stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולסלי (פנחס)
ביוגרפיה > הקמת תנועת הבונים

בשנת 1927 התבקש ידי חיים ויצמן לסייע באגף המדיני של המשרד הציוני בלונדון. שנה לאחר מכן חזר עם משפחתו הצעירה ללונדון והחל לעבודה במשרדי הפדרציה הציונית. המנהל שלו, לאונרד שטיין לא שיתף את נטל העבודה שלו בקלות, הוא מצא את עצמו עם מעט יחסית לעשות. לפיכך הוא החליט לראות בעצמו עד כמה נלמדת ההיסטוריה היהודית במועדוני הנוער היהודיים באזור האיסט אנד העני של לונדון. הוא מצא שהמועדונים הם יהודים רק בגלל חברותם ולא נלמד דבר על ההיסטוריה היהודית או על ארץ ישראל. הפתרון של אהרון היה להקים "תנועת נוער יהודית תרבותית" לא-ציונית, שתשלב את עקרונות הצופים של באדן פאוול עם אהבת המורשת היהודית. תנועה שתלמד לא רק היסטוריה יהודית אלא גם עברית מודרנית, שירים וריקודים, בנוסף לפעילויות חוץ מעשיות, הכוללות מחנאות, עמלנות, ספורט וטיולים, כמו תנועת הצופים. אהרון הפיק ספר לימוד עם הוראות כיצד להדריך קבוצות של בני נוער, תוך שימוש באלמנטים מההיסטוריה והסמליות היהודית, מבחנים וטקסים שאינם שונים מהנהוג בצופיות. מאמציו של אהרון להשיג מימון לקידום הקמת הבונים הביאו אותו להיות גם ממייסדי ארגון הספורט היהודי "בר-כוכבא" באנגליה. "היה קל יותר להשיג כספי ספורט מאשר תרבות יהודית", נזכר אחר כך. "בר-כוכבא" הוביל בתורו להקמתה של תנועת הספורט "מכבי" האנגלית.
בשנת 1931, עם סיום תפקידו שב לארץ ישראל. הבונים, שהחלה כ"תנועת נוער יהודית תרבותית", התפתחה לאחר מכן לתנועת נוער ציונית שהשפעתה עצומה הן על ישראל והן על קהילות יהודיות ברחבי העולם. תנועת הבונים פרחה וגדלה בפעילותה ברחבי העולם. היא התמזגה מאז עם תנועת דרור, תנועה ציונית-ציונית-למחצה, אשר שורשיה בפולין ליצירת תנועת הנוער היהודית הבינלאומית "הבונים דרור".
ביוגרפיה > קצין בצבא הבריטי

עם חזרתו לארץ-ישראל הקים משרד פרסום מצליח והיה בין מייסדי המשמר האזרחי בתל אביב.
בשנת 1938, מודע לאפשרות של מלחמה עם גרמניה, עשה אהרון מאמצים גדולים לעניין את הפיקוד העליון הבריטי ברעיון לאגור עתודות של אספקה, תחמושת ומזון בארץ ישראל. הוא צפה אפשרות שגרמניה תתקוף בצפון אפריקה. כשמאמצים אלה נכשלו והמלחמה פרצה בשנת 1939, הוא התגייס לצבא הבריטי כמתנדב מהיישוב, והיה לקצין היהודי הבכיר שהתגייס מארץ ישראל, תחילה שימש כקצין הגיוס בתל אביב ואחר כך היה הקצין הארצישראלי הראשון שפיקד על יחידה. היחידה שלו, יחידת תובלה והספקה 178 הייתה מורכבת בעיקר ממתנדבים ארצישראליים. יחד עם ארבע יחידות ארצישראליות נוספות בחיל התובלה וההספקה (Royal Army Service Corps) הם שירתו עם הארמייה השמינית בצפון אפריקה. בטוברוק הם היו במצור במשך כמה חודשים עד שחולצו ופונו בדרך הים למצרים. בהמשך עברה היחידה למצרים העילית. היחידה צורפה אל המחנה השמיני אשר בסוף 1942 ובתחילת 1943 הדף את כוחות הציר מצפון אפריקה. בקיץ 1943, עברה היחידה שבפיקודו למלטה ולאחר כמה חודשים באי, לאיטליה.
מאוחר יותר, באיטליה בשנת 1944, תוך שהוא מסתכן בהעמדה למשפט צבאי, הוא הוביל את יחידתו לסייע לחילוץ פליטים יהודים רבים שברחו ממחנות הריכוז. היחידה של ארון, יחד עם שאר היחידות הארצישראליית, הפכו לבריגדה היהודית שנוסדה בשנת 1944.
בשנת 1945 היה אחד מארבעה קצינים ארצישראליים שקיבלו פרסים מממשלת בריטניה. בדבר הפרס נאמר:
אהרון היה קצין ביחידת חיל התובלה וההספקה הארצישראלית הראשונה שראתה שירות פעיל במדבר בצפון אפריקה והיה המפקד הבכיר של החיל באזור .... רס"ן אהרון הוכיח את עצמו כקצין מצטיין שמקדיש את עצמו בלב שלם לאינטרסים של היחידה שלו ושל האוגדה בה הוא משרת
.
ב-1946 העיד בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל, ועדה שהוטל עליה להציע פתרון לבעיית ארץ ישראל ובעיית היהודים העקורים באירופה.
ביוגרפיה > פעיל במח"ל

