stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורדן רודס
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | שם | אורך (דקות) | הוצאה |
| 1981 | Arrival | 46:00 | (יצא בקלטת שמע בלבד) |
| 1994 | Listen | 60:20 | Invincible Records |
| 1997 | Secrets of the Muse | 47:21 |  |
| 1999 | Resonance | 40:33 |  |
| 2001 | Feeding The Wheel | 61:46 | Magna Carta |
| 2002 | 4NYC | 60:39 | Magna Carta |
| 2002 | Christmas Sky | 40:33 | Magna Carta |
| 2004 | Rhythm of Time | 59:33 | Magna Carta |
| 2006 | Prime Cuts | 54:07 | Magna Carta |
| 2007 | The Road Home |  |  |
| 2009 | Notes on a Dream |  |  |
| 2013 | All That Is Now |  |  |
| 2014 | Explorations |  |  |
| 2015 | The Unforgotten Path |  |  |
| 2019 | Wired for Madness |  |  |
| 2019 | Heartfelt |  |  |
| 2021 | A Chapter In Time |  |  |
| 2021 | Rockestra |  |  |
דיסקוגרפיה > עם דרים ת'יאטר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | שם האלבום | הוצאה |
| 1999 | Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory | Wea/Elektra |
| 2001 | Live Scenes from New York | Elektra Records |
| 2002 | Six Degrees of Inner Turbulence | Elektra Records |
| 2003 | Train of Thought | Elektra Records |
| 2004 | Live at Budokan | Elektra Records |
| 2005 | Octavarium | Atlantic Records |
| 2006 | Score | Rhino Entertainment |
| 2007 | Systematic Chaos | Roadrunner Records |
| 2009 | Black Clouds & Silver Linings | Roadrunner Records |
| 2011 | A Dramatic Turn of Events | Roadrunner Records |
| 2013 | Dream Theater |  |
| 2013 | Live at Luna Park |  |
| 2014 | Breaking the Fourth Wall |  |
| 2016 | The Astonishing |  |
| 2019 | Distance Over Time |  |
| 2020 | Distant Memories – Live in London |  |
| 2021 | A View from the Top of the World |  |
דיסקוגרפיה > פרויקטים והופעות אורח

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | הרכב / אומן | שם האלבום | הוצאה |
| 1981 | Speedway Boulevard | Speedway Boulevard | Epic Records (הוצאה מחודשת ב-2002) |
| 1988 | Vinnie Moore | Time Odyssey | Squawk / Polygram |
| 1996 | אמנים שונים | Steinway to Heaven | Magna Carta |
| 1996 | Noirin Ni Riain | Celtic Soul | Living Music |
| 1997 | Rudess/Morgenstein Project |  | Domo Records |
| 1998 | Liquid Tension Experiment | Liquid Tension Experiment | Magna Carta |
| 1999 | Liquid Tension Experiment | Liquid Tension Experiment 2 | Magna Carta |
| 2000 | An Evening With John Petrucci & Jordan Rudess |  | Sound Mind Music |
| 2002 | David Bowie | Heathen |  |
וידאוגרפיה

Dream Theater - Metropolis 2000 יצא על גבי DVD ווידאו Elektra Records בשנת 2001
Jordan Rudess - Keyboard Wizardry יצא על גבי DVD ווידאו בשנת 2000.
Dream Theater - Live at Budokan יצא בשנת 2004
Jordan Rudess - Keyboard Madness יצא על גבי DVD בשנת 2005.
ג'ימי בלומפילד

ג'יימס הנרי "ג'ימי" בלומפילד (אנגלית: James Henry "Jimmy" Bloomfield‏ 15 בפברואר 1934 - 3 באפריל 1983) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
ביוגרפיה

