stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קופה אמריקה 1955

| --- | --- |
 מארחת:  צ'ילה צ'ילה
 תקופת התחרות:  27 בפברואר 1955 – 30 במרץ 1955 (32 ימים)
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:   ארגנטינה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  73 (4.87 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  641,000 (42,733 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה רודולפו מיצ'לי   (8 שערים)
 השחקן המצטיין:  צ'ילה אנריקה הורמסבאל
 → 19531956 ←
 
אליפות אמריקה הדרומית 1955 (1955 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-23 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך בצ'ילה בין ה-27 בפברואר ל-30 במרץ 1955, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שש נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שש נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן חמישה מחזורים. בוליביה, ברזיל וקולומביה בחרו שלא להשתתף בטורניר.
ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם העשירית בתולדותיה. היא ניצחה בארבעה מתוך חמשת משחקיה בטורניר, אותו סיימה ללא הפסד. היא הבטיחה את הזכייה לאחר ניצחון במחזור הנעילה על צ'ילה המארחת בתוצאה 1-0. המשחק נחשב היה למעין גמר הטורניר, שכן שתי הנבחרות הגיעו למחזור הנעילה עם מספר נקודות ופער שערים זהה. מארגני הטורניר מכרו את הכרטיסים למשחק באותו היום, והביקוש הגבוה לכרטיסים גרם למהומה רבה. אלפי אוהדים נמחצו בדרכם לכניסה לאצטדיון, מה שגרם למותם של שישה אוהדים ולפציעתם של כ-500 נוספים.
בית הגמר

בשלב זה, נפגשו הנבחרות אחת עם השנייה פעם אחת. תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום חמישה מחזורים.
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
הנבחרת בעלת פער השערים הטוב יותר
הנבחרת בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
הנבחרת המנצחת במשחק בין השתיים
הנבחרת שתנצח בהגרלה שתיערך ביניהן
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי שבסנטיאגו. תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על כ-70 אלף מקומות.
בית הגמר > טבלה סופית

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 9 | 5 | 4 | 1 | 0 | 18 | 6 | 12 |
|  צ'ילה | 7 | 5 | 3 | 1 | 1 | 19 | 8 | 11 |
|  פרו | 6 | 5 | 2 | 2 | 1 | 13 | 11 | 2 |
|  אורוגוואי | 5 | 5 | 2 | 1 | 2 | 12 | 12 | 0 |
|  פרגוואי | 3 | 5 | 1 | 1 | 3 | 7 | 14 | -7 |
|  אקוודור | 0 | 5 | 0 | 0 | 5 | 4 | 22 | -18 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  צ'ילה | 7 – 1 | אקוודור   |
|  ארגנטינה | 5 – 3 | פרגוואי   |
|  צ'ילה | 5 – 4 | פרו   |
|  אורוגוואי | 3 – 1 | פרגוואי   |
|  ארגנטינה | 4 – 0 | אקוודור   |
|  פרו | 4 – 2 | אקוודור   |
|  צ'ילה | 2 – 2 | אורוגוואי   |
|  פרגוואי | 2 – 0 | אקוודור   |
|  ארגנטינה | 2 – 2 | פרו   |
|  צ'ילה | 5 – 0 | פרגוואי   |
|  פרו | 1 – 1 | פרגוואי   |
|  אורוגוואי | 5 – 1 | אקוודור   |
|  ארגנטינה | 6 – 1 | אורוגוואי   |
|  פרו | 2 – 1 | אורוגוואי   |
|  ארגנטינה | 1 – 0 | צ'ילה   |
מלך השערים

ארגנטינה רודולפו מיצ'לי
צ'ילה אנריקה הורמסבאל
פרו אוסקר גומס סאנצ'ס
פרגוואי מקסימו רולון
הערות שוליים

↑  נדב יעקבי, משחק הדמים: לקראת גמר הקופה אמריקה, באתר ynet, 4 ביולי 2015
| קופה אמריקה |
| --- | --- | --- |
| אליפות אמריקה הדרומית | ארגנטינה 1916 • אורוגוואי 1917 • ברזיל 1919 • צ'ילה 1920 • ארגנטינה 1921 • ברזיל 1922 • אורוגוואי 1923 • אורוגוואי 1924 • ארגנטינה 1925 • צ'ילה 1926 • פרו 1927 • ארגנטינה 1929 • פרו 1935 • ארגנטינה 1937 • פרו 1939 • צ'ילה 1941 • אורוגוואי 1942 • צ'ילה 1945 • ארגנטינה 1946 • אקוודור 1947 • ברזיל 1949 • פרו 1953 • צ'ילה 1955 • אורוגוואי 1956 • פרו 1957 • ארגנטינה 1959 • אקוודור 1959 • בוליביה 1963 • אורוגוואי 1967 |  |
| קופה אמריקה | אמריקה הדרומית 1975 • אמריקה הדרומית 1979 • אמריקה הדרומית 1983 • ארגנטינה 1987 • ברזיל 1989 • צ'ילה 1991 • אקוודור 1993 • אורוגוואי 1995 • בוליביה 1997 • פרגוואי 1999 • קולומביה 2001 • פרו 2004 • ונצואלה 2007 • ארגנטינה 2011 • צ'ילה 2015 (גמר) • ארצות הברית 2016 (גמר) • ברזיל 2019 (גמר) • ברזיל 2021 (גמר) • ארצות הברית 2024 (גמר) |  |
האצטדיון הלאומי בסנטיאגו
ענת הופמן

ענת הופמן (נולדה ב-2 באפריל 1954) היא פמיניסטית ופעילת זכויות אדם ישראלית, יו"ר ארגון נשות הכותל ומנהלת המרכז הרפורמי לדת ומדינה. לשעבר חברת מועצת עיריית ירושלים מטעם מרצ, ובעברה אלופת ישראל בשחייה ובעלת שתי מדליות כסף מהמכביה התשיעית (1973).
ביוגרפיה

נולדה בירושלים בשם ענת ויס, בת לאב יליד ארצות הברית ואם ילידת ישראל, ממייסדי קיבוץ רמת רחל שעברו להתגורר בירושלים. למדה בתיכון ליד האוניברסיטה. למדה שנה אחת במחלקה לאמנות בבצלאל. לאחר שפרשה משחייה תחרותית למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וסיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני באותו תחום מאוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > קריירת השחייה

בשנת 1964 גילה אותה מאמן השחייה נחום בוך בבריכת ימק"א ירושלים. הוא התרשם מחוסר הפחד שלה ועל אף שלא ידעה לשחות באותו זמן החליט לאמן אותה ולהפוך אותה לאלופה. בנעוריה התאמנה בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד בהדרכתו של בוך. הייתה אלופת ישראל בשחייה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1968 קבעה ויס שיא יסוד לנערות במשחה ל-800 מטר חופשי (11:24.1 דקות). שנה לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1969 זכתה בשתי מדליות ארד, במשחים ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר חופשי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1970 זכתה ב-7 מדליות אישיות, מהן 2 כסף ו-5 ארד: כסף - במשחי 100 מטר חופשי ו-200 מטר מעורב אישי; ארד - במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 800 מטר חופשי, 200 מטר גב ו-400 מטר מעורב אישי.
לשיאה הגיעה הופמן באליפות ישראל שנערכה בספטמבר 1972 לאחר שזכתה ב-7 מדליות אישיות, מהן 4 זהב ו-3 כסף: זהב - במשחים ל-100 מטר גב, 200 מטר גב, 200 מטר מעורב אישי ו-400 מטר מעורב אישי; כסף - במשחים ל-100 מטר חופשי, 200 מטר חופשי ו-400 מטר חופשי.
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכה ביולי 1973 זכתה ויס בשתי מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם גלינה ויינר, איריס גילון ואילת יוטבת ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם תמר שמיר, נאוה כגן ורעיה צורף.
באליפות ישראל שנערכה בספטמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות אישיות, מהן 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד: זהב - במשחה ל-100 מטר חופשי; מדליות כסף - במשחים ל-100 מטר גב ול-400 מטר מעורב אישי, ומדליית ארד- במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה > קריירת השחייה > ריכוז מדליות אישיות

| אליפויות ישראל> שנה | אליפויות ישראל> 100 מטר חופשי | אליפויות ישראל> 200 מטר חופשי | אליפויות ישראל> 400 מטר חופשי | אליפויות ישראל> 800 מטר חופשי | אליפויות ישראל> 100 מטר גב | אליפויות ישראל> 200 מטר גב | אליפויות ישראל> 200 מטר מעורב אישי | אליפויות ישראל> 400 מטר מעורב אישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 |    1:09.3 דקות |    2:33.1 דקות |    5:26.4 דקות |    11:24.1 דקות |  |  |  |  |
| 1969 |    1:07.1 דקות |    2:27.9 דקות |  |  |  |  |  |  |
| 1970 |    1:07.9 דקות |    2:32.7 דקות |    5:18.7 דקות |    11:29.0 דקות |  |    2:55.3 דקות |    2:52.5 דקות |    6:16.2 דקות |
1971: 
| 1972 |    1:06.2 דקות |    2:31.1 דקות |    5:27.5 דקות |  |    1:18.7 דקות |    2:49.6 דקות |    2:46.9 דקות |    6:00.2 דקות |
| 1973 |    1:06.9 דקות |  |  |  |    1:21.3 דקות |    2:55.4 דקות |  |    6:02.5 דקות |
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

