stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיליו אסטבז
קריירה

בשנות ה-80, שהיו תחילת הקריירה הקולנועית שלו, השתייך אסטבז לחבורת שחקנים צעירה ומבטיחה שכונתה "בראט פק" (Brat Pack) שכיכבה לרוב בסרטים בהם היה מעורב הבמאי ג'ון יוז. על החבורה נמנו בין השאר רוב לאו, מולי רינגוולד, מתיו ברודריק, רוברט דאוני ג'וניור, דמי מור, ג'אד נלסון, אלי שידי ואנדרו מקארתי.
בשנת 1983 כיכב בסרטו של פרנסיס פורד קופולה "נערי הכרך", שהוא עיבוד של ספר באותו השם.
בשנת 1985 שיחק בסרט "חברים" לצד דמי מור, אלי שידי ורוב לאו. באותה שנה גם שיחק בסרט הנעורים מועדון ארוחת הבוקר, שהפך עם השנים לסרט פולחן.
בשנת 1986 גילם אסטבז את סגן המנהל של "דיקסי בוי" ביל רובינסון, שחיסל שלוש מכונות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חוצנית, בהן את משאית הגובלין הירוק בסרט "מקסימום אוברדרייב".
בשנת 1987 כיכב לצד ריצ'רד דרייפוס בסרט הפעולה "מעקב צמוד".
בשנת 1988 כיכב במערבון "אקדוחנים צעירים" (שהופץ בישראל בשם "גדולים מהחיים") לצד אחיו  צ'ארלי שין וקיפר סאת'רלנד.
בשנת 1992 שיחק בסרט המדע הבדיוני "פריג'ק", על אדם שנחטף לעתיד, לשנת 2009.
בשנת 2006 כתב, שיחק וביים את הדרמה ההיסטורית "בובי", על הרצח של הסנטור רוברט קנדי. הסרט מגולל את קורותיהן של כמה דמויות השוהות במלון אמבסדור בלוס אנג'לס בשעות שקדמו לרצח.
פילמוגרפיה

"נערי הכרך" (1983)
"המעקלים" (1984)
"מועדון ארוחת הבוקר" (1985)
"חברים" (1985)
מקסימום אוברדרייב (1986)
"מעבר לחוק" (1986)
"מעקב צמוד" (1987)
"אקדוחנים צעירים" (1988)
"אקדחונים צעירים 2" (1990)
בשלושת סרטי "אלופים על קרח" (The Mighty Ducks)
"פרי-ג'ק" (1992)
"מעקב צמוד 2" (1993)
"ליל הדין" (1993)
בסדרה: "משפחה במלחמה" (1996)
"משימה בלתי אפשרית" (1996)
Sand ‏ (2000)
לילה בספרייה (2019)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

"נוע לשטח אפס" (1989) - סרט טלוויזיה
"אתמול מאוחר בלילה" (1999) - סרט טלוויזיה
The Mighty Ducks: Game Changers‏ (2021)
פילמוגרפיה > בימוי

למבוגרים בלבד ‏(2000) - בימוי ומשחק לצד אחיו, צ'ארלי שין
בובי (2006) - על רצח רוברט קנדי
The Way‏ (2010) - בימוי ומשחק יחד עם אביו, מרטין שין
לילה בספרייה (2019) - בימוי, תסריט, הפקה ומשחק
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, מרטין שין: "אני יודע באיזה גיהנום הבן שלי נמצא", באתר הארץ, 21 במרץ 2011
↑  אמיליו אסטבז הפסיד. ברום ווילים ואשתו דמי מור, חדשות, 13 באוקטובר 1988
↑  AP, תאויו החתונה עוד לא נקבע, מעריב, 25 בפברואר 1992
↑  תמר גלבץ, הו קופולה, ימים קשים - "נערי הכרך", במאי: פראנסיס פורד קופולה, על־פי ספרה של סוזאןאי. הינטון, שחקנים: מאטדילון, תומאס האוול, רוב לאו, אמיליו אסטבז, כל העיר, 5 ביולי 1985
↑  תמר גלבץ, קולנוע - רשימת מלאי "חברים'/ במאי: ג'ואל שומכר, תסריט: ג'ואל שומכר, קארל קורלנדר, שחקנים: רוב לאו, אמיליו אסטבז, אנדרו מקקרטי, דמי מור, ג'אד נלסון, כל העיר, 3 בינואר 1986
↑  איתמר זהר, "מועדון ארוחת הבוקר" חוגג 30, באתר הארץ, 18 במרץ 2015
↑  דני ורט, קולנוע - אפילו דרייפוס בסדר - "מעקב צמוד" (1987), במאי: ג'ון בדהם,, כל העיר, 12 בפברואר 1988
↑  עדנה פיינרו, בנים של - "גדולים מהחיים" - הוד תל אביב (ארצות הברית 1988), "העולם הזה", גיליון 2692 מ-5 באפריל 1989, עמוד 20
↑  מאיר שניצר, סרט / "פריג'ק" מנצל את ההיכרות המוקדמת של הצופה עם הקריירה המגוונת של מיק ג'אגר, ומעצב דמות פילמאית בעלת קיום פולחני, חדשות, 16 במרץ 1992
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, משחק אותה אלטמן, באתר הארץ, 31 בינואר 2007
אורי קליין, היסטוריה נטולת היסטוריה, באתר הארץ, 6 בפברואר 2007
↑  רויטרס, אסטבז על רצח רוברט קנדי, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445966105171  PLWABN: 9810678936905606  BIBSYS: 90855415  BNE: XX1306507  BnF: cb13942493c (data)  CANTIC: a10312183  CiNii: DA1717838X  GND: 11893564X  ISNI: 0000 0000 7823 7324  LCCN: n88601038  NKC: xx0059497  NLA: 35074750  NLK: KAC201229816  NTA: 073098744  RERO: 02-A013636499  SNAC: w6gq7tg8  SUDOC: 139261036  Trove: 819006  VIAF: 64196155   WorldCat (עם VIAF): 64196155
ג'יימס פרגוסון

ערך זה עוסק בפוליטיקאי בריטי. אם התכוונתם לאסטרונום אמריקאי, ראו .
סר ג'יימס פרגוסון (באנגלית: James Fergusson; 14 במרץ 1832 – 14 בינואר 1907) היה איש צבא, פוליטיקאי מטעם המפלגה השמרנית ופקיד קולוניאלי בריטי.
ראשית חייו

פרגוסון נולד באדינבורו, בירת סקוטלנד כבנם הבכור של סר צ'ארלס פרגוסון ושל אשתו, הלן, בתו של דייוויד בויל. הוא התחנך בבית הספר צ'ם שבמחוז המפשייר ובבית הספר רגבי שבעיר רגבי שבמחוז ווריקשייר ולמד בקולג' של אוניברסיטת אוקספורד, למרות שהוא לא סיים את התואר. ב-1851 הוא נכנס לשירות במשמר הגרנדירים ולחם במלחמת קרים, שם הוא נפצע. ב-1859 פרש מהצבא.
קריירה פוליטית וקולוניאלית

פרגוסון נבחר מטעם מחוז הבחירה של איירשייר וייצג אותו בפרלמנט בין השנים 1854–1857 ובין השנים 1859–1868. בין השנים 1866–1867 הוא כיהן כתת-מזכיר המדינה לענייני הודו תחת הלורד דרבי ובין השנים 1867–1868 כתת-מזכיר המדינה במשרד הפנים גם תחת הלורד דרבי ותחת בנג'מין דיזראלי וב-1868 הוא נכנס כחבר במועצה המלכותית. בין השנים 1868–1873 הוא כיהן כמושל אוסטרליה הדרומית, בין השנים 1873–1874 כמושל ניו זילנד, תפקיד שממנו התפטר ובין השנים 1880–1885 כמושל בומביי. לאחר פרישתו הוא שב לפרלמנט כנציג של מחוז הבחירה של צפון-מזרח מנצ'סטר, שאותו הוא ייצג בין השנים 1885–1906. בין השנים 1886–1891 הוא החזיק שוב בתפקיד פוליטי בתור תת-מזכיר המדינה במשרד החוץ וכשר הדואר (Postmaster General) בין השנים 1891–1892 בממשלתו השמרנית של הלורד סולסברי.
משפחתו

ב-1859 נשא פרגוסון לאישה את ליידי אדית כריסטיאן, בתו של ג'יימס ברון-רמזי, מרקיז דלהאוזי הראשון, שהיה המושל הכללי של הודו. לשניים נולדו שני בנים ושתי בנות. ליידי אדית נפטרה באוקטובר 1871 בגיל 32. ב-1873 נישא פרגוסון בשנית לאוליב, בתו של עורך הדין ג'ון הנרי ריצ'מן. לשניים נולד בן אחד. בינואר 1882 מתה אוליב מכולרה. ב-1893 נישא פרגוסון בשלישית לאיזבלה אליזבת, בתו של ריצ'רד טוויסדן ואלמנתו של צ'ארלס יו הואר. לשניים לא נולדו ילדים. בנו של פרגוסון, צ'ארלס פרגוסון ונכדו, ברנרד פרגוסון, היו שניהם מושלים כלליים של ניו זילנד. ג'יימס פרגוסון נהרג ברעידת אדמה בג'מייקה ב-1907 בגיל 74. העיר ג'יימסטאון שבאוסטרליה הדרומית, האי פרגוסון שבפפואה גינאה החדשה וקולג' פרגוסון שבעיר פונה שבהודו, נקראים על שמו.
הנרי וורסלי

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1960 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 בינואר 2016 (בגיל 55) פונטה ארנס, צ'ילה 
 בן או בת זוג:  Joanna Natalie Stainton (20 בפברואר 1993–?) 
 צאצאים:  Max Richard Worsley, Alice Mikaela Worsley 
 מספר צאצאים:  2 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 בינואר 2016 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית  מדליית הקוטב 
 
אלאסטר אדוארד הנרי וורסלי (באנגלית: Alastair Edward Henry Worsley;‏ 4 באוקטובר 1960 – 24 בינואר 2016) היה קצין צבא וחוקר ארצות בריטי. הוא השתתף במשלחת שיצאה בשנת 2009 במטרה ללכת בעקבות ארנסט שקלטון ולחצות את יבשת אנטארקטיקה. בניגוד למשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, המשלחת של 2009 הצליחה להשיג את מטרתה.
וורסלי מת בינואר 2016 תוך כדי ניסיון להשלים את חציית הסולו הראשונה של אנטארקטיקה. לאחר 70 ימי מסע ביחידות וללא עזרה מן החוץ, התערערה בריאותו, ומערכות גופו החלו לקרוס. בשלב זה, כשהוא במרחק 48 ק"מ בלבד מיעדו, נאלץ להזעיק חילוץ, אך מת בבית החולים בצ'ילה.
חיים וקריירה

וורסלי נולד בלונדון. הוא היה קרוב משפחה רחוק של פרנק וורסלי, רב החובל של אוניית משלחתו של ארנסט שקלטון, אנדיורנס, ומילדותו גילה עניין ער בחוקרי אנטארקטיקה בראשית המאה ה-20, העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה.
הנרי וורסלי שירת בצבא הבריטי במשך 36 שנים. הוא פיקד על המבצע של צבא בריטניה באפגניסטן בשנת 2001, שנודע בשם "מבצע וריטס". כמו כן שירת באירלנד הצפונית, בבוסניה ובקוסובו. בשנת 1993 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית (MBE) על הצטיינות בשירות בצפון אירלנד, וב-2002 קיבל ציון לשבח מן המלכה אליזבת על שירות רב-ערך ביוגוסלביה. באוקטובר 2015 פרש מן הצבא.
משלחות לאנטארקטיקה

בשנת 2008 פיקד על משלחת חלוצית בנתיב דרך ההרים הטראנס-אנטארקטיים, והגיע לנקודה במרחק 155 ק"מ מן הקוטב הדרומי. המשלחת ציינה את שנת המאה למשלחת נמרוד של שקלטון. וורסלי חזר לאנטארקטיקה בשנת 2011, בראש קבוצה בת שישה אנשים שהלכה בעקבות מסעו המוצלח, בן 1440 הקילומטרים, של רואלד אמונדסן בשנת 1912 אל הקוטב הדרומי, לציון שנת המאה לכיבוש הקוטב. עם השלמת הנתיב, היה וורסלי לאדם הראשון שעבר בהצלחה את שלושת הנתיבים שבהם צעדו ארנסט שקלטון, רואלד אמונדסן ורוברט פאלקון סקוט.
המשלחת האחרונה

כוונתו של הנרי וורסלי הייתה לצאת למסע ברוח גיבורו, שקלטון, ולפני שהחל במסע גייס מעל 100,000 ליש"ט ל"קרן אנדבר", שהוקמה כדי לסייע לאנשים ונשים שנפגעו בשירותם הצבאי. הנסיך ויליאם נתן חסות למשלחת. בניגוד לחציית הסולו של ביורג אוסלנד משנת 1997, וורסלי עשה את הדרך ללא עפיפון כעזר למשיכת המזחלת שמשקלה 150 קילוגרם.
וורסלי הגיע לנקודת היציאה שלו, האי ברקנר, ב-13 בנובמבר 2015 במטרה להשלים את מסעו ב-80 יום. הוא עבר 1461 ק"מ ונותרו לו רק עוד 48 ק"מ. אלא שאת הימים ה-70 וה-71 נאלץ לעשות באוהל שלו במצב של תשישות והתייבשות חמורה. בסופו של דבר הזעיק עזרה בקשר והוטס במסוק אל פונטה ארנס, צ'ילה. מחלתו אובחנה כדלקת הצפק. ב-24 בינואר 2016 מת מקריסת מערכות לאחר ניתוח במרפאת מאגאלנז בפונטה ארנס. בן 55 היה במותו.
משפחה

וורסלי חי בפולהם שבלונדון. ב-20 בפברואר 1993 נשא לאישה את ג'ואנה. לזוג נולדו שני ילדים, מקס ואלישה.
טינה ג'קסון, שפגשה את וורסלי וחברים אחרים מן המשלחת שיצאה ב-2009 לאנטארקטיקה "בעקבות שקלטון", מציינת ב"הגרדיאן" שוורסלי כינה את משימת הרכבת הצוות "בחירה ממאגר גנים", הואיל וגם חברים אחרים במשלחת היו צאצאים לחברי המשלחת המקורית של ארנסט שקלטון.
כתבים

Henry Worsley (2011). In Shackleton's Footsteps: a return to the heart of the Antarctic. London: Virgin Books. ISBN 978-1905264933.
ראו גם

רשימת משלחות לאנטארקטיקה
משלחת טרה נובה
משלחת הקוטב הדרומי
המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי
הערות שוליים

↑  "Tragic end to Shackleton solo expedition "סוף טרגי למשלחת שקלטון סולו"
↑  Henry Worsley starts solo crossing at Market Business News הנרי וורסלי יצא לחציית סולו
↑  Biography, ShackletonSolo.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 12062243  GND: 1185212728  ICCU: TO0V653735  ISNI: 0000 0003 5645 5330  LCCN: n2011060352  VIAF: 186078589   WorldCat (עם VIAF): 186078589
תומאס פיירפקס

תומאס פַיֵירְפָקְס, הלורד פַיֵירְפָקְס השלישי מקָמֵרוּן (באנגלית: Thomas Fairfax, 3rd Lord Fairfax of Cameron;‏ 17 בינואר 1612 – 12 בנובמבר 1671) היה בן אצולה, פוליטיקאי ומצביא אנגלי, אשר שירת כראש המטה הצבאי של ה"פרלמנטרים" במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. לאחר ניצחון בקרב על נסבי הפך פיירפקס בפועל לשליט הצבאי של אנגליה אך לבסוף הפך משני לאוליבר קרומוול, אשר היה קיצוני בדעותיו הרבה יותר מפיירפקס בכל הנוגע למשפט ההוצאה להורג של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה המודח. בסופו של דבר, עקב מאבק עם קרומוול, פיירפקס התפטר אך מאוחר יותר לקח חלק חשוב ברסטורציה האנגלית שהשיבה את המלוכה בדמות צ'ארלס השני, מלך אנגליה. לפיירפקס ניתן הכינוי "תום השחור" עקב שערו ועינייו השחורות.
ביוגרפיה

תומאס פיירפקס היה במקורו בן למשפחת אצולה ביורקשייר ובצעירותו חונך בחינוך צבאי. המערכה הצבאית הראשונה שבה הוא השתתף הייתה במהלך התמיכה האנגלית בפרוטסטנטים בארצות השפלה במאבקם נגד שליטיהם הספרדים ההבסבורגים במסגרת המרד ההולנדי. בשובו לממלכת אנגליה פיקד על חיל פרשים מטעם המלך צ'ארלס הראשון נגד ממלכת סקוטלנד במהלך מלחמת הבישוף הראשונה של 1639. במהלך המשבר הפוליטי של 1641–1642 בין המלוכה והפרלמנט האנגלי, הוא היה מבין המתונים שניסו ללא הצלחה להביא להסדר והסכמה בין המלך לפרלמנט. לבסוף עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בין הפלגים, הוא ומשפחתו תמכו בפרלמנטרים.
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים

משפחת פיירפקס היו בין התומכים המובילים של הפרלמנטרים בצפון אנגליה. לאורך 1643, הם סייעו בעצירת כוחות מלוכנים גדולים יותר, ומנעו מהם לצעוד דרומה כדי לחזק את הפלג המלוכני בדרום. בסדרת קרבות, שהגיעה לשיאה בניצחון הפרלמנטרי במהלך אוקטובר 1643, תומאס קבע לעצמו מוניטין של מפקד פרשים אמיץ, אשר תמיד מוכן להיות בראש הפעולה. נאמר שהיה לפיירפקס גם מזל רב שכן אף על פי שנפצע במספר הזדמנויות, הוא שרד את כל פציעותיו. בסוף שנת 1643 הוא הוכר כאחד ממפקדיו היקרים ביותר של הפרלמנט.
הניצחונות של פיירפקס בנאנטוויץ' בינואר 1644 ובקרב על סלבי באפריל 1644 ביססו את המוניטין שלו למעשה כחשוב במפקדים הפרלמנטרים. אף על פי שפגש הפסד קשה מאוחר יותר באותה השנה, מאמציו להחזיק מעמד במערכה בצפון נגד כל הסיכויים בשנה הקודמת הניחו את הבסיס לניצחון הפרלמנטרי.
בדצמבר 1644, בגיל 32 בלבד, מונה פיירפקס למפקד העליון של צבא המודל החדש, שהיה הצבא הפרלמנטרי אשר אורגן מחדש ועבר רפורמה בהנהלה, חלוקת הסמכויות, התקציב וחלוקת הכוחות שלו. המבחן הראשון שלו בתפקיד זה התקיים ביוני 1645 בקרב נסבי, שם ניסיון של שנים בשדה הקרב ותזמון אינסטינקטיבי מדויק אפשרו לפיירפקס לנפץ את שורות הצבא המלוכני בתוך שעתיים בלבד. בחודש שלאחר מכן הוא השמיד את כוחות חיל הרגלים של הצבא המלוכני היעילים האחרונים בקרב לנגפורט. הכוחות המלוכנים הורו על פעולת גיוס כללית אך ללא כל תועלת, ביוני 1646 נכנס פיירפקס בראש כוחותיו אל אוקספורד, בירתם הזמנית של הכוחות המלוכנים.
פיירפקס היה פופולרי בקרב אנשיו, אך יכול היה להיות אכזרי כאשר הנסיבות דורשו זאת ממנו. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית השנייה שכללה התערבות סקוטית הוא הורה לירות בשניים ממגיני המוצב המלוכני שנלכדו בקולצ'סטר, ובשנת 1649 הורה להוציא להורג מספר פושעים בתוך דרגותיו.
ביוגרפיה > בפוליטיקה

פיירפקס לא התעמק בפוליטיקה ולעיתים קרובות מצא את עצמו מתמרן בשביל להתחמק ממעורבות בה משום שפעמים שכיחות נקרא לפרלמנט. ככל שעבר הזמן הוא גילה שרבים מהקצינים שלו מתכנסים סביב אוליבר קרומוול הקיצוני והמחומם יותר אשר רצה להעלים את המלוכה לגמרי. פיירפקס סירב להשתתף במשפטו של המלך צ'ארלס הראשון בשנת 1649 וניסה למנוע את הוצאתו להורג של המלך. הוא נשאר באנגליה במהלך פלישתו של קרומוול לאירלנד, וסירב להוביל את הפלישה לממלכת סקוטלנד בשנת 1650, מה שגרם לכך שפוטר מפיקודו. תומאס פיירפקס תמיד התנגד לשלטון הצבאי של קרומוול בתפקיד ה"לורד פרוטקטור". בשנת 1660 גייס פיירפקס חיילים ביורקשייר כדי לתמוך במרידה נגד יורשו של קרומוול, ריצ'רד קרומוול. על ידי נטרול הכוחות הפרלמנטרים בצפון, הוא העניק לגנרל ג'ורג' מונק את ההזדמנות לצעוד דרומה ולהשיב את המלוכה תחת צ'ארלס השני, מלך אנגליה, באירוע שנודע בתור הרסטורציה האנגלית. לאחר השבתו של צ'ארלס השני לכתר האנגלי, פיירפקס קיבל חנינה מידיו ובהמשך פרש משירותו הצבאי לגמלאות.
ראו גם

צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה
אוליבר קרומוול
מלחמת האזרחים האנגלית
"הפרש על הסוס הלבן"
רלף בגנולד

| --- | --- |

רלף בגנולד, 1941  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  3 באפריל 1896 פלימות', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 במאי 1990 (בגיל 94) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'  קולג' גונוויל וקאיוס  מכללת מלאברן 
 השתייכות:  הצבא הבריטי, חיל ההנדסה המלכותי, קבוצת המדבר ארוכת הטווח 
 תקופת הפעילות:  מ-1915 
 דרגה:  בריגדיר 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 Sorby Medal (1978)  מדליית וולסטון (1971)  מדליית המייסדים (1935)  פרס וורן (1969)  מדליית פנרוז (1970)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מסדר לאופולד  עמית החברה המלכותית 
 
רַלף אַלגֶ'ר בַּגנוֹלד (Ralph Alger Bagnold;‏ 3 באפריל 1896 – 28 במאי 1990) היה קצין צבא בריטי, מייסדהּ ומפקדהּ הראשון של קבוצת המדבר ארוכת הטווח במערכה בצפון אפריקה, חוקר מדבריות, גאומורפולוג וחלוץ חקר הפיזיקה של תנועת חולות.
קורות חייו ופועלו > שירות צבאי

רלף בגנולד הלך בעקבות אביו, ארתור הנרי בגנולד, שהיה איש חיל המהנדסים הבריטי, התחנך באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' וב-1915, בגיל 19, התגייס לצבא. רלף בגנולד עבר שלוש שנים במלחמת החפירות בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, צוין לשבח ב-1917 וקיבל את "עיטור מסדר לאופולד" הבלגי ב-1919. אחרי המלחמה למד הנדסה בקיימברידג' ואחרי הסמכתו ב-1921 חזר לשירות הסדיר. שירת במצרים ובחזית הגבול הצפוני-מערבי של הודו (ח'ייבר פח'טונח'ווה, פקיסטן), וגם שם צוין לשבח. את חופשותיו בילה בסיורים במדבריות באזורים אלה, ובתוך כך אף נהג ברכב מהודו למצרים דרך מדבריות איראן, סוריה, עבר הירדן וסיני.
קורות חייו ופועלו > מסעות במדבר

רלף בגנולד הוצב ב-1926 במצרים, ושם החל במסעות חקר במדבר לוב. מסעו הראשון למדבר המערבי נערך ב-1927, ובו לא הדְרים מעבר לשקע קטארה ולנאת המדבר סיווה. במסע השתתפה חבורת קצינים להוטים כמותו שיצאו לדרך בעת חופשותיהם מהשירות ועל חשבונם. בגנולד חזר למסעות בעומק המדבר המצרי גם אחרי שהוצב בהודו. אחרי שקרא את כתביו של אחמד חסנין, "נאות המדבר הנעלמות", על מסעו במדבר לוב ב-1921, ולאור מסעותיו של כמאל א-דין חוסיין במחצית השנייה של שנות ה-20, יצא רלף בגנולד ב-1929 בראש משלחת למדבר המערבי של מצרים, ברכב פורד דגם A (אנ') ושני טנדרים, בתקווה להגיע לזרזורה האגדית. מסעותיו הבאים נערכו בשנים 1930, 1932 ו-1938. במסעו ב-1930 חדר אל תוך ימת החול הגדולה. המסע של 1932 היה המקיף מכולם, ובמהלכו הרחיק מערבה מעווינאת עד הרי טיבטסי (אנ') בצ'אד ודרומה עד אל-פֿאשׁר בסודאן. מסעו ב-1938 לגילף כביר ולעווינאת נועד למחקר מדעי ונערך מטעם החברה לחקר מצרים.
את פרטי מסעותיו וממצאיו פרסם בכתב העת של החברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית שתמכה בו. סקירה שלהם מובאת בספרו מ-1935 "חולות לוב" (Libyan Sands: Travels in a Dead World), שנכתב בעת שירותו בסין. החברה הגאוגרפית המלכותית זיכתה אותו באותה שנה ב"מדליית המייסדים" (אנ').
במסעות הללו ברכב ממונע באזורים צחיחים ובשטחי חולות פיתחו מיומנויות והתקנים שהיו חדשניים בזמנם, כגון השימוש במְעַבֶּה לקליטת אדי מים שהתנדפו מהרדיאטור ובסולמות חול ('שׁפּאלות') לחילוץ רכב ששקע וכן הממצא של הקטנת לחץ האוויר בצמיגים לצורך העבירות בחול. לזכותו של בגנולד נזקף שכלול מצפן שמש (כזה שאינו מושפע מעפרות ברזל בקרקע או מחלקי המתכת של כלי הרכב) שהוכח כחיוני בניווט מדברי.
קורות חייו ופועלו > במלחמת העולם השנייה

רלף בגנולד חזר והתגייס לצבא בפרוץ מלחמת העולם השנייה. ב-1940, והוא בן 44 שנים, הקים יחד עם גרעין מחבריו למסעות במדבריות מצרים ולוב את "קבוצת המדבר ארוכת הטווח" (LRDG) המהוללת, שפעלה מאחורי קווי האויב במערכה במדבר המערבי. הכרת השטח ומיומנויות הנהיגה בשטחים חוליים ובתנאי מדבר, שרכשו בגנולד ואנשיו (הראשונים לצלוח את "ים החולות הגדול" ברכב מנועי בתקופה שקדמה למלחמה), מילאו תפקיד חשוב במבצעי הצבא הבריטי בחזית צפון אפריקה. ביולי 1941 מונה בגנולד לתפקיד סגן קצין קשר ראשי של זירת המזרח התיכון, ולאות הוקרה על הקמת הקמא"ט עוטר בדרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE). בקיץ 1944 פרש מהשירות הצבאי בדרגת בריגדיר.
קורות חייו ופועלו > מחקר מדעי

במסעותיו המדבריים הִרבה בגנולד להתעניין בתופעות של תנועת חולות, ובשובו לביתו ב-1935, אחרי השחרור מהשירות הסדיר, התמקד בחקר תהליכי הסעה והשקעה רוּחית במעבדות הקולג' האימפריאלי בלונדון, שם יצר מנהרת רוח לניסויו. ספרו הראשון בנושא זה, "הפיזיקה של חול נישא ברוח ושל חוֹליוֹת מדבריות" (The Physics of Blown Sand and Desert Dunes), שראה אור ב-1941, נחשב לספר יעץ בתחומו. בתום המלחמה חזר לעבודתו המדעית בתחום הגאומורפולוגיה של חוֹליוֹת (ובתוך כך אף הציע מודל ל"חולות המזמרים"). בשנות ה-50 וה-60 התרכז בחקירת תנועת סדימנטים בנוזלים. במהלך מחקריו אלה פיתח בגנולד את הנוסחה הקרויה על שמו – "Bagnold formula" (אנ'), המשמשת בתחומים של מכניקת זורמים וגאולוגיה. דבֵקותו של בגנולד במחקר מדעי לא פחתה עם השנים, וגם בשנות ה-90 לחייו פרסם חיבורים מדעיים.
מומחיותו הועילה לסוכנות החלל האמריקנית בלימוד דיונות החול על המאדים; ב-1978, והוא בן 82 שנים, נקרא לייעץ לה. האזור במכתש גייל (האגף הצפוני-מערבי של הר שארפ, אאוליס מונס) שעל המאדים נקרא לכבודו בשם "דיונות בגנולד". כמחוות הוקרה על תרומתו לחקר המאדים הכריזה נאס"א על שנת 2016 כ"שנת בגנולד".
מחווֹת הוקרה

בגנולד זכה בפרסים ובאותות כבוד רבים על הישגיו המדעיים. ב-1935 הוענקה לו "מדליית המייסדים" (אנ') של החברה הגאוגרפית המלכותית. ב-1944 צורף כחבר לחברה המלכותית (FRS). ב-1960 נקראה לכבודו לשון יבשה בארץ גרהאם שבחצי האי האנטארקטי בשם "נקודת בגנולד" (Bagnold Point). ב-1969 קיבל את פרס ווֹרן (אנ') על הישגיו בחקר הגאולוגיה הפלוביאטילית מהאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. ב-1970 זכה במדליית פנרוז של החברה הגאולוגית האמריקאית ובמדליית סוֹרבִּי (אנ') של האגודה הבינלאומית לסדימנטולוגיה. ב-1971 העניקה לו החברה הגאולוגית של לונדון את מדליית וולאסטון (אנ'). באותה שנה נבחר כעמית בקולג' האימפריאלי. ב-1974 נבחר כחבר כבוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. ב-1981 קיבל את פרס לינטוֹן (אנ') מהחברה הבריטית לגאומורפולוגיה. כמו כן קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות שונות. זמן קצר לפני מותו ב-1990 הוענקה לו "מדליית יואינג" (אנ') מטעם מכון המהנדסים האזרחיים והחברה המלכותית. "מדליית בגנולד" מוענקת מדי שנה, מאז 2008, מאת האיגוד האירופי למדעי האדמה (אנ') למחקר מצטיין בגאומורפולוגיה.
ראו גם

קבוצת המדבר ארוכת הטווח
לקריאה נוספת

וינס בייזר, "חול: סיפור של חדשנות, מלחמה ותהילה", Popular Science ישראל, מס' 295 (נובמבר 2018), עמ' 30–37
רלף א' בגנולד, המדבר הלובי – מסעות בשממה (עברית: גדעון השמשוני), הוצאת נרקיס, 2011
הערות שוליים

↑  אביו של רלף בגנולד השתתף ב-1884–1885 בכוח החילוץ להצלת הגנרל גורדון בח'רטום, סודאן
↑  השם "מדבר לוב" יוחס באותה תקופה לחלקו המזרחי של מדבר סהרה, כולל מצרים שממערב לנילוס; הגבול המוסכם בין מצרים ללוב נקבע ב-1934
↑  המסעות שאחרי 1929 נערכו בתמיכת החברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית
↑  הפסגה השנייה בגובהה בהר עווינאת (1,830 מ' מעל לפני הים) נקראת על שמו של בגנולד; קודם לכן, במיפוי האיטלקי של 1933, נקראה בשם "הר מוסוליני"
↑  הספר הופיע בעברית בתרגומו של גדעון השמשוני בשם "המדבר הלובי – מסעות בשממה", הוצאת נרקיס, 2011
↑  ראו גם: "מספר בגנולד" (אנ') המשמש לאפיון היחס בין מאמץ התנגשות גרעינים אל מול מאמץ ויסקוזי בזרימה של חומר מגורען כמו חול או דגנים
↑  על ידי ועדת השמות הבריטית ליבשת אנטארקטיקה (אנ')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274513505171  PLWABN: 9810565442605606  BIBSYS: 90535543  BnF: cb12937212v (data)  CANTIC: a10044802  CiNii: DA05799073  GND: 119432722  ISNI: 0000 0001 0936 1820  LCCN: n85162214  NDL: 00519732  NKC: xx0202411  NLA: 35960927  NTA: 239848640  RERO: 02-A002960267  SELIBR: 233556  SNAC: w6z32stk  SUDOC: 056881304  Trove: 1164179  VIAF: 112007934   WorldCat (עם VIAF): 112007934 
רלף בגנולד, 1929
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תג קבוצת המדבר ארוכת הטווח: עקרב משולב בגלגל וראשי התיבות של שם היחידה LRDG –
"חוליות בגנולד" על המאדים במפת מסעו של רכב החלל "קוריוסיטי"
יוריס אייכמניס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1954 (בן 70) ברית המועצות ריגה ברית המועצות
 מדינה:  לטביה 
 השתייכות:   הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה
 תקופת הפעילות:  1992–1998 (כ־6 שנים)
 דרגה:  קולונל
 תפקידים בשירות
 מפקד המטה המשותף
 עיטורים
 עיטור שלושת הכוכבים 
 
יוריס אייכמניס (בלטבית: Juris Eihmanis;‏ נולד ב-15 בספטמבר 1954) הוא קולונל בדימוס בצבא לטביה. שימש לתקופה קצרה כמפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל), לפני שנאלץ לפרוש בעקבות פרשת שחיתות.
ביוגרפיה

אייכמניס נולד בריגה ב-15 בספטמבר 1954. הוא למד הנדסת רדיו במכון הפוליטכני בריגה עד 1984, ולאחר מכן עבד במפעל כימיקלים. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא התגייס לצבא לטביה, ומונה למפקד גדוד. ב-1996 הוא מונה למפקד המשמר הלאומי. ב-8 ביולי 1998 הוא מונה למפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל). הוא החזיק בתפקיד פחות מחצי שנה לפני שהתגלה שהשתמש בכספי ציבור לשיפוץ דירתו האישית. ב-10 בדצמבר 1998 הוא נאלץ לפרוש מהתפקיד. הוא עזב את הצבא ונפתח נגדו הליך פלילי. ב-2002 הוא נמצא אשם וחויב לפנות את הדירה ולשלם קנס של 30,000 לטס.
הערות שוליים

↑  Eihmanis atzīst, ka dzīvokļa statusa mainīšana bija kļūda
↑  Eihmanis visu mantu norakstījis sievai
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000261483  VIAF: 7714153411807541700002   WorldCat (עם VIAF): 7714153411807541700002
הנרי פוליין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בדצמבר 1838 בריטניה יורקשייר, האימפריה הבריטית
 נהרג:  22 בינואר 1879 (בגיל 40) איסאנדלוואנה, ממלכת הזולו
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1855–1879 (כ־24 שנים)
 דרגה:   לוטננט קולונל
 פעולות ומבצעים
 מלחמות קוסה מלחמת הזולו
 
לוטננט קולונל הנרי בורמסטר פוליין (באנגלית: Henry Burmester Pulleine; נולד ב-12 בדצמבר 1838 ביורקשייר, האימפריה הבריטית - מת ב-22 בינואר 1879 באיסאנדלוואנה, ממלכת הזולו) היה איש צבא בריטי שהתפרסם בעיקר עקב פיקודו על הכוח הבריטי בקרב איסאנדלוואנה שבמהלכו מת.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

פוליין נולד ב-12 בדצמבר 1838, בעיר יורקשייר שבבריטניה, כבנו של כומר. הוא התגייס לצבא הבריטי בשנת 1855, ובשנת 1858 הועלה לדרגת לוטננט. בשנת 1861 הועלה לדרגת קפטן, בשנת 1871 הועבר למושבת הכף, ובשנת 1877 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. עם זאת, למרות שהוא יכל לזקוף לזכותו למעלה מ-20 שנות שירות, הוא עדיין לא התנסה בקרב של ממש. הניסיון הקרבי הראשון שלו בא לו במהלך מלחמות קוסה, שבמהלכן דאג לגיוס פרשים לצבא הבריטי מקרב המתיישבים האירופים. בתקופת המלחמות הוא קנה לו שם של מארגן ומנהל מוצלח.