stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נטלי וין

נטלי וין (באנגלית: Natalie Wynn; נולדה ב-21 באוקטובר 1988) היא יוטיוברית, הוגת דעות ופרשנית פוליטית אמריקאית. וין צברה פופולריות רבה ברשת דרך ערוץ היוטיוב שלה שנקרא ContraPoints (בתעתיק: קונטרה פוניטס; בתרגום חופשי: "נקודות נגדיות") בו היא מעלה מאמרי-וידאו (אנ') מסוגננים דרכם היא חוקרת סוגיות שונות בנושאי פוליטיקה, מגדר, אתיקה, גזע, תאוריה ביקורתית ופילוסופיה. סרטוני הווידאו שלה עוסקים בנושאים פוליטיים וחברתיים, ולעיתים מספקים טיעוני נגד לוויכוח פוליטי מול עמדות ימניות ושמרניות. רבים מסרטוני הווידאו שלה בנויים כוויכוחים בין דמויות שונות שהיא מגלמת בעצמה. הסרטונים שלה זכו לביקורת חיוביות בין היתר גם בשל השימוש הייחודי בתפאורות ובתלבושות המעוצבות בקפידה ובזכות הטון ההומוריסטי והאפל שלה.
ביוגרפיה > חיים מוקדמים

וין נולדה ב-21 באוקטובר 1988 בארלינגטון, וירג'יניה, וגדלה באותה מדינה. אביה הוא פרופסור לפסיכולוגיה ואמהּ רופאה. לאחר שלמדה פסנתר במכללת ברקלי למוזיקה, למדה פילוסופיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולאחר מכן עברה לאוניברסיטת נורת'ווסטרן כדי להמשיך לתואר ללימודי דוקטורט בפילוסופיה, שם שימשה גם כמתרגלת. היא פרשה מהאקדמיה לפני שהשלימה את לימודיה, באומרה כי "הרעיון להיות אקדמאית למשך שארית חיי הפך למשמים עד לכדי ייאוש קיומי". היא עברה לבולטימור עבור מערכת יחסים, שבסופו של דבר נכשלה. לאחר הפסקת תוכנית הדוקטורט שלה, וין כתבה ספרות, לימדה פסנתר, ועבדה בתור עוזרת משפטית וקופירייטרית. בסופו של דבר החליטה וין להתחיל ליצור סרטוני וידאו באתר יוטיוב.
ביוגרפיה > קריירה ביוטיוב

וין החלה לפרסם סרטוני יוטיוב בשנת 2008, בתחילה התמקדה בביקורת על הדת ובעמדותיה שלה כאתאיסטית וכספקנית. בשנת 2016, היא פתחה את הערוץ ContraPoints בתגובה לגיימרגייט ולשכיחות הולכת וגוברת של יוטיוברים המשתייכים לימין האלטרנטיבי (Alt-right). תכניה כללו בעיקר ביקורת נגדית לטענותיהם (ומכאן שם הערוץ). סרטוני ContraPoints מוקדמים התייחסו גם לנושאים כמו גזע, גזענות ורדיקליזציה ברשת.
בסרטוניה, וין משתמשת בפילוסופיה, סוציולוגיה וניסיון אישי כדי להסביר רעיונות שמאליים ולבקר נקודות דיבור שמרניות, ליברליות, ימניות-אלטרנטיביות ופשיסטיות. לסרטונים של וין טון לוחמני אך הומוריסטי, המכיל קומדיה שחורה וסוריאליסטית, עוקצנות סרקסטית, ועיסוק במיניות. לעיתים קרובות היא ממחישה מושגים על ידי משחק דמויות שונות המתכווחות ביניהן. הסרטונים זכו לשבח בשל רמת ההפקה הגבוה והמיז-אנ-סצנה הכוללת התאורה דרמטית, תלבושות משוכללות ואסתטיקה תזזיתית. האסתטיקה שלה מושפעת בין היתר גם מביצועי מופעי דראג. בראיון משנת 2019 היא התלוצצה שאם שמרנים ממילא היו קוראים לה דראג קווין, אז היא בחרה להיות "מלכת הדראג האקסטרוגנטית ביותר ביוטיוב".וין אמרה בראיון:
לא רציתי להיות האדם שרק יוצר סרטונים אודות סרטוני צדק חברתי ביוטיוב [...] בשבילי זה היה כאילו באותה מידה הייתי חוזרת להרצות. ניסיתי את זה ושנאתי את זה ואני לא רוצה להיות האדם הזה.
ערוץ היוטיוב שלה ממומן באמצעות פלטפורמת מימון ההמונים פטריון (אנ'), וין היא בין 20 היוצרים המובילים באתר. החל מפברואר 2021 היו לוין כ -14,000 תומכי פטריון. בראיון לפודקאסט עם כריס הייז, וין הצהירה שהיא עושה כמעט את כל עבודות ההפקה בסרטוניה בעצמה, כולל כתיבה, מחקר, עבודת מצלמות ועריכת וידאו.
ביוגרפיה > ביקורות

הסרטונים של ווין זכו לשבחים בזכות הבהירות, הניואנסים וחוש ההומור ה"אינטרנטי" שמצליח למשוך את תשומת לב הצופים. ג'ייק הול, ממגזין Vice, כינה את וין "אחת ממסאיות-הווידאו החריפות והמשכנעות ביותר ביוטיוב". במאמר שפורסם ב-The Verge וין תוארה בתור ה"אוסקר וויילד של יוטיוב". במגזין ניו יורק נכתב: "ContraPoints היא טובה מאוד. ללא קשר לעניין אול לחוסר העניין של הצופים במלחמות התרבות באינטרנט, נאו-נאצים ביוטיוב, או כל אחד מהנושאים הנרחבים הנוספים בסרטונים שלה, הם מצחיקים, ביזארים, משכילים ומרתקים." נתן ג'יי. רובינסון (אנ') מכנה את ContraPoints "מלחמת-בזק של אישה אחת כנגד הימין ביוטיוב", ומתאר את סרטוני הווידאו שלה כ"לא דומה לשום דבר שראיתי [...] היא מראה כיצד צריך להתנהל ויכוח: לא על ידי מתן אינץ לרעיונות רעילים, אלא על ידי הבאת רעיונות חכמים ומעולים, בדיחות מצחיקות ותלבושות אלגנטיות יותר למאבק."
הערוץ מאופיין כמתאים באופיו לקהל דור המילניום, בשל סגנונו ההומוריסטי והתייחסותו הישירה לתרבות המקוונת. הניתוח של וין על השימוש של פשיסטים בממים ובסמלים מקודדים צוטט על ידי המרכז המשפטי לדרום העני במאמר המסביר את השימוש של תנועות עליונות לבנה בסימן "👌" (אנ'). העיתונאית ליזה פתרסטון המליצה על הערוץ, ואומרת כי היא עושה "עבודה נהדרת" בהכרה בנקודות התקפות של יריביה תוך ניתוק ויכוחים חלשים וחשיפת השפעתה של סדר יום פוליטי של ימין קיצוני שלעיתים לא נודע.
בנובמבר 2018, לאחר שסרטון של וין העוסק באינסל הגיע ליותר ממיליון צפיות, "הניו יורקר" פרסם סקירה של הערוץ, ותיאר את וין כ"אחת מבין הדמי-סלבריטאיות המועטות באינטרנט שהן חכמות כפי שהן חושבות שהן, ואחת מבין השמאלנים הבודדים בכל מקום שהם ייחודיים מבלי לשעמם". האטלנטיק שיבח את השימוש של וין ב"סטים שופעים, תאורה סוערת ומוזיקה מקורית של המלחינה זואה בלייד". "פוליגון" כינתה את הסרטון שלה על תרבות האינסל כאחת מעשר מסות-הווידאו הטובות ביותר של שנת 2018. במאי 2019, היא הגיעה למקום הראשון מתוך 100 ב"רשימת Dazed" (אנ') המדרגת אנשים ש"העזו לתת לתרבות זריקה בזרוע".
בספטמבר 2019 תיארה וין ברשת החברתית טוויטר שהיא לעיתים מובכת כשהיא נשאלת בהקשרים מסוימים לתאר את כינויי המגדר המועדפים עליה. הציוצים זכו לביקורת כמזלזלים בג'נדרקווירים שמשתמשים בכינויים שאינם "אתה/הוא" (he/him) או את/היא (she/her). לעומת זאת, פרופסור לאל צימן סבר ש"וין צודק לחלוטין שאנשים יעסקו בפרקטיקה זו בדרכים שיכולות להיות בעייתיות במקצת". בעקבות הטרדה שלילית מתמדת, ווין ביטלה את חשבון הטוויטר שלה למשך שבוע, ולאחר מכן פרסמה התנצלות. זמן קצר לאחר מכן, הסרטון "שפע" (Opulence) של ווין הציג ציטוט של ג'ון ווטרס שהוקרא על ידי השחקן הפורנוגרפי הטרנסקסואל באק אנג'ל, שדעותיו על טרנסג'נדרים ואנשים לא-בינארים עוררו ביקורת, כולל על ידי מי שרואה בדעותיו של אנג'ל טרנסמדיקאליות. היא ספגה ביקורת על כך שהיא הציגה את אנג'ל והעיתונאית אנה ואלנס. ווין, כמו גם יוטיוברים אחרים הקשורים לערוץ שלה, הוטרדו רבות.
הסרטון "Canceling" (ביטול) של ווין הפורסם בינואר 2020, התייחס הן לביקורת עליה והן להטרדות כלפיה, ולהקשר הרחב יותר של "תרבות הביטול". הסרטון זכה לשבחים על ידי רובי סייב של "מ-Reason".בראיון ל"גרדיאן" אודות הסרטון שלה "ג'יי קיי רולינג" בינואר 2021, שבו התייחסה שוב לתרבות הביטול בהקשר של TERF, היא הביעה חוסר עניין כללי בביטול מישהו, ואמרה כי יש לחלק ביקורת תקפה בצורה בונה, כדי לחנך אנשים.
בשנת 2020 וין זכתה עם ערוץ היוטיוב שלה "ContraPoints" בפרס הקומנטר הטוב ביותר (Best Commentary) בטקס פרסי הסטרימי (אנ').
חיים אישיים

וין היא אישה טרנסג'נדרית, נושא שחוזר רבות בסרטוניה. היא החלה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה בשנת 2017. היא הזדהתה בעבר כג'נדרקוויר. וין היא פמיניסטית וכינתה את עצמה סוציאל-דמוקרטית ודמוקרטית-סוציאליסטית, והפגינה תמיכה בעמדותיו של ברני סנדרס בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020. מאז 2017 היא מתגוררת בבולטימור. בשנת 2020, היא יצאה מהארון כלסבית בסרטון שלה "Shame" (בושה).
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מעמדות | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Streamy Awards | Best Commentary | ContraPoints | זכייה |  |
פרקים בערוץ ContraPoints

רשימת הפרקים הבאה כוללת רק פרקים שעדיין נגישים בערוץ היוטיוב "ContraPoints". בפברואר 2020, ווין העבירה לצפייה פרטית בלבד את כל הסרטונים שיצרה לפני אוגוסט 2017 (אז החלה במעבר המגדרי שלה) בטענה שהם "כבר לא מייצגים את האדם שהפכתי להיות". וין פרסמה תמלילים של רוב הסרטונים הישנים שלה באתר הרשמי שלה.
| מספר | שם הפרק | אורך | תאריך שידור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Decrypting the Alt-Right: How to Recognize a F@scist | 23:33 | 1 בספטמבר 2017 |
| 2 | The Left | 14:02 | 24 בספטמבר 2017 |
| 3 | Degeneracy | 23:06 | 19 באוקטובר 2017 |
| 4 | Violence | 19:23 | 24 בנובמבר 2017 |
| 5 | What's Wrong With Capitalism (Part 1) | 19:07 | 30 בדצמבר 2017 |
| 6 | Autogynephilia | 48:54 | 1 בפברואר 2018 |
| 7 | America: Still Racist | 21:11 | 28 בפברואר 2018 |
| 8 | What's Wrong With Capitalism (Part 2) | 19:56 | 31 במרץ 2018 |
| 9 | Jordan Peterson | 28:20 | 2 במאי 2018 |
| 10 | Tiffany Tumbles | 21:08 | 2 ביוני 2018 |
| 11 | The West | 23:32 | 13 ביולי 2018 |
| 12 | Incels | 35:05 | 17 באוגוסט 2018 |
| 13 | The Aesthetic | 21:23 | 19 בספטמבר 2018 |
| 14 | Pronouns | 31:56 | 2 בנובמבר 2018 |
| 15 | The Apocalypse | 24:52 | 1 בדצמבר 2018 |
| 16 | "Are Traps Gay?" | 44:53 | 16 בינואר 2019 |
| 17 | The Darkness | 29:22 | 2 במרץ 2019 |
| 18 | Gender Critical | 33:49 | 30 במרץ 2019 |
| 19 | Beauty | 30:52 | 22 במאי 2019 |
| 20 | "Transtrenders" | 34:44 | 1 ביולי 2019 |
| 21 | Men | 30:35 | 23 באוגוסט 2019 |
| 22 | Opulence | 49:07 | 12 באוקטובר 2019 |
| 23 | Canceling | 1:40:28 | 2 בינואר 2020 |
| 24 | Shame | 42:03 | 15 בפברואר 2020 |
| 25 | Cringe | 1:23:19 | 10 במאי 2020 |
| 26 | Justice (Part 1) | 43:04 | 4 בספטמבר 2020 |
| 27 | Voting | 23:40 | 19 באוקטובר 2020 |
| 28 | J.K. Rowling | 1:29:45 | 26 בינואר 2021 |
| 29 | Envy | 1:48:15 | 7 באוגוסט 2021 |
| 30 | The Hunger | 57:33 | 29 במאי 2022 |
| 31 | The Witch Trials of J.K. Rowling | 1:55:03 | 18 באפריל 2023 |
| 32 | Twilight | 2:52:27 | 2 במרץ 2024 |
ראו גם

Hbomberguy
שימפנזה

| שימפנזה |
| --- | --- |
 משמאל לימין: שימפנזה מצוי ושימפנזה ננסי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידיים
תת־משפחה:: הומיננאים
שבט:: הומיניניים
תת־שבט:: שימפנזים
סוג:: שימפנזה
מינים
 שימפנזה מצוי (Pan troglodytes)  שימפנזה ננסי (Pan paniscus)
שם מדעי
 Pan ‏אוקן, 1816
תחום תפוצה
   תפוצת השימפנזה לפי מינים ותת-מינים

