stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק החיים (טלנובלה)
אזכור במדיות אחרות

בסדרה ״המשאית״ נעמה (לירז צ'רכי) משחקת בסרט שנקרא ״אהבה בין המכתשים״ היא שיחקה שם לצד גיא אריאלי (ירון) מהטלנובלה "משחק החיים".
בתוכנית "ערב אדיר" עם אדיר מילר, הוצגו שלושה מערכונים שמבוססים על הטלנובלה "משחק החיים", שהם כביכול פרקים מהסדרה, בהשתתפות מספר שחקנים מהטלנובלה לצד הדמויות שגילמו אדיר מילר ורועי בר נתן.
במערכון "הטייסת הראשונה בחיל האוויר" שהוצג בתוכנית "המופע המרכזי", מספרת הטייסת (רותם אבוהב) למפקדיה (אודי ואביעד) ש"משחק החיים" היא טלנובלה שנצפית בכל המזרח התיכון.
הטלנובלה "השיר שלנו" ממשיכה בעונתה הראשונה את קורותיה של בתיה הפסיכולוגית, כשמסופר שם שבתיה שבה להיות פסיכולוגית לאחר שנמלטה שוב מהמוסד בו שהתה, וכמו כן נעמי מספרת לה שליה רצתה ללהק את ביתה נועה לתפקיד של יוליה. בתיה אף מטפלת בנועה שחר (אפרת בוימולד) וכשנועה טוענת שהיא מרגישה שהיא מכירה אותה, בתיה משיבה לה ש"משחק החיים הוא קשה ופרוע". כמו כן, בעונה השלישית מתארחת בתפקיד עצמה התסריטאית סיגל אבין, ומוזכר שהיא כתבה את הטלנובלה. כמו כן, באחד הפרקים בעונה השלישית לילי מזכירה לשירי על כך שהציעו לה את התפקיד של ליה ושירי סרבה לקחת את התפקיד. בעונה השלישית משחקת נינה קוטלר את קארין קורן, שמוצגת כמעריצה של משחק החיים וחברה טובה של יעל שרוני, למרות שהיא טוענת שהשחקנית של בתיה גרועה בעינייה.
בטלנובלה דני הוליווד מטפלת הפסיכולוגית פרידה פרויד (נינה קוטלר) בדמותה של עמליה שטראוס (אפרת בוימולד). כשעמליה טוענת שהיא מוכרת לה, משיבה לה פרידה ש"משחק החיים הוא קשה ופרוע".
בטלנובלה "מיכאלה","משחק החיים" הייתה הטלנובלה המועדפת על בן (יונתן רוזן) ועל מיה (לוסי דובינצ'יק). בנוסף, רענן (נירו לוי) מספר למיכאלה על בחור גדול שמת לו בסלון פעם, בהתייחסות לתקרית בין קובי, ריקי וגנגנה.
בטלנובלה "טלנובלה בע"מ" שעסקה על מאחורי הקלעים של הפקת טלנובלות סיפור הליהוק למשחק החיים (בקי גריפין הוחלפה בתפקיד ליה ברגר על ידי ויסמן לאחר מספר ימי צילום לאחר שהתסריטאית אמרה שהיא מעוניינית בתפקיד "שחקנית ולא דוגמנית") ביסס את עלילתה בכך שדנה בלום (יעל בר זוהר), דוגמנית שנראית טוב אך לא שחקנית נבחנת לתפקיד הראשי בטלנובלה והתסריטאית מתנגדת לכך.
בטלנובלה "טלנובלה בע"מ" ירון עצמון (בתפקיד עצמו) רצה לבקש מקייזרמן תפקיד בטלנובלה החדשה שלו על מנת להיפטר מתדמית המפגר שנדבקה לו בעקבות "משחק החיים" וכמו כן, עשה את הדמות של אפי לניצה ומירי (שלא ראתה את הטלנובלה לפני כן).
בפרק אחר של "טלנובלה בע"מ", הושמעה בטעות ההקלטה שבה שומעים את תוכן מכתב ההתאבדות של ליה, במקום את תוכן המכתב של הדמות של אפרת (תמר קינן) בטלנובלה "פירות אסורים", בסצנה שבה הדמות כותבת מכתב.
בפרק אחר, מדברות רננה (טלי שרון) ושירה (מלאני פרס), ובשיחה נאמרות ברצף המילים לגעת באושר, לחיי האהבה, משחק החיים ומיכאלה.
בפרק נוסף, אומר שון (שמשחק רון שחר), שיש לו אח בשם ארז- התייחסות לדמות ששיחק במשחק החיים.
המקצוע של בתיה, הוא פסיכולוגית, שזה כנראה רמיזה לדמות שגילמה נינה קוטלר ב"סברי מרנן" שגם היא הייתה פסיכולוגית.
הערות שוליים