בסוף 1946 נסע לארצות הברית בשליחות מוסדות היישוב. עם פרוץ מלחמת העצמאות הוצב לנהל את מערך הגיוס למח"ל (מתנדבי חוץ לארץ), יחד עם טדי קולק. הם פתחו משרד במסווה של ארגון יהודי "אדמה ועבודה למען ארץ־ישראל", ואהרון מונה ליושב ראש הארגון. השליחות שתוכננה לשלושה חדשים, נמשכה לבסוף כמעט שלוש שנים. אהרון הקים את המטה שלו במלון, שם ראיינו את המתנדבים, ונתנו להם הוראות לנסיעה לארץ ישראל. מתנדבים שנאלצו לחכות לתחבורה נשלחו למעין מחנה אימונים שהסתתר בחורשה מחוץ לניו יורק. בריאיון עיתונאי בשנת 1968 סיפר אהרון שה-FBI ידע על הפעילות שלהם אבל כמעט לא התערב.
ביוגרפיה > לאחר הקמת המדינה

ב-1960 מונה לנגיד רוטרי ישראל. אחר כך שימש כיושב ראש מועדון הגולף קיסריה. בשנת 1966 כתב את ספרו האוטוביוגרפי "גלגלים בסופה", על תקופת שירותו בצבא הבריטי.
בשנות ה-70 החל להיות פעיל למען השלום ולקדם את הדו-קיום בישראל בין יהודים לערבים. לאחר שמצא שבשום בית ספר, מכללה או אוניברסיטה אין בתוכנית הלימודים שום תוכן או מקצוע לימוד למען "השלום", הוא ביקש ללמד את השלום כנושא. הוא עשה זאת באופן ניסיוני בשנת 1977, בתיכון בתל אביב, בהסכמת משרד החינוך. אחרי שנתיים של עבודה אינטנסיבית עם קבוצת תלמידים פיתח תוכנית לימודים להוראת השלום כמקצוע. הרעיון הוביל להקמת "בית ספר לשלום" ביישוב נווה שלום, יישוב יהודי-ערבי שהוקם על ידי הנזיר הדומיניקני ברונו הוסאר. משנת 1979 ועד מותו ב-1988 התגורר במקום.
משפחתו

אהרון היה אביה של הזמרת שרונה אהרון, וסבו של הזמר והמלחין דויד ברוזה.
הערות שוליים

↑  משה נאור, עורף במלחמה: המשמר האזרחי בתל־אביב 1938–1945, עיונים בתקומת ישראל 12, 2002, עמ' 305–339
↑  מייג'ור וולסלי אהרון דחה עלילת ספירס, הצופה, 26 במרץ 1946
↑  עד יהודי מציע להקים "מדינה פלשתינאית", הַבֹּקֶר, 22 במרץ 1946
↑  נחום פונדק, כך הוקם מח"ל, דבר, 3 במאי 1968
↑  אישים ומוסדות, מעריב, 30 במרץ 1960
↑  תחרות גולף בינלאומית ראשונה בארץ, למרחב, 17 במרץ 1965
↑  הספר יצא קודם באנגלית, תורגם לעברית יצא לאור בהוצאת מערכות
↑  אתר בית הספר לשלום בנווה שלום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305645105171  GND: 119111985  ISNI: 0000 0000 6677 1271  LCCN: n91062738  VIAF: 45104595   WorldCat (עם VIAF): 45104595
וילי גרין

| --- | --- |

גרין בשנת 2013
 לידה:  28 ביולי 1981 (בן 43) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  33, 34
 מכללה:  אוניברסיטת דטרויט מרסי
 דראפט:  בחירה מספר 41, 2003 סיאטל סופרסוניקס
 קבוצות כשחקן
 2003–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2014 2014–2015:  פילדלפיה 76' ניו אורלינס הורנטס אטלנטה הוקס לוס אנג'לס קליפרס אורלנדו מג'יק
 קבוצות כמאמן
 2016–2019 2019–2021 2021–:  גולדן סטייט ווריורס (עוזר) פיניקס סאנס (עוזר) ניו אורלינס פליקנס
 הישגים כמאמן
 2 זכיות באליפות ה-NBA ‏(2017, 2018) (כעוזר מאמן)
וילי ג'וליוס גרין (באנגלית: Willie Julius Green; נולד ב-28 ביולי 1981) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2015, וממוצעיו הכוללים לאורך התקופה הם 8.3 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 2021 משמש כמאמן קבוצת ניו אורלינס פליקנס.
קריירת משחק

