stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן דייוויס (צלם)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1961 (בן 64 בערך) אנגליה לונדון, אנגליה
 שם לידה:  בנג'מין ו. דייוויס Benjamin V. Davis
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 עיסוק:  צלם
 בת זוג:  קמיל גריפין (2005–)
 צאצאים:  5, ביניהם רומן
 www.bendavisbsc.com
 
בנג'מין ו. דייוויס (באנגלית: Benjamin V. Davis; נולד בשנת 1961) הוא צלם קולנוע בריטי שעבד עם הבמאי והמפיק מת'יו ווהן. בין עבודותיו העיקריות: "קיק אס" (2010), "חניבעל: מקור הרוע" (2007) וסרטי אולפני מארוול "שומרי הגלקסיה" (2014), "הנוקמים: עידן אולטרון" (2015), "דוקטור סטריינג'" (2016), "קפטן מארוול" (2019) ו"הנצחיים" (2021).
דייוויס החל את הקריירה שלו ב-Samuelsons Camera House, כיום חלק מחברת ציוד הקולנוע Panavision. הוא עבד כטוען הקלאפר, האחראי על הפוקוס ומפעיל מצלמות בסרטים עלילתיים ובפרסומות. בתקופה זו הוא עבד עם בילי ויליאמס, דאגלס סלוקומב ורוג'ר דיקינס. הוא החל את הקריירה שלו כצלם קולנוע לצילומים מקומיים. הסרט העלילתי הגדול הראשון שלו כצלם היה הסרט הבריטי "Miranda" (אנ') משנת 2002.
אביו היה הצלם ומפעיל המצלמות מייק דייוויס. הוא נשוי לתסריטאית ולבמאית קמיל גריפין. בנם הוא השחקן רומן גריפין דייוויס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | במאי/ת | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Miranda (אנ') | מארק מונדן |  |
| 2004 | לאייר קייק (אנ') | מת'יו ווהן | שיתוף הפעולה הראשון עם ווהן |
| 2005 | קליק (אנ') | אול פארקר |  |
| 2007 | חניבעל: מקור הרוע | פיטר ובר |  |
| 2007 | אבק כוכבים | מת'יו ווהן |  |
| 2007 | שטח בתולין (אנ') | דייוויד לילנד |  |
| 2008 | פרנקלין (אנ') | ג'רלד מקמורו |  |
| 2008 | פיגוע התאבדות (אנ') | שרון מגווייר |  |
| 2010 | קיק אס | מת'יו ווהן |  |
| 2010 | תמרה דרו | סטיבן פרירס |  |
| 2010 | החוב | ג'ון מאדן | שיתוף הפעולה הראשון עם מאדן |
| 2011 | מלון מריגולד האקזוטי | ג'ון מאדן |  |
| 2011 | הפולחן (אנ') | מיקאל האפסטרום |  |
| 2012 | שבעה פסיכופתים (אנ') | מרטין מקדונה | שיתוף הפעולה הראשון עם מקדונה |
| 2012 | זעם הטיטאנים | ג'ונתן ליבסמן |  |
| 2013 | שנה גג (אנ') | דן מייזר |  |
| 2014 | ארוכה הדרך למטה | פסקאל שומיי |  |
| 2014 | לפני השינה (אנ') | רואן ג'ופה |  |
| 2014 | שומרי הגלקסיה | ג'יימס גאן | שיתוף הפעולה הראשון עם אולפני מארוול |
| 2015 | הנוקמים: עידן אולטרון | ג'וס וידון |  |
| 2016 | דוקטור סטריינג' | סקוט דריקסון |  |
| 2016 | גאון (אנ') | מייקל גרנדג' |  |
| 2017 | שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי | מרטין מקדונה | היה מועמד לפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר ולפרס סטלייט לצילום הטוב ביותר |
| 2019 | קפטן מארוול | אנה בודן וראיין פלק |  |
| 2019 | דמבו | טים ברטון |  |
| 2021 | קינגס מן: ההתחלה | מת'יו ווהן |  |
| 2021 | הנצחיים | קלואי ז'או |  |
| 2021 | הדרך לגאולה (אנ') | קלינט איסטווד |  |
| TBA | ראשי המדינה | איליה נאישולר |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  "Ben Davis". Internet Encyclopedia of Cinematographers. נבדק ב-2011-08-27.
↑  "Ben Davis". BenDavisBSC. אורכב מ-המקור ב-2013-05-21. נבדק ב-2011-08-27.
↑  Pennington, Adrian (8 בנובמבר 2018). "Craft leaders: Ben Davis, Cinematographer". IBC. נבדק ב-2019-12-12. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440480905171  GND: 137919085  ISNI: 0000 0001 0922 0497  LCCN: no2010200818  NKC: xx0176064  SUDOC: 151611912  VIAF: 86085305   WorldCat (עם VIAF): 86085305
מעוז צבי

| --- | --- |

היישוב מעוז צבי ממעוף ציפור
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  מחוז יהודה ושומרון
 תאריך ייסוד:  2001
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במאחז:  22 משפחות (2022)
 קואורדינטות:  32°25′30″N 35°09′55″E﻿ / ﻿32.42508°N 35.16523°E﻿ / 32.42508; 35.16523 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) מעוז צבי(למפת צפון השומרון רגילה) מעוז צבי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעוז צבי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעוז צבי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מעוז צבי הוא מאחז בצפון השומרון, מערבית ליישוב מבוא דותן, המונה כיום כ-22 משפחות. תושבי היישוב עוסקים בחקלאות, קיימות ומלאכות כפיים, ומאמינים בשילוב בין האדם והאדמה ובשמירה על ערכי הטבע הייחודיים לאזור. במרכז היישוב קיים בית מדרש שבו מקיימים תושבי המאחז תפילות ושיעורים.
היסטוריה

בחג הפורים תשס"א (2001), בעיצומה של האינתיפאדה השנייה, יום אחד לפני שאריאל שרון הציג את ממשלתו הראשונה בפני הכנסת, עלו חמש משפחות ממבוא דותן לחורשה עבותה ממערב ליישוב, גבעה מיוערת בעצי אורן אשר נטעה בראשית שנות ה-80 על מנת לשמור על אדמות המדינה, והשתכנו במספר קראוונים שהוצבו בינות לעצים. אחד מהמתיישבים היה צביקה שלף ממייסדי היישוב מבוא דותן.
ארבעה חודשים לאחר מכן, בט' סיוון תשס"א, 31 במאי 2001, נרצח צביקה שלף, בירי מרכב חולף בכניסה לבאקה א-שרקייה, כשעשה דרכו מהמאחז לכיוון נתניה. חברי מבוא דותן החליטו לקרוא למאחז "מעוז צבי" על שמם של בני משפחת שלף: צביקה שלף, ובנו היחיד עומר, שנהרג בטיול בהודו כ-3 שנים לפני הרצח.
בשנת 2007 דוד ושיינה בוצר הקימו במקום חווה חקלאית בשם "חוות עמק דותן" חווה שמטרתה קליטת נוער נושר[דרוש מקור] ושמירה על אדמות מדינה מפני השתלטות פלסטינים באמצעות מרעה.
במרוצת השנים, לצד החווה התפתח יישוב צעיר, אשר תושביו עוסקים ומתפרנסים מחקלאות אורגנית, תיירות, אומנות ומלאכת כפיים. נכון ל-2022, גרים ביישוב כ-100 תושבים, והמאחז הוא הגדול ביותר בצפון השומרון.
אתרי טבע ותצפיות נוף

מצפה עמק דותן – מצפה דותן הוא מצפה הצופה על עמק דותן. במקום פרגולת עץ, ספסלי ישיבה בצל עצי זית ועמדת הדרכה קולית שהוקמה על ידי מרכז קטיף להנצחת מורשת גוש קטיף וצפון השומרון, המספרת את סיפורי העמק: מכירת יוסף, קרב עמק דותן במלחמת ששת הימים, וסיפור ההתיישבות העברית המתחדשת בצפון השומרון.
שביל עמית - שביל מסומן צמוד למרפסת נוף עמק דותן, על שם החייל עמית בן יגאל.
תצפית שלפים - לצדה של התצפית הגדולה, תצפית נוספת ובה לוח הנצחה לזכרם של צביקה ועומר שלף.
יער נעמי שמר- יער אורנים הכולל מסלולי הליכה מסומנים, שבילי אופניים ותצפיות. אנשי מעוז צבי נטעו במקום חורש ארצישראלי של אלות ואלונים, עצי ארז ואקליפטוס. החורש נשמר על ידי מרעה מבוקר.
מצפה נריה מעל נחל חדרה, תצפית של 360 מעלות. ממקום זה ניתן לצפות לרכס חומש בדרום-מזרח, ובמערב אל מורדות צפון השומרון והשרון עד לים התיכון.
בעלי חיים

במרחב חיים בעל חיים רבים ביניהם עדר צבאים ארץ ישראלי, זאבים ומקננים עופות דורסים: עיט צפרדעים, חיוויאי, כוס החורבות ואוח. בעונת הנדידה ניתן לצפות בנדידת עגורים וחסידות.
הערות שוליים

↑  המאחז יושב על אדמות-מדינה, בתוך התחום המוניציפלי ("קו כחול") של מבוא דותן
↑  חוות דעת בנושא מאחזים בלתי מורשים (עמ' 101), באתר משרד ראש הממשלה
↑  חגי הוברמן, כנגד כל הסיכויים, הוצאת ספריית נצרים עמ' 420.
↑  דביר רביב, אלינסון נתנאל, המדריך למטייל בשומרון לב ההר וצפון השומרון, עמ' 252
תצפית שלפים במעוז צבי
תצפית על עמק דותן ממצפה עמק דותן שבמעוז צבי
קשת במעוז צבי
חוות סקאלי

| --- | --- |

גבעת פורת יוסף על רקע הרי השומרון
 טריטוריה:  יהודה ושומרון
 מחוז:  מחוז יהודה ושומרון
 תאריך ייסוד:  1998
 גובה:  792 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחווה:  55
 קואורדינטות:  32°12′51″N 35°22′14″E﻿ / ﻿32.21428°N 35.3706408°E﻿ / 32.21428; 35.3706408 
 חוות סקאלי באתר "אלון מורה"
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) חוות סקאלי(למפת צפון השומרון רגילה) חוות סקאלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות סקאלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות סקאלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חוות סקאלי (גבעת פורת יוסף) היא חווה חקלאית שהוקמה כמאחז בשנת תשנ"ח, 1998, על ידי יצחק סקאלי, כארבעה קילומטרים מזרחית לאלון מורה, על רכס הר כביר, בגובה 792 מטר מעל פני הים.
החווה משקיפה צפונה אל החרמון, הרי הגליל העליון ורמת הגולן, ומזרחה אל בקעת הירדן. בימי ראות טובה ניתן לראות ממנה את ים המלח ואת הרי מואב.
צפונית לחווה לאורך הרכס משתפל מדרון תלול אל נחל תרצה. הנפילה החדה של המתלול – כשמונה מאות מטרים – היא מהחריפות בישראל ויוצרת תמונת נוף ייחודית.
הקמה

החווה הוקמה באוקטובר 1998 בסיוע החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית.
השטח שעליו הוקמה החווה הוא קרקע משולבת – חלקה אדמת המדינה וחלקה קרקעות סקר. שנים לאחר הקמת החווה, טענו מספר פלסטינים לבעלות על חלק מהקרקעות שעליהן היא יושבת.
החווה הוקמה על הקצה המזרחי של רכס הר כביר, כחלק מניסיון ליצור רצף שיאפשר חיבור של אלון מורה אל בקעת הירדן ולכלול את היישוב במפת הקבע וכהמשך לכך הוקם מזרחית לחוות סקאלי המאחז נחלת יוסף מאחז דומה הוקם בשנת 2002 כחלק מאותה תפיסה ליד הכביש העוקף המחבר את אלון מורה עם איתמר, אך הוא פורק עוד בטרם אוכלס.
ב־2021 הוקם מאחז נוסף ממזרח לחוות סקאלי המכונה "חוות קוקו" או "חוות מרום שמואל", המקשר בין סקאלי והיישוב חמרה בבקעת הירדן. תושבי בית דג'ן קיימו מחאות אלימות נגד המאחז, באחד המקרים כוח צה"לי הגיב באש כלפי מפגין שיידה אבנים לעברו ומיידה האבנים נהרג.
התפתחות המקום

במאחז גרות מספר משפחות בבתי עץ, בתי אבן ומבנים ניידים. התושבים מתפרנסים מבנייה, מגידול כבשים וממקצועות חופשיים. במקום מקווה טהרה נייד, המתאים לגברים בלבד.
בשנת 2003 הותקף המאחז על ידי שני מחבלים חמושים ברובי קלצ'ניקוב וברימונים. הם התקרבו לאחד הבתים, וירו לתוכו. המחבלים נהדפו ונהרגו באש תושבי החווה, שקיבלו על כך תעודות הוקרה מצה"ל.
בינואר 2006 הוצא למאחז צו פינוי בידי פקחי המנהל האזרחי.
ביולי 2009 קבע מפקד החטיבה המרחבית בצו צבאי "גבולות שמירה" ליישוב אלון מורה הכוללים בתוכם את החווה, בתוכם יש סמכויות הגנה מלאות לרבש"צ של היישוב.
בשנת 2010, לאחר פטירתו של תושב הגבעה פורת יוסף כהן בן ה-4, הוחלט לקרוא לגבעה על שמו, "גבעת פורת יוסף".
בסוף שנת 2020, ביום הולדתה ה-91 עברה "זמרת המחתרות" שולמית לבנת להתגורר במקום עם משפחת נכדתה. בראיון שנערך עמה אמרה שהמעבר הוא גם מסיבות אידאולוגיות, ושאף הייתה שמחה לעבור לשם בשלב מוקדם יותר.
רב המקום הוא הרב דוד בנימין (בנו של הרב גדעון בנימין, רב היישוב נוף איילון).
גלריית תמונות

חוות סקאלי, מצד מזרח
בית הכנסת בחוות סקאלי
מקווה בחוות סקאלי, מבחוץ
מבט מהחווה אל שטחי החקלאות
מקווה נייד בחוות סקאלי
מבנים חקלאיים בחווה
מגדל השמירה של החווה
חוות סקאלי, מצידה הצפוני
הערות שוליים

↑  "אתרים מעניינים" - החווה של סקאלי(הקישור אינו פעיל, 12.11.2019)
↑  Israel: 'Secret' Defense Ministry Database Reveals Full Settlement Construction (עמ' 10)
↑  נדב שרגאי, התנכלויות לפלשתינאים? "זו רק התדמית בתקשורת", באתר הארץ, 5 ביוני 2006
↑  אביגיל חורי, נשות הגבעות, באתר ערוץ 7, 24 באוגוסט 2019
↑  מסע הגבעות והחוות ביו"ש: חוות מרום שמואל, באתר ערוץ 7, 25 בספטמבר 2022
↑   גדעון לוי, תושבי בית דג'ן סירבו להיכנע לגזל אדמותיהם. קצין צה"ל ירה באחד מהם בראש, באתר הארץ, 26 במרץ 2021
↑  צווי פינוי לגבעות "סקאלי" ו"ערוסי" בשומרון, באתר ynet, 25 בינואר 2006
↑  "יש דין", עמוד 14
↑   בגיל 91: זמרת המחתרות עוברת ממגדל פאר ברמת גן למאחז מבודד ליד שכם, סרטון בערוץ "כאן 11", באתר יוטיוב, 27 בדצמבר 2020
אינטרובאנג

| סימן תמיהה / סימן שאלה קריאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
אינטרובאנג (באנגלית: Interrobang) הוא סימן פיסוק לא רשמי הנוצר משילוב של סימן שאלה וסימן קריאה: ‽, כקיצור לסימן התמיהה ?!.
שימוש

שימוש בסימן זה בא להעיד על תמיהה, דהיינו הסימן מעיד על כך שהשאלה היא שאלה רטורית, לדוגמה:
עד מתי רשעים יעלוזו‽
את רגלים רצת וילאוך, ואיך תתחרה את הסוסים‽
היסטוריה

האינטרובאנג הומצא על ידי האמריקאי מרטין ספקטר בשנת 1962 כגימיק פרסומי, במטרה להמציא סימן אחד המביע תמיהה. ספקטר אף הציע את שם הסימן – אינטרובאנג מלטינית: interrogatio – "שאלה רטורית", כאשר "באנג" הוא כינוי בענף העריכה לסימן קריאה. בשנת 1966 המציא ריצ'רד איסבל את הגופן "אמריקנה" וכלל בו את סימן התמיהה. בהמשך הפך הסימן מקובל במכונות הכתיבה מדגם רמינגטון, מאחר שהסימן הפך נפוץ יותר ויותר.
בשנות ה-80 דעך השימוש בסימון והוא אינו מצוי בגופנים רבים.
ראו גם

סימן תמיהה
DGSI

| --- | --- |
 
 סמל הסוכנות
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת 
 תחום שיפוט:  צרפת צרפת
 משרד אחראי:  משרד הפנים הצרפתי
 סוכנות אם:  משרד הפנים (צרפת) 
 תאריך הקמה:  12 במאי 2014
 סוכנות קודמת:  DST‏, DCRI
 מנהל:  לורן נונייז
 מטה מרכזי:  רמות הסן, צפונית לפריז, צרפת
 עובדים:  3,507 (2015)
 תקציב:  200.8 מיליון אירו
 interieur.gouv.fr
 קואורדינטות:  48°53′42″N 2°17′14″E﻿ / ﻿48.895°N 2.287222°E﻿ / 48.895; 2.287222
 he
 
המינהל הכללי לביטחון פנים (בצרפתית: Direction générale de la Sécurité intérieure; ‏בראשי תיבות: DGSI) הוא שירות ביטחון הפנים של צרפת, העוסק במודיעין פנימי, סיכול ריגול, לוחמת סייבר ובמלחמה בטרור.
הסוכנות נוסדה במאי 2014 כיורשת מספר שירותי ביטחון פנים כדוגמת המינהל המרכזי למודיעין פנים (DCRI)‏, המינהל המרכזי למודיעין כללי (direction centrale des Renseignements généraux) והמינהל לפיקוח טריטוריאלי (DST)‏.
הסוכנות כפופה למשרד הפנים הצרפתי ומשתפת פעולה עם סוכנות הביון, ה-DGSE (המינהל הכללי לביטחון חוץ). היא מקבילה בתפקידה לשב"כ, ל-FBI האמריקאי ול-MI5 הבריטי.
היסטוריה > DST

שירות הביטחון הצרפתי יונק את שורשיו מגוף המינהל לפיקוח טריטוריאלי (direction de la surveillance du territoire) שפעל בכפיפות למשטרה הלאומית משנת 1944 ועד 2008. היה אחראי למניעת חתרנות וריגול, לוחמה בטרור ואחריות על הביטחון הלאומי של צרפת. בקיץ 2008 הארגון פורק.
היסטוריה > DCRI

ב-1 ביולי 2008, במסגרת מיזוג DST עם המודיעין המשטרתי הצרפתי (המינהל המרכזי למודיעין כללי; Direction centrale des renseignements généraux) הוקם המינהל המרכזי למודיעין פנים (Direction centrale du renseignement intérieur) כגוף חדש לענייני ביטחון ומודיעין פנימי, מכוח צו נשיאותי של הנשיא ניקולא סרקוזי, שתכנן לבצע מהלך שכזה עוד בתקופת כהונתו כשר הפנים.
ההכרזה על הקמת DCRI נערכה ב-13 בספטמבר 2007. כתב האמנה אומץ ב-7 באפריל 2008 ונכנס לתוקף ב-1 ביולי 2008, לאחר מיזוג מספר גופים לביטחון הציבור ומודיעין פנים במשרד הפנים הצרפתי.
לראש DCRI מונה מפקד DST לשעבר, ברנאר סקווארצ'יני.
במאי 2012 פטריק קלבר מונה להחליף את סקווארצ'יני בתור המנהל המרכזי למודיעין פנים.
היסטוריה > DGSI

המינהל הכללי לביטחון פנים (Direction générale de la Sécurité intérieure) הוקם במאי 2014.
במהלך מתן דו"חות המודיעין הקבועים לפרלמנט, במאי 2013, עלה הצורך בארגון מחדש לגוף ביטחון הפנים. הדו"ח ביקר את תפקוד ה-DCRI במהלך הטיפול במתקפת הטרור של טולוז והעלה את הצורך ברפורמה בגופי ביטחון הפנים וזו נכנסה לתוקף ב-30 באפריל 2014, כאשר DCRI שינתה את שמה ל-DGSI, המינהל הכללי לביטחון פנים, שהפך לגוף שאינו כפוף למשטרה הלאומית אלא ישירות למשרד הפנים, עם סמכויות מורחבות. פטריק קלבר המשיך לכהן כראש הארגון.
ב-26 ביוני 2017 הנשיא עמנואל מקרון מינה את לורן נונייז לראש הארגון החדש.
ראשי הארגון > DCRI

ברנאר סקווארצ'יני (2008–2012)
ראשי הארגון > DGSI

פטריק קלבר (2012–2017)
לורן נונייז (2017–)
הערות שוליים

↑  Attentats: le budget illisible du Renseignement, Le Figaro, le 12 janvier 2015.
↑  Portail du Gouvernement Direction générale de la Sécurité intérieure.
↑  La ministre de l'intérieur présente le nouveau visage des services de renseignement français, Le Monde
↑  La fin des RG, Le Figaro.
↑  ministère français de l'intérieur, ed. (13 בספטמבר 2007). "Discours de la ministre française de l'intérieur du 17 septembre 2007". נבדק ב-10 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה).
↑   NouvelObs, 23 août 2007.
↑  Polloni, Camille. "Grosse déprime des ex-RG, "pestiférés" du renseignement français". Rue89..
↑  "Décret du 2 juillet 2008 portant nomination d'un directeur des services actifs de la police nationale - M. Squarcini (Bernard)"..
↑  Patrick Calvar, un homme de renseignement à la tête de la DCRI‏, L'Express
↑  Décret du 31 mai 2012 portant cessation de fonctions du directeur central du renseignement intérieur et portant nomination d'un préfet hors cadre - M. Squarcini (Bernard)
↑  Décret du 31 mai 2012 portant nomination du directeur central du renseignement intérieur - M. Calvar (Patrick)
↑  "Évaluation du cadre juridique applicable aux services de renseignement". Assemblée nationale..
↑  "Décret 2014-445 from April 30 relative to the missions and to the organisation of the DGSI".
↑  AFP et Le Figaro, ed. (17 ביוני 2013). "Valls réorganise le renseignement". {{cite web}}:  (עזרה).
↑  Laurent Borredon (17 ביוני 2013).  Le Monde (ed.). "Réforme du renseignement : Manuel Valls choisit la continuité". {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Décret du 7 mai 2014 portant nomination du directeur général de la Sécurité intérieure - M. CALVAR (Patrick)"..
רוברט צ'יימברס

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1802 Peebles, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 במרץ 1871 (בגיל 68) סנט אנדרוז, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  St Andrews Cathedral, Saint Andrews 
 מקום לימודים:  התיכון המלכותי של אדינבורו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Vestiges of the Natural History of Creation 
 בן או בת זוג:  מרי אן ברייס  אן קירווד 
 צאצאים:  רוברט צ'יימברס, נינה צ'יימברס, אמיליה להמן, אלייזה צ'יימברס 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית של אדינבורו  עמית החברה הגאולוגית 
 
רוברט צ'יימברס (באנגלית: Robert Chambers;‏ 10 ביולי 1802 – 17 במרץ 1871) היה מוציא לאור סקוטי, גאולוג, הוגה דעות אבולוציוני, סופר ועורך כתב עת, שכמו אחיו הבכור ושותפו העסקי ויליאם צ'יימברס היה בעל השפעה בחוגים מדעיים ופוליטיים של אמצע המאה ה-19.
צ'יימברס היה פרנולוג בחברה הפרנולוגית של אדינבורו. הוא היה המחבר האנונימי של "ממצאים של ההיסטוריה הטבעית של הבריאה", שהיה כל כך שנוי במחלוקת עד כי מחברו לא הוכר עד לאחר מותו.
ראשית חייו

