גילוי ברזיל
תיאוריות על גילוי ברזיל

קיימות מספר השערות ותיאוריות לגבי גילוי ברזיל. התיאוריה הידועה ביותר עוסקת במסע סודי אפשרי של הנווט הפורטוגלי דוארטה פשקו פריירה בשנת 1498, שמטרתו הייתה לזהות שטחים השייכים לפורטוגל או קסטיליה ולאון בהתאם לחוזה טורדסיאס משנת 1494. פריירה השתתף במשא ומתן על החוזה. המסע ההיפותטי מבוסס אך ורק על דיווחו של החוקר בספר "Esmeraldo de Situ Orbis" (1505), אותו הוא כתב. עם זאת, הטקסט מעורפל: פשקו פריירה מציין במפורש כי מלך פורטוגל "הורה על גילוי החלק המערבי", מה שמרמז שהוא לא מדבר על מסעותיו שלו אלא על כל מה שכבר נחקר על ידי ניווטים שונים והיה ידוע בשנת 1505. דעה זו נתמכת על ידי קווי הרוחב והאורך שסופקו, הנעים מגרינלנד ועד לאזור הדרומי הנוכחי של ברזיל. יתר על כן, האפשרות למדיניות סודיות מצד מלכי פורטוגל, שהוצעה במחצית הראשונה של המאה ה-20 על ידי ההיסטוריון דמיאו פרס, אינה בת קיימא, שכן זה היה נוהג מקובל, בהיעדר חוזה, לתבוע ריבונות על שטח על ידי פרסום גילויו.
השערה נוספת היא שהגילוי הפורטוגלי של ברזיל בשנת 1500 היה מכוון, על סמך היכרות מוקדמת עם הטריטוריה. כפי שהציע פשקו פריירה ב-"Esmeraldo de Situ Orbis", נווטים פורטוגלים בשנת 1498 הונחו על ידי מלך פורטוגל לחקור את האוקיינוס האטלנטי בחיפוש אחר אדמות. לפני שפנה להודו במסע של שנת 1500, פדרו אלוורז קברל היה פונה מערבה מעבר לנדרש כדי לאמת את קיומן של טריטוריות כפי שרצה המלך. עם ראיית ברזיל, האמין קברל כי גילה אי, ובכך הפריך את התיאוריה שהוא ידע על אדמות יבשתיות באזורים אלו. ייצוגו של "אי ורה קרוז" על מפת חואן דה לה קוסה, שנעשתה באותה שנה, סותר תיאוריה אחרת כי הגילויים הפורטוגליים נשמרו בסוד ולא שותפו עם הספרדים. למרות הגילוי, המסע של קברל להודו נחשב לכישלון. קברל קיבל פנסיה שנתית של 30 אלף רייס על מעשיו, הרבה פחות מ-400 אלף רייס שניתנו לואסקו דה גאמה בשנת 1498, ונשכח על ידי המלך, כשהוא מת באלמוניות סביב שנת 1520. קברו התעלמו במשך שלוש מאות שנה עד שהתגלה בשנת 1839 על ידי ההיסטוריון פרנסיסקו אדולפו דה וארנהגן.
קיימות תיאוריות המאתגרות את הזיהויים של המקומות שבהם נחתו ויסנטה יאנייז פינזון ופדרו אלוורז קברל. ההיסטוריון הברזילאי הראשון שהטיל ספק בכך שהנווט הספרדי פינזון נחת בכף סנטו אגוסטיניו היה פרנסיסקו וארנהגן, הידוע גם כויסקונט דה פורטו סגורו, במחצית המאה ה-19. למרות שווארנהגן הכיר בכך שפינזון הגיע לברזיל לפני קברל, הוא טען שכף סנטה מריה דה לה קונסולסיון הוא למעשה קצה מוקוריפה בעיר פורטאלזה. תאוריה זו התקבלה על ידי האדמירל מקס ג'וסטו גודס, אך ספגה ביקורת מצד היסטוריונים רבים. מהצד הפורטוגלי, היסטוריונים כמו דוארטה לייטה סברו שהספרדים נחתו מצפון לכף אורנג' שבאזור גויאנה הצרפתית של היום. לגבי המקום שבו נחת פדרו אלוורז קברל, יש תאוריה שמזדהה עם הר פיקו דה קאבוג'י בריו גרנדה דו נורטה כהר שתיאר פדרו ואז קמיניה, וחוף דו מרקו כנקודת הנחיתה של קברל. עם זאת, על פי מפה שנעשתה בשנת 1502, שנה לאחר המסע של קברל, מקום הנחיתה של הנווט הפורטוגלי נמצא מדרום ל"מפרץ כל הקדושים" (סמוך לסלבדור).
לא ברור אם הגעתו של קברל לברזיל הייתה מקרית או מכוונת. יש הסוברים כי קברל הגיע לברזיל בשגגה כאשר ניסה לנווט סביב כף התקווה הטובה אולם נסחף מערבה על ידי הרוחות. משטר הרוחות בדרום האוקיינוס האטלנטי מתיישב עם השערה זו. סברה חלופית טוענת כי קברל הפליג עם משימה סודית לגלות אדמות חדשות במערב, כתגובה לטענות ספרדיות שמשלחות מטעמם ביקרו בחופי ברזיל ביולי ובנובמבר של שנת 1499, וחשש שהספרדים יבקשו לפתוח מחדש את חוזה טורדסיאס וידרושו ריבונות על כל אזורי דרום אמריקה.
אמריגו וספוצ'י הוא מועמד נוסף לתואר מגלה ברזיל. במהלך מה שמכונה "המסע השני" שלו בשנת 1499, הוא כביכול נפרד זמנית ממנהיג המשלחת, אלונסו דה אוחדה, וחקר את חוף ברזיל הצפוני, כשהוא מאמין שהוא שט לאורך הקצה המזרחי של אסיה.