stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריאד
היסטוריה

מפגש הוואדיות בו שוכנת העיר נקרא בתקופה הפרה-אסלאמית "חג'ר". ההתיישבות זכתה למוניטין בגין השיחים המדבריים ועצי התמר שצמחו בה; נראה, לפיכך, כי מקור השם "ריאד" נגזר מהמילה הערבית "רַוודה" ("גן", ובריבוי: ריאד, "גנים"). תחילה התייחס השם רק לאזוריה הירוקים של ההתיישבות, ואולם בהדרגה התרחב וכלל את ההתיישבות כולה. לאורך ההיסטוריה הייתה ריאד מוקד כוחה של התנועה הווהאבית.
בשנת 1818 החריבו העות'מאנים את א-דרעיה, עיר חימר שהייתה בירתה של אמירות א-דרעיה (המדינה הסעודית הראשונה) שכונן מוחמד אבן סעוד באמצע המאה ה-18. לאחר מכן הועברה הבירה הרשמית לריאד.
בשנת 1902 נכבשה העיר על ידי אבן סעוד, שהמשיך וכונן בשנת 1932 את "המדינה הסעודית השלישית", היא ממלכת ערב הסעודית המודרנית. ריאד נקבעה כבירתה של הממלכה החדשה, אף שעד 1982 זכתה ג'דה למעמד "הבירה הדיפלומטית". בין הערים התקיימה יריבות היסטורית שהלכה ושככה בעשורים האחרונים. קצב גידול האוכלוסייה בעיר הוא מהמהירים בעולם, מה שהביא לעיכוב משמעותי בהתפתחותה של העיר למן שנות השבעים. ב-1991 נפגעה העיר מטילי הסקאד ששיגר סדאם חוסיין במלחמת המפרץ הראשונה. בראשית המאה ה-21 אירעו מספר פיגועי טרור במוקדים שונים בעיר שביצעו בעיקר גורמים אסלאמיסטיים קיצוניים המתנגדים לבית המלוכה ולקשריו עם המערב.
בשנת 2012 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק בריאד בה נהרגו עשרות אנשים.
דמוגרפיה

ב-1935 מנתה אוכלוסיית העיר 40,000 נפש בלבד ו-83,000 ב-1949. בשנים שלאחר מכן החלה בריאד צמיחה דמוגרפית מהירה מאוד; מ-150 אלף תושבים ב-1960 למעל ל-6.92 מיליון בני אדם לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, 47.8% מאוכלוסיית העיר היא ממשפחות סעודיות, ו-52.2% מהאוכלוסייה מקורה בתושבים שהגיעו מחוץ לערב הסעודית.
דמוגרפיה > גידול האוכלוסין

1862 - 7,500
1935 - 30,000
1960 - 150,000
1970 - 370,000
1972 - 500,000
1974 - 650,000
1988 - 1,500,000
1992 - 2,776,096
2004 - 4,088,469
2010 - 5,188,286
2022 - 6,924,566
גרף גידול האוכלוסין בעיר ריאד:
אתרים בעלי חשיבות

מגדל הטלוויזיה של ריאד
המגדלים בורג' אל-פיסליה (שגובהו 267 מטרים) ובורג' אל-ממלכה (מגדל הממלכה - שגובהו 302 מטרים).
האצטדיון הבינלאומי המלך פהד
מצודת אל-מסמכ
ארמון אל-ימאמה
אוניברסיטת המלך פהד
אוניברסיטת הנביא מוחמד
בית החולים הצבאי בריאד
אצטדיון אל-מורבע אל-ג'דיד, אצטדיון דרום ריאד, אצטדיון הנסיך מוחמד בן סלמאן (עתידי), אצטדיון רושן (עתידי), האצטדיון הבין-לאומי המלך סלמאן (עתידי) בהם יתקיימו משחקי מונדיאל 2034.
תחבורה

משרת את העיר נמל התעופה המלך ח'אלד, השוכן מצפון לה.
מערכת רכבת תחתית בת שישה קווים פועלת בעיר מאז 1 בדצמבר 2024.
הערות שוליים

1 2  Ar-Riyāḍ (Ar-Riyāḍ, Riyadh Region, Saudi Arabia) - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, יחידה 6, עמ' 279.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557248505171  BNE: XX6073345  GND: 4015384-8  LCCN: n79151236  LNB: 000338793  MusicBrainz: fb5b7e24-27c2-4b57-a95b-563eb90c4006  NARA: 10044894  NKC: ge632068  SUDOC: 026637766  TDVİA: riyad  VIAF: 141887182   WorldCat (עם VIAF): 141887182
חוסה פבלו פיינמן

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1943 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  17 בדצמבר 2021 (בגיל 78) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 מקום קבורה:  בית הקברות לה צ'קריטה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 בן או בת זוג:  María Julia Bertotto (1988–2021)  Marta Zavattaro (1966–1982) 
 צאצאים:  Virginia Feinmann, Verónica Feinmann 
 פרסים והוקרה:  פרס מרטין פיירו  פרס קונקס  אזרח מצטיין של בואנוס איירס 
 feinmann.online
 
חוסה פבלו פיינמן (בספרדית: José Pablo Feinmann;‏ 29 במרץ 1943 – 17 בדצמבר 2021) היה סופר, פילוסוף ומסאי יהודי ארגנטינאי.
קורות חיים

פיינמן נולד בבואנוס איירס לזוג יהודי, אברהם ואלנה (לבית אלבוקרק) פיינמן. למד פילוסופיה באוניברסיטת בואנוס איירס, שם לימד עד שנת 1974. בשנת 1973 ייסד את מרכז הפילוסופיה של אמריקה הלטינית. שיתף פעולה עם מספר מגזינים ולימד קורסים של פילוסופיה בטלוויזיה.
פיינמן כתב כמה מסות, בהן "פילוסופיה ואומה" (1982), "מהי פילוסופיה?" (2006) ו"הפילוסופיה והבוץ של ההיסטוריה" (2008). כמו כן כתב מספר רומנים, בהם "ימים אחרונים של הקורבן" (1978), "הפשעים של ואן גוך" (1994), "הביקורת של הנשק" (2003) ו"הצל של היידגר" (2005). בנוסף לכך כתב פיינמן תסריטים. אחדים מספריו תורגמו לאיטלקית, לצרפתית ולגרמנית.
הנפטר ב-17 בדצמבר 2021.
סמל העיר גבעתיים

| --- | --- |

סמל העיר הרשמי
 גרסאות
 
 סמליל ממותג שבשימוש העיר
 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית גבעתיים
 תאריך אימוץ:  1925 
 התקנים
 מוטו:  הרבה יותר מעיר
 
סמל העיר גבעתיים, הוא סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1959. הסמל מופיע על דגלה של העיר, על רקע כחול.
הסמל העירוני של גבעתיים כולל אלמנטים המייצגים את מאפייניה הייחודיים של העיר, בהם גגות הרעפים, התוואי הגבעתי, השטחים הירוקים והאווירה השלווה. אלמנטים אלה משקפים את אופייה ההיסטורי והסביבתי של גבעתיים.
הסמל הרשמי

סמל העיר גבעתיים כולל מגן כחול-לבן עם אלמנטים המסמלים את התפתחותה: שני הרים (גבעת קוזלובסקי וגבעת בורוכוב), בתי מגורים, מפעל ושדות. בראש הסמל מופיע שם העיר, והוא משקף את המעבר משכונה חקלאית לעיר מודרנית.
סמל העיר גבעתיים הוא ייצוג גרפי עשיר במשמעויות, המשקף את ההיסטוריה, ההתפתחות והאופי של העיר. עיצובו כולל אלמנטים מרכזיים שמסמלים את מקורותיה של גבעתיים, מראשיתה כיישוב קטן ועד להפיכתה לעיר מודרנית במרכז גוש דן.
הסמל הרשמי > מרכיבי הסמל ומשמעותם

שני הרים (גבעות) – מסמלים את שתי הגבעות שעליהן נבנתה העיר: גבעת בורוכוב, השכונה הראשונה בארץ ישראל שהוקמה כפועל יוצא של תנועת העבודה בשנת 1922 וגבעת קוזלובסקי – כיום מוכרת כגן העלייה השנייה, הנקודה הגבוהה ביותר בגוש דן. שם העיר, "גבעתיים", נגזר משתי הגבעות הללו, שהן חלק מהזהות המקומית.
בתי מגורים – מסמלים את הפיכתה של גבעתיים משכונה חקלאית קטנה לעיר מודרנית עם מרקם אורבני צפוף ומתקדם.
שדות – מסמלים את העבר החקלאי של המקום, שהיה מוקד התיישבות לחברי תנועות הפועלים וחקלאים בראשית דרכה של העיר.
מפעל תעשייתי – מייצג את התעשייה והעבודה, מרכיבים חשובים בתהליך התפתחותה של גבעתיים, שנוסדה ברוח ערכי ההתיישבות העובדת.
הצבעים כחול ולבן – צבעי הסמל תואמים לדגל ישראל, ומייצגים את ערכי הציונות, ההתיישבות והזהות הלאומית.
סמליל ממותג

בשנת 2023 עוצב לעיר גבעתיים סמליל ממותג, המשמש בחלק מהפרסומים הרשמיים. המיתוג, שעוצב על ידי משרד "בית מלאכה", כולל גם גופן ייחודי המבוסס על שלט הכניסה ההיסטורי של גבעתיים, תוך שמירה על זיקה לערכי העיר וזהותה.
הערות שוליים

↑  מיתוג העיר גבעתיים באתר "בית מלאכה"
| דגל ישראל סמלי מחוז תל אביב |
| --- | --- | --- |
| ערים | תל אביב-יפו • אור יהודה • בני ברק • בת ים • גבעתיים • הרצליה • חולון • קריית אונו • רמת גן • רמת השרון | מפת מחוז תל אביב |
| מועצות מקומיות | אזור • כפר שמריהו | מפת מחוז תל אביב |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
בול דואר הנושא את סמל העיר בעיצוב האחים שמיר, 1969
מועצה אזורית מבואות החרמון

מועצה אזורית מבואות החרמון
מבואות החרמון (או מבואות חרמון, ללא ה״א הידיעה) היא מועצה אזורית במחוז הצפון, בגליל העליון ובאצבע הגליל, בין צפון הכנרת לגבול לבנון, המאגדת 13 מושבים ויישובים קהילתיים. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 20.9 ק"מ. למועצה 13 חברי מועצה ובראשם עומד יושב ראש המועצה. תחומי המועצה חופפים בחלקם לאלו שבמועצה האזורית הגליל העליון. אזור המועצה הוא אזור תיירותי ותושביו מתפרנסים בין השאר משירותים לתייר.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית מבואות החרמון 8,850 תושבים, מתוכם 8,566 תושבי ישראל (מקום 189 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 73.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,825 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
היסטוריה

נציגי שמונת המושבים במועצה אזורית גליל העליון הקימו בתחילת שנות ה-70 את ארגון מבואות החרמון שקיים יוזמות כלכליות משותפות למושבים בגליל העליון. בין השאר, הוקם ליד צומת כח, במרכז הכפרי מבואות החרמון, בית אריזה. המושבים פרשו ממועצה אזורית גליל עליון ודרשו הקמת מועצה נפרדת, אולם משרד הפנים לא הסכים והציע שיצטרפו למועצה אזורית מעלה יוסף המרוחקת.
בשנת 1975 הופרדו רבות מהסמכויות של מועצה אזורית הגליל העליון לשני חבלים, חבל א' של הקיבוצים וחלק ב', של המושבים. בשנת 1991 הופרדו המועצות לגמרי ומועצה אזורית מבואות החרמון הייתה למועצה עצמאית.
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מושב | אליפלט | 1949 |
| 2 | מושב | אמנון | 1983 |
| 3 | מושב | בית הלל | 1940 |
| 4 | מושב | דישון | 1953 |
| 5 | מושב | יובל | 1952 |
| 6 | יישוב קהילתי | כורזים | 1983 |
| 7 | מושב | כחל | 1980 |
| 8 | יישוב קהילתי | כרכום | 1986 |
| 9 | מושב | מרגליות | 1951 |
| 10 | מושב | משמר הירדן | 1949 |
| 11 | מושב | רמות   נפתלי | 1945 |
| 12 | מושב | שאר   ישוב | 1940 |
| 13 | מושב | שדה   אליעזר | 1952 |
חינוך

בית הספר האזורי המשרת את המועצה הוא "רמת כורזים", שממוקם דרומית למושב אליפלט.
חטיבת בני המושבים בתנועת הנוער העובד והלומד היא תנועת הנוער שפועלת בישובי המועצה.
במועצה קיים מרכז קהילתי הפועל לקידום קהילתי בגיל הרך, נוער, ספורט ועוד.
ראשי המועצה

ישעיהו ויינר משדה אליעזר (1975–1982)
שלום רובין מרמות נפתלי (1982–1992)
יצחק עלי מאליפלט (1992–1997)
שלום רובין (1997–2002)
בני בן-מובחר משדה אליעזר (2002–)
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  פרופיל מועצה אזורית מבואות החרמון באתר הלמ"ס
↑  מאיר הראובני, מרכזי יישוב חדשים יוקמו באיזור הגבול עם לבנון, מעריב, 22 במאי 1974
↑  ישעיהו עשני, מטע בן 1600 דונאם לשלושה מושבים בצפון, דבר, 13 באפריל 1971
↑  יופעל בית קירור נוסף בראש־פינה לאיחסון פרי, דבר, 30 במרץ 1973
↑  מבקשים לזרז שחרור ההלוואות למפעלים בגליל, דבר, 25 במרץ 1975
↑  מבואות חרמון מבקשת הכרה, דבר, 18 במאי 1975
↑  מועצה אזורית חדשה מוקמת בגליל־העליון, מעריב, 14 באוגוסט 1975
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312027905171  VIAF: 128379100   WorldCat (עם VIAF): 128379100 
מראה היישוב משמר הירדן
מטעים במושב יובל
מושב כחל
מועצה אזורית חבל מודיעין

יישובים בחבל מודיעין. תצלום אוויר, פברואר 2014
מוֹעָצָה אֲזוֹרִית חֵבֶל מוֹדִיעִין  היא מועצה אזורית ששוכנת חלק באזור השפלה וחלק באזור מישור החוף המרכזי במחוז המרכז בישראל. שטחה משתרע סמוך לערים יהוד ופתח תקווה בצפון מערב עד העיר מודיעין בדרום מזרח. מטה המועצה נמצא ביישוב שוהם.
מיקום וגבולות

המועצה גובלת בצפון בראש העין, באלעד ובמועצה אזורית דרום השרון, במזרח במועצה אזורית מטה בנימין, בדרום במועצה אזורית גזר ובמודיעין-מכבים-רעות ובמערב במועצה אזורית דרום השרון, במועצה אזורית שדות דן, ברמלה ובלוד. המועצה המקומית שוהם היא מובלעת המוקפת מכל עבריה במועצה האזורית חבל מודיעין. בשטח המועצה שוכן אזור התעשייה איירפורט סיטי, המהווה מקור חשוב להכנסות המועצה באמצעות ארנונה.
היסטוריה

המועצה הוקמה ב-16 בינואר 1951 ונקראה בתחילה "מודיעים", על שם היישוב מימי החשמונאים, מודיעים.
בשנת 1999 התמודד לראשות המועצה דוד טוביאנה, תושב המושב בית נחמיה. טוביאנה עבד אז כממונה על התקציבים במנהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך. בעת מסע הבחירות שלו עלו חשדות שהוא שילם לכנס בחירות מכספי עמותה המתוקצבת על ידי המנהל. טוביאנה נבחר לראשות המועצה אך בהמשך התגלה שהוציא כספים נוספים שלא כדין לצרכים פרטיים ולצורך ניהול מערכת הבחירות לראשות המועצה. באוגוסט 2001 המליצה המשטרה להעמיד אותו לדין, אך טוביאנה, שהיה מקורב למפלגת ש"ס ולשר הפנים אלי ישי, לא הועמד לדין ונשאר בתפקידו. באוגוסט 2002, עתר חבר המועצה טימי ברנרד לבג"ץ, בבקשה להורות ליועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, להעמיד לדין פלילי את טוביאנה. בבחירות לראשות המועצה ב-2004 הפסיד טוביאנה ובהמשך הועמד לדין ונידון לארבע שנות מאסר.
בדצמבר 2000, הוקמה ועדת חקירה לבדיקת איחודן של העיריות רמלה ולוד,את צירוף שטח נתב"ג (שהיה חסר מעמד מוניציפלי) לעירייה המשותפת, וכן את העברת שטח "איירפורט סיטי" מחבל מודיעין ללוד. מטרת ההצעה לצירוף נתב"ג ואיירפורט סיטי הייתה צירופם של אזורי תעשייה ומסחר לעיר המאוחדת רמלה-לוד, מהם היא תוכל לגבות ארנונה מסחרית. כחודש לאחר מכן שונה כתב המינוי של הוועדה, ועל פי דרישה מפורשת של שר הפנים חיים רמון, נמחק בו הקטע הדן באיירפורט סיטי. ב-2002, שוב הוקמה ועדת חקירה לבדיקת תחום עיריית לוד בגבולה עם המועצה האזורית חבל מודיעין ועם נתב"ג בראשות פרופסור אריה שחר, אך שוב מתחם איירפורט-סיטי לא נכלל בדיון. במשך השנים התלוננה עיריית לוד שמתחם איירפורט סיטי משך עסקים רבים מלוד, מאחר שתעריף הארנונה בו הוא שליש מתעריף לוד. באוקטובר 2014 הודיע שר הפנים גדעון סער שהחליט להעביר את איירפורט סיטי ללוד, למטרת חיזוק חוסנה הכלכלי של העיר, אך החלטה זו לא בוצעה.
בינואר 2008 הציע שר הפנים, מאיר שטרית, מהלך של איחוד רשויות מקומיות, בין השאר איחוד מועצה אזורית חבל מודיעין עם המועצה האזורית גזר. מטרות התוכנית היו ביטול כפילויות באדמיניסטרציה, חיסכון כספי וייעול השירות לתושבים. התוכנית בוטלה לאחר זמן קצר בעקבות לחצים מצד ראשי הרשויות.
ראש המועצה מאז 2004 הוא שמעון סוסן. בדצמבר 2017 נחקר סוסן בפרשת השחיתות המכונה תיק 1803, אך לבסוף לא הועמד לדין.
ב-1 ביוני 2020 אושרה להפקדה תוכנית להקמת פארק תעשיות רג"מ אשר יהווה מנוף כלכלי חשוב למועצה ויצור כ-20 אלף מקומות עבודה חדשים.
בדצמבר 2021 הכריזה שרת הפנים איילת שקד על חבל מודיעין כרשות איתנה, לאחר שנמצאה ללא גירעון שוטף וללא מענק איזון, התנהלותה תקינה ונמצאה כמסוגלת לנהל את כל עניינה באופן עצמאי. בכך הצטרפה ל-28 רשויות איתנות במדינה ולשבע רשויות נוספות שהוכרזו יחד איתה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית חבל מודיעין 23,344 תושבים, מתוכם 22,859 תושבי ישראל (מקום 101 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 86.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 14,382 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה | נפה | אוכלוסייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מושב | אחיסמך | 1950 | רמלה | 1,418 |
| 2 | קיבוץ | בארות יצחק | 1948 | פתח תקווה | 469 |
| 3 | מושב | בית נחמיה | 1950 | רמלה | 893 |
| 4 | מושב | בית עריף | 1951 | רמלה | 1,202 |
| 5 | מושב | בן שמן | 1952 | רמלה | 876 |
| 6 | מושב | בני עטרות | 1948 | פתח תקווה | 961 |
| 7 | מושב | ברקת | 1952 | פתח תקווה | 2,277 |
| 8 | מושב | גבעת כ"ח | 1950 | פתח תקווה | 887 |
| 9 | מושב | גמזו | 1950 | רמלה | 1,198 |
| 10 | מושב | גנתון | 1949 | רמלה | 920 |
| 11 | מושב | חדיד | 1950 | רמלה | 913 |
| 12 | מושב | טירת יהודה | 1949 | פתח תקווה | 1,210 |
| 13 | מושב | כפר דניאל | 1949 | רמלה | 683 |
| 14 | מוסד | כפר הנוער בן שמן | 1927 | רמלה | 667 |
| 15 | מושב | כפר טרומן | 1949 | רמלה | 908 |
| 16 | מושב | כפר רות | 1977 | רמלה | 285 |
| 17 | מושב | כרם בן שמן | 1923 | רמלה | 87 |
| 18 | יישוב קהילתי | לפיד | 1996 | רמלה | 2,326 |
| 19 | יישוב קהילתי | מבוא מודיעים | 1964 | רמלה | 247 |
| 20 | מושב | מזור | 1949 | פתח תקווה | 1,329 |
| 21 | יישוב קהילתי | נופך | 1949 | פתח תקווה | 610 |
| 22 | מושב | נחלים | 1952 | פתח תקווה | 1,848 |
| 23 | מושב | רינתיה | 1949 | פתח תקווה | 1,192 |
| 24 | מושב | שילת | 1977 | רמלה | 788 |
ראשי המועצה

מנחם ערמון מבארות יצחק (1950 - 1958)
אריה לידר מבני עטרות (1958 - 1968)
יצחק טיטלבוים מכפר טרומן (1968 - 1977)
יחיאל דמתי מגבעת כ"ח
דוד טוביאנה מבית נחמיה (2004-1999)
שמעון סוסן מבן שמן (מ-2004)
הידרוקסיד

הידרוקסיד (אנגלית: Hydroxide) הוא יון שלילי (אניון) דו-אטומי של חמצן ומימן הקשורים יחד בקשר קוולנטי OH-, יון ההידרוקסיד מופיע בתמיסה או, במצב מוצק בקשר יוני ליון חיובי.
כאשר קבוצת הOH קשורה קוולנטית לאטום אחר הקבוצה כולה נקראת הידרוקסיל ומסומנת בכימיה ROH, וכאשר ההידרוקסיל (הקבוצה בה החמצן והמימן אינם בעלי מטען) מחובר לחמצן נוסף המחובר לפחמן בקשר קוולנטי, הקבוצה נקראת קרבוקסיל ומסומנת COOH.
ההידרוקסיד נמצא בריכוז נמוך במים עקב תגובת הפירוק העצמי  2H_{2}O_{(l)}\leftrightarrows H_{3}O_{(aq)}^{+}+OH_{(aq)}^{-}. קבוע שיווי המשקל KW של התגובה בטמפרטורת החדר 10-14 כך שריכוז ההידרוקסיד במים טהורים הוא 7-10 מולר בלבד. הוא משמש כבסיס כימי, כליגנד (מקשר כימי, ועל כן גם כבסיס לואיס), כיון הנמשך לגרעין (נוקלאופיל), וכן כזרז כימי (קטליזטור).
מלחי הידרוקסיד

קבוצת ההידרוקסידים יוצרים מלחים, שרבים מהם מתפרקים במים לרכיב הידרוקסילי בסיסי וליון חיובי.
מלחי הידרוקסיד > הידרוקסידים של מתכות אלקליות

מלחי הידרוקסיד של המתכות האלקליות מסיסים במים. חומר הידרוקסידי חשוב בתעשייה היא סודה קאוסטית - נתרן הידרוקסידי (NaOH), המיוצרת ונמכרת בתעשייה בעשרות מיליוני טונות בכל שנה. ליתיום הידרוקסידי משמש כחומר ספיחה לפחמן דו-חמצני במטוסים וצוללות.
מלחי הידרוקסיד > הידרוקסידים של מתכות אלקליות עפרוריות

מסיסות מלחי ההידרוקסיד של יסודות הטור השני עולה ככל שיורדים בטור. המסיסות של בריליום הידרוקסיד Be(OH)2 במים זניחה והחומר אמפוטרי: בpH נמוך מאוד מתקבל יון ממויים  [Be(H_{2}O)_{4}]^{2+} ובבסיס חזק מתקבל היון המסיס  [Be(OH)_{4}]^{2-}.
| מלח | Ksp |
| --- | --- |
Be(OH)2:  2*10^{-22}
Mg(OH)2:  7.1*10^{-12}
Ca(OH)2:  6.4*10^{-6}
Sr(OH)2:  3.2*10^{-4}
Ba(OH)2:  5*10^{-3}
מלחי הידרוקסיד > הידרוקסידים של מתכות מעבר ומתכות מעבר עמידות

ההידרוקסידים של מתכות המעבר אינם מסיסים במים. יון המתכת נמצא במטען 2+ או +3. ב pH גבוה קומפלקס מיימי של מתכות מעבר מוסר פרוטון ומתקבל יון הידרוקסיד כליגנד.
[M(H_{2}O)_{6}]^{3+}\leftrightarrows [M(H_{2}O)_{5}OH]^{2+}+H^{+}
במצב זה עשויה להתרחש תגובה לקבלת יון מורכב בו יון ההידרוקסיד משמש כליגנד מגשר בין שני יוני מתכת
[H(H_{2}O)_{5}OH]^{2+}+[M(H_{2}O)_{6}]^{3+}\leftrightarrows [M(H_{2}O)_{5}(\mu -OH)M(H_{2}O)_{5}]^{5+}+H_{2}O
כאשר μ-OH הוא יון ההידרוקסיד המגשר.
הידרוקסידים של מתכות בדרגת חמצון 1+ אינם יציבים, כך למשל מתקבל כסף חמצני מכסף הידרוקסיד
2AgOH\rightarrow Ag_{2}O+H_{2}O
השערת המספרים הראשוניים התאומים

| --- | --- |
: בעיות פתוחות במתמטיקה: האם ישנם אינסוף זוגות של ראשוניים תאומים? (בעיות פתוחות נוספות במתמטיקה)
בתורת המספרים, השערת הראשוניים התאומים קובעת שישנם אינסוף זוגות של ראשוניים תאומים, כלומר מספרים  \ p,p+2 ששניהם ראשוניים. השערה זו היא אחת מן הבעיות הפתוחות המפורסמות בתורת המספרים ובמתמטיקה בכלל.
מתמטיקאים מאמינים שאכן ישנם אינסוף זוגות של ראשוניים תאומים, בגלל שורה של נימוקים היוריסטיים המבוססים על תכונות סטטיסטיות של המספרים הראשוניים, ובגלל עדויות מספריות התומכות בהשערת הארדי-ליטלווד הראשונה (ראו להלן). עם זאת, להשערה עדיין אין הוכחה.
מספרם של הראשוניים התאומים

ידוע שאם מסכמים את ההופכיים של כל המספרים הראשוניים,  \ \sum _{p}{\frac {1}{p}}, הטור מתבדר וסכומו אינסופי. ליתר דיוק, הסכום  \ \sum _{p<x}{\frac {1}{p}} שווה בקירוב ל-  \ \log \log(x). תוצאה זו מתאימה למשפט המספרים הראשוניים, שלפיו ישנם כ-  \ {\frac {x}{\log(x)}} ראשוניים הקטנים מ-  \ x.
בניגוד לכך, הראה ויגו ברון בשנת 1915, באמצעות פיתוח של שיטת הנפה המודרנית, שמספר המספרים הראשוניים התאומים הקטנים מ-x אינו עולה על  \ C{\frac {x}{(\log x)^{2}}} עבור קבוע מסוים C > 0. מכאן נובע שאם מסכמים את ההפכיים של הראשוניים התאומים בלבד, הטור מתכנס לגבול סופי, הנקרא קבוע ברון.
לו הטור היה מתבדר, הייתה בידינו הוכחה של השערת המספרים הראשוניים התאומים. אבל מכיוון שהטור מתכנס, לא ידוע עדיין אם קיימים אינסוף מספרים ראשוניים תאומים או לא.
קבוע ברון יכול להיות מספר אי רציונלי אם יש מספר אינסופי של תאומים ראשוניים.
ההערכה הטובה ביותר עד כה לערכו של קבוע זה ניתנה ב-2002 על ידי סכימת כל התאומים הראשוניים עד 1016 והוא:
 \ B_{2}\approx 1.902160583104.
הפרשים חסומים

בשנת 2013, ארעה פריצת דרך חשובה, כאשר זאנג יטנג (אנ') הצליח להוכיח שיש אינסוף זוגות של ראשוניים שהפרשם קטן מ-70,000,000. זאנג זכה בעקבות כך בפרס אוסטרובסקי לשנת 2013 ובפרס קול לשנת 2014.
טרנס טאו יזם ב-2013 את פרויקט פולימת (אנ') Polymath8 מרובה המשתתפים בעקבות עבודתו של זאנג. פרויקט זה הצליח להוריד את החסם על ההפרש ל-4680 ולאחר מכן ל-246. הוא עשה זאת על ידי שילוב של תוצאותיו הקודמות עם שיטותיו של גיימס מיינרד (אנ'), אשר עוד קודם הוריד את החסם ל-600 באמצעות עידון של משפט בומביירי-וינוגרדוב.
יתירה מכך בהנחה שהשערת אליוט-הלברשטאם וצורתה המוכללת נכונות, הוויקי של Polymath8 קובע שהחסם הוא 12 עבור השערת השערת אליוט-הלברשטאם (אנ') ו-6 עבור הכללתה.
הכללה של שיטות אלה מאפשרת להראות שלכל m, יש אינסוף רווחים באורך  \ \exp(8m+5) הכוללים m ראשוניים.
השערת הארדי-ליטלווד הראשונה

בעוד שהשערת הראשוניים התאומים קובעת רק שישנם אינסוף זוגות של תאומים, השערת הארדי-ליטלווד הראשונה מנבאת את ההתפלגות של מספר הזוגות, בצורה אנלוגית למשפט המספרים הראשוניים.
ממשפט המספרים הראשוניים נובע שהסיכוי של מספר טבעי להיות ראשוני, כאשר בוחרים אותו באקראי מבין המספרים מ-1 עד x, הוא  \ {\frac {1}{\log x}}. אם הראשוניות של המספר a ושל המספר a+2 היו מאורעות בלתי תלויים, אז אפשר היה לצפות שהסיכוי של a להיות הקטן מבין צמד של ראשוניים תאומים הוא  \ {\frac {1}{(\log x)^{2}}}.
מתברר שניתוח זה הוא פשטני מדי: הוא מתעלם מכך שאם a הוא הקטן מבין ראשוניים תאומים, אז יש לו p-2 שאריות אפשריות בחלוקה במספר ראשוני קטן p, בעוד שאם a הוא ראשוני סתם, יש לו p-1 שאריות אפשריות.
ג. ה. הארדי וג'ון ליטלווד הציעו בשנת 1923 את ההשערה הבאה. נסמן ב-  \ P_{2}(x) את מספר זוגות הראשוניים התאומים הקטנים מ־x; אז  \ P_{2}(x)\sim {\frac {2C_{2}x}{(\log x)^{2}}}, כאשר C2 הוא קבוע המספרים הראשוניים התאומים המוגדר כמכפלה אינסופית  C_{2}=\prod _{p\geq 3}\left(1-{\frac {1}{(p-1)^{2}}}\right)\approx 0.66016118158468695739278121100145....
הכללות > k-יה של ראשוניים

ישנה השערה מפורסמת (הקרויה באנגלית the k-tuple conjecture), שלפיה ישנם לא רק זוגות של ראשוניים תאומים, אלא קבוצות של k ראשוניים בעלי כל קשר ליניארי אפשרי (פרט לאלו הנמנעים בגלל סיבות טריוויאליות, כגון a,a+2,a+4 שאחד מהם מוכרח להתחלק ב-3); לדוגמה, משערים שישנם אינסוף ראשוניי ז'רמן, כלומר זוגות של ראשוניים מהצורה  \ p,2p+1. גם להשערה זו ישנה גרסה כמותית שנסחו הארדי וליטלווד.
ב-2004 הוכיחו בן גרין וטרנס טאו שישנן אינסוף שלשות של ראשוניים מהצורה a,a+d,a+2d (כאשר a ו- d אינם קבועים מראש), וגם אינסוף רביעיות, וכן לסדרות בכל אורך. עם זאת, השיטות שלהם אינן מסייעות בפתרון הבעיה שהוזכרה בפסקה הקודמת.
הכללות > הצגת 2 כהפרש

השערת הראשוניים התאומים מבקשת, בניסוח אחר, להציג את המספר 2 כהפרש של זוג ראשוניים, באינסוף דרכים. בשנת 1849 העלה אלפונס דה פוליניאק השערה כללית יותר, שלפיה כל הפרש זוגי מתקבל אינסוף פעמים. כמו השערת התאומים הראשוניים, גם השערה זו נראית סבירה על-פי העדויות המספריות.
ויגו ברון הראה, בנוסף לתוצאות שלו שהוזכרו קודם לכן, שכל מספר זוגי אפשר להציג באינסוף דרכים כהפרש של שני מספרים בעלי לכל היותר תשעה גורמים.  צ'ן ג'ינגרון (Chen Jing Run) פרסם תוצאה חשובה נוספת - קירוב להשערת פוליניאק המוכיח שלכל מספר שלם זוגי חיובי h, ישנם אינסוף ראשוניים p כך ש-p + h הוא ראשוני או מכפלת שני ראשוניים. עבור h = 2 זה קירוב להשערת המספרים הראשוניים התאומים. שיטתו של צ'ן אפשרה לו להוכיח תוצאה דומה גם עבור השערת גולדבך.