stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנאת ישראל בעולם היווני-רומי
לקריאה נוספת

מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"א 1991. חלק חמישי: היהודים בספרות היוונית והרומית; אהדה ושנאת ישראל, עמ' 415–568.
מנחם שטרן, "שנאת ישראל ברומא", בתוך: שנאת ישראל לדורותיה (עורך: שמואל אלמוג), מרכז זלמן שזר, 1980.
מנחם שטרן, "נבואה מצרית-יוונית והמסורת על גירוש היהודים ממצרים בהיסטוריה של כאירמון", ציון, כרך כח חוברת ג-ד, תשכ"ג, עמ' 223–227.
מנחם שטרן, "אהדה ליהדות בחוגי סנאטורים רומיים בתקופת הקיסרות הקדומה", ציון, כרך כט חוברת ג-ד, תשכ"ד, עמ' 155–167.
מנחם שטרן, "גירושי היהודים מרומא בזמן העתיק", ציון, כרך מד, תשל"ט, עמ' 1–27.
צבי יעבץ, אז ועתה - שנאת ישראל בעת העתיקה: מחקרים, מסות הרצאות, הוצאת דביר, 2002.
פטר שפר, יודופוביה: גישות כלפי היהודים בעולם העתיק, ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, הוצאת הקיבוץ המאוחד; מאנגלית: להד לזר, 2010.
אריק ס. גרואן, גולה: יהודים בין יוונים ורומאים, תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, 2004.
רנה נהר–ברנהיים, "העלילה שהיהודים עובדים לחמור בימי יוון ורומא", ציון, כרך כח חוברת א-ב, תשכ"ג 1963, עמ' 106–116.
דוד רוקח, "הגיור היהודי בעת העתיקה להלכה ולמעשה", בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא ועולמו, כרך מ חוברת ב, טבת-אדר, תשנ"ה. עמ' 135–152.
איוור לודלם, "אלוהי משה אצל סטראבון", תרביץ, כרך סו חוברת ג, ניסן–סיוון תשנ"ז. עמ' 337–349.
ישראל שצמן, "החשמונאים בהיסטוריוגרפיה היוונית-הרומית", ציון, כרך נז חוברת א, תשנ"ב, עמ' 5–64.
י. היינמן, "היהדות בעיני העולם העתיק", ציון, כרך ד חוברת ד, תרצ"ט, עמ' 269–293.
דבורה גילולה, "הלצות על יהודים בספרות הרומית", מחקרי ירושלים בפולקלור היהודי, תשמ"ו, עמ' 7–37.
בצלאל בר כוכבא, "'היהדות של משה' והיהדות של ימי הבית השני האתנוגרפיה היהודית של סטראבון", תרביץ, כרך סו חוברת ג, ניסן–סיוון, תשנ"ז, עמ' 297–336.
בצלאל בר כוכבא, "לקסיקון היישובים של מנסאס איש פטרה: על העיר האדומית אדורים וגניבת ראש החמור מן המקדש בירושלים", תרביץ, כרך עג חוברת ד, תמוז–אלול, תשס"ד, עמ' 517–554.
בצלאל בר כוכבא, "עלילת הדם ההלניסטית תוכנה, מקורותיה וגלגוליה", תרביץ, כרך סה חוברת ג, ניסן–סיוון, תשנ"ו, 347–374.
בצלאל בר כוכבא, "ליסימכוס איש אלכסנדריה והגרסאות העוינות ליציאת מצרים", תרביץ, כרך סט חוברת ד, תמוז–אלול, תש"ס, עמ' 471–506.
בנימין איזק, "גילויי גזענות בעולם העתיק", זמנים: רבעון להיסטוריה, חורף 2005, עמ' 16–25.
בנימין איזק, "עמדות הרומאים כלפי היהודים והיהדות", ציון, כרך סו חוברת א, תשס"א, עמ' 41–72.
משה דוד הר, "תגובתם של חכמים לשנאת־ישראל בעולם ההלניסטי־הרומי", בתוך: שנאת ישראל לדורותיה, קובץ מאמרים, שמואל אלמוג (עורך), הוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים תש"ם 1980, עמ' 41–53.
Bickerman, E. J., Ritualmord und Eselskult : ein Beitrag zur Geschichte antiker Publizistik, Studies in Jewish and Christian History II (1980) 225–255
Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976.
Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature: The Hellenistic Period, University of California Press 2010, Part I, 6. The Diachronic Libels and Accusations (A): Mnaseas of Patara and the Origins and Development of the Ass Libel
Erich Stephen Gruen, Heritage and Hellenism: The Reinvention of Jewish Tradition, Berkeley, 1998
Erich Stephen Gruen, Diaspora: Jews amidst Greeks and Romans, Cambridge MA, 2002
ציור פנורמי

Harold Rex Interfectus Est – "המלך הרולד נהרג", סצנה מתוך שטיח באייה, מעין ציור פנורמי המתאר את אירועי קרב הייסטינגס
ציור פנורמי היא יצירת אמנות מסיבית וגדולה החושפת מבט רחב ומקיף של נושא מסוים, לעיתים קרובות נוף, קרב או אירוע היסטורי. הציורים הפנורמיים החלו לצבור פופולריות במאה ה-19 באירופה ובארצות הברית, מה שעורר התנגדות בקרב כמה מחברי תנועת השירה הרומנטית. מספר ציורים פנורמיים שרדו לתוך המאה ה-21 והם מוצגים לציבור גם כיום. בדרך כלל, ציורים פנורמיים המוצגים ברוטונדות מסוימות נועדו להיות כל כך מציאותיות עד כדי כך שהן עלולות להטעות את הצופה.
בסין, ציורים פנורמיים הם תת-קבוצה חשובה של ציורי גלילת ידיים (אנ'), כאשר כמה דוגמאות מפורסמות הן "לאורך הנהר בשעת פסטיבל צ'ינגמינג" ו"עשרת אלפים מיילים של נהר היאנגצה".
ראו גם

צילום פנורמי
פנורמה נעה
סינאורמה
הערות שוליים

↑  Panorama, Encyclopedia Britannica
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph727276
ניכוי (מההכנסה החייבת)

בחישוב מס הכנסה, ניכוי הוא הטבת מס הניתנת באמצעות הפחתת סכום הניכוי מההכנסה החייבת, ובכך מקטינה את סכום המס המחושב.
בישראל

הניכוי העיקרי הוא זה הניתן בהתאם לסעיף 47 לפקודת מס הכנסה בגין חיסכון בקופת גמל לעצמאים.
ניכוי נוסף, בהתאם לסעיף 47א לפקודה, ניתן לפנסיונר בפנסיה מוקדמת, בגובה 52% מדמי ביטוח לאומי שבהם הוא חייב.
סעיף 20 לחוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) מעניק ניכוי ממס הכנסה בגין תשלום מזונות לילד בוגר, שעל אף מאמציו אינו יכול לספק צרכיו מעבודה. הניכוי הוא בגובה סכום המזונות, אך לא יותר מערך שתי נקודות זיכוי לכל ילד.
לצד הטבת מס באמצעות ניכוי ניתנות הטבות מס גם באמצעות זיכוי, שהוא סכום המופחת מהמס שחושב. הניכויים והזיכויים מקטינים את סכום המס, אך הם נבדלים במידת השפעתם על המס אצל בעלי הכנסות גבוהות לעומת בעלי הכנסות נמוכות. גובהם של זיכויים רבים אינו תלוי בגובה ההכנסה, אלא במאפיינים אישיים של הנישום. כך, למשל, יינתנו שתי נקודות זיכוי לתושב ישראל גם אם משכורתו גבוהה וגם אם משכורתו נמוכה. משמעות האחידות היא שהשפעתו היחסית של הזיכוי גבוהה יותר ככל שהמשכורת נמוכה יותר. הניכויים נעשים מההכנסה ברוטו לפני חישוב המס, ולכן השפעתם גדלה ככל שגדלה ההכנסה. החיסכון במס שמושג בעקבות ניכוי נמצא ביחס ישר לגובה אחוז המס השולי של הנישום. כך, למשל, ניכוי של 100 ש"ח יקטין ב-45 ש"ח את המס של עובד שהאחוז השולי שלו 45%, אך יקטין ב-14 ש"ח בלבד את המס של עובד שהאחוז השולי שלו הוא 14%. הבדל זה הוביל להמלצתה של "ועדת בן-שחר" להמיר את שיטת הניכויים בשיטת הזיכויים.
בארצות הברית

בארצות הברית נהוגים ניכויים בגין הוצאות אחדות, בהן:
הוצאות רפואיות.
ריבית על הלוואה לרכישת דירה.
תרומה למוסד מזכה.
חיסכון פנסיוני.
ראו גם

הוצאה מותרת בניכוי
הערות שוליים

↑  ע"א 2704/99 משה מילשטיין נ' פקיד שומה תל אביב 1, ניתן ב־30 ביולי 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563364605171  LCCN: sh85132818  NARA: 10641807  NKC: ph119345
הצבת ארון

ארונו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד מוצב ברוטונדה של הקפיטול של ארצות הברית בוושינגטון, 2006
הצבת ארון (באנגלית: Lying in State וגם Lying in Repose ו-Lying in Honour) היא מנהג טקסי במדינות רבות, שבמסגרתו מוצב ארונו של אדם שמת באתר נבחר לפני הלווייתו של אדם זה, וזאת כמחווה של כבוד כלפי הנפטר. המונח מתייחס בדרך כלל להצבת ארונותיהם של אישים ידועים, הנעשית באתר ציבורי בעל זיקה אל אותו אדם.
מנהג נוסף הכרוך בהצבת ארון, אם כי איננו נוהג בכל המקרים שלו, הוא מעבר על פני הארון במקום בו הוצב, על ידי אבלים ואנשים המבקשים לחלוק כבוד למת.
המנהג

מנהג הצבת הארון נוהג במדינות רבות ולובש בהן צורות שונות. המשותף להצבת ארון בכל המדינות הוא:
הצבת ארונו של המת כאשר הוא סגור, או כשמיטת המת מכוסה, או הצבת הארון כשהוא פתוח ופני המת גלויים
הצבת הארון על הקרקע או על כן מוגבה
קישוט הארון וסביבתו בפרחים, דגלים ו/או סמלים אחרים
הצבת הארון במשך זמן מה - משעות אחדות ועד מספר ימים
משמר כבוד - צבאי או אחר - שוהה באופן רצוף לצד הארון.
בחלק מן המדינות קיים פרוטוקול טקסי, כתוב או מוסכם, הקובע את פרטי הצבת הארון והטקס סביבו על פי מעמדו של המת והתפקידים שמילא בחייו. ראשי מדינה בעבר או בהווה זוכים בדרך כלל בהצבת ארון, כמו גם אישים חשובים כראשי ממשלה. למדינות רבות יש אתרים ציבוריים קבועים המשמשים להצבת ארון - בדרך כלל בתחומי המוסדות הציבוריים הגבוהים של המדינה.
כאשר מורשה קהל לעבור על פני ארון, הוא עשוי להיות קהל מצומצם - בני משפחה וחברים - או רחב יותר, עד כדי מתן אפשרות לקהל הרחב לעבור על פניו.
דוגמאות להצבת ארון

בארצות הברית:
ארונות נשיאי ארצות הברית שמתו מוצבים ברוטונדה של הקפיטול בוושינגטון והציבור עובר על פניהם. ארונותיהם של נשיאים שמתו במהלך כהונתם הוצבו קודם לכן בחדר המזרחי בבית הלבן.
הכבוד של הצבת ארון ברוטונדה של הקפיטול בארצות הברית ניתן בנוסף לנשיאים רק לחברי הקונגרס ולמספר קטן של אישים אחרים, ביניהם האדריכל פייר שארל ל'אנפן, גנרל ג'ון פרשינג, גנרל דאגלס מקארתור, ראש ה-FBI לשעבר ג'ון אדגר הובר, פעילת זכויות האדם רוזה פארקס, והכומר בילי גרהאם. גם ארונות החיילים האלמונים של ארצות הברית מארבע מלחמות במאה העשרים זכו לכך, וכן ארונותיהם של שניים משומרי הקפיטול שנהרגו בעת מילוי תפקידם
ארונות שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית מוצבים בבניין בית המשפט
ארונותיהם של אישים נכבדים הוצבו בבנייני ציבור ברחבי ארצות הברית. כך, ארונו של הסנאטור דניאל אינווי הוצב בקפיטול של מדינת הוואי
1948 - ארונו הפתוח של שחקן הבייסבול בייב רות' הוצב במשך יומיים ביאנקי סטדיום בניו יורק. 77 אלף איש עברו על פניו.
2009 - ארונו של הסנאטור אדוארד קנדי הוצב בספרייה הנשיאותית על שם ג'ון קנדי בבוסטון, ואלפים עברו על פניו
בבריטניה:
1952 - ארונו של המלך ג'ורג' השישי הוצב במשך יומיים בכנסיית מריה מגדלנה הקדושה (אנ') בסאנדרינגהאם שבנורפוק ולאחר מכן הוצב במשך ארבעה ימים באולם וסטמינסטר שבארמון וסטמינסטר בלונדון
1965 - ארונו של ראש ממשלת בריטניה לשעבר וינסטון צ'רצ'יל הוצב במשך שלושה ימים באולם וסטמינסטר
1997 - ארונה של דיאנה, הנסיכה מוויילס, הוצב במשך חמישה ימים בקפלה המלכותית בארמון סנט ג'יימס בלונדון
2022 - ארונה של אליזבת השנייה הוצב במשך ארבעה ימים באולם וסטמינסטר.
בקנדה מוצבים ארונותיהם של המושלים הכלליים וראשי הממשלה בבניין הפרלמנט באוטווה
1924 - גופתו של ולדימיר איליץ' לנין, שליט ברית המועצות, הוצבה במשך שלושה ימים בבית האיגודים המקצועיים במוסקבה. ב-1953 הוצבה שם גם גופתו של יוסיף סטלין
1980 - ארונו של יוסיפ ברוז טיטו, שליט יוגוסלביה, הוצב בבית הפרלמנט הפדרלי בבלגרד
2013 - ארונו של נלסון מנדלה, נשיא דרום אפריקה לשעבר, הוצב במשך שלושה ימים בבתי האיגודים, בית הממשלה בעיר פרטוריה. אלפים עברו על פני הארון
גופותיהם של אפיפיורים שמתו מוצבות במשך מספר ימים בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא
דוגמאות להצבת ארון > בישראל

