stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס ג'קסון (חבר קונגרס)
ביוגרפיה

ג'קסון נולד ב-18 באוקטובר 1819 במחוז ג'פרסון, ג'ורג'יה ונקרא על שם סבו המפורסם. הוא היה בנו של ויליאם הנרי ג'קסון, נכדו של מושל ג'ורג'יה ג'יימס ג'קסון, אחיינו של חבר הקונגרס ג'אבז יאנג ג'קסון ובן דודו הראשון של האוול קוב. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג'יה וסיים את לימודיו ב-1837. לאחר שעבר את בחינת עורכי הדין ב-1839, הוא החל לעסוק בעריכת דין באת'נס, ג'ורג'יה. הוא נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה וכיהן בין השנים 1845–1849. במקביל הוא כיהן כשופט של בית המשפט העליון מ-1846 עד 1859. בשנת 1857, נבחר כדמוקרטי לקונגרסים השלושים וחמישה ושלושים ושישה של ארצות הברית וכיהן מ-4 במרץ 1857 עד 23 בינואר 1861. עם פרישתה של ג'ורג'יה מהאיחוד, הוא התפטר מהקונגרס.
ג'קסון שימש כפרקליט שופט במטה הגנרל סטונוול ג'קסון. לאחר המלחמה הוא עבר למייקון, ג'ורג'יה כדי לעסוק שוב בעריכת דין. בשנת 1875, הוא מונה לשופט עמית של בית המשפט העליון של ג'ורג'יה ועבר לאטלנטה, ג'ורג'יה. הוא מונה כשופט העליון של בית המשפט העליון של המדינה בשנת 1880 וכיהן בתפקיד זה עד מותו ב-13 בינואר 1887.
הערות שוליים

↑  "JACKSON, James, (1819 - 1887)". המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית. נבדק ב-10 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008078053  SNAC: w6zp546n  US Congress: J000016  VIAF: 56422593   WorldCat (עם VIAF): 56422593
מוקצה מחמת מיאוס

בהלכות שבת, מוקצה מחמת מיאוס הוא אחד מסוגי המוקצה האוסרים מדרבנן בטלטול בשבת וביום טוב. מוקצה הוא האיסור ההלכתי לטלטל ולהזיז ממקומו דבר שאינו ראוי לשימוש שאנשים מקצים אותו מדעתם. 'מוקצה מחמת מיאוס' - פירושו הוא, חפצים מאוסים שאין דרך בני אדם להשתמש בהם, בדרך כלל לצורכיהם.
בתלמוד נחלקו, תנאים ואמוראים, האם סוג מוקצה זה אכן אסור, ולהלכה נפסק שמוקצה מחמת מיאוס מותר בטלטול. אמנם יש מן הראשונים והאחרונים שסייגו מעט את ההיתר.
בעברית התקבל ניב בהשאלה במשמעות של דבר מתועב ושנוא שראוי להתרחק ממנו, או מוסכמה חברתית שפעולה מסוימת איננה תקינה ויש להימנע ממנה.
מחלוקת התנאים

הדוגמה הקלאסית למוקצה מחמת מיאוס עוסקת במנורת שמן העשויה מחרס, שאם הדליקו בה אפילו פעם אחת היא נהיית מאוסה לכל שימוש אחר, ולפיכך נחלקו תנאים אם מותר לטלטלה בשבת:
מטלטלין נר חדש אבל לא ישן. רבי שמעון אומר: כל הנרות מטלטלין חוץ מן הנר הדולק בשבת.
התלמוד, בקטע העוסק במשנה זו טבע את המושג 'מוקצה מחמת מיאוס' כהגדרת המקרה המוזכר. התוספתא מרחיבה יותר בפרטיהם של התנאים שהתייחסו לאיסור, ומייחסת את הדעה האוסרת לתנא רבי יהודה, ואת הדעה המתירה לתנאים רבי מאיר ורבי שמעון.
בברייתא אחרת המובאת בתלמוד, מבוארת דעת רבי יהודה האוסר, שבכל זאת מנורת מתכת מותרת בטלטול, מכיוון שהיא אינה נעשית מאוסה כפי שנעשית מנורת חרס.
הסבר המחלוקת

