stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארי־פראנס היריגוין
התעללות נפשית

לאחרונה, עם התעוררות השיח בנושא התעללות רגשית, ספרה של היריגוין "הטרדה נפשית", שימש כבסיס לדיון ציבורי רחב יותר בנושא, ואפשר לאפיין חלק מההתנהגויות הנרקיסיסטיות המטרידות אליהם התייחסה היריגוין בספרה, הכוללות, בין השאר, את גזלות הדעת, התעללות נפשית המבוססת על ערעור שיטתי של תפיסת המציאות של הקורבן, עד לכדי כך שיפקפק בשפיותו.
"אחד הפרקים המעניינים ביותר בספר מתאר את התפתחותם הפסיכולוגית של תוקף (הפרוורט הנרקיסי המשחזר את טראומת הילדות שלו בכך שהוא הופך את הקורבן לחסר אונים ולאובייקט של התעללותו) ושל קורבן. הקורבן הוא קורבן כי לשם כך בחר בו הפרוורט הנרקיסי. הוא אינו אשם ובכל זאת כולם (כולל אנשי מקצוע שאליהם הוא פונה בבקשת עזרה) חושדים בו, גם מי שהיו עדים להתקפות עליו. הכל נוהגים כאילו לא ייתכן שיהיה קורבן חף מפשע, וסבורים כי הקורבן הסכים בשתיקה להתקפות או שהיה שותף להן במודע או שלא במודע (עמ' 143)". (איילה מלאך-פיינס, הארץ, 17 בנובמבר 2002).
"אל לנו לשכוח כי מדובר כאן בהתקפות פרוורטיות, שמחוללות תהליך לא מודע של הרס נפשי באמצעות פעולות עוינות, סמויות או גלויות. אדם אחד עושה אותן, או כמה בני אדם, כלפי מי שנבחר להיות למרמס, פשוטו כמשמעו. באמצעות מלים בלתי מזיקות לכאורה, חצאי אמירות, רמזים, הטיות דעת, בכוחם לערער את יציבותו של אדם ולהורסו כליל, בלי שהסביבה תתערב בנעשה. כך יכולים התוקף או התוקפים לרומם את עצמם משהשפילו את האחר, והם אף יפטרו את עצמם מכל התלבטות או נקיפות מצפון משיטילו את האחריות למצב על האחר: "זה לא אני, זה הוא שאחראי לבעיה!" ללא תחושות אשם, ללא ייסורי נפש. זוהי פרוורטיות מוסרית ונפשית." (עמ' 9, פרופ' יולנדה גמפל, הקדמה למהדורה העברית).
הערות שוליים

↑  Hirigoyen
1 2  Marie-France Hirigoyen, Biography, www.psychologicalharassment.com
1 2 3  מארי-פראנס היריגוין, תרגום: דן שליט, הטרדה נפשית: אלימות נפשית בחיי היומיום, בעבודה ובמשפחה, ישראל: כתר, 2002. (בצרפתית)
↑  עו"ד ליאור בן דוד, חקיקה בנוגע להתעללות נפשית וכלכלית במסגרת המאבק באלימות במשפחה, הכנסת, הלשכה המשפטית, תחום חקיקה ומחקר משפטי, 2015
↑  איתן טמיר, Gaslighting | גזלייטנג | התעללות נפשית בזוגיות, בעבודה ובמשפחה, באתר www.tipulpsychology.co.il
↑  הפרוורטים הנרקיסיים מתמלאים ב"אחר", ובלעדיו אין להם משמעות, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332291305171  PLWABN: 9810549062905606  BNE: XX1457401  BnF: cb130334617 (data)  CANTIC: a11182763  CiNii: DA13875993  GND: 121395936  ICCU: VIAV102665  ISNI: 0000 0001 1681 9860  LCCN: no99028421  NDL: 00796772  NKC: xx0002407  NLG: 83321  NLK: KAC200003955  NTA: 238269728  SUDOC: 054055679  VIAF: 86458780   WorldCat (עם VIAF): 86458780
לוסי דווידוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1915 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בדצמבר 1990 (בגיל 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  השואה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  מכללת האנטר  תיכון האנטר קולג' 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1976)  פרס אניספילד-וולף (1976) 
 
