stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחמוד עוויסאת
הערות שוליים

↑  https://int.soccerway.com/players/-/420541/
↑  ניר גרוסמן, עוויסאת: "שמח לחזור הביתה, לאדום של ירושלים", באתר קול העיר, 23 באוגוסט 2017
↑  מערכת ONE, ‏החלוץ מחמוד עוויסאת חתם במ.ס כפר קאסם, באתר ONE‏, 18 ביוני 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מחמוד עוויסאת".
מחמוד פהמי נוקראשי

מחמוד פהמי נוקראשי פאשה (ערבית: محمود فهمي النقراشي, תעתיק מדויק: מחמוד פהמי אלנקראשי; 1888 - 28 בדצמבר 1948) היה פוליטיקאי מצרי ששימש פעמיים כראש ממשלת מצרים בשנות ה-40 של המאה ה-20. בזמן כהונתו השנייה התרחשה מלחמת העצמאות, במהלכה פלש צבא מצרים למדינת ישראל שהוקמה זה מכבר. נרצח בידי מתנקשים מארגון האחים המוסלמים.
לקריאה נוספת

חגי ארליך, מצרים: האחות הבכירה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ד, עמודים 40–91.
מייקל פורטר

ערך זה עוסק בכלכלן אמריקאי. אם התכוונתם לכדורסלן דנוור נאגטס, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1947 (בן 77) אן ארבור, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  בית הספר לעסקים של הרווארד  אוניברסיטת הרווארד 
 מנחה לדוקטורט:  ריצ'ארד ארל רובינסון, ריצ'ארד א. קייבס 
 מוסדות:  בית הספר לעסקים של הרווארד 
 פרסים והוקרה:  פרס אדם סמית (1996)  צלב סנט ז'ורדי (1998)  דוקטור לשם כבוד מבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז 
 
מייקל יוג'ין פורטר (באנגלית: Michael Eugene Porter, נולד ב-23 במאי 1947) הוא פרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, בעל שם עולמי בתחום האסטרטגיה העסקית וחקר היתרון התחרותי של חברות ואומות.
ביוגרפיה

מייקל פורטר נולד במישיגן בארצות הברית. ב-1969 סיים את לימודיו בהנדסת מכונות ואווירונאוטיקה באוניברסיטת פרינסטון. ב-1971 קיבל תואר MBA לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר למנהל עסקים של הרווארד (הרווארד ביזנס סקול), וב-1973 השלים תואר Ph.D בכלכלה עסקית.
פורטר חיבר 18 ספרים ומעל 125 מאמרים בתחומים שונים. הוא זכה שש פעמים בתואר מאמר השנה של ההרווארד ביזנס רוויו, אחד מכתבי העת החשובים בעולם בתחום הניהול. התחום המרכזי בו עוסק פורטר הוא חקר תחרותיות והאסטרטגיה העסקית. במקביל לכתיבה אקדמית ולהוראה, פורטר משמש גם כיועץ לחברות רבות, כגון פרוקטר אנד גמבל, של, קאטרפילר ועוד, וכן לממשל האמריקאי ולארגונים ללא מטרות רווח. בתוך כך סייע גם לעיריית ירושלים בבניית התוכנית האסטרטגית במהלך כהונתו הראשונה של ראש העיר דאז ניר ברקת וכונתה ״תוכנית פורטר״. פורטר הוא גם אחד המייסדים של חברת הייעוץ האסטרטגי מוניטור גרופ (שנקנתה על ידי דלויט בשנת 2013 לאחר שפשטה את הרגל).
בינואר 2011 פרסם ב"הרווארד ביזנס רוויו" מאמר בשם " "יצירת ערך שיתופי – כיצד להמציא מחדש את הקפיטליזם, ולשחרר גל של חדשנות וצמיחה", בו ביקר - על רקע המשבר הכלכלי העולמי - את השיטה הקפיטליסטית האמריקאית הנוכחית, וטען כי יש ליצור צורה מתוחכמת יותר של קפיטליזם, המתמקדת ביצירת "ערך שיתופי" (Shared Value)- ערך כלכלי המייצר לצידו גם ערך חברתי.
מחקריו

מודל חמשת הכוחות של פורטר (Porter's Five Forces Analysis), אותו פרסם בשנת 1979 נחשב לאחד מתרומותיו הבולטות לחקר התחום העסקי. המודל נמצא בשימוש נרחב בתכנון אסטרטגיה עסקית ובשיווק, ובוחן את הכוחות השונים המשפיעים על רמת הרווחיות בענף מסוים הגוזרים את רמת האטרקטיביות שלו. המודל מבוסס על התובנה שהאסטרטגיה העסקית צריכה להתאים להזדמנויות והאיומים של הסביבה החיצונית והוצע על ידי פורטר כחלופה למודל ה-SWOT הפופולרי שהיה בעיני פורטר כללי מדי. בשנת 2008 פרסם פורטר מאמר עדכון על מנת להבהיר בצורה טובה יותר את השימוש במודל.
מודל חשוב נוסף שפורטר פיתח בשנת 1985 הוא מודל שרשרת הערך (Value Chain). על פי המודל, הניתוח התחרותי מורכב משרשרת של פעילויות ראשוניות ופעילויות תומכות, המהוות את "אבני הבניין" שבעזרתן מייצרת החברה את המוצר שלה ואת ערכו ללקוח. מודלים בולטים נוספים הם מודל ארבע הפינות העוסק בתחום המודיעין העסקי, מודל היהלום הבוחן את התנאים ליצירת יתרון תחרותי של מדינות, ועוד.
פורטר גם כתב מספר מאמרים שיצרו תחומי מחקר חדשים בתחום העסקי כמו "היתרון התחרותי של אומות" ו"היתרון התחרותי של שכונות מרכז העיר", אשר קובצו לספר המאמרים "על תחרות".
ספריו שתורגמו לעברית

