stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולרבו
קולרבו ולמינקיינן

בקאלוואלה, לֶמִינְקֵיינֶן (Lemminkäinen) הוא דמות קוסם שמאניסט רודף הרפתקאות ונשים. על פניו, במהדורת הקאלוואלה אין כל קשר בין השניים. אולם בדומה לקולרבו, גם החומר של למינקיינן נארג מגרסאות רבות שבחלקן מתאחדת דמותו של למינקיינן עם קולרבו:
בשירה הפינית נפוצה בלדה בה פוגש אדם אישה על אם הדרך ומנסה לפתות אותה באמצעות כסף, רק כדי שיגלה בסופו של דבר שזו אחותו. אולם רק בצפון קרליה מקושרת הבלדה בשמו של קולרבו, וגם אז לא בעקביות. באחת מהגרסאות לבלדה זו, המפתה נקרא בשם למינקיינן. בגרסאות נוספות, לאחר שהאחות מתאבדת, מניפים קולרבו/למינקיינן את ידיהם אל-על ומקללים את דברי הבנות הקודמות שניבאו את התאבדות האחות כ"דלתות לקבר".
דוגמה נוספת מצויה בגרסה אחרת (מקוטלגת כ-SKVR I:2 1000) לדברי קולרבו בקאלוואלה, כאשר אונטמו משים אותו לעבדות. בגרסה זו מתחלף קולרבו בלמינקיינן כנושא הדברים:
| תרגום טשרניחובסקי לקאלוואלה | תרגום אנגלי של הקאלוואלה | תרגום אנגלי של הפואמה | SKVR I:2 1000 |
| --- | --- | --- | --- |
| "נָפֹל יִפֹּל עֵץ הַיַּעַר,  לִבְנֵי-כֶסֶף יִכָּרֵתוּן  עַד הַמָּקוֹם שָׁם יַגִּיעַ  קוֹלִי וּשְׁרִיקָתִי בָּאָה.  "אַל סַרְעַפּוֹת וְאַל דָּלִיּוֹת,  אַל תָּנֵצְנָה הַשִּׁבֳּלִים  וּמֵעַתָּה וְעַד הָעוֹלָם,  כָּל עוֹד אוֹר יָרֵחַ יָהֵל,  מָקוֹם בּוֹ קוּלֶרְווֹ חָטָב.  "קַרְקַע זֶה אִם יִזָּרֵעַ,  אִם יָנֵצוּ הַנִּצָּנִים,  יִהְיוּ עוֹלִים מִן הָאָרֶץ,  עוֹלִים וּמוֹצִיאִים קָנֶה –  אַל יְהִי לְעוֹלָם אָבִיב,  וְאַל יִהְיוּ לְשִׁבֳּלִים." | "May the forest, in the circle  Where my voice rings, fall and perish,  In the earth be lost forever!  May no tree remain unlevelled,  May no saplings grow in spring-time,  Never while the moonlight glimmers,  Where Kullervo's voice has echoed,  Where the forest hears my calling;  Where the ground with seed is planted,  And the grain shall sprout and flourish,  May it never come to ripeness,  Mar the ears of corn be blasted!" | Let the trees fall down  And the woodland disappear  Wherever my cry is heard  Wherever my whistle reaches  Let not the tree-strump grow  Let not the sprout unfold  On the burned land of Kaleva's son  The cutting of Lemminkäinen | Sihen kaski kaatukoo  Kullan solki sortukoo  Kuni huutoni kuulukoo  Kuni vierenee vihellys  Elkööh kanto kasvao  Elkööh vesa venyö  Kaskeh Kalevan pojan  Leikkaukseh Lemminkäisen |
השראה בתרבות

כחלק מהקאלוואלה, קולרבו השפיע על יוצרים רבים מתחומים שונים, החל באמנים ובפסלים וכלה במוזיקאים ובתסריטאים. הרשימה הבאה חלקית, והיא מציגה יוצרים ויצירות מפורסמות שהושפעו מדמותו:
"קולרבו" הוא שמו של מחזה משנת 1860 מאת הסופר הלאומי הפיני, אלכסיס קיווי. למרות הצלחתו של קיווי כסופר, המחזה נחשב לירוד ביחס ליצירותיו האחרות. המחזה תורגם מפינית לאנגלית בידי דאגלס רובינסון וראה אור ב-1993 בספר "Aleksis Kivi's Heath Cobblers and Kullervo". במחזה, מצטיירת דמותו של קולרבו באופן שונה מכפי שהיא מתוארת בקאלוואלה. בניגוד לפן המרושע המופיע בסיפור, במחזה הוא יותר מורכב מכך. בפרשנות למחזה מתואר קולרבו כקורבן למאבק בין שני כוחות פנימיים, הוא מצטייר כנאור ובעל מוסר ויותר מכך, כבעל חוש להבחנה בין טוב ומושחת, מה שעומד בניגוד כמעט מוחלט להיותו בור בקאלוואלה.
"קולרבו" (Op. 15) הוא נושאה של פואמה סימפונית שהולחנה בשנת 1913 בידי לוי מדטויה. מדטויה הוקסם גם הוא מהקאלוואלה, והיה מהראשונים שראו בקולרבו מקור להשראה. מדטויה כתב יצירה המבוססת על דמותו. היא הועלתה לראשונה ב-14 באוקטובר 1913 בביצועה של התזמורת הפילהרמונית של הלסינקי.
"קולרבו" (Op. 61) הוא נושאה של אופרה משנת 1988 משל המלחין הפיני אוליס סלינן. האופרה הועלתה לראשונה ב-25 בפברואר 1992 במרכז המוזיקה של לוס אנג'לס לציון יום העצמאות ה-75 של פינלנד. היא מיועדת עבור מגוון רחב של כלים, בהם כלי הקשה, נשיפה ומיתר. סלינן העיד על האופרה: ”היא סיפור אפל מאוד - זו היצירה השייקספירית ביותר שהייתה אי פעם בפינלנד”.
ב-1989 כתב הסופר הפיני פאבו האביקו תסריט בשם "Kullervon tarina" ("סיפורו של קולרבו") לטלוויזיה הפינית. התסריט עקב אחרי אירועי האפוס, אולם הדמויות בו קיבלו פרשנויות חדשות ואופי שונה. התסריט תורגם לאנגלית על ידי אנסלם הולו. ב-2006 הוציאה להקת ההבי מטאל הפינית Amorphis אלבום בשם Eclipse, העוקב אחרי התסריט שכתב האביקו.
ביחס לכל אלה ראוי לציין שלושה אנשים שיצירותיהם זכו להצלחה ופרסום יוצאי דופן, ובין השאר בזכותם זכה קולרבו בהכרה: ז'אן סיבליוס, אקסלי גאלן-קאללה וג'. ר. ר. טולקין.
השראה בתרבות > ז'אן סיבליוס

את השפעתו של קולרבו על סיבליוס ניתן לראות באחת היצירות הראשונות המפורסמות שלו משנת 1892 ששמה "קולרבו". בתקופה שקדמה ליצירה גברה אהבתו של סיבליוס לפינלנד ולתרבותה, שלפני כן נחשבו לוולגריות ונחותות בעיני משפחתו הפינו-שוודית האליטיסטית. הזרעים ליצירה נזרעו בפגישה בין סיבליוס לזמר אינגרי בשם לארין פרסקה, בה שר פרסקה שירים אינגריים לסיבליוס. פגישה זו הציתה את דמיונו של סיבליוס והובילה לתחילתה של עבודה אינטנסיבית; במכתביו של סיבליוס לאשתו נחשפה כמות המאמץ והכאב שהושקעה בכתיבה, במיוחד בדינמיקות שבין קולרבו לאחותו. כתיבת הסימפוניה גרמה לכאב עז עבור סיבליוס, עד שאמר אחרי הופעת הבכורה כי אינו מוכן שינגנו אותה שנית במהלך ימי חייו. ואכן, הפעם השנייה בה נוגנה היצירה הייתה שנה אחרי מותו, בשנת 1957. היצירה מורכבת מחמישה פרקים, בדומה לששת המחזורים, והיא מבטאת היטב את האינטנסיביות והאופל שבסיפור. סיבליוס ייעד את הסימפוניה לתזמורת מלאה, לזוג סולנים ווקאליים ולמקהלת גברים. זו היצירה השביעית של סיבליוס (Op.7) והראשונה העוסקת בקאלוואלה. היצירה זכתה להצלחה, התקבלה בהתלהבות רבה במדינה, ומיצבה את סיבליוס כאחד מנושאי דברה העיקריים של הקאלוואלה. יצירה זו ויצירות נוספות היוו מרכיב חשוב בתהליכי התהוות הזהות הפינית הלאומית שיבואו מספר עשורים לאחר מכן.
עדות נוספת להשפעה על סיבליוס בחיזוק הזהות הפינית ניתן לראות בבחירתו לצרף מילים שכתב הייגר הפיני, הייקי נורמיו, לשיר הלכת "Jääkärimarssi" ("מארש הייגרים"), שבמקור היה יצירה מוזיקלית שסיבליוס הלחין ב-1917. בבית השני של השיר מופיע המשפט: ”.Me nousemme kostona Kullervon, soma on sodan kohtalot koittaa” ("אנו נקום כנקמת קולרבו, מה יפה לפגוש גורלות במלחמה") המבטא את הרצון בן המאה ה-20 לנקום נקמה עתיקה על הגורל המר שנפל בחלקו של קולרבו. הטון והמילים התוקפניות המורגשים בשיר נבעו מהלך הרוח באותה תקופה. בעת ההיא עברה פינלנד, אז הדוכסות הגדולה של פינלנד, תהליך רוסיפיקציה וניסתה ולזכות בעצמאות מהאימפריה הרוסית. בשלב מאוחר יותר, ערב פרוץ מלחמת האזרחים הפינית, כאשר "הלבנים" בתמיכת הקיסרות הגרמנית לחמו ב"אדומים" הסוציאליסטים שזכו לתמיכת ברית המועצות, גויס השיר שוב לטובת הייגרים הלבנים כחלק ממגמה שבה שני הצדדים כתבו שירים כדי לעורר את ההמונים להילחם בעד מטרתם.
השראה בתרבות > אקסלי גאלן-קאללה

במקרה של קאללה, השפעתו של קולרבו הייתה ישירה, שכן קאללה לקח על עצמו כפרויקט את איור האפוס. קאללה, שכבר בילדותו הוקסם מהסיפורים, החליט לאיירם בסוף 1888, אז היה בפריז. שנתיים מאוחר יותר, ב-1890, נבחר למאייר הרשמי של האפוס בידי אגודת הסטודנטים הקרלית-סבונית. כמאייר הרשמי צייר נראטיביים רבים של אירועים במחזורים. הוא צייר מספר סקיצות של אירועים מרכזיים, שמתוכן חמש הושלמו כציורים. אחד מהם, "Kullervon kirous" ("קללתו של קולרבו"), הפך לאחד המזוהים והמוכרים ביותר של קאללה ולמזוהה ביותר עם קולרבו. את הפרסקו המפורסם "קולרבו יוצא למלחמה" (ראו למעלה) יצר עבור אודיטוריום המוזיקה של איגוד הסטודנטים של הלסינקי.
השראה בתרבות > ג'. ר. ר. טולקין

השפעתו של קולרבו על טולקין איננה יחידנית, אלא רק היבט אחד מתוך מכלול ההשפעה הגדולה שהייתה למיתולוגיה הפינית ולפינלנד בכלל על טולקין. שנים רבות לאחר מכן כתב על כך: ”זה היה כמו לגלות מרתף יינות מלא בקבוקי יין מדהימים מסוג וטעם שלא חווית מעולם. זה די שיכר אותי.” השפעה זו מוצאת את ביטויה החל בשפות וכלה בדמויות מהקאלוואלה שיש להן מקבילות ביצירותיו של טולקין, כגון: המכשף ויינמיינן ומקבילו גנדלף; האנטיגוניסטים לוהי ומלקור-מורגות שרצונם לדרדר את העולם לחושך על פני תהום; והנפחים הדגולים אילמרינן ופאנור, שיוצרים חפצי קסם שנודעת להם השפעה מכרעת על העלילה.
בסביבות 1914 נחשף טולקין לראשונה למיתולוגיה הפינית כשקרא את הקאלוואלה. היא הייתה למקור השראה עצום לשפה ראשונית שפיתח (קווניה) ואחר כך לשאר הלגנדריום (עולמו הספרותי של טולקין). נראה כי בין הסיפורים שקרא דווקא סיפורו של קולרבו הוא ששבה את ליבו של טולקין, ייתכן שבשל הזדהותו של טולקין הצעיר עם הדמות - שניהם איבדו את הוריהם בגיל צעיר.
עדות להשפעה על טולקין ניתן לראות כבר ב-1915: ניסיון של טולקין (שאף היה הניסיון הראשוני שלו ליצור איזושהי מיתולוגיה) לשכתב מחדש את עלילת הסיפור לגרסה מקוצרת יותר. הסיפור היה לעיסוקו המרכזי של טולקין למשך שנה, עד שזה ננטש לטובת הרעיון הגדול הבא שלו: קווניה, שפה עלפית שהתבססה בין היתר על השפה הפינית. ב-2015, בדיוק מאה שנה לאחר מכן, הטקסטים שכתב טולקין בנושא אוגדו לספר בשם "The Story of Kullervo" ("הסיפור של קולרבו").
עם זאת, את ההיבט החשוב ביותר של קולרבו ניתן למצוא בסיפור "ילדי הורין", המהווה חלק חשוב מהסילמריליון ובעיקר בדמות הגיבור הפרוטגוניסט, טורין טורמבר. טורין הוא בפער ניכר הדמות הטולקינאית שכתיבתה הושפעה יותר מכל מן הקאלוואלה. כמו לקולרבו, גם לטורין עשו החיים עוול: חייו רצופים טרגדיות ואומללות, והוא אינו מוצא נחת, למעט רגעים מועטים (על כך יעיד גם שמו: טורין טורמבר, שפשרו "שר הגורל המר" בקווניה).
הטבלה הבאה מצביעה על אירועים זהים בחיי הדמויות:
| דמות | משפחה נהרגת ואם שפחה | קללה | הריגה ובריחה | בני משפחה | גילוי עריות | נקמה בשוביו | התאבדות בחרב | שם |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טורין טורמבר | אביו של טורין, הורין נשבה בקרב, בני המזרח לוקחים להם את נחלתו כשלל ומשעבדים את אמו | הורין ובני משפחתו מקוללים על ידי אדון האופל מורגות, קללת מורגות היא זו שגורמת לכל הכאב והצער שנגרמים לטורין | בשהייתו בממלכת העלפים דוריאת גורם טורין, שלא במזיד, למותו של העלף סֵירוֹס, אך עדיין בורח ליערות בפחד מזעמו של תינגול | טורין שומע שומע מפי גלאורונג כי אמו ואחותו עוד בחיים ויוצא לחפשם | טורין נישא ומכניס את אחותו, ניניאל להריון בלי לדעת את זהותה כאחותו | טורין חוזר להיתלום, נלחם כנגד בני המזרח ששבו את אמו ורדו בבני עמו, והורג אותם | לאחר שגלאורונג חושף בפני טורין את האמת על מעשיו, משוחח טורין עם חרבו ומתאבד בנפילה עליה | שמות האב והבן חולקים דמיון: טורין הבן והורין האב במקור: Húrin, Túrin |
| קולרבו | שבט אונטמו הורג את שבט קלרבו, ואונטמו לוקח לו את אמו לשפחה | קולרבו מקלל את אונטמו, אולם זוהי קללתו שלו שגורמת לו צער וכאב | קולרבו הורג במזיד את אשת אילמרינן ובורח ליערות בפחד מבעלה | קולרבו שומע מפי אשה זקנה כי כל משפחתו בחיים ויוצא לחפשם | קולרבו מקיים יחסי מין עם אחותו בלי לדעת את זהותה כאחותו | קולרבו חוזר לנחלת אונטמו, הורג את שבטו ושורף את בתיהם לאפר | לאחר שקולרבו הורג את אונטמו, אומללתו מכריעה אותו, הוא משוחח עם חרבו ומתאבד בנפילה עליה | שמות האב והבן חולקים דמיון: קולרבו הבן וקלרבו האב במקור: Kalervo, Kullervo |
בעברית

הקאלוואלה תורגמה לעברית פעמיים (בן-עמי תרגם את הקאלוואלה באופן חלקי ביותר), אך שני התרגומים לא מכילים את סיפור קולרבו בשלמותו או בנוסחו המלא. תרגומו של שאול טשרניחובסקי מכיל רק את שלושת המחזורים הראשונים, ואילו בתרגומה של טוביה שונו נוסח העלילה ותוכנה באופן ניכר כדי להתאים לקהל היעד, ילדים. כתוצאה מכך, האלמנטים הקשים בסיפור שונו באופן משמעותי או הושמטו.
במאמר ביקורת על "המיתולוגיה הפינית" כתב המשורר והמתרגם רמי סערי כי ”הצלחה זו מפיחה בי את התקווה, שביום מימים עוד נזכה לתרגום שלם של הקאלוולה לעברית”.
לקריאה נוספת

קאלוואלה, מתוך "כתבי שאול טשרניחובסקי", כרך ה', עם עובד תשנ”ב 1992
קלולה: פינלנדיה ארץ הגיבורים. תרגמה שרה טוביה, הוצאת זמורה ביתן 1978
יובל בן-עמי, המיתולוגיה הפינית, הוצאת מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003
תרגום הקאלוואלה באנגלית. תורגמה מפינית לאנגלית על ידי ג'ון מרטין קרואופורד (אנ'), 1888. באתר ויקיטקסט
המקור הפיני. מאת אליאס לנרוט, 1849. באתר ויקיטקסט
Juha Y. Pentikäinen, Kalevala Mythology. Folklore Studies in Translation. Edited and translated by Ritva Poom. Bloomington, IN: Indiana University Press, 1989 (1st ed.), 1999 (expanded edition). ISBN 978-0253213525.
לקריאה נוספת > מקור משני

ילדי הורין. ג'. ר. ר. טולקין. תרגם עמנואל לוטם, הוצאת זמורה ביתן (2008) ומחודשת כתר ספרים (2019).
The Letters of J. R. R. Tolkien. המפרי קרפנטר, הוצאת Boston: Houghton Mifflin, ‏1981.
The Story of Kullervo. ג'. ר. ר. טולקין. ערכה ורלין פליגר, הוצאת הרפר קולינס, 2015.
ביאורים

↑  בקאלוואלה ישנן שתי דמויות בעלות השם אונטמו (Untamo). אחת מהן היא אל החלומות או השינה, וייתכן ששמו נובע מהמילה הפינית לשינה: uni. הדמות השנייה היא המופיעה במחזור על קולרבו ושמה הוא ככל הנראה עיוות של השם הדומה Uttamo. לשתי הדמויות מאפייני אישיות שונים לחלוטין, וכל אחת מהן מופיעה במחזור אחר.
1 2 3  מצוטט מתוך קאלוואלה. מתוך כתבי שאול טשרניחובסקי", כרך ה', עם עובד תשנ”ב 1992.
↑  במהלך במחזורים מפורטות עשר מיתות, מספר גבוה בהתחשב באורכו של הסיפור ביחס לשאר הקאלוואלה.
↑  באנגלית עתיקה: Amleth; בנורדית עתיקה: Amlóði. אין לבלבל בינו לבין המלט השייקספירי, למרות היות אמלט ההשראה הישירה להמלט.
אליעזר בן דוד

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1933 י"א בתשרי ה'תרצ"ד המדאן, איראן 
 פטירה:  29 בספטמבר 2019 (בגיל 85) כ"ט באלול ה'תשע"ט מרכז רפואי מעיני הישועה, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תאריך עלייה:  התשי"ב
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום מגורים:  ישראל, ארגנטינה, איראן
 תקופת הפעילות:  ? – 29 בספטמבר 2019 
 רבותיו:  הרב אברהם ישעיהו קרליץ, הרב שלמה וולבה, הרב יוסף שלמה כהנמן
 תלמידיו:  הרב אלעזר אבוחצירא הרב יצחק יוסף
 בת זוג:  שרה טבול
 אב:  דוד ארקאק
 אם:  מונוור
 מספר צאצאים:  9
 חתנים:  הרב מיכאל פרץ,
 
הרב אליעזר בן דוד (י"א תשרי ה'תרצ"ד, 1 באוקטובר 1933 באיראן – כ"ט באלול ה'תשע"ט, 29 בספטמבר 2019) היה ראש מוסדות אור האמת באלעד, היה משגיח בישיבת פורת יוסף בקטמון הקים את סמינר אור החיים וכיהן כרב קהילת שובה ישראל ביהדות ארגנטינה.
בסוף ימיו חלה במחלה ונפטר במוצאי שבת ערב ראש השנה שנת התשע"ט ונקבר בהר המנוחות ירושלים
קורותיו

נולד ביום ראשון י"א בתשרי ה'תרצ"ד בעיר המדאן באיראן, לדוד ולמונוור סהימי. שמו הפרסי הוא "סעיד".
קורותיו > עלייתו לארץ ישראל

בגיל שמונה עשרה (בשנת ה'תשי"ב) רצו לשולחו ללונדון לאוניברסיטה כדי שילמד רפואה, כיון שהמנהג היה שאחד מכל משפחה לומד רפואה, והיה להם תקציב לזה. אלא שעמד על דעתו שרצונו לללמוד תורה בארץ ישראל, ואביו הזהירו שאם יסע לארץ ישראל ולא יסע ללמוד רפואה, הוא יפסיד את כל חלקו בירושה, והוא חתם לאביו שהוא מוותר על חלקו, שהיה סכום גדול, חיפש ישיבה ללמוד בה. באותה תקופה עדין לא היו הרבה ישיבות בארץ ישראל, הלך לישיבת פוניבז', לאחר מאמצים רבים התקבל לישיבה.
כשנפתחה ישיבת באר יעקב עבר לשם בהוראת החזון איש במקום למד בחברותא עם המשגיח הרב שלמה וולבה.
קורותיו > הקמת סמינר אור החיים

באותה תקופה הבנות ספרדיות שגדלו בבתי ספר חרדים, לא המשיכו בלימודים אחר כיתה ח', רובן יצאו לעבוד כדי לעזור בפרנסת הבית, ובנות שרצו להמשיך ללמוד בתיכון או בסמינר לא התקבלו למוסדות בית יעקב משום שהיו ספרדיות.
על מנת להציל ולשנות את המצב הקיים החליט לפתוח בית ספר על יסודי במסגרת תורנית לבנות ספרדיות. כדי לפתוח את אור החיים קיבל אישור מיוחד מהחזון איש אשר נתן לו את התרומה הראשונה.
אור החיים נפתח בט"ו באב שנת תשי"ג. בהתחלה היה המשרד של אור החיים בצריף של הרב. לאחר תקופה הניהול עבר לידי הרב משה פארדו שהגדיל את המוסד.
חיבוריו

השאיר אחריו כמות גדולה של חידושים, רובם עדיין בסרטי הקלטה. חלק קטן נכתבו ונדפסו:
הגדה של פסח "אור לארבעה עשר", תשנ"ז.
אלה מועדי. חלק ראשון, מאמרים על מועדי ישראל. ירושלים תשנ"ה.
בטבעת המלך. על מגילת אסתר [על דרך הגימטריות]. חמוש"ד.
צלם אלהים. על בריאת העולם. התשנ"ה, התשפ"ג
דרך השלמות. על ספר משלי. אלעד תשס"ט.
דרכנו. חלק א. יגיד לנו את דרכנו. אלעד תש"ע.
השתא הכא עבדי. ענייני שעבוד וגאולה כולל הגש"פ. תשס"ז.
וזאת המנוחה. על ענייני שבת ח"א ירושלים תשנ"ז. ח"ב אלעד תשע"ב.
ושכנתי בתוכם. ירושלים תשנ"ג.
מטה האלהים. פירוש על עשר מכות דצ"כ עד"ש באח"ב משיחות שנאמרו בס"ד בחורף תשל"ב בישיבת פורת יוסף קטמון ירושלים. מהדורה שנייה ניו יורק תשל"ב. מהדורה בתרא בני ברק תשנ"ה. ועוד הרבה מהדורות. ובכמה שפות, תורגם על ידי הרב יעקב פיטמן Out of the Iron Furnace 1975, 2022.
קונטרס אל גנת אגוז ירדתי. פירוש על הפסוק "אל גנת אגוז ירדתי". ירושלים תש"נ.
קונטרס המחשבה. ובו עשרה פרקים, ובסופו דברים קצרים על זמן ויציבות. אמרות ופיוטים שנכתבו כהכנה לימים נוראים. בני ברק תשי"ז.
ספר זה זכה להסכמת הרב יעקב ישראל קניבסקי זצ"ל
שובו לכם לאהליכם מאמרים על הבית היהודי. ירושלים תשנ"ג. תורגם לספרדית ואנגלית Return to Your Homes 1996
שיח השירה. על שיר השירים, ג' חלקים. ח"א פרקים א' ב' ג' ירושלים תשנ"ו. ח"ב פרק ד ירושלים תשנ"ז. ח"ג פרק ה ירושלים תשס"ב.
שירי הרב אליעזר בן דוד. ח"א שירי קודש שחוברו בשנת תש"ע תשע"א. ח"ב תשע"ד. ח"ג תשע"ה נדפס אלעד תשע"ו. ח"ד תשע"ו.
Purim: Destroying Amalek
הערות שוליים

↑  מוסדות אור האמת
↑  יעקב אבוביץ, לאחר ייסורים קשים: הגאון אליעזר בן דוד זצ׳׳ל, באתר JDN חדשות, ‏כ׳׳ט אלול תשע׳׳ט
1 2  משה ויסברג, אבל כבד: הגאון רבי אליעזר בן דוד זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 29 בספטמבר 2019
↑  הרב יוסף פרץ, בן דוד עבדך, עמ' 629
↑  הרב הרצל חודר - הרב אליעזר בן דוד
↑  ידוע שנולד ביום ראשון, למחרת יום כפור. ועל פי זה נודע שנת לידתו, שבשנת תרצ"ד חל כן.
↑  פאר הדור, כרך ב, עמ' קצח(198)
↑  הרב יוסף פרץ, בן דוד עבדך, ירושלים, עמ' 637
↑  הרב אליעזר בן דוד מספר כיצד הוקם סמינר 'אור החיים'
↑  הרב יעקב ישראל קניבסקי לא היה נותן הסכמה לאף אחד ושהרב ויקש נתן לו

וסיפר הרב שכשחיבר עוד ספרים ביקש עוד הסכמה ואמר לו שהסכמה זו תועיל לא לכל ספריו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296530005171  BnF: cb128080102 (data)  ISNI: 0000 0000 6696 441X  LCCN: nr91038770  VIAF: 46620632   WorldCat (עם VIAF): 46620632 
תמונת הרב עם הרב עובדיה יוסף
תאוריית הקונפליקט הריאליסטי

תאוריית הקונפליקט הריאליסטי (RCT), הידועה גם בתור תאוריית הקונפליקט הבין-קבוצתי הריאליסטי (RGCT), היא מודל פסיכולוגי חברתי המסביר סכסוכים בין קבוצות. התיאוריה מסבירה כיצד עוינות בין-קבוצתית יכולה להיווצר כתוצאה ממטרות סותרות ותחרות על משאבים מוגבלים קבוצות עשויות להיות בתחרות על מחסור אמיתי או נתפס במשאבים כגון כסף, כוח פוליטי, הגנה צבאית או מעמד חברתי.
תחושות טינה יכולות להתעורר במצב בו קבוצות רואות בתחרות על המשאבים משחק סכום אפס, שבו רק קבוצה אחת היא המנצחת (משיגה את המשאבים הדרושים או הרצויים) והשנייה מפסידה (לא מצליחה להשיג את המשאב המוגבל בגלל שהקבוצה ה"מנצחת" משיגה אותו לפניה). התאוריה גם מציעה הסבר לדעות קדומות ואפליה כלפי קבוצת החוץ, הנלוות לעוינות הבין-קבוצתית. הרעיון של תחרות סכום אפס מיתרגם למחשבה כי רצון הקבוצה האחרת לזכות במשאבים קשור לרצון לפגוע בפרט ובקבוצתו. ייחוס הכוונות השליליות מוכלל לייחוס תכונות אופי שליליות לחברי קבוצת החוץ ולרצון להצר את צעדיהם. האורך וחומרת הסכסוך מבוססים על הערך הנתפס והמחסור במשאב הנתון. לפי RCT, יחסים חיוביים יכולים להיות משוחזרים אם יש לקבוצות מטרות על (superordinate goals) (מטרות משותפות לקבוצות שניתן להשיגן רק על ידי שיתוף פעולה ביניהן).
היסטוריה