הנימוק הפשוט לדעת רבי שמעון המתיר, היא שאדם אינו מקצה מדעתו כל דבר שראוי לשימוש, גם אם הוא מאוס.
לעומת זאת, הר"ן מסביר שרבי שמעון מסכים באופן עקרוני שאדם מקצה מדעתו דברים המאוסים. הר"ן מבאר שטעמו של רבי שמעון המתיר הוא משום שכאשר אדם רוצה להשתמש בכלי המאוס, בזאת הוא מסיר ממנו את הקצאתו, בכך שמתגלה עכשיו שלמרות מיאוסו של הכלי הוא אינו מוקצה מדעתו. טעמו של רבי יהודה שאוסר, מוסברת על ידי הר"ן על פי מה שידוע ממקורות אחרים שרבי יהודה נוקט את הכלל 'מיגו דאתקצאי לבין השמשות אתקצאי לכולי יומא' - כלומר, כל דבר שהיה מוקצה בכניסת השבת יישאר באיסור מוקצה במשך כל היום, גם אם עכשיו הוסרה הקצאתו.
פסיקת ההלכה

התלמוד מביא שבפסיקת ההלכה במחלוקת התנאים, נחלקו האמוראים רב אחא ורבינא, כשאחד מהם סבר שבמוקצה מחמת מיאוס לא סוברים כרבי שמעון וקל וחומר במוקצה מחמת איסור, ואחד מהם סבר שרק במוקצה מחמת איסור אין הלכה כרבי שמעון. במקום אחר בתלמוד נקבע כלל שבכל מקום שנחלקו רב אחא ורבינא הלכה כדברי המיקל מביניהם, וברי"ף הביא את הכלל ופסק שהלכה כדברי המיקל שגם במיאוס וגם באיסור סוברים כרבי יהודה וכן נפסקה הלכה.
הראשונים נחלקו האם ההיתר של טלטול של מוקצה מחמת מיאוס הוא כללי או מסויג. בדיני מוקצה מוכרים שלושה סוגים שונים של טלטול:
טלטול 'לצורך גופו' - טלטול של חפץ על מנת להשתמש בו לצורך כלשהו.
טלטול 'לצורך מקומו' - טלטול של חפץ כדי לפנות את המקום שהוא תופס.
טלטול 'לצורך עצמו' - הזזת חפץ ממקום שבו הוא עלול להיפגע או להיגנב.
הרשב"א כתב שאף רבי יהודה המחמיר לא התכוון לאסור אלא טלטול 'לצורך עצמו', ומכאן שרבי שמעון שהלכה כמותו התיר אפילו בכך. לעומת זאת, הרמב"ם כתב שההיתר הוא רק כאשר רוצה להשתמש בחפץ, כלומר טלטול 'לצורך גופו'. ראשונים אחרים הבינו שבכל שלושת המקרים רבי יהודה אוסר ורבי שמעון מתיר.
הסתייגות נוספת להיתר של מוקצה מחמת מיאוס, הוא שיש הסוברים שההיתר נאמר לגבי שבת, ואילו בחגים שמלאכה אסורה בהם, הדין חמור יותר, ובהם מוקצה מחמת מיאוס אסור כשיטת רבי יהודה.
דיונים קרובים

בשני מקומות בתלמוד מובאים דיונים המשיקים לנושא של מוקצה מחמת מיאוס.
דיונים קרובים > מנורת נפט

בתלמוד מובאת מחלוקת לגבי טלטול מנורת נפט. האמורא רב יהודה אסר לטלטלה משום שהנפט גורם לריח מסריח ולכן המנורה אינה ראויה לשום שימוש בשבת. לעומתו, האמוראים רבה בר נחמני ורב יוסף התירו לטלטל מנורת נפט, וכך נפסק להלכה. הנימוק לדעתם של המתירים מוסבר על ידי האמורא רבא בכך שמנורת הנפט ראויה לשימוש כדי לכסות בה כלי אחר. רבא מבאר שהדבר אינו דומה לאבנים שבחצר האסורות בטלטול למרות שגם בהן ניתן לכסות כלים, שבסופו של דבר אבנים אינם כלים כלל, לעומת מנורת נפט ש'יש עליה תורת כלי'.
הראשונים דנו האם ההיתר הזה נאמר אפילו לדעת רבי יהודה האוסר במוקצה מחמת מיאוס. במנורת נפט העשויה מחרס, ברור שרבי יהודה יאסור, שהרי היא מאוסה לא פחות ממנורת שמן העשוי מחרס. לעומת זאת, נחלקו הראשונים בשאלה מה תהיה דעת רבי יהודה במנורת נפט העשויה ממתכת שאינה נהיית מאוסה למגע, אלא רק בעלת ריח מסריח. לדעת התוספות, רבה ורב יוסף שהתירו מנורת נפט מסריחה, התירו זאת אפילו לדעת רבי יהודה. אך לדעת הרמב"ן מנורת נפט שמסריחה היא מאוסה יותר ממנורת חרס שרק מאוסה למגע, ורבי יהודה בוודאי יאסור בה.
דיונים קרובים > שיפוד שצלו בו בשר

