stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2008
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 25 בנובמבר - מלאבו | 25 בנובמבר - מלאבו |  |  |  |  |  |
|  |  גינאה המשוונית גינאה המשוונית |  1 |   |  |  |  |  |
|  |  ניגריה ניגריה |  0 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 29 בנובמבר - מלאבו | 29 בנובמבר - מלאבו |  |
|  |   |   |   |   |  גינאה המשוונית גינאה המשוונית |  2 |  |
|  |   |   |   |   |  דרום אפריקה דרום אפריקה |  1 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 25 בנובמבר - מלאבו | 25 בנובמבר - מלאבו |   |  | 28 בנובמבר - מלאבו | 28 בנובמבר - מלאבו |  |
|  |  דרום אפריקה דרום אפריקה |  3 |   |  |  ניגריה ניגריה |  1 (4) |  |
|  |  קמרון קמרון |  0 |   |  |  קמרון קמרון |  1 (3) |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בנובמבר 2008 | גינאה המשוונית גינאה המשוונית | 0-1 | ניגריה ניגריה | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
| 25 בנובמבר 2008 | אנונמה  58' |  |  | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בנובמבר 2008 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 0-3 | קמרון קמרון | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
| 25 בנובמבר 2008 | מאטולו  28'   מאטולו 47'   מאטולו  80' |  |  | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
שלב הנוק-אאוט > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בנובמבר 2008 | ניגריה ניגריה | 1-1‏ה | קמרון קמרון | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
| 28 בנובמבר 2008 | אקה  28' |  | אונגונה  64' | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אקה  אקפו  צ'יג'ינה  ג'ורג'  נקווצ'ה | 3-4 | נגו נדומבוק  מאנייה  בלה  אונגונה  מבידה |   |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 בנובמבר 2008 | גינאה המשוונית גינאה המשוונית | 1-2 | דרום אפריקה דרום אפריקה | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
| 29 בנובמבר 2008 | דיאלה  22'   אנונמה  68' |  | מאטולו  35' | האצטדיון הבינלאומי, מלאבו |
אף אוזן גרון (להקה)

|  חברים |
| --- | --- |
 יובל דור קיקי רוטשטיין עמי מנדלמן
 
שלישיית אף אוזן גרון הייתה להקה ישראלית, שפעלה בין השנים 1970 ל-1975.
היסטוריה

אף אוזן גרון הוקמה בשנת 1970במסגרת להקת חיל התותחנים אותה הקים המפיק איתן גפני במסגרת שרות המילואים שלו. כשאל יובל דור וקיקי (צבי) רוטשטיין הצטרף עמי מנדלמן. בתחילת דרכם הם הופיעו בתוכנית שכולה לחנים של יוני רכטר, חבר נוסף בלהקה הצבאית. הם הקליטו שמונה שירים ובהם הגרסה הראשונה של "דמעות של מלאכים" של דן מינסטר. השיר הוצג במצעדי הפזמונים, אך לא משך תשומת לב רבה.
לאחר שחרורם משירות סדיר בסוף 1971, הופיעה השלישייה כשלישייה אזרחית בניהולו של איתן גפני ובשנים הבאות היו להם מספר להיטים, גם כשלישייה עצמאית וגם כמלווים קוליים לזמרים דוגמת אבנר גדסי עם השיר "נפרדנו כך".
בין להיטיהם במצעד הפזמונים עד אמצע 1975 היו: "שמש אחת", "מלך במלונה", "שרה שרה שיר שמח" שזכה במקום ראשון בפסטיבל שירי הילדים, "עושים היסטוריה", "חגיגה" ו"שלא ייגמר לי הלילה" שהיה להיטה הגדול של השלישייה.
השלישייה השתתפה כמלווים קוליים בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 לשירים "ליל חניה" בביצועם של חנן יובל, ירדנה ארזי ואפרים שמיר, הצטרפו לשלישיית בנות חוה לשירים של שלמה ארצי ("שיר בבוקר בוקר") ולגידי גוב ("יעלה ויבוא"), וכמו כן נתנו ליווי קולי בשיר "נצח ישראל לא ישקר".
ב-1975 יצא אלבום הבכורה של השלישייה, "שמש אחת", ובו היו בעיקר שיריהם המקוריים. בין היתר נכללו בו גם חידושים לשירים "חמסינים במשלט" של נעמי שמר בעיבוד רוק של גיל דור ואת "החמה מראש האילנות" של חיים נחמן ביאליק.
שירם האחרון שהצליח במצעדים היה "חגיגה", קטע רוק מורכב, עם הרמוניות קוליות מפתיעות, שהראה מה היה הפוטנציאל הגלום בשלישייה. חבריה בחרו ללכת בדרך אחרת, צירפו אליהם את הזמרת שלומית אהרון והקימו את להקת הכל עובר חביבי.
אליפות העולם באתלטיקה באולם 2016

| --- | --- |
 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית 
 תקופת התחרות:  17 במרץ 2016 – 20 במרץ 2016 (4 ימים)
 מספר תחרות:  16
 מספר מקצועות:  26
 מספר מתמודדים:  557
 מדינות משתתפות:  148
 עיר מארחת:  פורטלנד, אורגון, ארצות הברית
 אצטדיון:  ארגו ארנה
 portland2016.com
 → סופו 2014 בירמינגהם 2016 ← 
 קואורדינטות:  45°31′43″N 122°39′47″W﻿ / ﻿45.5286°N 122.663°W﻿ / 45.5286; -122.663
 he
 
אליפות העולם באתלטיקה באולם ה-16 נערכה בין ה-17 במרץ ל-20 במרץ 2016 בפורטלנד, אורגון שבארצות הברית. באליפות נערכו 26 תחרויות (13 לנשים ו-13 לגברים) בהשתתפות 148 מדינות ו-547 אתלטים.
האתלטים של רוסיה הורחקו מאליפות זו בשל אימרוץ מרובה של ספורטאיה.
ארצות הברית המארחת זכתה באליפות באופן גורף לאחר שזכתה ב-13 מדליות זהב מתוך 26 מדליות שחולקו, 6 מדליות כסף, 4 מדליות ארד ו-23 מדליות בסך הכל.
בריאן תיסן-איטון (קנדה קנדה) ואשטון איטון (ארצות הברית ארצות הברית) זוג נשוי, זכו כל אחד במדליית זהב בקרב רב.
שיאי עולם

אף שיא עולם לא נקבע באליפות זו.
שיאי עולם > שיאי אליפות

שני שיאי אליפות נשברו, ביומה הראשון של האליפות, אחד לנשים ואחד לגברים.
ג'ן שור (ארצות הברית ארצות הברית), קבעה בקפיצה במוט שיא אליפות חדש של 4.90 מטר.
רנו לאבילני (צרפת צרפת), קבע בקפיצה במוט שיא אליפות חדש של 6.02 מטר.
האתלטיות המצטיינות באליפות

אשלי ספנסר (ארצות הברית ארצות הברית), הייתה לאתלטית היחידה שזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x400 מטר ומדליית כסף, בריצת 400 מטר.
בריטני ריס (אתיופיה אתיופיה), זכתה בפעם השלישית במדליית זהב בקפיצה לרוחק.
גנזבה דיבאבה (אתיופיה אתיופיה), הגנה על תוארה בריצת 3000 מטר וזכתה בפעם השלישית במדליית זהב.
ניה אלי (ארצות הברית ארצות הברית), הגנה על תוארה בריצת 60 מטר משוכות.
נטשה הייסטינגס (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה בפעם השלישית במדליית זהב בריצת 4x400 מטר
האתלטים המצטיינים באליפות

