stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתן קליין
חיים אישיים

קליין הכיר את אשתו לעתיד הילה בשנת 2007 בעת שביקר ביד ושם במסגרת פרויקט תגלית. איתן והילה התחתנו בשנת 2012. במהלך השנים הראשונות של קריירת היוטיוב של בני הזוג הם גרו יחד בשכונת פלורנטין בתל אביב.
לבני הזוג שלושה בנים - תיאודור (נולד ב-2019), ברוס (נולד ב-2022) וסאני (נולד ב-2024). כיום המשפחה גרה בשכונת בל אייר שבקליפורניה.
קליין סובל מתסמונת טורט והוא היה פתוח לאורך השנים לגבי האופן בו התסמונת השפיעה על חייו.
הערות שוליים

↑  "After 'Ben Shapiro gets gassed first' joke, YouTuber's account suspended". The Jerusalem Post.
↑  Raphael, Shannon (11 בדצמבר 2020). "Is YouTube Comedian Ethan Klein Married?". Distractify (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-29 במאי 2021. נבדק ב-17 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Adhya, Arpita (28 במאי 2021). "Who is Hila Klein's husband Ethan Klein? YouTuber couple learns about pregnancy live on H3 podcast". Meaww (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-29 במאי 2021. נבדק ב-17 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Klein, Ethan (January 10, 2017). "Trapped in Israel", at timestamp 1:30. YouTube. Retrieved July 16, 2023.
↑  Ojomu, Nola (2019-06-05). "YouTube stars H3H3 announce birth of their baby boy, Theodore". Metro (באנגלית). נבדק ב-2023-06-23.
↑  Weiss, Geoff (6 ביוני 2019). "H3h3Productions' Ethan And Hila Klein Give Birth To Baby Boy, Theodore". Tubefilter (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-7 במרץ 2020. נבדק ב-17 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McClain, James (27 באוקטובר 2019). "YouTubers Ethan & Hila Klein Buy $9 Million Bel Air Mansion". Dirt. נבדק ב-20 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zahra, Mehak (2021-10-21). "Ethan Klein reacts to Trisha Paytas joking about his Tourette's, but TikTok took it down - Dankanator" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-23.
↑  Zahra, Mehak (2021-10-20). "Trisha Paytas defends making fun of Ethan Klein's Tourette's, saying they were "clearly joking"" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-23.
↑  Wolff, Kevin (2021-10-20). "Ethan Klein reacts to Trisha Paytas making fun of his Tourette's and TikTok takes it down". GINX (באנגלית). נבדק ב-2023-06-23.
↑  "Five myths about Tourette's that need changing". Dealing with Disorder (באנגלית בריטית). 2021-02-05. נבדק ב-2023-06-23.
הצי האפיפיורי

הצי האפיפיורי (לטינית: Classis Pontificiae, איטלקית: Marina Pontificia) היה הכוח הימי של מדינת האפיפיור. הוא התבסס על מספר מועט של ספינות של הכנסייה, ועל קואליציה רופפת של הרפובליקות הימיות של איטליה (ונציה, פיזה, אמאלפי, וג'נובה) ומדינות נוצריות נוספות אשר תרמו לו ספינות בעת הצורך.
הצי הוקם בערך מקרב אוסטיה (אנ') (בשנת 849) במהלך כהונתו של האפיפיור ליאו הרביעי והתקיים באופן ספורדי במשך כל ימי הביניים, אם כי חשיבותו הייתה בעיקר סמלית וייצגה ניסיון אפיפיורי להפגין אחדות נוצרית מול כוחות מוסלמים. לעיתים הוא עצמו היה רק חלק מכוחות הליגה הקדושה (Holy League) בהובלת הרפובליקה של ונציה או ממלכת ספרד. בשגרה, הגן הצי על רומא וסביבותיה מפני תקיפות של פיראטים וסוחרי עבדים, אך בכמה מקרים הוא השתתף גם במסעות הצלב ובמלחמות השונות נגד הסרצנים, הטורקים העות'מאנים וכוחות מוסלמים נוספים.
היסטוריה

