stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרון אלטיט
חיים אישיים

אלטיט מתגורר באשדוד, נשוי לשגית ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בביטחון ובממשל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני בפוליטיקה ובמדיניות ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, הרמטכ"ל מינה מח"טים חדשים, וכדאי לשים אליהם לב, באתר זמן ישראל, 16 בספטמבר 2020
↑   מפקד חדש לחטיבה המרחבית מנשה, באתר צה"ל, 26 ביולי 2017
↑  קובי פינקלר, חילופי מפקדים בחטמ"ר "מנשה", באתר ערוץ 7, 21 בנובמבר 2019
↑   אל"ם שרון אלטיט נכנס לתפקידו כמח"ט כפיר, באתר צה"ל, 28 במאי 2021
שמרית דרור גריילסאמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1979 (בת 45) קריית ביאליק, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  מיכאל גריילסאמר 
 
שמרית דרור גריילסאמר (נולדה ב-8 במאי 1979) היא זמרת ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

דרור-גריילסאמר, ילידת קריית ביאליק, החלה את דרכה בלהקת הנוער הייצוגית של קריית מוצקין, "כובע טמבל". שנים לאחר מכן היא נבחרה לגלם את דמותה של חנה, הזמיר בהצגה "גטו" של יהושוע סובול. את המחזה הפיק מוזיקלית דניאל סלומון.  דרור-גריילסאמר למדה בבית ספר רימון כשנתיים. כמו כן, היא תלמידתה של רחל הוכמן, מורה לפיתוח קול.
בשנת 2007 נישאה למוזיקאי מיכאל גריילסאמר, ולהם שלושה ילדים.
ב-2011 התמודדה לצד בעלה בקדם אירוויזיון עם השיר "טו דו דו", שהגיע למקום השישי.
בנובמבר אותה שנה הוציאה אלבום בכורה יחד עם בעלה מיכאל גריילסאמר, הנקרא "בפריז".
אריאל יעקבי

אריאל יעקבי הוא איש ציבור ואיש עסקים, אשר שימש כיושב ראש הסתדרות עובדי המדינה בין השנים 2006–2022.
ביוגרפיה

יעקבי נולד בכורדיסטן למשפחה יהודית עיראקית וגדל באיראן עם הוריו וששת אחיו. יעקבי נשוי ללימור ואב לשלושה ילדים. ליעקבי תואר שני במשא ומתן וניהול קונפליקטים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון וניהול פיננסי מהאוניברסיטה הפתוחה.
החל את דרכו בשנות ה-80 כבכיר בתנועת הנוער העובד והלומד, וכמנהל המתנ"ס בפרדס כץ. בשנת 1990 הצטרף להסתדרות הכללית כמזכיר הסתדרות הפקידים באזור בני ברק ושימש כחבר הנהלת העיר בני ברק. בהמשך שימש בשורת תפקידים בהנהגת ההסתדרות ובשנת 1999 התמנה למזכיר הסתדרות עובדי המדינה.
בשנת 2005 התמנה יעקבי לתפקד יו"ר האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות עובדי המדינה, בנוסף לתפקידיו בהסתדרות, הוא כהן כנציג ציבור (עובדים) ומגשר בבית-הדין האזורי לעבודה בתל אביב. יעקבי דירקטור בבנק יהב, יו"ר העמותה לקידום מקצועי חברתי, יו"ר העמותה לקידום מודעות חברתית, יו"ר מועדון נכון, יו"ר הקרן לביטוח הדדי לחברי הסתדרות עובדי המדינה בע"מ, דירקטור בחברה למפעלי כלכלה ותרבות לעובדי המדינה בע"מ, דירקטור בקופת גמל עמ"י, חברה לניהול קופת גמל ענפית ועוד.
בעקבות מינויו ב-2006 של עופר עיני ליו"ר ההסתדרות במקום עמיר פרץ, החליף אריאל יעקבי את עיני בתפקידו כיו"ר הסתדרות עובדי המדינה. יעקבי זכה לתמיכת הוועדים בשירות המדינה ושימש בתפקידו החל משנת 2006. ליעקבי זכויות רבות בתיקון לאקונות בתחום יחסי העבודה במשק, בעיקר פועל יוצא של מעבר לפנסיה צוברת, כגון הסכם קיבוצי כללי לפדיון ימי מחלה, הכרה בתקופת הוותק והסדרה של שימור זכויות וכיוצא בזה. בתקופת כהונתו הספיק יעקבי לחתום על הסכמים רבים ואף תקדימים. יעקבי חתם על הסכם קיבוצי המסדיר את מעמדן של קלדניות בתי המשפט בשנת 2009; הסכם קיבוצי לעובדי רשות מקרקעי ישראל תוך בניית מודל שכר הבנוי מרבדים בשינוי מהסכמי העסקה הרגילים; יעקבי אף חתם על הסכם הסעדה לכלל שירות המדינה המבטיח לכל עובד מדינה ארוחה חמה בסבסוד המדינה. השתתף בקביעת דמי הניהול בשוק הגמל והפנסיה בהסכמים שנחתמו לטובת עובדי שירות המדינה.
בתקופת כהונתו של יעקבי הסתדרות עובדי המדינה יצרה קשרים עם ארגוני עובדים בינלאומיים וחתמה על אמנות לשיתופי פעולה.
באוקטובר 2022, פרש יעקבי מתפקידו לאחר הבחירות בהסתדרות החדשה. המזכירות הארצית בחרה באופיר אלקלעי, ששימש לפני כן כמנכ"ל ההסתדרות.
הערות שוליים

