stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפל גאותרמי
שטף החום

החום זורם כל הזמן ממקורותיו בתוך כדור הארץ אל פני השטח. אובדן החום הכולל מכדור הארץ מוערך בכ-TW‏44.2 (1013‏ ×‏ 4.42 ואט). זרימת החום הממוצעת היא 65 מיליוואט / מטר רבוע מעל הקרום היבשתי ו-101 מיליוואט / מטר רבוע מעל הקרום הימי. זהו בממוצע 0.087 ואט / מטר רבוע (0.03 אחוז מאנרגיית השמש הנספגת על ידי כדור הארץ), אך הוא מרוכז הרבה יותר באזורים שבהם הליתוספירה דקה, למשל לאורך רכסי מרכז האוקיינוס (שם נוצרת ליתוספירה אוקיינית חדשה) ובסמוך לתימרת מעטפת. קרום כדור הארץ פועל למעשה כשמיכת בידוד עבה שיש לנקב אותה על ידי צינורות של נוזלים (של מאגמה, מים או נוזלים אחרים) על מנת לשחרר את החום שמתחת. חום נוסף מכדור הארץ הולך לאיבוד באמצעות טקטוניקת הלוחות, בגלל התרוממות של חומר המעטפת הקשורה לרכסי אמצע האוקיינוס. אמצעי עיקרי נוסף לאיבוד חום הוא על ידי הולכה דרך הליתוספירה, שרובה מתרחשת באוקיינוסים בגלל הקרום הימי שם שהוא הרבה יותר דק וצעיר מאשר הקרום היבשתי.
חום כדור הארץ מתחדש מהתפרקות רדיואקטיבית בקצב של TW‏30. קצב השטף הגאותרמי העולמי הוא יותר מכפליים מקצב צריכת האנרגיה האנושית מכל המקורות העיקריים. נתונים גלובליים על צפיפות שפיעת החום נאספים ונערכים על ידי הוועדה הבינלאומית לשטף חום (IHFC) של האיגוד הבינלאומי לגאודזיה וגאופיזיקה.
שימוש ישיר

חום מפנים כדור הארץ יכול לשמש כמקור אנרגיה, המכונה אנרגיה גאותרמית. המפל הגאותרמי שימש לחימום חלל ולרחצה עוד מימי הרומאים הקדומים, ולאחרונה לייצור חשמל. ככל שאוכלוסיית האדם ממשיכה לגדול, כך גם גדל השימוש באנרגיה וההשפעות עקב כך על הסביבה בהתאם למקורות האנרגיה העיקריים העולמיים. עובדה זו גרמה להתעניינות גוברת במציאת מקורות אנרגיה מתחדשים והמפחיתים את פליטת גזי החממה. באזורים עם צפיפות גבוהה של אנרגיה גאותרמית, הטכנולוגיה הנוכחית מאפשרת לייצר חשמל בשל הטמפרטורות הגבוהות המתאימות. הפקת כוח חשמלי ממקורות גאותרמיים אינה דורשת דלק תוך יצירת אנרגיה בקצב אמינות העולה בעקביות על 90%. על מנת להפיק אנרגיה גאותרמית, יש צורך להעביר ביעילות חום ממאגר גאותרמי לתחנת כוח, שם ממירים חום לאנרגיה חשמלית על ידי העברת קיטור דרך טורבינה המחוברת לגנרטור. בקנה מידה עולמי, החום המאוחסן בפנים כדור הארץ מספק אנרגיה שעדיין נתפסת כמקור אקזוטי. ב-2007 יוצרו כ-GW‏10 של קיבולת חשמלית גאותרמית ברחבי העולם, שהיוותה 0.3% מצריכת החשמל העולמית. GW‏28 נוספים של קיבולת חימום גאותרמית ישירה מותקנים לחימום מחוזי, חימום חלל, מכוני ספא, תהליכים תעשייתיים, מתקני התפלה ויישומים חקלאיים.
ואריאציות

