stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החרב בעלת שלושת הלהבים
הערות שוליים

↑  אמיר ענבר, השבוע לפני 20 שנה: כשארה"ב זכתה במונדיאל, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2011
↑  The Triple-Edged Sword: Class of 1991 vs. Class of 2002, באתר פדרציית הכדורגל של ארצות הברית
המזימה של הטבע

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  דגנית ברסט
 תאריך יצירה:  1989
 טכניקה וחומרים:  צבעי-שמן וצבע תעשייתי על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  275 ס״מ 
 גובה:  191 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  B94.0751
 מיקום:  מוזיאון ישראל
 
גרסה שונה של "המזימה של הטבע" מוצגת בתערוכה "ציורים משנות ה-80" (2011) בגלריה ג'ולי מ.
"המזימה של הטבע" (1989) הוא שמו של ציור מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט.
תיאור

משטח הציור של העבודה "המזימה של הטבע" מלא בכתמים עגולים דמויי גלגל שיניים, שנוצרו בטכניקה של התזת צבע בעזרת שבלונות. כתמים דומים הופיעו ביצירות אחרות של ברסט אולם כאן אין הם יוצרים דימוי פיגורטיבי. גלגלי השיניים הולכים וקטנים לקראת שולי בד הציור. במרכז הבד מופיעה פעמיים הכתובת "המזימה של הטבע", כשהיא מוסוות בין הגלגלים השונים. כל אחת מן הכתובות מופיעה בגודל אחר. הגדולה מביניהן מצוירת כאופן קעור, ואילו הקטנה מצוירת באופן ישר.
בראיון משנת יצירת העבודה תיארה ברסט את כותרתה כמושפעת מן הדיון על פרדוקס איינשטיין-פודולסקי-רוזן ובייחוד מ-"עקרון המקומיות":
'המזימה של הטבע' זה ביטוי שמצאתי במאמר על תורת הקוואנטים [...]. כותב המאמר מתאר את אחד הניסויים [...] בו התוצאות לא תואמות את מה שאנו יודעים על הפיסיקה ועל הלוגיקה. בניסוי מקפיצים שני חלקיקים תאומים לשני צדדים, והאחד, בבדיקה בצד אחד, מחקה את התנהגות השני בצד האחר, למרות שהמרחק ביניהם יכול להגיע לשנות אור. תוצאות הניסוי נוגדות את מה שנקרא בפיסיקה 'עקרון הלוקליות', האומר שניסוי הנערך במקום אחד אינו יכול להשפיע מיידית על תוצאותיו של ניסוי הנערך במקום מרוחק, משום שאין אפשרות להעביר מסרים במהירות הגבוהה ממהירות האור. כותב המאמר מכנה את התוצאה הפרדוקסלית כ'מזימה של הטבע'. זהו סוג של ביטוי, שהמדע משתמש בו כדי לתאר תופעה לא מובנת.
רועי רוזן (1996) הציע לראות בציור דימוי של חלל מקומר המבטא הן את הכלת הטבע על ידי המדע, והן את המבט של המתבונן (הסובייקט), הצופה בחלל ה"מדעי" כאילו היה דיורמה או פנורמה. על פי ברסט ”הניסיון להבין את העולם התצפיתי, יש בו פרדוקס בסיסי... איך הוא (האמן) בכלל יכול לדעת מה נמצא שם... נכון יותר להגיד שהאדם העומד מול הנוף, ממציא אותו לעצמו מחדש”. בראיון מאוחר הוסיפה ברסט כי ”כשאני אומרת מזימה, זה מכניס אלמנט מיסטי, לא רציונלי, אפילו חתרני. יש מתח בין הרציונלי ללא רציונלי, וזה תמיד קשור להתבוננות בעולם.”
הציור הוצג לראשונה בתערוכת-היחיד של ברסט "חקירות לוך נס", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 1989. בשנת 1994 נתרם לאוסף המוזיאון על ידי ארטורו שוורץ. במהלך השנים הציור הוצג בתערוכות "השגבה ממוכנת" (1999) בגלריה האוניברסיטאית באוניברסיטת תל אביב, בתערוכה "אהבה ממבט ראשון, אמנות ישראלית מאוסף ורה, סילוויה וארטורו שוורץ" (2001) במוזיאון ישראל, בתערוכת היחיד הרטרוספקטיבית של ברסט במוזיאון תל אביב לאמנות, שנקראה - בעקבות ציור זה - "המזימה של הטבע, עבודות, 2013–1973" (2013).
לציור זה כמה גרסאות מוקדמות. קדם לו ציור הכנה בשם זהה (1988), העשוי בטכניקה של צבעי מים על נייר בגובה של 76 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ. עבודה אחרת, אף היא על נייר, עושה שימוש במסקינטייפ כרקע לטקסט. גרסה זו הוצגה בשנת 2011 בתערוכת היחיד של ברסט "ציורים משנות השמונים".
הערות שוליים

↑  תמיר, טלי, "החותר והביקולור, מפגש עם דגנית ברסט", סטודיו מס' 6, דצמבר 1989, עמ' 11.
↑  ראו: רוזן, רועי, "מוטציה, מים, מין, מקום: ארבעה פרקים על דגנית ברסט", סטודיו מס' 70, מרץ-אפריל 1996, עמ' 42-41
↑  תמיר, טלי, "החותר והביקולור, מפגש עם דגנית ברסט", סטודיו מס' 6, דצמבר 1989, עמ' 11.
↑  לוזיה, דבי, "דיוקן האמן כאישה עם קונספט: דגנית ברסט וההצלחה", גלובס, 16 באפריל 2016
↑  לתצלום העבודה ראו: טלמור, דניאלה (אוצרת), דגנית ברסט: ארבעה פרקים על מים, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, 2004, עמ' 23
הגנת תוכנה

הגנת חומרה שמתחברת ליציאה המקבילית של המחשב
הגנת תוכנה היא תחום במחשבים הכולל שיטות להגנה על תוכנות מפני העתקה בלתי חוקית, והתקנה ללא תשלום לבעלי זכויות היוצרים של התוכנה, או ניטור הרצת תוכנה מוגבלת בזמן. בדרך כלל כמעט כל שיטת הגנה ניתן לפרוץ. ההגנה נועדה למנוע ממשתמשים פשוטים להעתיק את התוכנה, למנוע העתקה מפלח השוק שאיננו נגיש לתוכנות פרוצות, או לעכב את הזמן שבו תוכנה פרוצה נמצאת בשוק ובכך להגדיל את מאגר הלקוחות ואת רווחי החברה משיווק התוכנה.
הגנה יכולה להתבצע בזמן התקנת התוכנה או בזמן הריצה שלה.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה בזמן התקנה

תוכנת ההתקנה מבקשת מפתח מסוים בשביל להתחיל את ההתקנה. אם אין למשתמש את המפתח הוא אינו יכול להתקין את התוכנה. בדרך כלל תוכנת ההתקנה יכולה לקבל מספר רב של מפתחות על פי שיטה מסוימת, למשל שני מספרים גדולים שאחד הוא החזקה של השני. בשיטה זו ניתן להתקין תוכנה אחת במספר רב של מחשבים מכיוון שמפתח התוכנה איננו ייחודי למחשב מסוים. ניתן באמצעות שיטה זו לאתר משתמש שהעביר את מפתח ההתקנה שלו לאחרים, במידה וקיים מעקב אחרי הפצת מפתחות תוכנה לפי משתמשים. חלק ניכר מהתוכנות המסחריות עושות שימוש בשיטה זו. חסרונותיה של שיטה זו שהיא מאפשרת שכפול של התוכנה אם בעל התוכנה מוסר את המפתח לאחרים. כמו כן, ניתן לעקוף את ההתקנה ולהריץ את התוכנה או לכתוב קראק שימצא את המפתח.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה באמצעות מפתח רישוי

בהגנה זו התוכנה דוגמת מידע המיוחד למחשב הספיציפי למשל מזהה ייחודי של לוח האם, הדיסק הקשיח וכדומה ומבצעת עליו מניפולציה מתמטית כלשהי. המשתמש מקבל מחרוזת המייצגת את המחשב האישי שלו, ושולח אותו לחברה של התוכנה, והחברה מחוללת מחרוזת לאחר שעברה את המניפולציה המתמטית ועברה הצפנה. המשתמש מקבל את המחרוזת ומזין אותה לתוכנה שרושמת אותה לקובץ או לרגיסטרי, ולאחר מכן התוכנה בזמן ריצה מחפשת התאמה בין המחרוזת שהיא יוצרת לבין המחרוזת שהוזנה על ידי המשתמש. במידה ולא נמצאה התאמה התוכנה מודיעה שנמסר מפתח רישוי שגוי. את מפתח הרישוי ניתן להעביר כמחרוזת או כקובץ מפתח שיועתק לספריה שממנה רצה התוכנה. הגנה זו היא ההגנה הנפוצה ביותר בתוכנות בנות זמננו. לתהליך הרישום של מפתח הרישוי נהוג לקרוא אקטיבציה. שיטה זו ניתנת לעקיפה על ידי מחולל רישיונות.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה מקוונת

בהגנה זו התוכנה לפני הרצתה מתקשרת עם שרת באינטרנט, ומתבצעת בדיקה האם יש לה רישוי תקף והאם היא כבר רצה במקום אחר. באמצעות הגנה זו ניתן לנטר את מספר העותקים הרצים מבלי להשתמש במפתח רישוי ויתרונה בכך שיכולה להיות גמישות בעבודה על מספר מחשבים. חסרונה הוא שהיא מכריחה שימוש באינטרנט, ולכן הגנה זו אידיאלית לתוכנות שעושות ממילא שימוש באינטרנט, לדוגמה תוכנות העושות שימוש במאגרי מפות.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה באמצעות פלג הגנה

בהגנה זו התוכנה מתקשרת עם רכיב חומרתי (מספר סידורי אלקטרוני). בעבר פלג הגנה שהתחבר אל יציאת המדפסת, וכיום דונגל המתחבר ליציאת USB. במידה והתוכנה איננה מוצאת את הרכיב, היא לא מאפשרת למשתמש להפעיל את ההרצה. שיטה זו נועדה להגן על תוכנות קצה יקרות. חסרונותיה של שיטה זו שקיים רכיב שמעמיס עלות נוספת על התוכנה. יש לשלוח למשתמש רכיב פיסי, ולכן היא אינה מתאימה כל כך לקניית תוכנה באינטרנט. כמו כן, משתמשים אינם אוהבים שיטה זו מכיוון שהיא מעמיסה על החיבורים של המחשב, ולכן היא מיועדת רק לתוכנות הכרחיות. יש לציין כי גם הגנה באמצעות פלג הגנה, איננה הרמטית וניתן לפרוץ אותה. הגנה חזקה יותר היא הכללת חלק מקוד התוכנה בתוך פלג ההגנה, אבל שיטה זו איננה נפוצה. קיימות בעולם מספר חברות המתמחות ביצירת דונגלים להגנת תוכנה בהן SafeNet, אלאדין, Matrix Software License Protection וCopy Protection.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה באמצעות תקליטור

ניתן להגן על התוכנה כאשר את הנתונים שמים ב-CD, שאותו לא ניתן להעתיק (יש מספר שיטות למנוע העתקה ב-CD), והתוכנה מחפשת CD מקורי לקרוא ממנו. הגנה זו יכולה להיות נהוגה כאשר יש הצדקה לשימוש ב-CD, כמו מאגרי נתונים, משחקים שיש בהם מידע גרפי רב, אנציקלופדיות וכדומה. חסרונה של שיטה זו שהגנה זו מסורבלת, ומצריכה כונן CD, וצריך לאתר את ה-CD הרלוונטי ולהכניסו לכונן כל אימת שרוצים להריץ את התוכנה.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה באמצעות דיסקט

דרך הגנה נוספת היא חלוקת דיסקט הגנה, שבתהליך של אקטיבציה של התוכנה מועברת ההגנה מהדיסקט לדיסק הקשיח. תהליך זה מאופשר רק פעם אחת. במידה ורוצים לפרמט את הדיסק הקשיח או לעבור למחשב אחר ניתן להחזיר את ההגנה לדיסקט, ומשם להעבירו לדיסק הקשיח של המחשב החדש. הגנה זו הייתה נהוגה בתקופה שהיה שימוש בדיסקטים, לתוכנות זולות וכיום היא איננה נהוגה. אחת מחסרונותיה של שיטה זו שכאשר נפל הדיסק הקשיח אובדת ההגנה.
בין השיטות הנפוצות ביותר > הגנה באמצעות ערפול קוד

בתוכנות המהודרות לקוד ביניים כמו בדוט נט, ניתן לא רק להעתיק את התוכנה אלא אף לשחזר את כל קוד המקור בקלות יחסית באמצעות תוכנות נפוצות. כדי להימנע מכך ישנה הגנה של ערפול (Obfuscation) שמות המשתנים והפונקציות, שבהן כל השמות בתוכנה מקבלים שמות אקראיים וחסרי משמעות, כך שהקוד המהודר אמנם רץ, אבל קשה להבין את ההגיון של קוד המקור אף למתכנת שבקי בשפה.
פריצת הגנות