לוסי שילדקרט דווידוביץ' (בשם מלא באנגלית: Lucy Schildkret Dawidowicz;‏ 16 ביוני 1915 – 5 בדצמבר 1990) הייתה היסטוריונית יהודייה-אמריקאית, חוקרת ההיסטוריה היהודית בתקופה המודרנית וחוקרת השואה.
קורות חיים

לוסי שילדקרט נולדה למשפחה יהודית בניו יורק בשנת 1915. הוריה, מקס וויקטוריה שילדקרט, היו יהודים חילונים, ועל פי דבריה לא נכחה מעולם בתפילה בבית כנסת עד לשנת 1938.
דווידוביץ' למדה לתואר ראשון בספרות ושירה ספרות במכללת האנטר, ולאחר מכן החלה בלימודי תואר שני באוניברסיטת קולומביה. היא לא השלימה את לימודיה, משום שבשנת 1938 נענתה לעצת אחד ממוריה, ההיסטוריון יעקב שצקי, למדה את שפת היידיש ויצאה לפולין לשמש כעמיתת מחקר בייוו"א, המכון למחקר יהודי בווילנה (שהייתה אז בתחום פולין).
דווידוביץ' גרה בווילנה עד אוגוסט 1939, ואז שבה לארצות הברית. במהלך שהותה בייוו"א התקרבה לשלושת המלומדים המובילים במכון, זליג קלמנוביץ', מקס ויינרייך וזלמן רייזן. משלושתם שרד את השואה רק ויינרייך, שנסע לניו יורק בטרם נכבשה וילנה על ידי הנאצים, על מנת להקים שם סניף של המכון. דווידוביץ' הייתה קרובה במיוחד לקלמנוביץ' ומשפחתו. בתקופת שהותה בפולין נתקלה באנטישמיות של האוכלוסייה המקומית, וכתביה המאוחרים על יחסי יהודים ונוצרים בפולין הושפעו משהותה בווילנה בתקופה זו. לטענתה, האוכלוסייה הקתולית בפולין שלפני המלחמה הייתה אנטישמית. היסטוריונים רבים כנורמן דייוויס הסתייגו מדעה זו.
בין 1940 ל-1946 עבדה דווידוביץ' בסניף ייוו"א בניו יורק. לאחר תום מלחמת העולם השנייה חזרה דווידוביץ' לאירופה לשמש בתפקידי סיוע במסגרת הג'וינט במחנות העקורים בגרמניה. במסגרת מילוי תפקידיה אלו חיפשה גם אחר ספרים מספריית המכון, שנבזזו ונמצאו בפרנקפורט. בשובה לארצות הברית עסקה בחקר השואה.
בשנת 1947 שבה דווידוביץ' לארצות הברית, וב-3 בינואר 1948 נישאה לשמעון דווידוביץ', יהודי פולני, שבתו מנישואיו הראשונים נספתה בגטו ורשה. היא עבדה כתחקירנית עבור הסופר ג'ון הרשי, שכתב את הספר "החומה", ובו תיאר את מרד גטו ורשה. בין 1948 ל-1960 עבדה דווידוביץ' כחוקרת עבור "הוועד היהודי-אמריקני". בתקופה זו כתבה עבור המגזין "קומנטרי", עבור העיתון "הניו יורק טיימס" ובמיוחד עבור מדור ביקורת הספרים בעיתון זה. דווידוביץ' ייסדה את הקרן לתרגום ספרות מיידיש ומעברית לאנגלית, ובהיותה ציונית ואנטי-קומוניסטית נלהבת, ניהלה מסע ציבורי על מנת לאפשר את עליית יהודי ברית המועצות.
מחקריה

דווידוביץ' האמינה כי אם מדינת ישראל הייתה קמה לפני שנת 1939 הייתה השואה נמנעת. בוויכוח ההיסטורי בין ה"פונקציונליסטים" (הסבורים כי השואה היא תוצר לוואי של התפתחויות מוסדיות ואחרות בגרמניה הנאצית) ובין ה"אינטנציונליסטים" (הסבורים כי השואה נהגתה מראשן) נקטה דווידוביץ' בדעה אינטנציונליסטית קיצונית. לדעתה, היטלר הגה את רעיון השמדת היהודים עוד בנובמבר 1918, ומן הרגע שבו שמע על שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה הייתה מטרתו העיקרית הוצאתה לפועל של השואה על פי תוכנית מתוכננת מראש, כשהוא נעזר באנטישמיות הטבועה בעם הגרמני. דווידוביץ' טענה כי עוד מימי הביניים ואילך הייתה התרבות הגרמנית נגועה באנטישמיות שניתן לתאר, וכי קו היסטורי ישיר מוביל בין הפוגרומים בימי הביניים ובין מחנות הריכוז של הנאצים. דווידוביץ' הסתמכה על כתבי פריץ פישר בטענה כי קווי המשכיות רבי עוצמה קיימים בהיסטוריה הגרמנית, וכי היה "משעול מיוחד" (Sonderweg) שהוביל את גרמניה אל הנאציזם באורח בלתי נמנע.
בשנת 1975 פרסמה דווידוביץ' את ספרה "המלחמה נגד היהודים", שהיה סקירה היסטורית מקיפה מנקודת מבט אישית ואנושית של השואה. הספר תורגם לעברית והופיע בהוצאת זמורה ביתן מודן בשנת 1982 (זהו הספר היחידי משלה שתורגם).
ספריה

המלחמה נגד היהודים 1933–1945 (מאנגלית: עדית זרטל; עריכה מדעית: חיים שמיר), תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, תשמ"ב 1982.
Politics in a Pluralist Democracy; studies of voting in the 1960 election, with a foreword by Richard M. Scammon, New York, Institute of Human Relations Press, 1963 (co-written with Leon J. Goldstein)
The Golden Tradition: Jewish Life and Thought in Eastern Europe, Boston, MA: Beacon Press, 1967 (editor)
Reviews of The German Dictatorship by Karl Dietrich Bracher & The Foreign Policy of Hitler's Germany by Gerhard Weinberg, pgs. 91–93 from Commentary, Volume 52, Issue # 2, August 1971.
The War Against the Jews, 1933-1945, New York: Holt, Rinehart and Winston: 1975; ISBN 0-03-013661-X
A Holocaust Reader, New York: Behrman House, 1976; ISBN 0-87441-219-6
The Jewish Presence: Essays on Identity And History, New York: Holt, Rinehart and Winston, 1977; ISBN 0-03-016676-4
Spiritual Resistance: Art from Concentration Camps, 1940-1945: a selection of drawings and paintings from the collection of Kibbutz Lohamei Haghetaot, Israel, with essays by Miriam Novitch, Lucy Dawidowicz, Tom L. Freudenheim, Philadelphia: The Jewish Publication Society of America, 1981; ISBN 0-8074-0157-9
The Holocaust and the Historians, Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts: 1981; ISBN 0-674-40566-8
On Equal Terms: Jews in America, 1881-1981, New York: Holt, Rinehart and Winston, 1982; ISBN 0-03-061658-1
From That Place and Time: A Memoir, 1938-1947, New York: W.W. Norton, 1989; ISBN 0-393-02674-4
What Is the Use of Jewish history? : Essays, edited and with an introduction by Neal Kozodoy, New York: Schocken Books, 1992 ISBN 0-8052-4116-7
Nancy Sinkoff, From Left to Right: Lucy S. Dawidowicz, the New York Intellectuals, and the Politics of History, Wayne State University Press, 2020 ISBN 9780814345108
ספריה > זיכרונותיה

