stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הזירה הימית במלחמת ההתשה
התארגנות בסיסי פעילות > זירת ים סוף

בסיס חיל הים באילת נעשה למרכז תחזוקה. מפקדת הזירה עברה למפרץ שארם א-שייח' אשר קיבל את שמו החדש מפרץ שלמה. באזור הוקם על ידי חיל האוויר שדה אופיר לנחיתת מטוסים שימש קשר עיקרי לצפון הארץ. בשכנות נמצאה מפקדת כוחות צה"ל בדרום סיני מרחב שלמה.
תחנת מכ"ם ימי הוקמה על ההר הקרוב שקיבלה את השם צפרא בצמוד ליב"א 528. שלוש הטרפדות נשלחו עם גוררת מגויסת לאבו זנימה ומאוחר יותר הוקם בסיס לצרעות בראס סודר.
בחודשים הראשונים לאחר המלחמה ועד סוף שנת 1967, נשכרה אונית סוחר איטלקית M/S Mira קטנה, (עם צוות יוגוסלבי) שהעבירה בעיקר מים ודלק מאילת לבסיסים בסיני. בהמשך נשכרה אוניית הנוסעים היי דרומה על ידי משרד הביטחון לצורך תעבורה שוטפת בין אילת למפרץ שלמה.
התארגנות בסיסי פעילות > זירת אשדוד

כשהסתיימה בנייתו של נמל אשדוד ב-1966 הוקם בדרומו מחנה לחיל הים. לאור הארכת גזרת החוף בים התיכון נקבעה לבסיס גזרת אחריות מנתניה עד קו הפסקת האש עם מצרים. היזמה ההתקפית המצרית בגזרת פורט סעיד שנעשתה בהצלחה ומבלי להתגלות חייבה מוקד גילוי קרוב. ביוני 1970 הוקם בסיס דפנה על גבעה בחוף הים התיכון בקצה הצפוני של ימת ברדוויל, תחנות מכ"ם נפרשו לאורך החוף על מנת לקבל רצף גילוי למטרות קטנות.
התארגנות בסיסי פעילות > זירת אשדוד > הפעילות בים המלח

בסיס אשדוד קיבל אחריות גם על ים המלח והפעיל בסיס קדמי בחוף עין גדי. פעילות ח"י בים המלח הייתה נגזרת של פעילות צה"ל בבקעת הירדן וכללה: מארבים, מרדפים ושיבוש פעילות המחבלים על ידי פשיטות רגליות על בסיסיהם ומשתפי פעולה עימם בעבר הירדן המזרחי. את הפעילות הובילה חטיבת הבקעה ובראשה סיירת חרוב. השתתפו גם שאר היחידות המובחרות של צה"ל.
צורך המחבלים למצוא דרכי חדירה נוספות, הביא להתארגנויות בבסיסי יציאה לאורך חוף ים המלח לחצייתו בסירות גומי. למניעת פעילות זו יזם מפקד חטיבת הבקעה אל"ם משה לוי פעילות מבצעית בים המלח למניעה וסיכול חדירות מחבלים.
הכוח הימי התארגן בחוף עין גדי וביצע סיורי בט"ש שקטים ולפעמית אלימים. בשפכי הואדיות בחופי הימה. סיירת ים המלח כללה "צרעות" ו"יתושים". השתתף בה מפקד בסיס אשדוד סא"ל מיכאל ברקאי והופעלו גם אנשי חולית חוף מפלגת הנחתות ומפקדי דבורים.
כלי השיט הובילו והנחיתו בעזרת סירות גומי כוחות צה"ל בחוף המזרחי של ים המלח. אלו ביצעו פשיטות על בסיסי מחבלים והתארגנויות של חוליות בשפכי הנחלים במזרח ים המלח.

לאחר ספטמבר 1970 מלחמת המלך חוסיין במחבלים וגירושם, באזור ים המלח שלא כמו בבקעת הירדן, גברה פעילות המחבלים משמעותית. זאת בהיעדר יכולת אכיפה של צבא ירדן למנוע פעילות עוינת ובהיעדר דרכי גישה יבשתיות. פעילות ח"י נמשכה למעשה עד לפריצה וסלילת דרכי גישה בחוף המזרחי על ידי ממשלת ירדן.
התארגנות בסיסי פעילות > מפקדת חיל הים

עד מלחמת ששת הימים נמצא מוקד השליטה על חיל הים בחיפה, בקרבת כלי השיט, אך רחוק ממוקד המבצעים של צה"ל בקרית הביטחון בתל אביב. מפקד חיל הים עשה רבות בדרכים. בדיון סיכום המלחמה שנערך בחיל הים באוגוסט 1967 סוכם שפיקוד החיל חייב להימצא בצמידות לפיקוד צה"ל. על כן הוקם במחנה הקריה בנין כפול המאכלס את מפקדת חיל הים. העבודה החלה מייד לאחר מלחמת ששת הימים והכניסה לבניין נעשתה בשנת 1972. ההמצאות במחנה אחד עם גורמי המטה הכללי הקלה על העבודה השוטפת וגם על הניהול המבצעי. המשימה נרתם סא"ל יצחק קט שהיה ראש ענף תכנון במחלקת ים ונעשה ראש מחלקת כח אדם. הוגדרו הצרכים, הוקצה שטח, נמצא מימון והבניין הוקם.
התארגנות בסיסי פעילות > יחידת קשר וגילוי

יחידת הקשר והגילוי שבסיסה היה בחיפה הפעילה את מרכז השליטה הימי ואת תחנות הקליטה והשידור באלחוט. נוסף לכך קיבלה אחריות על תחנות מכ"ם לאורך החוף עד שאלה עברו לשליטת הבסיסים חיפה אשדוד. תפקיד מיוחד במלחמת ההתשה היה הקמת חפ"קים לצורך ניהול המבצעים השונים. מפקד יחידת הקשר והגילוי היה גם הקצין הבכיר המתפעל את החפ"ק עבור מפקד חיל הים.
התארגנות בסיסי פעילות > הדרכה וכח אדם

בסיס ההדרכה של חיל הים בבת גלים חידש את עצמו בתקופת המלחמה. המרת תוכניות הלימודים ממקצועות המכשירים למשחתות למקצועות בספינת הטילים. נעשתה למידה של בסיסי ההדרכה האחרים בצה"ל ונלמדו שיטות הדרכה חדשות. תוכניות הקורסים עברו ביקורת לקיצור וייעול לפי קביעת ”המטרות האופרטיביות בהדרכה”. הוקמו מתקני אימון ותרגול מבוססי מחשב. שהחשובים בהם היו מתקן תרגול טקטי – מת"ט, מתקן תרגול מערכת נשק – מאמ"ן, מתקן אימון כוונים בתוך כיפה סגורה המדמה את הרקיע.
מעבר להכשרת כח האדם שירתו המתקנים גם את צוותות כלי השיט. מתקן האימון הטקטי היווה מרכיב חשוב בפיתוח תורת הקרב ותרגול תוכניות מבצעיות.
הכשרת הקצונה – כמות כלי השיט חייבה הגדלת הקצונה הימית. קורס חובלים המכשיר קציני ים שעד אז התבסס בעיקר על בוגרי בתי הספר הימיים, עבר שינוי מהותי כאשר הותאם להכשרת בוגרי תיכונים לקצונה בכלי השיט. משך הקורס הותאם וההכשרה כולה נעשית בתוך החיל.
בשלב מוקדם הכירו בצרכי המערכת הטכנית לקליטת ותחזוקת המערכות המתקדמות. הביקוש לבוגרי טכניון מהעתודה האקדמאית היה רב וחיל הים לא קיבל עדיפות. רמכ"א דב שפיר יזם שליחת אנשים מתוך החייל ללימודי הנדסה בטכניון כ-25 איש כל שנה. אנשים אלה חזרו לשירות והיוו את גרעין הידע לשדרוג הרמה הטכנית בחיל הים. חלקם חזרו למסלול הפיקוד.
בתחום הפיקוד על ספינות הטילים חל שינוי תפיסה. מפקד חיל הים אברהם בוצר נתן גיבוי ומינה מפקדים צעירים יותר, בדרגות סרן, לתפקיד שבעבר אויש בסגני אלופים או רס"נים ותיקים.
התארגנות בסיסי פעילות > מתקני התחזוקה

תחזוקת כלי שיט קטנים ומהירים חייבה יכולת טכנית בבסיסי האם. היכולת הטכנית היא מכפיל כח המקצר את זמני ההשבתה בשל תקלות או תחזוקה מונעת. נבנו רציפי עגינה מתאימים לספינות המודרניות בחיפה ומפרץ שלמה.
לטיפול בגוף הוקמו שני מתקני ממשה סינקרוליפט בחיפה ובאילת. לטיפול במנועים הוקם בית מלאכה מנועים באזור הקישון. לטיפול במערכות האלקטרוניות הוקם בית מלאכה לציוד אלקטרוני בבת גלים ושלוחות באילת ובאשדוד. בתי מלאכה דומים הוקמו גם בבסיס מפרץ שלמה.
סיכומים

נראה שהפעילות החשובה ביותר בזירה הימית הייתה הפקת הנפט. הופקו כמויות גדולות בשדה היבשתי והימי במפרץ. הובלת הנפט נעשתה באוניות לאילת. הפעילות הזאת כמעט ולא הופרעה. גרם לכך תחשיב אינטרס מצרי למניעת פגיעה בנפט שלהם, בשילוב עם פעילות הגנתית והתקפית ישראלית.
המבצעים השוטפים השרישו מתכונת מבצעית של בניית תמונת מודיעין, ייזום תכנונים מבצעיים, נוהלי קרב יעילים, הכנה מוקדמת ראויה, תחקירים והפקת לקחים. הפעילות המוצלחת של יחידות חיל הים הישראלי במהלך מלחמת ההתשה, החזירו את אמון המטה הכללי בתבונת מפקדת חיל הים. עם בניית הכח ההתקפי נכנס חיל הים למלחמת יום הכיפורים עם יזמה התקפית ודבקות במטרה שהיו בו כל השנים.
שיתוף פעולה יחידות מקבילות, אג"ם מבצעים, חיל האוויר והפיקודים. ההצלחות במשימות המבצעיות הביאו למסקנה שניתן לסמוך על חיל הים שיקיים את דבריו. על אף האמון המחודש המשיכו הרמטכ"ל ושר הביטחון לדבוק בדעה שחיל הים צריך להגביל עצמו להגנת החוף ומשימות מיוחדות. בתחילת מלחמת יום הכיפורים הועמד המטה הכללי בפני עובדה שחיל הים מגן על חופי המדינה כאשר הוא נוקט יזמה התקפית בקרבת חוף האויב.
אבדות בזירה הימית > פגיעה בצי המצרי ובמחבלים

במהלך התקופה נפגעו למצרים:
שבע טרפדות - 2 בקרב רומני (קרב ימי), 2 במבצע רודוס ו-2 במבצע אסקורט. ב-4 בספטמבר 1967 הושמדה טרפדת בטילי נ"ט ממוצב המזח בפורט תאופיק.
מקשת T43 הושמדה על ידי חיל האוויר במבצע זיקוקית,
משחתת Z האל קהאר, וסטי"ל קומאר הוטבעו ונחתת נפגעה קשה בתקיפת חיל אוויר בנמל ברניס.
סמ"ר דה קסטרו שנפגע קשות ליד עדביה מתקיפת דבורים ב-18 באוגוסט 1973 ויצא מכלל שימוש.
למחבלים הפלסטינים באותה תקופה הושמדו 2 סירות ונתפסו 4 סירות שהיו בדרכם לארץ.
אבדות בזירה הימית > אבדות ישראל

במהלך שנות המלחמה איבדה ישראל שלושה כלי שיט: משחתת אח"י אילת, הצוללת דקר, ואוניית עזר בת גלים. כן נפגעו סירות גומי ו"חזיר".
אבדות ישראל בזירה הימית 155 לוחמים.
47 הרוגים בהתקפת הטילים לטיבוע המשחתת אילת ב21 אוקטובר 1967.
69 הרוגים בטביעת הצוללת דקר 25 ינואר 1968.
איש צוות ספינת טילים שנהרג בעת תרגול תותח בנמל, 18 פברואר 1969.
3 הרוגים משייטת 13 בתאונת אימונים בין "חזיר" בצלילה לאונייה בנמל חיפה, 8 דצמבר 1968.
6 הרוגים ו11 פצועים בפעולת הפשיטה על האי גרין 19 יולי 1969.
3 הרוגים ופצוע בפיצוץ ה"חזיר", בדרך חזרה ממבצע אסקורט 7 ספטמבר 1969.
3 הרוגים מהצנחנים במבצע רודוס על האי שדואן, 22 ינואר 1970.
21 הרוגים באסון משאית התחמושת באילת 24 ינואר 1970.
צוללן שעסק בעבודות חילוץ הבת גלים באילת נהרג מהתפוצצות מטעני חבלה של המצרים 15 מאי 1970.
לוחם משייטת 13 נהרג במהלך אימון שחיה באגם בוץ.
עיטורים וציונים לשבח

לאחר מבצע השטת סירות הגומי בדגל ישראל בתעלת סואץ מול אש ישירה של המצרים עוטרו שישה לוחמים: סמר אורי בארי, רבט יצחק דורחוצ'נקו, סמר גיל חי, רס"ר אבישי יוסף, רב"ט אברהם (וידומלנסקי) יסעור וסגן יעקב כהנוב בעיטור המופת.
בפעולות חילוץ הנפגעים מטיבוע המשחתת אילת עוטרו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, רב"ט אלכסנדר ניסטור, רב"ט יאיר רוביו, וסגן נתן מתוקי בעיטור המופת. עוד קודם לכן צוינו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, ורב"ט אריה שוורץ לשבח על ידי מפקד חיל הים.
בעקבות הפשיטה על האי גרין הוענק עיטור הגבורה לסגן עמי אילון, עיטור העוז לסגן גיל לביא, עיטור המופת לסגן אילן אגוזי, סרן דב בר, סגן גדי קרול וסמל ראשון זלמן רוט.
ב-11 אפריל 1977 העניק שר התחבורה גד יעקבי את אות המופת לקפטן מוסקוס מרכוס, רב החובל של המכלית קוראל סי, על כך שהציל את האונייה משריפה לאחר תקיפת מחבלים ברקטות ב-11 ביוני 1971.
המצרים הביעו הערכה לפעילות הקומנדו הימי שלהם בנמל אילת. בינואר 2014 העניק שר ההגנה עבד אל-פתאח א-סיסי את עיטורי הכוכב הצבאי לראא'ד ימי גמלאי עמר עלי עז אל-דין, וראא'ד ימי גמלאי נביל מחמוד עבד אל-והאב ולראא'ד ימי (שאינו בין החיים) חסן עלי ג'איוש, כאות הערכה על ביצוע הפשיטות על נמל אילת במלחמת ההתשה. נביל מחמוד עבד אל-והאב קיבל בעבר תעודת הוקרה ממפקד חיל הים המצרי ואת אות האומץ מנשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר.
קצינים לוחמים עמי אילון וגיל חי משייטת 13 מקבלים ציון לשבח בעקבות פעולת הפשיטה על האי גרין.
מפקד חיל הים אלוף אברהם בוצר מברך את סרן דב בר וסמ"ר זלמן רוט שזכו בעיטור המופת בגין פעילותם בפשיטה על האי גרין.
תעודת אות המופת שניתנה על ידי שר התחבורה גד יעקבי לרב חובל מרקוס מוסקוס על המיומנות בבקרת הנזקים למכלית קוראל סי לאחר שהותקפה ברקטות במצרי בב אל מנדב ניתנה ב-11 באפריל 1977.
עבד אל פאתח א-סיסי מעניק מדליית כבוד לרס"ן גמלאי עמר עלי עז אל-דין על פעולת החבלה הימית באילת במהלך מלחמת ההתשה, 11 בינואר 2014.
לקריאה נוספת

יוסף דרור, עקרונות הפיקוד על יחידת קומנדו ימי, במת מערכות ים, נובמבר 1968, ע' 20–22.
דב שפיר, סקירת לקחי מלחמת ששת הימים (שייטת 13), 25 דצמבר 1967, (טרם שוחרר לפרסום).
נחמן שי פעילות חבלנית עוינת בים	'מערכות ים' 104, יולי 1971, עמ'
אורי פורת,	לכידת ספינת מחבלים	'מערכות ים' 104, יולי 1971, עמ'	6.
מייק אלדר, האויב והים פרקים מיומן המבצעים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, ע'141–169.
מייק אלדר, "שייטת 13 סיפורו של הקומנדו הימי", ספריית מעריב, 1993, עמודים 373 עד 457.
מייק אלדר שייטת 11 הקרב על הצל"ש, ספרית מעריב 1996, עמודים 55 עד 70.
פרופ' מוסטפא כבהא, חרב אל- אסתנזאף: מלחמת ההתשה בראי המקורות המצריים, אפעל: יד טבנקין, מכון ישראל גלילי לחקר מדיניות ההתיישבות, הביטחון והחוץ; אוניברסיטת תל אביב, 1995.
שלמה אראל, לפניך הים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, עמ' 280–309.
זאב אלמוג, עטלפים בים האדום: פעולות הקומנדו הימי במלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים, הוצאת משרד הביטחון, 2007.
זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 392–672
אברהם זהר, לוחמי קו המים והאש, המכון לחקר מלחמות ישראל, 2012, עמ' 131–147, 200–202, 215 עד 250, תמונות 494–504.
פסח מלובני זכרונות היועץ לצי המצרי, קפטיין זוב, בספר הווטראנים. הוצאת משרד ההגנה המצרי: מלחמת ההתשה, חלק 2, פרק 5, עמ' 60.
יורם בר-ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי, עמותת דולפין, 2010 (עמ' 58–73 ועמ' 84–87)
יחיאל רוטברג, שלום לך אבו רודס, ועד העובדים – נתיבי נפט, 1975.
פריק אוול ומוחמד פאוזי, מלחמת שלוש השנים 1970-1967 ספרו של גנרל 4 כוכבים בצבא מצרים, רמטכ"ל ששת הימים ושר ההגנה לאחר מכן. בהוצאת 'דאר אל-מוסתקבל אלערבי', קהיר, שנת 1990. קטעים בתרגום פסח מלובני.
פסח מלובני, דגל אדום מעל המזרח התיכון, 'המעורבות הצבאית הסובייטית באזור וסיפורה של "מסרגה" ביחידה 8200', הוצאת אפי מלצר בע"מ, 2017 עמ' 128–129, 137, 432-431.
יואב גלבר, התשה המלחמה שהשתכחה, הוצאת דביר, 2017, עמ' 376–379.
ביאורים

