stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יואב מזא"ה
מעורבות חברתית

חבר ועד הנהלת עמותת מעורבות (עמותה לקידום אוכלוסיות מודרות בחברה הישראלית).
חבר הוועד המנהל של גלגלי אהבה מסע אופניים למען בית חולים אלי"ן המגייס כעשרה מיליון ש"ח בשנה למען בית החולים.
היה חבר ועד הנהלת עמותת מלב"ב, מרכז לטיפול בקשיש בקהילה.
היה חבר בוועדה לשוויון, ובוועדה למדיניות אקדמית, וולפסון קולג', אוניברסיטת אוקספורד.
חבר הנהלה במועצה הישראלית הרב-תחומית למשפחה ומשפט.
דיני משפחה

גישתו של מזא"ה היא כי בדיני משפחה בישראל מתקיימת תנועת מטוטלת. לפני עשרות שנים הפלה הדין לרעה את הנשים ופגע בהן, ועם השנים תוקנה האפליה כנגד נשים בעקבות מאבק צודק של ארגוני נשים, חקיקה שוויונית ופסיקה מתקדמת. אך במקום שהדין ייעצר במקום מאוזן, המשיכה מגמה זו, עד שנוצרה אפליה הפוכה כנגד גברים, במיוחד בעניינים הבאים בדיני משפחה כמו סנקציות מופחתות על סרבנות גט נשית, חזקת הגיל הרך, מזונות ילדים, אך גם טיפול סלחני באמהות הפוגעות בילדיהן, ועוד.
בשיח הפוליטי-ציבורי בעניין דיני משפחה, מזא"ה הוא בר הפלוגתא העיקרי של פרופ' רות הלפרין קדרי וד"ר דפנה הקר אשר טוענות מנגד בעד שימור חזקת הגיל הרך, כמו גם דיני המזונות המבוססים על ההלכה. לעומתן, טוען מזא"ה כי העדפת יתר של נשים פוגעת בראש ובראשונה בילדים, אך בסופו של דבר גם בנשים עצמן.
מזא"ה הופיע בפני ועדת שניט (שעסקה במשמורת) וועדת שיפמן (שעסקה במזונות ילדים). ועדת שניט אימצה את המלצתו לבטל כליל את מושג המשמורת. ועדת שיפמן אימצה את המלצתו ליצור מודל שוויוני וא-מגדרי למזונות (המתחשב בהיקף זמני השהות של הילדים עם כל אחד מההורים והיקף הכנסותיהם של ההורים).
מזא"ה יצא כנגד הקלה באכיפת הדין כלפי אמהות מתעללות, באמרו:

”בתקופה האחרונה אנו עדים לתופעה מצמררת של הורים שפוגעים בילדים שלהם. במקום שאנו כחברה נתגייס למלחמת חורמה בהורים האלה הפרקליטות נוקטת בקו מאוד בעייתי כשמדובר בנשים. כשמי שפוגע בילדים זה האבא הפרקליטות עושה את מה שהיא אמורה לעשות ונלחמת בצורה חריפה כנגד האב וטוב שהיא עושה את זה. אבל כאשר מי שפוגע בילדים זו האם, הפרקליטות נוקטת בקו מאוד רך ולא אוכפת את הדין ביחס לאימהות.”
על ארגוני הגברים ומתקפתם על ארגוני הנשים, אמר מזא"ה: ”אני לא משתף פעולה עם המתקפה שלהם, כי אני חושב שאת השיח צריך לנהל בצורה מתורבתת. אבל בעיני לארגוני הנשים יש כוח פוליטי הרבה יותר גדול. בוועדת שניט עצמה ישבו נציגות נשים ואף נציג מארגון הגברים. בעיני הן באמת הקוזאק הנגזל”.
מזא"ה מתח ביקורת חריפה על בחירתה של יעל וילנר לשופטת בבית המשפט העליון, וטען שפסיקתה היא "אנטי-גברית".
פסיקת בתי משפט

בכמה פסקי דין יושמה גישתו של מזא"ה הגורסת כי מושג המשמורת מיותר, תוך שהם קובעים כי איש מההורים לא יהיה משמורן.
שופטים קבעו בפסקי דין כי כאשר הילדים נמצאים באופן נרחב אצל שני ההורים, וכאשר לשני ההורים הכנסה סבירה, אין צורך בכל תשלום מזונות, וכי כל אחד מההורים יישא בעלויות הילדים בעת שהילדים נמצאים אצלו.
פסקי דין נוספים של בית משפט למשפחה יישמו את עמדתו של מזא"ה ביחס להפרות הסדרי ראייה, תוך שקבעו כי הורה שמונע מההורה האחר לראות את הילדים, ייקנס בגין כל מפגש שלא יתקיים.
עם זאת, השופט ניצן סילמן חולק על טענת ד"ר מזא"ה כי הורה לא משמורן לא יפצה את ההורה המשמורן עבור הפרת זמני שהות.
רשימת פרסומים חלקית

"מאבקי המשמורת בישראל, השיח הפמיניסטי וגבולות השוויון המגדרי",  תרבות דמוקרטית 16 (2014).
"נשים הממיתות את בני זוגן: האם התעלמות המערכת המשפטית מהתופעה מלמדת על אפליה רחבה יותר באכיפת החוק?" אלימות אילמת: גברים כקורבנות 65 (יעל אביעד ויואב מזא"ה עורכים 2014).
"משמורת ילדים": מושג מהותי או כותרת חלולה?", מחקרי משפט כח 2 207, (2013).
"הממשק בין סימני מסחר למדגמים: רישום סימן מסחר על צורה תלת־ממדית של מוצר", דין ודברים ז 457, (2012).
"אכיפה של הסדרי ראייה", הפרקליט נא(1) 227, (2011).
"דרישת הקיבוע ומות היצירה הספונטנית", יוצרים זכויות: קריאות בחוק זכות יוצרים 599, עורכים: מיכאל בירנהק וגיא פסח (2009).
"תלונות שווא בגין עבירות מין ואלימות במשפחה במשפחה", פורום קהלת, נייר מדיניות מס' 5, מרץ 2016.
"מהפכת מזונות הילדים: בעקבות פסיקת בית המשפט העליון בבע"ם 919/15" (עתיד להתפרסם, 2018).
Yoav Mazeh,The Anomaly of 'Custody' in Israeli Family Law, 28(2) ISRAEL STUDIES REVIEW 247 (2013).
Yoav Mazeh, Modifying Fixation: Why Fixed Works Need to be Archived to Justify the Fixation Requirement, 6(1) LOYOLA LAW & TECHNOLOGY ANNUAL 109 (2009).
Yoav Mazeh and Mark Rogers, The Economic Significance and Extent of Copyright Cases: An Analysis of Large UK Firms, 4 INTELLECTUAL PROPERTY QUARTERLY 405 (2006).
Yoav Mazeh, Canadian Originality and the Tension Between the Commonwealth and the American Standards for Copyright Protection: The Myth of Tele-Direct, 16(3) INTELLECTUAL PROPERTY JOURNAL 562 (2003)
הערות שוליים

↑  עמוד באתר מכון ון ליר
↑  אתר גלגלי אהבה
↑  למשל חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין), התשנ"ה-1995, סעיף 1(ג) הדורש אישור של נשיא בית הדין הרבני הגדול, לפני הטלת סנקציה על סרבנית גט.
↑  יואב מזא"ה וגיא מירון "מאבקי המשמורת בישראל, השיח הפמיניסטי וגבולות השוויון המגדרי", תרבות דמוקרטית 16 (2014).
↑  Yoav Mazeh,The Anomaly of 'Custody' in Israeli Family Law, 28(2) ISRAEL STUDIES REVIEW 247 (2013).
↑  יואב מזא"ה "נשים הרוצחות את בני זוגן: האם התעלמות המערכת המשפטית מהתופעה מלמדת על אפליה רחבה יותר באכיפת החוק?" אלימות אילמת: גברים כקורבנות (יעל אביעד ויואב מזא"ה עורכים 2014).
↑  ראו הדו"ח הסופי ואת דו"ח הביניים של ועדת שניט.
↑  ראו עמוד 30 בדו"ח שיפמן - דו"ח הוועדה לבחינת נושא מזונות הילדים בישראל
↑  עוזי ברוך, עו"ד מזא"ה: הפרקליטות רכה עם נשים מתעללות, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2009
↑  תמר רותם, האישה שלנו בז'נבה, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2012
↑  גיל רונן, "דגל אדום בוהק" מעל מינוי וילנר, באתר ערוץ 7, 24 בפברואר 2017
↑  יואב מזא"ה " "משמורת ילדים": מושג מהותי או כותרת חלולה?" מחקרי משפט כח 2 (2013).
↑  ראו לדוגמה, תמ"ש (משפחה ראשון לציון) 29024/06 ט.ל. נ' א.ל. (פורסם בנבו, 23.2.2012)
↑  השופט יהורם שקד: תמ"ש (תל אביב-יפו) 49165-10-10 ת.ס. ואח' נ' ע.ס. (פורסם בתקדין, 5.8.2013)
↑  תמ"ש (י-ם) 21412-09-11 ס.ש. ואח' נ' מ.ש. (פורסם בפדאור, 05.11.2013)
↑  סגן הנשיאה השופט יעקב כהן: תמ"ש 16785-09-12 ל.ר. ואח' נ' ד.ר. (פורסם, 11.12.2013).
↑  יואב מזא"ה, אכיפה של הסדרי ראיה, הפרקליט נא(1) (2011).
↑  השופט אסף זגורי: א"פ 56076-07-12 פלונית נ' פלוני (פורסם בנבו, 7.12.2013); תמ"ש (נצ') 22100-01-14 האם נ' האב (פורסם בנבו, 20.7.2014)
↑  תמ"ש (קריות) 37245-07-13 פלונית נ' פלוני, 15.10.2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518593405171  ISNI: 0000 0000 4810 9903  LCCN: nr2004027968  VIAF: 12258904   WorldCat (עם VIAF): 12258904
גרא בן בנימין

| --- | --- |
 אב:  בנימין 
 
גֵּרָא הוא דמות מקראית, בנו הרביעי של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. לבכר היו תשעה אחים: בלע, בכר, אשבל, נעמן, אחי, ראש, מפים, חפים וארד. גרא לא מופיע ברשימת משפחות שבט בנימין במפקד בני ישראל בערבות מואב. לפי רש"י היה זה משום שמשפחתו בטלה:
"לזרח" - הוא צוחר ל' צוהר אבל משפחת אוהד בטלה וכן חמש משבט בנימין שהרי בעשרה בנים ירד למצרים וכאן לא מנה אלא חמשה וכן אצבון לגד הרי שבע משפחות ומצאתי בגמ' ירושלמית שכשמת אהרן נסתלקו ענני כבוד ובאו הכנענים להלחם בישראל ונתנו לב לחזור למצרים וחזרו לאחוריהם ח' מסעות מהר ההר למוסרה שנא' (דברים י) ובני ישראל נסעו מבארות בני יעקן מוסרה שם מת אהרן והלא בהר ההר מת וממוסרה עד הר ההר שמונה מסעות יש למפרע אלא שחזרו לאחוריהם ורדפו בני לוי אחריהם להחזירם והרגו מהם שבע משפחות ומבני לוי נפלו ארבע משפחות
השם

על פי המדרש, גרא נקרא על שם יוסף, שנתגייר באכסניא.
השם גרא מופיע שוב בשבט בנימין מספר דורות לאחר מכן בשם אביו של השופט השני אהוד בן גרא. כן חוזר ומפיע שם זה בשבט בנימין בתקופת דוד במלך בדמות של שמעי בן גרא.
השם גרא מוזכר בחרסי שומרון (מס' 30). על פי הידוע מהשפה הפיניקית הוא יכול לשמש כקיצור של שמות תיאופוריים. יש הסוברים שהשם גרא הוא קיצור של שם תיאופורי, שמשמעותו גר האלהות.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"א
↑  רש"י, ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ו, עמוד ב'
↑  אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ב: ב - זתר, עמ' 549, מוסד ביאליק, ירושלים תשי"ד, 1954.
מירון וובסי

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1897 קרסלבה, לטביה 
 פטירה:  6 ביוני 1960 (בגיל 63) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 ענף מדעי:  טיפול, רפואה פנימית, רפואה צבאית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  Russian Medical Postgraduate Academy 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום  מדען כבוד של ברית המועצות  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות  מדליית הניצחון על יפן  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  עיטור הכוכב האדום  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה 
 
מירון וובסי (ברוסית: Мирон Семёнович Вовси; ‏13 במאי 1897 קרסלבה, האימפריה הרוסית – 6 ביוני 1960, מוסקבה, ברית המועצות) היה רופא סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה במרכז משפט הרופאים בשנת 1953. וובסי היה קרוב משפחה של השחקן שלמה מיכאלס והמדענים עקיבה יגלום ואיסאק יגלום.
קורות חיים

מירון וובסי (נולד בשם מאיר וובסי) נולד בשנת 1897 במשפחה יהודית. אביו עסק בתחום עיבור עץ. בהמשך המשפה עברה לריגה בה וובסי למד בבית הספר.
אחרי סיום הלימודים וובסי החל לימודים באוניברסיטת טרטו, בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה הוא עבר למוסקבה בה סיים לימודי רפואה באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1919. באותה שנה הוא גויס לשורות הצבא האדום ושירת כרופא צבאי.
בשנת 1927 וובסי היה בהשתלמות בגרמניה. בשנת 1931 הוא מונה למנהל מחלקה פנימית בבית חולים במוסקבה.
וובסי עבד במספר מוסדות רפואה במוסקבה. בשנים 1941–1950 הוא היה הרופא הראשי של הצבא האדום.
וובסי היה עורך של מספר ספרים בתחום הרפואה שפורסמו בברית המועצות. הוא היה בין הרופאים המובילים של בית החולים הקליני על שם בוטקין.
וובסי כתב מספר עבודות בתחום הרפואה. בשנת 1936 הוא סיים עבודת תואר שלישי ומונה לפרופסור.
בשנת 1941 הוא התכוון לנסוע ללטביה שסופחה לברית המועצות ובה התגורר אביו וחברי משפחה נוספים. מסיבות שונות הנסיעה נדחתה וזה הציל את חייו. בימים הראשונים של פלישת הנאצים לברית המועצות חברי משפחתו נרצחו בגטו דאוגבפילס.
בשנת 1953 בשיא המאבק נגד קוסמופוליטיות הוא נעצר והיה במרכז פרשת משפט הרופאים. הוא היה רופאו האישי של סטלין. לאחר פטירת יוסיף סטלין כל העצורים שוחררו והוחזרו לתפקיד בו כיהנו לפני המאסר.
על פעילותו בתחום הרפואה וובסי התקבל בשנת 1948 לאקדמיה למדעי הרפואה של ברית המועצות. הוענקו לו מספר עיטורים (לרבות פעמיים עיטור לנין).
וובסי נפטר בשנת 1960 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
גרניט

ערך זה עוסק בסלע יסוד פלוטוני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |
סלע גרניט. ניתן לראות את גבישי המינרלים השונים המרכיבים את הסלע: אורתוקלז (ורוד), קוורץ (אפור), פלגיוקלז (לבן) וביוטיט (שחור)
סלע גרניט. ניתן לראות את גבישי המינרלים השונים המרכיבים את הסלע: אורתוקלז (ורוד), קוורץ (אפור), פלגיוקלז (לבן) וביוטיט (שחור)
 סוג הסלע:  סלע יסוד
 סביבת היווצרות:  פלוטונית
 הרכב:  קוורץ, אורתוקלז,פלגיוקלז וכמויות משתנות של  מוסקוביט,ביוטיט ואמפיבול
 תכונות וזיהוי:  צבע: ורוד, אפור, לבנבן; גבישים גדולים; קשה - אינו נחרץ במסמר
גְּרָנִיט (בעברית שַׁחַם) הוא סלע יסוד פלוטוני, פלסי, גס־גביש הנוצר במעמקים. מרבית החלק היבשתי של קרום כדור הארץ מורכב מגרניט מסוגים שונים.
מקור השם מלטינית: "גרנום" (granum) - "גרגיר" המתייחס למבנה הסלע הבנוי מגבישים בינוניים עד גסים הנראים לעין.
תיאור והרכב הגרניט

