stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולס לוקהוף
הערות שוליים

↑  Nicholas Lokhoff, Russian Painter Living in Florence
↑  Report of the Fogg Art Museum, 1920-21
↑  Лохов Николай Николаевич (--1902.02.25,†Псков, Мироносицкое кладбище) потомств. почетный гражданин Пох. с А. Н. Лоховым (Шереметевский В. Русский провинциальный некрополь. Т. 1. М.,1914)
↑  Лохов Николай Николаевич 1872 (Псков) — 1948 (Флоренция)
↑  Николай Николаевич Лохов
↑  Имя: Лохов, Н. Н./ Псевдонимы: Ольхин/ источники: • Масанов И.Ф. Словарь псевдонимов русских писателей, ученых и общественных деятелей: В 4 т. — Т. 4. — М., 1960. — С. 287
↑  Владимир Васильевич Шлеев. Революция и изобразительное искусство: очерки, статьи, исследования./ Изобразительное искусство, 1987 - Всего страниц: 334 / Стр. 153
1 2  Лохов Николай Николаевич
↑  Люди и судьбы / (Материалы к «Псковскому биографическому словарю) М.Талалай. Человек Возрождения
↑  University of Pittsburgh Art Gallery./ OVERVIEW
↑  В Пскове открыли мемориальную доску художнику Николаю Лохову
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811250230805606  GND: 1151965316  ISNI: 0000 0000 4947 761X  LCCN: nr2002033045  NKC: js20191040884  RKD: 50511  ULAN: 500060009  VIAF: 54086743   WorldCat (עם VIAF): 54086743 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניקולס לוקהוף".
העתק תמונה של המדונה של בוטצ'אלי
העתק תמונה של המלכה אסתר, של קסטנגו
העתק תמונה של הצלוב עם סנט. דומיניק של אנגליקו
מריינו

מריינו (ברוסית: Марьино) הוא ראיון של המחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 12 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 254,142 תושבים (2020).
ראיון מריינו ממוקם בגדה השמאלית של נהר מוסקבה. בשנים האחרונות מתבצעת בראיון בניית דיור גדולה.
מריינו הוא הראיון המאוכלס ביותר במוסקבה.
אתרים ראויים לציון

פארק 850 שנה למוסקבה (רו')
פארק ברטיסלבסקי (רו')
פארק על שם ארטיום בורוביק (רו')
פארק דיסלדורף (רו')
מקדש איקונין אם האלוהים (רו')
קניון "מארי"
ניקולס ולאר

ניקולאס ולאר (בצרפתית: Nicolas Vallar; נולד ב-22 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן טהיטי המשחק בעמדת הבלם בסנטרל ספורט.
קריירה

ולאר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אנז'ה, ובשנת 2001 הצטרף לקבוצת המילואים של מונפלייה. בשנת 2003 חתם בסט, במדיה שיחק שלוש עונות ובשתיים מהם רשם עליית ליגה.
בשנת 2006, ולאר חתם בפנאפייל מהליגה הפורטוגזית השנייה, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת. בהמשך, שיחק בא.ס. אקסלסיור ומונטשו-בורגון.
בשנת 2009, ולאר חזר לטהיטי וחתם בדראגון, עמה זכה בליגת העל הטהיטית בעונת 2011/2012.
קריירה בינלאומית

ולאר, שיחק בצעירותו בנבחרת טהיטי. בשנת 2012, זומן לראשונה לסגל נבחרת טהיטי לקראת גביע אוקיאניה לאומות 2012 ואף מונה לקפטן הנבחרת. ולאר היה שותף לזכייה ההיסטורית של הנבחרת בגביע. ולאר, השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2013, וכבש שער עצמי בהפסד 1–6 לניגריה.
תארים

ליגת העל הטהיטית: 2011/2012
גביע אוקיאניה לאומות: 2012
ניקולס כץ

| --- | --- |
ניקולס כץ
ניקולס כץ
 לידה:  7 בדצמבר 1943 (בן 80) בולטימור, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון 
 מנחה לדוקטורט:  Bernard Dwork 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון 
 תלמידי דוקטורט:  Neal Koblitz, Ondrej Šuch, Robert Stephen Sutor, Thomas Feng, Richard Malcolm Crew, CheeWhye Chin, Antonio Rojas León, Will Sawin, Benji Fisher, Mark Kisin, Nickolai Ivanov Chavdarov, William Messing, Chris Hall, Junecue Suh 
 פרסים והוקרה:  פרס סטיל למפעל חיים (2023)  פרס לוי קונאט (2003)  מלגת גוגנהיים 
 הערות:  יהודי
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הגאומטריה האלגברית ותורת המספרים.
 
ניקולס ("ניק") כץ (באנגלית: Nick Katz; נולד ב-7 בדצמבר 1943) הוא מתמטיקאי יהודי-אמריקאי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון, העובד בתחום הגאומטריה האלגברית, בעיות מודולריות ותורת המספרים.
קורות חיים

ניק כץ נולד בבולטימור, מרילנד. למד לתואר ראשון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ולתואר שני ושלישי באוניברסיטת פרינסטון. עם סיום לימודיו הצטרף לסגל המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון, בשנת 1971 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 1974 מונה לפרופסור מן המניין. משנת 2002 הוא מכהן כראש המחלקה.
כץ היה סטודנט של ברנרד דורק ולאחר מכן שהה בצרפת, שם התאים שיטות מתמטיות שונות לתאוריה של תבניות מודולריות. מאוחר יותר יישם שיטות גאומטריות לחישובים מעריכיים שונים. כץ מילא תפקיד חשוב בביקורת העמיתים להוכחתו של אנדרו ויילס למשפט האחרון של פרמה, וגילה את הטעות בגרסה הראשונית של ההוכחה.
ספריו

Arithmetic Moduli of Elliptic Curves (1985, with Barry Mazur)
Gauss Sums, Kloosterman Sums, and Monodromy Groups (1988)
Exponential Sums and Differential Equations (1990)
Rigid Local Systems (1995)
Random Matrices, Frobenius Eigenvalues, and Monodromy (1998, with Peter Sarnak)
Twisted L-Functions and Monodromy (2001)
Moments, Monodromy, and Perversity: A Diophantine Perspective (2005)
לקריאה נוספת

סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.
נונאטאק פדרסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  210 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°56′00″S 60°44′00″W﻿ / ﻿64.9333°S 60.7333°W﻿ / -64.9333; -60.7333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנונאטאק פדרסן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנונאטאק פדרסן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאק פדרסן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאק פדרסן
 
נונאטאק פדרסן (באנגלית: Pedersen Nunatak) הוא הנונאטאק המערבי ביותר שבין נונאטאקי סיל, צפונית מזרחית לכף פיירווד'ר בחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הנונאטאק מצוי 15 קילומטרים צפונית מזרחית לכף פיירווד'ר.
הנונאטאק מתנשא לגובה של 210 מטרים מעל פני מדף הקרח לארסן.
היסטוריה > גילוי בנונאטאק

הנונאטאק התגלה לראשונה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

הנונאטאק נקרא על שמו של קפטן מורטן פדרסן (Morten Pedersen) מפקד אוניית ציד הלווייתנים הנורווגית קסטור (Castor), אשר צדה לחופי אנטארקטיקה בקיץ האנטארקטי 1893–1894.
לקריאה נוספת

• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, , PP 326, 348
• Defense Mapping Agency 1992, , P 277
• Valle, R., & Miller, H. (2001), , Antarctic Science, 13(2), 158-166. doi:10.1017/S0954102001000244
נובי ויטקוב

| --- | --- |

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז לבוב לבוב
 שטח:  4.137 קמ"ר
 גובה:  210 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,238 (2003)
 קואורדינטות:  50°18′N 24°29′E﻿ / ﻿50.300°N 24.483°E﻿ / 50.300; 24.483
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנובי ויטקוב(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנובי ויטקוב(למפת מחוז לבוב רגילה) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןנובי ויטקוב(למפת מחוז לבוב מוגדלת) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןנובי ויטקוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נובי ויטקוב (באוקראינית: Новий Витків, נובי ויטקיב; בפולנית: Nowy Witków; ביידיש: וויטקעוו) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

האזכור הראשון של היישוב הוא משנת 1469, ובמאות ה-17 וה-18 הוחזק בידי משפחות אצולה. במאה ה-19 התפתח היישוב, ושימש כמרכז מסחרי לכפרים החקלאיים שסביבו. בשנת 1904 פרצה ביישוב שרפה גדולה, שלאחריה, נבנו בתיו מחדש.
יהודי נובי ויטקוב

האזכור הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מראשית המאה ה-18. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית בכפר, אך מגמה זו באה לקצה בשנת 1904, כאשר רובם המוחלט של בתי היהודים ביישוב נשרפו, לרבות בית הכנסת. בעת הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו ביהודי הכפר הקוזקים. בתום המלחמה, השתקמה הקהילה בסיוע הג'וינט. בין מלחמות העולם התגברה בכפר הפעילות הציונית. בשנים אלה חיו ביישוב קרוב ל-1,000 יהודים, כמחצית תושביו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים ממערב פולין, אשר חלקם גורשו בידי השלטונות הסובייטיים לעומק ברית המועצות. ב-25 ביוני 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ולמחרת, העלו הגרמנים ואוקראינים מקומיים את בית הכנסת ובית המדרש בכפר באש, תוך עינוי יהודים כדי שישרפו בעצמם ספרי תורה, ואילוץ יהודי היישוב, ובהם רב הקהילה, לפרק בעצמם את קירות המבנים. בהמשך הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, החרמת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה מחוץ ליישוב.
באוקטובר 1942 שולחו כ-160 יהודים מהיישוב למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר יהודי היישוב הועברו בחודשים שלאחר מכן ליישובי הסביבה, וגורלם היה כגורל יתר היהודים במקומות אלו. שתי משפחות יהודיות אחרונות שנותרו בכפר נרצחו בתחילת 1943.
נונאטאק סלנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סלנה 
 גובה:  1,200 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רמת פלאנט 
 קואורדינטות:  71°08′00″S 68°48′00″W﻿ / ﻿71.1333°S 68.8°W﻿ / -71.1333; -68.8
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנונאטאק סלנה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנונאטאק סלנה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאק סלנה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאק סלנה
 
נונאטאק סלנה (באנגלית: Selene Nunatak) הוא נונאטק ברמת פלאנט שבמזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הנונאטאק ממוקם מערבית למצוק לונאר.
גובהו של הנונאטאק 1,200 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הנונאטאק ניתן לו בשנת 1988 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
שמו של הנונאטאק ניתן לו בעת שניתן השם למצוק לונאר הסמוך ("לנואר" משמעו "ירחי", שם המתייחס לירח). סלנה היא אלת הירח במיתולוגיה היוונית. שם זה ניתן, בדומה לשמות אתרים רבים אחרים באזור רמת פלאנט, הנקראים על שמות גופים במערכת השמש.
ראו גם

נונאטאקי אדמירלז
נונאטאק פיגארו
נונאטאק ליזארד
נונאטאק סרפנט
לקריאה נוספת

• David J. Cantrill, Imogen Poole, , P 171
• David J. Cantrill & Morag A. Hunter (2005), , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 48:3, 537-553, DOI: 10.1080/00288306.2005.9515132
• Simon R. A. Kelly, , Journal of Paleontology, vol. 69, no. 1, 1995, pp. 66–84. JSTOR, www.jstor.org/stable/1306280. Accessed 31 Jan. 2020
• Doubleday, P. & Macdonald, David & Nell, P.. (1993), , Geological Magazine. 130. 737 - 754. 10.1017/S0016756800023128
נורודום סוראמאריט, מלך קמבודיה

| --- | --- |

בובת שעווה של נורודום סוראמאריט
 לידה:  6 במרץ 1896 פנום פן, קמבודיה (פרוטקטורט צרפתי), הודו-סין הצרפתית 
 פטירה:  3 באפריל 1960 (בגיל 64) פנום פן, קמבודיה 
 מדינה:  קמבודיה 
 בן או בת זוג:  סיסוואט קוסאמאק 
 norodomsihanouk.info
 
 פרסים והוקרה
 מסדר סובורוב, דרגה 1  מסדר מיליון הפילים והמטרייה הלבנה  מסדר בית המלוכה של צ'אקרי  מפקד בלגיון הכבוד  National Order of Vietnam  קצין גבוה בלגיון הכבוד  השרשרת הגדולה של המסדר העליון של החרצית הביצנית  המסדר המלכותי של קמבודיה  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
נורודום סוראמאריט (6 במרץ 1896 – 3 באפריל 1960) היה מלך קמבודיה משנת 1955 ועד מותו.
חייו

סוראמאריט היה אביו של המלך נורודום סיהאנוק וסבו של המלך הנוכחי נורודום סיהאמוני. הוא נולד בפנום פן, בנו היחיד של הנסיך נורודום סות'ארוט (Norodom Sutharot) ונכדו של המלך נורודום. הוא היה אחיינו של המלך סיסוואת' מוניוונג (Sisowath Monivong). הוא היה לחתנו כאשר נשא לאשה את בתו סיסוואת' קוסאמאק ב-1920. נולדו להם שלושה בנים ובת. שימש כשלישו וכמזכירו של סיסוואת' מוניוונג (1918–‏1925) ואחר כך כראש לשכת הארמון המלכותי (1927–‏1929), כשר (1929–‏1938, 1939–‏1941) וכן כשליח מיוחד לצרפת ב-1939.
כאשר מת סיסוואת' מוניוונג ב-1941 נבחר כמלך תחתיו נורודום סיהאנוק, בנו בן ה-18 של סוראמאריט. ב-1955 ויתר סיהאנוק על כתרו לטובת אביו סוראמאריט. סוראמאריט מת ב-1960 בגיל 64. אז ירש אותו בנו כראש המדינה (הוא קיבל שנית את תואר המלוכה רק ב-1993). אשתו של סוראמאריט נותרה המלכה האם עד מותה ב-1975.
ב-1941 הוענק לסוראמאריט עיטור צלב האבירות הגדול של המסדר המלכותי של קמבודיה. הוא עוטר גם בעיטורים של צרפת, יפן, מיאנמר (בורמה), תאילנד, וייטנאם ולאוס.
מתתיהו רוטנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוקטובר 1930 כ"ג בתשרי ה'תרצ"א סצ'ובצה (אנ'), צ'כוסלובקיה
 פטירה:  30 בדצמבר 1965 (בגיל 35) ז' בטבת ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות קריית שאול
 פעילות בולטת:  מזכ"ל בני עקיבא ומנהל המרכז לחינוך דתי
מתתיהו רוטנברג (כ"ג בתשרי ה'תרצ"א, אוקטובר 1930 - ז' בטבת ה'תשכ"ה, 30 בדצמבר 1965) היה מנהל "המרכז לחינוך דתי" של המזרחי והפועל המזרחי, והמזכ"ל הראשון של תנועת בני עקיבא.
ביוגרפיה

נולד בשמחת תורה ה'תרצ"א בסצ'ובצה (אנ') שבצ'כוסלובקיה לאליקים גצל רוטנברג ודבורה לבית לנקנברג. למד בבית הספר היהודי בעיירה עד הכיבוש הנאצי. ב-1944 נשלח לאושוויץ, שם נרצחו הוריו ואחותו. בדרך לא דרך הבריחה אותו דודתו חזרה להונגריה, שם שהה עד תום המלחמה. לאחר המלחמה למד כשנה בישיבה בניטרה, ועלה לארץ כמעפיל באונייה "החייל העברי", שנוסעיה נעצרו במחנה עתלית. למד בחוות סג'רה ומשם עבר למדור הדתי במקוה ישראל. במהלך מלחמת העצמאות שהה בבארות יצחק והשתתף בקרב על הקיבוץ. לאחר קום המדינה למד בסמינר למדריכים דתיים של עליית הנוער בבית וגן, ושימש כמדריך נוער בחוות סג'רה, בגבעת וושינגטון ובמקווה ישראל. התגייס לנח"ל לגרעין "עציון". משנת ה'תשי"ג היה חבר ההנהלה הארצית ורכז מחלקת ההדרכה ומחלקת יישובי העולים של בני עקיבא. מספר שנים לאחר מכן החל לשמש כמזכיר הכללי של בני עקיבא, למשך כעשור. ביוזמתו ובדחיפתו, החלה בני עקיבא לעסוק גם בקליטה חלוצית-חברתית-דתית של נוער עולה, בעיקר מארצות המזרח. היה חבר מרכז ישיבות בני עקיבא (במסגרת זו היה ממייסדי אולפנת כפר פינס) וחבר המזכירות העולמית של בני עקיבא (במסגרת זו השתתף בכנסי נוער בינלאומיים ונשלח לריכוזים יהודיים בגולה). משנת 1963 היה מנהל המרכז לחינוך דתי.
למד סוציולוגיה ומדעי המדינה בשלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית.
רוטנברג לא נישא מעולם. נפטר לאחר מחלה ממושכת ב-30 בדצמבר 1965, בגיל 35. נקבר בבית הקברות קריית שאול.
הנצחתו

לזכרו הוקמו ספרייה למדריכים ומרכזייה בבית בני עקיבא בתל אביב, שרוב הספרים שבה הגיעו מספרייתו של רוטנברג עצמו ובית כנסת לנוער בבאר שבע. כמו כן, במלאת שנה לפטירתו יצא לזכרו ספר זיכרון "נר למתתיהו".
כתביו

תנועות נוער בישראל ובעולם - יחד עם מרדכי נאור (תל אביב, 1962).
הדת והמדינה - ליקוט ועריכה (תל אביב תשכ"ד).
לקריאה נוספת

מרדכי אליאב ויצחק לב (עורכים), נר למתתיהו: לזכרו של מתתיהו רוטנברג, בהוצאת ההנהלה הארצית של בני עקיבא, 1967.
יצחק גולדשלאג,"רוטנברג, מתתיהו", בתוך: יצחק רפאל (עורך), האנציקלופדיה של הציונות הדתית, חלק חמישי, עמ' 624 - 626.
הרב משה צבי נריה, אחרי מטתו של מתתיהו רוטנברג ז"ל, שמעתין 8, אדר תשכ"ו, עמ' 70.
הערות שוליים

↑  ראו: מרדכי בר-לב, "בני עקיבא: תנועת הנוער הדתית-חלוצית", בתוך: מרדכי נאור (עורך), "תנועות הנוער 1920–1960:  מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומרי עזר", 1989, עמ' 85
↑  נפתחה הוועידה השמינית של בני עקיבא, הצופה, 3 באפריל 1961
↑  ראו למשל: יצאו מישראל, הארץ, 27 באוקטובר 1959; שליחי נוער לסמינר "איגוד הנוער העולמי", הארץ, 5 בינואר 1961; חיים פיקרש, בירכתי צפון, הצופה, 17 באוגוסט 1962; משלחת תנועות הנוער - לארה"ב, למרחב, 12 ביולי 1964
↑  ראו למשל: אישים ומוסדות, הצופה, 2 בינואר 1957.
↑  הרכב המרכז לחינוך דתי, הצופה, 5 במאי 1963
↑  רשימת הבוגרים של השלוחה הת"א של האוניברזיטה העברית, למרחב, 28 בינואר 1964
↑  מתתיהו רוטנברג ז"ל, הצופה, 31 בדצמבר 1965
↑  נחנכה מרכזיה פדגוגית למדריכי תנועות נוער ע"ש מתתיהו רוטנברג ז"ל, הצופה, 8 בינואר 1968
↑  בית כנסת לנוער ע"ש מתתיהו רוטנברג ז"ל נחנך בבאר שבע, הצופה, 6 בספטמבר 1966
| בני עקיבא |
| --- | --- | --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד  • זאב שוורץ  • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל  • צבי אלון |  |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |  |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425971305171  VIAF: 42148874597649621703   WorldCat (עם VIAF): 42148874597649621703
נובי בוה

נובי בוה (באוקראינית: Новий Буг) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה.
היסטוריה

היישוב הראשון במקום הוקם על ידי הקוזאקים במאה ה-18, יותר מאוחר בקרבת המקום החלו להתיישב איכרים נמלטים שהקימו יישובים משלהם. עד סוף מאה ה-18 שטחם של יישובים אלו גדל והוחלט לאחדם ליישוב אחד. שמו הראשון של היישוב המאוחד היה סמניבנה.
בראשית המאה ה-19 השתקע ליד סמניבנה איכר עשיר ואתו 119 פועליו. ב-1810 היישוב החדש אוחד עם סמניבנה וניתן לו שם נובופבליבקה.
ב-1832 היישוב קיבל את שמו הנוכחי, נובי בוה.
ב-1860 נובי בוה קיבלה מעמד של עיירה, אז היו כאן 787 בתים שבהם התגוררו 5,381 תושבים.
החל מ-1922 העיר היא חלק מברית המועצות.
ב-14 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-8 במרץ 1944.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ניסוי גריפית'

תוצאות ניסוי גריפית'
ניסוי גריפית', בוצע על ידי פרדריך גריפית' ב-1928 והיה אחד הניסויים הראשונים להציע כי לחיידקים יש יכולת להעביר חומר גנטי בתהליך שנקרא טרנספורמציה.
גריפית' השתמש בשני זנים של חיידק הפניאומוקוקוס R ו-S (גורמי דלקת ריאות). רק לזן S יש יכולת להדביק את הפונדקאי בזכות שכבה פוליסכרידית המגנה עליו ממערכת החיסון. בניסוי, חיידקי S הומתו בעזרת חום ושרידיהם הוספו לזן R חיים. על אף ששני הרכיבים בנפרד לא היו מדביקים פונדקאי במחלה, החיבור ביניהם גרם לעכברים למות. מתוך העכברים המתים, גריפית' הצליח לבודד חיידקים חיים משני הזנים. הוא הסיק כי החיידקים מזן R עברו "טרנספורמציה" לזן S, בעזרת "חומר טרנספורמציה" כלשהו שנמצא בשרידי החיידקים המתים.
כיום, אנו יודעים כי חומר הטרנספורמציה של גריפית', הוא ה-DNA של חיידק S. על אף שהחיידק הומת, ה-DNA שלו שרד והשתלב בתוך זה של חיידקי R החיים. ב-DNA החדש היו גנים היוצרים את שכבת ההגנה הפוליסכרידית. בעזרת הגנים החדשים חיידקי R נעשו אף הם עמידים למערכת החיסון ולכן הצליחו להדביק את העכברים.
בשנת 1944 שכללו איוורי, מקלאוד ומקארתי את ניסוי גריפית' והבחינו בין חלקי תא שונים כדי לגלות איזה מהם הוא החומר הגנטי. למרות הוכחתם החד-משמעית כי מדובר ב-DNA הקהילה המדעית השתכנעה רק בעקבות ניסוי אחר של הרשי וצ'ייס בשנת 1952.
ניקולס לה פרבוסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במרץ 1947 (בן 77) וילטשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1973)  בית ספר קינגסווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס לה פרבוסט (באנגלית: Nicholas Le Prevost; נולד ב-18 במרץ 1947) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

לה פרבוסט נולד בווילטשייר. בין 1957 ל-1961 למד בבית הספר היסודי בשפטסברי שבמחוז דורסט, ומ-1961 עד 1964 למד בבית הספר קינגסווד בעיר באת'. הוא למד ארכיטקטורה כנסייתית, ואמר אחרי כך שאם לא היה הופך לשחקן היה רוצה להיות ארכיטקט.
ביוגרפיה > קריירה

לה פרבוסט השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה שונות בהן הסיטקום "It Takes a Worried Man", סדרת הדרמה "היהלום שבכתר", סדרת הרדיו "HR", המיני-סדרה "חמדת ימים", העיבוד לספרים "מדשאת הקמומיל" ו-"Harnessing Peacocks", סדרת הרדיו הקומית "Babblewick Hall", סדרת הטלוויזיה לילדים "The Ghosts of Motley Hall", העיבוד לספר "Up the Garden Path", בתפקידי אורח בסדרות "המפחק מורס", "רציחות במידסומר", "המלחמה של פויל" ו"פוארו", הסדרה הקומית "הכומר מדיבלי" ובעיבוד הרדיופוני למחזה "אדם לכל עת".
ב-2002 היה לה פרבוסט מועמד לפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר על הופעתו בהפקה של "גבירתי הנאווה" בווסט אנד. עוד ב-2002 שיחק בתפקיד בנדיק בהפקה של גרגורי דוראן למחזה "מהומה רבה על לא דבר" עם הלהקה השייקספירית המלכותית לצדה של הארייט וולטר.
מאז 2003 מגלם לה פרבוסט את דמות הבלש גיבור ספריו של ז'ורז' סימנון, המפקח מגרה, בסדרת תסכיתים ברדיו ה-BBC. הוא החליף בתפקיד זה את השחקן מוריס דנהאם.
בקולנוע שיחק לה פרבוסט בסרטים "בקצב השעון", "הנערה על הנדנדה" ו"שייקספיר מאוהב". ב-2009 הופיע בסרט הטלוויזיה "מרגרט".
ביולי 2010 הופיע לה פרבוסט במחזות "אינספקטור האונד האמיתי" מאת טום סטופארד ו"המבקר" מאת ריצ'רד ברינזלי שרידן (אנ') בתיאטרון מינרווה בצ'יצ'סטר.
עוד ב-2010 השתתף בסדרת הדרמה "לב פראי" של רשת ITV בתפקיד ג'ין.
החל מפברואר 2015 הופיע במחזה "אדם ועל-אדם" מאת ג'ורג' ברנרד שו בתיאטרון הלאומי בלונדון.
לה פרבוסט הוא הבמאי של "The Wrestling School", להקת תיאטרון מלונדון המתמחה ביצירתו של האוורד ברקר (אנ').
ב-2015 שיחק לה פרבוסט בתפקיד הרוזן פיסקון בפרק בעונה השלישית של הסדרה "האב בראון" של ה-BBC. ב-2016 הופיע בתפקיד קמע בסדרת הטלוויזיה הדנית "Follow the Money" בתפקיד מנהל השקעות בחברה בשם "ווטרסטון ופרייס", ששודרה ב-BBC4 באביב אותה שנה.
הערות שוליים

↑  20 Questions with...Nicholas Le Prevost, 29 July 2002, Whatsonstage.com
↑  Much Ado About Nothing, Guardian review 10 May 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7206 0742  LCCN: no2009112479  MusicBrainz: 98a1e220-e383-4dfb-b2db-32acbc780f45  VIAF: 91179420   WorldCat (עם VIAF): 91179420
נובי בצ'יי

| --- | --- |
סמל נובי בצ'ייסמל נובי בצ'יי
הכנסייה הקתולית בנובי בצ'יי ולצידה בית הספר היסודי הישן
הכנסייה הקתולית בנובי בצ'יי ולצידה בית הספר היסודי הישן
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באנאט המרכזי
 שטח:  286.5 קמ"ר
 גובה:  80 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  13,133 (2011)
  ‑ במטרופולין:  23,925 (2011)
  ‑ צפיפות:  46 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°36′N 20°7′E﻿ / ﻿45.600°N 20.117°E﻿ / 45.600; 20.117
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.novibecej.rs
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי נוֹבִי בֶּצֶ'יי(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי נוֹבִי בֶּצֶ'יי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נוֹבִי בֶּצֶ'יי (בסרבית בכתב קירילי: Нови Бечеј, בסרבית בכתב לטיני: Novi Bečej) היא עיר ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באנאט המרכזי אשר בפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה

במהלך המאה ה-9 הוקם במקום מנזר בנדיקטיני. בשלהי המאה ה-11, עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה מתועד לראשונה ישוב במקום. ב-1551 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה נובי בצ'יי לחזקת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור הבאנאט ובכללו העיר נובי בצ'יי נותר בחזקת הגרמנים. בשלהי 1944 שוחררה העיר על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה נובי בצ'יי בשטחי סרביה.
הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לנובי בצ'יי ככל הנראה בראשית המאה ה-19 וב-1828 הוקם במקום בית עלמין. ב-1839 נמנו בעיר 154 יהודים. ב-1865 הוקם בית הכנסת של הקהילה. ב-1910 התגוררו בנובי בצ'יי 228 יהודים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נרשמה בנובי בצ'יי פעילות ציונית והוקמו סניף של ההסתדרות הציונית ביוגוסלביה וארגוני נוער וכן הופץ עיתון קהילתי בהונגרית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בנובי בצ'יי 204 יהודים.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר בּאוֹדְרָה (סרבית: Beodra) אשר אוחד לאחר מלחמת העולם השנייה לשטחי הכפר נוֹבוֹ מִילוֹשֶבוֹ(אנ'). קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1941 נהרס מבנה בית הכנסת.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפת יהודים. נערכו אקציות בעיר ובכפרי הסביבה ובהן נעצרו מרבית התושבים היהודים. הם רוכזו בבית הכנסת בנובי בצ'יי ומשם גורשו לבלגרד ולפנצ'בו. שם מצאו חלקם את מותם והשאר גורשו אל מחנות ההשמדה ונרצחו שם. הקהילה לא חידשה את פעילותה וב-1961 התגוררו בנובי בצ'יי שלושה יהודים. ב-1947 נהרס מבנה בית הכנסת.
הערות שוליים

↑  , מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-14 במרץ 2015 (בסרבית).
↑  "בצ'יי החדשה" להבדיל מהעיר הסמוכה סטארי בצ'יי, דהיינו "בצ'יי הישנה"
1 2  אתרי מורשת בוויבודינה, באתר jewish-heritage, אוחזר ב-14 במרץ 2015 (באנגלית).
↑  בית הכנסת בנובי בצ'יי, vojvodinacafe.rs, אוחזר ב-17 במרץ 2015 (בסרבית).
↑  הקהילה היהודית בנובי בצ'יי, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 177.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008914383405171  GND: 7582139-4  NKC: ge1088898
נורודום סיהאמוני, מלך קמבודיה

נורודום סיהאמוני (בקמרית: នរោត្តម សីហមុនី; נהגה: [nɔroːtɗɑm səjhamuni]; ‏נולד ב-14 במאי 1953) הוא מלך קמבודיה הנוכחי החל משנת 2004.