stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרואו נקמורה
איתורו

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בקתתו של נקמורה התגלתה במקרה בשנת 1974 על ידי טייס מחיל האוויר האינדונזי (אנ'). בנובמבר 1974, שגרירות יפן בג'קרטה ביקשה סיוע מממשלת אינדונזיה (אנ') על מנת לאתר נעדרים מקרב מורוטאי.
לפי התיאור האינדונזי, באותה שנה, נכנס אזרח אינדונזי בשם לותר גוגה אל תחנת משטרה באי מורוטאי ודיווח שיש חיל יפני, מסתתר ביער. השוטר הראשון ששמע את הדווח, היה Kapten Lawalata. התברר לשוטר אחר, פיזל בן עבדול עזיז, שאביו של לותר גוגה, באיצ'ולי, הכיר את החיל ה"יפני", התיידד עמו, ושניהם נהגו לצוד חזירי בר, והביא לחיל אוכל, כמו: סוכר, מלח, תה. לטענת השוטר גם לותר גוגה הכיר את טרואו נקמורה והמשיך להיות חבר שלו גם אחרי מות אביו של לותר גוגה. לפי תיאור השוטר פיזל בן עבדול עזיז, בשנת 1974, הרגיש לותר גוגה שלא יאריך ימים, ולא היו לו ילדים שיימשיכו להיות חברים של נקמורה, ולכן דווח אודותיו למשטרה. בתחלה Kapten Lawalata עדין לא האמין לדווח של לותר גוגה, אבל השוטר דווח ל-Kapten Supardi מפקד בסיס חיל האוויר האינדונזי במורוטאי. המפקד פסק שיש "לאסוף" את נקמורה. המפקד הכין 20 איש בפקודו למשימה, פיזל, אז בן 24, הוזמן לבוא. מצאו בעל דרגה Sersan Mayor Hanz Anthony שדבר יפנית, צידו אותו בדגל אינדונזיה ודגל יפן, ותמונות של המפגש בין סוהארטו לראש ממשלת יפן תאנאקא קאקואי שהתקים בינואר 1974, וב-18 בדצמבר 1974 צעדו עד שהגיעו ליער ליד הכפר PILOWO שם הסתתר נקמורה. Hanz Anthony שר את ההמנון הלאומי היפני KIMIGAYO, וגם קבוצת המחפשים שננה את השיר. תכננו שכשיופיע טרואו נקמורה, תשיר הקבוצה את השיר להניף דגל יפן ו"אדום לבן" דגל אינדונזיה, ולהראות את תמונות המפגש בין סוהארטו לתאנאקא קאקואי. הגיעו אל בקתתו, ולא היה נקמורה שם. הסתתרה הקבוצה, וכשהוא שב, צרה על הבקתה, נקמורה הופתע, ומבט פניו נראה מתוח מאד, ונסה להיכנס אל הבקתה. הקבוצה שרה את ההמנון היפני ונקמורה הזדקף מיד במוכנות. Hanz Anthony "ארב" לנקמורה. הקבוצה כוונה נשק לעבר נקמורה, ונאמר לו להרים ידיים. בעת הזאת נכנע נקמורה לחיל האוויר האינדונזי. הודיע האנץ אנתוני לנקמורה המלחמה הסתימה לפני 29 שנה, שהמדינה שהוגנה על ידי נקמורה נכנעה לבעלות הברית, ושהאי מורוטאי, אזור עצמאי, הצטרף אל מדינה בשם אינדונזיה, וכוון אליו תמונת הנשיא סוהרטו שהוא הנשיא בעת הזאת, ולא שכח להראות לו את תמונת תאנאקא קאקואי ראש ממשלת יפן.
נקמורה הוטס לבית חולים בג'קרטה ישירות מהאי. הידיעות על איתורו וחילוצו של נקמורה מהאי הגיעו ליפן ב-27 בדצמבר 1974. נקמורה החליט לחזור אל מולדתו ולא ליפן. התברר לו שמתו הוריו, אשתו, ששערה שהוא מת, התחתנה מחדש, ובנו כבר גבר בוגר, ולו 4 ילדים משלו. נקמורה נפטר לאחר חמש שנים בשנת 1979 מסרטן ריאות.
נקמורה זכה ליחס שונה לחלוטין מהציבור היפני לעומת היחס שקיבלו חיילים יפנים אחרים ששרדו שנים באיים לאחר תום המלחמה, דוגמת הירו אונודה שנמצא רק מספר חודשים לפניו. ראשית, נקמורה היה בן לשבט האמיס (אנ') מטאיוואן, והוא לא השתייך לעם היפני. בעת חילוצו מהאי הוא לא דיבר יפנית או סינית. בנוסף, נקמורה היה חייל פשוט בשורות הצבא לעומת אונודה שהיה קצין, עובדה שהורידה עוד מחשיבותו בעיני הציבור.
תשלום הפנסיה הרטרואקטיבי של נקמורה היה נמוך ביותר. בעקבות חוק שאושר על ידי ממשלת יפן בשנת 1953, נקמורה לא היה זכאי לפנסיה בתור טוראי מיחידה קטנה, וכתוצאה הוא קיבל תשלום של 68,000 יין בלבד (227.59 דולר באותה התקופה). הדבר הוביל לזעקה בכלי התקשורת שקראו לממשלה לתרום לו סכום של 100,000 דולרים - הסכום שניתן לאונודה לאחר שחרורו.
ראו גם