אשטון איטון (ארצות הברית ארצות הברית), זכה בפעם השלישית ברציפות בקרב שבע.
פאבל מסלק (צ'כיה צ'כיה), הגן על תוארו בריצת 400 מטר.
רנו לאבילני (צרפת צרפת), זכה בפעם השנייה בקפיצה במוט.
תוצאות התחרויות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 60 מטר | ברברה פייר   ארצות הברית ארצות הברית | 7.02 שניות | דפנה סחיפרס   הולנד הולנד | 7.04 שניות | אליין תומפסון   ג'מייקה ג'מייקה | 7.06 שניות |
| ריצת 400 מטר | קמי אדקויה   בחריין בחריין | 51.45 שניות | אשלי ספנסר   ארצות הברית ארצות הברית | 51.72 שניות | קואנרה הייז   ארצות הברית ארצות הברית | 51.76 שניות |
| ריצת 800 מטר | פרנסין ניונסבה   בורונדי בורונדי | 2:00.01 דקות | אג'יי וילסון   ארצות הברית ארצות הברית | 2:00.27 דקות | מרגרט וומבואי   קניה קניה | 2:00.44 דקות |
| ריצת 1500 מטר | סיפאן חסן   הולנד הולנד | 4:04.96 דקות | דואיט סייאום   אתיופיה אתיופיה | 4:05.30 דקות | גודאף צגאי   אתיופיה אתיופיה | 4:05.71 דקות |
| ריצת 3000 מטר | גנזבה דיבאבה   אתיופיה אתיופיה | 8:47.43 דקות | מסרט דפאר   אתיופיה אתיופיה | 8:54.26 דקות | שנון רובורי   ארצות הברית ארצות הברית | 8:55.55 דקות |
| ריצת 60 מטר משוכות | ניה אלי   ארצות הברית ארצות הברית | 7.80 שניות | בריאנה רולינס   ארצות הברית ארצות הברית | 7.82 שניות | טיפני פורטר   בריטניה בריטניה | 7.90 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית | 3:26.38 דקות | פולין פולין | 3:31.15 דקות | רומניה רומניה | 3:31.51 דקות |
תוצאות התחרויות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ושתי קנינגהם   ארצות הברית ארצות הברית | 1.96 מטר | רות בייטייה   ספרד ספרד | 1.96 מטר | קמילה ליצ'וינקו   פולין פולין | 1.96 מטר |
| קפיצה במוט | ג'ן שור   ארצות הברית ארצות הברית | 4.90 מטר   שיא אליפות | סנדי מוריס   ארצות הברית ארצות הברית | 4.85 מטר | קטרינה סטפנידי   יוון יוון | 4.80 מטר |
| קפיצה לרוחק | בריטני ריס   ארצות הברית ארצות הברית | 7.22 מטר | איוונה שפאנוביץ'   סרביה סרביה | 7.07 מטר | לוריין אוגן   בריטניה בריטניה | 6.93 מטר |
| קפיצה משולשת | יולימאר רוחאס   ונצואלה ונצואלה | 14.41 מטר | קריסטין גייריש   גרמניה גרמניה | 14.30 מטר | פרסקבי פפצ'ריצו   יוון יוון | 14.15 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | מישל קרטר   ארצות הברית ארצות הברית | 20.21 מטר | אנטיה מרטון   הונגריה הונגריה | 19.33 מטר | ואלרי אדמס   ניו זילנד ניו זילנד | 19.25 מטר |
| קרב חמש | בריאן תיסן-איטון   קנדה קנדה | 4881 נקודות | אנסטסיה מוחניוק   אוקראינה אוקראינה | 4847 נקודות | אלינה פיודורובה   אוקראינה אוקראינה | 4770 נקודות |
תוצאות התחרויות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 60 מטר | טרייבון ברומל   ארצות הברית ארצות הברית | 6.47 שניות | אסאפה פאוול   ג'מייקה ג'מייקה | 6.50 שניות | רמון גיטנס   ברבדוס ברבדוס | 6.51 שניות |
| ריצת 400 מטר | פאבל מסלק   צ'כיה צ'כיה | 45.44 שניות | עבד אל-אילה הארון   קטר (מדינה) קטר | 45.59 שניות | דיון לנדור   טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 46.17 שניות |
| ריצת 800 מטר | בוריס בריאן   ארצות הברית ארצות הברית | 1:45.83 דקות | אנטואן גקמה   בורונדי בורונדי | 1:46.65 דקות | אריק סווינסקי   ארצות הברית ארצות הברית | 1:47.22 דקות |
| ריצת 1500 מטר | מתיו צנטרוביץ'   ארצות הברית ארצות הברית | 3:44.22 דקות | יאקוב הולושה   צ'כיה צ'כיה | 3:44.30 דקות | ניק ויליס   ניו זילנד ניו זילנד | 3:44.37 דקות |
| ריצת 3000 מטר | יומיף קג'לצ'ה   אתיופיה אתיופיה | 7:57.21 דקות | ריאן היל   ארצות הברית ארצות הברית | 7:57.39 דקות | אוגוסטין קיפרונו צ'וגה   קניה קניה | 7:57.43 דקות |
| ריצת 60 מטר משוכות | עומאר מקלאוד   ג'מייקה ג'מייקה | 7.41 שניות | פסקל מרטינו-לגארד   צרפת צרפת | 7.46 שניות | דימיטרי בסקו   צרפת צרפת | 7.48 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית | 3:02.45 דקות | בהאמה בהאמה | 3:04.75 דקות | טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 3:05.51 דקות |
תוצאות התחרויות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ג'יאנמרקו טאמברי   איטליה איטליה | 2.36 מטר | רוברט גרברז   בריטניה בריטניה | 2.33 מטר | אריק קינרד   ארצות הברית ארצות הברית | 2.33 מטר |
| קפיצה במוט | רנו לאבילני   צרפת צרפת | 6.02 מטר   שיא אליפות | סם קנדריקס   ארצות הברית ארצות הברית | 5.80 מטר | פיוטר ליסק   פולין פולין | 5.75 מטר |
| קפיצה לרוחק | מרקיז דנדי   ארצות הברית ארצות הברית | 8.26 מטר | פבריס לאפייר   אוסטרליה אוסטרליה | 8.25 מטר | צ'נגז'הו הואנג   הרפובליקה העממית של סין  סין | 8.21 מטר |
| קפיצה משולשת | דונג בין   הרפובליקה העממית של סין  סין | 17.33 מטר | מקס הס   גרמניה גרמניה | 17.14 מטר | בנג'מין קומפאורה   צרפת צרפת | 17.09 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | תומאס וולש   ניו זילנד ניו זילנד | 21.78 מטר | אנדריי גאג   רומניה רומניה | 20.89 מטר | פיליפ מיאלייביץ'   קרואטיה קרואטיה | 20.87 מטר |
| קרב שבע | אשטון איטון   ארצות הברית ארצות הברית | 6470 נקודות | אלכסיי קסיאנוב   אוקראינה אוקראינה | 6182 נקודות | מתיאס ברוגר   גרמניה גרמניה | 6126 נקודות |
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית (מארחת) | 13 | 6 | 4 | 23 |
| 2 | אתיופיה אתיופיה | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3 | צרפת צרפת | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 4 | ג'מייקה ג'מייקה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5 | בורונדי בורונדי | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | הולנד הולנד | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 | ניו זילנד ניו זילנד | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 9 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | איטליה איטליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | בחריין בחריין | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | ונצואלה ונצואלה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | קנדה קנדה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 14 | גרמניה גרמניה | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 16 | בריטניה בריטניה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 16 | פולין פולין | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 18 | רומניה רומניה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 19 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | בהאמה בהאמה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | הונגריה הונגריה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | ספרד ספרד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | סרביה סרביה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | קטר (מדינה) קטר | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 25 | יוון יוון | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 25 | קניה קניה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 28 | ברבדוס ברבדוס | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 28 | קרואטיה קרואטיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| בסך הכל | בסך הכל | 26 | 26 | 26 | 78 |
מימין: אליין תומפסון, ברברה פייר  ודפנה סחיפרס הזוכות במדליות בריצת 60 מטר
קמי אדקויה מבחריין (מלפנים), מנצחת ריצת 400 מטר
אליפות העולם בראלי-רייד

| --- | --- |
 ענף:  מרוצי אופנועי ראלי 
 תאריך ייסוד:  2022 
 ארגון מפעיל:  ארגון הספורט אמוארי 
 אתר רשמי
 → FIA World Cup for Cross-Country Rallies 
 
אליפות העולם בראלי-רייד (ידועה בקיצור W2RC) היא סדרת מרוצי ראלי רייד שנתית המאורגנת על ידי ארגון הספורט אמוארי (ASO) ומתקיימת בשיתוף של הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) והפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM) ומעניקה תואר אליפות עולם בקטגוריית הרכב ובקטגוריית האופנועים.
האליפות התקיימה לראשונה בשנת 2022 והיא החליפה את גביע העולם בראלי חוצה ארצות של הפדרציה הבין-לאומית לרכב והפדרציה לאופנועים, שהתקיימו בנפרד.
היסטוריה

האליפות נוסדה לאחר מאמץ משותף של ארגון הספורט אמוארי (ASO),הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) והפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM) במטרה לתאם בין הקריטריונים של שלושת הגופים. אחרי הצבעה שהתקיימה במועצת הספורט העולמית הוכרה אליפות הראלי רייד כאליפות העולם השביעית בספורט המוטורי. ASO נבחר לגוף המפעיל של האליפות למשך תקופה של חמש שנים.
עונת הבכורה של האליפות יצאה לדרך בראלי דקר 2022 והתסתיימה בראלי מרוקו. במהלך העונה בוצעו שינויים בלוח המרוצים בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, שהובילה לביטול ראלי קזחסטן.  נאסר אל-עטיה הוכרז כאלוף העולם הראשון בקטגוריית המכוניות. סאם סאנדרלנד זכה בתואר האליפות בקטגוריית האופנועים.
פורמט

האליפות מורכבת משני סוגים של מרוצים:
ראלי - מרוץ הבנוי מארבעה שישה סטייג'ים. המרחק הכולל עומד כל כ-1,200 ק"מ.
מרתון - מרוץ הבנוי מיותר משישה סטייג'ים. המרחק הכולל עומד על כ-2,500 ק"מ.
מרוצי הבאחה, הקצרים יותר, ממשיכים להתקיים במסגרת גביע העולם למרוצי באחה חוצי-ארצות של הפדרציה הבין-לאומית לרכב וגביע העולם למרוצי באחה של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים שמתקיימים כשתי סגרות עצמאיות.
מרוצים שהתקיימו במסגרת האליפות

| מרוץ | קטגוריה | שנים |
| --- | --- | --- |
| ערב הסעודית ראלי דקר | מרתון | 2022–2023 |
| איחוד האמירויות הערביות אתגר המדבר של אבו דאבי | ראלי | 2022–2023 |
| מרוקו ראלי מרוקו | ראלי | 2022–2023 |
| ספרד ראלי אנדלוסיה | ראלי | 2022 |
| מקסיקו ראלי סונורה | ראלי | 2023 |
| ארגנטינה אתגר כביש 40 | ראלי | 2023 |
זוכים באליפות > אליפות העולם בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לרכב

| עונה | נהג | נהג משנה | יצרן |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | צרפת מתיו באומל | יפן טויוטה גאזו רייסינג |
| 2023 | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | צרפת מתיו באומל | יפן טויוטה גאזו רייסינג |
זוכים באליפות > אליפות העולם בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים

| עונה | רוכב | יצרן |
| --- | --- | --- |
| 2022 | בריטניה סאם סאנדרלנד | יפן מונסטר הונדה |
| 2023 | ארגנטינה לוסיאנו בנאווידס | יפן מונסטר הונדה |
זוכים באליפות > אליפות הראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לרכב

| עונה | T3 נהג | T3 נהג משנה | T4 נהג | T4 נהג משנה | T5 נהג | T5 נהג משנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | צ'ילה  פרנסיסקו לופס קונטרדו | צרפת פרנסואה קזאל | ליטא רוקאס באציוסקה | פולין לוקאש לסקוביץ | הולנד קית' קולן | הולנד וולטר דה גראף |
| 2023 | ארצות הברית  סת' קוינטרו | גרמניה דניס צנץ | ליטא רוקאס באציוסקה | ספרד אוריול וידאל מונטיגנו | הולנד ינוס ון קאסטרן | הולנד מרסל סניידרס |
זוכים באליפות > הגביע העולמי בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים

| עונה | ראלי2 | ראלי3 | טרקטורונים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | ארצות הברית מייסון קליין | מרוקו אמין אשיגר | צרפת אלכסנדר ז'ירו |
| 2023 | צרפת רומן דומנטה | אוסטריה ארדיט קורטז' | ליטא לאיסווידאס קנסיוס |
זוכים באליפות > גביע הראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית באופנועים

| עונה | נשים | ג'וניור (R2) | ותיקים | ג'וניור (R3) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | הולנד מרים פול | ארצות הברית מייסון קליין | פורטוגל מריו פטרו |  |
| 2023 | הולנד מרים פול | צרפת ז'אן לופ לפאן | ספרד דומיניק סיזו ז'רו |  |
הערות שוליים

↑  FIA, ASO launch new Cross-Country World Championship around Dakar, Motorsport.com, 18 January 2021
↑  FIA world championship status for cross-country rallying, with dakar rally as its cornerstone; A.S.O. Appointed global promoter, worldrallyraidchampionship.com, 17 June 2021
↑  Kazakhstan world rally-raid event canceled due to war, Dirt Fish, 17 March 2022
↑  A dream season for Al-Attiyah and Sunderland, worldrallyraidchampionship.com, 23 October 2022
אסטון מרטין ונטאג'

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אסטון מרטין
 שנות ייצור:  2018–הווה
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  אסטון מרטין ונטאג' (2005)
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה עם שתי דלתות רודסטר עם שתי דלתות
 אורך:  4,465 מ"מ
 רוחב:  1,942 מ"מ
 גובה:  1,273 מ"מ
 משקל:  1,530 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,704 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בי-טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-510 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים
 מהירות מרבית:  314 קילומטרים לשעה
 צריכת דלק:  9.5 קילומטר לליטר
 קשר:  אסטון מרטין DB11, אסטון מרטין DB10, אסטון מרטין DBS סופרלג'רה
אסטון מרטין ונטאג' (באנגלית: Aston Martin Vantage) היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי אסטון מרטין משנת 2018. היא הוצגה בנובמבר 2017 והגיעה לישראל באוקטובר 2018. הוטאג' היא הדגם הנמכר ביותר של אסטון מרטין.
מפרט טכני

הונטאג' כוללת מנוע בי-טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-510 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 69.8 קילוגרם-כוח ב-2,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 314 קילומטרים לשעה. צריכת הדלק עומדת על 9.5 קילומטר לליטר.
גרסאות

מלבד הגרסה הבסיסית הציגה אסטון מרטין שלושה גרסאות נוספות. הראשונה, ונטאג' AMR גרסה מוגבלת (200 יחידות), הממוקדת למסלול בעלת אותו מנוע אך עם מומנט מרבי מופחת של 63.7 קג"מ, לעומת 69.8 קג"מ בגרסה הבסיסית. היא כוללת תיבת הילוכים ידנית בעלת שבעה הילוכים. ל-AMR תאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.0 שניות במקום 3.6 שניות בגרסה הבסיסית מהירות היא 314 קילומטרים לשעה (ללא שינוי). משקל הדגם הופחת ב-90 ק"ג. ה-AMR הוצגה במאי 2019. השנייה, ונטאג' רודסטר, גרסה בעלת מרכב רודסטר הכוללת את הגג הנפתח הרך המהיר ביותר בעולם, פתיחת או סגירת הגג בתוך 6.7 שניות עד למהירות של 50 קילומטרים לשעה. הונטאג' רודסטר כוללת את אותו מנוע אך היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.8 שניות במקום 3.6 שניות בגרסה הבסיסית ומגיעה למהירות מרבית של 306 קילומטרים לשעה במקום 314 קילומטרים לשעה בגרסה הבסיסית. משקלה גדל ב-60 ק"ג מהגרסה הבסיסית. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה בפברואר 2020. השלישית, אסטון מרטין V12 ונטאג' הגרסה בעלת המנוע החזק ביותר של אסטון מרטין ובדגמי הונטאג' בכלל, היא כוללת עיצוב שונה אשר מיועד לשיפורים אווירודינמיים, היא כוללת מנוע בנזין V12 בנפח 5.2 ליטר טווין-טורבו עם הספק מרבי של 700 כ"ס ומומנט מרבי של 76.8 קג"מ, למנוע תיבת 8 הילוכים אוטומטית ומערכת הנעה אחורית. ההספק הגבוה מאפשר תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.5 שניות ומהירות מרבית של 322 קמ"ש. המעבר למנוע גדול וחזק אילץ מספר שינויים במרכב על מנת להפחית במשקל הכולל ולשפר את הקשיחות. בין השינויים ניתן למנות מכסה מנוע, פגוש קדמי, כנפיים קדמיות וחצאיות צד מקרבון קל משקל. בנוסף הותקנו פגוש אחורי ומכסה מנוע קלים יותר, מצבר קל משקל, ומערכת פליטה מרכזית מפלדת אל-חלד במשקל 7.2 ק"ג. מערכת בלימה קרמית מגיעה כסטנדרט וחוסכת 23 ק"ג לצד עמידות בחום של עד 800 מעלות. היא נחשפה ב-16 במרץ 2022 ותיוצר בייצור מוגבל של כ-333 יחידות אשר כולם נמכרו מראש.
גלריה

מבט לפגוש האחורי
מבט לפגוש הקדמי
מבט לצד
הערות שוליים

↑  2018 אסטון מרטין ונטאג' החדשה נחשפת, באתר קארטיוב, ‏21 בנובמבר 2017
↑  אסטון מרטין ואנטג' בישראל – מחיר החל מ-1,490,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏15 באוקטובר 2018
↑  עם תיבת הילוכים ידנית: אסטון מרטין ונטאג׳ AMR, באתר קארטיוב, ‏1 במאי 2019
↑  אסטון מרטין ונטאג' רודסטר 2020 החדשה נחשפת, באתר קארטיוב, ‏12 בפברואר 2020
↑  Aston Martin V12 Vantage Revealed With 690 HP And 200 MPH Top Speed, Motor1.com (באנגלית)
אנרכיזם ללא תארים

אנרכיזם ללא תארים או אנרכיזם ללא מילות תואר הוא ביטוי המתייחס לכלל הזרמים האנרכיסטים ללא הבחנה ביניהם וללא התחייבות לגישה קונקרטית. המשתמשים בו להגדרתם העצמית מסתפקים בהתייחסות כללית תוך קבלה כללית, לא ביקורתית, של כל הזרמים. ההיסטוריון ג'ורג' ריצ'רד אסנווין מציין שהמושג "מתייחס לאנרכיזם ללא מקפים, כלומר, דוקטרינה ללא תגיות מסייגות כגון קומוניסט, קולקטיביסט, מוטואליסט או אינדיבידואליסט. עבור אחרים... המושג פשוט מובן כגישה שמקבלת בהבנה את קיומם יחדיו של זרמים אנרכיסטים שונים".
היסטוריה

ממציא הביטוי הוא האנרכיסט הקובני פרננדו טארידה דל מארמול, שהשתמש בו בנובמבר 1889, בברצלונה. הוא הפנה את קריאותיו לאנרכו-קומוניסטים ולאנרכו-קולקטיביסטים, שהיו בזמנו בעיצומו של ויכוח לוהט בין שתי הגישות. אנרכיזם ללא תארים היה ניסיון לגלות יותר סובלנות בין זרמים אנרכיסטיים, ולהבהיר שאנרכיסטים לא צריכים לכפות תוכנית כלכלית על אף אחד, אפילו לא בצורה תאורטית. קריאתו כללה גם הצעה לזנוח את העיסוק התאורטי במודל הכלכלי המועדף אחרי המהפכה, וזאת בשם הטענה שעיסוק במודל הכלכלי המועדף משני בחשיבותו לעומת ביטול הקפיטליזם והמדינה. לדעתו, ניסויים שיעשו לאחר מכן, על בסיס עקרונות בסיס אנרכיסטיים, יקבעו את המודל ההולם חברה אנרכיסטית.
גישה זו הייתה תוצאת לוואי של הוויכוח הלוהט בתנועה האנרכיסטית על רקע התפתחות הזרם האנרכו-קומוניסטי לאחר מות ההוגה האנרכיסטי, מיכאיל באקונין בשנת 1876. למרות שהאנרכו-קומוניזם לא שונה לגמרי מהאנרכיזם הקולקטיביסטי (הקולקטיביסטים הניחו שהמערכת הכלכלית שהם מציעים תהפוך בסופו של דבר למערכת שהאנרכו-קומוניסטים הציעו), האנרכו-קומוניסטים פיתחו, העמיקו והעשירו את הגותו של באקונין, כפי שבאקונין עשה להגותו של פייר-ז'וזף פרודון.
תוך תקופה קצרה הפכה הגישה האנרכו-קומוניסטית החדשה למקובלת ביותר בתנועה האנרכיסטית באירופה, למעט בספרד, שבה הוויכוח התנהל על השינויים האסטרטגיים והטקטיים המתחייבים מקבלת גישה זו. עיקר הוויכוח היה בין הגישה הקומוניסטית שדגלה בבניית תאים מקומיים של אנרכיסטים פעילים כחלופה לגישה הקולקטיביסטית שתמכה בבניית איגודים מקצועיים המוניים. שינוי אסטרטגי וטקטי שכזי גרם לוויכוחים רבים בקרב הקולקטיבים הספרדים, שתמכו, כאמור, בארגון ובמאבק של מעמד העובדים.
הוויכוח בין שתי הגישות התפשט אל מחוץ לספרד, והגיע אל כתב עת אנרכיסטי ידוע בפריז, בשם "המרי". הוויכוח גרם לאנרכיסטים רבים להסכים עם אריקו מלטסטה שטען ש"זה לא נכון עבורנו, בלשון המעטה, ליפול למריבות על בסיס תאוריות בלבד" עם הזמן, רוב האנרכיסטים הסכימו שאינם יכולים לנבא את בוודאות את ההתפחות הכלכלית העתידית, והחלו להדגיש את המשותף ביניהם, במקום את ההבדלים ביניהם, בכל הנוגע לחזון העתידי על תפקוד החברה האנרכיסטית. רוב האנרכו-קומוניסטים ראו שבהתעלמות שלהם מתנועת העובדים, הם גורמים לכך שרעיונותיהם לא יגיעו למעמד העובדים, בעוד שהאנרכיסטים הקולקטיביסטיים הדגישו את המחויבות שלהם לאידיאלים הקומוניסטיים, וצמצמו את הזמן הטרום קומוניסטי בגישתם. התקרבות רעיונות זו חיזקה מאוד את הגישה של אנרכיזם ללא תארים.
בארצות הברית הוויכוח העיקרי בתקופה זו היה לגמרי אחר ואף חריף יותר. הצדדים לוויכוח שם היו האנרכו-קומוניסטים והאנרכו-אינדיבידואליסטים כאשר בנג'מין טאקר האינדיבידואליסט טען שהאנרכו-קומוניסטים כלל אינם אנרכיסטים ואילו ג'ון מוסט טען שהאינדיבידואליסטים אינם אנרכיסטים. כמו באירופה, נמצאו גם אלו שקראו לסובלנות בין הזרמים השונים. ברוח זו, אנרכיסטים כמו וולטרין דה קלייר, השמיטו את מילות התואר והסתפקו בכותרת אנרכיסט. הם הצטרפו לקריאת מלטסטה לאנרכיזם ללא מילות תואר וכינויים נוספים, תוך השארת ההכרעה לגבי אופי החברה האנרכיסטית לניסויים אחרי המהפכה. דה קלייר טענה שכל הגישות הם אנרכיסטיות, כל עוד לא נכפה על אף אדם להישאר בקהילה שהשיטה הכלכלית בה אינה מקובלת עליו.
לקריאה נוספת

אברהם יסעור (עורך), אנרכיזם - אנתולוגיה, הוצאת רסלינג, 2004.
הערות שוליים

↑  Esenwein, George Richard "Anarchist Ideology and the Working Class Movement in Spain, 1868-1898" [p. 135]
.
↑  "On Building the New Social Order" בתוך Bakunin on Anarchism
↑  על פי מקס נטלאו ב- (עמ' 198-9).A Short History of Anarchism
| אנרכיזם |
| --- | --- | --- |
| זרמים | אנרכו-אגואיזם • אנרכו-אקזיסטנציאליזם • אנרכו-אפיסטמולוגיזם • אנרכיזם יהודי • אנרכו-קומוניזם • אנרכו-סינדיקליזם • אנרכיזם פוסט-קולוניאלי • אנרכו-פרימיטיביזם • אנרכה-פמיניזם • אנרכו-פציפיזם • אנרכיזם אינדיבידואליסטי • אקו-אנרכיזם • אנרכיזם לאומי • אנרכו-סינתזה • אנרכו-קפיטליזם • אנרכיזם-קווירי • אנרכיזם קולקטיביסטי • אנרכיזם ללא תארים • פוסט-אנרכיזם |  |
| מסביב לעולם | אנרכיזם בישראל • אנרכיזם בספרד • אנרכיזם באפריקה • אנרכיזם באנגליה • קהילות אנרכיסטיות |  |
| בתרבות | אנרכיזם וחברה • אנרכיזם ודת • אנרכיזם ואמנות • אנרכיזם שחור • אנרכיזם נוצרי • אנרכיזם בודהיסטי • סמלים אנרכיסטיים |  |
| בהיסטוריה | הקומונה הפריזאית • מהומות היימרקט • מרד קרונשטאדט • נסטור מאכנו • מאי 1968 |  |