stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוקטר אנד גמבל
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1837 על ידי ויליאם פרוקטר וג'יימס גמבל, מהגרים מאנגליה ומאירלנד שהתיישבו בסינסינטי והחלו את דרכם המשותפת בעסק המייצר סבונים ונרות.
בשנים 1858–1859 הגיעו המכירות למיליון דולר. בשלב זה עבדו בחברה כ-80 עובדים. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית קיבלה החברה חוזים לאספקת סבון ונרות לצבא האיחוד. בנוסף לגידול ברווחים שנוצר במהלך המלחמה, נחשפו חיילים מכל רחבי ארצות הברית למוצרי פרוקטר אנד גמבל.
בשנות השמונים של המאה ה-19 החלה פרוקטר אנד גמבל לשווק מוצר חדש, סבון זול שצף במים בשם Ivory. בשנת 1887, החל ויליאם ארנט פרוקטר, נכדו של ויליאם פרוקטר, בתוכנית חלוקת רווחים לעובדי החברה, בהנחה שתוכנית זו תצמצם את הנטייה לשבות.
החברה החלה לבנות מפעלים במקומות נוספים בארצות הברית, מכיוון שהביקוש למוצרים גבר על יכולתם של מתקני סינסינטי לספק אותם. החברה החלה לגוון את מוצריה ובשנת 1911 החלו לייצר את Crisco, מוצר עשוי שמנים צמחיים ולא שומנים מן החי. לאחר שהרדיו הפך פופולרי בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, סיפקה החברה סיפקה למספר תוכניות רדיו ככלי פרסום.
בשנת 1930 החלה בהתרחבות בינלאומית כאשר רכשה חברה בממלכה המאוחדת.
בשנת 2001, רכשה את חברת המוצרים לשיער קליירול (Clairol) מחברת התרופות בריסטול מאיירס סקוויב תמורת 4.95 מיליארד דולר במזומן.
בשנת 2003 רכשה את יצרנית מוצרי טיפוח השיער הגרמנית, וולה (Wella), תמורת 6.5 מיליארד אירו (6.9 מיליארד דולר).
בשנת 2005 רכשה את חברת ג'ילט תמורת כ-57 מיליארד דולר.
ביקורת ושערוריות > תכנון מס

פרוקטר אנד גמבל מבצעת תכנון מס על עסקיה ברחבי העולם. בישראל למשל, מחזור המכירות השנתי שלה נאמד ב-1.1 מיליארד שקל בשנה, והרווח השנתי נאמד ב-100 מיליון שקל לפחות, אך החברה אינה משלמת מס על רווחים אלה בישראל: מכירות החברה נרשמות כהכנסות של החברה הבינלאומית בז'נבה שבשווייץ. באופן זה, לחברה-הבת בישראל אין הכנסות, וממילא אין לכאורה רווחים.
בנובמבר 2014, השעתה ממשלת ארגנטינה את פעילות פרוקטר אנד גמבל במדינה, והאשימה את החברה בהונאת מס שבמסגרתה הבריחה מטבע חוץ.
ביקורת ושערוריות > תיאום מחירים

בשנת 2008 פתח המפקח על התחרות בבריטניה בחקירה של פרוקטר אנד גמבל ויוניליוור בחשד לתיאום מחירים בין היצרניות לקמעונאיות בבריטניה. החקירה התרחבה לכל רחבי אירופה ובאפריל 2011 קנסה הנציבות האירופית את פרוקטר אנד גמבל ב-211 מיליון יורו על יצירת קרטל בענף אבקות הכביסה באירופה.
בישראל נטען ביחס לחברה כי היא מינתה יבואן רשמי יחיד לרוב המותגים שלה, "דיפלומט מפיצים", המנצלת לרעה את הדומיננטיות שלה בשוק הייבוא, חוסמת ייבוא מקביל, ומונעת מחירים נמוכים מהקמעונאים אם הם לא יעניקו לה בלעדיות בתחומי הייבוא האחרים שלה.
ביקורת ושערוריות > ניסויים בבעלי חיים

במשך שנים רבות פיתחה החברה את מוצריה תוך שימוש בניסויים בבעלי חיים.
ב-30 ביוני 1999 הודיעה פרוקטר אנד גמבל כי תגביל את שיטות הניסוי בבעלי חיים למוצרי המזון והתרופות שלה, המהווים פחות מ-20% מתיק המוצרים שלה. החברה טוענת שהשקיעה מעל 275 מיליון דולר בפיתוח שיטות בדיקה חלופיות.
פרוקטר אנד גמבל ישראל

