stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרלו צ'נדלר

| --- | --- |

מרלו צ'נדלר, כפי שהופיעה בחוברת Genis-Vell: Captain Marvel #5 מנובמבר 2022, אמנות מאת יואנן רמירז.
 סוג:  דמות משנה
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The Incredible Hulk #347 (ספטמבר 1988)
 יוצרים:  פיטר דייוויד
 מידע
 שם אמיתי:  מרלו צ'נדלר-ג'ונס
 כינויים:  מוות, "מארס", הרפיה
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  שחקן
 כוחות:  כוח על-אנושי וסיבולת גבוהה, יכולת תעופה ויריית פרצי אנרגיה. כמארחת המוות: יכולת להגשים משאלת מוות, מה שמעצב מחדש את המציאות.
 חברה לשעבר בקבוצה:  משפחת הענקים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אלסה צ'נדלר (אם) ריי וקית' צ'נדלר (אחים) ריק ג'ונס (בעל)
 
מרלו צ'נדלר (באנגלית: Marlo Chandler) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Incredible Hulk #347 מספטמבר 1988 ונוצרה על ידי הכותב פיטר דייוויד.
מרלו צ'נדלר היא מדריכת אירובי ושחייה אשר הייתה מושא אהבתו של מאבטח הקזינו מר פיקסיט - האלטר אגו של הענק, אשר נחשב למת וחי בזהות בדויה. היא סיימה את מערכת היחסים ביניהם כאשר ראתה אותו הורג יריב באלימות רבה. השניים התפייסו כאשר הענק הירוק הביע כלפיה את רגשותיו, דבר שהיה מחזה נדיר, והם סיימו את הקשר ביניהם ברוח טובה. בהמשך, צ'נדלר הפכה לחברתו ולאשתו לעתיד של ריק ג'ונס - חברו הטוב של ברוס באנר - ולחברתה הטובה של בטי רוס - אשתו של באנר. מרלו נדקרה למוות בידי אישה מטורפת שטענה שהיא אמו הביולוגית של ריק, אשר נטשה אותו בגיל צעיר. בסופו של דבר, ריק השתמש בידע הטכנולוגי של אויבו של הענק - המנהיג - כדי להחיות אותה. אולם, היא לא שבה לאיתנה ונפלה לתרדמת בהתחלה. דמותה הופיעה גם בהופעת אורח בסדרת החוברות של קפטן מארוול, וזאת כאשר ריק ג'ונס התאחד עם ג'ניס-וול כדי להפוך לקפטן מארוול.
מרלו נעדרה למשך זמן ממושך והתגלה שהיא נחטפה בידי המנהיג, ששינה אותה לגרסה חדשה של הרפיה. באמצעות שליטה מוחית, המנהיג שלח אותה להילחם בברוס באנר ובסקאאר. כשהיא נפגשת עם ריק - שנקרא כעת איי בומב - היא מזהה אותו וחוזרת לצורתה האנושית. בתחילת אירועי מלחמת-עולם הענקים, מרלו עוזרת לאיי בומב להביס את טרול הסלעים אוליק ואויבו של תור לאחר שמנעו תאונת רכבת לה גרם. במהלך אירועי "מלחמת הכאוס", דוקטור סטריינג' מגלה לענק ולמכריו שלמרלו צ'נדלר יש תפקיד חשוב במלחמה הקרבה.
מאחר שדמותה של מרלו צ'נדלר הוצגה בעלילה שעסקה בפשע מאורגן, שמה נגזר משמותיהם של הבלש הבדיוני פיליפ מרלו ושל יוצרו, סופר הספרות הבלשית ריימונד צ'נדלר.
מרחב משתמש

מרחב משתמש (באנגלית: user space) הוא חלק בזיכרון המחשב המוקצה על ידי מערכות הפעלה עבור תוכנות בשימוש המשתמשים, וזאת להבדיל ממרחב הליבה (באנגלית: kernel space) המשמש רק את ליבת מערכת ההפעלה ומנהלי התקנים.
ברוב מערכות ההפעלה זיכרון זה עשוי להיות מועבר לזיכרון משני כאשר תם הזיכרון הפיזי הפנוי.
בדרך כלל כל תוכנית שרצה מקבלת מרחב זיכרון וירטואלי משלה בתוך מרחב המשתמש ואין לה גישה לזיכרון של תוכניות אחרות, מסיבות של יציבות ואבטחה.
ראו גם

מערכת הפעלה
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מערב טימור

מפה של האי טימור. בכתום: מערב טימור; בירוק: מזרח טימור ומובלעת אוקוסי-אומנו
מערב טימור (באינדונזית: Timor Barat) הוא החלק המערבי של האי טימור, המצוי בריבונות אינדונזיה ומהווה חלק ממחוז מזרח איי סונדה הקטנים. במערב טימור מתגוררים 1,978,000 איש.
היסטוריה

