טכסנאבאקספורט
היסטוריה

בשנת 1949 הוקמה קבוצת עבודה במסגרת חברת Technoexport" של המשרד לסחר חוץ של ברית המועצות. קבוצת העבודה, שמנתה 10 אנשים, התמקדה בארגון אספקה למפעלי כריית אורניום שנבנו במדינות מזרח אירופה על ידי ברית המועצות. בשנת 1952 שימשה קבוצת העבודה כפלטפורמה ליצירת המשרד לאספקת אחזקה, שעבד עם תאגיד המניות הסובייטי-גרמני ויסמוט, מכרות יאצ'ימוב בצ'כוסלובקיה, קוורציט ברומניה, קוארסקיה קופאלניה בפולין וחברת הכרייה הסובייטית-בולגרית. בשנת 1955, במהלך ארגון מחדש של Technoexport, הועבר המשרד לאספקת אחזקה לאחריות האיגוד לסחר החוץ "Mashinoexport". גידול במגוון המוצרים המסופקים, יחד עם ייבוא אורניום הולך וגדל, העלו את בעיית ההרחבה של המשרד והענקת מעמד של ארגון עצמאי למכירות זרות.
ב-17 ביולי 1963 הוקמה לשכת הייצוא/יבוא של טכסנאבאקספורט (TENEX) על פי הוראה מספר 1477 של מועצת השרים של ברית המועצות. בנוסף לאספקת ציוד לחברות כריית אורניום במזרח אירופה ולחולל תשלומים וסליקה עבור ייבוא אורניום לתוך ברית המועצות, החברה הוזמנה כדי לייצא ולייבא אדמה נדירה, נדיר, ועל מתכות עקשניות, רדיואקטיבי איזוטופים יציבים, מייננת ממקורות קרינה, ציוד בקרה ומדידה, ציוד מאיץ ורנטגן. בשנת 1975 אורגנה מחדש הלשכה לייצוא / ייבוא של All-Union Techsnabexport. פעילותה העיקרית הייתה מתן שירותי העשרת אורניום ללקוחות זרים.
בשנת 1988 הועברה לאחריות המשרד לבניית מכונות בינוניות (כיום, התאגיד הלאומי לאנרגיה אטומית). בשנת 2007, TENEX שולבה לתוך חברת Atomenergoprom, אשר 100% ממניותיה שייכות לתאגיד רוסאטום. החוזה הראשון לאספקת שירותי העשרת אורניום של החברה, נחתם במאי 1971 עם הוועדה לאנרגיה אטומית בצרפת, שמשמעותו השקת מוצרי אורניום רוסיים בשוק לא רק באירופה, אלא גם בעולם. בשנות ה-70–80 נחתמו החוזים למעשה והאספקה הראשונה נעשתה לאיטליה, גרמניה, שוודיה, ספרד, פינלנד, בריטניה, בלגיה ורפובליקת קוריאה. בשנות התשעים, החברה הגיעה להסכמים עם דרום אפריקה, סין, שווייץ ויפן; בשנות האלפיים - עם מקסיקו וצ'כיה.
באוקטובר 1992 חתמו המשרד לאנרגיה גרעינית של רוסיה ומחלקת המסחר של ארצות הברית על ההסכם להשעיית חקירה בנושא אי השלכת אורניום מהפדרציה הרוסית ("הסכם ההשעיה"). בעקבות זאת, הוקפאה החקירה שיזמו יצרני האורניום הטבעי האמריקני בשנות התשעים. תנאי הסכם ההשעיה אפשרו לרוסיה לבצע אספקה מסחרית של כמויות זניחות של אורניום מועשר במסגרת המכסות המוסכמות עד 2002. בשנת 1994, על מנת למלא את ההסכם בין ממשלת הפדרציה הרוסית לבין הממשל האמריקאי בנוגע להעמדת אורניום מועשר מאוד המופק מנשק גרעיני (הסכם HEU-LEU), חתמה החברה על חוזה עם תאגיד העשרה של ארצות הברית - USEC. במסגרתו סופק יותר מ-500 טונות של אורניום מועשר שהופק מנשק גרעיני לארצות הברית עד סוף 2013. ההכנסות הכוללות של רוסיה מכך הסתכמו ב-17 מיליארד דולר.
בשנת 2008, חברת רוסאטום ומחלקת המסחר של ארצות הברית חתמו על תיקון להסכם ההשעיה הנוגע לאספקת אורניום מרוסיה, שפותח ביוזמה ובהשתתפות TENEX. ההסכם קבע תנאים חוקיים הכרחיים למוצר אורניום רוסי כדי להיכנס באופן מסחרי לשוק האמריקאי שהיה סגור למוצר שכזה בעשור שקדם להסכם.
בתקופת הרפורמות בתעשיית הגרעין הרוסית בשנים 2002–2007, תמכה החברה בענף בכך שרכשה ואיחדה נכסים שונים בענפי כריית אורניום, הנדסה וכימיקלים. לאחר שהגיעה ליציבות כלכלית הועברו נכסים שאינם גרעינים כאלה למפעלי תעשייה אחרים, כגון TVEL (שרכשה את אחזקת הצנטריפוגות הרוסיות), חברת Composite (שרכשה את מתחם המחקר והייצור UMATEX Group), חברת ARMZ Uranium Holding (שרכשה את נכסי כריית האורניום) וחברות שונות בתחום הנדסת מכונות וכימיה.
מאז 2016, החברה משתפת פעולה עם חברות יפניות לשיקום האזורים שנפגעו מהתאונה בתחנת הגרעינית NPP בפוקושימה, כאשר בשנת 2017 הוסכם לפעול מול מכון המחקר מיצובישי, ליצירת גלאי נייטרונים לחיפוש ולזיהוי שברי פסולת גרעינית בחלל הכור הפנימי.
בפברואר 2017, על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מספר 211-r, מונתה החברה לארגון היחיד שמוסמך לסיים עסקאות סחר חוץ הקשורות לייבוא מכלולי דלק גרעיניים מכורים גרעיניים. בשנת 2017 הוסמכה החברה להעביר אורניום מועשר נמוך לאורך שטח הפדרציה הרוסית במסגרת הקמת מאגר של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית בקזחסטן.
מאז שנת 2010 תנועת חסידות חב"ד מערבת את החברה בסכסוך מתמשך שלה עם ממשלת רוסיה בנושא ארכיון שניאורסון.