Lucy S. Dawidowicz, From that Place and Time: A Memoir, New York: W. W. Norton, 1989.
לקריאה נוספת

על ספרה "המלחמה נגד היהודים" (1975):
ישראל גוטמן, 'המלחמה נגד היהודים 1933–1945', יד ושם יא (תשל"ו), 253–263.
אשר כהן, 'עובדות ופרשנות בהוראת השואה: עם הופעת התרגום העברי לספרה של לוסי דווידוביץ', "המלחמה נגד היהודים"', משואה יא (תשמ"ג), 181–191.
לן צ'אפל

| --- | --- |
 לידה:  31 בינואר 1941 פורטג', פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  12 ביולי 2018 (בגיל 77) אוקונומווק, ויסקונסין, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת וייק פורסט
 דראפט:  בחירה רביעית, 1962 סירקיוז נשיונלס
 קבוצות כשחקן
 1962–1963 1963–1966 1966 1966–1967 1967–1968 1968–1970 1970 1970–1971 1971–1972:  סירקיוז נשיונלס/פילדלפיה 76' ניו יורק ניקס שיקגו בולס סינסינטי רויאלס דטרויט פיסטונס מילווקי באקס קליבלנד קאבלירס אטלנטה הוקס דאלאס צ'אפרלס
 הישגים כשחקן
 בחירה למשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1964)
לאונרד רוי "לן" צ'אפל (באנגלית: Leonard Roy "Len" Chappell; ‏31 בינואר 1941 – 12 ביולי 2018) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1962–1972. לאורך 9 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 8 קבוצות שונות, השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 9.5 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות

צ'אפל נולד בעיר פורטג' שפנסילבניה, ובין השנים 1958–1962 למד באוניברסיטת וייק פורסט אשר בווינסטון סיילם. בעונת 1961/1962 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, תחת המאמן בונס מקיני. במשחק חצי הגמר הפסידה וייק פורסט מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחקו ג'ון האבליצ'ק וג'רי לוקאס, חרף משחק מצוין של צ'אפל אשר קלע 27 נקודות והוריד 18 ריבאונדים. בסיום אותה עונה, במהלכה רשם ממוצעים של 30.1 נקודות ו-15.2 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American). מאז סיום לימודיו ועד לשנת 2006 החזיק בשיא הנקודות לשחקן במחוז ACC, עד ששבר אותו שחקן אוניברסיטת דיוק, ג'יי. ג'יי. רדיק.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1962 נבחר צ'אפל בבחירה הרביעית, על ידי קבוצת סירקיוז נשיונלס. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה קלע 8.9 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
לאחר משחק אחד בעונת 1963/1964 נרכש על ידי ניו יורק ניקס. בעונתו הראשונה עם הניקס הציג שיפור משמעותי, רשם ממוצעי שיא של 17.3 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לצד חברו לקבוצה טום גולה. בשתי העונות הבאות בניו יורק סבל ממספר פציעות, ותרם 6.8 נקודות למשחק בלבד כשחקן ספסל.
בדראפט ההרחבה של שנת 1966 נבחר על ידי שיקגו בולס, ולאחר 19 משחקים במדיה הועבר בטרייד לסינסינטי רויאלס. לאחר עונה אחת בדטרויט פיסטונס נבחר על ידי מילווקי באקס בדראפט ההרחבה של שנת 1968. בשתי עונותיו במילווקי קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לה להעפיל לגמר האזור המזרחי בעונת 1969/1970. בשתי העונות הבאות שיחק עבור קליבלנד קאבלירס ואטלנטה הוקס מה-NBA, ודאלאס צ'אפרלס מליגת ה-ABA. בשנת 1972 פרש צ'אפל ממשחק, בגיל 31.
ב-12 ביולי 2018 נפטר צ'אפל, בגיל 77, לאחר שסבל מדלקת ריאות ושבץ מוחי.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק של צ'אפל, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין וייק פורסט לאוהיו סטייט, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של צ'אפל, באתר sports-reference.com
1 2  ההודעה על פטירתו של צ'אפל, באתר thespun.com,‏ 14 ביולי 2018
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1962, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרי דראפט ההרחבה 1966, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרי דראפט ההרחבה 1968, באתר basketball-reference.com
↑  ההודעה על פטירתו של צ'אפל, באתר הניו יורק טיימס, 15 ביולי 2018
מאפיית רחוב אלווראדו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 מיקום המטה:  פטלומה 
 ענפי תעשייה:  מאפייה 
  
 אתר רשמי
 
מאפיית רחוב אלווראדו (באנגלית: Alvarado Street Bakery) היא מאפייה בבעלות העובדים הממוקמת ב- פטלומה, קליפורניה שמייצרת לחם אורגני מחיטה מלאה ובייגלים. אלווארדו תוארה בסרט התיעודי של מייקל מור, משנת 2009, קפיטליזם: סיפור אהבה .
המאפייה מאורגנת כקואופרטיב בבעלות העובדים וכל עובד מקבל חלק אחד בקואופרטיב. המניות מעניקות לכל עובד זכות הצבעה שווה בעניינים עסקיים, לרבות הטבות לעובדים, משכורות והשקעה חוזרת של רווחים. נכון לשנת 2009, למעלה ממחצית העובדים היו עם החברה למעלה מ -15 שנים והשכר הממוצע הוא בין 65,000 ל -70,000 דולר בשנה.
היסטוריה

המאפייה החלה בשנת 1977 כמאפייה קואופרטיבית שעובדיה הם בעליה ומעורבים בניהול וקבלת ההחלטות בה.
מייקל מור עקב בסרטו משנת 2009,קפיטליזם-סיפור אהבה, אחרי המאפייה וקואופרטיב נוסף על מנת לחזק את טיעונו, שיש אלטרנטיבה לשיטה הקפיטליסטית ושעסקים שמנוהלים באופן "סוציאליסטי"(כלומר בעלות ציבורית-קואופרטיבים או חברות בבעלות המדינה) יכולים להצליח ולהיות עדיפים על פירמות קפיטליסטיות.
מאפיית רחוב אלווארדו מייצרת כ-40,000 כיכרות לחם ביום. אחד ממוצרי הבולטים הוא לחמניות חיטה מופחתות קמח.
הערות שוליים

↑  Folbre, Nancy. The Case for Worker Co-ops. The New York Times. 23 November 2009.
1 2 3  Hay, Jeremy (1 באוקטובר 2009). "Michael Moore's new film puts spotlight on Petaluma company". The Press Democrat. אורכב מ-המקור ב-2012-03-07. נבדק ב-30 באוגוסט 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאפיית רחוב אלווראדו".
מוטראמיט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (PbCu(VO4)(OH
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  דמוי נוצה, מקבצים בצורת כוכב קורן, גושים דמוי זקיף.
 צבע:  גוונים שונים של ירוק, צהבהב, חום לעיתים רחוקות שחור
 ברק:  שמנוני
 שקיפות:  שקוף עד אטום.
 פצילות:  אינה קיימת
 שבירה:  דמוית קונכייה, בלתי שווה.
 קשיות:  3.5-3 בסולם מוס
 משקל סגולי:  6-5.7
 שרטוט:  ירוק בהיר
 מינרלים נלווים:  דסקלוזיט, מלכיט
מוטראמיט הוא מינרל אורתורומבי נדיר שנוסחתו הכימית (PbCu(VO4)(OH השייך לקבוצת הדסקלוזיט, קבוצה של מינרלים נדירים המכילים ונדיום, עופרת ואבץ (המוחלף במוטראמיט בנחושת) השייכים למחלקת הפוספטים. בעבר היה המוטראמיט מכונה גם קופרודסקלוזיט ופסיטאציניט.
המינרל תואר לראשונה ב-1876 על ידי הכימאי האנגלי הנרי אנפילד רוסקו (Henry Enfield Roscoe). מקור שם המינרל במקום בו נהגו לאגור אותו, הכפר מוטראם סנט. אנדרו (Mottram St. Andrew) בצ'שייר אנגליה, כנראה ממכרה פּים היל (Pim Hill) בשרוסבורי שבשרופשייר.
למינרל אין שום ערך כלכלי מלבד כאבן הנמכרת לאספנים. הדוגמאות המבוקשות הן אלו שבהם נוצר קרום ירוק מבריק נוצץ על פני האבן. מחירה של האבן יקר למדי בשל יופייה ונדירותה.
מאגר מידע ביבליוגרפי

מאגר ביבליוגרפי הוא מאגר של רשומות ביבליוגרפיות, אוסף דיגיטלי מאורגן של הפניות לספרות שפורסמה, הכולל מאמרים בכתבי עת ועיתונים, הליכי ועידה, דו"חות, פרסומים ממשלתיים ומשפטיים, פטנטים, ספרים וכו'. בניגוד לערכים ספרייתיים מקוטלגים, חלק גדול מהרישומים הביבליוגרפיים במאגרי המידע הביבליוגרפיים מתארים מאמרים, עבודות ועידה וכדומה, ולא מונוגרפיות שלמות, והם בדרך כלל מכילים תיאורי נושאים עשירים מאוד בצורת מילות מפתח, מונחי סיווג נושא או תקצירים.
מאגר ביבליוגרפי עשוי להיות כללי בהיקפו או לכסות תחום אקדמי ספציפי כמו מדעי המחשב. מספר משמעותי של מאגרי מידע ביבליוגרפיים הם קנייניים, זמינים על ידי הסכם רישוי מספקים, או ישירות משירותי האינדקס וההפשטה שיוצרים אותם.
מאגרי מידע ביבליוגרפיים רבים התפתחו לספריות דיגיטליות, המספקות את הטקסט המלא של התכנים שנוספו לאינדקס:[דרוש מקור] כך למשל CORE, משקף ומוסיף אינדקסים לטקסט המלא של מאמרים מלומדים ו-Our Research מפתח מנוע חיפוש לתוכן בגישה פתוחה שנוסד על ידי Unpaywall. אחרים מתאחדים עם מאגרי מידע מחקריים שאינם ביבליוגרפיים כדי ליצור מערכות מנועי חיפוש רחבות יותר, כגון Chemical Abstracts או Entrez.
היסטוריה

לפני אמצע המאה ה-20, אנשים שחיפשו ספרות שפורסמה נאלצו להסתמך על אינדקסים ביבליוגרפיים מודפסים, שנוצרו באופן ידני מכרטיסי אינדקס. "במהלך שנות ה-60 המוקדמות של המאה העשרים השתמשו במחשבים לדיגיטציה של טקסט בפעם הראשונה. המטרה הייתה להפחית את העלות והזמן הנדרש לפרסום שני כתבי עת תקציריים אמריקאים, האינדקס מדיקוס של הספרייה הלאומית לרפואה והדו"חות המדעיים והטכניים של מנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי (נאס"א). בסוף שנות השישים גופים כאלה של מידע אלפאנומרי דיגיטלי, המכונים מאגרי מידע ביבליוגרפיים ומספריים, היוו סוג חדש של משאב מידע. בשנות ה-1970 המוקדמות, שליפה אינטראקטיבית מקוונת הפכה לכדאית יותר מבחינה מסחרית מרשתות טלקומוניקציה פרטיות. השירותים הראשונים הציעו כמה בסיסי נתונים של אינדקסים ותקצירים של ספרות מדעית. מאגרי מידע אלה הכילו תיאורים ביבליוגרפיים של מאמרים בכתבי עת שניתן היה לחפש בהם לפי מילות מפתח בכותרת ומחבר, ולעיתים לפי שם היומן או כותרת הנושא. ממשקי המשתמש היו גלמיים, הגישה יקרה והחיפוש נעשה על ידי ספרנים בשם 'משתמשי הקצה'.
ראו גם

קטלוג ציבורי מקוון
הערות שוליים

↑  Feather, John; Sturges, Paul, eds. (2003). International Encyclopedia of Information and Library Science (Second ed.). London: Routledge. p. 127. ISBN 0-415-25901-0.
↑  Kusserow, Arne; Groppe, Sven (2014). "Getting Indexed by Bibliographic Databases in the Area of Computer Science". Open Journal of Web Technologies. 1 (2). doi:10.19210/OJWT_2014v1i2n02_Kusserow. נבדק ב-26 במאי 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Reitz, Joan M. (2004). "bibliographic database". Dictionary for Library and Information Science. Westport, Connecticut: Libraries Unlimited. p. 70. ISBN 1-59158-075-7.
↑  Price, Gary. "Impactstory Announces Beta Release of "Get The Research" Search Engine". LJ infoDOCKET. נבדק ב-2020-04-25.
↑  "information processing". Encyclopædia Britannica Online. 2010. נבדק ב-29 באפריל 2010. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  Borgman, Christine L. (2007). Scholarship in the Digital Age: Information, Infrastructure, and the Internet. Cambridge, Massachusetts: The MIT Press. pp. 89–90. ISBN 978-0-262-02619-2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000344535  NKC: ph249425
מאריאפוץ'

מאריאפוץ' (בהונגרית: Máriapócs) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
העיר משמשת כמוקד עלייה לרגל של נוצרים קתולים. בכנסייה הקתולית-ביזנטית בעיר קיימת "המדונה הבוכייה" פסל מקושט עצום של מריה הנמצא מעל המזבח. פסל זה אינו המקור אלא עותק שנוצר במאה ה-18. העותק המקורי נשמר בקתדרלת סנט סטפן בווינה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית מאריאפוץ' קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-2,224 תושבים בשנת 1990 עד 2,025 תושבים בשנת 2020.
מאריאפוץ' ואזורה מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13, בתחילה היה זה כפר בשם פוץ' Pócs (ככל הנראה, מגיע מהשם פול או פאולוס). במאה ה-18 התווסף לו גם "מאריא" בעקבות סיפור על הפסל הבוכה של מריה שהיה במקום. ובשנת 1993 הפך מכפר לעיר רשמית.
יהודי מאריאפוץ'

יהודים ראשונים החלו להתיישב במאריאפוץ' במחצית השנייה של המאה ה-18 והם נזכרים במפקד משנת 1770.
היהודים התפרנסו בעיקר ממכירת תשמישי קדושה לעולי רגל קתולים שהיו מגיעים לכפר בעקבות סיפור על התגלות של מריה בעיר.
החל משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות נירבאטור. למרות זאת, לקהילה היו חברה קדישא ובית כנסת ובית קברות יהודי משל עצמם.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו ראשי הקהל כי יש בקהילה היהודית 94 חברים ואין רב למקום. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאחד מלילות אפריל, אחרי חג הפסח הוצאו יהודי העיר מבתיהם וכעבור כמה ימים שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
היהודים המעטים ששרדו וחזרו לכפר אחרי המלחמה עזבו במהרה בגלל איבת האוכלוסייה הנוצרית.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 223 |  |
| 1880 | 151 | 1,544 |
| 1910 | 134 |  |
| 1920 | 105 |  |
| 1930 | 84 |  |
| 1941 | 87 | 2,473 |
לקריאה נוספת

מאריאפוץ' בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 352
מאריאפוץ', בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 218. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי במאריאפוץ'
↑  דף קהילת מאריאפוץ' במפקד קהילות הונגריה
↑  תיעוד יהודי מאריאפוץ' שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירבאטור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירבאטור • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • מאריאפוץ' • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירלוגוש • נירמיהאידי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564864905171  LCCN: n85383933  VIAF: 129084020   WorldCat (עם VIAF): 129084020
מאיר מרדכי ברך

| --- | --- |
 לידה:  18 בדצמבר 1867 י' בטבת תרכ"ז רוֹס, פלך גרודנו, האימפריה הרוסית
 פטירה:  בין 1939 ל-1943 לוקוב, פולין שתחת הכיבוש הגרמני
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 לאום:  יהודי-פולני
 עיסוק:  מורה
 שפות היצירה:  עברית
 
מאיר מרדכי בֶּרְךְ (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: בערךְ; בכתב לטיני: Berch; י' בטבת תרכ"ז, 18 בדצמבר 1867 – נספה בשואה, כנראה בין 1939 ל-1943) היה סופר עברי, יהודי פולני.
ביוגרפיה

נולד בעיירה רוֹס (בלא') בפלך גרודנו שבאימפריה הרוסית לאליהו ראובן ברך.
למד אצל הרב המקומי ובישיבות, במקביל החל בסתר לעסוק בלימודי תנ"ך ועברית. לאחר נישואיו לצביה אוסוביצקי עלה לארץ ישראל, אך שב מיד לרוסיה והשתקע בביאליסטוק, שם התפרנס מהוראת עברית לילדי עשירים ושם חי ופעל רוב ימיו.
את סיפוריו פרסם בתדפיסים וכסיפורים בהמשכים בעיתונות העברית בת התקופה.
לברך ורעייתו נולדו שני בנים ושתי בנות. הוא נספה בשואה בלוקוב.
כתביו

האלמות: יכיל ספורים קטנים למקרא לבני הנעורים, ורשה: האחים שולדברג, תרנ"א
יעקב: חלום או אגדה, ורשה: עבריה (סדרת ביבליותיקה קטנה, 3), דפוס י. אדלשטיין, תרס"ח
שושנה: אגדה, ורשה: עבריה (סדרת ביבליותיקה קטנה, 9), דפוס י. אדלשטיין, תרס"ח
כתבים, לוקוב, תרצ"ח
הערות שוליים

1 2  כך על פי דף עד שמילא נכדו; ראו מאיר מרדכי ברך: דף עד שמולא על ידי בנימין ברמן, 15 בספטמבר 1971, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה באתר יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305592305171  VIAF: 298298319   WorldCat (עם VIAF): 298298319
לובוש (פרובינציה)

לובוש (בפולנית: lubuskie) היא אחת משש-עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת במערבה, וגובלת בצפון בווייוודה פומרניה המערבית, במזרח בווייוודה פולין גדול, בדרום בווייוודה שלזיה תחתית, ובמערב בגרמניה.
ללובוש שתי ערי בירה: גוז'וב ויילקופולסקי וז'לונה גורה. ערים אלו הן גם הגדולות ביותר בלובוש. ערים גדולות נוספות הן נובה סול וז'ארי.
מקור השם

למונח לובוש משמעויות רבות בשפה הגרמנית והפולנית. לאורך ההיסטוריה הוא הגדיר בתקופות שונות אזורים שונים, אך בדרך כלל היה זה אזור מצומצם יחסית סביב גדות נהר האודר באזור מרכז הגבול הפולני-גרמני של ימינו, מקום החופף בקירוב את מיקומה הגאוגרפי של ווייוודת לובוש המודרנית. באשר למקור המונח שוררת אי ודאות, אך יש המשערים שהוא נגזר משמו של שבט קדום בשם "לובושאנים", שבט אשר התיישב באזור הזה במהלך המאה ה-10. היסטורית אזור לובוש היה במזרח אזור ברנדנבורג שבגרמניה, אך כיום הוא משתרע בשטחה של פולין. כיום, אפשר למצוא עיירה קטנה בשם לבוס (Lebus) היושבת על הגדה המערבית של נהר האודר, בשטח גרמניה של ימינו.