stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעבר לקיר השינה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ה.פ. לאבקרפט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  פיין קונס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  אוקטובר 1919
מֵעֵבֶר לְקִיר הַשֶּׁינָה או מֵעֵבֶר לְחוֹמַת הַשֶּׁינָה (באנגלית: Beyond The Wall Of Sleep) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט אשר נכתב ב-1919 ויצא לאור באוקטובר אותה שנה, במגזין החובבני פיין קונס. עלילתו מסופרת מפי מתמחה העובד בבית משוגעים, אליו מגיע יום אחד מטופל בשם ג'ו סלייטר, טיפוס כפרי ומטורף, אשר רצח את אחד משכניו. על פניו, לא נראה שקורה שום דבר מיוחד במוסד עם הגעתו, אך במהרה נפגשים השניים בחלומותיהם, וטבעו האמיתי של סלייטר נחשף בצורתו האמיתית.
דמויות

המספר - מתמחה ב”מוסד מדיני לפסיכופטים” המגלה עניין רב בחלומות. בימיו כסטודנט בנה מכשיר המיועד לחבר בין תודעות.
ג'ו סלייטר - טיפוס כפרי משונה, בן ארבעים ושתיים, המתגורר בהרי קטסקיל, ומגיע למוסד הרפואי בו עובד המספר, לאחר שרצח את אחד משכניו תוך כדי התקף טירוף. מוגדר כמסוכן ביותר. מראהו גבוה, שרירי, בעל עיניים כחולות, מימיות וישנוניות, שפתיו נפולות, זקנו צהוב ומלא, ראשו קירח, ושיניו רקובות. מתגלה בתור ישות זוהרת ועשוית אור בתוך עולם החלומות.
השראה

לאבקרפט אמר כי ההשראה לסיפור הגיעה ממאמר שקרא בעיתון הניו-יורק טריבון (אנ') ב-27 באפריל 1919, אשר עסק במשפחת סלייטר או סלת'ר, בתור נציגה מטעם אוכלוסיית הרי קטסקיל.
הנובה המוזכרת לקראת סוף הסיפור היא למעשה כוכב אמיתי, הידוע בשם ג'. ק. פרסי (אנ'), וציטוט האסטרונום גרט פי. סרביס איתו המספר מסיים את עדותו, נלקח מספרו, אסטרונומיה בעין בלתי מזוינת.
ייתכן כי לאבקרפט קיבל את הרעיון לשמו של הסיפור מיצירתו של אמברוז בירס, מעבר לקיר (אנ'), שכן קרא את ספרותו לאורך שנת 1919. כמו כן, ספרו של ג'ק לונדון מ-1906, לפני אדם (אנ'), הנוגע בנושא הזיכרון התורשתי (אנ'), מכיל את הקטע, ”אף לא אחד מבני מיני האנושיים הצליח אי פעם לפרוץ מבעד לקיר שינתי”.
עולמו הספרותי של ה.פ. לאבקרפט

בדומה ליצירות אחרות של לאבקרפט, עיקר הסיפור אינו מתמקד באירועים המתרחשים בעולמנו המוכר והידוע, אלא באלו הלוקחים חלק בעולם החלומות. אולם בניגוד לסיפורים בולטים אחרים כגון משימת החלום של קאדאת' האבודה, מפתח הכסף וסלפאיס, קיר השינה אינו נכלל בקבוצה הספרותית של כתבי לאבקרפט המכונה מעגל החלומות (אנ'), ככל הנראה בגלל טבעו החצוי. לאבקרפט נטה לצלול לעומק החלום ברבים מסיפוריו, ואף לבנות עולם עצמאי בתוכם, בעל אוכלוסיות, תרבויות וארצות משלו. בקיר השינה, לעומת זאת, נפרס סיפורן של שתי דמויות שטרם הצליחו לשבור את המחסום המפריד בין שני העולמות, ואחת מהן, זו של המתמחה, מצליחה רק להציץ באופן חטוף לתוך החלום על ידי שימוש במכונה.
דעותיו הגזעניות של לאבקרפט, הבאות לידי ביטוי ברבים מסיפוריו, מופיעות גם בקיר השינה, בדמות תיאורם של סלייטר ושל אנשי ההרים; ”מראהו היה כשל תושב טיפוסי מאוכלוסיית הרי קטסקיל. אחד מצאצאיו הדוחים של אותו עדר פרימיטיבי, קולוניאלי, ומחליא”, שאת טבעו הוא מתאר ככזה ה”משויך לאנשים המוזרים הללו, אשר עונים במדויק על האלמנט הדקדנטי המכונה 'זבל לבן' בדרום, ואינם מכירים באף חוק או מוסר. כמו כן, מנת משכלם ככל הנראה נמצאת מתחת לזו של שאר האמריקאים”.
ביקורת

לאון ספראג דה קמפ (אנ') תיאר את יצירתו של לאבקרפט באוטוביוגרפיה שכתב, ”קיר השינה, באותה צורה כמו הקבר, הוא סיפור המציג יותר הבטחות מאשר ביצועים”. אברט (אנ') וריצ'רד בליילר (אנ') תיארו את הסיפור כמעניין ביותר, אף על פי שהוא מנוסח בצורה ילדותית ונוקשה.
תרבות

הסרט מעבר לקיר השינה מ-2006 בבימוים של ת'ום מאורר וברט ג'. לי, ובכיכובו של ויליאם סנדרסון, הוא עיבוד לסיפורו של לאבקרפט.
הסרט הקצר מעבר לקיר השינה מ-2009 בבימויו של נתן פישר ובכיכובם של ג'ייסון פינלי וגרג קאנון, הוא עיבוד בשחור-לבן לסיפורו של לאבקרפט.
השיר של להקת ההבי מטאל בלאק סבאת', מאחורי קיר השינה, מתוך אלבומם הראשון, בלאק סבאת', עשוי להיות מחווה לסיפור. להקת האקסטרים מטאל מקברה (אנ') ביצעה גרסת כיסוי לשיר במסגרת מיני אלבום בעל אותו שם (אנ').
לקריאה נוספת

| עברית | English |
| --- | --- |
בליילר, אברט פרנקלין; בליילר, ריצ'רד; מדע בדיוני: השנים המוקדמות; הוצאת אוניברסיטת קנט, 1990 (מסת"ב 9780873384162): Bleiler, Everett Franklin; Bleiler, Richard; Science-Fiction: The Early Years; Kent State University Press, 1990 (ISBN 9780873384162
ספראג דה קמפ, לאון; לאבקרפט: ביוגרפיה; בארנס אנד נובל, ניו יורק, 1996 (מסת"ב 0-385-00578-4): Sprague De Camp, Lyon; Lovecraft: A Biography; Barnes & Noble, 1996 (ISBN 0-385-00578-4)
ג'ושי, סונאנד טריאמבק; אי. שולץ, דייוויד; אנציקלופדיית ה.פ. לאבקרפט; הוצאת היפוקמפוס, 2004 (מסת"ב 978-0974878911): Joshi, Sunand Tryambak; E. Schultz, David; An H.P. Lovecraft Encyclopedia; Hippocampus Press, 2004 (ISBN 978-0974878911)
מרטין בראסאטגי

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1960 (בן 64) סן סבסטיאן, ספרד 
 מסעדות:  מרטין בראסאטגי
 www.martinberasategui.com
 
מרטין בראסאטגי
מרטין בראסאטגי אולאסאבל (בספרדית: Martin Berasategui Olazabal; נולד ב-27 באפריל 1960) הוא שף בסקי.
ביוגרפיה

מרטין בראסאטגי נולד בדנוסטיה, סן סבסטיאן. הוא למד בקולג' לקרוס אבות קפוצ'ין (colegio de los Padres Capuchinos de Lekaroz) בעמק בצן (Baztan) בנווארה, הוא עוסק בבישול מאז היותו בן שלוש עשרה, ביחד עם אמו ודודתו. הוא החל לעבוד בעסק המשפחתי, Bodegón Alejandro, עליו נטל את הפיקוד בגיל 21. חמש שנים אחרי כן, קיבל כוכב ראשון במדריך מישלן האדום. בנוסף לכך, מאז שהיה צעיר מאוד נסע בקביעות לצרפת כדי להשתלם.
ב-20 בינואר 2005 זכה ב- Tambor de Oro de San Sebastian, ביום חגה של העיר, זהו התואר הגבוה ביותר שמעניקה מועצת העיר סן סבסטיאן, והוא אמר שהתואר מרגש אותו יותר מאשר קבלת שלושה כוכבים במישלן. מסעדת הדגל שלו, השוכנת בעיר לאסארטה, היא מחזיקה ברציפות בשלושה כוכבים במדריך מישלן מאז שנת 2002 (נכון לשנת 2011).
המסעדה דורגה במקום ה-37 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006,

