stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריסטול 408
ראו גם

בריסטול 400
בריסטול 401
בריסטול 402
בריסטול 403
בריסטול 404
בריסטול 405
בריסטול 406
בריסטול 407
בריסטול 409
בריסטול 410
בריסטול 411
בריסטול 412
בריסטול 603
בריסטול פייטר
לקריאה נוספת

היסטורית מכוניות בריסטול  (באנגלית)
בריסטול 408 - נתונים טכניים  (באנגלית)
בריסטול 400

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Bristol
 שנות ייצור:  1947–1950
 יחידות שיוצרו:  487 
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  המודל הראשון שחברת בריסטול ייצרה
 מודל אחריו:  בריסטול 401
 חברת אם:  Bristol Aeroplane Company
 סיווג:  סלון - קופה יוקרה
 מרכב:  2 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,648 מ"מ 
 רוחב:  1,625 מ"מ 
 גובה:  1,498 מ"מ 
 משקל:  1,130 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,898 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1971 סמ"ק, המפיק 80כ"ס (מבוסס על מנוע ב.מ.וו 326)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  148 קמ"ש
 מעצב:  חברת Superleggera Touring Carrozzeria (מילאנו, איטליה)
 
בריסטול 400
בריסטול 400 (אנגלית: Bristol 400) היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1947–1950. בסך הכל יוצרו 487 יחידות. בריסטול 400 הייתה המכונית הראשונה בסדרה 400 (400-412), וגם המכונית הראשונה שייצרה חברת בריסטול, מכונית שהייתה בנויה על גוף פלדה עם מצנפת אלומיניום.
חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.
גריל ומנוע הבריסטול 401 היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326, וסגנון הגוף היה מבוסס על דגם ב.מ.וו 327.
תמונות

בריסטול 400
בריסטול 400
מנוע הבריסטול 400
בריסטול 400
בריסטול 400
בריסטול 400, שנת 1948
לוגו חברת בריסטול על קדמת דגם בריסטול 400
בריסטול 400
בריסטול 400
בריסטול 400
ראו גם

בריסטול 401
בריסטול 402
בריסטול 403
בריסטול 404
בריסטול 405
בריסטול 406
בריסטול 407
בריסטול 408
בריסטול 409
בריסטול 410
בריסטול 411
בריסטול 412
בריסטול 603
בריסטול פייטר
ב.מ.וו 326
ב.מ.וו 327
בריסטול 401

| --- | --- |

בריסטול 401
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Bristol
 שנות ייצור:  1948–1953
 יחידות שיוצרו:  611 
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  בריסטול 400
 מודל אחריו:  בריסטול 403
 חברת אם:  Bristol Aeroplane Company
 סיווג:  סלון - קופה יוקרה
 מרכב:  2 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,864 מ"מ
 רוחב:  1,702 מ"מ
 גובה:  1,524 מ"מ
 משקל:  1,265 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,896 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1971 סמ"ק, המפיק 63כ"ס (מבוסס על מנוע ב.מ.וו 326)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  167 קמ"ש
 מעצב:  חברת Superleggera Touring Carrozzeria (מילאנו, איטליה)
 
בריסטול 401
בריסטול 401  (באנגלית: Bristol 401) היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1948–1953.
בסך הכל יוצרו 611 יחידות. בריסטול 401 הייתה המכונית השנייה בסדרה 400. מחיר הבריסטול 401, בעת השקתה היה 3,132 לירות שטרלינג, בבריטניה.
חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.
גריל ומנוע הבריסטול 401 היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326.
דגם בריסטול 401

מערכת הבלמים - בלמי תוף הידראולים תוצרת לוקהיד
מד סבובי מנוע
לוח שעונים - מצופה עץ
משענת יד - בין המושבים האחוריים
תאוצה 0-97 קמ"ש - 16.4 שניות
תמונות

בריסטול 401, שנת 1952
בריסטול 401, שנת 1952
בריסטול 401
בריסטול 401 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
בריסטול 401, שנת 1953, מבט למנוע
ראו גם

