stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוסלנה ליז'יצ'קו

| --- | --- |
רוסלנה בקייב, אוקראינה
רוסלנה בקייב, אוקראינה
 לידה:  24 במאי 1973 (בת 51) אוקראינה לבוב, אוקראינה
 שם לידה:  Руслана Степанівна Лижичко 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, אוקראינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון לבוב 
 סוגה:  פופ, פולק
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אוקראינית 
 כלי נגינה:  גיטרה, trembita, כלי הקשה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  EMI
 בן או בת זוג:  Oleksandr Ksenofontov (27 בדצמבר 1995–?) 
 פרסים והוקרה:  Person of the Year (1996)  פרסי מוזיקת M1 (2016)  פרס וסיל סטוס (2014)  Order "For Intellectual Courage" (2013)  אות האומץ הנשי הבין-לאומי (2014)  דיפלומה לשם כבוד מקבינט השרים האוקראיני (2004)  Golden Firebird (1998)  אמן העם של אוקראינה (18 במאי 2004)  Ukrainian Song of the Year (2021)  אמן כבוד של אוקראינה  2004 World Music Awards 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
רוסלנה באירוויזיון 2004 שבו זכתה במקום הראשון
רוסלנה ליז'יצ'קו בפתיחת האירוויזיון ב-2005 עם השיר "Heart on Fire"
רוסלנה סטפניבנה ליז'יצ'קו (באוקראינית: Лижи́чко Русла́на Степа́нівна; נולדה ב-24 במאי 1973) המוכרת בשם הבמה "רוסלנה" היא זמרת אוקראינית השרה בשפה האוקראינית והאנגלית. רוסלנה כותבת ומלחינה את מרבית שיריה ושותפה להפקת הקליפים. ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2004 וזכתה במקום הראשון.
ביוגרפיה

רוסלנה נולדה בשנת 1973 בעיר לבוב שבמערב אוקראינה. מגיל 4 למדה בבית ספר למוזיקה והיא מנגנת על שלושה כלי נגינה: פסנתר, גיטרה ותופים.
את הקריירה המוזיקלית החלה רוסלנה בשנת 1996, כאשר ניצחה בתחרות הזמר האזורית "Slavianski Bazaar". שנתיים לאחר מכן, הוציאה את אלבומה הראשון "Myt' Vesny – Dzvinkyj Viter" אשר הניב מספר להיטים, שהבולט שבהם הוא "Svitanok" אשר צעד בראש מצעד הפזמונים האוקראיני ואף דורג בארבעים השירים המובילים במצעד הפופ פולק האירופי. בשנת 1999 השתתפה והקליטה את פסקול הסרט "Ostanne rizdvo 90-x" אשר זכה בפרס "סרט השנה" באוקראינה. באותה השנה, הוציאה רוסלנה אלבום בעל שם זהה. בשנת 2001 הוציאה אלבום אוסף.
בשנת 2002 חתמה רוסלנה בחברת ההקלטות EMI. באותה השנה, הקליטה את האלבום "Dobrij vechir, tobi...". שנה לאחר מכן, ב-11 ביולי 2003 יצא אלבומה הרביעי, "Dyki Tantsi" אשר היה לאלבומה המצליח ביותר ומכר עד שנת 2005 למעלה מ-500,000 עותקים. בין השנים, 2002 ו-2003 יצאה רוסלנה לסיבובי הופעות בכל אוקראינה.
רוסלנה התפרסמה מחוץ לאוקראינה בזכות הופעתה המוצלחת בתחרות האירוויזיון ה-49 שנערכה באיסטנבול, טורקיה. בתחרות, שרה רוסלנה את השיר "Wild Dances" וזכתה במקום ראשון, עם 280 נקודות, הניצחון הראשון של אוקראינה בתחרות האירוויזיון. בנוסף לכך זכתה רוסלנה ב"פרס האמנותי" ע"ש מרסל בזנסון עבור השיר, בזכות בחירת זוכי אירוויזיון לשעבר. השיר המנצח, היה ללהיט במדינות רבות ובעיקר בבלגיה ויוון. רוסלנה נבחרה לפתוח את אירוויזיון 2005 שנערך בקייב וביצעה את שירה "Heart on Fire". כמו כן, לקחה חלק פעיל בהנחיית האירוע.
לאור הצלחתה הרבה לאחר הניצחון בתחרות האירוויזיון יצאה רוסלנה לסיבוב הופעת סובב עולם וביקרה בגרמניה, צרפת, טורקיה, סרביה, פולין, סלובקיה ויוון. בין השאר, הגיעה לישראל כאורחת כבוד של תחרות קדם האירוויזיון בשנת 2005, וכאורחת בתחרות זמר של ערוץ 9 דובר השפה הרוסית.
במהלך המהומות באוקראינה בשנת 2013, הופיעה רוסלנה ברחובות קייב כשהיא שרה את ההמנון האוקראיני. ב-2014, היא זכתה באות האומץ הנשי הבין-לאומי על פעילותה לסיום האלימות ולהתערבות בין-לאומית במצב באוקראינה.
באירוויזיון 2017, שנערך בפעם השנייה בקייב, הופיעה בשירה בקטע המעבר במהלך ההצבעות.
רוסלנה נשואה למפיק הסאונד אלכסנדר קטנופונטוב.
דיסקוגרפיה

1998 – Myt' Vesny – Dzvinkyj Viter
Ostanne rizdvo 90-x – 2000
Najkrashchi – 2001 (אלבום אוסף)
Dobrij vechir, tobi... – 2002
Diki Tantsi – 2003
Diki Tantsi + Eurobonus – 2004
Wild Dances – 2004
2005 – Wild Dances.New Year Edition
Club'in – 2005
Wild Energy – 2008
הערות שוליים

↑  "Ukrainian Pop Star Ruslana Lyzhychko Uses Music To Encourage Unity | VICE News". VICE News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-01-24.
| אוקראינה אוקראינה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
Vidbir
| השתתפויות | 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלכסנדר פונומריוב • רוסלנה ליז'יצ'קו • גרין ג'ולי • טינה קרול • ורקה סרדוצ'קה • אני לוראק • סבטלנה לובודה • אליושה • מיקה ניוטון • גאיטנה • זלאטה אוגנביץ' • מריה ירמצ'וק • ג'מאלה • O.Torvald • מלובין • מארוב • גו איי • גו איי • קאלוש • טבורצ'י • אליונה אליונה וג'רי הייל |  |
| שירי המדינה | "Hasta la Vista" • "Show Me Your Love" • "Dancing Lasha Tumbai" • "Shady Lady" • "Be My Valentine! (Anti-Crisis Girl)" • "Sweet People" • "Angel" • "Be My Guest" • "Gravity" • "Tick Tock" • "1944" • "Time" • "Under The Ladder" • "Siren Song" • "Solovey" • "Stefania" • "Heart of Steel" • "Teresa & Maria" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2005 • אירוויזיון 2017 • אירוויזיון 2023 • יחסי אוקראינה–רוסיה באירוויזיון • חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אוקראינה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810535728105606  BnF: cb150216334 (data)  GND: 135367611  ISNI: 0000 0003 7294 7431  MusicBrainz: 2079bf75-db95-4b48-b99d-2b6dd92d29e0  VIAF: 268858703   WorldCat (עם VIAF): 268858703
רוג'ר גרימאו

רוג'ר גרימאו גראג'רה (ספרדית: Roger Grimau Gragera; נולד ב-14 ביולי 1978 בברצלונה שבקטלוניה) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל, ספרדי שאימן את ברצלונה. הוא שיחק בעמדת הקלע וגובהו 196 סנטימטרים.
קריירה

גרימאו החל כבר בילדותו לשחק כדורסל בקבוצות מקומיות מעיר הולדתו ואף לאחר מכן בקבוצת הקדטים של חובנטוד בדאלונה. גרימאו הלך בדרכם של אביו ושני אחיו, שבחרו בקריירת כדורסל.
בעונת 1996/97, גרימאו החל את קריירת הכדורסל המקצועית לאחר שהוקפץ לקבוצת הבוגרים של חובנטוד בדאלונה. כן באותו זמן, נחשב גרימאו לכישרונות העולים של הכדורסל הספרדי והיה חבר בסגל נבחרת העתודה של ספרד. באותה עונה, גרימאו מיעט בדקות משחק ושותף לעיתים במסגרות הליגה והגביע בספרד ואף במסגרת האירופית.
עונה לאחר מכן, גרימאו שותף במשחקים רבים ושיחק דקות משחק רבות מעונת אשתקד שהתבטאה בכ-5 נקודות ו-2 אסיסטים בממוצע למשחק בליגה הספרדית ובנוסף לכך עזר למועדון לזכות באליפות קטלוניה ולהעפלה למשחקי הפלייאוף של ליגת העל הספרדית. גרימאו שיחק עונה נוספת בקבוצה ועזב אותה בסיום העונה לאחר שסיים עימה עונה נטולת תארים.
לאחר מכן, גרימאו סיכם לשנתיים בקבוצת הליגה המשנה בספרד, מועדון הכדורסל ליידה. בעונתו הראשונה כשל עם קבוצתו להעפיל לליגה הראשונה אך למרות זאת, הוביל את קבוצתו לזכייה בגביע ליגת המשנה. בעונת 2000/01, עזר לקבוצתו לזכות באליפות ליגת המשנה לאחר ניצחונות בשלוש סדרות הפלייאוף, הישגכ זה הבטיח לקבוצה העפלה אוטומטית לליגת העל הספרדית. באותה עונה גרימאו סיים עם ממוצעי שיא: 9.5 נקודות וכ-4 אסיסטים למשחק.
בעקבות הישג זה, מספר ימים לאחר סיום העונה, זומן גרימאו לסגל נבחרת הכדורסל הלאומית של ספרד והשתתף עימה במשחקי הים התיכון וזכה עימה במדליית הזהב.
בסיום האליפות, גרימאו האריך את חוזהו בליידה בשנתיים נוספות. בעונתו הראשונה כשחקן בכיר בליגה הראשונה, הוביל את הקבוצה להישג כבר בעונתה הראשונה בליגה הראשונה: העפלה לסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף בו הפסידה לברצלונה. בסיום העונה, נבחרה קבוצתו להפתעת הליגה על ידי פדרציית הכדורסל הספרדית. עונה לאחר מכן, גרימאו עזר לקבוצתו להישאר עונה נוספת בליגה הראשונה. באותה עונה גרימאו סיים עם ממוצעים של 14.3 נקודות וכ-3 אסיסטים.
לאחר סיום חוזהו בליידה, סיכם גרימאו ל-3 עונות במועדון הכדורסל ברצלונה. עוד לפני כן, גרימאו השתתף עם נבחרתו הלאומית, ספרד, באליפות אירופה בכדורסל וזכה עימה במדליית הכסף לאחר הפסד בגמר מול נבחרתה של ליטא.
לאחר אותה אליפות, גרימאו החל את עונתו הראשונה בברצלונה. בשלוש העונות הבאות, גרימאו קיבל דקות מועטות בעקבות סגלה הקצר של המועדון שהכיל שחקנים זרים רבים. אך, בתחילתה של העונה הרביעית במדי המועדון, גרימאו הוקפץ לחמישייה הראשונה ורשם ממוצעים של כ-6.5 נקודות ושל כ-1.2 כדורים חוזרים. נעם זאת, גרימאו לא סייע למועדון לזכות בתואר כלשהו באותה עונה. מספר שבועות, לאחר סיום העונה, גרימאו סיכם בברצלונה עד לשנת 2010 תמורת שכר שהוערך בכמיליון דולרים לעונה. בעונת 2007/08, גרימאו פתח כשחקן המקומי הטוב במועדון והוביל את המועדון לזכייה בגביע המלך. ועונה לאחר מכן הוביל את המועדון להעפלה לפיינל פור היורוליג, ולמקום השלישי בטורניר.
בסוף עונת 2014/15 פרש.
תארים והישגים בקריירה

עם חובנטוד בדאלונה:
אליפות קטלוניה: 1997/98
עם מועדון הכדורסל ליידה:
גביע ליגת המשנה הספרדית: 1999/00
אליפות ליגת המשנה הספרדית: 2000/01
עם מועדון הכדורסל ברצלונה:
אליפות ספרד: 2004/05
הסופרקאפ הספרדי: 2004
זכייה ביורוליג: 2009/10
עם נבחרת ספרד:
מדליית זהב במשחקי הים התיכון: 2001
מדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל: 2003
רוג'ר גודל

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1959 (בן 65) ג'יימסטאון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' וושינגטון וג'פרסון 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 בן או בת זוג:  ג'יין סקינר (1997–?) 
 
רוג'ר גודל (באנגלית: Roger Goodell; נולד ב-19 בפברואר 1959) הוא הקומישינר של ליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול המקצוענית בארצות הברית.
ביוגרפיה

גודל נולד בג'יימסטאון שבמערב מדינת ניו יורק. בתיכון הצטיין בפוטבול, כדורסל ובייסבול, אך פציעות מנעו ממנו להמשיך לעסוק בספורט. ב-1981 סיים תואר ראשון בכלכלה בוושינגטון וג'פרסון קולג' שבפנסילבניה.
ב-1982 החל לעבוד במשרדי ליגת ה-NFL כאחד העוזרים של הקומישינר פיט רוזל. ב-1983 הצטרף כמתמחה לקבוצת ניו יורק ג'טס וכעבור כשנה מונה לעוזר במחלקת יחסי הציבור של ה-NFL. ב-1987 מונה לעוזרו של לאמר האנט, נשיא American Football Conference. בדצמבר 2001 מונה לסמנכ"ל תפעול של הליגה והיה אחראי לניהול השוטף של פעילות הספורט, השיפוט והפעילות העסקית.
באוגוסט 2006 נבחר לקומישינר החדש של ה-NFL ונכנס לתפקידו בתחילת ספטמבר 2006. בתקופת כהונתו ביססה הליגה את מעמדה כליגת הספורט המובילה בארצות הברית. הכנסות ה-NFL גדלו ל-7.2 מיליארד דולר ב-2014 והכנסות נוספות ישירות לקבוצות של עוד כ-5 מיליארד דולר. גודל עצמו הרוויח ב-2014 כ-35 מיליון דולר והוא מהמנהלים בעלי המשכורת הגבוהה ביותר בארצות הברית.
הוא היה בעל תפקיד מרכזי במשא ומתן להסכם בין בעלי הקבוצות הליגה וארגון השחקנים ב-2011 ובפעולות להרחבת הליגה, פיתוח אצטדיונים, השקת רשת הטלוויזיה של הליגה ומכירת זכויות השידור על משחקי הליגה.
במקביל להצלחה הכלכלית, תקופת כהונתו אופיינה גם במספר שערוריות ומחלוקות. ב-2012 הכריזו שופטי הליגה על שביתה, עמה התמודדה ה-NFL במינוי שופטים מדרג זוטר ששפטו קודם לכן בליגות התיכונים או בליגות הזוטרות במכללות. ב-2007 אימצה הליגה מדיניות ענישה מחמירה נגד התנהגות לא הולמת של שחקנים מחוץ למגרש, במסגרת זו הוטלו עונשי הרחקה על שחקנים בולטים כגון מייקל ויק, אדם "פאקמן" ג'ונס ובן רות'ליסברגר. על גודל והליגה נמתחה ביקורת על העונש הקל יחסית שהוטל על ריי רייס לאחר שנתפס מכה את בת זוגו ורק לאחר שצילומים ממצלמות האבטחה נחשפו, נאלצה הליגה להחמיר את העונש. פרשה נוספת שעוררה ביקורת על גודל הייתה פרשת ה-"deflategate". לאחר שנחשף כי חלק מכדורי המשחק בין ניו אינגלנד פטריוטס לאינדיאנפוליס קולטס לא היו מנופחים כהלכה, מינה גודל חוקר לנושא ולאחר ממצאי החקירה החליט להטיל עונש כבד על הפטריוטס ועל כוכב הקבוצה טום בריידי. בריידי ערער על העונש ובית המשפט הפדרלי בניו יורק מצא כי התנהלותם של גודל והליגה כללה ליקויים רבים ופסל את העונש שהוטל על בריידי. ערעור של הליגה על פסילה זו הביא להחזרת ההחלטה על ההשעיה.
גודל נשוי לג'יין סקינר, שדרנית לשעבר ברשת פוקס ניוז והם הורים לזוג תאומות.
הערות שוליים

↑  NFL sees big jump in revenue, אתר CNN, ‏20 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5154 7111  LCCN: no2008057133  VIAF: 46570321   WorldCat (עם VIAF): 46570321
קנונבול אדרלי

| --- | --- |

קנונבול אדרלי
 לידה:  15 בספטמבר 1928 טמפה, פלורידה, ארצות הברית
 פטירה:  8 באוגוסט 1975 (בגיל 46) גארי, אינדיאנה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'וליאן אדווין אדרלי
 מקום קבורה:  Southside Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1955–1975 (כ־20 שנה)
 מקום לימודים:  אוניברסיטה חקלאית ומכנית פלורידה, תיכון דילארד 
 עיסוק:  מוזיקאי, סקסופוניסט, מורה
 סוגה:  הארד בופ, ג'אז מודאלי, סול-ג'אז, פיוז'ן ג'אז
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון אלט, סקסופון סופרן
 חברת תקליטים:  בלו נוט, פנטאסי רקורדס, קפיטול רקורדס, פרסטיג' רקורדס, ריברסייד רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  נאט אדרלי, מיילס דייוויס, ג'ורג' דיוק, יוסף לטיף, סאם ג'ונס, ג'ו זאווינול, לואי הייז, בובי טימונס, ביל אוונס
 פרסים והוקרה:  פרס גרמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר (1967) 
 www.cannonball-adderley.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וליאן אדווין "קנונבול" אדרלי (באנגלית: Julian Edwin "Cannonball" Adderley;‏ 15 בספטמבר 1928 - 8 באוגוסט 1975) היה נגן סקסופון אלט.
קנונבול היה מנגני סקסופון האלט שהשפיעו רבות על דור העתיד של נגני האלט. סגנון נגינתו, שהושפע מזה של צ'ארלי פארקר וממוזיקת בי בופ, היה בעל סאונד ייחודי, מלא עוצמה ומרץ.
"קנונבול" אדרלי היה שותף ליצירת כמה מהקלאסיקות הגדולות ביותר במוזיקת הג'אז, בהן "Kind of Blue" של מיילס דייוויס, אשר זכה בתואר אלבום הג'אז הנמכר ביותר בעולם. זמן קצר קודם להקלטה זו, אירח אדרלי את דייוויס בהקלטת אלבומו החשוב ביותר "Something Else".
"קנונבול" אדרלי הירבה לנגן ולהקליט עם אחיו החצוצרן נאט אדרלי. נפטר ב-8 באוגוסט 1975 עקב דימום מוחי בבית חולים בגארי, אינדיאנה.
כינויו

למרות שמשמעות "קנונבול" היא כדור של תותח, המקור לכינוי הוא דווקא תאוות הבשר של אדרלי. כמויות הבשר הגדולות שאכל אדרלי הביאו את חבריו לכנותו "קניבל", הביטוי התגלגל והשתנה עד שהפך לכינוי המוכר כיום.
קונסטנטיוס השני

פסל של קונסטנטיוס כשהיה צעיר
פלאביוס יוליוס קונסטנטיוס (7 באוגוסט 317 - 3 בנובמבר 361), היה בנו של קונסטנטינוס הגדול ועם מותו הפך לשליט ולקיסר רומא בין השנים 337 ל-361 תחילה ביחד עם אחיו ולאחר מכן כשליט יחיד. שלטונו התאפיין בלחימה בין טוענים לכתר ומוקדי כוח באימפריה הרומית ואויבים מבחוץ. בתקופתו זכתה המינות האריאנית לתקופת חסד קצרה בתמיכתו, בגין עובדה זו אבות הכנסייה וההיסטוריונים הנוצרים מתארים אותו בצבעים של שליט העוין את הזרם המרכזי בנצרות. ההיסטוריון אמיאנוס מרקלינוס שהיה קרוב לחצר הקיסר מתאר אותו כאדם בעל מצפון אך גאוותן וטיפש שהיה טרף קל לשרלטנים ומְלַחֵכי פִּנְכָּה.
ביוגרפיה

קונסטנטיוס נולד בשנת 317 בעיר סירמיום בפרובינציית פאנוניה, בנו השלישי של האוגוסטוס קונסטנטינוס הגדול והשני מאשתו השנייה פאוסטה בתו של האוגוסטוס מקסימיאנוס. הוא קיבל את התואר קיסר מאביו ביום 13 בנובמבר 324. בשנת 336 הוא נשלח לפקד על הלגיונות הרומאיים במזרח מול איום מחדש של האימפריה הסאסאנית שניצלה חוסר שקט בארמניה על מנת לפתוח בפעולות מלחמתיות כנגד הפרובינציות המזרחיות של האימפריה. הסאסנים הצליחו תחילה לפרוץ את גבולות האימפריה הצבא הסאסאני שטף דרך מסופוטמיה וכבש את העיר אמידה (דיארבקיר). הגלגל התהפך משהגיע התגבורת הרומאית בפיקודו של קונסטנטיוס השני ובסדרת קרבות דחקו את הסאסאנים לאחור וביצרו את מבצרי הגבול.
ביוגרפיה > תפיסת השלטון

בשנת 337 נפטר קונסטנטינוס הגדול בעיר שנקראה על שמו קונסטנטינופול. קונסטנטיוס ערך לאביו האוגוסטוס הלוויה מפוארת וקבר אותו בכנסיית השליחים הקדושים. מותו של קונסטנטינוס סימן תחילתו של מסע טיהורים ללא רחמים בקרב בני משפחתו ויורשיו הפוטנציאליים. אף על פי שהמקורות של התקופה לא מצביעים על קונסטנטיוס כיוזם מרחץ הדמים אין ספק כי הוא (ואחיו בניו של קונסטנטינוס הגדול) היו המנצחים והמרוויחים הגדולים מתוצאותיו. אין ספק כי קונסטנטיוס היה מעורב בעקיפין או ישירות בטיהור במטרה להסיר איומים פוטנציאליים על שלטונו. בטבח נרצחו שניים מדודיו ו 6 מבני דודיו ובהם חניבליאנוס (Hannibalianus) גיסו של קונסטנטיוס מנישואים לאחותו קונסטנטינה ובסופו נותרו בחיים אחיו הבכור של קונסטנטיוס - קונסטנטינוס השני ואחיהם הצעיר קונסטנס ו3 מבני דודיו קונסטנטיוס גאלוס (Constantius Gallus), יוליאנוס הכופר ונפוטיאנוס (Nepotianus). ככל הנראה גילם הצעיר של הניצולים ומעמדם השולי בהיררכית הכוח הרומאית מנעו את הצורך להוציאם להורג.
משהתגבשה אחיזתם בשלטון קונסטנטיוס ואחיו נפגשו בעיר סירמיום זמן קצר לאחר מכן וסיכמו על חלוקת שטחי האימפריה ביניהם. קונסטנטיוס קיבל את הפרובינציות המזרחיות ובהן תרקיה, סוריה ומצרים וקבע את מושבו בקונסטנטינופול. קונסטנטינוס השני קיבל את השליטה על בריטניה וגאליה היספניה והיה עוצר לקונסטנס שרשמית שלט על איטליה אפריקה איליריקום פאנוניה ומקדוניה.
ביוגרפיה > מלחמה מול האימפריה הסאסאנית

בעוד קונסטנטיוס עוסק בביסוס שלטונו באימפריה ניצל השליט הסאסאני שאפור השני את ההזדמנות ופלש בכוח רב אל השטח הרומאי בצבא שכלל פילי מלחמה אך מול התנגדות עיקשת של חילות המצב הרומאיים נאלץ לסגת. קונסטנטיוס ניהל משנת 338 עד לשנת 350 מלחמת התשה מול הכוחות הפרסיים, אסטרטגיה שמנעה מהפרסים אפשרות להשתמש ביתרון ההפתעה ושלל מהם את היוזמה הטקטית, הכוחות הרומאיים ערכו מספר פשיטות אל תוך השטח הפרסי אך ככל העימות נוהל על ידי הצבא הרומאי מעמדות הגנה וביצורים והפרסים ערכו התקפות שנסתיימו במערכות מצור שכשלו בדרך כלל והותירו את השליטה בידי הרומאים ככלל נמנע קונסטנטיוס ממסעות מלחמה וקרבות בהיקף משמעותי. אסטרטגיה זו שבסיכומו של דבר השיגה את מטרתה ומנעה מהפרסים אפשרות שליטה בפרובינציות המזרחיות מנעה גם את התהילה של הניצחון מקציני הצבא והיוותה שינוי מהותי מהאסטרטגיה הרומאית המסורתית של מסעות מלחמה אל תוך השטח הפרסי מסורת שלעיתים הסתיימה בתבוסות קשות מאידך זכתה איסטגיית ההתשה של קונסטנטיוס לקיתונות של בוז ותוארה כפחדנות ופגיעה במורל החיילים. עם זאת האסטרטגיה של קונסטנטיוס הוכיחה עצמה במבחן המציאות ומשעזב האוגוסטוס את הפרובינציות המזרחיות נמנעו הסאסאנים ממתקפות בהיקף משמעותי.
בעוד קונסטנטיוס עסוק בקרבות במזרח ניצת סכסוך על תחומי השליטה בתוך האימפריה בין קונסטנס לבין קונסטנטינוס השני שהסתיים במפתיע במותו של קונסטנטינוס בשנת 340 במארב בסמוך לעיר אקוויליה, קונסטנס הצעיר מבין האחים תפס את השלטון על האימפריה המערבית אך חוסר ניסיונו גרם להתמרדות הלגיונות שבחרו את הגנרל מגניניטוס (Magnentius) לאוגוסטוס. קונסטנס שאחרוני נאמניו נטשו אותו נרצח לבסוף על ידי המורדים.
למרות האיום הישיר על שלטון השושלת ושלטונו של קונסטנטיוס באופן ישיר הוא נמנע מלנטוש את החזית בטרם הדף את הצבא הסאסאני שצר בפעם השלישית על המבצר האסטרטגי נציבין (Nisibis) ושיקם את חומות המבצר.
ביוגרפיה > מרד מגנינוטיוס

בשנת 350 החלה האימפריה להתפורר בידי היורשים של קונסטנטין הגדול בתסריט שדומה להתפוררות הטטררכיה השנייה, קונסטנטיוס השני נותר הצאצא והיורש היחיד שנותר בחיים לאחר שאחיו ושותפיו לשלטון מתו ואת מקומם תפסו מורדים שהכריזו על עצמם כאוגוסטוס והיו איום ישיר על שלטון השושלת שבית קונסטנטינוס. האיום הגדול ביותר היה מצד הקצין מגנינוטיוס שהכריז על עצמו אוגוסטוס ושלט למעשה על הפרובינציות של גאליה היספניה ובריטניה. הוא המליך קצין בשם דיסנטיוס (Decentius) - ככל הנראה אחיו לקיסר, גייס את עיקר הלגיונות של האימפריה המערבית מתוך כוונה לקחת את השלטון על האימפריה כולה מידי קונסטנטיוס. מהלכיו של מגנינוטיוס דחקו את בית קונסטנטינוס לפינה, קונסטנטינה פנתה לוטרניו, קצין בכיר ומושל איליריה והציע לו את תפקיד האוגוסטוס ככל הנאה על מנת להבטיח את יציבות השלטון בתקופה בה קונסטנטיוס נלחם במזרח ועל מנת להרתיע את מגנינוטיוס ותומכיו מלנצל את היעדרותו של מי מהשליטים לבית קונסטנטיוס ולתפוס את השלטון ללא התנגדות של ממש. לפי גרסה אחרת מגנינוטיוס פנה לוטרניו בהצעה לשיתוף פעולה כנגד קונסטנטיוס, על פי גרסה זו קשרו הקצינים לחלק ביניהם את האימפריה המערבית ולהציע קונסטנטיוס את החלק המזרחי תמורת השלמה עם חלוקת האימפריה.
קונסטנטיוס מצידו הפסיק את המערכה במזרח על מנת להגן על כס השלטון. אך לא פנה מיד להילחם במורדים אלא פעל לבסס את שלטונו בשטחים שנותרו תחת השפעתו. כצעד ראשון הוא מינה את בן דודו קונסטנטיוס גאלוס לשליט המזרח וחיתן אותו עם אחותו הבכורה קונסטנטינה מתוך מטרה לקשור אותו לצידו, להבטיח את נאמנותו ולפקח על צעדיו.
בדרכו אל הקרב מול מגנינוטיוס נפגש קונסטנטיוס עם וטרניו פגישה במהלכה הוברר לו כי מאחרי גבו נקרם קשר לחלק את האימפריה על פי גרסה זו הוא הצליח לרכוש מחדש את נאמנות הלגיונות שמלכתחילה היו קשורים לבית קונסטנטינוס ועם הופעתו של מי שהיה היורש החוקי של השושלת בחרו לנטוש את וטרניו.
ביוגרפיה > מרד מגנינוטיוס > מרד נפוטיאנוס

משנת 350 תפסו נאמנים של מגנינוטיוס את השלטון באיטליה וברומא. ביוני 350 ניצל נפוטיאנוס את חוסר היציבות השלטונית וחוסר ההתלהבות של אצילי רומא משלטונו של המורד במלכות על מנת להיכנס לעיר בראש כוח קטן של יחידות סדירות למחצה שמתוארות בכתבי היסטוריונים רומאיים כגלדיאטורים הוא הצליח לסלק מהעיר את יחדות הצבא והקצינים הנאמנים למגנינוטיוס ולהכריז על עצמו כאוגוסטוס בתמיכה מלאה של אזרחי העיר.
לאחר 28 יום הצליח צבא בפיקודו של מרסליאנוס, הקצין הבכיר בצבאו של מגנינוטיוס לכבוש את רומא, לתפוס את נפוטיאנוס ולהוציא אותו להורג. לאחר תהלוכת ניצחון בה הוצג ראשו של נפוטיאנוס בפומבי ערכו המנצחים טיהור בקרב אצילי העיר. אירוע זה בעל חשיבות שולית יחסית הוכיח למגנינוטיוס כי למרות האירועים של העבר הקרוב והצלחתו בתפיסת האימפריה המערבית מול יורשי קונסטנטינוס נאמנות הציבור הרומאי ובעיקר האדמיניסטרציה של האימפריה הייתה נתונה לשושלת של קונסטנטינוס הגדול וכי לפניו מאבק של ממש
בדרכו לתפיסת מושכות השלטון.
ביוגרפיה > מרד מגנינוטיוס > קרב מורסה מז'ור

בסוף שנת 351 נפגשו צבאות המזרח תחת פיקודו של קונסטנטיוס עם צבאות המערב תחת פיקודו של מגנינוטיוס בקרב של מורסה מז'ור. טרם הקרב תמרנו הצבאות בשטחים הפתוחים של פרובינציית פאנוניה. עם כניסת צבא האימפריה המזרחית אל תוך הבלקן התפתחו סדרת קרבות בלימה בין הצבאות, צבאו של קונסטנטיוס נכשל לפרוץ אל תוך איטליה גופה בשלב זה צעד צבא האימפריה המערבית אל תוך פאנוניה וכבש את העיר סיסאק בניסיון אחרון למנוע את העימות הצבאי נכנסו השליטים למשא ומתן בו דרש נציגו של קונסטנטיוס כי מגנינוטיוס וצבאו ייסוגו ללא קרב אל גאליה ובסיכומו של דבר הגיעו השיחות למבוי סתום.
בספטמבר 351 נפגשו הצבאות בסמוך לעיר (מורסה) אוסייק במישור הגובל בגדות הנהר דראווה. הקרב היה אכזרי במיוחד ונכנס להיסטוריה כקרב בין צבאות רומאיים עם מספר הנפגעים הגדול ביותר על פי המקורות בני התקופה קונסטנטיוס התבצר על גדת הנהר עם צבא של 80,000 חיילים מול צבא בן 36,000 חיילים בפיקודו של מגנינוטיוס. מתקפת איגוף של יחידות הפרשים הכבדים קיפלה את הכנף השמאלית של צבא המערב שם נלכדו הבורחים כנגד הנהר ונהרגו או טבעו. על פי האומדנים נהרגו כ 30000 חיילים מכל צד מגנינוטיוס ברח משדה הקרב ונסוג לחלוטין מפאנוניה והתבצר באקוויליה במטרה להתגונן מול פלישה אל תוך איטליה. הניצחון הוצג על ידי אנשי הכנסייה כהתערבות אלוהית וניצחון הנצרות על הכופרים הפגאניים.
ביוגרפיה > מרד מגנינוטיוס > קרב מון סלקוס ודיכוי המרד

במהלך 352 פעל קונסטנטיוס לבסס את שליטתו באיטליה, הוא חזר ותפס את מוסדות השלטון וחזר להיות השליט המוכר של האימפריה על ידי הסנאט, הכרה שניתנה למגנינוטיוס בעת שליטתו ברומא ואיטליה. במהלך 353 הוא חזר למקד את פעולותיו על מנת לדכא את המרידה, וניצל את שליטתו המחודשת בצי הרומאי שבסיסיו היו באיטליה על מנת לכבוש מחדש את הפרובינציות באפריקה ולאחר מכן היספניה משם חדרו ספינות הצי אל תוך שטחי גאליה וכבשו את העיר ליון. מגנינוטיוס מאידך התקשה לשמור על עמדותיו ונאלץ לסגת אל צפון גאליה ואיבד את כל התמיכה לכאורה שהייתה לו באיטליה ואחיזתו בגאליה החלה להתרופף משהשבטים הגרמאניים חזרו לתקוף את אזורי הגבול. הקרב הסופי הידוע בהיסטוריה כקרב מון סלקוס (Mons Seleucus) התחולל ביום 3 ביולי 353 באזור האלפים העליונים בסמוך לעיר הצרפתית גאפ. לאחר יום לחימה עקוב מדם הצליח צבאו של קונסטנטיוס לגבור על צבאות המורדים. משנתברר כי אבדה כל תקווה וכי לא נותרו לו תומכים בקרב יחידות הצבא בחר מגנינוטיוס להתאבד מלפול בידי האוגוסטוס המנצח. קונסטנטיוס לא הסתפק בניצחון הצבאי אלא ערך טיהור מקיף וללא רחמים בכל התומכים ומשתפי הפעולה עם המרידה.
ההיסטוריונים הרומאיים בני התקופה מציירים בצבעים קשים את הטיהורים ומציינים את הפקיד פאולוס "קטנה" (פאולוס ה"שרשרת" Paulus Catena) שמונה על ידי קונסטנטיוס לעמוד בראש הפעולה, בזכות יעילות ואכזריותו הוא קיבל את הכינוי "השרשרת" בגין המאסרים הרבים שביצע במי שנחשד תומך במרד. הוא "ניקה" אך חיל המצב בבריטניה מנאמני מגנינוטיוס אך הרחיב את פעולתו אסר והרג אנשים אחרים באשמות שונות וללא ראיות. מבריטניה נשלח פאולוס למצרים של הקים בית משפט שדה ששפט והוציא להורג חשודים בבגידה במשפטי בזק.
קונסטנטיוס הקדיש תשומת לב מיוחדת לרדיפתו אחר אתנסיוס, אחד מאבות הכנסייה והבישוף ה-20 של אלכסנדריה שהביע תמיכה במגנינוטיוס. קונסטנטיוס שמלכתחילה הביע את תמיכתו בנצרות האריאנית חידש את צו הגירוש של אתנסיוס. ב-356, נעשה ניסיון לעצור את אתנסיוס בעיצומו של טקס תפילת חג, ובעקבות זאת, ברח דרומה למצרים העליונה, שם הסתתר במנזרים ובבתי ידידיו. בתקופת הסתתרותו, כתב חיבורים נוספים, "ארבע דרשות כנגד האריאניות", "אפולוגיה לקונסטנטיוס" ו"אפולוגיה לבריחה (שלו עצמו)". המשך רדיפתו על ידי קונסטנטיוס ודוחות שקיבל על כך שהבישוף החדש, גאורג מלאודיקה רודף את הנוצרים שאינם אריאנים, גרמה לאתנסיוס לחבר את "ההיסטוריה של האריאנים", חיבור רגשי למדי, בו הוא מכנה את קונסטנטיוס - אנטיכריסט.