stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועצה אזורית רמת הנגב
היסטוריה

ראשיתה של ההתיישבות היהודית באזור רמת הנגב הייתה בשנת 1943 בהקמת רביבים, אחת משלושת המצפים שהיו תחנות ניסוי חקלאיות בהן נלמדו תנאי הסביבה האקלימיים והחקלאים כדי לייעל את שיטות עיבוד האדמה ולהגדיל את תנובתה. בנובמבר 1947 עלה על הקרקע קיבוץ משאבי שדה שנקרא בתחילה "חלוצה" ושכן עד אחרי מלחמת העצמאות כ-11 קילומטר מצפון מזרח לרביבים. משאבי שדה ורביבים היו היחידים באזור בשנות ה-50, ונאבקו יחד להנחת צינור מים שיאפשר את הרחבת ההתיישבות באזור. דרומית לשני קיבוצים אלו קמה שדה בוקר בראשית שנות ה-50.
בשנת 1953 הוחל בהקמת היאחזויות נח"ל באזור חולות חלוצה ובדרך אליה. תחילה הוקמה גבעת רחל ובהמשך הוקמו אשלים, בארותיים והיאחזויות נח"ל נוספות. בגלל התנגדות קרן קיימת לישראל, שלא ראתה סיכוי להתיישבות אזרחית במקום, הם לא אוזרחו ובסופו של דבר ננטשו.
המועצה הוקמה ביוני 1954, וכללה בראשיתה 4 יישובים: רביבים, משאבי שדה, שדה בוקר וכפר ירוחם. ראש המועצה הראשון היה יוחנן זריז, שהיה ממפקדי הפלמ"ח. הוא כיהן עד 1956. בעשורים הראשונים במועצה זו, נמשכו כהונות ראשי המועצה כשנתיים. בתקופת כהונתו של זריז, העסיקה המועצה את זריז בחצי משרה ובנוסף אליו העסיקה גם עובדת משרדית בודדת, במשרה מלאה. למועצה לא היה מבנה משלה. גם לא חדר משלה. זריז, שהיה גם רכז היישוב משאבי שדה, בחצי משרה, החזיק משרד אחד עבור שתי המשרות וכל רכוש המועצה היה ארונית ושולחן עבודה, שהיו בפינה של משרד מזכירות משאבי שדה וג'יפ שחנה בחוץ. אחד המיזמים העיקריים של זריז היה רכישת אמבולנס עבור המועצה.
אחרי זריז כיהן יהודה דרור (צ'ובינסקי), שכונה "צ'ובה". דרור כיהן בשתי קדנציות לא רצופות. בין שתי הכהונות של צ'ובה כיהן עודד ברזילי, חבר אותו קיבוץ. בתקופה מאוחרת יותר, היה ברזילי במשך עשרים שנה מהנדס המועצה. בין 1964 לבין 1969 כיהן בתפקיד חגי אבריאל.
בינתיים, למועצה כבר היו מבני קבע שנמצאו בבאר שבע. בכהונתו של יעקב יוגב הם עברו לתוך שטח המועצה.
התעוררות מחודשת להתיישבות ברמת הנגב החלה בראשית שנות ה-70 וקיבלה תאוצה בימי ממשלת הליכוד לאחר הסכמי קמפ דייוויד וההחלטה על מסירת סיני למצרים. באתר קרוואנים שהוקם בצומת משאבים עברו בזה אחר זה הגרעינים שהקימו את אשלים (עברו לנקודת הקבע בתחילת 1979), טללים (עברו לנקודת הקבע בתחילת 1980) ורתמים (עברו לנקודת הקבע ב-1983). בהמשך קמו עזוז (1985), ניצני סיני (1986), וכמהין (ב-1988).
שמואל ריפמן כיהן כראש המועצה משנת 1991 עד לפטירתו בינואר 2017. ריפמן היה הראשון שכיהן כמה קדנציות רצופות, בין השאר בגלל שבקדנציה הראשונה שלו בוטל ההסכם בין היישובים, שלא איפשר זאת. בתקופת כהונתו קמה באר מילכה (ב-2006). ריפמן הגדיל וסידר את המועצה.
שלב נוסף בהתיישבות במקום החל בשנות ה-2000, עת החלה תנועת אור לכוון גרעיני התיישבות של חילונים ודתיים לנגב. במסגרת זאת קמו ברמת הנגב מרחב עם ובאר מילכה, חודשה ההתיישבות ברתמים והוקם היישוב שיזף. מ-2017 ראש המועצה הוא ערן דורון.
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | יישוב קהילתי | אשלים | 1979 |
| 2 | מושב | באר מילכה | 2006 |
| 3 | קיבוץ | טללים | 1980 |
| 4 | מושב | כמהין | 1988 |
| 5 | יישוב קהילתי | מדרשת בן-גוריון | 1963 |
| 6 | יישוב קהילתי | מרחב עם | 2001 |
| 7 | קיבוץ | משאבי שדה | 1949 |
| 8 | כפר התיישבותי-חינוכי | ניצנה | 1987 |
| 9 | מושב | ניצני סיני (קדש ברנע) | 1984 |
| 10 | יישוב קהילתי | עזוז | 1943 |
| 11 | קיבוץ | רביבים | 1943 |
| 12 | יישוב קהילתי | רתמים | 1983 |
| 13 | קיבוץ | שדה בוקר | 1952 |
| 14 | יישוב קהילתי | שיזף | 2011 |
ראשי המועצה

| מס' | ראשי המועצה | זמן כהונה | יישוב מגורים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | יוחנן זריז | 1954–1956 | משאבי שדה |
| 2 | יהודה דרור | 1957–1959 | רביבים |
| 3 | עודד ברזילי | 1960–1962 | רביבים |
| (2) | יהודה דרור | 1963–1964 | רביבים |
| 4 | חגי אבריאל | 1964–1969 | משאבי שדה |
| 5 | יהושע לבבי | 1970–1971 | רביבים |
| 6 | יעקב כהן | 1972–1975 | משאבי שדה |
| 7 | רפי בכרך | 1976–1977 | שדה בוקר |
| 8 | יעקב יוגב | 1978–1982 | רביבים |
| 9 | משה חקלאי | 1983–1987 | משאבי שדה |
| (7) | רפי בכרך | 1988–1990 | שדה בוקר |
| 10 | שמואל ריפמן | 1991 עד לפטירתו בינואר 2017 | רביבים |
| 11 | ערן דורון | מ-2017 | מדרשת בן-גוריון |
ערים תאומות

פולין פלונסק, פולין
ארצות הברית בולדר, קולורדו, ארצות הברית (מ־2018)
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  פרופיל מועצה אזורית רמת הנגב באתר הלמ"ס
↑  שתי נקודות, חלוצה ואופקים, הוקמו בנגב, הצופה, 20 בנובמבר 1947
↑  ש. קפלן, משאבי שדה ורביבים נאבקים על הנגב, על המשמר, 10 ביולי 1953
↑  פ. יורמן, ממלכתו של יוחנן זריז, דבר, 2 בספטמבר 1955
↑  דף הנצחה באתר קיבוץ רביבים
↑  ביטאון המועצה, 2011
↑  יוקם מושב חדש באזור הר הנגב, דבר, 11 באוגוסט 1972
↑  מודעת אבל על יהושע לבבי
↑  דורש פיקוח על כביש משאבי שדה-רביבים, דבר, יום רביעי, יולי 17, 1974; עמוד 5
↑  צבי אילן, אטד יאחז ברמת הנגב, דבר, 30 בינואר 1977
↑  ריאיון עם רפי בכרך ומרעיו
↑  אמיר רוזנבליט, דאגת חקלאי הנגב, דבר, 25 בדצמבר 1983

דאגה ביישובי רמת הנגב בשל שני מנשי מיקוש, אמיר רוזנבליט, דבר, יום רביעי, אפריל 06, 1983; עמוד 3
↑  שדה שבנגב, משולם עד, דבר, יום שישי, מאי 09, 1980; עמוד 17
↑  Fellows, David (26 באוגוסט 2018). "It's Official: Ramat HaNegev, Israel Is Boulder's New Sister City". Boulder Jewish News (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אשקלון • נפת באר שבע | מפת מחוז הדרום |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסייפה • להבים • לקייה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
| מועצה מקומית תעשייתית | נאות חובב | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות שבוטלו | אבו בסמה | מפת מחוז הדרום |
| יישובים לשעבר | כרמון • נוה יאיר • אשלים | מפת מחוז הדרום |
| יישובים עתידיים | דניאל • דרור • נווה תמרים • כסיף • עבדה • מעלה אהרן • שפיר | מפת מחוז הדרום |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467843805171  VIAF: 122534862   WorldCat (עם VIAF): 122534862
ארנסט מאך

