stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכללה האקדמית ספיר
ספרייה והוצאה לאור

ספריית המכללה האקדמית ספיר פועלת למעלה מ-20 שנה ומשרתת את המכללה ואת הקהילה באזור. בשנת 2011 נחנך האגף המערבי, על-שם יונס וסוראיה נזריאן, ובזכות תרומתה של "קרן אמא" של יונס וסוראיה נזריאן, יהודים יוצאי אירן המתגוררים בלוס אנג'לס, הוכפל שטח הספרייה. הספרייה מספקת שירותי עיון, השאלה ומידע לסטודנטים, לסגל האקדמי, לחוקרים, לעובדי המכללה ולגופי מחקר. בספרייה עשרות אלפי כותרים, מעל ל-150 כתבי עת פעילים ו-1,500 סרטים וקטעי ארכיון. בשנת 2015 נפתחה גלריה חדשה לאמנות בקומת הכניסה לספרייה.
המכללה מוציאה לאור ספרים, מחקרים מגזינים ועיתונים:
ספריית ספיר עם עובד – הוצאת הספרים של מכללת ספיר בשיתוף הוצאת עם עובד מוציאה לאור בעיקר מחקרים אקדמיים וספרי עיון.
שיר קיר מספיר – מדי שנה יוצא לאור לוח שנה מהודר הכולל יצירות של משוררים ותיקים בצד צעירים, בני מיעוטים ויוצרים מחוץ לישראל. הלוח מבוקש מאוד בקרב הקהילה האקדמית והפך לפריט אספנים בשל מספרם הקטן יחסית של העותקים.
עיונים בחקר התרבות – כתב העת של הפורום לחקר התרבות מסכם את דיוני הכנסים פעמיים בשנה. כתב עת מתורגם ומופץ למאות ספריות ומוסדות אקדמיים.
אוצרות דרום – כתב עת שנתי מחקרי בהוצאת בית הספר לאמנות הקול והמסך
עיתון ספיר – מגזין רבעוני.
תוכניות מחקר ופרויקטים בינלאומיים

כנס ספיר על עתידה של פוליטיקה אחרת – הכנס נערך מדי שנה בהפקת המחלקה למנהל ומדיניות ציבורית ובשיתוף ארגוניים חברתיים. הכנס מעורר שיח ומחקר בנושאים הנוגעים לקשר שבין המדינה לבין האזרח. עד שנת 2015 נערכו במסגרת זו 14 כנסים.
הפורום הפמיניסטי – הוקם על ידי חברות סגל במכללה, במטרה לקדם עשייה באקדמית וחברתית, השגת צדק מגדרי וחברתי. הפורום פועל בשני מישורים: במישור האקדמי ובמישור החברתי.
פורום ספיר לדיון ולחקר תרבות – הוקם בשנת 2007, משמש במה אקדמית המוקדשת לדיון, מחקר ועיון בשאלות ובמחקרים העוסקים בסוגיות תרבות. הפורום מאגד בתוכו חוקרים ממוסדות אקדמיים שונים, קובעי מדיניות, יוצרים ואני מקצוע החוקרים ועוסקים בפועל בעיצוב ובחקר התרבות.
מכללת ספיר מקיימת פעילויות בינלאומיות ושיתופי פעולה עם מספר גופים בחוץ לארץ. במסגרת תוכנית "Tempus" מעורבת ספיר ושותפה בכעשרה מיזמים – "Tempus" היא תוכנית שהוקמה על ידי האיחוד האירופי ב-1990 במטרה ליצור סטנדרטיזציה בשיטות מחקר, והוראה בין אוניברסיטאות באירופה לבין מוסדות להשכלה גבוהה מחוץ ליבשת.
תוכניות עתידיות לפיתוח המכללה > הקמת מחלקות חדשות

כחלק מחזון הצמיחה שגיבשה המכללה לאחר אסון השביעי באוקטובר היא פועלת להכפלת שטח הקמפוס והקמת קמפוס חדש בעיר שדרות. כחלק מתהליך זה הוכרז במהלך שנת 2024 על הקמת פקולטות חדשות:
פקולטה להנדסה וטכנולוגיות מתקדמות – כולל אגרוטק ופודטק.
פקולטה למקצועות הבריאות, בשיתוף האוניברסיטה העברית.
בנוסף מתכננת המכללה להקים מכון מחקר בינלאומי לטראומה ושיקום ולהיות שותפה במרכז מחקר ופיתוח אזורי.
הסטודנטים שמתחילים בשנת 2025 את לימודיהם במכללה יובילו תהליכי פיתוח אזוריים תוך היכרות עם אתגרי האזור במגוון תחומים, רכישת מיומנויות ליבה תעסוקתיות ויזמיות, בחירת אתגר אזורי ופיתוח מיזם חדש שעונה עליו.
עוגנים אלו הם חלק מהתכנית להפוך את המכללה לאוניברסיטה למחקר וידע יישומי, בעזרת לימודים אקדמיים ברמה גבוהה, מחקר יישומי בשטח ודגש על מעורבות חברתית ויצירת אימפקט.
פעילות ושירותים לקהל הרחב

