stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנידונים למוות

| --- | --- |

 בימוי:  סקוט ווייפר 
 הופק בידי:  ג'ואל סיימון 
 תסריט:  סקוט ווייפר, רוב הדן 
 עריכה:  דרק ברצ'ין 
 שחקנים ראשיים:  סטיבן ויליאמס לוק פגלר אמיליה ברנס נתן ג'ונס טורי מאסט טרנט סאליבן מנו בנט מדליין וסט ריק הופמן ויני ג'ונס Robert Mammone סאליבן סטייפלטון 
 מוזיקה:  גרים רוול 
 צילום:  רוס אמרי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני WWE 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 הקרנת בכורה:  30 במרץ 2007 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט דיסטופי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   condemned
 סרט הבא:  The Condemned 2 
 www.watchthemdielive.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנידונים למוות (באנגלית: The Condemned) הוא סרט פעולה משנת 2007, שנכתב ובוים על ידי סקוט וויפר. בסרט מככבים סטיב אוסטין, וויני ג'ונס.
הסרט מתרכז בעשרה מורשעים, שנאלצים להילחם זה בזה עד מוות במסגרת משחק לא חוקי המשודר לציבור.
תקציר העלילה

"הנידונים למוות" מספר את סיפורו של ג'ו קונרד (סטיב אוסטין) שמחכה לעונש המוות שלו בכלא אמריקאי. הוא "נרכש" על ידי תוכנית טלוויזיה ונלקח לאי נטוש ששם יצטרך להילחם נגד 9 מתחרים רצחניים שגם הם מחכים לעונש מוות שלהם.
הערות שוליים

↑  https://www.rottentomatoes.com/m/condemned
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
העדפת הבן הבכור

העדפת הבן הבכור מתייחסת לזכויות יתר של הבן הבכור בירושת הוריו. בשיטות משפט מסוימות ההעדפה באה לידי ביטוי באופן מוחלט, כאשר הבן הבכור זוכה במלוא הירושה. בשיטות משפט אחרות העדפת הבכור היא יחסית, וגם אחיו של הבכור זוכים לחלק מהירושה. גישה כזו נמצאת בהלכה היהודית, בה הבכור מקבל חלק כפול בירושה.
זכות מוחלטת לבכור

זכות מוחלטת לבכור, או פרימוגנטורה (באנגלית: Primogeniture) היא כלל במשפט המקובל לפיו רק הבן הבכור יורש את משפחתו.
מקורה של מסורת זו במסורת הנורמנית והיא הובאה אל המשפט המקובל לאחר כיבוש אנגליה על ידי הנורמנים בשנת 1066.
בהתאם לכלל זה, יורש הבן הבכור, או ראשון הבנים (אם יש בת בכורה לפניו בסדר ההורשה). בהיעדר ילדים, יורשים בני משפחת המוריש לפי כלל זה (כלומר אחיו הבכור של המוריש יירש אותו). כלל זה נשמר כאשר מתרחקים מהמוריש בחיפוש אחר יורש, כך כשמוריש ללא בנים נפטר – יירשו אותו בניו הבכורים של אחיו הבכור, או בניו הבכורים של דודו הבכור, וכן הלאה.
ישנם כללי הורשה דומים, כגון זה שהיה נהוג בבית המלוכה הבריטי עד שנת 2011 לפיו בהיעדר בן בכור יורשת העצר היא הבת הבכורה.
שבע מונרכיות באירופה ביטלו את העדפת הבן: שוודיה ב-1980, הולנד ב-1983, נורווגיה ב-1990, בלגיה ב-1991, דנמרק ב-2009, לוקסמבורג וממלכות חבר העמים הבריטי ב-2011. במדינות הבאות יש כיום נסיכה יורשת עצר: שוודיה (הנסיכה ויקטוריה), הולנד (הנסיכה קתרינה אמיליה), בלגיה (הנסיכה אליזבת) וספרד (הנסיכה לאונור).
המלוכה בממלכות ישראל בתקופת המקרא הייתה עוברת לאחד הבנים הזכרים, לאו דווקא לבכור שביניהם, אולם הייתה העדפה לבכור, וכך גם נפסק להלכה.
זכויות יתר חלקיות לבכור

במשפט העברי, הבכור אינו יורש מוחלט אלא זוכה בחלק כפול מאשר כל אחד מאחיו. לדוגמה, אם אדם נפטר והשאיר אחריו ארבעה בנים, מחלקים את רכושו לחמישה חלקים, והבכור נוטל שני חלקים בעוד שכל אחד מהאחים האחרים נוטל חלק אחד.
ראו גם

העדפת הבן הצעיר (אולטימוגנטורה/פוסטרמוגנטורה) (אנ')
החוק הסאלי
בנות צלפחד
הערות שוליים

↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"א, פסוק ג'
↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ה', עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק א', הלכה ח'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4293384-5
הר קוק (אוסטרליה המערבית)

ערך זה עוסק בהר באוסטרליה המערבית. אם התכוונתם להרים בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ויליאם ארנסט קוק 
 גובה:  582 מ' 
 מדינה:  אוסטרליה 
 מיקום:  Shire of Wandering, אוסטרליהאוסטרליה
 רכס הרים:  רכס דארלינג 
 קואורדינטות:  32°25′26″S 116°18′43″E﻿ / ﻿32.4239°S 116.312°E﻿ / -32.4239; 116.312
  (למפת אוסטרליה המערבית מוגדלת) פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת  א ו ה ד ר ו מ י ת  האוקיינוס ההודי הר קוק(למפת אוסטרליה המערבית רגילה) פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת  א ו ה ד ר ו מ י ת  האוקיינוס ההודי הר קוק(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןהר קוק(למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןהר קוק
 
הר קוק (באנגלית: Mount Cooke) הוא הר בסמוך לעיירה ג'אראדייל שבמדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה.
ההר, שגובהו 582 מטרים מעל פני הים, הוא אחד הנקודות הגבוהות ביותר ברכס דארלינג.
על ההר עובר מסלול הליכה פופולרי, המהווה חלק משביל ביבולמון. השביל מוביל לפסגת ההר.
ההר נמצא בשטח שמורת הטבע מונאדנוקס (Monadnocks Conservation Park), המנוהלת על ידי המשרד לאיכות הסביבה ושימור של אוסטרליה המערבית.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של ויליאם ארנסט קוק, שהיה האסטרונום הממשלתי הראשון של אוסטרליה.
ראו גם

הר דייל
הר ג'אנג'ין
הערות שוליים

↑  העיירה נקראת על שם עץ הג'ארה - סוג של אקליפטוס מקומי.
1 2  מידע גאוגרפי
↑  תיאור שביל ביבולמון ומהלכו עד פסגת הר קוק
↑  שמורת הטבע באתר ממשלת אוסטרליה המערבית
הר קוק (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס באנטארקטיקה. אם התכוונתם להרים בשם זה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,900 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס לקי 
 קואורדינטות:  67°55′00″S 56°28′00″E﻿ / ﻿67.91667°S 56.46667°E﻿ / -67.91667; 56.46667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קוק
 
הר קוק (באנגלית: Mount Cook) הוא הר ברכס לקי, בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.
ההר הוא הגבוה בהרי רכס לקי, והוא מתנשא לגובה של 1,900 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר מופה באופן חלקי על ידי ציידי לווייתנים נורווגיים (מיפוי מן הים); ההר מופה באופן מלא בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בשנת 1956 על ידי משלחת החקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה. הראשון שהגיע אל ההר והשלים את המיפוי בדצמבר 1956, היה ג'י. איי. נאקי (G.A. Knuckey) ממשלחת החקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור שמו

שמו של ההר ניתן לו ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
ההר נקרא על שמו של בי. ג'י. קוק (B.G. Cook), גאופיזיקאי שעבד בתחנת מוסון בשנת 1958.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
הפיות

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
"הפיות" (בגרמנית: Die Feen) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין הגרמני ריכרד וגנר שכתב גם את הליברית.
עלילת האופרה מבוססת על מחזה מאת האיטלקי קרלו גוצי בשם "אשת הנחש" (La Donna Serpente). הלחן מושפע מיצירתו של קרל מריה פון ובר ומלחינים נוספים בני התקופה אך ניכרים בו סממנים של הקומפוזיציה המאפיינת את יצירתו המאוחרת יותר של וגנר.
הפיות היא האופרה הראשונה שהשלים וגנר אך היא לא הושמעה עד לאחר מותו, ומעולם לא נחשבה לחלק אינטגלי ממכלול יצירתו של המלחין.
היסטוריה

וגנר כתב את הפיות בשנת 1833 כשהוא בן 20. הוא אפיין את עבודתו כ"אופרה רומנטית גדולה". כתיבת האופרה החלה שנה לאחר שהפסיק לפתח אופרה אחרת (החתונה - Die Hochzeit), בעיקר עקב קשיי התאמה בין הלחן לליברית בשפה הגרמנית (שגרם לו לקבל את ההחלטה לכתוב גם את הליברית בעצמו), אך גם עקב חשש השלטונות בגרמניה ובאוסטריה כי ביצוע אופרה בשפה הגרמנית עלול להצית תגובות לאומניות ומהפכניות.
אף על פי שהתבסס בכתיבת העלילה על מחזהו של גוצי, הרי שאת שתי הדמויות הראשיות ביסס על דמויות שפיתח עבור האופרה הקודמת - "החתונה" ושילב אותן בפנטזיה מקורית משלו.
וגנר העניק את כתב היד המקורי של האופרה ללודוויג השני, מלך בוואריה. בהמשך התגלגל כתב היד גם לידיו של אדולף היטלר, מעריץ מושבע של המלחין, והוא אבד בשלהי מלחמת העולם השנייה עם שריפת האופרה הגרמנית.
האופרה הושמעה לראשונה ב-29 ביוני 1888. היא מעולם לא הוקלטה לצורכי שידור בטלוויזיה או להפצה בווידאו.
עלילה

ארינדל מלך תרמונד מאבד את דרכו ביער במהלך מסע ציד. איילה מוליכה אותו לבית ממלכתן של הפיות. ארנדל מתאהב וחי באושר במשך שמונה שנים עם הפיה אדה שהיא בת אנוש ופיה בת אלמוות למחצה. ארנדל נדרש שלא לחקור אודות מקורותיה וחייה של אדה. לאחר זמן, וככל בן אנוש, נכנע ארנדל לפיתוי ושואל את אדה אודות הוריה. הוא מגורש ממלכת הפיות אך אדה מצטרפת אליו. ארינדל מאבד את האמון באשתו אדה והיא הופכת לאבן למשך 100 שנים. למרות זאת הוא אינו מוותר ומצליח לשחרר אותה באמצעות מוזיקה, קסמים והקרבה עצמית. ארינדל מוותר על ממלכתו הארצית והם שבים יחד לממלכת הפיות.
הפייטה הפלורנטינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  מיכלאנג'לו
 תאריך יצירה:  1555-1547 בקירוב
 טכניקה וחומרים:  שיש 
 ממדים בס"מ
 גובה:  277 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסאנס האיטלקי 
 מיקום:  מוזיאון הדואומו, פירנצה, איטליה
 
"הפייטה הפלורנטינית" או "פייטת בנדיני" (באיטלקית: Bandini Pietà), המכונה גם "ההורדה מהצלב" (באנגלית: The Lamentation over the Dead Christ) או "פייטה עם ניקודמוס", הוא פסל שיצר הפסל מיכלאנג'לו. העבודה על הפייטה, שנותרה במצב לא גמור, נמשכה בין השנים 1547 ל־1555, בשנות חייו המאוחרות של מיכלאנג'לו. הפסל מוצג כיום במוזיאון הדואומו (Museo dell'Opera del Duomo) בפירנצה. בשנים 2019–2020 נערכה לפסל רסטורציה (Artnet), במסגרתה נוקה הפסל.
תיאור

הפסל שנושאו הוא הורדת ישו מהצלב לאחר מותו. הפסל שייך לקבוצת ארבעת פסלי הפייטה של מיכלאנג'לו, ונחשב לשלישי שבהם. את יצירת ה"פייטה" המוקדמת שלו, המוצבת בעיר רומא, הוא יצר בגיל 24, כ־60 שנה קודם. פייטה נוספת – "פייטת רודניני" (Rondanini Pietà) – נוצרה במקביל החל משנת 1552.
הפסל עשוי משיש שנחצב בקרארה ומתנשא לגובה 226 ס"מ. ייתכן כי היה זה אחד מגושי השיש שנועדו למצבתו של יוליוס השני. דמותו של ישו המת ניצב במרכז העבודה. משני עבריו מוצגות שתי נשים התומכות בגופו. אלו הן מרים, אם ישו ומרים המגדלית. מאחוריו נמצא דמותו של ניקודמוס, אחד מתלמידיו של ישו, שפניו מהווים דיוקן עצמי של מיכלאנג'לו. על פי המסורת הנוצרית, ניקודמוס, יחד עם יוסף הרמתי, לקחו את גופתו של ישוע לאחר הצליבה לקבורה.
בניגוד לפייטה המוקדמת יותר של מיכלאנג'לו, שם אוחזת המדונה בגופתו הרזה והקלילה של בנה המת, הרי שבפסל זה, גופו של ישו הוא כבד ביותר, עד כי דומה כי שלוש הדמויות מתקשות להחזיק בו והוא קורס מחמת העייפות או המשקל הרב. הקומפוזיציה הכללית של הפסל היא משולשת, אולם הדמויות השונות ניצבות בתנוחות אלכסוניות זו לזו, מנסות לתמוך בגופו של ישו, הנופלת בכבדות. רגליו וידיו של ישו מוארכות ומעצימות אפקט זה.
על פי ג'ורג'ו וזארי, האמן לא סיים את העבודה על הפסל בגלל פגמים בגוש השיש. עם זאת, ניתן להניח כי בעיות בקומפוזיציה, ובעיקר ברגלו השמאלית של ישו, שאיננה מסוימת, תרמו לנטישתו. הדבר בולט גם בדמות מרים, שבגדה נמצא במצב גולמי, לעומת הליטוש של דמותו של ישו. האמן ניפץ בהתקף תסכול את ידו ורגלו השמאלית של ישו. את הפסל נתן מיכלאנג'לו לאיש עסקים אמיד בשם פרנצ'סקו בנדיני (Francesco Bandini), אשר שכר את טיבריו קאלקאניי (Tiberio Calcagni), אחד מעוזריו של מיכלאנג'לו, לתקן את הפסל. בנוסף, קאלקאניי גם השלים את דמותה של מריה מגדלנה.
בשנת 1671 מכרה משפחת בנדיני את הפסל לקוזימו השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה.
במאה ה־19 נוצר העתק של הפסל שנעשה ביציקה מן הפסל המקורי. העתק זה נמצא כיום בבית הספר הלאומי לאמנות בפירנצה (Gipsoteca of the State Art Institute of Florence, today the State Art School of Porta Romana).
בשנים 2019–2020 נערכה לפסל רסטורציה, במסגרתה נוקה הפסל.
הערות שוליים

↑  ראו: Sarah Cascone, The Sculpture Michelangelo Made for His Own Tomb Is Getting Its First Major Restoration in Italy—See the Powerful Images Here, Artnet, September 17, 2020
הפארק הלאומי W

נוף בפארק
הפארק הלאומי W (בצרפתית: Parc national du W) הוא שמם של שלושה פארקים לאומיים השוכנים במשולש הגבולות של ניז'ר, בנין ובורקינה פאסו ששטחם הכולל הוא 10,182.8 קמ"ר. סביב הפארק משתרעים אזורי שימור מסוגים שונים. הפארק זכה לשמו בשל פיתולי הנהר ניז'ר בגבולו המערבי, שקטע מהם הוא בצורת האות "W". חלקו של הפארק, בשטח של 2,200 קילומטרים רבועים בתחומי מדינת ניז'ר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1996. ב-2017 ההכרזה הורחבה גם לפארק הלאומי ארלי בבורקינה פאסו ולפארק הלאומי פנג'ארי בבנין, כך שמאז האתר כולל את כל קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי.
גאוגרפיה

הפארק משתרע על הגדה הימנית של נהר ניז'ר ומערבה ממנה, ושטחו מישורי ונע בין גבהים של 200 עד 420 מטר מעל גובה פני הים. הוא נמצא בקו התפר שבין הסוואנה הסודאנו-גינאית, האזור הסודאני והסאהל, ורוב שטחו מכוסה באדמה בלתי פורייה בה גדלים שיחים האופייניים לסוואנה. בחלקו של הפארק הסמוך לנהר ניז'ר משתרע אזור ביוטי עצמאי הנהנה משפע מים ומאיכות אדמה טובה יחסית.
האקלים בפארק הוא טרופי ומתאפיין בחורף חמים ויבש מנובמבר עד אפריל, ובקיץ חם מאוד עם עונת מונסון גשומה.
החי והצומח

החי כולל יותר מ-70 מיני יונקים, כ-350 מיני עופות, וכן זוחלים ודגים אופייניים לנהר ניז'ר. על היונקים נמנים חזיר היבלות המצוי, אריות, הסרוואל, נמרים, 2,350 פרטים של היפופוטם, 1,250 פילים, הברדלס, הקרקל, הבבון, השנבוב, בובאל מערבי, אוריבי, צבי אדום חזית, והתאו האפריקני.
בעבר היה מצבם של בעלי החיים בתחומי פארק W בניז'ר טוב מאלה שבמדינות השכנות, אשר היו חשופות לאיומים בדמות מרעה יתר וציד בלתי חוקי. ההסכם הבינלאומי ללוחמה בציד הבלתי חוקי (Accord transfrontaher de lutte contre le braconnage) לא נאכף כדבעי בבנין ובבורקינה פאסו במשך שנים רבות, וזאת אף על פי שמדינות אלה זכו לתמיכה כספית בינלאומית בהיקף רחב מזה שזכתה לו ניז'ר. עם זאת, לאחר מגעים ממושכים הוכרז האזור כולו כשמורה ביוספרית אחת בשנת 2002, ושלוש המדינות פועלות בשיתוף פעולה ושוקלות הקמת מנגנון ניהול משותף. ואולם בעיות מרעה היתר, הציד הבלתי חוקי והפיכת שטחי פרא לשטחים חקלאיים נותרו בעינן.
בסוואנה שבתחומי הפארק נסקרו סך הכל 454 מיני צמחים, ובין אלה שני מיני סחלביים אנדמיים למקום. הצומח ערוך בשישה אזורים שונים הכוללים סוואנת שיחים, סוואנת עצים, סוואנת עצים עונתית לאורך נהרות אכזב, חורש סוואנה חצי עונתי, חורש ירוק-עד וצמחייה זמנית במישורי ההצפה לאורך נהר הניז'ר.
נוכחות אנושית

נוכחות אנושית באזור החלה לפני כ-200,000 שנים. כיום חיים בתחומי הפארק ובסביבתו כ-410,000 איש, המשתייכים לעשר קבוצות אתניות שונות ומתגוררים ב-1,050 כפרים.
נהר מקורו סמוך למשולש הגבולות
פילים בנהר ניז'ר
הפשט הדתי

הַפֶּשֶׁט הדתי או זרם העובדים הדתי היה תת-זרם בחינוך בישראל בשנים הראשונות לקום המדינה, אשר הוקם בשנת 1949 כחלק מזרם העובדים. זרם זה היה שייך לסיעת "העובד הדתי" בהסתדרות, והיה מקורב למפא"י. הוא שאף לחינוך דתי ברוח תנועת הפועלים. בין מקימי זרם זה היו ישעיהו ליבוביץ ופרופסור בנימין זאב פרנקל. הזרם עורר את כעסה של תנועת המזרחי, אליה השתייכו מרבית בתי הספר הדתיים, והמחלוקות שליוו אותו היו מהגורמים לנפילת הכנסת השנייה. נגד תת-הזרם נטען כי הוא מחנך בעיקר לערכי תנועת העבודה, והחינוך הדתי בו משני בלבד.
הפשט הדתי בוטל בשנת 1954 עם אישור חוק החינוך הממלכתי, ובתי הספר של תת-הזרם אוחדו לתוך החינוך הממלכתי דתי.
ראו גם

שיטת הזרמים בחינוך
לקריאה נוספת

אייל כפכפי, 'הפשט הדתי: הסיכוי שאבד', מדינה ממשל ויחסים בינלאומיים, 31, קיץ-סתיו תש"ן, עמ' 77–100
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפשטה (מתמטיקה)

במתמטיקה, הפשטה (בלועזית: אבסטרקציה) היא הליך מרכזי של זיקוק התכונות העקרוניות של אובייקט נחקר וזניחת תכונות אחרות ממשיות שלו שבמסגרתן נחקר במקור. ההפשטה מפשטת את העיסוק באובייקט ומאפשרת להכליל אותו.
מרבית תחומי המתמטיקה נולדו מתוך עיסוק בבעיות מציאותיות. על אף שהמציאות היא המוטיבציה הראשונית להולדתו של תחום מסוים, התמקדות בעצמים ממשיים עשויה לעיתים רק להפריע. מתמטיקאי יעדיף להפשיט את העצמים שהוא חוקר – למצוא אוסף פשוט ככל הניתן של תכונות המתארות את העצמים הנחקרים במידה שתספק כל צורך של המחקר.
התהליך ההפוך של לקיחת אובייקט מופשט וחקירתו דרך מופע ממשי שלו נקרא הצגה (רפרזנטציה) של האובייקט.
דוגמאות

בעיית הגשרים של קניגסברג היא בעיה שהטרידה את תושבי קניגסברג, שביקשו לדעת האם קיים מסלול בעיר שחוצה את כל שבעת הגשרים בעיר בדיוק פעם אחת. המתמטיקאי לאונרד אוילר הוכיח שהדבר בלתי אפשרי. הוא עשה את זה על ידי הפשטה שהזניחה את הגאומטריה של העיר והתייחסה רק ליחסים בין חלקי העיר (ראו באיור מטה). פתרון זה נחשב למאמר הראשון בתורת הגרפים, תורה החוקרת גרפים – עצמים מופשטים המדמים עצמים מציאותיים רבים, החל בגשרים וכלה בחברויות ברשת חברתית.
→
→
תורת החבורות, שהיא תחום באלגברה מופשטת, חוקרת מבנה אלגברי מופשט הקרוי חבורה, שמאופיין על ידי מספר מצומצם של תכונות. תורת החבורות נולדה בתחילת המאה ה-19 מתוך העיסוק בפתרון משוואות פולינומיות. משוואות אלו נחקרו באמצעות התכונות של אוסף התמורות על פתרונותיהן. בסוף המאה ה-19 התגבשה ההבנה שהתוצאות שהתקבלו על אוספים של תמורות תקפות למגוון רחב יותר של אובייקטים (כגון הסימטריות של גבישים), ונוסחו התכונות הבסיסיות שמאפשרות הכללה זו. אמנם משפט קיילי קובע שהעיסוק בחבורות כלליות שקול לעיסוק בתמורות, אולם מתמטיקאים העדיפו להמשיך את המחקר דרך החבורות המופשטות, המאפשרות לראות דברים בבהירות רבה יותר.
תורת המודלים היא תחום בלוגיקה מתמטית החוקר עצמים מתמטיים באשר הם דרך הבנת המבנה הלוגי המאפיין אותם. תחום זה מאפשר להפשיט עצמים וטענות ממגוון רחב של תחומים אחרים במתמטיקה ולחקור אותם כמעט במנותק לחלוטין ממקורם. כך למשל ההוכחה של משפט אקס-גרותנדיק, העוסק בשדה המספרים המרוכבים, מבוססת על תורת המודלים וכמעט ולא עושה שימוש בתורה האלגברית והאנליטית הענפה המאפיינת את השדה.
ראו גם

הכללה (מתמטיקה)
הרשות הארצית לשירותי דת

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 www.dat.gov.il
 
הרשות הארצית לשירותי דת פועלת במסגרת המשרד לשירותי דת.
הרשות הוקמה כאגף במשרד ראש הממשלה, לאחר פירוק משרד הדתות ב-31 בדצמבר 2003.
הרשות קיבלה את מרבית הסמכויות שהיו בידי משרד הדתות, ובהן: פיקוח על מועצות דתיות, חברות קדישא, בתי עלמין, כשרות, עירובין ומקוואות. בראש הרשות עומד אביגדור אוחנה.
לאחר בחירות 2006, הוחלט על מינוי חבר הכנסת יצחק כהן (ש"ס) כשר במשרד ראש הממשלה, הממונה על הרשות הארצית לשירותי דת.
ב-14 בינואר 2008 אישרה הכנסת את הקמתו של המשרד לשירותי דת, בראשותו של השר יצחק כהן, והרשות הארצית לשירותי דת הועברה למשרד זה.
הני להמן

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1862 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  18 בפברואר 1937 (בגיל 74) ברלין, גרמניה הנאצית 
 שם לידה:  Henriette Straßmann 
 
הנרייט להמן, לשעבר שטרסמן, המכונה הני (בגרמנית: Henni Lehmann;‏ 10 באוקטובר 1862, ברלין – 18 בפברואר 1937, ברלין) הייתה ציירת פעילה פוליטית וחברתית וסופרת יהודייה-גרמנייה.
ביוגרפיה

אביה, וולפגנג שטראסמן, היה רופא ופעיל חברתי שהיה במשך שנים רבות חבר בבית הנבחרים הפרוסי. בשנת 1888, בזמן שלמדה בבית הספר המלכותי לאמנות, הכירה והתחתנה עם קרל להמן (1858–1918), חוקר משפטי. לאחר החתונה עברו שניהם התנצרו ועברו לרוסטוק, שם מונה לפרופסור באוניברסיטת רוסטוק. בשנת 1904 הוא מונה לרקטור. היא הפכה ליושבת ראש איגוד הנשים.
בשנת 1907 בילתה משפחתה את הקיץ באי הידנזה. מוטרדת מתנאי המחיה שמצאה באי, היא העניקה לתושבי האי הלוואה בשנת 1913 לבניית מתקן רפואי, ובשנת 1914 הפכה למייסדת וחברת מועצה ב"קונפדרציית הטבע והגנת הבית" המקומית. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא עמדה בראש "Nationaler Frauendienst" אגודת ידידים לתמיכה במלחמה.
לאחר מות בעלה היא עברה לויימאר, שם הייתה מעורבת בפעילות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. היא גם כתבה רומנים והעבירה הרצאות נגד אנטישמיות. בשנת 1920 היא קנתה בית נמוך (אנ') בהידנזה והסבה אותו למקום תצוגת אמנות שכונה האסם הכחול (Blaue Scheune), על פי הצבע שבחרה למבנה מבחוץ. "האסם הכחול" התחיל להיות מוכר בציבור הודות לתערוכות אומנות של פדרציית האומניות של הידנזה (Hiddenseer Künstlerinnenbundes) בקרב קבוצת האומניות, שפקדו את המקום בעידודה של להמן קלרה ארנהיים שסייעה ללהמן להקים את המקום, קתה לוונטל, ליזבת אנדרה, קתרין במברג והאומנית הידועה ביותר שיצאה מהידנזה, אליזבת בוכסל. ב-1934 אליזבת ניימיר (Niemeier) גרושתו של האמן מקס ניקולס ניימיר, קנתה את הבית מידיה של להמן וחברת הנשים שלה, שנאסר עליהן לעבוד בעיסוקן כאומניות וסופרות יהודיות בעקבות עליית האנטישמיות בשנותיה האחרונות של רפובליקת ויימר. ניימיר המשיכה להפעיל את האסם כמקום המציג תצוגות אומנות עד לשנת עזיבתה את האי ב-1952.
להמן התגוררה בבית הקיץ הישן של משפחתה בסמוך למשך שארית חייה. בדרך כלל מאמינים כי התאבדה, אולי בתגובה לידיעה כי בתה מתה מסרטן.
לאחר השיפוץ שימש ביתה לזמן קצר כבית העירייה של ויטה, עיירה באי. המקום משמש כיום לאירועים מיוחדים. ליד ביתה הונחה אבן נגף המוקדש לאמנים היהודים שנרדפו על ידי הנאצים, ושמו של "האסם הכחול" שונה רשמית ל"בית הני להמן" ב-5 ביוני 2000 לכבודה.
רומנים

Die Frauen aus dem Alten Staden Nr. 17 (הנשים מהעיר העתיקה מס '17), 1921, רומן בנושא פרולטרי שזכה לשבחים על ידי גרהרט האופטמן, שיצא לאור מחדש, מסת"ב 978-3-86276-126-5
Armenhauskinder ,ISBN 978-3-86276-127-2
Der Feldherr Ohne Heer (המפקד ללא צבא), 1928
הערות שוליים

1 2  Brief biography @ Hiddensee Kultur.
↑  Brief biography @ Galerie Der Panther.
1 2  Blaue Scheune in Vitte auf Hiddensee מתוך אתר [ostseemagazin.net https://ostseemagazin.net] (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139656804  ISNI: 0000 0003 6844 7485  VIAF: 102519198   WorldCat (עם VIAF): 102519198 
אשת משק בקלוסטר (הידנזה)
האסם הכחול בשנת 2022
הפועל רחובות (כדורגל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1933 
 תאריך פירוק:  1968 
 אצטדיון:  אצטדיון הפועל רחובות, רחובות
 ליגה:  ליגת ארץ ישראל
 
הפועל רחובות הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר רחובות שפעלה החל מתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, והמשיכה לשחק בליגות הנמוכות לאחר קום מדינת ישראל, עד שפורקה ב-1968 והתאחדה עם קבוצת הפועל מרמורק.
היסטוריה

מועדון הספורט של הפועל רחובות הוקם ב-1926, וב-1933 הוקמה קבוצת הכדורגל תחת המועדון. משחקה הרשמי הראשון של הקבוצה התרחש בשנת הקמתה, נגד המועדון הוותיק יחסית הפועל ירושלים. בשנת 1940 החלה לשחק במגרש משלה. הקבוצה שיחקה בעיקר בליגות הנמוכות בתקופת המנדט עד שבעונת 1943/1944 הצליחה להגיע לליגה הבכירה וסיימה במקום העשירי מתוך 14 קבוצות ושיחקה בליגה הבכירה במשך 3 עונות רצופות עד 1946/1947 אז סיימה במקום ה13 הלפני אחרון וירדה לליגת המשנה.
לאחר הקמת מדינת ישראל ופתיחת הליגה הישראלית, המועדון התחרה ב"ליגה המאוחדת" הזמנית (ליגת המשנה) וסיימה במקום השני במחוז ירושלים / דרום והוצבה בליגה ב' בעונה לאחר מכן. בעונת 1953/1954 התחרתה עם בית"ר ירושלים האנונימית יחסית בתקופה זו על עלייה לליגה הבכירה והייתה זקוקה לתיקו על מנת להבטיח עלייתה לליגה העליונה, אך הפסידה במשחק האחרון 2:1 לבית"ר שעלתה על חשבונה בפעם הראשונה לליגה הבכירה. בעונה זו אף הוכללו שניים משחקניה בסגל נבחרת ישראל, אברהם גינזבורג ומאיר טוביאס.
הקבוצה המשיכה לשחק בליגת המשנה וניסתה לעלות ללא הצלחה לליגה הבכירה. בעונת 1961/1962 הקבוצה אף נשרה לליגה השלישית (ליגה ב') מהמקום האחרון בליגה א'. בעונה שלאחר מכן, מועדון אחר מהעיר רחובות הפועל מרמורק, הצליח לעלות לליגה א' והפך להיות המועדון הבכיר בעיר בשנים הבאות. בקיץ 1968, עקב קשיים כלכליים, שני המועדונים הפועל רחובות והפועל מרמורק התאחדו להקמת מועדון חדש הפועל מרמורק-רחובות והקבוצה חדלה מלהתקיים באופן עצמאי. למרות האיחוד עם מרמורק, זכויות המועדון עברו דווקא להפועל קריית גת שלקחה את מקומה של הפועל רחובות בליגה ב' ואף שיחקה בשם "הפועל קריית גת רחובות". לאחר מכן נעלמה הקבוצה ממפת הכדורגל הישראלי.
הערות שוליים

↑  מגרש ספורט ל"הפועל" ברחובות, דבר, 19 במאי 1940
↑  הפועל מרמורק ורחובות התאחדו לקבוצה אחת, מעריב, 25/06/1968
↑  מכבי והפועל רחובות נעלמו, דבר, 08/05/1977
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר קומבז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,000 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  73°29′00″S 79°09′00″W﻿ / ﻿73.4833°S 79.15°W﻿ / -73.4833; -79.15
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קומבז(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קומבז
 
הר קומבז (באנגלית: Mount Combs) הוא הר מבודד המתנשא מעל פני הקרח בבסיס חצי האי ריידברג, בארץ פאלמר, שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון (Ronne Antarctic Research Expedition), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) (שבין השנים 1947–1948) בפיקודו של פין רון.
היסטוריה > מקור השם

רון נתן להר את שמו.
רון קרא להר על שמו של נציג בית הנבחרים של ארצות הברית, מטקסס ג'יי. אם. קומבס (J.M. Co mbs), מבומונט, במדינת טקסס שעשה רבות כדי להשיג תמיכה במשלחת רון.
לקריאה נוספת

•Laudon, T.S., Lidke, D.J., Delevoryas, T. and Gee, C.T. (1987), ,In Gondwana Six: Structure, Tectonics, and Geophysics, G.D. Mckenzie (Ed.). https://doi.org/10.1029/GM040p0183
•J.L. Smellie, K.S. Panter, A. Geyer, Ed., ,P 318
• Defense Mapping Agency 1992, , P 444
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
הר קופר (ארץ מרי בירד)

ערך זה עוסק בהר ברכסי פורד בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה; אם התכוונתם להר באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה ראו הר קופר (אדמת מק. רוברטסון) או הר בראון-קופר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מפת אזור הרי הייז   הר קופר נמצאת בפינה השמאלית התחתונה   של הרביע השישי משמאל, בשורה העליונה של רביעי המפה
 מידע כללי
 על שם:  מריאן ק. קופר 
 גובה:  530 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכסי פורד 
 קואורדינטות:  77°09′00″S 145°23′09″W﻿ / ﻿77.14999667°S 145.38583667°W﻿ / -77.14999667; -145.38583667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קופר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קופר
 
הר קופר (באנגלית: Mount Cooper) הוא הר גדול, ברכסי פורד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 7 קילומטרים ממערב לרכס אסמן, ומצידו הדרומי של קרחון ארתור.
גובהו של ההר 530 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-5,051 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה מהאוויר, בטיסות שנערכו בשנת 1934 על ידי משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה.