stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טביעת המעבורת טויה מארו
האסון

טויה מארו הייתה מעבורת רכבת בבעלות חברת הרכבות הלאומית של יפן. היא הושקה בשנת 1947. היא הייתה בעלת מעמס של 3,898 טונות ושירתה בקו שבין נמל הקודטה שבהוקאידו לבין נמל אומורי שבהונשו, אותו כיסתה בזמן של 4.5 שעות הפלגה. צוותה מנה 120 איש והיא הייתה מסוגלת לשאת 1,128 נוסעים.
סופת הטייפון מארי נעה דרך האי הונשו והגיעה לים יפן בצהרי ה-26 בספטמבר 1954 במהירות של למעלה ממאה קילומטר לשעה. התחזית הייתה שהיא תגיע למצר צוגרו בשעה 17:00 באותו יום.
בשעה 11:00 הגיעה האונייה לנמל הקודטה לאחר מסעה הראשון באותו יום מאומורי. היא הייתה אמורה להפליג שוב בשעה 14:40 ולהגיע לאומורי לפני הגעת הטייפון, אך הפלגתה התעכבה לאחר שהועברו אליה נוסעים וכלי רכב ממעבורת אחרת שהפלגתה בוטלה.
ב-15:10 ביטל קברניט הטויה מארו את ההפלגה, אך לאחר שיפור במזג האוויר ב-17:00 החליט להפליג, בסברה שהטייפון כבר עבר במצר כפי שנחזה. למעשה הטייפון רק האט. באופן לא טיפוסי הוא גם התחזק בעוברו מעל ים יפן.
בשעה 18:39 הפליגה הטויה מארו מהקודטה. זמן קצר לאחר מכן התגברה הרוח שנשבה לעברה מכיוון דרום-דרום-מזרח. ב-19:01 הורידה האונייה עוגן כדי להמתין לשיפור במזג האוויר, אך עקב הרוח הוא לא החזיק מעמד. מים חדרו לאונייה דרך סיפוני המטען ומנוע הקיטור שלה פסק מלפעול. האונייה החלה להיסחף ללא שליטה. קברניט האונייה החליט לנסות להעלות אותה על החוף ליד הקודטה.
בשעה 22:26 התקרבה האונייה לחוף ושידרה קריאת מצוקה, אך הגלים היו כה חזקים עד כי ב-22:43 התהפכה המעבורת ושקעה בים כמה מאות מטרים מהחוף. לפחות 1,159 משוכניה נספו, לרבות למעלה ממחצית אנשי צוותה. רק כ-150 מיושבי האונייה ניצלו. מספר הנספים המדויק איננו ידוע משום שנוסעים נוספים עלו על סיפון המעבורת ואחרים ירדו ממנה זמן קצר לפני ההפלגה.
אותה סופת הטייפון גרמה לטביעתן של ארבע מעבורות נוספות וכ-200 כלי שיט קטנים נוספים, ומספר הנספים הכולל באותו יום הגיע ל-1,430 לפחות.
טביעת המעבורת טויה מארו הייתה אחד הגורמים שהביאו לאחר שנים לבנייתה של מנהרת סייקן בין האיים הוקאידו והונשו. עם זאת שירות מעבורות ממשיך עדיין לפעול במצר צוגרו.
טוסיה אלטמן

| --- | --- |

טוסיה אלטמן
 לידה:  24 באוגוסט 1918 ולוצלאווק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  26 במאי 1943 (בגיל 24) גטו ורשה, גנרלגוברנמן 
 מדינה:  פולין 
 פרסים והוקרה:  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי 
 
טוסיה טאובה (טובה יונה) אלטמן (24 באוגוסט 1918, ליפנו, פולין – מאי 1943) הייתה חברה בהנהגה המרכזית של "השומר הצעיר" בפולין, לוחמת יהודייה במרד גטו ורשה בתקופת השואה ומסמליו של נופליו.
ילדות ונעורים

נולדה ב-24 באוגוסט 1918 בעיירה ליפנו שבפולין, בת לאנקה (מניה) ילידת וילנה ולגוסטב, שען במקצועו, בן למשפחת חסידים, אחות ליז'יק. למדה בגימנסיה יהודית בעיר הסמוכה ולוצלאווק, בה חוזקו דעותיה הציוניות בהתאם לחינוך שקיבלה בביתה. בהיותה בת 11 הצטרפה לתנועת "השומר הצעיר" ובשנת 1934 קיבלה את הקבוצה הראשונה של בנות בהדרכתה. בקיץ 1938 הצטרפה לקיבוץ ההכשרה בצ'נסטוחובה, אך עוד באותו הקיץ נקראה על ידי ההנהגה הראשית להדריך במושבת קיץ במזרח פולין. בסתיו 1938 הוזמנה להצטרף להנהגה הראשית בוורשה. תפקידה היה תכנון וריכוז הפעילות החינוכית.
פעילותה בתחילת מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטה יחד עם חברים נוספים מהנהגת "השומר הצעיר" לאזור הכיבוש הסובייטי בווילנה. בווילנה, לצד חברים בכירים אחרים ב"שומר הצעיר", ביניהם מרדכי אנילביץ', לקחה חלק בכל פעילויות ההנהגה הראשית, בארגון ובעזרה לחברי התנועה שהגיעו תשושים מפולין ועסקה גם בגיבוש המסגרות החברתיות והכלכליות שנוצרו בחיי התרבות. בסוף שנת 1939, בשל הידיעות על חניכי התנועה שנשארו ללא הנהגה בפולין, הוחלט כי תחזור לשטחי הכיבוש. מלבד ניסיונה בהדרכה, ההחלטה לבחור בה נבעה מכך שהייתה ידועה במסירותה ובכישרונה לקשור קשרים עם אנשים ולעורר את חברי וחברות התנועה ברחבי הגנרלגוברנמן לפעולה.
כקשרית בארגון היהודי הלוחם

בדצמבר 1939, לאחר שגברה על הקשיים במעברי הגבולות ולאחר מפגש בוולוצלאבק עם משפחתה, חזרה לוורשה כדי להמשיך בפעילות התנועה. בשנת 1941 יצאה לביאליסטוק, לברנוביץ', לקרקוב, לווילנה וללבוב. הייתה הראשונה מקרב חבריה שחזרה מווילנה לוורשה. ב-18 בדצמבר קיבלו חבריה בווילנה גלוית דואר ששלחה, בה דיווחה למרדכי אנילביץ' כי "משפחתנו נמצאת במצב קשה במצב יותר גרוע משתיארת לעצמך". דאגתה למשפחתה שהייתה כלואה בגטו ורשה הטרידה אותה ובמהלך שליחותה לטארנוב שלחה חבילות מזון גם לחבריה בתנועה וגם למשפחתה.
בסוף ינואר 1941 חזרה לוורשה עם מידע על גורל היהודים בשטחי הכיבוש. באחד ממכתביה כתבה: "ישראל גווע לעיניי, ואני פוכרת ידיים ואיני יכולה לעזור לו. הניסית פעם להטיח ראש בכותל? יש לי רק תשוקה אחת, להודיע לעולם כי ישראל כה חולה...". ב-7 באפריל 1942 כתבה את מכתבה האחרון, שהיה מיועד לאדם רנד, חבר התנועה. במכתב ביטאה את תחושת חוסר האונים מול ההרס והמוות להם הייתה עדה.
ההיסטוריון פרופסור ישראל גוטמן, ניצול השואה, כתב עליה:
לעתים קרובות מאוד הייתה מופיעה טוסיה. עלה בידה לשמור על חיוכה ועיניה הגדולות הישירו מבטן באמונה רבה. ימים מעטים הייתה מבלה בגטו, אך על הרוב הייתה רואה דברים שאנו לא שמנו לב להם. היו בה עדינות ועומק רוחני שנשכח לעתים קרובות כל כך אצל רבות מחברותינו. שבועות וחודשים של מסעות, העבודה המייגעת המורטת עצבים, המגע המתמיד עם זרים, הסכנה שליוותה אותה כצל - כל אלה לא שינו את טבעה. הייתה מתיישבת מוקפת אנשים ומספרת על תנועת המלחמה בפולש המתעוררת במדינה, על אנשים, על מאורעות, ורק לעתים רחוקות על עצמה.
לוחמת במרד גטו ורשה

ב-28 ביולי 1942, עם הקמת הארגון היהודי הלוחם, נשלחה יחד עם פרומקה פלוטניצקה, אריה וילנר ולאה פרלשטיין לצד הארי של ורשה להמשיך בתפקידה כקשרית במחתרת. בחירתה לשליחות בצד הארי ליצירת קשרים עם המחתרות הפולניות הייתה טבעית: היא הייתה דמות מרכזית ב"השומר הצעיר", דוברת פולנית רהוטה, חברותית ומנוסה בחיים שמחוץ לחומות, בדרכי הקיום וההישרדות בצד הארי. במסגרת פעילות זו הבריחה נשק, הוציאה קבוצות חברים לשורות הפרטיזנים מהגטו, עזרה לפליטים להתחבא, העבירה כספים והעבירה חברים לוורשה.
ב-1943 חזרה לגטו עם טמה שניידרמן. נלכדה והובלה לגירוש, אך הצליחה לברוח בעזרת שוטר יהודי שהכיר אותה. לחמה במרד גטו ורשה שפרץ באפריל עם ההנהגה הראשית שנמצאה בבונקר ברחוב מילא 18. העבירה ידיעות, הערכות מצב ותביעות נשק. מדי פעם יצאה מבונקר המפקדה, חמושה באקדח וברימונים, למשימות חילוץ שונות.
ב-8 במאי 1943 התגלה הבונקר. אף על פגיעה ברגלה ובראשה הצליחה להימלט דרך תעלות הביוב והסתתרה בבית החרושת לצלולואיד יחד עם לוחמים יהודים נוספים. ב-24 במאי 1943 פרצה שרפה בבית החרושת. אלטמן, שנכוותה בשרפה, ברחה יחד חברה בשם שפרה, אך שתיהן נלכדו על ידי המשטרה הפולנית ונמסרו לידי הגסטאפו. היא מתה מפצעיה, ככל הנראה ב-26 במאי 1943, והיא בת 25.
הנצחה

כשנודע בארץ ישראל על מותה כתב נתן אלתרמן את השיר "נערה עבריה", שפורסם ב"טור השביעי" בעיתון "דבר" ב-4 ביוני 1943. השיר הוא הספד על טוסיה אלטמן וצביה לובטקין, שלפי הידיעות נהרגו במהלך מרד גטו ורשה. זמן קצר אחר כך התברר שהידיעות שהתקבלו לא היו מדויקות או לא נכונות. טוסיה אלטמן לא נהרגה במהלך המרד אלא אחרי שנתפסה על ידי הגרמנים וצביה לובטקין נשארה בחיים. בשיר תיאר אלתרמן נערה עבריה בשמלה צחורה שאחזה בנשק אבל לא נטשה את תפקידיה בבית.
בדצמבר 1945 הקימו פליטים יהודים במחנה העקורים לנדסברג שבגרמניה את "קיבוץ לוחמי הגטאות על שם טוסיה אלטמן".
ב-1949 הקימו ניצולים מתנועת "השומר הצעיר" בפולין את הגרעין על שם טוסיה אלטמן. חברי וחברות הגרעין נמנו עם מייסדי קיבוץ גזית.
על שמה "קן השומרים", ברחובות, הקן העירוני הוותיק ביותר של תנועת השומר הצעיר.
האנדרטה יד לילדי הגולה שבקיבוץ משמר העמק הוקמה בהשראת מכתבה האחרון של טוסיה אלטמן לקרוביה בארץ. משפט מן המכתב מונצח באנדרטה: "ישראל אובד לעיני. אני פורשת כפי וקצרה ידי מהושיע. הושיעו!".
דמותה הוצגה בסרט האמריקאי "התקוממות", סרט טלוויזיה המספר על מרד גטו ורשה משנת 2001. דמותה גולמה על ידי השחקנית לילי סובייסקי.
לקריאה נוספת

זיוה שלו, טוסיה: טוסיה אלטמן - מההנהגה הראשית של "השומר הצעיר" להנהגת הארגון היהודי הלוחם, הוצאת מורשת, 1992
טוסיה אלטמן באלבום גיבורים ונואשים: 60 שנה למרד גטו ורשה (עורך: דני דור), בית לוחמי הגטאות, 2003, עמ' 114–116
שרון גבע, אל האחות הלא ידועה: גיבורות השואה בחברה הישראלית, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010
הערות שוליים

↑  זיוה שלו, טוסיה, תל אביב: מורשת, 1992, עמ' 21
↑  שלו, טוסיה, עמ' 25–28
↑  שלו, טוסיה, עמ' 34–36
1 2 3  דני דור (עורך), גיבורים ונואשים: 60 שנה למרד גטו ורשה, בית לוחמי הגטאות, 2003, עמ' 115
↑  שלו, טוסיה, עמ' 54–56
↑  שלו, טוסיה, עמ' 89
↑  שלו, טוסיה, עמ' 141
↑  מלחמת היהודים בגיטאות, משמר, 22 באוקטובר 1944ייסוד הארגון היהודי הלוחם, באתר יד ושם
↑  שלו, טוסיה, עמ' 152–167
↑  שלו, טוסיה, עמ' 170-171
↑  שלו, טוסיה, עמ' 180
↑  שלו, טוסיה, עמ' 186
↑  גיבורים ונואשים: 60 שנה למרד גטו ורשה, עמ' 115–116
↑  שלו, טוסיה, עמ' 187–196
↑  נתן א., נערה עבריה, דבר, 4 ביוני 1943
↑  מרדכי נאור, "המשורר והשואה", הטור השמיני: מסע היסטורי בעקבות הטורים האקטואליים של נתן אלתרמן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2006, עמ' 107–108
↑  שרון גבע, אל האחות הלא ידועה: גיבורות השואה בחברה הישראלית, הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ' 22, 42
↑  אבינועם יעקב פת לחיות בלנדסברג, לחלום על דגניה, בשביל הזיכרון, 4 בנובמבר 2000
↑  קיבוץ גזית, באתר תנועת העבודה הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312463105171  BnF: cb14592314f (data)  GND: 119520508  ISNI: 0000 0001 0776 5637  LCCN: no93028930  VIAF: 5743022   WorldCat (עם VIAF): 5743022
טוסנו

טוסנו (ברוסית: Тосно) היא עיר במחוז לנינגרד, ברוסיה, המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז המוניציפלי של טוסנו. העיר אוזכרה לראשונה בשנת 1500 והוקמה על גדות נהר טוסנה ועל שמו העיר נקראת.
מאז 1963 היישוב מהווה לעיר והיא נחשבת לעיר תעשייתית בעיקרה בשל ריבוי מפעלים תעשייתיים בתחומה. אוכלוסייתה מונה 38,289 תושבים (נכון לשנת 2016) והיא שוכנת במרחק של 53 קילומטרים מדרום מזרח לעיר סנקט פטרבורג.
היסטוריה

היישוב טוסנו אוזכר לראשונה בשנת 1500 והיה חלק מוודסקאיה פיאטינה באדמות נובגורוד. בשנת 1708 היישוב נכלל במחוז אינגרמנלנד (שבשנת 1710 הייתה לפלך סנקט פטרבורג).
במהלך המאות ה-18 וה-19 היישוב התפתח מאוד בשל מיקומו הגאוגרפי על הדרך שבין מוסקבה לסנקט פטרבורג. משנת 1774 היוותה תחנת מעבר. בשנת 1849 נפתחה תחנת הרכבת טוסנו, שחיברה בין סנקט פטרבורג ליישוב צ'ודובו.
בשנת 1913 המחוז שינה שמו לפטרוגרד וב-1924 הפך למחוז לנינגרד.
ב-1 באוגוסט 1927 הוקם מחוז קולפינו וטוסנו הייתה לחלק ממנו. ב-1930 קולפינו פורק וטוסנו הפכה למרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז טוסנו שאך הוקם. ב-1935 הוענק לעיר מעמד של יישוב אורבני.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, מה-28 באוגוסט 1941 ועד ה-26 בינואר 1944 הייתה כבושה בידי כוחות הורמאכט של גרמניה הנאצית ונהרסה כמעט כליל, אוכלוסייתה גורשה למדינות הבלטיות. לאחר המלחמה העיר שוקמה.
ב-1962 הוקמה תחנת רדיו וב-1 בפברואר 1963 נשיאות הסובייט העליון אישרה את הפיכת טוסנו לעיר.
כלכלה > תעשייה

בעיר מפעלי תעשייה רבים בתחום הבנייה ובה גם מפעל גדול של חברת קטרפילר.
כלכלה > תחבורה

טוסנו ניצבת על אם הדרך בין מוסקבה וסנקט פטרבורג ובה עוברות מסילות הברזל של רכבת מוסקבה-סנקט פטרבורג והכביש הפדרלי M10 המקשר בין הערים.
מזרחית לעיר ישנה תחנת רכבת שהוקמה בשנת 1851 ומקשרת מאז את טוסנו עם סנקט פטרבורג והעיר גטצ'ינה.
ספורט ותרבות

מועדון הספורט המפורסם והמצליח ביותר הוא מועדון הכדורגל טוסנו שהוקם בשנת 2013 וזכה בגביע הרוסי במאי 2018.
בעיר ישנם מונומנטים ואנדרטאות לזכר מלחמת העולם השנייה. בעיר שוכן גם מוזיאון טוסנו להיסטוריה מקומית והוא המוזיאון הממלכתי היחיד בטוסנו וסביבתה.
בקרב ילידי העיר ידועים ההיסטוריון הרוסי פאבל אלנדסקי (1844 - 1883) והכדורסלנית מריה סטפאנובה שגדלה בעיר.
ערים תאומות

לעיר הסכם ערים תאומות עם:
נורווגיה בלאנגן (אנ'), נורווגיה
גלריה

מלון טוסנו בעיר
נהר טוסנה בתחומי העיר
קבר אחים של חיילים סובייטים במרכז טוסנו
כביש הגישה לעיר
סניף דואר בטוסנו
אנדרטה לקורבנות אסונות קרינה רדיואקטיבית
בניין מגורים טיפוסי בעיר
בניין עיריית טוסנו
הערות שוליים

↑  Административно-территориальное деление Ленинградской области. стр. 195
↑  Как запускалось производство карьерных "трудяг" Caterpillar?
↑  Тосненский историко-краеведческий музей
| מחוז לנינגרד |
| --- | --- | --- |
| מרכז אדמיניסטרטיבי | גטצ'ינה |   |
| ערים | אוטראדנויה • איוואנגורוד • בוקסיטוגורסק • גטצ'ינה • וולוסובו • וולחוב • ויבורג • ויסוצק • וסוולוז'סק • טוסנו • טיחווין • לוגה • לודיינויה פולה • לומונוסוב • ליובאן • מורינו •נוביה לדוגה • ניקולסקויה • סבטוגורסק • סוסנובי בור • סיאסטרוי • סלאנצי • סרטולובו • פודפורוז'יה • פיקאליובו • פריאוזרסק • פרימורסק • קאמנוגורסק • קומונר • קינגיספ • קירובסק • קירישי • שליסלבורג |   |
| מחוזות משנה | בוקסיטוגורסק • גטצ'ינה • ויבורג • וולוסובו • וולחוב • וסוולוז'סק • טוסנו • טיחווין • לוגה •  לודיינויה פולה • לומונוסוב • סוסנובי בור • סלאנצי • פריאוזרסק • פרימורסק • קאמנוגורסק • קומונר • קינגיספ • קירובסק • קירישי |   |
| מושלים | אלכסנדר בליאקוב • ואדים גוסטוב • ולרי סרדיוקוב • אלכסנדר דרוזדנקו |   |
| שונות | סמל • דגל • חלוקה מנהלית • האספה המחוקקת • הממשלה |   |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530568805171  MusicBrainz: a2785486-5fde-4682-9ba6-e655d0d536a2  NKC: ge919475 
תחנת הרכבת של טוסנו
טאצ'ירה

טאצ'ירה (בספרדית: Táchira) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת על הרי האנדים במערב ונצואלה, גובלת בסוליה בצפון, במרידה ובברינס במזרח, באפורה בדרום ובקולומביה במערב.
המדינה משתרעת על שטח של 11,100 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,168,908 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן קריסטובל.
היסטוריה

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. כלכלת האזור, גם לאחר עצמאות ונצואלה, התבססה על גידול קפה (צמח) וטאצ'ירה הייתה יצואנית הקפה החשובה ביותר בוונצואלה.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. מיקומו בהרי האנדים בודד את האזור משאר חלקי ונצואלה והוא ספג השפעה תרבותית חזקה מקולומביה.
ב-1864 הפכה ונצואלה למדינה פדרלית ובמקום נוצרה מדינת טאצ'ירה. כעבור שנים ספורות המדינה סופחה לסוליה, עד שב-1881 טאצ'ירה אוחדה עם מרידה וטרוחיו ליצירת מדינת לוס אנדס. לוס אנדס פורקה בחזרה למרכיבותיה ב-1899.
באותה שנה סיפריאנו קסטרו, איש צבא מטאצ'ירה, הוביל את מהפכת השיקום הליברלית (Revolución Liberal Restauradora), שאחת ממטרותיה הייתה השתלטות של אנשי האנדים על השלטון בוונצואלה. קסטרו הדיח את הנשיא איגנסיו אנדרדה והתחיל תקופה של כמה עשרות שנים בהן שלטו בוונצואלה נשיאים מטאצ'ירה. במהלך המאה ה-20 7 מנשיאי ונצואלה הגיעו מטאצ'ירה, יותר מכל מדינה אחרת.
בסוף המאה ה-19 התגלו בטאצ'ירה מצבורי הנפט הראשונים בוונצואלה, שהפכו עם השנים למקור הכנסתה המרכזי של המדינה.
כלכלה

כלכלת טאצ'ירה מסתמכת על הפקת נפט, תעשייה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול בננות, קנה סוכר, קפה, שום ושעועית, גידול מקנה ותיירות.
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת טאצ'ירה, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
| מדינות ונצואלה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו |  |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559643705171  MusicBrainz: 8c171f41-da49-4772-981d-cf43dc41a430
יאנוב פודלאסקי

| --- | --- |

מצודה בכפר
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  ביאלא פודולסק
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,659 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°11′N 23°12′E﻿ / ﻿52.183°N 23.200°E﻿ / 52.183; 23.200
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייאנוב פודלאסקי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייאנוב פודלאסקי(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהיאנוב פודלאסקי(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהיאנוב פודלאסקי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יאנוב פודלאסקי (בפולנית: Janów Podlaski) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

יאנוב פודלאסקי נזכר לראשונה במאה ה-15 כיישוב בבעלות הבישופים של לוצק, ובשנים אלה שימש כמרכזי דתי ליישובים החקלאיים שסביבו. במחצית השנייה של המאה ה-15 הוענקו ליישוב זכויות עיר, והיתרים לקיים בו ירידים ושווקים.
יהודי יאנוב פודלאסקי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1704, ובשנים שלאחר מכן כבר התקיימה בכפר קהילה עצמאית, עם בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין. בתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב 2,149 יהודים, וצביונה של הקהילה במקום היה דתי. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי התעללות ביהודיו, והטילו עליהם גזירות שונות. בסוף אוגוסט 1942 עוד נמנו ביישוב 1,883 יהודים.
ב-19 בספטמבר 1942 הוצא צו גירוש לכל יהודי היישוב, אשר נצטוו לעבור לביאלא פודולסק. לפני הגירוש, נשדדו יהודי היישוב משארית רכושם. מביאלא פודולסק שולחו יהודי היישוב תוך מספר ימים למיינדזיז'ץ פודלסקי, תוך רצח חלקם במהלך האקציה, ומשם שולחו עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.
יאנה קרמרנקו

יאנה קרמרנקו (נולדה ב-11 ביוני 2002) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) במסגרת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
קרמרנקו מתאמנת במועדון מכבי אשדוד, כאשר מאמנותיה האישיות הן מריה וויינבלט רביבו ולנה ואסתר ויינבלט ומאמנותיה הקבוצתיות הן אירה ויגדורצ'יק, נועה קדוש ורחלי ויגדורצ'יק.
ביוגרפיה

קרמרנקו נולדה בשנת 2002. היא החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית בגיל 6.
בשנת 2016, היא זכתה במקום הרביעי המדיני באליפות אירופה לנערות שהתקיימה בחולון שבישראל.
בשנת 2017, היא זכתה עם קבוצתה במדליית ארד באליפות אירופה לנערות שהתקיימה בבודפשט שבהונגריה.
בשנת 2019, במסגרת תחרויות גביע העולם, זכתה במקום השלישי בגמרים בתחרות בקאזאן שברוסיה.
בשנת 2020 זכתה במדליית זהב בקרב רב ובמדליית כסף מדינתית באליפות אירופה שנערכה בקייב, בירת אוקראינה.
בשנת 2021, באליפות אירופה בעיר וארנה שבבולגריה, זכתה קרמרנקו במדליית ארד קבוצתית ובמדליית ארד מדינתית.
קרמרנקו ייצגה את נבחרת ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), לצד אופיר דיין, יוליאנה טלגין, קארין וקסמן ונטלי רייץ.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  הוועד האולימפי | יאנה קרמרנקו
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שלומי חיימי • עומר שפירא |  |
|  אתלטיקה | גירמה אמרה • סלאמוויט באיולין-טפרי • דיאנה ויסמן • מאור טיורי • מארו טפרי • אדוה כהן • איימרו עלמיה • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן • קסניה פוליקרפובה |  |
|  בייסבול | נבחרת ישראל בבייסבול (ג'רמי בלייך • ג'ונתן דה-מארטה • ג'ואי ווגמן • בן וונגר • זאק וויס • ג'וש זייד • ג'ייק פישמן • אלכס כץ • אלון ליישמן • שלמה ליפץ • ג'ון מוסקוט • די ג'יי שרעבי • טל אראל • ריאן לברנוואי • ניק ריקלס • סקוט בורצ'ם • מיץ' גלסר • דני ולנסיה • זאק פנפראס • איאן קינסלר • טיי קלי • בלייק גיילן • אסף לוונגרט • רוב פולר) |  |
|  ג'ודו | גילי כהן • גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון    נבחרת ישראל בג'ודו (גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  הרמת משקולות | דוד ליטבינוב |  |
|  התעמלות אמנותית |  לינוי אשרם • ניקול זליקמן   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אופיר דיין, קארין וקסמן, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו, נטלי רייץ) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז • אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו |  אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | רן שגיב • שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתי גולדפדן • אנסטסיה גורבנקו • מירון חרותי • יעקב טומרקין • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • מיכאל לייטרובסקי • אנדראה מורז • דניאל נמיר • רון פולונסקי • תומר פרנקל |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • עדן בלכר |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | איתי שני |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל גולדשטיין-וולדמן • אלברטו משען • טדי ולוק |  |
|  שיט | נויה בר עם • שחר טיבי • יואב כהן • קטי ספיצ'קוב • שי קקון |  |
טיבור פלייס

| --- | --- |

פלייס במדי ולנסיה, 2018
 לידה:  2 בנובמבר 1989 (בן 34) ברגיש גלאדבאך, גרמניה המערבית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.21 מטרים
 מספר:  21
 דראפט:  בחירה מספר 31, 2010 ניו ג'רזי נטס
 קבוצות כשחקן
 2006–2009 2009–2012 2012–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–:  קלן ברוזה במברג סאסקי בסקוניה ברצלונה יוטה ג'אז גלאטסראיי ולנסיה אנאדולו אפס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות הליגה הטורקית (2019) 3 זכיות באליפות הליגה הגרמנית (2010–2012) 4 זכיות בגביע הגרמני (2007, 2010–2012)
טיבור פלייס (בגרמנית: Tibor Pleiß; נולד ב-2 בנובמבר 1989) הוא כדורסלן גרמני, המשחק בקבוצת אנאדולו אפס אשר משתתפת בליגת העל הטורקית וביורוליג. פלייס, המתנשא לגובה של 2.21 מטרים, משחק בעמדת הסנטר.
קריירה מקצועית > תחילת הקריירה בגרמניה

פלייס נולד בעיר ברגיש גלאדבאך הסמוכה לקלן, שבעה ימים לפני נפילת חומת ברלין. בשנת 2006 החל לשחק באופן מקצועי בקבוצת הכדורסל של קלן, אשר השתתפה בליגת העל הגרמנית. בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 4.0 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2006/2007 זכה עם קלן בגביע הגרמני, לאחר שגברה על ארטלנד דראגונס במשחק גמר הגביע.
לקראת עונת 2009/2010 עבר לשחק בברוזה במברג, אף היא מליגת העל הגרמנית. בכל שלוש עונותיו בקבוצה זכתה במברג הן באליפות הליגה הגרמנית והן בגביע הגרמני, ולאורך התקופה רשם פלייס ממוצעים של 9.0 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק. בעונות 2010/2011 ו-2011/2012 השתתף עם במברג בליגת היורוליג, ממנה הודחה בשתי העונות בשלב הבתים הראשון.
קריירה מקצועית > סאסקי בסקוניה

ביוני 2012 חתם פלייס על חוזה בסאסקי בסקוניה הספרדית. בעונת 2012/2013 סיימה בסקוניה במקום החמישי בליגת העל הספרדית, והודחה מהיורוליג בשלב רבע הגמר, על ידי צסק"א מוסקבה. בעונה העוקבת הפך פלייס לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה, תחת המאמן הנכנס סרג'יו סקריולו, ורשם ממוצעים של 12.4 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק בכל המסגרות. בסקוניה סיימה את אותה עונה במקום השישי בליגה הספרדית, והודחה מהיורוליג בשלב שמינית הגמר ("טופ-16").
קריירה מקצועית > ברצלונה

באוגוסט 2014, לאחר שנתיים בבסקוניה, חתם פלייס על חוזה בקבוצת ברצלונה. בעונתו היחידה בקבוצה מיעט לשחק, ותרם 5.5 נקודות בממוצע למשחק בכל המסגרות. ברצלונה הפסידה מול ריאל מדריד הן בסדרת גמר הליגה הספרדית (0–3) והן במשחק גמר הגביע הספרדי (71–77), והודחה מהיורוליג בשלב רבע הגמר, מול אולימפיאקוס (1–3).
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז

בדראפט ה-NBA‏ 2010 נבחר פלייס בבחירה ה-31 על ידי ניו ג'רזי נטס, אך בהמשך הועברו זכויות הדראפט עליו לאטלנטה הוקס, לאוקלהומה סיטי ת'אנדר ולבסוף ליוטה ג'אז. ביולי 2015 התיר פלייס את חוזהו בברצלונה, וחתם ביוטה על חוזה לשתי עונות. לאורך עונת הרוקי שלו ב-NBA נשלח פעמים רבות לקבוצת הבת של הג'אז מליגת הפיתוח של ה-NBA – איידהו סטמפיד – וב-28 משחקיו בקבוצה העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות ו-10.4 ריבאונדים למשחק. כשחקן יוטה ג'אז שותף ב-12 משחקי NBA בלבד, וקלע 2.0 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת 2015/2016 הועבר בטרייד לפילדלפיה 76', אשר שחררה אותו מהסגל בטרם שיחק עבורה.
קריירה מקצועית > גלאטסראיי

בקיץ 2016 חזר פלייס לשחק באירופה, כאשר חתם על חוזה בגלאטסראיי הטורקית.
קריירה מקצועית > ולנסיה

לקראת עונת 2017/2018 עבר לשחק בקבוצת ולנסיה הספרדית. בעונתו היחידה בוולנסיה הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 9.9 נקודות ו-5.7 ריבאונדים למשחק, וקבוצתו סיימה במקום החמישי בליגה הספרדית.
קריירה מקצועית > אנאדולו אפס

באוגוסט 2018 חתם על חוזה לשנתיים באנאדולו אפס, ובכך חזר לשתף פעולה עם המאמן ארג'ין עתמאן אשר אימן אותו בגלאטסראיי. בעונתו הראשונה בקבוצה גברה אנאדולו על פנרבחצ'ה בסדרת גמר ליגת העל הטורקית (4–3) בדרך לזכייה באליפות הליגה, והפסידה מולה במשחק גמר הגביע הטורקי (70–80). ביורוליג העפילה אנאדולו לשלב הפיינל פור בפעם השלישית בתולדותיה, ואף גברה על פנרבחצ'ה במשחק חצי הגמר, בדרך להשתתפותה הראשונה אי פעם בגמר היורוליג. במשחק הגמר עצמו הפסידה הקבוצה מול צסק"א מוסקבה, בתוצאה 83–91.
נבחרת גרמניה

מאז שנת 2009 משחק פלייס עבור נבחרת גרמניה בכדורסל. לאורך השנים השתתף עם נבחרתו בטורנירי יורובאסקט 2009, אליפות העולם בכדורסל 2010, יורובאסקט 2011, יורובאסקט 2013 ויורובאסקט 2015. באף אחד מהטורנירים בהם השתתף לא הצליחה גרמניה להעפיל לשלב רבע הגמר.
סטטיסטיקות הקריירה ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | ברוזה במברג | 10 | 10 | 19.1 | 0.413 | 0.444 | 0.789 | 6.3 | 0.9 | 0.1 | 1.5 | 6.7 |
| 2011/2012 | ברוזה במברג | 10 | 4 | 18.5 | 0.500 | 0.000 | 0.682 | 5.4 | 0.4 | 0.0 | 0.8 | 6.5 |
| 2012/2013 | סאסקי בסקוניה | 25 | 4 | 14.2 | 0.607 | 0.333 | 0.846 | 3.9 | 0.2 | 0.2 | 0.6 | 5.0 |
| 2013/2014 | סאסקי בסקוניה | 24 | 21 | 21.0 | 0.557 | 0.333 | 0.863 | 5.4 | 0.5 | 0.5 | 1.0 | 12.0 |
| 2014/2015 | ברצלונה | 25 | 1 | 13.1 | 0.584 | 0.500 | 0.848 | 3.9 | 0.2 | 0.2 | 0.6 | 5.3 |
| 2016/2017 | גלאטסראיי | 28 | 20 | 17.1 | 0.567 | 0.400 | 0.765 | 4.6 | 0.5 | 0.2 | 1.2 | 7.7 |
| 2017/2018 | ולנסיה | 29 | 14 | 19.3 | 0.565 | 0.500 | 0.797 | 5.2 | 0.6 | 0.4 | 1.1 | 10.1 |
| 2018/2019 | אנאדולו אפס | 37 | 5 | 14.2 | 0.623 | 0.333 | 0.878 | 3.7 | 0.4 | 0.4 | 0.5 | 8.1 |
| קריירה |  | 188 | 79 | 16.6 | 0.568 | 0.383 | 0.818 | 4.6 | 0.4 | 0.3 | 0.9 | 7.9 |