stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חידוש
דוגמאות בולטות > טבלה של כל החידושים בש"ס

| החידוש | מה החידוש בו | המקור |
| --- | --- | --- |
| חיוב קרבן בשבועת ביטוי | לאו שאין בו כרת שחייבים עליו קרבן | מסכת שבת, דף ס"ח, עמוד ב', מסכת שבועות, דף כ"ו, עמוד ב', דף ל"ז |
| בשר בחלב | 1.שני דברים מותרים שביחד אסורים 2.האיסור רק בבישול | מסכת פסחים, דף מ"ד, עמוד ב', רש"י, מסכת נזיר, דף ל"ז, תוספות, מסכת חולין, דף ק"ח |
| גיעולי עובדי כוכבים | נותן טעם לפגם אסור | מסכת פסחים, דף מ"ד, עמוד ב', מסכת נזיר, דף ל"ז |
| קנס | משלם למרות שנהרג | מסכת כתובות, דף ל"ה, עמוד ב', דף ל"ח |
| נזיר | אם נזר אפילו מחרצן נזיר לכל דבר | מסכת נזיר, דף ד' |
| שפחה כנענית לעבד עברי | שפחה כנענית מותרת לישראל | רש"י, מסכת קידושין, דף כ"א, עמוד ב' |
| אשת יפת תואר | הותר לישראל להינשא לגויה | מסכת קידושין, דף כ"א, עמוד ב' (החידוש לא מפורש בגמרא) |
| עד זומם | סומכים רק על העדים השניים. | מסכת סנהדרין, דף כ"ז |
| ריבית | גם הלווה שמפסיד כסף עובר איסור | מסכת בבא מציעא, דף ס"א |
| טומאת שרץ | אנשים בדלים ממנו ממילא | מסכת עבודה זרה, דף ס"ח, עמוד ב' |
| טומאת שכבת זרע | אנשים בדלים ממנו ממילא | מסכת עבודה זרה, דף ס"ח, עמוד ב' |
| זרוע של איל נזיר | מותר לבטל איסור לכתחילה | רש"י, מסכת חולין, דף צ"ח |
| איסור אכילת חלב | בא מדם\דומה לאבר מן החי | מסכת בכורות, דף ו', עמוד ב' |
| צרעת הבתים | עצים ואבנים נטמאים | מסכת מועד קטן, דף ז' |
| יבמה | ערווה ניתרת | מסכת יבמות, דף י"ז, עמוד ב' |
| טומאת נבלת עוף טהור | מטמא בבית הבליעה ולא מבחוץ | מסכת זבחים, דף ע', מסכת חולין, דף ל"ד |
| מנחת העומר | קורבן שעורים | מסכת מנחות, דף ה' (החידוש לא מפורש בגמרא) |
| טומאת בעלי קרי בהר סיני | התורה החמירה על בעלי קרי יותר מזבים ומצורעים | מסכת נדה, דף מ"ב |
| מזיד בשבועת ביטוי | מזיד חייב קורבן | מסכת שבועות, דף ל"ז |
| מוציא שם רע | למרות שנישאה נסקלת ולא נחנקת | מסכת כתובות, דף מ"ה |
הערות שוליים

↑  רוב הראשונים סבורים כי איסור שפחה הוא מדאורייתא, אך המשנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ט"ו, הלכה ד' סבור כי האיסור הוא מדרבנן.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ז, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"ד, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף ו', עמוד ב'.
↑  במסכת בבא קמא, דף ב, ב, בפסקה אבל במחוברת.
↑  בקונטרס דינא דגרמי.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ה, עמוד א'.
יורוקאפ צ'לנג'

| --- | --- |

 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2002
 תאריך פירוק:  2007
 ארגון מפעיל:  פיב"א אירופה
 מוטו:  We Are Basketball
 מספר מתמודדים:  16
 מדינות משתתפות:  המדינות החברות בפיב"א אירופה
 יבשת:  אירופה
 שמות קודמים:  2002-2003 צ'מפיונס קאפ 2003-2005 יורוקאפ
 מפעל גבוה יותר:  יורוצ'לנג'
 FIBA Europe.com
 
