stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחט
אביזרים נילווים למחט

נוסף על האצבעונים שיש העונדות אותם בזמן התפירה או הרקמה, כדי להימנע מפציעה, צריך גם מקום אחסון למחטים, כדי שלא תאבדנה, או שלא ייפצעו מהן, יש המשתמשות בקופסה ויש הנועצות את המחטים יחד עם הסיכות, על כרית סיכות, או בחפיסה המיועדת לכך.
מחטים נמכרות בחפיסות נייר או פלסטיק, מחטים לתפירה ורקמה ביד נמכרות בדרך כלל בחפיסות שבהן יש מחטים שונות באורך ובגודל הקוף, כדי שהקונה תוכל להשתמש בהם לכל עסוקיה. מחטים המיועדות למכונות תפירה נמכרות בחפיסות שבהן כל המחטים בגודל אחיד. במאה ה-19 חפיסות המחטים נארזו בתחילה בנייר שחור מקופל כמעטפה. עם הזמן הן הפכו למעטפת קרטון שבתוכה המחטים ננעצו בנייר רך או פיסות בד זעירות. עטיפות הקרטון אויירו בציורים שונים מתאימים לאיסוף, או איורים שהתאימו למצב החברתי והפוליטי. חפיסות אלו נקראו באנגלית Needlebooks. ב-1909 הדפיסה חברת מחטים חפיסה מיועדת לחייליםעם ציור של מצעד צבאי של הצבא האמריקאי הופיעה הכתובת The American Army and Navy Needle book. לפעמים הוסיפו למחטים גם משחיל מחטים. החפיסות שימשו לעיתים גם כאחסון למחטים.
ערכת תפירה שבה יש כמה מחטים, כמה סלילי חוטים, כמה סיכות, משחיל, וסיכות ביטחון, נקראת בעברית עזרה שנייה.
ראו גם

סיכה
משחלת
חוט
הלן בלנשארד
וונפלון
זיגזג (מלאכת יד)
אצבעון
הערות שוליים

↑  JANNE-BEATE BUANES DUKE, UiB researcher sheds new light on the origin of sewing technologies, SAPIENCE, ‏12.11.2018 (באנגלית)
1 2  Marsha Borden, Paper Needlebooks, Little Pieces of Found History, Piecework XXX Number4, Winter 2022, LongThread, 2022, עמ' 8-11
↑  Helen Augusta Blanchard Trailblazer, Engineer Girl Home (באנגלית)
↑  איתן אבניאון, מיכאל המאירי, רות דומניץ, דינה רונן, אמירה בנימיני, שושנה לבדינסקי, אורלי קופרמן (ע), מ, לשון ראשון מילון ניבים ומכתמים על יסוד המקורות, 2002, איתאב, 2002, עמ' 246. (בעברית)
↑  הדסה קנטור, על מצבה של העברית מתוך "הד האולפן החדש" 94, באתר משרד החינוך, אביב 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00562976  NKC: ph493926
מרדכי ביטון

מרדכי ביטון (בית-און) (1935 - 25 באוקטובר 2011) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר בהפועל באר שבע.
ביוגרפיה

ביטון נולד במרוקו ובשנות ה-50 עלה לישראל והחל לשחק בהפועל באר שבע. ביטון שיחק בקישור והרבה לכבוש שערים, חלקם בבעיטות מ-11 מטר, והיה אחד משחקניה הבולטים של הקבוצה בשנותיה הראשונות. הוא שימש כקפטן הקבוצה בעת ששיחקה בליגה א', עד אשר נפגע בתאונה ב-1963 ונאלץ לפרוש ממשחק. לאחר פרישתו החל לאמן, ובין היתר שימש כמאמן הפועל ירוחם (בהדרכתו העפילה ליגה בשנים 1971, 1977 ו-1981), הפועל דימונה (בהדרכתו העפילה ליגה ב-1978) ובית"ר באר שבע. כמו כן אימן במשך שלוש שנים את קבוצת הנוער של הפועל באר שבע, שהעפילה בהדרכתו לגמר גביע הנוער.
ביטון עבד במפעל חרסה במשך עשרות שנים. בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר.
הערות שוליים

↑  על פי כתבה מאת משה ניר, "זמן הנגב" (רשת מעריב), 28 באוקטובר 2011, עמ' 37. הכתבה מבוססת, בין היתר, על ספרו של אריה רפפורט, "40 שנות ספורט בנגב"
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים ובנושא מאמני כדורגל ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה

חיילי כוח האו"ם באזור
כוח האו"ם באתיופיה ואריתריאה (באנגלית: United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea; ראשי תיבות: UNMEE) היה כוח שמירת שלום של האומות המאוחדות שפעל בין השנים 2000–2008 בקרן אפריקה הכוח הוקם לאחר מלחמת אתיופיה-אריתריאה שהתרחשה בין השנים 1998–2000 בין אתיופיה ואריתריאה. ביוני 2000 חתמו אתיופיה ואריתריאה  על הסכם הפסקת פעולות האיבה בעקבות שיחות קרבה בהובלת אלג'יריה וארגון האחדות האפריקנית. ביולי הקימה מועצת הביטחון את UNMEE כדי לקיים קשר עם הצדדים ולהקים מנגנון לאימות הפסקת האש. בספטמבר 2000 אישרה המועצה את UNMEE כגוף הפיקוח על הפסקת פעולות האיבה ובמטרה לסייע בהבטחת קיום התחייבויות הביטחון. מאז נשאר כוח זה באזור על מנת לסמן את הגבול בין שתי המדינות שהוחלט עליו בוועדת הגבולות לאחר המלחמה בין שתי המדינות, למרות ההתנגדות האתיופית לגבול זה.
מרכזה של המשלחת היה בעיר אסמרה שבאריתריאה ובאדיס אבבה שבאתיופיה, עם כוח של 3,300 חיילים הנמצאים על הגבול. כ-1,500 חיילים מצבא הודו שירתו בכוח. בנוסף 200 אזרחים וכ-75 מתנדבים. אזור הגבול הוא מפורז המשתרע לאורך 25 קילומטרים מהצד האריתראי של הגבול.
הגבול בין שתי המדינות עדיין מתוח ואלפי פליטים חיים בו במחנות וכמיליון ברחו מבתיהם. אריתריאה מגבילה את הסיור לאורך הגבול ומונעת מפיטרול של הליקופטרים באזור זה. החלטה 1640 של מועצת הביטחון של האו"ם מנובמבר 2005 החליטה על הסדרת הנושא מחדש אך זה לא ייושם.
ב -30 ביולי 2008 סיימה מועצת הביטחון את המנדט של UNMEE. החלטת המועצה הגיעה בתגובה למגבלות קשות שהטילה אריתריאה על UNMEE, כמו גם ניתוק אספקת הדלק - מה שלא איפשר את המשך ביצוע משימות המנדט שלה, והגביר את הסכנות לבטיחות ולביטחון של אנשי האו"ם.
הערות שוליים

↑  UNMEE, United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2005089173  VIAF: 132888537   WorldCat (עם VIAF): 132888537
מנהל התקן

מנהל התקן (או דרייבר, מאנגלית: Driver) הוא תוכנית מחשב המאפשרת לתוכנית מחשב אחרת, לתקשר עם חומרה כלשהי או עם תוכנה אחרת הפועלת בפורמט שונה באמצעות מימוש הממשק שלה ומתן API לעבודה מולו.
מטרה

המטרה המרכזית של מנהלי התקן היא הפשטה, הסתרת מידע ומודולריות. מנהל ההתקן מהווה מעין חוצץ בין תוכניות המחשב העושות שימוש בחומרה מסוימת, לבין אותה חומרה. ההפרדה הזו טובה למטרות הבאות:
נחסכת מתוכנית המחשב הבעייתיות של תקשורת ישירה עם חומרה. במקום זאת התוכנית עושה שימוש ב־API של ההתקן.
הדבר מקל על יצרני חומרה שונים לייצר רכיבי חומרה. כל יצרן חומרה מספק מנהל התקן עם החומרה שלו. כל עוד מנהל התקן זה נותן את אותו API הדבר שקוף לשאר התוכנות.
הדבר מקל על שדרוגי חומרה. אין בעיה להחליף מוצר חומרה, במוצר יעיל יותר, מהסיבות הנ"ל.
מנהל התקן מספק API מוגדר. אם קיימת תוכנה המהווה תקן, כמו מערכת הפעלה, אזי יצרני אותה תוכנה קובעים את ה־API הנ"ל, ויצרני החומרה הם אלה שצריכים להתאים עצמם.
לעיתים תוכנה מסוימת שהיא התוכנה הנפוצה ביותר בסוג התוכנה שלה (כמו AutoCad בתב"ם) היא זו שקובעת את התקן עבור סוג מסוים של מנהלי התקנים.
מצב שבו אין תקן עבור מנהל התקן נחשב לבעייתי ומקשה מאוד על הקישור בין חומרה לתוכנה. למשל כל תוכנת DOS השתמשה בתקן אחר עבור מנהל התקן למדפסות, דבר שחייב את המשתמש לעבוד עם מדפסות מסוימות בלבד או בהדמיה של מדפסת אחרת שאיפשרה לו להשתמש רק בחלק מהתכונות של המדפסת.
פיתוח מנהל התקן

פיתוח מנהל התקן נחשב אתגר למהנדסים משום שהוא משלב בין חומרה לתוכנה, ולכן דורש הבנה של שני התחומים גם יחד. מנהל ההתקן זוכה לרוב להרשאות מאוד חזקות במערכת, ולכן כל שגיאה עלולה לגרום להתרסקות. הדבר מקשה על תהליך ניפוי השגיאות.
ראו גם

מונחים בתוכנה
מערכת הפעלה
מנהל הרדיו והטלוויזיה הלאומי

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 תקופת הפעילות:  17 במרץ 2018 – הווה (6 שנים) 
 www.nrta.gov.cn
 
מנהל הרדיו והטלוויזיה הלאומי (בסינית מפושטת: 国家广播电视总; בכתב סיני: 國家廣播電視總局; בראשי תיבות: NRTA) היא סוכנות של מחלקת הפרסום של המפלגה הקומוניסטית של סין (CCP), שמנהלת ומפקחת על חברות ממשלתיות העוסקות בתעשיות הטלוויזיה והרדיו, בין היתר שולטת על הטלוויזיה המרכזית של סין, הרדיו הלאומי של סין (אנ'), והרדיו הבין-לאומי של סין.
תפקיד בוויסות ובצנזורה של סרטים, טלוויזיה ותוכן אינטרנט

ה-NRTA מוציא הנחיות מחייבות לתוכן מדיה מדי שנה. בשנים 2011 ו-2012, הוא הגביל את מספר תוכניות הריאליטי ותוכניות הדרמה ההיסטורית, שהיו קשורים להיסטוריה של סין.
ב-30 במרץ 2009, ה-NRTA הוציא הנחיה שבה אסר להפיץ באינטרנט אלימות, פורנוגרפיה, או כל תוכן שעלול "להסית לאפליה אתנית או לערער את היציבות החברתית". יש הטוענים כי המהלך נועד לעצור מפרסום פרודיות או הערות אחרות בנושאים רגישים מבחינה פוליטית לקראת יום השנה להפגנות כיכר טיין-אן-מן ב-4 ביוני.
הסמכה להקלטת מוזיקה

ה-NRTA מעניק דרגות הישגים על סמך מכירות אלבומים בלבד:
| פורמט | סוג | תארים> זהב | תארים> פלטינה | תארים> יהלום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אלבומים | מקומי | 20,000 | 40,000 | 400,000 |
| אלבומים | בין-לאומי | 10,000 | 20,000 | 200,000 |
הערות שוליים

↑  Edward Wong (6 בינואר 2012). "China: TV Limits May Hit the Web". The New York Times. ארכיון מ-2022-04-27. נבדק ב-7 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vivian Wu (3 באפריל 2009). "Censors strike at internet content after parody hit". South China Morning Post. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0469 7570
מנהל חשבונות

מנהל חשבונות (בראשי תיבות: מנה"ח או מנח"ש), אחראי על רישום האירועים החשבונאיים בארגון. אין לבלבל בין מנהל חשבונות העוסק בהנהלת חשבונות ובין רואה חשבון העוסק בראיית חשבון.
מנהלת חשבונות בישראל
מנהל החשבונות אחראי על עבודת הנהלת החשבונות היומיומית הכוללת, בין השאר, הנפקת חשבוניות ורישומן, הכנת משכורות, תשלום לספקים, גביית חובות, רישומי מלאי, התאמות הבנקים, ומטלות נוספות התלויות באופיו הספציפי של הארגון. הרישומים נעשים על פי כללים מקובלים, בשיטת הנהלת החשבונות הכפולה או החד צידית, ובנוסף, מכין מנח"ש את הדיווחים התקופתיים (חודשי או דו-חודשי) לשלטונות המס. בתום תקופה נתונה (בדרך כלל שנת מס, אך רבים עושים זאת בכל רבעון) מועברים רישומיו לביקורת של רואה חשבון, המוכר על ידי השלטונות כגורם מוסמך לאשר, לתקן או לפסול את הרישומים.
כל ארגון נזקק לשירותיו של מנהל חשבונות, ולמעשה החל מהשלבים הראשונים של תכנון העסק כבר יש צורך להיעזר בו. כל חנות קטנה, כל יצרן או בעל מלאכה, חברה בע"מ, עמותה, עצמאים גדולים וקטנים אינם יכולים להתמודד עם ניהול עסקיהם ללא מנהל חשבונות. בעלי עסק בהיקפים קטנים אינם מעסיקים מנהלי חשבונות במשרה מלאה אלא מוסרים את הניירת שלהם פעם בחודש לבעלי מקצוע. בכל אזור מסחרי ישנם משרדי הנהלת חשבונות הנותנים שירותים מסוג זה.
כשהעסק מתפתח נדרש בו מנהל חשבונות במשרה מלאה, וככל שהיקפי העבודה גדלים - יש צורך להוסיף בתוך העסק מנהלי חשבונות המבצעים תפקידים שונים במחלקות נפרדות. במקרים כאלה יעמוד מעל כולם מנהל חשבונות ראשי, וכשהעסק מורכב ממנים חָשָב – לו כפופים כל מנהלי החשבונות. החשב הוא בעל מקצוע מיומן (בדרך כלל רואה חשבון) והוא בעל ראייה מערכתית מקיפה.
הנהלת חשבונות בישראל

תעודת מנהל חשבונות ניתנת בישראל על ידי משרד הכלכלה. ישנם שלושה סיווגים:
סוג 1+2 – הנמוך ביותר לבעלי תפקידים שוליים ועזרה לבעל מקצוע בכיר יותר.
סוג 3 – הסיווג המתאים לניהול עסק קטן באופן עצמאי.
מנהל חשבונות מדופלם - חשבונאי בכיר - הסיווג הגבוה ביותר, הכולל לימוד חוקי המס, ומתאים לניהול עצמאי של חשבונות בעסק מורכב.
מנהלי חשבונות לומדים מחשוב בהנהלת חשבונות, חישובים מסחריים, עסקאות בניירות ערך, חשבונאות ניהולית (תמחיר, דיני עסקים, דיני חוזים, עקרונות תורת המשק והסחר).
תעודות אלו אינן הכרחיות, שכן להבדיל מיועץ מס או רואה חשבון רשאים גם חסרי תעודות לשמש כמנהלי חשבונות, ובמקרים רבים מעסיקים בוחרים מנהל חשבונות על פי ניסיונו ולא על סמך תעודה מקצועית. בשנים האחרונות, ולמעשה בתהליך שהחל עוד בשנות ה-90, פונים למקצוע גם בעלי הכשרה אקדמית בתחום הכלכלה ואפילו רואי חשבון מוסמכים שלא מצאו עבודה במקצועם.
מנהל חשבונות נושא תפקיד רגיש בעסק, ובדרך כלל יש לו נגיעה ישירה בהוצאה ובקבלת כספים, הוא גם נחשף לסודות העסקיים של העסק, למהלכים שונים הקשורים לבעלים ולעובדים. לכן, יושרו האישי ונאמנותו חייבים להיות מוחלטים ונטולי ספק, עד כדי כך שישנם עסקים רבים המעבירים מועמדים לתפקיד – מבחני אמינות כמו בדיקות פוליגרף.
ביצועיו של מנהל החשבונות משפיעים ישירות על העסק. יכולותיו המקצועיות ותוצאות עבודתו משמשים כלי ניהול לבעל העסק ומוכרים על ידי שלטונות המס לצורכי קביעת המס.
איגוד מקצועי

מנהלי החשבונות בישראל מאוגדים בלשכת מנהלי החשבונות, שהיא גוף וולונטרי-מקצועי, וחייבים בתשלום דמי חבר שנתיים.
הערות שוליים

↑  תוכנית קורס הנהלת חשבונות 1+2, שפורסם על ידי משרד העבודה
↑  מידע על קורסים בהנהלת חשבונות, ‏2020
↑  אודות הלשכה, באתר האיגוד המקצועי של מנהלי החשבונות בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566153605171  NKC: ph128372
מקלו

| --- | --- |
פסגת הר מקלו, ברקע, בצד ימין.
פסגת הר מקלו, ברקע, בצד ימין.
 מידע כללי
 גובה:  8,462 מטר. ההר החמישי בגובהו בעולם
 מדינה:  נפאל, הרפובליקה העממית של סין 
 מיקום:  נפאל וטיבט
 רכס הרים:  הימלאיה
 העפלה ראשונה:  15 במאי 1955
 מסלול ההעפלה הקל:  המורד הצפוני
 קואורדינטות:  27°53′21″N 87°05′19″E﻿ / ﻿27.88917°N 87.08861°E﻿ / 27.88917; 87.08861
  (למפת נפאל מוגדלת) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור הרפובליקה העממית של סין  הודומקלו(למפת נפאל רגילה) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור הרפובליקה העממית של סין  הודומקלו
 
פסגת הר מקלו, בין פסגות הרי הימלאיה
מקלו הוא ההר החמישי בגובהו בעולם, בגובה 8,462 מטר מעל גובה פני הים. מקלו נמצא כ-22 ק"מ ממזרח להר אוורסט, על הגבול שבין נפאל לטיבט. זוהי פסגה מבודדת שצורתה פירמידה ריבועית.
להר מקלו שתי פסגות משניות: קנגצ'ונגצה, או מקלו II, בגובה 7,678 מטר נמצאת כ-3 ק"מ בכיוון צפון-צפון-מערב לפסגה הראשית. צ'ומו לונזו, בגובה 7,804 מטר נמצאת כ-5 ק"מ מצפון-צפון-מזרח לפסגה הראשית, ומחוברת באוכף בגובה 7,200 מטר לפסגת קנגצ'ונגצה.
הניסיון הראשון להעפיל לפסגת מקלו נעשה על ידי משלחת אמריקאית באביב שנת 1954. הטיפוס נעשה מן הרכס הדרום מזרחי לפסגה, אולם בגובה 7,100 מטר נאלצה המשלחת לסגת עקב סופות בלתי פוסקות. במקביל ניסתה אף משלחת ניו זילנדית, בתוכה סיר אדמונד הילרי להעפיל להר, אולם אף היא נכשלה עקב פציעות ומחלות. ב-22 באוקטובר 1954 העפילה משלחת חלוץ צרפתית לפסגת הקנגצ'ונגצה וב-30 באוקטובר לפסגת הצ'ומו לונזו.
ב-15 במאי 1955 העפילה לראשונה משלחת צרפתית לפסגת המקלו. הטיפוס להר נעשה מן המורד הצפוני והרכס הצפון מזרחי, על האוכף שבין מקלו לבין קנגצ'ונגצה. מסלול זה הפך להיות המסלול המועדף על מטפסים להר.
ההעפלה הראשונה מן המורד הדרום מזרחי נעשה על ידי משלחת יפנית ב-23 במאי 1970. בחודש מאי 1971 הצליחה משלחת צרפתית להעפיל להר מן המורד המערבי, הדורש מיומנות טכנית גבוהה. ב-27 בינואר 2006, או בסמוך למועד זה, נעלם על ההר המטפס הצרפתי ז'אן-כריסטוף לאפייל בעת שניסה להיות הראשון להעפיל להר בחורף.
מקלו נחשב לאחת מן הפסגות מעל 8,000 מטר הקשות יותר להעפלה ונמנה עם ההרים הקשים ביותר להעפלה בעולם. ההר ידוע לשמצה בזכות מדרונותיו החדים והחשופים לפגעי מזג האוויר. השלב האחרון בטיפוס לפסגה דורש טיפוס טכני קשה על סלע חשוף. מקלו הוא ההר היחיד בתחומי נפאל שגובהו מעל 8,000 מטר ואשר עדיין לא הגיעו לפסגתו בעונת החורף.
מלחמת האזרחים הרומית (427–429)

מלחמת האזרחים הרומית בשנים 427–429 הייתה מלחמת אזרחים בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי המערבי ולנטיניאנוס השלישי. באותה תקופה התנהל מאבק כוחות בין הגנרלים פליקס ובוניפאטיוס שהידרדר לסכסוך מזוין. כאשר השלטון המרכזי ניסה להציב את בוניפאטיוס כמושל צפון אפריקה, הוא הפריד את נחלתו מהאימפריה מבלי להכריז על עצמו כקיסר. הוא נשא את הנאמנות האישית של החיילים האפריקאים והוביל אותם לפי שיקול דעתו במהלך מלחמה זו. בוניפאטיוס הצליח להתריס ולהתנגד לסמכות המדינה. מלחמת האזרחים הסתיימה בהפוגה שלאחריה נכרת הסכם שלום.
פתיחה

בשנת 425, הקיסר המערבי-רומי יואנסוס הודח על ידי התערבות של הקיסר המזרח-רומי תאודוסיוס השני. לאחר מכן הוכתר ולנטיניאנוס, בנו של הקיסר הונוריוס המנוח, כקיסר המערב ברומא. מכיוון שהיה רק בן שש, הוא לא יכול היה לשלוט באימפריה בעצמו. כמה אנשים רמי דרג התערבו בשלטון הקיסרות, ביניהם הקיסר של החלק המזרחי של האימפריה תאודוסיוס השני (בן דודו), אמו גאלא פלקידיה והמפקד העליון של הצבא הרומי (magister utriusque militum) קסטינוס.
בוניפאטיוס, שמילא תפקיד מפתח בשיקום השושלת התאודוסיאנית במערב, זכה רק בתפקיד של come domesticorum (מפקד חיילי הבית הקיסרי). לא בוניפאטיוס, אלא פליקס האלמוני עד כה קיבל את תפקיד הגנרל הבכיר ביותר של צבא השדה המערבי.  עם בוניפאטיוס שסמך בעצמו על התפקיד הבכיר הזה, המינוי הזה הכניס דם רע ביניהם.
במינוי זה ניתן לזהות בבירור את ידו של הקיסר המזרח רומאי תאודוסיוס השני. קסטינוס ששירת בתפקיד זה בעבר, הודח והוגלה בגלל שהיה בעל ברית של יואנסוס ולכן נחשב לא אמין. גנרל אחר של המשטר העתיק אאטיוס עשה עסקה עם המשטר החדש שהעניק לו את התפקיד הבכיר של פראפקטוס פראטוריו בגאליה. בוניפאטיוס לא היה מרוצה ממינויו החדש. הוא סירב לוותר על מעמדו כ-comes Africae של הדיוקסיות (פרובינציות) האפריקאיות שאיתן הפריד את עצמו משאר האימפריה.
מלחמת האזרחים > התחלה

הצעד הראשון שהוביל למלחמת האזרחים נעשה על ידי פליקס ב-427. הוא ביקש מהסנאט להכריז על בוניפאטיוס כאויב המדינה לאחר שסירב להופיע בפני בית המשפט ברוונה, כדי לענות על כתב אישום בבגידה על רקע.  באישום, בוניפאטיוס הואשם ברצונו ליצור אימפריה משלו באפריקה הרומית. כתב האישום נערך על ידי פליקס, יריבו שמונה על ידי תאודוסיוס השני כמגיסטר מיליטום של המערב. לאחר מכן הוכן צבא להדיח את בוניפאטיוס באפריקה.
מלחמת האזרחים > המערכה באפריקה

פליקס צייד צבא גדול בפיקודו של שלושה גנרלים: מאבורטיוס, גאליו וסאנוקס. מאבורטיוס וגאליו הובילו את הכוחות הרומאים בפועל, בעוד שסאנוקס פיקד על חיילי הפוידראטי ההונים. יחד, שלושת הגנרלים צרו על בוניפאטיוס בקרתגו, שם בוניפאטיוס התבצר. אולם במהלך המצור פרצה מחלוקת בין המפקדים. אחד הגנרלים רצח את שני עמיתיו כדי להירצח על ידי בוניפאטיוס בתורו. כאשר ידיעה זו הגיעה לרוונה, פליקס שלח כוח חדש לאפריקה בפיקודו של הגנרל הגותי זיגיסוולט.  הוא הצליח לכבוש את ערי החוף, ולאחר מכן נסוג בוניפאטיוס עם חייליו אל פנים נומידיה. במשך כל 428, לא התרחשו יותר קרבות וסוכמה הפסקת אש.
מלחמת האזרחים > משא ומתן לשלום

לפי פרוקופיוס שלחה פלקידיה שליח לבוניפאטיוס בשנת 429 כדי לנהל משא ומתן על שלום, ממנו נודע לה שזויף מכתב המורה לו לא לחזור לרוונה אם יתבקש לעשות זאת. כתוצאה מכך, שלחה פלקידיה מנהל משא ומתן דריוס לנהל את השיחות בשמה. זה הצליח ליישר את הדורים, אפשר היה לסיים את המלחמה. מעמדו של בוניפאטיוס בבית המלוכה הוחזר, איתו שוב הוקצה לו תפקיד משפיע. למרות זאת, השליח הקיסרי דריוס התוודה במכתב לאוגסטינוס שעדיין קיימת איבה בין שני הצדדים.
לאחר מכן

למרות שנאלץ להשתלט על שלושה צבאות אימפריאליים בפחות מחמש שנים, בוניפאטיוס נותר בלתי מובס. יחד עם זאת, מהלך השנים האחרונות של מלחמת האזרחים הצביע על גבולות כוחו הפרטי. הריב שלו עם רוונה גרם לכך שבוניפאטיוס יכול היה לסמוך רק על הבוקלאריוס הגותי שלו. בתמורה לתמיכתם, היה מותר להם לפרנס את מזונם על ידי ביזת המקומיים.  במקביל, בתו של בוניפאטיוס הוטבלה על ידי כומר אריאני. בנסיבות אלה, בוניפאטיוס יכול היה רק להתפטר, זה יעלה לו בידידותו של אוגוסטינוס.
המשא ומתן שהוביל לפיוס עם רוונה בשנת 429 ששיקם את היחסים היה בדיוק בזמן להתמודד עם פלישת הוונדלים. עד מהרה היה בוניפאטיוס מעורב במלחמה חדשה. במשך ארבעה עשר חודשים הם צרו על בוניפאציוס בעיר היפו רגיוס.  אוגוסטינוס לא חווה את סוף המצור ומת בקיץ 430. צבא עזר נשלח מהכוחות המשולבים מזרח ומערב בפיקודו של אספאר. לאחר תבוסה שנייה, פלקידיה קראה לו לחזור להתמודד עם אאטיוס, בעוד שאספאר נשאר באפריקה כדי לשמור על הוונדלים בשליטה.
לאחר מכן > מצביא

הודות לבוקלאריוס הגותי שלו, בוניפאטיוס היה החייל הרומי הראשון שהצליח להתריס ולהתנגד לסמכות המדינה. כאשר השלטון המרכזי ניסה לדכא אותו, הוא נפרד מהאימפריה מבלי להכריז על עצמו כקיסר, מה שהיה תמיד מהלך האירועים הרגיל של המורדים כדי לתת לגיטימציה לעמדתם. בוניפאטיוס נשא את הנאמנות האישית של חייליו והצליח להנהיג אותם על פי שיקול דעתו במהלך מלחמה זו, בתמורה למתן הגנה - גם על חשבון העם הרומי. כל המרכיבים הללו הפכו את בוניפאטיוס לנציג המוצלח הראשון של מה שניתן לתאר כ'שר מלחמה' בצבא הרומאי המערבי.
הערות שוליים

↑  מבוסס על משלחת החיילים ב-Notitia dignitatum
↑  PRLE 2, '(Felix)' 14, 461-462
↑  Procopius, Wars, 3.3.14-2
↑  PLRE 2, 'Fl Sigusvultus', 110
↑  Augustinus, Epistulae, 220.6
↑  Augustinus,
משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו (2020)

השחיינית יוסרה מרדיני מסוריה השוהה בגרמניה נשאה את דגל משלחת הפליטים הבינלאומית בטקס פתיחת האולימפיאדה, ביחד עם הרץ תחלואיני מלקה מאריתריאה השוהה בישראל
משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו 2020 היא קבוצה של ספורטאים בינלאומיים שהוכרו כפליטים על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. זו הפעם השנייה שמורכבת משלחת כזו, לאחר משלחת דומה שהוקמה לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). המשלחת מונה 29 ספורטאים בינלאומיים המתחרים ב-12 ענפי ספורט.
קוד המשלחת EOR על פי ראשי תיבות בצרפתית של Équipe olympique des réfugiés.
ספורטאים משתתפים

לקראת משחקי טוקיו מועצת המנהלים של הוועד האולימפי הבינלאומי החליטה שלראשונה ייקחו במשלחת הפליטים גם שני אתלטים השוהים בישראל: רץ המרתון תחלואיני מלקה מאריתריאה וג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד מסודאן המתחרה ב-5000 מטר. השניים היו חלק מ-29 הספורטאים שנבחרו להשתתף במשלחת הבינלאומית המתחרה תחת הדגל האולימפי. תחלואיני (לואי) מלקה נשא את דגל משלחת הפליטים בטקס הפתיחה של האולימפיאדה, ביחד עם השחיינית יוסרה מרדיני מסוריה השוהה בגרמניה.
| שם | ארץ מקור | מקצוע | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד | סודאן | ריצת 5000 מטר | 13:42.98 דקות | 23 |  |  |
| תחלואיני מלקה | אריתריאה | ריצת מרתון |  |  | 2:14:02 | 16 |
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, שני ספורטאים מישראל נבחרו למשלחת הפליטים לאולימפיאדה, באתר ynet, 8 ביוני 2021
↑  ליאור ברטל, ‏תחלואיני גבריסיוס מישראל יישא את דגל משלחת הפליטים בטקס פתיחת האולימפיאדה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביולי 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכאיל לאזארב

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1788 (יוליאני) ולדימיר, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 באפריל 1851 (יוליאני) (בגיל 62) וינה, האימפריה האוסטרית 
 מקום קבורה:  St. Vladimir's Cathedral 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  בית הספר לקציני צי 
 בן או בת זוג:  Yekaterina Lazareva 
 צאצאים:  Pyotr Lazarev, Anna Skalon 
 השתייכות:  הצי הרוסי הקיסרי 
 דרגה:  תת-אדמירל, admiral, קונטר-אדמירל 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה הפינית  מלחמת רוסיה-צרפת  קרב נאווארינו 
 עיטורים
 אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  אות המסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 1  עיטור אנדריי הקדוש  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  אות מסדר העיט הלבן  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש 
 
מיכאיל פטרוביץ' לאזארֶב (ברוסית: Михаил Петрович Лазарев;‏ 3 בנובמבר 1788 - 11 באפריל 1851) היה אדמירל בצי הרוסי ומגלה ארצות. ללזארב היו שנ אחים שגם הם שירתו בצי והגיעו לדרגות בכירות.
חייו > לימודים וראשית הקריירה

לאזארב נולד בולדימיר, בן לאצולה הרוסית העתיקה ממחוז ולדימיר. בשנת 1800 נרשם לאזארב לקולג' של הצי הרוסי. כעבור שלוש שנים נשלח לצי המלכותי הבריטי, שם עסק בניווט במשך חמש השנים הבאות ברציפות. מ-1808 עד 1813 שירת לאזארב בצי הבלטי. הוא השתתף במלחמת רוסיה-שוודיה בשנים 1809-1808 ובמלחמת 1812.
חייו > קריירת מגלה ארצות

לאזארב יצא בפעם הראשונה להקפת כדור הארץ בשנים 1816-1813, על סיפון האונייה "סוּבוֹרוֹב"; המשלחת יצאה לדרכה מקרונשטאדט והגיעה לאלסקה. במהלך המסע, גילה לאזארב את אטול סובורוב.
כמפקד האונייה מירני וסגנו של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן בשייט העולמי שלו בשנים 1821-1819 (בלינגסהאוזן פיקד על האונייה "ווסטוק"), היה לאזארב שותף לגילוי אנטארקטיקה ומספר רב של איים. במהלך המסע היו אלה בלינגסהאוזן ושני הרוסים במשלחתו, לאזארב וזאוודובסקי, היחידים שהזדמן להם לעסוק בתצפיות אסטרונומיות. ב-28 בינואר 1820 גילתה המשלחת את יבשת אנטארקטיקה, כשקרבה אל חופיה בקואורדינטות 69°21′28″S 2°14′50″W﻿ / ﻿69.35778°S 2.24722°W﻿ / -69.35778; -2.24722 וראתה את שדות הקרח שלה.
בשנים 1825-1822, הקיף לאזארב את העולם בפעם השלישית על הפריגאטה שלו, "קרייזר", וערך מחקר מקיף בתחומי המטאורולוגיה והאתנוגרפיה.
פיקוד בעת מלחמה

בשנת 1826 התמנה לאזארב למפקד הספינה הרוסית "אזוב", שהפליגה אל הים התיכון כאוניית הדגל של השייטת הים-תיכונית הראשונה בפיקודו של אדמירל לוגין פטרוביץ גיידן, והשתתפה בקרב נאווארינו בשנת 1827. לאזארב הועלה לדרגת סגן-אדמירל על הצטיינותו בקרב.
בשנים 1829-1828 היה לאזארב ממונה על הסגר הימי בדרדנלים. ב-1830, חזר לקרונשטאדט והתמנה למפקד יחידות הצי בים הבלטי. כעבור שנתיים, היה לראש המטה של צי הים השחור. מפברואר עד יוני 1833 הוביל לאזארב שייטת רוסית אל הבוספורוס וחתם על ברית הונקאר-איסקלסי עם האימפריה העות'מאנית. ב-1833 התמנה לאזארב למפקד צי הים השחור ונמלי הים השחור, וכן למושל צבאי של סבסטופול ומיקולאייב.
לאזארב נקבר עם תלמידיו, נאחימוב, רוקנילוב ואיסטומין בכוך הקבורה האדמירלי בסבסטופול.
השפעה ומורשת

השפעתו של אדמירל לאזארב ניכרת הן בעניינים טכניים והן כמדריך לקצינים צעירים. הוא תמך היצירת צי אוניות קיטור, אבל הנחשלות הטכנית והכלכלית של רוסיה הכשילה את הקידמה הזו. הוא הנחה גם מספר ניכר של מפקדי הצי הרוסי, בהם פאוולך מאחימוב, ולדימיר אלכסנדרוביץ' קורנילוב, ולדימיר איסטומין וגריגורי בוטאקוב.
הנצחה

אטול באוקיינוס השקט, כפים באמור לימאן ועל האי אונימאק, אי שהיה לפנים בימת אראל ונמל בים יפן, מפרץ לאזארב וים לאזארב באוקיינוס הדרומי, התיישבות סמוך לסוצ'י ועוד אתרים נושאים את שמו של לאזארב.
הרי לאזארב בארץ אואטס שבאנטארקטיקה נקראים על שמו של מיכאיל לאזארב.
אוניות אחדות נקראו על שם האדמירל:
אוניית משמר קלה שהוזמנה בשביל הצי הרוסי הקיסרי בשנת 1914; בנייתה הושלמה אחרי מהפכת 1917 והיא הייתה לאונייה הסובייטית "קראסניי קווקז".
אוניית המשמר הסובייטית "אדמירל לאזארב" נבנתה בראשית שנות ה-50' של המאה ה-20
שמה של אוניית המשמר "פרונזה" שונה ל"אדמירל לאזארב" אחרי נפילת ברית המועצות
כוכב לכת מינורי, 3660 לאזארב, שגילה האסטרונום הסובייטי ניקולאי סטפנוביץ' צ'רניך בשנת 1978, קרוי על שמו.
פרסים ואותות הוקרה

מסדר סנט ג'ורג', דרגה IV
מסדר סנט ולדימיר, דרגה I
מסדר אלכסנדר נייבסקי
מסדר העיט הלבן (פולין)
אביר מסדר המרחץ (הממלכה המאוחדת)
המסדר הצבאי של סן לואי (צרפת)
הערות שוליים

↑  Alan Gurney, "Below the Convergence", pp. 163-165
↑  הרי לאזארב באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442186605171  PLWABN: 9810579267405606  ADB: lazarev-mikhail-petrovich-2342  GND: 118887750  ISNI: 0000 0000 5537 1387  LCCN: n92044287  NKC: jn20020415001  NTA: 228117100  SNAC: w600156z  Trove: 1465255  VIAF: 18020361   WorldCat (עם VIAF): 18020361 
מסע ה"סובורוב" 1813-1815
מסע האונייה "מירני" סביב אנטארקטיקה, בו היה לאזארב סגנו של בלינגסהאוזן (1819-1821)