stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Castle on the Hill
וידאו קליפ

הקליפ הרשמי של השיר הוצא לאור ב־23 בינואר 2017. הקליפ הופק על ידי ג'ורג' בלפילד וטום גרדנר, ומופיעה בו קבוצה של בני נוער בתקופת נעורם. הסרטון צולם במחוז סאפוק ומקומות שבו כגון פרמלינגהאם, בויטון, אצטדיון מידנהול ופליקסטו. גם בסצנות הקליפ האחרונות נראית הטירה פרמלינגהאם. בריאיון במופע של גרהם נורטון, הסביר שירן כי הצעיר ששיחק אותו בסרטון למד איתו בבית הספר, תיכון תומאס מילס. נכון ליוני 2021, צבר הקליפ למעלה מ-462 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 2 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 3 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 3 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 2 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 1 |  |
|  פולין | ZPAV | 29 |  |
|  צרפת | SNEP | 3 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 2 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 92 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |  |
טירת פרמלינגהאם, שהוזכרה בשיר.
Christmas: A Season of Love

Christmas: A Season of Love הוא אלבום חג המולד השני של הזמרת, הפזמונאית והשחקנית היהודיה-אמריקאית אידינה מנזל. האלבום יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים סקול בוי רקורדס ודקה. האלבום יצא לכבוד חג המולד ובמהלכו הקליטה מנזל שירי חג ידועים כמו "O Holy Night".
האלבום הגיע למקום השני במצעד אלבומי החג.
רשימת רצועות

| Christmas: A Season of Love> מס' | Christmas: A Season of Love> שם | Christmas: A Season of Love> משך | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  | Christmas: A Season of Love>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sleigh Ride  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Most Wonderful Time of the Year  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Got My Love To Keep Me Warm (דואט עם בילי פורטר)   | 4:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Christmas Just Ain't Christmas  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | We Wish You the Merriest (בהשתתפות ג'וש גד)   | 2:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | A Hand for Mrs. Claus (דואט עם אריאנה גרנדה)   | 2:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | We Need a Little Christmas (מתוך "אמא")   | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | O Holy Night" / "Ave Maria (מחרוזת)   | 5:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Winter Wonderland" / "Christmas (Baby Please Come Home) (מחרוזת)   | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I'll Be Home for Christmas (דואט עם אהרון לוהר)   | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Walker's 3rd Hanukkah  | 0:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Ocho Kandelikas (גרסת לדינו)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Christmas Time Is Here (מתוך "חג המולד של צ'ארלי בראון")   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | At This Table  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Seasons of Love (מתוך "רנט")   | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Caroling, Caroling  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Auld Lang Syne (Introduction)  | 0:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Auld Lang Syne  | 1:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 54:59 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 123 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי החג | 2 |
הערות שוליים

1 2 3  Christmas: A Season of Love by Idina Menzel, Apple Music (באנגלית)
↑  Idina Menzel, Billboard
Christmas in the City

Christmas in the City (בעברית: חג המולד בעיר) הוא אלבום האולפן השלישי של שחקנית הטלוויזיה והזמרת האמריקאית ליאה מישל. האלבום יצא לאור ב-25 באוקטובר 2019, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, לכבוד חג המולד ובמסגרתו הקליטה מישל שירי חג ידועים.
האלבום הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי החג.
רשימת רצועות

| Christmas in the City> מס' | Christmas in the City> שם | Christmas in the City> משך | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  | Christmas in the City>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | It's the Most Wonderful Time of the Year  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Have Yourself a Merry Little Christmas  | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Christmas in New York  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I'll Be Home for Christmas (בהשתתפות ג'ונתן גרוף)   | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Do You Want To Build a Snowman?  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rockin' Around the Christmas Tree  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Silent Night  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | White Christmas (בהשתתפות דארן כריס)   | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Silver Bells  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Angels We Have Heard on High (בהשתתפות סינתיה אריבו)   | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | O Holy Night  | 5:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 35:16 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | - |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים הדיגיטליים | 25 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 24 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי החג | 3 |
הערות שוליים

1 2  Christmas in the City by Lea Michele, Apple Music (באנגלית)
↑  Lea Michele, Billboard
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 8a2cea40-ffe5-459e-b65b-9d03f75732a5
דן אלמגור

| --- | --- |

דן אלמגור, 2014
 לידה:  13 ביולי 1935 (בן 89) י"ב בתמוז ה'תרצ"ה המנדט הבריטי רמת גן, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  מחזאי, פזמונאי, מתרגם
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1945
 בן או בת זוג:  אלה אלמגור 
 
מימין לשמאל: דני קרוון, אליהו הכהן ודן אלמגור, 2011
דן אלמגור (נולד ב-13 ביולי 1935) הוא מחזאי, פזמונאי, פובליציסט, עיתונאי, סופר, מתרגם, חוקר ספרות, שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.
אלמגור הוא מהיוצרים הבולטים בתחום הזמר העברי והמחזאות הישראלית, ומוכר כמי שחוקר מזה שנים רבות את תולדות הזמר העברי ויוצריו, את הספרות העברית לדורותיה (עם התמחות בספרות ימי הביניים והרנסאנס) וכן את הלשון העברית.
ראשית חייו

אלמגור נולד ברמת גן ב-1935 בשם דן אֶלְבְּלינגר. אביו, זאב אלבלינגר, יליד ורשה, היה חבר קבוצת אריאל של השומר הצעיר, אגרונום, בוגר המכון לחקלאות באלג'יר ומחלוצי עלייה השלישית, ואימו זהבה קצנלנבוגן הייתה ילידת לובלין. ב-1940 נולדה אחותו ברכה. גדל ברחובות. בילדותו ובנעוריו כתב במספר עיתוני ילדים ונוער כמו "דבר לילדים", "הבוקר לילדים" ו"משמר לילדים", היה נציג המאזינים הצעירים בקול ירושלים, שימש ככתב פינת הנוער בקול ישראל וכן ככתב ספורט ברחובות עבור קול ישראל ועיתוני התקופה כמו "העולם הזה". בשנת 1951, בהיותו בכיתה י', ייסד יחד עם חברו שבתאי זיו את "המועצה הארצית של תלמידי בתי הספר התיכוניים", שהפכה למועצת התלמידים הארצית. בשירותו בצה"ל (1953–1955) היה כתב צבאי ומעורכי העיתון "במחנה גדנ"ע".
לימודים אקדמיים וחקר הספרות והשירה

בזמן שירותו סיים שלוש שנות לימודי ערב במדעי המדינה בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב. בשנת 1956 למד במחזור הראשון של אוניברסיטת תל אביב והשלים שתי שנות לימוד בספרות ומקרא. בין 1957 ל-1960 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בספרות עברית ואנגלית. בין 1960 ל-1963 השלים את לימודיו בחוג לספרות עברית (בהצטיינות יתרה). בין מוריו היו פרופ' שמעון הלקין, המשוררת לאה גולדברג, פרופ' דב נוי ופרופ' חיים שירמן, שגם הנחה את אלמגור בכתיבת עבודת התואר השני. את תואר המוסמך קיבל ב-1963 על עבודה בנושא שירת תור הזהב בספרד והשירה העברית באיטליה בתקופת הרנסאנס, אשר התמקדה בשירתו של יוסף צרפתי. בשנים 1963–1968 למד באוניברסיטת UCLA לדוקטורט במסגרת מלגת פולברייט. עבודת הדוקטור נכתבה בהנחייתו של פרופ' אברהם בנד ועסקה באמנות הסיפור של הסופר מיכה יוסף ברדיצ'בסקי.
אלמגור כתב עשרות מאמרים אקדמיים על תולדות הספרות העברית בימי הביניים, הרנסאנס והעת החדשה, לרבות על ביאליק, עגנון, וברדיצ'בסקי, בהקשרו גם ערך יחד עם שמואל פישמן את הביבליוגרפיה נחלת מי"ב, אשר פורסמו בין היתר בכתבי העת "במה", "מאזניים", "עיתון 77", "עלי שיח", "לשוננו לעם", "מעגלי קריאה" ו"קשר". בנוסף כתב מאמרים על תולדות הדרמה העברית, בין היתר על המחזאי העברי הראשון יהודה סומו, וכן על השירים הסאטיריים של אלתרמן ואחרים בעיתונות העברית. כתב מספר ערכים לאנציקלופדיה העברית בנושאי תיאטרון וספרות, ביניהם על עמנואל הרומי ויוסף צרפתי.
בין 1964 ועד 1974 פרסם במוספי הספרות של עיתוני סוף השבוע מעריב וידיעות אחרונות מאות מאמרים ומסות על נושאי ספרות ואמנות, הלשון העברית והסלנג, פזמונים עבריים וענייני דיומא בארצות הברית ואנגליה.
בין 1964 ועד 2010 שימש ככתב הישראלי של "הרבעון השייקספירי" ואוצר את האוסף "שקספיר - מימין לשמאל", המכיל ביבליוגרפיה מקיפה של כתבי שייקספיר בעברית. בין היתר כתב את המאמר הביבליוגרפי "שיקספיר בספרות העברית בתקופת ההשכלה ובתקופת התחייה".
תרגום, עיבוד וכתיבה מקורית לתיאטרון

אלמגור עיבד ותרגם כמאה מחזות לעברית, ביניהם מחזות קלאסיים כ"הנשים הפיניקיות" לאוריפידס, מחזות מאת ויליאם שייקספיר כגון "קומדיה של טעויות", "כטוב בעיניכם", "המלט" ו"חלום ליל קיץ", מחזות אליזבטניים (בני תקופתו של שייקספיר) כמו "האלכימאי" לבן ג'ונסון ו"חג הסנדלרים" לתומאס דקר, "הכד השבור" מאת היינריך פון קלייסט בן המאה ה-18, ומחזות רבים מהמאה ה-20, כגון "מראה מעל הגשר" ו"מותו של סוכן" של ארתור מילר, "קן הקוקייה" מאת דייל ווסרמן ומחזות מאת ברטולט ברכט ("ברכט על ברכט" בעריכת ג'ורג' טבורי, "ההנאות הקטנות של החיים" - מבחר משירי ברכט, ושירים למחזה "שוויק במלחמת העולם השנייה", שהוצג בתיאטרון האהל).
אלמגור תרגם מספר רב של מחזות זמר, בהם: "גבירתי הנאווה" (בשיתוף שרגא פרידמן), "כנר על הגג", "המלך ואני", "ברנשים וחתיכות" על פי סיפורי דיימון ראניון, "דבר מצחיק קרה" מאת סטיבן זונדהיים, "ינטל" על פי סרטה של ברברה סטרייסנד, "המפיקים", "עצור את העולם. אני רוצה לרדת" מאת לסלי בריקוס ואנטוני ניולי (1969, תיאטרון גיל). כמו כן, תרגם ועיבד מספר אופרטות: ב-1972 תרגם את האופרטות "אבו חסאן" מאת ובר ו"הקאדי המרומה" מאת גלוק, אשר הוזמנו על ידי גארי ברתיני עבור האנסמבל הקאמרי. ב-1986 תרגם את הדיאלוגים של האופרטה "העטלף" מאת יוהאן שטראוס, אשר הוצגה בסינפוניטה הישראלית באר שבע, וב־1987 את האופרטה "סילוה - נסיכת הצ'רדש", מאת ליאו שטיין ובלה ינבאך, בתרגום אברהם שלונסקי, למוזיקה של אמריך קלמן.
אלמגור כתב גם מחזות מקוריים רבים. ב-1968 כתב ועיבד את המחזמר "איש חסיד היה" שהיה מורכב משירים, נגינות וסיפורים חסידיים. ב-1969 כתב את המחזמר "ירושלים שלי", שהייתה ההצגה הראשונה שנכתבה על ירושלים ואנשיה לאחר סיפוח מזרח העיר בעקבות מלחמת ששת הימים. ב-1967 כתב מחזמר, על רקע תנ"כי, שהועלה בברודוויי, בכיכובו של דיק שון, אך ההצגה כשלה והורדה במהרה מהבמה. בתחילת שנות ה-70 חיבר אלמגור שני מחזות זמר גדולים. ב-1971 חיבר את "עיר הגברים" שהושפע מסיפוריו של דיימון רניון. ב-1972 חיבר את "אל תקרא לי שחור", כאשר את כל השירים הלחין בני נגרי. המופע, שכלל אנסמבל של שבעה שחקנים וזמרים בבימויו של דני ליטאי, הושפע מעליית התנועה האמריקאית לזכויות האזרח ונסוב סביב אפליית השחורים בארצות הברית וסיפורי התנ"ך. כל השירים היו בסגנון מוזיקת נשמה, סגנון שלא היה מוכר אז בישראל. המחזמר זכה להצלחה מסחרית ולהערכת המבקרים וזכה בפרס כינור דוד. ב-1982 עלתה ההצגה "ילדי הכרך" פרי עטו, העוסקת בחיי העדה התימנית בישראל. ההצגה בכיכובו של נסים גרמה, ובימויו של צדי צרפתי, הוצגה ברחבי הארץ 250 פעמים. כמו כן, כתב שתי אופרות: ב-1958 את האופרה "מחבוא הרוח" בהלחנת פרנק פלג לקול ישראל, והאופרה לילדים "מקס ומוריץ" בהלחנת גיל שוחט שהוצגה באופרה הישראלית בהפקת המדיטק חולון. בנוסף, כתב אלמגור את הפזמונים למחזה "שערורייה בגמנסיה" (בשמו הנוסף "התלמידה הנשואה"), מאת בקפי וסטלה, בתרגום ד"ר אמיל פוירשטיין, אשר הולחנו על ידי מרק לברי (תיאטרון דו רה מי, 1958).
פזמונאות > ספר פזמונים

בשנת 2012 יצא לאור הספר "הצ'ופצ'יק של הקומקום", ובו 300 מפזמוניו של אלמגור.
הגשת תוכניות רדיו וטלוויזיה

ב־1956 כתב מדי שבוע את הפזמון האקטואלי ששודר בתוכנית "תיבת נח" בקול ישראל ללחן של מאיר נוי. ב-1957 כתב עם משה וילנסקי את המנון גלי צה"ל ("ערב טוב לכולכם, חיילים"), אשר שודר בכל ערב בפתיחת תוכניות התחנה. בין 1957 ל-1959 השתתף כפזמונאי בתוכנית הרדיו של קול ישראל "שלושה בסירה אחת", וכן בתוכניות "על קצה המזלג", "ינשופים וחיוכים" ו"בכל המסיבות". בתחילת שנות ה-70 ערך והנחה בגלי צה"ל את הסדרה החודשית "פזמונאי האתמול", שעסקה בין היתר בשירי נתן אלתרמן, מרדכי זעירא, עמנואל הרוסי ויעקב אורלנד. ב-1972 כתב לגלי צה"ל את מחזה הרדיו הראשון שנכתב במיוחד לתחנה, "כה אמר עמנואל", על פי "מחברות עמנואל" של עמנואל הרומי, בהשתתפות יהורם גאון וזאב רווח.
אלמגור ניחן גם בכישרון הגשה ייחודי והיה מגיש בטלוויזיה הישראלית כבר בראשית ימיה. בתחילת שנות ה-70 ערך והגיש עשר תוכניות בידור מוזיקליות בסדרה "הצועני השורק" בבימויו של ישראל גוריון, אשר כללו בעיקר תרגומים משירי עם שונים בביצוע טובי הזמר הישראלי של התקופה, כמו הדודאים, שלמה ארצי, שמוליק קראוס, ניצה שאול וציפי שביט. כל תוכנית עסקה בשירים על נושא אחר, כמו: טוב לחיות, טוב לאהוב, טוב לשתות, טוב לשוט, טוב לשמור על קשר והיום יום האם. ב-1974, לאחר מלחמת יום כיפור, הגיש כעשרים תוכניות בנות שעה בסדרה "שרתי לך ארצי", אשר עסקה במאה שנות זמר עברי. חמש התוכניות הראשונות נערכו והוגשו בשיתוף עם אליהו הכהן והשאר נערכו והוגשו על יד אלמגור. התוכנית אירחה אמנים מבצעים כמו שושנה דמארי, שמעון ישראלי, יהורם גאון, חוה אלברשטיין, ורבים נוספים. כמו כן, התראיינו בכל פרק אישים ששיקפו את התקופה, לרבות גולדה מאיר, רחל ינאית בן-צבי, ברוך אגדתי, דניאל סמבורסקי ועמנואל הרוסי.
משפחתו

דן אלמגור היה נשוי לד"ר אלה אלמגור (לבית אַפְּלרוֹט), חוקרת ספרות ערבית ומתרגמת ספרים ומחזות, מ-1960 ועד פטירתה בינואר 2022. לזוג שתי בנות, אורנה (נולדה ב-1961) ואלינוער (נולדה ב-1964), וארבעה נכדים. את להיטו "ונצואלה" כתב לכבודה של אלה (בביצוע הפזמון הסיומת "אלה" מודגשת).
מתגורר בתל אביב.
כתביו > ספרים

איש חסיד היה, שירים וסיפורים חסידיים, עריכה ועבוד דן אלמגור, ציורים ורישומים דני קרוון, ירושלים תשל"ב 1972
היום "יום האם", לילדים, כתב דן אלמגור, צייר גיורא כרמי, כתר ירושלים 1981
נחלת מי"ב, מפתח ביבליוגרפי ליצירות מיכה יוסף ברדיצ’בסקי-בן-גוריון ולחיבורים על אודותיו, דן אלמגור, שמואל פישמן, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, תשמ"ב, 1982
שושנת תימן: בני-תימן בזמר העברי, ליקט, סיפר וערך: דן אלמגור, עמותת "אעלה בתמר", 2008
כתביו > מחזות מקוריים

אלף לילה ולילה, מחזה מוזיקלי על פי סיפורי אלף לילה ולילה, מאת דן אלמגור ומייקל אלפרדס, תל אביב
היסטוריה בגרוש , מחזה קברטי, מאת דן אלמגור, בבימוי חיים טופול, מועדון התיאטרון חיפה, 1963
מחברות החשק, על פי עמנואל הרומי, עיבוד דן אלמגור, ירושלים תשל"ב 1972
מצא אשה - מצא טוב?, תוכנית שנייה בסדרה, ליקט וערך דן אלמגור, 1975, תל אביב
כתביו > מאמר

דמותו של דוד בפזמון ובבימה הקלה
כתביו > שונות

אספקטים בסיפורת של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, עבודת הדוקטורט, אוניברסיטת UCLA, לוס אנג'לס, 1968
פרסים > על שירים והצגות

1969 - פרס ראשון ב"פסטיבל הזמר", עבור השיר "בלדה לחובש" (לחן: אפי נצר; שר: יהורם גאון)
1969 - פרס משרד החינוך למחזה הטוב של השנה, עבור "איש חסיד היה".
1986 - פרס ראשון בפסטיבל שירי הילדים, עבור השיר "החבר הכי טוב שלי" (לחן: רוני וייס; שרה: שרי צוריאל)
1968 - 1976 - 11 פרסי כינור דוד, בין היתר עבור "להקת פיקוד דיזנגוף", "איש חסיד היה", "אל תקרא לי שחור", "עיר הגברים", "שרתי לך, ארצי", "ירושלים שלי".
פרסים > פרסים על תרגומים

1991 - הפרס הראשון ע"ש עדה בן-נחום ל"תרגום המצטיין לבמה" עבור "קומדיה של טעויות" בתיאטרון באר שבע
2000 - פרס "התרגום הטוב ביותר" מטעם האקדמיה הישראלית לתיאטרון, עבור "קומדיה של טעויות" בתיאטרון הקאמרי
2004 - פרס "התרגום הטוב ביותר" מטעם האקדמיה הישראלית לתיאטרון, עבור "כטוב בעיניכם" בתיאטרון הקאמרי
2008 - פרס "התרגום הטוב ביותר" מטעם האקדמיה הישראלית לתיאטרון, עבור "המלט" בתיאטרון הקאמרי (עם ט' כרמי)
פרסים > פרסים על מפעל חיים ותוארי כבוד

1986 - פרס היובל של אקו"ם על מפעל חיים בתיאטרון ובתרבות בישראל
1987 - פרס על "מפעל חיים בזמר העברי" במסגרת פסטיבל "ימי זמר" בחולון
2009 - "תואר כבוד" מטעם אוניברסיטת בר-אילן על תרומה לזמר העברי
2010 - תואר "דוקטור לשם כבוד", מכללת נתניה
2011 - תואר "דוקטור לשם כבוד", האוניברסיטה העברית בירושלים
הוקרה

נערכו לכבודו ערבי הוקרה בעיריות שונות וערבי זמר רבים, מתוכם:
ינואר 2008 - שלושה ערבי מחווה בקאמרי
פברואר 2012 - מחווה בקאמרי
מרץ 2019 - ערב מחווה בפסטיבל אומנים עולים ואמנים ותיקים באהבה לישראל
דצמבר 2021 - ערב מחווה בפסטיבל עין גב
27 במרץ 2019 - ערב מחווה לרגל העברת ארכיונו לספרייה הלאומית
9 ביולי 2021 - מופע הצדעה לכבוד יום הולדתו ה-86, שנערך בהבימה בנוכחות מיטב אומני ישראל
מרץ 2022 - מופע הצדעה מתוך מופע חדש של המחזה "איש חסיד היה" בוועידת "האנשים של המדינה"
ראו גם

יצירות דן אלמגור
לקריאה נוספת

חיפוש הזהות היהודית בתיאטרון הישראלי, על "איש חסיד היה", 1968, מאת דן אוריין, נדפס בבמה, 140, 1996.
בחזרה אל המקורות, על תרגומו של דן אלמגור למחזה "כטוב בעיניכם", מאת מלכה מוצ'ניק, נדפס בלשוננו, ס'ז, תשס'ז 1997.
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏לרגל יום הולדתו ה-86: מסע חטוף בנתיבי הזמר של דן אלמגור, באתר מעריב אונליין, 8 ביולי 2021
↑  בועז כהן, ‏"אין לי הכישרון להופיע. ניגנתי פעם, טוב שלא שמעת את זה", באתר גלובס, 4 ביולי 2011
↑  הכתבה "בוז לתוכנית הלימודים: נציגי 18000תלמידים מתכנסים ברחובות כדי לדון על לימודיהם", מאת יעקב אשמן, "העולם הזה", 1951
↑  הכתבה "עם מועצת התלמידים של בתי-הספר התיכוניים" מאת ל. אבי יוסף, "דבר השבוע", 1951.
↑  174 תוארי דוקטור ו-329 תוארי מוסמך, מעריב, 27 ביוני 1963
↑  שירי צרפתי עלו לפרויקט בן-יהודה בזכות עבודת המאסטר של אלמגור.
↑  שקספיר - מימין לשמאל - מבוא, באתר library.osu.edu
↑  ספר היובל לשמעון הלקין, בהוצאת ראובן מס, 1975.
↑  ילדי הכרך, באתר בית ליסין
↑  יעקב העליון, סופם של ילדי הכרך, מעריב, 25 במאי 1983
1 2  אלי אשד, “ונצואלה” על פי דן אלמגור, באתר "יקום תרבות", 10 במאי 2013
↑  מי חיבר הפזמון "תרד ממני קזבלן"?, למרחב, 6 במרץ 1967
↑  השופט לם חייב את גודיק לשנות שניים מפזמוני המחזמר "קזבלן", למרחב, 3 באפריל 1967
↑  אריאנה מלמד, כשהיא אומרת לא, היא מתכוונת, באתר ynet, 25 באפריל 2008
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 69
↑  דן מרגלית, "קול ישראל" רודף את הסאטירה האנטי-מפא"יית, באתר העיתונות ההיסטורית, ‏08.03.1963, עמוד 5
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 67
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 79
↑  רבקה מיכאלי, מה הייתה ההשראה לשיר 'האזרח הקטן'? דן אלמגור נזכר בשלישיית 'יוסי-חיזקי-יונה', באתר 103FM, ‏04.02.2011
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 82
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 86
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 89
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 179
↑  רשומה מאת ד"ר תרצה הכטר, אתוס לאומי בעין הביקורת (2016-1948), 11.05.2016
↑  קלאסי - הקאמרטה למען חופש היצירה, באתר www.habama.co.il
↑  מ. ד. בן-עמי, תולעת יעקב ודוֹד ישמעאל, הוצאת תמוז, 2004 (עמ' 335)
↑  תום שגב, המיליון השביעי: הישראלים והשואה, ז, 3, עמ' 382; עמ' 527, הערה 19.
↑  "העולם הזה", ב-14.12.88, גיליון 2676, עמוד 17.
↑  גדעון מרון, דן אלמגור: הצתת מכוניתי נסיון להשתיק אותי, מעריב, 10 במרץ 1989
↑  Dan Almagor (2012-01-19), גלגל המזלות - תכנית טלויזיה לראש השנה תשמ"ח, נבדק ב-2019-03-12
↑  כאן מוזיקה (2011-12-19), פיקוד מרכז - צלם אדם, נבדק ב-2019-03-12
↑  הצ'ופצ'יק של הקומקום, עמ' 290-305
↑   עופר אדרת, כשבעלה הקדיש לה להיט, היא תירגמה קלאסיקה ערבית, באתר הארץ, 20 במרץ 2022
↑  רשימת הפרסים על פי ההערות לספר "הצ'ופצ'יק של הקומקום" מאת דן אלמגור
↑  היוצר דן אלמגור קיבל הערב (שלישי) אות הוקרה מאוניברסיטת בר-אילן על תרומתו לזמר העברי, אתר אוניברסיטת בר-אילן, 2 ביוני 2009
↑  מחווה לדן אלמגור בקאמרי, באתר ynet, 31 בדצמבר 2007
↑  מחווה לדן אלמגור בתאטרון הקאמרי, נבדק ב-2021-07-10
↑  כל הכבוד - ערב מחווה לדן אלמגור, באתר עיריית פתח תקוה
↑  מחווה לדן אלמגור בפסטיבל עין גב, 2012. חלק ג', נבדק ב-2021-07-10
↑  ערב מחווה לדן אלמגור לרגל העברת ארכיונו לספרייה הלאומית, בערוץ יוטיוב של הספרייה הלאומית, 27 במרץ 2019
↑  מופע הצדעה לדן אלמגור (שני מופעים- 11:00 פתוח למנויי מפעל הפיס+ 13:00 לקהל הרחב), באתר תיאטרון הבימה
↑  יואב בירנברג, בשבוע הבא: הצדעה מיוחדת למלכת הכלניות, באתר ynet, 13 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274673905171  BnF: cb134872512 (data)  ISNI: 0000 0000 6653 759X  LCCN: n83126477  MusicBrainz: 8ad6376b-8213-4225-8751-f66062803304  NTA: 256349711  SNAC: w6tx3g49  SUDOC: 190656182  VIAF: 19831739   WorldCat (עם VIAF): 19831739 
דן אלמגור, 2004 (צילם צבי טיבריו קלר)
פרס יעקב פינס לאמן הדפס ישראלי

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  מוזיאון ישראל 
 תקופת הפרס:  2008–הווה (כ־17 שנים) 
 נקרא על שם:  יעקב פינס 
 
אלכס קרמר מקבל את פרס פינס לגרפיקה ישראלית (6 בינואר 2015)
פרס יעקב פינס לאמן הדפס ישראלי או פרס פינס לגרפיקה ישראלית הוא פרס המוענק אחת לשנתיים על ידי מוזיאון ישראל לאמן הדפס ישראלי.
הפרס הוקם מכוח הסכם עם האמן והאספן יעקב פינס, שתרם בשנת 2001 את אוסף האמנות היפנית שלו ואת ספריתו למוזיאון. הוא מתמקד באמנים היוצרים בחיתוך עץ, תחריט נחושת והדפס אבן, טכניקות שהיו מזוהות עם האמן. סכום הפרס, שחולק לראשונה בשנת 2008, עומד על כ-3,000 דולר.
הזוכים בפרס

2008 – אסף בן מנחם
2010 – אורית חופשי
2012 – אלכס ווז'יק
2014 – אלכס קרמר
2016 - הילה בן ארי
2018 - שרון פוליאקין
2020-2019 אסף בן צבי
דירק אושמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בן 58 בערך) גותה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  לימודי ספרות, לימודי התרבות הגרמנית, פובליציסטיקה 
 מקום מגורים:  לייפציג 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך שילר  אוניברסיטת מדינת ניו יורק בבאפלו 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג 
 מספר צאצאים:  2 
 
דירק אושמן (בגרמנית: Dirk Oschmann; נולד ב-18 בנובמבר 1967) הוא חוקר תרבות גרמניה, חוקר ספרות ופובליציסט. מאז 2011 הוא מכהן כפרופסור לספרות גרמנית חדשה באוניברסיטת לייפציג. הוא זכה להכרה ציבורית רחבה ב-2023 עם פרסום ספרו המזרח: "המצאה מערב-גרמנית" העוסק במזרח גרמניה מאז 1990.
ביוגרפיה

דירק אושמן, יליד גותה, גדל בגרמניה המזרחית בזמן שלטון הקומוניזם (DDR) במשפחת פועלים בגותה שבמחוז ארפורט, שם סיים את לימודיו בתיכון ארנולדי. אביו עבד בתחום עיבוד המתכות ואמו הייתה מובטלת לתקופה לאחר האיחוד הגרמני.
בין השנים 1986 ל-1992 למד גרמניסטיקה, אנגליסטיקה ואמריקניסטיקה באוניברסיטת פרידריך שילר ביינה. בשנת 1992/1993 למד במסגרת מלגת פולברייט באוניברסיטת מדינת ניו יורק בבאפלו. לאחר מכן שירת בשירות אזרחי. ב-1998 השלים את הדוקטורט שלו בנושא עזיבה מהפנימיות: יצירתו הספרותית של זיגפריד קראקאוור באוניברסיטת יינה, וזכה בפרס הדוקטורט של האוניברסיטה. העבודה פורסמה ב-1999.
בין השנים 1998 ל-2005 שימש כעוזר מחקר באוניברסיטת יינה. ב-2001/2002 קיבל מלגת פיאודור-לינן של קרן אלכסנדר פון הומבולדט וביצע מחקר באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. את ההביליטציה השלים ב-2006 עם עבודה בנושא שירה נעה: תאוריית השפה והפואטיקה אצל לסינג, שילר וקלאיסט. בין 2005 ל-2011 כיהן כפרופסור חבר באוניברסיטת יינה. הוא גם הרצה כפרופסור אורח באוניברסיטאות שונות, כולל אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, אוניברסיטת קנט, אוניברסיטת נוטרדאם ואוניברסיטת בראון.
מאז 2011, הוא מכהן כפרופסור לספרות גרמנית חדשה באוניברסיטת לייפציג. אושמן היה החוקר הראשון ממזרח גרמניה שקיבל מינוי זה לאחר האיחוד.
אושמן מתגורר בלייפציג, נשוי ואב לשני ילדים.
המזרח: המצאה מערב-גרמנית (2023)

ספרו של אושמן המזרח: המצאה מערב-גרמנית, שפורסם בפברואר 2023 בהוצאת אולשטיין, מבוסס על הרצאה שפרסם בפרנקפורטר אלגמיינה צייטונג. הספר הפך לרב-מכר בגרמניה, ותפס את המקום הראשון ברשימת רבי-המכר של שפיגל בקטגוריית ספרי עיון. הספר עורר דיון ציבורי נרחב על זהות המזרח הגרמנית.
פרסומים

עזיבה מהפנימיות: על יצירתו הספרותית של זיגפריד קראקאוור. היידלברג, 1999.
שירה נעה: תאוריית השפה והפואטיקה אצל לסינג, שילר וקלאיסט. מינכן, 2007.
פרידריך שילר. קלן/ויימאר/וינה, 2009.
חופש וזרות: הרומנים של קפקא. בזל, 2021.
המזרח: המצאה מערב-גרמנית. ברלין, 2023.
פרסומים > בתור עורך

ספרות ועולם החיים. עורך שותף עם אלכסנדר לק. קלן/ויימאר/וינה, 2012.
גוסטב פרייטג (1816–1895): ספרותן – פובליציסט – היסטוריון. קלן/ויימאר/וינה, 2016.
חולפות המודרניות: הזמנים המיוחדים של הארעי במאה ה-19 הארוכה. הנובר, 2017.
מושגי הזמן של שילר. הנובר, 2018.
הערות שוליים

1 2  אניה רייך, ויבקה הולרסן, "עיתונאים מערביים חושבים שביורן הקה הוא פשיסט מתורינגיה", באתר ה"ברלינר צייטונג", 17 במרץ 2023. תאריך גישה: 18 במרץ 2023.
1 2  דירק אושמן – מדוע "המזרח" אינו נלקח ברצינות על ידי "המערב"?, באתר Spotify, 5 ביולי 2023. תאריך גישה: 25 ביולי 2023.
↑  עמוד הפרופסורה של דירק אושמן, באתר אוניברסיטת לייפציג. תאריך גישה: 29 במאי 2024.
↑  דירק אושמן: כיצד המערב ממציא את המזרח, באתר FAZ, 4 בפברואר 2022. תאריך גישה: 29 באפריל 2023.
↑  רשימת רבי-המכר לספרי עיון, באתר Spiegel, 7 במאי 2023. תאריך גישה: 7 במאי 2023.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266255405171  BIBSYS: 1498562804977  BnF: cb137473960 (data)  GND: 112890881  ISNI: 0000 0000 4439 9640  LCCN: no00019067  NKC: pna20241213927  NTA: 330728687  SUDOC: 066996066  VIAF: 59263886   WorldCat (עם VIAF): 59263886 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דירק אושמן".
מיכאל גל

| --- | --- |

 לידה:  1932 
 פטירה:  2006 (בגיל 74 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
מיכאל גל (12 בדצמבר 1932 – 21 בנובמבר 2006) היה איש חינוך ישראלי. הקים, הנהיג והוביל מערכות חינוכיות בישראל.
בשנת ה'תשנ"ח זכה בפרס החינוך מטעם משרד החינוך.