stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריית צאנז (ירושלים)
היסטוריה

השכונה נוסדה על ידי הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, כשכונה כלל-חרדית, והיא המקבילה לקריית צאנז בנתניה. במרכז השכונה נמצאים בתי כנסת מרכזיים למגזרים השונים - בית המדרש המרכזי של חסידי צאנז, בית המדרש "אהבת תורה" הליטאי ובית הכנסת "מגן אברהם" הספרדי.
רב השכונה הראשון היה המו"צ הרב שלום אייזנברגר, מונה לתפקיד על ידי האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם. לימים מינה האדמו"ר את חתנו הרב דוב וייס לכהן כרב השכונה וכן כרבם של חסידי צאנז בירושלים, כאשר במקביל ממשיך הרב אייזנברגר לשמש כמו"צ בשכונה.
לאחר מות האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם והתמנות בנו, האדמו"ר הנוכחי, לממלא מקומו, הוחזר הרב שלום אייזנברגר לשמש כרב השכונה מטעם החסידות. הרב דוב וייס אינו משתייך לחסידות צאנז ומכהן כרב השכונה הרשמי מטעם המועצה הדתית בירושלים, הוא עומד בראש המוסדות המרכזיים בשכונה, בית הכנסת "באר מים חיים" בשכונה, וכן ישיבה גדולה "תורת חיים" וכוללי אברכים.
רחובות השכונה נקראים על שמות ספריהם של רבני ירושלים: "אמרי בינה" - על שם ספרו של הרב מאיר אוירבך, רבה של ירושלים, "זית רענן" - על שם ספרו של רבי משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא שהתיישב בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19, "תורת חסד" - על שם ספרו של רבי שניאור זלמן פרדקין, "הגאון מלובלין". וכן על שמות ספריהם של אדמו"רי צאנז: "דברי חיים" - על שם ספרו של מייסד שושלת חסידות צאנז רבי חיים הלברשטאם, ו"שפע חיים" - על שם ספרו של האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם.
בעשור הראשון של המאה ה-21 התרחבה השכונה לכיוון כביש רמות, ונוסף בה רחוב "דורש טוב", שם נוסד בית כנסת מרכזי של חסידות סלאנים בישראל. כמו כן נפתח כביש חדש שמחבר בין כביש רמות לקריית בעלז. פתיחת הכביש הייתה מלווה במאבקים מצד חלק מהתושבים שלא רצו שהכביש יהפוך את השכונה לסואנת.
בית מדרש המרכזי בקריית צאנז בירושלים
רוברט אוון

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1771 ניוטאון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 בנובמבר 1858 (בגיל 87) ניוטאון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Robert Marcus Owen 
 מדינה:  ויילס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Tomb of Robert Owen 
 השכלה:  בית הספר הלאומי לאמנות 
 חתימה:   
 
רוברט מרקוס אוון (באנגלית: Robert Marcus Owen;‏ 14 במאי 1771 – 17 בנובמבר 1858) היה תעשיין טקסטיל ולשי, פילנתרופ, יוזם רפורמות חברתיות והמייסד של תנועת הסוציאליזם האוטופי. אוון מוכר במיוחד בשל מאמציו לשפר את תנאי העובדים במפעליו, ובשל קידומן של קהילות ניסוייות שיתופיות. בין היתר הוא מוכר בשל הכפר השיתופי ניו לנארק בסקוטלנד שהוקם סביב מפעל הטקסטיל בו השקיע ואשר בסופו של דבר ניהל, והמושבה השיתופית ניו הרמוני אותה הקים ב-1824 באינדיאנה, ארצות הברית - ואשר על אף ששרדה שנתיים בלבד נודעה כבעלת השפעה עמוקה על התנועה הקואופרטיבית ועל התרבות האמריקנית. ב-1828 חזר אוון לבריטניה, התיישב בלונדון והמשיך לפעול כמשפטן לטובת מעמד העובדים. לצד פעילותו בפיתוח הקואופרטיבים ובתנועת האיגודים המקצועיים תמך גם בחקיקת חוקי עבודה להגנה על ילדים והקמת בתי ספר ציבוריים.
חייו המוקדמים

אוון נולד בניוטאון שבמונטגומרישייר, ויילס, כבנם השישי של אן (ויליאמס) ורוברט אוון מתוך שבעה אחים (ששניים מהם נפטרו בילדותם). אביו היה רצען, מוכר כלי ברזל ומנהל סניף הדואר המקומי, ואימו בת למשפחת איכרים מקומית. אוון הצעיר קיבל אך מעט חינוך רשמי, אך היה לקורא נלהב. בגיל 10 עזב את בית הספר ונשלח לסטמפורד בפלך לינקולן לשמש שם כשוליה לסוחר בדים במשך 4 שנים. כמתבגר עבד בחנויות בדים בלונדון, וסביב גיל 18 עבר למנצ'סטר, שם בילה 12 שנים נוספות מחייו, שם עסק גם כן במסחר טקסטיל.
בגיל 10 החל לעבוד בחנות בדים. ב-1788 עבר לעיר מנצ'סטר שם צפה בתהליך תיעוש ופיתוח מהיר, ופתח בית חרושת למכונות טווייה. במנצ'סטר הצליח אוון ופתח מפעל גדול יותר. לאחר מכן התחתן עם בתו של התעשיין דייוויד דייל. לאחר הנישואים רוברט אוון עבר לנהל את המפעל של חותנו בניו לנארק שבסקוטלנד. בתקופת חייו במנצ'סטר, לווה אוון 100 לירות שטרלינג מאחיו ויליאם, על מנת להיכנס לשותפות לייצור גלגלי טוויה, שיטת טווייה חדשה שפותחה באותם הימים. בתוך כמה חודשים החליף את מניותיו בשותפות בשישה גלגלי טווייה אותם הפעיל במבנה תעשייה שכור. ב-1792 כשהיה אוון כבן 21 מונה על ידי איש העסקים פטר דרינקווטר למנהל מפעל טווייה פיקנדיילי במנצ'סטר, שהיה בין מפעלי הטווייה הראשונים בעולם שהונעו באמצעות קיטור. לאחר שנתיים, עזב אוון את החברה מרצונו והקים שותפות נוספת עם יזמים נוספים על מנת להקים מפעל חדש במנצ'סטר.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-18 הוא פיתוח את רוח היזמות שלו, את כישורי הניהול ואת השקפותיו המתקדמות. ב-1793 נבחר כחבר בחברה הספרותית והפילוסופית במנצ'סטר, בה דנו בסוגיות של רפורמות חברתיות ובפילוסופיה של הנאורות. הוא היה גם לחבר ועדת הבריאות של מנצ'סטר, שנוסדה ביוזמת תומאס פרסיבל כדי לקדם שיפורים בבריאותם ובתנאי עבודתם של עובדי המפעלים.
חייו המוקדמים > נישואין ומשפחה

במהלך ביקור בסקוטלנד התאהב אוון באן קרולין דייל, בתו של דייוויד דייל, נדבן מגלזגו ובעליו של מפעל טקסטיל גדול, ניו לנארק. רוברט ואן קרולין נישאו ב-30 בספטמבר 1799, ובנו ביתם בניו לנארק, אך מאוחר יותר עברו לברקספילד, אף היא בסקוטלנד. לשניים נולדו שמונה ילדים, שהראשון בהם נפטר בילדותו. הנותרים היו ארבעה בנים ושלוש בנות: רוברט דייל (1801-77), ויליאם (1802-42), אן קרולין (1805-61), ג'יין דייל (1805-61), דייוויד פאל (1807-60), ריצ'רד דייל (1809-90) ומרי (1810-32). מאוחר יותר עברו ארבעת בניו של אוון, וביתו ג'יין דייל, יחד עימו לארצות הברית והיו לאזרחיה, ולתושבים קבועים במושבה ניו הרמוני. זוגתו אן קרולין ושתי בנותיו הנוספות אן קרולין ומרי נשארו בבריטניה שם נפטרו בשנות ה-30 של המאה ה-19.
ניו הרמוני

