stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קים מיונג-סו
קריירת משחק

אל עשה את הופעת הבכורה שלו כשחקן ב-2011 בסדרה היפנית "Jiu" אשר שודרה בערוץ TV Asahi.
ב-2012 הוא שיחק בתור גיטריסט בשם לי היון-סו בסדרת הדרמה הקוריאנית "Shut Up Flower Boy Band" לצידו של השחקן קים מין-סוק. באותה שנה הוא לקח חלק גם בסדרה "What's The Deal, Mom?"
ב-2013, הוא לקח חלק בסדרה "Master's Sun" בדמותו הצעירה של הדמות של סו ג'י-סוב, "ג'ו ג'ונג-ואן".
ב-2014, הוא שיחק בתור "המזכיר גיל" בדרמה "Cunning Single Lady", לצדם של השחקנים ג'ו סאנג-ווק ולי מין-ג'ונג.
אל שיחק לצדם של השחקן והזמר ריין וקריסטל מלהקת הבנות F(x) בדרמה "My Lovely Girl". הוא שיחק את דמותו של השחקן המשני, סי-וו, אשר היה החבר החתיך של להקת קיי-פופ פופולרית בשם Infinite Power והפך לזמר סולו. הדרמה שודרה מ-17 בספטמבר עד 6 בנובמבר.
ב-2015, אל הופיעה בהופעת אורח של שלושה פרקים בדרמה "The Time We Were Not in Love" בתור המתמחה, "קי סונג-ג'ה" של הא ג'י-וון.
ב-2016, אל לוהק לתפקיד הראשי שלו בסדרה משותפת של קוריאה, סין ויפן בשם "The Blue of My Heart". אל ישחק בדמותו של מנכ"ל חברת נסיעות בשם "קאנג ג'ה-וו", אשר מתאהב בפיליפינים לאחר שהוא נוסע לשם. הצילומים לסדרה החלו באפריל ונמשכו עד יוני.
צלילת רוויה

צלילת רוויה  היא סוג של צלילה בה הצולל יורד לעומק הדרוש, ובאמצעות תא לחץ, נישאר הצולל בלחץ הסביבתי ככל שנידרש (בדרך כלל לא יותר משלושה שבועות).

הסיבה:
במהלך צלילה, שבה משתמשים באוויר בתערובת רגילה ( 80% חנקן ו- 20% חמצן), נוצר מצב שבו נספג בדם חנקן מעבר לכמות המותרת וזאת בשל הלחץ הסביבתי. נשימת חנקן בלחץ גבוה (לחץ חלקי העולה על 3.2 אטמוספירות) גורם לשיכרון מעמקים. שחרור החנקן בצורה לא מבוקרת מהרקמות בחזרה למחזור הדם בזמן העלייה מהצלילה - הפחתת לחץ עלול לגרום למחלת דקומפרסיה. ישנן שתי דרכים למנוע את התופעה:
שהייה בעומק מסוים ללא צורך בחניות דקומפרסיה למעט חנית ביטחון (לפי טבלאות הידועות בשם: טבלאות צלילה באוויר דחוס ללא חניות דקומפרסיה: NDL).
עליה מבוקרת מעל פני המים.
במידה ונידרש לחרוג לתחום צלילות הדקומפרסיה, ניתן לבצע חניות דקומפרסיה ולשחרר את החנקן המיותר, לעיתים תהליך זה אורך שעות רבות.
בדרך כלל בצלילות עמוקות לא משתמשים באוויר אלא בתערובת אחרת שבה בדרך כלל הליום מחליף את החנקן בתור גז אינרטי. 
הרקמות יכולות לספוג כמות מסוימת של גז אנרטי ולאחריה הרקמה נמצאת במצב של רויה (יותר גז אינרטי לא יוכל להתמוסס באותה רקמה באותו לחץ). לאחר שלב זה הצולל נישאר בלחץ הסביבתי ושחרור הגז האינרטי יבוצע פעם אחת בלבד, בסוף הצלילה.
קיילי סוניק לאב

| --- | --- |

קיילי סוניק לאב מופיעה ב-2021
 לידה:  2 במאי 1983  (בת 41) אולבני, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 ידועה בשל:  המרוץ לדראג של רו פול: עונה 2, המרוץ לדראג: אולסטארס: עונה 6
 השכלה:  Albany Technical College 
 עיסוק:  בדרנית, רקדנית
 kyliesoniquelove.com
 
קיילי סוניק לאב (באנגלית: Kylie Sonique Love; נולדה ב-2 במאי 1983), לשעבר סוניק (באנגלית: Sonique), היא בדרנית, זמרת, רקדנית ודוגמנית אמריקאית. היא מוכרת בעיקר עקב השתתפותה בעונה השנייה של המרוץ לדראג של רו פול ובזכייתה בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס. לאב הייתה גם האישה הראשונה אי פעם שיצאה מהארון כטרנסג'נדרית בתוכנית מציאות, והפכה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שזכתה באולסטארס. ב-2020, לאב השתתפה בהנחיית התוכנית "Translation", תוכנית האירוח הראשונה ברשת גדולה שהונחתה על ידי קאסט שכולו מורכב מנשים טרנסג'נדריות. הסינגל הראשון שלה, "Santa, Please Come Home", יצא ב-2018.
ביוגרפיה

קיילי סוניק לאב נולדה ב-2 במאי 1983 באולבני, ג'ורג'יה. היא יצאה מהארון כטרנסג'נדרית בפני אמא שלה בגיל 15 ומאוחר יותר נשלחה לבית הספר צבאי פורט סטיוארט כדי להפוך ל"גברית יותר". היא קיבלה בגרות מהמכללה הטכנית באולבני. אם הדראג שלה היא דה גודס רייבן.
לאב הוכרזה כמתמודדת בעונה השנייה של המרוץ לדראג של רו פול ב-1 בפברואר 2010. היא הגיעה לתחתית בפרק הרביעי והפסידה בליפ סינק למורגן מקמייקלס. היא חשפה שהיא טרנסג'נדרית בפרק האיחוד של העונה. ב-2015, לאב הייתה אחת מ-30 אומנים שהופיעו כרקדני רקע בהופעת פרסי הווידאו קליפים של MTV של מיילי סיירוס.
ב-2018, לאב שימשה כרקדנית רקע עם מורגן מקמייקלס ופארה מון עבור כריסטינה אגילרה במצעד הגאווה של לוס אנג'לס. לאחר מכן, היא הופיעה ב-"RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular" עם שבע מתחרות עבר אחרות מהתוכנית ב-7 בדצמבר 2018. היא גם הופיעה כאורחת בפרק הראשון של העונה ה-11. לאב הופיעה בווידאו קליפ לשיר "Juice" של ליזו, אשר יצא ב-17 באפריל 2019.
ב-2020, לאב השתתפה בהנחיית התוכנית "Translation", תוכנית האירוח הראשונה ברשת גדולה שהונחתה על ידי קאסט שכולו מורכב מנשים טרנסג'נדריות. לאב הוכרזה כמתמודדת בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס ב-26 במאי 2021. היא זכתה באתגר אחד ובליפ סינק אחד בשביל המורשת וזכתה בעונה. היא הייתה הטרנסג'נדרית הראשונה שזכתה בגרסה האמריקאית של התוכנית.
קיילי תרמה למיני-אלבום של תמי בראון מ-2018, "A Little Bit of Tammie". היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Santa, Please Come Home", באותו יום של הפרמיירה של "RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular". היא הוציאה את הסינגל השני שלה, "Hey Hater", ב-24 באפריל 2019.
ביוני 2022, היא דגמנה בקמפיין ההלבשה התחתונה לחודש הגאווה של "Playful Promises".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | The Bitch Who Stole Christmas | דולי פרטון |  |
| TBA | Dope Queens | TBA |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | המרוץ לדראג של רו פול | מתמודדת | עונה שנייה, מקום תשיעי |  |
| 2010 | רופול: הכול בחוץ | מתמודדת | עונה ראשונה, מקום תשיעי |  |
| 2010 | The Real Housewives of Atlanta | אורחת | עונה שלישית, פרק 3 |  |
| 2018 | RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular | מתמודדת | זוכה |  |
| 2019 | המרוץ לדראג של רו פול | אורחת | עונה 11, פרק 1: "Whatcha Unpackin?" |  |
| 2019 | Busy Tonight | אורחת | עונה ראשונה, פרק 80: Jaime King |  |
| 2020 - הווה | Translation | מנחה |  |  |
| 2021 | המרוץ לדראג: אולסטארס | מתמודדת | עונה שישית, זוכה |  |
| 2021 | רופול: אולסטארס: הכול בחוץ | מתמודדת | עונה חמישית, זוכה |  |
| 2021 | Dragging the Classics: The Brady Bunch | ג'אן בריידי |  |  |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שם | אומן | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | "Not a Pearl" | וילאם |  |
| 2015 | "Es Una Passiva (Boy Is a Bottom Español)" | וילאם |  |
| 2019 | "Juice" | ליזו |  |
| 2021 | "Do It Like Dolly" | קיילי סוניק לאב |  |
| 2021 | "Gooey" | קיילי סוניק לאב וקאזוול |  |
קים מין-ג'יי

קים מין-ג'יי (בקוריאנית: 김민재; נולד ב-15 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן דרום קוריאני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן ובנבחרת קוריאה הדרומית.
קריירה

קים הצטרף למועדון החצי-מקצועי Gyeongju KHNP ב-1 ביולי 2016, עמו שיחק בליגה הלאומית של קוריאה מאמצע עונת 2016. הוא שיחק 15 משחקים עבור KHNP עד לסיום העונה הסדירה.
ב-22 בדצמבר 2016, קים חתם בקבוצת ג'אונבוק יונדאי מוטורס.
ב-29 בינואר 2019, עבר קים לבייג'ינג גוגואן.
ב-16 באוגוסט 2021 חתם קים בפנרבחצ'ה, תמורת דמי העברה של 3 מיליון אירו בחוזה לארבע שנים. ב-17 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בהפסד 1–3 לטרבזונספור. ב-20 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על קוניאספור.
ב-27 ביולי 2022 חתם קים בנאפולי מהסרייה א', עליו היא שילמה 18 מיליון אירו. ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 0–4 על מונצה.
ב-18 ביולי 2023, חתם קים בבאיירן מינכן ל-5 שנים תמורת 50 מיליון אירו.
קריירה > נבחרת קוריאה הדרומית

ב-14 באוגוסט 2017 זומן קים לראשונה לסגל נבחרת קוריאה הדרומית לקראת צמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד איראן ואוזבקיסטן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד איראן ב-31 באוגוסט. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל אך נפצע ולא השתתף בתחרות. ב-15 בדצמבר 2019 הוא כבש שער בכורה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת סין.
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

צ'ונבוק מוטורס
אליפות קוריאה הדרומית: 2017, 2018
אליפות איטליה: 2022/2023
הערות שוליים

↑  亞 챔피언 전북, 올대 출신 김민재 등 신인 6명과 계약, 노컷뉴스, ‏22 בדצמבר 2016
↑  주경돈, S. Korean pro football champs announce key defender's move to China, Yonhap News Agency, ‏29 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  Bruno Marra, Il Napoli ufficializza l'acquisto di Kim Minjae, SSC Napoli, ‏27 ביולי 2022 (ב־)
↑  선수 명단 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדרום קוריאנית, 12 בנובמבר 2022 (בקוריאנית)
↑  2023 AFC 아시안컵에 참가하는 🇰🇷축구국가대표팀의 명단을 공개합니다! בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדרום קוריאנית, 28 בדצמבר 2023 (בקוריאנית)
| נבחרת קוריאה הדרומית – גביע אסיה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 סאונג-גיו •  2 יונג •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 וו-יונג •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 סה-ג'ונג •  9 דונג-וון •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 סונג-וו • 13 ג'ה-צ'אול •  14 צ'ול • 15 סונג-יון • 16 סונג-יונג • 17 צ'ונג-יונג • 18 אוי-ג'ו • 19 יאנג-וון • 20 יונג-וון • 21 ג'ין-יון • 22 מון-וואן • 23 יון-וו • מאמן: בנטו |  1 סאונג-גיו •  2 יונג •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 וו-יונג •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 סה-ג'ונג •  9 דונג-וון •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 סונג-וו • 13 ג'ה-צ'אול •  14 צ'ול • 15 סונג-יון • 16 סונג-יונג • 17 צ'ונג-יונג • 18 אוי-ג'ו • 19 יאנג-וון • 20 יונג-וון • 21 ג'ין-יון • 22 מון-וואן • 23 יון-וו • מאמן: בנטו | קוריאה הדרומית |
| נבחרת קוריאה הדרומית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 סאונג-גיו •  2 ג'ונג-גיו •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 וו-יונג •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 סאונג-הו •  9 גיו-סונג •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 בום-קון • 13 ג'ון-הו •  14 צ'ול • 15 מון-וואן • 16 אוי-ג'ו • 17 סאנג-הו • 18 קאנג-אין • 19 יאנג-וון • 20 קיונג-וון • 21 היוון-וו • 22 צ'אנג-הון • 23 טאי-וואן • 24 יו-מין • 25 וו-יאונג • 26 מין-קיו • מאמן: בנטו |  1 סאונג-גיו •  2 ג'ונג-גיו •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 וו-יונג •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 סאונג-הו •  9 גיו-סונג •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 בום-קון • 13 ג'ון-הו •  14 צ'ול • 15 מון-וואן • 16 אוי-ג'ו • 17 סאנג-הו • 18 קאנג-אין • 19 יאנג-וון • 20 קיונג-וון • 21 היוון-וו • 22 צ'אנג-הון • 23 טאי-וואן • 24 יו-מין • 25 וו-יאונג • 26 מין-קיו • מאמן: בנטו | קוריאה הדרומית |
| נבחרת קוריאה הדרומית – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 סאונג-גיו •  2 קי-ג'ה •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 יונג-וו •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 היון-סאוק •  9 גיו-סונג •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 בום-קון • 13 סון-מין •  14 סאון-מין • 15 סונג-היון • 16 ג'ין-סאופ • 17 וו-יאונג • 18 קאנג-אין • 19 יאנג-וון • 20 היון-גיו • 21 היון-וו • 22 יונג-וו • 23 טאי-וואן • 24 ג'ו-סונג • 25 ג'י-סו • 26 היון-ג'ון • מאמן: קלינסמן |  1 סאונג-גיו •  2 קי-ג'ה •  3 ג'ין-סו •  4 מין-ג'יי •  5 יונג-וו •  6 אין-באום •  7 יונג-מין •  8 היון-סאוק •  9 גיו-סונג •  10 ג'אי-סונג •   11 הי-צ'אן •  12 בום-קון • 13 סון-מין •  14 סאון-מין • 15 סונג-היון • 16 ג'ין-סאופ • 17 וו-יאונג • 18 קאנג-אין • 19 יאנג-וון • 20 היון-גיו • 21 היון-וו • 22 יונג-וו • 23 טאי-וואן • 24 ג'ו-סונג • 25 ג'י-סו • 26 היון-ג'ון • מאמן: קלינסמן | קוריאה הדרומית |
קסם בלתי נשלט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "קסם לא נורמלי" מאת שרה מלינובסקי, לורן מירקל ואמילי ג'נקינס
 בימוי:  ג'ו נוסבאום
 תסריט:  ניק פוסטאי, ג'וש א. כגן
 שחקנים ראשיים:  איזבלה רוז סאיינה אגודונג ויקי לואיס קייל הווארד אלי סמוחי אליסון פרננדז מקס טורינה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Resonate Entertainment Bad Angels Productions
 חברה מפיצה:  דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 31 ביולי 2020 ישראל 28 באוגוסט 2020
 משך הקרנה:  כ-96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
קסם בלתי נשלט (באנגלית: Upside-Down Magic) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי, מסוגת פנטזיה, שמבוסס על סדרת הספרים "קסם לא נורמלי" מאת שרה מלינובסקי, לורן מירקל ואמילי ג'נקינס. הסרט בוים על ידי ג'ו נוסבאום, נכתב על ידי ניק פוסטאי וג'וש א. כגן, והופק על ידי Resonate Entertainment ו-Bad Angels Productions. בסרט מככבים איזבלה רוז, סאיינה אגודונג, ויקי לואיס, קייל הווארד, אלי סמוחי, אליסון פרננדז ומקס טורינה.
הסרט, המשמש כסרט ה-109 של סרטי ערוץ דיסני, שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ דיסני ב-31 ביולי 2020. בישראל הסרט שודר לראשונה בערוץ דיסני ישראל ב-28 באוגוסט 2020 עם תרגום עברי. אורך הסרט הוא כ-96 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר נורי הוראס בת ה-13 וחברתה ריינה קרוואג'ל, שמתחילות ללמוד בבית ספר יוקרתי לקסמים. ריינה מתקבלת לכיתת הכבוד של המשלהבים (אלו שמסוגלים לשלוט באש), ואילו נורי, עקב אי יכולתה להפוך לחתול למשך 6 שניות, נשלחת לכיתת ה-ק.ב.נ (ראשי תיבות של קסם בלתי נשלט), יחד עם פפר, תלמידה שבמקום להעיף דברים לכיוונה דוחפת אותם ממנה, אליוט, משלהב שיודע להפיק רק עשן, אך לא אש, ואנדרס, ילד שקט שמצליח לעוף אך לא לנחות, במטרה שיפסיקו להיתאמן על כוחות הקסם שלהם, כדי שיאבדו אותם, בגלל הפחד של צוות בית הספר מפני רוח הצללים, הנוטה להישתלט על תלמידי ה-ק.ב.נ. נורי, פפר, אליוט ואנדרס מתחילים להיתאמן על כוחות הקסם שלהם בסודיות, בעזרת המורה שלהם, המתגלה כ-ק.ב.נ בעצמו. בינתיים, תלמידה בשם שנדרה מתחילה לרדוף את ריינה, ולבסוף רוח הצללים משתלטת על ריינה והיא מתחילה לתקוף את בית הספר ביום המייסדים. לאחר שכל בתי הספר נכשלים בהתמודדות מול ריינה, ה-ק.ב.נ. מביסים אותה והיא חוזרת לעצמה. הסיפור נגמר בכך שכיתת ה-ק.ב.נ מבוטלת, ותלמידיה נשלחים ללמוד בבתי הספר הרגילים לקסם שבאקדמיה.
דמויות ושחקנים

נורי הוראס (איזבלה רוז)
ריינה קרוואג'ל (סאיינה אגודונג)
המנהלת נייטסלר (ויקי לואיס)
באד שריף (קייל הווארד)
אליוט כהן (אלי סמוחי)
פפר פן (אליסון פרננדז)
אנדרס פאדילו (מקס טורינה)
פרופסור ארגון (סינתיה מקוויליאמס)
פרופסור האן (אליין קאו)
צ'נדרה (יסמין פלטשר)
פרופסור לואיס (אמיתי מרמורשטיין)
פיליפ (קאלום איירלי)
אוגוסטוס (ג'יימי קליאיקה)
ליאו (ריקרדו אורטיס)
קיילה (ולנסיה בודיאנטו)
מר קרוואג'ל (ג׳ייסון אסונציון)
הערות שוליים

↑  טיזר הסרט עם לוגו בעברית, בעמוד האינסטגרם של ערוץ דיסני ישראל
↑  פרסום תאריך שידור הסרט, בעמוד האינסטגרם של ערוץ דיסני ישראל
צומת מחולה

| --- | --- |

צומת מחולה, ליד היישוב מחולה
 מיקום:  מחולה
 כבישים בצומת:    כביש 90   כביש 578
 קואורדינטות:  32°22′15″N 35°30′29″E﻿ / ﻿32.37076111°N 35.50806111°E﻿ / 32.37076111; 35.50806111
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) צומת מחולה(למפת צפון השומרון רגילה) צומת מחולה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת מחולה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת מחולה
 
צומת מְחוֹלָה הוא צומת מרכזי בבקעת הירדן. הצומת מחבר בין כביש 90 לכביש 578. סמוך לצומת שוכן היישוב מחולה, שהצומת קרוי על שמו.
ב-16 באפריל 1993 ביצע מחבל מחמאס בצומת את הפיגוע בצומת מחולה. יש הטוענים שפיגוע זה הוא פיגוע ההתאבדות הראשון שבוצע על ידי טרוריסטים פלסטינים בשטח בשליטה ישראלית, אך בתחקיר הראשוני שנערך בשטח עלתה סברה שייתכן שהמטען הופעל מוקדם בטעות. יצחק אילן, ש-17 שנה לאחר האירוע מונה לסגן ראש השב"כ, גם טען בריאיון ב-2020 כי מות המחבל נגרם מתקלה. לטענתו, המחבל תכנן להחנות את רכבו בצמוד לאוטובוסים ולאחר מכן להימלט מהזירה, אך מטען החבלה הופעל בטרם בריחתו של המחבל.
הערות שוליים

↑  אהרן קליין. שלמה דרור. פאיז עבאס, מכונית תופת בבקעה, חדשות, 18 באפריל 1993
↑  אורנה קזין, מכונית תופת במחולה - מתבל מתאבד פוצץ עצמו בין אוטובוסים בבקעה, חדשות, 6 ביוני 1993
↑  אהרן קליין, שלמה דרוד, גופת המתבל המתאבד עפה כ־20 מטרים ממכונית התופת, חדשות, 18 באפריל 1993
↑  בן כספית, ‏הפיגועים הגדולים, החיסולים, המרגלים המפורסמים והחקירות: סגן ראש השב"כ לשעבר בראיון מצמרר, באתר מעריב אונליין, 28 במאי 2020
קוסרת רסול עלי

קוֹסְרַת רַסוּל עלי (כורדית: Kosret Resûl Elî או کۆسرەت ڕەسووڵ عەلی; נולד ב-1 ביולי 1952) הוא פוליטיקאי כורדי ותיק ומנהיג המועצה הפוליטית העליונה של האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן (Patriotic Union of Kurdistan, בקיצור: PUK). קודם לכן היה מפקד בכיר בפשמרגה, ראש ממשלת כורדיסטן העיראקית וסגן נשיא החבל.
חייו המוקדמים

קוסרת רסול עלי נולד בשִׁיוַוה-שׁוֹק, כפר קטן בקרבת כוי סנג'ק. בין 1975–1976 השלים את לימודיו לתואר בחקלאות בבולגריה, והחל בפעילותו הפוליטית במפלגות כורדיות בדלניות, דוגמת מפלגת קומאלה, מפלגה סוציאל-דמוקרטית כורדית שהוקמה באיראן ושמטרתה הייתה השגת עצמאות כורדית ומאבק מזוין באימפריאליזם. בעקבות כך, נעצר ב-11 במאי 1977 על-ידי משטר הבעת', אך שוחרר בספטמבר של אותה השנה. במהלך מרידות 1991 בעיראק נגד משטר סדאם חוסיין, הידועות גם בשם "האינתיפאדה הכורדית" שמטרתן הייתה השגת דמוקרטיה לעיראק וכינון אוטונומיה בכורדיסטן העיראקית, לקח קוסרת חלק חשוב והיה אחראי בכוחות הפשמרגה על שחרור הערים ארביל וכירכוכ מידי כוחות צבא עיראק.
מלחמת האזרחים הכורדית (1994–1997) ומינויו לראשות הממשלה (2001-1993) > מינויו לראש ממשלת כורדיסטן העיראקית ופריצת מלחמת האזרחים הכורדית

ב-26 באפריל 1993 החליף קוסרת רסול את פואד מעסום בתפקיד ראש ממשלת כורדיסטן העיראקית, מטעם מפלגת ה-PUK, תפקיד בו כיהן עד 21 בינואר 2001, במהלכו הוביל את הקבינט השני (1996-1993) והשלישי (2001-1996), תחת נשיא כורדיסטן העיראקית דאז, ג'לאל טאלבאני. קוסרת נבחר שנתיים לאחר שחבל האוטונומי של כורדיסטן העיראקית הוקם ב-1991 והיה אחד מהראשונים שמילאו את התפקיד. בעוד שמעסום נתפס כטכנוקרט ללא נטייה פוליטית ומפלגתית מובהקת, בחירתו של קוסרת רסול, נציג מובהק של ה-PUK, הגבירה את המתחים בין המפלגה לבין מתחרתה המרכזית בזירה הפוליטית הכורדית, המפלגה הדמוקרטית הכורדית (KDP). בתגובה, מספר מפלגות כורדיות קטנות הצטרפו אל ה-KDP, בראשות מסעוד בארזאני. ההבנה כי ה-KDP מתחזקת ומגבשת סביבה קואליציה של מפלגות תומכות הובילה את ה-PUK להעריך כי לא תצליח לנצח את ה-KDP בבחירות שתוכננו בחבל למאי 1995. לצד זאת, עימות צבאי שפרץ ב-1993 בין ה-PUK למפלגת התנועה האסלאמית של כורדיסטן (IMK) שנתמכה על-ידי איראן הובילה לקרע נוסף בין ה-KDP ל-PUK. צעדים פוליטיים אלו, יחד עם מתיחות כלכלית ופרסונלית בין המפלגות, הובילו לפריצתה של מלחמת האזרחים הכורדית, בשנת 1994, ולחלוקתו של החבל הכורדי בין מפלגת ה-PUK שהתרכזה סביב העיר סולימאניה לבין מפלגת ה-KDP שהתרכזה סביב העיר ארביל.
מלחמת האזרחים הכורדית (1994–1997) ומינויו לראשות הממשלה (2001-1993) > המאמצים להפסקת האש

במהלך 1994 נעשו מספר ניסיונות שונים להגיע להפסקת אש בין שני הצדדים. ב-21 במאי 1994 הקימו המפלגות הכורדיות, ביוזמת מפלגת האופוזיציה העיראקית הקונגרס הלאומי העיראקי, "חדר מבצעים" כדי לקדם ולפקח על הפסקת אש בין הצדדים, לפרק את הכוחות הלוחמים מנשקם, ולהשיב את המצב הפוליטי לקדמותו. קוסרת רסול שימש כנציג ה-PUK בחדר המבצעים לצד מסעוד בארזאני שייצג את ה-KDP, ונציגים ממספר מפלגות נוספות. על-אף ההצלחה להושיב את הצדדים סביב שולחן אחד, ניסיון זה, כמו ניסיונות אחרים, כשל.
ב-7 בספטמבר 1995, מעט לפני סבב שיחות להפסקת אש בדבלין בתיווך אמריקאי, נעשה ניסיון התנקשות בקוסרת בארביל, שבמהלכו נהרגו שלושה אנשים ונפצעו כעשרה נוספים. קוסרת רסול עצמו לא נפגע, אך חלק משומרי הראש שלו נהרגו. לא ברור מי ניסו להתנקש בקוסרת רסול, אך ניסיון התנקשות זה, יחד עם גורמים נוספים דוגמת לחץ מטורקיה ומאיראן, הוביל לכישלון השיחות.
מלחמת האזרחים הכורדית (1994–1997) ומינויו לראשות הממשלה (2001-1993) > כיבוש ארביל

בשנת 1996, מינה ג'לאל טאלבאני, מנהיג ה-PUK ונשיא כורדיסטן העיראקית, את קוסרת לעמוד בראש כוחות ה-PUK לכיבוש ארביל, שהייתה בשליטת ה-KDP, במטרה לנסות להכריע את מלחמת האזרחים בין הפלגים הכורדיים השונים שהתנהלה בשנתיים שלפני כן. הכוח הצבאי שקוסרת עמד בראשו התקרב לארביל והיה בעדיפות צבאית ומספרית על כוחות ה-KDP בפיקודו של בארזאני, מה שהוביל את האחרון לבקש מסדאם חוסיין סיוע צבאי לטובת השתלטות מחדש של העיר והכרעת הקרב. צעד זה נחשב לשנוי במחלוקת, עקב העובדה שעל צבא עיראק הוטל אמברגו אווירי שלא איפשר לכוחות אוויר או יבשה עיראקיים לעלות צפונה, לתחומי החבל הכורדי, מתוך כוונה להגן על הכורדים בעקבות הדיכוי הברוטלי של האינתיפאדה ב-1991. כמו כן, הזמנת כוחות הצבא העיראקי הייתה קשה לכורדים מבחינה רגשית, כיוון שמשטרו של סדאם באמצעות אותם כוחות צבא, הוא זה שטבח במאות אלפי כורדים בצפון עיראק במסגרת מבצע אל-אנפאל בשנים 1987–1988, לקראת סיומה של מלחמת איראן–עיראק, ובמהלך האינתיפאדה הכורדית. כוחותיו של סדאם נענו להזמנתו של בארזאני, וב-31 באוגוסט 1996 פלשו לארביל כ-30,000 חיילים עיראקיים, יחד עם אלפי לוחמי KDP, וכבשו אותה בחזרה מידי כוחות ה-PUK בפיקודו של קוסרת. הכוחות העיראקיים התקדמו אל מעבר לארביל, וכבשו גם את סולימאניה, ואת עיר הולדתו של טאלבאני, כוי סנג'ק. כוחות ה-PUK נסוגו בעקבות המעורבות של צבא עיראק אל ההרים לצורך היערכות מחדש, ובאוקטובר יצאה למתקפת-נגד שבמהלכה כבשו מחדש את כל השטחים שנלקחו ממנה, למעט העיר ארביל.
מלחמת האזרחים הכורדית (1994–1997) ומינויו לראשות הממשלה (2001-1993) > הסכם וושינגטון (1998) ושלהי הכהונה כראש ממשלה (2001-1998)

מלחמת האזרחים הכורדית הסתיימה עם חתימת הסכם וושינגטון, בספטמבר 1998. קוסרת רסול לקח חלק פעיל במגעים בין המפלגות, ולאחר החתימה המשיך לכהן כראש ממשלת כורדיסטן העיראקית במשך כשלוש שנים נוספות, עד לשנת 2001. לאחר לאחר מכן, החליף אותו בתפקיד ברהם צאלח, גם הוא מטעם מפלגת ה-PUK.
סגן נשיא כורדיסטן העיראקית (2017-2005)

לאחר הסכם פיוס ב-2005 בין KDP ל-PUK, הוחלט על הקמת ממשלה משותפת בין שתי המפלגות. קוסרת רסול עלי נבחר מטעם ה-PUK לתפקיד סגן נשיא כורדיסטן העיראקית בשנת 2005, ושנית ב-2009, והיה הראשון לכהן בתפקיד זה, שבו אחז עד 2017. הוא כיהן כסגנו של מסעוד בארזאני, נשיא כורדיסטן הראשון, מנהיג ה-KDP, שהיה אויבו המרכזי בעשורים האחרונים. תוך מילוי תפקידו המשיך לכהן כסגן מפקד הפשמרגה. ב-2015, פתחו כוחות כורדים במבצע צבאי רחב היקף תחת פיקודו כדי לדחוק את ארגון המדינה האסלאמית מהעיר כירכוכ ומשדות הנפט הצמודים לה. בזמן המלחמה נגד המדינה האסלאמית, המשיך קוסרת לפעול בזירה הבינלאומית, על אף היותו מפקד פשמרגה. במהלך תקופה זו, שחרר הודעות, גינויים ובקשות למדינות העולם תוך שימוש במעמד שלו כסגן נשיא החבל, ותוך התעלמות מהשתתפותו הצבאית שלו בלחימה. הוא גינה את שלטונו של נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, וטען כי הוא מנצל פליטים כורדים כמנוף לחץ מול האיחוד האירופי, תווך שהוא ממשיך בקו הדיכוי העקבי שלו נגד הקהילה הכורדית בארצו. כמו כן, הוא קרא למדינות העולם להמשיך לספק תמיכה צבאית לכורדים במלחמתם נגד המדינה האסלאמית.
ב-2016 חתם קוסרת רסול על הסכם בן 25 נקודות בין מפלגת PUK לתנועת גוראן, מפלגה כורדית שהוקמה ב-2009, כאשר התפצלה מה-PUK, בראשות נוושירוואן מוסטפא, בכיר לשעבר ב-PUK, אשר ביקשה להציב אתגר לשתי המפלגות הוותיקות בזירה. על אף שפרטי ההסכם מעולם לא נחשפו, נראה כי הדחף של ה-PUK לחתום עליו היה עקיפתה של תנועת גוראן בסקרים את מפלגת ה-PUK ממנה התפצלה.
סגן נשיא כורדיסטן העיראקית (2017-2005) > שאלת עצמאות כורדיסטן ומעצרו

בעת מילוי תפקידו התקיים ב-2017 משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית, בו הצביעו אזרחי כורדיסטן העיראקית ברוב מוחלט האפשרות בעד הקמת מדינה כורדית עצמאית בשטחי החבל. קוסרת רסול בירך על החלטה זו וקרא למדינות העולם להכיר בה, תוך הסתמכות על התרבות הייחודית של העם, על הקשר הקרוב בין כורדיסטן למערב ולארצות הברית, ועל כך שיש יותר הצדקה לקיומה של מדינה כורדית מאשר לקיומן של מספר מדינות ערביות נפרדות.
כשלושה שבועות לאחר משאל העם, נכנסו הכוחות המזוינים של עיראק לכירכוכ, שמ-2015 הייתה בשליטת הפשמרגה, והשתלטו עליה. בתגובה כינה קוסרת רסול את כוחות הצבא העיראקי "כוחות כובשים". בתגובה, הגישה נגדו המועצה השיפוטית העליונה של עיראק (המסדירה את פעילות הרשות המשפטית) כתב אישום בגין "פרובוקציה" נגד צבא עיראק. מעט לפני הוצאת כתב האישום נגדו, הוצאו כתבי אישום נגד שלושה אנשי ציבור כורדים נוספים שנחשדו כמארגני משאל העם, ונראה כי למעשה אחת מן הסיבות להאשמות הייתה עצם המשאל. עם זאת, לבית המשפט העיראקי אין סמכות אכיפה באזורי האוטונומיה הכורדית, ולכן כתב האישום נדחה. מאז, נצפה קוסרת מבקר בבגדאד מספר פעמים, בין היתר לקידום מסע הבחירות של ברהם צאלח לנשיאות עיראק, וניתן להסיק שכתבי האישום נגדו אינם נאכפים בפועל.
המשך הקריירה הפוליטית (2017–הווה)

קוסרת רסול נבחר ב-21 בדצמבר 2019 לתפקיד יו"ר המועצה הפוליטית העליונה של ה-PUK, במהלך הוועידה הרביעית של המפלגה. במהלך הוועידה, שלא כונס מאז 2010 בעקבות עליית המדינה האסלאמית ובעיות פנימיות במפלגה דוגמת מותו של ג'לאל טאלבאני, מקימה של המפלגה, ב-2017, קרא קוסרת לחברי המפלגה "לפתוח דף חדש בחיים הפוליטיים".
בתפקיד זה הוביל את ה-PUK בבחירות הפרלמנטריות בעיראק (2018), שבהן נחלה המפלגה מפלה, והשיגה כ-18 מושבים בפרלמנט, ירידה של כשלושה מושבים מהבחירות הקודמות. במהלך הבחירות הכלליות בכורדיסטן העיראקית (2018), המפלגה בראשותו השיגה כ-21 מושבים, עלייה של כ-3 מושבים, וכך הייתה למפלגה השלישית בגודלה בפרלמנט לאחר ה-KDP ותנועת גוראן. לאחר הבחירות הכלליות בכורדיסטן העיראקית (2013) המפלגה נחלה מפלה, כשהפכה, בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, למפלגה השלישית, לאחר ה-KDP ותנועת גוראן. התחזקות זו בבחירות מסמלת התאוששות קלה מההשפלה, אך מערכת בחירות זו עדיין אינה נחשבת למוצלחת בהתחשב בהיסטוריית המפלגה.
חיים אישיים

לקוסרת שני בנים, שַׁאלָאו ודַרְבָּאז, שהיה שר השיכון בממשלת כורדיסטן השמינית, 2019-2013. במהלך 2018 עבר קוסרת טיפול רפואי במשך קרוב לחודשיים בגרמניה, עקב אי-אספקת דם למעי הדק, ובחזרתו המשיך בפעילותו הפוליטית. כמו כן, הוא לוקה בתסמונת דמוית פרקינסון, המקשה עליו לדבר באופן רצוף.