stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ייעוץ חינוכי
הייעוץ החינוכי בבית הספר

הייעוץ החינוכי בישראל מהווה שירות חינוכי בלתי נפרד ממערכת החינוך. השירות המקצועי פרוס ברמת מטה, ברמת מחוז, ברמת יישוב וברמת מוסד חינוכי.
היועצות החינוכיות מתמקדות בארבעה תחומים מרכזיים:
הובלה והנחיה של תוכניות התפתחותיות ומניעתיות גן-י"ב (כישורי חיים ).
קידום אקלים מיטבי: מדידה, התערבות והערכה.
תמיכה רגשית-תפקודית בתהליכי הוראה-למידה.
התערבות במשבר ובתהליכי סיכון של פרט וארגון.
בנוסף, יועצות חינוכיות נדרשות למלא תפקידים רבים בתחומי פעילות מגוונים: עבודה עם תלמידים, מורים, הורים, הדרכה במעברים, סיוע לתלמידים עם צרכים מיוחדים, הפעלת תוכניות התערבות וייעוץ למערכת .
מערך הייעוץ החינוכי בבתי הספר כפוף מקצועית לדרישות הפרופסיה, ליועץ הבכיר (המפקח על היועצים במחוז) ולאגף שפ"י. מבחינה פדגוגית-מינהלית מערך הייעוץ כפוף להנהלת בית הספר.
תפקידיה העיקריים של היועצת החינוכית בבית הספר הם: פיתוח צוות בית-ספרי; פיתוח תוכניות התפתחות, התערבות ומניעה והטמעתן; ייעוץ לתלמיד כפרט ובתוך קבוצה, לצוות החינוך ולהנהלה.
במהלך השנים נוספו להן תפקידים, ובהם: זיהוי ואיתור ילדים ובני נוער הנתונים במצוקה ובסיכון; ליווי והדרכה בנושאי אקלים בית-ספרי מיטבי ומניעת אלימות; בניית תוכנית כישורי חיים ויישומה; קידום תהליכי למידה חברתית-רגשית .
צוות רב-מקצועי: בשנת 2002 התקבל תיקון לחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח–1988, להלן: חוק חינוך מיוחד, ובו נקבע כי בכל בית ספר תוקם ועדת שילוב לילדים עם צרכים מיוחדים, שאחד מחבריה יהיה יועץ חינוכי או פסיכולוג חינוכי. בשנת 2018 התקבל תיקון נוסף לחוק זה ובו שונה השם של ועדות השילוב לצוותים רב-מקצועיים. הרכב הצוות השתנה אף הוא, אך תפקיד היועץ החינוכי נותר כשהיה.
אקלים בית ספרי: היועץ החינוכי יהיה חלק מצוות הניהול של בית הספר לצורך הובלת התהליך של בניית אקלים בטוח. בין תפקידיו יחד עם הפסיכולוג החינוכבנושא זה: ליווי והדרכה של המורים בהובלת תוכניות רגשיות-חברתיות בבית הספר; שילוב היבטים של רווחה נפשית במדיניות בית הספר, לצמצום אלימות והתנהגויות סיכוניות; יצירת מתודולוגיות, כלים ודרכי פעולה להתמודדות עם אלימות והעמדתן לרשות הנהלת בית הספר והצוות החינוכי; קביעת מדדים ודרכי הערכה בנושא אלימות; בניית 13 תוכניות חינוכיות-טיפוליות לתלמידים נפגעי אלימות ולתלמידים פוגעים.
תוכנית כישורי חיים: תוכנית זו נועדה להכין את התלמידים להתמודדות עם אתגרי החיים ומצבי חיים שגרתיים ובמצבי לחץ, סיכון וחירום בהווה ובעתיד. על פי חוזר מנכ"ל, ליועץ יש כמה תפקידים בתוכנית זו: התוכנית מחייבת ליווי והדרכה קבועים של המורים על ידי יועץ בית הספר; היועץ ישתתף בצוות בית-ספרי שיתכנן את יישום התוכנית ויעקוב אחר יישומה בפועל; היועץ יגיש את התוכנית לאישור המפקח על הייעוץ; במקרים מיוחדים אפשר לשקול את העברת התוכנית על ידי היועץ ומחנך הכיתה במשותף.
למידה חברתית רגשית- SEL, תוכנית ללמידה חברתית- רגשית המשמשת תהליך חינוכי התפתחותי ללקידום עמדות, ידע ומיומנויות חברתיות ורגשיות. .
הייעוץ החינוכי בגיל הרך

משרד החינוך מפעיל מאז שנת 2001, מערך של ייעוץ חינוכי לגני הילדים בישראל בדומה לנעשה בארצות הברית ובמדינות אחרות. מבנה הפעולה של הייעוץ החינוכי בגני הילדים שונה מזה שבבתי הספר, ומותאם לצרכים העולים בגילאים אלו. קהל היעד המרכזי לפעילותה של היועצת החינוכית בגיל הרך היא הגננת וצוות הגן.
המחקר והפרסום בספרות המקצועית מדגישים את מרכזיותו של הגיל הרך בהתפתחות האדם, כישוריו ואופקיו ההתפתחותיים . התפתחות זו מעלה תביעה לשים את החינוך לגיל הרך בראש סולם העדיפויות.  מהותו של ייעוץ חינוכי לגיל הרך הוגדרה על ידי השירות הפסיכולוגי ייעוצי כשירות שנועד לפתח, להקנות ולהטמיע בסוכני החיברות המרכזיים עמדות, ידע, כישורים ואסטרטגיות, התורמים לקידום רווחה נפשית בקרב ילדי הגן. מעצם הגדרה זו של ייעוד השירות, נגזרת הפעילות המקצועית של היועצות העוסקות בתחום.
הייעוץ החינוכי רואה את העשייה החינוכית בגן בהקשר של תהליכים מערכתיים, של גורמים חינוכיים הפועלים בו ושל יחסי הכוחות שביניהם. מטרת הייעוץ החינוכי בגן היא פיתוח אקלים מיטבי וגיבוש סביבה מוגנת ומאפשרת המזמנת התנסויות בהיבטים חברתיים, רגשיים ואינטלקטואליים. מטרה נוספת היא ההתמודדות במצבי לחץ. היועץ מכשיר ומאמן את הגננת וצוותה להתמודד עם מצבי חירום ומשבר בגן הילדים, לזהות איתותי מצוקה של ילדים, ולהסתייע בגורמים מקצועיים לצורך התערבויות מתאימות. בנוסף, עוסק הייעוץ בתחום התקשורת שבין הורי הילדים וצוות הגן.
קיומו של ייעוץ לגיל הרך באופן פורמלי נמצא עדיין בראשית דרכו: היקפו של השירות עדיין מצומצם, ומתועדף על פי קריטריונים מוגדרים, משרותיהן של היועצות מסתכמות במספר שעות בודדות ומבנה העסקתן של היועצות במערכת החינוך גובש בהסדרים מאולצים.
הייעוץ החינוכי בחינוך החרדי

שירותי הייעוץ החינוכי לא ניתנים במוסדות הפטור ובמוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים. במוסדות חינוך אלו אין תקנים ליועצות חינוכיות או פסיכולוגים, ואין מנגנון מסודר לאיתור ילדים בסיכון ולטיפול. מספר היועצות בחינוך החרדי נמוך משמעותית ממספרן בשאר מערכת החינוך. על פי נתונים ממחקר שנערך ב,2018- מועסקים בו רק 10% מכלל היועצים החינוכיים במערכת, אף על פי שהחינוך החרדי הוא כ-20%- ממערכת החינוך. סקר שנעשה במהלך המחקר הראה כי רק במחצית מבתי הספר היסודיים החרדיים עובדת יועצת חינוכית או פסיכולוג
קשיים בהגדרת התקן הייעוצי

ההגדרה הרשמית של משרד החינוך לאשת המקצוע הממלאת תפקיד יועצת חינוכית היא "מורה יועצת". תנאי העסקתה וכפיפותה המקצועית הם בהתאם להגדרת השירות הפסיכולוגי הייעוצי (שפ"י) ומעוגנים בחוזר מנכ"ל.
תפקיד היועצות החינוכיות, למעט בגני הילדים, אינו מעוגן ואינו מוסדר בחקיקה ראשית או בתקנות. התפקיד מוזכר בכמה חוזרי מנכ"ל משרד החינוך − אשר רובם פורסמו לפני 20–40 שנה − ומוסדר בהם במידה מסוימת. בחוזר מנכ"ל משרד החינוך משנת 2002 נוסחו דרישות סף לקבלת רישיון קבוע בייעוץ החינוכי: תואר שני בייעוץ חינוכי, תעודת הוראה וניסיון של שנתיים עם המלצות מהפיקוח על היועצים. לסטודנט שנה ב' לתואר שני בייעוץ חינוכי במוסד מוכר עם תעודת הוראה, המועסק כיועץ בפיקוח שפ"י יש אפשרות לקבלת רישיון זמני לעסוק בתחום, אולם הרישיון הזמני תקף לשלוש שנים בלבד.
מורכבות התפקיד שתוארה לעיל ניכרת במסמך הסטנדרטים לפרקטיקה מקצועית של יועצות חינוכיות. מורכבות זו מכתיבה את הצורך למצוא איזון בין עבודה פרטנית ובין פעילות מערכתית, לעבוד בזיקת גומלין עם קהלי יעד רחבים בתוך בית הספר -מנהלים, רכזים, צוותי מורים, מחנכים, ועם גורמים רלוונטיים מחוץ לבית הספר- פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ועובדים קהילתיים אחרים.
יועצות נדרשות לשלב בין ביצוע משימות מתוכננות עם מתן מענה מיידי ובין דרישות בלתי צפויות.
במהלך השנים נערכו כמה דיונים בוועדת החינוך בכנסת ובהם התבררו, בין היתר, עניינים אלה: משרד החינוך מקיים דיונים רבים על התקינה של הייעוץ בכל שלבי החינוך, אך טרם התקבלה החלטה על כך; אי-התקינה של הייעוץ החינוכי מובילה לכך שאין כיסוי מלא לאיוש משרות הייעוץ החינוכי; במצב הקיים, היועצת החינוכית עובתד ללא תקן מסודר ברוב שכבות הגיל ומנהלי בית הספר רשאים להחליט בכמה שעות ייעוץ הם מעוניינים, אם בכלל; למרות השאיפה לתת אוטונומיה למנהלי בתי הספר, אין לאפשר מצב שבו לא תהיה בבית הספר יועצת חינוכית או איש טיפול. מדוחות שונים של מבקר המדינה על הייעוץ החינוכי אפשר ללמוד כמה דברים: ההמלצות לקביעת תקן לשעות ייעוץ חינוכי במשך השנים, טרם התקבלו; עומס העבודה המוטל על היועצותהחינוכיות לא בא לידי ביטוי בתוספת של שעות ייעוץ; בגני הילדים אין הלימה בין מספר הגנים לבין מספר שעות הייעוץ באותו המחוז.
ראו גם

• יועץ חינוכי
• פסיכולוגיה חינוכית
לקריאה נוספת

אביגדור קלינגמן ורחל אייזן, ייעוץ פסיכולוגי: עקרונות, גישות ושיטות התערבות, תל אביב: רמות, 1990
רבקה לזובסקי, מהוראה לייעוץ חינוכי: השתלבות בעבודה והתמדה בעיסוק של בוגרי המגמה לייעוץ במכללת בית ברל: מעקב אחר שנים עשר מחזורים (תשמ"א-תשנ"ג), מכללת בית ברל, היחידה למחקר ולהערכה בהכשרה להוראה ובחינוך, 1995
רחל ארהרד, ייעוץ חינוכי: מקצוע מחפש זהות, מכון מופ"ת, 2014
דשבסקי עדנה, "ייעוץ חינוכי לגיל הרך", "הד הגן", יוני 2006
הייעוץ החינוכי כיום: חומר למחשבה ולמעשה עורכים: עמירם רביב ורחלי בולס. הוצאת ספרית פועלים, 388 עמ'
הערות שוליים

↑  Norman C. Gysbers, Ph.D., Curators’ Professor, University of Missouri – Columbia, THE FUTURE: A BRIEF HISTORY OF SCHOOL COUNSELING, American school counselling association
↑  Frank Parsons: The Father of Guidance and Counselling, Testbook (באנגלית)
1 2  פרופסור יצחק גילת, שרה רוזנאו, אני אדם אחד...., היעוץ החינוכי כרך כ אוקטובר 2017, 2017
↑  אביגדור קלינגמן, מן הספרות המקצועית, מגמות, ,2016 נ"א, 2016, עמ' עמ 443–446
1 2 3 4  כתיבה: מיכה נוי | אישור: יובל וורגן; עריכה לשונית: מערכת דברי הכנסת, הייעוץ החינוכי במערכת החינוך, באתר www.knesset.gov.il, ‏תאריך: כ"ו באדר תשפ"ג, 19 במרץ 2
1 2  תפקיד היועץ, באתר שפ"ינט
↑  Judy Bowers, Patricia A. Hatch, The ASCA National Model: A Framework for School Counseling Programs. Second Edition, American School Counselor Association, 1101 King Street, Suite 625, Alexandria, VA 22314, 2005, ISBN 978-1-929289-02-8. (באנגלית)
↑  John P. Galassi, Patrick Akos, Déjà Vu and Moving the Conversation, The Counseling Psychologist 32, 2004-03, עמ' 235–244 doi: 10.1177/0011000003261359
↑  נורית לוי, Review of מסע של תקווה — ייעוץ וחינוך בעידן של אי ודאות, Mifgash: Journal of Social-Educational Work / מפגש לעבודה חינוכית-סוציאלית, 2004, עמ' 137–144
↑  רחל ארהרד, עדנה דשבסקי, Rachel Erhard, Edna Dashevsky, Educational Counseling: An Exhausting Journey from Pole to Pole / הייעוץ החינוכי בישראל — במסע מייגע מקוטב לקוטב, Studies in Education / עיונים בחינוך 4, 1999, עמ' 9–31
↑  אודות אגף ייעוץ חינוכי, באתר שפ"ינט
↑  ייעוץ חינוכי: מקצוע מחפש זהות, באתר מרכז ההזמנות של מכון מופ"ת
↑  חוק חינוך מיוחד – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  לא צוין, הפעלת התכנית "כישורי חיים", באתר משרד החינוך שפ"י, ‏20.9.2022
↑  לא צוין, למידה רגשית חברתית, באתר שפ"י, ‏19.3.23
↑  התפתחות בגיל הרך והילדות המוקדמת: על התפתחות נורמלית בגיל הרך - מכון סול, באתר מכון סול לפסיכותרפיה (באנגלית)
↑  ד"ר רותי פויכטונגר, תשתית ידע מחקרי: הרשויות המקומיות  ומסגרות החינוך, המדענית הראשית משרד החינוך, אוגוסט 2022
↑  תמי אומנסקי, תפקיד חינוכי ייעוץ בגיל הרך מדינת ישראל
משרד החינוך
המינהל הפדגוגי
השרות הפסיכולוגי ייעוצי
אגף ייעוץ, 10.12.2013, עמ' 1-3
↑  https://berl.org.il/wp-content/uploads/2017/08/דוח-מערכת-החינוך-החרדית.pdf/, באתר קרן ברל כצנלסון (ב־)
↑  לא צוין, תקנון מתן רשיון ייעוץ, באתר משרד החינוך חוזר מנכ"ל, ‏1.3.2002
↑  דשבסקי עדנה, סטנדרטים לפרקטיקה המקצועית בייעוץ החינוכי 2009, אגף הפרסומים משרד החינוך לא צוין, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph811123
ליל

