stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המנון האיטי
הערות שוליים

1 2  שירים פטריוטים האיטיים
↑  Music in Latin America and the Caribbean : an encyclopedic history, Austin: University of Texas Press, 2004-
↑  The Garland handbook of Latin American music, 2nd ed, New York: Routledge, 2008, עמ' 139
↑  Hall, Michael R., 1960-, Historical dictionary of Haiti, Lanham: Scarecrow Press, 2012, עמ' 182
↑  Haitian National Anthem : La Dessalinienne, National Anthem Songs, ‏2017-06-17 (באנגלית)
↑  Averill, Gage., A day for the hunter, a day for the prey : popular music and power in Haiti, Chicago, Ill.: University of Chicago Press, 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5fd6ac1f-d8f1-412d-b151-c82c648a9604
המפלגה הרדיקלית הסרבית

| --- | --- |

 מדינה:  סרביה 
 מנהיגים:  ווייסלב ששל 
 תקופת הפעילות:  23 בפברואר 1991 – הווה (33 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומיות סרבית, אירוסקפטיות, רוסופיליה, סרביה רבתי, לאומנות, פופוליזם ימני, right-wing antiglobalism 
 מטה:  זמון 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין עד ימין רדיקלי
 אתר רשמי
 
המפלגה הרדיקלית הסרבית (בסרבית: Српска радикална странка, Srpska radikalna stranka) היא מפלגה לאומית ימנית בסרביה. היא הוקמה ב-1991 כתוצאה מאיחודן של המפלגה העממית הרדיקלית עם תנועת הצ'טניקים של סרביה. תנועת הצ'טניקים נוסדה ב-1990 אחרי פילוג במפלגה הסרבית החדשה, והיא תומכת בהרחבת סרביה, כלומר ברעיון סרביה הגדולה. המפלגה הרדיקלית הסרבית תומכת בהחלטה 1244 של האו"ם המאפשרת לסרביה לשלוח כוחות צבא לצורך הגנה על האזרחים הסרבים בקוסובו.
המפלגה הרדיקלית הסרבית הייתה שותפה לממשלתו של נשיא יוגוסלביה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, סלובודן מילושביץ' שעמד בראש המפלגה הסוציאליסטית  הסרבית. בהמשך, היא עברה לאופוזיציה ורק בין השנים 1998 עד 2000 היא חזרה לקואליציה.
מייסד המפלגה ונשיאהּ הוא ווייסלב ששל, אשר מאז שנת 2007 עומד לדין בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר, על אישומים בפשעי מלחמה בתקופת מלחמות יוגוסלביה. כיום, סגן נשיא המפלגה ומנהיגהּ בפועל הוא טומיסלב ניקוליץ'. ניקוליץ' זכה ב-50 אחוזים מהקולות באחת ממערכות הבחירות האחרונות לנשיאות שהוכרזה כלא-חוקית. בבחירות לנשיאות בשנת 2004, קיבל ניקוליץ' 30 אחוזים מהקולות בסיבוב הראשון, אך הפסיד בסיבוב השני לבוריס טאדיץ' כשקיבל 45 אחוזים. בבחירות לפרלמנט ב-2007 זכתה המפלגה הרדיקלית הסרבית ב-81 מושבים מתוך 250.  ב-2012 זכה ניקוליץ' בבחירות לנשיאות סרביה.
הסכמת פריז

הנסיכויות הרומניות לאחר מלחמת קרים
הסכמת פריז (ברומנית: Convenţia de la Paris) הוא סיכום ההסכמות בין 7 מעצמות אירופה באוגוסט 1858 בנושא הנסיכויות הרומניות, שכונו אז נסיכויות הדנובה. ההסכמות האלה היו הבסיס לאיחוד הנסיכויות וחלק מהסעיפים היוו עבור הנסיכויות חוקה בסיסית. המעצמות שגיבשו את ההסכמה היו האימפריה העות'מאנית, צרפת, הממלכה המאוחדת, האימפריה האוסטרית, ממלכת סרדיניה ופרוסיה והאימפריה הרוסית, אותן מדינות שהשתתפו במלחמת קרים.
הסעיף הראשון של ההסכמה איפשר את איחוד נסיכות מולדובה עם נסיכות ולאכיה, כששתיהן כפופות לשלטון הסולטאן העות'מאני. הסעיף השני ערב לאוטונומיה של הנסיכויות והסעיף השלישי קבע בחירות נפרדות לשליטי שתי הנסיכויות. בשלושת הסעיפים הבאים נקבעו היחסים בין השליטים ובין שתי האסיפות המכוננות של הנסיכויות, שזומנו והוועדה המרכזית, שנועדה לשבת בפוקשאן. הסעיף השמיני קבע את גובה המס שהנסיכויות ישלמו לאימפריה העות'מאנית, מיליון וחצי קורושים עבור מולדובה ושני מיליון וחצי קורושים עבור ולאכיה. בסעיפים 10 עד 14 נקבעו הדרכים לבחירת שליטי הנסיכויות, זכויותיהם וחובותיהם. סעיף 27 קבע הקמת ועדה מרכזית בפוקשאן, ועדה שתורכב משמונה נציגים של מולדובה ושמונה נציגים של ולאכיה. בסעיף 38 נקבע שיוקם בית משפט עליון משותף לשתי הנסיכויות ומושבו בפוקשאן. בסעיפים 42 עד 44 נקבע שיוקם צבא משותף לשתי הנסיכויות ומפקד הצבא ימונה לסירוגין על ידי שליטי שתי הנסיכויות.
הערות שוליים

