stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כובע היהודים

כובע היהודים (בגרמנית Judenhut; בלטינית pilleus cornutus, כלומר "כיפה בעלת קרן") היה כובע חרוטי צהוב בעל חוד, שגברים יהודים נדרשו לחבוש בצאתם מהגטו באירופה של ימי הביניים לאות קלון. הכובע נועד להבדילם מכלל האוכלוסייה הלא-יהודית.
בשנת 807 גזר הארון א-רשיד על כל היהודים במעמד ד'ימי תחת שלטון מוסלמי לחבוש כובעים צהובים מחודדים וחגורות צהובות. פקודות אלו (בגרסאות רבות ושונות – צעיף צהוב, עגל-זהב עשוי עץ צהוב סביב הצוואר ואחרים) נשארו בתוקף בארצות האסלאם עד אמצע המאה ה-19; ב-1837 היה הסולטאן העות'מאני מהמוט השני האחרון שחידש את תוקף החוק.
באירופה מופיע הכובע באיורים החל בסוף המאה ה-11. ככל הנראה, לְבשוהו היהודים באזור גרמניה כחלק מהלבוש המסורתי, והוא נתפס בעיניהם כסמל מייחד ולאו דווקא כסמל משפיל. ועידת לטראן הרביעית (1215) פסקה שעל כל היהודים וה"סרצנים" (כלומר מוסלמים) להבדיל את עצמם בלבוש מהנוצרים. החלטה זו אושרה גם בוועידת ויין. כיוון שבגרמניה נהגו היהודים בלאו הכי לחבוש את כובע היהודים, היה הסימן המזהה מיותר בשלבּים הראשונים. בהדרגה חדלו היהודים לחבוש את הכובע, ככל הנראה משום שחשו כי הוא מסכן את ביטחונם – אלא שאז הפכה חבישתו לחובה. למשל, ספר החוקים מדרום גרמניה שוובנשפיגל (1275 לערך) חייב את היהודים לחבוש את הכובע המחודד כדי שיזוהו כיהודים. האפיפיור פאולוס הרביעי קבע ב-1555 כי על הכובע להיות צהוב ומחודד. על כל פנים, התקנה נאכפה רק באופן ספורדי. נראה כי דווקא אכיפת התקנות תרמה בסופו של דבר להיעלמותו של הכובע מארון הבגדים היהודי. במאה ה-15 הוחלף הכובע בסימני היכר אחרים – על פי רוב, בטבעת או בסרט אדום או צהוב.
כובע היהודים היה לאות קלון למלווים בריבית ולקוסמים, לאו דווקא יהודים (מכאן כנראה מקורו של "כובע המכשפה", הדומה בצורתו לכובע היהודים). השימוש באותות קלון ליהודים באירופה נפסק בהדרגה, ונעלם לחלוטין עם תחילת האמנציפציה של היהודים, עד לחידושו בידי הנאצים.
גלריה

זיסקינד פון טרימברג חובש כובע יהודים.
"הגדת ראשי הציפורים", דרום גרמניה, סביבות שנת 1300. רוב הדמויות באיורים חובשות כובע יהודים.
סמל העיר האוסטרית יודנבורג.
איור של מכשף חובש כובע מכשפים - הנראה ככובע יהודים.
ראו גם

הטלאי הצהוב
גזירות הלבוש באימפריה העות'מאנית
כילפריך הראשון, מלך בורגונדיה

כילפריך הראשון (נפטר סביב 480) היה מלך ממלכת בורגונדיה (אנ') מ-473 ועד מותו. הוא ירש בתפקיד המלוכה את אחיו הבכור, גונדיוך (Gundioch) ומלך בשיתוף עם אחייניו גודומר השני, גונדובד, כילפריך השני, מלך בורגונדיה וגודגיזל מז'נבה.
המידע היחיד עליו מגיע מחיבורו של גרגוריוס מטור, "היסטוריה של הפרנקים", וגם שם הוא מוזכר בקיצור.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי יפן–מונטנגרו

| יחסי יפן–מונטנגרו |
| --- | --- |
יפן: מונטנגרו


יפן: מונטנגרו
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 13,812
אוכלוסייה
123,588,993: 637,024
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 7,405
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 11,624
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

ראש ממשלת יפן שינזו אבה (משמאל) נפגש עם נשיא מונטנגרו מילו ג'וקאנוביץ' בעת ביקורו ביפן לרגל הכתרת נארוהיטו, קיסר יפן, 2019
יחסי יפן–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין רפובליקת מונטנגרו.
סקירה כללית

ב-1904 הכריזה מונטנגרו מלחמה על יפן בתמיכתה של רוסיה, אך לא שלחה אליה כוחות צבא. במהלך מלחמת רוסיה–יפן הייתה מונטנגרו בעלת ברית ראשית של רוסיה והחלה לשלוח מתנדבים למנצ'וריה על מנת להילחם ביפנים יחד עם הצבא הרוסי. בהסכם השלום שנחתם אחרי המלחמה לא נכללה מונטנגרו והמלחמה המשיכה בין שתי המדינות באופן רשמי.
ביוני 2006, מיד לאחר קבלת עצמאותה של מונטנגרו מסרביה ומונטנגרו, הכירה יפן בעצמאות המונטנגרית והכריזה כי המלחמה בין שתי המדינות הסתיימה. כך הסתיימו להן 101 שנים וחצי של מלחמה דה יורה בין שתי המדינות. המלחמה היא השלישית באורכה לאחר מלחמת מאה השנים ומלחמת שלוש מאות שלושים וחמש השנים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-24 ביולי 2006.
יפן היא המדינה השביעית שלאחר האיחוד האירופי בגודל המסחר שלה עם מונטנגרו נכון לשנת 2016. עלייה לעומת שנת 2008 בה הייתה מצויה במקום ה-12.
לפי משרד החוץ היפני, קיימת קהילה קטנה מאוד עד זניחה של 11 יפנים המתגוררים במונטנגרו.
ייצוג

יפן אינה מיוצגת במונטנגרו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת שלה למונטנגרו היא זו הנמצאת בבלגרד, בירת סרביה.
מונטנגרו אינה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות ואין לה שגרירות מייצגת בשבילה. מונטנגרו מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
לקריאה נוספת

Batrićević, Đuro. (1996). Crnogorci u rusko-japanskom ratu (Montenegrins in the Russo-Japanese War). Cetinje: Obod.
יחסי יפן–מיקרונזיה

| יחסי יפן–מיקרונזיה |
| --- | --- |
יפן: מיקרונזיה


יפן: מיקרונזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 702
אוכלוסייה
123,588,993: 113,292
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 460
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 4,060
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית נשיאותית דמוקרטית

ראש ממשלת יפן יאסואו פוקודה נפגש עם נשיא מיקרונזיה מאני מורי בטוקיו, 2007
יחסי יפן–מיקרונזיה הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בדצמבר 1998, כשלוש שנים לאחר עצמאותה של מיקרונזיה.
יפן ומיקרונזיה נהנות מיחסים דיפלומטיים חמים ולבביים מזה שנים רבות. כיום, יפן היא התורמת השנייה בגודלה (אחרי ארצות הברית) של מיקרונזיה.
סחר

בשנת 2016, שוויו של הייצוא היפני למיקרונזיה עמד על 2,130 מיליון ין. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני ממיקרונזיה עמד על 2,020 מיליון ין.
יפנים במיקרונזיה

על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, באוקטובר 2017 התגוררו במיקרונזיה מאה וארבעה אזרחים יפניים.
נציגויות דיפלומטיות

יפן מיוצגת במיקרונזיה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפליקיר, בירת המדינה.
מיקרונזיה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יחסי איטליה–נורווגיה

| יחסי איטליה–נורווגיה |
| --- | --- |
איטליה: נורווגיה


איטליה: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 323,802
אוכלוסייה
59,293,250: 5,588,322
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 86,880
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

שגרירות איטליה באוסלו
יחסי איטליה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין איטליה ונורווגיה.
היסטוריה

לאחר פירוק האיחוד עם שוודיה בשנת 1905, הייתה ממלכת איטליה אחת המדינות הראשונות שהכירו בנורווגיה כמדינה עצמאית.
מאז תחילת היחסים הדיפלומטיים, למעט תקופת מלחמת העולם השנייה, היחסים בין שתי המדינות היו מעולים באופן מסורתי, לאור העמדות הפוליטיות המשותפות בנושאים בינלאומיים מרכזיים.
המלך הנורווגי הראשון שביקר רשמית באיטליה היה אולף החמישי באפריל 1967, ובעקבותיו באוקטובר 2001 ביקורו הרשמי של בנו הרלד החמישי. בצד האיטלקי, נשיא איטליה קרלו אזליו צ'אמפי ביקר בנורווגיה בספטמבר 2004.
יחסים כלכליים

החברה האיטלקית הגדולה בנורווגיה היא סייפם מקבוצת Eni, העוסקת בכריית נפט גולמי בים ברנץ (במהלך ביקורו באיטליה ב-2001, המלך האראלד החמישי חנך ב-Eni di מילאנו אספקת גז טבעי חדשה מנורווגיה).
ארגונים בינלאומיים

שתי המדינות הן חלק מהארגונים הבינלאומיים העיקריים (האו"ם, נאט"ו, OSCE, מועצת אירופה) ופעילות בכמה משימות בינלאומיות כמו מערב הבלקן, אפגניסטן וחבל חברון (TIPH). איטליה גם משתתפת, כמשקיפה, במועצה הארקטית, מועצת ברנץ האירו-הארקטית ובמועצת מדינות הים הבלטי.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
נורווגיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יחסי יפן–מלאווי

| יחסי יפן–מלאווי |
| --- | --- |
יפן: מלאווי


יפן: מלאווי
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 118,484
אוכלוסייה
123,588,993: 21,795,298
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 14,084
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 646
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה רב-מפלגתית

יחסי יפן–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין רפובליקת מלאווי.
סקירה כללית

יפן ורפובליקת מלאווי מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן למלאווי כוננו ביולי 1964.
ביקורים רמי דרג > ממלאווי ליפן

בקילי מולוזי, נשיא מלאווי (2003)
בינגו וה מותריקה, נשיא מלאווי (2006, 2008)
ג'ויס באנדה, נשיאת מלאווי (2013)
נציגויות דיפלומטיות

יפן מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
מלאווי מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
כבד (מאכל)

| --- | --- |
מנה של כבד חזיר עם בצל
מנה של כבד חזיר עם בצל
 
 מאכלים
 סוג:  חלקי פנים 
 מרכיבים עיקריים:  כבד 
 
כבד של בעלי חיים הוא מאכל נפוץ, עשיר בחלבונים, ברזל וויטמינים. למטבחים שונים מגוון רחב מאוד של מאכלי כבד, הנצרך מרוב בעלי החיים המשמשים למאכל. לכבד גם טווח רחב מאוד של מחירים, כאשר כבד בקר הוא בין נתחי הבשר הזולים ביותר, ואילו כבד אווז נחשב לנתח יוקרתי ועלותו בהתאם. כיום ניתן למצוא כבד ברוב האטליזים והמרכולים.
הכנה

להכנת הכבד מגוון רחב של אפשרויות. ניתן להכין כבד באפייה, בישול, צלייה, טיגון, הקפצה, ואף לאכלו נא. כבד מוכן כממרח, משומר, קצוץ ועוד.
מאכלי כבד נפוצים

פואה גרה
כבד קצוץ
שימושים נוספים

שמן המופק מכבדי דג בקלה (ידוע גם כ"שמן דג קוד") משמש מקור חשוב בתעשיית המזון לויטמינים D, A ו-E ולשומן אומגה 3.
ערך תזונתי

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 מים:  70.8 ג'
 קלוריות:  135 קק"ל
 חלבונים:  20.3 ג'
 פחמימות:  4 ג'
 שומן:  3.6 ג'
 שומן רווי:  1.23%
 כולסטרול:  275 מ"ג
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין A:  4968 מק"ג
  ‑ ויטמין B1:  0.19 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  2.75 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  13.17 מ"ג
  ‑ ויטמין B5:  7.17 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  1.08 מ"ג
  ‑ ויטמין B9:  290 מק"ג
  ‑ ויטמין C:  1.3 מ"ג
  ‑ ויטמין E:  0.4 מ"ג
  ‑ ויטמין K:  3 מק"ג
 ברזל:  4.9 מ"ג
 סידן:  5 מ"ג
 מגנזיום:  18 מ"ג
 זרחן:  387 מ"ג
 אשלגן:  313 מ"ג
 נתרן:  69 מ"ג
 אבץ:  4 מ"ג
 מקור: https://www.foodsdictionary.co.il/Products/1/%D7%9B%D7%91%D7%93%20%D7%91%D7%A7%D7%A8
ערך תזונתי > רעילות

בשל התכולה הגבוהה של ויטמין A, יש הטוענים כי בצריכת כמויות גדולות של כבד קיים סיכון להרעלת ויטמין A.
כשרות

על פי ההלכה היהודית מותר לאכול כבד רק לאחר שנצלה על רשת, על מנת שהדם שיוצא מן הכבד בזמן הצליה יתנקז כראוי ולא יספג בחזרה לתוך הכבד.
כשרות > מנהג אי אכילת הכבד

יש שנהגו שלא לאכול מוח כבד ולב, כפי שכתב הבן איש חי בשם האר"י שחלקי בשר אלו "מטמטמים לבו של אדם" ולכן אין לאכלם, אולם המנהג הפשוט הוא שאוכלים.
הערות שוליים

↑  הלכות ב' אחרי מות יא א
↑  תשובות והנהגות חלק ה' סימן רמ"ג
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כבד

| --- | --- |

ציור סכמטי של האיברים הביטניים, בצבע חום ניתן לראות את הכבד.
 שיוך:  מערכת העיכול 
 מיקום אנטומי:  חלל הבטן 
 אספקה עורקית:  עורק הכבד המיוחד 
 ניקוז ורידי:  hepatic vein 
 ניקוז לימפטי:  Hepatic lymph nodes 
 עצבוב:  celiac ganglia, העצב התועה
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1188) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  hepar 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.8.01.001 
 TA2 (2019):  3023 
 FMA:  7197 
 קוד MeSH:  A03.620 
 מזהה MeSH:  D008099 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0023884 
 
מערכת העיכול. למידע על איבר, לחצו עליו.
הכבד האנושי – מבט על. בכחול מסומן הווריד הנבוב התחתון.
הכבד האנושי – מבט תחתי. בירוק מסומן כיס המרה, ובאדום עורק הכבד המיוחד.
תרשים מבנה נים בכבד (קרוי סינוסואיד הכבד Hepatic sinusoid), שמחובר אל שלוש מערכות של כלי דם:
– כניסת דם מחומצן (צבע אדום בתרשים) מהסתעפות של עורק הכבד
– כניסת דם לא מחומצן (צבע תכלת בתרשים) מהסתעפות של וריד שער הכבד
– יציאת דם לא מחומצן אל הסתעפות של וריד הכבד (צבע סגול בתרשים)
כבד הוא איבר חיוני הקיים בבעלי חוליות, המבצע תפקידים מרובים של חילוף חומרים. מונחים רפואיים הקשורים לכבד לרוב מתחילים ב"הפטו" ("Hepato") או ב"הפטי" ("Hepatic"), במקור מהמילה היוונית לכבד "הפר" ("Hēpar"). התאים העיקריים (פרנכימה) של הכבד נקראים הפטוציטים. ההפטוציטים מבצעים אחסון, ייצור, פירוק והפרשה של חומרים, חלקם לדם וחלקם לדרכי המרה, לכן הכבד מוגדר כבלוטה אמפיקרינית-הומוטיפית.
הכבד נמצא מתחת לסרעפת, בצד הקרוב לחזה של חלל הבטן. הוא חיוני להישרדות, וכיום לא ידועה דרך חלופית לפצות על העדר מוחלט של תפקודי כבד.
אנטומיה בסיסית

הכבד הוא הבלוטה הגדולה ביותר בגוף האדם, הוא שוקל כ-1.5 ק"ג, מכיל 800–900 מ"ל דם והוא עשיר בכלי דם. צבעו הוא חום-אדמדם והוא בעל ארבע אונות שונות בגודלן ובצורתן. מיקומו של הכבד בצד הימני של חלל הבטן, מתחת לסרעפת ומעט מעל כיס המרה.
הכבד מחובר לשלוש מערכות של כלי דם:
כניסת דם עשיר בחמצן מעורק הכבד (Hepatic artery) – כמו במרבית האיברים.
כניסת דם מווריד שער הכבד (Hepatic portal vein) – דם לא מחומצן, אך מכיל חומרים שנספגו ממערכת העיכול.
יציאת דם לא מחומצן מהכבד אל וריד הכבד (Hepatic vein) ומשם אל הלב הימני – כמו במרבית האיברים.
כ-75% מהדם הנכנס אל הכבד מקורו מווריד השער, והיתר – מעורק הכבד. לחלקה התחתון של האונה הימנית צמוד כיס המרה המאכלס בתוכו את נוזל המרה אותו מפריש הכבד.
את שילוב מערכות הכבד ניתן לראות גם במבט מיקרוסקופי, במבנים הנקראים סינוסואידים: בנוסף להפטוציטים נמצאים בהם גם תאי צינוריות המרה, תאי אנדותל ותאי דם.
אנטומיה בסיסית > תפקודי הכבד

לכבד שלושה תפקידים עיקריים: וסקולרי (במחזור הדם), מטבולי (בחילוף חומרים) וְהַפְרָשָתִי.
מבחינה וסקולרית הכבד מהווה "בנק דם" חשוב בגוף. בנוסף הוא מסנן את הדם, ומנטרל חומרים רעילים על ידי פירוק החומר או על ידי קשירת מולקולה נוספת לחומר הרעיל, וכך מבטל את ארסיותו. הוא גם מנקה את הדם מחיידקים, אנטיגנים ונוגדנים. הכבד מייצר חלבוני דם, ואחראי על ויסות רמתם של החלבונים בדם. הכבד גם מייצר תאי דם אדומים אצל העובר ובמבוגר נהרסים בו התאים האדומים הזקנים.
מבחינה מטבולית הכבד הוא איבר חשוב ובו פעילות חילוף חומרים רבה. על כן הוא מכונה "בית החרושת הכימי" של הגוף. הוא מבצע תגובות ביוכימיות הדורשות רקמות מתמחות, ביניהן פירוק של מולקולות קטנות ומורכבות שרובן דרושות לתפקידים חיוניים. רוב הגלוקוז המגיע ממערכת העיכול מתפלמר בכבד לרב-הסוכר גליקוגן. תאי הכבד מפרקים את הגליקוגן לחד-סוכרים בזמנים שבין הארוחות ובצום וכך מווסת הכבד את רמת הגלוקוז בדם ומבטיח אספקה יציבה של גלוקוז לתאים ולרקמות להפקת אנרגיה. בנוסף, הכבד מייצר שומנים (ליפידים) ואוגר אותם (יחד עם חומרים חיוניים נוספים כגון ויטמינים, חומצות אמינו וברזל). כמו כן, כאשר מתדלדלים מאגרי הגליקוגן והשומנים, מנצל הכבד את החומצות האמיניות ליצירת גלוקוז או חומצות שומניות וגופי-קטו להפקת אנרגיה. הכבד מסנתז את חלבוני פלזמה, ביניהם אלבומין, חלק מהגלובולנים וכן פיברינוגן ופרותרומבין האחראים לקרישת הדם, והוא חשוב גם בייצור כולסטרול והורמונים דוגמת ויטמין D, בפירוק תוצרי תאי דם אדומים ובנטרול רעלנים ותרופות.
מבחינה הפרשתית בכבד נוצרים מלחי המרה המסייעים בתחלוב של השומנים ותהליך פירוקם ובתהליך ספיגת הוויטמינים. הכבד מפריש כל יום כליטר מיצי מרה המועברים דרך דרכי המרה לתריסריון. למיצי המרה תפקיד נוסף של סילוק רעלים בתוך הגוף עצמו.
התפתחות עוברית

בתהליך ההתפתחות העוברית תאי העובר נעים, נודדים ומשנים את המבנה בו הם היו מאורגנים בתהליך הנקרא גסטרולציה. בתהליך זה, מבנה העובר משתנה מצורה שטוחה לצורה בעלת נפח. לאחר השינוי, העובר למעשה מורכב משלוש שכבות שונות הנקראות "שכבות נבט": האקטודרם, המיזודרם והאנדודרם. משכבות אלו מתפתח המגוון המלא של כל רקמות הגוף. הכבד מתפתח מהאנדודרם, השכבה הפנימית ביותר.
התאים של הכבד הם תאים שמקורם הראשוני הוא ב-Prechordal Plate) PrCP). ה-PrCP היא קבוצת התאים אשר הייתה הראשונה לנדוד לאורך העובר בתחילת תהליך הגסטרולציה.
בשלבים מאוחרים יותר, שני צדדי העובר מתחברים ומתאחים ליצירת ה-foregut (מעי קדמי), ה-midgut (מעי אמצעי) וה-hindgut (מעי אחורי). הכבד מתפתח מה-foregut המעי הקדמי. הסיגנלים BMP‏ (bone morphogenetic protein) ו-FGF‏ (fibroblast growth factor), מסיטים את האנדודרם מברירת המחדל שלו שהיא הלבלב, לכבד.
מחלות הכבד

מרבית המחלות של הכבד מלוות בתסמין הצהבת, שנגרם על ידי רמות גבוהות של בילירובין במערכת. הבילירובין נגרם כתוצאה מפירוק ההמוגלובין של תאי דם אדומים מתים, בדרך כלל הכבד מוריד את רמת הבילירובין בדם ומוציא אותו באמצעות כיס המרה.
מחלות כבד:
הפטיטיס (Hepatitis) – נגרמת על ידי נגיפים שונים שיוצרים דלקות בכבד. הווירוסים הפטיטיס B ו-C הם הסיבות הנפוצות ביותר לדלקת ויראלית כרונית בכבד.
שחמת הכבד (Cirrhosis) – נגרמת על ידי הרס הרקמות של הכבד, דבר הגורם להפרעה בזרימת הדם אל תאי הכבד ושיבוש פעילות הכבד.
סרטן בכבד
התרחבות הכבד
מחלת הכבד השומני שאינה נובעת מצריכת אלכוהול
תסמונת גילברט
אי ספיקת כבד חריפה
בנוסף יכולים להיות ליקויים בתפקוד הכבד בשל חסימת צינורות המרה ובעיות בזרימת המרה בכבד. הכבד עלול להנזק במיוחד בשל שתיית משקאות חריפים מופרזת.
ניתן לאבחן פגיעה בכבד על ידי בדיקות דם אשר בוחנות אנזימים הקיימים בכבד ואשר עולים במקרה של פגיעה בכבד. (ראו תפקודי כבד).
לניתוח מצב הכבד פותחה שיטת דיווח ומערכת נתונים על דימות כבד.
ראו גם

השתלת כבד
כבד (מאכל)
ביאורים

↑  בבעלי חיים נוספים קיימים איברים דומים, כמו צקום-כבדי באזמלוניים, לבלב-כבדי בסרטנים ועקרבים, סעיף-מעי-מרכזי בעכבישים, גוף-שומני בחרקים.
הערות שוליים

↑  Aldana Laino, Camilo Mattoni, Andrés Ojanguren-Affilastro, Mónica Cunningham, C. Fernando Garcia, Analysis of lipid and fatty acid composition of three species of scorpions with relation to different organs, Comparative Biochemistry and Physiology. Part B, Biochemistry & Molecular Biology 190, 2015-12, עמ' 27–36 doi: 10.1016/j.cbpb.2015.08.005
↑  Victor D. Varner, Dmitry A. Voronov and Larry A. Taber, Mechanics of head fold formation: investigating tissue-level forces during early development
↑  החולייתנים, האוניברסיטה הפתוחה, 2012
↑  Aaron M. Zorn and James M. Wells Vertebrate, . Endoderm Development and Organ Formation
↑  Kenneth S Zaret, Hepatocyte differentiation: from the endoderm and beyond
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533602505171  BNE: XX527585  BnF: cb119338410 (data)  GND: 4034933-0  LCCN: sh85077748  NDL: 00565010  NKC: ph117211  TA98: A05.8.01.001
יחסי יפן–מונקו

| יחסי יפן–מונקו |
| --- | --- |
יפן: מונקו


יפן: מונקו
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 2
אוכלוסייה
123,588,993: 38,558
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 8,784
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 227,815
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי יפן–מונקו (ביפנית: 日本とモナコの関係, בצרפתית: Relations entre Monaco et le Japon) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין נסיכות מונקו.
היסטוריה > לפני כינון היחסים הדיפלומטיים

יפן ומונקו מנהלות מערכת יחסים זה זמן רב עוד לפני כינון היחסים הדיפלומטיים הפורמליים בשנות האלפיים. ב-1918 החלה מונקו לשלוט באופן חלקי על יחסי החוץ שלה בזכות אמנה שנחתמה עם צרפת. היא כוננה עוד באותה השנה יחסים דיפלומטיים עם בעלות בריתה העיקריות של צרפת. מונקו רצתה לכונן יחסים דיפלומטיים עם יפן, אך זה לא היה אפשרי עקב המתיחות באותה התקופה בין יפן האימפריאליסטית למדינות אירופה, וכך נשארו היחסים הידידותיים בתוקף לא רשמי.
אף על פי שהיחסים של מונקו ויפן היו לא רשמיים - הביקורים הרשמיים מן הדרגים הגבוהים של מדינה אחת במדינה השנייה היו דבר לא נדיר. הנסיך היפני מסיהיטו ביקר מספר פעמים במונקו יחד עם אשתו הנסיכה הנאקו ושניהם אף נפגשו עם רנייה השלישי, נסיך מונקו. אלבר השני, נסיך מונקו, ביקר ביפן מספר פעמים גם הוא. הביקור המוכר ביותר הוא זה ב-1998 בו השתתף הנסיך באולימפיאדת החורף שנערכה בנאגנו באותה השנה.
בשנת 1994 נפתח במונקו "הגן היפני" - גן קטן (0.7 הקטר) בסגנון יפני הכולל בית תה, אגמים, הר, גבעה, מפל קטן, חוף ים וגן זן. העצים היחידים הגדלים בגן הם עצים שגדלים בדרך כלל בתנאי האקלים של יפן אך הותאמו לאקלים הים תיכוני שבמונקו. הגן עוצב על ידי פילוסוף שינטו שזכה בתערוכה בינלאומית חשובה בשנת 1990.
היסטוריה > אחרי כינון היחסים הדיפלומטיים

בשנת 2005 חתמו צרפת ומונקו על אמנה המרחיבה את היכולת הדיפלומטית של מונקו וכך התחשבות בצרפת בעת כינון יחסים דיפלומטיים של מונקו עם מדינה אחרת נהייתה מיותרת, וכך היחסים בין יפן ומונקו החלו להתפתח עד לחתימה רשמית על יחסים דיפלומטיים מלאים בין מונקו ליפן של ז'אן-פאול פרוסט שר המדינה המונגאסקי יחד עם שינזו אבה, ראש ממשלת יפן.
בשנת 2007, ביקר אלבר השני, נסיך מונקו ביפן. זהו היה הביקור הראשון של ראש מדינה אחת בשנייה לאחר כינון יחסיהן הדיפלומטיים של שתי המדינות. באותה השנה ביקר סגן שר החוץ היפני במונקו, מידורי באבה. זה היה הביקור היפני הראשון למונקו לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים יבן שתי המדינות.
בשנת 2010 השתתפו הנסיכה הנאקו והנסיך מסיהיטו ב"פורום גרימלדי" הנערך במונקו ואירח תערוכה של היסטוריה יפנית בגן היפני שבמונקו. כשנה לאחר מכן, לאחר רעידת האדמה והצונמי בסנדאי, שלחה מונקו תנחומים על ההרוגים ותמיכה כספית לממשלת יפן. מלבד הממשלה גם האזרחים תרמו ליפן כסף וכתבו מכתבים מחזקים לתושבי יפן.
הסחר הכולל בין יפן למונקו בשנת 2013 הוא כ-300 מיליון ין יפני.
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת במונקו בדרג השגרירות אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת צרפת הסמוכה. יפן מיוצגת במונקו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בעיר המדינה עצמה.
מונקו אינה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות. מונקו מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפנים במונקו

בשנת 2016, 121 אזרחים יפנים התגוררו במונקו.
יחסי איטליה–סוריה

| יחסי איטליה–סוריה |
| --- | --- |
איטליה: סוריה


איטליה: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 187,437
אוכלוסייה
59,293,250: 24,908,268
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 361
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית, בפועל דיקטטורה

יחסי איטליה–סוריה הם היחסים הדו-צדדיים בין איטליה לסוריה.
היסטוריה

המגע הראשון בין שתי ישויות פוליטיות מאורגנות בשטחי איטליה וסוריה היה בעשור שלפני כיבוש גנאיוס פומפיוס מגנוס את הממלכה הסלאוקית בשנת 64 לפנה"ס. במהלך תקופה זו ניסו הרומאים להפוך את הממלכה למדינת חסות על ידי ניצול היריבות בין מחוזות האזור. לאחר כיבושים אלו הפך השטח הסורי לחלק ממערכת הים התיכון הרומית.
לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית קפאו היחסים בין חצי האי לסוריה עד לעליית הרפובליקות הימיות שבנו את עושרן על המסחר עם המזרח התיכון. החל מהמאה ה-11, הסוחרים של אמלפי היו נוכחים בצורות שונות בכל נמל מרכזי של האזור שממנו סחרו בתבלינים, תכשיטים ושטיחים.
לאחר מכן, ועד לפתיחת נתיב האוקיינוס למסחר, הקשר בין נמלי סוריה לאלו של הרפובליקות האיטלקיות הפך את שניהם בין הערים העשירות בעולם באותה תקופה.
עם תחילת שקיעתן של הרפובליקות הימיות האיטלקיות, במהלך המאה ה-16, היחסים בין מדינות אירופה לאימפריה העות'מאנית, שבה נכללו שטחי סוריה, הידרדרו שוב.
במהלך המאה ה-20, במהלך ועידת סן רמו, שהתקיימה בין 19 ל-26 באפריל 1920, התכנסה מועצת המלחמה העליונה של בעלות הברית, שהורכבה מאיטליה, צרפת, בריטניה, ארצות הברית ויפן, כדי לדון במצב המזרח התיכון לאחר פירוק האימפריה העות'מאנית והכרזת העצמאות של הממלכה הערבית של סוריה עם הכתרתו של המלך פייסל הראשון ב-8 במרץ 1920.
יחסים דיפלומטיים

לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסוריה, בשנת 2012 החליטה איטליה לסגור את שגרירויותיה והוציאה את הגוף הדיפלומטי שלה מהשטח הסורי, והכריזה כי מתוקף החמרת המצב איטליה לא הכירה במשטרו של אסד כלגיטימי וסירבה להתערב באזור, בניגוד לשאר חברות נאט"ו. למרות זאת, כמה קבוצות פוליטיות באיטליה תומכות במשטר הסורי, למשל, קבוצות נאו-פשיסטיות והמפלגה הקומוניסטית האיטלקית.
שגרירות סוריה באיטליה ממוקמת ברומא, ואילו הקונסוליה ממוקמת במילאנו.
בשנת 2011, האיחוד האירופי אימץ החלטה (2011/273/CFSP) הטלת אמברגו על ייצוא נשק ומכשירים שיכולים להועיל לדיכוי פנימי, הוא אסר כל צורה של סיוע טכני ופיננסי, הוא הקפיא את הנכסים, והמשאבים הכלכליים של אותם יחידים שנשאו דין וחשבון לדיכוי האוכלוסייה הסורית, והוא הטיל הגבלות על הקבלה באיחוד האירופי. ב-2013, שרת החוץ האיטלקית אמה בונינו מתחה ביקורת על החלטת האיחוד האירופי להפסיק את האמברגו הזה, והוסיפה כי איטליה לעולם לא תספק נשק לסוריה.
בשנת 2020, האיחוד האירופי הטיל הגבלות נסיעה על אנשים החשודים בקשר עם משטרו של אסד ואשר הואשמו בתמיכה כלכלית במשטר, והכין רשימה המכילה 292 שמות.
ב-26 ביולי 2024 איטליה מינתה שגריר בסוריה, ובכך הפכה למדינה הראשונה ב-G7 שחידשה את קשריה עם סוריה.
יחסים כלכליים

איטליה וסוריה הן שתיהן מדינות ים תיכוניות ויש להן אינטרסים אסטרטגיים משותפים. מסיבה זו לפני מלחמת האזרחים בסוריה, שהחלה ב-15 במרץ 2011, איטליה וסוריה ניהלו יחסים כלכליים אינטנסיביים יחסית.
לפני מלחמת האזרחים, מ-2004 עד 2008, יבוא איטליה מסוריה הסתכם ב-800 מיליון אירו, מדי שנה, בעוד שהיצוא מאיטליה לסוריה הסתכם במיליארד אירו, בכל שנה. לאחר תחילת מלחמת האזרחים ב-2011, פחתו החילופים והיבוא מסוריה לאיטליה הסתכם ב-18 מיליון אירו, בעוד שהיצוא מאיטליה לסוריה הסתכם ב-33 מיליון אירו.
הסחורה שיוצאה בעיקר מאיטליה לסוריה הייתה מכונות מסוגים שונים, מוצרים כימיים ומוצרים רפואיים. הסחורה המיובאת מסוריה לאיטליה, בנוסף לשמן, הייתה מוצרי עור ואוכפים, פריטי טיולים, תיקים, פרוות מוכנות וצבועים ובשר. נכון לשנת 2011 סחורות סוריות ייצגו רק 0.2% מכלל החליפין הכלכלי של איטליה. החליפין הכלכליים מסוריה לאיטליה, נכון לשנת 2019, הסתכמו ב-100 מיליון אירו, בעוד שהנתונים העדכניים ביותר, מינואר 2020 עד יולי 2020, מראים שהחילופים הכלכליים ירדו ל-36.9 מיליון אירו.
לפני שהחלה מלחמת האזרחים ב-2011, איטליה נהגה למכור נשק לסוריה, אך מועצת האיחוד האירופי הטילה על המדינות החברות את האמברגו למכור נשק בסוריה עם החלטה 2011/273/CFSP, אשר חל עם תקנת המועצה (EU) מס' 442/2011 מיום 9 במאי 2011 בדבר אמצעים מגבילים בהתחשב במצב. החוקים האירופיים הללו אוסרים על איטליה למכור נשק במישרין או בעקיפין לסוריה. יתר על כן, היא אוסרת על סוריה לספק תמיכה כספית והקפיאה את נכסיהם של כל האנשים הנחשבים כאחראים לסכסוך.
הגירה > מסוריה לאיטליה

מספר האזרחים הסורים שעברו לאיטליה, מ-2015 עד 2021, גדל. בשנת 2015 היו 4,538 אזרחים סורים באיטליה ובשנת 2018 מספר זה גדל ל-5,892 והוא המשיך לעלות ובשנת 2021 מספר הסורים באיטליה הסתכם ב-6,633. האזורים עם הנוכחות הגדולה ביותר של אזרחים סורים בשטחיהם, בשנת 2021, הם לומברדיה, עם סך של 1,802 (27.2%); לאציו עם 1,143 (17.2%) ואמיליה-רומאניה, עם 518 (7.8%).
רבים מהאנשים הללו המהגרים מסוריה לאיטליה הם מבקשי מקלט או פליטים, שחלקם יכולים להגיע לאירופה דרך מסדרונות הומניטריים. לדוגמה, כמה מסדרונות הומניטריים מאורגנים באיטליה על ידי ארגונים דתיים, כמו 'קומיוניטה די סנט'אגידיו', שבמרץ 2022 הצליחה להביא לאיטליה 105 סורים, מתוכם 38 ילדים. המסדרונות ההומניטריים הללו מאורגנים מאז פברואר 2016, בשיתוף משרד הפנים ומשרד החוץ, מאז הצליחו להביא לאיטליה 2,150 איש לאיטליה. מסדרונות הומניטריים אלו מאורגנים גם ברחבי אירופה ודרכם הגיעו לאירופה 4,400 מבקשי מקלט.