stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יפתח אלוני
לקריאה נוספת > פרוזה

גנב החלומות (סדרת פרוזה של ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009), עורכת: ענת לויט.
חלפים (אפיק, 2012), עורכת: לילי פרי.
מבטה של גארודה (אפיק, 2015), עורכת: נורית זרחי.
מכות עכשיו (אפיק 2016) עורכת: נורית זרחי.
טיטאניק בחולות (אפיק 2018) עורכת: נורית זרחי.
לאיבוד (אפיק 2021) עורך: יחיל צבן.
ספר הריצות (אפיק 2024), איור: תמי בצלאלי.
הערות שוליים

↑  [
https://www.gov.il/he/pages/praasim_2024_5 זוכי פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת 2024]
↑  לרוץ מקיבוץ בעוטף עזה, דרך שירות ב-669 ועד לגואטמלה, מקור ראשון, ספטמבר 2024
1 2 3 4  קובי בן-שמחון,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'"מיזם ספרותי, כלומר ספר, כלומר הוצאת ספרים", באתר הארץ, 23 במאי 2012
1 2 3 4  חן שליטא,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'‏מה אני עושה? גם הילדים שלי לא יודעים לענות, באתר גלובס, 23 בפברואר 2010
1 2 3  '"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'רונן טל,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'"זה היה צורך הישרדות. הרגשתי שאם לא אראה את אבא אני מת", באתר הארץ, 25 ביולי 2024
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"' אריאל הורוביץ,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'‏הסופר שמאיים על האינטרסים של רשתות הספרים, בעיתון מקור ראשון, 26 ביוני 2018
↑  מרב יודילוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'טלעד מציגה: "סיפור מהסרטים", באתר ynet, 22 בספטמבר 2003
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'יפתח אלוני,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'לכם יש זכות שונה משאר העמים בגלל השואה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2018
↑  בועז כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'‏"אני אוהב מילים. את הכישוף שיש בהן ואת המטען הרגשי שהן נושאות", באתר גלובס, 21 בדצמבר 2009
1 2  ביוגרפיה, באתר מכללת שנקר
↑  יובל סער,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'"הפיתוי של האובייקט", באתר הארץ, 3 באפריל 2008
↑  רבי מכר, הארץ – ספרים, 2 במאי 2012, עמ' 15.
↑  נטע הלפרין, מושקע בספרות, בעיתון ישראל היום, 18 בדצמבר 2015
↑  יותם שווימר,'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'"מעבורת" בין שפות ובין עולמות, באתר ynet, 5 באוגוסט 2014
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000023-QINU`"'אמיתי זיו,'"`UNIQ--nowiki-00000024-QINU`"'9 אפליקציות שיעשו לכם סדר בחיים, באתר TheMarker‏, 8 בדצמבר 2015
↑  מאיה כהן, בחמש שפות: סיפורי שואה קצרים, באתר ישראל היום, 11 באפריל 2020
↑  אבנר אפי, “מדף של סיפורים קצרים” - ראיון עם יפתח אלוני מאתר מעבורת על ספרות ואינטרנט, באתר מרפסת, 17 באוגוסט 2015
↑  גילי איזיקוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000028-QINU`"'פרויקט הסיפורים הקצרים "מעבורת" מועמד לפרס יוקרתי בלונדון, באתר הארץ, 19 בפברואר 2017
↑  מאיה נחום שחל,'"`UNIQ--nowiki-0000002A-QINU`"'טיסה קצרה לסוריה, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2019
↑  רותי קדוש,'"`UNIQ--nowiki-0000002C-QINU`"'‏אחרי הקורונה: עד כמה יהיה קשה לחזור לקריאה המסורתית?, באתר מעריב אונליין, 24 במאי 2020
↑  בעמוד הפייסבוק של צוותא תל אביב
↑  מאדים זה כאן, ספר דיגיטלי בהוצאת מעבורת, 2021
↑  שבעה ישראלים מופלאים, הוצאת מעבורת, 2021
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000030-QINU`"'מרדכי גלילי, יפתח אלוני, עדי ערמון,'"`UNIQ--nowiki-00000031-QINU`"'מה חשבו השופטים על הסיפורים שנשלחו לתחרות, באתר הארץ, 14 באפריל 2014
↑  פסטיבל המשוררים במטולה 2014
↑  פסטיבל המשוררים במטולה 2017
↑  שירי לב־ארי,'"`UNIQ--nowiki-00000035-QINU`"'המו"ל יפתח אלוני: “גם הקוראים אחראים על מצב הספרות", באתר כלכליסט, 25 ביוני 2020
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000039-QINU`"'לאה ענבל דור,'"`UNIQ--nowiki-0000003A-QINU`"'מעבר לרצפת האוקיינוס נמצאים האנטיפודים הלא ידועים לנו, צא לחפש אותם, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2021
↑  אודי בן סעדיה‏, המקום שבו נעלמת הדרך: יפתח אלוני רץ מהקיבוץ אל נפשו, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309952405171  BnF: cb16909908z (data)  ISNI: 0000 0004 0245 8517  LCCN: no2010005575  VIAF: 297776086   WorldCat (עם VIAF): 297776086
ניקולה יוקיץ'

ניקולה יוקיץ' (בסרבית: Никола Јокић; נולד ב-19 בפברואר 1995) הוא כדורסלן סרבי, המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת סרביה. נודע בכינוי הג'וקר. נחשב לאחד משחקני הכדורסל הטובים בעולם.
יוקיץ', אשר היה הבחירה ה-41 בדראפט ה-NBA‏ 2014, נבחר 7 פעמים למשחק האולסטאר של ה-NBA, ונבחר 6 פעמים לאחת מחמישיות העונה ב-NBA. יוקיץ' השיג טריפל דאבלים רבים בקריירה שלו, ונמצא במקום השישי בכל הזמנים בקטגוריה זו עם 139 טריפל דאבלים עד כה שמהם 123 בעונה הסדירה ו-16 בפלייאוף. כמו כן מחזיק יוקיץ' בשיא כל הזמנים של ה-NBA לטריפל-דאבל המהיר ביותר במשחק, שאותו השיג תוך 14 דקות ו-33 שניות. יוקיץ' זכה בפרס ה-MVP של העונה הסדירה, הפרס היוקרתי ביותר בליגה, 3 פעמים (2020/21, 2021/22, 2023/24), והוא השחקן שנבחר במקום הנמוך ביותר בדראפט שזכה בפרס זה אי פעם.
נעורים ותחילת הקריירה

יוקיץ' נולד בסומבור שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 2012 הצטרף לקבוצת מגה לקס הסרבית. בעונת 2014/2015 היה השחקן הבולט במגה לקס כשרשם ממוצע של 18.4 נקודות ו-10.4 ריבאונדים במשחקי הליגה הסרבית. כמו כן, נבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית לאחר שהשיג ממוצע של 15.4 נקודות ו-9.3 ריבאונדים למשחק.
קריירה ב-NBA

יוקיץ' נבחר במקום ה-41 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA‏ 2014, על ידי דנוור נאגטס. הוא חתם בקבוצה לקראת עונת 2015/2016, ובמהלך העונה הפך לשחקן החמישייה הפותחת של דנוור. הוא נבחר להשתתף ב"נבחרת העולם" במשחק הכוכבים העולים. את עונתו הראשונה סיים עם ממוצעים של 10.0 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונת 2016/2017 הציג שיפור ניכר ורשם ממוצעים של 16.7 נקודות, 9.8 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק. בסיום אותה עונה ניצב במקום השני בהצבעות לתואר השחקן המשתפר של העונה ב-NBA, אחרי הזוכה יאניס אדטוקומבו.
ב-15 בפברואר 2018 רשם יוקיץ' את הטריפל דאבל המהיר בהיסטוריית הליגה, אחרי 14 דקות ו-33 שניות במשחק מול מילווקי באקס.
לקראת עונת 2018/2019 חתם יוקיץ' על הארכת חוזה בדנוור ל-5 עונות נוספות עבור כ-148 מיליון דולר. במהלך אותה עונה נבחר להשתתף כמחליף במשחק האולסטאר, לראשונה בקריירה, ובסוף העונה נבחר לחמישיית העונה הראשונה, גם כן לראשונה בקריירה. בעונה זו העפילה דנוור בהובלת יוקיץ' לשלב הפלייאוף, לראשונה מזה 6 עונות, ואף עלתה לסיבוב השני לאחר שגברה על סן אנטוניו ספרס (4–3) בסדרת הסיבוב הראשון. בסדרת חצי גמר המערב מול פורטלנד טרייל בלייזרס הפסידו הנאגטס בתוצאה 3–4. במשחק השלישי של הסדרה נגד פורטלנד, שבו היו ארבע הארכות, שיחק יוקיץ' 65 דקות, הכי הרבה דקות במשחק בפלייאוף מאז 1953.
בעונת 2019/2020 נבחר יוקיץ' בשנית למשחק האולסטאר, שוב כמחליף. ב-7 בינואר 2020 קלע שיא קריירה של 47 נקודות, בניצחון קבוצתו מול אטלנטה הוקס. בפלייאוף 2020 הוביל את הנאגטס לניצחונות מול יוטה ג'אז ולוס אנג'לס קליפרס, כאשר בשתי הסדרות חזרה הקבוצה מפיגור 1–3 לניצחון 4–3. במשחק השביעי והמכריע מול הקליפרס הצטיין יוקיץ' עם 16 נקודות, 22 ריבאונדים ו-13 אסיסטים, בניצחון אשר הוביל את דנוור להעפלתה הראשונה מזה 11 שנים לגמר האזור המערבי. בסדרת גמר המערב הפסידו הנאגטס מול האלופה שבדרך, לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 1–4. לאורך הפלייאוף רשם יוקיץ' ממוצעים של 24.5 נקודות, 9.9 ריבאונדים ו-5.9 אסיסטים למשחק.
ב-31 בינואר 2021 שבר את השיא של יאניס אדטוקומבו כשרשם את הדאבל דאבל ה-20 ברצף מתחילת העונה ועלה למקום שני בכל הזמנים, כשמעליו נמצא רק ביל וולטון, עם רצף של 34.
ב-9 ביוני 2021 הוכרז יוקיץ' כזוכה פרס ה-MVP של ה-NBA לעונת 2020/21, והוא השחקן הראשון שנבחר בסיבוב השני של הדראפט אשר זכה בתואר מאז וויליס ריד בעונת 1970/1971.
ב-7 באפריל 2023 הפך לשחקן הראשון בהיסטוריית ה-NBA שקולע 2000 נקודות, אוסף 1000 ריבאונדים ומוסר 500 אסיסטים בעונה אחת.
בעונת 2021/22 זכה בפרס ה-MVP של העונה הסדירה בפעם השנייה ברציפות.
בעונת 2022/23 הוביל את דנוור למאזן הטוב באזור המערב של 53-27. הוא זכה בMVP של סדרות הגמרים האזוריים ב-NBA של האזור המערבי, ובגמר הוביל את הקבוצה לזכייה ראשונה באליפות לאחר ניצחון 1–4 בסדרה על מיאמי היט וזכה בתואר MVP של סדרת הגמר לאחר שהעמיד ממוצעים של 30.2 נקודות, 14 ריבאונדים, 7.2 אסיסטים ומעל חטיפה למשחק, כשבדרך הפך לשחקן הראשון אי פעם שמוביל את הפלייאוף בשלוש הקטגוריות של קליעה, ריבאונדים ואסיסטים יחד.
בעונת 2023/2024 הוביל יוקיץ את דנבר למקום השני במערב. בסוף העונה הסדירה הוא מוביל את טבלת הטריפל דאבלים בין השחקנים הפעילים היום, עם 130 טריפל דאבלים מתוך 675 משחקים, ממוצע של טריפל דאבל בכל 5.2 משחקים, הממוצע הטוב ביותר בהיסטוריה של ה-NBA (יחד עם לוקה דונצ'יץ).
בסיום עונת 2023/2024 נבחר יוקיץ ל-MVP של ה-NBA בפעם השלישית בקריירה.
נבחרת סרביה

בקיץ 2013 היה חבר בסגל נבחרת סרביה עד גיל 19 שזכתה במדליית כסף באליפות העולם שהתקיימה בצ'כיה. הוא השיג באליפות ממוצעים של 7.3 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק.
ב-2016 זכה במדליית כסף עם נבחרת סרביה הבוגרת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. הוא רשם במהלך הטורניר האולימפי ממוצעים של 9.2 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | דנוור | 80 | 55 | 21.7 | 0.512 | 0.333 | 0.811 | 7.0 | 2.4 | 1.0 | 0.6 | 10.0 |
| 2016/2017 | דנוור | 73 | 59 | 27.9 | 0.577 | 0.324 | 0.825 | 9.8 | 4.9 | 0.8 | 0.8 | 16.7 |
| 2017/2018 | דנוור | 75 | 73 | 32.6 | 0.500 | 0.396 | 0.850 | 10.7 | 6.1 | 1.2 | 0.8 | 18.5 |
| 2018/2019 | דנוור | 80 | 80 | 31.3 | 0.511 | 0.307 | 0.821 | 10.8 | 7.3 | 1.4 | 0.7 | 20.1 |
| 2019/2020 | דנוור | 73 | 73 | 32.0 | 0.528 | 0.314 | 0.817 | 9.7 | 7.0 | 1.2 | 0.6 | 19.9 |
| 2020/2021 | דנוור | 72 | 72 | 34.6 | 0.566 | 0.388 | 0.868 | 10.8 | 8.3 | 1.3 | 0.7 | 26.4 |
| 2021/2022 | דנוור | 74 | 74 | 33.5 | 0.583 | 0.337 | 0.810 | 13.8 | 7.9 | 1.5 | 0.9 | 27.1 |
| 2022/2023 | דנוור | 69 | 69 | 33.7 | 0.632 | 0.383 | 0.822 | 11.8 | 9.8 | 1.3 | 0.7 | 24.5 |
| קריירה | קריירה | 596 | 555 | 30.8 | 0.553 | 0.348 | 0.829 | 10.5 | 6.6 | 1.2 | 0.7 | 20.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | דנוור | 14 | 14 | 39.8 | 0.506 | 0.393 | 0.846 | 13.0 | 8.4 | 1.1 | 0.9 | 25.1 |
| 2019/2020 | דנוור | 19 | 19 | 36.5 | 0.519 | 0.429 | 0.835 | 9.8 | 5.7 | 1.1 | 0.8 | 24.4 |
| 2020/2021 | דנוור | 10 | 10 | 34.5 | 0.509 | 0.377 | 0.836 | 11.6 | 5.0 | 0.6 | 0.9 | 29.8 |
| 2021/2022 | דנוור | 5 | 5 | 34.2 | 0.575 | 0.278 | 0.848 | 13.2 | 5.8 | 1.6 | 1.0 | 31.0 |
| 2022/2023 | דנוור | 20 | 20 | 39.4 | 0.548 | 0.461 | 0.799 | 13.5 | 9.5 | 1.1 | 1.0 | 30.0 |
| קריירה | קריירה | 68 | 68 | 37.6 | 0.528 | 0.412 | 0.826 | 12.1 | 7.3 | 1.0 | 0.9 | 27.5 |
חיים אישיים

יוקיץ' התחתן עם בת זוגו נטליה באוקטובר 2020 ולזוג בת שנולדה ב-2021 ובן שנולד ב-2024.
הערות שוליים

1 2  יוקיץ' רושם את הטריפל דאבל המהיר ב-NBA, באתר sbnation.com,‏ 15 בפברואר 2018
↑  תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 2016/2017, באתר basketball-reference.com
↑  יוקיץ' חותם על הארכת חוזה בדנוור, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2018
↑  יוקיץ' נבחר כמחליף לקבוצת המערב במשחק האולסטאר 2019, באתר nba.com, ‏31 בינואר, 2019
↑  אדטוקומבו, הארדן ראשיים בחמישיית העונה הראשונה, 23 במאי 2019, באתר nba.com
↑  2019 NBA מערב ראונד ראשון ספרס נגד נאגטס, באתר basketball-reference.com
↑  יוקיץ' משחק 65 דקות בהפסד עם ארבע הארכות, באתר NBA.com, ‏4 במאי 2019 (באנגלית)
↑  2019 חצי גמר מערב טרייל בלייזרס נגד נאגטס, באתר basketball-reference.com
↑  פול מאוקלהומה סיטי וווסטברוק מיוסטון מובילים את המחליפים של משחק האולסטאר של 2020, באתר NBA.com, ‏30 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  סיכום המשחק בין דנוור לאטלנטה, באתר ESPN,‏ 7 בינואר 2020
↑  סיכום המשחק השביעי בין הנאגטס לקליפרס, באתר ESPN,‏ 16 בספטמבר 2020
↑  NIKOLA JOKIĆ WINS 2023 BILL RUSSELL NBA FINALS MOST VALUABLE PLAYER AWARD, www.nba.com (באנגלית)
↑  ניקולה יוקיץ באתר אליפות אירופה עד גיל 19
| נבחרת סרביה – מדליית כסף - ריו דה ז'ניירו (2016) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 תאודוסיץ' •  5 סימונוביץ' •  6  •  7 בוגדנוביץ' •  8  •  9 מרקוביץ' •  10 קאליניץ' •   11 נדוביץ' •  12 בירצ'ביץ' • 13 ראדוליצה •  14 יוקיץ' • 15 סטימץ' • 24 יוביץ' • 25 מצ'באן • מאמן: ג'ורג'ביץ' |  1  •  2  •  3  •  4 תאודוסיץ' •  5 סימונוביץ' •  6  •  7 בוגדנוביץ' •  8  •  9 מרקוביץ' •  10 קאליניץ' •   11 נדוביץ' •  12 בירצ'ביץ' • 13 ראדוליצה •  14 יוקיץ' • 15 סטימץ' • 24 יוביץ' • 25 מצ'באן • מאמן: ג'ורג'ביץ' | סרביה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813264086705606  LCCN: n2022012161  VIAF: 4402164721398102340009   WorldCat (עם VIAF): 4402164721398102340009
סיגריד אונדסט

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1882 קאלונדבורג, דנמרק
 פטירה:  10 ביוני 1949 (בגיל 67) לילהאמר, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה 
 מקום קבורה:  Mesnali Churchyard 
 אירועים משמעותיים:  המרת דת 
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  Fru Ragna Nielsens skole 
 שפות היצירה:  נורווגית 
 סוגה:  רומן היסטורי 
 נושאי כתיבה:  רומנים היסטוריים על תקופת ימי הביניים
 יצירות בולטות:  Kristin Lavransdatter, Jenny, The Master of Hestviken 
 תקופת הפעילות:  1907–1949 (כ־42 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1928)
 
סיגריד אונדסט (בדנית: Sigrid Undset;‏ 20 במאי 1882 - 10 ביוני 1949) הייתה סופרת נורווגית, זוכת פרס נובל לספרות לשנת 1928.
קורות חייה

אונדסט נולדה בקאלונדבורג שבדנמרק ב-1882. אביה, אינגוואלד מרטין אונדסט, היה ארכאולוג נודע ואמה הייתה בתו של ראש העיר. בשנת 1886, בהיותה בת ארבע, עברה המשפחה לאוסלו שבנורווגיה.
סיגריד קיבלה חינוך תרבותי מעולה ובהיותה בת 14 הייתה מסוגלת לקרוא שירה איטלקית בשפת המקור. היא הצטיינה בטוב לבה ובהיותה ילדה נהגה לאסוף תולעי אדמה שעלו על פני הקרקע אחרי הגשם, כדי שלא יירמסו על ידי עוברים ושבים. היא התייתמה בגיל מוקדם והמשפחה חשה את טעם העוני. בתקופה הזאת התחשל אופייה. בגיל 16 היא כבר הושפעה מהספרות האנגלית של ימי הביניים והרנסאנס.
לאחר שסיימה את בית הספר הריאלי חיפשה סיגריד עבודה בתחום הציור, היות שהיה לה ניסיון בהכנת תפאורות לתיאטרוני בובות, אך היא לא הצליחה למצוא עבודה בתחום לכן נאלצה לצאת לעבודה כפקידה ועסקה בכך במשך עשר שנים.
אונדסט פרסמה מספר סיפורים ובשנת 1907 ראו אור שני רומנים שלה ולאחריהם קיבלה מלגה קטנה מעירית אוסלו.  בשנת 1912 יצא לאור הרומן "ג'יני" שזכה להצלחה ותורגם לאנגלית ולגרמנית. באותה שנה נישאה לצייר הנורווגי סווארסטאד, שהתגרש לשם כך מאשתו הראשונה, והביא עמו לביתם המשותף שלושה ילדים קטנים. השניים התגוררו תקופות קצרות בלונדון וברומא, עד שחזרו לנורווגיה, השתקעו בלילהאמר, ונולדו גם להם שלושה ילדים.  אונדסט פרסמה עוד כמה רומנים וקובץ מסות על בעיות הנשים. ב-1919 עברה משבר דתי שארך מספר שנים שבסופו עברה לכנסייה הקתולית. בעקבות המשבר הדתי התגרשה מבעלה והקדישה את כל משאבי רוחה לחיבור רומן היסטורי רחב יריעה בשם "כריסטין בת לאוראנס". מכאן המשיכה ברומנים היסטוריים על תקופת ימי הביניים.
בשנת 1928 הוענק לה פרס נובל לספרות "בעיקר על תאוריה המזהירים על חיי סקנדינביה בימי הביניים".
בתה מוסה, שהייתה נכה, נפטרה בשנת 1939. באביב 1940 עזבה את נורווגיה לשוודיה, ובאוגוסט 1940 הגיעה לארצות הברית.
נפטרה בלילהאמר ב-1949.
יחסה ליהודים ולציונות

לאונדסט היה יחס חם ליהודים ולציונות. בעת שהותה בארצות הברית עמדה אונדסט בקשר עם ארגונים מחתרתיים במדינות אירופה הכבושות, וניסתה לנצל את השפעתה על ממשלת שוודיה כדי לשכנע אותה להנפיק דרכוני מעבר ל-700 יהודים מהגטו בבודפשט. היא גם הצטיינה ביכולת לחזות תופעות פסיכולוגיות בעמים, יכולת הבאה לידי ביטוי במכתב שכתבה לפרופסור יוסף קלוזנר ומאמר שפרסמה בחודש אוגוסט 1944.
המכתב לפרופסור קלוזנר (שנת 1943):
מיצירותיה

גברת מרתה אוליה (1907) (Fru Marta Oulie) רומן
ויגה ליוט וויגדיס (1909) (Fortællingen om Viga-Ljot og Vigdis) רומן
ג'יני (1912) (Jenny) רומן
כריסטין בת לאוראנס (1920 - 1922) (Kristin Lavransdatter) טרילוגיה היסטורית, תורגם לעברית.
הכלולות (1920) (Kransen)
בעלת הבית (1921) (Husfrue)
הצלב (1922) (Korset)
הרעיה המאמינה (1936) (Den trofaste hustru) רומן
גברת דורתאה (1939) (Madame Dorthea) רומן
ספריה שתורגמו לעברית

ויגה-ליוט וויגדיס, סיפור אהבה ונקמה צפוני, תרגם דוד קלעי, תמוז, תל אביב, 1984; מהדורה קודמת בתרגום מגרמנית של ד. קלעי, א.י. שטיבל, תרצ"ב.
כריסטין בת לברנס, תורגם על ידי צפורה אהרונוביץ (בשם העט שבתאית), הוצאת שטיבל, 1937; תורגם שנית מנורווגית בשם קריסטין לוורנסדטר בידי דנה כספי, הוצאת שוקן, 2007.
ארגונאוטים

התכנסות הארגונאוטים, כלי חרס צבוע בטכניקת הדמות האדומה מאָטִיקָה, 460-450 לפנה"ס, מוזיאון הלובר (G 341)
ארגונאטים (מיוונית עתיקה: Αργοναύται) היו קבוצת גיבורים יוונים מהמיתולוגיה היוונית, השערכו מסע בים, בהנהגת יאסון, להבאת גיזת הזהב מקולכיס, ממלכה קדומה ששכנה בדרום הקווקז לחופי הים השחור (באזור גאורגיה של היום) ליולקוס שבתאסליה (העיר וולוס שביוון של ימינו). הטקסט העיקרי של סיפור מסע הארגונאוטים להשבת גיזת הזהב הוא הפואמה האפית "ארגונאוטיקה" שנכתבה על ידי אפולוניוס מרודוס באמצע המאה ה-3 לפנה"ס.
מקורות הסיפור

סיפור הארגונאוטים וגיזת הזהב מופיע אצל עוד מספר מחברים. המקור הראשון קדם אף לאפולוניוס מרודוס ונכתב באודה של פינדארוס במחצית השנייה של המאה ה-5 לפנה"ס. אפילו הומרוס מזכיר את מסעם ומציין שהם הראשונים שעברו את המפלצות סקילה וכריבדיס. מקורות נוספים הם דיודורוס בחיבורו ביבליותקה היסטוריקה ("ספריית ההיסטוריה"), "פאבולה" של היגינוס מהמאה ה-2 לפנה"ס והביבליותקה ("הספרייה") של פסאודו-אפולודורוס מהמאה ה-2 לספירה.
מסע הארגונאוטים > הרקע

פריקסוס והלה היו ילדיהם של אתאמאס מלך בויאוטיה ואשתו נאפלה. אמם מתה בילדותם ואביהם נישא בשנית. האם החורגת זממה להמיתם. היא טוותה מהלך נפתל שבעקבותיו עמד אתאמס להעלותם קורבן. בסיוע אמם שהופיעה בחלומם והאל אפולו ברחו מאביהם. הם נמלטו על גבו של אייל מופלא שצמרו היה זהוב. הלה טבעה בדרך ופריקסוס הגיע לקולכיס. האייל הוקרב לזאוס, וצמרו – גיזת הזהב נתלה בחורשת ארס שם שמר עליה דרקון.
שנים לאחר מכן, מלך איסון ביולקוס, שנוסדה על ידי אביו. אחיו למחצה, פליאס הדיחו והחזיקו במעצר בית. מחשש לחייו של בנם יאסון, החביאו אותו הוריו הרחק מביתו. יאסון שב למולדתו רק בגיל עשרים.
יאסון תבע את המלוכה חזרה מפליאס. האחרון הסכים אך העמיד לכך תנאי: על יאסון להחזיר את גיזת הזהב. כך קיווה להפטר מהטוען לכתר. יאסון לא נרתע והחל בהכנות למסע.
מסע הארגונאוטים > ההכנות למסע > בניית ספינת הארגו

בונה הספינה היה ארגוס מתספאי, אשר בסיועה של האלה אתנה בנה את הספינה "ארגו" קרי: "המהירה" (מכאן שם הקבוצה). האלה עצמה הציבה בחרטום הספינה בול עץ אלון המקודש לזאוס מדודונה. לעצים אלה הייתה יכולת נבואית וכושר דיבור, דבר שהיה לאמצעי עזר במסע.
בינתיים התקבצו ובאו מכל קצות הארץ ארבעים עד חמישים גיבורים (תלוי במקורות, המספר המקובל הוא חמישים). רבים מהם בעלי מוניטין כגיבורים מיתולוגיים בזכות עצמם. בין הבאים היו: הרקלס (הרקולס בשמו הרומי המקובל), הדיוסקורים (התאומים קאסטור ופולוקס בניה של לדה מזאוס שהופיע בפניה כברבור), זטס וקלאיס בניו של בוריאס, רוח הצפון, אורפיאוס נגן הנבל, מלאגרוס ציד חזיר הבר הקלידוני ואחרים. לפי אחד המספרים התלוותה למסע אטלנטה ציידת ואצנית ידועה, ואחרים אומרים שבהיותה אשה סירב יאסון לצרפה לצוותו. לא כל הצוות השלים את המסע, חלקם פנו לעלילות גבורה אחרות וחלקם נספו.
מסע הארגונאוטים > המסע > נשות למנוס

תחנתם הראשונה בדרכם מזרחה, היה האי למנוס. שם שכנו נשים, אשר בעקבות עונשה של אפרודיטה האלה, הדיפו ריח רע ובעליהם העדיפו עליהן נשים מתראקיה. נשות למנוס רצחו את בעליהן ונותרו לבדן. בתחילה סירבו להתיר לאורחים שהגיעו לרדת לחוף, אבל לאחר שהבינו שללא גברים אין גם ילדים, קיבלו אותם בשמחה. הארגונאוטים בילו באי שנתיים של אושר ושמחה עם הנשים.
מסע הארגונאוטים > המסע > ארץ הדוליונים

התחנה הבאה הייתה ארצם של הדוליונים ומלכם קיזיקוס שקיבלום במזון ויין. הארגונאוטים עלו להר הקדוש שבסמוך ועל הספינה שמר הרקולס. כשחזרו חבריו מצאהו נלחם בענקים בעלי שש זרועות, אשר הטילו סלעי ענק לפתח הנמל לחסום את יציאת הספינה. הגיבורים נחלצו מיד לעזרתו והדפו את הענקים. לאחר שהפליגו שוב, סחפו אותם רוחות חזרה והדוליונים חשבו שאויב פושט עליהם ותקפו את הארגונאוטים. בקרב הרגו הארגונאוטים את המלך. כתוצאה מכך נשבה רוח נגדית והם לא יכלו להפליג שנים עשר יום. כיוון הרוח השתנה רק לאחר שהארגונאוטים עלו להר שוב והקריבו קורבן לריאה.
מסע הארגונאוטים > המסע > במיסיה

במיסיה מקום עגינתם הבא, הלך נערו של הרקולס, הילאס, להביא מים. נימפה נשבתה בקסמיו ומשכה אותו למעמקי המעיין. הרקולס בעזרת ארגונאוט נוסף, פוליפמוס חיפשו אחריו אך לשווא. בינתיים הפליגה הספינה "ארגו" מבלי שספניה שמו לב לחבריהם הנעדרים. הרקולס ופוליפמוס פנו כל אחד להמשך עלילותיהם, ולא המשיכו במסע. על פי מספר אחר, הרקולס כן חזר והצטרף לארגונאוטים בבקשו מפוליפמוס שימשיך לחפש את הילאס לבדו.
מסע הארגונאוטים > המסע > אי הבבריקים

באי הבבריקים נאלץ פוליאדיקוס\פולוקס, אחד מהדיוסקרים להילחם בקרב אגרוף נגד אמיקוס מלך האי. פולוקס מתואר כבן האלמוות מבין הדיוסקרים וכחזק ביותר. תחרות האגרוף הפכה לקרב בין תושבי האי לארגונאוטים אשר הצליחו להבריחם. הם הצטיידו במזון ושתייה והפליגו שוב.
מסע הארגונאוטים > המסע > המלך פיניאוס

פיניאוס, החוזה העיוור מלך סאלמידסוס שבתראקיה היה מארחם הבא. ההרפיות שהיו מפלצות אכזריות, גופן גוף ציפור וראשן ראש אישה היו חוטפות משולחנו כל דבר מאכל שעלה עליו. זה היה עונשו (בנוסף על העיוורון) על שרירות הלב שלו בניחוש עתידותיהם של הפונים אליו. הנביא הגווע ברעב סירב לייעץ לארגונאוטים על המשך דרכם עד שלא יפטרוהו מאימת ההארפיות. זטס וקלאיס בניו של רוח הצפון יצאו לדלוק אחריהן והוציאו מהם התחייבות שלא להטריד יותר את פינאס. העצה שקיבלו הארגונאוטים מהמלך הנביא אסיר התודה הייתה חיונית ביותר: כיצד לעבור בשלום את הסימפלגדות – הסלעים המתנגשים במיצר הבוספורוס.
מסע הארגונאוטים > המסע > הסימפלגדות

כשהתקרבו לסימפלגדות, שילחו יונה שעפה ועברה ביעף את הצוקים שנסגרו עליה וקצצו מנוצות זנבה. מיד עם היפתחם מחדש, מיהרה ארגו והפליגה בעקבות היונה, גל איים להשיבם אחור, אולם בעזרתה של האלה אתנה צלחו בשלום את הצוקים כשרק קצה הירכתיים של הספינה נפגע. מאז קפאו הסימפלגדות במקומן. לטענת אורפיאוס הן הוקסמו משירתו ונגינתו.
עוד מספר תלאות עברו בדרכם. הם איבדו שניים מחבריהם, ביניהם הנווט הראשון שלהם טיפיס, נמלטו מציפורי האל ארס שירו בהם חיצים, ולבסוף הגיעו לקולכיס.
מסע הארגונאוטים > בקולכיס

אייטס (אנ') מלך קולכיס העמיד את יאסון במבחן. היה עליו לרתום שני שוורים רושפי אש למחרשה, לחרוש שדה ולזרוע בו שיני דרקון. משיני הדרקון צמחו לוחמים בהם היה אמור להילחם. מדיאה, בת המלך, התאהבה ביאסון וסייעה לו בכשפיה להתגבר על משימות אלה. לאחר מכן עזרה לו להתגבר על דרקון ששמר על גיזת הזהב ונמלטה איתו בארגו. המרדף נפסק לאחר שאייטס האומלל גילה את ביתרי גופת בנו הקטן מפוזרות בים. מדיאה היא שביצעה רצח נורא זה.
מסע הארגונאוטים > סוף המסע

מעשה הזוועה של מדיאה זעזע לא רק את הארגונאוטים, האלים, ובראשם זיאוס, לא יכלו לעבור על כך בשתיקה. סופות פקדו את הספינה המיטלטלת בים, בול העץ הקדוש שבחרטום הספינה הבהיר לארגונאוטים שעל יאסון ומדיאה להיטהר בטרם תוכל הספינה לשוב ליוון. הם הפליגו אל המכשפה קירקה (שהייתה דודתה של מדיאה), וזו ערכה טקסי טיהור לשניים. רק אז התרצו האלים והם יכלו לשים פעמיהם הביתה.
אך עדיין היו מספר הרפתקאות וסכנות שהיה עליהם לעבור ואף לאבד כמה מחבריהם. כאילו אודיסיאוס הלך בדרכם, עברו את הסירנות - ציפורים עם ראש אדם שפיתו בשירתן יורדי ים והביאו למותם כשאלה שחו לקראת השירה המופלאה. נגינתו של אורפיאוס גברה על שירת הסירנות ורק ספן אחד התפתה וקפץ לים, למזלו אלילה בשם קיפריס או אולי אפרודיטה ריחמה עליו והרחיקה אותו מהסכנה, אך לספינה הוא לא שב. לאחר מכן נחלצו ללא פגע בעזרתה של אלת הים תטיס משיניה של סקילה ולועה של כריבדיס, שתי מפלצות ששכנו במיצרי מסינה זו מול זו, ומי שנמלט מהאחת נפל טרף לשיני השנייה.
באי הבא נישאו יאסון ומדיאה בחיפזון כדי למנוע הסגרתה של מדיאה לבני קולכיס, שכן מלך האי סירב להפריד בין אישה לבעלה. עוד מספר עלילות נכונו להם, כמעט שפגשו שוב את הרקולס בגנם של ההספרידות מהן גנב את תפוחי הזהב, מפגש עם האל טריטון בנו של פוסידון עד ההרפתקה האחרונה שלהם בכרתים. על האי שמר ענק מברונזה, טאלוס שמו, אשר בגופו היה עורק אחד וברגלו קרום דק שהגן עליו. טאלוס היה נוהג לרגום בסלעי ענק כל אונייה שניסתה להתקרב לאי. מדיאה הקסימה אותו עד שבטעות פצע את רגלו באחד הסלעים שניסה לזרוק על הספינה.
מכאן הפליגו עד לנמל מוצאם פגאסי שם התפזרה החבורה. יאסון התייצב בפני פליאס הציג לו את גיזת הזהב ואף תבע את המלוכה חזרה. מדיאה החזירה לאיסון אביו של יאסון את נעוריו ונקמה באכזריות בפליאס. הסוף טראגי: מדיאה רצחה את ילדיה שילדה ליאסון כאשר זה עזבה לטובת בתו של המלך קראון ונמלטה. סופם של הזוג לא ברור, יש האומרים שסלחו זה לזה ושבו לחיות יחד בקורינתוס.
ואילו את הספינה "ארגו" שמו האלים בקבוצת כוכבים שנקראה "ארגו נאוויס". במאה ה-17 פורקה הקבוצה לארבע קבוצות כוכבים נפרדות - שדרית, ירכתיים, מפרשים ומצפן.
בתרבות

הסרט "קטן אליהם" עוסק בעכברה, ביחד עם חתול שמשמש כאביה המאמץ ושחף שיוצאים למסע עם הארגונאוטים עם יאסון אחרי כמה שנים, על מנת לסייע עם בניית הפסל לפוסידון, לאחר שאיים להרוס את עירה לאחר שתושביה עוררו את זעמו שהם בנו פסל לזיאוס.  .
לקריאה נוספת

אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית, הוצאת מפה.
יאן פאראנדובסקי, מיתולוגיה, הוצאת א. זלקוביץ, 1958.
רוברט גרייבס, גיזת הזהב מסת"ב 0755106008
גרהארד פינק, מי ומי במיתולוגיה העתיקה, הד ארצי הוצאה לאור, 1998.
י.א. ניצני (עורך), אנציקלופדיה לספרות ילדים, כרך "אלים וגיבורים", יושע אורנשטיין, הוצאת ספרים "יבנה", 1960(לילדים).
אפולוניוס איש רודוס, ארגונאוטיקה, תרגום: אברהם ארואטי, הוצאת מאגנס, 2017
אונית ארגו; צייר: לורנצו קוסטא, תחילת המאה ה-16
"הילאס  והנימפות" בתבליט מאת ברטל תורוואלסן במוזיאון תורוואלסן
שיבת הארגונאוטים; ציור: קונסטנטין וולאנאקיס
טאלוס בכד יווני עתיק מתחילת המאה ה-5 לפנה"ס במוזיאון לארכאולוגיה ג'טה בבארי