stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרול שלבי
הערות שוליים

↑  אתר חברת שלבי אמריקה
↑  http://www.saac-mcr.com/cs/legend.htm
↑  http://select.nytimes.com/gst/abstract.html?res=FA0910F83558137B93C0AB178DD85F4D8585F9&scp=2&sq=carroll+shelby&st=p
↑  /http://www.climbtotheclouds.com/history/records
↑  http://articles.latimes.com/2007/dec/29/business/fi-garage29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811507255305606  BnF: cb15023063w (data)  GND: 129960101  ISNI: 0000 0000 7845 496X  LCCN: n86053262  SNAC: w68d2z0s  SUDOC: 245263748  VIAF: 7666055   WorldCat (עם VIAF): 7666055 
שלבי לצד מזראטי 450S משנת 1957 במסלול המרוצים הבינלאומי בורג'יינה ב-2007
ראש ממשלת נפאל

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  קאדגה פרסאד אולי (15 ביולי 2024) 
 תחום שיפוט:  נפאל 
 מעון:  Singha Durbar 
 ייסוד המשרה:  1806 
 www.opmcm.gov.np/en/
 
ראש ממשלת נפאל הוא ראש הרשות המבצעת של נפאל. יחד עם מועצת השרים, ראש הממשלה מפעיל את הכוח הביצועי במדינה. ראש הממשלה חייב ליהנות מאמון הפרלמנט של נאפל (פרטינידי סבה) לפני מינויו על ידי הנשיא, והוא מחויב להתפטר אם אינו מצליח לשמור על הרוב בבית הנבחרים.
דרכי מינוי

ראש ממשלת נפאל ממונה על ידי נשיא נפאל בהתאם לחוקת המדינה. לאחר הבחירות הכלליות, המפלגה או הקואליציה בעלת הרוב בפרלמנט מציגה את מועמדה לתפקיד ראש הממשלה בפני הנשיא, אשר ממנה את המועמד. ראש הממשלה מחויב להתפטר אם אינו מצליח לשמור על אמון הפרלמנט, וניתן להחליפו באמצעות הצעת אי אמון בפרלמנט אם זו מתקבלת ברוב הקולות.
תפקידים וסמכויות

נשיא נפאל הוא ראש המדינה והאדם הממונה על ביצוע תפקידים וסמכויות רבות כפי שהוגדרו בחוקת נפאל. תפקידיו העיקריים כוללים קידום האחדות הלאומית ושמירה על החוקה. הנשיא מבצע פעולות בהתאם לחוקה ולחוק הפדרלי, כולל המלצות מועצת השרים.
סמכויותיו הביצועיות כוללות מינוי והדחת ראש הממשלה, קבלת דו"חות שנתיים מהממשלה על יישום המדיניות והצגתם בפרלמנט, זימון וביטול מושבי הפרלמנט, נאומים בפרלמנט, מינוי בכירים שונים על פי המלצות מועצת השרים, אישור חוקים וחקיקת חירום בעת הצורך. הנשיא יכול להכריז על מצב חירום, להעניק חנינות ולכנס ישיבות חירום של הפרלמנט במידת הצורך.
סמכויות אלו מאפשרות לנשיא להבטיח את תפקוד המוסדות השלטוניים ושמירת היציבות הפוליטית והביטחונית של המדינה.
הערות שוליים

↑  President appoints Pushpa Kamal Dahal prime minister, kathmandupost.com (ב־)
1 2  Functions, duties and powers of the President as per the Constitution of Nepal, Office of the President of Nepal (באנגלית אמריקאית)
קרל הילפרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1888 נירנברג, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  1 בפברואר 1947 (בגיל 58) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1945 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס ה-59   מפקד הקורפוס ה-23   מפקד הקורפוס ה-54   מפקד הקורפוס ה-26   מפקד הקורפוס ה-1   מפקד הארמייה ה-16   מפקד קבוצת ארמיות קורלנד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל-אוברסט קרל הילפרט (בגרמנית: Carl Hilpert;‏ 12 בספטמבר 1888 – 1 בפברואר 1947) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

הילפרט נולד ב-12 בספטמבר 1888 בנירנברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-14 (הרטמן). במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המערבית, וב-18 באוגוסט 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף הילפרט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1935 מונה הילפרט למפקד רגימנט הרגלים ה-35 (הפרוסי), וב-1 בספטמבר באותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. בסתיו 1937 מונה לראש מטה הקורפוס ה-9, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה הילפרט ראש מטה הקורפוס ה-9, שהיה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. בסוף ספטמבר 1939, מונה הילפרט לראש מטה פלגת הארמייה A, ולאחר פירוקה של פלגת הארמייה ב-25 באוקטובר 1939 כראש מטה פיקוד הדרום בקרקוב. ב-5 בפברואר 1940 מונה לראש מטה הארמייה הראשונה, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-26 באוקטובר 1940 מונה לראש מטה קבוצת ארמיות D שהפכה בהמשך ל-OB West. ב-26 ביוני 1942 מונה הילפרט כמפקד זמני של הקורפוס ה-59 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות מרכז, במקום קורט פון דר שבאלרי. ב-25 ביולי 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-23 שהיה חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-20 בינואר 1943 מונה הילפרט למפקד הקורפוס ה-54 שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, והשתתף עמו בקרבות הקשים סביב לנינגרד. ב-19 בפברואר 1943 קיבל על פעולותיו את הצלב הגרמני בזהב, לאחר מכן לחם עם הקורפוס שבפיקודו ובלם כוחות סובייטיים חזקים באזור וולחוב ושליסלבורג. ב-1 באוגוסט 1943 פרש מתפקידו ועבר לעתודת המילואים, וב-22 באוגוסט 1943 קיבל על פעולותיו את צלב האבירים של צלב הברזל. ב-30 בספטמבר 1943 נהרג בנו הבכור בחזית המזרחית. ב-31 באוקטובר 1943 מונה הילפרט למפקד הקורפוס ה-26 שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 בינואר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-1 שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-20 בינואר פרש מתפקידו, אך חזר אליו ב-1 באפריל 1944. בקיץ 1944 חילץ את הקורפוס שבפיקודו מכיתור בפולוטסק, ועל כך קיבל ב-8 באוגוסט 1944 תוספת עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל. ב-3 בספטמבר 1944 מונה הילפרט למפקד הארמייה ה-16 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון. ב-26 בינואר 1945 מונה לכמה ימים למפקד זמני של קבוצת ארמיות קורלנד. ב-25 במרץ 1945 מונה למפקד קבוצת ארמיות קורלנד, ופיקד עליה עד סוף המלחמה. ב-1 במאי 1945 הועלה הילפרט לדרגת גנרל-אוברסט, וב-8 במאי 1945 נלקח בראש חייליו לשבי הרוסי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

הילפרט שהה בבית כלא במוסקבה, וב-1 בפברואר 1947 מת, והוא בן 58 שנים.
הערות שוליים

↑  ובכך היה האחרון שהועלה לדרגה זאת
| גנרל-אוברסטים וגנרל-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה ואוברסט-גרופנפיהררים באס אס |
| --- | --- | --- |
| גנרל-אוברסטים | וילהלם אדם • ארנסט אודט • הנס-יירגן פון ארנים • יוהנס בלסקוביץ • לודוויג בק • היינץ גודריאן • אולריך גראוארט • פרידריך דולמן • אדוארד דיטל • אוטו דסלוך • קורט האזה • פרנץ האלדר • הנס הובה • קרל-אדולף הולידט • הרמן הות • גוטהרד היינריצי • ולטר הייץ • קרל הילפרט • קורט פון המרשטיין-אקוורד • אריך הפנר • יוזף הרפה • הוברט וייזה • היינריך פון ויטינגהוף • ולטר וייס • הנס פון זלמות • אלפרד יודל • ארווין ינקה • הנס ישונק • אלכסנדר להר • גאורג לינדמן • ברונו לרצר • אברהרד פון מקנזן • ניקולאוס פון פאלקנהורסט • פרידריך פרום • ורנר פון פריטש • יוהנס פריסנר • קורט צייטצלר • גינטר קורטן • אלפרד קלר • ארהרד ראוס • ריכרד רואוף • גינטר רידל • גאורג-הנס ריינהרדט • לותר רנדוליץ • אויגן פון שוברט • קורט שטודנט • הנס-יורגן שטומפף • אדולף שטראוס • קרל שטרקר • רודולף שמידט |  |
| גנרל-אדמירלים | קונרד אלברכט • הרמן בהם • קרל ויצל • ולטר ורצכה • אלפרד זאלווכטר • וילהלם מרשל • הנס-גאורג פון פרידבורג • אוסקר קומץ • רולף קרלס • אוטו שולצה • אוטו שניוינד |  |
| אוברסט-גרופנפיהררים | יוזף דיטריך • קורט דליגה • פאול האוסר • פרנץ שוורץ |  |
קרב מיקאלה

קרב מִיקַאלֵה היה אחד משני הקרבות הגדולים (השני הוא קרב פלטאיה) שסיימו את הפלישה הפרסית ליוון. הקרב נערך לקראת סוף אוגוסט 479 לפנה"ס (במועד מקביל לקרב פלטאיה) על מורדות הר מיקאלה באיוניה, מול חופי האי סאמוס. הקרב הסתיים בחיסול כוחות פרס באיוניה, השמדת הצי האגאי הפרסי ושחרור איוניה והאיים האגאיים משליטה פרסית.
רקע

באביב שנת 479 לפנה"ס, על רקע ההסתבכות הפרסית בקרבות בתוך יוון גופה, התמרדו מספר ערים יווניות באיוניה כנגד השלטון הפרסי. בני איוניה הבינו במהרה כי לא יוכלו לעמוד לבדם אל מול עוצמת האימפריה האחמנית, ולפיכך שיגרו נציגים אל אתונה וספרטה על מנת לקבל מהן סיוע.
מרדוניוס, המושל הפרסי ביוון, לא ראה בעין יפה את ההתערבות האתונאית במתרחש בצידו השני של הים האגאי, ולאחר שניסה לפייס את אתונה, ולשכנעה להישאר נייטרלית בעזרת תמריצים שונים, קיבל את סירובה. כתוצאה מכך החליט לצאת למסע מלחמה שיסתיים, בסופו של דבר, בתבוסתו ומותו בקרב פלטאיה.
בינתיים גייסו הספרטנים, בראשות מלכם לאוכיטידס השני, 5,000 לוחמים (כש-5,000 נוספים יצאו לקרב בפלטאיה), צירפו אליהם 35,000 לוחמים אתונאים ובני פולייס אחרות, והפליגו, לאחר התארגנות באי דלוס, אל עבר סמוס וחופי איוניה.
הקרב

כששמעו על המתקפה ההולכת וקרבה הסיגו הפרסים, שרצו להימנע מקרב ימי כושל דוגמת סלמיס, את ציים מהאי סאמוס אל עבר היבשת. שם, בחופו הדרומי של חצי האי מיקאלה, התבצרו ונערכו להדוף את הפלישה היוונית.
היוונים, שהיו ערוכים לקרב ימי, הופתעו למצוא את סאמוס נטוש, אך במהרה גילו את הצבא הפרסי ערוך על החוף האיוני, ולאחר התלבטות קצרה, החליטו לערוך קרב יבשתי. הרודוטוס מספר כי המפקד הספרטני לאוטיכידס הפליג בקרבת המחנה הפרסי ונשא נאום שהופנה לבני בריתה האיונים של פרס:
אנשי איוניה, אלה מכם ששומעים את דברי, הקשיבו לי, כי הפרסים לא יבינו את אשר אודיע לכם. כשנתנגש, על כל אחד לזכור קודם כל את החירות, ואחרי כן את ססמתנו - הֵרָה, מיסרו את דברי לכל מי שלא הצליח לשמוע אותי.
הפרסים, שחשדו כי לאוטיכידס מנסה לגרום לעריקה בשורותיהם, פרקו, בתגובה, את בני סאמוס מנשקם ושלחו את המיליטים לשמור על העורף ודרכי המילוט.
באותו הזמן נחת הצבא היווני על החוף והתחלק לשני גייסות, כשהאתונאים צעדו לאורך קו החוף באגף ימין והספרטנים התקדמו על מורדות הר מיקאלה באגף שמאל. במהלך הצעידה לאורך החוף מצאו האתונאים שרביט מונח בחול. הדבר התפרש מיד כאות אלוהי, המבשר על ניצחון יווני בקרב במישור פלטאיה, שנערך בבוקר אותו יום.
בתום הקרב, שבו היוונים לסאמוס והחלו בדיונים על העתיד. הספרטנים הדורים לא התכוונו להטריח את עצמם אל מעבר לים האגאי בכל פעם שתעמוד איוניה בפני מתקפה והציעו לפנות את האיונים אל אדמת יוון. האתונאים לעומתם לא היו מוכנים לאבד את מושבותיהם, וצירפו את בני איוניה לליגה הדלית.
תוצאות הקרב

עם תבוסת הפרסים, חזרו הספרטנים לאדמת יוון והמשיכו לעסוק בענייניהם. ערי איוניה היו כעת בברית עם אתונה, שהפכה לכוח אימפריאליסטי.
אתונה, שהתקיימה עד אותה תקופה בצילה של ספרטה והסתייעה בכוחה הצבאי להגנתה, החלה לפתח מדיניות עצמאית הולכת וגוברת, שהובילה, בסופו של דבר, לפריצת המלחמה הפלופונסית.
ראו גם

קרב פלטאיה
קרב סלמיס
מלחמת יוון-פרס
המרד האיוני
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ט', 90
↑  אשתו של זאוס, אבי אלי יוון. השימוש דווקא בה נעשה בשל מקדשה, ההריון בסאמוס.
סאמוס, חצי האי מיקאלה ומפרץ מילטוס
קרוזה B 741

| --- | --- |

Karosa B 741
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Karosa (אנ')
 שנות ייצור:  1997–1991
 יחידות שיוצרו:  620
 הרכבה:  צ'כיה צ'כיה
 מודל קודם:  Karosa ŠM 16,5 (אנ')
 מודל אחריו:  קרוזה B 941
 אורך:  17,355 מ"מ
 רוחב:  2,500 מ"מ
 גובה:  3,165 מ"מ
 משקל:  13.7 טון (ריק), 25.6 טון (כולל כושר העמסה מקסימלי)
 בסיס גלגלים:  5.600 מ"מ (קרון ראשון), 6,270 מ"מ (קרון שני כולל מפרק)
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 11.94 ליטר המפיק 237 כ"ס מנוע תוצרת "LIberecké Automobilové Závody" (אנ'), סוג מנוע "LIAZ ML637S" (מנוע דיזל)  V6 צילינדרים, 11.94 ליטר המפיק 258 כ"ס מנוע תוצרת "LIberecké Automobilové Závody" (אנ'), סוג מנוע "ML637N" (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות תוצרת "Voith" (אנ') סוג תמסורת "Voith DIWA" (אנ')  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות תוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ') סוג תמסורת "ZF Ecomat" (אנ')
 מהירות מרבית:  71 קמ"ש (מנוע סוג LIAZ ML 637 N)
קרוזה B 741 (בצ'כית : Karosa B 741) הוא אוטובוס מפרקי (אוטובוס ארוך) בשירות עירוני ובינעירוני, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa (אנ') אשר יוצר בין השנים 1997–1991 בצ'כיה.
"קרוזה B 741"

