stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל ששון
התאונה ומותו

בלילה שבין ה-14 ל-15 באפריל 2021 (ערב יום העצמאות) יצא ששון מדירתו בגן נר על אופניו, ובדרכו חזרה נפגע ממכונית ליד תחנת הדלק ביישוב. איש לא ידע על האסון עד למחרת, כשהשחקן לא התייצב לאימון קבוצתו לפני משחק מול הפועל תל אביב. לאחר ששותפו לדירה סיפר את הידוע לו החלו אנשי הקבוצה לחפש את עקבותיו, וגילו כי בבית החולים רמב"ם מאושפז אלמוני ללא תעודות. לאחר זיהוי, התברר שאכן מדובר בששון.
ששון נפטר עשרה חודשים לאחר המקרה, ב-9 בפברואר 2022, בגיל 28.
מנהלת הליגה החליטה שכל משחק בערב שאחרי מותו יחל בדקה של מחיאת כפיים.
דיאטסרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טטיאנוס
 שפת המקור:  סורית 
 סוגה:  Gospel harmony 
 
דִיאַטֶסָרוֹן (מיוונית "דיא-טסרון" "דרך של ארבעה"; בארמית סורית: ܐܘܢܓܠܝܘܢ ܕܡܚܠܛܐ) הוא חיבור שנכתב בערך בשנת 160 על ידי טטיאנוס (תלמידו של יוסטינוס מרטיר), המשלב את כל ארבע הבשורות לטקסט אחד.
הדיאטסרון היה בשימוש מאות שנים בכנסיות המזרחיות אולם הוא הוחלף במהלך השנים על ידי הפשיטתא והדיאטסרון אבד, כנראה הפסיקו להעתיקו כי הרעיון שעמד מאחריו חרג מהקונצנזוס בכנסייה לגבי אופי הברית החדשה, כלומר העדפת הכנסייה את המבנה של ארבע בשורות נפרדות.
המידע הקיים היום על החיבור מגיע מאזכורים אצל כותבים שונים בהם אוסביוס ומפירושים שנכתבו על הדיאטסרון, מהפירושים שרד בשלמותו הפירוש של אפרם סירוס (אפרים הסורי).
לקריאה נוספת

רבקה ניר, הנצרות הקדומה: שלוש המאות הראשונות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה,  2009, עמ' 71
דני עציוני

דני עציוני (נולד ב-1 באפריל 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי.
קריירה

עציוני החל את קריירת הכדורגל שלו במחלקת הנוער של הפועל הרצליה. היה שותף לזכייתו של תיכון עירוני הרצליה בשנת 1977 באליפות הארץ בכדורגל לבתי ספר. הוא עשה את צעדיו המקצועיים הראשונים בהפועל הרצליה, בה שיחק מספר עונות החל משנת 1977 עד שנת 1981 עת עבר לקבוצת מכבי נתניה.
במכבי נתניה שיחק במרבית שנות השמונים ואף זכה עמה באליפות המדינה בעונת 1982/83.
בשנות התשעים שיחק במכבי יבנה ובמכבי הרצליה שאיתה עלה לליגת העל בכדורגל. שנה אחרי כן שיחק עונה אחת בהפועל רמת גן לאחריה פרש מכדורגל ועבר לקדנציית אימון קצרה בהפועל הרצליה.
כיום משמש עציוני מאמן מוסמך של מכבי פתח-תקווה של קבוצת ילדים ב'. כמו כן, הוא משמש כמורה לקט-רגל בחטיבת הביניים "הרצל-רעות" השוכנת בשכונת שביב. בעברו שימש מספר שנים כמורה לחינוך גופני בתיכון הכפר הירוק, הראשונים בהרצליה וכמורה בתיכון הנדסאים ובתיכון חדש בהרצליה.
הערות שוליים

↑  כתבה על עונת האליפות באתר הרשמי של מכבי נתניה
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דונקי קונג ג'וניור

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1982 
 סוגה:  משחק וידאו 
 פיתוח:  נינטנדו 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית 
 סדרה:  Donkey Kong 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  Atari 2600, Game & Watch, קומודור 64, Family Computer Disk System, אטארי 7800, Nintendo Entertainment System, Wii U, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 המשחק הקודם:  דונקי קונג
 המשחק הבא:  דונקי קונג 3
 
דונקי קונג ג'וניור (באנגלית: Donkey Kong Jr.) הוא משחק פלטפורמה משנת 1982 שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית. זהו משחק ההמשך למשחק הווידאו המצליח משנת 1981 "דונקי קונג", אך התפקידים של הדמויות המרכזיות הפוכים במשחק בהשוואה למשחק הקודם - מריו (אשר נקרא במקור "ג'מפמן") הוא כעת הנבל ודונקי קונג ג'וניור מנסה להציל את אביו. המשחק פותח בתחילה למכונות הארקייד ובמהלך שנות ה-80 המשחק יצא גם למגוון פלטפורמות ביתיות.
המשחק תוכנן בעיקר על ידי שיגרו מיאמוטו וכמו גם על ידי המהנדס הראשי של חברת נינטנדו גאנפיי יוקוי. מיאמוטו יצר גם את הגרפיקה של המשחק יחד עם יושיו סאקאמוטו. את המוזיקה למשחק הלחין יוקיו קאנהאוקה.
עלילה

גיבור המשחק, דונקי קונג ג'וניור, מנסה להציל את אביו דונקי קונג, אשר נתפס על ידי מריו ונכלא בכלוב.
דונקי קונג ג'וניור חייב להציל את אביו. מריו מנסה לעצור את דונקי קונג ג'וניור על ידי שחרור חיות והצבת מכשולים בדרכו. כאשר דונקי קונג ג'וניור מצליח במסך האחרון להציל את אביו, דונקי קונג משתחרר והפלטפורמה קורסת. בהמשך דונקי קונג בועט במריו אשר עף החוצה מהפריים. בגרסת של המשחק לקונסולת ה-NES מריו מת כאשר הפלטפורמה קורסת.
אזכורים בתרבות הפופולרית

במהלך שנות ה-80 הופקה סדרת אנימציה שהתבססה על המשחק בשם "דונקי קונג ג'וניור" אשר שודרה במקור בין השנים 1983 עד 1985. דמותו של דונקי קונג ג'וניור דובבה בסדרה על ידי פרנק ולקר.
דונקי קונג ג'וניור הוא אחד מ-8 הדמויות בהן ניתן לשחק במשחק "Super Mario Kart" שיצא במקור עבור קונסולת המשחק סופר נינטנדו. דונקי קונג ג'וניור הוא גם דמות בה אפשר לשחק במשחק "Mario's Tennis" שיצא לקונסולת משחקי הווידאו וירטואל בוי ובמשחק "Mario Tennis" שיצא לקונסולת משחקי הווידאו נינטנדו 64.
דונקי קונג ג'וניור הוא אחד מהדמויות במשחק "Super Mario Maker" אשר השחקן מסוגל להפוך אליו כאשר במהלך המשחק הדמות בה משחקים אוכלת פטריות קסם.
דורי, צ'יף יג'ו

ראס דורי (נפטר ב-1831)  היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. היה אחיו של קודמו בתפקיד ראס מאריה.
ראס דורי ואחיו ראס מאריה הוליכו את צבאם צפונה לנהר הטקזה שם הביסו את צבאו של ראס סאבגדיס בקרב דברה אבאי ב-14 בפברואר 1831. למרות ניצחונם בקרב ראס מאריה נהרג בקרב וכנקמה על מותו של מאריה חייליו נכנסו לתיגראי והרסו אותה..
ראס דורי חלה זמן קצר לאחר שנשא בתפקיד האנדראסה.
הצעד המשמעותי ביותר שעשה דורי היה ב-18 ביוני כאשר הדיח את הקיסר ג'יגר והכתיר במקומו את  ייאסו הרביעי לקיסר.
הערות שוליים

↑  מרדכי אביר, האתגר של האסלאם ואיחודה מחדש של האימפריה הנוצרית 1769 - 1855 עמוד 36.
↑  ריצ'רד פאנקהארסט, ההיסטוריה של העיירות האתיופיות: מימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19 עמוד 266.
| שליטי בגמדר |
| --- | --- | --- |
שושלת יג'ו
| עיר בירה | דברה תבור |  |
| שליטים | סארו גוונגול • עלי הראשון • עליגז • וולדה גברה • גוגסה • אימם • מאריה • דורי • עלי השני |  |
| ראו גם | הגירת האורומו הגדולה • תקופת השופטים האתיופית • מאמדוץ' |  |
ממלכות האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מאריה | צ'יף יג'ו אורומו  14 בפברואר - 18 ביוני 1831 | הבא: עלי השני |
דאל ורשנוביץ'

דאל ורשנוביץ' (בבוסנית: Dal Varešanović; נולד ב-23 במאי 2001 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן בוסני יליד אוסטריה המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ריזספור מליגת העל הטורקית ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירת מועדונים

ורשנוביץ' גדל במחלקות הנוער של סרייבו, דינמו זאגרב וליברפול. ב-31 באוקטובר 2020 חתם על חוזה לארבע שנים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. הוא ערך 55 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים, וזכה עם המועדון בגביע הבוסני.
ב-10 באוגוסט 2023 חתם בריזספור מליגת העל הטורקית.
קריירה בין-לאומית

ב-17 ביוני 2023 ערך ורשנוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה, בהפסד 3-0 לנבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות יורו 2024.
חיים אישיים

ורשנוביץ' נולד בווינה שבאוסטריה כאשר אביו, מירזה (אנ'), שיחק באוסטריה וינה. סבו הוא כדורגלן העבר של נבחרת יוגוסלביה מירסאד פזלגיץ' (אנ'), ואחיו הגדול מאק (אנ') גם הוא כדורגלן.
תארים

הגביע הבוסני (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  Dal Varešanović iz Liverpoola prešao u Sarajevo, www.klix.ba (בקרואטית)
↑  Sarajevo nakon penala savladalo Borac i osvojilo Kup BiH, www.klix.ba (בקרואטית)
↑  Sport Centar, Portugal ubjedljiv protiv BiH u Lisabonu, Hadžibegić pružio priliku trojici debitanata, SPORT CENTAR, ‏2023-06-17 (ב־)
↑  Portugal vs. Bosnia-Herzegovina - 17 June 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Sport1 - Dal Varešanović je danas ispisao historiju FK Sarajevo nevjerovatnim dostignućem, www.oslobodjenje.ba, ‏2021-03-21 (ב־)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דאל ורשנוביץ'".
דימינואנדו

במוזיקה, דימינואנדו (Diminuendo) הוא סימן דינמיקה שהוראתו להחליש את עוצמת הנגינה בהדרגה.
היפוכו של הדימינואנדו הוא הקרשנדו.
יש שתי דרכים לסימון הדימינואנדו:
- על ידי כתיבת .dim.
noframe
- על ידי סימון "מזלג" רחב, ההולך ונהיה צר (סימן הדימינואנדו, בדומה לתווים עצמם, נקרא משמאל לימין).
כאשר כותבים .dim, ההוראה היא לכיוון הדינמי הכללי של המשפט המוזיקלי כולו. לעומת זאת, התייחסות ה"מזלג" היא לקטעים ספציפיים קצרים: אורך ה"מזלג" כאורך הקטע המוזיקלי שמתחתיו הוא מסומן ואליו בלבד הוא מתייחס.
לדימינואנדו אותה המשמעות כמו המונח "דקרשנדו" (Decrescendo).
דניאל שק

| --- | --- |

דניאל שק במסיבת עיתונאים בפריז
 לידה:  16 ביוני 1955 (בן 69) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  שגריר ישראל בצרפת (18 בספטמבר 2006–3 בדצמבר 2010) 
 בן או בת זוג:  אמילי מואטי 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (12 במאי 2011) 
 
דניאל (דני) פסח שק (נולד ב-16 ביוני 1955) הוא דיפלומט ישראלי ששימש בשורת תפקידים בשירות החוץ הישראלי. בין השאר שימש שגריר ישראל בצרפת ובמונקו, קונסול כללי בסן פרנסיסקו, ודובר משרד החוץ.
ביוגרפיה

דניאל שק נולד בירושלים. הוריו, עליזה וזאב שק, ניצולי שואה מצ'כוסלובקיה, עלו לישראל בשנות הארבעים המאוחרות והשתקעו בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. אביו היה ממייסדי שירות החוץ הישראלי ושימש בין השאר שגריר ישראל באוסטריה ובאיטליה. אמו, עליזה אהרמן-שק, היא ציירת. שק גדל בלונדון, בפריז ובווינה לסירוגין ורכש שליטה בארבע שפות (עברית, אנגלית, צרפתית וגרמנית).
ב-1974 סיים את לימודיו בתיכון על שם בויאר בירושלים והתגייס לחיל המודיעין. עם שחרורו מצה"ל  נרשם לאוניברסיטה העברית והשלים בהצטיינות לימודי היסטוריה ושפה וספרות צרפתית. במקביל ללימודיו החל לעבוד בטלוויזיה הישראלית. ב-1981 נישא ונסע עם רעייתו לשנה לבלגיה, שם עבדו שניהם בשגרירות הישראלית. עם שובו לישראל עסק בתרגום וב-1984 התקבל לקורס הצוערים של משרד החוץ.
תפקידיו הראשונים היו בתחום התקשורת, תחילה במחלקת העיתונות של המשרד, לאחר מכן בלשכתו של שר החוץ שמעון פרס ולבסוף כדובר השגרירות בפריז. בתקופת כהונתו בצרפת נערכה ועידת מדריד ושק נקרא להצטרף לצוות הדוברים של משלחת ישראל ובהמשך לצוות בשיחות הרב-צדדיות במוסקבה. ב-1994 מונה על ידי שר החוץ שמעון פרס לדובר משרד החוץ ומנהל מחלקת העיתונות. ב-1997 מונה לקונסול כללי בצפון-מערב ארצות הברית שמקום מושבו בסן פרנסיסקו. בנוסף לעבודה המדינית וההסברתית השוטפת ריכז שק מאמצים מיוחדים להידוק הקשרים עם קהילת ההייטק של עמק הסיליקון ולקידום התרבות הישראלית.
בשנת 2000 מונה למנהל מחלקה באגף אירופה עם אחריות על שורה של מדינות, בהן צרפת וגרמניה. בשנת 2001 נקרא לעמוד בראש הצוות המדיני לטיפול במשבר עם בלגיה באשר לתביעה שהוגשה נגד ראש הממשלה אריאל שרון בגין פשעי מלחמה במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 2004 יצא לבריטניה לעמוד בראש ארגון BICOM, ארגון הסברה ולובי פרו-ישראלי הפועל בלונדון מ-2002. בשלהי כהונתו שם פרצה מלחמת לבנון השנייה, ושק נרתם למאמצי ההסברה למען ישראל בתקשורת הבריטית.
בספטמבר 2006 התמנה לשגריר בצרפת. הוא היה גם שגרירה הראשון של ישראל בנסיכות מונקו. ארבע שנות כהונתו עמדו בסימן שיפור ניכר במערכת היחסים של ישראל עם צרפת. שיאה של התקופה היה בשנת 2008, שנת ה-60 למדינת ישראל, שבמהלכה ערכו הנשיא שמעון פרס והנשיא ניקולא סרקוזי ביקורים ממלכתיים הדדיים. במהלך ארבע שנותיו בפריז עסק שק גם בהליך קבלתה של ישראל לארגון המדינות המפותחות OECD. חודשים ספורים אחרי כניסתו לתפקיד קיבלה ישראל הזמנה רשמית להצטרף לארגון, וסמוך לעזיבתו הושלם התהליך, ושק חתם בשמה של מדינת ישראל על הסכם ההצטרפות לארגון.
ב-12 במאי 2011 הוענק לו עיטור "לגיון הכבוד" הצרפתי בדרגת קצין.
ב-27 בנובמבר 2012, יום הקמת מפלגת התנועה, הודיע שק על הצטרפותו אליה. הוא הוצב במקום ה-18 ברשימת המפלגה לכנסת.
חייים אישיים

אב לשני בנים מנישואיו הראשונים לאוצרת האמנות מיריי ממי. מתגורר בתל אביב עם אשתו השנייה, חברת הכנסת אמילי מואטי. אחותו היא המתרגמת רות שק-יסעור.
הערות שוליים

↑  עיטור לגיון הכבוד הוענק לשגריר ישראל בצרפת לשעבר דני שק - La France en Israël - Ambassade de France à Tel Aviv
↑  הודעת ציפי לבני על רשימת מועמדי התנועה, 6 בדצמבר 2012.
↑  כשגדעון ואמילי נפגשו, באתר אקסטרה, ינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172642885  VIAF: 8293154441760135460003   WorldCat (עם VIAF): 8293154441760135460003
דוד וקשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 ביולי 1954 (בן 70) יפו, ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (1975)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1976)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1978) 
 תחום יצירה:  ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס אריק איינשטיין (2016) 
 
דוד וקשטיין (נולד ב-2 ביולי 1954) הוא צייר ישראלי ומרצה לאמנות. וקשטיין פועל מסוף שנות השבעים בתחומי האמנות, הוראת אמנות ויזמות חינוכית לעידוד עשיית אמנות ויצירה בפריפריה.
ביוגרפיה