הגרניט הוא בדרך כלל סלע קשה יחסית שיש בו מעט מאוד נקבוביות. פני הסלע מורכבים מכתמים בצבעים שונים, כהים ובהירים, שבזכותם הוא זכה לכינוי "גראנום" (בלטינית: דגן).
הגרניט מכיל בעיקר קוורץ ומינרלים מקבוצת פצלת השדה (פלדספטים) מהסוגים אורתוקלז ופלגיוקלז. מרכיבים חיוניים להגדרת הסלע כגרניט. אם סלע אינו מכיל לפחות עשרה אחוזים של קווארץ ולפחות עשרים אחוזים של פלגיוקלאז ושל פצלת שדה אשלגנית, אזי הסלע אינו גרניט אלא סלע אחר. הגרניט גם מכיל בין שניים לשנים עשר אחוז ביוטיט, למרות שמינראל זה אינו חלק מההגדרה הפורמלית של הסלע. כמו כן מכיל הגרניט כמויות קטנות של מינראלים נילווים כמו הורנבלנדה, מוסקוביט, מגנטיט, גארנט, זירקון, ואפטיט. לעיתים נדירות מצוי בגרניט פירוקסן.
התכונה המאפיינת ביותר את חזות הסלע (הפציאס) של הגרניט, הוא גרניט שגרניט תמיד יראה מורכב מגבישים בשלושה צבעים שונים לפחות. מרכיב יהיה בצבע כהה, לפעמים שחור לחלוטין, מרכיב שני יהיה בצבע בהיר ולעיתים לבן נוצץ ומבריק ומרכיב יכול להיות בכל צבע, בעיקר אפור או ורוד, אבל גם צהוב, ירוק או חום.
זו החלוקה של מרכיבי הגרניט לפי צבעים:
המרכיב הכהה - בעיקר ביוטיט, אבל יכול להיות גם לברדוריט או אוגיט.
המרכיב הבהיר - קוורץ, וכל סוג של פלגיוקלז שאינו לברדוריט.
המרכיב בעל הצבע המשתנה, במיוחד אורתוקלז, אבל יכול להיות גם מיקרוקלין או מוסקוביט.
המכיל את סוגי הנציץ ביוטיט ומוסקוביט קרוי גרניט בינארי. המשקל הסגולי של הסלע מצוי בדרך כלל בתחום שבין 2.65 -2.80 גרם/סמ"ק, הממוצע הוא 2.75 גרם/סמ"ק.
מקור הגרניט

גרניט נוצר בשתי צורות שונות, ואפילו מנוגדות.
הצורה הנפוצה ביותר להיווצרות גרניט, היא באמצעות התקררות מאגמה באופן איטי, בתנאי חום ולחץ גבוהים, שאופייניים לעומק רב. כאשר מדובר במאגמה בעלת תכולה גבוהה של צורן ואשלגן, שמכונה בדרך כלל מאגמה פלסית, או בטעות מאגמה חומצית, הסלע שייווצר לאחר התקררות איטית הוא גרניט. באופן זה נוצר הרוב המוחלט והמכריע של הגרניט בקרום היבשתי של כדור הארץ.
צורה נוספת של היווצרות גרניט, היא באמצעות התמרה של פצלים או אפילו קרקעות חרסיתיות, בנוכחות מים. התמרות כאלו מתרחשות לעיתים באמצעות פעילות וולקנית. הסלע שנוצר אחרי ההיתוך של פצלים, או של קרקע בהרכב כימי דומה, נראה כמו גרניט רגיל, אבל מכונה גרניטואיד. ההבדל העיקרי בין גרניט מגמטי לגרניט מותמר, הוא שבאחרון יש ריכוזים גדולים של אומפציט וגארנט.
בליה והתמרה בגרניט

הגרניט הוא סלע פלוטוני, כלומר נוצר מהתגבשות מאגמה בעומק רב. כאשר הוא נחשף לאטמוספירה, הוא עובר בהדרגה תהליכי בליה. רוב המינראלים המרכיבים את הגרניט, אינם שומרים על הרכבם המקורי ובדרך כלל הופכים לחרסיות שונות. יוצא מן הכלל הזה הוא הקוורץ שנותר יציב והופך לחול קוורצי.
הגרניט עמיד למדי בתהליכי התמרה קלים ומתונים. תנאים קיצוניים של טמפרטורה ולחץ יכולים להתמיר את הגרניט ולהפוך אותו לגנייס או למיגמטיט.
תפוצה

הגרניט הוא אומנם סלע פלוטוני (סלע תהום) אך הוא נחשף על פני השטח בשל תהליכי בליה או בשל תהליכי קימוט היוצרים שלשלות הרים. גרניט מופיע בשתי צורות עיקריות, גופים קטנים יחסית במבנה המכונה "סטוק" בשטח של עד 100 קמ"ר או כבָּתוֹליתים גדולים, לרוב קשורים לרכסי הרים (כדוגמת שלשלת הרי החוף של קולומביה הבריטית). דייקים וסילים קטנים שהרכבם גרניטי הקרויים אפליטים נוצרים בשולי גושי הגרניט. במקומות מסוימים נוצרים פגמטיטים, סלעים בעלי גבישים גדולים במיוחד יחד עם גרניט.
מחדרים של גרניט נוצרו בקרום כדור הארץ במהלך כל התקופות גאולוגיות, למעט אולי הראשונה, רובה בעידן הפרקמבריון. הגרניט נפוץ בכל הקרום היבשתי (בניגוד לקרום הימי שרובו בזלת) והוא הסלע המוצק הנפוץ ביותר ביבשות כאשר מעליו מצוי בדרך כלל ציפוי דק יחסית של סלעי משקע.
תפוצה > בישראל

בישראל אפשר למצוא גרניט בעיקר בדרום הארץ. באזור אילת מצוי גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, באזור נחל רודד מצוי גרניט דק גרגיר שצבעו ורוד ובו כמות גדולה יחסית של קוורץ, באזור נחל נקרות מצוי גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, וכן מצוי גרניט באזור תמנע. לסלעי הגרניט המצויים בישראל אין שימוש מסחרי, שכן הם לא נשארו בטבע במצב המאפשר לנסר מהם חלקים שלמים ורחבים לשימושים מסחריים. הגרניט המשווק בארץ מובא ממזרח אירופה וממזרח אסיה, אזורים שבהם השינויים בטמפרטורה ביממה ובעונות השנה נמוכים יותר.
הגרניט בישראל הוא חלקו הצפוני של השילד הערבו-נובי שהוא תא מגמטי ענק שנחשף אל פני הקרקע וחובק, כמשתמע משמו, חלקים ממזרח אפריקה (לאורך חופי מצרים, סודאן ואתיופיה) וחלקים של ערב הסעודית מסביב לים סוף. הגרניט בישראל הוא הפינה הצפונית ביותר של אותו "גוש על".
סוגים של גרניט

גרניט הוא משפחה רחבה מאוד של סלעים שנפוצה כאמור בכל רחבי היבשות והיבשות לשעבר. עם כל זה ישנם סוגי גרניט מיוחדים ואופייניים.
סוגים של גרניט > גרניט רפקיבי

גרניט רפקיבי מתאפיין במראה ייחודי של כתמים אליפטיים בצבע בהיר, ורוד או לבן על רקע כהה. המראה הזה נוצר על ידי ריכוז של גבישים של אורתוקלז המוקפים בגבישי פלגיוקלז מסוג לברדוריט.
שימושים בגרניט

גושי גרניט מנוסרים ומעובדים במנסרות אבן משמשים בתור:
חיפוי קירות חיצוני לבניינים
משטחי עבודה במטבחים ("שיש" בשפה המדוברת) ובחדרים רטובים.
ריצוף וכאבן שפה במספר מקומות בעולם
נפוץ מאוד ליצירת מצבות בארצות בהן הוא מצוי בכמויות גדולות
משטחים מדויקים מאוד למערכות הנעה המשמשות במכשירי מדידה מדויקים
בארצות בהן מצוי הגרניט בשפע משתמשים גם בגושי גרניט מרוסקים
ליצור חול, לצורכי בניה.
ליצור חצץ
למילוי מתחת למיסעות.
ליצירת פסים בולטים בכביש כדי למנוע החלקה.
גלריה

מחשוף גרניט בשפת הים של סרדיניה
שימוש בריצוף
גרניט בנחל יעל, ניתן להבחין בעורק הקוורץ.
קו במפעל לעיבוד גרניט
מצבה מגרניט בבית העלמין היהודי החדש באומן, אוקראינה
הערות שוליים

↑  כיום בעיקר מסין העממית
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538564105171  BNE: XX528273  GND: 4132750-0  LCCN: sh85056417  NARA: 10638393  NDL: 00564732  NKC: ph241131 
הצ'יזרינג, טור של גרניט בקורנוול בדרום-מערב אנגליהגרניט בנחל יעל, הרי אילת. ניתן להבחין בגבישים הגדולים הנובעים מהתקררות איטית של המינרלים.
סלע גרניט ב-Aride Island (סיישל). המחיצות הבהירות (בעובי 1–3 ס"מ) הן עורקי קוורץ.
מקטפה