ערך זה עוסק בעיר בצרפת. אם התכוונתם לשעת החשיכה, ראו .
ליל (בצרפתית: ‏Lilleקובץ:Fr-Lille.ogg‏Ⓘ‏, בהולנדית: Rijsel) היא עיר בצרפת עם 1.1 מיליון נפש במטרופולין. העיר משמשת כבירת החבל או-דה-פראנס.
גאוגרפיה

העיר הוקמה על אי (isle בצרפתית עתיקה) שעל הנהר דל, ומכאן השם ליל. היא ממוקמת כ-200 קילומטר מצפון לפריז במרכזו של אזור תעשייתי בצפון צרפת בסמוך לגבול צרפת – בלגיה בפלנדריה ההיסטורית, ומשמשת כעיר הראשית של חבל ארץ נור פה דה קאלה.
דמוגרפיה

ב-1445 מנתה ליל כ-25,000 תושבים בהיותה מרכז פיננסי ומנהלי של דוכסות בורגונדיה. ב-1804 התגוררו בעיר כ-53,000 תושבים והיא הפכה לבירת מחוז נור שבצפון צרפת. ליל נהנתה מן המהפכה התעשייתית ומספר תושביה ב-1872 הגיע ל-158,000 וב-1912 ל-217,000. נכון ל-2004 התגוררו בעיר 226,800 תושבים, אך יחד עם הפרברים מתגוררים בשטח המטרופולין למעלה ממיליון תושבים.
היסטוריה

ליל נוסדה ב-640 על ידי לידריק שהיה מאנשי חצרו של דאגובר הראשון, מלך הפרנקים. בימי הביניים התפתחה הודות למיקומה והודות לקשריה עם ערים אחרות של רוזנות פלנדריה. במאה ה-12 התפרסמה בשל תעשיית הבדים שלה וכעיר יריד של מסחר באריגים.
ליל הפכה לראשונה לנחלתם של מלכי צרפת אחרי קרב מונס-אן-פוול (18 באוגוסט 1304) שבו הובסו הפלמים בידי פיליפ הרביעי, מלך צרפת. ב-23 ביוני 1305 הם נאלצו לקבל את תנאי שלום אטי-סור-אורז' שלפיו הערים ליל, בתון ודואה עברו לשליטת צרפת.
אחרי נישואיו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה למרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה שהייתה בתו של לואי השני, רוזן פלנדריה (19 ביוני 1369), ליל הפכה לאחת משלוש הבירות של דוכסות בורגונדיה (יחד עם בריסל ודיז'ון). ב-1477, אחרי מותו של שארל האמיץ, בתו מארי, דוכסית בורגונדיה נישאה למקסימיליאן הראשון מבית הבסבורג, ובכך עברה ליל לשלטון אוסטריה וספרד.
ב-1667, לואי הארבעה עשר מלך צרפת הטיל מצור על העיר, ועל פי הסכם אאכן (2 במאי 1668) עברה ליל לשלטון צרפת. וובאן, המהנדס הצבאי של המלך, הקים בעיר מערכת ביצורים ששרדה עד ימינו אלה. אחרי המהפכה הצרפתית, אוסטריה ששלטה בפלנדריה, הטילה מצור על העיר והפגיזה אותה בתותחים, ואם כי נגרם לה נזק כבד, ליל לא נכנעה. במאה ה-19 נהנתה ליל מן המהפכה התעשייתית ובייחוד מפיתוח מנוע קיטור ושימושו בתעשיית הטקסטיל.
במלחמת העולם הראשונה נגרם לעיר נזק כבד כתוצאה מהפגזת תותחים והיא נפלה בידי הגרמנים. היא שוחררה על ידי הבריטים ב-17 באוקטובר 1918. במלחמת העולם השנייה נפלה העיר בידי הגרמנים ב-1940, ושוחררה על ידי צבא בעלות הברית בתחילת ספטמבר 1944.
תחבורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בשטח העיר נמל תעופה. הוא מהווה צומת דרכים חשוב ומרכזי באירופה, וניתן להגיע ממנה לגרמניה, להולנד, לבלגיה ולאנגליה. ב-1993 נחנך קו מסילת הברזל TGV פריז-ליל, ועם פתיחת מנהרת התעלה ב-1994 היא מקושרת ישירות עם לונדון.
חינוך ותרבות

ליל היא מקום משכנה של אוניברסיטת ליל.
בעיר גן חיות ובו מאות בעלי חיים.
בעיר קבוצת כדורגל הנושאת את שמה, המשחקת בליגה הבכירה בצרפת.
ערים תאומות

ליל היא עיר תאומה של הערים:
ישראל חיפה, ישראל
מרוקו אוג'דה, מרוקו
הרשות הפלסטינית שכם, הרשות הפלסטינית
גרמניה קלן, גרמניה
הולנד רוטרדם, הולנד
אוקראינה חרקוב, אוקראינה
הממלכה המאוחדת לידס, הממלכה המאוחדת
איטליה טורינו, איטליה
ספרד ואיאדוליד, ספרד
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
במשך כ-20 שנה, עד שנת 2014, הייתה לליל ברית ערים תאומות גם עם העיר צפת. בעקבות מבצע צוק איתן החליטה מועצת העיר ליל, המקיימת ברית דומה עם שכם, להקפיא חד-צדדית את ברית הערים התאומות, כמחאה על פעולותיה של ישראל ברצועת עזה.
הערות שוליים

↑  בועז ביסמוט, דני ברנר, העיר הצרפתית ליל השעתה את הברית עם צפת, באתר ישראל היום, 10 באוקטובר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552607105171  BNE: XX460265  BnF: cb15266924c (data)  GND: 4114418-1  ISNI: 0000 0001 2151 5511  LCCN: n80079461  MusicBrainz: 0abacf96-801b-4720-9ad0-6a3c7a90ba1a  NARA: 10045121  NKC: ge129821  SUDOC: 030007135  VIAF: 125205761   WorldCat (עם VIAF): 125205761
חנה רוזן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בדצמבר 1931
 פטירה:  23 בדצמבר 2024 (בגיל 92)
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  מחקר ותרגום
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 בן זוג:  חיים רוזן
 
חנה רוזן (25 בדצמבר 1931 – 23 בדצמבר 2024) הייתה פרופסור בחוג לבלשנות ובחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית בירושלים.
עיקר מחקריה עסקו ביוונית ולטינית ובשפות קלטיות.
רוזן התמחתה בבלשנות לטינית. פרסומיה עיצבו את כיוונו של המחקר הפילולוגי והבלשני הלטיני בן-זמננו. מומחיותה בקלטולוגיה ובטכניקות תרגום הפכה את עבודתה למהותית בקרב קהילת הבלשנות הרחבה.
יחד עם בעלה, הבלשן וזוכה פרס ישראל, הפרופסור חיים רוזן, עסקה בתרגום מלטינית ומיוונית.
בנוסף רוזן הייתה בין חברות המערכת של כתב העת קתרסיס.
נפטרה ב-23 בדצמבר 2024 והובאה לקבורה בהר המנוחות.
מפרסומיה

שירים ליריים נבחרים: מכתבי קאטולוס, פרופרטיוס, הוראטיוס ומחברים עלומי שם / סודרו והוסברו על ידי חנה רוזן. תש"ח
"Latine Loqui": Trends and Directions in the Crystilization of Classical Latin
הערות שוליים

↑  חנה רוזן, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  חנה רוזן באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370989605171  BnF: cb12683128h (data)  ISNI: 0000 0000 8098 9306  RERO: 02-A003763275  SUDOC: 060862432  VIAF: 19801247   WorldCat (עם VIAF): 19801247
בית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית

| --- | --- |


 מאפיינים
 שטח שיפוט:  מיזורי מיזורי  מינסוטה מינסוטה  דקוטה הצפונית דקוטה הצפונית  דקוטה הדרומית דקוטה הדרומית  ארקנסו ארקנסו  איווה איווה  נברסקה נברסקה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ערכאה מעל:  בית המשפט העליון של ארצות הברית
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  16 ביוני 1891 – הווה (133 שנים)
 שופטים
 נשיא:  לוונסקי סמית'
 מספר שופטים:  11
 גאוגרפיה
 כתובת:  סנט לואיס, מיזורי
 קואורדינטות:  38°37′32″N 90°11′50″W﻿ / ﻿38.625557326001°N 90.197091834022°W﻿ / 38.625557326001; -90.197091834022
 www.ca8.uscourts.gov
   (למפת מיזורי מוגדלת) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהבית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית(למפת מיזורי רגילה) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהבית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית
 
בית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית (באנגלית: United States Court of Appeals for the Eighth Circui) הוא בית משפט פדרלי בעל סמכות ערעורים על בתי משפט פדרליים מחוזיים. בית המשפט הוקם על ידי הקונגרס בשנת 1891, יחד עם שאר בתי המשפט הפדרליים.
פעילות

בית המשפט השני הוא אחד מ-12 בתי משפט הפדרליים לערעורים אשר סמכותם מתוחמת על פי קריטריון גאוגרפי – כלומר שהם מוסמכים לדון בערעורים בזכות על פסקי דין של בתי משפט פדרליים מחוזיים במדינות וטריטוריות ספציפיות של ארצות הברית.
בית המשפט הוא בעל סמכות שיפוט על בתי המשפט הפדרליים של מדינות צפון דקוטה, דרום דקוטה, איווה, נברסקה, מיזורי וארקנסו סמכות ערעורים על עשרה בתי משפט מחוזיים: שניים בארקנסו (המחוז המערבי והמחוז המזרחי), שניים באיווה (המחוז הצפוני והדרומי), אחד במינסוטה, שניים במיזורי (המחוז המערבי והמזרחי), אחד בנברסקה, אחד בדרום דקוטה ואחד בצפון דקוטה.
בשנת 1929 העביר הקונגרס חוק המוריד נטל מבית המשפט השמיני לערעורים ויצר בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית שכלל את ויומינג, קולורדו, יוטה, ניו מקסיקו, קנזס ואוקלהומה.
שלושה משופטי בית המשפט קודמו לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית – ויליס ואן דוונטר, צ'ארלס ויטאקר והארי בלקמן.
הערות שוליים

↑  The Historical Society of the United States Courts in the Eighth Circuit, www.lb8.uscourts.gov
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389069505171  ISNI: 0000 0004 0649 0434  LCCN: n79089137  Trove: 1143496   WorldCat (עם LCCN): n79-089137
בורסקאות

עבודות בורסקאות בפאס, מרוקו
עבודות בורסקאות בפאס ניקוי צביעה וייבוש, מרוקו
בורסקאות הוא מקצוע בענף עיבוד העור. עיבוד עור ובורסקאות הם מן העיסוקים העתיקים ביותר שידועים בתולדות האנושות.[דרוש מקור]
התהליך התעשייתי

הבורסקאים מעבדים עור של חיה כך שלא ירקב, בדרך כלל תוך שימוש בטאנין, תרכובת חומצתית אשר מונעת הירקבות העור (ואף מעניקה צבע לעור). מקור השם "טאנין" הוא משם הפעולה בלטינית של ימי הביניים ובצרפתית עתיקה, שבעצמו נגזר מהמילה "tannum" שמשמעותה בלטינית קליפת עץ האלון (שבו יש טאנין). מקור המילה בעברית הוא מארמית; והצמח אוג הבורסקאים (המכיל טאנין) מעיד כי גם בעברית קיים הקשר בין המקצוע והחומרים בהם נעשה שימוש. בעת העתיקה בורסקאות הייתה ענף חקלאי בפני עצמו.
תהליך הבורסקאות משנה את מבנה החלבון של העור, כך שהוא לעולם לא ישוב להיות עור גולמי (שהוא בהיר יותר). במקרה של עיבוד עור לעור-גולמי אין צורך בטאנין (אלא רק בהסרת הבשר והשיער; וייבושו). תוך כדי הסרת השיער מנוקה גם סיבית העור ובכך ניתן בקלות רבה יותר להחדיר טאנין. הבורסקאות מונעת גם התנפחות בשל חשיפה למים ומגדילה את יכולת העור לשרוד חשיפה לחום או רטיבות.
עיבוד צמחי (Vegetable tanning) הוא שיטת העיבוד הקדומה ביותר לעור. העור מעובד בתערובת קומפוסט על בסיס צמחי (מכילה בעיקר טאנין), למשך 6 חודשים. העור הצמחי הוא היקר ביותר והפחות נפוץ מכולם.
העיבוד הצמחי משמר את תכונותיו ה"נושמות" של העור גם לאחר העיבוד. בזכות זה ניתן לעצבו על ידי ריכוכו בתמהיל דבק על בסיס מים, שתפקידו לייצב את העור ולמנוע את ריכוכו אם יירטב לאחר מכן. טכניקה זו משמשת לייצור מסיכות ונציאניות מסורתיות. העור המעובד באופן צמחי גם סופג שומן, ומסוגל "להשתזף" כאשר אינו מוגן מפני אור.
כשאינו משומן, העור המעובד באופן צמחי הוא בעל מרקם קשה יחסית ולא גמיש ואין מרבים להשתמש בו עבור גפת הנעל. לעומת זאת, עבור סוליות הוא אידיאלי בשל היכולת שלו לשנות את צורתו לפי כף הרגל. כמו כן הוא נפוץ בשימוש להכנת נעליים אורתופדיות בהתאמה אישית. כמו כן, עור המעובד באופן צמחי משמש למוצרים אתניים מסורתיים, למוצרים בעבודת יד ולמוצרים הדורשים חוזק של החומר מפני שחיקה.
התהליך התעשייתי > סיכוני בריאות

התהליך התעשייתי המודרני לעיבוד עורות עושה שימוש נרחב בכימיקלים מסוכנים באופן ישיר, ועקיף על ידי זיהום מקורות מים משפכי המפעלים. רוב תפוקת תעשיית הבורסקאות היא בהודו וסין.בשנת 2012 דירג הארגון הסביבתי השווייצרי "הצלב הירוק" את הבורסקאות בין חמש התעשיות המסוכנות בעולם.
מדינת ישראל אוסרת בחוקיה העסקת ילדים ובני נוער בענף הבורסקאות, בשל החשיפה לחומרים מסוכנים.
תעשיית הבורסקאות בישראל

בתקופת המנדט הבריטי התפתחה תעשיית עיבוד עורות ענפה, מפעלים רבים הוקמו על ידי תעשיינים שביקשו לספק חומרי גלם, בעיקר לייצור נעלים, מעילי עור ואביזרי אופנה (דוגמת חגורות וארנקים). בשנת 1940 הוקם אחד מבתי החרושת הגדולים בישראל לעיבוד עורות, מפעל "עליון" בנתניה על ידי האחים סרוודיו, סוחרי עור שהגיעו לארץ ישראל מפירנצה שבאיטליה. ראש עירייה עובד בן עמי ואיתמר בן-אב"י, שדיבר איטלקית, שיכנעו אותם להקים מפעל בנתניה. המפעל הוקם על שטח של שישה דונם על גבעה בפינה סמוך לכפר הערבי אום ח'אלד (היום רח' היהלום פינת רזיאל). המפעל העסיק כמאה פועלים ואחד האחים, אלי סרווידיו, קבע את מגוריו בנתניה. בעת מלחמת העולם השנייה, הבריטים הזמינו ממנו פרוות כבשים לצורך תפירת מעילים לחיילי הצבא האדום. בית חרושת "עליון" עבד במלוא הקצב כדי לספק את הביקוש הרב של הפרוות. העיר התרחבה לאזור המפעל והוא היה למטרד ריחות רציני. לאחר דיונים רבים ומתן פיצויים חוסל המפעל בתחילת שנות ה-60. בשנת 1942, ראש עיריית פתח-תקווה, יוסף ספיר, הזמין את הבורסקאים שפעלו בתל אביב להעתיק את מפעליהם לאזור התעשייה סגולה שפיתח בעיר, לאחר שהבטיח קרקע במחירים זולים. במקום הוקמו מספר מפעלים ביניהם מפעל "ישראעור" שהוקם בשנת 1920 בתל אביב ועבר לסגולה ב-1942, ומפעל "פאנקו" שהוקם בשנת 1950.
בשנת 1950 היו כ-40 מפעלי עור ובשיאה, באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, היו כ-80 מפעלים קטנים ובינוניים ומאות מועסקים בתעשיית הבורסקאות בישראל.
בשנות ה-90 הצטמצמה התעשייה במהירות, עקב פתיחת השוק ליבוא, קשיים בגיוס עובדים ועליות גבוהות עקב הצורך בעמידה בתקני איכות סביבה מודרניים. התעשייה התבססה בעיקר על עובדים מהשטחים, אך לאחר האינתיפאדה השנייה, היה קושי בגיוס עובדים ורוב המפעלים נסגרו. ב-2005 נותרו רק כ-4 מפעלים קטנים בפתח-תקווה. מפעל "פליציה" בקריית-מלאכי, שעיבד עורות לנעליים הצבאיות של צה"ל, נסגר לאחר שמשרד הביטחון הודיע למפעל כי לא יוסיף לרכוש ממנו עורות, אלא ירכוש נעלים מוכנות בחו"ל. יתר החברות שנותרו בענף הם סוחרי עורות, שבחלקם היו בעבר בעלים של מפעלים לעיבוד עורות.
בורסקאות בתורה שבעל פה

בשל ריח הצחנה הנורא הכרוך בעבודת הבורסקאות הורחקו בתי הבורסקאות מן היישוב, כמתואר למשל במשנה: ”מרחיקין את הנבלות ואת הקברות ואת הבורסקי מן העיר חמשים אמה” (מסכת בבא בתרא פרק ב, משנה ט). הריח הנורא של מלאכת הבורסקאות היה דבק בבגדים ובגוף, עד כי נשות בורסקאים הורשו לתבוע גט מבעליהן אם לא יכלו לשאת עוד את הריח: ”אלו שכופין אותו להוציא (להתגרש): מוכה שחין ובעל פוליפוס, והמקמץ והמצרף נחושת, והבורסי... אמר רבי מאיר אף על פי שהתנה עמה (מראש), יכולה היא שתאמר: סבורה הייתי שאני יכולה לקבל (לסבול) ועכשיו איני יכולה לקבל.” (מסכת כתובות פרק ז, משנה י). אזכור נוסף לריח הנורא של הבורסקאות שדבק בכל, אפשר למצוא במשל חז"ל: ”'הוֹלֵךְ אֶת חֲכָמִים יֶחְכָּם, וְרֹעֶה כְסִילִים יֵרוֹעַ' (ספר משלי, פרק י"ג, פסוק כ') - משל... לאחד שנכנס לחנותו של בורסי, אף על פי שלא מכר לו ולא לקח ממנו, הוא יוצא וריח עצמו וריח בגדיו מלוכלכים, ואין ריחו זז ממנו כל היום” (מסכתות קטנות, מסכת אבות דרבי נתן, נוסחא ב פרק יא). מקצוע הבורסקאות נחשב אפוא לבזוי וקשה, והיה נחלתם של העניים והדחויים. דעת חז"ל על מקצוע הבורסקאות המפוקפק מובאת כסיכום במילים: ”אי אפשר לעולם בלא בסם (מוכר בשמים) ובלא בורסי. אשרי מי שאומנותו בוסמי, אוי למי שאומנותו בורסי” (בבלי בבא בתרא, דף טז עמוד ב).
מעמד הבורסקאים

עבודת הבורסקאות הייתה קשה ומפרכת וריחות הצחנה שהיו כרוכים בה הותירו אותה בדרך כלל בידי בני המעמד הנמוך. ד"ר אליהו אשתור, במאמרו "דמות היהודים בעיני המוסלמים בימי הביניים", מציין כי בשל מעמדם הנחות של היהודים בימי הביניים הם נדחקו לעבודות בזויות, עד כי הבורסקאות נחשבה למקצוע "יהודי" טיפוסי. במאמר מצטט אשתור את הסופר הערבי המפורסם אל-ג'אחז (בבל, המאה ה-9) המתאר את המעמד החברתי השפל של היהודים ומספר כי הם עוסקים במלאכות בזויות כמו צבעות, סנדלרות ובורסקאות.
הערות שוליים

↑  The Etymology of Chemical Names: Tradition and Convenience vs. Rationality in Chemical Nomenclature, Science 2019, p. 62
↑  זהר עמר, אוג הבורסקאים בעת העתיקה, ישראל- עם הארץ ז-ח, תש"נ-תשנ"ג, עמ' 198-191
↑  בסין המתועשת, סרטן בגיל 30 אינו דבר נדיר, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2005
↑  צפריר רינת, המפעלים שמקצרים לנו את החיים - הרשימה המלאה, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2012
↑  תקנות עבודת הנוער (עבודות אסורות ועבודות מוגבלות), התשנ"ו-1995
↑  חברות חדשות בארץ־ישראל, דואר היום, 18 ביוני 1935
קורס לעיבוד עורות בתל יוסף, דבר, 19 במרץ 1940
↑  מלך הנעלים, דבר, 17 בנובמבר 1933
↑  מה נתחדש בחרושת הארנקים?, דבר, 19 בינואר 1938
↑  בית חרושת "עליון" לעורות, באתר עיריית נתניה
↑  אלכס ינאי, הריחות שמפיץ מפעל "עליון" בנתניה, מעריב, 22 ביוני 1960
↑  ספיר פרץ, ‏מפעל "ישראעור" נסגר בעקבות הסגר שהוטל על השטחים, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2005
↑  ספיר פרץ, ‏מפעל לעיבוד עורות פאנקו ייסגר בשל היעדר היתרים להעסקת עובדים זרים, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2002
↑  מבעיות ענף הבורסקאות, דבר, 31 באוגוסט 1950
↑  ספיר פרץ, ‏אנשי איכות הסביבה: "ענף הולך ונעלם, וטוב שכך", באתר גלובס, 4 ביולי 2005
↑  איציק סבן, צה"ל יקנה נעליים בחו"ל - מפעל בדרום ייסגר, באתר ynet, 19 באוגוסט 2002
↑  ספיר פרץ, ‏"באים, רואים ועושים אחורה פנה", באתר גלובס, 4 ביולי 2005
↑  ד"ר א. אשתור, דמות היהודים בעיני המוסלמים בימי הביניים, אתר דעת; כמו גם ספר זיכרון ראדום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558429705171  BnF: cb11938472c (data)  GND: 4113713-9  LCCN: sh85132332  NARA: 10641291  NKC: ph698682
מאטיי מיטרוביץ'

מאטיי מיטרוביץ' (בקרואטית: Matej Mitrović; נולד ב-10 בנובמבר 1993 בפוז'גה שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רייקה ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .