stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלרה קלאק
הופעות > במדיה

ייתכן ודמותה הופיעה לראשונה בסרט הקצר "התרנגולת הקטנה והחכמה" שיצא לאקרנים בשנת 1934. סברה זו מבוססת על העובדה ששתי הדמויות דובבו על ידי פלורנס גיל, אולם הדמיון הפיזי בין הדמויות מועט מאוד. עם זאת, בהופעתה הראשונה ב"ההתרמה לבית היתומים", דמותה של קלרה קלאק מוצגת כדיווה וזמרת אופרה, מאפיינים שהיא תמשיך בהם עד הסוף.
למרות שהיא לא הופיעה פיזית בסרט, קטע אחד ב"הדרקון העקש" (1941) הראה סשן הקלטת קול עבור קלרה (על ידי פלורנס גיל), שרה עם דונלד דאק (על ידי קלרנס נאש), הקלטה שהשחקנים ערכו מחדש מתוך הסרט "מיקי מאוס באופרה" (1936).
ההופעה הגדולה האחרונה שלה הייתה כאחת מחברי הלהקה ב"שעת המוזיקה". באופן מוזר, למרות שהיא נראית בסצנות החזרות בהתחלה, היא לא נראית בסצנות ההופעה בסוף.
כמו רוב הדמויות של דיסני, היא זכתה להופעות קמאו בסרטים "חג שמח מיקי מאוס" ו"מי הפליל את רוג'ר רביט". היו לה מספר הופעות ב"עבודות מיקי מאוס", שם היא מוצגת כשכנתה של דייזי דאק. היא הופיעה מדי פעם בסדרת הטלוויזיה "בית העכבר", שבאחד הפרקים, "Double Date Don", היא התאהבה בדונלד דאק ורדפה אחריו באגרסיביות כדי לנשקו, הכריחה אותו לרקוד עימה, לבשה שמלות והצטלמה בצורה פרובוקטיבית כדי לפתות אותו. בשלב מסוים היא אפילו תפסה את דונלד ונישקה אותו על השפתיים בכוח, אך עם זאת בלהט. היא כמעט רימתה את דונלד להתחתן איתה אבל דייזי עצרה את החתונה בזמן.
הופעות > קומיקס

למרות היעדרותה במדיות של דיסני, קלרה נשארה דמות משנה מרכזית ביקום הקומיקס של דיסני. היא נראית לרוב עם צוות הדמויות "הקלאסיים" של דיסני. ברוב העיבודים, היא נראית מדברת באופן רגיל, בשונה מהקרקורים שלה בסרטים המצוירים. קלרה קלאק מוצגת בדרך כלל כאחת מחברותיה הטובות של דייזי, והיא נראית יוצאת לדייטים עם גאס גוס (Gus Goose) במעט מאוד הזדמנויות, ובהופעתו הראשונית של פנצ'יטו פיסטולס (Panchito Pistoles) היא הייתה מושא חיבתו. בנוסף היא הופיעה במספר קומיקסים של דיסני מאת קארל בארקס, כשבפעם אחת היא מזמינה את חברה ללול, רוקהד רוסטר (Rockhead Rooster), להתלוות אליה לדאבל דייט עם דונלד ודייזי. רוקהד הופיע מאוחר יותר בתור החבר של קלרה במספר קומיקסים עדכניים יותר של דיסני.
הופעות > משחקים

קלרה ערכה הופעת קמאו במשחק הווידאו "Kingdom Hearts II" יחד עם דמויות רבות אחרות של דיסני כמו קלרבל הפרה והוראס הורסקולר כאחת מאזרחי העולם.
הופעות > פארקים ואתרי דיסני

קלרה קלאק נראתה במופעים ובמצעדים בפארקים ואתרי נופש של דיסני, כמו במצעד ליל כל הקדושים "Mickey's Boo to You" ובקבלת פנים נדירה בממלכת הקסם שבדיסניוורלד.
פילמוגרפיה

1934 - ההתרמה לבית היתומים
1936 - מיקי מאוס באופרה
1937 - החובבנים של מיקי
1938 - ציד השועל (The Fox Hunt) (קמאו)
1941 - ההתרמה לבית היתומים (רימייק)
1941 - הדרקון העקש (קול בלבד)
1942 - מסיבת יום ההולדת של מיקי
1942 - שעת המוזיקה
1983 - חג שמח מיקי מאוס (Mickey's Christmas Carol) (קמאו)
1988 - מי הפליל את רוג'ר רביט (קמאו)
1999 - עבודות מיקי מאוס (Mickey Mouse Works) (4 פרקים)
2001 - בית העכבר (House of Mouse) (3 פרקים)
2009 - קדימה לצחוק! (!Have a Laugh)
2013 - מיקי מאוס (4 פרקים)
2017 - מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות (7 פרקים)
2020 - העולם המופלא של מיקי מאוס (קמאו בפרק "צפרות")
הערות שוליים

↑  Jeff DePaoli (16 בפברואר 2022). Dizney Coast to Coast - The Unofficial Disney Fan Podcast (The Voice of Minnie Mouse: An Interview with Kaitlyn Robrock). Dizney Coast to Coast. DePodcast Network.  Event occurs at 13:14. נבדק ב-17 בפברואר 2022. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Rovin, Jeff (1991). The Illustrated Encyclopedia of Cartoon Animals. Prentice Hall Press. pp. 31-32. ISBN 0-13-275561-0. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
קלרה קלאק מתוך הסרט מיקי מאוס באופרה, 1936
קידום נוער

קידום נוער הוא אחד ממקצועות החינוך והרווחה המתמקד באוכלוסיית נוער בסיכון, והצעירים וצעירות בסיכון.
הנערים נכללים בקבוצות סיכוניות, כלומר, נערים העלולים להגיע למצבי סיכון כגון דרות רחוב, סמים ואלכוהול, מעורבות בפלילים כעבריינות נוער, זנות, הפרעת אכילה, דיספוריה מגדרית ועוד. המניעים לכך הם מעמד סוציו-אקונומי נמוך, חוויות רבות של אי-הצלחה, המובילות לדימוי עצמי נמוך ומרידה במוסכמות בגיל ההתבגרות.
קידום נוער נועד לקדם את בני הנעורים (גילאי 14–18) וצעירים (26-19) ולעזור להם, השירות תורם ליצירת הזדמנויות למימוש הפוטנציאל האישי במגוון תחומי החיים, וכן תורם לשילוב מחדש בקבוצת השווים ובחברה. המטופלים מגיעים ליחידות מצו בית-משפט, גופים של הרווחה ובאמצעות reaching out - "חיזור", כלומר, עובדי קידום הנוער מסתובבים באזורי השיטוט והבילוי של בני הנוער במצב סיכוני בשעות הפעילות שלהם (לרוב, בשעות הלילה המאוחרות עד שעות הבוקר המוקדמות) וכך מאתרים אותם.
העבודה עם הנערים מתקיימת ביחידות לקידום נוער הפרושות ברחבי הארץ. ביחידות נהנים הנערים ממסגרת חינוכית המקבלת אותם, לאחר שנפלטו ממסגרות הלימוד הפורמליות, מטיפול פרטני ומטיפול קבוצתי וכן אפשרות ללימודים לקראת קבלת תעודת בגרות, למתאימים לכך, הם גם מקבלים שירות טיפול בנוסף להשכלה. כמו כן, מוענקת הכנה להשתלבות בעולם התעסוקה, הכנה לקראת השירות הצבאי או האזרחי, וחיזוק המעורבות בקהילה. בחלק מהיחידות אף ניתנים ייעוץ משפטי, ליווי תעסוקתי והכשרות מקצועיות..
מדריך קידום נוער יכול להגיע מתחום ההוראה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה או חינוך. הכשרה ממוקדת במקצוע 'עובד קידום נוער' ניתנת במספר מכללות בישראל. בהן, המכללה האקדמית בית ברל, המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי, מכללת אורות ישראל, המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין ומכללת אורנים.
ראו גם

תוכנית היל"ה
היחידה לקידום נוער
הערות שוליים

↑  קידום נוער - תחום חינוך-טיפול, באתר משרד החינוך - פורטל רשויות ובעלויות חינוך
↑  ממונה קידום נוער, באתר משרד החינוך מחוז המרכז
לאיוש לייטאי

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1900 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 בינואר 1966 (בגיל 65) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Liebermann Lajos Manó 
 מדינה:  שוודיה, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
לאיוש לאייטאי (במקור מנו ליברמן, בהונגרית: Lajtai Lajos; בודפשט, 13 באפריל 1900 – בודפשט, 12 בינואר 1966) היה מלחין בכלל ומלחין אופרטות יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

לאיוש מנו ליברמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר אברהם ליברמן ושל שפרינה קורנבלי (Kornblüh Sprince 1874–1939). בסיום לימודיו היה סטודנט ב"אקדמיה לייצוא" בווינה. הוא למד גם מוזיקה בווינה באותה עת. התגייס לצבא במרץ 1918. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 הוצג הרביו הראשון שלו בווינה. הוא זכה להצלחה בינלאומית עם מחזהו "הקיץ הישן". בשנת 1923, האופרטה הראשונה שלו הועלתה לראשונה בבודפשט (Az asszonok bolondja - Budai Színkör), ואחריה (Mesék az írógópezre - Városi Színház 1925); הקיץ הישן (תיאטרון בודה, 1928) וכו'. התקדמות הנאציזם שמה קץ להצלחתו המקומית והוא היגר לשוודיה דרך פריז ב-1935. לאחר 1945 ביקר לעיתים קרובות בבודפשט. רבים משיריו נותרו פופולריים. לאחר מלחמת העולם השנייה, הלחין רק יצירה אחת חדשה, ששמה "שלושה אביבים". העבודה מבוססת על הלברית של דז'ה קלר ועיבדה מחדש את הלהיטים המצליחים ביותר של יצירותיו הקודמות. ההצגה עלתה ב-1958 בתיאטרון האופרטה של בודפשט. אשתו הייתה רקדנית הרביו (בֶּאֶה זולטנה), איתה התחתן ב-5 בדצמבר 1933 בבודפשט.
לאיוש לייטאי מת ב-12 בינואר 1966 בבודפשט, בחדר המלון שלו. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
יצירותיו > להיטים

מחכה לך בשבע בנֶמְזֶטִי (מתוך האופרטה "סיפורים ממכונת הכתיבה") (Hétre ma várom a Nemzetinél)
תהייה בגן הורוואט בבודה...(Legyen a Horváth kertben Budán)
באוי לאובודה...(Jöjjön ki Óbudára)
איפה הקיץ ההוא...(Hol van az a nyár)
קטינקה מתוקה שלי...(Én édes Katinkám)
תחזור, קיץ צעיר ומתנשק (מתוך האופרטה דולי)
יצירותיו > אופרטות, פארסות

שוטה הנשים (1923, אופרטה ב-3 מערכות. מחבר שותף: אישטוואן ברודי)
הרעיה הישנה (1924, פארסה זמר-מחול ב-4 מערכות. מחברים שותפים: מתיאש פלד ואימרה הרמט)
פשט הערומה (1925, רביו זמר-מחול ב-12 תמונות, טקסט מאתמתיאש פלד. המוזיקה נכתבה עם יוז'ף ראדו)
האלמנה התמימה (1925, אופרטה ב-3 מערכות. נכתב על פי הרעיון של Gavault and Charvey על ידי אימרה הרמט)
סיפורים ממכונת הכתיבה (1927, אופרטה ב-3 מערכות. הטקסט נכתב על פי הרומן מאת אישטוואן סומאהאזי אישטוואן בקפי) (בשנת 1931, אופרטה קולנועית גרמנית בשם "Die Privatsekretärin" נוצרה מאופרטה זו, בתסריט של פרנץ שולץ, אך את המוזיקה הלחין פאל אברהאם)
הקיץ הישן (1928, אופרטה גדולה ב-3 מערכות, 7 תמונות. הטקסט נכתב על ידי אישטוואן בקפי)
אופנה פריזאית (1928, אופרטה ב-3 מערכות. הטקסט נכתב על ידי אישטוואן בקפי)
Sisters - רקדנית קטנה (אחיות) (1930, אופרטה ב-3 מערכות, 9 תמונות. טקסט נכתב על ידי: אישטוואן בקפי)
גוף סגול, כובע צהובה (1930, אופרטה גדולה ב-3 מערכות, 6 תמונות. נכתב מהרומן מאת אישטוואן סומאהאזי: לאסלו בקפי ואיסטוואן בקפי)
Az okos mama (1930, קומדיה מוזיקלית ב-5 תמונות, הטקסט נכתב על ידי אישטוואן בקפי על פי הרעיון של בלה סנש)
הטוקסידו של הוד מלכותו (1931, אופרטה ב-3 מערכות, עם הקדמה, שירים מאת אישטוואן בקפי)
הנערה השחורה (1932)
אורפיאום ישן (1932)
הרוטשילדים (1932, אופרטה, טקסט מאת פרנץ מרטוס; שירים מאת איסטבן בקפי)
יונה צלויה (1933)
הרפתקה נפוליטנית (1934)
טונטון (1935)
שלושת אביבים (1958, שירים: איבאן סנש, דז'ה קלר)
כשהילדה הופכת לנערה (אופרה ב-3 מערכות, מילים מאת אישטוואן בקפי)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. III. kötet (Komló-kert – Püspöki Imre). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1930].
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 520. o. Online elérés
Lajtai Lajos életrajza (hangosfilm.hu)
Somogyi Vilmos: Lajtai Lajos halálára (1966. március 1.), Muzsika, 3. szám., 32. o. Online elérés
הערות שוליים

↑  A m. kir. belügyminiszter az 1933. évi 57.808. számú határozatával Liebermann Lajos Manó Budapest székesfővárosban 1900. évben született, izr. vallású, zeneszerző, budapesti lakos családi nevét „Lajtai“ névre változtatta át. Budapesti Közlöny, 1933. Online
↑  "Elhunyt (1966. február 5.), Képes Újság, 6. szám, 3. oldal".
↑  "Liebermann Ábrahámné halotti bejegyzése a Budapest XIV. kerületi polgári halotti akv. 836/1939. folyószáma alatt".
↑  "Liebermann Ábrahám és Kornblüh Sprince házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 516/1899. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 1459/1933. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317799405171  PLWABN: 9810640234405606  BnF: cb160857165 (data)  ICCU: CUBV087210  ISNI: 0000 0001 1695 9265  LCCN: n2010005915  VIAF: 106799553   WorldCat (עם VIAF): 106799553
בית החולים כפר שאול

| --- | --- |

 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים פסיכיאטרי
 אוניברסיטה:  האוניברסיטה העברית
 בעלים:  מדינת ישראל
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1951
 שירותים
 http://www.psjer.org.il
 גאוגרפיה
 כתובת:  רח' הרב קצנלבוגן
 מיקום:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°47′11″N 35°10′41″E﻿ / ﻿31.786475°N 35.178033°E﻿ / 31.786475; 35.178033
 he
 
בית החולים כפר שאול (המבנים הנמוכים משמאל ועל הרכס) בצמוד לבתי שכונת הר נוף (המבנים הגבוהים מימין וקדימה)
חלק מצוות המנהלים, המטפלים והרופאים בבית החולים כפר שאול בשנת 1959
כפר שאול הוא בית חולים פסיכיאטרי ממשלתי למתמודדי נפש הממוקם בהר נוף שבירושלים. בית החולים הוקם ב-1951 על הריסותיו של הכפר הערבי דיר יאסין. הוא נמצא כיום בבעלות משרד הבריאות, ומסונף למרכז הרפואי הדסה באוניברסיטה העברית. מאז 2005 הוא מהווה חלק מן המרכז הירושלמי לבריאות הנפש.
בית החולים ידוע כבית החולים החוקר ומטפל במירב המקרים של סינדרום ירושלים.
היסטוריה

בית החולים עומד על הריסותיו של הכפר הערבי דיר יאסין. חלק מבתי הכפר, ביניהם בית הספר, היו הבסיס לבית החולים שהחל את פעילותו ב־1951 וטיפל בשלוש מאות מטופלים. מרבית המטופלים רשאים לנוע בשטח הפתוח של בית החולים. ב-1985, פנה לבית החולים תושב ירדן שטען שהוא במקור מדיר יאסין, וביקש לחפש בקירות אחד הבתים מטמון זהב שלטענתו הסתיר לפני שעזב את הכפר.
מאז שנת 2000 מקודמת תוכנית לפינוי ולבנייה מחודשת בבית החולים שתחליף את הבניינים הישנים שבהם ישנים החולים עד היום. הבניינים אינם עומדים עוד בתנאי מזג האוויר באזור ולדברי צוות בית החולים התנאים הקשים השוררים בבית החולים מעלים את רמת האלימות של המטופלים.
בינואר 2010 ביקר סגן שר הבריאות יעקב ליצמן בבית החולים, ומתח ביקורת קשה על תנאי האשפוז במקום.
מאז, נבנו בניינים חדשים ושופצו אחרים, נפתחו מחלקות חדשות ומרכזים נוספים (מחלקות פסיכוגיריאטריות, אשפוז יום לנפגעות תקיפה מינית, ECT ועוד).
סינדרום ירושלים

בית החולים מוכר בשל ניסיונו הרב בטיפול בסינדרום ירושלים, מצב שבו סובל אדם מאשליות דתיות וחושב עצמו למשיח, לישו או לדמויות מיסטיות ותאולוגיות חשובות אחרות. תיאורים של התופעה מופיעים כבר בימי הביניים; בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא תוארה לראשונה תחת השם "קדחת ירושלים", על ידי ד"ר היינץ הרמן, מנהל בית החולים עזרת נשים בירושלים. הסינדרום תואר לראשונה תחת שמו הנוכחי בשנת 1993, על ידי הפסיכיאטר ד"ר יאיר בר-אל, מנהל וחבר דירקטוריון לשעבר בבית החולים כפר שאול.
כאשר תייר מאובחן כלוקה בסינדרום ירושלים, הוא נלקח לכפר שאול לטיפול ולשמירה, בעוד ששגרירות המדינה ממנה הגיע עושה את הסידורים הנדרשים על מנת להשיבו בבטחה למדינתו. לפי העיתון הניו יורק טיימס בין 50-200 תיירים לוקים בסינדרום זה מדי שנה.
גת כפר שאול

בין בית החולים לבין בית הספר בשלוחה המערבית נתגלתה ב-26 בספטמבר 2000 גת להכנת יין וטראסות חקלאיות מהתקופות הרומית והביזנטית. הגת כוללת ארבעה משטחי דריכה הקשורים בתעלות לבורות שיקוע ובורות היקוות. בקרבת המשטחים נמצאו אבני פסיפס לבנות, ואחד מבורות השיקוע הוסב לבור מים.
כפר תרבות

ב-2017 בעקבות ביקור בבית החולים, החל יוצר התיאטרון ומנהלו של תיאטרון האיל המרקד אדם יכין להתנדב בבית החולים בתיאטרון ובאמנות. ב-2022 יום אחד מפסטיבל 360 לתיאטרון במרחב של תיאטרון האיל המרקד שקורה מדי שנה ברחבי ירושלים התקיים בבית החולים. זו הייתה הפעם הראשונה שקהל מבחוץ יכל להיכנס בחופשיות לבית החולים. מאז התקיימו עוד שני פסטיבלים ועוד הצגות ומופעים במהלך השנה בבית החולים. בפסטיבל 360 מעלות ב-2023 ואף הושג אישור להכניס ילדים לשטח בית החולים. נכון לתחילת 2025 עשרות אמנים הופיעו בבית החולים עם למעלה מחמישים מופעים המיועדים לקהל הרחב ולמאושפזים. התפיסה מאחורי הפעילות האמנותית בכפר היא שאמנות היא כלי לריפוי ושינוי. ולכן, חשיפה ועשיית אמנות אצל המאושפזים היא כלי מהותי לריפוי. כמו כן, הכנסת קהל חיצוני ככלל וילדים בפרט לשטח בית החולים שובר סטיגמות בקשר למתמודדי נפש ועוזר לקבלה החברתית של הנושא. בנוסף, הפעילויות המשותפות לקהל החיצוני ולמאושפזים בבית החולים יוצרות קהילה המשלבת אנשים מבחוץ, מאושפזים ובני משפחה של מאושפזים.
לקריאה נוספת

נחמה קנר, כפר-שאול - ציוני דרך: תולדותיו של בית החולים לחולי נפש מראשית דרכו במשך מחצית יובל שנים. הוצאת "אגודת ידידי בית החולים כפר שאול", ירושלים, 1993
Beyer, Lisa (1995). Crazy? Hey, you never know, Time, April 17, 1995.
Haberman, Clyde (1992). What Makes 'Samson' Run Amok? He's Manic in Jerusalem, May 13, 1992.
Hodgkins, Allison B. (1998). Israeli settlement policy in Jerusalem. Palestinian Academic Society for the Study of International Affairs.
ולדימיר קוסמה

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1940 (בן 84) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה, צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 מקום לימודים:  אקול נורמל דה מוזיק בפריז, האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה סימפונית, ג'אז 
 שפה מועדפת:  צרפתית, רומנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (29 בדצמבר 2023)  Henri-Langlois award (2010)  Grand Officer of the Order of Cultural Merit  אביר בלגיון הכבוד  העיטור להצטיינות בתרבות של רומניה  מפקד מסדר האמנויות והספרות  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר 
 www.vladimir-cosma.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ולדימיר קוסמה (ברומנית: Vladimir Cosma;‏ נולד ב-13 באפריל 1940) הוא מלחין, מנצח וכנר צרפתי.
קורות חייו

קוסמה נולד בבוקרשט, רומניה, למשפחה יהודית בעלת רקע מוזיקלי. אביו תאודור היה פסנתרן ומנצח, אימו הייתה מלחינה ודודו מנצח ומלחין. הוא למד מוזיקה ברומניה, ועבר לפריז ב-1963 כדי להמשיך בבית הספר למוזיקה אקול נורמל דה מוזיק (École Normale de Musique de Paris), שם למד אצל נדיה בולאנז'ה.
הוא כתב מוזיקה לעשרות סרטים צרפתיים, וחלק מנעימותיו הפכו ללהיטים. בין הסרטים להם כתב שיגעון של מסיבה, הבלונדיני עם הנעל השחורה, וכן "הנעימה של נדיה" במיני סדרה הטלוויזיונית מיכאל סטרוגוב, בה יש שימוש בבללייקה, ונעימת מיני סדרה הטלוויזיונית החטוף ("השיר של דייוויד") שמבוססת על ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון.
הנעימה הידועה ביותר שחיבר היא ככל הנראה מנגינת הנושא לסרט הרפתקאותיו של רבי יעקב, המופיעה בפתיחת הסרט ובסיומו, וכן בסצנות רבות בסרט. קוסמה כתב מנגינה קצבית ומהירה, שהיא שילוב של פופ צרפתי משנות ה-70 עם מוזיקה חסידית בעל נגיעות מזרח אירופיות. המנגינה הייתה ללהיט במדינת ישראל בשנות ה-70 והושמעה פעמים רבות ברדיו ובטלוויזיה. חלק ממנה נלקח לנעימת הפתיחה של אירוויזיון 1979 שהתקיים בישראל, והיא שימשה את הערוץ הראשון במספר תשדירים, לרבות המשדר ההיסטורי של "המהפך" בבחירות לכנסת התשיעית, בשנת 1977 ומספר מערכות בחירות שלאחר מכן, כמו גם בבחירות לכנסת ה-13 ב-1992, בהן היה מהפך הפוך, מהשלטון הימני של שמיר לשלטון השמאלי של רבין.
קוסמה זכה פעמיים בפרס סזאר בקטגוריית מוזיקה מקורית לסרט: ב-1984 עבור הסרט Le Bal, וב-1982 עבור "דיווה" (Diva).
לאחר יותר משלוש מאות שירים ונעימות שחיבר, החל לעבוד על חיבור יצירה סימפונית המתבססת על יצירותיו וכן על אופרה בשם "מריוס ופאני" המבוססת על "טרילוגיית מרסיי", יצירתו של המחזאי מרסל פניול.
ברוק שילדס

| --- | --- |

שילדס, 2018
 לידה:  31 במאי 1965 (בת 59) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Brooke Christa Camille Shields 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1966 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  בית ספר ניו לינקולן  בית הספר דווייט-אנגלווד 
 בן או בת זוג:  כריס הנצ'י (4 באפריל 2001–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס מיוחד של עולם התאטרון (1995)  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1990)  פרס פטל הזהב לשחקן המשנה הגרוע ביותר (1985)  פרס פטל הזהב - השחקנית הגרועה ביותר (1981)  מדליית הכבוד של האליס איילנד 
 https://brookeshields.komi.io
 פרופיל ב-IMDb
 
ברוק שילדס וסר ג'ון מילס בסרט "סהרה" (צילם יוני המנחם, 1983)
כריסטה ברוק קמיל שילדס (באנגלית: Christa Brooke Camille Shields; נולדה ב-31 במאי 1965) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. שילדס פרצה לתודעת הקהל המערבי כבר בגיל 12 כשגילמה בקולנוע תפקידי ילדה-נערה בסרטים, שחלקם עוררו מחלוקת בשל הגוון הארוטי שהיה בהם, והמשיכה בקריירת דוגמנות מוצלחת. בשנים מאוחרות יותר ניסתה לשחק בסרטים בעלי אופי שונה ולצאת מדמות הנערה היפה שנחרטה בזיכרון צופי הקולנוע, אולם ללא הצלחה אמיתית.
ביוגרפיה

שילדס נולדה בניו יורק, למשפחה קתולית מבוססת. אביה, פרנסיס אלכסנדר שילדס היה איש עסקים עשיר ממנהטן ונצר למשפחת מלוכה אירופאית ואמה, טרי שילדס, הייתה דוגמנית ושחקנית. הוריה התגרשו בילדותה. שילדס התחנכה בבתי ספר בניו ג'רזי.
שילדס עשתה הפסקה בקריירת המשחק שלה בעת שלמדה באוניברסיטת פרינסטון, מ-1983 עד 1987, וסיימה תואר בספרות צרפתית. נושא התזה שלה בסיום לימודיה היה: "החניכה: מתמימות לניסיון: מסע גיל ההתבגרות בסרטיו של לואי מאל, "ילדה יפה" ו"לקומב לוסיין". בעת לימודיה בפרינסטון החלה שילדס להתראיין בפתיחות על חייה הפרטיים ודיברה בגילוי לב על מיניותה ועל נושא הבתולין שהעסיק אותה.
במהלך לימודיה בפרינסטון היא כתבה ספר אוטוביוגרפי שנקרא "On Your Own", ויצא לאור בשנת 1985.
במהלך שנות ה-80 וה-90 עסקו הצהובונים האמריקאים באינטנסיביות בחייה הפרטיים של שילדס. יוחסו לה יחסים רומנטיים עם מספר ידוענים, בהם: טד מק'גינלי, דין קיין, ג'ון קנדי ג'וניור, מייקל בולטון, אלבר השני, נסיך מונקו ומייקל ג'קסון. באפריל 1997 נישאה שילדס לטניסאי האמריקאי אנדרה אגאסי. נישואיהם התקיימו שנתיים עד לגירושין באפריל 1999. באפריל 2001 נישאה שילדס לכריס הנצ'י, כותב לתוכניות טלוויזיה. לזוג נולדו שתי בנות: רוואן פרנסיס (2003) וגריר המונד (2006).
באביב 2005 התראיינה שילדס למספר מגזינים ולתוכנית הטלוויזיה של אופרה וינפרי וחשפה בפני הציבור את מאבקה בדיכאון לאחר לידה ממנו סבלה, תסמונת שכללה תופעות כגון: דיכאון, מחשבות אובדניות, חוסר יכולת להענות לצורכי בתה התינוקת והתפתחות מאוחרת של קשר ותחושה אמהית. ספרה "Down Came the Rain", שיצא לאור באותה שנה, עסק בחוויותיה ובמאבקה בדיכאון לאחר לידה.
בעקבות גילוייה לציבור אודות דרכי התמודדותה בדיכאון לאחר לידה, התפתח ויכוח מתוקשר בין שחקן הקולנוע טום קרוז ובין שילדס. קרוז, שהשתייך לסיינטולוגיה הדוחה את מדע הפסיכיאטריה, גינה את שילדס על כך שנטלה ותמכה בנטילת תרופות נוגדות דיכאון כגון פקסיל. שילדס יצאה בתגובת נגד וטענה כי דבריו של קרוז "חסרי אחריות ומסוכנים". השניים הוסיפו ופרסמו בעיתונות מאמרים בזכות עמדותיהם. לטענת העיתון האמריקאי "USA TODAY", באוגוסט 2006 השלימו השניים לאחר שקרוז התנצל על דבריו.
באוקטובר 2023, שילדס, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
קריירה > קולנוע

כבר בגיל תשע החלה שילדס להשתתף בסרטים. תחילה בתפקיד משנה בסרט האימה "אליס, אליס המתוקה" (אנ') משנת 1976, וב-1978, בסרט הקולנוע השני בהשתתפותה (וסרטה הרביעי בכללי), "ילדה יפה", בבימויו של לואי מאל, שיחקה בתפקיד ראשי וגילמה דמות ילדה המתגוררת עם אמה היצאנית (בגילומה של סוזן סרנדון) בבית בושת. הסרט כלל סצנות עירום של חלק מהשחקניות, כולל סצנת עירום של שילדס עצמה שקוצצה בחלק מהמדינות בהן הוקרן הסרט. הופעתה הפרובוקטיבית של שילדס בת ה-12 (בת 11 בעת שצולם הסרט) ואופיו של הסרט, הביאו לדיון ציבורי בנושא פורנוגרפיית ילדים. שנה לאחר מכן, ב-1979, הופיעה בסרט "וונדה נבאדה" (אנ') שגם בו נכללו סצנות מעוררות מחלוקת אך הפעם ללא הד ציבורי נרחב.
הסרט הבא בו השתתפה ואשר זכה להצלחה ולהד תקשורתי היה סרט הדרמה הנועז "הלגונה הכחולה" (1980), בו כיכבה לצדו של כריסטופר אטקינס (אנ'). השניים גילמו זוג של נער ונערה שספינתם נטרפה בילדותם, והם גדלים על אי טרופי בודד. גם סרט זה כלל מספר סצנות עירום כבני נוער, ומאוחר יותר, העידה שילדס בפני ועדה מטעם הקונגרס האמריקאי כי בחלק מהסצנות הללו הוחלפו כוכבי הסרט על ידי כפילים.
ב-1981, כיכבה שילדס בסרטו של הבמאי האיטלקי פרנקו זפירלי, "אהבת בוסר". ב-1983 השתתפה בסרט "סהרה" (אנ'), שחלקו צולם בישראל, בהפקת גולן-גלובוס בשיתוף עם מטרו גולדווין מאייר. בסרט השתתפו גם השחקנים הישראלים יעקב בן-סירא וגבי עמרני, וצלם הסרט היה דוד גורפינקל (צילום סטילס: יוני המנחם).
שילדס זכתה בפרס People's Choice Award בקטגוריית השחקן הצעיר המועדף במשך ארבע שנים רצופות (מ-1981 עד 1984).
בשנת 1989 כיכבה בסרט "ברנדה סטאר" (אנ'). ב-1993 שיחקה בסרט הקומי "מעוותים" (אנ') לצד קיאנו ריבס.
ב-2010 כיכבה בסרט הקומדיה לכל המשפחה "פראי ועצבני" (אנ'), וגילמה את אשתו של ברנדן פרייזר. בשנת 2011 שיחקה לצד פליסיטי ג'ונס בקומדיה הרומנטית "מסלול לאהבה" (אנ') של הבמאי פיל טרייל (אנ').
בשנת 2021 כיכבה בקומדיה הרומנטית "טירה לחג המולד"; סרט מקורי של נטפליקס.
בשנת 2024 כיכבה בקומדיה הרומנטית "אם הכלה", לצידו של בנג'מין בראט; סרט מקורי של נטפליקס.
קריירה > טלוויזיה

שילדס הופיעה במספר סרטי, סדרות ותוכניות טלוויזיה. ב-1980, היא הייתה האורחת הצעירה ביותר שהופיעה אי פעם בסדרת החבובות וכאורחת בסדרה זו יצרה ביחד עם החבובות את גרסתם להרפתקאות אליס בארץ הפלאות. לאחר כשנה, התארחה בתוכניות "Fridays" ו"סאטרדיי נייט לייב" ששודרו בערוץ ABC והופיעה בתפקיד קומי באחד מפרקי הסיטקום חברים. תפקיד זה הוביל ישירות לבחירתה לתפקיד הראשי בסיטקום אחר, "סוף סוף סוזן" ("Suddenly Susan") של NBC, בו השתתפה מ-1996 ועד 2000. עבור השתתפותה בסדרה זו זכתה ב-1997 בפרס People's Choice Award בקטגוריית "שחקנית חדשה בסדרה" ופעמיים בפרס גלובוס הזהב.
ב-1993, שיחקה שילדס בפרק אחד של הסדרה "זינוק לאתמול".
ב-1999 כיכבה בסרט הטלוויזיה "שוד הבנק הכמעט מושלם" לצד אלסנדרו ניבולה. ב-2001 כיכבה בסרט הטלוויזיה "קשר משפחתי" ("What Makes a Family").
שילדס הופיעה כשחקנית אורחת במספר פרקים בסיטקום "מופע שנות ה-70", בתפקיד פאם ברקהרט, אמה של ג'קי.
שילדס השתתפה כקריינית במופע מוזיקלי על פי הסיפור "The Runaway Bunny" שהולחן על ידי גלן רובר והוקלט על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית עם הכנר איתי שפירא.
בשנים 2008–2009 הופיעה בתפקיד וונדי הילי בשתי עונות של סדרת הדרמה "ליפסטיק ג'ונגל". באותה שנה גם דובבה את דמותה של קרול פריס בסרט האנימציה "ליגת הצדק: הגבול החדש". בשנת 2010, שיחקה בסרט של ניקלודיאון "הילד שקרא: זאב, זאב" (אנ'), בכיכובה של ויקטוריה ג'סטיס. בשנת 2014 דיבבה לאנגלית את דמותה של בוורלי גודמן בסדרת האנימציה "מר פיקלס".
בשנת 2010 עד 2016 שיחקה במספר פרקים בסדרה הקומית "מקום טוב באמצע" של רשת ABC. כמו כן, הופיעה שילדס בתפקיד משני אך משמעותי בשתיים מתוך חמש עונות הסדרה "ג'יין הבתולה" מבית רשת The CW. הסדרה צולמה במשך חמש שנים ויצאה משידור ב-2019.
בשנת 2013 גילמה את קולונל קאט יאנג בעונה השביעית והאחרונה של סדרת הדרמה "נשות הקבע".
בשנת 2016 שיחקה בסדרת המותחנים "תעלומות בחנות הפרחים" (אנ') של הבמאי ברדלי וולש, כאשר גילמה את אבי נייט, עורכת דין שחוזרת לעיר מולדתה כמנהלת חנות פרחים.
בשנת 2020 שיחקה שילדס לצדו של ג'ייסון אלכסנדר בסרט הקומדיה המקסיקני "My Boyfriend's Meds".
בשנת 2022 שיחקה בסרט "הרמוניה לחג" של רשת HBO Max.
קריירה > דוגמנות

כבר בגיל 11 חודשים צולמה שילדס לפרסומת. בגיל 15 (1980), החלה לדגמן בסוכנות הדוגמנות איילין פורד ותצלומה הופיע על שער מגזין האופנה "ווג". באותה שנה, הופיעה שילדס בפרסומות טלוויזיה של חברת הג'ינס קלווין קליין. פרסומות הטלוויזיה שלה כללו את המשפט הפרובוקטיבי "אתה רוצה לדעת מה מפריד ביני לבין ג'ינס הקלווין שלי? כלום", שהביאו להצלחת מסע הפרסום ולפרסומה של שילדס.
כתוצאה מהקריירה הכפולה כדוגמנית וכשחקנית, הפכה שילדס בגיל 16 לאחת מהדוגמניות המבוקשות בעולם. המגזין "טיים" דיווח בפברואר 1981 כי שכרה ליום צילומים כדוגמנית עמד על 10 אלף דולר. ב-1983 הופיעה שילדס על שערי מגזיני האופנה הנחשבים בעולם מספר פעמים.