stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנור סולומון
סטטיסטיקה > מועדונים

מעודכן ל-12 במרץ 2025
| הופעות במועדונים> עונה | הופעות במועדונים> מועדון | הופעות במועדונים> ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע לאומי (גביע ה-FA האנגלי / גביע המדינה האוקראיני / גביע המדינה הישראלי)> הופעות | גביע לאומי (גביע ה-FA האנגלי / גביע המדינה האוקראיני / גביע המדינה הישראלי)> שערים | גביע הליגה (גביע ה-EFL האנגלי / גביע הטוטו הישראלי)> הופעות | גביע הליגה (גביע ה-EFL האנגלי / גביע הטוטו הישראלי)> שערים | יבשתי (ליגת האלופות של אופ"א / הליגה האירופית)> הופעות | יבשתי (ליגת האלופות של אופ"א / הליגה האירופית)> שערים | אחר (הסופר-קאפ האוקראיני /  אלוף האלופים הישראלי)> הופעות | אחר (הסופר-קאפ האוקראיני /  אלוף האלופים הישראלי)> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | מכבי פתח תקווה | ישראל ליגת העל | 23 | 2 | 4 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 27 | 2 |
| 2017/2018 | מכבי פתח תקווה | ישראל ליגת העל | 33 | 4 | 1 | 0 | 4 | 0 | – | – | – | – | 38 | 4 |
| 2018/2019 | מכבי פתח תקווה | ישראל ליגת העל | 12 | 2 | 1 | 0 | 5 | 2 | – | – | – | – | 18 | 4 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 68 | 8 | 6 | 0 | 9 | 2 | – | – | – | – | 83 | 10 |
| 2018/2019 | שחטאר דונצק | אוקראינה ליגת העל האוקראינית | 11 | 0 | 3 | 1 | – | – | 2 | 0 | 0 | 0 | 16 | 1 |
| 2019/2020 | שחטאר דונצק | אוקראינה ליגת העל האוקראינית | 20 | 3 | 0 | 0 | – | – | 8 | 3 | 1 | 0 | 29 | 6 |
| 2020/2021 | שחטאר דונצק | אוקראינה ליגת העל האוקראינית | 23 | 9 | 1 | 0 | – | – | 10 | 2 | 1 | 0 | 35 | 11 |
| 2021/2022 | שחטאר דונצק | אוקראינה ליגת העל האוקראינית | 16 | 4 | 1 | 0 | – | – | 8 | 0 | 1 | 0 | 26 | 4 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 70 | 16 | 5 | 1 | – | – | 28 | 5 | 3 | 0 | 106 | 22 |
| 2022/2023 | פולהאם (השאלה) | אנגליה פרמייר ליג | 19 | 4 | 5 | 1 | 0 | 0 | – | – | – | – | 24 | 5 |
| 2023/2024 | טוטנהאם הוטספר | אנגליה פרמייר ליג | 5 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | – | – | 9 | 0 |
| 2024/2025 | לידס יונייטד (השאלה) | אנגליה צ'מפיונשיפ | 30 | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 31 | 7 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 192 | 35 | 16 | 2 | 10 | 2 | 31 | 5 | 3 | 0 | 252 | 44 |
סטטיסטיקה > נבחרת לאומית

מעודכן ל-17 בנובמבר 2024
| נבחרת | שנה | הופעות | שערים | בישולים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל | 2018 | 2 | 0 | 1 |
| ישראל | 2019 | 5 | 0 | 2 |
| ישראל | 2020 | 7 | 1 | 1 |
| ישראל | 2021 | 12 | 3 | 3 |
| ישראל | 2022 | 5 | 2 | 1 |
| ישראל | 2023 | 6 | 1 | 1 |
| ישראל | 2024 | 4 | 0 | 0 |
| סך הכל | סך הכל | 41 | 7 | 9 |
ביאורים

1 2  סולומון כבש ברציפות מול חמש קבוצות ששיחקו בפרמייר ליג נכון לאותה עונה: נוטינגהאם פורסט, ברייטון, וולבס, לידס, וברנטפורד; כשמול לידס עשה זאת במסגרת הגביע האנגלי (גביע ה-FA).
טונגה במשחקים האולימפיים

טונגה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ומאז השתתפה ברציפות בכל האולימפיאדות שנערכו מאז. הספורטאי היחיד בן טונגה שזכה במדליה אולימפית היה המתאגרף פָּאֶאָה וולפגראם, שזכה במדליית כסף באולימפיאדת אטלנטה (1996). זכייתו הפכה את טונגה למדינה הקטנה ביותר בעולם שספורטאי מטעמה זוכה במדליה במשחקי הקיץ.
לקראת אולימפיאדת ונקובר (2010) נעשו מאמצים להכשיר גולש לוג', ומספר ספורטאים נשלחו להתאמן בגרמניה, במטרה לשלוח משלחת ראשונה מטונגה למשחקי החורף אך איש מהם לא הצליח להשיג את הקריטריונים הדרושים להשתתפות במשחקים. הופעת הבכורה של ספורטאי מטונגה במשחקי החורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014). היה זה אזרח טונגה שנבחר לאחר קמפיין של בית המלוכה בשיתוף עם חברת אופנה גרמנית ושינה את שמו לברונו בנני כשמה של החברה כאקט פרסומי.
פיטה טאופטופואה היה נציג המדינה במשחקי חורף ומשחקי קיץ (ב-2016 ו-2018).
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת סידני (2000): 0
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 0 | 1 | 0 | 1 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אגרוף | 0 | 1 | 0 | 1 |
| סך הכל | 0 | 1 | 0 | 1 |
ראו גם

טונגה במשחקים הפאראלימפיים
טונגה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Bruno Banani: The luger, gimmick, אתר ESPN, ‏9 בפברואר 2014
↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-6 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-6 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
קוריאה הצפונית במשחקים האולימפיים

קוריאה הצפונית השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת החורף באינסברוק (1964). משחקי הקיץ הראשונים בהם השתתפה היו באולימפיאדת מינכן ב-1972. מאז השתתפה בכל משחקי הקיץ האולימפיים למעט שלוש: אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), שנערכה בארצות הברית והוחרמה על ידי ברית המועצות ומרבית מדינות הגוש הקומוניסטי, אולימפיאדת סיאול (1988), שנערכה בקוריאה הדרומית שכנתה והוחרמה על רקע יחסי העוינות בין שתי המדינות ואולימפיאדת טוקיו (2020), שנערכה ביפן בשל החשש מפני נגיף הקורונה. בשל אי ההשתתפות באולימפיאדת טוקיו החליט הוועד האולימפי הבינלאומי להשהות את הוועד הצפון קוריאני עד לשנת 2022 ולכן הוועד לא יוכל להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג (2022) ולא יקבל כספי תמיכה מהוועד הבינלאומי.
הוועד האולימפי של קוריאה הצפונית נוסד ב-1953 והוכר ב-1957. לאורך השנים צברו הספורטאים הצפון-קוריאנים 55 מדליות, מהן 16 מדליות זהב. הענפים הבולטים הם הרמת משקולות (18 מדליות, מהן 5 מדליות זהב) והיאבקות (10 מדליות, מהן 3 מדליות זהב). במשחקי החורף זכו הצפון-קוריאנים בשתי מדליות.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) בקוריאה הדרומית, הורכבה נבחרת הוקי קרח נשים מספורטאיות משתי הקוריאות תחת דגל מפת חצי האי כולו והקוד האולימפי "COR".
משחקי החורף

במשחקי החורף היו הישגיה של קוריאה הצפונית פחותים, והיא נעדרה מהם מספר פעמים. במשחקים הראשונים בהם השתתפה, באולימפיאדת אינסברוק (1964) זכתה המחליקה המהירה האן פיל-הווה במדליית כסף במרוץ ל-3000 מטר. באולימפיאדת אלברוויל (1992) זכתה הוואנג אוק-סיל במדליית ארד בהחלקה מהירה במסלול קצר, במרוץ ל-500 מטר. אלו שתי המדליות היחידות בהן זכו ספורטאים מקוריאה הצפונית במשחקי החורף.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
ראו גם

קוריאה הצפונית במשחקים הפאראלימפיים
קוריאה הצפונית במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  צפון קוריאה הושעתה מהוועד האולימפי עד 2022, באתר ONE‏, 8 בספטמבר 2021
1 2  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-18 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-18 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
מרימת המשקולות פאק היון-סוק, שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג
קת'י מוריארטי

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1960 (בת 64) הברונקס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cathy Moriarty
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 עיסוק:  שחקנית
 בן זוג:  ג'וזף ג'נטייל (1999–הווה)
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
קת'י מוריארטי-ג'נטייל (באנגלית: Cathy Moriarty-Gentile; נולדה ב-29 בנובמבר 1960) היא שחקנית קולנוע אמריקאית-אירית.
ביוגרפיה

נולדה בשם קת'י מוריארטי (Cathy Moriarty) ברובע הברונקס וגדלה בעיר יונקרס, ניו יורק שבארצות הברית, כבתם של זוג מהגרים אירים-קתולים, קת'רין וג'ון מוריארטי.
ביוגרפיה > קריירה

את הופעת הבכורה שלה עשתה מוריארטי בדרמת האגרוף ההיסטורית של מרטין סקורסזה "השור הזועם" בתור ויקי למוטה אשתו של אלוף העולם באגרוף במשקל בינוני ג'ייק למוטה (רוברט דה נירו) המנהלת מערכת יחסים גם עם אחיו ומאמנו ג'ויי (ג'ו פשי).
על הופעתה קיבלה שתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה והכוכבת החדשה הטובה ביותר ומועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
לאחר עשר שנות דשדוש השתתפה בקומדיה המשטרתית "שוטר בגן ילדים" בתור ג'יליאן אמו של הילד סילבסטר הלומד בגן הילדים.
בהמשך שנות ה-90 הופיעה בקומדיה "בועות של אהבה" בתור מונטנה מורהאד, בדרמה התקופתית "ממבו קינג" על התרבות הלטינית בארצות הברית שם גילמה את לאנה לייק חברתו של סזאר (אנטוניו בנדרס), בפנטזיה בהפקתו של סטיבן ספילברג "קספר" בתור קריגן קריטנדן יורשת האחוזה בה משוטטת הרוח קספר, בדרמה קופלנד בתור רוז דונלאן ובקומדיה "יחידה במינה" בתור מרי בראון המייסדת הנוקשה של המחנה החינוכי ל"תיקון" נטיות לסביות והומוסקסואליות.
ב-2002 הופיעה בקומדיית הפשע "בואו נדבר על זה פעם שנייה" בתור אשת המאפיה פאטי לופרסטי.
ב-2010 שיחקה בסרט קומדיית-הפעולה "אקסית במצור" בתור איירין.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נישואיה הראשונים של מוריארטי היו לקרמין ד'אנה, מנהל תיאטרון, בשנים 1981–1992.
מאוחר יותר, הקימה-בשותפות רשת פיצריות עם ריצ'י פאלמר, עמו גם הייתה בזוגיות ואף מאורסת לתקופה קצרה, בטרם נפרדו ב-1997 לאחר שפאלמר החל במערכת יחסים עם השחקנית ראקל ולש.
החל משנת 1999 נישאה בשנית למממן ג'וזף ג'נטייל, ולהם שלושה ילדים משותפים.
בשנת 2010 הייתה מוריארטי מעורבת בתאונת פגע וברח בניו יורק, על פי דיווח משטרתי עדת ראייה ראתה את מוריארטי נוהגת במכונית קרייזלר ומתנגשת ברכב וולוו ואז בורחת מהזירה. שוטרים שאיתרו אותה עקבו אחרי מוריארטי עד לביתה, וראו את הפגיעה בחלקו הקדמי של רכבה, אף-על-פי שמוריארטי עצמה שללה כל קשר לתאונה.
פילמוגרפיה > קולנוע וסרטים

השור הזועם (1980)
שכנים (1981)
טירוף בעיניים (1987)
שוטר בגן ילדים (1990)
בועות של אהבה (1991)
ממבו קינג (1992)
הצגה יומית (1993)
Me and the Kid‏ (1993)
מעקב צמוד 2 (1993)
ירח פואטי (1994)
תשכחי את פריז (1995)
קספר (1995)
פוקס פייר (1996)
לחלום עם הדגים (1997)
קופ לנד (1997)
הבריכה של הוגו (אנ') (1997)
כח הלב (1998)
גלוריה (1999)
טירוף באלבמה (1999)
יחידה במינה (1999)
פרחחים (1999)
נסיך סנטרל פארק (2000)
המלט 2 (2008)
אקסית במצור (2010)
דאבל (2013)
פאטי קייקס (2017)
Shooting Heroin‏ (2020)
Last Call ‏(2021)
Flinch‏ (2021)
Butch Cassidy's Forgotten Outlaw.‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה וסדרות

סיפורים מהצד האפל (1992)
היי ארנולד! (1999–1997) – דיבוב
חוק וסדר (2001)
חוק וסדר: מדור מיוחד (2017-2005)
חוק וסדר: כוונה פלילית (2010)
מת על הבמה (2017)
החיים עצמם (2018)
הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי (2018)
העיר על הגבעה (2019–הווה)
מועמדויות לפרסים

מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בתור ויקי למוטה בסרט "השור הזועם"
Moriarty with co-star Joe Pesci on the set of Raging Bull
Moriarty (left), prizefighter Jake LaMotta, and his wife Vikki LaMotta, whom Moriarty played in the film Raging Bull, 1980s
טורקיה במשחקים האולימפיים

טורקיה השתתפה לראשונה תחת שמה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לונדון (1908), עוד בהיותה האימפריה העות'מאנית. היא נעדרה מאז מהמשחקים רק שלוש פעמים: באולימפיאדת אנטוורפן (1920), הראשונה שנערכה לאחר מלחמת העולם הראשונה, לא הורשתה להשתתף, כיתר מעצמות המרכז; מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נעדרה עקב בעיות מימון שנבעו מהשפל הגדול, בדומה למדינות רבות אחרות; וב-1980 הצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
לאורך השנים צברו הספורטאים הטורקים 104 מדליות אולימפיות, בהן 41 מדליות זהב. הענף בו הושגו מרבית המדליות הוא ההיאבקות - 63 מדליות, מהן 29 מדליות זהב, הישג המקנה לטורקיה את המקום החמישי בטבלת המדליות של כל הזמנים, אחרי ברית המועצות, ארצות הברית, שוודיה ויפן. ענף נוסף בו הגיעו הטורקים להישגים רבים הוא הרמת משקולות - 11 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, והיא מדורגת בענף זה במקום השישי בטבלת המדליות של כל הזמנים.
באולימפיאדות החורף משתתפת טורקיה מאז אולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), והיא נעדרה מאז רק משלוש מהן. מאז אולימפיאדת סרייבו (1984) היא משתתפת בהן ברציפות. הישגיהם של הספורטאים הטורקים במשחקים אלה היו נמוכים יותר, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית.
טורקיה לא אירחה מעולם את המשחקים. איסטנבול הגישה את מועמדותה לאירוח המשחקים שלוש פעמים, אך נכשלה. במכרז לאירוח משחקי 2000 דורגה במקום החמישי, אחרי סידני, בייג'ינג, מנצ'סטר וברלין, במכרז לאירוח משחקי 2008 דורגה במקום הרביעי אחרי בייג'ינג, טורונטו ופריז, ובמכרז לאירוח המשחקים ב-2020 דורגה במקום השני, אחרי טוקיו. במכרזים לאירוח המשחקים של 2004 ו-2012 הוסרה מועמדותה בשלבים המוקדמים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת לונדון (1908): 0
אולימפיאדת סטוקהולם (1912): 0
אולימפיאדת אנטוורפן (1920): לא השתתפה
אולימפיאדת פריז (1924): 0
אולימפיאדת אמסטרדם (1928): 0
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932): לא השתתפה
| אולימפיאדת ברלין (1936) | 1 | 0 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת לונדון (1948) | 6 | 4 | 2 | 12 |
| אולימפיאדת הלסינקי (1952) | 2 | 0 | 1 | 3 |
| אולימפיאדת מלבורן (1956) | 3 | 2 | 2 | 7 |
| אולימפיאדת רומא (1960) | 7 | 2 | 0 | 9 |
| אולימפיאדת טוקיו (1964) | 2 | 3 | 1 | 6 |
| אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | 2 | 0 | 0 | 2 |
| אולימפיאדת מינכן (1972) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) | 0 | 0 | 3 | 3 |
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 1 | 1 | 0 | 2 |
| אולימפיאדת ברצלונה (1992) | 2 | 2 | 2 | 6 |
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 4 | 1 | 1 | 6 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 3 | 0 | 2 | 5 |
| אולימפיאדת אתונה (2004) | 3 | 3 | 5 | 11 |
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 1 | 1 | 3 | 5 |
| אולימפיאדת לונדון (2012) | 1 | 1 | 1 | 3 |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 1 | 3 | 4 | 8 |
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 2 | 2 | 9 | 13 |
| סך הכל | 41 | 26 | 37 | 104 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  היאבקות | 29 | 18 | 19 | 66 |
|  הרמת משקולות | 8 | 1 | 2 | 11 |
|  טאקוונדו | 1 | 3 | 5 | 9 |
|  אגרוף | 1 | 3 | 3 | 7 |
|  ג'ודו | 1 | 0 | 1 | 2 |
|  קשתות | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  קראטה | 0 | 1 | 3 | 4 |
|  אתלטיקה | 0 | 0 | 3 | 3 |
|  התעמלות מכשירים | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 41 | 26 | 37 | 104 |
ראו גם

