stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בטיחות וגיהות בתעסוקה
מודעות ואחריות

הפעילות בכל שדה קשורה ומשפיעה על השדות האחרים, כשהקשר הוא קשר סינרגטי. המחוקק הטיל את האחריות לשמירה על בריאות העובדים על "מחזיק במקום העבודה" ומאחר והניסיון מראה שהשיקולים המוסריים והכלכליים המצביעים על הצורך בשמירה על בריאות כלל העובדים, אינם דומיננטיים דיים, מופעלת מערכת אכיפה יחד עם אמצעי ענישה, הן במישור הפלילי והן במישור האזרחי.
מאחר שהבסיס לפעילות עצמאית במקומות העבודה לקידום הבטיחות והגיהות הוא ידע ומודעות, פועל במימון המדינה מערך שמטרתו להביא המידע אל מקומות העבודה באשר הם, בתעשייה, בבנייה, בחקלאות, בשירותים וכן לציבור הרחב. דרכי פעילותו מגוונות ועיקר הפעילות מתבצעת במקומות העבודה.
בטיחות: שליטה בסיכונים וצמצום (הפחתה) של סיכונים באתר או בתהליך מסוים.
גיהות תעסוקתית: חיזוי, הכרה, הערכה, בקרה ומניעה של גורמי סיכון בסביבת העבודה ושל תנאי חשיפה המשפיעים על בריאות העובד.
בריאות: מצב של רווחה גופנית, נפשית וחברתית שלמה (לא רק יכולת תפקודית תקינה או היעדר מחלה).
בישראל, כהשלמה למגוון הפעילות בתחומי בטיחות וגיהות פועל באמצעות קופות החולים (שירותי בריאות כללית, מכבי שירותי בריאות, לאומית שירותי בריאות) מערך הרפואה התעסוקתית. פעילותו של מערך זה כוללת: הכרה והערכת ההיבט הרפואי של גורמי סיכון תעסוקתיים, המלצות למניעת חשיפה של עובדים לגורמי סיכון אלה, מעקב רפואי תקופתי אחר עובדים החשופים לגורמי סיכון תעסוקתיים, אבחון מחלת מקצוע, המלצות לשיבוץ העובד בעבודה המתאימה למצבו הרפואי והמלצות לשיקום העובד בעבודה כאשר מדובר במחלה מגבילה.
כאשר המערכות כולן לא מונעות תאונות או מחלות מקצוע, המוסד לביטוח לאומי באמצעות "ענף נפגעי עבודה" נכנס לפעולה, קרי – מממן לנפגעים בתאונות העבודה ומחלות מקצוע טיפולים רפואיים ומשפה הנפגעים על פגיעות בגוף ובנפש וכן נזקים כלכליים.
מעבר לקשר עם רפואה תעסוקתית ומערך ביטוח נפגעי עבודה יש לתחום של בטיחות וגיהות בתעסוקה קשרי גומלין עם התחומים הבאים: בריאות הציבור, הנדסת בטיחות, ארגונומיה, טוקסיקולוגיה, אפידמיולוגיה, יחסי עבודה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה.
התחומים/קבוצות הסיכון שעוסקים בהן במסגרות הבטיחות והגיהות

גורמים ביולוגיים:
וירוסים
חיידקים
בעלי חיים במשק החי
גורמים כימיים:
יסודות
תרכובות כימיות ואורגניות
תערובות
גורמים פיזיקליים:
תאורה (לקויה)
רעש
רטט
קרינה מסוגים שונים
עשן, זיהום אוויר ותסמונת הבניין החולה
גורמים סיכון סביבתיים:
החלקות ומעידות
נפילה מגובה
תעבורה פנימית
מכונות לא מוגנות
התחשמלות
גורמי סיכון פסיכולוגים:
דחק (לחץ)
הצקה
הטרדה (כולל הטרדה מינית)
גורמי סיכון או אי-נוחות, השייכים לתחום הארגונומיה.
תחום מניעת אש במקומות עבודה נכלל לעיתים מזומנות במסגרת הפעילות של העוסקים בתחום של בטיחות וגיהות בתעסוקה.
דרכי פעולה

