stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ברואר
ביוגרפיה > קריירה במועדון סיירה > סוף תקופת ברואר במועדון סיירה

למרות הצלחת המועדון בעצירת התוכניות לסכור את הגרנד קניון, והמעבר ממעמד של ארגון במעמד 501(c)(3) למעמד 501(c)(4), שמשמעו שתרומות שניתנות למועדון אינן פטורות ממס, גברה המתיחות בין הדירקטוריון לבין ברואר על דרך טיפולו בכספי המועדון. הגירעון השנתי של המועדון צמח מ-100,000 דולר ב-1967 ו-1968 לכ-200,000 דולר ב-1969. עימות נוסף התרחש בנוגע למדיניות של המועדון כלפי תחנת הכוח הגרעינית שחברת החשמל והגז הפסיפית (Pacific Gas and Electric בראשי תיבות PG&E) תכננה לבנות בקניון דיאבלו, בסמוך לעיר סן לואיס אוביספו בקליפורניה. על אף שהמועדון שיחק תפקיד ראשי בעצירת התוכנית של PG&E לבניית תחנת כוח גרעינית בבודגה ביי (Bodega Bay) בתחילת שנות ה-60, במקרה ההוא ההתנגדות לתחנה נבעה מהשפעתה על הסביבה ומסכנת רעידות אדמה בשל הקרבה להעתק סן אנדראס, ולא מהתנגדות לשימוש באנרגיה גרעינית. בתגובה להעתקת תחנת הכוח מהאתר בחולות ניפומו (Nipomo Dunes), שבו הייתה פגיעה בסביבה, לקניון דיאבלו, הצביע הדירקטוריון לתמוך בתוכנית של PG&E להקמת התחנה באתר זה. משאל בין חברי המועדון ב-1967 תמך בהחלטת הדירקטוריון, אבל ברואר הגיע למסקנה שתחנת כוח גרעינית בכל מקום שהוא היא שגיאה, והוא ביטא בעל פה את התנגדותו לתחנת הכוח בניגוד לעמדה הרשמית של המועדון. הקיטוב שחל בין הסיעות של חברי המועדון התומכות והמתנגדות לברואר הגיע לידי ביטוי בבחירות השנתיות לדירקטוריון. תומכי ברואר השיגו רוב בבחירות של 1968, אבל בבחירות של אפריל 1969 השתייכו כל חמשת חברי הדירקטוריון החדשים לסיעה שהתנגדה לברואר. אנסל אדמס והנשיא ריצ'רד לאונרד, שניים מידידיו הקרובים ביותר בדירקטוריון, הובילו את ההתנגדות לברואר, כשהם מאשימים אותו בפזיזות בטיפול בכספי המועדון ובאי-ציות להחלטות הדירקטוריון, וקראו לפיטוריו כמנהל כללי. הדירקטוריון הצביע עשרה כנגד חמישה לקבל את התפטרותו של ברואר.
שנים אחר-כך התפייס ברואר עם המועדון ונבחר כחבר דירקטוריון לתקופה שבין 1983 ל-1988 ושוב בין 1995 ל-2000. בסוף ימיו היה ברואר מוטרד מאוד מנושאי התפוצצות האוכלוסין וההגירה, נושאים שבהם היה חלוק על שאר חברי הדירקטוריון, ועל רקע זה התפטר מהדירקטוריון, כמה חודשים לפני מותו. "התפוצצות האוכלוסין היא ככל הנראה הבעיה הגדולה ביותר הניצבת בפנינו", כך אמר, "וההגירה היא חלק מבעיה זו. חייבים למצוא לה פתרון".
ביוגרפיה > קריירה במסגרת ידידי כדור הארץ