בלומפילד נולד בקנזינגטון שבלונדון, והחל את הקריירה שלו במועדון החובבני וולטהאמסטואו אווניו לפני שהצטרף לקבוצת ברנטפורד מהליגה השנייה באוקטובר 1952. לאחר ירידת ברנטפורד לליגה השלישית ב-1954 הוא הועבר לארסנל תמורת 8,000 לירות שטרלינג, על מנת להחליף את ג'ימי לוג'י.
בלומפילד ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במשחק הראשון של העונה מול אברטון ב-25 באוגוסט 1954, והשתתף ב-19 משחקים בסך הכל באותה עונה. רק בעונת 1955/1956 הוא זכה למקום קבוע בהרכב המועדון. הוא היה חלוץ שני חזק ובעל מסירות מדויקות, והיה אחד מהשחקנים הבולטים של המועדון בין 1955 ל-1960, שנחשבה לבינונית מבחינת הישגים. הוא הופיע במדי נבחרת אנגליה עד גיל 23 (אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת) ובמדי נבחרת הפוטבול ליג, והיה חלק מקבוצת לונדון XI שהפסידה לברצלונה בגמר הראשון של גביע ערי הירידים ב-1958.
בלומפילד השתתף ב-227 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 56 שערים. אולם, לאחר הגעתו של ג'ורג' איסטהאם ב-1960 הוא איבד את מקומו בהרכב, ובנובמבר של אותה שנה הועבר לברמינגהאם סיטי. בלומפילד שיחק בברמינגהאם במשך ארבע עונות, שבמהלכן העפיל המועדון לגמר גביע ערי הירידים מול רומא ב-1961, והפסיד בו. הוא סייע לברמינגהאם לזכות בגביע הליגה ב-1963, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול אסטון וילה. בקיץ 1964 הוא חזר לברנטפורד, ולאחר מכן שיחק במשך תקופות קצרות בווסטהאם יונייטד, פליימות' ארגייל ולייטון אוריינט.
ב-1969 הוא הפך למאמן של לייטון (במקביל להיותו רשום כשחקן), וזכה באליפות הליגה השלישית בעונתו המלאה השנייה אף על פי שלרשותו עמדו 18 שחקנים בלבד. הוא התמנה לתפקיד המאמן של לסטר סיטי ב-1971, והצליח להשאיר את המועדון בליגה הראשונה במשך שש שנים רצופות. הוא הוביל את לסטר לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1973/1974, שהסתיים בהפסד לליברפול בסיכום שני המשחקים. בנוסף, הוא הוביל את המועדון לזכייה במגן הצדקה ב-1971.
בלומפילד חזר לתפקיד המאמן של לייטון ב-1977, ובקדנציה זו הוא הוביל את המועדון לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1977/1978, שהסתיים בהפסד לארסנל. ב-1981 עזב בלומפילד בעקבות מחלוקת עם היושב-ראש בריאן וינסטון, שפרצה בעקבות שחרורו של הניגרי ג'ון צ'ידוזי. לאחר מכן הוא עבד בצוות האימון של לוטון טאון כמאתר כישרונות, אך מת בגיל 49 כתוצאה ממחלת הסרטן.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 37 - 38), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
טוני מתיוס, Birmingham City: A Complete Record (עמוד 73), Derby: Breedon Books‏, 1995 (ISBN 978-1-85983-010-9)
ברן סאאת

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1984 (בת 40) אנקרה, טורקיה
 מדינה:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  Başkent University  TED Ankara College Foundation Schools 
 בן או בת זוג:  קנן דואולו (2014–?) 
 berensaat.com.tr
 פרופיל ב-IMDb
 
ברן סאאת (בטורקית: Beren Saat; נולדה ב-26 בפברואר 1984) היא שחקנית טורקייה. היא ידועה בזכות התפקידים הראשיים שלה בתור ביחטר יורגלו בסדרת הדרמה "אהבה אסורה" (2008-2010), פטמגול קטנצ'י בסדרה "פטמגול" (2010-2012), דרין/יאגמור בסדרת הדרמה "נקמה", גרסה טורקית של הסדרה האמריקאית בעלת שם זהה, וקסם סולטאן בסדרה ההיסטורית "המאה המפוארת - קסם".
היא זכתה בשני פרסי "פרפר הזהב" והיא אחת השחקניות המרוויחות ביותר בטורקיה. ב-2012, לוהקה סאאת לתפקיד הראשי בסרט "עונת הקרנף" יחד עם השחקנית האיטלקייה מוניקה בלוצ'י. הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
ביוגרפיה וקריירה

היא נולדה ב-26 בפברואר 1984 באנקרה שבטורקיה, לאיילה סאאת וחוסיין אבני סאאת, כדורסלן מקצועי לשעבר. יש לה אח בשם צ'ם סאאת. היא גדלה והתחנכה באנקרה, ולמדה בעיקר בתיכון TED באנקרה, וזמן קצר באוניברסיטת Başkent בפקולטה למדעי כלכלה ומנהלית לפני קריירת המשחק שלה. עם התמיכה של חבריה במכללה, היא החליטה להשתתף בתחרות משחק בשם "Türkiye'nin Yıldızları" בה היא סיימה במקום השני. היא התגלתה על ידי הבמאית הידועה טומריס גיריטליוגו ושיחקה בסדרה הראשונה שלה "Aşkımızda Ölüm Var". סאאת קיבלה את התואר הראשון שלה בניהול.
ב-2004, היא לוהקה בתור נרמין בסדרה "Aşkımızda Ölüm Var" ב-2005, היא גילמה את זילן, הדמות הראשית בסדרה "Aşka Sürgün". ב-2006, היא לוהקה בתור יסמין בסדרה המצליחה "Hatırla Sevgili" ושיחקה בתפקיד ראשי לצד צ'נסל אלצ'ין ואוקאן ילביק.
מאוחר יותר ב-2008, היא החלה לגלם את ביחטר יורגלו זיאגיל בסדרת הדרמה "אהבה אסורה". בסדרה היא שיחקה בתפקיד ראשי לצד קיבנץ' טטליטוג ונבהאט צ'הרה. תפקיד זה זיכה אותה בשני פרסי "פרפר הזהב", היא המועמדת הראשונה והיחידה שזכתה בפרס זה פעמיים ברציפות.
"Güz Sancısı" הוא הסרט הראשון באורך מלא בו השתתפה סאאת, סרט תקופתי בבימויו של טומריס גיריטליוגו. בסרט משחקת סאאת לצד מוראט יילדירים, אוקאן ילביק ובלצ'ים בילגין. ב-2009, היא גם שיחקה בסרט "Gecenin Kanatları", שנכתב על ידי מאהסון קירמיזוגול. היא חלקה את התפקיד הראשי עם מוראט אונלמיס, ארקן פטקאיה ויאבוס בינגול.
ב-2010, היא שיחקה בסדרה "פטמגול" לצד אנגין אקיורק, שגם השתתף בתחרות המשחק "Türkiye'nin Yıldızları" וסיים במקום הראשון. דמותה פטמגול היא קורבן של אונס. היא הייתה מועמדת לשחקנית הדרמה הטובה ביותר בטקס פרסי הטלוויזיה באנטליה ובטקס פרסי הדרמה הבינלאומי עבור תפקיד זה. הסדרה הסתיימה ביוני 2012.
ב-2012, שיחקה סאאת בסרט השלישי שלה "Rhino Season" בבימויו של באהמן גובדי. היא לוהקה בתור בוסה, בתה של מוניקה בלוצ'י. הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
ב-2013, היא שיחקה בסדרה "İntikam" שמבוססת על הסדרה האמריקאית המקורית "נקמה". לסדרה הופקו שתי עונות והיא הסתיימה בפברואר 2014. כסדרת הטלוויזיה הקודמת של סאאת, סגנון הלבוש שלה היה אחד הנושאים המדוברים ביותר מלבד ביצועי המשחק שלה.
ב-2015 היא גילמה את דמותה של קסם סולטאן בעונה הראשונה של הסדרה ההיסטורית המאה המפוארת - קסם (סדרת טלוויזיה).
כמו כן שיחקה את דמותה של אלה בסרט "העולם שלי" (Benim Dünyam), שזכה להצלחה רבה.
חיים אישיים

ברן סאאת נמצאת במערכת יחסים עם הזמר הטורקי קנן דואולו מאז פברואר 2012. השניים התארסו ב-23 בפברואר 2014 באיסטנבול ונישאו ב-29 ביולי 2014 בלוס אנג'לס, ארצות הברית.
פילמוגרפיה

| קולנוע> שנה | קולנוע> סרט | קולנוע> תפקיד | קולנוע> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Güz Sancısı | אלנה | תפקיד ראשי |
| 2009 | Gecenin Kanatları | גצ'ה | תפקיד ראשי |
| 2010 | צעצוע של סיפור 3 | ברבי | קול |
| 2012 | אמיצה | מרידה | קול |
| 2012 | Rhino Season | בוסה | תפקיד ראשי |
| 2013 | Benim Dünyam | אלה | תפקיד ראשי |
טלוויזיה
| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| 2004 | Aşkımızda Ölüm Var | נרמין |  |
| 2005–2006 | Aşka Sürgün | זילן שאהבר אזיזוגלו | תפקיד ראשי |
| 2006–2008 | Hatırla Sevgili | יסמין אונסל | תפקיד ראשי |
| 2007 | Avrupa Yakası | בתפקיד עצמה | תפקיד אורח |
| 2008–2010 | אהבה אסורה | ביחטר יורגלו זיאגיל | תפקיד ראשי |
| 2010–2012 | פטמגול | פטמגול קטנצ'י | תפקיד ראשי |
| 2013–2014 | נקמה | דרין צ'ליק / יגמור אוזדן | תפקיד ראשי |
| 2015 | מאה מפוארת - קסם | קסם סולטאן | תפקיד ראשי |
| 2019-הווה | המתנה (אנ') | עטייה | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  "Mij Film". Mij Film. אורכב מ-המקור ב-2017-07-05. נבדק ב-2013-08-20.
↑  "Behlül Bruno oluyor! | GAZETE VATAN". Haber.gazetevatan.com. 2012-06-14. אורכב מ-המקור ב-2014-02-22. נבדק ב-2013-08-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 141181907  ISNI: 0000 0000 7933 3078  LCCN: no2011034232  VIAF: 120799047   WorldCat (עם VIAF): 120799047
בית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  ארז'בטווארוש 
 מדינה:  הונגריה 
 זרם:  אורתודוקסי
 נוסח תפילה:  נוסח אשכנז
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אר נובו, אר דקו 
 קואורדינטות:  47°29′54″N 19°03′45″E﻿ / ﻿47.4983°N 19.0625°E﻿ / 47.4983; 19.0625
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט(למפת בודפשט רגילה) בית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט
 
בית הכנסת האורתודוקסי ברחוב קזינצי בבודפשט
בית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט (בהונגרית: Kazinczy utcai Orthodox Zsinagóga) או קזינצי שול (Kazinczy Schul) הוא בית הכנסת האורתודוקסי הגדול של בודפשט, המרכז הרוחני העיקרי של הקהילה היהודית האורתודוקסית בבירת הונגריה.
היה בית הכנסת העיקרי שנבנה בבודפשט, ברובע השביעי בשכונה היהודית לשעבר, בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה.
בית הכנסת שנבנה מבטון מזוין, ממוקם ברחוב קזינצי (‏ Kazinczyutca 29 - 31, לשעבר Kreutzgasse), עם כניסה מרחוב דוב הוא מהווה אחד משלושת המרכיבים של "המשולש היהודי" של בודפשט, יחד עם בית הכנסת הנאולוגי הגדול שברחוב דוהאן ובית הכנסת רומבך, המזוהה עם הסטטוס קוו.
תולדות בית הכנסת

בית הכנסת נבנה באיחור, ארבעים שנה אחרי בית הכנסת ברחוב דוהאן, מפני שהקהילה האורתודוקסית בבודפשט שנפרדה משאר יהודי בודפשט לאחר הפילוג הגדול של 1868-1869 נותרה מיעוט קטן. הבירה החדשה הייתה מעוזם של הנאולוגים: הקהילה הגדולה ביותר שלהם ברובע פשט, אחת מתוך חמש בעיר, מנתה ב-1880 64,000 איש לעומת כמה אלפי אורתודוקסים בכל בודפשט. בסיס היהדות האורתודוקסית ההונגרית היה ונשאר עד לשואה בקהילות העיירות והכפרים של הפרובינציה. למרות שבהתאם לכללי הארגון מחדש שנכפה על ידי השלטונות בבודפשט  קמו המוסדות המרכזיים של היהדות האורתודוקסית, רוב הסמכויות הרבניות המשיכו לחיות ולפעול בצפון, בעיקר במערב סלובקיה.
ב-25 ביוני 1909 פתחה הקהילה האורתודוקסית בבודפשט במכרז על הבנייה ברחוב קזינצי של קומפלקס שיכלול פרט לבית כנסת גדול חדש גם משרדים, מקווה, מטבח כשר עם חדר אוכל וגן ילדים.
בשלב ראשון ב-1 בנובמבר אותה שנה נבחרו  התוכניות שהציגו אמיל אגושטון, הצמד שאנדור שטולטצקי ויוז'ף פורגס והאחים בלה ושאנדור לפלר. בסיבוב השני לבסוף, במאי 1910 אושרה תוכנית האחים לפלר, האישור לתוכנית המפורטת ניתן ב-8 בנובמבר 1910.
האחים לפלר היו המועמדים היחידים שהיו בנים לעדה האורתודוקסית והיו ממשיכי דרכו של האדריכל בלה לייטה ושל אסכולת הווינר וורקשטטה מווינה. הקהילה הקציבה לבנייה סכום של 600 אלפים כתרים.
הקטע הראשון שהושלם בשנת 1911 היה בית הספר האורתודוקסי ואחר כך ב-1912 בניין משרדי הקהילה המצויד בשעון עם ספרות עבריות והנמצא ברחוב דוב Dob utca 50 ("רחוב התוף" בעבר) (Drei Trommel Gasse) הסמוך.
במהלך הבניה ביולי 1913 האחים לפלר הסכימו לשנות את תוכנית חזית בית הכנסת לגרסה עם פחות עיטורים וזולה יותר. חנוכת בית הכנסת נעשתה ב-29 בספטמבר 1913.
בניין בית הספר,  שימש לפעילות חינוכית עד שנת 1948.
בשנת 1928 נפתח  המקווה ברחוב קזינצי 16. המקווה נפתח מחדש בשנת 2004 והוא המקווה היחיד בבודפשט.
בשנים 1944-1945 המתחם היה חלק מהגטו שאורגן על ידי השלטונות הפרו-נאצים.
בית הכנסת על ריהוטו נפגע קשות  עקב ההפצצות במלחמת העולם השנייה.  הגישה לאולם הכניסה הרעוע  הייתה בלתי אפשרית.  מצב הבניין הידרדר עד שמט ליפול והפך למסוכן לציבור. למרות זאת פעילות יהודית במקום חודשה ויוסף פיש היה החזן הראשי.
הקהילה היהודית האורתודוקסית קיבלה מקום לתפילה בקומת קרקע של סמינר למורים בסביבה, מימין לבית הכנסת הגדול. שם המהנדס שאנדור בוקור בנה בית כנסת קטן וחדיש, בית הכנסת חברה ש"ס Sász-Chevra-zsinagóga.
כמה שנים אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי, בשנת 1997 התחילו עבודות שיקום בית הכנסת והמתחם כולו.
הקהילה

בין רחוב קזינצי עם בית הכנסת הגדול ובין רחוב דוב 35 שבו שוכן בניין משרדי הקהילה נמצא רובע יהודי קטן שהוא מרכז היהדות האורתודוקסית של הבירה ההונגרית. מהחצר הפנימית יש גישה לכל מוסדות הקהילה הכוללים מלבד הבניינים שהוזכרו, גם חדר התפילות של ימי החורף, בית הספר האורתודוקסי לשעבר, המסעדה הכשרה "חנה" ודירות שירות לעובדי הקהילה.
בית הספר האורתודוקסי, בניין גבוה עם שעון, נפתח בשנת 1911, בית הספר "מסורת אבות" פתח שעריו בשנת הלימודים תש"נ-א 1–1990 בעזרתו ובתמיכתו של אלברט רייכמן, במטרה להעניק חינוך יהודי לצד מקצועות חול לנוער היהודי המקומי. כיום בית הספר ממומן על ידי הקהילה האורתודוקסית והקרן הקנדית לחינוך יהודי שבראשות מר אלברט רייכמן. בית הספר "מסורת אבות" ממוקם ברחוב וושלני 44, מאכלס בתוכו את גן הילדים "גן מרים", וכולל כיתות א' עד י"ב. מוטו בית הספר "יפה תלמוד תורה עם דרך ארץ שיגיעת שניהם משכחת עוון", לימודי קודש לצד לימודי חול המכינים את התלמידים לעמוד בהצלחה במבחני הבגרות שמטעם משרד החינוך המקומי. מנהלת בית הספר - גב' שרה שוגר. מנהל לימודי היהדות הרב דוב לוי.
בצד המזרחי של חצר בית הכנסת קזינצי - נמצא בית מדרש חברה ש"ס.
בצד הצפון מזרחי של בית הכנסת קזינצי נמצאת "מסעדת חנה" המספקת מזון בין השאר לבית הספר, לבית האבות, לניצולי שואה ולאירועים.
בניין משרדי הקהילה - בנייתו הסתיימה בשנת 1912 כולל גם אולם אירועים (אך לא מיועד לטקס החתונות) בקומה העליונה, וגם את משרדי ה"חברה קדישא".
"מאפיית המצות" (רחוב קזינצי 28) והאיטליז הכשר (רחוב קזינצי 41) הקיים מ-1918.
בחצר הפנימית נמצאת גם מסגרת מברזל לחופה, בסגנון "יוגנדשפיל".
בעבר הרחוק מסביב לרחוב קזינצי גרו צורפים בכסף ותכשיטן.
האיטליז הכשר נמצא ברחוב דוב 35 בחזית בנין הקהילה.
בסביבת בית הכנסת בניינים רעועים, בתים אלה מועמדים לאחרונה להריסה וקיימת פעילות מצד ארוגנים הנאבקים נגד פרויקטים של נדל"ן באזור ולמען שימור בתי הרובע (הארגון Óvás "התנגדות!" שהוקם ב-2004).
כעת בית הכנסת הגדול הוא בשימוש רק בשלוש הרגלים ובימים הנוראים. התפילה מתקיימת בבית הכנסת חברת ש"ס בימי הקיץ ובחדר התפילה הקטן המיועד לימי החורף.
הקהילה מפעילה את בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש, בית הקברות האורתודוקסי היחיד בבודפשט שעודנו פעיל.
רבניו

הרב החשוב ביותר שכיהן בבית הכנסת קזינצי היה יעקב קופל רייך (1838-1930) שנבחר ב-1927 לבית העליון של הפרלמנט ההונגרי.
אחרי מותו של הרב קופל רייך בא במקומו חתנו ויד ימינו, הרב מרדכי אפרים פישל זוסמן סופר שהנהיג את הקהילה עד מותו בשנת 1942.   ראש הקהילה הוא מר מאיר דבלינגר.
פרטים אדריכליים

חזית הבניין האסימטרית הבנויה בלבנים אדומות, נחשבת אחת מפניני האדריכלות האר נובו או ההאר נובו ההונגרי המאוחר ("עם קישוטים") והיא נסוגה  במקצת  מקו שורת הבתים של הרחוב. היא יוצרת הרחבה של הרחוב בצורת האות L. אווירת הרחוב חסר העצים היא כמו מזרחית–ימי ביניימית. נוצר הרושם כי הרחוב מסתיים בבניין בית הכנסת. השער המרכזי המקושת מעוצב בברזל מחושל, ברונזה וזכוכית ומכוסה קישוטים גאומטריים. מצידיו שתי דלתות בצורת מלבן.
בכניסה יש כמה מדרגות ומצדן שתי כנפי בניין עם תקרות – טרסות וחלונות בעלי קשתות.
מעל השער שתי שורות חלונות. באמצע השורה הראשונה רואים לוחות הברית וסמל הסנה הבוער ובקצות השורה הראשונה עבודות בלבנים לפי מוטיבים של שני "עצי חיים". מעל השורה השנייה של חלונות מקושתים ישנו חלון בצורה דומה לרוזטה מעוטר במנורה.
מעל החזית  שורה של אשנבי ירי ומתחתיה שני פסים המזכירים במשהו אדריכלות אשורית המורכבים מכתובת בעברית:
"מה נורא המקום הזה, אין זה כי אם בית אלהים וזה שער השמים" (בראשית כח: טז-יז)
הכתובת מעוטרת בקישוטים פרחיים בסגנון ששימש בשנת 1913 את עבודתו של לאיוש קוזמה ב"בתי המלאכה של בודפשט" (ברחוב וצ'יי 3) לפי אסכולת ה"וינר ורקשטטה", ומעליה שורה של לוחות הברית.
המראה "המבצרי" של החלק העליון של החזית דומה ומזכיר גם את הסגנון האדריכלי של בתי כנסת אשכנזים מאוקראינה מהמאה ה-17. (כמו בית הכנסת הגדול בלובומל, למשל).
השטח הפנימי של הבניין הוא בגודל של 21 על 23 מטר ויש בתוכו 479 מושבים לגברים ו-522 מושבים לנשים. הנשים יושבות בשתי גלריות של עזרת נשים מאחורי מחיצה אלגנטית עשויה מעץ והדומות לגזוזטראות של תיאטרון.
בפנים בית הכנסת בולטים עמודי בטון המחלקים את המבנה לאולם תווך ושתי ספינות צדדיות. וגלריות מחושקות עם מעקים.
הבימה היא במרכז האולם ועולים אליה על חמש מדרגות. ארון הקודש עשוי עץ ועתיר קישוטים. יש גם נברשות מעוטרות  במגן דוד וויטראז'ים על הכיפה המרכזית של גג האולם ומעל ארון הקודש. לעבודות על הוויטארז'ים תרם האמן מיקשה רוט.
כפי שתוכנן על ידי מייסדיו בית הכנסת הוא חלק מקומפלקס ביניינים הכולל גם חדר תפילה של חברה ש"ס מצד ימין של בית הכנסת הגדול, משרדים קהילתיים ובית מדרש, מקווה טהרה. בסמוך לבית הכנסת בחצר נמצאת גם המסעדה הכשרה "חנה".
גלריית תמונות

חזית בית הכנסת קזינצי
כתובת עם שנת הקמת בית הכנסת ושמות האדריכלים שתיכננו אותו
בית הכנסת קזינצי - מראה מכיוון רחוב ראקוצי
"אשנבי הירי" המקושטים, עם מגיני דוד, שעל גג בית הכנסת קזינצי
בית הכנסת קזינצי
לקריאה נוספת

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
P. Brestyánszky Ilona, Budapest zsinagógái, Budapest, Ciceró, 1999
הערות שוליים

↑  כתבה של אגנס בהם ורות אלן גרובר בעיתון יהודי מקליבלנד
↑  על פעילות  ארגון אובאש
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 151814042   WorldCat (עם VIAF): 151814042 
מודעה מ-1925 (בהונגרית ובגרמנית באותיות עבריות), המזהירה נשים כי הופעה בשרוולים קצרים תביא לסילוק מבית-הכנסת.
הרב יעקב קופל רייך, שמרכז פעילותו היה בית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט
ג'פרי נורת'קוט

סר ג'פרי נורת'קוט
סר ג'פרי אלכסנדר סטאפורד נורת'קוט (באנגלית: Sir Geoffry Alexander Stafford Northcote, בסינית: 羅富國;‏ 9 בפברואר 1881 - 10 ביולי 1948) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן כמושל הונג קונג.
קורות חיים

נורת'קוט נולד בלונדון, והיה בנו של הכומר ארתור פרנסיס נורת'קוט (Arthur Francis Northcote) ונכדו של סטנפורד נורת'קוט, רוזן אידסליי.
נורת'קוט התחנך בבית הספר בלנדל בטיוורטון שבדבון ובמכללת בליאול שבאוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 1904 הצטרף נות'קוט לשירות הקולוניאלי הבריטי ושירת בקניה עד שנת 1927.
בשנת 1928 מונה לתפקיד המזכיר הכללי של מושבת צפון רודזיה וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1930.
בין השנים 1930–1934 כיהן כמזכיר הכללי של מושבת חוף הזהב ובין 1935–1937 בתפקיד המושל ומפקד הכוחות הבריטיים במושבת גיאנה הבריטית.
בשנת 1931 התקבל למסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ובשנת 1935 קיבל תואר אביר במסדר זה.
ב-28 באוקטובר 1937 מונה לתפקיד מושל הונג קונג. בתקופת כהונתו פרצה מלחמת סין–יפן השנייה. על מנת להגן על המושבה הכריז נורת'קוט על נייטרליות בסכסוך. עם התקדמות המלחמה נכבשה קנטון הסמוכה למושבה על ידי הכוחות היפניים, וזרם רב של פליטים הגיע למושבה. התקרבות הצבא היפני לשנזן הביא לבניית מקלטים במושבה ולהכרזה על האפלה.
נורת'קוט פרש מתפקידו בשל מצבו הבריאותי ב-10 בספטמבר 1941.
נורת'קוט נפטר ב-10 ביולי 1948.
משפחתו

נורת'קוט נשא לאישה את אדית' ג'ולייט מרי אדמס (Edith Juliet Mary Adams) ב-27 באוקטובר 1910. לזוג נולדו שלושה בנים.
מורשתו

על שמו של נורת'קוט נקרא רחוב נורת'קוט קלוז (Northcote Close) שבאי הונג קונג וכן מכללת המורים נורת'קוט נקראה על שמו.
ג'ימי אשקרופט

ג'יימס "ג'ימי" אשקרופט (באנגלית: James "Jimmy" Ashcroft;‏ 12 בספטמבר 1878 – 9 באפריל 1943) היה שוער כדורגל אנגלי.
קריירה

אשקרופט נולד בליברפול, והחל את קריירת המשחק שלו במועדונים מקומיים. במשך תקופה קצרה הוא שיחק כשחקן חובב באברטון, לפני שעבר לגרייבסנד יונייטד מהפוטבול ליג הדרומית ב-1899. אשקרופט הפגין יכולת גבוהה במדי גרייבסנד, וכתוצאה מכך משך את תשומת הלב של וולוויץ' ארסנל מהפוטבול ליג, וביוני 1900 הוחתם שם על חוזה מקצועני.
אשקרופט ערך את הופעת הבכורה נגד ברטון סוויפטס ב-15 בספטמבר 1900; המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 1, אך אשקרופט נותר שחקן הרכב קבוע באותה עונה ובעונה שלאחר מכן. בעונת 1901/1902 אשקרופט שמר על שער נקי ב-17 משחקי ליגה מתוך 34, כולל שיא מועדון של שישה משחקים ברציפות; המועדון סיים במקום הרביעי בליגה השנייה, ובמקום השלישי בעונה שלאחר מכן.
אשקרופט לא ספג שער ב-20 משחקים בעונת 1903/1904 שבה העפיל המועדון לליגה הבכירה, ובעונת 1904/1905 השלים רצף שיא של 154 משחקים רצופים במדי ארסנל. בעונת 1905/1906 ועונת 1906/1907 העפיל המועדון לחצי גמר גביע ה-FA עם אשקרופט בשער, והוא הופיע בשלושת משחקיה של נבחרת אנגליה באליפות הבית הבריטית של 1906. אנגליה ניצחה פעמיים והפסידה פעם אחת, וחלקה את התואר עם נבחרת סקוטלנד. אשקרופט הוא השחקן הראשון של ארסנל שהופיע במדי הנבחרת האנגלית.
בסך הכל הופיע אשקרופט במדי ארסנל ב-303 משחקים במשך שמונה עונות. הוא הועבר לבלקברן רוברס ב-1908 על מנת להקל על הבעיות הכספיות שפקדו את ארסנל באותה תקופה. במדי רוברס הוא שיחק בכ-120 משחקים, הגיע לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1910/1911, וזכה באליפות בעונה שלאחר מכן. ב-1913 הוא שוחרר מבלקבורן ללא תמורה כספית. אשקרופט לא הצליח למצוא קבוצה חדשה, ונאלץ לפרסם מודעה בעיתון The Athletic News.
בסופו של דבר אשקרופט חתם בטרנמיר רוברס, שבמדיה שיחק עונה אחת לפני שכל משחקי הכדורגל המקצועיים הושהו בגלל מלחמת העולם הראשונה; ככל הנראה אשקרופט פרש מכדורגל בתקופה זו. הוא מת ב-1943 בגיל 64.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
הערות שוליים

↑  השיא הושווה על ידי אלכס מנינגר ב-1998
↑  רק טום פארקר מחזיק ברצף ארוך יותר