stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע אריאל
לקריאה נוספת

Bond, Brian. Britain, France and Belgium 1939–1940 (2nd ed.). London: Brassey's Publishing. ISBN 0-08-037700-9.
Cooper, M. (1978). The German Army 1933–1945, its Political and Military Failure. Briarcliff Manor, NY: Stein and Day. ISBN 0-8128-2468-7.
Corum, James (1997). The Luftwaffe: Creating the Operational Air War, 1918–1940. Lawrence: University Press of Kansas. ISBN 978-0-7006-0836-2.
Frieser, K-H. (2005). The Blitzkrieg Legend. Annapolis, MD: Naval Institute Press. ISBN 1-59114-294-6.
Guderian, Heinz. Panzer Leader (2001 ed.). New York: Da Capo Press. ISBN 978-0306811012.
Harman, Nicholas (1980). Dunkirk; The Necessary Myth. London: Hodder and Stoughton. ISBN 0-340-24299-X.
Hastings, Max (2009). Finest Years: Churchill as Warlord 1940–45. Harper Press. ISBN 978-0-00-726368-4.
Marix Evans, Martin (2000). The Fall of France: Act with Daring. Oxford: Osprey. ISBN 1-85532-969-7.
אנשי סגל ה-RAF מפונים מברסט
טביעת ה'לנקסטריה' מול חופי סן-נאזר, 17 ביוני 1940.
פרישה לגמלאות

.
פרישה לגִמְלָאוֹת היא סיום העבודה בעיקר עקב גיל (בין אם הגעה לגיל פרישה, או גיל אחר) או מסיבות אחרות (כגון בריאות). בעקבות הפרישה לגמלאות מקבל האדם, במקרים רבים, פנסיה (גִּמְלָה תקופתית) מקרן פנסיה או מן המעביד (ואז הפרישה נקראת גם פרישה לפנסיה), או כספים שצבר בתקופת עבודתו (כגון כספי קופת גמל, פיצויים) המשמשים לפרנסתו לאחר הפרישה. כן נהנים הפורשים לגמלאות, בדרך כלל, מקצבות הביטוח הלאומי (קצבת זקנה, קצבת נכות).
פרישה לגמלאות היא צעד פורמלי לעובד השכיר, המסיים את יחסי עובד-מעביד ומזכה את העובד בפיצויי פיטורים. פרישה לגמלאות מתקיימת גם אצל עובד עצמאי, על פי החלטתו.
הכנה לפרישה

פרישה לגמלאות היא שינוי מהותי בחיי האדם העובד, ממצב שבו יום-יום עליו להתייצב לעבודתו, למצב שבו לא מוטלת עליו חובה כזו, וכל זמנו בידו. שינוי מהותי כזה מצריך היערכות נאותה. מקומות עבודה גדולים מארגנים לעובדיהם המתקרבים לגיל פרישה פעילות של הכנה לפרישה, המסייעת למעבר קל של השינוי.
בישראל

בישראל נקבע גיל הפרישה בחוק גיל פרישה. גיל פרישת חובה הוא 67 שנה, ובגיל זה רשאי המעביד להורות לעובד לפרוש לגמלאות. נשים רשאיות לפרוש כבר בגיל 63, תוך זכאות לכל הזכויות הניתנות בגיל פרישה. שינוי גיל הפרישה לנשים עבר כתיקון לחוק גיל פרישה, תשס"ד-2004 החל מ - 1.2020, בתאריך 1.5.2022. גיל הפרישה לנשים ימשיך לעלות עד גיל 65 עבור ילידות 1970. . נשים וגברים זכאים לפרוש החל מגיל 60 בפרישה מוקדמת, שבה ניתנות רק חלק מהזכויות הניתנות בגיל פרישה. בחלק ממקומות העבודה קיימים הסכמים הקובעים גיל פרישה אחר, מאוחר מזה הקבוע בחוק או מוקדם ממנו.
כאשר עובד היה מבוטח בקרן פנסיה, עם פרישתו לגמלאות הוא מתחיל לקבל פנסיה מקרן הפנסיה לכל ימי חייו. החל משנת 2008 מסלול קצבה הוא מסלול חיסכון לפנסיה. מסלול זה הוא היחיד המזכה בהקלות מס הן לעובד והן למעסיק.  קודם לכן התאפשר גם ביטוח פנסיוני במסלול הוני, שבו ניתן  לחוסך אפשרות למשוך ללא מס את הכסף הפנסיוני שצבר.
תשלומי פנסיה המשולמים למי שהגיע לגיל פרישה פטורים מדמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות ונהנים מפטור ממס הכנסה עד תקרה של 4,903 ש"ח לחודש (בשנת 2024). תקרת הפטור נמוכה יותר כאשר העובד קיבל פטור ממס על כספי פיצויים/מענקים בעבר והיוון כספי פנסיה. קבלת הפטור ממס הכנסה על הפנסיה, לאחר גיל הפרישה, נקראת "קיבוע זכויות" ומחייבת הגשת בקשה לפקיד שומה .
לקריאה נוספת

