stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
א.מ.ת. מיחשוב
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1984 על-ידי שרגא שחק, יעקב ולטר, יגאל שפר וראובן שריפט ועסקה בתחילת דרכה ביבוא מערכות מחשוב ושיווקם בישראל. מאז הקמתה ובמשך שנים רבות הייתה נציגת סאן מיקרוסיסטמס בישראל, שהייתה חברת מחשבים אמריקאית מן המובילות בעולם. בשנת 1993 הונפקו מניות החברה בבורסת תל אביב.
החברה החלה לספק גם שירותי אחזקה, התקנה, הטמעה, מיקור חוץ וניהול פרויקטים למערכות מחשוב, בעיקר סביב המוצרים של חברת סאן מיקרוסיסטמס, ואחר כך גם של חברת המחשוב קומפאק. זאת עבור החברות הגדולות במשק, בהם אל על, תנובה, בזק, חברת החשמל ופרטנר תקשורת.
ב-1997 יסדה א.מ.ת. יחד עם גורמים נוספים את קרן הון הסיכון ניורון. ניורון גייסה לקרן ראשונה שהיקמה 14.5 מיליון דולר ובשנת 2000 הקימה גייסה לקרן שנייה 55 מיליון דולר. ב-2002 התמזגה עם קרן הון הסיכון פלטינום. קרן פלטינום ניורון הייתה בין קרנות הון הסיכון הגדולות בישראל באותה עת. ב-2002 זכתה עם שותפים במכרז של המדען הראשי להפעלת החממה הטכנולוגית מעיין בנגב. ב-2005 הונפקה החממה בשם "מעיין ונצ'רס" בבורסת תל אביב.
ב-2001 חתמה על הסכם להפצת חלק ממוצרי חברת IBM בישראל, בתחום מוצרי התוכנה, מוצרים מבוססי UNIX ואחסון.בנוסף החברה החלה לספק מוצרים ושירותים משלימים באמצעות נציגויות של חברות נוספות ובאמצעות חברות הבת שלה בתחומי אבטחת מידע, כלי פיתוח וסביבות פיתוח, כלי ניהול ועוד. בין השאר ייצגה את חברת התוכנה וריטס טכנולוגיות שמספקת כלי ניהול תשתיות אחסון, שחזור נתונים ושרידות (Disaster recovery).
בעשור הראשון של המאה ה-21 נכנסה החברה לתחום הOEM (יצרן ציוד מקורי), בו פעלה עם חברות טכנולוגיה ישראליות להטמיע במוצריהן תשתיות כגון שרתים, מעבדים, מערכות אחסון, ההופכות לחלק אינטגרלי מהמארז הכולל של המוצר אותו פיתחו. כולל הפעלת מערך מקיף של בדיקות היתכנות והתאמה לאפליקציות הרלוונטיות של החברה. בתחום ה-OEM עבדה עם עשרות לקוחות מתעשיות שונות, החל מחברות הזנק ועד חברות בולטות בתעשיית ההיי-טק הישראלית, כגון קומברס ואורבוטק. כתוצאה מרכישת חברות בארצות הברית ובבריטניה חל גידול משמעותי בהיקף הפעילות של תחום ה-OEM ובפברואר 2022 פוצלה פעילות זאת לחברה חדשה. מניות החברה שפוצלה, הייפר גלובל, החלו להיסחר בבורסת תל אביב.
בינואר 2021, רכשה קרן פימי את השליטה בחברה (63% מהמניות) תמורת 450 מיליון שקל.
רכישות ומיזוגים

