stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון אלמיידה
ביוגרפיה

ג'ון דלזיאל הארט (June Dalziel Hart) נולדה ב־5 באוקטובר 1930 בגלאזגו לג'יין דלזיאל (סטיבן) ולהארי לאונרד הארט, נהג אוטובוס.
בשנת 1947, כאשר היא הייתה בת 16, היא עזבה את בית הספר, ולמרות כישרונה האקדמי, לא היו לה את האמצעים הכספיים ללמוד באותה עת באוניברסיטה. היא החלה לעבוד כטכנאית היסטופתולוגיה, תחילה במרפאה המלכותית בגלאזגו, ואחר כך בבית החולים סנט ברתולומיו, שם עבדה עד 1954.
ביוגרפיה > מכון הסרטן באונטריו

בשנת 1954 היא נשכרה לתפקיד חדש כטכנאית מיקרוסקופיה אלקטרונית במכון הסרטן באונטריו, שם עבדה במשך עשר שנים.
בזמן שעבדה כמפעילת מיקרוסקופ אלקטרונים, היא ועמיתיה למכון הסרטן הפיקו סדרה של מחקרים המיישמים צביעה שלילית על בעיות קליניות.
בשנת 1963 היא הייתה הראשונה משלושה כותבים שפרסמו יחד מאמר בכתב העת Science, שבו הם זיהו חלקיקים דמויי נגיף בדם של חולי סרטן.
בשנת 1963 היא פרסמה עם עוד שני חוקרים מחקר שבו ביצעה צביעה שלילית של אנטיגן ונוגדן" במיקרוסקופ אלקטרונים.
ביוגרפיה > בית הספר לרפואה של בית החולים סנט תומאס

עד 1964, אלמיידה קיבלה תואר דוקטור למדעים, על סמך פרסום תוצאות מחקריה שנערכו במכון הסרטן באונטריו ובסנט תומאס על מיקרוגרפיית אלקטרונים של נוגדנים.
בשנת 1964, טוני ווטרסון, שמונה זמן קצר לפני־כן לתפקיד יו"ר מחלקת המיקרוביולוגיה בסנט תומאס, פגש את אלמיידה בזמן ביקורו בטורונטו, וגייס אותה להצטרף לצוות המחקר שלו באחד מבתי הספר לרפואה הוותיקים והיוקרתיים ביותר בבריטניה – בית הספר לרפואה של בית החולים סנט תומאס, לימים חלק מקינגס קולג'. בסנט תומאס עבדה אלמיידה על נגיף הפטיטיס B ועל נגיפים שגורמים להצטננות.
בשנת 1966 שיתפו ווטרסון ואלמיידה פעולה עם הרופא ומנהל המחקר על הצטננות דייוויד טיירל, שעבד על מערכת חדשה של תרבית איבר. צוותו של טיירל ניסה לגלות את נוכחותם של נגיפי רינו בתרביות רקמות של תאים שייצרו במעבדה. הם רצו לגלות נגיף נשימה מסוים שהם קראו לו B814. הפרופסור השוודי ברטיל הורן היה מסוגל ליצור את כל הנגיפים הנשימתיים של טיירל בתרביות איברים של תאים מדרך נשימה אנושית במעבדה, למעט הנגיף B814. המשמעות של קיום מערכת תרבית איברים זו הייתה שהם לא היו תלויים במתנדבים אנושיים כדי לחקור נגיפים אלה. הם רצו שיטה אמינה לגילוי הנגיף B814.
בספר "מלחמות קרות" (Cold Wars, יצא בשנת 2002), שטיירל כתב עם מייקל פילדר, הוא תיאר כיצד כאשר הוא פגש לראשונה את אלמיידה, היא נראתה כמי שמרחיבה היכולות של מיקרוסקופ האלקטרונים. על פי טיירל, לפני העבודה החדשנית של אלמיידה, היה מקובל לחשוב שנגיפים צריכים להיות מרוכזים ומטוהרים כדי שיהיה אפשר לזהות אותם עם מיקרוסקופ אלקטרונים. כאשר אלמיידה אמרה לטיירל שהיא יכולה "למצוא חלקיקי נגיף" בתרביות האיבר שהם אספו בטכניקות החדשות המשופרות שלה הוא היה סקפטי.
צוותו של טיירל שלח דגימות לאלמיידה בלונדון. אלה כללו דגימה שהוכנה עם נגיף B814, יחד עם דגימות שנדבקו במחלות השפעת וההרפס, שהיו ידועות היטב. כאשר בחנה אלמיידה את הדגימות דרך סריגי המיקרוסקופ שלה, היא זיהתה את כל הנגיפים הידועים, ותמונותיה חשפו את המבנה שלהם בצורה יפהפייה. אך חשוב מכך, היא ראתה גם חלקיקי נגיפים בדגימה של B814. היא אמרה לטיירל כי דגימות ה־B814 הזכירו לה חלקיקים שחקרה בעבר במחלה שנקראה דלקת סמפונות זיהומית של תרנגולות ובמחלה אחרת – דלקת כבד של צהבת עכברים. המאמרים שלה על אלה נדחו מכיוון שהבודקים התייחסו למיקרוגרפים האלקטרוניים שלה כאל "תמונות גרועות" של חלקיקי נגיף שפעת ידועים. היא אמרה לו שעתה היא יודעת ששלושת הנגיפים האלה היו משהו די חדש.
לדברי טיירל, לאחר שאלמיידה זיהתה את קבוצת הנגיפים הזאת, שלא הייתה מוכרת לפני־כן, הם נפגשו במשרדו של ווטרסון כדי להחליט על שמה. הנגיפים נראו כאילו היו מוקפים ב"הילה", שנקראת בלטינית "קורונה", וכך נולד השם "coronavirus" – "נגיף קורונה".
בשנת 1966, אלמיידה וטיירל כתבו: "החלקיקים האלה מרובי צורות (פלאומופרפיים), בגודל 800 עד 1200 Å, והם מוקפים בשוליים ארוכים של 200 Å. אי־אפשר להבדיל ביניהם לבין דלקת סמפונות של עופות, הנגיף היחיד שהיה ידוע לפני־כן בתור בעל מורפולוגיה כזאת."
ביוגרפיה > בית הספר המלכותי הרפואי לתארים מתקדמים בלונדון (RPGMS)

שלוש שנים מאוחר יותר, ב־1967, כשווטרסון נכנס לתפקיד בבית הספר המלכותי הרפואי לתארים מתקדמים (RPGMS), גם היא עברה לעבוד שם.
בשנת 1968 היא פרסמה יחד עם טיירל מאמר בכתב העת Journal of General Virology, בנושא "דלקת סמפונות זיהומית של עופות".
בשנת 1971, תוך שימוש בטכניקת מיקרוסקופיית האלקטרונים החיסונית שלה, היא עשתה את התגלית פורצת הדרך, כי נגיף הפטיטיס B הכיל "שני מרכיבים נבדלים אימונולוגית – מעטפת חיצונית ומרכיב פנימי קטן".
ביוגרפיה > מכון ולקאם

את השנים האחרונות של הקריירה המקצועית שלה בילתה במכון ולקאם לפני שפרשה לגמלאות. בזמן שעבדה בוולקאם, שמה הופיע במספר פטנטים בתחום הדמיית נגיפים.
ביוגרפיה > בגמלאות

לאחר פרישתה ממכון ולקאם, היא חזרה בסוף שנות השמונים לתפקיד מייעץ, כאשר סייעה לייצר מיקרוגרפים של נגיף ה־HIV.
במהלך פרישתה פנתה לתחומים נוספים, הפכה למורה ליוגה, סוחרת עתיקות, ואף התמחתה בשיפוץ חרסינות סיניות עתיקות.
פרסומיה כוללים את "המדריך לאבחון מעבדתי מהיר של נגיף" (1979) עבור ארגון הבריאות העולמי.
השפעה

בבית הספר המלכותי הרפואי לתארים מתקדמים בלונדון (RPGMS), בשנת 1970, אלמיידה לימדה את אלברט קפיקיאן את הטכניקה של מיקרוסקופיית אלקטרונים חיסונית (IEM). קפיקיאן, שביקר בבית הספר למשך כחצי שנה מטעם מכון הבריאות הלאומי של ארצות הברית, השתמש בטכניקות שלה בזיהוי הגורם לגסטרואנטריטיס לא־חיידקי, שנקרא תחילה נגיף נורוולק, ולאחר מכן נורו־וירוס.
עבודתה של אלמיידה זכתה לתשומת לב מחודשת במהלך החודשים הראשונים של מגפת הקורונה ב־2020. הסיפור שלה, שלא היה ידוע מאוד, פורסם לראשונה על ידי העיתון הראלד בסקוטלנד ב־7 במרץ, על ידי ה־BBC ב־15 באפריל, ועל ידי הנשיונל ג'יאוגרפיק ב־17 באפריל. על פי הפרופסור לבקטריולוגיה יו פנינגטון, מדענים סינים זקפו לזכותה את עבודתה, כולל הטכניקות שפיתחה, את הזיהוי המוקדם של מחלת נגיף קורונה 2019. פנינגטון עצמו כינה את אלמיידה "החונכת" שלו.
חיים אישיים

אלמיידה עברה לטורונטו, אונטריו ועבדה במכון לחקר סרטן לאחר נישואיה ב־11 בדצמבר 1954 לאנריקה רוזליו (הנרי) אלמיידה (1913–1993), אמן מוונצואלה, שאיתו נולדה לה הבת ג'ויס.
לבתה ג'ויס, פסיכיאטרית, יש שתי בנות.
נישואיה הראשונים הסתיימו בגירושים בשנת 1982.
היא פרשה לגמלאות בשנת 1985 לבקסהיל-און-סי שבמזרח סאסקס עם בעלה השני, פיליפ סמואל גרדנר, וירולוג.
אלמיידה מתה בבקסהיל מהתקף לב בשנת 2007.
פרסומים נבחרים

1 2  Almeida, June D.; Tyrrell, D. A. J. (1967). "The Morphology of Three Previously Uncharacterized Human Respiratory Viruses that Grow in Organ Culture". Journal of General Virology. 1 (2): 175–178. doi:10.1099/0022-1317-1-2-175. ISSN 0022-1317. PMID 4293939.
1 2  Almeida, June; Cinader, Bernhard; Howatson, Allan (1 בספטמבר 1963). "The Structure of Antigen-Antibody Complexes: A Study by Electron Microscopy". Journal of Experimental Medicine (JEM). 118 (3): 327–340. doi:10.1084/jem.118.3.327. ISSN 0022-1007. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Berry, D. M.; Almeida, June D. (1968). "The Morphological and Biological Effects of Various Antisera on Avian Infectious Bronchitis Virus". Journal of General Virology (JGV). 3 (1): 97–102. doi:10.1099/0022-1317-3-1-97. ISSN 0022-1317. PMID 5692879.
↑  Almeida, June D. (1979). "Manual for rapid laboratory viral diagnosis" (PDF). World Health Organization (WHO).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Booss, John; August, Marilyn J. (2013). "Chapter 7: Imaging viruses and tagging their antigenes". To Catch a Virus. Washington, DC: ASM Press. pp. 197–249. ISBN 978-1-55581-507-3. נבדק ב-18 באפריל 2020. ASM: "This chapter first examines the refinements in electron microscopy (EM) that greatly expanded the understanding of the structure and replication of viruses and facilitated the application of EM to viral diagnosis. The refinements included thin sectioning, negative staining, and immunoelectron microscopy (IEM) developed for clinical diagnostic work. The use of EM in discovering the viral causes of acute gastroenteritis and infectious hepatitis are then considered." {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Almeida, Joyce (28 ביוני 2008). "June Almeida (née Hart)". The BMJ. BMJ Group. 336 (7659): 1511.1–1511. Bibcode:1963Sci...142.1487A. doi:10.1136/bmj.a434. PMC 2440895. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Tyrrell, David; Fielder, Michael (2002). Cold wars: the fight against the common cold. Oxford, England: Oxford University Press. p. 253.
1 2  Brocklehurst, Steven (15 באפריל 2020). "The woman who discovered the first coronavirus". BBC Scotland News. נבדק ב-17 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Best, Jennifer M; Banatvala, J. E.; Almeida, June D; Waterson, A. P. (29 ביולי 1967). "Morphological characteristics of rubella virus". The Lancet. 290 (7509): 237–239. doi:10.1016/S0140-6736(67)92302-1. ISSN 0140-6736. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Paterson, Andrew (2017). Brilliant! Scottish inventors, innovators, scientists and engineers who changed the world. London: Austin Macauley. p. 577. ISBN 9781786294357.
↑  "The Times & The Sunday Times".
↑  Almeida, June D.; Hasselback, Richard C.; Ham, Arthur W. (13 בדצמבר 1963). "Virus-Like Particles in Blood of Two Acute Leukemia Patients". Science. 142: 1487–1489. doi:10.1126/science.142.3598.1487. PMID 14077540. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Nahmias, André J.; O'Reilly, Richard J. (2012-12-06). Immunology of Human Infection: Part II: Viruses and Parasites; Immunodiagnosis and Prevention of Infectious Diseases. Springer Science & Business Media. ISBN 978-1-4684-1012-9.
↑  Almeida, June Dalziel, patents, accessed October 2012
↑  Combs, Sydney (17 באפריל 2020). "She Discovered Coronaviruses Decades Ago—But Got Little Recognition". National Geographic Society. National Geographic. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "June Almeida, tribute to Scotland's forgotten hero of the coronavirus". Herald Scotland. 7 במרץ 2020. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007355178205171  GND: 1249724813  ISNI: 0000 0000 6712 1406  LCCN: n80063783  NLG: 93411  VIAF: 311337593   WorldCat (עם VIAF): 311337593
ג'ון גור

| --- | --- |

 לידה:  1730 מחוז מידלסקס, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בספטמבר 1790 (בגיל 60 בערך) גריניץ', ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
קפטן ג'ון גור (באנגלית: John Gore; מת ב-10 באוגוסט 1790) היה ימאי בריטי-אמריקאי, שהקיף את כדור הארץ ארבע פעמים עם הצי המלכותי במאה ה-18 והצטרף אל קפטן קוק במסע תגליותיו באוקיינוס השקט.
ביוגרפיה

מעט ידוע על ג'ון גור לפני שהתגייס לשירות בצי המלכותי, אך הסברה היא שנולד במושבה הבריטית וירג'יניה באמריקה בשנת 1729 או 1730. הוא מופיע לראשונה בספרי הרשומות בשנת 1755, אז הצטרף לאוניית הצי המלכותי "וינדזור" בפורטסמות' כמלח כשיר.
חמש שנים לאחר זאת עבר גור את בחינת ההסמכה ללייטננט והתמנה לקצין ראשון של אוניית הצי "דולפין". על סיפון ה"דולפין" הקיף גור פעמיים את כדור הארץ; הפלגת ההקפה הראשונה הייתה בפיקודו של ג'ון ביירון והשנייה בפיקודו של סמיואל ווליס. הודות לניסיון שצבר באוקיינוס השקט ובמשלחות ממושכות של הצי, נקרא ב-1768 להצטרף אל ג'יימס קוק על סיפון האנדבר במשימת המעקב והתיעוד של מעבר נוגה על פני השמש בטהיטי בשנת 1769 ובהמשך, בחיפוש אחר טרה אוסטרליס. ב"אנדבר" שירת גור בתחילה כקצין שלישי, עם קוק כראשון לפיקוד ואחריו זאכארי היקס כמשנה למפקד. לאחר מותו של היקס במסע חזרה לאנגליה, ב-26 במאי 1771, היה גור למשנה למפקד (קצין שני).
גור שירת בעבר בפיקודו של ווליס בספינת הצי המלכותי "דולפין", ש"גילתה" את טהיטי וקוק ראה בו נכס חשוב למשלחתו הודות להיכרותו עם האי. ב-1769 היה גור לאדם הלבן הראשון המתועד במשלחת שירה והרג אדם ממוצא מאורי, בעקבות תגרה על יריעת אריג כשה"אנדבר" הייתה במשימת מיפוי של חוף ניו זילנד. לאחר מכן, ב-14 ביולי 1770, התפרסם גור בהיותו האדם הראשון שירה בקנגורו והרגו למטרות מחקר מדעי כאשר המשלחת הייתה בדרכה אל החוף המזרחי של אוסטרליה.
בשובו לאנגליה, בשנת 1772, הצטרף גור לבוטניקאי ג'וזף בנקס (שהיה גם הוא במסע הראשון של ג'יימס קוק לאוקיינוס השקט) במשלחת מדעית פרטית לאיסלנד ולאיים ההברידיים ייתכן שגור ובנקס היו לידידים, כיוון שיש ראיות לכך שבנקס היה המוציא לפועל של צוואת גור. מסע המחקר הזה חזר רק לאחר שקוק הפליג למסעו השני לאוקיינוס השקט.
עם זאת, בשנת 1776 נענה גור בשנית להזמנת קוק והאדמירליות והצטרף לאונייה "רוזולושן" כקצין ראשון לקוק במסעו השלישי. תוך כדי סיורי "רזולושן" באוקיינוס השקט בחיפוש המעבר הצפוני המפורסם, הייתה לגור הזדמנות לראות את יבשת הולדתו, אמריקה, מהחוף המערבי. בהמשך, לאחר מותו של קוק בהאוואי, קיבל עליו צ'ארלס קלרק, רב החובל של ספינת האחות של "רזולושן", אוניית הצי "דיסקברי" (1774), את הפיקוד על "רזולושן" וגור החליף אותו כרב החובל של "דיסקברי". כשקלרק עצמו מת זמן קצר לאחר זאת, קיבל עליו גור את האחריות לכל המשלחת. הוא קודם באופן רשמי לדרגת קפטן ב-2 באוקטובר 1780.
כאות הוקרה להישגיו, צייר ג'ון ובר, מי שצייר בעבר את קוק, את דיוקנו של גור כשהצי מינה אותו ל"פוסט-קפטיין" של כבוד. כמממשיך בדרכו של קוק, הוצעו לו חדריו הפנויים של רב החובל המנוח בבית החולים גריניץ' בלונדון. ב-1790, אחרי שהקיף את כדור הארץ ארבע פעמים, מת ג'ון גור ב-10 באוגוסט.
מורשת

בנו של גור, ג'ון (יליד 1774), היה גם הוא קצין בצי המלכותי. הוא הגיע לדרגת רב חובל ב-19 ביולי 1821, פרש מן השירות בדרגה זו ב-1 באוקטובר 1846, ובהמשך קודם לדרגת סגן אדמירל בדימוס ב-8 במרץ 1852. הוא מת בשנת 1853. ג'ון גור הבן היגר לאוסטרליה בשנת 1834, כאחד מראשוני המתיישבים החופשיים ביבשת. מעט מאוד ידוע על אמו, אן גור, אם כי ידוע שקיבלה קצבה כאלמנת קצין בצי המלכותי משנת 1790. בנו (דהיינו, נכדו של ג'ון גור האב), גראהם גור, המשיך במסורת המשפחתית של חקר ארצות, ומצא את מותו במשלחתו האבודה של ג'ון פרנקלין, שנכשלה בניסיונה לנווט דרך המעבר הצפון-מערבי, כמעט שבעים שנה אחרי שסבו עשה אותו ניסיון עצמו.
גור פוינט וחצי האי גור בפארק הלאומי קנאי פיורדס באלסקה נקראו על שם ג'ון גור על ידי רב החובל נתניאל פורטלוק, גם הוא מוותיקי משלחתו השלישית של קוק, שסייר באוקיינוס השקט צפונית-מערבית לאמריקה בשלהי המאה ה-18. גם אתרים אחדים באוסטרליה קרויים על שם ג'ון גור.
ג'ף אלן

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1987 (בן 37) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד וסנטר
 גובה:  2.01
 מכללה:  ורגיניה טק
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2011 – 2012   2012 – 2013   2013 – 2014   2014   2015   2015 – 2016   2016 – 2017   2017   2018   2018   2018 – 2019  2019 – 2020   2020 –:  אולימפיק אנטיב   הפועל תל אביב   הפועל עפולה   מכבי חיפה   שאולאי   הפועל תל אביב   הפועל באר שבע בני שמעון   הפועל תל אביב   הפועל עפולה   פריסטרי אתונה   הפועל חיפה סאן קרלוס   אפולון לימסול
 
ג'פרי אדוארד אלן ג'וניור (באנגלית: Jeffery Edward Allen Jr; נולד ב-12 ביוני 1987) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת אפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית בכדורסל.
ביוגרפיה

אלן נולד בוושינגטון די. סי. והחל את דרכו המקצועית בקבוצת התיכון של האקדמיה הצבאית בהארגרב וירג'יניה לאחר התיכון המשיך אלן לשחק בווירג'יניה והצטרף לנבחרת הכדורסל של
מכללת וירג'יניה טק (אנ') מליגת המכללות הראשונה, בארבע השנים של אלן במכללה הוא שותף ב-134 משחקים מתוכם פתח כשחקן חמישייה 130 פעמים בהן הפך לשחקן הראשון אשר הגיע ל-1500 נק', בנוסף העמיד אלן 1000 כדורי ריבאונד, 200 חטיפות ו-150 חסימות.
ביוגרפיה > היציאה מחוץ לארצות הברית

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA חתם אלן באוליפיה אנטיב מהליגה הצרפתית הראשונה, במהלך העונה שותף אלן בכ-32 משחקים בהם קלע 13.5 נק' בממוצע והעמיד ממוצעים של 8.2 ריבונדים ו-1.3 אסיסטים.
ביוגרפיה > המעבר לישראל

הפועל תל אביב
בסיום עונה בודדת בצרפת החליט אלן לעזוב את הליגה הצרפתית ועבר להפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל בה חתם על חוזה על תנאי, לאחר מספר משחים מרשימים במדי הפועל תל אביב הוחלט להאריך את חוזהו של אלן בקבוצה, אך במהלך העונה נפצע אלן בברכו ונאלץ לעבור ניתוח ובהמלצת רופאים החליט להפסיק לשחק באופן זמני עד לסיום העונה, דבר אשר בפועל גרם לשחרור מן הקבוצה לפני תום הסיבוב הראשון, סה"כ שיחק אלן כ-10 משחקי ליגה בהם קלע 7 נק' והעמיד 5.3 ריב' למשחק ב-16.4 דק' בממוצע.
הפועל עפולה
לאחר ההתאוששות מן הפציעה הצטרף אלן להפועל עפולה מהליגה הלאומית בכדורסל בעפולה שותף אלן בכ-34 משחקים וקלע בממוצע 19.5 נק' והעמיד 13.1 ריב' בממוצע, דבר אשר הציב אותו כשחקן מוביל בליגה לאחר שהוביל את הקבוצה לסדרת גמר הפלייאוף.
מכבי חיפה
לאחר עונה מוצלחת במדי עפולה, אלן הצטרף למכבי חיפה מליגת העל בה חתם על חוזה לשנתים, אך הספיק לשחק רק כחצי עונה לאחר ששוחרר על ידי המועדון בעקבות מעצרו יחד עם דמונטז סטיט בגין אחזקת 30 גרם קנאביס בדירתם בה קלע ב-10 משחקים 14.6 נק' בממוצע. כחודש לאחר המעצר עבר אלן לשחק בשאולאי מהליגה הראשונה בליטא בה שותף ב-20 משחקים וקלע בממוצע 5.6 נק' למשחק ו-6.3 ריב'.
הפועל תל אביב-סיבוב שני
ב-24 בספטמבר 2015 חתם אלן בפעם השנייה בהפועל תל אביב על חוזה לטווח קצר במקומו של ג'ון ויליאמסון הפצוע, לאחר מספר משחקים מרשימים הוחלט להשאירו עד לסוף העונה אשר במהלכה שותף בכ-38 משחקים וקלע בממוצע 11.5 נק' למשחק ליגה ו-13.6 למשחק בפליאוף.
הפועל באר שבע-בני שמועון
בסיום העונה המוצלחת בהפועל תל אביב חתם אלן בהפועל באר שבע בני שמעון מהליגה הלאומית במדייה הצטיין ובסיום העונה הסדירה העפיל יחד עם הקבוצה לגמר סדרת הפלייאוף של הליגה הלאומית.
בעונה זאת קלע אלן 16.1 נק' בממוצע והעמיד 1.9 ריב'.
הפועל תל אביב-סיבוב שלישי
בסיום העונה המוצלחת בבאר שבע שב אלן בפעם השלישית אל הפועל תל אביב במהלך העונה שיחק אלן 8 משחקים בלבד בהן קלע 10.8 למשחק בממוצע. לאחר כ-8 משחקים שוחרר אלן עקב מערכת יחסים רעועה עם המאמן דני פרנקו ועבר לשחק יחד עם צ'סטר סימונס בהפועל עפולה שהייתה באותה התקופה במקום האחרון בליגה הלאומית, בסיום אותה עונה לאחר שסייע לקבוצה להישאר בליגה עזב את עפולה.
בעונה זאת שותף אלן ב-17 משחקים וקלע 18.4 נק' בממוצע והעמיד 1.8 ריב'.
פריסטרי אתונה
באוגוסט 2018 חתם בפריסטרי אתונה מהליגה היוונית.
הפועל חיפה
באוקטובר 2018 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונה זו העמיד אלן ממוצע של 18 נק' למשחק, 11.7 ריבאונדים (מקום שני בליגה) ו-2.6 אס'. בנוסף סיים אלן במקום השלישי במדד היעילות בליגה ובמקום הרביעי בסחיטת עבירות עם ממוצע של 6.42 למשחק.
הערות שוליים

↑  איתן גליקמן וברק חקלאי, ג'ף אלן ודמונטז סטיט נתפסו עם סמים בדירתם, באתר ynet, 7 בדצמבר 2014
↑  דף הנק' של ג'ף אלן במנהלת ליגת העל
↑  חוזר ללאומית: ג'ף אלן חתם בהפועל חיפה, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2018
ג'יפ רנגייד

