stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבייר אורוטי

פרנסיסקו חבייר גונסאלס אורוטיקואצ'ה (בבסקית: Francisco Javier González Urruticoechea; נולד ב-17 בנובמבר 1952 בסן סבסטיאן שבספרד - נפטר בברצלונה ב-24 במאי 2001), הידוע בשם המקוצר חבייר אורוטי, היה כדורגלן ספרדי-בסקי ששיחק בעמדת השוער במדי הקבוצות ריאל סוסיאדד, אספניול וברצלונה ובנבחרות ספרד וחבל הבסקים. ב-1981 זכה בתואר "הכדורגלן הספרדי של השנה" על ידי העיתון "דון בלון" וב-1984 זכה ב"פרס זאמורה" שמוענק לשוער הטוב בלה ליגה.
בזמנו בברצלונה נערץ הן על ידי אוהדי הקבוצה והן על ידי חבריו לקבוצה. הוא זכור לימים כאחד משועריה הטובים ביותר, לצד ריקארדו זאמורה ואחרים. הצטרפותו של השוער הבסקי אנדוני זוביזרטה סימנה את סוף הקריירה שלו. הוא פרש ממשחק ב-1988 והחל לעבוד כמאמן שוערים בברצלונה. ב-24 במאי 2001 נהרג בתאונת דרכים.
קריירה

אורוטי החל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של ריאל סוסיאדד ב-1969. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-1973. ב-1977 הצטרף לאספניול, שבתקופתו עמה הוענק לו פרס "דון בלון". בתום ארבע עונות באספניול, עבר ליריבתה העירונית ברצלונה. בתחילה היה השוער השני, אחרי פדרו ארטולה, אך בהדרגה תפס את מקומו.
לצד שחקנים כגון ברנד שוסטר ודייגו מראדונה היה אורוטי שחקן מפתח בסגל הקבוצה שאומנה על ידי טרי ונבלס. הקבוצה זכתה באליפות ספרד בעונת 1984/85. ב-24 במרץ 1985 עצר בעיטת עונשין ובכך הבטיח לברצלונה את התואר. כשנה לאחר מכן שותף בגמר גביע אירופה לאלופות 1986 עם הקבוצה. בדרכה לשם, במשחק הגומלין של חצי הגמר, במצב של 3-0 לטובת היריבה מהמשחק הראשון, מחה אורוטי על פסיקת שער גבולי (כאשר הכדור היה על קו השער אך לא עבר אותו במלואו) לטובת היריבה. זה אפשר לברצלונה להחזיר שלושה שערים משלה ולהביא את המשחק לדו-קרב בעיטות עונשין. אורוטי הציל בעיטה קריטית והבקיע אחד משלו, ובכך עזר לקבוצתו להעפיל לגמר.
קריירה > נבחרת לאומית

אורוטי שיחק 5 פעמים במדי נבחרת ספרד בין 1978 ל-1980. הוא היה בסגל הנבחרת לגביעי העולם 1978, 1982, ו-1986 וליורו 1980 אך לא שותף באף משחק. בנוסף, שיחק פעמיים במדי נבחרת חבל הבסקים ב-1979 וב-1980.
מגדל סאמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 מיקום:  דובאי 
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2006–2009 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2009 
 עלות:  US$140 million
 אדריכל:  WS Atkins & Partners
 מידות
 גובה:  194 מטר
 קומות:  49 
 קואורדינטות:  25°13′43.04″N 55°17′08.01″E﻿ / ﻿25.2286222°N 55.2855583°E﻿ / 25.2286222; 55.2855583
  (למפת דובאי מוגדלת) מגדל סאמה(למפת דובאי רגילה) מגדל סאמה he
 
מגדל סאמה (ידוע גם כמגדל אל דורה ומגדל אל דורה II) הוא גורד שחקים הבנוי על כביש E 11, בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. למגדל 49 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2006 והסתיימה בסוף 2009.
היסטוריה

הבניין הוצע במקור בשם Al Durrah Tower II. בגובה 330 מטרים כמגדל מתפתל עם יותר מ-75 קומות למגורים, בעלות 140 מיליון דולר. עיצוב זה נחשב כתוספת מרכזית לקו הרקיע של דובאי, אך יחד עם זאת, שיא הפרויקט היה דאגה למחלקת התעופה האזרחית של דובאי. בתגובה לסוגיה זו, הוקטן הפרויקט ל-194 מטרים עם 49 קומות.
בניה

בניית המגדל החלה בשנת 2006. יסודות הבטון לבניין נוצקות כשנה מאוחר יותר במרץ 2007 על ידי חברת הקבלנות של דובאי. כ-10,500 מטרים מעוקבים של בטון נוצקה בין ה-22 במרץ ל-23 במרץ, מה שקבע שיא בנייה חדש לרפסודת בטון שנוצקת ברציפות.
ראו גם

רשימת הבניינים הגבוהים ביותר בדובאי
אדריכלות באיחוד האמירויות הערביות
כביש E 11
הערות שוליים

1 2  "Sama Tower". Emporis.com. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2006. נבדק ב-2007-09-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sama Tower". SkyscraperPage.com. נבדק ב-2007-12-18.
↑  "Apartment and Housing Facilities". Hill International. נבדק ב-2007-12-18.
↑  "Record concrete pour takes place on Al Durrah". ArabianBusiness.com. 2007-04-07. נבדק ב-2007-12-18.
מדען מחשב

מדען מחשב הוא אדם העוסק במחקר במדעי המחשב.
הכשרה של מדעני מחשב נעשית באוניברסיטאות, במסגרת החוג למדעי המחשב (חוג למדעי המחשב הוקם לראשונה בשנת 1962 באוניברסיטת פרדו שבארצות הברית. מסלול לימודים ראשון לתואר במדעי המחשב בישראל נוסד במכון ויצמן למדע בשנת 1969). כיוון שמדובר בענף מדעי צעיר, הרי העוסקים הוותיקים בו קיבלו את הכשרתם המדעית בתחומים אחרים, בפרט מתמטיקה. עקב צעירותו של התחום נחשבים למדעני מחשב גם כאלה שנפטרו קודם להיווסדו של תחום זה, אך נושאי פעולתם נמצאים בתחום זה (שנוצר במידה רבה בזכות מחקריהם). דוגמה מובהקת לכך הוא אלן טיורינג.
מגדל נב

| --- | --- |

מגדל נב לאחר סיום תהליך שיפוץ ב-2012
 מידע כללי
 סוג:  מבצר צבאי
 שימוש:  מחסום צוללות מגדלור עמדת תותחי נ"מ
 על שם:  סלע נב
 כתובת:  התעלה האנגלית
 מדינה:  אנגליה אנגליה
 בעלים:  צי אנגליה משרד ההגנה של ארצות הברית טריניטי האוס
 מייסדים:  צי אנגליה
 מפעיל:  טריניטי האוס
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1918–1920 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1918 
 שיטת בנייה:  יציקה במספנה וגרירה לאתר
 חומרי בנייה:  בטון ברזל בניין
 עלות:  מיליון ליש"ט
 מידות
 אורך:  13 מטר
 רוחב:  13 מטר
 גובה:  לפני השיפוץ: 28 מטר אחרי השיפוץ: 17 מטר
 גובה מעל פני הים:  0 מטר
 קואורדינטות:  50°40′03″N 0°57′04″W﻿ / ﻿50.667497°N 0.951163°W﻿ / 50.667497; -0.951163
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מגדל נב(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מגדל נב
 
מגדל נַבּ (באנגלית: Nab Tower) הוא מבנה צבאי שנבנה במהלך מלחמת העולם הראשונה, בכניסה לתעלה האנגלית (תעלת למאנש), כחלק ממערך הגנה נגד צוללות הצי הקיסרי הגרמני. המגדל תוכנן כחלק ממערך בן 8 מגדלים, אך המלחמה הסתיימה לאחר הקמתו, הפרויקט נסגר, ומגדל נב נותר המגדל היחיד שהוקם במסגרתו. מאז סיום מלחמת העולם הראשונה משמש המגדל כמגדלור, ובתקופת מלחמת העולם השנייה הוצבו עליו תותחי נ"מ. מאז 1984 נמצא המגדל באחריות טריניטי האוס, רשות המגדלורים של אנגליה, וב-2013 הוא שופץ באופן יסודי ו-11 מטר ממנו פורקו.
רקע