היראו אונודה
שואיצ'י יוקוי
יאניס פינופס
המערכה בפיליפינים (1945-1944)
הערות שוליים

↑  לותר גוגה, LUTHER GOGE, LUTER GOGE (בשמאל): https://i.pinimg.com/originals/06/03/eb/0603ebb59e8742285a76f96ddde876f6.jpg
↑  טרואו נקמורה (כנראה האדם השמאלי, מתוך כתבה באינדונזית): https://statik.tempo.co/data/2021/08/14/id_1042704/1042704_720.jpg
↑  Faizal bin Abdul Azis
↑  BAICOLI
↑  https://wonderful.pulaumorotaikab.go.id/artikel/read/kuliner/1/kisah-nakamura-prajurit-jepang-yang-bersembunyi-30-tahun-di-hutan-morotai.html התיאור באינדונזית ארוך ביותר, כולל מה שדווח השוטר פיזל, על מראיתו, גבהו, תספורתו ומצבו הגופני של טרואו נקמורה, וטוען שתושבים תארו אותו באופן אחר ממה שתיאר אותו השוטר פיזל.
↑   תמונתו ותאור אחר מופיעים כאן: https://allthatsinteresting.com/teruo-nakamura (באנגלית).
↑  https://allthatsinteresting.com/teruo-nakamura
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA06606528  ISNI: 0000 0000 2641 8123  LCCN: n85032854  NCL: 35224  NDL: 00850160  VIAF: 21103231   WorldCat (עם VIAF): 21103231
יארל לונדקוויסט

| --- | --- |

יארל לונדקוויסט
 לידה:  15 באוגוסט 1896 האימפריה הרוסית (1883–1917) הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד, האימפריה הרוסית
 פטירה:  23 בספטמבר 1965 (בגיל 69) פינלנד הלסינקי, פינלנד
 מדינה:  פינלנד 
 השכלה:  Svenska normallyceum  School of Applied Artillery  אוניברסיטת הלסינקי  Metz Military Academy 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  חיל האוויר הפיני
 תקופת הפעילות:  1915–1946 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד חיל האוויר הפיני ראש ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים הפינית מלחמת העולם השנייה (מלחמת החורף, מלחמת ההמשך)
 עיטורים
 הצלב הגדול של מסדר צלב החירות (8 בינואר 1945)  צלב החירות, דרגה 4  צלב החירות, דרגה 3  Cross of Liberty, 1st Class  Memorial medal of the Continuation War  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  קצין גבוה במסדר אורנז'-נסאו  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב הברזל, דרגה שנייה  Cross of Liberty, 1st Class with star  קצין בכיר של מסדר הכתר של איטליה  צלב הברזל, דרגה ראשונה  מפקד במסדר הוורד הלבן של פינלנד  Order of the Sword - Commander 1st Class  Memorial medal of the War of Liberation  מסדר צלב העיט, דרגה 2  Memorial medal of the Winter War  אביר מפקד במסדר האמבט  צלב הכבוד 
 
