יוגורתה
המאבק על השליטה בנומידיה (112-118 לפנה"ס)

בסיום טקסי הקבורה והאבל, נפגשו שלושת היורשים לדיון בחלוקת השטחים והאוצרות של נומידיה ביניהם. היימפסל, האח הצעיר, היה יהיר באופיו והפגין בוז כלפי יוגורתה, הבן המאומץ, ובכך פגע בכבודו, וחיזק את שאיפתו להפוך לשליט היחיד של נומידיה. למרות שהיורשים הגיעו לבסוף לפשרה מוסכמת לגבי דרך חלוקת הממלכה ביניהם, היא לא החזיקה מעמד זמן רב. זמן קצר לאחר מות מיקיפסה ניצל יוגורתה הזדמנות שנקרתה בפניו לחסל את היימפסל, בעת שהאחרון שהה בעיירה תירמידה.
בעקבות רצח היימפסל נפתחה מלחמה גלויה בין יוגורתה לבין אדהרבעל. יוגורתה פלש עם צבאו לשטח שהיה בשליטת האחרון וכבש מספר ערים. אדהרבעל ניסה לגייס את תמיכתה של רומא, אך התגובה הרומאית בוששה לבוא. בינתיים הביס יוגורתה את צבאו של אדהרבעל, והאחרון ברח לפרובינקיה אפריקה ומשם הגיע לרומא. בכך התגשמה תוכניתו של יוגורתה והוא הפך לשליט יחיד של נומידיה.
יוגורתה, שחשש מתגובתה של רומא לפעולותיו בנומידיה, החל לחלק שוחד למקורביו ברומא, ולאישים בעלי השפעה בסנאט, כדי למנוע התייצבות של הרפובליקה הרומית לצידו של אדהרבעל. למרות שהאחרון הורשה לנאום בפני הסנאט, וביקש את עזרת רומא בהשבתו לכס השלטון בנומידיה, שליחיו של יוגורתה הצליחו למנוע קבלת החלטה נגדו בסנאט, שהסתפק לבסוף במשלוח ועדה, שכללה 10 סנאטורים, בראשות לוקיוס אופמיוס, כדי לחלק את ממלכת נומידיה בין יוגורתה ואדהרבעל.
כאשר הגיעה המשלחת של הסנאט לנומידיה בשנת 116 לפנה"ס, קיבל אותה יוגורתה בכבוד רב וניסה לשחד את חבריה במתנות. למרות זאת, המשלחת החליטה להעניק לאדהרבעל את השליטה על חלקה המערבי של נומידיה, החלק המאוכלס והעשיר יותר של הממלכה (כולל הבירה, קירטה), ואילו יוגורתה קיבל את החלק המזרחי, הגובל במאוריטניה.
מיד לאחר צאת המשלחת הרומאית מנומידיה, החל יוגורתה לערוך פשיטות על הטריטוריה שהוענקה לאדהרבעל, בניסיון לגרור את האחרון להשיב מלחמה, ובכך לתת ליוגורתה עילה לחדש את המלחמה נגדו. אולם אדהרבעל סירב להיגרר לפעולה צבאית, והעדיף להסתמך על תמיכתה של רומא. בסופו של דבר יוגורתה עייף מלהמתין, ובשנת 113 לפנה"ס חידש את המלחמה הגלויה נגד אדהרבעל, ופלש לשטחו עם צבאו. לאדהרבעל לא נותרה ברירה אלא לגייס את כוחותיו לצאת לקרב נגד יוגורתה. צבאו של אדהרבעל חנה סמוך לקירטה, ויוגורתה הצליח להפתיע ולהשמיד אותו בהתקפת לילה. אולם אדהרבעל הצליח להימלט ומצא מחסה בקירטה. הוא העריך שיוגורתה לא יעז לתקוף את בירת נומידיה, בגלל המספר הרב של סוחרים בעלי אזרחות רומאית, שחיו בעיר.
יוגורתה הטיל מצור על קירטה, ואדהרבעל שלח מסרים דחופים לרומא, ודרש שהרומאים יתערבו במלחמת האזרחים בנומידיה, ויענישו את יוגורתה על שפעל בניגוד להחלטות הסנאט. הסנאט שלח שתי משלחות לאפריקה בתקופת המצור על קירטה, כשבראש המשלחת השנייה עמד הסנאטור הבכיר מרקוס אמיליוס סקאורוס. הם דרשו שיוגורתה יסיר את המצור על קירטה, וששני הטוענים לכתר נומידיה יפתרו את המחלוקות ביניהם בדרכי שלום. יוגורתה נקט בטקטיקת משיכת הזמן הרגילה שלו. הוא הפגין הכנעה וכבוד רב כלפי שליחי הסנאט, הצהיר על נאמנותו לרומא, והאשים את אדהרבעל באחריות לחידוש המלחמה בנומידיה, אך לא הסכים לסגת מהשטח שנמסר לשליטת אדהרבעל. בסופו של דבר שליחי הסנאט שבו לרומא, מבלי שהצליחו להסיר את המצור על קירטה ולכפות הסכם שביתת נשק על הצדדים היריבים בנומידיה. יש מספר חוקרים הסוברים, שאחת הסיבות לכך שהסנאט נמנע מהתערבות במלחמת האזרחים בנומידיה הייתה העובדה, שבאותה תקופה רומא הייתה עסוקה בהתמודדות עם השבטים הגרמניים (הקימברים והטווטונים), שאיימו עליה מצפון, והנחילו מספר תבוסות לצבא הרומאי.
לאחר עזיבת המשלחת של הסנאט נואשו אדהרבעל ותושבי קירטה מהתקווה שרומא תבוא לעזרתם. לפי סלוסטיוס, הסוחרים האיטלקיים תושבי קירטה דרשו מאדהרבעל להיכנע, ולהסגיר את קירטה ואת עצמו לידי יוגורתה, תמורת הבטחה שהאחרון לא יפגע לרעה בו ובתושבי העיר. הם העריכו שיוגורתה לא יעז לפגוע בהם, משום שהיו בעלי אזרחות רומאית, ונהנו מחסותה של רומא. אדהרבעל לא בטח ביוגורתה, אך קבל את דרישת תושבי קירטה. הוא הסגיר את עצמו לידי יוגורתה, והאחרון עינה אותו והוציא אותו להורג במקום. בנוסף לכך, צבאו של יוגורתה ערך טבח המוני בתושבי קירטה לאחר כניעת העיר, ורצח גם מספר ניכר של סוחרים בעלי אזרחות רומאית.
פעולותיו של יוגורתה, ובמיוחד הרצח ההמוני של אזרחים רומיים, הגדישו את הסאה, ועוררו זעם רב בקרב העם הרומאי. הטריבונים של הפלבס ניצלו את המצב בנומידיה כדי לנגח את הסנאט, שאיפשר ליוגורתה לפעול באין מפריע בניגוד להחלטותיו. במצב זה, אפילו מקורביו של יוגורתה בסנאט לא העזו להתייצב לצידו, ולכן הוחלט לשלוח צבא לנומידיה להילחם ביוגורתה ולהענישו על הטבח בקירטה. יוגורתה ניסה לשנות את החלטת הסנאט ושלח שוב משלחת לרומא במטרה לשחד את הסנאטורים, אך הזעם כלפיו ברומא היה גדול כל כך עד שהסנאט סירב לקבל את שליחיו של יוגורתה, וההחלטה לשלוח צבא לנומידיה נותרה בעינה.