stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנרי טנדי
שירות צבאי

טנדי התגייס ב-12 באוגוסט 1910 לרגימנט ההוורדים הירוק, איתם שירת בגרנזי ודרום אפריקה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח טנדי יחד עם יחידות הרגימנט למערכה בחזית המערבית, הוא נלחם בקרב איפר הראשון, ובהמשך נלחם בין היתר בקרב על הסום שם נפצע לקראת סוף אוקטובר 1916. לאחר תקופת החלמה חזר לחזית במאי ,1917 אז הוצב בגדוד השלישי של הרגימנט וכחודש לאחר מכן הועבר לגדוד התשיעי. במהלך קרב פשנדל נפצע טנדי בפעם השנייה, כשהוא חזר לחזית בינואר 1918. ב-26 ביוני 1918 הועבר טנדי לרגימנט הדוכס מוולינגטון איתו לחם עד סוף המלחמה.
ב-28 באוגוסט במהלך קרב קמברה השני, היה טנדי אחראי על צוותי חבלה שנשלחו לפוצץ את חפירות האויב. כשהבין שהכוחות הקדמיים רותקו תחת אש הגרמנים הוא הסתער על החפירות הגרמניות עם עוד שני חיילים. הוא הצליח לפוצץ את העמדות הגרמניות ואף חזר עם 20 שבויים גרמניים, על פעולה זו עוטר טנדי במדליית ההתנהגות המצוינת - אחד מהעיטורים הבריטים הגבוהים ביותר הניתנים עבור גבורה.
שבועיים לאחר מכן הגדוד החמישי של טנדי השתתף בהתקפה על הוורינקורט. טנדי הצליח לפנות מספר פצועים משדה הקרב וביום למחרת שוב הוביל צוות לפיצוץ ביצורי האויב, כשהוא חוזר עם מספר שבויים גרמניים. עבור אירוע זה עוטר טנדי לאחר המלחמה בצלב המלחמה.
ב-28 בספטמבר במהלך מתקפת הנגד באזור מרקוינג בצרפת, פלוגתו נעצרה על ידי אש מקלעי אויב. טנדי זחל קדימה תחת אש, זיהה את עמדת המקלע הגרמנית ונטרל אותה בעזרת מקלע הלואיס שלו, לאחר מכן המשיך לעבר תעלת מרקוינג שם הוא תיקן תחת אש את הגשר כדי לאפשר לפלוגתו מעבר לצד השני. באותו הערב טנדי ושמונה לוחמים נוספים כותרו על ידי כוחות אויב רבים, טנדי הוביל מתקפת כידונים שהצליחה לחלץ את הכוח מהכיתור ואף הובילה 37 חיילי אויב לידי שארית פלוגתו. אף על פי שנפצע פעמיים במהלך הלחימה, סירב טנדי להתפנות עד לסיום הקרב ולבסוף נשלח לקבלת טיפול רפואי רק ב-4 באוקטובר. עבור גבורתו בקרב זה, עוטר טנדי בעיטור הגבורה הבריטי הגבוה ביותר - צלב ויקטוריה. בתיאור עיטורו נכתב כך:
שירות צבאי > תקרית היטלר

אף על פי שלא נמצאו לכך הוכחות חד משמעיות, ייתכן וטנדי נתקל באדולף היטלר בעודו חייל בצבא הגרמני. במהלך אותו קרב עליו קיבל טנדי את צלב ויקטוריה, חייל גרמני עייף ופצוע הסתובב מול קו האש של טנדי אך לא הרים את נשקו, טנדי בחר שלא לירות בחייל שכן הוא היה פצוע וללא כוונה להשיב באש. החייל הגרמני סימן לשלום בידו על שטנדי חס על חייו והמשיך בדרכו לקווים הגרמניים. בשנים שלאחר המלחמה היטלר נתקל בכתבה על טנדי בעיתון וזיהה אותו בתור החייל הבריטי שחס על חיו, הוא אף השיג העתק של ציור המתאר את רגע הגבורה של טנדי וככל הנראה מסגר ותלה את התמונה במעונו. בשנת 1938 בפגישה בין נוויל צ'מברלין והיטלר בברגהוף, צ'מברלין התעניין בציור והיטלר ענה "הבחור בתמונה היה כל כך קרוב להרוג אותי וחשבתי שלעולם לא אזכה לראות שוב את גרמניה, התערבות אלוהית הצילה אותי מהאש השטנית והמדויקת של אותם בחורים אנגלים."
הסופר דוויד ג'ונס שכתב ביוגרפיה על הנרי טנדי טוען שהסיפור הוא לא יותר מאגדה אורבנית. ייתכן ורצונו של היטלר לפאר את עברו ושירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה הוא שהוביל לזיהוי טנדי מתוך הכתבה. בשנת 1940 ביתו של טנדי הופצץ על ידי מפציצים גרמניים, בריאיון לעיתונאי מיד לאחר מכן טען שהוא מצטער על שחס על חיו של היטלר.
עיטורים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  צלב ויקטוריה |  מדליית ההתנהגות המצוינת |  המדליה הצבאית |  כוכב 1914–1915 |  מדליית המלחמה הבריטית |
|  מדליית הניצחון |  מדליית ההגנה |  מדליית ההכתרה ג'ורג' השישי |  מדליית ההכתרה אליזבת השנייה |  |
הערות שוליים

1 2  ניתן לכל מעוטרי צלב ויקטוריה שהיו חיים בעת ההכתרה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416887005171  GND: 1031574468  ISNI: 0000 0004 0187 6725  LCCN: nb2013021473  VIAF: 296932761   WorldCat (עם VIAF): 296932761
שטייר (יצרן נשק)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  יוזף ורנדל 
 תקופת הפעילות:  16 באפריל 1864 – הווה (160 שנה) 
 חברת אם:  שטייר דיימלר פוך 
 מיקום המטה:  Sankt Ulrich bei Steyr 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנשק 
 מוצרים עיקריים:  כלי ירייה 
 עובדים:  150 
  
 www.steyr-arms.com/de/
 
שטייר ארמס (בגרמנית: Die Steyr Arms GmbH; עד 2018 נקרא שטייר מאנליכר) הוא יצרן נשק מהעיר שטייר שבאוסטריה. החברה הייתה בעבר חטיבה בקונצרן שטייר דיימלר פוך והפכה לעצמאית בשנת 1990.
היסטוריה

העיר שטייר הייתה מרכז לתעשיית נשק עבור הצבא של האימפריה האוסטרו-הונגרית עוד מהמאה ה-14. ההיסטוריה של חברת שטייר החלה בשנת 1864 על ידי ג'וזף וורנדל שייסד את חברת יוזף ופרנץ וורנדל ושות' לייצור נשק ומנסרה באוברלטן (גרמנית: Josef und Franz Werndl & Comp. Waffenfabrik und Sägemühle in Oberletten) שמאוחר יותר הפכה ל OEWG החברה האוסטרית לייצור נשק (Österreichische Waffenfabriksgesellschaft) תחת שם זה ייצרה החברה את האקדח האוטומטי הראשון בשימוש האימפריה הרוט' שטייר M1907 שמאוחר יותר הפכה לחלק מקונגלומרט שטייר דיימלר פוך תחת השם שטייר וורקה בע"מ (Steyr Werke AG). החברה ייצרה את אקדח שטייר M1912, אחד מהדגמים הראשונים והחשובים של האקדח החצי-אוטומטי. החברה גם ייצרה את הרובה שטייר מאנליכר M1895 ושטייר מאנליכר שונהאואר (Mannlicher-Schönauer). במהלך מלחמת העולם הראשונה העסיקה החברה 15,000 עובדים וייצרה 4,000 כלי נשק ביום. תום המלחמה הביא להפסקת הייצור במפעל ובשנת 1918 עמדה החברה בפני הליך פירוק, ועל מנת לשרוד החלה לייצר כלי רכב. במהלך מלחמת העולם השנייה חזר המפעל לייצר כלי נשק עבור הצבא הגרמני. במהלך שנות החמישים של המאה העשרים חזר לשימוש ולייצור הרובה שטייר מאנליכר שונהאואר
בשנות השבעים של המאה העשרים החלה חברת שטייר לתכנן לייצר כלי נשק חדשניים ובהם רובי הסער שטייר AUG, ובשנת 1999 השיקה את סדרת האקדחים שטייר M.
בורסה (עיר)

| --- | --- |
סמל בורסה

פוטומונטז' של בורסה
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מרמרה
 נפה:  בורסה
 ראש העיר:  אלינור אקטש (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שפה רשמית:  טורקית 
 תאריך ייסוד:  202 לפנה"ס
 שטח:  10,422 קמ"ר
 גובה:  100 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  3,214,571 (2023)
  ‑ במטרופולין:  2,083,698 (2023)
  ‑ צפיפות:  308.4 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  40°11′29″N 29°04′50″E﻿ / ﻿40.191330555556°N 29.080538888889°E﻿ / 40.191330555556; 29.080538888889 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.bursa-bld.gov.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורבורסה(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורבורסה(למפת מרמרה (מחוז) רגילה) איסטנבול איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי בורסה(למפת מרמרה (מחוז) מוגדלת) איסטנבול איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי בורסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המסגד הקטן בבזאר בבורסה
רחוב אראפ שיקרי (Arap Şükrü) החוצה את השכונה היהודית בבורסה, אשר משמש כיום כרחוב הבילויים הראשי של העיר
שער הכניסה לבית הכנסת הגדול בבורסה - Sinaguga Mayor
בורסה (בטורקית: Bursa) היא עיר בצפון-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה כ-3.2 מיליון בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במחוז מרמרה ולרביעית בטורקיה כולה (אחרי איסטנבול, אנקרה ואיזמיר).
השם בורסה מקורו בשם היווני פרוסה (Προύσα), על שם פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה (Bithynia) שכבש את העיר. השם שובש בהמשך ל"ברוסה" ושובש שוב ל"בורסה". העיר נוסדה במאה השנייה לפנה"ס. לאחר כיבושה בידי העות'מאנים בשנת 1326 שימשה כבירתם במהלך המאה ה-14.
בורסה שוכנת לרגלי הר אולו (אנ') (2,493 מטר) שבו נמצא אתר הסקי הגדול במדינה. האזור משופע במעיינות חמים ההופכים את המקום למרכז תיירות חורף. העיר מהווה מרכז לתעשיית המשי הטורקית.
יהודי בורסה

כבר בתקופה הביזנטית ישבו בבורסה יהודים רומניוטים (דוברי יוונית). בשנת 1324, לאחר הכיבוש העות'מאני, התיר הסולטאן אורחאן לבנות את בית הכנסת "עץ החיים". לאחר הגעת יהודים ספרדים מגירוש ספרד, התערבבו בתוכם היהודים המקומיים. בין בתי הכנסת המפורסמים, היה בית כנסת "הגירוש". בשנת 1955 נותרו בבורסה כ-500 יהודים וכיום כ-60 בלבד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוגלו לעיר מנהיגי השומר. אבשלום פיינברג שהה שם כשהמתין לאישור יציאה לאירופה, משום שבעיר גרו מספר קרובים שלו אחרי גירושם מארץ ישראל בהיותם מקורבים לארגון השומר.
יהודי בורסה > יהודי בורסה בארץ ישראל

יהודי בורסה, כיהודי טורקיה ויוון, עלו במרוצת הדורות לארץ ישראל והתיישבו בערים הוותיקות כחלק מן היישוב הספרדי. בירושלים קיים בית תפילה השוכן ברחוב הנביאים. שמו בית כנסת עולי בורסה והוא נוסד בשנת 1932. בית הכנסת משמר עדיין את המנגינות הישנות של הנוסח הספרדי ובימי שבת וחג מתקיים בו מניין מצומצם. בבית הכנסת ישנם ספרי תורה רבי ערך וביניהם ספר תורה שניצל מן העיר העתיקה, לפני שנפלה בידי הלגיון הערבי, ספר תורה מבית כנסת "גירוש" שהובא מבורסה שבטורקיה וכן ספר תורה שהיה מופקד בקבר רחל.
ערים תאומות

גרמניה דרמשטאדט, הסן, גרמניה (מ־1971)
בוסניה והרצגובינה סרייבו, בוסניה והרצגובינה (מ־1972)
פקיסטן מולטאן, פנג'אב, פקיסטן (מ־1975)
פינלנד אואולו, פינלנד (מ־1979)
ארצות הברית טיפין (אנ'), אוהיו, ארצות הברית (מ־1983)
תוניסיה קירואן, תוניסיה (מ־1987)
טורקיה דניזלי, טורקיה (מ־1988)
הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין לפקושה, הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין (מ־1990)
הרפובליקה העממית של סין אנשאן, ליאונינג, הרפובליקה העממית של סין (מ־1991)
מקדוניה ביטולה, מקדוניה (מ־1996)
ישראל הרצליה, ישראל (מ־1997) (עד מבצע עופרת יצוקה)
מולדובה צ'אדיר לונגה, מולדובה (מ־1997)
קזחסטן קזילאורדה, קזחסטן (מ־1997)
אלג'יריה מואסקר, אלג'יריה (מ־1998)
גרמניה קולמבאך (אנ'), בוואריה, גרמניה (מ־1998)
בולגריה פלבן, בולגריה (מ־1998)
בולגריה פלובדיב, בולגריה (מ־1998)
אלבניה טירנה, אלבניה (מ־1998)
סלובקיה קושיצה, סלובקיה (מ־2000)
אוקראינה ויניצה, ויניצה, אוקראינה (מ־2004)
לקריאה נוספת

אות מאבשלום, נאוה מקמל-עתיר. מספר, בין השאר, על שהותו של אבשלום פיינברג בעיר.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562473105171  BNE: XX5822046  BnF: cb15098127z (data)  GND: 4009173-9  ISNI: 0000 0001 0719 773X  LCCN: n85244249  NKC: ge137889  NSK: 000698044  SUDOC: 033138141  VcBA: 497/2978  VIAF: 123562716   WorldCat (עם VIAF): 123562716
שחייה לילית (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית
כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "שחייה לילית" מאת ברייס מקגווייר ורוד בלאקרסט
 בימוי:  ברייס מקגווייר
 הופק בידי:  ג'יימס ואן ג'ייסון בלאם
 תסריט:  ברייס מקגווייר
 עריכה:  ג'ף מקאבוי
 שחקנים ראשיים:  ואייט ראסל קרי קונדון אמילי הופרל גאווין וורן
 מוזיקה:  מארק קורבן
 צילום:  צ'רלי סרוף
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אטומיק מונסטר בלאמהאוס הפקות 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  ישראל 4 בינואר 2024 ארצות הברית 5 בינואר 2024
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה על-טבעי
 תקציב:  15 מיליון דולרים
 הכנסות:  54.8 מיליון דולרים
 www.nightswim.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
"שחייה לילית" (באנגלית: Night Swim) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי ברייס מקגווייר, ומבוסס על הסרט הקצר בעל אותו שם משנת 2014 מאת מקגווייר ורוד בלאקרסט. בסרט מככבים ואייט ראסל, קרי קונדון, אמילי הופרל וגאווין וורן. העלילה עוקבת אחר משפחה המגלה אירועים משונים בבריכת השחייה שבחצר האחורית בביתם.
ג'יימס ואן וג'ייסון בלאם הם המפיקים תחת "אטומיק מונסטר" ו"בלאמהאוס הפקות". הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-5 בינואר 2024, ובישראל ב-4 בינואר 2024, תחת הפצת "סרטי יוניברסל".
עלילה