דוד וקשטיין נולד ביפו להורים שנמלטו מפולין לברית המועצות, בזמן מלחמת העולם השנייה ועלו לישראל לאחר הקמת המדינה. בהיותו בן שלוש עברה המשפחה להתגורר בשיכון ותיקים ברמת גן. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 היגרה המשפחה לניו יורק. לאחר מות אמו חזרה המשפחה לישראל והתיישבה בקיבוץ עינת. בשנת 1972 התגייס לצה"ל. ב-1974 סיים שנה ראשונה לתואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, לאחר מכן באותה השנה עבר ללמוד במחלקה לאמנות בבצלאל. מ-1978 הקים וניהל את הסדנה לאמנות ביבנה. והפעיל כיתת אמן בשיכון המזרח בראשון לציון. ב-1984 הקים גלריה לאמנות עכשווית בסדנה לאמנות ביבנה. ב-1986 הקים את גלריית "רגע" של קבוצת רגע בה היה חבר, בתל אביב.
ב-1988 היה שותף בהקמת כתב העת לאמנות "סטודיו". בנוסף החל להרצות במכללת אורנים, שם הקים וניהל את הגלריה לאמנות ישראלית במשך 25 שנים. הגלריה הייתה חלק משיעור שהעביר בשם "קורס גלריה. מ-1995 מנהל ומפיק סדרת סרטים תיעודיים על אמנים, במכללת אורנים. בשנת 2014 העלה את אתר האינטרנט "דוד וגוליית - שיחות על אמנות". ב-1996 שימש כמורה בתיכון לאמנויות "משגב" במצפה רמון. מ-1999 מרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ומ-2001 מונה לפרופסור ומרצה בכיר לאמנות במכללת אורנים.
בשנות ה-90 וה-2000 הקים פרויקטים של "נבחרת ציור" ותחנות לאמנות עכשווית, בשכונות פריפריאליות שונות ברחבי הארץ (ראשון לציון, אופקים, רמלה, נצרת ורהט). ב-2006 יסד את הגלריה לאמנות עכשווית "עירוני רמלה" ברמלה, והגלריה "אופקים חדשים" באופקים, ומאז משמש אוצר הגלריות.
בשנת 2021 הציג במוזיאון תל אביב את "תערוכה רבת־משתתפים", הכוללת 140 ריבועי פסיפס שנעשו על ידי וקשטיין וצוותי ההוראה שלו, ומקבץ שמות פרטיים כתובים באבני פסיפס קטנות. את התערוכה אצרה רותי דירקטור.
ביוני 2022 נערכה במשכן לאמנות בעין חרוד תערוכת יחיד לוקשטיין (אוצר: יניב שפירא), שכללה את פרויקט השיחות שלו עם אמנים. במרכז התערוכה הסרט ״אספה כללית״ (2010) שמציג שיחות של וקשטיין עם 53 אמנים על ציור.
במקביל כותב וקשטיין ביקורות אמנות ומאמרים מקצועיים לעיתונים שונים בארץ.
מתגורר בראשון לציון.
לימודים

1975-1974 מדעי המדינה, אוניברסיטת תל אביב
1976-1975 המחלקה לקדרות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1978-1976 המחלקה לאמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
פרסים

1994 מלגת השתלמות בארצות הברית, קרן תרבות אמריקה-ישראל
1995-1994, מלגת אמן-מורה, משרד החינוך והתרבות
1997 פרס משרד החינוך והתרבות
2000 מענק מחקר אורנים, המכללה האקדמית לחינוך, קריית טבעון
2002-2000, מלגת אמן-מורה, משרד התרבות והספורט
2015 פרס איינשטיין ליוצרים ותיקים, משרד התרבות והספורט
לקריאה נוספת

דוד וקשטיין, "חרות, דוד וקשטיין + נ.צ.", ספר העשור לנ.צ. (נבחרת ציור) ולרשת התחנות לאמנות עכשווית, 2006, בהוצאת אמנות לעם, מכללת אורנים ומפעל הפיס
הערות שוליים

↑  דוד וקשטיין: תערוכה רבת־משתתפים, באתר מוזיאון תל אביב לאמנות
↑  הרשימה המשותפת // 9.6.22, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2022-06-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274178  NLI: 987007298005605171  GND: 128935413  ISNI: 0000 0000 7869 9473  LCCN: nr2005024977  SUDOC: 236668692  VIAF: 2426470   WorldCat (עם VIAF): 2426470
דוקרן הסטינבוק

| דוקרן הסטינבוק |
| --- | --- |
 דוקרן סטינבוק (זכר)
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צבאיים
שבט:: אנטילופות סבך
סוג:: דוקרן
מין:: דוקרן הסטינבוק
שם מדעי
 Raphicerus Campestris ‏תונברג, 1811
תחום תפוצה


דוקרן הסטינבוק (שם מדעי: Raphicerus campestris; מכונה בקיצור סטינבוק), הוא מין אנטילופה קטנה מתת-משפחת הצבאיים בסוג דוקרן, החי בדרום, מזרח ומרכז אפריקה. למרות שהתגלה על ידי האירופאים כבר בעת הגעתם לאפריקה, הוא תואר מדעית לראשונה רק בשנת 1811 על ידי קרל פטר טונברג. הוא המין הגדול והנפוץ בסוג דוקרן, ויש לו חפיפה עם שני המינים האחרים - דוקרן שארפי ודוקרן הכף. מלבדם ישנן שתי אנטילופות נוספות הדומות לו מאוד בגודל הגוף ובצבעי הפרווה: האוריבי, וצביון הסבך. תוארו למעלה מ-24 תת-מינים של דוקרן הסטינבוק על בסיס צבע פרווה, אך רק שניים מוכרים מדעית והם תופסים אזורי תפוצה נפרדים.
שמו המדעי נגזר מיוונית ומלטינית כדלהלן: "raphis" = "מחט", "keras" = "קרן"; צירוף של שתי המילים פירושו "קרן מחט" ומתייחס לקרניים הדקיקות והישרות שלו. המילה הלטינית "Campestri", יכולה להתפרש הן כ"רמה" והן כ"מישור", ומתייחסת כנראה לבית הגידול של מין זה. הכינוי "סטינבוק" במקור הוא בכלל שם הולנדי עבור יעל אלפיני, ולמרות חוסר הדמיון ביניהם המתיישבים הבורים כינו אותו כך על שם היעל המוכר להם מאירופה. הסיבה לכך היא שבתקופות הראשונות של גילויי חיות הן היו נקראות על שם בעלי חיים מוכרים, כפי שניתן לראות גם לגבי אנטילופת סוס כחולה שכונתה "סטינבוק" או אנטילופות רבות כצבי וראם שנקראו "תיש".
כאמור לדוקרן הסטינבוק שני תת-מינים מוכרים:
סטינבוק דרומי (R.c. Campestris) - מאכלס את האזורים הדרומיים של התפוצה.
סטינבוק מזרחי (R.c. naumanni) - מאכלס את האזורים המזרחיים של התפוצה.
אנטומיה > קרניים

בדומה לרוב המינים בשבט אנטילופות הסבך - גם דוקרן הסטינבוק מתאפיין בזוג קרניים קצרות ודקיקות שהן הארוכות ביותר ממיני הדוקרן, ולהם צמיחה פשוטה למדי: הקרן צומחת כלפי מעלה בצורת-"I" ישר לחלוטין וללא זוויות. מיקום הקרניים הוא בצידי המצח מעל העיניים, ובמרחק בולט מהם ומהאוזניים. המרחק בין הקרניים זהה לחלוטין בין הבסיס לקצוות והרווח ביניהם גדול משל אנטילופות אחרות. הקרניים של הדוקרן כשמו דקיקות מאוד כמחט, ולמרות שבמבט שטחי הן נראות בעובי אחיד לכל אורך הקרן, בפועל יש הבדל מזערי בין עובי הבסיס לקצוות. בניגוד לביירה לאוריבי ולדיקדיק הן חלקות לגמרי ללא טבעות או חריצים. הקרניים חדות ביותר. צבע הקרניים כהה מן הרגיל - שחור, שחור כחלחל ואפור כהה, והצבע אחיד על פי רוב בכל הקרן. הזכרים הם היחידים שמצמיחים קרניים, וזהו ההבדל היחידי בינם לבין הנקבות.
אנטומיה > מראה חיצוני

הפרווה של דוקרן הסטינבוק קצרה בדומה לפרסתנים אפריקנים אחרים, והיא חלקה בניגוד לפרווה הגסה של שני המינים האחרים בסוג. 
צבע הפרווה הוא בהיר למדי ואופייני למיני אנטילופות אפריקניות כאימפלה, קובוס שחור רגל, צבי, צבי סוף, בובאל ואחרים. 
בדומה לאוריבי הצבע משתנה על פני תפוצתו הרחבה בין צהבהב\זהוב\חולי לאדמדם\בז'-קרמי, ובעוד שהחלקים העליונים נוטים לגוונים כהים כאדמדם התחתונים נוטים לצהבהב או קרם. הגחון, המותניים, החזה והעכוז בצבע לבן בוהק. צבע הרגליים משתנה בין צהבהב קרמי או חולי בצד החיצוני ללבן בוהק בצד הפנימי. הזנב בצבע זהה לשאר הגוף בצד החיצוני ולבנבן בצד הפנימי. יש לעיתים פס שחרחר דקיק באזור הגב.
צבע הפנים של דוקרן הסטינבוק הוא צהבהב\חולי\קרמי בהתאם לגוף, וסימוני הפנים שלו דלילים יחסית: המצח בצבע כהה בדרך כלל משאר הראש - אדמדם או חום בהיר, כשהעור הסמוך לעין שחרחר ומסביבו כתם לבן גדול ובולט היוצר יחד עם העין השנייה צורת של משקפיים. מהאף עד לאמצע החוטם נמשך ישנו משולש בצבע שחור מבריק המהווה סימן זיהוי עיקרי למין זה משאר האנטילופות, אם כי אין זה נדיר שהוא נעדר. הריסים שלו שחורים ובולטים, והסנטר, השפתיים והחלק העליון של הגרון לבנים ויוצרים צורה של סינר. האוזניים בצבע אפרפר או צהבהב בצד החיצוני ולבנות בצד הפנימי, וקצוות האוזניים שחורות.
אנטומיה > מבנה ומידות גוף

גופו וצווארו של דוקרן הסטינבוק דקיקים וארוכים אך הם קצרים יותר משל האוריבי. ראשו וחרטומו משולשים וארוכים משל שני המינים בסוג, ואוזניו ארוכות ועגלגלות וגדולות ביותר ביחס לגוף. הצוואר והראש נמצאים תמיד במצב זקוף, בניגוד לעמדה השפופה של מיני אנטילופה ננסית או הצביון. העיניים שלו גדולות ושחורות, ומתחתם חריצים שחורים קטנים המעבירים נוזל לבלוטות הריח הסמוכות. האף גדול, עגלגל ושחור כשל אייל וסולד במקצת, והפה דק ושחרחר. הרגליים שלו דקיקות וארוכות ופרסותיו חדות וקצרות בצבע שחור. האחוריות ארוכות יותר מהקדמיות ומשוות לו לפעמים מראה כפוף. זנבו קצרצר מאוד בדומה לביירה, ובמבט מהצד הוא נראה לעיתים חסר זנב. מלבד הקרניים כאמור, אין כלל הבדלים בין הזכרים לנקבות. 

מידות הגוף של דוקרן הסטינבוק:

גובה הכתפיים: 60-45 ס"מ.

אורך הראש והגוף: 95-60 ס"מ.

אורך הקרניים: 19-7 ס"מ.

אורך הזנב: 10-5 ס"מ.

משקל: 16-7 ק"ג.
תפוצה ובית גידול

דוקרן הסטינבוק נפוץ ברחבי דרום ומזרח אפריקה. תפוצתו מחולקת לשני טווחים עיקריים: הטווח הדרומי הגדול משתרע על מרבית דרום אפריקה, סווזילנד ונמיביה, מרכז ודרום זימבבואה, דרום אנגולה, בוצוואנה, זמביה ומוזמביק, ואזור קטן בצפון מערב לסוטו. הטווח המזרחי משתרע על דרום קניה וצפון ומרכז טנזניה, עם שתי אוכלוסיות מבודדות בצפון מערב ודרום מערב טנזניה. הוא נכחד באוגנדה.
בית גידולו של הדוקרן הוא מגוון למדי בהתאם לאקלים סובטרופי, ואקלים ים תיכוני שבו הוא חי, וכולל סוואנות צחיחות ויבשות, סוואנות שיחים דוקרניות, אזורי מרעה מיוערים בדלילות, חורשים, שיחים, גבעות, פסיפס של כרי דשא ועצי שיטה, אזורי חוף סלעיים, אזורים צחיחים למחצה כמדבר קלהארי, והרים ורכסי הרים כדוגמת דראקנסברג והר קניה בגבהים של עד 4,750 מטר מעל פני הים. האוכלוסיות בטווח הדרומי מעדיפות מישורים פתוחים, בעוד שאלה שבטווח המזרחי מעדיפות אזורי סבך. הם נמנעים מאזורים צחיחים למחצה כמדבר נמיב או מיוערים בכבדות. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-10 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת 1,000-25 מילימטר לשנה.
אקולוגיה

זכר (למעלה) ונקבה (למטה) בנמיביה.
אקולוגיה > התנהגות ופעילות

דוקרן הסטינבוק הוא במידה רבה בעל חיים יומי, אם כי במזג אוויר חם שיא הפעילות תעבור לשעות הקרירות והמוקדמות בבוקר ובערב. בשעות החמות ביותר הוא שוכב במעבה הסבך ועסוק בטיפוח, העלאת גרה או שנה קצרה. במקרה והדוקרן חש בסכנה הוא בשלב ראשון יסתתר בצמחייה תוך כדי הורדת הצוואר לקרקע והאוזניים לאחורה כדי למנוע את הבלטתו בסבך. אם הטורף זיהה אותו או ניגש לאזור המסתור יתר על המידה, הוא יפתח בריצה מהירה עם זיג-זג לצדדים כדי להקשות על הטורף, וינסה כל מספר דקות להביט לאחור או להתחבא שוב בסבך ללא תזוזה. כאשר הדוקרן נרדף במשך זמן או סתם נלחץ, הוא עלול לחפש מקלט במחילות השנבוב בדומה לדוקרן שארפי. 

בשל הגודל הקטן שלהם, לדוקרני הסטינבוק יש מגוון רב של טורפים. המבוגרים נטרפים על ידי אריה, ברדלס, נמר, צבוע נקוד, צבוע חום, זאב טלוא, קרקל, סרוואל, תן ופיתוניים. העופרים נטרפים גם על ידי טורפים קטנים יותר כדוגמת חתול בר, חתול שחור רגל, זבד אפריקאי, גחן מצוי, גירית הדבש, בבון, עיט לוחם, עיט כתר ולטאת כוח.
אקולוגיה > תזונה

תזונתו של דוקרן הסטינבוק כוללת בעיקר מינים רבים של שיחים ועלי עצים המצויים בתחומי מחייתו כגון: שיטה, שיזף, אשחריים, מלפיגאים, הדסאים, קסאלפיניים, ועוד. מדי פעם הם יאכלו פירות כמו גם נבטים בשלבי צמיחה מתקדמים, אך עשבים יאכלו על ידם רק לעיתים רחוקות. מרבית הצמחייה שהם אוכלים נמצאת צמוד לפני הקרקע, והם אינם יכולים להגיע למזון החל מגובה של 0.9 מטר ומעלה. כדי לחפות על חיסרון זה הדוקרן ישתמש גם בפרסותיו כדי לחפור בקרקע על מנת להגיע לשורשים ופקעות. המים אינם נחוצים לו כל כך ואת הלחות הנדרשת הוא מקבל מהצמחייה, ואפילו במרכז מדבר קלאהרי ניתן למצוא אותם עד מרחק של 80 קילומטרים ממקור מים קבוע.
אקולוגיה > מערכת חברתית

דוקרן הסטינבוק הוא בעל חיים טריטוריאלי ומונגומי החי לרוב בבדידות מלבד בעונת הרבייה. עם זאת, בדרך כלל כל זוג זכר ונקבה מאכלס יחד את הטריטוריה שגודלה 100-4 דונם, למרות שאין ביניהם מגע ישיר רוב השנה. שניהם מסמנים את השטח על ידי ערימות גללים בצידי השבילים כמו גם על ידי בלוטות הריח שבעיניים; בעזרת הריחות הם מודעים לכל התנועות של בן זוגם. כאמור הזוג מתאחד רק לצורך רבייה ובתקופה זאת הזכר הופך לאגרסיבי מאוד כלפי פולשים. הלחימה ביניהם פשוטה למדי וכוללת נגיחות ראש בראש עם הקרניים החדות שלהם.
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

הרבייה מתרחשת כל השנה ללא עונה מוגדרת, אם כי יש שיא של לידות בחודשי נובמבר ודצמבר. הזכר מתרבה רק עם בת זוגו החולקת איתו את הטריטוריה. ההריון נמשך 5.5 חודשים בלבד, ולמרות שיש לנקבה ארבע פטמות בדרך כלל נולד רק עופר אחד. בעת הלידה העופר שוקל כ-0.9 קילוגרם, והוא מפותח יחסית ומסוגל ללכת כ-5 דקות לאחר הלידה. עם כל זאת גם עופרי דוקרנים אלה מוסתרים היטב בצמחייה במשך השבועיים הראשונים לחייהם, ורק לאחר מכן מתחילים לעקוב אחר אימהותיהם בחיפוש מזון. העופרים נגמלים כבר לאחר 3 חודשים, ומגיעים לבגרות לאחר 7-6 חודשים לנקבה ו-9 חודשים לזכר. הבגרות המהירה כמו גם תקופת ההריון הקצרה שגורמת לכך שנקבות יכולות להמליט פעמיים בשנה, מסבירה את העובדה שדוקרני סטינבוק משגשגים גם באזורים שבהם הם סובלים מפעילות אנושית גבוהה.
תוחלת החיים של דוקרן הסטינבוק היא 12-7 שנים.
איומים ושימור

דוקרן הסטינבוק מסווג על ידי IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל היותו מין נפוץ יחסית עם מספר פרטים גדול, ואין לו איומים קיומיים. מגמת האוכלוסייה יציבה או גדלה באזורים מוגנים ובאדמות פרטיות בדרך כלל. המספרים עשויים להיות בירידה באזורים מסוימים לא מוגנים שבהם צפיפות יישוב ולחצי ציד גבוהים, ולגרום להם להיעלם לבסוף לגמרי כפי שקרה באוגנדה. למרות שאין איומים עיקריים כלליים, ישנו איום ברמה מקומית של טריפת דוקרנים על ידי כלבי בית ולכידה על ידי רועים, בייחוד של עופרי דוקרנים השוכבים בשיחים לבדם.
דוקרן הסטינבוק מיוצג היטב באזורים מוגנים ושטחים חקלאיים פרטיים (25% מהאוכלוסייה באזורים מוגנים, ו-30% נוספים באדמות פרטיות). המספרים הגדולים ביותר מתרחשים בתחומים כדוגמת שמורת מסאי מארה (קניה), הפארק הלאומי סרנגטי והפארק הלאומי טראנגירה (טנזניה), שטחים חקלאיים פרטיים והפארק הלאומי אטושה (נמיביה), מרחבי המרעה העצומים של צפון, מרכז, ודרום מערב הקלאהרי (בוצוואנה), שטחים חקלאיים פרטיים והפארק הלאומי הוואנג (זמביה), שטחים חקלאיים פרטיים והפארק הלאומי קרוגר (דרום אפריקה).
אומדן האוכלוסייה העולמי לדוקרני סטינבוק הוא 600,000 פרטים, אם כי בשל טבעם החמקמק ונטייתם לחיות בסבך סביר להניח שהמספרים גדולים בהרבה.