↑  "משחק החיים" - טלנובלה ישראלית חדשה בכבלים, באתר הארץ, 12 בפברואר 2003
↑  במציאות, "מרכז הבמה" בגני תקווה
מיי פירסט סוני

| --- | --- |
 בימוי:  אורי ברבש 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  12 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  2002–2003 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מיי פירסט סוני הוא ספר מאת בני ברבש, שעובד לסדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ 2, בסוף שנת 2002, ולאחר מכן עובד להצגת תיאטרון.
הספר מספר על התפוררות של משפחה תל אביבית הנקלעת למשבר מנקודת מבטו של יותם, ילד המתעד את משפחתו ברשמקול ביתי. בעיבוד הטלוויזיוני זה שונה מרשמקול למצלמת וידאו.
סדרת טלוויזיה

סדרת טלוויזיה הופקה על ידי זכיינית ערוץ 2 רשת מדיה, ועלתה לשידור ב-7 בדצמבר 2002. מפיקי הסדרה היו אורי סבג ועינת ביקל והבמאי היה אורי ברבש.
הסדרה התמודדה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, וזכתה בפרס לסדרת הדרמה הטובה ביותר, בני ברבש זכה בפרס על התסריט הטוב ביותר.
סדרת טלוויזיה > שחקנים ודמויות

אלמה לזר (דפנה רכטר): אשתו של אסף ואמם של שאול, יותם ונעמה.
אסף לזר (יורם חטב): בעלה של אלמה ואביהם של שאול, יותם ונעמה. מחזאי.
יותם לזר (לירון זייד)
שאול לזר (רן בכור)
נעמה לזר (אנני אהרוני)
עמליה (אודיה קורן): חברתה הטובה של אלמה.
יעל (מיטל דוהן): שחקנית איתה מנהל אסף רומן.
מרים לזר (מרים זוהר): אמא של אסף.
צבי לזר (אילן דר): אבא של אסף, ניצול שואה ולוחם אצ"ל.
מיכל (שרית לארי)
ההצגה

"מיי פירסט סוני" עובד גם להצגת תיאטרון, במספר הפקות:
כהצגת יחיד בתיאטרון תמונע, שרצה בין השנים 2000–2007. בימוי: דפנה וידנפלד-נגלר. משחק: רועי הורוביץ. ההצגה עלתה שוב במסגרת פסטיבל הצגות יחיד בבית העם בירושלים, בפברואר 2010.
בהתיאטרון הקאמרי, בבימויו של היהודי-גרמני סטפן ביטון ובהפקת התיאטרון הגרמני מונסטרום פרנקפורט, ביוני 2010.
הערות שוליים

↑  לוח שידורים בלי חידושים בעונת החורף של זכיינית ערוץ 2 רשת, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2002
↑  רותה קופפר, בגידה לעולם חוזרת, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2002
↑  אביבה קרול, ‏פרס וולגין ל"חתונה מאוחרת", באתר גלובס, 22 ביולי 2001
↑  אורלי פרום, עכבר העיר, סוני פליי, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2006
מערכת עכבר און-ליין, אתה קולט?, באתר הארץ, 17 ביוני 2007
↑  אריאל פלקסין, עכבר העיר ירושלים, מיי פירסט סוני - גרסת הסולו, באתר הארץ, 15 בפברואר 2010
↑  ציפי שוחט, "מיי פירסט סוני" של בני ברבש יועלה בהפקה גרמנית בתיאטרון הקאמרי, באתר הארץ, 3 ביוני 2010
קרפטו-אוקראינה

קרפטו-אוקראינה (באוקראינית: Карпатська Україна) הייתה מדינה קצרת ימים שהוקמה בעקבות התפרקות צ'כוסלובקיה לאחר הסכם מינכן, והתקיימה עד לכיבושה בידי הונגריה במרץ 1939. האזור נשאר בשליטת הונגריה עד סוף מלחמת העולם השנייה באירופה, ולאחר מכן נכבש וסופח על ידי ברית המועצות. השטח מנוהל כיום כמחוז זקרפטיה האוקראיני.
רקע

אחרי שגרמניה הנאצית סיפחה לעצמה את חבל הסודטים בעקבות הסכם מינכן, גם הונגריה תבעה מארבעת המנהיגים שחתמו על הסכם מינכן, שצ'כוסלובקיה תחזיר את האזורים שנלקחו ממנה בתום מלחמת העולם הראשונה. מנהיגי צ'כוסלובקיה היו נחושים הפעם לא להיכנע יותר ולהתנגד לדרישות הטריטורליות, אולם ב-5 באוקטובר נודע כי נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש התפטר ולאחר כמה ימים הוא נמלט ללונדון.
באופן ארעי הועברה הנשיאות לידי ראש ממשלת צ'כוסלובקיה הגנרל יאן סירובי, וכמה שבועות מאוחר יותר מונה נשיא בית המשפט העליון בצ'כוסלובקיה, ד"ר אמיל האכה, לנשיא, והממשלה התחלפה.
הונגריה ופולין תבעו שתיהן מצ'כוסלובקיה טריטוריות שונות. הונגריה תבעה את סלובקיה ואת זקרפטיה, ופולין תבעה חלקים משלזיה ואת אזור העיר טשן. שתיהן איימו במלחמה אם דרישותיהן לא ימולאו. בעקבות התערבותם של ארבעת המנהיגים שחתמו על הסכם מינכן, פולין קיבלה שטח של כ-1900 קמ"ר בסביבות העיר טשן, עם אוכלוסייה של כ-300,000 תושבים שרובם היו צ'כים ורק מיעוטם פולנים. ב-2 בנובמבר נועדו שרי החוץ של "ארבע הגדולות" – כינוין של גרמניה, צרפת, בריטניה ואיטליה בעת ועידת מינכן – בווינה, והחליטו לכפות על צ'כוסלובקיה למסור חלקים גדולים מסלובקיה (בעיקר את דרום סלובקיה) ומזקרפטיה, בהם גרו הונגרים רבים, לידי הונגריה. כ-20,000 קמ"ר מצ'כוסלובקיה סופחו להונגריה, עם אוכלוסייה של כחצי מיליון תושבים. בחודש נובמבר נכנס צבא הונגריה לשטחים והשתלט עליהם, כשצבא צ'כוסלובקיה נסוג במהירות לשרידי המדינה.
ב-6 באוקטובר 1938 דרשו הסלובקים אוטונומיה, וב-8 באוקטובר אישרה ממשלת צ'כוסלובקיה אוטונומיה רחבה ביותר, עם ממשל סלובקי עצמאי, שהוקם בפרלמנט הסלובקי בברטיסלאבה, במסגרת הרפובליקה הפדרלית של צ'כוסלובקיה.
באותה העת, האוכלוסייה בחלק של זקרפטיה שעוד לא סופח להונגריה, הייתה מורכבת ממיעוטים של רוסינים, אוקראינים והונגרים. הגרמנים עודדו את המיעוטים השונים לחולל פרובוקציות, ובכך לתת עילה לגרמניה להתערב צבאית בקונפליקט. האוקראינים אכן דרשו מממשלת צ'כוסלובקיה אוטונומיה של זקרפטיה בדומה לסלובקיה, וב-30 בדצמבר 1938 קיבלה רותניה הקרפטית אוטונומיה ושמה שונה לקרפטו-אוקראינה.
לאחר הכרזת העצמאות הסלובקית ב-14 במרץ וכיבוש צ'כיה בידי הגרמנים ב-15 במרץ 1939, הכריזה קרפטו-אוקראינה על עצמאותה, עם הכומר אבגוסטין וולושיין כראש המדינה. בתגובה להכרזת העצמאות פלש הצבא ההונגרי לרותניה, ולאחר כמה שעות של לחימה כבש את האזור וסיפח אותו להונגריה. בעקבות הפלישה ההונגרית הגיעו שבועות אחדים של טרור בהם יותר מ-27,000 בני אדם נורו למוות ללא משפט וחקירה. מעל 75,000 אוקראינים החליטו לבקש מקלט בברית המועצות; מתוכם כמעט 60,000 מתו במחנות הכלא של הגולאגים.
לאחר מכן

בסך הכל בין השנים 1939–1944 נספו 80,000 אוקראינים קרפטים.
לאחר כיבוש הונגריה על ידי הגרמנים במרץ 1944, אדולף אייכמן פיקח על גירוש כמעט כל האוכלוסייה היהודית ההונגרית; מעטים שרדו את השואה. בסיום הקרב על מעבר דוקלה ב-28 באוקטובר 1944, ברית המועצות הדפה את הגרמנים וההונגרים לאחור ושחררה את רותניה הקרפטית ואת שאר מערב אוקראינה. השליטה ברותניה הקרפטית חזרה אפוא "באופן נומינלי" לצ'כוסלובקיה. משלחת הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה, בראשות השר פרנטישק נמק, הגיעה לחוסט להקים את הממשל הצ'כוסלובקי הזמני, על פי ההסכמים בין ממשלת ברית המועצות וצ'כוסלובקיה באותה שנה.
עם זאת, לאחר שבועות ספורים, מסיבות לא ברורות, הצבא האדום והקומיסיראט העממי לענייני פנים החלו לחסום את עבודת המשלחת ולבסוף הוקם "הוועד הארצי של טרנסקרפטו-אוקראינה" במונקאטש בחסות הצבא האדום. ב-26 בנובמבר ועדה זו הכריזה על "רצון העם האוקראיני" להיפרד מצ'כוסלובקיה ולהצטרף אל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. לאחר חודשיים של עימותים ומשא ומתן לא מוצלח עזבה משלחת הממשלה הצ'כוסלובקית את חוסט ב-1 בפברואר 1945, והשאירה את קרפטו-אוקראינה בשליטת הסובייטים.
ברית המועצות הפעילה לחץ על צ'כוסלובקיה, וב-29 ביוני 1945 חתמו שתי המדינות על הסכם, שוויתר רשמית על קרפטו-רותניה לברית המועצות. בשנת 1946 הפך האזור לחלק מאוקראינה הסובייטית כמחוז זקרפטיה.
ראו גם

זקרפטיה
יחסי לטביה–ליכטנשטיין

| יחסי לטביה–ליכטנשטיין |
| --- | --- |
לטביה: ליכטנשטיין


לטביה: ליכטנשטיין
שטח (בקילומטר רבוע)
64,589: 160
אוכלוסייה
1,861,063: 40,022
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,627: 7,365
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,442: 184,016
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

מימין: יו"ר הסאימה דאיגה מייריניה, יו"ר הראדה העליונה של אוקראינה רוסלן סטפנצ'וק, נשיא לטביה אדגארס רינקביצ'ס ויו"ר הפרלמנט של ליכטנשטיין אלברט פריק בכינוס פרלמנטרי של פלטפורמת קרים בריגה, 2024
יחסי לטביה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של לטביה לבין נסיכות ליכטנשטיין.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 באוקטובר 1991, זמן קצר לאחר פירוק ברית המועצות. ב-6 בדצמבר 1994 נפגש שר החוץ של לטביה ולדאס בירקבה עם שר החוץ של ליכטנשטיין, מרקוס ביכל, במהלך ועידת OSCE בבודפשט. ב-1–2 ביולי 2002, ביקר שר החוץ של ליכטנשטיין, ד"ר ארנסט יוזף וולך בלטביה. ב-27–28 באוקטובר 2005 השתתף נשיא לטביה בפורום הכלכלי "דיאלוג ליכטנשטיין 2005" שאורגן על ידי ממשלת ליכטנשטיין בואדוץ.
שיתוף פעולה כלכלי

לאחר ההצטרפות לאיחוד האירופי, בשיתוף פעולה כלכלי עם ליכטנשטיין, לטביה יכולה לנצל את הסכם האזור הכלכלי האירופי (EET) - תנועה חופשית של סחורות (למעט סחורות חקלאיות ודיג, שרק חלקן כלולות בהסכם), הון, אנשים ושירותים. הסכם EET נחתם בין כל המדינות החברות באיחוד האירופי, כמו גם נורווגיה, איסלנד וליכטנשטיין. בין 1999 למחצית הראשונה של 2005, היקפי סחר החוץ של לטביה עם ליכטנשטיין היו קטנים, למעט שנת 2000, אז היבוא מליכטנשטיין גדל במהירות ל-2.8 מיליון דולר. הייצוא של לטביה לליכטנשטיין בשנים 1999–2000 היה קטן מאוד, ומ-2001 עד 2004 הוא ירד לאפס. במחצית הראשונה של 2005, מחזור סחר החוץ של לטביה עם ליכטנשטיין היה 28.4 אלף דולר. היצוא לליכטנשטיין הסתכם ב-0.4 אלף דולר. מנגד, היבוא מליכטנשטיין הסתכם ב-28 אלף דולר.
נציגויות דיפלומטיות

לטביה מיוצגת בליכטנשטיין באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבלצרס.
האינטרסים של ליכטנשטיין בלטביה מיוצגים על ידי שגרירות שווייץ בריגה.
מבצעי הרבי מחב"ד

עשרת מבצעי הרבי מלובביץ' (בחסידות חב"ד: עשרת המבצעים) היא סדרת מערכי פעילות ("מבצעים") שיזם הרבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ'. המבצעים מתמקדים בעידוד קיום עשר מצוות.
במסגרת המבצעים עוסקים פעילי חב"ד בהעלאת המודעות ועידוד הביצוע של מצוות שהרבי מלובביץ' סבר שהן בעלות מרכזיות והשפעה רבה על היהודי היחיד ועל כלל עם ישראל. הרבי קרא לחסידיו ולכל יהודי, לעודד את כלל היהודים לקיים את המצוות הללו. חסידי חב"ד, תלמידי ישיבות חב"ד ונשי ובנות חב"ד מפעילים את המבצעים באופן קבוע כדי להשפיע על יהודים ברחבי העולם לקיים מצוות אלו.
הרבי יחס מעמד מיוחד למבצעים אלו, אותם הגדיר כ"מבצעים תמידיים" שרלוונטיים כל ימות השנה, ובחר דווקא בהם כפעילות עיקרית לכל מהלך השנה.
תפילין

בשנת ה'תשכ"ז (1967), יומיים לפני תחילת מלחמת ששת הימים, הכריז הרבי מלובביץ' על המבצע הראשון "מבצע תפילין". אותה תקופה הייתה תקופת טרום המלחמה, שהורגשה באווירת ההמתנה ברחוב הישראלי. הרבי, שבאותה עת השמיע תחזיות אופטימיות לגבי תוצאות המלחמה[דרוש מקור], נשא שיחה במהלך התוועדות בשבת פרשת במדבר כ"ד באייר תשכ"ז, בהם קרא לחסידיו לצאת לרחובות ולהשפיע על יהודים אחרים להניח תפילין.
הרבי נימק את בחירתו במצוות תפילין, בכך שהיא "מצווה כללית" שלדברי חז"ל "הוקשה כנגד כל התורה". הרבי גם ציטט מקורות ביהדות הרואים במצוות תפילין סגולה לאריכות ימים ולהטלת פחד על אויבי היהודים, ונימק בכך את בקשתו להניח תפילין עם כל יהודי ובמיוחד עם חיילי צה"ל היוצאים לשדה הקרב.
בעקבות הקריאה הניחו תפילין בימי המלחמה ובימים שלאחריה, מאות אלפי אזרחים וחיילים. קריאה זו היא המקור לתופעה בה חסידי חב"ד מציעים ליהודים להניח תפילין, בדוכני רחוב, משרדים ומרכזי קניות, בישראל וברחבי העולם.
מאז ממשיכים חסידי חב"ד להציע לכל יהודי שלא הניח עדיין תפילין באותו היום, להניח תפילין. כמו כן, בכל יום שישי יוצאים כל תלמידי ישיבות חב"ד לחנויות ולמקומות ציבוריים כדי להציע לעוברים ושבים להניח תפילין. אחד הדוכנים הפעילים ביותר מאז מלחמת ששת הימים ועד היום הוא ברחבת הכותל המערבי.
כמו כן הורה הרבי שיש לבדוק את התפילין פעם בשנה, אם אפשר בחודש אלול, וכן לוודא שכתיבתם הייתה על ידי סופר סת"ם ירא שמים[דרוש מקור].
במשך השנים יצאו רבנים ואדמו"רים בקריאה שכל אחד ישתדל לזכות יהודים במצוה.
מבצע תפילין עורר התנגדות מצד רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסטמאר ורבנים אחרים, שהצביע על בעיות הלכתיות המתעוררות לדעתו, בהנחת תפילין בדוכני רחוב. הרבי השיב לטענות, בהתוועדות ובמכתבים.
תורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת תשל"א (1971) הכריז הרבי על "מבצע תורה" בו מורה להשפיע על יהודים ללמוד תורה לפחות רגעים ספורים מדי יום, ואחרי מלחמת יום הכיפורים הורה על הרחבת הפעילות [דרוש מקור].
במסגרת מבצע זה מתקיימים בבתי חב"ד ובקהילות חב"ד שיעורי תורה כחלק עיקרי מהפעילות.
הודגש כי על הפעילים להוסיף בלימוד התורה בעצמם. כאשר הבולטים בתחום הם תלמידי הישיבות שצריכים להוות דוגמה חיה שממנה יוכל כל אדם ללמוד כיצד לומדים תורה. בישיבות חב"ד רבות נערך מדי שנה 'מבצע תורה' הכולל מבחנים מסכמים על כל מסכת הגמרא הנלמדת בישיבה. הנחיה נוספת היא להשתדל לשנן ולזכור דברי תורה בעל פה עליהם ניתן לחזור במקומות ובמצבים שונים.
צדקה

אחרי מלחמת יום כיפור הכריז הרבי על מבצע צדקה במטרה להרבות בנתינת צדקה, שנחשבת כסגולה מיוחדת לקירוב הגאולה. הוא הצביע על זמנים ומצבים סגוליים לנתינת צדקה: קודם התפילות, קודם הדלקת נרות וביצוע מצוות אחרות, וכן לפני כניסת השבת לתת גם בעבור השבת. לדאוג שבכל מקום בו נמצאים יהודים שתהיה במקום קופת צדקה; בבית, בחדרים השונים בבית, במשרד, ובמטוס. גם עבור אלו שתורמים סכומים גדולים לגבאי צדקה וכדומה, מכיוון שעצם קיומה של הקופה מהווה זכות גדולה למחזיקים בה. ומצוות צדקה עניינה שיהודי יתן אפילו סכום פעוט בה יוצאים ידי חובת המצווה.
הרבי הדגיש מספר מקומות בהם יש לקבוע קופה: במטבח - על מנת שכל אשה לפני שתתחיל בבישול, תתן סכום לצדקה לעניים. בחדרי הילדים - לכל ילד בחדרו תעמוד במקום בולט 'קופת צדקה', עליה יכתוב שמו הפרטי. הקופה תזכיר לו לתת צדקה מדי יום. ברכב - גם בתור שמירה בנסיעה, יחד עם ספרי קודש.
בשנים תשמ"ו - תשנ"ב (1985-1992) מדי יום ראשון חילק הרבי בעצמו דולרים כדי לתת אותם לצדקה, לאנשים שהגיעו במיוחד למעמד זה. במהלך השנים, כשהיה יוצא ונכנס מבית מדרשו הוא נהג לתת מטבעות לילדים כדי שיתנו אותם לצדקה.
בית מלא ספרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מבצע "בית מלא ספרים - יבנה וחכמיה" המבצע הוכרז במטרה לגרום לכך שבכל בית יהודי יהיו כמה שיותר ספרי קודש, בדגש על ספרי היסוד של היהדות. השאיפה שבכל בית יהיו לפחות ספרי קודש בסיסיים כדי שכל אחד יוכל ללמוד גם בביתו, בכל עת שירצה. הספרים הרצויים הבסיסיים הם סידור תפילה, חומש, תהילים, תניא וקיצור שולחן ערוך. אחת ממטרות המבצע היא שספרי הקודש הנמצאים בבית ישפיעו על חינוך הילדים ללימוד תורה.
חלק נוסף במבצע כלל ייסוד ספריות ציבוריות וכן הקמת ספריות בבתי הכנסת, על מנת שכשאדם יכנס לבית הכנסת ימצא שם ספרי לימוד ויוכל לעיין בהם.
מזוזה

