stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסוי בקוריאה הצפונית
הערות שוליים

↑  Yoo Gwan Hee (2008). "Tax? What Tax? The North Korean Taxation Farce". DailyNK.
↑  Stephan Haggard, Marcus Noland, Witness to Transformation: Refugee Insights Into North Korea, Peterson Institute, 2010-07-20, ISBN 978-0-88132-515-7. (באנגלית)
1 2 3  Hy-Sang Lee, North Korea: A Strange Socialist Fortress, Greenwood Publishing Group, 2001, ISBN 978-0-275-96917-2. (באנגלית)
↑  Seoul, Yonhap News Agency (2002-12-27). North Korea Handbook (באנגלית). M.E. Sharpe. pp. 229–230. ISBN 9780765635235.
↑  Stephan Haggard; Marcus Noland (2011). Witness to Transformation: Refugee Insights Into North Korea. Peterson Institute. p. 64. ISBN 978-0-88132-515-7.
↑  Lee, Hy-Sang (2001). North Korea: A Strange Socialist Fortress. Greenwood Publishing Group. p. 70. ISBN 978-0-275-96917-2.
1 2 3  "North Korea : a country study". The Library of Congress. pp. 152, 164–165."North Korea : a country study". The Library of Congress. pp. 152, 164–165.
1 2  Mark E. Manyin (18 באוקטובר 2012). The Kaesong North-South Korean Industrial Complex. DIANE Publishing. pp. 11–12. ISBN 978-1-4379-8844-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Susannah Cullinane. "How does North Korea make its money? - CNN.com". CNN. נבדק ב-2016-04-27.
↑  Weiser, Martin (8 במאי 2020). "After the 2016 Party Congress: Lower Taxes, New Laws, More Human Rights Protection". 38 North. The Henry L. Stimson Center. נבדק ב-10 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
מילה רסין

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1919 מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 פטירה:  30 במרץ 1945 (בגיל 25) אמשטטן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Miriam Racine 
 מדינה:  צרפת 
 מקום מגורים:  הרובע השבעה-עשר של פריז, בנייר-דה-לושו, סן-ז'רווה-לה-בן 
 השכלה:  Lycée Racine 
 פרסים והוקרה:  מדליית הרזיסטנס (15 ביוני 1946)  צלב המלחמה 1939-1945 
 
מילָה רָסין (בצרפתית: Mila Racine;‏ 14 בספטמבר 1921, מוסקבה – 30 במרץ 1945, מאוטהאוזן) הייתה פעילה במחתרת היהודית בצרפת בזמן מלחמת העולם השנייה. היא נתפסה על ידי הנאצים ונספתה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.
פועלה בתקופת השואה

רסין התגוררה בסַן-זֶ'רוֶוה-לֶה-בּן (Saint-Gervais-les-Bains) (אנ') ושם הייתה פעילה בתנועת צופים צעירים שהוקמה כדי לסייע ליהודים בסכנה, וכן בוויצו. מ-5 בינואר 1942 עד 21 באוקטובר 1943 פעלה רסין בשורות תנועת ההתנגדות הצרפתית בטולוז, ניס, אנמס (אנ'), בַּניֶיר-דה-לוּשוֹן (Bagnères-de-Luchon) (אנ') ויישובים נוספים בדרום צרפת. היא סיפקה סיוע לעצירי מחנות ריכוז בדרום צרפת, בייחוד גירס, וסייעה עם אחיה עמנואל רסין (צר') להעברת יהודים אל מעבר לגבול, אל שווייץ.
אחרי הסכם שביתת הנשק עם איטליה ב-3 בספטמבר 1943, מצאו אלפי מיהודי דרום צרפת מקלט זמני בניס. מילה רסין סייעה לרבים מהם לחצות את הגבול לשווייץ. ב-21 באוקטובר 1943 נתפסה מילה רסין על ידי הגרמנים כשהעבירה יהודים אל מעבר לגבול שווייץ באזור סן-ז'וליין-אן-ז'נבואה (Saint-Julien-en-Genevois) (צר'). היא הובאה לאנמס ונכלאה בבית הכלא של הגסטפו ששכן במלון Pax ‏(Hôtel Pax) (צר').
ראש העיר אנמס, ז'אן דפו, הצליח להביא לשחרורם של חלק מהילדים, בהם תינוק. הוא הציע למילה לפעול בחשאי לשחרורה, אך היא סרבה מחשש שהילדים שעדיין נותרו בכלא ייפגעו. רסין נכלאה בכלא מונטלוק (צר') בליון. לאחר מכן נכלאה במחנה הריכוז קומפיין ובמחנה הריכוז רוונסברוק. משם הועברה למחנה הריכוז מאוטהאוזן והעובדה בתיקון מסילות ברזל שנפגעו בהפצצות בעלות הברית. ב-30 במרס 1945 נהרגה מילה רסין בהפצצות בעלות הברית.
הנצחה

על שמה של מילה רסין נקרא מעון יום של ויצו בתל אביב.
לוח זיכרון לזכרה הוצב ברחוב רומא 97 בפריז, שם גרה בין השנים 1936–1940 עם אחיה עמנואל ואחותה סשה, לוחמי מחתרת גם הם.
לוח זיכרון לזכרה הוצב ברחוב דה רושה 25 בפריז, בבית הספר על שמה, ברובע השמיני של פריז, שם למדה רסין עד 1936.
ראו גם

ילדים בשואה
מריאן כהן
לקריאה נוספת

המל פרידריק שמעון, אשר עשה לך עמלק: מאבקם של יהודי צרפת 1944-1938, (בית לוחמי הגטאות, הקיבוץ המאוחד: 1989)
הרשקו צילה, ההולכים בחושך ראו אור: הרזיסטנס היהודי בצרפת שואה ותקומה 1947-1940 (הוצאת צ'ריקובר: 2003)
לוחמה כלכלית

לוחמה כלכלית היא השימוש או האיום בשימוש באמצעים כלכליים בין מדינות, במטרה להחליש את כלכלתה של המדינה האויבת, ועל ידי כך לפגוע בכוחה הצבאי והפוליטי ולהשפיע על מדיניותה.
שימושים בלוחמה כלכלית

השימוש בלוחמה כלכלית נעשה הן במסגרת של מלחמה קרה והן במסגרת של מלחמה כוללת. בסיטואציה של מלחמה קרה, האמצעים העיקריים ללוחמה כלכלית הן סנקציות כלכליות בדרגות חומרה שונות, כגון: איסור השקעות והזרמת הון, הטלת אמברגו על סחר, אפליה לרעה של חברות או גופים העושים עסקים עם המדינה המוחרמת, הקפאת נדל"ן והון נזיל והפקעתם, או חרם כללי. דוגמה טובה לסיטואציה כזו הן הסנקציות הכלכליות שהטילו מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ומדינות המערב על איראן בגלל סירובה להפסיק את פעילותה לפיתוח ולייצור נשק גרעיני על פי דו"חות הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
במסגרת של מלחמה כוללת, המטרה תהיה למנוע מהצבא היריב להשיג את המשאבים החיוניים ללחימה, או לפגוע באוכלוסייה האזרחית של היריב על ידי מניעת מוצרי יסוד, כגון: מזון ואנרגיה. האמצעים להשגת המטרות האלה הם: תפיסת או השמדת המשאבים החיוניים, הטלת מצור והשמדת אמצעי הייצור. דוגמאות מובהקות ללוחמה כלכלית בזמן מלחמה כוללת, אפשר למצוא במלחמת העולם השנייה, כאשר בעלות הברית השתמשו בטקטיקות הללו, כדי למנוע מכלכלות מדינות הציר משאבים חיוניים. בתגובה, מדינות הציר ניסו לפגוע במאמץ המלחמתי של בעלות הברית באמצעות מלחמת צוללות והטבעת ספינות אספקה המובילות מזון, חומרי גלם ואמצעי לחימה.
טקטיקות נפוצות ללוחמה כלכלית

מדינות המעורבות בלוחמה כלכלית מבקשות להחליש את כלכלת היריב על ידי כך שהן מונעות ממנו גישה למשאבים טבעיים, כלכליים, טכנולוגיים ואחרים שחיוניים לו, או שהן מונעות ממנו את היכולת להפיק רווח ממשאבים שיש ברשותו.
כמה מהטקטיקות הנפוצות של לוחמה כלכלית הן:
הקפאת נכסים – החרמת נכסים שמוחזקים על ידי מדינה או פרטים במדינה אחרת. לדוגמה: ארצות הברית ומדינות האיחוד האירופי החליטו להקפיא נכסים של אישים בצמרת של לוב וסוריה, בגלל חשדות כבדים לפשעי מלחמה שבוצעו על ידם, במסגרת האביב הערבי 2011.
מצור (אנגלית: blockade) - מניעת מעבר של סחורות ואנשים לשטח מסוים על ידי הפעלת כוח צבאי. לדוגמה: ישראל מטילה מצור על רצועת עזה מאז 2007, עת השתלט חמאס על הרצועה והתנער מההסכמים שנחתמו עם הרשות הפלסטינית. יש הסוברים, כי מטרתה של ישראל מעבר למניעת מעבר של נשק הנה הפעלת לחץ כלכלי על משטר החמאס בתקווה שתביא לנפילתו[דרוש מקור].
אמברגו (אנגלית: embargo) – איסור מכירה של סחורות מסוימות למדינה המוחרמת. לדוגמה: ארצות הברית אוסרת למכור טכנולוגיות מתקדמות בתחום הגרעין והטילים הבליסטיים לאיראן.
איסור השקעות – למעשה מדובר באמברגו על הון.
חרם (אנגלית: boycott) – יכול לכלול חרם מכל סוג שהוא. למשל: חרם מסחרי, מדעי, תרבותי, תעבורתי ודיפלומטי. דוגמה לכך החרם על דרום אפריקה של משטר האפרטהייד. בחרמות מסוג זה יש גם היבט פסיכולוגי מעבר להיבט הכלכלי, אזרחי המדינה המוחרמת חשים שהיא מבודדת.
ההשלכות של לוחמה כלכלית

יעילותה של הלוחמה הכלכלית תלויה בכמה גורמים ביניהם: היכולת של היריב לייצר את המשאבים החיוניים בכוחות עצמו, או לרכוש אותם ממדינות נייטרליות; התמיכה העממית של האוכלוסייה המקומית במשטר; היכולת של המשטר לכוון את המשאבים המוגבלים של המשק הפגוע לעבר הכוח הצבאי.
המבקרים של שיטת הלוחמה הכלכלית אומרים שהנפגעים העיקריים משיטה זו הם האוכלוסייה האזרחית בכללותה, שעלולה להגיע במקרים קיצוניים לרעב, מחלות או קיפאון. לעומת זאת, דווקא בצמרת המדינית- ביטחונית, ובמגזר הצבאי בכלל, אין כמעט פגיעה. בנוסף, הנקיטה בשיטה של לוחמה כלכלית עלולה לעלות ביוקר דווקא לצד היוזם.
לוחמה כלכלית בישראל > לוחמה כלכלית בישראל בשנות ה-50

יוזמות שונות בתחום הלוחמה הכלכלית עלו בישראל בשנים 1954 - 1953. בפברואר 1953, החליט ור"ש להקים במסגרת "המוסד" גוף שיפעל לשבירת החרם הערבי על ישראל. כך הוקמה ועדה ייעודית לביצוע לוחמה כלכלית, שבראשה הועמד איש "המוסד" והשתתפו בה רע"ן איסוף באמ"ן, נציגי המשטרה והשב"כ. לצידה פעלה ועדה בין-משרדית שהקימה הממשלה, שהחברים בה היו אנשי משרד החוץ, האוצר, המסחר והתעשייה, התחבורה ו"המוסד". זו נועדה לרכז את כל הפעולות הקשורות לחרם הערבי ולדרכים לעקוף אותו. במסגרת זו ננקטו מספר צעדים ראשוניים שלא הבשילו לפעילות משמעותית: גויסו כמה סוחרים ישראלים עם קשרים למדינות ערב, במטרה למכור את תוצרתם במטבע ערבי ובדרכים שונות. כן נעשה ניסיון, שלא עלה יפה, לגייס למאמץ כמה סוחרים סיטונאים ערבים, וכן הייתה כוונה להקים בגבולות, בעיקר עם לבנון וירדן, "תחנות" שבהן תופקד סחורה ישראלית שתימכר לסוחרים ערבים מעבר לגבול. ראש אמ"ן דאז, בנימין גיבלי, הביע התנגדות למהלכים אלו והמליץ לראש "המוסד" דאז, איסר הראל, לקיים "דיון בבעיה במשותף ובהקדם על מנת למנוע [את] התקלות הצפויות לפנינו". הראל נעתר לדרישת גיבלי וערך באוגוסט 1954 דיון לבחינה מחודשת של הסוגיה במסגרת ור"ש. זה הנחה את הגורמים החברים בו לבחון מחדש את הנושא לאחר הבחינה שבאמ"ן והעלה את הסתייגויותיו המהותיות, אך קבע ש"לאור כל האמור לעיל, ובהתחשב בעובדה שהניסיון שנצטבר אצל העוסקים בפעולה זו אינו מספיק כדי לקבוע עמדה סופית וברורה, הרינו ממליצים לאפשר את המשכת הפעולה, בכפוף למכלול שיקולים ואילוצים". כעבור שנה וחצי, בפברואר 1956, הוחלט לסיים את הפעילות ולסגור את התחום במחלקה הכלכלית ב"מוסד". זאת כנראה לאור כישלון הפעילות שנעשתה בנושא זה מול לבנון, ירדן ומצרים והיעדר תיאום בין כלל הגורמים בקהילה.
ראו גם

טרור כלכלי
המצור על עזה
נשק הנפט
החרם הערבי
הפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית
הערות שוליים

↑  המוסד המרכזי לביון, העברת סחורות תוצרת ישראל לארצות ערב, 25 ביולי 1954, א"צ, 90/765/2004
↑  אמ"ן, העברת סחורות תוצרת ישראל לארצות ערב, 27 ביוני 1954, א"צ, 90/765/2004
↑  דוד סימנטוב ושי הרשקוביץ, אמ"ן יוצא לאור, הוצאת "מערכות", 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11982177v (data)  GND: 4190061-3  HDS: 008590  NLK: KSH1998011046
קיריאני סאבה

קיריאני סאבה (בהולנדית: Kyriani Sabbe; נולד ב-26 בינואר 2005 בגנט שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

סאבה נולד בגנט שבבלגיה וגדל במחלקות הנוער של KCS איחטכם וקלאב ברוז'. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של קלאב ברוז', ובשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הבלגית. ב-18 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-0 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2023/2024
הלנת שכר

ערך זה עוסק בהלנת שכר בדיני העבודה. אם התכוונתם להלנת שכר בהלכה, ראו .
הלנת שכר היא מצב שבו עובד אינו מקבל את מלוא שכרו במועד המתחייב על-פי החוק. בישראל עוסק בכך חוק הגנת השכר.
מקור קדום לגישה הרואה חשיבות מוסרית בהקפדה על תשלום השכר במועד הוא במקרא, בו נכתב: "לא תלין (כלומר לא תשהה למשך הלילה, מלשון "לינה") פעולת שכיר אתך עד בוקר" (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ג), וכן "ביומו תתן שכרו" (ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק ט"ו).
על פי חוק הגנת השכר מועד תשלום השכר לשכר המשולם על בסיס חודשי, הוא בתום החודש. שכר שלא שולם עד היום התשיעי ממועד זה, נחשב ל"שכר מולן".
הלנת שכר מתרחשת כאשר מעוכב כל שכרו של העובד לחודש מסוים, אך גם כאשר מעוכב רק חלק מהשכר. יחד עם זאת, ההגנה אינה ניתנת לכל רכיבי השכר, אלא רק לאלה הנכללים בשכר המוגן כהגדרתו בחוק הגנת השכר. תשלומי החזר הוצאות, למשל, שלא שולמו במועד, אינם בגדר שכר מולן.
לעובד ששכרו הולן קובע החוק פיצוי כספי, לפי הערך הגבוה מבין שני התחשיבים הבאים:
בעד השבוע הראשון שלאחר המועד לתשלום שכר העבודה - פיצוי בסך 5% מהשכר המולן, ובעד כל שבוע או חלק משבוע שלאחריו - פיצוי בסך 10% מהשכר המולן.
הפרשי הצמדה לתקופה שמן המועד לתשלום שכר העבודה עד יום תשלומו, בתוספת 20% על הסכום הכולל של השכר המולן והפרשי ההצמדה כאמור בעד כל חודש שבתקופה האמורה.
בשתי החלופות מדובר בפיצוי גבוה מאוד יחסית לנזק הכספי שנגרם לעובד. מטרתו של הפיצוי איננה רק לפצות את העובד על הנזק הכספי, אלא להוות גורם מרתיע כלפי המעסיקים.
בית הדין לעבודה רשאי להפחית פיצוי הלנת שכר או לבטלו, אם נוכח כי שכר העבודה לא שולם במועדו בטעות כנה, או בגלל נסיבה שלמעביד לא הייתה שליטה עליה או עקב חילוקי דעות בדבר עצם החוב, שיש בהם ממש, ובלבד שהסכום שלא היה שנוי במחלוקת שולם במועדו.
ראו גם

חוקי מגן
פיליפה ניוסי

פיליפה ז'סינטו ניוסי (בפורטוגזית: Filipe Nyusi; נולד ב-9 בפברואר 1959) הוא פוליטיקאי מוזמביקי המכהן כנשיא מוזמביק.
ביוגרפיה

ניוסי נולד ב-9 בפברואר 1959 בקולוניה של האימפריה הפורטוגזית במוזמביק בעיר מוודי (אנ'). במהלך מלחמת העצמאות של מוזמביק נלקח ניוסי לעירייה טונדורו שבטנזניה, שם הוא התחנך. הוא למד באוניברסיטת ברנו לטכנולוגיה בצ'כוסלובקיה ואף השלים תואר שני בניהול באוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר באנגליה. לפני שמונה לקבינט על ידי נשיא מוזמביק ארמנדו גבוזה, עבד ניוסי ברשות הנמלים של מוזמביק.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1973, כשהוא בן 14 הצטרף ניוסי אל החזית לשחרור מוזמביק. בשנת 2008 נבחר להיות שר ההגנה של מוזמביק. הוא כיהן בתפקיד עד 1 במרץ 2014. ב-2014 הוא היה המועמד המוביל של מפלגת השלטון לנשיאות מוזמביק ואף היה מזוהה עם הנשיא היוצא ארמנדו גבוזה. הוא ניצח בבחירות ונבחר לנשיא מוזמביק.
ראו גם

לואיזה דיאוגו
הערות שוליים

↑  Meet the next president of Mozambique: Filipe Nyussi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1162500778  ISNI: 0000 0004 9781 6355  LCCN: no2017003590  VIAF: 18148570407324310503   WorldCat (עם VIAF): 18148570407324310503 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מס רכישה

מס רכישה הוא מס ישראלי המשולם על רכישת זכות במקרקעין בישראל על פי חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963. המס נגבה עבור נדל"ן דוגמת בתים פרטיים, דירות מגורים, מגרשים ביעודים שונים (לדוגמה יעוד חקלאי, מסחרי, משרדים, ומגורים) ומבנים ביעודים שונים. הקונה נושא בתשלום מס הרכישה בשיעור קבוע משווי הנכס, ובמקרים מסוימים (לדוגמה דירת מגורים) בשיעורים מדורגים, לרשות המיסים, בנוסף לתשלום למוכר עבור הנכס הנרכש.
גובה המס

מס רכישה משתנה מדי שנה בינואר, בהתאם לעליית המדד ותלוי באופן ישיר בגובה העסקה ובסוג הנכס.
מס רכישה מהווה אחוז מסוים מגובה העסקה ומחושב כיום באופן מדורג.
שיעורי מס הרכישה לרוכש של דירת מגורים יחידה:
| שיעור המס> שיעור המס.שיעור המס | שנת 2022 (מ-16 בינואר 2022)> שווי דירה.מ | שנת 2022 (מ-16 בינואר 2022)> שווי דירה.עד | שנת 2021> שווי דירה.מ | שנת 2021> שווי דירה.עד | שנת 2020> שווי דירה.מ | שנת 2020> שווי דירה.עד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0% | 0 ש"ח | 1,805,545 ש"ח | 0 ש"ח | 1,747,865 ש"ח | 0 ש"ח | 1,744,505 ש"ח |
| 3.5% | 1,805,546 ש"ח | 2,141,605 ש"ח | 1,747,866 ש"ח | 2,073,190 ש"ח | 1,744,506 ש"ח | 2,069,205 ש"ח |
| 5% | 2,141,606 ש"ח | 5,525,070 ש"ח | 2,073,191 ש"ח | 5,348,565 ש"ח | 2,069,206 ש"ח | 5,338,290 ש"ח |
| 8% | 5,525,071 ש"ח | 18,416,900 ש"ח | 5,348,566 ש"ח | 17,828,555 ש"ח | 5,338,291 ש"ח | 17,794,305 ש"ח |
| 10% | 18,416,900 ש"ח | ומעלה | 17,828,556 ש"ח | ומעלה | 17,794,306 ש"ח | ומעלה |
שיעורי מס הרכישה לרוכש של דירת מגורים שנייה (כלומר לרוכש שבבעלותו דירה נוספת):
| שיעור המס> שיעור המס.שיעור המס | מ - 16 בינואר 2022> שווי דירה.מ | מ - 16 בינואר 2022> שווי דירה.עד | מ - 28 בנובמבר 2021 עד 15 בינואר 2022> שווי דירה.מ | מ - 28 בנובמבר 2021 עד 15 בינואר 2022> שווי דירה.עד | 16 בינואר 2021 - 27 בנובמבר 2021> שווי דירה.מ | 16 בינואר 2021 - 27 בנובמבר 2021> שווי דירה.עד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5% |  |  |  |  | 0 ש"ח | 1,294,770 ש"ח |
| 6% |  |  |  |  | 1,294,771 ש"ח | 3,884,295 ש"ח |
| 7% |  |  |  |  | 3,884,296 ש"ח | 5,348,565 ש"ח |
| 8% | 0 ש"ח | 5,525,070 ש"ח | 0 ש"ח | 5,348,566 ש"ח | 5,348,566 ש"ח | 17,828,555 ש"ח |
| 10% | 5,525,071 ש"ח | ומעלה | 5,348,566 ש"ח | ומעלה | 17,828,556 ש"ח | ומעלה |
החוק מעניק פטורים והקלות במקרים מסוימים (כגון לנכה, עולה חדש ועוד).
קרן נדל"ן (ריט) שרכשה מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, משלמת מס רכישה של 0.5% בלבד.
תיאום מס רכישה בין ישראל למדינות אחרות

בין מדינת ישראל לארצות הברית קיימת אמנת מס המגדירה את ענייניו הפיננסיים של המשקיע הזר במדינה. על פי סעיף 7 לאמנה בין ישראל לארצות הברית, הנהנית הראשית מהמס הצפוי היא המדינה בה מבוצעת ההשקעה. מס ההכנסה של המדינה שממנה הגיע המשקיע יקבל אף הוא דיווח אך עלות המס תחושב לאחר הורדת מס ההכנסה המקומי בגין הרווחים ששולמו.
ראו גם