↑  התמונה נמסרה למשפחת כהנוב על ידי מפקד שייטת 13 אל"ם דב שפיר, בהקדשה ”ושתזכו לראות בנכם בקרבכם במהרה, 20.10.67”.
↑  בזוג הראשון היה סגן עמי אילון שהחלים מפציעתו בפשיטה על האי גרין.
↑  חיל הים לא היה זקוק להוכחה הזאת. פיתוח והצטיידות באמצעים נגד טילים נעשו עוד קודם לכן במקביל לפיתוח טילי גבריאל.
↑  הצורך בהצבת מומחה מקצועי בצמוד למפקד החפ"ק היה גם לפני כן. ויושם שוב כלקח מפעולת פורט סעיד (1967), שאז החוסר במומחה מקצועי לפעילות תת-מימית באח"י יפו (ק-42) הוביל את אל"ם בנימין תלם למסקנות שגויות.
יצחק אוירבך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 
הרב יצחק אוירבך (י"ב באב תרל"ז, יולי 1877 -  כ"ח באדר א' תשי"א, 5 באפריל 1951) היה מרבני ישיבת עץ חיים ורב ומו"ץ שכונת רוחמה בירושלים.
קורותיו

נולד בירושלים, בנו של הרב מנחם נתן נטע אוירבך ונינו של הרב מאיר אוירבך. אמו, צירל יכט, הייתה בתו של קרוב משפחתו הרב יהושע פלק אוירבך, אב"ד קלצ'בה שבפולין. למד בישיבת עץ חיים והיה מתלמידי הרב אליעזר דן רלב"ג והרב משה נחמיה כהניו.
בשנת תרנ"ד (1894) נישא לסימה, בת הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג. בין השנים תר"פ – תר"צ היה ראש ישיבה בישיבת עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תר"צ (1930), התמנה תחתיו כרב ומורה צדק של שכונת רוחמה.
עסק בהדפסת ספרי אביו "זכות אבות", "ענף אבות" ו"אורח נאמן", שאותו אף הגיה.
בשנת תרס"ט (1909)שלח לראי" קוק את ספרו "אוצר הלכה" וקיבל בתשובה מכתב נרגש "...לכבוד אוהב אהוב..הרב הגדול לתורה ולתעודה, חריף ובקיא...מגזע יחס המעלה מו"ה יצחק נ"י לבית אויערבאך, מח"ס היקר "אוצר הלכה"...שמח ליבי ואורו עיני...ברכתי ברכת הנהנין, ברוך ד' אשר אור תורה זורח על הררי ציון, וגם מצעירי ת"ח יצא פרי קודש הילולים...הק. אברהם יצחק ה"ק" מכתב שהודפס ב"אגרות הראיה חלק א, מכתב קעא.
נפטר בשנת תשי"א, ונקבר בבית הקברות סנהדריה.
בנו הרב אברהם בנימין אוירבך כיהן כרב בברוקלין. אחותו שפרה הייתה אשת אברהם ברנט, בנו של זרח ברנט, ואחותו הנדל הייתה אשת מרדכי זוננפלד, בנו של הרב יוסף חיים זוננפלד.
ספרו

אוצר הלכה  - 2 חלקים (חלק א', תרס"ט; חלק ב', תש"י)
ה'תק"ג

ה'תק"ג (5,503) ובקיצור תק"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 בספטמבר 1742, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1743.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 16 שעות ו-287 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 12 במחזור העיבור ה-290. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 15 (סימנה טויזא) במחזור השמש ה-197.
שנה זו היא שנת 1,674 לחורבן הבית, ושנת 2,054 לשטרות.
אירועים

רמח"ל עולה לארץ ישראל, הוא מת במגפת דבר בשנה שאחרי עלייתו עם אשתו ובנם היחיד
מגפת דבר בבגדאד המיתה רבים מיהודי העיר ובהם רבה של העיר. במקומו מונה באותה שנה רבי צדקה חוצין מחלב שהנהיג את הקהילה היהודית בעיר בשלושים השנים הבאות עד מותו במגפת דבר נוספת
רבי יצחק למפרונטי מתמנה כראש ישיבת פרארה
נדפס באמסטרדם המחזה "לישרים תהילה" משל רמח"ל
נולדו

כ"ט בשבט - מאיר אנשל רוטשילד, אבי שושלת רוטשילד (נפטר ה'תקע"ג)
כ"ב באלול - רבי יעקב גינצבורג, מחבר "זרע יעקב" ומגדולי רבני פראג (נפטר ה'תקע"ה)
ט"ו בתמוז - רבי חיים פינטו, מרבני מוגאדור שבמרוקו (נפטר ה'תר"ה)
ר' ברוך עוזר, רב העיר המבורג, (נפטר ה'תקפ"ג)
נפטרו

א' באדר – רבי עמנואל חי ריקי, רב, מקובל ופייטן איטלקי, מחבר "משנת חסידים". נרצח בידי שודדים בצפון איטליה.
ט"ו בתמוז – רבי חיים אבן עטר, מחבר הפירוש "אור החיים" על התורה. (נולד בה'תנ"ו)
רבי יהודה אשכנזי, רב ודיין בטיקטין, מחבר "באר היטב".
רבי אריה ליב מוכיח, רב אשכנזי נודע, חמיו של רבי יוסף שטיינהארט מפיורדא.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
קאם רדיש

| --- | --- |

רדיש בשנת 2021
 לידה:  1 בספטמבר 1999 (בן 25) נוריסטאון, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  בחירה עשירית, 2019 אטלנטה הוקס
 קבוצות כשחקן
 2019–2022   2022–2023   2023   2023–:  אטלנטה הוקס   ניו יורק ניקס   פורטלנד טרייל בלייזרס   לוס אנג'לס לייקרס
קמרון אלייז'ה "קאם" רדיש (באנגלית: Cameron Elijah "Cam" Reddish; נולד ב-1 בספטמבר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרסמליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
קריירת תיכונים ונבחרת ארצות הברית

רדיש נולד וגדל בנוריסטאון שעל יד פילדלפיה, פנסילבניה. בגיל 14 עבר ללמוד ב"תיכון וסטאון" אשר בעיר וסט צ'סטר הסמוכה, ושיתף פעולה בקבוצת הכדורסל של התיכון עם הסנטר מוחמד במבה. בשנתו האחרונה בתיכון קלע 22.6 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין בפנסילבניה (Mr. Pennsylvania Basketball). כמו כן באותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט.
בקיץ 2017 השתתף בטורניר גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 כשחקן נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השלישי וזכתה במדליית הארד. במשחק חצי הגמר הפסידה ארצות הברית במפתיע מול נבחרת קנדה, אותה הוביל אר. ג'יי. בארט עם 38 נקודות, בתוצאה 87–99. בשבעת משחקיו בטורניר רשם רדיש ממוצעים של 10.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם שני השחקנים היחידים אשר דורגו לפניו ברשימות שחקני התיכונים המבוקשים ביותר ("Recruiting rankings") – זאיון ויליאמסון ואר. ג'יי. בארט. בעוד ויליאמסון ובארט עמדו בציפיות הגבוהות מהם והובילו את דיוק עם ממוצע של 22.6 נקודות למשחק (כל אחד), הציג רדיש יכולת מאכזבת כשקלע 13.5 נקודות בממוצע למשחק ב-35.6% קליעה מהשדה בלבד. גם הקבוצה עצמה אכזבה כשהודחה מטורניר אליפות המכללות כבר בשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight), לאחר שהפסידה מול אוניברסיטת המדינה של מישיגן בתוצאה 67–68. באפריל 2019 הודיעו ויליאמסון, בארט ורדיש על כוונתם לעזוב את האוניברסיטה כבר לאחר עונה אחת, ולהעמיד את עצמם לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2019 נלקח רדיש על ידי אטלנטה הוקס בבחירה העשירית, אחרי חבריו ויליאמסון (בחירה ראשונה) ובארט (בחירה שלישית). ב-6 במרץ 2020 קלע רדיש שיא עונתי של 28 נקודות בהפסד קבוצתו מול וושינגטון ויזארדס. ב-13 בינואר 2022 הועבר בטרייד עם סולומון היל לניו יורק ניקס תמורת קווין נוקס. ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד משותף עם ארבע קבוצות לפורטלנד טרייל בלייזרס. ביולי 2023 חתם רדיש בלוס אנג'לס לייקרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | אוניברסיטת דיוק | 36 | 35 | 29.7 | 0.356 | 0.333 | 0.772 | 3.7 | 1.9 | 1.6 | 0.6 | 13.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אטלנטה | 58 | 34 | 26.7 | 0.384 | 0.332 | 0.802 | 3.7 | 1.5 | 1.1 | 0.5 | 10.5 |
| 2020/2021 | אטלנטה | 26 | 21 | 28.8 | 0.365 | 0.262 | 0.817 | 4.0 | 1.3 | 1.3 | 0.3 | 11.2 |
| 2021/2022 | אטלנטה | 34 | 7 | 23.4 | 0.402 | 0.379 | 0.900 | 2.5 | 1.1 | 1.0 | 0.3 | 11.9 |
| 2021/2022 | ניו יורק | 15 | 0 | 14.3 | 0.415 | 0.258 | 0.906 | 1.4 | 0.7 | 0.8 | 0.3 | 6.1 |
| 2022/2023 | ניו יורק | 20 | 8 | 21.9 | 0.449 | 0.304 | 0.879 | 1.6 | 1.0 | 0.8 | 0.4 | 8.4 |
| 2022/2023 | פורטלנד | 20 | 12 | 27.6 | 0.443 | 0.318 | 0.833 | 2.9 | 1.9 | 1.2 | 0.3 | 11.0 |
| קריירה |  | 173 | 82 | 24.9 | 0.399 | 0.322 | 0.843 | 3.0 | 1.3 | 1.0 | 0.4 | 10.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | אטלנטה | 4 | 0 | 23.0 | 0.528 | 0.643 | 0.800 | 3.5 | 1.8 | 1.5 | 0.5 | 12.8 |
| קריירה |  | 4 | 0 | 23.0 | 0.528 | 0.643 | 0.800 | 3.5 | 1.8 | 1.5 | 0.5 | 12.8 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק בין קנדה לארצות הברית, באתר פיב"א
↑  הסטטיסטיקות של רדיש בגביע העולם עד גיל 19, באתר פיב"א
↑  ויליאמסון מצטרף לדיוק, באתר ESPN,‏ 21 בינואר 2018
↑  סטטיסטיקות המכללות של רדיש, באתר sports-reference.com
↑  רדיש מודיע על העמדתו לבחירה בדראפט 2019, באתר Yahoo!,‏ 12 באפריל 2019
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום המשחק בין אטלנטה לוושינגטון, באתר ESPN,‏ 7 במרץ 2020
משקפיים

