stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל טרייסטמן
קריירה > בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1979 השתתף בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99". ב-1983 השתתף בסרטו של ג'ורג' עובדיה "הדודה מארגנטינה". ב-1985 גילם פקיד בסרטו של נדב לויתן "בנות". ב-1991 גילם טייס בסרטו של שמוליק אימברמן "המסע המופלא בארץ". ב-1996 גילם את מירון בטלנובלה "רמת אביב גימל" שביים יואל זילברג. בין השנים 1996–1997 גילם את אבא של דנה פישמן בסדרת הטלוויזיה "ג'ינג'י" המבוססת על סדרת הספרים המצליחה בעלת אותו השם מאת גלילה רון פדר עמית. ב-2001 גילם את חזי קידרון בסדרת הטלוויזיה שביים חיים רינסקי "סיטי טאוור" ששודרה בערוץ 2. ב-2010 גילם טסטר בסדרת הטלוויזיה "טקסי דרייבר". ב-2011 גילם את עו"ד זיינברג בסדרת הטלוויזיה "החברים של נאור" וגילם רופא בסרטו של דן וולמן ע"פ ספרה של שולמית לפיד בעל אותו השם "גיא אוני".
כמו כן השתתף בדיבוב מספר סדרות טלוויזיה לעברית: ב-1984 דיבב את טוניו רוסי בסדרת האנימה "הלב", בין השנים 1983–1984 דיבב את הנסיך גילעם ונסיך הפיות בסדרת הטלוויזיה "הדרדסים", וב-1993 דיבב את וילדון סקוט בסדרת הטלוויזיה "אגדת פנג הלבן".
טרייסטמן השתתף בכמה סרטי קולנוע חרדי מצליחים כ-"הנקמה היהודית" ו"הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן" של יהודה גרובייס, "בלתי צפוי" של האחים גרובייס, "הסוכן הפלסטיני" של אברהם גרובייס, "המלכודת" (של "חלום הפקות"), "מאבק הישרדות", "תרגיל הסחה" (של "גל דיסק") ו"מארב מתוכנן" (של "מדיה כהלכה").
קו למושב

קו למושב הוא שבועון המושבים וההתיישבות הכפרית בבעלות כנס מדיה בע"מ. העיתון מופץ בחינם ב-40,000 עותקים במושבים ברחבי הארץ - דרך תיבות הדואר, במכולות ובצרכניות.
הנושאים שבהם עוסק העיתון הם חקלאות, אישים תושבי מושבים וחקיקה ורגולציה הנוגעים למושבים. כמו כן, יש בעיתון טור ביקורת שירה וטור ביקורת ספרות.
היסטוריית העיתון

העיתון נוסד בסוף שנות ה-80' של המאה ה-20, כעיתון מקביל לעיתון הדף הירוק, מקומון הקיבוצים. שני העיתונים, קו למושב וכן הדף הירוק הוקמו במקור על ידי העיתונאי והסופר ישראל זמיר (בנו של יצחק בשביס-זינגר) כמוספים של עיתון על המשמר. הגיליון הראשון של קו למושב יצא בשבעה בנובמבר 1989. באותו גיליון מסביר זמיר ב"דבר העורך" את הסיבות להוצאת העיתון: "יהיה אולי מי שיתמה: מה ל'על המשמר' - האכסניה שלנו ולמושבים? על כך נענה, כי המאבק על דמותה של החקלאות במדינת ישראל הוא מאבקם של כל עובדי האדמה, מושבניקים כקיבוצניקים, מאבקם של החקלאים כולם, מכל סוגי ההתיישבות. אם חלילה נגיע ליום השחור שמושבים יינטשו - אין לנו ספק, כי גם תורם של הקיבוצים ועובדי החקלאות בארץ כולה יגיע, כולנו בסירה אחת. היינו רוצים להיות הבמה לאותה זעקה".מאוחר יותר, כשנסגר על המשמר בשנת 1995, נסגרו המוספים הללו. מאוחר יותר, בינואר 1997 הוסדרה העברתם והוצאתם מחדש תחת קבוצת מעריב.
משנת 2018 קו למושב הוא אחד העיתונים היוצאים לאור תחת קבוצת "כנס מדיה" מקבוצת "כנס תערוכות"
מערכת העיתון

עורך העיתון הוא עמוס דה וינטר. בין כתבי העיתון: חני סלומון, יעקב לזר, עו"ד אפרת חקיקת, זהר נוי, נחמן גלבוע, אלמוג סורין, עדינה בר-אל, עמרם קליין.
מעורכי העבר של העיתון: דרור יוסף, עמי רוז'נסקי, ליאורה שואט, ישראל זמיר.
הערות שוליים

↑  [1=http://www.ihaklai.org.il/ראשי/כתבות/tabid/56/ctl/ArticleView/mid/368/articleId/10182/categoryId/293/--859--271114.aspx קו למושב, גיליון 859 - 27/11/14]
↑  מאת מיכל רוה, ‏"הדף הירוק" ו"קו למושב" עוברים למעריב, באתר גלובס, 24 בדצמבר 1996
יהודה רסלר

| --- | --- |

יהודה רסלר, נובמבר 2022
 לידה:  1939 (בן 85 בערך) גליציה, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1941
 השתייכות:  יהודה רסלר משרד עורכי דין
 
יהודה רסלר (נולד ב-1939) הוא עורך דין ישראלי שהתפרסם כמי שהביא לשידורי הטלוויזיה בשבת בישראל, וכמי שנאבק עשרות שנים באמצעות עתירות לבג"ץ נגד אי גיוסם של בני ישיבות לצה"ל.
ביוגרפיה

רסלר נולד בגליציה שהייתה בריבונות פולין. בגיל 3 הגיע ארצה במסגרת עליית ילדי טהראן, לאחר שהוריו נמלטו עמו לסיביר. משפחתו התיישבה בתל אביב, ואביו פתח שני בתי קפה ידועים - "קפה מילאנו" ו"קפה אוסלו" בצפון תל אביב, שנפתחו מספר שנים לאחר שסגר בית קפה נוסף שהיה ברשותו בשם "קפה רסלר". רסלר, רב-סרן במילואים, למד משפטים, והוסמך לעריכת דין, בעל משרד עורכי דין בתל אביב.
בריאיון עיתונאי סיפר רסלר כי אביו שפתח את בתי הקפה בשבתות, התמודד במאבקים נגד פקחים שהרבו לקנוס אותו על כך. מלחמותיו של אביו נגד הפקחים הולידו אצלו את הרצון להיאבק בנושאי דת ומדינה. העתירה הראשונה שהגיש לבג"ץ הייתה ערעור על פסיקה נגד תחנת הדלק יזראמקס שהייתה פתוחה בשבת, והורשעה על בסיס חוק העזר העירוני לרמת גן. בג"ץ קיבל את עתירת לקוחו בפסק דין תקדימי שקבע כי תחנת דלק איננה חנות ולכן לא חל עליה חוק העזר העירוני האוסר על חנויות לפתוח בשבת. מאז נקשר שמו בסדרת מאבקים שניהל בנושאים הקשורים לענייני דת ומדינה:
גיוס בני ישיבות – ב-1981 הגיש בג"ץ ראשון כנגד אי-גיוסם של בני הישיבות לצה"ל. (הוא לא היה הראשון, וקדם לו בג"ץ בקר מ-1970, שהוגש בעצתו של רסלר על ידי ידיד משפטן). תביעתו הראשונה נדחתה על הסף, מאז ובמשך 26 שנים עתר מדי כמה שנים לבג"ץ, לפעמים לבד, ולפעמים יחד עם אחרים, כמו התנועה לאיכות השלטון, במטרה להביא לגיוס בני הישיבות. בעקבות המאבק נחקק חוק טל המסדיר את אי-גיוסם של בני הישיבות לצה"ל, והוא המשיך להילחם בבג"ץ גם נגד חוק זה. עקב עתירתו לבג״ץ ב-2024, בג״ץ פסק כי חובה על בחורי ישיבות להתגייס וביטול התקצוב לישיבות שתלמידיהן אינם מתגייסים.
טלוויזיה בשבת –  ב-1969 שידרה הטלוויזיה (הערוץ הראשון) רק בימי חול, עקב הסכם קואליציוני בין ממשלת גולדה מאיר למפד"ל. רסלר עתר לבג"ץ בתביעה להורות לרשות השידור לשדר בשבת, אך נדחה בנימוק שאין ברשותו מקלט טלוויזיה ולכן אין הוא נפגע ישירות ממדיניות השלטונות. הוא צרף אליו את גיסו, אשר היה לו מקלט, וביום שישי בשעות בין הערביים הגיעו לירושלים, לביתו של השופט צבי ברנזון שהיה שופט תורן. לאחר דיון של שלוש שעות בביתו – הוציא ברנזון צו מניעה כנגד האיסור לשדר בשבת.
שעון הקיץ בישראל - רסלר היה שותף לפחות באחת העתירות לחייב את שר הפנים להפעיל שעון קיץ בישראל.
רסלר מרבה להתמקד במשפטים בעלי אופי ציבורי, אך מוכר בציבור גם בזכות היותו פרקליטם של אישים מפורסמים כמו דוד אפל. ב-2007 התפרסם כעורך דינה של א', המתלוננת הראשית בפרשת הנשיא משה קצב.
רסלר מנהל את משרדו מבית מגורים בשדרות דוד המלך בתל אביב וגר במגדלי אקירוב ברחוב פנקס בתל אביב.
משנת 2008 הסתבך רסלר בחובות ואף הורשע בהתנהגות שאינה הולמת את מקצוע עריכת הדין, ובעבירות של הפרת חובת נאמנות ומסירות ללקוח, ונגזר עליו עונש של השעיה ל-12 חודשים על תנאי, לתקופה של 3 שנים.
בשנת 2014 הסתבך בחובות, ונדרש לפנות את משרדו לשם כיסוי חובותיו. בפברואר 2016 הורשע בדין משמעתי בגנבת כספי לקוחות והושעה לארבע שנים. בהמשך השנה התקבל הערעור שהגיש רסלר על הרשעתו בדין המשמעתי, ובוטל עונש ההשעיה אשר מעולם לא נכנס לתוקף.
בתו, סיגל זכאי רסלר, היא שופטת, שמונתה באוקטובר 2015 לסגנית נשיא בתי משפט השלום מחוז תל אביב.
הערות שוליים

↑  טלי זלינגר, ההתעללויות בגדה, דבר, 18 בפברואר 1983
↑  ע"פ 217/68 יזראמקס בע"מ נ' מדינת ישראל, פ"ד כב (2) 343
↑  בג"ץ 448/81 רסלר נ' שר הביטחון
↑  בג"ץ דחה את העתירה למען הנהגת שעון קיץ השנה, דבר, 11 באוגוסט 1983
↑   אריק מירובסקי, חברת הניהול של מגדלי אקירוב תשנה את חוזה הניהול עם הדיירים, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2013
1 2   יסמין גואטה, בוטלה השעייתו של עו"ד יהודה רסלר שהורשע בהתנהגות לא הולמת, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2016
↑  ארין הלל־מזרחי, עו"ד יהודה רסלר הסתבך בחובות של מיליונים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 במאי 2014
↑  ענת רואה, הבנק ניצח: עו"ד יהודה רסלר יפנה את משרדיו, באתר כלכליסט, 25 בנובמבר 2014
↑  איתמר לוין, עו"ד יהודה רסלר הושעה לארבע שנים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בפברואר 2016
ארגון (פעולה)

ערך זה עוסק בפעולת הארגון. אם התכוונתם לקבוצה של אנשים המתארגנת יחד לשם השגת מטרה משותפת, ראו .
ארגון או התארגנות היא פעולה של סידור, הכנה או היערכות. לרוב ארגון של מספר מרכיבים ליצירת סדר נעשה באופן שיטתי על פי תכנון מראש. ארגון המרכיבים יכול לתרום מאוחר יותר למציאתם בקלות רבה יותר בעת חיפוש.
יכולת ההתארגנות היא חלק מהפונקציות הניהוליות וייצוג הידע של האדם.
בהתאם לכך, יכולתו של האדם להתארגן בחיי היום יום מתבססת על שימוש בסכמות קוגניטיביות.
שימושים

יכולת זו משפיעה על יכולת התפקוד של האדם בתחומים רבים. היא מאפשרת גיבוש של תוכנית פעולה.
בחיים הבוגרים יכולת הארגון בחיים האישיים חשובה לצורך פעולות היומיום, טיפול עצמי וניהול משק בית.
בתחום המחקר, סטטיסטיקה תאורית היא ענף העוסק בארגון נתונים לצורך יצירת תיאור תמציתי וקל לתפיסה.
ברמת ההתפתחות האנושית ישנה חשיבות לארגון הידע שנצבר לאורך הדורות על ידי קיטלוג של מאגרי המידע השונים (כמו ספריות).
בתחום הלמידה נדרשת התארגנות לצורך הבעה בכתב, עריכת חישובים מורכבים בחשבון ועוד. יכולת ההתארגנות טובה מאפשרת לתלמיד להתמודד עם שיעורי בית בכוחות עצמו, להפחית את התלות בהורים ולצמצם מתחים משפחתיים סביב הנושא.
בנוסף, קידוד מידע באופן מאורגן משפר את יכולת השליפה שלו מהזיכרון לטווח ארוך. זאת משום שתהליך הארגון של החומר הנלמד מגביר את משמעותם של מרכיבי המידע והקשרים ביניהם.
כמו כן, היכולת לארגן פרטי מידע מרובים לגושים (chunk) של יחידות משמעות מאפשרת להתגבר על מגבלת זיכרון העבודה, העומדת על כשבע יחידות מידע בו זמנית.
פגיעה ביכולת ההתארגנות

פגיעה או הנמכה ביכולת ההתארגנות עלולה לפגוע בתפקוד של האדם במצבים שונים.
יכולת ההתארגנות יכולה להיפגע מגורמים שונים, למשל: עייפות, לקויות למידה או הפרעת קשב.
אחד הביטויים האפשריים לפגיעה ביכולת ההתארגנות בחיי היום יום הוא בלגן פיזי במשק הבית, או חוסר ארגון קוגניטיבי של תהליכי החשיבה.
פיתוח ושיפור יכולת ההתארגנות

באופן טבעי יכולת ההתארגנות נבנית עם הגיל בהתאם להתפתחות הקוגניטיבית וניסיון החיים המצטבר של האדם.
בנוסף, ניתן גם לשפר את יכולת ההתארגנות באופן מכוון בעזרת אנשי מקצוע מתאימים.
ריפוי בעיסוק יכול לסייע בארגון פעולות בזמן ובמרחב. בתחום החינוך, הוראה מתקנת שמה דגש רב על פיתוח יכולת ההתארגנות לצורך שיפור התפקוד האקדמי. אימון אישי יכול בין היתר לסייע לאדם לארגן את המשאבים העומדים לרשותו לצורך הגשמת מטרה מסוימת. ייעוץ ארגוני מכוון על פי רוב לשיפור הרווחיות של חברות בעולם העסקי וגיבוש של אסטרטגיה עסקית מתאימה.
פיתוח ושיפור יכולת ההתארגנות > כלים להתארגנות

ישנם כלים רבים אשר שימוש יעיל ומותאם בהם יכול לשפר את ההתארגנות בתחומים שונים.
יומן הוא כלי המבוסס על לוח שנה. הוא מאפשר ארגון זמן יעיל ותורם ליכולת העמידה בלוח זמנים. היומן יכול להיות מודפס על גבי נייר או בפורמט דיגיטלי ממוחשב. דוגמה ליומן אלקטרוני הוא יומן גוגל.
ישנם מספר כלים לארגון מידע:
רשימה - כלי להצגה שיטתית וברורה של מידע המורכב מפרטים אחדים.
טבלה - מאפשרת לארגן תמליל או אוסף נתונים מספריים בעזרת טורים ושורות, כאשר כל טור ושורה נושאים כותרת המגדירה את תוכנם.
מפת מושגים - דרך גרפית להצגת מושגים ורעיונות. לדוגמה: תרשים עץ.
מפת חשיבה - יכולה לסייע בארגון גרפי של רעיונות.
צלווח נתונים - שיטה להצגת ההתפלגות המשותפת של שני משתנים או יותר.
מערכת מידע - תוכנה המאפשרת לנהל מידע בצורה ממוחשבת.
ישנם כלים היכולים לשמש למטרות ארגוניות שונות.
תרשים זרימה - סכמה ויזואלית, שנועדה לפרוס רצף של פעולות והחלטות, באופן בהיר והגיוני ככל האפשר. לדוגמה: תרשים זרימת נתונים. תרשים הזרימה יכול לשמש לצורך ארגון מידע, כמו מחזור המים בטבע. הוא גם יכול לעזור בארגון לוח הזמנים, למשל סדר הפעולות שיש להשלים בשעות הבוקר לפני היציאה לבית הספר או לעבודה.
עץ משחק - יכול לסייע בארגון המהלכים האפשריים קבלת החלטות במהלך משחק.
ראו גם

תפיסת זמן
היצף מידע
מבנה
הכללה (למידה)
הערות שוליים

↑  Lewis, C., & Lovatt, P. J. (2013). Breaking away from set patterns of thinking: Improvisation and divergent thinking. Thinking Skills and Creativity, 9, 46-58.
↑  מנוחה בירנבוים, חלופות בהערכת הישגים, רעננה: רמות, 1997
↑  שלמה שרן ויעל שרן (1971). ליקויי למידה ותיקונם. רעננה: ספרית פועלים.
↑  אלוני דליה (2004). שיעורי בית - אפשר גם אחרת! מתוך אתר פסיכולוגיה עברית
↑  יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
↑  שרה דרויאן (1999). עקרונות אבולוציוניים בהתפתחות החשיבה. רעננה: רמות.
ארגון של חלקי מתכת בתאים
תרשים זרימה המתאר את רצף הפעולות הנדרשות לפני פתיחה של ערך חדש בוויקיפדיה
תרשים המדגים באופן מפושט את אופן הפעולה של רשת עצבית מלאכותית
בשמת בת ישמעאל

בָּשְׂמַת היא דמות מקראית, המוזכרת בספר בראשית כבתו של ישמעאל ואשת עשו. לבשמת היו 12 אחים: נביות, קדר, אדבאל, מבשם, משמע, דומה, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש וקדמה.
זיהויה ומוצאה

בבראשית, ל"ו, ב', מופיע שמה של בָּשְׂמַת כבתו של ישמעאל. בבראשית, כ"ו, מופיע שמה והכתוב מציין כי היא בתו של אילון החיתי. בבראשית, כ"ח, ט' מופיע שמה של מחלת כבתו של ישמעאל, במקום שמה של בָּשְׂמַת אשר מוצאה חיתי. לדעת משה ויינפלד נפלה טעות מעתיק בהעתקת רשימות היוחסין הללו ומכאן נובע הקושי.
יש הסוברים כי שמות נשותיו של עשו בבראשית, ל"ו הם השמות הממשיים ואילו שמות הנשים בבראשית, כ"ו ובראשית, כ"ח אלו כינוייהן. על כך גם רש"י: ”עדה בת אילון היא בשמת בת אילון (בראשית, כ"ו) ונקראת בשמת על שם שהייתה מקטרת בשמים לעבודה זרה. אהליבמה היא יהודית (בראשית, כ"ו, ל"ד) אותו רשע (ר"ל עשו) כינה את שמה יהודית לומר שהיא כופרת בעבודה זרה כדי להטעות את אביו יצחק... בשמת בת ישמעאל להלן קורא לה מחלת (בראשית, כ"ח, ט')”.
לפי הכתוב בבראשית, ל"ו, ד'–ה', בשמת היא אמו של רעואל. ברשימה זו של נשותיו של עשו היא מופיעה שנייה ועל כך דורש אברהם בן הרמב"ם: ”טעמו לפי הנראה כי בתחילה הזכיר אותן לפי סדר נישואיהן, כי נישואי בשמת בת ישמעאל היו מאוחרים. ובבנים הקדים להזכיר את רעואל לפי שנולד לפני שילדה אהליבמה”.
בבראשית, ל"ו, ג', מציין הכתוב כי בָּשְׂמַת היא אחות נביות. קשר נישואין זה מעיד על קשר בין אדום וישמעאל.
על-פי פשוטו של מקרא, עשיו נשא את בשמת על-מנת לרצות את הוריו שלא ראו בעין יפה את נישואיו לנשים כנעניות.
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות – מתרח ועד שלמה
תולדות עשו
הערות שוליים

↑  בראשית, ל"ו, ג'. בבראשית, כ"ו, ל"ד מצוין כי היא בתו של אילון החיתי.
↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוקים י"ג–ט"ו
↑  ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק ל"ד
↑  משה ויינפלד, "עולם התנ"ך: בראשית", דוידזון עתי, תל אביב, 1993, עמ' 169.
↑  אוריאל סימון, בקש שלום ורדפהו, תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 278.
↑  אמנון בזק, בתוך: תשורה לעמוס: אסופת מחקרים בפרשנות המקרא מוגשת לעמוס חכם, אלון שבות, תבונות, תשס"ז, עמ' 122.
↑  משה ויינפלד, "עולם התנ"ך: בראשית", דוידזון עתי, תל אביב, 1993, עמ' 204.
ז'אן-קלוד קרייר

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1931 Colombières-sur-Orb, ארו, צרפת 
 פטירה:  8 בפברואר 2021 (בגיל 89) הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jean-Claude François Carrière 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1957–2021 (כ־64 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון לקנאל  École normale supérieure de Fontenay-Saint-Cloud  תיכון וולטר 
 בן או בת זוג:  Nahal Tajadod 
 פרסים והוקרה:  פרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר (1961)  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי (13 במאי 1996)  פרס מפעל חיים של האקדמיה האירופית לקולנוע (2016)  מפקד במסדר ההצטיינות הלאומי (14 במאי 2013)  מפקד בלגיון הכבוד (2017)  פרס אוסקר לשם כבוד  Jean-Le-Duc award  פרס פאדמה שרי לספרות וחינוך  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אן-קלוד קרייר
ז'אן-קלוד קרייר (בצרפתית: Jean-Claude Carrière; ‏17 בספטמבר 1931 – 8 בפברואר 2021) היה תסריטאי, סופר ושחקן צרפתי, נשיא בית הספר הצרפתי לקולנוע לה פמי (Fémis) (אנ').
ביוגרפיה

קרייר סיים לימודיו בבית הספר "נורמאל סופרייר דה סן קלו" (École normale supérieure de Saint-Cloud). הוא עבד שנים רבות עם לואיס בונואל. התסריט הראשון שכתב עבור ועם בונואל היה "יומנה של חדרנית" ב-1964, בו שיחק את תפקיד הכומר. קרייר ובונואל שיתפו פעולה כמעט בכל סרטיו האחרונים של בונואל כולל "יום יפה" (1967), "סוד הקסם הבורגני" (1972), "רוח החופש" (1974), "תשוקה אפלה" (1972), "תשוקה" (1977) ו"שביל החלב" (1969).
קרייר כתב תסריטים לסרטים נוספים כמו: "תוף הפח" (The Tin Drum)‏, (1979), "שובו של מרטין גר" (1982), "דנטון" (1983), "התמונה האחרונה" (1986), "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום" (1988), "הפיתויים האסורים של ולמונט" (Valmont) ‏(1989), "הלילה הבנגלי" (1988), "תיבה סינית" (1997) ו"לידה" (2004).
היה שותף בכתיבת "מקס, אהובי" (1986) עם הבמאי נגישה אושימה (Nagisa Oshima).
קרייר עבד בקביעות עם פיטר ברוק כמעט מאז הקמת תיאטרונו של ברוק תיאטרון בוף דה נור בפריז בשנת 1974. הוא עיבד, שיכתב, ואף כתב את מחזותיו של ברוק בשיתוף פעולה עמו ובבימוי ברוק, בין השאר: האפוס הסנסקריטי ההודי העתיק "מהאבהארטה", הצגה שאורכה 9 שעות, סרט בשלוש ורסיות שונות, שאורכן שש, ארבע וחצי או שעתיים.
עבודתו בטלוויזיה כוללת סדרות מהרפתקאותיו של רובינזון קרוזו (1964) זוהי סדרה צרפתית-גרמנית שנמכרה במדינות רבות בעולם.
בשנת 2006,שיתף פעולה עם מילוש פורמן בכתיבת התסריט של הסרט "הרוחות של גויה", על חייו של פרנצ'סקו גויה - גדול ציירי ספרד
בשנת 2006, שיתף פעולה עם מיכאל הנקה בכתיבת התסריט של הסרט "סרט לבן".
בשנת 2012 הוזמן קרייר לסדנת אמן בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. בשנת 2017 ובעקבות הסדנה החליט בית הספר להעניק מדי שנה את פרס התסריטאי לבוגר מצטיין ע"ש קרייר, במסגרתו נאות לחנוך את פרויקט הגמר של הבוגר.
קאריר נפטר בשנתו ב-8 בפברואר 2021, בביתו שבפריז.
הסרט "קרייר: 250 מטר"

סרט על חייו של קרייר. בבימוי חואן קרלוס רולפו, מקסיקו 2011, בהשתתפות קרייר, פיטר ברוק, איריס קרייר, מילוש פורמן, מרי אלן מרק, פייר אטקס ועוד. זהו סרט תיעודי, מסע אל הזיכרון של קרייר, מן הכפר ההררי שבו נולד בדרום צרפת, דרך סרטיו, ועד לבית ילדותו הממוקם 250 מטר מבית הקברות שבו הוא מתכוון לקבור את גופתו.
מחזותיו בעברית

העצם מאת ברוק וקרייר, על פי בירגו דיופ בתרגום אוריאל זוהר. ההצגה הועלתה בתיאטרון הטכניון ובפסטיבלים בספרד.
הרצאת הציפורים מאת פאריד אל-דין אטאר בעיבודו של קרייר, בתרגום אוריאל זוהר.
"יומן פגישות" בתרגום של ישראל אובל ובעיבוד של נסים אלוני. עלה בשנים 1978–1979 בכיכובם של יוסי בנאי שגם ביים, וג'יטה מונטה.
ספריו בעברית

איינשטיין, בבקשה, תרגמה: דינה ברכה, הוצאת כתר, 2009.
שפת הסתרים של הקולנוע, תרגמה: עתליה זילבר, תל אביב: עם עובד, תשנ"ז 1996.
שי אזנקוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1969
 פטירה:  14 במאי 2015 (בגיל 46 בערך) כ"ה באייר ה'תשע"ה
שי אזנקוט (1969 – 14 במאי 2015) היה שחקן תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

ב-1994 סיים לימודי משחק בבית צבי.
ביוגרפיה > כתיבה בימוי ומשחק

ב-1994 גילם את פליאנס בהצגה "מקבת'" מאת שייקספיר שביים טוני רוברסטון(אנ') בתיאטרון הבימה.
ב-1995  גילם תפקיד אורח של איש חשוד בסדרה ג'ינג'י שכתב אייל דורון וביימו יצחק חלוצי ואריה בן ציון.
ב-2002 הקים תיאטרון לילדים, בו הוא שיחק כתב וביים הצגות שונות, ביניהן "האוצר מתחת לגשר".
בסרטי ניצוצות של קדושה: ב-2003 שיחק בטרילוגיה "מי בראש???" שכתבו יגאל ואיילת הושיאר וביים יגאל הושיאר. ב-2005 שיחק בסרט "כל יהודי זהב" שכתבו יגאל ואיילת הושיאר וביים יגאל הושיאר. ב-2012 גילם את יעקב, הדמות הראשית בסרט "האוצר מתחת לגשר" שביים יגאל הושיאר.
ב-2005 עיבד את מעשה מביטחון להצגה בשם "מלכת השמחה" שביימה מיכל רנד.
ב-2008 כתב (על הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "פשוט שמח" בהפקת ז'וליק הפקות. בהצגה זו גם שיחק לצד יואב עמיר/יצחק חייקה ודוד נוימן. הצגה זו עלתה בין השאר בפסטיבל נווה יוסף לתיאטרון קהילתי.
בתיאטרון הדרך: שיחק (לצד אריק משעלי/דן מויאל ויואב עמיר), כתב (על פי הסיפור "הסחורה הגזולה" מאת רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "שוליית הסוחר". ב-2009 שיחק (לצד יואב עמיר ודוד נוימן) כתב (על פי הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "פשוט שמח".
ב-2011 כתב וביים את ההצגה "שר האוצר והעולה המאושר" (מבוסס על הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב ועל המחאה החברתית בישראל 2011) בתיאטרון תאיר.
ב-2013 עלה בפסטיבל צו קריאה 8 המחזה "חלקת האדם" שעיבד אזנקוט (על פי הספר "פיפל" מאת ק. צטניק) וביים עמיחי אלהרר.
באותה שנה פרש מתחום התיאטרון, והעביר את הניהול והמשחק בהצגות שכתב וביים לניר רווח. לאחר פטירתו, נקרא התיאטרון בשם "תיאטרון שי" על שמו.
חיים אישיים

נפטר ב-2015, היה נשוי ולו חמש בנות.
הערות שוליים

↑  שי אזנקוט באתר בית צבי
↑  מקבת' באתר הבימה
↑  תיאטרון שי
↑  מי בראש??? באתר "ניצוצות של קדושה"
↑  כל יהודי זהב באתר "ניצוצות של קדושה"
↑  אמציה האיתן, לידיעת מפעילי התנורים, באתר ערוץ 7, 9 בפברואר 2012
↑  האוצר מתחת לגשר באתר ניצוצות
↑  מופיע בספר "ברסלב – ביבליוגרפיה מוערת (עדכוני הספר שפרסם פרופ' דוד אסף
↑  תוכנייה - פסטיבל נוה יוסף לתיאטרון קהילתי, 2008
↑  שוליית הסוחר באתר תיאטרון הדרך
↑  פשוט שמח באתר "הבמה"
↑  יוני קמפינסקי, מחאת האוהלים וסיפורי רבי נחמן על במה אחת, באתר ערוץ 7, 18 בדצמבר 2011
↑  שישה מחזאים מחפשים תיאטרון | מגפון ניוז Megafon News, באתר מגפון ניוז Megafon News, ‏14 בפברואר 2013
פוסטר "האוצר מתחת לגשר"
זאנוויל ויינברגר

| --- | --- |

 לידה:  1995 (בן 29 בערך) ירושלים 
 מוקד פעילות:  ישראל, ארצות הברית
 עיסוק:  זמר
 זרם:  חסידות דושינסקיא
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 סוג קול:  טנור, קונטרה טנור
 שפה מועדפת:  יידיש, עברית
 שיתופי פעולה בולטים:  מקהלת מלכות, פנחס ביכלר, יוסף משה כהנא, אהרלה סמט, מאיר אדלר
 חתימה:  
 
זאנוויל ויינברגר (נולד ב-1995) הוא זמר חסידי-ישראלי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ויינברגר נולד בירושלים לנטע שלמה וגיטל ויינברגר, המשתייך לחסידות דושינסקיא. זאנוויל הוא הבן ה-11 להוריו. אחיו הם מיכאל - חבר מקהלת מלכות ומנהל אולפן ההקלטות .M.W, יוסי, חבר מקהלת מלכות, ויואלי, היה בעבר חבר מקהלת מלכות. בן דודו הוא הזמר משולם גרינברגר. נשוי ואב לבן.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

זאנוויל החל לשיר כילד בחצר חסידות דושינסקיא, אך לא שר מחוץ לחסידות, זאת בכדי לשומרו מפני העולם החיצוני. בהיותו כבן עשרים הצטרף זאנוויל, בעקבות אחיו, מיכאל, יואלי ויוסי, למקהלת מלכות של פנחס ביכלר. עם הזמן הבחין ביכלר בכישרונו והחל להטיל עליו לשיר סולו לעיתים קרובות.
זאנוויל מופיע בעשרות אירועים בשנה של המגזר החרדי, חתונות, דינרים, אירועי סיום הש"ס ואירועי חג הגאולה. בין האירועים הגדולים שויינברגר הופיע בהם: אירועי סיום הש"ס של דרשו ביד אליהו, בהיכל ארנה בירושלים, באירוע סיום הש"ס הענק בניו ג'רזי. ובאירועי סיום הש"ס של אגודת ישראל ודגל התורה.
בשנת 2014 שר ויינברגר סולו לראשונה באירוע מייוחד לציון 15 שנות יצירה ומוזיקה ליוסי גיל, יחד עם מקהלת מלכות. זאנוויל שר את השיר "זכור שנים עשר שבטים" יחד עם מוטי ויזל ומקהלת מלכות. שיר זה הוא למעשה גם הסינגל הראשון של זאנוויל.
בשנת 2016 הפיקה חברת לחיים הפקות אלבום סולו של ויינברגר, תחת השם "לחיים מיט זאנוויל ויינברגר", בשיתוף פעולה בולט בין ויינברגר ליוסף משה כהנא. האלבום כולל 28 שירים בביצועו, בליווי מקהלת "לחיים", הזמר אהרלה סמט ומקהלת מלכות, ובעיבוד של אלי קליין ואיצי ברי. זאנוויל שר גם באלבומים נוספים של חברת ההפקה "לחיים הפקות", בסדרת האלבומים "לחיים טיש". כחלק משיתוף הפעולה ביניהם לקח כהנא חלק נרחב בהפקת אלבום הבכורה של זאנוויל, מן השמים.
בשנת 2021 הוציא ויינברגר לאור את הסינגל והנה נער בוכה. הוא הוציא את השיר לאחר פטירת אביו; זאנוויל ביקש להנציח רגע שבו אחיו הקטן (שהוא ילד מיוחד) החל לבכות בעת הלוויה. השיר נכתב ביידיש והוא שואל: "כיצד אפשר להתעלם מבכי של ילד יהודי?" לבקשתו של זאנוויל, ידידו בנצי שטיין, חבר מקהלת מלכות, הלחין את השיר.
ביולי 2021 הוציא זאנוויל לאור את אלבום הבכורה שלו, מן השמים. באלבום 12 רצועות, מלחנים של יוסי גרין, פנחס מרדכי וועבר, משולם גרינברגר, הערשי ויינברגר, הערשי רוטנברג ויוסף משה כהנא, כשעל העיבודים תזמורת פריילך: משה לאופר, יואלי דיקמן, נפתלי משה שניצלר, יהודה גלילי, אברהם גור אריה וצבי בלומנפלד. המקהלות שליוו את האלבום: מקהלת מלכות של פנחס ביכלר, מקהלתו של הרשל בריסק, יואלי הורביץ, אלי שפריי ומקהלת שירה ואֶחיו של זאנוויל, יוסי ומיכאל ויינברגר.
זאנוויל הפיק את הקליפ ותחזינה, שהוא אחד משירי האלבום, יחד עם מקהלת מלכות, בלחן של פינקי ובר ובעיבוד של משה לאופר. הקליפ מציג את העלייה לרגל ומתייחס גם לשנת השמיטה. הוא צולם בשילה הקדומה ושימש גם כסינגל שיווקי לאלבום. שיר נוסף ייחודי באלבום הוא השיר יתומים היינו, ששר זאנוויל לעילוי נשמת אביו, ר' נטע שלמה ויינברגר, בלחן של הרשי ויינברגר ומילים של ליפא שמלצר.
בחג הגאולה, י"ט בכסליו ה'תשפ"ב, הופיע זאנוויל יחד עם אברהם פריד במסגרת אירועי צמאה בבנייני האומה.
במהלך חורף תשפ"ד שהה בחו"ל לתקופה מסוימת. במהלך תקופה זו תקף את בנו הפעוט וירוס מקומי, דבר שהביא את הפעוט לסכנת חיים. לאחר שהבן החלים השיק (שבט ה'תשפ"ד, ינואר 2024) ויינברגר את הסינגל ברכוּ (יחד עם מקהלת מלכות), ובו הוא מבקש להודות לה' על החסדים שעשה עימו.
באדר א' ה'תשפ"ד (מרץ 2024) הוציא לאור את אלבומו השני, מטעמים, בהשתתפות מקהלת מלכות. האלבום כולל גרסאות כיסוי ל-38 שירי שבת מפורסמים, המחולקים ל-5 מחרוזות: 1. הכנה דרבה. 2. אהיים פון שול. 3. סעודת ליל שבת. 4. צפרא דשבתא. 5. רעוא דרעוין. בהקפת האלבום ובעיבודו השתתפו פנחס ביכלר, משה לאופר ויוסף משה כהנא.
דיסקוגרפיה > אלבומים

מן השמים, 2021
מטעמים, 2024
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים

חייבים להודות, לחני ר' ישראל מאיר פרידברג
אהבתי אתכם, ניגוני יהושע האשטטנר, 2017
מונה 7 - הכל לטובה, מונה רוזנבלום, 2017
טביעת אצבע, לחני ר' ישראל באדאנסקי, 2019
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי מקהלת מלכות

בנסוע הארון
בחצר המלכות, 2016
ביד היוצר, 2016
מלכותד'יג, 2017
מלכותך מלכות, 2017
הגעת למלכות, 2018
מלכות שבמלכות, 2019
א פאברענג, ניגוני חב"ד, 2019
מלכות 10, 2019
ווען משיח וועט קומען, 2020
מלכות של תורה, 2020
בחצוצרות, 2021
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי לחיים הפקות

א לחיים מיט זאנוויל
לחיים מזרח טיש
לחיים קומזיץ, 2, 3, 4
לחיים חסידים, 2019
לחיים טיש חב"ד 2
לחיים שמחה טיש
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי בקהילה

לשורר שיר חדש 5
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי משפחה

תו השעה, 2018
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי כפר חב"ד (שבועון)

ניחוחות, 6
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים > אלבומי יוסי גיל

שובה