בריסטול 400
בריסטול 402
בריסטול 403
בריסטול 404
בריסטול 405
בריסטול 406
בריסטול 407
בריסטול 408
בריסטול 409
בריסטול 410
בריסטול 411
בריסטול 412
בריסטול 603
בריסטול פייטר
ב.מ.וו 326
בקי היל

| --- | --- |

היל מופיעה במצעד הגאווה במנצ'סטר, 2019
 לידה:  14 בפברואר 1994 (בת 30) מערב המידלנדס, בריטניה
 שם לידה:  רבקה קלייר היל
 שם במה:  Becky Hill 
 מוקד פעילות:  בריטניה
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  The Bewdley School 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • האוס • אלקטרו
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  אקו • פולידור
 www.beckyhillofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רבקה קלייר היל (באנגלית: Rebecca Claire Hill; נולדה ב-14 בפברואר 1994) היא זמרת-יוצרת בריטית, הידועה בזכות להיטה הבינלאומי "Lose Control", שיצא לאור בשנת 2019. השיר צבר למעלה מ-500 מיליון השמעות בספוטיפיי ונחשב לאחד מהשירים המושמעים ביותר בספוטיפיי. הוא הגיע למקום השני במצעד הדאנס הבריטי, ונכלל במצעדי סוף השנה שבהונגריה, הולנד, פלנדריה, ולוניה, גרמניה, רומניה, שווייץ, ארצות הברית, וישראל.
אלבום האוסף הראשון שלה Get to Know, יצא לאור בשנת 2019 וקיבל על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי את תואר הזהב.
ביוגרפיה

אמה של היל היא סוזן היל, ממוצא אנגלי-ולשי. אביה הוא סטיבן היל, ממוצא אנגלי. בקי החלה ליצור מוזיקה בגיל 14 והחלה להופיע בלהקה בשם Shaking Trees - שקיבלה חשיפה ב-BBC. דבר שעורר התעניינות סביבה. היל התחילה באופן רשמי את קריירת המוזיקה שלה בשנת 2012, תוך שהוציאה שירי פופ, האוס ואלקטרו.
קריירה

את המיני-אלבום הראשון שלה, Losing, הוציאה היל בשנת 2014. סינגל הבכורה שלה, "Gecko (Overdrive)", הפך ללהיט בינלאומי, תוך שכבש את פסגת מצעד הסינגלים הבריטי, ומצעד הדאנס הבריטי. הוא דורג בשלושה מצעדי סוף שנה, וקיבל את תואר הפלטינה הכפולה, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, על מכירות של למעלה מ-1,200,000 מיליון עותקים במדינה. הסינגל השני שלה, "Caution to the Wind", נכשל ולא שיחזר את הצלחת קודמו. הסינגל השלישי, "Losing", זכה להצלחה מתונה. הסינגל הרביעי שלה, "All My Love", יצא לאור בשנת 2015 וזכה להצלחה בעיקר בוולוניה. הסינגל החמישי "Back to My Love" נכשל. בשנת 2016, הוציאה, בשיתוף עם התקליטן האמריקאי, MK, את הסינגל "Piece of Me", שקיבל את תואר הפלטינה, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. בסמוך לכך, יצא השיר "False Alarm" עם מטומה, שהפך ללהיט גם כן. בין סוף שנת 2016 לאמצע שנת 2017, הוציאה ארבעה סינגלים שנכשלו: "Warm",‏ "Rude Love",‏ "Unpredictable" ו-"Sunrise In the East".
בשנת 2018 זכתה להצלחה מחודשת עם השיר "Back & Forth", שקיבל על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, את תואר הפלטינה. לאחר מכן, יצא הלהיט "I Could Get Used to This", שקיבל את אותו התואר גם כן. במאי 2019, הוציאה את אחד משירי ההאוס המצליחים ביותר לאותה השנה, "Wish You Well". הוא קיבל את תואר הפלטינה במדינה גם כן. ההצלחה הגדולה ביותר שלה הגיעה בצאת הלהיט "Lose Control", שצבר למעלה מ-500 מיליון השמעות בספוטיפיי ונחשב לאחד מהשירים המושמעים ביותר בספוטיפיי. בסוף שנת 2019, חידשה את השיר "Only You". בינואר 2020, הוציאה את הלהיט "Better Off Without You", שקיבל את תואר הזהב בבריטניה. היא הוציאה עם טייסטו את הלהיט "Nothing Really Matters", ובהמשך את "Heaven on My Mind", שקיבל את תואר הזהב בבריטניה גם כן.
באוקטובר 2020 יצא השיר "Space" ואחריו חידשה את השיר "Forever Young" של אלפאוויל. החידוש זכה להצלחה בבריטניה.
ב-14 ביולי 2023 יצא הסינגל "Disconnect" יחד עם צ'ייז & סטטוס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: Only Honest on the Weekend
2024: Believe Me Now?
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: Losing
2017: Eko
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2019: Get to Know
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה הבריטית | אמן הדאנס הטוב ביותר | בקי היל | מועמדות |  |
בריסטול 405

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Bristol
 שנות ייצור:  1955–1958
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  בריסטול 403
 מודל אחריו:  בריסטול 406
 חברת אם:  בריסטול אירופליין
 סיווג:  סלון - קופה יוקרה
 מרכב:  4 דלתות, 2 דלתות קופה
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,810 מ"מ 
 רוחב:  1,727 מ"מ 
 גובה:  1,460 מ"מ 
 משקל:  1,230 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,896 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1971 סמ"ק, המפיק 93כ"ס, מנוע 2,216 סמ"ק המפיק 105 כ"ס, יחס דחיסה 1:8.5
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 
בריסטול 405, (Bristol 405) - היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1955–1958.
בסך הכל יוצרו 308 יחידות. מנוע הבריסטול 405 היה מבוסס על דגם ה-ב.מ.וו 326 הגרמני.
חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.
דגמי בריסטול 405

4 דלתות סדאן
2 דלתות קופה
2 דלתות קבריולה
תמונות

בריסטול 405, סדאן
בריסטול 405
בריסטול 405
בריסטול 405 קבריולט, שנת 1956
בריסטול 405 - קבריולט
ראו גם

בריסטול 400
בריסטול 401
בריסטול 402
בריסטול 403
בריסטול 404
בריסטול 406
בריסטול 407
בריסטול 408
בריסטול 409
בריסטול 410
בריסטול 411
בריסטול 412
בריסטול 603
בריסטול פייטר
ב.מ.וו 326
בריסטול 407

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Bristol
 שנות ייצור:  1961–1963
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  בריסטול 406 
 מודל אחריו:  בריסטול 408 
 חברת אם:  Bristol
 סיווג:  קופה יוקרה
 מרכב:  2 דלתות קופה
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,877 מ"מ
 רוחב:  1,727 מ"מ
 משקל:  1,651 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,896 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים, 5,130 סמ"ק, (מנוע קרייזלר)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (אופציה)
 מהירות מרבית:  201 קמ"ש, תאוצה 0-97 קמ"ש - 9.2 שניות
 
בריסטול 407
בריסטול 407 (באנגלית: Bristol 407) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1961–1963. בסך הכל יוצרו 88 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.
חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.
בריסטול 407 היה הדגם הראשון שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.
מחיר הבריסטול 407 בהשקתה בבריטניה היה 5,141 לירות שטרלינג.
דגמי בריסטול 407

2 דלתות קופה
2 דלתות קבריולה
תמונות

בריסטול 407
בריסטול 407, שנת 1962
בריסטול 407, שנת 1962
בריסטול 407
בריסטול 407, קבריולט שנת 1963
ראו גם

בריסטול 400
בריסטול 401
בריסטול 402
בריסטול 403
בריסטול 404
בריסטול 405
בריסטול 406
בריסטול 408
בריסטול 409
בריסטול 410
בריסטול 411
בריסטול 412
בריסטול 603
בריסטול פייטר
בריח פתיל

רובה מוסקט גרמני מן המאה ה-16 בעל מצת פתיל
בריח פתיל (באנגלית: Matchlock) הוא המנגנון המכני הראשון להצתת מטען אבק השרפה (התחמיש) של רובים ואקדחים נטעני־לוע, שהומצא באירופה בתחילת המאה ה-15. עד אז אחזו ביד אחת ברובה וביד השנייה קרבו פתיל הצתה בוער אל אגן ההצתה שלו. המנגנון הותיר את שתי הידיים חופשיות לאחוז בכלי הירי, והיורה יכול היה לרכז את מבטו במטרה. מצת הפתיל היה בנוי מזרוע מעוקלת על ציר שנקראה "סרפנטינה". הזרוע אחזה בקצהַ הקדמי פתיל הצתה בעל בעירה איטית. "לחיצה על ההדק" סובבה את הסרפנטינה וקרבה את הקצה הבוער של הפתיל אל אגן ההצתה; אבק השריפה באגן התלקח, והאש התפשטה דרך קדח פנימי אל מטען אבק השריפה הראשי בתוך הקנה והציתה אותו.
העדות מוקדמת ביותר לשימוש ברובה עם הדק, מוצגת במוזיאון הלאומי בווינה. בתמונה משנת 1411 נראה חייל יורה ברובה, באמצעות לחיצה על ציר בצורת האות Z, אשר שימש כהדק.
מנגנון בריח-פתיל שימש ברובי הארקבוז ורובי המוסקט. הוא נותר בשימוש עד המצאת מצת החלמיש במאה ה-17. בריח פתיל נותר בשימוש לצד בריח החלמיש, אך נעלם בהדרגה עד המחצית הראשונה של המאה ה-18.
הערות שוליים

↑  Jeremey Black, European Warfare 1494-1660, London and New-York: Routledge, 2002, עמ' 37
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007602198705171  LCCN: sh2013000503  NDL: 01176748 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בארטל לנדרט ואן דר וארדן

| --- | --- |

צילום מ-1930
 לידה:  2 בפברואר 1903 אמסטרדם, הולנד 
 פטירה:  12 בינואר 1996 (בגיל 92) ציריך, שווייץ 
 שם לידה:  Bartel Leendert van der Waerden 
 ענף מדעי:  אלגברה, מתמטיקה, קומבינטוריקה, היסטוריה של המתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אמסטרדם (1924)  אוניברסיטת גטינגן (1925)  אוניברסיטת המבורג (1927) 
 מנחה לדוקטורט:  הנדריק דה פריס 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטינגן   אוניברסיטת חרונינגן   אוניברסיטת לייפציג   אוניברסיטת אמסטרדם   אוניברסיטת ציריך
 תלמידי דוקטורט:  דוד ואן דאנציך, Johannes Heyne, Friedrich Ulmer, Erich Groth, Georg Wintgen, Siegfried Böhme, Süleyman Sencer, Fritz Kubli, Peter Kall, Willy Furter, Willi Walser, Herbert Studer, Hugo Daniel Scolnik, Jürg Kohlas, Cornelis Gijsbert Gerardinus van Herk, Dietmar Onigkeit, Kurt Germann, Wyllis Bandler, Wei-Liang Chow, Yaroslav A. Tagamlitski, Hans Richter, Wouter Peremans, הלמוט אולם, הרברט זייפרט, הנס זאליה, Helmut Schiek, Jan van Deemter, Hans Rudolf Fischer, Erwin Neuenschwander, Walter Brödel, Guerino Mazzola, Günther Frei, Herbert Gross, Kam-Tim Leung 
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה לאופולדינה   חבר המסדר להצטיינות במדעים ואמנויות   חבר באקדמיה הבווארית למדעים   חבר באקדמיה הסקסונית למדעים   חבר האקדמיה המלכותית ההולנדית למדעים   מדליית קותניוס   דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אתונה   דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת לייפציג
 
בארטל לנדרט ואן דר וארדן (בהולנדית: Bartel Leendert van der Waerden;‏ 2 בפברואר 1903 אמסטרדם – 12 בינואר 1996 ציריך) היה מתמטיקאי הולנדי והיסטוריון של המתמטיקה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ואן דר וארדן נולד בשנת 1903 באמסטרדם, בנם של המהנדס האזרחי תאודורוס ואן דר וארדן והמורה למתמטיקה דורותאה אדריאנה לבית אנדט (Endt). עוד בילדותו גילה ואן דר וארדן כישורים למתמטיקה.
למד מתמטיקה מתקדמת באוניברסיטת אמסטרדם אצל חריט מאנורי, רולנד וייצנבק, יאן בראואר והנדריק דה פריס ובשנת 1926 קיבל את הדוקטורט. עבודת הגמר הייתה בתחום הגאומטריה האלגברית.
תוך כדי העבודה על הדוקטורט בשנים 1924–1926 למד ואן דר וארדן גם באוניברסיטת גטינגן כתלמידם של אמי נתר (אלגברה), הלמוט קנזר (טופולוגיה) וריכרד קוראנט (שיטות מתמטיות בפיזיקה).
בשנת 1926 שהה בהמבורג, בה שמע הרצאות של אמיל ארטין, אוטו שרייר ואריך הקה.
ב-1927 עבר את מבחני ההסמכה להוראה בגטינגן והיה לעוזרו של קוראנט, ובאותה שנה, בגיל 25 בלבד, התמנה פרופסור באוניברסיטת חרונינגן.
ביוגרפיה > הקריירה האקדמית והמדעית

בחורף 1927–1928, כמרצה בכיר בגטינגן לימד ואן דר וארדן את השיעור הראשון על תורת האידיאלים. בהמשך התעניין בביסוס המדויק של הגאומטריה האלגברית על שיטות של האלגברה המודרנית.
עד אז הושגו בתחום הגאומטריה האלגברית שורה של תוצאות יפות אך הוכחתן לא הייתה מספיק קפדנית.
בגיל 27 פרסם ואן דר וארדן את ספר הלימוד המשפיע שלו, "אלגברה מודרנית" בשני כרכים. היה זה ספר האלגברה הראשון שהציג את האלגברה כתחום העוסק באלגברה מופשטת ולא כתחום העוסק בפתרון משוואות פולינומיות. כך, למשל, תחומים כמו פתרונות מקורבים למשוואות הורחקו מתחום האלגברה ונחשבים היום כחלק מאנליזה. פרסום הספר נחשב כמסמן את התבססות האלגברה המופשטת.
ב-1931 התמנה ואן דר וארדן כפרופסור ומנהל המכון למתמטיקה באוניברסיטת לייפציג, תפקידים בהם כיהן עד שנת 1945.
נוכחותו בלייפציג של ורנר הייזנברג באותה תקופה עוררה בו את העניין במכניקת הקוואנטים, וספרו "יישום שיטות מתורת הקבוצות במכניקת הקוואנטים" התבסס על הסמינרים המשותפים שלהם.
אחרי העלייה לשלטון של אדולף היטלר ובמהלך מלחמת העולם השנייה בחר ואן דר וארדן להישאר עם אשתו הגרמנייה ומשפחתו בלייפציג, ודחה הצעות לעבור ללמד באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית או במולדתו, באוניברסיטת אוטרכט. עם זאת ואן דר וארדן היה בקורתי כלפי המשטר הנאצי ולא ויתר על אזרחותו ההולנדית.
ב 1940 נפטר אביו מסרטן ושנתיים אחר כך שמה אימו קץ לחייה. בעת ההפצצות האוויריות הכבדות על לייפציג עבר ואן דר וארדן עם משפחתו לדרזדן וזמן קצר לפני תום המלחמה נמלט לאוסטריה מפני הצבא הסובייטי.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העולם השנייה

בתום המלחמה העדיף ואן דר וארדן לחזור להולנד ולא לשוב ללייפציג שהייתה תחת שליטה סובייטית. עקב השנים שבילה מבחירה בגרמניה הנאצית הוא התקשה למצוא עבודה באקדמיה ההולנדית שלא ראתה את בחירתו בחיוב.
בעזרתו של הנס פרוידנטל קיבל משרה בחברת של בהאג וב-1946 פעל במסגרת המרכז החדש למתמטיקה באמסטרדם בתחום המתמטיקה השימושית.
בשנים 1948–1947 לימד כאורח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית. הוא דחה הצעה להישאר שם כפרופסור אך סייע לתלמידו וויי-ליאנג צ'או (ג'יו וויי-ליאנג) להתקבל לתפקיד זה. בין השנים 1950–1948 כיהן כפרופסור שלא מן המניין באוניברסיטת אמסטרדם, וב-1950 על אף התנגדותו של בראואר, קיבל משרה חלקית כפרופסור מן המניין. ב-1950 התמנה לפרופסור במשרה מלאה אבל המחלוקות עם בראואר הניעו אותו לחפש מקום אחר. כשהתפנתה הקתדרה של רודולף פואטר באוניברסיטת ציריך קיבל ואן דר וארדן את ההצעה לעבור לשם ולימד בציריך עד לפרישתו בשנת 1972.
ביוגרפיה > תרומותיו

