המלחמה האנגלו-צרפתית (1778–1783)
המלחמה > הקריביים, 1781–1783

באוקטובר 1781 גובשה תוכנית בין דה גראס, מפקד הצי הצרפתי באיי הודו המערבית, לבין פרנסיסקו סאודרה דה סנגרוניס, המנהל הכללי של איי הודו הספרדית, נציג בית המלוכה ועוזרו של המושל הספרדי של לואיזיאנה, ברנרדו דה גאלווס. המטרות האסטרטגיות של תוכנית זו היו להנחות את הכוחות הצבאיים הצרפתיים-ספרדים באיי הודו המערבית להשגת המטרות הבאות:
לסייע לאמריקאים ולהביס את שייטת הצי הבריטי בניו יורק,
לכידת איי ווינדוורד הבריטיים,
The conquest of Jamaica.
תוכנית זו נודעה בשם אמנת דה גראס - סאוודרה והמטרה הראשונה הושגה בעיקרה עם כניעת הצבא הבריטי תחת הגנרל קורנווליס במצור על יורקטאון בספטמבר 1781. לדה גראס ולצי שלו היה חלק מכריע באותו ניצחון, ולאחר מכן הם הפליגו לאיים הקריביים. עם הגעתו לסן דומנג בנובמבר 1781 נמסר לו חדשות שהתוכנית קיבלה את האישור: להמשיך בכיבוש ג'מייקה.
ג'מייקה הייתה הנחלה הבריטית הרווחית ביותר בעולם החדש, במיוחד הסחורה שבלטה ביותר הייתה סוכר; היא הייתה בעלת ערך רב יותר לכלכלה הבריטית מאשר שלוש עשרה המושבות האמריקאיות ביחד. במכתב מהמלך ג'ורג' השלישי ללורד סנדוויץ' הוא הצהיר שהוא יסתכן בהגנה על האיים הקריביים החשובים של בריטניה תוך סיכון בריטניה עצמה, וזו הייתה האסטרטגיה שיושמה בשנת 1779.  סוכר היווה 20% מכלל היבוא הבריטי והיה שווה פי חמישה מטבק .  כמו גם הגירוש ההדרגתי של הבריטים מאיי הודו המערבית על ידי הצרפתים והספרדים, הכיבוש היה אמור לכפות מכה מסיבית על הכלכלה הבריטית.  הפלישה עצמה אמנם נתפסה בבתי המלוכה בפריז ובמדריד כאלטרנטיבה לניסיונות הספרדים והצרפתים לכבוש את גיברלטר שהיו אסון יקר במשך שנתיים.
בזמן שדה גראס חיכה לתגבורת כדי לבצע את המערכה בג'מייקה, הוא כבש את סנט קיטס בפברואר 1782. שאר איי ווינדוורד (אנטיגואה, סנט לוסיה וברבדוס) עדיין נותרו בשליטה בריטית, בעוד האדמירל ג'ורג' רודני הגיע לזירה הקריבית בחודש שלאחר מכן, לאחר שהביא תגבורת. אלו כללו 17 אוניות קו, והעניקו לבריטים יתרון קל במספרם.
ב-7 באפריל 1782 יצא דה גראס ממרטיניק עם 35 אוניות קו, כולל שתי ספינות של 50 תותחים ושיירה גדולה של יותר מ-100 ספינות משא, כדי להיפגש עם צי ספרדי המורכב מ-12 אוניות קו. בנוסף דה גראס היה אמור להיפגש עם 15,000 חיילים בסן דומנג שיועדו לכיבוש האי על ידי נחיתה בחוף הצפוני של ג'מייקה.  לאחר שנודע לו רודני הפליג זאת מסנט לוסיה במרדף כעת עם 36 אוניות קו למחרת.
לספינות הבריטיות בתקופה הזו היה גוף אשר עבר תהליך ציפוי בפחי נחושת; אשר נמצא כאמצעי מעשי להגנה עליהם מפני צימדה ימית של זיפרגליים וכן מפני קורוזיה של מי מלח. התוצאה של זה הייתה שהמהירות וביצועי השיט שלהם בכללותם ברוח טובה השתפרו באופן דרמטי.
בין 9 באפריל 1782 ל-12 באפריל 1782 צי בריטי בפיקודו של האדמירל ג'ורג' ברידג'ס רודני התמודד והביס צי צרפתי תחת הרוזן דה גראס בקרב הקדושים. האבדות הצרפתיות היו עצומות; כמעט 8,000 עד 9,000 חיילים נהרגו, נפצעו או שנשבו והם איבדו חמש אוניות קו, ארבע מהן נלכדו. לפיכך בוטלו התוכניות הצרפתיות והספרדיות לפלישה לג'מייקה. הצי הבריטי עשה את דרכו לג'מייקה, משם הורה רודני להוד לחפש את כל הספינות הצרפתיות הפגועות שנמלטו מהקרב. השייטת של הוד, שמנתה 13 ספינות, יצאה לכיוון סן דומנג, ותוך כדי הפלגה במעבר מונה, נתקלה ולכדה מספר ספינות צרפתיות שנפרדו לפני קרב הקדושים והיו בדרכן ל-Cap-Français.
הידיעה על הקרב הגיעה לצרפת ביוני והתקבלה בייאוש. התבוסה יחד עם ההפסד של Ville de Paris היו מכה הרסנית למלך הצרפתי לואי השישה עשר.  שר הצי המרקיז דה קסטריס הגדיר את החדשות כ"אסון חמור".  הרוזן דה ורז'ן חש ערעור באמון הצי הצרפתי.
עד סוף 1782 הצרפתים היו במגננה באיים הקריביים, מה שסימן על קיפאון במערכה הימית. אף על פי כן, הצי המלכותי הצליח להטיל הסגר מול קאפ פרנסואה ופורט רויאל, כמו גם לשמור תצפיות על הוואנה.  במקביל, פריגטות בריטיות נאבקו בפריבטירים ספרדים וצרפתים.