ממלכת מג'פהיט שלטה בימי שיאה בכל האי. דבר זה שימש לסוקרנו סיבה לתבוע את השליטה בכל האי.
במהלך התקופה הקולוניאלית, משנת 1816 עד 1942, נשלט חלק זה של האי על ידי הולנד, ונודע בשם טימור ההולנדית. בשנים 1942–1945 שלטה יפן בכל האי טימור. האזור היה מרכז של נאמני הממשל ההולנדי במהלך המהפכה הלאומית האינדונזית (1945–1949).
ב-1949 הפך אזור זה של האי לחלק מרפובליקת אינדונזיה, שהוקמה באותה שנה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים; האזור נודע בשם טימור האינדונזית, עד 1975.
ב-1975 כבשו כוחות אינדונזים את חלקו המזרחי של האי, מזרח טימור, אך האו"ם לא הכיר בריבונותם עליו, והתושבים פתחו במלחמת גרילה. לאחר משאל עם ב-1999, נחתם הסכם לפיו מזרח טימור קיבלה עצמאות מלאה. הממשלה האינדונזית חששה שתושבי מערב האי ינסו להצטרף לחציו המזרחי ולהקים מדינת אי שלמה; ב-2001 אכן החלה לפעול במערב טימור תנועת טימור הגדולה, הפועלת לאיחוד האי למדינה עצמאית.
ב-6 בספטמבר 2000 נהרגו שלושת חברי צוות נציבות האו"ם לפליטים באי, במהלך תקיפה של 5,000 אנשי מיליציה פרו-אינדונזית על משרד הנציבות בעיר אטמבואה במערב טימור, סמוך לגבול עם מזרח טימור.
גאוגרפיה

מערב טימור ממוקמת בחציו המערבי של האי טימור, ומהווה חלק ממדינת האיים אינדונזיה, מלבד מובלעת של מחוז אוקוסי-אומנו, השייכת למזרח טימור. שטח מערב טימור הוא 15,850 קמ"ר. ההר הגבוה בחלק האינדונזי של האי הוא מוטיס, 2,427 מטרים.
העיר הגדולה ביותר במערב טימור ונמלה הראשי היא קופאנג, והיא משמשת גם כעיר הבירה של מחוז מזרח נוסה טנגרה.
חקר המאובנים

בשנת 1935 גלה Friedrich von Huene את שרידי הזוחל הימי הקדום Globidens Timoransis לא הרחק מאתאמבוא. זיהויו כאחד מן המוזאזאוריים היה נתון בספק, בגלל צורת שיניו, הרבה יותר מאוחר זוהה כנמנה עם האיכתיוזאוריה, מתור הטריאס, וגילו נודע כמוקדם בהפרש נכר לפני המוזאזאוריים. בשנת 1966 גילה החוקר ההולנדי ורהובן שרידי כוח ממין שהיה חדש למדע ברייביא ליד אתמבוא. כן התגלו גם שרידי צב יבשה ענק (Geochelone Anas), ופיל גמדי (Stegodon Timorensis Sartono).
דמוגרפיה

במערב טימור מתגוררים 35.5% מאוכלוסיית מחוז מזרח נוסה טנגרה, 1,978,000 איש (לפי מפקד 2019). חלק מהאוכלוסייה הם פליטים שנמלטו ממזרח האי בעקבות הלחימה שהתרחשה בו ב-1999.
השפה השלטת היא אינדונזית. שפות נוספות הן מגוון שפות ילידיות טימוריות, השייכות למשפחת השפות האוסטרונזיות, כגון אואב מטו וטטום. הדורות המבוגרים יותר דוברים גם את השפה הקולוניאלית ההולנדית.
הדתות העיקריות במערב טימור הן נצרות קתולית (56% מהאוכלוסייה), נצרות פרוטסטנטית (35%) ואסלאם (8%). הכלכלה מבוססת ברובה על חקלאות.
הערות שוליים

1 2  "Indikator Strategis Nusa Tenggara Timur". BPS (באינדונזית). נבדק ב-2019-12-18.
↑  "10,000 waiting to go' to Indonesian Timor". Canberra Times. ACT: National Library of Australia. 4 בספטמבר 1975. p. 3. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  In memory: "Pero Simundza, a Croatian killed in an attack on UNHCR's office in West Timor"
↑  http://repository.naturalis.nl/document/149563
↑  West Timor, Indonesia-Tourism
בית הממשל ההולנדי בקופנג, בסביבות שנת 1900
אזורים אדמיניסטרטיביים במערב טימור
מרחב מנשה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  מרחב גאוגרפי משטרתי
 פיקוד
 יחידת אם:   מחוז חוף
 דרגת המפקד:    ניצב משנה
מרחב מנשה הוא אחד משלושת המרחבים במחוז חוף של משטרת ישראל. אופיו הדינמי של המרחב על 6 תחנות המשטרה שבו משלב אזורים כפריים ואורבניים לצד רצועת חוף ומכיל מנעד רחב של אתגרים ומשימות לרבות קו התפר. המרחב חולש על זכרון יעקב, ג'סר א-זרקא, חדרה, עירון (ערערה), באקה אל-גרבייה, אום אל-פחם וחריש.
התחנות במחוז הן

תחנת עירון, הממוקמת בערערה ונותנת שירות ליישובים רגבים, כפר נילי, עארה, ערערה, כפר קרע, קציר, חריש, עין א-סהלה, אום אל-קוטוף, מצפה אילן, ברקאי, מענית, דאר אל חנון, מנסורה, מיצר, מצר, מאור, שדה יצחק, ג'ת, להבות חביבה, מגל, באקה אל-גרבייה וברטעה.
"תחנת זכרון יעקב הנותנת שירותים ליישובים זכרון יעקב, עין הוד, פוריידיס, בנימינה-גבעת עדה, עין חוד, עין כרמל, ניר עציון, גבע כרמל, כרם מהר"ל, עופר, הבונים, עין אילה, צרופה, מעגן מיכאל, בת שלמה, מאיר שפיה, נחשולים, דור, מעיין צבי, עמיקם, אביאל, בית חנניה, אלוני יצחק, כפר גליקסון.
תחנת אום אל-פחם שנותנת שירותים ליישובים אום אל-פאחם, מי עמי, מועאוויה, מוסמוס, זלפה, סאלם, מעלה עירון, גבעת עוז, מושיריפה.
תחנת חדרה הנותנת שירותים ליישובים חדרה, אור עקיבא, גבעת אולגה, פרדס חנה-כרכור, משמרות, כפר פינס, עין עירון, עין שמר, גן שומרון, גבעת חביבה, שער מנשה, תלמי אליעזר, גן שמואל, שדות ים, קיסריה, אליכין.
תחנת ג'סר א-זרקא
תחנת חריש
מרחב מפתחות

בהצפנה מרחב מפתחות הוא אוסף כל האפשרויות לבחירת מפתח באלגוריתם או מערכת מסוימת. מרחב המפתחות הוא אחד הקריטריונים החשובים ביותר כאשר בודקים את חוזקו של צופן.
במערכות הצפנה מודרניות מפתח הצפנה הוא לרוב הסוד השמור ביותר המגן על המידע המוצפן, וגילויו יחשוף את המידע החסוי, או יאפשר גישה לא מורשית למשאב רגיש. לכן, תוקפים מנסים פעמים רבות לתקוף את המערכת באמצעות גילוי המפתח הסודי. השיטה הטריוויאלית ביותר למציאת המפתח היא ניסיון לנחש את המפתח באופן שיטתי, שיטה המכונה כוח גס (באנגלית "brute force"). בשיטה זו מנסים כל מפתח אפשרי עד שנמצא המפתח המתאים. לכן, המגנים על המידע ירצו להעלות את מספר המפתחות האפשריים, או "מרחב המפתחות", עד לרמה בה חיפוש באמצעות כוח גס יהפוך ליקר מדי או שהתהליך ייקח זמן רב כל כך עד שהמפתח יתגלה רק לאחר שהמידע המוצפן לא יהיה עוד רלוונטי.
דוגמאות

צופן DES אשר נחשב לפופולרי ביותר בשנות ה-80 וה-90 עושה שימוש במפתח בן 56 ביטים. כניסתם של המיקרו-מעבדים וכן שבבים המאפשרים חישוב מקבילי, גרמו לכך שניתן לסרוק את כל המפתחות האפשריים תוך שעות, ואף פחות מכך.
שימושים מודרניים בהצפנת RSA עושים שימוש במפתחות בני 1,024 ואף 2,048 ביטים.
מרים טוביה בונה

מרים טוביה בונה (1932 – 27 ביולי 2020) הייתה אוצרת, ציירת ואשת חינוך ישראלית.
ביוגרפיה

מרים (מוזיק) טוביה בונה לבית בן-אפרים נולדה בתל אביב-יפו בשנת 1932 לגדליה ומרים (לבית שפירא) בן-אפרים. אמה נפטרה במהלך לידתה והיא אומצה על ידי דודיה ראובן זליג בן-אפרים (אחי אביה), ורעייתו רחל. אביה, גדליה בן-אפרים, נישא בשנית ונולדו לו שני ילדים נוספים: ציפורה (ציפקה) (נ. 1935) ורזיאל (נ. 1940).
בשנת 1938 בערב יום הכיפורים חוותה המשפחה טרגדיה נוספת כשדודה מצד אמה, יהושע בן-אריה, ורעייתו, שושנה רייזלה (שהייתה גם אחותו של אביה), נרצחו בטבריה עם שני ילדיהם הפעוטים, אריה וזוהר, על ידי אנשי כנופיית עז א-דין אל-קאסם.
ילדותה ונעוריה עברו עליה בתל אביב-יפו, למעט פרק זמן קצר בשלהי שנות ה-30 שבו התגוררה המשפחה בהרצליה. היא למדה בבית הספר לדוגמה והייתה חברה פעילה בתנועה המאוחדת.
עם תום שירותה הצבאי נישאה למוטקה לוינשטיין, איש הפלמ"ח שכונה "מוטקה בלגן" וכעבור פרק זמן קצר התגרשה ממנו. בשנת 1954 נישאה בשנית למלחין עובדיה טוביה (1920–2006) שהיה ממייסדי תיאטרון המחול ענבל ושימש כמנהל המדרשה למורי מוזיקה בתל אביב (1966–1986). לזוג נולדו שני בנים: אפרים טוביה, קלידן ומנהל מוזיקלי, ואיל טוביה, בנקאי ורו"ח. מרים ועובדיה טוביה התגרשו בשנת 1972. בשנת 1982 נישאה מרים טוביה בונה בשלישית לאדריכל מיכאל בונה (1929–2002).
טוביה בונה נפטרה בתאריך 27 ביולי 2020.
הערות שוליים

↑  לוינשטיין מרדכי, באתר palmach.org.il
↑  אסתר זנדברג, אדריכל מיכאל בונה, 2002-1929, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2002
↑  טלי תמיר, ריאיון עם מרים טוביה בונה, הרצליה, 8.7.2019

צלילה אורגד, "הגלריה של אמני הקיבוץ נפתחה מחדש", על המשמר, פברואר 1978
↑  מכתב מאת פרופ' אברהם רונן למר צבי בר, ראש העיר רמת גן, 28 ביולי 1994. ארכיון מרים טוביה בונה, הרצליה.
↑  פרופ' אברהם רונן, מכתב המלצה למרים טוביה בונה מתאריך 21 בנובמבר 1994 שנשלח למר ניסים טל, מנכ"ל מוזיאוני חיפה. ארכיון מרים טוביה בונה, הרצליה.
↑  מנשה קדישמן, מכתב המלצה למרים טוביה בונה מתאריך 16 בנובמבר 1994, נשלח למר ניסים טל, מנכ"ל מוזיאוני חיפה. ארכיון מרים טוביה בונה, הרצליה.
↑  מרים טוביה ומיכאל בונה, בניין הארץ: שיכונים בשנות ה-50, תל אביב-יפו: הקיבוץ המאוחד, קו אדום ופורום המוזיאונים לאמנות בישראל, 1999.
מרסלה (יין)

| --- | --- |

 מועד הכנה ראשוני:  1984 
 
יין מרסלה (באיטלקית: Marsala) הוא שם לסוג של יין המופק באזור העיר מרסלה בסיציליה (איטליה). ליין מעמד של "Denominazione di origine controllata" (יין מפוקח) על ידי ממשלת איטליה.
למרות שבני העיר לעיתים שותים את המרסלה "נקי", הוא משווק בדרך כלל כיין מחוזק. באופן מסורתי, חיזקו את יין המרסלה עם אתנול, על מנת שישרוד נסיעות ארוכות בים.
הזר הראשון אשר מתאר מרסלה הוא ככל הנראה סוחר אנגלי בשם ג'ון וודהאוס. ב-1773 הגיע וודהאוס לעיר מרסלה ו"גילה" את היין המקומי, שיושן בחביות עץ והיה בעל טעם דומה לזה של יינות מחוזקים ספרדיים ופורטוגזיים שהיו נפוצים באותה תקופה באנגליה. יין מרסלה מחוזק מיוצר בתהליך שנקרא in perpetuum, הדומה למערכת הסולרה שבה משתמשים לייצור שרי בחרס דה לה פרונטרה שבספרד.
סוגי היין ומאפייניו

יין מרסלה מיוצר ממספר זני ענבים, בהם בולטים זני גרילו, אינזוליה וקטרטו. ליין צבע ענבר אופייני וארומה מורכבת שבה רמזים לטעם אלכוהול חזק, זאת כנראה הודות לתכולת האלכוהול הגבוהה של היין, הנעה בין 16% ל-20%. סוגי יין המרסלה מסווגים בהתאם למאפייניהם ולזמן היישון של היין ביקב:
דרגת Fine ליין שעבר יישון מינימלי, בדרך כלל פחות משנה
דרגת Superiore ליין שיושן לפחות שנתיים
דרגת Superiore Riserva ליין שיושן לפחות ארבע שנים
דרגת Vergine e/o Soleras ליין שיושן לפחות חמש שנים
דרגות Vergine e/o Soleras Stravecchio e Vergine e/o Soleras Riserva ליין שיושן לפחות עשר שנים
יין מרסלה הוגש באופן מסורתי כיין אפריטיף בין המנה הראשונה והשנייה בארוחה. במטבח המודרני היין מוגש מצונן לצד גבינת פרמזן, גורגונזולה, רוקפור, או גבינה אחרת בעלת טעם עז, יחד עם פירות או עוגיות. יש המגישים יין מרסלה בטמפרטורת חדר כיין קינוח.
מרלו תומאס