'מבצע מזוזה', מטרתו היא שבכל חדר ובית יהודי תהיה מזוזה כשרה. הרבי הדגיש כמה פעמים את הצורך לקבוע מזוזה לא רק בדלת הכניסה הראשית של הבית, אלא בכל חדר וחדר מחדרי הבית ובכל דלת בכל משרד, או חנות ושיש לבדוק פעם בשנה ולתקן או לקנות חדש אם נפסלו והמליץ לערוך את הבדיקה השנתית בימי חודש אלול.
לפי התלמוד, המזוזה הקבועה בפתח שומרת על הבית ועל אנשיו, גם כאשר הם יוצאים מן מהבית. הרבי פרסם מעלה זו של המזוזה, והצדיק את הדגשת הנימוק התועלתני, בכך שהתלמוד עצמו מדגיש את יכולת השמירה של המזוזה.
בתקופה שאחרי תחילת המבצע יצאו רבים והקשו על מה שעורר הרבי שיש לבדוק מדי שנה, אף על פי שלפי כמה מקורות ובתלמוד בבלי יש לבדוק מזוזה של אדם פרטי פעמיים ב־7 שנים, ומזוזה של ציבור פעמיים ב־50 שנה. על כך ענה הרבי
א. שבמקורות מדובר במזוזה כשרה מלכתחילה, ולא כבמצב שיש ספק אם בכלל הכניסו פרשיות ומזוזות כשרות או לא.
ב. בזמננו – עיבוד הקלף גרוע יותר מאשר בזמן חז"ל, כך שהדיו והתגים וכו' עמידים פחות, ולכן חובת הבדיקה גדולה יותר.
ג. כשצריכים תוספת ברכה מלמעלה, צריך לבדוק אף שעברה רק שנה מהבדיקה הקודמת, כמבואר במטה אפרים שבחודש אלול בודקים תפילין ומזוזות. כמו כן הזכיר הרבי את דעת המכילתא, שצריך לבדוק תפילין אחת לי"ב חודש.
במקרים רבים כאשר פנו לרבי במקרים של צרה או מחלה לבקשת ברכה ועזרה הורה לבדוק את כשרות המזוזות (והתפילין). כמו כן הצביע על אירועים שליליים שהתרחשו בהיעדר הגנה של מזוזות כשרות.
כחצי שנה לאחר הכרזת המבצע קישר הרבי את פיגוע הטרור במעלות באותה שנה, שבו נפגעו ילדים רבים מצפת, וכשבדקו מצאו שמספר המזוזות[דרושה הבהרה] שנמצאו פסולות תואם את מספר הילדים שנהרגו.
הדלקת נרות שבת

ב"מבצע הדלקת נרות שבת ויום טוב" (מכונה בחב"ד גם "מבצע נש"ק", ראשי תיבות של נרות שבת קודש") יצא הרבי בבקשה לפעול שכל אישה וילדה יהודייה מגיל שלש ומעלה תדליק נרות שבת מדי ערב שבת ויום טוב בזמן הדלקת הנרות. ילדה מדליקה נר אחד, ואישה נשואה לפחות שני נרות. בקריאתו הדגיש הרבי את הצורך בכך, שגם ילדות קטנות טרם הגיען לגיל חינוך תדלקנה נרות שבת ויום טוב ותברכנה לאחר ההדלקה. הרבי ציין שזוהי איננה תקנה שלו, כי אם חידוש מנהג ישן שכבר היה נהוג בחצרות חסידים ואף בליטא אצל רבי חיים מבריסק וכדומה.
בימי שישי וערבי חג יוצאות נשי חב"ד ובנותיה לחלק זוג נרות שבת בבתי חולים, בבתי אבות, בתי ספר ובמרכזים שונים, והבחורים העוסקים במבצע תפילין מחלקים גם כן נרות להדלקה.
מנהג ההדלקה על ידי בנות לא נשואות התפשט בעולם הדתי והחרדי בעקבות המבצע, והדבר עורר פולמוס (הרבי המליץ שהפעם הראשונה שהילדה מדליקה יהיה זאת בערב חג וכך תברך ברכת שהחיינו גם על החג וגם על ההדלקה הראשונה).
החל משנת 2015 קיים אתר אינטרנט המספק שירות תזכורות לזמני הדלקת הנרות.
כשרות

"מבצע כשרות האכילה והשתייה" נועד להשפיע על יהודים לשמור על מטבח כשר וכן לאכול רק אוכל כשר בכל מקום בו היהודי נמצא.
לשם כך צוותי בתי חב"ד מתנדבים לבקשת המעוניינים, מכשירים את המטבח ואת כליו, ומספקים הדרכה לניהול מטבח יהודי כשר. במדינות ובאזורים בהם קשה להשיג מזון כשר, מספקים בתי חב"ד מזון כשר לאנשי עסקים ולמטיילים יהודים.
הרבי הבהיר כי חשיבות המבצע נובעת מההשפעה המרובה המיוחסת לתזונת האדם על תכונותיו ומצבו הנפשי, ולכן ההקפדה על כשרות המאכלים יש בה תועלת להתנהגות יהודית בריאה. הרבי הדגיש את השפעת המזון הכשר, גם על תינוקות. מבצע זה הוא הפנה בעיקר לנשים ובנות, בהן ראה הגורם המשפיע והאחראי לכשרות המטבח היהודי. לפעמים כמענה לפניות רבות בבקשות ברכה לרפואה וכדומה, נהג הרבי להורות להכשיר את המטבח או להקפיד יותר על הכשרות.
טהרת המשפחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
'מבצע טהרת המשפחה' עוסק בלהביא כל משפחה יהודית לקיים את הלכות טהרת המשפחה ותשמור על חיי צניעות וקדושה. דברים אלה מביאים לדבריו בריאות ואושר לחיי המשפחה. בנוסף, יש לפעול שיקיימו מצווה בסיסית זו ולספק האביזרים הכרוכים בכך.
הרבי טען כי הסיבה להידרדרות הרוחנית בדורות האחרונים היא מחלה רוחנית שנגרמת בין היתר מאי שמירת טהרת המשפחה. בעקבות קריאה זו, בתי חב"ד רבים בונים מקוואות טהרה מפוארים על מנת לספק את השירותים הנצרכים לאלו הרוצות לקיים את הלכות טהרת המשפחה בשלימות.
חינוך

בשבת מברכים חודש אייר ה'תשל"ו (1976) הכריז הרבי על "מבצע חינוך" ועל השנה הקרובה כ"שנת החינוך". שאיפת מבצע החינוך היא שכל ילד וילדה יהודיים יקבל חינוך המושתת על ערכי היהדות ותורת ישראל משחר ילדותו. הרבי הדגיש שהחינוך הוא היסוד לכל תורת ישראל ולעתיד עם ישראל.
הרבי ציין כי בחינוך שני היבטים: חינוך עצמי וחינוך הזולת. תת-נושא מועדף בחינוך הזולת הוא הדגש על חינוך יהודי ערכי לילדי ישראל.
אפילו לחלק מהזמן, כגון בקיץ במחנה קיץ, או שעה בשבוע (בניו יורק הממשלה מאפשרת לילדים היהודים ללמוד בימי רביעי בבית הספר שעה של לימוד יהודי), וכן בכל גילאי החינוך; שליחי חב"ד מפעילים גנים להשרשת מושגים יהודיים בסיסיים בגיל רך.
כמו כן עודד הרבי חינוך נכון של כל האנושות, כלומר גם של אינם יהודים, ובמסגרת זו יזם את "רגע של שתיקה" בכל בתי הספר בארצות הברית, במסגרתו, פותחים התלמידים בכל בוקר את יום הלימודים ב'רגע של שתיקה' לחשיבה על מציאות כח עליון והשפעתו להנהגה טובה.
חינוך > שנים-עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל

כחלק ממבצע חינוך הכריז הרבי על 'שנים עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל', שהם לקט של דברי תורה, משנה, תלמוד ותניא, שנבחרו על ידו. הרבי ביקש שילדי ארגון הנוער של חב"ד, צבאות השם, ידעו אותם בעל פה, ושיכריזו את הפסוקים בכל כינוסי ילדים כמו תהלוכות ל"ג בעומר ועוד.
הפסוקים הם:
תּוֹרָה צִוָּה לָנוּ מֹשֶׁה, מוֹרָשָׁה קְהִלַּת יַעֲקֹב
שְׁמַע יִשְׂרָאֵל ה' אֱלֹהֵינוּ ה' אֶחָד
בְּכָל דּוֹר וָדוֹר חַיָּב אָדָם לִרְאוֹת אֶת עַצְמוֹ כְּאִלּוּ הוּא יָצָא מִמִּצְרַיִם
כָּל יִשְׂרָאֵל יֵשׁ לָהֶם חֵלֶק לְעוֹלָם הַבָּא, שֶׁנֶּאֱמַר: "וְעַמֵּךְ כֻּלָּם צַדִּיקִים לְעוֹלָם יִירְשׁוּ אָרֶץ, נֵצֶר מַטָּעַי, מַעֲשֵׂה יָדַי לְהִתְפָּאֵר"
כִּי קָרוֹב אֵלֶיךָ הַדָּבָר מְאֹד בְּפִיךָ וּבִלְבָבְךָ לַעֲשׂוֹתוֹ
וְהִנֵּה ה' נִצָּב עָלָיו, וּמְלֹא כָּל הָאָרֶץ כְּבוֹדוֹ, וּמַבִּיט עָלָיו וּבוֹחֵן כְּלָיוֹת וָלֵב, אִם עוֹבְדוֹ כָּרָאוּי
בְּרֵאשִׁית בָּרָא אֱלֹהִים אֵת הַשָּׁמַיִם וְאֵת הָאָרֶץ
וְשִׁנַּנְתָּם לְבָנֶיךָ, וְדִבַּרְתָּ בָּם בְּשִׁבְתְּךָ בְּבֵיתֶךָ, וּבְלֶכְתְּךָ בַדֶּרֶךְ, וּבְשָׁכְבְּךָ וּבְקוּמֶךָ
יָגַעְתִּי וְלֹא מָצָאתִי – אַל תַּאֲמִין, לֹא יָגַעְתִּי וּמָצָאתִי – אַל תַּאֲמִין, יָגַעְתִּי וּמָצָאתִי – תַּאֲמִין
"וְאָהַבְתָּ לְרֵעֲךָ כָּמוֹךָ" – רַבִּי עֲקִיבָה אוֹמֵר, זֶהוּ כְּלָל גָּדוֹל בַּתּוֹרָה
וְזֶה כָּל הָאָדָם וְתַכְלִית בְּרִיאָתוֹ, וּבְרִיאַת כָּל הָעוֹלָמוֹת - עֶלְיוֹנִים וְתַחְתּוֹנִים, לִהְיוֹת לוֹ דִּירָה זוֹ בַּתַּחְתּוֹנִים
"יִשְׂמַח יִשְׂרָאֵל בְּעֹשָׂיו", פֵּרוּשׁ שֶׁכָּל מִי שֶׁהוּא מִזֶּרַע יִשְׂרָאֵל יֵשׁ לוֹ לִשְׂמֹחַ בְּשִׂמְחַת ה', אֲשֶׁר שָׂשׂ וְשָׂמֵחַ בְּדִירָתוֹ בְּתַחְתּוֹנִים
חינוך > שנים-עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל > ביקורת

על המנהג של הנחלת שנים-עשר הפסוקים לילדים חילוניים ומסורתיים נמתחה ביקורת מצד גורמים שונים.
אהבת ישראל

"מבצע אהבת ישראל" הוגדר על ידי הרבי כ'מבצע כללי' הכולל את כל 'המבצעים' כמאמר הלל הזקן "זהו כל התורה כולה".
הרבי דרש אכפתיות והתנהגות של "אהבת ישראל" כלפי כל יהודי בלי קשר למעמדו ומצבו הדתי-רוחני, תוך שהוא מציין את אדמו"רי החסידות כסמל ודוגמה לאהבה ללא תנאי, גם כלפי אנשים מהשכבות הנחשלות בעם. הרבי הדגיש שלמצווה זו סגולה מיוחדת להבאת הגאולה, ודיבר אודות נושא זה בהזדמנויות רבות.
במידה רבה מושתת מפעל השליחות של בתי חב"ד ברחבי העולם על הערך של אהבת ישראל.
לקריאה נוספת

מכתב של הרבי מחב"ד אודות חמישה מהמבצעים. מתאריך ט"ו תמוז ה'תשל"ד: לקוטי שיחות חלק יג עמוד 212.
הרב שמואל ביסטריצקי, המבצעים כהלכתם, תפארת לוי, הוצאת "לדורות", ה'תשס"ט
הרב שמואל ביסטריצקי, חיילי המבצעים לילדים, תפארת לוי, הוצאת "לדורות", ה'תש"ע
משמורת (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  עירית לינור
 כותבים:  עירית לינור
 שחקנים:  הילה פלדמן יונתן ברק דניאלה קרטס נתן דטנר מרים זוהר אורלי זילברשץ-בנאי שרית וינו-אלעד גורי אלפי ענת ברזילי מיכל ינאי מיכל לוי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 חברת הפקה:  גברת הפקות
 מוזיקה:  קרן פלס
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת)
 תקופת שידור מקורית:  1 בנובמבר 2007 – 29 בינואר 2008
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משמורת היא סדרת דרמה ישראלית שכתבה הסופרת והעיתונאית עירית לינור. הסדרה שודרה בשידורי קשת בין נובמבר 2007 לינואר 2008.