על מנת להמשיך ולבחון את התכנות רעיונותיו עבר אוון לארצות הברית באוקטובר 1824 והחל שם במספר ניסיונות שיתופיים נוספים. מתוך כ-130 ניסיונות קהילתיים מובחנים בארצות הברית טרם מלחמת האזרחים, לפחות כ-16 הושפעו מרעיונותיו של אוון.
הבולט והשאפתני מביניהם הוא הכפר השיתופי ניו הרמוני שהוקם באינדיאנה. כבר ב-1815 נודע לאוון על קיומן של קומונות דתיות בארצות הברית, ובין היתר על קהילת הרמוני שהורכבה מחסידיו של כומר בשם 'האב ראפ'. ב-1824 נתקל במודעה בטיימס הלונדוני על כך ששטח קומונה זו עומד למכירה.
בינואר 1825 ניצל אוון חלק מחסכונותיו על מנת לקנות את שטח הרמוני ולהקים עליו את ניו-הרמוני, כמה אלפי אקרים, עם כ-180 בניינים ליד נהר וובש, בהם התגוררה קודם לכן קבוצה דתית בהובלת הכומר ג'ורג' ראפ. אוון ניסה לקבל תמיכה לפרויקט מצד דמויות אמריקאיות ציבוריות, הוגים, פוליטיקאים ומדינאים. ב-25 בפברואר וב-7 במרץ 1825 נשא אוון נאומים בבית-הנבחרים ולקונגרס האמריקני, וכן דיבר בפני הממשלה, ותיאר את חזונו הסוציאליסטי ואת תוכניותיו לקהילה האוטופית. בקהל שומעיו היו שלושה נשיאים אמריקאים לשעבר (ג'ון אדמס, תומאס ג'פרסון וג'יימס מדיסון), הנשיא ג'יימס מונרו לקראת סוף כהונתו, והנשיא ג'ון קווינסי אדמס לאחר היבחרו. פגישותיו אלו היו ככל הנראה השיח הציבורי הראשון על רעיונות סוציאליסטיים באמריקה. האווניזם נחשב מבחינות רבות לנקודת ההתחלה של התנועה הסוציאליסטית המודרנית בארצות הברית.
הוא שכנע את הגאולוג ויליאם מקלור, אמריקאי ממוצא סקוטי שחי באותה תקופה בפילדלפיה, להצטרף אליו לניו הרמוני. מקלור היה לשותף כלכלי של אוון במיזם, ושותפותו משכה אליו אנשים נוספים מן הקהילה המדעית, לצד מחנכים ואמנים אשר עיצבו את ניו הרמוני כמרכז חינוכי ומחקרי חדשני.
עם זאת, אוון עזב את ניו הרמוני מספר פעמים לתקופות ממושכות, כשהוא שב לבריטניה להמשיך בעבודתו. במהלך תקופות אלו השאיר את הכפר בהשגחתם של בניו רוברט דייל וויליאם, ושותפו העסקי מקלור. ניסיון זה לא עלה בסופו של דבר יפה ונחל כישלון כלכלי לאחר כשתי שנות קיום, אולם הוא משך אליו למעלה מאלף משתתפים כבר בסוף שנתו הראשונה. הוא פורק ב-1827. עם זאת רבים מהמדענים, המחנכים, האמנים וחברים נוספים בכפר השיתופי ובכללם בניו של אוון (רוברט דייל, ויליאם, דייוויד דייל, ריצ'רד דייל וביתו ג'יין דייל) המשיכו להתגורר במקום גם לאחר פירוק המסגרת השיתופית.
עם כישלונה של ניו הרמוני הפסיד אוון כ-40 אלף לירות שטרלינג שהיוו 80% מהונו.
אחרית ימיו

מספר ניסיונות אוטופיים נוספים נעשו בהשראתו של אוון בארצות הברית, ביניהם בלו-ספרינג ליד בלומינגטון באינדיאנה, יילו-ספרינגס באוהיו, פורסטוויל במדינת ניו-יורק ופרויקטים נוספים בניו-יורק, פנסילבניה וטנסי. כמעט כל הניסיונות הללו ננטשו עוד טרם פירוק הניסיון השיתופי בניו-הרמוני. במקביל התפתחו ניסיונות להקמת קהילות אוטופיות ברוח אוון גם בסקוטלנד, שם הקים אברם קומב קהילה כזו באורביסטון ליד גלאזגו - גם ניסיון זה כשל כעבור שנתיים. בתחילת שנות ה-30 הקים בעל אדמות אירי בשם ונדלויר את הקומונה ברלהיין, במחוז קלייר. כעבור שנתיים התפרק הניסוי בשל העובדה שונדלויר שנותן בעלי הקרקע הפסיד אותה בהימורים. ב-1839 נעשה ניסיון קומונלי בשם הרמוני הול בטייתרליי בהמפשייר אנגליה שעוצב על ידי הארכיטקט ג'וזף הנסום וכשל אף הוא.
על אף שערך עוד מספר גיחות לארצות הברית, החל מ-1828 הייתה לונדון מרכז חייו ופעילותו. לאחר מספר חיכוכים עם ויליאם אלן ועם יתר שותפיו ויתר אוון על כל קשריו לניו לנארק. לאחר שמרבית חסכונותיו הושקעו בניו הרמוני שכשלה, ירד אוון ממעמדו. עם זאת המשיך לפעול בזירה הציבורית לקידום שוויון תעשייתי, חינוך חינם לילדים ושיפור תנאי החיים בכפרי התעשייה. הוא ערך הרצאות בנושא באירופה ופרסם עיתון שבועי שתמך ברעיונותיו.
ב-1832 פתח אוון את 'המערכת הלאומית לחילופי שווי-ערך לעבודה', מעין בנק זמן במסגרתו ניתן היה להחליף טובין תמורת 'תווי עבודה', במערכת שהחליפה את אמצעי התשלום המקובלים והמתווכים שבהן. מערכת זו פעלה עד יולי 1833. אוון פעל גם במסגרת האיגודים המקצועיים. הוא כהן זמן קצר כמנהיג איגוד הליכוד הלאומי הגדול (Grand National Consolidated Trades Union) עד קריסתו ב-1834.
הביטוי סוציאליזם נכנס לטרמינולוגיה הבריטית בדיוני אגודת כלל המעמדות של כלל הלאומים (the Association of all Classes of all Nations) אותה הקים אוון ב-1835 ושימש כמנהיגה. עמדותיו של אוון זכו להשפעה ניכרת בקרב מעמד הפועלים. עם זאת עד 1846 נראה היה שפעילותו הציבורית דעכה.
לאחר שרוב חייו הזדהה אוון כאתאיסט, בשנת 1854, בגיל 83, התחבר לרעיונות ספירטואליסטיים ואף התנסה בטקסי התקשרות עם נשמותיהם של דמויות שנפטרו.
ב-1857, פרסם אוטוביוגרפיה 'חייו של רוברט אוון', כשנה לפני מותו. בערוב חייו שב אוון לכפר ילדותו ניוטאון בוולש, שם נפטר ונקבר ב-21 בנובמבר. למעט הכנסה קבועה צנועה שקיבל מקרן שיצרו עבורו ילדיו ב-1844, מת אוון בלא כל רכוש.
ב-1902 הציבה התנועה הקואופרטיבית אנדרטה לזכרו לצד קברו. תורמים וולשים תרמו פסל בדמותו, שנעשה על ידי הפסל הוולשי סר ויליאם גוסקומב ג'ון למשרדי ספריית העבודה הבינלאומית בז'נבה, שווייץ.
נכדתו הייתה רוזמונד דייל אוון אשתו השנייה של לורנס אוליפנט.
לקריאה נוספת

קרל קאוטסקי, פול לפראג ומ' הילקווית, מבשרי הסוציאליזם בזמן החדש: קמפנלה, מורוס, אוון, פורייה, מרחביה: ספריית פועלים, 1951.
שלום וורם, קומונות ואורחות חייהן, הוצאת עיינות 1968.
גדעון פרוידנברג, רוברט אואן: מחנך העם, תל אביב: דביר, 1970.
אלכסנדר הרצן, רוברט אוון, עם תוספת דברים על המחבר מאת משה בילינסון; תרגם מרוסית: מ"ז וולפובסקי, תל אביב: דפוס אחדות, תרפ"ה.
הערות שוליים

