stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איך שיר נולד
הערות שוליים

↑  מיה איידן, הספר, ההקלטות והפריצה: הסודות מאחורי הכבש השישה עשר, באתר חדשות 13, 21 באפריל 2023
1 2  Amit Gur, מידע וניתוח איך שיר נולד, באתר שירו - סביבת לימוד לשירת המקהלה
↑  איך שיר נולד – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
Bully (שיר של שיינדאון)

"Bully" (בעברית: "בריון") הוא הסינגל המוביל מתוך Amaryllis, אלבומה הרביעי של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון. הסינגל יצא ב-3 בינואר 2012, והוכרז על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי כתקליטון זהב לאחר שבארצות הברית נמכרו ממנו למעלה מחצי מיליון עותקים.
משמעות

בשיחה עם הרולינג סטון הסביר סולן הלהקה, ברנט סמית, שהשיר מדבר על ”לא להרגיש שאתה לא יכול לעמוד על שלך, ולהחזיר לעצמך את כבודך העצמי אם מישהו מזלזל בך או מנסה להתעמר בך. השיר הזה לא מעודד אלימות. הוא מעודד הישרדות. אני לא חושב שאף אחד צריך לחוות שלילה של כבודו העצמי או תחושת הערך העצמי שלו.”
בנוסף ציין סמית שאביו הסביר לו איך להגן על עצמו מבריונים. ”כשהייתי בן עשר, אבא שלי לקח אותי למחסן, הלביש לי כפפות אגרוף, ואמר 'אני מקווה שזה אף פעם לא יגיע לזה, אבל אתה צריך ללמוד להילחם'. קרה שחטפתי מכות, אבל תמיד ידעתי להגן על עצמי. מטבעי מעולם לא נסוגתי ממשהו שהאמנתי בו, ושייקח אותי השד אם אתן למישהו להתעמר בי. אותו הדבר עם משפחתי. לעולם לא אתן למישהו להיכנס לביתי ולהתעסק עם החברה שלי או עם הבן שלי.”
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר יצא ב-6 במרץ 2012, ובוים על ידי דארן דואן, שביים לפני כן את הקליפ לשיר "Sound of Madness".
תזמורות צועדות

השיר זכה למספר עיבודים של תזמורות צועדות בארצות הברית, המשתמשות בו, לעיתים בעת עידוד קבוצות הספורט של מוסדות החינוך אותן הן מייצגות.
מצעדים ודרוגים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 94 |  |
|  ארצות הברית | US Hot Rock & Alternative Songs Billboard | 3 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | Canada Rock Billboard | 32 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | US Hot Rock & Alternative Songs (Billboard) | 16 |  |
הערות שוליים

↑  [https://www.riaa.com/gold-platinum/?tab_active=default-award&ar=Shinedown&ti=Bully&format=Single&type=#search_section Bully at RIAA Website
↑  Steve Baltin (5 באפריל 2012). "Shinedown Top the Charts, Stand Up to Bullies | Music News". Rolling Stone. נבדק ב-1 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   PLHS Marching Band - Bully, סרטון  באתר יוטיוב
↑   FPC Marching Band Bully 2015, סרטון  באתר יוטיוב
↑   'Bully' Bartlett High School Marching Band 2017, סרטון  באתר יוטיוב
↑   AHS Marching Band – Bully – September 20, 2019, סרטון  באתר יוטיוב
↑  "Shinedown Chart History". Billboard.
↑  "Shinedown Chart History". Billboard.
↑  "Shinedown Chart History". Billboard.
↑  "Hot Rock & Alternative Songs – Year-End 2012". Billboard. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| שיינדאון |
| --- | --- | --- |
| ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי | ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי |  |
| אלבומי אולפן | Leave a Whisper • Us and Them • The Sound of Madness • Amaryllis • Threat to Survival • Attention Attention • Planet Zero |  |
| מיני אלבומים (EP) | iTunes Session |  |
| סמית ומאיירס | Acoustic Sessions • Volumes, 1 & 2 |  |
| סרטים והופעות | Live from the Inside • Somewhere in the Stratosphere • Attention Attention |  |
| סינגלים | "Fly from the Inside" • "45" • "Simple Man" • "Burning Bright" • "Save Me" • "I Dare You" • "Heroes" • "Devour" • "Second Chance" • "Sound of Madness" • "If You Only Knew" • "The Crow & the Butterfly" • "Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" • "Bully" • "Unity" • "Enemies" • "I'll Follow You" • "Adrenaline" • "Cut the Cord" • "State of My Head" • "Asking for It" • "How Did You Love" • "Devil" • "The Human Radio" • "Get Up" • "Monsters" • "Attention Attention" • "Atlas Falls" • "Planet Zero" • "The Saints of Violence and Innuendo" • "Daylight" • "Dead Don't Die" • "A Symptom of Being Human" • "Three Six Five"  • "Dance, Kid, Dance" |  |
פלטפורמת פיתוח Low code

פלטפורמת פיתוח Low code (באנגלית: "Low-code development platform", או "LCDP". בעברית: "פיתוח מעוט קוד") היא סביבת עבודה למתכנתים לשם יצירת אפליקציות בעזרת ממשקים גרפיים וקונפיגורציות. זאת בנוסף על תכנות מסורתי, כלומר כתיבת קוד. הפלטפורמה עשויה להתמקד בעיצוב ופיתוח של סוג מסוים של יישומים כמו: מסדי נתונים, תהליכים עסקיים או יישומי רשת. פלטפורמות ה-low code יכולות לייצר אפליקציות מלאות או כמעט מלאות - שדורשות לתכנת בכתיבת קוד חלקים ספציפיים בתוכן.
פיתוח ב-LCDP הוא פיתוח בקצב מהיר. היתרונות בפיתוח כזה הם בכמה ממדים: הניתוח, הפיתוח, כוח האדם וניהול הפרויקט. בכל אחד מאלה פלטפורמת ה-Low code מביאה תובנות שקהילת פיתוח התוכנה כבר הגיעה אליהן, לידי מימוש עכשווי.
כלים כגון Mendix ו-OutSystems, Power platform הן פלטפורמות פיתוח בלואו קוד. הן מהוות סביבת פיתוח עשירה ורחבה, אך בעיקר בת-הרחבה על ידי ממשקים קלים לשימוש, או הרחבה באמצעות שימוש ב-Online marketplace, בו קיימות הרחבות שאחרים פיתחו.
בעידן מחשבי ה-Mainframe והשימוש במודל שרת-לקוח (Client-Server), קראו לכלים בתחום זה "מחוללי יישומים", או "שפות מהדור הרביעי". זאת משום ששפות אלה נבנו באמצעות שפות של הדור השלישי (C, Java ואחרות) ופעלו לא כשפות מקומפלות, אלא כמפרשים.
בתחילת המאה ה-21, כלים אלה זכו לכינוי "Rapid Application Development". כלים אלה סבלו מאבולוציה שבעצם הפחיתה ממהירות הפיתוח ומהירות הביצועים. דורות של קומפיילרים הוחלפו במהירות, והצורך לתחזק כלי RAD ברמת עדכניות גבוהה מול הקומפיילרים החדשים, הפחית את הערכים המוספים שלהם. עם ההתקדמות הטכנולוגית, מה שפעם היה ה-Server Side עבר למחשוב ענן ומה שהיה ה-Client Side הוא כעת המחשב האישי, הטלפון החכם, או כל מכשיר המתחבר לענן. בעולם הענן, נושא הביצועים מטופל בקנה מידה אחר. אחת התוצאות המעניינות היא החזרה של כלי הפיתוח המהיר לשולחן. למעשה, כלי תשתית לפיתוח מהיר הפכו לאחד הטרנדים הלוהטים.
בשנת 2014, IDC טבעה את המונח Low Code, תוך שהיא סוקרת את הצורך והפתרונות בתחום הפיתוח המהיר, ומאז זה השם המקובל בעולם.
ראו גם

פלטפורמת פיתוח No Code
תכנות חזותי
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אטלס ישראל

| --- | --- |

מהדורת 1956
 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  אטלס
 הוצאה
 הוצאה:  מוסד ביאליק
 תאריך הוצאה:  1956 (מהדורה ראשונה)
 עורך:  נפתלי קדמון
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראו מהדורות נוספות
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001167107
מהדורה עברית-אנגלית 1985
מהדורת 2008
אטלס ישראל (בשמו המלא: אטלס ישראל: מכלול מפות של ארץ-ישראל ומדינת ישראל) הוא אטלס לאומי של ארץ ישראל ומדינת ישראל בשפה העברית בנושאי כרטוגרפיה, טבע, היסטוריה, אוכלוסייה, כלכלה, תרבות ועוד, שהופק כמפעל גדול של מחלקת המדידות (לימים "המרכז למיפוי ישראל") בראשות יוסף אלסטר בשיתוף מוסד ביאליק בראשות משה גרדון, ויצא לאור לראשונה בעשרה קונטרסים מאוקטובר 1956 ועד יוני 1964 (תשט"ז–תשכ"ד).
תולדות רעיון האטלס

בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ זרם גדול של מהגרים בעלי השכלה גבוהה ומיומנויות מקצועיות, שחיפש את עתידו במסגרות הכלכליות והתרבותיות שהיו בארץ. בזרם המהגרים מגרמניה היו כמה אנשי "מדעי כדור הארץ"- הידרולוגים, מטאורולוגים וגאוגרפים שאפשר לכנותם "החבורה הגרמנית" ("הייקים"). בין אנשי חבורה זאת, בלטו אנשי המטאורולוגיה שהמשיכו לשמור על קשר עם המחקר הגאוגרפי: רודולף פייגה, מרטין גוטפלד (מרדכי גלעד) אדגר רוזנאו (נפתלי רוזנן) באותו זרם מהגרים הגיעו לירושלים גם שני גאוגרפים: הורסט קלנר (דוד עמירן) ואייזק (יצחק שטנר).
הרוח החיה והסוכן המרכזי של מקצוע הגאוגרפיה, היה דוד עמירן שנולד בברלין, 1910, ולאחר סיום בית הספר התיכון החליט לצאת ללמוד גאוגרפיה בפרייבורג בשנת 1929.
כשנתיים (1937) לאחר שהגיע לארץ, דוד עמירן הגיש את הרעיון 'לאטלס ארץ ישראל' כפרויקט לקבלת מעמד של עמית מחקר, באוניברסיטה העברית בירושלים.
את המימון השיג בהמלצת יהודה ליאו פיקרד, מקרן קיימת לישראל ו"מהמשרד המרכזי להתיישבות של עולי גרמניה". במשך כשלוש שנים, אסף אינפורמציה, שיתף במטלות את מכיריו "מהחבורה הגרמנית", והגיש לקק"ל טיוטה חלקית של האטלס שערכה תצוגה פומבית של המפות הראשונות בחודש מאי 1939. את מהותו וחשיבותו של אטלס לאומי, למד עמירן ממוריו בגרמניה דרך המקרה של אטלס פינלנד.
פרוץ מלחמת העולם הביא לביטול המימון, עמירן התגייס לצבא הבריטי. בינתיים תפסו אנשי החבורה הגרמנית תפקידים חשובים במוסדות הבריטים השונים: מחלקת המדידות והשירות המטאורולוגי. לאחר קום המדינה בשנת 1949, עמירן קיבל מינוי להקים את המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית, ויחד עם עמיתיו "מהחבורה הגרמנית", החליטו בראשית שנות החמישים להמשיך את פרויקט האטלס, ולמעשה יישמו את תוכניתו של עמירן שעוצבה עשרים שנה קודם. בא לעזרתם, יוסף אלסטר, יליד ורשה וידידו האישי של שר העבודה הראשון מרדכי בנטוב שמינה אותו לעמוד בראש מחלקת המדידות. הם גייסו אנשים נוספים לעבודה, רובם "ייקים" שאליהם נקשרו דרך 'הבריגדה', 'ההגנה' או על רקע יחסים אישיים ומקצועיים. אין פלא כי עורכי האטלס וראשי המדורים הם מהגלעין של "החבורה הגרמנית". מתוך 14 עורכי המדורים כעשרה הם 'ייקים': עמירן, פיקרד, רוזנן, גולדשמידט, בודנהיימר, שטנר, גלעד, אבי יונה, קרמון, מיוזם.
מטרת האטלס

תפקידו של האטלס היה לכנס בקובץ של מפות את כל הנתונים היסודיים של טבע הארץ, ושל התפתחות האוכלוסייה, הכלכלה והתרבות. כל מפה באטלס הציגה פן אחר של הענפים האלה, ועל ידי השוואת המפות אפשר היה לעמוד על השפעות הגומלין שבין הענפים, ועל טיב הנוף בכללו. זו גם הדרך להגיע להבנה מלאה ועמוקה של הגאוגרפיה של ארץ ישראל.
ההפקה

האטלס הודפס על גיליונות גדולים של 70x50 ס"מ. מאה ואחד גיליונות חובקים כחמש מאות מפות ודברי הסבר. תהליך ההוצאה לאור, שתוכנן להימשך כשלוש–ארבע שנים, ארך בפועל יותר מ-7.5 שנים, מאוקטובר 1956 ועד יוני 1964, שבמהלכן הופצו הגיליונות למנויים מדי מספר חודשים. המנויים קיבלו אוגדן קשיח לכריכה עצמית של הגיליונות. הכרך השלם, מידותיו גדולות במיוחד - 5x40x50 ס"מ ומשקלו 7.5 ק"ג.
המערכת ופרקי האטלס

לאטלס היו עורכים רבים, על פי תחומי מומחיותם. לכל פרק עורך ראשי, וחלק מן העורכים היו גם חברי המערכת הכללית. חברי המערכת וההנהלה היו: משה גרדון, אורי צידון, נפתלי קדמון, יוסף אלסטר, ד"ר דוד עמירן, מרדכי גלעד.
ואלה פרקי האטלס ועורכיהם:
כרטוגרפיה – יוסף אלסטר
גאומורפולוגיה – ד"ר דוד עמירן
גאולוגיה – פרופ' יהודה ל. פיקרד
אקלים – נפתלי רוזנן
הידרולוגיה – מרטין גולדשמידט
הצומח – פרופ' מיכאל זהרי
החי – פרופ' שמעון פ. בודנהיימר
תולדות הנוף – ד"ר יצחק שטנר
היסטוריה – מיכאל אבי-יונה
אוכלוסין – מרדכי גלעד
יישובים – יוסף אלסטר
חקלאות – ד"ר אמיל לואי לוי
תעשייה ומסחר – ד"ר יצחק גלפט
תחבורה – יהודה קרמון
שירותים – ד"ר הלמוט מיוּזם
ייעוץ סטטיסטי – פרופ' רוברטו בּקי
תכנון כרטוגרפי – מרקו עיני
מהדורות נוספות

המהדורה השנייה, בשפה האנגלית (Atlas of Israel), הופיעה בשנת 1970 בשיתוף ההוצאה ההולנדית "אלסוויר".

המהדורה השלישית, דו-לשונית (עברית ואנגלית), ראתה אור ב-1986 בשיתוף הוצאת כרטא בישראל והוצאת מקמילן בארצות הברית ובריטניה.

בשנת 1995 ראתה אור המהדורה הרביעית, שנקראה אטלס ישראל החדש. מהדורה זו, שהופקה ביוזמתו של פרופ' אריה שחר, חבר מערכת ההוצאה השלישית, נועדה להתאים לתלמידי בית הספר; היא הודפסה בפורמט קטן יותר, שכלל רק מפות, הסתייעה בחידושים טכנולוגיים וכללה מפות חדשניות.

בשנת תשס"ח-2008, לרגל מלאת 60 למדינת ישראל, הופיעה המדורה החמישית: "אטלס ישראל החדש: האטלס הלאומי", ובה חידושים רבים – תוכניים (נוספו נושאים רלוונטיים התופסים מקום בסדר היום הציבורי, כגון מפת הגבולות של ישראל ומעמדם הבינלאומי), דידקטיים (הטמעת הערותיהם של מורים לגאוגרפיה) וטכנולוגיים (מחשוב מלא הכולל שימוש במערכת מידע גאוגרפי ועיבוד תמונות), וכן, לראשונה, מפת ישראל בשפה הערבית.
ביקורת > סימון הקשר הלאומי/טריטוריאלי

'אטלס ישראל' עוצב על פי הגישה של הגאוגרפיה הרגיונלית, בגרסה המכונה "הגישה הפוסיבליסטית". על פיה, תנאי הטבע יוצרים מגוון אפשרויות, וכל תרבות תגיב אחרת למגוון. הגישה הזאת התאימה יותר לתיאור התמורות שהביאה הציונות לארץ ישראל: האדם העברי הכניע את טבע הארץ, בעוד הפלח הערבי נשלט על ידי תנאים אלה. מחברי האטלס הביאו להוכחת הטיעון הזה שפע מפות משוות כגון: "נוף הארץ במאה ה-19" ולידה מפת "נוף הארץ במאה ה-20" - לאחר התפשטות ההתיישבות הציונית.
הגאוגרף הרגיונלי מאמין כי על ידי רצף המפות הוא מציג את המנגנון שמייצר את "ייחודו של האזור", ובסיומו של כל מחקר הוא מצהיר על "אישיותו של המקום". אם כך מהו ייחודה של 'ארץ ישראל'? יוצרי האטלס סיכמו את הייחוד במאפיינים הבאים:
ארץ קטנה במדדיה
בעלת ניגודי נוף מרובים
בעלת שינויים היסטוריים מופלגים
הארץ יצרה את דמותו הרוחנית, החברתית של העם העברי
דמותה של הארץ השפיע על אורח החיים של היהודים בגולה
הארץ חרבה וציפתה להתחדשות על ידי העם העברי
עורכי האטלס הדגישו את היותו של האטלס כלי עזר לניהולה התקין של המדינה. האטלס מהווה "מכשיר מעשי שימושי לקידומה הכלכלי והדמוגרפי של ארצנו". אמנם, הגאוגרפיה הרגיונלית שהתפתחה בראשית המאה העשרים לא ראתה בצד היישומי מטרה בפני עצמה, אך במהלך שנות העשרים והשלושים גברה הנטייה לראות במחקר רגיונלי כלי תכנוני.
ביקורת > "אטלס ארץ ישראל" או "אטלס ישראל"

לאחר מלחמת העולם הראשונה, המתח הפוליטי-אינטלקטואלי הביא גאוגרפים גרמניים רבים לתמוך באחד הרעיונות שצצו באותם ימים הוא הרעיון של הבחנה בין שלושה סוגי גבולות במרחב: גבולות טבעיים, גבולות היסטוריים-תרבותיים וגבולות פוליטיים .
כאשר ניגש דוד עמירן להציע תוכנית ליצירת האטלס בשנת 1937, בתקופה שהמתח הפוליטי סביב תוכנית החלוקה היה בשיאו, נראה לו מובן מאליו ליצור את "אטלס ארץ ישראל". מנקודת מבט של אותה תקופה: האטלס הנ"ל צריך היה לשקף את ארץ ישראל המנדטורית ואת התפיסה הציונית של הגדרת המרחב של ארץ ישראל, כפי שהוצגה בועידת וורסאי 1919.
הקמת המדינה, יצרה את המתח בין "הגבולות הטבעיים", "הגבולות ההיסטוריים", ו"הגבולות המדיניים". קיימת, איפוא, דו משמעותיות באטלס הנ"ל: "אטלס ישראל", בשמו מציין את המדינה שהוציאה אותו לאור, אך במפותיו משקף גם תפיסת עולם אחרת של הציונות והיהדות: המפות כוללות גם את "עבר הירדן", ו"הגדה המערבית“.
קווי הגבול המדיניים - הקו המנדטורי, ו"הקו הירוק", מופיעים במפות מסוימות, אך במפות הפיזיות של הארץ - גאולוגיה, גאומורפולוגיה, הם מופיעים במטושטש. לכן המתבונן באטלס יכול בקלות לקלוט את הגישה שישנם לארץ "גבולות קבועים" והם הגבולות הפיזיים, וישנם גבולות ארעיים - הקו הירוק או המנדטורי.
בגרסה האנגלית של האטלס, שיצאה בשנת 1970, בהתאם למדיניות הממשלה הושמט "הקו הירוק" מהמפות של מחלקת המדידות, ולכן גם "ממפה הבסיס" של הארץ. האירועים הפוליטיים והצבאיים אחרי 1970, הביאו את עורכי המהדורה השלישית (1985) להתייחס גם לנושא הגבולות בסדרה של ארבע מפות, המראות את שינויי הגבולות המדיניים והמנהליים בארץ, ובפירוט את שינויי הגבול הצפוני והדרומי.
ביקורת > האטלס כמסמן עבריות

שלטון מנכס לעצמו מרחב על ידי הענקת שמות חדשים, תהליך שכיח מאז ומעולם, כפי שניתן לראות זאת בעת העתיקה ובתקופה המודרנית. כך לדוגמה, במרכז אירופה, השתלטות התרבות הגרמנית על אזורים של לאומים אחרים (צ'כים או פולנים) הביאה להתפשטות שמות המקומות הגרמניים ואלה הונצחו בקרטוגרפיה הגרמנית; התמוטטות העולם הקומוניסטי, החזיר למפות שמות מקומות שהועלמו מאז מלחמת העולם השנייה.
הפיכת מפת הארץ למפה עברית - היא למעשה קביעת ממשות התרבות העברית והשאיפות הפוליטיות הציוניות על הטריטוריה של ארץ ישראל. יש בכך השלמה להשגים הצבאיים והמדיניים. לאחר מלחמת העצמאות, פעולות העברות של מפת הארץ, היו לא פחות חשובות מפעולות התיישבות הפיזית, והן נותבו מ"ועדת השמות" שליד משרד ראש הממשלה, כפי שכותבים עורכי האטלס: "[…] בעיית מיוחדת במינה היו המונחים הגאוגרפיים וכן שמות המקומות בארץ ישראל. 'אטלס ישראל' משתמש במונחים שהוצעו בידי הוועדה למונחי הגאוגרפיה שליד האקדמיה ללשון העברית, ובשמות הגאוגרפיים שאושרו על ידי ועדת השמות שליד משרד ראש הממשלה.[…]"
ביטויי העבריות של האטלס, ניכר במדור כרטוגרפיה. שם מופיעה מפת "ישראל 1:250.000", המלווה באינדקס של שמות יישובים ואתרים גאוגרפים. רשימה זו כוללת כ-4000 שמות וממויינת בשני אינדקסים נפרדים: שמות בתחום מדינת ישראל, ושמות מחוץ לשטח המדינה. ברור כי 2000 השמות בתחומי המדינה הם שמות עבריים, כולל שמות הרים, נחלים ואתרים גאוגרפים שונים. כפי שרשימה זו מציינת את העבריות, באותה העת מציינת גם את מחיקתם של השמות ערביים שהיו נהוגים בארץ. עברות השמות בולט מאוד כשמשווים רשימת המקומות בתחומי מדינת ישראל לרשימה השמות שמחוץ לתחומיה - בה לאתרים הגאוגרפים בדרך כלל שמות ערביים. אך גם כאן, אתרים שהיה להם שם עברי, הוא הועדף על השם הערבי, כגון: שכם, חברון, הר גריזים או עמק דותן.
במהדורה האנגלית, 1970, נעשה תרגום השמות מעברית לאנגלית, על פי התרגום הרשמי, ואילו במהדורה השלישית, שהיא מהדורה דו-לשונית, הוסיפו גם את השם העברי בכתיב לועזי, לדוגמה: ירושלים=Yerusalyim = Jerusalem ; שכם =Nablus = Shekem ; ים כנרת=Yam Kinneret = Sea of Galilee . במהדורה זו לא נכתבו השמות הערביים של המקומות בארץ, באותיות עבריות או לועזיות (ירושלים = אל-קודס או חברון = אל-חליל)
ביקורת > האטלס כמסמל את האתוס הציוני

האטלס, כייצוג גרפי המשרת את הציונות והלאומיות, לא יוצא דופן מייצוגים אחרים שנוצרו להנצחת הערך של חזרה לאדמה "בתקופת היישוב": שירה, ספרות, חגים, קולנוע ועוד. ואמנם, ישנה באטלס התייחסות יתר לנושא החקלאות, בהשוואה לענפי כלכלה אחרים: לעומת כ-70 מפות העוסקות באספקטים שונים של התעשייה העברית, הרי החקלאות מיוצגת בקרוב ל-100 מפות ותרשימים. זאת בנוסף למפות המוקדשות ליישובים הכפריים העבריים, המבנה הפנימי ותפוצתם בארץ. ברור שהמפות מדגישות את החקלאות והתעשייה העבריים. עם זאת חלק מהמפות כוללות גם את ענפי החקלאות ביישובים הערביים (כזיתים, טבק ותבואות).
מיפוי "שימושי הקרקע החקלאיים" בפירוט רב כל כך, הוא חלק מהמסורת הגרמנית שעליה צמחו אנשי המערכת, מאחר שהכפר והחקלאות מציינים את "השורשיות" בלאומיות מחד, ואת "הנוף הכפרי האופייני" לאזור מסוים מאידך.
האתנוצנטריות הציונית של האטלס, ניכרת גם בסימולה של האוכלוסייה הערבית. כך לדוגמה ברב המפות המציגות את תוצאות מפקד האוכלוסין הנתונים המוצגים הם של האוכלוסייה היהודית ולא את הנתונים המקבילים של האוכלוסייה הערבית. העבריות מוצגת בהדגש המיפוי של המוסדות והארגונים שמציינים את האוכלוסייה היהודית: כך לדוגמה זוכה "ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים", ומוסדותיה השונים ל-19 מפות בתוך האטלס. והארגונים השיתופיים היהודיים לעוד 14 מפות, ואילו היישובים הערביים בנושאים אלה מוצגים בשתי מפות.
עם הופעת המהדורה השלישית, ב-1985, התעורר פולמוס סביב הגישה להתיישבות היהודית ביהודה ושומרון. הוויכוח נסב סביב הפרשנות הפוליטית להתיישבות היהודית ביהודה ושומרון ודרכי כינויה באטלס. את הערך המקורי כתב פרופ׳ דוד עמירן. פרשנותו של עמירן לא עלתה בקנה אחד עם התפיסה הממשלתית, והתוצאה הייתה הפסקת הפצת האטלס, והחלפת דפי ההסבר של פרופ׳ עמירן בדפי הסבר שנכתבו על פי התפיסה הפוליטית של הממשלה באותם ימים.
לקריאה נוספת

יורם בר-גל, מפות ולאומיות: קריאה מחודשת ב"אטלס ישראל"', אופקים בגאוגרפיה 55 (תשס"ג), 8–29. (המאמר ב-JSTOR)
הערות שוליים

↑  אטלס פינלנד, נחשב לאטלס הלאומי הראשון, והחל להופיע עשרים שנה לפני שפינלנד זכתה לעצמאות. שרפפר מורהו של עמירן, התעניין במדינה זו, חקר אותה ונתן קורסים על האטלס שלה. במבט כולל אטלס ישראל דומה במבנה לאטלס של פינלנד: לאחר שתי מפות מיקום כלליות של פינלנד באירופה, האטלס נפתח בכרטוגרפיה, ועובר למסד הגאולוגי, פיזי, אקלים ועד שנגמר בחינוך, תרבות, משפט. כן מצויות כמה מפות ספציפיות דומות כגון: אזורים גאוגרפים מיוחדים, או מפת בתי הסוהר. באטלס ישראל החלק ההיסטורי בולט מאוד בהשוואה להיסטוריה באטלס הפיני.
↑  יורם בר-גל, מפות ולאומיות: קריאה מחודשת ב"אטלס ישראל"', אופקים בגאוגרפיה 55 (תשס"ג), 8–29
↑  תאריכי הופעת הקונטרסים בפועל: 1 - אוקטובר 1956, 2 - אפריל 1957, 3 - נובמבר 1957, 4 - יולי 1958, 5 - אפריל 1959, 6 - ינואר 1960, 7 - ינואר 1961, 8 - נובמבר 1961, 9 - מרץ 1963, 10 - יוני 1964 (תאריכים אלה רשומים באטלס עצמו).
↑  בדרך דומה הופקה והופצה גם "אנציקלופדיה תרבות".
↑  Atlas of Israel - Cartography, Physical Geography, Human and Economic Geography, History. Published by Survey of Israel, Ministry of Labour, Jerusalem, and Elsevier, Amsterdam 1970. Ca 300 pages with color maps and text. 25x49 cm.
↑  ראו: אטלס ישראל, מהדורת 1957, דברי המבוא
↑  גל-נור מציין כי הטיעונים הציוניים שהובאו בפני הוועידה בורסאי 1919, הדגישו את הזכויות ההיסטוריות ואת הקשר שבין שני עברי עבר הירדן, על פני שטח של כ-50.000 קמ“ר.

גל-נור, יצחק, 1994, ושבו בנים לגבולם: הכרעות על מדינה ושטחים בתנועה הציונית, מרכז למורשת בן-גוריון, באר שבע, עמ‘ 56-60
↑  ביגר, גדעון, 2000, "בירה בדויזר נגד בירה בודוואר", אצל בן ארצי, י. וחובריו, נוף מולדתו, מחקרים בגאוגרפיה של ארץ ישראל ובתולדותיה, הוצאת הספרים ע"ש מאגנס, ירושלים, עמ' 134-143
↑  ציטוט: מחלקת המדידות, אטלס ישראל, מהדורת 1957, דברי המבוא
↑  ראו: אלישע אפרת, 'גאוגרפיה ופוליטיקה: בשולי גיליון 16 של אטלס ישראל', אופקים בגאוגרפיה 23–24 (1988), 65–72 (המאמר ב-JSTOR); מאיר עוזיאל, שיפודים | אטלס ישראל לפח, מעריב, 6 ביוני 1986; אבינועם בר-יוסף, השר לוי הורה לפזר את מערכת "אטלס ישראל", מעריב, 9 ביוני 1986; צבי לביא, קוראים יקרים, מעריב, 12 ביוני 1986
ליאור אנגלמן

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1972 (בן 52) י"ט באב ה'תשל"ב כפר סבא
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  כפר סבא, ירושלים, רעננה ורחבי הארץ
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  הוראה
 חיבוריו:  ראה פסקה
 
 תפקידים נוספים:  סופר
 
הרב ליאור חיים אנגלמן (נולד בי"ט באב ה'תשל"ב, 30 ביולי 1972) הוא רב דתי לאומי וסופר ישראלי. ראש בית המדרש הקהילתי בכפר סבא.
ביוגרפיה

נולד וגדל בכפר סבא לאברהם וציפורה אנגלמן. בתיכון למד בישיבת בני עקיבא בנתניה ולאחר שנה עבר לישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. למד בישיבת שבי חברון ובישיבת ההסדר קריית שמונה. בצה"ל שירת בחיל השריון. לאחר הצבא למד במשך 6 שנים במכון בני דוד פסגות והוסמך לדיינות.
שימש כרב הגרעין התורני בגבעת זאב וכר"מ בישיבת עטרת ירושלים.
בשנת 2000 זכה סיפורו "עורי צפון ובואי תימן" בתחרות הסיפור הקצר של "מקור ראשון". פרסם מאמרים תורניים בעלון "באהבה ובאמונה" שבהם שילב סיפורים, וכן בעלוני שבת נוספים.
בשנת 2006, לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות, הוציא את הספר "כיסופים" הכולל פרקי התמודדות אמונית בעקבות פינוי היישובים מגוש קטיף.
ב-2010 הוציא את הספר "שקופים" הכולל אוסף סיפורים קצרים, ובהם עיסוק רב בחייהם של אנשים קשי יום. לאחר מכן למד בבית הספר לכתיבה "סדנאות הבית" וב-2014 החל להנחות סדנאות כתיבה במסגרת בית הספר.
ב-2014 הוציא את הרומן "לא מפסיקים אהבה באמצע", שזכה בפרס ספר הזהב, ונבחר למצעד הספרים של משרד החינוך.
ב-2018 הוציא את הרומן "קשורה בנפשו" ונבחר אף הוא למצעד הספרים של משרד החינוך.
ב-2020 הוציא לאור את הספר "נשמה יתירה" על מהותה של השבת וסודה.
ב-2020 כתב עם חנן בן ארי את השיר "געגועים לבני אדם", בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-2023 השתתף בכתיבת השיר "למעלה" מתוך אלבומו של חנן יש כאן יותר מזה.
ב-2024 הוציא לאור רומן נוסף, "סולם גנבים", העוסק בעולמם של משפחות הפשע זוכה מקום ראשון בספר הכי אהוב בסטימצקי, ובמקביל פרסם ספר עיון בשם "לעשות את עצמך" העוסק בעבודת המידות.
באותה שנה היה בקשר עם משפחות החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל ובעקבות זאת כתב את השיר "אבא חטוף". חוה אלברשטיין שרה שיר זה בלחנו של ערן ויץ לציון היום ה-300 למלחמה.
מלמד במכון מאיר, ובבית המדרש הקהילתי בכפר סבא. בין השנים ה'תשע"ה–ה'תשע"ט שימש כראש בית המדרש בישיבת בינות ברעננה. החל משנת 2021 בעל טור קבוע בעיתון בשבע.
נשוי ואב לחמישה, מתגורר בכפר סבא. לאחר מספר שנים בהן התגורר בגבעת זאב, חזר הרב לעיר הולדתו והקים בה ביחד עם גיסו הרב מוטי דשא את בית המדרש הקהילתי בעיר.
ספרים > עיון

כיסופים, ספריית חוה, 2006, 256 עמודים (הספר בקטלוג ULI)
נשמה יתרה, עיון במהלך השבת ומנהגיה, הוצאת משכל-ידיעות ספרים (הספר בקטלוג ULI)
לעשות את עצמך, מסע בעבודת המידות, הוצאת מגיד, 2024
ספרים > פרוזה

שקופים, ספריית בית אל, 2010, איורים: חמוטל שהינו, בעריכת מרים הופמן, 159 עמודים (הספר בקטלוג ULI)
לא מפסיקים אהבה באמצע, הוצאת כנרת, 2014, בעריכת נועה מנהיים, 352 עמודים (הספר בקטלוג ULI)
קשורה בנפשו, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2018, בעריכת נועה מנהיים, 427 עמודים (הספר בקטלוג ULI)
סולם גנבים, הוצאת זמורה, בעריכת נועה מנהיים, 2024
הערות שוליים

↑  אבישי בן חיים, הגמר הגדול: בחירת הדיינים, באתר nrg‏, 29 באוגוסט 2007
↑  רשימת המנחים בבית הספר לכתיבה "סדנאות הבית"
↑  אריה אברמזון, הספר, ההשקה והביקורת. הרב ליאור אנגלמן עונה לכולם, 15.2.19
↑  http://edu.gov.il/minhalpedagogy/libraries/Pages/SearchResults.aspx?k=ליאור%20אנגלמן
↑  "הלב שלי נשרף": חוה אלברשטיין בשיר על האבא של החטוף, באתר ערוץ 7, 1 באוגוסט 2024
↑  חוה אלברשטיין בשיר חדש על אבא של החטוף אלמוג מאיר ג'אן: "הלב שלי נשרף", באתר ynet, 1 באוגוסט 2024
↑  לקריאת תקציר הספר סולם גנבים, באתר www.steimatzky.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308850605171  LCCN: no2006106396  MusicBrainz: 286108a7-e78d-496e-ba8c-eba02a6be0b5  VIAF: 2229411   WorldCat (עם VIAF): 2229411 
במסירת שיעור בישיבת בינות רעננה
אלגוריתם חיפוש לעומק

עץ חיפוש לעומק, כולל סדר סריקת הקודקודים בחיפוש.
במדעי המחשב, אלגוריתם חיפוש לעומק (באנגלית: Depth-first search, ראשי תיבות: DFS) הוא אלגוריתם המשמש למעבר על גרף או לחיפוש בו. האלגוריתם מוגדר עבור גרפים בלתי מכוונים ועבור גרפים מכוונים.
אינטואיטיבית, האלגוריתם מתחיל את החיפוש מצומת שרירותי בגרף, ובכל צעד מתקדם מהצומת בו הוא נמצא לצומת שכן שעוד לא ביקר בו, אם יש כזה. אם ביקר בכל הצמתים השכנים, הוא חוזר על עקבותיו עד שהוא מגיע לצומת שיש לו שכן שטרם ביקר בו. דרך פעולת האלגוריתם דומה במידת מה לסריקה שיטתית של מבוך. האלגוריתם מחזיר עץ מכוון שבו לכל צומת שאינו שורש נכנסת קשת מהצומת שגילה אותו. במיוחד כל קשת בעץ החיפוש לעומק היא גם קשת בגרף עליו נעשה החיפוש. התכונה המאפיינת עץ חיפוש לעומק בגרף לא מכוון, שהיא הסיבה לשימושיות שלו, היא שכל קשת בגרף עליו נעשה החיפוש מחברת צומת עם צאצא שלו בעץ החיפוש. להמחשה: בגרף שעץ החיפוש לעומק שלו מופיע בציור, לא תיתכן קשת בין צומת 2 לצומת 7, מפני ש אף אחד מצמתים אלו אינו צאצא של השני. אך תיתכן קשת בין צומת 2 לצומת 5, מפני ש-5 צאצא (נכד) של 2.