מיד לאחר שהתפטר מתפקידו כמנכ"ל מועדון סיירה ב-1969 יסד ברואר את הארגון ידידי כדור הארץ (Friends of the Earth) בראשי תיבות FOE. הקמת הארגון התרחשה בזמן הנכון, בעקבות התגברות המודעות הכללית לבעיות הסביבה שבאה בעקבות יום כדור הארץ הראשון ב-1970. הארגון גם זכה לפרסום נרחב בעקבות סדרה של מאמרים מפרי עטו של הסופר ג'ון מקפי (John McPhee) בניו יורקר, שקובצו אחר-כך לספר שכותרתו "מפגשים עם ארכי דרואיד" (Encounters with the Archdruid), שבהם גלל מקפי את סיפור סדרת העימותים בין ברואר לגאולוג ומהנדס המכרות פלויד דומיני (Floyd Dominy‏; 2010-1909) שהיה המנהל של לשכת הטיוב. ברואר נהנה מאוד מהכינוי ארכי דרואיד שהודבק לו, ואחר-כך הוא השתמש בו בכתובת הדואר האלקטרוני שלו.
המטה של ארגון ידידי כדור הארץ הוקם בסן פרנסיסקו, והארגון פתח משרד בבירה וושינגטון. תוך זמן קצר יסד ברואר שני ארגונים חדשים שהתבססו על הצוות של FOE בוושינגטון. ב-1970 הוקמה הליגה של מצביעי השימור (League of Conservation Voters), וב-1971 הוא הקים את מרכז מדיניות הסביבה (Environmental Policy Center). הקשרים הבינלאומיים של ברואר הובילו להקמת הארגון הבינלאומי של ידידי כדור הארץ (FOE International), פדרציה רופפת של ארגונים דומים ב-44 ארצות. ברואר גם החל בתוכנית להוצאה לאור של פרסומים, שבתחילה נחלה הצלחה עם "המדריך לסביבתנות" (The Environmental Handbook), בעקבות הצלחת יום כדור הארץ, אבל אז היא החלה להפסיד כסף.
אף שהרקע של ברואר בתנועה לאיכות הסביבה היה בתחום שימור אזור הטבע הבראשיתיים, הוא הוביל את FOE לעסוק בסוגיות רבות שהועלו על ידי פעילי איכות הסביבה החדשים. הארגון נאבק נגד צינור הנפט של אלסקה, נגד מטוס נוסעים על קולי (כדוגמת הקונקורד), נגד אנרגיה גרעינית ונגד השימוש באייג'נט אורנג', חומר משיר עלים, שבו נעשה שימוש במסגרת מלחמת וייטנאם. לאחר שרונלד רייגן נבחר לנשיא ארצות הברית ב-1980, הוביל ה-FOE את ההתנגדות למדיניותו של מזכיר הפנים ג'יימס ואט (James G. Watt) למכור ולהחכיר אדמות ציבוריות במערב ארצות הברית ולפתח את האדמות הסמכות לפארקים הלאומיים. ברואר פרש מתפקיד מנהל ה-FOE ביום השנה העשירי להקמת הארגון ב-1979, אבל המשיך לשרת כיושב ראש הדירקטוריון. גם ב-FOE, בדומה למה שהתרחש במועדון סיירה, נוצרו מתחים בין ברואר למרבית חברי הדירקטוריון, בין השאר בגלל החוב הכספי התופח של ה-FOE. כשניצב בפני הצורך לפטר עובדים ב-1984 עקף ברואר את הדירקטוריון ופנה ישירות לחברי הארגון למגבית חירום. הוא סולק מהדירקטוריון בשל חוסר ציות לסמכויות, אבל משרתו הושבה לו לאחר שאיים בתביעה משפטית. ב-1985 הצביע הדירקטוריון לסגור את המשרד בסן פרנסיסקו ולעבור לוושינגטון. במשאל שנערך בין חברי הארגון תמכו מרביתם בצעד זה. ב-1986 התפטר ברואר על מנת לעבוד באמצעות מכון האי כדור הארץ שייסד.
ביוגרפיה > שנים אחרונות עם מכון האי כדור הארץ

ברואר הקים את מכון האי כדור הארץ ב-1982. לאחר שארגון ידידי כדור הארץ העתיקו את המטה לבירה וושינגטון ב-1986 פיתח ברואר את המכון כחממה במבנה ארגוני מבוזר לפרויקטים חדשניים באקולוגיה ובצדק חברתי. אף שהיה יושב ראש הדירקטוריון הקפיד להישאר ברקע בזמן שהמנכ"לים המשותפים דייוויד פיליפס (David Philips) וג'ון נוקס (John Knox) ניהלו את הארגון. פעילים שיזמו מיזם חדש במסגרת המכון נדרשו לגייס את המימון עבורו בעצמם, ולעיתים קרובות התנתק המיזם מהמכון ברגע שעמד על הרגליים. ארגונים שנוצרו תחת מטריית החסות של המכון כוללים את "רשת הפעולה של יער הגשם" (Rainforest Action Network), מיזם הסביבה על אמריקה המרכזית (Environmental Project on Central America) ורבים אחרים. חופשי מדאגות ניהול ומחלוקות על תקציבים, יכול ברואר להמשיך לטייל, להרצות, ולעבוד על רבים מהנושאים שהעסיקו אותו שנים רבות. בנוסף לחזרתו לדירקטוריון מועדון סיירה למשך שתי תקופות נפרדות, הוא גם שירת בדירקטוריון של ארגן הסביבה האמריקני "מועצת היער הטבעי" (Native Forest Council) מ-1988 עד מותו בשנת 2000. ברואר תמך במועמדותו של ראלף ניידר בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000. הוא השתתף בכינוס מפלגת הירוקים בדנוור ביוני 2000, והצביע עבור ניידר יום לפני שנפטר.
ברואר מת בביתו שבברקלי בקליפורניה ב-5 בנובמבר 2000. הוא היה בן 88 במותו.
כיבודים והנצחות