לאורך ההיסטוריה היוותה התעלה האנגלית מחסום מפני פלישת צבאות אויב מאירופה לכן ראתה בריטניה חשיבות בחיזוק מחסום זה. חשיבות זו התגברה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה עם התפתחות הציים הימיים של מדינות אירופה והתגברות האיום על בריטניה. את תכנון הביצורים בתקופה זו הוביל המהנדס גאי מאונסל (אנ').
ההיסטוריה של המגדל

בשלהי מלחמת העולם הראשונה החלה האדמירליות הבריטית לתכנן מערך הגנה על התעלה האנגלית ועל מצר דובר מפני צוללות גרמניות שהגיעו מהנמל בברוז', בלגיה, שייטו בתעלה והטביעו ספינות בריטיות. התוכנית, שנקראה Project M-N (אנ'), כללה בנייה של 12-8 מגדלי בטון והצבתם לרוחב התעלה וחיבור רשתות מתכת בין המגדלים כדי למנוע מעבר צוללות אויב. מתכנן המגדלים היה המהנדס גאי מאונסל (אנ').
בניית שני המבצרים הראשונים החלה ב-1918 בעיר הנמל שורהאם (אנ') בדרום אנגליה בהשקעה של כמיליון ליש"ט. המגדל הראשון היה בגובה 28 מטר והוא ניצב על יסודות בטון. ב-1920 הסתיימה בניית המגדל הראשון והוא נגרר על ידי גוררת מהנמל לנקודה שנקראת "סלע נב" כ-10 ק"מ ממזרח לאי וייט. בסיס המגדל נבנה מחללים כשבמהלך הגרירה הכילו חללים אלו אוויר ואיפשרו את ציפת המגדל וגרירתו המבנה הכבד ועם הצבתו מעל היעד הסופי מולאו החללים במי ים והמגדל שקע על סלע הבסיס. בגלל סיום המלחמה נזנח הפרויקט ולא הושלמה בניית המגדל השני.
המבנה הפנימי של המגדל כלל מספר קומות כשהטיפוס לראש המגדל התאפשר בעזרת מספר גרמי מדרגות שקישרו בין הקומות בתוך המגדל.
בנוסף לתפקידו העיקרי, כמרכיב במערך ההגנה על התעלה האנגלית, הותקן מגדלור בראש המגדל. מגדלור קבע זה החליף אוניית מגדלור שעגנה דרך קבע ליד הסלע. כמו כן הותקן על המגדל משדר רדיו לשידור אות קבוע (אנ') וכן צופר ופעמון ערפל. עד תחילת מלחמת העולם השנייה אוייש המגדל על ידי צוות של חיל הים הבריטי לתחזוקת המגדלור.
בתחילת המלחמה הוצב בראש המגדל זוג תותחי נ"מ 40 מ"מ של חברת בופורס ובמהלך המלחמה פגעו תותחים אלו במספר מטוסים גרמנים. לאחר המלחמה מסר חיל הים את האחריות למגדל למשרד ההגנה של ארצות הברית וב-1984 הועבר המגדל לאחריות רשות המגדלורים של אנגליה טריניטי האוס.
ב-1983 הותקן בראש המגדל משטח נחיתה להליקופטרים ובמקביל הותקנו במקום מערכות אוטומטיות שאיפשרו להפעיל את המקום מרחוק. ב-1995 הותקנו במקום לוחות סולריים שסיפקו חשמל למערכות. ב-1999 התנגשה אוניית משא במגדל וגרמה לו נזק, אירוע שהצריך את שיפוץ הנזקים.
ב-2013 הצביע סקר תשתיות על קורוזיה של מבנה המגדל וסיכון לבטיחות נחיתת ההליקופטרים במקום. בעקבות סקר זה חתם ארגון טריניטי האוס חוזה עם חברה בריטית לשיפוץ מקיף של המגדל. במסגרת הפרויקט הוסרו 11 מטר מהמגדל והוא כוסה בבטון מיוחד עמיד קורוזיה. כמו כן הוחלף הזרקור ושאר הציוד שבראש המגדל. הציוד ההיסטורי שהוסר מהמגדל, במסגרת השיפוץ, מוצג במוזיאון ימי.
לקריאה נוספת

Woodman, Richard; Wilson, Jane (2002). The Lighthouses of Trinity House. Bradford-on-Avon, Wilts.: Thomas Reed. pp. 96–97.
הערות שוליים

↑  ההערכה היא שבמרץ-אפריל 1917 הטביעו הצוללות הגרמניות ספינות בריטיות בהיקף של כ-500,000 טון ובאפריל כ-860,000 טון
↑  במלחמת העולם השנייה תכנן מאונסל את "מצודות מאונסל" (אנ') לאורך חופיה המזרחיים של אנגליה
↑  עם שקיעתו נטה המגדל ב-3%, נטייה שמתקיימת מאז
↑  שיפוץ המגדל ב-2001, באתר dale-consulting.co.uk, ‏2001 (אורכב)
↑  פרטים על האונייה שהתנגשה במגדל, באתר shipphotos.co.uk (אורכב)
↑  השיפוצים במגדל נב, באתר trinityhouse.co.uk,‏ 2014
↑  השלב הסופי של השיפוצים במגדל נב, באתר trinityhouse.co.uk, ‏2014
↑  האלמנטים ההיסטוריים של מגדל נב, באתר uklighthousetour.com
מגדל נמרודי

| --- | --- |
מגדל נמרודי - חזית דרומית. נובמבר 22
מגדל נמרודי - חזית דרומית. נובמבר 22
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים, מסחר
 כתובת:  מצדה 5
 מיקום:  בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  הכשרת הישוב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2018–2022 (כ־4 שנים)
 אדריכל:  בר לוי
 מידות
 גובה:  211.25 מטר
 שטח:  64,000 מטר רבוע
 קומות:  55 + 4 קומות תת-קרקעיות
 קואורדינטות:  32°05′32″N 34°49′34″E﻿ / ﻿32.092222°N 34.8261111°E﻿ / 32.092222; 34.8261111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדל נמרודי(למפת גוש דן רגילה) מגדל נמרודי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל נמרודי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל נמרודי  he מגדל נמרודיhe מגדל נמרודימפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל נמרודי (או בשמותיו הקודמים: מגדל שבעת הכוכבים, מגדל ארגמן, ומגדל הכשרת היישוב 3) הוא מגדל משרדים השוכן במתחם ה-BBC שבבני ברק, ומהווה חלק מפרויקט של חברת הכשרת היישוב הכולל שלושה מבנים. המגדל, שבנייתו החלה בשנת 2018, כולל 55 קומות ומתנשא לגובה של 211 מטרים, ובעת השלמת יציקת גג המבנה בשלהי 2021, הגיע לגובהו הסופי והפך לגורד השחקים הגבוה בבני ברק ולרביעי בגובהו בישראל (אחרי מגדל עזריאלי שרונה, מגדל משה אביב, ומגדל המגורים היי טאוור). בנייתו הסתיימה בתחילת 2023.
41 מתוך 52 קומותיו המסחריות של המגדל (החל מהקומה העשירית ועד לקומה ה־51) נמצאות בבעלותה של חברת הכשרת הישוב. שטחו הכולל הוא 64,000 מטר רבוע, כאשר שטח כל קומה הוא 1,250 מטר רבוע. המגדל כולל ארבע קומות תת־קרקעיות המשמשות לחניה. רוב שטחו מוקצה למשרדים, פרט לחלק קטן בלובי הבניין שיוקצה למסחר. בקומה העשירית יפעל מכון כושר.
המגדל תוכנן על ידי משרד בר לוי אדריכלים ומתכנני ערים ועוצב בצורת תיבה מלבנית בעלת יחס גבוה בין רוחב הצד, רוחב הפנים והגובה. הגרעין שבמרכז בצבע נחושת ושאר חלקי המגדל מחופים בזכוכית כהה. אופן עיצובו של המגדל, צבעיו ורוחב צדו הצר יחסית נועדו להקנות לו מראה ייחודי ותמיר ולהבליטו בסביבה הצפופה.
המגדל הוא המבנה השני שנבנה בפרויקט הכשרת היישוב שבעיר והצפוני ביותר בו. המבנה הראשון שנבנה בפרויקט הוא המגדל הדרומי – מגדל הכשרת היישוב, שבנייתו הושלמה בשנת 2019. המבנה האחרון, הנמצא בשלבי בנייה מוקדמים, יהיה ממוקם ביניהם. הוא אמור לכלול 20 קומות על שטח של 57,000 מטר רבוע, ולשמש כמרכז רפואי הכולל בית חולים גריאטרי ומכון שיקומי.
חלוקת קומות

