stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט פלין

| --- | --- |

רוב פלין מופיע עם משין הד
 לידה:  19 ביולי 1967 (בן 57) אוקלנד, קליפורניה
 שם לידה:  Lawrence Matthew Cardine 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  תיכון אמריקן 
 סוגה:  ת'ראש מטאל   גרוב מטאל   נו מטאל
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Roadrunner
 http://www.machinehead1.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט "רוב" פלין (באנגלית: Robert Flynn; נולד כלורנס מת'יו קארדין ב-19 ביולי 1967 באוקלנד, קליפורניה) מוכר בעיקר כסולן והגיטריסט הראשי של להקת הת'ראש / גרוב מטאל משין הד. פלין הקים את הלהקה עם אדם דאס, לוגן מאדר וטוני קוסטנזה אחרי עזיבת להקת הת'ראש מטאל Vio-lence.
בנוסף, לקח פלין חלק במשך זמן קצר בלהקה Forbidden מ-1985 עד 1987, אך עזב לפני שיצא ללהקה אלבום.
ב-11 ביוני 2007 קיבל פלין את פרס ה-Golden God של מגזין Metal Hammer 2007.
אלבומם האחרון של משין הד, The Blackening, הגיע למקום ה-54 במגזין בילבורד האמריקני לאחר כשבועיים בלבד אחרי יציאתו. אלבום זה מהווה את שיא הצלחתה של הלהקה. פלין עצמו הפיק את האלבום ואת האלבום הקודם לו, Through the Ashes of Empires.
באמונתו פלין אתאיסט.
קבוצת בית רימון

קבוצת בית רימון הייתה קבוצת נוער שהורכבה מתלמידי הגימנסיה הגרמנית בעיר ריגה, שהוקמה כדי ליצור מסגרת לחינוך עצמי לעבודה ציונית לאומית. קבוצת בית רימון הייתה אחת מארבע קבוצות שהיו יחדיו הגרעין המייסד של תנועת בית"ר.
הקמת הקבוצה

קבוצת רימון הוקמה בעקבות ביקור של זאב ז'בוטינסקי בריגה, לטביה, בנובמבר 1923, במהלכו העביר סדרה של הרצאות בענייני אקטיביזם יהודי. הפעולה הראשונה של קבוצת בית רימון התקיימה בשבת, ה-5 בינואר 1924. הפעולות של הקבוצה, שהתקיימו שלוש פעמים בשבוע, כללו הרצאות בנושא דברי ימי ישראל, תולדות הציונות וספרות עברית. בנוסף כללו הפעולות גם התעמלות, תרגילי סדר ושירה בציבור.
הקמת הסתדרות טרומפלדור

ב-27 בדצמבר 1923 התאחדה הקבוצה עם עוד שלוש קבוצות נוער נוספות שהורכבו מתלמידי בתי הספר התיכוניים בריגה לגוף אחד, שקיבל את השם "הסתדרות הנוער הציוני-אקטיביסטי על שם יוסף טרומפלדור" או בקיצור "הסתדרות טרומפלדור", שמאוחר יותר הפך לתנועת בית"ר.
נטישת חברים להקמת השומר הצעיר

בשנת 1924 נפגשו אנשי הקבוצה עם נציג שנשלח במיוחד על מנת להעבירם אל תנועת נוער סוציאליסטית. בעקבות הפגישה השתכנעו חלק מחברי הקבוצה לפרוש. הפורשים ייסדו את תנועת השומר הצעיר בלטביה.
עלייה לארץ ישראל

בשנת 1925 החליטה הקבוצה לעבור לפסים אקטיביים, והחבר גרשון שץ נשלח מטעם הקבוצה לעלות לארץ ישראל, כדי להקים בה פלוגות עבודה עבריות.
קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת ערובין, דף כ"ג, עמוד א'
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן שנ"ח
 
מחסן שגדול יותר מבית סאתים, נחשב לקרפף שלא הוקף לדירה יותר מבית סאתים שאסור בטלטול
מקום שיש בו באר מים שהמים שבו ראויים לשתייה, נחשב קרפף שהוקף לדירה והטלטול בו מותר
דיר עזים נחשב קרפף שהוקף לדירה והטלטול בו מותר
קרפף שלא הוקף לדירה הוא כלל שטבעו חז"ל אודות בית הנחשב מהתורה לרשות היחיד, שמחיצותיו לא הוקפו לשם דירה (מגורים). להלכה נפסק שאם הוא יותר מבית סאתים, דינו ככרמלית ואסור לטלטל בו יותר מארבע אמות.
הכלל

