stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שורדיץ'
טופונימיה

איותים מוקדמים של השם שורדיץ' באנגלית בשנים 1148–1221 כללו את הווריאציות (בסדר כרונולוגי):
Soredich
Sordig
Soresdic
Schoresdich
ושמות נוספים דומים.
ישנה הסכמה של חוקרים בתחום לגבי מקור השם הנובע מאנגלית עתיקה, במקור: scoradīc. בפירוש מילולי: "תעלת חוף". למרות ההסכמה לגבי מקור השם, קיימת מחלוקת לגבי זהות ה"חוף" ממנו נגזר השם. אילרט אקוול, פרופסור לשפה האנגלית, העלה בשנת 1936 טענה בנוגע לאותו חוף הנחשבת נפוצה עד היום: שייתכן בבמילה "תעלה" הכוונה היא לתעלה שמובילה ל"חוף" - זאת אומרת גדה של נהר התמזה. חוקרים אחרים, לעומת זאת, ערערו על טענה זו בנימוק שהעיר לונדון שוכנת בין שורדיץ' לבין התמזה. איות אחר שהציע ג'ון סטו בשנת 1598, Sewers Ditche, מעלה את האפשרות שהשם יכול היה להתייחס במקור לתעלת ניקוז או אפיק מים. בעבר מדובר היה באזור ביצתי וייתכן שהשם קושר לנתיב המרכזי של נהר וולברוק, שמוצאו בהוקסטון, וכיום זורם לאורך דרך Curtain, שם היה בעבר התיאטרון באותו שם, Curtain Theatre .
האטימולוגיה העממית בנוגע למקור השם טוענת כי במקור שם השכונה היה "תעלת החוף" על שם ג'יין שור שנודעה כפילגשו של מלך אנגליה, אדוארד הרביעי ואמורה הייתה להיקבר בתעלה באזור. אגדה זו מונצחת עד היום על ידי ציור גדול בספריית סניף האגרסטון, בו נראית גופתה של שור נשלפת מהתעלה, ועל ידי עיצוב אריחי קיר מצוירים בחנות ברחוב שורדיץ' המציג את פגישתה של שור עם אדוארד הרביעי. עם זאת, האזור היה ידוע בשם שורדיץ' עוד הרבה לפני שג'יין שור חיה: בסקר לונדון למשל, בשנים 1148- 1260 יש כ-26 אזכורים המשתמשים בגרסה כלשהי של השם.
על פי תיאוריה אחרת, שגם היא הוכחשה, נטען כי השם נגזר משמו של סר ג'ון דה סורדיץ', שהיה אדון האחוזה בתקופת שלטונו של מלך אנגליה, אדוארד השלישי (1327 – 77).
היסטוריה > שייקספיר והתיאטרון האליזבתני

בשנת 1574 אסרו שלטונות העיר לבנות בתי עינוגים באזור העיר לונדון, וכתוצאה מכך נבנו תיאטראות בפרברים, מעבר לתחום שיפוטה.
הראשון שבהם נפתח בשנת 1576, כאשר ג'יימס בורבאג' בנה את בית העינוגים הראשון באנגליה שכונה "התיאטרון", במקום הפריורי (שמונצח היום על ידי לוחית על Curtain Road).
ויליאם שייקספיר התגורר בקרבת מקום בנכס המשקיף על כנסיית סנט הלן באזור בישופסגייט בתוך העיר. מחזותיו המוקדמים שלו הוצגו לראשונה בתיאטראות בשורדיץ'. המחזות רומיאו ויוליה והנרי החמישי הוצגו כאן לראשונה וגם גרסה מוקדמת של המלט הועלתה לראשונה בשורדיץ'.
החברה של שייקספיר העבירה את יסודות "התיאטרון" לסאות'ווארק עם תום חוזה השכירות בשנת 1599, על מנת לבנות את תיאטרון הגלוב. תיאטרון הווילון המשיך לפעול והציג מחזות בשורדיץ' עד שנת 1627 לפחות.
היסטוריה > המאה ה-17 והמאה ה-18

במהלך המאה ה-17 עברו לאזור סוחרי משי עשירים והוגנוטים צרפתים, והקימו תעשיית טקסטיל שמרכזה מדרום לשורדיץ'. עד המאה ה-19, שורדיץ' שימש גם כמרכז של תעשיית הרהיטים שמונצח כיום במוזיאון ג'פרי שבדרך קינגסלנד. תעשיות אלה התמעטו מאוד בסוף המאה ה-19.
היסטוריה > בידור ויקטוריאני

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, שורדיץ' היה מרכז בילוי שהתחרה במרכז של רובע וסט אנד והיו בו תיאטראות רבים ואולמות מוזיקה (מיוזיק הולס):
תיאטרון National Standard - היה בסוף המאה ה-19 אחד התיאטראות הגדולים בלונדון. בשנת 1926 הוסב לקולנוע בשם "אולימפיה החדשה". הבניין נהרס בשנת 1940. סימס ריבס, גברת מריוט וג'יימס אנדרסון הופיעו כאן; כמו כן הוצגו בו תוכניות של אופרה קלאסית ואפילו שייקספיר, עם שחקנים ובהם הנרי אירווינג. תיאטרון זה היה יריב רציני לתיאטראות ווסט אנד. ג'ון דאגלס (שהיה הבעלים, משנת 1845) כתב מכתב שפורסם בעקבות פתיחת תיאטרון דרורי ליין, בו ציין בין היתר כי "מונית, שצוירה על ידי סוס חי, שימשה בדרמה שלי ... והופקה בתיאטרון עם גשם אמיתי, שיטפון אמיתי ובלון אמיתי."
אימפריית שורדיץ', הידועה גם בשם The London Music Hall - התיאטרון קם בשנת 1856 ונבנה מחדש בשנת 1894 על ידי פרנק מצ'ם, האדריכל של האקני אמפייר. צ'ארלי צ'פלין הוקלט בהופעה כאן בתחילת דרכו, לפני שהתפרסם באמריקה. התיאטרון נרכש בשנת 1934 על ידי עסק ווילונות סמוך ונבנה מחדש כמחסן.
אולם המוזיקה המלכותי של קיימברידג' - The Royal Cambridge Music Hall, נהרס בשריפה ב-1896 ונפתח מחדש שנה לאחר מכן על ידי האדריכל שתכנן גם את תיאטרון בריטניה, בהוקסטון הסמוכה.
אף אחד ממקומות הבילוי הללו לא שרד עד היום, למרות מספר ניסיונות פתיחה מחדש של חלק מהם.
פריטים מסוימים מאוספי מקומות בידור אלו שרדו ומוצגים באוספים של מכון בישופסגייט ומוזיאון ויקטוריה ואלברט.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם הראשונה החליט מי שהיה אז ראש העיר על גיוס של גדוד חברים מתנדבים מרחבי הרובע שישמש יחד כגדוד ה-20 (שורדיץ') וגדוד מידלסקס (גדוד הדוכס מקיימברידג'). גדוד מידלסקס זכה לכינוי "Die-hards".
במשך רוב זמנה בשירות פעיל בקווים במלחמה, היחידה צורפה לחטיבה 118, חלק מהדיוויזיה ה-39. הגדוד היה מעורב בפעולות רבות בחזית המערבית בשנים 1916-1918.
היסטוריה > לפני מלחמת העולם השנייה

דוכן הקפה של סיד הוקם בשדרת קלברט, שורדיץ' בשנת 1919 ופעל ברציפות עד 2019.
אולפני גיינסבורו שכנו בתחנת כוח לשעבר, ברחוב פול, ליד תעלת ריג'נטס. אולפני הקולנוע פעלו שם משנת 1924 עד שדעכו ונסגרו לבסוף בשנת 1951.
היסטוריה > הפצצות מלחמת העולם השנייה

כל אזור שורדיץ' הופצץ בכבדות במהלך מלחמת העולם השנייה וכ־495 מתושבי האזור נהרגו.
האזור נפגע מפצצות מסוגים שונים והרס אזורי הדיור והתעשייה בסופו של דבר הביא לאפשרות ליצור שני פארקים, פארק שורדיץ' ופארק הגרסטון.
היסטוריה > לאחר המלחמה

הפופולריות של אזור שורדיץ' ירדה משמעותית לאחר המלחמה בגלל סיבות שונות, בין היתר ירידה בתנאי הדיור ותחרות רבה עם אזורים אחרים בתחומי תעשיות טקסטיל והריהוט. מצב זה הוחמר בגלל ההרס הרב של אפשרויות דיור בבליץ במהלך מלחמת העולם השנייה, ועל ידי פיתוח מחדש שנעשה ללא מחשבה ורגישות רבה, בתקופה שלאחר המלחמה.
היסטוריה > כיום

בעבר נחשב שורדיץ' כאזור שמאכלס את מעמד הפועלים ברובו, אך מאז שנת 1996 הפך שורדיץ' לחלק פופולרי ואופנתי בלונדון, המזוהה במיוחד עם תעשיות בתחומי היצירה השונים. לעיתים קרובות התמזג עם אזור הוקסטון הנמצא בשכנות, האזור היה נתון לג'נטריפיקציה משמעותית, עם עליות נלוות במחירי הקרקע והנכסים. מבני תעשייה לשעבר הוסבו למשרדים ודירות, ואילו אזורי
Curtain Road ו-Old Street בולטים יחסית במגוון רחב של מקומות בילוי המציעים תחרות רצינית למקומות הבילוי בווסט אנד. גלריות אמנות, ברים, מסעדות, עסקים בתחום התקשורת והבניין של קמפוס הקולג' הקהילתי הם מאפיינים של שינוי זה.
באמצע שנות השישים, הרחובות הראשיים של שורדיץ' אוחדו למערכת חד כיוונית באורך של קילומטר, שנהייתה מקושרת לאלמנטים שליליים בעיני הציבור, כמו למשל: עומסי תנועה, תנאים לא טובים להליכה ורכיבה על אופניים, שיעורים גבוהים של תאונות מסוגים שונים ועיכובים רציניים בתחבורה הציבורית. לאחר קמפיין ממושך ולחץ ציבורי הסכימו אז מי שהיו ממונים על פרויקט התחדשות תחבורתית עירונית בלונדון להחזיר את מרבית הרחובות לתנועה דו כיוונית, פרויקט שהושלם בסוף 2002.
גֵאוֹגרַפיָה

שורדיץ' ממוקמת על פני שטח רחב יחסית אך מרכזה ההיסטורי ממוקם מדרום לרחוב העתיק, סביב רחוב שורדיץ' וכנסיית שורדיץ'. מחוזות הוקסטון והגרסטון היו חלק היסטורי משורדיץ' עוד מתקופת ימי הביניים; עם זאת, היקפם מעולם לא הוגדר רשמית.
למרות ששורדיץ' בעבר היה אזור מוגדר ותחום היטב, בשנים האחרונות השתנתה מעט תפיסת גבול האזור, מה שהתאפשר לאחר שבשנת 1965 שכונות מטרופוליטן שורדיץ' התמזגו עם כמה אזורים שכנים והפכו להיות בעצם החלק הדרומי של רובע האקני בלונדון.
תושבים מקומיים בולטים

ראסל בראנד, שחקן וקומיקאי
ריצ'רד בורבג', שחקן. נודע בזכות ביצועיו בתפקידיו במחזות שייקספיר: המלט, ריצ'רד השלישי וכו'. נקבר בכנסייה.
ויליאם ג'יימס בלקלוק, אמן הנוף הבריטי, נולד בשורדיץ 'בשנת 1816
לוק אוונס, זמר וולשי, שחקן מוזיקלי ושחקן קולנוע. כיום מתגורר בשורדיץ'
תומאס פיירצ'יילד, גנן, האדם הראשון שייצר מדעית הכלאה מלאכותית
הנרי האט, אמן קעקועים מפורסם; בין לקוחותיו בוי ג'ורג', אלכסנדר מקווין, איימי ווינהאוס
דמיאן הירסט, אמן ופסל אנגלי, זוכה פרס טרנר לשנת 1995, מן האמנים הבולטים בקבוצת אמנים בריטים צעירים (YBAs). היה בין האמנים הבולטים בפיתוח זירת האמנות באזור בראשית שנות התשעים
כריסטופר מארלו, מחזאי משורר ומתרגם אנגלי, מהעידן האליזבתני. התגורר בנורטון פולגייט, וכתב הצגות בתיאטראות שורדיץ'
מאט מונרו, הזמר שזכה לכינוי "סינטרה הבריטית", המפורסם בשירתו בפסקול הסרט הג'וב האיטלקי ושירי הנושא של הסרטים לחופש נולדה ומרוסיה באהבה
ג'יימס פרקינסון, מנתח, רוקח, גאולוג, פליאונטולוג ופעיל פוליטי שחקר את המחלה שלימים תקרא מחלת פרקינסון
ויליאם סומרס, הליצן של הנרי השמיני; קבור בכנסיית שורדיץ'.
משה מרדכי קארפ

| --- | --- |

 מקום מגורים:  מודיעין עילית 
 
הרב משה מרדכי קארפ הוא פוסק הלכה חרדי ליטאי, רב הגבעה הצפונית במודיעין עילית ומחבר ספרי הלכה רבים.
קורות חייו

נולד לאהרן זישא ולשרה מרים קארפ. נישא לבתו של ישראל וחנה שרה רבקה מרגלית בתו של הרב שלמה סובל. היה גר בירושלים, שם היה מתלמידיו המובהקים של הרב יוסף שלום אלישיב, ולמד בכולל של הרב דוד זיכרמן. בהמשך עבר למודיעין עילית שם הוא עומד בראש כמה כוללים. הוא עומד בראשות קופת הצדקה "והחזקת בו".
בשנת תשס"ג הצטרף לרב יוסף שרייבר לעמוד בראשות ישיבת נפש החיים במודיעין עילית. לאחר זמן הישיבה נסגרה.
שיטותיו

