stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דבורה קידר
פרסים

1993 – פרס תמרה רובינס עבור גילום תפקידיה בהצגות "חגיגת חורף" (הבימה) ו"נומה עמק" (בית ליסין)
1993 – פרס אופיר, שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
1995 – פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בהצגה "חמץ" (בית ליסין)
2002 – פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה למפעל חיים מטעם עיריית תל אביב
2006 – פרס מפעל חיים מטעם תיאטרון הבימה
2009 – יקירת העיר תל אביב-יפו לשנת המאה לעיר
2013 – פרס מפעל חיים של עמותת פרסי התיאטרון הישראלי
2015 – פרס אופיר, שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "ציפורי חול"
2017 – כלת פרס אמ"י למפעל חיים
2017 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  מאיה כהן, חיית במה, באתר ישראל היום, 9 באוגוסט 2018
↑  רן בוקר, השחקנית דבורה קידר הלכה לעולמה בגיל 98, באתר ynet, 17 במאי 2023
↑  מגיע לה: השחקנית דבורה קידר קיבלה תואר "דוקטור לשם כבוד", באתר ynet, 17 במאי 2017
↑  טל ברודי וברנאר אנרי לוי, הרב עמאר ופרופ' הרשקו בין מקבלי התואר "דוקטור לשם כבוד" של בר-אילן במסגרת אירועי חבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן
| פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–1999 | מילי אביטל (1991) • אביטל דיקר (1992) • דבורה קידר (1993) • אורלי זילברשץ (1994) • אסתי זקהיים (1995) • דנה רז (1996) • אורלי פרל (1997) • אסי לוי (1998) • דליה פרידלנד (1999) |  |
| 2000–2009 | דלית קהן (2000) • לילי קוסאשווילי (2001) • מאיה מרון (2002) • ענת וקסמן (2003) • רונית אלקבץ (2004) • רבקה מיכאלי (2005) • רותם אבוהב (2006) • ענת וקסמן (2006) • אוולין הגואל (2008) • לבנה פינקלשטיין (2009) |  |
| 2010–2019 | רוזינה קמבוס (2010) • ריימונד אמסלם (2011) • עירית שלג (2012) • לאורה ריבלין (2013) • דאנה איבגי (2014) • דבורה קידר (2015) • רובא בלאל-עספור (2016) • מונא חוא (2017) • שירה האס (2018) • הדס בן ארויה (2019) |  |
| 2020 ואילך | שירה האס (2020) • ריימונד אמסלם (2021) • ג'ואנה סעיד (2022) • תיקי דיין (2023) • בת אל מוסרי (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2011 - יוסי גרבר | פרס התיאטרון הישראלי - פרס מפעל חיים 2012 - דבורה קידר | הבא: 2013 - דובי זלצר |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008701082705171  GND: 1062446550  VIAF: 5723159337542613150001   WorldCat (עם VIAF): 5723159337542613150001 
קידר (מימין) בהצגה "מועדון האלמנות העליזות" לצד ליא קניג ורבקה גור
משה אוישר

| --- | --- |

אוישר מתוך הסרט "חזן העיר וילנה"
 לידה:  8 במרץ 1907 ליפקאני, פלך בסרביה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 בנובמבר 1958 (בגיל 51) ניו רושל, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  5 בדצמבר 1955 
 פרופיל ב-IMDb
 
משה אוֹישֶר (Oysher) ‏(1906, בסרביה (מולדובה של היום) - 21 בנובמבר 1958, ניו יורק, ארצות הברית) היה שחקן, חזן וזמר יהודי.
ביוגרפיה

משה מרדכי בשמו המלא אוישר נולד לאביו אהרן זעליג בליפקאני שבבסרביה, אז תחת שלטון רוסי (כיום במולדובה), למשפחת חזנים זה 6 דורות, ובעצמו שר כנער במקהלות שליוו חזנים. אך מילדותו עולם המשחק והתיאטרון משך אותו יותר. כילד נהג להתגנב להצגות של להקות נודדות שעברו בעיר, למורת רוחו של משפחתו. למד משחק ושירה אצל אליעזר שטיינברג, עליו ציין שהשפיע עמוקות על חייו. חזנות למד עם אחותו אצל אביהם זליג.
בילדותו אביו היגר לקנדה והשאיר אותו לגדול אצל סביו. בשנת 1921 אוישר ומשפחתו הצטרפו לאביהם והיגרו לקנדה, שם אוישר הצטרף ללהקת תיאטרון יידיש נודדת. בשנת 1928 עבר עם הוריו לארצות הברית והחל לשחק בתיאטרון יידיש, ומשנת 1932 הוביל להקת תיאטרון יידיש נודדת בעצמו ברחבי אמריקה.
בשנת 1934 חזר ממסע הופעות בדרום אמריקה ולא הצליח למצוא תפקיד בתיאטרון, מאחר שכל ההפקות סיימו את הליהוק. מאחר שהיה זקוק לעבודה, קיבל הצעה להתפלל כחזן בימים הנוראים בבית הכנסת "שערי השמיים" של יוצאי רומניה במנהטן Lower Manhattan. הצלחתו הייתה גדולה, ובתוך זמן קצר הוא נחשב לאחד מהחזנים המובילים בארצות הברית באותה תקופה. עם זאת המשיך לטפח את קריירת המשחק, היה לאחת הדמויות המובילות של התיאטרון היִידי, ואף כיכב במספר סרטי קולנוע ביידיש.
אוישר היה בעל קול טנור עוצמתי. היו שכינו אותו "הארי השואג". במקביל להקפדה על שמירת הנוסחים הנהוגים אצל יהודי בסרביה ולשימוש במוטיבים עממיים רומנים (משירי דוינה, ריקודי סרבה וכו') השפעת מוזיקת הג'אז עליו הייתה רבה ואף על המקצבים בהם שר חזנות. כדי לשמוע הקלטה של אוישר שר חזנות "רצינית", ניתן לשמוע את קטעי החזנות שהקליט עבור הסרטים בהם שיחק תפקיד חזן.
בתחילת שנות הארבעים חתם עם חברת האופרה של שיקגו, אך עבודתו הופרעה על ידי התקפי לב חוזרים ונשנים. בשנת 1956 כיכב בתפקיד האחרון שלו בסרט "שירה באפילה", שם שיחק את התפקיד הראשי כליאו, ניצול מחנות הריכוז הנאציים שסובל ממחלת השכחה. הסרט היה ככל הנראה הראשון מסרטי השואה שעסק בטראומת השואה. מוישה אוישר נפטר בניו יורק בשנת 1958 בגיל 52 מהתקף לב ונקבר בפארמוס ניו גרז'י.
בנישואיו הראשונים היה נשוי לשחקנית והזמרת היידשאית פלורנס וייס, עמה התחתן ב-1929, הופיעה עימו בקונצרטים ובשלושת סרטיו שיצאו בשנות השלושים. בנישואיו השניים היה נשוי לתיאדורה, פסנתרנית אותה הכיר בהופעותיו. מנישואיו אלו נולדה ביתו היחידה שושנה שהייתה נשואה לעורך הסרטים ארמונד ליבוביץ. אחותו פריידל אוישר הייתה זמרת ושחקנית יידישאית נודעת.
החזן הצבאי הראשי אריה בראון הושווה פעמים רבות לאוישר, מאחר שהיה דמיון רב בין הקולות של השניים. בראון נהג לשיר יצירות מהרפרטואר של אוישר, ופרסם בארץ את היצירה "אמר רבי אלעזר" בביצועו עם מקהלת הרבנות הצבאית.
פילמוגרפיה

בן החזן, The Cantor's son, דעם חזנס זינד'ל (1937)
הנפח המזמר, The singing Blacksmith, יענקעל דער שמיד (1938)
חזן העיר וילנה או האברך מווילנה, Overture to glory, דעם וילנער שטאט חזן (1939) אודות חייו של יואל דוד סטרשונסקי לוינזון
Singing in the dark‏ (1956)
נפת אמברולאורי

נפת אמבּרוֹלאוּרי (בגאורגית: ამბროლაურის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אמבּרוֹלאוּריס מוניציפליטי) היא נפה במחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית שבגאורגיה. הנפה מוקמת באזור רצ'ה תחתית, כאשר מצפון גובלת בנפת לנטחי, ממערב נפת צאגרי, מדרום נפת טקיבולי, נפת צ'יאתורה ונפת סצ'חרה, וממזרח נפת אוני. עד שנת 1917 נכלל באזור כותאיסי-רצ'ה. משנת 1921 באזור רצ'ה, משנת 1928 באזור רצ'ה-לצ'חומי, ומשנת 1930 נפה נפרדת. בשנים 1951–1953 נכלל בנפת כותאיסי.
הנפה מאוכלסת ב-9,139 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 8,0 איש לקמ"ר. העיר אמברולאורי מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה חָארִיסתווַאלָה. כמו כן ישנן 70 כפרים ב-18 תמי: בּוּגֶאוּלִי, וֶלֶווִי, זנַאקווָה, אִיצָה, לִיחֶתִי, נַאמָאנֶווִי, נִיקוֹרצמִינדָה, סָאדמֵלִי, סחווַאווָה, רָ'אדִישִי, צַאחִי, צֶסִי, צֶ'לִיארֵ'לֶה, צ'רֵבַּאלוֹ, צ'קווִישִי, חבָנצקרָה, חִידִיקַארִי וחוֹטֶווִי.
גאוגרפיה

שטח הנפה מכסה 1142 קמ"ר, שמתוכם 420 קמ"ר שטח חקלאי. המיקום הגאוגרפי של הנפה הוא בנקודת ההתמזגות של הנהרות ריוני וקריחולה. הגובה ממוצע הוא 500 מטר מעל פני הים. האקלים לח כאשר הלחות הממוצעת היא 76%, חורפים קרים וקייצים חמים וארוכים. אוכלוסייתה מונה בעיקר גאורגים. אוצרות הטבע העיקריים בנפה הן ארסן וגבס.
בשטח הנפה זורמים נהר ריוני ויובליו: קרִיחוּלָה, זנַאקוּרָה, שָרֶאוּלָה, לוּחוּנִי, רִיצִאוּלָה ואָסקִיסצקַאלִי.
הנפה מתאימה לתיירות וכוללת חורש טבעי, נוף הררי, הרים, נהרות נקיים אקולוגית ומאגרים מלאכותיים.
יין

שטח של 8,630 דונם מכוסה במטעים (כרמים). הגידולים הם בעיקר של הגפנים אלכסנדרולי ומוג'ורטולי. היינות המפורסמים של האזור כוללים את חבנצ'קרה, תתרה ובָּרָקוֹנִי, יינות שזכו למדליות רבות. כמו כן ישנן יינות נוספים המיוצרים בנפה ביניהם: חבנצ'קרה זהב (אוֹכּרוֹס חבַנצ'קַרה) המיוצר בכפר חבנצ'קרה ויין רצ'אי (רַצ'וּלי ר'ווינוֹ) המיוצר בכפר צ'רבלו.
אתרים

אמברולאורי
נהר קריחולה
נהר לוחוני
הריסות כנסייה בנִיקוֹרצמִינדָה
כנסיית בָּרַקוֹנִי
כנסייה בכפר צֶ'לִיארֵ'לֶה
מצודת חידיקרי בכפר חימשי
מראה כפר חוֹנצִ'יאוֹרִי
מצודת חוטווי
מצודת מינדה
קתדרלת נִיקוֹרצמִינדָה
אגם שאורי
הערות שוליים

1 2  תמי (თემი) היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה אזורית" בישראל או לקומונה בצרפת.
1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
↑  דאבא (დაბა) – יישוב עירוני קטן, עיירה.
↑  ניזוק ברעידת האדמה ברצ'ה (1991)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנוך זונדל בן יוסף

| --- | --- |
 מדינה:  פולין 
 פטירה:  2 בדצמבר 1859 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  ? – 2 בדצמבר 1859 
 
הרב חנוך זונדל (-ו' בכסלו תר"כ, 1859) מחכמי פולין. עסק בתחום מדרשי האגדה וביאורי התפילה, מחבר הספרים "עץ יוסף" ו"ענף יוסף" ו"יד יוסף".
ביוגרפיה

נולד לרב יוסף ולחיה. התגורר בביאליסטוק בה שימש כדרשן  וכן מסר שיעורים ב"חברת מדרש" במדרשי חז"ל. אין ידועים פרטים רבים עליו, אך בפנקס ביאליסטוק כותב עליו אברהם שמואל הירשברג שזקני ביאליסטוק מסרו לו שהוא היה נחשב לצדיק ו"בעל מדרגה".
חיבר פירושים על מספר מדרשים כמו מדרש רבה, מדרש תנחומא, אגדת בראשית, עין יעקב וסדר עולם. פירושיו נחלקו לשניים, ביאור קצר בשם עץ יוסף וביאור מרחיב עם חידושים בשם ענף יוסף. את הפירושים הוא קרא על שם אביו רבי יוסף. ספריו מהווים ליקוט של פירושים קודמים (כמו "יפה תואר" של רבי שמואל יפה אשכנזי או על הנ"ך - פירושי הראשונים) כמו גם חידושים עצמיים.
בנוסף חיבר פירושים באותה מתכונת על סידור התפילה. פירושים אלו הודפסו בספר "אוצר התפילות".
על ספריו המלצות מרבי יוסף שאול נתנזון, רבי שמואל אביגדור תוספאה, רבי אריה לייב קצנלבויגן ועוד.
ספריו

עקב הקשיים שהערים השלטון הרוסי על הדפסת ספרי קודש, נאלצו רבים להדפיס את ספריהם ברחבי גרמניה, בקניגסברג, שטטין, יוהניסבורג (גר') (בה נוסד הדפוס בשנת תר"י), ליק ועוד. ספרים אלו לעיתים מצויות, הודפסו ללא ציון שנת ההדפסה או מיקום ההדפסה, כדי לא לעורר תהיות בשלטונות הרוסיים.
על מדרש תנחומא - וילנה-הורודנה תקצ"ג (1833)
על מדרש רבה חמש מגילות - ורשה תרכ"ג (1883).
על סדר עולם - וילנה 1845
אגדת בראשית - ורשה תרל"ו
על פסיקתא דרב כהנא
על מדרש תהילים
על מדרש פטירת משה רבינו
על מדרש שמואל - שצ'צ'ין תר"כ (1860)
נבחר מפנינים על מדרש רבה על התורה, חלק א' ורשה תר"ב (1842) חלק ב' ורשה תר"ל (1870)
על העין יעקב ומדרשי הירושלמי - וילנה תרמ"ג (1883)
"ענף עץ אבות" על מסכת אבות, ורשה תרנ"ב. מהדורה שנייה ירושלים תש"כ.
על סדר עולם רבה, וילנה תר"ד
פירושיו על הסידור, הודפס באוצר התפילות, דפוס ראם
משיב נפש על הגדה של פסח - ניתן למצוא כאן
פירוש על ילקוט שמעוני (כתב יד)
פירוש על הרא"ש בברכות ושבת (כתב יד)
"פורת יוסף" - על הנ"ך (כתב יד). כתב היד שרד אצל קרוב משפחתו הרב יהודה לייב קליינרמן, והוא יצא לאור בשנת תש"ל בירושלים על ידי בנו הרב שמואל קליינרמן בהוצאת לוין-אפשטיין.
"מצהלות חתנים", חיבור מקיף על ענייני אירוסין ונישואים. יצא לאור ביוהנסבורג בסביבות שנת תרט"ו בעילום שם. מהדורה שנייה ניו יורק תשנ"ב.
עולת החודש- על קידוש החודש, תרי"ט (1859)
כמו כן חיבר מספר קונטרסי מספד:
אבל כבד - הספד על רבי יצחק אייזיק חבר ורבי מאיר הורוביץ רבה של בריינסק (יוהנסבורג תרי"ג).
קול נהי - הספד על הרב יעקב מאיר בורשטין "דער יאלאווקער צדיק"
הו אריאל - הספד על רבה של בריסק, הרב אריה לייב קצנלבויגן (וילנה תקצ"ח)
זיכרון לנפש חיה- מזכרת לאמו, דרשה על שכר לימוד התורה
מספד תמרורים- על פעשא, אשתו של איטשע זבלודובסקי, הגביר מביאליסטוק
לקריאה נוספת

שלמה אילן, “צהר תעשה לתבה” : ‘אוצר התפילות’ ויוצריו כצוהר לפרשנות סידור התפילה, פרק 3. אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2024.
הערות שוליים

↑  על פי פנקס ביאליסטוק.
↑  ראו באוצר החכמה.
↑  ראו עליו כאן.
↑  גישה מקוונת, באתר אוניברסיטת בן גוריון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308028705171  PLWABN: 9810563159805606  CANTIC: a19931906  GND: 1055399429  ISNI: 0000 0000 6692 8566  LCCN: n82080201  NLA: 35759778  NTA: 304960314  VIAF: 45646834   WorldCat (עם VIAF): 45646834
אנתוני אלבניזי

אנתוני נורמן אַלְבָּנִי֫זִי (באנגלית: Anthony Norman Albanese; נולד ב-2 במרץ 1963) הוא פוליטיקאי אוסטרלי המכהן החל מ-23 במאי 2022 כראש ממשלת אוסטרליה מטעם מפלגת הלייבור האוסטרלית (ALP) שהוא עומד בראשה מאז 2019. הוא חבר בבית הנבחרים של אוסטרליה מאז 1996. אלבניזי היה סגן ראש ממשלת אוסטרליה בממשלתו השנייה של קווין ראד ב-2013 ושר בקבינט בממשלותיהם של ראד ושל ג'וליה גילארד מ-2007 ועד 2013. הוא כלכלן בהכשרתו.
ביוגרפיה

