stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמונת השנואים
צוות שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| סמואל ל. ג'קסון | מרקיז וורן | צייד ראשים. לשעבר מייג'ור בצבא האיחוד. |
| קורט ראסל | ג'ון רות' | צייד ראשים המכונה "התליין" משום שבניגוד לציידי ראשים אחרים הוא נוהג לללכוד את הפושעים בחיים ולהביאם לתלייה. |
| ג'ניפר ג'ייסון לי | דייזי דומרגו | אסירתו של ג'ון רות', אחותו של ג'ודי דומרגו וחברה בכנופייתו. |
| וולטון גוגינס | כריס מניקס | לשעבר חייל בצבא הקונפדרציה. השריף המיועד של רד רוק. |
| דמיאן ביצ'יר | סניור בוב / מרקו המקסיקני | חבר בכנופייתו של ג'ודי דומרגו. |
| טים רות' | אוסוולדו מובריי / פיטר היקוקס | חבר בכנופייתו של ג'ודי דומרגו. |
| מייקל מדסן | ג'ו גייג' / גראוץ' דאגלס | חבר בכנופייתו של ג'ודי דומרגו. |
| ברוס דרן | סנפורד סמית'רס | לשעבר גנרל בצבא הקונפדרציה. |
צ'נינג טייטום - ג'ודי דומרגו
ג'יימס פרקס - או. בי, נהג הכרכרה
הפקה > פיתוח

קוונטין טרנטינו הכריז על הפרויקט הקולנועי הבא שלו בנובמבר 2013, והכריז שמדובר במערבון. בינואר 2014 אישר כי מדובר במערבון בשם "The Hateful Eight" ("שמונת השנואים"), שם שדומה בתבניתו לשמו של המערבון הקלאסי "שבעת המופלאים" ("The Magnificent Seven") מ-1960 (שהתבסס אף הוא על השם "שבעת הסמוראים" של אקירה קורוסאווה). בדיווחים שונים נטען כי טרנטינו כבר השלים את הטיוטה הראשונה לתסריט, כשבמקביל דווח כי החל תהליך הליהוק, כשעל הכוונת השחקן האוסטרי כריסטוף ואלץ, שהופיע בשני סרטיו האחרונים ("ממזרים חסרי כבוד" ו"ג'אנגו ללא מעצורים") וזכה בשניהם בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. לבסוף ואלץ לא השתתף בצילומי הסרט בשל אילוצי לוחות זמנים.
טרנטינו אמר שבתחילה חשב לעשות סרט המשך לסרטו הקודם "ג'אנגו ללא מעצורים", שעוסק אף הוא בציידי ראשים, אך בסוף החליט שהסרט יהיה בלתי תלוי.
בהמשך הצהיר טרנטינו בזעם כי בשל דליפת התסריט ועלילת הסרט לציבור בידי סוכני השחקנים, הוא שוקל שלא להפיק את הסרט אלא להוציאו כספר. זמן קצר לאחר מכן פורסם כי טרנטינו שוקל בכל זאת להפוך את התסריט לסרט.
בנובמבר 2014 חשפה חברת ההפצה The Weinstein Company את רשימת השחקנים המלאה של הסרט, כשבאותו חודש החלו ההכנות לצילומים.
הפקה > צילומים

במאי 2014 הודיע טרנטינו כי צילומי הסרט יתחילו בנובמבר 2014 במדינת ויומינג שבה גם מתרחשים אירועי הסרט. בסופו של דבר צילומי הסרט החלו בדצמבר 2014 בטליורייד שבמדינת קולורדו, אם כי The Weinstein Company הודתה בכך רק בינואר 2015.
הפקה > שיווק

באפריל 2014 טרנטינו הוביל הקראה חיה של התסריט המודלף באולם קולנוע בלוס אנג'לס. לאחר מכן טרנטינו טען כי הוא כותב שתי טיוטות חדשות לתסריט עם סוף שונה. בעת ההקראה הצטרפו אליו השחקנים סמואל ל. ג'קסון, קורט ראסל, אמבר טמבלין, ג'יימס פרקס, וולטון גיגינס, ברוס דרן, טים רות' ומייקל מדסן.
ביולי 2014 הופיע טרנטינו בפסטיבל קומיקון, ואישר כי בכוונתו לביים את הסרט וכי הוא עובד על טיוטה שלישית לתסריט. באותו זמן פורסמה הכרזה הראשונה לסרט, ובאוגוסט 2014 אושר כי ישוחרר גם טיזר טריילר באורך 1:40.
הטריילר הראשון לסרט נחשף בבכורת הסרט "עיר החטאים 2: עלמה להרוג", ב-23 באוגוסט 2014.
פרסים והערכה

הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אוסקר לפסקול הטוב ביותר (אניו מוריקונה), והיה מועמד ל-2 פרסי אוסקר נוספים: לצילום (רוברט ריצ'רדסון) ולשחקנית המשנה (ג'ניפר ג'ייסון לי).
הסרט קיבל בסך הכל ביקורות חיוביות. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט ציון של 7.5, בחישוב של 259 ביקורות. האתר Metacritic נתן לסרט ציון של 68 מתוך 100, בהתבסס על 51 מבקרים.
מספר גופים משטרתיים החליטו להחרים את הסרט (יחד עם סרטיו האחרים של טרנטינו) לאחר שהעביר על המשטרה ביקורת בנושא מות אפרו-אמריקאים בידי שוטרים. הוא אמר כי לדעתו מדובר ברציחות. בעקבות כך, החלה מחלוקת בין העיתונים המשפיעים הניו יורק טיימס לפורבס על השפעת החרם על ההצלחה הכלכלית של הסרט.
לקריאה נוספת

צחי כהן, לְמה דומה קולנוע? קריאות תרבותיות בקולנוע בן־זמננו, הוצאת כרמל, 2021, הפרק "סופת אלימות וציטוט", עמ' 132–135.
הערות שוליים

↑  ynet, הבא של טרנטינו: "The Hateful Eight", באתר ynet, 12 בינואר 2014
↑  הדלפה קטלנית: טרנטינו הזועם ביטל את המערבון החדש שלו, באתר ‏מאקו‏, 22 בינואר 2014
↑  שב מהמתים: המערבון של טרנטינו יצולם בכל זאת?, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2014
↑  The Trailer for Quentin Tarantino's 'Hateful Eight' Appears to Have Leaked to YouTube
| קוונטין טרנטינו |
| --- | --- | --- |
| סרטים שכתב וביים | כלבי אשמורת (1992) • ספרות זולה (1994) • ג'קי בראון (1997) • להרוג את ביל (2003) • להרוג את ביל 2 (2004) • חסין מוות (2007) • ממזרים חסרי כבוד (2009)  • ג'אנגו ללא מעצורים (2012) • שמונת השנואים (2015) • היו זמנים בהוליווד (2019) |  |
| סרטים שכתב | רומן על אמת (1993) • רוצחים מלידה (1994) • מצאת החמה עד צאת הנשמה (1996) |  |
| שונות | יום הולדתו של חברי הטוב ביותר (1987) • ארבעה חדרים (1995) • עיר החטאים (2005) • פלאנט טרור (2007) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5683728  LCCN: no2016005786  VIAF: 43145602434101360960   WorldCat (עם VIAF): 43145602434101360960
ג'ון ברייסון

ג'ון אדגר ברייסון (באנגלית: John Edgar Bryson; נולד ב-24 ביולי 1943) הוא איש עסקים אמריקאי שכיהן כמזכיר המסחר ה-37 של ארצות הברית בשנים 2011–2012. ביוני 2012 יצא לחופשה ללא תשלום, ובהמשך החודש התפטר מתפקידו, אחרי שהיה מעורב בשלוש תאונות דרכים שנגרמו כתוצאה מבעיות בריאותיות.
ביוגרפיה

ברייסון נולד ביולי 1943 בניו יורק. אביו ניהל מנסרה. ב-1961 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון קליבלנד השוכן בפורטלנד שבאורגון. ברייסון הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד, ובעל תואר Juris Doctor במשפטים מאוניברסיטת ייל, אותו קיבל ב-1969.
ב-1970, בצוותא עם סטודנטים אחרים שזה עתה סיימו את לימודי המשפטים שלהם באוניברסיטת ייל, סייע ברייסון להקים את המועצה להגנה על משאבי טבע (NRDC), והעניק לה ייעוץ משפטי לאחר ייסודה. בשנים 1976–1979 כיהן ברייסון כיו"ר מועצת הפיקוח על משאבי המים של מדינת קליפורניה, ובשנים 1979–1982 הוא כיהן כנשיא ועדת התשתיות הציבוריות של קליפורניה. ב-1983 עבד ברייסון במשרד עורכי הדין "מוריסון & פורסטר" בסן פרנסיסקו. ברייסון הצטרף לחברה אדיסון אינטרנשיונל ב-1984, וכיהן כדירקטור בחברה מ-1990 ועד לפרישתו ב-31 ביולי 2008.
ברייסון היה דירקטור במספר ארגונים בולטים. הוא היה חבר במועצות המנהלים של בואינג, חברת וולט דיסני וקרן ויליאם מייקון קק. הוא היה חבר במספר מועצות מנהלים של מוסדות ללא כוונות רווח חינוכיים, סביבתיים חינוכיות, סביבתיות ועמותות אחרות, בהן "השולחן העסקי של קליפורניה", וכנאמן באוניברסיטת סטנפורד, במכון הטכנולוגי של קליפורניה, יו"ר משותף של המועצה הפאסיפית למדיניות בינלאומית, ויו"ר המכון למדיניות ציבורית של קליפורניה.
ב-31 במאי 2011, נשיא ארצות הברית ברק אובמה הודיע על כוונתו למנות את ברייסון למזכיר המסחר של ארצות הברית במקומו של גארי לוק. הסנאטור ג'ים אינהוף מאוקלהומה, חבר המפלגה הרפובליקנית, השהה את הדיונים על אודות מינויו של ברייסון בגלל מדיניותו הסביבתית של האחרון. הסנאט הגיע מאוחר יותר להסכמה פה אחד בעניינו של ברייסון, והסנאט אישר את מינויו לתפקיד ברוב של 26–74 ב-20 באוקטובר 2011. הוא הושבע לתפקידו ב-21 באוקטובר, כמזכירה ה-37 של מחלקת המסחר.
ב-9 ביוני 2012 היה ברייסון מעורב בתאונות פגע וברח בערים סן גבריאל ורוזמיד שבקליפורניה. הוא נמצא מחוסר הכרה במקום בו אירעה התאונה השנייה. דובר מחלקת המסחר אישר כי לברייסון היה חלק בתאונות, וטען כי ברייסון סבל מפרכוס אפילפטי. ב-11 ביוני הכריז ברייסון על יציאה לחופשה ללא תשלום מסיבות רפואיות. סגנית מזכיר המסחר, רבקה בלאנק, החלה לכהן כמזכירת המסחר בפועל לאחר יציאתו לחופשה למשך כשנה. ב-21 ביוני 2012, ברייסון הודיע על התפטרותו הרשמית מתפקידו כמזכיר המסחר. ב-3 ביולי הודיעו התובעים במחוז לוס אנג'לס הודיעו כי כתב אישום פלילי לא יוגש נגדו.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, ארה"ב: שר המסחר חשוד בשתי תאונות, באתר nrg‏, 11 ביוני 2012
↑  יצחק בן-חורין, ארה"ב: שר המסחר גרם 3 תאונות ואיבד ההכרה, באתר ynet, 11 ביוני 2012
↑  התפטר שר המסחר של אובמה החשוד בגרימת תאונה, באתר וואלה, 21 ביולי 2012
| הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגן הנשיא | ג'ו ביידן (2009–2017) |  |
| מזכירי המדינה | הילרי קלינטון (2009–2013) • ג'ון קרי (2013–2017) |  |
| מזכיר האוצר | טימותי גייטנר (2009–2013) • ג'ק לו (2013–2017) |  |
| מזכיר ההגנה | רוברט גייטס (2009–2011) • ליאון פאנטה (2011–2013) • צ'אק הייגל (2013–2015) • אשטון קרטר (2015–2017) |  |
| התובעים הכלליים | אריק הולדר (2009–2015) • לורטה לינץ' (2015–2017) |  |
| מזכיר הפנים | קן סלזאר (2009–2013) • סאלי ג'וול (2013–2017) |  |
| מזכיר החקלאות | טום וילסאק (2009–2017) |  |
| מזכירי המסחר | גארי לוק (2009–2011) • ג'ון ברייסון (2011–2012) • פני פריצקר (2013–2017) |  |
| מזכירי העבודה | הילדה סוליס (2009–2017) • טום פרז (2013–2017) |  |
| מזכירת הבריאות ושירותי האנוש | קתלין סבליוס (2009–2013) • סילביה מתיוס ברוול (2013–2017) |  |
| מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | שון דונובן (2009–2014) • חוליאן קסטרו (2014–2017) |  |
| מזכיר התחבורה | ריי להוד (2009–2013) • אנתוני פוקס (2013–2017) |  |
| מזכיר האנרגיה | סטיבן צ'ו (2009–2013) • ארנסט מוניז (2013–2017) |  |
| מזכיר החינוך | ארני דאנקן (2009–2016) • ג'ון קינג ג'וניור (2016–2017) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | אריק שינסקי (2009–2014) • בוב מקדונלד (2014–2017) |  |
| מזכירי ביטחון המולדת | ג'נט נפוליטנו (2009–2013) • ג'יי ניקסון (2013–2017) |  |
| בעלי תפקידים ברמת קבינט | בעלי תפקידים ברמת קבינט |  |
| מנהל הסוכנות להגנת הסביבה | ליסה ג'קסון (2009–2013) • ג'ינה מקארתי (2013–2017) |  |
| מנהל משרד הניהול והתקציב | פיטר אורסג (2009–2010) • ג'ק לו (2010–2012) • סילביה מתיוס ברוול (2013–2014) • שון דונובן (2014–2017) |  |
| יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית | כריסטינה רומר (2009–2010) • אוסטן גולסבי (2010–2011) • אלן קרוגר (2011–2013) • ג'ייסון פורמן (2013–2017) |  |
| נציב הסחר של ארצות הברית | רון קירק (2009–2013) • מייקל פרומן (2013–2017) |  |
| שגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות | סוזן רייס (2009–2013) • סמנתה פאוור (2013–2017) |  |
| מנהלת הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית | קארן מילס (2012–2013) • מריה קונטררס-סוויט (2013–2017) |  |
| ראש סגל הבית הלבן | רם עמנואל (2009–2010) • ויליאם דיילי (2011–2012) • ג'ק לו (2012–2013) • דניס מקדאנה (2013–2017) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  ↑  מונתה ב-2009, ובשנת 2012 הועלתה לדרג חברת קבינט.  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n83181539  SNAC: w6193wqj  VIAF: 43220432   WorldCat (עם VIAF): 43220432
עילם רותם

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1984 (בן 40) שדות ים, ישראל
 מוקד פעילות:  שווייץ, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקום לימודים:  סקולה קנטורום בזיליינסיס, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 כלי נגינה:  צ'מבלו 
 
עילם רותם (נולד ב-29 בנובמבר 1984) הוא מלחין, נגן צ'מבלו, זמר בס וכן מבצע וחוקר מוזיקה עתיקה. הקים ומנהל את אנסמבל נביאי הקווינטה ומלחין מוזיקה חדשה בשפה המוזיקלית של המאה ה-17, יצירות שהבולטות שבהן עושות שימוש בטקסט התנכ"י בעברית.
רותם היה בעבר גם מלחין הבית של תזמורת הבארוק ירושלים.
ביוגרפיה

רותם נולד בשדות ים. בתקופת לימודיו בתיכון של קיבוץ כברי הקים עם חבריו חמישייה קולית בשם "נביאי הקווינטה". אנסמבל זה הפך לאנסמבל בינלאומי ידוע בשם "Profeti della Quinta" שמופיע ברחבי אירופה, צפון אמריקה ועוד. רותם למד לתואר ראשון בנגינת צ'מבלו באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ולמד לתארים מתקדמים בזמרה, אלתור והלחנה, ונגינת קונטינואו בתחום המוזיקה העתיקה בסקולה קאנטורום בזל (אנ') ובאוניברסיטת וירצבורג. מתמחה בסגנון המוזיקלי של המאות ה-16 וה-17 באיטליה, והרכבו, "נביאי הקווינטה", ידוע ברחבי העולם, בין השאר בשל ביצועיו למוזיקה של המלחין היהודי סלומונה רוסי, שהיה המלחין הראשון שהשתמש בשפה המוזיקלית ה"מערבית-נוצרית" להלחנה של טקסטים יהודיים בעברית ("השירים אשר לשלמה", 1623).
יצירותיו

בהשראת סלומונה רוסי, הלחין רותם יצירות חדשות בשפה המוזיקלית של תחילת המאה ה-17 על פי טקסטים תנ"כיים בעברית. הלחנה בשפות מוזיקליות עתיקות אינה דבר חדש, אולם, סדר הגודל של היצירות והדבקות של רותם בשפה המוזיקלית שבחר, והשימוש בפרוזה התנכ"ית העברית ליצירותיו, בולטים בהשוואה ליצירות מוזיקליות אחרות העוסקות בנושאים תנ"כיים ועושות שימוש בעיבודים של הטקסט שברוב גדול של המקרים, מעובד ומושר בשפות שאינן עברית.
יצירות מוקלטות של רותם (דיסקים)
2013, "יוסף ואחיו"
2015, האוסף "כִּי חוֹלַת אַהֲבָה אָנִי"
בנוסף, מפעיל רותם, תחת השם הבדוי "פוציםפוצים", ערוץ יו-טיוב של שירי ילדים שכתב וביצע, לפי לחנים שחלקם לחנים עתיקים, חלקם פופולריים מודרניים וחלקם מקוריים שלו. ביניהם השירים "כלב במים", "נחש חשמל" ו"חיות ים". בתחילה שמר על זהות בדויה, אך בהמשך חשף אותה בראיון לגלי צה"ל .
מחקר

הוצאה לאור של מהדורה ביקורתית מחודשת "קינות ירמיה" מאת המלחין אמיליו דה קאבליירי (1550-1602) בהוצאת פלוריאן נוצל, גרמניה (2014).
ייסד אתר אינטרנט בשם "Early Music Sources", המספק קישורים למקורות בתחום המוזיקה העתיקה, שמטרתו להנגיש את החומרים הזמינים ברשת על פי נושאים.
הערות שוליים

↑  נעם בן זאב, איך נשמע בארוק בעברית, באתר הארץ, 27 במרץ 2011
 חגי חיטרון, עילם רותם עם שיר השירים בעקבות מונטוורדי, באתר הארץ, 26 בינואר 2015
↑  Can an Ancient Style Yield Truly New Music? Israeli Composer Elam Rotem Shows How, Iowa Public Radio (באנגלית)
↑  Rappresentatione di Giuseppe e i suoi Fratelli, Pan Classics
↑  Quia Amore Langueo, Pan Classics
↑  טל שנהב ומתן לוי מארחים את פוציםפוצים, באתר גלי צה"ל, ‏02.12.22
↑  Emilio de' Cavalieri, Lamentations and responsories for the holy week : Biblioteca Vallicelliana MS 0 31, Facsimile and critical edition by Elam Rotem, in Quellenkataloge zur Musikgeschichte, Band 62, Wilhelmshaven: Florian Noetzel, 2014
↑  Early Music Sources
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440718305171  BnF: cb16909209c (data)  GND: 1052570895  ICCU: LO1V419041  ISNI: 0000 0004 3656 3489  LCCN: no2014092689  MusicBrainz: 40be476b-bd67-48e4-9fe4-22dfdc647330  SUDOC: 251523829  VIAF: 310508154   WorldCat (עם VIAF): 310508154
רכס הריטג'

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי אלזוורת' 
 אורך הרכס:  160 ק"מ 
 קואורדינטות:  79°45′S 83°00′W﻿ / ﻿79.75°S 83°W﻿ / -79.75; -83
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס הריטג'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס הריטג'
 
מפה של צפון רכס הריטג'
מפה של דרום רכס הריטג'
רכס הריטג' (באנגלית: Heritage Range; מילולית: רכס המורשת) הוא רכס הרים גדול, המהווה את המחצית הדרומית של הרי אלזוורת' באנטארקטיקה.
הרכס כולל מספר רב של פסגות, גבעות, מדרונות ונונאטאקים שביניהם קרחונים רבים.
היסטוריה

חלקו הצפוני של הרכס התגלה לראשונה על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך הטיסה הטרנס אנטארקטית שלו ב-23 בנובמבר 1935.
ב-14 בדצמבר 1959 טיסת סיור שיצאה מבסיס המחקר בירד גילתה את חלקו הדרומי הרכס. החוקרים נחתו על קרחון בפסגת פייפ בחלקו הצפוני של הרכס ב-26 בדצמבר.
בעונות המחקר 1962-1963 ו-1963-1964 אוניברסיטת מינסוטה שלחה משלחות סקר של גאוגרפים וקרטוגרפים שמיפו את הרכס. הרכס כולו מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (ה-USGS) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961-1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא כך מאחר שההרים והאתרים השונים ברכס נקראו על שם אירועים הקשורים למורשת ארצות הברית.
גאוגרפיה

אורכו של הרכס 160 קילומטרים ורוחבו 48 קילומטרים. הרכס ממוקם דרומית מערבית לקרחון מינסוטה.
הנקודה הגבוהה ברכס היא פסגת בורסיק שגובהה 2,500 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס

אתרים מרכזיים ברכס הם:
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > מסיב אנדרסון

| מסיב אנדרסון |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | גריימס • ספלטסטוסר |  |
| בתרונות | שדה הבתרונות בואי |  |
| רכסים, רמות ומצוקים | רמת אנדרסון • רכס סיפקר |  |
| הרים | האגלר • ראלמן |  |
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות דאגלס

פסגת גליוצי
פסגת האדאק
פסגת ליפרט
קרחון פלאמר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רכס דנבר

פסגת הסלר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > גבעות אדסון

| גבעות אדסון |
| --- | --- | --- |
| פסגות | אלברס • באגיש • לסטר • קוסקו |  |
| קרחונים | הייד • יוניון |  |
| מפלי קרח | דרייק |  |
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > גבעות אנטרפרייז

| גבעות אנטרפרייז |
| --- | --- | --- |
| עמקים | עמק בל • עמק הורסשו • קניון קונל |  |
| רכסים | רודס |  |
| הרים | דולנס • פאריש • צ'אפל • שוק |  |
| מצוקים | נקודת אורבן |  |
| קרחונים | אהרנסבראק • ארבן • סיל |  |
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות פאונדרס

רכס סמית'
פסגת פרדו
קרחון גוואן
קרחון מינסוטה
קרחון מויר
קרחון פייפ
נונאטאקי רוית'ר
קרחון ובסטר
נונאטאקי ולקום
פסגת וינדי
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רכס פרייז'ר

| רכס פרייז'ר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון ובסטר |  |
| הרים | מויר |  |
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות גיפורד

קרחון פנדורף
פסגת קוצ'ראן
פסגת למב
פסגת מאאגו
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות אינדפנדנס (פסגות העצמאות)

גבעות מארבל
עמק הורסשו
צוק מוריס
הר שאטאק
הר גייזל
הר סימונס
גבעות פטריוט
פסגות רדפאת'
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > גבעות ליברטי (גבעות החירות)

עמק הורסשו
פסגת קלי
פסגת מולדר
הר רוזנטל
פסגת סופנהולץ
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > גבעות מייר

פסגת בודוין
פסגת הולט
פסגת סיקוויסט
רמת הקרח סקייטריין
רמות פאיוניר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רמת פיוניר (רמת החלוצים)

פסגת קורטני
קרחון פלאנאגאן
פסגת רוזן
קרחון שמידט
נקודת זיגלר
גבעות ביוקנן
גבעות קולייר
רכס דונלד
הר ספורלי
הר וירג'ינה
קרחון רנל
רכס רונלד
קרחון שמידט
קרחון יוניון
צוק תומפסון
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רמת פיוניר (רמת החלוצים) > גבעות גרוס

פסגת קורטני
קרחון פלאנאגאן
פסגת רוזן
קרחון שמידט
נקודת זיגלר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רמת פיוניר (רמת החלוצים) > רכס אינפרנו

עמק לארסון
נקודת אורהיים
קרחון רנל
קרחון שניידר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > רמת פיוניר (רמת החלוצים) > גבעות נימבוס

נונאטאקי סמואל
נונאטאק היגינס
קרחון פלאנאגאן
הר קאפליי
נונאטאק וורן
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות סוהולט

קרחון באליש
רכס קונגלומרייט
פסגת איליי
הר ברזיק
הר מאקאלסטר
קרחון שאנז
רכס יוצ'לסון
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > גבעות ווטלאק

פסגת קורנל
קרחון דובראץ
הר טוויס
פסגת סקלי
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > פסגות וברס

קרחון דובראץ
פסגת הרסט
פסגת פוג'טה
פסגת ספרינגר
גאוגרפיה > אתרים מרכזיים ברכס > אתרים נוספים

נונאטאקי בארט
פסגת בינגהאם
פסגות קייגל
פסגת צ'ארלס
פסגת קאנינגהאם
קרחון דריסקול
פסגת דיבוואדסקוג
צוק פאונדרז
נונאטאק פאסקו
סלע גולד
קרחון גוואן
פסגת הול
מפרץ הרקולס
פסגת הרין
נונאטאק היי
פסגת הוינקס
פסגת הוטו
פסגת לנדמארק
פסגת לינדר
פסגת מאנטניי
סלע מאייר
קרחון מינסוטה
הר ברסיק
הר ג'ונס
הר רודג'ר
הר טוויס
הר וולארד
פסגת נוויגיטור
נקודת פלאנק
פסגת רובינסון
זרם הקרח ראטפורד
קרחון שניידר
פסגת אנגר
נונאטאק ויבר
צוק וייט
נונאטאקי וילסון
פסגת זייביס
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי ומקור השם
↑  מידע גאוגרפי
זולנדר 2

| --- | --- |

 בימוי:  בן סטילר 
 הופק בידי:  סקוט רודין 
 תסריט:  בן סטילר, ניקולס סטולר, ג'סטין ת'רו, ג'ון המבורג 
 עריכה:  גרג היידן 
 שחקנים ראשיים:  בן סטילר (דרק זולנדר) ויל פרל (ג'אקובים מוגאטו) אולפור דאריל אולפסון וילי נלסון אריאנה גרנדה נעמי קמפבל נזאנין בוניאדי סטינג אוליביה מאן טרודי סטיילר אלכסנדר סקושגורד Nathan Lee Graham דמי לובאטו סוזן סרנדון ג'ון מלקוביץ' לני קרביץ אנה וינטור מארק ג'ייקובס ג'ו ג'ונאס אנדי דיק Niccolò Senni קייל מוני מילה יובוביץ' כריסטין טיילור פרד ארמיסן פנלופה קרוז קריסטן ויג אוון וילסון כריסטינה הנדריקס ג'סטין ת'רו איימי סטילר מדלינה דיאנה גניה קיפר סאת'רלנד בנדיקט קמברבאץ' בילי זיין ג'רי סטילר נטלי מוראלס בקי בנט 
 מוזיקה:  תיאודור שפירו 
 צילום:  דניאל מינדל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוליגרם 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 במרץ 2016 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  ניו ג'רזי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   zoolander2
 סרט קודם:  זולנדר 
 www.zoolander.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
זולנדר 2 (באנגלית: Zoolander 2; מסוגנן כ-Zoolander No. 2) הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאי משנת 2016 בבימויו של בן סטילר אשר התסריט שלו נכתב על ידי ג'ון המבורג, ג'סטין ת'רו, בן סטילר וניקולס סטולר. זהו סרט ההמשך לסרט זולנדר משנת 2001. בסרט מככבים בן סטילר, אוון וילסון, וויל פרל, פנלופה קרוז וקריסטן ויג.
הסרט צולם בין החודשים אפריל 2015 עד יולי 2015 ברומא שבאיטליה. הסרט יצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2016 והופץ על ידי סרטי פרמאונט. הסרט, אשר בוים בתקציב של 55 מיליון דולרים, גרף 56 מיליון דולרים.
צוות השחקנים

בן סטילר - בתפקיד הדוגמן דרק זוולנדר
אוון וילסון - בתפקיד הנזל מקדונלד, דוגמן שהיה יריבו של דרק בסרט הראשון. הנזל חובש מסכה על עינו ולחיו הימנית, משום שפניו הפכו מעוותים בסרט הראשון.
וויל פרל - בתפקיד איל האופנה ג'אקובים "מוגאטו" מוגברג, אשר מבקש לנקום בדרק על כך שהביס אותו בעבר.
פנלופה קרוז - בתפקיד ולנטינה ולנסיה, סוכנת אינטרפול שהופכת למושא אהבתו של דרק
קריסטן ויג - בתפקיד אלכסניה אטוז
פרד ארמיסן - האסיסטנט בן ה-11 של דון אטארי.
קייל מוני - בתפקיד דון אטארי
מילה יובוביץ' - בתפקיד קטינקה אינגבורגובינונאנאנאנה, האסיסטנטית של מוגאטו
כריסטין טיילור - בתפקיד הרוח של מטילדה ג'פריס-זולנדר, אשתו המנוחה של דרק
סיירוס ארנולד - בתפקיד דרק זוולנדר ג'וניור, בנם של דרק ומטילדה ובנה החורג של ולנטינה
בילי זיין - בתפקיד עצמו
ג'ון דאלי - בתפקיד הסוכן פיליפו
סטינג - בתפקיד עצמו
בנדיקט קמברבאץ' - בתפקיד דוגמן
הילדה סוליס

הילדה לוסיה סוליס (באנגלית: Hilda Lucia Solis‏; 20 באוקטובר 1957) היא פוליטיקאית אמריקאית וחברת מועצת המפקחים של מחוז לוס אנג'לס מטעם האזור הראשון. סוליס בעבר כיהנה כמזכירת העבודה של ארצות הברית מ-2009 עד 2013, בממשלו של הנשיא ברק אובמה. היא חברה במפלגה הדמוקרטית והייתה נציגת מחוזות הקונגרס ה-31 וה-32 בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 2001–2009, הכוללים בתוכם את מזרח לוס אנג'לס ועמק סן גבריאל.
ביוגרפיה

סוליס גדלה בלה פואנטה שבקליפורניה, והוריה היו מהגרים ממקסיקו וניקרגואה. היא למדה לימודים גבוהים בפוליטכניון של מדינת קליפורניה שבפומונה ובאוניברסיטת דרום קליפורניה ועבדה בשתי סוכנויות פדרליות בוושינגטון הבירה. סוליס שבה למדינת הולדתה ב-1982. היא נבחרה למועצת הנאמנים של מכללת ריו הונדו ב-1985, לאספה לאומית של קליפורניה ב-1992, ולסנאט ב-1994. היא הייתה האישה ההיספנית הראשונה ששירתה בסנאט המדינה, ונבחרה אליו מחדש ב-1998. סוליס התמדה בחקיקה בתחום הצדק הסביבתי.
אל בית הנבחרים של ארצות הברית נכנסה לאחר שניצחה את הנציג הדמוקרטי המכהן, ושם התמקדה בעיקר בענייני תעסוקה ובחקיקה סביבתית. היא הוסיפה להיבחר בקלות לארבע הכהונות הבאות, עד אשר החליפה אותה ג'ודי צ'ו. בדצמבר 2008 הודיע הנשיא הנבחר ברק אובמה על כוונתו למנות את סוליס למזכירת העבודה הבאה של ארצות הברית. היא נכנסה לתפקיד עם אישור מינויה בידי הסנאט של ארצות הברית בפברואר 2009, והפכה ללטינית הראשונה לכהן בקבינט של ארצות הברית. בקבינט התמקדה בנושאי בטיחות וגיהות בתעסוקה ובחיזוק הציות לחוקי שכר לפי שעה. בינואר 2013, סוליס התפטרה מתפקידה כמזכירת העבודה.
בשובה למדינה בה התחנכה, באפריל 2014, הודיעה סוליס רשמית על מסע בחירות למושב במועצת המפקחים הלא-מפלגתית של מחוז לוס אנג'לס. סוליס זכתה במושב באופו מוחלט בבחירות שנערכו ב-3 ביוני באותה השנה והושבעה ב-1 בדצמבר בשנה שלאחר מכן.