איילט מצרים
היסטוריה > ממשיכי דרכו של מוחמד עלי > מרד הצירים

המרד התחיל בניצחון מינימלי עבורם בהתחלה, בהצלחה תפסו את כל מצרים העליונה בשליטתם והניחו את שודדי ההרים לצידם שפשטו שוב ושוב על ספינות הנילוס הזרות והרגו את כל הזרים בה ולקחו את הסחורה, המורדים גם שלחו פרות ופרדות לכל חוות האצולה המצרית שהיו פרו-אירופיים כדי לאכול את גידולם. כששמע הח'דיו המצרי על כך, הוא שלח כוחות למצרים העליונה דרך הנילוס על סירות כדי לדכא את המרד, כאשר המורדים שמעו על כך, אחמד הורה להם לאסוף סלעים ולהמתין על שתי גדות הנהר, כשהגיעו הסירות כשהן נושאות כוחות מצריים, פגשו אותן סלעים שנזרקו לעברם מכל עבר והרסו מספר סירות והרגו מעל 200 חיילים בעוד אלו שניצלו הצליחו להימלט. כששמע הח'דיו על התבוסה המוחצת החליט להכין כוח גדול בהרבה חמוש בארטילריה כבדה ונתמך על ידי פרשים בראשות הגנרל הטורקי, פאדיל פאשה אשר עבר מסע ארוך ומתיש נגד המורדים שהשתמשו בטקטיקות לחימת גרילה. כוחות הממשלה המצרית הצליחו להביס את המורדים בשורה של קרבות וכבשו את כל מצרים העליונה. זמן קצר לאחר מכן, הגנרל המצרי אסמאעיל 'אבו ג'בל' פאשה הוציא להורג עשרות אלפי מורדים שנכנעו. בנוסף להוצאות להורג, אבו ג'בל הפגיז כל כפר שעליו פשט על ידי ארטילריה שגרמה לאבדות אזרחיות ואף הרס שלושה כפרים כליל.
בשנת 1866 הוענק לאסמאעיל על ידי הסולטאן פירמאן שהשיג בתנאי הגדלת המחווה מ-376,000 ליש"ט ל-720 אלף ליש"ט. בשנה שלאחר מכן העניק לו פירמאן אחר את תואר הח'דיו במקום תואר הוואלי המציין את סופה של מצרים כמחוז עות'מאני.
אסמאעיל שלט בח'דיוות מצרים עד להדחתו בשנת 1879. שלטונו קשור קשר הדוק לבניית תעלת סואץ. עם הצטרפותו סירב לאשרר את הזיכיונות לחברת קאנאל שהקים סעיד, והשאלה הופנתה בשנת 1864 לבוררותו של נפוליאון השלישי, שהעניק לחברה 3,800,000 ליש"ט כפיצוי על הפסדיהם. כאשר סוף סוף נפתחה התעלה, ערך אסמאעיל פסטיבל בהיקף חסר תקדים, והזמין נכבדים מרחבי העולם.
התפתחויות אלו, יחד עם המלחמה היקרה נגד יוהנס הרביעי, קיסר אתיופיה, הותירו את מצרים בחובות עמוקים כלפי המעצמות האירופאיות. חוב לאומי של יותר ממאה מיליון לירות שטרלינג (בניגוד לשלושה מיליונים כשהפך למשנה למלך) נגרם על ידי הארגון, שהרעיון הבסיסי שלו לחסל את הלוואותיו היה ללוות בריבית מוגברת. משלא יכול היה לגייס הלוואות נוספות, מכר את מניותיו בתעלת סואץ (בשנת 1875) לממשלת בריטניה תמורת 3,976,582 ליש"ט בלבד; מיד לאחר מכן החלה ההתערבות הזרה. בדצמבר 1875, סטיבן קייב נשלח על ידי ממשלת בריטניה לחקור את כספי מצרים, ובאפריל 1876 פורסם הדו"ח שלו, המייעץ כי לאור הבזבוז והפזרנות יש צורך במעצמות זרות להתערב כדי להחזיר את אשראי. התוצאה הייתה הקמת ה-Caisse de la Dette.
שליטה זו במדינה לא הייתה מקובלת על מצרים רבים, שהתאחדו מאחורי קולונל אחמד עוראבי. מרד עוראבי הקיף את כל מצרים. כשהמדינה הייתה בידי עוראבי במידה רבה, ממשלות בריטניה וצרפת לחצו על הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני להדיח את איסמעיל פאשה, וזה נעשה ב-26 ביוני 1879. תאופיק פאשא הגמיש יותר, בנו של איסמעיל, הפך ליורשו. הפגנה צבאית גדולה בספטמבר 1881 אילצה את ח'דיו תאופיק לפטר את ראש ממשלתו. באפריל 1882 שלחו צרפת ובריטניה ספינות מלחמה לאלכסנדריה כדי לחזק את הח'דיו בסערה נגדו. תאופיק עבר לאלכסנדריה מחשש לשלומו שלו כאשר קציני הצבא בראשות אחמד עוראבי החלו להשתלט על הממשלה. ביוני מצרים הייתה בידי הלאומנים שהתנגדו לשליטה אירופית במדינה. להפגזה הימית הבריטית על אלכסנדריה הייתה השפעה מועטה על כוחות המורדים, מה שהביא לנחיתת כוח משלחת בריטי משני קצות תעלת סואץ באוגוסט 1882. הבריטים הצליחו להביס את הצבא המצרי בתל אל כביר בספטמבר, השתלטו על המדינה והחזירו את תאופיק לשלטון. ח'דיוות מצרים נותרה תחת כיבוש צבאי בריטי עד להקמת הפרוטקטורט הבריטי של מצרים בשנת 1914.