מיסוי מקרקעין
מקרקעין בישראל
הערות שוליים

1 2  חישוב מס רכישה, באתר כל זכות
1 2  עדכון מדרגות מס רכישה לשנת 2021 בהתאם לשינוי במדד בשנת 2020, באתר GOV.IL
↑  בקשה לפטור חלקי ממס רכישה לנכה, עוור, נפגע פעולות איבה ובני משפחות חיילים שנספו במערכה, באתר רשות המיסים, ‏2 בינואר 2023
↑  פטור ממס רכישה ילד נכה: הנחה במס להורים לילדים עם נכות של 100% ומעלה, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏8 באוגוסט 2024
↑  הנחה במס רכישה לנכים, באתר כל זכות
↑  למען עידוד העלייה: ועדת הכספים אישרה הטבות משופרות במס רכישה לעולים חדשים, באתר הכנסת, ‏29 ביולי 2024
↑  בשורה לעולים: ההטבות במס רכישת דירה בדרך לחקיקה בכנסת, באתר ישראל היום, ‏16 במאי 2024
↑  דורית גבאי, קרן השקעות למקרקעין (ריט) בראי המס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00569916
פנס בודד

פנס רחוב בודד
| --- | --- |
 סינגל בביצוע התרנגולים
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  חיים גורי
 לחן:  סשה ארגוב
 
"פָּנָס בּוֹדֵד" הוא שיר שכתב חיים גורי, הולחן על ידי סשה ארגוב, וביצעה אותו להקת התרנגולים, בהפקת נעמי פולני.
השיר נכתב לתוכניתה השנייה של להקת "התרנגולים" ב-1963. חיים גורי אמר כי השיר נכתב על שכונת בורוכוב בגבעתיים.
את השיר ביצעו במשך השנים אמנים רבים, ובהם להקת הגשש החיוור, חוה אלברשטיין, גידי גוב ומיקה קרני, להקת חלב ודבש, הכל עובר חביבי ושלישיית קצה השדה.
השיר נכלל באלבום הראשון של שלישיית הגשש החיוור שיצא לאור ב-1964 ונקרא "הגשש החיוור במועדון הסנטר הכפול - שמחת זקנתי".
ב-2007 הלך לעולמו אחד משלושת "הגששים" - ישראל פוליאקוב. בהלווייתו בחרו שני הגששים הנותרים, גברי בנאי ושייקה לוי, לשיר את "פנס בודד" כשיר הספד לחברם הוותיק, כאשר ביניהם ניצב מיקרופון ריק שסימל את מקומו החסר של פולי.
מילות השיר

השיר נכתב כשיר נוסטלגי, והוא מתאר את קורות השכונה מנקודת מבטו של פנס בודד. תחתיו, כפי שאומר הבית הראשון, הילדים היו משחקים במיני משחקי ילדות. אך אמא מהחלון קוראת לקראת ערב לבוא לאכול למורת רוחו של הילד הדובר.
הבתים הבאים מתארים את התבגרותו של הילד דרך הפנס: בבית השני הילד כבר גדל לגבר צעיר שמלווה את חברתו הביתה. עם זאת, הוא אינו יכול להישאר כי יש לה "בחינה בסמינר", ונאלץ לעזוב.
הבית השלישי מתאר את הילד כבר בזקנותו, כש"אור אחר עכשיו מאיר בשיכונים" והשכונות הוותיקות "מצאו מקלט בפזמונים", אבל עדיין למרות כל השינוי הפיזי והנפשי, "אותם קולות ברחוב ובגנים". הילד, כעת איש מבוגר, מוטרד משריקותיו של "פספוס נשען בחוץ על אופניו" ומאיים שיירד ויתפוס אותו, אך לפני שהילד מספיק לברוח, הזקן נמלך בדעתו. "רק עוד רגע, ילד, רק עוד רגע קט/ לא נורא, שחק קצת, צעק - אבל מעט". לכן, אפילו שרצה להפחיד אותו, "לא ירדתי (אליו) אפילו."
”היה היה פנס בודד בקצה שכונה 

והוא האיר את ילדותנו הקטנה 

והוא האיר את משחקי המחבואים 

ולאורו היו הקדרים באים. 

. 

. 

. 

"רק עוד רגע, אמא, רק עוד רגע קט 

את תמיד הורסת כשכבר כמעט 

לא הספקנו לשחק מעט אפילו" - 

אבל תחנונינו לא הועילו.”
מילות השיר > קדרים- הסבר

קדרים הוא כינוי יהודי מתקופת המאה ה-17 לטטרים, אשר היו פורעים ביהודי מזרח אירופה ושובים בהם שבויים, אותם היה צריך לפדות. שמואל יוסף עגנון כותב בסיפור פשוט: "ששם ארמון ישן שהחריבוהו הקדרים". הסבר נוסף מתאפשר מביטוי בסוגיא תלמודית במסכת בבא קמא דף לא, עמ' א: בו מתוארת 'תאונת שרשרת' בין קדרים [בדיון האחריות לנזק]: "הקדרין והזגגין שהיו מהלכין זה אחר זה, נתקל הראשון ונפל, ונתקל השני בראשון והשלישי בשני - ראשון חייב בנזקי שני ושני חייב בנזקי שלישי"
-את הביטוי "הקדרים באים" קראו הילדים במשחק "תופסת". התופס הוא הקדר שמאיים "הקדרים באים", ומנסה לתפוס את הילדים הנמלטים. בחוקי המשחק לקדר-התופס- מותר ללכת רק קדימה ולצדדים ולא לאחור. וכך גם לשאר המשתתפים- אלה שיגיעו לצד שעובר מאחורי הקו של הקדר התופס..., הם המנצחים.
מס כשר

