stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוננות עם שחר (סרט)
עלילת הסרט

הסרט נפתח כשעל רקע מסך שחור, נשמעות הקלטות מאירועי פיגועי 11 בספטמבר, בליל של דיווחי תקשורת, אנשים מפוחדים, לכודים וכוחות הצלה.
שנתיים לאחר מכן, במתקן סודי באפגניסטן, חוקר דן (ג'ייסון קלארק), סוכן ה-CIA, את עאמר, בלדר של ארגון אל-קאעידה. דן משתמש בטכניקות של עינויים והשפלות, להן עדה עמיתתו מאיה (ג'סיקה צ'סטיין). החקירה לא מצליחה לספק די מידע כדי למנוע פיגוע נוסף של אל-קאעידה, שהתרחש במאי 2004 בעיר ח'ובאר בערב הסעודית (אנ'). מאיה מציעה לנקוט גישה חדשה בחקירה, הם משטים בעאמר, שמנותק מהעולם החיצון, וטוענים שבזמן החקירה הסגיר מידע שסייע לחשוף את חברי החוליה ובכך מנע את הפיגוע, אך הוא לא זוכר זאת מאחר שאיבד את הכרתו ואת זיכרונו לזמן קצר. העציר נשבר וחושף שורה של חברי אל-קאעידה, בהם מי שידוע לו בכינוי "אבו אחמד אל-כוויתי", כמי שהעביר מסרים מבן לאדן. זוהי ה"מחט בערמת שחת" שדרכה מצפה מאיה לאתר את מנהיג אל-קאעידה. שורה של חקירות בעינויים של עצירים נוספים מעלה את האפשרות כי אבו אחמד הוא ככל הנראה מהאנשים המקורבים ביותר לבן לאדן. הסברה מתחזקת כאשר אבו פרג' אל-ליבי (יואב לוי), בכיר באל-קאעידה שנלכד בפקיסטן ונחקר בעינויים אף הוא נמצא במתקן מעצר סודי באפגניסטן, מנסה להסתיר את הקשר בין אבו אחמד לבן לאדן.
מאיה ממשיכה לחקור בכיוון זה, כשברקע מתרחשים הפיגועים בלונדון וחילופי השלטון בארצות הברית המביאים להפסקת היכולת להשתמש בעינויים על מנת לנסות ולחשוף מידע מנחקרים. היא ניצלת מהמתקפה על מלון מריוט באסלאמאבאד, ועמיתיה נהרגים כשסוכן כפול של אל-קאעידה מפוצץ עצמו בבסיס צ'פמן באפגניסטן.
החקירה כמעט ונזנחת לאחר עדות שאבו אחמד נהרג ב-2001, אך בעקבות מידע נוסף שנשלף מהארכיון על ידי אנליסטית זוטרה, מעיון חוזר בטיפ שהועבר על ידי גורמי מודיעין ממרוקו, משתכנעת מאיה כי מי שנהרג אינו אבו אחמד אלא אחיו הגדול, ואילו אבו אחמד עצמו, ששם משפחתו האמיתי הוא סעיד, עדיין פעיל. דן מצליח בעזרת קשריו לאתר את מספרי הטלפון של משפחת סעיד, מה שמביא לאיתורו בפקיסטן. לאחר מעקב ממושך בפיקודו של לארי (אדגר רמירס) אחר אבו אחמד, הוא מוביל אותם לבית במתחם מבוצר בסמוך לעיר אבוטאבאד. תצפיות על הבית מובילות למסקנה שבמתחם מסתתר גבר נוסף, שייתכן והוא אוסאמה בן לאדן. ג'ורג' (מארק סטרונג), הממונה על המלחמה בבכירי אל-קאעידה ומאיה, מצליחים לאחר מאמץ ממושך, לשכנע את ראש ה-CIA ליאון פאנטה (ג'יימס גנדולפיני) להוציא לפועל מבצע בו יחדרו לוחמים למתחם ויבדקו אם אכן בן לאדן שוהה בו.
המבצע מוטל על יחידת אריות הים של הצי האמריקאי, היחידה פושטת על המתחם כשהיא מובלת במסוקי UH-60 בלק הוק חדישים וסודיים בעלי טכנולוגיית חמקנות. בפשיטה על הבית נהרגים אבו אחמד ובן לאדן ונתפסים חומרי מודיעין רבים. גופתו של בן לאדן נלקחת לבסיס הקדמי באפגניסטן בו עקבה מאיה אחר המבצע והיא מאשרת את זיהויו.
בסצנת הסיום, מאיה עולה למטוס מטען צבאי ריק שהגיע לאסוף רק אותה, היא לא משיבה כאשר איש צוות האוויר שואל אותה לאן היא רוצה לטוס, וכשדלת המטוס נסגרת היא ממררת בבכי.
דמויות ושחקנים

| הדמות בסרט | שחקן/ית | תיאור |
| --- | --- | --- |
| מאיה | ג'סיקה צ'סטיין | סוכנת ה-CIA שמוצבת בפקיסטן תופסת את ההובלה על המאמץ המודיעיני שמוביל בסופו של דבר לאיתורו של בן לאדן. על פי יוצרי הסרט, דמותה מבוססת על סוכנת אמיתית שהייתה שותפה למלחמה בטרור וחלק מהפרטים בסרט שונו על מנת להגן על זהותה. על פי הוושינגטון פוסט מדובר בסוכנת בשנות ה-30 לחייה, שהתגייסה ל-CIA לפני פיגועי 11 בספטמבר, שימשה כמגייסת מרגלים ומאכנת מטרות להתנקשות, ותרמה חלק חשוב במצוד אחר בן לאדן. היא זכתה לעיטור הגבוה ביותר של ה-CIA ב-2012, אך קידומה נחסם. |
| דן | ג'ייסון קלארק | סוכן ה-CIA, מומחה לחקירות ובעל תואר Ph.D |
| ג'וזף בראדלי | קייל צ'נדלר | ראש שלוחת ה-CIA בפקיסטן, בשלב מסוים מנסה להצר את צעדיה של מאיה. נאלץ לעזוב את פקיסטן לאחר שנחשפת מעורבותו בסיכולים ממוקדים |
| ג'סיקה | ג'ניפר אילי | סוכנת בכירה ב-CIA, נהרגת בזמן מפגש עם סוכן כפול של אל-קאעידה |
| ליאון פאנטה | ג'יימס גנדולפיני | ראש ה-CIA |
| ג'סטין | כריס פראט | לוחם בצוות שש ביחידת אריות הים |
| פטריק | ג'ואל אדגרטון | לוחם בצוות שש ביחידת אריות הים |
| ג'ארד | טיילור קיני | לוחם בצוות שש ביחידת אריות הים |
| מייק | מייק קולטר | לוחם בצוות שש ביחידת אריות הים |
| סייבר | קאלן מאלווי | לוחם בצוות שש ביחידת אריות הים |
| לארי | אדגר רמירס | איש האגף לפעולות מיוחדות ב-CIA, מוביל את המעקב אחר אבו אחמד בפקיסטן |
| ג'ורג' | מארק סטרונג | בכיר במטה CIA המוביל את המצוד אחר בן לאדן |
| מפקד כוח אריות הים | פרנק גרילו | מפקד צוות שש ביחידת אריות הים |
| חאכים | פארס פארס | סוכן שטח של ה-CIA בפקיסטן, איש האגף לפעולות מיוחדות |
| ג'ק | הארולד פרינו ג'וניור | סוכן CIA בפקיסטן |
| אבו פרג' אל-ליבי | יואב לוי | בכיר בארגון אל-קאעידה |
| עאמר אל-בלוש | ראדה כאטב | בלדר של ארגון אל-קאעידה שנחקר בעינויים |
| ג'ון | סקוט אדקינס | סוכן ה-CIA, איש האגף לפעולות מיוחדות |
| "הזאב" | פרדריק לין | ראש אגף ב-CIA, מבוסס על דמותו של מייקל דיאנדרה |
| סטיב | מארק דופלס | אנליסט ב-CIA |
| ג'רמי | ג'ון בארומן | בכיר ב-CIA |
| ויליאם מקרייוון | כריסטופר סטנלי | מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים האחראי על המבצע |
| טום דונילון | סטיבן דיליין | היועץ לביטחון לאומי |
הפקת הסרט

הרעיון לסרט על המרדף אחר אוסאמה בן לאדן, נרקם אצל יוצרי הסרט קתרין ביגלו ומארק בול עוד לפני איתורו. הם השלימו תסריט על קרב טורה בורה, והתכוונו להתחיל בצילומים לאחר הריגת בן לאדן במאי 2011; לאחר האירוע הם שכתבו את התסריט.
שמו הראשוני של הסרט היה "Killing Bin Ladden" ("להרוג את בן לאדן") אך לבסוף נבחר השם "Zero Dark Thirty", מונח צבאי שמשמעותו חצי שעה לאחר חצות, השעה בה נחתו כוחות יחידת אריות הים בבית המסתור של בן לאדן. במאית הסרט ציינה שהשם מייצג גם את האפלה והחשאיות שהסוו את משימת המודיעין ארוכת השנים שמתאר הסרט. בתרגום לעברית נבחר השם "כוננות עם שחר", מושג צבאי המתייחס דווקא למועד הזריחה.
צילום הסרט התבצע במשך 14 שבועות רצופים באביב 2012, באתרי צילום בהודו ובירדן. על מנת לשחזר את הפשיטה על המתחם של בן לאדן, נבנה בירדן העתק של הבניין האמיתי מפקיסטן, שהיה צריך לעמוד בזעזועים של נחיתת מסוקי בלאק הוק לידו. הצילום נעשה על ידי גרג פייזר, צלם מלחמות, ששיווה לסרט נופך ריאליסטי ועיתונאי, בין השאר באמצעות שימוש במצלמת כף-יד. חלק מסצנת הפשיטה על המתחם המבוצר של בן לאדן, שנבנה במיוחד לסרט, צולם באמצעות הרכבת אמצעי ראיית לילה על המצלמות, על מנת לתת לצופים את נקודת המבט של לוחמי אריות הים, ולא כנהוג בסרטים אחרים בהם אפקט זה מושג בשלב הפוסט-פרודקשן.
פסקול הסרט נוצר על ידי אלכסנדר דספלה ובוצע על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון.
תגובות לסרט > האשמות בתעמולה פוליטית ובקבלת מידע סודי מהבית הלבן

יוצרי הסרט ומנכ"ל סרטי סוני (חברת האם של סרטי קולומביה), הואשמו שהוא מיועד לשמש ככלי בתעמולת הבחירות במרוץ לנשיאות ארצות הברית ב-2012, מועד הפצתו המקורי שתוכנן לנובמבר 2012, ימים ספורים לפני הבחירות עצמן, נדחה בעקבות לחץ פומבי לדצמבר ולהקרנה מסחרית רחבה רק בינואר 2013.
בנושא המידע המפורט שהיה ליוצרי הסרט על הפשיטה ואיסוף המודיעין, פתחה מחלקת ההגנה של ארצות הברית בחקירה האם ליוצרי הסרט הודלפו חומרי מודיעין סודיים באשר למרדף אחר בן לאדן. ארגון Judicial Watch השיג מסמכים מתוקף חוק חופש המידע בארצות הברית, מהם עולה כי ליוצרי הסרט הוענקה גישה למתקני ה-CIA בהם נערכו חלק מהאימונים הטקטיים לקראת הפשיטה על המתחם בו שהה בן לאדן, שבול פגש לפחות בשני מקרים אנשי מפתח בבית הלבן באשר לסרט ושנמסר להם על ידי מחלקת ההגנה שמות מתכנני ומפקדי המבצע מטעם צוות שש של יחידת אריות הים.
תגובות לסרט > ביקורת קולנוע

הסרט זכה לשבחים מצד מרבית מבקרי הקולנוע המשפיעים, פיטר טרוורס מהרולינג סטון ציין שביגלו ובול התעלו על עבודתם מהסרט "מטען הכאב" עליו זכו בפרס האוסקר. הוא שיבח את הווירטואוזיות של ביגלו בבניית המתח מבלי לחטוא לאמת, ואת בול ביכולתו להציג את הצד האנושי בסיפור המעשה. את הופעתה של צ'סטיין ציין כמופלאה, כשגילומה את מאיה מותיר רושם עז שחודר כל כך עמוק עד שהצופים חשים בקצות עצביה. ג'ו מורגנסטרן מבקר הקולנוע של הוול סטריט ג'ורנל, שיבח את הסרט, שעל אף שסוף העלילה שלו ידוע מראש, הוא מצליח לבנות מתח לכל אורכו; הוא ציין שהסרט הוא עבודה של קולנוענית שמוכנה ומצליחה להתעמת עם ספקטרום מלא של עמימות מוסרית. דייוויד דנבי מהניו יורקר כתב שהמעלה העיקרית של הסרט היא שהוא מקדיש תשומת לב רבה לאופן בו החיים מתנהלים באמת, הוא משלב אכזריות ואנושיות באופן פרדוקסלי ומטריד אך עדיין מספק כיצירת אמנות. אואן גלייברמן מאנטרטיינמנט ויקלי שיבח את ביגלו על סרט מוקפד ומחשמל ובימוי מדויק שבונה מתח באופן שכמעט ושולט בקצב פעימות הלב של הצופה.
הפצה והכנסות

מועד יציאתו של הסרט נדחה כאמור משיקולים פוליטיים. סרטי סוני החליטו שהוא יופץ באופן מסחרי בסוף 2012, על מנת לאפשר לסרט להתמודד בטקס פרסי אוסקר לאותה שנה, אך שההפצה תעשה באופן מוגבל, משום שבתקופת החגים יהיה עליו להתמודד מול סרטים פופולריים שנעשו בתקציבים גדולים כמו "ההוביט: מסע בלתי צפוי" ו"עלובי החיים". ההקרנה החלה בחמישה בתי קולנוע בערים ניו יורק ולוס אנג'לס מתוך ציפייה שתעורר באזז תקשורתי, בתחילת 2013 הורחבה ל-60 בתי קולנוע וב-11 בינואר 2013 הסרט יצא להפצה רחבה בכ-3,000 בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית. ביום הראשון להקרנתו כבש את צמרת הסרטים המכניסים, עם הכנסות של 9.6 מיליון דולר ובתום הסופשבוע חצה את רף ה-30 מיליון דולר. סך הכל הניב הסרט הכנסות של 132.8 מיליון דולר ברחבי העולם.
פרסים בולטים ומועמדויות

זכייה בפרס אוסקר לעריכת הקול הטובה ביותר, היה מועמד לפרס אוסקר בארבע קטגוריות נוספות: הסרט הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, העריכה הטובה ביותר.
הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר - איגוד מבקרי הקולנוע בניו יורק
הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר - ארגון מבקרי הקולנוע בשיקגו
הסרט הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר - איגוד מבקרי הקולנוע בבוסטון
הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר - NBR
הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקנים הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר - ארגון מבקרי הקולנוע של ונקובר
אחד מסרטי השנה - פרסי AFI (מכון הסרטים האמריקאי)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה, מועמד לפרסי גלובוס הזהב בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר.
פרס גילדת הכותבים של אמריקה- לתסריטאי מארק בול
מועמד לפרס באפט"א בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר.
פרס סטלייט - לתסריט הטוב ביותר
חלומות שר המשקים ושר האופים

יוסף פותר את חלומות השרים. איור מאת אלכסנדר איבנוב, 1827.
יוסף פותר את חלומותיהם של שר המשקים ושר האופים. איור משנת 1987 של צ'ארלס פוסטר
יוסף פותר את חלום שר האופים, מאת ג'ורג' הייטר, 1854
סיפור חלומותיהם של שר המשקים ושר האופים מופיע בפרק מ' של ספר בראשית. לפי הסיפור, לאחר שאשת פוטיפר גרמה ליוסף להיאסר בבית הסוהר, מצא יוסף חן בעיני שר בית הסוהר שמינה אותו לאחראי על בית הסוהר. יחד איתו היו שני אסירים, שר המשקים ושר האופים של פרעה מלך מצרים, אשר הסיבה למאסרם אינה כתובה במפורש אלא רק נאמר שחטאו לפרעה. באחד הלילות חלמו שניהם חלומות שונים שגרמו להם לזעוף. לאחר ששאלם יוסף לסיבת זעפם סיפרו לו על החלומות שחלמו והוא פתר להם אותם. מעשה זה הוביל בעקיפין לשחרורו של יוסף מבית הסוהר ואף להפיכתו למשנה למלך מצרים.
הסיפור המקראי

כאמור, לאחר שיוסף מונה על בית הסוהר הגיעו אל הכלא באחד הימים שני אסירים חדשים: הראשון היה שר האופים והשני שר המשקים. סיבת מאסרם על פי הכתוב היא מפני שהם חטאו לפרעה מלך מצרים בחטא כלשהו. באחד הלילות חלמו שני האסירים חלומות משונים. וכפי שאומר הכתוב: ”וַיַּחַלְמוּ חֲלוֹם שְׁנֵיהֶם אִישׁ חֲלֹמוֹ בְּלַיְלָה אֶחָד אִישׁ כְּפִתְרוֹן חֲלֹמוֹ הַמַּשְׁקֶה וְהָאֹפֶה אֲשֶׁר לְמֶלֶךְ מִצְרַיִם אֲשֶׁר אֲסוּרִים בְּבֵית הַסֹּהַר.” לאחר סיפור המעשה מתאר הכתוב את שהתרחש למחרת בבוקר:
וַיָּבֹא אֲלֵיהֶם יוֹסֵף בַּבֹּקֶר וַיַּרְא אֹתָם וְהִנָּם זֹעֲפִים.
 וַיִּשְׁאַל אֶת סְרִיסֵי פַרְעֹה אֲשֶׁר אִתּוֹ בְמִשְׁמַר בֵּית אֲדֹנָיו לֵאמֹר מַדּוּעַ פְּנֵיכֶם רָעִים הַיּוֹם.
 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו חֲלוֹם חָלַמְנוּ וּפֹתֵר אֵין אֹתוֹ וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם יוֹסֵף הֲלוֹא לֵאלֹהִים פִּתְרֹנִים סַפְּרוּ נָא לִי.
 וַיְסַפֵּר שַׂר הַמַּשְׁקִים אֶת חֲלֹמוֹ לְיוֹסֵף וַיֹּאמֶר לוֹ בַּחֲלוֹמִי וְהִנֵּה גֶפֶן לְפָנָי.
 וּבַגֶּפֶן שְׁלֹשָׁה שָׂרִיגִם וְהִיא כְפֹרַחַת עָלְתָה נִצָּהּ הִבְשִׁילוּ אַשְׁכְּלֹתֶיהָ עֲנָבִים.
 וְכוֹס פַּרְעֹה בְּיָדִי וָאֶקַּח אֶת הָעֲנָבִים וָאֶשְׂחַט אֹתָם אֶל כּוֹס פַּרְעֹה וָאֶתֵּן אֶת הַכּוֹס עַל כַּף פַּרְעֹה.
יוסף, מיד לאחר שאלתם, פתר להם את חלומותיהם ובזה שינה בעצם את עתידו:
וַיֹּאמֶר לוֹ יוֹסֵף זֶה פִּתְרֹנוֹ שְׁלֹשֶׁת הַשָּׂרִגִים שְׁלֹשֶׁת יָמִים הֵם.
 בְּעוֹד שְׁלֹשֶׁת יָמִים יִשָּׂא פַרְעֹה אֶת רֹאשֶׁךָ וַהֲשִׁיבְךָ עַל כַּנֶּךָ וְנָתַתָּ כוֹס פַּרְעֹה בְּיָדוֹ כַּמִּשְׁפָּט הָרִאשׁוֹן אֲשֶׁר הָיִיתָ מַשְׁקֵהוּ.
 כִּי אִם זְכַרְתַּנִי אִתְּךָ כַּאֲשֶׁר יִיטַב לָךְ וְעָשִׂיתָ נָּא עִמָּדִי חָסֶד וְהִזְכַּרְתַּנִי אֶל פַּרְעֹה וְהוֹצֵאתַנִי מִן הַבַּיִת הַזֶּה.
 כִּי גֻנֹּב גֻּנַּבְתִּי מֵאֶרֶץ הָעִבְרִים וְגַם פֹּה לֹא עָשִׂיתִי מְאוּמָה כִּי שָׂמוּ אֹתִי בַּבּוֹר.
הפתרון על פי יוסף היה חנינה צפויה לשר המשקים, על ידי המלך. בהזדמנות זו ביקש יוסף משר המשקים, שכאשר ישוב למשרתו בארמון יזכיר אותו לטובה בפני המלך ויסייע לשחרורו. שר האופים, כשראה את הפתרון הטוב של שר המשקים ביקש גם הוא פתרון לחלום אך נכונה לו אכזבה: הפתרון של חלומו היה הפוך ומשמעותו הייתה הוצאתו להורג בתוך שלושה ימים.
וַיַּרְא שַׂר הָאֹפִים כִּי טוֹב פָּתָר וַיֹּאמֶר אֶל יוֹסֵף אַף אֲנִי בַּחֲלוֹמִי וְהִנֵּה שְׁלֹשָׁה סַלֵּי חֹרִי עַל רֹאשִׁי.
 וּבַסַּל הָעֶלְיוֹן מִכֹּל מַאֲכַל פַּרְעֹה מַעֲשֵׂה אֹפֶה וְהָעוֹף אֹכֵל אֹתָם מִן הַסַּל מֵעַל רֹאשִׁי.
 וַיַּעַן יוֹסֵף וַיֹּאמֶר זֶה פִּתְרֹנוֹ שְׁלֹשֶׁת הַסַּלִּים שְׁלֹשֶׁת יָמִים הֵם.
 בְּעוֹד שְׁלֹשֶׁת יָמִים יִשָּׂא פַרְעֹה אֶת רֹאשְׁךָ מֵעָלֶיךָ וְתָלָה אוֹתְךָ עַל עֵץ וְאָכַל הָעוֹף אֶת בְּשָׂרְךָ מֵעָלֶיךָ.
סופו של המעשה היה כאשר ביום ההולדת של פרעה שהתרחש שלושה ימים לאחר מכן, החליט פרעה לשחרר את שר המשקים מהכלא ולהשיבו למשרתו, ואילו את שר האופים החליט להוציא להורג. לאכזבתו של יוסף, שר המשקים שכח את ההבטחה שהבטיח ליוסף ולא הזכירו לפני פרעה.
הערות המדרש

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חוות הקסמים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלוין ברוקס וייט 
 איורים:  גארת' ויליאמס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 הוצאה בשפת המקור:  Harper & Brothers
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1952
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן
 תאריך:  1977
 תרגום:  זהר שביט
 סדרה
 ספר קודם:  סטיוארט ליטל 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001895551, 002554789
 
חוות הקסמים (בתרגום הראשון לעברית, הרשת של שרלוט בתרגום השני) (באנגלית: Charlotte's Web) הוא ספר ילדים משנת 1952, מאת הסופר האמריקאי א. ב. וייט, ומאויר על ידי גארת' ויליאמס. הרומן מספר את סיפורו של חזיר בשם וילבור ועל הידידות שלו עם עכבישה בשם שרלוט. כאשר וילבור בסכנה להישחט על ידי החוואי, שרלוט כותבת הודעות בשבחו של וילבור (כגון "חזיר נהדר") בין קוריה בכניסה לאסם, על מנת לשכנע את האיכר לתת לו לחיות.
הספר נחשב קלאסיקה של ספרות ילדים, ואף נבחר לספר האהוב ביותר מכל הזמנים בסקר שנערך על ידי אגודת הספריות של בתי הספר בארצות הברית. ובשנת 2000, כתב העת Publisher's Weekly דיווח שהוא גם ספר הילדים הנמכר ביותר של כל הזמנים.
חוות הקסמים עובד לסרט אנימציה על ידי האנה-ברברה הפקות ו-Sagittarius Productions ב-1973. סרטי פרמאונט יצאו בסרט המשך (ישירות לווידאו), חוות הקסמים 2: ההרפתקאה הגדולה של וילבור, בארצות הברית בשנת 2003 (הופץ בשאר העולם על ידי יוניברסל). גרסה קולנועית של הסרט יצאה ב-2006 בליהוק רב-כוכבים, הכוללים את ג'וליה רוברטס, דקוטה פנינג, סטיב בושמי, אופרה וינפרי, ג'ון קליז ואחרים. משחק וידאו המבוסס על סרט הקולנוע גם יצא ב-2006.
תקציר העלילה

פרן ארבל משכנעת את אביה לחוס על חייו של חזרזיר, הקטן שבשגר, ומטפלת בו במסירות עד שהוא לא רק שורד אלא משגשג - והיא מכנה אותו וילבור. מכיוון שגדל, וילבור עובר לחיות בחווה של הדוד של פרן, הומר צוקרמן. בבית החיות בחווה, וילבור מנסה להתיידד עם החיות האחרות, אך הן מתנשאות עליו, והוא מעביר את ימיו בבדידות גדולה.
לילה אחד וילבור שומע קול נעים - קול המבטיח לו חברות. למחרת, הוא מנסה לגלות של מי הקול, וכל החיות מתכחשות לדבר. פתאום, וילבור רואה עכבישה טווה את קוריה בפתח האסם, לומד ששמה שרלוט, והיא זו שדיברה אליו. שרלוט היא עכבישה בעלת עדנה, נימוסים, וידע רב, והשניים מתיידדים. וילבור, שעכשיו חזיר בגודל רגיל, מגלה שהוא מועד לשחיטה, ושרלוט מבטיחה לתכנן תוכנית שתציל אותו. בהתאם, במשך הלילה היא רוקמת לתוך קוריה מסר בשבחו של וילבור, והדבר מושך את תשומת לבם של צוקרמן ושכניו, שסבורים שמילות השבח הן תוצאה של התערבות אלוהית.
ככל שעובר הזמן, ויותר מסרים מופיעים על פני קורי העכביש של שרלוט, שמו של וילבור יוצא לפניו. וכך, משתכנע צוקרמן להציג את וילבור ביריד המחוזי. מתלווים אליו בסתר שרלוט, וטמפלטון העכברוש שמסייע לשניים במציאת מסרים בגזרי עיתונים שיהוו לשרלוט השראה, בתמורה לאוכל של וילבור. בזמן היריד, שרלוט מטילה את ביציה וטווה לצאצאיה שק מגן. וילבור אינו זכאי לאף אחד מהפרסים הרגילים ביריד, מכיוון שהוא אינו החזיר הגדול ביותר או המרשים ביותר במראהו - אך שרלוט ממשיכה לטוות את מסריה, ועובדי היריד ומבקריו מתלהבים כל כך, שווילבור זוכה בפרס הגדול, והוא נחשב כעת לסוג של סלבריטי, וככזה לא יעלה על הדעת להורגו ולהגישו כארוחת חג המולד.
שרלוט, מותשת על ידי הטלת ביציה, מודיעה שהיא לא תחזור עם וילבור לחווה, אלא תישאר ביריד הנטוש, שם תיפח נשמתה. היא מרוצה מהישגיה, ומודיעה לווילבור שהוא בטוח כעת, ומאחלת לו שיהיה מאושר. אך היא מבקשת מחבריה שיחזירו את שק ביציה לחווה, ושילדיה ייוולדו שם. טמפלטון נושא את שק הביצים בפיו, נרגן כרגיל ודורש שוחד, אך בליבו חבר לשרלוט ווילבור. בחזרה בחווה, וילבור שומר על ביציה של שרלוט כעל אוצר, ויום אחד, כשהביצים מתחילות לבקוע, הוא מתלהב ושמח - עד שאחת אחר השנייה, בנותיה של שרלוט טווות להן מצנחים ועפות לגלות את העולם. וילבור מרגיש שליבו נשבר, עד שהוא רואה ששלוש העכבישות הקטנות ביותר עדיין עמו - והן מודיעות לו שנעים להן שם ובכוונתן להישאר. וילבור עוזר להן לבחור שמות - ג'וי, נלי, וארנאיה. הספר מסתיים בידיעה שווילבור זכה לחברתן של בנות הדורות הבאים של בנותיה של שרלוט, לאורך שנות חייו.
הדמויות

וילבור הוא חזיר אמוציונלי, הקטן מהשגר שלו. הוא ניצל על ידי פרן, הילדה האנושית שאוהבת אותו, אך לא יכולה להיות תמיד איתו. הוא מתיידד עם שרלוט העכבישה.
שרלוט א. קטאוויטה, או פשוט שרלוט, היא עכבישה שמתיידדת עם וילבור, ורוקמת את התוכנית שמצילה את חייו.
ג'ון ארבל הוא אביה של פרן, החוואי שהסכים לחוס על חייו של וילבור.
פרן ארבל  היא הילדה שמאמצת את וילבור כאשר הוא עומד להישחט, וממשיכה לבקר אותו בחוות דודיה. היא הדמות האנושית היחידה בסיפור שמסוגלת להבין את דיבור החיות.
טמפלטון הוא עכברוש שעוזר לשרלוט, אך רק כשווילבור מציע לו בתמורה מזון. הוא טיפוס זועף ונרגן, אך שבסופו של דבר מוכיח את עצמו חלק בלתי נפרד ממשפחת החיות שמתהווה סביב וילבור.
אייברי ארבל הוא אחיה הבכור של פרן. דמותו משמשת סוג של אתנחתא קומית בסיפור.
הומר צוקרמן הוא דודה של פרן, שמשכן את וילבור באסם שלו. אשתו היא אדית, ויש לו עוזר בשם לורווי.
חיות אחרות בחווה של צוקרמן, איתן וילבור משוחח, כוללות כבשה זקנה ואינטליגנטית, אווזה דברנית, וטלה מתנשא.
הנרי פאסי הוא ילד בגילה של פרן, אליו היא מפתחת רגשות.
פרסים וקבלה

הספר "חוות הקסמים" זכה לתשבחות עם צאתו לאור. יודורה ולטי כתבה בניו יורק טיימס, "כיצירה, הספר הוא די מושלם, ודי קסום באופן שבו הוא נוצר". בנוסף להיותו ספר הילדים (בכריכה רכה) הנמכר ביותר בכל הזמנים, "חוות הקסמים" הוא גם מספר 78 ברשימת הספרים הנמכרים ביותר בכריכה קשה (לא רק בין ספרי ילדים). הספר נמכר ביותר מ-45 מיליון עותקים, ותורגם ל-23 שפות. הוא זכה באות ההוקרה של ניוברי בשנת 1953 (כאשר המדליה הוענקה לספר "סודות האנדס" של אן נולן קלארק). ב-1970, זכה א. ב. וייט במדליית לורה אינגלס וילדר, פרס מוביל בתחום ספרות הילדים, עבור "חוות הקסמים" וכן "סטיוארט ליטל" ביחד.
ב-1991 יצאה גרסת אודיו לספר, בהקראתו של א. ב. וייט עצמו, שגם זכה לשבחים מאת המבקרים. אגודת החינוך הלאומית כללה את "חוות הקסמים" ברשימת 100 ספרי הילדים על פי המורים, וז'ורנל ספריות בתי הספר גם קבע שהספר הוא בין 100 הספרים הטובים של כל הזמנים.
אות כבוד ניוברי (1953)
Horn Book Fanfare (1953)
מדליית לורה אינגלס וילדר (1970) (על שני הספרים "חוות הקסמים" ו"סטיוארט ליטל" ביחד).
Massachusetts Children's Book Award (1984)
תרגום לעברית

חוות הקסמים, 1977, סדרת מרגנית. תרגום מאנגלית: זהר שביט.
חוות הקסמים, 2007, הוצאת כנרת זמורה ביתן. תרגום מעודכן: זהר שביט.
הרשת של שרלוט, 2017, סדרת הרפתקה, תרגום: רנה ורבין
עיבודים > קולנוע

חוות הקסמים (1973): הספר עובד לסרט האנימציה על ידי האנה-ברברה הפקות ו-Sagittarius Productions ב-1973 עם פסקול מאת האחים שרמן.
ב-2003 יצא סרט המשך בשם חוות הקסמים 2: ההרפתקאה הגדולה של וילבור. סרט זה הופץ על ידי סרטי פרמאונט, ויצא ישירות לווידאו.
חוות הקסמים (2006): סרטי פרמאונט, בשיתוף עם וולדן מדיה, קרנר אנטרטיינמנט, וסרטי ניקלודיאון, הפיקו את סרט הקולנוע ששילב דמויות חיות עם אנימציה בכיכובם של דקוטה פנינג בתפקיד פרן, ובתפקידי קולות ג'וליה רוברטס (שרלוט), סטיב בושמי (טמפלטון), ואופרה וינפרי, קתי בייטס, ג'ון קליז, ריבה מקינטייר ואחרים בתפקידי חיות האסם.
עיבודים > במה

ב-1989 הייתה הופעת הבכורה של המחזמר "חוות הקסמים" עם מילים ולחן מאת צ'ארלס שטרוס, ומחזה הבסיס מאת ג'וזף רובינט.
עיבודים > משחק וידאו

משחק וידאו המבוסס על הסרט מ-2006 פותח על ידי Backbone Entertainment, ושווק על ידי THQ ו-Sega, יצא בדצמבר 2006 עבור Game Boy Advance, נינטנדו, פלייסטיישן 2 ו-PC.
לקריאה נוספת

Griffith, John W. (1993). Charlotte's web: a pig's salvation. New York: Twayne. ISBN 0805788123.
Neumeyer, Peter F.; Williams, Garth; White, E. B. (1994). The annotated Charlotte's web. New York: HarperCollins. ISBN 0060243872.
White, E. B. (2007). Some pig!: a Charlotte's web picture book. Illustrated by Maggie Kneen. New York: HarperCollins. ISBN 0060781610.
White, E. B. (2008). Wilbur's adventure: a Charlotte's web picture book. Illustrated by Maggie Kneen. New York: HarperCollins. ISBN 9780060781644.
Sims, Michael (2011). The story of Charlotte's web: E. B. White's eccentric life in nature and the birth of an American classic. New York: Walker & Co. ISBN 9780802777546.
הערות שוליים

↑  "Private Tutor".
↑  "Charlotte A. Cavatica: Bloodthirsty, Wise And True".
↑  The New York Times, October 19, 1952
↑  National Education Association (2007).
↑  Bird, Elizabeth (July 7, 2012).
↑  Newbery Medal Home Page, American Library Association
↑  Book awards: A Horn Book Fanfare Best Book
↑  Massachusetts Children's awards
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877337105171  LCCN: no2020036113  MusicBrainz work: e3e15fb2-421a-4cf1-82f0-f2e110247ec5  VIAF: 185455985   WorldCat (עם VIAF): 185455985
על עכברים ואנשים (סרט, 1939)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן והמחזה על עכברים ואנשים של ג'ון סטיינבק
 בימוי:  לואיס מיילסטון 
 הופק בידי:  לואיס מיילסטון, האל רוץ'
 תסריט:  יוג'ין סולו
 עריכה:  ברט ג'ורדן 
 שחקנים ראשיים:  ברג'ס מרדית' לון צ'ייני ג'ונ.(אנ') בטי פילד
 מוזיקה:  אהרן קופלנד 
 צילום:  נורברט ברודין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Hal Roach Studios 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 בדצמבר 1939
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
על עכברים ואנשים (באנגלית: Of Mice and Men) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1939 בבימויו של לואיס מיילסטון עם ברג'ס מרדית', לון צ'ייני ג'ונ (אנ'). ובטי פילד בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן והמחזה "על עכברים ואנשים" של ג'ון סטיינבק (1937). ב-1992 הופק רימייק בהשתתפות ג'ון מלקוביץ וגארי סיניז.
תקציר העלילה

שני עובדי חקלאות בקליפורניה עושים דרכם למקום עבודה חדש בחווה חקלאית בעת השפל הגדול בארצות הברית. ג'ורג' מילטון (ברג'ס מרדית') השנון ולני סמול (לון צ'ייני ג'ונ. (אנ')), בעל גוף גדול ומגושם הסובל מפיגור שכלי. הם חברים עוד מילדות וג'ורג' מרגיש אחריות עליו. בדרך לחווה הם עוצרים ליד הנחל למנוחה ואכילת שעועית מקופסה וחולמים על חווה משלהם בה יגדל לני ארנבים מכל הסוגים. ג'ורג' אומר ללני שאם ייסתבך בצרה עליו להגיע לאותו המקום ולחכות לו.
בעל החווה, קרלסון (אוסקר או'שיה) מתבונן בלני בחשדנות כי ג'ורג' ביקש ממנו לא לדבר. הוא שולח אותם עם קנדי (רומן בונן), פועל ותיק קטוע יד מתאונת עבודה, לחדרם בחווה שם הם פוגשים את מנהל העבודה סלים (ריצ'רד ביקפורד) המתייחס אליהם בנימוס.
קרלי, (בוב סטיל), בנו של הבוס הוא אדם חמור סבר. הבעיה העיקרית שלו היא אשתו מיי (בטי פילד), בעלת שאיפות להיות שחקנית בהוליווד שנישאה לו מחוסר ברירה. היא משתעממת במקום ומסתובבת בין הפועלים וקרלי עוקב אחריה כל הזמן מחשש שתבגוד בו. כל הפועלים נרתעים מלהיפגש בה.
קרלי נותן הוראה לחסל את כלבו האהוב והזקן של קנדי. כאשר קנדי שומע את שיחתם של לני וג'ורג' על תוכניתם לקנות חווה הוא רוצה להצטרף אליהם ולהשקיע במקום את כספי הפיצויים שקיבל בגלל התאונה. ג'ורג' מתרה בלני לא לספר על כך לאיש אבל לני מספר זאת לקרוקס (ליי וויפר), פועל אפרו-אמריקאי וגם הוא רוצה להצטרף.
קרלי מתעמר בלני ומכה אותו אך זה לא משיב לו לפי הוראותיו של ג'ורג'. רק בסוף הוא תופס חזק בידו של קרלי ושובר אותה. קרלי מפונה לבית חולים ומורה לכולם לומר כי ידו נחבלה בתאונת עבודה כדי שלא ייתבזה.
קרלי אוסר על מיי לצאת מהחווה לבילויים וקולנוע בעיר. היא מחליטה לברוח. בדרך היא עוברת באסם ורואה את לני בוכה לאחר שבתנועותיו המגושמות הרג את גור הכלבים שלו.
היא מתחילה לשוחח איתו והוא מבקש ממנה לעזוב כדי לא להסתבך. היא מתקרבת אליו ומתחילה לצעוק והוא רוצה להשתיק אותה אבל בתנועותיו המגושמות הוא חונק אותה.
קנדי מגלה לראשונה את הגופה ומזעיק את ג'ורג'. ג'ורג' יודע מה מצפה ללני ובעצתו של סלים הוא גונב אקדח מקרלסון וממהר לפגוש את לני במקום שקבע לו. בינתיים אנשי החווה ובראשם קרלי, מתחילים ברדיפה אחרי לני כדי לעשות בו משפט לינץ'.
ג'ורג' מקדים אותם, פוגש בלני השמח לבואו ומצפה עדיין לגור בחווה לגידול ארנבים. ג'ורג' יורה בו מאחור והורג אותו.