כיום ניתן לפרוץ את רוב ההגנות. בשוק השחור של תוכנות המחשבים ניתן למצוא גונבות של רוב התוכנות המוגנות. ישנם מספר כלים תכנותיים שעוזרים לפרוץ את ההגנות כמו דיבגרים וכלים להנדוס לאחור לשפת אסמבלר. בדרך כלל הקראקרים מנסים למצוא את נקודות הבדיקה בתוכנה ולעקוף אותן או להחזיר ערכי אמת בבדיקות אלו, והמגינים מנסים לטשטש את נקודות הבדיקה ואף לפזר אותן במספר רב של מקומות בתוכנה. כמו כן ניתן לחסום באופן חלקי תוכנות אלו, למשל לנסות למנוע מהתוכנה לרוץ במוד של דיבג. כמו כן, ניתן (בקומפליירים מסוימים) לשמור את חותמת קובץ ההרצה (hash code) בתוך קוד ההרצה עצמו, ולהוסיף תנאי שבמידה שהקובץ עבר שינוי לא להריץ את התוכנה.
ביקורת על הגנות

הגנות תוכנה גרמו ללא מעט ביקורת מצד משתמשים מורשים. לעיתים ההגנות הפריעו לפעילותן של תוכנות אחרות. מיקרוסופט טענה את הטענה הזו בזמנה כדי להסביר מדוע איננה מגינה על חלונות 3.1 באמצעות הגנת תוכנה. ביקורת אחרת היא שההגנות גורמות לבעיות כאשר רוצים לשדרג למחשב חדש, או אף להתקין דיסק חדש. שצריך לפנות לחברה ולבקש מחדש מספר רישוי, ולעיתים ובמיוחד ברכישות און ליין באינטרנט פרטי הרכישה אבדו. לעיתים ההגנות תומכות במערכת הפעלה מגרסה מסוימת ומפריעות לפעילות התוכנה בגרסה מתקדמת יותר של מערכת הפעלה. הגנות התוכנה עצמן עשויות להכיל באגים אשר עלולים למנוע גישה ממשתמשים רשומים.
ראו גם

פיראטיות תוכנה
הינד לרוסי

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1984 (בת 39) חאודה, הולנד 
 שם לידה:  הינד לרוסי טהירי
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה, מרוקו 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  אנטוניוסקולג' 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  ערבית, שפות ברבריות 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  B-Hind
 www.hind.nl
 פרופיל ב-IMDb
 
הינד לרוסי טהירי (בהולנדית: Hind Laroussi Tahiri; נולדה ב-3 בדצמבר 1984), המוכרת בשם הבמה הינד, היא זמרת הולנדית-מרוקאית.
ביוגרפיה

הינד נולדה לאבא מרוקאי ואמא הולנדית בחאודה שבהולנד ב-3 בדצמבר 1984.
הינד החלה לשיר בפומבי כשהייתה בת 8. זמן קצר לאחר מכן, היא לקחה שיעורי שירה. כשהייתה בתיכון, הינד הופיעה במספר מופעי מוזיקה. היא הוזמנה לשיר בגאלה של TMF (אנ') שהתקיים בגרמניה. הופעתה בגאלה הביא אותה לתיאטרון. ב-2002, הינד הופיעה בתוכנית הכישרונות Soundmixshow (אנ'), והגיעה עד לגמר התוכנית. הינד הופיעה גם בגרסה ההולנדית של אמריקן איידול, שנקראת Idols (אנ'), והגיעה על לגמר התוכנית במקום ה-3. הינד הופיעה גם בתזמורת נצרת.
ב-2008, הינד הייתה נציגת הולנד באירוויזיון 2008 עם השיר "Your Heart Belongs To Me". היא סיימה במקום ה-13 בחצי הגמר הראשון של התחרות ולא הצליחה להעפיל לגמר.
ב-29 באוגוסט 2009, הינד הופיעה בתוכנית הסאטירה ההולנדית Let's Dance של ערוץ הטלוויזיה RTL 4. בזמן הריקוד שרקדה, נחשף בטעות השד השמאלי שלה. בריאיון לעיתון ההולנדי De Telegraaf (אנ'), אמרה הינד כי הייתה מודעת למקרה זה אך קיוותה שאיש לא ראה זאת. בנוסף, היא אמרה כשהיא מסתכלת בקטע הריקוד, היא הייתה המומה מאחר שלעולם לא התכוונה להופיע בעירום.
דיסקוגרפיה

Around The World ‏(2003)
Halfway Home ‏(2005)
Crosspop ‏(2010)
הערות שוליים

↑  Hind biografie (אורכב 24.10.2008 בארכיון Wayback Machine). Retrieved on 2007-11-26.
↑  Concert for Freedom in De Flint - Destadamersfoort_old.nl, archive.is, ‏2013-02-22
↑  Hindstory (אורכב 14.12.2007 בארכיון Wayback Machine). Retrieved on 2007-11-26.
↑  "-Prive- Telegraaf.nl". telegraaf.nl. אורכב מ-המקור ב-2012-03-16. נבדק ב-2019-11-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 18b0daae-f4cf-4d08-b331-0b730b932ab5  VIAF: 317149106375168492886   WorldCat (עם VIAF): 317149106375168492886 
הינד מופיעה באירוויזיון 2008
הודה קוטבי

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1964 (בת 60) נורמן, אוקלהומה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  תיכון פורט האנט  וירג'יניה טק
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס פיבודי (2006)  פרס אדוארד מורו (2002)  The Matrix Awards (אוקטובר 2021)  טיים 100 (2018)  Daytime Emmy Award for Outstanding Informative Talk Show Host (2019) 
 אתר רשמי
 
הודה קוטבי (נולדה ב-9 באוגוסט 1964) היא עיתונאית, אשת טלוויזיה וסופרת אמריקאית. היא אחת מהמנחים המרכזיים של תוכנית הבוקר "Today" (אנ') של רשת NBC וכמו כן היא כתבת ב-NBC News. קוטבי שימשה בעבר גם כמנחה בתוכנית הטלוויזיה Dateline NBC (אנ') שממוקדת במקרי פשע אמיתיים שהתרחשו בארצות הברית.
ביוגרפיה > ראשית חייה

קוטבי נולדה בשנת 1964 בעיר נורמן שבמדינת אוקלהומה למהגרים מצרים מוסלמים. בילדותה גדלה קוטבי בעיר מורגנטאון שבמדינת וירג'יניה המערבית ולאחר מכן משפחתה עברה לעיר אלכסנדריה שבמדינת וירג'יניה. קוטבי ומשפחתה גם חיו בעבר במשך תקופה קצרה במצרים ובניגריה. יש לה אח, ואחות.
בצעירותה למדה קוטבי בתיכון פורט האנט אשר בקרבת העיר אלכסנדריה שבמדינת וירג'יניה. בהמשך למדה עיתונאות באוניברסיטת וירג'יניה טק.
ביוגרפיה > קריירה

הקריירה של הודה קוטבי כעיתונאית החלה כאשר בתחילה עבדה בתחנות מקומיות שונות, כולל בניו אורלינס ובפורט מאיירס. בשנת 1998 התקבלה ככתבת לצוות של NBC News.
בשנת 2007 החלה לעבוד כמנחה בתוכנית הבוקר "Today" לצד קתי לי גיפורד.
בשנת 2018, בעקבות פיטורו של המנחה מאט לאואר, קוטבי נבחרה להחליפו כמנחה בתוכנית הבוקר "Today" אותה היא מנחה לצד סוואנה גאת'רי. באותה השנה נכללה גם ברשימה 100 האנשים המשפיעים השנתית של מגזין טיים, טיים 100.
לאורך השנים קוטבי כתבה גם מספר ספרים, כולל רבי המכר של הניו יורק טיימס "Hoda: How I Survived Zones War, Bad Hair, Cancer, and Kathie Lee" שפורסם לראשונה בשנת 2010 ו-"Where We Belong: Journeys That Show Us the Way" שפורסם לראשונה בשנת 2016.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2005 קוטבי התחתנה עם בורזיס קנגה. הזוג התגרש בשנת 2008.
ב-21 בפברואר 2017 קוטבי אימצה תינוקת בשם היילי ג'וי, וב-16 באפריל 2019 היא אימציה תינוקת נוספת בשם הופ קתרין.
במרץ 2007 עברה ניתוח כריתת שד.
הערות שוליים

1 2  "Hoda Kotb". TVGuide.com. ארכיון מ-29 במאי 2016. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "'Today' show anchor to inspire young journalists at WVU May Commencement" (הודעה לעיתונות). West Virginia University. 1 במאי 2009. ארכיון מ-6 בספטמבר 2017. נבדק ב-1 במאי 2009. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  David Chambers (באפריל 2006). "Calling Helen Thomas". Saudi Aramco World. Saudi Aramco. נבדק ב-12 בדצמבר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Savannah Guthrie and Hoda Kotb: TIME's 100 Most Influential People". Time (באנגלית). נבדק ב-2020-09-22.
↑  "Hope From Hoda". Livingneworleans.com. 2 ביוני 2006. נבדק ב-28 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kotb, Hoda (2010). Hoda: How I Survived War Zones, Bad Hair, Cancer, and Kathie Lee. Simon & Schuster. ISBN 978-1-4391-8948-1.
↑  Melas, Chloe. "'Today' anchor Hoda Kotb adopts baby girl". CNN. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lisa Respers France (16 באפריל 2019). "Hoda Kotb welcomes another daughter". CNN. נבדק ב-2019-04-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kotb, Hoda (2008). "Your life after cancer is better than the one before". MSNBC. נבדק ב-11 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404550205171  ISNI: 0000 0000 7759 4610  LCCN: n2010019164  MusicBrainz: 9e047ced-bb57-4554-a756-5f528d72723a  VIAF: 107967753   WorldCat (עם VIAF): 107967753
הינדו-כוש

| --- | --- |
הרי אפגניסטן
הרי אפגניסטן
 מידע כללי
 גובה:  7,690 מטר, פסגת טיראץ'-מיר
 מדינה:  אפגניסטן, פקיסטן 
 מיקום:  אפגניסטן, פקיסטן
 רכס הרים:  הינדו כוש
 אורך הרכס:  800 ק"מ
 קואורדינטות:  36°14′45″N 71°50′38″E﻿ / ﻿36.24583°N 71.84389°E﻿ / 36.24583; 71.84389
 
 
הינדו-כוש (בפשטו: هندوکش) הוא רכס הרים שמשתרע מאפגניסטן עד האזורים הצפוניים של פקיסטן.
מקור השם

ישנן מספר גרסאות לגבי מקור השם.
שתיים מן הנפוצות שמביניהן הן:
שיבוש השם היווני של השם Kaukasos Indikos.
בפרסית מודרנית המילה "כוש" לקוחה מהפועל "כושטן" – להרוג או להביס; נטען כי הפירוש המילולי, "להרוג את ההודים" (הינדו – הודי) בא להזכיר את העבדים ההודים הרבים שמתו בהרים אלו במהלך העברתם למרכז אסיה.[דרוש מקור]
ההרים

בחלק המזרחי של הרכס ההרים מגיעים לגובה של יותר מ-6,000 מטרים. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא תירץ'-מיר שבפקיסטן וגובהה הוא כ-7,690 מטרים.
ככל שמתקדמים מערבה הגובה הממוצע יורד, כאשר במרכז הרכס, באזור קאבול, גובה ההרים בין 4,000 ל-6,000 מטרים, ובחלק המערבי 3,500 עד 4,000 מטרים. אורך הרכס הוא כ-800 ק"מ. שלג עד מכסה את רוב הרכס.
היסטוריה

בשנת 327 לפני הספירה הוביל אלכסנדר מוקדון את צבאותיו דרך אחד המעברים ברכס כשפלש להודו מצפון.
במשך שנים היווה הרכס חומה בצורה המונעת מעבר בין ברית המועצות לאפגניסטן ולפקיסטן, אך ב-1964 מהנדסים סובייטים כרו בהרים מנהרה וסללו כביש המחבר בין ברית המועצות לבין פקיסטן.
ראו גם

החגורה האלפידית
המכון למחקר מתקדם בברלין

המכון למחקר מתקדם בברלין (בגרמנית: Wissenschaftskolleg zu Berlin) הוא מכון מחקר בינתחומי שנוסד בשנת 1981 בשכונת גרונוולד שבברלין. המכון עוסק בחקר מדעי הטבע ומדעי החברה. הוא חבר בארגון מכונים אחדים למחקר מתקדם, הכולל מוסדות שהוקמו על פי המודל של המכון למחקר מתקדם בפרינסטון, שאף הוא חבר בארגון זה.
הינדה הלנה ניימן גרין

| --- | --- |

הלה ניימן גרין 1938
 לידה:  1912 זיכלין, פולין
 פטירה:  1943 (בגיל 31 בערך) מחנה הריכוז ינובסקה, לבוב, אוקראינה
 מקצוע:  משוררת
הינדה הלנה "הלה" ניימן גרין (1912, זיכלין, פולין – 1943, ינובסקה, לבוב) הייתה היסטוריונית ומשוררת. השיר "לשתות לחיים עם המוות" שכתבה לאחר שנשלחה למחנה הריכוז ינובסקה הפך ל"המנון אסירי המחנות" באזור לבוב.
ביוגרפיה

הינדה הלנה "הלה" ניימן גרין הייתה בתם השנייה מבין ששת ילדיהם של אברהם יצחק ניימן וחיה נעכא לבית פרידמן־וורוצלאבסקי ואחייניתו של העיתונאי י. מ. ניימן (היינט, דבר, פורווערטס). היא נולדה בזיכלין אך ילדותה ונעוריה עברו בלודז', לשם עברה משפחתה בעקבות עסקו של אביה לייצור משקאות מוגזים וגלידה. בילדותה הייתה חברה בתנועות הנוער הציוניות גורדוניה, בר כוכבא והשומר הצעיר.
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון של יצחק קצנלסון בלודז', עברה לוורשה על מנת ללמוד באוניברסיטה. היא סיימה תואר מוסמך בהיסטוריה, פסיכולוגיה וספרות, ועבודת המחקר שהגישה לקבלת ההסמכה עסקה בתרומת היהודים להתפתחות האורבנית של לודז בתחילת המאה ה־19. גרין המשיכה את דרכה באקדמיה וכתבה עבודת דוקטורט בנושא התנכלויות הגרמנים ליהודים בימי הביניים. העבודה הוגשה לאוניברסיטה של ורשה ב־1 בספטמבר 1939 אך אבדה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה באותו יום. במהלך לימודיה בוורשה פרסמה גרין מספר יצירות בעיתונות הספרותית, עבדה כמורה בבתי ספר וכמורה פרטית לשפות גרמנית וצרפתית.
ב־1937 נישאה לסופר, העיתונאי והזמר ירחמיאל גרין. השניים תכננו את עלייתם לארץ ישראל, אך בשל פרוץ המלחמה לא עלה הדבר בידיהם. עם פרוץ המלחמה הם ברחו מזרחה והשתקעו בלבוב, שם נולד לבני הזוג ילד (או תאומים) שנעלם במהלך המלחמה. בני הזוג הועברו למחנה העבודה ינובסקה עם הקמתו ביחד עם כל תושבי גטו לבוב. במהלך שהותה בינובסקה הייתה גרין פעילה במחתרת וארגנה ערבים ספרותיים בסתר שבהם הוקראו יצירות שכתבו האסירים. כמה ניסיונות לחלצה מהמחנה על ידי המחתרת לא צלחו, אך בשל פרסומם של בני הזוג נדחתה הוצאתם להורג עד לחיסול הסופי של המחנה, בנובמבר 1943.
אחייניתה, בתה של אחותה גניה, היא נחמה בידרמן יוזמת יום האם בישראל.
ביוגרפיה > יצירתה

גרין נודעה בכשרון הכתיבה שלה מילדותה. בין השנים 1932–1939 היא פרסמה שירים בעיתוני יידיש כגון פריינד וליטערארישע בלעטער ובכתבי עת בשפה הפולנית. שיריה הושפעו בעיקר מחוויות הרעב והעוני בילדותה, במלחמת העולם הראשונה, וממות אמה בטרם עת ב־1932.
הרומן הראשון שכתבה עסק בחיי הסטודנטים היהודיים בוורשה הודפס והוצאתו לאור נקבעה לתאריך ה־9 בספטמבר 1939 אך בשל הכיבוש הנאצי של וורשה ההוצאה לאור בוטלה והטקסט אבד.
בעת שהותה במחנה הריכוז ינובסקה, כתבה גרין את השיר "לשתות לחיים עם המוות" ללחן של מוזיקה עממית. השיר הושר מדי בוקר בצעדות האסירים אל מפעלי הכפייה, והפך ל"המנון אסירי המחנות" באזור לבוב. כותרת השיר מתייחסת לסיפור שמקורו במחנה ינובסקה, בו מתוארים שני אסירים שחופרים את קבר ההמונים בדיונות החול שליד המחנה. כשהם מסיימים מוציא אחד מהם בקבוק יין ששמר בסתר לקידוש של שבת, ושניהם עורכים את הקידוש האחרון, תוך שהם "שותים לחיים עם המוות". המילים הקשות של השיר עומדות בניגוד מפתיע למנגינה העליזה, של השיר שמספר במקור על חתול שיכור שגונב אוכל בשוק. ניגוד זה נבע מדרישות השומרים הנאציים לשיר שירים שמחים, ומאידך, הבעת צערם העמוק וייאושם של האסירים שאיבדו את כל בני משפחותיהם.
הִנְנוּ יוֹשְבִים לְרַגְלֵי גִבְעַת הַחוֹל,

וְשׁוֹתִים "לְחַיִים" עִם הַמָּוֶת.

אָנוּ בָּזִים לְרוּם-יֵחְוּסָם שֶׁל הָעַמִּים

וְעוֹבְדִים גַם בְּחׂלְ-המּוֹעֵד.



כְּבָר אִבַּדְנוּ אֶת כֶּל הַיְקָרִים וְהַקְּרוֹבִים,

תְּמוּנוֹתֵיהֶם נְהַדֵּק אֶל לְבֵּנוּ.

