stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות גרמניה בכדורגל 1910

| --- | --- |
פרס "ויקטוריה המוענק למנצח
 תקופת התחרות:  10 באפריל 1910 – 15 במאי 1910 (36 ימים)
 מספר משתתפות:  9
 הזוכה:  פ.צ. קרלסרוהה
 מספר משחקים:  8
 מספר שערים:  28 (3.5 בממוצע למשחק)
 → 19091911 ←
אליפות גרמניה בכדורגל 1910 הייתה העונה השמינית של התחרות.
מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.
פ.צ. קרלסרוהה זכה באליפות באותה העונה. הייתה זו הזכייה הראשונה בתואר בתולדות המועדון.
ארגון האליפות

אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות:
| מועדון | תחרות |
| --- | --- |
פ.צ. ברסלאו: אליפות דרום מזרח גרמניה
פרוסיה ברלין: אליפות ברנדנבורג VBB
פ.צ. לייפציג: אליפות מרכז גרמניה
הולשטיין קיל: אליפות צפון גרמניה
פ.צ. דיסבורג: אליפות מערב גרמניה
פ.צ. קרלסרוהה: אליפות דרום גרמניה
פרוסיה קניגסברג: אליפות הבלטית
טסמניה ריקסדורף: אליפות ברלין MFB
פניקס קרלסרוהה: אליפות דרום גרמניה
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
מהלך התחרות

בשלב המוקדם  "טסמניה ריקסדורף" ניצחה את "פרוסיה קניגסברג" ועלתה לשלב העיקרי של התחרות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | מנשנגלדבך | מנשנגלדבך | מנשנגלדבך | מנשנגלדבך | מנשנגלדבך |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ.צ. דיסבורג | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ.צ. קרלסרוהה | 1 |   |   | קרלסרוהה | קרלסרוהה | קרלסרוהה | קרלסרוהה | קרלסרוהה |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  פ.צ. קרלסרוהה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| לייפציג | לייפציג | לייפציג | לייפציג |   |   |  |  פניקס קרלסרוהה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ.צ. לייפציג | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פניקס קרלסרוהה | 2 |   |   |   |   |   |   |   | קלן | קלן | קלן | קלן | קלן |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  פ.צ. קרלסרוהה | 1 |  |  |
|   | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג |   |   |   |   |   |  |  הולשטיין קיל | 0 |  |  |
|   |  |  הולשטיין קיל | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בורוסיה ברלין | 1 |   |   | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  הולשטיין קיל | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
| ברלין | ברלין | ברלין | ברלין |   |   |  |  טסמניה ריקסדורף | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  טסמניה ריקסדורף | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ.צ. ברסלאו | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
↑  בהארכה
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במאי 1910 | פ.צ. קרלסרוהה | 1 - 0‏ה | הולשטיין קיל | קלן צופים: 5,000 שיפוט: מקס גראפה |
| 15 במאי 1910 | מקס ברייניג  114'  בעיטת עונשין | (סיקור) |  | קלן צופים: 5,000 שיפוט: מקס גראפה |
כדורגלנים מצטיינים

וילי זינקה (הולשטיין קיל) כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.
מנצחי התחרות
אליפות גרמניה בכדורגל 1904

| --- | --- |
פרס "ויקטוריה המוענק למנצח
 תקופת התחרות:  24 באפריל 1904 – 29 במאי 1904 (36 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  תחרות נפסקה
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  36 (6 בממוצע למשחק)
 → 19031905 ←
אליפות גרמניה בכדורגל 1904 הייתה העונה השנייה של התחרות.
בהתאם לתקנון, המשחקים היו אמורים להתקים במגרש נייטרלי. אומנם מסיבות תקציביות התאחדות הכדורגל הגרמנית לא הקפידה על הנושא. "פ.צ. קרלסרוהה" הגישה ערעור בנושא תוך טענה שמספר כדורגלנים לא יכלו לשחק בברלין וזה גרם להפסד הקבוצה. הערעור התקבל והתחרות הופסקה.
ארגון האליפות