בתלמוד מובאים דברי האמורא שמואל ששיפוד שצלו בו בשר אסור בטלטול, וחלק מן הראשונים הסבירו שטעם הדבר הוא משום שהשיפוד הוא מוקצה מחמת מיאוס, ושהוא אסור רק לשיטת רבי יהודה האוסר בכך.
על פי זה כתב הרשב"א שגם קערות וכלי אוכל המלוכלכים לאחר שאכל בהן נחשבים כמוקצה מחמת מיאוס. נראה שראשונים אחרים אינם מסכימים לדעת הרשב"א הזו, ולו משום שכלי אוכל אינם מאוסים כל כך. למשל הרמב"ם, כשהתייחס למוקצה מחמת מיאוס הביא רק דוגמה של כלי צואה, שברור שהם מאוסים יותר מכלי אוכל.
הערות שוליים

↑  רבי ניסים בן ראובן, פירוש הר"ן על הרי"ף, ביצה טו ב
↑  מסכת שבת, דף קכ"ג, עמוד ב'.
↑  רי"ף על שבת סז, ב
↑  רבי שלמה בן אדרת, שו"ת הרשב"א, חלק א, סימן תרו
↑  רבי משה בן מיימון (הרמב"ם), משנה תורה, הלכות שבת, פרק כה, הלכה יא
↑  בבלי שבת, מו, א
↑  בבלי ביצה, כח, ב
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
מנורת חרס
מנורת נפט
שיפודים שצולים בהם בשר
וירצבורג

ערך זה עוסק בעיר בגרמניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מבנה באוניברסיטת וירצבורג. אוניברסיטה עתיקה שנוסדה בשנת 1400
וירצבורג (בגרמנית: Würzburg) היא עיר בגרמניה, הממוקמת באזור פרנקוניה, בצפון בוואריה, על נהר המיין (במרחק 80 דקות נסיעה ברכבת מפרנקפורט, ושעה מנירנברג). הדיאלקט המדובר בה הוא פרנקונית.
ב-1801 הופקעו וירצבורג והמחוז שלה משלטון ההגמון וסופחו למדינת בוואריה, לאחר מכן שלט בה דוכס מבית הבסבורג האוסטרי, שלטון זה נמשך עד 1814. בקונגרס וינה הוחזרו וירצבורג ומחוזה לבוואריה.
העיר וירצבורג אינה שוכנת במועצה אזורית וירצבורג, אך היא מקום המושב הניהולי שלה. נכון לספטמבר 2019, היו בעיר 127,880 תושבים.
כיכר הכוכב - Star Square בוירצבורג
הקתדרלה של וירצבורג
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת דנדי, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת
צרפת קן, צרפת (מ־1987)
ארצות הברית רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית
ספרד סלמנקה, ספרד
שוודיה אומאו, שוודיה
אירלנד בריי, אירלנד
טנזניה מוואנזה, טנזניה
יפן אוטסו, יפן
נופי העיר

וירצבורג, 1493
לקריאה נוספת

אברהם (רמי) ריינר, "היצגי תאריך יוצאי דופן במצבות וירצבורג 1147–1346", תרביץ עט [א] (תש"ע–תשע"א), עמ' 143–147.
אברהם (רמי) ריינר, "מ'גן עדן' ועד 'צרור החיים': ברכות המתים במצבות מאשכנז בימי הביניים", ציון עו [א] (תשרי תשע"א), עמ' 5–28.
אברהם (רמי) ריינר, אבן שכתוב עליה: תוארי הנפטרים על מצבות בית העלמין בווירצבורג 1147–1346, תרביץ עח [א] (תשרי תשס"ט), עמ' 123–152, באתר אוצר החכמה.
אברהם (רמי) ריינר, "שבר קרב על שבר: גילויים מבית־הקברות היהודי של וירצבורג", זמנים 95 (2006), עמ' 52–57.
אברהם (רמי) ריינר, "עד הגל ועדה המצבה: לרגל הופעת הספר 'מצבות וירצבורג מן התקופה הקודמת למגפת המוות השחור'", ירושתנו ו (תשע"ב), עמ' שיג–שכה.
הערות שוליים

↑  ישראל יובל, "הדם והקללה, הנקם והעלילה: מעלילות קדושים לעלילות דם", ציון נח, א (תשנ"ג), עמ' 79–81. יובל טען כי עלילת הדם בנוריץ' שהתרחשה כביכול בנוריץ' ב-1144, הומצאה למעשה מספר שנים לאחר מכן.
↑  במהלך המחקר של בית הקברות היהודי, החוקרים שמו לב כי חלה התגברות בעיסוק במוות על קידוש השם, והתעצמה ההתעסקות בתגמול על המוות על קידוש השם, ובחיים שלאחר החיים ("גן עדן").
↑  שמחה עמנואל, חכמי גרמניה במאה ה-13: רצף או משבר?, תרביץ פב [ד] (תמוז תשע"ד), עמ' 563–567, באתר אוצר החכמה.
↑  אברהם ריינר, "עד הגל ועדה המצבה: לרגל הופעת הספר 'מצבות וירצבורג מן התקופה הקודמת למוות השחור'", ירושתנו ו (תשע"ב), עמ' שיג–שכה. (המאמר, באתר היברובוקס)
↑  לאתר הרשמי של קהילת שערי התקוה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309345405171  BnF: cb11941170c (data)  GND: 4067037-5  LCCN: n80139921  MusicBrainz: f0463abf-0d3b-4be7-bb68-145e65311193  NARA: 10044908  NKC: ge170054  NSK: 000580953  SUDOC: 095244190  VcBA: 497/1933  VIAF: 145418613   WorldCat (עם VIAF): 145418613
לארי סנגר

| --- | --- |

לארי סנגר, 2007
 לידה:  16 ביולי 1968 (בן 56) בלוויו, וושינגטון, ארצות הברית
 שם לידה:  Lawrence Mark Sanger 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  קולומבוס 
 ידוע בשל:  ממייסדי ויקיפדיה המייסד והעורך הראשי של סיטיזנדיום
 השכלה:  ריד קולג'  אוניברסיטת המדינה של אוהיו  Service High School 
 מעסיק:  בומיס, אוניברסיטת המדינה של אוהיו, נופדיה, סיטיזנדיום 
 הבלוג הפרטי
 
לורנס מארק "לארי" סנגר (באנגלית: Lawrence Mark "Larry" Sanger; נולד ב-16 ביולי 1968) הוא פילוסוף אמריקאי, ממייסדי ויקיפדיה, ממייסדי נופדיה ועורכה הראשון וכן מייסדה של אנציקלופדיית סיטיזנדיום. משמש כמנכ"ל קרן תקני הידע.
חייו

סנגר נולד בבלוויו, וושינגטון, לאביו, ביולוג ימי שחקר עופות ימיים ולאמו שהייתה עקרת בית. גדל באנקורג', אלסקה. עוד בצעירותו התעניין בפילוסופיה. הוא בעל תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת ריד קולג' אותו קיבל בשנת 1991 וכן תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת המדינה של אוהיו אותו קיבל בשנת 2000.
עבודתו

סנגר היה מעורב בעבודה על אנציקלופדיות מקוונת מאז החל האינטרנט. בין היתר שימש עורך ראשי של אנציקלופדיית נופדיה, בין השנים 2001 עד 2002 שימש כמארגן התוכן הראשי של ויקיפדיה וכעורך פעיל ראשי של אנציקלופדיית סיטיזנדיום.
סנגר הגה את הרעיון שמאחורי ויקיפדיה. הצעתו של סנגר ליישם אנציקלופדיה מבוססת ויקי הוביל להקמתה של ויקיפדיה, בתחילה כפרויקט משלים לנופדיה. סנגר היה עורך ראשי בתחילת דרכה של ויקיפדיה וכתב חלק ניכר מדפי המדיניות המקוריים של ויקיפדיה.
לאחר שעזב את הפרויקט, לימד סנגר פילוסופיה באוניברסיטת אוהיו וכן עבד עבור Encyclopedia of Earth. ב-15 בספטמבר 2006 הכריז סנגר על הקמת סיטיזנדיום אותו השיק ב-25 במרץ 2007. סיטיזנדיום מייצג מאמץ להקים אנציקלופדיה אמינה. סנגר שואף לגרום לכך שמודל האנציקלופדיה המקוונת יהיה אמין יותר.
סנגר מעביר הרצאות ברחבי העולם על האינטרנט וכתיבה ברשתות חברתיות. בנוסף כותב ספרים, יועץ בנושאי קהילות מקוונות שיתופיות וכותב בלוג.
ביקורתו על ויקיפדיה

סנגר עזב את ויקיפדיה בשנת 2002 ומאז ועד היום נוהג לבקר במידה רבה את מיזם ויקיפדיה. לטענתו המקור לחוסר האמינות של ויקיפדיה הוא, בין היתר, בכך שלא ניתנת עדיפות למומחים בתחומים השונים. סנגר האשים את ויקיפדיה בנטייה לצד השמאלי של המפה הפוליטית. במאמר שפרסם בבלוג שלו בחודש יוני 2021 ושזכה לתפוצה נרחבת ולהדים רבים, כתב סנגר על הנטייה השמאלית המובהקת בחלק מהערכים בוויקיפדיה באנגלית. הוא הביא מספר דוגמאות כיצד ערכים על נבחרי ציבור דמוקרטים או על הפריצה לקפיטול מוצגים באופן חד-צדדי ומהווים ההפך ממדיניות הנייטרליות של ויקיפדיה (NPOV) כפי שמופיעה בדפי המדיניות שלה.
הערות שוליים

↑  About Dr. Larry Sanger, Knowledge Standards Foundation, ‏2019-09-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Larry Sanger Blog (באנגלית אמריקאית)
↑  ויקיפדיה מוטה קשות, באתר LARRYSANGER.ORG - הבלוג של לארי סנגר (באנגלית), ‏14 במאי 2020
↑  לארי סנגר, ויקיפדיה חד צדדית מתמיד, באתר LARRYSANGER.ORG - הבלוג של לארי סנגר (באנגלית), ‏30 ביוני 2021
↑  לארי סנגר, ויקיפדיה מוטה לצד אחד יותר מאשר בעבר, באתר מידה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 8163567372616380245   WorldCat (עם VIAF): 8163567372616380245
נחל תקוע

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  30 קילומטרים
 יובלים:  ואדי אל-קוף, נחל עמוס 
 שפך:  נחל דרגה 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הר חברון מוגדלת) נחל תקוע(למפת הר חברון רגילה) נחל תקוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל תקוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל תקוע
 
אפיק נחל תקוע
חורבות הלאורה "סוקה" בנחל תקוע
הקפלה של סוזכים במפגש נחל עמוס ונחל תקוע
נַחַל תְּקוֹעַ הוא יובלו הראשי של נחל דרגה במדבר יהודה. הנחל יורד מאזור בית לחם, ומתחבר לנחל דרגה ברמת מדבר יהודה, סמוך לכניסתו לתחום במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה.
גאוגרפיה

אורכו של נחל תקוע כ-30 ק"מ, והוא למעשה היובל הגדול ביותר של נחל דרגה, גדול אפילו מיובלו הראשי של נחל דרגה העליון עצמו.
רוב מהלכו של הנחל ברמת מדבר יהודה, אפיקו רדוד. אך בשלושה מקומות יוצר הנחל קניונים עמוקים. הקניון העליון הוא בקטע בו חוצה הנחל את מדרגת הכפיפה העליונה במדבר יהודה, ואת קמר מעון-מקוע. אורכו של קניון זה כ-4 ק"מ. הקניון השני הוא בקטע בו חוצה הנחל את קמר קרן אל חג'ר, אורכו כ-2 ק"מ.
הקניון התחתון בנחל תקוע, הוא בקטע בו נכנס הנחל לאזור במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה, אורכו כ-600 מטר. אחרי קטע זה, נשפך נחל תקוע לנחל דרגה.
יובלו החשוב ביותר של נחל תקוע הוא נחל עמוס.
בערוץ קצר הנשפך לנחל תקוע, סמוך למפגש נחל תקוע ונחל דרגה, נובע מעיין קטן הנקרא עין פרחאן (המעיין השמח). נביעתו דלה מאוד, אך היא נובעת כל השנה ומימיה מתוקים וטובים לשתייה. מעיין זה, הוא אחד מבין שני המעיינות היחידים ברמת המדבר. המעיין השני נמצא מתחת למנזר מר סבא.
בקניון העליון של נחל תקוע (שמתחתר בין היישובים תקוע ונוקדים) נמצאת לאורה עתיקה, היא הלאורה "סוקה" של הנזיר הידוע חריטון. בסמוך לחורבות הלאורה הזו נמצאת מערת חריטון – המערה הקרסטית הגדולה בתחומי מדינת ישראל. בנוסף, בקניון זה נובעים שני מעיינות קטנים – מעין א-נטוף ועין א-ס'חרי. לקראת סוף הקניון נמצא מנזר "סלע הצלבים" מהתקופה הביזנטית.
מעל מפגש הנחלים תקוע ועמוס, נמצאת קפלה נזירית קטנה. הקפלה בנויה אבן גיר, על פתחה של מערה. מידותיה של הקפלה 4*3.6 מטר, ובקצה ישנה ירידה לכעין מרתף קטן. המבנה מקורה בכיפה יפה. קפלה זו, היא הקפלה המוזכרת במקורות עתיקים רבים כ"הקפלה של סוזכים", בה חי נזיר בשם סיריאקוס. הבדואים קוראים למבנה זה "אל קוסייר" – הארמון הקטן.
שמו של הנחל לקוח משמו של היישוב תקוע, הסמוך לקניון העליון של הנחל. שמו הערבי של הנחל הוא ואדי מעלק (נחל התלוי). הקטע העליון של הנחל, עד למפגשו עם נחל עמוס, נקרא על שם הקפלה הקטנה – ואדי אל קוסייר.
ארכאולוגיה

במאי 2022 מצאו חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן ומהאוניברסיטה העברית מטבע כסף, הנחשב לנדיר, מתקופת מרד בר כוכבא במערה בנחל תקוע. זהו המטבע הראשון מתקופה זו הנמצא במערות נחל תקוע. צדו האחד של המטבע נושא חזית של בית המקדש, וצדו השני נושא את השם ״שמעון״, על שם מפקד המרד נגד הרומאים. ממצא זה מעיד, לפי החוקרים, על פעילותם של המורדים היהודים באזור המערה. טענה זו מתכתבת עם הקשר בין המורדים למבצר הרודיון, השוכן בסמוך לנחל תקוע, ששימש כמקום שלטוני עבור פקודיו של בר כוכבא.
הערות שוליים

↑  מטבע ממרד בר-כוכבא נמצא במערת תקוע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404583705171
מכונת אטווד מתנדנדת

מכונת אטווד המתנדנדת. המסה המתנדנדת, המסומנת m, יכולה להתנדנד בחופשיות, בעוד שהמסה הגדולה יותר M יכולה רק לנוע מעלה ומטה.
מכונת אטווד מתנדנדת (באנגלית: Swinging Atwood's machine) היא מנגנון שמזכיר מכונת אטווד פשוטה אלא שאחת המסות מורשית להתנדנד במישור דו-ממדי, מה שמניב מערכת דינמית כאוטית בעבור ערכים מסוימים של פרמטרי המערכת ותנאי ההתחלה. מכונה זאת היא אחת המערכות הפשוטות ביותר המדגימות צמיחת התנהגות מכנית עשירה מבחינה מתמטית מתוך עקרונות התנועה הבסיסיים, ומכאן חשיבותה.
המערכת מורכבת משתי מסות (מסה אחת m בקצה המטוטלת, ומסה שנייה M המהווה משקולת נגד) המחוברות בחוט בעל אורך קבוע התלוי על שתי גלגלות חסרות חיכוך בעלות רדיוס אפס כך שהמטוטלת יכולה להתנדנד בחופשיות מבלי להתנגש במשקולת הנגד.
מכונת אטווד הסטנדרטית מאפשרת רק פתרונות פשוטים שמסתיימים בכך שאחת המשקולות מתנגשת בגלגלת שלה (למעט במקרה  M=m, בו משקל המסות שווה ולא נוצרת תנועה). לעומת זאת, מכונת אטווד מתנדנדת עם  M>m עשויה להניב מגוון תנועות מורכבות של המסה m אודות לכוח התגובה הצנטריפוגלי של המטוטלת, המתנגד בחוזקה למשקל משקולת הנגד.
משוואות התנועה