ליאת קוליק, לבלוב בעת שלכת - הפרישה מעבודה בעידן של שינויים, הוצאת רסלינג, 2022.
הערות שוליים

↑  חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6), התשע"ז-2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534077705171  BnF: cb133187214 (data)  GND: 4050918-7  HDS: 027287  LCCN: sh85113347  LNB: 000066947  NARA: 10641505  NDL: 00572572  NKC: ph225454
יקותיאל אדם

| --- | --- |

אדם כקצין בצה"ל, 1974
 לידה:  3 בנובמבר 1927 ח' בחשוון ה'תרפ"ח תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 נהרג:  10 ביוני 1982 (בגיל 54) י"ט בסיוון ה'תשמ"ב לבנון לבנון כפר דוחא, לבנון 
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  קותי
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 צאצאים:  אודי אדם
 מספר צאצאים:  2
 השתייכות:   ההגנה  המוסד  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1942–1982 (כ־40 שנה)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת סיור  מפקד גדוד 12 (ברק)  מפקד חטיבת הנגב  מפקד חטיבת גולני  ראש מטה פיקוד הצפון  ראש אגף צומת  סגן מפקד פיקוד הצפון  מפקד אוגדה 143  מפקד אוגדה 252  מפקד פיקוד הדרום  ראש אג"ם וסגן הרמטכ"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים מבצע יונתן (מבצע אנטבה)  מבצע אופרה   מבצע שלום הגליל
 עיטורים
 אות מלחמת הקוממיות  עיטורי צה"ל 
 הנצחה
 מתקן אדם  אדם (שם לא רשמי)  רחובות על שמו בחדרה, ירושלים, ובגן-יבנה, ובערים נוספות  פארק ציבורי על שמו ברמת ישי
 
יקוּתיאל (קוּתי) אדם (3 בנובמבר 1927, ח' בחשוון ה'תרפ"ח – 10 ביוני 1982, י"ט בסיוון ה'תשמ"ב) היה אלוף בצה"ל, ממתכנני מבצע יונתן, סגן הרמטכ"ל וראש אג"ם. נהרג במבצע שלום הגליל.
ביוגרפיה