התיאוריה נקראה רשמית על ידי דונלד קמפבל, אך נוסחה על ידי אחרים מאז אמצע המאה ה-20. בשנות ה-60, התפתחה תיאוריה זו מההכרה של קמפבל בנטייתם של פסיכולוגים חברתיים לצמצם את כל ההתנהגות האנושית למטרות נהנתניות. קמפבל מתח ביקורת על פסיכולוגים כמו ג'ון טיבו, הרולד קלי וג'ורג' הומאנס, ששמו דגש על תיאוריות שמציבות את ההימנעות ממזון, מין וכאב כמרכזיים בכל התהליכים האנושיים. לפי קמפבל, הנחות נהנתנות אינן מסבירות בצורה מספקת יחסים בין קבוצות. הוא האמין שהתאורטיקנים של החליפין החברתי מפשטים יתר על המידה התנהגות אנושית, על ידי השוואה בין אינטראקציה בין אישית לבין התנהגות בעלי חיים. בדומה לרעיונות של קמפבל, גם חוקרים אחרים החלו לזהות בעיה בהבנה הפסיכולוגית של התנהגות בין קבוצות. חוקרים אלה ציינו שלפני קמפבל, תאורטיקנים של חליפין חברתי התעלמו ממהות הפסיכולוגיה החברתית ומהחשיבות של חילופין בין קבוצות. בניגוד לתיאוריות קודמות, RCT לוקח בחשבון את מקורות הקונפליקט בין קבוצות, הכוללים מטרות לא תואמות ותחרות על משאבים מוגבלים.
הרחבות ויישומים > השלכות על גיוון ואינטגרציה

לורנס בובו רואה ב-RCT דרך להסביר עמדות שליליות כלפי אינטגרציה גזעית וכלפי מאמצים לקידום אינטגרציה. נתוני סקר לגבי עמדות הלבנים בנוגע להסעות לבתי ספר בשנות ה-70 הראו כי רוב הלבנים החזיקו בעמדות שליליות כלפי ניסיונות מחוזות בתי הספר לאינטגרציה באמצעות הסעות משותפות. בסקרים אלה עלתה תחושת איום שהייתה ללבנים כלפי האפרו-אמריקאים. בובו הסיק כי הרתיעה מאינטגרציה גזעית (racial integration) נבעה מתפיסה של שחורים כמהווים סכנה לאורח החיים, למטרות ולמשאבים, ולא כתוצאה מגזענות סמלית או עמדות קדומות שעוצבו במהלך הילדות. הוא ציין כי אתגרים למעמד הקבוצה חשובים באותה מידה כמו איומים אובייקטיביים ומיידיים לרווחה האישית. תאוריית הקונפליקט הריאליסטי מתייחסת לקונפליקטים כנובעים מתחרות על משאבים מוגבלים. אם כוללים בכך גם תחרות על זהות חברתית וסטטוס ניתן למצוא בכך הסבר למצבים בהם קבוצות שונות מרגישות מאוימות על ידי השינוי בזהות החברתית ובסטטוס.
RCT יכול להסביר אפליה נגד קבוצות אתניות וגזעיות שונות. בקהילות מעורבות, חברי קבוצות המיעוט יכולים להיתפס כמתחרים על ביטחון כלכלי, כוח ויוקרה עם קבוצת הרוב. דוגמה לכך מוצגת במחקרים בין-תרבותיים שקבעו כי אלימות בין קבוצות שונות מסלימה ביחס ישר למחסור במשאבים. כאשר התפיסה של הקבוצה היא כי המשאבים מוגבלים וזמינים רק להחזקה של קבוצה אחת, הדבר מוביל לניסיונות להסיר את מקור התחרות. קבוצות יכולות לנסות להסיר את התחרות איתן על ידי הגדלת היכולות של הקבוצה שלהן (למשל אימון מיומנויות), על ידי הפחתת יכולות התחרות של הקבוצה החיצונית (למשל על ידי הבעת עמדות שליליות או סנקציות והגבלות), או על ידי הפחתת הקרבה לקבוצה החיצונית (למשל מניעת גישה למהגרים).
הרחבות ויישומים > הרחבה לקבוצות לא שוות

תאוריית הקונפליקט הריאליסטי תיארה במקור רק את תוצאות התחרות בין שתי קבוצות בעלות מעמד שווה. ג'ון דאקט מציע להרחיב את התיאוריה כך שתכלול תחרות בין קבוצות בעלות מעמד לא שוויוני. כדי להדגים זאת, הוא יצר תוכנית של סוגי קונפליקט ריאליסטי עם קבוצות בעלות מעמד לא שוויוני.
דאקט הגיע למסקנה שיש לפחות שני סוגי עימות המבוססים על תחרות בין קבוצות עם קבוצה חיצונית. הראשון הוא "תחרות עם קבוצה שווה" והוא מוסבר על ידי תאוריית קונפליקט הריאליסטי. בסוג זה, קיים איום המוביל את חברי הקבוצה הפנימית לחוש עוינות כלפי הקבוצה החיצונית. האיום יכול להוביל לקונפליקט כאשר הקבוצה הפנימית מתמקדת ברכישת המשאב עליו יש איום. הסוג השני של קונפליקט הוא "שליטה בקבוצה החוץ על ידי הקבוצה הפנימית". זה מתרחש כאשר לקבוצת הפנים ולקבוצת החוץ אין מעמד שווה. אם מתרחשת שליטה, לקבוצה הכפופה יכולות להיות שתי תגובות אפשריות. האחת היא דיכוי יציב, ובה הקבוצה הכפופה מקבלת את עמדות הקבוצה השולטת בנושאים שנמצאים על סדר היום, ולעיתים אף את הערכים העמוקים יותר של הקבוצה השלטת, על מנת למנוע עימות עתידי. התגובה האפשרית השנייה היא דיכוי לא יציב. הדבר מתרחש כאשר הקבוצה הכפופה דוחה את המעמד הנמוך שנכפה עליה, ורואה בקבוצה השולטת גורם מדכא. במקרה זה יכולה הקבוצה הדומיננטית לראות את קריאת התיגר של הקבוצה הכפופה כמוצדקת או כלא מוצדקת. אם היא נתפסת כלא מוצדק, סביר להניח שהקבוצה הדומיננטית תגיב להתנגדות הקבוצה הכפופה בעוינות. אם התנגדות הכפופים נתפסת כמוצדקת, יינתן להם הכוח לדרוש שינוי. דוגמה לכך היא ההכרה הסופית בתנועת זכויות האזרח בשנות ה-60 בארצות הברית.
הרחבות ויישומים > הרחבה לאומות

כאשר סכסוך קבוצתי מתרחב לאומות או שבטים, תורת המלכותיות טוענת שהסכנה הקולקטיבית מובילה את האזרחים להתחיל לחוש רגשות עזים של זהות לאומית או שבטית, להעדיף מערכת פוליטית חזקה והיררכית, לאמץ משמעת קפדנית וענישה על סטיה מהתלם, ולהביע שנאת זרים ומוסר דתי ומיני קפדני.
יישומים

מטרות על יושמו במספר ניסויים על מנת להפחית קונפליקט בין קבוצות.
יישומים > כיתת פאזל

אליוט ארונסון יישם את רעיון מטרות העל באוסטין, טקסס במהלך האינטגרציה בבתי הספר הציבוריים באוסטין. ארונסון השתמש בפרויקטים קבוצתיים בכיתות בית ספר יסודי כדרך לגרום לילדים לבנים ושחורים לעבוד יחד ולהפחית את האפליה. ארונסון הורה למורים להקצות פרויקטים שניתן היה להשלים רק אם כולם בקבוצה ישתתפו, והמורים נתנו לחברי הקבוצה ציון. העובדה שילדים עבדו יחד והסתמכו אחד על השני בקבלת ציונים, טיפחה תלות הדדית חיובית והגברת החיבה בקרב הילדים השחורים והלבנים, כמו גם הפחתת בריונות ואפליה. בנוסף, הדבר שיפר את הביצועים של כל הילדים.
יישומים > ארגונים עסקיים ומשא ומתן

בלייק ומוטון יישמו מטרות על בסכסוכים בארגונים עסקיים. הם מציינים שבהקשר עסקי, מטרות העל חייבות להיות אטרקטיביות עבור שני הצדדים בארגון או במסגרת המשא ומתן. אם שני הצדדים אינם מעוניינים להשיג את מטרת העל או מאמינים שעדיף להם בלעדיה, הרי שלא יושג צמצום הסכסוך בין הקבוצות. בלייק ומוטון גם מציעים שמטרות העל יהיו לרוב תוצאה של מודל פתרון הבעיות הבין-קבוצתי שלהם.
יישומים > הסכסוך הישראלי-פלסטיני

הרברט קלמן יישם את הרעיון של מטרות על בסכסוך הישראלי-פלסטיני כדי לשפר את היחסים בין חברי שתי הקבוצות. הוא יצר סדנאות לפתרון בעיות שבהן עודדו ישראלים ופלסטינים לפתור יחד את הבעיות שניתנו להם וכן ליצור אינטראקציה באווירה חיובית. סדנאות אלו התמקדו לרוב בבעיות ספציפיות, כגון תיירות, פיתוח כלכלי או מסחר, מה שאיפשר לשתי הקבוצות למצוא פתרונות מעשיים וחיוביים לבעיות אלו ולשפר את היחסים בין הקבוצות.
יישומים > קבוצות כדורסל בין-גזעיות

מקלנדון ואיצן חקרו קבוצות כדורסל בין-גזעיות בשנות ה-70 ומצאו שבקבוצות שבהן התלות ההדדית של חברי קבוצה שחורים ולבנים הייתה גבוהה ושאחוז הזכייה בהן היה גבוה, היו פחות מקרים של עמדות אנטי-שחורות בקרב שחקנים לבנים והיה יותר רצון לאינטגרציה.
השוואה לתיאוריות אחרות

קיימות תאוריות נוספות העוסקות בחקר יחסים בין קבוצות ומציעות זוויות שונות לבחינת המקורות של הסכסוך החברתי.