במשך כמה שנים ניהלה את המכון למיון וברירת כוח אדם של הסוכנות היהודית. פרסמה טור צרכנות בעיתון "כל העיר", וכן ניהלה מאבק צרכנים נגד חברת "בזק".
בין השנים 1989‏-2003, במשך שלוש קדנציות רצופות, כיהנה כחברה במועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת מרצ והייתה מראשי האופוזיציה העירונית. כיהנה גם כחברת הנהלה באגודה לזכויות האזרח ובשדולת הנשים בישראל, והייתה פעילה בנשים בשחור.
בשנת 1988 התמנתה ליו"ר ארגון נשות הכותל. במסגרת מאבקה היא הורחקה על ידי המשטרה מהכותל לתקופת זמן מוגבלת.
בשנת 2002 החלה לעמוד בראש המרכז הרפורמי לדת ומדינה של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל (תנועת הגג של היהדות הרפורמית בישראל). כחלק מתפיסת עולמה היא מבקשת לקדם את מה שהיא רואה כחלופה מודרנית, עכשווית ושוויונית ליהדות האורתודוקסית. במסגרת זו היא מתנגדת לכפייה דתית ותומכת בפלורליזם דתי.
במרץ 2018, נכללה ברשימת '20 האקטיביסטיות המובילות של ישראל לשנת 2018' של ליידי גלובס.
בדצמבר 2024 דורגה הופמן ברשימת מאה הנשים המשפיעות של ה- BBC לשנת 2024.
ראו גם > חיים אישיים

הייתה נשואה לד"ר מיכאל הופמן, המשמש נשיא הקהילה הרפורמית "כל הנשמה" בשכונת בקעה בירושלים. היא אם לשלושה ומתגוררת בחיפה.
הערות שוליים

↑  By Daphna Berman, Anat Hoffman Dares to Take On Israel’s Orthodox Establishment. Can She Win?, Moment Mag, February 28, 2013 (באנגלית)
↑  יהודה גורן, "אליפות הזהב" של איבונה טוביס, מעריב, 22 בספטמבר 1968
↑  יהודה גורן, שלומית ניר שחתה לשיא חדש, מעריב, 2 באוקטובר 1969
↑  שלמה מוזר, ביומה השני של אליפות השחיה, דבר, 3 באוקטובר 1969
↑  שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970
↑  שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970
↑  רק שני שיאי נוער הושגו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 24 בספטמבר 1972
↑  השחיינים לא שחו להשגים גם ביום האחרון לאליפות, דבר, 25 בספטמבר 1972
↑  שמואל טל (עיתונאי), יום של זהב לארה"ב, דבר, 12 ביולי 1973.
↑  שמואל טל (עיתונאי), אניטה לקראת הישג ללא תקדים: 8 מדליות זהב, דבר, 15 ביולי 1973
↑  שלמה מוזר, שיא לבוגרות ושיא נוער בפתיחת אליפות השחיה, דבר, 16 בספטמבר 1973.
↑  שלמה מוזר, "שלל" ההישגים באליפות השחיה: רק שני שיאים..., דבר, 23 בספטמבר 1973
↑  ליאל קייזר, יאיר אטינגר, יו"ר נשות הכותל עוכבה לחקירה כי צעדה עם ספר תורה, באתר הארץ, 13 ביולי 2010
↑  20 האקטיביסטיות המשפיעות בישראל 2018, ליידי גלובס
↑   סוכנויות הידיעות, שלוש ישראליות ברשימת 100 הנשים המשפיעות בעולם – והאמריקאית שיורה חיצים מהפה, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012466873205171  VIAF: 7427169639251496580003   WorldCat (עם VIAF): 7427169639251496580003
מחקר שוק

מחקר שוק הוא תהליך אשר באמצעותו משווקים אוספים מידע על שווקים וצרכנים שונים, לרוב במסגרת תהליך של ייעוץ אסטרטגי לחברה, או כתוצאה מצורך נקודתי של חברה או ארגון לאסוף מידע בנוגע ללקוחותיה, מוצריה והשוק בו היא מתפקדת.
המחקר הוא מאמץ מאורגן לאסוף מידע אודות קהלי יעד לקוחות והשוק הרלוונטי, והוא משמש מרכיב חשוב באסטרטגיה עסקית וגורם משמעותי בשימור תחרותיות. סקר שוק מסייע לזהות ולנתח את צורכי השוק, גודל השוק ומידת התחרות שלו עם שווקים אחרים. הטכניקות שבהם נעשה שימוש כוללות טכניקות איכותניות כדוגמת קבוצות מיקוד, ראיונות עומק ואתנוגרפיה, כמו גם טכניקות כמותניות כדוגמת סקרי לקוחות וניתוח של נתונים משניים.
הסקר כולל מחקר חברתי ומחקר של דעות, והוא מהווה איסוף שיטתי ופירוש של מידע הנמסר אודות פרטים או ארגונים, המשתמשים בשיטות סטטיסטיות ואנליטיות, כמו גם טכניקות של מדעי החברה היישומיים – כדי לקבל תובנה או לתמוך בקבלת החלטות.
מחקר שוק, מחקר שיווקי ושיווק הם סדרה של פעילויות עסקיות. תחום המחקר השיווקי הוא בעל ותק רב יותר ממחקר שוק. למרות ששניהם מערבים צרכנים, מחקר שיווקי עוסק במיוחד בתהליכי שיווק, דוגמת יעילות פרסום ויעילות כוח מכירה, בעוד שמחקר שוק עוסק במיוחד בשווקים ובהפצה.
קיימים שני הסברים עבור סיבת הבלבול בין "מחקר שוק" ו"מחקר שיווקי": הסבר אחד נעוץ בדמיון של שני המונחים; הסבר אחר גורס שמחקר שוק מהווה תת-תחום של המחקר השיווקי. בלבול נוסף בין שני המונחים נובע מכך שקיימות חברות גדולות, דוגמת חברת חקר השוק הבריטית יורומוניטור אינטרנשיונל (אנ'), המתמחות בשני התחומים: הן במחקר השוק והן במחקר השיווקי.
היסטוריה

המונח "מחקר שוק" התבסס על עבודה של הפסיכולוג דניאל סטארץ' (אנ') בשנות ה-20 של המאה ה-20. סטראץ' פיתח תאוריה, הגורסת ש"את הפרסום צריך לראות, לקרוא, להאמין בו, לזכור אותו; הדבר החשוב ביותר – שיפעל על קהל כלשהו, כדי שייחשב אפקטיבי".
חברת המחקר גאלופ סייעה להמציא את סקר דעת הקהל; כיום, מחקר שוק הוא סוג של סקר דעת קהל ממומן.
באופן פורמלי, החל המונח "מחקר שוק" להיות מוגדר במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, כתוצאה מתנופת הפרסום בתקופת תור הזהב של הרדיו בארצות הברית.
מחקר שוק עבור עסק

מחקר שוק הוא אמצעי לקבלת סקירה כללית של רצונות הצרכנים, צורכיהם ואמונותיהם. הוא גם יכול להיות כרוך בגילוי כיצד הם פועלים. במחקר ניתן להשתמש כדי לקבוע כיצד מוצר מסוים יכול להיות משווק. פיטר דרוקר האמין שמחקר שוק מהווה את תמצית השיווק. מחקר שוק הוא דרך שבו היצרנים וזירת המסחר לומדים את הצרכן ואוספים מידע אודות צרכיו.
קיימים שני סוגים עיקריים של מחקר שוק: מחקר ראשוני, שהוא מחולק למחקר כמותני ומחקר איכותני, ומחקר שניוני (אנ').
גורמים העשויים להחקר במסגרת מחקר שוק כוללים:
אינפורמציית שוק (אנ'): באמצעות מידע שיווקי ניתן לדעת את מחיריהן של סחורות שונות בשוק, כמו גם את מצב ההיצע והביקוש. חוקרי שווקים הם כיום בעלי תפקיד נרחב יותר מאשר בעבר. תפקיד זה מתבטא במתן עזרה ללקוחות, על מנת להבין היבטים חברתיים, טכניים ואף משפטיים של שווקים.
פלח שוק: פלח שוק הוא חלוקת השוק או האוכלוסייה לתתי קבוצות בעלות מניעים דומים. משתמשים בו באופן נרחב כדי לקבל חלוקה גאוגרפית, דמוגרפית (גיל, מין, מוצא אתני וכו'), טכנוגרפית (אנ'), פסיכוגרפית והבדלים בשימוש במוצר. עבור פלח השוק B2B, נפוץ השימוש בפירמוגרפיה (אנ').
מגמות שוק (אנ'): מגמות שוק פירושן עליות וירידות של שוק, במהלך פרק זמן מסוים. קביעת גודל השוק עשויה להיות קשה יותר אם מדובר בשוק המחדש מוצר מסוים. במקרה של שוק כזה, הפקת נתונים מתבצעת מחישוב מספר הלקוחות הפוטנציאליים, או חישוב המתבצע במגזרי לקוחות.
ניתוח SWOT: ‏SWOT הוא ניתוח החוזקות (Strengths), החולשות (Weaknesses), ההזדמנויות (Opportunities) והאיומים (Threats) בישות עסקית. ניתוח SWOT עשוי להיכתב במטרה לספק תובנות כיצד יש לקדם את אופן השיווק ומוצר מסוים בתנאי תחרות[דרושה הבהרה]. שיטת SWOT מסייעת לקבוע ולהעריך מחדש את יעילותן של אסטרטגיות שיווקיות (שעשויות להינקט בעתיד ונשקלות האם תצלחנה, או שננקטו זה מכבר ונשקל האם להמשיכן); כמו כן, מסייעת שיטה זו בניתוח תהליכים עסקיים.
ניתוח PEST: ‏PEST הוא ניתוח העוסק בסביבה חיצונית. הוא כולל בחינה מלאה של ההבטים הפוליטיים, הכלכליים, החברתיים והטכנולוגיים של פירמה (חברה). הבטים אלו עשויים להשפיע לחיוב או לשלילה בכל הנוגע למטרות החברה ולרווחיותה.
מודל PEST או בהרחבה PESTEL‏  הוא למעשה ראשי התיבות הבאים:
Political – המרכיב הפוליטי מתאר את השפעות הרכיב הפוליטי המקומי והגאו-פוליטי על הענף העסקי הנבחן.
Economic – מרכיב הכלכלה מתמקד בפרמטרים הכלכליים המשפיעים על הענף, בניהם: שערי מטבע חוץ, שיעור הריבית, אינפלציה, צמיחה כלכלית, התחרות, ועוד.
Social – המגמות החברתיות משפיעות באופן משמעותי מאוד על הצלחת המהלכים העסקיים ועל כן יש צורך לנסח את המגמות הרלוונטיות לענף העסקי הנבחן.
Technological – מרכיב הטכנולוגיה בוחן את השפעת הטכנלוגיה על הענף, על הסיכונים וההזדמנויות שהיא מייצרת.
Environmental – מרכיב הסביבה התווסף בשנים האחרונות למודל בשל ההשפעה הרבה שלו על חברות, לקוחות ושווקים.
Legal – מרכיב החוק מתאר את מכלול הרגולציה, הגבלים עסקיים, דיני עבודה ורכיבים חוקיים נוספים שמשפיעים על הענף הנבחן.
מעקב אחר מותגים: מעקב אחר מותגים הוא אמצעי למדוד באופן מתמשך מותג מסוים, במונחים של שימוש הצרכנים בו ומה דעתם עליו. מעקב אחר המותג יכול להימדד במספר דרכים, כגון מודעות למותג (אנ'), נכסיות מותג (אנ'), שימוש במותג ונאמנות למותג (אנ').
גורם נוסף שניתן למדוד הוא יעילות השיווק (אנ').

הדבר כולל:
מחקר פרסומי
מחקר קהל יעד
מידול ברירות (אנ')
ניתוח מתחרים (אנ')
ניתוח לקוחות (פילוח לקוחות יעד)
מידול תמהיל שיווק (אנ')
מחקר אודות מוצר
ניתוח סיכונים (אנ')
סימולציה של מבחן שוק
ביצוע מחקר שוק

מחקר שוק הוא תהליך אשר מבצעת חברה או מותג או ארגון אשר מעוניינים לאסוף מידע טרם תחילת פעילות בשוק חדש או במהלך פעילותה השוטפת. לדוגמה, אם החברה מבקשת לחדור לשוק האמריקאי עם מוצר משלה, היא תרצה לבדוק האם השוק מתאים למוצר זה, מה רמת התחרותיות בשוק ואיך ניתן למכור את המוצר בשוק העתידי בבחינת תמחור, מיצוב, אסטרטגיה שיווקית ועוד.
בנוסף, גם חברה או מותג הפועלים בשוק קיים מבצעים מחקרי שוק על מנת לעמוד על שינויים בתפישה ובהתנהגות הצרכנים כלפי החברה או כלפי מוצריה, את כוונותיהם להמשיך ולצרוך את המוצרים את מידת רמת שביעות הרצון מהחברה, שירותיה ומוצריה ובמידת הקיים לאסוף תלונות ממוקדות.
בעבר, ביצוע מחקר שוק היה תהליך עתיר משאבים ולכן זמין רק לחברות גדולות. כיום, לעומת זאת, הזמינות של כלים מקוונים (רשתות חברתיות, סקרים מקוונים, ועוד) מאפשרת לאסוף מידע רלוונטי גם עבור עסקים קטנים על מנת להבין טוב יותר את השוק אליו הם פונים ועל ידי כך להפחית את הסיכון ואת אי הוודאות שקיים בחדירה לשוק חדש.
ראו גם

מודיעין עסקי
ריגול תעשייתי
KPI
גרטנר (חברה)
פורסטר (חברה)
פרוסט אנד סאליבן
הערות שוליים

↑  SWOT הוא ראשי התיבות של ארבע האותיות הראשונות, הפותחות את ארבע המילים באנגלית.
↑  דוגמה להשפעה שלילית על חברה היא פגיעה בפריון.
↑  מאגר הידע, מודל PESTEL, באתר דואלוג
↑  באנגלית: Simulated test marketing
| מנהל עסקים |
| --- | --- | --- |
| תחומים | ניהול • מימון • שיווק • חשבונאות • התנהגות ארגונית • אסטרטגיה עסקית • מערכות מידע • יזמות • לוגיסטיקה • חקר ביצועים • קבלת החלטות |  |
| מושגים כלליים | ניהול סיכונים • אסטרטגיה תפעולית • ייעוץ אסטרטגי • SWOT • קרן הון סיכון • תוכנית עסקית • נתח שוק • משאבי אנוש • יועץ עסקי • דירקטוריון • מנכ"ל |  |
| אישים בולטים | פיטר דרוקר • הנרי מינצברג • פרדריק טיילור • ויליאם שארפ • הנרי פורד • מילטון פרידמן • מייקל פורטר |  |
| מוסדות לימוד ומחקר בולטים | הרווארד • וורטון • סטנפורד •  MIT • קלוג • דיוק (פיוקווא) • INSEAD • בית הספר לעסקים של לונדון |  |
| שיטות מחקר | אתנוגרפיה • מחקר איכותני  • מחקר כמותי  • ניתוח אירוע • ניתוח נתוני ארכיון • ניתוח תוכן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553093905171  LCCN: sh85081331
מונטסקייה

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1689 לה ברד (אנ'), ממלכת צרפת
 פטירה:  10 בפברואר 1755 (בגיל 66) פריז, ממלכת צרפת
 שם לידה:  Charles-Louis de Secondat 
 מקום קבורה:  כנסיית סן-סולפיס 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 מקום לימודים:  College of Juilly, אוניברסיטת סן לואי 
 זרם:  עידן הנאורות   המורליסטים הצרפתים
 תחומי עניין:  פילוסופיה פוליטית
 עיסוק:  פילוסוף, שופט, אנציקלופדיסטים, היסטוריון, פוליטיקאי, עורך דין, מחבר רומנים, סוציולוג, סופר, משפטן 
 הושפע מ:  אריסטו, הובס, דקארט, ג'ון לוק
 השפיע על:  יום, רוסו, הגל, החוקה והפוליטיקה האמריקנית
 מדינה:  ממלכת צרפת ממלכת צרפת
 יצירות ידועות:  רוח החוקים 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (26 בפברואר 1730) 
 בן או בת זוג:  Jeanne de Lartigue 
 צאצאים:  Jean-Baptiste de Secondat 
 חתימה:   
 
שארל לואי דה סקונדה, ברון לה ברד ומונטסקייה (בצרפתית: Charles-Louis de Secondat, baron de La Brède et de Montesquieu‏; 18 בינואר 1689 – 10 בפברואר 1755) הידוע בעיקר כמונטסקייה, היה פילוסוף צרפתי. נודע בעיקר בזכות תורת "הפרדת הרשויות" שלו.
ביוגרפיה

מונטסקייה נולד בשנת 1689 בבורדו. תחילה למד משפטים בפריז ובהמשך בבורדו. התקבל לפרלמנט של בורדו (בית המשפט לערעורים) בשנת 1714. את שמו ותוארו קיבל בירושה מדודו, הברון דה-מונטסקייה, בשנת 1716, שהוריש לו גם את משרתו בנשיאות הפרלמנט של בורדו.
ב-1721 פרסם את ספרו מכתבים פרסיים, רומן אפיסטולרי סאטירי המבוסס על מכתביהם של שני בני אצולה פרסים המבקרים בצרפת. ברומן השתמש מונטסקייה ברשמיהם הבדיוניים של המבקרים על מנת למתוח ביקורת על החברה והמשטר באירופה בזמנו. הספר הביא לו פרסום רב וגרם לקבלתו לאקדמיה הצרפתית למדעים.
ב-1734 פרסם ספר שני, המונרכיה העולמית שבו חילק את העמים לצפוניים ודרומיים, וטען כי ההבדלים בתנאי האקלים הם הגורמים להבדלים העיקריים בין אלה הגרים בצפון לאלה הגרים בדרום.
בשנת 1748 פרסם מונטסקייה את ספרו רוח החוקים הדן בעיקרון הפרדת הרשויות.
מכתבים פרסיים

ברומן האפיסטולרי "מכתבים פרסיים" מציב מונטסקייה קבוצת פרסים שברחו מפרס (מהעיר איסטהפן) ושהתיישבו בפריס. קבוצה פרסית-לשעבר זו מחליפה מכתבים עם הפרסים והפרסיות שנותרו באיסטהפן על המתרחש בצרפת של התקופה ועל המתרחש בפרס של התקופה. מונטסקייה, שמעולם לא ביקר בפרס, מתבסס כאן על שורה של חיבורי מטיילים ושליחים למדינה. מתוך המסגרת הזו טווה מונטסקייה סאטירה פוליטית ופילוסופית שהקנתה לו פרסום רב. הדמות המרכזית ברומן היא הפרסי אוזבק, שתחילה מספר לנו ברומן שברח מפרס כדי להרבות דעת. אולם מהר מאוד מתגלה לנו שהוא שיקר לנו ובעצם ברח מפרס מפחד שיפגעו בו, משאיר תוך כדי הבריחה את רכושו ואת הרמון הנשים שלו מאחור.
פילוסופית, הנקודה הבסיסית שמונטסקייה משחק עליה ברומן ניצבת על הניגוד בין טבע לתרבות. מונטסקייה דן בנקודה זו מתוך דיון בשתי סוגיות: (1) טבע האדם וטבע היחסים בין המינים, ובמקביל (2) דן ביחסי נתינים-שלטון ובמהות של החשיבה הרציונלית (הוא מניח יסודות לדיוניו המאוחרים יותר). במסגרת בריחתו לפריס, אוזבק מגלה את ההבדלים בין התרבות הפרסית לתרבות הצרפתית-פריזאית, וכן את המגוון המחשבתי שנוכח בין שני ה"לאומים". אוזבק לומד להבין שהמחשבה האנושית, ובתוך כך התבונה, מגוונת, ושהיא מתחלקת לסוגים רבים. הוא מבין גם שחברות שונות נראות אחרת ושהחלקים הרציונליים בהן מתבטאים אחרת. יש כאן גם יותר מכך, נדגיש: אוזבק לומד שיש הרבה חלקים לא רציונליים בתכנון וניהול שתי המדינות, תזה שהייתה מנוגדת לרבות מהשאיפות של חבריו בני תנועות הנאורות. בה בעת, הוא לומד שהרציונליות היא למרות הכול חלק הכרחי מהצורה שבה אנו מתנהלות ומתנהלים, גם אם היא לא יכולה להתגשם במלואה. ביטוי לכך אפשר למצוא בצורות השלטון בחברות השונות ובקביעה שלו כי חברה אוטופית לא תחזיק זמן רב, ממש כמו חברה דיסטופית. במילים אחרות, הוא טוען בספר שביטוי מושלם של רציונליות מסוכן לחברה ולאזרחים כמו ביטוי מושלם של אי רציונליות.
ביטוי אחר לכך מוצא מונטסקייה המוקדם בתחום היחסים בין גברים לנשים. מונטסקייה אינו חוסך ביקורת על מיסוד הרמונות הנשים בפרס, ועל יחסי השלטון הדכאני שמפעילים הפרסים המדומיינים על נשותיהם. במקביל, עם זאת, מונטסקייה מתאר את הנשים הצרפתיות בכלא שהוא אמנם לדבריו שונה מהרבה בחינות, אך שבמובנים מסוימים ניתן למצוא בינו לבין הכלא הפרסי דמיון רב, למעשה הרבה יותר מכפי שנראה במבט ראשון. מבחינת מונטסקייה, הנשים הצרפתיות כלואות על ידי מוסכמות חברתיות (תרבות) שמונעות מהן, וגם מהגברים שציפה שיקראו את הטקסט, להבין מה פוטנציאל גלום בטבען של הנשים הצרפתיות. כיוון שכך, טוען מונטסקייה, על שני הלאומים ועל שני המינים להילחם במוסכמות שכולאות כך את הנשים בשתי התרבויות, כשתנאי לכך לדבריו, הוא לאפשר לנשים השכלה רחבה ולאפשר את הגירושין שמונעים מהן את חירותן הטבעית, לדבריו. באופן טבעי, מונטסקייה מקדיש מקום רב לתיאור היחסים בין בני הזוג, אך טוען כנגד האהבה כאפשרות אמיתית בנידון. במציאות, הוא טוען, לא תצמח אהבה היכן שיש דיכוי. להפך, מונטסקייה מכשיר בפני הנשים המדוכאות, וגם בפני כל ציבור אחר, את האופציה הרדיקלית מכל: ההתאבדות, הן כאקט של מחאה והן כאקט של שחרור.
נהוג לומר שהטיעונים הללו חוללו שינויים מסוימים בצרפת של תקופת ה"משטר הישן". לכל הפחות, הספרים נרכשו בכמויות נרחבות.
על רוח החוקים

בשנת 1748 פרסם מונטסקייה את ספרו החשוב ביותר "רוח החוקים", בו תיאר והסביר את ההבדלים בין שלושה סוגי משטרים:
רפובליקה: שכוללת הן את האריסטוקרטיה והן את הדמוקרטיה, והיא סוג ממשל שבו שולט העם, או מי שהעם בחר.
מונרכיה: מלוכה, שבה השליט מקבל את תפקידו בירושה, ויש לו כבוד ומעמד מיוחדים, עם זאת המונרך מוגבל על ידי חוקים מסוימים אשר מחייבים אף אותו, וכן באמצעות הכבוד שמנחה את השליט.
דיקטטורה: דספוטיזם או עריצות, בה השליט שולט לבדו ללא מגבלה של חוק, ומבסס את שלטונו על הפחד שהוא מטיל באזרחים.
לדעת מונטסקייה, הממשל הטוב ביותר הוא הרפובליקה, שהיא השולטת במידות הטובות ביותר של האדם.
טענותיו הן שכל משטר צריך לשאוף ולהבטיח את חירות האדם, וכדי לעשות זאת יש להפריד בין שלוש הרשויות, תוך שמירה על איזונים ובלמים. שלוש הרשויות שהוא מתאר הן:
הרשות המבצעת
הרשות המחוקקת
הרשות השופטת
תורתו של מונטסקיה הביאה לו אוהדים רבים באירופה והיוותה ומהווה בסיס לחוקת ארצות הברית ולמשטרים דמוקרטיים רבים בימינו.
עם זאת, האמין מונטסקייה באי ניידות של מעמדות חברתיים, וראה את פשוטי העם כלא שווים וחסרי זכות להתעלות למעמד של שליטים.[דרוש מקור]
כתביו בעברית

על רוח החוקים, 'מאגנס', 1998, בתרגומו של עידו בסוק
מכתבים פרסיים, תורגם לעברית פעמיים, תחילה בנוסח מקוצר בתרגומו של נ. רבן ('דורון', 1949) ולאחר מכן בנוסח המלא בתרגומה של אביבה ברק, מוסד ביאליק, 1991
מתוך על רוח החוקים (מצרפתית: אהרן אברהם קבק | תרגום מעיזבונו של הסופר), דחק, כרך טו', 2022
מסה על הטעם, 'דחק', סדרת 'דרש - לכתבי מופת בפואטיקה ואסתטיקה', בתרגומו של שירן בק, 2023
קופה אמריקה 1967

| --- | --- |
 מארחת:  אורוגוואי אורוגוואי
 תקופת התחרות:  17 בינואר 1967 – 2 בפברואר 1967 (17 ימים)
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:   אורוגוואי
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  49 (3.27 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  200,500 (13,367 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה לואיס ארטימה
 השחקן המצטיין:  אורוגוואי פדרו רוצ'ה
 → 19631975 ←
 
אליפות אמריקה הדרומית 1967 (1967 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-29 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-17 בינואר ל-2 בפברואר 1967, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שש נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק בפעם האחרונה בשמו ובמתכונתו הנוכחית. לאחריו, הוחלף שמו מאליפות אמריקה הדרומית לקופה אמריקה (גביע אמריקה), ונוסף לו שלב נוקאאוט. הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר בן שש נבחרות, ביניהן ונצואלה בהופעת בכורה בטורניר, ששוחק בסיבוב אחד. אורוגוואי המארחת זכתה בטורניר בפעם ה-11 בתולדותיה. היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, לאחר שעקפה את ארגנטינה במחזור החמישי והאחרון, כשגברה עליה 1-0.
מוקדמות

לאחר שנבחרות ברזיל ופרו החליטו שלא לקחת חלק בטורניר, שוחקו שני מפגשים במסגרת מוקדמות הטורניר. שני המפגשים שוחקו בשיטת בית-חוץ. צ'ילה העפילה לטורניר על חשבונה של קולומביה (5-2 בסיכום), ופרגוואי העפילה על חשבונה של אקוודור (5-3 בסיכום). השתיים הצטרפו לארגנטינה, אורוגוואי, בוליביה וונצואלה בבית הגמר של הטורניר.
בית הגמר

בשלב זה, נפגשו הנבחרות אחת עם השנייה פעם אחת. תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום חמישה מחזורים.
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
הנבחרת בעלת פער השערים הטוב יותר
הנבחרת בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
הנבחרת המנצחת במשחק בין השתיים
הנבחרת שתנצח בהגרלה שתיערך ביניהן
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון סנטנאריו שבמונטווידאו, אצטדיון הבית של נבחרת אורוגוואי. תכולתו המקסימלית בעת הטורניר הייתה 65,235 מקומות.
בית הגמר > טבלה סופית

אצטדיון סנטנאריו במונטווידאו