stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טירת סינדרלה
ראו גם

טירת היפהפייה הנרדמת
טירת סינדרלה בטוקיו זהה לזו שבפלורידה
זיקוקים מעל טירת סינדרלה
מטס אווירובטי מעל טירת סינדרלה
ראיין ראוולוסון

ראיין ני אינה ארנאלדו ראוולוסון (בצרפתית: Rayan Ny Aina Arnaldo Raveloson; נולד ב-16 בינואר 1997) הוא כדורגלן מלגשי בעמדת הקשר ביאנג בויז ברן.
קריירת מועדונים

ראוולסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'אן ד'ארק מראוניון. בשנת 2014 הצטרף לטור. ב-24 באוגוסט 2014 ראוולסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד לה מאן. ב-17 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לנים. בעונת 2017/2018 הצליח להתברג כשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת.
בקיץ 2019 הצטרף לטרואה בה שיחק שנתיים.
ב-20 במאי 2021 חתם בלוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS.
ב-18 בינואר 2025 חתם ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית.
קריירה בינלאומית

ב-2 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מדגסקר בתיקו 3-3 נגד לוקסמבורג. ב-14 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–2 למאוריטניה.
השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
ברוך קיפניס

| --- | --- |

 לידה:  1936 ראשון לציון, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 ביולי 2016 (בגיל 80 בערך) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  פרס רופין (1984) 
 
ברוך קיפניס (1936 - 1 ביולי 2016) היה פרופסור מן המניין בחוג לגאוגרפיה ומדעי הסביבה באוניברסיטת חיפה. מנהל ספריית אוניברסיטת חיפה בשנים 2000–2004.
ביוגרפיה

נולד בראשון לציון. התגורר בחיפה משנת 1969.
תחומי ההתמחות המדעית שלו היו: דינמיקה של מערכות עירוניות; גלובליזציה, החברה הפוסט תעשייתית, ערי עולם; סגנונות חיים; גאוגרפיה יישומית ותכנון.
מינויים אקדמיים

מרצה, פרופסור מן המניין החל מ-1988 בחוג לגאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה
מרצה נלווה בכיר בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים (הטכניון) בשנים 1970–2003
פרופסור אורח באוניברסיטת בן-גוריון; במכללה לביטחון לאומי; באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית; ובמכללת ויצו בחיפה בשנים שונות.
השכלה אקדמית

תואר ראשון (BA, 1961) בגאוגרפיה והיסטוריה, האוניברסיטה העברית.
לימודי תואר שני בגאוגרפיה (1963/4), האוניברסיטה העברית.
תואר שני בתכנון ערים ואזורים (1968 MSc), אוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס-אנג'לס.
תואר שלישי (PhD 1975) בגאוגרפיה, האוניברסיטה העברית.
פעילות מקצועית הבינלאומית

שליח חינוכי/תרבותי למקסיקו 1964 – 1966;
מתכנן, מטרופולין יוטיקה-רום, NY 1968 – 1969;
יועץ בכיר צוות UNDP בתכנון צפון תאילנד 1970 – 1971;
חוקר ומנחה, המכון הגאוגרפי-סטטיסטי-כלכלי, ברזיל 1978 - 1979;
עמית מחקר בכיר, המכון לתכנון ולמחקר מטרופוליני, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 1983 - 1984;
חוקר אורח המכון לתכנון, אוניברסיטת גנט, בלגיה 1986 – 1922;
חוקר אורח, המחלקה לגאוגרפיה והנדסת סביבה, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 1992 – 1993.
מרצה מוזמן (הנציג מישראל), הפורום לשימור עירוני ולדו-קיום, EXPO 2010 שנחאי.
חברות בוועדות מדעיות בינלאומיות

הוועדה של האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה למטרופולינים גדולים.
הוועדה של האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה תמורות במרחב התעשייתי.
הוועדה של האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה לערי המחר.
הוועדה העולמית לחקר הגלובליזציה.
עמית, קבוצת המחקר GaWC (חקר ערי עולם), אוניברסיטת לוטבורו, באנגליה.
פרסים ואותות

פרס רופין במדעי החברה 1984 על אטלס חיפה והכרמל יחד עם א. סופר.
חבר לכל החיים, The Johns Hopkins University Society of Scholars על הישגים במחקר האורבאני, 1993;
פרס האגודה לגאוגרפיה לשנת היובל לאגודה על תרומה ייחודית ורבת שנים לפיתוח ולקידום הגאוגרפיה היישומית בישראל, 2009.
'יקיר התכנון' אות איגוד המתכננים בישראל על תרומה מתמשכת לתכנון, למחקר התכנוני-ישומי, ולהוראת התכנון בישראל.
תפקידים מרכזיים באוניברסיטת חיפה