אלבניזי נולד בסידני ב-1963 כבן לאב ממוצא איטלקי, קרלו אַלְבָּנֶ֫זֵה, יליד בארלטה שבמחוז פוליה באיטליה ובעל שורשים אלבניים, ולאם קתולית ממוצא אירי-אוסטרלי, מריאן אלרי, שגידלה אותו כאם חד-הורית. הוריו הכירו בקשר קצר ימים בעת שיט מסידני לסאות'המפטון כשאביו עבד כדייל באונייה. אלבניזי לא הכיר את אביו עד שנת 2009 כשביקר אצלו באיטליה. אלבניזי למד במכללת קתדרלת סנט מרי (אנ') לפני שהמשיך לאוניברסיטת סידני כדי ללמוד כלכלה. הוא הצטרף למפלגת הלייבור כסטודנט, ולפני כניסתו לפרלמנט עבד כפקיד מפלגה וכאיש מחקר. אלבניזי נבחר לבית הנבחרים בבחירות 1996 (אנ'), וזכה במושבו מטעם מחוז גריינדלר (אנ') בניו סאות' ויילס. הוא מונה לראשונה לממשלת הצללים של הלייבור ב-2001, וב-2006 קיבל את תפקיד מנהל ענייני האופוזיציה בבית הנבחרים.
לאחר ניצחון הלייבור בבחירות 2007 (אנ') והקמת ממשלתו של קווין ראד, מונה אלבניזי למנהיג בית הנבחרים. הוא גם מונה לשר לפיתוח אזורי ושלטון מקומי (אנ') ולשר התשתיות, התחבורה והפיתוח האזורי (אנ'). במתיחות בהנהגת המפלגה בין קווין ראד וג'וליה גילארד מ-2010 עד 2013, אלבניזי מתח ביקורת פומבית על ההתנהלות של שניהם, וקרא לאחדות. לאחר הצבעת ההנהגה הסופית בין השניים ביוני 2013, שבה חזר ראד להנהגת המפלגה, נבחר אלבניזי לסגן מנהיג מפלגת הלייבור (אנ') והושבע לתפקיד סגן ראש ממשלת אוסטרליה למחרת.
לאחר התבוסה של הלייבור בבחירות 2013 (אנ'), אלבניזי התמודד מול ביל שורטן בבחירות להנהגת מפלגת הלייבור (אנ'). אף על פי שאלבניזי זכה ברוב גדול מהחברים, שורטן ניצח ביתר שאת בקרב חברי הפרלמנט של הלייבור; לאחר מכן, שורטן מינה את אלבניזי לקבינט הצללים שלו. לאחר התבוסה השלישית ברציפות של הלייבור בבחירות 2019, שורטן התפטר. אלבניזי הפך לאדם היחיד שמועמד בבחירות להנהגת מפלגת הלייבור (אנ') והוא נבחר ללא התנגדות למנהיג מפלגת הלייבור (אנ'), והפך למנהיג האופוזיציה.
בעקבות הבחירות שנערכו באוסטרליה במאי 2022 חזרה מפלגת הלייבור לשלטון לאחר כ-8 וחצי שנים באופוזיציה, ואלבניזי הושבע כראש הממשלה.
מאז שנכנס לתפקיד, מיהר אלבניזי לתקן את היחסים המתוחים עם צרפת, עם ניו זילנד ועם מדינות האי של האוקיינוס השקט, שהתנגדו לגרירת הרגליים של הממשלה השמרנית הקודמת בהתמודדות עם שינויי האקלים.
הצעת חוק שינויי האקלים של אנתוני אלבניזי, שמחוקקת קיצוץ של 43% בפליטות פחמן דו-חמצני מרמות 2005 עד 2030, הועברה בפרלמנט בספטמבר 2022. אחוז הפליטות צפוי להתאפס עד 2050.
בשנת 2023 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
הערות שוליים

↑  כפי שמעיד השם אלבנזה.
↑  הם הידרדרו בעקבות עסקת צוללות שעשה מוריסון עם ארצות הברית. לפירוט, ראו יחסי אוסטרליה–צרפת.
↑  Australia announces compensation deal with France over scrapped submarine contract, France 24, ‏2022-06-11 (באנגלית)
↑  "Australia's First Climate Law Since 2011 Seals Green Comeback". Bloomberg.com (באנגלית). 2022-09-08. נבדק ב-2022-09-08.
↑  אוסטרליה העבירה חוק לאיפוס פליטות הפחמן במדינה עד שנת 2050, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2022
↑  ג'סטין טרודו, Anthony Albanese Is on the 2023 TIME 100 List, טיים, ‏13 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1258198827  ISNI: 0000 0000 6612 1471  LCCN: n2023054454  NLA: 35511758  Trove: 528813  VIAF: 92625366   WorldCat (עם VIAF): 92625366
משיח בן יוסף

משיח בן יוסף הוא דמות המוזכרת במקורות היהודיים כאחד מהמשיחים שעתידים לגאול את עם ישראל לצד משיח בן דוד.
המקור לקיומו של משיח בן יוסף וזהותו

בתלמוד מובאת דרשה לפיה נבואת המספד בירושלים (ספר זכריה, פרק י"ב) של הנביא זכריה עוסקת בהספד שעם ישראל יספיד את משיח בן יוסף שעתיד להיהרג:
הא הספידא מאי עבידתיה? פליגי בה רבי דוסא ורבנן חד אמר על משיח בן יוסף שנהרג וחד אמר על יצר הרע שנהרג
בהמשך לכך התלמוד מספר:
תנו רבנן: משיח בן דוד שעתיד להגלות במהרה בימינו, אומר לו הקב"ה: "שאל ממני דבר ואתן לך", שנאמר (תהלים ב, ז): אספרה אל חוק וגו' אני היום ילדתיך (תהלים ב, ח) שאל ממני ואתנה גוים נחלתך. וכיון שראה משיח בן יוסף שנהרג, אומר לפניו: "ריבנו של עולם, איני מבקש ממך אלא חיים", אומר לו הקדוש ברוך הוא: "חיים - עד שלא אמרת כבר התנבא עליך דוד אביך".
בזוהר חדש ורעיא מהימנא נאמר כי משיח בן יוסף הוא מצאצאיו של אביה בן ירבעם מלך ישראל, משבט אפרים, אולם ממדרש במדבר רבה משתמע שהוא יגיע דווקא משבט מנשה.
בפרקי היכלות הוא מזוהה עם נחמיה בן חושיאל משבט אפרים.
מותו

בתלמוד מוזכר כי משיח בן יוסף ייהרג במוות לא טבעי. במדרש אחר מצוין כי מי שיהרוג את משיח בן יוסף יהיה ארמילוס. בפרקי היכלות מסופר שמלך פרס שידויי ידקור אותו למוות בתאריך ו' באב, ובמשך 40 ימים גופתו תהיה מושלכת בירושלים, וביום ה-41 יקבור אותו האל בעצמו "בקברות בית יהודה".
מפרשים רבים מסבירים שמשיח בן יוסף ייהרג במלחמת גוג ומגוג.
מותו > מניעת מותו

רבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י, העיד שהאר"י אמר שבתפילת העמידה, במשפט "וכסא דוד עבדך" בברכת בונה ירושלים, יש לכוון שמשיח בן יוסף שלא ייהרג, ובהרבה סידורים בנוסח הספרדים מוזכרת כוונה זו בתפילה.
ישנם הוגי דת מודרניים המפרשים כי המילה "תכין" במשפט בתפילה "וכסא דוד עבדך מהרה לתוכה תכין" משמעותה "תבסס", וגם "תעשה לה כנה (בסיס)". כלומר, הבקשה היא כי האל יבסס את מלכות בית דוד, כאשר משמעות המילה "נכון" במקרא הוא "מבוסס היטב על עמדו". הביטוי המקראי "כיסא מלכות נכון" או "כהכין ה' את כיסא המלך" משמעותו הוא שמלכותו מבוססת ושליטתו בממלכה תקינה. והמשמעות הרמוזה כאן - משיח בן יוסף המקדים את משיח בן דוד מהווה בסיס וכנה למלכותו, ובדאגתו שהמערכת השלטונית באומה היהודית מבוססת ותקינה בכל התחומים, מהווה הכנה למלכות מבוססת של בית דוד. דבר זה אף מתבלט לאור כך שבברכת קיבוץ גלויות בתפילת עמידה מבקשים על עצמאות משעבוד מלכויות ותו לא "תקע בשופר גדול לחירותינו", ואילו בברכת בונה ירושלים מבקשים על שלטון מדיני מרכזי ומסודר שבירתו ירושלים, כאשר לפי כוונת האר"י מבקשים אף על כל שלטון יהודי מרכזי המקדים את בית דוד, שבירתו ירושלים.
מכמה מקורות עולה כי משיח בן יוסף הוא שלב מקדים למשיח בן דוד. רב סעדיה גאון כתב כי משיח בן יוסף יוביל מהגליל את שחרור ירושלים מידי אדום, ולאחר מכן ייהרג במלחמה מול ארמילוס ובעקבות המשבר שיבוא לאחר מותו יגיעו אליהו הנביא ומשיח בן דוד. לדעתו, אין הכרח ששלב זה יבוא, ואם עם ישראל ישוב בתשובה הוא יזכה להגיע לגאולה השלמה ללא משיח בן יוסף.
בין משיח בן יוסף למשיח בן דוד

לפי מדרש תנחומא, נמשל משיח בן דוד לחמור (על פי הפסוק "עני ורוכב על חמור") ומשיח בן יוסף נמשל לשור.
זיהוי > בתורת הרב קוק

הרב אברהם יצחק הכהן קוק נאם את המספד בירושלים כהספד לבנימין זאב הרצל חוזה המדינה (ללא אזכור מפורש של שמו), בו ראה ביטוי של משיח בן יוסף. הרב קוק הסביר את מותו של משיח בן יוסף בכך שהכח החומרי והרוחני צריכים להיות מאוחדים, וכאשר הם מנותקים והכח הלאומי החומרי של ישראל, שמייצג משיח בן יוסף, איננו מתעדן ומתקדש, והכחות אף מחלישים זה את זה - עליו להתבטל, כדי לפנות מקום לכוחו הרוחני של משיח בן דוד, שהוא מרכז החיים, אך אז יספדו לו ויבינו שצריך לאחד בין הכוחות - שהבניין החומרי הלאומי נצרך, אך התכלית היא ההתעלות הרוחנית.
בספרו אורות, הרב קוק מבאר שהכח הלאומי הצר של ישראל, שמייצג משיח בן יוסף, יש בו גם אהבה פרטית יתירה ולכן הוא עתיד להתבטל, כדי לפנות מקום לכוחו של משיח בן דוד, שתכליתו הרוחנית היא אוניברסלית לאחד את כל האנושות למשפחה אחת שתקרא בשם ה'.
על פי רש"י בעקבות תרגום יונתן, המספד בירושלים שיתקיים ביום ההוא, יהיה על אשר דקרו והרגו בהם האומות בגלות. עם זאת, מביא רש"י את דרשת חז"ל שמדובר בהספד על משיח בן יוסף שנהרג. על פי המלבי"ם "תחלה יספדו עליו כמו שסופדים על הבן יחיד שמת ואין אחר תחתיו, וגם אחר כך כשיתגלה משיח בן דוד", ימררו עליו כעל הבן הבכור "באשר הוא היה הבכור והראשון להושיעם, וע"כ יתמיד האבל עליו גם אחרי כן".
על פי תרגום יונתן, רש"י והמלבי"ם רמוזים בחלק הפסוק "כְּמִסְפַּד הֲדַדְ-רִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן" שני מספדים שהיו בעבר. המספד על המלך אחאב בן עמרי שהרגו הדד-רימון (בן הדד שעבד את האל רימון) בר טברימון ברמות גלעד (מלכים א' כ"ב) והמספד על המלך יאשיהו בן אמון שהרגו פרעה נכֹה בבקעת מגידו (דברי הימים ב ל"ה). המלבי"ם עוד מעמיק בעניין ואומר שהמספד על יאשיהו היה מפני שהיה מלך יחיד, והמספד על אחאב היה מפני שהיה הבכור מבין שני המלכים שמלכו בתקופתו, מכיוון שמלך על עשרה שבטים. ובמספד של משיח בן יוסף בירושלים יהיו את שני הדברים ביחד, שיהיה הבכור וגם שכל ישראל יספדו לו. במאמרו 'המספד בירושלים' מציג הראי"ה קוק את אחאב ויאשיהו כדמויות משיח בן יוסף ומשיח בן דוד.
זיהוי > זיהויים נוספים

מחשב הקצים חיים שבילי זיהה את "ארמילוס" עם המצביא הנאצי ארווין רומל שאיים על היישוב היהודי בארץ ישראל.
ראו גם

חבלי משיח
עקבות המשיח
משיח שקר
לקריאה נוספת

הראי"ה קוק, מאמרי הראי"ה - המספד בירושלים, הקרן ע"ש גלדה כ"ץ, השדמ"ת. המאמר בוויקיטקסט
הרב יהודא ליאון אשכנזי, מספד למשיח?!, בעריכת הרב אליקים (פייר) שמשוביץ, ישראל פיבקו ואיתי אשכנזי, ספריית חוה, בית אל, ה'תשס"ו.
הערות שוליים

↑  זוהר חדש פרשת בלק, קכד; רעיא מהימנא כי תצא רעו
↑  במדבר רבה, פרשה י"ד, פסקה א': "'לי מנשה' - זה משיח שעומד מבניו של מנשה".
1 2  היכלות רבתי פרק לט פסקה א
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א'
↑  אוצר המדרשים עמ' 466
↑  רש"י, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א'; מהרש"א, חידושי אגדות, סוכה נב א, מהר"ל מפראג, נצח ישראל פרק לז ועוד.
↑  פרי עץ חיים, שער העמידה פרק יט וכן שער הכוונות, דרושי העמידה דרוש ו. ראו גם: רבי חיים בן עטר, אור החיים על במדבר כד, יז.
↑  כפי שמובא במקרא "צדק ומשפט מכון כסאך" תהילים פט טו) כאשר הצדק והמשפט מומשלים לבסיס עליו עומד כס האל.
↑  וכן בפסוק "וכנה אשר נטעה ימינך ועל בן אמצת לך" אשר משמעותה גזע הבסיס עליו מורכב הגפן, ומשמש משל לשאול המלך המקדים את דוד, כמובא באותו המזמור  "לפני אפרים ומנשה ובנימין עוררה גבורתך...גפן ממצרים תסיע...תהי ידך על איש ימינך, על בן אדם אמצתך לך" (תהילים)
↑  הרב אורי שרקי - ברכת בונה ירושלים
↑  אשר משמעותה עצמאות, אך לא מחייבת שלטון מרכזי מסודר
↑  כינוי לאימפריה הרומית או לאירופה הנוצרית במקורות היהודים.
↑  ספר האמונות והדעות, מאמר שמיני פרק ה
↑  ספר האמונות והדעות, מאמר שמיני פרק ו
↑  ספר זכריה, פרק ט', פסוק ט'
↑  מדרש תנחומא (הנדפס), בראשית פסקה א
↑  "וְאֶת יְהוּדָה שָׁלַח לְפָנָיו אֶל יוֹסֵף לְהוֹרֹת לְפָנָיו גּשְׁנָה" - ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"ח.
↑  תהילים
↑  ספר שמואל א', פרק כ"ד, פסוק ו'.
1 2  מהר"ל נצח ישראל פרק ל"ז
1 2  מאמרי הראיה א' עמ' 94
↑  "משלחי רגל השור" - זה משיח בן יוסף שנמשל לשור ו"חמור" - זה משיח בן דוד שנא' עני ורוכב על חמור. (מדרש תנחומא בראשית פרק א)
↑  ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוקים ט"ז–כ"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א'.
↑  ספר אמונות ודעות מאמר שמיני - אות ה
↑  רש"י סוכה דף נב/א
↑  מורי ז"ל הזהיר לנו מאד שנזכיר בכל תפילה לכוון במילים "וכסא דוד עבדך", שיהיה משיח בן יוסף ולא ימות" (הרב חיים ויטל, פרי עץ החיים, שער העמידה). וכן בבן איש חי (פרשת בשלח), שו"ת מנחת אלעזר (חלק ג', סימן עו), וילקוט יוסף (תפילה ב')).
↑  על פי הרב יוסף ליב זוסמן
↑  אורות, אורות ישראל, ו, ו
↑  ספר זכריה, פרק י"ב, פסוקים י'–י"ב.
↑  כפי שאמר עליו שר צבאו נעמן: "בְּבוֹא אֲדֹנִי בֵית רִמּוֹן לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת שָׁמָּה וְהוּא נִשְׁעָן עַל יָדִי..." מלכים ב, ה' יח.
↑  חשבונות הגאולה, ירושלים, מהדורה רביעית תשכ"ח, עמ' 63
משיח בן יוסף נמשל לשור
הולדת שחר ושלם

לוח החימר שעליו נמצאה היצירה
הולדת שחר ושלם או הולדת האלים הנעימים והיפים הוא מחזה בצורת שיר עלילה מהשירה האוגריתית, המתאר את הולדת האלים שחר ושלם ומעלליהם.
היצירה נכתבה על לוח אחד כתוב משני צדיו ועל שוליו, שנמצא בשני חלקים, עם כמה שברים בצדו האחורי ובמיוחד שבר באחת הפינות שלא שרד.
תוכן

צדו הראשון של הלוח מחולק בתשעה קוים מאוזנים לחלקים, חלקם הוראות להמחזה או לדקלום, ומשמעותן קשה לקורא המודרני אך ככל הנראה הייתה מוכרת לקהל הקדום; עיקר המחזה העלילתי מתחיל בשולי הלוח וממשיך בצדו השני, ולא מחולק בקוים.
תוכן > הקטעים הקצרים

הלוח נפתח בדברי פתיחה – קריאה לאלים המרכזיים בעלילה, וברכה לצופים ולמשתתפים: "אקרא לאלים נעימים [...] ויסמים [...] יֻתַּן יקר לעליונים [...] במדבר שפיים נדדו [...] לַחֲמוּ מלחם אֵי, ושתו מיין־חמר אֵי! שלום מלך, שלום מלכה, שלום ערֵבי־קול ומשוררים". "יסמים" משמעו יפים, ומהשורות הראשונות נובע אחד השמות הנפוצים ליצירה, "הולדת האלים הנעימים והיפים" (בצרפתית: La naissance des dieux gracieux et beaux).
לאחר מכן נמתח קו לאורך הלוח, ומובאים כמה קטעים קצרים נוספים תחומים בקוים, חלקם מקוטעים וחלקם שרדו אך אינם ברורים, אך ניכר שמדובר בהוראות במה. בראשון מבין הקטעים מוזכר "מת ושר", כנראה שם אלוהות כפול לאל מות, "בידו חוטר שכול, בידו חוטר אלמון" (השוו ישעיהו, מ"ז, פסוקים ח' וט', ואף ירמיהו, י"ח, כ"א), וכן מתוארת פעולה הקושרה בגפנים ושדמות. הקטע הבא מכיל שורה אחת, המורה "שבע ידות יונעם על עוד (נבל), וערבי־קול יענון". הקטע שאחריו מתאר משחק ביניים, אשר רקעו "שדה אלים, שרה אשרה ורחמי", ומתבצע טקס המתואר באוגריתית: טב[חֿ] . גד . ב חלב . אַננחֿ ב חֿמאַת (טבח/טבחו גדי בחלב, טלה בחמאה) – יש הרואים בו רמז לחג הביכורים הכנעני, שהד לו נמצא בציווי המקראי ראשית בכורי אדמתך תביא בית יהוה אלהיך לא תבשל גדי בחלב אמו (שמות, כ"ג, י"ט = ל"ד, כ"ו, ראו גם דברים, י"ד, כ"א); ההוראות מורות ככל הנראה לחזור עליו שבע פעמים. בקטע הבא, האלה רחמי יוצאת לצוד או לשוטט, ו"חוגרת" גיבור (כלומר מציידת אותו או מתגוששת עִמו), לקול זמרת ערֵבי־הקול. בקטע הבא יש אזכור ל"מושבת/מושבות אלים", ומשמעותו לא ברורה (ייתכן שהוא כולל ברכות לבני השרים). בקטע הבא מוזכרים במקוטע אבני כחל ואודם (אבנים יקרות). הקטע שלאחריו פותח בקריאה "לאלים נעימים, גוזרי ים, בני ים, יונקי שדי אשרה" ובהמשך המקוטע מוזכרת שפש (שמש), כנראה בתפילה שתשפיע עליהם מטוּבה. הקטע הבא הוא הקטע האחרון מהקטעים הקצרים, ואחריו מתחילה העלילה עצמה; הוא מתאר את הרקע בו מתרחש העלילה: שדה אלים, שדה אשרה ורחמי.