stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פשע ללא קורבן
טיעוני התומכים ברפורמה > טיעונים ספציפיים

על פי התומכים ברפורמה בתחום הפשע ללא קורבן, במצבים כגון התאבדות, המתת חסד, או נטילת סמים מדכאים נפשית, אם אנשים לא יפגעו פיזית באחרים או ברכושם על פי חוק - הם מסוגלים לעשות כל מה שירצו, אפילו לפגוע בעצמם; כל עוד הפעולה אינה בכפייה או במרמה, אין זה מוסרי להשתמש בכוח כדי לעצור אותה.
למשל, רוב הממשלות קבעו בחוק רמות אלכוהול בדם אשר מעבר להן אדם נחשב ללא כשיר לנהיגה. המחלוקת מתעוררת בשאלה האם סיכון לפגיעה הוא שווה ערך מבחינה חוקית לפגיעה עצמה.
במקרים מסוימים, עצם אי חוקיותו של המעשה עשויה להיות הגורם הגדול ביותר לפגיעה. התומכים בלגליזציה של סמים, טוענים כי הפעילות הפלילית הקשורה לפשע הזה (אלימות, גנבה וכו') מתרחשת בעיקר משום שהפעילות אינה חוקית, וכי לאורך זמן תהיה ירידה בכמות הפשעים הקשורה לפעילות זו - אם זו תהפוך לחוקית. דוגמה המובאת לעיתים קרובות היא האיסור על מכירת אלכוהול בארצות הברית בתקופת היובש (שנות ה-20 ושנות ה-30 המוקדמות), שהוביל לרווחי ענק בעסקי הברחת משקאות עבור אל קפונה ודומיו. כן מועלות דוגמאות על ההצלחה של דה-קרימינליזציה של החזקת כל סוגי הסמים בפורטוגל: ירידת מספר מקרי המוות כתוצאה משימוש בסמים וירידה באחוזי הפשע כסיבות לאפשר שימוש בסמים.
בחלקים רבים של העולם יש חוקים האוסרים על רכיבה על אופנוע ללא קסדה או נהיגה ללא חגורות בטיחות. במדינות כמו בריטניה נטען כי לתאונות יש מחיר גבוה עבור החברה כולה, בצורה של שירותי הבריאות הלאומיים.
טיעוני התומכים בשמירה על סטטוס קוו

חסידי האיסור על "פשעים ללא קורבנות" מציעים מספר הצדקות:
טיעוני התומכים בשמירה על סטטוס קוו > זכות החברה

ההשקפה הדמוקרטית הטהורה של הממשלה מאשרת את זכותו של הרוב לגבור על כל מיעוט. על פי השקפה זו, אם מעשה פוגע ברוב האוכלוסייה, גם אם המעשה הוא ללא קורבנות, אז לנציגי הרוב יש זכות לאסור אותו ולהעניש עליו. לפי השקפה זו אין זכויות בלתי ניתנות לערעור או זכויות אישיות. הזכות היחידה היא זו הקולקטיבית, היא מוחלטת והיא רק של הרוב.
טיעוני התומכים בשמירה על סטטוס קוו > חוסר יכולת בסיסי להסכמה

עמדה אחת היא שאין אדם יכול באופן חוקי להסכים למעשים מסוימים. לדוגמה, בעקבות "מבצע מפתח הברגים" (1987), בתי המשפט בבריטניה פסקו בשנות ה-90 כי אנשים לא יכולים להסכים באופן חוקי לחבלה ממשית באמצעות מעשים מיניים סדיסטים-מזוכיסטים.
טענה דומה נוספת היא שכל מי שהיו בידו מידע מלא והיכולות הנפשיות המספיקות, היה מחליט שלא לעשות את הפעולה. לכן, הדבר לא יכול להיחשב פשע ללא קורבן, משום שהאדם שביצע אותו אינו כשיר להסכים לו.
טיעוני התומכים בשמירה על סטטוס קוו > טובת החברה

חקיקה לעיתים קרובות מתבצעת על פי העיקרון שהדבר יהיה לטובת הקהילה כולה. המחוקקים שוקלים ומסיקים לרוב שהנזק הישיר של הפעילות המדוברת הוא כה גדול, עד כי האנשים המעורבים בה צריכים להיות מוגנים מפני מעשיהם שלהם, ללא קשר לרצונותיהם.
לדוגמה, במקרה של התנהגות ממכרת, כגון שימוש בסמים או הימורים, ניתן לומר כי היא יכולה להביא ליעילות פחותה יותר של האדם במקום העבודה, להגדיל את עלויות הביטוח, או להשפיע באופן שלילי על יחסים עם בני משפחה או חברים, עד כי הם עלולים להיחשב קורבנות. בדומה לכך, גם חוקים המחייבים שימוש בחגורות בטיחות יכולים למנוע מקרי מוות ופציעה חמורה, ובכך מציעים תועלת לחברה, שכן טיפול בפצועים ותמיכה במשפחות של פצועים או הרוגים כוללות עלות חיצונית לביטוח פרטי או לאומי אשר משולמת על ידי האוכלוסייה הכללית.
במדינות מסוימות, כגון הונדורס, נקבע כי החזקת סמים מזיקה לבריאות של המדינה עצמה.
ניתן לטעון כי התנהגות מסוימת יכולה לגרום לפגיעה במרקם החברתי או מנהגים חברתיים, גם אם היא אינה פוגעת בכל מי שאינו מסכים, או אפילו אם קורבנותיה אינם בני אדם. לדוגמה, עינויי בעלי החיים עשויים להיות מחוץ לחוק לא משום שיש לבעלי חיים זכויות, אלא משום שהפקת תענוג בגרימת כאב לחסרי ישע נתפסת כבעיה חברתית חמורה, ולכן יש להוקיע אותה. כאמור, גם ב"מבצע מפתח הברגים" קבעו בתי המשפט בבריטניה שלא אמורה להיות הנאה בסדיזם מיני, ולכן יש להוציא מחוץ לחוק את המעשה. באופן דומה, באירלנד חילול השם נחשב בלתי חוקי[דרוש מקור].
הגבלת פעולות אלה קשורה לשמירת מוסר בקהילה בכללותה, או למניעת עבירה נגד אלוהים (חילול הקודש). זו תפיסה אשר מושרשת במנהגים של דתות, קוד אתי או קוד חברתי המשמשים כבסיס לחוקים. טיעונים כאלה לעיתים קרובות שנויים במחלוקת בחברה חילונית.
בדומה לכך, פעולה עשויה להיות מחוץ לחוק משום שהיא מאוד תורמת לפשע שאינו חסר קורבנות.
על פי גישה זו, פיקוח ממשלתי עם הפללה מופחתת, יכול לשמש כשיטה חלופית להתמודדות עם בעיות מסוג זה.
טיעוני התומכים בשמירה על סטטוס קוו > טובת הפרט

חוקים הנובעים מדאגה לטובתו של הפרט מבוססים על העיקרון שאדם לא צריך להיות מעורב בפעולות מסוימות שהן לכאורה מזיקות לו. זאת משום שהנזק לכאורה שעלול להיגרם לאדם בפעולות אלו גדול כל כך, עד כי עדיף להפוך אותן לבלתי חוקיות.
למשל זנות, כאשר היא לא נחשבת עבירת אלימות שאינה בהסכמה (כגון עבדות מינית או אונס בפועל של העוסק בזנות), נחשבת לעיתים קרובות פשע ללא קורבן. עם זאת, גם בנסיבות כאלו, רבים מחשיבים זנות כסוג של קורבנות, כי מצבו של העוסק בזנות נתפס כניצול. לדוגמה, מדינות כמו שוודיה, נורווגיה ואיסלנד העבירו חקיקה שאוסרת על קניית שירותי מין - אבל הן לא אסרו את המכירה.
חוקים אחרים הנוגעים לעבירות מין עולים כדי להגן על קטינים, כגון אונס סטטוטורי, מגבלות על תכנים אלימים וגסים בתקשורת, ומגבלות על שימוש בטבק ואלכוהול. בבסיס חוקים אלו עומדת הטענה כי לבני נוער אין יכולות חשיבה מספיקות כדי להבין את מעשיהם, ולכן צריך למנוע מהם פעולות אלו עד גיל מסוים; זאת גם אם איסורים אלו עלולים ליצור מכשול גם למבוגרים.
לגליזציה של מעשים ללא קורבן

פעילויות רבות שנחשבו פעם פשעים, כבר נחשבות חוקיות בחלק מהמדינות; לפחות בחלקן בוצעה הלגליזציה בגלל מעמדן של פעולות אלו כפשעים ללא קורבנות.
למשל, בעקבות המהפכה הבולשביקית ב-1917 בראשות ולדימיר לנין ולאון טרוצקי, הפכה רוסיה למדינה הראשונה שהסירה את האיסור על הומוסקסואליות. הקוד המשפטי הבולשביקי החדש כלל את הרעיון כי אם לא היה קורבן, לא היה פשע. אך כאשר יוסיף סטלין עלה לשלטון, בוטלו בהדרגה שינויים אלו, עד שההומוסקסואליות חזרה אל מחוץ לחוק.
דוגמה נוספת: בבריטניה של שנות ה-50, הדו"ח של וולפנדן המליץ על לגליזציה של הומוסקסואליות מאותן סיבות. כמעט חמישים שנה מאוחר יותר, בתיק לורנס נגד טקסס, נפסלו חוקי סדום בטקסס.
בהקשר לסמים, המריחואנה הפכה לחוקית בהולנד ובמדינות נוספות. באוסטרליה ובפורטוגל ניתן להחזיק ולהשתמש במריחואנה באופן חופשי עד 50 גרם. כמו כן בפורטוגל החזקה ושימוש בכל סוג של סם היא עברה אזרחית ולא פלילית, הממשלה בפורטוגל מתייחסת למכורים כאנשים חולים ולא כפושעים ומפנה אותם לגמילה במקום למאסר. איסור האלכוהול בוטל בארצות הברית לאחר תקופת היובש, ויש מאמצים להכשיר בה גם את סם הקנאביס.
הזנות היא חוקית בצורה כזו או אחרת במדינות רבות, כולל ארגנטינה, אוסטרליה, ברזיל, פורטוגל, קנדה, קולומביה, צרפת, גרמניה, יוון, מקסיקו, איטליה ועוד. גם בישראל הזנות היא חוקית, אך השידול לזנות אינו חוקי.
ראו גם

סחר בסמים
איון על ידי מושבעים
רע כי נאסר
רע כשלעצמו
ליברטריאניזם אזרחי
לגליזציה של סמים קלים
סחר באיברים
חירות האדם - זכות יסוד המוגדרת לעיתים קרובות במשפט "חיה ותן לחיות", כלומר, הזכות לבצע כל פעולה בלבד שאינה פוגעת בזולת.
הערות שוליים

↑  Robin Fletcher, Victimless Crime, Oxford Bibliographies Online, 2019
↑  Incarceration Rates by Country 2023,Worls population Review
↑  Schur, Edwin (1973). Victimless Crimes: Two Sides of a Controversy. The New York Times Company.
↑  "The only part of the conduct of anyone, for which he is amenable to society, is that which concerns others. In the part which merely concerns himself, his independence is, of right, absolute. Over himself, over his own body and mind, the individual is sovereign." John Stuart Mill (1859). On Liberty. Oxford University. pp. 21–22. נבדק ב-2008-02-27.
↑  ראו קנאביס (סם)#לגליזציה
↑  Frase, Richard. "Encyclopedia of Crime and Justice". נבדק ב-3 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Snyder, Howard. "Arrests in The United States". Office of Justice Programs. pp. 12-13. אורכב מ-המקור ב-2012-11-24. נבדק ב-2014-07-04.
↑  (Operation Spanner)
↑  Diez detenidos por portación ilegal de armas, droga y estafa
↑  "100 Countries and Their Prostitution Policies". נבדק ב-3 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Edwards, john. "Marijauna laws".
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533529305171  LCCN: sh85034030
קו השרשרת

שרשרת תלויה יוצרת צורת עקומה של קו שרשרת
דוגמאות של קווי שרשרת שונים
דגם קו השרשרת של אנטוני גאודי בקאזה מילה, ברצלונה
במתמטיקה ופיזיקה, קו השרשרת (או עקום השרשרת) היא הצורה המתקבלת כאשר תולים כבל או שרשרת בשתי נקודות קצה, שנוסחתה הטיפוסית:  \ y={\frac {1}{2}}\left(e^{x}+e^{-x}\right). ההשפעה האחידה של כוח הכובד מארגנת את חוליות השרשרת בעקומה טיפוסית, שלהּ שיפוע תלול קרוב לנקודות התלייה, היכן שמשקלה המלא של השרשרת מותח אותן, ושיפוע מתון יותר לקראת אמצע השרשרת.
צורת העקום שיוצרת שרשרת תלויה הביאה את גלילאו לשער שמדובר בפרבולה, אך ב-1669 הראה יואכים יונגיוס (Joachim Jungius), שפרבולה אינה מתארת את הקו במדויק. בעקבות שאלה של יאקוב ברנולי, מצאו לייבניץ, כריסטיאן הויגנס, ויוהאן ברנולי את הפתרון, שתרם לתחילת פיתוחו של חשבון הווריאציות.
הנוסחה הטיפוסית לקו השרשרת היא הקוסינוס ההיפרבולי:  \ y=\cosh \left({x}\right)={\frac {1}{2}}\left(e^{x}+e^{-x}\right). זוהי העקומה הממזערת את האנרגיה הפוטנציאלית הכוללת של השרשרת, בכפוף לאילוצים של נקודות הקצה, ומקטינה את כוח המתיחה הפועל על השרשרת. משום כך, משתמשים בצורה דומה גם כדי לבנות קשתות גבוהות, כדוגמת קשת השער בסנט לואיס.
התיאורים הגרפיים משמאל הם של קווי שרשרת שונים, שנוסחתם הפרמטרית היא:  y=a\cosh \left({x \over a}\right)={a \over 2}\left(e^{x/a}+e^{-x/a}\right)
השינוי בקו השרשרת, ככל שהמרחק בין נקודות הקצה מתקצר
פיתוח מתמטי

ידוע שגופים במצב שיווי משקל יציב שואפים להגיע לאנרגיה פטנצאילית מינימלית, לכן נחפש צורת כבל שבה אנרגיית הפוטנציאל הכובדית שלה תהיה מינימלית. נגדיר את צורת הכבל בעזרת הפנקציה  y(x). לפתורון הבעיה נשתמש בכלי מתמטי הנקרא חשבון ווריאציות.
תחילה נמצא את האנרגיה הפוטנציאלית של הכבל.
U=Mgy_{cm}
מרכז המסה של הכבל על ציר  y הוא:
y_{cm}={\frac {1}{M}}\sum _{i}y_{i}m_{i}={\frac {1}{M}}\int ydm
צפיפות הכבל קבועה והיא  \rho , לכן:
y_{mc}={\frac {1}{M}}\int _{A}^{B}y\rho ds={\frac {\rho }{M}}\int _{A}^{B}y{\sqrt {1+y'^{2}}}dx
ולכן האנרגיה הפוטנציאלית של הכבל היא:
U=\rho g\int _{A}^{B}y{\sqrt {1+y'^{2}}}dx
אורך הכבל קבוע, האילוץ הוא:
L=\int _{A}^{B}{\sqrt {1+y'^{2}}}dx
נוסיף את האילוץ דרך כופלי לגראנז':
S=U-\lambda L
S=\int _{A}^{B}(\rho gy-\lambda ){\sqrt {1+y'^{2}}}dx
לכן הלגראנז'יאן הוא:
f(y,y',x)=(\rho gy-\lambda ){\sqrt {1+y'^{2}}}
על  f נבצע את משוואת אוילר לגראנז', משום שהוא לא תלוי ישירות ב x נשתמש בזהות בלטראמי:
f-y'{\frac {\partial f}{\partial y'}}=const
נציב את  f לזהות בלטראמי: ( c קבוע)
(\rho gy-\lambda ){\sqrt {1+y'^{2}}}-y'{\frac {\partial }{\partial y'}}{\Bigl (}(\rho gy-\lambda ){\sqrt {1+y'^{2}}}{\Bigr )}=c
נפשט את המשוואה:
\rho gy-\lambda =c^{2}{\sqrt {1+y'^{2}}}
y'={dy \over dx}={\sqrt {{\Bigr (}{\frac {\rho gy-\lambda }{c}}{\Bigr )}^{2}-1}}
ניתן לפתור את המשוואה דיפרנציאלית הזאת דרך שימוש בהפרדת משתנים:
x=\int dx=\int {\frac {dy}{\sqrt {{\Bigr (}{\frac {\rho gy-\lambda }{c}}{\Bigr )}^{2}-1}}}
נפתור אינטגרל זה על ידי שיטת ההצבה.
נציב:
y={\frac {c}{\rho g}}\cosh u+{\frac {\lambda }{\rho g}}
dy={\frac {c}{\rho g}}\sinh udu
נציב באינטגרל:
x={\frac {c}{\rho g}}\int {\frac {\sinh u}{\sqrt {\cosh ^{2}u-1}}}du
נפתור את האינטגרל ( x_{0} קבוע אינטגרציה)
x={\frac {c}{\rho g}}u+x_{0}
לכן:
u={\frac {\rho g}{c}}(x-x_{0})
לכן פנקציה  y(u) היא:
y={\frac {c}{\rho g}}\cosh u+{\frac {\lambda }{\rho g}}
נציב את  u כדי לקבל את  y(x):
y={\frac {c}{\rho g}}\cosh {\Bigl (}{\frac {\rho g}{c}}(x-x_{0}){\Bigr )}+{\frac {\lambda }{\rho g}}
לכן הצורה המתקבלת כאשר תולים כבל בשתי נקודות קצה הוא בצורת הפונקציה  \cosh x.
ראו גם

חשבון וריאציות
ציסטה פילונידלית

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  788127 
 MeSH:  D010864
 סיווגים
 ICD-10:  L05 
 
אבצס פילונידלי
ציסטה פילונידלית (באנגלית: Pilonidal disease) או כיסתה שעירה היא סוג של דלקת עור, אשר נוצרת בדרך כלל בחלק העליון שבין לחיי העכוז. התסמינים עשויים לכלול כאב, נפיחות ואדמומיות וייתכן שישנו גם ניקוז של נוזלים. לעיתים נדירות תופעה זו גורמת לחום.
גורמי הסיכון כוללים השמנת יתר, היסטוריה משפחתית, ישיבה ממושכת, כמויות גדולות של שיער באזור ופעילות גופנית מועטה מדי. הנגעים עלולים להכיל שיער ופסולת של העור. האבחון מבוסס על סימפטומים ובדיקה. 3 מכל 10,000 אנשים מושפעים מתופעה זו בשנה כאשר התופעה נפוצה יותר אצל גברים מאשר אצל נשים ולעיתים קרובות היא מתרחשת אצל מתבגרים.
סימפטומים

ציסטות פילונידליות לרוב מהוות גורם חזק לגירוד וכאב ומתרחשות לרוב בין הגילאים 15 ל-35. למרות שבדרך כלל הן נמצאות ליד עצם הזנב, הציסטה יכולה להופיע גם על הטבור, בית השחי או אזור החלציים, למרות שנדיר למצוא אותה במקומות אלו.
התסמינים כוללים:
כאב/אי-נוחות או נפיחות לסירוגין מעל פי הטבעת או ליד עצם הזנב
נוזל צהוב עכור (מוגלתי), או הפרשות דם מאזור עצם הזנב
לחות בלתי צפויה באזור עצם הזנב
אי נוחות בעת ישיבה, בעת ביצוע כפיפות בטן או רכיבה על אופניים (בכל פעילות גופנית הכוללת את אזור עצם הזנב)
ישנם אנשים הסובלים מציסטה פילונידלית אך אינם סובלים משום תסמינים.
סימפטומים > סינוס פילונידלי

סינוס בדרכי השתן, או ערוץ קטן, עשוי לנבוע ממקור הזיהום ולהיפתח אל פני השטח של העור. נוזל מתוך הציסטה עשוי להתנקז דרך הסינוס הפילונידלי. ציסטה פילונידלית בדרך כלל גורמת לכאב, אבל עם ניקוז, המטופל ככל הנראה לא ירגיש כאב.
גורמים לתופעה

צמיחה פנימית של שערה נחשבת לאחת הסיבות לציסטה פילונידלית. סיבה אחרת היא ישיבה ממושכת המפעילה לחץ על אזור עמוד השדרה שבאגן. טראומה לא נחשבת לגורם לתופעה; אומנם, אירוע כזה עלול לגרום לדלקת בציסטה קיימת. עם זאת, ישנם מקרים שבהם הציסטה יכולה להתרחש חודשים לאחר פציעה מקומית באזור האגן. כמה חוקרים הציעו כי ציסטות פילונידליות עשויות להיות תוצאה של גומה פילונידלית מולדת. הזעת יתר יכולה גם לתרום להופעתה של ציסטה פילונידלית. לחות אזורית יכולה למלא ולמתוח את זקיק השיער, וזה מסייע ליצור סביבת בעלת שיעור חמצן נמוך המקדמת את הצמיחה של חיידקים אנאירוביים, הנמצאים לעיתים קרובות בציסטות פילונידליות. נוכחות של חיידקים ורמות חמצן נמוכות מעכבות את ריפוי הפצע ומחריפות אותו עד לכדי ציסטה פילונידלית.
אבחנה מבדלת

באופן כללי, ציסטה פילונידלית יכולה להידמות לציסטה דרמואידית שהיא סוג של טרטומה (גידול תא נבט). בפרט, ציסטה פילונידלית באזור העכוז יכולה להידמות לטרטומה סקרוצקייגלית. אבחנה מדויקת ונכונה חשובה כיוון שכל הטרטומות דורשות כריתה כירורגית מלאה; אם אפשר, ללא כל דליפה, והתייעצות עם אונקולוג.
טיפול

הטיפול עשוי לכלול מתן אנטיביוטיקה, קומפרסים חמים, ומריחה של משחות דפילציה. במקרים חמורים יותר, ייתכן שיהיה צורך בדיקור הציסטה או טיפול כירורגי. הדיקור מבוצע באמצעות הרדמה מקומית, עם זמן ההחלמה שבדרך כלל אורך פחות משבוע. הטיפול הכירורגי השמרני ביותר ,"קטיפת בור" שפותח על ידי בסקום פשוט יחסית וניתנת לביצוע במשרד של הרופא, כולל כאב מינימלי ודורש רק כמה ימים לריפוי. הליך זה הרבה פחות פולשני מאשר החלופות, אבל הוא לא מבוצע לעיתים תכופות בארצות הברית. ההליך מספק תוצאות טובות, התאוששות מהירה, וחשוב לציין כי במקרים שבהם ההליך לא הצליח, אפשרויות נוספות עבור יותר ניתוח פולשני עדיין יכולות להתבצע.
הטיפול הנפוץ יותר כטיפול כירוגי עבור הציסטה היא כריתה בניתוח (יחד עם הסינוס הפילונידלי). חבישה של הפצע נחוצה, ונדרש להחליף את התחבושות פעם ביום למשך ארבעה עד שמונה שבועות. במקרים מסוימים, הריפוי יהיה רק לאחר כשנתיים. לפעמים הציסטה נפתרת באמצעות שיטת כירורגיה הנקראת מרסיפיאליציה.
במהלך הניתוח ניתן להסיר גם את הסינוס בטכניקת "הרמת שסע" או "תפר z", הניתוח נעשה בדרך כלל תחת הרדמה כללית. גישה זו שימושית במיוחד כאשר מדובר בציסטה מסובכת או כשיש ריבוי הישנויות, לאחר שימוש בשיטה זו בדרך כלל נשארת מעט רקמה צלקתית שטחית באזור שבין לחיי העכוז, ובצורה זו ישנו פחות סיכון להישנות. בגישה זו בדרך כלל יש התאוששות מהירה יותר מאשר בשיטת הניתוח המסורתי, אולם יש פחות מנתחים המיומנים בהליך הרמת שסע. ולכן, הליך זה עשוי להיות נגיש לחולים בהתאם למיקומם הגאוגרפי. ציסטות פילונידליות נוטות לחזור בעיקר אם התפרים נעשו בקו האמצע של הציסטה, ולא רחוק ממנו. חתך רחוק מקו האמצע של הציסטה מועדף, במיוחד בהתחשב באחוזי ההחלמה המועטים שיש לריפוי בעזרת חתך אמצע.
טכניקה זעירה ולא פולשנית בטיפול בסינוס פילונידלי היא בעזרת דבק פיברין. טכניקה זו גורמת לפחות כאב מאשר טיפולים מסורתיים, ויכולה להתבצע תחת הרדמה מקומית או הרדמה כללית, אינה דורשת חבישה ומאפשרת לחזור לפעילות רגילה תוך יום עד יומיים. התוצאה בטווח הארוך של תדירות ההישנות דומה לתוצאה של טכניקות יותר פולשניות אחרות. דבק פיברין הוכח כטיפול יותר טוב בציסטות מאשר חלופות פולשניות אצל ילדים, שחזרה לפעילות רגילה וכאב מינימלי לאחר ניתוח חשובים במיוחד.
טכניקת כירורגיה בפלישה מינימלית פותחה בישראל על ידי משה גיפס בשנת 2008. השיטה שפותחה בישראל דומה לתיאור הראשון של טכניקת "קטיפת הבור" שפורסמה ב-1980. בהליך זה, מקדחה או מכשיר ביופסיה פועלים מתוך ליבת הציסטה ומסירים את הרקמה הנגועה ואת הציסטה ומשאירים רק חורים קטנים לריפוי. החזרה לשגרה אחרי הליך זה תתבצע לאחר יום או יומיים לאחר ניתוח, בלי או עם מינימום כאב. שתי הפרוצדורות שולבו בהצלחה ברומא.
בעוד שאחוזי ההתאוששות לרוב גבוהים, חלק מהחולים סובלים מהשפעות לטווח הארוך. ישנם מקרים מתועדים אשר כוללים חולים עם המשך הכאב לאחר הניתוח במשך שנים לאחר ההליך הכירורגי. עיקרי התלונות כוללים כאב כאשר יושבים במשך תקופה ארוכה של זמן, או שחיקה בחיבור בין הגב התחתון לעכוז.
אטימולוגיה

משמעות המילה פילונידלי היא קן של השיער, המילה נגזרת מן המילים בלטינית שיער (pilus) קן (nidus). מצב זה תואר לראשונה על ידי הרברט מאיו בשנת 1833. ר. מ. הודג'ס הייתה הראשונה שהשתמשה בביטוי ציסטה פילונידלית כדי לתאר את התופעה בשנת 1880.
התופעה הייתה נפוצה בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. המצב כונה בכינוי "מושב ג'יפ" או "מחלת רוכבי הג'יפ", בגלל שהחולים שהגיעו עקב הציסטה לרוב נסעו בג'יפים לתקופות ממושכות. הרוכבים נסעו בדרך כלל בדרכים קשות עם הרבה מהמורות והאמונה הרווחת הייתה שהציסטה התפתחה עקב הגירוי והלחץ על עצם הזנב.
ראו גם

עצם הזנב
כירורגיה
ציסטה
לקריאה נוספת

Surgical approach choice and efficiency of complementary therapies in treatment of pilonidal cyst: Meta-analysis and treatment algorithm. Obolenskiy, Vladimir N. Wound Medicine, December 2017, Vol.19, pp.39-46
Endoscopic pilonidal sinus treatment (E.P.Si.T.): a minimally invasive approach. Mendes, Carlos Ramon Silveira; Ferreira, Luciano Santana de Miranda; apucaia, Ricardo Aguiar ; Lima, Meyline Andrade. Journal of Coloproctology, January-March 2015, Vol.35(1), pp.72-75.
The Limberg flap procedure in the treatment of pilonidal cyst disease of the sacrum - initial report. Spychała, Arkadiusz; Murawa, Dawid Polski przeglad chirurgiczny, June 2014, Vol.86(6), pp.257-62.
השפעת RHGM-CSF על רפוי פצעים בחולים שנותחו להוצאת PILONIDAL-SINUS; Ben-David, Dror, 1999.
צילום טבע

צלם הטבע הישראלי אייל ברטוב בשדה כלניות
צילום טבע של תנין היאור בסביבתו הטבעית
צילום מאקרו של נחושתית הקוצים.
צילום טבע הוא סוגה של צילום, המאופיינת בהתרכזות באובייקטים טבעיים שונים. לצילום הטבע מספר רב של קטגוריות, ובהן למשל צילום נוף, צילום מאקרו של אובייקטים טבעיים, צילום פרחים וצילום חיות בר.
אחד המאפיינים הבולטים ביותר של צילומי טבע הוא צבעוניות רבה. תצלומי טבע נוטים להתאפיין בצבעוניות מרובה יחסית לצילומים המשתייכים לסוגות אחרות (כגון צילום אופנה, צילום למטרות פרסום, צילום פורטרטים, צילום רחוב ועוד). צילומי טבע מתפרסמים במגזינים, בתמונות לראווה, בפרסומות, בתוכניות טלוויזיה המוקדשות לטבע הפראי ומעל במות נוספות.
צילום טבע מתחלק לשני תחומי-טכניקה: צילומי סטילס וצילומי וידאו.
אתגרים בצילום טבע

לפעמים, הטבע יכול לגרום לנזק רב לציודו של צלם הטבע: הציוד עלול להינזק כתוצאה מגשם, שלג, בוץ, מי ים, רוחות חזקות, הימצאות בגובה רב וכן הלאה.
נזקים כתוצאה ממים: מים החודרים למצלמה עלולים לגרום להופעת פטריות, ויתרה מכך, הם עלולים לגרום לקצר חשמלי אשר משבית את המצלמה זמנית או מוציא אותה לגמרי מכלל פעולה. כדי להתמודד עם נזקים אלה, צלמי טבע מכסים את תיק המצלמה שלהם בכיסוי אטום לחדירת מים, ומצטיידים בציוד אנלוגי, שחדירותו למים נמוכה בהשוואה לציוד דיגיטלי.
נזקים כתוצאה מרוחות חזקות: ידועים מקרים רבים של חצובות יקרות שעפו יחד עם המצלמה היקרה שניצבה עליהן במהלך צילום באתרי צילום טבעיים, בשל רוחות חזקות ופתאומיות. כדי להתמודד עם בעיה זו, צלמי טבע מחזקים את רגלי החצובה בעזרת עצמים המשמשים כמשקולות, כגון תיק ציוד הצילום, שקיות חול או שקיות מלאות באבנים.
נזקים כתוצאה מהימצאות במקומות גבוהים: אתרי צילום מסוימים דורשים טיפוס לגובה רב. במהלך הטיפוס, ציוד הצילום מצוי בסכנת נפילה. כדי להתמודד עם קושי זה, צלמי טבע מקפידים לשאת את הציוד בתיק הצמוד לגב או לכתף, ואשר רצועות התלייה שלו תקינות.
צילום של חיות בר מציב אתגרים נוספים בפני צלם הטבע. צילום תמונות המשתייכות לקטגוריה זו דורש לעיתים קרובות מן הצלם להגיע לחיה מזווית ראייה מסוימת, ולהתקרב אליה כדי לצלמה. ואולם, חיות הבר ניחנות בחושים חדים המאפשרים להן להבחין בנוכחות הצלם, והן נוטות לברוח כאשר הן מבחינות בצלם המצוי בקרבתן. צלמי טבע מתמודדים עם אתגר זה בדרכים שונות, ובהן שימוש בעזרי הסוואה והטמנת מצלמות נסתרות המופעלות מרחוק או באופן אוטומטי, וכן שימוש בעדשות זום עם אורך מוקד גדול (300–600 מילימטר) המאפשרות לצלם את החיה מרחוק.
צלם טבע באתר שבו צילם שקנאי חום
תמונת השקנאי החום שצולמה על ידי הצלם
דב פלורידה שחור כפי שצולם על ידי מצלמה אוטומטית שהוטמנה בסביבת המחיה שלו
צילום מאקרו של אובייקטים טבעיים

צילום מאקרו מנוצל לעיתים תכופות לצורך צילום אובייקטים טבעיים, לצורך חשיפת פרטים מיניאטוריים באובייקטים אלה, כגון איברים זעירים או טקסטורות שלא ניתן לראותם באופן רגיל. לדוגמה, צילום מאקרו של זבוב עשוי לאפשר לנו להבחין בשערות שעל פניו, וצילום מאקרו של עץ, אבן, אדמה או עלים יכול לאפשר להבחין בדקויות המתקיימות בתוך הטקסטורות של אובייקטים אלה.
צילומי מאקרו מתמקדים בעיקר בפרוקי-רגליים (שבאופן טבעי הם בעלי חיים קטנים מאוד) ופרחים.
צילום נוף

על פי רוב, צילום נוף (באנגלית: Landscape) הוא צילום הטבע הקל ביותר לביצוע. צילומי נוף מאפיינים בנוכחות של פרטים עמוקים וצבעוניים ביותר. בדרך כלל צילומי נוף מתפרסים לרוחב או באים בפורמט של צילומי פנורמה. הם כוללים הרים, סלעים, אגמים, נהרות ונחלים, מפלי מים, מעיינות, מצבורי צמחים, מרבדי פריחה ועוד. תת-תחום של צילום נוף הוא צילום שקיעה וזריחה, לרוב על רקע הים.
צלם הנוף נדרש לאתר את הנקודה המוצלחת ביותר במרחב ובזמן לצורך צילום הנוף המבוקש.
גלריית תמונות: צלמי טבע באתרי צילום

צלם מצלם פילים בגאנה
צלמת דפנה בן נון במהלך צילום
ראו גם

נשיונל ג'יאוגרפיק - ארגון ללא כוונות רווח העוסק בחקר הטבע והגאוגרפיה, ומפיק הן צילומי סטילס והן צילומי וידאו בנושא טבע, כולל סרטי וסדרות טבע
סרט טבע
הערות שוליים

