הנהגת של מר יוסוקה
הערות שוליים

↑   "גברים ללא נשים" מאת הרוקי מורקמי: סיפור לקריאה, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2021
↑  Patrick Brzeski, Patrick Brzeski, Cannes: Japan’s Ryusuke Hamaguchi on Adapting Murakami for ‘Drive My Car’ and Vehicles as Confession Booths, The Hollywood Reporter, ‏2021-07-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  "LA film critics pick 'Drive My Car' as year's best". The Seattle Times (באנגלית אמריקאית). 19 בדצמבר 2021. נבדק ב-17 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New York film critics name 'Drive My Car' best film of 2021". The Seattle Times (באנגלית אמריקאית). 3 בדצמבר 2021. נבדק ב-17 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Drive My Car' Is Named Best Film of 2021 by the National Society of Film Critics". Collider (באנגלית אמריקאית). 9 בינואר 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oscars: Full List of Nominations". The Hollywood Reporter. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (8 בפברואר 2022). "Oscars: 'Drive My Car' Makes History As First Japanese Film Nominated For Best Picture". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קטע זה בסרט מבוסס על הסיפור הקצר "שחרזדה" שבקובץ הסיפורים "גברים ללא נשים"
↑  הנהגת של מר יוסוקה, באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-38 חיפה
↑  "今夏のカンヌで日本映画史上初の脚本賞ほか4冠に輝いた、村上春樹原作「ドライブ・マイ・カー」8/20(金)公開". Asahi Family. נבדק ב-20 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wong, Silvia (9 ביולי 2021). "Berlin prize-winner Ryusuke Hamaguchi talks Cannes Competition title 'Drive My Car'". Screen Daily. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes Film Festival 2021: Full Winners List". Asia Tatler. 18 ביולי 2021. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sato, Misuzo (18 ביולי 2021). "'Drive My Car' wins Cannes Best Screenplay for Hamaguchi, Oe". The Asahi Shimbun (באנגלית). נבדק ב-9 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Japan's 'Drive My Car' wins Golden Globe for best non-English film". The Japan Times. 10 בינואר 2022. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Drive My Car" exhibited at the Academy Awards selection for Japan". Sankei. 11 באוקטובר 2020. נבדק ב-11 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davis, Clayton (21 בדצמבר 2021). "Oscars Shortlists Include Beyoncé, 'Spider-Man' and Two Jonny Greenwood Scores as France's 'Titane' Is Snubbed". Variety. נבדק ב-21 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (8 בפברואר 2022). "Oscars: 'Drive My Car' Makes History As First Japanese Film Nominated For Best Picture". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lemercier, Fabien (17 ביולי 2021). "Cannes' Palme D'Or goes to Titane". Cineuropa. ארכיון מ-17 ביולי 2021. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Soriano, Jianne (18 ביולי 2021). "Cannes Film Festival 2021: Full Winners List". Tatler Asia. ארכיון מ-8 באוקטובר 2021. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldsmith, Jill (29 בנובמבר 2021). "Gotham Awards: The Lost Daughter Takes Best Feature And Leads With Four Wins – Complete Winners List". Deadline Hollywood. ארכיון מ-30 בנובמבר 2021. נבדק ב-30 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shanfield, Ethan; Murphy, J. Kim (18 בדצמבר 2021). "Drive My Car and The Power of the Dog Win Top Prizes at L.A. Film Critics Association Awards 2021 (Full List)". Variety. ארכיון מ-20 בדצמבר 2021. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pond, Steve (8 בינואר 2022). "Drive My Car Wins Best Picture Award From National Society of Film Critics". TheWrap. ארכיון מ-9 בינואר 2022. נבדק ב-8 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moreau, Jordan (9 בינואר 2022). "Golden Globes 2022 Winners List: The Power of the Dog, West Side Story Win Big in Untelevised Ceremony". Variety. ארכיון מ-10 בינואר 2022. נבדק ב-27 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (26 בינואר 2022). "César Awards Nominations: Lost Illusions, Annette, Aline Dominate; Titane Shut Out Of Best Film Race – Full List". Deadline Hollywood. ארכיון מ-28 בינואר 2022. נבדק ב-27 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AACTA Announces the Winner of the 2022 Best Asian Film Award". Australian Academy of Cinema and Television Arts. ארכיון מ-23 בדצמבר 2022. נבדק ב-23 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Massoto, Erick (7 במרץ 2022). "The Lost Daughter, Zola, Drive My Car, Among Winners at 2022 Independent Spirit Awards". Collider. ארכיון מ-5 במאי 2022. נבדק ב-27 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ritman, Alex; Szalai, Georg (13 במרץ 2022). "BAFTA Awards: Power of the Dog Wins Best Film, Director, Dune Dominates Crafts". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-17 במרץ 2022. נבדק ב-28 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cohn, Gabe (13 במרץ 2022). "Critics Choice 2022: Complete List of Winners". The New York Times. ארכיון מ-12 באפריל 2022. נבדק ב-27 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Busis, Hillary (28 במרץ 2022). "Oscars 2022 Winners: See the Full List Here". Vanity Fair. ארכיון מ-29 במרץ 2022. נבדק ב-27 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anderson, Erik (2 באפריל 2022). "26th International Press Academy Satellite Awards winners: Belfast, The Power of the Dog tops in film; Ted Lasso, Squid Game in television". AwardsWatch. ארכיון מ-3 באפריל 2022. נבדק ב-1 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxborough, Scott (22 באוגוסט 2022). "Drive My Car Wins International Critics' Prize for Film of the Year". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-23 באוגוסט 2022. נבדק ב-23 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1955 (לשם כבוד) | מצחצחי הנעליים (1947) • מר וינסנט (1948) • גונבי האופניים (1949) • מעבר לחומות (1950) • רשומון (1951) • משחקים אסורים (1952) • (לא הוענק פרס) (1953) • השער לגיהנום (1954) • מיאמוטו מוסאשי (1955) |  |
| 1956‏-1960 | לה סטרדה (1956) • לילות כביריה (1957) • זה הדוד שלי (1958) • אורפאו נגרו (1959) • מעיין הבתולים (1960) |  |
| 1961‏-1980 | מבעד לזכוכית האפלה (1961) • רק בימי ראשון (1962) • שמונה וחצי (1963) • אתמול היום ומחר (1964) • החנות ברחוב הראשי (1965) • גבר ואישה (1966) • רכבות נשמרות היטב (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • חקירתו של אזרח העומד מעל לכל חשד (1970) • הגן של פינצי קונטיני (1971) • סוד הקסם הבורגני (1972) • לילה אמריקאי (1973) • זיכרונות (1974) • שומר היערות (1975) • שחור ולבן בצבעים (1976) • כל החיים לפניו (1977) • הכינו את הממחטות (1978) • תוף הפח (1979) • מוסקבה אינה מאמינה בדמעות (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מפיסטו (1981) • לאהוב מחדש (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • מהלכים מסוכנים (1984) • הסיפור האמיתי (1985) • התנקשות (1986) • החגיגה של באבט (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • מסע של תקווה (1990) • מדיטראנו (1991) • הודו-סין (1992) • הפיתוי היפה ביותר של חיי (1993) • שמש בוגדנית (1994) • שושלת אנטוניה (1995) • קוליה (1996) • שאלה של אופי (1997) • החיים יפים (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-2020 | שטח הפקר (2001) • אי שם באפריקה (2002) • שיחות נפש (2003) • הים שבפנים (2004) • צוצי (2005) • חיים של אחרים (2006) • הזייפנים (2007) • פרידות (2008) • הסוד בעיניהם (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • אידה (2014) • הבן של שאול (2015) • הסוכן (2016) • אישה פנטסטית (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • עוד סיבוב (2020) |  |
| 2021-היום | הנהגת של מר יוסוקה (2021) • במערב אין כל חדש (2022) • אזור העניין (2023) • אני עדיין כאן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb18173686t (data)  VIAF: 6671164963969124300003   WorldCat (עם VIAF): 6671164963969124300003 
הבמאי ריוסוקה המגוצ'י, מועמד לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר .