stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל החינוך והנוער

| --- | --- |
  
סמל הכומתה, תג ודגל חיל החינוך והנוער
 עם בונה צבא בונה עם
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חיל
 בסיס האם:  מחנה דורי
 פיקוד
 יחידת אם:   אגף כוח האדם
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקדים:  מפקדי החיל
חיל החינוך והנוער הוא חיל הכפוף לאגף כוח האדם בצבא ההגנה לישראל.
החיל הוא הסמכות המקצועית הראשית בתחום הפיקודי-חינוכי ובתחום הלאומי-חברתי, המסייעת למפקדי צה"ל במימוש יעדי הצבא. חיל החינוך הוקם בשנת 1984 על בסיס מפקדת קצין חינוך ראשי ומערך קציני ומש"קי החינוך של צה"ל שהוקמו בשנת 1948. במהלך שנות התשעים, עם סגירתם של פיקוד הגדנ"ע ופיקוד הנח"ל, הפך לחיל החינוך והגדנ"ע ובהמשך לחיל החינוך והנוער.
מש"קי החינוך עונדים סיכת חינוך, שרוך בצבע אפור וחובשים כומתה בהתאם ליחידה בה הם משרתים.
תפקידי חיל החינוך

פיתוח יכולתם של המפקדים למיצוי מרחב העשייה הפיקודי, החינוכי והמנהיגותי.
חיזוק תחושת השייכות והמחויבות של מפקדים וחיילים בצה"ל למדינת ישראל, לארץ ישראל, לעם ישראל ומורשתו.
הפיכת המפגש הבין תרבותי המתרחש בצבא העם לכלי לפיתוח מודעות ורגישות למורכבות החברה הישראלית, הגברת האחדות והחוסן החברתי.
סיוע בטיפוח אקלים יחידה של קשב, דיאלוג ושמירה על כבוד האדם לקידום מימוש יעדי היחידה.
סיוע בהטמעת "רוח צה"ל" בקרב מפקדים וחיילים בצה"ל וביחידותיו כחיילים וכאזרחים במדינת ישראל.
צבא העם במדינה דמוקרטית: חיזוק וטיפוח תודעת מקומו ומשמעות פעולתו של צה"ל - צבא העם במדינה דמוקרטית, בקרב מפקדים, חיילים, נוער וקהילה.
הובלת קידום קליטת העלייה בצה"ל.
טיפוח הנכונות והמוכנות של הנוער לשירות משמעותי בכלל וקרבי בפרט.
ריכוז וביצוע משימות לאומיות בדגש על משימות חינוכיות-חברתיות וטיפוח אוכלוסייה מיוחדת, בצה"ל ובחברה.
מטרות רב-שנתיות

הובלת קידום העלייה בצה"ל.
פיתוח ערכים וסיוע בהטמעת רוח צה"ל, נורמות ההתנהגות הנגזרות ממנה בקרב מפקדים וחיילים בצה"ל וביחידותיו כחיילים אזרחים במדינת ישראל.
פיתוח יכולתם של מפקדים למיצוי מרחב העשייה הפיקודי, חינוכי, ומנהיגותי.
ריכוז וביצוע משימות לאומיות בדגש על משימות חינוכיות חברתיות וטיפוח אוכלוסייה מיוחדת בצבא ובחברה.
מיצוי ופיתוח מיטבי של כל אחד בחיל הסדיר ובמילואים.
מיצוי מיטבי של יכולת החיל תוך קיום תהליכי עבודה משולבים בין מרכזי החיל ובין המרכזים ומטה החיל.
הטמעת נורמות של ארגון לומד בחיל.
תג חיל החינוך והנוער

תג היחידה של חיל החינוך והנוער מורכב מארבע לשונות המשתלבות ללהבה אחת: שלוש מהן מייצגות את שלושת המרכזים השונים של החיל, והרביעית - את מפקדת החיל. יחד, בפעילות משותפת מתואמת - הם יוצרים להבה המסוגלת להניע אחרים. התג החילי משקף את שילוב הכוחות.
התג מיועד לשימושם של החיילים בקורסים השונים שבבה"ד, אנשי מטה/מפקדת החיל, ויחידות שאינן כפופות למרכזים השונים, ביניהן בה"ד החינוך והנוער ויחידות ההסברה השונות.
יחידות בחיל החינוך > בה"ד החינוך והנוער

בה"ד החינוך והנוער או בשמו שערי אברהם היה ממוקם בעבר בסמוך לצומת רא"ם. מפקדת הבה"ד נכון לשנת 2023 היא סא"ל שיר הנץ.
בה"ד החינוך עבר ביולי 2015 לקריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון שבנגב.
בבה"ד עוברים הכשרה כמעט כל בעלי התפקידים בחיל והם:
השלמה חילית של צוערים בוגרי בית הספר לקצינים.
מד"נים בסיס (גדנ״ע), מד״ן חינוך ומפקדי פרק משימה.
מש"קיות חינוך
מש"קיות הו"ד (הוראה ופיקוד)
החל ממאי 2017 גם משק"י הו"ד בני ישיבות עוברים את בבה"ד את הכשרתם (עד אז עברו את הכשרתם במתקן האזרחי של קורס נתיב לגיור בכפר עציון)
מש"קיות עלייה
מדריכות מוזיאונים
מש"קיות הסברה
המורות החיילות, אשר גם שייכות לחיל, עברו את הכשרתן (הכוללת טירונות וקורס הכשרה) עד סוף 2008 במתקן אזרחי בשם "רמות שפירא" הנמצא במושב בית מאיר ליד ירושלים ולא בבה"ד החינוך. 
החל מסוף שנת 2008, טירונויות מורות חיילות וכתבי במחנה מתקיימים בבה"ד, אך קורס ההכשרה ממשיך להתקיים במתקן האזרחי "רמות שפירא".
יחידות בחיל החינוך > ענף תרבות

הענף אחראי, בין היתר, על:
מיון ללהקות הצבאיות ואיתור חבריהן, העברת סדנה מקצועית, חלוקה ללהקות, בחירת רפרטואר, הפקת הלהקות ושיבוצן בפיקודים השונים. חברי הלהקות הצבאיות מופיעים גם בפני קהילות יהודיות מחוץ לישראל במסגרת משלחות של ארגונים יהודיים בינלאומיים.
משנת 1986 פועלת גם התזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער.
מדור הפקות שנותן מענה לכלל ההפקות והאירועים בצה"ל.
תיאטרון צה"ל, שמעלה מחזות קלאסיים, וכן מחזות מקוריים שעוסקים בחיי חיילי צה"ל וערכים מרכזיים.
אמן חושים צבאי ומנטליסט צבאי אשר עוברים בבסיסי צה"ל ומקיימים מופעי בידור וטלפתיה.
פרויקט "תרבות יום א'" ופרויקט "תרבות ברשות" החושפים מדי שנה חיילים מיחידות צה"ל לאירועי תרבות של תיאטרון, מחול, מוזיקה וקולנוע.
מוקד שירותי חינוך הנותן מענה לכל הצרכים החינוכיים של השטח (אמנים בשכר, מילואים, להקות והרכבים, תיאטרון צה"ל, הגברה ותאורה, מפעילי סדנאות ועוד).
יחידות בחיל החינוך > יחידת ההסרטה של חיל החינוך והנוער

היחידה הוקמה בשנת 1982.
יחידת ההסרטה מפיקה סרטים ועזרים מצולמים בנושאים שמשרתים את מטרות החינוך בצה"ל.
היסטוריה
עד לשנת 1982 היה בחיל החינוך "מדור אמצעי המחשה".
המדור הורכב מתא גרפיקה והוצאה לאור, ומתא ערכות שקופיות.
באמצע שנות ה-90 שירתו בתא ההסרטה כ-20 חיילים, והוא אימץ את התואר "יחידת ההסרטה".
בראשית שנות ה-2000 הוכנס לשימוש מחשב העריכה הראשון ביחידת ההסרטה.
בשנת 2005 חודד יעוד המדור, ושמו של "מדור אמצעי המחשה" שונה ל - "למדור פיתוח כלים חינוכיים".
מבנה יחידת ההסרטה
היחידת מנוהלת על ידי מפקדת היחידה ומפוקחת מקצועית על ידי במאי.
ביחידה ארבעה צוותים - הפקה, עריכה, טכני וארכיון.
לכל צוות יש ראש צוות, ראשי הצוותים אחראים על רמתו המקצועית של הצוות ועל תפקודו.
הם מהווים חונכים מקצועיים של החיילים שמשרתים בו.
משימות יחידת ההסרטה בשגרה
הפקת כלים חינוכיים ייחודיים למטרות נדרשות.
מתן שירותי ארכיון סרטים לצורך הסברות, הדרכות פעולות חינוך ושיעורים בנושא הליבה של החיל.
העלאה של סרטים רלוונטיים לאירועים ומועדים לרשתות השונות, בהתאמם לצורך.
מתן שירותי עריכת וידאו מקצועיים לכלל יחידות הצבא באמצעות סגלי החינוך ומערך קידום אוכלוסיות. - "עריכות שטח".
יחידות בחיל החינוך > עדים במדים

במסגרת חיל חינוך מוציא צה"ל מזה שנים רבות משלחות של "עדים במדים". משלחת זו יוצאת לפולין כחלק ממסע למחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית אשר בהם נרצחו יהודים במהלך השואה. במהלך המסע החיילים לוקחים חלק בהכנת הטקסים במחנות וביערות. החיילים מכלל החילות והאגפים נוסעים במדי צהל ולוקחים חלק רגשי וערכי.
לאחר שבמסגרת המסע הוצגה לחיילים דילמה לפיה ייתכן והם ייהפכו בעצם לנאצים. והדברים נחשפו בידי ארגון תורת לחימה תוחקרו הדברים וטופלו באופן אישי על ידי קצין חינוך ראשי תא"ל צבי פייראיזן.
יחידות בחיל החינוך > מערך מגן

בעבר נקרא גם מערך קידום אוכלוסיות ומערך מג"ן.
במערך כלולים: מקא"ם, מורות חיילות, גדנ"ע (מד"נים) ונח"ל.
המערך נוצר לאחר פירוק מרכז נוער ונח"ל ומכיל ארבעה גופים עצמאיים בעברם:
מורות חיילות - הפועלות במסלולים שונים בעבודה עם הקהילה.
גדנ"ע - מדריכי נוער במרחב ובבסיסי הגדנ"ע שבראש עיסוקם הכנת הנוער לשירות משמעותי בצה"ל.
נח"ל - חיילי הנח"ל במסלול גרעינים מגדוד 50, גדוד קרקל וגדוד ברדלס, וחיל חינוך החוזרים לאחר שירות בפרק הצבאי הראשון בתפקידים השונים בצה"ל למשימות חינוכיות בפרק המשימה.
טירונות מיוחדת לחיילי אוכלוסיות ייחודיות (למשל עולים חדשים או חיילי מקא"ם - בעבר "נערי רפול") על ידי מש"קי ההוראה ומפקדי צוות של חיל החינוך בבסיסי חוות השומר ומחו"ה אלון.
משק"יות סיבה - תפקיד המסביר על האוכלוסיות הייחודיות של המערך ויכולות פיקודיות בשלל תפקידי ובסיסי צה"ל.
בראש המערך עומדת נכון לשנת 2023 אל"ם עינת אלבלק.
יחידות בחיל החינוך > מחצבי"ם

מַחְצַבִּי"ם (מנהיגות חינוכית צה"לית בירושלים), היא אחת מיחידות חיל החינוך והנוער הפועלת במסגרת מדרשת חינוך ירושלים. היחידה הוקמה במאי 2007, ומתקיימות במסגרתה השתלמויות חינוכיות לקצינים בדרג הבכיר (סא"ל-תא"ל).
תחומי התוכן כוללים שני צירים מרכזיים: יחסי צבא-חברה ופיקוד ממלכתי. ההשתלמויות נועדו לחזק את הזיקה ותחושת השייכות של מפקדי צה"ל לעם, למדינה ולארץ, להגביר את מודעותם של המפקדים לצורך בעיסוק החינוכי, ולסייע להם במתן כלים לשם מימוש תפקידם.
היחידה נמצאת באתר גבעת התחמושת שבירושלים.
ממלא מקום מפקד היחידה נכון לשנת 2025 הוא סרן עידו פלומבו.
יחידות בחיל החינוך > מערך קציני המורשת

במרץ 1943 קיבל עזריהו ארנן את המשימה להקים את מערך קציני ההסברה והמורשת של ההגנה, ארנן אסף ומיין מועמדים וערך קורס הכשרה לקציני המורשת, הקורס התקיים בגבעת השלושה ונמשך כשבועיים, בין המרצים היו דוד בן-גוריון, משה שרת, אליהו גולומב, ישראל גלילי ומשה סנה.
ביוני 1944 התקיים הקורס השני אשר התמקד בתולדות הציונות, עלייה והתיישבות, מצב החזיתות במלחמת העולם השנייה, מדינות ערב, שואת יהדות אירופה וגילויי הגבורה, ההעפלה ומורשת ההגנה והפלמ"ח. בסיום ההכשרה נשלחו קציני המורשת לכל פלוגה. עם הקמת גדודי הפלמ"ח מונו קציני הסברה גדודיים, במרץ 1948 לאחר הקמת החטיבות יפתח הראל והנגב מונו קציני הסברה ומורשת חטיבתיים.
קצין ההסברה והמורשת היה חלק ממטה החטיבה ומאוחר יותר פעלו תחת שירותי תרבות של ההגנה ולאחר הקמת צהל תחת מחלקת התרבות. קציני ההסברה והמורשת דאגו להנגיש את המורשת כולל פעילויות תרבות, אספקת ספרים, עיתונים, סיוע בהזמנת מרצים ואמנים, טקסים בחגים, ימי זיכרון וימי ציון לאירועים מרכזיים בתולדות עם ישראל והיישוב. בראשית שנות החמישים עסקה מחלקת התרבות (מחת"ר) בסיוע לקליטה עולים לשורות צה"ל, לימודי עברית, פעילויות תרבותיות, עם השנים הופסקה פעילות קציני ההסברה והמורשת והתכנים הועברו במסגרת היחידות אך לא באופן מערכתית.
ב-21 לאפריל 2021 הוקמה היחידה מחדש, התקיים קורס קציני מורשת בחוות השומר ובית הפלמ"ח ל-30 קצינים מורשת.
כיום (2022) מונה היחידה כ-80 קציני מורשת הפועלים בזרוע היבשה, האוויר והים ומטרתם הנגשת המורשת וחיזוק רוח לחימה לקצה המבצעי והתומך.
ב-12 בדצמבר 2022 זכה המערך בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות מהרמטכ"ל אביב כוכבי.
יחידות בחיל החינוך > יחידת מעבירי הלפיד

במרץ 2020 הנחה הרמטכ"ל אביב כוכבי על הקמה בחיל החינוך יחידת מורשת מיוחדת – “מעבירי הלפיד”, אשר מטרתה לאגד לוחמים ומפקדים שיספרו סיפורי מורשת קרב לחיילי צה"ל במסגרות שונות. הנחלת המורשת באמצעות סיפורים בזווית אישית ממלחמות ומבצעים.
מפקדי חיל החינוך והנוער

בראש חיל החינוך והנוער עומד קצין החינוך והנוער הראשי, הקָחָ"ר, קצין בדרגת תת-אלוף. תפקידיו:
התווית דרכו המקצועית והערכית של החיל, בניית ופיתוח הכוח ועיצוב המטרות הרב-שנתיות.
לשמש הסמכות העליונה בצה"ל בענייני חינוך ותרבות, הן פנים-צה"ליים והן בפעילות צה"ל בקהילה (באמצעות מערך מג"ן של החיל). הקח"ר אחראי לפיתוח ההדרכה והחינוך בצה"ל, לפרסום הוראות מקצועיות וכדומה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | דיוקן | שם | תקופת כהונה | הערות |
| 1 |  | סא"ל יוסף קריב | 1948 - 1950 |  |
| 2 |  | אל"ם אהרן זאב | 1950 - 1963 |  |
| 3 |  | אל"ם מרדכי בר-און | 1963 - 1968 | לימים חבר כנסת |
| 4 |  | תא"ל יצחק ארד | 1968 - 1972 | לימים יו"ר הנהלת "יד ושם" |
| 5 |  | תא"ל שאול גבעולי | 1972 - 1975 |  |
| 6 |  | תא"ל בצלאל אמיר | 1975 - 1977 |  |
| 7 |  | תא"ל אבנר שלו | 1977 - 1979 | לימים יו"ר הנהלת "יד ושם" |
| 8 |  | תא"ל אבי זהר | 1979 - 1982 |  |
| 9 |  | תא"ל יוסף אלדר | 1982 - 1985 |  |
| 10 |  | תא"ל נחמיה דגן | 1985 - 1988 |  |
| 11 |  | תא"ל אהוד גרוס | 1988 - 1991 |  |
| 12 |  | תא"ל שלום בן-משה | 1991 - 1995 | לימים ראש עיריית ראש העין |
| 13 |  | תא"ל אברהם עשהאל | 1995 - 1997 |  |
| 14 |  | תא"ל רן גלינקא | 1997 - 1999 |  |
| 15 |  | תא"ל אלעזר שטרן | 1999 - 2004 | לימים אלוף, ראש אגף משאבי אנוש, חבר כנסת ושר המודיעין |
| 16 |  | תא"ל אילן הררי | 2004 - 2007 | לימים מבקר צה"ל |
| 17 |  | תא"ל אלי שרמייסטר | 2007 - 2013 |  |
| 18 |  | תא"ל אבנר פז צוק | 2013 - 2017 |  |
| 19 |  | תא"ל צביקה פייראיזן | 2017 - אוגוסט 2020 | לימים מנכ"ל יד ושם |
| 20 |  | תא"ל אופיר לויוס | אוגוסט 2020 - ספטמבר 2024 | בתקופתו הוקמו יחידת מעבירי הלפיד ומערך קציני המורשת |
| 21 |  | תא"ל סמואל בומנדיל | ספטמבר 2024 - |  |
עמותת החינוך ומורשת צה"ל

ב-2012 הוקמה "עמותת חיל החינוך והנוער" ביוזמתם של קצין החינוך הראשי, תא"ל אלי שרמייסטר, ואחדים מבוגריו הבכירים של החיל לדורותיו. יו"ר העמותה הראשון היה ד"ר דובי אורבך, בעבר מפקד מקא"ם. מנכ"ל העמותה בהתנדבות הוא רוני קלינסקי. סמל העמותה מבטא את הקשר לחיל החינוך והנוער כשהכוונה היא לגבות ולסייע להשגת אתגרי החיל בצה"ל ובחברה בישראל.
באוקטובר 2014 נערכה אספה כללית של העמותה בה הוחלט על שינוי שם העמותה ל"עמותת החינוך בצה"ל". כמו כן ביקש דובי אורבך לסיים תפקידו כיו"ר העמותה ובמקומו נבחר מנשה סמירה.
שיתופי פעולה עם ארגונים אזרחיים

בנוסף לפעילות החינוכית המתקיימת בצה"ל ישירות על ידי קציני ומפקדי חיל החינוך, מקיים צה"ל פעילויות חינוכיות רבות המופעלות על ידי ארגונים אזרחיים.
עשרות ארגונים אזרחיים אושרו על ידי חיל החינוך לבצע פעילויות חינוכיות בצה"ל, וזאת בשלוש צורות:
קיימת רשימת ארגונים מאושרים שמהם רשאים מפקדי יחידות להזמין באופן עצמאי פעילות חינוכית
חיל החינוך מזמין הפקה של תוכניות חינוכיות מארגון מסוים בשיתוף פעולה עם החיל. לתוכניות אלה מגיעים מחזורים שלמים של חיילים ומפקדים.
בדרגי הקצונה הבינוניים בצה"ל (לרוב בדרגות רס"ן וסא"ל), נשלחים קצינים לתוכניות לימוד אקדמיות המנוהלות על ידי גופים חוץ צה"ליים. הבולטת בתוכניות אלה היא "תוכנית מנדל למנהיגות חינוכית בצה"ל", המופעלת על ידי מכון מנדל.
הערות שוליים

↑  ערוץ 7, 'תורת לחימה' לקצין חינוך ראשי: "להפיק לקחים מתקלת יאיר גולן", באתר ערוץ 7
↑  פרס הרמטכ"ל: אלו היחידות המצטיינות לשנת 2022,  באתר כיפה, 12 בדצמבר 2022
↑  הפעלת תוכניות חינוך ומנהיגות בצה"ל בידי ארגונים אזרחיים, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, י"ט בכסלו תשפ"ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305532705171  LCCN: n82017238  VIAF: 125506533   WorldCat (עם VIAF): 125506533 
התג הקודם של חיל החינוך והנוער
סמל יחידת מחצבי"ם
סמל מערך קציני המורשת
סמליל יחידת "מעבירי הלפיד" להנחלת מורשת צה"ל
אדפטוגן

אדפטוגן הוא חומר המחזק עמידות בפני מחלות וחולשות. 
זהו מונח בתחום צמחי המרפא המערביים שמקורו במילה אדפטציה, והכוונה היא לתמיכה במצבי מתח מתמשכים, יצוב תהליכים פיזיולוגיים וסיוע בהומאוסטזיס.
המונח נטבע בשנות הארבעים כדי לתאר חומר שיכול לחזק את העמידות לסטרס.
רוב המחקרים על השפעת חומרים אלה נערכו בברית המועצות, קוריאה וסין לפני שנות השמונים. כמו כן נבחנו השערות שונות בנוגע למנגנון הפעולה שלהם, אך לא הגיעו למסקנות.
בחוות הדעת של הוועדה האירופית למוצרים של צמחי מרפא של הסוכנות האירופית לתרופות על השערת האדפטוגן, היא מסבירה כי בניגוד לתרופות ידועות, אדפטוגנים אמורים להיות לא ספציפיים לגורם סטרס מסוים. נערכו מחקרים מרובים במשך עשרות שנים שטענו לשיפור של איכות החיים באופן כללי ולהשפעה מרפאת של החומרים במצבים קליניים הקשורים לסטרס. נוסף על כך, דווח שהם משפיעים לטובה כשהם ניתנים לצד טיפול רגיל במחלות כרוניות מסוימות. עם זאת, הניסויים לא נעשו ותוארו בדרך המקובלת ולכן אי אפשר להשתכנע (לדוגמה, היו ניסויים בהם מספר החולים היה קטן מאוד, לא צוין איזה תכשיר ניתן, לא הוגדרו קריטריונים לקביעת השפעה וכדומה).
מכיוון שכך, נאסר באיחוד האירופי להשתמש במונח "אדפטוגן" בשיווק.
לסיכום, קובעת הוועדה, נראה שהתוצאות מצדיקות מחקרים נוספים. מסקנת הדו"ח היא שהשערת האדפטוגן לא הוכחה ושניתן להשתמש במונח זה רק במוצרים של רפואת צמחים מסורתית.
נכון ל-2020 המונח אינו מקובל בתחומי הרוקחות, הפיזיולוגיה והרפואה הקונבנציונלית באיחוד האירופי. בארצות הברית הזהירה ה-FDA בשנת 2013 חברה שהשתמשה במונח בפרסומיה. גם התומכים ברעיון האדפטוגני טוענים שאי אפשר להסביר אוו בעזרת המודל המדעי הרדוקציוניסטי הסטנדרטי.
הערות שוליים

↑  הגדרה ב-Dictionary.com (אנ')
↑  מתוך הרצאתה של פרופסור זהרה יניב בכרך "צמחי מרפא והגיל הבוגר", 2020
↑  HMPC (אנ')
↑  "Reflection Paper on the Adaptogenic Concept" (PDF). European Medicines Agency, Committee on Herbal Medicinal Products. 8 במאי 2008. נבדק ב-26 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alexander Panossian, Understanding adaptogenic activity: specificity of the pharmacological action of adaptogens and other phytochemicals: Mechanisms of adaptogenic activity of botanicals, Annals of the New York Academy of Sciences 1401, 2017-08-XX, עמ' 49–64 doi: 10.1111/nyas.13399
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוזבקיסטן

רפובליקת אוזבקיסטן (באוזבקית: Oʻzbekiston Respublikasi, ברוסית: Республика Узбекистан, באנגלית: Uzbekistan) היא מדינה השוכנת במרכז אסיה. בעברה הייתה חלק מברית המועצות, וב-1 בספטמבר 1991 הפכה למדינה עצמאית. רוב תושביה מוסלמים, והיא חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
אוזבקיסטן היא מדינה ללא מוצא לים, ואחת משתי המדינות היחידות בעולם שגובלות רק במדינות שגם הן ללא מוצא לים. אוזבקיסטן גובלת באפגניסטן בדרום, בקזחסטן בצפון ובמערב, בקירגיזסטן במזרח, בטג'יקיסטן בדרום-מזרח, ובטורקמניסטן בדרום-מערב. כלומר, עליה לעבור לפחות שני גבולות לאומיים בכדי להגיע לנמל ימי.
מקור השם

בתחילת המאה ה-11 החלה נדידה של שבטים טורקמנים מקבוצת האוע'וז מאזור הערבה האסייתית, לתוך שטחי האימפריה המוסלמית. שבטים אלו שימשו כשכירי חרב עבור שליטים מוסלמיים מקומיים והשתתפו בפשיטות כנגד ישויות שכנות, שאינן מוסלמיות. התואר שהוענק ללוחמים מהשבטים הללו היה ראזי. במקורות העות'מאניים המוקדמים מכונים שבטים אלו "הטורקים של הספר" – Turks of the Udj ומנהיגיהם כונו Udj Begi. שם החבל ואחר כך הישות המדינית אוזבקיסטן נולד מתואר מנהיגות זה, כאשר אחד ממנהיגי קבוצות השבטים התיישב במקום וניכס לעצמו את הטריטוריה Udj Begi Stan.
היסטוריה

אוזבקיסטן שוכנת על דרך המשי ההיסטורית, ציר המסחר מסין לאירופה. מיקומה הביא מנהיגים גדולים כמו אלכסנדר הגדול, ג'ינג'יס חאן, טמרליין (טימור לנג – טימור הצולע) ורבים נוספים לעבור בשטחה. טמרליין, על אף מסעות המלחמה האכזריים שלו, נחשב לאבי האומה האוזבקית.
הפלישות החוזרות ונשנות לאוזבקיסטן שינו את פניה של התרבות האוזבקית. אפשר למצוא במדינה מאפיינים פרסים, ערבים, מונגולים, מוסלמים ורוסים.
בעת העתיקה, שטח אוזבקיסטן היה מיושב בעמים איראנים והיה חלק מיישות מדינית בשם סוגדיאנה. עם הכיבוש הערבי במאה ה-8 חדר האסלאם לאזור, והכיבוש המונגולי במאה ה-13 הביא להחרבת האזור והפיכתו לטורקי. השליט המונגולי טימור לנג הפך את סמרקנד לבירתו, אך לאחר מותו בשנת 1405 התפוררה האימפריה העצומה שהקים והאזור נחלק לנסיכויות בשלטון צאצאיו. במאה ה-15 נכבש האזור בידי שבטי האוזבקים שהקימו את אמירויות בוכרה, חיווה וקוקנד.
במאה ה-19 נכבשה אמירות בוכרה על ידי האימפריה הרוסית. שנתיים אחרי כינון ברית המועצות (בשנת 1922) הוקמה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית, שהורכבה מחבל טורקסטן וכללה גם את אמירות בוכרה וח'אנות חיווה. הכיבוש תם כשברית המועצות התמוטטה ואוזבקיסטן זכתה לעצמאות (1 בספטמבר 1991). הקומוניסט לשעבר, אסלאם קרימוב, שלט במדינה מיום עצמאותה ועד מותו.
השלטון הסובייטי הותיר את חותמו על המדינה בפיתוח החקלאות והתעשייה, אך גם בדמות האסון האקולוגי בימת אראל.
במאה ה-21, לאחר קבלת העצמאות, סבלה המדינה מהתערבות של קבוצות מיליטנטיות וטרוריסטיות אסלאמיסטיות בנעשה במדינה. חלק מהקבוצות פעלו משטחי מדינות שכנות כטג'יקיסטן ואפגניסטן ואחרות משטחי המדינה. היו מומחים שראו בהתקפות הטרור תגובה לשיתוף הפעולה של המשטר עם ארצות הברית לאחר אירועי 11 בספטמבר 2001. אחרים – ברוח "תאוריות הקונספירציה" טענו שאסלאם קרימוב, המנהיג האבסולוטי במדינה, "יצר" את הפעילות הטרוריסטית כדי לשמור על שלטונו הנחשב במערב כפוגע בזכויות התושבים ומושחת.
עקב מגמת הדמוקרטיזציה במדינות ברית המועצות לשעבר, גם באוזבקיסטן החלו להישמע קולות להחלפת השלטון שנמצא בידיו של אסלאם קרימוב זמן ארוך. ניסיונות ההפיכה דוכאו ביד קשה על ידי קרימוב (למשל באירועי טבח אנדיג'אן ב-2005), דבר שהציג אותו בעולם כדיקטטור. מצד שני, מדינות המערב לא מצאו סיבה להתערב בענייניה הפנימיים של המדינה ולתמוך בהחלפת משטר הדיכוי האכזרי עקב אי-רצון לפרק את המשטר החילוני והיציב ביותר במרכז אסיה ולמסור אותו לידי העם שנטיות לבו עלולות לגרום לו להצביע בשעת משבר בעד מפלגות האסלאם הקיצוני.
המעצמות השונות בחרו לחיות בשלום עם הדיקטטורה האוזבקית בגלל אינטרסים שונים – רוסיה מעוניינת לשמר את מעט ההשפעה שעוד נשארה לה במדינה וארצות הברית היא בעלת אחד מבסיסי חיל האוויר הגדולים ביותר בחלק זה של העולם, שסייע לה במאבקה באפגניסטן וגם בעיראק. אולם, גופים בינלאומיים כדוגמת האו"ם נעשים מעורבים יותר ויותר בנעשה במדינה ובמעקב אחרי פעולות של דיכוי אופוזיציה והפרת זכויות אדם.
בשנת 2016 נפטר קרימוב, וסגנו, שבקט מירזייאיב, מונה למנהיג, ובהמשך נבחר לנשיאות. בקדנציה הראשונה שלו שהסתיימה בשנת 2019, הוביל מירזיוייב סדרה של רפורמות פוליטיות, כלכליות וחברתיות, במטרה לקדם דמוקרטיזציה, פתיחות חברתית וכלכלית, ביניהם מעמד האישה.
פוליטיקה

לאחר התפרקות ברית המועצות, למרות העצמאות ושינויים רבים אחרים, נותרו מוסדות השלטון במתכונתם הקודמת. במשך 25 השנים הראשונות של העצמאות, שלט באוזבקיסטן אסלאם קרימוב, שהנהיג שלטון רודני. ממשלתו עיכבה את השינויים הדמוקרטיים, וממשיכה המסורת של דיכוי כוחו של הפרלמנט, וחירותם של גורמי האופוזיציה ולתקשורת. את גישתה הצדיקה בשאיפה לתהליך שינוי הדרגתי ובצורך ביציבות.
לאחר פטירתו של קרימוב, עלה לשלטון שבקט מירזייאיב, שנבחר לנשיאות בשנת 2016, מקדם רפורמות רבות ומעודד דמוקרטיזציה. בבחירות בשנת 2019 השפיעו תהליכים שעודד מירזיוייב גם על שיעור הנשים המכהנות בפרלמנט ובסנאט, שכמעט והוכפל בתוך מספר שנים.
פוליטיקה > יחסי חוץ

אוזבקיסטן תמיד ראתה את הקונפליקט הטג'יקי-אפגני כאיום על הריבונות שלה כיוון שזה השפיע לרעה על היציבות במדינה, ולכן החזיקה כוחות באזור הצפוני של אפגניסטן שנלחמו בכוחות הטליבאן. מאוחר יותר כוחות אלה הצטרפו לקואליציה של ארצות הברית לכיבוש אפגניסטן.
המדינה היא בעלת הברית הגדולה ביותר של ארצות הברית מבין מדינות ברית המועצות לשעבר במרכז אסיה (המכונות בפי זרים "הסטנים"). היא משקיעה מאמצים במלחמה נגד הטרור האסלאמיסטי גם באפגניסטן וגם בעיראק. אוזבקיסטן היא אחת משש החברות של ארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה, ומארחת את אחד המרכזים האזוריים שלו נגד הטרור.
דרכון אוזבקי, נכון לדצמבר 2023, מדורג במקום ה-80 במדד הנלי לדרכונים.
כלכלה

אוזבקיסטן הייתה אחד האזורים העניים ביותר בזמן שלטון ברית המועצות, כאשר יותר מ-60% אחוז מהאוכלוסייה גרו בקהילות עירוניות צפופות.
אוזבקיסטן היא יצואנית הכותנה השלישית בעולם, יצרנית גדולה של זהב וגז טבעי, ויצרנית אזורית משמעותית של כימיקלים ומכונות. אף על פי כן, העוני במדינה הוא עצום, כשהמשכורת הממוצעת נעה סביב מאה עשרים דולר בחודש.
בשל האינפלציה, ערכו של הסום, המטבע האוזבקי, נמוך מאוד. אף על פי כן לא הודפסו שטרות עם מספר סום נקוב גבוה – והשטר היקר ביותר ערכו כדולר אחד.
לאחר העצמאות מברית המועצות, ניסתה הממשלה לתמוך בכלכלה הסובייטית שלה על ידי סובסידיות, שליטה על הייצור ופיקוח מחירים הדוק. אולם לאור אחוזי האינפלציה הגבוהים, הממשלה החלה ברפורמה כלכלית באמצע 1994 במסגרתה הפעילה מדיניות מוניטרית הדוקה, הגבירה את ההפרטה, הקטינה במקצת את השליטה הממשלתית בכלכלה ושיפרה את הסביבה עבור משקיעים חיצוניים. בשל השחיתות במדינה, חלק גדול מהחברות המופרטות נמכרו במחירים נמוכים למקורבים לממשל ולגורמים ששיחדו פקידים בכירים. השוחד קיים בצורה נפוצה מאוד בכל אוזבקיסטן, ויצר שכבה עשירה צרה, שמתגוררת בעיקר בטשקנט הבירה, לצד עניים מרודים רבים.
המדינה ממשיכה להשפיע על הכלכלה בצורה דומיננטית, והרפורמות נכשלו כל כך עד שהיה צורך בשינויים מבניים רבים. קרן המטבע הבינלאומית השעתה את ההסכם עם אוזבקיסטן בנוגע ל-185 מיליון הדולר לקראת סוף 1996 בגלל צעדי הממשלה שיצרו אקלים עסקי שלא אפשר להעביר את הסכום.
אוזבקיסטן הגיבה לתנאים החיצוניים השליליים שנוצרו על ידי המשבר הכלכלי האסייתי והרוסי בכך שהידקה את פיקוחה על היצוא והשליטה על המט"ח, בכלכלה שגם כך היא ריכוזית.
ההידרדרות הכלכלית הבריחה מאוזבקיסטן את העילית הכלכלית והמקצועית, שברובה הייתה רוסית במוצאה. אוזבקים רבים ממוצא רוסי העדיפו לעזוב את המדינה לטובת רוסיה, בה המצב הכלכלי טוב בהרבה והשכר הממוצע גבוה פי כמה.
למרות הצהרות רשמיות של הממשלה על צמיחה בשיעור של 4.2 אחוזים בשנה בתוצר לנפש, הצמיחה בפועל מוערכת בכ-2% בלבד. מקור ההבדל הוא באבטלה הגבוהה, עודף כוח עבודה בלתי מנוצל ואבטלה סמויה בעיקר בענף החקלאות, שעדיין מהווה מקור תעסוקה לכ-60% מכוח העבודה במדינה.
שלטון מקומי

אוזבקיסטן מחולקת ל־12 מחוזות ("וילויאטלר"; צורת יחיד "וילויאט"), רפובליקה אוטונומית אחת ועיר ("שאהרי").
בראש כל אחד מהמחוזות עומד מושל ("חכים") בעל סמכויות עצמאיות מסוימות, אך כולם כפופים לממשל המרכזי היושב בבירה טשקנט.
טשקנט (Toshkent Shahar) (*)
מחוז אנדיז'ן (Andijon Viloyati)
מחוז בוכרה (Buxoro Viloyati)
מחוז פרגנה (Farg‘ona (Fergana) Viloyati)
מחוז ג'זך (Jizzax Viloyati)
מחוז נמנגן (Namangan Viloyati)
מחוז נבואי (Navoiy Viloyati)
מחוז קשקדריו (Qashqadaryo Viloyati)
מחוז סמרקנד (Samarqand Viloyati)
מחוז סירדריאו (Sirdaryo Viloyati)
מחוז סרחנדריאו (Surxondaryo Viloyati)
מחוז טשקנט (Toshkent Viloyati) (*)
מחוז חורזם (Xorazm Viloyati)
רפובליקת קראקלפקסטן (Qoraqalpog‘iston) (**)
שלטון מקומי > ערים

בירתה של אוזבקיסטן היא טשקנט שהיא גם בירתו של המחוז הקרוי בשם זה.
מלבד טשקנט, ערים מפורסמות נוספות הן סמרקנד ובוכרה, אשר הוכרו כאתרי מורשת עולמיים על ידי אונסק"ו בשל הכמות העצומה של המסגדים העתיקים והמפוארים והארמונות המרוכזים בהן. ערים תיירותיות נוספות הן חיווה, שאחריסאבז ונוקוס.
גאוגרפיה

אוזבקיסטן היא מדינה השוכנת במרכז אסיה. והיא אחת משתי המדינות היחידות בעולם (יחד עם ליכטנשטיין) שיש להן חסימה כפולה לים, כלומר הן לא רק מוקפות יבשה מכל עבר, אלא גם כל המדינות המקיפות אותן מוקפות יבשה מכל עבר ואין להן מוצא לים הפתוח.
המדינה גובלת עם אפגניסטן בדרום, עם קזחסטן בצפון ובמערב, קירגיזסטן במזרח, טג'יקיסטן בדרום מזרח וטורקמניסטן בדרום מערב. יש למדינה גם ארבע מובלעות בתוך שטח קירגיזסטן, והיא מכילה בעצמה מובלעת קטנה השייכת לטג'יקיסטן.
שטחה הכולל של המדינה הוא 447,400 קמ"ר, ומתוכו מעט פחות מ-5% מהשטח מכוסה מים, בעיקר בימת אראל. מערב המדינה מדברי או מדברי למחצה, ואילו מזרחה הררי ובעמקיו מרוכזת רוב אוכלוסיית המדינה. הנקודה הנמוכה ביותר היא בגובה 12- מטר, בסריקרניש-קולי (Sariqarnish Kuli) והגבוהה ביותר – 4,301 מטר, באדולונגה-טוג'י (Adelunga Toghi).
האקלים השורר ברוב שטחי המדינה הוא אקלים יבשתי יבש, עם כמות משקעים מעטה (100 עד 200 מ"מ גשם בשנה ברוב האזורים) וטמפרטורות קיצוניות. הקיץ חם מאוד (הטמפרטורה עוברת לעיתים את ה-40°C) והחורף קר מאוד (ממוצע הטמפרטורות בחורף נע בין 0°C בדרום ל-8°C מתחת לאפס בצפון, אך הן צונחות לעיתים עד ל-35°C מתחת לאפס). המשקעים המעטים מרוכזים בחורף ובאביב, ובשאר עונות השנה כמעט שאין צמחייה במדינה. רק אחוז אחד מאדמת אוזבקיסטן מעובד עיבוד קבע, ועוד כ-10 אחוזים משמשים אדמת מרעה.
המשאבים הטבעיים הקיימים במדינה הם: גז טבעי, נפט, פחם, זהב, אורניום, כסף, נחושת, עופרת ואבץ.