כמו בעונה הקודמת מנצח תחרות אזורית או מקומית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. חברי ההתאחדות מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית לא היו יכולים להשתתף בתחרות. לתחרות נרשמו שמונה קבוצות.
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.
בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:
אלופת אזור המבורג - גרמניה המבורג
אלופת אזור ברלין - בריטניה ברלין
אלופת אזור מגדבורג - ויקטוריה 96 מגדבורג
אלופת מרכז גרמניה - וו.פ.ב. לייפציג
אלופת מערב גרמניה - דיסבורגר
אלופת דרום גרמניה - פ.צ. קרלסרוהה
פ. וו. קאסל והנובר 96
מהלך התחרות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | לייפציג | לייפציג | לייפציג | לייפציג | לייפציג |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  וו.פ.ב. לייפציג | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ויקטוריה 96 מגדבורג | 0 |   |   | לייפציג | לייפציג | לייפציג | לייפציג | לייפציג |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  וו.פ.ב. לייפציג | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| דיסבורג | דיסבורג | דיסבורג | דיסבורג |   |   |  |  דיסבורגר | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דיסבורגר | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ. וו. קאסל | 3 |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  וו.פ.ב. לייפציג | {{{RD3-score1}}} |  |  |
|   | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג |   |   |   |   |   |  |  בריטניה ברלין | {{{RD3-score2}}} |  |  |
|   |  |  גרמניה המבורג | 11 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הנובר 96 | 0 |   |   | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג | המבורג |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  גרמניה המבורג | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
| ברלין | ברלין | ברלין | ברלין |   |   |  |  בריטניה ברלין | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה ברלין | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פ.צ. קרלסרוהה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
↑  בהארכה
↑  המשחק בוטל
משחק הגמר

המשחק לא התקיים.
כדורגלנים מצטיינים

מספר כדורגלנים כבשו 2 שערים במהלך התחרות:
אריך מולר, בריטניה ברלין.
ארנסט פרי, בריטניה ברלין.
אירלנד במלחמת העולם הראשונה

| --- | --- |
בריטניהדגל הממלכה המאוחדת המשלב בתוכו את צלב פטריק הקדוש לציון אירלנד
 צד בעימות:  חלק ממדינות ההסכמה
 תאריך כניסה לעימות:  3 באוגוסט 1914
 העילה למלחמה:  הכרזת המלחמה של הממלכה המאוחדת על האימפריה הגרמנית
 תאריך סיום העימות:  28 ביוני 1919
 אירועי הסיום:  חוזה ורסאי
 נתוני המדינה
 אוכלוסייה:  מעל 3 מיליון נפש
 נתוני הצבא
 הכוחות האירים:  206,000
 תוצאות המלחמה
 אבדות בנפש:  30,000
 
במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה אירלנד חלק מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, אשר נכנסה למלחמה באוגוסט 1914 כחלק ממדינות ההסכמה לצידן של צרפת והאימפריה הרוסית כנגד מעצמות המרכז אשר כללו את האימפריות הגרמנית, האוסטרו-הונגרית, העות'מאנית וממלכת בולגריה.
הזיכרון הקולקטיבי האירי חלוק ומורכב, שכן בתחילת המלחמה הן היוניוניסטים (תומכי האיחוד עם הממלכה המאוחדת) והן הלאומנים (תומכי הפילוג ממנה) תמכו ביציאתה של בריטניה למלחמה וסייעו במאמצי המלחמה, ותומכיהם (הפרוטסטנטים והקתולים בהתאמה) שירתו במסגרת הצבא הבריטי והצי המלכותי הבריטי במיוחד ביחידות ייעודיות. מעל 200,000 חיילים אירים לחמו במלחמה, במספר זירות וחזיתות, וכ-30,000 חיילים נהרגו במהלכה. אולם, קבוצה קטנה ורדיקלית של לאומנים ניצלה את המלחמה ופתחה במרד מזוין כנגד השלטון הבריטי תוך סיוע גרמני, ובנוסף לכך, ניסיונות בריטיים לאכוף גיוס חובה על אוכלוסייתה של אירלנד ב-1918 גרמה להתנגדויות עזות אשר גרמו לאי אכיפת הגיוס. בסיומה של המלחמה פקדה את אירלנד תקופה של חוסר יציבות פוליטית וגלי אלימות בין השנים 1919–1923 אשר הובילו לפילוגו של האי אשר רובו נפרד מהממלכה המאוחדת ובשטחו הוקמה מדינת אירלנד החופשית.
ההקדמה למלחמה > האקלים הפוליטי באירלנד

מלחמת העולם הראשונה פרצה לאחר פרוץ משבר פוליטי חריף באירלנד סביב שאלת השלטון העצמי תחת חסות הכתר הבריטי. חוק שלטון הבית השלישי אושר ונחתם בצו מלכותי ב-18 בספטמבר 1914, אולם ישומו בפועל של החוק, אשר כלל שלטון עצמי לאירלנד במסגרת האימפריה הבריטית, נדחה עד לסיומה של המלחמה. אופוזיציה חזקה ליישומו של החוק כללה את ה"יוניוניסטים" אשר ברובם התרכזו באזור אלסטר ויזמו הקמת מיליציה חמושה, מתנדבי אלסטר, בשנת 1913 אשר מטרתה הייתה למנוע את ישומו של החוק או להכליל את אלסטר מחוץ להסדר (ובכך להשאירו תחת חסות הממלכה המאוחדת). בתגובה להקמת המיליציה הקימו הלאומנים מיליציה יריבה, המתנדבים האיריים, אשר תפקידה היה ”הגנה על הזכויות החוקתיות של העם האירי” וקיום לחץ מתמיד על ממשלת בריטניה לקיום ההבטחה לשלטון בית. אירלנד הייתה על סף עימות חמוש בין שני הצדדים הניצים בחודשים הראשונים של שנת 1914, אולם פרוץ המלחמה דחה את פרוץ המשבר.
ההקדמה למלחמה > תגובות היוניוניסטים

אדוארד קרסון, מנהיגם של היוניוניסטים הבטיח לממלכה המאוחדת כי יינתן גיבוי מלא מצדם למאמצי המלחמה של בריטניה. תגובה זו נבעה משני מניעים:
הוא חש הזדהות עם האימפריה ומטרותיה.
רצונו להפגין את מחויבותו ואת נאמנותו לכתר הבריטי שחזותו נסדקה לאחר הקמתה של מיליציה חמושה בקרב אוכלוסיית אלסטר.
בזמן זה שקד שר המלחמה הבריטי הוריישו קיצ'נר על הקמתו של הצבא החדש במטרה לחזק את הצבא בריטי הסדיר של טרם המלחמה וליוניוניסטים הוקצתה דיוויזיה ייעודית בעבורם - הדיוויזיה ה-36 (אלסטר) אשר לה היה סגל פיקוד אורגני משלה, ולשורותיה קרא קרסון למתנדבי אלסטר להתגייס. קריאתו של קרסון פורסמה ב-3 בספטמבר 1914, כחודש לאחר הכרזת המלחמה הבריטית על הקיסרות הגרמנית.
ההקדמה למלחמה > תגובות הלאומנים

עם פרוץ המלחמה הכריז מנהיגה של המפלגה הפרלמנטרית האירית ג'ון רדמונד בנאום מול בית הנבחרים הבריטי כי ממשלת הוד מלכותו יכולה להסיג את כוחותיה מאירלנד וכי היא יכולה להסתמך על בני אירלנד החמושים כי יגנו על חופיה מפני פלישה. הצהרתו של רדמונד זכתה לתשבחות מרוב המתנדבים האיריים. לאחר קריאתו של קרסון היוניוניסט לגיוסם של היוניוניסטים לשורות הצבא הבריטי ולאחר העברתו של חוק שלטון הבית השלישי, היה רדמונד תחת לחץ כבד מצד הבריטים לגלות נאמנות ותמיכה בבריטניה ובמלחמה, וב-20 בספטמבר 1914 קרא למתנדבים האירים להתגייס לשורות הרגימנטים האירים של הצבא הבריטי ובכך לסייע למאמצי המלחמה של מדינות ההסכמה. רדמונד האמין כי הגמוניה בראשותה של הקיסרות הגרמנית והתרחבותה הצבאית על אדמת אירופה מאיימת על חירותה של אירופה, וכי חובתה של אירלנד, לאחר שהגיעה לידי שלטון עצמי נראה לעין, ”לפעול כמיטב יכלתה, להגיע לכל מקום בו נמתחים קווי היורים, על מנת להגן על החירות, הצדק והדת במלחמה זאת. אם לא תפעל כך, תומט חרפה גדולה לעד על ארצנו”
הצהרתו של רדמונד נשמעה בעת שגעשו הרוחות לאחר פלישתה של גרמניה לשטחי בלגיה הנייטרלית והאיום הנראה לעין על פריז, והצהרתו וקריאתו של רדמונד גובתה על ידי חברי פרלמנט נוספים מטעם המפלגה הפרלמנטרית, כמו גם בידי הכנסייה הקתולית של אירלנד אשר יצאה בקריאה ”הצילו את בלגיה הקתולית”.
על אף ביטויי התמיכה הללו, הפלגים הקיצוניים והרדיקליים של הלאומנים, אשר כללו את השין פיין, מיעוט מקרב המתנדבים האיריים, והאחווה הרפובליקנית האירית החשאית, התנגדו להצטרפותה של אירלנד לצד בריטניה במלחמה. הם התנגדו לגיוס באופן גלוי והכינו את הקרקע להתקוממות מזוינת כנגד המשך השלטון הבריטי באי האירי.
לאחר הקמתה של הדיוויזיה ה-36 אשר אוישה בידי מתנדבי אלסטר, ביקש רדמונד ממשרד המלחמה שיתיר הקמת בריגדות אשר יוקמו על טהרת מתנדבים אירים מן המחנה הלאומי. הממשלה הבריטית היססה שכן רדמונד הצהיר באוזני המתנדבים האירים כי יחזרו בסיומה של המלחמה כצבא אירי מאומן לאירלנד על מנת להתנגד לאופוזיציה האלסטרית לשלטון הבית. בסופו של דבר הוקמו שתי דיוויזיות של מתנדבים אירים, הדיוויזיה ה-10 (האירית) וה-16 (האירית), אולם שלא כמו ה-36, הדיוויזיות הללו הונהגו על ידי קצינים בריטים (למעט ברנרד היקי אשר פיקד על הדיוויזיה ה-16 בסוף 1915)).
הגיוס האירי לכוחות המזוינים של האימפריה הבריטית

סך הכל שירתו 206,000 חיילים אירים בשורות הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה:
58,000 שירתו בצבא הסדיר לפני פרוץ המלחמה (21,000 חיילים רגילים, 18,000 חיילי מילואים, 12,000 חיילי מילואים מיוחדים, 5,000 מלחים ו-2,000 קצינים)
130,000 מתנדבים מכל רחבי אירלנד מתוכם: 24,000 מקרב המתנדבים האירים של המחנה הלאומי; 26,000 מקרב מתנדבי אלסטר; 80,000 מתנדבים ללא כל ניסיון צבאי באחד משני הפלגים הפוליטיים
מקרב המתגייסים החדשים 137,000 התגייסו לשורות צבא היבשה, 6,000 לשורות הצי המלכותי ו-4,000 לשורות חיל האוויר המלכותי.
נתוני הגיוס על פי שנים היו: בשנת 1914 - 44,000; בשנת 1915 - 45,000; בשנת 1916 - 19,000; בשנת 1917 - 14,000; בשנת 1918 -  11,000-15,000. מקרב הפרובינציות הובילה אלסטר עם נתוני גיוס זהים לאלו של הממלכה המאוחדת, מנסטר ולנסטר אחריה עם כשני שלישים הענות, וקונכט אחרונה.
הגיוס האירי לכוחות המזוינים של האימפריה הבריטית > הירידה במספר המתנדבים

הירידה במספר המתגייסים לאחר 1916 נבעה ממספר גורמים: הראשון היה כמות הנפגעים הגדולה מקרב היחידות האיריות, השני היה גינויה של המלחמה על ידי הכנסייה הקתולית האירית וקריאתם של הבישופים הקתולים לרדמונד להסיר את התמיכה האירית במלחמה בעקבות אנציקליקה של האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר בשנת 1915, והגורם השלישי והחשוב ביותר היה תוצאותיה העקובות מדם של מרידת חג הפסחא בשנת 1916 אשר בה נהרגו כ-500 אירים ברחובותיה של דבלין. שלא כמו בממלכה המאוחדת, באירלנד לא הונהג גיוס חובה בזמן המלחמה, וכאשר הוצע רעיון גיוס החובה באירלנד לאחר מתקפת האביב הגרמנית של 1918, הוביל הדבר למחאה ציבורית חריפה שהונהגה בידי הלאומיים.
הגיוס האירי לכוחות המזוינים של האימפריה הבריטית > יחידות הצבא האיריות בכוחות המזוינים הבריטים

