stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלה אלי
חיים אישיים

דלה, בן לדניז וקהינדה, אמו אנגליה שהייתה נשואה זמן קצר לאביו, מיליונר בן היורובה מניגריה. לדלה שלשה אחים מאבות שונים הוא גדל בשכונת עוני במילטון קינס, ואמו האלכוהוליסטית התקשתה לגדלו. בגיל צעיר עבר לביתם של הוריו של חברו לאקדמיה הארי היקפורד, לימים חבר זה הפך למנהלו וסוכנו של דלה .
ביולי 2023, במהלך ראיון לפודקאסט "The Overlap" בהנחיית גארי נוויל, חשף דלה כי עבר התעללות מינית בגיל שש, עבר להתגורר באפריקה למשך שנה, ולאחר מכן החל לסחור בסמים בגיל שמונה. הוא גם חשף שבילה תקופה של שישה שבועות בגמילה לאחר סיום ההשאלה שלו בבשיקטש, לאחר שחווה התמכרות לכדורי שינה ובעיות נפשיות.
בנוסף דלה חשף שהסיבה ששינה את שמו על החולצה לדלה היא בגלל הסבל שהועבר על ידי ההורים הביולוגיים שלו וביקש לפנות אליו ולהתייחס אליו רק כדלה.
הערות שוליים

↑  כוכב טוטנהאם לשעבר חושף: "הוטרדתי מינית בגיל 6, מכרתי סמים בגיל 7", באתר ynet, 13 ביולי 2023
↑  Andy Hunter, Dele Alli: footballer says he was sexually abused and dealing drugs as a child, The Guardian, ‏13 July 2023
| נבחרת אנגליה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון |  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2018 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1606126541021  VIAF: 533161152489235190009   WorldCat (עם VIAF): 533161152489235190009
ניב אליאסי

ניב אליאסי (נולד ב-21 בפברואר 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער במועדון הכדורגל הפועל באר שבע בליגת העל ובנבחרת ישראל עד 21.
קריירה מקצועית

אליאסי גדל בשדה ורבורג ושיחק בקבוצות הנוער של  עלייה כפר סבא, מכבי נתניה והפועל רמת השרון. ב-21 ביולי 2021, אליאסי חתם על חוזה לחמש שנים בהפועל באר שבע בליגת העל.
ב-15 בינואר 2023, הושאל אליאסי להפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית, עד לסוף העונה. בתקופה זו רשם אליאסי 11 הופעות.
לאחר סיום חצי עונת ההשאלה, חזר אליאסי להפועל באר שבע. ב-20 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק גביע הטוטו מול מכבי נתניה אשר הסתיים בהפסד 4-1.
ב-17 במרץ 2024, אליאסי האריך את חוזהו עם הפועל באר שבע בארבע שנים נוספות.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). אולם לא זכה לדקות משחק.
הערות שוליים

↑  נדב צנציפר, זינוק בעלייה: כך הפך ניב אליאסי לשוער הראשון של הפועל באר-שבע, באתר ynet, 6 בדצמבר 2023
↑  איציק כלפי, ‏באר שבע וקבהא בדרך לפרידה, ניב אליאסי חתם, באתר ONE‏, 21 ביולי 2021
↑  איציק כלפי, ‏רכש להפועל ב"ש: תום עמוס חתם ולא ייחשב כזר, באתר ONE‏, 15 בינואר 2023
↑  יניב טוכמן‏, שוער ההווה והעתיד: ניב אליאסי חתם לעוד ארבע שנים בהפועל באר שבע, באתר וואלה, 17 במרץ 2024
↑  מאלעד מדמון ועד עדי יונה: סגל ישראל לאולימפיאדה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2024
| נבחרת ישראל – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון |  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון | ישראל |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עילי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
פרדיננד פוש

