stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרתגו (סדרת טלוויזיה)
דמויות

אליהו "אלייז'ה" לוי (אורי גוב): קומיקאי תל אביבי מפורסם, כוכב בתיאטרון הסאטירי "המטאטא", מואשם בניסיון התנקשות ונשלח למאסר בכלא קרתגו. מנהל רומן עם ליידי הלנה דייווידסון.
ליידי הלנה דייווידסון (קרולינה יורצ'ק (צר')): אשתו של הלורד דייווידסון, דוגמנית כובעים צרפתייה לשעבר. האחות החדשה של כלא קרתגו. מנהלת רומן עם אליהו לוי. מתגלה בהמשך כי היא "שולץ", סוכנת נאצית שאחראית לרשת הריגול בצרפת. נראה כי יש קווי דמיון בין שטפני פון הוהנלוהה לדמותה של הלנה.
קומנדר לורד ג'יימס דייווידסון (פיליפ גלניסטר): קצין בריטי בוגר מלחמת העולם הראשונה, ראש הוועדה להגנה אימפריאלית. המפקד החדש של כלא קרתגו.
ארצ'יבאלד מקדונלד (שון פול מקגראת'): קצין בריטי ממוצא אירי. המפקד הזמני של כלא קרתגו, הופך לסגן המפקד לאחר הגעת הלורד דייווידסון. מנהל רומן עם עאישה.
תומאס אדינבורו (אוליבר באקנר): טייס קרב בחיל האוויר הבריטי, נאסר בכלא קרתגו באשמת ריגול עבור הנאצים. מצליח לברוח מהמחנה, אך נתפס על ידי מקדונלד ומוחזר אל המחנה. מתגלה בהמשך כמישלינג (יהודי למחצה).
יעקב "ג'ייקוב" דן (רשף לוי): מפקד האצ"ל במזרח אפריקה, אסיר בכלא קרתגו, אחד ממנהיגי האסירים היהודים.
מנחם "טורסו" אפלבוים (יעקב זדה-דניאל): אסיר יהודי בכלא קרתגו, יד ימינו של יעקב דן. נחשב לחמום מוח.
מני קפלינסקי (הנרי דוד): מפקד הלח"י בכלא קרתגו, אחד ממנהיגי האסירים היהודים. אחיו, אבי, הוצא להורג באשמת ניסיון התנקשות בלורד דייווידסון.
סשה (אולג לוין): אסיר יהודי ממוצא אוקראיני בכלא קרתגו, אינו דובר עברית, מכונה "משוגע" על ידי יתר האסירים. מנגן בפסנתר והיחיד במחנה שיודע על הפתרון הסופי ועל תאי הגזים. בתו נותרה באירופה, נרצח על ידי טורסו.
פאבריציו (הלדר פרננדס): אסיר איטלקי רכלן. אחראי המכבסה של הכלא, משמש כמגשר בין האסירים היהודים לנאצים. מנהל עסקי הברחת סמים עם הסוהר מוסטפא.
מיקלה (ג'יאנפרנקו טרין): אסיר איטלקי שבורח מהמחנה ובהמשך נתפס ומוחזר אליו.
אנטוניו (אריק ג'ואל רודריגז): אסיר איטלקי.
הרמן זודדר (אריק קולבין): אסיר נאצי, פירומן. אוהד של באיירן מינכן.
דיטריך (טים יאנסן): אסיר נאצי.
מוסטפא "מוסטי" חאליל ג'בראן (מלקולם ג'מאל): סוהר סודאני. אח של עאישה. מנהל עסקי הברחת סמים עם פאבריציו. נרצח על ידי הלנה.
יעקב חדד (יגאל עדיקא): לוחם מחתרת שמוצא להורג באשמת ניסיון התנקשות בלורד דייווידסון.
עאישה (קארנט אליסה): אישה סודאנית. אחות של מוסטפא וחברה של הלנה. מנהלת רומן עם מקדונלד. מספקת ידיעות מקומיות לדייווידסון ומקדונלד.
פרסים

במסגרת פסטיבל קאן סיריז 2023 (Canneseries) הסדרה זכתה בפרס קאסט השחקנים המצטיין ובפרס חבר השופטים הצעירים לסדרה הטובה ביותר.
ביקורת

רבים מבני משפחות הלוחמים השבויים התרעמו על הצגת הלוחמים בצורה מגוחכת ונלעגת, ועל הטענה כאילו הסדרה מבוססת על אירועים אמיתיים, בעוד לטענתם כל הסיפורים בסדרה בדויים לחלוטין, ובפרט, בפועל לא היו נשים, נאצים או פאשיסטים במחנה. בעקבות הביקורת הוסיף תאגיד כאן שקופית פתיח בה מצוין כי מדובר הסדרה היא דרמה בדיונית וכי האירועים, הדמויות והדיאלוגים הנזכרים בה שונו או הומצאו למטרות דרמטיות וכל דמיון בינם לבין אישים אמיתיים או התרחשויות אמיתיות הוא מקרי בהחלט.
הסדרה גם אינה מדייקת בסיפור המסגרת ההיסטורי. לדוגמה, מחנה קרתגו היה בלב המדבר; לעומת זאת, בסדרה המחנה ממקום בלב הג'ונגל. הסדרה מתרחשת בשנת 1942; המחנה ההיסטורי נפתח רק בשנת 1944.
בראיון, הסביר ינץ לוי: "אנחנו לא עובדים אצל ההיסטוריונים ולא אצל אג'נדה פוליטית כזו או אחרת. אנחנו עובדים אצל הסיפור. התחלנו ליצור מזכרונות הסיפורים ששמענו בילדותנו. אם רוצים להעביר את המהות האנושית של הסיפור, אי אפשר להישאר בגבולות העובדות ההיסטוריות".
הערות שוליים

1 2  עוד יום עם יואב קרקובסקי, מחנה קרתגו: הסיפור האמיתי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 בדצמבר 2022
↑  שגיא בן נון‏, סתיו בטלוויזיה הישראלית: דרמות עם יהודה לוי וריאליטי על דנה אינטרנשיונל, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2022
↑  גאווה ישראלית: הסדרה "קרתגו" זכתה בשני פרסים בפסטיבל קאן, באתר אייס, 20 באפריל 2023
↑  קורין אלבז-אלוש, משפחות לוחמי המחתרות נגד "קרתגו": "מציגה את סיפורם באור נלעג", באתר ynet, 26 בדצמבר 2022
↑  קורין אלבז-אלוש, המחאה נגד "קרתגו": כתוביות הפתיח ישונו אחרי הפרסום ב-ynet ו"ידיעות אחרונות", באתר ynet, 26 בדצמבר 2022
↑  נדב מנוחין‏, "קרתגו" משתעשעת עם העבר הטעון - וזה פשוט נהדר, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2022
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
מקס עמנואל מנדלשטם

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1839 זאגר, ליטא 
 פטירה:  18 במרץ 1912 (בגיל 72) קייב, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  אוניברסיטת חרקוב 
 מעסיק:  Imperial University of St. Vladimir 
 
מקס עמנואל מנדלשטם
פגישה בין מנדלשטם להרצל בשנת 1903, באוסטריה.
מקס עמנואל מנדלשטם (ברוסית: Эммануил Макс Мандельшта́м)‏ (16 במאי 1839 – 18 במרץ 1912, קייב) היה פעיל פוליטי יהודי-רוסי, מראשי הטריטוריאליסטים היהודים. מנהיג "חובבי ציון" ברוסיה בשנות ה-80 של המאה ה-19, רופא עיניים ומנהל בית החולים לרפואת עיניים בקייב.
קורות חיים

מנדלשטם נולד באחת משתי קהילות זאגר שבצפון ליטא. אביו, משה יחזקאל מנדלשטם, היה רב הקהילות ריגה וקייב, ונטען כי אילן היוחסין שלו מגיע עד רש"י. אחותו, סופיה, היא אמה של רחל המשוררת.
למד גרמנית וצרפתית מאחיו הגדולים בנימין ולאון. בשנת 1850, בגיל 12, עבר עם אביו לווילנה ולמד שם בגימנסיה.
בשנת 1854 סיים את הגימנסיה בווילנה והחל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת טרטו.
המשיך באוניברסיטת חרקוב וסיים כרופא ב-1860.
היה הסטודנט היהודי הראשון לרפואה ברוסיה.
השתלם ברפואה כארבע שנים בבית החולים בעיר צ'רניהיב ומשם עבר לברלין ב-1864 על מנת להמשיך בלימודיו. שם למד רפואת עיניים אצל פרופ' פון גרפה (Albrecht von Graefe) ופתולוגיה אצל פרופ' רודולף וירכו.
המשיך בלימודים באוניברסיטת היידלברג אצל הרמן פון הלמהולץ ושימש משנת 1866 כעוזרו של אלכסנדר פגנשטכר (Alexander Pagenstecher) בבית החולים שלו לרפואת עיניים בוויסבאדן.
בשנת 1868 שב לרוסיה והשתקע בקייב.
מנדלשטם שימש כעוזרו של פינסקר וכך הכיר את הרצל. בספרו אלטנוילנד, יעד הרצל לבן דמותו הבדיוני ד"ר אייכנשטם את תפקיד הנשיא הראשון של החברה היהודית החדשה בארץ ישראל.
היה חבר הקונגרס הציוני (מהראשון עד השביעי), שימש כסגן יו"ר בקונגרס הציוני השני.
על אף היותו מראשוני חובבי ציון ועקב אמונתו בדחיפות מציאת פתרון טריטוריאלי ליהודים, בעיקר לאחר שנכח באירועי פוגרום בקייב ב-1905, פרש מההסתדרות הציונית אשר דחתה פתרון טריטוריאלי שאינו דווקא בארץ ישראל והצטרף להסתדרות הטריטוריאליסטית היהודית (יט"א).
מנדלשטאם ראה ביהודי מזרח אירופה אוכלוסייה מנוונת מבחינה גופנית ותרבותית שהגירה היא הדרך לשיקומה
כאשר מתהלך לו אדם זר בסמטאות הגטו, מיד יבחין, שבקרב המון הנמלים היהודיות האצות הנה והנה, אך לעתים רחוקות ייתקל באדם בריא וחסון. תחת זאת הוא פוגש בעיקר דמויות, שגופן המצומק והכחוש, החזה הנפול עם הכתפיים המזדקרות, הגרון הארוך, הרזה, הלחיים השקועות, מבט העבדים התועה, החשדני... זרע אנשים חלש, שאינו מסוגל להישגים.
לאחר מכן ניהל את המשרד להגירה יהודית בקייב, שניסה להקים התיישבות יהודית במסגרת תוכנית גלווסטון בטקסס, ארצות הברית.
מקס מנדלשטם נפטר בקייב.
על שמו רחוב בתל אביב.
לקריאה נוספת

שמואל ליב ציטרון, לקסיקון ציוני, עמ' 413–414.
Jüdisches Lexikon. Band 3. Jüdischer Verlag, Berlin 1929, Sp. 1360–1361.
הערות שוליים

↑   דליה קרפל, ההיסטוריה המסריחה של ההיגיינה בארץ ישראל, באתר הארץ, 11 במרץ 2015
↑  מנדלשטם, [מקס] עמנואל, ד"ר 1912-1839, מתוך מדריך רחובות תל אביב יפו, ויקיטקסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312075105171  ISNI: 0000 0001 1792 5091  LCCN: no2008164664  LNB: 000321474  NKC: js2018999436  NTA: 194120414  VIAF: 98420886   WorldCat (עם VIAF): 98420886 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בריינפופ

| --- | --- |

 סוג:  עסק 
 סלוגן:  "פשוט לדעת יותר"
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים) 
 https://il.brainpop.com/
 
בריינפופ ישראל בשנים 2005-אפריל 2017
בּרֶיינפּוֹפּ (באנגלית: BrainPOP) הוא אתר אינטרנט חינוכי המציג מגוון רחב של סרטוני אנימציה ותכנים נוספים בנושאים: מדעים, חברה ותרבות, טכנולוגיה, בריאות, מוזיקה, אמנות, מתמטיקה, גאוגרפיה ואנגלית. הסרטונים ממחישים מושגים, תהליכים ותופעות טבע שונות בפשטות ובבהירות, ואליהם מצטרפים תכנים נוספים ביניהם: חידון "בחן את עצמך", מערך שיעור למורה, פעילויות ומאגר שאלות ותשובות.
האתר הוא אתר למנויים, אבל יש בו גם פעילויות בחינם.
חלק הסרטונים מהאתר בכיכובם של תום ומובי ששודרו בעבר בטלוויזיה בערוץ לוגי ובערוץ "הטלוויזיה החינוכית הישראלית" הנקראת "תום ומובי מציגים".
היסטוריה

אתר "בריינפופ" הוקם בשנת 1999 בארצות הברית על ידי חנן קדמון וד"ר אברהם כדר, רופא ילדים ואימונולוג ישראלי-אמריקאי, אשר ניסה למצוא דרך להסביר לחולים הצעירים שלו על המחלות שלהם. חנן קדמון שימש כנשיא החברה, ממלא מקום מנכ"ל ומפיק בפועל לפני שפתח בקריירה חדשה ב-2003. התכנים הראשונים שעלו לאוויר היו מתחום הבריאות, ולאט לאט התרחב האתר וכיום הוא עוסק בכל תחומי הדעת.
בריינפופ הגיע לישראל בשנת 2005, ומלבד בריינפופ בעברית, ניתן למצוא היום את בריינפופ גם בשפות ספרדית, סינית וצרפתית.
באוקטובר 2022 החברה נרכשה בידי חברת קירקבי (דנ'), בעלת השליטה בחברת לגו, תמורת 875 מיליון דולר.
סביבות נוספות של בריינפופ

בריינפופ BrainPop ELL) ELL) - סביבה דיגיטלית ייחודית, מבוססת אנימציה, ללימוד והוראת השפה האנגלית. גם פה מככב מובי הרובוט, כשאליו מצטרף הנער בן. בנוסף לסרטוני אנימציה שמלמדים אוצר מילים חדש וכללים דקדוקיים חדשים, ישנם תכנים תומכים רבים נוספים כמו: כרטיסיות מילים דיגיטליות, תוכן שמאפשר לתלמיד להקליט את עצמו חוזר על משפטים מתוך הסרטון וכך לעבוד על הגיה נכונה ועל מבטא, חידונים ברמות שונות, תכנים אינטראקטיביים, מערכי שיעור למורים ועוד.
בריינפופ ג'וניור (.BrainPop Jr) - בריינפופ לקטנטנים, בכיכובם של מובי הרובוט והילדה אנני. בריינפופ ג'וניור זמין רק באנגלית ולא בעברית.
לומדים עם בריינפופ (BrainPop Educators) - אתר פדגוגי מלווה לבריינפופ, מיועד בעיקר לאנשי חינוך, ומציע הדרכה, תמיכה טיפים ורעיונות לשימוש מושכל בתכנים בבריינפופ. בין היתר אפשר למצוא שם כלי לחיפוש תוכני בריינפופ לפי תוכנית הלימודים, לוח שנה שמציע סרטוני בריינפופ רלוונטיים לפי ימים מיוחדים בשנה, חומרים להדפסה למורים ועוד.
הדמויות

תום (Tim) (מדבב בעברית- עמרי רונן): תום הוא נער בעל ידע רחב אשר מספק לצופים הסברים אודות נושאים שונים במגוון תחומים. הוא מגיש את רוב הסרטונים יחד עם מובי.
מובי הרובוט (Moby the Robot) : מובי מגיש את מרבית הסרטונים יחד עם תום, הוא מדבר "ביפית" אבל תום מבין אותו. הביפים של מובי הם למעשה השאלות שמניעות את הסרטון ונותנות לגיטימציה לכל ילד לשאול כל דבר. במספר סרטונים יש רובוטים נוספים שמדברים "ביפית". הם החברים הכי טובים של מובי, וגם הם שואלים את תום שאלות.
קרן (Cassie) (מדבבת בעברית - עינת אזולאי) ושירה (Rita) (מדבבת בעברית - נטע בן אהרון): חברות של תום ומובי, מגישות מדי פעם סרטונים בעצמן וחלק מהסרטונים קרן או שירה מגישות יחד עם מובי.
נטע (Nat) (מדבבת בעברית - עינת אזולאי/רונה בקרמן): חברה חדשה באתר (החל ב־2018), מגישה חלק מהסרטונים יחד עם מובי.
בן (Ben) : מגיש את סרטוני בריינפופ ELL יחד עם מובי.
אנני (Annie): מגישה את סרטוני בריינפופ ג'וניור יחד עם מובי.
שלמה (Bob): עכבר בעל קול נמוך שהיה בעבר בסרטוני בריינפופ הישנים כיום באתר החדש הוא מופיע בניסוים שאפשר לעשות בבית.
הערות שוליים

↑  Yahoo!
 Dean Jutilla, Yahoo! and BrainPOP Premiere Science Movies on Yahooligans!, Yahoo, ‏May 8, 2002
↑  Darcy DiNucci, Adobe master class : web site redesigns : makeovers from nine top design teams, Berkeley, Calif. : Adobe Press : Peachpit Press, 2002, עמ' 12-13, ISBN 978-0-201-75864-1
↑  The thirty-sixth publication design annual, Gloucester, Mass. : Rockport ; Hove: RotoVision distributor, 2001, עמ' 117, ISBN 978-1-56496-743-5
↑  סופי שולמן, בלי שותפים, עם 875 מיליון דולר: האקזיט החלומי של מייסד בריינפופ, באתר כלכליסט, 18 באוקטובר 2022
אגם מונו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם טרמינלי 
 מידות
 שטח:  180 קילומטר רבוע
 אורך:  7.5 קילומטר
 רוחב ממוצע:  7.5 ק"מ 
 מידע נוסף
 מליחות:  88 פרומיל (נכון ל־2015) 
 נהר מזין:  Rush Creek, לי וינינינג קריק, Mill Creek 
 ‏אגן ניקוז:  2,020 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  38°01′00″N 119°00′34″W﻿ / ﻿38.0165908°N 119.0093116°W﻿ / 38.0165908; -119.0093116
 he
 
אגם מונו (באנגלית: Mono Lake ) הוא אגם מלוח הממוקם במזרח מדינת קליפורניה, ארצות הברית, סמוך לגבול עם נבדה. האגם נחשב לאחד האגמים העתיקים ביותר בצפון אמריקה, וגילו מוערך בכ-760,000 שנה. הוא ממוקם באגן סגור, ללא מוצא לים, מה שמביא את המים שנכנסים אליו להתאדות ולהשאיר אחריהם ריכוז גבוה של מלחים ומינרלים. תהליך זה הפך את מונו לייק לאחד האגמים המלוחים ביותר.
אגם מונו, ספטמבר 2024. בתמונה מגדל טופה - עמוד גיר טבעי שנוצר מהתנאים הייחודיים באגם
גאוגרפיה והיווצרות

אגם מונו שוכן באזור הרי סיירה נבדה, מצפון-מזרח לפארק הלאומי יוסמיטי, בגובה של כ-1,945 מטרים מעל פני הים. שטחו של האגם משתנה בהתאם לעונות השנה ולכמות הגשמים, אך הוא נפרס על פני כ-180 קמ"ר בממוצע. האגם ניזון בעיקר מנחלים הזורמים מהרי סיירה נבדה, כשהגדולים שבהם הם נהר אוון (Owen) ונהר מונו.
למונו לייק אין יציאה טבעית, ולכן המלחים והמינרלים המובאים אליו מצטברים באגם לאורך אלפי שנים, מה שגורם למליחות גבוהה מאוד של המים. ריכוז המינרלים באגם יוצר צורות גאולוגיות מיוחדות כגון "מגדלי טופה" (Tufa Towers) — עמודי גיר טבעיים שנוצרים בעקבות תגובה כימית בין המים העשירים במינרלים לבין מי התהום.
אקולוגיה

המליחות הגבוהה של אגם מונו יוצרת סביבה ייחודית המאפשרת מערכת אקולוגית יוצאת דופן. אמנם אין דגים באגם בשל תנאי המים הקשים, אך הוא משמש בית גידול לחסילוני מלח (Artemia monica) ולטפילאים (Alkali Fly), שהם מקורות מזון חשובים עבור מינים רבים של עופות נודדים, ביניהם שחפים ומינים שונים של חופמאים.
האגם מהווה תחנה חשובה במסלול הנדידה של עופות רבים, מה שהופך אותו לאזור בעל חשיבות אקולוגית רבה עבור שמירת המגוון הביולוגי של מערכות אקולוגיות של עופות נודדים בצפון אמריקה.
שינויים במפלס המים

במהלך המאה ה-20 חלה ירידה משמעותית במפלס המים של אגם מונו בשל הטיית המים מהנחלים המזינים את האגם - לצורכי אספקת מים לעיר לוס אנג'לס. הירידה במפלס המים גרמה לחשיפה של קרקעית האגם ולעלייה נוספת במליחות המים, מה שאיים על המערכת האקולוגית הייחודית של האגם.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, בעקבות פעולות של ארגוני סביבה, נפתח מאבק משפטי נגד מדיניות הטיית המים. בשנת 1994, בית המשפט בקליפורניה פסק כי יש להפסיק את שאיבת המים המופרזת ולאפשר את שיקום האגם. מאז, ננקטו צעדים להעלאת מפלס המים, והאגם החל להתאושש בהדרגה.
תיירות ושמירת טבע

האגם מנוהל כיום כחלק משמורת טבע, והוא מהווה כיום אטרקציה תיירותית פופולרית, בעיקר בזכות הנוף הייחודי והמערכת האקולוגית המגוונת שלו. לאגם ועדה ייחודית, האחראית עליו.
הערות שוליים

↑  Alkali Flies, Mono Lake (באנגלית אמריקאית)
↑  Welcome To Mono Lake, Mono Lake (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543399005171  GND: 4408248-4  LCCN: sh85086884  NARA: 10038675  VIAF: 236098422   WorldCat (עם VIAF): 236098422
ארביד פוסה

הרוזן ארביד רוטגר פרדריקסון פוסה (בשוודית: Arvid Rutger Fredriksson Posse;‏ 15 בפברואר 1820 – 24 באפריל 1901) היה ראש ממשלת שוודיה בין השנים 1880–1883.
ראשית חייו

ארבי דפוסה נולד בטירת רוזנדל, שבהלסינבורג, אז במחוז מאלמהוס (Malmöhus), כבנם של הרוזן פרדריק פוסה ושל הברונית מגדלנה שרלוטה בנט. ב-1835 הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת לונד וב-1840 הוא סיים תואר במשפטים. באותה שנה הוא החל להתלמד בבית המשפט לערעורים של סקונה ובלקינה ובאותה תקופה הוא עבד הן בבתי המשפט של המחוזות ובבית המשפט לערעורים. מאוחר יותר הוא מונה להיות עוזרו של השופט המחוזי וב-1846 הוא מונה להיות פקיד בבית המשפט לערעורים.
ב-1847 הוא מונה לכהונת שופט. ב-1849 עזב פוסה את השירות הציבורי, השתקע מחדש באחוזת שרלוטלונד והקדיש את זמנו לחקלאות, ליזמות ולפוליטיקה מקומית. בשנים 1865–1868 הוא שימש כנשיא המועצה של מחוז הולדתו.
קריירה פוליטית

פוסה החל את הקריירה הפוליטית שלו כחבר בבית האצולה (Riddarhuset) של הפרלמנט שכיהן בשנים 1856–1858. לאחר מכן הוא כיהן כיושב ראש ועדת הבנקאות. בפרלמנט שכיהן בשנים 1862–1863 הוא היה יושב הראש של ועדת ההקצאות, שם הוא היה תומך נלהב של עקרונות הסחר החופשי, עקרון בו הוא יחזיק כל ימי חייו. במהלך מושב פרלמנט זה הוא התנגדת נחרצות לתיקונים שהוצעו בחוק הממשל העצמי המקומי שנגעו למגבלות על הקצאת הקולות של בעלי האחוזות הגדולות. בין שאר הדברים הוא חשש שהתיקונים, אם יאומצו, עלולים להכשיל את הרפורמה שהוצעה בשיטת ההצבעה.
פוסה לא תמך גם ברפורמה בשיטת ההצבעה, והיה אחד המתנגדים המושבעים לה ובפרלמנט של 1865–1866, כאשר שימש כיושב הראש של ועדת ענייני הממשל, הוא צפה ששוודיה תחווה עתיד בלתי מאושר עם הרפורמה תיושם. בין שאר הדברים, הוא חשש ששיטת ההצבעה החדשה תיתן כוח רב מדי בידי בעלי האינטרסים החקלאיים, שעד מהרה ישכחו "את הדברים הרבים שעליהם לחיות מעליהם ומצדם". על אף הצהרה זו, בישיבה הראשונה של הריקסדאג של 1867, היה פוסה לדוברו של הלובי החקלאי, ולמעשה הפך למנהיג הבלתי מעורער של בית הנבחרים. מקבוצה זו נוצרה "מפלגת האיכרים" (Lantmannapartiet), כשפוסה משמש כמנהיגה ושהייתה מפלגת האופוזיציה לממשלה. במשך כמה שנים נותר פוסה ללא ספק האישיות הבולטת ורבת העוצמה ביותר בפרלמנט, אף אם לא כריזמטית במיוחד.
בשנים 1867–1881 היה פוסה חבר בית הנבחרים. בין השנים 1867–1875 הוא שימש כיושב ראש הוועדה לענייני הממשלה. ב-19 באפריל 1880 הוא נבחר לתפקיד ראש ממשלת שוודיה בעקבות התפטרותו של לואיס ירד דה יר. בנוסף היה פוסה שר האוצר מה-7 בדצמבר 1880 ועד ה-8 במרץ 1881.
ראש הממשלה

עם תחילת כהונתו כראש הממשלה היה על פוסה לפתור את הסוגיות החשובות שהיו על סדר היום הציבורי מאז הרפורמה הפרלמנטרית. הסוגיות נגעו לביטולם של "מערכת ההקצאה" (indelningsverket, לגיוס חיילים לצבא) ושל מסי הקרקעות (grundskatter) כחלק מארגון מחדש של המערכת הצבאית של שוודיה. נראה היה שיש סיכוי טוב לביצוע המהלכים הללו מאחר שהייתה אמונה שניתן יהיה לסמוך על תמיכה מוותיקי המפלגה ממתנגדי הממשלה הקודמת. מונתה ועדה גדולה לטיפול בסוגיות אלו. בפרלמנט של 1883 הגישה ממשלתו של פוסה את הצעותיה בנושא. הם הבטיחו ביטול הדרגתי של מיסי הקרקעות ושל ההקצאות לצבא. בתמורה ביקש פוסה שהפרלמנט יאשר את הצעת הממשלה להקמת צבא המבוסס בחלקו על חיילי קבע שגיוסם יהיה על בסיס התנדבותי וישולם להם שכר מהמדינה ובחלקו יהיה מבוסס על גיוס חובה. אף על פי כן, התעקשותו של הבית העליון על שימורה של מערכת ההקצאות, ואולי חשוב יותר מכך, הקיצוצים התקציביים שהוצעו על ידי מפלגת האיכרים, הובילו לסדרה של סערות פוליטיות ולתבוסתו של פוסה שבעקבותיה הוא התפטר ב-13 ביוני 1883 מתפקידו כראש הממשלה. לאחר מכן הוא מונה להיות נשיא בית המשפט המנהלי לערעורים, תפקיד שאותו מילא עד 1889.
פת לחם

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יוסף חיים ברנר
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  סיפור קצר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1900
 
פת לחם הוא סיפורו הראשון של יוסף חיים ברנר שיצא לאור בשנת 1900.
הסיפור מתאר דלות נוראה. ר' חיים פודוואלנר הוא הגיבור אשר גונב חצי ככר לחם מבית־המדרש בשביל ילדיו הנאנקים ברעב, בשביל אשתו החולה שאין ידו משגת לקנות לה תרופה. מצפונו מייסר אותו ולא מרפה, אך כאשר הוא מגיע לביתו ורואה את "חורבתו", נשכח ממנו כל עניין הלחם, שנופל לבוץ.
המימד הסוציאלי הוא מרכזי בסיפור - ב"גדולתו" היה ר' חיים משרת במרתפי יין של הגביר, אך איבד את משרתו בגלל גזירותיה של הממשלה. "מי מילל כזה לפני שנים אחדות? אל לב מי יכול היה לבוא הרעיון, כי הוא יבוא למדרגה כזו? [...] 'יורד'… ומתהום הנשיה עלה מאליו זיכרון הימים הטובים...".
הגנבה עצמה אינה מאיש עשיר, אלא מעני אחר בבית־המדרש. ר' חיים אינו בטלן המחזר אל הפתחים, אלא אדם עובד, שהמציאות הכלכלית בעיירה הכריעה אותו. "הוא נאלץ לבסוף להצטרך לבריות – והעובדה הזאת דיכאה את חייתו כלה". מעט חפציו של ר' חיים ממושכנים אצל ר' טרפן – "אתנפל לרגליו, אשק את עקביו!" כך שגם השלטון וגם האליטה היהודית מתנכלת לגיבור. בנוסף, גם בקהילה עצמה אין נחמה: "הרב הלא הוא פרא אדם, בפועל ממש... הגבאי נתון לעסקיו שלו... גביר ככל הגבירים... והעניים הלא הם עניים..."
הערות שוליים

↑  יוסף חיים ברנר: כתבים, כרך א, הקיבוץ המאוחד, ישראל תשל"ח, עמ' 4
↑  יוסף חיים ברנר: כתבים, כרך א, הקיבוץ המאוחד, ישראל תשל"ח, עמ' 6
↑  יוסף חיים ברנר: כתבים, כרך א, הקיבוץ המאוחד, ישראל תשל"ח, עמ' 8
↑  יוסף חיים ברנר: כתבים, כרך א, הקיבוץ המאוחד, ישראל תשל"ח, עמ' 10
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגרש טניס

מגרש טניס הוא המקום בו משחקים את ספורט הטניס. זהו משטח מלבני יציב עם רשת נמוכה הנמתחת לרוחב המרכז. ניתן להשתמש באותו משטח למשחקי זוגות ויחידים כאחד. ניתן להשתמש במגוון משטחים ליצירת מגרש טניס, לכל אחד מאפיינים משלו המשפיעים על סגנון המשחק של המשחק.
ממדים

הממדים של מגרש טניס מוגדרים ומוסדרים על ידי הגוף המנהל של הפדרציה הבינלאומית לטניס (ITF) והם רשומים במסמך השנתי "כללי הטניס". אורך המגרש הוא 78 רגל (23.77 מטר). רוחבו הוא 27 רגל (8.23 מטר) למשחקי יחידים ו-36 רגל (10.97 מטר) למשחקי זוגות. קו ההגשה נמצא במרחק של 21 רגל (6.40 מטר) מהרשת. יש צורך במרחב פנוי נוסף מסביב למגרש על מנת ששחקנים יגיעו לכדורים מהירים ברוחב כולל של 60 רגל (18 מטר) ואורך 120 רגל (37 מטר). רשת נמתחת על פני כל רוחב המגרש, במקביל לקווי הבסיס, ומחלקת אותו לשני חלקים שווים. הרשת בגובה של 3 רגל ו-6 אינץ' (1.07 מטר) בצדדים, וגובה של 3 רגל (0.91 מטר) במרכז. עמודי הרשת נמצאים 3 רגל (0.91 מטר) מחוץ למגרש בכל צד.
בהתבסס על הכללים הסטנדרטיים של הטניס, גודל המגרש נמדד לפי הצד החיצוני של קווי הבסיס והצד המתאימים. קווי ה"הגשה" ("T" וקו "הגשה") ממורכזים. הכדור חייב לפספס לחלוטין את הקו כדי להיחשב "בחוץ". זה גם אומר שרוחב הקו (קו הבסיס לרוב רחב יותר) אינו רלוונטי למשחק.
ממדים > מגרשים קטנים

קמפיין Play and Stay של ITF מקדם משחק במגרשים קטנים יותר עם כדורים אדומים, כתומים וירוקים איטיים יותר לילדים צעירים יותר. זה נותן לילדים יותר זמן ושליטה כדי שיוכלו להגיש, לרוץ ולחבוט מהשיעור הראשון במגרשים שגודלם מתאים לגופם. ה-ITF הורה כי תחרות רשמית לילדים מגיל 10 ומטה צריכה להתקיים במגרשים "כתומים" באורך 18 מ' (59 רגל) על 6.4 מ' (21 רגל) רוחב. התחרות לילדים מתחת לגיל 8 מתנהלת במגרשים "אדומים" שאורכם 11 מ' (36 רגל) ורוחבו 5.5 מ' (18 רגל). הרשת תמיד גובהה 0.8 מ' במרכז.
סוגי משטחים

טניס משוחק על מגוון משטחים ולכל משטח יש מאפיינים משלו המשפיעים על סגנון המשחק. ישנם ארבעה סוגים עיקריים של מגרשים בהתאם לחומרים המשמשים למשטח המגרש: מגרשי חימר, מגרשים קשים, מגרשי דשא ומגרשי שטיחים (מרופדים). התאחדות הטניס הבינלאומית (ITF) מפרטת משטחים ומאפיינים שונים ומסווגת משטחים לאחת מחמש הגדרות קצב:
קטגוריה 1 - איטי
קטגוריה 2 - בינוני-איטי
קטגוריה 3 - בינוני
קטגוריה 4 - בינוני-מהיר
קטגוריה 5 - מהיר
מבין ארבעת טורנירי הגראנד סלאם הנוכחיים, אליפויות אוסטרליה וארצות הברית הפתוחה משתמשות במגרשים קשים, אליפות צרפת הפתוחה משוחקת על חימר, ואילו וימבלדון, הגראנד סלאם היחיד שתמיד שוחק על אותו משטח, משוחק על דשא. ב-1988, עברה אליפות אוסטרליה הפתוחה ממגרשי דשא למגרשים קשיחים. בשנים הראשונות של הרולאן גארוס, האליפות הצרפתית החליפה בין מגרשי חימר לחול/חצץ. אליפות ארצות הברית הפתוחה שוחקה על שלושה סוגי משטחים; מאז היווסדה ועד 1974 שוחקה על דשא, מ-1975 עד 1977 על חימר ומאז 1978 מתקיימת על מגרשים קשים.
ITF משתמש בסיווג הבא עבור סוגי משטחי טניס:
| קוד משטח | סוג | תיאור |
| --- | --- | --- |
| A | אַקְרִילִי | ציפוי שרף פיגמנטי בעל מרקם |
| B | חימר מלאכותי | משטח מלאכותי עם מראה חימר |
| C | דשא מלאכותי | משטח מלאכותי עם מראה דשא |
| D | אספלט | משטח אספלט |
| E | שטיח (מרופד) | טקסטיל או חומר פולימרי |
| F | חימר |  |
| G | בטון |  |
| H | דשא |  |
| J | אחרים | מערכות מודולריות (אריחים), קנבס, עץ |
סוגי משטחים > מגרשי חימר

מגרשי חימר עשויים מפצלים כתושים, אבן או לבנים. אליפות צרפת הפתוחה הוא טורניר הגראנד סלאם היחיד שמשתמש במגרשי חימר.
מגרשי חימר מאטים את הכדור ומייצרים הקפצה גבוהה בהשוואה למגרשי דשא או מגרשים קשיחים. מסיבה זו, מגרש החימר מסיר רבים מהיתרונות של ההגשה, מה שמקשה על שחקנים מבוססי הגשה לשלוט על פני השטח. מגרשי חימר זולים יותר לבנייה מאשר סוגים אחרים של מגרשי טניס, אבל משטח חימר עולה יותר לתחזוקה. יש לגלגל מגרשי חימר כדי לשמור על שטוחות. תכולת המים של החימר חייבת להיות מאוזנת; מגרשי חימר ירוקים בדרך כלל דורשים שהמגרשים יהיו משופעים כדי לאפשר נזילת מים.
מגרשי חימר נפוצים יותר באירופה ובאמריקה הלטינית מאשר בצפון אמריקה, ונוטים לטובת שחקני קו בסיס.
היסטורית עבור הגראנד סלאם שימשו מגרשי חימר באליפות צרפת הפתוחה מאז 1891 ובאליפות ארצות הברית הפתוחה מ-1975 עד 1977.