ראש היחידה הקדם אקדמית 1979 – 1980.
ראש החוג לגאוגרפיה, 1980 – 1983.
מייסד וראש המכון לחקר חיפה והגליל, 1986 -1992.
יו"ר הוועדה ללבקרה על הפעילות הפוליטית בקמפוס [בימת האוניברסיטה], 1998 – 2000.
חבר בסנט האוניברסיטה קדנציות אחדות, בוועדה המתמדת של הסנט 1986 – 1989; ובוועדת המינויים העליונה 1998 - 2000.
חבר בחבר הנאמנים 1995 - 2004; וחבר בוועדת הביקורת של החבר, 1998 – 2000.
מנהל ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה 2000 – 2004.
חבר הוועדה לתכנון פיזי, 1986 – 2011 ובוועדת ההיגוי לתוכנית האב 2003 - 2009.
תפקידים במרכז האקדמי כרמל

מקים וראש הספרייה, 2007 -2011.
הדיקן לתפקידים מיוחדים, 2009 – 2011.
ראש ועדת המינויים 2008 – 2011.
תפקידים ציבוריים עיקריים

יו"ר איגוד המתכננים בישראל (אז האיגוד לתכנון סביבתי) 1982 1983; 1984 – 1986.
נשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית 1986 – 1988.
חבר הוועדה לסיווגים גאוגרפיים 191992 – 2010.
יו"ר הוועדה לסיווג שימושי וייעודי קרקע של המועצה הלאומית לסטטיסטיקה 1998 – 1999.
חבר בוועדת המחקר, הקרן הלאומית למחקר 1982 – 1983; יו"ר הוועדה 2003 – 2006.
יו"ר וחבר בוועדות חקירה בנושאים מוניציפליים במינוי שר הפנים 1984 – להווה.
חבר הוועדה המקומית לתכנון, עיריית חיפה 2005 – 2007 במינוי שרהפנים.
חבר הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה 2007 להווה, במינוי שר הפנים.
חבר המועצה האקדמית מכללת גורדון 2002 - 2011; מכללת כנרת בעמק הירדן, 2005 – 2006; המרכז האקדמי כרמל 2008 – 2011.
יו"ר ועדת הקבלה, איגוד המתכננים בישראל 2010 להווה.
יו"ר ועדת הפרס (יקיר התכנון ונאמן האיגוד) של איגוד המתכננים בישראל 2011 להווה.
חבר ועדת הבדיקה הבינלאומית של המחלקות לגאוגרפיה באוניברסיטאות ישראל במנוי המועצה להשכלה גבוהה
פרסומים

שמונה ספרים ומונוגרפיות ושני ספרי לימוד לבתי הספר התיכוניים; אטלס (אטלס חיפה והכרמל) (עם א. סופר)
ספר "תל אביב-יפו: מפרבר גנים לעיר עולם" שהושק לרגל חגיגות המאה לעיר בהוצאת פרדס
מעל ל-100 מאמרים שראו אור בכתבי עת ובאסופות מאמרים
שתים עשרה ביקורות ספרים. עשרות דוחות תכנון, מחקר יישומי, וחוות דעת מקצועיים בנושאי תכנון
הדרכת 25 תזות לתואר שני ושלישי בגאוגרפיה ובתכנון ערים
חולית: חלק שני

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "חולית" מאת פרנק הרברט
 בימוי:  דני וילנב
 הופק בידי:  דני וילנב מרי פארנט קייל בויטר ג'ו קרציולו ג'וניור
 תסריט:  דני וילנב אריק רות' ג'ון ספאייטס
 עריכה:  ג'ו ווקר
 שחקנים ראשיים:  טימותי שאלאמה זנדאיה רבקה פרגוסון ג'וש ברולין אוסטין באטלר פלורנס פיו דייב בטיסטה כריסטופר ווקן לאה סדו סטלאן סקושגורד שארלוט רמפלינג חאווייר ברדם
 מוזיקה:  הנס צימר
 צילום:  גרג פרייזר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת הונגריה הונגריה
 חברת הפקה:  אולפני לג'נדרי Villeneuve Films
 חברה מפיצה:  סרטי האחים וורנר
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 1 במרץ 2024 ישראל 27 בפברואר 2024
 משך הקרנה:  167 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני סרט פעולה סרט הרפתקאות סרט פנטזיה
 מקום התרחשות:  אראקיס 
 תקציב:  190 מיליון דולר
 הכנסות:  626.1 מיליון דולר (אפריל 2024)
 סרט קודם:  "חולית" (2021)
 סרט הבא:  untitled Dune: Part Two sequel 
 www.dunemovie.net
 דף הסרט ב־IMDb
 
חולית: חלק שני (באנגלית: Dune: Part Two) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי זוכה פרס האוסקר בבימויו של דני וילנב על פי תסריט מאת ג'ון ספאייטס, וילנב ואריק רות'. הסרט הוא חלקו השני של הסרט "חולית", שעלה לאקרנים בשנת 2021. זוהי הפקה בינלאומית משותפת של קנדה, הונגריה, בריטניה וארצות הברית, והוא השני מתוך עיבוד דואולוגי לרומן באותו השם שיצא לאור בשנת 1965 מאת פרנק הרברט המתמקד בחציו השני של הרומן. בסרט מככבים אנסמבל שחקנים הכולל את טימותי שאלאמה, זנדאיה, רבקה פרגוסון, ג'וש ברולין, אוסטין באטלר, פלורנס פיו, דייב בטיסטה, כריסטופר ווקן, לאה סדו, סטלאן סקושגורד, שארלוט רמפלינג וחאווייר ברדם.
פיתוחו של הסרט החל לאחר שזכויות הפקת עיבודיה הקולנועיות והטלוויזיוניות של הרומן "חולית" נרכשה על ידי אולפני לג'נדרי בשנת 2016. בשנת 2017, הוכרז כי את העיבוד הקולנועי יביים וילנב וכי בכוונתו להפיק עיבוד בן שני חלקים לרומן בשל מורכבותו. עם זאת, נמסר כי החלק השני יזכה לאור ירוק רק על סמך הצלחתו הקופתית והמסחרית של החלק הראשון, דבר שהדאיג את וילנב לאור הפצתו הסימולנטית בבתי הקולנוע ובשירות המדיה "HBO Max". לאחר הצלחתו הביקורתית והמסחרית של החלק הראשון, נמסר באוקטובר 2021 כי אולפני האחים וורנר ואולפני לג'נדרי נתנו אור ירוק להפקת הסרט. צילומי הסרט התקיימו בבודפשט, איטליה, ירדן ואבו דאבי בין החודשים יולי ודצמבר 2022.
בכורתו של הסרט התקיימה בכיכר לסטר שבלונדון ב-15 בפברואר 2024. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-27 בפברואר 2024, ולאקרנים בארצות הברית ב-1 במרץ 2024, תחת הפצתם של אולפני האחים וורנר.
צוות השחקנים והדמויות

טימותי שאלאמה – פול אטראידיס, דוכס בית אטראידיס הגולה והמוא'דיב שמיועד להושיע את אראקיס.
זנדאיה – צ'אני, אחייניתו של סטילגאר ושותפתו בהנהגת שבט הדררים, שהופכת לאהובתו של פול.
רבקה פרגוסון – ליידי ג'סיקה אטראידיס, פילגשו של לטו אטראידיס ואמו של פול, אותו היא מדריכה בדרכיו של מסדר "בנות גשרית", אליהן היא משתייכת.
ג'וש ברולין – גורני האלק, המנטור של פול ומומחה כלי הנשק של בית אטראידיס, אשר צולק בידי ראבאן.
אוסטין באטלר – פיד-ראוטה הארקונן, אחיינו הצעיר של הברון הארקונן.
פלורנס פיו – הנסיכה אירולן קורינו, בתו של הקיסר.
דייב בטיסטה – גלוסו "החיה" ראבאן, אחיינו האכזרי של הברון הארקונן.
כריסטופר ווקן – שדאם הרביעי, פאדישאה הגלקסיה וקיסר בית קורינו.
לאה סדו – ליידי מרגו פנריג, חברת "בנות גשרית" ויועצתו הקרובה של הקיסר.
סוהילה יעקוב – שישקלי, לוחמת משבט הדררים וידידיתה של צ'אני.
סטלאן סקושגורד – הברון ולדימיר הארקונן, ראש בית הארקונן, שליט כוכב גאידי פריים ושליט אראקיס לשעבר.
שארלוט רמפלינג – אם המנזר גאיוס הלן מוהיאם, חברה בכירה במסדר "בנות גשרית" ודוברת הקיסר.
חאווייר ברדם – סטילגאר, מנהיגם של שבט הדררים, המבקש להגשים את נבואת המוא'דיב ולשחרר את אנשיו משליטת בית הארקונן.
אניה טיילור-ג'וי – עאליה אטראידיס, בתה של ליידי ג'סיקה אשר "נולדה לפני לידתה", ואחותו של פול, המופיעה בפניו בחזיונותיו.
בנוסף, סטיבן מקינלי הנדרסון, שגילם בסרט הקודם את דמותו של תופיר האווט, וטים בלייק נלסון, שלוהק לתפקיד שטרם פורסם, לקחו חלק בצילומי הסרט, ועל אף שהסצנות בהן השתתפו נחתכו בשלב העריכה הסופי, זכו ל"תודה מיוחדת" מווילנב בכתוביות הסיום.
הפקה > ליהוק

לצוות השחקנים לוהקו כריסטופר ווקן, פלורנס פיו ואוסטין באטלר (משמאל לימין).
מרביתו של צוות השחקנים שהופיע בחלק הראשון – בהם טימותי שאלאמה, זנדאיה, רבקה פרגוסון, דייב בטיסטה וחוויאר בארדם – שב להפקת החלק השני. ב-מרץ 2022, נמסר על ניהול משא ומתן מצדם של פלורנס פיו ואוסטין באטלר על השתתפותם בסרט; ובשלהי אפריל 2022 אושר כי השניים לוהקו לדמויותיהם של הנסיכה אירולין קורינו ופייד-ראוטה הארקונן. לבאטלר הוצע התפקיד בזמן ששתה קפה עם וילנב, והוא לא נדרש להיבחן עבורו. בנוסף, התאמן באטלר במשך ארבעה חודשים בבודפשט במשטר כושר שפותח על ידי חבר לשעבר באריות הים. וילנב תיאר את ביצועיו של באטלר כ"הצלבה בין רוצח פסיכופת, אמן חרב אולימפי, נחש ומיק ג'אגר" בעוד שבאטלר ציין כי לצורך גילום הדמות הוא חקר תרבויות עבר בעלות "אכזריות מרובה" ושאב השראה מבעלי חיים שונים, כולל כרישאים ונחשים. במאי 2022, אושר כי כריסטופר ווקן לוהק לדמותו של הקיסר שדאם קורינו הרביעי. ביוני 2022, נמסר על ליהוקה של לאה סדו; וביולי 2022, על ליהוקה של סוהיילה יאקוב לצוות השחקנים. בינואר 2023, נמסר על ליהוקו של טים בלייק נלסון לצוות השחקנים בתפקיד שטרם פורסם. בנוסף, כשהשתתפה בבכורת הסרט בלונדון בפברואר 2024, אישרה אניה טיילור-ג'וי את ליהוקה לסרט. וילנב הופתע מכך שליהוקה נשמר בסוד לזמן כה רב, וציין שנדרשה "עבודה כה רבה על מנת לשמור על הסוד הזה". תפקידה של ג'וי נחשף ברשימת קרדיטי הליהוק של "לטרבוקסד".
הפקה > צילומים

צילומי הרקע עבור הסרט החלו ב-4 ביולי 2022 באלטיבולה, איטליה, למשך יומיים. צילומי הסרט התעתדו להתחיל ב-21 ביולי בבודפשט, הונגריה, אך למעשה החלו ב-18 ביולי 2022 והסתיימו ב-12 בדצמבר 2022. הסרט צולם כולו באמצעות מצלמות דיגיטליות מסוג "Arri Alexa LF" בלוקיישנים וסטים חדשים "על מנת להימנע מרפטטיביות." באוקטובר 2022, לקח שאלאמה הפסקה מצילומי הסרט על מנת להשתתף בבכורת סרטו, "עצמות והכל" (2022). בנובמבר 2022, התקיימו צילומי הסרט באבו דאבי, ועד שלהי החודש, סיימה פיו את צילומי הסצנות בהשתתפותה. צילומיה של יחידת צילומים מיוחדת שבה צולמו הסצנות בהשתתפותה של טיילור-ג'וי התקיימו באפריקה. בשל העיכובים, הצליח צוות ההפקה להמיר את צילומי הסרט הדיגיטלי לפורמט IMAX.
במהלך היום הראשון להשתתפותה בצילומים ולצילומי הסרט, הקליטה פיו את קריינות הפתיחה של הנסיכה אירולן. וילנב ופרייזר צילמו את רצף קרב הגלדיאטורים של פייד-ראוטה בשחור-לבן על ידי ערבוב מונוכרומים עם צילום בצבע. צילומי הסצנות המשותפות של פול וצ'אני התקיימו בעיקר במקומות נידחים בירדן במהלך שעות הזהב. סצנות אלו צולמו לעיתים קרובות מהר ככל האפשר, בתוך מסגרת חלון-זמן של שעה אחת בלבד. סצנת הרכיבה של פול על גב העקלתון צולמה כמעט ביחידת צילומים נפרדת מזו המרכזית, בהובלת המפיקה טניה לאפוינט וצוות הפקה מיוחד. שאלאמה צילם את סצנת הרכיבה על גבי פלטפורמה שנועדה לחקות את גב העקלתון, כאשר מכשירי אחיזה משמשים כאביזרי-עזר עבור וויהם של הדררים. בנוסף, במהלך צילומי הסצנה נעשה שימוש במאוורר תעשייתי שפיזר חול אמיתי על הסט במטרה לחקות את האקלים המדברי. שאלאמה העריך כי לצילומי הסצנה נדרשו יותר משלושה חודשי צילום, וכי צילומים בודדים מתוכה התרחשו בטווח של 20–30 דקות. מכיוון שבפועל לא נבנה אביזר עזר שידמה את העקלתון ולא נערכו צילומי רפרנס, צוות ההפקה עיצב חלק קטן מהעקלתון על הסט והשחקנים נאלצו אותו לדמיין פיזית ולחקות את הרכיבה על גביו בעצמם. באטלר ושאלאמה התאמנו בנפרד עם מדריך ארניס בלוס אנג'לס עבור צילומי קרב השיא בין פול לפייד-ראוטה. השניים התרגשו לעשות את הסצנה, והחלו להתאמן יחד מיד לאחר שנפגשו בבודפשט. השניים ביצעו את הסצנה בעצמם, כולל ביצוע חוזר עבור צילומי מצלמה רחבים, בעוד ששאלאמה מוסר את המונולוג כולו בשפת הצ'קובסה. פרגוסון ציינה כי הסצנה בה ליידי ג'סיקה עוברת את תהליך שתיית מי החיים היא האהובה עליה, והשוותה אותה לסרט מתוך זיכיון סרטי האימה "מגרש השדים".
מוזיקה

עם ההכרזה הרשמית על הפקת הסרט, אושר כי המלחין הנס צימר ישוב להלחין את המוזיקה; לאחר שהיה אמון על הלחנת המוזיקה לחלק הקודם. צימר הלחין יותר מ-90 דקות בטרם ההכרזה על הפקת הסרט, על מנת לסייע לווילנב במציאת השראה בעת כתיבת התסריט. ב-15 בפברואר 2024, הפיצה חברת ההקלטות "ווטר-טאוור מיוזיק" שני סינגלים מתוך אלבום הפסקול, "A Time of Quiet Between the Storms" ו-"Harvester Attack". אלבום הפסקול המלא יצא ב-23 בפברואר.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים ב-1 במרץ 2024, תחת הפצתם של אולפני האחים וורנר. במקור, נמסר כי הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-20 באוקטובר 2023 ולאחר מכן ב-17 בנובמבר 2023 וב-3 בנובמבר 2023. בעקבות שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו, הוחלט לדחות את הפצתו בלמעלה מארבעה חודשים, ל-15 במרץ 2024, ולאחר שהשביתה הסתיימה, הוחלט להקדים את הפצת הסרט לתאריכו הנוכחי. בעקבות הצלחתו של "אופנהיימר" (2023) שהופץ בפורמט סליל IMAX ‏70 מ"מ, הוחלט להפיץ את הסרט בפורמט זהה בשנים עשר אולמות בתי קולנוע ברחבי העולם.
אירוע השטיח האדום של הסרט נערך במרכז הבידור אודיטוריו נסיונל שבמקסיקו סיטי ב-6 בפברואר 2024, ובכורתו העולמית התקיימה בכיכר לסטר שבלונדון ב-15 בפברואר 2024. בישראל, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-29 בפברואר 2024, אך הוקדם ל-27 בפברואר 2024.
הפצה > שיווק