גרין נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת דטרויט מרסי. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2002/2003, הוביל את כל שחקני מחוז Horizon עם ממוצע של 22.6 נקודות למשחק, וזכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז.
בדראפט ה-NBA‏ 2003 נבחר גרין בבחירה ה-41 על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד הועבר בטרייד לפילדלפיה 76'. במהלך 7 עונותיו בקבוצה פתח במחצית מהמשחקים בהם שותף, ותרם 9.4 נקודות בממוצע למשחק. במשחק האחרון של עונת 2006/2007 קלע שיא קריירה של 37 נקודות בניצחון קבוצתו מול טורונטו ראפטורס. עונתו הפורייה ביותר הייתה 2007/2008, בה שימש כשחקן חמישייה קבוע ורשם שיא קריירה של 12.4 נקודות בממוצע למשחק.
בספטמבר 2010 הועבר עם ג'ייסון סמית' בטרייד לניו אורלינס הורנטס, בתמורה לדריוס סונגאילה וקרייג בראקינס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 8.7 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של מרקו בלינלי.
לקראת עונת 2011/2012 חתם על חוזה באטלנטה הוקס.
בקיץ 2012 הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לזכויות הדראפט על סופוקליס שחורציאניטיס. בעונת 2013/2014 העפיל עם הקליפרס לסיבוב השני בפלייאוף, לראשונה בקריירה שלו.
ביוני 2014 הצטרף לאורלנדו מג'יק. לאורך עונת 2014/2015 קלע 6.9 נקודות בממוצע למשחק עבור המג'יק, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון

לקראת עונת 2016/2017 הצטרף גרין לצוות האימון של גולדן סטייט ווריורס, אותה אימן סטיב קר. בכל שלוש עונותיו בתפקיד העפילה גולדן סטייט לסדרת גמר ה-NBA, ובשתיים מתוכן (2017 ו-2018) זכתה באליפות הליגה.
ביוני 2019 מונה לעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת המאמן הראשי מונטי ויליאמס.
ביולי 2021 מונה למאמן הראשי של קבוצת ניו אורלינס פליקנס.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של גרין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של גרין בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2003, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פילדלפיה לטורונטו, באתר basketball-reference.com
↑  גרין וסמית' נשלחים בטרייד לניו אורלינס, באתר ESPN,‏ 23 בספטמבר 2010
↑  גרין חותם על חוזה באטלנטה, באתר realgm.com,‏ 22 בדצמבר 2011
↑  גרין נשלח בטרייד לקליפרס, באתר הקבוצה, 30 ביולי 2012
↑  אורלנדו מצרפת את גרין, באתר הקבוצה, 30 ביוני 2014
↑  גרין ממונה לעוזר מאמן בגולדן סטייט, באתר הקבוצה, 9 באוגוסט 2016
↑  פיניקס מציגה את צוות האימון שלה, באתר ה-NBA,‏ 26 ביוני 2019
ויליאם ברי

ויליאם טיילור ברי (באנגלית: William Taylor Barry;‏ 5 בפברואר 1784 – 30 באוגוסט 1835) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי. הוא כיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית במשך רוב תקופת נשיאותו של אנדרו ג'קסון והיה חבר הקבינט היחידי שלא התפטר ב־1831 עקב פרשיית התחתונית.
ראשית חייו

ויליאם ברי נולד בלוננברג, וירג'יניה לג'ון ברי, שלחם במהפכה האמריקאית, ולסוזנה (לבית דוזייר) ברי. ב־1796 עברה המשפחה למחוז פאייט שבקנטקי. ברי התחנך בבתי ספר ציבוריים במקומות שונים בקנטקי וב־1803 הוא סיים את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי שבוויליאמסבורג, וירג'יניה. לאחר מכן הוא למד משפטים וב־1805 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. הוא עסק בעריכת דין במחוז ג'סמין שבקנטקי ולאחר מכן בלקסינגטון.
קריירה פוליטית

ב־1807 נבחר ברי לבית הנבחרים של קנטקי. בשנים 1810–1811 הוא היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. הוא שירת במלחמת 1812. בשנים 1815–1816 הוא היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי ולאחר מכן ניצח בבחירות לסנאט של קנטקי וכיהן בו בשנים 1817–1821. במהלך תקופת כהונתו בסנאט של קנטקי כתב ברי לנשיא לשעבר ג'יימס מדיסון וביקש את תמיכתו לתוכנית לסיבסוד מערכת החינוך הציבורית ברחבי המדינה. מדיסון הגיב בהתלהבות במכתב ששלח לברי ב־4 באוגוסט 1822 ובו נכלל ציטוט שלו שמוזכר פעמים רבות: "כשלעם אין מידע או אמצעים להשיגו, ממשלה של העם אינה אלא הקדמה לפארסה או לטרגדיה, ואולי לשתיהן גם יחד".
באותה תקופה סבלה קנטקי מהשפעות הבהלה הכלכלית של 1819 וברי היה לדמות מובילה במפלגת ההקלה מהחובות, שנחלה הצלחות בבחירות שהתקיימו בשנים 1820–1824, אף על פי שההצלחה הייתה פחותה כאשר בעלי החוב עתרו נגד חוקי הקלת החובות בבתי המשפט. כעורך דין, טען ברי לטובת חוקי אלו, שב־1823 ביטל אותם בית המשפט לערעורים של קנטקי.
בשנים 1820–1824 כיהן ברי כסגן מושל קנטקי, ולאחר מכן ועד 1825 הוא כיהן כמזכיר המדינה של קנטקי. מתפקיד זה הוא התפטר כדי להתמנות לנשיא בית המשפט לערעורים של קנטקי (קודמו של בית המשפט העליון של קנטקי) בכינוס בית המשפט של 1825 במהלך המחלוקת על בית המשפט הישן והחדש של קנטקי (Old Court – New Court controversy). אף על פי שמפלגת בית המשפט הישן נצחה בבחירות של 1826, התמודד ברי ב־1828 על משרת מושל קנטקי, אך ללא הצלחה.
ב־1829 מונה ברי על ידי הנשיא אנדרו ג'קסון לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1835. הוא היה היחיד מבין חברי הקבינט המקוריים של ג'קסון שלא התפטר כתוצאה מפרשיית התחתונית. פרשייה זו הייתה פרשייה של חרם חברתי כנגד מרגרט "פגי" איטון, רעייתו של מזכיר המלחמה ג'ון איטון, מצד קואליציה של נשות חברי הקבינט בהובלתה של אשת סגן הנשיא פלוריד קלהון. ברי, כמו הנשיא ג'קסון, תמך בבני הזוג איטון.
מותו והנצחתו

לאחר סיום כהונתו כמנהל הכללי של הדואר, מונה ברי כשגריר ארצות הברית בספרד. בדרכו לספרד נפטר ויליאם ברי בליברפול, הממלכה המאוחדת ב־30 באוגוסט 1835. בתחילה הוא נטמן בתחילה בבית הקברות סנט ג'יימס שבעיר, ועד היום ניצבת שם אנדרטה לזכרו. ב־1854 הועברו עצמותיו לבית הקברות של פרנקפורט, קנטקי.
על שמו של ברי קרויים מחוז במשיגן ובמיזורי והכפרים בריטאון ובריוויל שבמדינת ניו יורק.
לקריאה נוספת

Allen, William B. (1872). A History of Kentucky: Embracing Gleanings, Reminiscences, Antiquities, Natural Curiosities, Statistics, and Biographical Sketches of Pioneers, Soldiers, Jurists, Lawyers, Statesmen, Divines, Mechanics, Farmers, Merchants, and Other Leading Men, of All Occupations and Pursuits. Bradley & Gilbert. pp. 254–256.
הערות שוליים

↑  Michael Doyle, "Misquoting Madison," Legal Affairs, July–August 2002.
↑  ג'פרי רוזן, ‏המון על החומה, באתר "אלכסון", 2018
↑  Justices of Kentucky's Highest Court: The Court of Appeals (1792-1975) & Supreme Court (1976-present), LOUIS D. BRANDEIS SCHOOL OF LAW LIBRARY
↑  Vinny Tennis, So, what was the "Petticoat Affair," anyway? Find out with this front page from 1831, LNP Lancaster Online, Jun 10, 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384051005171  GND: 1200439988  LCCN: n85363430  SNAC: w6w09f2k  US Congress: B000192  VIAF: 72854128   WorldCat (עם VIAF): 72854128
האי הצפוני

| --- | --- |

צילום לוויין של האי הצפוני
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  אוקיאניה
 קואורדינטות:  39°S 176°E﻿ / ﻿39°S 176°E﻿ / -39; 176
 ארכיפלג:  ניו זילנד
 שטח:  113,729 קמ"ר
 גובה מרבי:  רואפהו: 2,797 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 אוכלוסייה:  3,749,200 (2018)
 אזור זמן:  UTC+12
 עיר ראשית:  אוקלנד
 על שם:  צפון 
       האי הצפוני      איים אחרים של ניו זילנד
 
האי הצפוני (מאורית: Te Ika-a-Māui, אנגלית: North island) הוא הצפוני מבין שני האיים הגדולים של ניו זילנד. הוא מצוי בין ים טסמן לדרום האוקיינוס השקט כ-2000 ק"מ דרום מזרחית מאוסטרליה. האי הצפוני הוא האי ה-14 בגודלו בעולם ומשתרע על 113,729 קמ"ר. כ-76% מאוכלוסיית ניו זילנד מתגוררת באי הצפוני ורוב הערים המרכזיות ממוקמות בה. בהן אוקלנד, העיר הגדולה ביותר בניו זילנד שנמצאת בצפון האי ועיר הבירה, ולינגטון, בקצה הדרומי של האי.
מקור שמו המאורי של האי ,Te Ika-a-Māui (הדג של מאווי), הוא האגדה המאורית על היווצרותה של ניו זילנד. על פי האגדה שט האל מאווי בקנו עם אחיו והעלה דג גדול בחכתו. כשמאוי לא שם לב, התקקוטטו האחים על הדג וחבטו בו בעוצמה. הקנו הפך לאי הדרומי והדג הפך לאי הצפוני, כאשר העמקים וההרים שבאי הם תוצאותיה של מריבת האחים. שמו האנגלי של האי North island ניתן לו כיוון שהוא הצפוני מבין שני האיים הגדולים של ניו זילנד.
האי הצפוני מחולק לשמונה חבלים (Regions) המנוהלים על ידי מועצות אזוריות - נורת'לנד, אוקלנד, ואיקטו, ביי אוף פלנטי, הוקס ביי, טראנאקי, מנוואטו-ונגנאוי, ולינגטון. חבל נוסף מנוהל על ידי המועצה העירונית גיזברן.
בשנת 1843 בדרום האי התרחשה רעידת אדמה משמעותית. רעידות קלות נמשכו עד לשנת 1845.
חוף תשעים המיילים בחלק הצפוני של האי שימש בשנת 1932 מסלול המראה למטוסי שרות אוויר לאוסטרליה.
חלוקה מנהלית

| חבלים באי הצפוני>  | חבלים באי הצפוני> שם | חבלים באי הצפוני> בירה | חבלים באי הצפוני> שטח (קמ"ר) | חבלים באי הצפוני> אוכלוסייה (2018) | חבלים באי הצפוני> צפיפות (בנפש לקמ"ר) | חבלים באי הצפוני> רשויותאזוריות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורת'לנד Northland Te Tai Tokerau | פאנגרי | 12,498 | 179,100 | 13.71 | 3 |
| 2 | אוקלנד Auckland Tāmaki-makau-rau | אוקלנד | 4,940 | 1,695,900 | 326.78 | אין |
| 3 | ואיקטו Waikato   | המילטון | 23,900 | 468,800 | 18.79 | 11 |
| 4 | ביי אוף פלנטי Bay of Plenty Te Moana-a-Toi | פקטאני | 12,071 | 305,700 | 24.31 | 7 |
| 5 | גיזברן Gisborne Te Tai Rāwhiti | גיזברן | 8,386 | 49,100 | 5.71 | אין |
| 6 | טרנאקי Taranaki   | סטרטפורד | 7,254 | 119,600 | 16.07 | 3 |
| 7 | מנוואטו-ונגנאוי Manawatu-Wanganui Manawatū-Whanganui | פלמרסטון נורת' | 22,221 | 234,500 | 10.55 | 10 |
| 8 | הוקס ביי Hawke's Bay Te Matau-a-Māui | נפיר | 14,137 | 165,900 | 11.42 | 6 |
| 9 | ולינגטון Wellington Te Whanga-nui-a-Tara | ולינגטון | 8,049 | 521,500 | 62.73 | 9 |
הערות שוליים

↑  "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533833805171  GND: 4042529-0  LCCN: sh85092518  MusicBrainz: 26591177-7246-4a18-8cc7-e41af406eae8  NKC: ge600423  VIAF: 240327130   WorldCat (עם VIAF): 240327130 
חבלים ורשויות אזוריות באי הצפוני
וילי דומגראף-פסבנדר

