stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודולף זינצניך
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

זינצניך שוחרר מהשבי בחג המולד 1947, אולם מת שנה לאחר מכן ב-24 בדצמבר 1944 במינכן.
קרב מורמוגאו

אזור הקרב - מבט מהנמל של מורמוגאו, תמונה משנת 2007
קרב מורמוגאו  נערך בסמוך לעיר הנמל מורמוגאו שבמחוז גואה בהודו ב-30 בספטמבר 1639. הקרב החד צדדי נערך בין כוח פשיטה ימי הולנדי לחיל המצב הפורטוגזי והסתיים עם השמדת ספינות המלחמה הפורטוגזיות.
רקע

מלחמת הולנד-פורטוגל הייתה עימות חמוש שנערך בין כוחות הולנדיים מחברת הודו המזרחית ההולנדית וחברת הודו המערבית ההולנדית לבין מושבות האימפריה הפורטוגזית, אשר  החלה ב-1588. העימות התאפיין בעיקר בפלישות ופשיטות שערכו חברות הסחר ההולנדיות על המושבות הפורטוגזיות באמריקה, באפריקה, בהודו ובמזרח הרחוק. במידה רבה נחשבת מלחמה זו כשלוחה חוץ-אירופאית של מלחמת שמונים השנים שהתנהלה באותה התקופה בין ספרד להולנד, זאת בשל האיחוד בין כתרי ספרד ופורטוגל באותה התקופה, תחת בית הבסבורג. יתר על כן, קשר רופף בין עימות זה למלחמה מבית באירופה - ההולנדים פשטו על הקולוניות הפורטוגזיות בעיקר כדי לייסד אימפריה ימית וכתוצאה מכך להשתלט על הסחר בתבלינים של האימפריה הפורטוגזית הנתונה במשבר. בהזדמנויות שונות במהלך המלחמה, סייעו להולנדים כוחות אנגליים.
תוצאת המלחמה הייתה ייסודה של נוכחות הולנדית איתנה ביותר במזרח הרחוק. בזירות חשובות אחרות במירוץ כלכלי זה, לדוגמה בברזיל ובאנגולה, הצליחו הפורטוגזים לעמוד בהתקפות ההולנדיות. גם האנגלים הפיקו תועלת לא מעטה מהעימות הממושך בין שתי יריבותיה העיקריות בזירת המזרח הרחוק.
הקרב

ב-30 בספטמבר 1639 תקפה שייטת הולנדית בת תשע ספינות מלחמה ועליהן 261 תותחים, 810 מלחים ו-170 נחתים את נמל מורמוגאו בו עגנו במבדוק שלוש ספינות גליאון פורטוגזיות, בום חסוס (Bom Jesus), סאו סבסטיאו (São Sebastião) והסאו בואוונטורה (São Boaventura) כשהן ללא תותחים. שתי הספינות הראשונות נתפסו ללא התנגדות ובום חסוס הוצתה ושוגרה לכוון הסאו בואוונטורה, שצוותה סירב להיכנע, והאחרונה עלתה באש וטבעה. לקראת סוף הקרב ניסו הפורטוגזים להתקיף את השייטת ההולנדית באמצעות פריגטות שלא היו חמושות בתותחים אך אלה נרתעו מהספינות ההולנדיות ולא יצרו איתן מגע.
לקריאה נוספת

Disney, A.R. (1978), Twilight of the Peper Empire, Portuguese Trade in Southwest India in the Early Seventeenth Century, Harvard university Press, Massachusetts and London, England.
Boxer, C.R. (1969), The Portuguese Seaborne Empire 1415 – 1825, Carcanet, England.
רובי נגד הזרם

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית בעברית
כרזת הסרט הרשמית בעברית
 בימוי:  קירק דה מיקו 
 הופק בידי:  Kelly Cooney Cilella 
 תסריט:  פאם ברדי 
 מדבבים:  לאנה קונדור סם ריצ'רדסון קולמן דומינגו אדוארדו פרנקו Echo Kellum אנני מרפי ניקול ביר ויל פורטה ג'יין פונדה רמונה יאנג טוני קולט ג'בוקי יאנג-וייט ליזה קושי 
 מוזיקה:  Stephanie Economou 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, דרימוורקס הנפשה 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, סרטי יוניברסל 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 2023 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט פעולה, סרט לכל המשפחה, סרט ילדים 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
רובי נגד הזרם (באנגלית: Ruby Gillman, Teenage Kraken, בתרגום חופשי: רובי גילמן, קראקן מתבגרת) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת שהופק על ידי דרימוורקס הנפשה. הסרט יצא לאקרנים ב-30 ביוני 2023.
תקציר העלילה

רובי גילמן היא תלמידת תיכון ביישנית אשר מנסה להשתלב בתיכון "אושנסייד" אולם אמה המגנת יתר שלה אוסרת עליה להיכנס לחוף הים, אולם כאשר היא הצילה את חברה הטוב קונור מטביעה, היא מגלה שהיא בת לשושלת של מלכות קראקן לוחמות אשר נשבעו להגן על האוקיינוסים מפני בתולות הים המרושעות ושהיא נועדת לרשת את כתרה שסבתה המלכה הלוחמת של שבעת הימים. אולם נערה חדשה בתיכון בשם צ'לסי ואן דר זי אשר נהיות בסטיז אבל מתגלה שלצ׳לסי יש סוד אפל
דמויות ומדבבים

לאנה קונדור - רובי גילמן, ילדהמתבגרת בת 15 אשר לומדת בתיכון אושנהייד
טוני קולט - אגתה גילמן, אמה המגוננתל של רובי.
אנני מרפי - תלמידת תיכון בשם צ'לסי ואן דר זי באושנסייד.
קולמן דומינגו - ארתור גילמן, אביה התומך של רובי.
בלו צ'פמן - סם גילמן, אחיה הקטן האנרגטי והנאמן של רובי, לומד בכיתה ב'.
ג'יין פונדה - סבתוש, המלכה הלוחמת של שבעת הימים וסבתם האמהית של רובי וסם.
סם ריצ'רדסון - בריל, הדוד הטיפש ואבהי של רובי וסם.
ויל פורטה - קפטן גורדון לייטהאוס, מלח מטורף וזקן אשר עובד באושנסייד בתור מדריך טיולים.
ג'בוקי יאנג-וייט - קונור, סקייטר ומושא אהבתה של רובי.
ליזה קושי - מרגוט, נערה דרמטית וחברה טובה של רובי.
אדוארדו פרנקו - טרווין, גיימר וחבר טוב של רובי.
ראמונה יאנג - בליס, נערה גותית וחברה טובה של רובי.
דמויות ומדבבים > מדבבים בעברית

ענאל שדה - רובי גילמן
שרון שחל - אגתה גילמן
אלונה אלכסנדר - צ'לסי ואן דר זי
יובל בינדר - בריל / מנהל / דמויות שונות
ירמי רייך - ארתור גילמן
איתמר פוקס - סם גילמן
הילה סורג'ון פישר - סבתוש
ברק ברויטמן - קונור
נעמה שטרית - מרגו
עדן תיתון - בליס
עמית יוסוביץ' - טרווין
צביקה פורמן - קפטן גורדון לייטהאוס
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אנני | 17 בפברואר 2024 | הנפשת הדמות הטובה ביותר בסרט אנימציה | פרשנת' קאוואל | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Patrick Hipes, Annie Awards: ‘Spider-Man: Across The Spider-Verse’ Takes Best Feature And Tops Winners List; ‘Blue Eye Samurai’ Dominates TV, Deadline, ‏2024-02-18 (באנגלית אמריקאית)
רודריק לורן פטרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1887 אינדור, הודו 
 פטירה:  1971  (בגיל 83 בערך)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  בית הספר דאונסייד 
 בן או בת זוג:  Katherine Sophia Bryans (12 ביולי 1922–?) 
 צאצאים:  Francis Petre, Mary Coletta Rosamond Petre 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1905–1944 (כ־39 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-12   מפקד הדיוויזיה ה-48
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 הצלב הצבאי  אות השירות המצוין 
 
רודריק לורן פטרי (באנגלית: Roderic Loraine Petre;‏ 28 בנובמבר 1887 – 1971) היה גנרל בריטי, שפיקד על הדיוויזיה ה-12 במהלך המערכה על צרפת.
ביוגרפיה

פטרי נולד ב-28 בנובמבר 1887, ובשנת 1905 התגייס לצבא הבריטי. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח עם יחידתו לצרפת, ולחם שם בקרבות השונים. לאחר המלחמה הוא נותר בצבא, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1932 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט דורסט, ובשנת 1935 מונה לקצין אג"ם של כוח ההגנה בסודאן. בשנת 1938 הא מונה למפקד בית הספר לקצינים בכירים, ופיקד עליו עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-12, ופיקד עליה במהלך המערכה על צרפת. לאחר הפינוי מדנקירק הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-48. בשנת 1941 הוא מונה למפקד אזור דרהם ונורת' ריידינג, ובשנת 1942 מונה למפקד מחוזי. בשנת 1944 פרש מהצבא, ובשנת 1971 מת בביתו.
קרב מוקדן

קרב מוקדן התרחש בין 19 בפברואר לבין 10 במרץ 1905 דרומית לעיר שן-יאנג (מוקדן של אז). בקרב השתתפו מעל ל-500 אלף חיילים. לפי היקף הכוח שהשתתף בקרב זה היה הקרב הגדול בהיסטוריה צבאית מאז קרב לייפציג.
לאחר הקרב הרוסים המובסים נסוגו כ-170 קילומטר צפונית לשן-יאנג.
רקע

לאחר הפסד בקרב סנדפו הרוסים התארגנו בקו הגנה באורך של 150 ק"מ דרומית לעיר שן-יאנג והמשיכו בהעברת תגבורת לצבא הלוחם. בתחילת ינואר 1905, פורט ארתור נפל לידי היפנים לאחר מצור ממושך, הארמייה ה-2 השתחררה ממשימתה העיקרית ולקראת פברואר עברה צפונה. הרוסים התארגנו ב-3 ארמיות בפיקוד אלכסנדר קאולברס, ניקולאי ליניבץ' ואלכסנדר בילדרלינג. בראשות אלכסיי קורופטקין היה כוח עתודה בהיקף של 45 אלף חיילים.
כוחות יפנים התארגנו ב-5 ארמיות כ-30 אלף חיילים בעתודה של מפקד העליון.
תוכנית הקרב של המטה הרוסי התבססה על מתקפת הארמייה ה-2 בפיקוד ניקולאי לינביץ'. יתר הכוחות לא תוכננו להשתתף במתקפה ותפקידם היה לעמוד מול הכוח היפני. המתקפה הייתה מתוכננת להתחיל ב-25 בפברואר.
התוכנית היפנית כללה מתקפה של הארמייה ה-3 והחמישית שהיו צריכות להתחבר מאחורי הקווים הרוסים ולכתר אותם.
מהלך הקרב

בלילה שבין 18 בפברואר ל-19 בפברואר הארמייה ה-5 היפנית החלה מתקפה. הרוסים לא עמדו במתקפה והחלו בנסיגה. לאחר קבלת תגבורות, ב-2 במרץ הם הצליחו לייצב את החזית. ב-24 בפברואר הארמייה ה-3 היפנית הצטרפה למתקפה. רק ב-2 במרץ הצליחו הרוסים לייצב את החזית ולעצור את ההתקדמות היפנית. במטרה לעצור את ההתקדמות השלחו רוסים לאזור הקרבות את כל הכוח העתודה שהיה להם ואף העבירו חלק מהכוחות שהיו מוצבים באגף המערבי.
ב-27 בפברואר הכוח העיקרי של היפנים שכלל הארמייה ה-1,2,ו-4 החל במתקפה נגד האגף הרוסי במערב ומרכז שנחלש (חלק מהכוח נשלח לתגבורת). לאחר התייצבות החזית ב-2 במרץ, האגף המזרחי של הרוסים שקיבל תגבורות מתחילת הקרב עמד ללא ניסיון לארגן מתקפת נגד. ב-8 במרץ הרוסים החלו בהתארגנות מחדש תוך נסיגה מזערית לעמדות שהוכנו מראש. ב-9 במרץ הארמייה ה-1 של היפנים הצליחה לפרוץ את החזית הרוסית. כתוצאה מכך, הארמייה הרוסית בפיקוד ניקולאי לינביץ' יכלה לסגת ללא קושי, אך הארמייה הרוסית ה-1 וה-3 היו כמעט מכותרות ויכלו לסגת רק דרך פרוזדור צר שהיה תחת אש יפנית בלתי פוסקת. במקום לנסות להתארגן למתקפת נגד, הארמייה של לינביץ' המשיכה בנסיגה מאורגנת למרות שבחזיתה הייתה לה עדיפות מספרית על היפנים.
ב-10 במרץ היפנים נכנסו לעיר שן-יאנג והמשיכו לרדוף את הצבא הרוסי הנסוג. כתוצאה מנסיגה לא מאורגנת כ-21 אלף חיילים רוסים נפלו בשבי ובשדה הקרב נשאר ציוד רב כולל כמה עשרות תותחים.
תוצאות הקרב

הרוסים לא ניצלו את העדיפות המספרית ונסוגו כ-170 ק"מ צפונה. אומנם לרוסיה הייתה יכולת להשלים את האבידות הצבאיות ותוך חודש היקף הכוח הרוסי במנצ'וריה היה קרוב לזה שהיה לפני הקרב, אך מצב הרוח של הקצינים והחיילים היה קשה. הדעה הרווחת הייתה שרצף ההפסדים הוא תוצאה של חוסר-יכולת הפיקוד העליון לנהל את הקרב בצורה יעילה. אחת הסיבות לנסיגה כה גדולה צפונה הייתה בצורך להעסיק את הכוחות במשימה ארוכה וקשה יחסית. לאור תוצאות הקרב אלכסיי קורופטקין הועבר מתפקידו וניקולאי לינביץ' התמנה לתפקיד של המפקד העליון של הצבא הלוחם. הוא דרש תגבורות נוספות תוך ציון עדיפות נדרשת של 50% מעל הצבא היפני כתנאי לתחילת מתקפה חדשה.
כאמור, היפנים ניצחו בקרב וגרמו לנסיגה רוסית נוספת צפונה. עם זאת, המחיר הכבד ששילם הצבא היפני, לא איפשר למטה היפני להתארגן למתקפות נוספות. המפקד היפני איוואו איימה דיווח לטוקיו שאין לו יכולת לבצע מתקפות נוספות מאחר שהוא לא יכול היה להשלים את האבידות, זאת על רקע ידיעה שהצבא הרוסי השלים את האבידות.
ראש דופק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°37′00″S 167°42′00″E﻿ / ﻿77.6167°S 167.7°E﻿ / -77.6167; 167.7
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיראש דופק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיראש דופק
 
ראש דופק (באנגלית: Dufek Head) הוא לשון יבשה מכוסה קרח, בדרום האי רוס, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה ממוקמת 8 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת האט.
שיא גובהה של לשון היבשה - 620 מטרים מעל פני הים (בצידו המזרחי של שפך קרחון אורורה).
היסטוריה > מקור השם

שמו של האתר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האתר נקרא על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק (George J. Dufek), מצי ארצות הברית ששירת תחת אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד בשירות האנטארקטי של ארצות הברית, בין השנים 1939 -1941, וכן שירת כמפקד כוח המשימה המזרחי של מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946-1947.
דופק היה מפקד כוח התמיכה של חיל הים האמריקני לאנטארקטיקה, בין השנים 1954 – 1959, תקופה בה הוקמו תחנות המחקר האמריקאיות: תחנת מקמרדו, תחנת אמריקה הקטנה V, תחנת בירד, תחנת הקוטב הדרומי, תחנת וילקס, תחנת כף האלט ותחנת אלזוורת'.
אוניות, מטוסים ואנשי צי בפיקודו של דופק סיפקו תמיכה לוגיסטית רחבה במבצעי מחקר וסקר, במשימות צילום אוויריות בכל רחבי אנטארקטיקה.
ב־31 באוקטובר 1956 דופק טס במטוס דאגלס C-47 דקוטה בשם "קה סרה סרה" ("Que Sera, Sera") (שהוטס על ידי לוטננט קומנדר קונראד שין (Conrad Shinn)), ממצר מקמרדו דרך קרחון בירדמור כדי לבצע את הנחתת המטוס הראשונה בקוטב הדרומי.
ראו גם

אתרים נוספים באנטארקטיקה הקרויים על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק:
חוף דופק
מסיב דופק
הר דופק
ראש דופק באתר marineregions
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  מידע היסטורי על ג'ורג' דופק, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  (ביטוי באנגלית, מבוסס על ספרדית) שמשמעו: "יהיה מה שיהיה"
↑  חוף דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  מאסיב דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  הר דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
ראש דרייק (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בלשון יבשה בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  69°13′00″S 158°15′00″E﻿ / ﻿69.2167°S 158.25°E﻿ / -69.2167; 158.25
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיראש דרייק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיראש דרייק
 
ראש דרייק (באנגלית: Drake Head) הוא לשון יבשה בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
ראש דרייק מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרץ דייוויס.
היסטוריה > גלוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה בפברואר 1911 על ידי לוטננט הארי פנל, מהצי המלכותי, שהפליג בספינה טרה נובה, ספינת משלחת טרה נובה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910- 1913), בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
לשון היבשה צולמה מהאוויר ומופתה לראשונה על ידי פיליפ לו ממשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפברואר 1959.
היסטוריה > מקור השם

סקוט קרא ללשון היבשה את שמה.
סקוט קרא לה על שמו של פרנסיס ר. ה. דרייק (Francis R.H. Drake), שהיה מטאורולוג במשלחת.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי
רודריגו ריקלמה

רודריגו ריקלמה רצ'ה (נולד ב-2 באפריל 2000), הידוע בכינוי רורו, הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקיצוני ימין עבור אתלטיקו מדריד מהלה ליגה.
קריירת מועדונים

ריקלמה נולד במדריד והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד ב-2010 בגיל 10, לאחר ששיחק בראיו ואיאקאנו וריאל סרגוסה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים במרץ 2019.
ב-1 בספטמבר 2019, ערך ריקלמה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובלה ליגה, כשנכנס כמחליף מאוחר בניצחון 2-3 על אייבר.
באוקטובר 2020, הושאל ריקלמה לבורנמות' מהצ'מפיונשיפ האנגלי לעונה אחת עם אופציה לרכישה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף, ובאוקטובר 2020, הבקיע את שער הבכורה שלו עבור בורנמות' בתיקו 1-1 נגד דרבי קאונטי.
באוגוסט 2021, הושאל ריקלמה למירנדס מהליגה הספרדית השנייה לעונת 2021/2022. הוא היה שחקן הרכב קבוע, ורשם 8 שערים ו-12 בישולים בעונה.
באוגוסט 2022, הושאל ריקלמה לז'ירונה מהלה ליגה לעונה אחת, לאחר שחידש את חוזהו באתלטיקו עד 2028.
הערות שוליים

↑  Riquelme renueva hasta 2028 y jugará cedido en el Girona, atleticodemadrid
רודולף ורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  וינה
 פטירה:  1966 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקצוע:  רופא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (26 באפריל 1966) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  רודולף ורץ
 
רודולף ורץ (בגרמנית: Rudolf Wertz;‏ 1909 – 1966) הוא רופא אוסטרי, שהציל יהודים ממוות בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

ד"ר רודולף ורץ היה רופא אוסטרי שקיבל את תואר הכבוד "חסיד אומות העולם". ורץ חילץ יהודים מגירוש לפולין על ידי הוצאת אישורים למחלות קשות עבורם.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בשנת 1941, כאשר גורשו אלפי יהודים מווינה לפולין, מספר נשים יהודיות המיועדות לגירוש פנו לד"ר ורץ בבקשה לעזרה. ורץ נתן לנשים קופות חולים בהן צוין שהן תחת הוראה רפואית להישאר במיטה והן לא גורשו. אחת הנשים שניצלה על ידי ורץ הייתה גרטרוד פריץ ילידת וינה. פריץ קיבלה פקודות גירוש לפולין בספטמבר 1941, ומכיוון ששמעה על ד"ר ורץ שעוזר לנשים רבות אחרות, ניגשה אליו לעזרה. היא הראתה לורץ את הודעת הגירוש שלה, והוא כתב פתק חולה המתאר מחלה שלא חלתה בה. הודות לתעודה זו, בה נאמר כי אינה מסוגלת לעזוב את מיטתה במשך שישה שבועות, פריץ ניצלה מההובלה. פריץ גורשה מאוחר יותר לטרזינשטט ולא למחנות בפולין, שם שרדה עד סוף המלחמה. ד"ר ורץ סיכן את עצמו בכך שהוא עזר לנשים יהודיות המיועדות לגירוש. הוא לא קיבל שום פיצוי בגין זה, מלבד התשלום הרגיל עבור דמי מחלה שלקח מלקוחותיו בסכום של 5 רייכסמארק. לקראת סוף המלחמה גילו הגרמנים את פעילותו הבלתי חוקית, וכעונש הוכנס לחטיבת עונשין צבאית שקיבלה משימות מסוכנות במיוחד, אך הוא שרד.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה המשיך ורץ לעבוד כרופא בווינה. פריץ גם חיה בווינה והתחתנה. היא ביקרה את ד"ר ורץ על מנת להודות לו והביאה לו שעון זהב במתנה. ורץ סירב לקחת את המתנה והצהיר שהוא עושה את מה שהוא עשה כגבר, כנוצרי וכרופא, ולא על מנת לקבל פרס.
הכרה והנצחה

על הצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה הכיר יד ושם ברודולף ורץ כחסיד אומות העולם ב־31 במאי 1966.
הערות שוליים

1 2  The Righteous Among The Nations, The Righteous Among The Nations
↑  a letter to the stars [DE], www.lettertothestars.at
רצח חוקרי המשלחת הבריטית בסיני ב-1882

רצח חוקרי המשלחת הבריטית בסיני היה אירוע שהתרחש בחצי האי סיני ב-1882, במהלך המרד המצרי נגד הבריטים. הנרצחים היו אנשי משלחת בריטית שביקשה לשאת ולתת עם הבדואים בסיני כדי שיימנעו מתמיכה במורדים.
בשנת 1882 פרץ במצרים מרד עוראבי, מרד אנטי-בריטי שבראשו עמד אחמד עוראבי. האנגלים התכוננו לדכא את המרד. כדי להבטיח שהשבטים הבדואים בסיני לא יכרתו ברית עם המורדים ויסייעו בידם, שיגרו הבריטים משלחת מיוחדת לאזור. מטרה נוספת של המשלחת הייתה לרכוש או לשכור גמלים מהבדואים, לצורכי הצבא הבריטי.
כראש המשלחת מונה החוקר אדוארד הנרי פלמר, פרופסור באוניברסיטת קיימברידג' שהכיר היטב את סיני ממסעות קודמים ונחשב כמומחה בתולדות המזרח התיכון והאסלאם. אל פאלמר הצטרפו שני קצינים בריטיים נוספים, המהנדס והחוקר סרן ויליאם ג'ון גיל וקצין הצי הצעיר סרן הרולד צ'רינגטון. בנוסף, צירף פאלמר למשלחת גם את היהודי בכור חסון, תושב יפו, בן למשפחה ספרדית שעלתה מרודוס בתחילת המאה ה-19. מלבדם היו במשלחת גם סורי בשם ח'ליל עתיק וכן בדואים אחדים וגמליהם: שייח' משבט אלחויטאת וצעירים משבטי עליקאת ומוזינה. משרד המלחמה הבריטי הקציב למשלחת פאלמר 20,000 לירות שטרלינג זהב, במטרה לשחד את הבדואים ולרכוש את סיועם ואהדתם.
חברי המשלחת הגיעו אל סיני באוגוסט 1882 מאזור סואץ הם פנו לכיוון דרום-מזרח, והתקדמו דרך ואדי סודר אל מחוז חפצם - מצודת נח'ל, השוכנת במרכז חצי האי סיני. ב-11 באוגוסט, כששהתה המשלחת בקרבת מעיין הנקרא כיום, עין אבו רג'ום, היא הותקפה מהמארב על ידי בדואים משבטי תראבין וחויטאת. השייח' המלווה חטף את הכסף ונמלט, ואילו חמשת חברי המשלחת נהרגו.
אחרי דיכוי המרד במצרים ושיבת הבריטים אליה נלכדו הרוצחים. חמישה מהם הוצאו להורג, ואילו אחרים נידונו למאסר לתקופות שונות. משרד המלחמה הבריטי שיגר משלחת מיוחדת במטרה לאתר את גופות ההרוגים, ובראשה חוקר ירושלים הנודע, צ'ארלס וורן. אחרי מאמצים רבים, עלה בידי המשלחת לגלות את שרידי ההרוגים. חבריה אספו את העצמות הפזורות ובמקום נפילתם הציבו גל אבנים לזכרם. העצמות הובאו ללונדון וב-6 באפריל 1883, שמונה חודשים לאחר הרצח, נקברו בכבוד רב בקתדרלת סנט פול. במרתף הכנסייה קבוע בקיר לוח הקדשה המנציח את זכרם.
לקריאה נוספת

Saul Kelly, Captain Gill’s Walking Stick: The True Story of the Sinai Murders, I.B. Tauris, 2019 ISBN 9781784533410
רובי נתנזון

אין תמונה חופשית
ד"ר רובי נתנזון הוא כלכלן, מנכ"ל מרכז מאקרו לכלכלה מדינית, לשעבר ראש מנהלת חברה ושלום במשרד ראש הממשלה, בכיר בהסתדרות הכללית, ויועץ לראשי ממשלות בישראל בנושאים מאקרו-כלכליים.
ביוגרפיה

נתנזון נולד באורוגוואי. נשוי ואב לשניים.
למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת קלן. בשנת 1978 סיים תואר שני בכלכלה, ועבודת מחקר בנושא "המבנה הכלכלי של הקיבוץ ואופן פעולתו". בשנת 1982 סיים תואר שלישי בנושא מסחר בינלאומי.
הצטרף למפלגת העבודה בשנת 1978 ומאז הוא פעיל בה ובהסתדרות.
בשנים 1983–1984 עבד במחלקת סחר חוץ של בנק הפועלים. בשנת 1985 כיהן כיועץ מאקרו-כלכלי של ההסתדרות בתקופת ייצוב המשק הישראלי, ומאז היה שותף לעריכת תוכניות ושינויים מבניים בתחום הכלכלי-חברתי בעיקר בנושאי יחסי עבודה, בריאות, פנסיה ופיתוח אזורי.
השתתף במשא ומתן וצוותים אסטרטגיים על עתיד המשק, בין היתר במועצה הלאומית לתכנון כלכלי ובפורום לחשיבה אסטרטגית משותף עם התאחדות התעשיינים.
לאורך השנים כיהן כחבר במועצות מנהלים במוסדות ציבוריים בתחום האנרגיה, התקשורת והבריאות.
בשנת 1989 מונה כמנהל המכון למחקר כלכלי וחברתי בהסתדרות, ומאז פרסם מאמרים רבים בתחום הכלכלה, החברה ומדיניות החוץ. ב-1995 מונה לעמוד בראש המנהלת למחקרים בתכנון המשק והחברה הישראלית בעת שלום, במשרד ראש הממשלה. החל מאותה שנה עומד בראש מרכז מאקרו לכלכלה מדינית.
כיהן כמרצה אורח בבית הספר לכלכלה ע"ש איתן ברגלס באוניברסיטת תל אביב, ובבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. כיום הוא מרצה במכללה האקדמית תל אביב-יפו. בנוסף, הוא יועץ באוניברסיטה הפתוחה.
נתנזון משמש גם כעורך "סנאט", פרויקט אל-מפלגתי המפרסם מאז 1996 ניירות מידע בנושאים העומדים על סדר היום הציבורי בתחומים כלכליים, חברתיים ומדיניים; ניירות מידע אלו מופצים בקרב חברי הכנסת, מנכ"לים של משרדים ממשלתיים וראשי ארגונים כלכליים ומלכ"רים, על מנת שישמש כבסיס מידע בתהליך קבלת ההחלטות.
ספרים > חלון פתוח לרווחה - פתרון כלכלי חברתי לישראל

הספר "חלון פתוח לרווחה", בעריכת נתנזון והגר צמרת-קרצ’ר, מייצג חלק מפירותיה של יוזמת זכרון יעקב, ומציע פתרונות לבעיות העוני, בעיקר דרך שוק העבודה. יוזמת זכרון יעקב נוצרה ב-2005 על ידי יוסי ביילין, אליו הצטרפו אנשי אקדמיה, פוליטיקה ומחקר, על מנת להציע פתרונות להקלת מוקדי החיכוך הקיימים בחברה ובכלכלה הישראלית. הספר וההמלצות הוגשו לשר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג.
בספר קובצו שמונה מאמרים של דניאל גוטליב, ניצה (קלינר) קסיר, רועי מנור, רות קלינוב, צבי זוסמן, הגר צמרת-קרצ'ר רמזי חלבי וקובי משמוש, שמטרתם לפתח ולהעמיק את השיח הציבורי הנוגע למדיניות חברתית, ולהוות תשתית לקביעת מדיניות. הספר סובב סביב שני צירים עיקריים: האחד הוא תופעת העוני, הגדרתו, הבנתו וההתייחסות אליו בישראל, והשני הוא שוק העבודה הישראלי ובו התייחסות רחבה לתופעת "העובדים העניים".
הספר כולל פרק קצר ובו תמצית המלצות לקביעת מדיניות חברתית ולשיפור מצב העניים בחברה הישראלית: עידוד העסקת אמהות בלתי מועסקות וסבסוד מעונות יום; הטבת מס למעסיקים בגין העסקת עובדים בקבוצות חלשות; הכשרה מקצועית פנים מפעלית; התאמת חוק לעידוד השקעות הון בהון אנושי; חינוך איכותי לילדים ממשפחות בעלות הכנסה נמוכה; קיום נאות לנכים ועידוד תעסוקתם; קביעת מינימום בקצבאות ביטוח לאומי; סיוע במגזר הערבי; קביעת קו עוני שמבוסס על הכנסות מכלל המקורות; חיבור הפריפריה למרכז; תקציב לתוכנית מהל"ב.
ספרים > גם וגם: סתירות בזהות בקרב צעירים בישראל

הספר "גם וגם", בהוצאת נתנזון וראלף קסלר, מציג תוצאות מחקר הכולל שלושה סקרים שערכה קרן פרידריך-אברט בשיתוף עם מרכז מאקרו לכלכלה מדינית בשנים 1998, 2004 ו-2010, בקרב בני נוער. הסקרים נועדו לברר עמדות ותפיסות ערכיות של צעירים ובני נוער בישראל. בכל אחד מהסקרים נבדקו שתי קבוצות גיל - בני נוער לפני השירות הצבאי, וצעירים לאחר שחרורם מצה"ל, ונשאלו שאלות באותן נושאים: מצבה של ישראל בכלל, ציפיותיהם האישיות מהעתיד ולגבי האושר האישי, עמדותיהם לגבי הציונות, הדמוקרטיה ומוסדות המדינה, מיעוטים בישראל, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, וגרמניה והשואה. הספר מציג את תוצאות המחקר לאורך זמן, כך שניתנת פרספקטיבה הן על המגמות בדעותיהם של בני נוער לאורך השנים, והן בהבדלי הדעות בין בני נוער לצעירים לאחר שירות צבאי. הספר מנסה להעלות את המניעים לאותן המגמות, ומביא המלצות לשיפור המצב.
מתוצאות המחקר המובאות בספר משתקף כיצד עשויה החברה הישראלית להיראות בעתיד הקרוב. הממצאים מלמדים כי לנוכח מציאות החיים המורכבת ועתירת הסתירות של בני הנוער כיום, לרוב פיתחו בני הנוער מעין דפוס יסוד של "גם וגם", שאינו מביא לידי פירוק הסתירות בתפיסת המציאות שלהם, אלא משלב אותן בעמדותיהם האישיות. באופן בסיסי, הצעירים אמנם בעד שלום עם הפלסטינים, אך רבים מהם דוחים פשרות בתהליך השלום ומעדיפים את המשך המצב הקיים. הם רואים בדמוקרטיה ערך יסוד חשוב, אך כמחציתם היו מעדיפים שלערבים ישראלים לא תהיה זכות להיות מיוצגים בכנסת. מצבה המורכב של מדינתם אינו מעורר בהם פחד או אפתיה כלליים, ובכל הקשור לציפיותיהם לגבי עתידם ואושרם האישי - זוגיות, משפחה ומקצוע - ניכרות עמדות חיוביות וברורות.
ספרים > הפועלים החדשים: עובדים ממדינות זרות בישראל

הספר "הפועלים החדשים", בעריכת נתנזון ולאה אחדות, כולל ניתוח כלכלי וחברתי הבוחן את נושא העובדים הזרים בישראל. העסקת עובדים לא ישראלים החלה לאחר מלחמת ששת הימים, עם כניסתם של העובדים הפלסטינים מהשטחים לשוק העבודה, אולם התופעה החלה להתרחב בעקבות הסגרים התכופים שהגבילו את כניסתם של עובדי השטחים לישראל. בעקבות החלטת ממשלה ב-1993, הותרה הבאתם של עובדים זרים, בעיקר בענפי הבנייה והחקלאות, ללא היערכות מראש של המערכות העוסקות בעבודה ובעובדים, של המנגנונים העוסקים בהיתרי כניסה לישראל, וללא תוכנית ממלכתית לטיפול בהם. בדיעבד התגלה שגיוס כוח אדם זר אינו מהווה רק תופעה כלכלית אלא גם תהליך חברתי דינמי, אשר משנה את התפיסה של עלות-תועלת אצל העובד הזר במהלך שהותו בישראל. הספר מאגד מספר מאמרי מחקר המנסים לבחון את הסוגיה בהיבטים שונים: תמונת המצב ביחס להיקף התופעה והמסגרת הפורמלית להעסקת עובדים זרים בישראל, תפקודם של ארגוני כוח אדם בישראל לטיפול בעובדים זרים, עמדות הציבור כלפי העסקת עובדים זרים (חוקיים ובלתי חוקיים), ההשפעה הכלכלית הנובעת מכניסתם של העובדים הזרים לענף הבנייה, נושא העובדים הזרים מתאילנד בענף החקלאות, קהילת העובדים הזרים הפיליפינים, השפעת ההגירה של העובדים הזרים על כלכלתן של מדינות המוצא, והשוואת המצב בישראל לנעשה באירופה והצגת נקודות מרכזיות על פי הניסיון הנצבר שם.
ספרים > ספרים נוספים

ספרים ומאמרים מקצועיים נוספים בהוצאת מרכז מאקרו לכלכלה, בכתיבת או בעריכת נתנזון:
המלצות ה-OECD לגבי ישראל ויישומן. מאת נתנזון, הגר צמרת-קרצ'ר, גלעד ברנד ומורן נבון
הכשרה מקצועית למבוגרים וצרכי שוק העבודה בישראל. בעריכת נתנזון, גלעד ברנד, מורן נבון ורועי לוי
השוק הירוק - צמיחה ירוקה וענפי שוק העבודה הישראלי. מאת רועי לוי, בעריכת נתנזון והגר צמרת-קרצ'ר
ועדת טרכטנברג, המחאה החברתית ותוצאותיה. מאת נתנזון, הגר צמרת-קרצ'ר, מורן נבון וגלעד ברנד