1 2  Purdue University :: EAPS :: Nature and Landscape Photography, www.eaps.purdue.edu
↑  Outdoor, Wildlife and Nature Wild Planet Photo Magazine, Wild Planet Photo Magazine (באנגלית)
↑  National Geographic: Stories of Animals, Nature, and Culture, www.nationalgeographic.com
↑  "Nature definition agreed". אורכב מ-המקור ב-2017-07-25. נבדק ב-2017-05-28.
↑  25 Beautiful Macro Photography Shots, Smashing Magazine, ‏2008-09-21
↑  "Macro Photography Tutorial". Photography Life (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-05-28.
↑  "The 10 laws of landscape photography". TechRadar (באנגלית). נבדק ב-2017-05-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560764405171  GND: 4041409-7  LCCN: sh85090290 
צילום מאקרו של זבוב צהוב ממין Scatophaga stercoraria
צילום נוף - שקיעה באשקלון
צילום נוף ופריחה (תורמוס ההרים).
צלפיים

ערך זה עוסק במשפחה של צמחים. אם התכוונתם לדגים, ראו .
| צלפיים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: צלפאים
משפחה:: צלפיים
שם מדעי
 Capparaceae ‏ז'יסייה, 1789
צְלָפִיִּים (שם מדעי: Capparaceae) - משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת הצלפאים. משפחה זו כוללת 15 סוגים וכ-423 מינים מהם גדלים בישראל 2 סוגים בלבד: מֵרוּאָה שלה מין אחד, מֵרוּאָה עֲבַת-עָלִים וצלף הכולל 4 מינים ובהם צלף קוצני שלו 3 תת-מינים. לפי הבוטנאים גדלים בישראל 6 מיני בר כאשר שני תת-מינים (צלף מצרי וצלף סיצילי) הם מינים שעומדים בפני עצמם. הסוג בַּאֲשָׁן ומיניו הופרדו למרות קרבתם למשפחת הצלפיים ומהווים עם סוג נוסף משפחה בפני עצמה, משפחת הבאשניים (Cleomaceae).
משפחה זו תוארה לראשונה על ידי הבוטנאי הצרפתי אנטואן-לורן דה ז'יסייה. זוהי משפחה בינונית בגודלה מבחינת מספר המינים והסוגים, וגם מבחינת חשיבות המשפחה לאדם, חשיבותה משנית. המשפחה קרויה על שם הסוג צלף, שהוא המוכר והגדול במשפחה וכולל 145 מינים.
היבטים סיסטמטיים

משפחת הצלפיים משויכת לסדרת הצלפאים (Brassicales),הכוללת מורינגיים, סלודוריים, רכפתיים, צלפיים, מצליבים ועוד. משפחת הצלפיים מראה קרבה רבה למשפחת המצליבים, ועל פי כמה חלוקות, אף כלולה בה. מלבד המחלוקת הזו, לגבי שיוכה או היבדלותה של משפחת הצלפיים מן המצליבים, קיימת מחלוקת לגבי השייכות של הסוג באשן למשפחה זו. בעבר נכללו מיני הבאשן במשפחת הצלפיים (וכך החלוקה במגדירי הצמחים). יש הסוברים כי ראוי שהבאשן ייכלל במשפחת המצליבים, ואילו על-פי חלוקה אחרת הסוג באשן וקרוביו התפתחו במקביל לצלפיים, ובשל מספר תכונות המבדילות ביניהם, אינו שייך למשפחה זו. אבל, עקב מחקרים פילוגנטיים-מולקולריים של השנים האחרונות, ולכן הסוג בַּאֲשָׁן ומיניו הופרדו ומהווים עם סוג נוסף משפחה בפני עצמה, משפחת הבאשניים (Cleomaceae).
תיאור מורפולוגי

משפחה זו כוללת בני-שיח, שיחים ועצים נשירים או ירוקי עד.
העלים מסורגים, פשוטים. שפת העלה תמימה.
הלוואיים קוצניים או עשבוניים.
הפרחים יחידים החיק העלים או ערוכים בתפרחות לרוב דמוית אשכול.
הפרח על פי רוב דו-מיניים, מאופיין בסימטריה רדיאלית או דו-צידית.
עלה הגביע מאוחים או מפורדים, מספרם 4. עלי הגביע צמודים למצעית, ומספרם 4.
עלי-כותרת 4 או ללא עלי כותרת (מרואה), מפורדים.
מספר האבקנים מעטים או מרובים (6 עד 250).
השחלה עלית, נישאת על עוקץ (גינופור ארוך) עלי שחלה מאוחים. השילה דופנית
עמוד העלי בודד, בעל צלקת יחידה.
הפרי מטיפוס בית גלעין או ענבה. צבע הזרעים לרוב בגווני חום או צהוב.
הזרעים חלקים.