דגם "קרוזה B 741" מוגדר כ"אוטובוס ארוך" ("אוטובוס מפרקי"). "אוטובוס מפרקי" הוא אוטובוס המחולק לשני מקטעים או יותר, המחוברים זה לזה באמצעות מפרק מסתובב. המפרק מקטין את רדיוס הפניות של האוטובוס הארוך ומאפשר לאוטובוס הארוך יכולת תמרון למרות אורכו
יוצרו 620 יחידות
סוג שלדה - חצי תומך עצמי עם מסגרת
דגם "קרוזה B 741" מוגדר "אוטובוס רצפה גבוהה" ("High-floor" (אנ')) - גובה רצפה מקרקע 89 סנטימטר
מנוע אחורי - 11,946 סמ"ק
מספר מושבים : 42 מושבים, 108 נוסעים בעמידה, סך הכל 150 נוסעים + נהג
4 דלתות כניסה
"קרוזה B 741" > דגמים

"Karosa B 741.1908"
"Karosa B 741.1910"
"Karosa B 741.1916"
"Karosa B 741.1918"
"Karosa B 741.1920"
"Karosa B 741.1922"
"Karosa B 741.1924"
"Karosa B 741.1926"
גלריה

דגם "קרוזה B 741"
דגם "קרוזה B 741" (צולם בברטיסלאבה, סלובקיה)
דגם "קרוזה B 741"
דגם "קרוזה B 741"
דגם "קרוזה B 741" - מבט למושבי הנוסעים
דגם "קרוזה B 741"
דגם "קרוזה B 741" - מבט למנוע האחורי
דגם "קרוזה B 741"
ראו גם

קרוזה ŠM 11
SOR NB 18
קרוזה C 935
קרוזה B 941
קרוזה B 961
הערות שוליים

↑  "קרוזה B 741" - מפרט imhd.sk/po/vehicle-type-description/119/Karosa-B-741
↑  Autobusy Karosa – 13. díl – městské a meziměstské kloubové autobusy řady 700" Československý dopravák issue 1 2009 pages 27-34
↑  "קרוזה B 741" - תמונות (צ'כית web.archive.org/web/20060818020415
↑  "קרוזה B 741" - תמונות (צ'כית) foto.bmhd.cz/dpmb/autobusy/B741/vozy
קרוליין בלקיסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1933 (בת 91) צ'לסי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1957) 
 בן או בת זוג:  ראסל האנטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרוליין ג'ורג'יאנה בלקיסטון (באנגלית: Caroline Georgiana Blakiston; נולדה ב-13 בפברואר 1933) היא שחקנית אנגלייה. לקהל הבריטי היא מוכרת מהופעתה בסדרה הקומית "Brass", ולקהל הבינלאומי היא ידועה מהופעתה בתפקיד מון מות'מה בסרט "שובו של הג'דיי" מסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים", ובתפקיד הדודה אגאתה בסדרה "פולדארק".
ביוגרפיה

בלקיסטון נולדה בלונדון, בתו הצעירה של הארכיאונאי והסופר יו נואל בלקיסטון ושל רייצ'ל ג'ורג'יאנה (צאצאית של הדוכס השישי מבדפורד ושל הרוזן השני מגראנוויל). מקור המשפחה ממחוז דרהאם, והם קרובי משפחה של הברונטים בלקיסטון.
היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הופיעה בלקיסטון בשלושה פרקים של הסדרה "הגומלים", כמו גם בהפקות של ITC כגון "המלאך", "Department S" ובפרק בסדרה "Randall and Hopkirk (Deceased)". ב-1967 שיחקה בתפקיד מרג'ורי פראר בסדרה "ההגדה לבית פורסייט" עיבוד לרומנים מאת ג'ון גולסוורתי. ב-1977 הופיעה בתפקיד ליידי פולטון בסדרת הטלוויזיה "Raffles", ובתפקיד הלן קרובליט בסדרת "Murder Most English". ב-1980 ו-1981 כיכבה בסדרה הקומית "Private Schulz" של ה-BBC בתפקיד הרוזנת.
ב-1983 שיחקה בלקיסטון בתפקיד ליידי פיישנס הארדקר בסדרה הסאטירית "Brass" של חברת "גרנדה", שרצה במשך שלוש עונות. ב-1983 גילמה את מון מות'מה, אחת המנהיגות של ברית המורדים, בסרט "שובו של הג'דיי" מתוך סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים". בשנים 1984 ו-1985 כיכבה בתפקיד ראשי לצדו של אלן מקאוון בסדרה "Mr. Palfrey of Westminster".
ב-1986 גילמה בלקיסטון את בס סדג'וויק בפרק "At Bertram's Hotel" בסדרה "מיס מארפל" בכיכובה של ג'ואן היקסון. עוד הופיעה בתפקיד גרושתו של ליונל הרדקאסל (בגילומו של ג'פרי פאלמר) בפרק בסדרה "בחלוף השנים". בין השנים 2015 ל-2018 גילמה בלקיסטון את הדודה אגאתה בסדרה "פולדארק".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1970 התחתנה בלקיסטון עם השחקן ראסל האנטר. השניים הכירו כששיחקו יחד במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון הפתוח ריג'נטס פארק. נולדו להם בן ובת. בהמשך בני הזוג התגרשו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 |  | The Trygon Factor | נזירה לבנה |  |
| 1969 |  | The Magic Christian | אסתר גרנד הנכבדה |  |
| 1971 | יום ראשון הארור | Sunday Bloody Sunday | אישה חותרת |  |
| 1979 | יאנקים | Yanks | Golfing friend |  |
| 1983 | מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי | Return of the Jedi | מון מות'מה |  |
| 1987 | הפרוטוקול הרביעי | The Fourth Protocol | אנג'לה ברנסון | עיבוד לספר הפרוטוקול הרביעי |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961–1967 | הגומלים | The Avengers | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1962 |  | City Beneath the Sea | ד"ר אן בויד | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 1966 | המלאך | The Saint | אלינור בסטיון | בפרק "The Convenient Monster" |
| 1967 | ההגדה לבית פורסייט | The Forsyte Saga | מרג'ורי פראר | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1968 |  | The Caesars | אגריפינה | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1969 |  | Department S | קייט מורטימר | בפרק "The Shift That Never Was" |
| 1969 |  | Randall and Hopkirk (Deceased) | קארן האוורת' | בפרק "Never Trust A Ghost" |
| 1978 | עלובי החיים | Les Misérables | מאדאם ת'נרדייה | סרט טלוויזיה |
| 1978 |  | Crown Court | קתלין פנטון QC | בפרק "Association" |
| 1979 |  | Prince Regent | ליידי פרנסס ג'רסי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1979–1980 |  | The Mallens | אנה בריגמור | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1980 |  | Shoestring | מוניקה | בפרק "Looking for Mr.Wright" |
| 1981 |  | Private Schulz | הרוזנת | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1983–1990 |  | Brass | ליידי פיישנס הארדקר |  |
| 1984–1985 |  | Mr. Palfrey of Westminster | הרכזת | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| 1985 |  | Charters and Caldicott | מרגרט מוטרם | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 1987 | מיס מארפל | Miss Marple | בס סג'וויק | בפרק "At Bertram's Hotel" |
| 1996 | בחלוף השנים | As Time Goes By | מרגרט | בפרק "Lionel's Ex-Wife" |
| 2004 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | אנג'לה הרטלי | בפרק "Bantling Boy" |
| 2006 | קו היופי | The Line of Beauty | ליידי פרטרידג' | מיני-סדרה |
| 2009 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | הילרי קומפטון | בפרק "Small Mercies" |
| 2012 | הולבי סיטי | Holby City | קתלין פנינגטון | בפרק "Through the Darkness" |
| 2013 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | ג'וליה קרסטיירס | בפרק "Elephants Can Remember" |
| 2014 | האב בראון | Father Brown | ליידי לוויניה פרייד | בפרק "The Pride of the Pryde" |
| 2015–2018 | פולדארק | Poldark | הדודה אגאתה | סדרת טלוויזיה (26 פרקים) |
| 2015 | חדר מיון | Casualty | פרנסס בארט | בפרק "The Long Haul" |
| 2016 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סילביה לנארד | בפרק "The Village that Rose from the Dead" |
הערות שוליים

1 2  Burke's Peerage, Baronetage and Knightage 107th edition, vol. 1, ed. Charles Mosley, Burke's Peerage Ltd, 2003, p. 320
↑  Ellis, Roger; Hutton, Brian; Hampson, Jill (1985). "Obituaries". Journal of the Society of Archivists. 7 (8): 560–564. doi:10.1080/00379818509514282.
↑  "Blakiston, Hugh Noel (1905–1984), archivist and author". Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית). doi:10.1093/ref:odnb/9780198614128.001.0001/odnb-9780198614128-e-60978.
↑  "Russell Hunter : Obituaries". The Independent. 28 בפברואר 2004. נבדק ב-24 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810625117605606  ISNI: 0000 0003 7206 6212  LCCN: no2009076480  MusicBrainz: 23f80333-936a-43ca-a0fe-da20e3627e6b  VIAF: 88518583   WorldCat (עם VIAF): 88518583
רוברט סטולורו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בנובמבר 1942 (בן 81) פונטיאק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 עיסוק:  פסיכולוג, פילוסוף 
 מדינה:  ארצות הברית 
 אתר רשמי
 
רוברט ד. סטולרו (באנגלית: Robert D. Stolorow) (נולד ב-4 בנובמבר 1942) הוא פסיכואנליטיקאי ופילוסוף אמריקאי, הידוע בעיקר על רעיונותיו בתחום הגישה האינטרסובייקטיבית בפסיכותרפיה. עסק גם בתאוריות אודות טראומה נפשית.
חייו

ב-1964 קיבל תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת הרווארד, והמשיך שם לתואר שני בפסיכולוגיה קלינית (1967) ותואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית (1970). ב-1974 סיים את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי ופסיכותרפיסט במכון לפסיכואנליזה בניו יורק. ב-2005 קיבל תואר שני נוסף, בפילוסופיה, מאוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, וב-2007 קיבל שם תואר דוקטור נוסף בתחום זה.
ב-1987 ייסד את "המכון ללימודי פסיכואנליזה וסובייקטיביות" בניו יורק, יחד עם ראשוני הגישה האינטרסובייקטיבית - ג'ורג' אטווד, ג'יימס פושאג ופרנק לכמן. סטולרו הוא גם ממייסדי "המכון לפסיכואנליזה עכשווית" בלוס אנג'לס (1991), חבר ומדריך בו. במקביל הוא מרצה לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. משנות ה-70 כתב מספר ספרים וכ-200 מאמרים בתחומים שונים בפסיכואנליזה וטראומה.
סטולרו זכה על פועלו להוקרה ופרסים שונים, בין השאר מטעם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית (1995), מרכז סן פרנסיסקו לפסיכואנליזה (2011), והמרכז הבינלאומי לחינוך פסיכואנליטי (2012).
ספריו

Stolorow, R. D. & Atwood, G. E. (1979, 1993). Faces in a Cloud: Subjectivity in Personality Theory. Northvale, NJ: Jason Aronson.
Atwood, G. E. & Stolorow, R. D. (1984, 2014). Structures of Subjectivity: Explorations in Psychoanalytic Phenomenology and Contextualism. London & New York: Routledge.
Stolorow, R. D., Brandchaft, B., & Atwood, G. E. (1987). Psychoanalytic Treatment: An Intersubjective Approach. Hillsdale, NJ: Analytic Press.
Stolorow, R. D. & Atwood, G. E. (1992). Contexts of Being: The Intersubjective Foundations of Psychological Life. Hillsdale, NJ: Analytic Press.
Orange, D. M., Atwood, G. E., & Stolorow, R. D. (1997). Working Intersubjectively: Contextualism in Psychoanalytic Practice. Hillsdale, NJ: Analytic Press.
Stolorow, R. D., Atwood, G. E., & Orange, D. M. (2002). Worlds of Experience: Interweaving Philosophical and Clinical Dimensions in Psychoanalysis. New York: Basic Books.
Stolorow, R. D. (2007). Trauma and Human Existence: Autobiographical, Psychoanalytic, and Philosophical Reflections. New York: Routledge.
Stolorow, R. D. (2011). World, Affectivity, Trauma: Heidegger and Post-Cartesian Psychoanalysis. New York: Routledge.
הערות שוליים

↑  המכון ללימודי פסיכואנליזה וסובייקטיביות - היסטוריה, באתר המכון
↑  המכון לפסיכואנליזה עכשווית - היסטוריה, באתר המכון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456892705171  BnF: cb14434383b (data)  CiNii: DA02259998  ISNI: 0000 0001 1572 7702  LCCN: n79118716  NDL: 00516423  NTA: 068063873  SUDOC: 111962277  VIAF: 64225125   WorldCat (עם VIAF): 64225125
ראש ממשלת עיראק

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  מוחמד שיאע א-סודאני
 תאריך כניסה לתפקיד:  אוקטובר 2022
 תחום שיפוט:  עיראק עיראק
 מעון:  ארמון הרפובליקה (עיראק) 
 ייסוד המשרה:  11 בנובמבר 1920
 איוש ראשון:  עבד אל-רחמן אל-כילאני אל-נקיב
 www.pmo.iq
 
ראש ממשלת עיראק הוא ראש הרשות המבצעת בעיראק. ראש הממשלה המכהן הוא מוחמד שיאע א-סודאני.
היסטוריה

בראשיתה הייתה עיראק מדינה מלוכנית, וראש הממשלה מונה על ידי מלך עיראק. לאחר מהפכת 14 ביולי 1958, הטיל נשיא עיראק את מלאכת הרכבת הממשלה על ראש הממשלה המיועד.
בשנת 2005, לאחר הפלת משטר הרודנות של סדאם חוסיין במלחמת עיראק, נחקקה חוקת עיראק. בחוקה זו נקבע שראש הממשלה הוא ראש הרשות המבצעת, וראש המדינה הוא הנשיא. עדכון זה הפחית את סמכויות הנשיא באופן משמעותי. על פי החוקה, בוחר הפרלמנט העיראקי את הנשיא, אשר ממנה את ראש הממשלה, אך מינוי זה חייב לקבל את הסכמת בית הנבחרים.
בשנת 2005 ניצח בבחירות החופשיות אבראהים אל-ג'עפרי, אך הודח על ידי הפרלמנט. במאי 2006 הושבע לתפקיד ראש הממשלה נורי אל-מאלכי. אל-מאלכי נבחר לכהונה שנייה לאחר הבחירות בשנת 2010. באוגוסט 2014 הודח מאלכי מתפקידו על ידי הנשיא, במהלך שנתמך בידי איראן וארצות הברית, לאחר שכשליש מהמדינה נכבש על ידי המדינה האסלאמית. כיבושי המדינה האסלאמית זכו לעידוד המיעוט הסוני במדינה, לאחר שמאלכי דחק אותו משיתוף בקבלת ההחלטות במדינה. את מאלכי החליף חיידר אל-עבאדי עד מינוי עאדל עבד אל-מהדי באוקטובר 2018. באוקטובר 2019 פרצו הפגנות בעיראק, שהובילו להתפטרות אל-מהדי. בשלב זה נכנסה עיראק לסחרור פוליטי, כאשר אף מועמד לא הצליח להרכיב ממשלה. באפריל 2020 הוטלה מלאכת הרכבת הממשלה על מוסטפא אל-כאזמי.