stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Deep Purple (אלבום)
שער האלבום

על שער האלבום, מופיע קטע מתוך ציורו של הירונימוס בוש, "גן התענוגות הארציים". (בו נשתלה תמונה של חברי הלהקה) חברת התקליטים נתקלה בקשיים עם הציור שכן הוא נתפס באופן שגוי בארצות הברית כאנטי־דתי, ובו אירועים לא מוסריים, ובכך נדחו התקליטים על ידי חנויות תקליטים רבות. הציור המקורי צויר בצבע אבל הוא מופיע בשחור-לבן על גבי העטיפה הסופית. זאת בגלל שגיאת הדפסה שקרתה בטעות בעת הדפסת הפריסה המקורית, הלהקה התלהבה מאיך שנראתה העטיפה בשחור-לבן, ובחרה לשמור עליה כך. קטע נוסף מאותו ציור של בוש (בצבע) שימש כעטיפת אלבום שנתיים קודם לכן על ידי הלהקה "Pearls Before Swine" באלבום הבכורה שלה, שנקרא "Nation Nation Underground".
מבצעים

ריצ'י בלקמור - גיטרה
ג'ון לורד - קלידים, אורגן וקולות רקע
רוד אוונס - שירה
ניק סמפר - גיטרה בס וקולות רקע
איאן פייס - תופים
הערות שוליים

↑  ביקורת וסיקור על האלבום, באתר "Allmusic"
| דיפ פרפל |
| --- | --- | --- |
| איאן גילן • סטיב מורס • רוג'ר גלובר • דון איירי • איאן פייס חברי עבר: ריצ'י בלקמור • רוד אוונס • טומי בולין • ג'ון לורד • ג'ו סטריאני • ניק סימפר • דייוויד קוברדייל • גלן יוז | איאן גילן • סטיב מורס • רוג'ר גלובר • דון איירי • איאן פייס חברי עבר: ריצ'י בלקמור • רוד אוונס • טומי בולין • ג'ון לורד • ג'ו סטריאני • ניק סימפר • דייוויד קוברדייל • גלן יוז |  |
| אלבומי אולפן | Shades of Deep Purple (1968) • The Book of Taliesyn (1968) • Deep Purple (1969) • Deep Purple in Rock (1970) • Fireball (1971) • Machine Head (1972) • Who Do We Think We Are (1973) • Burn (1974) • Stormbringer (1974) • Come Taste the Band (1975) • Perfect Strangers (1984) • The House of Blue Light (1987) • Slaves and Masters (1990) • The Battle Rages On... (1993) • Purpendicular (1996) • Abandon (1998) • Bananas (2003) • Rapture of the Deep (2005) • Now What?!‎ (2013) • Infinite (2017) • Whoosh! (2020)  • Turning to Crime (2021) • =1 (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: bacc3ccf-32aa-3103-b50c-4edaa35e6fb6 
העטיפה המקורי בצבע. כך היה נראה האלבום אלמלא הייתה השגיאה בהדפסה.
Drive My Car

| --- | --- |

 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Rubber Soul
 יצא לאור:  3 בדצמבר 1965
 סוגה:  רוק, רית'ם אנד בלוז
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:28
 כתיבה:  ג'ון לנון, פול מקרטני
 לחן:  ג'ון לנון, פול מקרטני 
 
Drive My Car (תנהג במכונית שלי) הוא שיר של הביטלס, שנכתב בעיקר על ידי פול מקרטני, עם תרומה לירית מאת ג'ון לנון.
השיר פורסם לראשונה בגרסה הבריטית של האלבום Rubber Soul בשנת 1965; שיר זה גם באוסף Yesterday and Today.
המילים

השיר מספר על אישה שהולכת להיות כוכבת קולנוע, והיא מציעה לו את ההזדמנות להיות הנהג שלה, ומוסיפה "ואולי אני אוהב אותך".
כאשר הוא מתנגד כי "סיכוייו" טובים, היא משיבה, "עבודה עבור בוטנים היא טובה / אבל אני יכולה להראות לך זמן יותר טוב."
כאשר הוא מסכים להצעה שלה, היא מודה, "אין לי מכונית וזה שובר לי את הלב / אבל מצאתי נהג וזו התחלה."
מצעדים

| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 48 |
ביצוע

פול מקרטני - שירה, גיטרה בס, פסנתר, גיטרת סלייד
ג'ון לנון - שירה
ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרות
רינגו סטאר - תופים, קאמפאנה, תוף מרים
הערות שוליים

↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88
1921 בארץ ישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««   1920  1919 1918 | 1921  בארץ ישראל |  »»»  1922   1923   1924 |  |
 כל ערכי השנים בארץ ישראל  כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל  אירועים בולטים בעולם ב-1921 פורטל היישוב • לוח שנה של שנת 1921
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1921 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה

שלטון המנדט
הנציב העליון - סר הרברט לואי סמואל
הנהגת היישוב
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
1 במאי – 7 במאי - מאורעות תרפ"א: מעשי אלימות של ערבים נגד היהודים מבוצעים בתחילה ביפו ולאחר מכן ברחבי ארץ ישראל. במהלך המאורעות אשר לוו בביזה, שוד, הרג, ופגיעה ביהודי ארץ ישראל, נהרגו 47 יהודים (כולל הסופר יוסף חיים ברנר) ונפצעו 140 בני אדם נוספים. לערבים היו 48 הרוגים ו-73 פצועים.
2 בנובמבר – באחת מפעולותיה המוצלחות הראשונות, מניסה ההגנה המון ערבי בירושלים שהתפרע לציון יום השנה להצהרת בלפור (מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב).
אירועים בולטים > התיישבות

11 בספטמבר – נוסד מושב נהלל
22 בספטמבר – קיבוץ עין חרוד מוקם על ידי גדוד העבודה.
14 בדצמבר – קיבוץ תל יוסף מוקם על ידי גדוד העבודה.
נוסדה המושבה רמת גן. (תאריך מדויק לא ידוע)
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
6 בינואר – חיים קורפו, שר התחבורה וחבר הכנסת מטעם גח"ל והליכוד (נפטר ב-2015)
17 במרץ – מאיר עמית, מדינאי ישראלי, כיהן כראש המוסד וכשר בממשלת ישראל (נפטר ב-2009)
9 באפריל – יצחק נבון, הנשיא החמישי של מדינת ישראל (נפטר ב-2015)
26 באוגוסט – שמשון עמיצור, מתמטיקאי ישראלי (נפטר ב-1994)
6 בספטמבר – דוד פתל, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2019)
15 בספטמבר – משה שמיר, סופר, מחזאי, פובליציסט, חבר הכנסת ואיש ציבור ישראלי (נפטר ב-2004)
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1921)
2 במאי – יוסף חיים ברנר, סופר והוגה דעות אוקראיני יהודי, ממנהיגי היישוב (נולד ב-1881)
יוסף חיים ברנר
Drive (אלבום של טייסטו)

Drive הוא אלבום האולפן השמיני של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי ההולנדי טייסטו. האלבום יצא לאור ב-21 באפריל 2023 על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, Musical Freedom ו-PM:AM.
רשימת רצועות

| Drive> מס' | Drive> שם | Drive> משך | Drive>  | Drive>  | Drive>  | Drive>  | Drive>  | Drive>  | Drive>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | All Nighter  | 2:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Motto (ביחד עם אווה מקס)   | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 10:35 (ביחד עם טייט מקריי)   | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Business  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Chills (LA Hills) (ביחד עם א בוגי ויט דה הודי)   | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Hot in It (ביחד עם צ'ארלי XCX)   | 2:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Pump It Louder (ביחד עם בלאק אייד פיז)   | 2:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Learn 2 Love  | 2:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Don't Be Shy (ביחד עם קרול ג'י)   | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Bet My Dollar (ביחד עם פרייה ריידינגס)   | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Back Around (ביחד עם AR/CO)   | 2:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Lay Low  | 2:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 31:49 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 21 באפריל 2023 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | Musical Freedom • PM:AM • יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
הערות שוליים

↑  Rodriguez, Krystal (12 באוגוסט 2021). "Tiësto Wants New Karol G Collaboration 'Don't Be Shy' To Be a Post-Isolation Anthem". Billboard. נבדק ב-24 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bloom, Madison (30 ביוני 2022). "Tiësto and Charli XCX Release New Song "Hot in It": Listen". Pitchfork. נבדק ב-5 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FEATURED, MUSIC Tiësto joins forces with the Black Eyed Peas for new single, 'Pump It Louder': Listen". We Rave You. 7 באוקטובר 2022. נבדק ב-8 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Drive by Tiësto on Apple Music". Apple Music. נבדק ב-3 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ac2097a2-437d-4e36-9443-992a1b1dcf3b
Goin' Places

"Goin' Places" הוא אלבום האולפן השנים עשר של חמישיית הג'קסונים והשני מאז שינו את שמו ל"הג'קסונים". זהו האלבום השני והאחרון שהופק בשיתוף פעולה של אפיק ופילדלפיה אינטרנשיונל. שיר הנושא, '"Goin' Places", הגיע למקום ה-63 במצעד הבילבורד 200 ולמקום ה-11 במצעד הרית'ם אנד בלוז. מכירות האלבום הגיעו לכחצי מיליון עותקי ברחבי העולם. כחלק מקידום המכירות של האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בחציון הראשון של שנת 1978.
רשימת השירים

| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> כותב(ים) | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Music's Takin' Over  | ג'ן מק'פדן, ג'ון וייטהד, ויקטור כרסטרפן | 4:26 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Goin' Places  |   | 4:30 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Different Kind of Lady  | הג'קסונים | 4:10 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Even Though You're Gone  |   | 4:31 |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> כותב(ים) | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jump for Joy  | דקסטר ונזל, סינתיה ביגס | 4:42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Heaven Knows I Love You, Girl  |   | 3:55 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Man of War  |   | 3:13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Do What You Wanna  | הג'קסונים | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Find Me a Girl  |   | 4:34 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:52 |  |  |  |  |  |  |
2007 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2006   2005  2004 |  דגל רוסיה | 2007  ברוסיה |  »»»  2008   2009   2010 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-2007 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 2007
2007 ברוסיה הייתה השנה ה-16 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
הנהגה

נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין
ראש הממשלה - מיכאיל פרדקוב עד 14 בספטמבר, ויקטור זובקוב
אירועים בולטים

18 בפברואר – פיצוץ במסעדת מק'דונלדס למזון מהיר בסנקט פטרבורג. שישה איש נהרגו, ביניהם שני ילדים. במרץ אותה שנה נעצרו שישה חשודים בביצוע הפיגוע. היו אלה צעירים, תושבי העיר, שהיו חברי קבוצות לאומניות קיצוניות. מאוחר יותר כמות הנאשמים קוצצה לארבעה ובינואר 2009 בית המשפט העירוני של סנקט פטרבורג מצא שלושה מהם אשמים ודן שניים מהם ל-6 ו-15 שנות מאסר בהתאמה, והשלישי נידון לעבודות שירות.
19 במרץ - פיצוץ גז מתאן במכרה פחם שבמחוז קמרובו גורם למותם של 108 בני אדם.
20 במרץ - 63 בני אדם נהרגו בשריפה בבית קשישים במחוז קרסנודאר.
20 במרץ - אלוף השחמט הרוסי ופעיל האופוזיציה גארי קספרוב נעצר יחד עם למעלה מ-100 מפגינים אחרים תוך שהם ניסו לקיים עצרת מחאה במוסקבה.
23 באפריל - נשיא רוסיה לשעבר בוריס ילצין נפטר בגיל 76.
23 באפריל - חברי ארגון רוסי ימין קיצוני סשן "סוציאליזם לאומי / הכוח הלבן" מפרסם סרטון וידאו באינטרנט המתעד את הוצאתם להורג של שני אנשים, אחד מטג'יקיסטן והשני מדאגסטן.
17 במאי – ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, אלכסיי השני חותם יחד עם ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה לבר שקורלה  על הסכם לאיחוד קאנוני בין שתי הכנסיות לאחר שהן נפרדו זה מזו בשנת 1920.
13 באוגוסט – פיצוץ ברכבת נבסקי אקספרס ממוסקבה לסנקט פטרבורג. 60 איש חטפו כוויות כאשר 25 מהם אושפזו. אף אדם לא נהרג.
20 באוקטובר - מיכאיל גורבצ'וב מקים מפלגה חדשה בשם איגוד הסוציאל-דמוקרטים (ברוסית: Союз социал-демократов).
31 באוקטובר - לפחות 8 בני אדם נהרגים ו-53 נפצעים כאשר לוחמי גרילה מפוצצים אוטובוס בעיר טוליאטי שבמחוז סמרה.
5 בנובמבר - 23 בני אדם נהרגו בשריפה בבית קשישים בכפר השוכן בסמיכות לעיר טולה.
22 בנובמבר - פיגוע תופת באוטובוס ברפובליקת צפון אוסטיה - אלניה גורם למורתם של חמישה אנשים ולפציעתם של 12.
2 בדצמבר - הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007: בבחירות לפרלמנט הרוסי זכתה מפלגתו של ולדימיר פוטין רוסיה המאוחדת עם 62.8% מהקולות.
9 בדצמבר – פיצוץ אוטובוס בתחנת האוטובוסים של נובינומיסק (חבל סטברופול), באוטובוס שיצא מפיאטיגורסק לסטברופול. 2 הרוגים, 14 פצועים.
17 בדצמבר - רוסיה מספקת את המשלוח הראשון של דלק גרעיני לכור הגרעיני בבושהר שבאיראן.
19 בדצמבר - נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נבחר לאיש השנה של המגזין טיים לשנת 2007.
נפטרו

26 במרץ - מיכאיל אוליאנוב, שחקן קולנוע ותיאטרון (נולד ב-1927)
23 באפריל - בוריס ילצין, נשיא רוסיה לאחר פירוק ברית המועצות (נולד ב-1931)
27 באפריל - מסטיסלב רוסטרופוביץ', צ'לן ומנצח רוסי (נולד ב-1927)
2 בנובמבר - איגור מויסייב, כוריאוגרף סובייטי ורוסי (נולד ב-1906
תשדירי בחירות בישראל

תשדירי הבחירות בישראל הם חלק מתעמולת הבחירות של המפלגות המתמודדות בבחירות לכנסת. שידורם של תשדירי בחירות בטלוויזיה החל בבחירות לכנסת השביעית, שנערכו כשנה וחצי לאחר תחילת שידורי הטלוויזיה הישראלית. עם הפעלתם של ערוץ 2 וערוץ 10 הוחל בשידור התשדירים גם בערוצים אלה. תשדירי בחירות משודרים גם ברדיו, בתחנת קול ישראל.
מועדי השידורים נקבעים בידי יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, ולכל מפלגה מוקצה זמן שידור בהתאם לגודלה בכנסת היוצאת. לאורך השנים חלה ירידה באחוזי הצפייה בתשדירים בטלוויזיה, ומחקרים שנערכו מצביעים על כך שהשפעתם זניחה. עם זאת, לאורך השנים היו תשדירים שהשפיעו על מערכת הבחירות, ובמידה מסוימת גם על תוצאותיהן.
דוגמה לעבודת הצוות מאחורי הקלעים בתשדיר טלוויזיה, ארצות הברית, 1952
זמני השידור

תשדירי הבחירות מוסדרים בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959. החוק מסמיך את יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקבוע מהם המועדים אותם יקצה כל אחד משלושת הערוצים לתשדירי הבחירות, וקובע כמה זמן יוקצה לכל רשימה. נכון לשנת 2013 מוקצות לכל רשימה 7 דקות שידור, ולסיעות שכיהנו בכנסת היוצאת מוקצות בנוסף שתי דקות על כל חבר כנסת. למשל, לסיעה בת 30 חברי כנסת מוקצות 67 דקות שידור, לסיעה בת 4 חברי כנסת מוקצות 15 דקות שידור, ולרשימה חדשה 7 דקות שידור. עד שנות ה-80 הונהגו זמני שידור ממושכים יותר, אך הם קוצרו בהדרגה.
בתקופה שבה הונהג חוק הבחירה הישירה, הוקצו זמני שידור גם למועמדים לתפקיד ראש הממשלה, בנוסף לזמני השידורים של הרשימות. לכל מועמד הוקצו 60 דקות שידור, ובבחירות מיוחדות (כפי שהיו הבחירות ב-2001 - 120 דקות לכל מועמד.
זמני השידור לאורך השנים:
| שנה | מערכות בחירות | זמן לרשימה | זמן לכל ח"כ מכהן | זמן לסיעה בת 30 ח"כים | זמן לסיעה בת 4 ח"כים | זמן לרשימה חדשה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | 7, 8, 9 | 10 | 4 | 130 | 26 | 10 |
| 1981 | 10, 11, 12 | 10 | 6 | 190 | 34 | 10 |
| 1989 | 13, 14, 15, 16, 17 | 10 | 3 | 100 | 22 | 10 |
| 2008 | 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25 | 7 | 2 | 67 | 15 | 7 |
אופי התשדירים

תשדירי הבחירות הראשונים, בבחירות לכנסת השביעית, שודרו בעת שהטלוויזיה הישראלית הייתה בראשית ימיה. רבים מהתשדירים לא היו אלא שידורים של נאומים מאספות בחירות. הבחירות לכנסת השמינית נערכו בסמוך לאחר מלחמת יום הכיפורים, ומרבית המפלגות בחרו שלא לרכז מאמצים בתשדירי התעמולה. רק במערכת הבחירות לכנסת התשיעית, ב-1977, השכילו המפלגות לנצל את יתרונות הטלוויזיה, ואף נעזרו לשם כך באנשי מקצוע.
תשדירי הבחירות בשנות ה-80, במיוחד של המפלגות הגדולות, כללו לעיתים קרובות קליפ לצלילי הג'ינגל שליווה את תעמולת הבחירות, ובו נראו נופי הארץ, אזרחים מחויכים ומועמדי המפלגה. הג'ינגל כלל סיסמאות מליציות וביטויים אופטימיים. למשל, ג'ינגל הליכוד בבחירות לכנסת ה-12 ("רק הליכוד יכול") כלל שורות כמו "ביטחון אישי, שלום אמיתי, רק הליכוד יכול; משק חברתי וצדק חברתי, רק הליכוד יכול", ואילו ג'ינגל המערך ("המערך - הדרך לפריצת דרך") כלל שורות כמו "אם נרצה, ישראל תחיה אחרת, בביטחון וצמיחה; תחיה בשלום ופריחה, אם נרצה, אין זו אגדה". עם התקצרות זמני השידור, ויתרו בהדרגה המפלגות על השימוש בקליפים מהסוג הזה.
מאפיינים נוספים של תשדירי הבחירות בשנות ה-80 כללו גם הסברים מפורטים של ראשי המפלגות על תוכניותיהם ומצעיהם, וכן שימוש במנחה שקריין קטעי קישור בין חלקי התשדירים, ואף התייחס לתשדירי המפלגה היריבה. גם אלמנטים אלה נעלמו בהדרגה מהתשדירים. הבדרן ספי ריבלין הופיע בקטעים קומיים בתשדירי הבחירות של הליכוד בבחירות לכנסת העשירית ובבחירות לכנסת ה-11. בבחירות לכנסת ה-11 אימץ גם המערך את רעיון השימוש בבדרנים, ובתשדיריו הופיעה שלישיית הגשש החיוור.
באותה העת היה מקובל גם כי המפלגות שידרו בכל ערב תשדיר אחר. מגמה זו החלה להשתנות במערכת הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה (1996). תשדירי הבחירות של בנימין נתניהו, בעצתו של היועץ ארתור פינקלשטיין, כללו מסרים פשוטים וברורים שחזרו על עצמם שוב ושוב. הסיסמה "פרס יחלק את ירושלים" חזרה שוב ושוב מדי ערב. תשדירים נוספים הראו זגוגית נשברת, שהמחישה את חוסר האמון שיש לחוש כלפי הבטחותיו של ערפאת, וכן תמונה של ערפאת ופרס הולכים שלובי יד שצולמה בוועידה כלכלית בדאבוס. הסיסמה הראשית שליוותה את התשדירים, וחזרה שוב ושוב, הייתה "אין שלום, אין ביטחון, אין סיבה להצביע פרס". במערכות הבחירות הבאות אימצו מפלגות נוספות גישה דומה.
פסילת תשדירים

לפי חוק הבחירות (דרכי תעמולה), תשדירי הבחירות מובאים מבעוד מועד לאישורו של יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, ובסמכותו שלא לאשר את שידורם. החוק אינו מציין מהם שיקוליו של יושב ראש הוועדה.
פסילת תשדירים > תשדיר חרות (2003)

בעתירה שהוגשה במהלך הבחירות לכנסת השש עשרה נגד החלטת יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, מישאל חשין, לפסול תשדיר של רשימת חרות, פסק בית המשפט העליון כי בסמכותו של יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לפסול תשדירי בחירות אם הם פוגעים באינטרס הציבורי, ובכלל זה אם הם פוגעים ברגשות הציבור.
התשדיר שנפסל באותו מקרה כלל קטע בו הושמע השיר "בילאדי בילאדי" לצלילי "התקווה", וברקע נראה משכן הכנסת כשמעליו מתנוסס דגל ישראל ההופך בהדרגה לדגל פלסטין. השופט חשין קבע בהחלטתו שהתשדיר מהווה "ביזוי ההמנון הלאומי ופגיעה בו, ביזוי ופגיעה המביאים לגירוי יצרים ואף להסתה". בית המשפט העליון קיבל את עמדתו של חשין ברוב של שני שופטים (אליהו מצא וטובה שטרסברג-כהן אל מול דעתו של נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, שסבר כי ניתן לפגוע בחופש הביטוי של המפלגה שהתשדיר מטעמה רק אם קיימת ודאות קרובה כי אם הביטוי יושמע תתרחש פגיעה קשה וממשית באינטרס הציבור. ברק סבר כי הפגיעה ברגשות הציבור אינה קשה עד כי היא מצדיקה את פסילת התשדיר.
פסילת תשדירים > תשדיר שינוי (2006)

במהלך הבחירות לכנסת השבע עשרה, שוב נדרש בית המשפט העליון לסוגיית גבולות חופש הביטוי בתשדירי הבחירות. יושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית, השופטת דורית ביניש, פסלה לשידור תשדיר של מפלגת שינוי. בתשדיר נראה אדם חילוני צועד לכיוון הקלפי, ובדרכו נתלים על רגליו חרדים, ומקשים על צעדיו. כאשר האיש מתלבט האם לבחור באחת המפלגות הגדולות, החרדי הצמוד לרגלו מחייך, ואילו כאשר הוא נוטל את הפתק של מפלגת שינוי, החרדי מנענע בראשו לשלילה. לאחר שהחילוני בוחר בסופו של דבר בשינוי, מתפוגגים החרדים שהיו צמודים לרגלו בעשן שחור, בליווי קולות נפץ.
לאחר שידור התשדיר ביום השידורים הראשון, פנתה ביניש למפלגת שינוי, ודרשה לתקן את התשדיר, מאחר שהוא מהווה "פגיעה בוטה בציבור החרדי, ועקב כך גם פגיעה בלתי ראויה ברגשות הציבור בכלל. הכוונה לכך שבתמונות מסוימות מופיעות דמויות של אנשים, חרדים על פי לבושם, הנדבקים לרגלו של אדם חילוני ההולך ברחוב ונגררים אחריו על הכביש בצורה מבישה. בסופו של הקטע מתפוגגים החרדים בדרך לא ברורה, ונותרת מגבעת אחת על הרצפה המותירה מקום לדמיון להשלים כיצד מתפוגגים האנשים". לאחר שהמפלגה סירבה לשנות את התשדיר, הורתה ביניש להחשיך את המסך בכל פעם שנראה החרדי נגרר על הרצפה.
מפלגת שינוי עתרה לבג"ץ נגד החלטה של ביניש. הנשיא ברק חזר על גישתו מפסק הדין בעניין חרות, לפיה יש לאפשר חופש ביטוי רחב, אך פסק כי המקרה "נופל לגדרם של אותם חריגים שבהם עולה הפגיעה ברגשות לכדי ביזוי, השפלה, ופגיעה כה קשה בכבוד האדם, עד כי אין להגן עליו. מדובר באחד המקרים החריגים בהם הפרסום מזעזע את אמות הסיפים של הסובלנות ההדדית. הטעם לכך הוא, כי יש בו דמיון מעורר חלחלה לתעמולה אנטישמית, ההופך את היהודי החרדי ליצור חסר פנים, ל"לא אדם" הזוחל על הרצפה והנצמד כעלוקה לחילוני. סופו של חרדי זה שהוא מתאדה ונעלם בעשן. תיאור זה מבזה ומשפיל, והוא פוגע בכבוד האדם בכלל, ובכבודו של היהודי החרדי בפרט. הוא מפשיט ממנו את צלמו ואת כבודו כאדם. הוא מעלה בעיני המתבונן זכרונות קשים של מיליוני אחינו שעלו באש במשרפות הנאציות. תיאור זה עובר את רמת הסיבולת הדרושה בחברה דמוקרטית". לעמדתו של ברק הצטרפה גם השופטת אילה פרוקצ'יה, ואילו השופט אליעזר ריבלין קבע כי התשדיר "גבולי", ומשכך ביסס את נימוקו לדחיית העתירה בכך שהחלטתה של יושבת ראש ועדת הבחירות סבירה, ואין עילה להתערבות בית המשפט.
פסילת תשדירים > תשדירי בל"ד ועוצמה לישראל (2013)

במהלך הבחירות לכנסת התשע עשרה פסל יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, השופט אליקים רובינשטיין תשדיר של בל"ד, בו נראו דמויות מאוירות של חברי כנסת מהימין, כשהן שרות את "התקווה" לצלילי לחן ערבי. עילת הפסילה הייתה ביזוי ההמנון. בנוסף, פסל רובינשטיין קטעים מתשדיר בחירות של "עוצמה לישראל", בו צוינו שמותיהם של יישובים ערביים כמקומות בהם ישנם תושבים שאינם מקיימים את חובותיהם לפי החוק, בנימוק שהתשדירים "עלולים – ברמת ודאות קרובה – לפגוע ברגשותיה של האוכלוסייה הערבית, וכן ברגשותיהם של יהודים, אשר שימשו ועודם משמשים כמטרה לרדיפה על רקע גזעני ברחבי העולם".
שתי המפלגות עתרו לבג"ץ נגד ההחלטה, והוא דן בעתירות במשולב. הנשיא אשר גרוניס המשיך בגישתו של ברק בפסקי הדין בעניין חרות ושינוי, וקבע כי "קשה לומר שמתקיימים המבחנים המחמירים המצדיקים את הגבלת חופש הביטוי של הרשימות, או שמידת הפגיעה ברגשות הציבור כתוצאה מצפייה בתשדירים אלה היא "מעבר לרמת הסיבולת הראויה"."
גרוניס אף השווה בין התשדיר של בל"ד לבין התשדיר של חרות מ-2003, שנפסל בנימוק דומה, והסביר כי "בתשדירה של רשימת בל"ד נותרו מילות התקווה ללא שינוי, ושוּנה הלחן של השיר. התשדיר בכללותו, למעט החלק של שירת ההמנון, הוא בערבית. הוא פונה בסיומו באופן מובהק לאוכלוסייה הערבית, וקורא לה לממש את זכות הבחירה כדי לעצור את גל החקיקה המזיק, לטענתה. הפגיעה שתשדיר זה מעורר ברגשות הציבור אינה עולה כדי הפגיעה שנגרמה על ידי התוכן הפוגעני שהוצג בתשדיר התעמולה של חרות. אין בה פנייה לארגוני טרור; אין בה קריאה לטרנספר יהודי; ואין בה שימוש בסמל לאומי נוסף – דגל ישראל. כל אלה מבחינים הבחנה משמעותית בין שני התשדירים... המנון המדינה הוא סמל לאומי. אך, עצם הקריאה לאתגר את מידת התאמתו של ההמנון לכלל אזרחי המדינה, אין בה – ולוּ באופן שהוצג בתשדיר – כדי להוות פגיעה בעצמה הנדרשת לשם מניעה מראש של הביטוי". בנוסף, עמד גרוניס גם על ההבדלים בין התשדיר של עוצמה לישראל לבין התשדיר של שינוי שנפסל, וקבע כי "הגם שהוא כולל פניה שיש בה נימה גזענית לקבוצת אוכלוסייה מסוימת, אין בו את אותה מידה של השפלה ופגיעה בכבוד שבאה לידי ביטוי בפרשת שינוי. אין בו משום "ערעור אמות הסיפים של הסובלנות ההדדית". התשדיר אינו מעודד סובלנות, אך אין לומר כי הדברים המושמעים בו הם מעבר לרמת הסיבולת הראויה בחברה דמוקרטית."
שתי העתירות התקבלו פה אחד, בהסכמת השופטים מרים נאור, עדנה ארבל, סלים ג'ובראן ואסתר חיות, והתשדירים שודרו בהמשך.
תשדירים שנויים במחלוקת

תשדירים נוספים אמנם לא נפסלו, אך הוסרו מלוח השידורים בשל לחץ ציבורי.
תשדירים שנויים במחלוקת > תשדיר "כוכבית גיור" (ש"ס, 2013)

תשדיר "כוכבית גיור", של מפלגת ש"ס הציג טקס חופה וקידושין שבו מתחת לחופה ניצבים כלה, בעלת מראה רוסי ומבטא רוסי וחתן מזרחי. החתן מופתע לגלות מכשיר פקס מתחת לחופה והכלה מסבירה לו "ביתנו שלח" (רמז למפלגת ישראל ביתנו), כדי "לקבל אישור מכוכבית גיור". החתן הנדהם שואל: "רגע, את לא יהודייה?" והכלה שולפת תעודת גיור ממכשיר הפקס ועונה: "עכשיו כן". הכלה רוכנת אל החתן כדי לנשקו, אך הוא נרתע ממנה בסלידה. התשדיר ספג גינויים רבים במערכת הפוליטית, בטענה שהוא גזעני ופוגע בעולים מברית המועצות לשעבר. בעקבות הביקורת הרבה על התשדיר פנה יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, אליקים רובינשטיין, לש"ס וביקש שלא לשדרו יותר, משום שבעקבות הסרטון "תיתכן תחושה של פגיעה מכלילה, שראוי להימנע ממנה ככל הניתן". בש"ס נענו לבקשה, אך הבהירו שמלכתחילה לא התכוונו לשדרו יותר מפעמיים.
תשדירים שנויים במחלוקת > תשדיר מפלגת כלכלה (2013)

בתשדיר נוסף, של מפלגת כלכלה, נראתה אישה המסירה פרטי לבוש כדי להמחיש את נטל המס ועלויות המחיה, עד שהיא נותרת בתחתונים וחזייה בלבד, ואף את החזייה היא מסירה, כאשר שניים ממועמדי המפלגה מסתירים אותה. ארגוני נשים פנו ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית בטענה שהתשדיר סקסיסטי ומחפיץ נשים. בתשובתו ציין רובינשטיין כי כשצפה בתשדיר ערב שידורו סבר כי הוא "משקף טעם רע ויש בו וולגריות" אך "אינו מגיע לעוצמה של פסילה". עם זאת, בעקבות הפניות, ביקש לבוא בדברים עם המפלגה לשם הסרת התשדיר, אלא שבינתיים היא הסירה אותו בעצמה.