↑  תני גולדשטיין, אריאל יעקובי מונה ליו"ר הסתדרות עובדי המדינה, באתר ynet, 1 בפברואר 2006
1 2  הדיווח על החלפתו באתר ההסתדרות
↑  לאחר שביתה של חודש: קלדניות בתיהמ"ש חוזרות לעבודה, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2009
↑  עובדי מדינה? בקרוב תזכו לסבסוד בארוחות צהריים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 במרץ 2017
↑  רחלי בינדמן, דמי הניהול בפנסיה נחתכים לעובדי המדינה, באתר כלכליסט, 18 בפברואר 2013
ולטר פונק

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1890 יסנאיה פוליאנה, רוסיה 
 פטירה:  31 במאי 1960 (בגיל 69) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Stoffeler Friedhof 
 השכלה:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מעסיק:  הבנק להסדרי סליקה בין-לאומיים, רייכסבנק 
 תפקיד:  דירקטור  חבר הרייכסטאג של רפובליקת ויימאר 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב המפלגתי 
 חתימה:   
 
ולטר עמנואל פונק (גרמנית: Walther Funk‏; 18 באוגוסט 1890 – 31 במאי 1960) היה מראשי המשטר הנאצי בגרמניה.
ביוגרפיה

פונק נולד למשפחה של סוחרים בקניגסברג, פרוסיה המזרחית. הוא למד באוניברסיטה בברלין. במלחמת העולם הראשונה הצטרף לחיל הרגלים הגרמני, אך נמצא בלתי כשיר לשירות בשנת 1916. לאחר המלחמה עבד כעיתונאי ובשנת 1922 הפך לעורך של עיתון כלכלי בעל מגמה ימנית.
בשנת 1931 התפטר מעריכת העיתון והצטרף למפלגה הנאצית. הוא נהיה למקורבו של גרגור שטראסר שהיה אז מפעיליה הבולטים של המפלגה (שטראסר היווה אף בן תחרות לאדולף היטלר ומסיבה זו גורש מן המפלגה, ונרצח בשנת 1934 בליל הסכינים הארוכות). פונק גילה עניין במדיניות הכלכלית, ונבחר לרייכסטאג בשנת 1932. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון התפטר מתפקידו ברייכסטאג, ועבד כמזכיר העיתונות של ממשלת ה"רייך".
במרץ 1933 מונה למנכ"ל משרד התעמולה, שהיה בראשות יוזף גבלס. בפברואר 1938 מונה לשר הכלכלה, והחליף בתפקיד זה את היילמאר שאכט, וכן קיבל את משרת "הממונה בעל הסמכויות הבלתי מוגבלות לכלכלה". שאכט הודח מתפקידיו בעקבות סכסוך עם הרמן גרינג, שעמד בראש "תוכנית ארבע השנים" וביקש כי הנהגתו הכלכלית של הרייך תהיה כפופה למרותו. בינואר 1939 קיבל פונק את משרת נשיא ה"רייכסבנק", ושוב החליף את שאכט בתפקיד. הוא מונה לוועד התכנון המרכזי בשנת 1943.
בתפקידים אלו הייתה לשאכט נגיעה מיוחדת בהשמדת היהודים, שכן בעקבות השמדת היהודים, הצטבר רכוש גדול, הן מהרכוש היהודי שהוחרם, הן מחפצי ערך שהביאו עמם המושמדים למחנות, ועד לסתימות שיניים מזהב. לפי הסכם סודי עם היינריך הימלר הופקד רכוש זה בחשבון על שם בדוי, ונעשו מאמצים למכור אותו, שכשלו מחמת ההיקף העצום של הרכוש שנבזז. עדויות של עובדי הרייכסבנק מאותה תקופה מצביעות על כך שפונק ידע היטב מהו מקורו של הרכוש שהגיע אל הבנק.
למרות בריאותו הלקויה נשפט פונק עם מנהיגים נאצים אחרים במשפטי נירנברג. פונק הואשם בקשר לפשעים כנגד השלום, תכנון ייזום ועריכת מלחמה תוקפנית, פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות. הוא טען כי למרות כל התארים בהם נשא, בפועל היו סמכויותיו מצומצמות. עדויות, מסמכים, ואף ציטוטים מהביוגרפיה שפרסם "ולטר פונק, חיים למען הכלכלה", הובאו לסתירת גרסתו. גרינג תיאר את פונק כ"עובד כפוף ובלתי משמעותי". הוא נמצא אשם בכל סעיפי האישום (פרט לראשון) ונדון למאסר עולם.
הוא הוחזק בכלא שפנדאו בברלין עד שנת 1957, עת שוחרר מחמת בריאותו הלקויה. כעבור שלוש שנים מת.
רפי מנקו

| --- | --- |

מנקו במדי מכבי תל אביב
 לידה:  5 במרץ 1994 (בן 30) ירושלים 
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.00 מטר
 מספר:  8
 קבוצות כשחקן
 2012–2017   2014–2015   2016–2017   2017–2018   2018–2020   2020–2021   2021–2022   2022–:  הפועל ירושלים   ← הפועל גלבוע גליל   ← הפועל אילת   הפועל תל אביב   הפועל אילת   אלאן שאלון   הפועל חולון   מכבי תל אביב
 הישגים כשחקן
 השחקן המשתפר לעונת 2016/2017   אליפות המדינה (2021/2022, 2022/2023,2023/2024   גביע הליגה (2022/2023)
 
רפאל (רפי) מנקו (נולד ב-5 במרץ 1994) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.
קריירת נוער

מנקו גדל ביישוב שריגים ליד בית שמש. ב-2009 עבר לאקדמיה למצוינות בספורט במכון וינגייט.
קריירה מקצוענית > הפועל ירושלים (2014-2012)

ב-2012 החל לשחק במועדון הפועל ירושלים ושותף בשמונה משחקים בלבד במהלך העונה. בעונת 2012/2013 זכה ל-8 דקות בממוצע למשחק ולא סיפק תרומה משמעותית מהספסל.
קריירה מקצוענית > הפועל גלבוע גליל (2015-2014)

בתום עונת 2012/2013 חתם מנקו על חוזה חדש הושאל להפועל גלבוע גליל בה היה לשחקן חמישייה, כדי לצבור דקות משחק. מנקו רשם ממוצע של 7.9 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק, אך לא הצליח לעזור לגלבוע גליל להימנע מירידה לליגה הלאומית בסיום העונה הסדירה.
קריירה מקצוענית > הפועל ירושלים (2016-2015)

ב-15 ביוני 2015 חתם על חוזה לשלוש שנים נוספות בהפועל ירושלים.
קריירה מקצוענית > הפועל אילת (2017-2016)

לאחר שלא זכה לדקות משחק מרובות, בנובמבר 2016 לבקשתו מנקו הושאל להפועל אילת. באותה עונה באילת הציג מנקו יכולת מצוינת עם ממוצעים של 9.4 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, ועזר לאילת לסיים את העונה הסדירה במקום החמישי ולהגיע עד לשלב חצי גמר הפלייאוף, שם הפסידה אילת לקבוצת האם של מנקו, הפועל ירושלים.
קריירה מקצוענית > הפועל תל אביב (2018-2017)

ב-25 ביולי 2017 שוחרר מנקו מהפועל ירושלים וחתם לשנתיים בהפועל תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה קלע מנקו 8.6 נקודות ולקח 4.7 ריבאונדים, וסייע לאדומים לסיים במקום החמישי בסיום העונה הסדירה ולהעפיל לפיינל פור בפעם הראשונה בעידן החדש של הפועל תל אביב. בחצי הגמר הפסידו מנקו והפועל תל אביב ליריבה העירונית. ב-5 בדצמבר 2018 שוחרר מנקו מהפועל תל אביב לאחר שגילה יכולת חלשה מתחילת העונה. עזיבתו של מנקו לוותה בטונים צורמים לאחר שהקבוצה הודיעה לו באופן חד צדדי, ובניגוד לדעת המאמן דני פרנקו, כי אינה מעוניינת עוד בשירותיו.
קריירה מקצוענית > הפועל אילת (2020-2018)

לאחר שחרורו מהפועל תל אביב, ב-19 בדצמבר 2018 חתם לקדנציה שנייה בהפועל אילת עד לסיום העונה. את אותה עונה באילת סיים מנקו עם ממוצעים של 8.3 נקודות ו-3 ריבאונדים, וסייע להפועל אילת לסיים את העונה הסדירה במקום הרביעי, ולהעפיל לחצי גמר הפיינל פור בה הפסידה הפועל אילת למכבי תל אביב. עונתו השנייה בהפועל אילת הייתה המוצלחת ביותר בקריירה של מנקו מבחינה סטטיסטית, בה הוא קולע לראשונה בספרות כפולות (13.4 נקודות למשחק), ולוקח 5.3 ריבאונדים למשחק. למרות יכולתו הטובה של מנקו לא הצליחה אילת להעפיל לפלייאוף.
קריירה מקצוענית > אלאן שאלון (2021-2020)

ב-17 ביולי 2020 חתם מנקו באלאן שאלון. באותה עונה קלע מנקו 7.7 נקודות ולקח 3.5 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה ירדה אלאן שאלון לליגת המשנה הצרפתית.
קריירה מקצוענית > הפועל חולון (2022-2021)

ב-29 ביולי 2021 חזר מנקו לישראל וחתם לשנתיים בהפועל חולון. באותה עונה היה שותף מנקו לאחת העונות הטובות בתולדות המועדון, כשהוא מסייע להפועל חולון להגיע לראשונה לשלב הפיינל פור של ליגת האלופות בכדורסל, ולזכייה היסטורית באליפות המדינה בכדורסל.
קריירה מקצוענית > מכבי תל אביב (2022-הווה)

ב-28 ביוני 2022 חתם לשנתיים במכבי תל אביב. בעונתו הראשונה במכבי היה שותף מנקו לעונה מוצלחת במדי הצהובים, בה היה שותף מנקו לזכייה בגביע ווינר סל, אליפות המדינה בכדורסל, ולהגעה לפלייאוף היורוליג. ב-6 באוגוסט 2024 האריך את חוזהו לעונה נוספת במכבי תל אביב.
קריירת נבחרות

מנקו היה חבר בסגל הנבחרות הצעירות של ישראל מ-2010. הוא שיחק בנבחרת באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 16, באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 18 ב-2011 וב-2012. ב-2013 שיחק עם נבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20 בה סיימה במקום ה-15. הוא רשם באליפות ממוצע של 7.2 נקודות למשחק. באליפות אירופה עד גיל 20 ב-2014 שימש קפטן הנבחרת שסיימה במקום השביעי. הוא רשם באליפות ממוצע של 14.4 נקודות (שישי בטורניר), ו-6 ריבאונדים למשחק. לקראת אליפות אירופה בכדורסל 2015 צורף לסגל הרחב של נבחרת ישראל בכדורסל אך נופה לפני הטורניר עצמו. ב-2020 זומן שוב לנבחרת הכדורסל תחת עודד קטש ושיחק בטורניר.
תארים

אליפויות (1): 2021/2022
גביע הליגה (1): 2022/2023
אליפויות (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  רפי מנקו, באתר הפועל תל אביב
↑  ורד כהן‏, הפועל ירושלים: רפי מנקו האריך חוזה והושאל לגלבוע/גליל, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2014
↑  רועי גלדסטון, ‏רפי מנקו חתם על חוזה משודרג ל-3 שנים בי-ם, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2015
↑  אור שקדי‏, רפי מנקו הושאל להפועל אילת, חנן קולמן עשוי לעבור לירושלים, באתר וואלה, 25 בנובמבר 2016
↑  דובי פיק, ‏רשמית: רפי מנקו חתם לשנתיים בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 25 ביולי 2017
↑  ברק חקלאי, רשמית: רפי מנקו שוחרר מהפועל תל אביב, באתר ynet, 5 בדצמבר 2018
↑  ‏רשמית: רפי מנקו חתם בשאלון הצרפתית, באתר ספורט1, 17 ביולי 2020
↑  עמרי מנהיים, ‏רשמית: רפי מנקו חתם בהפועל חולון, באתר ערוץ הספורט, 29 ביולי 2021
↑  עמרי מנהיים, ‏רשמי: רפי מנקו חתם לשנתיים במכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 28 ביוני 2022
↑  רפי מנקו באתר האליפות
↑  מערכת ספורט היום, רפי מנקו מונה לקפטן נבחרת העתודה, באתר ישראל היום, 16 ביוני 2014
↑  רפי מנקו באתר האליפות
↑  אור שקדי‏, יוגב אוחיון ויניב גרין בסגל הנבחרת ליורובאסקט, גם מנקו זומן, באתר וואלה, 26 ביולי 2015
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2022 (מקום 17) |
| --- | --- | --- |
|  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  |  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  | ישראל |
(מנקו במדי מכבי תל אביב במשחק יורוליג מול אלבה ברלין, 2023)
מהפכת הקטיפה

מפגינים לא־אלימים "נלחמים עם פרחים" מול שוטרים חמושים בצ'כוסלובקיה
מהפכת הקטיפה (צ'כית: Sametová revoluce; סלובקית: Nežná revolúcia) הוא שמה של הפיכה כמעט ללא שפיכות דמים שנערכה בצ'כוסלובקיה בין 17 בנובמבר ל־29 בדצמבר 1989, ובמהלכה הודחה הממשלה הקומוניסטית. מהפכת הקטיפה הייתה אחת ממהפכות סתיו העמים.
המהפכה החלה ב־16 בנובמבר 1989 בהפגנת סטודנטים שלווה בברטיסלאבה. למחרת, ב־17 בנובמבר, דוכאה בכוח הפגנת סטודנטים שלווה נוספת בפראג על ידי משטרת המהומות הקומוניסטית. אירוע זה הצית סדרת הפגנות עממיות החל מ־19 בנובמבר עד סוף דצמבר ושביתה כללית בת שעתיים ב־27 בנובמבר. ב־20 בנובמבר הגיע מספר המפגינים שנאספו בפראג לכ־500,000 לאחר שהמונים נהרו לעיר. אז, כשברקע משטרים קומוניסטים נוספים נופלים, ולאור מחאת הרחוב הגוברת, הודיעה המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה ב־28 בנובמבר כי היא תוותר על המונופול שלה בכוח הפוליטי.
גדרות התיל הוסרו מהגבול עם מערב גרמניה ועם אוסטריה ב־5 בדצמבר. ב־10 בדצמבר, מינה הנשיא הקומוניסטי גוסטב הוסאק (Gustáv Husák) את הממשלה הלא־קומוניסטית־ברובה הראשונה מאז 1948 והתפטר. אלכסנדר דובצ'ק נבחר ליושב ראש הפרלמנט הפדרלי ב־28 בדצמבר וואצלב האוול מונה לנשיא צ'כוסלובקיה ב־29 בדצמבר.
ביוני 1990 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בצ'כוסלובקיה מאז 1948 והוקמה ממשלה שאינה קומוניסטית.
המצב המדיני בצ'כוסלובקיה טרום־המהפכה

המפלגה הקומוניסטית בצ'כוסלובקיה החלה את שלטונה ב־25 בפברואר 1948. לאורך תקופת שלטונה לא קמו מפלגות אופוזיציה במדינה. מתנגדים לשלטון, בהם בלטו חברי אמנת 77, פרסמו דעותיהם בביטאונים ועלונים מחתרתיים, תוך שהם מסתכנים בעבירות פליליות. הציבור שלא הזדהה עם השלטון חי באווירת פחד להביע דעות המנוגדות לשלטון באופן פומבי מפחד שמא יסולק ממקומות עבודה או מלימודים. יצירות ספרות וקולנוע הוחרמו, כיוון שהכילו גישה שלילית לשלטון הסוציאליסטי. בני משפחות של אנשי המשטר הלא קומוניסטי שקדם לשנת 1948, בני משפחות של אזרחים שברחו למערב, או תומכים באלכסנדר דובצ'ק בעת האביב של פראג, סבלו מחרם שלטוני.
אופי הפעולות נגד מי שהצטיירו כמתנגדים למשטר השתנה עם עלייתו לשלטון של מיכאיל גורבצ'וב ויישום מדיניות הגלאסנוסט והפרסטרויקה בשנת 1985. השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הצהיר כי הוא תומך בפרסטרויקה, אולם יישם מעט שינויים מוסדיים. השלטון עדיין אסר כל דיון על אירועי האביב של פראג. במרץ 1988 התקיימה בברטיסלבה הפגנת הנרות(אנ'), והפגנה נוספת התקיימה בשנת 1989, אולם אלה פוזרו על ידי כוחות המשטרה.
הקשיים הכלכליים בצ'כוסלובקיה בשלהי שנות ה־80 ותנאי החיים הקשים תרמו לאווירה ציבורית אשר תמכה ברפורמה כלכלית. באווירה זו החלו אזרחים צ'כים וסלובקים לקרוא תגר על המערכת השלטונית ולהביע בפומבי את התנגדותם לשלטון. אזרחים רבים חתמו על עצומות התומכות בוואצלב האוול בעת שנכלא בשנת 1989. בקיץ 1989 חתמו אזרחים רבים על עצומה לסיום הצנזורה ולשינויים שלטוניים משמעותיים. הגורמים לפרוץ המהפכה לא היו רק הידיעות מן האירועים במדינות שכנות, אלא אף שהתרחש בבירת צ'כוסלובקיה. מאז חודש אוגוסט 1989 התבצרו בשגרירות גרמניה המערבית בפראג אזרחים מגרמניה המזרחית אשר ביקשו מקלט בגרמניה המערבית. בימים שלאחר 3 בנובמבר עזבו אלפי המתבצרים את פראג ברכבת לגרמניה המערבית. ב־9 בנובמבר נפלה חומת ברלין, ולא היה עוד צורך לעקוף שטחה של גרמניה המזרחית. עד 16 בנובמבר החלו רבות ממדינות הגוש המזרחי להשיל מעליהן את סימני המשטר הקומוניסטי, תוך שאזרחי צ'כוסלובקיה עוקבים אחר ההתפתחויות בשידורי הרדיו והטלוויזיה. אף השלטון הסובייטי תמך בשינויים כלשהם בצמרת השלטון הצ'כוסלובקי אף שלא צפה את המהפכה.
היחסים עם ארצות הברית וישראל החלו להשתנות כבר בתחילת 1989, עם התחממות הקשרים, ונערכו פגישות ומשא ומתן בנושאים פתוחים שונים. לכל הצדדים המעורבים היה אינטרס אסטרטגי בשיפור הקשר, והיחס ליהודים ולמורשת היהודית ולזיכרון השואה היה אחד מבחני הלקמוס להצלחת ההתקרבות הכוללת.
הערות שוליים

↑  Wein, Martin J.. A History of Czechs and Jews: A Slavic Jerusalem. United Kingdom: Taylor & Francis Limited, 2019, pp. 185-193
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544514505171  BnF: cb12189530r (data)  LCCN: sh2001007210  LNB: 000134812  NKC: ph138757 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסק דין פלונית נגד פלוני

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  2015
 
בע"מ 3151/14 פלונית נגד פלוני הוא פסק דין שניתן ב-2015 על ידי בית המשפט העליון, שקיבל את בקשת הערעור ואת הערעור על פסק דינו של המחוזי. בית המשפט העליון קבע, כי בסמכותו, במקרים בהם הדבר נדרש, ועל פי עקרונות אזרחיים, לפסוק מזונות – שבית המשפט כינה משקמים או מגשרים, לאישה וגם לגבר כאשר הם נשואים כדת משה וישראל – אך אינם חיים במשותף, ובנוסף, ניתן לפסוק את אותם מזונות אזרחיים משקמים, גם לתקופה שלאחר הגירושים. בהתאם לכך ניפסק, כי הבעל ישלם לה מזונות, מבלי לקצוב זמן למועד סיום התשלום של מזונות אלה. בתקשורת תואר פסק הדין, בין השאר, כאמירה ברורה של בית המשפט כי אין להפלות בין אישה לגבר בכל הקשור למזונות אזרחיים וכי בנסיבות דומות יהיה גם גבר זכאי למזונות.
רקע

החוק במדינת ישראל קובע כי ענייני הנישואים והגירושין של יהודים נתונים לסמכותו הבלעדית של בית הדין הרבני.בסוגיות הנלוות לגירושין: חלוקת הרכוש המשותף, משמורת ילדים ומזונות נתונה סמכות מקבילה לבית המשפט לענייני משפחה. החוק קובע גם, כי בנושא של מזונות אישה ידון בית המשפט לענייני משפחה בהתאם לדין האישי, קרי כאשר בני הזוג הם יהודים, הדיון יהיה בהתאם לדין הדתי היהודי. הדין היהודי, מכיר רק בזכותן של נשים נשואות למזונות. על פי החוק, פסיקה של מזונות כפופה תמיד לשינוי נסיבות וניתן תמיד לחזור אל בית המשפט כאשר יש שינויים כאלה.
רקע > הרקע העובדתי

בני הזוג נשואים מאז 1976 ויש להם 3 ילדים ושמונה נכדים. הבעל עבד בחברה ציבורית גדולה והאישה הייתה עקרת בית. ביולי 2011 פרץ ביניהם סכסוך והבעל עזב את הבית. באוגוסט 2011 הגישה האישה תביעת מזונות לבית המשפט לענייני משפחה, עבורה ועבור הבן הצעיר שהיה עדיין קטין. בנובמבר 2011 הגיש הבעל תביעה לגירושין בבית הדין הרבני ותביעה לפירוק שיתוף בבית המשפט לענייני משפחה. במסגרת הליך זה ביקשה האישה, כי הרכוש המשותף יחולק לא באופן שווה כנהוג, והיא תקבל שמונים אחוז מתוכו זאת כיוון שהיא נעדרת מקורות פרנסה. בקשת האישה התבססה על הסעיף בחוק יחסי ממון המאפשר לבית המשפט לקבוע איזון משאבים לפי יחס שונה בהתחשב בכושר השתכרות. בית המשפט לענייני משפחה קבע כי עליה להגיש תביעה מתאימה ובהתאם הוגשה תביעה לחלוקה חריגה של הרכוש המשותף במרץ 2013. בינואר 2012 פנתה האישה לבית הדין הרבני וביקשה שלום בית במסגרת בקשה זו ביקשה וקיבלה צו למדור ספציפי במאי 2015, במסגרת דיון שנערך בבית המשפט העליון, עדכנה האישה כי בבית הדין הרבני נקבע כי לא ניתן להיעתר לבקשת הבעל לחייב אותה בגירושין וכי לדעת בית הדין, קיימת אפשרות לסיים את התיק בהסכמתה לגירושין תוך מתן פיצוי הולם וסביר. הבעל עידכן כי בינתיים ניתן פסק דין בבית המשפט לענייני משפחה בהקשר לחלוקת הרכוש וכן כי הבית טרם נמכר.
הערעור

האישה ערערה על פסיקת בית המשפט המחוזי שקצב את תקופת מזונותיה ל-36 חודשים. לטענתה 36 חודשים הם תקופה שרירותית, כיוון שאין לדעת בשלב זה, מתי יהיה לה מקור פרנסה. בהתאם לכך, ביקשה לבטל את תקופת קציבת המזונות ולחייב את בעלה במזונותיה ללא מועד סיום, והכל בכפוף להתפתחויות העתידיות, בין השאר יציאתו של בעלה לפנסיה. ב-4 במאי 2015 התקיים בבית המשפט העליון דיון בבקשת הערעור של האישה, בפני השופטים, דפנה ברק-ארז, המשנה לנשיאה אליקים רובינשטיין והשופט צבי זילברטל. בסיום הדיון הורה בית המשפט לצדדים להגיש את טענותיהם באשר לשאלת קציבת זמן למזונות האישה בזמן הנישואין.
הערעור > טענות הצדדים > טענות האישה

האישה טענה כי חיוב מזונותיה נובע מהדין האישי החל עליה, הוא הדין הדתי היהודי, הקובע כי גבר חייב לזון את אשתו עד לסיום הנישואין בגט. האישה אינה חייבת לצאת לעבוד כדי להיות זכאית למזונות במקרים בהם לא עבדה בעבר ואינה בעלת כושר השתכרות ממשי. כמו כן, טענה בתגובה לטענות הבעל, שאין עילה לשלילת מזונותיה בשל חוסר תום לב הנובע לכאורה מסירובה לקבל גט, כיוון שאם ישללו ממנה המזונות היא תיוותר ללא מקור פרנסה. לדבריה, היום בגיל 56, לאחר שבשלושים וחמש שנות הנישואין לא עבדה, היא אינה מסוגלת לפרנס את עצמה ותשלום המזונות הוא קריטי עבורה עד שתתחיל לקבל את חלקה בפנסיה של הבעל. טענה נוספת שהעלתה האישה היא כי מפסק הדין של בית המשפט המחוזי עולה שאלה עקרונית, האם יש בסמכותו של בית המשפט האזרחי לקצוב בזמן מזונות אישה, במטרה להביא לגירושין, למרות העובדה שבית הדין הרבני לא קבע שהיא סרבנית גט.
הערעור > טענות הצדדים > טענות הבעל

הבעל טען כי ההלכה האזרחית הפסוקה, איזנה, באמצעות עיקרון תום הלב, את חובת הבעל למזונות לפי הדין הדתי אל מול העקרונות האזרחיים של מזונות וחלוקת רכוש. כך, בעת הצורך, כאשר נראה לבית המשפט כי תביעת המזונות נועדה כדי להשיג יתרון, ולהפעיל לחץ במהלך ניהול המשא ומתן הרכושי, מפחיתים או שוללים בתי המשפט את המזונות בכלל ואת מזונות האישה בפרט. איזון זה יצר הלכה מעשית המתאימה לזמנינו, לזוגות שבוחרים לנהל את התהליכים הרכושיים בבית המשפט האזרחי. לדבריו גם הפוסקים ההלכתיים אמרו כי הבעל חייב במזונות האישה רק כאשר היא אתו ואם הלכה אין מקום למזונות. טענות נוספת שהעלה הבעל הן, כי כאשר הדין הדתי מפלה בין גבר לאישה, בעניין זה המזונות להן זכאית אישה בלבד, יש לפרש את ההוראה המפלה בצמצום, וכמו כן כי הגישה של בית המשפט לענייני משפחה היא למנוע התמשכות מלאכותית של נישואין ולפי גישה זו, יש לשלול לגמרי את מזונות האישה.
הערעור > ההכרעה

ברוב של שני שופטים מול אחד, התקבל הערעור, ונקבע כי הבעל ימשיך לשלם לאישה את מזונותיה ללא קציבת מועד להפסקת תשלומם.