4 קומות תת-קרקעיות
קומת כניסה גבוהה
52 קומות משרדים
2 קומות טכניות
קומת הגג
ראו גם

גורד השחקים הגבוה בישראל
הערות שוליים

↑  מגדל שבעת הכוכבים, על פי היתר בנייה חתום מ-5 ביולי 2022
↑  לי סביליה‏, בולט בנוף: האם תכנון אדריכלי יוצא דופן של מגדל משרדים יסייע בשיווקו?, באתר וואלה, 12 ביוני 2021
הרשות לפיתוח ירושלים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תאריך הקמה:  1988 
 חוק:  חוק הרשות לפיתוח ירושלים
 www.jda.gov.il
 
הלוגו של הרשות לפיתוח ירושלים מוטבע על שלט בכניסה לבית הנסן בירושלים, כאחת התומכים בפעילויות התרבות בו
הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י) היא תאגיד סטטוטורי העוסק בקידום פרויקטים לפיתוח ירושלים, ביצור מעמדה כעיר בירה, עידוד יזמות והרחבת היצע התעסוקה ומגוון תוכניות להשכלה גבוהה בעיר. בין תפקידיה של הרשות: ליזום, לתכנן ולעודד פעולות לפיתוח הכלכלי של ירושלים; לתאם בין משרדי הממשלה, הרשויות והגופים העושים לפיתוח ירושלים; לייעץ ולספק מידע הקשור ליוזמות, לתוכניות ולמפעלים כלכליים בירושלים. התקציב למרבית פעילות הרשות לפיתוח ירושלים מגיע ישירות מממשלת ישראל.
הרשות הוקמה על פי חוק הרשות לפיתוח ירושלים שנחקק בשנת 1988 כתאגיד סטטוטורי שהוקם ופועל שלא למטרות רווח, והחלה לפעול ב-1989. מהקמתה ועד שנת 1993 ניהל אותה עוזי וכסלר, שהמשיך להיות יו"ר הרשות עד 2003. אחריו שימש בתפקיד ישראל גולדשטיין. ב-2008 מונה משה ליאון (לימים, ראש עיריית ירושלים) ליו"ר הרשות עד לפרישתו ב-2013.
מועצת הרשות מונה 37 חברים, מרביתם נציגי ממשלה (עובדי ציבור) ועירייה (נבחרים ועובדים) ונציגי ציבור.
תפקיד הרשות

תפקיד הרשות ליזום, לעודד, לתכנן, לתאם ולספק מידע הקשור ליזמות ומפעלים כלכליים בעיר.
בין הפרויקטים, שקודמו על ידי הרשות לפיתוח ירושלים:
הפארקים הטכנולוגיים במלחה, הר חוצבים וגבעת רם (עתידי), אצטדיון טדי וקריית הלאום ואזור תעשייה עטרות, התוכנית להחייאת מרכז העיר ירושלים, העתקת האקדמיה לאמנות בצלאל אל מגרש הרוסים, פארקים מטרופוליניים (העוטפים את העיר), פארק המסילה ומסלול אופניים, שאורכו 42 קילומטר.
פרויקטי מגורים ברחבי העיר: מגורים בשכונת רמות, שכונת מגורים במתחם שנלר, שכונות מגורים בתלפיות מזרח, מגורים במורדות משואה (כ-450 יחידות דיור), מתחם רשות השידור (310 יחידות דיור) ועוד.
בשנים האחרונות, כחלק מתוכנית הצמיחה של העיר ירושלים, שאושרה בממשלה בשנת 2005, מעניקה הרשות מלגות, הטבות ותמריצים לחברות, מפעלים, יזמים, עובדי היי טק וסטודנטים, במטרה לתמרץ הגירה חיובית של עסקים ואוכלוסייה אל העיר ירושלים.
בנוסף, פועלת הרשות לפיתוח ירושלים לשיקום, לשימור לפיתוח ולאחזקת העיר העתיקה ואגן העיר העתיקה, ובכלל זה: שדרוג ויצירת תשתיות ציבוריות המשביחות את הפוטנציאל הכלכלי והתיירותי, שיפור איכות החיים ואיכות הסביבה לטובת תושבי העיר העתיקה והמבקרים בה, הבטחת שימור מורשת התרבות הבנויה בעיר העתיקה ובאגן העיר העתיקה ופיתוח השטחים הירוקים.
לקריאה נוספת

אתר האינטרנט הרשמי של הרשות לפיתוח ירושלים
חוק הרשות לפיתוח ירושלים, התשמ"ח-1988, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
נעמי צורף, "ההישג הכי גדול שלנו הוא לראות חברות שנולדו בירושלים, הצליחו - ונשארות", באתר כלכליסט, 2 ביוני 2019
הערות שוליים

↑  גל ניסים, ‏נתניהו לא האריך מינוי וכסלר כיו"ר הרשות לפיתוח ירושלים, באתר גלובס, 20 ביוני 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256701105171  VIAF: 131891029   WorldCat (עם VIAF): 131891029
מזמורי רקוויאם

מזמורי רקוויאם היא יצירה מאת המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי, המתבססת על קטעים מתוך הרקוויאם הקתולי. יצירה זו נכתבה בשנים 1965–1966, בתקופה המאוחרת של סטרווינסקי, וכמו היצירות מתקופה זו היא קצרה ונוקשה, אולם בניגוד לרוב היצירות שכתב בתקופה זו, שנכתבו בסגנון סריאלי, במזמורי הרקוויאם יש עירוב סגנונות.
היסטוריה

היצירה הוזמנה מסטרווינסקי על ידי סטנלי סיגר לזכר אמו, הלן ביקונן סיגר, בשנת 1965. הלן סיגר תרמה בצוואתה כסף רב לאוניברסיטת פרינסטון, ומחלקת המוזיקה של האוניברסיטה הייתה אחת הנהנות העיקריות מסכום זה. בנה ביקש שחלק מן הכסף יוקדש ל"אנדרטה מוזיקלית" לזכרה, ולכן פנה לסטרווינסקי. סטרווינסקי השלים את העבודה על היצירה בשנת 1966, וקונצרט הבכורה נערך באוניברסיטת פרינסטון ב-8 באוקטובר, בניצוחו של רוברט קרפט.
היצירה בוצעה גם בהלווייתו של סטרווינסקי בשנת 1971.
מבנה היצירה

היצירה מורכבת מתשעה פרקים, שישה פרקים ווקאלים ושלושה אינסטרומנטליים, המסודרים באופן סימטרי: פרק אינסטרומנטלי ראשון (Prelude), שלושה פרקים ווקאלים (Exaudi ,Dies Irae, Tuba mirum), פרק אינסטרומנטלי אמצעי (Interlude), שלושה פרקים ווקאלים (Rex tremendae, Lacrimosa, Libera me) ופרק אינסטרומנטלי אחרון (Postlude). כל אחד משלושת הפרקים האינסטרומנטליים מדגיש סוג אחר של כלי נגינה: הראשון - כלי קשת, האמצעי - כלי נשיפה מעץ והאחרון - כלי הקשה. בכך יש ביצירה רציפות בין הפרקים.
הטקסט של הפרקים הווקאלים מורכב מקטעים מתוך הרקוויאם הקתולי, הExaudi הוא מתוך הפתיחה "רקוויאם", ארבעת הקטעים הווקאלים הבאים הם מתוך ה"דיאס אירה, והקטע האחרון הוא המזמור "ליברה מה" כמעט בשלמותו. היצירה משתמשת רק בחלק קטן מהטקסט השלם של הרקוויאם. בחירת הקטעים מתוך הרקוויאם נעשתה על ידי רוברט קרפט, שגם ניצח על הבכורה של היצירה.
המוזיקה של היצירה איננה סריאלית, כמו יצירות אחרות של סטרווינסקי מאותה התקופה, אך היא משתמשת במוטיבים א-טונאליים בהם סטרווינסקי הרבה להשתמש כמו שיטת שנים-עשר הטונים.
הרכב וביצוע

היצירה הולחנה לשני סולנים: אלט ובס, מקהלה מעורבת ולתזמורת הכוללת: 3 חלילים (השלישי מוכפל בפיקולו), חליל אלט, 2 בסונים, 4 קרנות, 2 חצוצרות, 3 טרומבונים, טימפני (עם שני נגנים), שני נגני כלי הקשה המנגנים על: קסילופון, ויברפון ופעמונים צינוריים, נבל, פסנתר, צ'לסטה ומחלקת כלי קשת.
ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-15 דקות (פרקי היצירה קצרים מאוד).
סדר הפרקים

