יוסף גולדשטיין (איש חינוך)
ביוגרפיה

גולדשטיין נולד בחיפה. בשנת 1942 התגייס לפלמ"ח ומטעמו נשלח כאחד ממתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי. עם תום מלחמת העולם השנייה השתחרר מהצי  הבריטי, .חזר, לשורות ההגנה ושירת בגזרת ירושלים. בה בעת החל את לימודיו בבית המדרש העברי למורים בירושלים. במהלך לימודיו נשלח להורות בטבריה ולהשתתף בהגנה על העיר. במהלך מלחמת העצמאות נמנה עם ראשוני הקשרים של חיל האוויר הישראלי.
לאחר שחרורו מצה"ל חזר גולדשטיין לעיר הולדתו ומונה למורה ולאחר מכן למנהל חטיבת כיתות היסוד של בית הספר "חוגים". עם סגירת החטיבה המשיך בתפקידי הוראה וכסגן המנהל בחטיבה התיכונית של בית הספר. תוך כדי עבודתו השלים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-1960 יצא בשליחות מחלקת החינוך של הסוכנות היהודית יחד עם משפחתו כמורה לעברית בקהילה היהודית של העיר מיניאפוליס בארצות הברית. בעת שהותו בחו"ל סיים את לימודי התואר השני במינהל חינוך באוניברסיטה של מינסוטה.
עם שובו לישראל בשנת 1963, התמנה כסגן מנהל בבית המדרש למורים וגננות ע"ש א.ל. לוינסקי וכעבור שנה מונה למפקח על הכשרת מורים במשרד החינוך והתרבות.
ב-1966 זכה במכרז לניהול בית הספר התיכון "עירוני א'" בחיפה. בית הספר היה באותה תקופה, ושנים אחרי כן, בית הספר היחיד בישראל ששילב באותן כיתות תלמידים יהודים, מוסלמים ונוצרים מהעיר חיפה וסביבותיה ותלמידים דרוזים מהכפרים שעל הכרמל. בתקופת ניהולו הגיע בית הספר למעמד מוביל באחוזי ההצלחה של תלמידיו בבחינות הבגרות.
במקביל לתפקידו כמנהל בית ספר, השלים גולדשטיין את כתיבת עבודת הדוקטורט שלו בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת מינסוטה בארצות הברית, בנושא "ניתוח השוואתי של תוכניות להכשרת מורים במדינת ישראל בין השנים 1948–1965".
באותה עת נמנה ד"ר גולדשטיין עם מקימי אוניברסיטת חיפה ויחד עם ד"ר חנן ברין ייסדו את החוג לחינוך בה. משום העיקרון שהנחה אותו, כי לא ניתן להיות מרצה בתחום ממשי כמינהל חינוך מבלי להיות איש שטח בראש ובראשונה, נמנע מלעזוב את תפקידי הניהול ולעבור לעסוק בהוראה אקדמית בלבד. במסגרת פעילותו באוניברסיטת חיפה כיהן כראש המסלול למינהל החינוך, הקים את המרכז למינהל החינוך וייסד בשנת 1973 את כתב העת "עיונים במינהל ובארגון החינוך", תוך שהוא משמש כעורכו. כתב העת היה הראשון בישראל לעסוק בסוגיות של מינהל ומנהיגות חינוכית. המרכז וכתב העת ממשיכים לתפקד עד היום (2016).
בשנת 1970 נתמנה למנהל מחוזות חיפה והצפון של משרד החינוך והתרבות. מאוחר יותר, משהופרדו המחוזות, כיהן כמנהל מחוז חיפה עד צאתו לגמלאות בשנת 1991. בתפקידיו אלה היה חבר בהנהלה המצומצמת של משרד החינוך והתרבות.
בעת כהונתו כמנהל המחוז פעל גולדשטיין בתחומים:
הגה את רעיון ריכוז מערך ההשתלמויות למורים תחת קורת גג אחת והקים את בית הספר הראשון להשתלמויות עובדי הוראה בארץ.
הגה ומימש לראשונה את רעיון המחויבות האישית, אשר הפך לפרויקט ארצי, באמצעותו משרתים תלמידי החטיבה העליונה בתפקידים תורמים בקהילתם, כחלק מהתנאים לקבלת תעודת בגרות.
הגה ומיסד את תפקיד "רכז השכבה" בבית הספר העל יסודי - תפקיד המסייע בביזור סמכויות הניהול, בעיקר בבתי הספר המקיפים בהם לומדים לעיתים למעלה מאלף תלמידים.
יזם הקמתם של צוותי עבודה מקצועיים בבתי הספר תחת הנהגתו של מי שלימים יכונה "רכז מקצוע" – מהתפקידים הפדגוגיים המשמעותיים בבית הספר.
הגה ויזם את פרויקט "ארץ ישראל שלי" שבו, לראשונה, הוצג דגל הלאום בכל כיתה ופתיחת יום הלימודים הוקדשה, כדבר שבשגרה, לעשר דקות שיחה אודות העם ומולדתו.
בשנת 1979 נעתר לבקשתו של אריה גוראל, ראש העיר חיפה, לקבל על עצמו להקים ולנהל את "המינהל לחינוך, תרבות ורווחה" בעירייה.
בשנת 1981 יצא בשליחות הסוכנות היהודית לאנגליה, כנציג המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה.