stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הדואר המנדטורי בנשר
הערות שוליים

↑  הצופה, חותמות דואר חדשות בבית הדואר נשר יגור, באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏25 באוקטובר 1957
↑  מסמך התקנת דלת ביטחון בכניסה - סניף דואר בכיכר ההסתדרות נשר, 21 ביולי 1975, חתום מ' ירושלמי מנהל מחוזי לשירותי הדואר צפון, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך סניף הדואר נשר כיכר ההסתדרות (855) שינוי מעמד לסוכנות דואר, 31 ביולי 1995, מכתב יעקב גרינשטיין מנהל מרחב צפון ברשות הדואר, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך סוכנות הדואר בדרך בר יהודה - נשר, 16 בינואר 2001, מכתב עזריה מנחם ממונה בינוי מרחבי חיפה צפון ברשות הדואר, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך סוכנות הדואר בדרך בר יהודה - נשר, 28 בינואר 2001, מכתב עזריה מנחם ממונה בינוי מרחבי חיפה והצפון ברשות הדור, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך סוכנות דואר נשר כיכר ההסתדרות, 30 בינואר 2001, מכתב יעקב גרינשטיין מנהל מרחב חיפה צפון ברשות הדואר, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך סכום סיור במרחב חיפה צפון 28 בפברואר 2001, מכתב 5 במרץ 2001, מכתב יעקב גרינשטיין מנהל מרחב צפון ברשות הדואר, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  מסמך נכס ברחוב הכלנית 1 נשר, 4 במרץ 2003, מכתב יצחק שירזי ממ"ד נכסים ברשות הדואר, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  המועצה לשימור אתרים, רשימת המבנים לשימור – נשר (עמ' 26), באתר עיריית נשר
1 2  זיכרון דברים בין ממשלת ישראל וחשב משרד התקשורת לבין נשר מפעלי מלט ישראלים, הסכם דמי שכירות מ-30 בנובמבר 1984, תיק בית הדואר המנדטורי בנשר, בארכיון ההיסטורי של העיר נשר
↑  תאי טלפון בחוצות ת"א, דבר, 22 באוקטובר 1936
↑  תאי טלפון ברחובות, דבר, 24 בפברואר 1937
↑  אבירם אדריכלים בע"מ, באתר אינטרנט של אבירם אדריכלים בע"מ
↑  מכ/886 מתחם "כלל" - מגורים נשר, באתר מנהל התכנון במסמך שימור - מפת שימור-חתום להפקדה, מסומן באדום
↑  ילקוט פרסומים 8343 מ-16 ביולי 2019, העוסק בתוכנית 355-0459364
↑  חברת כלל באמצעות אבירם אדריכלים, תכנית  355–0359364, מכ/886 מתחם "כלל" - מגורים נשר (עמ' 28 ו-36 במסמך חתום שימור - תיק תיעוד מתחמי-חתום לאישור), באתר מנהל התכנון - תכנון זמין, ‏סטטוס התכנית: פרסום לאישור ברשומות תאריך: 16 ביולי 2019 י.פ: 8343
↑  גורדון אדריכלים ומתכנני ערים בע"מ, תוכנית  355–0753905 - תוכנית מתאר כוללנית לנשר באתר מנהל התכנון - תכנון זמין, עמ' 28 - בניין הדואר, הפקדה ב-16 בספטמבר 2020
↑  תוכנית 355-0753905 תוכנית מתאר כוללנית לנשר באתר החדש של תכנון זמין מינהל התכנון
↑  דפי זהב, ע. יפה ניהול פרוייקטים בע"מ, באתר דפי זהב
↑  חברת כלל באמצעות אבירם אדריכלים, תוכנית  355–0359364, מכ/886 מתחם "כלל" - מגורים נשר (עמ' 1 במסמך נספח/ הוראות תנועה - נספח/ הוראות תנועה), באתר מנהל התכנון - תכנון זמין, ‏סטטוס התכנית: פרסום לאישור ברשומות תאריך: 16 ביולי 2019 י.פ: 8343
↑  מכתב "בית הדואר המנדטורי בנשר, מבנה לשימור בסכנת הריסה", ארכיון היסטורי של העיר נשר
ארמון טופקאפי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בבנייה, ארמון, אטרקציה תיירותית, מוזיאון 
 מיקום:  Eminönü 
 מדינה:  טורקיה 
 בעלים:  טורקיה 
 מייסדים:  מהמט השני 
 מפעיל:  Directorate of National Palaces 
 מבקרים בשנה:  1,932,726 (נכון ל־2017)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1460
 תאריך פתיחה רשמי:  1460 
 אדריכל:  מהמט השני 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 קואורדינטות:  41°00′47″N 28°59′02″E﻿ / ﻿41.013°N 28.984°E﻿ / 41.013; 28.984
 אתר רשמי
  (למפת איסטנבול מוגדלת) ארמון טופקאפי(למפת איסטנבול רגילה) ארמון טופקאפי
 
ארמון טופקאפי
מודל של ארמון טופקאפי בנקודת סראגליו
החצר הרביעית – מבט אל פאביליון הקפה של הסולטאן.
גני הארמון
כלי אוכל מוזהבים אשר שימשו את הסולטאן – מוצגים במטבחי ארמון טופקאפי.

ארמון טופקאפי (בטורקית: Topkapı Sarayı – "ארמון שער התותח") הוא ארמון השוכן בעיר העתיקה של איסטנבול, בצידה האירופי של איסטנבול. הארמון היה מבנה המגורים הרשמי של הסולטאנים העות'מאנים והמרכז האדמיניסטרטיבי של האימפריה העות'מאנית בין השנים 1465–1853. הארמון שוכן בנקודת סראגליו (רצועת אדמה) בין קרן הזהב וים מרמרה, לגדת מצר הבוספורוס.
בניית הארמון

הארמון נבנה במצוות הסולטאן מהמט השני בין השנים 1459 ו-1465. הארמון מורכב ממספר רב של מבנים קטנים המוקפים על ידי ארבע חצרות.
הארמון נקרא "טופקאפי" – "שער התותח" – בשל מיקומו ליד שער באותו שם הפונה אל הבוספורוס.
בתקופת השיא התגוררו במתחם הארמון כ-4,000 נפש פרט למשפחת המלוכה.
מבנה הארמון

המתחם מחולק לארבעה מתחמים, מהציבורי לפרטי.
מבנה הארמון > החצר הראשונה

החצר הראשונה קרויה Alay Meydanı, היא החצר הגדולה ביותר ותופסת את כל שטח סראגליו. החצר מוקפת חומה וניתן להיכנס אליה דרך השער הראשי של הארמון – "השער הקיסרי" (Bab-ı Hümayun). בחצר נמצאת המטבעה המלכותית (הוקמה בשנת 1727), כנסיית איה אירנה שהפכה למחסן הנשק של הסולטאן, המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול וגנים נרחבים.
"שער קבלת הפנים" (Babüsselam או Orta Kapı) מקשר בין החצר הראשונה לשנייה.
רק הסולטאן עצמו היה רשאי להיכנס בשער זה ברכיבה. חיילי היניצ'רים שעמדו בשער קבלת הפנים, מנעו כניסה רכובה על גבי בהמות רכיבה מהחצר הראשונה לשנייה ואף הגבילו נשיאת נשק.
מבנה הארמון > החצר השנייה

החצר השנייה (Divan Meydanı) כוללת את בית החולים המלכותי, המאפייה והמטבחים המלכותיים בדרום החצר, האורוות, ומגורי היניצ'רים. מחצר זו ישנה גישה אל הארמון המלכותי בצפונה.
בתקופת הסולטנות, נכנסו לחצר זו רק פקידים וקצינים רמי דרג ועובדי הארמון. כאן קיבל הסולטאן את העותרים אליו וניהל משפטים.
"שער הרוגע" (Bab-üs Saâdet) הוביל מהחצר השנייה לחצר השלישית.
מבנה הארמון > החצר השלישית

נמצאת בלב המתחם ונקראת הארמון הפנימי (Enderûn Avlusu), בה נמצא בית האוצר של הממלכה, ספריית אהמט השלישי, חדר השרים (Has Oda), בה התייעץ הסולטאן עם שריו וכן בית הספר של הנסיכים. הכניסה לחצר זו הייתה אסורה לזרים.
מחצר זו הוביל שער אל החצר הרביעית, חצרו הפרטית של הסולטאן.
מבנה הארמון > החצר הרביעית

בחצר הרביעית נמצאים הגנים הפרטיים של הסולטאן וכן מספר "קיוסקים" (köşk) – ביתנים המשמשים למטרות שונות, כגון חדר הכתר (Arz Odası) בו פגש הסולטאן את הפונים אליו (נבנה על ידי מוראט הרביעי), בית שתיית הקפה המלכותי, וכן חדר ברית המילה – בה נהגו לערוך ברית מילה לילדי הסולטאן.
בנוסף, נמצאים בחצר מגורי הסולטאן וההרמון.
מבנה הארמון > מבנים נוספים בארמון

בארמון נמצאים גם "מגדל הצדק" – פביליון שבו נשמרים שרידים של הנביא מוחמד והחליפים הראשונים – ובהם שערות מזקנו של הנביא, וטביעת כף רגלו.
הארמון כיום

באמצע המאה ה-19 החליט הסולטאן להעביר את מקום מגוריו לארמון חדש בו ניתן להתקין את החידושים של התקופה – חשמל, מים זורמים וטלפון. בשנת 1853 עבר מקום מגורי הסולטאן ומרכז האדמיניסטרציה של האימפריה העות'מאנית לארמון דולמאבהצ'ה.
כיום משמש ארמון טופקאפי כמוזיאון, והוא אחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר באיסטנבול. אוסף המוזיאון כולל כתב יד טופקאפי.
המוזיאון היווה חלק מרכזי בקומדיית הפשע טופקאפי (1964).
הארמון כיום > השוואה לארמונות מלכותיים אחרים

בהשוואה לארמונות ששימשו את משפחות המלוכה בארצות אחרות, כגון ארמון שנברון וארמון ורסאי, ארמון טופקאפי שונה מהם בשל גודלו הקטן הבא לידי ביטוי במבניו החד קומתיים וחדריו הקטנים, וזאת על אף היות האימפריה העות'מאנית גדולה ועשירה. הסיבה לכך הוא שהארמון נבנה בתקופה מוקדמת יותר מהארמונות האחרים, כבר באמצע המאה ה-15.
הבדל נוסף הוא סגנונו המזרחי של הארמון, בניגוד לארמונות האירופאים.
ראו גם

ארמון דולמאבהצ'ה
לקריאה נוספת

רוברטה ריץ, המיילדת מן ההרמון, הוצאת כנרת, 2015.
בית החולים פארקלנד ממוריאל

| --- | --- |

הקמפוס החדש של בית החולים שנפתח בשנת 2015
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1894 
 שירותים
 מיטות:  983
 אתר רשמי
 גאוגרפיה
 מיקום:  דאלאס, ארצות הברית
 קואורדינטות:  32°48′40″N 96°50′18″W﻿ / ﻿32.811111111111°N 96.838333333333°W﻿ / 32.811111111111; -96.838333333333
 he
 
בית החולים פארקלנד ממוריאל הוא בית חולים ציבורי הממוקם בצפון מערב העיר דאלאס במדינת טקסס שבארצות הברית. נמצאות בו 983 מיטות אשפוז.
היסטוריה

בית החולים נוסד בשנת 1894 במבנה עץ שהוקם בשטח מיוער (Parkland) כקילומטר וחצי ממקומו הנוכחי של בית החולים. ב-1913 הוכנס לשימוש מבנה לבנים שהוקם באותו אתר.
ב-1954 עבר בית החולים למבנה סמוך למקומו הנוכחי.
בית החולים התפרסם בנובמבר 1963 כאשר טופלו בו שלושה פצועים שהיו קשורים ברצח הנשיא קנדי: הנשיא עצמו, שהובא ירוי לבית החולים ומותו נקבע שם 30 דקות לאחר ההתנקשות, ועמו הובא מושל טקסס ג'ון קונלי שנפצע באותה התנקשות, ובהמשך לי הארווי אוסוואלד, החשוד ברצח הנשיא, שהובא לבית החולים אחרי שנורה על ידי ג'ק רובי ומת על שולחן הניתוחים. גם רוצחו של אוסוואלד אושפז בהמשך בבית החולים.
עומס המבקרים בבית החולים הלך וגדל עם השנים, עד שהתקבלה ההחלטה להקים לבית החולים קמפוס חדש ומודרני ליד הקמפוס הישן. עבודות ההקמה החלו בסתיו 2010, ובקיץ 2015 החל בית החולים לפעול במשכנו החדש. הוקמו בו בניין אשפוז בעל 17 מפלסים בשטח של 160 אלף מטר רבוע, מבנה מרפאות בשטח של 35 אלף מ"ר, מבנה משרדים בשטח של 25.5 אלף מ"ר וחניון בקיבולת של 6,000 מכוניות. עלות הקמתו הגיעה ל-1.27 מיליארד דולר.
פעילות רפואית ולימודית

פארקלנד הוא בית חולים אוניברסיטאי, אחד מבתי החולים המסונפים למרכז הרפואי דרום-מערב של אוניברסיטת טקסס.(אנ') הוא עוסק בכל תחומי הרפואה ומהווה מרכז רפואי שלישוני. הוא מהווה מרכז טראומה בדרגה I, אחד מארבעה בעיר דאלאס. נמצאת בו אחת מיחידות הכוויות הגדולות ביותר בארצות הברית.
בנוסף לקמפוס המרכזי שלו מפעיל בית החולים מרפאות-חוץ רבות ברחבי העיר דאלאס.
בהקטפור

| --- | --- |
חותם בהקטפורחותם בהקטפור

מקדשים בכיכר דורבר בבהקטפור
 מדינה:  נפאל נפאל
 פרובינציה:  בגמטי
 מחוז:  בהקטפור
 ראש העיר:  סוניל פראג'פטי
 שפה רשמית:  נפאלית
 תאריך ייסוד:  1953 
 שטח:  6.557 קמ"ר
 גובה:  1,041 מטרים
 דת:  הינדואיזם, בודהיזם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  79,136 (2021)
  ‑ צפיפות:  12,070 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  27°40′20″N 85°25′40″E﻿ / ﻿27.672222222222°N 85.427777777778°E﻿ / 27.672222222222; 85.427777777778 
 אזור זמן:  UTC +5:45
 http://bhaktapurmun.gov.np
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נפאל מוגדלת) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודובהקטפור(למפת נפאל רגילה) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודובהקטפור(למפת בגמטי רגילה) קטמנדו בהרטפור הטאודה    סין הודו לומ. גנדאקי מאדש מס' 1בהקטפור(למפת בגמטי מוגדלת) קטמנדו בהרטפור הטאודה    סין הודו לומביני גנדאקי מאדש מס' 1בהקטפור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בהקטפור (בנפאלית: भक्तपुर; בנווארית: ख्वप - קוופה) היא בירת מחוז בהקטפור במרכז פרובינציית בגמטי שבמזרח נפאל. העיר ממוקמת בעמק קטמנדו, במרחק של 13 ק"מ מזרחית מעיר הבירה קטמנדו.
קוופה הוא שמה של ממלכה אשר הייתה הגדולה מבין 3 ממלכות ששלטו בעמק בזמן "ממלכת מאלה" עד סוף החצי השני של המאה ה-15 והייתה לבירת נפאל. הערים קטמנדו, פטן ובהקטפור היו מבודדות יותר משתי הממלכות האחרות, לכן השפה המקומית — נווארית, התפתחה לאופן דיבור שונה לחלוטין.
בהקטפור שופעת באתרי מורשת היסטוריים, ונמנית כחלק מעמק קטמנדו, ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשל מקדשים עתיקים, תרבות עשירה ויצירות אומנות.
ב-2011 הושלמה סלילתו של כביש בעל 3 נתיבים המחבר בין קטמנדו לבהקטפור.
ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-2015, 116 אתרי מורשת בבהקטפור ניזוקו, מתוכם 67 הושמדו כליל. מבנים רבים ניזוקו גם ברעידת האדמה ב-1934.
אטימולוגיה

קוופה הוא שמה הקדום של בהקטפור. השם בהקטפור מורכב מהמילים भक्त ו-पुर המיתרגמות ל"עיר של חסידים." בנוסף לקוופה, ברחבי עמק קטמנדו העיר ידועה גם כ"בהגדון".
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין האחרון של נפאל משנת 2021 התגוררו בעיר 79,136 תושבים.
ראו גם

פטן
עמק קטמנדו
נפאל בהאסה
הערות שוליים

↑  Nepal: Municipal Division (Districts and Local Units) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1082748
אפיון (ספרות)

אפיון של דמות היא טכניקה ספרותית הכרחית בפרוזה. כל דמות המופיעה בקטע פרוזה, ואף דמות המספר מאופיינת על ידי הקטע.
אפיון ישיר

אפיון ישיר הוא הצורה הפשוטה ביותר לאפיין דמות, צורה שהיא גם נפוצה מאוד. האפיון הישיר הוא תיאור אחד לאחד של הדמות. למשל: "הוא היה חכם" – זהו אפיון ישיר המלמד אותנו על חוכמתה של הדמות. כמעט תמיד יבוא האפיון הישיר כמילת תואר.
אפיון ישיר > אפיון שקרי

לעיתים יופיע אפיון ישיר שקרי בתיאורו של אדם. במקרה הפשוט יותר, מדובר בסרקזם, במקרה המורכב יותר מדובר במספר בלתי מהימן, כלומר מספר שאינו אובייקטיבי. בשני המקרים אנו לומדים על הדמות: במקרה הראשון אנו מסיקים שכל מה שאמר המספר הוא הפוך למציאות, ובמקרה השני אנו לומדים שהמספר אינו אובייקטיבי כלפיו, דבר שייתכן ויתרום להבנת הדמות.
במקרה של אפיון שקרי המספר עצמו מאופיין אפילו יותר מהדמות.
אפיון עקיף

אפיון עקיף היא צורה מחוכמת יותר לאפיין דמות. צורה זו היא הצורה המוערכת יותר בספרות היפה. האפיון העקיף הוא אפיונה של דמות ללא אמירה ישירה על הדמות. כלומר: ניתן להסביר לקורא שהדמות חכמה מבלי לומר זאת מפורשות.
יש שיטות רבות לאפיין דמות באפיון עקיף.
האפיון העקיף פועל באמצעות מטונימיה, אנלוגיה ובשיטות דומות. הדמות מאופיינת באופן עקיף על ידי מעשיה, המראה שלה, דרך דיבורה או מחשבתה, ואף על ידי הדברים הסמוכים לה. גם דבריהן של דמויות אחרות מוסיפות לאפיון הדמות, ממש כמו דבריו של המספר.
דוגמאות:
אפיון על פי ההתנהגות של הדמות – זוהי גם צורת האפיון העקיף הפשוטה ביותר. אם הדמות זוכה בפרס נובל לפיזיקה, ניתן ללמוד שכנראה שהדמות מבינה בפיזיקה, אם היא רוצחת בדם קר ניתן להסיק מכך על אופיה ומניעיה וכדומה.
אפיון על פי מבע – דרך מחשבותיה של דמות או דבריה, ניתן ללמוד על כוונותיה ודרכי פעולותיה בהמשך.
צורה מורכבת לאפיין דמות בצורה עקיפה, היא דרך דבריהן של שאר הדמויות. אפשר לתאר את הדמות על פי מה שאר האנשים חושבים עליה, מי מהם חושב עליה מה, ולמה. הצורה הזו מורכבת, כי לרוב אף אחת מהדמויות לא תתאר את הדמות בצורה אובייקטיבית, אלא רק תיצור עוד נקודת מבט על הדמות. דרך שילוב של כל ההיבטים הללו ניתן יהיה לקבל דמות עמוקה ומורכבת ללא תיאור ישיר של המספר.
אפיון עקיף > אפיון על ידי מעשים

מעשיה של דמות מאפיינות אותה כיוון שהמעשים נובעים מהאישיות. למשל אם דמות רוצחת דמות אחרת, ניתן ללמוד עליה הרבה, כששרלוק הולמס פותר תעלומה אנו מבינים שהוא חכם, מבלי שהמספר יתאר אותו בתור אדם חכם. שיטת אפיון זו היא הצורה הפשוטה ביותר לאפיין דמות באפיון עקיף והיא קיימת כמעט בכל קטע פרוזה.
אפיון עקיף > אפיון על פי מבע

סופרים רבים נותנים משמעות רבה לצורת הדיבור של הדמויות שלהן, לדוגמה ב"אם יש גן עדן" מאת רון לשם, החיילים משתמשים בסגנון דיבור במשלב לשוני צבאי. בסיפורים בגוף ראשון יש הרבה חשיבות למבע בה מסופר הסיפור. למשל, ב"שום גמדים לא יבואו" מאת שרה שילה המספרת דוברת בשפה קלוקלת, ותוך זה אנו לומדים עליה ועל ילדותה.
צורת החשיבה של הדמות יכולה לבוא לידי ביטוי גם בסיפור המסופר בגוף שלישי דרך הטכניקה של המבע המשולב. למשל, ב"סיפור פשוט" מאת עגנון, צירל מתוארת בחלק הראשון של הספר בעזרת המבע המשולב, ואנו כמעט לא לומדים עליה משום מקור אחר. המבע המשולב מאפשר למספר לחדור למחשבותיה של הדמות, להשתמש בניסוחיה, ובו בזמן גם לבקר את הדמות ודעותיה.
אפיון עקיף > אפיון בעזרת טכניקות ספרותיות

קיימות טכניקות ספרותיות רבות המשמשות לאפיונה של דמות. הטכניקה הבולטת ביותר באפיון היא האנלוגיה. לעיתים תכופות משווה המספר דמות אחת לדמות אחרת בעזרת אנלוגיה. אנלוגיה בין דמויות, ככל אנלוגיה, יכולה להיות ניגודית, ישירה או מעורבת. למשל, ב"האדונית והרוכל" מאת עגנון, הקורא למד על יוסף שהוא תמים מאוד, ובנוסף יש כל מיני אמצעים היוצרים אנלוגיה ניגודית בין יוסף והלנה (למשל שמותיהם, דרך התנהגותם ודרך תיאורם החיצוני, ובעצם כל מאפיין של האחד מופיע בהיפוך אצל האחר). כך הקורא יכל להבין שהלנה אינה תמימה כלל ושהיא זוממת משהו.
טכניקה נוספת המתארת דמות היא ההֶרְמֵז. הקישור של דמות לטקסט המוכר לקורא מאפשרת לו להכיר את הדמות. הארמזים מהסוג הזה יבואו בדרך כלל בשמותיהם של הדמויות.
טכניקה נוספת היא המטונימיה. הקישור במטונימיה מתבצע דרך סמיכות. כך, כאשר מתוארת סביבתו של האדם, הקורא משליך את אפיוני הסביבה גם על אישיותו של האדם. דוגמה קלאסית לאפיון מטונימי נמצאת באקספוזיציה הארוכה להפליא של הרומן "אבא גוריו" מאת באלזאק. דמותה של הפונדקאית מאופיינת על ידי תיאור סביבתה - מתיאור פריז כולה, דרך תיאור השכונה ועד תיאור הבית והחצר.
עוד טכניקות נפוצות הן המטפורה והדימוי. טכניקות אלו משתמשת בסמליות, שבה תכונתו של פרט אחד מושלכת על הפרט האחר באמצעי לשוני. למשל, בסיפור הגלגול מאת קפקא מתוארות כל הדמויות דרך פרטים סמליים המופיעים בשמותיהם, בדבריהם או בפעולותיהם. הדוגמה הבולטת בסיפור היא גרגורי עצמו המתואר כחרק, על אף שזהו כמובן תיאור סמלי–מטאפורי, לאישיותו.
אפיון עקיף > אפיון דרך דבריהן של שאר הדמויות

אפיון זה הוא אולי המורכב ביותר והוא אפיון הנוצר מדבריהן של שאר הדמויות. התיאור הזה מורכב כיוון שהוא יוצר נקודת מבט אובייקטיבית מתוך רצף של נקודות מבט סובייקטיביות. לא כל מה שאומרות הדמויות האחרות מדויק, וחלקו אינו נכון כלל, אך דרך כל התיאורים שלה מפי אחרות, הקורא מקבל תמונה של דמות עמוקה ורבת פנים. דוגמה לאפיון מסוג זה הוא "פרנהיים" של עגנון, בו מתואר הגיבור כמעט אך ורק דרך דבריהם ומחשבותיהם של שאר הדמויות עליו. בדוגמה זו אף אחת מהדמויות לא מחבבת את פרנהיים ובכל זאת הקורא מקבל תמונה חיובית יחסית של הדמות.
ראו גם

ספרות
טכניקות ספרותיות
האנשה
בהמת משא

סוסי משא עם אוכף משא אוסטרלי מסורתי
בהמת משא היא סוג של חיית עבודה אשר משמשת את בני האדם לצורך הובלת ציוד ומטען. זהו שימוש עתיק יומין שהתפתח במהלך ההיסטוריה האנושית כחלק מהתמקצעות של עבודות חקלאיות ושל תחבורה. בעלי חיים אלו מוערכים במיוחד בשל יכולתם להתמודד עם תנאי סביבה קשים, כגון חום, קור ומסלולים מאתגרים שאינם נגישים לרכבים ממונעים.
השימוש בבהמת משא משתנה בהתאם לתרבות, הגאוגרפיה והצרכים הכלכליים של האוכלוסייה המקומית. בעת העתיקה ובימי הביניים, תפקידן של בהמות אלה היה קריטי ביותר לכלכלה ולסחר, בעוד שבימינו ישנם מקומות בהם השימוש בהם עדיין נחוץ כמעט כמו בעבר, לצד אזורים בהם הוחלפו בכלי רכב מודרניים.
חיות הלהקה המסורתיות כוללות פרסתנים כמו גמלים,יאק הבית, איילי הצפון, עיזים, תאו מים, למות וחיות נוספות מבויתות ממשפחת הסוסיים לרבות סוסים, חמורים ופרדות. קיים גם שימוש בכלבים לנשיאת משאות קטנים.
מינוח

המונח "בהמת משא" משמש בדרך כלל בניגוד לבהמת עבודה שבדרך כלל גוררת משא כגון מחרשה, עגלה, מזחלת או גזע עץ כבד ולא נושאת משא ישירות על גבה. לדוגמה, כלבי מזחלות גוררים משאות אך לא בדרך כלל נושאים אותם, בעוד שפילים שומשו במשך מאות שנים לגרירת גזעי עצים מתוך יערות.
בהמות משא לפי אזור

האזור הארקטי - איילי הצפון וכלבי מזחלות
מרכז אפריקה ודרום אפריקה - שוורים, פרדות, חמורים
אירואסיה - חמורים, שוורים, סוסים, פרדות
מרכז אסיה - גמלים בקטריים, יאקים, סוסים, פרדות, חמורים
דרום ודרום-מזרח אסיה - תאו מים, יאקים, פילים אסייתים
צפון אמריקה - סוסים, פרדות, חמורים, עיזים
צפון אפריקה והמזרח התיכון - גמלים, סוסים, חמורים, פרדות, שוורים
אוקיאניה - חמורים, סוסים, גמלים, פרדות, שוורים
דרום אמריקה - לאמות, חמורים, פרדות
גמל של נוודים בסומליה
סאמי עם אייל הצפון 1881
פרסומת משנת 1900 המציגה חבורות יאקים בטיבט
לָאמָה, הפארק הלאומי הרוקי מאונטיין, קולורדו
תאו מים באינדונזיה, תחילת המאה ה-20
חמורים דבון, אנגליה 1906
שימושים

השימוש בסוסים ושוורים לגרירת עגלות מטען החל להחליף בהדרגה את השימוש בסוסי משא, שהיו חשובים עד לימי הביניים, עד למאה ה-16. בהמות משא עשויות להיות מצוידות באוכפים מיוחדים ועשויות גם לשאת משא צד. חלופה נפוצה היא שימוש בזוג חומרים משוקלים (לרוב ממוקמים באופן סימטרי) המכונים "פניירס".
בעוד שהשימוש המסורתי בבהמות משא על ידי שבטים נוודים במצוקה, מתפתח שוק חדש בתעשיית המשלחות התיירותיות באזורים כמו הרי האטלס הגבוהים של מרוקו, המאפשר למבקרים ליהנות מטיולי תרמילאות עם בעלי חיים. השימוש בבהמות משא "נחשב לאמצעי תקף לצפייה וחוויה" בחלק מהפארקים הלאומיים באמריקה, בהתאם להנחיות ולאזורים סגורים.
במאה ה-21, כוחות מיוחדים בין היתר בארצות הברית קיבלו הנחיות לשימוש בסוסים, פרדות, למות, גמלים, כלבים ופילים כבהמות משא.
הערות שוליים

↑  "The Best Invention Since The Wheel". No Tech Magazine. 4 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pack Goats". No Tech Magazine. 13 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Llamas as Pack Animals". Buckhorn Llama Co. 1997. אורכב מ-המקור ב-18 באוגוסט 2017. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Pack-animal welfare checks introduced for the expeditions industry". The Donkey Sanctuary. 26 בפברואר 2015. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gear for Your Dog: Backpacks, Saddle Bags, Harnesses, and More". WebMD. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barbara Fitzgerald. "The Modern Bark - Dog Training Tips: Find Your Ideal Dog Backpack - 5 Best Dog Backpacks Reviewed". נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Elephants in Logging Operations in Sri Lanka". Food and Agriculture Organization. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aston, T. H. (2 בנובמבר 2006). Landlords, Peasants and Politics in Medieval England. Cambridge University Press. pp. 54–55. ISBN 978-0-521-03127-1. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "How Much Weight Can My Horse Carry?". Outfitters Supply. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Horse & Pack Animal Use". National Park Service. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FM 3-05.213 (FM 31-27) Special Forces Use of Pack Animals" (PDF). Headquarters, Department of the Army. ביוני 2004. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4652337-6  NARA: 10648153 
סוס וחמור משא מימי הביניים בהורטוס דליסיארום, אירופה, המאה ה-12
נחתים אמריקאים מתאמנים באספקה מחודשת של פרדות משא. ברידג'פורט, קליפורניה, 2014
בית החולים עזרא

| --- | --- |

בית החולים עזרא
 מאפייני הארגון
 אוניברסיטה:  המכללה הרפואית קולקטה
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1887
 שירותים
 מספר מחלקות:  6
 גאוגרפיה
 מיקום:  קולקטה, הודו
 קואורדינטות:  22°34′28″N 88°21′43″E﻿ / ﻿22.574435°N 88.361871°E﻿ / 22.574435; 88.361871
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיעזרא(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיעזרא
 
בית החולים עזרא הוא בית חולים בעיר קולקטה במערב בנגל שהודו, וחלק מהמכללה הרפואית קולקטה.
היסטוריה

בית החולים עזרא נבנה על ידי הגברת מוזל א.ד.ג' עזרא. הוא נפתח ב-1887, אך החולים התקבלו רק ב-9 באפריל 1888. הוא יועד תחילה לאוכלוסייה היהודית בעיר.
מחלקות

כיום, בית החולים עזרא אחראי למחלקות הבאות במכללה הרפואית:
המחלקה לרפואת אף אוזן גרון.
המחלקה לפסיכיאטריה.
המחלקה לרפואת חזה (פולמונולוגיה).
המחלקה לשחפת.
מחלקה לחולי איידס מכל רחבי בנגל המערבית.
הערות שוליים

↑  יוסף ג'ייקובס ויוסף אצקייל, קולקטא, באתר JewishEncyclopedia
באורו

באורו (בפורטוגזית: Bauru) היא עיר במרכז מדינת סאו פאולו שבברזיל.
העיר נוסדה בשנת 1896. אוכלוסייתה מונה כיום (2015) כ-360 אלף איש.
בעיר קיימים שני שדות תעופה: נמל התעופה באורו, הוותיק מבין השניים, ונמל התעופה באורו-אראלבה, המשרת גם את העיר הסמוכה אראלבה.
בבאורו מתגורר מרקוס סזאר פונטס, הברזילאי הראשון שטס למשימה בחלל (ב-2006). הכדורגלן הנודע פלה גדל בה כנער ורכש את מיומנויותיו הראשונות במשחק הכדורגל.
ערים תאומות

יפן טנרי (אנ'), יפן (מ־1970)
רומניה סיביו, רומניה (מ־1995)
אקדח

אקדח יריחו 941
אקדח CZ p-07
אֶקְדָּח הוא כלי ירייה עם קנה קצר באופן יחסי, הניתן להפעלה ביד אחת. האקדחים הנפוצים ביותר הם חצי-אוטומטיים, אך ישנם גם אחרים בשוק, כגון אקדח תופי.
אטימולוגיה

המילה אקדח מופיעה בספר ישעיהו, ומתוארת כאבן חן אדומה:
„וְשַׂמְתִּי כַּדְכֹד שִׁמְשֹׁתַיִךְ, וּשְׁעָרַיִךְ לְאַבְנֵי אֶקְדָּח; וְכָל-גְּבוּלֵךְ, לְאַבְנֵי-חֵפֶץ.”
אליעזר בן-יהודה התנגד לחלופה "קנה רובה", ועל כן החליף את החלופה במילה "אקדח". במאמר בעיתונו "הצבי" בדצמבר 1896 נימק:
השם אשר קראו להכלי הזה לשונות צרפתית, גרמנית וכן איטלקית, הוא על שם האבן שקודחים ממנו אש, יען הכלי הזה בראשיתו היה מתלהב בכוח הכאת הכלב על האבן הנזכרה [...] לנו בעברית יש שורש המורה גם על מין אבן כזאת, וגם על התלהבות האש. השורש הזה הוא קדח. והשם הוא אֶקְדָח [...] ועל כן לפי דעתנו וחושנו טוב לקבוע לו השם אֶקְדָח.
השוואה לנשק אישי אחר

האקדח קטן יותר מכלי ירייה אישיים אחרים, כגון רובה סער ותת-מקלע והמשתמש בו אוחז בו בנקודה אחת בלבד (בניגוד למשל לחמש נקודות האחיזה של רובי הסער - ידית אחיזה, מחסנית, אחז הקנה, שקע הכתף של הקת ומשטח הלחי של הקת). מכאן נובעים יתרונותיו וחסרונותיו של האקדח על כלי ירי אישיים אחרים: קשה יותר לייצב אותו בעת הירי ולכן הטווח היעיל שלו קצר יותר (עשרות מטרים במקום מאות מטרים), אך קל יותר לשאת אותו וקל יותר להחביא אותו בבגדי האדם שנושא אותו. באימוני הירי באקדח, ניתנת תשומת לב למהירות השליפה וירי הכדור הראשון. בטווח קצר מאוד ניתן לירות באקדח ללא שימוש בכוונות.
בדומה לרובי הסער ובניגוד לתתי-המקלע, מנגנון הפעולה של האקדח הוא מכנס סגור. הדבר מתבטא בקצב אש נמוך יותר מזה של תת-המקלע אך בבטיחות גבוהה כמו של רובה הסער. קצב אש של תת-מקלע אינו דרוש לאקדח משום שכמות התחמושת שלו מוגבלת.
בעבר, הבדל נוסף בין מרבית כלי הירי האחרים לבין האקדח הוא שהפטיש המכה בנוקר הוא חיצוני וחשוף ברבים מהאקדחים. כיום מרבית מאקדחים המודרניים המנגנון ירי עובד באמצעות הנוקר ללא פטיש שמכה עליו, ראה דוגמת גלוק ואחרים.