Prelude
Exaudi
Dies Irae
Tuba mirum
Interlude
Rex tremendae
Lacrimosa
Libera me
Postlude
זכויות להט"ב בסיירה לאון

| --- | --- |

סיירה לאון
 מעמד בחוק:  פלילי בקרב גברים מאז 1861 (כחלק מסיירה לאון הבריטית), עונש: עבודת עונשין לכל החיים (לא נאכף בפועל), חוקי בקרב נשים מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בסיירה לאון כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית גברית מוגדרת כעבירה פלילית מאז 1861 (כחלק מסיירה לאון הבריטית) ועלולה לשאת עונש של עבודת עונשין לכל החיים דה יורה, אם כי לאורך השנים החוק דווח כלא נאכף בפועל. פעילות הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית מאז ומעולם.
בשנת 2011 הצביעה סיירה לאון בעד "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם נלוות על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית" שגינתה לראשונה אלימות ואפליה נגד להט"ב בעצרת הכללית של האו"ם ובכך, הפכה לאחת מ-10 המדינות היחידות ביבשת אפריקה שהצביעו בעד ההצהרה.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית גברית בסיירה לאון מוגדרת כעבירה פלילית על פי סעיף 61 לחוק העבירות נגד האדם 1861 (אנ') שאוסר על קיום "מעשי סדום" ומכוון נגד קיום פעילות הומוסקסואלית שעלולה לשאת בעונש של עבודת עונשין לכל החיים עבור מורשעים, אם כי לאורך השנים הסעיף דווח כלא נאכף בפועל. החוק הוחל לראשונה על סיירה לאון בתקופת הקולוניאליזם של האימפריה הבריטית בשטחה, ונשאר במקומו לאחר קבלת העצמאות של המדינה מהאימפריה. פעילות הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית מאז ומעולם.
"מעשי סדום ... : כל מי שיורשע בפשע המתועב של מעשה סדום, שיבוצע עם אדם, דינו להישמר בעבודת עונשין לכל החיים".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (עונש: עבודת עונשין לכל החיים, לא נאכף בפועל,  חוקי בקרב נשים מאז ומעולם
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי
הערות שוליים

↑  Over 80 Nations Support Statement at Human Rights Council on LGBT Rights, U.S. Mission to International Organizations in Geneva, ‏22 במרץ 2011 (באנגלית)
↑  State-Sponsored Homophobia, web.archive.org
↑  Colonial Sodomy: Homophobic threat within common law, web.archive.org, ‏2014-12-19
↑  SEXUAL ORIENTATION IN SIERRA LEONE: QUIETLY IN THE, web.archive.org, ‏2013-11-09
↑  Breaking the Silence on Human Rights Violations in Sierra Leone under the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR): A Shadow Report on Discrimination and Violence Based on Sexual Orientation and Gender Identity, ecoi.net
↑  "Sierra Leone gay activist killed" (באנגלית בריטית). 2004-10-05. נבדק ב-2023-08-14.
↑  Sierra Leone: Lesbian Rights Activist Brutally Murdered, Human Rights Watch, ‏2004-10-05 (באנגלית)
1 2  Gay Sierra Leone News & Reports, archive.globalgayz.com
↑  Sierra Leone says no to gay marriage, News24 (באנגלית אמריקאית)
↑  2012 Country Reports on Human Rights Practices: Sierra Leone, Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, U.S. Department of State, p. 30, state.gov
מפגינים מוחים נגד מדינות שמפלילות פעילות הומוסקסואלית בקלן, גרמניה, 2015
מזמינות

המושג מזמינוּת או באנגלית "Affordance", הוא תכונה המיוחסת למסר מוחשי או וירטואלי שחפץ או עיצוב מעביר לבן אדם לגבי אופן השימוש בחפץ או במרחב. לדוגמה: צורתו של כפתור מזמינה את המשתמש ללחוץ אותו פנימה לעומת צורה של מתג שמזמינה את המשתמש לדחוף אותו כלפי מעלה או למשוך אותו כלפי מטה; גרם מדרגות מזמין את המשתמשים לעלות או לרדת בעזרתו; שקע חשמלי מזמין את המשתמשים לנעוץ משהו לתוכו, לדוגמה - תקע, שצורתו מזמינה את נעיצתו בתוך השקע.
אמנם המושג נטבע בהקשר של עיצוב חפצים קשיחים וכיוון אל עולם התוכן של העיצוב התעשייתי, אך עם השנים השימוש בו התרחב גם לעולם התוכן של הממשק בין המשתמש למחשב כדי לציין את הקלות בתירגום המופע הוויזואלי של הממשק לכדי פעולה שהממשק מעודד את המשתמש לבצע. בסביבה וירטואלית, עיצוב מרחב מרמז על סוג הפעולה או הפונקציה של הכלים הדיגיטליים בכל עמוד. לדוגמה, הכפתור "פרסום השינויים..." בעמוד העריכה של ויקיפדיה מעוצב ככפתור מובחן בצבע כחול בעמוד לבן, ובכך הוא מזמין את העורכים ללחוץ עליו בסיום העריכה. סימנים כגון ᐯ מרמזים שיש תפריט נוסף שייפתח כלפי מטה כשנלחץ עליהם. האלמנטים העיצוביים האלו פונים לאינטואיציה של המשתמשים ובכך מעצבים את האופן שבו המשתמשים יפעלו בתוך המרחב.
היום המושג מופיע בתחומים רבים כגון: פסיכולוגיה קוגניטיבית, עיצוב תעשייתי, עיצוב אינטראקטיבי, עיצוב ממשקים ועוד.
היווצרות המושג

המושג Affordance בקונטקסט שמכוון אל המסר שהאובייקט משדר אל המשתמש אודות אופן השימוש בו, הופיע לראשונה בספר The Design of Everyday Things של דונלד נורמן (Don Norman), שראה אור בשנת 1988. על פי נורמן, מזמינות היא האספקט העיצובי באובייקט שמזמין דפוס שימוש בחפץ; מעין רמז ויזואלי אודות התפקוד שלו.
מזמינויות במדיה

מזמינויות במדיה מתייחסות לתכונות הקיימות בשירותים דיגיטליים שונים (כמו אמצעי תקשורת ומדיה חברתית) אשר מעצבות ותוחמות את אופן השימוש בהם. החוקרת העוסקת בתחום התקשורת והמדיה ננסי ק׳ ביים (Nancy K. Baym) הגדירה שבעה סוגים שונים של מזמינויות אשר יכולות להיות קיימות במדיה בעידן הדיגיטלי, ומגדירות את אופני השימוש במדיה השונים:
• אינטראקטיביות (Interactivity)- מספר אופני השימוש השונים אשר יש לאדם הצורך או המשתמש במדיה (לדוגמה האפשרות להתכתב בטקסט בנוסף לשיח קולי או שיחות וידאו).
• מבנה זמני (Temporal Structure)- פרק הזמן אשר לוקח מרגע שליחת המידע ועד לקבלתו. מבנה זה יכול להתבצע בשתי דרכים:
מיידי (לדוגמה שיחה קולית), בו פרק הזמן הלוקח בהעברה או קבלה של המידע הוא קצר עד כמעט ואינו קיים.
לא מיידי (לדוגמה התכתבות בטקסט). בו פרק הזמן בין קבלה או העברת המידע אינו ישיר ועשוי להיות ארוך.
• סימנים חברתיים (Social Cues)- הדרכים המקובלות בחברה לאופן השימוש בשירותים הדיגיטליים (לדוגמה שימוש בפלטפורמות צ'אט על מנת לתקשר עם אנשים אחרים).
• אחסון (Storage)- שימור ואגירה של המידע המסופק מהמדיה לאורך זמן (לדוגמה שימור המידע בחוות שרתים).
• חקיינות (Replicability)- היכולת לייצר עותקים של המידע המועבר בתוך המדיה (לדוגמה העתקה של טקסט).
• תפוצה (Reach)- המהירות והקלות בה המידע המועבר יכול להגיע לכמות גדולה של אנשים (לדוגמה הודעות דחיפה).
• מוביליות (mobility) - האפשרות לקבל ולצרוך מידע ממקומות ומאמצעים דיגיטליים שונים, מה שיאפשר טווח רחב של דרכים בהם ניתן לקבל את המידע (לדוגמה אתר אינטרנט ויישומון של עיתון נבחר).
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

Form Follows Function
נגישות
מניפולציה ישירה
לקריאה נוספת

Baym, N. K. (2015). Personal connections in the digital age. John Wiley & Sons, 6-13.
Donald Norman, The Design of Everyday Things, 1988