1949 - ארונו של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל, שהועלה לקבורה בישראל, הוצב בכיכר הכנסת, בסמוך למשכן הכנסת הזמני בתל אביב במשך כ-12 שעות. כ-200 אלף איש עברו על פניו. לאחר מכן הוסע הארון לירושלים, שם הוצב ברחבת המוסדות הלאומיים במשך מספר שעות.
1950 - ארונה של הצנחנית חנה סנש הוצב בבית הקרוי על שמה בקיבוץ שדות ים
1964 - ארונותיהם של זאב ז'בוטינסקי ואשתו יוענה, שהועלו לקבורה בישראל, הוצבו בכיכר הרברט סמואל בתל אביב במשך כיום, וכ-200 אלף איש עברו על פניהם
1969 - ארונו של ראש הממשלה לוי אשכול הוצב למשך יום אחד ברחבת משכן הכנסת והקהל הרחב עבר על פניו
1995 - ארונו של ראש הממשלה יצחק רבין הוצב לאחר הירצחו למשך יממה ברחבת הכנסת. אלפי אזרחים עברו על פני הארון, ורבים מהם הביאו עמם פרחים וחפצים אחרים שהונחו בקרבתו.
2006 - ארונה של שושנה דמארי, הזמרת, והשחקנית וכלת פרס ישראל לשנת 1988 שזכתה לכינוי "מלכת הזמר העברי", הוצב בתיאטרון הקאמרי בתל אביב והקהל הרחב עבר על פניו ביניהם נשיא המדינה דאז משה קצב ושר התרבות דאז מאיר שטרית.
2013 - ארונו של הזמר אריק איינשטיין הוצב בכיכר רבין בתל אביב למשך מספר שעות והקהל הרחב עבר על פניו
2015 - ארונו של נשיא המדינה לשעבר יצחק נבון הוצב למשך מספר שעות במשכן נשיאי ישראל והקהל הרחב עבר על פניו
2016 - ארונו של שמעון פרס הוצב ברחבת הכנסת והציבור הרחב עבר על פניו.
2018 - ארונה של רונה רמון הוצב במרכז פרס לשלום ביפו והציבור עבר על פניו וחלק לרמון כבוד אחרון.
2019 - ארונה של נחמה ריבלין, אשת הנשיא ראובן ריבלין, הוצב בתיאטרון ירושלים והקהל הרחב עבר על פניו.
2022 - ארונה של אורה הרצוג, אשת הנשיא חיים הרצוג ואמו של הנשיא יצחק הרצוג, הוצב במשכן נשיאי ישראל והקהל הרחב עבר על פניו.
2022 - ארונו של יצחק קלפטר, זמר, מלחין, גיטריסט ופזמונאי וחבר להקת כוורת, הוצב בתיאטרון הבימה והקהל הרחב עבר על פניו.
2023 - ארונו של חיים טופול, שחקן, חתן פרס ישראל וזוכה פרס אוסקר, הוצב בתיאטרון הקאמרי והקהל הרחב עבר על פניו.
הערות שוליים

↑  המלך מת בבית סאנדרינגהאם.
↑  ד. גולדשטיין, ארון ז'בוטינסקי עולה ירושלימה, מעריב, 8 ביולי 1964
↑  ישראל נפרדת מדמארי, באתר ynet, 17 בפברואר 2006
↑  ארונו של אריק איינשטיין מוצב בכיכר רבין בת"א, אלפים הגיעו למקום, באתר ynet, 27 בנובמבר 2013
↑  רועי ינובסקי,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'אלפים עברו ליד ארונו של הנשיא לשעבר יצחק נבון. ראובן ריבלין: "איש העם, מורם מעם", באתר ynet, 8 בנובמבר 2015
↑  אוריה אלקיים,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'הלוויית נחמה ריבלין: ארונה יוצב בצוהריים בתיאטרון ירושלים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 ביוני 2019
↑  חיים גולדיטש, גלעד כהן, איתמר אייכנר,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'הרצוג ספד לאמו אורה: "הענקת את לי את הכינוי 'בוז'י' כביטוי של אהבת אם אמיתית", באתר ynet, 12 בינואר 2022
↑  שגיא בן נון‏, יצחק קלפטר נטמן, גידי גוב: "המום מכמות האהבה שזכה לה", באתר וואלה, 11 בדצמבר 2022
↑  נפרדים מהשחקן האגדי: מאות באו לחלוק כבוד אחרון לחיים טופול, באתר מעריב אונליין, 10 במרץ 2023
הצבת ארונה של המלכה אליזבת השנייה באולם וסטמינסטר, 2022
הצבת ארונו של נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס ברחבת משכן הכנסת, 2016
בית סאמרסט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין, אטרקציה תיירותית 
 כתובת:  Strand, London WC2R 1LA 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מבקרים בשנה:  3,235,104 (נכון ל־2015)
 הקמה ובנייה
 עלות:  462,323 לירה שטרלינג (נכון ל־1801) 
 אדריכל:  ויליאם צ'יימברס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית, אדריכלות נאו-קלאסית 
 
 קואורדינטות:  51°30′40″N 0°07′04″W﻿ / ﻿51.511111111111°N 0.11777777777778°W﻿ / 51.511111111111; -0.11777777777778
 www.somersethouse.org.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית סאמרסט(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית סאמרסט(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיבית סאמרסט(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיבית סאמרסט
 
החצר המרכזית של בית סאמרסט בלונדון
בית סאמרסט הישן. ציור של יאן קיפ משנת 1722. אגפיו השונים של המבנה הבנוי בצורה לא סימטרית בנויים בסגנונות שונים
בית סאמרסט ב-1817, נהר התמזה עבר בסמוך למרפסת הארמון.
בית סאמרסט (באנגלית: Somerset House) הוא מבנה גדול הממוקם בצידו הדרומי של הסטרנד שבמרכז לונדון, על הגדה הצפונית של נהר התמזה. חלקו המרכזי של המבנה הבנוי בסגנון נאו-קלאסי נבנה בין 1776–1796. אגפיו הצפוניים והדרומיים של המבנה נבנו בסגנון ויקטוריאני. המבנה קרוי על שם בניין בשם זה שעמד באותו אתר קודם לכן.
היסטוריה > בית סאמרסט הישן

במאה ה-16 היה אזור זה של התמזה לא מפותח. ספינות ניווטו במעלה הנהר לווסטמינסטר ובין ארמון המלכים בווסטמינסטר והסיטי של לונדון היה שטח מגורים מועדף על האצולה הבריטית. בשנת 1539 קיבל אדוארד סימור, דוכס סאמרסט והרוזן מהרטפורד חלקת אדמה בצ'סטר, בקרבת טמפל בר מאת הנרי השמיני מלך אנגליה. עם עלייתו לשלטון של אדוארד השישי בשנת 1547 הפך סימור ללורד המגן - וניהל בפועל את המדינה בשל מחלתו של המלך הילד. בשנת 1549 הרס סימור את אכסניית האוצר ובניינים סמוכים ובשטח שהתפנה בנה לעצמו בית מגורים בין שתי קומות. חומרי הבנייה נלקחו מהמנזרים הסמוכים לקתדרלת סנט פול שנהרסו בהוראתו כחלק מפירוק המנזרים במסגרת המאבק בין הפרוטסטנטיות והקתוליות באנגליה. לא ידוע מי האדריכל שתכנן את המבנה, אולם מבנה זה היה אחד המבנים הראשונים באנגליה שנבנו בסגנון הרנסאנס. עוד לפני סיום בניית האחוזה ירד חנו של סימור והוא הוצא להורג בהוראת המלך בשנת 1552 בגבעת המצודה. "אחוזת סאמרסט" עברה לאוצר הכתר, והנסיכה אליזבת התגוררה בה לפני שהוכתרה למלכת אנגליה בשנת 1558.
המבנה נותר ארמון מלכותי, ושימש את מלכותיהם של המלך ג'יימס הראשון, צ'ארלס הראשון וצ'ארלס השני. בעת שלטונו של ג'יימס הראשון שימש כמגורי אן מדנמרק, אשת המלך, ונקרא על שמה "בית דנמרק" - "Denmark House". אן הורתה לאדריכל איניגו ג'ונס לבנות מספר הרחבות למבנה, וכן הנרייטה מריה מצרפת אשת צ'ארלס הראשון הורתה בשנת 1652 לבנות במקום כנסייה קתולית. מבנה זו תוכנן אף הוא על ידי ג'ונס.
מלכי בריטניה הפסיקו להשתמש בארמון במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. הפרלמנט הבריטי ניסה למכור את המבנה בשנת 1649 אולם לא הצליח למצוא קונה (אולם רהיטי הארמון נמכרו בשווי של 118,000 ליש"ט). חלקים מהמבנה שימשו את צבא הפרלמנט ובארמון התגורר תומאס פיירפקס ששימש ראש צבא הפרלמנט. בבית סאמרסט הונחה גופתו של אוליבר קרומוול בשנת 1658 לאחר מותו לטקס הלוויה.
לאחר השבת המלוכה לשלטון הנרייטה מריה החלה בשיפוץ המבנה בשנת 1661 והורתה על הקמת חזית חדשה למבנה לכיוון נהר התמזה. חזית זו תוכננה על ידי איניגו ג'ונס, אולם הנרייטה מריה שבה לצרפת בשנת 1665 ולא ראתה את השלמת המבנה.
קתרינה מברגנזה אשת צ'ארלס השני התגוררה במבנה זמן מה.
בשנת 1685 שופץ המבנה תחת פיקוחו של סר כריסטופר רן. לאחר "המהפכה המהוללת" בשנת 1688 הפסיק בית המלוכה להשתמש במבנה והוא נותר נטוש זמן מה. בשנת 1775 החלו בהרס המבנה הנטוש.
היסטוריה > המבנה הנוכחי

מאז אמצע המאה ה-18 החלה נשמעת ביקורת בלונדון על העדרם של מבני ציבור (בניגוד לבניינים מסוג אלה שהיו קיימים בבירות אירופה האחרות). משרדי הממשלה ומשכני אגודות הידע (the Learned Societies) הצטופפו בבניינים ישנים בכל רחבי העיר. בראש הקבוצות שקראו להקמת מבני ציבור היה אדמונד ברק שדרש הקמת "מבנה לאומי". בשנת 1775 התקבלה דרישתו והפרלמנט הבריטי העביר חוק שמטרתו הקמת מבני ציבור ומשרדים ציבוריים בבית סאמרסט. המבנה יועד, על פי האמור בחוק, לשמש משכן למשרד המלח (The Salt Office), משרד החותמות (The Stamp Office), משרד המיסים (The Tax Office), משרד הימיה (The Navy Office), משרד המזון של הימיה (The Navy Victualling Office), משרד הלוטו (The Publick Lottery Office), משרד מחזיקי הניצים והסוחרים (The Hawkers and Pedlar Office), משרד כרכרות האקני (The Hackney Coach Office), משרד הממפה הכללי של אדמות הכתר (The Surveyor General of the Crown Lands Office), משרד מבקרי הפנים (The Auditors of the the Imprest Office), משרד הצנרות (The Pipe Office), משרד דוכסות לנקסטר (The Office of the Dutchy of Lancaster), משרד דוכסות קורנוול (The Office of the Dutch of Cornwall), משרד הצווים (The Office of Ordinance) ועוד.
בהתאם לחוק מונה הממפה הכללי האחראי על העבודות הציבוריות (Surveyor-General of Works), האדריכל סר ויליאם צ'יימברס, כמתכנן המבנה, ונקבע שמשכורתו תהיה 2,000 ליש"ט לשנה. צ'מברס הקדיש את שני העשורים האחרונים של חייו, החל מ-1775 לתכנון המבנה.
בשנת 1780 הסתיימה בניית האגף הצפוני הפונה לסטרנד. תוכניות אגף זה התבססו על תוכניותיו של איניגו ג'ונס לאגף הדרומי.
בשל פרוץ המלחמה עם צרפת שהביא למחסור בכספי הציבור, התעכבה הבנייה.
לאחר מותו של צ'מברס ב-1796 המשיך לפקח על הבנייה תלמידו ג'יימס וייאט, אולם העבודות נמשכו עד 1819. מבנה זה לא כלל את "האגף החדש" ואת מכללת קינגס הממוקמים מאחורי האגף המערבי והמזרחי בהתאמה. עלויות בניית המבנה המקורי הגיעו ל-500,000 ליש"ט.
בשנים אלו טרם נבנו רציפי התמזה, ושלוש קשתות בצידו הדרומי של המבנה איפשרו לסירות להיכנס לתוך רציפים בתוך המבנה.
צ'מברס תכנן אגפים מזרחיים ומערביים נוספים, אולם בשל העדר תקציב אלה לא נבנו עד 1819. מאוחר יותר הוקמה מכללת קינגס במזרח בין השנים 1829 ו-1834 בהתאם לתוכניותיו של צ'מברס.
בין השנים 1851 ו-1856 נהרסו המבנים ששימשו כמבני מגורים של אנשי משרד הימיה שעבדו באגף הדרומי של המבנה, ובמקום נבנה "האגף החדש" בשנת 1856.
במבנה שכנו אגודות ידע שונות כגון האקדמיה המלכותית לאמנויות, החברה המלכותית ואגודת העתיקות של לונדון. אגודות אלה, כמו גם אוניברסיטת לונדון שכנו במבנה עד 1870.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע המבנה בהפצצות, והרוטונדה של המבנה נהרסה לחלוטין. בשנת 1940 נפגע האגף המערבי פגיעה ישירה.
רק בשנות ה-50 החל שיקום המבנה - שיקום שדרש סתתים מיומנים על מנת לשחזר את המבנה בצורה מדויקת -בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה קושי רב למצוא סתתים מיומנים בשל התפתחות ענף הבנייה. האדריכל סר אלברט ריצ'רדסון מונה כאחראי על השיקום, והוא שחזר את חדר נלסון ומדרגות נלסון שנהרסו. עלות השיקום הגיעה ל-84,000 ליש"ט (כשערם אז).
האגף הדרומי ששופץ שימש את משרדי התובע הכללי.
היסטוריה > שימוש ממשלתי

במבנה שכנו משרדי הימיה - ועל כן האמינו שהוריישו נלסון עבד בבניין - אולם אין עדויות לכך.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 שכנו בבניין, בין היתר, הממונה על חוק העניים (Poor Law Commissioners) ומשרד הממונה על הצמיתים (Tithe Commissioners). ב-1837 עבר לאגף הצפוני של הבניין רשם הלידות, הנישואין והמוות, ונשאר באגף זה במאה וחמישים השנים הבאות.
עם איחודם של משרד החותמות ומשרד המיסים בשנת 1849 והפיכתם למשרדי מס ההכנסה הפך משרד זה לדייר המרכזי של הבניין.
משכן לאמנויות והשכלה

בתחילת המאה ה-19 עזבו החברה המלכותית ואגודת העתיקות לבית ברלינגטון שבכיכר פיקדילי. בסוף המאה ה-20 הוחלט להשיב לבית סאמרסט את יעודו כמשכן לאומנויות, ומכון קורטולד לאומנות עבר לבניין ועימו גלריית קורטולד המציגה אוסף רב של אומנות אמפרסיוניסטית.
בשנות ה-90 עברו למבנה אוסף גילברט וחדרי ההרמיטז' המציגים את אוספי מוזיאון הארמיטאז' שבסנקט פטרבורג. אל האגף המזרחי עברה מחלקת המוזיקה של מכללת קינגס לונדון.
בחורף משמשת חצר הבניין כאתר החלקה על הקרח. בשנות ה-90 הותקן מערך המזרקות הפועל בחצר בימות הקיץ.
גלריה

בית סאמרסט - מבט מכיוון רציף התמזה
מגרש ההחלקה על הקרח בחג המולד 2004
חדר התצוגות בבית סאמרסט - ציורם של תומאס רולנדסון ואוגוסטוס צ'ארלס פוג'ין (1800). חדר זה מהווה כיום חלק מגלריית קורטולד
זיכוי (מס הכנסה)

בחישוב מס הכנסה, זיכוי הוא סכום המופחת מהמס שחושב, ובכך מקטין את המס הסופי שחושב.
למתן זיכוי ממס ארבע מטרות עיקריות:
התחשבות ביכולתו של משלם המס לעמוד בנטל זה. במסגרת זו מובא בחשבון עול מיוחד שמשלם המס נושא בו, כגון נכות או גידול ילדים.
מתן עידוד לפעולות מסוימות שהמחוקק רוצה לעודדן, כגון עידוד החיסכון לעת זקנה, או העתקת מקום מגורים ליישובי קו עימות או עיירות פיתוח.
תושב מדינה שיש לו הכנסה במדינה אחרת מקבל זיכוי בגובה המס ששילם במדינה האחרת על הכנסתו שם, לשם מניעת כפל מס.
היענות לדרישותיהן הפוליטיות של קבוצות לחץ שונות, הזוכות להעדפתו של המחוקק.
בישראל

פקודת מס הכנסה כוללת שלל זיכויים:
נקודות זיכוי: הזיכוי העיקרי בחישוב מס הכנסה בישראל ניתן באמצעות נקודות זיכוי המוענקות על פי קריטריונים שונים, בהם הטבה קבועה לתושב ישראל, לאישה, להורה, לעולה חדש, לחייל משוחרר ועוד. בשנת 2021 ערכה של נקודת זיכוי הוא 2,616 ש"ח לשנה (218 ש"ח לחודש). הסכום המופחת מתשלום המס מחושב על פי הנוסחה: מספר נקודות הזיכוי X ערך נקודת הזיכוי באותה שנה.
זיכוי לתושבי יישובים מוטבים: תושביהם של יותר מ-400 יישובים בישראל נהנים מזיכוי ממס על שהם גרים ביישובים אלה. גובה הזיכוי בכל יישוב נקבע בתחילת כל שנה על פי קריטריונים המפורטים בסעיף 11 לפקודת מס הכנסה, ובהם מדד פריפריאליות. הזיכוי ניתן גם למשרתים במערכת הביטחון שמשולמת להם  "תוספת פעילות רמה א'" - תוספת שכר בשל פעילות במערך הלוחם בשטח פיתוח (כהגדרתו בפקודה)
זיכוי משמרות: זיכוי הניתן לעובד בתעשייה על פי השכר המשולם לו בעד עבודה במשמרת שנייה ושלישית.
זיכוי בעד הוצאות החזקת קרוב במוסד: יחיד המשלם בעד החזקה במוסד של קרוב משפחה הסובל מנכות קשה זכאי לזיכוי בהתאם להוצאותיו למטרה זו.
זיכוי בעד חיסכון פנסיוני: יחיד זכאי לזיכוי בגין תשלומיו לביטוח חיים או לביטוח פנסיוני, בהתאם לגובה תשלומים אלה.
זיכוי תרומות: תרומת כסף למוסד ציבורי שאושר לעניין זה מעניקה זיכוי ממס בגובה 35% מגובה התרומה (בגבולות רצפה ותקרה). בניגוד ליתר הזיכויים, הניתנים רק ליחידים, זיכוי זה ניתן גם לחבר בני אדם (כגון חברה).
זיכוי לבעלי הכנסה מעבודה בחוץ לארץ: בהתאם לכללי מס הכנסה (בעלי הכנסה מעבודה בחוץ לארץ), התשמ״ב–1982, עובד ישראלי שנשלח על ידי מעסיקו לעבוד בחו"ל מקבל זיכוי בגובה המס ששילם בחו"ל על הכנסתו שם, לשם מניעת כפל מס.
כמעט כל הזיכויים ניתנים רק לתושבי ישראל. עובדים זרים בישראל זכאים לזיכוי מצומצם.
זיכוי מקטין את המס לכל היותר עד אפס, ולכן זיכוי מועיל רק למי שהמס החל על הכנסתו טרם הזיכוי גדול במידה שתאפשר את מיצוי הזיכוי. מי שהכנסתו עד כ-4,900 ש"ח לחודש, למשל, נהנה מ-2.25 נקודות הזיכוי הניתנות לתושב ישראל, ואלה מביאות את המס החל עליו לאפס, ולכן לא יפיק תועלת מזיכויים נוספים שלהם הוא זכאי. בזכות הזיכוי הגבוה הניתן לתושבי קריית שמונה, תושב עיר זו יחויב במס הכנסה רק כאשר הכנסתו היא מעל 22,000 ש"ח לחודש.
שכיר מקבל את הזיכויים בעת חישוב מס ההכנסה החודשי המנוכה ממשכורתו, בהתאם לפרטים שמילא בטופס 101 או לפי אישור מפקיד השומה. זיכויים שלא ניתנו בשלב זה ניתן לדרוש בעת הגשת הדו"ח השנתי לפקיד השומה.
בארצות הברית

כללי מס הכנסה בארצות הברית כוללים זיכוי ממס בשלוש וריאציות:
זיכוי ללא החזר כספי (nonrefundable credit): זהו זיכוי דומה לנהוג בישראל, כלומר הזיכוי מפחית את המס עד לאפס, ועודפי זיכוי אינם מנוצלים
זיכוי עם החזר כספי (refundable credit): זיכוי שניתן במלואו לנישום. אם המס שחושב לפני הזיכוי אינו גבוה מספיק כדי לנצל את מלוא הזיכוי, הזיכוי העודף משולם לנישום על ידי שירות הכנסות הפנים (IRS - רשות המיסים של ארצות הברית).
זיכוי עם החזר כספי חלקי (partially refundable credit): זיכוי שמפחית את המס עד לאפס, ואם נותר עודף זיכוי, חלק ממנו משולם לנישום.
הזיכויים ליחיד ניתנים בגין ילדים עד גיל 17, חיסכון פנסיוני, נכות או זקנה, תשלומי ריבית על משכנתה, רכישת ביטוח בריאות, הוצאות אימוץ ועוד.
זיכויים לתאגיד ניתנים בגין רכישת רכב שאינו מונע בבנזין, העסקת עובדים באזורים מסוימים או בפלחי אוכלוסייה מסוימים, הוצאות מחקר ופיתוח ועוד.
ראו גם

ניכוי (מההכנסה החייבת)
הערות שוליים

↑  נקודות זיכוי ממס הכנסה, באתר כל זכות
↑  זיכוי ממס הכנסה לתושבים בפריפריה, באתר כל זכות
דוד שי,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'מס הכנסה - הנחה לתושבי ישובים מסויימים, באתר חילן
↑  זיכוי ממס הכנסה לעובדים במשמרות בתעשייה, באתר כל זכות
↑  זיכוי במס הכנסה עבור החזקת הורה או בן זוג במוסד, באתר כל זכות
↑  זיכוי ממס הכנסה בגין הפרשות לביטוח פנסיוני, באתר כל זכות
↑  זיכוי ממס הכנסה בשל תרומה (סעיף 46), באתר כל זכות
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'כללי מס הכנסה (בעלי הכנסה מעבודה בחוץ לארץ), התשמ״ב–1982, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  נקודות זיכוי ממס הכנסה לעובד זר, באתר כל זכות
↑  What Is the Difference Between a Refundable and a Nonrefundable Credit?, באתר Intuit
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563364805171  LCCN: sh85132816  NARA: 10641806