ערך זה עוסק במכשיר להתגברות על פגמי ראייה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ילד מרכיב משקפי ראייה
משקפי ראייה
משקפיים הם התקן המורכב על הפנים אשר כולל צמד עדשות שאחוזות במסגרת התלויה על האף והאוזניים, באופן שכל עדשה נמצאת מול אחת העיניים.
חרף העלייה הבלתי פוסקת בשימוש בעדשות מגע ובניתוחים לתיקון הראיה בלייזר, משקפיים עודם נפוצים במידה רבה וממשיכים להתפתח מבחינה טכנולוגית. המשקפיים מהווים כיום גם מוצר אופנתי, ומיוצרים על ידי מותגי אופנה ידועים.
את המילה משקפיים טבע חיים לייב חזן, כתחליף בן מילה אחת לשמות שהיו קיימים עד אז: כלי מחזה, כלי ראות, כלי ראי ובתי עיניים.
סוגי משקפיים

ישנם סוגים רבים של משקפיים, המשמשים לצרכים שונים:
משקפי ראייה - במובנם הפשוט, משקפיים שהרכבתם משפרת את ראייתו של המרכיב, אם יש לקות ראייה. בדר"כ מתכוונים לאנשים הסובלים מקוצר ראייה.
משקפי קריאה - סוג של משקפי ראייה שהרכבתם עוזרת למרכיב בשעת הקריאה עבור אנשים הסובלים מרוחק ראייה. לרוב, הצורך במשקפיים אלו בא כחלק מתהליכי הזדקנות של עדשת העין.
משקפי שמש - משקפיים (לרוב כהים) אשר בולעים קרינה או מווסתים את כניסתו של אור השמש העובר דרכם כדי להגן על העין ולמנוע סינוור.
משקפי מגן - משקפיים המגנים על העיניים מפגיעות פיזיות בסביבות מסוכנות.
משקפי תלת-ממד - משמשים לראיית תמונות תלת־ממדיות או מציאות מדומה וגם לראיית הולוגרמות של אנשים.
משקפי אופנה - משקפיים ללא מספר המשמשים כאביזר אופנה בלבד.
משקפי מציאות רבודה - לתוך העדשות, או על גבי מסך שקוף, מוקרן מידע משלים על הסביבה בה נמצא האדם.
משקפי עזר לעיוורים - בעלי מצלמה או אמצעי אחר שמשמש כעזר לעיוור או לקוי ראייה
המצאת המשקפיים

שימוש בעדשות זכוכית להגדלה או להצתת אש, מתחיל בערך בשנת 300 לפנה"ס, אך את המשקפיים הראשונים לעזר ראייה או לתיקונה, המציאו כמעט בוודאות בשנת 1280 בפירנצה, איטליה, הנזיר אלסנדרו דלה ספינה או חברו, הפיזיקאי סלבינו דלי ארמטי (אנ') (1245–1317). המשקפיים היו מיועדים למי שסובל מרוחק ראייה (היפרמטרופיה), וצוידו בעדשות קמורות. הן הורכבו על ידי ארמטי, שפצע את עיניו, כשביצע ניסויים בהשתברויות אור. הוא גילה שניתן להגדיל את הופעת האובייקטים באמצעות הסתכלות מבעד לשתי חתיכות זכוכית קמורה.
פרנצ'סקו רדי, פרופסור לרפואה באוניברסיטת פיזה, כתב בשנת 1676 כי הוא מחזיק כתב יד משנת 1289 של אדם אשר טען כי לא יכול היה לקרוא או לכתוב לולא הומצאו המשקפיים. כמו כן טען כי בידו עדות לדרשה משנת 1305, שניתנה על ידי נזיר דומיניקני הקרוי פרה ג'ורדאנו דה ריבלטו (Fra Giordano da Rivalto), שלפיה הומצאו המשקפיים כ-20 שנה קודם לכן, והוא (הנזיר) פגש את הממציא בכבודו ובעצמו. בהתבסס על ראיות אלו זקף רדי את ההמצאה לזכותו של נזיר אחר, פרה אלסאנדרו דה ספּינה מפיזה (Fra Alessandro da Spina), שהמציא מחדש את המשקפיים לאחר שהממציא המקורי שמר על המצאתו בסוד - זאת על פי מכתב הפטירה של דה ספינה עצמו. אף על פי כן, קיימים עוד מספר סיפורים הזוקפים את המצאת המשקפיים לזכות אנשים שונים.
העדשה הדו-קעורה המתקנת קוצר ראייה הומצאה ככל הנראה על ידי ניקולס מקוסה שהיה הראשון לגלות כי ניתן לתקן בעיה זו באמצעות עדשה מסוג זה. אולם רק בשנת 1604 פורסם לראשונה, במסגרת מחקרו של יוהאנס קפלר אודות אופטיקה ואסטרונומיה, הסבר מדויק לסיבת תיקון ליקויי ראייה אלו באמצעות עדשות קמורות וקעורות.
בנג'מין פרנקלין, המדען האמריקאי שסבל מקוצר ראייה ומרוחק ראייה גם יחד, המציא את המשקפיים הדו-מוקדיים (אנ') בשנת 1784 כדי להימנע מהחלפת שני זוגות משקפיים לפי הצורך.
העדשות הראשונות לתיקון אסטיגמציה הורכבו לראשונה בשנת 1827 על ידי האסטרונום הבריטי ג'ורג' אֵרי(אנ').
מבנה המשקפיים

משקפיים מודרניים בנויים לרוב משתי עדשות, גשר המונח על האף הנקרא "אפון/ אפונים", וידיות שנמשכות מעל ומעבר לאוזניים. חלקי הידית נקראים "מוטות" (החלק הארוך) ו"סופיות" (מהמילה "סוף" - החלק המעוגל מעט שמתיישב על האוזן).
צורה זו התפתחה בהדרגה עם השנים. העדשות הראשונות עוצבו כך שהמשתמש צריך היה להחזיק את העדשה בצמוד לעינו. מאוחר יותר השתמשו במשקפי צבט או משקפי חוטם - משקפיים הנצמדים לאף באמצעות מהדק קפיצי או באמצעות הפעלת לחץ על האף.
ג'ירולמו סבונרולה היה זה שהציע להחזיק את העדשות במקומן באמצעות סרט שיעטוף את ראשו של חובש המשקפיים. המסגרת המודרנית, הכוללת ידיות הנמשכות מעל ומעבר לאוזניים, פותחה בשנת 1727 על ידי האופטיקאי הבריטי אדוארד סקרלט (אנ'). עם זאת, בתחילה לא מצאו להן המסגרות הראשונות אוהדים, כך שעיצובים רבים, כגון משקפי אופרה ארוכי ידית, נותרו באופנה גם בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19.
כיום ניתן לרכוש מסגרת העשויה מתכת חכמה המאפשרת למסגרת לחזור לצורתה המקורית במידה שהתעקמה (מוצר שאינו נפוץ במיוחד) או מסגרות במבחר חומרי גלם: מתכות שונות, זהב, טיטניום וכדומה, או סוגי פלסטיק למיניהם.
סוגי עדשות ראייה

בתחילה יוצרו עדשות המשקפיים מזכוכית אך כיום הן מיוצרות בדרך כלל מפלסטיק, כדי להקטין את סכנת השבירה ואת המשקל. ברם, החיסרון של עדשות הפלסטיק הוא שהן נשרטות בקלות. נראה כי שילוב של עדשות פלסטיק וציפוי הגנה (HardCoat) המפחית שריטות, הוא השילוב המוצלח ביותר.
בנוסף לחומר שממנו עשויות עדשות המשקפיים, ניתן כיום לדחוס אותן על מנת שיראו דקות יותר. ישנן מספר דרגות דחיסה, כשהדרגה הכי נמוכה היא דרגת דחיסה של 1.5 (בה עדשות המשקפיים הכי עבות). לאחריה יש דרגת דחיסות של 1.56, 1.6, 1.67, 1.74 ו-1.76 (כשבדרגה זו עדשות המשקפיים נראות הכי דקות).
משקפי הקריאה מסווגים על ידי מספרים המייצגים את עוצמת העדשה בדיופטר. לטיפול בקוצר ראייה המספר הוא שלילי (עדשה מפזרת), ולטיפול ברוחק ראייה המספר חיובי (עדשה מרכזת). לתיקון אסטיגמציה נדרשת עדשה שעוצמתה בשני הצירים שונה ("צילינדר").