stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת מותה של גבי פטיטו
רקע

גבריאל וינורה פטיטו, ילידת ניו יורק, פגשה את בראיין כריסטופר לונדרי בשנת 2017 בזמן לימודיהם בבית הספר התיכון. בשנת 2019 השניים החלו במערכת יחסים. השניים התארסו ביולי 2020. גבי הייתה חובבת טיולים והתחילה בלוג טיולים כבר בשנת 2019. היא טיילה בארצות הברית ובקוסטה ריקה, ובמקביל עבדה כיועצת תזונה בבית מרקחת על מנת לאסוף כסף לטיול גדול ברחבי ארצות הברית. ביולי 2021 החלו השניים במסע ברחבי ארצות הברית, במכונית מסחרית מסוג פורד שנת 2012, השייכת לפטיטו. המסע צולם ודווח בהרחבה בחשבונות הטיקטוק והאינסטגרם של גבי gabspetito תחת התיוג VANLIFE#. לחשבונות אילו הצטרפו מאות אלפי עוקבים. ארוסה החל מאוחר יותר לדווח גם הוא תחת החשבון bizarre_design.
היעלמותה

פטיטו שהתה ב-24 באוגוסט 2021, במלון מריוט בסולט לייק סיטי, היא שוחחה עם אמהּ, ניקול שמידט, באותו היום וסיפרה לה כי היא נוסעת לפארק הלאומי גרנד טיטון בויומינג. ב-25 באוגוסט העלתה פטיטו את הפוסט האחרון שלה באינסטגרם. אמהּ המשיכה לקבל ממנה הודעות טקסט עד 30 באוגוסט, כאשר עלה החשד שלונדרי הוא ששלח ההודעות, חשד שהתברר יותר מאוחר כנכון.
היעלמותה > תקרית עם המשטרה

ב-16 בספטמבר 2021, לאחר היעלמותה של פטיטו, פורסם וידאו של תקרית בין פטיטו ולונדרי מ-12 באוגוסט 2021 שתועדה על ידי מצלמת גוף של אחד השוטרים.
באותו יום התקשר עד ראייה למשטרה ודיווח על עימות אלים בין בני הזוג בעיירה מואב ביוטה. השוטרים איתרו את הרכב וציינו כי הנהג נראה שיכור. בתיעוד נראית פטיטו מוטרדת, ומספרת לשוטר שהיה לה ויכוח עם בן זוגה. פטיטו אמרה שהיא סובלת מהפרעה טורדנית כפייתית (OCD), ושהכתה את לונדרי במהלך ויכוח. "רבנו הבוקר על נושאים אישיים. הוא לא נתן לי להיכנס לרכב, הוא אמר לי שאני צריכה להירגע", סיפרה. לונדרי אמר למשטרה שפטיטו ניסתה לקחת ממנו את המפתחות של הוואן, והוא דחף אותה לפני שהיא הכתה אותו עם הטלפון הסלולרי שלה. הוא נשאל אם הוא מתכוון להגיש תלונה נגד ארוסתו, וסירב. "אני לא הולך לעשות זאת כי היא הארוסה שלי ואני אוהב אותה", אמר. "זה בסך הכול היה ריב". השוטר המליץ לזוג לבלות את הלילה בנפרד, ואמר לפטיטו: "הוא (לונדרי) הולך למלון. אני נותן לך את המפתחות לוואן. אני נותן לו טרמפ למלון, הכול יהיה בסדר". לא ברור מה קרה אחרי המפגש עם השוטר.
אף על פי שבשיחה הטלפונית טען העד שהגבר הכה את הבחורה מספר פעמים, רץ לרכב ונעל אותה בחוץ, והיא נאלצה להיכנס דרך החלון, בסיום השיחה עם השוטרים הם קבעו שפטיטו היא התוקפן ולונדרי הוא זה שיכול להגיש נגדה תלונה על אלימות.
ב-23 בספטמבר 2021 החליטה המדינה לחקור את התנהלות השוטרים בפרשה.
בינואר 2022 פורסם דו"ח בו המשטרה הודתה כי השוטרים טעו בטיפול במקרה, כאשר אחת הטעויות הייתה שלא גבו עדות מהעד שהתקשר ל-911. למרות זאת נרשם בדו"ח כי לא ניתן להחליט האם טיפול שונה היה מונע את מותה של פטיטו, והאחריות על מותה יא של הרוצח, כאשר הרצח בוצע שבועות אחרי התקרית. השוטרים אריק פראט, שוטר כבר 16 שנה ודניאל סקוט רובינס, אשר היה בהתלמדות בשנתו הראשונה בעת המקרה יהיו בתקופת מבחן ולא יושעו או יענשו. הדו"ח גם ממליץ על הדרכה נוספת לשוטרים ושדרוג התוכנה בה משתמשים. מועצת העיר מואב גיבתה את השוטרים וטענה כי הם פעלו באמפתיה רבה וכי היא מתכוונת למלא את כל מה שהוחלט בדו"ח.
היעלמותה > עדי ראייה

ב-27 באוגוסט 2021 בשעה 13:00 נראו בני הזוג פטיטו ולונדרי במסעדה מקסיקנית בג'קסון הול, ויאומינג. לונדרי התווכח עם המלצרית והמנהלת במסעדה בענייני כספים. פטיטו נראתה בוכה והתנצלה בפני המלצרית על התנהגותו של ארוסה.
באותו יום בשעה 18:00 בפארק הלאומי גרנד טיטון פורסם סרטון שצולם ממצלמת רכב, בו נראה הרכב של פטיטו ולונדרי על ידי ג'ן וקייל בתאני. כאשר הזוג התקרב לרכב, הדלת האחורית נסגרה בטריקה.
ג'סיקה שולץ דיווחה כי ב-27 או 28 באוגוסט היא ראתה את בראיין לונדרי נוהג לבדו ברכב ואף חונה בפארק הלאומי גרנד טיטון. לפי עדותה ידעה המשטרה היכן לחפש את הגופה ושם היא אכן נמצאה.
מירנדה בייקר העידה כי ב-29 באוגוסט היא ובן זוגה לקחו את לונדרי בטרמפ. הוא הציע להם 200 דולר על הסעה לג'קסון(אנ') ויומינג, אך ירד מהרכב כאשר הבין שהם נוסעים למקום אחר. הוא סיפר לשניים כי הוא טייל לבדו בהרים אך לטענתם הוא לא נראה אחרי טיול כי אם היה נקי ומסודר.
היעלמותה > מציאת הגופה

גופתה של פטיטו נמצאה ב-19 בספטמבר 2021 ביערות הפארק הלאומי גרנד טיטון במדינת ויומינג, ארצות הברית.
התעניינות התקשורת העולמית

היעלמותה של פטיטו דווחה בהרחבה בתקשורת האמריקאית, ומהר מאוד בתקשורת העולמית. כאשר אחת התלונות היא שההתעניינות הרחבה קשורה לעובדה שמדובר בבחורה לבנה, העיסוק הנרחב של התקשורת עורר זעמם של אפריקאים אמריקאים וילידים אמריקאים, ועורר את העיסוק בתסמונת האישה הלבנה הנעדרת, שמעוררת עניין רב.
טענה אחרת היא כי העיסוק הרב בהיעלמותה של פטיטו הוא בעקבות הפריחה של פודקאסטים העוסקים בתחום הפשע האמיתי.
לאחר הרצח > החקירה

ב-11 בספטמבר 2021 דיווחה משפחתה של פטיטו על היעלמותה. בשלב זה לונדרי הוכר על ידי ה-FBI כאדם בעל עניין.
ב-20 בספטמבר 2021 המשטרה החרימה את הרכב של לונדרי, ודיווחה כי נמצא בו חומר חשוד שנשלח לבדיקה. בד ובד התגלה כי לכאורה נעשה שימוש בכרטיסי האשראי של המנוחה על ידי לונדרי. תגלית זאת הובילה לשינוי הסטטוס קוו בחקירת הרצח ולהוצאת צו מעצר ללונדרי.
יומיים לאחר מציאת הגופה, ב-21 בספטמבר 2021 הודיע חוקר מקרי המוות במחוז טטון (אנ') - ד"ר ברנט בלו, כי סיבת המוות היא הריגה או רצח.
ב-12 באוקטובר 2021 קבע חוקר מקרי המוות שסיבת מותה של פטיטו היא חניקה.
לאחר הרצח > החקירה > הרוצח

בראיין לונדרי חזר לבית הוריו בפלורידה ב-1 בספטמבר 2021. עשרה ימים לאחר מכן, ב-11 בספטמבר, דיווחה משפחתה של פטיטו על היעדרותה. לונדרי סירב לשתף פעולה עם החוקרים, ועורך דין ששכרה עבורו משפחתו ייעץ לו לא לשתף פעולה עם החקירה. ב-14 בספטמבר הוא יצא עם רכבו, השאיר אותו באזור הביצות אליו יצא לטייל ונעלם. משפחתו דיווחה על היעלמותו רק ב-17 בספטמבר. עשרות שוטרים, סוכני FBI ויחידות חיפוש מיוחדות פתחו בסריקות אחר לונדרי בשמורת קרלטון בפלורידה, (אנ') ששטחה מוערך ביותר מ-97 אלף דונם.
ב-20 באוקטובר 2021 נמצאו באזור החיפושים שרידי גופת אדם ולידה חפצים השייכים ללונדרי: תרמיל גב ויומן אישי. הממצאים נחשפו באזור שהיה מכוסה מים בימים שקדמו למציאתם, סמוך לשביל שאותו נהג לונדרי לפקוד.
ב-22 בינואר 2022 חשף ה-FBI כי לונדרי כתב והודה במחברתו האישית כי רצח את גבי פטיטו. עוד התברר כי הוליך שולל כמה ממכריה באמצעות מסרונים וגרם להם לחשוב אחרי מותה שהיא עודנה בחיים.
לאחר הרצח > תביעות לאחר הרצח > תביעה אזרחית נגד הוריו של לונדרי

