stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטין וטקאל
הערות שוליים

↑  Eesti jalgpallitalent sõlmis AS Romaga profilepingu באתר Postimees, ‏ 27 באוגוסט 2020 (באסטונית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרטין וטקאל".
מערכות קיום החיים

מערכות קיום חיים
לגוף האדם ישנן מערכות קיום חיים רבות, אך לפגיעה חמורה בשלוש מערכות מסוימות השפעה מיידית וקריטית:
מערכת העצבים המרכזית
מערכת הדם
מערכת הנשימה
כללי

גוף האדם זקוק לחמצן לצורך פעילותו הבסיסית, מערכת העצבים דואגת לקיום ולתפקוד כולל ניטור מדדי זמינות החמצן ושימוש במערכת הנשימה והדם להכניסו לגוף ולפזרו בין התאים.
פגיעה באחת ממערכות אלו תגרור פגיעה מיידית בקיום החיים ועל כן נהוג לכנותן "משולש החיים" כי פגיעה חמורה בכל צלע של המשולש עלולה לגרום לקריסתו:
פגיעה במערכת העצבים המרכזית עלולה לפגוע בעצבוב מערכת הנשימה ומערכת הדם ולהפסקת החיים עקב דום נשימה או דום לב.
פגיעה במערכת הדם פוגעת בהולכת החמצן לתאי הגוף השונים (חמצן יכול להגיע לריאות אך לא לתאים) וביניהם לבין תאי מערכת העצבים המרכזית ומערכת הנשימה.
פגיעה במערכת הנשימה תמנע הכנסת חמצן וסילוק פסולת מהגוף וכך תגרור פגיעה במערכות הגוף ובהן במערכת העצבים המרכזית ומערכת הדם והלב.
ראו גם

קריסת מערכות
מערכת

ערך זה עוסק במערכת באופן כללי. אם התכוונתם למערכות ספציפיות, ראו .
דיאגרמה של מערכת, שבה הגבול מפריד בין המערכת לסביבה. הגבול נקבע על פי הגדרת המערכת, אשר משתנה ממקרה למקרה.
מערכת היא אוסף של מרכיבים, מוחשיים או מופשטים, הקשורים ביניהם ומתפקדים יחד למען מטרה משותפת.
מערכת מופעלת בדרך כלל באמצעות פעולת מרכיביה ובמקרים מסוימים, כאשר אחד המרכיבים מפסיק את פעולתו, פוגע הדבר בהמשך פעולתה של המערכת (למניעת תלות ברכיב בודד מתוכננת לעיתים יתירות במערכת). מערכת יוצרת סינתזה בין חלקיה השונים, כך שאוסף הרכיבים במערכת יוצר "שלם", המהווה יותר מאשר סך מרכיביו (הוליזם).
במדע נעשה שימוש במערכת מודל לשם תיאור והבנת מערכות.
דוגמאות למערכות

מערכות בגוף האדם
מערכת סטריאו
מערכת הפעלה (במחשב)
מערכת השמש
מערכות שלטוניות (מערכת הרווחה)
מערכת משפט
חללית
מכונית
מדפסת
ראו גם

מערכת מורכבת
שילוב מערכות
לודויג פון ברטלנפי
מתיאש צ'אני

| --- | --- |
צ'אני ומשפחתו
צ'אני ומשפחתו
 לידה:  6 בדצמבר 1884 סגד, הונגריה 
 פטירה:  6 במרץ 1962 (בגיל 77) ארד, רומניה 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 צאצאים:  Piroska Csányi 
 מספר צאצאים:  6
 
מתיאש (מתיתיהו) צ'אני (במקור צינר, בהונגרית: Csányi Mátyás‏; 6 בדצמבר 1884 – 6 במרץ 1962) היה מלחין ומנצח יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

צ'אני נולד בסגד כבן רביעי ליאנוש (יוחנן) צ'אני (לשעבר צינר), בנקאי מהעיר סגד. בנעוריו החל לעבור הכשרה לרבנות, אולם בסופו של דבר זנח אותה ועבר ללימודי מוזיקה חילוניים. הוא למד בעיר הולדתו, סגד, ומאוחר יותר המשיך את לימודיו בבודפשט ובווינה . עם סיום לימודיו החל לעבוד כמנצח וכמלחין ב"תיאטרון סגד" בעיר ארד, שברומניה ובין השאר כתב אופרות, אופרטות ואוורטוריות.
בין יצירותיו המפורסמות: אופרות של קלאודיוס, "פיטר אבה" (אופרה דו-אופרתית, לטקסט שלו, ואחריו הרומן של זולא רומא, שהוצג ב -1910 בארד, בתיאטרון הלאומי של סגד בשנים 1911–1919); "שיר השירים" ג. אורטוריה (1919); "מסה" ג. אופרטה, הציגה בערד בשנת 1923, בשיתוף עם גלאטה פרנץ); "ורד של אהבה" (אופרה Revu, 1923); שיר השירים עם תפילה מקראית, עמנואל לעף (Szeged, 1929). הטקסט של האופרה "המוזהב" (1934) מאת מור ג'וקאי .
ב-1937 גירשה אותו ממשלת גוגה מארד, והוא שב עם משפחתו לעיר הולדתו. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר מחדש לרומניה.
משפחתו

צ'אני נישא לרקדנית מהתיאטרון שלו. נולדו להם שישה ילדים. בתו פירושקה (פיריקה) צ'אני, התפרסמה בעצמה כעיתונאית וכסופרת בבודפשט ונישאה לסופר Berey Géza . בתו אילונה צ'אני (לימים שוורץ) היא היחידה מבין ילדיו שעלתה לישראל.
לקריאה נוספת

לקסיקון ספרות רומני: Főszerk. Balogh Edgár. בוקרשט: קריטריון. 1981
הערות שוליים

↑  עולם המוזיקה ג. יומן, 1905.
↑  SZÍNHÁZ, MOZI
↑  פנים: פירוסקה צ'סני (1909–1981) דרום הונגריה, 3 בינואר 2009
מתיאש ג'רג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1887 סובוטיצה, סרביה 
 פטירה:  1944 (בגיל 56 בערך) גרמניה הנאצית 
 
ג'רג' מתיאש, (במקור גייגר עד 1905 בשם עט Szerb György, בהונגרית: György Mátyás;‏ סובוטיצה, 21 בינואר 1887 – הרייך השלישי, 1944) היה רוקח יהודי-הונגרי, סופר, משורר שנספה בשואה. משורר אוונגרד בולט מן השורה הראשונה של משוררי הונגריה בשנים 1910–1930.
קורות חיים

