stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עכברת
אפידמיולוגיה

עכברת היא מחלה בתפוצה עולמית, השכיחה יותר באזורים בעלי אקלים טרופי וסובטרופי ובאזורים בעלי תברואה ירודה. ברחבי העולם ישנו תת-דיווח על שיעורי המחלה, אולם ההערכה של ארגון הבריאות העולמי עומדת על 873,000 מקרי עכברת בשנה בעולם. שיעורי המחלה עולים בעונות הקיץ והסתיו, ובאזורים הטרופיים בעונה הגשומה. המחלה שכיחה יותר בגברים בוגרים.
אפידמיולוגיה > בישראל

עכברת אנדמית בישראל, בדומה למרבית מדינות העולם, ושכיחה בעיקר ביישובים החקלאיים של הגליל במהלך החודשים יוני–ספטמבר. המקרה הראשון של המחלה תועד בארץ ישראל כבר בשנת 1942 על ידי הבקטריולוג וילי הירש, והיא נכללת ברשימת מחלות המחויבות דיווח למשרד הבריאות החל משנת 1951. משנת 1951 ועד 1987 התחלואה בעכברת התאפיינה בהתפרצויות חוזרות על רקע מגמת ירידה בשיעורי התחלואה. שיעור שיא של 3.5 מקרים ל-100,000 נצפה בשנת 1962 (81 חולים). החל משנת 1987 היו שיעורי התחלואה נמוכים מ-0.1 מקרים ל-100,000 (בין 0–6 מקרים בשנה).
באוגוסט 2018 נאסרה הכניסה למספר נחלים ברמת הגולן, בהם משושים, זוויתן, יהודיה, גילבון, דליות (מג'רסה) וכן אתר פארק הירדן, עקב הימצאות זיהום במימיהם, שגורם להתפרצות המחלה. באוקטובר 2020 נמצאו שוב עקבות המחלה בנחלי הצפון.
בעקבות התפרצות מחלת העכברת בעדרי הבקר במרעה בחורף 2018-19 והחשש לבריאות ציבור המטיילים החליטה הממשלה להוציא לפועל בתוך שנתיים תוכניות קיימות למניעת זיהום מקורות מים על-ידי בקר במרעה באזור אגן ההיקוות של הכנרת. לצורך יישום ההחלטה הוחלט על תוכנית עבודה הכוללת היבטים של מניעה – הרחקת הבקר מהנחלים באמצעות בניית שקתות ואבוסים וחיסון העדרים הרועים באגן ההיקוות נגד מחלת העכברת, וכן היבטים של ניטור – ניטור פתוגנים במי נחלים וכן ניטור חיות בר לגורמי מחלות מידבקות לאדם (מחלות זואונוטיות). נכון לדצמבר 2021 הותקנו 71 שקתות במרכז הגולן עבור 21 עדרים, הכוללים כ-7,000 ראשי בקר בשטח מרעה של כ-220,000 דונם. סדר ההצבה נקבע על פי פוטנציאל החשיפה של ציבור המטיילים למי הנחלים. עדיפות ניתנה לאזורים שיש בהם ריכוז גבוה של מטיילים, נחלים זורמים וגם רעייה: מרכז הגולן, הירדן ההררי, נחל עמוד, מורדות הגולן, נחל דישון ומורדות דרום הגולן. כדי לבחון אם הצבת השקתות מחוללת שינוי מרחבי בהתנהגות העדרים נוטרה התנהגות העדרים. נמצא כי הצבת שקתות בחלקות המרעה הביאה לכך שהפרות התרגלו לפעול בקרבתן: מעל 90% מהזמן הפרות לא היו בקרבת נחלים .
תסמינים וסימנים למחלה > הסימנים הקליניים בבני אדם

פרק הזמן מרגע הדבקה עד הופעת הסימנים הקליניים בבני אדם נע בממוצע בין 7–12 יום. עכברת מתאפיינת בקשת רחבה של תסמינים שנעים מהיעדרם המוחלט ועד כאלה המעידים על מחלה חמורה. בבני אדם מופיעה המחלה לרוב בשני שלבים:
השלב הראשון – סימנים של מחלה דמוית שפעת:
חום פתאומי (מעל 38.5 מעלות)
הצטננות
כאב ראש
כאב שרירים
כאב בטן
דלקת בלחמיות העיניים
קשרי לימפה מוגדלים
הקאות
שיעול
פריחה
שברי הליכה
תסמינים אלה נמשכים בדרך כלל כשבוע (4–9 ימים), לאחר מכן יורד החום למשך כ-3–4 ימים.
השלב השני – מחלה רב-מערכתית ("מחלת וייל") שמתבטאת בעלייה מחודשת בחום הגוף, שלעיתים מלווה בסימנים פחות נפוצים אך קשים יותר של המחלה:
צהבת (עקב פגיעה כבדית)
אי ספיקת כליות
דלקת כלי דם
דימום ריאתי
דלקת שריר הלב
דלקת קרום המוח (במקרים אלה ההידרדרות מהירה יותר ושיעורי התמותה גבוהים יותר (5%–15%)).
אם מתרחשת הדבקה של אישה הרה, עלולה המחלה לגרום למות העובר ולהפלתו.
תסמינים וסימנים למחלה > הסימנים הקליניים בבקר

בבקר בוגר המחלה היא לרוב קלה וחולפת, ולעיתים אף חסרת תסמינים. הסימנים הבולטים ביותר להידבקות בקר הם: הפלות, ירידה בפוריות וירידה בתנובת החלב. חלב הבקר הנגוע נראה צהוב, סמיך וכמעט ללא סימנים של דלקת. העטינים נראים לעיתים רפויים, רכים וריקים. צבע החלב חוזר לרוב לגוון נורמלי תוך 4–5 ימים, וייצור החלב חוזר לערכים נורמליים לרוב תוך 10–21 יום. צהבת ושתן בצבע דמי מופיעים לעיתים רחוקות בבקר בוגר. לעומת זאת בעגלים עלולה להופיע מחלה חריפה המלווה בחום, סירוב לאכול, דלקת בלחמית העין ושלשולים. כמו כן עלולים להופיע צהבת, שתן בצבע דמי, אנמיה, דלקת ריאות ופגיעה במערכת העצבים המרכזית עקב דלקת קרום המוח. תמותה עלולה להופיע בתוך 3–5 ימים.
תסמינים וסימנים למחלה > הסימנים הקליניים בצאן

עכברת בצאן בוגר שכיחה פחות בהשוואה לבקר, אולם דומה בעיקרה לבקר ולרוב אינה מלווה בסימנים קליניים. בטלאים עלולה להופיע מחלה חריפה המלווה בחום, לעיתים צהבת, שתן בצבע דמי ואנמיה. הפלות עלולות להופיע בצאן בדומה לבקר.
גורם

Leptospira הוא סוג של חיידקים גראם-שליליים, אווירניים מוחלטים, בגודל של 0.1X6.0-20.0 µm, המשתייכים למחלקת ה-Spirochaetes ולהם צורה סלילונית. חיידקים אלה בעלי יכולת תנועה בעזרת שני השוטונים שלהם. הסוג Leptospira כולל 21 מינים, אותם ניתן למיין לפי כאלה שפתוגניים וכאלה שלא פתוגניים לאדם. מיני ה-Leptospira השונים מתחלקים לסרוטיפים רבים. מרבית מקרי התחלואה באדם נגרמים כתוצאה מהמין Leptospira interrogans על הסרוטיפים השונים שלו.
בטבע משגשגים חיידקי ה-Leptospira בגופי מים עומדים בעלי רמת חומציות נייטרלית, דוגמת בריכות, אגמים רדודים, ביצות ושלוליות, ברחבי כדור הארץ, למעט באנטארקטיקה.
גורם > אופן ההדבקות

הדבקה בעכברת יכולה להתרחש בשני אופנים:
הדבקה ישירה – חשיפה לשתן של בעלי חיים שנחשבים למאכסנים ראשוניים (מכרסמים), או מאכסנים משניים (בקר, כלביים, חתולים) של חיידקי ה-Leptospira.
הדבקה עקיפה – חשיפה למקורות מים מזוהמים בחיידקי Leptospira.
הנתיב העיקרי לחדירה של החיידק היא דרך פצעים וחתכים בעור, או דרך לחמית העין. כמו כן יכולה להתרחש הדבקה דרך מערכת הנשימה על ידי רסס טיפתי של שתן או מים מזוהמים. אופני הדבקה נוספים כוללים חדירת חיידקים דרך עור בריא ושלם עקב שהייה ממושכת בתוך מים מזוהמים ובאמצעות נוזלי המלטה והפרשות רחם לאחר המלטה של בעלי חיים חולים, או הפלה של עובּרים מתים.
בעלי חיים ובני אדם נחלקים למאכסנים או מודבקים אקראיים לגבי סרוטיפים ספציפיים של חיידקי ה-Leptospira; בבעלי חיים מאכסנים לסרוטיפ כלשהו מתקיים לרוב זיהום ממושך שבו החיידקים חודרים לכליות ומופרשים בשתן. במצב זה המחלה לרוב קלה, אך לעומת זאת במקרה שבעל חיים נדבק בסרוטיפ אקראי מופע המחלה הוא לרוב קשה הרבה יותר ואף עלול לגרום למוות.
בני אדם בעלי הסיכון הגבוה ביותר להידבק במחלה הם אלה שעובדים עם בעלי חיים ובאים במגע ישיר עם בעלי חיים חולים והפרשותיהם, דוגמת רפתנים, עובדי דיר, וטרינרים, קצבים, שוחטים ומדבירי מכרסמים.
שיטות לאבחון המחלה