קדימון הסרט הוצג לראשונה במהלך הפאנל של אולפני האחים וורנר בכנס ה-"CinemaCon", שהתקיים ב-27 באפריל 2023. ב-2 במאי 2023, פורסמו לראשונה כרזות ראשונות בהם הופיעו צוות השחקנים, לצד כרזת טיזר רשמית, ואילו הקדימון הופץ ברשתות המקוונות יום למחרת. ב-21 ביוני 2021, השתתפו שאלאמה וזנדאיה בפאנל של האחים וורנר בכנס ה-"CineEurope", במסגרתו קידמו את הסרט.
קדימון הסרט הרשמי הופץ לראשונה ב-29 ביוני 2023, וזכה בעיקר לשבחים, שהדגישו במיוחד את הופעותיהם של כריסטופר ווקן ואוסטין באטלר.
הסרט קודם במהלך כנס "חוויית קומיק-קון" שהתקיים בדצמבר 2023, בפאנל ייעודי שנערך בהשתתפות שאלאמה, זנדאיה, פיו, באטלר ווילנב, ובמהלכו הופצו למעלה מ-10 דקות מתוך הסרט. קטעים נוספים מתוך הסרט הוצגו במהלך מהדורה מחודשת ומוגבלת בפורמט IMAX של הסרט "טנט" (2020) בבימוי כריסטופר נולן, במסגרת חגיגה שערכה "האחים וורנר" עבור ציון תאריך הפצת הסרט הראשון.
בינואר 2024, הפכו תמונות של דליי פופקורן שעוצבו בהשראת הסרט והתעתדו להימכר בבתי הקולנוע של AMC לוויראליים ולמם אינטרנטי עקב הדמיון בין עיצוב העקלתון שלהם לצורתו של אביזר מין המיועד לגירוי הפין. בתוכנית הסאטירה "סאטרדיי נייט לייב" הוצג מערכון מוזיקלי בהשתתפות מרצ'לו הרננדז, איו אדבירי, דבון ווקר ובואן יאנג כפארודיה על המם.
בנוסף, שיתפו אולפני האחים וורנר. ואולפני לג'נדרי פעולה עם "Xbox" על מנת לספק חבילת תוכן הקשורה לסרט והפצת עיצובים חזותיים בהשראת הסרט המוצגים על גבי הבקר הצף שלהם, ה-Xbox Series X/S והקונסולות. בנוסף, שוחררה חבילת הרחבה לסדרת המשחקים "פלייט סימולטור", המאפשרת לשחקנים לחקור את אראקיס ולהפעיל את האורניתופטר המלכותית של בית אטראידיס.
ביקורות > בקופות

בארצות הברית ובקנדה, מכירת הכרטיסים של הסרט עלתה על זו של "אופנהיימר", והוא צפוי להכניס כ-65–80 מיליון דולר מ-4,050 בתי קולנוע בסוף השבוע הפותח שלו. בנוסף, צפוי הסרט להכניס כ-85–90 מיליון דולר מ-71 שווקים בינלאומיים, בסך כולל של כ-170 מיליון דולר.
נכון ל-1 באפריל 2024, הסרט הינו הסרט הרווחי ביותר של שנת 2024, והכניס 626.1 מיליון דולר ברחבי העולם.
ביקורות > תגובת הקהל

הסרט "זכה לביקורות נלהבות רבות מהמבקרים". מנגד, נטען במאמר דעה של ה-"CNN" כי הסרט משתמש באותן תבניות עלילתיות שחוקות. באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון 96% על בסיס 203 ביקורות חיוביות, עם דירוג ממוצע של 8.6/10. בקונצנזוס של האתר נכתב כי ”כשהוא מרגש ויזואלית ואפי מבחינה סיפורית, "חולית: חלק שני" ממשיך את עיבודו של דני וילנב לסדרת המדע הבדיוני האהובה בצורה מרהיבה.” באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 79/100, על בסיס 48 ביקורות, דבר המצביע על ביקורות "חיוביות לרוב".
ביקורות > פרסים ומועמדויות

קדימון הסרט קיבל מועמדויות בקטגוריית "הרפתקאת-הפנטזיה הטובה ביותר" ולפרס דון לה-פונטיין בקטגוריית "הקריינות הטובה ביותר" בטקס פרסי טריילר הזהב לשנת 2023. בנוסף, היה הסרט מועמד בקטגוריית "הסרט המצופה ביותר" בטקס פרסי אמצע-העונה של איגוד מבקרי הקולנוע של הוליווד ה-6.
| פרס | תאריך | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | 13 ביולי 2024 | שחקנית קולנוע אהובה | זנדאיה | מועמדות |  |
| פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | 13 ביולי 2024 | נבל אהוב | אוסטין באטלר | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | פרטיטורה מקורית – סרט מדע בדיוני/פנטזיה | הנס צימר | זכייה |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הפסקול המקורי הטוב ביותר | הנס צימר | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר - דרמה | "חולית: חלק שני" | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר – דרמה | "חולית: חלק שני" | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הבמאי הטוב ביותר | דני וילנב | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הצילום הטוב ביותר | גרייג פרייזר | זכייה |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | עריכת הסרט הטובה ביותר | ג'ו ווקר | זכייה |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ג'קלין ווסט | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | פטריס ורמטה (מעצבת הפקה); שיין ויאו (מעצב תפאורה) | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הפסקול המקורי הטוב ביותר | הנס צימר | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסאונד הטוב ביותר (עריכה ומיקס) | רון ברטלט, דאג המפיל, גארת' ג'ון וריצ'רד קינג | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר | סטיבן ג'יימס, פול למברט, גרד נפסר וריס סלקומב | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט המדע בדיוני הטוב ביותר | "חולית: חלק שני" | זכייה |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | רבקה פרגוסון | זכייה |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | הבמאי הטוב ביותר | דני וילנב | זכייה |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | האפקטים המיוחדים הטובים ביותר | פול למברט, סטיבן ג'יימס, ריס סלקומב וג'רד נפצר | זכייה |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | התסריט הטוב ביותר | דני וילנב וג'ון ספייץ | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | השחקן הראשי הטוב ביותר | טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר | ג'וש ברולין | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר | אוסטין באטלר | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | העריכה הטובה ביותר | ג'ו ווקר | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | הפסקול הטוב ביותר | הנס צימר | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ג'קלין ווסט | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | האיפור הטוב ביותר | דונלד מוואט, לאב לרסון ואווה פון באר | מועמדות |  |
עתיד

וילנב הביע עניין בהפקתו של סרט המשך שיתבסס על "משיח חולית", הרומן השני בסדרת ספרי "חולית", והוסיף כי היתכנות הפקתו של סרט ההמשך תהיה תלויה בהצלחתו הקופתית והמסחרית של הסרט. במרץ 2022, תסריטאי שני החלקים, ג'ון ספאייטס, אישר שנית כי לווילנב יש תוכניות עבור הפקת סרט שלישי. באוגוסט 2023, הצהיר וילנב על כוונותו לביים סרט שלישי שישמש כסיום הטרילוגיה בבימויו. וילנב החל לפתח את התסריט עבור הסרט השלישי בשנת 2023. בפברואר 2024, הצהיר וילנב כי התסריט "כמעט גמור", אך גם שהוא "[אינו] מעוניין להאיץ בזה", תוך ציון נטייתה של הוליווד להתמקד בתאריך ההפצה על חשבון איכותו של הסרט.
ספר מקבים ג'

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 שפת המקור:  קוינה 
 סוגה:  הספרים החיצוניים היהודיים 
 סדרה
 ספר קודם:  ספר מקבים ב 
 הספר הבא:  ספר מקבים ד 
 
ספר מקבים ג' הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר אירועים שונים מימי תלמי הרביעי, מלך מצרים (222–205 לפנה"ס): ניסיון חילול בית המקדש, התנכלות ליהודי מצרים והצלתם על ידי אלוהים. הספר נכתב כנראה במאה ה-1 לפנה"ס וגם בו מסופר על מסירות דתית של יהודים בזמן השלטון היווני. מפני שהספר אינו עוסק בתקופת החשמונאים, סוברים ששמו ניתן לו באופן שרירותי רק מכיוון שהוא מופיע בספרות החיצונית לאחר ספר מקבים ב' ולפני ספר מקבים ד'.
תוכן הספר

ספר מקבים ג' כולל בתוכו שני סיפורים נפרדים מימי תלמי הרביעי. הראשון (עד פרק ב, פסוק כד) מתרחש בארץ ישראל והשני במצרים.
הסיפור הראשון מתאר את קרב רפיח, הצלתו של המלך בידי יהודי מומר, בשם דוסיתיאוס בן דרימילוס, וביקור המלך תלמי הרביעי בירושלים, שבמהלכו הוא מנסה לחלל את המקדש, לאחר שהיהודים לא התירו לו להיכנס לשם; הביקור מסתיים בריב ורוגז.
הסיפור השני הוא על גזרותיו של תלמי הרביעי על יהודי מצרים. הסיפור הקודם על ניסיונו של המלך לחלל את המקדש מוצג כרקע להתנכלויותיו ליהודי מצרים; המלך מתחיל במסע רדיפות נגד היהודים, מכיוון שנמנע ממנו להיכנס אל פנים המקדש. בגזרותיו, המלך תובע מהיהודים להצטרף לפולחן דיוניסוס. חלק מהיהודים נענה לתביעה זו, וחלק מסרב בתוקף. המלך מתכנן להוציא להורג המוני יהודים בכיכר מרוצי הסוסים שבסכדיה (מחוז ליד אלכסנדריה) על ידי שימוש בחמש מאות פילי מלחמה שסוממו ביין ולבונה, עליהם נחבשו "כלים נוראיים". על פי הספר, נדחה ביצוע הטבח פעמיים, ובפעם השלישית מסוכלת באופן סופי כוונתו של המלך, כאשר שני מלאכים יורדים מהשמיים ברגע האחרון ומונעים מהפילים לרמוס את היהודים, ואז מחליט גם המלך לחונם.
תארוך הספר

לדעת החוקרים לא ברור מתי נכתב הספר, מכיוון שהוא לא מתאר מציאות המוכרת לנו מכתבים אחרים, ולכן חלק מהחוקרים מעריכים שהספר נכתב במאה ה-1 לפני הספירה. חלק מהחוקרים טוענים שהספר אינו היסטוריוגרפי, אלא היסטורי, העושה שימוש בעובדות ומאורעות, אך לא מחויב לאמיתות כל דבריו.
הספר נכתב במקור ביוונית ומזכיר בסגנונו את ספר מקבים ב'. החלקים היחידים שמזכירים כתיבה עברית הן התפילות המובאות בפשטות אופיינית, ולא בהגזמות הלניסטיות.
תחילת הספר לקוחה ממקור הלניסטי, אך בהמשך האמת ההיסטורית מיטשטשת, ואפילו התעודות המובאות בספר מזויפות (פרק ג, יב–ל; פרק ז, א–ט). מחבר הספר הוא יהודי אדוק, המתפלל לאלוהיו ומטיף גם לאחרים לעשות כמוהו. המרת הדת אינה אופציה, והאמונה הרווחת היא שאלוהים יציל את עמו מיד רודפיהם.
לדעת מנחם שטרן, ספר מקבים ג' נכתב במצרים בסוף תקופת שלטון יוון או בתחילת ימי השלטון הרומי, והוא מתאר את רדיפת היהודים תחת שלטון בית תלמי. הספר נכתב על ידי מחבר יהודי ומבטא את עמדתם של "חוגים יהודים בגולה המצרית", שאמצו את השפה היוונית ובמידה מסוימת גם את תרבותם – אך לא היו מוכנים לוותר על אמונתם ואורח חייהם הדתי.
סיפור הפילים המתואר בספר נזכר בספרו של יוסף בן מתתיהו מסוף המאה הראשונה לספירה, "נגד אפיון", אולם שם הוא מתרחש בתקופת מלכותו של תלמי אחר.
הספר מופיע בכתב היד A (קודקס אלכסנדרינוס (אנ')) של תרגום השבעים ובוֶנֶטוס (Venetus, מהמאה ה-8). הוא אינו נכלל בתרגום הוולגטה ללטינית.
מרון פיוטרקובסקי ביקש לטעון כי מקבים ג' הוא חיבור אנטי-חשמונאי ומהווה תגובה שלילית של בית חוניו נגד התעמולה הפוליטית של ספר מקבים ב' החשמונאי. נח חכם הסכים כי מקבים ג' מגמד את קדושתו וחשיבותו של המקדש בירושלים, וכן אף קורא תיגר על התפישה הפטרונית של יהודי ארץ ישראל עם המקדש במרכזה, אך לא קיבל את טיעוני פיוטרקובסקי לפיהם מדובר בחיבור תועמלני של בית חוניו.
לקריאה נוספת

חשמונאים ג, מתורגם ומפורש על ידי א. ש. הרטום, בתוך: הספרים החיצונים, הוצאת יבנה תל אביב, עמ' 1–36.
אריה כשר, "רדיפות היהודים באלכסנדריה בימי תלמי פילופאטור לפי ספר מקבים ג", בתוך: מחקרים בתולדות עם-ישׂראל וארץ-ישׂראל, (עורכים: גלבוע, ע., ב. מבורך, א. רפפורט וע. שוחט), חיפה 1978, עמ' 59–76
אביגדור צ'ריקובר, "ספר חשמונאים ג' כמקור היסטורי מתקופת אוגוסטוס", ציון 10, ירושלים תש"ה
ישראל גוטמן, "ערכו ההיסטורי של ספר חשמונאים ג", אשכולות, ג (תשי"ט), עמ' 49–72
אן אליזבט גרדנר, "מקבים ג’ ומקבים ד' והמשבר בימי המקבים", ציון נג, ג (תשמח), 1988, עמ' 291–301
נח חכם, ספר מקבים ג': ספרות, היסטוריה ואידאולוגיה, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים 2002.
N. Clayton Croy, Maccabees 3, Brill, 2006