| --- | --- |

פרדיננד פוש
 לידה:  2 באוקטובר 1851 טרבה, האימפריה הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  20 במרץ 1929 (בגיל 77) פריז, צרפת צרפת
 מקום קבורה:  קתדרלת סן-לואי-דז-אינווליד 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1871–1923 (כ־52 שנים)
 דרגה:   מרשל צרפת    מרשל פולין   פילדמרשל בריטי
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס ה-20.   מפקד הארמייה התשיעית.   מפקד קבוצת הארמיות הצפונית.   גנרליסימו של צבאות מדינות ההסכמה.
 פעולות ומבצעים
 מלחמת פרוסיה צרפת   מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 הצלב הגדול של לגיון הכבוד   המדליה הצבאית
 
פרדיננד פוֹש (בצרפתית: Ferdinand Foch, נהגה: פרדינאן פוש;‏ 2 באוקטובר 1851 – 20 במרץ 1929) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה, מרשל צרפת (1918), פילדמרשל בריטניה (1919) ומרשל פולין (1923).
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פרדיננד פוש נולד ב-2 באוקטובר 1851 בעיר טארב (Tarbes) בחבל דרום-פירנאים שבדרום מערב צרפת. בני משפחתו היו, מזה דורות, פקידי מדינה. בנעוריו למד במכללה הישועית בסנט אטיין ואחר כך, במכללה הישועית במץ. בעודו תלמיד במץ, בשנת 1870, במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, התנדב לצבא הצרפתי, ושירת בחיל הרגלים. לאחר סיום המלחמה, בה לא השתתף באופן פעיל, חזר ללימודיו במכללה במץ (עיר שעמדה להיספח לרייך הגרמני כתוצאה מהמלחמה). ב-1871, בשאיפתו לקריירה צבאית, הוא התקבל לאקול פוליטקניק. בשל מחסור בקצינים זוטרים, שנגרם עקב המלחמה, פוש הוצב לחיל התותחנים, בשנת 1873, לפני תום תקופת הלימודים.
עם הצבתו, הוענקה לו דרגת סגן, והוא נשלח לשרת ברגימנט תותחנים מס' 24. ב-1878, הוענקה לו דרגת סרן. בעת שהוצב בעיר רן נישא. בשנת 1885 התקבל לאקדמיה צבאית, שאותה סיים בהצטיינות בשנת 1887. בעקבות פרשת דרייפוס קידומו עוכב, בגלל שהיה קתולי אדוק. בשנים 1895–1901 לימד טקטיקה והיסטוריה באקדמיה הצבאית. בשנת 1901 חזר שוב לתפקידים פיקודיים. ב-1903 קיבל דרגת קולונל והיה מפקד רגימנט התותחנים ה-35, וב-1905, התמנה לתפקיד ראש מטה הגיס החמישי באורליאן. בשנת 1907 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד האקדמיה הצבאית École supérieure de guerre. בשנת 1911, נתמנה לתפקיד מפקד האוגדה ה-13 בשומון, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-20 בננסי.
בסדרת הרצאותיו הנודעות באקדמיה ובספריו "עקרונות המלחמה" (1903, Les Principes de la guerre) ו"ניהול המלחמה" (1905, La Conduite de la guerre), העלה פוש על נס את הרצון לנצח כמפתח לניצחון. עקרון שנוסח בפתגמו "הניצחון הוא הרצון" (Victoire c'est la volonté). מתוך עיקרון זה נובעים הצורך בעידוד מורל הלוחמים, רוחם ההתקפית בכל תנאי ויכולתם לחשוב ולאלתר. בניגוד לאבי תורת הלחימה הגרמני קלאוזביץ, האמין פוש שלחייל בקרב חייב להיות מרחב תמרון מחשבתי שיחרוג מהתכנון. הוא לא זלזל בנוהל קרב מסודר אך הטיף לקציניו שעליהם ללמוד לחשוב, ליזום ולהתכונן לבלתי צפוי. זאת יכולים לעשות רק מי שבטוחים בניצחון, מאמינים בו ומשתוקקים לו.
קצין שדיווח לז'ורז' קלמנסו על שיעוריו של פוש טען ש"הקצין הזה מלמד מטפיזיקה מעורפלת". ואכן, רעיונות אלה, להם היו שותפים נוספים בפיקוד הצרפתי, הובילו למרחץ דמים איום בהתקפות הנגד הצרפתיות באוגוסט 1914, בגבולה עם גרמניה, עם זאת, רוח ההתקפה והנכונות ליזום באה לידי ביטוי בהתקפה הצרפתית אשר הובילה למפנה ולבלימת הצבא הגרמני בקרב הראשון על המארן שנודע כ"נס על המארן".
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד פוש על הקורפוס ה-20 שהיה חלק מהארמייה השנייה בקרבות נגד הצבא הגרמני בלורן. לאחר מכן פיקד על הארמייה התשיעית בקרב הראשון על המארן. בשנת 1915 מונה למפקד קבוצת הארמיות הצפונית איתה השתתף בקרב על הנהר סום. בשנת 1917 מונה פרדיננד פוש לתפקיד ראש המטה הכללי של הצבא הצרפתי. ב-26 במרץ 1918 מונה לתפקיד המפקד העליון של כוחות בעלות הברית באירופה. באוגוסט 1918 הוענקה לו דרגת מרשל של צרפת. בשיתוף עם הפילדמרשל הבריטי דאגלס הייג תכנן פוש את המתקפה הגדולה של בעלות הברית על גרמניה, אשר החלה ב-26 בספטמבר 1918 והביאה להתמוטטות האימפריה הגרמנית ולסיום מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה ומותו

לאחר תום המלחמה היה פרדיננד פוש יועץ צבאי של צבא פולין בעת המלחמה הפולנית-סובייטית. על תפקיד זה הוענק לו בשנת 1923 תואר מרשל פולין. הוא ביקר את חוזה ורסאי על כך שלטענתו הקל מדי עם גרמניה, והעריך כי זהו ״אינו שלום, אלא הסכם הפסקת אש ל-20 שנה״. מילותיו היו ממש נבואיות: מלחמת העולם השנייה החלה 20 שנים ו-65 ימים לאחר מכן.
פרדיננד פוש נפטר ב-20 במרץ 1929 בפריז. הוא נקבר באינווליד, לצד נפוליאון ומצביאים צרפתים מפורסמים אחרים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  המצביא פוש מת, דואר היום, 22 במרץ 1929
↑  ברברה טוכמן, אוגוסט 1914, הוצאת דביר 1999 עמ' 43-42
↑  Williamson Murray; Jim Lacey (2009). The Making of Peace: Rulers, States, and the Aftermath of War. Cambridge UP. p. 209.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275574505171  PLWABN: 9810595718805606  BIBSYS: 90705254  BNC: 000197157  BNE: XX1201617  BnF: cb121577755 (data)  CANTIC: a10398090  CiNii: DA07006672  GND: 118684078  ISNI: 0000 0000 8086 2946  LCCN: n79115432  LNB: 000183516  Léonore: 143835  NARA: 10580614  NDL: 00521694  NKC: jn19990009558  NLA: 35091112  NLG: 65052  NSK: 000772208  NTA: 072265949  RERO: 02-A003249703  SELIBR: 187085  SNAC: w6445r9g  SUDOC: 030092019  Trove: 824002  VcBA: 495/90942  VIAF: 7428843   WorldCat (עם VIAF): 7428843
קרלוש פונק

קרלוש דוש סנטוש רודריגש (בפורטוגזית: Carlos dos Santos Rodrigues; נולד ב-13 בינואר 1995 במינדלו שבכף ורדה), הידוע כקרלוש פונק (בפורטוגזית: Carlos Ponck), הוא כדורגלן מכף ורדה המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל הישראלית ובנבחרת כף ורדה.
קריירת מועדונים

פונק גדל במחלקות הנוער של דרבי, מינדלנסה וקווארטיירנסה, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות קווארטיירנסה ופארנסה מהליגות הנמוכות בפורטוגל.
ב-29 בדצמבר 2015 חתם בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית, ובהמשך שיחק בקבוצות פאסוש די פריירה, ג.ד. שאביש, אווש ומוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית, ואיסטנבול בשאקשהיר וריזספור מליגת העל הטורקית.
ב-21 בינואר 2025 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית

ב-28 במרץ 2017 ערך פונק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כף ורדה, בניצחון 2-0 על נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, אך לא שיחק בטורניר.
תארים

אליפות טורקיה (1): 2019/2020
הגביע הפורטוגלי (1): 2017/2018
הערות שוליים

↑  Statistics and Lineups Farense 0-2 GD Chaves :: Taça da Liga 2014/15, www.playmakerstats.com (באנגלית בריטית)
↑  Ponck chega cedido pelo Benfica - P. Ferreira - Jornal Record, web.archive.org, ‏2016-01-21
↑  Grupo Desportivo de Chaves, web.archive.org, ‏2016-08-31
↑  SAPO, Carlos Ponck no Desportivo das Aves por empréstimo do Benfica, SAPO Desporto (בפורטוגזית)
↑  SAPO, Defesa cabo-verdiano Carlos Ponck regressa ao Desportivo de Chaves, SAPO Desporto (בפורטוגזית)
↑  Ponck regressa ao Aves e a título definitivo, O Jogo (בפורטוגזית)
↑  Ponck chega para a defesa, Moreirense Futebol Clube (ב־European Portuguese)
↑  Mynet, Başakşehir, Carlos Ponck transferini açıkladı, Mynet (בטורקית)
↑  ADP, Mercado: Futebol Turquia - Carlos Ponck emprestado ao Rizespor, criolosports.com (באנגלית בריטית)
↑  תומר לוי, ‏רשמי: קרלוס פונק חתם בהפועל באר שבע, באתר ערוץ הספורט, 22 בינואר 2025
↑  International Roundup: Goals galore but three return injured | Planet Benfica, web.archive.org, ‏2017-04-01
↑  Ficha de Jogo Luxemburgo 0-2 Cabo Verde :: Amigáveis 2017, www.zerozero.pt (בפורטוגזית)
↑  Cape Verde include veteran quartet for AFCON, ESPN.com, ‏2021-12-23 (באנגלית)
| נבחרת כף ורדה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ווזיניה •  2 סטופירה •  3 דיני •  4 פיקו •  5 בורז'ש •  6 סוארש •  7 פטריק •  8 ליסנדרו •  9 ז'ילסון •  10 מונטיירו •   11 רודריגש •  12 מרסיו • 13 ס. פורטאדו •  14 פונק • 15 ו. פורטאדו • 16 טבארש • 17 ס. פורטש • 18 רוצ'ה • 19 ז'וליו טבארש • 20 מנדש • 21 ג'אניני • 22 ג'. פורטש • 23 קן • 24 ז'ואאו פאולו • 25 ו. סמדו • 26 ננאש • 27 דלמירו • 28 אבורה • מאמן: בובישטה |  1 ווזיניה •  2 סטופירה •  3 דיני •  4 פיקו •  5 בורז'ש •  6 סוארש •  7 פטריק •  8 ליסנדרו •  9 ז'ילסון •  10 מונטיירו •   11 רודריגש •  12 מרסיו • 13 ס. פורטאדו •  14 פונק • 15 ו. פורטאדו • 16 טבארש • 17 ס. פורטש • 18 רוצ'ה • 19 ז'וליו טבארש • 20 מנדש • 21 ג'אניני • 22 ג'. פורטש • 23 קן • 24 ז'ואאו פאולו • 25 ו. סמדו • 26 ננאש • 27 דלמירו • 28 אבורה • מאמן: בובישטה | כף ורדה |
ז'וזף ז'ופר

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1852 ריווזאלט, צרפת 
 פטירה:  3 בינואר 1931 (בגיל 78) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  האינווליד  לובסיין 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  תיכון שארלמיין  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:  צבא צרפת 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת צרפת-פרוסיה  מלחמת העולם הראשונה  מלחמת סין-צרפת  הקרב הראשון על המארן 
 עיטורים
 אביר בלגיון הכבוד (7 בספטמבר 1885)  צווארון של מסדר קרלוס השלישי (18 באוקטובר 1919)  הצלב הגדול של מסדר האמבט (1 בדצמבר 1914)  צלב המלחמה  צלב גדול של לגיון הכבוד  קצין בלגיון הכבוד  מפקד בלגיון הכבוד  המסדר המלכותי של קמבודיה  מסדר הדרקון של אנם  המסדר המלכותי אל-עלאווי  מסדר ההצטיינות  מסדר ראמה  מסדר קרלוס השלישי  קצין בכיר בלגיון הכבוד  מסדר הכוכב של קאראג'ורג'ה  מסדר המגדל והחרב  מסדר החרב של יעקב הקדוש  מדליה קולוניאלית  הצלב הגדול של מסדר המגדל והחרב  הצלב הגדול של מסדר החרב של יעקב הקדוש  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין  סנדק לקידום בית הספר הצבאי המיוחד בסיינט קייר  קצין במסדר הדרקון של אנם  הצלב הגדול של המסדר המלכותי עלווי  צלב המלחמה 1914–1918  אביר הצלב הגדול במסדר הוויקטוריאני המלכותי  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שלישית  מדליית השירות המצוין  המדליה הצבאית הצרפתית  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פורטו  הצלב הגדול של המסדר המלכותי של קמבודיה  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קוימברה  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שנייה  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי 
 
ז'וזף ז'ק סזר ז'ופר (בצרפתית: Joseph Jacques Césaire Joffre; ‏12 בינואר 1852 – 3 בינואר 1931) היה מצביא צרפתי בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. תפקידו החשוב ביותר היה המפקד העליון של צבא צרפת במלחמת העולם הראשונה. קודם לכן לחם במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמות קולוניאליות ושירת לסירוגין בצרפת ובמושבותיה.
בתפקידו כמפקד הצבא הצרפתי, הצליח לשמור על שלמותו ולמנוע את התפוררותו, לנוכח תנופת ההתקפה הגרמנית בפתיחת מלחמת העולם, למרות נסיגה כמעט רצופה בחמשת השבועות הראשונים של המלחמה. אחר כך עלה בידי הצבא הצרפתי שבפיקודו, בהתקפת נגד מוצלחת, לבלום את הגרמנים לא הרחק מפריז בקרב הראשון על המארן. עם זאת, ז'ופר לא הצליח לשבור את קיפאון מלחמת החפירות בשנתיים שלאחר מכן וכתוצאה מכך הוחלף.
ביוגרפיה > ראשית חייו ותחילת הקריירה הצבאית

ז'ופר נולד בריווזאלט (Rivesaltes) שבמחוז רוסיון בדרום צרפת, במזרח הרי הפירנאים, למשפחת כורמים קטלונית. ב-1869 החל את הקריירה הצבאית שלו בהתחילו ללמוד באקול פוליטקניק. ב-1870 השתתף לראשונה בקרב, בעת המצור על פריז (19 בספטמבר 1870 עד 28 בינואר 1871) במלחמת צרפת–פרוסיה, כקצין הנדסה בדרגת סגן משנה, האחראי על אחד הביצורים, אחרי שהמפקד הקודם סבל מהתמוטטות עצבים. אחרי המלחמה חזר ללימודיו וכאשר אלה נסתיימו הצטרף לחיל ההנדסה. לאחר מות אשתו ב-1885 ביקש ז'ופר לשרת מעבר לים.
ז'ופר שירת בהצטיינות במערכת קילונג (אוגוסט 1884 – אפריל 1885) – נחיתת כוחות צרפתיים בצפון פורמוזה (כיום טאיוואן) – ולאחר מכן בטונקין עילית (כיום בווייטנאם), בשני מקומות אלה כחלק ממלחמת צרפת-סין. ב-1888 חזר לצרפת והוצב בגדוד של רכבות, ואחר כך כמדריך בבית הספר לתותחנות בפונטנבלו (Fontainebleau). ב-1892 שירת בסנגל כאחראי לסלילת מסילת ברזל. על הכוח שבפיקודו הוטל לתגבר כוח אחר שהותקף במפתיע על ידי נוודים טוארגים. הוא הצליח להשיג ולאתר את שרידי הכוח, אך במקום לסגת, נטל את הפיקוד על שני הכוחות, התקדם הלאה, כבש את טימבוקטו, הדף את הטוארגים והשכין סדר באזור. כל זה במרחק של כ-800 ק"מ מן הבסיס הצרפתי הקרוב ביותר.
ז'ופר, שהועלה לדרגת סגן-אלוף ושהוענק לו אות הכבוד של הלגיון, חזר לצרפת. תחנתו הבאה הייתה במדגסקר, שם היה אחראי לביצור הבסיס הימי בדייגו סוארז (Diego Suarez, כיום אנטסירננה).
בשנת 1900 ז'ופר חזר שוב לצרפת, עלה לדרגת בריגדיר גנרל, היה ממונה על חיל ההנדסה, ופיקד על הדיוויזיה (אוגדה) ה-6 ועל הקורפוס (גיס) ה-2. ב-1910 ז'ופר הצטרף למועצת המלחמה העליונה כממונה על שירותי העורף.
ביוגרפיה > מפקד הצבא הצרפתי

ב-1911 ז'ופר מונה למפקד הצבא הצרפתי, על ידי שר המלחמה אדולף מסימי, וזאת למרות חוסר ניסיונו היחסי בפיקוד על צבא בכלל, ובעבודת המטה הכללי בפרט. במידת מה, סייעה לו בכך נאמנותו הפוליטית לרפובליקה.
תחת פיקודו של ז'ופר צמצם הצבא הצרפתי, שתרגל תכופות מצבי מלחמה שונים, את הפערים הניכרים לרעתו, לעומת הצבא הגרמני. נראה ששינויים אלה, שז'ופר אחראי להנהגתם, עמדו לזכות יכולת עמידתו של צבא צרפת אל מול המתקפה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. החשוב בין אלה היה, ככל הנראה, שירות חובה בן שלוש שנים, אשר הונהג בשנת 1913 ואשר נראה היה שהביא לכמעט שוויון מספרי בין הצבאות באותה חזית. לאחר הנהגת שירות החובה לשלוש שנים, וכתוצאה מן השינוי במערך הכוחות, אימץ ז'ופר ועיבד עבור הצבא הצרפתי את תוכנית 17, האחרונה מבין שורה של תוכניות שהוכנו לצורך מלחמה אפשרית נגד גרמניה. התוכנית כללה גיוס וריכוז כוחות לצורך מתקפה לתוך השטח הגרמני או הבלגי, מצפונה או צפון מזרחה של צרפת, אם כי פרטיה נותרו גמישים למדי, בהתאם להחלטות ולהתפתחויות השונות. שינויים אחרים, כמו פיתוח הארטילריה הכבדה, הבשילו רק זמן מה לאחר פרוץ מלחמת העולם.
לעומת זאת, צבא צרפת, תחת פיקודו של ז'ופר, הזניח, יחסית, את מערך הביצורים, וזאת בשל הרוח ההתקפית הדומיננטית ששרתה בו.
ביוגרפיה > מפקד הצבא הצרפתי > מלחמת העולם הראשונה

מלחמת העולם הראשונה, לכשפרצה בחזית המערבית באוגוסט 1914, החלה במתקפה גרמנית, שהצליחה בשלביה הראשונים לחדור לצרפת, תוך איגוף ימני (מנקודת ראות גרמנית. כלומר, מערבה ודרומה) דרך שטחי לוקסמבורג ובלגיה, בעוד שהצבא הצרפתי נכנס לבלגיה על מנת לקדם את פני התוקפים, לשווא. באין אישור של הממשלה, הצבא הצרפתי איחר לגייס את כוחות המילואים, למרות דרישתו התקיפה של ז'ופר. אך משנענתה דרישתו, פעל מערך הגיוס, שתחת פיקודו, להפליא: כשני מיליון חיילים הוסעו ב-4,278 רכבות, שרק 19 מתוכן איחרו. ז'ופר לא עיכל כהלכה את יכולתה של עוצמת האש המודרנית, בייחוד זו המשולבת במערכי הגנה. כך, מתקפת הנגד של הצרפתים לתוך שטח גרמניה מזרחה משם, באגף השמאלי הגרמני, נכשלה במהרה, תוך אבדות כבדות לצרפתים. והגרמנים, בהתקפת נגד, אף חדרו גם בגזרה זו, שבאגפם השמאלי, לשטח צרפת.
הגרמנים שבאגף הימני, לאחר שכבשו את לוקסמבורג ואת רובה של בלגיה, חדרו עמוק יותר ויותר אל שטח צרפת. אם כי הצרפתים נסוגו לכל רוחב החזית, ז'ופר הצליח, כללית, לשמור על שלמות הצבא הצרפתי, והנסיגה לא הפכה להתמוטטות. בנוסף, טיפין טיפין החל להגיע לעזרת הצרפתים כוח משלוח בריטי. כמו כן, נסיגת שרידי הצבא הבלגי הואטה ולבסוף נעצרה. משהבחין ז'ופר כי המאמץ העיקרי הגרמני מתמקד באגף הצפוני-מערבי, העתיק כוחות בהיקף גדול לאגף זה, על חשבון גזרות אחרות, וכן שלח לאותו אגף את התגבורות אשר הצליח לגייס.
ביוגרפיה > מפקד הצבא הצרפתי > "הנס על המארן"

בתחילת ספטמבר פנתה הזרוע הימנית הקיצונית של התקפת הגרמנים לכיוון דרום-מזרח, בהיותה צפונית לפריז, בניגוד לתוכנית הפלישה המקורית (תוכנית שליפן), שהכתיבה איגוף הבירה מדרום. במצב זה אגפה היה חשוף להתקפת נגד מכיוון פריז. תוך כדי ניסיון לתקן מצב זה, נוצר פער בן כמה עשרות ק"מ בין אותה זרוע לכוחות הגרמניים האחרים. ז'ופר, שלמרות שיד הצרפתים הייתה על התחתונה למן פתיחת המערכה, שמר על קור רוחו, לא איחר להבחין בהזדמנות זו לשנות את המומנטום. התקפת נגד של הצרפתים באותה נקודת תורפה בחזית הגרמנית, יחד עם עמידה עיקשת בגזרות אחרות, אילצו את הגרמנים לסגת למרחק מה לאחור, עד לנהר אן (Aisne).
ביוגרפיה > מפקד הצבא הצרפתי > מלחמת החפירות והחלפת ז'ופר

ניסיונות של הצרפתים לאגף את הגרמנים ממערב וניסיונות הנגד של הגרמנים, אשר נודעו יחד בשם "המרוץ אל הים", לא צלחו. קו החזית התייצב לארבע השנים הבאות למן גבול צרפת-שווייץ ועד לפינתה הדרומית-מערבית של בלגיה. במהלך הניסיונות של שני הצדדים לשבור את הקיפאון סבלה צרפת אבדות עצומות (אם כי המצב לא היה שונה בהרבה באשר לבריטניה ולגרמניה, שלחמו גם הן באותה חזית). כך, על אף שצרפת ניצחה בקרב ורדן, ולמרות שבמידה מוגבלת ניצחו מדינות ההסכמה בקרב על הסום, בשני הקרבות ניצחון פירוס, תוך ספיגת אבדות עצומות, נראה שז'ופר לא הסתגל לתנאי מלחמת החפירות אליה הלכה ודעכה מלחמת העולם הראשונה באותה חזית. ב-13 בדצמבר 1916 קיבל ז'ופר מינוי לתפקיד מרשל של צרפת, תפקיד כבוד חסר משמעות של ממש, שהיווה למעשה 'בעיטה כלפי מעלה'.
ביוגרפיה > תפקידים בהמשך

בשלהי 1916 היה מצבה של רומניה, שהצטרפה למדינות ההסכמה, חמור, והיא פינתה את בירתה, בוקרשט. ז'ופר עמד בחציה הראשון של שנת 1917 בראש משלחת צבאית צרפתית שמטרתה הייתה ביצוע רפורמות בצבא הרומני. ביוני מונה לעמוד בראש המשלחת הצבאית הצרפתית בארצות הברית.
ב-1918 מונה למועצת המלחמה העליונה, שעסקה בגיבוש תנאי סיום למלחמה, תוך תיאום בין מדינות ההסכמה העיקריות. מתפקיד זה ז'ופר פרש ב-1919.
בשנת 1921 יצא ז'ופר לביקור במזרח הרחוק ולארצות הברית.
הנצחה

ז'ופר הלך לעולמו בפריס בתחילת 1931. ב-13 בינואר 1931 הספיד זקן הפרלמנט את ז'ופר בישיבת הפרלמנט ולאחר מכן נסגרה ישיבת הפרלמנט לאות אבל.
על שם ז'וזף ז'ופר נקרא ב-1918 הר במערב קנדה. כן נקרא על שמו מחנה צבאי סמוך לעיירת הולדתו. בהמשך המחנה – ריווזאלט (מחנה ריכוז) – שימש גם לכליאת אוכלוסיות אזרחיות, ובין היתר, כמה אלפי יהודים נשלחו ממנו למוות בימי מלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

מרשל ז'וזף ז'ופר, מאת גנרל אנדרה בופר, בתוך: אדוני המלחמה/ מייקל קרבר - עורך. מערכות, משרד הביטחון, 1985. עמ' 26 - 33
ורדן. מחיר התהילה. אליסטר הורן. הוצאת מערכות. 1967. תרגום שרגא גפני.
אוגוסט 1914, ברברה טוכמן, הוצאת מערכות, תל אביב, 1964. תרגמה שולמית הראבן
הערות שוליים

↑  תלגרמים, החרות, 5 בינואר 1917
↑  המרשל ז'ופר בדרכו למזרח הרחוק, דואר היום, 15 בנובמבר 1921
המרשל ז'ופר ביפן, הארץ, 27 בינואר 1922
↑  הנשיא הרדינג וז'ופר, הארץ, 26 באפריל 1922
↑  המרשל ז'ופר מת, הארץ, 4 בינואר 1931
↑  ידיעות קצרות, הארץ, 16 בינואר 1931
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280824705171  PLWABN: 9810598808805606  BnF: cb12159258p (data)  CANTIC: a10732986  GND: 118776231  ISNI: 0000 0001 1027 3051  LCCN: n86069973  Léonore: 195812  MusicBrainz: 54bb177f-9ea0-4177-b673-17357a017e5d  NARA: 10572352  NKC: jn20000720118  NLG: 234953  NTA: 067869939  SNAC: w6gb250f  SUDOC: 030111234  Trove: 1294443  VIAF: 56648875   WorldCat (עם VIAF): 56648875 
ז'ופר סוקר גייסות רומניים