הכיוון ההפוך
היסטוריה

התוכנית משודרת מ-1997 וזוכה לשיעורי צפייה גבוהים מאוד בארצות ערב. היא מעמתת מדי שבוע בין פוליטיקאים, אנשי רוח, אנשי דת, חוקרים או אנשים מלומדים אחרים, בעלי דעות קוטביות ומנוגדות. המנחה מנהל את הדיון ביניהם, אם כי לעיתים הוא נוקט עמדה לטובת אחד הצדדים.
אף כי מסגרת התוכנית פשוטה יחסית, היא נחשבת חדשנית בעולם הערבי, שכן היא מביאה לדיון גם אנשים שדעותיהם אינן מקובלות, ולפעמים אף אסורות להשמעה בחלק מהמדינות הערביות והמוסלמיות. התוכנית משודרת בשידור חי, כך שאין אפשרות לערוך אותה או לצנזר קטעים ממנה. הדיונים בה נעשים לפעמים סוערים, ואף היו מקרים שבהם אחד המתדיינים עזב את האולפן בזעם.
הנושאים המועלים בתוכנית הם נושאים אקטואליים המעוררים מחלוקת עזה בעולם הערבי, בפרט נושאים הקשורים ביחסים שבין העולם הערבי לארצות ועמים אחרים. כמה מהנושאים שהועלו בתוכנית לאחרונה: שאלת הצורך של מדינות ערביות בנשק גרעיני, היחס לערבים בארצות הברית, וערעור התדמית של ישראל בעולם הערבי בעקבות מלחמת לבנון השנייה.
אחת התוכניות המפורסמות (21 בפברואר 2006) עסקה בתאוריית התנגשות הציביליזציות של סמואל הנטינגטון, ועימתה את ופא סולטאן, ערבייה חילונית ילידת סוריה שמתגוררת בלוס אנג'לס, עם אבראהים אל-ח'וולי, איש דת מצרי המרצה באוניברסיטת אל-אזהר. הביקורת שהפנתה סולטאן כלפי העולם הערבי ודת האסלאם הייתה חסרת תקדים בהיסטוריה של שידורי הטלוויזיה בערבית. במהלך הריאיון צידד המנחה פייסל אל-קאסם בגלוי בדעותיו של אל-ח'וולי. לאחר הריאיון כתב אל-קאסם מאמר שכותרתו "הבאש את ריחם של הערבים והמוסלמים והיה מפורסם באמריקה" ("اشتمّ العرب والمسلمين وأصبح مشهورًا في أمريكا") שבו הוא מגנה את סולטאן על הדעות שהביעה בתוכניתו.
בתוכנית אחרת (2 בינואר 2007), ימים ספורים לאחר הוצאתו להורג של סדאם חוסיין, התעמתו שני אישי ציבור עיראקיים: משעאן אל-ג'בורי, חבר פרלמנט סוני, וסאדק אל-מוסווי (איש ציבור שיעי). אל-ג'בורי הסוני עורר את חמתו של אל-מוסווי השיעי כשביקש מהצופים להצטרף אליו לתפילה לעילוי נשמתו של סדאם חוסיין. בתגובה האשים אל-ג'בורי את אל-מוסווי כי הוא משתף פעולה עם איראן. העימות התלהט, ושני המרואיינים קמו ממקומם והחלו לצעוק זה על זה, מבלי שהמראיין, פייסל אל-קאסם, הצליח להשתלט עליהם. בסופו של דבר עזב אל-מוסווי את האולפן בזעם במהלך השידור. אל-קאסם עצמו מתח בפתיח לתוכנית ביקורת על כך שההוצאה להורג נעשתה במהלך החג עיד אל-אדחא, ואמר שאפילו אריאל שרון לא היה מעז להוציא את סדאם חוסיין להורג בעיתוי כזה.
ב-15 בנובמבר 2016 השתתף בפעם הראשונה יהודי ישראלי בתוכנית, המזרחן ד"ר אדי כהן השתתף בעימות עם סאלח קיראטה איש מקורב לנשיא סוריה בשאר אסד. בעקבות התוכנית התחוללה סערה של ממש ברשתות החברתיות והשאלה אשר נדונה כיצד יהודי (ד"ר אדי כהן) צדק, וכיצד היהודי הגן על הערבים בעוד הערבי מתחמק מהשאלות ומהטבח אשר מבוצע כנגד העם הסורי.
בדצמבר 2017 התעמת המזרחן ד"ר מרדכי קידר בתוכנית עם "עבד אל-רחמן סעיד קוקי" חוקר ואיש דת אסלאמי על הצהרת טראמפ בכך שאמריקה מכירה בירושלים כבירת ישראל.
עוד באותה שנה קאסם השווה את היחס של ישראל למחבלים הכלואים אצלה לבין היחס של סוריה. הוא הציג תמונה של סמיר קונטאר, תוך הוסיפו שהוא יצא מ-23 שנות מאסר "עם כרס ודוקטורט", אל מול תמונה של אסיר משוחרר מהכלא הסורי כשהוא נראה כחוש ושבור.
בשנת 2020 אל-קאסם צייץ בטוויטר ציוץ שבו הוא מברך את יוצרי ושחקני סדרה סעודית שדיברו בגילוי לב על אהדתם למדינת ישראל והדגיש שהוא מכבד אותם על עמידתם על העיקרון שמנחה גם אותו: "הכנות היא נחמה".
בשנת 2021 אל-קאסם פרסם ציוץ נוסף בו הציג תמונה של תל אביב וכתב בצורה הומוריסטית: ”ישראל כובשת את זה העיר הזאת, ואנשי "הנהנתנות והקבלנות" (משחק מילים במקום המילה מוקאוומה שלועג לה) רוצים לשחררה, איך ישתנה מצבה אם איראן חס וחלילה תשחררה מידי ישראל?”