רחלי רוגל
אודות יצירתה > הנצחת חללים ונעדרים

רוגל מביאה ב"הנצחה רכה" ביצירות ובמיצבים סיפוריהם של אירועי קרבות ושל חללים שלא זכו לקבר (מקל"ן - חלל שמקום קבורתו לא נודע), של נעדרים שאותרו לאחר זמן ושל שבויים שהוחזרו - חיים ומתים. ביצירות אלו היא חוקרת את האירועים וככל שניתן יוצרת קשר עם בני המשפחות ומשלבת כפתורים או פריטים של חללים או של כאלו שנכחו באירוע. ההנצחה נמשכת ומתרחבת על פני תקופה בעיבוד נוסף וביצירות נוספות בעקבות אינטראקציה של הצופים עם היצירות והגעת מידע היסטורי נוסף.
הטרגדיות וסיפורי הזוועה מתוארים ביצירות באמצעות חפצים יום-יומיים פשוטים, לכאורה שוליים: כפתורים, בגדים, בובות זעירות ולולאות צבעוניות. השימוש בכפתורים כאמצעי לספר אירועים מהשואה וממלחמות ישראל איננו מקרי: בתקופת השואה כפתורים שימשו כאמצעי הסוואה לכיסים פנימיים שנתפרו על מנת להחביא חפצי ערך זעירים, כפתורים שימשו כמטבע עובר לסוחר ואף כצעצועים. בצבא, סמלי היחידות הוטבעו על כפתורי סיכה אשר נתפרו למדים. כפתורים אף שימשו כאמצעי זיהוי לגופות חיילים.
מאיה לבקוביץ כותבת אודות יצירת תכריכים כביטוי לתהליך האבל נשי:
בשעה שפנלופה המיתולוגית מחכה שאהובה, אודיסיאוס, ישוב משדה הקרב היא מעבירה את זמנה באריגה ופרימה של תכריכים. כך גם רוגל, מתמסרת לאבל ומצפה לשלום, לחזרתם של כל האהובים משדה הקרב ומעבירה את זמנה ביצירת תכריכים ומצבות זיכרון לאלה שלא זכו לשוב.
בין הנושאים אודותם הכינה יצירות:
פרשת רצח הקצין משה לזרוביץ בשנת 1939 בתקופת המרד הערבי, שפוענחה על ידי החוקר שלמה בן אלקנה תודות לכפתור והתאפשרה הבאת עצמות הנרצחים לקבורה.
אסון הטבעת הספינה ארינפורה בידי מטוסים גרמניים בה נספו 140 בני היישוב בשנת 1943.
פרשת נעדרי קרב תל א-ריש במבצע חמץ היא עדיין פצע פתוח ממלחמת העצמאות 1948.
המסתערבים ממלחמת העצמאות גדעון בן דוד (בארי) ודוד שמש מלחמת העצמאות שעצמותיהם אותרו לאחר שנים רבות. 1948-2004.
חיילים שקפצו על רימון כדי להציל את חבריהם - נתן אלבז 1954, עובד לדיז'נסקי 1956 ורועי קליין 2006.
182 החיילים שנפלו בירושלים במלחמת ששת הימים .1967
טביעת הצוללת דקר 1968.
מרדף המערה במלחמת ההתשה 1969.
פיצוץ נגמ"ש פלחה"ן בחאן ארנבה במלחמת יום כיפור 1973.
הלינץ' ברמאללה בשנת 2000.
אסון הנגמ"שים בציר פילדלפי בשנת 2004.
נעדרי קרב סולטן יעקב במלחמת לבנון הראשונה - יהודה כץ, צבי פלדמן וזכריה באומל 1982.
החיילים שנהרגו וגופותיהם נחטפו בהר דב: עדי אביטן, בני אברהם ועומר סואעד ועצמותיהם הוחזרו בשנים 2004 - 2000.
אודי גולדווסר, שנחטף עם אלדד רגב בגבול הצפון בשנת 2006 ועצמותיהם הוחזרו בשנת 2008.
גלעד שליט שנחטף לעזה בשנת 2006 והוחזר בשנת 2011.
הנצחת קרב תל א-ריש מתפתחת לאורך השנים לפי התפתחות וממצאי איתור של יחידת אית"ן. בשנת 2006 ביצירה "תל גיבורים של ילדותי" היה ידוע על שבעה חללי גדוד 52 של חטיבת גבעתי שחמישה מהם נקברו כאלמונים ושניים נותרו נעדרים. בשנת 2007 זוהו בעזרת די. אן. אי חמישה מהם והוחלפה הכרית שעל קברם. ביצירה מפת העיר רחובות עם הרחובות הנקראים על שמם, מפת הקרב והפילבוקס. המיצב "בחזרה לתל גיבורים" משנת 2008 התפתח למיצב "שבעה על שבעה" משנת 2018 בעקבות הזיהוי. במיצב זה שבע כריות של מצבות, תכריכים לחללים ואבנים מאתר הקרב בתל א ריש.
היצירות "פרחים בחאן ארנבה" אודות הנגמ"ש שהתפוצץ ברמת הגולן במלחמת יום כיפור ו"השמש ידם בין עזה לרפיח" אודות אסון הנגמ"שים בציר פילדלפי מתלכדות באופן טרגי בשמחת תורה 2023. סעיד משה, אחיו של ששון משה שנהרג בחאן ארנבה, הביא את הבשורה המרה להוריו בשמחת תורה 1973. סעיד שהכין מפגש הנצחה לששון ב-2023 לא זכה לערוך אותו - הוא "הדוד משה" מניר עוז שנרצח בשמחת תורה 2023.המיצב "שבעה על שבעה". יד לבנים רחובות. 2018
רועי כספי מתאר בכתבה יצירות אודות חיילים שקפצו על רימון ("ארבע שניות מהנצח"), נעדרים ("תכריכים לנעדרים") ואלו שנהרגו בהתפוצצות נגמ"שים את מקומה של העמלנות הנשית בשכול ובאבל
רוגל נוברת בפצעים הפתוחים של החברה הישראלית, בשקדנות רבה היא רוקמת ותופרת מתמסרת בטקסיות לאבל, כמו אישה המחכה לבעלה או לבנה שישובו מהצבא וכל מה שנותר לה הוא לסרוג
"השמש ידם בין עזה לרפיח". 2004
"נהג'ם ביתנה - משמחת תורה 1973 לשמחת תורה 2023". 2023
"פרחים בחאן ארנבה 1973". 2008
"שניים אוחזים בטלית" בהשראת "וסודם לקחו אלי קבר". 2023
"ושבו בנים לגבולם" בהשראת ״כשהכריש והדג נפגשו לראשונה״. 2008
"אודי". 2008
"ירושלים של ברזל" 2024