stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמים (סדרת רשת)

| --- | --- |
סמליל הסדרה
סמליל הסדרה
 מבוסס על:  שירותם הצבאי של לוחמי חטיבת גבעתי
 סוגה:  דוקומנטרי
 יוצרים:  תומר לוין
 כותבים:  נדב אלוביק, תומר לוין
 בימוי:  תומר לוין
 משתתפים:  רועי "בנדה" בן-דוד   רן משה   אביתר פרלוביץ'   יוסף מולויה
 פרסים:  פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיק:  מתן דרורי, טל רבינובסקי
 הפצה:  תאגיד השידור הישראלי
 עורכים:  נדב אלוביק
 צלמים:  תומר לוין, נעם שוגנובסקי
 מוזיקה:  קדיר דמיר
 אורך פרק:  כ-20 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 תקופת שידור בישראל:  4 במרץ 2021 – 2 בספטמבר 2022
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
לוחמים היא סדרת רשת תיעודית, פרי יצירתו ובימויו של תומר לוין, המלווה בזמן אמת את שירותם הצבאי של ארבעה לוחמים בחטיבת גבעתי: רועי "בנדה" בן-דוד, רן משה, אביתר פרלוביץ' ויוסף מולויה. הסדרה צולמה בליווי יחידת דובר צה"ל, והיא משודרת בערוץ היוטיוב של כאן דיגיטל, כמו גם בערוץ כאן 11 בטלוויזיה ובאתר תאגיד השידור הישראלי. ייחודיות הסדרה מתבטאת בליווי ארבעת החיילים מיום גיוסם לצה"ל ב-1 בדצמבר 2020 ועד לשחרורם כעבור כשלוש שנים, בנוסף על אי-בימוי המתרחש בסדרה, דהיינו תיעוד גרידא. הסדרה שהחלה צילומים בעיצומה של מגפת הקורונה שומרת על צוות הפקה מצומצם ביותר, כך שיוצר הסדרה - תומר לוין מתפקד ברוב הצילומים עצמאית בשטח כבמאי וכצלם.
בשנת 2021 הוכרזה הסדרה כמועמדת לפרס הפורום הדוקומנטרי בישראל בקטגוריה של סדרת רשת תיעודית.
בשנת 2022 זכתה הסדרה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021 בקטגוריה של סדרות רשת.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 4 | 4 | 4 במרץ 2021 | 6 במאי 2021 |
|  | 2 | 3 | 3 | 11 בנובמבר 2021 | 25 בנובמבר 2021 |
|  | 3 | 3 | 3 | 18 באוגוסט 2022 | 2 בספטמבר 2022 |
סקירת הסדרה > עונה ראשונה

העונה הראשונה של הסדרה סוקרת את תחילת השירות הצבאי של ארבעת החיילים, וראשיתה ביום הראשון לטירונות. הפרק השני בעונה הראשונה מגולל את יציאת הלוחמים לגיבוש במשך 45 שעות. בפרק השלישי, החיילים יוצאים לשבוע שדאות ומתקדמים בהכשרתם הצבאית, לקראת השבעתם כלוחמים מן המניין בחטיבת גבעתי. פרק הסיום סוקר שורה של פעילויות שדוחפות אותם לקצה גבול היכולת: אוהל אב"כ, פק"לים ותורנויות מטבח, ובנוסף יוצר הסדרה תומר לוין משוחח עם הלוחמים על התקדמות צוות התוכנית עמם בהמשך השירות. בנוסף לארבעת הפרקים בעונה זו, התפרסם מיני-פרק נוסף בן שלוש דקות המלווה את החיילים בשרשרת החיול שבבקו"ם. חשיפה זו של שרשרת החיול בבקו"ם לצוות טלוויזיה חיצוני, קרי שאינו בהפקת דובר צה"ל, נחשבת ליוצאת דופן.
סקירת הסדרה > עונה שנייה