מכללת ספיר, זוכת פרס ההצטיינות בתחום המעורבות החברתית בקהילה מטעם המועצה להשכלה גבוהה, מפעילה ומקיימת פעילויות רבות באזור. בהן:
הפוך על הפוך – פרויקט המעניק מענה בלתי פורמלי לבני נוער במצבי מצוקה נפשיים ורגשיים. הסטודנטים מקיימים שיחות אישיות וקבוצתיות וכן סדנאות בנושאים המעניינים את המתבגרים.
קפה יעל – פרויקט המשלב יזמות עסקית ועשיה חברתית. בית הקפה מעסיק בני נוער במצבי סיכון ומאפשר להם להתפרנס.
מנטורינג – פרויקט המשלב נערות שחוו מצבי משבר ומצוקה בתוכנית הלימודים בבית הספר לעבודה סוציאלית במכללה.
קולנוע חברתי – סטודנטים המעבירים שיעורים בנושאי קולנוע לבני נוער.
הגנה על חושפי שחיתויות – פרויקט של בית הספר למשפטים להעלאת המודעות לנושא השחיתות, עידוד חשיפתן והגנה על חושפי שחיתויות.
דירה להשכיר – פרויקט המחזק שכונות מוחלשות בשדרות באמצעות שילוב אוכלוסיית הסטודנטים של ספיר.
מז"ח – המרכזי זכויות חברתיות, המרכז פועל לקידום הזכויות החברתיות של תושבי העיר שדרות. המרכז מכשיר את תושבי העיר כפעילים בתחומי הזכויות וההתארגנות הקהילתית.
פעילות ושירותים לקהל הרחב > כנסים שנתיים

המכללה מארגנת מספר כנסים ואירועים שנתיים. בהם:
כנס ישראל-שדרות לחברה – נוסד בשנת 2003 על ידי המכללה האקדמית ספיר. הכנס, בראשות עוזי דיין, מעלה לסדר היום הציבורי סוגיות חברתיות כלכליות. מטרת הכנס להבליט באמצעות שיח ציבורי נושאים כואבים המשסעים את החברה הישראלית, ובד בבד להעלות הצעות ותוכניות לגיבוש סדר יום אזרחי ומדיניות חברתית כלכלית חדשה המכוונת להגן על הזכויות החברתיות של תושבי המדינה ובתוך כך לחזק את הסדר הדמוקרטי הקיים במדינה. הכנס מביא לספיר מדי שנה אלפי משתתפים המגיעים למפגש בלתי אמצעי עם המנהיגות הפוליטית, האקדמית, הכלכלית, הביטחונית והחברתית במדינה[דרושה הבהרה]. בכנס משתתפים מנהלי רשויות וחברות ממשלתיות, מובילי דעה, אנשי תקשורת, מומחי כלכלה, פעילי חברה, אנשי עסקים בולטים, אנשי רוח מחקר ותרבות. בכנס מתקיימים מושבי דיון שונים. כל מושב מוקדש לנושא מסוים ובמהלכו מוצגת תמונת המצב הנוכחית, מועלות הצעות לפתרון ומתקיים דיון בפאנל מומחים הכולל את השתתפות הקהל. בתום הכנס, מרוכזות המסקנות ומוצגות לציבור כהצעה למדיניות חברתית כוללת, תוך כוונה להביא לשינוי מהותי במצב החברתי. הוא הוקם כמענה ל"כנס קיסריה" העוסק בכלכלה ו"כנס הרצליה" לנושאי ביטחון.
פסטיבל קולנוע דרום – מאורגן על ידי המחלקה לאמנות הקולנוע והטלוויזיה – פסטיבל קולנוע בינלאומי.
פעילות ושירותים לקהל הרחב > תמיכה בנפגעי מלחמת ה-7 באוקטובר

בינואר 2024 הקימה המכללה קרן חירום המיועדת למימון צרכים בסיסיים ותמיכה נפשית לחברי קהילת ספיר. לצד זאת, המכללה פעלה לגיוס תרומות עבור חברי קהילה שנעקרו מביתם, עבור סטודנטים המשרתים במילואים וכאלה המצויים במצב נפשי מורכב.
פרסים בהם זכתה המכללה

2008 – אות אביר איכות השלטון בזכות חוסן לאומי
2008 – פרס יגאל אלון
2010 – אות אביר איכות השלטון
2012 – פרס האריה השואג לקמפיין
חבר הנאמנים

המכללה האקדמית ספיר היא עמותה רשומה. חברי העמותה משמשים כחבר הנאמנים של המכללה. יו"ר חבר הנאמנים נבחר על ידי חבר הנאמנים ומשמש גם יו"ר הוועד המנהל. החל משנת 2013 מכהן בתפקיד יו"ר חבר הנאמנים והוועד המנהל עו"ד גלעד שר. חבר הנאמנים בוחר מבין חבריו את הוועד המנהל שבו תשעה חברים והוא הרשות הממונה על ניהולה של המכללה, ענייניה ונכסיה, במסגרת המדיניות שנקבעת על ידי חבר הנאמנים והחלטותיו.
אגודת סטודנטים

אגודת הסטודנטים של המכללה האקדמית ספיר היא ארגון חיצוני למכללה הפועלת תחת התאחדות הסטודנטים בישראל. האגודה מורכבת מסטודנטים, ותפקידה לייצג את הסטודנטים במכללה ולפעול לרווחתם. חברי האגודה הם סטודנטים של המכללה, ויו"ר האגודה הנוכחית הוא עומרי שרייבר.
הערות שוליים

1 2 3  לפי לוח 8 - סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה באתר המועצה להשכלה גבוהה, נכון לשנת הלימודים ה'תש"ף (2019–2020)
↑  פלד ארבלי, ‏"תוכנית שאפתנית וחשובה": סכום הענק שתקבל מכללת ספיר לשיקום אחרי שבעה באוקטובר, באתר מעריב אונליין, 17 באפריל 2024
↑  פעילות מואצת לרווחת האזור, דבר, 6 באוגוסט 1976
↑   שירה קדרי־עובדיה, מספר הסטודנטים הבדואים שהחלו ללמוד לתואר ראשון הוכפל בתוך עשור, באתר הארץ, 24 בפברואר 2019
↑   אסנת ניר, "אני צופה הרבה יצירה ושחייה בזרם של חוסר ודאות": במכללת ספיר מנסים לחזור לשגרה, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2024
1 2   ליאור דטל, "מכללת ספיר היא המעסיק הכי גדול בעוטף עזה - יש לנו תפקיד חשוב בשיקום האזור", באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2023
↑  מלגה ללומדים בפריפריה – ייעוד 44, באתר האגף והקרן לחיילים משוחררים
↑  מלגה לתושבי הפריפריה – ייעוד 45, באתר האגף והקרן לחיילים משוחררים
↑  שי מכלוף‏, ההרוג בשדרות: רוני יחיא, איש קבע ואב ל-4, באתר וואלה, 27 בפברואר 2008
↑  אוהד מרלין, Rising from the ashes: After Oct. 7, Sapir College hopes to be a global trauma research center, ג'רוזלם פוסט, ‏13 באוקטובר 2024
↑  פלד ארבלי, ‏מעל ל-7,000 סטודנטים פותחים את שנת הלימודים במכללת ספיר, באתר מעריב אונליין, 3 בנובמבר 2024
↑  תוכנית ות"ת לעידוד מרכזי יזמות בקמפוס ואישור הקול הקורא, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  מרחב היזמות והחדשנות לקידום מיזמים (סטארט-אפים) טכנולוגיים וחברתיים הושג במכללת ספיר, באתר www.b7net.co.il
↑  התשובה לחמאס: שתי פקולטות חדשות ייבנו במכללה ליד שדרות, באתר אייס, 19 במאי 2024
↑  ענת דניאלי לב, ‏נשיא מכללת ספיר: "נהפוך לאוניברסיטה למחקר וידע יישומי", באתר גלובס, 4 ביוני 2024
↑  דוד זולדן, נשיא מכללת ספיר במסר לשר החינוך לקראת החזרה ללימודים בעוטף, באתר אייס, 30 באוקטובר 2023
↑  הודעה בדף הפייסבוק של אגודת הסטודנטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265449605171  BnF: cb155384967 (data)  ISNI: 0000 0001 2257 8207  LCCN: n89126142  SUDOC: 177519851  VIAF: 137325811   WorldCat (עם VIAF): 137325811 
בניין הספרייה בתכנון האדריכלים שולמית נדלר, שמואל ביקסון ומשה גיל
בית הסטודנט
מראה הקמפוס
מראה הקמפוס
ציפי לבני דוברת בכנס שדרות לחברה במכללה, 2015
זאק פוזן

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1980 (בן 44) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  סט. מרטינ'ס סקול אוף ארט  בית הספר ליטל רד 
 www.zacposen.com
 
זאקרי א. "זאק" פוזן (באנגלית: Zachary E. "Zac" Posen; נולד ב-24 באוקטובר 1980) הוא מעצב אופנה אמריקאי יהודי, המוכר בדבקותו בעיצובים אלגנטיים וקלאסיים, ובאסתטיקה הנשית שבה הוא מעצב.
קורות חיים

זאק פוזן גדל בסוהו, שבמנהטן, ניו יורק, ולמד בבית הספר "סנט אן", בית ספר פרטי בברוקלין. מגיל צעיר התעניין בעיצוב אופנה.
קריירה

בשנת 2000, כשהיה בן עשרים, קיבל את פריצתו הגדולה, על ידי עיצוב שמלה לנעמי קמפבל. תוך זמן קצר הספיק להלביש נשים רבות כגון לייטון מיסטר- ולדמותה, שנחשבת לפורצת דרך בתחום האופנה, בסדרה "אחת שיודעת" - בלייר וולדורף, נטלי פורטמן, ריהאנה, קייט וינסלט, קלייר דיינס, קמרון דיאז, ג'ניפר לופז, מישה ברטון, ביונסה ורבות אחרות.
בשנת 2011, הגיע לישראל במסגרת שבוע האופנה בחולון. ואמר שעל המעצבים הישראלים לחדש ולא להעתיק מעצבים אחרים, אך זיהה פוטנציאל.
היה שופט בעונה ה-11 של תוכנית המציאות "פרויקט מסלול", בגרסתה המקורית האמריקנית.
קרנפיים

.
.
.
| קרנפיים |
| --- | --- |
 קרנפיים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
על־משפחה:: קרנפים
משפחה:: קרנפיים
שם מדעי
 Rhinocerotidae ‏גריי, 1821
תחום תפוצה


קַרְנַפִּיים (שם מדעי: Rhinocerotidae; "קרנף" ברבים: קַרְנַפִּים) היא משפחה בסדרת מפריטי פרסה ומקבוצת הקרנפים. המשפחה כללה בעבר מינים רבים, אולם כיום נותרו חמישה מינים בלבד. תחטם תפוצתם של חמישה מינים אלו כולל את אפריקה ודרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

משפחת הקרנפיים מתאפיינת בגודלם העצום של כל המינים, אשר כולם שייכים לקבוצת המגה-פאונה ומשקל קרנף בוגר מגיע למסה של בין חמי טון למספר טונות. בכל המינים, לפרטים הבוגרים קרן במרכז מצחם. תזונתם מבוססת על עשבים, ועורם עבה - כסנטימטר עד סנטימטר וחצי. עורם מורכב משכבות של קולגן, הממוקמות במבנה סריגי. שמיעתם של הקרנפיים וחוש הריח שלהם חדים, אך חוש הראייה שלהם חלש באופן יחסי. מרבית הקרנפיים מגיעים לגיל של 50 שנים ואף יותר.
מיני הקרנפיים הם בעלי חיים חזקים מאוד, ומהווים גורם מוות בולט מעולם החי. בהודו ובנפאל, הקרנפים מדורגים במקום הראשון בעולם החי כגורמי מוות לבני אדם, בעוקפם את הטיגריסים והנמרים. קיים תיעוד לכך שמספר קרנפים התנפלו על פילים שנשאו תיירים בתוך הג'ונגל[דרוש מקור]. בדומה לבעלי-חיים אחרים, קרנפים מסוכנים יותר כאשר הם בקרבת צאצאיהם.
קרנפים התקיימו בעבר גם בארץ ישראל, לפי עצמות קרנפים שנתגלו באתרים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית. הקרנפים נעלמו מישראל לפני כמה עשרות אלפי שנים.
מאפיינים > הקרן

המאפיין הבולט ביותר של הקרנפיים הוא קרן גדולה הממוקמת מעל לאף. בניגוד לחיות אחרות בעלות קרניים, קרנם של הקרנפיים מורכבת מקרטין בלבד, ממנו עשויים גם שיער וציפורניים, ואין לה בסיס עצמותי. לקרנם של הקרנפיים שימושים ברפואה הסינית וליצירת ידיות של חרבות ופגיונות בתימן ובעומאן.
הקרנף משתמש בקרן כמכשיר עזר לנבירה לצורף איתור צמחים ומינרלים החבויים מתחת לאדמה. בנוסף הקרנף משתמש בקרן להגנה ולתקיפה.
מאפיינים > גודל

הקרנפיים הם בעלי חיים גדולים וכבדים, וזו הגנתם העיקרית מפני טורפים. קרנף בוגר שוקל בין חצי ל-4 טון.
סכנת הכחדה

