נישואים בהלכה
הערות שוליים

↑  קטגוריה:בראשית ב יח – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ו - שתי מדרגות במצוות חכמים, באתר פניני הלכה, ‏2014-01-05
↑  יבמות סג א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  יבמות סב ב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  כא - מכירת ספר תורה לצורך נישואין, באתר פניני הלכה, ‏2014-01-05
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק ט' הלכה ז.
↑  עם זאת, לדעות מסוימות מסגרת היחסים משמעותית לעניין החמרת האיסור בקיום יחסי מין עם גויים. ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה א'.
↑  להרחבה בטעם איסור זה, ראו רן כלילי, ‏תכלית הנישואין, באתר "דעת".
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ד', עמוד א'.
↑  כך למשל תיקנו חז"ל שבגט ייכתב הזמן המדויק בו נכתב הגט "משום בת אחותו", שכן חשו חז"ל, שגם במקרה בו תזנה האשה על בעלה ותבגוד בו, הוא עדיין יאהב אותה וירחם עליה הודות לקשר הדם שביניהם, ולכן הוא יכתוב לה גט ללא זמן, כדי שתוכל לטעון שהוא ניתן עוד לפני הזנות, ואינה חייבת מיתה, שכן הייתה פנויה בשעת הזנות. (תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ל"א, עמוד ב') בתלמוד אף אוזכרו דיונים בין הבעל לאשתו, האם להשיא את האשה לקרוביו של הבעל או לקרוביה של האשה. כך למשל מסופר בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"ה, עמוד ב' מעשה שהיה, כאשר בעל ואשתו התווכחו למי לקדש את בתם, אם לקרובו של הבעל או לקרובו של האישה. לבסוף הסכים הבעל בעל כורחו לדעת אשתו, והם אף ערכו סעודה לרגל הקידושין, אלא שבינתיים בא קרובו של הבעל וקידש את הבת במקום מסתור. על כך פסק רבא כי ”שארית ישראל לא יעשו עוולה ולא ידברו כזב”' ויש להניח כי מכיוון שהבעל הסכים לכך שקרובה של האשה יקדש את הבת אין בדעתו לחזור בו, ואם כן הקידושין שהתבצעו במקום המסתור אינם תקפים, שכן הם לא היו בהסכמתו של האב (והבת הייתה נערה שאינה כשירה להתקדש על דעת עצמה). אף מסופר בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ו, עמוד ב' כי כאשר אביי אמר לבר הדיא, פותר החלומות, כי הקרו לו בחלומו את הפסוק: ”בָּנֶיךָ וּבְנֹתֶיךָ נְתֻנִים לְעַם אַחֵר” (ספר דברים, פרק כ"ח, פסוק ל"ב) הוא פתר לו את החלום בכך שיהיו לו הרבה בנים ובנות, אביי ירצה להשיא אותם לקרוביו ואילו אשתו תרצה להשיא אותם לקרובותיה, ואשתו תנצח ותשיא אותם לקרוביה הנחשבים במובן מסוים כ"עם אחר", משפחה זרה מאשר משפחתו של אביי.
↑  החוקר אליעזר שמשון רוזנטל משער שהתפיסה המקובלת, שלפיה רב היה בן אחיו של ר' חייא וגם בן אחותו, מה שמצריך נישואי קרובים כאלה, נוצרה בין השאר בעקבות הפולמוס האנטי-קראי והרצון להוכיח שאפילו רב הוא תוצר של נישואין כאלה. לדעתו רב לא היה תוצאת נישואין כאלה, והפירוש במילים "בר אחיו דהוא בר אחתיה" פירושו "בן אחיו דהיינו בן אחותו".
↑  מסכת קידושין פרק ח' משנה ב'.
↑  במקרה של יבום, כלומר נשיאת אשת אחיו שמת ללא בנים, מדין תורה היבם נכנס במקומו של אחיו בביאה בלבד אף ללא דעת. לפיכך הוא כשיר לייבם מגיל תשע, שהחל ממנו 'ביאתו ביאה'. ברם, חכמים תיקנו שהיבם לא ישא את יבימתו לפני שיקדשה במאמר יבמין, וממילא אסרו את הייבום לפני גיל שלוש עשרה.
↑  משנה מסכת אבות פרק ה', משנה כ"א
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  ...רב הונא לשיטתו שאמר בן עשרים שנה ולא נשא אשה כל ימיו בעבירה. בעבירה סברה דעתך?! אלא אמור כל ימיו בהירהור עבירה. אמר רבא, וכן נשנה בבית מדרשו של רבי ישמעאל, עד 20 שנה יושב הקב"ה ומצפה לאדם מתי ישא אשה; כיון שהגיע 20 ולא נשא, אומר "תיפח עצמותיו". אמר רב חסדא מה שאני עדיף על חבריי שנשאתי [אישה] ב[גיל] שש-עשרה, ואם הייתי נושא בארבע-עשרה הייתי אומר לשטן "חץ בעיניך!" (תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד ב' והלאה, בתרגום לעברית)
↑  שם
↑  משנה תורה, הלכות אישות ג הלכות י"א-ט"ו; וכן שו"ע אהע"ז סימן לז סעיף א.
↑  תלמוד בבלי, קידושין מ"א, א'
↑  רנון קצוף, "גיל נישואי בנות בישראל בתקופת התלמוד", מתוך תעודה יג (תשנ"ז) עמ' 9-18
↑  אברהם גרוסמן, "נישואי בוסר בחברה היהודית בימי-הביניים עד המאה השלוש-עשרה", מתוך פעמים 45 (תשנ"א) עמ' 108-125
↑  כך בדברי הרמב"ם, משנה תורה, הלכות אישות ג הלכות כ"ה-כ"ו
↑  תוספות קידושין מא' א' ד"ה "אסור"; סמ"'ק הגהות רבנו פרץ מצווה קפג' הגה ח'
1 2  זרח ורהפטיג, "תקנות הרבנות הראשית, מתוך "הרבנות הראשית לישראל, שבעים שנה לייסודה", הוצאת "היכל שלמה" (תשס"ב), עמ' 85–131, פרק ו: תקנות תש"י, סעיף 2: נשואי בוסר.
↑  רמב"ם, הלכות דעות ה, יא, ועיין שם שכתב שהטיפשים נושאים מיד אשה ואחר כך מתדרדרים עד כדי בקשת צדקה
↑  אומנם  ראו בערך שיור בקידושין וגירושין שלפי דעות מסוימות בהלכה ישנה אפשרות תאורטית לסייג מעשה קידושין או מעשה גירושין כך שלא יחול ביחס לגברים מסוים.