בישראל נמכרים מוצרי החברה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 והם משווקים על ידי היבואן דיפלומט. החל משנות ה-90 החלה החברה להשקיע בתקציבי פרסום גבוהים והחדרת מותגים חדשים לשוק הישראלי.
משרדי פרוקטר אנד גמבל בישראל נפתחו בשנת 2001 ומהווים את זרוע השיווק המקומית של החברה. מתוך הכרה בישראל כחממה לחדשנות טכנולוגית, הקימה החברה בארץ בשנת 2007 דסק לאיתור חדשנות, הנקרא "Israel house of innovation". הפרויקט נובע מהחלטת החברה לפיה על מנת לעמוד בקצב החדשנות הדרוש על מנת להוביל את השוק, לפחות 50% מכלל החידושים הטכנולוגיים יגיעו מחוץ לחברה. הדסק מהווה גשר בין החדשנות הישראלית המקומית לבין פרוקטר אנד גמבל העולמית אשר מאתרת ורוכשת טכנולוגיות רלוונטיות של יזמים, ממציאים, חברות וארגונים ברחבי העולם. בשנת 2011 חתמה פרוקטר אנד גמבל הסכם שיתוף פעולה עם חברת פאוורמט הישראלית, להשקת מיזם משותף לפיתוח הטענה אלחוטית והפצתה בעולם, תחת מותג דורסל.
חברות בת

בראון
ג'ילט
הערות שוליים

1 2  אסנת כותן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏פרוקטר& גמבל: הענק הרעב, באתר גלובס, 15 באפריל 1999
↑  פרוקטר אנד גמבל רוכשת את קליירול ב-5 מיליארד דולר, באתר הארץ, 22 במאי 2001
↑  שירות בלומברג,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏פרוקטר אנד גמבל רוכשת את וולה הגרמנית תמורת 6.9 מיליארד דולר, באתר גלובס, 18 במרץ 2003
↑  ליאון איצקר,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'מגמת מיזוגי הענק בארה"ב ממשיכה: פרוקטר אנד גמבל רוכשת את ג'ילט ב-57 מיליארד דולר, באתר הארץ, 28 בינואר 2005
↑  אילנית חיות,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏כך מתחמקת פרוקטר אנד גמבל מתשלום מס בארץ, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2013
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'סוכנויות הידיעות,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'ארגנטינה השעתה את פעילות P&G במדינה בשל העלמות מס, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2014
רויטרס,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'‏ארגנטינה מאשימה את פרוקטר אנד גמבל בהונאת מס, השעתה פעילותה, באתר גלובס, 3 בנובמבר 2014
↑  עפרה שלו,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'פרוקטר אנד גמבל ויוניליוור מעורבות בחקירה בעניין תיאום מחירים בבריטניה, באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2008
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'"Unilever and Procter & Gamble in price fixing fine". BBC News. 13 באפריל 2011. ארכיון מ-9 במאי 2018. נבדק ב-21 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שני מוזס,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'‏מוצרי טואלטיקה מיובאים יקרים ב-48% ביחס לעולם, באתר גלובס, 7 ביוני 2017
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'שוקי שדה, עדי דברת-מזריץ,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'"היבואנים הרשמיים הם בריונים. שלוש משפחות מנהלות את השוק ממגדל השן שלהן", באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2017
↑  אילנית חיות,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'‏"הייתי מבעיר את הממשלה שתפתח השוק ליבוא ותוריד מחירים", באתר גלובס, 11 בספטמבר 2014
↑  אסף גלעד,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'פרסום ראשון: "קופסת הפלא" של פאוורמט ודורסל תטעין כל מכשיר המופעל על ידי סוללות, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501309205171  BnF: cb12335045r (data)  GND: 274340-1  ISNI: 0000 0001 1882 5543  LCCN: n50078465  NKC: kn20050427008  NLG: 211580  SUDOC: 03337788X  VIAF: 133864217   WorldCat (עם VIAF): 133864217
ה'תקע"א

ה'תקע"א (5,571) ובקיצור תקע"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 בספטמבר 1810, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1811.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 21 שעות ו-840 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 4 במחזור העיבור ה-294. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 27 (סימנה כזיאא) במחזור השמש ה-199.
שנה זו היא שנת 1,742 לחורבן הבית, ושנת 2,122 לשטרות.
אירועים

בווינה נדפס לראשונה ספר הישר לרבנו תם, בידי רבי דניאל פרוסטיץ.
במוהילוב נדפס לראשונה ספר המידות של רבי נחמן מברסלב, בידי תלמידו רבי נתן שטרנהרץ.
נולדו

ו' בחשוון – רבי ישראל מסלנט, מייסד תנועת המוסר ביהדות ליטא. (נפטר בכ"ה בשבט ה'תרמ"ג)
רבי ירמיה לעוו, רבה של אויהל ומראשי הרבנים ביהדות הונגריה באמצע המאה ה-19, התנגד להקמת קהילות נפרדות ותמך בקהילות הסטטוס קוו אנטה. (נפטר בי"ז בניסן ה'תרל"ד)
רבי אברהם אשכנזי, הראשון לציון, אב בית דין בירושלים, וחכם באשי ליהודי ארץ ישראל. (נפטר בט' בשבט ה'תר"ם)
נפטרו

י"א בתשרי – רבי דוד מסטפין, "המגיד מסטפין", תלמידם של הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש.
י"ח בתשרי – רבי נחמן מברסלב, מייסד חסידות ברסלב והאדמו"ר היחיד שלה. (נולד בה'תקל"ב)
ד' בכסלו – רבי יוסף מייא, אב"ד ומרא דאתרא בברסלאו, ומדפיס עברי. (נולד בה' בטבת ה'תקכ"ה)
ו' בשבט – רבי יעקב נאומבורג, רב וראש ישיבה באופנבך על המיין, פרשן המסכתות הקטנות.
כ"ג בשבט – יהודה ליב בן-זאב, בלשן עברי בן הדור הראשון של תנועת ההשכלה. (נולד בכ' באב ה'תקכ"ד)
י' בסיוון – רבי ישמעאל הכהן ממודנה, רב במודנה שבאיטליה ומחבר שו"ת זרע אמת. (נולד בה'תפ"ד)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
שירי תימן

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
שירי תימן הוא אלבומה השביעי של הזמרת–יוצרת הישראלית עפרה חזה. על אף שהיה אלבומה השביעי במספר, האלבום היה הראשון שהופץ בחו"ל ונחשב שם כאלבומה הראשון.
בעולם התפרסם האלבום בתרגום האנגלי של שמו, Yemenite Songs. בארצות הברית התפרסם האלבום בשם Fifty Gates of Wisdom.
רקע

הרעיון להפקת אלבום זה נוצר עקב הרצון להכיר תודה למשפחתה ולמשפחתו של בצלאל אלוני וכן לעולים מתימן ששמרו על המסורת גם בארץ והעבירו אותה הלאה לילדיהם. לפני יציאת התקליט חזה הקדישה בהופעותיה זמן למחרוזת תימנית, דבר שהתקבל באהדה בקרב הקהל. לצורך לימוד המקצבים לקראת ההקלטות פנתה עפרה לאהרן עמרם שילמד אותה את המקצבים התימניים בפח תימני. כמו כן, חזה ובצלאל אלוני בדקו את המקצבים גם באמצעות ריקודים באולפן. שירי התקליט הושמעו ברדיו בעיקר בתוכניות מוזיקה מזרחית, אך למרות זאת האלבום נמכר בעשרות אלפי עותקים והוא בין האלבומים הנמכרים ביותר של חזה בארץ ובעולם.
הפקה והצלחה

המפיק המוזיקלי והמעבד של התקליט היה בני נגרי.
יאיר ניצני, המפיק מטעם חברת התקליטים הד ארצי הציע לחזה ובצלאל אלוני להפקיד בידי יזהר אשדות את העיבוד המוזיקלי של השיר "גלבי" כדי לתת לשיר גרסה חדשנית. גרסת הדאנס החדשה והנוצצת אמנם לא זכתה להשמעות משמעותיות בישראל, אך שדרן ברדיו קול השלום התלהב מהתוצאה ושלח את התקליטון לשדרני רדיו אנגלים.
תוך זמן קצר הפך "גלבי" התימני ללהיט מפתיע בבריטניה, ושובץ בתוכניות מפתח כמו "The Tube". בשנת 1985, קיבלו חזה ובצלאל אלוני מאנשי הד ארצי עותק של האלבום כפי שהוא הופץ בבריטניה. בשנת 1987 החליטו אשדות וניצני להפיק רמיקס נוסף מהאלבום. הצלחתו של הסינגל "Im Nin'alu" במצעדי המוזיקה באירופה הוביל להצלחתו המחודשת של האלבום.
"שירי תימן" הפך לאלבומה המצליח ביותר של חזה בישראל, הגיע למעמד אלבום פלטינה, יצא מאז במהדורות רבות ונמכר ברבבות עותקים נוספים.
ב-2005 דורג האלבום במקום ה-81 ברשימת "100 האלבומים הישראלים הטובים" של אתר ynet.
רשימת רצועות

אם ננעלו (שלום שבזי/עממי תימני) [5:18]
יחילוי ויחלי (עממי תימני/עממי תימני) [3:27]
אסאלק (שלום שבזי/אהרון עמרם) [4:46]
מחרוזת: צור מנתי / סעי יונה / ספרי תמה (שלום שבזי/עממי תימני) [5:44]
גלבי (אהרון עמרם/אהרון עמרם) [4:15]
אודה לאלי (שלום שבזי/עממי תימני) [3:32]
לפלח הרימון (יהודה הלוי/עממי תימני) [5:08]
איילת חן (שלום שבזי/עממי תימני) [6:30]
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 9 |
הערות שוליים

↑  Ofra Haza, AllMusic
↑  Ofra Haza - Fifty Gates Of Wisdom (Yemenite Songs), Discogs'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  עופרה חזה, ביוגרפיה, באתר Mooma
↑  7 לילות,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'100 האלבומים הישראלים הטובים, באתר ynet, 30 בספטמבר 2005
| עפרה חזה – שירים |
| --- | --- | --- |
| בשיר השירים בשעשועים | "שיר השירים בשעשועים" • "בלדה למלך" • "היפה בנשים" |  |
| על אהבות שלנו | "שיר הפרחה" • "כמו ציפור" • "פלאש גורדון" • "הגשם" • "על אהבות שלנו" • "שיר אהבה לחייל" |  |
| בוא נדבר | "אין זמן לתעות" • "סימנים של אוהבים" • "כשנהיה בני 73" • "תפילה" |  |
| פיתויים | "כל יום מתחילה שנה" • "מלכת הקסמים" • "מכתב אהבה" • "גבריאל" |  |
| חי | "סוף קיץ" • "עכשיו" • "אחרי החגים" • "אמן למילים" • "חי" |  |
| שירי מולדת | "יד ענוגה" / "נעמה" |  |
| בית חם | "יד ביד" / "במנגינת הלב" • "בית חם" • "עזור לי" • "בן פרבר" • "אתך הלילה" / "אתה הבטחת" |  |
| אדמה | "רוח צפונית רוח דרומית" • "גורל אחד" • "מישהו הולך תמיד איתי" • "אדמה" • "רחמים" / "עוד מחכה לאחד" |  |
| שירי מולדת ב' | "אל נא תאמר לי שלום" / "בכרם תימן (אל תפחדי תמר)" • "שבעת המינים" • "הנערים הספנים" |  |
| ימים נשברים | "ימים נשברים" • "בוא ונגן אותי" • "הכאב הזה" • "כל הקלפים" / "ליידי" • "להמשיך לצעוד" |  |
| Shaday | "Galbi" • "Im Nin'alu" • "Galbi" • "Shaday" • "Eshal" |  |
| Desert Wind | "Wish Me Luck" • "I Want to Fly" • "Ya Ba Ye" • "Fata Morgana" |  |
| Kirya | "Daw Da Hiya" • "Innocent – A Requiem for Refugees" |  |
| כל הנשמה | "ליד באר מולדתי" • "כל הנשמה" • "לאורך הים" • "זה יבוא פתאום" • "מיליון" • "רוח האדם" |  |
| Ofra Haza | "Show Me" • "Give Me a Sign" |  |
| סינגלים אחרים | "שבת המלכה" • "הליכה לקיסריה" • "אם אשכחך ירושלים" • "שלאגר" • "Aime Moi" • "שיר המאה" • "שביל תפוח הזהב" • "ארבעים" • "השנה אינשאללה" • "Ya Hilwi" •‏ "Today I'll Pray" •‏ "Elo Hi" • "קופסת הצבעים" • "Mata Hari" • "Love Song" •‏ "ירושלים של זהב" • "The Queen of Tel Aviv" • "לתת" • "כאן לעולם" |  |
| שירים אחרים | "Deliver Us" • "שחרחורת" • "מוכר הפרחים" • "זמר נוגה" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 884e595a-34a1-3931-a504-4a1cf2be75ab
ארבע ערי הקודש

ציור ארבע ערי הקודש במפת ארץ ישראל, המאה ה-19
"אם אשכחך ירושלים" הדפס ארץ-ישראלי בפיתוח עץ מאת חיים זאב אשכנזי, 1855 בקירוב.
ירושלים, מבט מהר הזיתים אל העיר העתיקה, 1900 בערך
מערת המכפלה בחברון, 1906
טבריה, 1900 בערך
הרובע הספרדי בצפת, 1895
ארבע ערי הקודש (נקראו גם ארבע ארצות) הוא כינוי של ארבע ערים בארץ ישראל: הערים ירושלים, חברון, טבריה וצפת, שבהן הייתה מרוכזת מרבית האוכלוסייה היהודית של היישוב הישן בארץ ישראל. כינוי ארבע הערים כערי קודש החל עוד לפני תקופת היישוב הישן כנראה סביב שנת 1640.
מוסד השד"רות שהתקיים מאות בשנים לשם איסוף קבוע של כספים בתפוצות לטובת היישוב בא"י התקיים עבור קהילות כל אחת מארבעת ערים אלה, גם לפני שנטבע השימוש בביטוי ארבע ערי הקודש בהקשר זה. אך ככל שהתפתח הארגון של איסוף הכספים ובפרט בתקופת היישוב הישן משלהי המאה ה-18 תחת ארגוני כספי החלוקה – גבר השימוש במינוח ארבע ערי הקודש. במגביות הכספים שנוהלו בארצות הגולה הושם הדגש למטרת איסוף כסף לשם התמיכה בתלמידי-חכמים ובעניים בארץ ישראל היושבים בארבע ערי הקודש.
במחצית השנייה של המאה ה-17 חרבה טבריה כך שלתקופה זו שימשו רק שלוש ערים כיעדים מרכזיים לתרומות לא"י. גם לכשהחלו יהודים לחזור לטבריה נספחו הם לתרומות העיר צפת. לאחר ששוקמה מחדש ב-1740 חזרה גם טבריה להוות מוקד לאיסוף התרומות תחת שמה כפי שהייתה בעבר. ערים אלה זכו לכינוי של קדושה מפני שריכזו את עיקר היישוב היהודי במשך מרבית תקופת הגלות, בשל המצאם של אתרים יהודיים היסטוריים וקברי אישים חשובים רבים בהן או בסביבתן, וכן בשל פעולתן של דמויות חשובות בהן במשך הדורות.
בערים אלה התגוררה רוב אוכלוסיית יהודי ארץ ישראל, אנשי היישוב הישן, משלהי ימי הביניים ועד סוף המאה ה-19. במאה ה-18 וה-19, היו רוב תושביהן היהודים חברי כוללים שונים. וחלקם התפרנסו מכספי החלוקה שנאספו בארצות הפזורה היהודית עבור היהודים בארץ ישראל.
הרעיון של ייחוס קדושה לערים מסוימות מופיע כבר במשנה: "ארץ ישראל מקודשת מכל הארצות... עיירות מוקפות חומה מקודשות ממנה... לפנים מן החומה, מקודש ממנה".
ירושלים

על פי המסורת היהודית, ירושלים היא העיר החשובה בארבע ערי הקודש, בשל חשיבותו וקדושתו של בית המקדש ששכן בה. קדושת ירושלים מוזכרת כבר במקרא: "לִבְשִׁי בִּגְדֵי תִפְאַרְתֵּךְ יְרוּשָׁלַ͏ִם עִיר הַקֹּדֶשׁ". לקדושת ירושלים יש השפעה על מצוות והלכות רבות.
חברון

בחברון נמצא מבנה מערת המכפלה, שעל פי הכתוב בספר בראשית, נקנתה על ידי אברהם אבינו בכסף מלא כקניין ראשון של האומה בארץ. תחת מערת המכפלה נקברו על-פי המסורת אדם וחוה, ואבות ואמהות האומה – אברהם, יצחק ויעקב; שרה, רבקה ולאה. עקב יחוסו של האתר הובאו לקבורה בסביבתו במהלך הדורות עוד רבים מהעם היהודי.
על-פי המסורת נקברו באזור זה גם עתניאל בן קנז, רות וישי אבי דוד המלך. בעיר זו החלה מלכותו של דוד בטרם מלך בירושלים.
טבריה

בטבריה קבורים התנאים רבי מאיר בעל הנס ורבי עקיבא ולאחר דורות נקברו בה הרמב"ם והרמח"ל. קברי אמוראים ורבנים נוספים מצוינים בעיר.
טבריה הייתה מקום מושבה האחרון של הסנהדרין, טבריה הייתה בימי סוף בית שני ולאחר חורבנו, המרכז הרוחני הגדול ביותר בארץ ישראל. טבריה נחשבת כעיר מוקפת חומה מימות יהושע ובה נערך ונחתם התלמוד הירושלמי.
בטבריה פעלו גם חכמי המסורה והאסכולות המרכזיות של נקדני התנ"ך מהמאה ה-10, בראשם משפחת בן אשר ומשפחת בן נפתלי.
צפת

נראה שמקומה של העיר הרביעית, צפת, ניתן לה גם עקב היותה מרכז לתלמידי חכמים בכמה דורות (האר"י, ר' יוסף קארו, ר' שלמה אלקבץ ועוד) והיותה מרכז תורני גדול. קדושתה ניתנה לה גם בעקבות קברי התנאים והאמוראים הרבים שנמצאים בקרבתה ובהם קברו של ר' שמעון בן יוחאי (רשב"י) בהר מירון.
ערים נוספות

העיר שכם שבה קבור יוסף הצדיק וכן בית לחם בה מצוי קברה של רחל אמנו. ומשכך באומנות התקופה המתייחסת למקומות בארץ ישראל לעיתים מצורפים גם הם לארבע ערי הקודש כמו גם מקומות אחרים.
למעשה מנהג ישראל להתייחס לכל מקום ישוב בארץ ישראל כ-עיר הקודש ת"ו, משום שהוא יישוב יהודי בארץ הקודש. וכך נוהגים בארץ ישראל למשל בעת הקראת הכתובה בפני הקהל בחופה, שכאשר מציינים את הזמן ומקום החתימה אומרים: ...למניין שאנו מונין פה ב-(שם היישוב בו נמצאים) עיה"ק (עיר הקודש), ת"ו בב"א (תיבנה ותיכונן במהרה בימינו אמן). ויש האומרים רק בקיצור ת"ו. (תיבנה ותיכונן)
וכך נהגו לפתוח או לחתום בתכתובות מארץ ישראל, כפי שניתן לראות למשל באגרות הראי"ה במכתבים ששלח רבה של יפו והמושבות בשעתו, הרב אברהם יצחק הכהן קוק כשהוא פותח את מכתביו בהיגד: עה"ק (עיר הקודש) יפו ת"ו (תיבנה ותיכונן).
ראו גם

שד"ר
מקומות קדושים ליהודים בארץ ישראל
עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון
לקריאה נוספת

גיורא פוזיילוב, חכמיהן של ארבע ערי הקודש, ירושלים: הוצאת משרד החינוך, תש"ס-2000.
הערות שוליים

↑  משנה,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'מסכת כלים,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פרק א', משנה ו'
↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'ישעיהו,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'נ"ב,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'א'
ואל ד'אוסטה

ואל ד'אוסטה (באיטלקית: Valle d'Aosta, בצרפתית: Vallée d'Aoste, ובפרנקו-פרובנסאלית: Val d'Outa), להלן "עמק אאוסטה", הוא מחוז אוטונומי באיטליה. הואיל וחלק מתושבי העמק הם ממוצא צרפתי, האוטונומיה מתבטאת בכך שצרפתית היא שפה רשמית שנייה, בנוסף לאיטלקית. עיר הבירה של המחוז היא אאוסטה. המחוז נמצא בצפון מערב איטליה ונושק לגבולות שווייץ וצרפת. מדרום לו נמצא מחוז פיימונטה האיטלקי.
מבין 20 מחוזות איטליה זהו המחוז הקטן ביותר, הן מבחינת השטח והן מבחינת כמות האוכלוסייה.
גאוגרפיה

עמק אאוסטה הוא עמק בהרי האלפים ובצדדיו ההר מון בלאן, הפסגה הגבוהה ביותר מבין הרי האלפים, מונטה רוזה והמטרהורן.
הגובה הממוצע של העמק הוא 1,600 מטר מעל פני הים.
המחוז נחצה על ידי הנהר דורה בלטאה, החמישי בספיקה בצפון איטליה. הנהר נובע מהמון בלאן, נשפך לנהר הפו והוא מקור מים חשוב לנהר הפו. בשנת 2000 עלה הנהר על גדותיו וגרם נזקים רבים לשטחי החקלאות ולמבנים.
במחוז עוברות דרכי מעבר לשווייץ ולצרפת: מעבר סן ברנאר הגדול, מעבר סן ברנאר הקטן ומנהרת המון בלאן, שעוברת בה "דרך אירופה E25".
גאוגרפיה > אקלים

