stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טייסון צ'נדלר
הערות שוליים

↑  California Mr. Basketball
↑  Tyson Chandler agrees with Knicks באתר ESPN
↑  ביוגרפיה באתר NBA.com
↑  ערן סורוקה, מסיבת גאנרים: הניקס שרדו 54 של סטפן קארי, באתר nrg
↑  Knicks’ Chandler on Cusp of a Team Rebound Mark
↑  Mavs acquire Tyson Chandler, Raymond Felton from Knicks באתר הרשמי של דאלאס מאבריקס
↑  Suns and Tyson Chandler Reach Buyout Agreement, באתר הרשמי של הקבוצה, 4 בנובמבר 2018
↑  צ'נדלר חותם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, באתר הרשמי של הקבוצה, 6 בנובמבר 2018
↑  צ'נדלר חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 18 ביולי 2019
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 2010 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 בילאפס •  5 דוראנט •  6 רוז •  7 וסטברוק •  8 גיי •  9 איגודלה •  10 גריינג'ר •   11 קרי •  12 גורדון • 13 לאב •  14 אודום • 15 צ'נדלר • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 בילאפס •  5 דוראנט •  6 רוז •  7 וסטברוק •  8 גיי •  9 איגודלה •  10 גריינג'ר •   11 קרי •  12 גורדון • 13 לאב •  14 אודום • 15 צ'נדלר • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - לונדון (2012) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 צ'נדלר •  5 דוראנט •  6 ג'יימס •  7 וסטברוק •  8 ויליאמס •  9 איגודלה •  10 בראיינט •   11 לאב •  12 הארדן • 13 פול •  14 דייוויס • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 צ'נדלר •  5 דוראנט •  6 ג'יימס •  7 וסטברוק •  8 ויליאמס •  9 איגודלה •  10 בראיינט •   11 לאב •  12 הארדן • 13 פול •  14 דייוויס • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
יום טוב ליפמן ליפקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1846 סלנט, ליטא 
 פטירה:  21 בפברואר 1876 (בגיל 30 בערך) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  ליטא, האימפריה הרוסית 
 השכלה:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 מעסיק:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 
ד"ר יום טוב ליפמן ליפקין (תר"ו, 1846 – תרל"ה, 1875) היה מתמטיקאי יהודי, בנו של רבי ישראל מסלנט. התפרסם בזכות המצאתו בתחום המכניקה.
קורות חיים

נולד בסלנט, פלך קובנה, ליטא, בנו של רבי ישראל מסלנט. בצעירותו למד תורה אצל אביו, אך לאחר שנמשך להשכלה ולמדע נטש את בית אביו בגיל 15 ונסע לגרמניה. קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת יינה. למד מתמטיקה באוניברסיטאות בקניגסברג וברלין.
בשנת 1868 פרסם נוסחה הנדסית להחלפת תנועה ישרה לתנועה עגולה, והיא קרויה על שמו (Peaucellier–Lipkin linkage).
בין השנים 1870 – 1873 למד באוניברסיטת פטרבורג. כל ימיו סבל מעוני וחי ממלגה שהעניקה לו האוניברסיטה בפטרבורג. פרסם מאמרים בהצפירה.
דרכו הייתה למורת רוחו של אביו, ולאחר שנעשה שימוש בשמו של בנו כדי להשפיע על דעת הקהל היהודית כאילו אביו תומך אף הוא בתנועת ההשכלה, פרסם אביו מודעה בתשלום ובה כתב:”למורת רוח הדבר לפני מאד, ולבי עלי דוי על דרכו אשר בחפץ בני לסול בה. כל אוהב נפשו ויש לאל ידו לדבר על לב בני להטות חפץ רוחו לבל לדלג נגד רוח נפשי וחפצי, טובה גדולה יעשה לנכה רוח כמוני היום”. אביו פעל בדרכים שונות כדי להחזירו לדרך התורה, אך ללא הצלחה.
נפטר ממחלת אבעבועות שחורות בשנת 1875, בן 30, בחיי אביו, ונקבר בפטרבורג.
לקריאה נוספת

ישורון כרך ז' עמ' תרע"ח
יוהאן ניקולאי מדוויג

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1804 Svaneke, דנמרק 
 פטירה:  12 בדצמבר 1886 (בגיל 82) קופנהגן, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקום קבורה:  בית הקברות אסיסטנס 
 השכלה:  Frederiksborg Gymnasium og HF (1820)  אוניברסיטת קופנהגן 
 מעסיק:  אוניברסיטת קופנהגן 
 תפקיד:  Speaker of the Folketing (4 באוקטובר 1852–12 ביוני 1853)  רקטור (1878–1879)  member of the Danish Constituent Assembly (5 באוקטובר 1848–נובמבר 1848)  Kultus Minister of Denmark (16 בנובמבר 1848–7 בדצמבר 1851)  רקטור (1870–1871)  רקטור (1863–1864)  רקטור (1866–1867)  רקטור (1855–1857)  חבר הפרלמנט הדני 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  מסדר הפיל 
 
יוהאן ניקולאי מדוויג (בדנית: Johan Nicolai Madvig; ‏IPA: [joˈhæn ˈne̝koˌlɑjˀ ˈmæðˀvi]; ‏7 באוגוסט 1804 – 12 בדצמבר 1886) היה פילולוג קלאסי דני, ששימש כשר החינוך וכמנהיג המפלגה הליברלית הלאומית בדנמרק.
יומניה הסודיים של אן ליסטר

| --- | --- |

 מבוסס על:  יומניה של אן ליסטר
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט להט"בי, סרט רומנטי, סדרת דרמה 
 כותבים:  ג'יין אינגליש
 בימוי:  ג'יימס קנט
 שחקנים:  מקסין פיק אנה מאדלי כריסטין בוטומלי
 פסקול:  אבשלום כספי
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 הפקה
 מפיק:  מארק בנטלי
 חברת הפקה:  The Oxford Film Company
 הפצה:  BBC 
 עורכים:  בן לסטר
 צלמים:  לוקאס סטרבל
 אורך פרק:  90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC Two
 רשת שידור בישראל:  BBC Entertainment
 תקופת שידור מקורית:  31 במאי 2010 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
יומניה הסודיים של אן ליסטר (באנגלית: The Secret Diaries of Miss Anne Lister) הוא סרט דרמה היסטורית ביוגרפית בריטית משנת 2010, על בעלת הקרקעות אן ליסטר שחייתה ביורקשייר במאה ה-19. את סרט הטלוויזיה ביים ג'יימס קנט, ומככבת בו מקסין פיק בדמות ליסטר. את התסריט כתבה ג'יין אינגליש על פי היומנים של ליסטר שנכתבו בצופן, ופוענחו שנים רבות אחר מותה. הסיפור עוקב אחר מערכות היחסים הלסביות של ליסטר, ואורח חייה העצמאי כבעלת הון. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים הלהט"בי של לונדון במרץ 2010, ושודר בממלכה המאוחדת ברשת ה-BBC במאי 2010.
תקציר עלילה

אן ליסטר (מקסין פיק) היא אישה צעירה רווקה החיה ביורקשייר במאה ה-19. ביתה הוא שיבדן הול שם היא גרה עם דודתה (ג'מה ג'ונס) ודודה (אלן דייוויד). הדבר היחיד שהיא רוצה בחייה הוא מישהו לאהוב שיחלוק איתה את חייה. האדם שהיא חושבת עליו היא מריאנה בלקומב (אנה מאדלי), איתה היא מקיימת בסתר מערכת יחסים רומנטית ומינית. מערכת היחסים ביניהן מתפרקת כשמריאנה מתחתנת עם אלמן עשיר בשם צ'ארלס לוטון (מייקל קולקין). אן מרגישה מדוכאת ומקדישה את זמנה ללימודים. שנה אחר כך, אן מתחילה לחשוב על מציאת מאהבת אחרת. היא פוגשת בכנסייה צעירה בשם מיס בראון (טינה או'בריין), שהופכת לחברה קרובה.
צוות השחקנים

מקסין פיק – אן ליסטר
אנה מאדלי – מריאנה
סוזן לינץ' – איזבלה ("טיב") נורקליף
כריסטין בוטומלי – אן ווקר
ג'מה ג'ונס – הדודה ליסטר
אלן דייוויד – הדוד ליסטר
ריצ'נדה קארי – גברת פריסטלי
מייקל קולקין – צ'ארלס לוטון
דין לנוקס קלי – כריסטופר רוסון
הפקה

אן ליסטר (1791–1840) הייתה אישה עשירה ורווקה שירשה ב-1826 את אחוזת שיבדן הול במערב יורקשייר מדוד שלה. במהלך חייה כתבה ליסטר יומנים שתיעדו פרטים מחיי היום יום שלה, ובהם מערכות יחסים לסביות, פעילות עסקית, ושיפוצים של שיבדן הול. היומנים כללו יותר מארבעה מיליון מילים, וכשישית מהם נכתב בצופן (אלה שעסקו בפרטים אינטימיים על חיי האהבה שלה). הצופן שהיה שילוב של סימני אלגברה ויוונית עתיקה פוענח בשנות השלושים של המאה העשרים.
התסריט ל"יומניה הסודיים של אן ליסטר" נכתב בידי ג'יין אינגליש, והבמאי היה ג'יימס קנט. מקסין פיק, שלא שמעה על ליסטר לפני כן, הייתה להוטה לקחת חלק בהפקה שכוללת מספר דמויות נשיות חזקות. היא בילתה עם הלנה ויטברד, מומחית לליסטר, ולמדה עוד על אישיותה של ליסטר.
הצילומים נערכו בנובמבר ובדצמבר 2009 באתרים שונים ביורקשייר, בהם שיבדן הול, ניוברג פריורי, ברמהאם פארק, אוקוול הול ובעיר יורק.
יציאה לאקרנים

הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-17 במרץ 2010 בפסטיבל הסרטים הלהט"בי של לונדון. ב-31 במאי 2010 שודר הסרט בערוץ BBC Two ובערוץ BBC HD. הסרט הוקרן בליל הפתיחה של פסטיבל הסרטים פריימליין בסן פרנסיסקו ב-17 ביוני 2010. באוסטרליה שודר הסרט בערוץ ABC1 ב-13 בנובמבר 2011.
ראו גם

ג'נטלמן ג'ק – סדרת טלוויזיה של BBC One ו-HBO אודות אן ליסטר
הערות שוליים

↑  Whitbread, Helena. "Anne's lovers". annelister.co.uk. נבדק ב-19 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The life and loves of Shibden Hall's Anne Lister", BBC News, BBC, 25 במאי 2010, נבדק ב-6 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Brown, Jonathan (The Independent) (16 באוקטובר 2009), "BBC Unveils Drama About Gentleman Jack - 'The First Modern Lesbian'", San Francisco Sentinel, אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2011, נבדק ב-6 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Dempster, Sarah (1 ביוני 2010), "The Secret Diary of Miss Anne Lister and 30 Rock", The Guardian, Guardian Media Group, נבדק ב-4 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
1 2  "The Secret Diaries Of Miss Anne Lister feature", BBC Press Office, BBC, נבדק ב-6 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Catton, Richard (7 בדצמבר 2009), "BBC film The Secret Diaries Of Miss Anne Lister drama in York", The Press, Newsquest, נבדק ב-6 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Anne Lister drama to open 24th London Lesbian & Gay Film Festival", British Film Institute, 3 בפברואר 2010, אורכב מ-המקור ב-1 ביוני 2010, נבדק ב-4 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Deans, Jason (1 ביוני 2010), "Coronation Street's HD debut draws more than 500,000 viewers", The Guardian, נבדק ב-4 ביוני 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "ABC1 Programming Airdate: The Secret Diaries of Miss Anne Lister", ABC Television Publicity, נבדק ב-7 בנובמבר 2011 {{citation}}:  (עזרה)
יחסי בליז–צ'ילה

| יחסי בליז–צ'ילה |
| --- | --- |
בליז: צ'ילה


בליז: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 756,102
אוכלוסייה
418,539: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 16,956
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי בליז–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

בדצמבר 2016 נפגשו שרי החוץ של שתי המדינות בבלמופן כדי לזהות תחומי עניין אפשריים לחילופי סחורות ולשיתוף פעולה.
יחסים כלכליים

הסחר הדו-צדדי בין צ'ילה לבליז הסתכם בשנת 2015 בכ-1.3 מיליון דולר. 99% מערך זה הוא ייצוא צ'יליאני, במיוחד תאית ויינות מזנים שונים.
נציגויות דיפלומטיות

בליז מחזיקה בצ'ילה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
צ'ילה מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליה בבלמופן.
יחסי דרום סודאן – קניה

| יחסי דרום סודאן – קניה |
| --- | --- |
דרום סודאן: קניה


דרום סודאן: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
644,329: 580,367
אוכלוסייה
12,004,788: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
11,998: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
999: 1,895
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

יחסי דרום סודאן–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין דרום סודאן לבין רפובליקת קניה. דרום סודאן היא שותפה אסטרטגית של קניה, ולשתי המדינות גבול משותף. בין שתי המדינות קווי דמיון תרבותיים רבים, ורבים מדרום סודאן התגוררו בקניה לפני קבלת העצמאות. לדרום סודאן שגרירות בניירובי, בירת קניה, ולקניה שגרירות בג'ובה, בירת דרום סודאן.
היסטוריה > לפני קבלת העצמאות

קניה היא בין המדינות שתרמו לעצמאות של דרום סודאן. פרוטוקול מצ'קוס שנחתם בעיר מצ'קוס (אנ') בקניה ב-2002 הביא להפסקת אש במלחמה בין הכוחות הסודנים והדרום סודנים במדינה. הסכם זה היה חלק משורה של הסכמים שהביאו בהדרגה להקמת הממשל האוטונומי של דרום סודאן, ומאוחר יותר להקמת דרום סודאן כמדינה עצמאית ב-2011. בנוסף, מנהיגים רבים של תנועת העצמאות של דרום סודאן התגוררו בעבר בקניה, ובשיאה של מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה קניה אירחה כ-100 אלף תושבי דרום סודאן. קניה הייתה אחת המדינות השכנות שהואשמה באספקת נשק ללוחמים בדרום סודאן.
היסטוריה > מאז קבלת העצמאות

קניה ודרום סודאן הסכימו במספר מקרים על שיתוף פעולה במטרה לעזור לדרום סודאן להקים ממשלה מתפקדת. ידוע ששירות החוץ הקנייתי הכשיר גורמים דרום סודנים בדיפלומטיה. כמו כן, התמיכה של קניה בדרום סודאן כללה התייחסות לנושאים כמו שלום, חוסר ביטחון ואחרים שעלו בעקבות הסכסוך בסודאן.
היסטוריה > מלחמת האזרחים בדרום סודאן

קניה, כחלק מ-IGAD, ארגון בין ממשלתי שעוסק בשיתוף פעולה אזורי, ורשויות אזוריות בין-ממשלתיות אחרות הייתה מעורבת במאמץ לסיים את מלחמת האזרחים בדרום סודאן שהחלה ב-15 בדצמבר 2013. ממשלת קניה הייתה חלק מהמאמץ לגרום לצדדים המעורבים לחתום על הסכם הפסקת אש.
מסחר

הייצוא מקניה לדרום סודאן עמד על 57.6 מיליון דולר בשנת 2005, וגדל עד ל-207.3 מיליון דולר ב-2010. חברות קנייתיות רבות הקימו משרדים בדרום סודאן, בעיקר במגזר הפיננסי, ורכשו לדוגמה את בנק דרום סודאן, ששולט ב-50% מהשוק.
בתשתיות, שתי הממשלות פועלות לקישור בין קניה ודרום סודאן, והכביש בין קיטלה שבצפון קניה לבין ג'ובה מיועד לשיקום. בעתיד, שתי המדינות יהיו מחוברות גם במסילת רכבת לפי תוכנית LAPSSET. כחלק מהתוכנית, לאמו וג'ובה יחוברו בכביש, ובנוסף דרום סודאן חסרת הגישה לים תקבל גישה לנמל ימי עבור צינורות הנפט.
יון

ערך זה עוסק באטום או מולקולה בעלי מטען חשמלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הפוטנציאל האלקטרוסטטי של יון ניטראט. האזורים הצבועים בכתום הם בעלי פוטנציאל אלקטרוסטטי נמוך יותר מאלה הצהובים.
יוֹן (מיוונית עתיקה: Ἰόν – "מתקדם"; "נע") הוא חלקיק אטומי או מולקולרי בעל מטען חשמלי כולל חיובי או שלילי, זאת כיוון שכמות האלקטרונים אינם תואמים למספר הפרוטונים. זאת בשונה מאטום או מולקולה שבהם מספר האלקטרונים והפרוטונים תואם בדיוק ועל כן אינם נושאים מטען חשמלי (אלקטרומגנטי) כלשהו.
ביון חיובי, מספר האלקטרונים קטן ממספר הפרוטונים. הוא נקרא קַטְיוֹן וסימונו +X (סימן היסוד ופלוס)
ביון שלילי, מספר האלקטרונים גדול ממספר הפרוטונים, והוא נקרא אַנְיוֹן וסימונו -X (סימן היסוד ומינוס)
בתא אלקטרוכימי היון החיובי נמשך לקתודה (האלקטרודה השלילית, כלומר זו שדרכה זורמים אלקטרונים לתוך התא). והיון השלילי נמשך לאנודה (האלקטרודה החיובית, כלומר זו שממנה זורמים אלקטרונים החוצה מהתא האלקטרוכימי).
תהליך הפיכת אטום או מולקולה נייטרליים ליון נקרא "יינון", ונעשה על ידי הוספת או הסרת אלקטרון או מספר אלקטרונים.
תרכובות יוניות

תרכובות רבות נוצרות הודות למשיכה חשמלית חזקה בין יון חיובי ויון שלילי; הן ידועות כתרכובות יוניות, או מלחים. הקשר בין שני היונים נקרא קשר יוני. מלח בישול, לדוגמה, מורכב מיונים של -Cl ו+Na במספר שווה. במצב מוצק, היונים מסודרים בסריג יוני.
תרכובות יוניות > תרכובות של יונים חד אטומיים

מלחים פשוטים הם לעיתים קרובות הִתרַכּבוּת של מתכת ואל-מתכת יחד, ליצירת יון חיובי ויון שלילי. יוני המתכת יהיו חיוביים, בעוד שיוני האל-מתכת יהיו שליליים. גודלו של המטען נקבע על פי הערכות האלקטרונים ברמות החיצוניות של האטום והיון, המשפיעה על אנרגיות הזיקה אלקטרונית והיינון.
כך, למשל, אטום ממשפחת ההלוגנים יעבור חיזור בדרגה אחת (יקבל אלקטרון אחד) ליצירת יון שמטענו מינוס אחת, וישלים בכך רמה חיצונית מלאה; בעוד שאטום של משפחת המתכות האלקליות העפרוריות יתחמצן בשתי דרגות (יתן שני אלקטרונים) ליצירת יון שמטענו פלוס שתיים, והוא בעל רמה חיצונית מלאה.
לדוגמה, נוסחתה של התרכובת מגנזיום כלורי תהיה MgCl2, משום שמטענו של הכלור הוא מינוס אחת ומטענו של המגנזיום הוא פלוס שתיים; מטענה של התרכובת הוא נייטרלי, ולכן דרוש מספר כפול של יוני כלור שמטענם רק מחצית ממטען יוני המגנזיום.
תחמוצות של מתכות הן דוגמה למלחים הבנויים מיונים חד אטומיים: החלודה היא תחמוצת הברזל Fe2O3; הסיד, CaO, הוא תחמוצת הסידן; האלום (אלומינה), Al2O3 ועוד.
תרכובות יוניות > תרכובות של יונים הבנויים ממולקולות

מלחים מורכבים עשויים להיות צירוף של שני יונים, שכל אחד מהם מורכב משני אטומים ויותר. סך מטענה של התרכובת יהיה נייטרלי.
דוגמאות למלחים הבנויים מיונים רב אטומיים:
סודה לשתיה, NaHCO3, שבנויה מיון נתרן, +Na, ומיון ביקרבונט, -HCO3
אמון חנקתי, NH4NO3, המשמש לדישון, מורכב מהיון אמוניום +NH4 ומיון חנקתי -NO3
גבס, CaSO4, מורכב מיון סידן Ca2+ ומיון גופרתי SO42-
קבוצה של יונים שאינם מחוברים זה לזה (אלא נמצאים במצב גזי) נקראת פלזמה. הפלזמה נודעת גם כמצב הרביעי של החומר כי תכונותיה שונות משל מוצק, נוזל או גז.
יונים בביולוגיה

בביוכימיה ובמערכות הגוף השונות ממלאים היונים תפקידים מרכזיים. כך לדוגמה, ה"ברזל" אותו אנו מקבלים ממזונות שונים אינו אלא יוני ברזל ( Fe2+/Fe3+). הברזל הטעון במטען פלוס שתיים משמש כמרכיב המרכזי במולקולות ההמוגלובין והמיוגלובין, המתפקדות כנושאי חמצן במערכת הדם.
היסטוריה

מייקל פאראדיי הוא שהגה לראשונה את תאוריית היונים, בסביבות שנת 1830, על מנת לתאר את המולקולות שנעות בתמיסה, חלקן לאנודה וחלקן לקתודה. אולם רק ב-1884 תיאר סוונטה ארהניוס את המנגנון שעל פיו הגיע פאראדיי למסקנותיו, בעבודת הדוקטורט שלו לאוניברסיטת אופסלה. בתחילה התאוריה לא התקבלה, אך מאוחר יותר אף קיבל על המחקר פרס נובל לכימיה ב-1903.
ראו גם

מלכודת יונים
קיבול קטיונים חליפים
יחסי בליז–סין

| יחסי בליז–סין |
| --- | --- |
בליז: הרפובליקה העממית של סין


בליז: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 9,596,967.75
אוכלוסייה
418,539: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 12,545
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה עממית

יחסי בליז–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין בליז והרפובליקה העממית של סין.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 בפברואר 1987. ב-11 באוקטובר 1989 הודיעה בליז על כינון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין; ב-23 באוקטובר הודיעה ממשלת הרפובליקה העממית של סין כי תנתק את היחסים הדיפלומטיים עם בליז. נכון להיום, העניינים הרלוונטיים של הרפובליקה העממית של סין בבליז נמצאים בסמכות השיפוט של השגרירות בג'מייקה. ביוני 1997 חתמו שתי המדינות על ההסכם בין ממשלת הרפובליקה העממית של סין וממשלת בליז על המרת קונסוליית הכבוד של בליז בהונג קונג ל"משרד הסחר של בליז".
ב-30 ביוני 2020, במושב ה-44 של מועצת זכויות האדם של האו"ם, בליז השתתפה בהצהרה המשותפת של 27 מדינות כולל בריטניה וארצות הברית, המתנגדות לאימוץ חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג.
יחסי כלכלה ומסחר

על פי הנתונים הסטטיסטיים של המינהל הכללי של המכס של סין, נפח הסחר הדו-צדדי בין סין לבליז בשנת 2020 עמד על 106 מיליון דולר, מתוכם הייצוא של סין היה בשווי 105 מיליון דולר והיבוא היה בשווי 438,000 דולר.
יחסי בליז–יוון

| יחסי בליז–יוון |
| --- | --- |
בליז: יוון


בליז: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 131,957
אוכלוסייה
418,539: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 23,773
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה

יחסי בליז–יוון הם היחסים הדיפלומטיים בין בליז ליוון.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בספטמבר 1986. בשנת 1992 פתחה בליז קונסוליה באתונה.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
בליז מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה.
יחסי ישראל–מלאווי

| יחסי ישראל–מלאווי |
| --- | --- |
ישראל: מלאווי
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ישראל: מלאווי
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 118,484
אוכלוסייה
9,961,867: 21,795,298
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 14,084
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,185: 646
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה רב מפלגתית

בין מדינת ישראל ורפובליקת מלאווי מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היסטוריה

כבר בתחילת שנות ה-60, עוד לפני שמלאווי זכתה לעצמאות, נוצרו קשרים בין ישראל ומלאווי ושרים של ניאלסלאנד ביקרו בישראל. לקראת קבלת העצמאות, ישראל העניקה למלאווי סיוע בהקמת בית ספר לאחיות ובאימון יחידות גדנ"ע.
עם הכרזת עצמאות מלאווי, ביולי 1964, כוננו קשרים דיפלומטיים עם ישראל שבניסיון להתמודד עם השפעותיו של החרם הערבי, פעלה לייסד יחסים דיפלומטיים עם מדינות אפריקה שמדרום לסהרה. היזמה לכינון היחסים הדיפלומטיים נענתה בחיוב מצד מלאווי, שניהלה מדיניות חוץ פרו-מערבית.
כאשר קיבלה מלאווי את עצמאותה עזבו אותה כמעט כל חברי הסגל הרפואי האירופאים והייתה סכנה ששירותי הבריאות במדינה יתמוטטו. ישראל שלחה רופאים ואחיות למלאווי וקנתה בכך את ידידותו של נשיא מלאווי, הייסטינגס באנדה, שהיה רופא במקצועו.
בהמשך, חתמו שתי המדינות על הסכם סחר ושיתוף פעולה כלכלי בתאריך 31 במאי 1968, במהלך ביקור של נשיא מלאווי, באנדה, בישראל. באנדה היה ראש המדינה הראשון שביקר בישראל לאחר מלחמת ששת הימים.
לאחר מלחמת ששת הימים, ובניגוד למדינות אפריקניות אחרות שנענו ללחצי מדינות ערב, הביעה מלאווי תמיכה בעמדתה של ישראל. מלאווי התמידה בעמדה זאת ויחד עם לסוטו וסווזילנד הייתה אחת משלוש המדינות היחידות באזור שהמשיכו לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל, גם לאחר מלחמת יום הכיפורים.
במהלך חודש ספטמבר 2014 הגיע סגן נשיא מלאווי לישראל, לפגישה עם נשיא המדינה ראובן ריבלין. במהלך הפגישה, ציין הנשיא כי "אנו זוכרים לטובה כי מלאווי הייתה בין המדינות הבודדות באפריקה שלא ניתקו את היחסים עם ישראל ב-1973. המדינות, מלאווי וישראל ביחסים טובים עוד מאז הכרזת העצמאות של מלאווי בשנת 1964, ועוד מנאומו של הנשיא בנדה הראשון בכנסת ישראל".
בשנת 2015 נבחר דוד ביסנובטי כחבר הפרלמנט הישראלי-יהודי הראשון במלאווי.
בשנת 2020 מונה ניר גז לקונסול של כבוד של מלאווי בישראל.
בספטמבר 2020 הודיע נשיא מלאווי לזרוס צ'אקוורה על כוונת המדינה לפתוח שגרירות בירושלים. בהמשך ציינו במדינה כי בכוונתם לפתוח את השגרירות עד קיץ 2021.
ב-29 בנובמבר 2023 הודיעה מלוואי כי נשלחו מעל 200 עובדי חקלאות בעקבות המחסור בידיים עובדות לאחר טבח 7 באוקטובר.
ב-27 בדצמבר 2023 נפתחה שגרירות מלאווי בישראל בביתו של הדיפלומט דוד ביסנובטי במושב בן שמן
יחסי בליז–יפן

| יחסי בליז–יפן |
| --- | --- |
בליז: יפן


בליז: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 377,915
אוכלוסייה
418,539: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 34,088
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי בליז–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בנובמבר 1982.
סחר

בשנת 2018, שוויו של הייצוא היפני לבליז עמד על 2.25 מיליארד ין וכלל בעיקר ספינות. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני מבליז עמד על 1.03 מ ליארד יין וכלל בעיקר דגים ופירות ים.
ביקורים רמי דרג > מבליז ליפן

1996 – ראש ממשלת בליז לשעבר, מנואל אסוויבל.
אוכלוסייה משותפת

על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, באוקטובר 2017 התגוררו בבליז ארבעים וחמישה אזרחים יפניים. לעומת זאת, ביוני 2018 התגוררו ביפן תשעה אזרחי בליז.
נציגויות דיפלומטיות

בליז מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן אינה מיוצגת בבליז הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את שגרירותה שבקינגסטון, בירת ג'מייקה הסמוכה על בליז.
יחסי בליז–ישראל

| יחסי ישראל–בליז |
| --- | --- |
ישראל: בליז


ישראל: בליז
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 22,966
אוכלוסייה
9,961,867: 418,539
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 3,282
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,185: 7,840
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי בליז–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים המתקיימים בין בליז לבין מדינת ישראל.
בנובמבר 2023 השעתה בליז את יחסים רשמיים עם ישראל בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
היסטוריה

היחסים שבין בליז לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה בספטמבר 1984, שלוש שנים לאחר שבליז קיבלה עצמאות. ישראל ובליז החליפו ביניהן שגרירים, אך הם היו שגרירים לא תושבים. בדרך כלל שגריר ישראל בסן סלוודור משמש גם כשגריר לא תושב בבליז.
באוגוסט 1985 מונה איש העסקים שאול אייזנברג לקונסול כבוד של בליז בישראל. אייזנברג ניהל מבליז את עסקיו באמריקה הלטינית.
ביולי 1986 הגיע ראש־ממשלת בליז, מנואל אסקיוול, לביקור רשמי בישראל ונפגש עם שר החוץ שמעון פרס.
במאי 2010 הגיע שר החוץ של בליז, וילפרד אלרינגטון לביקור רשמי בישראל במהלכו נפגש עם נשיא המדינה שמעון פרס, ושר החוץ אביגדור ליברמן.
ב-29 בנובמבר 2012, תמכה בליז בהחלטה בהחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, על קבלת פלסטין כחברה ה-194 באו"ם.
בדצמבר 2012 נחתם בין שתי המדינות הסכם לביטול הדדי של הצורך באשרות כניסה.
מאז 2016, לאחר שישראל סגרה את השגרירות בסן סלוודור, משמש שגריר ישראל במקסיקו, כשגריר לא תושב גם בבליז.
מאז 2017 משמש יורם נאור כקונסול כבוד של בליז בישראל.
ב-21 בדצמבר 2017, תמכה בליז בהחלטה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות השוללת את ההכרה האמריקאית בירושלים כבירת ישראל.
ב-14 בנובמבר 2023 הודיעה בליז כי היא משעה את קשריה הדיפלומטיים עם ישראל לאור מלחמת חרבות ברזל.
נציגויות דיפלומטיות

ישראל אינה מיוצגת בבליז הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שגרירות ישראל במקסיקו סיטי היא האמונה לעניינים הנוגעים לבליז.
בליז יוצגה בישראל באמצעות קונסוליית כבוד שמוקמה בהרצליה עד להשעיית היחסים.
יומני כרמל

לוגו יומן כרמל הרצליה שהופיע בתחילת כל יומן
יומני כרמל (לאחר קום המדינה הפך היומן ל"יומן כרמל - הרצליה") היו יומני קולנוע באורך 7–12 דקות שצולמו בשחור לבן, מייסודו של נתן אקסלרוד בשנת 1935. הם הוקרנו באולמות הקולנוע בישראל בשנים 1935–1971, לפני סרטי הקולנוע העיקריים. החל מתחילת שנות ה-50 הוקרנו באולמות הקולנוע לסירוגין "יומן כרמל - הרצליה" ו"יומני גבע". בשנת 1971 הופסקו "יומני כרמל" בעקבות הקמת הטלוויזיה הישראלית והירידה בביקוש ליומני חדשות קולנועיים.
היסטוריה

"יומני כרמל" הופקו על ידי נתן אקסלרוד, מחלוצי הקולנוע העברי בארץ ישראל, שהחל את דרכו בתחום זה בשנת 1927 שהפיק וביים סרט בשם "חלוץ". ב-1928 הקים את חברת "סרטי מולדת", שיצרה סרטים תיעודיים, סרטוני פרסומת וכן יומן חדשות שיצא לאור בקצב בלתי סדיר בשם "יומן מולדת", והיה היומן החדשותי הראשון בשפה העברית. אולם אקסלרוד הפסיק את הפקת היומן לאחר שקם לו מתחרה, "יומן אגא", שהפיק ברוך אגדתי החל מ-1931, במימון ההסתדרות.
בתחילת 1935 החליט שוב להפיק יומן, ייסד לשם כך חברה בשם "כרמל פילם" והקים מעבדת צילום בתל אביב. באמצעות החברה, ובסיוע אשתו, לאה אקסלרוד, עורכת הקולנוע הראשונה בישראל, הפיק אקסלרוד את "יומני כרמל". תחילה היו היומנים סרטים אילמים כעבור שנה רכשה החברה ציוד הקלטה והחלה להפיק יומני קולנועיים מדברים.
את הפקת היומן הראשון מימן "קולנוע מגדלור" שנחנך עם הקרנתו, בעל הקולנוע ביקש לתעד את בניית הקולנוע ולכן שילם עבורו. היומן כלל גם תיעוד של שיטפונות החורף הקשים באותה שנה, ההכנות למכביה והנחת אבן הפינה לבית המהנדס. אולם הפקת היומן סבלה מקשיים כלכליים, אקסלרוד גבה תשלום מבתי הקולנוע וממוסדות וחברות שביקשו שיתעד אותם, אך הם בקושי כיסו את עלות ההפקה. בשנת 1938 המוסדות הלאומיים וההסתדרות מימנו מספר יומנים בהם תיעדו אירועים לאומיים, דוגמת העלייה לקרקע של קיבוץ חניתה.
בתחילת 1939 נקלע הפקת "יומני כרמל" למשבר לאחר שכל בתי הקולנוע ביישוב העברי חדלו להקרין אותם, כולל "קולנוע מגדלור" שנותר היחיד שהמשיך להקרין אותם עד אותה עת. בעידוד האיגוד למען תוצרת הארץ, הוחלט "לחייב" את כל בתי הקולנוע בתל אביב להקרין את "יומני כרמל" לפני תחילת כל סרט, במטרה לעודד את תעשיית הסרטים בארץ ישראל.