stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוועד הערבי העליון
השפעתו של הוועד

במהלך שנות קיומו של הוועד הוא נחשב להנהגה הראשית של הערבים תושבי המנדט. למרות זאת היו לו מתנגדים רבים, הן מהקומוניסטים והן מאופוזיציה בראשות הנאששיבים. הוועד למעשה המשיך את השליטה של משפחת חוסייני בעמדת כוח על התושבים הערביים וככזה התייחסו אליו. החל מ-1937 ניסו הבריטים לפגוע במעמדו והצליחו בכך במידה רבה, בעיקר על ידי גירוש ראשיו. הוועד התאושש עם תחילת מלחמת העצמאות אולם דעך עם פלישת צבאות ערב ולא התאושש עוד.
במהלך השנים שבהן הוועד היה חזק הוא התעמת עם יריביו והאשים רבים מהם בשיתוף פעולה עם היהודים. אף על פי שהקשר בין הוועד לבין רציחות שאירעו על רקע זה אינו גלוי, כנראה היה לו חלק בהן.
מכיוון שהוועד נחשב לאחראי חלקית לנכבה, הרי הגופים הפלסטיניים שהוקמו אחריו השתדלו להתעלם מקיומו ולדבר על המנהיגות הכושלת שלו במהלך הנכבה. בנוסף, העובדה כי הוועד לא היה ארגון לאומי מקומי אלא ערבי תרמה לדעיכת ההתייחסות אליו במהלך השנים.
מהחברים בוועד בשנת 1936

אמין אל-חוסייני
ראע'ב נשאשיבי
ג'מאל אל-חוסייני
חוסיין אל-ח'אלידי
עווני עבד אל-האדי
ראו גם

הוועד הפועל הערבי
הפרלמנט הפלסטיני
אש"ף - הארגון לשחרור פלסטין
קנזון ישראל

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 מייסדים:  אילן בן דב
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 חברת אם:  בן דב אחזקות בע"מ
 משרד ראשי:  הירקון 23, בני ברק
 ענפי תעשייה:  פיתוח באינטרנט ובסלולר
 שווי שוק:  5.76 מיליון ש"ח (25 בפברואר 2025)
 הכנסות:  99 אלף ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 4.76 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 4.69 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  4.23 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  5.25 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  שי זהר
 מנכ"ל:  אבישי פישמן
  
 www.netcraft.co.il
 
קנזון ישראל בע"מ (עד 2023 נקראה יוזר טרנד בע"מ) היא חברה ציבורית שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ומאז ינואר 2025 נכללים ברשימת השימור. החברה עוסקת באפיון, עיצוב ופיתוח בתחומי הסלולר והאינטרנט באמצעות חברת נטקראפט שנמצאת בבעלותה. בספטמבר 2014 רכשה חברת בן דב אחזקות, המוחזקת במלואה על ידי אילן בן דב, את השליטה בחברת יוזר טרנד מחברת סאני אלקטרוניקה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החברה נוסדה באוגוסט 1999 על ידי אילן בן דב בשם "אחלה פורטל לישראל בע"מ" והחלה להפעיל את אתר האינטרנט "אחלה" שאותו רכשה מ"הוצאת מאור".
בינואר 2001 רכשה את אתר האינטרנט "תפוז" תמורת 450 אלף דולר. ביולי 2001 מיזגה את אתר "אחלה" לתוך "תפוז". בשנת 2002 הוחלף שם החברה ל"תפוז אנשים".
בינואר 2004 הקימה את אתר BlogTV. בספטמבר 2005 רכשה שליש מחברת GET IT. במרץ 2006 החברה הונפקה בבורסת תל אביב. ביולי 2006 הקימה את אתר FLiX. בינואר 2008 הקימה את אתר המשחקים shapo ביגו. בדצמבר 2009 רכשה את השליטה באתר "דף הבית הראשון שלי".
החל מינואר 2010 עוסקת החברה – באמצעות חברת הבת נטקראפט – במתן שירותי אפיון, עיצוב ופיתוח בתחום האינטרנט והסלולר. בנוסף לכך מפעילה נטקראפט בית ספר לחוויות משתמש ומקצועות אינטרנט אחרים תחם שם המותג netcraft academy.
ביוני 2011, מכרה חברת תפוז את פעילות BlogTV תמורת דולר אחד למנכ"ל השכיר שלה לשעבר, אורן לוי.
בספטמבר 2013, מכרה את אתר האינטרנט "תפוז אנשים" ו-FLiX לקבוצת "קו מנחה" ובעקבות כך שינתה החברה את שמה ל"יוזר טרנד בע"מ".
בספטמבר 2014 מכרה סאני אלקטרוניקה את החזקותיה ביוזר טרנד (כ-64%), לחברה בן דב אחזקות, שבשליטת אילן בן דב.
נכון לינואר 2015 יושב ראש החברה הוא אילן בן דב. מנכ"ל החברה היה אז עמרי רויטר, אשר החליף את דן חן בתפקיד. בשנת 2017 עזב רויטר את התפקיד.
בשנת 2023 שינתה החברה את שמה לשם  "קנזון ישראל בע"מ".
בינואר 2025 הועברו ניירות הערך של החברה לרשימת השימור בבורסה לניירות ערך בתל אביב, עקב שווי השוק הנמוך שלהם.
תחומי פעילות