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'יפ
 שנות ייצור:  2014–הווה
 הרכבה:  ברזיל ברזיל איטליה איטליה הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  סטלנטיס
 סיווג:  רכב שטח
 מרכב:  SUV בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  פיאט-קרייזלר SCCS
 אורך:  4,236–4,259 מ"מ
 רוחב:  1,805 מ"מ
 גובה:  1,697–1,727 מ"מ
 משקל:  1,320–1920 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,570 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  (לפני מתיחת הפנים) מנועי הבנזין בנפחי 1.4 ליטר המספק 140 או 170 כ"ס או בנפח 1.6 ליטר המספק 110 כ"ס. מנוע הדיזל בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק 120, 140 או 170 כ"ס ובנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 95 או 120 כ"ס  (לאחר מתיחת הפנים) מנועי הבנזין בנפחי 1.0 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס או 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס או 180 כ"ס. מנועי הדיזל בנפחי 1.6 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס ו-2.0 ליטר טורבו המספק 140 או 170 כ"ס
 הנעה היברידית:  הנעה היברידית משלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים הספק מרבי של 190 כ"ס
 הילוכים:  (לפני מתיחת הפנים) תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים  (לאחר מתיחת הפנים) תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים או תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 11.4 קוט"ש
 טווח נסיעה:  50 ק"מ
 קשר:  פיאט 500X ופיאט 500L
ג'יפ רנגייד (באנגלית: Jeep Renegade) הוא קרוסאובר, בעל חמישה מקומות ישיבה, שמיוצר על ידי ג'יפ משנת 2014. הוא הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2014 והגיע לישראל בפברואר 2016.
מפרט טכני > עד 2018

עד שנת 2018 שווקה הרנגייד עם שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל. מנועי הבנזין בנפחי 1.4 ליטר המספק 140 או 170 כ"ס או בנפח 1.6 ליטר המספק 110 כ"ס. מנוע הדיזל בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק 120, 140 או 170 כ"ס ובנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 95 או 120 כ"ס. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
מפרט טכני > משנת 2018

משנת 2018 לאחר מתיחת פנים משווקת הרנגייד עם שני מנועי בנזין, שני מנועי דיזל ומנוע היברידי. מנועי הבנזין בנפחי 1.0 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס או 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס או 180 כ"ס. מנועי הדיזל בנפחי 1.6 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס ו-2.0 ליטר טורבו המספק 140 או 170 כ"ס. כל המנועים משווקים לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים ולבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
שנה לאחר חשיפת מתיחת הפנים חשפה ג'יפ את הגרסה היברידית לרנגייד. מערכת ההנעה היברידית פלאג-אין משלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים הספק מרבי של 190 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 11.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי מרבי של 50 ק"מ. נפח מכל הדלק ירד ל-39 ליטר על מנת לפנות מקום לסוללה.
מתיחת פנים שנת 2018

ביוני 2018 חשפה ג'יפ את מתיחת הפנים לרנגייד. מתיחת הפנים כוללת עיצוב מודרני יותר לעיצוב החיצוני ובנוסף מראה רכב שטח יותר, והחלפת היצע המנועים במנועי בנזין ודיזל חדשים.
בישראל

בישראל הדגם משווק ברמת הגימור Latitude ומנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס ומומנט מרבי של 27.5 קג"מ, תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 9.4 שניות. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 16.1 ק"מ לליטר.
מכירות

להלן נתוני המכירות בארצות הברית, אירופה, סין וישראל.
| שנה | ארצות הברית | אירופה | סין | ישראל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | לא נמכר | 7,768 | לא נמכר | לא נמכר |
| 2015 | 60,946 | 53,940 | לא נמכר | לא נמכר |
| 2016 | 106,605 | 76,203 | 25,916 | 70 |
| 2017 | 103,434 | 72,578 | 38,715 | 208 |
| 2018 | 97,062 | 72,457 | 17,232 | 113 |
| 2019 | 76,885 | 78,842 | 5,640 | 71 |
| 2020 | 62,847 | 58,975 | 2,468 | 38 |
גלריה

לפני מתיחת הפנים (מבט קדמי-צדדי)
לפני מתיחת הפנים (מבט אחורי-צדדי)
לאחר מתיחת הפנים (מבט קדמי-צדדי)
לאחר מתיחת הפנים (מבט אחורי-צדדי)
הגרסה היברידית פלאג-אין
הערות שוליים

↑  Cartube, ג'יפ רנגייד נחשף בז'נבה – קרוסאובר עירוני לשטח, באתר Cartube, ‏5 במרץ 2014
↑  רן אלקובי, סמל"ת: סיכום 2016, השקת מותג ג'יפ ודגמי 2017 החדשים, באתר Cartube, ‏17 בינואר 2021
↑  cartube, ג'יפ חושפת גרסה היברידית פלאג-אין לרנגייד ולקומפאס, באתר Cartube, ‏20 ביולי 2020
↑  Cartube, 2019 ג'יפ רנגייד החדש - מתיחת פנים, באתר Cartube, ‏21 ביוני 2018
↑  Cartube, ג'יפ רנגייד 2020 החדש בישראל - מחיר החל מ-184,900 שקל, באתר Cartube, ‏2 בדצמבר 2019
↑  Jeep Renegade US car sales figures, carsalesbase.com, ‏6 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  ModelJeep Car SalesJeep Model Sales 1, Jeep Renegade European sales figures, carsalesbase.com, ‏4 בנובמבר 2014 (באנגלית)
↑  ModelJeep Car SalesJeep Model Sales, Jeep Renegade China auto sales figures, carsalesbase.com, ‏14 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  ג'יפ רנגייד חדשה - מחירון, מבצעים והנחות על Jeep Renegade, באתר קארזון
ג'ון גודריק

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1764 חרונינגן, הרפובליקה ההולנדית 
 פטירה:  20 באפריל 1786 (בגיל 21) יורק, ממלכת בריטניה הגדולה 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1783)  עמית החברה המלכותית 
 
ג'ון גודריק (באנגלית: John Goodricke,‏ 17 בספטמבר 1764 - 20 באפריל 1786) היה אסטרונום חובב אנגלי, עמית החברה המלכותית. נודע בעיקר בכך שהיה הראשון שהציע תאוריה מדעית שהסבירה את השתנות עוצמת האור של הכוכב אלגול.
תולדות חייו

גודריק, שנקרא על שם אבי סבו הברון סר ג'ון גודריק (1617–1670), נולד בחרונינגן שבהולנד, אך חי רוב חייו באנגליה. הוא התחרש בילדותו המוקדמת עקב מחלה קשה. הוריו שלחו אותו לאקדמיה של תומאס בריידווד, בית ספר לתלמידים חרשים באדינבורו, ובשנת 1778 לאקדמיית וורינגטון.
לאחר שעזב את וורינגטון, חזר גודריק לגור עם הוריו ביורק. שם הוא התיידד עם שכנו אדוארד פיגו, שאביו נתנאל פיגו בנה מצפה כוכבים פרטי מתוחכם. אדוארד התעניין בכוכבים משתנים, ונתן לגודריק רשימה של אלה שלדעתו ראויים לצפייה.
למרות שכבר אז תופעת הכוכבים המשתנים הייתה ידועה, גודריק היה הראשון שהציע מנגנון שיסביר זאת. הוא הציע שאלגול הוא מה שמכונה כיום כוכב בינארי לקוי. הוא הציג את ממצאיו בפני החברה המלכותית במאי 1783, ועל עבודה זו העניקה לו החברה את מדליית קופלי לאותה שנה. הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית ב-16 באפריל 1786. אך מת ארבעה ימים לאחר מכן מדלקת ריאות, מבלי שנודע לו על בחירתו.
לגודריק מיוחס גם גילוי ההשתנות התקופתית של הכוכבים שליאק ודלתא בקפאוס.
הנצחתו

גודריק נקבר בכנסיית הונסינגור ביורקשייר. בסמוך למקום מצפה הכוכבים בו פעל הוצב שלט לזכרו.
על שמו קרויה מכללת גודריק שבאוניברסיטת יורק.
ב-1983 נקרא על שמו אסטרואיד 3116 גודריק.
ב-1984 הופק מופע אודותיו על ידי הפלנטריום "HOSS" שבסטטן איילנד במיוחד עבור תלמידים חירשים.
ב-26 באוקטובר 1996 נחנך בטוסון אריזונה מצפה הכוכבים גודריק פיגו הנקרא על שם גודריק וחברו אדוארד פיגו.
ב-2012 הוקם בארמניה ארגון ללא מטרות רווח על שם ג'ון גודריק על ידי קבוצה של אסטרונומים חובבים.
ג'ון גולסוורתי

| --- | --- |

 לידה:  14 באוגוסט 1867 קינגסטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  31 בינואר 1933 (בגיל 65) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 שם עט:  John Sinjohn 
 מקום לימודים:  בית הספר הארו, ניו קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  ההגדה לבית פורסייט, Strife, The Silver Box, Saint's Progress, Justice 
 בן או בת זוג:  Ada Galsworthy 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1932) 
 חתימה:   
 
ג'ון גולסוורתי
ג'ון גולסוורתי (באנגלית: John Galsworthy;‏ 14 באוגוסט 1867 – 31 בינואר 1933) היה סופר ומחזאי בריטי זוכה פרס נובל לספרות, עיקר פרסומו בזכות סדרת ספרי "ההגדה לבית פורסייט".