stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוזה אטקין
קורות חיים > ילדות והצלחות ראשונות

אטקין נולדה בוורשה להורים יהודים. בגיל צעיר החלה ללמוד נגינה בפסנתר, ולפני גיל 10 כבר התקבלה לבית הספר לפסנתר ע"ש פרדריק שופן בוורשה והחלה ללמוד שם תחת שרביטו של הפסנתרן, המורה והמלחין אלכסנדר מיכלובסקי (אנ'). הופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה ב-20 ביוני 1920; כתלמידת בית הספר הגבוה למוזיקה היא נגנה אטיוד של פגניני וליסט ואת מארש החתונה של מנדלסון. בשנת 1924 הופיעה עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה בניצוחו של גְזֶ'גוֹז' פיטלברג (אנ') בקונצ'רטו השלישי ברה מינור, אופוס 30 של סרגיי רחמנינוב. באפריל 1926 הופיעה בבית התזמורת הפילהרמונית של ורשה עם וריאציה על הקונצ'רטו לפסנתר במי במול של ליסט, ובאוקטובר עם וריאציה על הקונצ'רטו ברה מינור של יוהאן סבסטיאן באך.
קורות חיים > התחרות הבינלאומית על שם שופן

בשנת 1927 השתתפה בתחרות הבינלאומית ע"ש שופן לפסנתר הראשונה, שאליה התכוננה בעזרת מוריה, זביגנייב דזֶ'ווייצקי (אנ') ומיכלובסקי. היא זכתה במקום השלישי בתחרות, אף שהייתה המתחרה הצעירה ביותר בתולדות התחרות. בחודש מאי של אותה שנה היא עברה לברלין, שם למדה פסנתר בקונסרבטוריון תחת הדרכתו של פרופ' מוריץ מאייר-מאהר (Mayer-Mahr). הופעת הבכורה שלה בברלין הייתה באולם קארל בקשטיין, והיא התקבלה בהתלהבות על ידי הקהל הברלינאי.
קורות חיים > נישואיה

בעת שהותה בבירת גרמניה הכירה את האדריכל היהודי-פולני רישרד מושקובסקי (Ryszard Moszkowski), אחיינו של המלחין מוריץ מושקובסקי, ובתוך זמן קצר השניים נישאו. לאחר ששבו לפולין היא ניגנה ברדיו הפולני, בערב לכבוד האגודה הפולנית למוזיקה מודרנית, והופיעה באופן קבוע באולמה של התזמורת הפילהרמונית של ורשה ובקונסרבטוריון.
קורות חיים > מלחמת העולם השנייה

בזמן מלחמת העולם השנייה הסתתרו אטקין ובעלה בעיר ורשה, בצד הארי, ונעזרו בחברים פולנים. המחבוא האחרון שלהם היה מרתף אחסון בשכונת ז'וֹליבּוֹז' (אנ'), שם הסתתרו עם עוד שישה אחרים. בתחילת ינואר 1945 עורר עשן של תנור את חשדם של הגרמנים וב-16 בינואר, יום לפני שחרור ורשה, זרק חייל גרמני רימון אל תוך המרתף וכל היושבים בו נהרגו. על פי מקורות אחרים היא ובעלה נורו על ידי חייל גרמני.
רובין צנג

| --- | --- |

 לידה:  מרץ 1968 (בן 56) 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 השכלה:  אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי 
 תפקיד:  member of the National Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference 
 
צֶנְג יוּצ'וּן (בסינית: 曾毓群; פיניין: Céng Yùqún) או בשמו המערבי רובין צנג (או זנג) הוא איש עסקים ומיליארדר סיני. הוא המייסד והיו"ר של Contemporary Amperex Technology, אחת הספקיות הגדולות בעולם של סוללות לרכבים חשמליים (עם שווי שוק של מעל 100 מיליארד דולר נכון לדצמבר 2020).
בשנת 2018 הוא נבחר לוועדה הלאומית של ה CCPCC (ארגון ייעוץ בכיר למפלגה הקומוניסטית). בנובמבר 2021 הוערך הונו האישי במעל 61 מיליארד דולר.
בשנת 2023 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
השכלה

זנג סיים את לימודיו במחלקה להנדסת בניית ספינות באוניברסיטת ג'יאו טונג בשאנגחאי בשנת 1989, וקיבל תואר שני במחלקה להנדסת אלקטרוניקה ומידע באוניברסיטה הטכנולוגית של דרום סין בשנת 2001. זנג הוא בעל תואר דוקטור בפיזיקה של חומר מעובה מהמכון לפיזיקה באקדמיה הסינית למדעים .
הערות שוליים

1 2  הפרופיל של צנג, באתר פורבס
↑  צ'ארלי קמפבל, Robin Zeng Is on the 2023 TIME 100 List, טיים, ‏13 באפריל 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראוואקי

האי ראוואקי (באנגלית: Rawaki Island) הוא אטול אלמוגים במרכז האוקיינוס השקט הנמצא בשרשרת איי פניקס בקיריבטי. האי נקרא בעבר "אי הפניקס"  (באנגלית: Phoenix Island), ועל שמו נקראה שרשרת האיים. האטול בלתי מיושב. אורכו 1.2 ק"מ ורוחבו 0.8 ק"מ, ושטחו 0.065 קמ"ר. במרכז האטול לגונה.
בסוף המאה ה-19 נעשה ניסיון לכרות באטול גואנו, אך ניסיון זה הופסק מטעמים כלכליים באוגוסט 1871.
באי התגלה בשנת 1966 סוג ייחודי של קרציה הגדלה על ציפורי ים - Ixodes amersoni.
הערות שוליים

↑  בוגס, ס. וו., Geographical Review, 1938
↑  קוהלס, ג', מ, המגזין לרפואת ציפורים ( J.Med. Entomol.), אפריל 1966, 3 (1) 38 - 40.
קרן הפנסיה של רוסיה

| --- | --- |


מטה הקרן במוסקבה
 מידע כללי
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 סוכנות אם:  משרד העבודה והרווחה
 תאריך הקמה:  1990 
 תאריך פירוק:  1 בינואר 2023 
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 עובדים:  109,000 (נכון ל־2018) 
 pfr.gov.ru
 
קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Пенсионный фонд Российской Федерации) היא קרן הפנסיה הלאומית העיקרית ברוסיה. זהו הארגון הגדול ביותר ברוסיה המספק שירותים ציבוריים חשובים חברתיים לאזרחים רוסים.
הקרן הוקמה ב-22 בדצמבר 1990 בהחלטת הסובייט העליון של רוסיה "אודות ארגון קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית". לקרן סניפים בכל הסובייקטים הפדרליים ברוסיה.
היסטוריה

קרן הפנסיה הרוסית חוותה שלושה שינויים גדולים מהמערכת הסובייטית לזו המודרנית לאורך שנות התשעים ותחילת שנות האלפיים. הראשון הוא מעבר מהפנסיה שנשלטת לחלוטין על ידי התקציב הסובייטי. צעד ראשוני זה יצר את קרן הפנסיה בנפרד מתקציב המדינה בשנת 1990 אף על פי שנתמכה על ידי ממשלת רוסיה כמעבר ממדינות ברית המועצות שכמעט קרסה, היו למערכת מעט מאוד אחזקות. לאורך שנות התשעים הוגשו נגד הקרן טענות על ניצול לרעה של כוח ופיזור, כאשר הדומה סירבה לא פעם להתייחס לנושאים המוסדיים הרחבים הקשורים לקרן. הנושאים העיקריים נתפסים כחוסר ריכוזיות, והיעדר הנחיות מובנות כיצד יש לשלם פנסיה.
עם תחילת המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 1998, החלה הקרן להיפגע ממחסור תקציבי. לאחר התפטרותו של הנשיא בוריס ילצין, החלו להתייחס לשינויים כנדרשים ומערכת חדשה אושרה במלואה בשנת 2001. מערכת זו כללה פנסיה מוגדרת לקשישים ולנכים, חשבון חיסכון מוגדר המבוסס על מה שמשולם בפועל למערכת, וקרן שכר טרחה. בין היתר, בשל גיל הפרישה הנמוך ברוסיה, פרישה רשמית עמדה על 55 לנשים 60 לגברים, ארגונים מרובים קראו לרפורמה פעם נוספת במערכת הפנסיה שנחשבה לא סבירה. דיונים אלה התייצבו עם המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 2008, והוביל לסבב רפורמות נוסף בשנת 2010. רפורמות אלה שילבו את הפנסיה שנקבעה לקשישים ולנכים עם מערכת התשלום תוך איזון הקופה הכוללת המיועדת לתשלום הפנסיות. עם התייצבות אוכלוסיית העובדים ברוסיה לאחר שנים של ירידה, גם הקרן התחילה להתייצב.
החל משנת 2019 החלה עלייה הדרגתית של גיל הפרישה.
תפקידים

בין התפקידים המשמעותיים מבחינה חברתית של קרן הפנסיה של רוסיה:
מינוי ותשלום פנסיות (עבור 40 מיליון גמלאים);
כספי ביטוח חשבונאות שהתקבלו בביטוח פנסיה חובה;
מטרת ויישום התשלומים החברתיים לקטגוריות מסוימות של אזרחים: ותיקי מלחמה, נכים, אנשים עם מוגבלות כתוצאה מפגיעות מלחמה, גיבורי ברית המועצות, גיבורי הפדרציה הרוסית ועוד;
חישוב מותאם של משתתפי מערכת קצבת ביטוח חובה;
יחסי גומלין עם מבוטחים (על ידי מעסיקים שמשלמי ביטוח דמי פנסיה), קנסות ומיסים;
הנפקת תעודות לאמהות הרשאיות לקבל את מה שמכונה "הון האם", תשלום לאמהות מרובות ילדים;
תשלום תקציב ליולדות;
ניהול כספי מערכת הפנסיה;
יישום תוכנית המימון הממלכתית לחיסכון פנסיוני מרצון;
מאז 2010 - ניהול כספי הביטוח שהתקבלו לביטוח פנסיה חובה וביטוח בריאות חובה פדרלי;
מאז 2010 - הקמת תשלומים חברתיים פדרליים לפנסיה חברתית, על מנת להביא את סך הכנסתו של הגמלאי למינימום קיום לגמלאים.
מערכת תשלום ומימון

קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית ממומנת על ידי שילוב של מעסיקים ממשלתיים ופרטיים, באמצעות העברות במזומן לקרן הכוללת מהבנק המרכזי ברוסיה, ותשלומים על ידי אזרחים בודדים. התשלומים האישיים מוצבים בחשבונות בודדים אשר לאחר מכן מושקעים מחדש בשוק או על פי בחירת האזרח, או אם לא נקבעה ברירה, הממשלה עצמה.
למערכת זו היו סוגיות רבות במהלך שנות האלפיים, שכן גיל פרישה נמוך יחד עם חוסר יכולת להשקיע כספים כראוי, הביאו לגירעונות בתקציב הפנסיה. תחת כהונתו הראשונה והשנייה של הנשיא ולדימיר פוטין, התחזוקה של הפנסיות והתשלומים הרגילים הייתה בראש סדר העדיפויות. דחיפה זו הובילה למספר תוכניות שנועדו לעודד חיסכון פרטי לאזרחים ולפנסיות מבוססות מעסיקים הנפרדות מתקציב הממשלה.
עם מאמצי הממשלה הרוסית, הפנסיות הבסיסיות הפכו כמעט אוניברסליות עבור אזרחי רוסיה. העברות כבדות מהתקציב הרוסי לקרן הפנסיה הרוסית, יחד עם תרומות שכר קבועות של מעמד הפועלים החדש יותר, ייצבו חלק ניכר מהקצבה במהלך שנות האלפיים, עד שנדרשו רפורמות נוספות כדי לטפל בסוגיות דמוגרפיות. עם זאת, מערכת התשלומים של קרן הפנסיה הרוסית נתפסת כיציבה בטווח הרחוק בסטנדרט הנתון, כאשר עליית גיל הפרישה מציינת את הנושא הקל ביותר והשכיח ביותר לפתור. דחיפות לקראת הפרטה בשנות התשעים, יחד עם עידוד חשבונות פרטיים, הפכו לאסטרטגיה הממשלתית בטיפול במערכת הפנסיה.
עם זאת, הכלכלה הרוסית החדשה יותר הייתה עדיין תלויה בכבדות במעורבות המדינה, והמעורבות הפרטית נותרה יעילה בעת צמצום משברים תקציביים. למרות הנטל שגיל הפרישה הנמוך גורם, רפורמציה של מערכת הפנסיה והעלאת הגיל נותרה שנויה במחלוקת מטבעה ברוסיה. הפחד מאובדן פנסיות, או מקריירות ארוכות מהמתוכנן, מוליד תרעומת פופולרית של פוליטיקאים שמטרתם לשנות את המערכת. מכיוון שרפורמת הפנסיה וחיסכון הפנסיה נותרה שנויה במחלוקת, אין זה סביר ששינוי דרמטי יתרחש מחשש להרגשת בסיס ההצבעה.
מערכת הפנסיה של רוסיה משולמת באמצעות מעסיקים, שלוקחים 22% משכר השכר כדי להכניס את עלויות הפנסיה, על ידי אנשים עצמם, שמשלמים כ-14,000 רובל (218 דולר) לחודש לפנסיה בסכום של 512,000 רובל (7,974 דולר) בשנה, או על ידי ממשלות אזוריות שמשלמות ישירות לקרנות הפנסיה של אזוריהן. ההטבות ושיעור הפנסיות מתאימות שעות נוספות לאינפלציה והשכר הממוצע. בשל הירידה באוכלוסייה במשך מספר שנים, וההערכות האיטיות לגבי גידול באוכלוסייה, הפחדים מיכולתה של קרן הפנסיה לממן את הפנסיות נותרים בולטים בדיון הפוליטי. הפנסיה נותרה החובה התקציבית הגדולה ביותר של הפדרציה הרוסית.
ראו גם

מספר חשבון ביטוח אישי
מנהל הביטוח הלאומי (ארצות הברית)
המוסד לביטוח לאומי
רובין פאצ'ק

רובין פאצ'ק (באיטלקית: Robin Pacek; נולד ב-17 במרץ 1991) הוא ג'ודוקא שוודי. פאצ'ק מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה בג'ודו (קאזאן 2016).
בדצמבר 2013, זכה פאצ'ק במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי בג'ודו, מדליית ארד בגרנד פרי ז'ז'ו. בנובמבר 2014 הוא זכה במדליית ארד בגרנד פרי צ'ינגדאו לאחר שניצח באיפון את טומופומי יאסודה היפני בקרב על המדליה. באליפות אירופה 2016 שנערכה בקאזאן, זכה פאצ'ק במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את סאבולץ' קריז'ן ההונגרי, בשמינית הגמר הוא ניצח את סוון מארש הגרמני וברבע הגמר הוא ניצח את יארומיר מוסיל הצ'כי. בחצי הגמר הוא הפסיד לאבנטדילי צ'ריקישווילי הגיאורגי ונשר לקרב על הארד בו גבר על פרנק דה ויט ההולנדי. פאצ'ק התחרה באולימפיאדת ריו 2016 והודח בסיבוב השני על ידי טרוויס סטיבנס האמריקאי.
בשנת 2018 פאצ'ק זכה במדליית ארד בגרנד פרי בודפשט ובעוד שתי מדליות ארד בטורנירים 'European Open Sofia' ו-'European Open Prague'. באולימפיאדת טוקיו 2020, הוא ניצח את שתי הקרבות המוקדמים אך הפסיד בסיבוב השלישי למתיאס קאס הבלגי.
פרסים

מקור:
אליפות אירופה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גרנד סלאם, גרנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
קשת (כלי מיתר)

קשת של צ'לו
קשת היא כלי שבעזרתו מנגנים על כלי קשת. אין תיעוד היסטורי לתחילת התקופה בה החלו להשתמש בקשתות כדי להפיק צלילים ממיתרים מתוחים, אך מדובר בפרקטיקה קדומה, והיא קיימת בתרבויות עתיקות רבות סביב העולם. הקשתות המוקדמות ביותר היו דומות לקשתות ציד, וייתכן מאוד שאותה הקשת שימשה לשתי המטרות.
הקשת המשמשת היום לנגינה בכלי קשת מערביים מקורה במאה התשע עשרה, והיא פיתוח של קשתות מוקדמות יותר. כיום עשויה הקשת מעץ גמיש, בקשתות מקצועיות - מעץ הפרנמבוקו, עליו רצועה של שיער זנב סוס. קשתות מתקופות אחרות ותרבויות אחרות בנויות ממגוון רחב של חומרים אחרים.
בשביל להגביר את החיכוך בין המיתר לקשת, מורחים על הקשת שרף (קולופוניום), מופק משרף של עצי מחט. השרף הדָביק מחספס את הקשת ומסייע בהרעדת המיתר.
לכינור, ולצ'לו יש קשת מעט שונה: הקשת של הכינור יותר דקה וארוכה, ואילו הקשת של הצ'לו יותר רחבה מזאת של הכינור, אך עדיין שתיהן דומות מאוד.
בקצה הימני של הקשת יש חלק הנקרא פְרוֹש (בגרמנית: צפרדע, בגלל צורתו), והוא תורם למשקלה של הקשת. הפרוש משמש גם לאחיזת הקשת בידו הימנית של הנגן.
בקצה הימני של הקשת מצוי בורג שבעזרתו ניתן למתוח ולהרפות את שערות הקשת. באמצעות וויסות מתיחות השערות אפשר לשפר את צלילו של הכלי, המשתנה עם תנאי הסביבה.
תפקידה של הקשת להרעיד את המיתר באופן מחזורי (מאות "פריטות" קטנות בשנייה) ובכך להפיק צליל. באמצעות הקשת ניתן לשלוט בעוצמת הצליל, משכו, צבעו ועוד פרמטרים רבים נוספים. צלילים מודגשים מנוגנים בדרך כלל בקשת "יורדת" (כלומר, מן הפרוש עד החוד) וצלילים לא מודגשים בקשת "עולה" (מתחילה בחוד).
אפשר לנגן עם הקשת גם על כלי הקשה כגון ויברפון וגם על מסור מיוחד הנקרא מסור מוזיקלי.
תרשים של הקשת
רובין סטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1962 (בת 62) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Robin Stone
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  מוזיקת האוס 
 חברת תקליטים:  ביג ביט רקורדס, אטלנטיק רקורדס 
 אתר רשמי
 
רובין סטון (באנגלית: Robin Stone; נולדה ב-27 באפריל 1962) היא זמרת-יוצרת אמריקאית השרה בסגנון מוזיקת ההאוס, וזכתה להצלחה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

סטון נולדה ברובע קווינס בניו יורק. היא נודעה בשם הבמה .Robin S. בשנת 1993 הוחתמה בלייבל מוזיקת הדאנס והמוזיקה האלקטרונית Big Beat Records. סינגל הבכורה שלה Show Me Love ואלבום הבכורה שנקרא אף הוא בשם זה בשנה זו זכו להצלחה רבה. הסינגל דורג במקום הראשון במצעד Hot Dance Music/Club Play ובמצעד מכירות סינגלי הדאנס. כן דורג במקום השביעי במצעד Hot R&B/Hip-Hop Songs והגיע למקום החמישי במצעד בילבורד הוט 100. בעקבות הצלחתה הופיעה בטקס  פרסי המוזיקה האמריקאית כמבצעת. הסינגלים שיצאו בהמשך Luv 4 Luv ו-What I Do Best הצליחו אף הם. מאלבום הבכורה של סטון נמכרו 303,000 עותקים בארצות הברית, נכון לשנת 2004.
באלבומה השני עבדה עם המפיקים אריק "אי סמוב" מילר וטוד טרי. האלבום יצא לאור בשנת 1997 בחברת "אטלנטיק רקורדס". האלבום From Now On כלל התרחבות של סגנונה המוזיקלי לעבר מוזיקת גוספל ובלדות רית'ם אנד בלוז בנוסף לסגנון ההי אנרג'י. הסינגל הראשון מתוך אלבום זה It Must Be Love היה ללהיט ועמד שבועיים בראש מצעד Hot Dance Club Play. במצעד "בילבורד הוט 100" דורג השיר במקום ה-91. הסינגל הבא Midnight דורג במקום הראשון במצעד Hot Dance Club Play. Robin .S ביצעה את הלהיט בתוכניתה של ריקי לייק. מן האלבום נמכרו כמאה אלף עותקים בארצות הברית.
בשנת 2009 הוציאה שיר חדש, את הסינגל At My Best עם קורי גיבונס.
הערות שוליים

↑  Robin S., באתר Allmusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13971540f (data)  GND: 134815866  ISNI: 0000 0000 5515 5342  LCCN: n2003077937  MusicBrainz: 37a0943e-9638-48fe-9a56-7192d7efbbed  NKC: xx0140623  VIAF: 5125489   WorldCat (עם VIAF): 5125489
רובין יאלטה

| --- | --- |
 שם מלא:  מועדון הכדורגל רובין יאלטה Рубiн Ялта ФК Рубин Ялта
 תאריך ייסוד:  2009
 אצטדיון:  אוונגרד, יאלטה   (תכולה: 4,000)
 בעלים:  רפובליקת קרים עיריית יאלטה
 ליגה:  רוסיה ליגה 2
 http://fcrubin-yalta.ru
 
מועדון הכדורגל רובין יאלטה (ברוסית: Футбольный клуб «Рубин» Ялта) הוא מועדון כדורגל מהעיר יאלטה שבחצי האי קרים שהוקם לראשונה בשנת 2009 והתמודד בליגות החובבניות באוקראינה, בייחוד באליפויות העיר. לאחר סיפוח קרים לרוסיה הקבוצה הייתה ממייסדות ליגת העל בכדורגל של קרים, טורניר עצמאי בחסות אופ"א. החל מעונת 2023/2024 מתמודד בליגה המקצוענית ברוסיה, ליגה 2.
היסטוריה

המועדון נוסד בחסות איש עסקים מקומי בשם פאבל קאנדול. המועדון התמודד כמועדון חובבני בליגות העירוניות בעיר יאלטה.
לאחר הקמת ליגת העל בכדורגל של קרים, התמודד על אליפות חצי האי קרים. המועדון השיג זכייה באליפות בפתוחה של חצי האי, שהייתה טורניר חובבני.
בעונת 2021/2022 ובעונת 2022 העפילה פעמיים לגמר גביע קרים בכדורגל וסיימה כסגנית אלופת חצי האי קרים.
בעונת 2023, הותר לקבוצה להשתתף בטורנירי הכדורגל שבחסות התאחדות הכדורגל הרוסית וקיבלה לראשונה מעמד של קבוצה מקצוענית. הקבוצה החלה להתמודד באותה עונה בליגה 2, הטורניר השלישי בחשיבותו ברוסיה.
תארים

סגנות: 2022
סגנות: 2021/22, 2022
זכייה: 2020/21
סגל הקבוצה בעונת 2016.
קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מטה הארגון:  לונדון 
 מייסדים:  צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת 
 עובדים:  1,174 (נכון ל־2021), 1,205 (נכון ל־2018), 1,107 (נכון ל־2019), 1,139 (נכון ל־2020), 1,186 (נכון ל־2017) 
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־48 שנים) 
 www.princes-trust.org.uk
 
קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס (באנגלית: The Prince's Trust) היא ארגון צדקה שנוסד בבריטניה בשנת 1976 על ידי צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, כדי לעזור לצעירים בסיכון לשקם את חייהם. הארגון תומך בצעירים מגיל 11 הנמצאים במצוקה במערכת בחינוך, ובמובטלים עד גיל 30. רובם נזקקים לטיפול נפשי, וחלקם חסרי בית או נקלעו לקשיים עם החוק.
בשנת 1999 צורפו כ-20 ארגוני צדקה נוספים לקרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס, והקרן קיבלה צ'רטר מלכותי מהמלכה אליזבת השנייה בטקס בארמון בקינגהאם. מרכז הקרן בלונדון אך היא פועלת בכל רחבי הממלכה המאוחדת.
הקרן מספקת מגוון תוכניות לתמיכה נפשית וכלכלית על מנת להגביר את המוטיבציה והביטחון העצמי של הצעירים. כ-60,000 צעירים נתמכים על ידי הקרן בכל שנה, ושלושה רבעים מהם מצליחים להיקלט במסגרות תעסוקה, חינוך, התנדבות או הכשרה מקצועית. עד היום נעזרו בשירותי הקרן כמיליון צעירים בריטיים, מתוכם כ-400,000 קיבלו סיוע עסקי. גובה התמיכה של הקרן משנת 2006 עד 2016 מוערך ב-1.4 מיליארד ליש"ט.
הקרן היא אחד מארגוני הצדקה הרבים של הנסיך צ'ארלס, המאוגדים בשם The Prince's Charities (אנ').
אירועי ההתרמה של קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס מארחים אמנים ידועים מרחבי העולם.
קבוצות יעד

קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס מסייעת לצעירים מארבע קבוצות יעד: מובטלים מזה זמן רב, אנשים שנקלעו לקשיים עם רשויות החוק, תלמידים המצויים במצוקה, ואנשים בטיפול רשויות הרווחה. צעירים אלה מוגדרים על ידי הקרן כ"טעוני טיפוח".
מבנה ארגוני

צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, הקים את הקרן ומשמש כנשיא הקרן, תפקיד סמלי בלבד. הקרן עצמה מנוהלת על ידי מועצת מנהלים האחראית על קביעת המדיניות. מנכ"לית הקרן משנת 2004 היא מרטינה מילברן (אנ'), שהייתה לפני כן מנכ"לית ארגון צדקה של ה-BBC בשם "Children in Need" (אנ').
פעילי הקרן

הפעילים בקרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס מכונים "שגרירים":
שגרירים צעירים - צעירים המתנדבים בקרן בתפקידים שונים שמטרתם לסייע לצעירים אחרים הנמצאים במצוקה.
שגרירי עבודה - אלה שגרירים צעירים שקודמו לתפקיד עם אחריות רבה יותר. מטרתם לעורר השראה ומוטיבציה ולסייע לצעירים במצוקה הנרשמים לתוכניות הסיוע של הקרן.
שגרירי פרסום - ידוענים המשתתפים בפעילויות הקרן ומפרסמים אותן. בין אלה נכללו בעבר פיל קולינס, בריאן אדמס, גארי לינקר, ג'רמי איירונס, ג'וס סטון, קווין ספייסי, טום הארדי, ריטה אורה, ג'רי האליוול, בנדיקט קמברבאץ', אידריס אלבה, ג'מה ארטרטון, טום פלטצ'ר ולהקת מיוז.
מימון

בשנת 2010 הכנסות הקרן היו 38.2 מיליון ליש"ט. חלק מסכום זה התקבל כתשלום עבור קורסים של הקרן, חלקו הועבר על ידי משרדי ממשלה ושלטון מקומי, וחלקו מתרומות. האיחוד האירופי נהג להעביר כ-4 מיליון ליש"ט לקרן מדי שנה.
30 מיליון ליש"ט הושקעו ישירות בתוכניות הסיוע של הקרן, מתוכן 1.2 מיליון ליש"ט למלגות לצעירים ולמוסדות סיוע. שאר הכסף משמש לעלויות תפעול וניהול.
גובה התמיכה של הקרן משנת 2006 עד 2016 מוערך ב-1.4 מיליארד ליש"ט.
פעילויות צדקה

קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס מפעילה שבעה מסלולי פעילות עיקריים:
תוכנית Enterprise המסייעת לצעירים לפתוח עסק עצמאי.
תוכנית Team - קורס התפתחות אישית בן 12 שבועות המיועד בייחוד לצעירים שאינם לומדים ואינם עובדים, בו נלמדים כישורי עבודה, כישורים מעשיים והשתתפות בפרויקטים קהילתיים.
קורסים קצרים המציעים הכשרה וניסיון בתחום ספציפי כדי לעזור לצעירים להתקבל לעבודה.
קורסים למתחילים - קורסים אלה נמשכים שבוע ומטרתם הגברת הביטחון העצמי והכישורים המקצועיים.
תוכניות Fairbridge - שילוב של פעילויות קבוצתיות לצעירים עם תמיכה אישית.
מלגות פיתוח - מענקים כספיים צנועים הניתנים לצעירים כדי לעודד אותם לקבל הכשרה, השכלה או עבודה.
מועדוני הישג - קבוצות תמיכה בבתי ספר או במרכזים קהילתיים.
תוכנית פסיפס - מיועדת לתלמידי בתי ספר יסודיים ותיכוניים. מקשרת בין צעירים במצוקה לשגרירים צעירים על מנת לשפר את ביטחונם העצמי.
קנדים

ערך זה עוסק בקבוצת אנשים המזוהים עם מדינת קנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שפות
 אנגלית וצרפתית
 דת
 נצרות (בעיקר פרוטסטנטיות וקתוליות), קיימים גם דתות אחרות כאסלאם ויהדות כמו גם חסרי דת
 קבוצות אתניות קשורות
 אירופאים 72.9% אסייתים 17.7% עמים ילידים 4.9% אפרו-קנדים 3.1% לטינים 1.3% אוסטרלים 0.2%
קנדים (באנגלית: Canadians) הם קבוצת אנשים המזוהים עם מדינת קנדה, מרביתם אזרחיה ותושביה.
הקנדים הם אוכלוסייה מגוונת מאוד במוצאה וברקע התרבותי, האתני והדתי שלה, בעיקר בעקבות מדיניות ההגירה לקנדה. רובם של הקנדים הם דו-לשוניים דוברי אנגלית וצרפתית ואוכלוסיית המדינה מונה כ־40 מיליון תושבים.
אוכלוסייה

נכון לשנת 2010, הקנדים מהווים 0.5% מכלל אוכלוסיית העולם. אוכלוסיית המדינה מונה כ-38 מיליון תושבים ורובם הם צאצאי מהגרים. כ-41% מהקנדים הם מהגרים מדור ראשון או שני וכ-20% מתושבי קנדה במאה ה-21 הם לא ילידי המדינה. סטטיסטיקאים צופים שעד 2031, כמעט מחצית מהקנדים מעל גיל 15 יהיו יליד חוץ או ילדים להורה יליד חוץ.
עמים ילידים, על פי מפקד האוכלוסין הקנדי של 2016, מנו 1,673,780 או 4.9% מכלל 35,151,728 אוכלוסיית המדינה.
אוכלוסייה > ההגירה

מדינת קנדה הוקמה בעיקר על ידי מהגרים מבריטניה ומצרפת. החל מסוף המאה ה-19 החלו להגיע אליה מהגרים ממדינות אירופיות נוספות, בעיקר ממזרחה ומדרומה של היבשת. רבים מהם סייעו ביישוב הפרובינציות המערביות. לקנדה הגיעו גם מהגרים רבים מסין, והממשלה נקטה צעדים להגבלת מספרם.
בשנות ה-30, עקב המשבר הכלכלי, פסקה ההגירה כמעט לחלוטין ולאחר סיום מלחמת העולם השנייה התחדשה ההגירה מאירופה במלוא עוזה.
החל מסוף שנות ה-60 הנהיגה קנדה מדיניות הגירה המבוססת על גיל, רקע השכלתי ומקצועי והפתוחה למהגרים מכל רחבי העולם. בעקבות השינוי הגיעו לקנדה מהגרים רבים ממדינות נוספות מחוץ לאירופה, ובעיקר ממדינות אסיה. בשנת 1971 התקבל חוק הרב-תרבותיות בקנדה שהקל על הסתגלותן של קבוצות מהגרים חדשות למדינה.
על פי סקר האוכלוסייה שנערך בשנת 2001 היו בקנדה קרוב ל-5.5 מיליון אזרחים שנולדו מחוץ למדינה, והיוו קרוב לחמישית מהאוכלוסייה. ארצות הלידה העיקריות של הקנדים המתאזרחים היו בריטניה, סין, איטליה, הודו וארצות הברית.
אוכלוסייה > קנדים צרפתים

קנדים צרפתים הם המיעוט האתני הגדול בקנדה. מוצאם מהמתיישבים הצרפתים שהגיעו לקנדה במאה ה-17 וה-18. בניגוד למתיישבים הבריטים, היו הקנדים הצרפתיים קתולים בדתם. עם זאת, גישתם הייתה פחות שמרנית מגישת המתיישבים הבריטים. למשל, הם לא דגלו בעבדות, ונשים בקוויבק יכלו לכהן בתפקידים בכירים בכנסייה.
במחצית המאה ה-18, התרחבה אוכלוסיית המתיישבים הקנדים הצרפתים והם התפזרו לקולוניות נוספות ברחבי צפון אמריקה.
כיום, רוב הקנדים הצרפתים אשר חיים ברחבי צפון אמריקה מתגוררים בקוויבק, ומכנים את עצמם קֶבֶּקוּאָה ("Québécois", שפירושו קוויבקים). בשנים 1840–1930 היגרו כ-900,000 קנדים צרפתים לארצות הברית, בעיקר לאזור ניו אינגלנד ואקדיה. יש המפרידים את תושבי אקדיה מההגדרה האתנית של "קנדים צרפתים", מסיבות היסטוריות שונות.
קנדים צרפתים, (כולל אלה שאינם דוברי צרפתית) הם כיום הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בקנדה, מלבד קבוצת הקנדים האנגלים. לעיתים מזהים פשוט כ"צרפתים", כ"קוויבקים" או כ"אקדים". המספר הכולל של הקנדים הצרפתים הוא כ-11.9 מיליון אנשים שהוא 33.78% מהאוכלוסייה הקנדית (נכון ל-2011).
לא כל דוברי הצרפתית בקנדה הם ממוצא קנדי צרפתי. בין דוברי הצרפתית בקנדה ניתן למצוא קבוצות מהגרים גדולות ממקומות כמו האיטי, קמרון, אלג'יריה, תוניס ועוד. כמו כן, ישנם גם קנדים שהם קנדים-צרפתיים במקורם, אך דוברי אנגלית.
אוכלוסייה > יהודים קנדיים

יהדות קנדה הייתה מבין הקהילות היהודיות הראשונות בהן קיבלו היהודים שוויון זכויות. הקהילה היהודית בקנדה מונה קרוב ל-375 אלף איש (נכון ל-2010). הקהילה היהודית בקנדה מגוונת מבחינת אופייה. יש בה אורתודוקסים, קונסרבטיבים, רפורמים וחילונים. היא מקיימת מגוון של מוסדות קהילתיים ביניהם בתי-ספר יומיים, בתי ספר של יום ראשון, ספריות ומוסדות תרבות ואמנות. בין השנים 1990 ל-2000 גדלה יהדות קנדה ב-15%, ברובה מהגירה מחבר המדינות ומישראל. הקהילה היהודית בטורונטו היא הגדולה בקנדה וכוללת כ-200,000 יהודים לעומת מונטריאול שבה כ-100,000 יהודים. רוב היהודים בטורונטו מתגוררים בחלקה הצפוני של העיר. הארגון המייצג של בני הקהילה היהודית בטורונטו הוא "פדרציית הקהילות היהודיות בטורונטו", אשר בין היתר, מארגן מדי שנה מצעד תמיכה במדינת ישראל, אשר בו משתתפים תדיר בכירים בממשלה הקנדית.
כמו כן, בקנדה חיים קרוב למאה אלף ישראלים, מרביתם בעיר טורונטו וסביבותיה. ההגירה לקנדה של ישראלים התגברה החל משנות ה-70, בעקבות שינוי חוקי ההגירה הקנדים, שאפשר למשפחות צעירות ומשכילות לקבל ויזת הגירה למדינה בקלות יחסית. נכון לשנת 2013 מוערך, כי בכל שנה מהגרים לקנדה כ-2,500 ישראלים.
הפזורה הקנדית

על פי דו"ח של קרן אסיה פסיפיק של קנדה (אנ'), בשנת 2010 שהיו בחו"ל כ-2.8 מיליון אזרחים קנדיים, אשר היוו מהווים-8% מכלל האוכלוסייה הקנדית. מבין המדינות בעלות אוכלוסייה קנדית משמעותית, בארצות הברית, הונג קונג, בריטניה, טייוואן, סין, לבנון, איחוד האמירויות הערביות ואוסטרליה קיימת הפזורה הקנדית הגדולה ביותר. הקנדים בארצות הברית מהווים את קהילת המהגרים היחידה הגדולה ביותר עם למעלה ממיליון בשנת 2009, ומהווים 35.8% מכלל הקנדים בחו"ל. כמו כן, החוק הקנדי איננו מגביל אזרחות כפולה ורוב המהגרים שומרים על אזרחותם גם לאחר שהתיישבו במדינות אחרות.
תרבות

התרבות הקנדית מאופיינת בתפיסה רב-תרבותית ודו-לשונית. יש בה פתיחות רבה לקיומן של תרבויות שונות המתקיימות זו בצד זו תוך קיום מכנה משותף הנוגע למסגרת המדינית המאחדת ביניהם. האנגלית והצרפתית הן השפות הרשמיות במדינה הזוכות למעמד שווה. קוויבק נשארה מרכז של תרבות צרפתית, מוגנת על ידי חקיקה. לדוגמה, קוויבק משתמשת במשפט הקונטיננטלי במקום המשפט המקובל שבו משתמשות שאר הפרובינציות, שמקורו במשפט האנגלי.
ההשפעה הגדולה של התרבות האמריקאית על קנדה בעשורים האחרונים גרמה לחששות מ"כיבוש תרבותי". בעקבותיה נחקקו חוקים המגנים על התרבות המקומית. הגבול המפריד בין קנדה ובין ארצות הברית הוא הגבול הארוך ביותר בעולם בין שתי מדינות. מיליוני תיירים עוברים מדי שנה את הגבול. בין שתי המדינות מתקיימים קשרים כלכליים הדוקים. הן חתומות יחד עם מקסיקו על הסכם נאפט"ה לשיתוף פעולה כלכלי באזור צפון אמריקה.
עם זאת על אף הקרבה הגאוגרפית ושיתוף הפעולה מתקיימים כמה הבדלים ברורים בין קנדה לבין ארצות הברית: