stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי איראן–חזבאללה
רקע

חזבאללה הוקמה ב-1982 על ידי אנשי דת צעירים שיעים לבנונים שלמדו בנג'ף. הארגון אימץ את המודל שהותווה על ידי האייתולה ח'ומייני לאחר המהפכה האיראנית ב-1979, ומייסדיו בחרו בשם "חזבאללה" (מפלגת האל) כפי שהורה ח'ומייני. חזבאללה הלבנונית (בשונה מזו האיראנית) צמחה מתוך יוזמה איראנית לאחד קבוצות מיליטנטיות שיעיות שונות בלבנון בתקופה של חוסר יציבות מקומי ואזורי, במיוחד מלחמת האזרחים במדינה. הארגון נחשב על ידי חלקים כניסיון של מוסלמים שיעים לבנונים שהיו מקופחים היסטורית להשיג השפעה כלכלית ופוליטית.
כוחותיה של חזבאללה אומנו ואורגנו על ידי כוחות של 1,500 חיילים ממשמרות המהפכה מאיראן, באישור ממשלת סוריה. הם הורשו לעבור דרך הרמה המזרחית של לבנון שהייתה בשליטה סורית ולהקים בסיס בעמק הבקעה במהלך הכיבוש של לבנון.
התמיכה האיראנית, שכללה את משמרות המהפכה וסיוע כספי, מילאה תפקיד משמעותי בהקמתה ופיתוחה של חזבאללה. בתחילה, חזבאללה פעלה כרשת של קבוצות חצי צבאיות שיעיות רדיקליות עם מטרות אסטרטגיות משותפות, כגון הקמת רפובליקה אסלאמית.
בעקבות פתיחת מלחמת לבנון הראשונה כ-800 אנשי משמרות מהפכה נשלחו ללבנון דרך סוריה כדי לסייע לחזבאללה, לספק אינדוקטרינציה פוליטית ודתית ואימונים צבאיים, כולל הוראות בטקטיקות טרור.
ביולי 1982, איראן הגיבה למלחמה על ידי פריסת 1,500 יועצים ממשמרות המהפכה האיראנית בעמק הבקעה של לבנון במטרה להקים ולאמן מיליציה שיעית חדשה, שהפכה מאוחר יותר לחלק מחזבאללה. תחת פיקוח משמרות המהפכה האיראניים, הלוחמים עברו אימוני גרילה, ואימונים צבאיים נוספים. איראן שלחה גדוד של משמרות מהפכה ללבנון, כביכול כדי להילחם בצה"ל. בנוסף, איראן סיפקה תמיכה כספית לקבוצות אסלאמיסטיות שהוקמו באזור, כולל חזבאללה.
ב-1985, חזבאללה הצהירה רשמית על הזדהות עם המשטר האיראני והנהגתו של האייתולה חומייני. חזבאללה פעלה כשלוחה של איראן מאז היווסדה, ומעריכים כי איראן מספקת תמיכה כספית ניכרת, בטווח שבין 700 מיליון ל-1 מיליארד דולר בשנה.
"הג'יהאד האסלאמי" כפרוקסי של חזבאללה

בתחילת דרכו, אימץ חזבאללה את הכינוי "הג'יהאד האסלאמי" כדי ליצור הכחשה מוסברת ולטשטש את הקשר שלו עם איראן. למרות ניסיונות לשמור על הפרדה, ראיות, כולל מידע מסווג שפורסם, חשפו את הקשר הקרוב בין חזבאללה, הזרוע הטרוריסטית של הג'יהאד האסלאמי שלו, ואיראן.
ב-1983 דיווחה ה-CIA כי "נראה שהג'יהאד האסלאמי הוא כיסוי שאיראן משתמשת בו עבור פעולות טרור שלה, בין אם באמצעות שיעים מקומיים בלבנון או סוכנים מגויסים מקומית מלאומים אחרים", וכי "[פרוקסים] מספקים לאיראן אמצעי מצוין ליצור אשליה שארגון בינלאומי עצמאי פועל נגד האינטרסים של ארצות הברית".
השימוש בכינוי הג'יהאד האסלאמי היה ניסיון ליצור אשליה של ארגון בינלאומי עצמאי הפועל נגד האינטרסים של ארצות הברית. בעוד שבתחילה הוא היה מאורגן בצורה רופפת, איראן מילאה תפקיד מפתח בהפיכת הג'יהאד האסלאמי לישות מאורגנת הידועה בשם חזבאללה. הפיכת חזבאללה לארגון מקצועי התרחשה בזכות תמיכה ניכרת מאיראן, כולל כסף, כלי נשק, כוח אדם, אימונים והדרכה. דיפלומטים איראנים בדמשק ומשמרות המהפכה האיראנית היו מעורבים באופן פעיל בתיאום פעילות רדיקלית שיעית דרך מועצת לבנון, בתוך לבנון; על פי מודיעין ארצות הברית, מה שביסס את חזבאללה כזרוע משמעותית של המנגנון הצבאי האיראני. עוזרים איראנים היו משובצים ביחידות חזבאללה, חולקים רשתות תקשורת ותמיכה.
השפעה אידאולוגית ודתית

ההשפעה האיראנית על חזבאללה פעלה באמצעות הנחלת עקרונות אידאולוגיים, תרבותיים ודתיים משותפים שנבעו מהמהפכה האיראנית ומהקונספט של ולאית אל-פקי.
חזבאללה אימצה את המסר המהפכני של האייתולה ח'ומייני והמנהיגים הדתיים שלה התחייבו לייסד מדינה פונדמנטליסטית בקנה מידה עולמי. את הצמיחה המוקדמת של חזבאללה ניתן לייחס להשפעת מנהיגים דתיים שהוכשרו באיראן ולמסירות לאייתולה ח'ומייני ולמשימת ה"הצתה" של מהפכה אסלאמית בלבנון.
הקשר הקרוב בין ההיררכיה הדתית השיעית בלבנון לאיראן הוא גם היסטורי ודרך קשרי משפחה, כולל הכשרת מנהיגים דתיים לבנונים באיראן, נישואי תערובת עם משפחות אנשי דת איראניים, והפצת שיח תאולוגי איראני. מעבר לערוצים חינוכיים ומשפחתיים, אידאולוגיה איראנית חלחלה ללבנון דרך ערוצים רשמיים, עם משמרות המהפכה בלבנון שסיפקו גם אינדוקטרינציה פוליטית ודתית. ב-1987, ה-CIA פרסם כי התמיכה האיראנית האצה משמעותית את התפתחותה.
עצמאות חזבאללה

מתחילת דרכה שאפה חזבאללה להציג מצג של עצמאות וניתוק מאיראן כלפי חוץ. הצהרת הייסוד של הארגון כוללת את המשפט "לקבוע את גורלנו בידינו". חזבאללה, בעוד שהיא מטיפה למשטר אסלאמיסטי בהשראת איראן הדגישה שהיא מבקשת שהלבנונים יהיו בעלי חופש הכרעה.
ראו גם

מוסד השהיד של חזבאללה
האידאולוגיה של חזבאללה
ייצוא דלק איראני ללבנון
טבעת האש האיראנית
הערות שוליים

↑  What Is Hezbollah?, Council on Foreign Relations (באנגלית)
↑  Akbarzadeh, S. (2019). Proxy Relations: Iran and Hezbollah. In Routledge Handbook of International Relations in the Middle East (pp. 321-329). Routledge.
↑  Iran’s Islamist Proxies in the Middle East | Wilson Center, www.wilsoncenter.org (באנגלית)
1 2  Seth Anziska, Arab-Israeli Wars and US Foreign Relations, 2019-08-28, ISBN 978-0-19-932917-5. (באנגלית)
↑  Hirst, David (2010). Beware of small states: Lebanon, battleground of the Middle East. London: Faber and Faber. ISBN 978-0-571-23741-8.
↑  The New York Review of Books: In Search of Hezbollah, web.archive.org, ‏2006-08-22
↑  Samih Raad, Une expérience politique islamique au Liban, Le Portique. Revue de philosophie et de sciences humaines, 2007-12-15 doi: 10.4000/leportique.1408
↑  Joel Beinin, Money, Media and Policy Consensus: The Washington Institute for near East Policy, Middle East Report, 1993, עמ' 10–15 doi: 10.2307/3013225
↑  Lebanon : a country study, Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
↑  CIA, Report, Terrorism as a Political Weapon ::Four Middle Eastern Case Studies, April 23, 1985, Secret, CREST., primarysources.brillonline.com
↑  CIA, Report, Bombings in Kuwait, 12 December 1983, December 15, 1983, Secret, CREST., primarysources.brillonline.com
↑  CIA, Memorandum, Iranian Involvement With Terrorism in Lebanon, June 26, 1985, Top Secret [codewords not declassified, CREST.], primarysources.brillonline.com
יוהאן ליידונר

| --- | --- |

יוהאן ליידונר
 לידה:  12 בפברואר 1884 רוסיה ורדיה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  13 במרץ 1953 (בגיל 69) ברית המועצות ולדימיר, ברית המועצות
 מדינה:  אסטוניה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הקיסרית הרוסית 
 בן או בת זוג:  Maria Laidoner 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית  צבא אסטוניה
 תקופת הפעילות:  1901–1940 (כ־39 שנים)
 דרגה:   קינדרל
 תפקידים בשירות
 מפקד צבא אסטוניה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העצמאות האסטונית
 עיטורים
 עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (4 בפברואר 1938)  מסדר שלושת הכוכבים, דרגה ראשונה (1932)  Order of the White Star, Special Sash (1936)  מסדר לאקפלסיס (13 בדצמבר 1923)  מסדר החרב  צלב החירות  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי  מסדר הצלב האדום האסטוני  מסדר סטניסלאב הקדוש דרגה שנייה עם חרבות  מסדר ויטאוטאס הגדול  מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  מסדר אנה הקדושה דרגה שנייה עם חרבות  מסדר ולדימיר הקדוש דרגה רביעית עם חרבות וקשת  חרב הזהב של גבורה  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  מסדר הוורד הלבן של פינלנד  מסדר סנטה אנה, דרגה 4  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  מפקד בלגיון הכבוד 
 
יוהאן ליידונר (באסטונית: Johan Laidoner;‏ 12 בפברואר 1884 – 13 במרץ 1953) היה גנרל ופוליטיקאי אסטוני. ליידונר לחם בצבא האימפריה הרוסית במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולאחריה נעשה למפקד הראשון של צבא אסטוניה. ב-1920 הוא פרש מהצבא והפך לחבר בריגיקוגו - הפרלמנט האסטוני. ב-1924 הוא מונה שוב למפקד הצבא האסטוני במטרה לדכא ניסיון הפיכה קומוניסטי. הוא פרש מהצבא בשנית מיד לאחר מכן. ב-1934 הוא מונה בפעם השלישית למפקד הצבא האסטוני. בפעם הזו, הוא הכריז על משטר צבאי, והוביל את אסטוניה לתקופה שנודעה בתור "עידן השתיקה". בעקבות כיבוש אסטוניה בידי הסובייטים ב-1940, הוא נשלח למאסר ברוסיה ומת בכלא.
ביוגרפיה > צבא האימפריה הרוסית

ליידונר נולד ב-12 בפברואר 1884, למשפחת חוואים ענייה באסטוניה שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. הוא למד בבית ספר יסודי בעיירת הולדתו וב-1901 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. ב-1908 הוא הועלה לדרגת לייטננט. ב-1911 הוא נישא לבת אצולה פולנייה. ב-1912 הוא הועלה לדרגת קפטן ומונה למפקד פלוגה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוצב ליידונר במטה הקורפוס הקווקזי ה-3. במרץ 1915 הוא הוצב בדיוויזיית הרגלים ה-21. באוקטובר של אותה שנה הוא הועבר לשמש כמפקד מחלקת המודיעין של החזית המערבית. ב-15 באוגוסט 1916 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק. במרץ 1917 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הגרנדירים הקווקזית ה-1. באוקטובר של אותה שנה, הוא הועבר למלא את אותו תפקיד בדיוויזיית הרגלים ה-62.
בינואר 1918 החליט הצבא הרוסי להקים דיוויזיה שתורכב אך ורק מחיילים אסטונים. ליידונר מונה למפקד הדיוויזיה. עם זאת, באמצע פברואר, התמוטט כליל הצבא הרוסי אל מול מתקפת הקיסרות הגרמנית. ב-19 בפברואר עזב ליידונר את הצבא הרוסי ועבר לגור בפטרוגראד. חמישה ימים לאחר מכן הכריזה אסטוניה על עצמאותה מהשלטון הרוסי. יום למחרת נכנסו הגרמנים למדינה וכבשו אותה.
ביוגרפיה > מלחמת העצמאות האסטונית

הגרמנים תכננו להקים באסטוניה מדינה עצמאית לכאורה, שבפועל תהיה ממשלת בובות של גרמניה. הממשלה הזמנית של אסטוניה החלה לעמול על הכנת התשתיות להקמתה של מדינה אסטונית בחסות הגרמנים. צבא אסטוני חדש הוקם בחיפזון, וב-4 באפריל 1918 ליידונר התגייס אליו בדרגת קולונל, למרות זאת, הוא נותר בפטרוגראד. ב-11 בנובמבר של אותה שנה נכנעה גרמניה בפני בעלות הברית, ואסטוניה איבדה את המגינה שלה. ב-28 בנובמבר פלש הצבא האדום לאסטוניה בניסיון להחזיר את הארץ אל השליטה הרוסית. יומיים לאחר מכן עזב ליידונר את פטרוגראד והגיע לטאלין ב-8 בדצמבר. ממשלת אסטוניה מינתה אותו למפקד הראשון של צבא אסטוניה.
הצבא האסטוני סבל מנחיתות מספרית לעומת הסובייטים. כמו כן הוא עוד טרם הספיק להתארגן, ומרבית החיילים היו חסרי ניסיון. ליידונר הצליח לארגן במהירות את המגויסים האסטונים לצבא מסודר וממושמע עם היררכיה פיקודית ברורה. הוא שלח אל שדה הקרב בעיקר יחידות קטנות שהשתלטו על מסילות ברזל וצמתים אסטרטגיים, וכך מנעו מהסובייטים להתקדם אל פנים הארץ. לעזרת האסטונים הגיעו המוני מתנדבים מפינלנד, שוודיה, דנמרק ואף מבריטניה. עד מהרה נעצרה כליל ההתקדמות הסובייטית, ובינואר 1919 פתח ליידונר במתקפת נגד ושחרר את כל שטחי אסטוניה במהירות. האסטונים אף חצו את הגבול, פלשו לליטא ולטביה וחברו אל הצבא הלבן. ב-2 בפברואר 1920 נחתם חוזה טארטו, אשר במסגרתו הכירה ברית המועצות באסטוניה, והמלחמה תמה. ב-26 במרץ של אותה שנה הוא עזב את הצבא בדרגת לוטננט גנרל.
ביוגרפיה > המשך קריירה צבאית ופוליטית

לאחר שעזב את הצבא, נבחר ליידונר לריגיקוגו - הפרלמנט האסטוני, כמועמד עצמאי. הוא המשיך לכהן בתפקיד עד 1929. בין היתר הוא שימש כיו"ר ועדת החוץ של הריגיקוגו, וכחבר המשלחת האסטונית לחבר הלאומים.
ב-1 בדצמבר 1924 ניסו קומוניסטים אסטונים, בתמיכת ברית המועצות, לבצע ניסיון הפיכה באסטוניה. הממשלה כינסה דיון חרום אשר במהלכו הוחלט להחיל ממשל צבאי במדינה. ליידונר מונה מחדש למפקד הצבא האסטוני. הוא הצליח לדכא את ניסיון ההפיכה תוך חמש שעות, אולם המשטר הצבאי נותר על כנו במשך מספר שבועות נוספים עד שניצודו אחרוני המורדים. ב-8 בינואר 1925 בוטל הממשל הצבאי, וליידונר פרש מהצבא פעם נוספת.
ב-12 במרץ 1934, לנוכח התחזקותה של תנועת הימין הקיצוני "ואפס", הכריז נשיא אסטוניה קונסטנטין פטס על כינון משטר צבאי. הוא מינה את ליידונר בפעם השלישית למפקד הצבא, והעניק לו סמכויות נרחבות שכללו אפשרות לפרק מפלגות ולצמצם את חופש הביטוי. ליידונר ופטס הפכו לשליטים בפועל של אסטוניה, והנהיגו בה משטר אוטוריטרי שבהיסטוריה האסטונית נודע בשם "עידן השתיקה". הם שכתבו את החוקה האסטונית, והגדילו מאוד את הצבא האסטוני באמצעות גיוס חובה ורכישה של נשק מודרני חדשני. ב-24 בפברואר 1939 הועלה ליידונר לדרגת גנרל.
ביוגרפיה > הכיבוש הסובייטי

ב-17 ביוני 1940 פלשה ברית המועצות לאסטוניה וכבשה אותה במהירות. ליידונר הוגלה לפנזה שברוסיה. הוא התגורר שם עם משפחתו במשך כשנה, אולם בעקבות פרוץ מבצע ברברוסה, הוא נכלא במעצר בית ובהמשך הועבר בין בתי כלא שונים של הנ.ק.ו.ד. רק ב-16 באפריל 1952 ניתן לו גזר דין רשמי - 25 שנות מאסר. הוא נכלא בכלא המרכזי של ולדימיר, שם מת ב-13 במרץ 1953. הוא נקבר בבית הקברות של הכלא, אולם שרידיו לא נמצאו מעולם. אשתו שוחררה ב-1954 וחזרה לאסטוניה. היא נפטרה ב-1978.
יצחק מאיו

ערך זה עוסק בטייס ואסטרונאוט ישראלי. אם התכוונתם לרב טורקי, ראו .
יצחק מאיו, בתמונת דיוקן רשמית של נאס"א
יצחק מאיו (נולד ב-14 בספטמבר 1954) הוא סגן-אלוף במילואים בחיל האוויר הישראלי ונווט קרב. היה אסטרונאוט הגיבוי לאילן רמון.
מאיו, בן יחיד להוריו, גדל בכפר חיטים. ב-1974 סיים את קורס הטיס, שירת כנווט בטייסת העטלף. היה הנווט הראשון שיצא לקורס בקרי טיסה ושירת ביחידות הבקרה של חיל האוויר. ב-1979 השתחרר והחל בלימודי תואר ראשון בפיזיקה. במלחמת לבנון הראשונה השתתף בגיחות תקיפה בטייסת פנטום. סיים תואר שני בפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון. ב-1988 שב לחיל האוויר, עבר הסבה ל-F-16 ושירת כנווט במרכז ניסויי טיסה ובטייסת הקרב הראשונה.
בשנת 1997 נבחר מאיו יחד עם אילן רמון לעבור הכשרה במרכז החלל על שם ג'ונסון שביוסטון, טקסס, על מנת לקבל הסמכה כמומחה מטען. מאיו נבחר מראש לשמש גיבוי לאילן רמון, שיועד להיות האסטרונאוט הישראלי הראשון. ביולי 1998 החל מאיו את אימוניו בנאס"א.
עם הדחיות הרבות בשיגור מעבורת החלל, ועקב סיבות אישיות הכרוכות בשהיה ארוכה של שנים בארצות הברית, החליט מאיו לשוב לישראל. עבד ברפאל בתחום השיווק, ושימש נשיא אגודת החלל הישראלית. 
בשירות המילואים עבר לשרת כנווט בטייסת העטלף, ובהמשך החליט לעבור הסבה ולסיים את שירות המילואים שלו במערך הכטב"מ (כלי-טייס בלתי מאוישים) של חיל האוויר הישראלי.
השתתפות במשימת מעבורת החלל STS-107

מאיו השתתף בניסוי MEIDEX של אוניברסיטת תל אביב, ושהה במרכז הבקרה של נאס"א במרילנד, בעת משימת החלל של מעבורת החלל קולומביה.
יחסי הודו–מלאווי

| יחסי הודו–מלאווי |
| --- | --- |
הודו: מלאווי


הודו: מלאווי
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 118,484
אוכלוסייה
1,454,183,987: 21,795,298
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 14,084
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 646

ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג נגש עם נשיא מלאווי בינגו וה מותריקה בפסגת הודו-אפריקה באדיס אבבה, 2011
יחסי הודו–מלאווי הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת מלאווי.
היסטוריה

ראשית היחסים והמסחר בין המדינות נמצאת במאה ה-18, כשאנשי עסקים הודים (בעיקר מגוג'ראט) ביקרו באפריקה. הודו כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלאווי ב-1964, זמן לא רב אחרי שהאחרונה קיבלה עצמאות. עוד באותה שנה ביקרה במלאווי ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי והשתתפה בחגיגות העצמאות של המדינה הצעירה. הנציגות הדיפלומטית של הודו במלאווי נסגרה ב-1993 וייצוגה של הודו במדינה עבר לשגרירות ההודית בזמביה.
מלאווי פתחה נציבות עליונה בניו דלהי בפברואר 2007. מספר מנהיגים במלאווי רכשו השכלה באוניברסיטאות הודיות, ביניהם הנשיא בינגו וה מותריקה. נשיא מלאווי מותריקה למד תואר ראשון במסחר ותואר שני בכלכלה מאוניברסיטת דלהי בין השנים 1961 ו-1963. במהלך ביקורו בהודו כנשיא ב-2010, הוענק לו תואר דוקטור של כבוד.
נשיאה הראשון של מלאווי הייסטינגס באנדה ביקר בהודו ב-1983 כחלק מפגישת ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי. כ-30 שנה אחר כך, ב-2010 ביקר בהודו נשיא מלאווי מותריקה בביקורו זה חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה וכן על הסכם הנוגע לשיתוף הפעולה במשאבים טבעיים לצד הסכם לשיתוף פעולה רפואי ובריאותי. במהלך הביקור ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג הכריז שמדינתו תפתח מחדש את הנציגות במלאווי בתחילת 2012, בהבטחה שהתקיימה בפברואר 2012 עם פתיחת הנציגות העליונה בלינגווה.
סגן נשיא הודו מוחמד חמיד אנסארי ביקר במלאווי בינואר 2010. במהלך ביקור זה שני הצדדים חתמו על כמה הסכמים בנושאי חקלאות וקידום העסקים הקטנים במלאווי. עוד סוכם על אופן הייצוג הקונסולרי בין המדינות.
מלאווי תומכת בהודו בסכסוך הבעלות על קשמיר וציינה זאת בוועידת האומות המאוחדות שנערכה אחרי הניסויים הגרעיניים ב-1998. מלאווי תומכת גם בדרישתה של הודו להיכלל כחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. כמו כן, המדינה הצביעה בעד מועמדותה של הודו למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם ב-2006.
יחסים כלכליים

בשנת 2015 הייתה הודו שותפת הסחר השלישית בגודלה של מלאווי, אחרי דרום אפריקה וסין. הודו היא המקור הרביעי בגודלו לייבוא והשביעי בגודלו לייצוא.
ב-2019 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-290 מיליון דולר. באותה שנה ייצאה הודו למלאווי סחורות בשווי של 255 מיליון דולר, העיקריות שבהן היו מוצרים רפואיים ומכונות, ואילו מלאווי ייצאה להודו סחורות בשווי של 35 מיליון דולר, רובן הגדול היו ירקות ופירות.
ביוני 2020 הודיעה הודו על אספקת סיוע כלכלי למלאווי בסך של 215 מיליון דולר באשראי למימון מיזמי תשתיות מים.
אוכלוסייה הודית במלאווי

ההגירה ההודית למלאווי התחילה ב-1891, אחרי שהאחרונה הפכה למושבה בריטית. הבריטים הביאו עמם עובדים הודים כדי לפתח את מסילת הברזל בין מלאווי ומוזמביק.
נכון לדצמבר 2016 מתגוררים במלאווי 8,000 איש ממוצא הודי, רובם מאזור גוג'ראט. הם מרוכזים בעיקר בערים כמו לינגווה, זומבה, מזוזו ואחרות. רובם מחזיקים באזרחות בריטית וחיים במלאווי למשך יותר מדור אחד. הם עוסקים בעיקר במסחר, חקלאות וחקלאות עסקית ורפואה.
יפתחאל (אתר ארכאולוגי)

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הנאוליתית, התקופה הרומית בארץ ישראל 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  אברהם רונן 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°45′19″N 35°13′40″E﻿ / ﻿32.7554°N 35.2277°E﻿ / 32.7554; 35.2277
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) יפתחאל(למפת הגליל המערבי רגילה) יפתחאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יפתחאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יפתחאל
 
יפתחאל - מבנה עם רצפה מטויחת
יפתחאל הוא אתר ארכאולוגי השוכן בגליל התחתון כחצי קילומטר מדרום למחלף המוביל על הגדה המזרחית של נחל יפתחאל. ליד האתר נמצא תל קטן ששמו הערבי הוא חירבת ח'אלדיה, שמזוהה עם העיר יפתח-אל המוזכרת בספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ז כחלק מנחלת שבט אשר. חשיבותו של האתר בממצאים שנתגלו בו מהתקופה הנאוליתית.
החפירות באתר

האתר נתגלה בשנת 1982 בעת סלילת כביש 77. המקום נחפר בחפירת הצלה על ידי אברהם רונן, מ' למדן ומ' דייוויס מאוניברסיטת חיפה וממוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס. הם חפרו שטח של כ-80 מ"ר וחשפו שרידי יישוב מהתקופה הנאוליתית קדם קרמית ב'. בשנים 1984-1983 נערכו באתר חפירות הצלה נוספות על ידי א' בראון מאגף העתיקות, ועל ידי יוסף גרפינקל מהאוניברסיטה העברית. במקום התגלו שרידים מתקופת הברונזה הקדומה א, ומתחתיה שרידים המתוארכים לתקופת הנאוליתית קדם קרמית. בחפירות של גרפינקל התגלו חמישה מפלסי חיים מהתקופה הקדם קרמית ב' שכללו מבנים, בורות סיתות, קברים ועצמות בעלי חיים. החפירות האלה הובילו להחלטה להסיט את הכביש ולשמר את האתר.
פגיעה של חברת מקורות באתר בשנת 1997, הביאה לחפירות נוספות שחשפו מבנה מלבני מהתקופה הקדם קרמית ב'.
בעקבות ההחלטה להקים את מחלף המוביל, חודשו בשנים 2008-2007 חפירות ההצלה במקום על ידי רשות העתיקות בראשות חמודי חלאילה, יניר מילבסקי, נמרוד גצוב, רועי לירן ואלה ירושביץ, שהתרכזו בשטחים מצפון לאתר הארכאולוגי, וזאת כדי לאפשר את בניית המחלף. בחפירות אלה נחפר שטח של כ-1,500 מ"ר.
החפירות השתרעו על פני ארבעה שטחים: F,G,H,I. בשטחים אלה התגלו שבע שכבות, לא כולן באותם שטחים.
השכבות שנמצאו מהמאוחר לקדום היו:
התקופה הרומית עד המודרנית – בשטחים G,H,I
תקופת הברונזה הקדומה ד – בשטח G
תקופת פוסט ברונזה קדומה א – שטח F
תקופת ברונזה קדומה א – שטחים F,G
תקופה נאוליתית קרמית – ואדי רבה – שטח I
תקופה נאוליתית קרמית יריחו IX – שטחים F,G
נאוליתית קדם קרמית ב – שטחים F,G,H,I
חפירות אלה אפשרו להעריך טוב יותר את גודל האתר בתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב', שהשתרע על שטח של כ-40 דונם. במקום נמצאו מבנים רבים שחלקם היו מבנים קהילתיים וחלקם מבני מגורים, המצביעים על התארגנות קהילתית. במקום נמצאו שלוש גולגולות מכוירות המצביעות על מנהגי פולחן. על אחת הגולגולות נמצאה מסכת טיח שלמה ששימרה את פני הנפטר, וכן חפצים שונים כגון קרן שלמה של שור הבר ועוד, המצביעים על טקסי דת ופולחן.
מציאת שרידים בוטניים: ממגורה מעוגלת, וכן מגוון של זרעים רבים, אפשרו את הבנת תהליכי ביות הצמחים, התפתחות החקלאות וביות בעלי חיים, ונתנו מידע להבנת הבסיס הכלכלי של היישוב.
על בסיס התגליות הניחו החוקרים שבאתר יפתחאל התקיים יישוב מרכזי ממערב לנהר הירדן בתקופה הנאוליתית קדם קרמית ב', שניהל חיי חברה ופולחן מורכבים, בעל כלכלה מגוונת, שיצר לצריכה עצמית ולסחר חליפין עם יישובי הסביבה ויישובים מרוחקים.
בחפירות שהתקיימו בשנת 2008 התגלו באתר  בתוך בור שנמצא בסמוך למבנה, 3 גולגולות מכוירות. בעיני הגולגולות שובצו שלוש צדפות, האף שוחזר במלואו וגם הפה.
לקריאה נוספת

יוסף גרפינקל, הכפר הנאוליתי הקדם קרמי ב, חיבור לשם קבלת התואר מוסמך של האוניברסיטה העברית בירושלים, 1987.
חמודי חלאילה, יניר מילבסקי וע' מרדר יפתחאל, חדשות ארכאולוגיות, 112, 2000, עמ' 28-27
חמודי חלאילה, יניר מילבסקי, נמרוד גצוב, רועי לירן ואלה ירושביץ, תגליות מהחפירות החדשות באתר הנאוליתי של יפתחאל שבגליל התחתון, קדמוניות, 139, 2009, עמ' 87-78
ארלין מילר רוזן, "עדויות מיקרו-בוטניות לקיומם של דגניים בשכבות הנאוליתיות של תל תאו ויפתחאל, בגליל, ישראל", מתקופת האבן, כרך כב (תש"ן/ 1989), עמ' 43-39
E. Braun. 1994. Yiftahel. Salvage and Rescue Excavations at a Prehistoric Village in Lower Galilee, Israel. Jerusalem: Internal Publication of the Israel Antiquities Authority.
Y. Garfinkel. 1987. Yiftahel: A Neolithic Village from the Seventh Millennium B.C. in Lower Galilee, Israel. Journal of Field Archaeology 14: 199–212.
Y. Garfinkel. 1987. Bead Manufacture at the Pre-Pottery Neolithic B Site of Yiftahel. Mitekufat Haeven (Journal of the Israel Prehistoric Society) 20: 79*–90*.
Y. Garfinkel. 1987. Burnt Lime Products and Social Implications in the Pre-Pottery Neolithic B Villages of the Near East. Paléorient 13/1: 68–75.
Y. Garfinkel, I. Carmi and J.C. Vogel. 1987. Dating of Horsebean and Lentil Seeds from the Pre-Pottery Neolithic B Village of Yiftahel. Israel Exploration Journal 37: 40–42.
Y. Garfinkel. and L.K. Horwitz. 1988. The Pre-Pottery Neolithic B Bone Industry of Yiftahel. Paléorient 14/1: 73–86.
Y. Garfinkel, M.L. Kislev and D. Zohary. 1988. Lentil in the Pre-Pottery Neolithic B Yiftahel: Additional Evidence of its Early Domestication. Israel Journal of Botany 37: 49–51.
I. Hershkovitz, Y. Garfinkel and B. Arensburg 1986, Neolithic Skeletal Remains at Yiftahel, Area C. Paléorient 12/1: 73–81.
L.K. Horwitz. 2003. Temporal and Spatial Variation in Neolithic Caprine Exploitation Strategies: A Case Study of Fauna from the Site of Yiftah’el (Israel). Paléorient 29: 19–58.
H. Khalaily, I. Milevsky and O. Marder. 2000. Yiftahel. Hadashot Arkheologiyot (Excavations and Surveys in Israel) 112: 23*–24*.
M.L. Kislev. 1985. Early Neolithic Horsebean from Yiftahel, Israel. Science 228: 319–320.
M. Lamdan and M. Davies. 1983. Le site de Yiftahel (Israel). L'Anthropologie 87: 273–274.
R. Malinowski and Y. Garfinkel. 1990, Prehistory of Concrete. Concrete International 13/3: 62–68.
J. Yellin and Y. Garfinkel. 1986. The Origin of Archaeological Obsidian from a Pre-Pottery Neolithic B Site at Yiftahel, Israel. Paléorient 12/2: 99–104.
הערות שוליים

↑  שלוש גולגולות מכויירות בנות כ-9,000 שנה נמצאו בחפירות בצפון 13 באוגוסט 2008, באתר רשות העתיקות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549317505171  VIAF: 46148570734724312490   WorldCat (עם VIAF): 46148570734724312490 
יפתחאל - ראשי חץ מצור מהתקופה הנאוליתית קדם קרמית ב
יחסי הודו–מוזמביק

| יחסי הודו–מוזמביק |
| --- | --- |
הודו: מוזמביק


הודו: מוזמביק
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 799,380
אוכלוסייה
1,454,183,987: 34,881,116
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 20,625
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 591
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי (מימין) נפגש עם נשיא מוזמביק פיליפה ניוסי, 2015
יחסי הודו–מוזמביק הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הודו למוזמביק. הודו מחזיקה במוזמביק נציבות עליונה במפוטו. מוזמביק מחזיקה בהודו נציבות עליונה בניו דלהי.
היסטוריה

הגאוגרף הערבי אל-אידריסי (המאה ה-12) ציין יישובים הודים בסופלה ומתאר שההתנחלויות שילבו כמה עיירות, כולל Sayuna, שהייתה:
בגודל בינוני ותושביה הם אוסף של אנשים מהינד [הודו], זונוג' [מוגדישו על פי טרימינגהם] ואחרים...
כלכלה

Videocon Industries ממומבאי היא חלק מקונסורציום של חברות המחפשות פחמימנים מול חופי מחוז קאבו דלגאדו שבצפון מוזמביק. Videocon מתכוונת לייבא ולמכור גז טבעי ממוזמביק בהודו. חברות הפחם של הודו מעורבות באופן הדוק גם בייצור פחם במוזמביק.
מזכר הבנות בנוגע לשיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת נחתם במהלך ביקורו של נשיא מוזמביק פיליפה ניוסי בהודו ב-5 באוגוסט 2015.