stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר קוסגרוב

| --- | --- |
 השתייכות:  אוסטרליה צבא אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  1965–2005 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הגדוד הראשון של הרגימנט האוסטרלי המלכותי  מפקד הבריגדה השישית  מפקד הדיוויזיה הראשונה  מפקד הכוח הבינלאומי למזרח טימור  מפקד צבא אוסטרליה  ראש המטה הכללי של כוחות ההגנה של אוסטרליה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם
 עיטורים
 הצלב הצבאי
גנרל סר פיטר ג'ון קוסגרוב (באנגלית: Peter John Cosgrove; נולד ב-28 ביולי 1947) הוא קצין בכיר לשעבר בצבא אוסטרליה, שכיהן ממרץ 2014 ועד יולי 2019 כמושל הכללי ה-26 של אוסטרליה.
קוסגרוב הוא בוגר הקולג' הצבאי המלכותי בדנטרון. הוא לחם במלחמת וייטנאם, שם הוענק לו ב-1971 עיטור הצלב הצבאי. בין השנים 1983–1984 הוא פיקד על הגדוד הראשון של הרגימנט האוסטרלי המלכותי (1 RAR). בהמשך הוא פיקד על הבריגדה השישית ועל הדיוויזיה הראשונה. קוסגרוב התבלט ב-1999, כאשר הוא שימש כמפקד הכוח הבינלאומי למזרח טימור (INTERFET), שעסק במשימת שמירת שלום במהלך מעברה של המדינה הצעירה לעצמאות.
קוסגרוב היה מפקד צבא אוסטרליה בין השנים 2000–2002 ולאחר מכן ראש כוחות ההגנה של אוסטרליה בשנים 2002–2005. הוא פרש משירות פעיל לאחר סיום תפקידו כראש כוחות ההגנה ולאחר מכן שימש כמנהיג כוח המשימה לשיקום היישובים בקווינסלנד מנזקי סופת הציקלון "לארי" ב-2006. בינואר 2014 הוכרז על בחירתו של קוסגרוב כיורשה של קוונטין ברייס בתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה. ב-28 במרץ 2014 הוא הושבע לתפקידו והוענק לו תואר אביר מסדר אוסטרליה.
ראשית חייו והקריירה הצבאית

קוסגרוב נולד בסידני ולמד שם בבית ספר תיכון. בסיום לימודיו, הוא הלך בעקבות אביו, שהיה נגד בצבא אוסטרליה וב-1965 הוא נכנס להכשרה בקולג' הצבאי המלכותי בדנטרון. ב-11 בדצמבר 1968 הוא הוסמך כקצין בדרגת לוטננט והוצב לחיל הרגלים. ב-3 באוגוסט 1969 הוא הגיע לווייטנאם והוצב בגדוד התשיעי של הרגימנט האוסטרלי המלכותי. ב-10 באוקטובר הוא פיקד על מחלקה חמש, פלוגה B של הגדוד. המחלקה איתרה מערכת בונקרים באזור, שבשל קרבתה לכוחות בעלות הברית, היה קושי לכבשה ללא סיוע של אש בלתי ישירה. במקום זאת, הוא הוביל את המחלקה למתקפה על הבונקרים בלי סיוע, כבש את מערכת הבונקרים כשהוא הורג או פוצע לפחות ארבעה אנשי אויב, בלי שהוא סופג אבדות כלשהן. ב-16 באוקטובר אתרה המחלקה מערכת בונקרים נוספת שאוישה על ידי מחלקת אויב. קוסגרוב הוביל באופן שקט את מחלקתו לתקיפה. התקיפה הפתיעה באופן מוחלט את האויב וגרמה לאנשיו להימלט על נפשם, כשהם משאירים מאחוריהם, כמויות גדולות של מזון, של אספקה ושל מסמכים. ביום המחרת, באותה מערכת בונקרים, התקרב כוח של האויב לאגף הימני והתגלה על ידי הזקיף. ביודעו ששאר הכוח היה עסוק במשימות אחרות, רץ קוסגרוב לאזור ההתקלות ובאופן אישי פתח באש על האויב. כתוצאה מכך, נהרגו שני לוחמי אויב ונתפשו כלי נשק ואריזות מזון. על מעשיו אלה עוטר קוסגרוב בעיטור הצלב הצבאי. ב-1980 הוענקה לו המדליה הלאומית (National Medal) האוסטרלית. באמצע שנות השמונים הוא פיקד על הגדוד הראשון של הרגימנט האוסטרלי המלכותי.
קוסגרוב זכה לתהילה לאומית ב-1999, כאשר כקצין בדרגת מייג'ור גנרל הוא פיקד על הכוחות הבינלאומיים למשימת שמירת השלום במזרח טימור (INTERFET). הצלחת המשימה עשתה אותו לאחד המפקדים הצבאיים האהודים והמכובדים ביותר באוסטרליה. ב-2000 הוא הועלה בדרגה ללוטננט גנרל ומונה להיות מפקד צבא אוסטרליה. בשנת 2001, זכה בתואר 'איש השנה של אוסטרליה'. ב-2002 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה להיות ראש כוחות ההגנה של אוסטרליה. ב-3 ביולי 2005, עם סיום תפקידו כראש כוחות ההגנה, פרש קוסגרוב משירות צבאי.
משימת השיקום בקווינסלנד

ב-23 במרץ 2006 נבחר קוסגרוב על ידי ממשלת קווינסלנד לעמוד בראש כוח המשימה לבנייה מחדש של היישובים שניזוקו על ידי סופת הציקלון "לארי", שהייתה בדרגה 5 והחריבה את אזור איניספייל שבצפון המדינה. "מתוך הכרה בתרומה החשובה של גנרל קוסגרוב לקהילה של צפון קווינסלנד בעקבות הסופה לארי", הודיעה ב-11 באוקטובר 2008 ראש ממשלת קווינסלנד, אנה בליי, שאחד הפרברים החדשים של טאונסוויל, יקרא על שמו של קוסגרוב.
בשנים שלאחר שירותו הצבאי כיהן קוסגרוב גם כחבר במועצות המנהלים של חברות שונות, בין השאר, בין השנים 2005–2014, במועצת המנהלים של חברת התעופה קוואנטס. בין השנים 2010–2014 הוא שימש כנגיד האוניברסיטה הקתולית של אוסטרליה.
המושל הכללי של אוסטרליה

ב-28 בינואר 2014, הודיע ראש ממשלת אוסטרליה, טוני אבוט שהמלכה קיבלה את עצתו למנות את פיטר קוסגרוב לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה לאחר סיום כהונתה של קוונטין ברייס במרץ. ב-25 במרץ הודיע אבוט שהמלכה אישרה את חידושו של התואר אביר או גבירה של מסדר אוסטרליה (תואר שבוטל ב-1986 על ידי המלכה בעצתו של בוב הוק), ושהמושל הכללי יכהן בתוקף תפקידו כאביר הראשי או הגבירה הראשית של המסדר. החל מאותו יום החלה ברייס, שכיהנה עדיין כמושלת הכללית, לשמש כגבירה הראשית הראשונה של המסדר. ב-28 במרץ החליף אותה קוסגרוב בתפקיד זה והושבע כמושל הכללי ה-26 של אוסטרליה. באותו יום הוא קיבל את התואר סר פיטר קוסגרוב.
ב-30 בספטמבר 2016 ייצג קוסגרוב את אוסטרליה בטקס ההלוויה של שמעון פרס בחלקת גדולי האומה בהר הרצל בירושלים.
ב-1 ביולי 2019 הוחלף קוסגרוב בתפקידו על ידי דייוויד הארלי.
חיים אישיים

קוסגרוב נשוי מאז 1976 ללין פיין. לזוג שלושה בנים ולפני המעבר למעון המושל הכללי בקנברה הם התגוררו בסידני. קוסגרוב הוא בן הדת הקתולית ומשתתף לעיתים במיסות בקתדרלת סנט כריסטופר בקנברה.
הערות שוליים

↑  Text of Citation for Military Cross to Lieutenant Peter J. Cosgrove
↑  The London Gazette: no. 45302. p. 1343. 12 February 1971. Retrieved 5 January 2015.
↑  "Search: COSGROVE, Peter John: National Medal". It's an Honour. Commonwealth of Australia. 16 October 1980. Retrieved 12 July 2013.
↑  "Search: COSGROVE, Peter John: Member of the Order of Australia". It's an Honour. Commonwealth of Australia. 26 January 1985.
↑  "Search: COSGROVE, Peter John: Companion of the Order of Australia". It's an Honour. Commonwealth of Australia. 25 March 2000.
↑  Australian of the Year, Honour roll, Australian of the Year 2001, Peter Cosgrove AC MC
↑  "Search: COSGROVE, Peter John: Centenary Medal". It's an Honour. Commonwealth of Australia. 1 January 2001.
↑  Beattie, Peter (23 March 2006). "General Cosgrove to lead Cyclone Larry taskforce" (Press release). Premier of Queensland. Retrieved 12 October 2013.
↑  Ryan, Lendl (11 October 2008). "Townsville "Cosgrove" storm". Townsville Bulletin (News Limited). Archived from the original on 15 September 2012. Retrieved 11 October 2008.
↑  "Resignation of General Peter Cosgrove" (Press release). Qantas Limited. 28 January 2014. Retrieved 28 January 2014.
↑  "General Peter Cosgrove appointed Chancellor of ACU". Australian Catholic University. 25 May 2010. Retrieved 12 July 2013.
↑  Governor-General-designate to be sworn in – Office of the Prime Minister of Australia, 24 February 2014.
↑  "'Pre-eminent' Australians could be made Knight or Dame under a new award, PM Tony Abbott says". ABC News. 25 March 2014.
↑  איתמר אייכנר, נשיאים, ראשי ממשלה, מלך ודוכס: משתתפי ההלוויה, באתר ynet, 30 בספטמבר 2016
↑  Governor-General of Australia; Biographies of Peter and Lynne Cosgrove. Retrieved 30 March 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133342298  ISNI: 0000 0001 1001 1801  LCCN: no2002046840  NLA: 36751572  Trove: 642615  VIAF: 50413648   WorldCat (עם VIAF): 50413648
סאני בוי

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1983 (בן 41) אושקטי שבנמיביה
 שם לידה:  סאנדיי שיפושו
 שם במה:  Sunny Boy 
 מוקד פעילות:  נמיביה
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  היפ הופ, קוואייטו
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  GreenHouse Entertainment
 אתר רשמי
 
סאנדיי שיפושו (אנגלית: Sunday Shipushu; נולד ב-13 במרץ 1983), הידוע בשם הבמה סאני בוי, הוא זמר וכותב שירים נמיבי. סאני בוי שר בסגנון שהמציא, היתוך בין היפ הופ וקוואייטו, אותו הוא מכנה היקווה. ב-2004 החל סאני בוי את הקריירה המוזיקלית שלו. סאני בוי הוציא שני אלבומים.
לאחר צאת האלבום הראשון, נודע סאני על היכולות המוזיקליות והאומנותיות שלו. סאני בוי משלב את כישורי הכתיבה שלו ואת יכולת השירה שלו בעבודתו, ובכך הוא זוכה להערכת עמיתיו.
בנוסף לפעילותו בתחום המוזיקה, מונה סאני בוי להיות שגריר אגודת הצלב האדום בנמיביה. במסגרת תפקיד זה, עובד סאני בוי עם בני נוער מרחבי המדינה במטרה לדרבן אותם לעבוד קשה ולהבטיח לעצמם עתיד טוב יותר.
ביוגרפיה

סאני בוי נולד באושקטי, עיירה בצפון נמיביה. עוד בילדותו גילה עניין במוזיקה.
בשנת 2002 עבר סאני בוי לווינדהוק לצורכי לימודים באוניברסיטה. שם פגש זמר היפ הופ. יחדיו, הוציאו שניהם שיר בשם "Koko". השיר הפך ללהיט בנמיביה, וכתוצאה מכך הבין סאני בוי כי עליו לפנות לקריירה בתחום המוזיקה. ב-2004 חתם סאני בוי בחברת התקליטים "משאשו הפקות", תחתה הוציא את אלבום הבכורה שלו "Young, Black en Gifted" בדצמבר 2005. הציפייה לאלבום הייתה גדולה. מספר שירים מן האלבום הפכו ללהיטים, כדוגמת הרצועות "Balance",‏ "Serios", ‏ ו-"Oshaikengaho". האלבום עזר לסאני בוי לפרוץ לתודעת הציבור בנמיביה.
בספטמבר 2006 עזב סאני בוי את "משאשו הפקות" והקים חברת לקיטים משלו, בשם "גרינהאוס אנטרטיינמנט" (GreenHouse Entertainment). מטרתה העיקרית של החברה הייתה טיפוח כישרונות צעירים בנמיביה. הצעד הראשון של החברה היה החתמת שני אומנים הידועים בשם "קמסוטרה" ו-"צ'יפולופולו". תוך זמן קצר התבסס מעמדה של החברה בתעשיית המוזיקה בנמיביה. "Elai Lineendunge", אלבומו השני של סאני בוי, והאלבום של קמסוטרה היו האלבומים הראשונים שיצאו תחת "גרינהאוס אנטרטיינמנט".
אולם, הצלחת האלבום השני הייתה קטנה יותר מהצלחת האלבום הראשון. נטען כי המעבר בין חברות התקליטים הוא הגורם לכך. כמו כן, למרות מועמדות בשבע קטגוריות, לא זכה סאני באף פרס בפרסי המוזיקה של "Sanlam-NBC".
חבורת בימות