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1897 אאכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  13 בפברואר 1978 (בגיל 80) נירנברג, גרמניה המערבית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  אלקטרולה, EMI 
 בן או בת זוג:  Sabine Peters 
 צאצאים:  בריגיטה פסבנדר 
 פרופיל ב-IMDb
 
וילי דומגראף-פסבנדר (בגרמנית: Willi Domgraf-Fassbaender ‏ 19 בפברואר 1897, אאכן - 13 בפברואר 1978, נירנברג) היה בריטון, זמר אופרה גרמני, שהופיע בעיקר בתפקידי מוצרט וורדי. הוא נחשב לאחד הבריטונים הליריים הטובים ביותר בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה.
חייו > לימודים

דומגראף-פסבנדר למד תחילה בברלין, אצל ז'אק שטוקגולד ופאול ברונס, ואחר במילאנו אצל הטנור הדרמטי האיטלקי הנודע ג'וזפה בורגאטי, שלימד את הטנור האנגלי הדל נאש. הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה בשנת 1922 בעיר מולדתו אאכן, בתפקיד הרוזן אלמוויוה בנישואי פיגארו.
חייו > קריירת שירה

דומגראף-פסבנדר שר בדויטשה אופר ברלין בשנים 1925-1923, בבית האופרה של דיסלדורף בשנים 1927-1925, בתיאטרון העירוני של שטוטגרט מ-1927 עד 1930 ולבסוף בהאופרה של ברלין מ-1930 עד 1948. דומגראף-פסבנדר הוזמן לשיר בפסטיבל גליינדבורן באנגליה משנת ייסודו ב-1934 ועד 1937, והופיע שם בתפקידי מוצרט. עוד הופיע בפסטיבל זלצבורג באוסטריה בשנת 1937, בתפקיד פפגנו בחליל הקסם. אחרי מלחמת העולם השנייה, הופיע בעיקר בווינה, מינכן, הנובר ונירנברג, שם היה מפיק הבית בבית האופרה העירוני מ-1953 עד 1962.
בשנת 1954, החל ללמד בקונסרבטוריון למוזיקה של נירנברג, שם הדריך את בתו, זמרת המצו-סופרן בריגיטה פסבנדר. הוא היה נשוי לשחקנית סבין פטרס.
דומגראף-פסבנדר התברך בקול יפהפה, שבו השתמש ברגישות מוזיקלית ובטכניקה מעולה. הוא היה גם זמר-שחקן מחונן, שהופיע בכמה סרטים מוזיקליים. דומגראף-פסבנדר הותיר אחריו מורשת נכבדה של הקלטות שמע, שרבות מהן הוצאו מחדש בתקליטורים.
מבחר סרטי קולנוע

נישואי פיגארו (1949)
דלקת מוח מקרציות

| --- | --- |

תמונת מיקרוסקופ אלקטרונים של נגיף ה-TBEV
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  tick-borne encephalitis virus 
 תסמינים:  כאב ראש, הקאה, תרדמת, בחילה, meningism signs, שיתוק, ישנוניות, פוטופוביה, כאבי שרירים, meningeal syndrome, חום, עייפות, בלבול 
 טיפול:  נוגדן תוך-ורידי  קארבאמזפין  גאבאפנטין  למוטריג'ין  פיראצטם  רפואה היפרברית  ויטמין B3  tizanidine  RNase  tolperisone  אינטרפרון  בקלופן  דיאזפאם 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D004675
 סיווגים
 ICD-10:  A84.0
 
דלקת מוח מקרציות (באנגלית - Tick-borne Encephalitis או בקיצור - TBE) היא מחלה נגרמת על ידי הנגיף TBEV (ראשי תיבות של Tick-borne Encephalitis Virus) המועבר על ידי קרציות ותוקף את המוח וקרומיו.
אפידמיולוגיה

הנגיף הוא ממשפחת הפלביווירוס. זה נגיף המורכב מסליל אחד של RNA ובו שלושה תת-סוגים:אירופאי, רוסי והמזרח הרחוק. הוא מועבר בעקיצת מספר סוגים של קרציות. באירופה שכיח המין Ixodes ricinus ובסיביר והמזרח הרחוק המין Ixodes persculatus. במקרים בודדים הייתה הדבקה על ידי מוצרי חלב בלתי מפוסטר של פרות, כבשים ועיזים נגועות בנגיף.
המחלה נפוצה באזורים מיוערים וכפריים באירופה - דרום גרמניה, מרכז אירופה, הארצות הבלטיות, רוסיה, סין וצפון יפן.
בישראל לא נמצאות הקרציות המדבקות אבל היו מספר מקרים של מטיילים שנעקצו באזורים אנדמיים למחלה.
מהלך המחלה

לאחר העקיצה יש תקופת דגירה של 1-2 שבועות שבהם אין כל סימני מחלה. לאחר מכן מופיע חום וסימנים דמויי שפעת החולפים כעבור מספר ימים ולאחר תקופה קצרה ללא סימנים מופיע ב-20%-30% הגל השני של המחלה המאופיין בסימני דלקת במערכת העצבים - בלבול, שנויים במצב ההכרה ושיתוקים. בשלב זה התמותה מגיעה עד 2%.
עקיצה על ידי תת-המין האירופאי גורמת למחלה קלה יותר מאשר זו במזרח הרחוק שם מגיעה התמותה ל-20%-40% עם פגיעה עצבית קשה יותר.
אבחנה

האבחנה נעשית על ידי קבלת נתונים מדויקים מהחולה (מקומות שביקר, צורת התמגנות וכו') ונקבעת על ידי שימוש בשיטת ELISA לקביעת כיל הנוגדנים הספציפיים לנגיף.
מניעה וטיפול

אין טיפול ספציפי למחלה כשהיא מופיעה. הטיפול הוא בעיקרו טיפול תומך בסימני המחלה, בחום ובהפרעות העצביות. חשובה בעיקר מניעת המחלה.
יש להתעניין אם המקום אנדמי לקרציות המדביקות ולהתמגן נגדן על ידי לבישת בגדים מתאימים, נעליים גבוהות וסגורות, תכשירים דוחי קרציות והימנעות מפיקניקים ושינה באזורים מיוערים הידועים כנגועים.
יש חיסון ספציפי נגד הווירוס והוא ניתן לפי הצורך בשלוש זריקות בתקופה של 21 יום. ההחלטה על חיוניות החיסון ניתנת במרפאות מטיילים או בלשכות הבריאות המחוזיות של משרד הבריאות.
הערות שוליים

↑  מקרה ראשון של TBE בשיבא, באתר "כאן נעים ",11/9/11
↑  צעירה בת 25 במצב קשה  מעקיצת קרציה באוסטריה, באתר "למטייל", 22/6/14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543346005171  GND: 4155540-5  LCCN: sh85042978  NKC: ph202524 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הקרציה מהמין Ixodes ricinus הגורמת ל-TBE באירופה
מהלך מחלת דלקת מוח מקרציות
הוראס סילבר

| --- | --- |

הוראס סילבר, 1989
 לידה:  2 בספטמבר 1928 נורווק, קונטיקט, ארצות הברית
 פטירה:  18 ביוני 2014 (בגיל 85) ניו רושל, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  הוראס וורד מארטין טאווארס סילבר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1946–2014 (כ־68 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון נורוולק 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, מעבד
 סוגה:  ג'אז, הארד בופ, פיוז'ן
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  בלו נוט, קולומביה רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ארט בלייקי, האנק מובלי
 פרסים והוקרה:  אמני הג'אז של NEA 
 horacesilver.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הוראס וורד מארטין טאווארס סילבר (באנגלית: Horace Ward Martin Tavares Silver;‏ 2 בספטמבר 1928 – 18 ביוני 2014) היה אחד מפסנתרני ומלחיני הג'אז הבולטים ביותר בכל הזמנים ובעיקר בשנות ה-50.
בעיני רבים הוא נחשב למייסד זרם ההארד בופ ולאחד ממייצגיו הבולטים ביותר.
סגנון נגינתו של סילבר הוא הומוריסטי וקצבי. בנגינתו ניכרות השפעות ממוזיקה לטינית דרום-אמריקאית, גוספל ומוזיקה אפריקאית.
בתחילת בשנות החמישים הקים סילבר עם ארט בלייקי את ההרכב שליחי הג'אז, לימים אחד ההרכבים המשמעותיים ביותר בהארד בופ.
האי הרד ואיי מקדונלד

מראה בהרד
האי הרד ואיי מקדונלד (באנגלית: Heard Island and the McDonald Islands) הם איים בלתי מיושבים הממוקמים בדרום האוקיינוס ההודי בין מדגסקר לאנטארקטיקה. האיים מהווים חלק מאוסטרליה מאז 1947.
בשל המספר הרב של כלבי הים והעופות באי, האיים מהווים שמורת טבע. על אף שאין מתיישבים באי, ניתנה לאי סיומת אינטרנט - hm.
האי הרד

האי הרד הוא אי הררי בשטח של 368 קמ"ר, שהגבוה בהריו הוא פסגת מוסון, הר געש שגובהו 2,745 מטרים. פסגת מוסון היא הגבוהה בהרי אוסטרליה, והר הגעש הפעיל היחיד המצוי בטריטוריות שבשליטת אוסטרליה.
איי מקדונלד

איי מקדונלד הם שלושה איים סלעיים קטנים השוכנים 44 ק"מ מערבית לאיי הרד. שטחם הכולל 2.5 קמ"ר והר הגעש באי מקדונלד שגובהו 230 מטר, התפרץ מספר פעמים מאז שנת 1992 לאחר 75,000 שנים בהן היה רדום.
היסטוריה

האיים נתגלו לראשונה בשנת 1833, וככל הנראה בני אדם לא הגיעו לאי קודם לכן. פיטר קמפ, צייד כלבי ים, גילה את האיים ב-27 בנובמבר 1833 בעת הפלגתו על האונייה "מגנט", בדרכו מאיי קרגלן אל אנטארקטיקה. רב החובל ג'ון הרד, צייד כלבי ים מארצות הברית, ראה את האיים ב-25 בנובמבר 1853 בעת מסע ציד על האוניה "אוריינטל" בדרכו מבוסטון למלבורן ודיווח על הגילוי (ולכן האי נקרא על שמו). באותה עת גם רב החובל ויליאם מקדונלד בהפלגה על האוניה "סמאראנג" גילה את איי מקדונלד הקטנים, הסמוכים לאי הרד, ב-4 בינואר 1854 והם קרויים על שמו.
הנחיתה הראשונה על האיים הייתה במרץ 1855 כאשר רב החובל ארסמוס דרווין רוג'רס נחת על האי, ובין השנים 1855–1880 שימשו האיים אתר ציד של כלבי ים, עד שאלה נכחדו מן האיים בשנת 1880, והציד נפסק. באותה תקופה הרג כלבי הים הביא לאיסוף של מעל 100,000 חביות שמן כלבי ים.
האיים הפכו לשמורת טבע ואתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1997.
האי השחור

| --- | --- |

עטיפת הספר בגרסה העברית
 מידע כללי
 מאת:  הרז'ה
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס
 הוצאה
 הוצאה:  Casterman
 הוצאה בשפת המקור:  Casterman
 תאריך הוצאה:  1938
 מספר עמודים:  64 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מ. מזרחי
 תאריך:  2006
 תרגום:  אורי פינק
 סדרה
 סדרת ספרים:  הרפתקאותיו של טינטין
 ספר קודם:  האוזן השבורה
 הספר הבא:  שרביטו של המלך אוטוקר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002561058
 
האי השחור (בצרפתית: L'Île Noire) הוא הספר השביעי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" אשר נכתב ואויר על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה. רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1938 בשחור לבן. לספר יצא עיבוד קולנועי ב-1959 (סרט אנימציה שכלל את הדמויות קפטן האדוק ופרופסור קלקולוס אשר הופיעו רק בעיבוד הקולנועי).
הספר יצא לאור בגרסה עברית בשנת 2006 על ידי הוצאת הספרים מ. מזרחי ובתרגום אורי פינק.
ביקורת וניתוח

לדבריו של הפילוסוף ז'אן-לוק מריון, הים שבסיפור מסמל את המוות, והאי השחור מסמל את סוף העולם.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: eaeea67b-b77f-4a0c-9043-e814ebfb32eb 
↑  ז'אן-לוק מריון, Terrifying, Wondrous Tintin, Yale French Studies
| הרפתקאותיו של טינטין |
| --- | --- | --- |
| יוצרים ומפתחים | ארז'ה • בוב דה מור • אדגר פ. ז'אקובס |  |
| דמויות | טינטין • קפטן האדוק • פרופסור קלקולוס • תומסון ותומפסון • ביאנקה קסטאפיורה • דמויות נוספות |  |
| אוגדנים | טינטין בארץ הסובייטים • טינטין בקונגו • טינטין באמריקה • הסיגרים של פרעה • הלוטוס הכחול • האוזן השבורה • האי השחור • שרביטו של אוטוקר • הסרטן בעל צבתות הזהב • הכוכב המסתורי • תעלומת ה"חד-קרן" • אוצרו של רקהם האדום • שבעת כדורי הבדולח • אסירי השמש • ארץ הזהב השחור • הטיסה לירח • החוקרים על הירח • פרשת קלקולוס • כרישי הים האדום • טינטין בטיבט • תעלומת תכשיטי הזמרת • טיסה 714 לסידני • טינטין והפיקורוס • טינטין ואלף ארט |  |
| סרטים | הסרטן בעל צבתות הזהב (1947) • טינטין וגיזת הזהב (1961) • טינטין והתפוזים הכחולים (1964) • טינטין ומקדש השמש (1969) • טינטין ואגם הכרישים (1972) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) |  |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של טינטין מאת ארז'ה (1958–1962) • הרפתקאותיו של טינטין (1991–1992) |  |