המפל הגאותרמי משתנה עם המיקום ונמדד בדרך כלל על ידי קביעת טמפרטורת תחתית בור לאחר קידוח. רישומי טמפרטורה המתקבלים מיד לאחר הקידוח מושפעים עם זאת עקב זרימת נוזל הקידוח. כדי להשיג הערכות מדויקות של טמפרטורת תחתית הבור, הבור צריך להגיע לטמפרטורה יציבה. זה לא תמיד בר השגה מסיבות מעשיות.
באזורים טקטוניים יציבים באזורים הטרופיים יתכנס תרשים טמפרטורה-עומק לטמפרטורת השטח הממוצעת השנתית. עם זאת, באזורים בהם התפתחה קפאת-עד עמוקה במהלך הפליסטוקן ניתן לראות אנומליה בטמפרטורה נמוכה הנמשכת מטה עד כמה מאות מטרים. האנומליה הקרה של סובאלק בפולין הובילה להכרה כי הפרעות תרמיות דומות הקשורות לשינויים אקלימיים בפליסטוקן-הולוקן נרשמות בקידוחים ברחבי פולין, כמו גם באלסקה, בצפון קנדה ובסיביר.
באזורים של התרוממות טקטונית (אנ') וסחיפה בהולוקן (איור 1) המפל הרדוד יהיה גבוה עד שהוא יגיע לנקודת הטיה בה הוא יגיע למשטר שטף החום המיוצב. אם המפל של המשטר המייצב בולט מעל נקודת ההטיה עד למפגש שלו עם הטמפרטורה השנתית הממוצעת של ימינו, גובהו של צומת זה מעל פני השטח של ימינו נותן מדד להיקף ההתרוממות והסחיפה של ההולוקן. באזורים של השתפלות (אנ') והרבדה של הולוקן (איור 2) המפל ההתחלתי יהיה נמוך מהממוצע עד שהוא יגיע לנקודת הטיה בה הוא מצטרף למשטר שטף החום המיוצב.
וריאציה בטמפרטורת פני השטח הנגרמת על ידי שינויי אקלים ומחזורי מילנקוביץ' יכולה לחדור מתחת לפני השטח של כדור הארץ ולייצר תנודה במפל הגאותרמי עם תקופות המשתנות בין ימים לעשרות אלפי שנים ומשרעת היורדת עם העומק ובעלת קנה המידה לעומק של מספר קילומטרים. מים מהפשרה של כיפות הקרח הקוטביות הזורמים לאורך קרקעית האוקיינוס נוטים לשמור על מפל גאותרמי קבוע על פני כדור הארץ.
אם קצב עליית הטמפרטורה עם העומק שנצפה בקידוחים הרדודים היה נמשך בעומקים גדולים יותר, הטמפרטורות עמוק בתוך כדור הארץ היו מגיעות עד מהרה לנקודה בה סלעים יתמוססו. אולם אנו יודעים כי מעטפת כדור הארץ מוצקה בגלל העברת גלי S (אנ'). מפל הטמפרטורה יורד דרמטית עם העומק משתי סיבות. ראשית, מנגנון ההובלה התרמית משתנה ממוליכות חום, כמו בתוך הלוחות הטקטוניים הנוקשים, להסעה, בחלק של מעטפת כדור הארץ. למרות מוצקותה, מרבית מעטפת כדור הארץ מתנהגת על פני פרקי זמן ארוכים כנוזל, והחום מועבר באמצעות אדבקציה, או הובלת חומרים. שנית, ייצור חום רדיואקטיבי מתרכז בתוך קרום כדור הארץ, ובמיוחד בחלקו העליון של הקרום, מכיוון שריכוזי אורניום, תוריום ואשלגן הם הגבוהים ביותר שם: שלושת היסודות הללו הם היצרנים העיקריים של חום רדיואקטיבי בכדור הארץ. לפיכך, המפל הגאותרמי בחלק הארי של מעטפת כדור הארץ הוא בסדר גודל של 0.5 קלווין לקילומטר, והוא נקבע על ידי המפל האדיאבטי הקשור לחומר המעטפת (פרידוטיט במעטפת העליונה). המפל הגאותרמי בגלעין כדור הארץ יורד עד 0.1°C לכל קילומטר עומק.
מפל גאותרמי שלילי

מפל גאותרמי שלילי מתרחש כאשר הטמפרטורה יורדת עם העומק. זה קורה בכמה מאות מטרים העליונים הקרובים לפני השטח. בגלל הפיזוריות התרמית הנמוכה של סלעים, הטמפרטורות התת-קרקעיות כמעט ולא מושפעות משינויי טמפרטורה יומיים או אפילו שנתיים של פני השטח. בעומק של מטרים ספורים טמפרטורות תת-קרקעיות דומות אפוא לטמפרטורת השטח הממוצעת השנתית. בעומקים גדולים יותר, טמפרטורות תת-קרקעיות משקפות ממוצע ארוך טווח ביחס לאקלים שעבר, כך שטמפרטורות בעומק של עשרות עד מאות מטרים מכילות מידע על האקלים במאות עד אלפי השנים האחרונות. בהתאם למיקום, אלה עשויים להיות קרים מהטמפרטורות הנוכחיות בגלל מזג האוויר הקר קרוב לעידן הקרח האחרון, או בשל שינויי אקלים מאוחר יותר.
מפלים גאותרמיים שליליים עשויים להתרחש גם בגלל אקוויפרים עמוקים, כאשר העברת חום ממים עמוקים על ידי הסעה והנעה גורמת למים ברמות רדודות יותר המחממים סלעים סמוכים לטמפרטורה גבוהה יותר מסלעים ברמה עמוקה מעט יותר.
מפלים גאותרמיים שליליים נמצאים גם בקנה מידה גדול באזורי הפחתה. אזור הפחתה הוא גבול לוח טקטוני בו קרום ימי שוקע לתוך המעטפת בשל הצפיפות הגבוהה של הלוח הימי ביחס למעטפת שמתחתיו. מאחר שהלוח השוקע נכנס למעטפת בקצב של סנטימטרים בודדים בשנה, הולכת חום אינה מסוגלת לחמם את הלוח באותה מהירות שהוא שוקע. לכן, ללוח השוקע טמפרטורה נמוכה יותר מהמעטפת שמסביב, וכתוצאה מכך מפל גאותרמי שלילי.
לקריאה נוספת

שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9 עמוד 49
הערות שוליים

1 2  Fridleifsson, Ingvar B.; Bertani, Ruggero; Huenges, Ernst; Lund, John W.; Ragnarsson, Arni; Rybach, Ladislaus (2008-02-11).  O. Hohmeyer and T. Trittin (ed.). "The possible role and contribution of geothermal energy to the mitigation of climate change" (PDF). Luebeck, Germany: IPCC Scoping Meeting on Renewable Energy Sources. pp. 59–80. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-03-12.
↑  Sanders, Robert (2003-12-10). "Radioactive potassium may be major heat source in Earth's core". UC Berkeley News.
↑  Alfè, D.; Gillan, M. J.; Vocadlo, L.; Brodholt, J.; Price, G. D. (2002). "The ab initio simulation of the Earth's core" (PDF). Philosophical Transactions of the Royal Society. pp. 1227–44. Bibcode:2002RSPTA.360.1227A. doi:10.1098/rsta.2002.0992. PMID 12804276.
↑  "Groundwater temperature's measurement and significance - National Groundwater Association". National Groundwater Association. 23 באוגוסט 2015. אורכב מ-המקור ב-23 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mean Annual Air Temperature - MATT". www.icax.co.uk.
↑  "Ground Temperatures as a Function of Location, Season, and Depth". builditsolar.com.
↑  Rafferty, Kevin (באפריל 1997). "An Information Survival Kit for the Prospective Residential Geothermal Heat Pump Owner" (PDF). Geo-Heat Centre Quarterly Bulletin. Vol. 18, no. 2. Klmath Falls, Oregon: Oregon Institute of Technology. pp. 1–11. ISSN 0276-1084. אורכב מ-המקור (PDF) ב-17 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Huang, S., H. N. Pollack, and P. Y. Shen (2000), Temperature trends over the past five centuries reconstructed from borehole temperatures, Nature, 403, 756–758.
↑  Alfe, D.; M. J. Gillan; G. D. Price (2003-02-01). "Thermodynamics from first principles: temperature and composition of the Earth's core" (PDF). Mineralogical Magazine. pp. 113–123. Bibcode:2003MinM...67..113A. doi:10.1180/0026461026610089. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-03-16. נבדק ב-2007-03-01.
↑  Steinle-Neumann, Gerd; Lars Stixrude; Ronald Cohen (2001-09-05). "New Understanding of Earth's Inner Core". Carnegie Institution of Washington. אורכב מ-המקור ב-2006-12-14.
↑  Anuta, Joe (2006-03-30). "Probing Question: What heats the earth's core?". physorg.com.
↑  Johnston, Hamish (19 ביולי 2011). "Radioactive decay accounts for half of Earth's heat". PhysicsWorld.com. Institute of Physics. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Climate and Earth's Energy Budget". NASA. 2009-01-14.
↑  Richards, M. A.; Duncan, R. A.; Courtillot, V. E. (1989). "Flood Basalts and Hot-Spot Tracks: Plume Heads and Tails". Science. 246 (4926): 103–107. Bibcode:1989Sci...246..103R. doi:10.1126/science.246.4926.103. PMID 17837768.
↑  www.ihfc-iugg.org IHFC: International Heat Flow Commission – Homepage
↑  שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, עמ' 49
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4604065-1 
חתך בכדור הארץ
החום מהדעיכה של 238-U ו-232-T הם כעת התורמים העיקריים לחום הפנימי של כדור הארץ.
מכונת קידוח גאותרמית בוויסקונסין, ארצות הברית
סלאבים!

| --- | --- |

כרזת המחזה
 כתיבה:  טוני קושנר
 דמויות:  קטנגרינה סראפימה גלב וודיה דומיק פרלפסריאנוב
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוגה:  דרמה קומית
 הצגת בכורה:  8 במרץ 1994 (לואיוויל, קנטקי)
 שפה:  אנגלית
סלאבים! (באנגלית: Slavs!, ובשמו המלא: Slavs!: Thinking About the Longstanding Problems of Virtue and Happiness) הוא מחזה מאת טוני קושניר מ-1994, המתרחש בברית המועצות המתפוררת, במהלך לידתה המחודשת כאוסף של מדינות עצמאיות. ההצגה כוללת ארבע מערכות, המתרחשות בין השנים 1985 ל-1992. ההצגה עלתה לראשונה בתיאטרון השחקנים של לואיוויל (אנ') בלואיוויל, קנטקי ב-8 במרץ 1994. מאוחר יותר עברה ל-New York Theatre Workshop (אנ') בניו יורק ב-12 בדצמבר 1994, בהפקה בהשתתפות זוכת פרס האוסקר מריסה טומיי ומישה ברטון.
תקציר העלילה

העלילה מתחילה במוסקבה, מרץ 1985, כאשר מיכאיל גורבצ'וב מחליף את קונסטנטין צ'רניינקו בתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
קתרינה היא מאבטחת לסבית נמרצת במתקן ארכיון סובייטי המחזיק את מוחם של מנהיגי ברית המועצות המנוחים. פופולטיפוב, בכיר בממשל הסובייטי אשר השיג לה את העבודה במתקן, מנסה לחזר אחריה. לרוע מזלו של פופוליטפוב, היא כבר מאוהבת באונקולוגית בונפילה, צאצאית של אחד מאבות המהפכה.
סרג' הוא בולשביק שהאובססיה שלו לעתיד מביאה לתוצאות קטלניות. וודיה היא נערה צעירה שמתה מהרעלת פסולת גרעינית. היא מופיעה שוב בשנת 1992 בסיביר, אך הפעם חיה ואילמת. בסיביר, קתרינה ובונפילה מתמודדות עם הנפולת ועם הסבל האנושי שנגרם מהפסולת הגרעינית. רודנט, ביורוקרט לא אינטליגנטי במיוחד, נשלח גם הוא למשימת רצון טוב למען המדינה, ומתמודד עם מצוקותיהן של וודיה האילמת ואמה הזועמת.
הפקת ניו יורק המקורית > שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
מריסה טומיי: קתרינה סרפימה גלב
מישה ברטון: וודיה דומיק
ג'וזף וייסמן: פרלפסריאנוב
ברברה אדה-יאנג: בבוקשה ראשונה, גב' דומיק
בן האמר: סמוקוב
ג׳ון כריסטופר ג׳ונס: פופולטיפוב
מרי שולץ: בבושקה שנייה, בונץ'-ברואביץ'
דייוויד צ'נדלר: רודנט
ג'רלד היקן: סרג'
הפקת ניו יורק המקורית > צוות

| שם | תפקיד |
| --- | --- |
ליסה פיטרסון: בימוי
ניל פאטל (אנ'): עיצוב במה
גבריאל ברי: עיצוב תלבושות
כריסטופר אקרלינד (אנ'): עיצוב תאורה
דארן ל. ווסט: עיצוב קול
תגובות וביקורות

הפקת ניו יורק המקורית של המחזה זכתה לביקורות חיוביות מצד וינסנט קנבי מהניו יורק טיימס, שכתב כי המחזה הוא "יצירה של דמיון מבריק וחסר מנוחה". קנבי שיבח את קושנר, על דבריו ה"מסנוורים, עוקצניים ומעוררי צחוק בבטן", וכן את הופעתה המדהימה של טומיי.
המגזין ניו יורק שיבח את הופעותיהם של ג'וזף וייסמן (פרלפסריאנוב) ומישה ברטון (וודיה דומיק), עליה נכתב שהיא "ילדה קטנה וחמודה, המפגינה קסם מושלם אפילו במתן רטוריקה מופרזת מדי שקושנר משמיע לכולם". המגזין ציין לחיוב גם את עיצוב התפאורה של ניל פאטל (אנ').
הוצאה לאור

המחזה יצא לאור על ידי Broadway Play Publishing (אנ') כחלק מאוסף מחזות מאת טוני קושנר.
הערות שוליים

1 2 3  SUNDAY VIEW; In 'Slavs!' Kushner Creates Tragic Burlesque The New York Times. 18 December 1994
↑  Steven Culp in "Slavs!" (אורכב 25.04.2012 בארכיון Wayback Machine) Steven Culp on TV. Retrieved on 24 December 2011
↑  Simon, John. From "Slavs!" to Slavonia. New York Magazine. 9 January 1995
דניאל קארול

דניאל קארול (באנגלית: Daniel Carroll‏; 22 ביולי 1730 – 7 במאי 1796) היה פוליטיקאי אמריקאי ובעל מטעים ממרילנד ואחד מהאבות המייסדים של ארצות הברית. הוא תמך במהפכה האמריקנית, שירת בקונגרס הקונפדרציה, היה ציר בוועידת פילדלפיה משנת 1787, שכתבה את חוקת ארצות הברית, והיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרס הראשון. קארול היה אחד מחמישה אנשים שחתמו הן על תקנון הקונפדרציה והן על החוקה. הוא היה אחד הקתולים הבודדים בין המייסדים.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קארול נולד בעיר מרלבורו בפרובינציית מרילנד ב-22 ביולי 1730. הוא היה בנם של האדינטים העשירים דניאל קארול (בערך 1696 - 1751) ואלינור דרנאל קארול (1703 - 1796). בית הוריו היה Darnall's Chance, מטע של 27,000 דונם שאמו ירשה מסבה. קארול נשלח לחו"ל לצורך השכלתו. בין השנים 1742–1748 למד אצל הישועים בקולג' של סן אומר בצרפת, שהוקם למען חינוך קתולים אנגלים. אחר כך, לאחר סיור באירופה, הפליג הביתה ועד מהרה נישא לאלינור קארול, ככל הנראה בת דודה ראשונה, שסבא וסבתא שלה היו דניאל אוקרול ודורותי קנדי מאירלנד.
אחיו הצעיר ג'ון היה הבישוף הקתולי הראשון בארצות הברית (כבישוף בולטימור, 1790) ומייסד אוניברסיטת ג'ורג'טאון; בן דודו צ'ארלס קארול מקרולטון חתם על הכרזת העצמאות.
ביוגרפיה > קריירה

בשנות ה-70 של המאה ה-18, קארול הצטרף בהדרגה לעניין הפטריוטי. כבעל עבדים וכבעל אדמות גדול, הוא חשש בתחילה שהמהפכה עלולה להיכשל כלכלית ולהביא להרס הפיננסי של משפחתו.
באותה תקופה, מרילנד, על אף שנוסדה כקתולית, הוציאה (כמו שאר שלוש עשרה המושבות) חוקים המוציאים את הקתולים מלמלא תפקידים ציבוריים. כאשר מרילנד הכריזה על עצמאותה מהכתר וחוקקה את החוקה הראשונה שלה, החוקים הללו בוטלו. קארול נבחר לסנאט של מרילנד, וכיהן בשנים 1777–1781. כסנאטור המדינה, הוא עזר לגייס חיילים וכסף למען המטרה האמריקאית. מעורבותו במלחמת העצמאות, כמו זו של פטריוטים אחרים במשפחתו המורחבת, נוצרה בהשראת המוטו של המשפחה: "חזק באמונה ובמלחמה".
הוא הוביל את המאמץ לחסום את אספת המדינה מלאשרר את תקנון הקונפדרציה עד שהמדינות שהיו להן תביעות קרקע מערביות (שמרילנד לא עשתה זאת) ויתרו על התביעות הללו לקונגרס. קארול הפסיק את התנגדותו רק לאחר שווירג'יניה ויתרה על תביעותיה על קרקע מצפון לנהר אוהיו לקונגרס, וב-2 בפברואר 1781 הפכה מרילנד למדינה השלוש-עשרה והאחרונה שאשררה את הסעיפים.
ביוגרפיה > ועידת החוקה משנת 1787

בשנת 1787, קארול מונה לנציג מרילנד לוועידת פילדלפיה, שהתכנסה כדי לשנות את הסעיפים, וחיברה את החוקה. כמו חברו הטוב ג'יימס מדיסון מווירג'יניה, קארול היה משוכנע שצריך ממשל מרכזי חזק כדי להסדיר את המסחר בין המדינות ועם מדינות אחרות. הוא גם התבטא שוב ושוב בהתנגדות לתשלום שכר חברי הקונגרס של ארצות הברית על ידי המדינות, בנימוק שפיצוי כזה יחבל בחוזקה של הממשלה החדשה מכיוון ש"התלות של שני הבתים בבתי המחוקקים של המדינה תהיה מוחלטת... הממשלה החדשה בצורה זו היא לא יותר מאשר מהדורה שנייה של הקונגרס [הקונטיננטלי] בשני כרכים, במקום אחד, ואולי עם מעט מאוד תיקונים".
כאשר הוצע שהנשיא (הרשות המבצעת) ייבחר על ידי הקונגרס (הרשות המחוקקת), קארול, בהנחיית ג'יימס וילסון, ביקש להחליף את המילים "על ידי הרשות המחוקקת" ב"על ידי העם". הוא ותומאס פיצסיימונס היו הקתולים היחידים שחתמו על החוקה, אך נוכחותם הייתה סימן להמשך הקידום של חופש הדת באמריקה. לקארול היה תפקיד חיוני בגיבוש הגבלת סמכויות הממשל הפדרלי או המרכזי. הוא היה מחבר ההנחה - המעוגנת בחוקה כסעיף סיום - לפיה סמכויות שלא הואצלו במיוחד לממשלה הפדרלית נשמרו למדינות או לעם. קארול דיבר כ-20 פעמים במהלך הקיץ של דיונים בוועידת החוקה וכיהן בוועדה לעניינים דחויים. בשובו למרילנד לאחר הכינוס, הוא פעל לאשרור החוקה אך לא היה נציג לוועידת מדינת מרילנד לצורך אשרור.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בעקבות הכינוס, קארול המשיך להיות מעורב בענייני המדינה ובעניינים הלאומיים. הוא היה שותף מרכזי במאבק האשרור של מרילנד בשנים 1787–1788. הוא הגן על החוקה ב"מרילנד ג'ורנל", בעיקר בתגובתו לטיעונים שהעלה הנציג האנטי-פדרליסט והפטריוטי הידוע סמואל צ'ייס. לאחר שהושג אשרור במרילנד, קארול נבחר כנציג ("חבר קונגרס") במחוז הקונגרס השישי של מרילנד לקונגרס הראשון של 1789, שהתכנס בעיר ניו יורק. בהתחשב בדאגתו ליציבות כלכלית ופיסקלית, הוא הצביע בעד נטילת חובות המדינה שנצברו במהלך המלחמה על ידי הממשלה הפדרלית כדי לבסס רמה חדשה של אמון פיננסי של חובות ציבוריים אמינים כפי שהוצע על ידי שר האוצר אלכסנדר המילטון כחלק מ"עסקה גדולה" עם מזכיר המדינה תומאס ג'פרסון, לתושבי הצפון כדי לתמוך באיתור הבירה הלאומית החדשה בדרום העליון, לאורך נהר הפוטומק.
כאחד משלושת הנציבים שמונו לסקר את מחוז קולומביה שהוגדר לאחרונה ולרכוש קרקע עבור הבירה הפדרלית החדשה במחוז, קארול היה קשור לשני בעלי קרקעות גדולים שאדמותיהם נרכשו על ידי הממשלה, גיסו נוטלי יאנג ואחיינו דניאל קארול מדדינגטון. הקפיטול של ארצות הברית נבנה על גבעה מיוערת בבעלות אחיינו. כאחד מתפקידיו הרשמיים הראשונים כנציב, ב-15 באפריל 1791, הוא יחד עם חבר הנציב דייוויד סטיוארט מווירג'יניה הניחו את אבן הפינה לתחילת סקר קו הגבול של המחוז בג'ונס פוינט, בגדה הדרומית של הפוטומק ליד אלכסנדריה, בעבר בווירג'יניה. הוא כיהן כנציב עד 1795, אז פרש בגלל בריאות לקויה.
מאוחר יותר הוא נבחר שוב לסנאט של מרילנד. היו לו אינטרסים רבים במדינתו ובאזורו, כולל "חברת פטומאק", שביקשה לבנות את תעלת פטומאק למערב. זה היה פרויקט ותיק של ג'ורג' וושינגטון מאז חיפושיו במערב ומסעותיו הצבאיים נגד הצרפתים. זה קדם לסקר ולבנייה שלושים שנה מאוחר יותר של תעלת צ'ספיק ואוהיו.
קארול מת ב-7 במאי 1796, בגיל 65, בביתו ליד רוק קריק באזור פורסט גלן, מרילנד. גופתו של קארול נקברה שם בבית הקברות של הכנסייה הקתולית סנט ג'ון האוונגליסט.
מורשת

רחוב קארול במדיסון, ויסקונסין, נקרא על שמו.
הערות שוליים

1 2 3 4  Robert K. Wright Jr.; Morris J. MacGregor Jr. (1987). "Daniel Carroll". Soldier-Statesmen of the Constitution. Washington D.C.: United States Army Center of Military History. CMH Pub 71-25. אורכב מ-המקור ב-9 באוקטובר 2019. נבדק ב-2 באוקטובר 2007. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Maryland finally ratifies Articles of Confederation". history.com. A&E Television Networks. נבדק ב-28 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Carter, Charles Carroll. "The Carroll Family", Catholic Education Resource Center". אורכב מ-המקור ב-30 באוקטובר 2018. נבדק ב-5 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Delegates to the Constitutional Convention" United States National Archives and Records Administration
1 2  Daniel Carroll
↑  Daniel Carroll, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "Signers of the Constitution" (אורכב 06.04.2014 בארכיון Wayback Machine), National Park Service
↑  "Wisconsin Historical Society". אורכב מ-המקור ב-23 באפריל 2006. נבדק ב-24 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649957205171  ISNI: 0000 0000 3805 4355  LCCN: n2001120367  SNAC: w6r8968w  US Congress: C000187  VcBA: 495/204488  VIAF: 31350550   WorldCat (עם VIAF): 31350550 
אמו של קארול אלינור דרנל קרול בילדותה, מאת Justus Engelhardt Kühn, בערך 1710
שלטו של דניאל קארול
מתושלח

ערך זה עוסק בדמות מקראית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

חלון ויטראז' בקתדרלת קנטרברי עם דמותו של מתושלח
 לידה:  המזרח הקדום
 אב:  חנוך 
 בן או בת זוג:  עדנה 
 צאצאים:  למך בן מתושלח 
 
מְתוּשֶׁלַח, בנו של חנוך, אביו של למך וסבו של נח בונה התיבה, הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית (פרק ה'), בסדר הדורות שבין אדם לנח על פי המקרא, הוא חי 969 שנים, משנת תרפ"ז לבריאת העולם, עד שנת א'תרנ"ו, משך זמן החיים הארוך ביותר במקרא.
על-פי נוסח המסורה מתושלח מת באותה שנה בה התרחש המבול, ולכן יש שטוענים כי הוא מת במבול עצמו. רש"י, על-פי שיטתו של רב בתלמוד (מסכת סנהדרין, ק"ח), מפרש כי מתושלח מת שבוע לפני המבול, ולכן נכתב בפסוק: ”כי לימים עוד שבעה אנכי ממטיר על הארץ” (ספר בראשית, פרק ז', פסוק ד'), כלומר, אלוהים המתין שבוע למותו של מתושלח, ורק אז החל את המבול, וזאת כדי "ללמדך שהספדן של צדיקים מעכבין את הפורענות לבא". על פי נוסח שומרון ירד, מתושלח ולמך מתו שלושתם בשנת המבול. על פי נוסח השבעים מת מתושלח 14 שנים לאחר המבול, אולם בנוסח האלכסנדרוני מופיע תיקון לתאריכים, כך שמתושלח מת 6 שנים לפני המבול.
שם חיצוני לאשתו הוא עדנה בת עזריאל.
בחז"ל

בתלמוד מוזכר מתושלח כאחד משבעת הרועים שיבואו יחד עם המשיח. רש"י מסביר שם שהוא (יחד עם אדם ושת) היה מהצדיקים שהיו לפני דור המבול, כמו שכתוב במסכת סנהדרין שהמבול התעכב עד סיום ימי האבל למתושלח.
בילקוט ראובני מובא שלמתושלח הייתה חרב ששם המפורש כתוב עליה ,שאיתה הרג מזיקים. יעקב ירש את החרב הזו ומכרה לעשו[דרוש מקור][מפני ש...].
מתושלח בתרבות

שמו של מתושלח הפך לסמל של אריכות ימים.
העץ "מתושלח", שהוא מן העצים העתיקים ביותר בעולם כיום הנמצא בקליפורניה, נקרא על שמו וכנראה נבט קרוב לתקופת לידתו של מתושלח על פי הכרונולוגיה המקראית.
סופר המדע הבדיוני רוברט היינליין השתמש במונח "בני מתושלח" בספריו, לתיאור קבוצת אנשים בעלי פוטנציאל גנטי לאריכות ימים.
בתרגום לעברית של חלק מספרי אסטריקס, זקן הכפר נקרא מתושלחיקס.
קרן מתושלח היא קרן לעידוד מחקר מדעי בנושאי הארכת תוחלת החיים והצערה (חידוש נעורים).
כוכב HD 140283, המרוחק כ-190 שנות אור מכדור הארץ נקרא "כוכב מתושלח" בשל גילו המוערך בקצת פחות מגילו של היקום.
בשנת 2007 הונבט במכון הערבה גלעין דקל מזן "דקל יהודה" שנמצא בחפירות מצדה, בן כ-1250 שנה, על ידי איילין סולווי. לעץ ניתן השם מתושלח. ב-2013 הוא ניטע בגן שמור בקיבוץ קטורה שבערבה.
המשורר וכותב הפלינדרום נעם דובב, כתב פלינדרום על מתושלח. הפלינדרום מופיע בספרו הלימת מילה.
הערות שוליים

↑  כך לפי נוסח המקרא ונוסח השבעים, יצוין שעל פי הנוסח השומרוני שנות חייו הן 727 שנים בלבד.
↑  מנחם בן ישר, דורו של נֹח (דף שבועי מאת היחידה ללימודי יסוד ביהדות, מס' 832, פרשת נח, תש"ע, באתר אוניברסיטת בר-אילן.
↑  ספר היובלים, ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד ב'.
↑  בדיבור המתחיל "אדם שת ומתושלח".
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ח, עמוד ב'.
↑  זרע בן אלפיים שנה של זן תמר נכחד הונבט בישראל, 30 בדצמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528251405171  GND: 131880659  VIAF: 10991085   WorldCat (עם VIAF): 10991085
האספה הלאומית (אלבניה)

| --- | --- |

 מדינה:  אלבניה 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  אפריל 1921 – הווה (כ־103 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  140 
 
 ממשלה (75)       המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה‏ (75) נתמכת על ידי (4)       ‏Party for Justice, Integration and Unity‏ (3)        ‏Social Democratic Party‏ (1) אופוזיציה (43)       ‏המפלגה הדמוקרטית של אלבניה‏ (25)        ‏Socialist Movement for Integration‏ (18) עצמאיים (18)       עצמאיים (7)
 מנהיגים
 :  Gramoz Ruçi 
 משכן
  
 טירנה 
 קואורדינטות:  41°19′34″N 19°49′23″E﻿ / ﻿41.326038888889°N 19.823061111111°E﻿ / 41.326038888889; 19.823061111111
 אתר אינטרנט
 parlament.al
 
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא לפי הערך באנגלית היו בחירות ב-2021.
"האספה הלאומית" (באלבנית: Kuvendi i Shqipërisë) הוא כינוי לפרלמנט באלבניה שמורכב מבית מחוקקים יחיד המונה 140 נציגים הנבחרים פעם ב-4 שנים. הנציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות אלבניה לפי רשימות סגורות. אחוז החסימה עומד על כ-3%. הבחירות האחרונות התקיימו ב-23 ביוני 2013. האספה יושבת בבירת המדינה- טירנה.
הנשיא נבחר על ידי הפרלמנט.
ראו גם

בתי מחוקקים לפי מדינה
פוליטיקה של אלבניה
Songfacts

| --- | --- |

 סוג:  בסיס נתונים של שירים
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1999 – הווה (כ־25 שנים)
 מייסדים:  קרל וייזר (Carl Wiser)
 שירותים עיקריים:  טריוויה מוזיקה
 הרשמה:  לא חובה
 https://www.songfacts.com/
 
Songfacts הוא אתר אינטרנט העוסק במוזיקה והכולל מידע על שירים: ההשראה לכתיבתם, תאריך ואופן הקלטתם, משמעות המילים וכל מידע נוסף עליהם. את האתר הקים עורך המוזיקה ושדרן WHCN (אנ') קרל וייזר בהרטפורד שבקונטיקט ב־1999. וייזר הקים את מסד הנתונים לשימושו האישי בתוכנית הרדיו שלו בתחילה, אולם אז החליט להעלות אותו לרשת. בתחילה האתר שימש בעיקר עורכי מוזיקה, אבל ב־2002 הוא נבחר כ"בחירת Yahoo!", ומאז חלה עלייה חדה בפופולריות שלו.
בגיליון אוגוסט 2004 של Men's Journal, ‏"Songfacts" נכלל ברשימת "100 האתרים הטובים ביותר לחבר'ה". מגזין USA Weekend (אנ') שיבח אותו כ־"Behind the Music (אנ') וירטואלי".
צוות העיתונאים של האתר ראיין מאות מוזיקאים וכותבי שירים, בהם פיטר מרפי (אנ'), ג'ין סימונס, מיק ג'ונס (אנ'), איאן אנדרסון, בראד ארנולד (אנ'), בילי סטיינברג, מאט תיסן (אנ'), תומאס האקה (אנ'), ג'ו די מסינה (אנ'), מארק רוברג', ביל וית'רס, ג'ניס איאן ואמילי סליירס (אנ').
ביאורים

↑  .סדרה דוקומנטרית העוסקת במוזיקה, משודרת בערוץ VH1.
↑  מ־O.A.R. (אנ').