stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנה אלכסנדרובנה טאגר
ספרות

Уральский государственный университет. — Отв. ред. проф. М. Е. Главацкий. — Свердловск: Средне-Уральское кн. изд-во, 1980. — 160 с.
Уральский государственный университет в биографиях. — 2-е изд., перераб. — Под общ. ред. М. Е. Главацкого, Е. А. Памятных. — Екатеринбург: Изд-во УрГУ, 2000. — 432 с.
Уральский государственный университет в воспоминаниях. — Автор-сост. В. А. Мазур. — Под общ. ред. М. Е. Главацкого. — Екатеринбург: Изд-во УрГУ, 2000. — 320 с.
Вшивков С. А., Суворова А. И. Уральская школа физикохимии полимеров // Известия Уральского государственного университета. — 2005. — № 37. — С. 82-86.
הערות שוליים

↑  Де-факто первую в СССР университетскую кафедру ВМС.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6744 7465  LCCN: n2009063840  LNB: 000110963  SUDOC: 180432850  VIAF: 50740634   WorldCat (עם VIAF): 50740634
אריה סיון (אדריכל)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1940 
 פטירה:  2010 (בגיל 70 בערך) 
 שם לידה:  ליאון טינטשטיין 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 צאצאים:  אייל סיון 
 
אריה סיון (1940 – 2010) היה אדריכל ומורה לאדריכלות בישראל.
ביוגרפיה

סיון נולד כליאון (אריה) טינטשטיין סיון נולד ב-1940 במונטווידאו שבאורוגוואי. ב-1963 הגיע סיון לישראל, השתקע בירושלים ולאחר מכן בעין הוד.
הוא קיבל בשנת 1965 תואר מוסמך לארכיטקטורה ובינוי ערים מהטכניון. בשנת 1969 פתח משרד עצמאי ומשנת 1981 ועד לפטירתו בשנת 2010 עבד בשותפות עם האדריכל הורציו שוורץ שהיה חברו לספסל הלימודים במונטווידאו.
כאדריכל השתתף בפרויקטים רבים של תכנון ובעיצוב אורבאני, מבנים פרטיים, עיצוב פנים ועיצוב תעשייתי. שימש יועץ לעיצוב ספריות עבור מרכז ההדרכה לספריות בישראל וזכה בתחרויות אדריכלות בין-לאומיות רבות.
הוא היה מורה לאדריכלות תחילה בבצלאל ולאחר מכן בחוג לעיצוב פנים במכללה למינהל - חוג אותו הקים לאחר פרישתו מבצלאל בשנת 2004 בדרגת פרופסור חבר. בין השנים 1980–1981 שימש בתפקיד ראש המחלקה בפועל במחלקה לעיצוב סביבתי ותעשייתי (לימים המחלקה לאדריכלות) בבצלאל, ושוב בשנת 1983.
סיון עסק במחקר חזותי של הארכיטקטורה העממית המקומית בישראל, והיה פעיל בתחום השימור. כיהן כיו"ר הסניף הישראלי של דוקומומו - גוף מייעץ לתיעוד ולשימור מורשת האדריכלות המודרנית הבינלאומית - ובמזכירות הוועדה למורשת עולמית של אונסק"ו בישראל.
בדצמבר 2009 נערכה בגלריה בבית האדריכל ביפו התערוכה "טביעות ידיים" שכללה צילומים שערך סיון בסמטאות העיר העתיקה ובשכונת מוסררה בקו התפר בירושלים ובשכונת נחלאות שבמערב העיר.
סיון הוא אביהם של קרין סיון ושל במאי הקולנוע אייל סיון.
פרויקטים אדריכליים נבחרים

שיקום ופיתוח בניין בצלאל ההיסטורי בלב העיר ירושלים (בניין הכיתות, הספרייה והמינהלה של המחלקה לאדריכלות).
מבנה כיתות עבודה (סטודיו), המחלקה לאדריכלות, בצלאל.
בית כנסת, אפרת.
בית כנסת, מחנה צבאי גבעון.
המתחם האתיופי, הכנסייה האתיופית בישראל.
מרכז מסחרי, צופים.
בית ספר יסודי "דרכי אבות", נתניה.
בית ספר יסודי "בית חנה", נתניה.
גן ילדים "קריית צאנז", נתניה.
ספרייה, ימין אורד.
ספרייה מרכזית ואודיטוריום, מדרשת רופין.
תוכנית אב ליישוב צופים.
תוכנית אב לאזור תעשייה גפן.
פארק ליניארי, ראש העין.
מתנ"ס, גבעת זאב.
גן הזיכרון ע"ש כץ, אפרת.
קלאב הוטל, נתניה.
תוכנית אסטרטגית להתחדשות עירונית בשכונות ותיקות בדימונה.
תוכנית שלד לרובע התמרים, אילת.
הערות שוליים

↑  איתי אלמוג, נפטר פרופ'-אדר' אריה סיון ממובילי מחקר הארכיטקטורה המקומית בירושלים, באתר Archijob
1 2  אסתר זנדברג, פרופסור אריה סיון הלך השבוע לעולמו, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2010
↑  אביטל בורג, תערוכות חדשות: שרי גבעתי, עכשיו גם אמנית, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2009
↑  תערוכה של אדריכל אריה סיון בגלריה בבית האדריכל, באתר עין הוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290882505171  LCCN: no2010125981  VIAF: 127089943   WorldCat (עם VIAF): 127089943
ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל

ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל הייתה התאחדות של ארגוני הנשים המקומיים של תנועת המזרחי בארץ ישראל. ההתאחדות קמה בשנת 1939 והתאחדה עם ארגון הפועלות של הפועל המזרחי בשנת 1959 להקמת תנועת האשה הדתית לאומית.
חברות של נשים במזרחי

בתקופה של שלהי מלחמת העולם הראשונה עלתה שאלת זכות הבחירה לנשים ועמה התפתח ויכוח בתנועת המזרחי האם לקבל נשים כחברות בתנועה והאם לתת להן זכות להיבחר למוסדותיה.
באפריל 1919 נדונה השאלה בוועידות מחוזיות של תנועת המזרחי שנערכו לקראת הוועידה הכללית של התנועה ובהן הובעו דעות בעד מתן זכות לבחור בתוך התנועה והובעו דעות שונות לגבי הזכות להיבחר. כן הוסכם לקרוא לסייע להקמת אגודות נשים מזרחיות בכל אתר ואתר.
הסתדרויות נשים מזרחי מקומיות בארץ ישראל

"הסתדרות נשים מזרחי" קמה בירושלים לאחר תום מלחמת העולם הראשונה. כנס ראשון התקיים בספטמבר 1919. בהסתדרות הורשו להשתתף: "צעירה מבת שבע עשרה ומעלה המתנהגת ברוח הדת והמסורת ומודה בתוכנית ההסדרות". החברות נדרשו לשקול את שקל המזרחי וכן לשלם דמי חברות להסתדרות. טרם הוחלט באותה העת האם ההסתדרות תחשב לסניף של תנועת המזרחי או לארגון עצמאי לצד המזרחי. ההסתדרות שאפה להקים סניפים בכל רחבי ארץ ישראל. בראש ההסתדרות הועמדה לאה זליגר שהתנגדה למתן זכות בחירה לנשים.
הסתדרות נשות מזרחי בארץ ישראל הייתה חלק בלתי נפרד מארגון "המזרחי" והזדהתה לחלוטין עם "ארגון הגברים", בהתאם לדבריה של הינדה אוסטרובסקי (המאירי) אשר הייתה למנהיגת ההסתדרות הנשית: ”אנחנו הנשים במושבה, נכנסות לאגודה המזרחי הציונית ונעבוד שכם אחד יחד עם האנשים לטובת בנין האומה על פי התורה והדת”.
עוד הצהירו הנשים בארץ ישראל: ”שאיפת הסתדרותינו היא אותה השאיפה של המזרחי העולמי: לכונן את קיומנו בארצנו על יסוד תורתנו הכתובה והמסורה... תעודתנו היא לעבוד בעד קיום קודשי ישראל וחיזוק רוח היהדות בין אמהות העם ובנותיו, חובתנו היא: לעורר גם בלבן את אהבת העם, התורה והארץ, כדי שתעזורנה גם הן להגשמתה של המגמה 'המזרחית': תחיית עם ישראל בארץ ישראל על פי תורת ישראל”
במרץ 1922 קיימו ראשי הסתדרות נשים מזרחי, זליגר ושנפלד, כינסי יסוד של סניפים ביפו ובפתח תקווה. ביפו היו הפעילות המרכזיות: מיזל, כהנא, ציזלינג ולאה קוק. סלוה ריכמן יסדה סניף של ההסתדרות ביבנאל. במאי 1922 היו בהסתדרות כ-600 נשים.
הסתדרות הנשים פעלה בשנת 1922 להקים בית מלאכה לחלוצות ולצורך כך השיגה תרומות של מכונות תפירה מנשות המזרחי באמריקה ובגרמניה. כן פעלה ההסתדרות לסיוע לעניים ולעולים חדשים.
במרץ 1938 התקיים בחיפה כנס ליסוד אגודה של נשות המזרחי בעיר.
בשנת 1938 כללו פעולות נשות המזרחי בארץ ישראל פעולות מקומיות של קייטנות, מטבחים לצד בתי ספר דתיים עבור ילדי עניים וגני ילדים. כן הוקמו שלושה מוסדות בסיוע של נשות המזרחי באמריקה: בית צעירות מזרחי בתל אביב, בית צעירות מזרחי בירושלים ומשק הפועלות של הפועל המזרחי בגן מגד.
מרכז אמן

