הוגו (סרט)
עלילת הסרט

ב-1931, הוגו קברה, ילד בן 12, חי עם אביו האלמן, שען מומחה בפריז. השניים נוהגים לצפות בסרטים מדי שנה ביום הולדתו של הוגו. ז'אנר הסרטים האהוב על אביו הוא פנטזיה ומדע בדיוני, ובמיוחד סרטיו של ז'ורז' מלייס. אביו של הוגו מת בשריפה, והוגו נלקח על ידי דודו, שען אלכוהוליסט, האחראי על תחזוקת השעונים בתחנת הרכבת "Gare Montparnasse" בפריז. דודו מלמד אותו לתחזק את שעוני התחנה ונעלם. מאוחר יותר מסופר שגופתו של הדוד נמצאה ללא רוח חיים על גדות נהר הסן.
הוגו גר לבדו, בין קירות התחנה, מתחזק את השעונים, גונב מזון ועובד על הפרויקט השאפתני של אביו: תיקון בובה מכנית, המסוגלת לכתוב עם עט. משוכנע שהבובה מכילה מסר מאביו, הוגו עושה הכול על מנת לתקן אותה. הוא גונב כלי עבודה מדוכן הצעצועים בתחנת הרכבת, אך נתפס על ידי בעל החנות, ז'ורז' מלייס. מלייס מחרים את המחברת היקרה של הוגו, הכוללת בתוכה רישומים והערות של אביו לתיקון הבובה.
הוגו נחוש להחזיר לידיו את מחברת הרישומים של אביו ומחליט לעקוב אחר מלייס עד ביתו. שם מכיר הוגו את איזבל, יתומה הקרובה לגילו, החיה עם סנדקיה - ז'ורז מלייס ואשתו ז'אן ד'לסי. איזבל מבטיחה להיחלץ לעזרתו של הוגו בהשבת מחברתו.
למחרת, מלייס משיב להוגו מספר דפים שרופים, וטוען שהוא שרף את המחברת כולה, אך איזבל מרגיעה את הוגו ואומרת לו שהמחברת לא נשרפה. לבסוף, לאחר שמלייס מתרשם מכישרונו הטכני של הוגו, הוא מציע לו לעבוד בדוכן הצעצועים עד שישלם על כל כלי העבודה שגנב ממנו ובתמורה יקבל את מחברתו חזרה.
הוגו נעתר להצעה ומתחיל לעבוד בחנות הצעצועים. במקביל הוא מצליח לתקן את הבובה, אך עדיין חסר לו חלק אחד - מפתח מיוחד בצורת לב שבאמצעותו ניתן לתפעל את הבובה. לאחר תקרית מסעירה בתחנת הרכבת הוגו נוכח לגלות שאיזבל עונדת את מפתח הלב על צווארה. השניים ממהרים למקום מחבואו של הוגו בתחנה ובעזרת המפתח מפעילים את הבובה. הבובה מציירת ציור מתוך סרט שהוגו ואביו צפו בו, ובתחתית הציור מוסיפה חתימה: "ז'ורז' מלייס". איזבל והוגו אינם מבינים את הקשר בין אביו של הוגו לסנדקיה ומחליטים להראות את הציור לאשתו של מלייס, ז'אן דלסי. היא בתגובה כועסת מאוד ומבקשת מהוגו לעזוב את ביתם, אך בדיוק אז, מלייס מגיע הביתה והיא משנה את דעתה ושולחת אותם להתחבא באחד החדרים. בחדר הם מחפשים אחר המחברת של הוגו, אך מוצאים תיבה מלאה בציורים ורישומים מתוך סרטים ישנים, מלייס ואשתו מגלים אותם, כועסים ומופתעים, מאוכזבים מהתנהגות הילדים ומבקשים מהוגו להסתלק.
הוגו הולך לספרייה שאיזבל המליצה לו עליה, ושם מגלה כי מלייס הוא דמות חשובה בתולדות הקולנוע. הוגו פוגש ברנה טבאר, שמציג את עצמו כמעריץ גדול של מלייס וכחוקר קולנוע. הוא מספר לו עוד עליו, ומוסיף כי יש לו אחד מסרטיו הגדולים של מלייס. הוגו מחליט להראות את הסרט למלייס וז'אן על מנת "לתקן" את יחסיו עם מלייס. הם קובעים פגישה בביתו של מלייס ללא ידיעתו.
בתחילת הפגישה, ז'אן הפוחדת להתמודד עם עברם, מגרשת את הוגו והחוקר מהבית, אך לאחר שהחוקר מספר לה על הערצתו הגדולה אליהם ועל כך שלמרות שמרבית סרטיו של מלייס הושמדו בידיו סרט אחד, מסכימה ז'אן לצפות בסרט. מלייס, שהיה עד אז בחדרו, כי לא חש בטוב, יוצא מחדרו בעקבות קולות המסרטה ונפתח לנוכחים. הוא מספר להם על עברו המשגשג עד לסגירת אולפנו וקניית חנות הצעצועים. מכל רכושו, שחשב שנשרף, נותרה רק הבובה שהמציא. וגם היא נעלמה.
הוגו מחליט להחזיר למלייס את הבובה, אך נתקל במפקח התחנה שחיפש אחריו, בעקבות גנבות שביצע בתחנה. לאחר מרדף, הוא נתפס אך כשהמפקח גורר אותו למשרדו, הם נתקלים במלייס, ז'אן ואיזבל. מלייס מציל את הוגו בכך שאומר למפקח שהוא אחראי על הוגו.
לבסוף אגודת הקולנוע מקבלת את מלייס כחבר בה, עורכת חיפוש למציאת שאר הסרטים ומוצאת כשמונים סרטים של מלייס. בערב חגיגי מקבל מלייס אות הוקרה מיוחד ומקרינים את שמונים סרטיו.
לבסוף מגיעים אורחים לבית של מלייס, שומעים את איזבל ברקע, רואים את הבובה המכנית וכך מסתיים הסרט.