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1838 Brno-Chrlice, צ'כיה 
 פטירה:  19 בפברואר 1916 (בגיל 78) פאטרשטטן, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצפוני של מינכן 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מקום לימודים:  convent Gymnasium in Seitenstetten, Piaristické gymnázium v Kroměříži, אוניברסיטת וינה 
 מנחה לדוקטורט:  אנדראס פון אטינגסהאוזן 
 מוסדות:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת גראץ  אוניברסיטת קארל בפראג 
 מונחה לדוקטורט:  היינריך גומפרץ, František Koláček, Ottokar Tumlirz, סטניסלאוס פון פרובזק 
 זרם:  פוזיטיביזם, אמפיריציזם
 תחומי עניין:  פיזיקה, מכניקת הזורמים, אופטיקה, תרמודינמיקה, קוסמולוגיה (אסטרופיזיקה), פילוסופיה של המדע
 עיסוק:  פיזיקאי, פרופסור, צלם, איש חינוך, פילוסוף, פוליטיקאי 
 הושפע מ:  גליליי, ניוטון, האוחנס, קאנט, מרקס
 השפיע על:  איינשטיין, בולצמן, החוג הווינאי
 מדינה:  ממלכת בוהמיה 
 יצירות ידועות:  על שמו של מאך קרויים מספר מאך, עקרון מאך וענף מאך, השתקפות מאך
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1905) 
 בן או בת זוג:  Ludovica Aloisia Carolina Marussig (1 באוגוסט 1867–?) 
 צאצאים:  לודוויג מאך 
 חתימה:   
 
ארנסט מאך (בגרמנית: Ernst Mach; ‏18 בפברואר 1838 – 19 בפברואר 1916) היה פיזיקאי ופילוסוף אוסטרי-צ'כי. עיקר השפעתו של מאך הייתה בגישתו האמפיריציסטית לתחום הפיזיקה ובהתנגדותו למרחב המוחלט ולתנועה המוחלטת העומדת ביסודה של המכניקה הניוטונית, הנהגתה כנתון ברור מאליו, עד כדי קביעתה כעובדה אפריורית על ידי עמנואל קאנט. לרעיונות אלה הייתה השפעה עמוקה גם על אלברט איינשטיין בפועלו לניסוח מה שיהיה תורת היחסות כלומר מרחב שאינו מוחלט עוד. על שמו של מאך קרויים מספר מאך, עקרון מאך וענף מאך.
קורות חיים

מאך נולד ב-Chrlice[דרוש תעתוק] (כיום בצ'כיה) וחונך בביתו עד גיל 14. הוא למד במשך תקופה קצרה בגימנסיה לפני שנרשם לאוניברסיטת וינה בהיותו בן 17 בלבד. שם למד מתמטיקה, פיזיקה ופילוסופיה והשלים דוקטורט בפיזיקה ב-1860.
מחקריו המוקדמים עסקו באפקט דופלר, בייחוד בתחומי האופטיקה והאקוסטיקה. ב-1864 התמנה לפרופסור למתמטיקה בגראץ, וב-1866 מונה גם לפרופסור לפיזיקה. במהלך תקופה זו התעניין מאך גם בפיזיולוגיה של התפישה החושית, וזאת במסגרת התעניינותו בפילוסופיה של עמנואל קאנט, שקבע שהאדם מעצב את ניסיונו (התופעות הנצפות על ידו) באמצעות הסינתטי אפריורי (מעין חוקי בנייה) הגלום בתוכו. ב-1867 התמנה מאך לראש הקתדרה לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת קארל בפראג.
מאוחר יותר חזר מאך לאוניברסיטת וינה, שם התמנה לפרופסור לפילוסופיה אינדוקטיבית ב-1885. שנתיים לאחר מכן הוא לקה בשבץ וב-1901 פרש ממחקר פעיל כאשר מונה כחבר פרלמנט בפרלמנט האוסטרי. על אף שפרש מהוראה ומחקר, המשיך מאך להרצות בפני הציבור הרחב.
מאך הלך לעולמו ב-19 בפברואר 1916 בהאאר (Haar) שבגרמניה.
פיזיקה

מאך התמחה בעיקר באופטיקה וגלים ורוב לימודיו בתחום הפיזיקה הניסויית הוקדשו לחקר תופעות ההתאבכות, העקיפה, הקיטוב והשבירה של אור בתווכים שונים, תחת השפעת חיצוניות. בעקבות מחקרים אלה החל מאך לחקור גם את נושא המהירות העל-קולית. בשנת 1877 פרסם מאמר בנושא ובו תיאר בצורה נכונה מה יתרחש בזמן תנועה במהירות על-קולית של קליע. בין השאר הסיק ואחר אישר ניסיונית את קיומו של גל הלם בצורת חרוט, שהקליע בראשו.
היחס בין מהירות התנועה של גוף למהירות הקול נקרא מספר מאך על שמו. למספר זה תפקיד חשוב באווירודינמיקה ובהידרודינמיקה.
למאך הייתה תרומה חשובה גם לקוסמולוגיה הנקראת "עקרון מאך". עקרון מאך קובע כי "האינרציה של כל מערכת היא התוצאה של האינטראקציה שלה עם שאר היקום. במילים אחרות, כל חלקיק ביקום משפיע בסופו של דבר על כל חלקיק אחר."
לעיקרון זה הייתה השפעה חזקה מאוד על התפתחות תורת היחסות של איינשטיין, והוא שימש כנשקו העיקרי של מאך להתמודד עם טיעון הדלי של ניוטון בזכות תנועה מוחלטת.
תפישה חושית

מאך חקר קצת גם בנושאי התפישה החושית ומגבלותיה. בתחום הוא ידוע בזכות האשליה האופטית הידועה כ"רצועת מאך" (Mach band).
פילוסופיה של המדע

עיקר תרומתו וחשיבותו של מאך הייתה הגותו בנושא הפילוסופיה של המדע ומהותה של הפיזיקה. לפילוסופיה שפיתח הייתה השפעה רבה על המדע של המאה ה-19 ועל המדע של המאה ה-20.
בחושבו על יסודות המדע ועל מהות חוקי הטבע, תהה מאך מהי המשמעות של "חוק מדעי". מאך הושפע מהפילוסופיה של עמנואל קאנט שקבעה שניתן לחוות תצפיות ולדבר עליהן רק מתוך העיניים (או ה"משקפיים" שדרכן) שצפו בהן, כלומר: אדם אינו יכול לדבר על המציאות כפי שהיא באופן נפרד מהאופן שהוא חווה אותה. מאך טען שחוקים מדעיים הם הכללות של תצפיות ניסיוניות, ש"נוצרו על ידי בני האדם" למען הבנה מקיפה וכוללת של מגוון רב ומסובך של תוצאות ונתונים. וכשכאלה, חוקי המדע עוסקים יותר בתודעה ההוגה אותם ופחות במציאות הקיימת בנפרד מהתודעה.
להלן מספר ציטוטים מכתביו של מאך בהם הוא מסביר נקודות בפילוסופיה שלו:
”המטרה שהמדע הפיזיקלי הציב לעצמו היא לתאר את העובדות באופן הפשוט והחסכוני ביותר.”
”כאשר התודעה האנושית, בכוחה המוגבל, מנסה לשקף בתוכה את הפעילות העשירה של העולם, שממנו היא רק חלק קטן, ושאותו לעולם לא תוכל לתפוש באופן ממצה, יש לה כל הסיבות להתקדם בחסכנות.”
”במציאות החוק תמיד מכיל פחות מהעובדה עצמה, מכיוון שהוא אינו משחזר את העובדה בשלמותה, אלא רק את ההיבט שלה שחשוב לנו. השאר מושמט במכוון או מתוך אילוץ.”
”כאשר אנו מפרידים במוחנו גוף מהסביבה הניתנת לשינוי שבה הוא זז, אנחנו למעשה מחלצים מתוך שטף כל התחושות שלנו אוסף תחושות שבהם התמקדה מחשבתנו, היציבות יותר באופן יחסי מאחרות.”
”נניח שאנחנו רוצים לייחס לטבע את הסגולה של יצירת תוצאות דומות בנסיבות דומות, רק שאיננו יודעים כיצד למצוא אותן נסיבות דומות. אירוע בטבע מתקיים רק פעם אחת. הייצוג המנטלי הסכמטי שלנו הוא זה שמייצר דמיון בין אירועים.”
מאך כפר בקיומם של ישים תאורטיים בלתי נראים לעין כגון אטומים. מאך התנגד לתורה האטומית שהציעו לודוויג בולצמן ואחרים, מאחר שראה באטומים פיקציה תאורטית שלא ניתן לצפות בה בניסוי. לשיטתו, ניתן להאמין בקיומן של תופעות בלתי נראות רק כשהן מקיימות את "עקרון ההמשכיות הסיבתית". לפי עיקרון זה, יש להאמין בישים תאורטיים או בתופעות תאורטיות רק כשהם המשך של תופעות שניתן להבחין בהן בעזרת החושים. למשל, ניתן להאמין שאובייקטים מיקרוסקופים רוטטים באותן נסיבות שבהן רוטטים אובייקטים מקרוסקופיים, גם אם במקרה של האובייקטים המיקרוסקופים לא ניתן להבחין בויברציות באמצעות העין. עיקרון זה זוכה לביקורת הן על ידי פילוסופים אמפיריציסטים והן על ידי פילוסופים ריאליסטים. הפילוסופים האמפיריציסטים טוענים שעיקרון זה לא עקבי עם המחויבות האמפיריציסטית של מאך להאמין רק בידע שבא מהחושים, משום שבעיקרון אין כל דרך לדעת באמצעות החושים אם תופעות מיקרוסקופיות אכן זהות לתופעות מקרוסקופיות. מנגד, פילוסופים ריאליסטים, המאמינים בקיומם של ישים תאורטיים כגון אטומים, טוענים שישים אלו מקיימים את עקרון ההמשכיות, או שלכל הפחות עיקרון זה עמום, משום שאובייקטים מיקרוסקופיים דומים לפחות בחלק מתכונותיהם לאובייקטים מקרוסקופיים.
פילוסופיה של המדע > הפירוש האקטואליסטי

הפילוסוף הישראלי זאב בכלר מבחין בין פילוסופיות אקטואליסטיות, המתמקדות במה שקיים בעולם עצמו בלבד, לבין פילוסופיות פוטנציאליסטיות, העוסקות בכל מה שיכול להתקיים בתודעה האנושית (חלוקה זו תואמת פחות או יותר את החלוקה המוכרת בין אמפיריציזם לרציונליזם). בפרט, אצל בכלר הפוזיטיביזם הלוגי, שמאך היה ממבשריו, הוא פילוסופיה אקטואליסטית.
מאך הרבה להדגיש שחוקי המדע הן הכללות שבנתה האנושות והם בעצם אינם קיימים בטבע עצמו. בטבע קיים רק המקרה הפרטי, כלומר: תנועתם של הגופים ותו לאו. תוצאה פרטית אך חשובה של עיקרון זה היא, כפי שטען גם דייוויד יום כשדן בבעיית האינדוקציה, שסיבה ותוצאה אינן קיימות בטבע אלא הן הכללה או חוק הנמצא בתודעה האנושית בלבד.
בדברנו על סיבה ותוצאה אנו מדגישים באופן שרירותי את הפרטים שצריך לשים לב לקישורם כדי לשחזר עובדה בדרך שחשובה לנו. אין סיבה ואין תוצאה בטבע; לטבע יש רק קיום פרטי. הטבע פשוט ישנו.
לכן, חוקי המדע הם רק ביטוי לאופן שבו תודעת האדם מארגנת את העובדות ולא העובדות עצמן.
בנוסף, מאך מפריד בין מושגים תאורטיים למושגים תצפיתיים. לשיטתו מושגים כמו מסה, אטום וכוח הם רק פיקציות תאורטיות שאין להן "שום ממשות מעבר למחשבה ובנפרד ממנה" (שם, 660). הבחנה זו היא אבן יסוד של הפוזיטיביזם הלוגי.
בפרט, האדם רואה רק תנועה יחסית ולכן היא הדבר היחידי שקיים בטבע ואין משמעות לקיומה של תנועה מוחלטת. מאך הוסיף מסקנה חריפה יותר להצהרה זאת: תנועה (יחסית) יכולה להיות נצפית (להיות נתפשת) רק ביחס לעצם ממשי וחומרי. כלומר, לא ניתן עוד לבחור מערכות ייחוס מופשטות שאותן אנו מדמיינים על המרחב, אלא אם נעגן אותן (נבחר את ראשיתן) בעצם ממשי חומרי (כגון כוכב בשמיים או עץ ליד הכביש). מאך המשיך והעז וקבע שהתנועה היחסית אינה נמדדת ביחס לעצם החומרי אלא גם נקבעת על ידו (במעין סיבתיות לוגית). כלומר: אם נסיר את עצמי הייחוס, ייתכן שהגוף ינוע בצורה שונה מבחינתנו.
פילוסופיה של המדע > ביקורת על המכניקה הניוטונית וטיעון הדלי

מאך השתמש באונטולוגיה זו כדי לתקוף את המכניקה הניוטונית שהניחה "מרחב מוחלט" וכתוצאה מכך הוכיח ניוטון שהוא יכול לזהות תנועות מוחלטות. לב ההוכחה של ניוטון לכך היה ניסוי מחשבתי הנקרא "טיעון הדלי" שבו דלי ובו מים מתחיל להסתובב וכתוצאה מהסיבוב מתקערים פני המים, ללא תלות בתנועה היחסית בינם לבין הדלי, אלא רק עקב העובדה שהדלי באמת מסתובב.
מאך תקף טיעון זה באמצעות המסקנה שהסיק לעיל, הדלי "באמת מסתובב" רק ביחס לעצם חומרי כלשהו, למשל: שאר כוכבי השמיים. כעת, אמר מאך, ייתכן שהמים יתקערו אם נקבע את הדלי במקומו ונסובב סביבו את שאר כוכבי השמיים. אך לפי האקטואליזם של מאך אין מקום במדע לטיעוני "אילו" כי הדבר האקטואלי היחיד הוא מה שקיים. במילותיו שלו:
מערכת העולם נתונה לנו רק פעם אחת, וההשקפות הפתלומאיות והקופרניקנית [האם השמש סובבת סביב כדור הארץ או להפך] הן הפירוש שלנו, אבל שתיהן אקטואליות במידה שווה. נסה לקבע את הדלי של ניוטון ולסובב את השמיים וכוכבי הלכת ואז להוכיח שאין כוחות צנטריפוגליים
פילוסופיה של המדע > השפעה

למאך הייתה השפעה ישירה על הפילוסופים של החוג הווינאי ועל אסכולת הפוזיטיביזם הלוגי. רוב רעיונותיו הבסיסיים היו ניסוח מחדש, בצורה פשוטה ופופולרית, של הרעיונות העיקריים בתורת ההכרה של עמנואל קאנט ובהכרזה שהמציאות כהדבר כשלעצמו אינה נתונה לנו ישירות אלא רק תחושותינו - ולכן הם הדבר היחידי שאקטואלי מבחינתנו. מאך ניסח זאת בצורה חריפה וטען כי
גופים אינם גורמים לתחושות, אלא להפך, ציבורי התחושות הם שיוצרים גופים
אלברט איינשטיין הושפע ישירות מהגותו וציין אותו כנביא שהקדים לחזות את תורת היחסות.
לקריאה נוספת

שלוש מהפכות קופרניקניות, זאב בכלר: עמ' 157–168.
הערות שוליים

↑  ציטוטים אלה נלקחו מחיבורו "הטבע החסכוני של מחקר פיזיקלי" המובאים על ידי J. Kockelmans. Philosophy of science: the historical background. New York: The Free Press, 1968.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264849105171  PLWABN: 9810582086105606  BIBSYS: 90063309  BNE: XX829709  BnF: cb12034597m (data)  CANTIC: a11633256  CiNii: DA0077355X  GND: 118575767  ICCU: BVEV001500  ISNI: 0000 0001 1021 1758  LCCN: n50042016  LNB: 000072647  MGP: 113011  NDL: 00448370  NKC: jk01072884  NLA: 35319020  NLG: 158616  NLK: KAC201508423  NSK: 000383492  NTA: 068378378  RERO: 02-A003545005  RKD: 307716  SELIBR: 250563  SNAC: w63x89fn  SUDOC: 028527712  Trove: 910144  VcBA: 495/127735  VIAF: 12324232   WorldCat (עם VIAF): 12324232 
ארנסט מאך, 1905
צילום שעשה מאך ב-1888 בפראג באמצעות צילום שלירן
אולימפיאדת השחמט 2006

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  20 במאי 2006 
 תאריך סיום:  4 ביוני 2006 
 עיר:  טורינו, איטליה
 שופט ראשי:  Geurt Gijssen (הולנד)
 קבוצות משתתפות:  148
 מס' משתתפים:  873 (מהם 246 רבי אמנים ו-163 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  3,836
 שיטה:  שווייצרית - 13 מחזורים
 
 → אולימפיאדת השחמט 2004 אולימפיאדת השחמט 2008 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-37 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בטורינו, שאיטליה, בין 20 במאי ל-4 ביוני 2006.
התחרות הפתוחה > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארמניה ארמניה | לבון ארוניאן, ולדימיר אקופיאן, קארן אסריאן, סמבט לפוטיאן, גבריאל סרקיסיאן, ארטשס מנסיאן | 36 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין סין | בּוּ שְׂיָאנְג גְ'ה, גָ'אנְג ג'ונְג, גָ'אנְג פֶּנְג שְׂיָאנְג, וָאנְג זְ'ווֵי, נִי חְווָה, גָ'או ג'וּ'ן | 34 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | גטה קמסקי, אלכסנדר אונישצ'נקו, היקארו נקמורה, אילדר איברגימוב, גרגורי קיידנוב, ורוז'אן אקופיאן | 33 |
| 4 | ישראל ישראל | בוריס גלפנד, איליה סמירין, אמיל סוטובסקי, בוריס אברוך, אלכסנדר חוזמן, ויקטור מיכלבסקי | 33 |
| 5 | הונגריה הונגריה | זולטן אלמשי, זולטן גוימשי, פרנץ ברקש, סאבה בלוג, רוברט רוק, אדם חורבט | 32.5 |
| 6 | רוסיה רוסיה | ולדימיר קרמניק, פטר סבידלר, אלכסנדר גרישצ'וק, אלכסנדר מורוזביץ', יבגני ברייב, סרגי רובלבסקי | 32 |
| 7 | צרפת צרפת | אטיין בקרו, יואל לטייה, אנדריי סוקולוב, לורן פרסינה, מקסים ושייה-לגראב, קריסטיאן באואר | 32 |
| 8 | אוקראינה אוקראינה | וסילי איוונצ'וק, אנדרי וולוקיטין, סרגיי קריאקין, פבל אליינוב, אלכסנדר מויסיינקו, זכר אפימנקו | 32 |
| 9 | בולגריה בולגריה | קיריל גאורגייב, איוון צ'פרינוב, אלכסנדר דלצ'ב, וסיל ספסוב, ולדימיר פטקוב, ולנטין יוטוב | 32 |
| 10 | ספרד ספרד | אלכסיי שירוב, פרנציסקו וולאו פונס, מיגל אילסקס, יליאן לואיס אריזמנדי מרטינס, פבלו סן סקונדו קורילו, מארק נרקיסו דובלן | 32 |
התחרות הפתוחה > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| התוצאה הטובה ביותר | ולדימיר קרמניק (רוסיה) - 2847 | וָאנְג לֵיי (סין) - 2837 | אטיין בקרו (צרפת) - 2833 |
| הלוח הראשון | טונבאר גילאני (פקיסטן) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | יבגני ירמנקוב (פלסטין) עם תוצאה 8.5 מ-10 (85%) | חיקאם חאמדוצ'י (מרוקו) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) |
| הלוח השני | יוסף אומס פאליס (אנדורה) עם תוצאה 9 מ-11 (81.8%) | בריאן דיו (הונג קונג) עם תוצאה 8.5 מ-10 (85%) | אדוארדו איטוריזגה (ונצואלה) עם תוצאה 8.5 מ-11 (77.3%) |
| הלוח השלישי | גוסטבו מנואל לארה ליאורקה (אורוגוואי) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | רפאל לטאו (ברזיל) עם תוצאה 8 מ-10 (80%) | מיגל אילסקס קורדובה (ספרד) עם תוצאה 7 מ-9 (77.8%) |
| הלוח הרביעי | וָאנְג לֵיי (סין) עם תוצאה 10 מ-12 (83.3%) | רוברט ז'לצ'יץ' (קרואטיה) עם תוצאה 9 מ-12 (80%) | בוריס אברוך (ישראל) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) |
| לוח עתודה ראשון | בשיר אל-קודמי (תימן) עם תוצאה 7 מ-7 (100%) | קרים אמיר (פקיסטן) עם תוצאה 7.5 מ-8 (93.8%) | לייט אלי (עיראק) עם תוצאה 6.5 מ-7 (92.9%) |
| לוח עתודה שני | ריצ'מונד פירי (זמביה) עם תוצאה 6.5 מ-7 (92.9%) | אק חירבן צוד אומר (ברוניי) עם תוצאה 6.5 מ-7 (92.9%) | חמידולה חאידרי (אפגניסטן) עם תוצאה 7.5 מ-9 (83.3%) |
התחרות הפתוחה > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
בוריס גלפנד (2727) 2+, 6=, 1-
איליה סמירין (2662) 4+, 3=, 2-
אמיל סוטובסקי (2628) 3+, 4=, 3-
בוריס אברוך (2633) 6+, 3=, 1-
אלכסנדר חוזמן (2576) 3+, 4=, 0-
ויקטור מיכלבסקי (2566) 4+, 2=, 1-
הנבחרת סיימה במקום 4.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
נגד ארגון הנכים הבינלאומי 0.5:3.5 - ניצחון
נגד איטליה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד פרו 2:2 - תיקו
נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון
נגד דנמרק 2:2 - תיקו
נגד רומניה 1:3 - ניצחון
נגד צ'כיה 3:1– הפסד
נגד אזרבייג'ן 2:2 - תיקו
נגד פרגוואי 1:3 - ניצחון
נגד שוודיה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד הודו 1:3 - ניצחון
נגד ארצות הברית 1.5:2.5 - ניצחון
נגד רוסיה 1:3 - ניצחון
התחרות לנשים

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  20 במאי 2006 
 תאריך סיום:  4 ביוני 2006 
 עיר:  טורינו 
 קבוצות משתתפות:  103
 מס' משתתפים:  417 (כולל 4 רב אמן, 54 רבי אמנים לנשים, 34 אמנים בינלאומיים ו-74 אמנים בינלאומיים לנשים
 מס' משחקים:  3,836 
 שיטה:  שווייצרית - 13 מחזורים
 
 → אולימפיאדת השחמט 2004 אולימפיאדת השחמט 2008 ← 
 
אולימפיאדת ה-37 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
התחרות לנשים > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוקראינה אוקראינה |  | 29.5 |
| 2 | רוסיה רוסיה |  | 28 |
| 3 | הרפובליקה העממית של סין סין |  | 27.5 |
| 4 | ארצות הברית ארצות הברית |  | 24.5 |
| 5 | הונגריה הונגריה |  | 24.5 |
| 6 | גאורגיה גאורגיה |  | 24.5 |
| 7 | הולנד הולנד |  | 24.5 |
| 8 | ארמניה ארמניה |  | 24 |
| 9 | סלובניה סלובניה |  | 24 |
| 10 | צ'כיה צ'כיה |  | 24 |
התחרות לנשים > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| התוצאה הטובה ביותר | נטליה ז'וקובה (אוקראינה) - 2647 | ז'או קסו (סין) -2617 | טטיאנה קוזינצבה (רוסיה) - 2598 |
| הלוח הראשון | לובוב ז'ילצובה (ארגון העיוורים הבינלאומי) עם תוצאה 9 מ-10 (90%) | אמן מוחמד (עיראק) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | סרה סנצ'ס (ונצואלה) עם תוצאה 9 מ-11 (81.8%) |
| הלוח השני | פיונה סטייל-אנטוני (לוקסמבורג) עם תוצאה 10 מ-12 (83.3%) | קטרינה לחנו (אוקראינה) עם תוצאה 8 מ-10 (80%) | טטיאנה קוזינצבה (רוסיה) עם תוצאה 9.5 מ-12 (79.2%) |
| הלוח השלישי | נורה מוד סלה (איחוד האמירויות הערביות) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | אינה ינובסקה (אוקראינה) עם תוצאה 7 מ-9 (77.8%) | לֶלָה גַ'ווָחִישׁווִילִי (אנ') (גאורגיה) עם תוצאה 8.5 מ-11 (77.3%) |
| לוח עתודה | טטיאנה ברלין (בלארוס) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | חוי יפן (סין) עם תוצאה 11 מ-13 (84.6%) | רחל מוודה (לוב) עם תוצאה 6.5 מ-8 (81.3%) |
התחרות לנשים > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
מאשה קלינובה (2357) 3+, 7=, 2-
אנג'לה בורסוק (2341) 4+, 5=, 2-
בלה איגלה (2288) 5+, 3=, 3-
אירינה בוטוויניק (2211) 1+, 2=, 2-
הנבחרת סיימה במקום 29.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
נגד סקוטלנד 0.5:2.5 - ניצחון
נגד קירגיזסטן 0:3 - ניצחון
נגד הונגריה 1:2 - ניצחון
נגד בולגריה 2:1 – הפסד
נגד מונגוליה 2.5:0.5 - הפסד
נגד מולדובה 1:2 - ניצחון
נגד יוגוסלביה 1.5:1.5 - תיקו
נגד ארגנטינה 1:2 - ניצחון
נגד בלארוס 1:2 - ניצחון
נגד סלובניה 2.5:0.5 - הפסד
נגד טורקיה 1:2 - ניצחון
נגד שוודיה 1.5:1.5 - תיקו
נגד סלובקיה 2:1 – הפסד
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
סיכום כולל

בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.
סין
אוקראינה
גארמניה
יהודה בן עטר (קצין משטרה)

| --- | --- |

ניצב יהודה בן עטר, 2022
 לידה:  1964 (בן 61 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:    ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת אתג"ר  מפקד מרחב שפלה  ראש מנהלת הרכבת הקלה  ראש אגף התנועה
 
יהודה בן עטר (נולד ב-1964) הוא קצין משטרה בדרגת ניצב. בעבר כיהן כראש אגף התנועה במשטרת ישראל. בסוף חודש אוגוסט 2024 הודיע על פרישתו בסמוך לכך שפורסם כי הניצב נחקר באזהרה בעבירות של קבלת דבר במרמה והפרת אמונים.
בחודש פברואר 2025 הודיעה המחלקה לחקירת שוטרים כי יוגש כתב אישום נגדו