| --- | --- |

מרלו תומאס, 1989
 לידה:  21 בנובמבר 1937 (בת 86) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 שם במה:  מרלו תומאס
 שם לידה:  Margaret Julia Thomas 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה (1959)  USC Rossier School of Education  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  תיכון מרימאונט  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  פיל דונהיו (21 במאי 1980–18 באוגוסט 2024) 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית (2014)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (1986)  פרס לוסי (1996)  היכל התהילה של נשות מישיגן (2009)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  מדליית הכבוד של האליס איילנד 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגרט ג'וליה "מרלו" תומאס (באנגלית: Margaret Julia “Marlo” Thomas; נולדה ב-21 בנובמבר 1937) היא שחקנית, מפיקה ופעילה חברתית אמריקאית, ידועה על שום השתתפותה בסדרת הטלוויזיה "That Girl"‏ (1966–1971).
חיים אישיים

תומאס נולדה בדטרויט, מישיגן לדני תומאס (אנ') (1912–1991) ולרוז מארי קסניטי (1914–2000). סבתה מצד אמה הייתה המתופפת ונגנית כל ההקשה מארי "מרי" קסניטי (1896–1972). אחיה, טוני תומאס, הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה, ואחותה, טרה תומאס, היא שחקנית לשעבר. אביה היה אמריקאי ממוצא לבנוני, ומוצא אמה היה איטלקי.
תומאס גדלה בבוורלי הילס, קליפורניה. כילדה הוריה כינו אותה בשם מרגו (Margo), אך במהרה נודעה בשם מארלו, כשטענה בריאיון ל-"The New York Times", שכינוי זה נבע מהגייה לא נכונה בילדותה של הכינוי המקורי. למדה בבית הספר "Marymount High School" שבלוס אנג'לס, וכן סיימה לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה עם תואר בהוראה. בראיון על הנושא סיפרה: "רציתי פיסת נייר שאומרת כי אני מוסמכת לעשות משהו". בנוסף, הייתה חברה באחוות "Kappa Alpha Theta".
קיימה מערכת יחסים עם הרב גרדנר, ובשנת 1980 נישאה למנחה פיל דונהיו.
קריירה

בין השנים 1961–1962 גילמה תומאס את אחותו הנערצת של ג'ואי, סטלה בארנס, בסיטקום "The Joey Bishop Show". במהלך שידורי הסדרה, ביצעה הופעות אורח בסדרות "The Many Loves of Dobie Gillis",‏ "Ben Casey", "אזור הדמדומים", "My Favorite Martian" ובוננזה. בשנת 1998 שיחקה בדרמה הקומית "מסונוור" לצידן של איימי סמארט וכרמן אלקטרה. תומאס מוכרת גם כסנדרה גרין, אמה של רייצ'ל גרין גיבורת הסיטקום המצליח "חברים".
מרכוס סאסר

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 2000 (בן 24) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 שם מלא:  מרכוס ג'רום סאסר ג'וניור
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מספר:  25
 מכללה:  אוניברסיטת יוסטון (2019–2023)
 דראפט:  בחירה מספר 25, 2023 ממפיס גריזליס
 קבוצות כשחקן
 2023–:  דטרויט פיסטונס
מרכוס ג'רום סאסר ג'וניור (באנגלית: Marcus Jerome Sasser Jr.; נולד ב-21 בספטמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והרכז בדטרויט פיסטונס.
קריירה

סאסר נולד בדאלאס, טקסס, לאב כדורסלן עבר. גם דודיו, ג'ייסון וג'ריל ססאר היו כדורסלנים, שאף שיחקו ב-NBA. הוא שיחק כדורסל בתיכון מקומי, ובחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת יוסטון. ב-9 בינואר 2021 קלע 28 נקודות, מתוכן שמונה שלשות, בניצחון 71–50 על טולאן.
ב-30 במרץ 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר סאסר בבחירה ה-25 על ידי ממפיס גריזליס, אך הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, חתם על חוזה בקבוצה והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA. במשחקו האחרון בטורניר קלע 40 נקודות והוסיף חמישה אסיסטים, שלושה ריבאונדים, חטיפה אחת וחסימה אחת ב-30 דקות משחק.
סטטיסטיקות קריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | דטרויט | 71 | 11 | 19.0 | 0.428 | 0.375 | 0.879 | 1.8 | 3.3 | 0.6 | 0.2 | 8.3 |
| קריירה | קריירה | 71 | 11 | 19.0 | 0.428 | 0.375 | 0.879 | 1.8 | 3.3 | 0.6 | 0.2 | 8.3 |
הערות שוליים

↑  Joseph Duarte, Houston freshman Marcus Sasser carries on family legacy, Houston Chronicle, ‏2020-02-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Marcus Sasser Jr. commits to Houston Cougars, www.thehrr.com
↑  Joseph Duarte, How Marcus Sasser’s journey led him to become a UH starter, Houston Chronicle, ‏2020-01-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Joseph Duarte, Future of UH basketball: Caleb Mills and Marcus Sasser, Houston Chronicle, ‏2020-02-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  sportsdesk, Conquering the third lap: How Marcus Sasser has taken the next step as both a player and leader, The Cougar, ‏2020-11-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tulane 50-71 Houston (Jan 9, 2021) Game Recap, ESPN (באנגלית)
↑  "Houston Star Marcus Sasser Makes 2023 NBA Draft Decision - Sports Illustrated". Sports Illustrated (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-07-26.
↑  Detroit Pistons trade up for Houston's Marcus Sasser with No. 25 pick in NBA draft 2023, Detroit Free Press (באנגלית אמריקאית)
1 2  Pistons Sign Marcus Sasser To Rookie Contract, Hoops Rumors, ‏2023-07-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pistons' Marcus Sasser drops NBA Summer League-high 40 points in finale, The Rookie Wire, ‏2023-07-17 (באנגלית אמריקאית)
מרכוס הרץ

| --- | --- |

מרכוס הרץ
 לידה:  17 ביוני 1747 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  19 בינואר 1803  (בגיל 55) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 ענף מדעי:  רפואה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בברלין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת האלה-ויטנברג  אוניברסיטת קניגסברג 
 מנחה לדוקטורט:  עמנואל קאנט 
 בן או בת זוג:  הנרייטה הרץ 
 
מרכוס (מרדכי) הרץ (גרמנית: Markus Herz;‏ 17 ביוני 1747 - 19 בינואר 1803) היה רופא ומרצה לפילוסופיה, יהודי-גרמני, מאנשי החברה הגבוהה בברלין, ידידם של עמנואל קאנט ומשה מנדלסון.
חייו

נולד למשפחה מעוטת יכולת, אביו היה סופר סת"ם שייעד אותו להיות סוחר. ב-1762 בא לקניגסברג והחל ללמוד שם באוניברסיטה. הוא היה תלמידו וידידו של עמנואל קאנט והמשיך לעמוד איתו בקשר גם בשנים הבאות. בשל מחסור באמצעים הפסיק את לימודיו ונסע לתקופה קצרה לרוסיה כמזכירו של סוחר יהודי עשיר. ב-1770 חזר לגרמניה והחל ללמוד רפואה באוניברסיטת האלה. קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1774 ובאותה שנה בא לברלין וכיהן כמנהל בית החולים היהודי שם (Jüdische Krankenhaus Berlin, ובראשי תיבות JKB). ב-1777 החל להעביר הרצאות פומביות ברפואה, מדעי הטבע ופילוסופיה לאנשי העילית החברתית של ברלין, יהודים ולא-יהודים, ובהם בני המשפחה המלכותית של פרוסיה.
ב-1779 נישא להנרייטה דה-למוס, היא אשת הסלונים הנרייטה הרץ; ביתם היה למקום מפגש אקסקלוסיבי של סופרים, מדינאים והוגי דעות ברלינאים. הרץ היה גם ידידו, תלמידו ורופאו האישי של משה מנדלסון, והשתתף ברבות מפעולותיהם של אנשי תנועת ההשכלה; בין השאר היה מראשי המדברים בפולמוס הלנת המתים, שבו הביע בתוקף את דעתו המקצועית בעד הלנת המתים לפני קבורתם. ב-1791 קיבל מהמלך פרידריך וילהלם השני תואר פרופסור, והיה היהודי הראשון בפרוסיה שקיבל תואר זה. חיבר ספרים רבים בגרמנית בענייני רפואה ופילוסופיה, וכן תרגום לגרמנית, לבקשתו של מנדלסון, את הספר "לתשועת ישראל" של מנשה בן ישראל.
חליפת המכתבים בינו ובין עמנואל קאנט היא בעלת חשיבות רבה להכרת התפתחות השקפותיו של קאנט, וכן להכרת מערכת היחסים בין קאנט לשלמה מימון.
נקבר בבית הקברות היהודי הישן בברלין.
תפילת הרופא

"תפילת הרופא" יוחסה לרמב"ם, אך קרוב לוודאי שחוברה על ידי הרץ. התפילה הופיעה לראשונה בדפוס בשנת 1793, תורגמה לאנגלית בידי הארי פרידנוואלד ופורסמה בעלון של בית החולים ג'ונס הופקינס (Bulletin of the Johns Hopkins Hospital) בשנת 1917.
נוסח התפילה:
אֵל עֶלְיוֹן, טֶרֶם שֶׁאֲנִי מַתְחִיל בַּעֲבוֹדָתִי הַקְדוֹשָׁה לְרַפֵּא אֶת יְצוּרֵי כַּפֶּיךָ, אֲנִי מַפִּיל אֶת תְּחִינָתִי
לִפְנֵי כִּסֵא כְּבוֹדְךָ, שֶתִּתֵּן לִי אֹמֶץ רוּחַ וּמֶרֶץ רַב
לַעֲשׂוֹת אֶת עֲבוֹדָתִי בֶּאֱמוּנָה, וְשְׁהַשְׁאִיפָה לִצְבֹר הוֹן אוֹ
לְשֵׁם טוֹב לֹא תְּעַוִּר אֶת עֵינַי מִלִּרְאוֹת נְכוֹחָה.
אָדוֹן הֲעוֹלָמִים, גֲלוּי וְיָדוּעַ לכֹל בְּנֵי בְּרִיתֶךָ שְׁרָק אָתָה לֶבָד
הוּא מָעָנִישׁ וְמְחַנֶן, מָכֶּה וְמְרָפֶּא. בְּרָם בֶּחֹכְמָתְךָ אֵין
סוֹף רַצִיתָ שְׁאָנִי, עַבְדֶךָ הָאָבְיוֹן, בָּשָׂר וָדָם, עָפָר
וָאֶפֶר בִּיכֹלְתִי הָצָנוֹעַה וּבֶשִׂכְלִי הָקָטָן צָבָרְתִי יֶדָע עָל
גוּף הָאָדָם ועָל רוּחוֹ, שְׁאָתָה בְּרַחֲמֵיךָ הָגָדוֹלִים גִילִיתָ
בֶּעוֹלָמְךָ הָגָשְׁמִי. וְהִנֶה, אָנִי בְּפְּקֻדָתְךָ, בְּמִצְוָתְךָ
וּבְעֶזְרָתֶךָ מַתְחִיל לֶרָפֶּא יְצוּרֵי כַּפֶּיךָ בְּהָבָנָתִי
הָמְלֵיאָה שְׁרָק בִּימִינְךָ הָרָמָה וְהָנִשְׂאֶת הָהָחְלָטוֹת עָל
חָיִים וְעָל מָוֶת, עָל הָבְרָאָה וְעָל חוֹלִי, עָל הָצְלָחָתִי
בְּרִפּוּי הָחוֹלֶה וְעָל כִּשְׁלוֹנִי בְּעָבוֹדָתִי.
שוֹכֵן בִּמְרוֹמָיו, מֶלֶך חַי וְקַיָם, יְהִי רָצוֹן מִלֶפָנֵיךָ שֶתִתֶן לִי,
לֶעַבְדְךָ, לֶבֶּן אֲמָתֶךָ חֶפֶץ, כֹּח וֶיָכוֹלֶת שִׂכְלִית
לֶהַמְשִׁיךְ לִלְמוֹד רַפוּאָה בַּאֵין הָפְסָקָה לֶאוֹרֶךְ כֹּל חָיָי
מִפִי רוֹפְאִים נֶבוּנִים מִמֶנִי.
תְזַכֵּנִי לְהַבִּיט עַל כֹּל סוֹבֵל, הַבָּא לִשְׁאֹל בַּעֲצָתִי, כְּעַל אָדָם,
בְּלִי הֶבְדֵּל בֵּין עָשִׁיר וְעָנִי, יְדִיד וְשׂוֹנֵא, אִישׁ טוֹב
וְרַע, בַּצַר לוֹ הַרְאֵנִי רַק אֶת הָאָדָם, אַהֲבָתִי לְתּוֹרַת
הָרְפוּאָה תְּחַזֵּק אֶת רוּחִי, רַק הָאֶמֶת תִּהְיֶה נֵר לְרַגְלַי,
כִּי כֹל רִפְיוֹן בַּעֲבוֹדָתִי יָכוֹל לְהָבִיא כִּלָּיוֹן וּמַחֲלָה
לִיְצִיר כַּפֶּיךָ. אָנָא ה' רַחוּם וְחַנוּן, חַזְּקֵנִי וְאַמְּצֵּנִי
בְּגוּפִי וּבְנַפְשִׁי, וְרוּחַ שָלֵם תִּטַּע בְּקִרְבִּי.
בָּרוּך אַתָה, אָדוֹן כֹּל הֲמָעָשִׁים וּבוֹרֵא כֹּל הֲהָבְרָאוֹת.
לקריאה נוספת

Martin L. Davies, Identity or History? Marcus Herz and the End of the Enlightenment, Wayne State University Press, 1995
מרטי פרידמן

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1962 (בן 61) וושינגטון, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  Laurel High School 
 עיסוק:  גיטריסט, כותב שירים
 סוגה:  ת'ראש מטאל, מטאל נאו-קלאסי רוק אינסטרומנטלי, רוק מתקדם, J-Pop
 שפה מועדפת:  יפנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Avex Trax, Sharpnel Records
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטי פרידמן (באנגלית: Marty Friedman) הוא גיטריסט אמריקני ממוצא יהודי, אחד מאמני הרוק אינסטרומנטלי המוערכים בעולם. התפרסם בעיקר כגיטריסט להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. הוא ידוע ביכולת האלתור שלו ובשילוב אווירת מוזיקה אסיאתית בסגנונות מוזיקה מערביים כדוגמת מטאל נאו-קלאסי, ת'ראש מטאל ומאוחר יותר גם רוק מתקדם. בנוסף, הוא נגן ארפג'ו מהיר בעזרת טכניקת מפרט מיוחדת, וגם בזכות נגינתו המלודית בעלת ויברטו נרחב.
ביוגרפיה

מרטי פרידמן נולד ב-8 בדצמבר 1962, בוושינגטון, ארצות הברית. הוא נכנס לתחום הרוק האינסטרומנטלי בהשפעת להקות כדוגמת ראמונס, בלאק סבאת', קיס (בשנותיה הראשונות), והגיטריסט פרנק מרינו. לאחר שלמד את רזי הנגינה בגיטרה חשמלית בעצמו וללא כל עזרה, החל לנגן במספר להקות שונות במהלך הקריירה שלו כדוגמת "ויקסן", "הוואי" והבולטת ביניהן קקופוני.
את להקת הספיד מטאל/שרדינג קקופוני הקים פרידמן יחד עם ג'ייסון בקר בשנת 1986. הצמד שילב מספר אלמנטים של מטאל נאו-קלאסי לנגינתם. לאחר הצלחה מסוימת ההרכב התפרק בשנת 1989 כאשר פרידמן פנה לקריירת סולו במהלכה הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Dragon's Kiss". בתחילת 1990 הצטרף פרידמן אל מגאדת'. עם פרידמן כגיטריסט, הוציאה מגאדת' מספר אלבומי זהב ופלטינה. אולם, במקביל להצלחה הגוברת הואשמה הלהקה על ידי מעריציה הוותיקים בכך שזנחה את סגנון הת'ראש שהביא לה את התהילה הראשונית למען צליל מלודי יותר. בשנת 1999, לאחר חילוקי דעות בין פרידמן לדייב מאסטיין בנוגע לעתיד המוזיקלי של הלהקה החליט פרידמן לעזוב את מגאדת'.
בשנים האחרונות פרידמן חי ופועל בטוקיו, יפן, אך מעביר סדנאות ושיעורי נגינה באסיה, אירופה ובאמריקה, כותב טורים בכתבי עת בנושא מוזיקה ביפן ועובד עם מוזיקאים יפנים מוערכים רבים. פרידמן דובר יפנית באופן שוטף והתארח לא מעט בתוכניות אירוח ביפן העוסקות ברוק כבד.
ב-22 באוגוסט 2007 יצא אלבום CD ביפן בשם "Exhibit A: live in Europe" והוקלטה הופעה חיה אותה ביצע מרטי ביפן, בשם "Exhibit: B live in Tokyo" אותה ביצע מרטי ביפן, אם כי רשימת השירים שונה. חלק מן השירים באלבום ה-CD הוקלטו בהופעה בישראל . ההרכב שלו בהופעה כלל את ג'רמי קולסון על התופים, רון ג'רזומבק על גיטרה מלווה, וכריס קטרו על גיטרה בס.
פרידמן נכלל ברשימת מאה הגיטריסטים הטובים ביותר במטאל שפרסם המגזין "Guitar World" בשנת 2004, ביחד עם חברו ללהקה, דייב מאסטיין .
ב-12 במרץ 2008 יצא ביפן אלבום הסולו השביעי של פרידמן, "Future Addict", הכולל בין היתר גרסאות חדשות לשירים ישנים של הגיטריסט. ב-20 במאי 2009 יצא אלבומו השמיני, "Tokyo Jukebox", שכולל גרסאות כיסוי לשירי J-Pop.
ב-27 בפברואר 2023, מרטי פרידמן התאחד שוב עם חברי להקת מגאדת' בהופעה חיה בניפון בודוקאן, יפן, וביצע יחד איתם שלושה שירים.
הופעות בישראל

ההופעה הראשונה של פרידמן בישראל התקיימה באולם הסינרמה בשנת 1995 כגיטריסט להקת מגאדת'. מהופעה זאת זכור במיוחד הביצוע שלו ל"התקווה" בגיטרה חשמלית, שאותו גם ביצע בהופעתו השנייה בישראל. ההופעה השנייה התקיימה בתאריך 7 באפריל 2007 במועדון התיאטרון בתל אביב כחלק ממסע הופעות הראשון שלו באירופה. בהופעה פרידמן ניגן חומרים מהאלבום החדש וחומרים קלאסיים מאלבומיו הקודמים כאשר ההופעה הסתיימה בביצוע "Hound dog" של אלביס פרסלי.
גיטרות

בתקופת מגאדת' השתמש פרידמן בגיטרות מדגם ג'קסון קלי 2
לאחר מכן עבר להשתמש בגיטרות של חברת איבנז.
דיסקוגרפיה > עם להקת הוואי

1983 Made in Hawaii (מיני-אלבום)
1983 One Nation Underground
1984 Loud, Wild and Heavy (מיני-אלבום)
1985 The Natives are Restless
דיסקוגרפיה > עם הרכב קקופוני

1987 Speed Metal Symphony
1988 !Go Off