ברואר היה מועמד שלוש פעמים (בשנים 1978‏, 1979 ו-1998) לפרס נובל לשלום.
מכון האי כדור הארץ, ארגון אותו יסד ברואר, מחלק מדי שנה את פרסי הנוער על שם ברואר (Brower Youth Awards).
באוקטובר 2006, שש שנים לאחר מותו, נחנכה אנדרטה לזכרו של דייוויד ברואר בשם "ספינת החלל כדור הארץ" (Spaceship Earth). האנדרטה בנויה בצורת כדור הארץ עשוי מקוורציט כחול מברזיל במשקל 175 טון שעליו מודבקים פסי ארד שנועדו לסמן את היבשות, ועליו ניצב פסלו של דייוויד ברואר מארד. היא הוצבה בחזית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת קנסאו (Kennesaw State University) שבג'ורג'יה. כוונת הפסל האמריקני ממוצא פיני אינו (Eino) הייתה שהפסל ישמש כתזכורת קבועה לדורות הבאים על הטבע השברירי של כוכב הלכת שלנו. באופן אירוני משהו דווקא הפסל שהיה אמור להיות קבוע הפגין שבריריות והתפרק חודשיים אחר-כך. בהשקעה נוספת הוא נבנה מחדש והושלם בנובמבר 2007.
ב-2009 הוקם בברקלי, עיר הולדתו ומקום מגוריו עד יומו האחרון, מרכז דייוויד ברואר (David Brower Center). בשטח של כ-4,500 מ"ר שוכנים משרדים, אולמות תצוגה ואודיטוריום המוקדשים לנושאי שמירת איכות הסביבה. עם השלמתו הועברו אליו המשרדים של מכון האי כדור הארץ.
באקווריום הלאומי בבולטימור (לפי גרסה אחת), או באקווריום הלאומי בוושינגטון (לפי גרסה אחרת) חקוקה על גרניט האמרה ”איננו יורשים את כדור הארץ מאבותינו, אנחנו לווים אותו מילדינו” ("We do not inherit the earth from our fathers, we are borrowing it from our children") המיוחסת שם לדייוויד ברואר, אם כי הוא לא היה הראשון להשתמש בה.
לקריאה נוספת

Brower, David, For Earth's Sake: The Life and Times of David Brower (Salt Lake City: Gibbs-Smith, 1990). ISBN 0-87905-013-6
Brower, David with Steve Chapple, Let the Mountains Talk, Let the Rivers Run (New York: HarperCollins, 1995). ISBN 0-06-251430-X
Brower, David, & the Sierra Club, eds., Wilderness: America's Living Heritage (New York Vail-Ballou Press, Gillick Press, 1961).
Cohen, Michael P., The History of the Sierra Club, 1892-1970 (San Francisco: Sierra Club Books, 1988). ISBN 0-87156-732-6
Fox, Stephen, John Muir and His Legacy: The American Conservation Movement (Boston: Little, Brown, 1981). ISBN 0-316-29110-2
John McPhee, Encounters with the Archdruid (New York: Farrar, Straus and Giroux, 1971). ISBN 0-374-14822-8
הערות שוליים

↑  נכון לכתיבת הערך המחנה היה עדיין פעיל ראו Echo Lake Youth Camp
1 2 3  David Brower
↑  אתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Chris Jones, Climbing in North America, page 134 - 137 (American Alpine Club & University of California Press, Berkeley, 1976) ISBN 0-520-02976-3
↑  David Ross Brower, 1912-2000
↑  Pursuit in the Alps
1 2  David R. Brower, 1952 Sierra High Trip,
↑  על המאבק של ארגוני הסביבה בספר The History of Large Federal Dams: Planning, Design, and Construction. עמ' 398
↑  Fox, John Muir and His Legacy, p. 289
↑  Stephen Fox, John Muir and His Legacy: The American Conservation Movement, pp. 272-290, 316-322
↑  ארגון המפעיל שדולה מוגדר ככזה שהתרומות לו אינן פטורות ממס
↑  Michael P. Cohen, The History of the Sierra Club, 1892-1970, pp. 333-394.
↑  Immigration's Dire Effect On The Environment
↑  כך לדוגמה אתר ידידי כדור הארץ המזרח התיכון
↑  מועמדות שככל הנראה גרמה לניצחונו של ג'ורג' בוש, בשל הקולות שאל גור איבד לטובת ניידר מבין מצביעי השמאל
↑  David Brower, 1912-2000: Nature advocate defended wilderness
↑  David Brower, an Aggressive Champion of U.S. Environmentalism, Is Dead at 88 הספד בניו יורק טיימס
↑  Brower Youth Awards
↑  Sculptor rebuilds Ga. university’s $1M sculpture of Earth following collapse
↑  אתר מרכז דייוויד ברואר
↑  Indian philosophy? maybe?
↑  הספד על ברואר בגארדיאן
↑  מחקר על מקור האמרה ב-Quote Investigator
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259021705171  PLWABN: 9810636377105606  BNE: XX1315853  GND: 1063889189  ISNI: 0000 0000 8404 8669  LCCN: n50042797  NKC: xx0327204  NLA: 35022585  NTA: 306968347  PIC: 281819  SNAC: w6n87b99  SUDOC: 087182742  Trove: 796624  VIAF: 103647596   WorldCat (עם VIAF): 103647596 
צוק שיפרוק (Shiprock), שב-1939 היו ברואר וחבריו הראשונים לטפס עליו
"ספינת החלל כדור הארץ", האנדרטה שהוקמה לכבוד דייוויד ברואר לאחר מותו. היבשת שבחזית הכדור היא אפריקה
ספינה ביפידה

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 תסמינים:  אסימפטומטי 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  311113 
 סיווגים
 ICD-10:  Q05, Q76.0 
 ICD-11:  LA02 
 
ספינה ביפידה (Spina Bifida; בעברית: שדרה שסועה) היא פגם המתפתח אצל עוברים בחודש הראשון להיריון, ומתבטא בפתח בחוליה אחת או במספר חוליות בעמוד השדרה, ובלט של עצבי חוט השדרה דרכו.
צילום רנטגן של עמוד שדרה עם ספינה ביפידה קלה בחוליה S-1
תסמינים

ילדי ספינה ביפידה סובלים לעיתים מהפרעות למידה ופיגור וזקוקים להשמה במסגרות חינוך מיוחד.
ספינה ביפידה עלולה לגרום לפגיעה מוטורית מגובה הפגם ומטה, וכן לשיתוק כללי במתן צואה ושתן, בשל פגיעה בעצבים היוצאים מהחוליות. ההשלכה התפקודית תלויה במיקום המום, כאשר מומים "גבוהים" בחוט השדרה יגרמו לפגיעה חמורה יותר בתפקוד מאשר מומים במקום נמוך יחסית. במרבית המקרים ניתן לגלות את הפגם בבדיקות האולטרה סאונד הראשונות, מה שמאפשר לקבל החלטה מושכלת לגבי המשך ההיריון.
למום השדרתי מתלווה לעיתים תכופות הידרוצפלוס, והילדים נזקקים להחדרת דלף חדרי-צפקי, כלומר צינור המנקז את הנוזלים העודפים לחלל הצפק.
טיפול

תינוק שנולד עם "ספינה ביפידה" מנותח בדרך כלל ביום הראשון או השני ללידתו לסגירת הפגם בניתוח שנועד למנוע התפתחות זיהומים ולשיקום מבנה הגב התקין, אולם לא ניתן להשיב לאחור את הנזקים שנגרמו לחוט השדרה במהלך חודשי ההריון. במקרים מסוימים ניתן גם לערוך ניתוח לעובר במהלך ההיריון (בעיקר בחודש הרביעי או החמישי) שמפחית משמעותית את הליקויים מהם יסבול התינוק, מאחר שהוא עוצר את המשך הנזק הנוסף לחוט השדרה בחודשי ההיריון האחרונים מהחשיפה למי השפיר והחיכוך ברחם, ומסייע בהחזרת המוח למקומו הטבעי.
קיימים בעולם מספר שיטות לניתוח במהלך ההיריון, פתיחה מלאה של בטן האם והרחם בדומה לניתוח קיסרי, ניתוח שעלול לגרום נזקים לאם. פתיחה חלקית בטוחה יותר. ובבית החולים בילינסון עורכים ניתוח זה על ידי ד"ר יובל גיאלצ'ינסקי בשיטה לפרוסקופית ללא פתיחת דופן הבטן בכלל, באופן שמקטין משמעותית את הסיכונים לאם.
ילד עם ספינה ביפידה זקוק למעקב רפואי ושיקומי רב תחומי החיוני להתפתחותו ולמניעת סיבוכים משניים. הוא יזדקק להערכה אורתופדית, אורולוגית, נוירוכירורגית והתפתחותית באופן קבוע.
מניעה

ספינה ביפידה קשורה למחסור בחומצה פולית (לרבות עקב חוסר MTHFR), או בחוסר ויטמין B12 בגוף האישה ההרה בתחילת ההיריון. על כן מומלץ לכל אישה לצרוך חומצה פולית כתוסף מזון החל משלושה חודשים לפני תחילת ההיריון, ובמהלך ההיריון כולו.
במשפט

