stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיניאטורות דינוזאורים
סוגים ורמות של מיניאטורות דינוזאורים

סוגים ורמות של דגמים:
דגמים פשוטים – נועדו לשמש כצעצוע זול לילדים. איכותם נמוכה, הדיוק הפלאונטולוגי נמוך והצביעה אחידה ומונוטונית. לרוב הם מפוסלים בדמות המינים הידועים והפופולריים ביותר (כגון טירנוזאורוס, טריצרטופס, אפטוזאורוס (ברונטוזאורוס), סטגוזאורוס וברכיוזאורוס). לדגמים אלו לעיתים יש ערך אספני, בעיקר כאשר הם דגמי וינטאג' ישנים.
דגמי פעולה – דגמי דינוזאורים בעלי יכולת תנועה, נועדו כצעצוע לילדים. איכותם לרוב בינונית. זיכיון פארק היורה כולל קו של דגמי פעולה תוצרת מאטל המבוססים על הדינוזאורים כפי שהוצגו בסרטים.
דגמים איכותיים – נועדו לשמש כצעצוע חינוכי לילדים אך גם לאספנות על ידי מבוגרים וחובבי דינוזאורים. איכותם גבוהה יותר, יש שאיפה לדיוק פלאונטולוגי (אך הוא לא מושלם, ונע בין בינוני לגבוה) והצביעה ריאליסטית ואיכותית. מכיוון שהם לרוב עשויים מפלסטיק או PVC הם מתאימים למשחק על ידי ילדים בכל הגילאים. דגמים אלו מפוסלים בדמות מינים רבים של דינוזאורים, כולל המינים הפופולריים ביותר (הטירנוזאורוס והטריצרטופס זוכים לדגמים רבים בדמותם, כאשר רוב החברות יוצרות מספר דגמים ומהדורות של כל אחד) וכולל מינים ידועים פחות (כגון סטירקוזאורוס, ספינוזאורוס, אנקילוזאורוס, אלוזאורוס וקרנוטאורוס) ולעיתים מינים שכמעט לא ידועים לציבור הרחב (כגון דיאבלוצרטופס, זאורופלטה, אמרגזאורוס וסוכומימוס), וכן מינים שנתגלו לאחרונה (כגון רגאליצרטופס ופטגוטיטאן). ריבוי המינים המיוצגים בדגמים האיכותיים עושה אותם מתאימים לאספנות.
דגמי "קו מוזיאונים" – דגמים איכותיים שנועדו למכירה בחנויות המזכרות של מוזיאוני טבע. לעיתים הם מעוצבים בשיתוף פעולה עם פלאונטולוגים שעובדים במוזיאונים אלו.
פסלונים ופסלי שולחן – מיניאטורות איכותיות יותר: רמת הגימור והפרטים גבוהה עד גבוהה מאוד, הדיוק הפלאונטולוגי גבוה, הצביעה פרטנית ואיכותית מאוד (לרוב בעבודת יד) והמחיר גבוה יחסית. פסלי שולחן עשויים בדרך כלל מפולירזין ולא נועדו למשחק, אלא רק לתצוגה. פסלי שולחן כוללים גם מיניאטורות של שלדים וגולגולות (כגון אלו של הטירנוזאורוס רקס והטריצרטופס).
דגמים בהתאמה אישית – לרוב מבוססים על דגמים איכותיים שזוכים ל"שיפוץ" וצביעה מחדש בידי האספן-יוצר. גם דגמים הנוצרים מ"אפס", כגון בהדפסה תלת-ממדית, נכללים בקטגוריה זו. איכותם נעה בהתאם לכישרון, לרמה המקצועית והידע הפלאונטולוגי של היוצר.
יצרנים ידועים

חברות המייצרות דגמי דינוזאורים באיכות גבוהה כוללות:
גרמניה חברת Bullyland מגרמניה
הממלכה המאוחדת חברת CollectA מהממלכה המאוחדת
ארצות הברית חברת Creative Beast Studio מארצות הברית שמייצרת דינוזאורים בעלי יכולת תזוזה ("אקשן פיגר")
ארצות הברית חברת EoFauna שעוסקת גם במחקר ופרסום ספרים ומאמרים בנושאי פלאונטולוגיה
יפן חברת Favorite co מיפן שמייצרת גם רפליקות מוקטנות של שלדים וגולגולות לחנויות מוזיאוני טבע
הרפובליקה העממית של סין חברת Haolonggood מסין
ארצות הברית חברת Mattel מארצות הברית שמייצרת בובות ובובות פעולה על בסיס זיכיון פארק היורה
הונג קונג חברת Mojo Fun מהונג קונג שמייצרת גם מיניאטורות של בעלי חיים
הרפובליקה העממית של סין חברת Nanmu Studio מסין
צרפת חברת Papo מצרפת שמייצרת גם מיניאטורות של בעלי חיים ודמויות פנטזיה
הרפובליקה העממית של סין חברת PNSO מסין
הממלכה המאוחדת חברת Rebor מהממלכה המאוחדת, שמייצרת בעיקר דגמים לתצוגה
ארצות הברית חברת Safari Ltd מארצות הברית שמייצרת בעיקר מיניאטורות של בעלי חיים
גרמניה חברת Schleich מגרמניה
רבות מהחברות הללו מייצרות גם דגמים של בעלי חיים אחרים כגון חיות בר, חיות ים, חיות חווה וסוסים.
ראו גם

אמנות פלאונטולוגית
דינוזאורים
מיניאטורה
צעצוע ובובה
הערות שוליים

↑  כגון תנינאים קדומים (דוגמת הדיינוסוכוס), מוזאזאורוס, פילאים קדומים (דוגמת הממותות), הטורף סמילודון, הכריש הענק מגלודון, אמוניטים ועוד.
1 2  יותר נכון לרשום סוגים טקסונומיים ולא מינים, אך בחרנו לכתוב "מינים" כדי למנוע בלבול עם סוגי דגמים.
↑  http://www.collecta.biz/en/collections/prehistoric-world ו- http://www.collecta.biz/en/collections/prehistoric-world/age-of-dinosaurs-deluxe-range/item
↑  https://www.creative-beast.com
↑  http://www.eofauna.com/
↑  http://www.mojofun.eu/
↑  Dinosaurs, Papo'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'
↑  Rebor Studio בפייסבוק
↑  Wild Safari® Prehistoric World, Safari Ltd®'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'
↑  Dinosaurs – T rex and the other Schleich® dinos, Schleich
דגם של טריצרטופס בעל יכולת תנועה תוצרת Creative Beast Studio, שנועד בעיקר לאספנים ולתצוגה.
דגם של טריצרטופס בעל יכולת תנועה תוצרת Creative Beast Studio, שנועד בעיקר לאספנים ולתצוגה.
דגמים של דיינוסוכוס באיכות גבוהה תוצרת Rebor. הדיינוסוכוס היה תנינאי ענק שטרף דינוזאורים. הדגם בא בשתי ואריאציות צבע ומלווה בדינוזאור מבותר אותו אפשר להציב בין לסתות הדיינוסוכוס.
שמורות טבע בישראל

שמורת נחל הבניאס
שמורת החרמון
המכתש הקטן
מכתש רמון בשמורת הר הנגב
פריחת כלניות בשמורת פורה
שמורת הר מירון
שמורת עין אפק
בישראל, שמורת טבע היא חבל ארץ שהוכרז כמקום מוגן מפני שינויים אשר עלולים לשנות את אופי החי, הצומח והדומם בו ולפגוע במאזן השורר ביניהם. שמורת טבע מיועדת בעיקר לשמור על מצב קיים, של צמחים, בעלי חיים ודומם, אשר נוצרו עקב האופי המיוחד של טבע המקום.
הרשות הממשלתית האחראית להכרזה, פיתוח ואחזקת שמורות הטבע בישראל היא רשות הטבע והגנים. עד סוף שנת 2009 הוכרזו בישראל 230 שמורות טבע. סה"כ נעשו 258 הכרזות, 28 הכרזות היו הרחבות לשמורות קיימות.
תהליך ההכרזה על שמורת טבע

על פי חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע שחוקק בשנת 1963, מכריז שר הפנים על שמורת טבע, על פי הצעה של שר החקלאות. הצעת שר החקלאות מגיעה רק לאחר שניתן תוקף לתוכנית מתאימה על פי חוק התכנון והבנייה. לצורך כך, הצעה לשמורת טבע מוגשת לוועדה מקומית אשר ממליצה לוועדה מחוזית להפקיד את התכנית. לאחר אישור הוועדה המחוזית התכנית מופקדת להתנגדויות, ומתקיים דיון בוועדה המקומית לגבי מתן תוקן לתוכנית, תוך שהוועדה שומעת התנגדויות אם הן מוגשות. לאחר שהוועדה המקומית מאשרת תוכנית לשמורת טבע, התכנית מועברת לוועדה המחוזית אשר צריכה גם היא לאשר מתן תוקף לתוכנית.
היסטוריה

המודעות לנושא שמירת הטבע קיימת עוד במקורות היהדות. למשל, בקהלת רבה, פרשה ז', פסקה י"ג נאמר:
חוקי שמירת הטבע הראשונים בארץ ישראל נחקקו בידי ממשלת המנדט הבריטי.
ב־1924 פורסם חוק הציידים וב-1926 פקודת היערות. לשמורות יער הוכרזו כ-40 אתרים שהשתרעו על פני 700,000 דונם בקירוב. 18 מיני עצים הוכרזו כמוגנים ואסור היה לפי החוק לכורתם בלי רשות מפקיד היערות.
במסגרת החלוציות הציונית, הראשון שקרא לשמירת הטבע בארץ ישראל היה הבוטניקאי אלכסנדר איג. במאמרו "תוספת לידיעת הצמחייה בישראל" משנת 1926 כתב בין היתר: "על המתעניינים בטבע הארץ ובגורלה להתארגן לאגודה לשם שמירת הטבע בארץ, שאחד מתפקידיה הראשיים יהי לעמוד על המשמר בכל מה שנוגע לצמחיית הארץ".
בעקבות ייבוש החולה, בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, נרתמו חובבי טבע ואנשי מדע מתחומים שונים למאמץ משותף, על מנת להשאיר חלק מהסביבה הטבעית כפי שהייתה. בעקבות זאת הוקמה "החברה להגנת הטבע" כאגודה עות'מאנית שמטרתה קידום שמירת הטבע והנוף ב-1953 ביוזמתם של עזריה אלון ואמוץ זהבי, שהיו אז סטודנטים לזואולוגיה. בנוסף, החל משנת 1954 הוחל בהכנות להקמת שמורת החולה, שהייתה שמורת הטבע הראשונה בישראל. החלטה על הקמת שמורת החולה נתקבלה בוועדה המחוזית של מחוז הצפון, ב-6 ביוני 1956. במאי 1956 הציג המדור להגנת הטבע בשיתוף עם אגף התכנון במשרד הפנים והחברה להגנת הטבע תוכנית להכרזה על 50 שמורות טבע בישראל.
ב־1955 חוקקה הכנסת את החוק להגנת חיית הבר, ועל ביצועו הופקד שר החקלאות. ב־1956 הוקם "המדור לשמירת הטבע" במשרד החקלאות שתפקידו היה אכיפת חוקי הצייד וחוקי שמירת טבע אחרים. ממדור זה צמחה לימים "רשות שמורות הטבע" שנוסדה ב־1964.
בשנת 1958 חוקק חוק עזר ראשון לשמירת טבע על ידי מועצה אזורית מנשה. המאמצים להכרזה על שמורות טבע התקדמו בעצלתיים, בין השאר בגלל הצורך לתאם בין שלושה משרדי ממשלה שעסקו בנושא: משרד הפנים, "המדור לשמירת הטבע" במשרד החקלאות ומשרד התיירות.
בתחילת 1960 פורסם שיש בישראל ארבע שמורות מוגנות בחוק: שמורת החולה, שמורת חוף האלמוגים, שמורת טבע תל שמרון ושמורת עין נימפית. בפברואר 1962 פורסם שהיו שלוש שמורות טבע מוכרות בישראל: שמורת החולה, שמורת חוף האלמוגים ושמורת חוף דור-הבונים.
בפברואר 1962 הוצגה תוכנית ל-85 שמורות טבע, 35 גדולות ועוד 50 קטנות. באותה עת מונתה ועדה על ידי הקרן הקיימת ומשרד החקלאות אשר בחנה את כל ההצעות לשמורות טבע והציגה בתחילת 1963 רשימה של 93 שמורות־טבע על שטח כולל של כ-120 אלף דונם. רשימה זאת אומצה על ידי רשות שמורות הטבע בפברואר 1964.
באוגוסט 1963 אושר בכנסת חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע, ובהתאם לחוק, בינואר 1964 החליטה הממשלה על הקמת רשות שמורות הטבע.
בספטמבר 1964 הוכרזו שתי שמורות הטבע הראשונות על פי החוק: שמורת החולה ושמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל וזמן קצר לאחר מכן הוכרז על שמורת חוף האלמוגים. בתחילת 1966 הוכרז על שמורת הר מירון. עד תחילת 1967 הגיע מספר שמורות הטבע הרשמיות ל-8. בשנת 1967 הוכרזו עוד 12 שמורות, בהן מערת התאומים, מערת פער ושמורת נחל הבשור, והמספר הכולל של השמורות הגיע ל-25. עד תחילת 1969 הגיע מספר שמורות הטבע ל-32 ובשנת 1969 הוכרז על עוד 18 שמורות. באוגוסט 1970 הגיע מספר שמורות הטבע המוכרזות ל-56.
בשנת 1998, בהתאם לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, אוחדה הרשות עם רשות הגנים הלאומיים לגוף אחד - רשות הטבע והגנים האחראית על שמירת הטבע בישראל.
שמורות הטבע בישראל

בישראל 230 שמורות טבע מוכרזות, 157 באזור הצפון (174 הכרזות), 46 באזור המרכז (52 הכרזות), 20 באזור הדרום (23 הכרזות) ו-7 באזור אילת (9 הכרזות).
בספטמבר 2023 הוכרזה שמורת הטבע רמת מזר וחווארי הכיכר במועצה האזורית תמר בשטח כולל של כ-90 אלף דונם. השמורה גובלת בשמורת הטבע מדבר יהודה מדרום וממערב ובמלחת סדום מצפון-מזרח.
בין שמורות הטבע הבולטות בישראל נמנות:
שמורת החולה - השמורה הראשונה שהוכרזה בישראל.
שמורת עינות צוקים - על פי רשות הטבע והגנים, זו השמורה היבשתית הנמוכה ביותר בעולם, ובשטח השמורה נמצא נווה המדבר הנמוך ביותר בעולם.
שמורת הר הנגב - שמורת הטבע הגדולה בישראל כששטחה המוכרז הוא מעל מיליון דונם.
שמורת הר חרמון - שמורה מאושרת שעתידה להיות השמורה הצפונית והגבוהה בישראל. גובה חלק מפסגת הר החרמון שבתחומי ישראל היא 2,224 מטר (והיא המקום הגבוה ביותר בארץ).
שמורת ים האלמוגים - שמורת הטבע הדרומית בישראל.
שמורת הר מירון - נחשבת לשמורה הגדולה ביותר באזור צפון ומרכז ישראל. שטחה 90,596 דונם ומכילה בתוכה את פרסת הרי מירון ובה ההרים הגבוהים ביותר בגליל העליון.
שמורת בריכת פסוטה - שמורת הטבע הקטנה בישראל, שלולית חורף בגודל 3.5 דונם בלבד ליד פסוטה.
פארק הכרמל - רצף של גנים לאומיים ושמורות טבע על הר הכרמל. הפארק מהווה הפארק את אחד הרצפים הגדולים של שטחים פתוחים בחציה הצפוני של מדינת ישראל; והוא אף הוכר בידי ארגון אונסק"ו בתור שמורה ביוספרית.
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב - השמורה הימית הגדולה והצפונית בישראל.
בתחומי יהודה ושומרון הסמכות להכריז על שמורת טבע נתונה למפקד הצבאי, שהוא מפקד פיקוד המרכז, ובהתאם לסמכות זו הוכרזו בתחומי יהודה ושומרון תשע שמורות טבע.
שמורות הטבע בישראל > שמורות הטבע הימיות בישראל

שמורת טבע ימית בישראל היא שטח ימי מוגן שהוכרז כחוק על מנת למנוע פגיעה בערכי הטבע המוכלים בו.
החי והצומח בשמורות הטבע > הצומח

בשמורות קיימים כ-2,420 מינים של צמחי בר, מספר הנחשב, ביחס לגודלה של ישראל, לעצום. עושר בוטני זה נובע ממיקומה של ישראל בצומת בין יבשתי וכארץ עם אזורי אקלים מגוונים וקיצונים. מאות של צמחים בישראל נמצאים בסכנת הכחדה בגלל חוסר המודעות לשמירת הסביבה הרווח בישראל.
גלריה

שמורת עינות צוקים
שמורת החולה
שמורת חוף האלמוגים
שמורת עין גדי
שמורת שקמונה
מערת הנטיפים (שורק)
נחל משושים
שמורת נחל עמוד
בתרונות רוחמה
שמורת הרי אילת
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב
שמורת גאון הירדן
גמלא (שמורת טבע)
מכתש רמון
שמורת חולות עגור
ראו גם

טבע עירוני בישראל
גנים לאומיים בישראל
אתר לאומי בישראל
בר מיניאלי

| --- | --- |
מיניאלי ב-2022 בצילומים לסדרה "מיוחדת"
מיניאלי ב-2022 בצילומים לסדרה "מיוחדת"
 לידה:  19 בפברואר 2001 (בת 24) תל אביב, ישראל ישראל
 שם לידה:  בר מיניאלי
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 בן או בת זוג:  מיכאלי גבעתי (ינואר 2022–נובמבר 2022) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בר מיניאלי (נולדה ב-19 בפברואר 2001) היא שחקנית, מדבבת ויוטיוברית ישראלית.
ביוגרפיה

מיניאלי היא בתם של השחקנית אריאלה מיניאלי-רובינוביץ ושל הרוקח ישראל מיניאלי. אחיה, אור מיניאלי, התמודד בתוכנית "נינג'ה ישראל". מיניאלי גדלה בחיפה. בשנת 2022 שינתה את שמה הפרטי ל"פרח בר".
למדה בבית הספר קמפוס אריסון לאמנויות במגמת תיאטרון, ולאחר מכן למדה בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון. ב-2020 התגייסה והחלה לשרת בתיאטרון צה"ל.
מיניאלי החלה את קריירת המשחק שלה בפרסומות. בגיל שש כיכבה בפרסומת "בוא הביתה" של תנובה למוצר הקוטג'. בגיל שמונה השתתפה בתשדיר שירות של פיקוד העורף. עד כיתה ב', השתתפה מיניאלי ב-12 פרסומות. בהמשך שיחקה בסדרות הטלוויזיה "טקסי דרייבר", "חבורת הספסל האחורי" (בתפקיד עצמה), ובסדרת הטלוויזיה "קופיקו", בה גילמה את נוגה לזר למשך שלוש עונות, מ-2009 עד 2013 (עונות 2–4, קופיקו והחונטוזים).
בשנת 2015 שיחקה בסדרה "כפולים" בתפקיד רוני רפאל. באותה שנה כיכבה בתור תמר בסרט הקולנוע "אבוללה". ב-2017 שיחקה את ליטל בסדרה "אנחנו במפה", ואת תמר בסדרה "צפוף".
ב-2019 גילמה את רוני ב"אחותי קפצה כיתה" למשך 3 עונות. באותה שנה כיכבה בתור אנני במחזמר "אנני".
ב-2020 גילמה את מאיה כהן בסדרה "משפחה בהנפקה".
החל משנת 2021 מגלמת מיניאלי את דמותה של שלי, חברתה הטובה של ליאור ושל מילי בסדרת הפנטזיה "סקיי" של גיורא חמיצר.
ב-2020 נבחרה להשתתף בקמפיין טלוויזיוני להעצמה נשית של חברת ההיגיינה הנשית האמריקאית "Kotex" בישראל.
החל משנת 2022 היא משחקת ב"פלמ"ח" בתור בת שבע. בנוסף, בשנת 2022 וגם בשנת 2024 שיחקה בסדרה "מיוחדת" בתור מאיה. מאז 2022 החלה להיות פרזנטורית בקמפיינים של עיריית ירושלים.
נכון לדצמבר 2023 משחקת בהצגה "מי כמוני" של תיאטרון גשר בתפקיד תמרה/תום.
משנת 2013 מנהלת מיניאלי ערוץ יוטיוב שיש לו, נכון ל-2021, מעל 48 אלף עוקבים. בשנת 2016 החלה להנחות את הוולוג של סוי לונה בערוץ היוטיוב הישראלי של ערוץ דיסני.
חיים אישיים

מיניאלי היא ביסקסואלית.
בעבר הייתה בזוגיות עם השחקן מיכאלי גבעתי.
פילמוגרפיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009–2013 | קופיקו | נוגה לזר |  |
| 2011 | גבוה וגרינבאום |  |  |
| 2011 | לא רואים עליך |  |  |
| 2011 | פלורי והדרקונים |  | דיבוב |
| 2012 | חופש גדול |  | סרט סטודנטים |
| 2013 | עד סוף הקיץ | מאיה |  |
| 2013 | מי מפחד מהזאב הרע |  |  |
| 2013 | לשבור את הקרח | אלזה | דיבוב |
| 2014 | קופיקו והחונטוזים | נוגה לזר | דיסק שירים |
| 2015 | חבורת הספסל האחורי |  | ערוץ ניקלודיאון |
| 2015 | אבוללה | תמר |  |
| 2016 | מתים לרגע |  |  |
| 2016 | כפולים |  |  |
| 2017 | גנוב על העולם | מרגו | דיבוב |
| 2017–2020 | אחותי קפצה כיתה | רוני |  |
| 2017–2021 | צפוף | תמר |  |
| 2020 | משפחה בהנפקה | מאיה | סדרת טלוויזיה של הוט |
| 2021 | Sky High פסטיגל | בר אושר |  |
| 2021–2023 | סקיי | שלי |  |
| 2022 | פלמ"ח | בת שבע שושני | עונה 3 |
| 2022 | מיוחדת | מאיה דהאן | סדרה של כאן חינוכית |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית ראשית בסדרת נוער וילדים | מיוחדת, פלמ"ח, קופיקו, צפוף | בהמתנה |
הערות שוליים

↑  יפעת הללי אברהם,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏בגיל 21: בר מיניאלי שינתה את השם, באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2022
↑  נלחמים בסטיגמות נגד נשים: צפו בקמפיין החדש בהשתתפות אגם בוחבוט, באתר וואלה, 17 בדצמבר 2020
↑  בר זגה,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'"לא מכניסה את עצמי להגדרות. הייתי עם נשים, הייתי עם גברים, נהניתי מהכל", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 27 באפריל 2022
↑  בר זגה,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'טרי, טרי, טרי: הזוגיות החדשה של בר מיניאלי, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 20 בינואר 2022
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019–2020: ריף נאמן (כפולה) | פרסי נבחרי השנה של פרוגי – שחקנית אהובה בסדרת נוער  2021: בר מינאלי (צפוף, סקיי) | הבא: 2022: נועה קירל (פלמ"ח) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17136720x (data)  GND: 1061699358  ISNI: 0000 0004 6084 0191  VIAF: 1150262642105720702   WorldCat (עם VIAF): 1150262642105720702
הברית החדשה

| --- | --- |

 הבשורה על-פי מתי  האיגרת אל פילימון  האיגרת אל העברים  האיגרת אל טיטוס  האיגרת השנייה אל טימותיוס  האיגרת הראשונה אל טימותיוס  איגרת יעקב  איגרת פטרוס השנייה  איגרת יוחנן השלישית  איגרת פטרוס הראשונה  איגרת יוחנן השנייה  איגרת יוחנן הראשונה  איגרת יהודה  האיגרת השנייה אל התסלוניקים  האיגרת אל הקולוסים  הבשורה על-פי יוחנן  מעשי השליחים  הבשורה על-פי לוקאס  הבשורה על-פי מרקוס  האיגרת הראשונה אל התסלוניקים  האיגרת אל הרומאים  האיגרת השנייה אל הקורינתים  האיגרת אל הפיליפים  האיגרת הראשונה אל הקורינתים  האיגרת אל האפסים  האיגרת אל הגלטים  חזון יוחנן 
 מידע כללי
 שפת המקור:  יוונית של הברית החדשה 
 
הַבְּרִית הַחֲדָשָׁה (ביוונית: Η Καινή Διαθήκη; בארמית: ܕܝܬܝܩܝ ܚܕܬܐ, בארמית יהודית דיתיקי חדתא; בלטינית: Novum Testamentum) היא החלק השני של אוסף כתבי הקודש הנוצריים. החלק הראשון מכונה "הברית הישנה" וכולל את ספרי התנ"ך, ולעיתים, בחלק מהזרמים, גם כמה מהספרים המכונים ביהדות "הספרים החיצוניים".
הברית החדשה מכילה 27 ספרים. היא כוללת ארבעה ספרי בשורה (אוונגליונים), המתארים את חייו ופועלו של ישו. ספר נוסף, "מעשי השליחים", מתאר את פועלם של תלמידיו הקרובים של ישו, שנים-עשר השליחים.
כמו כן כוללת הברית החדשה את האיגרות ששלח פאולוס (שאול התרסי) אל הקהילות הנוצריות הראשונות (איגרות פאולוס) ואיגרות נוספות (האיגרות הכלליות), וספר המכונה "ההתגלות" או "חזון יוחנן", המתאר את אחרית הימים.
שמו של הקובץ ומעמדו בנצרות

שמו של הקובץ מבוסס על האמונה הנוצרית כי הברית בין האל לבין עם ישראל בין הבתרים ובהר סיני לא הייתה שלמה ומושלמת אלא היוותה הכנה לשלב גבוה יותר. בתאולוגיה הנוצרית מבססים את האמונה הזאת בין היתר על הכתוב בספר ירמיהו:
הִנֵּה יָמִים בָּאִים (...) וְכָרַתִּי אֶת-בֵּית יִשְׂרָאֵל וְאֶת-בֵּית יְהוּדָה, בְּרִית חֲדָשָׁה לֹא כַבְּרִית אֲשֶׁר כָּרַתִּי אֶת-אֲבוֹתָם בְּיוֹם הֶחֱזִיקִי בְיָדָם לְהוֹצִיאָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם (...)
הנוצרים רואים ב"ברית הישנה" (ספרי המקרא המרכיבים את התנ"ך) מעין מבוא ל"ברית החדשה". לפי הזרם העיקרי בתאולוגיה הנוצרית, ה"ברית הישנה" כוללת בשורות ונבואות על בואו הצפוי של ישו, וכן טעמים וצידוקים לצורך ב"ברית חדשה" שתשלים את הקודמת. ספרי הברית החדשה עצמם מביאים ציטוטים מן הברית הישנה כדי להסביר אירועים בחייו של ישו.
כת קומראן, שקדמה לנצרות ואף השפיעה עליה, פירשו את הפסוק בירמיהו כנאמר עליהם:
הוא הדבר אשר אמר ירמיהו לברוך בן נריה ואלישע לגיחזי נערו כל האנשים אשר באו בברית החדשה בארץ דמשק... ...בברית ואמנה אשר קימו בארץ דמשק והיא ברית החדשה...
שפת הברית החדשה

העותקים הקדומים ביותר של הברית החדשה בגרסתה הקאנונית כתובים ביוונית. בקרב החוקרים חלוקות הדעות באשר לשפה המקורית שבה נכתבו הספרים. רוב החוקרים סבורים כי כל הספרים נכתבו במקור ביוונית. אף על-פי כן, ישנם היסטוריונים ופילולוגים הסבורים שרק חלק מספרי הברית החדשה נכתבו במקורם ביוונית, וכי חלקם האחר תורגם מעברית או מארמית.
הברית החדשה נכתבה ביוונית בעיקר משום שהיא הייתה השפה השלטת והמרכזית בעולם הים-תיכוני במהלך המאה ה-1 לספירה. היוונית הייתה השפה שבה דיברו הרבה מהאוכלוסיות שבאו במגע עם הנצרות המוקדמת, במיוחד תושבי האימפריה הרומית, שבה היה מגוון גדול של תרבויות ושפות. היוונית הייתה השפה של התרבות ההלניסטית (תוצאת כיבושי אלכסנדר הגדול), והייתה בשימוש נרחב לא רק ביוון, אלא גם במצרים, באסיה הקטנה ובצפון אפריקה.
בארץ ישראל בתקופה זו, ובמיוחד ביהודה, היוונית הייתה השפה השנייה אחרי הארמית (השפה השמית שהייתה בשימוש יומיומי בקרב היהודים). היהודים שאבו השראה מהתרבות היוונית.
הכותבים של הברית החדשה בחרו ביוונית כלינגואה פרנקה (שפת התקשורת הבינלאומית) כדי לפנות לקהל רחב יותר של מאמינים וקהלים ברחבי האימפריה הרומית, ובכך להבטיח שהמסרים וההוראות יגיעו לקהל רחב ככל האפשר.
נמצאו גם אוונגליונים קדומים (פרוטו-אוונגליונים) אשר אינם כלולים בקאנון, שנכתבו בשפה הקופטית. אולם גם לגביהם קשה לדעת אם מדובר בנוסח מקורי או בתרגום.
בין 390 ל-405 לספירה תרגם הירונימוס את כל כתבי הקודש העבריים והנוצריים ללטינית. מעברית או מארמית (ספרי "הברית הישנה") ומיוונית ("הברית החדשה"). זהו התרגום השלם הראשון של התנ"ך והברית החדשה ללטינית, והוא מכונה ה"וולגטה". ב-1534 תרגם מרטין לותר את כתבי הקודש של הנצרות לגרמנית. זה היה אחד הגורמים לפילוג בין הקתולים לפרוטסטנטים, ובתגובה קיבעה הכנסייה הקתולית את תרגום הוולגטה של הירונימוס כנוסח המוכר והרשמי.
בין השנים 1604 ו-1611 תורגמו הברית הישנה והברית החדשה לאנגלית על ידי 47 מלומדים ביוזמתו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. תרגום המלך ג'יימס נחשב לתרגום המוסמך והטוב ביותר לאנגלית עד תחילת המאה העשרים. במאה העשרים נוספו עוד תרגומים רבים. התרגום הנמכר ביותר באנגלית כיום הוא "הגרסה הבינלאומית החדשה" (New International Version)(אנ') אשר הודפס לראשונה ב-1978.
במאה ה-20 גברה בקהילות הקתוליות המגמה של תרגום כתבי הקודש הנוצריים והתפילות הנוצריות לשפות המדוברות, עד שבמועצת הוותיקן השנייה, בשנות ה-60 של המאה ה-20, בוטל החיוב לצטט את כתבי הקודש בלטינית.
תרגומים לעברית > תרגומים רבניים

הפולמוס בין יהודים לנוצרים הוליד במאה ה-12 ספרות פולמוסית הידועה גם בשמות "ספרות אפולוגטית", "ספרות הוויכוח" ו"ספרות הניצחון". לצורך ניהול הוויכוח מול הנוצרים ושכנוע היהודים בעליונותו של התנ"ך והדת היהודית על פני הברית החדשה והדת הנוצרית, נזקקו הכותבים היהודים גם לתרגום של ספרי הברית החדשה או קטעים מהם. לכן, ידועים ציטוטים בעברית מן הברית החדשה החל מן המאה ה-7, בספרים כמו ספר נסתור הכומר, תולדות ישו וספר ניצחון ישן.
תרגומים רבניים שלמים של הבשורה לפי מתי ידועים החל מן המאה ה-14 לספירה:
התרגום המופיע בספר "אבן בחן" של שם טוב אִבְּן שַפְרוּט, משנת 1385 (אך יש הסבורים שהוא העתיק תרגום שנעשה כמאה שנים לפני זמנו).
מתי של סבסטיאן מונסטר - תרגום שפורסם בשנת 1537 על ידי התאולוג הנוצרי סבסטיאן מינסטר, על פי כתב יד עברי שלא שרד.
מתי של דו טילה - תרגום שפורסם ב-1555 על ידי הבישוף דו טילה, על פי כתב יד שקיבל מיהודים ברומא, ושמור היום בפריס. נוסח זה דומה מאוד לנוסח שפרסם מונסטר.
קול קורא או התלמוד והברית החדשה - ספרו של הרב אליהו צבי סולובייצ'יק, שמכיל תרגום ופירוש של הבשורה על פי מתי, בטענה שזהו ספר שמחזק את יסודות היהדות ולא הנצרות.
תרגום רבני יחיד של כל הברית החדשה נעשה בשנים 1741-1756 על ידי יחזקל רחבי, כותב רבני בקוצ'י, הודו בעזרת היהודי ההולנדי עמנואל ון דורט וכותב ספרדי לא ידוע.
תרגומים לעברית > תרגומים נוצריים

הבשורה על פי מרקוס, הבשורה על פי לוקס, הבשורה על פי העברים והאגרות תורגמו לראשונה לעברית במהלך המאה ה-16 וזכו לתרגומים נוספים במהלך המאות הבאות.
תרגומים לעברית > תרגומים נוצריים > תרגומים לעברית מקראית

כחלק מהפעולה המיסינרית הנוצרית, שמטרתה להפיץ את הדת הנוצרית בקרב היהודים, יצאו לאור עד המאה ה-20 עשרות תרגומים מלאים לעברית מקראית של הברית החדשה. החשובים ביניהם הם:
התרגום הראשון לעברית של כל הברית החדשה נכלל במסגרת המהדורת הרב לשונית של אליאס האטר שכללה שתים עשרה שפות: יוונית, סורית, עברית, לטינית, גרמנית, בוהמית, איטלקית, ספרדית, צרפתית, אנגלית, דנית ופולנית, בנירנברג. התרגומים פורסמו בין השנים 1599–1600 בשני כרכים.
יצחק סלקינסון, יהודי מומר, התחיל בתרגום הברית החדשה בתמיכת London's Trinitary Bible Society . עבודתו הושלמה, נערכה ופורסמה לאחר מותו על ידי כריסטיאן דוד גינסבורג בשנת 1885. חמש עשרה מהדורות חדשות פורסמו מאז באירופה ובארצות הברית. תרגומו ממשיך להתפרסם במהדורות הדו-לשוניות של הברית החדשה, עברית-ספרדית ועברית-הולנדית .
תרגומו של פרופ' פרנץ דליטש יצאו לאור בשנת 1877, במהדורות מנוקדות ולא מנוקדות. המהדורה הזאת פורסמה על ידי החברה British and Foreign Bible Society. התרגום, שעבר עריכה מחודשת על ידי גוסטף דלמן, הודפס מאז במהדורות רבות ומשמש עד היום יהודים משיחיים ונוצרים בישראל.
תרגומים לעברית > תרגומים נוצריים > תרגומים לעברית מודרנית

תרגום הברית החדשה לעברית מודרנית התחיל בשנת 1967 עם תרגומם של יוחנן אליחי ויהושע בלום לבשורה על-פי יוחנן. הם המשיכו עם תרגום הבשורה על-פי מתי ב-1970, הבשורה על-פי לוקאס ב-1972 ותרגום הברית החדשה כולה ב-1974.
בשנת 1970 פורסם תרגומו של המיסיונר הבפטיסטי רוברט לינדזי לבשורה על פי מרקוס. ב-1975 פורסם תרגום מלא נוסף לברית החדשה שבוצע על ידי ז'אן-מרי בושט ודוד כנרת. ב-1977 הוציא הארגון המסיונרי "החברה לכתבי הקודש בישראל" בהוצאה לאור ינץ תרגום לעברית מודרנית.
ספרי הברית החדשה

במאתיים השנים הראשונות של הנצרות נוספו ונגרעו ספרים מהקאנון של הברית החדשה: קלמנס הראשון ציין שמונה ספרים מהברית החדשה; איגנטיוס מאנטיוכיה הכיר שבעה ספרים; הבישוף פוליקרפוס הזכיר 15 ספרים; אירנאיוס, תלמידו של פוליקרפוס, הזכיר 21 ספרים; היפוליטוס הרומי מנה כ־22 ספרים; ובמספר ועידות כנסייתיות במאות השלישית והרביעית נקבע כי מספר הספרים הנכללים בקאנון יהיה 27.
רשימת 27 הספרים, כפי שהיא מוכרת כיום, נזכרת לראשונה על ידי אתנסיוס בישוף אלכסנדריה.
ספרי הברית החדשה > הבשורות

את הברית החדשה פותחות הבשורות (האוונגליונים), המתארות את קורות חייו, מותו ותחייתו של ישו; הן מיוחסות לדמויות שונות - חלקן חיו בזמנו של ישו, וחלקן אחרי מותו:
הבשורה על-פי מתי, מיוחסת על פי המסורת למַתָּי השליח, שעל פי פרק ט של אותה בשורה הוכר על ידי ישו כתלמידו.
הבשורה על-פי מרקוס, מיוחסת על פי המסורת למרקוס המבשר, תלמידו של פטרוס השליח.
הבשורה על-פי לוקאס, מיוחסת על פי המסורת ללוקאס, רופא מבני לווייתו של פאולוס השליח.
הבשורה על-פי יוחנן, מיוחסת על פי המסורת ליוחנן בן זבדי, מתלמידיו הראשונים של ישו.
אף אחת מן הבשורות לא מציינת בפירוש מי מחברן, והמחברים האמורים שוערו על ידי סופרים נוצרים עשורים רבים לאחר כתיבתן.
הסיפורים בשלוש הבשורות הראשונות דומים מאוד זה לזה, ולכן הן מכונות גם "הבשורות הסינופטיות", סינופסיס משמעותו ביוונית "לראות יחד". נוהגים להעתיק את שלוש הבשורות הראשונות זו לצד זו, כדי שהקוראים יוכלו לתפוס את ההבדלים והדמיון ביניהן במבט אחד. על פי השערת שני המקורות לוקאס ומתי כנראה הסתמכו על מרקוס בכתיבת הבשורות שלהם, כ-80% מהדברים הכתובים בבשורה על פי מרקוס מופיעים בבשורה על פי מתי וכ-65% בבשורה על פי לוקאס. התאוריה מניחה כי לוקאס ומתי הסתמכו גם על מקור קדום יותר שנעלם, המבוסס על אמרות ישו.
המקור העלום נקרא במחקר מסמך ה-Q (קיצור המילה הגרמנית Quelle שמשמעותה "מקור").
הבשורה על-פי מרקוס מתוארכת לשנים 66–70, הבשורות על-פי מתי ועל-פי לוקס לשנים 85–90, והבשורה על-פי יוחנן לשנים 90–110.