מותר לטלטל בכל שטח רשות היחיד המשמשת למגורים כגון בית, חצר ומבוי, (רחוב) אפילו הם גדולים ביותר. אולם רשות היחיד שאינה משמשת למגורים ("קרפף שלא הוקף לדירה"), כגון שדה זרוע ששטחו גדול מבית סאתים, היא ככרמלית, ואסור מדרבנן לטלטל בתוכו יותר מארבע אמות, אך מקובל להלכה שמותר להעביר ממנו לכרמלית אחרת.  אמנם לעניין הוצאה והכנסה לרשות הרבים השטח נידון כרשות היחיד, והאיסור לטלטל בין שתי הרשויות הוא איסור מהתורה. נחלקו הפוסקים האם מותר להעביר ממנו לרשות היחיד, ומקובל להלכה שהדבר אסור.
סיבת האיסור הוא מחשש שאנשים יראו שמטלטלין במקום כה גדול ויבואו משום כך לבוא ולטלטל גם כן ברשות הרבים ויעברו על איסור דאורייתא משום הכי גזרו חכמים שאין לטלטל יותר מארבע אמות.
איסור זה הוא דווקא על חצר שגדולה מבית סאתים, מכיוון שכל איסורי שבת נלמדים ממלאכת המשכן, וגודל המשכן היה בית סאתים ונחשב היה לרשות היחיד, ולכן לא רצו חכמים לקבוע שלבית שגודלו כבית סאתים אין דין "רשות היחיד".
שטח בית סאתיים הוא 5,000 אמות מרובעות (100 על 50 אמה), שהוא שיעור שטח חצר המשכן במדבר סיני, ושטח השדה הנדרש על מנת לגדל נפח של שתי סאות גרעיני חיטה. מקובל לחשב שיעור זה ב-1,039.68 מטר רבוע, אך ישנן דעות לפיהן מדובר בשטח של 1,152 מ"ר או 1,660 מ"ר. מכיוון שבשטח זה היה מותר לטלטל במדבר סיני, אף שלא הוקף במחיצות לצורך מגורים, שהרי המשכן לא שימש למגורים, לא אסרו חכמים לטלטל בתוך כל שטח במידה זהה או קטנה מחצר המשכן. אולם שטח שאורכו גדול ביותר מפי שניים מרוחבו – אסור לטלטל בתוכו עד שיהיה מוקף לדירה. טעם דין זה, שכיוון שבשטח זה יחסי השטחים גדולים מאשר היה בחצר המשכן, שבו היחס היה כפליים אורך על רוחב, ולכן אין השטח דומה לחצר המשכן.
הכלל > משמעות המילה 'קרפף'

לפי הסוגיות התלמודיות, מדובר על אזור בתוך העיר, שבין חצרות הבתים, כאשר "חצר" הייתה שטח שתוּחם בבתי מגורים, נועד לשימוש הדיירים והיה בבעלותם המשותפת. לעומת זאת הקרפף (מנוקד בצירה - קַרְפֵּף) הוא השטח בין החצרות או מעבר להן, שאינו לשימוש הדיירים, אך אינו דרך (לא רחוב קטן המוביל לחצרות – המכונה 'מבוי', ולא דרך ראשית המכונה 'רשות הרבים').
האחרונים התחבטו לגבי הגדרת 'הקרפף ההלכתי', שכן בתלמוד אנו מוצאים רשימה של מבנים או אזורים שנחשבים "מוקפים לדירה":
בית שהוקף לשם דיר,
"סהר" – ביתן גינה,
"מוקצה" – רחבה שמאחורי הבתים ובה מניחים דברים שאין להם מקום בבית – לצורך אחסון (ויש המסבירים שמדובר במבנה קטן של מחסן),
חצר – אזור בין בתים
פסי ביראות – קורות העץ משני צידי הבאר או בור המים, על מנת להחזיק את הדלי.
לעומתם השומרה – מקום המיועד לשמירה – אינו נחשב לבית דירה. כך גם ה"קרפף" – לפי המסורת הפרשנית – מקום שבו אוצרים עצים לימות החורף.
בספר ביאור הלכה מבואר, כי מקום שאליו אדם נכנס ויוצא תמיד כמו דיר – שאליו נכנס האדם תמיד לחלוב ולטפל בצאן, או "סהר" – מקום שעשויים לצאת אליו להתאווררות, נחשב לדירה ראויה. כך גם פסי ביראות – מכיוון שיש ביניהם מים שראויים לשתיית אדם מקומם נחשב ל"דירה".
לעומת זאת הקרפף, שלהבנתו הוא מקום מחוץ לעיר שבו אוצרים עצים לזמן ארוך, ואין מבקרים בו באופן תמידי, אין בו מים או דבר אחר שיגדיר את המקום כדירה. כך גם ה"שומרה" אינה נחשבת לבית דירה, שכן אין לה חשיבות דירה, שכל מטרת שהיית השומר במקום היא רק לצורך דירה אחרת שעליה הוא שומר.
הכלל > מוקף לדירה

