stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דג-ציפור
היסטוריה

סדרת העבודות שבהן מופיע הדימוי של הדג ציפור, נוצרה במחצית השנייה של שנות השבעים. עבודות אלו נוצרו בעזרת טכניקה של קולאז' על לוח עץ לבוד. נאמן חיברה קטעי תצלומים של דג ושל ציפור לכדי דימוי היברידי אחד. מקורם של תצלומים אלו הוא מאנציקלופדיית "Natural Life". ברבות מן העבודות מודגשים השוליים העליונים והתחתונים של הקומפוזיציה בצבע או בטקסטורה אחרת. לצד הדימוי שילבה נאמן טקסטים ובהם התייחסויות ארס פואטיות, טקסטים אלו כוללים התייחסויות אל הנצרות והברית החדשה, כגון "הדג מאמין בציפור", "הבשורה על-פי הציפור", "הדג הוא הסוף של הציפור", "What is your name?", ‏"Triplicity" או "הדג הוא הבדיחה של הציפור".
הדג והציפור מהווים סמלים במסורות נוצריות שונות. הדג נתפש כייצוג לישו מתוקף המילה היוונית לדג - ΙΧΘΥΣ, ואילו ציפור משמשת במסורות נוצריות אחרות כייצוג של רוח הקודש (כיונה) או כייצוג לישו - באמצעות ציפור אדום-החזה או נקבת שקנאי
בשנת 1977 הציגה נאמן תערוכה בשם "דג ציפור", שהתקיימה ב"גלריה רוס" בתל אביב ובה הוצגו עבודות מן הסדרה. במשך השנים יצרה נאמן עבודות נוספות העושות שימוש בדימוי של הדג-ציפור. עבודות אלו נוצרו בטכניקה של ציור בצבעי שמן על בד והן מהוות מעין ציטוט של העבודות המוקדמות. בשנת 2000, לדוגמה, יצרה נאמן את "פלאינדרום מלך משיח", ציור שמן על בד שבו יצרה את דימוי הדג-ציפור כציור. לצד הדימוי צירפה נאמן שני משפטים מאת אברהם אבן-עזרא, הבנויים כפלינדרום ודנים בשאלת המצאות האל והגאולה בקרב האנושות.
בשנת 2007 יצרה נאמן, ביחד עם בן זוגה יוסי מר-חיים, את העבודה "הנקודות החזקות ביותר”. עבודה זו, שהוצגה בתערוכה "הפזורה" במרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, שילבה בין הקרנה מוגדלת של הציור ”הבשורה על-פי הציפור” (1977) לבין פסקול שיצר מר-חיים ואשר הושמע בעזרת טייפ סלילים.
פרשנות

ה"דג-ציפור", כמו שטען גיא בן-נר, איננו יצור המתאחה לכדי ישות אחת הומוגנית. השימוש של נאמן בטכניקת הקולאז' מדגיש את החיבורים המאולצים והופך את הדימוי מדימוי מיתולוגי ל"חלום בלהות של סכינים". בנוסף, הוסיף בן-נר, גם הטקסטים ביצירות "מבדילים בין דג לציפור, בין שמים למים, יוצרים היררכיות".
שרה ברייטברג-סמל תיארה את הדימויים בסדרה כעוסקים בשאלות אודות כינון זהות ובייחס אל היררכיות ומערכות תרבותיות:
הרמאפרודיטה בדמות המפלצת דג-ציפור [...] העלתה שאלות מעבר ליחסי תמונה וטקסט ולפערים שנפערים ביניהם, מעבר לשאלות הקולאז'. היא העמידה בספק את עצם קיומה של זהות כיישות מוגדרת היטב. היא העבירה את הסובייקט לרמה של פיקציה - הבדיה על הסובייקט המוגדר היטב - היא סדקה אותו מבפנים. (...) נאמן הכליאה והצליבה מיתוסים תרבותיים שונים, כשאמונה, תבונה, סטייה וזיכרון מפריכים זה את זה, חיים ביחד, מגחכים זה את זה ("הדג הוא הבדיחה של הציפור"), שואלים שאלות על תקפותם הכללית באמצעות הצבת גבול וסטיות.
גם נאמן עצמה תיארה את הופעתו של דימוי הדג והציפור, כמו גם של דימויים אחרים בעבודתה, כעיסוק בשאלות של זיהוי וזיהוי פגום. על פי נאמן עבודות אלו מאופיינת בפרקטיקה של "חקיינות, מימטיזם, ספקולאטוריות (The Appetite of the Eye) ושל פלינדרומיות (ADA)"‏
גלריה

דג נבון וציפור, 1977
אקריליק, תצלומים ולטרסט על עץ לבוד, 70X48.5 ס"מ
אוסף האמנית
הבשורה על פי הציפור, 1977
אקריליק, תצלומים ולטרסט על עץ לבוד, 60.8X124.8 ס"מ
אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות
הדג הוא ראש ציפור, 1977
אקריליק, תצלומים ולטרסט על עץ לבוד, 60x100 ס"מ
אוסף פרטי
הדג הוא הבדיחה של הציפור, 1977
אקריליק, תצלומים ולטרסט על עץ לבוד
אוסף מוזיאון חיפה לאמנות
‏It Deviates‏, 1977
תצלומים, לטרסט וצבע תעשייתי על עץ לבוד, 60X80 ס"מ
אוסף גלריה גורדון
‏Posthumous‏, 1983
אקריליק וקולאז' על בד מודבק על עץ לבוד, 30.5X40.5 ס"מ
הדג הוא הסוף של הציפור
שמן על בד
יונה פישר,
שמן על בד
‏Spaceship
שמן על בד
"אניה/אוירון, 2002
שמן על בד, 30x40 ס"מ,
אוסף פרטי, גני תקוה
הנקודות החזקות ביותר, 2007
הקרנה וטייפ סלילים, 250X600 ס"מ
הערות שוליים

↑  ראו: שחורי, יערה, "שעת הזאבים של מיכל נאמן", בתוך: נאמן, מיכל, חיוך, חתול, חיתוך, גלריה גורדון, תל אביב, 2010, עמק 152.
↑  פלאינדרום מלך משיח, 2000, שמן על בד, רוחב 40 אורך 60 ס"מ. ראו: המדרשה, מס' 13, סתיו 2010, עמ' 194-195.
↑  ראו: יוסי מר חיים ומיכל נאמן, אתר המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית.
↑  בן-נר, כיא, "בין שתיים לארבע", בתוך: נאמן, מיכל, חיוך, חתול, חיתוך, גלריה גורדון, תל אביב, 2010, עמ' 11.
↑  ברייטברג-סמל, שרה, "מיכל נאמן: מה היא עשתה פה", סטודיו, מס' 40, 1993
↑  נאמן, מיכל, "גזירות גורל וגזירות שוות", בתוך: המדרשה, מס' 13, סתיו 2010, עמ' 204.
גמר הליגה האירופית 2021

גמר הליגה האירופית של עונת 2020/2021 נערך באצטדיון אנרגה גדנסק בגדנסק, פולין ב-26 במאי 2021.
אצטדיון אנרגה גדנסק היה אמור לארח את הגמר של שנת 2020 אך בעקבות התפרצות נגיף הקורונה באירופה בשנה זו, הגמר העובר לאצטדיון ריין אנרגי בקלן, גרמניה. לו"ז משחקי הגמר נדחה בשנה, אצטדיון אנרגה גדנסק קיבל את האירוח של גמר 2021 במקום גמר 2020, אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה, ספרד קיבל את אירוח גמר 2022 במקום גמר 2021, והפושקש ארנה בבודפשט, הונגריה קיבל את אירוח גמר 2023 במקום גמר 2022.
המנצחת בגמר ויאריאל התמודדה בסופר קאפ האירופי לשנת 2021 מול המנצחת בגמר ליגת האלופות 2021, צ'לסי.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 במאי 2021 | ספרד ויאריאל | 1-1‏ה | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | אצטדיון אנרגה גדנסק, גדנסק, פולין צופים: 9,412 שיפוט: צרפת קלמנט טורפין |
| 26 במאי 2021 | ג'רארד מורנו  29' |  | אדינסון קבאני  55' | אצטדיון אנרגה גדנסק, גדנסק, פולין צופים: 9,412 שיפוט: צרפת קלמנט טורפין |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | ג'רארד מורנו    דני ראבה    פאקו אלקאסר    אלברטו מורנו    דני פארחו    מוי גומס    ראול אלביול    פרנסיס קוקלן    מריו גספר    פאו טורס    חרונימו רולי  | 11–10 | חואן מאטה    אלכס טלס    ברונו פרננדש    מרקוס רשפורד    אדינסון קבאני    פרד    דניאל ג'יימס    לוק שו    אקסל טוואנזב    ויקטור לינדלף    דויד דה חאה  |   |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              ויאריאל :               מנצ'סטר יונייטד
ראו גם