מאוגוסט 1999 ועד ספטמבר 2013 עסקה בהפעלת אתרי אינטרנט .
מאוגוסט 1999 ועד יולי 2001 הפעילה את פורטל האינטרנט אחלה אשר היה אינדקס אתרים.
מספטמבר 2000 ועד אוגוסט 2009 הפעילה את אתר האינטרנט של הוועד האולימפי בישראל וגם לקחה עליו חסות.
מינואר 2001 ועד שנת 2007 הפעילה את אתר האינטרנט של רשת סטימצקי (ibooks).
מינואר 2001 ועד ספטמבר 2013 הפעילה את אתר האינטרנט תפוז אנשים.
מיולי 2006 ועד ספטמבר 2013 הפעילה את אתר שיתוף הווידאו FLiX.
בשנת 2002 הפעילה את אתר משחקי ההימורים joint7. בשנת 2008 הפעילה אתר משחקי הימורים נוסף בשם shapo.
מדצמבר 2009 ועד ספטמבר 2013 הפעילה את אתרי הילדים דף הבית הראשון שלי וביגו.
בשנת 2002 הפעילה את אתרי האינטרנט של דינמיקה סלולר וסאני תקשורת.
בשנת 2002 הפעילה את אתר האינטרנט goop בשיתוף חברת StarVision.
מספטמבר 2005 ועד נובמבר 2009 הפעילה את אתר הסחר האלקטרוני GetIT.
משנת 2008 ועד נובמבר 2009 הפעילה את אתר התיירות והנופש GetOut.
מיולי 2006 עד פברואר 2010 הפעילה את אתר ההיכרויות "כפיות" באמצעות חברת נט פור אס.
ממאי 2007 ועד מרץ 2013 הפעילה את אתר ok.
מינואר 2001 ועד ינואר 2013 עסקה בתחום הסלולר .
מינואר 2001 ועד אוקטובר 2002 סיפקה תוכן סלולרי לחברת GoNext.
מאוקטובר 2002 ועד ינואר 2013 סיפקה תוכן סלולרי, בנתה אתרים סלולרים, ופיתחה אפליקציות לסלולר באמצעות מחלקת tapuz mobile.
מספטמבר 2008 ועד ינואר 2013 הפעילה את אתר wapo, רשת חברתית סלולרית.
מספטמבר 2004 ועד נובמבר 2007 הפעילה את אתר Mlog, אשר אפשר אחסון הודעות SMS בענן.
מינואר 2004 ועד יוני 2011 פעלה בתחום שידורי הווידאו באינטרנט באמצעות BlogTV.
מינואר 2010 - עוסקת באפיון, עיצוב ופיתוח בתחום האינטרנט והסלולר באמצעות חברת הבת נטקראפט.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  יוזר טרנד בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  העברת ניירות ערך לרשימת השימור, באתר "מאיה", 22 בינואר 2025
הלוגו של נטקראפט
לוגו קודם של נטקראפט
בד

אישה האוחזת רצועת בד שקופה למחצה, ציור משנת 1794
בד הוא יריעת חומר רך העשויה מסיבים טבעיים כמו כותנה, פשתן או צמר, או מסיבים מלאכותיים כמו מיקרופייבר, ניילון, פולייסטר, אצטט . תעשיית הבדים, היא אחת התעשיות העתיקות בעולם. בעבר יצרו בדים בשיטות ידניות שונות. כיום נעשה רוב ייצור הבדים במכונות משוכללות ומהירות.
השיטות העיקריות ליצירת בדים הן אריגה וסריגה. בד שנוצר באריגה נקרא אריג, ואילו בד שנוצר באמצעות סריגה נקרא סריג. בדים נבדלים גם על פי הסיבים מהם נוצרו. שיטה נוספת היא דחיסת סיבים, אשר יוצרת לבד.
בדים ייעודיים

בד לרקמה – הם הבדים שהשתי והערב מרווחים כך שקל יהיה לרקום עליהם בצורות שונות.
בד מגבות
בד רפואי – גאזה
בד ריפוד
בד בידוד
יצירת בד מבדים

אפשר ליצור בד חדש מתפירת פיסות קטנות שנגזרו או נשארו מבדים, בגדים או חוטים ישנים. יש כמה שיטות חיבור, תפירת פיסות זו לזו בהמשכיות, הטלאת פיסות על מצע. הנחת פיסות זעירות וקרעי חוטים בכמה שכבות ותפירתם יחד. ביפן נהגו לשים פיסת בד לא פגומה על בד פגום ולתפור ביד בתפרים לאורך ולרוחב את שני הבדים יחד וכך קבלו בד מחודש בורו [Boro] שהחזיק מעמד שנים רבות. לעיתים הם תפרו את פיסת הבד הלא פגומה בתכי רקמה על הבד הפגום, סאשיקו [Shashiko]. כמו כן אפשר לסרוג ולארוג יריעות בד משאריות בד שגזורות לפסים צרים .
ראו גם

טקסטיל
כותנה
בד קשמיר
אמנות סיבים
נול
מיחזור משביח לבגדים
אריגה
תפירה
רקמה (מלאכת יד)
בורו (טקסטיל)
קנטה (טקסטיל)
תפירה איטית
הערות שוליים

↑  Heather, Turn Fabric Scraps into Yardage, The Sewing Loft, ‏12/11/2012 (באנגלית)
↑  Kathleen Sullivan, How to Create a Japanese Boro-Inspired piece of cloth, Discarded Cloth, ‏16 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  How to Make Yarn from Rags, Sheets, or Bags, Cocoknits (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4135785-1  NKC: ph126664 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוקד 911 (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דרמה פרוצדורלית פעולה
 יוצרים:  ראיין מרפי בראד פלצ'וק טים מיניר
 שחקנים:  אנג'לה באסט פיטר קראוזה אוליבר סטארק איישה היינדס קנת' צ'וי רוקמונד דנבר קוני בריטון ג'ניפר לאב יואיט ראיין גוזמן גבריאל וולש
 פסקול:  מאק קווייל טוד האברמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  8
 מספר פרקים:  98 (נכון לעונה 7)
 תוכנית המשך:  מוקד 911 - טקסס 
 הפקה
 מפיק:  לו אייריץ איירין קרוגר מקאש אדם פן אריקה ל. אנדרסון מאט הודג'סון רוברט מ. ויליאמס הבן
 מפיקים בפועל:  ראיין מרפי בראד פלצ'וק טים מיניר אלקסיס מרטין וודאל בראדלי בוקר
 חברת הפקה:  Reamworks Brad Falchuk Teley-Vision Ryan Murphy Television 20th Century Fox Television
 הפצה:  20th Television
 עורכים:  טום קונסטנטינו
 אתר צילומים:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מוזיקה:  Mac Quayle, Todd Haberman 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פוקס (עונות 1–6)   ABC (עונה 7 ואילך)
 רשת שידור בישראל:  דיסני+   YES   HOT
 תקופת שידור מקורית:  3 בינואר 2018 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  28 במאי 2018 – רץ
 קישורים חיצוניים
 abc.com/shows/911
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מוקד 911 (באנגלית: 9-1-1) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה, שנוצרה על ידי ראיין מרפי, טים מינר ובראד פלצ'וק (אנ'). הסדרה עוקבת אחר חייהם של אנשי כוחות ההצלה השונים – לוחמי אש, שוטרים, פרמדיקים ומוקדנים (אנ') – הן במסגרת תפקידיהם השונים והן במסגרת חייהם הפרטיים. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-3 בינואר 2018 ברשת "פוקס" במהלך עונת השידורים של שנת 2018–2017 בטלוויזיה, ועונתה הראשונה כללה 10 פרקים.
ב-15 במאי 2023, הסתיימה העונה השישית, אחריה "פוקס" הודיעו כי הסדרה לא תמשיך כיוון שהיא יקרה מידי לחברה, באותו יום "ABC" הודיעו כי הסדרה תמשיך אצלם.
ב-14 במרץ 2024 עלתה לשידור העונה השביעית, וחודשה לעונה שמינית שהחלה ב-26 בספטמבר 2024.
סקירה > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 3 בינואר 2018 | 21 במרץ 2018 |
|  | 2 | 18 | 18 | 23 בספטמבר 2018 | 13 במאי 2019 |
|  | 3 | 18 | 18 | 23 בספטמבר 2019 | 11 במאי 2020 |
|  | 4 | 14 | 14 | 14 בינואר 2021 | 24 במאי 2021 |
|  | 5 | 18 | 18 | 20 בספטמבר 2021 | 16 במאי 2022 |
|  | 6 | 18 | 18 | 19 בספטמבר 2022 | 15 במאי 2023 |
|  | 7 | 10 | 10 | 14 במרץ 2024 | 30 במאי 2024 |
|  | 8 | — | — | 26 בספטמבר 2024 | — |
צוות השחקנים והדמויות > משני

פטרישיה קלארק (מארייט הארטלי) (עונה ראשונה) – אמה של אבי.
קרלה פרייס (קוקה בראון) (עונה 1 ואילך) – האחות של פטרישיה קלארק. בהמשך נהפכת למטפלת של כריסטופר, בנו של אדי הסובל משיתוק מוחין.
איליין מיינארד (קלאודיה כריסטיאן) (עונה 1 ואילך) – קפטן בתחנת המשטרה וחברתה הקרובה של אתנה.
קארן וילסון (טרייסי תומאס) – בת זוגה של הנרייטה. אמא של דני. לאחר שמתגלה כי אינה יכולה להרות, קארן והן הופכות למשפחת אומנה למספר ילדים. בעונה השביעית מאמצת את מארה.
דני וילסון (דקלן פראט)(עונה 1 ואילך) – הבן של הן וקארן, בנה הביולוגי של בת זוגה הקודמת של הן.
ג'וש רוסו (בריאן סאפי) (עונה 2 ואילך) – מוקדן במוקד העזרה של 911, הומו מוצהר וחברה הטוב של מאדי.
טיילור קלי (מייגן ווסט) (עונה 2, 4 ואילך) – כתבת חדשות בערוץ 8, בת זוגו של באק בעונה הרביעית.
דאג קנדל (בריאן האליסי) (עונה שנייה) – בעלה לשעבר המתעלל של מאדי. נרצח על ידה בעונה השנייה מתוך הגנה עצמית.
לו ראנסון (סשה רויז) (עונה 3 ואילך) – בלש במשטרת לוס אנג'לס והשותף של אתנה.
טוני (אנטוניה) וילסון (מרשה וורפילד) (עונה 4 ואילך) – אימה של הן וסבתא של דני, מחדשת את הקשר עם בתה לאחר נתק של מספר שנים.
ראווי פאניקר (אנירוד פישארודי) (עונה 4 ואילך) – לוחם אש צעיר ביחידה 118.
תומאס "טומי" קינארד (לו פריגנו ג'וניור) (עונה 2, עונה 7 ואילך) – לוחם אש לשעבר ביחידת 118 וטייס מטוס כיבוי בהווה. בעונה השביעית מתחיל לצאת עם באק.
קפטן וינסנט ג'רארד (בריאן תומפסון) (עונה 2, עונה 7 ואילך) – הקפטן הקודם של יחידה 118, מופיע בפרקי הפלאשבק בעונה השנייה. חוזר לפקד על היחידה בעונות השביעית והשמינית בזמן שבובי מאושפז בבית החולים. הופך ליועץ הטכני לתוכנית הכבאים המצולמת בלוס אנג'לס במקום בובי.
מארה דריסקל (אסקיילר בל) (עונה 7 ואילך) – אומצה על ידי הן וקארן וילסון לאחר מות הוריה הביולוגים ומשפחות אומנה רבות. נלקחת על ידי שירותי הרווחה עקב סכסוך בין הן וחברת מועצת העיר לוס אנג'לס. מאומצת על ידי מאדי וצ'ימני וחוזרת להן וקארן בעונה השמינית.
הפקה > ליהוק

באוקטובר 2017, אנג'לה באסט, קוני בריטון, ופיטר קראוזה לוהקו לצוות השחקנים הראשי של הסדרה. מאוחר יותר באותו חודש, הוכרז כי אוליבר סטארק, איישה היינדס, קנת' צ'וי ורוקמונד דנבר הצטרפו לצוות השחקנים הראשי.
ב-14 במאי 2018, הוכרז שג'ניפר לאב יואיט תצטרף לצוות השחקנים הראשי בעונה 2 כמאדי באקלי, אחותו של באק ומוקדנית במוקד 911. ב-23 במאי 2018, רשת "פוקס" הודיעה שראיין גוזמן יצטרף לעונה השנייה של הסדרה בתפקיד ראשי כדמותו של לוחם אש חדש ביחידה המקומית. ב-4 ביוני 2018 הוכרז כי קורין מסייה ומרקנת'וני רייס, שגילמו את דמויותיהם של מאי והארי גראנט בתפקיד משני, יקודמו לתפקיד ראשי עם עליית העונה השנייה לשידור.
סדרת בת

ב-12 במאי 2019, הוכרז שספין-אוף ששמו יהיה "מוקד 911: טקסס", יוקרן בבכורה ב-19 בינואר 2020, מיד לאחר משחק אליפות ה-NFC וימשיך בלילה הבא, 20 בינואר 2020. באותו יום הוכרז כי השחקן רוב לאו ישחק בתפקיד הראשי. בספטמבר הוכרזו גם ליב טיילר, רונן רובינשטיין, סיירה מקליין, ג'ים פאראק, נטשה קאראם, בריאן מייקל סמית', ג'וליאן וורקס ורפאל סילבה יככבו גם הם בסדרה.
בגלל חששות מווירוס הקורונה, ליב טיילר לא חזרה לעונה השנייה, ג'ינה טורס החליפה אותה.
תגובות > ביקורות

אתר הסקירות "Rotten Tomatoes" דיווח על מדרוג של 69% עבור העונה הראשונה, בהתבסס על 26 ביקורות, עם מדרוג ממוצע של 5.19/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב, "מוקד 911 נוטה מדי פעם להיות מלודרמטית, אך היא נגאלת בזכות צוות שחקנים מהשורה הראשונה, קטעי פעולה ממכרים מלאי אדרנלין, וקורטוב של 'טראש קאמפ' שמושך את הסדרה לגבול שבין ההנאה למרות תחושת הבושה לממכרת." האתר "Metacritic", שמדרג באמצעות שקלול הממוצע, הקצה לסדרה את הציון 60 מתוך 100 בהתבסס על 21 ביקורות, דבר המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
תגובות > מדרוג

| עונה | משבצת שידור | מספר פרקים | תאריך שידור מקורי> הפרק הראשון | תאריך שידור מקורי> צופים (במיליונים) | תאריך שידור מקורי> הפרק האחרון | תאריך שידור מקורי> צופים (במיליונים) | עונת שידורים | מדד נילסן> ממוצע הצופים (במיליונים) | מדד נילסן> דירוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עונה 1 | יום רביעי, שעה 21:00 | 10 | 3 בינואר 2018 | 6.83 | 21 במרץ 2018 | 6.63 | 2017-18 | 10.74 | 21 |
| עונה 2 | יום ראשון, שעה 20:00 (הקרנת בכורה) יום שני, שעה 21:00 | 18 | 23 בספטמבר 2018 | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך | 2018-19 | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך |
תגובות > פרסים ומועמדויות

| השנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס בחירת הנוער | בחירת תוכנית הטלוויזיה הפורצת | מוקד 911 | מועמדות |
| 2018 | פרס בחירת הנוער | כוכב הטלוויזיה הנבחר של הקיץ | אוליבר סטארק | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Lynette Rice, ‘9-1-1’ Renewed For Eighth Season By ABC, Deadline, ‏02/04/2024
↑  Erik Pedersen, ABC Fall Premiere Dates: ‘Abbott Elementary’, ‘Grey’s Anatomy’, ‘Golden Bachelorette’, Ryan Murphy’s ‘Doctor Odyssey’ & More, Deadline, ‏10/07/2024
| ראיין מרפי |
| --- | --- | --- |
| טלוויזיה | צעירים לנצח (1999-2001) • ניפ/טאק (2003-2010) • ‏Glee‏ (2009-2015) • אימה אמריקאית (2011-) • הנורמלים החדשים (2012-2013) • מלכות הצעקה (2015-2016) • סיפור פשע אמריקאי (2016-) • אויבות (2018-) • ‏מוקד 911 ‏(2018-)‏ • ‏פוזה ‏(2018-)‏ • ‏הפוליטיקאי ‏(2019)‏ • ‏הוליווד ‏(2020)‏ • ‏ראצ'ד ‏(2020)‏  • ‏הלסטון ‏(2021)‏  • ‏דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר ‏(2022)‏ |  |
| קולנוע | לרוץ עם מספריים (2006) • לאכול, להתפלל, לאהוב (2010) • הלב הרגיל (2014) • העיר שפחדה מהשקיעה (2014) • הנערים בחבורה (2020) • הנשף (2020) |  |
כרזת העונה הראשונה המציגה את דמויתיהם של אתנה גראנט, בובי נאש ואבי קלארק
קרב קאנאי

קרב קאנאי (ידוע גם בתעתיק שגוי מלטינית כקרב קנה) היה אחד הקרבות הגדולים והחשובים ביותר במלחמה הפונית השנייה. הקרב נערך ב-2 באוגוסט 216 לפנה"ס, בין צבא הרפובליקה הרומית ובעלות בריתה לבין צבא קרתגו בפיקודו של המצביא חניבעל, ליד העיירה הרומית קאנאי על גדת נהר אַוּפִידוּס (כיום אופנטו), בחבל הארץ אפוליה (כיום פוליה) בדרום-מזרח חצי האי האפניני. הצבא הרומאי נחל תבוסה ניצחת בקרב והושמד כמעט לחלוטין.
הקרב נערך בשנה השלישית של המלחמה הפונית השנייה, לאחר מספר קרבות קודמים, בהם הביס צבאו של חניבעל כוחות צבא רומיים. הרומאים, שהכירו בעליונותו הטקטית של חניבעל כמצביא, גייסו כוח חסר תקדים בגודלו במטרה להבטיח את השמדת צבא קרתגו, אולם הדבר לא מנע את ניצחונו של חניבעל, ורק תרם להגדלת היקף האבדות של הצבא הרומאי.
ניצחונו המכריע של חניבעל בקרב, למרות נחיתותו המספרית הניכרת, הקנה לו מקום של כבוד בקרב המצביאים הגדולים בהיסטוריה, וקרב קאנאי הפך למטבע לשון ולמודל חיקוי בזכות התמרון שהביא לחניבעל את הניצחון בקרב – איגוף כפול של כוחות האויב באמצעות כוחות ניידים, כיתורם והשמדתם.
רקע

הסיבות לפרוץ המלחמה הפונית השנייה בשנת 218 לפנה"ס, נעוצות במלחמה הפונית הראשונה, בשאיפותיה של קרתגו להחזיר לידיה את השליטה באגן המערבי של הים התיכון, ובחששותיה של רומא מפני התעצמותה המחודשת של קרתגו בעקבות כיבוש היספניה על ידי הצבא הקרתגני. לפני פרוץ המלחמה חיזק חמלקרת ברקה את אחיזתה של קרתגו בחצי האי האיברי, והרחיב את שליטתה בו. עם מותו הפך חותנו עזרובעל ליורשו, ועם מותו של האחרון בחר הצבא הקרתגי בחניבעל, בנו של חמלקרת, למצביא. מינוי זה קיבל גם את אישור הרשויות הקרתגיות.
העילה הרשמית לפרוץ המלחמה הייתה פרשת סגונטום. באירוע זה כבש חניבעל את העיר סגונטום (כיום סגונטו בספרד), בעלת בריתה של רומא וסיפק בכך את העילה לפרוץ מעשי האיבה. לאחר מצור בן חודשים אחדים נהרסה העיר, רבים מתושביה נטבחו ואחרים נמכרו לעבדות. בתגובה על הפגיעה בבעלת בריתה, הכריזה רומא מלחמה על קרתגו. התוכנית הרומית הייתה לשגר שני צבאות, האחד לחצי האי האיברי והשני ישירות לאפריקה, ולהביא לסיום מהיר של המלחמה.
לחניבעל היו תוכניות אחרות. בתחילת המלחמה הוא הפתיע את הרומאים בחציית הרי האלפים בחורף בראש צבא גדול. מיד עם הגיעו לאיטליה זכה בשני ניצחונות – האחד בקרב טיקינוס והשני בקרב טרביה. הרומאים נאלצו לזנוח את תוכניות הפלישה לאפריקה, אך בכל זאת שלחו צבא לחצי האי האיברי.
בשנה שלאחר מכן נפל כוח צבאי רומאי גדול למארב מתוכנן היטב של חניבעל בקרב טראסימני, והושמד. בצר להם פנו הרומאים לפאביוס מאקסימוס ומינו אותו לדיקטטור. פאביוס התחמק מקרב הכרעה, מתוך הכרה בעליונותו הטקטית של חניבעל.
הרומאים, שהיו רגילים לאסטרטגיה התקפית, מינו את פאביוס לדיקטטור תוך תקווה שיביס את חניבעל ולא יזנב בצבאו, כפי שעשה בפועל. בשנת 216 לפנה"ס, שנת קרב קאנאי, הרומאים בחרו הנהגה אחרת, שהבטיחה מדיניות תקיפה יותר. הסנאט דרש משני הקונסולים החדשים שנבחרו להשיג הכרעה ברורה במערכה נגד חניבעל, והורה על גיוסו של צבא גדול באופן יוצא דופן במונחים של הרפובליקה הרומית לשם כך.
הצבאות ופיקודם > הצבא הקרתגי ופיקודו

הצבא הקרתגי היה מגוון הרבה יותר מהצבא הרומי. רק חלק קטן של הלוחמים הקרתגים באו מן העיר קרתגו עצמה, ואילו הרוב המכריע היו שכירי חרב בני ארצות רבות ושונות זו מזו. השליטה על צבא כזה, שהורכב מערב רב של לוחמים יוצאי רקעים שונים ודוברי שפות שונות, לא הייתה עניין של מה בכך. כישרונו של חניבעל כמפקד היה בכך שהצליח לצקת זהות לתוך תערובת לאומית זו ולהפיח בקרבה דבקות במשימה, נאמנות ועמידת גבורה נוכח הקשיים האדירים שהציבה בפניהם המלחמה בארץ זרה, בשירותה של מדינה שלא ראו מימיהם.
מרבית שכירי החרב שהרכיבו את הצבא היו גאלים ואיברים. הגאלים תרמו בעיקר לוחמים רגלים אימתניים, שהיו טובים בהתקפה, אך נטו לאבד במהרה את הלהט אם ההתקפה הראשונה לא צלחה. הם היו חמושים בחרב גדולה ובמגן גדול, אך לרוב חסרי שריון גוף. לצד החיילים הרגלים תרמו הגאלים גם פרשים כבדים. האיברים, בני עמים שונים, תרמו בעיקר חיל רגלים קל, אך גם רגלים החמושים בחרבות ובמגנים ומוגנים בשריון גוף. לצד הגאלים שירתו בחיל הרגלים קלעים בליאריים שנודעו בכושר הקליעה המעולה שלהם, וגדודים של בני קרתגו. לא ידוע מה היה החימוש המדויק של בני קרתגו, אך משערים שהיה דומה לחימוש ההופליט היווני. בני קרתגו לא שירתו בדרך כלל מחוץ לאפריקה וחיל הרגלים הכבד שליווה את חניבעל לקרב גויס, ככל הנראה, מקרב נתיניה של קרתגו מאפריקה ולא מבני קרתגו עצמם. בשלב זה של המלחמה, חיל הרגלים הכבד היה מצויד בנשק רומי שנלקח שלל בקרבות קודמים.
הן הגאלים והן האיברים תרמו את עיקר חיל הפרשים הכבד של חניבעל. חימושם היה אופייני לתקופה וכלל מיני כידוני הטלה, חרבות, שריון גוף ומגנים. בני קרתגו תרמו אף הם כמה מאות פרשים כבדים לצבא. הנומידים, שהיו בין טובי הרוכבים באגן המערבי של הים התיכון בעת העתיקה, השלימו את מצבת הפרשים בצבא ותרמו את עיקר חיל הפרשים הקל שחימושו העיקרי כידוני הטלה. פילי המלחמה ששרדו את המעבר דרך הרי האלפים נהרגו כבר בקרבות קודמים, ובקרב קאנאי לא השתתף אף פיל בצד הקרתגי.
לפי ההערכה המקובלת מנה צבאו של חניבעל בסך הכול כ-10,000 פרשים, מתוכם כ-4,000 פרשים נומידים קלים, כ-2,000 פרשים איברים ועוד כ-4,000 פרשים גאלים כבדים. כ-10,000 חיילים רגלים כבדים באו מלוב והיתר, כ-30,000 במספר, שכירי חרב כמפורט לעיל. מתוך 40,000 רגלים, מעריכים שכ-10,000 עד 12,000 היו קלים (קלעים, קשתים, מטילי כידונים וכיוצא באלה), כך שחיל הרגלים שהוצב במרכז המערך הקרתגי כלל כ-6,000 איברים והיתר גאלים – כ-12,000 עד 14,000 במספר. איכותם של החיילים האלה נפלה משמעותית מזו של יריביהם הרומאים. הערכה אחרת טוענת שהמספר של 40,000 רגלים מתייחס רק לרגלים שסודרו בקו המערכה העיקרי, ולא מתייחס לרגלים קלים שמספרם נע, לפי הערכה זו, סביב 8,000 חיילים.
בדומה לרומא, גם בני קרתגו בחרו את מנהיגיהם, אך אלו נשארו בקרתגו ולא יצאו למערכות. הפיקוד היה נתון בידיו של מצביא שקיבל רק הוראות כלליות ביותר מקרתגו והיה חופשי, למעשה, לפעול בכל דרך שימצא לנכון.
בקרב עצמו היה הפיקוד בצד הקרתגי נתון בידיו של חניבעל. הוא הגה את תוכנית הקרב והיה אדריכלה הראשי. לצדו עמדו עזרובעל (אין להתבלבל עם עזרובעל האחר, אחיו של חניבעל) בפיקוד על הפרשים הכבדים באגף הימני (השמאלי של רומאים), ומהרבעל שפיקד על הפרשים הנומידים באגף השני.
שדה הקרב

מיקומו של שדה הקרב הידוע בשם "קרב קאנאי" עדיין שנוי במחלוקת. תיאור הקרב, כפי שמופיע בכתבי ההיסטוריונים העתיקים פוליביוס וליוויוס, מבלבל ומעורפל בנקודה זו, ומותיר מקום רב לפרשנויות שונות, ולעיתים מנוגדות. שניהם כותבים שהקרב נערך על גדתו של נהר אופידוס (Aufidus), במרחק קצר מהנקודה בה הוא נשפך לים האדריאטי. רוב המחקרים המודרניים העוסקים בקרב מזהים את נהר אופידוס עם נהר אופנטו (Ofanto), הנמצא במחוז פוליה בדרום-מזרח איטליה, אולם מספר חוקרים סבורים, שהקרב נערך סמוך לנהר פורטורה (Fortore), שאף הוא נשפך לים האדריאטי, בגבול הצפוני של מחוז פוליה (אפוליה). המיקום המקובל של היישוב קאנאי הוא על גבעה בגדה הדרומית של נהר אופנטו, כ-9 ק"מ ממערב לים האדריאטי.
מתיאור הקרב המופיע אצל פוליביוס קשה להבין אם הקרב התרחש בגדה הצפונית או בגדה הדרומית של הנהר. לפי תיאורו הקרב התרחש בגדה המזרחית של הנהר, לא רחוק משפכו לים האדריאטי, כאשר הצבא הרומאי נערך כשפניו כלפי דרום, ואילו הצבא הקרתגני נערך כשפניו כלפי צפון (היערכות שגרמה לכך שאף אחד מהצדדים היריבים לא סונוור מהשמש, כאשר זו עלתה במזרח). ליוויוס מוסיף פרט נוסף לתיאור זה, וכותב שהצבא הקרתגני היה בגבו לרוח יבשה המכונה בשם "וולטורנוס" (רוח הנושבת מכיוון דרום-מזרח), שנשאה עימה אבק רב, והגבילה את הראות של הצבא הרומאי, כאשר זה התקדם במהלך הקרב. רמז נוסף למיקום שדה הקרב ניתן למצוא בהזכרת שמות היישובים אליהם נמלטו שרידי הצבא הרומאי לאחר תבוסתו בקרב. יישובים אלו, קנוסיום וונוסה, נמצאים בגדה הדרומית של נהר אופנטו, מדרום-מערב למיקום המשוער של שדה הקרב.
תיאור שדה הקרב מתבסס בעיקר על כתבי ההיסטוריון פוליביוס, שכתב כשני דורות לאחר האירועים. לפי תיאורו הקרב נערך במישור ללא מכשולים טבעיים, כאשר האגף השמאלי של הצבא הקרתגני, והאגף הימני של הצבא הרומי נשענו על נהר אופידוס, ששימש להם כעוגן. לפי מספר מחקרים מודרניים, האגף הרומאי השמאלי נשען על שרשרת גבעות, שעוברת מדרום לנהר. הם מניחים שהפיקוד הרומי בחר לערוך את הקרב בגדה הדרומית של הנהר, בשטח המישורי הצר שבין הנהר לקו הגבעות, כדי למנוע מרחב תמרון מכוח הפרשים העדיף בכמות ובאיכות של חניבעל, וכדי לא לאפשר להם לאגף את הצבא הרומאי. בסך הכול, למעלה מ-70 אלף רגלים ופרשים רומיים ואיטלקיים (כעשרת אלפים חיילים נוספים נותרו במחנה הרומאי הראשי מצפון לנהר אופידיוס, ולא מילאו תפקיד פעיל במהלך הקרב) נדחסו לחזית צרה, שרוחבה לא עלה על כ-3,000 מטר, עובדה שהגבילה במידה רבה על יכולת התמרון של הלגיונות הרומיים, ולא איפשרה להם להתפרס כהלכה.