מצבם של כל חמשת מיני הקרנפים הקיימים אינו בטוח. הקרנף רחב-השפה הוא אולי הבטוח מבין החמישה, ובצד השני, קרנף ג'אווה נמצא בסכנת הכחדה חמורה, וב-2002 הוערך כי נותרו כ-60 פרטים בלבד בכל העולם, וכך הוא אחד משלושת מיני היונקים הגדולים הנדירים ביותר בעולם.
מאמצי שימור הקרנפיים החלו בשנות ה-70 של המאה ה-20, אך הם נחלו כישלון ואוכלוסיות הקרנפים המשיכו להצטמצם באופן חד ומשמעותי. סחר באיברי הקרנפיים אסור לפי הסכמי ה-CITES ‏ (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora), אולם ציד בלתי חוקי של הקרנפים עדיין קיים והשפעתו מסכנת את מאמצי השימור של הקרנפיים.
הקרנפיים ניצודים בעיקר לצורך סחר בקרניהם. במזרח אסיה ישנה אמונה במזרח אסיה כי לקרני הקרנפים יש עוצמה ויכולות ריפוי, ומשתמשים בהם לצורך ייצור תרופות. בנוסף משמשות הקרניים לצורכי נוי וריהוט.
בשנת 2021 החל מיזם חלוצי של הבנק העולמי וקרן ההשקעות הסביבתית (אנ') בו הוצעו למכירה אג"חים בשווי כולל של 45 מיליון דולר למטרת שימור אוכלוסיית הקרנפים שחיים בשני פארקים לאומיים בדרום אפריקה. ההשקעה צפויה להיפתח לאחר 5 שנים ותפריש למשקיעים ריבית עם תשואה שתלויה באחוז הגידול בכמות הקרנפים, זאת מכיוון שגידול האוכלוסייה צפויה להיטיב לא רק עם אוכלוסיית הקרנפים אלא גם עם מדינת דרום אפריקה עצמה.
טקסונומיה

כיום קיימים 5 מיני קרנפים בארבעה סוגים:
סוג ומין יחיד דיצרוס (Diceros) - בו המין קרנף צר-שפה (D. bicornis).
סוג ומין יחיד: קרנף רחב שפה (Ceratotherium) - בו המין קרנף רחב-שפה (C. simum).
סוג ומין יחיד: דיצרורינוס (Dicerorhinus) - בו המין קרנף סומטרה (D. sumatrensis).
סוג: קרנף אסייתי (Rhinoceros) - בו המינים: קרנף הודי (R. unicornis) ו-קרנף ג'אווה (R. sondaicus).
טקסונומיה > מיון הקרנפיים

סוג ללא מקור Teletaceras - נכחד
סוג ללא מקור Uintaceras - נכחד
תת-משפחה Rhinocerotinae
סוג ללא מקור Protaceratherium - נכחד
שבט Aceratheriini - נכחד
סוג אצרתריום (Aceratherium)
סוג אצרורינוס (Acerorhinus)
סוג Alicornops
סוג Aphelops
סוג Chilotheridium
סוג כילותריום (Chilotherium)
סוג Floridaceras
סוג Hoploaceratherium
סוג Mesaceratherium
סוג Peraceras
סוג Plesiaceratherium
סוג רונזותריום (Ronzotherium)
סוג Shansirhinus
סוג Sinorhinus
סוג Subchilotherium
שבט Teleoceratini - נכחד
סוג Aprotodon
סוג Brachydiceratherium
סוג Brachypotherium
סוג Diaceratherium
סוג Prosantorhinus
סוג Shennongtherium
סוג טלאוצרס (Teleoceras)
קבוצה Rhinocerotina
שבט Rhinocerotini
סוג Gaindatherium - נכחד
תת-שבט Rhinocerotina
סוג Nesorhinus - נכחד
סוג Rusingaceros - נכחד
סוג קרנף (Rhinoceros)
שבט Dicerorhinini
סוג קרנף צמרירי (Coelodonta) - נכחד
סוג דיצרורינוס (Dicerorhinus) - נכחד
סוג Dihoplus - נכחד
סוג Lartetotherium - נכחד
סוג סטפנורינוס (Stephanorhinus) - נכחד
שבט Dicerotini
סוג קרנף רחב שפה (Ceratotherium)
סוג דיצרוס (Diceros)
סוג Paradiceros - נכחד
תת-משפחה Elasmotheriinae - נכחדה
סוג Gulfoceras
סוג Victoriaceros
שבט Diceratheriini
סוג דיצרתריום (Diceratherium)
סוג Penetrigonias
סוג סובהירקודון (Subhyracodon)
סוג טריגוניאס (Trigonias)
שבט Elasmotheriini
סוג Bugtirhinus
סוג Caementodon
סוג אלסמוטריום (Elasmotherium)
סוג Hispanotherium
סוג Iranotherium
סוג Kenyatherium
סוג Meninatherium
סוג מנוצרס (Menoceras)
סוג Ningxiatherium
סוג Ougandatherium
סוג Parelasmotherium
סוג Procoelodonta
סוג סינותריום (Sinotherium)
קרנף באומנות

הקרנף מופיע פעמיים באומנות החזותית מהתקופה הרומית בארץ ישראל, בציורי הקיר של מערת הקבורה הצידונית במרשה שבגן הלאומי בית גוברין, ובפסיפס בית האמידים בלוד. הקרנף שמתואר בפסיפס בית האמידים בלוד, משולב בסצנה המתארת נוף סוואנה אפריקאית. במקור המים נמצא היפופוטם עם זנב מסולסל, שמאפיין את פולחן אל הים ומקורות המים הרומי, נפטון. על מקור המים שומרים אריה ולביאה. ליד מקור המים, מופיע מקבץ בעלי חיים אופייני לנופי הסוואנות, שמגיעים אליו לשתות ולרחוץ. העיצובים הריאליסטיים מלמדים כפי הנראה על מסע של בעלי הבית בלוד אל מרכז אפריקה, למטרות ציד, שהיה ענף פופולרי בקרב האצולה ובעלי הממון בתקופתם.
לקריאה נוספת

בריאן כריסטי, סחר קטלני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 221, אוקטובר 2016
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Tchernov, E. (1981). The biostratigraphy of the Middle East. Prehistoire du Levant, Éditions du CNRS, Paris, 67-97.
↑  none, ‏הרפואה הסינית קוטלת את הקרנפים, באתר ‏מאקו‏, 17 באוגוסט 2010
↑  הבורסה מתקרנפת: האם האג"ח האלה יצילו את חיות הבר?, באתר וואלה, 7 במאי 2021
↑  תמונה איכותית וגדולה יותר מזו שבערך "פסיפס לוד", באתר "מכון ישראלי לארכאולוגיה"
↑  ד"ר ענת אביטל, יונקים ועופות ייחודיים מפסיפס בית האמידים הרומי בלוד, לוד דיוספוליס - עיר האלוהים, כתב עת להיסטוריה, לארכיאולוגיה ולמורשת של לוד, שביט א' (עורך) כרך י', 2024, עמ' 121-99
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536341605171  BNE: XX535787  BnF: cb133289676 (data)  GND: 4140574-2  LCCN: sh85113678  NDL: 00569949  NKC: ph123334 
השוואה בין גדליהם של חמשת מיני הקרנפים: קרנף סומטרה (ירוק), קרנף ג'אווה (תכלת), קרנף צר-שפה/קרנף שחור (סגול), קרנף רחב-שפה/קרנף לבן (ורוד), קרנף הודי (אדום).
קרנף צר-שפה.
קרנף סומטרה
איור של קרנף צמרירי.
איור של אלסמותריום.
מקדש הרקולס בעמאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מקדש רומי, מקדש, מבנה רומי עתיק, חורבות 
 על שם:  הרקלס 
 כתובת:  מצודת עמאן 
 מיקום:  עמאן 
 מדינה:  ירדן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–162
 תאריך פתיחה רשמי:  162 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומית 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  838 מ' 
 
 קואורדינטות:  31°57′14″N 35°56′06″E﻿ / ﻿31.9538°N 35.9349°E﻿ / 31.9538; 35.9349
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלמקדש הרקולס בעמאן(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלמקדש הרקולס בעמאן
 
מקדש הרקולס בעמאן הוא מבנה ארכאולוגי במצודת רבת עמון (נקראה "פילדלפיה" בתקופת הפעילות במקדש).
היסטוריה

המקדש נבנה בתקופת מרקוס אורליוס במאה ה-2, בערך באותה תקופה בה נבנה התיאטרון הרומי בעיר (162–166 לספירה). בחזית המקדש היו שישה עמודים שהיו בגובה 10 מטר לפחות. מידות המקדש היו 24 מטר רוחב על 30 מטר אורך, עם רחבה חיצונית של 72×121 מטר.
ליד המקדש נמצאו שרידי יד ענקית משיש אשר משערים שהיו חלק מפסל גדול של הרקולס. הפסל, שגודלו המקורי מוערך בכ־12 מטר, נהרס כנראה ברעידת אדמה, וכל שנשאר ממנו הם שלוש אצבעות וחלק מהמרפק.
במהלך החפירות והשיקום שנעשה באזור, מציאת פסל היד של הרקולס ומטבעות המוקדשים לו הביאו למסקנה כי המקדש היה מוקדש ככל הנראה להרקולס (ולכן שמו).
חופרי האתר סברו שבניית המקדש לא הסתיימה, מכיוון שבינתיים לא נמצאו שרידי עמודים אחרים מסביב למקדש.[דרושה הבהרה] ניכר שלא בנו מעל המקדש בתקופות מאוחרות יותר, אולם ייתכן שחומרי בנייתו שימשו מחדש כחומר בנייה לכנסייה הביזנטית הסמוכה לו.
גלריה

שרידי מקדש הרקולס כיום
דגם משוער של מקדש הרקולס
שרידי היד מהפסל של הרקולס
הערות שוליים