אביה של פטיטו, ג'ו פטיטו, ואמה, ניקול שמידט, החליטו ביוני 2022 להגיש תביעה נגד הוריו של לונדרי. טענתם הייתה כי הוריו של לונדרי, כריס ורוברטה לונדרי, גילו עם שובו של בנם שהוא רצח את פטיטו, אך הם בחרו לפנות לעורך דין ובהמשך פעלו על מנת לעזור לבנם להימלט מארצות הברית כדי שלא יעמוד לדין. לקראת השימוע טענו הוריה של פטיטו כי בידם הוכחות לטענה זו. הוריו של לונדרי הכחישו את הטענות באמצעות עורך דינם. ביולי 2022 החליט שופט, במהלך שימוע שנערך, לאשר את קיום המשפט נגד הוריו של לונדרי.
בנובמבר 2022 זכו הוריה של פטיטו ב-3 מיליון דולר שישולמו מתוך נכסיו של לונדרי. במשפט נקבע כי לונדרי הוא זה שרצח את פטיטו. עורך הדין של משפחת פטיטו אמר לאחר הזכייה כי שום סכום לא יחזיר למשפחת פטיטו את בתם, וכן נמנעה מהם האפשרות לעמוד מול הרוצח שלה עקב התאבדותו. הכסף עתיד לשמש לקרן על שם גבי פטיטו.
לאחר הרצח > תביעות לאחר הרצח > תביעה נגד משטרת מואב

ב-8 באוגוסט 2022 תבעו הוריה של פטיטו את משטרת מואב בסכום של 50 מיליון דולר בטענה של גרימת מוות ברשלנות על ידי השוטרים שלא עצרו את לונדרי. במרץ 2023 התביעה תוקנה כך שתכלול טענות לפיהן השוטר אריק פראט הודה כי היה מודע לכך שלונדרי מהווה איום, אך החליט להתעלם מהחוק, וכי המחלקה לא עמדה בפרוטוקול הערכת קטלניות שלה עצמה. התביעה נדחתה ב-20 בנובמבר 2024, כאשר השופט ציטט את חוק החסינות הממשלתית של יוטה, אשר קובע חסינות ריבונית (אנ'), אם כי הוא הודה שהמקרה עמד בסטנדרט המוקדם המצביע על כך שהתנהגות השוטרים יכולה הייתה לתרום למותה. ההורים מתכננים לערער על הפיטורים בטענה שחוק החסינות הממשלתית של יוטה אינו חוקתי.
לאחר הרצח > תביעות לאחר הרצח > תביעה פלילית נגד הוריו של לונדרי

המשפט נגד הוריו של לונדרי באשמת סיוע לבנם לאחר הרצח עדיין נמשך. במאי 2023 נחשף מכתב שכתבה רוברטה, אמו של בראיין לבנה ואשר נמצא ליד שרידי גופתו. על המעטפה נכתב לשרוף לאחר הקריאה. הוריו של לונדרי טענו כי המכתב נכתב טרם הרצח אך הוריה של פטיטו קיבלו לידיהם עותק בצו בית משפט והמכתב פורסם בתקשורת. במכתב מצהירה אמו של בראיין על אהבתה האינסופית לבנה, וכותבת שאם הוא יכנס לכלא היא תאפה עבורו עוגה שבתוכה סכין ואם הוא צריך להיפטר מגופה, היא תגיע עם את חפירה ושק לעזור לו להיפטר מהגופה.
עיבוד לטלוויזיה

ב-1 באוקטובר 2022, רשת Lifetime הוציאה סרט טלוויזיה בשם "סיפורה של גבי פטיטו". הסרט בוים על ידי ת'ורה ברץ' ומככבים בו סקיילר סמואלס בתור פטיטו, אוון הול בתור לונדרי, וברץ' בתור אמה של פטיטו.
ב-17 בפברואר 2025 עלתה לשידור בנטפליקס הסדרה: "רצח אמריקאי: גבי פטיטו". הסדרה בת 3 הפרקים עוסקת, דרך צילומים ועדויות, בהיכרות של פטיטו ולונדרי, במסע שערכו וברצח עצמו.
הערות שוליים

1 2  נתיחת הגופה גילתה: "גבי פטיטו נחנקה למוות", באתר ynet, 12 באוקטובר 2021
↑  Gabby Petito: Fiancé Brian Laundrie's remains found - FBI, BBC, ‏21 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  ה-FBI חשף: בן הזוג הודה במחברת שרצח את גבי פטיטו, באתר ynet, 22 בינואר 2022
↑   Gabby Petito case: Full Utah bodycam video, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אמריקה מחפשת את גבי, הארוס מסרב לדבר, באתר ynet, 16 בספטמבר 2021
↑  Report finds Utah police made mistakes in encounter with Gabby Petito, Brian Laundrie, NBC News (באנגלית)
↑  ה-FBI מאשר: נמצאה גופת גבי פטיטו. סיבת המוות: הריגה, באתר ynet, 22 בספטמבר 2021
↑  Police find personal items belonging to Brian Laundrie, apparent human remains. ABC News, october 21, 2021
↑  AP, ה-FBI חשף: בן הזוג הודה במחברת שרצח את גבי פטיטו, באתר ynet, 22 בינואר 2022
↑  Gabby Petito, Brian Laundrie case reaches court for first time: 5 things to know, WFLA, ‏2022-06-20 (באנגלית)
↑  Jennifer Henderson, Florida judge allows lawsuit filed by Gabby Petito's parents against Brian Laundrie's parents to proceed, CNN, ‏2022-07-01 (באנגלית)
↑  Associated Press in Sarasota Florida, Gabby Petito and Brian Laundrie’s families reach $3m settlement, the Guardian, ‏2022-11-17 (באנגלית)
↑  Gabby Petito-Brian Laundrie case: The full story of their deaths - CBS News, www.cbsnews.com, ‏2023-05-25 (באנגלית)
↑  Gabby Petito's family files amended lawsuit against Moab police | KSL.com, web.archive.org, ‏2023-03-05
↑  Emily Ashcraft, KSL com | Posted- Nov. 20, 2024 at 12:08 P.m, Judge dismisses Gabby Petito family's wrongful death suit against Moab police, www.ksl.com (באנגלית)
↑  Kate Erbland, With ‘The Gabby Petito Story,’ Thora Birch Finally Gets to Tell the Actors What to Do, IndieWire, ‏2022-09-30 (באנגלית)
רכב פורד מהסוג בו טיילו פטיטו ולונדרי במסעם
הפארק הלאומי גרנד טיטון בו נרצחה פטיטו
אנשי התקשורת מחוץ לבית משפחת לונדרי בצפון פורט, פלורידה, ב-20 בספטמבר 2021 יום לאחר מציאת גופתה של פטיטו
פרקש פנט

פרקש "לופו" פנט (ברומנית: Paneth Farkaș;‏ 17 במרץ/23 במרץ 1917 - 23 ביוני 2003) היה טניסאי שולחן יהודי-רומני וניצול שואה. סגן אלוף עולם בטורניר לקבוצות (פראג 1936), 9 פעמים אלוף רומניה בזוגות ובזוגות מעורבים ומספר פעמים סגן-אלוף רומניה ביחידים ומאמן טניס שולחן.
ביוגרפיה

פנט נולד בקלוז'-נאפוקה, ילד רביעי למשפחת רבנים ידועה בטרנסילבניה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחד מאבות אבותיו היה יחזקאל בנדיקט יוסף פנט (1783 - 1845). מכיוון שהוריו לא יכלו לשלם עבור השכלתו, הוא עבד כשוליה אצל סנדלר. בהיותו בן אחת עשרה החל לשחק טניס שולחן בחצר בית הוריו, שם התגלה והוזמן לאגודת הספורט הגיבור קלוז'.
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1936 זכה פנט במדליית כסף קבוצתית, ביחד עם מארין ואסיל-גולדברגר וויקטור ולאדון. בטורניר קבעו פנט ויריבו הפולני-יהודי אלויזי ארליך שיא עולם באורך של נקודת מערכה. הנקודה ארכה כשעתיים ו-12 דקות, ולאחר 70 דקות התוצאה הייתה עדיין 0-0. במהלך שעתיים אלו, עבר הכדור 12,000 פעמים מעל הרשת, כשבסיומם ניצח ארליך בנקודה זו. בזמן המשחק, נאלץ השופט להתחלף עקב כאבים עזים בצוואר. ארליך עצמו זכה בתואר סגן אלוף העולם.
פנט אימן טניס שולחן במועדון בקלוז'-נאפוקה ומספר פעמים את הנבחרת הלאומית של רומניה ובין יתר השחקנים שאימן היו: אנג'ליקה רוזיאנו, מריה אלכסנדרו (אלופת עולם) ועוד. שחקניו זכו ב-16 מדליות זהב באליפויות העולם וב-32 תארים באליפות אירופה לבוגרים ונוער. הקבוצה שאימן זכתה 5 פעמים בתואר אליפות אירופה לקבוצות.
בשנת 1939 הוא נישא לאתלטית אדית הולנדר. בתקופת מלחמת העולם השנייה בדרך למחנות הריכוז, הוא הצליח לברוח פעמיים מהרכבות לאושוויץ, אך נתפס. ב-25 בנובמבר 1942 הוא נשלח למחנה עבודת כפייה בבאיה מארה, בצפון מערב רומניה, שם עבד בבניית כביש. 85 אחוז מתוך 15 אלף היהודים שגרו בעיר נרצחו. ב-3 בדצמבר אותה שנה הוא נלקח לעבודות כפייה באוקראינה, לחזית המזרחית. ב-15 באוקטובר 1943 נשלח לקרקוב, שם עבד במפעל לייצור כדורים. הוא הצליח לברוח מהרכבת שהובילה לאושוויץ, אך נתפס והבין שרוב בני משפחתו כבר נשלחו למחנה הריכוז. כעבור מספר ימים נכלא וב-15 ביוני 1944 הובא לגטו נירג'האזה והצליח לברוח שוב מהרכבת שהובילה לאושוויץ. הוא חי כחודש בשם בדוי בפרשוב עד שנתפס על ידי האס. אס בברטיסלבה ונשלח לאושוויץ. מאחר שדיבר 5 שפות הוא הציג את עצמו כמאמן טניס שולחן וקיבל תפקיד לשרת קצין אס. אס שעזר לו לחזור לברטיסלבה ומשם הוא נמלט לבודפשט, אך נתפס שוב. הוא ברח בקלטי פאייאודבר והגיע לשגרירות שוודיה שם קיבל הגנה מראול ולנברג. ב-21 בינואר 1945 הוא שוחרר. רעייתו של פנט מצאה את מותה באושוויץ.
פנט היה נושא לסרט תיעודי של סטיבן ספילברג על חיי היהודים במלחמת העולם השנייה.
טינה מורפורגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 במרץ 1907 ספליט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נרצחה:  1 ביוני 1944 (בגיל 37) מחנה הריכוז באנייצה, סרביה 
 
טינה מורפורגו (בקרואטית: Tina Morpurgo;‏ 6 במרץ 1907 – 1 ביוני 1944) הייתה ציירת יהודייה-קרואטית בולטת מספליט, שנרצחה בשואה.
ביוגרפיה

מורפורגו נולדה ב-6 במרץ 1907 בספליט למשפחת מורפורגו היהודית, שמקורה במרבורג, גרמניה. אחרי שסיימה את התיכון, התמסרה לציור, ובשנת 1931 הציגה תערוכת יחיד ראשונה ובה למעלה מחמישים מיצירותיה בצבע שמן, טמפרה ורישום. בשנת 1932 למדה מורפורגו בבית ספר פרטי בטריאסטה. היא תכננה להמשיך בלימודיה ובהמשך להתפתח מקצועית בתחום האמנות במינכן, אך עקב עליית הנאצים לשלטון והמשבר הכלכלי, היא נשארה בעיר הולדתה, והפסיקה לצייר.
בשנת 1943 היא גורשה למחנה הריכוז באנייצה יחד עם הוריה. ב-1 ביוני 1944 נרצחה מורפורגו בידי האס אס. למרות עובדה ידועה זו, בתקופת יוגוסלביה הקומוניסטית היא הייתה רשומה לשווא ברשימת קורבנות יאסנובאץ שנרצחו על ידי האוסטאשה, כחלק מהתעמולה הקומוניסטית נגד קרואטים. מידע כוזב זה התקבל גם על ידי מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה במהלך ייבוא מסיבי של נתונים שלא נבדק. ציוריה נשמרו על ידי בני משפחתה וחבריה ששרדו. מאוחר יותר הוצגו ציוריה, בשנת 1974, בקהילה היהודית בספליט, בקהילה היהודית בבלגרד, ובמוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד בשנת 1975.
הערות שוליים

↑  Rogošić, Željko (2007-12-20). "Slavne žene Dalmacije" (בקרואטית). Nacional. אורכב מ-המקור ב-2013-05-10. נבדק ב-2013-01-25.
↑  Tonkin, Boyd (2010-08-20). "Boyd Tonkin: The magnificent Morpurgos". The Independent. נבדק ב-2013-08-16.
↑  Kuzmanić, Nepo. "Obitelj Morpurgo, Židovi iz Marburga". Slobodna Dalmacija. נבדק ב-2013-08-16.
↑  "Holocaust Survivors and Victims Database -- TINA MORPURGO" (באנגלית). נבדק ב-2017-12-19.
↑  Gospodnetić, Lenka (3 באפריל 2010). "Mirjana Kučer: Splićanke stenju pod muškim jarmom" (בקרואטית). Slobodna Dalmacija. נבדק ב-2013-01-25. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wright, Lola (1 בפברואר 2012). "Velike Splićanke koje je povijest zaboravila" (בקרואטית). Slobodna Dalmacija. נבדק ב-2013-01-25. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pavičić, Jurica (10 בינואר 2008). "Ženska povijest Splita" (בקרואטית). Jutarnji list. נבדק ב-2013-01-25. {{cite news}}:  (עזרה)
רעות רטיג-וייס

| --- | --- |

רעות רטיג-וייס עם הרמטכ"ל אביב כוכבי
 לידה:  1984 (בת 41 בערך) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקדת יחידת רוכב שמיים  מפקדת מרכז האש במל"י
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
רעות רטיג-וייס (נולדה ב-1984) היא קצינת צה"ל בדרגת אלוף-משנה, מפקדת חטיבת האש 990 בעוצבת הבזק ומפקדת מרכז האש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה.. היא המח"טית הראשונה בתולדות חיל התותחנים.
ביוגרפיה

רטיג-וייס נולדה וגדלה בראשון לציון. באוגוסט 2002 התגייסה לחיל התותחנים ושירתה בגדוד 334 כלוחמת "מנתץ". לאחר קורס מפקדים וקורס קצינים שובצה כקצינת סיור בגדוד 334 ולאחר מכן מפקדת פלגה בביסל"ת. ב-2005 מונתה למפקדת צוות בהשלמה החילית של קורס קציני תותחנים. בתקופת מלחמת לבנון השנייה הייתה בקורס מ"פים ובמינוי חירום שימשה קצינת ניהול אש בגדוד 334. בסוף 2006 מונתה למפקדת סוללה בגדוד 334. ב-2008 עברה קורס מפעילי כטב"ם בחיל האוויר, שימשה מפקדת פלגה ביחידת זיק וכראש מדור כטב"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי. במבצע צוק איתן שימשה מפקדת תא תקיפה באוגדת עזה. לאחר לימודי תואר ראשון מונתה לקצינת אג"ם מרכז האש בפיקוד הדרום.
בשנים 2017–2019 פיקדה על יחידת רוכב שמיים ובכך הייתה האישה הראשונה שפיקדה על יחידה זו. לאחר מכן שירתה כמפקדת ענף קצינים בחיל התותחנים.
ביוני 2022 מונתה למפקדת חטיבת האש בעוצבת הבזק ולמפקדת מרכז האש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה, והועלתה לדרגת אלוף־משנה. היא האישה הראשונה בתולדות צה"ל שמונתה למפקדת חטיבה. היא גם הקצינה הלוחמת הראשונה שהגיעה לדרגת אלוף־משנה בחיל התותחנים. כמפקדת חטיבה השתתפה בלחימה במלחמת חרבות ברזל.
במרץ 2024 פורסם כי היא עתידה להתמנות למפקדת עוצבת קלע דוד.
חיים אישיים

רטיג-וייס מתגוררת במודיעין. לה ולבן זוגה עמרי, ששירת כמפקד גדוד בחיל התותחנים, שלוש בנות. היא בוגרת המכללה לפיקוד ולמטה ובעלת תואר ראשון במדע המדינה והיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מטעם אוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  היסטוריה בצה"ל: הכירו את המח"טית הראשונה בצבא, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2022
1 2   הרמטכ"ל העניק דרגות אל"ם לרעות רטיג-וויס, באתר צה"ל, 16 ביוני 2022
↑  אריה יואלי, ‏בפעם הראשונה בצה"ל: אישה מונתה למפקדת חטיבה לוחמת, באתר "סרוגים", 16 ביוני 2022
↑  יואב זיתון, לראשונה בצה"ל: אישה תפקד על חטיבה קרבית, באתר ynet, 16 ביוני 2022
↑  פרסום המינוי בדף הפייסבוק של עוצבת הבזק
↑  יואב זיתון, מבצע "הכדור האחרון": צלף ה"טופ" של חמאס שחוסל - והמח"טית שסגרה חשבון | תיעוד בלעדי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2024
↑  אור הלר, הרמטכ"ל אישר: סא"ל ג' תמונה למפקדת הבסיס הראשונה בחיל האוויר, באתר חדשות 13, 4 במרץ 2024
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  נא להכיר: מפקדת "רוכב שמיים" הראשונה, באתר צה"ל, 16 בינואר 2017
פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  השחקן הטוב ביותר בתפקיד משני
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1991–הווה (כ־34 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1991 בגין הופעה של שחקן בתפקיד משני, והוא מייצג את ההכרה שהשחקן הופיע בצורה יוצאת מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.
ישראל יעקב קליגלר

| --- | --- |

פורטרט של ישראל יעקב קליגלר. מאת פנחס ליטבינובסקי
 לידה:  24 באפריל 1888 קופיצ'ינצה, הקיסרות האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  23 בספטמבר 1944 (בגיל 56) נתניה, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מיקרוביולוגיה
 מקום מגורים:  הקיסרות האוסטרו-הונגרית, ארצות הברית, ארץ ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  סיטי קולג' של ניו יורק, אוניברסיטת קולומביה
 מוסדות:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן, מכון רוקפלר, האוניברסיטה העברית
 תרומות עיקריות
 פיתוח "מצע קליגלר"  ממניחי היסודות למחקר הרפואי בארץ ישראל, וממובילי המאבק בהדברת מחלת המלריה בארץ ישראל
 
ישראל יעקב קליגלר (24 באפריל 1888 – 23 בספטמבר 1944) היה מיקרוביולוג ארצישראלי בעל שם בינלאומי. מראשוני הפרופסורים באוניברסיטה העברית ומייסד המחלקה להיגיינה ולבקטריולוגיה. ממניחי היסודות למחקר בתחומי הבקטריולוגיה, הפרזיטולוגיה, הווירולוגיה, האפידמיולוגיה, התזונה ובריאות הציבור בארץ ישראל. פיתח קרקע מזון לבידוד וזיהוי חיידקי מעיים, הנמצאת בשימוש עד היום וקרויה על שמו - "מצע קליגלר" (Kligler Iron Agar). תרומתו המרכזית בפיתוח ארץ ישראל הייתה תכנון וארגון המלחמה נגד המלריה, שבסיומה הודברה המחלה כליל לאחר מותו.
קורות חיים

קליגלר נולד ב-24 באפריל 1888 בעיירה קטנה בשם קופיצ'ינצה, אז בחבל גליציה בקיסרות האוסטרו-הונגרית (במערב אוקראינה של ימינו, כ-60 קילומטר מצפון מערב לקמניץ-פודולסקי). האזור עבר טלטלות שלטוניות ומנהליות רבות ולכן ברישומים שונים צוין מקום לידתו כאוסטריה, פולין או אוקראינה, ושנת הולדתו כ-1889. קליגלר היה בנם של אהרן בן ישראל ופרומה פייגל לבית גיטמן. לאחר שאמו נפטרה בהיותו כבן שמונה, נשא אביו אישה שנייה, שרה. אביו היגר לארצות הברית עם שתיים מבנותיו בשנת 1900, ולאחר כשנה בספטמבר 1901 הצטרפה אליו אשתו עם שאר ילדיו ובהם ישראל יעקב.
קורות חיים > השכלה ומחקר לפני העלייה לארץ ישראל

קליגלר למד בילדותו בבתי ספר ציבוריים בניו יורק. בשנת 1911 קיבל תואר בוגר במדעים בהצטיינות מסיטי קולג' של ניו יורק. ב-1914 קיבל תואר מוסמך מאוניברסיטת קולומביה ושנה לאחר מכן סיים בה תואר .Ph.D. עבודת הגמר שלו עסקה בתכונות ביוכימיות של חיידקי פה ואבחונם, בדגש על עששת.
עם סיום לימודיו לתואר בוגר החל קליגלר לעבוד כעוזר מחקר במחלקת בריאות הציבור במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בניו יורק, בשנים 1911–1915, במקביל ללימודיו באוניברסיטת קולומביה. ב-1915 עבר לשיקגו ועבד במחלקה לבקטריולוגיה של בית הספר לרפואה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. ב-1916 חזר לניו יורק לעבוד במכון רוקפלר, עד סוף שנת 1920; במכון ערך קליגלר מחקרים על זיהום קרקע, סניטציה וחיידקי מעיים. בשנת 1918 גויס לצבא ארצות הברית ושירת כמדריך לבקטריולוגיה בתחנה הצבאית שהייתה במכון רוקפלר. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף מטעם המכון במשלחת לחקר קדחת צהובה במדינת יוקטן שבמקסיקו ובפרו כסגנו של ראש המשלחת ד"ר הידיו נוגושי (Hideyo Noguchi (אנ')).
קליגלר התחיל לפרסם מאמרים בהיותו בן 24, מייד לאחר סיום התואר הראשון. מחקריו עסקו באותה תקופה במיון חיידקים, תכונות ביוכימיות ופיתוח מצעי מזון, סרולוגיה והמטולוגיה. עבד על מגוון גדול של חיידקים ובעיקר על חיידקי מעיים, חיידקי סביבה, לפטוספירה וקדחת צהובה. הוא פרסם עד עלייתו לארץ ישראל 43 עבודות מדעיות. עבודותיו על חיידקי סביבה או על הפלורה של הפה, היו חלוציות בנושאים אלה.
עבודתו המפורסמת ביותר מאותה תקופה, שהקנתה לו שם עולמי, הייתה פיתוח מצע לבידוד וזיהוי חיידקי מעיים הנמצא בשימוש עד היום - "מצע קליגלר". זוהי קרקע מזון במבחנה לאבחון חיידקי מעיים. המצע מתבסס על זיהוי תכונות ביוכימיות של החיידקים ויכולתם לפרק סוכרים תוך היווצרות גז ו-H2S. האגר במבחנה כולל תחתית גלילית ושיפוע בחלק העליון. הפענוח נעשה לפי צבע האגר בחלקי המבחנה - צהוב או אדום. שיפוע אדום A פירושו שהחיידק אינו מפרק את הסוכר לקטוז; כשהשיפוע צהוב B החיידק מפרק לקטוז; כשהתחתית אדומה C החיידק אינו מפרק גלוקוז; תחתית צהובה D - החיידק מפרק גלוקוז. וריאציה של מצע קליגלר מכילה גם את הסוכר סוכרוז וידועה בשם "TSI slant" (אנ').[דרוש מקור]
קורות חיים > בארץ ישראל

בצעירותו הצטרף קליגלר לתנועה הציונית בארצות הברית. לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה הוקמה יחידת העזרה הרפואית קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית (קעמצ"א) ("American Zionist Medical Unit” "AZMU") ביוזמת הנרייטה סאלד, במטרה לסייע בשיקום היישוב היהודי בארץ ישראל; קליגלר ביקש להצטרף לקבוצה הראשונה, שהגיעה לארץ ישראל ביולי 1918. סאלד יחד עם סימון פלקסנר (אנ') שניהל את מכון רוקפלר, שכנעו אותו להישאר במכון ולצבור ניסיון והכשרה לקראת המשימות המחכות לו בארץ ישראל. ביולי 1920 כתב קליגלר לסאלד לאחר שובו ממסע משלחת הקדחת הצהובה בדרום אמריקה: "אני מאמין שאני מוכן כעת". בסוף חודש אוקטובר 1920 נערכה לקליגלר מסיבת פרידה במכון רוקפלר. הוא הגיע לארץ ישראל בתחילת שנת 1921.
קליגלר קיבל על עצמו את ניהול המעבדות של בית החולים הדסה הר הצופים בירושלים, ששכן באותה תקופה ברחוב הנביאים בעיר. בשנים 1922–1925 התגורר בחיפה וניהל את 'המוסד לחקר המלריה משרד הבריאות הממשלתי חיפה'. באפריל 1926 התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים, ייסד את המחלקה להיגיינה ובקטריולוגיה, ועמד בראשה עד מותו בספטמבר 1944.
בבית החולים הדסה הכיר קליגלר את הלן (אהובה) פרידמן, שהייתה אחות מוסמכת. היא נולדה ב-1891, סיימה ב-1914 שלוש שנות לימודים לתואר אחות מוסמכת בבית החולים "הלבנון" שברובע הברונקס בניו יורק, התנדבה במלחמת העולם הראשונה לשרת בחיל המשלוח האמריקאי (AEF), ולאחריה התנדבה ליחידת הסיוע הציונית (קעמצ"א) והגיעה לארץ ישראל, כנראה, בשנת 1919. הזוג נישא בברונקס בניו יורק ב-11 בנובמבר 1922. את ירח הדבש בילו בהפלגה חזרה לארץ ישראל, על סיפון האנייה הגדולה בעולם אז, "RMS Majestic" (אנ'). כשהתגוררה המשפחה בחיפה, פיקחה הלן מטעם הדסה על הטיפול הטרום-לידתי של נשות העיר. ב-1926 נולד בנם היחיד, דוד (נפטר ב-1979).[דרוש מקור]
קליגלר נפטר מהתקף לב בנתניה ב-1944, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.[דרוש מקור]