במטרה לבטל או לפחות למזער הסיכונים הבטיחותיים והבריאותיים במקומות העבודה יש לנהל את הסיכונים, ניהול זה מתבצע בתהליך רב שלבי ושיטתי לזיהוי, להערכה ובקרה של סיכונים.
תהליך ניהול הסיכונים כולל זיהוי גורמי הסיכון שפירושו חיזוי, איתור ותיעוד גורמי סיכון ומפגעים הקיימים באתר או בתהליך קיים או כזה שמתכננים להפעילו. בשלב הבא יש לערוך ניתוח סיכונים שמטרתו מיצוי תרחישי תאונה או תקריות אפשריים, זאת לאחר זיהוי נוכחותם של גורמי הסיכון לבצע הערכה של הסבירות להתרחשות תאונות עקב קיומם של גורמי הסיכון, לבצע הערכה של תוצאות התאונות או התקריות, אם יתרחשו ולערוך חישוב אינטגרטיבי של רמת הסיכון הנגזרת מן ההערכות הקודמות, לבצע תהליך של הערכת סיכונים, כלומר לתת פרשנות לתוצאת ניתוח הסיכונים בדרך של הערכת המשמעות הציבורית הכלכלית והמדינית של הסיכונים, ולתכנן ולקבוע את מערך בקרת הסיכונים שמטרתו בחירה והפעלה של אמצעים לביטול הסיכונים או להפחתתם, כגון: לוח זמנים לסילוק מפגעים, התקנת אמצעים או קביעת תהליכים תקופתיים לגילוי, לזיהוי, לניטור, להתרעה ולנטרול הסיכונים (ראו למשל: פוקה-יוקה).
מערך הבטיחות והגיהות המוסדי בישראל

במערך זה מגוון גורמים ממלכתיים, ציבוריים ומוסדיים, העיקרים שבהם:
מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית
המוסד לבטיחות ולגיהות
המוסד לביטוח לאומי
משרד הבריאות
התאחדות התעשיינים בישראל
ההסתדרות החדשה
המדור לבטיחות – המרכז החקלאי
לשכת ממוני הבטיחות בישראל - מקצוענים זה אנחנו ע.ר
ארגון הממונים על הבטיחות והבריאות התעסוקתית בישראל
מכון התקנים הישראלי
ראו גם

אקלים בטיחות
HSEQ Managment Software
פגיעה בעבודה
ISO 45001
ביטיס הרים אתיופי

| ביטיס הרים אתיופי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
קבוצה:: נחשים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
סוג:: ביטיס
מין:: ביטיס הרים אתיופי
שם מדעי
 Bitis parviocula ‏Böhme, 1977
תחום תפוצה


ביטיס הרים אתיופי (שם מדעי: Bitis parviocula) הוא מין של נחש ארסי מסוג ביטיס ממשפחת הצפעיים, המצוי רק בדרום-מערב אתיופיה. זהו ביטיס גדול עם ראש רחב ובעל צורות גאומטריות וצבעוניות בולטות על גבו.
עד שנת 1995, מין זה היה מוכר רק מ-3 פרטים בלבד, אולם מאז נאספו עליו פרטים נוספים. מעט ידוע לגבי ההיסטוריה שלו או לגבי ארסו. לא ידוע על תת-מין קיים.
השם המדעי שניתן לו, parviocula, הוא שילוב של שתי מילים בלטינית: parvus, שמשמעותה קטן, ו-oculus, שמשמעותה עין, כלומר, "עיניים קטנות".
תיאור המין

מבין שלושת הפרטים הראשונים, האורך המרבי שנמדד היה 75 ס"מ, אולם ידוע כיום שהוא מסוגל להגיע לאורך של לפחות 1.3 מ'. הראש ארוך, שטוח, רחב, בצורת משולש מכוסה קשקשים קטנים. הנחיריים גדולים ויושבים מלפנים. הראש ניכר מהצוואר הצר. הגוף צילינדרי בעל קשת קלה בעוד הזנב קצר.
תבנית הצבע שלו בנויה מצבע חום בהיר עד חום כהה בבסיס ומעליהם סדרה של מתומנים או מעוינים שחורים היורדים לאורך מרכז גבו. המתומנים השחורים עשויים להכיל אלכסונים בהירים יותר, בעוד המתומנים מופרדים ביניהם על ידי שרשרת של צורות דמויות פרפר צהובות. הראש חום עם משולש כהה בין העיניים, וצורת דמוית פטיש כהה נמתחת מאחוריו עד לצוואר. הסנטר והגרון לבנים עם נקודות שחורות. הגחון בצבע ירקרק-אפור ועשוי להיות חלק או בעל נקודות שחורות.
תפוצה

מין זה נצפה רק ב-5 מקומות באתיופיה. בשני צדדיו של הבקע המזרחי, שהוא חלק מהבקע הסורי-אפריקני, גם בהרי בייל במזרח וגם בין הערים בונגה וג'ימה במערב. הנחש נתפס בגבהים של 1,700-2,800 מטר.
אזורי מחיה והתנהגות

מבין 3 המינים הידועים עד 1995, 2 נמצאו באזורי יערות ממערב לבקע המזרחי והשלישי נמצא באזור עשבי. מבין 2 המינים המערביים, אחד נתפס בחלקת יער פתוחה בחוות קפה ישנה, בעוד השני נתפס בעיירה מסתתר בדשא ליד מבשלה. המין שנמצא במזרח נתפס באזור עשביה גבוהה ליד ערוץ סלעי.
ההתנהגות שלו לא לגמרי ידועה, אך מניחים שהוא חי על הקרקע ופעיל בלילה. המין היחיד שנתפס חי היה פחות אגרסיבי מאשר ביטיס מתנפח טיפוסי ולא שש לתקוף. אולם, כאשר התגרו בו הוא השמיע קולות נשיפה חזקים והתנגד בתקיפות כאשר נתפס, דבר המרמז שמזגו דומה לזה של ביטיס גבוני.
ארס

ההכשה הראשונה של אדם בארצות הברית קרתה ב-2009 כאשר רפטולוג נודע ננשך באצבעו. הוא טופל בנסיוב המתאים למיני ביטיס אחרים, ונכון להיום הוא האדם היחיד הידוע ששרד הכשה של מין זה. משערים שחלק מההכשות באזורים מאוכלסים באתיופיה נובעות ממין זה, והתושבים המקומיים מחשיבים אותו כמסוכן ביותר. הארס שלו ניתן לנטרול על ידי נסיוב SAIMR.
ביטיס קרנפי

| ביטיס קרנפי |
| --- | --- |
 ביטיס קרנפי
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
קבוצה:: נחשים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
סוג:: ביטיס
מין:: ביטיס קרנפי
שם מדעי
 Bitis nasicornis ‏שו, 1792
תחום תפוצה


ביטיס קרנפי (שם מדעי: Bitis nasicornis) הוא מין של נחש ארסי מסוג ביטיס ממשפחת הצפעיים, המצוי ביערות של מערב ומרכז אפריקה. זהו ביטיס גדול המוכר בשל צבעיו הבולטים על גבו ובשל הקרניים שעל אפו.
נחש זה ארסי במיוחד אולם לאור אזור מחייתו המוגבל, ידוע רק על מספר קטן של הכשות. ארסו נחשב קצת פחות ארסי מזה של הביטיס הגבוני וביטיס מתנפח, אך עדיין מסוכן מאוד.
תיאור המין

נחש זה הוא גדול ומוצק ומגיע לאורך של 72-107 ס"מ. בעבר נמנה פריט באורך 120 ס"מ, אך נדיר מאוד שנחשים אלו מגיעים לאורך הזה כאשר אורכם הממוצע הוא 60-90 ס"מ. הנקבות גדולות מן הזכרים.
הראש צר, שטוח ובצורת משולש, והוא קטן באופן יחסי משאר הגוף. הם בעלי צוואר צר. מעל לנחיריים שלהם יש 2-3 קשקשים דמוי קרניים, מכאן נובע שמם, כאשר הקרן הראשונה יכולה להיות די גדולה. הניבים שלהם קצרים יחסית ומגיעים לאורך של 1.5 ס"מ.
תפוצה

הם נפוצים מגינאה עד גאנה במערב אפריקה, במרכז אפריקה הם נמצאים ברפובליקה המרכז-אפריקאית, דרום סודאן, קמרון, גבון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אנגולה, רואנדה, אוגנדה ומערב קניה.
אזורי מחיה והתנהגות