יארל פריטהויף לונדקוויסט (בפינית: Jarl Frithiof Lundqvist;‏ 15 באוגוסט 1896 - 23 בספטמבר 1965) היה גנרל פיני אשר שימש כמפקד חיל האוויר הפיני במהלך מלחמת העולם השנייה, וכראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין השנים יולי 1945 ליוני 1946.
ביוגרפיה

לונדקוויסט נולד ב-15 באוגוסט 1896 בהלסינקי שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. כמו צעירים פינים רבים, ב-1915 הוא נסע לגרמניה והתגייס לצבא הקיסרי במטרה לשחרר את ארצו מעול הכיבוש הרוסי. הוא עבר הכשרה כאיש ארטילריה ולחם בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. בתחילת 1918, הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר הלבן שנתמך בידי הגרמנים, למשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות. לונדקוויסט חזר לפינלנד והצטרף למשמר הלבן בדרגת לויטננט. הוא לחם בקרבות מלחמת האזרחים והשתתף בכיבוש ויפורי.
לאחר המלחמה מונה לונדקוויסט למפקד האקדמיה של צבא פינלנד, אולם כעבור זמן קצר הועבר לפקד על סוללת ארטילריה. ב-1921 הוא מונה למפקד בית הספר לתותחנים וכעבור שנה עבר לפקד על גדוד ארטילריה. לונדקוויסט חיבר את התקנון הרשמי של חיל התותחנים הפיני שנכנס לשימוש ב-1924. הוא שהה מספר שנים בצרפת שם למד בבתי ספר צבאיים. ב-1932 הוא חזר לפינלנד, הקים את חיל האוויר הפיני ומונה למפקדו הראשון. לונדקוויסט עמל לרכוש מפציצים עבור חיל האוויר, ובמקביל פיקח על ייסוד מפעל המטוסים הממלכתי של פינלנד.
עם פרוץ מלחמת החורף היה חיל האוויר הפיני בנחיתות ניכרת מול חיל האוויר הסובייטי, ולא יכול היה לצאת למשימות הפצצה כנגד הצבא האדום. אי לכך, לונדקוויסט הורה לטייסיו להצטמצם לטיסות סיור ולקרבות אוויר. לאחר המלחמה הצליח לונדקוויסט להגדיל ולחזק את חיל האוויר בצורה משמעותית, במהלך מלחמת ההמשך כבר יכלו הפינים לצאת לגיחות התקפה כנגד הסובייטים, אולם ספגו אבידות כבדות. בת בריתה של פינלנד, גרמניה הנאצית, אמנם הבטיחה לחמש את חיל האוויר הפיני, אולם לא עמדה בהבטחתה, בין היתר בגלל יחסו העוין של לונדקוויסט עצמו לגרמנים.
לאחר סיום המלחמה, ב-1 ביולי 1945, מונה לונדקוויסט למפקד העליון של הצבא הפיני. בתפקידו זה, הוא נקט מדיניות של התקרבות לברית המועצות, ואף ניסה לפטר 30 קצינים שהיו אנטי-סובייטים. אחד מהקצינים המיועדים לפיטורים היה גיבור המלחמה אארו פאיארי. ממשלת פינלנד סרבה לאשר את פיטוריהם של הקצינים, וב-3 ביוני 1946 נאלץ לונדקוויסט עצמו להתפטר.
לאחר פרישתו חי בהלסינקי עד מותו ב-23 בספטמבר 1965.
יאנר דג

| --- | --- |

 מדינה:  אזרבייג'ן 
 מיקום:  אזור אבשרון 
 קואורדינטות:  40°30′06″N 49°53′28″E﻿ / ﻿40.501758°N 49.891225°E﻿ / 40.501758; 49.891225
  (למפת באקו מוגדלת) יאנר דג(למפת באקו רגילה) יאנר דג
 
להבות יאנר דג בלילה
יאנר דג (באזרית: Yanar Dağ, "ההר הבוער") הוא אתר גז טבעי שבו אש בוערת ללא הפסק. האתר נמצא לרגלי הים הכספי ובקרבת באקו בירת אזרבייג'ן (הנקראת גם "ארץ האש"). הלהבות בוקעות מהאדמה לגובה של 3 מטרים מבקעים וחריצים בתחתית ההר.
שלא כמו בהרי געש בוציים, להבות יאנר דג בוערות בקביעות יחסית שכן מוזרם אליהן גז באופן רציף מתחת לפני השטח. טוענים שהאש במקום הוצתה על ידי רועה צאן בשנות החמישים, וכך במקרה התגלה מאגר הגז. מהאתר לא נפלטים נוזלים או בוץ לעומת אתרי גז ואתרים חמים אחרים בקרבתו.
גאוגרפיה

להבות יאנר דג אינן מפסיקות לבעור לעולם. מסביב למדורת אש זו ניתן להריח את הגז הנידף מן הארץ. הלהבות בוקעות מחריצים באבן החול ומגיעות לגובה של 3 עד 10 מטרים. חומר הבעירה של האש הנצחית באתר הוא גז טבעי שעולה מעלה ובוקע מן האדמה.
גם את הנחלים הזורמים בקרבת יאנר דג ניתן להצית. באזרית הם נקראים "יאנר בולק" (מעיינות בוערים). קיימים מספר נחלים כאלה באזור יאנר דג והמקומיים רוחצים בהם.
אלכנסנדר דיומא, באחד ממסעותיו לאזור, תיאר אש דומה שראה במקדשי האש של דת זרתוסטרא. ישנו קומץ קטן של "הרי אש" בעולם ורובם נמצאים באזרבייג'ן. המדינה עשירה במאגרים של גז טבעי באדמה, וישנים אתרים בשטחה בהם אש בוערת עוד מהעת העתיקה. גם מרקו פולו שביקר באזור בזמנו תיעד אש בוערת ללא הפסקה בשטח המדינה.
הסבר התופעה

הגורם שהוצע כהסבר לתופעת יאנר דג הוא מאגר בלתי נדלה של פחמימנים באדמה. חוץ מיאנר דג, קיים אתר נוסף של אש נצחית באזרבייג'ן שנקרא "מקדש האש" והוא נמצא בקווקז הגדול. באזרית שם המקדש הוא "אטשגס" ומשמעותו "מקדשי האש". הלהבות של מקדש האש כבו בעבר, וכיום בתור אטרקציה תיירותית מדליקים אותם בעזרת גז לא טבעי. לעומתם, להבות יאנר דג מעולם לא כבו והגז המלבה אותן הוא אך ורק גז טבעי.
ראו גם

שער הגיהנום
אש תמיד
הערות שוליים

↑
↑
טריאתלון באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  18 באוגוסט 2016
 תאריך סיום:  20 באוגוסט 2016
 מתחרים:  110 מ-40 מדינות
 → 2012 2020 ← 
 
מסלול התחרות
תחרויות הטריאתלון באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) התקיימו בין ה-18 באוגוסט וה-20 באוגוסט 2016 במבצר קופקבנה. זוהי הפעם החמישית בה מתקיימות התחרויות במסגרת האולימפיאדה. במסגרת התחרויות התקיימו תחרות נפרדות לגברים ולנשים. בכל תחרות השתתפו 55 ספורטאים. רון דרמון, הטריאתלט הישראלי, היה הישראלי הראשון שמשתתף בתחרויות, אותן סיים במקום ה-26. אליסטר בראונלי הבריטי זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הגברים, והפך לטריאתלט הראשון שעושה זאת.
התחרות כללה שחייה למרחק של 1.5 קילומטרים, רכיבה על אופניים למרחק 40 קילומטרים וריצה למרחק 10 קילומטרים.
דירוג מקדים

שלב הדירוג המקדים החל ב-10 במאי 2014 והסתיים ב-15 במאי 2016 ובסיומו נקבעו 110 הספורטאים שהתמודדו בסופו של דבר באולימפיאדה (בחלוקה שווה בין גברים לנשים). על מנת לזכות בכרטיס למשחקים האולימפיים נדרשו הספורטאים לעמוד באחד הקריטריונים הבאים: לזכות באליפות היבשת, לסיים באחד משלושת המקומות הראשונים באירוע הדירוג של איגוד הטריאתלון העולמי, להיות בין 140 המדורגים הראשונים בסבב הטריאתלון העולמי לשנת 2015 או בטבלת הדירוג הכללית.
כמארחת המשחקים זכתה ברזיל בכרטיס נוסף, בנוסף לשניים שלהם הייתה זכאית. לאחר דירוג הספורטאים נותרו חמישה מקומות פנויים, אותם העניק האיגוד העולמי בהתאם למיקום בדירוג העולמי.
ישראל הטריאתלון

רון דרמון זכה בכרטיס לאולימפיאדה לאחר שדורג במקום ה-52 בעולם והפך לישראלי הראשון המשתתף בתחרויות. אחרי שלב השחייה בתחרות דורג במקום ה-34 מתוך 55 מתחרים, ברכיבה על אופניים הצליח לשפר את מקומו וסיים במקום ה-28. בשלב הריצה הצליח להיכנס לעשרים הראשונים, אך לקראת סיום הריצה נחלש וסיים את התחרות במקום ה-26.
המנצחים > גברים

| מקום | דירוג בעולם | שם | שחייה | רכיבה | ריצה | זמן כולל | פער |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 5 | אליסטר בראונלי   בריטניה בריטניה | 17:24 | 55:04 | 31:09 | 1:45.01 |  |
|  | 6 | ג'ונתן בראונלי   בריטניה בריטניה | 17:24 | 55:04 | 31:16 | 1:45.07 | +0:06 |
|  | 2 | הנרי סקומן   דרום אפריקה דרום אפריקה | 17:25 | 55:01 | 31:50 | 1:45.43 | +0:42 |
המנצחים > נשים

| מקום | דירוג בעולם | שם | שחייה | רכיבה | ריצה | זמן כולל | פער |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 20 | גוון ג'ורגנסן   ארצות הברית ארצות הברית | 19:12 | 1:01.21 | 34:09 | 1:56.16 |  |
|  | 18 | ניקולה ספיריג  שווייץ שווייץ | 19:12 | 1:01.22 | 34:50 | 1:56.56 | +0.40 |
|  | 14 | ויקי הולנד   בריטניה בריטניה | 19:09 | 1:01.26 | 34:54 | 1:57.01 | +0:45 |
מדליות לפי מדינה

|  |  | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | שווייץ שווייץ | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 2 | 2 | 2 | 6 |
הערות שוליים

↑  כללי הדירוג הרשמיים
↑  הכירו את רון דרמון, באתר ynet, 3 ביוני 2016
↑  טריאתלון: רון דרמון סיים במקום ה-26, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2016
המתחרים בשלב הרכיבה על האופניים
טרנסלוקציה רוברטסונית

טרנסלוקציה רוברטסונית (באנגלית: Robertsonian translocation) היא צורה שכיחה של ארגון מחדש כרומוזומלי שמתרחש עם שני כרומוזומים אקרוצנטריים (אשר בהם הצנטרומר מצוי מאוד קרוב לקצה הכרומוזום) שמתאחדים לכרומוזום אחד ובכך עושים את האורגניזם הנושא אותו שונה מרוב הקריוטיפ של אותו המין ברוב המקרים (ידוע על מין אחד של חדף ארך-זנב שאוכלוסיות בו שונות במספר הכרומוזומים שבהן). היא אחת הסיבות לאנאפלואידיה בעולם החי. הטרנסלוקציה קרויה על שם גנטיקאי החרקים האמריקאי ו. ר. ב. רוברטסון, אשר תיאר אותה לראשונה בחגבים ב-1916.
טרנסלוקציה זו נקראת גם "טרנסלוקציה של זרוע-שלמה" (בתרגום חופשי) וטרנסלוקצית איחוי צנטרי. היא נכנסת לקטגוריית הטרנסלוקציות הכרומוזומליות.
טרנסלוקציה רוברטסונית היא טרנסלוקציה לא הדדית בה שני כרומוזומים אקרוצנטרים הומולוגיים או לא הומולוגיים נשברים בצנטרומרים שלהם, ולאחריה הזרועות הארוכות מתחברות דרך צנטרומר אחד. גם הזרועות הקצרות מתחברות ליצירת התוצר המשלים, אשר לרוב מכיל גנים לא חיוניים ובדרך כלל אובד תוך מספר חלוקות תא.
בבני אדם, כאשר בטרנסלוקציה רוברטסונית מתחברות הזרועות הארוכות של כרומוזום 21 עם 14 (או 15), הנשא ההטרוזיגוט הוא נורמל-פנוטיפית (כלומר ביטוי התכונות נורמלי) כיוון שלא חל איבוד של המידע הגנטי ויש שני עותקים של כל הכרומוזומים והגנים החיוניים, וזאת למרות שמספר הכרומוזומים הכללי הופחת באחד ל-2n-1 במקום 2n הנורמלי.
לאדם בעל טרנסלוקציה רוברטסונית אחת יהיו 45 כרומוזומים ולא יופיעו בעיות בריאותיות כיוון שאין איבוד של חומר גנטי, אם שני הורים עם 45 כרומוזומים מולידים ילדים הם יכולים להיות בעלי 44 כרומוזומים אך בעיות גנטיות עלולות להופיע בצאצאיו במידה וירשו כרומוזום בעל מידע גנטי עודף או חסר.
טרנסלוקציה רוברטסונית היא הסוג הנפוץ ביותר של שינויי כרומוזומים שמתרחשים אצל בני אדם: אחד מכל 1000 בני אדם נולד עם טרנסלוקציה רוברטסונית.. היא אפשרית בחמישה זוגות כרומוזומים הומניים  והם - 13, 14, 15, 21 ו-22. טרנסלוקציות רוברטסוניות הכי תדירות הן בין כרומוזומים 13 ו14, כרומוזומים 14 ו21, כרומוזומים 14 ו15.
חשיבותה למין האנושי

טרנסלוקציה רוברטסונית היא התהליך שיצר כרומוזום 2 האנושית (ושנשארה כשני כרומוזומים של שימפנזות מס' 12 ו-13) שהפריד את המין שלנו משאר מיני הומינואידים שלא מסוג אדם לפני בין 4.5 ל-2.5 מיליוני שנים..
טרנסלוקציה רוברטסונית מאוזנת לא גורמת להוספת או הפחתת החומר הגנטי או לבעיות בריאותיות. בצורתה הלא מאוזנת, היא גורמת לחסרים או תוספות מסוגים שונים במהלך מיוזה ובמקרה של טריזומיות היא גורמת לכך שיהיו בתא שלושה עותקים של הזרוע הארוכה של כרומוזום. אם עובר אדם שעבר אותה לא הופל טבעית גורם לטריזומיה 13 (תסמונת פטאו) או טריזומיה 21 (תסמונת דאון) (2.5-4% של כלל הופעות התסמונת), מונוזומיות, טריזומיות וטטראזומיות אחרות.
הערות שוליים

↑  Martinez-Castro P, Ramos MC, Rey JA, Benitez J, Sanchez Cascos A (1984)."Homozygosity for a Robertsonian translocation (13q14q) in three offspring of heterozygous parents". Cytogenet Cell Genet. 38: 310–2. doi:10.1159/000132080. PMID 6510025.]
↑  Hamerton J, Canning N, Ray M, Smith J.1975. A cytogenetic survey of 14,069 new-born infants. I. Incidence of chromosomal abnormalities. Clin. Genet. 8:223–43
↑  E. Therman, B. Susman and C. Denniston. The nonrandom participation of human acrocentric chromosomes in Robertsonian translocations. Annals of Human Genetics 1989;53:49-65.
↑  Ijdo J.W. et al. Origin of human chromosome 2: An ancestral telomere-telomere fusion//Proc. Nadl. Acad. Sci. USA Vol. 88, pp. 9051–9055, October 1991
↑  Avarello R et al. Evidence for an ancestral alphoid domain on the long arm of human chromosome 2 // Hum Genet. 1992 May;89(2):247-9
↑  Nelson, Maureen R. (2011). Pediatrics. New York: Demos Medical. p. 87. ISBN 978-1-61705-004-6
↑  A.K. David (2013). Family Medicine Principles and Practice (Sixth ed.). New York, NY: Springer New York. p. 142. ISBN 978-0-387-21744-4.
קריוטיפ של תסמונת דאון עם טרנסלוקציה
חשיפה (בית ספר)