הדיוויזיה ה-10 (האירית)
הדיוויזיה ה-16 (האירית)
הדיוויזיה ה-36 (אלסטר)
המשמר האירי
רגימנט הרגלים ה-18 (האירים המלכותים)
רובאי איניסקלין המלכותיים
הרובאים האירים המלכותיים (אלסטר)
הרובאים האירים המלכותיים (הנסיכה ויקטוריה)
הסיירים של קונכט
רגימנט לנסטר של הנסיך מווילס
רובאי דבלין המלכותיים
רובאי מנסטר המלכותיים
הפרשים האירים הצפוניים
הפרשים האירים הדרומיים
משמר הדרגונים האירי המלכותי ה-4
הערות שוליים

↑  Horgan, John J.: Parnell to Pearse p.256, Brown & Nolan Press Dublin (1946)
↑  Collins, M.E., Sovereignty and partition, 1912-1949, p. 32, Edco Publishing (2004)
1 2  Gillian McIntosh, The force of Culture, Unionist Identities in 20th Century Ireland p10-11
↑  Hennessey, Thomas: Dividing Ireland, World War I and Partition, Ireland in 1914 pp. 46-47, Routledge Press (1998) ISBN 0-415-17420-1
↑  שם, עמ' 72-73
↑  O’Riordan, Tomás: UCC Multitext Project in Irish History John Redmond
↑  Charles Tonwshend, Easter 1916, p78
↑  Fergus Campbell, Land and Revolution, Nationalist Politics in the West of Ireland 1891-1921, p196
↑  David Fitzpatrick, Militarism in Ireland 1900-1922, in Thomas Bartlet, Keith Jeffrey, ed. A Military History of Ireland, p386
↑  שם, עמ' 386-388
↑  שם, עמ' 388
↑  Charles Townsend, 1916, The Easter Rising, p65
↑  Townshend p 78
| מדינות במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ההסכמה | איטליה • ארצות הברית • בלגיה • האימפריה הבריטית (אוסטרליה • אירלנד • דרום אפריקה • ניו זילנד • קנדה) • יוון • האימפריה היפנית • ליבריה • מונטנגרו • סין • סרביה • פורטוגל • צרפת • רומניה • האימפריה הרוסית • לוקסמבורג |  |
| מעצמות המרכז | האימפריה האוסטרו-הונגרית (הונגריה) • בולגריה • הקיסרות הגרמנית • האימפריה העות'מאנית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2010119532
אירלנד באירוויזיון 2022

אירלנד השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "That's Rich" של ברוק סקוליון. זו הייתה השתתפותה ה-54 של אירלנד בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, אירלנד השתתפה חמישים ושלוש פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1965. היא ניצחה שבע פעמים בתחרות, יותר מכל מדינה אחרת. זכייתה הראשונה נרשמה בשנת 1970 עם השיר "All Kinds of Everything" של דנה רוזמרי סקאלון, ואילו האחרונה התרחשה באירוויזיון 1996 עם השיר "The Voice" של איימר קווין. אירלנד נחשבת למדינה היחידה שניצחה שלוש פעמים ברציפות (באירוויזיון 1992 עם "Why Me?", באירוויזיון 1993 עם "In Your Eyes" ובאירוויזיון 1994 עם השיר "Rock 'n' Roll Kids"). ג'וני לוגן האירי זכה באירוויזיון שלוש פעמים, פעמיים כזמר (1980 ו-1987) ופעם אחת ככותב השיר הזוכה (1992). מאז אירוויזיון 2013 אירלנד העפילה לגמר פעמיים בלבד. באירוויזיון 2021 שלחה את לזלי רוי עם השיר "Maps", שהגיעה למקום ה-16 בחצי הגמר ולא העפילה לגמר.
לפני האירוויזיון

ב-6 בספטמבר 2021 אישרה רשות השידור האירית (RTÉ) את השתתפותה באירוויזיון 2022. עשרה ימים אחר כך נפתחה תקופת הגשת השירים לרשות השידור. היא נסגרה ב-22 באוקטובר אותה השנה. הוועדה המקצועית שלה, שהורכבה מאנשי תעשיית המוזיקה והבידור האירית, בחרה מספר אמנים שיבצעו את השירים הנבחרים בקדם הלאומי שיקרא "Eurosong 2022".‏ שידור הקדם תוכנן ל-21 בינואר 2022, אך הוא נדחה ל-4 בפברואר.
ב-16 בנובמבר 2021 הצהיר ראש המשלחת האירית לאירוויזיון, מייקל קילי, כי נשלחו 320 שירים ל-RTÉ, שרובם נכתבו בשפה האנגלית, פרט לבודדים שבוצעו באירית. מתוך רשימת השירים נבחרו שישה בלבד. ששת השירים הושמעו לראשונה ב-The Ryan Tubridy Show ברדיו RTÉ 1 בין ה-17 בינואר ל-21 בינואר.
לפני האירוויזיון > רשימת המשתתפים

מקום ראשון
מקום שני
מקום שלישי
| אמן | שיר | כותבים |
| --- | --- | --- |
| ברוק סקוליון | "That's Rich" | ברוק סקוליון, איזי וורנר, קרל זיין |
| ברנדן מארי | "Real Love" | ברנדן מארי, דארל קוייל |
| ג'נט גרוגן | "Ashes of Yesterday" | איידן אוקונור, ג'ון אמיל, סנדרה ויקסטום |
| מיילס גרהם | "Yeah, We're Gonna Get Out of It" | מיילס גרהם, ג'סטין ברוד, פול הרמן |
| פטריק או'סוליבן | "One Night, One Kiss, One Promise" | ניקי ביירן, אול טבינס, דה קורונאס |
| רייצ'ל גוד | "I'm Loving Me" | תומאס קרלסון, יוהאן מאורצסון, אנה אן |
לפני האירוויזיון > הגמר

את הקדם הנחה בלאטנאיד טרייסי וחבר השופטים הורכב מהזמרת-יוצרת קרוליין קור, מהזמרת לוסיה אוונס ומזוכה אירוויזיון 1994 פול הרינגטון. במהלך הגמר הופיעו להקת ריברדאנס. לאחר שקלול של חבר השופטים האירי, הבינלאומי והצבעות הקהל, נבחר "That's Rich", בייצוע של ברוק סקוליון. חבר השופטים הבינלאומי הורכב מוויליאם לי אדמס, מייסד את "Wiwiblogs"; ארני פיולה, חבר בלהקת Gagnamagnið שייצגה את איסלנד באירוויזיון 2021; יאן פרוסט בורס, תסריטאי צ'כי וקתרינה אורלובה, ראש המשלחת הרוסית לאירוויזיון.
| סדר | אמן | שיר | שופטים> לאומי | שופטים> בינלאומי | קהל | סך הכל | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פטריק או'סוליבן | "One Night, One Kiss, One Promise" | 6 | 10 | 6 | 22 | 4 |
| 2 | ג'נט גרוגן | "Ashes of Yesterday" | 12 | 8 | 4 | 24 | 2 |
| 3 | ברנדן מארי | "Real Love" | 8 | 2 | 2 | 12 | 6 |
| 4 | מיילס גרהם | "Yeah, We're Gonna Get Out of It" | 10 | 6 | 8 | 24 | 3 |
| 5 | רייצ'ל גוד | "I'm Loving Me" | 2 | 4 | 10 | 16 | 5 |
| 6 | ברוק סקוליון | "That's Rich" | 4 | 12 | 12 | 28 | 1 |
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי אירלנד תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אירלנד הופיעה עשירית, לאחר קפריסין ולפני מקדוניה הצפונית. ב-12 במאי 2022 ביצעה סקוליון את "That's Rich" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 15 עם 47 נקודות.
אמפיתיאטרון קסטרנסה

קירות האמפיתיאטרון מהווים חלק מחומת אורליאנוס.
אמפיתיאטרון קסטרנסה (Amphitheatrum Castrense) הוא אמפיתיאטרון שנבנה ברומא העתיקה במאה השנייה. שרידי האמפיתיאטרון ממוקמים כיום בסמוך לבזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה. ייחודו של מבנה אמפיתיאטרון זה - בשל העובדה שנבנה מלבנים ולא מאבנים חצובות.
שרידי התיאטרון שרדו בשל שילובם בתוך חומת אורליאנוס.
היסטוריה

אמפיתיאטרון זה היה שייך לחצר הקיסרי - ומכאן שמו "Castrense". על פי סגנון בנייתו, האמפיתיאטרון נבנה ככל הנראה בתקופת שלטונו של הקיסר טראיאנוס.
עם הקמת חומת אורליאנוס נעשה שימוש בקירות המבנה כחלק מהחומה - כאשר החומה קושרה על קיר המבנה ממזרח וממערב, והמבנה האליפטי, הפך למגדל שמירה בחומה. שערי המבנה נאטמו באבנים על מנת לבצרו.
איורים מהמאה ה-16 של המבנה מראים את קומתו השלישית, אולם זו נעלמה
מאוחר יותר, וכיום נותרו קירות מעטים מהקומה הראשונה והשנייה.
תיאור המבנה

האמפיתיאטרון היה בעל צורה אליפטי, אורכו 88.5 מטרים ורוחבו 78 מטרים. המבנה נבנה כולו מלבנים ומבטון מצופה לבנים. המבנה עוטר בתגליפי גבס וכותרות קורינתיות.
אמפלוזאורוס

| אמפלוזאורוס |
| --- | --- |
  למעלה, שלד משוחזר של אמפלוזאורוס  למטה, השוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון 70–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודים
קבוצה:: ליריאנוזאורים
סוג:: אמפלוזאורוס
מינים
 Ampelosaurus atacis
שם מדעי
 Ampelosaurus ‏Lœuff, 1995

שחזור אפשרי
אמפלוזאורוס (שם מדעי: Ampelosaurus; מילולית: "לטאת הגפן") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד שחי בסופו של עידן המזוזואיקון בקרטיקון שלפני 66–70 מיליון שנה. בסוג זה נמצא מין יחיד - Ampelosaurus atacis בשנת 1995 בכמה אתרי חפירות בצרפת לצידם של צדפות, תנינים קדומים, צמחים וזאורופודים נוספים.
מאפיינים

האמפלוזאורוס חי באירופה של הקרטיקון והיה שייך לקבוצת הטיטאנוזאוריה. הוא היה קרוב למגיארוזאורוס והגיע לאורך של 15–16 מטרים ושקל עד 8 טונות, קטן יחסית לטיטנוזאורים כמו הארגנטינוזאורוס העצום. לדינוזאור זה היה שריון נוקשה על גופו באורך 28 סנטימטר. על גופו היו כמה דוקרנים. הוא היה בעל צוואר וזנב ארוכים ובעל ראש קטן עם שיניים חלשות ודקות. בצורתו דמה מאוד היצור לסלטזאורוס שהיה כמותו בעל שריון גבי.
היצור נמצא בגדות נהרות קדומים סמוך לחפירות "Marnes Rouges Inferieures Formation". ליד אותו אזור מצוי כרם ומשום כך קיבל הדינוזאור את שמו. הוא היה אחד מהזאורופודים האחרונים בעולם והוא נכחד עם הכחדת הקרטיקון בסוף המזוזואיקון.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים.
אמונות קטנות

"אמונות קטנות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור ב-30 בספטמבר 2014, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום. הוא נכתב על ידי יואב גינאי, הולחן על ידי יהודה פוליקר והופק על ידי אלי אברמוב.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יואב גינאי, הולחן על ידי יהודה פוליקר והופק על ידי אלי אברמוב. בסמוך לפרסומו ביוטיוב, הצהירו מטעמה של אינטרנשיונל: "דנה אינטרנשיונל, קצת אחרת ממה שאנחנו רגילים. מלכת השמחה מפתיעה בצד אחר, בלדת חורף נפלאה, לקראת האלבום החדש שייצא בקרוב". בריאיון ל-ynet סיפרה שהיא עבדה על השיר במשך שנתיים והסבירה: "נורא קשה לשיר את השיר אחרי שאתה שומע את פוליקר שר סקיצה שלו. אתה רואה את זה יוצא ממנו, מהוורידים שלו, זה שייך לו. זה מרגיש כמו לקחת ממנו ילד ואני מרגישה כמו אמא חורגת... כל כך חבל שהוא נתן לי את השיר הזה". "אמונות קטנות" עוסק בקבלת הדברים החיוביים והשליליים של החיים כאחד, כמו גם בהתפכחות עצמית.
בריאיון ל-103fm הצהיר יואב גינאי, כותב השיר כי: "זה של שיר של תובנות שמדבר על כל מיני צדדים של דנה. יש את הצדדים שאנחנו נורא אוהבים לראות ולצחוק, ומצד שני דנה היא גם אישיות יוצאת מן הכלל, אישה מיוחדת עם הרבה כאב וצלקות בלב. זה נגע לליבי ובטקסט הזה ניסיתי לפצח את הדמות המאוד רב גונית שלה".
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של השיר פורסם ב-30 בספטמבר 2014 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של דנה אינטרנשיונל, עם עטיפת הסינגל עצמו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 10 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 13 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 30 בספטמבר 2014 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור | NMC |  |