טורקיה במשחקים הפאראלימפיים
טורקיה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-11 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-11 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
המתאבק ג'לאל אטיק (משמאל) בטקס הענקת המדליות בלונדון
המתאבק חסן גינגר, שזכה בזהב ברומא ובכסף בטוקיו
האתלטית אלוואן אביילגסה, שזכתה בשתי מדליות כסף בבייג'ינג, מדליות אלו נשללו ממנה לאחר שהורשעה באימרוץ
האתלטית אסלה צ'אקיר אלפטקין, זוכת מדליית הזהב בריצת 1500 מטר בלונדון, מדליה זו נשללה ממנה ב-2015 בעקבות הרשעה באמרוץ
המתאבק טאהה אקגיל, עם מדליית הזהב בה זכה בריו
המתאבק איידין פולאטג'י (באדום), שזכה במדליית ארד באולימפיאדת אתונה
לוחם הטאקוונדו סרווט טאזגיל, שזכה בארד בבייג'ינג ובזהב בלונדון
בנימין ארדיטי

בנימין יוסף ארדיטי (1 ביולי 1897 – 20 במאי 1981) היה פעיל ציוני, פובליציסט וחבר הכנסת מטעם חרות וגח"ל.
קורות חיים

ארדיטי נולד בווינה ב-1897. ב-1898 חזרה משפחתו לעיר רוסצ'וק בבולגריה ובה רכש חינוך יסודי. ב-1912 הצטרף לאגודת "מקרא" שפעלה להשכלה עצמאית יהודית בעירו. ב-1915 נוסדה בממלכת בולגריה "ההסתדרות לשפה ותרבות עברית" וארדיטי היה אחד מפעיליה הבולטים בקבוצה שכונתה "זרם רוסה" והטיפה לאקטיביזם ציבורי בתחום החינוך הציוני. בין 1916 ל-1917 היה ארדיטי אחד מעורכי כתב העת לנוער ציוני "אברייסקו איקו" (ההד העברי).
ב-1919 עבר לסופיה ובה רכש השכלה על תיכונית. במקביל היה אחד מעורכיו של כתב העת "העברי הצעיר". היה חבר הוועד המרכזי של הסתדרות ציוני בולגריה בשנים 1920-1923 ויו"ר הסתדרות ציוני סופיה. ב-1924 היה ארדיטי אחד מעורכיו של העיתון "אברייסקי גלאס" ("הקול העברי"), שביטא את קולה של האופוזיציה בתנועה הציונית, שהובילה בהמשך להקמת התנועה הרוויזיוניסטית בבולגריה.
ארדיטי יסד את הקבוצה הרוויזיוניסטית הראשונה בבולגריה בשנת 1925 והיה יושב ראש ההנהלה של התנועה הרוויזיוניסטית בבולגריה בין השנים 1925-1935, וחבר הוועד הפועל הציוני. כמו כן, ארדיטי היה ממקימי האוניברסיטה היהודית העממית בסופיה והוצאת הספרים שלה.
נאסר בשל פעילות ציונית בלתי-ליגלית ב-1944 על ידי השלטונות הפאשיסטיים וב- 1946 על ידי השלטון הקומוניסטי בשל פעילותו בעלייה ב'. היה חבר ועד ההצלה של הסוכנות היהודית שעבד בתנאי מחתרת ונציג התנועה הרוויזיוניסטית במשרד הארץ ישראלי בבולגריה. עלה לישראל בשנת 1949.
ארדטי היה חבר מרכז תנועת החרות משנת 1949 וחבר ההנהלה בהתאחדות הספרדים בישראל. כיהן כחבר הכנסת משנת 1955 ועד 1965 מטעם סיעות חרות וגח"ל. היה חבר בוועדת השירותים הציבוריים.
ספריו

יהודי בולגריה בשנות המישטר הנאצי - 1944-1940, חולון, הוצאת פרטית, תשכ"ב-1962.
יהודי בולגריה - קהילת שומלה, תל אביב, דפוס מבורך, תשכ"ט-1968; בולגרית
תפקידו של המלך בוריס בהגלית יהודי בולגריה, 1952.
יהודים נודעים בבולגריה, 1971.
הערות שוליים

1 2  רומנו, אלברט. א, אישים, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, עמודים 631-633.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329507705171  GND: 1148685588  ISNI: 0000 0000 4936 1203  LCCN: nr88007264  SUDOC: 236011952  VIAF: 298858230   WorldCat (עם VIAF): 298858230
הודו במשחקים האולימפיים

נבחרת הודו בהוקי שדה באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
המתאבק סושיל קומאר, שזכה במדליית ארד בבייג'ינג ובמדליית כסף בלונדון
המתאגרפת מארי קום, שזכתה במדליית ארד בלונדון, והקלע אבינהאב בינדרה, שזכה במדליית זהב בבייג'ינג
פי.וי סינדו, זוכת מדליית כסף בבדמינטון באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016
הודו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באופן רשמי  באולימפיאדת אנטוורפן (1920), בה יוצגה על ידי חמישה ספורטאים. מאז משתתפת המשלחת ההודית באופן קבוע במשחקי הקיץ. אולם, קודם לכן השתתף ספורטאי הודי בודד באולימפיאדת פריז (1900), האתלט נורמן פריטצ'רד, שהתחרה תחת דגל המשלחת הבריטית. פריטצ'רד יליד כלכותה, בן להורים ממוצא אנגלי, השתתף בתחרויות הריצה הקצרות וזכה בשתי מדליות כסף, בריצה ל-200 מטר משוכות ובריצת 200 מטר. ההתאחדות האולימפית ההודית זוקפת את המדליות של פריטצ'רד לזכותה של הודו וכיום גם הוועד האולימפי הבינלאומי רושם אותן לזכותה של הודו.
לאורך השנים צברו הספורטאים ההודים 41 מדליות, בהן 10 מדליות זהב. גאוות המשלחת ההודית לאורך השנים היא נבחרת ההוקי שדה, הספורט הלאומי בהודו. הנבחרת זכתה שש פעמים ברציפות במדליית הזהב בתחרויות האולימפיות בין 1928 ל-1956. באולימפיאדת רומא (1960) נקטע הרצף עם הפסד בגמר ליריבה המושבעת פקיסטן. הנבחרת זכתה בעוד שתי מדליות זהב, בטוקיו ובמוסקבה, אך הדומיננטיות שלה נעלמה בעשורים האחרונים, ומאז 1980 ועד אולימפיאדת טוקיו בה זכתה במדליית ארד, לא זכתה באף מדליה. בסך הכל, עומדים הישגי נבחרת ההוקי שדה ההודית על 13 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, יותר מכל מדינה אחרת.
במשחקי החורף השתתפה הודו לראשונה באינסברוק (1964). היא מעולם לא שלחה יותר מארבעה ספורטאים ולא הגיעה להישגים משמעותיים. השתתפותה באולימפיאדת סוצ'י (2014) הוטלה בספק, לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי השעה אותה בשל מעורבות פוליטית בוועד האולימפי שלה. בתחילה, נקבע כי שלושת הספורטאים ההודים שנסעו לסוצ'י יתחרו כמשתתפים עצמאיים, אך יומיים לאחר תחילת המשחקים בחר הוועד האולימפי ההודי יושב ראש חדש, דבר שאפשר את המשך השתתפותם של הספורטאים ההודי במשחקים תחת הדגל ההודי.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת פריז (1900) | 0 | 2 | 0 | 2 |
1904–1912: לא השתתפה
אולימפיאדת אנטוורפן (1920): 0
אולימפיאדת פריז (1924): 0
| אולימפיאדת אמסטרדם (1928) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת ברלין (1936) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת לונדון (1948) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת הלסינקי (1952) | 1 | 0 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת מלבורן (1956) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת רומא (1960) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת טוקיו (1964) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת מינכן (1972) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
| אולימפיאדת מוסקבה (1980) | 1 | 0 | 0 | 1 |
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת אתונה (2004) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 1 | 0 | 2 | 3 |
| אולימפיאדת לונדון (2012) | 0 | 2 | 4 | 6 |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 1 | 2 | 4 | 7 |
| אולימפיאדת פריז (2024) | 0 | 1 | 5 | 6 |
| סך הכל | 10 | 10 | 21 | 41 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  הוקי שדה | 8 | 1 | 4 | 13 |
|  קליעה | 1 | 2 | 4 | 7 |
|  אתלטיקה | 1 | 3 | 0 | 4 |
|  היאבקות | 0 | 2 | 5 | 7 |
|  בדמינטון | 0 | 1 | 2 | 3 |
|  הרמת משקולות | 0 | 1 | 1 | 2 |
|  אגרוף | 0 | 0 | 3 | 3 |
|  טניס | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 10 | 10 | 21 | 41 |
ראו גם

הודו במשחקים הפאראלימפיים
הודו במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  ‘Walk of Shame:’ No flag for Indian athletes at Winter Olympics, וושינגטון פוסט, 29 בינואר 2014
↑  International Olympic Committee reinstates India at Sochi after ban, ‏CNN‏, 11 בפברואר 2014
↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
טייני

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1989 (בן 35) פוארטו ריקו סן חואן, פוארטו ריקו 
 שם לידה:  Marco Efraín Masís Fernández
 שם במה:  Tainy, Tainy Tunes
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, פזמונאי
 סוגה:  רגאטון, טראפ לטיני, פיוז'ן (מוזיקה)
 שפה מועדפת:  ספרדית פוארטו-ריקנית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  Neon16, רוק ניישן, אינטרסקופ רקורדס
 בת זוג:  Yasi Ayala
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  Latin Grammy Award for Best Reggaeton Performance 
 tainy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרקו אפריין מאסיס פרננדס (נולד ב-9 באוגוסט 1989), הידוע בכינויו טייני (Tainy), הוא מפיק תקליטים וכותב שירים פורטוריקני. נולד וגדל בסן חואן, פוארטו ריקו.
מאסיס מוביל גל חדש של מוזיקה לטינית במשך יותר משני עשורים, והפיק כמה מלהיטי הרגאטון הגדולים ביותר. זוכה פרסי גראמי ו-BMI חוזרים ונשנים, טייני הפיק מוזיקה לאינספור אמנים, כולל חלוצי רגאטון כמו דדי יאנקי וויסין וינדל, דון עומר ואחרים. הוא תרם ללהיטים עולמיים כמו "I Like It" של Cardi B בהשתתפות באד באני ו-ג'יי באלווין.
מאסיס הפיק את האלבום Oasis עם באד באני ו-ג'יי באלווין ששלט במצעדים העולמיים ועזרו לטייני למצב את עצמו כמפיק הלטיני מספר אחת במצעד הבילבורד במשך 27 שבועות רצופים. מאסיס גם שיתף פעולה עם באד באני בשיר "Calaíta" שזכה להצלחה עצומה. הוא הוציא את הלהיט הגלובלי שלו "Adicto" לצד אנואל AA ו-אוזונה אשר הוגדר פלטינה וזהב בשמונה מדינות וצבר למעלה מ-450 מיליון השמעות ו-1.1 מיליארד צפיות ביוטיוב. טייני הפיק את הלהיט "China" ב-2019 מאת אנואל AA, דדי יאנקי וקארול G בהשתתפות אוזונה וג'יי באלווין שהגיע למקום הראשון ב-6 מדינות והגיע ל-10 הגדולים בתשע אחרות.
קריירה

לאחר שנפגש עם המפיק Nely "el Arma Secreta" בכנסייה מקומית, נלי השאיל לו את FL Studio XXL להפקה. ובמשך שנה עבד עם התוכנה התאמן ולבסוף למד לעבוד איתה. מאסיס נתן לנלי הדגמה שהכין והוא העביר אותה למפיק לוני (כחלק מצמד המפיקים לוני טונס). לוני אהב את ההדגמה והזמין את טייני אליו לסטודיו וכשהגיע וניגן להם את אחד הביטים שהכין, צמד המפיקים התלהבו והחתימו את מאסיס בצוות שלהם. אותו ביט שניגן עבור המפיקים הפך לשיר הפתיחה של האלבום Masflow 2.
מאסיס ולוני טונס הפיקו את האלבום Los Benjamins, וטייני הפיק כ-15 מהשירים כשהוא רק בן 17. במהלך הקריירה עבד כמפיק עם ויסין ויאנדל, ג'נט ג'קסון, ג'ניפר לופז, פריס הילטון, ועוד רבים.
קריירה > Neon16

בשנת 2019, מאסיס ומנהל המוזיקה לקס בוררו חברו כדי להשיק חברה בשם Neon16 והיא חברת תקליטים המתוארת כ"חממת כישרונות רב-גונית", הם שיתפו פעולה עם Interscope Records וכרגע בסגל שלהם מופיעים ויל סמית', אלכס פונסה ועוד אומנים צעירים המנסים לפרוץ בתעשיית המוזיקה.
טייני אמר:
"ליצור את Neon16 הוא הגשמת חלום. אני יודע שלקס מרגיש אותו הדבר. זה נותן לצוות שלנו הזדמנות להמשיך לבנות וגם לשנות את המצב הנוכחי של המוזיקה שלנו."
בוררו אמר, "המוטו שלנו הוא 'לא לפחד מכלום, להשפיע על הכל'. אנחנו רוצים לעבוד עם כישרונות שמוכנים לקחת סיכונים יצירתיים כדי להשפיע לאורך זמן. טייני הוא ההגדרה של המוטו שלנו, הוא דחף את הצלילים של מוזיקה לטינית מאז תחילת הקריירה האגדית שלו".
בשנת 2020 הוציא מאסיס דרך Neon16 את המיני-אלבום Neon16 Tape: The Kids that Grew Up on Reggaeton עם שיתופי פעולה של שון פול, קאלי אוצ'יס, לנוקס, ג'סטין קילס ועוד. כקידום לאלבום יצא הסינגל Mera עם דאלקס ואלבארו דיאז.
ב-5 במרץ 2021 יצא הפסקול אותו הפיק לסרט בובספוג הסרט: מבצע הצלה.