בשנת 1992, ילדה ושמה רבקה סאמרס יוצאת לילה אחד לבריכה המשפחתית שלה כדי להחזיר סירת צעצוע השייכת לאחיה החולה הסופני, טומי. בזמן שהיא מנסה להשיג את הסירה, משהו בבריכה מושך אותה מתחת למים.
זמן לא ידוע לאחר מכן, משפחת וולר - ריי, איב והילדים איזי ואליוט - מחפשים מקום מגורים חדש וקבוע לאחר שריי נאלץ לפרוש מקריירת הבייסבול שלו עקב מחלה. הם מחליטים לרכוש בית עם בריכת שחייה בחצר האחורית, במיוחד לאחר ששמעו שהבריכה תהיה טובה למצבו של ריי. ריי נחתך בידו בזמן שהוא עובד כדי לנקות את הבריכה. כשאנשי מקצוע באים לבדוק את הבריכה, הם מגלים שהבריכה מתמלאת מעצמה, ללא צינור, ולוקחת את מימיה ממעיין תת-קרקעי באזור.
ככל שהוא מבלה יותר זמן בבריכה כחלק מהטיפול שלו, נראה שמחלתו של ריי נעלמת לאט לאט. עם זאת, איב מודאגת מהשינויים שהיא רואה בבעלה. איזי ואליוט מותקפים בנפרד על ידי משהו לא ידוע בבריכה, והחתול המשפחתי נעלם. במהלך מסיבת בריכה אשר המשפחה מקיימת, המתווכת שלהם, קיי, מספר לאיב על בתה של הבעלים הקודמים, רבקה סאמרס. ועל סיפור הטביעה הלא מוסבר שלה. זמן קצר לפני שריי לכאורה מחזיק ילד מתחת למים וכמעט מטביע את עצמו, למרות שהדבר מיוחס לתופעת לוואי של מחלתו.
כשהיא מאתרת את משפחת סאמרס לאחר שנודע לה שיש היסטוריה ארוכה של היעלמויות לא מוסברות בבריכה, איב נפגשת עם לוסי, אמה של רבקה. לוסי מסבירה שהמים שממלאים כעת את הבריכה היו פעם חלק ממעיין מרפא, אבל כדי להשתמש במי המרפא יש להקריב להם מישהו אחר; לוסי נאלצה להקריב את רבקה לישות הבריכה כדי לרפא את מחלתו של טומי. איב נחרדת להבין שריי עכשיו נרפא על ידי הבריכה, אבל זה ייקח את אחד הילדים כקורבן.
איב חוזרת לבית כדי לגלות שריי נשלט ישירות על ידי הישות, אשר לוכדת את אליוט בבריכה ומנסה להרוג את איזי. איב מנסה להציל את בנה בזמן שאיזי מתעמתת עם הישות המחזיקה באביה, ובסופו של דבר תוקפת אותו עם מחבט בייסבול. איב מצליחה לחלץ את אליוט מחוסר הכרה, ומובלת אל פני הבריכה על ידי רוחה של רבקה. לאחר חזרה לחצר, התקיפה של איזי ומצבו של אליוט עוזרים לריי להחזיר את השליטה על עצמו. כדי לעצור את הישות שתתקוף את ילדיו, ריי מקריב את עצמו לבריכה.
בסופו של דבר המשפחה מחליטים להישאר בבית כדי שאף אחד אחר לא ייפול קורבן לישות, איב, איזי ואליוט עוצרים את מילוי הבריכה כדי למנוע שדבר כזה יקרה שוב.
צוות השחקנים והדמויות

ואייט ראסל - ריי וולר
קרי קונדון - איב וולר
אמילי הופרל - איזי וולר
גאווין וורן - אליוט וולר
ננסי לנהאן
ג'ודי לונג
אדי מרטינז
אלייז'ה ג'. רוברטס
הפקה > מקורות והוכחת מושג

מקורות הסרט מופקים משנת 2014, כאשר ברייס מקגווייר כתב וביים את סרטו הקצר בן החמש דקות בתקציב נמוך עם חברו רוד בלאקרסט. בתפקיד הראשי כיכבה בו מגלין אכיקונווק, דבר שייתן השראה לדמותה של איזי וולר בגרסה החדשה. מקגווייר ציטט מסרטי "בלאמהאוס הפקות", וגם סרטים אחרים כמו "פולטרגייסט" (1982), "היצור מהלגונה השחורה" (1954), "מלתעות" (1975), "קריסטין" (1983), "ליל הצייד" (1955) ו"מצולות" (1989), כמקורות השראה של הסרט. הוא גם תיאר את עלילת הסרט כחצי אוטוביוגרפי בהקשר לילדותו והתבגרותו, ואמר: ”גדלתי בפלורידה, מוקף באוקיינוס משלושה צדדים, באקלים שניתן לשרוד רק על ידי השתתפות בטקס מים, טביעה, הוריקנים שהציפו בתים, תאונות שייט, התקפות כרישים, יש לי סוג של פחד, צריך לתת כבוד למים... ראיתי את הסרט 'מלתעות' כשהייתי בן 10, הייתה לנו בריכת שחייה, ואני זוכר שהייתי בתוך הבריכה לבדי בלילה כשאחי הצעיר כיבה את האורות. הייתי בטוח מעל לכל ספק שהמים הם תהום”. הסרט הקצר שוחרר ביוטיוב ב-12 באוקטובר 2014, והפך לוויראלי, דבר שאפשר למקגווייר להתפתח לתעשיית הקולנוע כתסריטאי. ג'דסון סקוט, הסגן הבכיר מחברת הסרטים "אטומיק מונסטר", המליץ על הסרט לג'יימס ואן, שהסכים לרכוש את הזכויות לעיבוד סרט עלילתי.
הפקה > פיתוח

בינואר 2023, דווח כי עיבוד קולנועי עלילתי של הסרט הקצר "שחייה לילית" בתהליכי הפקה מוקדמת, בעקבות הצלחת הסרט "מייגן". מקגווייר חזר לביים מתסריטיו, בו הרחיב את העלילה כדי להוסיף דרמה שיניע את הסיפור ואימה לגבי רגשות הדמויות. ואייט ראסל וקרי קונדון לוהקו, כאשר ואן וג'ייסון בלאם מפיקים תחת "אטומיק מונסטר" ו"בלאמהאוס הפקות". באפריל נוספו לצוות השחקנים אמילי הופרל, גווין וורן, ננסי לנהאן וג'ודי לונג.
הפקה > צילום

צילומי הסרט החלו ב-11 באפריל 2023 באטלדנה, קליפורניה, ונמשכו כ-34 ימים.
מוזיקה

מארק קורבן, שהלחין את הפסקול לסרט "בלאק-פון", הלחין גם פסקול לסרט זה. מקגווייר שיבח את הבחירה בקורבן, ואמר: "המוזיקה שלו נמצאת בכל רשימות הכתיבה שלי והציג לו את החזון שלי למוזיקה בהרגשה שהיא יכולה להגיע רק מהמים, כמו איזה מקהלה שטבעה ועלה מהמעמקים, והוא היה כזה בחור מוכשר. רק מארק יכול ליצור צלילים כל-כך מוזרים ומצמררים". כדי לשקף את השפעות הסרט, מקגווייר שילב בפסקול שירי פופ משנות ה-80.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-5 בינואר 2024, ובישראל ב-4 בינואר 2024 תחת הפצת "סרטי יוניברסל". בתחילה הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-19 בינואר 2024.
הערות שוליים

↑  "The First Night Swim Trailer Teases A Deadly Game Of Marco Polo". Fangoria. Retrieved October 5, 2023.
1 2 3  D'Alessandro, Anthony (January 10, 2023).
"Atomic Monster & Blumhouse Going For Night Swim With Wyatt Russell & Kerry Condon; Bryce McGuire Directing & Writing". Deadline Hollywood. Retrieved January 11, 2023.
↑  D'Alessandro, Anthony (April 19, 2023).
"Amélie Hoeferle, Gavin Warren, Nancy Lenehan & Jodi Long Join Blumhouse & Atomic Monster For A Night Swim". Deadline Hollywood. Retrieved April 19, 2023.
↑  James Wan [@creepypuppet] (April 11, 2023).
"Going for a midnight dip on the set of Night Swim with the great team of director @brycejmcguire and DP @charlie_sarroff". on May 6, 2023 – via Instagram.
↑  Galuppo, Mia (April 7, 2023).
"Blumhouse Horror Night Swim Moves Up January Release". The Hollywood Reporter. Retrieved April 8, 2023.
אסקישהיר

| --- | --- |

פוטומונטז' של אסקישהיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מרכז אנטוליה
 נפה:  אסקישהיר
 ראש העיר:  איישה אינליג'ה (מפלגת העם הרפובליקאית)
 שטח:  13,842 קמ"ר
 גובה:  788 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  915,418 (2023)
  ‑ במטרופולין:  811,585 (2023)
  ‑ צפיפות:  66.13 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  39°46′00″N 30°31′00″E﻿ / ﻿39.76667°N 30.51667°E﻿ / 39.76667; 30.51667
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.eskisehir.bel.tr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראסקישהיר(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראסקישהיר(למפת מרכז אנטוליה רגילה) אנקרה קוניה קייסרי סיוואס קאראמאן הים התיכון הים האגאי מרמרה הים השחור מזרח אנטוליה  דרום- מזרח אנטוליה  סוריה הים התיכון הים השחוראסקישהיר(למפת מרכז אנטוליה מוגדלת) אנקרה קוניה קייסרי סיוואס קאראמאן הים התיכון הים האגאי מרמרה הים השחור מזרח אנטוליה  דרום- מזרח אנטוליה  סוריה הים התיכון הים השחוראסקישהיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אסקישהיר (בטורקית: Eskişehir; מילולית: "העיר העתיקה/הישנה") היא עיר בצפון-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 915,418 בני אדם. העיר שוכנת בליבו של אזור מעיינות חמים.
היסטוריה

יישוב פריגי נוסד כ-10 ק"מ דרומית-מערבית למרכז הנוכחי של העיר בשנת 1000 לפנה"ס לערך. העיר נודעה לאחר מכן בשמה היווני "Δορύλαιον" (דורילאון) ובתקופה הרומית נקראה "דורילאום" (Dorylaeum). הנצרות הגיעה לעיר לאחר שלטונו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס במאה ה-4. היא נשלטה על ידי הביזנטים, הסלג'וקים, סולטנות רום, וב-1289 באה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית.
העיר החלה להתפתח במהירות עם חיבורה למסילת הרכבת ב-1890 ועם הקמת מפעל לייצור רכבות ב-1894. עד היום ממוקמים מפעלי "תעשיות מנועים וקטרים לטורקיה" (Türkiye Lokomotif ve Motor Sanayi, TÜLOMSAŞ) באסקישהיר. במלחמת יוון–טורקיה הגיע הצבא היווני עד סמוך לעיר בדצמבר 1920 ואיים על אנקרה, מרכזה של התנועה הלאומית הטורקית באותה עת. באינני הסמוכה לעיר התרחש גם המהפך במלחמה כאשר האספה הלאומית הגדולה של טורקיה הצליחה להתארגן ולנצח את היוונים בשני קרבות אינני.
הבסיס הראשון של חיל האוויר הטורקי צמוד לעיר ממזרח ובעת המלחמה הקרה הוא שימש כאחד מבסיסי האוויר החשובים של נאט"ו. ב-20 בפברואר 1956 פקדה את העיר רעידת אדמה בעוצמה של 6 בסולם ריכטר. 19 בני אדם נפצעו אך למעלה מ-13,000 בניינים ניזוקו.
העיר כיום

כיום מהווה אסקישהיר מרכז תעשייתי ומסחרי חשוב. מעבר לתעשיית הרכבות הפועלת בה, מיוצרים בה מנועים למטוסים, כלי רכב, ציוד חקלאי, טקסטיל וסוכר, ויש בה תעשיות כימיקלים ומוצרים לבנייה. עוד ידועה העיר בייצור מקטרות מאבן קלה ונקבובית המכונה "מירשאום" (meerschaum מגרמנית "קצף-ים" בטורקית Lületaşı; שם מקובל נוסף למינרל ספיוליט), ענף הקיים בה מאז תחילת המאה ה-18.
העיר שוכנת על קו הרכבת המהיר המוביל מאנקרה לאיסטנבול. בשנת 2004 נחנכה בעיר רכבת קלה בשם EsTram ובה שני קווים באורך כולל של 15 ק"מ שלאורכם 26 תחנות. בשנת 2006 הסיעה המערכת כ-28 מיליון נוסעים.
באסקישהיר פועלות שתי אוניברסיטאות - אוניברסיטת אנאדולו שהוקמה בשנת 1982 ובה כ-24,200 תלמידים, ואוניברסיטת עות'מאן הראשון באסקישהיר (Eskişehir Osmangazi Üniversitesi) שהוקמה ב-1993 ובה כ-13,000 תלמידים.
גלריה

פסל הניצב בחזית המסגד הגדול והמנציח את מלחמת העצמאות
הרכבת הקלה באסקישהיר
המסגד המרכזי באסקישהיר
מרכז הסחר באסקישהיר
ערים תאומות

רומניה קלוז'-נאפוקה, קלוז', רומניה (מ־29 בינואר 2010)
צפון קפריסין לפקושה, צפון קפריסין (מ־5 באוקטובר 2016)
צפון קפריסין קירניה, צפון קפריסין (מ־20 במאי 2016)
בלגיה סנט-ז'וסה-טן-נודה (אנ'), בריסל, בלגיה (מ־16 באוקטובר 2014)
גרמניה פרנקפורט, הסן, גרמניה (מ־23 באפריל 2013)
אוסטריה לינץ, אוסטריה עילית, אוסטריה (מ־3 במאי 2012)
טורקיה בודרום, מולה, טורקיה (מ־12 בינואר 2010)
הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'ואו (אנ'), ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין (מ־22 בספטמבר 2009)
קוריאה הדרומית פאג'ו (אנ'), קיונגי, קוריאה הדרומית (מ־18 במאי 2007)
טטרסטן קאזאן, רוסיה, טטרסטן (מ־13 בנובמבר 1995)
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  "About Anadolu University". אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2010. נבדק ב-2010-06-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ESKİŞEHİR BÜYÜKŞEHİR BELEDİYESİ, eskisehir.bel.tr
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550216805171  GND: 4247190-4  LCCN: n80069813  MusicBrainz: 8be5a96c-63f3-4fa6-9872-4ccb6d10973a  NKC: ge940249  VIAF: 155936696   WorldCat (עם VIAF): 155936696 
מקטרות מירשאום בשוק באיסטנבול
איזמיר

| --- | --- |
סמל איזמיר

פוטומונטז' של איזמיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  הים האגאי
 נפה:  איזמיר
 ראש העיר:  טונץ' סויר (מפלגת העם הרפובליקאית)
 תאריך ייסוד:  האלף ה-3 לפנה"ס
 שטח:  12,012 קמ"ר
 גובה:  30 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Mount Yamanlar 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,479,525 (2023)
  ‑ במטרופולין:  2,948,609 (2023)
  ‑ צפיפות:  372.9 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  38°24′46″N 27°08′18″E﻿ / ﻿38.41273°N 27.13838°E﻿ / 38.41273; 27.13838 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.izmir.bel.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראיזמיר(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראיזמיר(למפת מחוז הים האגאי רגילה) דניזלי מניסה בודרום פטהייה סומה קיטהיה הים התיכון מרכז אנטוליה י. מרמרה יוון הים האגאי הים התיכוןאיזמיר(למפת מחוז הים האגאי מוגדלת) דניזלי מניסה בודרום פטהייה סומה קיטהיה הים התיכון מרכז אנטוליה י. מרמרה יוון הים האגאי הים התיכוןאיזמיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
איזמיר (בטורקית: İzmir; ביוונית: Σμύρνη - סמירנָה) היא עיר הנמל הראשית של טורקיה בחלקה האסייתי, בירת הנפה הקרויה על שמה ומחוז הים האגאי. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir – "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה כ-4.48 מיליון בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודלה בטורקיה אחרי איסטנבול ואנקרה. העיר שוכנת לחוף מפרץ איזמיר, שהוא שלוחה של הים האגאי.
היסטוריה

איזמיר נקראה לפנים בשם היווני "סמירנה" והיא מן הערים הקדומות באסיה הקטנה. היוונים בנו אקרופוליס – מצודה הכוללת כמה מקדשים – על פסגת גבעת פאגוס, שלמרגלותיה הייתה בנויה העיר, אולם מכל אלה כמעט ולא נותרו שרידים.
המשורר היווני הומרוס נולד בעיר סמירנה לפי המסורת. בסוף המאה השישית לפני הספירה חרבה העיר, אך שוקמה בסוף המאה הרביעית לפני הספירה בידי אלכסנדר מוקדון ונחשבה לאחת הערים המפוארות בעולם.
בשנת 1424 נכבשה העיר ובכך הפכה לחלק מהאימפריה העות'מאנית, ובה חיו לצד רוב טורקי מיעוטים כגון יוונים, ארמנים ויהודים – כאשר היחס המספרי ביניהם השתנה לאורך השנים. היוונים תמיד היוו רוב משמעותי בעיר, ובינם לבין הטורקים שרר מתח מתמיד, בין היתר בשל הבדלי תרבות ודת.
בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, פרצה מלחמת יוון–טורקיה עקב שאיפותיו של השלטון היווני להשיג דריסת רגל בשטחים שנכבשו זה מכבר על ידי מדינות ההסכמה והובטחו ליוונים תמורת הצטרפותם למלחמה לצידם. במלחמה זו הובס צבא האימפריה העות'מאנית וחיילים יוונים השתלטו על איזמיר וסביבתה. תביעתם על האזור אושרה בהסכם סוור בשנת 1920.
אטאטורק כבש את העיר בחזרה בשנת 1922. חלק גדול מן העיר עלה בלהבות, ורבבות אזרחים יוונים נמלטו ממנה. כעבור שנה אושרה הריבונות הטורקית במסגרת הסכם לוזאן. לאחר שיוון וטורקיה חתמו על הסכם לחילופי אוכלוסין על בסיס דתי (נוצרים ליוון ומוסלמים לטורקיה), לא נשארו בעיר יוונים כלל.
בשנת 2020 נפגעה העיר באופן קשה מרעידת אדמה שהתרחשה בים האגאי, ממנה נהרגו עשרות אנשים וכן עשרות בניינים קרסו.