החורף ארוך ונמשך עד 8 או 9 חודשים וברוב העונה המחוז מושלג. במהלך הקיץ יש ערפל כמעט בכל יום. הטמפרטורות בינואר בין -3 ל 7- מעלות צלזיוס וביולי הן בין 20 ל-35 מעלות.
תולדות המחוז

התושבים הראשונים של "עמק אאוסטה" היו קלטים וליגורים, אשר לשונם נשמרה בשמות של אחדים מהמקומות במחוז. הרומאים כבשו את המחוז וקראו לו "אוגוסטה פרטוריה סלאסורום" (Augusta Prætoria Salassorum). השליטה במקום באה להבטיח את המעברים האסטרטגיים בהרי האלפים. מעברים, אשר שופרו בעזרת גשרים ודרכים. בתום הכיבוש הרומי חזרה האוטונומיה למחוז הודות לבידודו הגאוגרפי. במאה ה-5 השתלטו על המחוז הגותים והלומברדים ואחריהם שלטו שם הפרנקים. המחוז היה לחלק מלותרינגיה בממלכת איטליה, עבר לממלכת בורגונדיה, שהתמזגה עם ממלכת ארל. שינויים אלה עברו ללא השפעה משמעותית על תושבי העמק.
בשנים 1031–1032 קיבל אומברטו הראשון, רוזן סבויה, מייסד בית סבויה, מקונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר "רוזן אאוסטה" ובנה לעצמו את מצודה ברד. כאשר נבנו מצודות נוספות, חולקו שטחי המחוז בין המצודות החזקות, וכך נוצר משטר פאודלי קלאסי. בשנת 1191 מצא טומאסו הראשון, רוזן סבויה לנכון להבטיח לקהילות התושבים "מגילת זכויות" (בצרפתית:Charte des Franchises). זכויות אלה של תושבי המחוז נשמרו על ידם בקנאות עד לשנת 1770, כאשר הם בוטלו בצו שנועד לקשר את המחוז באופן הדוק יותר עם מחוז פיימונטה.
במחצית המאה ה-13 קבע פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כי מחוז אאוסטה יהיה לדוכסות וקבע את סמלו של המחוז. הדוכסות השתייכה לבית סבויה עד לאיחוד איטליה בשנת 1870. מלבד תקופה קצרה 1539–1563 שהמחוז היה תחת שלטון צרפתי, הוא היה בשליטת בית סבויה.
במאה ה-12 והמאה ה-13, הגיעו למקום קהילות של דוברי גרמנית.
בתקופה שלאחר שלטון נפוליאון חזר "עמק אאוסטה" למעמדו הקודם. בעשור השלישי של המאה העשרים, ניסה הרודן בניטו מוסוליני לקדם את התוכנית ל"איטליזציה" של המחוז, שכללה חילופי אוכלוסייה: "וולדוסטט" (באיטלקית: 'Valdostani, בצרפתית: Valdôtains) הועברו לפיימונטה, ודוברי איטלקית – ל"עמק אאוסטה". מעשהו זה גרם להתגברות המגמות לבידול המחוז וכך, בתום המלחמה, בשנת 1948 הוכרז המחוז כאוטונומי וכונה "המחוז האוטונומי של ואל ד'אוסטה".
דמוגרפיה

מספר תושבי המחוז נאמד ב-2024 ב-122,778 תושבים, בשטח של 3,263 קמ"ר – צפיפות האוכלוסייה הנמוכה ביותר באיטליה.
לפי סקר סטטיסטי, 4% מתושבי עמק האאוסטה הם מהגרים.
כלכלת המחוז

מאז תום מלחמת העולם השנייה זוכה המחוז להצלחה כלכלית. הכלכלה מתבססת בעיקר על שירותים, ובמיוחד בענף התיירות.
עמק אאוסטה מוקף בנופים אלפיניים, יש בו מספר אתרים היסטוריים. במהלך חודשי החורף, אתרי הסקי מושכים מבקרים רבים. הבולטים באתרים אלה הם: קורמאיור, צ'רוויניה, פילה (Pila), ולה טוייל (La Thuile). בקיץ מגיעים מטיילים שנהנים ממסלולי הליכה, טיפוס הרים ופעילויות בטבע.
כמו כן, קיימת תיירות תרבותית המתמקדת בביקור בטירות, במבנים היסטוריים ובפסטיבלים מקומיים, כגון פסטיבל הפיסול בעץ השנתי. תיירות זו תורמת לא רק לכלכלה אלא גם לשימור המסורות המקומיות.
התעשייה בעמק מורכבת ממפעלים קטנים עד בינוניים בגודלם.
לענפי החקלאות וגידול בעלי חיים יש תרומה מצומצמת לכלכלת האזור. הגידולים החקלאיים העיקריים כוללים תפוחי אדמה, תפוחים, גפנים, שעורה ומעט תירס. גידול בקר אינו נפוץ, אך חשוב מבחינה מסורתית שכן המחוז הוא מקור ייצור של גבינת טומה.
בענף מלאכות היד בולט במיוחד תחום הפיסול בעץ, המהווה סמל לתרבות המקומית.
שפות וניבים

השפה האיטלקית היא השפה הראשית ולצדה מדוברת הצרפתית.
בעבר, דיברו במחוז בשפה מקומית בשם "ארפיטן" (שהייתה נהוגה בחבלי הארץ של בית סבויה בשווייץ ובצרפת), בניב המקומי, קרוי ולדוטיין (אנ'). בין תושבי העיר גרסוניי-סנט-ג'ין (אנ') יש המדברים בניב גרמני.
טירות

ישנן עשרות טירות מימי הביניים ומבצרים מגוונים בעמק אאוסטה (IT'), והן מהוות אטרקציה תיירותית מרכזית בעמק.
מצודת פניס (אנ')
מצודת Sarriod de la Tour (אנ')
מצודת סן-פייר (אנ')
מצודת סארה (it')
מצודת וורז (אנ')
מצודת Issogne (אנ')
מצודת ברד
מצודת אינטרוד (it')
מצודת איימוויל (it')
מצודת סאבוי (en')
מצודת קווארט (it')
ראו גם

הפארק הלאומי גראן פרדיסו
מון בלאן
דורה בלטאה
מצודת ברד
הערות שוליים

↑  מון בלאן (בצרפתית: "הר לבן") או מונטה ביאנקו (באיטלקית: "הר לבן") או לה דאם בלאנש (בצרפתית "הגברת הלבנה"), בהרי האלפים, הוא ההר הגבוה במערב אירופה. גובהו מוערך כ-4,807 מטרים, אך זה משתנה משנה לשנה במספר מטרים, בהתאם לרדת השלג ומצב האקלים.
↑  האוכלוסייה המקורית של המחוז
↑  Legge costituzionale 26 febbraio 1948, n. 4 STATUTO SPECIALE PER LA VALLE D'AOSTA (החוק עבור עמק אוסטה), באתר המועצה של עמק אוסטה (באיטלקית)'"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'
| מחוזות איטליה |
| --- | --- | --- |
| אזורים רגילים | אברוצו • אומבריה • אמיליה-רומאניה • בזיליקטה • ונטו • טוסקנה • לאציו • לומברדיה • ליגוריה • מארקה • מוליזה • קלבריה • קמפניה • פוליה • פיימונטה |  |
| אזורים אוטונומיים | ואל ד'אוסטה • טרנטינו - אלטו אדיג'ה • סיציליה • סרדיניה • פריולי-ונציה ג'וליה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269334005171  BNE: XX459274  BnF: cb118793991 (data)  GND: 4002386-2  HDS: 007023  ISNI: 0000 0001 2242 5737  LCCN: n80040687  MusicBrainz: fc7bbbe5-5fa7-4695-b32e-f919f0017843  NKC: ge131234  NSK: 000778815  RERO: 02-A000169781  SUDOC: 026572435  VcBA: 494/13329  VIAF: 123927631   WorldCat (עם VIAF): 123927631 
עמק אאוסטה
אהרן לפפה

| --- | --- |
 לידה:  1604 ה'שס"ד מניסה, טורקיה 
 פטירה:  1667  (בגיל 63 בערך) כ"ו באייר ה'תכ"ז איזמיר, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית (1453–1844) האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1674 
 תחומי עיסוק:  מרבני טורקיה במאה ה-17
 תלמידיו:  הרב יעקב בן נעים
 חיבוריו:  בני אהרן
 
הרב אהרן בן יצחק לַפַּפָּה (ה'שס"ד, 1604 - כ"ו באייר ה'תכ"ז 1667), היה מרבני טורקיה במאה ה-17.