"המס הכשר" (או "המס היהודי") הוא עלילה/אגדה אורבנית שהופצה על ידי ארגונים אנטישמיים, ארגוני "עליונות לבנה" וארגונים רדיקליים אחרים. לטענתם, חברות מזון משלמות בניגוד לרצונן, וכך גם הצרכנים משלמים בלי ידיעתם, כספים לארגונים יהודיים, שנועדו לתמוך במיזמים ציוניים ובישראל.
הרקע לטענות אלו הוא התשלום שחברות מזון משלמות כדי לקבל תו כשרות למוצריהן.
עלילה

גופים אנטישמיים, ארגוני "כוח לבן" וארגונים רדיקליים אחרים מפיצים את האגדה האורבנית לפיה תו ההכשר שניתן למוצרי מזון מהווה מס מיוחד שנגבה מלקוחות בלי ידיעתם. בנוסף, הם טוענים כי חברות מזון "נסחטות" ונאלצות לשלם "מס כשר" כדי למנוע חרם על מוצריהן, ושמס זה משמש לתמיכה במיזמים ציוניים ובמדינת ישראל.
לפי קתלין מ. בלי (Kathleen M. Blee), פרופסורית לסוציולוגיה מאוניברסיטת פיטסבורג, ישנן קבוצות גזעניות שמעודדות את הצרכנים להימנע מ"מס כשר" על ידי החרמת מוצרים כשרים. בכנס הביקורת השנתי לאירועים אנטישמיים (Annual Audit of Antisemitic Incidents) בשנת 2000 דווח על ידי ארגון בני ברית קנדה כי ארגונים גזעניים עודדו צרכנים לבקש מהממשלה החזר מס, בשל "המס היהודי", שהתבטא בתשלומי מס ההכנסה שלהם.
בשנת 1997 רשות המס הקנדית דיווחה על תופעה של עלונים המעודדים צרכנים לבקש ניכוי מס לתשלומי המס שלהם "מכיוון שהם תרמו לכאורה לארגונים דתיים יהודיים כאשר הם רכשו מוצרים כשרים". שרת המס הקנדית ג'יין סטיוארט ציינה כי "המסר המועבר בעלונים אלו הוא פוגעני ביותר לקהילה היהודית בפרט, ולאוכלוסייה הקנדית בכלל. "ניכוי המס" המתואר איננו אלא בדיה ואני מפצירה בכל משלמי המיסים להתעלם מהמסר המופץ בעלונים אלו".
תו הכשרות

תו הכשרות נועד להגדיל את היקף המכירות של המוצר, ותהליך קבלת ההכשר הוא וולונטרי. תווי הכשרות מעודדים את רכישת המוצר לא רק בקרב יהודים, אלא גם בקרב מוסלמים, מאמיני הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי וקבוצות אוכלוסייה אחרות.
הערות שוליים

↑  Lungen, Paul (20 בפברואר 2003). "Jewish, Muslim groups join forces join to protect ritual slaughter". Internet edition. Canadian Jewish News. נבדק ב-2006-10-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kaplan, Jeffery; Leonard Weinberg (בפברואר 1999). The emergence of a Euro-American radical right. New Brunswick, New Jersey: Rutgers University Press. p. 163. ISBN 0-8135-2563-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Levenson, Barry M. (2001). Habeas Codfish: Reflections on Food and the Law. University of Wisconsin Press. p. 188. ISBN 0-299-17510-3.
1 2  Tuchman, Aryeh. "Dietary Laws", in Levy, Richard S. Antisemitism: A Historical Encyclopedia of Prejudice and Persecution, ABC-CLIO, 2005, p. 178.
↑  "Anti-Semitism: Patriot publications taking on anti-Semitic edge". Intelligence Report. Southern Poverty Law Center. Winter 2002. נבדק ב-2007-04-25.
↑  Mikkelson, Barbara (24 במאי 2002). "The Kosher Nostra". Urban Legends Reference Pages. נבדק ב-2006-10-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blee, Kathleen M. (2002). "The Place of Women". Inside organized racism: women in the hate movement (Googlebooks). Berkeley, California: University of California Press. ISBN 0-520-22174-5.
↑  "Antisemitism in Canada — Regional Climates: Ontario: Toronto". 2000 Annual Audit of Antisemitic Incidents. B'nai Brith Canada. 2001. אורכב מ-המקור ב-2007-06-02. נבדק ב-2007-04-25.
↑  "Revenue Minister concerned by tax deduction misinformation", Canada Revenue Agency news release, March 10, 1997.
↑  "Dispelling a rumor - there is no kosher tax or Jewish tax". Boycott Watch. 22 בדצמבר 2003. נבדק ב-2006-10-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sullum, Jacob (ביולי 1993). "Kosher Cops". The Freeman. 43 (7). אורכב מ-המקור ב-2006-11-17. נבדק ב-2006-10-24. {{cite journal}}:  (עזרה)
חבר משרתי קבע והגמלאים

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  פתח תקווה 
 מנכ"ל:  יפעת קסוטו 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים) 
 www.hvr.co.il
 
ארגון חבר משרתי קבע והגמלאים בע"מ (בקצרה: "חֶבֶר") הוא חברה פרטית במעמד מלכ"ר.
הארגון נוסד בשנת 1963. מטרתו לדאוג לרווחת משרתי הקבע והגמלאים של צה"ל ובני משפחותיהם ופועל במגוון תחומים: ביטוחים, פיננסים, תרבות ופנאי, ידע והשכלה, צרכנות, רכב, נדל"ן, אחריות חברתית ועוד.
בראשית דרכו שימש "חבר" כקרן למתן הלוואות הדדיות למשרתי הקבע בהתבסס על ערכים חברתיים ומוסריים, כגון ערבות הדדית וסולידריות, המשקפים את שותפות הגורל בין חיילי צה"ל. עם השנים הורחבה פעילותו לתחומים נוספים כגון: תרבות פנאי, רווחה ופיננסים.
על-פי חוק, משרתי הקבע אינם יכולים להתאגד בארגון עובדים או ועד עובדים; וכפועל יוצא של פעילותו, הפך "חבר" לאורך השנים למעין תחליף של ועד עובדים עבור משרתי הקבע בכל הקשור לענייני רווחה.
פעילותו של "חבר" מעוגנת בפקודות מטכ"ל:
חבר משרתי הקבע והגימלאים בע"מ 36.0204, באתר צה"ל, 31 במאי 1982
תוכניות חיסכון בקופות גמל 36.0207, באתר צה"ל, 26 באוגוסט 1997
ביטוח חיים 36.0209, באתר צה"ל, 16 בפברואר 1997
הנהלה

ההנהלה של "חבר" מורכבת מבעלי תפקידים צבאיים:
מפקד יחידת מופת משמש כיו"ר הדירקטוריון.
קצין בדרגת סגן אלוף בשירות פעיל משמש כמנכ"ל. באחריות המנכ"ל פועלים הגורמים הבאים: פיתוח עסקי (ע' מנכ"ל), כספים וחשבות.
יועץ משפטי בדרגת רב-סרן.
מימון

"חבר" ממומן מדמי חבר של משרתי הקבע, מריביות על הלוואות ומהשתתפות משרד הביטחון.
הגדרה לעמית

עמית "חבר" הוא כל מי שחתם על נוסח בקשה להצטרף כעמית לחברה, משלם דמי חבר ונמנה עם האוכלוסיות הבאות:
חייל בשירות קבע, לרבות חיילים המשרתים בתנאי קבע תקופה העולה במצטבר על 12 חודשים, וכן מי שיצא לגמלאות לפי חוק שירות הקבע בצה"ל (גמלאות), תשי"ד–1954.
אלמנות ואלמנים של עמיתי החברה. זכות זו של אלמנים ואלמנות של עמיתי החברה היא אישית ואינה ניתנת להעברה. למען הסר ספק, אלמן ואלמנה של מי שהצטרף כעמית החברה לפי סעיף זה, לא יוכל להצטרף כעמית לחברה.
יתומות ויתומי עמיתי החברה, אשר אינם יכולים ליהנות מהטבות החברה בזכות הוריהם, יוכלו להיות עמיתים בחברה, כל עוד הם זכאים לקצבה מכוח חוק שירות הקבע בצה"ל (גמלאות.
בן/בת זוג של חייל נעדר הנמצא בסטטוס "שירות קבע", ואם אין לעמית כאמור בן/בת זוג, אזי הוריו, רשאים להצטרף כעמיתים לחברה.
מועדון חבר צרכנות

'מועדון חבר צרכנות' (מח"צ) היא חברה בת של "חבר", בה חברים אוכלוסיות בעלות זיקה ביטחונית, בהתאם להחלטת הנהלת החברה.
מועדון חבר צרכנות הוקם במטרה לפעול בתחומי הצרכנות השונים, תוך ניצול יתרון גודל האוכלוסייה הנמנית עליו, זאת על-מנת להקנות לחברים בו תנאים מיטביים בכל תחומי הצרכנות והשירותים.