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1972–1973 (כשנה)
 סוגה:  פופ
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס, תופים
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 חברים
 מירי אלוני רותי בן אברהם מישה בר-אילן אמיר גינת דני גרנות פושה דברה עוזי מאירי יגאל חרד אלינוער מואב  אלי מנטבר פוריה פינגרר
 
חבורת בימות הייתה חבורת זמרים ישראלים שהוקמה בשנת 1972 והעלתה מופע משיריה של נעמי שמר.
היסטוריה

החבורה הורכבה משלושה עשר חברים וביניהם יוצאי להקות צבאיות. בין חברי הלהקה: מירי אלוני, רותי בן אברהם, דני גרנות, עוזי מאירי, יגאל חרד ואחרים.
הלהקה העלתה מופע משירי נעמי שמר וכן הקליטה אלבום משיריה. בשנת 1973 התפרקה הלהקה.
חברים

מירי אלוני – זמרת
רותי בן אברהם – זמרת
מישה בר-אילן – זמר
אמיר גינת – זמר
דני גרנות – זמר
פושה דברה – זמרת
עוזי מאירי – זמר
אלינוער מואב – זמרת
אלי מנטבר – זמר
פוריה פינגרר – זמרת
יגאל חרד – גיטרה
מיקו לזרוביץ' – גיטרה בס
סולי קייזמן – תופים
מופע

המופע משירי שמר, כלל את המיטב שבשיריה בתקופה שאחרי מלחמת ששת הימים. נוסף לשירים המוכרים כלל המופע גם שירים שחשפו פן מוכר פחות של שמר, עם שירים כמו "מר נרקיס" העוסק ברווק כרוני, "שיר ערש למקרים מיוחדים" שהוא שיר ערש לבתם של הורים גרושים, "אנשים יפים" העוסק במיופייפי החברה הגבוהה, ו"המכשפות" על עיתונות רכילאית.
בערב נכללו גם השירים "ארבעים" ("יצאתי תמיד עם יותר צעירים... ולבשתי ביקיני אחרי גיל עשרים") ו"אני מגדלת בעל" ("וכשאומר שאני גידלתי בעל, הם ישלחו אותי ישר לגן עדן"). שמר נמנעה מלכלול את שני האחרונים בלקטי הפזמונים הרבים שהוציאה במהלך השנים.
המופע בוים על ידי צדי צרפתי וזכה להצלחה רבה.
המנהלת המוזיקלית של המופע הייתה חנה הכהן, שהייתה גם פרופ' למוזיקה.
המעבדים של שירי המופע היו: מתי כספי, שלמה גרוניך, אלכס וייס, סטו הכהן, גיל אלדמע ופולדי שצמן.
בנוסף לשיריה המוכרים של שמר ששולבו במופע, הוצגו שירים חדשים כמו "לשיר זה כמו להיות ירדן" (בביצוע של מירי אלוני), "לא אמות כי אחיה" (שהולחן על פסוקים מתוך תהילים) "בארץ להד"ם" (גם כן בביצועה של אלוני), "מר נרקיס", ו"שש עשרה" שהפכו ללהיטים גדולים.
שני שירים מהמופע הגיעו למצעד השנתי תשל"ג (1973): "מר נרקיס", שדורג במקום ה־25 ו"לשיר זה כמו להיות ירדן", שדורג במקום ה-18.
אלבום

האלבום "שירי נעמי שמר" (1972, מילים ולחנים - נעמי שמר) הוקלט על ידי חברי "חבורת בימות" .
רוב שירי האלבום עובדו על ידי מתי כספי: "לשיר זה כמו להיות ירדן", "אין ויש", "חרוזי ביניים", "בארץ להד"ם", "לא אמות כי אחיה", "מר נרקיס", "אני מגדלת בעל", "ארבעים", "שני צלמי רחוב".
הערות שוליים

↑  תמר זיגמן, תחנות בחייה של נעמי שמר, באתר הספרנים, פרק: "בן נולד, שיר נולד", ‏29 באוקטובר 2019
↑  יורם רותם, חבורת בימות, באתר - MOOMA - המוזיקה של ישראל
↑  חבורת בימות - שירי ארץ-ישראל 1972-1973, באתר Qube
↑  שש עשרה בסנדלים על גשר הירקון עופר גביש - אירועי זמר
↑  חבורת בימות, מתי כספי – האתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304013605171  MusicBrainz: 3b6bfebf-f403-4dc0-a4c9-30453b4c42ee  VIAF: 160599067   WorldCat (עם VIAF): 160599067 
מירי אלוני
אלי מנטבר
אלינוער מואב מתראיינת אצל אריה יאס
קלהאן סקוגמן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1993 (בן 31) גרין ביי, ויסקונסין, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  University of Wisconsin–La Crosse  Seymour Community High School  אוניברסיטת מינסוטה דולות' 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלהאן וייד סקוגמן (באנגלית: Calahan Wade Skogman (נולד ב-12 במאי 1993)  הוא שחקן אמריקאי ושחקן כדורסל ופוטבול לשעבר.
ביוגרפיה

סקוגמן נולד בגרין ביי לווייד וסטפני. בילדותו עברה המשפחה לסיימור, ויסקונסין. הוא ממוצא שוודי, אנגלי וגרמני מצד אביו ואיטלקי והונגרי מצד אמו. יש לו אח צעיר, קלייטון. דודו הגדול הוא האמן יליד בודפשט סטיבן קמניפי .
סקוגמן שיחק כדורסל  וזכה בארבעה תארים בכדורסל ופוטבול בבית הספר התיכון הקהילתי סיימור. היו לו שאיפות להצטרף ל־NBA . בשנתו האחרונה בתיכון, סקוגמן התקבל לאוניברסיטת מינסוטה דולות' .   הוא למד היסטוריה ושיחק כדורסל ופוטבול.
לאחר שנה סקוגמן עבר לאוניברסיטת ויסקונסין-לה קרוס. הוא החל את לימודיו בתקשורת והנחיה. הוא שידר ספ בתוכנית הרדיו "CWSports: The Handle" בתחנת הקמפוס RAQ Radio. עם זאת, הוא קיבל את התפקיד הראשי בהפקה של "לב המתכת", ובסופו של דבר החליט להחליף את המגמה שלו ללימודי תיאטרון, וסיים את לימודיו ב-2015.
הוא עבר ללוס אנג'לס והמשיך לקבל החל ללמוד תואר שני באומנויות יפות במשחק מבית הספר לאמנויות דרמטיות באוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 2019.
בדצמבר 2019, פורסם שסקוגמן יגלם את מתיאס הלבוואר בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, צל ועצם, עיבוד לסדרת ספרי הפנטזיה מאת לי ברדוגו.   הוא שיחק בתפקיד חוזר בעונה הראשונה ותפקיד ראשי בעונה השנייה.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | GI Jose | הסוכן מילס | סרט קצר |
| 2018 | חיוך | רון | סרט קצר |
| 2019 | Blood Puppet! Christmas '94 | ג'ורג' |  |
| 2020 | Blood Puppet! Christmas '94 | פרנק | סרט קצר |
| 2021–2023 | צל ועצם | מתיאס הלוואר | תפקיד חוזר (עונה 1) תפקיד ראשי (עונה 2) |
| 2025 | A Big Bold Beautiful Journey |  |  |
הערות שוליים

↑  "Calahan Skogman on Instagram". www.instagram.com. 12 במאי 2022. 29. beautiful year. on and on. thank you (love you) see you soon x {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meinert, Kendra (15 באפריל 2021). "From the Seymour basketball court to the Grishaverse: How Calahan Skogman landed a role on Netflix fantasy series 'Shadow and Bone'". Green Bay Press Gazette. נבדק ב-20 באפריל 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Interview: Calahan Skogman". Film Updates. 18 ביוני 2021. נבדק ב-14 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Walker, Allante (23 באפריל 2021). "Nothing but net to Netflix: UW-L alum stars in new fantasy series". WXOW. נבדק ב-14 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Callaway, Chris (24 בינואר 2014). "One of a kind: UW-L's standout sophomore cut from a different cloth". La Crosse Tribune. נבדק ב-29 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
↑  "Skogman to be a Duluth Bulldog". Seymour Times Press. 7 בפברואר 2011. נבדק ב-29 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, February 2020)
↑  "Calahan Skogman - Men's Basketball". University of Wisconsin–La Crosse Athletics. נבדק ב-14 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "On Stage: Calahan Skogman finds his future at UW-L". Capstone. 2015. נבדק ב-25 בספטמבר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Calahan Skogman" (PDF). USC School of Dramatic Arts. נבדק ב-25 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bates, Greg (1 בספטמבר 2020). "Seymour's Skogman receives his big break". Press Times. נבדק ב-2 בספטמבר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Lacson, Therese (23 במרץ 2021). "INTERVIEW: Helnik and filming on location with Danielle Galligan & Calahan Skogman for SHADOW AND BONE". Comics Beat. נבדק ב-20 בנובמבר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (18 בדצמבר 2019). "'Shadow And Bone': Netflix Series Adds Seven To Cast". Deadline. נבדק ב-18 בדצמבר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Save Shadow and Bone & Six of Crows". neverstopfighting. נבדק ב-1 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
מריו קורסו

מריו קורסו (באיטלקית: Mario Corso; 25 באוגוסט 1941 – 19 ביוני 2020) היה כדורגלן ומאמן איטלקי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי.
קורסו, מגדולי שחקניה של אינטר, היה חלק מרכזי בקבוצתו של המאמן הלניו הררה שזכתה לכינוי "גרנדה אינטר". הוא זכה עם הקבוצה פעמיים בגביע אירופה לאלופות וארבע פעמים באליפות איטליה, הוביל את הקבוצה כקפטן וכבש 75 שערי ליגה ב-413 הופעות במדי המועדון. לזכותו ארבעה שערים ב-23 הופעות במדי נבחרת איטליה.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, רובה בליגות המשנה ובקבוצות נוער, אך כן זכה להוביל את הקבוצה המזוהה עמו ביותר, אינטר מילאנו, בסרייה א'.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

קורסו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה ב-24 במאי 1961, בהפסד 3–2 לאנגליה במשחק ידידות. הוא היה לאחד משלושה שחקנים שערכו הופעת בכורה באותו המשחק, תחת המאמן ג'ובאני פרארי. שלוש שנים קודם לכן, נכלל קורסו בסגל הנבחרת הצעירה שזכתה באליפות אירופה לנוער.
במוקדמות מונדיאל 1962 הייתה איטליה צריכה לפגוש את ישראל בלבד, לאחר שבית המוקדמות שוחק בשיטת פלייאוף. איטליה העפילה אוטומטית מהסיבוב הראשון, וכן צלחה את הסיבוב השני בעקבות פרישתה של רומניה. במשחק הראשון מול ישראל, ב-15 באוקטובר 1961 באצטדיון רמת גן, כבש קורסו צמד בדרך לניצחון 4–2, מה שהיו לשעריו הראשונים במדי הנבחרת. מאמן נבחרת ישראל, גיולה מאנדי, התייחס לקורסו לאחר המשחק כשאמר כי ישראל שיחקה היטב, אך נכנעה לרגלו השמאלית של אלוהים. קורסו כבש גם במשחק הגומלין בניצחון 6–0 ששלח את איטליה לטורניר הגמר, אך קורסו לא זומן לסגל הנבחרת לקראת הטורניר. אחת הסיבות הייתה התנגדותו של ג'אני ריברה, מהשחקנים החשובים בסגל וקשרה של יריבתה העירונית של אינטר, מילאן. לאחר הטורניר, במשחק ידידות בין אינטר לצ'כוסלובקיה, כבש קורסו וכשזיהה את פרארי ביציע חגג מולו בהתרסה תוך שהוא מסמן תנועה מגונה לעברו.
קורסו לא שב לשחק עוד תחת פרארי, וחזר לנבחרת רק ב-1963, תחת המאמן אדמונדו פאברי. קורסו נטל חלק בשני משחקים בלבד במוקדמות מונדיאל 1966, והסתכסך גם עם הצוות המקצועי החדש, פאברי ועוזרו פרוצ'ו ולקארג'י, מה שהוביל לאי-זימונו לסגל לקראת מונדיאל 1966, וכן ליורו 1968, בו זכתה איטליה בטורניר אותו אירחה, תחת שרביטו של ולקארג'י כמאמן ראשי.
את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-9 באוקטובר 1971, כשעלה מהספסל בניצחון 3–0 על שוודיה במוקדמות יורו 1972. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם ארבעה שערים בלבד ב-23 הופעות, וללא זימון לטורניר גדול.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, עבר קורסו לימודי אימון בפירנצה, וזכה לתעודת מאמן בשנת 1977. בעונת 1978/1979 החל לאמן את קבוצת הנוער של נאפולי, אותה הוביל לזכייה באליפות איטליה לנוער.
לקראת עונת 1982/1983 התמנה קורסו לתפקיד מאמן לצ'ה, ששיחקה אז בסרייה ב'. הוא הצליח להוביל את הקבוצה להישרדות בליגה השנייה, ולאחר עונה בלבד עבר לאמן את קטנזארו, היורדת הטרייה מהסרייה א'. הקדנציה בקטנזארו הייתה קצרה ולא מוצלחת. הוא אימן את הקבוצה בתשעה משחקי ליגה בלבד, בהם השיג ניצחון בודד לצד חמישה הפסדים, עד שפוטר מתפקידו כבר בתחילת נובמבר 1983.
ב-1984 חזר קורסו לאינטר, בתפקיד מאמן הנוער. בנובמבר 1985, לאחר עשרה מחזורים בעונת 1985/1986, נקרא להחליף את המאמן המפוטר אילריו קסטנייר בקבוצה הבוגרת, משרת האימון הראשונה שלו בסרייה א'. בהופעת הבכורה שלו על הקווים הוביל את אינטר לשוויון 1–1 מול האלופה שבדרך, יובנטוס. כמו כן, הוביל את אינטר עד לחצי גמר גביע אופ"א, שם גברה 3–1 על ריאל מדריד במשחק הראשון אך הובסה 5–1 בגומלין וסיימה את דרכה. את העונה בהדרכתו של קורסו סיימה אינטר במקום השישי בטבלה. בסיום העונה התמנה ג'ובאני טרפטוני, אלוף איטליה הטרי עם יובנטוס, לתפקיד המאמן הראשי, וקורסו חזר לתפקידו בנוער.
קורסו חזר לאמן קבוצה בוגרת בעונת 1987/1988, אז התמנה לתפקיד מאמן מנטובה מהליגה הרביעית. הוא הוביל אותה למקום הראשון בטבלת בית ב' (הליגה חולקה לארבעה בתים בני 18 קבוצות כל אחד), ולהעפלה לליגה השלישית. הוא המשיך בקבוצה לעונה נוספת, בה הוביל אותה למקום התשיעי, במרכז טבלת הבית. בדצמבר 1989, לאחר שפתח את עונת 1989/1990 ללא קבוצה, התמנה קורסו לתפקיד מאמן בארלטה מליגת המשנה. הוא הצליח להוביל את הקבוצה להישרדות בליגת המשנה מהמקום ה-15 בטבלה (מתוך עשרים). בשלהי הקריירה אימן למשך תקופה קצרה בהלאס ורונה, בצוותא עם נילס לידהולם.
ב-20 ביוני 2020, בגיל 78, הלך קורסו לעולמו.
תארים

גביע אירופה לאלופות (2): 1963/1964, 1964/1965
אליפות איטליה (4): 1962/1963, 1964/1965, 1965/1966, 1970/1971
הגביע הבין-יבשתי (2): 1964, 1965
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957/1958 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | - | - | 1 | 1 | - | - | - | - | 1 | 1 |
| 1958/1959 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 18 | 4 | 4 | 1 | 1 | 0 | - | - | 23 | 5 |
| 1959/1960 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 31 | 7 | 1 | 3 | - | - | - | - | 32 | 10 |
| 1960/1961 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 31 | 10 | 3 | 1 | 5 | 3 | - | - | 39 | 14 |
| 1961/1962 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 30 | 9 | - | - | 2 | 0 | - | - | 32 | 0 |
| 1962/1963 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 30 | 8 | 1 | 0 | - | - | - | - | 31 | 8 |
| 1963/1964 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 28 | 6 | - | - | 5 | 2 | 1 | 0 | 34 | 8 |
| 1964/1965 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 30 | 8 | 2 | 0 | 8 | 1 | 3 | 2 | 43 | 11 |
| 1965/1966 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 30 | 3 | - | - | 6 | 1 | 2 | 0 | 38 | 4 |
| 1966/1967 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 32 | 4 | - | - | 9 | 1 | - | - | 41 | 5 |
| 1967/1968 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 24 | 2 | 7 | 1 | - | - | - | - | 31 | 3 |
| 1968/1969 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 27 | 4 | - | - | - | - | - | - | 27 | 4 |
| 1969/1970 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 23 | 2 | 5 | 1 | 8 | 0 | - | - | 36 | 3 |
| 1970/1971 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 29 | 3 | 1 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 | 39 | 3 |
| 1971/1972 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 29 | 2 | 9 | 1 | 2 | 0 | - | - | 40 | 3 |
| 1972/1973 | אינטר מילאנו | איטליה סרייה א' | 21 | 3 | 6 | 0 | - | - | - | - | 27 | 3 |
| 1973/1974 | גנואה | איטליה סרייה א' | 23 | 3 | 3 | 3 | - | - | - | - | 26 | 6 |
| 1974/1975 | גנואה | איטליה סרייה ב' | 3 | 0 | 2 | 0 | - | - | - | - | 5 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 439 | 78 | 45 | 12 | 48 | 10 | 13 | 2 | 545 | 102 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1961 | 4 | 3 |
1962: 0
| 1963 | 5 | 0 |
| 1964 | 2 | 1 |
| 1965 | 3 | 0 |
| 1966 | 4 | 0 |
| 1967 | 2 | 0 |
1968: 0
1969: 0
1970: 0
| 1971 | 3 | 0 |
| סה"כ | 23 | 4 |
בועז רימר

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1970 (בן 54) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  boazrimmer
 boazrimmer.com
 
בועז רימר (נולד ב-30 באוגוסט 1970) הוא המייסד והבעלים של אתר האינטרנט "במה חדשה", שמהווה מאגר יצירות אמנות עבריות וקהילה או רשת חברתית אינטרנטית. היצירות מוכנסות לאתר באופן עצמאי על ידי כל אמן ומרוכזות ב"דף היוצר" שלו. היצירות הן בתחומים הבאים: פרוזה, שירה, צילום, גרפיקה ואנימציה.
בשנת 1998 יצר רימר קשר עם ערן להב וגיל רימון לצורך שימוש בליבת המערכת של "בימה אחרת" (שהוקמה על ידי להב), לצורך ייבוא הנתונים ליצירת האתר "במה חדשה". בשלהי אותה שנה יצאה הגרסה הראשונה של האתר. רימר שדרג את האתר במובנים רבים, הוסיף לו היבט קהילתי באמצעות פורומים, ארגן מפגשי "במה פתוחה" (אחת לחודש) במקומות שונים בהשתתפות היוצרים והמבקרים באתר, הוסיף מנוע חיפוש, ומערכות שונות של תגובות, סטטיסטיקה, דירוג, סלוגנים ועוד.
עבודתו של רימר נחשבת לפורצת דרך באותה עת, טרום עידן וב 2.0.
מלבד במה חדשה עסק רימר במוזיקה אלטרנטיבית (המהפכה המיותרת, השמנים). כמו כן ביים סרטים על פי סיפורים של אתגר קרת ("קצרים", "דבק מטורף") ושיחק בסרט "מלכה לב אדום" משנת 1996, גם הוא על פי תסריט של אתגר קרת. ב-1995 שיחק בקליפ של "איפה הילד" - "זוהי סדום" בבימוי של נועז דשא. כמו כן, בשנת 2001 שיחק בסרט הפשע של איתי לב "5 דקות בהליכה" לצד שרון אלכסנדר, ובשנת 2002 שיחק בדרמת הטלוויזיה "אבאל'ה" ששודרה בHOT3, שביימו אורי מרנץ ואילן ירוחם על פי תסריט של אתגר קרת.
כיום רימר ארכיטקט מערכות ויועץ תסריט. הוא מתגורר בתל אביב.
פכתיכא

| --- | --- |
מראה כפרי במחוז פכתיכא
מראה כפרי במחוז פכתיכא
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מושל:  איליה ווהדאת
 בירת המחוז:  שרנה
 העיר הגדולה:  אורגון
 שפה רשמית:  דארי, פשטו
 שטח:  19,482 קמ"ר
 גובה:  2,306 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  434,742 (2009)
 קואורדינטות:  32°30′N 68°48′E﻿ / ﻿32.5°N 68.8°E﻿ / 32.5; 68.8 
 אזור זמן:  UTC+4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פכתיכא (בדארי/פשטו: پکتیکا) הוא אחד מתוך 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום אפגניסטן והוא גובל במחוזות זאבול מדרום-מערב, ע'זני ממערב וצפון, ופכתיא וח'וסת מצפון. כמו כן המחוז גובל בגבול בינלאומי עם הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. שטחו של המחוז 19,482 קילומטר רבוע ואוכלוסייתו מונה 434,742 איש נכון לשנת 2015.