↑  "Temple of Hercules, Citadel, Amman, Jordan". art-and-archaeology.com.
1 2 3  היד של הרקולס אודות הפסל והמקדש באתר atlasobscura
1 2  "The Temple of Hercules". Rough Guides.
↑  Ignacio Arce. "Early Islamic lime kilos from the Near East. The cases from Amman Citadel" (PDF). Proceedings of the First International Congress on Construction History, Madrid, 20th-24th January 2003, ed. S. Huerta, Madrid: I. Juan de Herrera, SEdHC, ETSAM, A. E. Benvenuto, COAM, F. Dragados, 2003. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-04. נבדק ב-2017-12-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292484605171  LCCN: sh98000564  VIAF: 316594919   WorldCat (עם VIAF): 316594919
אווה צייזל

| --- | --- |
אווה צייזל
אווה צייזל
 לידה:  13 בנובמבר 1906 בודפשט, הונגריה
 פטירה:  30 בדצמבר 2011  (בגיל 105) ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  אווה עמליה סטריקר
 מקום קבורה:  בית עלמין הר ציון - ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1928–2010 (כ־82 שנים) 
 תחום יצירה:  קרמיקה, עיצוב תעשייתי
 פרסים והוקרה:  honorary Royal Designer for Industry (2004) 
 www.evazeisel.org
 
אווה צייזל (במקור אווה עמליה סטריקר, בהונגרית: Striker Éva Amália; באנגלית: Eva Zeisel;‏ 13 בנובמבר 1906 – 30 בדצמבר 2011) הייתה מעצבת תעשייתית יהודיה-אמריקאית ילידת הונגריה, שנודעה בזכות עבודה בקרמיקה, בעיקר לאחר שהיגרה לארצות הברית. צורותיה היו מופשטות ועסקו בעולם הטבע וביחסים בין אנשים. עבודותיה נכללים באוספים במוזיאונים בולטים בעולם.
קורות חיים

צייזל נולדה בבודפשט, הונגריה למשפחה יהודית מתבוללת משכילה ועשירה (משפחת פולאני). אמה, לורה פולאני סטיקר, הייתה היסטוריונית. אחיה של לורה היו הסוציולוג והכלכלן קרל פולאני והכימאי והפילוסוף מיכאל פולני. על אף הקשר המשפחתי ההדוק לתחום המדע, צייזל נמשכה לתחום האמנות ובגיל 17 נכנסה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות (שמה היום האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות). תחילה בחרה בציור, אולם כדי לתמוך באהבתה לציור החליטה לבחור במקצוע מעשי יותר והפכה לשוליה של יעקב קרפנצ'יק, שהיה אמן כלי חרס וממנו למדה את יסודות הקרמיקה. עם סיום לימודיה החלה לעבוד עם יצרני כלי חרס גרמניים.
בשנת 1928 הפכה צייזל למעצבת של "Schramberger Majolikafabrik" באזור היער השחור בגרמניה, שם עבדה במשך כשנתיים על יצירת עיצובים גאומטריים משעשעים של כלי אוכל, ערכות תה, קסתות דיו ופריטי קרמיקה אחרים. עיצוביה הושפעו במידה רבה מהאדריכלות המודרנית. בשנת 1930 עברה לברלין, לעצב עבור מפעלי "Carstens".
לאחר כמעט שנתיים בברלין, החליטה בשנת 1932 לבקר ברוסיה ונשארה בה למשך 5 שנים.
בגיל 29, לאחר מספר משרות בתעשיית הקרמיקה הרוסית, נעצרה ב-26 במאי 1936, בעת שהתגוררה במוסקבה. היא הואשמה בטעות בהשתתפות במזימת התנקשות נגד יוסיף סטלין. צייזל הוחזקה בכלא במשך 16 חודשים, כאשר ב-12 מהם הייתה בצינוק. בספטמבר, 1937, גורשה ונשלחה לווינה, אוסטריה. חלק מחוויותיה בכלא מהווים את הבסיס לספרו של ארתור קסטלר, שהיה חבר ילדות שלה, "אפלה בצהריים" .
במהלך שהותה בווינה חידשה את הקשר עם בעלה לעתיד, הנס צייזל, שבמרוצת הזמן הפך למשפטן, סטטיסטיקאי ופרופסור באוניברסיטת שיקגו. מספר חודשים לאחר הגעתה לווינה, הנאצים פלשו והיא עזבה עם הרכבות האחרונות. היא פגשה את הנס באנגליה והם נישאו והפליגו לארצות הברית.
בארצות הברית המשיכה צייזל בעיצוב, עבדה עם מספר חברות ופיתחה ולימדה קורס בקרמיקה תעשייתית במכון פראט בניו יורק. בשנת 1946 זכתה לתערוכת יחיד "אווה צייזל: מעצבת לתעשייה" במוזיאון לאמנות מודרנית במנהטן.
צייזל עשתה הפסקה מעיצוב במהלך שנות ה-60 וה-70 במטרה להתמקד בפרויקטי כתיבה בתחום ההיסטוריה האמריקאית, ושבה לעבודת העיצוב בשנות ה-80.
עיצוביה של צייזל כללו חומרים שונים בהם פורצלן, עץ, מתכת, פלסטיק, קריסטל, הדפסים ועוד. מרבית מעיצוביה נוצרו בהשראת הקימורים בגוף האדם בשילוב של השפעות מהאמנות ההונגרית העממית עליה גדלה. בעיצוביה הרבתה ליצור אוספים של עיצובים מודולריים ופונקציונליים, דבר זה נועד כדי לחסוך במקום.
עבודותיה של צייזל נמצאות באוספי הקבע של מוזיאון המטרופוליטן, מוזיאון ברוקלין, המוזיאון לאמנות מודרנית, המוזיאון הבריטי, מוזיאון ויקטוריה ואלברט ובמוזיאונים בארצות הברית, בדאלאס, שיקגו, אטלנטה, מילווקי ואחרים.
בשנת 2002 יצא סרט דוקומנטרי בשם "Throwing Curves: Eva Zeisel" ובו היא ובני משפחתה מספרים את סיפור חייה.
הערות שוליים

