stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד ששון
קורות חיים > ההצלחה הכלכלית

כתוצאה מדיכוי יהודי בגדאד על ידי סולטנות העות'מאנית נמלטה המשפחה עם נכסיה לבומביי דרך פרס.
בתחילה התגוררה המשפחה בבית צאצאיו של שמואל יחזקאל דיווקר עד אשר התבססה בבית משלה.
ששון היה מעורב בעסקים בבומביי כבר בשנת 1832, והפך עד מהרה לאחד האנשים העשירים בעיר. הוא פעל בהתחלה כמתווך בין חברות הטקסטיל הבריטיות לבין סוחרים במפרץ, ולאחר מכן כמשקיע בנכסים בעלי ערך בנמל. מתחריו העיקריים היו הפרסים, שהניבו את רווחיהם משליטתם בסחר הסיני-הודי באופיום מאז 1820.
לאחר שחוזה נאנקינג פתח לסוחרים זרים את הגישה לשוק הסיני, צמחה החברה מבחינה כלכלית בסיועו של דוד אליאס, בנו של דוד, שנשלח לקנטון. אליאס היה לסוחר היהודי הראשון באזור (24 פרסים התחרו בו). ששון הפך את סחר הטקסטיל שלו לעסק רווחי משולש: הוא הוביל חוט ואופיום הודי לסין, שם הוא קנה טובין שאותם מכר בבריטניה, ובלנקשייר בבריטניה הוא רכש מוצרי כותנה.
בשנת 1845 פתחה "דוד ששון ובניו" סניף בשנגחאי, שהפך במהרה לבעל הזיכיון הבריטי בשנגחאי, ולמוקד תיאום מבצעי השני בחשיבותו של החברה. במהלך עשרות השנים הבאות הכניס הסניף לחברה עושר כמעט אגדי. במשך שנים רבות כינו תושבי שנגחאי אדם עשיר "זזון".
קורות חיים > חייו הבוגרים ופטירתו

דוד קיבל אזרחות בריטית בשנת 1853, על אף שלא שלט כלל בשפה האנגלית. הוא שמר על ההליכות ולבוש השמלה המסורתי של יהודי בגדאד, אך איפשר לבניו להשתלב ולאמץ את הנימוסים והליכות האנגלים. עבדאללה בנו התיישב באנגליה ושינה שמו לאלברט, קיבל דרגת אצולה (ברונט) ובא בקשרי נישואין עם משפחת רוטשילד.
דוד בנה בית כנסת בפורט (אזור) וגם בביקולה. כמו כן בנה בית ספר, מכון מחקר במכניקה, ספרייה ובית הבראה בפונה. ששון היה מודע לתפקידו החשוב כמנהיג הקהילה היהודית בבומביי, ופעל כדי לעורר את תחושת הזהות היהודית בקרב קהילות בני ישראל וקוצ'ין. תרם קתדרה ללימודי עברית לאוניברסיטת מומבאי, בה למדו לאורך השנים יהודים לא מעטים מעדת "בני ישראל". "מזחי ששון" (שנבנה על ידי בנו) וספריית דוד ששון במומבאי נקראים על שמו. הוא פעל להקמת בית הכנסת מגן דוד שנפתח בשנת 1864.
דוד ששון נפטר בשנת 1864, ונקבר בחצר בית הכנסת בפונה, סר אלברט עבדאללה המשיך את מורשתו של אביו. כל משפחות ששון בעולם מיוחסים כצאצאים לדוד ששון ומשפחת ששון.
"מזחי ששון" במומבאי
בניין הספרייה העירונית ע"ש דוד ששון בעיר מומבאי
ציון קברו של דוד ששון בפונה, הודו
בנו עבדאללה אלברט ששון, איור מהמגזין ואניטי פייר, 16 באוגוסט 1879
בית כנסת "מגן דוד" במומבאי. נבנה על ידי דוד ששון.
ראו גם

בית החולים ששון
לקריאה נוספת

אברהם בן-יעקב, ר' דוד ששון, בתוך הנ"ל, יהודי בבל בתפוצות, הוצאת ראובן מס, תשמ"ה, עמ' 54–74, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
פרקים בתולדות יהודי בבל: קורות ענף אחד ממשפחת ששון הבגדאדית, הוצאת עולם הספר התורני, 1989
אסופת גנזים מבית משפחת ששון, דוד סלימאן ששון, מכון להוצאת ספרים וכתבי-יד "אהבת שלום", 2006
דוד שלמה ששון, מסע בבל: בצירוף עניינים לתולדות הקהלה היהודית בבגדאד, תשט"ו-1955
ג'וזף ששון, שושלת ששון, קורותיה וסודותיה של משפחה יהודית שהפכה לאימפריה גלובלית, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2023
הערות שוליים

↑  הנ"ל, יהודי בבל בתפוצות, הוצאת ראובן מס, תשמ"ה, עמ' 55–56, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  רבקה ראובן, "עדת בני ישראל בהודו", בתוך: קמה: ספר שנה של הקרן הקיימת לישראל לבעיות העם והארץ, תל אביב: מסדה, תש"ט 1949, עמ' 457.
↑  מקור: המגיד שנה שמינית גיליון 48.
↑   משה גלעד, עלייתה ונפילתה של משפחת ששון, באתר הארץ, 14 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502407105171  ISNI: 0000 0000 1952 9044  LCCN: n00048687  NKC: jo20221139844  VIAF: 55379308   WorldCat (עם VIAF): 55379308
פוקימון: הופה והתנגשות העידנים

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפנית
 מבוסס על:  פוקימון
 בימוי:  קוניהיקו יויאמה
 הופק בידי:  סטושי שימואירה סוסומו מאטסויאמה קניצ'י אראי
 תסריט:  אטסוירו טומיוקה
 עריכה:  טושיו הנמי
 מוזיקה:  שינג'י מיאזאקי 
 צילום:  איה אושימה
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  OLM 
 חברה מפיצה:  טוהו
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביולי 2015 (יפן)
 משך הקרנה:  73 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  אנימה הרפתקאות, אנימת אקשן, אנימה פנטזיה 
 סרט קודם:  פוקימון הסרט: דיאנסי וגולם ההרס
 סרט הבא:  פוקימון: וולקניון והפלא המכני
 www.pokemon-movie.jp
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוקימון: הופה והתנגשות העידנים (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס XY הסרט: הארדג'ינני של הטבעות: הופה" ポケモン・ザ・ムービーXY 光輪リングの超魔神 フーパ) הוא הסרט ה-18 בסדרת סרטי פוקימון. זהו הסרט השני שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - XY" ביפן.
הסרט עלה לאקרנים ב-18 ביולי 2015 ביפן. הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company". בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-19 בדצמבר באותה שנה יחד עם קנדה ב-Teletoon ובממלכה המאוחדת, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-CITV ב-12 בדצמבר.
תקציר העלילה

הופה הוא פוקימון אגדי שהחבורה פוגשת בדרכה לעיר דהרה, וביכולתו להעביר חפצים, אנשים ופוקימונים דרך הטבעות שלו, אבל הוא לא יכול לעבור דרך הטבעות של עצמו. באראז ומיריי הם חבריו של הופה והם מטפלים בו. יום אחד באראז מגיע אל מערה מסתורית, שם הוא מוצא את בקבוק הכלא אשר כולא בתוכו את כוחו האמיתי של הופה, הכוח הזה משתלט עליו, וכתוצאה מכך, הופה אנבאונד יוצא לחופשי ובלגאן גדול מתרחש, אבל הם מצליחים להשתלט עליו. בשלב הזה, באראז ומיריי מספרים לאש, סרינה, קלמונט ובוני על ההיסטוריה של הופה, כיצד הוא הופיע בעיירה לפני 100 שנה, ניסה לעזור ולבדר את תושבי המקום ולאחר רצף אירועים מצער, הוא מצא את עצמו נלחם נגד פוקימונים אגדיים ומאבד שליטה. סבא רבא שלו היה זה שהצליח להשתלט עליו באמצעות הכוחות העל אנושיים שלו ולבודד את כוחו של הופה אל תוך בקבוק הכלא. לאחר מכן צוות רוקט מגיע ומשחרר בטעות גרסת צל של הופה אנבאונד, בקבוק הכלא נשבר, והבלגן יוצא מגדר שליטה. בניסיון להחזיר את המצב לקדמותו, נעשים שני דברים: אש והופה מזמנים כמה פוקימונים אגדיים על מנת להילחם בהופה אנבאונד הצל ובפוקימונים האגדיים שהוא זימן, ובאראז, מיריי ושאר החבורה עובדים על יצירת בקבוק כלא חדש. בסופו של דבר, הם מצליחים להחזיר את הסדר לכנו והופה מקבל את כוחותיו האמיתיים.
דיבוב > דמויות ראשיות

| דמות | ביפנית | באנגלית |
| --- | --- | --- |
| אש קטצ'אם | ריקה מאטסומוטו | שרה נאטוצ'ני |
פיקאצ'ו: איקואה אוטאני
| סרינה | מיומי מאקיגוצ'י | הייבן פסקל |
| קלמונט | יוקי קאג'י | מייקל ליסקיו ג'וניור |
| בוני | מריה איסה | אליסון לי רוזנפלד |
| מספר | אונשו אישיזוקה | רודג'ר פרסונס |
| ג'סי | מגומי היאשיברה | מישל נוטס |
| ג'יימס | שיניצ'ירו מיקי | קרטר קאת'קארט |
| מיאו | אינוקו אינויאמה | קרטר קאת'קארט |
דיבוב > דמויות משניות

| דמות | ביפנית | באנגלית | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
| הופה | רי קוגימיה (מוגבל) קואיצ'י יאמאדרה (משוחרר) | לורי פיליפס (מוגבל) ריאן ויליאמס (משוחרר) | פוקימון שאוהב לעשות נזקים |
| מיריי | שוקו נאקוגאווה | אמילי וו זאלר | אחותו הקטנה של באראז, מטפלת בהופה |
| באראז | טאטסויה פוג'יארה | דניאל ג'יי אדוארדס | אחיה הגדול של מיריי, מנסה לשחרר את הופה |
הפצה > הפצה בקולנוע

הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-18 ביולי 2015.
הפצה > הפצה בטלוויזיה

בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-19 בדצמבר באותה שנה יחד עם קנדה ב-Teletoon ובממלכה המאוחדת, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-CITV ב-12 בדצמבר
מבחר שירים, 1940–1980 (נתן יונתן)

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  נתן יונתן 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  שירה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרית פועלים 
 תאריך הוצאה:  1982
 מספר עמודים:  110
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001890841
 
מבחר שירים, 1980-1940 הוא קובץ שירים של המשורר הישראלי נתן יונתן אשר נערך בהוצאת הקיבוץ המאוחד וספרית פועלים, וראה אור בתל אביב, לראשונה ב-1982, ואחר במספר מהדורות. נושאי הקובץ הם שאלות על מהות החיים, שכול וגעגועים, נופי ארץ ישראל ובמיוחד של מקווי מים, ודיונים פואטיים על משמעות הזמן וההיסטוריה.
פרקי הקובץ

שמות שבעת פרקי הקובץ, שנוסחו גם כן בסגנון פואטי, נקבעו על פי נושאי השירים שכונסו בהם. חלקם שנלקחו כביטויים וצמדי מילים מקובלים את השפה והתרבות העברית, מאז שהתפרסמו.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  "I שבילי-עפר - 1951" אלגיה  שיירה שלנו  [אני שוררתי]  ורד הקציר  בלדה על האכר |  "II אשר אהבנו - 1957" אִם העולם  רוח דרומית קלה |  "III שירים לאורך החוף - 1962" "חופים הם לפעמים"  "שוב החורף חורש את הים"  "מעבר לכפים"  "החול יזכור"  "הרדופים ליד החוף"  "כמו הים"  "זורבה יהודי"  "תמיד לאורך החוף"  "זיכרון מהמלחמה"  "הילדה מקרן אופל"  "בסוף הדרך"  "סיפורי המקרא"  "טיוטה על לוח השנים"  "כמו צפור" |  "IV שירים בערוב הים - 1970" עוד שיר על אבשלום  הישאר פעם לבד  איש לנפשו אישה לנפשה  שני קולות אהבה  כל קיץ |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  "V שירים 1974" עד סוף השדה  כמו בלדה  אהבה במנגינת הלוי  משקרת ובוכה  אולי גם את  אותך אותי שוכחת  רומנסה (שיר אהבה ישן)  נאסף תשרי (מת אב ומת אלול)  לאיש מסיע אבנים  יונתן  אביב  שאגמור |  "VI שירים עד כאן - 1979" מילים על אדמה  והרותם היה מלבין  לאן היינו הולכים  היה לנו הכל  עוד יום של חורף עוזב  חנינא בני  יגון  [תמיד אוקטובר]  נזירי הים  שירים לאתְ  רחק לאט  עצות לדולצ'ינאה  בוקר אחד באינדיאנה  שיעור בהיסטוריה  קומיקן זקן  עד מתי החלון הזה |  "VII שירים אחרים - 1980" פתיחה אפשרית לאפילוג  לפני החניה  [שומדבר לא מפחיד עוד]  גליקריה איננה  שיחה עם אמא  טרמינאל  שיחת-ערב |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  הולחן
גדעון הוד

| --- | --- |

גדעון הוד
 לידה:  5 במאי 1934 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 בספטמבר 2024 (בגיל 90) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  גדעון הירשנהורן 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1954–2021 (כ־67 שנים)
 מעסיק:  קול ישראל 
 מספר צאצאים:  2 
 
גדעון הוד (5 במאי 1934 – 7 בספטמבר 2024) היה שדרן ומגיש רדיו ב"קול ישראל".
ביוגרפיה