יורוקאפ צ'לנג' (באנגלית: EuroCup Challenge) (שמות קודמים: "צ'מפיונס קאפ", "יורוקאפ פיב"א") היה טורניר כדורסל אירופי שנוהל על ידי פיב"א אירופה בין שנת 2002 לשנת 2007. הטורניר היה נחשב כרביעי בחשיבותו באירופה אחרי היורוקאפ (פיב"א), היורוקאפ (יול"ב) והיורוליג.
הטורניר החל בשנת 2002 מאיחוד של גביע ספורטה וגביע קוראץ' בעקבות הקמת טורניר גביע יול"ב של הארגון המתחרה היול"ב לקבוצות הדרג השני באירופה תחת השם "צ'מפיונס קאפ", גביע יול"ב הצליח לבסס את עצמו כטורניר השני בחשיבותו וה"צ'מפיונס קאפ" הפך לטורניר השלישי בחשיבותו באירופה באותו עונה (2002/2003) בשנת 2003 פיב"א הקימה את טורניר היורופליג שהפך לטורניר השלישי בחשיבותו באירופה וטורניר ה"צ'מפיונס קאפ" הפך ל"יורוקאפ", בשנת 2005 שוב שונה השם ל"יורוקאפ צ'לנג'". הטורניר פעל 5 עונות עד שנסגר בשנת 2007.
בשנת 2008 הודיעו ארגוני פיב"א ויול"ב על שיתוף פעולה ביניהם הכולל שינוי שמות הגביעים בתחרויות שהפעילו, גביע היורוקאפ פיב"א הפך לגביע יורוצ'אלנג' וגביע היול"ב קיבל את השם יורוקאפ.
כל הגמרים

| עונה | אלופה | סגנית | תוצאה | עיר מארחת | מקומות שלישי ורביעי | מקומות שלישי ורביעי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | יווןאריס סלוניקי | פוליןפרוקום גדיניה | 83:84 | סלוניקי | לטביה ונטספילס | סרביה המופארם ורשאץ |
| 2003/2004 | גרמניהמיטלדויטשר | צרפתדיז'ון באסקט | 68:84 | איזמיר | טורקיה טובורג פילזנר | רוסיה דינמו מוסקבה האזורית |
| 2004/2005 | רומניהאססופט פלוישט | רוסיהלוקומוטיב קובאן | 74:75 | פלוישט | רוסיה דינמו מוסקבה האזורית | טורקיה בנדירמה באנוויט |
| 2005/2006 | רוסיהאוראל גרייט | אוקראינהחימיק יוז'ני | 67:80, 80:74 | פרם/יוז'ני | יווןאולימפיה לריסה | פינלנד לאפינראנן |
| 2006/2007 | רוסיהצסק"א סמרה | קפריסיןקראבנוס | 85:83, 81:101 | סמרה/ניקוסיה | קפריסיןפיצה אקספרס אפולון | אוקראינה בי.סי. דניפרו |
הMVP של גמר הטורניר

| עונה | MVP | עמדה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | ארצות הברית ויל סולומון | רכז/קלע | יווןאריס סלוניקי |
| 2003/2004 | ליטא מריונאס פטריביצ'יוס | פאוור פורוורד/סנטר | גרמניהמיטלדויטשר |
| 2004/2005 | ליטא ולדימיר קוזמנוביץ' | קלע | רומניהאססופט פלוישט |
| 2005/2006 | ארצות הברית דריק אלסטון | פאוור פורוורד/סנטר | רוסיהאוראל גרייט |
| 2006/2007 | רוסיה ניקיטה שבאלקין | פאוור פורוורד/סמול פורוורד | רוסיהצסק"א סמרה |
טום ריס האריס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1992 (בן 32) קארדיף, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון
 מקום לימודים:  הקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
טום ריס האריס (באנגלית: Tom Rhys Harries; נולד ב-8 באוקטובר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה וולשי.
ביוגרפיה

טום ריס האריס נולד בקארדיף, ויילס. אמו תסריטאית ואביו מורה. יש לו שתי אחיות. ריס האריס למד בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה בקרדיף.
קריירה

הופעת הבכורה של ריס האריס הייתה בסרט הקולנוע "Hunky Dory".
ריס האריס ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון וסט אנד בשנת 2013 במחזה Mojo של גא'ז באטרסוורת' לצד קולין מורגן, רופרט גרינט, ובן ווישו בתיאטרון הרולד פינטר. בשנים הבאות שיחק בתיאטרון, בסרטים קצרים והתארח במספר סדרות טלוויזיה.
בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה "בלתי נשכח" ובסרט "תיכון סלוטרהאוס שולט". שנה לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע "הג'נטלמנים" ובסדרת הטלוויזיה "15 ימים".
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "White Lines". בנובמבר אותה שנה פורסם כי ריס האריס לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "Suspicion", סדרת מתח אמריקאית המבוססת על סדרת הטלוויזיה הישראלית "כפולים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Hunky Dory | אוון |  |
| 2014 | בצל חורש חלב | וילי |  |
| 2014 | Ironclad: Battle for Blood | הוברט דה וסקי |  |
| 2017 | Dragonheart: Battle for the Heartfire | אדריך |  |
| 2018 | תיכון סלוטרהאוס שולט | קלג |  |
| 2019 | הג'נטלמנים | פאוור נואל |  |
| 2022 | Yellowbird | טרמפיסט |  |
| 2023 | קנדהאר | אוליבר אלטמן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | הג'נטלמן האחרון | הו חמש תומאס | פרק אחד |
| 2014 | If I Don't Come Home: Letters from D-Day | מוריס הארדסטף | סרט טלוויזיה |
| 2015 | ג'קיל והייד | סאקלר | 9 פרקים |
| 2015 | הינטרלנד | גארי פירס | פרק אחד |
| 2015 | רציחות במידסומר | ריאן קרנרבון | פרק אחד |
| 2016 | Hot Property | הרמוני אמברוז |  |
| 2017 | Chewing Gum | מטיף | פרק אחד |
| 2018 | בלתי נשכח | אליוט הוליס | עונה 3 |
| 2019 | Merched Parchus | טום | 3 פרקים |
| 2019 | בריטניה | מאלין | 6 פרקים |
| 2019 | 15 ימים | ריס | 4 פרקים |
| 2020 | קווים לבנים | אקסל קולינס | 10 פרקים |
| 2022 | Suspicion | ווקר | 8 פרקים |
| 2024 | דוקטור הו | ריקי ספטמבר | פרק אחד |
| 2024 | Big Mood | ג'וני | פרק: "Down" |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרסים | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | האופיס | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזה | The Pitchfork Disney - Shoreditch Town Hall | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  "Tom Rhys Harries plays Axel Collins in new Netflix series White Lines". capitalfm.com. 24 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alumni Newsletter Autumn 2020- RWCMD Honorary Associates 2020" (PDF). rwcmd.ac.uk. 2020.
↑  Kristen Tauer, WWD, WWD, ‏5 בינואר 2022
↑  "Mojo with Rupert Grint, Colin Morgan, Ben Whishaw and Brendan Coyle extends two weeks". whatsonstage.com. נבדק ב-29 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alice Broster, Who is Tom Rhys Harries? The '15 Days' Actor Is Starring In A Gripping New C5 Drama, Bustle, ‏1 באפריל 2019
↑  Tom Rhys Harries Chats With Wonderland About His Role In Suspicion, Wonderland, ‏1 בינואר 2022
↑  "White Lines' Tom Rhys Harries joins Uma Thurman in new Apple TV+ show Suspicion". Metro (באנגלית). 9 בנובמבר 2020. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Offies 2018 Winners announced". whatsonstage.com. 4 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5735061  GND: 1280837632  LCCN: no2020081142  MusicBrainz: 21383078-87d8-4f18-8bc0-91d589bf34ed  VIAF: 159150468330104171287   WorldCat (עם VIAF): 159150468330104171287
טום רייגן

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1938 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בפברואר 2017 (בגיל 78) ראלי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וירג'יניה, קולג' טיל 
 מוסדות:  אוניברסיטת המדינה של צפון קרוליינה 
 זרם:  דאונטולוגיה
 תחומי עניין:  אתיקה, זכויות בעלי חיים
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה, סופר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 regan.animalsvoice.com
 
טום רייגן (באנגלית: Tom Regan; ‏28 בנובמבר 1938 - 17 בפברואר 2017) היה פילוסוף אמריקאי, ופעיל לזכויות בעלי־חיים. חיבר מעל עשרים ספרי פילוסופיה, רובם עוסקים בזכויות בעלי חיים, וביניהם "הטיעון לזכויות בעלי חיים" (באנגלית: "The Case for Animal Rights"), אחד הספרים המשפיעים ביותר בקרב התנועה המודרנית לשחרור בעלי חיים.
חייו

רייגן סיים את הדוקטורט שלו בפילוסופיה באוניברסיטת וירג'יניה ב-1966. זמן קצר לאחר מכן, בעקבות פעילות בתנועה נגד מלחמת וייטנאם, נחשף דרך כתביו של מוהנס גנדי לתחום זכויות בעלי החיים, שהפך להיות תחום העיסוק המרכזי שלו. בין השנים 1967-2001 רייגן לימד פילוסופיה באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, ובין השנים 1999-1995 גם עמד בראש מחלקת הפילוסופיה באוניברסיטה. ב-1974 יצא לאור ספרו הראשון, "Understanding Philosophy". ב-1983 יצא ספרו המוכר ביותר, "הטיעון לזכויות בעלי חיים". ב-1985 ייסד יחד עם אשתו ננסי את הארגון the Culture and Animals Foundation, שמטרתו לקדם יוזמות אמנותיות ואינטלקטואליות התומכות בהגנת בעלי חיים. ב-2017 מת בביתו מדלקת ריאות בגיל 78.
זכויות בעלי חיים

רייגן אינו טוען שבעלי חיים שווים בערכם לחלוטין לבני אדם, אלא שכל המינים החיים שווים זה לזה במובן הזכות לחיים וחירות בסיסית. לפיכך שאם בני האדם מייחסים חשיבות ערכית זהה לכל בני האדם (שממנה נגזרת הזכות לחיים וחירות בסיסית) באשר הם, ללא קשר לרמת האינטליגנציה שלהם, אזי הם מוכרחים להיות עקביים ולעשות כן גם כלפי בעלי חיים לא-אנושיים. מכאן, שרייגן טוען כי הטעות בעשייה האנושית היא שהאנושות מציבה את זכותה להנאה ותאווה לפני זכותם של בעלי החיים לחיות. תפיסה זו, נובעת לטענת רייגן מהתבססות על הגות תועלתנית אשר אינה תקפה ואינה עומדת במבחנים לוגיים ומציאותיים רבים. רייגן מכיר ומציין בכתביו את פערי האינטליגנציה שבין האדם לבין יתר בעלי החיים (הוא אף מדגים זאת בטענה שאף אחד לא מבקש זכות הצבעה לתרנגולים ופרות) - אלא שפערים אלו אינם מהווים תנאי מספק לניצול בעלי החיים שלא למטרות הישרדות.
עבודותיו > ספרים

Understanding Philosophy (1975).
Animal Rights and Human Obligations (1976).
All That Dwell Therein: Essays on Animal Rights and Environmental Ethics (1982).
The Case for Animal Rights. (1983).
Animal Sacrifices: Religious Perspectives on the Use of Animals in Science (1986).
Bloomsbury's Prophet: G. E. Moore and the Development of His Moral Philosophy (1986).
G. E. Moore: The Early Essays (1986).
The Struggle for Animal Rights (1987).
The Thee Generation: Reflections on the Coming Revolution (1991).
G.E. Moore: The Elements of Ethics (1991).
Defending Animal Rights (2000).
The Animal Rights Debate (2001).
Animal Rights, Human Wrongs: An Introduction to Moral Philosophy (2003).
Empty Cages: Facing the Challenge of Animal Rights (2004).
Other Nations: Animals in Modern Literature (2010).
Maud's Place and Other Southern Stories (2014).
A Better Life and Other Pittsburgh Stories (2014).
עבודותיו > סרטים

We Are All Noah (1986)
Voices I Have Heard (1988)
ראו גם

פיטר סינגר
ריצ'רד ריידר
זכויות בעלי חיים
הערות שוליים

↑  Michael Pendelbury, Tom Regan Dies at 78, NC State University, February 18, 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274832205171  PLWABN: 9810565423105606  BnF: cb12097240s (data)  GND: 120828324  ICCU: CFIV058444  ISNI: 0000 0001 1468 603X  LCCN: n79108378  NKC: mub2016912904  NTA: 068214383  SNAC: w68d28w5  SUDOC: 029321468  VIAF: 19706492   WorldCat (עם VIAF): 19706492
יום הנשים

"יום הנשים" הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי חיים אל. את האלבום הוציאה בשנת 1992 לאור חברת התקליטים מתנה הפקות על גבי תקליט וקלטת שמע, לאחר כשלוש שנים מפרסום אלבומו הקודם, "נער הזהב".
הוא מונה 12 רצועות, ואורכו עומד על חמישים וארבע דקות וארבעים שניות. בניגוד לאלבומו הקודם, כל השירים מבוצעים בעברית, למעט שתי הרצועות האחרונות, "יה-ליל יה-ליל" ו"יוק יוק", שמושרות בטורקית.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | יום הנשים  | 5:34 |
| 2. | משתוקק אליה  | 5:48 |
| 3. | בלעדייך  | 5:15 |
| 4. | איך כישפת אותי  | 4:09 |
| 5. | לב בוכה  | 4:26 |
| 6. | נעימה  | 2:00 |
| 7. | ים האהבה  | 3:13 |
| 8. | יד הגורל  | 5:00 |
| 9. | שירת חיי  | 4:27 |
| 10. | מר לי  | 4:58 |
| 11. | יה-ליל יה-ליל  | 4:53 |
| 12. | יוק יוק  | 4:51 |
| משך כולל: | משך כולל: | 54:40 |
קרדיטים

| --- | --- |
 רובי בן שמעון – עיבוד, קלידים, תופים אלקטרוניים  דני שושן – קולות רקע  איריס מזרחי – קולות רקע  גבי אזולאי – קולות רקע:  חן דיין – קולות רקע  מוסטפא – סאז  אייבי – מיקסינג, הקלטה  יהודה תמיר – מיקסינג, הלקטה
הערות שוליים

↑  חיים אל – יום הנשים, Discogs
↑  חיים אל – נער הזהב, Discogs
יונתן שפירא (סוציולוג)

| --- | --- |

 לידה:  1929 
 פטירה:  15 באפריל 1997 (בגיל 68 בערך) 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה הפתוחה 
 תלמידי דוקטורט:  לב גרינברג, יגיל לוי 
 תרומות עיקריות
 חקר תנועת העבודה חקר  הדמוקרטיה בישראל
 
יונתן שפירא (1 באפריל 1929 - 15 באפריל 1997) היה פרופסור לסוציולוגיה, דקאן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב וממקימי האוניברסיטה.
פועלו

שפירא סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולומביה ב-1964, שב לישראל, הקים את הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב ועמד בראשה בשנים 1964 עד 1968. בתקופה זו הקים את ארבעת החוגים המרכזיים של הפקולטה: מדע המדינה, סוציולוגיה, כלכלה וסטטיסטיקה ועיצב תוכניות לימוד אקדמיות מבראשית. הוא היה מקורב לרקטור האוניברסיטה פרופסור בנציון כץ ולדיקן הפקולטה למדעי הרוח פרופסור צבי יעבץ שהיה מראשי האוניברסיטה, והם סמכו עליו (למרות היותו איש צעיר שזה עתה סיים דוקטורט) ונתנו לו לעמוד בראשה של הפקולטה למדעי החברה[דרושה הבהרה]. שפירא שקד למנוע מינויים לא ראויים. הוא עמל להביא לפקולטה מרצים צעירים מיד לאחר שסיימו דוקטורט באוניברסיטאות יוקרתיות בעולם ושאמונים על שיטות מחקר חדשות במדעי החברה. בין המרצים הצעירים האלה היו: רינה שפירא בסוציולוגיה, איתן ברגלס בכלכלה, אשר אריאן במדע המדינה, ועמנואל מרקס באנתרופולוגיה.
כתוצאה מראשוניותו בתחום באוניברסיטת תל אביב וכתוצאה מיחסו המסור לסטודנטים שלו, הוא שימש במשך השנים מדריך לעשרות תלמידי תואר שני ותואר שלישי בכתיבת עבודות המ.א. והדוקטור שלהם. בין המודרכים הרבים שלו בעבודות מ.א. ניתן לציין את יוסי ביילין, ליאורה גביעון, גלית גולדבלט, עפרה גולדשטיין-גדעוני, יובל יונאי, אורי יזהר, גיל סמסונוב, דניאלה רוט-הלר, ג'וליה רסניק ורונן שמיר. בין המודרכים שלו בעבודות דוקטור ניתן לציין את אורי בן-אליעזר, לב גרינברג, חנה הרצוג, יגיל לוי, גילה מנחם, חוה עציוני-הלוי, אדריאנה קמפ ודניאל רוזוליו. רבים מתלמידיו השתלבו בהוראה באוניברסיטאות ובמכללות בישראל.
מחקריו

שפירא היה הסוציולוג הראשון ששבר את הפרדיגמה של הזרם הפונקציונליסטי בסוציולוגיה הישראלית מיסודו של שמואל נח אייזנשטדט. לפי הגישה הפונקציונליסטית, הסדר החברתי הקיים הוא נתון והמראה החברתי הוא תשקיף של הווייתה. גישה זו ראתה את ערכי המודרניזציה המערביים כחיוביים והיא תאמה את השקפת העולם של הוגי הציונות ומנהיגי המדינה, ולדברי מבקריה, וראשון להם שפירא, הצדיקה את יחסם לערבים ולמזרחים. לפי גישה זו, אבות היישוב לא התכוונו לעלות על מסלול של קונפליקט עם הערבים, אלא להקים חברה מודרנית, בצד החברה הערבית, אלא שמנהיגי התנועה הלאומיות ערבית לא ראו זאת עין בעין והעלו את המזרח התיכון על מסלול עקוב מדם.
בשני ספריו "אחדות העבודה ההיסטורית: עצמתו של ארגון פוליטי" (1975) ו"הדמוקרטיה בישראל" (1977) ראה שפירא את תפקידה של הסוציולוגיה לא בבחינת כוונות המנהיגים והצהרותיהם, כי אם בבדיקת מעשיהם. הוא חקר כיצד כיוונה עצמה תנועת העבודה להשגת הגמוניה מוחלטת ביישוב והמלל שיצא מפיה בא לטבוע חותמת אידאולוגית על כך.
שפירא גורס כי חרף הצהרותיה הסוציאליסטיות, הרי שדה פקטו תנועת העבודה הקימה מוסדות חברתיים, פוליטיים וכלכליים בדלניים ושלטה בהם באופן ריכוזי. לפי שפירא, דמוקרטיה אמיתית משמעותה ריבוי אליטות המבקרות ומווסתות את האליטה הפוליטית השלטת. שפירא אף סובר כי תנועת העבודה הניאה כל מאמץ לגיבושה של חוקה פורמלית כתובה, מכיוון שהיה בכוחה של זו לשים סייג לכוחו של השלטון. שפירא רואה את נפילתה של תנועת העבודה בשנת 1977 כתוצאה ממאמץ מודע של דור מייסדי המדינה וסירוס דור ההמשך שלה, הוא דור הפלמ"ח בני הארץ, על מנת שלא יקראו עליה תיגר ויאיימו על מעמדה.
שפירא שינה את השיח הסוציולוגי הישראלי מעיסוק באידאולוגיה לדיון במוסדות החברה ופעולותיהם והכניס לשיח הסוציולוגי הישראלי את המונחים קונפליקט, שינוי בן-דורי, שליטה ועוצמה.
ספריו

אחדות העבודה ההיסטורית: עצמתו של ארגון פוליטי. תל אביב: עם עובד, תשל"ה 1975.
הדמוקרטיה בישראל. רמת גן: מסדה, 1977.
עילית ללא ממשיכים: דורות מנהיגים בחברה הישראלית. תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ד 1984.
המחלוקת בין חיים ויצמן לבין לואי ברנדייס, 1919-1921. תשמ"ד 1984.
יסודות הסוציולוגיה/ יונתן שפירא, אורי בן-אליעזר. מהדורה חדשה, מעודכנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1986.
משבר התעסוקה המלאה: 1965-1957: פרק בכלכלה המדינית של ישראל/ יונתן שפירא ולב גרינברג. תל אביב: מכון גולדה מאיר לחקרי עבודה וחברה, 1988.
לשלטון בחרתנו: דרכה של תנועת החרות - הסבר סוציולוגי-פוליטי. תל אביב: עם עובד, תש"ן 1989.
חברה בשבי הפוליטיקאים. תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ו, 1996.
ספר וכתב עת לזכרו

סוציולוגיה ישראלית: גיליון מיוחד המוקדש לזכרו של יונתן שפירא/ עורכים: לב גרינברג, חנה הרצוג ואדריאנה קמפ "תמורות בחקר החברה הישראלית" (1999, גיליון 3)
חברה במראה: לזכרו של יונתן שפירא/ עורכת: חנה הרצוג. תל אביב: הוצאת רמות - אוניברסיטת תל אביב, תשס"א 2002.
לקריאה נוספת

יהודה שנהב, "על הכריזמה ובניית המוסדות: קווים למורשתו האינטלקטואלית של פרופסור יונתן שפירא ז"ל", סוציולוגיה ישראלית א, 1 (1999/1998) 11-7.
זאב שטרנהל, "יונתן שפירא - אבי המחקר הביקורתי", סוציולוגיה ישראלית ב, 1 (תשס 1999) 21-11.
חיים בן-שחר, "לזכר יונתן שפירא", חברה במראה: לזכרו של יונתן שפירא, עורכת: חנה הרצוג. תל אביב: הוצאת רמות - אוניברסיטת תל אביב, תשס"א 2002, עמ' 9–12. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
יואב פלד, גרשון שפיר, "משיח של חלוציות לשיח של זכויות: זהות ואזרחות בישראל", חברה במראה: לזכרו של יונתן שפירא, עמ' 516–517.
הערות שוליים

↑  יונתן שפירא באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272125305171  BnF: cb14504246d (data)  CiNii: DA03932999  GND: 1235948382  ISNI: 0000 0001 1645 5382  LCCN: n87809545  NLA: 35492878  NTA: 070528160  VIAF: 54378932   WorldCat (עם VIAF): 54378932
ידידים פלוס

| --- | --- |

 בימוי:  וויל גלאק 
 הופק בידי:  ליז גלוצר וויל גלאק מרטין שפר ג'נט צוקר ג'רי צוקר
 תסריט:  קית' מרימן תסריט וסיפור דייוויד א. ניומן תסריט וסיפור וויל גלאק תסריט הארלי פייטון סיפור
 עריכה:  טיה נולן 
 שחקנים ראשיים:  ג'סטין טימברלייק מילה קוניס
 מוזיקה:  שרי ויטפילד
 צילום:  מייקל גריידי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סקרין ג'מס, קאסל רוק אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  Screen Gems
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית22 ביולי 2011 ישראל8 בספטמבר 2011
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 תקציב:  $35,000,000
 הכנסות:  $149,542,245
 הכנסות באתר מוג'ו:   friendswithbenefits10
 www.fwb-movie.com/site/
 דף הסרט ב־IMDb
 
ידידים פלוס (באנגלית: Friends with Benefits) הוא סרט מסוגת קומדיה רומנטית שיצא לאקרנים בשנת 2011, בכיכובם של ג'סטין טימברלייק ומילה קוניס. עם שחקני המשנה ברט נמנים פטרישה קלארקסון, ג'נה אלפמן, בריאן גרינברג, נולן גולד, וודי הארלסון וריצ'רד ג'נקינס. העלילה מתמקדת בדילן (טימברלייק) וג'יימי (קוניס), שנפגשים בקשר עסקי בניו יורק והופכים לידידים, והופכים את ידידותם ליזיזות- קיום יחסי מין ללא קשר רומנטי. במשך הזמן הם מתקרבים זה אל זה ומפתחים חברות עמוקה ורגשית, דבר שעלול לערער על ההסכם ביניהם, ונוכח עובדה זו מתכחשים השניים למציאות החדשה.
צוות שחקנים

מילה קוניס, בתור ג'יימי רליס
ג'סטין טימברלייק, בתור דילן פרנסיס הרפר ג'וניור
וודי הארלסון, בתור טומי בולינג'ר
ג'נה אלפמן, בתור אנני הרפר
ריצ'רד ג'נקינס, בתור מר הרפר
פטרישה קלארקסון, בתור לורנה
נולן גולד, בתור סאמי
בריאן גרינברג, בתור פארקר
אמה סטון, בתור קיילה
אנדי סמברג, בתור קווינסי
מאסי אוקה, בתור דארין ארתורו מורנה
שון וייט, בתור עצמו
ג'ייסון סיגל, בתור ברייס (לא ניתן קרדיט)
ראשידה ג'ונס, בתור מדיסון (לא ניתן קרדיט)
שירים מהסרט

ביוני 2011 נודע כי חברת התקליטים Madison Gate Records תפיץ אלבום שיכלול את כל 15 השירים שהופיעו בסרט. האלבום יצא לאור כחודש לאחר מכן ב-19 ביולי 2011.
| Friends with Benefits> מס' | Friends with Benefits> שם | Friends with Benefits> מבצע/ים | Friends with Benefits> משך | Friends with Benefits>  | Friends with Benefits>  | Friends with Benefits>  | Friends with Benefits>  | Friends with Benefits>  | Friends with Benefits>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Magic Carpet Ride (רמיקס של פיליפ סטייר)   | Steppenwolf | 3:29 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | L.O.V.  | Fitz and The Tantrums | 3:41 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Booty Call  | G. Love & Special Sauce | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | New York, New York (רמיקס של FWB)   | ריי קווין עם אולטרה לאב | 2:20 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Boys Don't Cry  | גרנט-לי פיליפס | 3:47 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Such a Colorful World  | מקס & סיימון | 2:14 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Satellite  | פיטר קונוויי | 3:45 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Let a Woman Be a Woman (And a Man Be a Man)  | Dyke and the Blazers | 3:12 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | At the Window  | Double 0 Zero | 3:50 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Love's Gonna Getcha  | Tal & Acacia | 3:05 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Jump  | קריס קרוס | 3:17 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | This Too Shall Pass  | רוג ווייב | 6:31 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Tightrope  | ג'אנל מונה | 4:25 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Take a Bow  | גרג לאסוול | 3:59 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Closing Time  | Semisonic | 4:34 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 52:57 |  |  |  |  |  |  |
הפקה > ליהוק וימי צילום

ג'סטין טימברלייק היה הראשון שלוהק לסרט באפריל 2010. זמן לא רב אחר כך לוהקה מילה קוניס לתפקיד הנשי הראשי. כחודשיים לאחר מכן, מגזין "וראייטי" פרסם כי קאסט השחקנים העתידי לשחק בסרט כולל את אמה סטון, פטרישה קלארקסון, ריצ'רד ג'נקינס, וודי הרלסון, אנדי סמברג וג'נה אלפמן. לאחר שלושה ימי צילום מרכזיים, השחקן בריאן גרינברג הצטרף וחתם את הקאסט הסופי. בסרט נכללו הופעות קמע של שון וייט, ג'ייסון סיגל וראשידה ג'ונס. מקומות הצילום הוזמנו לכל המוקדם ב-13 ביולי 2010, והצילומים המרכזיים החלו שבוע לאחר מכן, ב-20 ביולי בשכונת מידטאון מנהטן של העיר ניו יורק. משם המשיכו הצילומים לסנטרל פארק ולאזורים קרובים אחרים במנהטן, ונמשכו עד לתחילת אוגוסט, אז צוות ההפקה עבר לצלם בלוס אנג'לס שבקליפורניה.
במקביל נכתב תסריט בעל אותו שם עבור סרט של חברת ההפצה סרטי פרמאונט, שרצתה להגיש תביעה נגד "ידידים פלוס" בעקבות זאת, אולם במאי הסרט איוון רייטמן שינה את שמו ל"קשר לא מחייב" והתביעה נתבטלה, וחברת ההפצה סקרין גמס המשיכה להחזיק בשם. יתר על כן רשת הטלוויזיה NBC פיתחה קומדיית מצבים שנשאה את אותו השם, אולם הפקת הסרט העלימה עין בשל לוח הזמנים הצפוף. מאחר שחברת סקרין גמס כעת הייתה מודעת לכך שמהות הסרט של פרמאונט דומה לשלו, היא בחרה למהר עם הצילומים מחשש שתאבד קהל במידה והסרט המתחרה ייצא לאקרנים מוקדם יותר. הבמאי וויל גלאק דיבר על כך והצהיר ש"חבל שאין מרווח זמנים גדול יותר בין שני הסרטים. הדבר שהכי מטריד אותי עכשיו הוא שאנשים אומרים שהסרט שלנו הוא רימייק ל"קשר לא מחייב". אנחנו לא עושים רימייק. שני הסרטים נעשים בו בזמן", ובראיון אחר הכריז ש"הסרטים שונים אחד מהשני". השחקנית מילה קוניס התייחסה באופן דומה לעניים באומרה "הם פשוט שני סרטים שונים.".
ב-16 במרץ 2011 פורסם הטריילר הראשון של הסרט. הוא בהמשך הופץ באתר יוטיוב וקיבל למעלה ממיליון צפיות תוך 48 שעות, ובכך הפך באתר זה לווידאו השני הנצפה ביותר של אותו היום והנצפה ביותר בקטגוריית הסרטים. קידום הסרט המשיך וגדל, כאשר סרטונים שלו הופצו ברשתות חברתיות אחרות, לרבות פייסבוק וטוויטר. בנוסף טימברלייק וקוניס הצטלמו לשער המגזין Elle למען מטרה זו.