המין החזק
עלילה

רות ביידר גינסבורג היא סטודנטית שנה א' בבית הספר למשפטים בהרווארד. כאשר מתגלה כי בעלה מרטין גינסבורג, סטודנט שנה ב' באותה התוכנית, חולה בסרטן, רות משתתפת גם בשיעורים שלו בנוסף לשלה, רושמת הערות ומתמללת הרצאות תוך כדי טיפול במרטין החולה ובביתם הפעוטה ג'יין. שנתיים אחר כך מרטין, שמחלת הסרטן שלו מוגדרת בהפוגה, נשכר על ידי משרד עורכי-דין בניו יורק. רות עותרת לארווין גריסוולד, דיקן בית הספר למשפטים בהרווארד, כדי לאפשר לה לסיים את התואר במשפטים בהרווארד בכך שתיקח שיעורי השלמה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, אך הוא מתעקש להמשיך לדבוק במה שהיה אותה תקופה המדיניות של אוניברסיטת הרווארד ומסרב לבקשתה, ולכן היא עוברת לאוניברסיטת קולומביה. אף על פי שסיימה את לימודיה כראשונה בכיתה שלה, היא לא מצליחה למצוא משרה באף משרד עורכי דין, מכיוון שהחברות אליהן היא פונה מסרבות להעסיק אישה. היא לוקחת עבודה כמרצה מן המניין בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ראטגרס, ומלמדת "החוק ואפליה בין המינים".
בשנת 1970 מביא מרטין לידיעתה של רות את המקרה של מוריץ נגד נציבות המיסים, תיק בדיני מיסים. צ'ארלס מוריץ הוא גבר המתגורר בדנוור שנאלץ להעסיק אחות שתעזור לו לטפל באמו המזדקנת כדי שהוא עצמו יוכל להמשיך לעבוד. למוריץ נשללה האפשרות של ניכוי מס עבור הטיפול הסיעודי מכיוון שבאותה עת סעיף 214 לחוק ההכנסות הפנימיות הגביל את הניכוי באופן ספציפי ל"אישה, אלמנה או גרושה, או בעל שאשתו נכה או דיירת במוסד". בית המשפט קבע כי מוריץ, רווק שמעולם לא התחתן, לא היה זכאי לניכוי. רות רואה במקרה זה הזדמנות להתחיל לאתגר את החוקים הרבים שנחקקו במהלך השנים המניחים שהגברים יעבדו כדי לספק את הצרכים הכלכליים של המשפחה, והנשים יישארו בבית ויטפלו בבעל ובילדים. היא מאמינה שאם ניתן לקבוע פסק דין תקדימי לפיו גבר מופלה באופן בלתי הוגן על בסיס מינו, ניתן יהיה בעתיד להזכיר את התקדים הזה בעתיד גם בתיקים המאתגרים חוקים המפלים נשים – והיא סבורה כי לבית המשפט לערעורים, המורכב כולו משופטים גברים, יהיה קל יותר להזדהות עם מערער גבר.
רות נפגשת עם מל וולף ממחלקת ה-ACLU (האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות) כדי לנסות לגייס את עזרתו, אך הוא מסרב לבקשתה. רות טסה לדנוור כדי להיפגש עם מוריץ עצמו, שמסכים לתת לגינזבורגים ול-ACLU לייצג אותו פרו בונו לאחר שרות משכנעת אותו שלמשפט הזה יכולה להיות בעתיד תועלת למיליוני אנשים. רות נפגשת עם עורכת הדין דורותי קניון ומנסה לרתום אותה לעניין אך בתחילה קניון מתייחסת בקרירות לרעיון. לאחר שהיא קוראת את טיוטת התקציר, קניון נפגשת עם וולף במשרדו ומשכנעת אותו לקחת את התיק. וולף ובני הזוג גינזבורג מגישים ערעור על הסירוב שקיבל מוריץ לבית הדין לערעורים. פרקליט משרד המשפטים ג'יימס ה. בוזארט מבקש להיות הסנגור הראשי של ההגנה. הוא מבצע חיפוש ממוחשב כדי למצוא את כל סעיפי החוק האמריקאי העוסקים במגדר. ההגנה שלו תטען שאם סעיף 214 ייפסק כבלתי חוקתי, זה יפתח את הדלת ויאתגר את כל החוקים המגדריים של אמריקה. רות, שאין לה ניסיון באולם בית המשפט, מתקשה להצליח בדיון בבית המשפט. וולף משכנע אותה לתת למרטין להוביל את הטיעון בנוגע לחוק המס, כאשר רות עולה אחריו עם הטיעונים העולים מהתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
הממשלה מציעה למוריץ הסדר של דולר אחד. רות מציגה הצעה נגדית: הממשלה תשלם למוריץ את הסכום שאמורים היו לנכות לו, וגם תצהיר כי מוריץ לא עשה שום דבר רע, וגם תתעד ברשומות כי החלק המבוסס על מגדר בסעיף 214 אינו חוקתי. הממשלה דוחה את ההצעה הזו בגלל יסוד החוקתיות.
בשלב הדיון בעל-פה בבית הדין לערעורים, מרטין לוקח יותר מהזמן הקצוב של הצוות שלהם מכפי שהתכוון.
רות עצבנית אך מעלה כמה טיעוני-מפתח מרכזיים, ושומרת ארבע דקות מזמנה לשלב הסתירה. בוזארט ממסגר את טיעוני הצד שלו כ"מגינים על אורח החיים האמריקני", ומרמז כי הגינזבורגים ו-ACLU רוצים "שינוי חברתי קיצוני" ואולי מוריץ "פשוט לא רוצה לשלם את המיסים שלו".
בשלב הסתירה, רות הרבה יותר בטוחה בעצמה. היא טוענת שתפקידים חברתיים שהיו קיימים לפני מאה שנה, או אפילו לפני עשרים שנה, כבר אינם עוד רלוונטיים.
היא לא מבקשת מבית המשפט לשנות את החברה, אלא לשמור על החוק מעודכן בהתאם לשינויים החברתיים שכבר התרחשו. להתנגדותה של שופטת כי החוקה אינה מכילה את המילה "אישה", רות מגיבה נמרצות כי החוקה גם אינה מכילה את המילה "חירות" (באנגלית: Freedom).
מחוץ לבית המשפט, בטרם ניתן השיפוט הסופי, וולף, מוריץ והגינזבורגים חוגגים את זה, שגם אם ינצחו וגם אם יפסידו, רות מצאה סוף סוף את קולה כעורכת דין.
הכותרות שעולות בסצנת הסיום של הסרט מצביעות על כך שבית הדין לערעורים פסק פה אחד לטובתו של מוריץ. רות המשיכה בתחום וייסדה את פרויקט זכויות הנשים ב-ACLU, ששלל רבים מהחוקים המבוססים על מגדר שזיהה בוזארט, ובשנת 1993 הצביע הסנאט ברוב של 96 על 3 כדי שגינצבורג תהפוך לשופטת של בית המשפט העליון בארצות הברית. בסצנת הסיום מצולמת רות גינזבורג האמיתית שעולה במדרגות בניין בית המשפט העליון.