אָנוּ אוֹהֲבִים, כְּאִלּוּ נוֹלַדְנוּ מֵחָדָש,

כְּשֵׁם שֶׁרַק אַסִּיר-מַחֲנֶה יוֹדֵעַ לֵאֲהׂב.



אָנוּ שׁוֹתִים "לְחַיִים" עִם הַמָּוֶת

וּמְקַנְחִים בְּלֶחֶם מֵעוּפַשׁ.

אָנוּ מוּנִים אֶת "הַסְּפִירָה" עַד לְבוֹא הַחׂפֶשׁ

בְּשַׁעַר הַגָדֵר הַסְּגוּרָה.
המקור ביידיש
מיר זיצן ביים זאמדבארג צופוסנס,

און טרינקען לחיים מיטן טויט.

מיר לאכן פון פעלקערס גרויסן יחוס

און ארבעטן אויך אין חול המועד.



די נאנטע האבן מיר שוין פארלוירן,

מיר דריקן די בילדער צו דער ברוסט.

מיר לעבן, ווי אויפסניי געבוירן,

אווי ווי ס'קען א לאגעריסט.



מיר טרינקען מיטן טויט לחיים

און בייסן צו פארשימלט ברויט.

מיר ציילן ספירה צום באפרייען

בים טויער פון פארמאכטן פלויט.
לקריאה נוספת

שיריה של הלנה ניימן גרין בספר דאס ליד איז געבליבן: לידער פון יידישע דיכטער אין פוילן אנטאלאגיע (1951): בינען העלער, יידי-בוך
נתן כהן, ספר סופר ועיתון, מרכז התרבות היהודית בוורשה 1918–1942 (2002): הוצאת מאגנס
לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור (1956): אלוועלטלעכן יידישן קולטור־קאנגרעס
אליהו יונס עשן בחולות – יהודי לבוב במלחמה 1939–1944 (2002): הוצאת יד ושם
גוטרמן בלה שותים עם המוות לחיים, סיפור מחנה ינובסקה בלבוב 1941–1943 (1993):הוצאת אוניברסיטת תל אביב
מלך נישטט חורבן ומרד של יהודי ורשה : ספר עדויות ואזכרות (1946): הוצאת ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בא"י
מ. בארוויטש ליטעראטור אין לאגער (1946): קרקוב
הערות שוליים

↑  עשן בחולות – יהודי לבוב במלחמה 1939–1944
↑  ליטעראטור אין לאגער
↑  דאס ליד איז געבליבן: לידער פון יידישע דיכטער אין פוילן אנטאלאגיע
↑  ספר סופר ועיתון, מרכז התרבות היהודית בוורשה 1918–1942
↑  לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור
↑  שותים עם המוות לחיים, סיפור מחנה ינובסקה בלבוב 1941–1943
הפיתול הרקתי העליון

| --- | --- |
 שיוך:  פיתולי המוח 
 מזהים
 לטינית (TA98):  gyrus temporalis superior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.138 
 TA2 (2019):  5489 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_1648 
 מזהה נרוניימס:  136 
 FMA:  61905 
 
הפיתול הרקתי העליון (הסברים באנגלית)
הפיתול הרקתי גובל באזורי המוח הבאים:
מעליו המענית הצידית
תחתיו המענית הרקתית העליונה (לעיתים בלתי נראית או כלל לא נמצאת)
מאחור (פוסטריאורלי) קו דמיוני בין השנתה הקדם עורפית  לבין המענית הצידית
בפיתול הרקתי העליון מספר מבנים חשובים של המוח, כולל קליפת השמע אזורי ברודמן 41 וגם 42, קליפת המוח (הקורטקס הסרבריאלי), ואזור ורניקה האחראי על הבנת והבניית הדיבור.
הוכח שיש לרכיבים באזור זה חשיבות ניכרת לקשב בעת מצבים חברתיים, וליכולת לשמוע קבוצת דוברים מסוימת בתוך בְּלִיל קולות, הנקרא תופעת המשתה (אפקט מסיבת הקוקטייל).
היסטוריה של הזולו

ההיסטוריה של הזולו מתחילה בענף נגוני של עמי הבנטו מדרום לסהרה. הבנטו הם קבוצה אתנית שיישבה את מרבית שטחה של אפריקה שמדרום לסהרה במהלך העת החדשה.
הזולו לפני שאקה

עד תחילת המאה ה-19 היו בני הזולו מאורגנים בשבטים קטנים, עם קשר רופף ביניהם. כלכלתם התבססה על מרעה בקר, והם התגוררו בכפרים קטנים.