על תחרות, הוצאת מטר
אסטרטגיה תחרותית, הוצאת עתרת
הערות שוליים

↑  קרן צוריאל הררי, מוניטור מקולקל, באתר כלכליסט, 24 בינואר 2013
↑  ריאיון עם פרופ' פורטר לרגל יציאת מאמר העדכון בהרווארד ביזנס רוויו בשנת 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432690405171  PLWABN: 9810664494905606  BIBSYS: 90085886  BNE: XX1519830  BnF: cb11920358d (data)  CANTIC: a10870131  CiNii: DA00148012  GND: 119440547  ISNI: 0000 0001 1070 128X  LCCN: n79123683  LNB: 000018979  MusicBrainz: c6e49398-ce7c-4a58-872f-51a1800ba5c8  MGP: 208629  NDL: 00453153  NKC: mzk2002148158  NLA: 35429262  NLK: KAC199621991  NTA: 07288021X  SELIBR: 265524  SUDOC: 027079910  Trove: 949636  VIAF: 71593911   WorldCat (עם VIAF): 71593911
מיקה אלטונן

מיקה אלטונן (בפינית: Mika Aaltonen; נולד ב-16 בנובמבר 1965 בטורקו שבפינלנד) הוא כדורגלן עבר פיני ששיחק בעמדת הקשר.
במהלך 12 שנות הקריירה שלו שיחק אלטונן בפינלנד, באיטליה, בשווייץ, בגרמניה ובישראל עבור טורון פאלוסאורה, אינטר מילאנו, AC בלינצונה, בולוניה 1909, הרטה ברלין, הפועל באר שבע וטמפרין פאלו-פייקוט. הוא סיים את הקריירה שלו בגיל מוקדם יחסית בשל פציעה בקרסול. במהלך הקריירה שלו למד אלטונן כלכלה, ולאחר פרישתו קיבל תואר דוקטור בתחום.
אלטונן זכור בשל שער שהבקיע לשוער האיטלקי וולטר זנגה בגביע אופ"א 1987 במשחק בין טורון פאלוסאורה לאינטר מילאנו בסן סירו. זמן קצר לאחר השער עבר אלטונן לאינטר מילאנו.
תארים

אליפות פינלנד (1): 1993/1994
מכוש

מכוש
מכוש הוא כלי עבודה עם ראש קשיח המחובר בניצב לידית.
המכוש משמש לשבירת משטחים סלעיים או משטחים קשים אחרים כמו בטון או אדמה קשה. התנע הגבוה של המכוש הכבד, בשילוב עם אזור מגע קטן עם המשטח הופך אותו ליעיל מאוד למטרה זו.
ראשו של המכוש יכול להיות מחודד משני צידיו, או שטוח בצידו השני. ראש המכוש עשוי בדרך כלל ממתכת, והידית עשויה לרוב מעץ, מתכת, או פיברגלס. חודו של המכוש מעוגל מעט, ולעיתים קרובות הוא בעל משקל מנוגד כדי לשפר את השימוש בו. ככל שחודו של המכוש חזק יותר, כך הוא יכול לחדור את המשטח בצורה יעילה יותר. קצהו השטוח, אם קיים, יכול לשמש כאזמל או למטרות שונות כגון חיתוך שורשים.
המכוש שימש במקור ככלי חקלאי בתרבויות פרהיסטוריות למגוון משימות מכרייה ועד לוחמה. משם המכוש התפתח גם לכלים אחרים כגון מעדר ומחרשה.
המכוש יכול לשמש גם ככלי נשק ומספר נשקי מוט עוצבו עם ראש קרב דמוי מכוש.
מגלית מצרית

| מגלית מצרית> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: נוריתאים
משפחה:: פרגיים
סוג:: מגלית
מין:: מגלית מצרית
שם מדעי
 Hypecoum aegypitacum ‏אשרסון ושווינפורט, 1887
מגלית מצרית (שם מדעי: Hypecoum aegypitacum) הוא עשב חד-שנתי, מין נדיר בסוג מגלית.
תיאור

גובה המגלית המצרית הוא 10–25 סנטימטר. יש לו שני עלי גביע משוננים וארבעה עלי כותרת.
תפוצה