שימפנזה מצוי יושב.
שימפנזים מצויים בספארי ברמת-גן
שִׁימְפַּנְזָה (שם מדעי: Pan) הוא סוג של קוף אדם במשפחת ההומינידיים, הכולל שני מינים: השימפנזה המצוי (Pan troglodytes), והשימפנזה הננסי או "בונובו" (Pan paniscus). שני המינים חיים בעיקר ביערות גשם טרופיים במערב ובמרכז אפריקה, והגבול הטבעי בין אזורי תפוצתם הוא נהר הקונגו ואגן הקונגו. השימפנזה הוא הקרוב ביותר לאדם מכל שאר בעלי החיים בימינו, ומכאן העניין המדעי והציבורי בו.
מקור השם

המילה "שימפנזה" מקורה במילה "קיבילי-צ'ימפנזה" באחת משפות בנטו המדוברת באנגולה, שמובנה "קוף אדם", וייתכן שפירושה המילולי "איש מחקה". באנגלית המילה מבוטאת "צ'ימפנזי" (chimpanzee) ולעיתים מקוצרת בלשון חיבה ל"צ'ימפ" (chimp).
השם המדעי של הסוג Pan נטבע בשנת 1816 על ידי חוקר הטבע הגרמני לורנץ אוקן (Lorenz Oken‏; 1779–1851), על שמו של האל פאן המתואר במיתולוגיה היוונית בדמות סאטיר.
במשך שנים רבות נחשב השימפנזה המצוי כמין היחיד בסוג שימפנזה, ולכן גם כיום מילה זו משמשת לעיתים קרובות לתיאור המין שימפנזה מצוי. בשנת 1929 תואר לראשונה המין השני בסוג – שימפנזה ננסי או "בונובו". במינוח מדעי "שימפנזה" הוא שם הסוג, אשר כולל את המינים "שימפנזה מצוי" ו"שימפנזה ננסי".
סיווג

סוג השימפנזה הוא אחד מתוך ארבעה סוגים החיים כיום במשפחת ההומינידיים. שלושת האחרים הם הגורילה, האורנגאוטן והאדם. בעבר ייחדו משפחת ההומינידיים לאדם ולסוגים נכחדים הקרובים יותר לאדם מאשר לכל קוף אדם אחר, כמו אוסטרלופיתקוס, אך בשנות ה-60 חישובי קרבה על פי רצפי הגנום שלהם הראו לראשונה שקופי האדם הגדולים קרובים מאוד לאדם ואין הצדקה להפרידם למשפחה אחרת.
לאחר שקופי האדם הגדולים הוכנסו למשפחת ההומינידיים התעורר צורך ביחידות טקסונומיות קטנות יותר שיבדילו בין שושלת האדם לשאר קופי האדם. יחידות אלו היו צריכות להתחשב בכך שלפי רצפי הגנום שלהם, סוג השימפנזה קרוב יותר לאדם מאשר לגורילה, והגורילה קרוב יותר לשימפנזה ולאדם מאשר לאורנגאוטן. לצורך זה הוצעו רמות השבט והתת-שבט. סוג השימפנזה מסווג לאותו שבט עם סוג האדם, אך יוחד לו תת-שבט נפרד – הפאנינים (Panina). שם זה נגזר משם הסוג הלטיני של השימפנזה Pan. כאשר מתעלמים מסוגים ומינים נכחדים ומציינים רק את אלו החיים בימינו, סיווג זה נראה כלהלן:
על משפחה: קופי אדם (Hominoidea)
לעיתים נשמעות בציבור טענות שגויות שמין השימפנזה הננסי קרוב יותר לאדם מאשר מין השימפנזה המצוי (או לעיתים להפך). מכיוון ששני המינים מסווגים לסוג שימפנזה, קרבתם הגנטית לאדם זהה.
הבדלים בין המינים

ההבדלים האנטומיים בין השימפנזה המצוי לשימפנזה הננסי מועטים. למרות שמו, השימפנזה הננסי אינו קטן בהרבה מן השימפנזה המצוי, אך הוא בעל מבנה גוף קל ועדין יותר. משקלם של שימפנזים מצויים הוא 40 עד 60 ק"ג בזכרים ו-32 עד 47 ק"ג בנקבות. משקל שימפנזים ננסיים הוא בממוצע 39 ק"ג בזכרים ו-31 ק"ג בנקבות.
הבדלים משמעותיים יותר בין שני המינים נמצאו בהתנהגותם החברתית והמינית. בלהקות שימפנזים מצויים הזכרים הם בעלי מעמד שליט על הנקבות, בעוד שבלהקות שימפנזים ננסיים הנקבות בעלות מעמד שליט על הזכרים. נקבות השימפנזים הננסיים דומות לנקבות האדם בכך שהן מסוגלות להזדווג גם מחוץ לתקופת הביוץ שלהן, בעוד שנקבות שימפנזים מצויים, בדומה למרבית שאר נקבות היונקים, מתייחמות ומקיימות פעילות מינית רק בתקופת הביוץ. שימפנזים ננסיים מרבים לקיים יחסי מין ביניהם, הטרוסקסואלים ולעיתים רחוקות הומוסקסואלים, לא רק לצורך התרבות אלא גם לחיזוק קשרים חברתיים, סיום סכסוכים או לצורך הנאה מינית. הם בעלי החיים היחידים מלבד האדם אשר לעיתים קרובות מזדווגים פנים אל פנים.
אורח חיים

השימפנזים חיים בקבוצות גדולות אך לפעמים יעדיפו קבוצה קטנה כמו בעת חיפוש אחר מזון. לכל חבר בקבוצה יש "מעמד חברתי", ברוב המקרים זכר מוביל בראש והוא אחראי למשל להילחם נגד טורפים. כאשר זר יתקרב יתחילו השימפנזים לקרוא קריאות רמות כדי להרחיק את הזר, השימפנזים מתחלקים במזונם וכשאחד מוצא עץ פרי הוא יקרא על פי רוב לחבריו לבוא ולהצטרף.
שימפנזים חיים עד גיל 40–50 בטבע, אולם בשבי יכולים להגיע אף לגיל 60. השימפנזה המתועד כזקן בעולם היה כוכב הסרט טרזן, צ'יטה, שנפטר ב-2011 בגיל 80.
היריון ולידה

הנקבה יכולה להמליט אחת לחמש או שש שנים ובכל חייה היא תביא בסך הכל עד חמישה ולדות. הקופיף נולד במשקל של כקילוגרם וחצי, ועד גיל ארבע או חמש יישן לידה ויינק מחלבה.
לתינוק השימפנזה ילדות ארוכה מכיוון שהוא צריך ללמוד רבות כיצד להסתדר בכוחות עצמו, כשהשימפנזה נולד הוא בצבע ורוד צהוב ובמשך הזמן הצבע מתכהה.
סרטים

גודול מתגעגעת לשימפנזים, נשיונל ג'יאוגרפיק (1963)
הקופים באים, האמריקאים באים! (1967)
בין השימפנזים, נשיונל ג'יאוגרפיק, (1984)
אנשי היער, (1988)
התרעת שימפנזים, הפקה עצמית, (1990)
שימפנזים, הם או אנחנו, (1990)
החיים והאגדה של ג'יין גודול, נשיונל ג'יאוגרפיק, (1990)
יומן שימפנזים, BBC, (1996).
ג'יין גודול: מדוע?, נשיונל ג'יאוגרפיק, (2000)
ראו גם

אדם שימפנזה
שימפנזה ננסי
לקריאה נוספת

דייוויד קאומן, מפעל החיים של ג'ין גודול, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 149, אוקטובר 2010
ג'ושוע פור, כל האמת על השימפנזים, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 141, פברואר 2010
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון העברית, מונחים חדשים שאושרו במליאת האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2023-05-03
↑  אסף שטול-טראורינג, הדמיון בין השימפנזה לאדם הקדום גדול משחשבנו, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560750405171  GND: 7553829-5  LCCN: sh85097303  NARA: 10647859  NKC: ph137704
דופונט (1802–2017)

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |
לוגו דופונט
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת ב-NYSE, סמלה DD
 מוטו:  "הניסים שבמדע"
 מייסדים:  אלוט'ר איריני דו פונט
 תקופת הפעילות:  1802–הווה (כ־223 שנים)
 משרד ראשי:  וילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  כימיקלים פלסטיק גומי
 מוצרים עיקריים:  נאופרן ניילון לוסייט טפלון מיילר קבלר קוריאן
 הכנסות:  28.491 מיליארד דולר (2005)
 רווח:  2.053 מיליארד דולר (2005)
 אנשי מפתח:  צ'ארלס הולידיי
 עובדים:  60,000 (2005)
  
 www.dupont.com
 
דופונט, או בשמה הלועזי המלא E.I. du Pont de Nemours and Company, היא חברה לייצור כימיקלים.
החברה נוסדה ביולי, 1802, כמפעל לייצור אבק שרפה, על ידי אלוטר איריני דו פונט (Eleuthère Irénée du Pont), בבנרנדיוין קריק (Brandywine Creek) שליד העיר וילמינגטון, בדלאוור, ארצות הברית. דופונט הפכה לחברת הכימיקלים השנייה בגודלה בעולם (הראשונה היא BASF). במאה ה-20 הובילה דופונט את מהפכת הפולימרים בעולם, לאחר שפיתחה חומרים פולימריים מצליחים כגון: וספל, נאופרן, ניילון, קוריאן, לוסייט, טפלון, מיילר, קבלר, סיב M5, טייוק, נומקס, וטיבק. דופונט מהווה גם גורם מרכזי בייצור חומרי קירור ואחראית לפיתוח וייצור סדרת גזי הפריאון (CFCs) ומאוחר יותר בפיתוח חומרי קירור ידידותיים יותר לסביבה. דופונט אף פעילה בתחום תעשיית הצבעים ועוסקת בפיתוח ובייצור פיגמנטים. מספר מוצרים של חברת דופונט זכו לפופולריות רבה כל כך, עד ששמותיהם המסחריים של המוצרים הפכו לשם המוצר עצמו, תחת שמו של החומר הכימי.
היסטוריה

דופונט נוסדה בשנת 1802 על ידי אלוטר איריני דו פונט, שנתיים לאחר שמשפחתו היגרה לארצות הברית מצרפת עקב המהפכה הצרפתית. החברה החלה דרכה בייצור אבק שרפה, משהבחין מייסדה כי קיימת דרישה בארצות הברית לחומר זה וכי התעשייה המקומית מפגרת אחר זו של אירופה בשיטות הייצור. החברה גדלה במהירות ובאמצע המאה ה-19 הפכה לספק הגדול ביותר של אבק שרפה לצבא ארצות הברית. בתקופת מלחמת האזרחים האמריקאית, סיפקה החברה כמחצית מתצרוכת אבק השריפה של צבא האיחוד.
דופונט המשיכה להתרחב ועברה לייצור דינמיט ו"אבק שרפה ללא עשן". בשנת 1902 הלך לעולמו נשיא החברה, יוג'ין דופונט, ושותפיו מכרו את החברה לשלושת הנינים של מייסד החברה. בתקופה זו רכשה החברה מספר חברות קטנות יותר בתחום תעשיית הכימיה, אך בשנת 1912, החלו פעולות ממשלתיות נגד החברה תחת חוק שרמן, היא הוכרזה כמונופול בתחום תעשיות חומרי הנפץ ונאלצה למכור חלק מנכסיה.
דופונט ייסדה שתיים מן המעבדות התעשייתיות הראשונות בארצות הברית, שם החלה במחקר בתחום הכימיה של התאית, לכה ומוצרים לא נפיצים אחרים. בשנת 1914 השקיע פייר ס. דופונט בתעשיית הרכב שהייתה עדיין בחיתוליה וקנה מניות של ג'נרל מוטורס (GM). שנה לאחר מכן הצטרף לחבר המנהלים של חברת ג'נרל מוטורס ולבסוף אף שימש כיושב ראש החברה. בשנת 1920 השקיעה חברת דופונט 25 מיליון דולר במניות חברת ג'נרל מוטורס ובכך סייעה לחברת הרכב להיות החברה המובילה בעולם בייצור מכוניות. בשנת 1957 ננקטו נגד דופונט, פעם נוספת, צעדים משפטיים מתוקף חוק שרמן והיא נאלצה למכור את החזקותיה בחברת ג'נרל מוטורס.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 השקיעה חברת דופונט מאמצים בתחום הנדסת החומרים ובשנת 1928 גייסה לשורותיה את וולאס קרותרס (Wallace Carothers), כדי לחקור בתחום הפולימרים. קרוטרס גילה את הנאופרן, שהוא הגומי הסינתטי הראשון, את הפוליאסטר ובשנת 1935 את הניילון. בשנים שלאחר מכן התגלו גם הלוסייט והטפלון.
במשך מלחמת העולם הראשונה והשנייה הייתה החברה אחד היצרנים המרכזיים של חומרי נפץ ואף נטלה חלק בפרויקט מנהטן, בשנת 1943, כאשר תכננה ובנתה את מפעל הנפורד לייצור פלוטוניום ואת המעבדה הלאומית באוק רידג', שבטנסי.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה המשיכה דופונט להשקיע בפיתוח חומרים חדשים. בשנות ה-50 של המאה ה-20, פיתחה את החומרים: מיילר, דקרון, אורלון, ולייקרה. בשנות השישים פיתחה את החומרים: טיבק, נומקס, קיאנה וקורפם. לחברת דופונט תרומה מהותית להצלחת תוכנית החלל אפולו.
בשנת 1981 רכשה חברת דופונט את חברת הנפט קונוקו (Conoco Inc) ובכך הבטיחה לעצמה אספקה סדירה של נפט, שהוא חומר היסוד הדרוש לייצור רבים ממוצרי החברה. לאחר רכישת קונוקו הפכה דופונט לאחת מעשר חברות הנפט והגז הגדולות בארצות הברית. דופונט מכרה את כל החזקותיה בקונוקו בשנת 1999 לחברת הנפט פיליפס. באותה שנה החליט יושב ראש החברה, צ'אד הולידיי, כי מעתה החברה תתמקד בפיתוח מן הצומח ולא מנפט.
החברה כיום

בשנת 2005 הייתה דופונט חברת רב-לאומית עם הכנסות של 26.6 מיליארד דולר, המעסיקה 60,000 איש ברחבי תבל והיא מדורגת במקום ה-237 בין החברות הגדולות בארצות הברית. עסקיה של דופונט מאורגנים בחמש "פלטפורמות שיווק": טכנולוגיות אלקטרוניקה ותקשורת, חומרים ביצועיים, טכנולוגיות ציפוי וצבעים, בטיחות והגנה, וחקלאות ותזונה. בשנת 2004 מכרה חברת דופונט את עסקיה בתחום הטקסטילים ל"קוק תעשיות", בכך מכרה גם החברה את זכויות הייצור לכמה ממוצריה הידועים יותר כמו: לייקרה (ספנדקס), דקרון, אורלון, ועוד.
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > מריחואנה

בפרסומים התומכים בלגליזציה של השימוש במריחואנה נטען לעיתים קרובות כי הייתה זו חברת דופונט אשר תמכה באופן פעיל בחקיקה האוסרת על שימוש במריחואנה בשנת 1937 וזאת באמצעות מתווכים פרטיים וממשלתיים. הטענה היא כי חברת דופונט פעלה כדי למנוע את גידול צמח הקנביס בארצות הברית, שהוא מקור מעולה לסיבים מן הטבע, כדי שלא תיווצר תחרות לסיבים שייצרה החברה באותה עת. [דרוש מקור]
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > קיבוע מחירים

בשנת 1941, לאחר חקירה, נחשף כי חברת דופונט כרתה הסכם עם חברת U.S. Industrial Alcohol Company לקיבוע מחירים ולשליטה בשוק. עקב הצורך לגייס את חברת דופונט למאמץ המלחמתי, חקירה זו לא הניבה כל צעדים משפטיים נגד החברה.
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > מבעד למסך הניילון

בשנת 1974 פרסם ג'רלד קולבי זיליג את ספרו "דופונט: מבעד למסך הניילון". הספר מכיל תיאור ביקורתי של תפקידה של חברת דופונט בהיסטוריה החברתית, המדינית והכלכלית של ארצות הברית. לאחר שאחד מבני משפחת דופונט, הצליח לקרוא את הספר עוד לפני הפצתו ונזעם מתוכנו, פנתה החברה לאחד המפיצים הגדולים של ספרי קריאה בארצות הברית והצליחה למנוע את הפצת הספר לחנויות. בתגובה הסירה ההוצאה לאור פרנטיס-הול כמה פסקאות בלתי מדויקות מן הספר, הורידה את מספר עותקי הספר שהודפסו וקיצצה בתקציב הפרסום שלו. בתביעת המחבר נגד ההוצאה לאור, אשר התבררה בבית המשפט, נקבע כי חברת דופונט לא נקטה באיומים כלכליים למניעת הפצת הספר.
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > כלורפלואורוקרבון

יחד עם ג'נרל מוטורס הייתה דופונט הממציאה של גזי ה-CFC (ראה גז חממה) והיצרן הגדול בעולם של חומרים אלה, בהם נעשה שימוש במכלי תרסיס וכחומרי קירור במזגנים. בשנות ה-80 של המאה ה-20, ייצרה דופונט רבע מכלל החומרים הללו בעולם.
בשנת 1974, בעקבות התעוררות ציבורית לנזק שחומרים אלה גורמים לסביבה, הבטיחה חברת דופונט כי תפסיק לייצר חומר CFC אם יוכח כי חומרים אלה מזיקים לשכבת האוזון באטמוספירה. ב-4 במרץ 1988 פנו שני חברי סנאט אמריקאים, בתוקף תפקידם, לחברת דופונט ודרשו כי תעמוד בהבטחתה להפסיק את ייצור חומרי ה־CFC בתוך שנה, זאת לאור החלטת פרוטוקול מונטריאול משנת 1987, הקורא להפחתת השימוש העולמי בגזי חממה, שעליו אף חתמה ארצות הברית. תגובת דופונט הייתה כי אין עדיין די בסיס מדעי לדרישה להפסקת הייצור של חומרים אלה וכי פיתוח חומרים חליפיים נמצא רק בראשיתו.
בהיפוך עמדה דרמטי, הודיעה דופונט ב-24 במרץ 1988 כי היא תתחיל בהפסקה מוחלטת של ייצור CFC, זאת לאחר שדו"ח של נאס"א מיום 15 במרץ 1988, גילה כי גזי החממה (CFC) לא רק שייצרו חור בשכבת האוזון מעל אנטארקטיקה, אלא שהם אחראים אף להפחתת שכבת האוזון בשאר העולם.
ב-27 באפריל 1992, הכריזה דופונט במודעה על עמוד שלם בעיתון הניו יורק טיימס כי "נפסיק למכור CFC בארצות הברית ובארצות מפותחות אחרות מוקדם ככל האפשר, אולם לא יאוחר מתום שנת 1995."
בשנים אחר כך טענה החברה כי היא זו שיזמה את הפסקת ייצור ה-CFC ומעבר לחומרי קירור חדשים כגון HCFC ו-HFC. בשנת 2003 הוענקה לחברה המדליה הלאומית לטכנולוגיה, כהכרה על היותה מובילה בתחום פיתוח חומרים חלופיים ל-CFC.
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > תוכנית האטום של עיראק

בדו"ח שנמסר על ידי נשיא עיראק, סדאם חוסיין, למועצת האומות המאוחדות בשנת 2003, זמן קצר לפני מלחמת עיראק, נכתב כי דופונט השתתפה בתוכנית הגרעין העיראקית. לא ננקטו נגד החברה כל צעדים בעניין זה.
מחלוקות הקשורות בחברת דופונט > טפלון

בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "פרשת המים", המספר את סיפורו של עורך הדין רוברט בילוט שתבע את חברת דופונט על רקע העובדה שמסוף מלחמת העולם השנייה ועד שהוכרחה להפסיק זאת על רקע קנסות כבדים ותביעות משפטיות, חברת דופונט ייצרה את חומר הטפלון לשימוש המוני. תהליך הייצור כלל גם פינוי אשפה של תהליך הייצור (כולל החומר הרעיל per-fluoro-octanoic acid = PFOA) באופן לא אחראי לאגמים, בעומקי הקרקע ועוד, תוך כדי התעלמות ממחקרים שבוצעו על ידה ועל ידי גופים חיצוניים (כולל ניסויים על בני אדם שלא היו מודעים לניסוי שבוצע), ושהוכיחו שלא רק שחומרי האשפה והטפלון עצמו מסוכנים לסביבה (היות שלא מוכר תהליך כימי טבעי שמפרק אותם בקצב סביר), אלא שהם גם נספגים בגוף האדם ובעלי חיים, וגורמים למספר סוגי מחלות כרוניות וגידולים ממאירים קטלניים בבני אדם ובעלי חיים. בבתי המשפט בארצות הברית מתנהלת נגד חברת דופונט עד היום תובענה ייצוגית על מנת להכריח אותה להכיר בנזקים שגרמה ולשלם פיצויים, תביעה שהביאה עד כה לתשלום של מעל 600 מיליון דולר עד שנת 2017 לנפגעי הפרשה.
פרסים

לדופונט הוענקה פעמיים המדליה הלאומית האמריקאית לטכנולוגיה. בשנת 1990 על פיתוח פולימריים עמידים כגון ניילון, וגומי נאופרן, טפלון, ומגוון סיבים. בשנת 2002 על היותה מובילה בתחום פיתוח טכנולוגיה להחלפת השימוש בגזי חממה.
ראו גם

רובה ניילון 66
שיתוף פעולה

ערך זה עוסק בפעולה משותפת של מספר גורמים. אם התכוונתם לשיתוף פעולה עם שלטון זר, ראו .
חדר כביסה שיתופי בקיבוץ אילון
סימביוזה הדדית בין השושנון החי בין זרועות הציד של שושנות ים טרופיות. הדג הטריטוריאלי מגן על שושנת הים מפני דגים המסוגלים לאכול אותה, ובתורו זוכה להגנה מפני טורפיו בין זרועות הציד הצורבות של השושנה.
שיתוף פעולה הוא מצב בו ישויות שונות מפיקות תועלת זו מפעולתה של זו ותלויות זו בפעולתה של זו. מצבים הפוכים לשיתוף פעולה יכולים להיות פעילות בלתי-תלויה, תחרות, טפילות ומצב בו ישות אחת נהנית מפעולתה של השנייה ואילו השנייה אינה נהנית ואינה סובלת.
שיתוף פעולה עשוי להופיע בין בני אדם פרטיים, קבוצות של בני אדם (כמו חברות כלכליות, מדינות), אורגניזמים מאותו מין טקסונומי ואורגניזמים ממינים שונים (כמו כלב ואדם או אצה ופטרייה שיחד הן חוברות לחזזית, שהיא בעצם "עסק משותף"). בשל הגדרתו הרחבה של המושג, הוא נדון הן בשיח הסוציולוגי והן בשיח הביולוגי (סימביוזה).
מאפייניו של שיתוף הפעולה

"שיתוף פעולה" תלוי במספר מאפיינים: התחום המשותף, השותפים ויחסי הגומלין ביניהם.
מאפייניו של שיתוף הפעולה > התחום המשותף

מאפיין זה ניתן להתייחסות כגורם בעל קיום עצמאי וחוקיות משלו, החורגים מההתייחסות ל'שותפים' בלבד. כך לדוגמה, ניתן להתייחס אל השפה – שהיא התחום המשותף למשתמשים בה – כאל גורם נפרד במציאות, לחקור אותה כבעלת קיום משלה ולהתייחס אליה בלא להתייחס ישירות לדובריה.
התחום המשותף משפיע על המשתמשים בו ומעצב הן את חייהם בפועל והן את זהותם, ופעולותיהם משפיעות על עיצובו (שהוא חלק ביחסי הגומלין בין המאפיינים). עיצוב זה עשוי להיות על דרך השינוי (רפורמה) או על דרך השימור. לדוגמה: אם לקבוצת אנשים מסוימים נורמה משותפת, אזי נורמה זו משפיעה ישירות על התנהגותם וגם הופכת להיות חלק מזהותם. בנוסף על כך, שותף מסוים עשוי להשפיע על הנורמה בהתנהגותו. הא גם עוזר לאנשים ומשתף את דעתו בדעת האחרים ואוהב להשתתף בדיונים של החברה.