במשך השנים רכשה א.מ.ת. מיחשוב מספר חברות, ביניהם:
בינת מחשוב אישי - חברה העוסקת במתן ייעוץ שירותי מחשוב ותוכנה לעסקים קטנים ובינוניים. נרכשה בשנת 2004
בר מור מידע - חברה העוסקת בתחומי שירותי מחשוב, אינטגרציה וציוד מחשוב נרכשה בשנת 2005.
הורייזן טכנולוגיות - חברת שנוסדה בשנת 1998 ומתמחה בתחום מיקור חוץ ופיתוח פרויקטים לפי דרישה. נרכשה בשנת 2007.
ממורקס טלקס ישראל - חברה שנוסדה בשנת 1989 ועוסקת במכירה ותחזוקה של שרתים ארגוניים של IBM. נרכשה בשנת 2009.
דורקום - חברה שנוסדה ב-1982 ומספקת פתרונות לתשתיות מחשוב בסביבת HP. נרכשה בשנת 2010.
מדיאטק - חברה שנוסדה ב-1982 ומשווקת פתרונות מחשוב למגזר העסקי באזור הצפון.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  א.מ.ת. מיחשוב בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  צורי דאר, א.מ.ת מיחשוב זכתה במכרז חברת החשמל למתן שירות לשרתי SUN, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2002
↑  רונית מורגנשטרן, חברת א.מ.ת. מיחשוב, נציגת חברת המחשבים סאן, רכשה משרדים בבית עוז ברמת־גן, חדשות, 27 במאי 1993
↑  TheMarker digital, א.מ.ת מערכות זכתה במכרז לשדרוג תשתיות מחשוב באל על בהיקף של כ-2 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2005
↑  TheMarker digital, א.מ.ת מיחשוב תשדרג את מערכות המחשב של תנובה לשרתי סאן, באתר TheMarker‏, 10 ביולי 2002
↑  אפרת נוימן, א.מ.ת מיחשוב השלימה פרויקט עבור בזק בהיקף של 7.5 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 1 בנובמבר 2004
↑  צורי דאר, א.מ.ת מיחשוב זכתה במכרז חברת החשמל למתן שירות לשרתי SUN, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2002
TheMarker digital, א.מ.ת מיחשוב ביצעה פרויקט לשדרוג תשתית המיחשוב בפרטנר בהיקף של מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 7 בנובמבר 2004
↑  ידיעות אחרונות, ‏ניסקו וא.מ.ת הקימו קרן הון-סיכון חדשה: "ניורון", באתר גלובס, 10 בספטמבר 1997
↑  איי אונליין, קרן הון הסיכון ניורון מתקשה בהשלמת הגיוס המתוכנן, באתר TheMarker‏, 7 בנובמבר 2000
↑  עודד חרמוני, קרנות ההון סיכון ניורון ופלטינום מתמזגות, באתר הארץ, 8 ביולי 2002
↑  עודד חרמוני, פלטינום ניורון מגייסת 80 מיליון דולר עם קרן ההון סיכון הגדולה בסין, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2005
↑  בעז בבאי, פרטנרס 500 וא.מ.ת מיחשוב קיבלו אישור עקרוני מהמדען הראשי להפעלת החממה הטכנולוגית מעיין בנגב, באתר TheMarker‏, 23 ביולי 2002
↑  גלי וינרב, ‏החממה מעיין ונצ'רס תונפק מחר; תגייס 24 מ' ש' לפי שווי של 42 מ' ש', באתר גלובס, 5 בדצמבר 2005
↑  איי אונליין, א.מ.ת תחתום על הסכם להפצת מוצרי IBM בישראל בהיקף של יותר מ-13 מ" ש" לשנה, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2001
אילן מוסנאים, תל אביב: א.מ.ת מיחשוב עולה ב-7.3% בעקבות ההסכם עם IBM    , באתר TheMarker‏, 13 במאי 2001
↑  TheMarker digital, Veritas משיקה פתרונות גיבוי והתאוששות למחשבים שולחניים ונישאים, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2002
↑  רפאל פוגל, א.מ.ת מחשוב תקיים כנס OEM ליצרניות היי-טק ישראליות, באתר TheMarker‏, 26 בדצמבר 2006
↑  ג'ון בן-זקן, ‏אושר פיצול אמת מחשוב לשניים; פעילות ה-OEM תעבור לחברה חדשה, באתר "אנשים ומחשבים", 28 בפברואר 2022
↑   איתי פת-יה, מנכ"ל אמת מחשוב עוזב, אך יישאר יו"ר בחברה שפוצלה מתוכה, באתר TheMarker‏, 22 במאי 2023
↑   יורם גביזון, פימי רוכשת את השליטה באמת מחשוב תמורת 450 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2021
↑  TheMarker digital, אמת מיחשוב תרכוש את בינת מיחשוב אישי תמורת 385 אלף דולר, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2004
↑  TheMarker digital, א.מ.ת מיחשוב תרכוש 60% מהונה של בר מור מידע תמורת 5.75 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 4 בספטמבר 2005
↑  עמרי רוזן, א.מ.ת מחשוב רכשה כ-90% מאחזקות "הורייזן טכנולוגיות", עבור כ-10.5 מיליון ש"ח, באתר TheMarker‏, 9 בספטמבר 2007
↑  אור הירשאוגה, אמת מיחשוב השלימה העסקה לרכישת השליטה בממורקס טלקס ישראל, באתר TheMarker‏, 27 במאי 2009
↑  יוסי הטוני, ‏א.מ.ת מיחשוב רכשה את דורקום מחשבים בתשעה מיליון שקלים, באתר "אנשים ומחשבים", 6 ביוני 2010
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏אמת מיחשוב תשלם עד 16 מיליון שקל עבור חברת מדיאטק מחיפה, באתר גלובס, 18 בינואר 2015
קבוצת סקופ מתכות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  סקופ
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־45 שנים)
 שווי שוק:  1.84 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  1.64 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  220 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  154 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  985 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  2.12 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  שמואל שילה
 מנכ"ל:  גיל חבר
  
 www.scope.co.il
 
קבוצת סקופ מתכות בע"מ המוכרת בשם המקוצר "קבוצת סקופ" היא חברה ציבורית ישראלית רב לאומית שניירות הערך שלה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בייבוא ושיווק חומרי גלם ומוצרים מפלדה ומתכות.
היסטוריה

סקופ הוקמה בשנת 1980 על ידי אורי שילה כבית מסחר למוצרי פלדת אל חלד (נירוסטה).
בשנת 1992 מניות החברה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והיא הפכה לחברה ציבורית.
בשנת 1998 מטה החברה עבר לפארק תעשיות "ראם" שבבני עי"ש, וגם כיום (2021) משמש כמקום משכנה הנוכחי של החברה.
בשנת 2001 החברה החלה לסחור במוצרי פלסטיקה הנדסית.
בשנת 2004 רכשה את חברת MTS האמריקאית.
בשנת 2005 הקימה בצ'כיה את חברת Primapol Metal Spot.
בשנת 2006 הקימה בארצות הברית את חברת Hadco Metal trading, ובסין את חברת dalian best metals
בשנת 2007 הקימה ברומניה את חברת gilinox.
בשנת 2008 הקימה בפולין את חברת alinox.
בשנת 2011 הקימה בדרום קוריאה את חברת hadco metals, כמו כן סקופ הקימה את הסניף הראשון שלה בחוף המערבי של ארצות הברית אשר נמצא בלוס אנג'לס.
נכון לשנת 2021 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא שמואל שילה ומנכ"ל החברה הוא גיל חבר.
תחומי פעילות

פלדה, אלומיניום, נירוסטה ומתכות נוספות
פלסטיקה הנדסית
ייבוא ושיווק חומרי גלם
בעלי עניין

נכון לשנת 2021 בעל השליטה בחברה הוא איש העסקים הישראלי שמואל שילה שמחזיק כ-42.46% ממניותיה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קבוצת סקופ מתכות: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
נתנאל גרופ

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  בנייה ויזמות נדל"ן
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב (NTGR) 
 מייסדים:  אריה נתנאל ואחיו
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־55 שנים)
 מיקום המטה:  חולון 
 משרד ראשי:  רחוב סוקולוב 48, חולון
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 מוצרים עיקריים:  יחידות דיור למכירה  התחדשות עירונית  שטחי מסחר ומשרדים
 שווי שוק:  433 מיליון ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  363 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  167 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  129 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  299 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.37 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  אריה נתנאל
 מנכ"ל:  דני נתנאל
  
 www.netanel.co.il
 
נתנאל גרופ בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בנדל"ן יזמי בישראל ובמנהטן ובנדל"ן להשקעה בישראל. החברה הוקמה בשנת 1970 על ידי אריה נתנאל ואחיו. מניות החברה ואיגרות חוב שלה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב מאפריל 1993.
היסטוריה

בתחילת דרכה, רכשה קרקעות להשקעה בתל אביב ובחולון, ובנתה מבני מגורים בני 5–8 קומות.
בשנות ה-70–80 בנתה החברה מבני מגורים בתל אביב, בין היתר בהדר יוסף, ברחוב אלנבי, ברחוב דיזנגוף, בשיכון דן ובנווה צדק, והמשיכה לפעול גם בחולון, שם בנתה עשרות פרויקטים בקריית שרת וברחבי העיר.
בשנות ה-90 פעלה החברה בכל רחבי הארץ מחדרה ועד אילת.
תחומי פעילות

הקבוצה עוסקת בייזום ובנייה, התחדשות עירונית (פרויקטים של תמ"א 38) ומציעה דירות למגורים, נכסים מניבים (משרדים ובנייני מסחר) ובנוסף מובילה פרויקטים בחו"ל.
באמצעות חברה בת הרשומה בארצות הברית רכשה החברה בשנת 2021 קרקע במנהטן, עליה מתוכננת הקמת בניין בן 14 קומות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  נתנאל גרופ בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  דותן לוי, אחרי יוניט קרדיט: כחלון מצטרף כדירקטור לחברת נתנאל גרופ, באתר כלכליסט, 15 בנובמבר 2021
↑  שלומית צור, נתנאל גרופ זכתה במכרז לקרקע ל-405 דירות בביתר עילית תמורת 147 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2020
↑  דרור ניר קסטל, הפרסומאי רמי יהושע מרחיב את עסקי הנדל"ן: מכר לנתנאל גרופ בניין משרדים בכ-30 מיליון שקל, באתר מרכז הנדל"ן, ‏2 ביוני 2022
Europride

אירועי "EuroPride" בשנת 2017 במדריד, ספרד אשר במהלך ציונם, נרשם מספר שיא של משתתפים עם מעל ל-3 מיליון איש
EuroPride (בעברית: אירועי הגאווה האירופאיים) הם אירועים בינלאומיים פאן-אירופאים המוקדשים לגאוות להט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים) הנערכים מדי שנה בעיר אירופית אחרת מאז 1992.
העיר המארחת היא בדרך כלל עיר עם אירועי גאווה מבוססים או קהילת להט"ב פעילה ומשמעותית בשטחיה. אירועי הגאווה האירופאיים נמשכים במשך שבוע-שבועיים ואף חודש אשר במהלכם מתקיימים ברחבי העיר המארחת מגוון אירועים בהם: מצעדי גאווה בסגנון מרדי גרא, הופעות חיות, כנסי זכויות אדם, נאומים פוליטיים, פסטיבלי מוזיקה, מסיבות במועדוני לילה ואירועים להעלאת מודעות למאבק במחלת האיידס ועוד.
היסטוריה > שנות התשעים (1990)

"EuroPride" נחנך לראשונה בלונדון בשנת 1992, בהשתתפות קהל של למעלה מ-100,000 איש. בשנה שלאחר מכן אירחה ברלין את החגיגות. כאשר אמסטרדם אירחה את האירועים בשנת 1994, הם הפכו לאחר מכן לאסון פיננסי והשאירו חובות של כ-450 אלף יורו. בשנת 1996 עברו "EuroPride" לקופנהגן, שם זכתה לתמיכה חזקה של מנהיגי העיר. בשנת 1997 אירחה בירת צרפת, פריז את האירועים אשר נתמכו על ידי נותני חסות מסחריים רבים וזכו להצלחה רבה. במהלך ציונם צעדו למעלה מ-300,000 איש אל הבסטיליה. סטוקהולם הייתה העיר המארחת ב-1998. לונדון הייתה אמורה לארח שוב את ציוני "EuroPride" ב-1999, אך האירועים בוטלו לאחר שהמארגנים פשטו את הרגל.
היסטוריה > שנות האלפיים (2000)

בשנת 2000, אירועי הגאווה העולמיים, "WorldPride" התקיימו לראשונה באירופה בבירת איטליה, רומא עם מעל 250,000 איש וכפי שקרה בכל פעם מאז, כאשר ציוני "WorldPride" נמצאים באירופה, לא מתקיים "EuroPride" בנוסף בנפרד ביבשת ולכן, שולב יחד עם "WorldPride". על פי הערכות המארגנים, צעדו במהלך החגיגות כ-250,000 איש מהקולוסיאום עד לקירקוס מקסימוס, שניים מהאתרים העתיקים המפורסמים ביותר ברומא. מספר זה היה מהקהלים הגדולים ביותר שצעדו בעיר רומא מזה עשרות שנים. מלבד המצעד התקיימו ברחבי העיר ועידות על מצב זכויות להט"ב בעולם, כנסים, תצוגות אופנה וקונצרט בהשתתפות גלוריה גיינור, וילג' פיפל, ג'רי האליוול ורופול.
וינה, בירת אוסטריה אירחה את "EuroPride" בשנת 2001, ומשכה קהל רב ממרכז אירופה. בשנת 2002 ציון "EuroPride" בקלן, גרמניה, הוגדר עם מספר המשתתפים הגדול ביותר אי פעם עם גורמים רשמיים אשר העריכו מספר השתתפות של מעל 1.2 מיליון איש. אירועי "EuroPride" התארחו במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת בשנת 2003 והמבורג, גרמניה בשנת 2004. אוסלו, נורווגיה אירחה אותו בשנת 2005, עם שחקן הקולנוע הבריטי, איאן מקלן כאורח כבוד.
בשנת 2006 אירחה לונדון בפעם השנייה את האירועים אשר בציונם אורגן פסטיבל בן שבועיים שהגיע לשיאו במצעד ביום האחרון (1 ביולי) בו הוזמנו צועדים ללכת ברחוב אוקספורד, אחד מרחובות הקניות העמוסים ביותר בעיר, בפעם הראשונה שהם היו מותרים לעשות זאת מבחינה חוקית. במצעד השתתפו ראש עיריית לונדון קן ליווינגסטון, חבר הפרלמנט מהמפלגה השמרנית, אלן דאנקן, פעיל זכויות האדם פיטר טאצ'ל, וחברת הפרלמנט האיטלקי הטרנסג'נדרית הראשונה, ולדימיר לוקסוריה. בעקבות המצעד התקיימו אירועים בשלושה מכיכרות הבירה: עצרת בכיכר טרפלגר שבה נאם איאן מקלן, ואירוע בידור בכיכרות לסטר וסוהו. האירועים באותה שנה ציינו את הפעם הראשונה שבה עצרות הגאווה והבידור העיקריות של לונדון הועלו בתוך העיר עצמה, במקום בפארקים פתוחים.
בשנת 2007 אירחה בירת ספרד, מדריד את אירועי "EuroPride", שהתקיימו בצ'וקה, המוגדר כגיי ויליג' של הבירה, במהלך השבוע האחרון ביוני. מדריד נבחרה לציון האירועים לאחר העברת לגליזציית הנישואים החד מיניים והגישה לניתוח להתאמה מגדרית של טרנסג'נדרים שספרד עברה בשנתיים הקודמות. במהלך ציוני האירועים יותר מ-1.2 מיליון איש השתתפו במצעד האחרון כשעבר ברחובות מרכז העיר אלקלה, ובגראן ויה, והסתיים בפלאזה דה אספניה. לראשונה, עיריית מדריד תרמה מימון לארגון הלהט"ב "MADO". בנוסף, התקיים בפארק קאזה דה קמפו אירוע פרטי. ב-2008 ייסד ארגון הלהט"ב "Stockholm Pride" את "EuroPride" בפעם השנייה בסטוקהולם, שנערך בין התאריכים 25 ביוני ל-3 באוגוסט, עשור לאחר אירוח האירועים בשטחה בשנת 1998. ציריך, שווייץ אירחה את "EuroPride" בשנת 2009 עם רשימת אירועים בת חודש ימים בין ה-2 במאי ל-7 ביוני, שהגיעה לשיאה במצעד ברחבי מרכז ציריך ב-6 ביוני עם מעל 100,000 משתתפים.
אירועי "EuroPride" ברומא, איטליה בשנת 2000
אירועי "EuroPride" ברומא, איטליה בשנת 2000
איאן מקלן בהשתתפותו במהלך ציון האירועים במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת בשנת 2003
אירועי "EuroPride" במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת בשנת 2003
אירועי "EuroPride" באוסלו, נורווגיה בשנת 2005
אירועי "EuroPride" באוסלו, נורווגיה בשנת 2005
אירועי "EuroPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת בשנת 2006
אירועי "EuroPride" במדריד, ספרד בשנת 2007
אירועי "EuroPride" בסטוקהולם, שוודיה בשנת 2008
קציני צבא שווייצרים משתתפים בציון "Europride" בציריך, שווייץ בשנת 2009
היסטוריה > עשור 2010

ציון אירועי "EuroPride" בשנת 2010 נערכו בבירת פולין, ורשה. המארגנים הכינו אירועים רבי פנים בין התאריכים 9 עד 18 ביולי. המצעד הרשמי התקיים ב-17 ביולי. זו הייתה הפעם הראשונה שציון אירוע להט"ב כלל אירופי התקיימה במדינה קומוניסטית לשעבר. הכותרת הראשית של האירועים בוורשה גיבשה כנושא המרכזי שלה, דרישה ללגליזציה של שותפויות אזרחיות חד-מיניות. בשנת 2011 חזרו אירועי "EuroPride" לציונם הרומא בהנחיית השחקנית האיטלקית קלאודיה גריני. המצעד נסגר בהופעה ונאום של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא בקירקוס מקסימוס. באותה שנה, השתתפו באירועים בבירה מעל מיליון איש לעומת כ-250,000 בשנת 2000.
"EuroPride" בשנת 2013 התקיים במרסיי, צרפת בין התאריכים 10–20 ביולי, והתמקד בחגיגת לגליזציית הנישואים החד מיניים בצרפת אותה שנה אשר כלל את חגיגת החתונה החד מינית הגדולה ביותר באירופה. ציוני "EuroPride" לשנת 2016 חזרו לאמסטרדם, הזמרת-יוצרת הבריטית טארה מקדונלד ביצעה במהלכם את הסינגל שלה "I Need A Miracle" שנבחר להמנון האירועים ועוצב מחדש על ידי גרגור סלטו. בשנת 2017 "EuroPride" לא צוין מכיוון ש-"WorldPride" התקיים במדריד אך שולבו יחדיו והגיעו למספר שיא של משתתפים מאז היווסדות האירועים עם מעל ל-3 מיליון איש. ביוני 2019, כאשר התקיים EuroPride" בווינה, נשיא אוסטריה, אלכסנדר ואן דר בלן הפך לראש המדינה הראשון מהיווסדות האירועים אשר משתתף במצעד.
אירועי "EuroPride" בורשה, פולין בשנת 2010
אירועי "EuroPride" בורשה, פולין בשנת 2010
ליידי גאגא במהלך נאומה בציון האירועים ברומא, איטליה בשנת 2011
אירועי "EuroPride" ברומא, איטליה בשנת 2011
אירועי "EuroPride" באוסלו, נורווגיה בשנת 2014
אירועי "EuroPride" בריגה, לטביה בשנת 2015
אירועי "EuroPride" באמסטרדם, הולנד בשנת 2016
אירועי "EuroPride" במדריד, ספרד בשנת 2017
אירועי "EuroPride" בסטוקהולם, שוודיה בשנת 2018
אירועי "EuroPride" בוינה, אוסטריה בשנת 2019
איגוד מארגני "EuroPride"

איגוד מארגני הגאווה האירופיים (המקוצר לעיתים קרובות ל-"EPOA") נוסד בלונדון בשנת 1992 לקראת קיום "EuroPride" הראשון.
"EPOA" הוא ארגון עם שמונה חברי דירקטוריון נבחרים, אשר כולם מתנדבים בארגוני להט"ב שונים באירופה. לארגון אין צוות שכר ומיקום מטהו הוא בבריסל, בלגיה. הדירקטוריון נפגש מספר פעמים בשנה, ולעיתים קרובות מקיים ישיבה בעיר המקיימת את אירוע "EuroPride" שלה באותו סוף שבוע.
כל ארגון גאווה יכול להיות חבר ב-"EPOA" בתשלום דמי חבר הנותן לארגון זכויות הצבעה באספה הכללית השנתית, כולל הצבעות על הצעות "EuroPride" עתידיות. החברות בארגון הופכת את הארגון באופן אוטומטי לחבר בארגון "InterPride" המייצג ומורכב ממפיקי אירועי גאווה, המקביל הבינלאומית של "EPOA". ל-"EPOA" ישנם יותר מ-130 חברים ברחבי אירופה.
נשיאת "EPOA" הנוכחית היא פעילת זכויות האדם הלטבית, קריסטין גארינה.
הערות שוליים

↑  BBC News | EUROPE | Gay pride triumphs in Rome, news.bbc.co.uk
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), EuroPride Seeks to Break Barriers in EU | DW | 13.06.2004, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  "Poland hosts landmark European gay pride". BBC News (באנגלית בריטית). 2010-07-17. נבדק ב-2021-08-01.
↑  Un milione all'Europride di Roma Lady Gaga incanta il Circo Massimo "Non siete soli a chiedere amore" - Diretta aggiornata alle 22:05 del 11 giugno 2011 - Repubblica.it, web.archive.org, ‏2015-02-04
↑  2013 Mariage pour tous l Ceremonie Europride 2013, web.archive.org, ‏2013-07-06
↑  Tara McDonald releases gay anthem for pride - TheGayUK (באנגלית בריטית)
↑  Tara McDonald présente l'hymne de l'Europride 2016. par Prue, web.archive.org, ‏2019-07-03
↑  Tara McDonald's 'I Need a Miracle' is EuroPride Anthem | News, MN2S, ‏2016-06-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  "official website Circolo di Cultura Omosessuale Mario Mieli - Roma World Pride organisation association (in Italian)". Mariomieli.org. נבדק ב-2013-05-05.
↑  "official website Stockholm Pride organisation (in English and Swedish)". Stockholmpride.org. נבדק ב-2013-05-05.
↑  "official website EuroPride 09 Organising Association (in German, English, and French)". Europride09.eu. נבדק ב-2013-05-05.
↑  "8 tysięcy osób uczestniczyło w warszawskiej EuroPride - WPROST". Wprost.pl. 2010-07-17. נבדק ב-2013-05-05.
↑  "official website Roma Pride organisation (under construction)" (באיטלקית). Europrideroma.eu. נבדק ב-2013-05-05.
↑  "EuroPride 2014 goes to Oslo, Norway". Europride.info. אורכב מ-המקור ב-15 בפברואר 2013. נבדק ב-22 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EuroPride Oslo 2014 - Oslo, Norway - Community Organization". Facebook. נבדק ב-2015-02-22.
↑  "BREAKING NEWS: RIGA WILL HOST EUROPRIDE 2015". Skapis.eu. נבדק ב-22 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liveblog: EuroPride 2015 in Riga". lsm.lv. 2015-06-20. נבדק ב-2015-06-22.
↑  "Amsterdam 2016". Europride.com. 2016-02-19. נבדק ב-2016-08-07.
↑  "RTLnieuws: Recorddrukte Canal Parade geëvenaard". 2016-08-06. אורכב מ-המקור ב-2018-08-04. נבדק ב-2016-08-07.
↑  Littauer, Dan (2012-10-08). "Madrid to host 2017 World Gay Pride". Gaystarnews.com. נבדק ב-2013-03-05.
↑  WorldPride Madrid 2017: all you need to know, goMadridPride, ‏2017-02-01 (ב־European Spanish)
↑  Curtis M. Wong, EuroPride 2018 Is A Colorful (And Inclusive) Tale Of 2 Swedish Cities, HuffPost, ‏2018-08-22 (באנגלית)
↑  wien ORF at/Agenturen red, Halbe Million bei Regenbogenparade, wien.ORF.at, ‏2019-06-15 (בגרמנית)
אירועי "EuroPride" בקלן, גרמניה אשר הוגדרו עם מספר השתתפות של מעל 1.2 מיליון איש, 2002
קריסטין גארינה (ימין), נשיאת "EPOA" בוועידת זכויות האדם, סטוקהולם, שוודיה בשנת 2018
טרנסילבניה

ערך זה עוסק בחבל ארץ ברומניה. אם התכוונתם לאונייה רומנית, ראו .
| --- | --- |
סמל טרנסילבניהסמל טרנסילבניה

טירת בראן
 מדינה:  רומניה רומניה
 שטח:  100,293 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  נגויו 
 קואורדינטות:  46°46′00″N 23°35′00″E﻿ / ﻿46.766666666667°N 23.583333333333°E﻿ / 46.766666666667; 23.583333333333 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בסמל טרנסילבניה שלושה חלקים:

1. פרס עם שמש וירח על רקע כחול.
 2. פס אדום. 
 3. שבעה מגדלים אדומים הבאים לסמן את שבע הערים המבוצרות של הסקסונים, על רקע צהוב.
 סמל טרנסילבניה הוא גם חלק מסמל רומניה.
טרנסילבניה (ברומנית: Transilvania או Ardeal, בהונגרית: Erdély, בגרמנית: Siebenbürgen, בניב הסקסונים הטרנסילבנים: Siweberjen, ביידיש: זיבענבערגן, בטורקית: Erdel, בסלובקית: Sedmohradsko או Transylvánia, בפולנית: Siedmiogród) היא אזור היסטורי המשתרע בחלקה המערבי והמרכזי של רומניה.
תולדותיה היו קשורות בעת העתיקה לממלכת דאקיה ולאחר מכן למשך כאלף שנה, עד 1918, לממלכת הונגריה על גלגוליה.
מקור השם

ההתייחסות הראשונה לטרנסילבניה בכתובים הייתה ב-1075 במסמך שנכתב בשפה הלטינית ובו היא מכונה "אולטרה סילואם" (Ultra silvam) שפירושו "מעבר ליער", שאחר כך שונה לשם "טרנס-סילבניה", שהתקצר ל"טרנסילבניה" שמשמעותו זהה.
השם הגרמני זיבנבירגן (Siebenbürgen) שמשמעותו "שבע ערים" מתייחס לערים שהקימו הסקסונים הטרנסילבנים באזור. שם זה עבר בתרגום גם לשפות פולנית וסלובקית.
השם הרומני "ארדיאל" (Ardeal) נגזר קרוב לוודאי מהשם ההונגרי "ארדֵי" (Erdély) שקשור למילה ההונגרית erdő שמובנה "יער", כשלביטוי "az erdőn túl" משמעות זהה ל"טרנסילבניה" או "אולטרה סילואם", דהינו, "מעבר ליער".
יש המקשרים בין השם ארדיאל ובין "ארץ ארדיל" המוזכרת באיגרת של יוסף הכוזרי לחסדאי, שם מוזכר שיש בארץ זו כסף וזהב, ובארדיאל אכן יש מחצבים של כסף וזהב. אזכור זה קדם בהרבה לכל האזכורים ההונגריים. ספקולציה ממקור רומני מחברת בין שתי מילים רומניות Aur-deal זהב-גבעה, שוב בהתבסס על כך שיש מחצבי זהב במקום.
גאוגרפיה

טרנסילבניה מכילה בימינו את המחוזות מרמורש (Maramureş), באנאט (Banat), קרישאנה (Crişana) וארדיאל (טרנסילבניה ההיסטורית), המרכיבים את החלקים המערביים והמרכזיים של רומניה. טרנסילבניה גובלת באוקראינה בצפון, הונגריה במערב, וסרביה בדרום מערב. רוב שטחה הוא רמה גבוהה, המוקפת על ידי חלק משרשרת הרי הקרפטים והמשתפלת לקראת המישור הפאנוני.
את רמת טרנסילבניה, שגובהה הממוצע 300 - 500 מטר, מנקזים הנהרות מורש, סומש, קריש, אולט ופלגים נוספים של הדנובה. העיר העיקרית היא קלוז', וערים נוספות הן טימישוארה, בראשוב, אורדאה, סיביו, וטרגו מורש, סאטו מארה (סאטמר) ואלבה יוליה, הבירה הקודמת.
כלכלה

טרנסילבניה היא אחד האזורים המפותחים ביותר ברומניה מבחינה כלכלית. היא עשירה במשאבי טבע, בייחוד עצים פחם עץ, ברזל, עופרת, מנגן, זהב, נחושת, גז טבעי, מלח וגופרית. יש בה תעשייה נרחבת של פלדה, כימיה, וטקסטיל. מקצועות חשובים נוספים הם גידול בעלי חיים, חקלאות, ייצור יין וגידול פירות.
טרנסילבניה מספקת 35% מהתל"ג של רומניה, וההכנסה לנפש בה היא כ-11,500$, כ-10% גבוה יותר מהממוצע ברומניה.
בטרנסילבניה נמצאת העיירה בורסק הידועה במים המינרלים שלה.
אוכלוסייה

על פי מפקד שנערך ב-2002 גרו בטרנסילבניה 7,221,733 איש, רובם רומנים, אך קיים בה גם מיעוט הונגרי גדול (1,415,718), ומיעוטים קטנים של צוענים, גרמנים, סרבים ואחרים.
לפני השואה התגורר בה גם מיעוט יהודי משמעותי.
היסטוריה > היסטוריה קדומה: טרנסילבניה כמרכז דאקיה

בכתבי הרודוטוס מופיע תיאור של עם ה"אגאתירסי" שחיו במאה ה-5 לפנה"ס בטרנסילבניה.
ממלכת דאקיה התקיימה לפחות מתחילת המאה ה-2 לפנה"ס תחת המלך אורולס. לשיא התפשטותה היא הגיעה תחת המלך בורביסטה שחי בזמנו של יוליוס קיסר ונחשב למלכה הגדול ביותר של דאקיה. האזור שכיום הוא טרנסילבניה היה המרכז הפוליטי של דאקיה.
הדאקים (תושבי דאקיה) מוזכרים בתקופת שלטונו של אוגוסטוס כמי שאולצו להכיר בעליונותה של האימפריה הרומית. עם זאת, הם לא הוכנעו ובתקופות מאוחרות יותר ניצלו כל הזדמנות על מנת לחצות את הדנובה הקפואה בחורף על מנת להחריב את הערים הרומאיות בפרובינקיה הרומאית החדשה מואסיה (כיום שטחים בסרביה ובבולגריה).
הדאקים בנו כמה ערים מבוצרות חשובות, ביניהם סרמיזג'טוסה בירתה של ממלכת דאקיה המאוחרת (כיום במחוז חונדוארה שבטרנסילבניה). התפשטותה של האימפריה הרומית לתוך הבלקן הובילה לעימות גלוי בין הדאקים לרומא. בין 85 ל-89 התנהלו כמה קרבות בין הדאקים לרומאים בזמן שלטונו של דקבלוס. לאחר שנחלו שתי מפלות הצליחו הרומאים לזכות ביתרון סמלי, אך כרתו שלום עקב תבוסתו של דומיטיאנוס לשבטי המרקומנים. הדאקים נותרו חופשיים והקיסר הרומאי הסכים לשלם מס שנתי לדאקים.
בשנים 101–102 החל הקיסר טראיאנוס במסע מלחמה כנגד הדאקים (המלחמות הדאקיות) שבסופו הובאה סרמיזג'טוסה תחת מצור וחלק מהמדינה היה תחת כיבוש. דקבלוס הושאר כמלך בן חסות תחת פרוטקטורט רומאי. שלוש שנים אחר־כך מרדו הדאקים והשמידו את חיל המצב הרומאי בדאקיה. המערכה השנייה (105–106) הובילה להתאבדותו של דקבלוס והפיכת חלקים מדאקיה לפרובינקיה הרומאית דאקיה טראינה. ההיסטוריה של מלחמות דאקיה מתוארת בכתביו של ההיסטוריון דיו קסיוס, אך תיאור עדיף מופיע על עמוד טראיאנוס ברומא.