כדי ששטח יחשב כ'מוקף לדירה' מהבחינה ההלכתית, על מנת שיהיה אפשר לערב עמו ולטלטל בו, יש צורך שהמבנה עבור המגורים יהיה במקום לפני הקמת המחיצות סביבו. אולם ניתן להכשיר שטח שהוקף קודם, ורק אחר כך נתיישב, על ידי פריצת המחיצה המקיפה במשך 10 אמות, ובכך פוסלים את המחיצה, ובניית המחיצה מחדש, בפרצה שנוצרה.
'דירה' לעניין זה משמעה מקום מגורים 'גמור' של אדם, ובכלל זה מקום שאדם רגיל להיכנס ולצאת אליו.
לעומת זאת, ביתן בפרדס המיועד לשומר המתחלף תדיר, וכדומה – אינו נחשב כ'דירה' לעניין זה.
פנים חדשות באו לכאן

בדין זה של קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה שאסור לטלטל שם, בא ליישום הכלל פנים חדשות באו לכאן. הבעיה של קרפף שלא הוקף לדירה היא בכך שהמחיצות לא הוקפו לשם מגורים. לכך יש פתרון: אם מילא את הבית בעפר, בטלו המחיצות שהרי אין הן משמשות עוד למחיצות, ולכן אם חזר ופינה את העפר נחשבות המחיצות כמחיצות שהוקפו לשם דירה בבית שדרו בו ואחר כך בנו בו מחיצות והבית מותר.
המקור הראשוני לכלל הוא בברייתא אודות דיני טומאה וטהרה. בברייתא זה נפסק, כי הדין "פנים חדשות באו לכאן" קיים גם בחפץ שהשתנה בהדרגתיות, כך למשל סנדל שנקרעה אחת מסוליותיו, וחזר ותפרה, ולאחר מכן נקרעה הסולייה השנייה ותפרה, הסנדל טהור, כי "פנים חדשות באו לכאן". בדור האמוראים דנו בהלכה זו, ואמר רבי יוחנן לחזקיה כי ניתן להסמיך להלכה זו שאלה אחרת בהלכות ערובין העוסקת באדם שפרץ חלק ממחיצת הקרפף וחזר וגדרה, פרץ חלק אחר וחזר וגדרו, עד שפרץ את כל המחיצה. כאשר שמע זאת חזקיה הוא התבטא על רבי יוחנן בהתפעלות "אין זה בן אדם, אלא מלאך!".
כך גם נפסק להלכה בשולחן ערוך סימן שנ"ח סעיף ב':
ואם פרץ אמה וגדרה וחזר ופרץ אמה וגדרה וחזר ופרץ אמה אצל מה שגדר וחזר ועשה כן עד שהשלימו לעשרה מותר. הג"ה ואם קשה עליו לפרוץ הכול, יש אומרים שיכול להניח עפר אצל הכותל משני צדדים עד שיתמעט הכותל מגובה עשרה, ורוחב העפר רחב מארבעה באורך עשר אמות באורך הכותל, ואם אין בגובה העפר עשר, אם כן הוי כאילו פרץ שם הכותל שלא נשאר שם גבוה עשר למעלה מן העפר דהוי כקרקעית הקרפף. ואף אם חוזר ולוקח משם אחר כך העפר הואיל וביטלו שם שבת אחת. ויש חולקים דעפר לא הוי בטול אלא אם כן אין עתיד לפנותו משם לעולם
ביאורים

↑  לדעת רבנו תם ורוב הראשונים, מותר להוציא מקרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה לכרמלית וממנה אליו, וכן נפסק בשולחן ערוך. אך בספר מגיד משנה פקפק בהיתר זה וכתב שמדברי הרמב"ם משמע שלא היקל בכך.
הערות שוליים

↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים שמה סעיף לז
↑  לפי הגהת רמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן שמ"ו, סעיף ג'  הדבר אסור. אך לדעת המבי"ט מותר הדבר.
↑  שולחן ערוך הרב סימן שנ"ח.
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ב. ארבעים סאה מים (אף על פי שבדרך כלל משמש למידת נפח של חומר יבש) אמורים להספיק לכסות את ראשו ורוב גופו של אדם, ובימינו הם כ-85 ליטר, ולפיכך מדובר במעט יותר משני ליטר. אך לפי תיאורי הסאה על פי מידות אורך (של אמות או אצבעות) נקבע שמדובר ב-7.5 ליטר ויותר לדעת הפוסקים.
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ג
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ד
↑  במהדורות הרב עדין אבן ישראל ופנחס קהתי
↑  ביאור הלכה סימן שנ"ח, בשם הריטב"א בפרק בתרא – בשם רש"י
↑  הובא בפירוש רש"י
↑  רש"י, על פי הסוגיה בגמרא
↑  "ביאור הלכה" סימן שנ"ח, ד"ה 'לדירה'. לפי פירוש זה 'שומרה' בסוגיות התלמודיות הללו היא ביתן שמירה בכניסה לבית מגורים או לחצר מגורים, וכפירוש המסורת המובא ברש"י, ולא כפירושו המקראי – מבנה שמירה בשדות ובעיקר בכרמים.
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ה
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ז
↑  ערוך השולחן אורח חיים שנח סעיף ו
↑  הרב בעל המפה שפסק בסי' שנ"ח משם הר"ב תרומת הדשן, וכן נפסק להלכה בשולחן ערוך הרב.
קרחון סקילה (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בקרחון באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  70°20′00″S 67°00′00″E﻿ / ﻿70.3333°S 67°E﻿ / -70.3333; 67
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סקילה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סקילה
 
קרחון סקילה (באנגלית: Scylla Glacier) הוא קרחון גדול בהרי הנסיך צ'ארלס באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה.
הקרחון, הזורם לכיוון מזרח, מפריד בין רכס אתוס (שמצפון לקרחון) לבין רכס פורתוס (שמדרום לקרחון). הקרחון מנקז את שני הרכסים.
הקרחון מגיע לגובה של 1,487 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הראשונים שהגיעו אל הרכס היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בינואר 1957 בהנהגת ו. ג. בושר (WG Bewsher).
היסטוריה > מקור השם

המשלחת קראה לקרחון על שמה של המפלצת האגדית סקילה מהמיתולוגיה היוונית, בשל הקושי של משלחת המחקר בנסותה לחצות את הקרחון.
רבי שמעון בן חלפתא

| --- | --- |

מקום קבורתו של רבי שמעון ומשפחתו בכפר חנניה (זיהוי עממי מהמאה ה-13)
 לידה:  האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 פטירה:  האימפריה הרומית פרובינקיה סוריה פלשתינה, האימפריה הרומית
 מקום קבורה:  כפר חנניה (על פי מסורת מהמאה ה-13) בית העלמין העתיק בצפת (זיהוי עממי מהמאה ה-16)
 תקופת הפעילות:  דור חמישי לתנאים
 רבותיו:  רבי יהודה הנשיא, רבי מאיר
 תלמידיו:  רבי נחוניא דמן חוורן 
 בני דורו:  רבי חייא, רבי שמעון ברבי
 
רבי שמעון בן חלפתא היה תנא בדור החמישי.
היה מבאי ביתו של רבי יהודה הנשיא, והיה חביב עליו מאוד. היה חברו של רבי חייא, עמו למד בבית המדרש בטבריה. את תורתו קיבל מרבי מאיר, התגורר בעין נוטרה.
רבי שמעון בן חלפתא מוזכר במשנה רק פעם אחת - במשנה האחרונה בש"ס, שם מובא: ”אמר רבי שמעון בן חלפתא: לא מצא הקדוש ברוך הוא כלי מחזיק ברכה לישראל אלא השלום, שנאמר: ה' עֹז לְעַמּוֹ יִתֵּן ה' יְבָרֵךְ אֶת עַמּוֹ בַשָּׁלוֹם”.
מהמסופר עליו

בתלמוד הבבלי מובא שרבי שמעון בן חלפתא היה אדם כבד בשר. מסופר, כי ביום חם הוא ביקש מבתו לנופף עליו במניפה כדי להשיב עליו רוח קרה, וישלם לה בככרות של בשמים בשם נרד. לפתע נשבה רוח, נענה רבי שמעון: כמה ככרות נרד עלי להביא לבעל הרוח (- אלוהים)!
היה עני מרוד, ולא היה לו די להוצאות שבת ויום טוב. בעקבות תפילתו, ניתנה לו מרגלית מן השמים, ובתמורתה השתמש לצורך הוצאות שבת ויום-טוב. כששמעה על כך אשתו, אמרה שאינה מסכימה לזה, כדי שלא יחסר מחלקו לעולם הבא. הלך רבי שמעון בן חלפתא לשדה והתפלל, וחזרו ונטלו אותה ממנו. חז"ל אמרו, שהנס השני גדול מן הראשון, כי מהשמים נותנים ולא לוקחים בחזרה את מתנות השמים.
בתלמוד הירושלמי מובא מעשה שבו טייל עם רבי חייא בבקעת ארבל עם הנץ החמה, ואלו דימו בכך את גאולת ישראל לעתיד לבוא: ”רבי חייא רבא ורבי שמעון בן חלפתא הוו מהלכין בהדא בקעת ארבל בקריצתה וראו איילת השחר שבקע אורה, אמר רבי חייא רבה לרבי שמעון בן חלפתא, בי רבי, כך היא גאולתן של ישראל, בתחילה קימאה קימאה, כל מה שהיא הולכת היא רבה והולכת”. אמרה זו מצוטטת רבות במסגרת הדיון על "אתחלתא דגאולה"
קברו

