stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבחן כתמי הדיו של רורשאך
ביקורת

רורשאך נחשב לאחד המבחנים הפסיכולוגיים השנויים ביותר במחלוקת. הביקורות נוגעות למאפיינים שונים של המבחן:
ביקורת > חומרי המבחן

אחת הביקורות המרכזיות על המבחן נוגעת להיותו מבחן השלכתי. מבחן רורשאך מבוסס על גירוי עמום וחסר משמעות של כתם דיו, מתוך הנחה שהנבדק משליך עליו את רגשותיו, ודרך הפירוש האישי והמשמעות שהוא נותן לכתם משתקפות ונחשפות דינמיקות פסיכולוגיות לא-מודעות שלו. תומכי המבחן טוענים שיש לו יתרונות רבים כמבחן השלכתי, בכך שהוא חסין במידה רבה מפני הטיות והעמדות פנים, וכך מאפשר ללמוד ולהבין לעומק על מניעים ומאפייני אישיות לא מודעים. אך מתנגדי המבחן טוענים כי אין הסבר על "איך" מתבצע תהליך כזה, בו תגובה לגירוי חסר משמעות מובילה לתובנה משמעותית על אישיות האדם. כמו כן, מחקרים עדכניים מראים כי כתמי הדיו אינם חסרי משמעות לחלוטין, וכי נבדקים בדרך כלל מגיבים הן למרכיבים משמעותיים בכתם, והן למרכיבים עמומים.
ביקורת > השלכות הבוחן

חלק מהמבקרים את המבחן טוענים כי גם לפסיכולוג הבוחן יש השלכות אישיות משלו על הגירוי העמום של כתם הדיו. למשל, הבוחן בודק עד כמה ניתן לראות בכתם את מה שהנבדק אמר שראה, ונראה שזה נתון לראייה ולשיפוט הסובייקטיביים של הבוחן עצמו. שיטת הפירוש של אקסנר מצליחה להתמודד עם הבעיה באמצעות טבלאות מפורטות המתארות עד כמה תגובה היא שכיחה בקרב האוכלוסייה, ברפרטואר רחב של תגובות אפשריות.
בעיה נוספת שמעידה על השלכות הבוחן קשורה במהימנות בין שופטים הנמוכה של המבחן. מחקרים הראו שכאשר אותו מבחן מפורש על ידי שני בוחנים שונים, מתקבלות תוצאות שאינן זהות לחלוטין. תומכי המבחן טוענים כי מהימנות כל מדדי המבחן היא בערך 0.85 (יחסית גבוהה), אך מתנגדיו טוענים כי מהימנות זו מבוססת על קריטריונים שאינם מחמירים מספיק, וכן כי מהימנות זו אינה נכונה לגבי חלק מהמדדים.
ביקורת > תוקף

מבקרי המבחן טוענים שכמבחן השלכתי, קשה לאמת ולתקף את תוצאותיו של המבחן בעזרת קריטריונים חיצוניים, ולוודא שהוא אכן בודק את מה שנועד לבדוק. שיטת אקסנר מנסה להתמודד עם טענה זו. מחקרים מראים שחלק מהמדדים נמצאו במתאם גבוה עם אינטליגנציה של הנבדקים, דבר המחזק את תוקף המבחן. מדדים נוספים נמצאו קשורים להפרעה ביפולרית. כמו כן נמצאה תקפות מסוימת באבחון הפרעות נפשיות כמו סכיזופרניה, הפרעות חשיבה וכמה הפרעות אישיות כמו הפרעת אישיות גבולית. אך חוקרים רבים טוענים כי לא ניתן להוכיח קשר עקבי וברור בין רורשאך המנותח בשיטת אקסנר לבין הפרעות וסימפטומים רבים, כולל "מאפייני אישיות, פוטנציאל לאלימות או סיכון לסרטן" (נכתב כתגובה למיעוט מתומכי המבחן, שטוענים כי יש לו יכולת לנבא אפילו סיכון למחלת הסרטן).
כדי להפחית את בעיות התוקף, פסיכולוגים משתדלים כיום לא לבצע הערכה פסיכולוגית לאדם רק לפי המבחן הזה, אלא לתקף את התוצאות גם באמצעות מבחנים פסיכולוגיים נוספים בסוללת המבחנים הבסיסית.
ביקורת > מהימנות

מבקרי המבחן טוענים כי מהימנות המבחן נמוכה, וזאת בשל גורמים כמו מיקום הישיבה של הבוחן והנבחן (כלומר, מבחנים חוזרים שהועברו לנבדקים במקומות ישיבה שונים הראו תוצאות שונות), הוראות מקדימות שונות שניתנות לנבחן, תגובות מילוליות ולא-מילוליות שונות שניתנות על ידי הבוחן להערות ושאלות של הנבחן במהלך ההעברה, ועוד. אקסנר ניסח הוראות מפורטות ומדויקות לגבי אופן העברת המבחן, כדי להימנע מחוסר עקביות זו. אך מחקרים מראים כי לא תמיד הוראות אלו מולאו במדויק. כמו כן, נטען כי קיימת מהימנות נמוכה בשל מתן ציונים ופירוש לא עקביים של התגובות, ולמרות ההוראות והטבלאות המפורטות בשיטת אקסנר שנועדו למנוע זאת, נטען כי לא פעם פסיכולוגים "מעגלים פינות" בעת בדיקת המבחן, דבר הפוגע במהימנותו.
ביקורת > נורמות האוכלוסייה

אחד מהיתרונות של שיטת אקסנר הוא הגיבוי שלה בנורמות סטטיסטיות של אוכלוסיות רבות ומגוונות. אך בשנות ה-90 החלו חוקרים לנסות ולחזור על המחקרים שמהם נגזרו הנורמות, וחלקם לא הגיעו לאותן תוצאות. כך למשל נמצאו סתירות בנורמות של מדדים הבודקים נרקיסיזם, הפרעות חשיבה, וקשיים ביחסים בין-אישיים. לילנפלד ועמיתיו טענו כי תוצאות אלו מוכיחות שמבחן רורשאך נוטה לאבחן "פתולוגיית-יתר" אצל אנשים שהם נורמליים, כלומר הוא נוטה למצוא ממצאים של הפרעות נפשיות כאשר בפועל אין הפרעות כאלו לנבדק. תומכי המבחן טוענים כנגדם שהנורמות באוכלוסייה הן אלו שהשתנו, והן משקפות עלייה משמעותית בפתולוגיות הקיימות בחברה כולה, עלייה שהתרחשה בעשורים האחרונים, במיוחד בהפרעות כמו נרקיסיזם. לגבי מדד הקשיים ביחסים בין-אישיים, נמצא כי הוא קשור לגירושין ופרידות, תופעה שגם היא נמצאת במגמת עלייה בעשורים האחרונים בחברה.
ביקורת > יישומי המבחן

מבחן רורשאך מצוי במחלוקת גם משום שהוא משמש להערכת אישיות בהוראת בתי המשפט, ומהווה גורם חשוב במדידת מסוגלות הורית לשם קביעת משמורת של ילדים אצל הוריהם, החלטות לגבי שחרור מוקדם של אסירים מבית הסוהר ועוד. ההתנגדות למבחן נובעת מכך שלעיתים המבחן משמש ככלי בלעדי לקביעת אבחנה נפשית רשמית על פי המדריך האבחוני DSM, ובשל ההשלכות מרחיקות הלכת של אבחנה כזו, שנעשית ללא תיקוף עם נתונים נוספים. כדי להימנע מכך, לרוב נקבעות כיום הערכות פסיכולוגיות רק בהסתמך על מספר מבחנים פסיכולוגיים, ולא על מבחן רורשאך לבדו.
סודיות פריטי המבחן

תומכי המבחן משתדלים לשמור על כרטיסי כתמי הדיו שלו בסוד, כדי שתגובות הנבדקים אליהם תהיינה ספונטניות ככל האפשר. העקרונות האתיים של האגודה הפסיכולוגית האמריקאית (APA), קובעים כי על הפסיכולוגים לשמור על יושרה וחשאיות של פריטי המבחנים הפסיכולוגיים. ערכת המבחן הרשמית נמכרת רק למומחים בעלי רישיון מתאים.
הכרטיסים ושיטת ההעברה של המבחן פורסמו לראשונה לציבור ב-1983, בספרו של ויליאם פאונדסטון, "סודות גדולים", ובהמשך פורסמו גם באינטרנט. "חברת רורשאך" טוענת לזכויות יוצרים של הכרטיסים, אך לפי החוק בארצו של הרמן רורשאך, שווייץ, פגו זכויות היוצרים של הכרטיסים 50 שנה אחרי מות רורשאך, ב-1973. הכרטיסים מותרים על פי החוק לשימוש חופשי גם בארצות הברית ומדינות רבות אחרות.
ראו גם

מבחן השלכה
מבחן כתמי הדיו של הולצמן
מבחן סונדי
לקריאה נוספת

Exner, J. E. (2003), The Rorschach: A Comprehensive System (4th ed), New York: Wiley & Sons
הערות שוליים

↑  http://www.psychologicalscience.org/newsresearch/publications/journals/sa1_2.pdf
↑  Jessica R. Gurley, Brittany L. Sheehan, Lisa Drago Piechowski, Justine Gray, The Admissibility of the R-PAS in Court, Psychological Injury and Law 7, 2014-03, עמ' 9–17 doi: 10.1007/s12207-014-9182-2
↑  Aaron J. Kivisto, Carl Gacono, David Medoff, Does the R-PAS Meet Standards for Forensic Use? Considerations with Introducing a New Rorschach Coding System, Journal of Forensic Psychology Practice 13, 2013-10, עמ' 389–410 doi: 10.1080/15228932.2013.838106
↑  Exner, J. E. (1974). The Rorschach: A comprehensive system, Vol. I. New York: Wiley
↑  Exner, J. E. (2003). The Rorschach: A comprehensive system (4th ed.).
New York: Wiley.
↑  מכיוון שכתמי הדיו צוירו ידנית, ניתן להבחין לעיתים רחוקות בחריגות קלות מהסימטריה.
↑  מבחן רורשאך באתר הייעוץ הישראלי
1 2  Exner, J. E. (2003), "The Rorschach: A Comprehensive System" (4th ed), New York: Wiley & Sons Inc.
↑  ג'ואל א' דימסדייל, אנטומיה של רשע, עריכה בשפה עברית כתר ספרים, עמודים 47-48
↑  ג'ואל א' דימסדייל, אנטומיה של רשע, עריכה בשפה עברית כתר ספרים, עמוד 82-83
↑  ג'ואל א' דימסדייל, אנטומיה של רשע, עריכה בשפה עברית כתר ספרים, עמודים 83-85
↑  ג'ואל א' דימסדייל, אנטומיה של רשע, עריכה בשפה עברית כתר ספרים, עמ' 211-216
↑  Wood, J. M., Nezworski, M. T., Lilienfeld, A. O., and Garb, H. N., (2003), "What's Wrong with the Rorschach?", San Francisco, Wiley & Sones Inc.
↑  Lillenfeld, A. O., Wood, J. M. and Garb, H. N., (2000), "The scientific status of projective techniques", Psychological Science in the Public Interest
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546267905171  BnF: cb13162806r (data)  LCCN: sh85115396  LNB: 000091771
שמואל רוסט

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1943 (בן 81) כפר אז״ר, ישראל 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מנחה לדוקטורט:  דניאל זלינסקי 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  אלי אלחדף, ליאו קורי, Amnon Rosenmann 
 צאצאים:  סהרון רוסט 
 
שמואל רוסט (נולד ב-1 בספטמבר 1943) הוא מתמטיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

רוסט נולד בכפר אז"ר לישראל רוסט, שהיה מנהל תעשייה, ולמרים, שהייתה מורה. רוסט למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. בשנת 1961 התגייס לצה"ל ושירת תחילה ביחידה 8200 ולאחר מכן ביחידת המיפוי הצבאי.
רוסט נשוי בשנית, ואב לשישה ילדים. פרופסור סהרון רוסט הוא בנו.
ביוגרפיה > קריירה אקדמאית

תוך כדי שירותו הצבאי החל ללמוד משפטים באוניברסיטת תל אביב, אך לאחר שנה עבר ללימודי מתמטיקה וסיים תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1965. בשנת 1971 סיים את הדוקטורט שלו, ללא תואר שני, באוניברסיטת נורת'ווסטרן, תחת הנחייתו של דניאל זלינסקי.
לאחר שסיים את לימודי הדוקטורט, החל ללמד בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, שם הוא מלמד עד היום, כיום כפרופסור אמריטוס. בתקופה זו גם לימד, לפרקים, באוניברסיטת לונדון, באוניברסיטת ציריך ובאוניברסיטת שיקגו. במסגרת עבודתו באוניברסיטת תל אביב הנחה 6 דוקטורנטים, בהם אלי אלחדף שהיה דקאן הפקולטה למתמטיקה בטכניון.
ביוגרפיה > עבודה מחקרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תחום המחקר בו הוא מתמקד הוא הכללה גאומטרית של אלגברה ליניארית. פרסם כ-30 מאמרים.
קרל השנים עשר, מלך שוודיה

קרל השנים עשר, מלך שוודיה (בשוודית: Karl XII, Kung av Sverige; ‏17 ביוני 1682 – 30 בנובמבר 1718) היה מלך שוודיה בין השנים 1697–1718 משושלת ויטלסבאך.
ביוגרפיה

קרל היה בנם של קרל האחד עשר ואולריקה אלאונורה מדנמרק. בילדותו חלה לעיתים קרובות, והיה חשש לחייו. אולם כשהחל לעסוק בספורט, בעיקר רכיבה על סוסים, בריאותו וכושרו הגופני השתפרו.
קרל ירש את המלוכה כשהיה בן 14, לאחר מות אביו ב-5 באפריל 1697. היה מצופה שאחרים ישלטו בפועל במקומו עד שיגיע לגיל בגרות, אולם הוא החל מיד לשלוט ביד רמה.
כשלוש שנים לאחר שירש את המלוכה נאלץ לעזוב את שוודיה על מנת להשתתף במלחמות נגד שכנותיה, רוסיה, פולין ודנמרק. במלחמה נגד דנמרק, שוודיה השיגה ניצחון, שאחריו החלה מלחמה עם רוסיה. למרות שגודלו של צבא רוסיה עלה היה בערך פי ארבעה מגודלו של הצבא השוודי, צבא קרל השיג ניצחון מוחץ בקרב נארווה. מטרתו הבאה הייתה פולין, שם שלט אוגוסט השני מסקסוניה. גם הפעם זכה צבא קרל בניצחון מוחץ בקרבות בקליסוב 1702 ובפוטוסק 1704, ושליט פולין הוחלף בבן בריתו של קרל, מושל פוזנן, סטניסלאב לשצ'ינסקי. בינתיים התקדמו הרוסים בגבול המשותף עם שוודיה, ייסדו את סנקט פטרבורג ופלשו לליבוניה ולאינגריה, שהיו בשליטת שוודיה.
רצף הניצחונות של קרל הסתיים כאשר החליט לכבוש את מוסקבה, בירת רוסיה. מזג האוויר פעל לרעתו, הוא איבד שליש מצבאו עד שהגיע לפולטבה, והתחמושת שהיה אמור לקבל נלקחה כשלל על ידי הרוסים. קרל נחל הפסד מחפיר בפולטבה ב-27 ביוני 1709, איבד את כל צבאו וברח לעיר בֶּנדֶרי, שבשטח האימפריה העות'מאנית. בהיותו בגלות, ניסה לייסד ברית עם הטורקים נגד רוסיה, ללא הצלחה.
ב-1713 הטורקים האשימו את קרל במרד וניסו לכלוא אותו. המלך החליט לברוח חזרה לשוודיה. הוא התחפש לפרש פשוט, וחצה את יבשת אירופה במשך חמישה עשר ימים כדי להגיע אל שוודיה.
בשובו לשוודיה, מצא את המדינה במצב קשה וכל הטריטוריות שכבש נלקחו ממנה. המלחמה האחרונה של קרל הייתה בנורווגיה נגד הדנים ב-1718, שם נהרג מירי, שלא ברור האם בוצע ממקור נורווגי או שוודי.
לאחר מותו ב-1718 ירשה את המלוכה אחותו הצעירה, אולריקה אלאונורה, למרות טענתו לכתר של קרל פרידריך, בנהּ של אחותם הבכורה. האחות הצעירה מיהרה למסור את הכתר לבעלה רוזן הסן-קאסל אשר היה ב-1720 לפרדריק הראשון, מלך שוודיה.
התואר המלא הרשמי של המלך קרל השנים עשר

קרל, בעל זכותו האלוהית, מלך השוודים, הגותים והבאלטים. הנסיך הגדול של פינלנד. דוכס סקונה, אסטלנד, ליוולנד, קארלן, ברמן, וורדן, סטטין, פומראן, קסוביה ווונדן. לורד איניירמנלנד ווויסמאר, וכך גם הפלטין של ראן, בבאיירן, ביחד עם יוליך, קלאבא, ובג-הר (Berg Hertig). רוזן וולדנס, ספאנהיים, מארק וראבנסבורג. לורד רוונסטהיים.
ילדות וחינוך

קרל נולד ב"טירת שלושת הכתרים", ארמון המלוכה שעלה באש כמה שנים לאחר מכן ב"שריפה הגדולה", ב-17 ביוני (או 27 ביוני לפי הספירה החדשה) 1682. אביו, קרל האחד-עשר, כתב ביומנו: ”בשבעה-עשר ביוני, בוקר יום שבת, בשעה שלוש ושבע דקות, עשתה בת-זוגתי מעשה נס וילדה בן. מי ייתן והאל הטוב יזכה אותה בתודה ובאהבה, ובאשר הרס את כוחה, יחזירה במהרה לחוסנה”. קרל השנים-עשר נולד כשחלק מקרום השפיר דבוק לראשו, והיה בכך אות, לפי האמונה העממית, לעתיד של הצלחה ואושר.
בילדותו זכה קרל לחינוך משובח. מוריו, שרובם הובאו מאוניברסיטת אופסלה, הראשונה והחשובה בשוודיה, היו מראשי המלומדים השוודים באותה התקופה, וכמו כן גם זכה לחינוך דתי אצל הבישוף אריק בנזליוס "הזקן" (Erik Benzelius the Elder). קרל היה ילד מחונן. הוא למד בכוחות עצמו לטינית, גרמנית וצרפתית ונודע כבעל הבחנה לא רגילה לגילו הצעיר לגבי שאלות תאולוגיות. הוא גילה עניין רב בארצות המקרא, ובשנות גלותו בבנדרי שיגר משלחות לארץ ישראל, בהן משלחת האדריכל קורנליוס לוס והמזרחן מיכאל אנמאן. עוד ב-1700 קצב מלגת קיום למומר יוהאן קמפר כדי שילמֵד עברית באופסלה, וב-1703, בחסותו, ראה אור בשוודית תרגום מחודש לתנ"ך. בשלב מסוים למד גם מעט פינית, כדי שיוכל להתמודד עם השליטים המקומיים של פינלנד. קרל גילה עניין מיוחד בלימודי המתמטיקה ובתורת החינוך הצבאי ונוסף על ההשכלה הכללית שנדרשה לנסיך בתקופתו, התמסר לחינוך גופני, וכבר בנעוריו ליווה את אביו במסעות ארוכים.
המלחמה הצפונית הגדולה > פרוץ המלחמה

כבר עם מותו של המלך קרל האחד עשר, ב-1697, ניסתה דנמרק ליצור בחשאי ברית עם רוסיה, כקואליציה נגד שוודיה. ההתערבות של הממשלה המלכותית השוודית לטובת הולסטיין-גוטורפס נתנה משקל נוסף לשאיפת דנמרק ליצור ברית זו; אך, לאור העובדה שהצאר פטר היה במסעו מערבה (1697–1698),לא הייתה שום התקדמות משמעותית בעניין. בשלב זה החל אוגוסט הגדול (מלך פולין ו"הנסיך הגדול" של סקסוניה), נתמך על ידי האציל (הגולה) של ליבוניה והפוליטיקאי יוהאן פטקול, להכין תוכניות לכיבוש ליבוניה (שהייתה בשליטה שוודית). הצעתו לברית-מלחמה (קואליציה) נגד שוודיה מצאה אוזן קשבת בקופנהגן ובמוסקבה, ובחלקה אף בברלין. במהלך הקיץ והסתיו של 1699 תפסו השיחות בין דנמרק, רוסיה והמלך אוגוסטוס תאוצה. בפברואר שנת 1700 החלו המלחמה במתקפה מתואמת של הקואליציה על שוודיה, ונסתיימה ב-1721 עם חתימת חוזה נישטאד והסכמי סטוקהולם.
ספרים אודותיו

יבגני טארלה, מלחמת הצפון, מוסקבה, 1958
הערות שוליים

↑  http://eurulers.angelfire.com/sweden.html
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קרל האחד עשר | מלכי שוודיה | הבא: אולריקה אלאונורה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259759705171  PLWABN: 9810702691805606  BIBSYS: 90289706  BNE: XX1275224  BnF: cb119632591 (data)  CANTIC: a11466868  GND: 118560123  ICCU: RMSV031134  ISNI: 0000 0001 2132 677X  KulturNav: f23c0769-7342-493c-bddf-c0580cd86e20  LCCN: n50046482  LNB: 000088368  NDL: 00795064  NKC: jn20010525425  NLA: 61539264  NLG: 104301  NTA: 070605122  RERO: 02-A018616144  SELIBR: 213500  SUDOC: 027632873  TePapa: 68726  Trove: 1710825  VcBA: 495/136907  VIAF: 51697993   WorldCat (עם VIAF): 51697993
80 וארבע

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות תיעודית
 בימוי:  מיטל בבילה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 הפקה
 חברת הפקה:  יולי אוגוסט הפקות
 עורכים:  מיטל בבילה
 אתר צילומים:  עונה 1: "בית בכפר", ביתן אהרון עונה 2: "משען" ברמת אפעל
 צלמים:  שחר רזניק
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  27 באוקטובר 2019 – הווה
80 וארבע היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית ששודרה בערוץ כאן 11. הסדרה עלתה לשידור באוקטובר 2019. העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור ב-5 ביוני 2023.
רקע

התוכנית עוקבת אחר גן ילדים ומשתתפיו. הגן הוקם בבית דיור מוגן, שולבו בו עשרה ילדים בני ארבע וצורפו אליהם עשרה זקנים, המתגוררים בבית הדיור המוגן.
במשך שישה שבועות הגיעו הילדים אל הגן שנפתח. הילדים הלומדים באופן שגרתי בגן ילדים ביישוב קדימה, מלווים בגנן שלהם (גיל שליסר), שהו בגן, למדו ושיחקו ויצרו אינטראקציה עם הזקנים שכולם עברו את גיל השמונים, וחלקם אף עברו את גיל התשעים. הגן רושת במצלמות ומיקרופונים.
הסדרה עוקבת אחר התרומה של נוכחות ילדי הגן לזקנים מבחינה קוגניטיבית, פיזית, ומנטלית ואחר תרומת השהות המשותפת לילדים.
צוות מומחים בתחום החינוך לגיל הרך והגריאטריה עוקב מרחוק אחר הנעשה, וקטעים מדבריהם משולבים בסדרה.
הסדרה מבוססת על פורמט בריטי בשם "Old people's home for 4 years old". העונה הראשונה צולמה בבית הדיור המוגן "בית בכפר" שבביתן אהרן והעונה השנייה בבבית הדיור המוגן "משען" ברמת אפעל.
צוות המומחים

ד"ר אריק טאיב, פסיכולוג חינוכי, מומחה לילדים
פרופסור יורם מערבי, מומחה לגריאטריה, מרכז רפואי הדסה
פרופסור ענת מירלמן, המערך הניוירולוגי, בית החולים איכילוב
הערות שוליים

1 2  התוכנית המרגשת חוזרת. עונה שניה ל- "80 וארבע", באתר "סרוגים", 29 במאי 2023
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2018: תום יער עושה בגרות | פרס האקדמיה לטלוויזיה לתוכנית דוקו – ריאליטי   2019: 80 וארבע  | הבא: 2020–2021: חתונה ממבט ראשון |
ענת לוין (משוררת)

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1973 (בת 51) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, מכללת האנטר 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 בן או בת זוג:  עדי עסיס 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם (2014)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2019)  מלגת פרדס (2018) 
 anatut.wordpress.com
 
ענת לוין (נולדה ב-22 ביוני 1973) היא משוררת וסופרת, זוכת פרסי שר המדע, התרבות והספורט למשוררים בראשית דרכם ולספר ביכורים ופרס אקו"ם לעידוד פרסום יצירה ספרותית ע"ש שלמה טנאי.
ביוגרפיה

ענת לוין נולדה וגדלה בראשון לציון. שירתה בצבא כמורה חיילת. לוין למדה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים והשלימה לימודיה במכללת האנטר בניו יורק. קובץ השירים הראשון שכתבה לוין, "אנה מסתובבת לאט", זיכה אותה בשנת 2002 בפרס שר התרבות למשוררים בראשית דרכם ובשנת 2006 במקום הראשון בתחרות "שירה על הדרך" של עיריית תל אביב-יפו. הספר יצא לאור בשנת 2007 וזכה בפרס שר המדע, התרבות והספורט לספר ביכורים לשנת תשס"ח.
ספר שיריה השני, "מפה לפה", אשר יצא לאור בשנת 2013, זיכה אותה בפרס אקו"ם לשנת 2011 ובמלגת קרן רבינוביץ לשנת 2010. הספר הוא מחזור של שירי אהבה של בת לאמה, שגדלה בצילם של הורים נוקשים ומצייר בעדינות את הקשר המורכב בין אם ובתה.
בעשור השני של המאה ה-21 לוין מלמדת כתיבת שירה בבית הספר לכתיבה יוצרת של "הליקון" ובמסגרות נוספות. נוסף על כך, היא עורכת ספרי שירה ופרוזה ומלווה כותבים בתהליכי כתיבה.
בשנת 2015 יצא ספר פרוזה ראשון פרי עטה, "האריכברית", בהוצאת אפיק. הרומן זכה טרם פרסומו בפרס אקו"ם על שם אהרון אשמן ליצירה המוגשת בעילום שם לשנת 2014, בפרס לסופרים בראשית דרכם, 2014 וכן במלגת תרגום לאנגלית של קרן עם הספר.
שיריה התפרסמו באנתולוגיות וכתבי עת בארץ וברחבי העולם ותורגמו לאנגלית, גרמנית, ספרדית, רומנית וערבית.
פרסים ומלגות

פרס שר התרבות למשוררים בראשית דרכם, 2002
פרס ראשון בתחרות "שירה על הדרך" מטעם עיריית תל אביב, 2006
פרס ספרי ביכורים, משרד החינוך והתרבות, 2008
סיפור מומלץ תחרות הסיפור הקצר של "הארץ", 2011
פרס אקו"ם על שם שלמה טנאי לעידוד פרסום היצירה ("מפה לפה"), 2012
מלגת "חדר משלך" - סטודיו לכתיבה - מטעם עיריית ת"א, 2013
מלגת כתיבה ב-Vermont Studio Center, ארצות הברית, 2013
פרס שר התרבות לסופרים בראשית דרכם, 2014
פרס אקו"ם על שם אהרון אשמן ליצירה המוגשת בעילום שם ("הארכיברית"), 2014
מלגת פרדס של הספרייה הלאומית 2018
פרס היצירה לסופרים עבריים,2019
ספרים > ספרים שכתבה

רק רגע גוף, שירים, ספרית פועלים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021
אנה מסתובבת לאט, קובץ שירים בעריכת דרור בורשטיין, הוצאת אחוזת בית, 2007
מפה לפה, מחזור שירים, הוצאת קשב לשירה, 2013
הארכיברית, רומן בעריכת דרור בורשטיין, הוצאת אפיק - ספרות ישראלית, 2015
ספרים > ספרים שערכה

שחרחורת, איריס אליה כהן, הוצאה עצמית, 2014
שירים לאסירי בתי הסוהר, אלמוג בהר, הוצאת אינדיבוק, 2016
הזכות לשלמות הגוף, טלי לטוביצקי, הוצאת פרדס, 2019
מה אני עושה, סיגל בן יאיר, הוצאת פרדס, 2020
רצח בהסכמה, איריס אליה כהן, הוצאת פעם, 2021
על החיק ועל החלב, שרית עיני ריץ', הוצאת משיב הרוח, 2021 (מלגת קרן גולדברג; מלגת קרן בני להמן, 2020)
מרחוק אני שומעת ילדה, נירה קמחי עוזרד, הוצאת צבעונים, 2021 (מלגת עמק יזרעאל, 2021)
ממטר, נועם נגרי, הוצאת עיתון 77, 2021 (מלגת קרן רבינוביץ', 2021)
חיוך מספר 8, בלה אלכסנדרוב, הוצאת פרדס, 2022 (פרס ברנשטיין לספרי ביכורים, 2022)
עושה מקום, עדיאל שושני, הוצאה עצמית, 2022
בדין ודברים, רונית שחר בכר, הוצאת פרדס, 2022
ים מתוק מלוח, ענת קרייטר, הוצאת דריה הלנה, 2022
להרף עין ירוק, בתיה פלומבו, הוצאת עולם חדש, 2022
ואת כלה, רוית ליכטנברג יקותיאל, הוצאת האם הגדולה, 2022
שם, שם, יוני יחיאלי, הוצאת עולם חדש, 2023
העין היא דלת (ספר אמן), ניצן מינץ, הוצאה עצמית, 2023 (מלגת קרן רבינוביץ, 2023)
זוגי ואי וילד, רן שייט, הוצאת עיתון 77, 2023 (ציון לשבח בתחרות "פריחה מאוחרת", אונ' בן-גוריון, 2023)
בן ממשיך, יניב פרידלר, הוצאת לוקוס, 2023 (מלגת מרכז הספר והספריות; 2023; נבחר לאחד מספרי השנה של עיתון 'ישראל היום', 2023)
לנקוש על השקוף, דפנה שמשוני, הוצאת עיתון 77, 2023
בשרנו רך מנשוא, עפרה שילה, הוצאת פרדס, 2024 (עריכה משותפת עם נמרוד שיין)
ולפעמים אישה (מבחר), איריס אליה כהן, הוצאת פעם, 2024
ערד 95 (רומן גרפי) גלעד סליקטר, הוצאת כפולה, 2024 (פרס נבון, פסטיבל אנימיקס 2024)
קרוב לשפתי העולם, נועם דרומי, הוצאת עולם חדש, 2024 (מלגת קרן גולדברג, 2023)
אפר ויהלום, רות קרא-איוונוב קניאל, הוצאת פרדס, 2024 (מלגת מרכז הספר והספריות, 2023)
שיחה, חצי שיחה, אייל קמינקא, הוצאת עיתון 77, 2024
הרווח בין החולף לנמוג, חיותה סופר, הוצאת פרדס, 2024
מאובן, יעל בן-צבי מורד, הוצאת פרדס, 2024 (מלגת קרן רבינוביץ', 2024)
חיינו בגופים, אוסי נויק, הוצאת משיב הרוח, 2024 (מלגת קרן גולדברג, 2023)
כל הפרחים, אבא, אילה קיטה, הוצאת עיתון 77, 2024
חיים אישיים

לוין מתגוררת בתל אביב, נשואה למשורר עדי עסיס ואם לבת.
הערות שוליים

1 2 3   אלי אליהו, המשוררת ענת לוין מסירה את הניילונים מהספות, באתר הארץ, 7 במאי 2013
↑  מפה לפה, אינדיבוק - חנות ספרים עצמאית ברשת
↑  דניאל עוז, "אשה קטנה וילדה גדולה": גיא פרל על "מפה לפה" של ענת לוין, יקום תרבות - הזירה המקוונת לתרבות עברית, 4 במאי 2013
↑  אנה מסתובבת לאט, אחוזת בית
↑  מרב יודילוביץ', הוכרזו הזוכים בפרסי שר התרבות לספרות, באתר ynet, 15 בספטמבר 2008
↑  מפה לפה, יכולה לפעמים - אתרה של ענת לוין
↑  הארכיברית, באתר אפיק - ספרות ישראלית (ארכיון)
↑  הכרזת שמות הזוכים בפרסי אקו"ם לשנת 2014, באתר אקו"ם (ארכיון)
↑  יובל פלוטקין, הוכרזו הזוכים בפרסי רה"מ לספרות עברית, באתר ynet, 9 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296965205171  LCCN: no2008055547  VIAF: 14577623   WorldCat (עם VIAF): 14577623
הגרינץ' שגנב את חג המולד! (ספיישל טלוויזיוני)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הגרינץ' שגנב את חג המולד 
 בימוי:  צ'אק ג'ונס 
 תסריט:  Bob Ogle 
 שחקנים ראשיים:  בוריס קרלוף 
 מדבבים:  בוריס קרלוף (גרינץ') ג'ון פורי (Cindy Lou Who) ת'ראל רייבנסקרוף 
 מוזיקה:  אלברט האג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  MGM Television 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 1969 
 משך הקרנה:  25 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חג המולד, סרט שמבוסס על ספרים 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 דף הסרט ב־IMDb
 
איורים של הגרינץ' שנוצרו עבור הסרט
הגרינץ' שגנב את חג המולד! (באנגלית: How the Grinch Stole Christmas!) הוא ספיישל טלוויזיוני אמריקאי מונפש משנת 1966, אשר בוים והופק על ידי צ'אק ג'ונס. הסרט מבוסס על ספר ילדים באותו השם משנת 1957 מאת סופר הילדים האמריקאי דוקטור סוס. השחקן הנודע בוריס קרלוף מדבב בסרט את דמותו של המספר ואת דמותו של הגרינץ'.
הסרט שודר במקור בארצות הברית ברשת CBS ביום ראשון, 18 בדצמבר 1966. לאורך השנים הסרט הפך לאחד מסרטי חג המולד הפופולריים ביותר בארצות הברית אשר משודר בטלוויזיה האמריקנית מדי שנה בעונת חג המולד.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת ביצור ירוק ופרוותי המכונה הגרינץ', אשר היינו עצבני ובודד. הגרינץ' חי לבדו על ראש הר אשר משקיף על העיירה השלווה ווויל. הגרינץ' נגעל מהאופן בו תושבי העיירה הסמוכה שמחים בעודם חוגגים את חג המולד. בעקבות כך הוא מחליט להרוס עבור כל תושבי ווויל את אווירת החג בכך שהוא מתגנב לעיירה שלהם בעודו מוחפש לסנטה קלאוס, ובמשך כל הלילה הוא גונב את כל קישוטי חג המולד, את כל המתנות ואת כל האוכל שלהם. כלבו הנאמן מקס מסייע לו באי רצון בהשלמת המשימה.
עם זאת, לאחר שהוא גונב את כל רכושם החומרי הגרינץ' נדהם לגלות שתושבי העיירה ממשיכים להתאסף בבוקר חג המולד, ללא אותם הדברים, ושהם עדיין שרים ביחד בשמחה. בעקבות כך הגרינץ' מבין שהמשמעות של חג המולד היא יותר ממתנות וקישוטים, ובעקבות כך לבו של הגרינץ' "גדל פי שלושה", הוא מחזיר את כל מה שגנב לתושבי העיירה, הוא מצטרף אליהם לחגיגות חג המולד והוא למד את המשמעות האמיתית של חג המולד.