מדינת האפיפיור הייתה מטרה לפשיטות וניסיונות כיבוש של מוסלמים, שהבולטים שבהם היו פשיטה מוסלמית ב־843 ופשיטה מוסלמית בשנת 846. עד אז הגן על רומא צי האימפריה הביזנטית, אך האפיפיור לאו הרביעי סבר כי יש צורך להקים צי אפיפיורי ייעודי להגנה על העיר וסביבותיה. סזאריו מנאפולי פיקד על כוח משולב של ספינות ממספר ערים באיטליה וכן ספינות של האפיפיור, והדף את הפיראטים בקרב על אוסטיה בשנת 849; שיתוף פעולה זה סימן את הולדתו של הצי האפיפיורי.
עיקר עיסוקו של הצי היה שמירה על השקט על בים התיכון, במלחמה בפיראטים שבקשו לשדוד את אוצרות ערי החוף של איטליה, ובסוחרי עבדים שלכדו נוצרים ומכרו אותם לעבדות בטריטוריות מוסלמיות. הצי גם הכשיר קצינים וצוותים מקהילות נוצריות לחופי הים התיכון בלוחמה ימית. הייתה לו גם מעורבות מסוימת במשלחות סיוע לערים ומבצרים צלבניים בממלכת ירושלים.
בשנת 877, האפיפיור יוחנן השמיני ניסה לשווא לגייס את עזרתם של קרל הקירח קיסר המערב, ושל בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במזרח, אולם לבסוף פיקד על הצי באופן אישי וניצח פולשים סרצנים. ספינותיו של האפיפיור שבו 18 גאליאות ושחררו 600 עבדים שחתרו בספינות.
בשנת 1291 האפיפיור ניקולאוס הרביעי שלח את 10 הגליאות (ספינות שהונעו בכוח משוטים) של הצי שלו יחד עם 20 גליאות שנשכרו מוונציה למצריים, לתגבר אותה ב-2,500 חיילי אפיפיור; צי האפיפיור הובס בקרב, אך הצליח לפנות את מקצת התושבים הנוצרים לקפריסין.
בשנת 1334 נלחמו ארבע גליאות האפיפיור כחלק מצי הליגה הקדושה של 34 ספינות בקרב אדרמיטיון, שם הטביעה הליגה בסופו של דבר כ-150 ספינות של הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה. עשר שנים מאוחר יותר, גליאות האפיפיור לחמו כחלק מצי נוצרי נוסף של 24 ספינות בקרב פאלן ב -1344, שם השמידו כ-52 ספינות טורקיות. מספר חודשים לאחר אותו קרב, כבש הצי הנוצרי גם את עיר הנמל סמירנה באנטוליה, שנשארה בשליטה נוצרית עד 1402. מאוחר יותר, מדינת האפיפיור סבסדה ציים שונים כנגד האימפריה העות'מאנית לאחר נפילת קונסטנטינופול.
האפיפיור קליקסטוס השלישי בנה מספנה על הטיבר והשקיע בבניית צי שעליו פיקד הקרדינל סקארמפו. הצי יצא לים בשנת 1456 עם 5,000 חיילים וחימוש כבד שכלל 300 תותחים. הצי החדש הזה שייט בים האגאי במשך כמעט שלוש שנים ושחרר יותר מ-100,000 עבדים, דבר שלא עשה שום שליט נוצרי אחר בתקופתו.
בשנת 1571 הצליח האפיפיור פיוס החמישי ליצור קואליציה של הכוחות המאוחדים של ונציה, ספרד ומדינת האפיפיור, שתילחם בצי האימפריה העות'מאנית. היה זה הקרב הימי הגדול האחרון בהיסטוריה בין ציי אוניות מלחמה המונעות במשוטים, והוא נודע בשם קרב לפנטו בחופי יוון. הקרב הסתיים בתבוסה של העות'מאנים, ונחשב למבשר את שקיעתה של האימפריה העות'מאנית בחלק המערבי של הים התיכון. לאחר מכן, חופי אירופה הנוצרית לא היו נתונים עוד לאיום מוסלמי ממשי.
בתחילת כהונתו בשנת 1586, הורה סיקסטוס החמישי על בניית צי קבוע של 10 טרירמות עבור הצי האפיפיורי, שחלק מהרפורמה שהנהיג, היה על מנת להבטיח את התקציב השוטף לאחזקתן.
בשנת 1798, נפוליאון כבש את מדינת האפיפיור, לכד את כל צי האפיפיור, והשתמש בספינותיו עבור המערכה המצרית שלו, שם יאבדו כולן בקרב על הנילוס. ב-1814, שלטון האפיפיור מוחזר ברומא, והאפיפיור בונה ומשגר כוחות קטנים שך משמרות חופים כדי להגן על העיר והחוף מפני התקפות פיראטיות, אבל אין לו עוד ספינה שמסוגלת להתמודד עם מעצמה ימית.
בשנת 1878 מכר האפיפיור ליאו ה-13 את ספינת המלחמה האפיפיורית האחרונה.
הערות שוליים