בספר "תוצאות ארץ ישראל" (1270–1320 לערך) טוען כי רבי שמעון נקבר בכפר חנניה לצד משפחתו.
רבי חיים ויטאל בספרו שער הגלגולים  מביא את גרסת רבו האר"י כי רבי שמעון טמון בבית העלמין העתיק בצפת: ”בלכתך מצפת, לצד מערב לבית הקברות הנז"ל, יש שם באר א', ונקרא בור של גויזו, והנה שם יותר רחוק מעט לצד מערב, קבור רבי שמעון בן חלפתא, ואין בו שום היכר”.
בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" נכתב כי אותר אזור הקבר בבית העלמין, אליו התכוון רבי חיים ויטאל וסומן. מלאכת האיתור נעשתה בעזרת כתבי עולי הרגל, המתארים את אזור הקבר לא רחוק מקברו של רבי יהושע בן חנניה ובארי.
עולה רגל שביקר בצפת בשנת 1891 מתאר בספרו "מורה דרך לארץ ישראל" (א.מ. לונץ) את אזור קבורת רבי שמעון ומוסיף כי נקבר עם אביו.
האומרים בשמו

בתלמוד הירושלמי רבי בא בר זבדא, רבי חוניא דברת חוורין, ורבי יעקב בר אידי מביאים מפעם לפעם מימרות בשמו, וייתכן שחלקם היו תלמידיו.
זהותו של אביו

הדעה הרווחת היא שרבי שמעון היה בנו של רבי חלפתא הראשון ואחיו של רבי יוסי.
יש הטוענים שכיוון שרבי חלפתא ראה את רבן גמליאל הזקן, לא הגיוני שבנו יכיר את רבי יהודה הנשיא שחי דורות רבים אחריו, ולכן הם טוענים שהוא היה בנו של רבי חלפתא ברבי יוסי, ונינו של רבי חלפתא הראשון.
רוברט אייכלברגר

| --- | --- |

גנרל אייכלברגר, 1943
 לידה:  9 במרץ 1886 אורבנה, אוהיו, ארצות הברית ארצות הברית (38 כוכבים)
 פטירה:  26 בספטמבר 1961 (בגיל 75) אשוויל, צפון קרוליינה, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1909 
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-77   מפקד הקורפוס ה-1   מפקדהארמייה השמינית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב השירות המצוין (פעמיים), כוכב הכסף (3 פעמים), אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית
 
רוברט לורנס אייכלברגר (באנגלית: Robert Lawrence Eichelberger; ‏9 במרץ 1886 - 26 בספטמבר 1961) היה גנרל בצבא ארצות הברית, שפיקד על הארמייה השמינית של ארצות הברית במהלך המערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

רוברט אייכלברגר נולד ב-9 במרץ 1886 בעיר אורבנה שבאוהיו, והיה הצעיר מבין חמשת ילדיהם של ג'ורג' ואמה אייכלברגר. בשנת 1905 נכנס אייכלברגר לווסט פוינט, ובשנת 1909 הוסמך לקצונה. אייכלברגר החל לשרת ברגימנט הרגלים ה-25 בפורט לוונוורת', ובשנת 1911 הועבר לרגימנט ה-10, עמו השתתף במלחמת הגבול עם מקסיקו.
לאחר הצטרפות ארצות הברית לצד מעצמות ההסכמה באפריל 1917 הועלה אייכלברגר לדרגת קפטן, והוצב ברגימנט הרגלים ה-20 ופיקד על גדוד, ובספטמבר הועבר לרגימנט הרגלים ה-43. ביולי 1918 נשלח אייכלברגר לרוסיה, כחלק מכוח המשימה של ארצות הברית בסיביר, ובאפריל 1920 הוחזר לארצות הברית. על שירתו במערכה הסיבירית קיבל אייכלברגר 2 צל"שים.
באפריל 1935 מונה אייכלברגר למזכיר ראש המטה הכללי של צבא ארצות הברית, הגנרל דאגלס מקארתור.
ב-1940 מונה למפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, שם חולל מספר מהפכות, בהן הפסקת האימונים בתרגילים מיושנים כמו תרגילי סדר ורכיבה על סוסים, לטובת אימונים בתורות לחימה מודרניות.
בשנת 1940 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ומפקח בווסט פוינט, תוך מודרניזציה של הכשרתו, וביולי 1941 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמה, הוא ביקש שירות פעיל וקיבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים ה-77 בפורט ג'קסון (דרום קרוליינה) וביוני 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-1, שהיה מורכב מדיוויזיות הרגלים ה-8, ה-30 וה-77. באוגוסט הוא הוצב תחת מקארתור באוקיינוס השקט וקיבל תחת פיקודו את דיוויזיות הרגלים ה-32 וה-41 באוסטרליה. הוא הוזמן באופן אישי על ידי מקארתור לקחת את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים ה-32 בקרב בונה-גונה בגינאה החדשה לאחר כישלונות נגד היפנים. הקרב היה כרוך בהפסדים גבוהים, אך הסתיים בניצחון של בעלות הברית בינואר 1943. איכלברגר קיבל שוב את צלב השירות המצוין על פעילותו במהלך הקרב. בשנת 1943 הוא ליווה את אלינור רוזוולט בביקורה באוסטרליה. ב-1944 פיקד על הנחיתות בהולנדיה בגינאה החדשה ולאחר מכן על קרב ביאק, שעליו קיבל את כוכב הכסף.
לאחר הקרב על גינאה החדשה, מקארתור מינה אותו למפקד הארמייה ה-8, אשר שחררה את הארמייה ה-6 בכיבוש האי לייטה בפיליפינים במהלך המערכה שם. הוא קיבל כוכב כסף נוסף עבור לכידת מנילה באי הראשי לוזון בתחילת 1945. לאחר מכן הוא כבש איים אחרים בדרום הפיליפינים, כולל מינדנאו, עם הארמייה ה-8. מאוגוסט 1945 הארמייה ה-8 הייתה חלק מחיל הכיבוש ביפן.
אייכלברגר פרש מחיי הצבא בסוף שנת 1948 בדרגת לוטננט גנרל, ובשנת 1954 הועלה לדרגת גנרל. נפטר מסיבוך בניתוח פרוסטטה ונקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הערות שוליים

↑  ויליאם מנצ'סטר, קיסר אמריקני, תל אביב: מערכות, 1982, עמוד 52.
↑  ויליאם מנצ'סטר, קיסר אמריקני, תל אביב: מערכות, 1982, עמוד 103.
↑  ויליאם מנצ'סטר, קיסר אמריקני, תל אביב: מערכות, 1982, עמודים 234-232.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278739305171  PLWABN: 9810618654405606  CiNii: DA03834752  GND: 119203227  ISNI: 0000 0000 9179 4491  LCCN: n85389522  NARA: 10567666  NTA: 070464340  SNAC: w6wm1wdm  SUDOC: 23591682X  VIAF: 22946062   WorldCat (עם VIAF): 22946062
רבי שמעון בן יוסי

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  חמישי ואחרון לתנאים
 רבותיו:  אביו, רבי יוסי בן לקוניא
 תלמידיו:  רבי יוסי ברבי אלעזר
 בני דורו:  רבי אלעזר ברבי שמעון, אחיו רבי יונתן בן יוסי
 
רבי שמעון בן יוסי בן לקוניא (או רבי שמעון בן איסי) הכהן, היה תנא בדור החמישי. מאמריו מובאים בשני התלמודים. נראה שהיה גיסו של רבי אלעזר ברבי שמעון, אף על פי שישנם מקורות שעולה מהם שהיה חמיו של רבי אלעזר.
חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
זקן ומורה הוראה

בתלמוד מובא דבריו בעניין בכור בהמה (הנאכל לכהן מחוץ למקדש אם יש בו מום) שיש בו מום שנקרא חלזון ושם פירש רש"י שהוא בעצמו היה כהן;
אמר רבה בר בר חנה סח לי רבי יוחנן בן אלעזר זקן אחד היה בשכונתינו ורבי שמעון בן יוסי לקוניא שמו ומימי לא עברתי לפניו פעם אחת עברתי לפניו אמר לי "שב בני שב, חלזון זה מום קבוע לשחוט עליו וזהו נחש שאמרו חכמים ואע"פ שאמרו אין אדם רואה מומין לעצמו אבל מורה הלכה לתלמידים ותלמידים מורין לו"
מקרה דומה מסופר במסכת פסחים:
אמר רבה בר בר חנה סח לי רבי יונתן בן אלעזר, פעם אחת נכנסתי אחר ר"ש בן רבי יוסי בן לקוניא לגינה ונטל ספיחי כרוב ואכל, ונתן לי ואמר לי: בני, בפני אכול. שלא בפני אל תאכל. אני שראיתי את ר"ש בן יוחי שאכל כדי הוא רבי שמעון בן יוחי לסמוך עליו בפניו ולא בפניו. אתה בפני אכול, שלא בפני לא תאכל
תלמידיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תלמידיו > רבי יוסי ברבי אלעזר