הוא לובש תכלת מספק.
בעניין פאה נוכרית פרסם שיש לחוש בהם לאיסור עבודה זרה, ושגם בלי זה עדיף ללבוש מטפחת.
פרסם מכתב נגד לקיחת חיסונים לקורונה כיון שלדעתו הם לא נבדקו מספיק.
בפרשיית אליעזר ברלנד, בהתחלה יצא להגנתו וטען שאין להאמין לשמועות נגדו, אך לאחר זמן בירר את העובדות וחזר בו ויצא נגדו.
בעניין הפילוג הליטאי, הוא יצא נגד המלחמות והרדיפות שבין הפלגים וביזוי הרבנים של צד השני, ודעתו שיש לכבד את הרבנים משני הצדדים ולחיות בשלום.
ספריו

הוא כתב מעל 60 ספרים, רובם ספרי הלכה וחלקם בתלמוד. הוא מתייחד בכך שמברר את ההלכה ממקרותיה ומכריע כפי הנראה לו, וכפי שקיבל מהרב אלישיב.
הוא כותב בעיקר בענייני הלכה יום יומיים שבחלקי אורח חיים ויורה דעה. ביניהם הלכות שבת בשבתו בהלכות שבת, ומשמרת הבית בהלכות כשרות.
הערות שוליים

↑  Techeiles-Institute for Distributing Techeiles, הרב משה מרדכי קארפ שליט"א, באתר Techeiles Chabura, ‏2019-01-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  הרב משה מרדכי קראפ במכתב חדש ומפורט – דעת הגרי"ש אלישיב וחשש עבודה זרה בפאות ימינו | יופי יהודי
↑  גאבד מודיעין עילית נגד החיסונים: אנשים לקחו וניזוקו, ויש שגם מתו, באתר אקטואליק, ‏2021-01-18
↑  ישי כהן, הרב מרדכי קארפ על הרב ברלנד: "אי.., באתר כיכר השבת, ‏2013-04-26
↑  קו ברסלב (2018-07-11), הגאון הרב משה מרדכי קארפ שליט"א יוצא בחריפות נגד המתועב אליעזר ברלנד "ראיתי דברים חמורים מאד", נבדק ב-2024-08-25
↑  משה מרדכי קארפ, משמרת שמחות חלק א׳, ירושלים, תשע״ח, עמ' 9-12 (לא ממוספר) בתוך ההקדמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309532205171  ISNI: 0000 0000 6696 8066  LCCN: nr92013012  VIAF: 63870392   WorldCat (עם VIAF): 63870392
היינץ הרטמן

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1894 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  17 במאי 1970 (בגיל 75) סטוני פוינט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה, פסיכיאטריה, רפואה, פסיכואנליזה 
 מקום קבורה:  Cemetery of the Fex-Crasta chapel 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 בן או בת זוג:  דורה הרטמן (1928–?) 
 צאצאים:  ארנסט הרטמן 
 
היינץ הרטמן (בגרמנית: Heinz Hartmann;‏ 4 בנובמבר 1894 – 1970) היה פסיכולוג ופסיכואנליטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי אוסטרי, ממייסדי זרם פסיכולוגיית האגו.
קורות חיים

הרטמן נולד בווינה בירת אוסטריה, למשפחה יהודית, שרבים מצאצאיה היו סופרים ואקדמאים. אביו, לודוויג, היה פרופסור להיסטוריה, ואמו, גרטה, הייתה פסנתרנית ופסלת.
הרטמן למד באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור בפסיכולוגיה. הוא הושפע מקרל אברהם, עבר פסיכואנליזה אצל שאנדור רדו, והתעניין בתאוריות פרוידיאניות. ב-1927 פרסם את מאמרו "יסודות הפסיכואנליזה", ובהמשך פרסם מספר מחקרים על פסיכוזה, נוירוזה, תאומות ועוד. בנוסף השתתף בכתיבת מדריך לפסיכולוגיה רפואית. ב-1934, לאחר שהוצעה לו משרה במוסד ג'ון הופקינס, קיבל היינץ הזמנה מזיגמונד פרויד להישאר בווינה ולעבור אצלו פסיכואנליזה. היינץ נשאר, טופל אצל פרויד, ונחשב לפסיכואנליטיקאי מצליח בתקופתו. באותה תקופה הוא התחיל להשתמש במושג "קביעות עצמית".
ב-1937 הציג במסגרת החברה הפסיכולוגית הווינאית את מחקרו בנושא פסיכולוגיית האגו, נושא שהרחיב בהמשך אותה שנה בספרו "פסיכולוגיית האגו ובעיית ההסתגלות". רעיונותיו היוו בסיס להתפתחות גישת פסיכולוגיית האגו, שהיוותה גישה תאורטית משמעותית בתחום הפסיכולוגיה בתקופה זו, שכללה פסיכולוגים רבים, בהם אנה פרויד, בתו של זיגמונד פרויד.
ב-1938 ברחו הרטמן ובני משפחתו מאוסטריה מאימת הנאצים, ולאחר שהות קצרה בפריז ובשווייץ, הגיעו ב-1941 לניו יורק. שם ייסד יחד עם ארנסט קריס ורודולף לוונשטיין את "החברה הפסיכואנליטית של ניו יורק", והמשיך בכתיבת מאמרים. ב-1945 ייסד עם ארנסט קריס ואנה פרויד את כתב העת השנתי "המחקר הפסיכואנליטי של הילד". בשנות ה-50 מונה לנשיא האגודה הפסיכולוגית הבינלאומית (IPA), ולאחר מספר שנים בתפקידו, קיבל את תואר הכבוד "נשיא לכל החיים" של האגודה.
הרטמן מת בעירו סטוני פוינט שבמדינת ניו יורק, בשנת 1970. שרידי המוות של הרטמן נקברו בבית הקברות של הקפלה של Fex-Crasta מהמאה ה-15 ב-Val Fex, שהוא חלק מעיריית Sils im Engadin/Segl, כפר בקנטון גראובינדן השווייצרי. אשתו דורותיאה "דורה", לבית קרפלוס (1902-1974) - שהייתה גם פסיכואנליטיקאית אמריקאית-אמריקאית, ילידת אוסטריה - מצאה את מקומה האחרון לצידו. המצבה נושאת ציטוט מהרומן "כה אמר זרתוסטרא" מאת הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, שבילה כמה קיצים בסיל הסמוכה בשנות ה-80:
„Weh spricht vergeh / Doch alle Lust will Ewigkeit / Will tiefe, tiefe Ewigkeit“

"אוי אומר לך מפה / אבל כל תענוג רוצה נצח / רוצה נצח עמוק, עמוק"
גישתו התאורטית

פסיכולוגיית האגו על פי הרטמן, הייתה מבוססת על התאוריה הפסיכואנליטית הקלאסית, אך שמה דגש רב על ההתפתחות הנורמלית של האדם ועל ניתוח האישיות המסתגלת שלו. בדומה לפרויד, הוא ביסס את התאוריה על תורת האבולוציה; אך בניגוד לפרויד, שטען כי התינוק נולד עם דחפים ביולוגיים (איד) ואילו האגו מתפתח מאוחר יותר, כתוצאה ממשא-ומתן בין האיד לדרישות המציאות והסביבה - הרטמן טען שבשל הצורך להישרדות והסתגלות לסביבה, נולד התינוק עם אגו בסיסי מסוים, שמאפשר לו למידה, חשיבה וכשרים רבים נוספים, לצורך הסתגלות. כשרים אלו מתפתחים באופן עצמאי מהאיד, בתגובה לסביבה, באזור נפשי אותו כינה "אזור משוחרר מקונפליקט". לאגו תפקיד חשוב גם בהרגעת אנרגיות אלימות שעלולות לפגוע באדם ובסביבתו, ולפיכך הוא פועל גם כאמצעי הגנה כנגד דחפי התוקפנות של האיד. למעשה, מנגנוני ההגנה של האגו, שפרויד ראה בשימוש בהם כמכשול בפני הבריאות הנפשית של האדם, תוארו על ידי הרטמן כחיוניים ומועילים להסתגלות, משום שנוצרו מתוך קונפליקט ונועדו להתאמת האדם לסביבתו.
בהתאם לראייה זו, תפס הרטמן את הפסיכופתולוגיה כנובעת מיכולת הסתגלות פגומה של האדם אל דרישות הסביבה, ומקושי להשתלט על דחפים אסורים של האיד ולוותר עליהם. בנוסף, הוא הדגיש את חשיבות התאמת הסביבה אל האדם וקבלת העצמי האמיתי שלו כפי שהוא, ולכן פתולוגיות תוארו כסוג של מחאה של האדם כנגד הסביבה שלא מאפשרת לו התפתחות של עצמי אמיתי (בדומה למה שנטען בגישות נוספות, כגון פסיכולוגיית העצמי ויחסי אובייקט).
מבחר מספריו

"Ego Psychology and the Problem of Adaptation", International Universities Press, 1958
"Essays on Ego Psychology", Hogarth Press, 1964
הקבר בשנת 2024.
משרד החינוך, התרבות והספורט

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 תאריך הקמה:  1977, 1999
 תאריך פירוק:  2006, 2001
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 
משרד החינוך, התרבות והספורט הוא משרד ממשלתי שפעל בישראל לסירוגין בשנים 1977–2006. סמכויותיו פוצלו בין שני משרדי ממשלה:
משרד החינוך
משרד התרבות והספורט ואף בחלק מהשנים הועבר תחום התרבות והספורט למשרד המדע
היסטוריה > שנות ה-90 של המאה העשרים

ברוב ממשלות ישראל טופלו נושאי התרבות והספורט במסגרת משרד החינוך והתרבות, רק בעת הקמת הממשלה ה-25 הועברו תחומי התרבות והספורט למשרד המדע והטכנולוגיה, אשר שינו את שמו למשרד המדע והאמנויות. לאחר הקמת ממשלת ישראל העשרים ושבע פורק המשרד בשנית ותחומי פעילותו פוזרו בין משרדי הממשלה השונים. בממשלה ה-28, שבראשות אהוד ברק, עברו שוב נושאים אלה למשרד המדע והטכנולוגיה, ששינה כעת את שמו ל"משרד המדע, התרבות והספורט".
היסטוריה > המאה ה-21

במסגרת הקמת ממשלת ישראל ה-31 הופרדו תיקי התרבות והספורט מתיק החינוך, והועברו למשרד המדע והטכנולוגיה. לתפקיד שרת החינוך בממשלה זו מונתה פרופ' יולי תמיר, וכשר המדע, הטכנולוגיה, התרבות והספורט כיהן אופיר פינס. גם בממשלה ה-32 נשמרה ההפרדה בין החינוך לבין התרבות והספורט. לתפקיד שר החינוך מונה גדעון סער, ותחומי התרבות והספורט הופרדו למשרד עצמאי בראשותה של לימור לבנת, מחוץ למשרד המדע. בממשלה ה-33 שי פירון כיהן כשר החינוך ולימור לבנת המשיכה לכהן כשרת התרבות והספורט,
שרי המשרד

| מספר | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תואר | תחילת כהונה | סיום כהונה | ממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 20 ביוני 1977 | 13 בספטמבר 1984 | ממשלת ישראל השמונה עשרה |
| 1 |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 20 ביוני 1977 | 13 בספטמבר 1984 | ממשלת ישראל התשע עשרה |
| 1 |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 20 ביוני 1977 | 13 בספטמבר 1984 | ממשלת ישראל העשרים |
| 1 |  | זבולון המר (1936-1998) |  | גשר - מרכז ציוני דתי | שר החינוך, התרבות והספורט | 20 ביוני 1977 | 13 בספטמבר 1984 | ממשלת ישראל העשרים |
| 1 |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 20 ביוני 1977 | 13 בספטמבר 1984 | ממשלת ישראל העשרים |
| 2 |  | יצחק נבון (1921-2015) |  | המערך העבודה | שר החינוך והתרבות | 13 בספטמבר 1984 | 15 במרץ 1990 | ממשלת ישראל העשרים ואחת |
| 2 |  | יצחק נבון (1921-2015) |  | המערך העבודה | שר החינוך והתרבות | 13 בספטמבר 1984 | 15 במרץ 1990 | ממשלת ישראל העשרים ושתיים |
| 2 |  | יצחק נבון (1921-2015) |  | המערך העבודה | שר החינוך והתרבות | 13 בספטמבר 1984 | 15 במרץ 1990 | ממשלת ישראל העשרים ושלוש |
| מ"מ |  | יצחק שמיר (1915-2012) |  | הליכוד | שר החינוך והתרבות | 15 במרץ 1990 | 11 ביוני 1990 | ממשלת ישראל העשרים ושלוש |
| (1) |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 11 ביוני 1990 | 13 ביולי 1992 | ממשלת ישראל העשרים וארבע |
| 3 |  | שולמית אלוני (1927-2014) |  | מרצ רצ | שרת החינוך והתרבות | 13 ביולי 1992 | 11 במאי 1993 | ממשלת ישראל העשרים וחמש |
| 4 |  | אמנון רובינשטיין (1931-) |  | מרצ שינוי | שר החינוך, התרבות והספורט | 7 ביוני 1993 | 18 ביוני 1996 | ממשלת ישראל העשרים וחמש |
| (1) |  | זבולון המר (1936-1998) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 18 ביוני 1996 | 20 בינואר 1998 | ממשלת ישראל העשרים ושבע |
| 5 |  | יצחק לוי (1947-) |  | מפד"ל | שר החינוך, התרבות והספורט | 25 בפברואר 1998 | 6 ביולי 1999 | ממשלת ישראל העשרים ושבע |
| 6 |  | לימור לבנת (1950-) |  | הליכוד | שרת החינוך, התרבות והספורט | 7 במרץ 2001 | 15 בינואר 2006 | ממשלת ישראל העשרים ותשע |
| 6 |  | לימור לבנת (1950-) |  | הליכוד | שרת החינוך, התרבות והספורט | 7 במרץ 2001 | 15 בינואר 2006 | ממשלת ישראל השלושים |
| 7 |  | מאיר שטרית (1948-) |  | קדימה | שר החינוך, התרבות והספורט | 18 בינואר 2006 | 4 במאי 2006 | ממשלת ישראל השלושים |
מנכ"לי משרד החינוך, התרבות והספורט

| מספר | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אליעזר שמואלי | 1976 | 1986 |
| 2 | שמשון שושני | 1986 | 1989 |
| 3 | דן שרון | 1989 | 1990 |
| 4 | זבולון אורלב | 1990 | 1992 |
| (2) | שמשון שושני | 1993 | 1996 |
| 5 | בן ציון דל | 1996 | 1999 |
| 6 | רונית תירוש | 2001 | 2005 |
סגני המשרד

| משרדי ממשלת ישראל |
| --- | --- | --- |
| משרדים נוכחיים | משרד ראש הממשלה • משרד האוצר • משרד האנרגיה והתשתיות • משרד הביטחון • המשרד לביטחון לאומי • משרד הבינוי והשיכון • משרד הבריאות • המשרד להגנת הסביבה • משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות • משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה • משרד החוץ • משרד החינוך • משרד החקלאות וביטחון המזון • משרד ירושלים ומסורת ישראל • משרד הכלכלה והתעשייה •  משרד המורשת • משרד המשפטים • משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי • המשרד לעניינים אסטרטגיים • משרד העבודה • משרד העלייה והקליטה • משרד הפנים • משרד הרווחה והביטחון החברתי • המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה • המשרד לשירותי דת • המשרד לשיתוף פעולה אזורי • משרד התחבורה והבטיחות בדרכים • משרד התיירות • משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות • משרד התקשורת • משרד התרבות והספורט |  |
| משרדים בעבר | המשרד להגנת העורף • המשרד לחיזוק וקידום קהילתי • המשרד לקידום מעמד האישה • משרד האספקה והקיצוב • משרד הדיגיטל הלאומי • משרד ההסברה • משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה • משרד החינוך, התרבות והספורט • משרד הכלכלה והתכנון • משרד המדע, התרבות והספורט • משרד המודיעין • משרד המיעוטים • משרד הפיתוח • משרד משאבי המים •  משרד ראש הממשלה החלופי |  |
פריאמוואדה נטרג'אן

| --- | --- |

 לידה:  1969  (בת 55 בערך) קוימבטור, טמיל נאדו, הודו
 ענף מדעי:  אסטרופיזיקה תאורטית
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אוניברסיטת קיימברידג'
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  Anson D'Aloisio 
 פרסים והוקרה:  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2023)  מלגת גוגנהיים (2009) 
 www.astro.yale.edu/priya/
 
פריאמוואדה (פריה) נטרג'אן (נולדה ב-1969) היא אסטרופיזיקאית תאורטית ופרופסור במחלקות לאסטרונומיה ולפיזיקה באוניברסיטת ייל. היא ידועה בעבודתה בתחום מיפוי החומר האפל והאנרגיה האפלה, בפרט בניתוחי עידוש כבידתי ובפיתוח מודלים המתארים את ההיסטוריה של היווצרות חורים שחורים על-מסיביים והצטברות חומר סביבם. נטרג'אן היא מחברת הספר Mapping the Heavens: The Radical Scientific Ideas That Reveal the Cosmos.
ביוגרפיה

נטרג'אן נולדה בקוימבטור, טאמיל נאדו שבהודו להורים אקדמאיים. היא אחת משלושה ילדים וגדלה בעיר דלהי. את לימודיה התיכוניים עשתה בבית ספר ציבורי בדלהי, R.K. Puram.
יש לה תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. היא גם השתתפה בתוכניות מדע, טכנולוגיה וחברה (STS), ובתוכנית למדיניות טכנולוגיה וציבור ב-MIT בשנים 1991–1993. היא השלימה את עבודת הדוקטורט שלה באסטרופיזיקה תאורטית במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת קיימברידג', אנגליה, בשנת 1998. במהלך לימודיה הייתה חברה בטריניטי קולג' והחזיקה במלגת מחקר Title A מ-1997 עד 2003. לפני הצטרפותה לייל, הייתה עמיתת מחקר במכון הקנדי לאסטרופיזיקה תאורטית בטורונטו, קנדה.
נטרג'אן פועלת במספר תחומי מחקר משמעותיים באסטרופיזיקה תאורטית, ובהם עידוש כבידתי, צבירי גלקסיות, פיזיקת הצטברות, היווצרות גלקסיות ודלקת קוואזרים, חורים שחורים בינאריים והתפרצות גמא.
פרסים והוקרה

2008: מלגת Emeline Conland Bigelow, מכון רדקליף, אוניברסיטת הרווארד.
2009: מלגת גוגנהיים; זכתה בפרס "פני העתיד" מטעם קרן הודו מעבר לים.
2010: עמיתת החברה המלכותית לאסטרונומיה והחברה הפיזיקלית האמריקאית.
2023: נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
2024: עמיתת האגודה האסטרונומית האמריקאית; נבחרה לאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר של המגזין "Time".
הערות שוליים

↑  "Who is Priyamvada Natarajan, the Indian-American astrophysicist featured in TIME's 100 most influential list?". The Indian Express. 2024-04-18. ארכיון מ-2024-04-18. נבדק ב-2024-04-21.
↑  "Priyamvada Natarajan". Yale University. Department of Physics, Yale. נבדק ב-2021-08-05.
↑  "" Priyamvada Natarajan"". Research Website - Yale. נבדק ב-5 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 100 Most Influential People of 2024: Priyamvada Natarajan". Time. 2024-04-17. ארכיון מ-2024-04-17. נבדק ב-2024-04-21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339765205171  PLWABN: 9810699234805606  BIBSYS: 7024225  BnF: cb145864808 (data)  ISNI: 0000 0000 4135 0980  LCCN: no2002050992  MGP: 226652  NTA: 404062016  ORCID: 0000-0002-5554-8896  SUDOC: 092669174  VIAF: 22151897129624070941   WorldCat (עם VIAF): 22151897129624070941 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פריאמוואדה נטרג'אן".
קלאודיו אוסוריו

קלאודיו גומש אוסוריו (באנגלית ובפורטוגזית: Claudio Gomes Osorio; נולד ב-26 בספטמבר 2002 באוקספורד שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי-מזרח טימורי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בנבחרת מזרח טימור.
קריירת מועדונים

אוסוריו גדל במחלקת הנוער של רדינג. בחודש ספטמבר 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-10 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-0 לסוונסי סיטי במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג לעונת 2021/2022.
ב-22 בפברואר 2023 הושאל אוסוריו לקוו רמבלרס מליגת המשנה האירית. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-17 במאי 2023 הודיעה רדינג כי אוסוריו ישוחרר מהמועדון בתום חוזהו בסוף חודש יוני.
קריירה בינלאומית

אוסוריו שיחק בנבחרת אנגליה עד גיל 15.
בחודש מאי 2024 זומן לראשונה לסגל נבחרת מזרח טימור. ב-5 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-1 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2027.
הערות שוליים

↑  Reading vs. Swansea City - 10 August 2021 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Reading FC, New deals offered as contracts come to their conclusion, Reading FC, ‏2023-05-17
↑  ENGLAND TURKEY - National Team Matches Details TFF, www.tff.org
↑  Hortencio Sanches, Claudio Osorio sei fila hikas ‘knua’, reforsa selesaun nasionál, TATOLI Agência Noticiosa de Timor-Leste, ‏2024-05-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Timor-Leste vs. Mongolia - 5 September 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלאודיו אוסוריו".
טול (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  704 ק"מ
 אגן ניקוז:  49,840 קמ"ר 
 מוצא:  הרי חנטי 
 שפך:  אורחון 
 מדינות באגן הניקוז:  מונגוליה מונגוליה
 
 
נהר טול (במונגולית: Туул гол) הוא נהר מרכזי במונגוליה, הנמצא במרכז ובצפון המדינה. אורכו של הנהר 704 קילומטר ושטח אגן הניקוז שלו 48,840 קמ"ר. הנהר עובר בבירת מונגוליה אולן בטור, והוא נשפך לנהר אורחון, יובל של הנהר סלנגה הנשפך אל ימת באיקל. זהו אחד הנהרות הארוכים במונגוליה.
הנהר נקרא גם Khatan Tuul, שפירושו "המלכה טול", מכיוון שתושבי המקום מאמינים כי הנהר שומר על הנשים באזור.
תיירות

הנהר מהווה מוקד משיכה לתיירים ולתושבי המדינה, בעיקר בחופשות ובחג הלאומי של מונגוליה, נאדאם. קיימים מספר אזורי תיירות לאורך גדות הנהר.