הביטיס הקרנפי הוא שוכן יערות ולעיתים נדירות יוצא לאזורים פתוחים. דבר זה הופך את שטח המחיה שלו למצומצם יותר מזה של הביטיס גבוני אף על פי שהם חופפים בהרבה אזורים.
הם צדים בלילה לרוב. במשך היום הם מסתתרים בערימות עלים, מחילות, גזעים נפולים או שורשים של עצי היער. לרוב הביטיס נמצא על האדמה אולם הוא מסוגל לטפס על עצים עד לגובה של כ-3 מטר. הם נעים לאט, אך מסוגלים להכיש במהירות מלפנים או מהצד ללא כל אזהרה. הם משמיעים סוג של קול אזהרה כאשר מתקרבים אליהם, הנחשב לקולני מבין נחשי אפריקה.
הביטיס הקרנפי מעדיף לצוד ממארב, וככל הנראה מבלה הרבה שעות ללא ניע בהמתנה לטרף שיגיע אליו. הוא ניזון בעיקר מיונקים קטנים, אך באזורים רטובים מסוגל לצוד גם צפרדעים, קרפדות ואף דגים.
בלזה

| בלזה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: חלמיתאים
משפחה:: חלמיתיים
סוג:: Ochroma
מין:: בלזה
שם מדעי
 Ochroma pyramidale ‏אורבן
בַּלְזָה (שם מדעי: Ochroma pyramidale, או Ochroma lagopus ובעברית: אוכרומה צריפית) הוא עץ גדול, מהיר-צמיחה המגיע לגובה 30 מטר, ונפוץ מהצפון הטרופי של דרום אמריקה ועד לדרום מקסיקו. הוא עץ ירוק עד, או נשיר בעונה היבשה, אם זו ארוכה. לעץ עלים גדולים (30–50 ס"מ) דמוי כפות, בעלי אונות. השם "בלזה" נגזר מהמילה הספרדית לרפסודה.
העץ קל ורך מאוד, בעל סיבים גסים, ולמרות היותו רך מאוד, בלזה מסווג כעץ קשה בשל העובדה כי זרעיו אינם מכוסים בעת נשירתם מהעץ. צפיפות העץ נעה בין 100 ל-200 ק"ג למטר מעוקב, כאשר הממוצע עומד על כ-140 ק"ג למטר מעוקב (כשליש מצפיפות סוגים אחרים של עץ קשה). תכונה זו הופכת אותו לפופולרי מאוד לבניית דגמים, ולחומרי ציפה (כמו חגורות הצלה), ושימש גם את תור היירדאל לבניית רפסודת קון-טיקי המפורסמת. עץ בלזה משמש גם לבניית מבנים קשיחים וקלים במיוחד עבור ניסויי דגמי גשרים, מטוסי עץ קלים ומחבטי טניס שולחן (בדרך כלל בין שתי פיסות עץ לבוד).
ארפאימיים

| ארפאימיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: גרום לשונאים
משפחה:: ארפאימיים
סוגים
 Heterotis  Arapaima
שם מדעי
 Arapaimidae ‏בונפרטה, 1846

ארפאימיים (שם מדעי: Arapaimidae) היא משפחת דגים מקריני סנפיר מסדרת הגרום לשונאים בעלי ממדים גדולים. הם חיים בנהרות טרופיים באמריקה הדרומית ובכמה אגמים באפריקה. בעבר הם השתייכו למשפחת הגרום-לשוניים.
הגדול בדגים אלה - ארפאימה ענק מגיע לאורך 3-4 מ' ולמשקל 200 ק"ג לעיתים. דגים אלה בעלי לוחיות גדולות על עורם, הראש מגודל ומוארך והלסתות נמתחות ופונות כלפי מעלה. העיניים זעירות. דגים מיוחדים אלה מסוגלים לנשום אוויר כשאין מספיק חמצן במים.
הם חיים בנהרות טרופיים וצדים יצורים קטנים מהם, בעיקר מדגים אחרים.
מיון

משפחה ארפאימיים (Arapaimidae)
סוג ומין יחיד ארפאימה אפריקאית (Heterotis niloticus)
סוג ארפאימה (Arapaima)
מין Arapaima arapaima
מין Arapaima agassizii
מין פיררוקו (Arapaima gigas)
מין Arapaima leptosoma
מין Arapaima mapae
אריך מגנוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 ביולי 1892 דנציג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  6 באוגוסט 1979 (בגיל 87) גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1911–1945 (כ־34 שנים)
 דרגה:   גנרל-מיור (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-389
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה קרב סטלינגרד
 
אריך מגנוס (בגרמנית: Erich Magnus‏; 31 ביולי 1892 – 6 באוגוסט 1979) היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

מגנוס נולד ב-31 ביולי 1892 בדנציג, ובשנת 1911 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-128, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הצטרף מגנוס לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-12.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין לחם מגנוס עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-31, וב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט רגלים. ב-1 במרץ 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובמהלך המערכה על צרפת ומבצע ברברוסה לחם עם הרגימנט שבפיקודו. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-1 בנובמבר מונה למפקד הדיוויזיה ה-389. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד כחלק מהקורפוס ה-51, וב-19 בינואר 1943 פרש מגנוס מתפקידו בעקבות מחלה, אולם נשאר בסטלינגרד, וב-31 בינואר נלקח בשבי הצבא האדום.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ב-6 באוקטובר 1955 שוחרר מגנוס מהשבי, ולאחר שחרורו מהשבי חי בגרמניה המערבית, עד למותו ב-6 באוגוסט 1979.
אריך יאשקה

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1890 דנציג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  16 באוקטובר 1961 (בגיל 71) המבורג, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1909–1945 (כ־36 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-20   מפקד הקורפוס ה-55
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות   אות הפציעה בשחור
 
גנרל אריך יאשקה (בגרמנית: Erich Jaschke;‏ 11 במאי 1890 – 16 באוקטובר 1961) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

יאשקה נולד ב-11 במאי 1890 בדנציג, ובשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-132 (אלזס העילית ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא סופח לגדוד ארטילריית המבצרים ה-9, ולחם עמו במהלך הקרבות בדרגת אובר לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, עיטור צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף יאשקה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה מונה יאשקה לראש המטה של מפקח הרגלים ב-OKH, וב-1 במרץ 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-90, שהיה חלק מהדיוויזיה הממונעת ה-20 ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 באוקטובר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-4 בדצמבר אותה שנה הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-12 בינואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20, עמה לחם במהלך הקרב על לנינגרד, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-10 במרץ 1943 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-55, וב-1 במאי אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בקיץ אותה שנה הוא פיקד על כוחותיו במהלך מבצע קוטוזוב, וב-7 בספטמבר הוא קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-12 באוקטובר 1943 הוא מונה לתפקיד בכיר ב-OKH, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ב-30 ביוני 1947 שוחרר יאשקה מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בהמבורג עד מותו ב-16 באוקטובר 1961.
אריך מוספלדט

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1913 Neubrück, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הוצאה להורג:  28 בינואר 1948 (בגיל 34) קרקוב, רפובליקת פולין 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  אס אס 
 תקופת הפעילות:  מ-1940 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
אריך מוספלדט (בגרמנית: Erich Muhsfeldt;‏ 18 בפברואר 1913 – 28 בינואר 1948) היה חייל אס אס בדרגת אובר-שארפיהרר, פושע מלחמה נאצי ומש"ק באס אס בזונדרקומנדו במחנות ההשמדה אושוויץ ומיידנק במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא נעצר, נשפט על ידי בית דין גבוה לצדק במשפט אושוויץ הראשון בשנת 1947 בקרקוב ונידון למוות בגין פשעים כנגד האנושות.
זוועות מלחמת העולם השנייה

בשנת 1933 הצטרף מוספלדט לאס אה, וב-1939 למפלגה הנאצית. הוא שירת במחנה אושוויץ עוד משנת 1940, תחילה כראש קבוצת אסירים ולאחר מכן כראש בלוק. הוא נשלח למחנה מיידנק ב-15 בנובמבר 1941. היה מעורב בהוצאה ההמונית להורג בירי באסירים שנותרו במחנה בפעולה שנודעה כ"אקציית חג הקציר". באקציה זו נורו למוות ביום אחד קרוב ל-43,000 אסירים בשלושה אתרים שונים של המחנה. לאחר שמחנה מיידנק חוסל, מוספלדט חזר למחנה אושוויץ ופיקד בו על יחידות הזונדרקומנדו בקרמטוריום 2 ו-3 שבאושוויץ-בירקנאו.
מוספלדט היה בעל קשר יוצא דופן עם הפתלוג הרומני-הונגרי ד"ר מיקלוש ניסלי, שנכפה עליו לבצע נתיחות בגופות הקורבנות על ידי ד"ר יוזף מנגלה. ניסלי שרד את המלחמה ובהמשך העיד על שהתרחש באושוויץ. ניסלי תיאר מקרה אחד שבו מוספלדט הגיע אליו לבדיקה שגרתית לאחר שירה באחורי ראשם של שמונים אסירים קודם לשריפתם בכבשן. ניסלי ציין שלחץ הדם של מוספלדט היה גבוה, והוא שאל אותו אם הדבר קשור לעלייה "בתנועת" האסירים, כלומר אם העלייה בכמות המשלוחים החדשים למחנה הובילה לכך. מוספלדט ענה בכעס שהדבר לא שינה לו אם ירה באסיר אחד או בשמונים. הוא הוסיף ואמר שאם לחץ הדם שלו גבוה מדי זה מפני שהוא שתה יתר על המידה.
עם סוף המלחמה נעצר מוספלדט והועמד למשפט בפני בית דין גבוה לצדק בקרקוב בשנת 1947. הוא הורשע ברצח המונים, נידון למוות והוצא להורג בתלייה ב-28 בינואר 1948 בכלא מונטלופיך. גופתו הועברה למכון האנטומיה של אוניברסיטת קרקוב, בה שימשה עזר חזותי לסטודנטים.
בעת שירותו ב"יחידות גולגולת המת" של האס האס היה מוספלדט נשוי ואב לילד. גורלם של אשתו ובנו אינו ידוע בוודאות, אם כי לדבריו של ניצול השואה ד"ר מיקלוש ניסלי, האישה נהרגה במהלך הפצצה אווירית, ובנו נשלח לחזית הרוסית.
מוספלדט הוכר לראשונה לציבור הרחב דרך דרמת מחנה הריכוז "האזור האפור", בה גילם אותו הארווי קייטל. הסרט המבוסס על זכרונותיו של מיקלוש ניסלי, שכפי שנאמר, שוחח איתו לעיתים קרובות ולכן זה האחרון הכיר אותו.
הערות שוליים

↑  The Auschwitz Trials: First Auschwitz Trial
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129414344  ISNI: 0000 0000 2097 7813  VIAF: 33076264   WorldCat (עם VIAF): 33076264
אריה מערות

| אריה מערות |
| --- | --- |
 שלד של אריה מערות
תקופה
פליסטוקן, כ-370–14 אלף שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: אריה מערות
תת־מין:: אריה מערות
שם מדעי
 Panthera spelaea ‏פולדפוס, 1810
תחום תפוצה


איור של אריה מערות צד אייל צפון.
פוחלצי אריות מערות צדים ממותה צמרית
ציור מערות של אריה המערות במערת שובה
אריה מערות (שם מדעי: Panthera leo spelaea) הוא תת-מין נכחד של אריה שחי בתקופת הפליסטוקן באירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה. הוא ידוע ממאובנים ומציורי מערות מהתקופה הפלאוליתית העליונה, ומכאן שמו. אוכלוסיית אריה המערות נכחדה לפני כ-14,000 שנה, בשלהי תקופת הקרח האחרונה.
תיאור

תת-מין זה של האריה היה אחד האריות הגדולים ביותר. לשלד של זכר בוגר, שנמצא בשנת 1985 באזור גרמניה, היו כתפיים בגובה 1.2 מטרים ואורך גוף של 2.1 מטרים ללא הזנב, ומשקלו היה בין 160–350 קילוגרם. זהו בערך הגודל של זכר גדול של האריות כיום. פרטים אחרים שנמצאו היו גדולים אף יותר. מכאן, שאריה המערות היה גדול ב-8% - 10% מהאריות המודרניים כיום, אך קטן מהאריה האמריקני.
אריה המערות ידוע מציורי מערות וגילופי שנהב. אלו מצביעים על כך שהיו לו אוזניים עגולות וזקורות, זנב עבות, פסים דהויים בדומה לטיגריס ורעמה פרימיטיבית כלשהי סביב הצוואר.
היסטוריה ותפוצה

אריה המערות התפתח מתת המין הקדום יותר אריה מאובן (Panthera leo fossilis, לעיתים קרוי Panthera fossilis), שהופיע לראשונה באירופה לפני כ-700,000 שנים.
הוא היה נפוץ ברחבי אירופה, אסיה, צפון-מערב אמריקה הצפונית, מבריטניה, גרמניה וספרד דרך מצר ברינג ועד לטריטוריות יוקון, ומסיביר עד לטורקסטן.
סביבה

אריה המערות קיבל את שמו מכיוון ששרידים רבים שלו נמצאו במערות, אך קיים ספק אם הם התגוררו באמת בתוכן. הוא חי בסביבות רבות, אך העדיף סביבת אזורי מרעה ויערות חורש, שם היו בעלי חיים אוכלי-צמחים בינוניים וגדולים אותם הוא צד. עקבות מאובנות שלו ביחד עם אלו של אייל הצפון מראות לנו שהוא אף התקיים בסביבה תת-ארקטית.
טורף פעיל זה ככל הנראה צד את בעלי החיים אוכלי הצמחים הגדולים של תקופתו, בהם: סוסים, איילים, אייל הצפון, ביזון ואף ממותות צעירות או זקנות. בנוסף נראה שהוא צד אנשים במספר הזדמנויות, ייתכן שאנשים חלשים או תועים. במערות מסוימות נמצאו שרידי אריות לצד דובי מערות וייתכן שהאריות ניסו לצוד את הדובים אך נהרגו בידיהם בתהליך.
חיות קטנות היו בדרך כלל מופלות על ידי מכה עם הכפות הקדמיות ומוחזקות לאחר מכן בעזרת 2 הרגליים הקדמיות. לאחר מכן באה נשיכה חזקה, בעורף או בצוואר ולפעמים אף בחזה. האריה לא רץ מהר כמו הטרף שלו, אך הוא היה מסוגל להדוף אותו מאחורה או לרוץ עד אליו ולהפיל אותו בעזרת הכפות הקדמיות שלו. בצורה זו היה שיווי המשקל של חיה רצה מתערער בקלות. מספר ציורים שלהם מראים מספר פרטים צדים יחד, בדומה לציד של לביאות.
האריה היה מהנפוץ שבטורפי עידן הקרח יחד עם צבוע המערות וכן זאבים ודובים חומים. לא ברור ממה נכחד אך ייתכן שעקב תחרות עם האדם, ציד בידי האדם ואולי כתוצאה מההתחממות של סוף התקופה, בה החלו לגדול יערות מחטניים במקומם של הערבות שופעות הטרף של הפליסטוקן, מה שגרר היעלמות של מזונו.
סיווג

אריה המערות מוגדר לעיתים כמין משל עצמו, בשם Panthera spelaea ולעיתים כתת-מין של אריה תחת השם Panthera leo spelaea. לפחות גורם אחד, בהתבסס על צורת הגולגולת, מחשיב אותו כקרוב של הטיגריס. אולם, מחקר גנטי ופלאו-גנטי מראה שהוא היה קרוב לאריה המודרני, ממנו התפצל לפני כ-500,000 שנה. אולם, עדיין לא ברור אם צריך להחשיב אותו כתת-מין של האריה או כמין נפרד בעל קרבה לאריה.
בתרבות

אריה המערות הופיע בסדרה ענקי עידן הקרח.
הערות שוליים

↑  de Manuel, M., et al. (2020). The evolutionary history of extinct and living lions. Proceedings of the National Academy of Sciences, 117(20), 10927-10934.
↑  Stuart, A. J., & Lister, A. M. (2011). Extinction chronology of the cave lion Panthera spelaea. Quaternary Science Reviews, 30(17-18), 2329-2340.
↑  de Manuel, M., et al. (2020). The evolutionary history of extinct and living lions. Proceedings of the National Academy of Sciences, 117(20), 10927-10934.
בלזיוס הקדוש

| --- | --- |

בלזיוס בציור של הנס ממלינג
 לידה:  המאה ה-3 סיוואס, טורקיה 
 הוצאה להורג:  316 סיוואס, האימפריה הרומית
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית, הכנסייה האורתודוקסית
 חג:  3 בפברואר
 פטרון של:  בעלי חיים, בנאים, הסובלים מחנק, וטרינרים, הסובלים מבעיות גרון, סיציליה, דלמטיה, דוברובניק, רוביירה
 
בלזיוס מסבסטה (ביוונית: Βλάσιος; בארמנית: Սուրբ Բարսեղ; נפטר ב-316 לערך) הוא קדוש נוצרי, שהיה רופא ולאחר מכן בישוף בסבסטה (כיום סיוואס, בטורקיה). על פי ההגיוגרפיה, הוא מת כמרטיר בזמן רדיפת הנוצרים על ידי הקיסר ליקיניוס, לאחר שנסרק במסרקות ברזל וראשו נערף.
בלזיוס נחשב לקדוש בכנסיות הקתולית והאורתודוקסית. הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים ועל פי האמונה מסייע במחלות גרון וצוואר.
לאחר מותו, הוא הפך לקדוש והפך לקדוש הפטרון של מסרקי הצמר, חיות הבר, יצרני הנרות ותחלואי הגרון. סנט בלזיוס היה קדוש פופולרי באנגליה של ימי הביניים, כנראה בשל הקשר עם סירוק צמר ומסחר בצמר, שהיה ענף חשוב באותה תקופה.
באיקונוגרפיה מצויר בלזיוס בדרך כלל עם האמצעים ששימשו לעינויו, מסרקות ברזל.
אריך טילף פון טשפה אונד ויידנבאך

| --- | --- |

אריך טילף פון טשפה אונד ויידנבאך
 לידה:  28 בינואר 1854 ברסלאו, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892)
 פטירה:  1 בפברואר 1934 (בגיל 80) אובר-לאנגנלס, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (1933–1935)
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1872–1918 (כ־46 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-12   מפקד הקורפוס ה-8
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
אריך טילף פון טשפה אונד ויידנבאך (בגרמנית: Erich Tülff von Tschepe und Weidenbach; 28 בינואר 1854 – 1 בפברואר 1934), גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון טשפה אונד ויידנבאך נולד ב-28 בינואר 1854, בברסלאו שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1872 התגייס פון טשפה אונד ויידנבאך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-51 (שלזיה התחתית ה-4). בהמשך מילא פון טשפה אונד ויידנבאך תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1903 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1904 מונה למפקד הרגלים ה-166 (הסן-הומבורג). בשנת 1907 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד החטיבה ה-10. בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-12, ובשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הקורפוס ה-8.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון טשפה אונד ויידנבאך מפקד הקורפוס ה-8 שהיה חלק מהארמייה הרביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. לאחר מכן נטל חלק בקרבות שונים, ובשנת 1916 מונה למושל הצבאי של ולאכיה. בשנת 1918 פרש פון טשפה אונד ויידנבאך לביתו לאחר סיום המלחמה.
פון טשפה אונד ויידנבאך נפטר באובר לאנגנלס ב-1 בפברואר 1934 והוא בן 80 שנים.
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
ביארן

| --- | --- |
סמל ביארןסמל ביארן

 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 מחוז:  נורדלנד
 ראש העיר:  Monika Sande
 בירת העיר:  Moldjord 
 תאריך ייסוד:  1853 
 שטח:  1,222.32 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,027 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  66°55′02″N 14°40′29″E﻿ / ﻿66.917222222222°N 14.674722222222°E﻿ / 66.917222222222; 14.674722222222 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.beiarn.kommune.no/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהביארן(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.ביארן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ביארן (בנורווגית: Beiarn) היא מועצה מקומית בנורווגיה, מחוז נורדלנד שכוללת מספר כפרים.
שטחה מעל לאלף ק"מ ומתגוררים בה אלף תושבים. בעשור האחרון מספר תושבי המועצה יורד כל שנה.
המועצה הוקמה בשנת 1853 ומאז גבולותיה לא השתנו. נהר ביאר שזורם בשטח המחוז נחשב למקום חשוב של סלמון. באזור קיימות מספר אגמים לרבות אשטדולסדמן. באזור קיים יער של אולמוס הצפוני בעולם.