↑  פוקשאן התאימה למטרה זו, כי הייתה עיר גבול מחולקת בין נסיכות מולדובה ובין נסיכות ולאכיה
↑  Conférence de Paris. 1858. Convention relative à l' organisation des principautés de Moldavie et de Valachie, signée à Paris le 19 août 1858. Protocoles des séances. (בצרפתית)
המנון הולנד

| --- | --- |

 מדינה:  הולנד הולנד
 שפה:  הולנדית
 מילים:  מחבר לא ידוע
 לחן:  אדריאן ולריוס
 תאריך מעמד רשמי:  1932
 ‏האזנהקובץ:United States Navy Band - Het Wilhelmus (tempo corrected).ogg‏Ⓘ‏
 
שירו של וילהלמוס (בהולנדית: Het Wilhelmus, "הוִילהלמוס") הוא ההמנון הלאומי של הולנד. השיר, שנכתב בין השנים 1569 ל-1572 לכבוד וילם מאורנז' (וילם מנסאו או וילם השתקן), כנראה על ידי פיליפס ואן מרניקס, או על ידי דירק וולקרטסון קורנהרט, הוא שיר הלל לווילם ונחשב כהמנון הלאומי העתיק בעולם. הוא הולחן בשנת 1626 על ידי אדריאן ולריוס והוכרז כהמנון הלאומי של הולנד ב-10 במאי 1932.
השיר מורכב מחמישה עשר בתים בני שמונה שורות בחריזה מסורגת. האותיות הראשונות בכל בית הן אקרוסטיכון שמרכיב את שמו של מושא השיר, וילם מנסאו (Willem van Nazzov).
באירועים רשמיים מקובל להשמיע רק את הבית הראשון. בזמן מלחמת העולם השנייה זכה גם הבית השישי לפופולריות רבה, בשל המילים "ושאביס את העריצות, הפוצעת את לבי" (במקור הייתה הכוונה לממלכת ספרד).
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת המנון הולנד 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ראו גם

דגל הולנד
סמל הולנד
הערות שוליים

↑  אתר בית המלוכה ההולנדי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269690705171  BnF: cb12000214p (data)  GND: 4248013-9  LCCN: n84090110  MusicBrainz work: ca73cf7f-922f-4a5e-8df4-af4f378c932b  SUDOC: 028100220  VIAF: 189718809   WorldCat (עם VIAF): 189718809
הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים

| --- | --- |

 אקדמיה למוזיקה
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־70 שנה)
 בעלי תפקידים
 מנהל:  עמרי רווה
 באחריות:  עיריית גבעתיים
 מיקום
 מיקום:  רחוב הל"ה 33, גבעתיים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′28″N 34°48′18″E﻿ / ﻿32.074537303516°N 34.80494774602°E﻿ / 32.074537303516; 34.80494774602
 https://www.musicg.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים(למפת גוש דן רגילה) הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים  he הקונסרבטוריון העירוני גבעתייםhe הקונסרבטוריון העירוני גבעתייםמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים הוקם בשנת 1954, ומתקיימים בו לימודי נגינה בכלי הנגינה השונים, המיועדים בעיקר לילדים ובני נוער, סדנאות וכיתות אמן וקונצרטים.
היסטוריה

הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים הוא מהקונסרבטוריונים הוותיקים בארץ, ונוסד בשנת 1954. מנהלו הראשון בין השנים 1954–1993 הוא אהרן שפי.
בין בוגריו קיימים מוזיקאים בכירים המשמשים כמורים גם באקדמיות למוזיקה בישראל ומחוצה לה.
לקונסרבטוריון כעשרים חדרי לימוד, וכן שני אולמות: אולם "ציפי" (הגדול) עם כ-40 מקומות ואולם "שטרן" (הקטן) עם כ-20 מקומות.
גופי ביצוע

שלוש תזמורות כלי הנשיפה: צעירה, עתודה וייצוגית
שתי תזמורות כלי קשת: צעירה וייצוגית
מקהלות "ענבלים": צעירה וייצוגית
הרכבים קאמריים
הרכב ביג בנד
הרכב גיטרות
מנהלי הקונסרבטוריון

אהרון שפי 1954–1993
מוטי שחר 1993–2003
הד סלע 2003–2005
דפני בן עוזר 2005–2019
עמרי רווה 2019–הווה
בוגרי קונסרבטוריון גבעתיים

להב שני
ליאור רונן
נדיה-נחמה ויינטראוב
הערות שוליים

↑  תזמורות מקהלה והרכבים, באתר www.kehilatayim.org.il
המדינה החופשית

המדינה החופשית (באנגלית: Free State) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא בלומפונטיין.
הפרובינציה שוכנת במרכזה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון בחאוטנג ובפרובינציה הצפון-מערבית, ממזרח במפומלנגה בקוואזולו-נטאל, מדרום בכף המזרחי ובמדינת לסוטו וממערב בכף הצפוני.
גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דמוגרפיה > התפלגות גזעית

| הקבוצות הגזעיות באוכלוסיית המדינה החופשית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שחורים | 2,405,533 | 87.61% |   |  |
| לבנים | 239,026 | 8.71% |   |  |
| צבעוניים | 83,844 | 3.05% |   |  |
| אסייתים | 10,398 | 0.38% |   |  |
| אחר | 6,790 | 0.25% |   |  |
דמוגרפיה > התפלגות לשונית

| השפות המדוברות באוכלוסיית המדינה החופשית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סותו | 1,717,881 | 64.2% |   |  |
| אפריקאנס | 340,490 | 12.72% |   |  |
| קוסה | 201,145 | 7.52% |   |  |
| צוואנה | 140,228 | 5.24% |   |  |
| אחר | 276,033 | 10.31% |   |  |
דמוגרפיה > פריסת אוכלוסין

| פריסת אוכלוסיית המדינה החופשית |
| --- | --- | --- | --- |
  פחות מ-1 נפש לקמ"ר  1–3 נפש לקמ"ר  3–10 נפש לקמ"ר  10–30 נפש לקמ"ר  30–100 נפש לקמ"ר  100–300 נפש לקמ"ר  300–1000 נפש לקמ"ר  1000–3000 נפש לקמ"ר  יותר מ-3000 נפש לקמ"ר:
חלוקה מנהלית

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפתח | שם | שם מלא רשמי | בירה | שטח (בקמ"ר) | אוכלוסייה (2011) | מספר רשויות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M | מטרופולין בלומפונטיין | Mangaung Metropolitan Municipality | בלומפונטיין | 6,284 | 747,431 | 1 |
| 14–19 | מחוז תאבו מופוטסאנייאנה | Thabo Mofutsanyana District Municipality | פהוטהאדייהאבה | 32,637 | 736,238 | 6 |
| 5–9 | מחוז לייוולפטסווה | Lejweleputswa District Municipality | וולקום | 31,930 | 627,626 | 5 |
| 10–13 | מחוז פזילה דאבי | Fezile Dabi District Municipality | סאסולבורג | 21,301 | 488,036 | 4 |
| 1–4 | מחוז קהאריאפ | Xhariep District Municipality | טרומפסבורג | 37,674 | 146,259 | 4 |
ראו גם

מדינת אורנג' החופשית (פרובינציה)
הערות שוליים

↑  Mid-year population estimates, 2015 (PDF) (Report). Statistics South Africa. 31 July 2015. p. 3. Retrieved 11 August 2015.
1 2 3  Census 2011: Free State, Statistics South Africa
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1254295968  LCCN: no96017551  MusicBrainz: 5376b015-48e6-4be8-9827-1f246c43868e  VIAF: 140716725   WorldCat (עם VIAF): 140716725 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היפוקלצמיה

| --- | --- |

סידן
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/241893 
 DiseasesDB:  6412
 MeSH:  D006996
 סיווגים
 ICD-10:  E83.5
 
היפוקלצמיה (מלעז: Hypocalcemia; בעברית: תת-סידן בדם או תת-סידניות) הוא חוסר של יון הסידן Ca+2 בדם. פגיעה זו במשק הסידן מתגלה בבדיקת דם.
סידן נישא במחזור הדם בשלוש דרכים: 50% כיון חופשי, 40% קשור לחלבון אלבומין ואילו 10% דרך קשירה לקומפלקסים שונים. ההיפוקלצמיה מוגדרת על פי כמות היון החופשי, שנמצאת ביחסי שיווי משקל עם הסידן הקשור. ערך השיווי משקל נקבע על ידי רמת החומציות של הדם. ככל שהדם בסיסי יותר הסידן נוטה להקשר לאלבומין ולקומפלקסים האחרים וכך יורדת רמתו החופשית.
בססת נשימתית או מטבולית גורמת לתופעת ה-Tetany מעין שיתוק זמני כתוצאה ממחסור בסידן חופשי. הטיפול המיידי הוא על ידי הכנסת פחמן דו-חמצני לגוף (למשל על ידי נשימה לתוך שקית).
באופן טבעי, מווסתת כמות הסידן החופשי על ידי בלוטת התריס מחד, ויטמין D וקלציטונין מאידך.
הגבול התחתון התקין הוא 8.5 מ"ג לד"ל.
הגבול העליון התקין הוא 10.8 מ"ג לד"ל.
מצבים בהם יש תת-סידן בדם, יכולים לנבוע כתוצאה מכישלון בתפקיד המרכזי שיש להורמון PTH בוויסות רמות הסידן בדם, כך למשל, יכול להיות מצב בו קיים חוסר מולד או נרכש של בלוטת התריס, אשר יביא למחסור ב-PTH. כמו כן, ייתכן כי ההפרשה של PTH אינה יעילה, היות שרקמות המטרה אינן מגיבות להורמון זה, מסיבות שונות. ייתכנו מצבים נוספים, בהם הפרשת ההורמון PTH אינה מספקת, אלו מצבים בהם יש איבוד מסיבי של סידן מהנוזל החוץ תאי, מעבר ליכולת התיקון של מערכת ויסות הסידן.
תסמינים של היפוקלצמיה

גירוי יתר של מערכת עצב שריר: באופן כללי מחסור בסידן מתאפיין בעליה של האקסיטבליות של רקמות עצב- שריר. השרירים מתאפיינים בפעילות טונית עצמונית, התכווצויות ופרכוסים, ("יד המיילד"), Chvostek's sign: הקשה עם האצבע מעל לעצב הפנים תביא להתכווצות שרירי הפנים באותו צד, Trousseau's sign- מצב בו שריר כף היד מתכווץ לאחר ניפוח שרוול של מכשיר למדידת לחץ דם למשך 3–5 דקות, ללחץ גבוה מלחץ הדם הסיסטולי.
השקעת מלחי סידן ופוספאט ברקמות רכות: במצבים המלווים בהיפרפוספאטמיה (יתר זרחן בדם): נוצרים מצבים בהם הרקמה מתגרמת בחלקה, כתוצאה מעליה ברמת הזרחן על חשבון רמת הסידן.
שינויים בעור- עור יבש, שיער גס, ציפורניים שבירות, הפרעות בהתפתחות השיניים, אימפטיגו.
סימנים קרדיווסקולריים- בהיפוקלצמיה אקוטית, הארכת מרווח QT באק"ג.
סיבות הגורמות להיפוקלצמיה > היעדר PTH

קיימות מספר סיבות להיעדר הפרשה של ההורמון PTH. הסיבות יכולות להיות מולדות או נרכשות. באופן כללי, בדיקות המעבדה במקרים אלו יצביעו על היפוקלצמיה (כתוצאה מחוסר של ההורמון PTH), והיפר-פוספטמיה (כנ"ל).
תת-פעילות מולדת של בלוטת יותרת התריס - לרוב שכיח יותר כחלק מתסמונות הכוללות הפרעות התפתחותיות שונות (ופחות כתוצאה ממוטציות בגן ל- PTH). ניתן למצוא תחת קטגוריה זו מוטציות בקולטן לסידן המביאות לפעילות יתר שלו ולדיכוי הפרשה של PTH, תסמונת תורשתית מסוג APS1, המאופיינת באי ספיקה של האדרנל, שחלות, בלוטת התריס ומערכת החיסון, תסמונת די ג'ורג' הכוללת הפרעות התפתחותיות שונות לרבות תת-פעילות של בלוטת התריס, או תסמונות הקשורות במחלות נדירות המקושרות להפרעה בתפקוד המיטוכונדריות.
תת-פעילות נרכשת של בלוטת יותרת התריס - לאחר ניתוחי צוואר, בעקבות הסרת בלוטת התריס, לאחר טיפול ביוד רדיואקטיבי, כתוצאה ממחלות גרנולומטיות או השקעה של חומרים שונים (ברזל, נחושת) ברקמת הבלוטה, או מחסור במגנזיום הפוגע בהפרשה של PTH כמו גם בתגובת רקמות המטרה להורמון.
תת-פעילות בלוטת יותרת  התריס של הילוד - היפוקלצמיה של הילוד כתוצאה מכך שהאם סובלת מיתר-פעילות של בלוטת התריס. העברה מופרזת של סידן לעובר, יכולה להפריע לתפקוד בלוטת התריס אצל הילוד. בהמשך, היא מתאוששת וחוזרת לתפקוד תקין תוך שבועיים. שכיח יותר אצל פגים או ילודים לאימהות סוכרתיות, או לאחר טראומה מיילדותית.
סיבות הגורמות להיפוקלצמיה > יתר פעילות משנית של בלוטת יותרת התריס