בשלבים החריפים של המחלה ניתן לאתר את חיידקי ה-Leptospira ברוב נוזלי הגוף, ואילו בשלב הכרוני החיידקים מופרשים בעיקר בשתן.
אבחון המחלה – מתבצע על ידי בדיקת הסימנים הקליניים של המחלה והצלבתם עם אטיולוגיה מתאימה באופן הבא:
שניים מתוך הממצאים הקליניים הבאים –
כאב ראש
כאב שרירים
כאב בטן/ הקאות/ שלשול
דלקת בלחמית העין
פריחה
או מנגד ממצא קליני אחד מהבאים –
דלקת קרום המוח
שיעול וקושי בנשימה
הפרעות בקצב הלב
אי ספיקת כליות חריפה
דימום במערכת העיכול, הנשימה או השתן
אבחון מעבדתי – משלב מיקרוסקופיה ושיטות סרולוגיות ומולקולריות דוגמת MAT (‏ Microscopic Agglutination Test) ו-PCR בהתאמה. האבחון המעבדתי נחלק לשניים:
עד שבוע מתחילת המחלה – השיטה המועדפת היא PCR מהדם, או מה-CSF לפני נטילת אנטיביוטיקה.
החל מהשבוע השני למחלה – סרולוגיה היא השיטה המועדפת. כמו כן ניתן לבצע PCR ותרבית לחיידקי Leptospira מהשתן, אולם יש לקחת בחשבון כי חיידקי ה-Leptospira גדלים לאט מאוד בתרבית (עד ארבעה חודשים). את אשרור התרבית יש לבצע באמצעות מיקרוסקופ שדה אפל.
הטיפול במחלה

הטיפול המקובל בעכברת מתבסס על מתן אנטיביוטיקה, כאשר יעילות הטיפול תלויה בסרוטיפ החיידק.
במבוגרים מעל גיל 18 הטיפול המועדף מתבסס על מתן פומי (כלומר דרך הפה, בבליעה) של דוקסיציקלין בכמות של mg ‏100 פעמיים ביום למשך שבוע.
בילדים מעל גיל 8 הטיפול המועדף מתבסס על מתן פומי של דוקסיציקלין בריכוז של mg/kg ‏2 פעמיים ביום למשך שבוע.
בילדים מתחת לגיל 8 הטיפול המועדף מתבסס על מתן פומי של אזיתרומיצין; ביום הראשון בריכוז של mg/kg ‏10 עד mg ‏500, ובשאר הימים בריכוז של mg/kg ‏5 עד mg ‏250 למשך חמישה ימים.
חולים שאינם מסוגלים ליטול אנטיביוטיקה בדרך פומית יכולים לקבל צפטריאקסון (רוצפין) בהזלפה לווריד או לשריר בריכוז של mg/kg ‏50 עד gr ‏2 פעם ביום למשך חמישה ימים.
לעובדים שנחשפו, או שקיים חשש שיחשפו לחיידק במסגרת עבודתם, מומלץ לקבל מנת דוקסיציקלין אחת בכמות של mg ‏200 בתור טיפול מונע.
תחילת טיפול באנטיביוטיקה מקבוצת הבטא לקטאם עלולה לגרום לתגובת Jarisch–Herxheimer (תגובה דלקתית מערכתית של הגוף על רקע שחרור אנדוטוקסינים למחזור הדם, בעקבות הרס חיידקים מסוימים. התופעה תועדה בעיקר במהלך טיפול במחלות דוגמת עגבת, ליים, עכברת, קדחת חוזרת אנדמית וברוצלוזיס ומזכירה בהופעתה מצב של אלח דם).
בעדרים בהם זוהתה המחלה מלווה הטיפול התרופתי במתן חיסונים לכל הפרטים בעדר. בעכברת, כמו במחלות אחרות, מתבססים בעיקר על מניעת המחלה וניטורהּ מאשר על טיפול פרטני בבעלי חיים חולים.
דרכי המניעה ושליטה במחלה

בעכברת ישנה חשיבות רבה למניעה, מכיוון שלשיקולים ממשקיים ישנה השפעה רבה על הסיכון להדבקה והפצה של המחלה. קיימת חשיבות רבה למנוע מחיות בר וממכרסמים להסתובב בסביבת הרפתות/הדירים על מנת להפחית את הסיכון להפצת זיהומים מחיות אלה. אין לאפשר לבעלי חיים לשתות ממקורות מים בלתי מוכרים ושאינם מטופלים העלולים להיות מזוהמים בשתן של בעלי חיים חולים נגועים בעכברת.
הדבקה ברפתות או בדירים נובעת לרוב מהכנסת בעלי חיים חולים לעדר או מגע עם בעלי חיים חולים מהסביבה המהווה מקור להדבקת יתר הפרטים בעדר. מסיבה זו אין לאפשר מגע עם בעלי חיים מהסביבה וכן אין להכניס לעדר בעל חיים חדש אשר לא ידוע אם הוא עצמו חולה או מפריש את החיידקים. כאשר ישנו בעל חיים שכזה, יש להכניסו להסגר בבידוד עד קבלת התשובות מהמעבדה באשר למצב בריאותו ולאחר מכן לחסנו טרם צירופו לעדר.
קיימים חיסונים כנגד חיידקי ה-Leptospira, אך חיסונים אלה לא מונעים לחלוטין את הפרשת החיידקים, אלא רק ממזערים את הסיכון להידבק באופן משמעותי. בעדרים נגועים יש לטפל באופן קבוע בכל בעלי החיים המאובחנים כחולים ולחסן את כל העדר באופן שגרתי במשך מספר שנים, אפילו אם לא נצפים מקרי תחלואה חדשים. בנוסף לכך יש להפריד את הוולדות מאימהותיהם מייד לאחר ההמלטה ואף לטפל מניעתית באנטיביוטיקה על מנת להפחית סיכון להדבקה. בישראל מבוצע החיסון לעדרים על ידי הלשכה הווטרינרית האזורית.
הערות שוליים

1 2 3  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.), 2005. Elsevier Mosby. p.439. ISBN 978-0323033039.
↑  בשנת 2002 קבעה הוועדה לטקסונומיה של חיידקי Leptospira, שפעלה מטעם איחוד האגודות הבינלאומי למיקרוביולוגיה (IUMS), נומנקלטורה חדשה לסרוטיפים בסוג Leptospira. נקבע, בין היתר, כי החיידק אותו זיהו אינאדה ואידו יקבל את השם Leptospira interrogans serovar Ichterohaemorrhagiae.
↑  ‏Discoverer of the pathogen of Weil's disease - Ryokichi Inada.
↑  Kobayashi Y. (2001). Discovery of the causative organism of Weil's disease: historical view. Journal of Infection and Chemotherapy. 7(1):10-5. PMID 11406751.
↑  Hartskeerl RA, Collares-Pereira M, Ellis WA, Emergence, control and re-emerging leptospirosis: dynamics of infection in the changing world, Clin Microbiol Infect. 2011 Apr;17(4):494-501
↑  Bernadette Abela-Ridder, Eric Bertherat, Kara Durski,  http://www.pmaconference.mahidol.ac.th/dmdocuments/2013-PMAC-Poster-P9-Bernadette%20Abela-Ridder.pdf Global burden of Human Leptospirosis and cross-sectoral interventions for its prevention and control], 2013
1 2 3  Stephen Berger. Infectious Diseases of Israel. GIDEON Informatics, Inc, Los Angeles, California, USA. 2011. pp.234-236. ISBN 978-1-61755-100-0.
↑  א.א אוליצקי. (1971). "פרופ' וילי הירש איננו". הרפואה, ס"א, ו', עמ' 297.
↑  הירש ו. (1949). "אשור סרולוגי של מקרה לפטוספירוזיס משנת 1942", הרפואה, ל"ז, י', עמ' 136-137.
↑  משרד הבריאות - "מחלות זיהומיות מחויבות הודעה בישראל; 60 שנות ניטור 2010-1951"
↑  אלי אשכנזי‏, לאחר שטבלו במקורות מים בגולן: חשד שחמישה גברים נדבקו בעכברת, באתר וואלה, 13 באוגוסט 2018.
↑  רותם אליזרע, עלה ל-19 מספר המאושפזים מעכברת; הנחלים זוויתן ויהודיה נסגרו למטיילים, באתר ynet, 13 באוגוסט 2018.
↑  רותם אליזרע ואילנה קוריאל, משרד הבריאות: עכברת נמצאה בפארק הירדן, באתר ynet, 15 באוגוסט 2018.
↑  ישראל היום: נמצאה עכברת בנחלי הצפון
↑  צדיקוב א. 2022. בעקבות סכנת הידבקות מטיילים במחלת העכברת – פעולות לצמצום זיהומים ומחלות הקשורים לזרימות מים ולשפיעות באגן ההיקוות של הכנרת. אקולוגיה וסביבה 13(1).
↑  Stephen Berger. GIDEON Guide to Medically Important Bacteria. GIDEON Informatics, Inc, Los Angeles, California, USA. 2015, p.992. ISBN 978-1-4988-0429-5.
1 2 3 4  "הנחיות לאבחון, טיפול ודיווח על מקרי עכברת (לפטוספירוזיס), 2018". משרד הבריאות, האגף לאפידמיולוגיה.
↑  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.), 2005. Elsevier Mosby. pp.440-441. ISBN 978-0323033039.
↑  תגובת Jarisch–Herxheimer באתר infomed.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562934705171  BnF: cb11992653f (data)  LCCN: sh85076134  NDL: 00569417  NKC: ph237403 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חיידקים מהסוג Leptospira על גבי מסנן פוליקרבונט 0.1 מיקרומטר נראים דרך מיקרוסקופ אלקטרונים סורק
צביעת כסף של רקמת כליה חושפת את נוכחותם של חיידקי Leptospira
אביגדור קלגסבלד

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 72 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 השתייכות:  משרד ד"ר א. קלגסבלד ושות', עורכי דין
 תפקידים בולטים:  ייצוג ראשי הממשלה אהוד ברק ובנימין נתניהו ואריאל שרון
 פעילויות נוספות:  מרצה בפקולטה למשפטים של  אוניברסיטת תל אביב
 בן או בת זוג:  יעל טבת קלגסבלד 
 
אביגדור ("דורי") קְלַגְסְבַּלְד (נולד ב-1953) הוא עורך דין ישראלי, עומד בראש משרד ד"ר א. קלגסבלד ושות', עורכי דין. בשנת 2006 הורשע בגרימת מוות ברשלנות בתאונת דרכים ונידון ל-13 חודשי מאסר בפועל.
ביוגרפיה

אביגדור קלגסבלד נולד בתל אביב, בנם של מרה והתעשיין שמעון קלגסבלד. אחיו הצעיר הוא עו"ד רון קלגסבלד.
בשנת 1967 סיים את בית הספר היסודי "בלפור", ובשנת 1971 סיים את עירוני א'. בצה"ל שירת בחיל אוויר.
בשנת 1982 קיבל תואר מוסמך במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב. עבודת המוסמך שלו נושאת את השם "חוקי היסוד: לקראת חוקה כתובה בישראל". בשנת 1987 קיבל תואר דוקטור למשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב. הדוקטורט שלו, בהנחייתו של פרופ' אמנון רובינשטיין, עוסק בנושא "ועדות חקירה ממלכתיות בישראל". בשנת 2001 פרסם ספר בשם "ועדות חקירה ממלכתיות", המבוסס על עבודה זו. קלגסבלד פרסם מאמרים בכתבי עת משפטיים, לימד משפט חוקתי במרכז הבינתחומי הרצליה וסמינרים באוניברסיטת תל אביב ונחשב מומחה למשפט מנהלי.
בתחילת דרכו, הועסק קלגסבלד גם ככתב ספורט ב"מעריב", תחת השם "דורי קלגד". בשנת 1984 הקים יחד עם ד"ר יורם דנציגר, את משרד עורכי הדין דנציגר, קלגסבלד ושות', שנחשב לאחד המשרדים המובילים בישראל בתחום המשפט המסחרי, והתמחה בעיקר בליטיגציה של תיקים בעלי פרופיל ציבורי גבוה, כמו גם בפירוק ושיקום חברות. קלגסבלד עמד בראש מחלקת הליטיגציה של המשרד והוא אחד הליטיגטורים המובילים בישראל בתחום עבירות צווארון לבן, הגבלים עסקיים, סכסוכים מסחריים ומשפט חוקתי.
על פי דירוג חברת "Chambers" הבינלאומית, קלגסבלד מדורג כאחד משלושת עורכי הדין הטובים בישראל בתחום הליטיגציה, ומשרד "דנציגר, קלגסבלד ושות'" היה מהמובילים בשוק בתחום זה.
קלגסבלד ייצג את ראש הממשלה, אהוד ברק בוועדת אור לחקר אירועי אוקטובר 2000 וייעץ למנהל הקמפיין שלו, טל זילברשטיין, בפרשת עמותות ברק, עד לסגירת התיק נגדו. ייצג את שר הביטחון שאול מופז בנוגע לכשירותו לעמוד לבחירות לכנסת, את ראש הממשלה אריאל שרון בחקירות המשטרה שנוהלו נגדו בפרשת האי היווני ובקשר עם קשריו עם איש העסקים סיריל קרן בפרשה הקרויה על שמו, את ראש הממשלה בנימין נתניהו בוועדת טירקל לחקר המשט לעזה, את האלוף יואב גלנט בהליכים בפני מבקר המדינה והיועץ המשפטי לממשלה הקשורים למינויו לרמטכ"ל ואת צבי זמיר בתביעת דיבה שהגיש נגדו אלי זעירא בפרשת אשרף מרואן. משמש כבורר מטעם ישראל בסכסוך הכספי הממושך שלה עם איראן בעניין חברת קו צינור אילת אשקלון.
ביוגרפיה > תאונת הדרכים ותקופת המאסר

ב-11 באפריל 2006 הרג קלגסבלד בתאונת דרכים את יבגניה וקסלר בת ה-23 ובנה ארתור בן ה-6, כשנהג במכוניתו. בחקירת המשטרה טען קלגסבלד כי אינו זוכר דבר ואינו מסוגל לשחזר את מעשיו בשעת התאונה. קלגסבלד סיפר ששתה כוסית אחת של יין לפני התאונה והמשטרה קבעה, על פי דגימה שנלקחה ארבע שעות אחרי התאונה במשרדו, שהוא לא היה שתוי בעת התאונה. מחשב הרכב ("מח") לא נבחן על ידי המשטרה. המשטרה קבעה שלא שוחח בטלפון ולא נסע במהירות גבוהה בהרבה מן המותר. הקביעה האחרונה עמדה במחלוקת במהלך המשפט. בחודש ספטמבר 2006 הועמד קלגסבלד לדין באשמת גרימת מוות ברשלנות והורשע על-פי הודאתו.
בחודשים שקדמו למשפטו היה קלגסבלד נתון למתקפה ציבורית בעיתונות ובאינטרנט, אשר קראה לענישה מחמירה נגד קלגסבלד, לטענתו, בשל מעמדו החברתי והכלכלי. העיתונות ביקרה את מעורבותם של בכירים, בהם שופטת בית המשפט העליון מרים נאור שהביעה את תמיכתה בקלגסברד בפומבי. בית המשפט לתעבורה בתל אביב-יפו (השופט יצחק גרטי) גזר את דינו של קלגסבלד ל-15 חודשי מאסר בפועל, 15 חודשי מאסר על-תנאי, שלילת רישיון נהיגה לעשר שנים וקנס של 10,000 ש"ח. בערעור שהוגש לבית המשפט המחוזי, טענו סנגוריו של קלגסבלד כי העונש שהוטל עליו הושפע מן המתקפה הציבורית נגדו ושהעונש החמור ניתן בשל מעמדו. עמדתם התקבלה חלקית, ומן העונש קוצצו חודשיים ל-13 חודשי מאסר בפועל, כאשר דעת המיעוט גרסה כי ראוי היה לקצץ יותר.
לאחר 8 חודשים, ביוני 2007, השתחרר קלגסבלד לאחר ניכוי שליש ממאסרו בשל התנהגות טובה.
ביוגרפיה > חזרה לפעילות משפטית

באוקטובר 2007 הקים קלגסבלד משרד עצמאי,ד"ר א. קלגסבלד ושות', עורכי דין, המתמחה בליטיגציה אזרחית ופלילית, לאחר ששותפו למשרד, יורם דנציגר, מונה לשופט בבית המשפט העליון. במסגרת המשרד החדש חזר קלגסבלד לפעילות משפטית והעניק ייעוץ משפטי לאנשי ציבור בכירים (בהם ראש הממשלה בנימין נתניהו, האלוף יואב גלנט ועוד), לחברות מסחריות, ייצוג בתביעות לשון הרע וייצוג במשפט הונאה מול רשות ניירות ערך.
באוקטובר 2008 חזר ללמד משפט ציבורי באוניברסיטת תל אביב.
ייעץ לשלדון אדלסון וייצג אותו בעניינים שונים, וייצג את תאגיד השידור הישראלי בעתירתו לבג"ץ נגד הוצאת מחלקת החדשות מהתאגיד.
הצטרף לסגל בית ספר הארי רדזינר למשפטים של אוניברסיטת רייכמן, והוא מכהן שם כיו"ר מרכז רובינשטיין למשברים חוקתיים. בשנת 2024 יצא לאור, במסגרת סדרת אתגרי הדמוקרטיה של מרכז רובינשטיין, ספרו "מדריך לוועדות חקירה".
קלגסבלד נשוי לסופרת והעיתונאית יעל טבת-קלגסבלד, ולהם בן ובת. מתגורר בכפר שמריהו.
הערות שוליים

↑   אבי בר-אלי, המיליונרים של קצא"א נחשפים: משפטנים ב-3 מדינות ועו"ד קלגסבלד, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2014
↑  אסף כרמל, עו"ד קלגסבלד לא היה שיכור בתאונה הקטלנית, באתר הארץ, 20 באפריל 2006
↑  ניר חסון, התביעה ביקשה לגזור על קלגסבלד מאסר משמעותי, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2006
↑  מתי גולן, ‏כשכבוד השופטת העליונה מנשקת את עו"ד דורי קלגסבלד, באתר גלובס, 21 ביוני 2006
↑  הדס מגן, ‏משוקם: עו"ד קלגסבלד - 4 שנים אחרי התאונה הקטלנית, באתר גלובס, 28 במרץ 2010
↑  ורד לוביץ', עו"ד קלגסבלד הולך לכלא; המשפחה: יש צדק, באתר ynet, 25 באוקטובר 2006
↑  ארנון בן יאיר, דורי קלגסבלד עירער על חומרת עונשו: "גזר הדין הושפע מלינץ' תקשורתי שנעשה בי בדמגוגיה פופוליסטית ומזעזעת", באתר הארץ, 6 בנובמבר 2006
↑  ורד לוביץ', עונשו של עו"ד קלגסבלד הופחת בחודשיים, באתר ynet, 8 בפברואר 2007
↑   אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר א. קלגסבלד ושות', עורכי דין
↑   יוסי ורטר, נתניהו שיחק בגורל "ישראל היום" - האם זמן הנקמה של אדלסון הגיע?, באתר TheMarker‏, 5 במאי 2017
↑  ד"ר אביגדור קלגסבלד, באתר אוניברסיטת רייכמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601768205171  ISNI: 0000 0004 0213 0589  LCCN: n2002058343  VIAF: 297460701   WorldCat (עם VIAF): 297460701
ויהי אור