בשנת 1940, הוקם "אמן" - "מרכז ארגוני נשי מזרחי בארץ ישראל" בעזרתה של הרבנית שרה הרצוג. הארגון קם על מנת לאחד כוחות ולכלול את כל הקבוצות והמוסדות של הנשים הדתיות "מזרחיות" בארץ ישראל. מרכז הארגון התאסף לראשונה בתל אביב באפריל 1940. בכינוסים שנתיים דיווחו הנציגות על פעילויותיהן כל אחת במקומה והביעו עמדות בשאלות השעה.
הערות שוליים

↑  לקראת הועידה, המזרחי, 19 במרץ 1919
↑  הועידות הגליליות של המזרחי, המזרחי, 11 באפריל 1919
↑  ירושלים יום יום, הסתדרות נשים מזרחי, דואר היום, 15 בספטמבר 1919
↑  ירושלים יום יום, הסתדרות נשים מזרחי, דואר היום, 17 בספטמבר 1919
↑  הסתדרות של נשים מזרחי, דואר היום, 18 בספטמבר 1919
↑  ירושלים יום יום, הרצאת הגברת זליגר, דואר היום, 27 באוקטובר 1919
↑  דבריה של הינדה אוסטרובסקי באספתו הראשונה של הסתדרות נשי מזרחי בארץ ישראל בא' באב תרע"ח (10.7.1918) מתוך: לילך רוזנברג-פרידמן, "שורשיו של ארגון נשים ציוניות-דתיות "אמונה"-סקירה היסטורית", מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת אמונה, עורכת לילך רוזנברג-פרידמן, ירושלים 2006 עמ': 16.
↑  מדבריה של לאה זליגר, מתוך: לילך רוזנברג-פרידמן, "שורשיו של ארגון נשים ציוניות-דתיות "אמונה"-סקירה היסטורית", מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת אמונה, עורכת לילך רוזנברג-פרידמן, ירושלים 2006 עמ': 16.
↑  בהסתדרות נשים מזרחי, דואר היום, 8 במרץ 1922
↑  הסתדרות נשים מזרחי בארץ ישראל, המזרחי, 11 באפריל 1922
↑  הסתדרות נשים מזרחי, דואר היום, 22 במאי 1922
↑  בהסתדרות נשים מזרחי, דואר היום, 18 באוקטובר 1922
↑  בהסדתרות נשים מזרחי, דואר היום, 27 באפריל 1927
↑  ליסוד ארגון נשים מזרחי, הצופה, 9 במרץ 1938
↑  מסיבת הסתדרות נשים מזרחי, הצופה, 23 באפריל 1939
↑  מה פועלת האשה הדתית בארץ ישראל, הצופה, 7 בפברואר 1938
↑  נשי מזרחי ופעולותיהן, הצופה, 17 במאי 1942
↑  הסתדרות ארצית של נשי המזרחי, הצופה, 25 בפברואר 1940
↑  באספת המרכז של ארגוני נשים מזרחי, הצופה, 7 באפריל 1940
↑  המושב הרביעי של אירגוני נשים מזרחי אמן, הצופה, 12 ביולי 1943
↑  כינוס חמישי של התאחדות נשים מזרחי אמן, הצופה, 3 באוגוסט 1945
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312855305171
בטיספילד

| --- | --- |

כנסיית בטיספילד
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  רקסהאם
 קואורדינטות:  52°54′49″N 2°48′20″W﻿ / ﻿52.9136°N 2.8055°W﻿ / 52.9136; -2.8055 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיבטיספילד(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיבטיספילד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בֶּטיסְפילד (באנגלית: Bettisfield; בוולשית: Llys Bedydd) הוא כפר קטן במחוז רקסהאם שבוויילס, סמוך לגבול עם מחוז שרופשייר שבאנגליה.
בכפר 150 בתי מגורים, אך אין בו שירותים ציבוריים, לרבות חנויות, דואר או פאבים. בכל זאת קיימים בכפר כנסייה ושירות להשכרת סירות, היות שהכפר שוכן בקרבת תעלת לנגולן (Llangollen Canal). תעלה זו נחפרה בתחילת המאה התשע עשרה למטרות מסחריות, כגון העברת סחורות ממקום אחד למשנהו. התעלה הוסבה למטרות תיירותיות לאחר שיצאה מכלל שימוש במרוצת השנים. בכפר הייתה אף תחנת רכבת פעילה, שנפתחה ב-1863 אך נסגרה ב-1965 משיקולים כלכליים. מצפון-מזרח לכפר נמצא אזור ביצות, שהוכרז כשמורת טבע בשנת 1996.
אנדרטת המלחמה בבטיספילד מציינת את התושבים המקומיים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה עומדת בשטח כנסיית הקהילה הקדושה של סנט ג'ון, שהיא כנסיית הקהילה של בטיספילד.
ב"ספר יום הדין", מפקד אוכלוסין שנערך באנגליה בשנת 1086, מצוין כי בכפר היו 28 משקי בית; על כן נאלצו תושבי הכפר להעניק ללורד המקומי שבע יחידות מס, מה שנחשב לסכום לא מבוטל במונחי הימים ההם.
הערות שוליים

↑  אתר הכפר בטיספילד
↑  War Memorials, Bettisfield
Llys Bedydd
↑  פרופיל הכפר בטיספילד באתר ספר יום הדין
ערך זה הוא קצרמרבנושא ויילס ובנושא יישובים בממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית העירייה החדש של הנובר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין עירייה 
 כתובת:  Trammplatz 2, 30159 Hannover 
 מיקום:  הנובר
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1913
 תאריך פתיחה רשמי:  20 ביוני 1913 
 אדריכל:  Hermann Eggert, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אקלקטית 
 
 קואורדינטות:  52°22′02″N 9°44′14″E﻿ / ﻿52.367248866949°N 9.7373552805298°E﻿ / 52.367248866949; 9.7373552805298
  (למפת הנובר מוגדלת) בית העירייה החדש של הנובר(למפת הנובר רגילה) בית העירייה החדש של הנובר
 
בית העירייה החדש של הנובר
מראה לילי
הלובי של בית העירייה החדש של הנובר
בית העירייה החדש של הנובר (בגרמנית: Neues Rathaus) הוא בית העירייה של העיר הנובר שבמדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. הבניין נבנה במשך 12 שנים בתקופתו של וילהלם השני, ונפתח לציבור ב-20 ביולי 1913. זהו בניין מפואר דמוי טירה הבנוי בסגנון אקלקטי. הוא שוכן בקצה הדרומי של העיר הפנימית, מחוץ למרכז ההיסטורי של העיר.
היסטוריה

עלות בניית הבניין הייתה 10 מיליון מרק. האדריכלים של הבניין, הרמן אגרט וגוסטב הלמהובר, הקימו אותו מ-6,026 אריחי אשור. הרחבה שלפני הבניין נקראת כיכר טראם כהוקרה לזכרו של מנכ"ל העיר באותה תקופה, היינריך טראם. מעת פתיחתו החליף הבניין את בניין העירייה הישן, ארמון ונגנהיים (Wangenheimpalais).
בתקופת מלחמת העולם השנייה, ניזוק הבניין קשות מהפצצות בעלות הברית. לאחר המלחמה, בשנת 1946, הוכרזה הקמתה המחודשת של מדינת סקסוניה התחתונה בבניין.
גובה כיפתו של הבניין, עם מרפסת התצפית שבה מתנשאים לגובה של כמעט 100 מטרים. המעלית בבניין היא ייחודית ואין דומה לה באירופה, ייחודה נובע מכך שמסלולה הוא מקושת, כלומר פרבולי. המעלית מתוארת לעיתים קרובות, באופן שגוי, כמעלית משופעת, ומרבים להשוותה למעליות במגדל אייפל, שלמעשה נוסעות באלכסון, ללא שינוי בנטייתן במהלך הנסיעה. המעלית מטפסת בפיר המעלית בזווית של 17°, עד לחלקה העליון של הכיפה. ביום בהיר ניתן לראות מנקודה זו את הרי הארץ.
המעלית הוקמה בשנת 1913. עקב מזג האוויר, המעלית המקורית יצאה מכלל שימוש במהלך החצי הקר של השנה. בבניין קיים גרם מדרגות ספירלי, שמוביל מהיציאה מהמעלית אל קומת התצפית. מעל 90,000 איש ביקרו במגדל בשנת 2005. מעלית חדשה, במקום המקורית הותקנה בחורף שנת 2007/8. בקומת הכניסה ישנם ארבעה מודלים של העיר, המיטיבים לתאר את התפתחות העיר לאורך השנים.
לקריאה נוספת

Wolfgang Steinweg: Das Rathaus in Hannover. Von der Kaiserzeit bis in die Gegenwart. Schlüter, Hanover 1988, ISBN 3-87706-287-3 (בגרמנית)
אשליית התדירות

אשליית התדירות (באנגלית: Frequency illusion) או אפקט באדר-מיינהוף היא הטיה קוגניטיבית שבה אדם מבחין במושג, מילה או מוצר מסוים בתדירות גבוהה יותר לאחר התוודעותו אליו. תופעה זו נובעת מהתהליך הפסיכולוגי של חשיבה סלקטיבית והטיית האישוש.
התופעה נקראת גם אפקט באדר-מיינהוף על שמה של כנופיית באדר מיינהוף. השם הוטבע בשנת 1994 בעקבות מכתב לעיתון St. Paul Pioneer Press היוצא לאור במינסוטה. המכתב מתאר כיצד, לאחר שהזכיר פעם אחת את שמה של קבוצת הטרור הגרמנית באדר–מיינהוף, הכותב החל להבחין באזכורים תכופים שלה. בעקבות המכתב קוראים אחרים שיתפו את החוויות שלהם מהתופעה, מה שהוביל אותה לזכות בהכרה. רק ב-2005, כשהפרופסור לבלשנות ארנולד זוויקי כתב על ההשפעה הזו בבלוג שלו, נטבע השם "אשליית התדירות".
דוגמאות

האפקט הפסיכולוגי עשוי להופיע בשלל מצבים. לדוגמה: אנשים קונים מכונית חדשה הרואים פתאום את אותה המכונית בכל מקום, נשים בהריון שמרגישות פתאום שכולן סביבן בהריון (גם מחוץ לחוג ההכנה ללידה), או חיילים שזה עתה התגייסו ששמים לב לחיילים רבים ברחוב.
סיבות

לטענת זוויקי, שתי הסיבות המרכזיות לאשליית התדירות הן חשיבה סלקטיבית והטיית האישוש. חשיבה סלקטיבית היא הנטייה הלא מודעת לסנן ולהתמקד במידע מסוים תוך התעלמות מגירויים אחרים, והטיית האישוש גורמת למוח לחפש רק ראיות המאשרות את אמונותיו או השערותיו, תוך התעלמות מראיות סותרות.
ההטיות הקוגניטיביות הללו גורמות לאשליית התדירות כמו גם לאשליות נוספות, כגון כשלי קבוצת פנים וקבוצת חוץ, או אשליית הטריות שבה אדם מאמין שדבר מסוים התחיל לאחרונה, רק בגלל שהוא עצמו שם לב אליו לאחרונה.
הערות שוליים

↑  Sunday Bulletin Board: `I have dubbed it The Baader-Meinhof Phenomenon’, Twin Cities, ‏1994-10-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  ארנולד זוויקי, "בין ד"'ר שפה לביני" (באנגלית)
↑  ארנולד זוויקי, Why are we so illuded?
באנאט טמשוואר

באנאט טמשוואר, מחוז המלוכה ההבסבורגי בשנים 1718–1739
באנאט טמשוואר, מחוז המלוכה ההבסבורגי בשנים 1739–1751
באנא טמשוואר בשנים 1751–1778
באנאט טמשוואר או בנאט טמש היה מחוז הבסבורגי שהתקיים בין השנים 1718–1778. הוא היה ממוקם באזור של באנאט של ימינו, אשר נקרא על שם מחוז זה. הפרובינציה בוטלה בשנת 1778 ובשנה שלאחר מכן שולבה בממלכת הונגריה ההבסבורגית.
היסטוריה

לפני הקמת מחוז הבסבורג התקיימו כמה גופים נוספים באזור באנאט, ביניהם: מחוז גלאד (המאה ה-9), נפת אחטום (המאה ה-11), ממלכת הונגריה מימי הביניים (המאה ה-11 - המאה ה-16) ואחד ממחוזות הגבול שלה באנות סוורין (משנת 1233 עד המאה ה-16), הפרובינציה העות'מאנית בשם איילט טמשוואר (1552–1716), והבאנאט של לוגוש וקאראנסבש בנסיכות טרנסילבניה (המאה ה-16–המאה ה-17), שהייתה תחת עליונות האימפריה העות'מאנית כולה.
למרות שאחרי המלחמה האוסטרו-עות'מאנית (1683–1697) ולפני שלום קרלוביץ (1699) רוב חלקי באנאט נשלטו זמנית על ידי כוחותיו של הנסיך אויגן מסבויה; כתוצאה מההסכם, הריבונות העות'מאנית הוכרה על פני האזור של מבצר טמשוואר. עם זאת, כתוצאה ממלחמת הירושה הספרדית ומלחמת העצמאות ראקוצי נטו ההבסבורגים להפנות את תשומת ליבם למקום אחר בארצם, ולא היה שום ניסיון מצידם להשיג שטחים מהעות'מאנים עד 1710.
במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718), כבש הנסיך אויגן מסבויה את אזור הבאנאט מהאימפריה העות'מאנית, וכיבושיו הוכרו בשלום פוז'ארוואץ (1718). המלוכה ההבסבורגית הקימה אז אזור אדמיניסטרטיבי צבאי חדש בשם באנאט טמשוואר. בירת המחוז הפכה לטמשוואר. הפרובינציה נשארה תחת הממשל הצבאי עד 1751 כאשר הונהג הממשל האזרחי בחלקים הצפוניים של האזור על ידי הקיסרית מריה תרזה מאוסטריה.
משנת 1718 עד 1739 כלל באנאט טמשוואר לא רק את אזור הבאנאט, אלא גם חלקים ממזרח סרביה של ימינו לאורך הגדה הדרומית של נהר הדנובה. בעקבות חוזה בלגרד (אנ') (1739) חזרו אזורים לאורך הגדה הדרומית של הדנובה לשליטה עות'מאנית. בשנת 1751, החלקים הדרומיים של באנאט לא נכללו במחוז והגבול הצבאי הבאנאטי הוקם באזור זה.
באנאט טמשוואר בוטל ב-6 ביוני 1778, וב-23 באפריל 1779 הוא שולב בממלכת הונגריה ההבסבורגית, בעוד שטחה לשעבר חולק לשלושה מחוזות: טורונטאל, טמס וקראסו-סארני. החלק הדרומי של אזור באנאט, שהיה חלק מהבאנאט של טמשוואר עד 1751, נשאר חלק מהגבול הצבאי (באנאט קראינה) עד 1873.
אוכלוסייה