השופטת דבורה ברלינר כתבה על תינוק שנולד עם מום של ספינה ביפידה שגרר 100% נכות, שהוא כלול באותם מקרים קשים שבהם ניתן לומר כי "נוח לו שלא נברא מאשר שנברא" ועל כן אם הצוות הרפואי היה מתרשל בהפניית ההורים לבדיקות לגילוי המום הוא היה זכאי לפיצוי על הולדה בעוולה.
הערות שוליים

↑  שִׁדְרָה שְׁסוּעָה במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  טיפול בעיוותים מולדים פתוחים של עמוד השדרה
↑  כבר ברחם: תיקון פגם קשה בעוברים
↑  ע"א 119/05 אמין מחמוד חליפה נ' מדינת ישראל, משרד הבריאות, סעיפים 24–26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565829105171  BnF: cb12267814m (data)  LCCN: sh85126658  LNB: 000114720  NDL: 00575744  NKC: ph543015 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גלעד שגב

| --- | --- |

שגב, 2009
 לידה:  16 בנובמבר 1974 (בן 50) רמת גן, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  תיכון בליך 
 סוגה:  רוק, פופ רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  הליקון
 www.giladsegev.co.il
 
שגב, 2009
גלעד שגב (נולד ב-16 בנובמבר 1974) הוא זמר-יוצר, מלחין, פזמונאי וסופר ישראלי-בינלאומי. המוכר גם בכינויו "Passerby".
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

שגב נולד, גדל והתחנך ברמת גן, כבן זקונים לכרמלה ויצחק שגב ולו שני אחים גדולים, אחד מהם הוא שרון, שנהרג ב-14 ביוני 1984 בעת מילוי תפקידו בצה"ל ודגניה.
כבר בילדותו הוא הראה כישורים מוזיקליים ובגיל 11 הלחין את השיר הראשון שלו, "אפור". הוא למד בבית ספר תיכון בליך ברמת גן והשתתף ב"פסטיבליך". בתקופת לימודיו בתיכון ניגן שגב יחד עם אורי קליאן ושי נובלמן בלהקת ג'וני הכבאי עמה הקליט, בשנת 1991, את השיר "בשורות מצפון", שאת מילותיו כתב רן דברת ושגב, עצמו, הלחין ושר.
סיים את לימודיו בשנת 1992. ב-1993 התגייס לשירות במודיעין חיל האוויר.
בסוף שנות ה-90 היה חבר בלהקה גלעד שגב והעניבות.
ביוגרפיה > העשור הראשון של המאה ה-21

שגב התפרסם לראשונה בשנת 2000, כשכתב והלחין את השיר "אני סולחת" לג'וזי כץ בהשראת סיפורה על יחסיה עם בעלה לשעבר, שמוליק קראוס.
ב-2004 הוציא שגב סינגל בכורה לרדיו, "עכשיו טוב", שנחל הצלחה גדולה. השיר נכתב על ידי שגב לזכרו של אחיו, שרון, שנהרג בעת שירותו הצבאי, ומספר על יום בו בילו שני האחים יחד מספר שבועות לפני התאונה.
במאי 2004 יצא אלבום הבכורה של שגב, "עכשיו טוב", שהופק ועובד על ידי גלעד שמואלי ועברי לידר. פרט ל"עכשיו טוב" יצאו כסינגלים גם השירים "הבזק", "מותק שלי" ו"ימים".
שיר נוסף באלבום הוא "כותב לך סיפור", שיר הנושא לדרמה הטלוויזיונית "אפרסק". לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ באותה שנה הקליט שגב גרסת כיסוי לשירו של שלום חנוך "שיר ללא שם".
בשנת 2005 הלחין ושר שגב את השיר "ילד בונה ארמונות", שנכתב על ידי ערן חי פרץ שנפל באסון המסוקים, במסגרת הפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
בפברואר 2006 הוציא שגב את הסינגל "האהבה נשארת", שהיה לשיר הנושא של אלבומו השני, שיצא באוגוסט 2006. השיר נבחר להוביל את הקמפיין השנתי של "הוט" חברת הטלוויזיה בכבלים. מתוך האלבום יצאו גם השירים "מאמי", "רוח ים" ו"נצמד ללב" כסינגלים. גם באלבום זה, כמו בקודמו, היה שגב אחראי על כל המילים והלחנים. את האלבום הפיק גלעד שמואלי.
במאי 2007 במהלך עצרת מחאה שהתקיימה בכיכר רבין בעקבות פרסום דו"ח וינוגרד ביצע שגב יחד עם רעות חסון את השיר "מגיע לנו יותר" שכתב אחד ממארגני העצרת, משה קלוגהפט, והלחין גיא כהן. באותה שנה יצא אלבומם של רן דנקר ועילי בוטנר "שווים", ובו נכלל השיר "בואי נעזוב" שכתב שגב יחד עם בוטנר. השיר היה אחד המצליחים ביותר מהאלבום, וזכה בתואר "שיר השנה" בטקס פרסי עמ"י הרביעי. כמו כן הצטרף שגב למיזם "יום ללא תאונות דרכים", והוציא סינגל בשם "בצד הכביש" למענו. המיזם יצא לדרך ב-24 ביולי 2007, שהוכרז כ"יום ללא תאונות".
בשנת 2008 חזר שגב לשתף פעולה עם ג'וזי כץ, והשניים העלו את המופע המשותף "האהבות שלי", כמחווה ללהקת החלונות הגבוהים, בה הייתה כץ חברה. השניים גם הקליטו גרסת כיסוי לשירה של הלהקה "אהבה ראשונה", שיצא כסינגל לתחנות הרדיו.
באוגוסט 2009 הוציא שגב את הסינגל "אישה מהשמיים", הראשון לקראת אלבומו השלישי. השיר זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו, והגיע לראש מצעדי הפזמונים. באוקטובר הוציא סינגל נוסף, "נועדנו", שתרגם על פי השיר "Marble House" של להקת The Knife. בשיר השתתפו הזמרת דין דין אביב והגיטריסט יהודה קיסר. גם שיר זה הושמע רבות בתחנות הרדיו. בדצמבר 2009 יצא האלבום עצמו, "נועדנו". באלבום זה שילב שגב בין שורשי מוצאו השונים - יהדות סוריה ויהדות אשכנז. לאחר צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "כל העולם" ,ו"א-ל מסתתר" המבוסס על הפיוט "אל מסתתר" ו"שתי דקות". האלבום מכר מעל 20,000 עותקים, והגיע למעמד של אלבום זהב. השיר "אישה מהשמיים" היה המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל בשנת תש"ע.
ביוגרפיה > העשור השלישי של המאה ה-21

בינואר 2020 הגיע מספר בעוקבים של Passerby הפרויקט של גלעד שגב לקרוב למיליון עוקבים ברשת החברתית הסינית weibo.
במרץ 2020 הוציא גלעד כ-Passerby את הדואט "Be there" יחד עם הזמרת הסינית חה חוי, שהוקדש לצוותים הרפואיים בסין, בישראל ובעולם על מאבקם בנגיף הקורונה. הקליפ והשיר זכו להצלחה גדולה בסין ולמיליוני צפיות תוך פרק זמן קצר.
ביוני 2020 החל גלעד כPasserby את פרויקט 34 לסין, בו הוא מקדיש כל חודש שיר וקליפ לאחד מ-34 מחוזותיה של סין. לקראת סיום 2021 השלים גלעד חצי מהפרויקט 17 קליפים.מעבר לכתבות רבות, הפרויקט זכה לחשיפה גדולה בסין ברשת Tencent ובChina Daily שפרסמו את הקליפים למאות מיליוני מנויים.
פרויקט 34 זכה בפרס ראשון של תחרות חדשנות בבייג'ינג.
בספטמבר 2021 נבחר השיר "Life" מפרויקט 34 המוקדש להונג קונג, לאוסף של Billboard אסיה.
בנובמבר 2021 שחרר גלעד כPasserby את השיר "Oh my Child", דואט נוסף משותף עם הזמר-יוצר Ben Mankhamba, שיצא לקראת הופעת הבכורה של גלעד בהיכל התרבות (תל אביב) בתל אביב.
בינואר 2022 כתב גלעד שיר בנושא חדשנות "Dots" למרכז היזמות של סין ישראל CICP ומרכז פרס לשלום ולחדשנות.השיר זכה בפרס חדשנות של מחוז ג'יאנגסו.
באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת "חרבות ברזל", החל שגב לכתוב שירים בהשראת סיפורי גבורה. מחוות פואטיות אלו זכו לתשומת לב נרחבת והובילו ליצירת אלבום מוזיקלי בשם פרויקט "גיבורים". הפרויקט, בשיתוף פעולה עם המפיק גלעד שמואלי, מורכב משירים המוקדשים לגיבורים, שלכל אחד מהם סיפור חוסן ייחודי. יצירת הבכורה, "זו שנשארה", נכתבה לזכרה של לירון ברדה ז"ל, שלקחה חלק בפסטיבל נובה, ולמרות שיכלה לברוח ולהציל את עצמה, נשארה כדי להעניק טיפול רפואי לפצועים ולדאוג להם בגבורה רבה עד הרגע האחרון. כתב את "מי האדם" לזכרו של בן שמעוני, שהציל משתתפים בפסטיבל. באמצעות פרויקט "גיבורים", גלעד שגב משלב בהתמדה סיפורי אומץ לתוך המוזיקה ומבטיח את מורשתם המתמשכת של הגיבורים הללו.
חיים פרטיים

שגב סיים תואר ראשון בשנת 2000 בניהול ותקשורת באוניברסיטת תל אביב.
הוא נשוי לשחר ואב לנאו-יצחק.
דיסקוגרפיה

עכשיו טוב (2004)
האהבה נשארת (2006)
נועדנו (2009) (אלבום זהב)
קולות הלב (2013)
זמן להשתנות (2016)
הערות שוליים

↑  גלעד שגב - נועדנו (באתר "דיסק קלאב")
↑  שירות אייס, הגיע למנוחה ולנחלה: גלעד שגב מקבל "אלבום זהב", באתר אייס
↑  אסף נבו, ‏אייל גולן, שרית חדד ורייכל הכי מושמעים השנה. השיר: "אישה מהשמיים" של גלעד שגב, באתר ‏מאקו‏, 1 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300587205171  ISNI: 0000 0000 6825 7794  LCCN: n2018026287  MusicBrainz: b2fffd97-c4a0-402e-924c-613390081f98  VIAF: 97395123   WorldCat (עם VIAF): 97395123
ג'ונתן אגודלו

ג'ונתן אלכסנדר אגודלו ולסקס (בספרדית: Jonathan Alexander Agudelo Velásquez) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה > מיונאריוס

החל את הקריירה המקצוענית שלו במיונאריוס ב-2013, אליה הגיע מהקבוצה החובבנית, לונדו ביו.
את הבכורה ערך ב-15 באוגוסט 2013 במשחק הגביע מול ג'וניור ברנקייה, כשמיונאריוס ניצחה 0–2 והמאמן הרנן טורס נתן לו את ההזדמנות להיכנס בדקה ה-64 במקומו של ג'וני רמירס. כעבור יומיים רשם את הבכורה שלו בליגה במשחק מול אונסה קלדס, כאשר נכנס בדקה ה-71 במקומו של מאייר קנדלו. ב-7 בדצמבר 2013, בשלב הפלייאוף של טורניר הפינליססיון, כבש אגודלו את שער הבכורה שלו בבוגרים כשמיונאריוס ניצחה את קלדס 1-3. ב-28 באוגוסט 2014 כבש את שער הבכורה שלו במפעלים הבינלאומיים במשחק מול אוניברסידד ססאר ואייחו מפרו במסגרת הקופה סודאמריקנה. עונתו הטובה ביותר בקבוצה הייתה ב-2015, שבה כבש 10 שערים ב-35 משחקים בכל המסגרות והפך לאחד השחקנים הטובים בקבוצה.
קריירה > סנטה פה וחגוארס

לאחר שלא הצליח לשמור על מקומו בהרכב ב-2016 ושיחק רק 8 משחקים, החליט ביולי של אותה שנה לחצות את הכביש ליריבה העירונית, אינדפנדיינטה סנטה פה, עימה חתם לשלוש שנים, אך גם שם מיעט לשחק, ושותף רק ב-6 משחקים ולא כבש. הוא כן היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות הליגה.
בתחילת 2017 הושאל לקבוצה הקטנה, חגוארס קורדובה, אך גם שם לא הצליח להביא את יכולתו לידי ביטוח, שיחק 7 משחקים ולא כבש. היה נדמה כאילו הביטחון אבד לו ובצעד לא פשוט החליט לרדת לליגה השנייה ולהצטרף לקוקוטה דפורטיבו.
קריירה > קוקוטה דפורטיבו

בקוקוטה אגודלו החזיר לעצמו את הביטחון, קיבל את הגיבוי מהמאמן והפך לחלוץ המוביל של הקבוצה. בחצי הראשון של העונה כבש 5 שערים ב-10 משחקים, אבל בכל עונת 2018 היה הכובש המצטיין של הקבוצה וכבש 17 שערים ב-32 משחקים, שעזרו לקוקוטה להעפיל לליגה הבכירה. הוא המשיך ביכולתו הטובה גם בליגה הראשונה וכבש 14 שערים ב-36 הופעות כדי לסיים במקום השמיני בטבלה המשוקללת ולהישאר בליגה הראשונה.
קריירה > חימנסיה לה פלאטה

היכולת הטובה של בקוקוטה לא נעלמה מעיניו של דייגו מראדונה, שאימן באותו הזמן את חימנסיה לה פלאטה וביקש להשאיל את אגודלו. אגודלו שיחק 3 משחקים וכבש גול אחד, לפני שנפצע ובעצם סיים את העונה, בעיקר כי מגפת הקורונה עצרה את הליגה.
קריירה > הפועל באר שבע

אגודלו היה אמור לחזור מההשאלה חזרה לקוקוטה, אך מאחר שזו הייתה חייבת לו משכורות ומצבה הכלכלי לא איפשר זאת, הגיע עימם להסכם על סיום חוזהו, מה שהפך אותו לשחקן חופשי. מי שהחתימה אותו על חוזה לשנתיים הייתה הפועל באר שבע. את משחק הבכורה קיים במסגרת מוקדמות הליגה האירופאית מול לאצ'י ב-17 בספטמבר 2020 וכבש את שער השוויון בדקה ה-90, במשחק אותו ניצחה לבסוף באר שבע 1–2. למרות זאת, העונה בישראל הייתה אכזבה עבורו, כאשר שיחק רק 23 משחקי ליגה, רובם כמחליף ולא הצליח לכבוש ולו שער אחד. בתום העונה שוחרר וחתם באגילס דוראדס.
תארים

ליגת העל הקולומביאנית (1): 2016 - קלאוסורה
גביע סורוגה בנק (1): 2016
ליגת המשנה הקולומביאנית (1): (אלופת הליגה השנייה 2018)
הערות שוליים

↑  mynet 14.8.20 אהבה קולומביאנית: ג'ונתן אגודלו מגיע לקרוע רשתות בבאר שבע
ישיבת קדומים

| --- | --- |

 ישיבה
 תקופת הפעילות:  ה'תשל"ו (1975) – הווה
 בעלי תפקידים
 מנהל:  הרב יהודה מעטוף
 ראש הישיבה גבוהה:  הרב יצחק בן שחר  הרב אורי גנץ
 תלמידים
 :  35 נכון לשנת 2024
 מיקום
 מיקום:  קדומים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°13′09″N 35°09′47″E﻿ / ﻿32.219106452572°N 35.162938755825°E﻿ / 32.219106452572; 35.162938755825
 www.yeshkdumim.org.il
 he
 
ישיבת קדומים (בעבר נקראה: ישיבת אלון מורה) היא ישיבה גבוהה הממוקמת ביישוב קדומים.
בנין הישיבה בקדומים לאחר השיפוץ
היסטוריה

הישיבה הוקמה בחנוכה ה'תשל"ו (1975) בעלייה של גרעין "אלון מורה" לסבסטיה, על ידי תלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק. לאחר מכן, כאשר קיבל גרעין "אלון מורה" אישור לעלות לקרקע באזור מחנה קדום, הצטרפה הישיבה לעלייה. ראש הישיבה הראשון היה הרב נחום רכל, ולצידו כיהן הרב יוסי אנטמן כר"מ. בסוף שנת ה'תשל"ח (1978) החל הרב יצחק בן שחר לשמש כראש הישיבה, ואליו הצטרפו בהמשך רבנים נוספים מבוגרי ישיבת מרכז הרב.
מתחילת זמן קיץ ה'תשפ"ב, החל הרב אורי גנץ למסור שיעורים כלליים בישיבה במקום הרב בן שחר. ולקראת יום ירושלים באותה שנה מונה כראש הישיבה. עם זאת, ראש הישיבה הפורש ממשיך בשיעוריו והנהגתו כלפני הפרישה.
לאחר משכנה הראשון הישיבה עברה למבנים משלה במעלה היישוב, ובאלול תשנ"ו (1995) עברה הישיבה לשכונת גבעת רש"י בקדומים, שם הוקמה שכונה סביב הישיבה.
נכון ל-2024 מונה הישיבה כ- 15 בחורים ו 20 אברכים. תלמידי הישיבה באים מישיבות תיכוניות וישיבות קטנות-לאומיות וכן מישיבות גבוהות. הישיבה היא ישיבה גבוהה, ורוב התלמידים משרתים בצה"ל, בעיקר דרך מסלול "הסדר מרכז". בישיבה פועלים גם כולל דיינות, כולל בוקר לאנשי היישוב "משכן בנימין" על שם הרב בנימין הרלינג, מכון "עז לישראל" לתורה ומדינה ומכון "משפט ערוך" בראשות הרב ישראל בן שחר, להוצאת כתביו של הרב זלמן נחמיה גולדברג.
הישיבה ממשיכה את האידאולוגיה של ישיבת מרכז הרב וחלק מהרבנים, כולל הרב יצחק בן שחר, הם בוגרי ישיבה זו. הישיבה נאמנה למשנתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ומזוהה מבחינה אידאולוגית עם שיטתו של הרב אברהם שפירא. מלבד לימוד גמרא והלכה, עוסקים בישיבה גם בלימוד תנ"ך ומתמקדים בעבודת המידות והתפילה.
מנהל הישיבה כיום הוא בוגר הישיבה הרב יהודה מעטוף.