| --- | --- |
פוסטר הסרט ויהי אור
פוסטר הסרט ויהי אור
 בימוי:  מתן פאר
 הופק בידי:  רותם פלד
 עריכה:  תום ברבור
 מוזיקה:  אורפנד לנד
 צילום:  שירלי פרונגס
 מדינה:  ישראל
 חברה מפיצה:  Century Media
 הקרנת בכורה:  13 באוקטובר 2011
 משך הקרנה:  31 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית
 סוגה:  רוקומנטרי, דוקומנטרי
 דף הסרט ב־IMDb
ויהי אור: 20 שנות מסע (Vayehi Or: 20 Years Of Journey) הוא סרט רוקומנטרי (אנ') שהופק בשנת 2011, אודות להקת המטאל הישראלית אורפנד לנד. את הסרט כתב וביים מתן פאר.
הסרט עוסק בתולדות הלהקה מיום הקמתה. ויהי אור צולם בשנת 2011 בישראל, והופק במכללת אורט גבעתיים.
תקציר

הסרט מתאר את סיפור חייה של להקת המטאל אורפנד לנד, תוך שילוב קטעי ארכיון נדירים, ראיונות מקיפים עם חברי ההרכב וקטעים מהופעות עבר. בנוסף, עוסק הסרט ביחסים המורכבים במדינת ישראל בין היהודים למוסלמים, תוך שילוב סיפור הלהקה, ראיונות עם מעריצים מטורקיה, מצרים וערב הסעודית, וכן ראיון מיוחד עם המוזיקאי והמפיק הבריטי סטיבן וילסון. הסרט מתעד את סיפורה של הלהקה ב-20 שנות קיומה, החל מהופעותיה הראשונות עם שם במה אחר, עד לשנת 2011 - דרך דת, מוזיקה, מסורת, התבגרות, פוליטיקה ואמונה. הסרט כולל ראיונות מקיפים ואישיים עם כל חברי ההרכב, לצד מרואיינים ומעריצים נוספים.
יציאת הסרט

הסרט הוקרן לראשונה באוקטובר 2011, בהופעת ההשקה של אלבום ההופעה החיה The Road to OR-Shalem, במועדון רידינג 3 בתל אביב.
בקיץ 2011, הוקרן ויהי אור בפסטיבל המטאל הגרמני Summer Breeze.
הסרט צורף במלואו אל דיסק הבונוס של ההופעה החיה, כחלק מהתוספות המיוחדות.
ביקורת

ויהי אור זכה לביקורות חיוביות רבות מכלי תקשורת רבים בעולם המטאל.
באתר מטאליסט הישראלי, נכתב: "דבר נוסף שכל מעריץ אורפנד לנד או בן אדם שמתעניין במטאל ישראלי חייב לעצמו זה צפייה בסרט "ויהי אור" של מתן פאר שנמצא גם הוא ב-DVD והוקרן בהופעה האחרונה. מדובר בסרט דוקומנטרי מקיף על הלהקה, שסוקר את ההיסטוריה של הלהקה במהלך 20 שנות קיומה, ההתחלה ההתפרקות והאיחוד. ומספק מבט מעמיק על הלהקה ועל האנשים מאחוריה".[דרוש מקור]
במגזין "Metal Hammer" הבריטי נכתב: "הסרט טומן בחובו תופעה מהפכנית באמת".[דרוש מקור]
באתר המטאל "Angry Metal Guy" נכתב: "הסרט היה ככל הנראה הדבר הכי מעניין ב-DVD".[דרוש מקור]
ראו גם

אורפנד לנד
מתוך הראיון המשותף של קובי פרחי וסטיבן וילסון
היפרנתרמיה

| --- | --- |
נתרן
נתרן
 תחום:  רפואת בית חולים
 שכיחות:  בבית חולים ~0.3–1%
 גורם:  התייבשות (השכיח ביותר)
 תסמינים:  תחושת צמא, חולשה, בחילה, איבוד תיאבון, התכווצויות שרירים
 אבחון:  רמת נתרן בנסיוב הדם מעל 145mmol/L
 סיבוכים:  דליריום, דימום במוח או סביבו, דום לב
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/241094 
 DiseasesDB:  6266
 MeSH:  D006955
 סיווגים
 ICD-10:  E87.0 
 ICD-11:  5C71 
 
היפרנתרמיה או יֶתר נתרן הדם היא מצב פיזיולוגי בו יש ריכוז גבוה מדי של נתרן בדם. תסמינים מוקדמים עשויים לכלול תחושת צמא חזקה, חולשה, בחילה ואובדן תיאבון. תסמינים חמורים כוללים בלבול, התכווצויות שריר ואיבוד הכרה, ועלול להיגרם גם דימום מוחי ותת עכבישי. ערכים תקינים של ריכוז נתרן בנסיוב הדם הם בין 135–145 מילימול לליטר (mmol/L) והיפרנתרמיה מוגדרת בדרך כלל כרמת נתרן הגבוהה מ-145mmol/L. תסמינים חמורים מופיעים בדרך כלל בערכים שמעל 158–160mmol/L. בעוד התמותה של מבוגרים עם היפרנתרמיה ממושכת היא 60% ועם היפרנתרמיה חריפה 75%, תמותת ילדים עם היפונתרמיה היא 10% ו-20% בהתאמה, כאשר שני שלישים מהילדים ששרדו היפונתרמיה חריפה סובלים מסיבוכים עצביים.
היפרנתרמיה מסווגת בדרך כלל לפי רמת הנוזלים של האדם: עם נפח נמוך (היפוולמי), נפח נורמלי (אאוולמי) ונפח גבוה (היפרוולמי). היפרנתרמיה בנפח נמוך יכולה להיגרם מהזעה, כוויות, הקאות, שלשולים, תרופות משתנות או פגיעה בכליות. היפרנתרמיה בנפח תקין יכולה לנבוע מחום, חסר שתייה קיצוני, נשימת יתר ממושכת, תפלת השתן, השפעה של ליתיום ועוד. היפרנתרמיה בנפח גבוה יכולה לנבוע מהיפראלדוסטרוניזם, מתן מוגזם של תמיסת מלח לוריד או בהזנת צנרת. רמות חלבון נמוכות בדם בחולים קשים, ושימוש שגוי במבחנות, עלולים לגרום למדידת נתרן גבוהה כוזבת. בדרך כלל ניתן לקבוע את הסיבה להיפרנתרמיה באמצעות התשאול הרפואי, ובדיקת השתן יכולה לעזור אם הסיבה עדיין אינה ברורה. המנגנון הבסיסי קשור בדרך כלל בחסר מים חופשיים בגוף.
טיפול

עיקר הטיפול הוא מתן מים לתיקון החסר. ניתן להחזיר לגוף מים דרך הפה או דרך הוריד. בעירוי לוריד אין לתת מים בלבד (בגלל הפרש אוסמולריות שיביא לפיצוץ של כדוריות דם אדומות), אלא יש לתת עירוי בתמיסה עם דקסטרוז (סוכר) או מי מלח (סליין). תיקון מהיר מדי של היפרנתרמיה עלול להיות מסוכן מאוד: המוח מסתגל לריכוז הנתרן הגבוה עם הזמן, לכן הורדה מהירה מדי של ריכוז הנתרן, לאחר שהתרחשה הסתגלות זו, גורמת למים לזרום לתאי המוח, לנפח אותם ולהביא לבצקת מוחית, שעלולה לגרום לפרכוס, לנזק מוחי קבוע ואף למוות.
בנוסף, הטיפול כולל גם סילוק הגורמים להיפרנתרמיה. למשל, עצירת הגורם לאובדן נוזלים ממערכת העיכול; הורדת חום גבוה, היפרגליקמיה ועודף סוכר בשתן; עצירת טיפול במשלשלים ובמשתנים; טיפול להפחתת היפרקלצמיה והיפוקלמיה או להפחתת ריבוי שתן הנגרם על ידי ליתיום או תיקון נוסחת ההזנה הניתנת בעירוי.
ראו גם

היפונתרמיה
הערות שוליים

1 2 3  Michelle Lin, Stephen J. Liu, Ingrid T. Lim, Disorders of water imbalance, Emergency Medicine Clinics of North America 23, 2005-08, עמ' 749–770, ix doi: 10.1016/j.emc.2005.03.001 (באנגלית)
↑  יֶתֶר נַתְרַן הַדָּם במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Saif A. Muhsin, David B. Mount, Diagnosis and treatment of hypernatremia, Best Practice & Research. Clinical Endocrinology & Metabolism 30, 2016-03, עמ' 189–203 doi: 10.1016/j.beem.2016.02.014 (באנגלית)
1 2 3  Rebecca M. Reynolds, Paul L. Padfield, Jonathan R. Seckl, Disorders of sodium balance, BMJ (Clinical research ed.) 332, 2006-03-25, עמ' 702–705 doi: 10.1136/bmj.332.7543.702 (באנגלית)
↑  E. Chow, N. Fox, R. Gama, Effect of low serum total protein on sodium and potassium measurement by ion-selective electrodes in critically ill patients, British Journal of Biomedical Science 65, 2008, עמ' 128–131 doi: 10.1080/09674845.2008.11732815 (באנגלית)
↑  Michael P. Cornes, Clare Ford, Rousseau Gama, Undetected spurious hypernatraemia wastes health-care resources, Annals of Clinical Biochemistry 48, 2011-01, עמ' 87–88 doi: 10.1258/acb.2010.010200
↑  Sudharma Ranasinghe, Kerri M. Wahl, Eric Harris, David J. Lubarsky, Anesthesiology Board Review Pearls of Wisdom 3/E, McGraw Hill Professional, 2012-08-03, ISBN 978-0-07-177363-8. (באנגלית)
↑  H. J. Adrogué, N. E. Madias, Hypernatremia, The New England Journal of Medicine 342, 2000-05-18, עמ' 1493–1499 doi: 10.1056/NEJM200005183422006 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000333172 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.