מתיאש גייגר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור ג'רג' (גייגר) היה מלחין ושל תרז לדרר. שירו הראשון פורסם בכתב העת הספרותי ואמנותי החשוב ניוגט ב-1910. בשנה שלאחר מכן פרסם שם את עד 1913. בערך בתקופה זו הבחין בו לאיוש קשאק, הודות לעורך כתב העת ניוגט, ארנה אושבאט, וכך יצא ספר השירים הראשון של ג'רג' מתיאש, בשם Ligeia, בשנת 1913. ארפאד טוט כתב עליו ביקורת. לאחר מכן, עיתוניו של קשאק, "A Tett" וה-"Ma", פרסמו באופן קבוע את שיריו וביקורותיו. בשנת 1917 פורסמה אנתולוגיה בשם "ספר המשוררים החדשים", שכללה את שיריהם של יוז'ף לנדייל, לאיוש קשאק, אלדאר קומיאט ושל מתיאש ג'רג'. על אף פרסומיו הרבים, הוא חי בצניעות למדי. "האיש הזה יותר קטנוני מהקבצן העני ביותר. אם מצליחים לסחוט ממנו כמה כתרים, הוא גונח כאילו שוכב על שולחן ניתוחים", כתב עליו קשאק. בשנה שלאחר מכן, יחד עם אלדאר קומיאט, יוזף לנדייל ויוז'ף רוואי נפרדו מקהילת כתב העת "מא" (Ma) ופרסמו כרך שירה בשם " שחרור".
בערך בזמן הזה, הוא הצטרף לאיגוד הלאומי של עוזרי הרוקחים ההונגרים והחל לארגן פוליטית את הרוקחים. באוקטובר, בדיון של ההתאחדות, הוא היה בצד ההלאמה. הוא פורסם בתחילת 1919 בעיתון "אינטרנציונל". בתקופת רפובליקת הסובייטית ההונגרית, נתן כמה הרצאות, שפורסמו ב"עיתון הרוקחים" (Gyógyszerész Újság), ובחודש שלפני הסתיו, הוא הפך לסגן ראש מחלקת התעמולה של עובדי הנוער של הוועד העממי לחינוך ציבורי. לאחר נפילת הרפובליקה, היגר לווינה, שם פגש בקביעות את בלה באלאז', לו הראה את שיריו, ממש כמו שאנדור ברטה או קשאק. הודות ליוליוס פישר, ספרו "שוב נסים" (Ismét csudák) ראה אור בווינה, והוא פורסם גם בעיתוניהם של קשאק ושל ארווין שינקו. בשנות ה-20, יצירותיו פורסמו בכתב העת "אוט" (Út=דרך), ובאמצע שנות ה-30 הוא היה בעל טור ב"תקופתנו" (Korunk) תחת שם העט הבדוי György Szerb. בערך באותה תקופה הוא התגורר בטימישוארה עם אשתו, אחותו של ארווין שינקו. הוא גורש לגרמניה ב-1944, משם לא חזר.
יצירותיו (חלקי)

שחרור. אנתולוגיה לירית של Mátyás György, József Lengyel, Aladár Komját, József Révai, Budapest, Krausz, 1918
ספר משוררים חדשים. אנתולוגיה לירית של Mátyás György, Lajos Kassák, Aladár Komját, József Lengyel, ed. Lajos Kassák, בודפשט, מא, 1917
שוב ניסים (וינה פישר, 1922)
Ligeia (בודפשט, ניוגט, 1913)
האל הכואב. מבוא לספר השירים של ארווין שינקו. (11 בנובמבר 1923, מס' 308, עמ' 9)
לקריאה נוספת

"Irodalomtörténeti Közlemények. Az MTA Irodalomtudományi Intézetének folyóirata" (PDF). 1982. נבדק ב-2015-05-11. (פרסומי האקדמיה ההונגרית למדעים - ידיעות בתולדות הספרות- מתיאש ג'רג')
"György Mátyás". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-05-11. (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Az Országos Széchényi Könyvtár katalógusa (קטלוג הספרייה הלאומית על שם סצ'ני)
"A Tűz". נבדק ב-2015-05-11. (מתיאש ג'רג': האש)
Kassák Lajos: Egy ember élete (גישה מקוונת)
Kassák Lajos: Az izmusok története (Bp., 1972.)
Lengyel József: Életem – emlékeim
Lengyel József: Az őszinteség lépcsőin (Bp., 1974.)
Lengyel József: Válasz az Új Írás körkérdésére
Lengyel József: Hagyomány és mérték?
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Gerold László: Jugoszláviai magyar irodalmi lexikon (1918-2000). Újvidék, Forum Könyvkiadó, 2001.
Kalapis Zoltán: Életrajzi kalauz. Ezer magyar biográfia a délszláv országokból. Újvidék, Fórum Könyvkiadó, 2002..
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1905. évi 5789. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1905. év 12. oldal 47. sor
↑  Szabadkai izr. hitközség születési anyakönyve, 11/1887. folyószám.
↑  "György Mátyás verskötete: Ligeia". Nyugat. 1914. נבדק ב-2015-05-11.
↑  Dokumentumok a Magyar Tanácsköztársaság zenei életéből. (szerk. Újfaluddy József, Bp., 1973.)
↑  Balázs Béla: Napló (1914-1922) (II. kötet, 499. oldal, Tények és tanúk sorozat, Magvető Könyvkiadó, Budapest, 1982.)
↑  "Új költők könyve : György Mátyás, Komját Aladár, Lengyel József antológiája". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-07-25.
↑  "György Mátyás művei". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-05-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7914 033X  VIAF: 121512006   WorldCat (עם VIAF): 121512006
מרטין ואן מאלה

| --- | --- |

איור מאת מרטין ואן-מאלה: פטיש לכפות רגליים, מתוך  "המכשפה" (La Sorcière) של ז'ול מישלה, 1911
 לידה:  12 באוקטובר 1863 בולון-ביאנקור, צרפת 
 פטירה:  5 בספטמבר 1926 (בגיל 62) Varennes-Jarcy, צרפת 
 שם לידה:  Maurice François Alfred Martin van Miële 
 תחום יצירה:  איור
 
מרטין ואן מאלה (בצרפתית: Martin Van Maele; ‏ 12 באוקטובר 1863 - 5 בספטמבר 1926), היה שם העט של מוריס פרנסואה אלפרד מרטין ואן מיאלה - מאייר צרפתי לספרות מהמאה ה-20. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בתחום הספרות הארוטית והאזוטרית.
חייו ומשפחתו

ואן מאלה נולד בקומונה של בולון סור סאן - עיר תעשייתית חשובה ליד פריז. אמו, וירג'יניה מתילדה ז'אן ואן מאלה הייתה ממוצא בלגי, ואביו, לואיס אלפרד מרטין ממוצא צרפתי שהיה חוקר, ומאוחר יותר מורה בביוקס - בית הספר לאמנות בז'נבה. שם העט שלו, מרטין ואן מאלה, הוא שילוב של שם משפחתו של אביו ושם הנעורים של אמו. בנוסף לשם זה, לעיתים השתמש גם בשם העט א. ואן טרויזם.
ואן מאלה התחתן עם מארי פרנסואז ג'נה. לבני הזוג לא היו ילדים. הוא נפטר ב-5 בספטמבר 1926 בגיל 62, ונקבר בבית הקברות של הקומונה ורנס-ג'רסי שבצפון צרפת.
קריירה

רוב עבודותיו של ואן מאלה היו בבריסל ובפריז. עבודתו הידועה ביותר הורכבה בין היתר ממהדורה מאוירת של שיריו של המשורר פול ורלן. מהדורה זו פורסמה במהדורות קטנות וחשאיות של המו"ל הבריטי צ'ארלס קרינגטון. ההדפסים של המהדורה נחשבים גם הומוריסטיים וגם סאטריים, ולפעמים גם ציניים.
הקריירה של ואן מאלה החלה באיורים שלו עבור הסופר האנגלי הרברט ג'ורג' ולס על ספרו "האנשים הראשונים על הירח", שפורסם על ידי המו"ל הצרפתי פליקס ז'ובן בשנת 1901. הכותרת של הספר הפכה מאוחר יותר לסרט ראינוע קלאסי משנת 1902 מסוגת המדע הבדיוני בשם "מסע אל הירח" - סרט המדע הבדיוני הראשון בהיסטוריה, שבוים על ידי הבמאי ז'ורז' מלייס.
ואן מאלה גם אייר את חיבורו של אנטול פראנס "תאיס", בהוצאת צ'ארלס קרינגטון, גם הוא משנת 1901. 
בשנה שלאחר מכן, ובשנים מאוחרות יותר, עבד ואן מאלה כמאייר לתרגום של המו"ל פליקס ז'ובן לסדרת הספרים שרלוק הולמס.
ואן מאלה נודע בעיקר בזכות איוריו הארוטיים הרבים.
הערות שוליים

↑  "Virginie (Virginie Mathilde Jeanne) VAN MAELE - Jean Genet - Geneanet".
↑  "Martin Van Maele - An Illustrated Bibliographical Checklist".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11927608c (data)  GND: 126893705  ISNI: 0000 0003 8689 4246  LCCN: n82228510  NLA: 35753240  NTA: 067957021  SUDOC: 02717641X  VIAF: 107912636   WorldCat (עם VIAF): 107912636
מרטין וילהלם קוטה

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1867 פיטשן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  25 בדצמבר 1944 (בגיל 77) פירסטנפלדברוק, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 ענף מדעי:  מתמטיקה, אווירודינמיקה 
 מקום מגורים:  גרמניה 
 עיסוק:  מתמטיקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורוצלב (1890)  האוניברסיטה הטכנית של מינכן (1894)  אוניברסיטת מינכן 
 מנחה לדוקטורט:  פרדיננד לינדמן, גוסטב קונרד באואר
 מוסדות:  אוניברסיטת פרידריך שילר בינה  RWTH אוניברסיטת אאכן  אוניברסיטת שטוטגרט
 תרומות עיקריות
 שיטת רונגה-קוטה ותיאוריה אווירודינמית
 
מרטין וילהלם קוּטה (בגרמנית: Martin Wilhelm Kutta;‏ 3 בנובמבר 1867 – 25 בדצמבר 1944) היה מתמטיקאי גרמני, שנודע בעיקר בזכות המצאת שיטת רונגה-קוטה.
ביוגרפיה

קוטה נולד בפיטשן שבשלזיה תחתית (כיום ביצ'ינה שבפולין). הוא למד באוניברסיטת ברסלאו משנת 1885 עד לשנת 1890, והמשיך את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מינכן עד לשנת 1894, שם היה לעוזרו של המתמטיקאי ולטר פרנץ אנטון פון דייק. בשנת 1898 שהה כחצי שנה באוניברסיטת קיימברידג', והחל משנת 1899 עד לשנת 1909 שימש שוב כעוזרו של פון דייק במינכן.
בשנת 1900 השלים את עבודת הדוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת מינכן, בהנחייתם של פרדיננד לינדמן וגוסטב קונרד באואר.
בשנת 1909 מונה לפרופסור נלווה באוניברסיטת פרידריך שילר בינה, והחזיק במשרה זו כשנה. בשנת 1910 עבר ל-RWTH אוניברסיטת אאכן וכיהן שם כפרופסור במשך כשנתיים. לאחר מכן עבר לכהן באוניברסיטת שטוטגרט ושם נשאר עד יציאתו לגמלאות בשנת 1935.
קוטה נפטר בפירסטנפלדברוק בשנת 1944. מעולם לא הקים משפחה.
מחקר

בשנת 1901 פרסם שיטה נומרית לפתרון משוואות דיפרנציאליות, המבוססת על עבודת הדוקטורט שלו. השיטה, שפותחה במקביל על ידי קרל רונגה, הפכה לאחת מהשיטות הנפוצות ביותר בתחום. כמו כן, לזכותו נזקפות תרומות בתחום האווירודינמיקה, בהן הפרופיל האווירודינמי ז'וקובסקי-קוטה, משפט קוטה-ז'וקובסקי ותנאי קוטה. העניין שלו בתחום זה נוצר הודות למתמטיקאי סבסטיאן פינסטרוולדר ששימש כמרצה שלו במינכן: פינסטרוולדר הביא לכיתה תצלומים של מטוס וקוטה הוקסם מהמתמטיקה העומדת בבסיס התעופה. חלק ניכר מתגליותיו ופיתוחיו של קוטה בתחום האווירודינמיקה נכללו בעבודת ההביליטציה שלו, ונעשו כארבע שנים לפני שז'וקובסקי פרסם אותן.
בנוסף למחקרו המרכזי, עסק קוטה במחקר על קרחונים יבשתיים (גם כן, בזכות פינסטרוולדר) ועל היסטוריה של המתמטיקה. במסגרת מחקרו על קרחונים יבשתיים, ביצע מדידות המבוססות על תמונות שצולמו בהרי האלפים המזרחיים ועבד עם עמיתיו על מיפוי אזור זה, המכוסה בקרחונים. במסגרת מחקרו על היסטוריה של המתמטיקה, פרסם מאמר שעסק בעבודתו של ג'ון ואליס משנת 1659 בנושא אינטגרציה ואורכה של אליפסה.
מאמרים נבחרים (בגרמנית)

Zur Theorie des Stefan'schen Calorimeters. In: Annalen der Physik und Chemie, 54. Jg., 1895, S. 104–129
Geometrie mit constanter Zirkelöffnung im Altertum. In: Bibliotheca Mathematica, Folge 2, 10, Stockholm, 1896, S. 16.
Zur Geschichte der Geometrie mit constanter Zirkelöffnung. In: Nova acta, Abhandlung der Kaiserlichen Leopold-Carolinischen Deutschen Akademie der Naturforscher, 71. Jg., Nr. 3, Halle 1897, S. 69–101
Der Gepatschferner im Jahre 1896. In: Mitteilungen des Deutschen und Oesterreichischen Alpen-Vereins, 27. Jg., 1901, S. 133–135
Elliptische und andere Integrale bei Wallis. In: Bibliotheca mathematica, Zeitschrift für Geschichte der mathematischen Wissenschaften, Leipzig 1901, 3. Folge, 2. Jg., S. 230–234
Beitrag zur näherungsweisen Integration totaler Differentialgleichungen, Leipzig 1901 (Dissertation Ludwig-Maximilians-Universität München). Auch veröffentlicht in: Zeitschrift für Mathematik und Physik, 46. Jg., Heft 4, 1901, S. 435–453
Über die Strömung einer Flüssigkeit um in sie verankerte zylindrische Flächen und den Druck, den diese dabei erfahren, München 1902 (Habilitationsschrift). Auszug veröffentlicht unter „Auftriebskräfte in strömenden Flüssigkeiten“, in: Illustrirte aëronautische Mittheilungen, 6. Jg., Heft 3, Juli 1902, S. 133–135
Anhang (Ausführungen über Verwendung von Näherungsformel zur Integration totaler Differentialgleichungen für Differentialgleichungssysteme ersten Grades). In: Emden, Robert: Gaskugeln, Leipzig und Berlin 1907, S. 92–95
Über eine mit den Grundlagen des Flugproblems in Beziehung stehende zweidimensionale Strömung. In: Sitzungsberichte der Königlich Bayerischen Akademie der Wissenschaften, Mathematisch-physikalische Klasse, Band 1910/2, München 1910, S. 1–58
Über ebene Zirkulationsströmungen nebst flugtechnischen Anwendungen. In: Sitzungsberichte der Bayerischen Akademie der Wissenschaft, Mathematisch-physikalische Klasse, Band 1911/3, München 1911, S. 65–125
Ballonphotogrammetrie. In: Moedebecks Taschenbuch zum praktischen Gebrauch für Flugtechniker und Luftschiffer, 2. Auflage, Berlin 1904, S. 221–236 und 3. Auflage, Berlin 1911, S. 195–214
מרקו ארמיליאטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בן 57 בערך) ג'נובה, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרקו ארמיליאטו (באיטלקית: Marco Armiliato) הוא מנצח אופרה איטלקי.
הערות שוליים

↑  (באנגלית) Interview with Maestro Marco Armiliato sul sito del Metropolitan di New York
1 2  Marco Armiliato, www.arena.it (באיטלקית)
↑  "Performers Report". metopera.org. Metropolitan Opera. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Marco Armiliato and Bertrand de Billy to Lead Upcoming Performances of Il Trovatore and Luisa Miller at Metropolitan Opera"". Opera News. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (באנגלית) Marco Armiliato sul sito della Wiener Staatsoper
↑  Marco Armiliato, Firma Melodiya (באנגלית)
↑  "52nd Annual Grammy Awards". Grammy Awards. Recording Academy. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461702505171  PLWABN: 9810599297505606  BnF: cb141506984 (data)  GND: 135118220  ISNI: 0000 0000 5886 3424  LCCN: no2004030269  MusicBrainz: aaf4638e-c1c5-4329-a1a3-4e08ce17bfa8  VIAF: 9552150   WorldCat (עם VIAF): 9552150
מצוות קריאה לשלום במלחמה

בשעת מלחמה, מצווה מן התורה לקרוא לשלום אל העיר בטרם ההתקפה אליה. המצווה מחייבת להציע לעיר האויב הסכם כניעה ושעבוד לפני שמתחילים לצור עליה או לכבוש אותה. קיימת מחלוקת אם חיוב זה חל רק במלחמת רשות או גם במלחמת מצווה.
מקור המצווה

מקור המצווה מחומש דברים פרק כ (שבו נאמרו דיני המלחמה) פסוקים י'–י"א:
כִּי-תִקְרַב אֶל-עִיר לְהִלָּחֵם עָלֶיהָ וְקָרָאתָ אֵלֶיהָ לְשָׁלוֹם. וְהָיָה אִם-שָׁלוֹם תַּעַנְךָ וּפָתְחָה לָךְ וְהָיָה כָּל-הָעָם הַנִּמְצָא-בָהּ יִהְיוּ לְךָ לָמַס וַעֲבָדוּךָ.
דיני המצווה

לפני שכובשים מקום חובה לשלוח עליהם הצעת שלום שיהיו לעבדים ולמס. עבדים משמעו שלא ימרדו בשלטון, ומס משמעו שיעלו כסף למלך כמס ויתחייבו לבוא לעזרתו בבניית מבנים. לפי חלק מהראשונים יש לחייב אותם גם בשבע מצוות בני נוח כדי שלא לעבור על האיסר של כריתת ברית עם עובדי עבודה זרה, ואם הם לא הסכימו לקבל אחד מהדברים האלו מותר להמשיך ולהילחם בעיר. גם אם העיר נמנעה מלקבל את הצעת השלום, אסור להקיף אותה מכל הצדדים בעת ששצרים עליה, אלא יש להשאיר צד אחד ריק מחיילים כדי שכל אלו שאינם מועניינים במלחמה יוכלו לברוח.
נחלקו הראשונים האם החובה לקרוא לשלום קיימת גם במלחמת מצווה. לדעת הרמב"ם והרמב"ן המצווה קיימת גם במלחמת מצווה, בעוד לפי רש"י החובה קיימת רק במלחמת רשות אבל במלחמת מצווה אין חובה לקרוא לאויב לשלום, אמנם גם לפי רש"י מותר לקרוא להם לשלום גם במלחמת מצווה כמו שמצינו שיהושע שלח לשבעת העממים לפני שנכנסו לארץ.
טעם המצווה

בספר החינוך כתב שהטעם כדי שעם ישראל לא ישחית את עצמו, ואפילו שאין הם ראויים לרחמים בכל זאת יש בדבר אכזריות, לכן צריך להציע להם שלום.
קיום המצווה בהיסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתלמוד ירושלמי כתוב שלפני שיהושע נכנס לארץ הוא שלח לשבעת העממים קריאת שלום, "אמר רבי שמואל שלש פרסטיניות [אגרות] שלח יהושע לארץ ישראל עד שלא יכנסו לארץ: מי שהוא רוצה להפנות - יפנה, להשלים - ישלים, לעשות מלחמה - יעשה. גרגשי פינה והאמין לו להקב"ה והלך לו לאפריקי... גבעונים השלימו [ככתוב:] וכי השלימו יושבי גבעון את ארץ ישראל; שלושים ואחד מלך עשו מלחמה ונפלו".
ראו גם

מצוות ירושת ארץ ישראל
נבל זכוכית

רוברט טיסו, נגן נבל זכוכית
נבל זכוכית (מכונה גם: "כוסות מוזיקליות" או "כוסות מזמרות"), הוא מערכת כוסות זכוכית המשמשת ככלי נגינה. הצליל מופק ידי הרטט המופק מחיכוך אצבעות רטובות כנגד שפת הכוסות. כל כוס מכוונת לתו אחר - בעזרת מילוי הכוסות בכמויות משתנות של נוזל, ולעיתים על ידי שחיקה מכוונת של הכוס.
הראשון שתועד מנגן נגינה וירטואוזית על כלי זה הוא הנגן האירי ריצ'רד פוקריך (אנ') בשנת 1741. המלחין כריסטוף ויליבלד גלוק ניגן אף הוא על הכלי והופיע איתו בלונדון ובקופנהגן, על מערכת של 28 גביעים. הכלי צבר פופולריות במהלך המאה ה-18.
ראו גם

הרמוניקת זכוכית
מפלגת סוואטנטרה

| --- | --- |

דגל המפלגה
 מדינה:  הודו 
 תקופת הפעילות:  4 ביוני 1959 – 1974 (כ־14 שנים) 
 
מפלגת סוואטנטרה (בהינדי: स्वतंत्र पार्टी; מילולית: מפלגת החירות או מפלגת העצמאות) הייתה מפלגה פוליטית בהודו שהייתה מפלגת האופוזיציה העיקרית בבחירות ללוק סבהה ב־1967.
המפלגה הוקמה במדרס ב־4 ביוני 1959 במהלך מפגש התאחדות האיכרים הכלל הודית, כשקבוצת מנהיגים הודיים בראשות צ'קרברתי רג'אגופלאצ'ארי הקימו מפלגה במטרה להאבק בנטייתה שמאלה של מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. המפלגה התמודדה לראשונה בבחירות בבחירות ללוק סבהה ולוידהאן סבהה ב־1962, ולאחריהן הייתה למפלגה השלישית בגודלה בלוק סבהה ולמפלגת האופוזיציה העיקרית בהאספה המחוקקת של ביהר, ראג'סטאן, אוריסה וגוג'ראט. המפלגה זכתה סך הכל בכ־9% אחוז מקולות המצביעים.
לקראת הבחירות ללוק סבהה ב־1967 הקימה המפלגה ברית חלקית במספר מדינות עם מפלגות אופוזיציה אחרות לחזק את יכולתה בבחירות. המפלגה שיתפה פעולה עם הבהרטיה ג'אנה סנג בראג'סטאן וגוג'ראט והג'אנה קונגרס באוריסה. לאחר הבחירות הקימה המפלגה ממשלה באוריסה בשיתוף הג'אנה קונגרס.
למרות גדילתה המעשית של המפלגה בשנות הששים, מנהיגיה לא הצליחו לבסס מבנה מפלגתי מבוסס.
העקרונות האידאולוגיים של המפלגה נוסחו במסמך בן 21 נקודות, בעל מאפיינים ליברליים-קלאסים ברובם, תוך דגש על התנגדות לניהול תעשיות בידי המדינה.
הערות שוליים

1 2  Sharma, P. D. (1979). "A Diagnostic Appraisal of The Swatantra Party in Indian Politics 1959-74". The Indian Journal of Political Science. 40 (3): 453–65. JSTOR 41854973.
↑  Erdman, Howard L. (1963). "India's Swatantra Party". Pacific Affairs. 36 (4): 394–410. JSTOR 2754685.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 44898-9
מרטין ויטיק

מרטין ויטיק (בצ'כית: Martin Vitík; נולד ב-21 בינואר 2003 בצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ספרטה פראג מליגת העל הצ'כית.
קריירת מועדונים

ויטיק גדל במחלקות הנוער של קראלוב דבור, טמפו פראג וספרטה פראג. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ספרטה פראג במסגרת ליגת העל הצ'כית, ובעונת 2022/2023 זכה עמה באליפות צ'כיה.
קריירה בין-לאומית

ויטיק היה חלק מסגל נבחרת צ'כיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנים 2021 ו-2023. ב-20 בנובמבר 2023 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת נגד מולדובה במוקדמות יורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות צ'כיה (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק |  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק | צ'כיה |
מרטין ואגנר

מרטין ואגנר (בגרמנית: Martin Wagner, נולד ב-24 בפברואר 1968 באופנבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בעיקר בנירנברג ובקייזרסלאוטרן, עמה זכה בגביע הגרמני בשנת 1996 ובאליפות הבונדסליגה בשנת 1998. לוואגנר שש הופעות במדי נבחרת גרמניה, והוא נכלל בסגל הגרמני למונדיאל 1994.