אדם נולד בשכונת הקווקזים שבתל אביב, ליהודה ואלישבע. במקור, שמה של משפחתו היה "אדמוב", אם כי כשעלו לארץ ישראל, שונה שם משפחתם ל"אדמוביץ", ובהמשך שונה לאדם. משפחתו הייתה ממוצא יהודי ההרים מהקווקז, מהעיר דרבנט ברפובליקה הסובייטית של דגסטן שבברית המועצות. סבו, יקותיאל רבאייב, נהרג בהגנה על פתח תקווה, כשומר המושבה ב-1917. כנער בן 15, היה פעיל בארגון ההגנה, ועבר במסגרתו הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים וקורס סיירים.
במלחמת העצמאות לחם כמפקד מחלקה, בין היתר במבצע חמץ. בהמשך סופח לפלוגה המיוחדת של ההגנה, ה-PM, במחוז תל אביב ולקח חלק בחדירות וסיורים בעורף קווי האויב. כמו כן השתלם בקורס של חיל המודיעין.
לאחר הקמת המדינה הצטרף לצה"ל, לחטיבת גבעתי. במבצע קדש באוקטובר 1956 היה מפקדה של יחידת סיור בחזית חצי-האי סיני ולאחר מכן התמנה למפקד גדוד 12 (ברק) בגולני, ובהמשך לקצין האג"ם של פיקוד הדרום. לאחר תפקידו זה למד אדם בבית הספר למלחמה בצרפת וכשחזר ב-1966 התמנה למפקד חטיבת הנגב בפיקוד הדרום. במלחמת ששת הימים לחמה החטיבה במסגרת אוגדה 38 בפיקודו של אלוף אריאל שרון, והשתתפה בקרב אום-כתף בחזית המצרית. בשנת 1968 נתמנה למפקד חטיבת גולני.
כמפקד החטיבה, יזם אדם תוכנית להשבחת הפיקוד הזוטר בחטיבת גולני באמצעות עידוד בוגרי הפנימיה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה להתגייס לחטיבה. אדם יזם ופיקד על פעולות מבצעיות רבות של יחידות החטיבה בגבול הצפון, ושל סיירת גולני בפרט, בסוריה, בלבנון ובירדן, ובכלל זה הפשיטה על מוצב החרוט.
בשנת 1970 מונה לראש מטה פיקוד הצפון והועלה לדרגת תא"ל. בתפקיד זה היה אחראי בין היתר להקמת הביצורים ברמת הגולן ובחרמון. לאחר שנתיים בתפקיד הושאל למוסד ושימש כראש אגף צומת. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב ומונה לסגנו של מפקד פיקוד הצפון, האלוף יצחק חופי, והיה שותף לבלימת מתקפת הצבא הסורי במלחמה זו על רמת הגולן. בימים 21–22 באוקטובר 1973 פיקד על "מבצע קינוח", הקרב לכיבוש הר חרמון בסיום המלחמה. בתום המלחמה, הועלה אדם לדרגת אלוף, והחליף בפברואר 1974 את אריאל שרון כמפקד אוגדה 143, ולאחר מכן אדם המשיך גם כמפקד אוגדה 252, במסגרת זו היה מפקד הכוחות בחצי-האי סיני. לאחר מספר חודשים, ביולי 1974 מונה למפקד פיקוד הדרום, תפקיד שמילא עד מרץ 1976, עת התמנה לתפקיד ראש אג"ם. במסגרת תפקיד זה היה האיש המרכזי שקידם את אפשרות הפעולה של מבצע יונתן ופיקד על החפ"ק האווירי שלו, כפי שתיאר האלוף שלמה גזית, ראש אמ"ן בתקופת המבצע: "יקותיאל אדם היה הדוחף העיקרי שדרש לא לוותר, ולהמשיך בתכנונים, ולעשות הכל כדי לנסות לבצע את המבצע". אחר-כך יצא להשתלמות בארצות הברית וכשחזר התמנה לתפקיד סגן הרמטכ"ל וראש אג"ם, והיה אחראי בין היתר על תכנון הפצצת הכור הגרעיני בעיראק.
ב-1982 יועד לתפקיד ראש המוסד. ביום החמישי למבצע שלום הגליל יצא אדם לסיור יחד עם אל"ם חיים סלע. הם סיירו במוצב הבופור ומשם המשיכו לבניין בכפר דוחא, בסמוך לכפר הערבי-נוצרי דאמור. בעת שהייתם בבניין החלה הפגזת מחבלים והם ירדו למרתף, שם הסתתרו מחבלים נוספים שפתחו עליהם באש והרגו את שני הקצינים הבכירים. כוח מיחידת שלדג בפיקוד גיורא ענבר וטל ורדי ובסיוע לוחמי גולני, הרג את המחבלים וחילץ את גופות השניים.
אדם היה הקצין בעל התפקיד הבכיר ביותר בצה"ל שנפל בקרב (עוד שני אלופים נהרגו במלחמות, דוד מרכוס מירי דו-צדדי במלחמת העצמאות, ואלברט מנדלר מפקד עוצבת סיני במלחמת יום הכיפורים).
אדם נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
חיים אישיים

היהה נשוי ל ולהם שני ילדים: אורנה, ואודי - מפקד פיקוד הצפון.
בן דודו הוא אלוף-משנה וניצב משנה שמואל אדם, אביו של רס"ן יניב אדם שימש סגן מפקד יחידת שלדג וסמג"ד של גדוד הצנחנים 202, וסבם של הזמרים עומר אדם וגל אדם.
הנצחה

על שמו של יקותיאל אדם קרויים דרך "האלוף יקותיאל" בשכונת פסגת זאב בירושלים. רחובות נקראו על שמו בערים נוספות, בהן חדרה, פתח תקווה, חולון, אשקלון, עכו ואור יהודה. עוד נקראו על שמו מתקן אדם, פארק ציבורי ברמת ישי, והיישוב גבע בנימין, ששמו הלא-רשמי הוא "אדם" באור עקיבא נקרא על שמו בית הכנסת הקווקזי "יקותיאל אדם".
לקריאה נוספת

דני אשר (עורך), הסורים על הגדרות: פיקוד הצפון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת 'מערכות', 2008
אביגדור שחן, מבצע כדור הרעם הוא מבצע אנטבה, הוצאת "מסדה", 1993
אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013
משה גבעתי, המערכה בחרמון - הקרבות ברכסי החרמון במלחמת יום הכיפורים ולאחריה, הוצאת מערכות ומודן, תשע"ה-2015
יניב מגל, קותי: סיפורו של סגן הרמטכ"ל אלוף יקותיאל אדם, הוצאת מטר, 2023
הערות שוליים

1 2  קורות החיים של יקותיאל אדם, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  גל פרל, "רק קדימה בא בחשבון", הבלוג על הכוונת, ‏ 15 בספטמבר 2023.
↑  אביחי בקר, אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון, הוצאת משרד הביטחון, 2003, עמוד 27
↑  אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמודים 63–64
↑  גל פרל, "התנסות קשה בתחום המנהיגות, בכושר העמידה וביכולת הספיגה", הבלוג על הכוונת, ‏ 15 באוקטובר 2015.
↑  אביחי בקר, אגדת דרורי, ידיעות אחרונות, ‏ 18.03.2005, עמוד 25, כפי שהועלה באתר פרש
↑  דני אשר (עורך), הסורים על הגדרות: פיקוד הצפון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת 'מערכות', 2008, עמוד 263
↑  אביגדור שחן, מבצע כדור הרעם הוא מבצע אנטבה, הוצאת "מסדה", 1993, עמוד 106
↑  עדו נתניהו,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'הקרב האחרון של יוני, ידיעות אחרונות, 1991, עמ' 40
↑  ראובן וייס, "דו"ח סבא" ידיעות אחרונות, ‏ 25.04.2012, "טלי, אבא של תומר, השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן', מספר אלוף ורדי. בתור בעל הדרגה הבכירה משמעותית בחבורה, הוא זה שמנווט את השיחה. 'הוא היה סגן מפקד סיירת צנחנים, ממייסדי שלדג וסגן מפקד שלדג במיל'. הוא והצוות שלו חיסלו את המחבלים שהרגו את אלוף יקותיאל אדם במלחמת לבנון הראשונה'."
↑  עמיר רפפורט וגיא לשם, הקלף הסודי של חיל האוויר, ידיעות אחרונות, ‏ 24 באפריל 1999
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'גיל טבת,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'"קותי": סיפורו של האלוף שנפל בלבנון רלוונטי לימינו בזכות משפט אחד שלו, באתר הארץ, 23 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414844705171  VIAF: 6348156223664105400002   WorldCat (עם VIAF): 6348156223664105400002
קליפורד (סדרת טלוויזיה, 2019)

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת הנפשה לילדים
 מדבבים בעברית:  ערן מור, עדי ביטי, יובל קלו, יובל אופיר, סער בדישי, אלונה אלכסנדר, לורן סביר, נוי הלפרין, מאיה מיטלפונקט, אורי זלצמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  38
 הפקה
 חברת הפקה:  Brown Bag Films, אולפני אמזון, תאגיד סקולסטיק, 9 Story Media Group, pbs kids 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  PBS Kids
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  6 בדצמבר 2019 – 12 בפברואר 2021
 תקופת שידור בישראל:  2020 – רץ
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קליפורד (באנגלית: Clifford the Big Red Dog, "קליפורד הכלב הגדול והאדום") היא סדרת הנפשה אמריקאית-קנדית לילדים. הסדרה היא אתחול לסדרה קליפורד. הסדרה שודרה לראשונה ב-6 בדצמבר 2019 בערוץ PBS Kids. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2020 בערוץ הופ!. הסדרה היא בת עונה אחת ו-38 פרקים באורך 22 דקות.
עלילה

העלילה מספרת על כלב אדום וגדול בשם קליפורד, היוצא בכל פרק עם חבריו להרפתקאות מרתקות.
דמויות ומדבבים

במאית הדיבוב של הסדרה היא אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב של הסדרה היא ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
קליפורד: ערן מור
אמילי: עדי ביטי
טאקר: יובל קלו
ביילי: יובל אופיר
מר הווארד: סער בדישי
גברת הווארד: אלונה אלכסנדר
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 39 | 39 | 6 בדצמבר 2019 | 12 בפברואר 2021 |
גליקל מהמלין

| --- | --- |
ברטה פפנהיים, מצאצאיה של גליקל, לבושה בבגדי תקופתה של גליקל. התמונה צוירה בגרמניה על ידי הצייר היהודי-גרמני לאופולד פיליחובסקי בשנת 1923–1924. מעל הספר כתוב: "זיכרון מרת גליקל האמיל".
ברטה פפנהיים, מצאצאיה של גליקל, לבושה בבגדי תקופתה של גליקל. התמונה צוירה בגרמניה על ידי הצייר היהודי-גרמני לאופולד פיליחובסקי בשנת 1923–1924. מעל הספר כתוב: "זיכרון מרת גליקל האמיל".
 לידה:  1646? המבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  19 בספטמבר 1724 (בגיל 78 בערך) מץ, צרפת 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  המלין 
 
גליקל בת ר' יהודה לייב, הידועה כגליקל האמיל (בלועזית Glickl או Glückel, בעברית מודרנית: גליקל מהמלין; ה'ת"ה, 1645 – ב' דראש השנה תפ"ה, 19 בספטמבר 1724) הייתה אשת עסקים וכותבת זיכרונות יהודייה אשכנזייה.
גליקל זכתה לפרסום רק שנים רבות לאחר מותה, בזכות זכרונותיה, שאותם חיברה ביידיש.
ספר זכרונותיה

את זכרונותיה חיברה ביידיש. החלק הראשון של הספר הוא למעשה צוואה רוחנית ודברי מוסר. גליקל יעדה את ספר הזכרונות לקריאה לצאצאיה:
ספר זכרונותיה > לשונו

חשיבות נוספת נודעת לשפה היידית שבה נכתבו הזכרונות, ואף יותר מכך לעובדה שהזכרונות נכתבו בידי אישה, תופעה נדירה בחיבורים יהודיים מאותה תקופה.
לשון כתיבתה של גליקל היא יידיש מערבית.
סול ליפצין מתאר את גליקל כ"בקיאה בחכמתה של אגדת התלמוד" וכ"מושפעת עמוקות מן התחינות", ספרות תפילות בשפה היידית אשר נועדו לנשים.
זיכרונותיה משובצים בביטויים עבריים רבים וגם בציטוטים מהמקרא והתלמוד.
היא מרבה להשתמש בראשי התיבות העבריים מו"מ, במובן של עסקים.
המונח "גוי" אינו מופיע כלל בלשון כתיבתה. במקום "גויים" היא משתמשת בביטויים "אינם נימולים", "אינם ב"י" (בר ישראלים) ו"אינם יהודים". כאשר היא מתייחסת לגויה של שבת שלה, היא מכנה אותה ביידיש: "מיין שבת פרויא".
היא עושה שימוש יחידאי ונדיר מאוד בתרבות היהודית בשמו של הורדוס לציון רשעות. היא משתמשת במילה העברית "רשעות" לציון שנאת יהודים, מובנה העיקרי ביידיש מערבית. כאשר היא מתייחסת למקום כלשהו שיש בו סכנה להתנכלות ליהודים, היא מכנה אותו ביידיש "מקום רע".
שימושה בפתגם הולנדי בזיכרונותיה מעיד על מגעה עם השפה ההולנדית (המדוברת בלבד) בעקבות נסיעותיה לאמסטרדם ומסחרה עם ההולנדים הרבים שישבו בהמבורג.
ספר זכרונותיה > גלגוליו

כתב־ידה של גליקל הועתק לפחות פעמיים על ידי בני משפחתה, והתגלגל אל החוקר דוד קאופמן – הראשון שחשף את הטקסט ברבים, בשנת 1896. כיום שמורה ההעתקה ששימשה את קאופמן, בהעתקת משה, בנה של גליקל, בספרייה העירונית והאוניברסיטאית של פרנקפורט. פרסומו של קאופמן היה בשפת המקור, כך שמהדורה זו הייתה נגישה כמעט אך ורק לחוקרים. בת המשפחה, ברטה פפנהיים, פרסמה בשנת 1910 תרגום לגרמנית על פי מהדורת קאופמן, "בלשון ובאותיות המובנות לכולם". המבוא לתרגום פותח בהצהרה שאין לפפנהיים כל יומרה מדעית לעבודתה והיא מדגישה שהספר נועד בעיקר לבני המשפחה, בהתאם למשאלתה של המחברת לספר לצאצאיה על תולדות המשפחה. ההיסטוריון אלפרד פיילכנפלד (Alfred Feilchenfeld) פרסם בשנת 1913 תרגום נוסף לגרמנית. עניינו של תרגום זה הוא בחומר ההיסטורי־עובדתי, והוא נוהג להשמיט את הפן האישי־סיפורי של גליקל (הוא אף השמיט כמעט לחלוטין את חלקו הראשון של החיבור, שעניינו מוסרי). תרגום זה יצא בשבע מהדורות ושימש בסיס לתרגום לאנגלית, לצרפתית ולאיטלקית.
מהדורת קאופמן ולשון המקור שימשו את א"ז רבינוביץ' לתרגום העברי שיצא בשנת 1929, וכן לתרגום אנגלי מאת בת-ציון אייברהמס, ל"תרגום" ולעיבוד ליידיש מודרנית, ולתרגום לשפות נוספות. מהדורה עברית מדעית התפרסמה על ידי חוה טורניאנסקי בשנת 2006.
מלבד תרגומים שלמים לספר, פורסמו גם מספר עיבודים מקוצרים, בעברית ובאנגלית, בהם המיועדים לתלמידים, ונכתבו שירים המבוססים על חייה ועל הכתוב בספר זכרונותיה. לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, כתב עורך הדין היהודי מקס באומן מחזה המתמקד בגליקל, שהוצג לראשונה, ביידיש, בלודז' שבפולין ב-1937, כשאת התפקיד הראשי משחקת אידה קמינסקה. בהתבסס המחזה שכתב באומן, נעשתה הצגת רחוב בשנת 1994, שעוברת באתרים השונים בהם מתרחשות הסצנות. מחזה נוסף, שמתבסס על סיפורה של גליקל, הועלה במסגרת פסטיבלים שונים ובברקליי, ובשנת 2000 בניו יורק.
ראו גם

מעמד האישה ביהדות
ספרות יידיש
פולינה ונגרוב
לקריאה נוספת

גליקל, זיכרונות 1691–1719 (ההדירה ותרגמה מיידיש: חוה טורניאנסקי), מרכז דינור, מרכז שז"ר, 2006, ISBN 9652272132.
חכמת נשים - דברי אמונה ומוסר מתוך ספר זכרונות גליקל מהמלין, בעריכת הרב שלמה אבינר, ספריית חוה, 2009.
אהרון גרנביץ, גליקל, רובינשטיין, 2010.
נחום-ברוך מינקאָוו, גליקל האַמעל, ניו יאָרק: מ' וואַקסער, 1952
Monika Richarz (ed.), Die Hamburger Kauffrau Glikl: Jüdische Existenz in der Frühen Neuzeit, Hamburg: Christians, 2001.
Iris Idelson-Shein, “‘What have I to do with Wild Animals?’: "Glikl Bas Leib and the Other Woman”, Eighteenth-Century Studies 44, no. 1 (2010): 57-77
ביאורים

↑  שם בתה הראשונה, 'ציפור', מופיע במקור הכתוב בשפת היידיש, בצורתו העברית. (ולא בצורה היידישאית 'פייגל').'"`UNIQ--ref-00000009-QINU`"' המתרגמת חוה טורניאנסקי כתבה: "לא נתקלתי בשם הפרטי 'ציפור' אלא בין בנות מקומה של גליקל עד סוף המאה השמונה עשרה (בעוד שהשם 'ציפורה' ותרגומו 'פייגל' נפוצו מאוד בפזורה האשכנזית כולה עד הדורות האחרונים)".'"`UNIQ--ref-0000000A-QINU`"'
יעף

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: לב השרון
גובה ממוצע: ‎56 מטר
תאריך ייסוד: 1968
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
מוצא המייסדים: יעף
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 284 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 284 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) יעף(למפת נתניה רגילה) יעף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יעף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יעף32°16′05″N 34°57′59″E﻿ / ﻿32.2679580072716°N 34.9663789484581°E﻿ / 32.2679580072716; 34.9663789484581  heמפת היישובים של מועצה אזורית לב השרון באדום - יעף בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

יעף (ראשי תיבות: יעבץ, עזריאל פורת) הוא יישוב כפרי קהילתי באזור השרון, ליד תל מונד וקדימה-צורן, השייך למועצה אזורית לב השרון.
היישוב הוקם בשנת 1968.
שמו של היישוב הוא ראשי תיבות של שמות שלושת המושבים המקיפים את היישוב יעבץ, עזריאל ופורת, היות שהוקם כמרכז כפרי של האזור. עם זאת, כיום היישוב עצמאי ואינו משתייך לאף אחד מן היישובים האלה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590412305171
Chihiro

| --- | --- |
 שיר בביצוע בילי אייליש
 מתוך האלבום Hit Me Hard and Soft
 יצא לאור:  17 במאי 2024
 תאריך הקלטה:  אפריל 2023
 סוגה:  טק האוס • R&B עכשווי • נשמה פרוגרסיבית
 שפה:  אנגלית
 אורך:  5:03
 חברת תקליטים:  דארק-רום • אינטרסקופ
 כתיבה:  בילי אייליש, פיניאס או'קונל
 הפקה:  או'קנול
 
"Chihiro" (בעברית: "צ'יהירו") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2024 על ידי חברות התקליטים דארק-רום ואינטרסקופ, כרצועה השלישית מתוך אלבום האולפן השלישי של אייליש, Hit Me Hard and Soft.
רקע

במהלך ראיון לאתר Hypebeast, שנערך ב-12 באפריל 2024, השמיעה אייליש דגימה קצרה מ-"Chihiro"‏. ההשראה לשם השיר שאובה מדמותה הראשית בסרט האנימה "המסע המופלא", הנקראת "צ'יהירו". בפסטיבל קואצ'לה 2024 הושמע "Chihiro" בקצרה יחד עם הרצועות "Lunch" ו-"L'Amour de Ma Vie". ב-10 במאי 2024 הוציאה אייליש קליפ בן 49 שניות של "Chihiro" בערוץ היוטיוב של פסטיבל פורטנייט. ב-17 במאי 2024 השיר יצא לאור יחד עם יציאת האלבום, על ידי דארק-רום ואינטרסקופ רקורדס. השיר נכתב על ידי אייליש ואחיה פיניאס או'קונל, שבנוסף הפיק גם אותו. השיר הוקלט בעיר הולדתם, לוס אנג'לס.
בראיון עם אנג'י מרטוצ'יו מ"רולינג סטון", אמרה אייליש כי השיר מבוסס באופן רופף על הסרט "המסע המופלא", ושיבחה את "סטודיו ג'יבלי" אשר הפיקו את הסרט ואת הוויזואליות שבו.
ב-15 וב-16 במאי ערכו אייליש ופיניאס שני אירועי בכורה להאזנת האלבום המלא: הראשון בהשתתפות אמריקן אקספרס, בברוקלין שבניו יורק, ואילו השני התקיים בקיה פורום באינגלווד, קליפורניה, בחסות סנאפצ'ט.
הצלחה מסחרית

ב-17 במאי 2024 "Chihiro" יצא לאור והגיע למקום השישי במצעד הבילבורד גלובל 200. הגיע למקום ה-12 בבילבורד הוט 100 ובמקום השלישי במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים. בנוסף, הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
וידאו קליפ

ב-5 ביוני 2024 פרסמה אייליש סרטון קצר ברשתות החברתיות, ובו היא מוצגת רצה במסדרון. ב-6 ביוני פורסם הסרטון בערוץ Vevo שלה. אייליש ביימה את הקליפ ומככבת בו לצד נאט וולף.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 6 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 4 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 3 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 7 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 9 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 48 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 85 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 7 |  |
|  ארצות הברית | טיקטוק בילבורד טופ 50 | 49 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 3 |  |
|  בלגיה | מצעד שירי בלגיה | 21 |  |
|  ברזיל | ברזיל הוט 100 | 20 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 35 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 12 |  |
|  דרום אפריקה | TOSAC | 12 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 10 |  |
|  הונגריה | איגוד תעשיית ההקלטות ההונגרי | 13 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 26 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 4 |  |
|  ישראל | היטליסט | 41 |  |
|  לטביה | LAIPA | 3 |  |
|  ליטא | AGATA | 2 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 7 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
|  סינגפור | RIAS | 18 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 4 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 24 |  |
|  פולין | ZPAV | 7 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 2 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 21 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 21 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 3 |  |
|  צרפת | SNEP | 12 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 12 |  |
|  קרואטיה | בילבורד | 18 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 9 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 23 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 4 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |   ‏‏‏  2024>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 104 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 110 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 16 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים | 12 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| בלגיה (BEA) | זהב | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 40,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 15,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 25,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
הזרמת מדיה
| יוון (IFPI Greece) | זהב | 1,000,000 |
חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק

| --- | --- |
 פעילות:  ביקורת קולנוע
 שפה רשמית:  אנגלית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 מייסדים:  וונדה הייל
 יושב ראש:  דייוויד סימס
 מנכ"ל:  סטפן גארט
 תקופת הפעילות:  1935–הווה (כ־90 שנה) 
 www.nyfcc.com
 
חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק (באנגלית: New York Film Critics Circle) הוא ארגון מבקרי קולנוע אמריקאי שנוסד בשנת 1935 על ידי מבקר הקולנוע של ה"ניו יורק דיילי ניוז", וונדה הייל. החוג הוא ארגון מבקרי הקולנוע הוותיק ביותר בארצות הברית, ואחד היוקרתיים ביותר.
מבקרי הקולנוע החברים בארגון מעניקים מדי ינואר את פרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק, אותם הם בוחרים בדצמבר. בנוסף לקטגוריות הפרסים הסטנדרטיות לסרטים, במאים ושחקנים, החוג מעניק פרסים מיוחדים לאנשים וארגונים בעלי תרומה יוצאת דופן לעולם הקולנוע בכללותו, כגון מבקרים והיסטוריונים של הקולנוע. הזוכים בפרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק זוכים לעיתים קרובות גם בפרסי אוסקר.
פרסים

פסקה זו נמצאת בשלבי עבודה: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה, אתם מתבקשים שלא לערוך פסקה זו בטרם תוסר ההודעה הזו. אם הפסקה לא נערכה במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך את הפסקה, אך לפני כן רצוי להזכיר את התבנית למשתמש שהניח אותה, באמצעות הודעה בדף שיחת המשתמש.
ראו גם

איגוד המבקרים האמריקני
הערות שוליים

↑  ‘Boyhood’ Takes Home Best Film at 2014 New York Film Critics Circle Awards, IndieWire, ‏1 בדצמבר 2014
↑  Katey Rich,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'New York Film Critics Circle Picks Boyhood, The Immigrant, Vanity Fair, ‏1 בדצמבר 2014
↑  Hilary Lewis,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'New York Film Critics Circle Names ‘Killers of the Flower Moon’ as Best Film of 2023, The Hollywood Reporter, ‏30 בנובמבר 2023'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  Susan King,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'New York Film Critics Circle announces awards dates - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏14 בנובמבר 2013