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מוסד אקדמי
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים)
 קמפוס:  האוניברסיטה הפתוחה - הכפר הירוק ע"ש לוי אשכול
 תלמידים
 :  600
 מיקום
 מיקום:  הכפר הירוק
 קואורדינטות:  32°08′05″N 34°49′52″E﻿ / ﻿32.134777777778°N 34.831111111111°E﻿ / 32.134777777778; 34.831111111111
 http://www.openu.ac.il/hasifa 
  (למפת גוש דן מוגדלת) חשיפה(למפת גוש דן רגילה) חשיפה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חשיפה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חשיפה
 
חשיפה - בית־הספר לאומנויות התקשורת, הטלוויזיה והמולטימדיה, הוקם בשנת 1993, במטרה להכשיר יוצרים ואנשי מקצוע בתחומי המדיה השונים ובתחום של טכנולוגיה עתירת ידע. "חשיפה" משתייך למערך לימודי ההמשך של האוניברסיטה הפתוחה, והלימודים במרבית המסלולים מקנים נקודות זכות אקדמיות לתואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה. הקורסים בתוכניות הלימוד בבית הספר חשיפה מועברים בסדנאות ובשיעורים פרונטליים, לרשות הסטודנטים עומדות מעבדות מדיה מצוידות ומשוכללות, אולפן רדיו, חדר עריכה וצוות מתרגלים מקצועי.
בית הספר שוכן בכפר הירוק.
מחלקות הלימוד

אנימציה
תקשורת חזותית ועיצוב גרפי
שיווק ופרסום
קופירייטינג
תסריטאות
לימודי טלוויזיה
תסריט ותחקיר דוקומנטרי
קורסי צילום
עיתונות ורדיו
קריינות עריכה והגשת תוכניות מוזיקה לרדיו
מסלול מבצעים גרפיים
קורסי תוכנה בתחום העיצוב ועריכה
פיתוח משחקי מחשב
פוטותרפיה בשילוב אמנויות
בין המרצים: דודו שליטא, משה זילברנגל, אורן אדלר, תמי ברנשטיין, יגאל הרמן, אבי וינוגרד, נדב גל, שירי בכר, אורן שמעון, שעיה סטינלוב, שולי גרין סיבוני, צביקה קרצנר, רונן שמיר, שיר זיו, זיו לנצ'נר, נעמה מאור, אבי וינברג, ד"ר אינס גבל, אלכס ליבק, גסטון צבי איצקוביץ, אמיר אשר, יורם וידל, איתי צמיר, דנה לוי אלגורד, ענת זכריה, איטו אבירם, ערן הדס, טל שמעוני, אופיר רייכמן, אורן שוויד, נוי קונפורטי, נירה שירן מזרחי, ד"ר טלי גורלי טוראל, אביה עוזני, איילה גרבר סנפיר, גלי רייפר שירן.
בין הבוגרים הידועים ניתן למנות את דובי גריימז, נדב גל ורפי ברקוביץ', שיצרו במסגרת לימודיהם בבית הספר את המשחק הפופולרי ״מלך הפלאפל״.
טריאתלון באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |
 היכל:  גשר אלכסנדר השלישי
 תאריך התחלה:  30 ביולי 2024
 תאריך סיום:  5 באוגוסט 2024
 מתחרים:  110
 → 2020 2028 ← 
 
תחרויות הטריאתלון באולימפיאדת פריז 2024 התקיימו בין 30 ביולי ל-5 באוגוסט 2024 בגשר אלכסנדר השלישי, בהשתתפות 110 ספורטאים שהתחרו בכל אחד מהמקצים. זוהי הפעם השביעית בה מתקיימות התחרויות במסגרת האולימפיאדה. לאחר הופעת בכורה מוצלחת באולימפיאדת טוקיו 2020, תחרות השליחים המעורבת המשיכה בענף הטריאתלון בפעם השנייה.
מבנה התחרות

הטריאתלון האולימפי מורכב משלושה חלקים: שחייה של 1.5 ק"מ, רכיבה על אופניים של 40 ק"מ וריצה של 10 ק"מ. התחרויות מתקיימות כאירוע אחד, ללא מקצים מקדימים.
במקצה תחרות השליחים המעורבת מתחרים צוותים של ארבעה ספורטאים (שני גברים ושתי נשים). כל ספורטאי מבצע שחייה של 300 מטר, רכיבה על אופניים של 8 ק"מ וריצה למרחק 2 ק"מ. התחרות מתקיימת במתכונת של תחרות, כאשר הזמן המחושב כולל את הזמן המצטבר של ארבעת חברי הצוות.
מבנה התחרות > לוח זמנים

| תחרות | תאריך | שעת התחלה |
| --- | --- | --- |
| גברים | 30 ביולי | 8:00 |
| נשים | 31 ביולי | 8:00 |
| מעורב | 5 באוגוסט | 8:00 |
טבלת המדליות

מדינה מארחת (צרפת)
המנצחים > גברים

| מקום | שם | שחייה | רכיבה | ריצה | זמן כולל | פער |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אלכס יי   בריטניה בריטניה | 20:37 | 51:57 | 29:47 | 1:43:33 |  |
|  | היידן ווילד   ניו זילנד ניו זילנד | 21:13 | 51:20 | 29:49 | 1:43:39 | +0:06 |
|  | ליאו ברז'ר   צרפת צרפת | 20:37 | 51:55 | 29:55 | 1:43:43 | +0:10 |
המנצחים > נשים

| מקום | שם | שחייה | רכיבה | ריצה | זמן כולל | פער |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קסנדר בוגראן   צרפת צרפת | 22:32 | 58:20 | 32:42 | 1:54:55 |  |
|  | ג'ולי דרון   שווייץ שווייץ | 22:51 | 57:58 | 32:51 | 1:55:01 | +0:06 |
|  | בת' פוטר   בריטניה בריטניה | 22:25 | 58:26 | 32:59 | 1:55:10 | +0:15 |
המנצחים > שליחים מעורב

| מקום | שם | שחייה | רכיבה | ריצה | זמן כולל | פער |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | גרמניה גרמניה   טים הלוויג   ליסה טרטש   לאסה לוהרס   לאורה לינדמן | 18:27 | 40:20 | 20:48 | 1:25:39 |  |
|  | ארצות הברית ארצות הברית   סת' ריידר   טיילור ספיבי   מורגן פירסון   טיילור קניב | 18:32 | 39:43 | 21:18 | 1:25:40 | +0:01 |
|  | בריטניה בריטניה   אלכס יי   ג'ורג'יה טיילור-בראון   סם דיקינסון   בת' פוטר | 18:22 | 40:20 | 20:59 | 1:25:40 | +0:01 |
הערות שוליים

↑  Triathlon, באתר האולימפיאדה
↑  Sean McAlister, HOW TO QUALIFY FOR TRIATHLON AT PARIS 2024. THE OLYMPICS QUALIFICATION SYSTEM EXPLAINED, הוועד האולימפי הבין-לאומי, 2022 (באנגלית)
↑  טבלת המדליות בטריאתלון, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
יארליק

העתק של יארליק משנת 1397.
יארליק (במונגולית: Зарлиг, בטטרית של קרים: Yarlıq, בטטרית: Yarlığ) הוא צו או מפקד כתוב של השליטים המונגוליים. היה זה אחד משלושת סוגי כתבי הסמכויות של השליטים, מסמך זה היה מחייב את הקורא אותו לנהוג על פיו, כך התפרסמו צווי המלכים.
היסטוריה

מאמצע המאה ה-13 ועד אמצע המאה ה-15 כל נסיכי רוס החזיקו ביארליקים המאשרים את תפקידם. הנפקת היארליקים לשליטי רוס הסתיימה כאשר השלטון עבר לדוכס הגדול של ולדימיר. היארליקים היו מגיעים ממרכז שליטות אורדת הזהב ששליטה ישב בבולגריה., ובתקופה מאוחרת יותר מהעיר סאריי בטו שבשפך הוולגה ליד אסטרחן. מאמצע המאה ה-15 לאחר עלייתו לשלטון של וסילי השני נסיך מוסקבה נאסר על נסיכים רוסיים אחרים לקבל יארליקים מחאנ'ים מונגולים על מנת לבסס את שלטונו הבלעדי על רוסיה.