במקום ה-27 בשנת 2007,

במקום ה-29 בשנת 2008,

במקום ה-33 בשנת 2010,

ובמקום ה-29 בשנת 2011.

היא שייכת לרשת רלה א שאטו.
כמו פראן אדריה, כך גם בראסאטגי שוקד על יצירתם של מוצרים וטעמים חדשים בזרם הגסטרונומיה המולקולרית. בראסאטגי נחשב לאחד הנציגים הידועים ביותר של המטבח הבסקי. בבעלותו מסעדות נוספות כמו  בקורסאל, מסעדה בסן סבסטיאן לה כוכב במישלן, מסעדה במוזיאון גוגנהיים בילבאו בבילבאו ועוד כמה.
בראסאטגי נשוי ולו בת אחת.
ספריו

El Mercado En El Plato (Spanish Edition), (with Andoni Luis Aduriz and  David de Jorge), Lur, 1999.
Calendario De Cocina Tradicional, Aurrera, 2001.
La Joven Cocina Vasca, Hiria Liburuak, 2001.
La dieta de Martin Berasategui, Booket, 2007.
Cocina en casa con Martin Berasategui. 1100 recetas basicas, AGUILAR, S.A. DE EDICIONES, 2009.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של דרום-מערב צרפת, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 265, 271-267, 278, 282-281.
אביטל ענבר, אווז בנוסח אשכנז - זכרונות מאלזאס, הוצאת המחבר, 2011, עמ' 186, 188.
שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תל אביב, תשס"ג 2003, עמ' 85.
מירה איתן, יין וגורמה 127, דצמבר 2008, עמ' 40-38.
הערות שוליים

↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-37 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006
↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-27 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007
↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-29 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2008
↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-33 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2010
↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-29 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1247418  BnF: cb15606080t (data)  ISNI: 0000 0000 0478 435X  LCCN: no2013118224  SUDOC: 16651456X  VIAF: 20003738   WorldCat (עם VIAF): 20003738
משאבת אינסולין

משאבת אינסולין ממוצעת
משאבת אינסולין היא פיתוח רפואי שנוצר למען חולי סוכרת ומהווה חיקוי לתאי הבטא. המכשיר משמש לניהול החדרת הורמון האינסולין לגופם על מנת לאפשר ספיגת סוכרים מזרם הדם אל התאים השונים בגוף. המשאבה עצמה, שגודלה כגודל ביפר, מכילה מחסנית של אינסולין ומאפשרת לחולה לשלוט בכמות האינסולין שתועבר לגוף. משאבות האינסולין משפרות את איכות חייהם של חולי הסוכרת ומקלות על אורח החיים הקפדני והמחמיר של חולי הסוכרת, הכולל זריקות יומיות שאינן נעימות ומצריכות זמן ותנאים נוחים.
החדרת האינסולין

רוב משאבות האינסולין מחוברות לגוף ומחדירות את האינסולין באמצעות צינורית דקה, כמו זאת המשמשת לעירוי (אינפוזיה) של תרופות ותמיסות שונות בבתי חולים. ישנן גם מספר סוגי משאבות הפועלות ללא צינורית וזאת בעזרת יחידה קטנה (הידועה בשם "פוד") המחוברת לגוף המטופל ומכילה את מיכל האינסולין ושלט רחוק שאיתו ניתן לשלוח פקודות לפוד ולבצע בולוסים (הזרקות אינסולין המותאמות לארוחה או לתיקון רמות הסוכר בדם).
חיישן

ישנם סוגי משאבות אינסולין המשולבות ביחד עם חיישן מיוחד המחובר לגוף המטופל ("סנסור") ומאפשר קריאת סוכר רציפה; כך ניתן למדוד את רמת הסוכר בדם ללא דקירת האצבעות. סוג אחד של הסנסורים יכול להתריע במקרה של היפוגליקמיה או היפרגליקמיה, וכך המטופל ידע על כך שרמת הסוכר בדמו היא אינה בתחום הנורמה.
ראו גם

סוכרת
לבלב מלאכותי
לקריאה נוספת

ד"ר חוליו וינשטיין, משאבות אינסולין(הקישור אינו פעיל), אתר האגודה הישראלית לסוכרת
הערות שוליים

↑  "אומניפוד" באתר גפן מדיקל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534416305171  BNE: XX552197  NKC: ph534666 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מרתון אוסקה

| --- | --- |

 ענף:  אתלטיקה 
 תאריך ייסוד:  1982
 ארגון מפעיל:  Japan Association of Athletics Federations 
 עיר מארחת:  אוסקה 
 www.osaka-marathon.jp
 
מרתון אוסקה (ביפנית: 大阪国際女子マラソン, Ōsaka Kokusai Joshi Marason) היא ריצת מרתון המתקיימת מדי שנה בסוף חודש ינואר באוסקה שביפן. התחרות מיועדת לנשים. במקביל נערכת ריצת חצי מרתון לגברים.
במהלך הריצה, הרצות עוברות מספר אתרים מרכזיים בעיר לרבות מבצר אוסקה ומסיימות באצטדיון נאגאי. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1982 וניצחה בה נציגת איטליה ריטה מרקיזיו. קטרין דורה מגרמניה ניצחה בתחרות 4 פעמים (1984, 1991, 1996 ו-1997). טטיאנה שמרקו מאוקראינה ניצחה שלוש פעמים, אך לאור השעיתה על שימוש בחומרים אסורים תוצאותיה בשנים 2013–2015 בוטלו וזכיותיה הועברו לקיוקו פורושי, יוקיקו אקאבה וילנה פרוקופצ'וק.
בשיא המסלול מחזיקה הרצה היפנית מיזוקי מטסודה שקבעה תוצאה של 2:20:52 שעות במרתון 2022.
בשנת 2020 השתתפו בריצה 420 רצות.
מכון נסיעה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 www.nesiya.org
 
מכון נסיעה, הממותג בשם נסיעה (Nesiya), ארגן מלכ"ר תוכניות חינוכיות לבני נוער אמריקאיים וישראלים בישראל ובארצות הברית. מכון נסיעה נוסד ב-1985 ובמהלך השנים השתתפו יותר מ-2,500 צעירים אמריקאים וישראלים בתוכניות הארגון. מכון נסיעה נתמך על ידי תורמים פרטים וקרנות המקדמות חינוך יהודי.
מטרתו של הארגון היו:
תוכניות נסיעה

לנסיעה שלושה מיזמים מרכזיים: "התוכנית השנתית", "תוכנית הקיץ" ו"סמינר חורף":
התוכנית השנתית היא תוכנית התנדבות במהלך שנת לימודים אחת, כוללת התנדבות קבוצתית פעם בשבוע, לימוד ב"בית מדרש" פעם בחודש, ורצף של שבתונים. קיימות קבוצות התנדבות בירושלים, תל אביב, בית שאן, אשדוד ובאר-שבע. רבים מן המשתתפים באים לתוכנית כחלק מפרויקט מחויבות אישית ואחרים משתתפים כהמשך של תוכניות נסיעה אחרות. המשתתפים מתנדבים במרכז קשישים 'נווה הורים', מועדוניות בירושלים, אשדוד ובאר שבע, מוזיאון ישראל, שכן טוב, בית הגלגלים וגופים נוספים. ב"בית מדרש" לומדים חברי הקבוצה בעזרת לימוד טקסטים (מסורתיים ועכשוויים) וסדנאות אומנות. בשבתות, עוסקים בעניינים חברתיים הקשורים לנושא המרכזי בו עסקו כל הקבוצות ב"בתי מדרש" ושמים דגש על איך לבלות שבת ביחד בקהילה פלורליסטית.
תוכנית הקיץ היא תוכנית אינטסיבית שאורכה שישה שבועות לנערים ונערות בגילאי 16-18. במהלכה המשתתפים בונים ביחד קהילה תוך כדי מפגשים תרבותיים בין אמריקאים לישראלים ובין זרמים שונים ביהדות. התוכנית כוללת סדנאות אומנות, התנדבות, לימוד טקסט יצירתי (כמו בתוכנית השנתית) וטיולים ברחבי הארץ.
סמינר חורף הוא שבוע של סדנאות אמנות ולימוד טקסטים בארצות הברית שבו משתתפים הבוגרים מתוכנית הקיץ מארצות הברית ומהארץ. מטרת התוכנית היא להמשיך את חוויית הקיץ ולספק הזדמנויות למנהיגות שדרכן הבוגרים לומדים איך ליישם את מה שלמדו בתוכניות נסיעה בחייהם האישיים.
בשנים האחרונות הוא חדל להתקיים, ואין לו אזכור ברשם העמותות או באתרים אחרים בהם מתפרסמות פעולות של מכונים כאלה.
הערות שוליים

↑  http://www.nesiya.org/Hebrew/Whats_Nesiya.htm
מכללה ירושלים

ערך זה עוסק במכללה בבית וגן. אם התכוונתם למכללה של עדינה בר שלום, ראו .
| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכללה
 מוטו:  איכות אקדמית תורנית חינוכית
 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 מייסדים:  יהודה קופרמן 
 קמפוס:  שכונת בית וגן
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' עלי מרצבך
 רקטור:  ד"ר דבורה רוזנווסר
 מנכ"ל:  הרב שלמה פולק
 מיקום
 מיקום:  ברוך דובדבני 36, ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′38″N 35°11′32″E﻿ / ﻿31.76055556°N 35.19222222°E﻿ / 31.76055556; 35.19222222
 www.michlalah.edu
 he
 
מכללה ירושלים היא מכללה אקדמית תורנית, שממוקמת בשכונת בית וגן בירושלים.
היסטוריה ופעילות

מכללה ירושלים נוסדה בשנת תשכ"ה (ספטמבר 1964) כמכללה להכשרת מורים, על ידי הרב ד"ר יהודה קופרמן, מתוך מטרה ליצור מוסד אקדמי ראשון שהנחת היסוד שלו כוללת אמונה בתורה מן השמים ושמירת מצוות.
בשנת ה'תשל"ז קיבלה המכללה הכרה מהמועצה להשכלה גבוהה כמוסד תורני אקדמי להכשרת מורות, הראשון מסוגו במדינת ישראל.[דרוש מקור] כבר מתחילת דרכה, המכללה ירושלים שמה לה למטרה להכשיר סטודנטיות  שיוכלו להמשיך ללמוד לתארים מתקדמים ולשמש כחוקרות ומרצות במוסדות אקדמיים.
המכללה מעניקה תואר אקדמי .B.Ed בתחומים מגוונים: תנ"ך ותושבע"פ, מתמטיקה, ביולוגיה וכימיה, אנגלית, מתמטיקה, הגיל הרך, מחשבת ישראל, משאבי למידה, חינוך מיוחד ומוזיקה.
בשנת הלימודים תש"ע נפתח במכללה "בית הספר לתואר שני" (.M.Ed) לא מחקרי, במסלולים נפרדים לנשים ולגברים. בשנה זו נפתח מסלול להוראת המדעים (מדעי הטבע, מתמטיקה). בשנת תשע"א נפתחה תוכנית לימודים לתואר שני בניהול וארגון מערכות חינוך. בשנת תשע"ב נפתחה תוכנית לימודים בהוראה בין-תחומית של תורה שבע"פ ומחשבת ישראל. בראש בית הספר עומדת ד"ר תמי יחיאלי. כל התוכניות לתואר שני במכללה הן ללא תיזה.
במכללה פועל מסלול להכשרת מורים – "תוכנית רמ"ים" – המיועדת לבוגרי ישיבות גבוהות ונותנת הכרה אקדמית חלקית ללימודיהם התורניים הגבוהים. הלימודים נערכים בימים נפרדים.
במכללה פועלת מחלקה ל"לימודי המשך" לנשים, במגוון מסלולים: השלמה לתואר ראשון (B.Ed.) לבעלות תעודת "מורה בכירה", בתחומים: יהדות, הגיל הרך, חינוך מיוחד, מתמטיקה, אנגלית, מדעי המחשב, מדעים ומוזיקה; השלמה לתעודת הוראה לבעלות תואר ראשון; והרחבת הסמכה למורות בעלות תואר אקדמי ותעודת ההוראה.
לצד הלימודים האקדמיים מתקיימות במכללה תוכניות לפיתוח מקצועי וקורסים לקהל הרחב.
בשנת 2011 הוגשה תביעה כנגד המכללה בגין הטעיה בעניין הכרה בלימודי קלינאות תקשורת מטעם המל"ג, למרות שלא הייתה בידיה הכרה כזאת.
סגל המכללה

ראש המכללה בשנים האחרונות היא ד"ר דבורה רוזנווסר, בתו של מייסד המכללה הרב ד"ר יהודה קופרמן. נשיא המכללה היה פרופ' יעקב כץ, מנכ"ל המכללה הוא הרב שלמה פולק.
במרץ 2021 נבחר פרופ' עלי מרצבך לשמש כנשיא המכללה.
דיקנית הסטודנטיות החל משנת תשע"ה היא הרבנית יפה מגנס (לשעבר מנהלת האולפנית).
במהלך השנים לימדו במכללה, בין היתר, הרבנים שלמה זלמן מן ההר, ישעיהו הדרי, יעקב פילבר, דוד פוקס, יהושע כץ, יוסף כרמל, זאב מאור, יהושע בכרך, ישעיה שטיינברגר, יוסף אליהו (רב וסופר).
בוגרות מפורסמות

לוּבָּה רחל חַרלָ"פּ - לשונאית ישראלית, חוקרת בתחום הפרשנות הפילולוגית ותורת הלשון בימי הביניים, ראש "המרכז ללימודי הטקסט" במכללת ליפשיץ בירושלים, לשעבר מרצה וראש היחידה להבעה עברית באוניברסיטת בר-אילן ורקטור במכללת ליפשיץ.
לאה פרידמן  - סופרת ועיתונאית חרדית.
מלכה בינה - מייסדת מדרשת מת"ן, ומחלוצות מהפכת לימוד התורה לנשים.
חיותה דויטש - סופרת ועורכת ישראלית.
טלי פרקש - עיתונאית חרדית.
יוכי (יוכבד) ברנדס - סופרת ישראלית.
מירה קדר - סופרת ומשוררת ישראלית.
התנגדות למכללה בחוגים חרדיים

הקמת המכללה לוותה בהתנגדות מצד רבנים ליטאים, ובראשם הרב אלעזר מנחם מן שך. הוא פרסם איגרת לבוגרות בית יעקב ובה הביע התנגדות ללימודים אקדמיים לבנות, הכוללים תכנים ושיטות לימוד המנוגדים למסורת בית יעקב: "תשמרו את נפשותיכן ותתחזקו בדרך ובהשקפה שקיבלתן בבתי ספר בית יעקב, תיטהרו ותתקדשו להיות אמהות של הדור הבא". במשך שנים הוא אסר על תלמידיו להינשא לבנות בוגרות המכללה, אך עם השנים פחתה התנגדותו.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  עמוד האודות באתר המכללה.
↑  מתוך עמוד המכללה באתר המועצה להשכלה גבוהה.
↑  שירה הימן, "מכללה שהטעתה בנוגע לקבלת תואר ראשון תפצה סטודנטיות במאות אלפי שקלים", אתר פסק דין, 11/08/2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265453305171  ISNI: 0000 0001 1956 0807  LCCN: nr91005250  VIAF: 132702075   WorldCat (עם VIAF): 132702075
מרטין ברייטווייט

מרטין כריסטנסן ברייטווייט (בדנית: Martin Christensen Braithwaite; נולד ב-5 ביוני 1991) הוא כדורגלן דני, המשחק בעמדת החלוץ בגרמיו ובנבחרת דנמרק.
קריירת מועדונים

אביו מגיאנה, ואחותו הצעירה מתילדה היא כדורגלנית גם כן. ברייטווייט התחיל את דרכו באקדמיה לכדורגל SGI, ממנה עבר לזו של אסביירג. בינואר 2007, אך בקיץ של אותה שנה חזר לאסביירג. בשנת 2009 ערך ברייטווייט את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. עם ירידת אסביירג לליגה השנייה בדנמרק, זכה ברייטווייט להזדמנות כשחקן בהרכב הפותח. בעונה זו כבש חמישה שערים ב-26 משחקי ליגה וקבוצתו חזרה לליגת העל הדנית. עונה לאחר מכן, היה ברייטווייט שותף לזכייה של הקבוצה בגביע הדני.
ב-16 באוגוסט 2013 חתם בטולוז מליגת העל הצרפתית, תמורת שני מיליון אירו.
ב-13 ביולי 2017 חתם לארבע שנים במידלסברו, תמורת כתשעה מיליון פאונד. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–1 לוולברהמפטון וונדררס. ב-30 בספטמבר 2017 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2-2 מול ברנטפורד. ב-31 בינואר 2018 הושאל לבורדו עד לסיום העונה.
בינואר 2019 הושאל ללגנס מהלה ליגה עד לסיום העונה. ב-12 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 נגד וסקה. ארבעה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד ריאל מדריד, במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-24 ביולי חתם בלגנס לארבע עונות, תמורת חמישה מיליון אירו, והפך לכדורגלן השני הכי יקר בתולדות המועדון.
ב-20 בפברואר 2020 חתם לארבע וחצי עונות בברצלונה, ששילמה 18 מיליון אירו על כרטיס השחקן שלו. בחוזה עליו חתם, נקבע סעיף שחרור של 300 מיליון אירו. אף על פי שחלון ההעברות הסתיים, הצטרף ברייטוויט לברצלונה עם החתימה במועדון, בשל האישור החריג שקיבל המועדון עקב פציעתו של עוסמאן דמבלה. יומיים לאחר החתימה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–5 על אייבר, בה אף בישל את שני השערים האחרונים.
ב־1 ביולי 2022 חתם באספניול, יריבתה העירונית של ברצלונה, לאחר שחוזהו הותר בהסכמה הדדית. ב-4 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בה גם כבש את השער הראשון שלו במדי אספניול, בניצחון 0–1 על אתלטיק בילבאו.
ב-16 ביולי 2024 עזב את אספניול, לאחר ששילם למועדון את סעיף היציאה של עצמו.
ב-22 ביולי 2024 עזב את אירופה וחתם בגרמיו מליגת העל הברזילאית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק ברייטוויט בנבחרות הצעירות של דנמרק. בקיץ 2012, עוד בטרם שיחק בנבחרת הבוגרת, הוצע לו לייצג את נבחרת גיאנה, שכן אביו ממוצא גיאני, אך ברייטוויט דחה את ההצעה.
ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של דנמרק, במשחק ידידות נגד גאורגיה. באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד פולין.
במאי 2018 נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
ביוני 2021 נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020, במהלכו שותף בשישה משחקים והבקיע שער אחד. הנבחרת הגיעה לחצי הגמר.
תארים

הגביע הדני: 2012/2013
הליגה הדנית הראשונה: 2011/2012
גביע המלך הספרדי: 2020/2021
חיים אישיים

פרט לעיסוקו כדורגלן, מתפרנס ברייטווייט מעסקים בתחם הנדל"ן וההלבשה.
נשוי למגישת הטלוויזיה אן לור-לואיס.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Alan Feehely, Martin Braithwaite is the second-richest player at Barcelona after Lionel Messi, Football Espana, ‏2021-07-08 (באנגלית)
| נבחרת דנמרק – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 קרון דהלי •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 קנודסן •  6 כריסטנסן •  7 קוויסט •  8 דילייני •  9 נ. יורגנסן •  10 אריקסן •   11 ברייטווייט •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דלסגארד • 15 פישר • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 לרגר • 19 שונה • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 סיסטו • מאמן: הריידה |  1 שמייכל •  2 קרון דהלי •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 קנודסן •  6 כריסטנסן •  7 קוויסט •  8 דילייני •  9 נ. יורגנסן •  10 אריקסן •   11 ברייטווייט •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דלסגארד • 15 פישר • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 לרגר • 19 שונה • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 סיסטו • מאמן: הריידה | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן | דנמרק |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1159878653618331189   WorldCat (עם VIAF): 1159878653618331189
מיסה אדומה

מיסה אדומה היא טקס מיסה הנערכת בכנסייה הקתולית עבור שופטים או עבור בעלי תפקיד רשמי במוסד ממשלתי. מטרת מיסה זו להזכיר לאנשים המהווים חלק מהרשות השופטת כי צדק הוא כוח המוענק להם בידי האל (על פי האמונה הקתולית).
מקור שמה של המיסה בצבעם האדום של בגדי הכמורה. צבע אדום זה נבחר על מנת לסמל את לשונות האש - רוח הקודש אשר דיברה דרך 12 השליחים בפנטקוסט (חג השבועות הנוצרי).
היסטוריה

המיסה האדומה הראשונה נערכה בקתדרלה של פריז בשנת 1245. במהלך המאה ה-13 נפוץ המנהג ברחבי אירופה, ובשנת 1310 נערכה המיסה האדומה לראשונה באנגליה, בנוכחות כל השופטים וחבר לשכות עורכי הדין.
בשנת 1877 נערכה המיסה האדומה הראשונה בארצות הברית באוניברסיטת דטרויט מרסי. הטקס נערך בשנית באוניברסיטה בשנת 1912 ומצוין מדי שנה. בעיר ניו יורק נערכה מיסה אדומה לראשונה בשנת 1928 בכנסיית סנט אנדרו עבור שופטי ניו יורק.
בקנדה נערכה המיסה האדומה לראשונה בעיר קוויבק בשנת 1896, בעיר טורונטו בשנת 1924 ובמונטריאול בשנת 1944.
באוסטרליה נערכה המיסה האדומה לראשונה בסידני בשנת 1931.
המיסה האדומה כיום > ארצות הברית

המיסה האדומה הנודעת ביותר נערכת מדי שנה, בחודשי הסתיו בקתדרלת סנט מתיו השליח שבעיר וושינגטון בירת ארצות הברית. המיסה נערכת ביום שני הראשון שבחודש אוקטובר (היום בו מתכנס בית המשפט העליון של ארצות הברית בשובו מפגרת הקיץ השנתית). במיסה נוכחים חברי בית המשפט העליון של ארצות הברית, חברי הקונגרס האמריקאי, חברי ממשלת ארצות הברית ולעיתים גם נשיא ארצות הברית. במיסה נוכחים גם חברי מוסדות אלה שאינם קתולים, כך לדוגמה נהגה השופטת רות ביידר גינסבורג, יהודייה, לנכוח במיסה. בשנת 2011 שלוש השופטות בית המשפט העליון של ארצות הברית באותה עת - רות ביידר גינסבורג (יהודייה), סוניה סוטומאיור (קתולית) ואלנה קגן (יהודייה) בחרו שלא להשתתף בטקס לאות מחאה על יחס הכנסייה הקתולית בארצות הברית בנושא הפלות.
המיסה האדומה כיום > אירלנד

באירלנד נערכת המיסה האדומה ביום שני הראשון בחודש אוקטובר. הטקס נערך בכנסיית סנט מיקאן, ונוכחים בה חברי מערכת השיפוט האירית, וכן עורכי דין.
המיסה האדומה כיום > סקוטלנד

בסקוטלנד נערכת המיסה האדומה בקתדרלת סנט מרי שבאדינבורו. במיסה משתתפים חברי בית המשפט העליון של סקוטלנד, ועורכי דין.
אזכורים תרבותיים

המיסה האדומה מוזכרת בסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" במסגרתה מבוקרת השתתפות חברי הממשלה במיסה בניגוד לעיקרון הפרדת דת ומדינה.
מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות

מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (בספרדית: María de las Mercedes de Borbón y Orleans;‏ 23 בדצמבר 1910 - 2 בינואר 2000), הייתה אמו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.