נולד בתל אביב בשם גדעון הירשהורן. מסוף שנות ה-40 השתתף בחידוני מוזיקה ששודרו ב"קול ישראל", שאותם ערכו יצחק שמעוני ואלון שמוקלר, וכן בחידוניו של שמואל רוזן, שבהם בלט בתחומי ידע מגוונים לצידו של שמואל חביבי.
התגייס לקורס טיס, ובעקבות השתתפותו בנבחרות הכדור של חיל האוויר ובתחרויות אתלטיקה, עבר מקורס הטיס לקורס מדריכי ספורט, ונשאר כמד"ס (מדריך ספורט) בחיל האוויר.
בוגר "המדרשה למורי החינוך הגופני" (1957) ב"מחנה יונה" בתל אביב (במקום בו נמצא היום מלון "הילטון").
עבד כמורה לחינוך גופני במשך אחת עשרה שנה, בבתי ספר יסודיים ועל-יסודיים, ברחבי הארץ.
ב-1954, השתתף בקורס של קרייני רדיו בניהולה של ראומה אלדר.
ב-1955 החל לעבוד ב"קול ישראל" בתפקידי הגשה וקריינות.
במשך עשרות שנים ליווה קולו את שידורי הכדורסל של מכבי תל אביב ושל משחקי הנבחרת, אותם הגיש בשטף במיומנות ותיאור נקודתי של האירועים החשובים במגרש ברגע נתון.
במשך השנים, ראיין הוד אנשים שהגיעו להישגים גדולים בתחומם למשל ד"ר ג'יי, ג'סי אוונס, פרנץ בקנבאואר, אמיל זאטופק, פרנץ פושקש, ועוד.
לאחר פרישתו משידור משחקים הוסיף להגיש לסירוגין את פינת הספורט ביומן הלילה של מחלקת החדשות.
בטקס "אנשי מופת בספורט הישראלי 2014" הוענק לגדעון הוד גביע ע"ש יואל כץ, על ידי ועדת ההוגנות בספורט של עמותת אומ"ץ, כהוקרה והערכה, "על תרומתו הרבה להתפתחות הספורט בישראל כשדר רדיו משנות החמישים ועד היום ועל הקניית ערכי ההוגנות בספורט במהלך השידורים".
בשנת 1988 החל להגיש את התוכנית "החידון המוזיקלי" בקול המוסיקה (אחר כך כאן קול המוזיקה). הוא ערך והגיש את החידון מדי שבוע במשך 33 שנה. ב-30 בדצמבר 2021 הגיש את תוכניתו האחרונה, ונפרד מהמאזינים והמשתתפים הקבועים.
הוד היה נשוי לאילנה ואב לבן ולבת. נפטר ב-7 בספטמבר 2024.
תוכניות שאותן הגיש ובהן השתתף

"ממגרש הספורט" - תוכנית בעריכת נחמיה בן-אברהם, שבה הגיש מקבץ חדשות ספורט, במסגרת פינה קבועה בראשית התוכנית, ולימים היה גם עורכה. ביוזמתו, נוספה ללוח השידורים התוכנית "מוצאי ספורט" שיועדה גם לקהל שומרי השבת.
"אור ירוק" - משדר תחבורה יומי שיועד לבעלי רכב ולהולכי רגל, אותו הגיש משך כמעט 30 שנה, עד להורדתה של התוכנית ב-1992.
ייבא את רעיון התוכנית שירים ושערים מתוכנית זהה ברדיו האיטלקי ויישם אותו בקול ישראל. "שירים ושערים" הייתה לתוכנית הדגל של "קול ישראל" במשך 35 שנה החל מ-1970, וייחודה בתיאורים חיים מהמגרשים שבכל אחד מהם כתב ששולב בשידור ברגע של התרחשות משמעותית.
בשנת 1988 החל להגיש תוכניות בתחום המוזיקה בשילוב חידונים מוזיקליים, תחום קרוב ללבו עוד מחידוני שנות ה-40 של שמואל רוזן בהם לקח חלק כנער.
תוכניות המוזיקה בעריכתו ובהגשתו כוללות שידורים ב"קול המוסיקה" וברשת ב' "פנינים לשבת" ו"פנינים לחג".
בקולו הערב והמיוחד, מקצועיותו ותחומי העניין המגוונים היה גדעון הוד לאחד מסמליה של תחנת "קול ישראל".
הערות שוליים

↑  אורן פרסיקו, ‏איטי יותר, חלש יותר, נמוך יותר, באתר גלובס, 29 באפריל 2001
↑  רדיו חזק, באתר ישראל היום
↑  עיתונאי ספורט ותיק ופרקליט מוערך
↑  מתוך החוברת שליוותה את טקס אנשי המופת בספורט הישראלי 2014
↑  "החידון המוזיקלי" האחרון בהגעשת גדעון הוד
↑  שדר הרדיו גדעון הוד הלך לעולמו, באתר ynet, 7 בספטמבר 2024
↑  שדר הרדיו גדעון הוד הלך לעולמו, באתר ynet, 7 בספטמבר 2024
↑  נעם בן זאב, המלצת השבוע, באתר הארץ, 5 בפברואר 2009
↑  נעם בן זאב, עורכים בקול המוסיקה: "רשות השידור מחסלת את התחנה", באתר הארץ, 15 בינואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012689676105171  VIAF: 502170939461315660009   WorldCat (עם VIAF): 502170939461315660009
פוקימון: וולקניון והפלא המכני

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפנית
 מבוסס על:  פוקימון
 בימוי:  קוניהיקו יויאמה 
 הופק בידי:  סטושי שימואירה סוסומו מאטסויאמה קניצ'י אראי
 תסריט:  אטסוירו טומיוקה
 עריכה:  טושיו הנמי
 מדבבים בעברית:  דניאל מגון טליה ברקאי יובל בינדר מייה קדוש מאיה בר שלום גילן שחף דור סרוגו אסף פריינטא שירלי לילו עינת אזולאי עמי מנדלמן
 מוזיקה:  שינג'י מיאזאקי 
 צילום:  איה אושימה
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  OLM 
 חברה מפיצה:  טוהו
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 ביולי 2016 (יפן)
 משך הקרנה:  82 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט ילדים 
 סרט קודם:  פוקימון: הופה והתנגשות העידנים
 סרט הבא:  פוקימון הסרט: אני בוחר בך!
 www.pokemon-movie.jp
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוקימון: וולקניון והפלא המכני (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס XY&Z הסרט: וולקניון ומגירנה המצוינת" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド&パール アルセウス 超克の時空へ) הוא הסרט ה-19 בסדרת סרטי פוקימון. זהו הסרט השלישי והאחרון שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - XY" ביפן.
הסרט עלה לאקרנים ב-16 ביולי 2016 ביפן. הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company". בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-דיסני XD ב-6 בדצמבר 2016, בממלכה המאוחדת בערוץ "CITV" ב-19 בנובמבר באותה שנה ובישראל, הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2017 בדיבוב לעברית.
תקציר העלילה

משלחת מטעמו של הנסיך ראלי מ-ממלכת אזות' מובילה מטען סודי בטיסה, והפוקימון האגדי וולקניון מנסה להשיג אותו. קרב מתפתח ביניהם והמשלחת מביסה את וולקניון. כשהוא נופל מן השמיים, וולקניון נקשר לאש קטצ'אם במעיין חיבור מוזר. בינתיים, המטען מגיע אל הנסיך, והוא מתגלה בתור מגירנה, הפלא המכני, אותו בנה ניקולא. וולקניון מגיע למקום וקרב נערך שם, אבל עוזרו של הנסיך, אלוה, מנסה למנוע מהם לקחת את מגירנה. בסופו של דבר הם מצליחים, ואש, וולקניון, מגירנה והחבורה נאלצים לשתף פעולה בדרך בחזרה אל רמת נייבל. בזמן הזה, אלוה רותם את צוות רוקט לנסות ללכוד את מגירנה, ללא כל הצלחה. בשלב הזה, כימיה, אחותו של ראלי, והנסיכה של ממלכת אזות', מצטרפת לאש ולחבורה ומסבירה להם כיצד אלוה רכש את אמונו של הנסיך על מנת שזה יעשה את העבודה המלוכלכת שלו עבורו, תחת המחשבה שהוא פועל לטובת הממלכה. כשהם מגיעים לרמת נייבל, הם רואים את הפוקימונים שבני האדם פגעו בהם, ואיבדו כל אמון בהם. אש והחבורה עוזרים לרפא פוקימון פצוע, הם מתיידדים עם פוקימוני המקום, מאכילים אותם ומבלים איתם, וכך הם רוכשים את אמונם. בשלב הזה מגיעים גנבי פוקימונים מטעמו של אלוה, והם חוטפים את מגירנה. אלוה לוקח את לב הנשמה של מגירנה וחושף את תוכניתו, להפוך את ממלכת אזות' לנשק להשמדה המונית ולהרוס את המקום. הוא מנסה לפגוע ברמת נייבל, אבל לבה של מגירנה לא נותן לו. בשילוב פעולה של אש, וולקניון, החבורה, הנסיכה, צוות רוקט וסקווישי בצורת זיגארד מושלם, הם נלחמים באלוה ומביסים אותו. אבל הטירה הנופלת עדיין מציבה איום כלפי רמת נייבל, וזהו תפקידו של וולקניון להקריב את עצמו כדי להציל אותם. בסופו של דבר, הלב של מגירנה חוזר אליה, וולקניון מתגלה כחי, והפוקימונים של רמת נייבל חוזרים להאמין בבני האדם.
דיבוב

| דמות | ביפנית | באנגלית | בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| אש קטצ'אם | ריקה מאטסומוטו | שרה נאטוצ'ני | דניאל מגון |
פיקאצ'ו: איקואה אוטאני
| סרינה | מיומי מאקיגוצ'י | הייבן פסקל | טליה ברקאי |
| קלמונט | יוקי קאג'י | מייקל ליסקיו ג'וניור | יובל בינדר |
| בוני | מריה איסה | אליסון לי רוזנפלד | מייה קדוש |
| מספר | אונשו אישיזוקה | רודג'ר פרסונס | עמי מנדלמן |
| ג'סי | מגומי היאשיברה | מישל נוטס | מאיה בר שלום |
| ג'יימס | שיניצ'ירו מיקי | קרטר קאת'קארט | גילן שחף |
| מיאו | אינוקו אינויאמה | קרטר קאת'קארט | דור סרוגו |
| וולקניון | סומגורו איצ'יקאווה | מייק פולוק | אסף פריינטא |
מגירנה: יוקה טראסאקי
| אלווה | קואיצ'י יאמאדרה | בילי בוב תומפסון | אסף פריינטא |
| קימיה | מאיו מאטסוקה | ריילי ג'וסף | שירלי לילו |
| ראלי | שוקו נאקאגאווה | לורי היימס | עינת אזולאי |
| ניקולא | טומומיצ'י נישומורה | סקוטי ריי | גילן שחף |
הפצה > הפצה בקולנוע

הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-16 ביולי 2016.
הפצה > הפצה בטלוויזיה

בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית בערוץ דיסני XD ב-5 בדצמבר 2016. ובממלכה המאוחדת בערוץ "CITV" ב-19 בנובמבר באותה שנה.
הפצה > בישראל

הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2017 בדיבוב לעברית. זה היה הסרט הראשון מאז "פוקימון: ארקאוס ותכשיט החיים" ב-2010 ששודר בטלוויזיה הישראלית ודובב לעברית.
דן לבני

| --- | --- |

דיוקו דן לבני מאת יצחק ניר
 לידה:  1936 (בן 88 בערך) מעוז חיים, פלשתינה (א"י) 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  אוניברסיטת חיפה 
 תחום יצירה:  ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס הרמן שטרוק (2012) 
 
דן לבני
סגרפיטו של דן לבני בשדרות חן בתל אביב
דן לבני (נולד ב־1936) הוא צייר ומורה לאמנות, הציג תערוכות יחיד רבות בישראל, בגרמניה, בלונדון ובארצות הברית.
ביוגרפיה

לבני גדל בקיבוץ מעוז חיים, בנם של זוג חלוצים ממייסדי הקבוץ. בשירותו הצבאי היה קצין בפלוגת סיור בחטיבת גבעתי, ובמילואים לאורך השנים השתתף במלחמות ישראל, ואף שירת בגיל מבוגר כקצין חינוך בפיקוד צפון.
הוא סיים את לימודי האמנות והכשרת מורים באקדמיה בצלאל בירושלים ב-1962. בשנים 1970-1971 למד באקדמיה לאמנות סנט מרטין בלונדון, במחלקה להדפסי משי וצבע שמן. בשנים 1979-1980 למד פילוסופיה באוניברסיטת חיפה. בשנים 1980-1981 השתלם בסמינר באוסטריה במיש-טכניק ובטמפרה בהדרכת ארנסט פוקס. בשנים 1986-1987 יצא לשנת שבתון באקדמיית המוזיאון לאמנות יפה בבוסטון, בסדנא הבינלאומית להדפסי משי ומונו פרינט.
מתגורר בחיפה מאז שנת 1965. נשוי לאורה. הסטודיו שלו נמצא בביתו.
פעילות בעולם החינוך

עם סיום לימודיו ב-1962 הקים לבני את המחלקה לאמנות בתיכון מקיף א' באר שבע. בשנת 1965 הקים את המסלול לאמנות בתיכון עירוני ה' בחיפה, ולימד בו במשך 38 שנים. בשנים 1979–2000 עסק בהוראת האמנות במכללת גורדון לחינוך, בשנים 1995-2003 לימד בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. בשנים 2001-2004 עסק בהוראת אמנות בעמותת-השוחרים של המרכז החינוכי המחוזי בחיפה. בשנים 1988-2009 הנחה השתלמויות למורים וגננות בבית-הספר לעובדי הוראה בחיפה, וחוגי אמנות במרכז יד לבנים בחיפה.
לאורך השנים שילב לבני בעבודתו החינוכית נושאים אקטואליים וחברתיים הנוגעים לקהילה ולסביבה, ועודד את תלמידיו לתרומה בקהילה.
פעילות כאמן

לבני כבר מגיל צעיר הכין פלקטים ועיצב במות לאירועים שונים. הוא מצייר בטכניקות רישום, צבע מים, צבע שמן, הדפס עץ, הדפס משי ומונופרינט. כמו כן מבצע עבודות בפורמט גדול במבני ציבור, ציורי-קיר בצבע אקרילי ובתבליטי סגרפיטו.
לבני מעיד על יצירותיו שמתחילות ממקורות הטבע, הנוף, ומשולבות עם הדמיון והפנטזיה".,
לבני הנציח לוחמים ואירועים בשדה הקרב במאות רישומי מלחמה הנמצאים בספרות, בתערוכות בבתי יד לבנים, במוזיאוני צה"ל, ובציורי קיר רבים במחנות צה"ל, במועדונים ובמקלטים, אותם יצר בעזרת חיילים ותלמידיו באומנות. בנוסף, העניק ליתוגרפיות וחוברות רישומים מיצירתו, לזיכרון לפצועי צה"ל ולמשפחות נפגעים.
הוקרה והערכה לעבודותיו

לאורך השנים הוענקו יצירותיו לאישים שביקרו בעיר, כמו העבודה "אחוות שש הדתות בחיפה" שהעניקה עינת קליש-רותם ראש עיריית חיפה לשר בני גנץ.
ב-2019 הוציא ד"ר אלק אפשטיין ספר על ציירים סוריאליסטים בישראל, ובו כתב על עבודתו של לבני והציג רבות מעבודותיו בתחום הסוריאליזם והריאליזם.
ב-2021 נבחר להדליק את משואת חטיבת הראל בעצרת הממלכתית לכבוד יום ירושלים, על היותו לוחם, מפקד ואומן שביטא ביצירותיו את חוויותיו מהשירות הצבאי.
עבודות נבחרות

ציור אקריליק שביצע בשיתוף תלמידי תיכון עירוני ה', בגודל של כ-100 מ"ר, בחצר בית-הספר
תבליט הסגרפיטו הגדול בארץ, בבניין בן חמש קומות בשדרות חן תל אביב.
מלגות ופרסים

1964 - פרס ראשון בתערוכת אמנים צעירים בתל אביב
1965 - פרס ראשון בתערוכת אמני באר שבע והדרום
1970 - מלגה מקרן שרת לאמנים צעירים
1996 - פרס המורה המצטיין מטעם הסתדרות המורים
1998 - פרס עיריית חיפה ע"ש פנחס שיף על מפעל חיים בחינוך לאמנות
2000 - מדליית העיר חיפה
2006 - תעודת הוקרה מאגודת הציירים בחיפה
2010 - תעודת הוקרה לאמן מצטיין על מפעל חיים באמנות מאגודת הציירים והפסלים
2012 - פרס עיריית חיפה על שם הרמן שטרוק
ספרים וקטלוגים

1967 - קובץ רישומים ממלחמת ששת הימים
1973 - קובץ רישומים וליתוגרפיות ממלחמת יום הכיפורים
1982 - קובץ רישומים ממלחמת לבנון הראשונה
1988 - עט וחרט – קובץ עבודות תלמידים
1998 - קטלוג לתערוכת בוגרים יוצרים לדורותיהם
מאמרים וציורים בעיתון קשר-עין
איורים לספרים וחוברות של מורשת קרב במשרד הביטחון
איורים בעיתונות יומית ובירחון החברה להגנת הטבע
2020 - "שנים ראשונות" על אירועי שנות הארבעים והחמישים בקיבוץ מעוז חיים בסיפור וציור, הוצאה לאור יחד עם אשתו
לקריאה נוספת

שי חורב, דן לבני, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 212, 2018.
הערות שוליים

1 2 3 4  נירית קופל-וונדרמן, אומן חיפאי דן לבני צייר מחיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏2020-10-30
↑  האומן דן לבני, תושב חיפה, ידליק הערב משואה בעצרת הממלכתית לכבוד יום ירושלים, באתר פינטרסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 280401  NLI: 987007264776505171  ISNI: 0000 0000 7911 4270  LCCN: nr93043055  VIAF: 36795056   WorldCat (עם VIAF): 36795056
מישל עפלק

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1910 דמשק, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  23 ביוני 1989 (בגיל 79) הרובע החמישי של פריז, צרפת 
 מדינה:  סוריה, הבעת' בעיראק, האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בגדאד 
 השכלה:  הפקולטה לאמנויות של פריז 
 תפקיד:  שר החינוך 
 מפלגה:  בעת' 
 השקפה דתית:  נצרות 
 
מישל עַ֫פְלַק (בערבית: ميشيل عفلق; 1910 - 23 ביוני 1989) היה פילוסוף, סוציולוג ולאומן סורי, שהיה ממייסדי מפלגת הבעת' בסוריה.
מחר תמות

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  לי צ'יילד 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 נושא:  טרור 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הוצאה
 הוצאה:  Bantam Press 
 תאריך הוצאה:  2009
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך:  2011
 תרגום:  איה מלמד
 מספר עמודים:  444
 סדרה
 ספר קודם:  Nothing to Lose 
 הספר הבא:  61 שעות 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003244386
 
מחר תמות (באנגלית: Gone Tomorrow) הוא הספר השלושה-עשר בסדרת הספרים של הסופר הבריטי לי צ'יילד אודות ג'ק ריצ'ר, אשר יצא לאור בשנת 2009.
עלילה

ספר זה הוא השלושה עשר בסדרת הספרים אודות ג'ק ריצ'ר, החייל לשעבר וחוקר פרטי. עלילת הספר מתרחשת בניו יורק. בנסיעת לילה שגרתית ברכבת התחתית עד ריצ'ר להתאבדות אישה ביריית אקדח. ריצ'ר, שהיה משוכנע שמדובר במחבלת מתאבדת, מתחיל לחקור את הנסיבות שהובילו את האישה להצמיד אקדח לראשה וללחוץ על ההדק. עד מהרה מתברר לו כי בפרשה מעורבים סנטור אמריקני, אשר שירת ביחידת הקומנדו כוח דלתא, משימה סודית במיוחד שבוצעה בימי ממשל רייגן ותא טרור של אל-קאעידה שבראשו אויב חסר מעצורים.
מימון נהרי

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 
הרב מימון נהרי (עומד שלישי משמאל) בטקס השבעת הדינים החדשים בבית נשיא המדינה ראובן ריבלין
הרב מימון נהרי הוא דיין חרדי-ישראלי, המכהן מאז יולי 2016 כדיין בבית הדין הרבני הגדול. קודם לכן היה אב בית דין בבתי הדין הרבניים האזוריים בתל אביב ובחיפה.
ביוגרפיה

גדל במשפחה יוצאת תימן. למד בישיבת אוהל יעקב בשכונת זיכרון מאיר ובישיבת פוניבז' בבני ברק, ולאחר נישואיו למד דיינות בכולל "נזר התורה" אצל הרבנים שלמה בן שמעון וניסים בן שמעון, ובכולל "הליכות עם ישראל" של הרב רצון ערוסי. בשנת 2001 התמנה כדיין בבית הדין האזורי בתל אביב, וכיהן כאב בית דין בתל אביב ובחיפה. ביולי 2016 התמנה לדיין בבית הדין הרבני הגדול.
מחותן עם חבר הכנסת יואב בן צור ממפלגת ש"ס. מתגורר באלעד.
מפסקיו

בפסק דין תקדימי, התיר לאשה שבעלה שרוי בתרדמת (לאחר ניסיון התאבדות כושל) להינשא, וזאת משום שהואיל ומצבו הנפשי של הבעל הוסתר מן האשה בעת הנישואין, הרי שהנישואין מוגדרים מקח טעות והם בטלים מעיקרם, וזאת אף על פי שהאשה ילדה בת מנישואין אלו
איפשר נתינת גט מבעל שאינו מתפקד בשל אירוע מוחי שעבר, לאחר בירור מעמיק עם מומחים שהצליחו להשיג את אישורו של הבעל
יש לבתי הדין הרבניים סמכות לדון אדם או זוג, אף אם אינם אזרחי ישראל, ואף ישנה אפשרות לכפות את אחד הצדדים להתדיין בבתי הדין הרבניים בארץ, משום שרק לבתי הדין בישראל יש אפשרות אכיפה חוקית, ועל כן הנתבע לא יכול לכפות את התובע להתדיין בבית הדין הקרוב אליו. בפסק זה, הסתמך על פסק דין קדום של הרבנים אליעזר גולדשמידט, שאול ישראלי ועובדיה יוסף משנת ה'תשכ"ז.
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, הנבחרים: הכירו את תשעת הדיינים החדשים, באתר בחדרי חרדים, ז' בתמוז תשע"ו
↑  ישראל אוחיון, חבר, חסיד, חובש ומחותן. תכירו את הדיינים החדשים, רדיו קול חי, ז' בתמוז תשע"ו
↑  משה מאירסדורף, כולם יוצאים מנצחים. כמעט. אתר כיפה, ז' תמוז תשע"ו
↑  עקיבא נוביק, "אני יוצאת לחופשי מהגיהנום", אתר "ידיעות אחרונות", 20 באוגוסט 2014.
↑  צביקה גרוניך, עגונה הותרה על ידי בית דין בגלל "מקח טעות", אתר כיכר השבת, כ"א באב תשע"ד.
↑  יקי אדמקר‏, קיבלה גט שלוש שנים לאחר שבעלה הפסיק לתפקד עקב אירוע מוחי, באתר וואלה, 7 במרץ 2016
↑  פסק הדין באתר "דין תורה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410003505171  VIAF: 461157523480727032831   WorldCat (עם VIAF): 461157523480727032831