stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Christmas Symphony
רשימת השירים

להלן רשימת השירים אשר בוצעו במהלך ההופעה הראשונה שהתקיימה בסיבוב ההופעות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  "The Nutcracker Overture" (תזמורת)  "Ave Maria"  "Better Is One Day"  "Walking in the Air" (שרה ברייטמן ונרצ'יס יוסטין איאנאו)  "O Holy Night" (נרצ'יס יוסטין איאנאו)  "Hijo de la Luna"  "Follow Me"  "Jesu, Joy of Man's Desiring"  "Coventry Carol" (מקהלה)  "Winter Light" |  "Arrival"  לא ידוע  "Nessun dorma"  "Hymn Overture"  "Hymn"  "Sogni" (שרה ברייטמן וג'יי דרף)  "Have Yourself a Merry Little Christmas" (ג'יי דרף)  "Carol of the Bells" (תזמורת)  "Colder than Winter" (שרה ברייטמן וגונתר לאודאן)  "Silent Night" |  "I Believe in Father Christmas"  "Pie Jesu" (שרה ברייטמן ונרצ'יס יוסטין איאנאו)  "Nutcracker Interlude" (תזמורת)  "Masquerade" (תזמורת ומקהלה)  "The Phantom of the Opera" (שרה ברייטמן וג'יי דרף)  "Time to Say Goodbye" הדרן "Amazing Grace"   "Happy Xmas (War Is Over)" (שרה ברייטמן, ג'יי דרף ונרצ'יס יוסטין איאנאו) |
ביאורים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  מפגש נוסף לאורחי ה-VIP באותו היום.
אדוארד בראדוק

| --- | --- |

 לידה:  ינואר 1695 לונדון, ממלכת אנגליה ממלכת אנגליה 
 פטירה:  13 ביולי 1755 (בגיל 60) גרייט מידווס, הפרובינציה של פנסילבניה ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  Great Meadows 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  מ-1710 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הירושה האוסטרית  מלחמת הצרפתים והאינדיאנים  קרב מונונגאהלה 
 
אדוארד בראדוק (ינואר 1695 – 13 ביולי 1755) היה קצין ומפקד עליון בריטי של שלוש עשרה המושבות במהלך תחילת מלחמת הצרפתים והאינדיאנים (1754–1763), החזית הצפון אמריקאית של מה שמכונה באירופה ובקנדה כמלחמת שבע השנים (1756–1763). הוא זכור בשל פיקודו על משלחת הרת אסון נגד עמק נהר אוהיו שנכבש על ידי צרפת בשנת 1755, שבמהלכה נגרם מותו.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

בראדוק נולד ב-1695 כבנו של מייג'ור-גנרל אדוארד בראדוק ממשמר קולדסטרים ואשתו, והלך בעקבות אביו לצבא הבריטי. בגיל 15 הוא מונה לצוער ברגימנט של אביו ב-11 באוקטובר 1710. הוא הועלה לדרגת לוטננט של פלוגת הגרנדירים ב-1716. ב-26 במאי 1718 הוא נלחם בדו-קרב בהייד פארק, היזנבורג עם קולונל וולר.
בראדוק הועלה לדרגת קפטן ב-1736, בגיל 41. הוא התמנה למייג'ור ב-1743, וב-21 בנובמבר 1745 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל של הרגימנט.
הוא השתתף במצור על ברגן אופ זום ב-1747. ב-17 בפברואר 1753, בראדוק מונה לקולונל של רגימנט הרגלים ה-14, ובשנה שלאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור-גנרל.
ביוגרפיה > צפון אמריקה

הוא מונה זמן קצר לאחר מכן לפקד על הכוחות הבריטים שלחמו במלחמת הצרפתים והאינדיאנים באמריקה. בראדוק נחת עם שני רגימנטים של אנשי קבע בריטיים ב-20 בפברואר 1755 בהמפטון, במושבת וירג'יניה. הוא נפגש עם כמה מהמושלים הקולוניאליים בקונגרס של אלכסנדריה ב-14 באפריל ושוכנע לנקוט בפעולות נמרצות נגד הצרפתים. המתקפה תתנהל בארבע חזיתות: גנרל ממסצ'וסטס יתקוף בפורט ניאגרה, גנרל ויליאם ג'ונסון יתקוף את מבצר סן פרדריק בקראון פוינט, קולונל רוברט מונקטון בפורט בוז'ור במפרץ פאנדי, בעוד שבראדוק עצמו יוביל משלחת נגד פורט דיקסן (כיום פיטסבורג) בפיצול של נהר אוהיו.
לאחר כמה חודשים של הכנה, שבהם הפריע לו בלבול מנהלי וחוסר במשאבים שהובטחו בעבר על ידי המתיישבים, משלחת בראדוק יצאה לשטח עם טור נבחר, שבו שירת ג'ורג' וושינגטון כקצין מתנדב. בראדוק לקח כמה מאנשיו וצעד קדימה, והשאיר את רוב אנשיו מאחור. הטור חצה את נהר מונוגהלה ב-9 ביולי 1755, וזמן קצר לאחר מכן התנגש חזיתית בכוח אינדיאני וצרפתי אשר מיהר מפורט דיקסן להתנגד למעבר הנהר. אף על פי שחילופי האש הראשוניים היו לטובת הבריטים, הרגו את המפקד הצרפתי וגרמו למיליציה קנדית כלשהי לברוח, הכוח האינדיאני/צרפתי שנותר הגיב במהירות. הם רצו במורד אגפי הטור והכניסו אותו תחת אש צולבת רצחנית.
חייליו של בראדוק הגיבו באופן גרוע והפכו מבולבלים. הבריטים ניסו לסגת, אך נתקלו בשאר החיילים הבריטים שהושארו מאחור. בראדוק ריכז את אנשיו שוב ושוב, אך נפל לבסוף, פצוע אנושות מירייה בחזהו. אף על פי שהסיבות המדויקות לתבוסה נמצעות בוויכוח עד היום, גורם תורם היה ככל הנראה היעדר הערכתו של בראדוק לגבי מידת היעילות של הצרפתים והאינדיאנים יכולים להגיב במצב קרב, ובאיזו מהירות המשמעת ויעילות הלחימה של אנשיו שלו יכולים להיעלם.
מאמר שפורסם ב-"The Roanoke Times" ב-15 באפריל 1951, טוען שבראדוק נורה למוות על ידי חייל אמריקאי בשם בנג'מין בולינג. לפי המאמר, בולינג ירה בכוונה בבראדוק כדי להגן על חייהם של חבריו החיילים האמריקאים במהלך המארב, שכן חיילים בריטיים ירו לעבר חיילים אמריקאים תחת הרושם המוטעה שהם למעשה חיילים צרפתים בשל העובדה שאמריקאים רבים תפסו מחסה בקו העצים. מותו של בראדוק איפשר אז לוושינגטון לקחת פיקוד ולהורות על נסיגה, מה שלפי הכתבה אפשרה לאמריקאים לסגת מבלי שיירו עליהם עוד יותר הבריטים המבולבלים, והצילו רבים מחייהם.
בראדוק נישא מחוץ לשדה הקרב על ידי וושינגטון וקולונל ניקולס מריווטר; הוא מת ב-13 ביולי מפצעים שנגרמו בקרב. לפני מותו, הותיר בראדוק לוושינגטון את האבנט הטקסי שלו שלבש עם מדי הקרב שלו, כמו גם את שני האקדחים שלו. כמה ממילותיו האחרונות היו, "מי היה חושב?" ו"נדע טוב יותר בפעם אחרת". לפי הדיווחים, וושינגטון תמיד לקח איתו את האבנט הזה למשך שארית חייו, הן כמפקד הצבא הקונטיננטלי והן עבור תפקידיו הנשיאותיים. הוא עדיין מוצג היום בביתו של וושינגטון על נהר הפוטומק, מאונט ורנון.
בראדוק נקבר ממש ממערב ל-Great Meadows, שם עצרו שרידי הטור בנסיגתם כדי להתארגן מחדש. הוא נקבר באמצע הדרך שאנשיו ניתקו זה עתה וקרונות התגלגלו מעל מקום הקבר כדי למנוע את גילוי גופתו וחילול גופו על ידי האינדיאנים. ג'ורג' וושינגטון ניהל את טקס הקבורה, שכן הכומר נפצע קשה.
מורשת

האוטוביוגרפיה של בנג'מין פרנקלין (1791) כוללת תיאור של עזרה לגנרל בראדוק לגייס אספקה וקרונות עבור חיילי הגנרל. הוא גם מתאר שיחה עם בראדוק שבה הזהיר במפורש את הגנרל שתוכניתו להצעיד חיילים אל המבצר דרך עמק צר תהיה מסוכנת בגלל האפשרות של מארב. לפעמים זה מצוטט כעצה נגד התוצאה הסופית שהייתה הרת אסון, אבל העובדה היא שבראדוק לא נקלע למארב באותה פעולה אחרונה, ואתר הקרב לא היה, בכל מקרה, עמק צר. בראדוק למעשה נקט באמצעי זהירות גדולים מפני מארב, וחצה את המונוגהלה עוד פעם כדי להימנע ממעבר נחל טרטל הצר.
בשנת 1804, נמצאו שרידים אנושיים של בראדוק קבורים בכביש כ-1.5 מייל (2.4 קילומטרים) ממערב ל-Great Meadows על ידי צוות של עובדי דרכים. השרידים הוצאו מהקבר והועברו לאתר סמוך לקבורה מחדש. אנדרטה משיש הוקמה מעל אתר הקבר החדש בשנת 1913 על ידי משמר קולדסטרים.
על שמו של גנרל בראדוק נקראו בראדוק בורו, הר בראדוק, בראדוק הילס וצפון בראדוק בפנסילבניה; הקהילה של בראדוק הייטס או הר בראדוק ממערב לפרדריק, מרילנד; בית הספר התיכון בראדוק ורחוב בראדוק בקמברלנד, מרילנד; ובווירג'יניה, רחוב בראדוק, העובר מאלכסנדריה לאלדי, כביש בראדוק נפרד בתוך העיר אלכסנדריה - ששמה של תחנת מטרורייל בקצה המזרחי שלה - ורחוב בראדוק בווינצ'סטר. קטעים מהכביש שנותק על ידי הצבא הבריטי ידועים כדרך בראדוק ומהווים את רוב כביש 40 של מזרח ארצות הברית במרילנד ופנסילבניה.
הערות שוליים

1 2 3  "The Braddock Campaign". U.S. Department of the Interior. 22 בספטמבר 2013. נבדק ב-3 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Col. Nicholas Meriwether". www.monticello.org. נבדק ב-2023-12-28.
↑  Braddock's Grave
↑  Braddock Grave
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438919705171  BnF: cb162581028 (data)  GND: 136884229  ISNI: 0000 0000 7374 4781  LCCN: n85212340  SNAC: w6wq02tq  VIAF: 50668539   WorldCat (עם VIAF): 50668539 
תחריט מהמאה ה-19 של קבורתו של גנרל בראדוק ליד Great Meadows, פנסילבניה
קברו של הגנרל אדוארד בראדוק
לוח הקדשה
טרי אוקווין

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1952 (בן 72) ניוברי, מישיגן, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה  אוניברסיטת מרכז מישיגן 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה (2007)  פרס אמי לבידור בפריים טיים  פרס סאטורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוקווין, 2011
טרנס 'טרי' אוקווין (באנגלית: Terrance "Terry" O'Quinn; נולד ב-15 ביולי 1952) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אבודים", בתור ג'ון לוק.
ביוגרפיה

אוקווין נולד בניוברי שבמדינת מישיגן שבארצות הברית. למד באוניברסיטת מרכז מישיגן ובאוניברסיטת איווה.
קריירה

את קריירת המשחק התחיל אוקווין בשנות השבעים. הופיע במספר סרטים, ביניהם: "טומבסטון עיר ללא חוק", "שערי החופש", "הרוקטיר" ו"אב חורג". תפקידיו המוקדמים בטלוויזיה כללו תפקידים אורחים בסדרות כגון: "מיאמי וייס", harth 2', "בלשים בלילה" ו"מסע בין כוכבים: הדור הבא".
בשנת 1995 שיחק בתפקידי אורח מורחבים במספר סדרות הטלוויזיה של המפיק כריס קרטר: "תיקים באפלה", "מילניום" ו-"Harsh Realm".
בשנת 2001 שיחק לצד קולין פארל בסרט האקשן "הרעים שוב טובים" בבימויו של לס מייפילד, ואחרי שהופיע מספר פעמים בסדרת הטלוויזיה "זהות בדויה" בשנת 2002, הפך אוקווין לשחקן מועדף על המפיק ג'יי ג'יי אברהמס. מאוחר יותר, בזמן ששיחק בסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן", קיבל שיחה מאברהמס שהודיע לו כי הוא מעוניין בו, ללא מבחן בד, לתפקיד בסדרה החדשה שלו "אבודים" (של רשת ABC), אוקווין החל לשחק בסדרה את אחת הדמויות המרכזיות, ג'ון לוק, איש מסתורי שיש לו קשר לא מוסבר עם האי. ב-2005 היה אוקווין מועמד לפרס אמי על תפקידו בסדרה. ב-2007 היה מועמד פעם נוספת והפעם זכה, בקטגוריית שחקן משנה בסדרת דרמה. בשנת 2011 הצטרף אוקווין לסדרה "הוואי 5-0" לעונה אחת בלבד בתור ג'ו וויט, המאמן של השחקן הראשי סטיב מקגארט (אלכס או'לאפלין). מאוחר יותר חזר לגלם את הדמות לכמה פרקים נוספים.
בשנים 2012–2013 שיחק בסדרת המסתורין והאימה "666 פארק אבניו" של רשת ABC; הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2017 שיחק בסדרה "הרשימה השחורה: הגאולה" ברשת NBC אשר מהווה ספין אוף לסדרה הרשמית "הרשימה השחורה" בתור הווארד הרגריב, אביו של טום קין.
בפברואר 2021,  לוהק אוקווין לתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה אני אף אחת.
חיים אישיים

אוקווין נשוי ללורי. הזוג עבר להוואי בעקבות צילומי הסדרה "אבודים". לאוקווין ולאשתו שני בנים, החיים במערב ארצות הברית.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט/סידרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | The Walking Dead: The Ones Who Live | גנרל ביל | 3 פרקים |
| 2022 | אני אף אחת | מרטין קוולר |  |
| 2021 | תושב חוץ | פיטר |  |
| 2021 | Ultra City Smiths | קפטן קריגר | דיבוב |
| 2021 | Christmas Sail | דניס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2020–2022 | FBI: המבוקשים ביותר | ביירון לקרואה | 9 פרקים |
| 2019 | התגלות | ריצ'רד קינרד |  |
| 2019 | חסד נצחי בע"מ (אנ') | ווסלי ווקר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2018–2017 | פטריוט | טום טאוונר |  |
| 2015 | מעגל שלם | ג'ימי פררה |  |
| 2014 | כנופיות אל-איי | סם שאפל |  |
| 2013–2012 | 666 פארק אבניו | גווין דוראן | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2011 | נלקח ממני: סיפורה של טיפאני רובין | מארק | סרט טלוויזיה |
| 2004–2010 | אבודים | ג'ון לוק |  |
| 2004 | NCIS | קולונל וויל ראיין |  |
| 2003–2004 | הבית הלבן | גנרל ניקולס אלכסנדר |  |
| 2003 | old school | גולדברג |  |
| 2002–2003 | זהות בדויה | סוכן FBI |  |
| 2002 | Hometown Legend | בסטר שולר |  |
| 2002 | תיקים באפלה | איש הצל |  |
| 2001 | הרעים שוב טובים | דייוויד ווקר |  |
| 2001 | American Outlaws | רולין ה. פרקר |  |
| 1999 | הממלכה הקשוחה | גנרל אומר סנטיאגו |  |
| 1997 | על קצה התמימות |  | סרט טלוויזיה |
| 1998 | תיקים באפלה (סרט) | דריוס מצ'יור |  |
| 1996–1999 | מילניום | פיטר ווטס |  |
| 1996 | פחד ראשוני | באד יאנסי |  |
| 1996 | Diagnosis Murder | ד.ר. רולנד טרנט |  |
| 1996 | פסק דין | השופט הילבורן |  |
| 1995 | Earth 2 | ריילי |  |
| 1995–2005 | ג'אג | קפטן/אדמירל תומאס בוון |  |
| 1995 | תיקים באפלה | לוטננט בריין טילמן |  |
| 1994 | מסע בין כוכבים הדור הבא | אדמירל אריק פרסמן |  |
| 1993 | טומבסטון עיר ללא חוק | ראש העיר ג'ון קלום |  |
| 1992 | The Cutting Edge | ג'ק מוסלי |  |
| 1992 | הקרב הטוב - סרט טלוויזיה | הנרי קראג'ין |  |
| 1991 | הרוקטיר | הוורד האוס |  |
| 1990 | אסירי השמש | מיג'ור באקט |  |
| 1989 | אב חורג 2 | ד.ר. גאן קליפורד/ג'רי בלאק |  |
| 1988 | Young Guns | אלכס מקסווין |  |
| 1987 | אב חורג | ג'רי בלאק |  |
| 1987 | אלמנה שחורה | ברוס |  |
| 1986 | מחנה בחלל | אחרי שיגור |  |
| 1985 | מיסצ'יפ | קלוד הארבו |  |
| 1985 | כדור הכסף | שריף ג'ו האלר |  |
| 1984 | מקום בלב | באדי קאלסי |  |
| 1983 | כל הצעדים הנכונים | סמית' בן החורין |  |
| 1983 | Without a Trace | הורה |  |
| 1981 | הרופא | ד.ר. ג'רי דנסו |  |
| 1980 | שערי החופש | קפטן מינרדי |  |
הערות שוליים

↑  Petski, Denise (5 בפברואר 2021). "'Pieces Of Her': Gil Birmingham, Terry O'Quinn & Calum Worthy Join Netflix Series As Recurring". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1088243  BnF: cb14212087n (data)  ISNI: 0000 0001 1474 1350  LCCN: nr2001034473  VIAF: 66676973   WorldCat (עם VIAF): 66676973
קלי ארמסטרונג

קלי מייקל ארמסטרונג (באנגלית: Kelly Michael Armstrong; נולד ב-8 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי, מושל דקוטה הצפונית מאז דצמבר 2024. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת דקוטה הצפונית. ארמסטרונג הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

ארמסטרונג נולד בעיר דיקינסון שבדקוטה הצפונית, ואת לימודיו בבית הספר התיכון של העיר סיים ב-1995. ב-2001 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת דקוטה הצפונית וב-2003 השלים לימודי משפטים באותה אוניברסיטה.
ב-2012 נבחר ארמסטרונג לסנאט של דקוטה הצפונית. הוא החל לכהן בסנאט מדצמבר אותה שנה עד להיבחרו לבית הנבחרים האמריקאי ב-2018. בשנים 2015–2018 שימש ארמסטרונג כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית בדקוטה הצפונית.
הארגון השמרני "האיחוד השמרני האמריקאי" ("American Conservative Union") העניק לארמסטרונג ב-2017 דירוג שמרנות בן 71 אחוזים.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית

בפברואר 2018 הודיע ארמסטרונג על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית. את מועמדות המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים קיבל באורח רשמי בידי ועידת המפלגה באפריל אותה השנה. ארמסטרונג זכה בבחירות הכלליות לבית הנבחרים ב-6 בנובמבר 2018, יום בחירות 2018 בארצות הברית, כאשר קיבל 60.2% מהקולות. הוא התפטר ממושבו בבית המחוקקים של המדינה יממה לאחר מכן.
ארמסטרונג הושבע לתפקידו עם כינוס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית בינואר 2019, והחליף את קווין קריימר שנבחר לסנאט של ארצות הברית.
ארמסטרונג חבר בוועדת המשפט של בית הנבחרים, בוועדת בית הנבחרים של ארצות הברית על משבר האקלים ובוועדת הפיקוח והרפורמה.
בבחירות 2020, התמודד ונבחר לכהונה נוספת, לאחר שקיבל 69% מהקולות.
בבחירות 2022, נבחר פעם נוספת לכהונה בבית הנבחרים, לאחר שקיבל 62.2% מהקולות.
בדצמבר 2024 לאחר שניצח בבחירות לתפקיד מושל דקוטה הצפונית סיים ארמסטרונג את תפקידו בבית הנבחרים.
ביוגרפיה > בחירות למושל דקוטה הצפונית

ב-23 בינואר 2024, לאחר שדאג בורגום, המושל המכהן, הודיע שלא יתמודד לכהונה שלישית בתפקיד, הודיע ארמסטרונג כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים, ובמקום זאת ירוץ לתפקיד מושל דקוטה הצפונית בבחירות 2024.
באפריל 2024, התמודד בפריימריז הרפובליקני לתפקיד, מול תמי מילר, סגנית המושל המכהן. הוא ניצח בפריימריז עם 73% מהקולות ונבחר להיות המועמד הרפובליקני בבחירות הכלליות, והתמודד נגד מריל פיפקורן, המועמד הדמוקרטי לתפקיד המושל.  ביום הבחירות גבר על פיפקורן וגרף 68.4% מהקולות ונבחר לתפקיד המושל ונכנס לתפקידו ב-15 בדצמבר 2024.
חיים איישים

ב-2004, התחתן עם קג'קסטי הולבי ולזוג 2 ילדים.
הערות שוליים

↑  ג'ק דורה, Armstrong joins packed House race, באתר Bismarck Tribune‏, 22 בפברואר 2018 (באנגלית)
↑  אנדרו סולנדר, House GOP retirements grow as N.D. congressman runs for governor, באתר אקסיוס, 23 בינואר 2024 (באנגלית)
↑  Don Haney, Piepkorn makes campaign for governor official, The Mighty 790 KFGO | KFGO (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: A000377
ירונים אובורביץ'

| --- | --- |

אובורביץ' בשנות ה-30
 לידה:  14 בינואר 1896 אושפול, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 הוצאה להורג:  12 ביוני 1937 (בגיל 41) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  האימפריה הרוסית, רפובליקת המזרח הרחוק, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  Constantine Artillery School 
 השתייכות:  האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית   ברית המועצות ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1916–1937 (כ־21 שנים)
 דרגה:   מפקד ארמייה דרגה ראשונה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-18   מפקד הארמייה ה-9   מפקד הארמייה ה-13   מפקד הארמייה ה-14   מפקד הארמייה ה-5
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת האזרחים ברוסיה
 עיטורים
 3 פעמים עיטור הדגל האדום
 
ירונים אובורביץ' (ברוסית: Иероним Петрович Уборевич; בליטאית: Jeronimas Uborevičius;‏ 14 בינואר 1896 - 12 ביוני 1937) קצין מראשי הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ואחריה, הוצא להורג בשנת 1937 במהלך הטיהורים הגדולים.
ירונים אובורביץ' נולד למשפחת איכר ממוצא ליטאי באושפול, כפר בסביבת קובנו. בשנים 1909–1914 למד בבית ספר הריאלי בעיר דאוגבפילס וסיים אותו בהצטיינות. ב-1916 סיים את לימודיו בבית ספר לקציני חיל התותחנים בסנקט פטרבורג ונשלח לחזית מלחמת העולם הראשונה. במרץ 1917 הצטרף לשורות הבולשביקים.
מלחמת האזרחים ברוסיה

בינואר 1918 לחם אובורביץ' נגד הכוחות האוסטרו-הונגרים בשטח בסרביה, נפצע ונלקח בשבי. באוגוסט 1918 הצליח לברוח מהשבי והועבר לחזית הצפונית. בגזרה זו פיקד אובורביץ' על הדיוויזיה ה-18 שלחמה באזור ארכנגלסק. באוקטובר 1919 מונה אובורביץ' למפקד הארמייה ה-14 שלחמה נגד אנטון דניקין באזור אוריול. בעקבות מתקפות מוצלחות, התפצל צבא המתנדבים ל-2 חלקים שנסוגו לכיוון חצי האי קרים וקובאן. היחידה בפיקוד אובורביץ' הגיעה לחופי הים השחור באזור אודסה וניקולייב. ב-29 בפברואר 1920 מונה אובורביץ' למפקד הארמייה ה-9 שכבשה מידי צבא המתנדבים את קרסנודר ונובורוסיסק.
במהלך המלחמה הסובייטית-פולנית פיקד אובורביץ' על הארמייה ה-14. לאחר סיום הלחימה בגזרה הוא מונה למפקד הארמייה ה-13 שלחמה נגד פיוטר וראנגל בדרום אוקראינה, ולאחר מכן מונה למפקד הארמייה ה-14 בגזרת חצי האי קרים.
במהלך 1921 השתתף אובורביץ' לצידו של מיכאיל טוכאצ'בסקי בדיכוי מרד האיכרים נגד השלטון הסובייטי במחוז טמבוב, בלארוס.
בשנת 1922 הועבר אובורביץ' למזרח הרחוק הרוסי ומונה למפקד הארמייה ה-5, עימה פיקד על הלחימה באזור שהסתיימה בכיבוש ולדיווסטוק ב-25 באוקטובר 1922. אובורביץ' היה מפקד הצבא באזור עד לשנת 1924.
לאחר מלחמת האזרחים

במהלך העשור אובורביץ' היה מפקד פיקודים שונים. בשנים 1927–1928 הוא היה בשליחות בגרמניה ולמד באקדמיה צבאית. בשנת 1930 הוא נשלח לגרמניה פעם נוספת.
בשנת 1931 הוא מונה למפקד פיקוד הצבאי בבלארוס וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1937. עם הכנסת הדרגות החדשות, ב-20 בנובמבר 1935 הוא קיבל דרגת מפקד ארמייה (קומנדארם) דרגה ראשונה.
אובורביץ' היווה חלק מקבוצת קצינים בכירים המקורבים למיכאיל טוכאצ'בסקי שמתחה ביקורת על פעילותו של קלימנט וורושילוב בתפקיד שר הביטחון.
ב-20 במאי 1937 קיבל אובורביץ' מינוי חדש - מפקד הפיקוד הצבאי של אסיה המרכזית. במהלך המעבר למקום שרותו החדש, ב-29 במאי הוא נעצר והועבר למוסקבה. ב-11 ביוני 1937 הוא נשפט יחד עם עוד 7 קצינים בכירים והוצא להורג באותו יום. ב-31 בינואר 1957 הוא טוהר מכל אשמה. במהלך שנות ה-60 פורסמו ספרי זכרונות של מפקדים בכירים בהם ניתנה הערכה גבוהה לידע, לניסיון המבצעי ולמנהיגותו של אובורביץ'.
אשתו נעצרה והוצאה להורג בשנת 1941. בתו גדלה בבית יתומים ובשנת 1944 נשפטה ל-5 שנים במחנה עבודה. היא שוחררה בשנת 1947 וטוהרה מכל אשמה בשנת 1955. בוריס אובורביץ' בורובסקי הוא בנה.
איתן איילון (אמן במה)

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1927 אנטוורפן, בלגיה
 פטירה:  23 במאי 2020 (בגיל 93 בערך)
 מדינה:  בלגיה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון
 כינויים נוספים:  "פרופסור בלק", "איש המחר"
 מקצוע:  קוסם
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים מטעם אמ"י
 
איתן איילון (1927 – 23 במאי 2020) היה אמן במה וקוסם, ממקימי אגודת הקוסמים בישראל.
קורות חייו

איתן אילון נולד בעיר אנטוורפן שבבלגיה למשפחת תכשיטנים אמידה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עלו בני המשפחה לישראל וניצלו מהשואה. איתן התגייס לבריגדה היהודית ולאחר מכן, עם הקמת מדינת ישראל, התגייס לצה"ל. הוא שירת בצה"ל כאיש צבא קבע ותפקידו האחרון היה נגד משמעת של מחנה 80 – בסיס האימונים של חטיבת הנח"ל.
פעילותו על הבמה

במקביל לשירותו הצבאי טיפח איתן את כישוריו כאמן במה. הוא התמחה בקסמי תקריב, קסמי טרקלין ובנוסף היה מראשוני אמני החושים וקריאת המחשבות. תחת שמות הבמה "פרופסור בלק" ו"איש המחר" הופיע איתן עם מופע "כוחות העל" שלו בכל במות הארץ.
השילוב בין הקריירה הצבאית לבין העיסוק האמנותי אפשר לאיתן לפעול כאמן החופשי מהתלות הכלכלית שבאמנותו. חוסר התלות אפשר לו להתמסר להוראת קסמים במהלכה העמיד דורות של אמני קסמים חובבים ומקצועיים. בנוסף הוא היה בין מקימי מועדון הקוסמים הישראלי אשר לימים התמזג עם "האגודה לקידום אמנות הקסמים בישראל", מה שזיכה את איתן בתואר נשיא כבוד של האגודה.
איתן רתם את שליטתו המרשימה בשפות (אנגלית, פלמית, הולנדית, גרמנית, צרפתית, מעט ערבית ועברית ויידיש) ואת היותו איש העולם הגדול כדי לייסד רשת של קשרים ובריתות בין מועדוני קוסמים בכל רחבי העולם לבין אגודת הקוסמים הישראלית. כהוקרה לפעילות זו הוא זכה לתאריי נשיא כבוד במספר רב של אגודות ומועדוני קוסמים בכל רחבי העולם. איתן ייזכר גם בזכות המצאות ופיתוחים רבים של קסמים שהמפורסם בניהם הוא ה-Hutzpah Book Test.
פעילותו כבונה חופשי

במסגרת חברותו במסדר הבונים החופשיים, הקדיש איתן זמן ומרץ רב להופעות בהתנדבות וכן להקמת לשכה מיוחדת לבונים חופשיים העוסקים בקסמים – "לשכת הודיני" אשר עוסקת, בהתנדבות, בהענקת שימחה לילדים, לאזרחים וותיקים ולחולים. הלשכה זכתה למוניטין בכל רחבי העולם.
פרסים והוקרה

בשנת 2015, זכה איתן לכבוד מיוחד עם היבחרו כחתן פרס מפעל חיים של איגוד אמני ישראל. הפרס ניתן לו מתוך כבוד והוקרה של קהילת אמני הבמה הישראלית עבור תרומתו ומצוינותו לאורך שנים.
איתן נפטר בצהרי יום שבת, 23 במאי 2020. הוא נקבר בבית העלמין ירקון.
הערות שוליים

↑  Yoram Bar Sela, אודות איתן אילון | נשיא כבוד של אגודת הקוסמים, באתר www.magic.org.il
↑  ההסטוריה של אגודת קוסמים הישראלית - איך התחלנו, איך התגלגלנו ולאן הגענו, באתר כיפכף
↑  Yoram Bar Sela, אודות איתן אילון ז"ל | נשיא כבוד של אגודת הקוסמים, באתר www.magic.org.il
↑  לכולם מגיע להיות בני מצווה, באתר www.yavnenet.co.il
↑  רבקה מיכאלי וחיים טופול בין זוכי פרס מפעל חיים של אמי, באתר Rotter.net
↑  אירוע פרס אמ"י למפעל חיים 2017, באתר www.ptneto.co.il
↑  איתן איילון באתר GRAVEZ
פקודת סלע

פקודת סלע הייתה התוכנית הצה"לית למעבר מהגנה להתקפה במלחמת יום הכיפורים. הפקודה היוותה למעשה תוכנית אב מטכ"לית והוגדרה כתוכנית מגננה, אך בפועל התכנון העיקרי במסגרת התוכנית היה מעבר מהיר משלב בלימה קצר להתקפת נגד כוללת.
על פי התכנית, לפיקוד הדרום הוקצו שלוש אוגדות לביצוע התכנית: אוגדה 252, שנועדה להחזיק בקו התעלה ואוגדות 143 ו162 שנועדו לביצוע מתקפות נגד ולמעבר למתקפה. על פי לוח הזמנים שהוגדר לפיקוד דרום, ב-16 השעות הראשונות (ש+16) יתבצע קרב מגננה על ידי הכוחות הסדירים, ובמקביל יתבצע גיוס כוחות המילואים. לאוגדות המילואים הוקצו 72 השעות הראשונות (ש+72) להתארגנות והיערכות להתקפות נגד. עד 120 השעות הראשונות (ש+120) היו אמורות להיות שתי אוגדות הערוכות להתקפת נגד ואוגדה אחת ערוכה לחצייה אפשרית של התעלה; לאחר 120 השעות הראשונות היו אמורות להיות שתי אוגדות ערוכות לחציית התעלה.
על פי הפקודה חיל האוויר יזדקק לשתי יממות להשמדת מערך הגנת הנ"מ של מצרים וסוריה כדי שיוכל להפנות את כוחו להשמדת ריכוזי הכוח של האויב.
על פי הפקודה חיל הים אמור היה להיות במגננה מול חופי מדינת ישראל למניעת תקיפה של כוחות אויב. זאת תוך קבלת סיוע אוויר. בליל 4–5 אוקטובר בוצע תרגיל חילי רחב בשם "קשתית" של מערך חיל הים בתרגול המגננה על חופי מדינת ישראל. הכוחות כללו את כל ספינות הסער הפעילות באותו זמן. על פי תורת הקרב הוזמן סיוע אוויר נרחב לאיתור ביום האויב ולתקיפתו. זאת על פי תורת הקרב לספינות הסער. מטוסי הפנטום אף היוו ביום אויב של טילי סטיקס בטיסה נמוכה עם אורות נחיתה דולקים.
הערות שוליים

↑  , תוכניות המגננה והמתקפה של פיקוד דרום ונספחי האחזקה והתחזוקה במלחמת יום-הכיפורים, אתר עמותת חיל הטכנולוגיה והאחזקה (החימוש)
↑  שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר, עמ' 98
↑  אלוף (מיל') ביני תלם. כתיבה: אמוץ שורק, תלם בים סיפורו של אלוף (מיל') תלם, חיפה: אחוה הוצאה לאור, 2009, עמ' 234
ערך זה הוא קצרמרבנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדעון זינגר

| --- | --- |

גדעון זינגר, 1973
 לידה:  29 ביוני 1926 צ'כוסלובקיה ברנו, צ'כוסלובקיה 
 פטירה:  11 במאי 2015 (בגיל 88) ישראל תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1947–2015 (כ־68 שנים)
 עיסוק:  שחקן, זמר, קומיקאי
 פרופיל ב-IMDb
 
גדעון זינגר (29 ביוני 1926 – 11 במאי 2015) היה שחקן תיאטרון וקולנוע, קומיקאי וזמר ישראלי.