העונה השנייה החלה עם עליית הפרק הראשון לאתר יוטיוב ב-11 בנובמבר 2021. הפרק הפותח בעונה זו מתרחש בשיא מבצע שומר החומות, בו הלוחמים נמצאים בשלב האימון המתקדם בהכשרתם הצבאית: רן ואביתר נמצאים בעוטף עזה ועוסקים באבטחת צירים והגנת יישובים, יוסף נמצא בקורס נגמ"שי מרכבה (נמ"רים), בעוד בנדה מרותק בביתו שבנהורה בעקבות פריקת כתף טורדנית שמטילה ספק לגבי המשך שירותו כלוחם בסיירת גבעתי. בהמשך העונה נמצא שירותו הצבאי של בנדה תחת עננה כבדה בעקבות מצבה הרעוע של כתפו. בפרק השלישי והאחרון בעונה השנייה, עוברים הלוחמים טירונות יחידה ומסע כומתה, בשעה שבנדה ממשיך בשירות הקרבי על אף פציעתו בכתף.
סקירת הסדרה > עונה שלישית

ב-18 באוגוסט 2022 פורסם פרק הבכורה של העונה השלישית. בעונה זו מלווה צוות הסדרה את הלוחמים לאחר ההכשרה, כאשר אביתר ויוסף משרתים בקו המבצעי של גדוד רותם בעוד בנדה ורן נמצאים בהמשך המסלול של הסיירת.
משתתפים

הסדרה עוקבת אחרי ארבעה חיילים, שאותרו בידי הפקת הסדרה בסיוע יחידת דובר צה"ל כבר בהיותם מועמדים לשירות ביטחון:
אביתר פרלוביץ', קיבוץ אפק. במקור רצה להתגייס לחטיבת הנח"ל.
רועי "בנדה" בן-דוד, נהורה.
רן משה, גבעולים. במקור רצה להתגייס ליחידת דובדבן, אגוז או ליחידה 504, אך ויתר על יום סיירות בשל אי-רצונו להתגייס בחודש מרץ; אחר כך שובץ כלוחם בגבעתי.
יוסף מולויה, פתח תקווה.
הערות שוליים

1 2    יהונתן קליין, ‏אבק כוכבים: גיבורי סדרת הדוקו-קרבי החדשה נחשפים, בעיתון מקור ראשון, 29 באפריל 2021
↑  מערכת ICE, "לוחמים" - עונה חדשה ורותחת בפתח, באתר אייס, 16 באוגוסט 2022
↑   "גם אם הרגליים שלי נושרות - אני לא פורש" | לוחמים - פרק 1: גיוס, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 19:25)
↑   "משימה בלתי אפשרית - וכל אחד מנסה להוכיח את עצמו" | לוחמים - פרק 2: גיבוש, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 19:58)
↑   "הכי קשה זה לא לדבר, אני מתחרפן מזה" | לוחמים - פרק 3: אני נשבע, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 22:38)
↑   "לעבור גיהנום אחד מתמשך, זו הטירונות" | לוחמים - פרק 4 ואחרון לעונה: שוברים שגרה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 19:05)
↑   הצצה ליום הגיוס | לוחמים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:01)
↑   "כל רכב חשוף לאיום של נ"ט או צליפה" | לוחמים – עונה 2 פרק 1: מלחמה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 19:40)
↑   "לאיפה תלך, בנדה?" | לוחמים – עונה 2 פרק 2: הדחה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 19:34)
↑   "מוכנים לתחילת תנועה לעבר הסגולה" | לוחמים – עונה 2 פרק 3: סוף מסלול, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 25:33)
↑   "זה מה זה לא למצלמה" | לוחמים – עונה 3 פרק 1: פיקוד או חפ"ש 🔥, סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 20:31)
↑  מערכת כאן, הכירו את הלוחמים | אביתר פרלוביץ, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 במרץ 2021
↑  מערכת כאן, הכירו את הלוחמים | רועי בן דוד, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 במרץ 2021
↑  מערכת כאן, הכירו את הלוחמים | רן משה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 במרץ 2021
↑  מערכת פז"ם, ‏סדרת דוקו חדשה תלווה מתגייסים לקרבי לכל אורך השירות הצבאי, באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2021
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: אישה אחת | פרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרת רשת  2021: לוחמים | הבא: 2022: ארון הקודש |
לאסלו פלדש (פוליטיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1914 קישקונהלש, הונגריה 
 פטירה:  20 במאי 2000 (בגיל 85) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (15 ביוני 1948–1967)  member of Central Committee of the Hungarian Socialist Workers' Party (29 ביוני 1957–28 בנובמבר 1970) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית, מפלגת העובדים ההונגרית, המפלגה הקומוניסטית ההונגרית, המפלגה הקומוניסטית של הונגריה, מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  מסדר לאיוש קושוט (1949) 
 
לאסלו פלדש (במקור פישר, בהונגרית: Földes László;‏ קישקונהלש, 27 ביולי 1914 – בודפשט, 20 במאי 2000) היה סופר יהודי-הונגרי, פוליטיקאי, סגן שר, חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט), אביו של הפוליטיקאי ג'רג' פלדש, מנכ"ל "המכון להיסטוריה פוליטית" (מכון מחקר שפועל מחוץ למערכת הממשלתית). שמו הספרותי הבדוי היה אישטוואן סוהאי (István Szuhai).
ביוגרפיה > עד מלחמת העולם השנייה

לאסלו פישר נולד במשפחה יהודית מרובת ילדים. אביו היה ארנה פישר, שעבד כחייט גברים; זמן קצר לאחר לידתו של לאסלו, גויס אביו כחייל במלחמת העולם הראשונה ונשלח לחזית הרוסית, שם נפל עד מהרה. אמו, קטלין וייס, המשיכה את עסקו של בעלה זמן מה כאלמנה, ולאחר מכן פתחה חנות בגדים.
לאסלו הגיע בקושי לכיתה ג' בתיכון בטרם שהחל לעבוד כשוליית נגר. ב-1935 הצטרף לאיגוד עובדי תעשיית העץ ולמפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. במקביל לכך, חיפש קשר גם עם הקומוניסטים. בסביבות 1937 הוא הפך לחבר במפלגת הקומוניסטים של הונגריה שפעלה באופן בלתי חוקי.
מכיוון שעסק בפעילות תעמולה בלתי חוקית (קומוניסטית), הוא נעצר ב-1942 ונידון לשישה חודשי מאסר ובנובמבר 1944 הוא נעצר שוב והורשע שוב. מכיוון שממלכת הונגריה כבר הייתה אז תחת כיבוש גרמני (מבצע מרגרטה) גורשו יהודים וגם אסירים פוליטיים למחנות ריכוז בגרמניה. גם הוא הועלה על רכבת כזו, אך נמלט עם כמה נוספים עוד בהיות הרכבת בשטח הונגריה. הוא נסע לאויפשט, שם ארגן קבוצת פרטיזנים חמושה מפועלים, מעריקים צבאיים ומגורמים אחרים והפך למפקדה. הם לקחו חלק פעיל בהתנגדות, בין היתר מנעו את פיצוץ מגדל המים של אויפשט, אחד מסמלי העיר, כאשר הגרמנים ואנשי מפלגת צלב החץ הרסו את המערכות הציבוריות של העיר (כיום רובע 4 של בודפשט), כדי להפריע לכוחות הצבא האדום הסובייטי שהתקרבו.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העולם השנייה

בשנת 1945, בתום מלחמת העולם השנייה, הוא הפך למזכיר בוועדת המפלגה הקומוניסטית (MKP) באויפשט, ומשנת 1946 הפך לראש מחלקה בוועד המפלגה של בודפשט. הוא הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית ההונגרית שהתארגנה אז מחדש והתמודד מטעמה בבחירות 1945, אך לא זכה במנדט. פלדש הפך לנציג חלופי בבחירות 1947. הוא נקרא "לדגל" ב-15 ביוני 1948 כשתפס את המקום שהתפנה בפרלמנט (של ראש העיר אויפשט באותה תקופה). ראש העיר נאלצה להתפטר מהפרלמנט עקב ניגוד עניינים (אך היא שמרה על תפקידה כראש העיר).
ב-1949 הוא הציג את הצעת הממשלה האספה הלאומית ההונגרית לבטל דה פקטו את השיטה הרב-מפלגתית, לפיה כל המפלגות צריכות לרוץ ברשימה אחת, ברשימת "חזית העצמאות הלאומית ההונגרית" (Népfront). בבחירות 1949 זכה במנדט ברשימה זו.
ביוגרפיה > קריירה

בין 1949 ל-1951 שימש כסגן ראש מחלקת הקאדר (סגל) של ההנהגה המרכזית של מפלגת העובדים ההונגרית (MDP) שמה החדש של המפלגה הקומוניסטית משנת 1949.
לאחר מכן היה מזכיר המפלגה למפעלים גדולים בדונאויווארוש עד 1955 (ששמה נקרא אז על שם סטלין).
לאחר מכן מונה לסגן שר במשרד לסחר חוץ.
ב-1955 הפך למזכיר המפלגה של "מפעלי הברזל והפלדה צ'פל", (בשמה הקודם תשלובת הפלדה והמתכת מנפרד וייס)
משנת 1956 עבד שוב כסגן שר לסחר החוץ.
בין ה-21 ביולי לבין 28 באוקטובר 1956 היה חבר חלופי ב-בהנהגה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית.
ביוגרפיה > תפקידו במהלך המרד הונגרי ב-1956

ב-1956 השתייך פלדש לחלק ה"סטליניסטי הקשוח" של הנהגת המפלגה. בלילה שבין ה-23 ל-24 באוקטובר 1956, יחד עם סטליניסטים קשוחים נוספים הוביל את הקמת הוועדה הצבאית של המפלגה, שמטרתה הייתה לרסק בכוח מזוין את ההפגנות ואת ההתקוממות. ועדה צבאית זו שלחה את הכוחות המזוינים לגגות כדי להגן על בניין הפרלמנט ההונגרי ועל רובע הממשלה. לאחר מכן ב-27–28 באוקטובר הם עבדו על תוכנית להדוף את אימרה נאג' ולהנהיג דיקטטורה צבאית. אימרה נאג' וחוג הרפורמיסטים שלו השיגו סוף סוף נקודת מפנה נגד הסטליניסטים הקשוחים במהלך הדיון הלילי הגורלי על הנהגת המפלגה מה-27 עד ה-28, בתמיכתם של אנסטאס מיקויאן ומיכאיל סוסלוב, שגם הם היו בעד משא ומתן באותה תקופה, פלדש ואחרים הוצאו מחוץ לוועדה הצבאית. כמה מאנשי הוועדה נמלטו למוסקבה בחברת ארנה גרה ואחרים.
ביוגרפיה > לאחר דיכוי המרד ההונגרי - עידן יאנוש קאדאר

מ-12 בפברואר עד 3 בדצמבר 1957, הוא הנהיג את מחלקת הסגל של הוועדה המרכזית של המפלגה. הוא גם הפך לחבר בוועד המרכזי הזמני של המפלגה בנובמבר 1956, ולאחר פיזורה, נשאר חבר בוועד המרכזי ללא הפרעה, עד 1970.
פלדש היה סגן שר הפנים משנת 1958.
מינואר 1964 עד אפריל 1972, עמד בראש הדירקטוריון הכללי של היערנות.
הוא נשאר חבר פרלמנט עד 1967.
מ-1967 עד 1972, היה סגן שר החקלאות והמזון
לאחר מכן מונה למנהל הכללי של HUNGEXPO (מרכז הירידים המסחר והתערוכות הגדול ביותר של בודפשט)
הוא פרש ב-31 בדצמבר 1980.
פלדש התחתן עם רבקה מאלהאי עוד בשנות הארבעים. שלושה בנים נולדו ממערכת היחסים ביניהם:
לאסלו (1945) שהייתה לו קריירה מוזיקלית פופולרית,
יוז'ף (1948) שהפך לסוחר
ג'רג' (1952) שהיה חבר נשיאות של המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית (MSZP) בין 1994–1998 ובין 1998–2000 והוא היה חבר בוועדה הארצית, וכיום מנכ"ל המכון להיסטוריה פוליטית.
בנוסף לקריירה הפוליטית שלו, הוא פרסם גם תחת השם הבדוי אישטוואן סוהאי. זיכרונותיו פורסמו בהוצאת קושוט בשנת 1984 תחת הכותרת "השורה השנייה".
כתביו

על כמה בעיות של עבודת קאדר (סגל). מתוך הנאומים של לאסלו פלדש ואנדראש בארד; ההנהגה המרכזית של MDP בודפשט, 1949
עבודתם של ארגוני המפלגה, הדוגמה שהציבו הקומוניסטים בבניית "מפעלי הברזל על שם סטלין" ועיר סטלין ; הוצאת סיקרה, בודפשט, 1953 (ספרייה קטנה בבניין המפלגה)
ארגון ותכנון מסחרי. בתי ספר של משרד המסחר פנים הוצאת "Közgazdasági és Jogi", בודפשט, 1957
ארגון ותכנון מסחרי. לבתי הספר של משרד למסחר הפנים. בהוצאת "Közgazdasági és Jogi", בודפשט, 1957
אישטוואן סוהאי: פיגה, פיגה! הרפתקאות ציד בשלושה חלקי עולם; הוצאת Magvető, בודפשט, 1967
אישטוואן סוהאי: סימבה המלך ; Magvető, בודפשט, 1971
תערוכת ציד עולמית. 27 באוגוסט - 30 בספטמבר 1971 אלבום זיכרון ; מאמר מערכת. לאסלו פלדש הוצאת Corvina, בודפשט, 1972
תערוכת ציד עולמית. בודפשט, 27 באוגוסט–30 בספטמבר 1971. דוח סיכום ; מאמר מערכת. לאסלו פלדש; משרד התערוכות של משרד החקלאות והמזון, בודפשט, 1972
בשורה השנייה; הוצאת קושוט, בודפשט, 1984
ירי בהרים. ציידים, וציידים בלתי חוקיים ; נפסבה, בודפשט, 1985
הרפתקאות ציד בנופים פראיים בהוצאת המחבר בשם אישטוואן סוהאי); נפסבה, בודפשט, 1987
הכרה

עיטור מסדר קושוט (1949)
לקריאה נוספת

"סופרים הונגרים בני זמננו 1997-1945/ לאסלו פלדש". נבדק ב-2010-08-10.
"מיהו מי / לאסלו פלדש". אורכב מ-המקור ב-2008-10-22.
"Országgyűlés almanachja / Földes László". נבדק ב-2010-08-10.
הערות שוליים

↑  Születési bejegyzése a kiskunhalasi polgári születési akv. 489/1914. folyószáma alatt familysearch.org (Hozzáférés: 2017. augusztus 22.)
1 2  Az 1956-os magyar forradalom, Történelmi olvasókönyv középiskolásoknak, 61-64. old.; Tankönyvkiadó, Budapest, 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90126471  ISNI: 0000 0000 7855 3327  LCCN: n85002086  NTA: 067929397  RERO: 02-A006422857  VIAF: 32524219   WorldCat (עם VIAF): 32524219 
אנדרטה לזכר הפעילות הפרטיזנית של פלדש וחבריו באויפשט, שהוקמה בשנת 1971 באויפשט, לאורך Árpád út, לא הרחק ממגדל המים שהם הצילו.
לורי פני

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1986 (גיל: 37) איזלינגטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  ודהאם קולג', קולג' ברייטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  Nieman Fellowship (2015) 
 laurie-penny.com
 
לורי פני (באנגלית: Laurie Penny; נולדה ב-28 בספטמבר 1986) היא בעלת טור ומחברת ספרים אנגלייה. היא כותבת על פמיניזם בעיתונים וכתבי עת כגון הגרדיאן וניו סטייטסמן.
תחילת דרכה

פני נולדה בלונדון. היא ממוצא אירי, יהודי ומלטזי, ומתארת את עצמה כ"ילדתם האתאיסטית של יהודים וקתולים לשעבר". היא גדלה בברייטון ולוז, והתאשפזה בשל אנורקסיה בגיל 17.
פני השלימה תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת אוקספורד ב-2008. בעת לימודיה, היא הצטרפה ללהקת בורלסק, והופיעה בהפקות דרמה חובבניות במועדון באוניברסיטה. לאחר התואר, היא השלימה תעודה לאומית בעיתונאות.
קריירה

הבלוג של פני, "פני רד", הושק בשנת 2007 והיה מועמד לפרס אורוול ב-2010. היא החלה את הקריירה שלה בתור כתבת במגזין One in Four ולאחר מכן עבד בתור עיתונאית ועוזרת-עורכת בעיתון הסוציאליסטי Morning Star. היא כתבה טורים ומאמרים עבור מספר פרסומים, ויש לה טור בכתב העת New Statesman והיא גם תורמת קבועה בעיתון "הגרדיאן".
באפריל 2011 אירחה פני את התוכנית של ערוץ 4 "Cashing In on Degrees", והופיעה גם בתוכנית האקטואליה הסטירית של אותו ערוץ, 10 O'Clock Live, וב- Newsnight של BBC2.
באוקטובר 2012 היא הפכה גם לעורכת תורמת ב-New Statesman.
פני כתבה את הספרים Meat Market: Female Flesh Under Capitalism (שוק הבשר: בשר נשים תחת הקפיטליזם, 2011) ו-Penny Red: Notes from a New Age of Dissent (פני רד: הערות מעידן חדש של התנגדות, 2011). ב-Meat Marketהיא תוקפת את הפמיניזם הליברלי, אשר היא מתארת כמחבק את צרכנות הבחירה המוצעת על ידי הקפיטליזם כמסלול לשחרור נשים. Penny Redהיה מועמד לפרס הבכורה של Bread and Roses (לחם ושושנים) להוצאה לאור רדיקלית ב-2012. ספרה Unspeakable Things: Sex, Lies and Revolution (דברים שבל יתוארו: סקס, שקרים ומהפכה) יצא בחודש יולי 2014. זמן קצר לאחר מכן, פני דיווחה שהיא הייתה נתונה ל "זרם של התעמרות סקסיסטית ואנטישמית" בעקבות הפרסום של הספר.
פני נבחרה על ידי אתר החדשות Truthdig כ-"Truthdigger (כורה האמת) של השבוע" לשבוע של 25 נובמבר 2011. ב-2012, כלל אותה המגזין Tatler ברשימת הטופ 100 'האנשים החשובים'. בחודש אוקטובר 2012, דירג העיתון "דיילי טלגרף" את פני במקום 55 ברשימת השמאלנים המשפיעים ביותר בבריטניה, ודיווח כי היא "ללא ספק האישה הקולנית והשנויה במחלוקת ביותר של השמאל הרדיקלי". באפריל 2014 הוכרזה פני כעמיתה בתוכנית נימן הבינלאומית באוניברסיטת הרווארד.
באוגוסט 2015 הביעה פני תמיכה במועמדותו של ג'רמי קורבין בבחירות למנהיגות מפלגת הלייבור. היא כתבה: "קורבין נבחר שוב ושוב על ידי אנשי צפון איזלינגטון באופן עקבי מאז 1983, וכמו ברני סנדרס בארצות הברית, נראה מופתע כמו כולם שהוא פתאום קוצר את הפירות של חיים שלמים של דבקות בעקרונות..."
בינואר 2018, הגיבה פני למחלוקת שקמה סביב ג'יימס דאמור, מהנדס שפוטר מ-Google לאחר שפרסם מניפסט הקובע שנשים פחות מוצלחות מגברים בתחומים טכנולוגיים, וקראה למזכר המפורסם שלו "סקסיסטי באופן מפוצץ", ותמכה בפיטוריו כאקט של "הגינות בסיסית".
במרץ 2018 פרסמה פני מאמר בשם "Who Does She Think She Is" (מי היא חושבת שהיא) באתר Longreads.com. המאמר מפרט את הניסיון שלה עם שנאת נשים והשנאה המופנית כלפי נשים באינטרנט.
ביבליוגרפיה

Meat Market: Female Flesh Under Capitalism ‏(Zero Books, 2011)
Penny Red: Notes from the New Age of Dissent ‏(Pluto Press, 2011)
Discordia: Six Nights in Crisis Athens ‏(Random House, 2012)
Cybersexism: Sex, Gender and Power on the Internet ‏(Bloomsbury Publishing, 2013)
Unspeakable Things: Sex, Lies and Revolution ‏(Bloomsbury Publishing, 2014)
Everything Belongs to the Future ‏(Tor.com, 2016)
Bitch Doctrine: Essays for Dissenting Adults ‏(Bloomsbury USA, 2017)
הערות שוליים

↑  "We have achieved preambulation. Bring me a sweetie-bag of amphetamines and the head of Margaret Thatcher". Laurie Penny – via Penny Red blogspot. 23 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Laurie Penny – Student Media Awards judge". The Guardian. London. 11 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Home page on "Penny Red"". Laurie Penny – via Penny Red blogspot.
↑  "Pop culture and radical politics with a feminist twist". Laurie Penny blog at the New Statesman online.
↑  "Laurie Penny profile at The Guardian online". The Guardian. London. 7 באוגוסט 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "10 O'Clock Live Episode 11 guest listing at Channel 4 online". Channel 4. 31 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Laurie Penny author profile at Zero Books". Zero books.
↑  "Chocolate, Snuggles, and Straight Hair, review of Meat Market". Oxonian Review.
↑  Unspeakable Things: Feminist author Laurie Penny subjected to 'vile sexist and anti-Semitic abuse' over her book The Independent.
↑  Truthdigger of the Week: Laurie Penny – Truthdigger of the Week – Truthdig
↑  "Laurie Penny". Tatler. אורכב מ-המקור ב-2016-03-21. נבדק ב-2018-12-08.
↑   Top 100 most influential figures from the Left 2012: 51-100, The Telegraph, 3 October 2012
↑  Nieman Foundation announces the 77th class of Nieman Fellows Harvard.
↑  "Jeremy Corbyn: can he take Labour forward?". Channel 4 News. 18 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Laurie, Penny (23 באוגוסט 2017). "What the Corbyn moment means for the left". New Statesman. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Penny, Laurie; James Damore is wrong. It’s fine to discriminate against bigots and bullies; The Guardian; January 11, 2018; https://www.theguardian.com/commentisfree/2018/jan/11/discriminate-conservatives-james-damore-suing-google-intolerance?CMP=share_btn_fb
↑  "Who Does She Think She Is?". Longreads (באנגלית אמריקאית). 2018-03-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318558305171  BIBSYS: 14022553  BNE: XX5727108  GND: 1017069972  ISNI: 0000 0003 5652 9897  LCCN: no2011184597  MusicBrainz: c8740772-7a1d-49b5-bd3e-b286de4fb320  NTA: 43569717X  RERO: 02-A021591263  SUDOC: 262257823  Trove: 1176430  VIAF: 190346652   WorldCat (עם VIAF): 190346652
לילי לאבלס

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1990 (בת 34) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 http://lilyloveless.org
 פרופיל ב-IMDb
 
לילי מאי לאבלס (באנגלית: Lily May Loveless; נולדה ב-16 באפריל 1990 בלונדון) היא שחקנית אנגלייה, ידועה בעיקר בזכות תפקידה כנעמי קמפבל בסדרת הדרמה סקינס.
קריירה

לאבלס עשתה את הופעת הבכורה שלה בעונה השלישית של 'סקינס' כששיחקה את הנערה הבוטה, פעילה פוליטית ומבולבלת מינית - 'נעמי קמפבל'. לאבלס סיפרה ש'נעמי קמפבל' היא הגרסה הקיצונית שלה.
לאבלס רקדה בלהקת המחול הפסיכוטי, קבוצת מחול שמתמחה בריקודי רחוב, איתם הופיעה בקרנבל טוטנהאם.
לוגו (עיר)

לוגו (בגליסית: Lugo) היא עיר בקהילה האוטונומית גליסיה, ספרד. העיר מונה כיום כ-99,000 תושבים.
גאוגרפיה

לוגו היא העיר היחידה בעולם המוקפת כולה בחומה רומית. החומות הרומיות בלוגו הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000.
בכל אחד משעריה של החומה יש גישה לרשת עירונית של רחובות רגליים שקטים, מוקפים בנייני גרניט. כמה שערים הם שער הכרמן, הידוע יותר בשם פורטה Miñá, אשר שימש באופן מסורתי על ידי עולי הרגל לכיוון סנטיאגו דה קומפוסטלה, שער נובה, שער סן פדרו ושער סנטיאגו, שנבנה במאה ה -18 ואשר מספק גישה ישירה לקתדרלת לוגו. הכיכרות של סנטו דומינגו ואספניה הן שתי נקודות עיקריות במרכז. בחזית השנייה עומדת חזית הבארוק המפוארת של אולם CITY משנת 1738, ומגדל השעון הסמוך מהמאה ה -16. מבנה מונומנטלי נוסף ברובע ההיסטורי של לוגו הוא הקתדרלה, מקדש רומנסקי-גותי שהחל להיבנות במאה ה -12 ועבודתו נמשכה יותר ממאה שנים. בכיכר זהה לחצר הקתדרלה נמצא בניין נוסף, הארמון האפיסקופלי מהמאה ה-18. מחוץ לחומות, העיר מתפשטת ברדיוס מקיר החומה, המקיף את העיר העתיקה. זוהי נקודת המוצא של כבישים חשובים כגון השדרה הידידותית לקניות של A Coruña ויש שטחים ירוקים רחבים כגון פארק Rosalía de Castro. מנקודת המבט של הפארק תוכלו להגיע אל עבר עמק מינו (Miño), שבו ממוקם הספא לוגו (Lugo), המפורסם במימיו התרמיים.
קבוצת הכדורסל של העיר היא בראוגן לוגו, וקבוצת הכדורגל שלה היא דפורטיבו לוגו.
ראו גם

החומות הרומיות בלוגו
דרך סנטיאגו
הערות שוליים

↑  Spain's official tourism website, Lugo(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564226805171  GND: 4111426-7  LCCN: n80038183  MusicBrainz: 860d80f1-0325-45b7-8414-e0b487464192  NKC: ge305381  VIAF: 137201935   WorldCat (עם VIAF): 137201935 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוגאס

| --- | --- |
כנסיית סנטה מריה בלוגאס (2009)
כנסיית סנטה מריה בלוגאס (2009)
 מדינה:  ספרד ספרד
 קהילה אוטונומית:  אסטוריאס אסטוריאס
 שטח:  3.641 קמ"ר
 גובה:  205 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  76 (2020)
 קואורדינטות:  43°26′56″N 5°25′28″W﻿ / ﻿43.44875636°N 5.42440827°W﻿ / 43.44875636; -5.42440827 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהלוגאס(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהלוגאס(למפת אסטוריאס רגילה) אוביידו חיחון אבילס מפרץ ביסקאיה קנטבר. קסטיליה ולאון גליסיהלוגאס(למפת אסטוריאס מוגדלת) אוביידו חיחון אבילס מפרץ ביסקאיה קנטבר. קסטיליה ולאון גליסיהלוגאס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוגאס (בספרדית: Lugás; בגליסיאנית: Llugás) הוא כפר ופרוקיה (אנ') על הר קחידה (Cajide) שברשות המקומית וייאביסיוסה (אנ') בקהילה האוטונומית אסטוריאס שבצפון ספרד. הכפר מצוי בשטח הררי בקרבת נהר ריו דה לה ריה וממוקם כ-30 דקות נסיעה מעיר החוף חיחון וכ-40 דקות נסיעה מהעיר אוביידו, בירת הקהילה האוטונומית.
היסטוריה

הכפר הוקם בתקופה הקלטית כמקום פולחן לאל הקלטי, לוגוס; מקבילו של מרקוריוס.
בימי הביניים שכנה במקום, שהיה עיירה, קהילה יהודית שהגיעה למקום ככל הנראה במאה ה-12, שכן מקור הדן ביהודי ספרד של ימי הרמב"ם מזכיר את השם "לוגסי" באיות מעט שונה. ייתכן כי הקהילה גדלה לאחר הגבלת ישיבת היהודים בבירה אוביידו לג'ודריה של 500 נפש ב-1274 או כמה שנים לאחר מכן בימי אברהם אל ברצ'ילון, איש עסקים יהודי ששימש כגובה המיסים של ממלכת קסטיליה, ששכר אדמות באסטוריאס מהמלך סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה עבור יהודים. הקהילה גורשה מהמקום במסגרת גירוש ספרד וצאצאיהם כיום הם בעלי שם המשפחה לוגסי.
נשמרו בלוגאס ובמחוז וילהויסיוסה (אליו היא שייכת) שמות משפחה שלדעת חוקרים ובהם הכומר יליד לוגאס, אגוסטין הווייה-באלינה אשר משמש כארכיונאי של קתדרלת אוביידו, הם שמות משפחה יהודיים ששובשו ומעידים על היות שורשיהם באנוסים. אותו הכומר טוען כי בוילהויסיוסה נשתמרו תפישות שגויות ואנטישמיות בנוגע ליהודים.
צפונית-מערבית לכפר קיימת כנסייה קתולית המוקדשת למרים אם ישו הנקראת: "כנסיית סנטה מריה אשר בלוגאס"(אנ'), זהו המנזר השני שהוקם באסטוריאס מאז קבלת הנצרות בחבל ארץ זה. המבנה הוקם ב-1180 על גבי קסטרום בסגנון רומנסקה שהתקיים במקום. כיום פועל בכפר בית מלון בשם: "חצר לוגאס" (La Corte de Lugas).
ראו גם

לוגסי