לרוב, מצב זה קורה אצל חולים הסובלים מאי ספיקת כליות כרונית. הפגיעה הכלייתית מביא לפגיעה בפינוי הפוספט מהגוף, ונוצרת היפר-פוספטמיה. הפוספט העודף בדם קושר סידן, וכתוצאה מכך תהיה היפוקלצמיה. הן היפרפוספטמיה והן היפו-קלצמיה מהווים טריגר להפרשת PTH, שרמתו תעלה בסרום. נוצר טריגר כרוני להפרשה של PTH, ולרוב יש היפרפלזיה של 4 בלוטות הפראתיירואיד. כתוצאה מרמה גבוהה של PTH באופן כרוני, נוצר נזק לעצם. במצב זה, הביטוי האנטומי הוא אמנם היפרפראתיירואידיזם- כתוצאה מהיפרפלזיה של בלוטות הפראתיירואיד, אולם הביטוי הוא היפוקלצמיה, היות שכתוצאה מאי ספיקת הכליות נגרם איבוד סידן.
סיבות הגורמות להיפוקלצמיה > יתר פעילות שלישונית של בלוטת יותרת התריס

לאחר תקופה מושכת של היפרפראתיירואידיזם משני, מתפתחת פעילות עצמונית של רקמת הפראתיירואיד.
סיבות הגורמות להיפוקלצמיה > מחסור בוויטמין D

לרוב, מחסור קל עד בינוני בוויטמין D לא יגרום להיפוקלצמיה. היפוקלצמיה תופיע במקרה בו מאגרי הסידן בשלד מדולדלים, באופן בו שחרור של סידן מהשלד במנגנון המתווך על ידי PTH אינו יעיל יותר. בדיקות המעבדה יצביעו על רמות נמוכות של סידן, זרחן, רמות מוגברות של PTH.
סיבות הגורמות להיפוקלצמיה > רככת

מחלת הרככת מאופיינת בהפרעות הקשורות לוויטמין D, עקב פגיעה בתהליך המינראליזציה של הסידן והסחוס.
פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס

זוהי קבוצת מחלות נדירות, המתאפיינות בעמידות של רקמות המטרה לפעולתו של ההורמון PTH. התמונה הביוכימית דומה לתת-פעילות של בלוטת התריס, אולם רמות ה-PTH מוגברות במקרה זה. ישנן מספר מחלות בקבוצה זו, אשר יפורטו להלן.
פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס > פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס מסוג 1A

בעבר, כונתה מחלה זו בשם Albright's hereditary osteodystrophy. (על שם ד"ר אולברייט אשר תיאר אותה לראשונה). זוהי הפרעה ביוכימית עם פנוטיפ אופייני: קומה נמוכה, פנים עגולות, צוואר קצר, אצבעות קצרות, השקעה של מלחי סידן מתחת לעור. לחלק מהחולים יש עמידות גם לפעילותם של הורמונים אחרים, לחלקם יש הפרעות בחושי הטעם והריח וכן פיגור שיכלי. הבסיס למחלה הוא פגיעה בקולטן של הורמון ה- PTH - הפגיעה היא כתוצאה ממוטציה בגן אשר מקודד תת-יחידה (אלפא) בחלבון G המהווה את הקולטן ל- PTH. במחלה זו קיימת תופעה של החתמה גנטית- לאב קיים אלל מוטנטי אשר מושתק, כאשר אם מגיע אלל מוטנטי מהאם, הילוד יסבול ממחלה זו, לרבות ההפרעות הביוכימיות הנלוות, ואם מגיע אלל תקין מהאם, ייווצר הפנוטיפ האופייני הכולל התפתחות לא תקינה של השלד, אולם ללא הפרעות ביוכימיות (הכליה תגיב להזרקה של ההורמון PTH, למשל)- מצב הקרוי פסאודו-פסאודו היפו פראתיירואידיזם.
פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס > פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס מסוג 1B

במחלה זו, העמידות להורמון PTH מוגבלת לכליה בלבד, בעוד שהעצם משמרת את תגובתה להורמון.
פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס > פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס מסוג 1C

במחלה זו, קיימים מומי שלד האופייניים לסוג 1A, וכן הפרעות ביוכימיות ועמידות להורמונים נוספים המאפיינים את סוג 1A, אולם לא זוהה פגם בתת-יחידה אלפא המהווה חלק מהקולטן עצמו- נראה אמנם שתפקודה לקוי.
פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס > פסאודו-תת-פעילות של בלוטת התריס מסוג 2

במחלה זו יש פגיעה סלקטיבית בתגובת הכליה ל- PTH, כלומר לאחר הזרקת ההורמון תיצפה עליה של CAMP בשתן (לעומת סוג 1B שבו אין תגובה של עליית CAMP בשתן לאחר הזרקת PTH לכליה). אין עליה בהפרשת הזרחן.
סיבות נוספות להיפוקלצמיה

סיבות נוספות להיווצרות של היפוקלצמיה יכולות להיות מצבים בהם הסידן עוזב את הנוזל החוץ תאי בקצב גבוה מעבר ליכולת התיקון של המערכת ההומאוסטטית. כך למשל, במצבים בהם יש היפרפוספטמיה חדה, הזרחן יוצר קומפלקס עם הסידן. בדלקת חדה של הלבלב, קיים שחרור של חומצות שומן הקושרות סידן. מצבים נוספים הגורמים להיפוקלצמיה: במצבים בהם יש מינרליזציה מהירה של השלד, גרורות, סרטן השד, סרטן הערמונית. לעיתים שימוש בתרופות עלול לגרום להיפוקלצמיה, כך למשל בתרופות אשר מעכבות פירוק עצם כגון מיתרמיצין, קלציטונין, תכשירי פוספאט שונים וכו'.
הכוחות המזוינים של צ'צ'ניה

דגל הכוחות המזוינים הצ'צ'ניים
| --- | --- |


 מדינה:  הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה
 תקופת הפעילות:  8 בנובמבר 1991 – 13 במרץ 1997 (5 שנים) 
 מלחמות שהשתתף בהן
 מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מלחמת צ'צ'ניה השנייה 
 
הכוחות המזוינים של הרפובליקה הצ'צ'נית של אישקריה (רוסית: Вооружённые формирования Чеченской Республики Ичкерия צ'צ'נית: Ǩoman Eskar) הוקמו ב-8 בנובמבר 1991 כצבאה של צ'צ'ניה והפסיקו להתקיים בעקבות מלחמת צ'צ'ניה השנייה.
היסטוריה

בעקבות מאורעות ספטמבר - נובמבר 1991, צ'צ'ניה הפכה למדינה עצמאית דה פקטו. ב-1 בנובמבר אותה שנה, הנשיא ג'וחר דודייב הכריז רשמית על עצמאות צ'צ'ניה . שבוע לאחר מכן הוקם משרד הצבא הצ'צ'ני שאליו הוכפף הצבא הצ'צ'ני שבדצמבר 1991 היה גוף צבאי הכפוף לנשיא צ'צ'ניה. מפקד הצבא היה ראש המטה הראשי (הוא לא נקרא המטה הכללי כפי שניתן לטעות). ראש המטה הראשי הראשון של הכוחות המזוינים הצ'צ'ניים היה ויסחאן שחאבּוֹב, לסגנו מונה אסלן מסחדוב, לימים מחליפו. ראש מחלקת המבצעים הראשון של הצבא הצ'צ'ני היה עלי מצאייב. בראשיתו הצבא הצ'צ'ני הורכב מקצינים צ'צ'נים ששירתו בצבא הסובייטי ורכשו ניסיון קרבי במהלך מלחמת אפגניסטן.
הכוחות המזוינים וארגוני אכיפת החוק הצ'צ'ניים

הכוחות המזוינים של צ'צ'ניה כפופים לנשיא צ'צ'ניה, שהוא המפקד העליון.
ארגוני אכיפת החוק וזרועות ביטחון המדינה הם כדלהלן:
משרד הפנים - האגף הצ'צ'ני של אם.וה.דה
שירות הביטחון הלאומי של צ'צ'ניה (המקבילה הצ'צ'נית לפס"ב)
המשרד לביטחון המדינה (הוקם ב-1997)
משרד השריעת לביטחון המדינה
משמר השריעת של צ'צ'ניה
הפרקליטות הראשית - משרד התובע הכללי של צ'צ'ניה
המרכז ללוחמה בטרור של נשיא צ'צ'ניה
מבנה הכוחות המזוינים

לפני פרוץ מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, הכוחות המזוינים כללו שתי בריגדות, שמונה גדודים נפרדים ושלושה בטליונים. המשמר הנשיאותי הורכב מאלפיים איש, כאשר ביחידות משרד הפנים והמחלקה לביטחון המדינה של אישקריה שירתו עוד 3,500 חיילים.
הכוחות המזוינים הצ'צ'נים כוללים את:
המשמר הלאומי (צ'צ'נית: Ǩoman Gvardi)
משמר הגבול (צ'צ'נית: Dozan Eskar)
חיל האוויר הצ'צ'ני
חיל היבשה הצ'צ'ני
הארגונים החמושים הלא חוקיים

בשנות ה-90, חלק מהלוחמים הצ'צ'נים (שאמיל בסאייב, סולים ימאדייב ועוד) לא הכירו בקיומם של הכוחות המזוינים הצ'צ'נים והקימו אלטרנטיבות משלהם לארגון הלוחם. וכך, בנוסף לכוחות המזוינים הצ'צ'ניים הכפופים לנשיא צ'צ'ניה היו קיימים ארגונים כמו:
צבא הגנרל דודייב
הרגימנט האסלאמי למטרות מיוחדות
החטיבה האסלאמית הבינלאומית לשמירת שלום
גדוד באקוייב
כל הארגונים הנ"ל הוכרזו כארגוני טרור על ידי הוועדה הלאומית למלחמה בטרור של שירות הביטחון הפדרלי ובית המשפט העליון של רוסיה.
נשק וחימוש > הציוד האווירי

ב-1992 יחידות הצבא הרוסי ששכנו בצ'צ'ניה נלקחו שלל בידי הצ'צ'נים ויחד עם ציודם הפכו לחלק מהצבא הצ'צ'ני. בסיס חיל האוויר "קאלינובסקאיה" נלקח שלל על ידי הצ'צ'נים ובו גם:
39 מטוסי אימון צ'כיים מדגם L-39 אלבטרוס (Aero L-39 Albatros)
80 מטוסי אימון מסוג L-29 דלפין (Aero L-29 Delfin)
3 מפציצי מיג-17 מיושנים
2 מטוסי אימון דו-מושבי סובייטי מדגם מיג-15.
6 מטוסי תובלה קלים מדגם אנטונוב 2
2 מסוקי תקיפה מיל מי-8
מבסיס חיל האוויר "חנקאלה" נלקחו שלל:
72 מטוסי אימון צ'כיים מדגם אלבטרוס
69 מטוסי אימון מדגם דולפין
מרבית השלל כלל מטוסים מיושנים מאוד או מטוסי תובלה ואף אחד מכלי הטיס הגנובים לא יכל לשמש כמפציץ אסטרטגי חשוב. על פי חישוב זה חיל האוויר הצ'צ'ני הכיל 265 כלי טיס מבלי להחשיב מסוקים ומטוסי תובלה. להערכת המודיעין הרוסי בנובמבר 1994, רק 40% מהטכניקה הצ'צ'נית יכלה לעמוד בתקנים ולהוות אתגר מסוים לרוסים, אולם מרבית כלי הטיס שהוזכרו לעיל הושמדו כבר בימים הראשונים לפרוץ המערכה הצ'צ'נית.
נשק וחימוש > מערך הנ"מ

מערך הנ"מ הצ'צ'ני כלל 23 יחידות טילים כנגד מטוסים מסוגים שונים, 10 יחידות נ"מ "סטרלה 10" ו-7 יחידות נ"מ מדגם "איגלה". על פי דיווחים שונים, לוחמי המוג'אהדין ששהו בצ'צ'ניה החזיקו בכמות לא מבוטלת של טילי כתף נגד מטוסים מדגם FIM-92 סטינגר, מתוצרת אמריקנית.
נשק וחימוש > ארטילריה

עם התפרקות ברית המועצות נותרו בשטחי צ'צ'ניה כמות גדולה של טילי גראד, שהצ'צ'נים עשו בהם שימוש רב במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה.
נשק וחימוש > כלי ירייה

בשירות חיילי הכוחות המזוינים הצ'צ'נים משרתים כלי הנשק הבאים:
AK-47 - רובה קלשניקוב אוטומטי מודל 1947
АК-74 - רובה קלשניקוב אוטומטי מודל 1976
רובה צלפים דרגונוב
RPG-7, RPG-2 - מטולי רקטות נגד טנקים
מפקדי הצבא הצ'צ'ני - ראשי המטה הראשי של הכוחות המזוינים של צ'צ'ניה

ג'וחר דודייב - הגיע לדרגת גנרל בחיל האוויר הסובייטי
אסלן מסחדוב - הגיע לדרגת קולונל בצבא הסובייטי
רוסלאן גלאייב
שאמיל בסאייב
סלמאן ראדוייב
הסכמי ציריך ולונדון

הסכמי ציריך ולונדון (ביוונית:Συμφωνίες Ζυρίχης–Λονδίνου, בטורקית:Zürih ve Londra Antlaşmaları, באנגלית:London and Zürich Agreements) היו הסכמים ששאפו לפתור את שאלת קפריסין על ידי הענקת עצמאות לאי על בסיס חוקה מוסכמת. אחרי שבסתיו 1958 הודיע הארכיבישוף מקאריוס השלישי שנמצא בגלות באתונה שהוא מוכן לשקול הכרזת עצמאות קפריסין כחלופה לאיחוד עם יוון ("אנוסיס") היסוד להבנות נבנה במפגש בציריך בין ראש ממשלת יוון, קונסטנדינוס קרמנליס וראש ממשלת טורקיה, אדנאן מנדרס.
. "הסכמי הברית והערבות בציריך" נחתמו ב-11 בפברואר 1959 בציריך, בעוד שב-19 בפברואר נחתם בלנקסטר האוס בלונדון הסכם לונדון בין טורקיה, יוון, הממלכה המאוחדת ומנהיגי הקפריסאים היוונים (הארכיבישוף מקאריוס) והטורקים (ד"ר פזיל קוצ'וק) קפריסין הייתה אמורה להכריז עצמאות ב-16 באוגוסט 1960.
אחרי כישלון הסכם ב-1963, בשנת 1974 ארגנה הכת הצבאית ביוון הפיכה שהדיחה את הארכיבישוף מקאריוס מתוך כוונה לאחד את האי עם יוון וגררה כיבוש צפון קפריסין על ידי צבא טורקיה.
ממשלת קפריסין באזור המאוכלס בעיקר על ידי היוונים דבקה עדיין בחוקת 1960, אולם בינתיים תחת הכיבוש הצבאי הטורקי בשנת 1983 האזור הצפוני הכריז על הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
ב-10 בפברואר 1959 בציריך:חותמי הסכמי ציריך ולונדון לגבי קפריסין, משמאל לימין - ראש ממשלת יוון קונסטנדינוס קרמנליס, שר החוץ הטורקי זורלו, ראש הממשלה של טורקיה אדנאן מנדרס, שר החוץ של יוון, אוונגלוס אוורוף
הסכמי הברית והערבות בציריך

הסכם הערבות נועד לשמור במסגרת מדינה קפריסאית עצמאית אחת על דו הקיום בשלום (bi-communal consociational state) בין שתי הקהילות האתניות הגדולות של קפריסין, היוונית שהיוותה 82% מהאוכלוסייה והקהילה הטורקית שהיוותה 18% מהאוכלוסייה. קפריסין, והמעצמות הערבות - הממלכה המאוחדת, יוון וטורקיה הבטיחו לאסור על איחוד קפריסין עם כל מדינה אחרת או על חלוקת האי.
הסעיף 4 בהסכם הערבות ציין ש"במקרה שפעילות משופת או מוסכמת לא תהיה אפשרית, כל אחת מהמעצמות הערבות שומרת לעצמה את הזכות לפעול במטרה להחזיר את המצב לזה שנוצר על ידי הסכם זה".
הערות שוליים

↑  R.Clogg 1991 עמ' 154-153
↑  Treaty of Guarantee of Republic of Cyprus סעיף 4 באתר משרד החוץ היווני
הקרב במעבר גלורייטה

הקרב במעבר גלורייטה (באנגלית: Battle of Glorieta Pass) התרחש בין 26 ל-27 במרץ 1862 בחלקה הצפוני של טריטוריית ניו מקסיקו (ניו מקסיקו לא הייתה עדיין מדינה של ארצות הברית בתקופה זו). זה היה הקרב המכריע בניסיון לכיבוש ניו מקסיקו על ידי צבא דרום במלחמת האזרחים האמריקנית. הקרב שכונה "הגטיסבורג של המערב" על ידי היסטוריונים היווה מכה מכרעת של כוחות האיחוד (הצפון) בעצירת פלישת צבא הקונפדרציה למערב לאורך הרי הרוקי.