המחוז היה אמור להתאכלס מחדש לאחר הכיבוש ההבסבורגי מכיוון שהיה בו צפיפות אוכלוסין נמוכה מאחר שהשטח סבל מצרות רבות מהמלחמות הקודמות. צפיפות האוכלוסייה הייתה מהנמוכות באירופה; כמה חוקרים טוענים שזה היה בסביבות אדם אחד / קילומטרים רבועים. על פי מפקד האוכלוסין הראשון שנערך על ידי רשויות הצבא ההבסבורגי, אוכלוסיית באנאט מנתה כ-20,000 תושבים, בעיקר הסרבים. האוכלוסייה המוסלמית לשעבר בבאנאט עזבה את האזור מיד לפני הכיבוש ההבסבורגי ובמהלכו. צפיפות האוכלוסייה הנמוכה הביאה להתאכלסות השטח מחדש על ידי משפחות גרמניות שבאו מארצות אוסטריה ודרום גרמניה, רומנים הגיעו מוולאכיה וטרנסילבניה, סלובקים מהצפון, ועל ידי פליטים סרבים מהאימפריה העות'מאנית, בעוד כמה סרבים הגיעו לאזור מאזורים אחרים של המלוכה ההבסבורגית. ההתיישבות של קבוצות אתניות שונות באזור נמשכה עד תחילת המאה ה-19. הממשלה ארגנה מחוזות רגימנטליים שבהם הייתה אוכלוסייה סרבית בעיקר עם זכויות מיוחדות בתמורה להגנה על הגבולות. האזור איבד גם את אוכלוסייתו ההונגרית במאה ה-16, אך ההונגרים לא הורשו לחזור עד שנות ה-40 של המאה ה-18, מכיוון שההבסבורגים ראו בהם "לא מהימנים מבחינה פוליטית". לפיכך, ההונגרים נעדרו כמעט לחלוטין מהבאנאט במחצית הראשונה של המאה ה-18. לאחר קבלת האישור הגיעו מתיישבים הונגרים מאזורים שונים בממלכה (בעיקר מטרנסדנוביה, מחוז צ'ונגראד ומחוזות יאש וקון).
על פי נתונים משנת 1774, אוכלוסיית הבאנאט של טמשוואר הורכבה מ:
רומנים = 220,000
סרבים ויוונים = 100,000
גרמנים = 53,000
הונגרים ובולגרים = 2,400
יהודים = 340
המפקד הרשמי הראשון נעשה בתקופת שלטונו של יוזף השני, מסוף המאה ה-18. הוא הראה רוב רומני במזרח, סרבי במערב, והרבה אוכלוסיות גרמניות באזור כולו.
הערות שוליים

↑  WHKMLA : History of the Banat, 1718-1778, www.zum.de
↑  http://keptar.niif.hu/000500/000586/magyaro-honf-terkep_nagykep.jpg
↑  http://www.euratlas.net/history/europe/1000/index.html
↑  Dov Ronen, Anton Pelinka: The challenge of ethnic conflict, democracy and self-determination in Central Europe, Frank Cass & Co. Ltd., Great Britain, 1998, page 18
1 2 3  Károly Kocsis, Eszter Kocsisné Hodosi, Ethnic Geography of the Hungarian Minority on the Carpathian Basin, Simon Publications LLC, 1998, pp 140 -141
↑  Károly Kocsis, Eszter Kocsisné Hodosi: Ethnic Geography of the Hungarian Minority on the Carpathian Basin, Simon Publications LLC, 1998, page 140
↑  Miodrag Milin, Vekovima zajedno (Iz istorije srpsko-rumunskih odnosa), Temišvar, 1995.
אמרל (חברה)

| --- | --- |
Amarel
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  משלימים אותך
 תקופת הפעילות:  אפריל 2004 – הווה (כ־20 שנה)
 חברת אם:  רפאל
 חברות בנות:  אמרל הנדסה AES
 מיקום המטה:  תל אביב
 מנכ"ל:  אמיר ואריאל מולד
 עובדים:  מעל ל-800 (2018)
  
 http://www.amarel.net/
 
חברת אמרל מספקת שירותים מקצועיים לתעשיות יצרניות בארץ ובעולם. החברה הוקמה בשנת 2004 על ידי אמיר ואריאל מולד והחל משנת 2015 החברה הפכה להיות חברת בת של רפאל. לאמרל חברת בת משלה: אמרל הנדסה AES, אשר הוקמה בשנת 2013. חברת אמרל מעניקה שירותים משלימים במגוון רחב של תחומים: ניסויים ותפעול, תיעוד הנדסי, כתיבה טכנית, פיתוח הדרכה, אימון ומאמנים, אחזקה, הטמעה ומערכות מידע.
חטיבות ותחומי עיסוק > ניסויים ותפעול

תחום ניסויים ותפעול הוקם בשנת 2011 ומהווה מוקד ידע בעולמות הניהול וייעוץ מקצועי לניסויים. במרוצת השנים התחום התרחב ומציע כיום חבילת שירותים מקיפה עבור לקוחות במגזר הביטחוני והאזרחי, בישראל ומחוצה לה: תכנון וייעוץ הנדסי לניסויים, ניהול והפעלת אתרי ניסוי, אינטגרציית מערכות, שירותי הדגמות ותצוגות יכולות.
חטיבות ותחומי עיסוק > תיעוד הנדסי

מוקד התיעוד ההנדסי של אמרל הוא מהגדולים בארץ, ומונה כיום למעלה מ־80 עובדים. המוקד מהווה יחידה מקצועית מתווכת בין פיתוח וייצור, ועוסק בשלושה עולמות תוכן מרכזיים:
פיתוח תיקי הרכבה
כעזר תכנוני
תיעוד ושימור ידע לצרכים לוגיסטיים בקווי ייצור
חטיבות ותחומי עיסוק > כתיבה טכנית

מוקד הכתיבה הטכנית של אמרל מונה למעלה מ־30 עובדים, ביניהם מנהלי פרויקטים, מנהלי ומובילי איכות, כתבים טכניים מקצועיים, גרפיקאים ועורכים לשוניים. העבודה מתבצעת עם תעשיות פיתוח תוכנה וחומרה, הנדסת מכונות ורובוטיקה, אלקטרוניקה וחשמל, תקשורת ועוד. המוקד מתמחה בכתיבה על פי תקן בינ"ל, ובעריכה של ספרות מקצועית למערכות מורכבות באיכות גבוהה ובתחומים מגוונים:
אחזקה לכל דרגי האחזקה
איתור ותפעול תקלות
תיאור מערכת
שרטוטים
צב"דים (ציוד בדיקה)
חטיבות ותחומי עיסוק > פיתוח הדרכה

מחלקת פיתוח ההדרכה החלה את פעילותה בשנת 2010, ומאז מפתחת הדרכה תוך שימוש בחדשנות טכנולוגית רלוונטית במגוון רחב מאוד של פרויקטי הדרכה בעולמות תוכן שונים. מחלקת פיתוח ההדרכה מספקת ללקוחותיה מגוון רחב של תוצרים החל ממוצרי פיתוח הדרכה קלאסיים, דרך הפקת סרטונים ואנימציות, ועד מוצרים וירטואליים, הדרכה מבוססת משחוק, עולמות של מציאות רבודה והקמת חדר בריחה לימודיים.
חטיבות ותחומי עיסוק > אימון ומאמנים

תחום אימון ומאמנים פועל בשוק הביטחוני והאזרחי בישראל ומחוצה לה מאז שנת 2004.
התחום מספק שירותים מקצועיים ליחידות צבאיות, תעשיות ביטחוניות וגופים אזרחיים בעולם האימון המבוסס טכנולוגיות למידה מתקדמות – מרכזי הדרכה וסימולציה, תרגילי שטח דו-צדדי ואש חיה, ומסייע ללקוחותיו ביצירת, שמירת והעצמת כשירויות מקצועיות ברמת הפרט וברמת מסגרות רחבות היקף.
חטיבות ותחומי עיסוק > אחזקה

המחלקה מספקת שירותי אחזקה, תחזוקה ותמיכה טכנית למערכות מורכבות, עבור לקוחות במגזר הביטחוני והאזרחי בישראל ומחוצה לה. עובדי המחלקה הם מהנדסי מכונות, הנדסאים וטכנאים בעלי רקע אחזקתי ותפעולי, וניסיון מעשי עשיר ומגוון.
המחלקה מתמחה בניתוח צרכים והגדרת מדיניות אחזקה ותחזוקה למערכות, לרבות יישום בפועל. הצוותים מספקים שירותי תמיכה מקצועיים מרמת השדה והשטח ועד לרמת המעבדה, לצורך שמירה על רצף הפעילות התקין של המוצר כולל ניוד, אחסנה וניפוק של חלקי חילוף.
בנוסף, מפעילה המחלקה שירותי אחזקה למערכות ולציוד בדיקה בתחומי: פנאומטיקה ומכניקה, אופטיקה ואלקטרוניקה, אלקטרואופטיקה ועוד.
חטיבות ותחומי עיסוק > הטמעה

מחלקת הטמעה והדרכה מתמחה בהובלת תהליכי הטמעה למערכות מורכבות עבור לקוחות בארץ ובעולם. פעילות המחלקה מתבססת על ניסיון מקצועי רב, ועל תפיסות ומתודולוגיות עבודה ייחודיות שפותחו עם השנים, וכוללות בין היתר: תהליכי אפיון והגדרת צרכים, ניתוח כשירויות ומיומנויות נדרשות, הגדרות תפקיד, למידת מערכות והתאמתן לצורכי לקוח (קסטומיזציה), הפקת תוצרי הדרכה וחניכה קלאסיים ומתקדמים, ומתן היזון חוזר מקצועי ליצרן ולתהליכי הפיתוח.
חטיבות ותחומי עיסוק > מערכות מידע

מחלקת מערכות מידע של אמרל מספקת שירותי מומחים לניהול, הקמה ותחזוקה של תשתיות מחשוב מתקדמות ומערכות מידע, בישראל ומחוצה לה. במחלקה מועסקים אנשי תוכנה, מהנדסי תעשייה וניהול, מהנדסים והנדסאים בתחומי החשמל והאלקטרוניקה, בוגרי מדעי המחשב וקורסי ממר"מ.
המחלקה מתמחה במתן ייעוץ מקצועי לתכנון והקמת תשתיות מחשבים ותקשורת בסביבה פיזית ווירטואלית, כולל מתן שירותי מיגרציה ותמיכה ואחזקה בענן פרטי וציבורי (כולל גיבוי, אחסון ושרידות), תכנון והפעלת מוקדי HELPDESK, תמיכה במשתמשי קצה – PC, תחזוקת תוכנה וחומרה ופיתוח תשתיות.
אמרל הנדסה AES

בשנת 2013 הוקמה חברת "אמרל הנדסה" כחברת בת לאמרל והיא מתמחה בפיתוח מערכות אלקטרוניות במכשור רפואי, חקלאי וצבאי. לחברה התמחות במיזעור.
ראו גם

רפאל
אלביט מערכות
לקריאה נוספת

רפאל מכרה מערכת מודיעין למשטרה במקסיקו, IsraDefence, 2019
יואב זיתון, עם רחפנים וחמ"ל: האזרחים שהפכו לפלוגת חיזבאללה בתרגיל צה"ל, באתר ynet, 6 במרץ 2018
Amarel Glassdor - אתר GlassDoor
ארמניה המשגשגת

| --- | --- |
 מדינה:  ארמניה 
 מנהיגים:  Gagik Tsarukyan 
 תקופת הפעילות:  30 באפריל 2004 – הווה (20 שנה) 
 אידאולוגיות:  שמרנות, רוסופיליה, ליברליזם כלכלי, אירוסקפטיות 
 מטה:  ארמניה ירוואן, ארמניה
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין 
 ארגונים בינלאומיים:  ברית השמרנים והרפורמיסטים האירופים 
 צבעים רשמיים:    תכלת
 נציגויות בפרלמנטים
 האספה הלאומית של ארמניה:  26 / 132
 
 bhk.am
 
מפלגת ארמניה המשגשגת (בארמנית: Բարգավաճ Հայաստան կուսակցություն, בקיצור ԲՀԿ), היא מפלגה פוליטית בארמניה. היא נוסדה על ידי איש העסקים גאגיק צארוקיאן ב-30 אפריל 2004, כאשר נערך הקונגרס המייסד של המפלגה.
נשיא ארמניה השני רוברט קוצ'ריאן סייע להקמת המפלגה (יש הטוענים שקוצ'ריאן עצמו ייסד אותה). השפעתו של קוצ'ריאן ותפקידו במפלגה, היה נושא לדיון. ב-2012 "רוב האנליסטים" האמינו שקוצ'ריאן היה "מעורב מקרוב בענייני המפלגה" וכמה אף טענו שקוצ'ריאן הוא מנהיג המפלגה בפועל, בעוד אחרים סירבו להאמין כי יש לו השפעה כלשהי על ענייני המפלגה.
בסיס הכוח

על פי הסוציולוג קארן סרגסיאן בסיס הכוח של המפלגה הוא, במידה רבה, באזורים בהן מתגוררת אוכלוסייה כפרית. מחוז קוטאיק נחשב למעוזה. במהלך הבחירות הפרלמנטריות בשנת 2012 ארמניה המשגשגת הפכה למפלגה הגדולה ביותר וזכתה בכ-47.5% מהקולות באותו מחוז, הרבה מעל הממוצע הארצי שעמד על 30%. בעוד במחוז הבחירה ה-28, שכלל את העיר אבוביאן ובמספר כפרים סמוכים, זכתה המפלגה ב-71% מהקולות.
תוצאות הבחירות > הבחירות לפרלמנט

| שנה | מפלגה> קולות | מפלגה> % | מפלגה> מושבים | סך הכל במחוז | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 |  204,483 |  15.1% |  18 /90 |  8 /41 |  26 /131 | מפלגה חדשה |
| 2012 |  454,673 |  30.12% |  28 /90 |  9 /41 |  37 /131 |  11 |
| 2017 |  428,965 |  27.35% |  31 /105 |  |  31 /105 |  6 |