ואן דר וארדן נודע במיוחד בגלל תרומותיו לאלגברה המופשטת,
ובספרו "האלגברה המודרנית" שיצא בשני כרכים. הספר הופיע בשמונה מהדורות עוקבות במהלך המאה ה-20 (האחרונה ב-1971) ומשך שנים שימש ספר הלימוד העיקרי בתחום.
בשורה של מאמרים ב-Mathematischen Annalen חקר ואן דן וארדן את הגאומטריאה האלגברית ואת החשבון האנומרטיביבחיפוש אחרי ביסוס אלגברי טהור וקפדני של התחום.
ואן דר וארדן כתב גם מאמרים בתחום הטופולוגיה, תורת המספרים, הגאומטריה, קומבינטוריקה, האנליזה המתמטית, תורת ההסתברות, הסטטיסטיקה ומכניקה קוואנטית.
עסק רבות ביישומיהם של הגאומטריה האלמנטרית, של האקסיומות הגאומטריות, הסטטיסטיקה, הטופולוגיה, תורת המספרים וכו', ומשום כך נחשב לאחד הנציגים האחרונים של "המתמטיקאים הכלליים".
במקביל, יחד עם ארנסט ויט, נתן תיאור גאומטרי של סיווג האלגברות לי.
משפט ואן דר וארדן הוא משפט חשוב בקומבינטוריקה.
בשנת 1953 יחד עם קורט שיטה (Schütte) פתר ואן דר וארדן את שאלת ההשקה בשלושה ממדים, שבה ספירה מרכזית יכולה לגעת לכל היותר בעוד 12 ספירות בעלות גודל זהה.
ב 1936 פרסם ואן דר וארדן את ההשערה שנקראה על שמו לפיה פרמננטה של מטריצה דו-סטוכסטית שרכיביה חיוביים נמצאת בין  \ {\frac {n!}{n^{n}}}ל 1. הוכחה להשערה ניתנה על ידי מנואל ברגאבה ב-2021.
בנוסף היה ואן דר וארדן היסטוריון מוביל של המתמטיקה. הוא תרם במיוחד לחקר המתמטיקה והאסטרונומיה היוונית העתיקה, תולדות המתמטיקה ההודית והיסטוריה של האלגברה.
החל מ-1934 היה ואן דר וארדן עורכו של כתב העת Mathematischen Annalen וחבר במערכות כתבי העתGrundlehren der mathematischen Wissenschaften (יסודות מדעי המתמטיקה) ושל Archive for the history of exact sciences.
לוואן דר וארדן היו כ-1000 "צאצאים אקדמיים", מרביתם דרך שלושה מתלמידיו: דוד ואן דאנציך, הנס ריכטר והרברט זייפרט (שסיים דוקטורט בלייפציג בשנת 1932). תלמידים אחרים ידועים היו הנס אוסקר אמיל זאליה, הלמוט אולם, ג'ואו ווי-ליאנג, ארווין נויינשוואנדר, גינטר פריי, גוארינו מאצולה.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

ביולי 1929 התחתן עם קמילה יוליאנה אנה לבית רליך, אחותו של המתמטיקאי פרנץ רליך. לזוג נולדו שלושה ילדים.
מושגים על שמו

סימון ואן דר וארדן
מספר ואן דר וארדן
השערת ואן דר וארדן
משפט ואן דר וארדן
מבחן ואן דר וארדן
פרסים ואותות הוקרה

1951 - חבר מתכתב באקדמיה הבווארית למדעים
1960 - חבר באקדמיה הגרמנית לאופולדינה למדעי הטבע
1966 - חבר מתכתב של האקדמיה למדעים של גטינגן
1996 - חבר באקדמיה הסקסונית למדעים
1996 - חבר באקדמיה המלכותית ההולנדית למדעים
דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות באתונה (1961), ובלייפציג (1985).
1969 - מדליית קותניוס של אקדמיית לאופולדינה
1973 - עיטור המסדר להצטיינות במדעים ובאמנויות
כתביו

1993 - "אלגברה" ב־2 כרכים - Algebra - מהדורה תשיעית Springer, (במהדורות הישנות Moderne Algebra 1930/1931)
Einführung in die Algebraische Geometrie. Springer, 1973 (הדפסה מחודשת של מאמרים - הראשון מ־1939).
(מבוא לגאומטריה אלגברית)
Gruppen von linearen Transformationen. Springer, 1935. (קבוצות של העתקות ליניאריות)
Mathematische Statistik. Springer, 1971. (סטטיסטיקה מתמטית)
1956 Erwachende Wissenschaft כרך א, Ägyptische, babylonische und griechische Mathematik. Birkhäuser 1956, מהדורה שנייה 1966 (מהדורה הולנדית Ontwakende wetenschap1950, מהדורה אנגלית Science Awakening. 1954).
(מדע מתעורר:כרך א - מתמטיקה מצרית, בבלית ויוונית)
כרך שני Anfänge der Astronomie (התחלות האסטרונומיה) (מהדורה שנייה 1980).
Die Pythagoräer - religiöse Bruderschaft und Schule der Wissenschaft, Artemis, 1979.
(הפיתגוראים - אחווה דתית ואסכולה מדעית)
Die Astronomie der Griechen. Eine Einführung. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 1988.
(האסטרונומיה אצל היוונים. מבוא)
Geometry and algebra in ancient civilizations, Springer 1983
(גאומטריה ואלגברה בציוויליזציות העתיקות)
A history of Algebra. Springer, 1985 (היסטוריה של האלגברה)
Group theory and quantum mechanics 2. Auflage. Springer 1986 (בגרמנית: Die gruppentheoretische Methode in der Quantenmechanik. Springer 1932).
(תורת הקבוצות ומכניקה קוואנטית)
(עורך): Sources of quantum mechanics1967. Reprint dover 2007 (מקורות המכניקה הקוואנטית - הדפסת המחקרים החשובים במכניקה הקואנטית עם פתח דבר מאת ואן דן וארדן - .
Mathematik für Naturwissenschaftler. BI Hochschultaschenbuch, 1975.
(מתמטיקה למדעני הטבע - ספר-כיס ללימוד)
Meine Göttinger Lehrjahre ב: Mitteilungen der DMV. כרך ה' (1997), מחברת ב' (הרצאה משנת 1979),
(שנות לימודי בגטינגן)
Die Arithmetik der Pythagoräer Teil 1 Mathematische Annalen 1947/1949]
(האריתמטיקה של הפיתגוראים חלק א' וחלק ב')
Zenon und die Grundlagenkrise der griechischen Mathematik, Mathematische Annalen. 1940/1941
(זנון והמשבר הבסיסי של המתמטיקה היוונית)
Van der Waerden, K.Schütte Das Problem der 13 Kugeln Mathematische Annalen. 1953.
(שאלת 13 הספירות)
Spinoranalyse Nachr. Akad. Göttingen. 1928.
(אנליזת הספינורים)
Die Klassifikation der einfachen Lieschen Gruppen Mathematische Zeitschrift. 1933.
(סיווג הקבוצות לי הפשוטות)
'Über die Wechselwirkung von Mathematik und Physik. Elemente der Mathematik'. 1973.
(על השפעת הגומלין בין מתמטיקה לפיזיקה)
Einfall und Überlegung in der Mathematik Elemente der Mathematik. 1954
(רעיון ושיקול במתמטיקה)
Die Algebra seit Galois
(האלגברה מאז גלואה)
Jahresbericht DMV. 1966.
Die Astronomie der Pythagoreer. Amsterdam 1951.
לקריאה נוספת

2014 Alexander Soifer The Scholar and the State: In Search of Van der Waerden
בני יואל

Bnei yoel בני יואל דסאטמאר קריית יואל
בני יואל הם קבוצת חסידי סאטמר שלאחר פטירתו של אדמו"ר החסידות רבי יואל טייטלבוים סירבו לקבל את מנהיגותו של האדמו"ר רבי משה טייטלבוים, ובמקום זאת החליטו להישאר חסידיו של רבי יואל.
הם מכונים גם:
"חסידות הרבנית". הכוונה היא לאשתו של רבי יואל טייטלבוים שנותרה בחיים, אלטא פייגא טייטלבוים.
"מתנגדים". אך אין להתבלבל עם תנועת ההתנגדות לחסידות, המתנגדים האידאולוגיים של התנועה החסידית המקורית במאה ה-18.
כמה מחברי בני יואל עמדו לצדו של רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים במחלוקת שפרצה על ירושתו של משה טייטלבוים, בה תבעו שני האחים אהרן טייטלבוים ויקותיאל יהודה טייטלבוים לרשת את אדמו"רותו של אביהם.
את החלק מאנשי בני יואל שעמדו לצד זלמן לייב, אך התנגדו לאביו של זלמן, משה, כינה זלמן "חסידי אהבה נסתרת".
ברבו נמציאנו

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1887 גאלאץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  30 במאי 1919 (בגיל 31) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 שפות היצירה:  רומנית
 חתימה:   
 
ברבו נמציאנו (ברומנית: Barbu Nemţeanu; בשמו בלידה: בנימין דויטש; ‏1887 – 30 במאי 1919) היה משורר, הומוריסטן, עיתונאי ומתרגם יהודי רומני, נציג של הזרם המודרניסטי בתוך התנועה הסימבוליסטית הרומנית.
חי חלק רב משנות חייו בעיר הולדתו, גאלאץ, שהביאה לו השראה שירית, אולם החיים הפרובינציאליים בה עוררו בו מרדנות אינטלקטאולית.
נמציאנו התיתם ובגיל מוקדם עזב את בית הספר, לקה בשחפת והתקשה למצוא פרנסה, אבל היה בטוח בכישרונו כמשורר. אצלו הסימבוליזם היה משולב בהשקפה סוציאליסטית וכן בהערצה לתרבות הרומנית, שאיפשרה לו לפרסם בשמות-עט אפילו בכתבי עט מסורתיים-אנטישמיים כמו "Neamul Românesc" (באומה הרומנית). נמציאנו נמנה עם משתתפי החוג הספרותי Convorbiri Critice (שיחות בקורתיות) והתיידד עם ראש החוג, מבקר הספרות מיכאי דרגומירסקו.
נמציאנו היה מתרגם פורה של ספרות קלאסית ורומנטית גרמנית, צרפתית ויידיש.
תרגם לרומנית מיצירות שארל בודלר, טריסטן קלינגסור ואוסקר ויילד.
על אף קשייו הכלכליים שהלכו וגברו, על סף פשיטת רגל, ואשפוזיו החוזרים, המשיך לכתוב. כתב בין היתר גם אלגיות על החיים בבתי ההבראה לחולי שחפת. בסיועם של ידידיו, שרד את מלחמת העולם הראשונה אך מת חדשים ספורים אחרי חתימת הסכם שביתת הנשק שביתת הנשק בנובמבר ואחרי ניתוח בראות.
בשלבו הסופי, הסימבוליזם שלו עבר שינוי בכיוון נסיוני. כתביו פורסמו בכתבי עת נפוצים כמו "פלקרה" (Flacăra). נקלע למרכזון של פולמוס ספרותי כשנתקף על ידי הסופר הקלסיציסטי דויליו זמפירסקו ומצד שני מודרניסטים יותר רדיקליים מתוח עליו בקורת לעגנית.
ביוגרפיה

נמציאנו נולד ב-1887 בשם Benjamin Deutsch (בנימין דויטש), בן למורה בבית הספר היהודי של גאלאץ.
אביו מת כשהוא היה בן 10, לכן נאלץ לעבוד מגיל צעיר בכל מיני עיסוקים.
ראשית פרסומו היה בכתב העת של גאלאץ, Înainte ("אֶנאַינְטֶה" = קדימה). ב-1904 פרסם שירים ומאמרים בכתבי עת רומנים רבים תחת שם העט Luca Zimbru (לוקה זימברו) ובכתבי עת יהודים תחת השם "אשכנזי". ב-1908 הופיע בגאלאץ, תחת הנהלתו, כתב העת הספרותי Pagini libere (עמודים חופשיים).
נמציאנו תרגם שירה ופרוזה, יצירות של ויקטור הוגו, גתה, לסינג, טורגנייב, ניקולאוס לנאו, טולסטוי, פאול הייזה, אליעזר שטיינברג, יעקב גרופר ועוד. בעיתונות היהודית תרגם שירה תחת שם העט "ב. אשכנזי".
נמציאנו מת ממחלת השחפת.
בנובמבר 1941 פורסמו ברחבי רומניה, שתי כרזות, מטעם השלטונות, שנשאו את הכותרת "Scriitori evrei" (סופרים יהודים). בכרזות פורסמה רשימת 42 שמות של סופרים בשפה הרומנית, שמות המקור (עבור אותם סופרים שהשתמשו בשם עט או שהחליפו את שמם) שלהם, שמות הוריהם ומקום לידתם הספרים מפרי עטם שראו אור. הכרזות הודיעו על איסור מכירת ספרי הסופרים היהודים בחנויות (פרט לחנויות של יהודים) והצגתם או השאלתם בספריות למיניהן ובמוסדות אחרים. ברבו נמציאנו, שנפטר יותר מעשרים שנה לפני כן, נכלל ברשימה.
נמציאנו, בעצמו יליד גאלאץ, אפיין את העיר באחד משיריו במילים: "Galaţi, oraş cumplit de negustori" (גאלאץ, עיר איומה של סוחרים).
מיצירותיו

1910, "Poezii alese" (שירים נבחרים).
1915, "Stropi de soare" (טיפות שמש). מהדורה נוספת הודפסה ב-1917.
"Divagaţii în hamac;O călătorie în lumea albinilor" (דיגרסיות בערסל; נסיעה בעולם הדבורים).
ראו גם

סופרים יהודים שיצירותיהם נאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו
לקריאה נוספת

"היהודים מרומניה", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008.