stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיב אופטי
מבנה וטכנולוגיה

הסיב מורכב מליבה (core) ומעטפת (cladding) ששתיהן שקופות. מקדם השבירה של הליבה גבוה מעט מזה של המעטפת החיצונית ובכך יוצר מצב בו קרני האור "לכודות" בתוך הסיב ונעות לאורכו גם בפניות או בפיתולים. המעטפת מצופה בשכבת מגן דקה נוספת (jacket) עשויה מפלסטיק, שמטרתה להגן על המעטפת מפני שריטות ומכות (האור אינו מתקדם בתוך שכבה זו אלא רק בתוך שכבות הזכוכית הפנימיות). חוזק מכני מוקנה על ידי עטיפה בשכבת מגן נוספת (לרוב מקוולר) ששומרת על שלמות השכבות הפנימיות ומונעת כיפוף יתר.
בתקשורת אופטית האותות בסיב האופטי הם בתחום האינפרה אדום בשלושה תחומים עיקריים של אורכי גל: סביב 850 ננומטר, סביב 1310 ננומטר, או סביב 1550 ננומטר. מאחר שהנחת כבלים אופטיים היא פעולה יקרה ומורכבת המצריכה תיאום בין גופים רבים, כבל סיב אופטי(אנ') מכיל בדרך כלל כמה עשרות סיבים אופטיים כדי למזער צורך בהחלפת הכבל. השימוש בסיבים בתקשורת הוא בדרך כלל בזוגות; סיב אחד משמש לשליחת נתונים והשני לקבלתם.
סיבים אופטיים נחלקים לשני סוגים:
חד־אופֶן (singlemode) – סיבים בהם מועבר מידע באופן (mode) יחיד על מנת למנוע הפרעות ולהגיע למרחקי שידור ארוכים. בסיבים אלו אפשר להעביר מידע למרחקים של מעל 100 קילומטר. הם נפוצים בעיקר ברשתות WAN, בין ערים, בין מדינות ובכבלים תת-מימיים. סיבי single mode לתקשורת הם בדרך כלל בעלי מעטפת בקוטר 125 מיקרון, וליבה בקוטר 9 מיקרון, והם עטופים בשכבת מגן בעובי 125 מיקרון. סיב כזה מסומן לעיתים 9/125/125. סדר המספרים הוא ליבה, מעטפת, שכבת מגן.
רב־אופֶן (multimode) – סיבים בהם מועבר מידע במספר אופנים במקביל. שיטה זו מוגבלת למדי, כיוון שבסיב כזה קיימים מספר מסלולים בהם יכול האור לעבור, ולכן פולס אור קצר בכניסה ימרח במוצא, מה שמגביל את קצב התקשורת בסיב ואת מרחק השידור. סיבי multimode זולים וקלים לייצור ולכן הם בשימוש ביישומים שבהם לא נדרש רוחב פס גבוה. בסיבים אלו משתמשים להעברת מידע למרחקים של 300 עד 500 מטר, הם נפוצים בשימוש במיוחד ברשתות מקומיות, בתוך בניינים או בין בניינים סמוכים. סיבי multimode עבים יותר מסיבי singlemode - הליבה שלהם היא בדרך כלל בקוטר 50 או 62.5 מיקרון.
מקובל להבדיל בין סיבי single mode לסיבי multimode על ידי שימוש במעטפת חיצונית בצבע שונה – צהוב ל-singlemode וכתום ל-multimode.
לסיב אופטי רמת ניחות נמוכה מאוד, עובדה המאפשרת מעבר מרחקים גדולים מאוד ללא צורך בהגברת האות. הנפיצה הנמוכה של הזכוכית מאפשרת העברת נתונים בקצבים גבוהים מאוד. הטכנולוגיה מאפשרת כיום העברת נתונים בקצבים של עד 40 מיליארד סיביות לשנייה (4 ג'יגה־ביט - Giga bit), אך באמצעות טכנולוגיות חדשות ושליחת נתונים במספר אורכי גל שונים בו זמנית (WDM), מתאפשרים קצבים הנמדדים באלפי מיליארדים (טרה־ביט - Tera bit) של סיביות בשנייה.
בקצה המשדר מוצב לייזר שהופך את האות החשמלי לאות אופטי, בקצה הקולט ממוקם מקלט – רכיב המשתמש בגלאי להמרת האותות האופטיים המתקבלים לאותות חשמליים.
בשנת 2011 פיתחו מדענים סיב אופטי שמורכב מליבה של אבץ סלני, חומר מוליך למחצה, המאפשר לאור לעבור דרך אורכי גל גבוהים יותר.
שימושים

הסיבים האופטיים הם אחד הסוגים של קווי תקשורת והם מאפשרים תקשורת אופטית שנפוצה בין השאר בטלפוניה, ברשתות מחשבים, תקשורת נתונים, ברשת האינטרנט, ובטלוויזיה בכבלים. בין הסיבות לתפוצתם ניתן למנות את העובדה שהם גמישים וניתן להניח אותם בדומה לכבלי תקשורת אחרים המבוססים על נחושת.
סיבים אופטיים משמשים גם לתאורה, בהעברת אור על פני מרחקים גדולים או כאשר אין מעבר ישיר בין מקור האור למקום המואר. סיבים אופטיים משמשים גם בצעצועים ליצירת אפקטים ויזואליים ובארכיטקטורה על מנת להעביר את אור השמש לחללים פנימיים.
שימוש דומה הוא להעברת לייזר בניתוחים, במיוחד בניתוחי עיניים. שימוש נוסף הוא ליצירת לייזרים מסוימים והגברתם.
בנוסף, משתמשים בסיבים אופטיים כדי לצפות באזורים שאין איתם קו ראייה ישיר. למשל, ברפואה במכשיר הנקרא אנדוסקופ (endoscope) צופים באיברים פנימיים בגוף האדם על ידי השחלת סיב אופטי דרך פתח קטן. מכשירים אלו משמשים גם בתעשיות אחרות בהן יש צורך לבחון אזורים לא נגישים, כגון במערכת צינורות או במנועי סילון. שימוש דומה נעשה גם על ידי יחידות לוחמה בטרור כדי לצפות מבעד לדלת סגורה אל תוך חדר סגור, כדוגמת המתקפה על שגרירות איראן בלונדון וכפי שהודגם בסדרת המשחקים Splinter Cell.
בסיבים אופטיים משתמשים גם בבניית מבנים חכמים, שבהם משתמשים בסיב כגלאי של שינויי טמפרטורה או לחץ.
סיבים אופטיים משמשים גם לכוונות אופטיות.
עקרונות פעולה פיזיקליים

הסיב הוא מוליך גלים אופטי, כלומר: מעביר גלים בתחום הנראה (בפועל, גלים באורך גל של כ-800 ננומטר עד ל-1550 ננומטר). כמעט תמיד, הסיב מורכב מגליל פנימי שנקרא "ליבה" וגליל חיצוני שנקרא "מעטה". מקדם השבירה של הליבה  n_{1} גדול ממקדם השבירה  n_{2} של המעטה. לכן, כאשר אור נכנס לסיב ופוגע בדופן בזווית שהיא בטווח הקריטי, הוא יישבר על ידי המעטה בזווית שתחזיר אותו במלואו לתוך הסיב. תופעה זו נקראה החזרה פנימית מלאה והיא מבוססת על חוק סנל. כאמור, קרן האור תוחזר החזרה פנימית מלאה רק אם הזווית שלה יחסית למעטה קטנה מערך מסוים הנקרא "הזווית הקריטית". את הזווית הקריטית של הסיב ניתן לחשב באמצעות חוק סנל ומקדמי השבירה של הסיב  \ n_{2}<n_{1} על ידי
אור יתקדם בזווית הקטנה מזווית זו בסיב אם ורק אם הוא יכנס לסיב בזווית הקטנה מ"זווית הקליטה"  \ \theta _{a}. זווית זו, הנמדדת ביחס לציר של הסיב, יוצרת את מה שנקרא "חרוט הקליטה". אור שנכנס אל הסיב דרך חרוט דמיוני זה יישאר בו, אור שיכנס לסיב לא דרך החרוט יזלוג החוצה דרך המעטה. את זווית הקליטה אפשר לחשב על ידי
הגודל NA נקרא "מפתח נומרי" והוא מדד ליכולת קליטת האור (או הצימוד) של הסיב.
מנחה גלים ואופני התקדמות
צימוד אופנים
גורמים להנחתה בסיב (זיהומי יוני הידרוקסיל, אינטראקציה עם החומר, פיזור ריילי)
נפיצה בסיב
יתרונות

יתרונות הסיב האופטי במערכות תקשורת ביחס לכבלי נחושת:
ניחות נמוך מאוד לעומת כבלי נחושת - מאפשר שימוש לטווחים ארוכים במיוחד ללא צורך בהגברה
רוחב פס גדול מאוד, עובדה המאפשרת העברת כמות רבה של מידע
משקל נמוך יותר
קיום מגברים אופטיים שמסוגלים להגביר רוחב סרט גדול של כמה עשרות טרה הרץ
הסיב אינו פולט קרינה אלקטרומגנטית ולכן קשה מאוד להאזין לו או לגלות מידע שעובר על גבי הסיב
חסין כנגד הפרעות חיצוניות
לא רגיש למים/לחות - חשוב במיוחד לכבלים תת-קרקעיים או תת-ימיים
ראו גם

גלבו
תדירות מנורמלת
מונחים ברשת מחשבים
חוק סנל
גירוסקופ סיב אופטי
תקשורת אופטית
צימוד סיבים אופטיים
תקשורת מבוססת סיב אופטי
הערות שוליים

↑  דר. משה נחמני, ‏סוג חדש של סיב אופטי, באתר "הידען", 2 באפריל 2011.
| תקשורת אופטית |
| --- | --- | --- |
| משדר אופטי | לייזר • דיודת לייזר • LED • אור |  |
| תווך שידור | סיב אופטי • מוליך גל • אוויר • ואקום |  |
| מקלט אופטי | פוטודיודה • חיישן |  |
| רכיבי תקשורת אופטית | מגבר אופטי • מעבד אופטי • מתג אופטי • מצמד סיבים אופטיים • מנחת אופטי • מערך מוליכי גל • WDM • מסנן אופטי |  |
| שימושי תקשורת אופטית | תקשורת מבוססת סיב אופטי • הליוגרף • סמפור • מנורת איתות • פוטופון • מיקרופון לייזר |  |
אופטיקה • פוטוניקה • ננופוטוניקה • אלקטרואופטיקה
| הספקטרום האלקטרומגנטי |
| --- | --- | --- |
| קרינה אלקטרומגנטית | גלי רדיו • מיקרוגל • תת-אדום • אור נראה • על-סגול • קרני רנטגן • קרני גמא |  |
| אור נראה (צבע) | אדום • כתום • צהוב • ירוק • כחול • סגול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548408305171  PLWABN: 9810553566505606  BnF: cb119415249 (data)  GND: 4267405-0  LCCN: sh85095177  NDL: 00562771  NKC: ph115596 
מבנה בסיסי של כבל סיב אופטי:

1. ליבה (Core)

2. מעטפת (Cladding)

3. שכבת מגן (Coating)

4. מעטה חיצוני (Jacket)
השכבות השונות בכבל סיב אופטי
אור מוחזר מסיב אופטי (multimode) מאיר דגם בתערוכה
מכסה כוות כניסה של סיב אופטי ברחוב מרים החשמונאית בירושלים
שרטוט המציג מבנה של סיב, עם חרוט הקליטה שלו. קרן שנכנסת לסיב דרך החרוט נשמרת בתוכו כתוצאה מהחזרה פנימית מלאה, קרן שלא נכנסת דרך החרוט זולגת החוצה.
סיר (נפת טולכרם)

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טולכרם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,253 (2006)
 קואורדינטות:  32°11′49″N 35°03′38″E﻿ / ﻿32.196944444444°N 35.060555555556°E﻿ / 32.196944444444; 35.060555555556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) סיר(למפת צפון השומרון רגילה) סיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ח'רבת סיר, או בתעתיק מדויק: ח'רבת ציר (בערבית: خربة صير) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם שבמערב השומרון, הממוקם כ-8 ק"מ מזרחית לקלקיליה.
קרמיקה מהתקופה הביזנטית נמצאה בשטח הכפר.
בסוף המאה ה-16 התקיימו בסיר כ-10 משקי בית, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו לשלטונות העות'מאנים שיעור קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, והכנסות מזדמנות שכללו עזים וכוורות. בנוסף על כך, הוטל מס הנהוג לנתינים באזור שכם. בסך הכל התושבים שילמו כ-7,000 אקצ'ות. מחצית מההכנסות הועברו לווקף המקומי.
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 תוארו ״שני קברים חצובים בסלע, תל גדול עם טרסות שנחתכו בצדדים, והרבה בארות מים מתחתיו. נראה כאתר קדום."
במפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 אותרו 235 תושבים בסיר.
סיר, 1943 1:20,000
סיר, 1945 1:250,000
הערות שוליים

↑  Dauphin, 1998, pp. 798–9
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 140
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 198
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25
| Flag of Senegalיישובי נפת טולכרם |
| --- | --- | --- |
| ערים | טולכרם (מכילה את השכונות: שוויכה, אירתח) |  |
| מועצות מקומיות | ענבתא • עתיל • בלעא • באקה א-שרקייה • בית ליד • דיר אל-ע'וסון • קפין |  |
| כפרים | פרעון • איכתאבא • עילאר • עזבת שופה • אל-ג'ארושיה • כפר עבוש • כפר ג'מאל • כפר א-לבד • כפר רמאן • כפר סור • כפר זיבאד • ח'ירבת חורייש • כור • א-נזלה אל-ע'רביה • א-נזלה א-שרקיה • נזלה אל-ווסטא • נזלת אבו נאר • נזלת עיסא • רמל זיתא • רמין  • א-ראס • ספארין • סידא • שופא • סיר • זיתא |  |
| מחנות פליטים | נור שמס |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584321005171
עבד אל-קדיר ח'אן

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1936 בופאל, הודו 
 פטירה:  10 באוקטובר 2021 (בגיל 85) אסלאמאבאד, פקיסטן 
 ענף מדעי:  מטלורגיה
 מקום מגורים:  פקיסטן
 מקום קבורה:  מסגד המלך פייסל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנולוגית בדלפט  האוניברסיטה הקתולית הצרפתית של לוון  אוניברסיטת קראצ'י  האוניברסיטה הקתולית ההולנדית של לוון 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנולוגית בדלפט  Khan Research Laboratories  Urenco Group  Ghulam Ishaq Khan Institute of Engineering Sciences and Technology 
 פרסים והוקרה:  נישאן-י אימתיאז (23 במרץ 1999)  סיטרה א-אימטיאז  הילאל-אי-אימטיאז  עמית של האקדמיה הפקיסטנית למדעים 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 תוכנית הגרעין של פקיסטן
 
עבד אל-קדיר ח'אן (בערבית/אורדו: عبد القدیر خان; 1 באפריל 1936 – 10 באוקטובר 2021) היה מדען גרעין פקיסטני ומהנדס מטלורגי המוכר כאבי תוכנית הגרעין של פקיסטן.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביוגרפיה > תוכניות גרעיניות

בינואר 2004 הודה ח'אן כי היה חלק מרשת בינלאומית שהפיצה טכנולוגיות גרעין מפקיסטן ללוב, איראן וצפון קוריאה. ב-5 בפברואר 2004, נשיא פקיסטן, גנרל פרבז מושארף, הודיע שהוא חונן את ח'אן שנתפס כגיבור לאומי בארצו.
ב-23 באוגוסט 2005, בריאיון לסוכנות ידיעות יפנית, אישר גנרל מושארף שח'אן סיפק צנטריפוגות גז להעשרת אורניום וחלקי צנטריפוגות לצפון קוריאה ואולי אף סיפק כמות מסוימת של אורניום הקספלואוריד. בשנת 2005 הישראלי אשר קרני נדון לתקופת מאסר על קשריו עם עבד אל-קדיר ח'אן.
בראיונות שנתן ח'אן בחודשים מאי–יולי 2008 הוא חזר בו מהצהרותיו שהיה מעורב בפרויקט הגרעין של איראן וצפון קוריאה. הוא אמר שהנשיא מושארף הכריח אותו לקחת עליו את האשם בשביל ה"אינטרס הלאומי". ח'אן האשים את צבא פקיסטן ואת מושארף בפרוליפרציה גרעינית. הוא אמר שנשלחו צנטריפוגות מפקיסטן במטוס צפון קוריאני תחת פיקוח של שירותי הביטחון הפקיסטנים. ח'אן גם הוסיף שהוא ביקר בצפון קוריאה ב-1999 עם גנרל פקיסטני כדי לרכוש טילי-כתף מממשלת צפון-קוריאה.
ב-6 בפברואר 2009 קבע בית המשפט העליון באסלאמאבאד שח'אן הוא אזרח חופשי ורשאי לנוע בחופשיות בתחומי המדינה.
ב-26 באוגוסט 2021 אושפז בבית החולים של מעבדות המחקר אחרי שאובחן כחיובי לנגיף קורונה. ב-10 באוקטובר אותה שנה מת בגיל 85 באיסלאמבאד אחרי שהועבר לבית החולים KRL בעקבות דימום פנימי וקריסת ריאותיו.
הערות שוליים

↑  William J. Broad, David E. Sanger, and Raymond Bonner, "A Tale of Nuclear Proliferation: How Pakistani Built His Network", New York Times (12 February 2004): A1.
↑  "Dr AQ Khan provided centrifuges to N. Korea", Dawn, 25 August 2005
↑  ABC News: ABC Exclusive: Pakistani Bomb Scientist Breaks Silence
↑  Extracts from an telephone interview conducted by the Guardian's correspondent, Declan Walsh
↑  Dr A.Q Khan's accusation of Pervez Musharraf being involved in transferring nuclear technology to North Korea, Dawn, 2008-07-05
↑  Pakistani Says Army Knew Atomic Parts Were Shipped, AP Wire story in New York Times, 2008-07-05
↑  IHC declares Dr A Q Khan a free citizen - GEO.tv
↑  חיים איסרוביץ, ‏אבי תכנית הגרעין של פקיסטן עבד אל-קדיר חאן מת בגיל 85, באתר מעריב אונליין, 10 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302657705171  PLWABN: 9812226002205606  BnF: cb155973185 (data)  GND: 128499567  ISNI: 0000 0000 6684 8339  LCCN: n85104293  NKC: mzk2006363366  NLA: 35390510  NTA: 073597015  SUDOC: 149408846  Trove: 935861  VIAF: 92292655   WorldCat (עם VIAF): 92292655
עבד אל-רחמן בן אבי בכר

| --- | --- |

 לידה:  מכה
 פטירה:  675 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  Qurayba bint Abi Umayya  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
עבד אל-רחמן בן אבי בכר (בערבית: عبد الرحمن بن أبي بكر) היה הבן בכור של אבו בכר, ואחיה של עאישה.
שנת הלידה שלו אינה ידועה, אך היסטוריונים מעריכים כי הוא נולד בין השנים 595–600.
בניגוד לאביו ואחותו, שנכנסו לאסלאם בשלבים המוקדמים, עבד אל-רחמן לא קיבל את האסלאם לפני הסכם חודיבייה.
השתתפות בקרבות

לפני כניסתו לאסלאם, השתתף עבד אל-רחמן בקרב בדר וקרב אוחוד לצידם של שבט קורייש נגד המוסלמים.
בקרב בדר, הייתה לו הזדמנות להרוג את אביו, אבו בכר, אך הוא העדיף לוותר על זה ולפנות לכיוון אחר. שנים לאחר מכן, אחרי שהוא כבר התאסלם, הוא סיפר על כך לאביו. אביו השיב "אם הייתה לי הזדמנות כזאת, לא הייתי חס עליך".
בקרב אוחוד, לפני שהקרב החל, הוא הזמין את אביו לדו-קרב, ואבו בכר הסכים, אך מוחמד הורה לו להימנע מכך.
בקרב הירמוך, התייצב עבד אל-רחמן לדו-קרב נגד חמישה לוחמים של האימפריה הביזנטית, וגבר עליהם, זה אחר זה.
בקרב הגמל, שהתרחש לאחר התאסלמותו, נלחם עבד אל-רחמן לצד עלי בן אבי טאלב.
פטירה

עבד אל-רחמן נפטר בשנת 675, ונקבר במכה.
ראו גם

צחאבה
הערות שוליים

↑  Abdulrehman ibn Abu Bakr, Islam Wiki (באנגלית)
↑  Abdul-Rahman ibn Abi Bakr - דמות ציבורית, עסק מקומי | פייסבוק, באתר www.facebook.com
סיב

ערך זה עוסק בחומר טבעי או סינתטי שעשוי מחומר חוטי ארוך ודק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סיב הוא שם כולל לקבוצת חומרים שמופיעים בצורה חוטית מתמשכת, או בדידה. הסיבים הם גופים בעלי מאפיינים אחידים מבחינה מיקרוסקופית. אורך הסיב גדול בהרבה משטח החתך שלו והוא בעל גמישות יחסית.
לסיבים חשיבות רבה בביולוגיה, של צמחים ובעלי חיים ומטרתם היא החזקת הרקמות ביחד. השימוש האנושי בסיבים מגוון: אריגת חוטים וחבלים, רכיבים בחומרים מרוכבים, וכן שיכוב ביריעות המשמשות ליצור נייר, לבד ובדים סינתטיים לא ארוגים. סיבים משמשים פעמים רבות בייצור חומרים וחומרי גלם אחרים.
סוגי הסיבים

נהוג לחלק את הסיבים לשתי קבוצות:
סוגי הסיבים > סיבים ממקור טבעי

סיבים טבעיים מתחלקים לסיבים שמקורם מבעלי חיים, סיבים ממקור צמחי וסיבים ממינרלים.
הנפוצים מבין הסיבים שמקורם מן החי הם צמר ומשי. הנפוצים מבין הסיבים שמקורם הוא צמחי הם כותנה, פשתן, יוטה, קנבוס, חזרן, אגבה  ורמי (אנ') (ארבעת האחרונים הם סיבי גבעול) וסיסל (סיב עלה). הסיב המינרלי היחיד שזכה לתפוצה נרחבת הוא האזבסט.
סוגי הסיבים > סיבים מעשי ידי אדם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  יש להשלים הפרק על הסיבים הסינתטיים הלא אורגניים.
סיבים סינתטיים (מעשה ידי אדם) מיוצרים כיום בעלות נמוכה יחסית ובכמות גדולה יחסית לסיבים טבעיים, אך הסיבים הטבעיים נחשבים בדרך כלל כנוחים ויוקרתיים יותר לעומת הסיבים שהם מעשי ידי אדם.
הסיבים מעשי ידי אדם מחולקים גם הם לשתי קבוצות עיקריות:
סיבים מפולימרים אורגניים טבעיים שעוברים המסה ללא שינוי במבנה הכימי שלהם. התמיסה עוברת תהליך שיחול והסיבים נחתכים לפי האורך המבוקש. בין הבולטים מבין הסיבים הללו הם ויסקוזה ומודל.
סיבים מחומרים אנאורגניים (צמר סלעים, סיבי זכוכית ואחרים).
תכונות הסיבים

בתעשיית הטקסטיל, וגם בתעשיות אחרות המשתמשות בסיבים כבחומרי גלם, מקובלות שתי מידות למדידת צפיפות הסיב:
דנייה (Denier) - מודדת בגרם את המסה של סיב באורך 9,000 מטר. מבוססת על סיב המשי שצפיפותו היא 1 דנייה. השימוש בדנייה מקובל בדרך כלל בארצות הברית, בממלכה המאוחדת ובישראל (למשל לציון צפיפות הסיב של גרבי ניילון).
דיטקס (Dtex - קיצור של Decitex) - מודדת בגרם את המסה של סיב באורך 10,000 מטר. השימוש בדיטקס מקובל בדרך כלל באירופה ובקנדה.
תכונות פיזיקליות מדידות נוספות שהן בעלות חשיבות בתעשיות המשתמשות בסיבים הן:
חוזק קריעה
התארכות
גמישות
ספיחת נוזלים
תפיחה בשל ספיחת נוזלים
תגובה לחום
תכונות צביעה
מוליכות חשמלית
יכולת בידוד
ראו גם

מסיר מוך
לקריאה נוספת

סיב, סיבים, אנציקלופדיה עברית, כרך כ"ה, עמ' 758-752, הוצאת מסדה, תשל"ד
הערות שוליים

↑  Fiber and carpet terms
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531248705171  GND: 4127566-4  LCCN: sh85048026  NARA: 10639192  NDL: 00570658 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקודה 15Tr

| --- | --- |

Škoda 15Tr באסטוניה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Škoda Transportation (אנ')
 שנות ייצור:  1988 – 2004
 הרכבה:  צ'כיה צ'כיה
 סיווג:  טרוליבוס
 אורך:  17,360 מ"מ
 רוחב:  2,500 מ"מ
 גובה:  3,410 מ"מ
 משקל:  15,800 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 מנועים חשמלים המפיקים  2 × 100 - 2 × 120 kW (קילוואט)
 מהירות מרבית:  65 קמ"ש
סקודה 15Tr (בצ'כית: Škoda 15Tr) הוא טרוליבוס מתוצרת יצרנית הרכבות החשמליות הצ'כית Škoda Transportation (אנ') אשר יוצר בין השנים 1988 – 2004.
היצרן Škoda Transportation

Škoda Transportation (הממשיכה את מורשת הייצור של "Škoda Works" (אנ')), היא חברת הנדסה צ'כית המפתחת ומייצרת רכבות חשמליות לתחבורה עירונית, קטרים חשמליים, רכבות תת-קרקעיות וטרוליבוסים.
Škoda Transportation מחזיקה בבעלות מלאה או חלקית של מספר חברות אחרות הפעילות בתחום פיתוח וייצור של מנועים חשמליים ומוצרים נלווים במספר מדינות אירופאיות. קבוצת החברות Škoda Transportation היא מהיצרניות הגדולות בעולם של חשמליות ויחידות הנעה לטרוליבוסים.
"סקודה 15Tr"

יוצרו 590 יחידות.
4 דלתות כניסה לנוסעים.
145 נוסעים (45 מושבים).
רצפת כניסה גבוהה.
"סקודה 15Tr" > דגמים ותפוצה

"15Tr" - יוצר בין השנים 1988–1995. יוצרו 469 טרוליבוסים ונמסרו לערים שונות בצ'כיה, אסטוניה, הונגריה, איראן, לטביה, ליטא, סלובקיה, אוקראינה וארצות הברית (העיר סן פרנסיסקו)
"15TrM" יוצר בין השנים 1995 – 2004. יוצרו 121 יחידות טרוליבוסים ונמסרו לערים שונות בצ'כיה, לטביה וסלובקיה.
גלריה

"סקודה 15Tr" בברטיסלאבה בירת סלובקיה
"סקודה 15Tr" באוסטי נד לבם בירת מחוז אוסטי נד לבם, בצ'כיה
"סקודה 15Tr" בקייב
"סקודה 15Tr" באסטוניה
"סקודה 15Tr" בסלובקיה בעיר באנסקה ביסטריצה
"סקודה 15Tr" בריגה
"סקודה 15Tr" בטהראן באיראן
"סקודה 15Tr"
"סקודה 15Tr" בברנו בירת מוראביה בצ'כיה
ראו גם

טרוליבוס
הערות שוליים

↑  "סקודה 15Tr" imhd.sk/ba/popis-typu-vozidla/35/Skoda-15-Tr
↑  סקודה - היסטוריה skoda.cz/historie
↑  "סקודה 15Tr" - תמונות public-transport.net/trolley/Tallinn
↑  "סקודה 15Tr" bmhd.cz/evidence-dpmb/vozp
עדי שטיין

עדי שטיין  (נולדה ב-8 באוקטובר 1986) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בחוליית הקישור
ביוגרפיה

שטיין החלה את דרכה בקבוצת הילדים של מ.כ נווה יוסף חיפה, ובגיל 15 עברה לקבוצת הנשים של מכבי חיפה. הצטיינותה בשורות מכבי חיפה סללה את דרכה לנבחרת הנערות, עימה העפילה לדרג א' של אליפות אירופה.
לשטיין 12 הופעות במדי נבחרת הנערות, בהן כבשה שער אחד. עם סיום שירותה הצבאי בשנת 2006 התקבלה ללימודי קולג' באוניברסיטת "ווסט-טקסס", שם במקביל ללימודי מנהל עסקים שיחקה בקבוצת הנשים של הקולג', ששיחקה בליגת המכללות האמריקאית.
עם חזרתה לישראל בשנת 2009 שיחקה במשך 4 עונות בקבוצת אס"א ת"א, עימה זכתה במספר רב של תארים בזירה המקומית ועימה שיחקה במסגרת בינלאומית. לשטיין 11 הופעות בנבחרת ישראל בכדורגל נשים. כיום, עוסקת שטיין כמאמנת בקבוצות הילדים והנערים בהפועל הרצליה.
סכסוך ישראל–חזבאללה מהנסיגה מרצועת הביטחון עד מלחמת לבנון השנייה

הנסיגה מרצועת הביטחון גרמה לירידה ניכרת בכמות הפיגועים, שביצעו פעילי ארגון הטרור הלבנוני-שיעי חזבאללה, נגד מטרות ישראליות. מפעם לפעם, ביצע ארגון חזבאללה פעולות צבאיות בגבול עם ישראל. תגובותיה הצבאיות של ישראל לפעולות הללו היו מוגבלות בשל רצונה להימנע מהסלמה, אולם בעקבות חטיפת החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב בגבול לבנון, ישראל יצאה למלחמת לבנון השנייה.
הנסיגה מרצועת הביטחון

בעקבות התקפות חוזרות ונשנות של ארגוני הטרור הפלסטיניים על יישובי הצפון בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, יצא צה"ל למלחמת לבנון הראשונה. במהלך המלחמה, כבש צה"ל שטח בדרום לבנון, שמרובו נסוג ביוני 1985. מאז ועד שנת 2000, שלט צה"ל בשטח שנקרא רצועת הביטחון, שמטרתו הייתה להפריד בין המחבלים בלבנון לבין היישובים סמוכי הגבול.
האבדות הרבות שנגרמו כתוצאה מהלחימה ברצועת הביטחון יצרו לחץ ציבורי כבד לפינויה. ב-24 במאי 2000 נסוג צה"ל באופן חד-צדדי מדרום לבנון והתבצר בקו הגבול הבינלאומי ("הקו הכחול").
בעקבות הנסיגה, עלתה קרנו של ארגון חזבאללה בעולם הערבי, מפני שתפסו אותו כארגון שהסיג את צה"ל מלבנון. ב-26 במאי נשא מזכ"ל הארגון, חסן נסראללה, את "נאום קורי העכביש", שבו דיבר על ישראל: "ישראל נראית חזקה מבחוץ, אך קלה להרס והכנעה, כמו קורי עכביש. ישראל אמנם מצטיירת כבעלת עוצמה צבאית גדולה ועליונות טכנולוגית, אך החברה הישראלית לא תעמוד בעוד מתקפות טרור, פיגועים וקטיושות. החברה הישראלית עייפה ממלחמות ואין לה האיתנות והחוסן לעמוד במאבק דמים ולספוג נפגעים".
עם יציאת צה"ל מדרום לבנון, התבסס חזבאללה באזור, התחמש באמצעי לחימה חדשים ומתקדמים - שרבים מהם הועברו אליו מאיראן דרך סוריה והים - והקים ביצורים ביערות הסבוכים ובכפרים של דרום לבנון. חזבאללה גם פיתח את מערך הרקטות והטילים ארוכי הטווח שלו, וזאת על מנת ליצור מאזן אימה מול ישראל.
מספר התקיפות ירד באופן משמעותי, ובעקבות כך גם מספר הנפגעים, אולם אחת לכמה חודשים נערכה התקפה מרוכזת ונקודתית של חזבאללה - בעיקר בהר דב (חוות שבעא), אותו חזבאללה תובע, על אף שישראל טוענת שלפי המשפט הבינלאומי, השטח אינו לבנוני, אלא סורי. בנוסף לסוגיית השליטה בהר דב, חזבאללה גם ביצע תקיפות בטענה שישראל מפרה את הריבונות של לבנון וכן בתגובה לחיסולים של בכירים בארגון.
לקראת הנסיגה, הדגיש ראש הממשלה דאז, אהוד ברק, כי אם לאחר הנסיגה תיפתח אש מלבנון לעבר ישראל, "כל לבנון תבער". חרף זאת, בשל חוסר רצונה של ישראל להיגרר ללחימה בלבנון בימי האינתיפאדה השנייה, תגובות צה"ל לתקיפות חזבאללה בגבול היו מדודות והסתכמו בתקיפות ממוקדות של יעדים בדרום לבנון.
כרונולוגיה עד פרוץ מלחמת לבנון השנייה > 2000

7 באוקטובר - חטיפת שלושת חיילי צה"ל בהר דב: זו הייתה התקרית הביטחונית הראשונה בגבול הצפון מאז הנסיגה מרצועת הביטחון. במהלך סיור לאורך גדר המערכת באזור הר דב, הופעל מטען רב-עוצמה על הבט"שית בה היו לוחמי חיל ההנדסה הקרבית בני אברהם ועדי אביטן והנהג עומר סואעד. בעקבות הפיצוץ, נהרגו שלושת החיילים וגופותיהם נחטפו ללבנון. במהלך אירועי אותו היום, נהרגו גם שני מפגינים לבנונים, שיידו אבנים וניסו לחצות את הגדר ליד מושב זרעית.
15 באוקטובר - נסראללה הודיע על חטיפת אלחנן טננבוים, אזרח ישראלי, שפותה להשתתף בעסקת סמים ונחטף ללבנון.
26 בנובמבר - מטען חבלה, שהונח בהר דב, הופעל על כוח צה"ל בעת שפעל לנטרולו. גשש צה"ל ח'ליל טאהר נהרג במקום ושני חיילים נוספים נפצעו.
כרונולוגיה עד פרוץ מלחמת לבנון השנייה > 2001

16 בפברואר - טיל נ"ט נורה לעבר ג'יפ סיור של צה"ל בהר דב - לוחם גולני אלעד שניאור נפצע באורח אנוש ונפטר מפצעיו. שלושה חיילים אחרים נפצעו באורח קל.
14 באפריל - מפקד טנק, אלעד ליטווק, נהרג מירי טיל נ"ט בהר דב. ב-16 באפריל, תקפו בתגובה מטוסי חיל האוויר הישראלי עמדת מכ"ם של הצבא הסורי, הממוקמת כ-45 ק"מ מזרחית לביירות. שלושה חיילים סורים נהרגו וחמישה נפצעו.
29 ביוני - פעילי חזבאללה ירו טילים נגד טנקים ופצצות מרגמה לעבר עמדות צה"ל. שני חיילים נפצעו. צה"ל השיב בירי מקלעים ופגזי טנקים לעבר מקורות הירי, ומטוסי חיל האוויר הפציצו מטרות, שזוהו כמטרות טרור.
1 ביולי - בתגובה לתקיפת חזבאללה יומיים קודם לכן, תקפו מטוסי חיל האוויר תחנת מכ"ם סורית בבקאע. שלושה חיילים סורים וחייל לבנוני אחד נפצעו.
כרונולוגיה עד פרוץ מלחמת לבנון השנייה > 2002

12 במרץ - פיגוע מצובה: שני מחבלים, שחדרו מלבנון לישראל, פתחו באש והשליכו רימוני יד לעבר כלי רכב שנסעו בכביש 70 בין שלומי למצובה. בפיגוע נהרגו חמישה אזרחים וקצין צה"ל. שני המחבלים חוסלו. בשנת 2004 לקח ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני את האחריות לפיגוע.
29 באוגוסט - חזבאללה ירה פצצות מרגמה וטילים נגד טנקים לעבר מוצב גלדיולה בהר דב. שלושה חיילים נפצעו, אחד מהם, אופיר מישאל, נפטר מפצעיו אחרי שלושה ימים.
8 בדצמבר - שני חיילי צה"ל נפצעו מפיצוץ מטען חבלה ליד מושב זרעית.