בתלמוד בבלי מובא הסיפור אודות רבי יוסי ברבי אלעזר (בנו של רבי אלעזר ברשב"י) שלא הלך בדרכי אבותיו, ואילו סבו (מצד האם) רבי שמעון ברבי יוסי החזירו למוטב; איקלע רבי לאתריה דר' אלעזר בר' שמעון א"ל יש לו בן לאותו צדיק אמרו לו יש לו בן וכל זונה שנשכרת בשנים שוכרתו בשמנה אתייה אסמכיה ברבי ואשלמיה לרבי שמעון בן איסי בן לקוניא אחות דאמיה כל יומא הוה אמר לקרייתי אנא איזיל אמר ליה חכים עבדו יתך וגולתא דדהבא פרסו עלך ורבי קרו לך ואת אמרת לקרייתי אנא איזיל אמר ליה מומי עזובה דא כי גדל אתא יתיב במתיבתא דרבי שמעיה לקליה אמר הא קלא דמי לקליה דר' אלעזר בר' שמעון אמרו ליה בריה הוא קרי עליה (משלי יא, ל) פרי צדיק עץ חיים ולוקח נפשות חכם פרי צדיק עץ חיים זה ר' יוסי בר' אלעזר בר' שמעון ולוקח נפשות חכם זה ר' שמעון בן איסי בן לקוניא.
מאמריו

בתלמוד בבלי מופיע כמה מאמרים חשובים שנאמרו מפיו, אבל בתלמוד ירושלמי מובא מאמרו על ידי אחיו, רבי יונתן ברבי יוסי;
”בעא מיניה רבי יונתן בן יוסי בן לקוניא מרבי שמעון בן יוסי בן לקוניא אזהרה לבועל נדה מנין מן התורה? שקל קלא פתק ביה אזהרה לבועל נדה? "ואל אשה בנדת טומאתה לא תקרב"! אלא אזהרה למשמש עם הטהורה ואמרה לו נטמאתי דלא ניפריש מיד, מנלן...”
”שאל רבי שמעון בן יוסי בן לקוניא את רבי יוסי; אומר היה רבי שמעון בן יוחאי אויר יש בין כבש למזבח?, אמר לו ואתה אי אתה אומר כן? והלא כבר נאמר "ועשית עולותיך הבשר והדם", מה דם בזריקה אף בשר בזריקה. אמר לו: שאני אומר עומד בצד מערכה וזורק. אמר ליה: כשהוא זורק למערכה דלוקה הוא זורק או למערכה שאינה דלוקה הוא זורק? הוי אומר למערכה דלוקה הוא זורק - התם משום דלא אפשר.”
”מר רבי יונתן קומי רבי חייא רבה בשם רבי שמעון בר יוסי בר לקוניא; לוקין על תחומי שבת דבר תורה, אמר ליה רבי חייה רבה והלא אין בשבת אלא סקילה וכרת? אמר ליה והכתיב (שמות, י"ב) "אל תאכלו ממנו נא"? אמר ליה מי כתיב לא? אל כתיב! אמר ליה והכתיב (שמות, ט"ז) "שבו איש תחתיו אל יצא איש ממקומו ביום השביעי"? אמר ליה מי כתיב לא? אל כתיב!”
רויאנגוזאורוס

| רויאנגוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 99–93 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טיטאנוזאוריה
סוג:: רויאנגוזאורוס
שם מדעי
 Ruyangosaurus

רויאנגוזאורוס (שם מדעי: Ruyangosaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה, שהיה, ככל הנראה, הדינוזאור הגדול ביותר באסיה. הרויאנגוזאורוס חי במזרח אסיה בתקופת הקרטיקון העליון, כ-93–99 מיליון שנה לפני זמננו.
ככל הנראה, היה הרויאנגוזאורוס אחד הדינוזאורים הגדולים באסיה, הן מבחינת אורך והן מבחינת משקל: אורכו הוערך כ-30 מטרים (מעט פחות משינג'יאנגטיטן) ומשקלו כ-11 פילים בוגרים, בדומה לזה של אלמוזאורוס ופוארטזאורוס. הערכות אחרות נקבו במשקל שנע בין 34 טון עד ליותר מ-50 טון.
הרויאנגוזאורוס נתגלה ב-2009 ברויאנג שבסין על ידי צוות פלאונטולוגים מהאקדמיה הסינית למדע ומוזיאון הנן.
ראו גם

פוארטזאורוס
ארגנטינוזאורוס
שינג'יאנגטיטן
הערות שוליים

↑  ד"ר תומאס ר. הולץ הבן,  נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 34
↑  Lü J, Xu L, Jia S, Zhang X, Zhang J, Yang L, You H, Ji Q. (2009). "A new gigantic sauropod dinosaur from the Cretaceous of Ruyang, Henan, China". Geological Bulletin of China 28(1), 1-10
ערך זה הוא קצרמרבנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רגדה פאטיס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  yellow vetchling 
 
מנת רגדה פאטיס מורכבת
רגדה פאטיס, כלומר קציצות רגדה (בגוג'ראטית: રગડા પેટીસ; בקאנדה: ರಗಡಾ ಪ್ಯಾಟೀಸ್; באנגלית: Ragda pattice) היא מנה של קציצות פירה ורוטב אפונה.
מאפיינים

רגדה פאטיס הוא חלק מתרבות אוכל הרחוב במדינת מהאראשטרה ההודית. המאכל דומה ל-chhole tikki ופופולרי יותר בצפון הודו. מנה זו היא הצעת אוכל רחוב פופולרית והיא מוגשת גם במסעדות המציעות מזון מהיר הודי. פאטיס (pattice) עשויה להיות לוקליזציה של המילה האנגלית 'patties', ומתייחסת לעוגות תפוחי האדמה שבלב המנה.
הכנה

המנה הזו זקוקה להכנה בשני חלקים: רגדה (רוטב) ופאטיס (קציצות). רגדה הוא תבשיל קל של אפונה מיובשת ומבושלת עם מגוון תבלינים. פאטיס הן מין עוגות פירה פשוטות. בניגוד לטיקיס של צפון הודו, פאטיס בדרך כלל אינן מתובלות, אלא רק מלוחות. להגשה, מניחים שתי קציצות בקערה או בצלחת, מכוסות בקצת רגדה, ומקושטות בבצל קצוץ דק, עלי כוסברה, צ'אטני ירוק, צ'אטני תמרהינדי ו-דבאייל (אטריות קמח גרם פריכות).
קציצות מוכנות על ידי מוכר רחוב בפוואי (מומבאי)
קארי רגדה שנמצא בתוך כדור יבש ענק של רגדה
לקריאה נוספת

רשימת מנות הקטניות
רשימת מנות תפוחי אדמה
ראו גם

תערובת תבלינים
קארי
הערות שוליים

↑  "Ragda patties recipe". Swasthi's Recipes (באנגלית אמריקאית). 2020-10-02. נבדק ב-2021-04-20.
↑  "Man Asks 'Why Tikki Chhole Is Called Ragda Pattice in Mumbai? And Twitter Got the Answers". News18 (באנגלית). 27 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trivedi, Rimjhim (16 במאי 2022). "Recipe: मुंबई स्टाइल में घर पर ऐसे बनाएं रगड़ा पेटिस, सभी हो जाएंगे आपके फैन | Hari Bhoomi". Haribhoomi.com (בהינדי). {{cite web}}:  (עזרה)
רוטה צורה

| --- | --- |
סמל הארגוןסמל הארגון
 תקופת הפעילות:  1975–1996 (כ־21 שנים)
 אידאולוגיה:  פמיניזם רדיקלי, מרקסיזם
 קבוצות אתניות:  גרמנים
 אזורי פעילות:  גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 מתנגדים:  גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 
רוטה צורה (בגרמנית: Rote Zora – צורה האדומה) היה ארגון טרור פמיניסטי רדיקלי אשר פעל בגרמניה המערבית מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. הארגון ביצע מספר גדול של פעולות טרור כנגד יחידים וארגונים אשר נחשבו על ידו כמעורבים בסקסיזם, ניצול נשים, הנדסה גנטית, אכיפת חברה פטריארכלית, כוח גרעיני והתנגדות להפלות.
הארגון נודע במיוחד בשל מלחמתו בסעיף 218 לחוק העונשין הגרמני אשר מגביל הפלות. חברי הארגון כינו סעיף זה בשם "סעיף הטרור" ופעלו כדי לבטל אותו בכל צורה. הארגון מעולם לא פורק באופן רשמי, אולם פעילותו דעכה בהדרגה עד שנעלמה כליל באמצע שנות ה-90.