צ'יימברס נולד בעיירה פיבלס (Peebles) שבגבול סקוטלנד לז'אן גיבסון (בערך 1781–1843) וג'יימס צ'יימברס, יצרן כותנה. הוא היה בנם השני מבין שישה ילדים. העיירה השתנתה מעט במשך מאות שנים. בעיירה היו חלקים ישנים וחדשים, שבכל אחד רחוב בודד או מעט יותר. העיירה הייתה מיושבת בעיקר על ידי אורגים ופועלים שהתגוררו בבקתות קש. ביתם בעל גג הצפחה נבנה על ידי האב כמתנת חתונה לבנו, וקומת הקרקע שימשה כבית המלאכה המשפחתי.
ספרייה קטנה שנדדה בעיירה, בניהולו של אלכסנדר אלדר, הפגישה את רוברט עם ספרים ופיתחה את תחומי העניין הספרותיים שלו בצעירותו. אביו נהג לקנות ספרים לספרייה המשפחתית, ויום אחד רוברט מצא סט של המהדורה הרביעית של האנציקלופדיה בריטניקה מוסתרת בתיבה בעליית הגג. הוא קרא אותה בשקיקה במשך שנים רבות. סמוך לסוף חייו, נזכר צ'יימברס שהרגיש "הכרת תודה עמוקה על כך שקיים אוסף כל כך נוח של ידע אנושי, ושכאן הוא פרוס לפניי כמו שולחן מלא היטב". אחיו הבכור של רוברט, ויליאם, סיפר שעבור רוברט, "רכישת הידע הייתה ההנאה הארצית הגבוהה ביותר שלו".
רוברט נשלח לבתי ספר מקומיים והראה טעם ויכולת ספרותית, אם כי מצא את לימודיו חסרי השראה. החינוך שלו היה אופייני לימים ההם. בית הספר הכפרי, בניהולו של ג'יימס גריי, לימד את הבנים קריאה, כתיבה, ובתשלום נוסף, חשבון. בבית הספר התיכון למדו קלאסיקה - לטינית ויוונית עתיקה - ומעט חיבור אנגלי. בנים הציקו זה לזה והמורה הטיל ענישה גופנית בכיתה על התנהגות סוררת. אף על פי שלא קיבל השראה מבית הספר, רוברט פיצה על כך אצל מוכר הספרים.
רוברט ויליאם נולדו עם שש אצבעות בכל יד ושש אצבעות בכל רגל. הוריהם ניסו לתקן את החריגה הזו באמצעות ניתוחים. הניתוח של ויליאם הצליח אך רוברט נותר צולע חלקית. כשנערים אחרים שיחקו בחוץ, רוברט הסתפק בלימודים ובקריאה מספריו.
רוברט עלה על אחיו הבכור בחינוכו, שאותו המשיך שנים מעבר לוויליאם. רוברט היה מיועד לכמורה, אבל בגיל חמש עשרה עזב את הקריירה המיועדת הזו. הגעתו של נול הכוח איימה לפתע על עסקי הכותנה של ג'יימס צ'יימברס, ואילצה אותו לסגור אותו ולהפוך למוכר בגדים. ג'יימס החל להתרועע עם שבויי מלחמה צרפתים ששוחררו והוצבו בפיבל. לרוע המזל, הוא נתן לגולים אלה אשראי רב, וכאשר הועברו בפתאומיות נאלץ להכריז על פשיטת רגל. המשפחה עברה לאדינבורו ב-1813. רוברט המשיך את לימודיו בבית הספר התיכון, וויליאם הפך לשוליית מוכר ספרים. בשנת 1818, רוברט, שהיה בן שש עשרה, החל עסק משלו כשומר ספרים בלייט ווק (Leith Walk). בהתחלה, כל המלאי שלו היה מורכב מספרים ישנים של אביו, שלושה עשר מטרים של שטח מדף, שהיו שווים כמה לירות. עד סוף השנה הראשונה ערך סחורתו שלו עלה ל-12 לירות, וההצלחה הצנועה הגיעה בהדרגה.
ראשית חייו > עבודות מוקדמות

בזמן שרוברט הקים עסק, אחיו ויליאם הרחיב את שלו על ידי רכישת בית דפוס תוצרת בית ופרסום חוברות וכן יצירת דפוס משלו. זמן קצר לאחר מכן, רוברט ו-ויליאם החליטו לאחד כוחות - רוברט כתב ו-ויליאם הדפיס. המיזם המשותף הראשון שלהם היה סדרת מגזינים בשם הקליידוסקופ, או שעשועים ספרותיים של אדינבורו, שנמכרה בשלושה פני. הוא הונפק מדי שבועיים בין 6 באוקטובר 1821 ל-12 בינואר 1822. אחריו הגיעו איורים של המחבר של ווייברלי (Waverley, 1822), שהציעו רישומים של אנשים שלהערכת רוברט היו השראה לכמה דמויות ביצירות הבדיוניות של וולטר סקוט. הספר האחרון שהודפס בעיתונו של ויליאם היה מסורות אדינבורו (1824), שנבע מהעניין הנלהב של רוברט בהיסטוריה ובעתיקות של אדינבורו. לכך נוספו כרכי הליכה באדינבורו (Walks in Edinburgh, 1825), חריזה פופולרית של סקוטלנד (Popular Rhymes of Scotland, 1826) ותמונתה של סקוטלנד (Picture of Scotland, 1826). לאחר מכן פרסם חמישה כרכים של היסטוריה סקוטית, חלק מ"האוסף של קונסטבל". בשנת 1832 חיבר את העיתון "בעל הגאזט של סקוטלנד" (Gazetteer of Scotland).
ספרים אלה זיכו אותו באישורו ובידידותו האישית של וולטר סקוט. לאחר מותו של סקוט, רוברט ספד לו על ידי כתיבת חייו של סר וולטר סקוט (1832). רוברט כתב גם היסטוריה של המרידות בסקוטלנד מ-1638 עד 1745 (5 כרכים, 1828) ועוד יצירות רבות נוספות על מסורות סקוטלנד וסקוטלנד.
נישואין

ב-7 בדצמבר 1829 התחתן רוברט עם אן קירקווד, בתם היחידה של ג'יין וג'ון קירקווד. היו להם 14 ילדים, שלושה מהם מתו בינקותם. למעט שלושת אלו, ילדיהם היו רוברט (רוברט צ'יימברס ג'וניור), נינה (גברת פרדריק להמן, ואמו של רודולף צ'יימברס להמן), מרי (גברת אלכסנדר מקנזי אדוארדס, אמו של הסאטיריקן בוב אדוארדס), אן (גברת דווי), אמה של מני מיוריאל דווי), ג'נט, אליזה (גברת ויליאם אוברנד פריסטלי), אמיליה (גברת רודולף להמן), ג'יימס, ויליאם, פיבי (גברת זייגלר), ואליס.
ויליאם ורוברט צ'יימברס

בתחילת 1832, אחיו של רוברט, ויליאם צ'יימברס, פתח פרסום שבועי בשם Chambers's Edinburgh Journal, שזכה במהירות לתפוצה גדולה. רוברט היה בהתחלה רק תורם חומר, אבל אחרי 14 כרכים שהופיעו, הוא הפך לעורך משותף עם אחיו, ושיתוף הפעולה שלו תרם אולי יותר מכל דבר אחר להצלחת כתב העת. שני האחים התאחדו בסופו של דבר כשותפים בחברת הוצאת הספרים ויליאם ורוברט צ'יימברס (W. &amp; R. Chambers Publishers).
באותו זמן רוברט ניהל חנות ספרים וספרייה ניידת מרחוב האנובר 48 עם אחיו הצעיר, ג'יימס צ'יימברס. בינתיים, ויליאם ניהל את החנות שלו ברחוב ברוטון 47. רוברט התגורר קרוב לחנות, ברחוב אלדר 27, בניין שנהרס בשנות ה-60 כדי לשפר את הגישה לתחנת האוטובוסים של אדינבורו.
בין היצירות שרוברט היה מחברן במלואן או בחלקן, היו המילון הביוגרפי של הסקוטים הבולטים (4 כרכים, גלאזגו, 1832–1835), ה[אנ]ציקלופדיה של ספרות אנגלית (1844), חייו ויצירותיו של רוברט ברנס (4 כרכים, 1851), שולי הים העתיקים (1848), דברי הימים המקומיים של סקוטלנד (1859–1861) וספר הימים (2 כרכים, 1862–1864).
האנציקלופדיה של צ'יימברס (1859–1868), עם ד"ר אנדרו פינדלייטר כעורך, נכתבה תחת פיקוחם של האחים ויליאם ורוברט. ה-Cyclopadia of English Literature מכילה סדרה של תמציות ממיטב המחברים של כל תקופה, "הממוקמים בהיסטוריה ביוגרפית וביקורתית של הספרות עצמה". למען הספר חיי ברנס ערך צ'יימברס חקירות מקוריות שקדניות, ואסף עובדות רבות שלא נרשמו עד אז מאחותו של המשורר, גב' בג (Begg), שלרווחתה הוקדשו כל רווחי העבודה.