stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספינת השעשועים
הערות שוליים

↑  הסרט מ-1929 בשם זה איננו גרסה של המחזמר אלא עיבוד נפרד לרומן של פרבר.
↑  ראו ספינת השעשועים במסד הנתונים IBDB (באנגלית)
| פרס טוני לחידוש הטוב ביותר למחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1994–1999 | קרוסלה (1994) ‏•‏‏ ספינת השעשועים (1995) ‏•‏‏ המלך ואני (1996) ‏•‏‏ שיקגו (1997) ‏•‏‏ קברט (1998) ‏•‏‏ אנני אוקלי אשת לפידות (1999) |  |
| 2000–2009 | נשקי אותי, קייט (2000) ‏•‏‏ רחוב 42 (2001) ‏•‏‏ אל תוך היער (2002) ‏•‏‏ Nine‏ (2003) ‏•‏‏ מתנקשים (2004) ‏•‏‏ כלוב העליזים (2005) ‏•‏‏ משחק הפיג'מה (2006) ‏•‏‏ קומפני (2007) ‏•‏‏ דרום פסיפיק (2008) ‏•‏‏ שיער (2009) |  |
| 2010–2019 | כלוב העליזים (2010) ‏•‏‏ הכל הולך (2011) ‏•‏‏ פורגי ובס (2012) ‏•‏‏ פיפין (2013) ‏•‏‏ הדוויג והשארית העצבנית (2014) ‏•‏‏ המלך ואני (2015) ‏•‏‏ הצבע ארגמן (2016) ‏•‏‏ הלו, דולי! (2017) ‏•‏‏ פעם אחת באי הזה (2018) ‏•‏‏ אוקלהומה! (2019) |  |
| 2022–הווה | קומפני (2022) ‏•‏‏ המצעד (2023) ‏•‏‏ מתגלגלים (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 30021605X  MusicBrainz release group: f88e2878-ebb8-3f3e-ac18-72cacabac7fb  MusicBrainz work: 84dc2e3b-be75-4443-a9db-2cfcfe8c9d5a
סעד למג'רד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באפריל 1985 (בן 39) רבאט, מרוקו 
 שם לידה:  سعد بشير لمجرد 
 מוקד פעילות:  מרוקו 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 סוגה:  מוזיקה ערבית, מוזיקה מרוקאית, חלייג'י, מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  ערבית מרוקאית, אנגלית, צרפתית, ערבית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סַעְד לַמְגַ'רֵּד (בערבית: سعد لمجرد; נולד ב-7 באפריל 1985) הוא זמר פופ ושחקן מרוקאי.
ביוגרפיה

סעד נולד במרקש למשפחת אמנים מוכרת במרוקו, אביו הוא הזמר המרוקאי אל-בשיר עבדו ואמו היא השחקנית המרוקאית נזהה אל-רגראגי.
בזכות כמה להיטים בודדים בעלי מילים ולחנים קלילים הצליח סעד לכבוש את העולם הערבי דרך יוטיוב והרשתות החברתיות. הסינגלים שלו זכו לעשרות מיליוני צפיות ביוטיוב, שגם כוכבים בינלאומיים לא זוכים להן והוא נעשה מבוקש בכל הפסטיבלים בעולם הערבי.
סעד כותב ומלחין רבים משיריו, מנגן על פסנתר, דבק במסורת המרוקאית ובלהג המרוקאי מחד גיסא ומאידך גיסא מכניס חידושים. הרוב המכריע של שיריו הוא בערבית מרוקאית מדוברת, אך הוא מיטיב לשיר לא רק בלהג המרוקאי אלא גם באנגלית ובצרפתית וביתר הלהגים הערביים. סעד מצליח לפרוץ את מחסומי השפה המתבטאים בהבדלים בין הלהגים הערביים ברחבי המזרח התיכון. הוא מקרב דרך שיריו בין עמי ערב השונים בהציבו אתגר מאוד גדול בפני מעריציו, כיוון שהלהג המרוקאי ידוע בתור להג "קשה" להבנה וללמידה עבור חלקים רבים בעולם הערבי, שלא מבינים אותו בקלות ונזקקים לעיתים לתרגומים שלו.
האשמות וחקירות מקרי אונס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑   TOP 1 SONG OF EVERY LANGUAGE, בביצוע  100 LANGUAGES of the WORLD,  By views 2023, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185137750  MusicBrainz: 51c1564d-167c-48bc-8ca7-6c1bb7bf1106  VIAF: 5327155708700922580004   WorldCat (עם VIAF): 5327155708700922580004
ניסוי הרצח על ידי היפנוזה

ניסוי הרצח על ידי היפנוזה הוא ניסוי בשטיפת מוח על ידי היפנוזה שמטרתו הייתה לגרום לאדם נורמטיבי להפוך למתנקש, ללא ידיעתו ומבלי שרצונו המודע יהיה מעורב בהתנקשות. הניסוי נערך בשנת 2012 במסגרת תוכנית הטלוויזיה "סקרנות" (אנ') של ערוץ דיסקברי. בסופו של הניסוי הצליחו לכאורה עורכיו לגרום לאדם לירות באקדח במטרה לרצוח אדם אחר, לאחר שקיבל הוראה כזו במהלך היפנוזה. האקדח היה טעון בתחמושת איירסופט שאינה קטלנית וכמו שמה, היא רכה כאוויר ורק לעיתים רחוקות היא פוגעת בגוף ה"נרצח".
אף על פי שחלק מתוצאות הניסוי נראות משמעותיות, התוכנית התמקדה בהצגה דרמטית של הניסוי, ללא הבחנה בין עיקר וטפל.
רקע

תהליך הטראנס ההיפנוטי אינו מובן למדע, אף שיש לגביו מספר תובנות והשערות. בשל חוסר ידע זה לא ידוע מהם גבולות יכולת ההיפנוזה, ומדוע אנשים שונים מגיבים ברמות שונות להַשָּׁאָה היפנוטית. החוכמה המקובלת גורסת שלא ניתן, באמצעות היפנוזה, לגרום לאדם לבצע דבר מה שנוגד את ערכי המוסר שלו – לא ניתן, למשל, לשכנע אדם לקיים יחסי מין עם אדם אחר שהמהופנט אינו מעוניין בו. חוקרים טענו שלא ניתן לגרום לאדם לבצע רצח אם אין לו נטייה לכך מלכתחילה, אך קיימים מחקרים שהעלו שעל אף שזה המצב עבור רוב האוכלוסייה, קיים מיעוט בן כעשרה עד חמישה עשר אחוזים מהאוכלוסייה הכוללת שתגובתו להשאה היפנוטית חזקה מהרגיל, עד כדי ביצוע מעשים הנוגדים את מיטב שיפוטו.
בשני מקרים, נאשמים שביצעו עבירות קשות, טענו לחפותם שביצעו עבירות אלו בשל שטיפת מוח: סירחאן סירחאן טען להגנתו שרצח את רוברט קנדי בשל היפנוזה, ופטרישיה הרסט טענה להגנתה שביצעה מעשי שוד עקב שטיפת מוח. בשני המקרים לא קיבל בית המשפט את טענתם של הנאשמים והרשיע אותם.
החוקרים בניסוי

שלושה מדענים בני סמכא השתתפו בניסוי, מי כיועץ ומי כמתכנן: ד"ר סינתיה מאיירסברג, פסיכולוגית מאוניברסיטת הרווארד שתחום המחקר שלה הוא זיכרונות כוזבים; ד"ר מארק סטוקס, חוקר מוח מאוניברסיטת אוקספורד שתחומו תהליכי קבלת החלטות במוח ייעץ בניסוי, וד"ר ג'פרי קייליסקי שעובד בבתי סוהר של אבטחה מרבית עם עבריינים שאינם שפויים.
בנוסף התמנה מהפנט מוסמך, טום סילבר, שלו רקע באלפי טיפולים בהיפנוזה והשתתפות כמהפנט בחקירות משטרתיות ובחקירות השירות החשאי האמריקאי.
על אף השתתפותם של מומחים אלה, המתודולוגיה של הניסוי לקתה בפגמים רבים.
מהלך הניסוי > סינון מדורג, בדרגת קושי עולה, על מנת לזהות נבדק מתאים

במטרה לבודד מבין הנבדקים את המועמד המתאים ביותר לביצוע רצח תחת השאה היפנוטית בוצעה סידרה של סינונים, כשכל שלב נדרש מההשאה ההיפנוטית לגבור על מכשול גבוה יותר מקודמו.
מהלך הניסוי > סינון מדורג, בדרגת קושי עולה, על מנת לזהות נבדק מתאים > סינון ראשוני – כניסה לטראנס היפנוטי עמוק

185 איש התנדבו להשתתף בניסוי, ועליהם בוצע ניסוי ראשוני – ניסיון להיפנוט מהיר, ואז הערכת עומק המצב ההיפנוטי על פי סולם סטנפורד. המהפנט התרשם ש-16 מהמתנדבים אכן נכנסו לטראנס הפנוטי עמוק, ומתוכם סוננו חמישה עקב חשש לחוסר יציבות נפשית. אחד עשר איש נבחרו להמשיך לשלב הסינון הבא.
מהלך הניסוי > סינון מדורג, בדרגת קושי עולה, על מנת לזהות נבדק מתאים > סינון שני – ביצוע מטלה פסולה מוסרית במקום ציבורי

הנבדקים הופנטו שוב וקבלו הנחיה שברגע שישבו על כיסא במסעדה יחושו חום בלתי נסבל ויתפשטו עד בגדיהם התחתונים. שבעה נופו מהמשך הניסוי אם על בסיס חוסר תגובה מוחלט להוראה הפוסט-היפנוטית וסירוב להתפשט, או בשל חשד שביימו את התגובה מרצונם ולא ביצעו את ההוראות בהשפעת היפנוזה – מה שהתבטא בהצצות לצדדים וחיוכים. ארבעה נבדקים עברו את הסינון.
 העובדה שחלק מהנבחנים בחרו מרצונם החופשי להתפשט מעידה שהסינון שנבחר לא היה טאבו שאין לעבור עליו מבחינתם, מה שמעקר את מטרת הסינון. עורכי הניסוי התעלמו מקושיה זו.
מהלך הניסוי > סינון מדורג, בדרגת קושי עולה, על מנת לזהות נבדק מתאים > סינון שלישי ואחרון – עמידה במצב דחק פיזיולוגי חריג

כשלב סינון סופי הוחלט על טבילה באמבט מי קרח בטמפרטורה של C° ‏1.7. חשיפה כזו לקור גורמת לנזק ממשי אחרי דקות ספורות, ובהמשך למוות ודאי מהיפותרמיה.
חלק מהחוקרים ובהם המהפנט סילבר, גרסו שהמבחן בלתי אפשרי.
לסינון זה צרפו לצוות החוקרים את ד"ר סֶקאר אוּפּאדיָאיוּלה, רופא מרדים בעל ניסיון בתגובות פיזיולוגיות למצבי דחק.
לשלושת הנבדקים הראשונים נאמר שהמים חמימים ונעימים, אך אף אחד מהם לא נשאר במים יותר מ-18 שניות.
עם הנבדק האחרון, קצין שיקום בשם איוואן סנטיאגו, שינה סילבר טקטיקה. הוא אמר לנבדק, תחת השאה היפנוטית, שהוא ייכנס לאמבט מי קרח אך יחוש רגוע ושליו ולמעשה ירגיש בנוחות ונעימות. הנבדק נשאר במים לאורך כל שתי הדקות שהוקצו, מבלי שקצב נשימתו, קצב הלב ולחץ הדם ישתנו מהנורמה, והוצא מהאמבט ביוזמת החוקרים לפני שנגרם לו נזק.
מהלך הניסוי > הכנת וביצוע ההתנקשות המדומה > הרקע של הנבדק הנבחר, סנטיאגו

סנטיאגו, על פי המבדקים הפסיכולוגיים שהוצגו בתוכנית, הוא אדם נורמטיבי לעילא. מעולם הוא לא השתמש בנשקו במהלך תפקידו כקצין שיקום, היה מסור לתפקידו, ותפקד כבן מסור להוריו וכדוד אוהב לאחייניו.
מהלך הניסוי > הכנת וביצוע ההתנקשות המדומה > הכנה ראשונית לנבדק

על מנת לבחון את השאלה של התנקשות עקב השאה היפנוטית נדרש שהנבדק, בנוסף לכך שיציית להוראות ההתנקשות, יבצע את ההתנקשות שלא תחת השאה היפנוטית, לא ידע שהיא קשורה באופן כלשהו לניסוי שעבר, ושישכח לאחריה שאירעה.
המפיקים מסרו לנבדק שהוא נפסל מהמשך הניסוי, אך ביקשו ממנו להגיע למחרת לראיון סיכום קצר, תוך אמירה מפורשת שלא יהפנטו אותו שוב.
מהלך הניסוי > הכנת וביצוע ההתנקשות המדומה > הכנת הזירה

התבקש שקורבן ההתנקשות יהיה קל לזיהוי ושרגע ההתנקשות יוגדר היטב, לכך בחרו החוקרים דמות של מכובד זר. בהתאם הועמדו שחקנים בתפקיד צלמי פפראצי סביב כניסה למלון אשר עוטרה בחזות מרשימה למראה עם עמודים הדורים שביניהם חבלים סגולים, שתי מכוניות פאר חיכו כביכול ל"מכובד הזר" (למעשה במכוניות ישבו החוקרים), הוכן אקדח איירסופט שחזותו ותגובתו בעת ירי זהות לאלה של אקדח אמיתי, ולסיום הוסתרו תחת בגדיו של ה"מכובד" שקיות שהכילו נוזל דמוי דם.
מהלך הניסוי > הכנת וביצוע ההתנקשות המדומה > הנחיית הנבדק לבצע את ההתנקשות

במהלך הראיון המדומה קיבלה המפיקה שיחת טלפון מבוימת, ביקשה את סליחתו של הנבדק ויצאה. סילבר פסע לחדר, כביכול במקרה, וניגש ללחוץ את ידו של הנבדק לפרידה, וברגע לחיצת היד הוא פקד על הנבדק להיכנס להשאה היפנוטית עמוקה. סילבר הורה לנבדק להותיר את מודעותו מחוץ לחדר ושכל רעיון שיאמר לו יהפוך למציאות ולאמת, והנחה אותו להתנקשות באופן מפורט וברור:
”ישנו אדם רע שנמצא למטה וחייבים למחוק אותו. יש להיפטר ממנו ואתה האיש שיעשה זאת. אתה תראה תיק גב אדום על גבי אופנוע, בתיק יש אקדח. קח את התיק וגש לחבלים. המתן לאיש הזה שיצא מהמלון, הוא יישא תיק יד, וברגע שיעבור את מפתן הדלת כוון את האקדח לחזהו וירה בו כמה יריות. מייד לאחר מכן שכח כל זכר לאירוע. כשתרד למטה תפגוש אחד מהמפיקים והוא יאמר לך: "איוואן, עשית עבודה נהדרת" וילחץ את ידך”.
בתום ההוראות סילבר העיר את הנבדק ונפרד ממנו, המפיקה חזרה משיחת הטלפון המדומה ונפרדה ממנו, והנבדק יצא, כביכול בדרכו לביתו.
מהלך הניסוי > הכנת וביצוע ההתנקשות המדומה > ההתנקשות המדומה ושיחת הסיכום

עם יציאת הנבדק מהבניין ניגש אליו המפיק ולחץ את ידו בלוויית המשפט "איוואן, עשית עבודה נהדרת" ובכך הפעיל את התכנות ההיפנוטי. הנבדק ביצע את ההתנקשות בדיוק כפי שהורה לו סילבר וירה ב"מכובד" שלושה כדורים לחזהו.
סילבר וקיאליסקי ניגשו אליו מייד מאחור, על מנת שיפנה את גבו ל"התנקשות", וביקשו ממנו לעלות עמם. קיאליסקי סיפר לנבדק את כל מה שאירע ושההתנקשות הייתה מבוימת. הנבדק הביע דאגה מכך שאישיותו תשתנה בעקבות ההתנקשות והצוות הבטיח לו (לא ברור על סמך מה) שהדבר לא יקרה. סילבר היפנט את הנבדק והנחה אותו להיזכר בכל. לאחר שהוצא מההשאה ההיפנוטית ביקש הנבדק לראות במו עיניו שה"קורבן" חי ושלם. השחקן נכנס פנימה, מסר לנבדק שהוא בסדר גמור ולחץ את ידו.
בעקבות הניסוי: חשדות והתעלמות

המדיה והרשת הגיבה לשידור התוכנית בפרסום רחב למדי, שלווה בספקנות מופגנת ואף הבעת ביטחון שהניסוי מזויף. נטען שלא ייתכן שהחוקרים יתנו ידם לניסוי אמיתי שמעמיד את הנבדק בסכנה ממשית לתגובת דחק פוסט טראומטית, שייתכן והמפיקים הצליחו להונות את החוקרים, או שכל הצוות היה שותף להונאה. מאוחר יותר התגלה שסנטיאגו נטש את הקריירה כקצין שיקום ועבר לעיסוק כשחקן, מה שחיזק לטענת רבים את הסברה שהניסוי היה מבוים.
ד"ר סטוקס דחה את החשדות באמרו שהניסוי לא היה מבוים אך מתח ביקורת על המתודולוגיה של הניסוי שלא עמדה בסטנדרטים של ניסוי מדעי, והדגיש שהתוצאה עומדת בסתירה לגוף העיקרי של ניסויים שעברו ביקורת עמיתים. כמו כן הבהיר שמעמדו בניסוי היה של יועץ בלבד, והוא לא פיקח על מהלך הניסוי.
במישור המקצועי לא היה כל הד לניסוי: מחד לא היו פרסומים שהוקיעו את הניסוי כשגוי או מופרך, מאידך לא נרשמו ניסויי המשך מצד הממסד האקדמי במטרה להפריך או לאשש את תוצאותיו, ולא ניתן למצוא כלפיו התייחסות במאמרים מקצועיים עם בקרת עמיתים.
שאלת חשיבות התוצאות ובעיות במתודולוגיה

ניתן להצביע על בעיות בשיטת הניסוי, שמעמידה חלק מתוצאותיו בספק לגבי משמעותן.
שאלת חשיבות התוצאות ובעיות במתודולוגיה > שאלת תקפות שלב הסינון השני

תהליך הסינון השני בוצע על מנת לבחון מי מהנבדקים עשוי לבצע מטלה פסולה מוסרית בפרהסיה, אך חלק מהנבדקים עשו זאת מרצונם החופשי. עובדה זו מצביעה על כך שעבורם הבחינה שבוצעה לא הייתה פסולה מוסרית די הצורך, והמסקנה המתבקשת היא שהמטלה שנבחרה לא הייתה בחזקת טאבו שאין לעבור עליו, ולכן לא ניתן להסיק שביכולת ההיפנוזה לכפות מעשה הנוגד את שיפוטו המוסרי של המהופנט.
שאלת חשיבות התוצאות ובעיות במתודולוגיה > שאלת חשיבות התוצאה

הקונצנזוס המדעי הקיים, שמבוסס על מחקרים רבים שנערכו על גרימת ביצוע רצח באמצעות היפנוזה, הוא שרק אדם שמסוגל מלכתחילה לרצח עשוי לבצע רצח עקב השאה היפנוטית. יש מקום לחשוד שהמתודולוגיה של הבחינה הפסיכולוגית שנערכה לסנטיאגו לא הייתה קפדנית דיה, ושהוא נופל תחת קריטריון זה של אדם שמסוגל לבצע רצח גם ללא השאה היפנוטית. עניין זה לא הוצג בתוכנית.
גם הסוגיה של חשיבות תוצאה זו אינה מוצגת כלל בתוכנית, האם יש משמעות יוצאת דופן בכך שנבדק בודד ממדגם של 185 איש ביצע רצח תחת השפעה? עובדה היא שמטיפים סלפים משכנעים מאות מחבלים מתאבדים לביצוע מעשה קיצוני עוד יותר, הפוגע באנשים רבים וכולל מוות ודאי למבצע הרצח, וזאת ללא שימוש בהיפנוזה.
סוגיה נוספת היא השאלה עד כמה שיטת הרצח הזו שימושית במציאות. הרצח בוצע מייד לאחר התדרוך ומייד לאחריו השיבו לנבדק את זכרונו. אם נתרגם זאת לעולם המעשה, יוזם שטיפת המוח חייב להמצא סמוך לזירת הרצח, מה שמחליש מאוד את השימושיות ברוצח מהופנט. בנוסף, אם הרוצח יזכר בכך שיוזם הרצח שטף את מוחו המזימה עלולה להחשף, אך עורכי התוכנית התעלמו מקושיה זו. אם המתודולוגיה הייתה להשאיר בתוקף את ההוראה "לאחר מכן שכח כל זכר לאירוע", ולאחר זמן לבדוק האם הנבדק נזכר מעצמו בשטיפת המוח שעבר ובזהות היוזם? כך ניתן היה לענות על השאלה אם שטיפת המוח הייתה יעילה. באופן שהדברים בוצעו עניין זה כלל לא נבדק.
הערות שוליים

↑  התוכנית שודרה בפרק הרביעי של העונה שנייה, ב-28 באוקטובר 2012.
↑  William C. Coe, Ken Kobayashi & Mark L. Howard: An approach toward isolating factors that influence antisocial conduct in hypnosis. p118-131,1971
↑  John G. Watkins: Antisocial behavior under hypnosis: Possible or impossible? p95-100, 1971
↑  Martin T. Orne: Can a hypnotized subject be compelled to carry out otherwise unacceptable behavior? a discussion. p101-117, 1971
↑  Is Total Mind Control Possible?
↑  Theodore Xenophon Barber: Antisocial and Criminal Acts Induced by "Hypnosis", A Review of Experimental and Clinical Findings, 1961
↑  Sirhan Sirhan & The Assassination Of Robert Kennedy, Larry Teeter, Attorney For Sirhan Sirhan
↑  Kathryn Westcott: What is Stockholm syndrome? BBC News Magazine, 22 August 2013
↑  Cynthia Meyersburg: Harvard University, Department of Psychology
↑  Mark Stokes, BA/BSc(Hons), PhD, Associate Professor in Cognitive Neuroscience
↑  Andre M. Weitzenhoffer & Ernest R. Hilgard: STANFORD HYPNOTIC SUSCEPTIBILITY SCALE, FORM C, Stanford University
↑  Dr. Sekhar Upadhyayula MD, Anesthesiology at North Shore University Hospital
↑  Discovery Channel’s Curiosity episode “Brainwashed” disappoints, December 7, 2012
↑  LOOK models+actors agency: Ivan Santiago
הנבדק איוואן סנטיאגו בעת הירי
נפרופתיה של IgA

| --- | --- |

דימר של IgA
 תחום:  נפרולוגיה 
 טיפול:  mycophenolate mofetil 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  239927 
 MeSH:  D005922
 
נפרופתיה של IgA או מחלת ברגר (באנגלית: IgA nephropathy או Berger’s disease) היא מחלה של הכליה ומערכת החיסון. באופן ספציפי זוהי סוג של דלקת פקעיות הכליה או דלקת של פקעית הכליה. מחלת ברגר (צורה נדירה יותר של נפרופתיה מסוג IgA) יכולה לתקוף איברים מרכזיים אחרים, כמו הכבד, העור והלב. נפרופתיה מסוג IgA היא דלקת פקעיות הכליה הנפוצה ביותר ברחבי העולם. עם זאת, מחלת ברגר אגרסיבית נמצאת ברשימת NORD של מחלות נדירות. נפרופתיה ראשונית מסוג IgA מאופיינת בשקיעה של נוגדן ה-IgA בפקעית הכליה. ישנן מחלות נוספות הקשורות לשקיעת נוגדני IgA בפקעית הכליה, כאשר הנפוצה מבניהם היא דלקת כלי הדם מסווג ארגמנת על שם שונליין-הנוך הנחשבת בעיני רבים כצורה מערכתית של נפרופתיה מסוג IgA. דלקת בכלי הדם עקב שקיעת IgA מתבטאת בפורפורה אופיינית, דלקת פרקים וכאבי בטן, והיא מופיעה בשכיחות גבוהה יותר בקרב צעירים (בני 16–35). ארגמנת על שם שונליין-הנוך קשורה בפרוגנוזה טובה יותר מאשר נפרופתיה מסוג IgA. בנפרופתיה מסוג IgA שאינה אגרסיבית ישנה התקדמות איטית לאי-ספיקת כליות כרונית ב-25-30% מהמקרים לאורך תקופה של 20 שנה. מין גברי, פרוטאינוריה (במיוחד מעל ל-2 גרם ליום), יתר לחץ דם, עישון, היפרליפידמיה, גיל מבוגר, מחלה משפחתית וריכוזים גבוהים של קריאטינין הם סמנים לפרוגנוזה רעה.
עבור מטופל בוגר עם המטוריה מבודדת, בדיקות כגון אולטרסאונד של הכליה ואנדוסקופיה של שלפוחית השתן נעשות בדרך כלל תחילה כדי לאתר את מקור הדימום. בדיקות אלו יכולות לשלול אבנים בכליות וסרטן שלפוחית השתן, שני גורמים אורולוגיים נפוצים להמטוריה מלבד נפרופתיה מסוג IgA. אצל ילדים ומבוגרים צעירים יותר, ההיסטוריה והקשר לזיהום בדרכי הנשימה יכולים להעלות את החשד לנפרופתיה מסוג IgA. יש צורך בביצוע ביופסיית כליות כדי לאשר את האבחנה לנפרופתיה מסוג IgA. דגימת הביופסיה החיובית מציגה התפשטות של המזנגיום, עם שקיעת IgA באימונוהיסטוכימיה פלואורסצנטית ובמיקרוסקופ אלקטרונים. גברים מושפעים מהמחלה בתדירות גבוהה פי שלושה מאשר נשים. קיימת גם שונות גאוגרפית בולטת בשכיחותה של נפרופתיה מסוג IgA ברחבי העולם. זו מחלת פקעית הכליה השכיחה ביותר במזרח הרחוק ובדרום-מזרח אסיה, המהווה כמעט מחצית מכלל החולים במחלות פקעית הכליה. עם זאת, נפרופתיה מסוג IgA מהווה רק כ-25% מהשיעור באירופים וכ-10% בקרב צפון אמריקאים, עם שכיחות נמוכה מאוד של אפרו-אמריקאים של כ-2%. אך, קיים קושי בדיוק התוצאות שכן שכיחות ביצוע ביופסיית כליות המשמשת לאבחון המחלה שונה בין מדינות העולם. תלמידי בית ספר ביפן עוברים בדיקת שתן בשגרה (כמו גם המגויסים בצבא בסינגפור) ולכל חריגה בתוצאות מתבצעת ביופסיית כליות, שעשויה להסביר בחלקה את השכיחות הגבוהה לנפרופתיה מסוג IgA שנצפתה במדינות אלה.
הערות שוליים

↑  D'Amico, G (1987). "The commonest glomerulonephritis in the world: IgA nephropathy". Q J Med. 64 (245): 709–27. PMID 3329736.
↑  C, Davin J (2001). "What is the difference between IgA nephropathy and Henoch-Schönlein purpura nephritis?". Kidney International. 59 (3): 823–34. doi:10.1046/j.1523-1755.2001.059003823.x. PMID 11231337.
↑  Bartosik LP, Lajoie G, Sugar L, Cattran DC (2001). "Predicting progression in IgA nephropathy". Am. J. Kidney Dis. 38 (4): 728–35. doi:10.1053/ajkd.2001.27689. PMID 11576875.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01219636 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנאי דקל מערבי

| סנאי דקל מערבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
תת־משפחה:: סנאיי קרקע
שבט:: סנאי קרקע ענקים
סוג:: Epixerus
מין:: סנאי דקל מערבי
שם מדעי
 Epixerus ebii ‏טמינק, 1853
תחום תפוצה


סנאי דקל מערבי (שם מדעי: Epixerus ebii) הידוע גם בשם סנאי הדקל של אביאן או הסנאי הענק של טמינק הוא מין מכרסם משבט סנאי הקרקע הענקיים. זהו מין יחיד בסוגו, אף על פי שאוכלוסיות מזרחיות (תת-המין Epixerus ebii wilsoni) נחשבו בעבר כמין נפרד. סנאי הדקל המערבי נמצא במערב ובמרכז אפריקה.
בית גידולו הטבעי הוא באזורים המכונים "יערות לחים בעלי אקלים טרופי וסובטרופי" וביערות גשם. הסנאי ניזון בעיקר מפירות, זרעים וחרקים.
מין זה מצוי באפריקה המערבית ב3 אזורי תפוצה נפרדים שהחלק הראשון נופל בקונגו החלק השני בקמרון, גינאה המשוונית וגבון והחלק השלישי בחוף השנהב, גאנה, גינאה, סיירה לאון וליבריה.
תת-מינים

Epixerus ebii ebii
Epixerus ebii jonesi
Wilsoni ebii Epixerus
הערות שוליים

↑  סנאי דקל מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
סנאי דואה אמריקאי

| סנאי דואה אמריקאי |
| --- | --- |
 סנאי דואה צפוני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
סוג:: סנאי דואה אמריקני
שם מדעי
 Glaucomys ‏תומאס, 1908
תחום תפוצה


סְנָאִי דּוֹאֶה אָמֵרִיקָנִי (שם מדעי: Glaucomys) הוא סוג של מכרסמים מקבוצת סנאים דואים שבמשפחת הסנאיים החיים רק באמריקה הצפונית בין אלסקה להונדורס. בסוג זה 3 מינים הדומים למיני הסוג האירו-אסייתי Pteromys.
סנאים אלה בעלי כסות פרווה חומה-אפורה עם קרומי תעופה גדולים העוזרים להם לדאות מענפי העצים למרחק של עד 45 מטר, לעבר עץ אחר. מזונם העיקרי הוא אגוזים ובלוטים, אך גם פטריות, חזזיות, פירות, חרקים, ביצים וגוזלים.
מינים

סנאי דואה דרומי (Glaucomys volans)
סנאי דואה צפוני (Glaucomys sabrinus)
סנאי דואה הומבולדט (Glaucomys oregonensis) - הופרד מהמין הצפוני
הערות שוליים

↑  לפי מונחי האקדמיה ללשון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531323105171  LCCN: sh85055232
סופווית' טריפליין

שורת מטוסי טרייפליין של טייסת 1 של שירות האוויר של הצי המלכותי בצרפת
סופווית' טריפליין (באנגלית: Sopwith Triplane) היה מטוס קרב תלת-כנפי בריטי ששירת בסוף מלחמת העולם הראשונה ויוצר על ידי סופווית' אוויאיישן קומפני.
ייצור ושירות

בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין, עם שלוש כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית' פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר.
כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו חמישה מטוסים ללא כל אבדה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים..
מפעילות

בריטניה בריטניה
צרפת צרפת
יוון יוון
האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
ברית המועצות ברית המועצות
לקריאה נוספת

יהודה עופר, "ספר המטוסים", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33-32
הערות שוליים

↑  יהודה עופר, "ספר המטוסים", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7514446-3
נפתלי הרץ ניימנוביץ'

| --- | --- |

ניימנוביץ', 1896
 לידה:  12 בפברואר 1843 י"ב באדר א' תר"ג יוזפוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  10 במרץ 1898 (בגיל 55) אדר תרנ"ח ורשה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 שפות היצירה:  יידיש, רוסית, פולנית ועברית
 תחום כתיבה:  עיתונאות, חינוך
 סוגה:  פיליטונים, ספרי לימוד
 נושאי כתיבה:  ענייני דיומא, הוראת שפות
 יצירות בולטות:  מדורו הפיליטוני "בראש הומיות" בעיתון "הצפירה"
 
נפתלי הרץ יהודה הכהן נַיְימָנוביץ' (נכתב גם נימנוביץ; בעברית בכתיב יידי, שנהג בזמנו: ניימאנאוויץ; ביידיש: ניימאַנאָוויטש; 12 בפברואר 1843, י"ב באדר א' תר"ג, יוזפוב, פלך לובלין, פולין הקונגרסאית – 10 במרץ 1898, אדר תרנ"ח, ורשה, פולין הרוסית), שנודע גם בשמו הספרותי "הַנֵּ"ץ" (נכתב גם הנץ), היה סופר עברי, פיליטוניסט, מחבר ספרי לימוד ומתרגם יהודי-פולני.
תולדות חייו

נפתלי הרץ יהודה בן יצחק זאב הכהן ניימנוביץ' נולד בשנת 1843 ביוזפוב שבפלך לובלין, פולין הקונגרסאית. התחנך בעיירה זָוויחוסט תחת השגחתו של סבו, הרשקה ניימנוביץ', ממשכילי זמושץ'. למד גמרא, עברית ושפות, כהכנה ללימודים בבית המדרש לרבנים בברסלאו, אולם סבו מצד אמו, דוד דוידזון, שהיה אדוק מאוד, לא התיר זאת, והוא נשאר בסביבה החסידית עוד מספר שנים, עד חתונתו. בגיל 18 עבר לעיר הפלך לובלין והתעסק במסחר. בד בבד החל לשלוח את ידו בכתיבה – הוא כתב כמה מאמרים בעיתון היהודי בפולנית Izraelita (איזראליטה) וכמה מאמרים בעיתון המקומי ביידיש. לאחר שכשלו עסקיו נעתר להזמנתו של עורך עיתון "הצפירה", נחום סוקולוב, והגיע בשנת 1886 לוורשה כדי לקחת חלק בכתיבת מאמרים בעיתון העברי הפופולרי ביותר בתחום המושב. תוך זמן קצר זכה מדורו הפיליטוני, "בראש הומיות" (שעליו חתם בשם העט שאימץ: "הנ"ץ"), להצלחה גדולה; הסופר וחוקר "הצפירה" שמואל לב ציטרון מספר שכאשר המדור לא הופיע ביום ו', התקבלו במערכת מאות תלונות על היעדרותו של הנ"ץ מהגיליון בתוספת אזהרה לבל יישנה המקרה. המדור הופיע בעיתון "הצפירה" במשך כעשר שנים, בדרך כלל בגיליון של ערב שבת או חג, אך לעיתים גם התפרסם באמצע השבוע.
ניימנוביץ' המשיך לעסוק במסחר ספרים גם בתקופת ורשה, הוציא מספר ספרי לימוד, פרסם כמה סיפורים, ואף תרגם לעברית את ספרו של זמנהוף ללימוד שפת האספרנטו. פעל להקמת סניף של "שפה ברורה" מיסודו של אליעזר בן יהודה בפולין.
נפתלי הרץ יהודה ניימנוביץ נפטר בוורשה בשנת 1898, בגיל 55.
יצירתו

הנ"ץ סיגל לעצמו בפיליטונים של "בראש הומיות" סגנון בדחני מליצי קמעה, שהיה משופע במימרות השאובות מארון הספרים היהודי, והתאפיין בשיח תלמודי. הפיליטונים, שהשתייכו לז'אנר מאוד פופולרי בעיתוני התקופה, עסקו בקלילות ובעממיות בענייני דיומא שהעסיקו את היהודים בוורשה. היה בהם מיזוג מוצלח בין הסגנון הלמדני והבטלני, לבין ליצנות רכה ונטולת עוקץ דוקרני. חן צנוע מיוחד היה שפוך על מילותיו של הנ"ץ, כפי שהספיד אותו סוקולוב. "בראש הומיות", הופיע במשך כעשר שנים, ועד כדי כך היה פופולרי אצל קוראי העיתון, שכאשר פרש הנ"ץ מכתיבתו בעיתון זמן קצר לפני פטירתו, ניסה העורך, נחום סוקולוב, לכתוב בעצמו את המדור. סוקולוב עצמו מודה שניסיונו לחקות את סגנונו העממי ו"הבטלני" של הנ"ץ - לא צלח בסופו של דבר, אימץ עורך "הצפירה" סגנון משלו בכתיבת הפיליטונים, ומדורו "משבת לשבת" זכה להצלחה מסחררת שלא פיגרה, ואולי אף עלתה על זו של קודמו, הנ"ץ. עם כל זאת, תרומתו של ניימנוביץ לכתיבה עיתונאית קלילה ועממית בשפה העברית, בתקופה שהשפה המדוברת הייתה יידיש - עומדת בעינה.
בנוסף לפיליטונים, הוציא הנ"ץ ספרים לא מעטים, חלקם ביידיש וחלקם בעברית, בהם סיפורי מעשיות, תרגומים לעברית של סיפורים אחרים, אוספים ספרותיים שונים שאותם ערך וספרים ללימוד עצמי של רוסית, פולנית ועברית.