מערכת אטווד מתנדנדת היא מערכת בעלת שתי דרגות חופש, אשר הקואורדינטות המוכללות הטבעיות לתיאורה הן המרחק בין המסה המתנדנדת לגלגלת שלה והזווית שיוצר החוט שלה עם האנך (מכיוון שהאורך הכולל של החוט קבוע, גובה המסה הגדולה יותר נקבע על פי רדיוס זה). ניתן לגזור את משוואת התנועה בעזרת הפורמליזם הלגארנז'י של המכניקה האנליטית. תהי המסה המתנדנדת  m והמסה הלא מתנדנדת  M. האנרגיה הקינטית של המערכת,  T, היא:
כאשר  r הוא המרחק בין המסה המתנדנדת לגלגת שלה, ו- \theta  הזווית עם האנך. האנרגיה הפוטנציאלית  U היא אך ורק אודות לתאוצת הכובד:
ניתן לפיכך להגדיר לגראנז'יאן  {\mathcal {L}}:
ניעזר במשוואת אוילר-לגראנז' כדי לגזור את משוואות התנועה, שהן צמד משוואות דיפרנציאליות מסדר שני, אחת עבור כל אחת מהקואורדינטות  r ו- \theta . ראשית, המשוואה עבור הזווית  \theta  היא:
והמשוואה עבור המרחק  r היא:
נפשט את המשוואות באמצעות הגדרת יחס המסות  \mu ={\frac {M}{m}}. צמד המשוואות לעיל יהפכו כעת ל-:
נשים לב שאם תנאי ההתחלה יהיו כאלה שגם  \theta  וגם  {\dot {\theta }} הן אפס, המקרה הפרטי המתקבל הוא זה של מכונת אטווד סטנדרטית:
למכונת אטווד מתנדנדת יש מרחב פאזה ארבע-ממדי המוגדר על ידי הקואורדינטות  r,  \theta  והתנעים הקנוניים המתאימים להן  p_{r} ו- p_{\theta }. אף על פי כן, מכיוון שהאנרגיה הכוללת היא שמורה של התנועה, מרחב הפאזה הוא רק שלוש-ממדי.
משוואות התנועה > אינטגרביליות של משוואות התנועה

ניתן לסווג מערכות המילטוניות כאינטגרביליות ולא-אינטגרביליות. מכונת אטווד מתנדנדת היא אינטגרבילית עבור  \mu =M/m=3. ידוע שלמערכת יש התנהגות "סדירה יחסית" בעבור  \mu =4n^{2}-1=3,15,35,..., אבל המקרה  \mu =3 הוא המקרה הידוע היחיד בו משוואות התנועה אינטגרביליות. הוכח שהמערכת אינה אינטגרבילית בעבור  \mu \in (0,1)\cup (3,\infty ), בעוד שבעבור ערכים אחרים של יחס המסות המערכת מפגינה התנהגות כאוטית.
מסלולים אופייניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
חסימות מסלולי המערכת

בעבור כל מנח התחלתי של המערכת, ניתן להראות שמיקום המסה המתנדנדת חסום על ידי עקומה שהיא חתך חרוט, כשהגלגלת שלה היא תמיד המוקד של חתך החרוט הזה. המשוואה של העקום הזה ניתנת לגזירה מניתוח אנרגיה של המערכת, ותוך שימוש בשימור האנרגיה. נניח ש- m משוחררת ממצב מנוחה במיקום התחלתי  r=r_{0} ו- \theta =\theta _{0}. האנרגיה הכוללת של המערכת היא לפיכך:
כעת, יש לשים לב, שעל עקומה חוסמת גבולית זאת, מהירות המסה המתנדנדת חייבת להתאפס. לפיכך מתקבל השוויון:
כדי להיווכח שזוהי משוואת חתך חרוט, נבודד את  r:
נשים לב שהמונה במשוואה הראשונה הוא קבוע שתלוי רק במיקום ההתחלתי במקרה זה, שכן הנחנו תנאי התחלה של מנוחה. האקסצנטריות של חתך החרוט הזה היא  {\frac {1}{\mu }}. עבור  \mu >1, זוהי אליפסה, המערכת חסומה והמסה המתנדנדת תמיד נשארת בתוך גבולות האליפסה. עבור  \mu =1 זוהי פרבולה ועבור  \mu <1 זוהי היפרבולה; בכל אחד מהמקרים האחרים, מצב המערכת אינו חסום. כאשר  \mu  נעשה גדול מאוד, העקום התוחם הולך ומתקרב לצורת מעגל.
מסלול מערכת אטווד מתנדנדת עבור יחס מסות M/m = 4.5.
בלארוסית

| --- | --- |

 מדינות:  בלארוס בלארוס, פולין פולין (שפה אזורית)
 אזורים:  מזרח אירופה
 דוברים:  5.1 מיליון
 שפת אם:  6.3 מיליון
 כתב:  אלפבית קירילי, אלפבית לטיני, בעבר אלפבית ערבי (על ידי הטטרים)
 משפחה:  הודו-אירופית בלטו-סלאבית סלאבית סלאבית מזרחית בלארוסית
 לאום:  בלארוס ובשימוש רשמי ב-12 תת-מחוזות במזרח פולין
 מוסד:  האקדמיה הלאומית למדעים של בלארוס
 קוד שפה:  be 
 קוד ISO 639-1:  be 
 קוד ISO 639-2:  bel 
 קוד ISO 639-3:  bel 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מפת תפוצה של השפות הסלאביות. למידע על שפה, לחצו עליה
מפה של ניבי בלארוסית משנת 1903
בלארוסית (Беларуская мова) היא שפה סלאבית מזרחית מקבוצת השפות הסלאביות במשפחת השפות ההודו־אירופיות וככזו היא קרובה לאוקראינית, רותנית (רוסינית), פולנית (בגלל השפעת הפולנית בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי) ורוסית. הבלארוסית מדוברת בפי כ-6 מיליון בני אדם ברחבי העולם. בהיותה השפה הרשמית של בלארוס, מדוברת הבלארוסית בפי 7,905,000 בני אדם במדינה המהווים 98% מהאוכלוסייה שהם גם דו לשוניים עם הרוסית.
היסטוריה

הבלארוסית העתיקה (בבלארוסית: "Старабеларуская мова", ברוסית: "Западнорусский письменный язык") הייתה השפה הרשמית בדוכסות הגדולה של ליטא ובשפה זו נכתבה חוקתה. בתקופת רוסיה הצארית ובימי האימפריה הרוסית הייתה הבלארוסית לשון איכרים, ולא שימשה את המעמד המשכיל. לכן, במהלך המאה העשרים, חל פיחות במעמדה ובתפוצתה בחינוך, במוסדות ציבור ובתקשורת לטובת הרוסית, בין היתר גם בגלל המדיניות הממשלתית שהעדיפה את הרוסית. בנוסף, שלטונות ברית המועצות ערכו במהלך המאה העשרים מספר רפורמות בשפה, כדי לקרב את אוצר המילים שלה, את הגייתה ואת אופן כתיבתה לאלה של הרוסית. כיום, ממשלת בלארוס מכירה רק בבלארוסית הסובייטית כשפה הרשמית, בעוד חלק ניכר מאתרי האינטרנט של תנועות האופוזיציה והבלוגרים משתמשים בבלארוסית המסורתית מלפני הרפורמות (נקראת גם "טרשקביצה", "Тарашкевiца" – על שם מחבר ספר הדקדוק האחרון לפני הרפורמה של שנת 1933) ותומכים בהשבתה. גם לוויקיפדיה הבלארוסית יש כיום שתי גרסאות מתחרות – בלארוסית רשמית ובלארוסית מסורתית.
שיטות כתיבה

הבלארוסית נכתבת באמצעות האלפבית הקירילי, אך קיימת גם מסורת כתיבה באמצעות האלפבית הלטיני, שנקראת "בֶלַארוּסְקַאיַה לַצינְקַה" ("Беларуская лацінка" או "Biełaruskaja Łacinka").
שיטות כתיבה > השימוש באלפבית הלטיני

"כרוניקה בּיכוֹבְצַה" (1550–1570; "כרוניקה של בּיכוֹבֶץ", בבלארוסית העתיקה: "Kronika Bychowca") הוא המקור הכתוב הראשון, שנכתב בבלארוסית העתיקה בכתב הלטיני. השימוש הרחב באלפבית הלטיני בשפה הבלארוסית התחיל במאה השבע עשרה על ידי הבלארוסים הקתולים, וזה במקביל לשימוש על ידם באלפבית הקירילי. במאה השמונה עשרה נכתבו כמה יצירות ספרות בלארוסיות בשימוש מעורב בשני האלפביתים. במאה התשע עשרה השתמשו בכתב הלטיני בעיקר הסופרים הבלארוסים, שהייתה להם זיקה לתרבות הפולנית. בכתב הלטיני השתמש העיתון הבלארוסי "מוּז'יצְקַאיַה פּרַאודַּה" ("Mużyckaja prauda"), שיצא לאור בשנים 1862–1863. בתחילת המאה העשרים העיתונים המעטים שיצאו לאור בשפה הבלארוסית, השתמשו לרוב באלפבית הקירילי, אך היו מקרים, כאשר בעיתון אחד מאמרים הודפסו במקביל בשני האלפביתים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 השימוש בכתב הלטיני נאסר על ידי השלטון ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס, אך בבלארוס המערבית, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין, כ-35% מהעיתונים השתמשו באלפבית הלטיני.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת בלארוס העצמאית, במיוחד עם תחילת עידן האינטרנט, השימוש בכתב הלטיני חודש, אך עדיין רוב דוברי השפה משתמשים באלפבית הקירילי.
שיטות כתיבה > השימוש באלפבית הערבי על ידי הטטרים

לפני מאות שנים נכתבה הבלארוסית גם באלפבית הערבי על ידי הטטרים המוסלמים, שהתיישבו בבלארוס.