מגלית מצרית גדלה באזור אלכסנדריה במצרים, חצי האי סיני וישראל. בשנת 1928 תועדה בפעם הראשונה והאחרונה המצאות של המגלית המצרית בארץ ישראל, במהלך המאה ה-20. מאז נחשב הפרח לנכחד בישראל. אולם במרץ 2014 נצפה הפרח שוב בשמורת מבוא אשדוד.
הערות שוליים

↑  סקר תשתיות טבע עירוני אשדוד, דצמבר 2016, עמודים 56-57
↑  מגלית מצרית, אתר רשות הטבע והגנים, 17 במרץ 2014
מיקה בז'ז'ינסקי

| --- | --- |
מיקה בז'ז'ינסקי
מיקה בז'ז'ינסקי
 לידה:  2 במאי 1967 (בת 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Mika Emilie Leonia Brzezinski 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  ויליאמס קולג'  Langley High School 
 מעסיק:  MSNBC 
 בן או בת זוג:  ג'ו סקרבורו (24 בנובמבר 2018–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  MikaBrzezinski
 טוויטר:  morningmika
 morningmika.com
 
מיקה בז'ז'ינסקי (באנגלית: Mika Brzezinski; נולדה ב-2 במאי 1967) היא מנחת טלוויזיה, סופרת ועיתונאית אמריקאית. מגישה במשותף את תוכנית הבוקר היומית "Morning Joe" (אנ') ברשת MSNBC, לצד חבר בית הנבחרים הרפובליקני לשעבר והמנחה ג'ו סקרבורו, שאליו מאוחר יותר נישאה.
ביוגרפיה

מיקה בז'ז'ינסקי נולדה בניו יורק, בתו של זביגנייב בז'ז'ינסקי, יליד פולין ומומחה למדיניות חוץ ששימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. אמה ילידת שווייץ ואזרחית צ'כיה, בתה של אחייניתו של אדווארד בנש. בעת לידתה של מיקה לימד אביה באוניברסיטת קולומביה, אך בסוף שנת 1976 עברה המשפחה להתגורר בפרוור של וושינגטון עקב עבודתו של אביה כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר.
היא סיימה את לימודיה בקולג' ויליאמס שבמערב מסצ'וסטס, שם למדה אנגלית, לאחר שעזבה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא החלה את הקריירה העיתונאית שלה כעוזרת בתוכנית הבוקר של רשת ABC‏ "This Morning" ב-1990. אולם שנה לאחר מכן פוטרה בז'ז'ינסקי, ועברה לעבוד בערוץ מקומי המקושר לפוקס בהרטפורד שבקונטיקט. במהרה התקדמה בשורת תפקידיה מעורכת וכתבת זוטרה למנחה בכירה. לאחר מכן עברה לערוץ המקושר ל-CBS בהרטפורד והתקדמה עד למנחת תוכנית הבוקר של הערוץ ב-1995. ב-1997 עזבה את תפקידה לטובת מעבר לערוץ החדשות של CBS, שם שימשה כמנחה וככתבת בתוכנית חדשות הלילה "Up to the Minute".
ב-2000 לקחה הפסקה קצרה מ-CBS, כשעברה לעבוד ברשת המתחרה MSNBC כמנחה משותפת בתוכנית המשודרת בשעות אחר הצהריים. בספטמבר באותה שנה חזרה בז'ז'ינסקי לרשת CBS ככתבת, ובעת זו זכתה לסקר בשידור חי את התרחשות פיגועי 11 בספטמבר. היא דיווחה בשידור ישיר כאשר הבניין הדרומי במרכז הסחר העולמי קרס. בתפקידה האחרון ברשת CBS, שימשה ככתבת חדשות, מנחה מחליפה וכמנחה לקטעי חדשות מתפרצות. היא שימשה גם כפרשנית בתוכנית הרשת "60 דקות".
בשנת 2007 חזרה בז'ז'ינסקי לעבוד ברשת MSNBC, הנחתה דיווחי חדשות בשעות פריים טיים, וכן מילאה תפקידים שונים כמנחה מחליפה בתוכניות חדשות בערוץ. היא גם הגישה דיווחים לחדשות הלילה של NBC וכמנחה בתוכניות הבוקר של סוף השבוע. במאי 2007 התפטרה מתפקידיה בשתי תוכניות אלו לטובת השקת תוכנית חדשה בשעות הבוקר המוקדמות, "Morning Joe", בו תשמש כמנחה ראשית במשותף עם ג'ו סקרבורו. בתוכנית עולה לעיתים השתייכותה של בז'ז'ינסקי כדמוקרטית בעת שסקרבורו הוא רפובליקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של פלורידה בשנים 1995–2001. אביה, זביגנייב בז'ז'ינסקי, משמש לעיתים רבות כפרשן בתוכנית.
בז'ז'ינסקי התגרשה מבעלה ביוני 2016, והיא אם לשתי בנות.
בתחילת 2017, במהלך טיול לאנטיבס, צרפת, התארסה ברזז'ינסקי עם מנחה הטלוויזיה שלצידה ג'ו סקרבורו. הזוג התחתן ב-24 בנובמבר 2018 בוושינגטון, די.סי, בטקס שהונחה על ידי אלייז'ה קמינגס.
היא כתבה שני ספרים, אשר יצאו ב-2010 וב-2011 בהתאמה. הראשון הוא "All Things at Once" והשני נקרא "Knowing Your Value: Women, Money and Getting What You're Worth".
מכתב השישה

גאורגה אפוסטול, יוזם המכתב
מכתב השישה היה מסמך שנכתב על ידי גאורגה אפוסטול, שבעבר היה ממנהיגיה של המפלגה הקומוניסטית של רומניה והמתחרה מול ניקולאה צ'אושסקו על ההנהגה לאחר מותו של גאורגה גאורגיו-דז'. אפוסטול החתים על המסמך עוד חמישה אישים בעלי עבר משמעותי בהנהגת המפלגה הקומוניסטית הרומנית. המסמך סיכם את טענותיהם של החתומים עליו כנגד מעשיה ומחדליה של ההנהגה ברשות צ'אושסקו.
פרט לאפוסטול חתמו על המסמך סילביו ברוקאן, אלכסנדרו ברלדאנו, קורנליו מנסקו, גריגורה רצ'אנו וקונסטנטין פרבולסקו. המסמך פורסם ביום 11 במרץ 1989 ברדיו אירופה החופשית וב-BBC. במכתב, בנוסף לפירוט טענות החותמים, נתבע הממשל הרומני להפסיק את תוכנית הארגון מחדש של הכפרים, להשיב את זכויות האזרח החוקתיות ולהפסיק את יצוא המזון. החותמים הביעו את חששם שפרסום המכתב עלול לגרור פגיעה בחירותם ואולי אפילו בחייהם.
יומיים לאחר פרסום המכתב התכנס ועד הפועל הפוליטי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית ודן באירוע. הוחלט להחמיר את האמצעים המקשים על אזרחי רומניה קשר עם אזרחי חוץ ולנדות את החותמים כבוגדים במולדת. החותמים נעצרו, נקבע להם מקום מגורים כפוי ועברו חודשים של חקירות, שמטרתן העיקרית הייתה להביאם לכך שיחזרו בם מטענותיהם. להשגת מטרה זו הובאו בכפייה קרובי משפחה שלהם, נשים, ילדים ועוד.
רדיפת חותמי מכתב המחאה הסתיימה עם המהפכה הרומנית. סילביו ברוקאן, שיצא לטלוויזיה וגינה את משטר צ'אושסקו, השתלב בהנהגה החדשה של רומניה.
מחמוד שאה, סולטאן מלאקה

הסולטאן מָחְמוּד שָאָה אִבְּן אֵל-מָרְהוּם סוּלְטָאן אָלְאוּדִין רִיאָט שָאָה (נפטר ב-1528) היה סולטאן  של סולטנות מלאקה בין השנים 1488 עד 1511, וכן טען לכתר בין השנים 1513–1528.
ביוגרפיה

מחמוד שאה היה בנו הצעיר של עלאא אלדין קרי, סולטאן מלאקה ה-7 וירש אותו ב-1488.
עם מותו המוקדם של אביו, הוא הומלך בגיל צעיר מאוד, והעוצר באותה עת (נקרא במלאית גם "בנדהארה", ראש ממשלה) היה טון פראק. בשנות השלטון הראשונות שלו כשהיה עוד צעיר למדי נחשב מחמוד שאה למלך חסר רחמים, אך הוא הותיר את ניהול הסולטנות בידי טון פראק. לאחר מותו של פראק ב-1498 התמנה לתפקיד טון מוטאהיר. אחרי מותו של פראק הפך הסולטאן למתון יותר, אם כי שנות שלטונו האחרונות היו מלוות בסערות רבות.
לפי תיעודים שנותרו מאותה תקופה, השלטון בסולטנות הפך לבלתי יעיל וחלש כשמוטהיר לקח שוחד ומינה שרים לפי גחמות ארעיות. ההתנהגות הזו גרמה לפילוג בממשלה והסולטאן אף הוציא את טון מוטהיר וכל משפחתו להורג אחרי שהוטעה על ידי פלג אחר. מלבד זאת, המאבק על השליטה בין השרים גרם לפילוג גם בקרב תושבי הממלכה. המאבקים האלו חדרו גם לצבא, כשבתחילת המאה ה-16 נחלש צבא הסולטנות כיוון שהורכב ברובו משכירי חרב שלא שמרו אמונים לממלכה.
ביוגרפיה > נפילת הסולטנות

במהלך ביקורו של האדמירל הפורטוגזי דייגו לופז דה סקווירה בין השנים 1509–1510 תכנן הסולטאן להתנקש בחייו, אולם התוכנית הגיעה לידי האדמירל שנמלט מהמדינה. הקצין הפורטוגזי אפונסו דה אלבוקרקי שקיבל את ההודעה על כך החליט לנצל את הניסיון כעילה למסע הכיבושים שלו בדרום-מזרח אסיה.
מלאקה הותקפה על ידי הפורטוגזים ב-1511 ומחמוד שאה נמלט לפהאנג שבחוף המזרחי, שם ניסה לשווא לגייס סיוע סיני. אחרי שנכשל המשיך הסולטאן דרומה והעביר את הבירה לאי בינטאן (כיום חלק מאינדונזיה), דרומית מזרחית לסינגפור תוך שהוא ממשיך לקבל את היחס של מדינות האזור כסולטאן מלאקה. בין השנים 1515–1519, כמנהיג הקונפדרציה המלאית והמוסלמית ניסה להוביל התקפות לשחרור מלאקה אך נכשל במאמציו. ב-1526 הפורטוגזים הגיבו לאיום המתמשך מצידו על ידי השמדת בינטאן. אחרי ההפסד מחמוד שאה ברח לקמפאר שם חי עד שנפטר ב-1528. בנו, אלאודין ריאט שאה, ייסד את סולטנות ג'והור שהפכה לאימפריה חזקה שהגיעה לשיאה במאות ה-18 וה-19. בנו השני, רג'א מוט'פר הקים את סולטנות פראק.
חיים אישיים

למחמוד שאה היו כמה נשים, הבולטת שבהם היא טון טיה. מלבד זאת, הוא הוליד בחייו שלושה בנים: אחמד שאה, שהיה הסולטאן האחרון של מלאקה, מוצאפר הראשון מפראק ואלאודין ריאט שאה השני שייסד את סולטנות ג'והור.
בנו, אחמד שאה, ירש אותו למשך כשנתיים בשנים 1511–1513 אחרי שאביו הוציא להורג את טון מוטהיר שהיה הבנדהארה של הסולטנות. אחמד שאה נחשב ללא כשיר להיות סולטאן ונהרג ב-1513 במהלך ניסיונותיו של מחמוד שאה להשתלט בחזרה על הסולטנות מידי הפורטוגזים. הוא הצליח לתפוס מחדש בכס המלוכה, אולם זה היה כבר אחרי שהסולטנות חרבה, מה שהפך אותו לטוען לכתר.
הערות שוליים

↑  George C dès, The Indianized States of South-East Asia, הוצאת האוניברסיטה של הוואי, 1968, ISBN 9780824803681
↑  bin Mansor, Suffian (2017). Buku Teks Sejarah Tingkatan 2. Kuala Lumpur: Dewan Bahasa dan Pustaka. p. 90. ISBN 978-983-49-1647-3.
↑  Haywood, John (2002). Historical Atlas of the Early Modern World 1492–1783. Barnes & Noble Books. ISBN 0-7607-3204-3.
↑  bin Mansor, Suffian (2017). Buku Teks Sejarah Tingkatan 2. Kuala Lumpur: Dewan Bahasa dan Pustaka. p. 118. ISBN 978-983-49-1647-3.
מכורים למין אנונימיים

מכורים למין אנונימיים (באנגלית: Sex Addicts Anonymous) היא התארגנות שמספקת לחבריה תוכנית "שנים עשר צעדים" כדי להתמודד עם התנהגות מינית בלתי מבוקרת, המכונה גם התמכרות למין. מכורים למין אנונימיים קיימת לצד התארגנויות אחרות של שנים עשר צעדים המיועדות למכורים למין: מכורים למין ולאהבה אנונימיים, מכורים למין כפייתי אנונימיים, סקסוהוליסטים אנונימיים ומחלימים מיניים אנונימיים. קיימות גם קבוצות עבור בני משפחות של מכורים למין. תפקידן דומה לתפקיד קבוצות דומות לאלכוהוליסטים אנונימיים ולמכורים לסמים אנונימיים.
מכורים למין אנונימיים נוסדה בשנת 1977 בארצות הברית, על ידי גברים שהתמודדו עם התנהגות מינית בלתי נשלטת והחליטו להיעזר לשם כך בתוכנית שנים עשר הצעדים של אלכוהוליסטים אנונימיים, תוך שהם מתאימים אותה להתמודדויות הייחודיות למכורים למין. התוכנית פתוחה לכל מי שמעוניין להפסיק התנהגות מינית בלתי נשלטת. אין כל דרישה אחרת להגעה לקבוצות. התוכנית פתוחה לבעלי כל נטייה מינית וזהות מגדרית. בשל האופי הרגיש של הנושאים שעליהם מדברים בקבוצות, חלק מהקבוצות עורכות היכרות עם חברים חדשים המעוניינים להצטרף, לפני שנמסר להם המיקום והזמן של המפגשים. קיים שאלון שנועד לסייע לחבר חדש להחליט אם הוא סובל מהתמכרות למין.
ב"מכורים למין אנונימיים" כל חבר יוצר לעצמו הגדרה אישית של מפוכחות מינית, שתובעת הימנעות מאופנים מסוימים של פעילות מינית, שאותו חבר רואה כבלתי נשלטים, מסוכנים או מזיקים. הקבוצה מעודדת את החבר לכבד אחד את הגדרת הניקיון של חברו. הרבה מחברי "מכורים למין אנונימיים" נעזרים בכלי שמכונה "שלושה מעגלים" כדי לסווג צורות שונות של התנהגות מינית. בתוך מעגל פנימי כותבים התנהגויות שמהם רוצים להימנע (כדוגמת מין בתשלום, מין אנונימי, צפייה בפורנוגרפיה). פעולה כזאת תיחשב "נפילה" או "שימוש". במעגל אמצעי כותבים התנהגויות ומצבים שעלולים להוביל למעגל פנימי (שוטטות ממשית או וירטואלית, מצבים שבהם עולים רגשות תסכול, בדידות או כאב). ובמעגל החיצוני כותבים התנהגויות בריאות - מיניות ולא מיניות (יחסי מין במסגרת קשר אינטימי, לקיחת חלק במפגשים קבוצתיים, עיסוק בספורט או באמנות יצירתית, שינה וארוחות סדירות).
הספר המרכזי של קבוצת מכורים למין אנונימיים הוא ספר "מכורים למין אנונימיים" המכונה גם "הספר הירוק". הוא מסביר את אופי ההתמכרות למין, את שנים עשר הצעדים וגם כולל מידע על הקבוצות וכלי ההחלמה של התוכנית. חלקו השני של הספר כולל מגוון רחב של סיפורים אישיים של מכורים למין. בסיפורים מתוארים אופנים שונים של התמכרות למין, כמו גם צורות שונות של החלמה. מטרת הסיפורים האישיים היא לשמש השראה ולהראות שעבודת שנים עשר הצעדים אכן מאפשרת החלמה מהתמכרות למין.
חונך (ספונסר) הוא אחד ממשתתפי התוכנית שחבר נעזר בו להחלמה ושהקשר איתו נועד לסייע בהחלמה של אותו חבר. רצוי שחונך יהיה כבר תקופה כלשהי בתוכנית, יצבור פרק זמן משמעותי של ניקיון מפעילות מינית ממכרת ויעבור את שנים עשר הצעדים. מקובל שחונך נמצא בקשר אישי רציף עם חניך, כדי להדריך אותו בעבודת התוכנית. השפעתו העיקרית של החונך היא דרך דוגמה אישית. בדרך כלל מומלץ לחבר חדש לקחת חונך בהקדם. חונך יכול להיות זמני או קבוע, אך גם חונך קבוע ניתן להחליף.
קבוצה של מכורים למין אנונימיים קיימת בישראל מאוגוסט 2014.
מיילך קאהן

| --- | --- |

מיילך קאהן
 לידה:  1969 (בן 55 בערך) ויליאמסבורג שבניו יורק
 שם לידה:  אלימלך קאהן
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 עיסוק:  זמר-יוצר
 סוגה:  מוזיקה חסידית, מוזיקת נשמה
 כלי נגינה:  פסנתר גיטרה
 https://www.MeilechKohn.com/
מיילך (אלימלך) קאהן (נולד ב-1969) הוא זמר-יוצר חרדי אמריקאי.
ביוגרפיה

קאהן נולד בוויליאמסבורג, ברוקלין, ניו יורק למשפחה חסידית מקהילת סאטמר. בגיל 16 למד קאהן בישיבה באנגליה. בהמשך הפך לחסיד ברסלב וכיום הוא מתגורר בפלורידה.
קריירה

בפברואר 2015 הוציא קאהן עם גרשי שוורץ את הסינגל-קליפ "ונהפוך הוא". במרץ 2016 הוציא עם שוורץ סינגל-קליפ נוסף בשם "ואהבת". בשל חוסר תקציב, שני הקליפים הללו צולמו באופן לא מקצועי, עם מצלמה של טלפון חכם. למרות זאת, השירים הפכו ללהיטים וזכו לגרסאות גיסוי רבות. סרטון הווידאו-קליפ שלו צבר 3 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
בדצמבר 2016 הוציא את הסינגל-קליפ הרשמי הראשון שלו – "יומם", שלווה בקליפ לא שגרתי שצולם בשוק מחנה יהודה. גם שיר זה הצליח וזכה לגרסאות כיסוי רבות. סרטון הווידאו-קליפ שלו צבר 1.3 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
במרץ 2017 הקים קאהן את "להקת תכלת" והם הוציאו גרסה מחודשת לסינגל "ונהפוך הוא", שיצא לקראת חג הפורים.
באוגוסט 2017 הוציא את אלבום הבכורה שלו "יעדער איינער- כולנו".
במרץ 2018 הוציא קליפ לסינגל מתוך אלבומו – "לכבוד שבת". במרץ 2019, לקראת חג הפורים, הוציא את הסינגל-קליפ "ליהודים".
בפברואר 2021, לקראת חג הפורים, הוציא את הסינגל-קליפ "נכנס יין". הווידאו-קליפ שצורף לשיר ספג ביקורת שלילית בשל המיקום הבולט של הפרסומת ליקב ציון, מיקבי משפחת שור, בקליפ.
קריירה > הוקרה

בספטמבר 2017, בטור לסיכום שנת ה'תשע"ז במוזיקה החרדית, בחר מבקר המוזיקה נתנאל לייפר בקאהן לתואר "פריצת השנה". לייפר כתב עליו בין היתר ”מיילך קאהן הוא אחד היוצרים היותר מיוחדים במוזיקה החסידית. שיריו חדרו למקומות רבים וזמרים רבים ביצעו קאברים לשיריו”.
לייפר העניק ביקורת חיובית לאלבום הבכורה של קאהן, וכתב על ”אלבום הבכורה של מיילך קאהן הוא אחד מהאלבומים היותר מרעננים ומרתקים שנעשו במוזיקה החסידית בשנים האחרונות. האלבום הוא מהפכני מבחינה מוזיקלית והן בצורת ההגשה שלו עם קולו של קאהן כזמר".”
קריירה > סגנון

קאהן משלב בשיריו השפעות חסידיות לצד מוטיבים שונים והשפעות של זמרים דוגמת בוב מארלי, הביטלס, סטיבי וונדר, ולאונרד כהן, אך נשאר צמוד למקורות יהודיים. תוכן שיריו כולל פסוקים או תוכן בהשפעות המסורת. שיריו התקבלו במגזרים שונים בשל פשטותם ועממיותם.
דיסקוגרפיה > סינגלים

משכני – לחן – מיילך קאהן, עיבוד – אלי קליין ואיצי ברי, יצא ב-2019.
אני מאמין – לחן – מיילך קאהן, עיבוד – אחיה אלורו, יצא ב-2020.
נכנס יין – לחן – אליהו חייט, יצא ב-2020.
אל תדין חברך – לחן – מיילך קאהן, עיבוד – נאור כרמי, יצא ב-2021.
אש תמיד – לחן – מיילך קאהן, עיבוד – גרשון שוורץ, יצא ב-2022.
חיים  אישיים

במרץ 2022 התארס קאהן עם הינדא גריימן. ב-7 ביולי 2022 השניים התחתנו בניו יורק.
הערות שוליים

↑   Meilech Kohn מיילך קאהן The Unofficial Venoihapoichu  Music Video 2015, סרטון בערוץ "Meilech Kohn – מיילך קאהן", באתר יוטיוב (אורך: 05:17)
↑   VeUhavtu Meilech Kohn מיילך קאהן #Unofficial Music Video #2016 – ואהבת – #Purim, סרטון בערוץ "Meilech Kohn – מיילך קאהן", באתר יוטיוב (אורך: 05:48)
↑  יאיר טוקר, ‏שלום ברנהולץ בסינגל חדש – "ואהבת", באתר כיכר השבת, 5 בפברואר 2017
יאיר טוקר, ‏ארי גולדוואג בביצוע א-קאפלה למיילך קאהן, באתר כיכר השבת, 27 באפריל 2017
יאיר טוקר, ‏שמוליק ברגר ברמיקס ללהיט של מיילך, באתר כיכר השבת, 18 במרץ 2019
↑  נתנאל לייפר, ‏מיילך קאהן – "יומם שוק מחנה יהודה" • צפו, באתר כיכר השבת, 17 בדצמבר 2016
↑  יאיר טוקר, ‏להקת סטרומז בסינגל קליפ חדש – "יומם", באתר כיכר השבת, 5 במרץ 2017
יאיר טוקר, ‏"יומם": לוי פאלקוביץ' עושה קאבר למיילך קהאן, באתר כיכר השבת, 5 באפריל 2017
↑   Meilech Kohn – Yoimom Shuk Machne Yehuda (Official Music Video) | מיילך קאהן – יומם שוק מחנה יהודה, סרטון בערוץ "Meilech Kohn – מיילך קאהן", באתר יוטיוב (אורך: 06:00)
↑  צפו: מיילך קאהן ולהקת תכלת – ונהפוך הוא – רדיו גאולה, באתר רדיו גאולה FM, ‏6 במרץ 2017
↑  "יעדער איינער- כולנו" אלבום הבכורה של מיילך קאהן – חסידיניוז, באתר חסידיניוז, ‏11 באוגוסט 2017
↑  יאיר טוקר, ‏מיילך קאהן בקליפ חדש – "לכבוד שבת", באתר כיכר השבת, 19 בפברואר 2018
↑  נתנאל לייפר, ‏עכשיו גם בקליפ: מיילך קהאן שר ל"יהודים", באתר כיכר השבת, 18 במרץ 2019
↑  יאיר טוקר, ‏מיילך קאהן בסינגל פורימי: "נכנס יין", באתר כיכר השבת, 21 בפברואר 2021
↑  נתנאל לייפר, ‏חסות או פרסומת מגעילה? / ביקורת סינגלים, באתר כיכר השבת, 23 בפברואר 2021
↑  נתנאל לייפר, ‏וזמר השנה של שנת תשע"ז הוא... // נתנאל לייפר מסכם שנה, באתר כיכר השבת, 19 בספטמבר 2017
↑  נתנאל לייפר, ‏בלי קול אבל עם הכל מהקול  • ביקורת  אלבום, באתר כיכר השבת, 10 באוקטובר 2017
↑  "זה עדיין כואב לי מאוד": מיילך קאהן בריאיון חג חשוף | המחדש, באתר המחדש, ‏5 באוקטובר 2023
↑  איציק אוחנה, ‏בגיל 53: הזמר החסידי מיילך קאהן – התארס, באתר כיכר השבת, 13 במרץ 2022
↑  הזמר החסידי מיילך קהאן התחתן בגיל 53, באתר כיכר השבת, ‏2022-07-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f465d866-051e-47f5-b9ff-5c6ad83a469f
מאיץ LHC

מיקום חלקו המרכזי של מאיץ LHC (העיגול השחור הגדול שהיקפו כ-27 קילומטר) צפונית-מערבית לז'נבה. SPS הוא השלב האחרון של מאיצי הביניים שבהם החלקיקים צוברים מהירות העולה על 99% ממהירות האור בריק
מכלול מאיצי החלקיקים (בשחור) והניסויים הראשיים (בזהב) המרכיבים את ה-LHC. החלקיקים עוברים ממאיץ אחד למשנהו דרך הקווים האדומים
הדמיית שימוש במאיץ LHC לאיתור בוזון היגס
מאיץ LHC (באנגלית: Large Hadron Collider) הוא מאיץ החלקיקים הגדול בעולם, הממוקם במרכז המחקר CERN על גבול שווייץ-צרפת. השם LHC משמש הן לתיאור המאיץ הטבעתי המרכזי, שנבנה במנהרה ששימשה עד שנת 2000 את מאיץ LEP, והן לתיאור הפרויקט כולו, שנחשב לפרויקט הראשי של CERN בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21. הפרויקט כולל מכלול של מאיצים ושל ניסויים פיזיקליים שמתבצעים בעזרת גלאֵי חלקיקים.
הניסויים שנערכים באמצעות המאיץ נועדו לענות על שאלות העומדות בבסיס הפיזיקה. מטרתם העיקרית היא להשלים את תמונת חלקיקי היסוד ולחפש אישושים לתאוריות שנועדו להרחיב את המודל הסטנדרטי של החלקיקים היסודיים. בפרט, הוא נועד למצוא את החלקיק בוזון היגס שקיומו נחזה על ידי המודל הסטנדרטי והוא מהווה מרכיב מרכזי בו, חיפוש שהוכתר בהצלחה בשנת 2013; למצוא ראיות לתורת הסופר-סימטריה שמהווה הרחבה למודל הסטנדרטי; ליצור פלזמת קווארקים-גלואונים ששררה, על פי התאוריה המקובלת, ביקום הקדום זמן קצר לאחר המפץ הגדול; ולנסות ליצור חורים שחורים זעירים.
חלקו המרכזי של המאיץ בנוי בתוך מנהרה טבעתית שאורכה כ-27 קילומטר. המתקן מסוגל להאיץ פרוטונים בשני צינורות (beam pipes) מקבילים, שמתאחדים לצינור אחד סמוך למספר נקודות אינטראקציה (interaction points) לאורך מסלול המאיץ. בנקודות אלו מתרחשת אינטראקציה (התנגשות) בין פרוטונים הנעים בכיוונים מנוגדים. האנרגיה של חלקיק עולה ככל שמהירותו גדלה. האנרגיה של הפרוטונים הנעים בצינורות ה-LHC מגיעה ל-TeV ‏7 (שבעת אלפים מיליארד אלקטרון וולט; פי 7,461 מאנרגיית המנוחה של הפרוטון) ומהירות תנועתם מגיעה ל-99.9999991% ממהירות האור בריק. בחלק מהזמן יואצו במאיץ גרעיני עופרת. בחינת החלקיקים שייווצרו כתוצאה מהתנגשויות הפרוטונים או היונים תיעשה באמצעות גלאֵי חלקיקים גדולים.
בניית המאיץ היא הפרויקט הגדול ביותר בתולדות הפיזיקה מבחינת מספר הפיזיקאים שהשתתפו בו, והוא שני רק לתוכניות החלל מבחינת ההשקעה הכספית. בבנייתו, ובבניית הגלאים הנלווים, השתתפו יותר מ-5,000 פיזיקאים מיותר מ-40 מדינות, ויחד עמם עבדו על הפרויקט אלפי מהנדסים וטכנאים. עלותו הכוללת מוערכת בלמעלה מ-5 מיליארד אירו. הרעיון להקים מאיץ פרוטונים בקנה מידה כזה ב-CERN עלה כבר בשנות ה-80 של המאה ה-20, והאישור לתוכנית הראשונית להקמתו התקבל ב-1994. ישראל נוטלת חלק בניסוי: היא השתתפה בבניית גלאים המיועדים לאחד הניסויים המרכזיים שבו, ניסוי ATLAS, וסיפקה רכיבים למערכות אחרות בניסוי.