עונת 2020/2021 בליגה האירופית
גמר ליגת האלופות 2021
הערות שוליים

↑  UEFA.com, UEFA competitions to resume in August | Inside UEFA, UEFA.com, ‏17 ביוני 2020 (באנגלית)
דאגלס הופשטטר

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1945 (בן 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אורגון (1976)  תיכון פאלו אלטו  אוניברסיטת סטנפורד  האוניברסיטה של קולג' אוראגון למדעים ואמנויות 
 מנחה לדוקטורט:  Gregory Wannier 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת אינדיאנה 
 תלמידי דוקטורט:  מלאני מיטשל, Francisco Lara-Dammer, Abhijit A. Mahabal, Harry E. Foundalis, John Andrew Rehling, Hamid Ekbia, James B. Marshall, ויליאם ו. יורק, Eric Nichols, דייוויד צ'אלמרס, Matthew M. Hurley, Robert M. French, Gary McGraw, Pei Wang 
 פרסים והוקרה:  פרופסור אלברטוס-מגנוס (2018)  פרס ברווייז (2011)  פרס הספר הלאומי (1980)  פרס פוליצר לספרי עיון כלליים (1980)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמית אגודת המדעים הקוגניטיביים  עמית הוועדה למחקר סקפטי  מלגת גוגנהיים 
 תרומות עיקריות
 חקר מידול תופעות מנטליות ועבודת המוח, כתיבת הספר "גדל, אשר, באך"
 
דאגלס ריצ'רד הופשטטר (באנגלית: Douglas Richard Hofstadter; נולד ב-15 בפברואר 1945 בניו יורק) הוא חוקר אמריקאי ממוצא יהודי בתחום הבינה המלאכותית וחתן פרס פוליצר לשנת 1980 בזכות ספרו "גדל, אשר, באך".
קורות חיים

דאגלס הופשטטר נולד לננסי ולרוברט הופשטטר, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1961. מרבית שנות ילדותו ונעוריו עברו עליו בקליפורניה, ושנה אחת שהה בז'נבה, שם רכש שליטה בצרפתית והחל לגלות עניין בשפות.
ב-1967 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת ברקלי, וכעבור שנה עבר ללמוד פיזיקה באוניברסיטת אורגון, שבה קיבל בשנת 1976 תואר דוקטור לפיזיקה. בשלב זה עבר לעסוק במדעי המחשב ובבינה מלאכותית באוניברסיטת אינדיאנה. באמצע שנות השמונים עבר לזמן מה למחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן, ולאחר מכן חזר לאוניברסיטת אינדיאנה.
בשנת 1979 יצא לאור ספרו רב ההשפעה "גדל, אשר, באך", ובזכותו הוענק לו, שנה לאחר מכן, פרס פוליצר. הספר עוסק בבינה מלאכותית דרך סוגיות מתמטיות ופילוסופיות תוך שילוב עיונים בתחומי האמנות, הלוגיקה, המוזיקה ומדעי המחשב, ומנסה לקשור את המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך בציורים של מאוריץ קורנליס אשר, וכן בהוכחה של משפט האי-שלמות של הלוגיקן קורט גדל, אותה מביא הספר בגרסה לקהל הרחב.
עם צמצום פעילותו של מרטין גרדנר בכתיבת הטור שלו, Mathematical Games, בירחון סיינטיפיק אמריקן, החל הופשטטר לפרסם שם, בינואר 1981, טור בשם Metamagical Themas (אנגרמה של שם טורו של גארדנר). הטורים פורסמו במשך שנתיים וחצי, בשנה הראשונה לסירוגין עם טוריו של גארדנר, ואחר כך באופן בלעדי. אוסף של הטורים פורסם כספר הנושא אותו שם. הטורים עסקו במגוון רחב ביותר של תחומי עניין, ובהם מתמטיקה, מוזיקה, טיפוגרפיה והקובייה ההונגרית, תוך שהם גדושים ברעיונות מקוריים המרחיבים את הדעת.
ספריו

גדל, אשר, באך
אני לולאה מוזרה
Metamagical Themas - Questing for the Eessence of Mind and Pattern: לקט טורים מסיינטיפיק אמריקן
Ambigrammi: un microcosmo ideale per lo studio della creatività
Fluid Concepts and Creative Analogies
Rhapsody on a Theme by Clement Marot. The Grace A. Tanner Lecture in Human Values
Le Ton beau de Marot: In Praise of the Music of Language. בספר מתורגם השיר 'לעלמה חולה' פרי עטו של המשורר הצרפתי קלמאן מארו, בן המאה השש-עשרה עשרות פעמים, בסגנונות פואטיים שונים.
תרגום לאנגלית של יבגני אונייגין מאת אלכסנדר פושקין
ערך את הספר The Mind's I (יחד עם דניאל דנט)
טריוויה

בספר ההמשך ל-2001: אודיסיאה בחלל, 2010: אודיסיאה 2, המחשב HAL9000 נתקע בטבעת הופשטטר-מוביוס, ייתכן שזהו רמז לדאגלס הופששטר.
הופשטטר קרוב משפחה על ידי נישואין לביולוג הנודע סטיבן ג'יי גולד, דודתו של הופשטטר הייתה נשואה לדודו של גולד.
ספרו של הופשטטר Fluid Concepts & Creative Analogies הוא הספר הראשון שנמכר באתר אמזון, ב-15 ביולי 1995.
ראו גם

חוק הופשטטר
לולאה מוזרה
הערות שוליים

↑  Metamagical Themas, הטקסט המלא בארכיון האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262717905171  PLWABN: 9810610986505606  BIBSYS: 90168172  BNE: XX885953  BnF: cb12040091d (data)  CANTIC: a11008672  CiNii: DA0044007X  dblp: 44/764  GND: 119440636  ICCU: CFIV045783  ISNI: 0000 0001 0876 2315  LCCN: n79001579  LNB: 000189765  MGP: 136722  NDL: 00443563  NKC: mzk2004148497  NLA: 35879272  NLK: KAC200102121  NSK: 000173111  NTA: 068238312  RERO: 02-A013935124  SELIBR: 272602  SNAC: w62j7q43  SUDOC: 060549157  Trove: 1128272  VIAF: 19695103   WorldCat (עם VIAF): 19695103 
הופשטטר נואם בכנס באוניברסיטת סטנפורד, 2006
דב ניר

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1922 סלובקיה 
 פטירה:  10 בנובמבר 2011 (בגיל 89)
 ענף מדעי:  גאוגרפיה
 מקום מגורים:  ישראל, סלובקיה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל ה'תשנ"ה בגאוגרפיה.
 הערות:  נשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנים 1977–1979.
 תרומות עיקריות
 חקר גאוגרפיה של ישראל, בעיקר בגאומורפולוגיה של ארץ ישראל
 
דב ניר (17 במאי 1922 - 10 בנובמבר 2011) היה גאוגרף וחוקר ארץ ישראל, חתן פרס ישראל ה'תשנ"ה בגאוגרפיה.
חייו

נולד בסלובקיה. בשנת 1939, מעט לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ לבדו במסגרת עליית הנוער והתגורר בכפר הנוער בן שמן. בשנת 1950 החל את לימודיו במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית שהוקמה שנה קודם לכן. בשנת 1960 קיבל תואר דוקטור. לאחר שסיים את לימודיו במחלקה שימש בה כמרצה, ובשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר. מאוחר יותר קיבל תואר פרופסור והועמד בראש המחלקה לגאוגרפיה. בנוסף עמד גם בראש האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנים 1977–1979.
מחקריו עסקו תחילה בעיקר בגאומורפולוגיה של ארץ ישראל, תחום אותו קידם רבות, ומאוחר יותר החל לעסוק גם בגאוגרפיה רגיונלית עם פרסום מחקריו על אזור עמק בית שאן.
על תרומתו זו הוענק לו בשנת 1995 פרס ישראל לחקר הגאוגרפיה של ארץ ישראל.
היה נשוי לרות (מדרשי) ולהם שלושה ילדים.
להנצחתו של פרופ' ניר מוענק מדי שנה "פרס דב ניר" - מלגה לעבודת גמר מצטיינת לתואר שני במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית.
הערות שוליים

↑  הוענקו תוארים אקדמאים על-ידי אוניברסיטת ירושלים, תואר דוקטור לפילוסופיה, חרות, 3 ביולי 1960
↑  מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, דבר, 29 באוגוסט 1971
↑  פרס דב ניר - מידע באתר המחלקה לגאוגרפיה, האוניברסיטה העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296805105171  PLWABN: 9810629916905606  BnF: cb11917739q (data)  GND: 1145486150  ISNI: 0000 0001 1051 3000  LCCN: n50005578  NTA: 069396116  SUDOC: 027048489  VIAF: 32000940   WorldCat (עם VIAF): 32000940
דוד אלכסנדר וינטר (זמר)

| --- | --- |

דוד אלכסנדר וינטר באמסטרדם (1970)
 לידה:  4 באפריל 1943 (בן 81) אמסטרדם, נציבות הרייך הולנד 
 שם לידה:  ליאון קלירקופר
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 חברת תקליטים:  Riviera, ברקלי רקורדס, פיליפס רקורדס, אפיק רקורדס 
 צאצאים:  Ophélie Winter, Mickaël Winter 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד אלכסנדר וינטר (בהולנדית: David Alexandre Winter; נולד בשם לאון קלירקופר ב-4 באפריל 1943) הוא זמר פופ יהודי-הולנדי.
קורות חיים

וינטר נולד באמסטרדם במלחמת העולם השנייה. הוא והוריו שרדו מחנות השמדה גרמניים שונים והתאחדו שוב בהולנד ב-1945 עם תום המלחמה.
בשנים 1966 עד 1968 היה וינטר סולן להקת "Daddy's Act". הוא הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים עם שירם של הביטלס "Eight Days a Week" בשם הבמה ג'וני ואן-דורן. וינטר היה די ג'יי ברדיו הפירטי Radio 227, ואחר כך ברדיו ורוניקה. הוא הקליט שני סינגלים בפיליפס ליבל. ב-1968 עזב את הולנד ונסע לפריז. שם גילה אותו לאו מיסיר מריביירה רקורדס. בנובמבר 1968 יצא הסינגל הראשון שלו "Oh Lady Mary" שהפך ללהיט. עד אפריל 1969 נמכרו בצרפת 750,000 תקליטים, ובאוגוסט הגיעו נתוני המכירות למיליון עותקים. בצרפת היה השיר במקום הראשון במצעד הפזמונים במשך 36 שבועות, ובין עשרת הגדולים במשך תשעה חודשים. השיר היה להיט גם באיטליה (מקום 4), ספרד (מקום 5), גרמניה (מקום 2), הולנד (מקום 1), בלגיה (מקום 1). בסך הכל נמכרו יותר 3.6 מיליון עותקים באירופה. את השיר כתבה פטרישה קרלי ללחן מאת המלחין הטורקי מטין בוקיי. ב-1970 הקליט את השיר הזמר האוסטרי פיטר אלכסנדר שגם הוא היה ללהיט.
דוד אלכסנדר וינטר הקליט 10 אלבומים ו-42 סינגלים ומיני-אלבומים, בהם ארבעה שהגיעו למקום ראשון במצעדי פזמונים בצרפת, בלגיה, הולנד איטליה וגרמניה. הסינגל "Vole S'Envole" מכר 1,250,000 עותקים, "Je Suis Tombe du Ciel" מכר 3,850,000 עותקים, "Amsterdam" מכר 1,100,000 עותקים והגיע למקום ראשון במצעדי פזמונים בהולנד, בלגיה וצרפת.
ב-1970 ייצג וינטר את לוקסמבורג באירוויזיון בשיר "Je suis tombé du ciel", וזכה במקום האחרון.
ב-1980 עבר וינטר לארצות הברית. הוא הקליט אלבום עם איסבה רקורדס חברת תקליטים עצמאית קנדית, והוציא את הסינגל "L'Étoile du Berger". ב-2010 חזר וינטר להופיע על הבמות בצרפת בסיבוב הופעות בשם "Age Tendre & Tetes de Bois" במקומות שונים בפני יותר מ-550,000 צופים. ב-2014 הקליט אלבום אולפן בשם "Winter Country" בנאשוויל, טנסי.
הערות שוליים

↑  Albums by David Alexandre Winter. Rate Your Music (2003-01-21).
↑  Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed.). London: Barrie and Jenkins Ltd. p. 270. ISBN 0-214-20512-6.
↑  David Alexandre Winter, eurovision.tv
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810549250305606  BnF: cb13901245w (data)  GND: 1143167295  ISNI: 0000 0000 0320 9759  MusicBrainz: 10f64c5b-b53b-4ca2-9583-a704a28ca51d  SUDOC: 159313864  VIAF: 32184998   WorldCat (עם VIAF): 32184998
דואר בולגריה

דואר בולגריה
דואר בולגריה (בולגרית: Български пощи) הוא שירות הדואר הלאומי של בולגריה. החברה הוקמה בשנת 1879 לאחר שחרור בולגריה מהשלטון העות'מאני.
החל משנת 2005 החברה מפעילה 3,008 סניפי דואר ובסך הכל 80,060 ק"מ של מסלולי דואר. החברה הייתה מונופול במדינה בשירותי דואר עד שנת 2006.
נכון לשנת 2016, החברה מפעילה 2,981 סניפי דואר ו-4,814 תיבות מכתבים.
הערות שוליים

↑  HISTORY, www.bgpost.bg
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגם מגזרי

דגם התפתחות השטח העירוני, הדגם המגזרי, שניסח הויט 1939.
הדגם המגזרי הוא דגם התפתחות ערים ושימושי הקרקע בהן, והוצג לראשונה בשנת 1939 על ידי הכלכלן הומר הויט (אנ') שנודע בחקר הכלכלה העירונית, פיתוח שכונות ומרכזי מסחר מחוץ לערים הצפופות.
הדגם הזה הציג אלטרנטיבה לדגם המעגלי של התפתחות העיר שהוצג לפניו על ידי ברג'ס באמצע שנות העשרים. הדגם המעגלי ניסח את העיקרון שהעיר מתפתחת מבפנים החוצה בצורה של מעגלים קונצנטריים. צורתו הגאומטרית של הדגם המעגלי יצר התנגדות לקבלתו, והויט ניסה לנסח עקרונות נוספים להתפתחות העיר וכך יצר את הדגם שלו.
בדומה לקודמו, גם הויט הסכים כי במרכז התפתחות העיר נמצא המע"ר אבל הוסיף גורם חדש שהשפיע על כיווני ההתפתחות החוצה ממרכז העיר. לדעתו התפתחות לאורך הדרכים (כמסילות ברזל, כבישים) היא מהירה הרבה יותר. הסיבה לכך, היתרון שיש למיקום ליד הדרכים מבחינת הקטנת הוצאות ההובלה והנגישות אליהם. יתרון זה מושך עסקים, מפעלים ותפקודים שעוזבים את מרכז העיר הצפוף ומתמקמים לאורך הדרכים היוצאות החוצה ממנו.
חשיבות הדרכים היוצאות ממרכז העיר בתהליכים העירוניים, איננה רק במיקום מחדש של תפקודים במרחב, אלא גם יוצרת סביבם תהליכים חברתיים ובידול כלכלי של אוכלוסיות, בהתאם לערכי הרנטות למגורים. כך לדוגמה, כאשר ניבנו מסילות הברזל והגיעו למרכז העיר, הן חצו אזורי מגורים קיימים. מעבר המסילה באזור מסוים הוריד את ערך הבתים בו, פגע באיכות החיים בסביבתה. השכונות הצמודות למסילות התדרדרו והפכו למשכנות עוני. תהליך דומה מתרחש גם סמוך ובצמוד לאזורי תעשייה שהתפתחו לאורך הדרכים השונות.
מכאן, שהדגם שהציע הויט, הוסיף להסבר ההתפתחות שטח העיר, גם את החלוקה המגזרית של האוכלוסייה העירונית - העניים יתגוררו בצמוד למע״ר בחלק הישן של העיר ולאורך אזורי התעשייה והתחבורה. האוכלוסיות ברמה כלכלית בינונית וגבוהה, יעברו להתגורר לאזורים רחוקים יותר, תוך כדי ניצול אמצעי התחבורה ההמונית או הפרטית כדי להגיע למרכזי העסקים העירוני.
מסיבות שונות העיר שיקגו, שימשה מקרה מבחן, שבו בחנו את המודלים העירוניים השונים. גם הויט בחן את הרעיון שלו בעיר שיקגו, וזאת דרך עבודת הדוקטורט שלו שעסקה בהשתנות מחירי הקרקעות בשיקגו, ולמעשה שיקפה את התמורות במבנה העיר בעקבות תהליך התיעוש ומסילות הברזל. שם היבחן התפתחות תעשייה לאורך צירי הדרכים ומסילות הברזל המוליכות דרומה - לתוככי היבשת. ואילו לאורך חוף אגם מישגן, התפתחו אזורי המגורים של האוכלוסייה העשירה והאמידה. חוף האגם שימש גם לפיתוח תפקודים ימיים כמו נמל, מחסנים, מאגרי דלק - אך הם נפרדו במגזר תפקודי שונה מהמגורים של העילית העירונית.
הביקוש הגבוה למיקום עסקים במרכז העירוני הראשי, מביא לעליית מחירים מסחררת של ערכי הקרקע בהם. המרכז מייצר יתרונות של מיקום לעסקים בתוכו ולכן, פונקציות כלכליות (בנקים, חברות בטוח, עסקים פיננסיים) ומסחריות יוקרתיות (חנויות, מרכזי מסחר ושירותים) יישארו במע"ר. הביקוש הנ״ל מביא לעליית מחירי הקרקע, השכירות והמיסוי במע״ר שמכריחים את עסקי הייצור (בתי מלאכה או מפעלי חרושת) לצאת החוצה מהמרכז. היציאה היא לאזורים שם ערכי הקרקע והנגישות מתאימים ליכולות הכלכליות ולדרישות הנגישות שלהם. זהו תהליך המיון הכלכלי של תפקודים בתוך המע״ר ובתוך המגזרים השונים לאורך דרכים. הוא תהליך מתמשך שמשנה את פני העיר ויוצר את האזורים התפקודיים ואזורי המגורים השונים.
שש שנים לאחר שהוייט הציג את הדגם שלו, הציגו האריס ואולמן דגם משופר של התפתחות העיר הנקרא דגם רב-קוטבי.
הערות שוליים

↑  Hoyt, H. (1939) The Structure and Growth of Residential Neighborhoods in American Cities Washington, Federal Housing Administration
↑  פרטים ביוגרפיים על הוייט ועבודתו.(הקישור אינו פעיל)
| גאוגרפיה עירונית |
| --- | --- | --- |
| תחומי מחקר | עירוניות |  |
| מבנה אזורי | רחוב כפרי |  |
| מבנה עירוני | רחובות שתי וערב • דגם מעגלי • דגם מגזרי • דגם רב-קוטבי • דגם העיר האנכית • דגם לא סדיר |  |
| עיר מתמחה | ערי תעופה • ערי נמל • ערי רכבות • ערי מסחר • ערי תעשייה • עיר תיירות • עיר אוניברסיטה • ערי בירה • ערי עולם |  |
ראו גם פורטל גאוגרפיה
דוד אלמוג

| --- | --- |

אלמוג במדי צה"ל, עם קום המדינה
 לידה:  31 במאי 1914 ורשה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  12 בינואר 1993 (בגיל 78) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  בלש פרטי
 
דוד אלמוג (31 במאי 1914 – 12 בינואר 1993) היה בלש פרטי ונשיא איגוד הבלשים העולמי (אנ'), עיתונאי וסופר עברי.
חייו

דוד אלמוג נולד ב-1914 בוורשה למילכה לבית פלבסקי ילידת ליטא ולאברהם סוקוליק יליד אוקראינה. סבו אייזיק פלבסקי היה עיתונאי ב"הצפירה" של נחום סוקולוב. בגיל תשע, בשנת 1923, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוריו פתחו בית מלון ביפו ומאוחר יותר העבירו את בית המלון לתל אביב. הוא למד בבית הספר לבנים "תחכמוני" ובגימנסיה הרצליה. מנעוריו היה חבר בית"ר ומאוחר יותר הצטרף לאצ"ל. עם הפילוג באצ"ל בשנת 1940 הצטרף ללח"י ופעל בעיקר בתחום המודיעין. באותה שנה נעצר על ידי הבריטים ונכלא במעצר מנהלי במחנות המעצר "מזרעה" ו"לטרון" למשך חמש שנים.
לאחר קום מדינת ישראל שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית בדרגת רב-סרן ותרם רבות מהידע שלו להקמת מערך מחנות שבויים ולבניית דפוסי חקירה בעיתות מלחמה. במלחמת העצמאות היה סגן מפקד מחנה השבויים המצרים בעתלית. במלחמת יום הכיפורים התגייס כמתנדב ושובץ בגוף שהקים וניהל את מחנה השבויים הפצועים בבית החולים שמואל הרופא בבאר יעקב.
דוד אלמוג היה ממקימי "בית החייל" בתל אביב ושימש בהתנדבות כמ"מ יו"ר האגודה למען החייל.
חייו > דרכו המקצועית

בשנת 1932 החל אלמוג את דרכו כעוזרו של דוד תדהר במשרד החקירות שהקים. דמותו כיכבה (תחילה בשם ירמיהו אלמוג) בסיפורי הבלשים בסדרת "ספריית הבלש" של תדהר ושלמה בן ישראל, ובהשראתם החליף את שם משפחתו מסוקוליק לאלמוג. הסיפורים על עלילות תדהר ואלמוג פורסמו גם ביידיש בעיתון היהודי-אמריקני פֿאָרװערטס. נוסף על עבודתו במשרד החקירות עסק אלמוג בכתיבה לעיתונים שונים בישראל ומחוצה לה. מאמריו הופיעו בקביעות בעיתון "מברק" של תנועת הלח"י. הוא ערך את קובץ "הבלש המודרני" ושימש ככתב קבוע ב"עיתון מיוחד".
אלמוג השתלם במקצועות הבלשות והזיהוי הפלילי בלונדון ובשיקגו ועם פרישתו של תדהר יסד את משרדו "ארגוס שרות ידיעות" וניהל אותו שנים רבות. בשנות השישים היה ממקימי חברת החקירות והשמירה "מודיעין אזרחי". דוד אלמוג נבחר לימים כנשיא איגוד הבלשים העולמי לכל חייו, ובארץ הקים את איגוד משרדי החקירות הפרטיים וכיהן כנשיאו.
בשנת 1990 קיבל דוד אלמוג את התואר יקיר העיר תל אביב-יפו, שמעניקה עיריית תל אביב לאישים שונים כאות הוקרה על פועלם הציבורי, ולאחר מותו נקרא רחוב בתל אביב על שמו.
אלמוג הלך לעולמו בשנת 1993 והותיר אחריו אישה, שתי בנות, עדינה וזאבה, נכדים ונינים.
הערות שוליים

↑  Past Presidents, www.wad.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009608688505171  VIAF: 3616161696244016120006   WorldCat (עם VIAF): 3616161696244016120006
דו"ח אירופה

| --- | --- |

 בימוי:  Sebastián Cordero 
 הופק בידי:  בן בראונינג 
 תסריט:  Philip Gelatt 
 עריכה:  קרייג מקיי 
 שחקנים ראשיים:  אנמריה מרינקה כריסטיאן קמרגו דן פוגלר אמבת' דייווידץ ניל דה-גראס טייסון שרלטו קופליי מיקאל ניקוויסט דניאל וו Karolina Wydra אייזיאה וייטלוק ג'וניור 
 מוזיקה:  בר מק'קרירי 
 צילום:  אנריקה צ'דיאק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Start Motion Pictures  Wayfare Entertainment Ventures LLC
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, נטפליקס, סרטי מגנוליה, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 ביוני 2013 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, רוסית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט הרפתקאות, Found Footage 
 תקציב:  כ-10מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   europareport
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דו"ח אירופה הוא סרט מדע בדיוני משנת 2013 בבימויו של סבסטיאן קורדו, בכיכובם של כריסטיאן קמרגו, אנה מריה מרינקה, מיכאל ניקוויסט, דניאל וו, קרולינה ווידרה ושרלטו קופלי. כסרט פאונד פוטג' הוא מגולל את סיפורה הבדיוני של משימת הצוות הראשונה לירח אירופה, אחד מארבעת הירחים הגליליאניים של יופיטר. למרות כשל טכני הרה אסון שגורם לאובדן התקשורת עם חדר הבקרה בכדור הארץ וסדרת משברים, הצוות ממשיך במשימתו לאירופה ומגלה עדויות לחיים על ירח זה.