אין תמונה חופשית
מקטפה הוא מכשיר לקטיפת פירות ומשמש בין השאר לקטיף הדרים, מלונים ובציר ענבים. המקטפה הקלאסית היא מכשיר דמוי מספריים ששתי ידיותיו מחוברות בקפיץ הפותח חזרה את להבי החיתוך לאחר פעולת החיתוך.
לרוב, קטיפת כל פרי דרש שתי פעולות חיתוך, אחת לניתוק הפרי מהעץ והשני להסרת שיירי הענף המחוברים לפרי, על מנת למנוע פגיעה בפירות אחרים.
במשך שנים רבות היה נהוג לחייב שימוש במקטפה בעת קטיף הדרים ומלונים, מחשש לפגיעה בפרי בתלישה ידנית. בעונות הקטיף 1969/1970 ו-1970/1971 נעשו בישראל ניסויים לבדוק האם אכן יש צורך בשימוש במקטפה לצורך עמידות הפרי. בניסויים לא נמצא הבדל בין פירות שנתלשו ידנית ובין פירות שנקטפו במקטפה ובעקבות זאת התירה המועצה לשיווק פרי הדר שיווק אשכוליות שנתלשו, אך לא תפוזים שנתלשו. הקטיף ללא מקטפה היה לנושא לוויכוח בין גורמים שונים בישראל במשך מספר שנים.
כיוון נוסף לייעול הקטיף הייתה הצעת מקטפות יעילות יותר. חברת יחיעם הציעה למכירה מקטפה טלסקופית עם שרוול התופס את הפרי בעת הורדתו לקוטף. כן הוצעו מקטפות אחרות.
השימוש במקטפה היה סמל לעבודה בחקלאות. כאשר יצחק בן אהרן בקש לבקר את הנהגת ההסתדרות אשר אינה קרובה אל העובדים, כתב:
לא יתואר בשנות ה־70 שמפלגה פועלית סוציאליסטית תקיים הסתדרות שבכל הנהגתה, בועד הפועל של ההסתדרות, בועדה המרכזת לא ישב אדם שלפחות היה ליד מחרטה, ליד מקטפה, על הפיגום למעלה מ־15 שנים.
הערות שוליים

↑  אוריה פלדמן, ימי בציר ומסיק בארצינו, בתוך: ספר המועדים, כרך ו', ימי מועד וזיכרון, תשט"ו, עמוד 528
↑  הרווי אורנג' קליפר, דבר, 10 בנובמבר 1930
↑  US patent 2,068,024
1 2  US patent 4,707,918, col. 1
↑  השדה, כרך נ"ו (1975), עמ' 1352-1354
↑  דוד סדובסקי, הקטיף ללא מקטפה, דבר, 18 במאי 1972
↑  א. סדומי, מחר מתחילה עונת ההדרים, דבר, 5 בספטמבר 1972
ארגון מגדלי ההדרים תובע קטיף תפוזים ללא מקטפה, דבר, 3 בנובמבר 1972
תובעים להתיר קטיפת תפוזים בלי מקטפה, דבר, 4 בדצמבר 1973
↑  יחיעם, דבר, 18 באוקטובר 1966
אפיתל הקרנית

| --- | --- |

חתך אנכי של קרנית האדם סמוך לשוליים, מאת ולדייר, מוגדל
 שיוך:  קרנית 
 מיקום אנטומי:  קרנית 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1007) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  epithelium anterius 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.02.018 
 FMA:  58263 
 קוד MeSH:  A09.371.060.217.325 
 מזהה MeSH:  D019573 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0459875 
 
אפיתל הקרנית (באנגלית: corneal epithelium; מינוח מדעי: epithelium corneae anterior layer) מורכב מרקמת אפיתל ומכסה את החלק הקדמי של הקרנית. הוא פועל בתור מחסום להגנה על הקרנית, חוסם זרימה חופשית של נוזלי דמעות ומונע מחיידקים להיכנס לאפיתל ולסטרומת הקרנית.
אנטומיה

אפיתל הקרנית מורכב ממספר שכבות של תאים. התאים של השכבה העמוקה ביותר הם תאי אפיתל עמודיים פשוטים (Simple columnar epithelium), הידועים כתאים בזאליים. הם מחוברים על ידי קומפלקסים של מולטי חלבונים, המידסמוזומים (hemidesmosomes), לממברנה בסיסית. לאחר מכן שתיים או שלוש שכבות של תאים רב-הדרלים, תאי כנף. רובם הם תאי קוצים (Spinous cells), תאים אפידרמיים מייצרי קרטין, דומים לאלה שנמצאים בשכבת הרירית (Malpighian layer) של הציפורן. לבסוף, יש שלוש או ארבע שכבות של תאי קשקש, עם גרעינים פחוסים. שכבות האפיתל עוברות כל הזמן מיטוזה. תאי בסיס ושוליים נודדים לקדמת הקרנית, בעוד תאי קשקש מזדקנים ונפרקים לתוך שכבת ייצור הדמעות (tear film).
העובי המרכזי של שכבת אפיתל הקרנית הוא כ-50 עד 52 מיקרומטר.
סיבוך LASIK של תאי הקרנית

צמיחת אפיתל היא סיבוך בהליך LASIK שבו תאים משכבת פני הקרנית (תאי אפיתל) מתחילים לצמוח מתחת לדש הקרנית. סיבוך זה אינו קיים בהליך הניתוחי PRK או בהליכים אחרים לתיקון ראייה ללא דש (flap).
ראו גם

אפיתל קשקשי שכבתי – Stratified squamous epithelium
הפרעות

קרטיטיס כיבית היקפית
שחיקת קרנית חוזרת
הערות שוליים

↑  John F, Salmon. "Eyelids". Kanski's Clinical ophthalmology (9 ed.). Elsevier. p. 204.
↑  Reinstein, Dan Z.; Archer, Timothy J.; Gobbe, Marine; Silverman, Ronald H.; Coleman, D. Jackson (2008). "Epithelial Thickness in the Normal Cornea: Three-dimensional Display With Very High Frequency Ultrasound". Journal of Refractive Surgery. 24 (6): 571–581. doi:10.3928/1081597X-20080601-05. ISSN 1081-597X. PMC 2592549. PMID 18581782.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A15.2.02.018
שנות ה-40 של המאה ה-20
אירועים עולמיים > מלחמות בינלאומיות נוספות

1945: מלחמת העצמאות של אינדונזיה – בשנת 1945 מכריז סוקרנו על עצמאות אינדונזיה, אשר אינה זוכה להכרה בעולם. כוחותיו של סוקרנו מנהלים מלחמת גרילה כנגד הכובשים ההולנדים והיפנים, עד שהכרזת העצמאות זוכה להכרה בעצמאות מהולנד, שספגה לחצים בינלאומיים רבים בנושא.
1945: מלחמת הודו-סין הראשונה – הווייט מין בהנהגת הו צ'י מין משתלטים על האנוי, ומכריזים על עצמאות בווייטנאם, שלאחר המלחמה נמצאת בשליטתה הרשמית של צרפת. הוויט מין מתחילים לנהל את מאבק הגרילה האלים למען עצמאות מצרפת, שכבר בשנת 1946 משדרגת את מעמדה של וייטנאם לאוטונומיה. לאורך השנים הבאות הולכת ומתחזקת תמיכתה של ברית המועצות בוייט מין הקומוניסטים, ובמקביל מחריף המאבק בווייטנאם, וזוכה לשם מלחמת הודו-סין הראשונה.
1946: מאבק לאוס לעצמאות – בשנת 1945 מכריזה לאוס על עצמאותה מצרפת. בשנת 1946 כובשת צרפת מחדש את לאוס ומאפשרת להנהגת לאוס שליטה אוטונומית מוגבלת באזורם.
1947: מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה – מלחמה בין הודו לבין פקיסטן על מדינת ג'אמו וקשמיר. זוהי המלחמה הראשונה בין שתי המדינות הצעירות הודו ופקיסטן.
1947: מלחמת העצמאות של מדינת ישראל – בין מדינות ערב וערביי ישראל כנגד המדינה החדשה שהוכרזה, מסתיימת בניצחון ישראל.
אירועים עולמיים > תופעות בינלאומיות נוספות

דה-קולוניזציה ועצמאות: לבנון (1944), איסלנד (1944), סוריה (1946), ירדן (1946), הפיליפינים (1946), פקיסטן (1947), הודו (1947), בורמה (1948), סרי לנקה (1948), ישראל (1948), אירלנד (1949, כמדינה עצמאית בנפרד מבריטניה), לאוס (1949), בהוטן (1949), אינדונזיה (1949).
ארגונים מתמחים של האומות המאוחדות: ארגון המזון והחקלאות (1945), קרן המטבע הבינלאומית (1945), הבנק העולמי (1945), ארגון העבודה הבינלאומי (1946), אונסק"ו (1946), הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (1947), איגוד הדואר העולמי (1947), איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (1948), ארגון הימאות הבינלאומי (1948), ארגון הבריאות העולמי (1948).
זכות בחירה לנשים: פנמה (1941), הרפובליקה הדומיניקנית (1942), ג'מייקה (1944), צרפת (1944), אינדונזיה (1945), גינאה (1945), יפן (1945), סנגל (1945), איטליה (1945), גואטמאלה (1946), קמרון (1946), ליבריה (1946), ונצואלה (1946), וייטנאם (1946), פקיסטן (1946), מלטה (1947), ארגנטינה (1947), מקסיקו (1947), סינגפור (1947), ישראל (1948), ניגריה (1948), צ'ילה (1949), סוריה (1949), סין (1949), קוסטה ריקה (1949).
דוד בן-גוריון מכריז על הקמת מדינת ישראל ב-14 במאי 1948