1 2  שלום וורם, קומונות ואורחות חייהן, הוצאת עיינות 1968
| סוציאליזם |
| --- | --- | --- |
| זרמים | אנרכו-סינדיקליזם • אנרכו-קומוניזם • הסוציאליזם האתיופי • לניניזם • מרקסיזם • נצרות סוציאליסטית • קומוניזם נוצרי • סוציאל-דמוקרטיה • סוציאליזם אסלאמי • סוציאליזם דמוקרטי • סוציאליזם ערבי • סינדיקליזם • פמיניזם סוציאליסטי • ציונות סוציאליסטית • קומוניזם • סוציאליזם ליברטריאני • נאציונל-סוציאליזם |  |
| סוציאליסטים | רוברט אוון • פרידריך אנגלס • מיכאיל באקונין • אוגוסט בבל • אדוארד ברנשטיין • משה הס • פרדיננד לסל •  קרל מרקס • קלוד-אנרי דה סן-סימון • פייר-ז'וזף פרודון •  שארל פורייה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266232805171  PLWABN: 9810541681505606  BIBSYS: 90511095  BNE: XX872299  BnF: cb123743811 (data)  CANTIC: a10983272  CiNii: DA0052921X  GND: 118591010  ICCU: RAVV028529  ISNI: 0000 0001 2126 0176  LCCN: n80037004  LNB: 000101536  NDL: 00451954  NKC: jn19990006316  NLA: 35404134  NLG: 117299  NLK: KAC199620867  NSK: 000109517  NTA: 068459211  RERO: 02-A003663019  SELIBR: 242115  SNAC: w6p849ts  SUDOC: 032781377  Trove: 940742  ULAN: 500073804  VcBA: 495/319979  VIAF: 29613293   WorldCat (עם VIAF): 29613293 
תעוד הטבלתו של אוון לנצרות ברישומי העיירה ניוטאון
ביתו של אוון בניו לנארק
פסל של אוון מול סניף בניף קואופרטיבי במנצ'סטר
שרטוט תוכניתו של אוון להקמת ניו הרמוני
דוגמה ל'תווי העבודה' אותם פיתח אוון
דיוקן של רוברט אוון (1845)
כינוס לזכרו לצד קברו בשנות ה-90 של המאה ה-19
איתן (מושב)

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שפיר
גובה ממוצע: ‎156 מטר
תאריך ייסוד: 1955
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 852 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 821 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) איתן(למפת מערב הנגב רגילה) איתן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום איתן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום איתן31°34′20″N 34°44′54″E﻿ / ﻿31.572332384932°N 34.7482150372404°E﻿ / 31.572332384932; 34.7482150372404  heמפת היישובים של מועצה אזורית שפיר באדום - איתן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

אֵיתָן הוא מושב ציוני דתי באזור דרום השפלה בקרבת העיר קריית גת השייך למועצה אזורית שפיר.
שם המושב

יש שתי גרסאות באשר למקור שם המושב:
על פי הפסוק (במדבר כ"ד, 21): "אֵיתָן, מוֹשָׁבֶךָ".
על פי הפסוק "וְיִגַּל כַּמַּיִם, מִשְׁפָּט; וּצְדָקָה, כְּנַחַל אֵיתָן " (עמוס ה'-כ"ד).
בשני המקרים, משמעות המלה איתן היא חזק, מוצק, עמיד.
קודם לשם איתן, נקרא היישוב: עוזה ג', לכיש 9
דרומית למושב: יער איתן
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1955 על ידי עולים מתוניסיה ומהאי ג'רבה וביניהם מי שהיה רב המושב שושן הכהן שכיהן קודם לכן כרבה של ג'רבה. בין המתיישבים היו גם 17 משפחות שעלו ממרוקו. המתיישבים הם דתיים לאומיים.
בשנת 1957 היו במושב כ-70 משפחות.
היישוב הוא יישוב חקלאי שעיקר גידוליו הוא פירות הדר, פירות שונים וכן ירקות.
סביב שנת 2010 הובאו לקבורה בחלקה בבית העלמין של המושב עצמותיהם של הרבנים שאול הכהן, משה כהן ואברהם הכהן, מרבני ג'רבה.
בשנת 2020 החלה בנייה בהרחבה של המושב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 165
1 2  איתן, באתר המועצה האזורית - שפיר
↑  מושב איתן התנחל בחבל לכיש, דבר, 1 ביולי 1955
↑  איתן, באתר תנועת אור
↑  מושב איתן שבחבל לכיש חגג שנתיים לקיומו, דבר, 29 בנובמבר 1957
↑  עצמות רבה הראשי של ג'רבה הועלו לקבורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588162605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית

| --- | --- |


תמי ברוס, 2015
 איוש נוכחי:  תמי ברוס
 תאריך כניסה לתפקיד:  20 בינואר 2025
 כפוף:  מזכיר המדינה של ארצות הברית
 אתר רשמי
 
דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית (באנגלית: Spokesperson for the United States Department of State) משמש כדובר מחלקת המדינה של ארצות הברית וכאחראי על דוברות מדיניות החוץ של ארצות הברית.
לאורך השנים נושא התפקיד היה נושא אותו במקביל לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור. ב-2011 התפקיד פוצל לשני אנשים שונים, ואוחד שוב בשנת 2015. בשנת 2019, מוזגו לשכה לענייני ציבור (אנ') והלשכה לתוכניות מידע בינלאומיות (אנ'), ובמקומן נוצרה הלשכה לענייני ציבור גלובליים (אנ'). עקב מהלך זה, פוצלו שוב התפקידים, ותפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור מוזג לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור גלובליים.
דובר מחלקת המדינה אחראי להעברת מדיניות החוץ של ארצות הברית לתקשורת האמריקאית והזרה, בדרך כלל בתדרוך עיתונאים יומי. תדרוך העיתונאים היומי כולל בדרך כלל סיכום של לוח הזמנים של מזכיר המדינה; נסיעות עתידיות של המזכיר, נשיא ארצות הברית או פקידים אחרים במחלקת המדינה; תגובות ועמדות רשמיות של ממשלת ארצות הברית על נושאים שונים ולאחר מכן שאלות ותשובות עם עיתונאים שהשתתפו בתדרוך. בתקופת כהונתו של ג'ון פוסטר דאלס כמזכיר המדינה בשנות ה-50 הוחלט שהתדרוך היומי יהיה מוקלט וזמין באתר מחלקת המדינה.
דובר משרד החוץ ילווה לעיתים קרובות את מזכיר המדינה בנסיעות כדי לסייע במסיבות עיתונאים.
הערות שוליים

↑  Josh Rogin, Victoria Nuland to be State Department spokesman, Foreign Policy (באנגלית אמריקאית)
↑  Kirby, John, U.S. Department of State
↑  Administrative Timeline of the Department of State - Department History - Office of the Historian, history.state.gov
↑  Morello, Carol; Gearan, Anne (2017-02-22). "In first month of Trump presidency, State Department has been sidelined". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-06-30.
דמיטרי קונסטנטינוביץ' קיסליוב

ערך זה עוסק במגיש חדשות רוסי. אם התכוונתם לבמאי רוסי, או מדינאי רוסי, ראו .
| --- | --- |
קיסליוב, 2021
קיסליוב, 2021
 לידה:  26 באפריל 1954 (בן 70) מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  הפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 עיסוק:  עיתונאי, במאי טלוויזיה, מפיק טלוויזיה, עורך, קריין טלוויזיה
 מעסיק:  VGTRK, מגיש את "חדשות השבוע"
 סוג כתב:  מגיש טלוויזיה
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות (רוסיה) (5 במאי 2011)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (13 בפברואר 2014)  מסדר סרגיוס הקדוש מראדונז', דרגה 2 (2014)  January 13th commemorative medal  עט הזהב רוסיה  מסדר סרגיוס הקדוש מראדונז' 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  https://www.fb.com/Dmitry.Kiselev.ru
 טוויטר (X):  dmitrykiselev8, dkiselev
 טלגרם:  dmitri_kiselev
 
דמיטרי קיסליוב בתוכנית השו"ת השנתית של פוטין, אפריל 2014
דמיטרי קונסטנטינוביץ' קיסֵליוֹב (ברוסית Дми́трий Константи́нович Киселёв; נולד ב־26 באפריל 1954) הוא עיתונאי, במאי טלוויזיה, מפיק טלוויזיה, עורך, קריין טלוויזיה מוביל ברוסיה, שמכהן כסמנכ"ל החברה הרוסית לרדיו וטלוויזיה ומנכ"ל סוכנות הידיעות "רוסיה היום", המנהלת את רי"א נובוסטי וסוכנות ספוטניק.
הערותיו והתבטאויותיו הפכו אותו לפרסונה נון גראטה בקנדה ובמדינות נוספות, בעיקר בהקשר ליברומאידן, לסיפוח קרים ולמעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
ביוגרפיה

קיסליוב נולד במוסקבה ב-26 באפריל 1954. בבית הספר למד מוזיקה אצל המלחין יורי שאפורין ולמד לנגן בגיטרה קלאסית. לאחר מכן למד במכללה לרפואה מספר 6 במוסקבה. בשנת 1978 השלים לימודיו בפילולוגיה מהמחלקה ללימודים סקנדינביים בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת לנינגרד והוא דובר אנגלית, צרפתית, נורווגית ושוודית.
קיסליוב ידוע כמנחה מהדורת החדשות השבועית "ידיעות השבוע" (תוכנית חדשות בערוץ רוסיה-1). תוכניתו הואשמה בקידום מדיניות הקרמלין, בחוסר סובלנות כלפי הומוסקסואליות, בהשמצת מדינות המערב ובמתקפה נגד האופוזיציה לשלטונו של ולדימיר פוטין. קודם לעבודתו בערוץ רוסיה-1 קיסליוב עבד בערוץ ICTV האוקראיני (בשנים 2000–2003). קודם לכן עבד בטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000001-QINU`"'"Биография Дмитрия Киселёва". רי"א נובוסטי.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'Ведущим программы "Вести недели" на "России 1" станет Дмитрий Киселев (ברוסית). רוסיה-1. נבדק ב-14 בדצמבר 2013. Дмитрий Киселев родился 26 апреля 1954 года {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'Stephen Ennis (2 באפריל 2014). "Dmitry Kiselyov: Russia's chief spin doctor". BBC Monitoring. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Georgy Bovt (10 בדצמבר 2013). "The Kremlin's New Chief Propagandist". The Moscow Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000009-QINU`"'"Ведущим программы «Вести недели» на «России 1» станет Дмитрий Кисилёв" [Host of "News of the Week" on "Russia 1" will be Dmitry Kisilёv]. Russia 1 (ברוסית). נבדק ב-25 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000B-QINU`"'Taisiya Bakhareva (8 בספטמבר 2006). "Дмитрий Киселёв: «чтобы построить коттедж в Коктебеле, я заложил свой дом в Москве»" [Dmitry Kiselyov: "to build a house in Koktebel, I mortgaged my home in Moscow] (ברוסית). Facts and Comments. נבדק ב-16 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000D-QINU`"'Valentine Peskov (27 באוקטובר 2010). "Дмитрий Киселёв: «В загс я Машу повез на мотоцикле»" (ברוסית). Moskovskij Komsomolets. נבדק ב-16 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'Дмитрий Киселев: "В загс я Машу повез на мотоцикле" (ברוסית). ארכיון מ-7 בנובמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'"Новости NEWSru.com :: Дмитрий Киселев отстранен от руководства новостными выпусками украинского канала ICTV". newsru.com (ברוסית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811785338705606  GND: 1250248558  VIAF: 137160307403357742024   WorldCat (עם VIAF): 137160307403357742024 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אייל אברהמי

| --- | --- |

 לידה:  1965 (בן 60 בערך) 
 תפקיד:  שופט (ינואר 1997) 
 
אייל שלום אברהמי (נולד ב-1965) הוא מנהל המרכז להכשרה ולהשתלמות שופטים ונשיא בית הדין לעבודה בירושלים לשעבר.
נולד בישראל בשנת 1965. למד בישיבה התיכונית מדרשית נעם בפרדס חנה, בה סיים את לימודיו ב-1982, וב-1983 למד בישיבה גבוהה. ב-1986 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן במסגרת העתודה האקדמית ולאחר מכן התמחה עד שנת 1987 במשרד עורכי דין ובשנת 1989 הוסמך כעורך דין. בשנים 1987 עד 1992 שירת בצה"ל כתובע בפרקליטות הצבאית, כתובע חילי בחיל הים, כראש מדור הדרכה וכסניגור.
בשנת 1993 סיים לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטה העברית, ובין השנים 1993–1997 שימש כיועץ משפטי לאוניברסיטת בן-גוריון, בה החל להרצות על משפט מנהלי ודיני עבודה לתואר שני במנהל עסקים החל משנת 1996.
בינואר 1997 מונה לשופט בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע. בספטמבר 2000 עבר לכהן בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים. בדצמבר 2015 מונה לנשיא בית הדין האזורי לעבודה בירושלים. החל מדצמבר 2022 מכהן כ'שופט בכיר' בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים. במקביל, ביולי 2023 מונה לכהונה בפועל כמנהל המרכז להכשרה ולהשתלמות שופטים על שם זוסמן, כשבינואר 2024 מונה לכהונה קבוע בתפקיד.
פסקי דין

ב-2008 קבע כי יש לשלם למתמחים בבתי המשפט בגין עבודתם בשעות נוספות. באותה שנה שימש כבורר בין עובדי בנק ישראל ומשרד האוצר ופסק כי על עובדי הבנק להחזיר כספים ששולמו להם שלא כדין במשך עשור.
ב-2019 פסק פיצויים חריגים בלמעלה ממיליון שקלים לנפגעת הטרדות מיניות מצד מנהל במקום עבודה. בגין הפגיעה הנפשית פסק אברהמי פיצויים על סך 200 אלף שקלים, בגין אובדן השתכרות בעבר פסק 257 אלף שקלים ובגין אובדן כושר השתכרות 486 אלף שקלים. בנוסף פסק 92 אלף שקלים בגין הפסדי פנסיה (שהייתה אמורה לקבל לולא נפגע כושר השתכרותה), על סך 43.3 אלף בגין הוצאות רפואיות שנדרשה להן והוצאות משפט על סך 40 אלף שקלים.
אברהמי דן בתביעתה של עובדת מעון ראש הממשלה שירה רבן כנגד שרה נתניהו. במסגרת ההליך מתח ביקורת על כתב התביעה שכלל לדבריו 'נוסח פוגעני ומיותר'. לבסוף, דחה אברהמי את התביעה וציין כי עדותה של רבן לא הייתה מהימנה וכי לא הצליחה להוכיח התעמרות בעבודה מצד שרה נתניהו.
ב-2024 קבע כי אי חידוש החוזה של מספר שחקני בית"ר ירושלים מהווה פיטורים ומחייב את הקבוצה לשלם להם פיצויי פיטורים.
ב-2025 פרש מתפקידיו במערכת בתי המשפט, והחל לעסוק בגישור, בין היתר במסגרת פתרונות - המוסד ליחסי עבודה במגזר הציבורי, מייסוד משרד האוצר וההסתדרות הכללית.
הערות שוליים

1 2 3  אייל שלום אברהמי באתר הרשות השופטת
↑  הילה רז,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ביה"ד לעבודה: יש לשלם למתמחים בבתי המשפט על שעות נוספות, באתר הארץ, 15 ביולי 2008
↑  אדריאן פילוט,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'‏ניצחון לאוצר: הבורר קבע כי עובדי בנק ישראל יחויבו להחזיר כספים שקיבלו שלא כדין מ-98', באתר גלובס, 20 באוגוסט 2008
↑  חן מענית,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏פיצוי חריג בעקבות הטרדה מינית: עובדת תקבל מיליון שקל לאחר שהמנהל הטריד ופגע נפשית, באתר גלובס, 1 ביולי 2019
↑  תמר אלמוג תמר אלמוג,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'בית הדין לעבודה: על שירה רבן לתקן את תביעתה נג, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 באפריל 2023
↑  גלעד מורג,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'נדחתה התביעה של עובדת במעון רה"מ נגד שרה נתניהו: "גרסתה אינה מהימנה", באתר ynet, 23 בפברואר 2022
↑  עו"ד עינב זוסים - פסקדין,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'בית"ר י-ם חויבה ב-1.5 מיליון ש' פיצויים לשחקני עבר, באתר ynet, 18 באפריל 2024
ממלכת כארתלי

ממלכת כארתלי (בגאורגית: ქართლის სამეფო, כַּארתּלִיס סַאמֵפּוֹ) הייתה ממלכה מזרח גאורגית בימי הביניים המאוחרות (אנ') והעת החדשה המוקדמת, שהייתה מרוכזת בשטח כארתלי ובירתה טביליסי. המלכה נוסדה עם התפרקותה של ממלכת גאורגיה לשלוש ממלכות נפרדות בשנת 1478 והתקיימה, עם מספר הפסקות קצרות, עד 1762, כאשר ממלכת כארתלי אוחדה עם ממלכת קאחתי כאשר ארקלה השני מלך קאחתי ירש את אביו תאימורז השני (אנ') מלך כארתלי עם מותו. ירושה של ענף קאחתי של שושלת בגרטיוני. במשך רוב קיומה של הממלכה היא הייתה וסאל של שושלות פרסיות באופן רציף, אולם נהנתה לסירוגין מתקופות של עצמאות רבה יותר, במיוחד לאחר 1747.