1 2  The Papal Navy, U.S. Naval Institute, ‏1963-09-01 (באנגלית)
↑  Tactics of Lepanto, www.angelfire.com
↑  Fabrizio Filioli Uranio, The Funding of the Papal Fleet in the War Against the Turks: Public Debt, New Taxes and Collection Problems (1526-1588), The Journal of European economic history 45, 2016-08-01, עמ' 115
סילאס ג'ניסון

סילאס המנוואי ג'ניסון (באנגלית: Silas Hemenway Jennison, לעיתים מאוית Jenison;‏ 17 במאי 1791 –  30 בספטמבר 1849) היה פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ורמונט בשנים 1829–1835, לאחר מכן ועד 1836 כסגן מושל ורמונט ה-11, ובמקביל לכהונתו כסגן המושל ועד 1841 כמושל ורמונט ה-14. הוא היה ראשון מושלי המדינה שנולד על אדמתה מאז כינונה כמדינה בארצות הברית.
ראשית חייו

סילאס ג'ניסון נולד בעיירה שורהאם שבוורמונט, כבנם של לוי ג'ניסון ושל רות המנוואי. הוא סייע לאימו לנהל את החווה לאחר שאביו נפטר כשהיה בן שבע. הוא התחנך לסירוגין בבתי ספר מקומיים ובחינוך ביתי. הוא למד גם מדידה, עיסוק שסייע לו במהלך הקריירה הפוליטית שלו. ב-1814 נשא ג'ניסון לאישה את מרילה הנקס בוש, ולשניים נולדו חמישה ילדים.
קריירה

בשנים 1829–1835 היה ג'ניסון חבר בית הנבחרים של ורמונט. באותה תקופה הוא גם היה השופט של מחוז אדיסון וחבר מועצת מושל המדינה. ב-1835 נבחר ג'ניסון כסגן מושל ורמונט. בבחירות למשרת המושל של אותה שנה, לא קיבל אף אחד מהמועמדים את הרוב הדרוש על פי חוקת המדינה, כך שמשימת בחירת המושל הוטלה על האספה הכללית של ורמונט. לאחר 63 סבבי הצבעה, לא עלה בידם של המחוקקים להחליט על זהות המושל, והוחלט לאפשר לג'ניסון כסגן המושל לכהן כמושל ורמונט עד הבחירות הבאות. ב-1836 הוא נבחר כבר בזכות עצמו, ונבחר מדי שנה עד 1840, וכך כיהן כמושל בשנים 1835 - 1841. ג'ניסון היה ראשון מושלי ורמונט שנולד במדינה לאחר כינונה.
ב-1837 לא עלה בידו של גזבר המדינה המכהן, אוגוסטין קלארק, לזכות ברוב הקולות הנדרש בחוקת המדינה. במקרים כאלו, ניתנה לאספה הכללית של המדינה לבחור במועמד. בית המחוקקים, שהיה מפוצל בין אנשי המפלגה האנטי-מאסונית, ויגים ודמוקרטים, לא הצליח לבחור מועמד. ג'ניסון שהיה אנטי-מאסוני, ושהתמודד על משרת המושל בתמיכה ויגית, מינה את האנטי-מאסוני אלן וורדנר, שכיהן כגזבר עד 1838.
ב-1841 סירב ג'ניסון להתמודד שוב על משרת המושל. הוא מונה כשופט השלום של מחוז אדיסון, וכיהן בתפקיד עד 1847. ב-1843 הוא היה נציג לוועידת החוקה של ורמונט. ב-1844 התארגנה האגודה החקלאית של מחוז אדיסון, וג'ניסון היה נשיאה הראשון.
מותו

סילאס ג'ניסון נפטר בשורהאם ב-30 בספטמבר 1849 לאחר מחלה ממושכת. הוא נטמן בבית הקברות ג'ניסון שבעיירה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1570-1571
לוק ארנולד

| --- | --- |

ארנולד, 2017
 לידה:  31 במאי 1984 (בן 40) אדלייד, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדית קוון  אקדמיית אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוק ארנולד (באנגלית: Luke Arnold; נולד ב-31 במאי 1984) הוא שחקן וסופר אוסטרלי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ג'ון סילבר הארוך (אנ') בסדרת הדרמה "מפרשים שחורים".
ביוגרפיה

ארנולד נולד באדלייד, אוסטרליה הדרומית ולמד שם בבית ספר יסודי עד שעבר להתגורר עם משפחתו בסידני. הוא עבר לקווינסלנד בשנתיים האחרונות שלו בתיכון ולמד בבית הספר התיכון סאנשיין ביץ' בסאנשיין קוסט. בגיל 18 עבד כעוזר לפעלולנים בסרט "פיטר פן" משנת 2003. הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אדית קוון (אנ') בבית הספר למשחק של האוניברסיטה - האקדמיה לאמנויות הבמה של אוסטרליה המערבית (אנ') (WAAPA), בשנת 2006.
קריירה

על הבמה הוא הופיע במחזה של טימותי קוניגרייב "My Hands at La Mama" שהוצג במלבורן בשנת 2008. הוא הופיע בתפקידי אורח בטלוויזיה, בין היתר בסדרת הדרמה "בנות מקלאוד", ותפקיד חוזר בסדרה "מנצחים ומפסידים".
בשנת 2009 ביצע ארנולד את הופעת הבכורה שלו בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "ברוקן היל".
בשנת 2014 הוא הופיע בשני תפקידי טלוויזיה גדולים: במיני-סדרה "INXS: Never Tear Us Apart" בתור סולן להקת INXS - מייקל האצ'נס, ובתור הפיראט "ג'ון סילבר" בסדרת הדרמה "מפרשים שחורים" של רשת הטלוויזיה האמריקאית Starz.
בשנת 2017 הוא הופיע בכל ששת הפרקים של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האוסטרלית "גליץ'".
בינואר 2020 ההוצאה לאור האכט אוסטרליה הוציאה לאור את הרומן הראשון של ארנולד, "החיוך האחרון". באותה שנה החל לשחק באופרת הסבון הוותיקה "קרוב רחוק"; שם גילם את לואיז הייז במשך 27 פרקים.
במאי 2022 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה, נאוטילוס.
בשנת 2024 גילם את דין טיילור בעונה השנייה של סדרת הדרמה האוסטרלית "Last King of the Cross" בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+".
חיים אישיים

ארנולד הוא שגריר של ארגון "Save the Children Australia".
ביבליוגרפיה

2020 - The Last Smile in Sunder City
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Broken Hill | טומי מקאלפיין |  |
| 2011 | המנהרה | ג'ים ויליאמס |  |
| 2011 | Dealing with Destiny | בלייק |  |
| 2013 | Murder in the Dark | קווין |  |
| 2018 | Half Magic | פרידום |  |
| 2018 | Deadman Standing | מייק מקלאסקי |  |
| TBA | Mary Pickford: Love Wild | דאגלס פיירבנקס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | בנות מקלאוד | רייס פליידי | פרק: "My Enemy My Friend" |
| 2008 | The Elephant Princess | ג'אגו | פרק: "Coming of Age" |
| 2008 | The Strip | מוז | פרק: "Footballers" |
| 2009 | Rush | אליוט ריאן | 2 פרקים |
| 2009 | Rescue: Special Ops | ריק ג'ונס | 2 פרקים |
| 2010 | הפסיפיק | אוגי | מיני-סדרה |
| 2011 | Twentysomething | תרמילאי #1 | פרק: "Home Away from Home" |
| 2011 | City Homicide | דרו פרסטון | פרק: "No Greater Honour: Go Down Swinging" |
| 2011 | Panic at Rock Island | טייסון | סרט טלוויזיה של ערוץ 9 |
| 2012 | מנצחים ומפסידים | לאצ'י קלארק | 6 פרקים |
| 2012 | Lowdown | לאון | פרק: "One Fine Gay" |
| 2012 | Event Zero | טולי | פרק: "Gwen and Tully" |
| 2014 | INXS: Never Tear Us Apart | מייקל האצ'נס | מיני-סדרה |
| 2017–2017 | מפרשים שחורים | ג'ון סילבר הארוך (אנ') | תפקיד ראשי (4 עונות); 38 פרקים |
| 2016 | מקגייוור | קארל | פרק: "Pliers" |
| 2016 | שעת שיא | פרנקו | פרק: "Badass Cop" |
| 2017–2018 | סטרץ' ארמסטרונג ולוחמי הפלקס | מס' 6 | דיבוב; 6 פרקים |
| 2017–2019 | גליץ' | אוון נילסון | 8 פרקים |
| 2018 | המושיעים | באס שפרד | 7 פרקים |
| 2018 | נשק קטלני | אלן | פרק: "One Day More" |
| 2018–2019 | Box Peek | ברונז פאנג | סדרת רשת; 3 פרקים |
| 2020 | The End | ג'וש | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020–2021 | קרוב רחוק | לואיז הייז | 27 פרקים |
| 2021 | Preppers | פיג | 2 פרקים |
| 2022 | True Colours | ניק | מיני-סדרה |
| 2024 | נאוטילוס | קפטן בילי מיליי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2024 | Last King of the Cross | דין טיילור | תפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Woo! Thank you everyone for the birthday wishes. I did my best to dance like a rock star and drink like a pirate. Love to you all!". Twitter. 1 ביוני 2015. נבדק ב-5 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Knox, David: Luke Arnold a new sensation, TV Tonight, 2 February 2014.
↑  Debelle, Penelope (22 בפברואר 2014). "INXS miniseries star and Adelaide actor Luke Arnold uses rising fame to help kids". The Advertiser. נבדק ב-9 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brown, Emma: Discovery: Luke Arnold, Interview, January 2014.
↑  The actors playing INXS band members in Never Tear Us Apart speak about their roles, The Daily Telegraph, 10 February 2014.
↑  "Luke Arnold to play Michael Hutchence in TV series about INXS". News.com.au. 4 באפריל 2013. נבדק ב-30 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Glitch' Season 2 News: Episode Titles And New Cast Members Announced". The Inquisitr (באנגלית אמריקאית). 2017-01-24. נבדק ב-2017-11-30.
↑  "The Last Smile in Sunder City by Luke Arnold - Books". www.hachette.com.au. נבדק ב-2020-02-29.
↑  Jesse Whittock, Deadline, Deadline, ‏4 באפריל 2022
↑  "Save the Children Ambassadors". Save the Children Australia.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16941947r (data)  GND: 112547372X  ISNI: 0000 0001 1983 5460  LCCN: no2011083750  NTA: 39852291X  SUDOC: 185665268  VIAF: 170825401   WorldCat (עם VIAF): 170825401
קנדיס פארקר

קנדיס ניקול פארקר (באנגלית: Candace Nicole Parker; נולדה ב-19 באפריל 1986) היא כדורסלנית עבר אמריקאית אשר שיחקה בעמדת הפאוור פורוורד במספר קבוצות בליגת ה-WNBA, בסין ובטורקיה.
קריירת הכדורסל

פארקר החלה את קריירת הספורט שלה כששיחקה בקבוצת הכדורסל של התיכון בו למדה, ואף הובילה אותו לשתי זכיות באליפות מדינת אילינוי בשנת 2003 ו-2004. היא פרצה לתודעה הלאומית כבר כשהייתה בת 17, כשניצחה בתחרות ההטבעות של המשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן את ג'יי אר סמית' וג'וש סמית', שניהם לימים שחקנים בליגת ה-NBA.
קריירת הכדורסל > בליגת המכללות

לאחר סיום לימודיה התיכוניים החלה פארקר ללמוד ניהול ספורט ופסיכולוגיה באוניברסיטת טנסי, ושיחקה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המתמודדת בחטיבת החוף המזרחי של ליגת המכללות (נקראת SEC).
כבר בעונת הפרשמן שלה הייתה פארקר לשחקנית מרכזית בקבוצת האוניברסיטה. בעונתה הראשונה בליגת המכללות הייתה פארקר לאישה הראשונה שמטביעה במשחק במסגרת טורניר אליפות המכללות, ונבחרה לפרשמנית המצטיינת, ולחמישייה המצטיינת בחטיבה.
פארקר הובילה את טנסי לשתי אליפויות בליגת המכללות, וזכתה בתואר השחקנית המצטיינת של פיינל פור טורניר אליפות המכללות בשתי הזכיות. נוסף על כך זכתה פארקר פעמיים בפרס וודן, פעם אחת בפרס נייסמית' והייתה לשחקנית שהגיעה ל-1,000 נקודות בקריירה במספר המשחקים המועט בהיסטוריה של המכללה.
קריירת הכדורסל > בליגת ה-WNBA

בשנת 2008 העמידה עצמה פארקר לבחירה בדראפט ה-WNBA ונבחרה בבחירה הראשונה על ידי לוס אנג'לס ספארקס. כבר במשחק הבכורה שלה בליגת ה-WNBA קלעה פארקר 34 נקודות, שיא הנקודות למשחק בכורה בליגה, והוסיפה 12 ריבאונדים ומסרה שמונה אסיסטים. היא הייתה לשחקנית השנייה בתולדות הליגה שמטביעה במשחק, ורשמה לראשונה בהיסטוריה של ליגת הנשים הישג של חמש על חמש כשקלעה 16 נקודות, הורידה 16 ריבאונדים, מסרה חמישה אסיסטים, חסמה 6 פעמים וחטפה חמישה כדורים מול אינדיאנה פיבר. פארקר סיימה את העונה עם 18.5 נקודות למשחק, הייתה למלכת הריבאונדים של הליגה כשקטפה 9.5 למשחק והייתה לשחקנית היחידה בהיסטוריה שזכתה הן בתואר רוקי השנה והן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-WNBA.
את חודש המשחקים הראשון של עונת 2009 החמיצה פארקר בשל הולדת בתה הבכורה, אולם עם שובה למגרשים היא שבה במהרה לכושר משחק. היא סיימה את העונה עם 13.1 נקודות למשחק, שנייה בקבוצתה רק לליסה לסלי, הובילה את הליגה עם 2.1 חסימות למשחק ועם 9.8 כדורים חוזרים הייתה למלכת הריבאונדים של הליגה שנה שנייה ברציפות. בסיום העונה נבחרה לחמישיית העונה השנייה ולחמישיית ההגנה השנייה.
בפתיחת עונת 2010 הציגה פארקר יכולת גבוהה כשרשמה ממוצעים הגבוהים בקריירה של 20.6 נקודות ו-10.1 ריבאונדים אולם לאחר עשרה משחקים בלבד פרקה את כתפה ולא שבה לשחק בשארית אותה העונה. פארקר חזרה למגרשי ליגת ה-WNBA בפתיחת העונה הבאה, עונת 2011. באותה העונה בהם רשמה 18.5 נקודות ו-8.6 ריבאונדים ונבחרה לראשונה בקריירה למשחק האולסטאר של ה-WNBA אולם במהלך העונה נפגעה בברכה, לקחה חלק ב-17 משחקים בלבד, ואף החמיצה את ההשתתפות במשחק הראווה.
בעונת 2012 שיחקה פארקר את כל 33 משחקי העונה הסדירה. היא רשמה 17.3 נקודות למשחק, הייתה לקוטפת הריבאונדים המצטיינת של קבוצה עם 9.7 ולחוסמת המצטיינת בליגה עם 2.3 גגות במשחק. במשחקי הפלייאוף קלעה פארקר 28.8 נקודות למשחק והורידה 11.0 כדורים חוזרים אך לא הצליחה למנוע את הפסד קבוצה 0–2 מול מינסוטה לינקס.
בעונת 2016 זכתה עם לוס אנג'לס באליפות הליגה, היא נבחרה ל-MVP של סדרת הגמר.
בעונת 2021/2022 זכתה עם שיקגו סקיי באליפות הליגה אחרי שניצחו 3-1 בסדרת הגמר את פיניקס מרקורי.
קריירת הכדורסל > באירופה

מאז שנת 2009 משחקת פארקר בקבוצת אוגמ"ק יקטרינבורג מליגת העל הרוסית לנשים, במקביל למשחקה בליגת ה-WNBA.‏ בשנותיה בקבוצה זכתה פארקר בחמש אליפויות הליגה הרוסית (2010 - 2014), בחמישה גביעים (2010 - 2014), באליפות היורוליג לנשים (2013) ושלוש פעמים הגיעה עם קבוצתה עד לחצי-גמר היורוליג (2010 - 2012, 2014). פארקר זכתה עם הקבוצה גם בסופרקאפ האירופאי המפגיש את זוכת היורוליג עם אלופת היורוקאפ בשנת 2013.
קריירת הכדורסל > בנבחרת ארצות הברית

פארקר שיחקה לראשונה במדי נבחרת ארצות הברית במשחקי אליפות העולם בכדורסל נשים שנערכו בברזיל בשנת 2006. כבר במשחק הבכורה שלה במדים הלאומיים, רשמה פארקר דאבל דאבל של 12 נקודות ו-10 ריבאונדים וסייעה לנבחרתה להביס את נבחרת סין 72-119.‏
באליפות אמריקה לנשים 2007 הייתה פארקר לקלעית המצטיינת של נבחרת ארצות הברית, במשותף עם טינה תומפסון, עם 13.8 נקודות למשחק וסייעה לנבחרתה לנצח בכל חמשת משחקי הטורניר ולזכייה במדליית הזהב. במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) הייתה בורג משמעותי וקלעה 9.4 נקודות בזכית הנבחרת במדליית הזהב האולימפית, ובאולימפיאדת לונדון (2012) תרמה 10.5 נקודות והייתה לקוטפת הריבאונדים המצטיינת של ארצות הברית עם 7.8 למשחק.
חייה האישיים

אחיה של פארקר, אנתוני, הוא כדורסלן עבר ששיחק בליגת ה-NBA וביורוליג. בשנת 2008 נישאה פארקר לשלדן ויליאמס, אף הוא כדורסלן המשחק בליגת ה-NBA, ובשנת 2009 נולדה בתם הבכורה. בנובמבר 2016 נפרדו קנדיס ושלדן ושלושה חודשים אחרי בפברואר 2017 התגרשו.
בדצמבר 2021 פרסמה בחשבון האינסטגרם האישי שלה כי היא נמצאת במערכת יחסים עם בת זוג מזה שנתיים, וכי הן מצפות לילד יחדיו.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת ספורט אהובה | מועמדות |  |
ביאורים

↑  הראשונה הייתה חברתה לקבוצה ליסה לסלי
↑  בליגת ה-WNBA מעפילות 8 קבוצות למשחקי הפלייאוף, הסיבוב הראשון, שהוא חצי הגמר האזורי, והגמר האזורי מתקיימים בשיטת הטוב מ-3. גמר הליגה מתקיים בשיטת הטוב מ-5.
↑  ליגת ה-WNBA מתנהלת בחודשי הקיץ, בעוד שליגות הנשים באירופה מתקיימות בחודשי החורף, במקביל לליגות הגברים
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה באתר הרשמי
↑  רענן וייס, קנדיס פארקר: גונבת את אור הזרקורים, באתר ynet, 9 באפריל 2007
↑  Parker scores 34, the most ever in a WNBA debut
↑  Los Angeles Sparks’ Candace Parker Named Hanns-G ‘Go Beyond’ Rookie of the Year
↑  דו"ח המשחק באתר פיב"א
↑  סטטיסטיקות הנבחרת באתר פיב"א
↑  נתוני השחקנית באולימפיאדת 2012 באתר פיב"א
↑  ערן סורוקה, מזל טוב. קנדייס פארקר אמא, באתר nrg
↑  קנדיס פארקר יצאה מהארון, וחשפה את נישואיה ובת זוגה, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2021
↑  Katie Atkinson, Here Are the Winners of the 2023 Nickelodeon Kids’ Choice Awards: Complete List, Billboard, ‏2023-03-05 (באנגלית אמריקאית)
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית בבייג'ינג (2008) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 פונדקסטר •  5 אוגוסטוס •  6 בירד •  7 לאוסון •  8 מילטון-ג'ונס •  9 לסלי •  10 קאצ'ינגס •   11 תומפסון •  12 טוראסי • 13 פלוורס •  14 סמית • 15 פארקר • מאמן: דונובן |  1  •  2  •  3  •  4 פונדקסטר •  5 אוגוסטוס •  6 בירד •  7 לאוסון •  8 מילטון-ג'ונס •  9 לסלי •  10 קאצ'ינגס •   11 תומפסון •  12 טוראסי • 13 פלוורס •  14 סמית • 15 פארקר • מאמן: דונובן | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2015056030  VIAF: 72144648444094813411   WorldCat (עם VIAF): 72144648444094813411
Now That We Don't Talk

| --- | --- |
 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום 1989 (Taylor's Version)
 יצא לאור:  27 באוקטובר 2023 
 סוגה:  סינת'-פופ 
 אורך:  146 שנייה 
 חברת תקליטים:  ריפבליק רקורדס 
 הפקה:  ג'ק אנטונוף, טיילור סוויפט 
 
"Now That We Don't Talk" (עכשיו כשאנחנו לא מדברים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה ב-27 באוקטובר 2023 חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, והוא נכלל באלבום ההוצאה המחודשת 1989 (Taylor's Version).
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 2 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 10 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 19 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  ישראל | היטליסט | 86 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 2 |  |
הערות שוליים

↑  Billboard Global 200, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Global Excl. US, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Hot 100™, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hot Rock & Alternative Songs, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Digital Song Sales, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Official Singles Chart Top 100, חברת המצעדים הרשמית, ‏3 בנובמבר 2023
↑  היטליסט – מצעד המוזיקה של ישראל, באתר מאקו, ‏6 בנובמבר 2023
↑  Billboard Canadian Hot 100, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
| טיילור סוויפט |
| --- | --- |
פרסים ומועמדויות • דיסקוגרפיית אלבומים • דיסקוגרפיית סינגלים • הופעות חיות • שירים • וידאוגרפיה • השפעה תרבותית • השפעה הפוליטית • תדמית ציבורית
אלבומי אולפן: Taylor Swift • Fearless • Speak Now • Red • 1989 • Reputation • Lover • Folklore • Evermore • Midnights • The Tortured Poets Department
אלבומי הוצאה חוזרת: Fearless (Taylor's Version) • Red (Taylor's Version) • Speak Now (Taylor's Version) • 1989 (Taylor's Version)
מיני-אלבומים: The Taylor Swift Holiday Collection • Rhapsody Originals • iTunes Live from SoHo • Beautiful Eyes
אלבומי הופעה: Speak Now World Tour – Live • Live from Clear Channel Stripped 2008 • Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special) • Lover (Live from Paris)
אלבומי וידאו: Taylor Swift and Def Leppard • Journey to Fearless
סיבובי הופעות: Fearless Tour • Speak Now World Tour • The Red Tour • The 1989 World Tour • Reputation Stadium Tour • The Eras Tour
סרטים תיעודיים: Taylor Swift: Reputation Stadium Tour • Miss Americana • Folklore: The Long Pond Studio Sessions • All Too Well: The Short Film  • Taylor Swift: The Eras Tour
משפחה: אוסטין סוויפט (אח) • אוליביה בנסון (חתולה) • מרג'ורי פינליי (סבתא)
מורשת: ההשפעה של The Eras Tour • סוויפטיז • Nannaria swiftae‏ • Castianeira swiftay
מחלוקות: מולר נגד סוויפט • מחלוקת המאסטרס • מחלוקת טיקטמאסטר • מותה של אנה קלרה בנבידס
ערכים קושרים: אחוזת סמואל גולדווין • בומבלורינה • הולידיי האוס • וונדרסטראק • וונדרסטראק אנצ'נטד • טיילור סוויפט הפקות • City of Lover •‏ טיילור שיש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: dbbc2e33-54f9-4b16-9851-0f9d03e6d05e