↑  סרט דוקומנטרי על חייה ויצירותיה של אווה צייזל (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 121269949  ISNI: 0000 0001 1816 1775  KulturNav: 726638a8-bdc9-4339-becd-8a6b28e55e52  LCCN: n85098001  NGV: 30031  NKC: xx0001460  NTA: 07253446X  RKD: 267231  SNAC: w6s76193  SUDOC: 103307702  ULAN: 500092239  VcBA: 495/303918  VIAF: 79449493   WorldCat (עם VIAF): 79449493
אקסיות לכל הרוחות

| --- | --- |

 מבוסס על:  מזמור חג המולד 
 בימוי:  מרק ווטרס 
 הופק בידי:  מארק וב 
 תסריט:  ג'ון לוקאס, סקוט מור 
 עריכה:  ברוס גרין 
 שחקנים ראשיים:  מתיו מקונוהיי קאמיל גואטי אמנדה וואלש Noureen DeWulf כריסטה ב. אלן אמילי בלדוני רייצ'ל בוסטון כריסטינה מילאן אמה סטון ברקין מאייר ג'ניפר גארנר מייקל דאגלס לייסי שאבר אן ארצ'ר רוברט פורסטר לוגן מילר בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  רולף קנט 
 צילום:  דארין אוקאדה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  InterCom, ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביולי 2009 
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט פנטזיה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט חג המולד, סרט רוחות רפאים 
 מקום התרחשות:  מסצ'וסטס 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 הכנסות באתר מוג'ו:   ghostsofgirlfriendspast
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אקסיות לכל הרוחות (באנגלית: Ghosts of Girlfriends Past) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2009, בבימויו של מארק ווטרס. הסרט מציג גרסה מודרנית לסיפור "מזמור חג המולד" של צ'ארלס דיקנס, כשהפעם הדגש הוא על מערכות יחסים רומנטיות. בתפקידים הראשיים מככבים מתיו מקונוהיי, ג'ניפר גארנר, אמה סטון ומייקל דאגלס. הסרט עוסק בצלם אופנה רודף שמלות, הנאלץ להתמודד עם רוחות מן העבר, ההווה והעתיד של חברותיו לשעבר, במטרה להבין את טעויותיו במערכות היחסים.
עלילה

קונור מיד (מת'יו מקונוהיי) הוא צלם אופנה מצליח ורודף שמלות, המתחמק ממחויבות רומנטית. כשהוא מגיע לחתונת אחיו הצעיר, פול (ברקין מאייר), הוא מנסה לשכנע אותו לבטל את החתונה. במהלך הלילה, קונור מבקר על ידי רוחו של דודו המנוח, ויין (מייקל דאגלס), שהיה גם הוא רודף שמלות. ויין מזהיר את קונור כי אם ימשיך בדרכו, הוא יישאר בודד. לאחר מכן, קונור מבקר על ידי שלוש רוחות: רוח האקסיות מהעבר (אמה סטון), רוח ההווה ורוח העתיד, המראות לו את השפעת התנהגותו על חייו ועל חיי הסובבים אותו, במיוחד על ג'ני (ג'ניפר גארנר), אהבת נעוריו.
צוות השחקנים

מתיו מקונוהיי – קונור מיד, צלם אופנה ורודף שמלות.
ג'ניפר גארנר – ג'ני פרוטי, אהבת נעוריו של קונור.
מייקל דאגלס – ויין, דודו המנוח של קונור ורודף שמלות לשעבר.
ברקין מאייר – פול, אחיו הצעיר של קונור.
לייסי שאבר – סנדרה, כלתו של פול.
אמה סטון – אליסון ונדרמירש, רוח האקסיות מהעבר.
רוברט פורסטר – סמל וולקום, אביה של סנדרה.
אן ארצ'ר – וונדה וולקום, אמה של סנדרה.