stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגנס (זמרת)
הצלחה מסחרית > Dance Love Pop

בתחילת שנת 2008 אגנס הודיעה שהיא עוזבת את חברות ההקלטות סוני בגלל "הבדלים יצירתיים", ושהיא חתמה על חוזה חדש עם חברה עצמאית בשם "רוקסי רקורדינגס".
ב-11 באוגוסט היא הוציאה את הסינגל "On and On", הסינגל הראשון מאלבום האולפן השלישי. הסינגל היווה את השינוי בסגנון המוזיקלי אליו עברה אגנס, ממוזיקת פופ ו-R&B אל מוזיקת דאנס וקלאב. הסינגל שהה 4 שבועות במקום ה-8 במצעד המוזיקה הרשמי בשוודיה, והגיע למקום הראשון במצעד מוזיקת הקלאב.
את אלבום האולפן השלישי שלה Dance Love Pop כתבה אגנס ביחד עם הפזמונאי אנדרס הנסון. האלבום יצא באופן רשמי ב-28 באוקטובר 2009, וכבר בשבוע הראשון האלבום מכר למעלה מ-10,000 עותקים כאשר הוא מגיע למקום ה-5 במצעדי המוזיקה. הסינגל השני מהאלבום, "Release Me" יצא ב-24 בנובמבר כשהוא מגיע למקום ה-9 בשוודיה.
הצלחה מסחרית > Dance Love Pop > מלודיפסטיבלן

בריאיון לעיתון השוודי "גטבורגספוסטן" שנערך באוקטובר 2008, הודיעה אגנס שהיא תשתתף בתחרות המלודיפסטיבלן שבוחרת את הנציג השוודי לאירוויזיון. הידיעה אושרה על ידי רשת השידור SVT.
אגנס הופיעה עם השיר "Love Love Love" שנכתב על ידי אנדרס הנסון. תחילה אגנס הודיעה שהיא תבצע את השיר ביחד עם הזמרת מרי סרנהולט, אולם לאחר שסרנהולט הודיעה שהיא תשיר לבד בתחרות, אגנס ביצעה את השיר לבד. אגנס העפילה לשלב הגמר, שם היא סיימה במקום ה-8 עם 40 נקודות. הסינגל "Love Love Love" יצא באופן רשמי ב-28 בפברואר בתור הסינגל השלישי באלבום, והגיע למקום הרביעי במצעדי המוזיקה בשוודיה.
הצלחה בינלאומית

בעודה מקדמת את השיר "Love Love Love" לקראת השתתפותה במלודיפסטיבלן, אגנס החלה להתפרסם יותר בזירה הבינלאומית. רוקסי רקורדינגס הוציאה את הסינגל "Release Me" ברחבי העולם, ובכך פרסמה את שיריה של אגנס לראשונה מחוץ לשוודיה. הסינגל פורסם לראשונה בדנמרק שם הוא הגיע למקום ה-6 במצעדים עם מכירות של למעלה מ-25,000 עותקים. השיר הפך ללהיט בבריטניה לאחר שאגנס הופיעה שם בטלוויזיה ובמועדונים. הסינגל הגיע למקום השלישי בחברת המצעדים הרשמית שם הוא שהה במשך שבועות רבים. לאחר 8 שבועות זכה הסינגל במעמד פלטינה עם מכירות של יותר מ--300,000 עותקים.
הסינגל השני של אגנס שהתפרסם בזירה הבינלאומית הוא "On and On" שהצליח במדינות רבות ברחבי אירופה. לעומת זאת, הסינגל השני שיצא בבריטניה הוא "I Need You" שהגיע למקום ה-40 בבריטניה, אולם הוא הצליח יותר ברחבי אירופה.
לאור ההצלחה של שני הסינגלים הקודמים באירופה ובעיקר בצרפת עם מכירות של יותר מ-160,000 עותקים, אגנס הוציאה את הסינגל "Sometimes I Forget" בצרפת ובשוודיה. חברת ההקלטות גפן רקורדס הודיעה ביולי 2009 שהיא חתמה על חוזה עם אגנס, ושהיא תוציא את הסינגל "Release Me" בארצות הברית. אגנס הופיעה עם השיר לראשונה בארצות הברית ב-27 באוגוסט 2009.
ב-19 ביוני 2010 אגנס הופיעה ביחד עם ביורן סקיפס בחתונה של ויקטוריה, נסיכת שוודיה והדוכס דניאל וסטלינג. לפי הצהובון השוודי Expressen, אגנס צפויה להוציא את אלבומה הרביעי במהלך שנת 2011, והסינגל הראשון מהאלבום צפוי לצאת במהלך קיץ 2011.
דיסקוגרפיה

| דיסקוגרפיה של אגנס קרלסון |
| --- | --- |
 אלבומי אולפן ↙:  3
 סינגלים ↙:  10
 וידאו קליפים ↙:  11
דיסקוגרפיה > אלבומים

Agnes - יצא ב-19 בדצמבר 2005
Stronger - יצא ב-11 באוקטובר 2006
Dance Love Pop - יצא ב-29 באוקטובר 2008
Veritas - יצא ב-5 בספטמבר 2012
דיסקוגרפיה > סינגלים

Right Here, Right Now - יצא ב-7 בדצמבר 2005
Stranded - יצא ב-22 במרץ 2006
Kick Back Relax - יצא ב-7 בספטמבר 2006
Champion - יצא ב-22 בנובמבר 2006
On and On - יצא ב-11 באוגוסט 2008
Release Me - יצא ב-24 בנובמבר 2008
Love Love Love - יצא ב-28 בפברואר 2009
I Need You Now - יצא ב-9 באוקטובר 2009
Sometimes I Forget - יצא ב-15 במרץ 2010
When You Tell the World You're Mine - יצא ב-20 ביוני 2010. השיר נכתב במיוחד עבור החתונה המלכותית של ויקטוריה, נסיכת שוודיה והדוכס דניאל וסטלינג.
פרסים

| זכיות ומועמדויות> שנה | זכיות ומועמדויות> פרס | זכיות ומועמדויות> קטגוריה | זכיות ומועמדויות> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | גראמיז | שיר השנה - Right Here, Right Now | מועמדות |
| 2006 | בחירת הילדים בערוץ ניקלודאון | אמן השנה | זכייה |
| 2009 | גראמיז | זמרת השנה | מועמדות |
| 2009 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | המבצעת הטובה ביותר בשוודיה | זכייה |
| 2009 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | המבצעת הטובה ביותר באירופה | מועמדות |
| 2009 | פרסי QX | אמן השנה | מועמדות |
| 2009 | פרסי QX | שיר השנה - On and On | מועמדות |
| 2009 | פרסי האגודה למוזיקה בשוודיה | שיר השנה - Release Me | זכייה |
| 2009 | P3 Guld | שיר השנה - Release Me | מועמדות |
| 2010 | גראמיז | שיר השנה - Release Me | מועמדות |
| 2010 | פרסי QX | אמן השנה | זכייה |
| 2010 | פרסי רדיו Regenbogen | תגלית השנה | זכייה |
| 2010 | רוקביורנן | אמנית השנה | מועמדות |
| 2010 | NRJ Music | אמן השנה | מועמדות |
| 2010 | NewNowNext | מוזיקת האמן | זכייה |
הערות שוליים

↑  AGNES IN SWEDISH CHARTS באתר Swedish Charts
↑  "הביוגרפיה של אגנס" באתר agnes-carlsson.nu (בשוודית)
↑  הביוגרפיה של אגנס באתר הרשמי (באנגלית)
1 2  Agnes's Biography באתר starztv,‏ 21 במאי 2011
↑  Nu är Agnes Idol – på riktigt באתר aftonbladet‏, 12 בפברואר 2005 (בשוודית)
↑  "Sverigetopplistan" (בשוודית)
↑  AGNES - STRONGER באתר Swedish Charts, 19 באוקטובר 2006
↑  RICKI-LEE - LOVE IS ALL AROUND באתר australian-charts
↑  De är med i Melodifestivalen - igen באתר expressen,‏ 2 בדצמבר 2008 (בשוודית)
↑  Lili och Susie till Melodifestivalen באתר aftonbladet, ‏2 בדצמבר 2008 (בשוודית)
↑  "Copenhagen Records - Agnes" באתר cphrec (בדנית)
↑  Agnes etta i England באתר aftonbladet‏ 29 במאי 2009 (בשוודית)
↑  I Need You Now (UK Radio Edit) באתר אמזון
↑  Agnes : Ecoutez son nouveau tube, ’Sometimes I Forget’ באתר evous (בצרפתית)
↑  "Release Me" release-details" באתר אינטרסקופ רקורדס
↑  Victoria och Daniel sa ”ja” i Storkyrkan באתר aftonbladet,‏ 19 ביוני 2010 (בשוודית)
↑  ANDERS NUNSTEDT: Musikåret 2011 kan bli superbra באתר expressen,‏ 1 בינואר 2011 (בשוודית)
↑  Some new performances from Agnes! באתר scandipop,‏ 8 במאי 2011 (באנגלית)
↑  פרס הגראמיז הוא המקבילה השוודית לפרס האוסקר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 10079187  BnF: cb16144663h (data)  GND: 139454128  ISNI: 0000 0000 8170 4894  LCCN: no2010074933  MusicBrainz: 54e93235-2034-478d-b47b-a985828193b7  NKC: xx0125868  SUDOC: 15860573X  VIAF: 101192053   WorldCat (עם VIAF): 101192053 
אגנס מופיעה במלודיפסטיבלן
Pink Friday: Roman Reloaded – The Re-Up

Pink Friday: Roman Reloaded – The Re-Up הוא מארז תקליטורים של זמרת ההיפ הופ הטרינידדית ניקי מינאז'. מארז זה הוא מהדורה מחודשת של אלבום האולפן השני של מינאז', Pink Friday: Roman Reloaded. מהדורה זו יצאה לאור ב-19 בנובמבר 2012 דרך חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק רקורדס. במהלך הקלטת האלבום בגרסה המחודשת, עבדה מינאז' ושיתפה פעולה עם אמנים שונים ביניהם פארקר, סיארה, ליל ויין, קאסי ונטורה, טייגה, תומאס ברינקס.
האלבום הגיע למקום ה-27 במצעד האלבומים של ארצות הברית בילבורד 200, שם גם מכר 36 אלף עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. במצעד אלבומי הראפ של ארצות הברית הגיע האלבום למקום השלישי.
מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "The Boys" ,"Freedom" ו-"High School", כאשר השני מופיע גם בגרסה המורחבת של האלבום. בנוסף לסינגלים, קידמה מינאז' את האלבום באמצעות סיבוב ההופעות שלה "Pink Friday: Reloaded Tour" ובאמצעות הופעתה בטקס פרסי ה-AMA של שנת 2012 עם השיר "Freedom".
רקע

באפריל 2012 הוציאה לאור מינאז' את אלבום האולפן השני שלה, "Pink Friday: Roman Reloaded". ההקלטות לאלבום החלו בשנת 2011 והסתיימו בתחילת שנת 2012. האלבום הצליח מאוד והגיע לפסגת מצעדי האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, ובריטניה. הסינגל הראשון מהאלבום "Starships" זכה גם הוא להצלחה רבה, והיה לאחד הסינגלים המצליחים ביותר של מינאז'. השיר נחשב לאחד השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים ושבר שיא כששהה בעשרת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100, במשך 21 שבועות רצופים.
ב-6 בספטמבר 2012, בטקס פרסי ה-VMA של MTV, הודיעה מינאז' כי היא מתכננת להוציא מחדש את אלבומה השני, וכי שמה של המהדורה המחודשת יהיה "Pink Friday: Roman Reloaded – The Re-Up". באותו הטקס אמרה מינאז': "שמתי שם [במהדורה המחודשת] הרבה שירים חדשים, ואני מתכוונת להוציא את הסינגל הראשון בשבוע הבא. אתם עומדים לאהוב את זה". כחודש לאחר מכן, ב-10 באוקטובר פרסמה מינאז' בעמוד הטוויטר שלה את תאריך הוצאת האלבום, ה-19 בנובמבר 2012. יום לאחר מכן פרסמה מינאז' את עטיפת האלבום, הלקוחה מסט הצילומים של מינאז' לקליפ לשיר "I Am Your Leader". בנובמבר הודיעה מינאז' שהאלבום המחודש יכלול דיסק עם שבעה שירים חדשים ו-DVD הכולל קטעי "מאחורי הקלעים" מהופעותיה.
סינגלים

"The Boys" - יצא לאור ב-13 בספטמבר 2012 כסינגל הראשון מהאלבום. בשיר משתתפת הזמרת קאסי.
"Freedom" - הסינגל השני מהאלבום, יצא לאור ב-3 בנובמבר 2012. מינאז' הופיעה עם השיר בטקס פרסי ה-AMA לשנת 2012.
"High School" - הסינגל השלישי מהאלבום, יצא לאור ב-2 באפריל 2013. בשיר משתתף הראפר ליל ויין. בארצות הברית הגיע השיר למעמד זהב ודורג במקום ה-15 במצעד שירי הראפ.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 27 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הראפ | 3 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 79 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 118 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 21 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 97 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 84 |
|  צרפת | SNEP | 80 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 70,000 |
אורלנדו נורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1832 
 פטירה:  1901 (בגיל 68 בערך) 
 
אורלנדו נורי (באנגלית: Orlando Norie‏; 15 בינואר 1832 – 1901) היה אמן בריטי של נושאים צבאיים.
ביוגרפיה

נורי היה אולי הצייר הפורה ביותר של הצבא הבריטי במאה ה-19 יחד עם ריצ'רד סימקין. ההערכה היא שנורי לבדו צייר יותר מ-5,000 תמונות. אף שמשפחתו הייתה ממוצא סקוטי, הם עברו לאירופה, ואורלנדו נולד בברוז', בלגיה ב-15 בינואר 1832. הוא בילה את רוב חיי העבודה שלו בדנקרק, שם צייר סצנות רבות, בעיקר בצבעי מים עבור חברת הוצאה לאור של רודולף אקרמן.
עבודתו זכתה להכרה לראשונה בסתיו 1854 כאשר פרסמו את ההדפס שלו על קרב עלמה, במלחמת קרים, לאחר מכן הופיעו הדפסים של קרב אינקרמן במלחמה זו. אלה צוירו עבור חברת אקרמן. הגלריה של החברה שימשה מקום תצוגה לרבים מצבעי המים של האמן.
נורי נתפס כיורש הטבעי של הנרי מרטנס. בחברת אקרמן היו מרוצים מעבודתו, והציגו את יצירותיו מדי פעם בתערוכות, שאחת מהן הועלתה ב-1873 והציגה את תמונותיו מתמרוני הסתיו האחרונים שנערכו בספטמבר ואוקטובר 1871 בסביבות אלדרשוט והרי סארי.
ציור בצבעי מים המתאר את קרב פואנטס דה אונורו ב-5 במאי 1811 של אורלנדו נורי נמצא באוסף של הקולג' המלכותי הצבאי של קנדה.
קברו נמצא בבית הקברות הישן של דנקרק בצמוד לבית הקברות הצבאי חבר העמים.
ניתן לראות רבות מתמונותיו במוזיאונים ובמועדונים של הגדודים הבריטיים.
הערות שוליים

↑  Harrington, Peter, and Michel Tomasek. (2003). Queen Victoria's Army in Color: The British Military Paintings of Orlando Norie. Atglen, PA: Schiffer
↑  Harris, R.G., "Orlando Norie, Military Artist," Journal of the Society for Army Historical Research, Vol. 50, 1972, pp. 127–130 and 193–199, and Vol. 51, 1973, pp. 19–26.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אורלנדו נורי".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128602686  ISNI: 0000 0000 6682 9584  LCCN: no2003051553  RKD: 59957  ULAN: 500112782  VIAF: 52745482   WorldCat (עם VIAF): 52745482 
הקרב בקנדהר
UTF-32

UTF-32 (32-bit Unicode Transformation Format או 32-bit UCS Transformation Format) הוא קידוד תווים באורך קבוע של יוניקוד, המשתמש ב־4 בתים (32 סיביות) לכל תו. הקידוד שומר את מספרו המייצג של התו בייצוג בינארי באורך 32 סיביות. לדוגמה, התו A מקודד כ־0x00000041 (בהקסדצימלית), התו π כ־0x000003C0 והתו הסיני הנדיר 𣎴 שמספרו ביוניקוד U+233B4 כ־0x000233B4. יתרונו הגדול ביותר של UTF-32 הוא פשטותו, אך היא גם מקור כל חסרונותיו.
רקע

בשנת 1990, כאשר תוכנן תקן מפת התווים האוניברסלית (באנגלית UCS, ראשי תיבות של Universal Character Set) של ארגון התקינה הבין-לאומי (בר"ת: ISO), תחת מספר התקן ISO 10646, נקבע כי התקן יכיל שתי צורות קידוד: UCS-2 ו־UCS-4. שתי צורות הקידוד פועלות בצורה דומה, קידוד התו מתבצע על ידי שמירת מספרו המייצג כמספר בינארי שגודלו 16 סיביות (2 בתים) ב־UCS-2 או 32 סיביות (4 בתים) ב־UCS-4. מספר התווים שיכול כל קידוד לייצג הוא כמספר המספרים אותם ניתן לייצג בצורה בינארית על ידי מספר הסיביות בהן הוא משתמש. לכן, UCS-4 יכולה לקודד עד 2,147,483,648 תווים, ואילו UCS-2 יכולה לקודד רק את 65,536 התווים הראשונים, המכונים המשטח הרב־לשוני הבסיסי.
בשנת 1991 אוחד המשטח הרב־לשוני הבסיסי של ISO 10646 עם 65,536 התווים של תקן אחר למפת תווים אוניברסלית, אז יוניקוד בגרסתו הראשונה. UCS-2, אפוא, היה זהה ליוניקוד. תקן ISO 10646 שמר על קידוד UCS-4 באופן רשמי, אך הכול הניחו כי לא יהיה לו שימוש, משום שלא יהיה צורך ביותר מ־65,536 מקומות.
כעבור שנים התבדתה תחזית זו (ראו במאמר על UTF-16) ותקן יוניקוד הורחב מעבר ל־65,536 תווים והכיל כעת למעלה ממיליון תווים. נוצר הצורך להכניס לתקן צורת קידוד של 32 סיביות לכל תו, שתוכל לייצג את התווים הרבים. UCS-4 הפך לחלק מיוניקוד, אך הוגבל לייצוג של מיליון וקצת תווים בלבד (במקום שני מיליארד במקור) כדי שיתאים ל־UTF-16 שאינו מסוגל למען יותר מכך. לציון זאת שונה שמו ל־UTF-32.
UTF-32 זהה ל־UCS-4 פרט לעובדה ש־UTF-32 מוגבל באופן שרירותי לייצוג 1,114,112 קודים בלבד, שהם התווים בתחום 0x10FFFF-0x000000, וכן שבניגוד ל־UCS-4, מכיל סטנדרט ה־UTF-32 מספר סמנטיקות של יוניקוד עליהן חובה לשמור.
תיאור הקידוד

קידוד באמצעות UTF-32 נחשב לקידוד הפשוט ביותר. בניגוד לשאר הקידודים הקיימים, לקידוד זה אורך קבוע, כל תו מיוצג על ידי מספר קבוע של 4 בתים. שיטת הקידוד פשוטה: מספרו הייצוגי של התו מומר לצורה בינארית בגודל 32 סיביות (שהם 4 בתים) וכך הוא נכתב.
עם הגדרתו הוגבל UTF-32 ל־21 סיביות, שהם מיליון וקצת תווים, ולכן בעצם ניתן לייצג עמו את כל הערכים בטווח שבין 0x000000 ל־0x10FFFF. תקן היוניקוד קובע שמספרו המייצג של תו לעולם לא יחרוג מערכים אלו ולכן מובטח שבעזרת UTF-32 ניתן לייצג כל תו אפשרי ביוניקוד.
יתרונות וחסרונות > יתרונות

שיטת הקידוד פשוטה ביותר, פשוט כותבים את המספר בייצוג בינארי של 4 בתים. אין צורך בביצוע כל פעולה שהיא על הבתים או על המספרים פרט לכתיבת המספר בעת הקידוד וקריאתו בעת הפענוח.
יתרונות וחסרונות > חסרונות

UTF-32 אינה חסכונית במקום. מרבית התווים בשימוש נמצאים במשטח הרב־לשוני הבסיסי (ערכיהם ביוניקוד נעים בטווח שבין 0x0000 ל־0xFFFD) וניתן לייצגם באמצעות בית אחד או שני בתים. UTF-32 כופה שימוש של ארבעה בתים לכל תו ולכן מגדיל את תפוסת הזיכרון בסדר גודל של פי שניים עד פי ארבעה.
UTF-32 אינה עמידה בפני איבוד בתים במהלך שליחה. אם מסיבות אלו או אחרות אבד בית מסוים (למשל במהלך שליחה ברשת), אזי במהלך הפענוח יחולקו הבתים לרביעיות בצורה שונה והטקסט כולו יוצג בדרך לא נכונה.
אין תאימות לאחור עם ASCII. טקסט שנכתב ב־ASCII או באחד מקידוד ISO-8859, אינו קריא באמצעות קידוד זה.
שימושים במערכות קיימות

היות שקידוד UTF-32 תופס משאבים רבים (פי שניים מ־UTF-16 ברוב המקרים, ופי ארבעה מקידודים ישנים כמו ASCII ו־ISO 8859), אין הוא נמצא כמעט בשימוש. השימוש היחיד הנעשה בו הוא כפורמט פנימי, בתוך הזיכרון, על ידי מערכות הפעלה, משום שהעבודה עמו פשוטה יותר מאשר עם קידודים בעלי אורך משתנה (כמו UTF-8 ו־UTF-16). כפי שצוין קודם, אין צורך בשום פעולה פרט לקריאת הנתונים לשם הבנת טקסט שקודד ב־UTF-32, וזאת בניגוד לקידודים אחרים הדורשים פענוח מורכב יותר. משום שמדובר בטיפול פנימי אין סכנה של איבוד מידע ומשום שהמידע מפוענח מקידוד אחר, אין צורך בתאימות ל-ASCII. השימוש ב־UTF-32 מביא לחסכון בזמן על חשבון בזבוז קל של זיכרון.
מערכות יוניקס רבות, כולל הגרסאות החדשות ביותר של לינוקס, משתמשות ב־UTF-32 בשיטה זו. בלינוקס, למשל, קובצי יוניקוד מאוחסנים ב־UTF-8 אך מערכת ההפעלה ממירה אותם ל־UTF-32 בעת הטיפול בהם ברמה הפנימית.
מערכת ההפעלה Windows אינה עושה שימוש ב־UTF-32 כלל – לא בשימוש פנימי (Windows משתמשת ב־UTF-16) ולא באחסון קובצי טקסט (אין אפשרות לשמור קובץ טקסט ב־UTF-32).
אורלנדו פירטס

חברי הקבוצה, 2009
אורלנדו פירטס (באנגלית: Orlando Pirates) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת העל האפריקאית, ליגת PSL, ומייצג את העיר אורלנדו, המהווה חלק מאזור סווטו ליד יוהנסבורג. הקבוצה משחקת במדים שחורים במשחקי הבית ובמדים שחורים-לבנים במשחקי חוץ. המועדון מחזיק בכמות הגבוה ביותר של אליפויות דרום אפריקה, וזהו המועדון היחידי בחצי הכדור הדרומי שזכה בגביע אפריקה לאלופות, וזאת בשנת 1995, ובסופר קאפ האפריקאי שנה לאחר מכן.
בבעלותו של המועדון 51% מאצטדיון אליס פארק אשר ביוהנסבורג.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
המועדון הוקם בשנת 1937 והוא המועדון הוותיק ביותר בדרום אפריקה. בעיירה אורלנדו בסווטו, פרבר של יוהנסבורג.
המייסדים של המועדון הם צאצאים למהגרים שעברו לאזור מאזורים צחיחים לעבוד במכרות זהב של גואטנג.
רק בשנת 1940 התמנה נשיא לקבוצה והחל לממן אותה כלכלית.
הדרבי של סווטו

הדרבי בין אורלנדו פירטס לקייזר צ'יפס הוא אחד המתוחים בעולם הכדורגל. כוחות משטרה ואבטחה גדולים שומרים על הסדר באצטדיון המלא עד אפס מקום. לא פעם מתרחשים אירועי אלימות קשה בין שני מחנות האוהדים.
תארים

אליפות דרום אפריקה: 1971, 1973, 1975, 1976, 1994
גביע אפריקה לאלופות: 1995
סגנות 2013
גביע הקונפדרציה האפריקאי
סגנות 2015
הסופר קאפ האפריקאי: 1996
גביע וודוקום: 1999, 2005
ליגת PSL: 2000/1, 2002/3
אוקלו

אוקלו הוא אזור בסביבות העיר פרנסוויל ברפובליקת גבון שבאפריקה. בשנת 1972 התגלו שם ראיות לקיומם של כורים גרעיניים טבעיים קדומים שתוארכו לתור הפרוטרוזואיקון.
מכרות אורניום

העדויות לקיומם של כורים גרעיניים קדומים נמצאו במכרות אורניום שהקימו הצרפתים באוקלו לאחר גילוי מרבצי אורניום באזור בשנת 1956. המכרות הופעלו על ידי חברה צרפתית, ומדינת גבון שקמה ב-1960 כמעט שלא זכתה ליהנות מהרווחים. פועלי הכרייה היו תושבים מקומיים. כמות האורניום המקורית במכרות, שאינם פעילים מאז סוף 1997, מוערכת ב-20,000 טון.
כורים גרעיניים טבעיים

בדיקות הראו שריכוז האיזוטופ הבקיע אורניום-235 במכרות באוקלו נמוך מהרמה העולמית, שהיא בערך 0.72%, והדבר מצביע על הדלדלות בכמות החומר הבקיע. ההבדל נובע, קרוב לוודאי, עקב תהליך ביקוע גרעיני מואץ של אורניום-235 בעקבות הצתה של תגובת שרשרת גרעינית, כלומר פעולה של כור גרעיני טבעי. נראה שמים שמשו בתור חומר מאט שתפקידו להאט את מהירותם של הנייטרונים הנפלטים בתהליך הביקוע ולאפשר את קיומה של תגובת שרשרת יציבה.
משערים שהכורים פעלו בתקופת הפרוטרוזואיקון התחתון. בתקופה זו ריכוזו של אורניום-235 היה גבוה מאשר כיום, משום שזמן מחצית החיים שלו קצר יחסית לאורניום-238, המרכיב העיקרי במרבצי אורניום טבעיים. ככל שריכוז החומר הבקיע גבוה יותר כך דרושה מסה קריטית נמוכה יותר לצורך תחילתה של תגובת השרשרת. הריכוז של אורניום-235 לפני כ-2 מיליארד שנה, בעת פעולת הכורים, עמד על כ-3%. הכורים הטבעיים פסקו לפעול לפני כ-1.5 מיליארד שנה, כאשר ריכוז האיזוטופ הבקיע פחת. כיום, נוהגים להעשיר אורניום על מנת להקטין את המסה הקריטית הדרושה לתחילתה של תגובת שרשרת בכור גרעיני. לצורך שימוש באורניום בכורי מים קלים מספיקה רמת העשרה של כ-5%-3%, כלומר רמת חומר בקיע דומה לזו שהייתה בכור הטבעי באוקלו. בפצצה גרעינית מגיעים גם לרמת העשרה של כ-90%.
ראו גם

העשרת אורניום
רדיואקטיביות
תרשים סכמטי של השכבות במכרה באוקלו. 
 1) אזור של כורים גרעיניים. 
 2) אבן חול. 
 3) שכבת מחצבי אורניום. 
 4) גרניט
אוליבר וחבורתו

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל משנת 1988
 מבוסס על:  "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס
 בימוי:  ג'ורג' סקריבנר 
 הופק בידי:  קת'לין גאווין 
 תסריט:  ג'ים קוקס טים דיסני ג'יימס מנגולד
 עריכה:  ג'יימס מלטון, מארק הסטר 
 מדבבים:  ג'ואי לורנס בילי ג'ואל נטלי גרגורי בט מידלר רוברט לוג'יה דום דה-לואיז צ'יץ מרין
 מוזיקה:  ג'יי. איי. סי. רדפורד, רון רוצ'ה, ברוס סוסמן, רוב מינקוף, רוקי פאדילה, רובן בליידס, מייקל אקרט, ג'אק פלדמן, טום סנו, בארי מאן, בארי מנילו, דן הארטמן, צ'ארלי מידנייט, ג'ון סנט ג'יימס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Silver Screen Partners III, סרטי וולט דיסני, אולפני ההנפשה של וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית18 בנובמבר 1988 ישראל15 ביולי 1989
 משך הקרנה:  72 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט לכל המשפחה, דרמה קומית, סרט מוזיקלי, סרט ילדים, סרט הרפתקאות 
 הכנסות:  121,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   oliverandcompany
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוליבר וחבורתו (באנגלית: Oliver & Company) הוא סרט אנימציה אשר צולם בשנת 1988 והופק על ידי חברת וולט דיסני. זהו סרט האנימציה ה-27 של וולט דיסני והוא נוצר בהשראת הספר "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס. הסרט זכה להצלחה בקופות וגרף כ-53 מיליון דולר. הוא היה גם אחד מסרטי דיסני הבולטים בשנות השמונים (תקופה שנחשבת לכישלון בחברת וולט דיסני) וגם היה מועמד לפרס גלובוס הזהב. הצלחת הסרט עודד את דיסני להמשיך להפיץ סרטי מחזמר, ומיד שנה לאחר מכן יצא הסרט "בת הים הקטנה", שהיווה את יריית הפתיחה לרנסאנס של דיסני ולהצלחה כבירה לאורך שנות ה-90.
חרף הצלחת הסרט, חברת דיסני לא מיהרה להוציא את הסרט במהדורה ביתית. רק לאחר ההפצה המחודשת לבתי הקולנוע, בשנת 1996, יצאה לראשונה מהדורת וידאו ביתית לסרט. מהדורת ה-DVD הראשונה יצאה בשנת 2002, לאחריה יצאה מהדורה מהודרת בשנת 2009 לציון 20 שנים ליציאת הסרט, ומהדורת ה-Blu-ray הראשונה יצאה ב-2013, לציון 25 שנים להפצת הסרט.
הסרט היה הסרט הראשון שהופץ בישראל בדיבוב לעברית במקביל להפצה העולמית. הסרט הופץ לקולנוע בדיבוב עברי בלבד.
עלילת הסרט

הסרט מתרחש ברחובות ניו יורק. אוליבר, חתול ג'ינג'י יתום, אבוד ברחובות ניו יורק רעב ורטוב, ללא איש שיעזור לו. הוא מנסה לגנוב נקניקיות ממוכר הנקניקיות בצומת ללא הצלחה עד שמגיע דודג'ר, כלב חברותי וחייכן, והשניים שודדים ביחד את מוכר הנקניקיות. לאחר מכן, דודג'ר בורח עם הנקניקיות ואוליבר עוקב אחריו עד למקומה של החבורה של דודג'ר, שגרה בבית רעוע בנמל, ביחד עם פייגין, איש עני וחסר עבודה.
לפתע, מגיע סייקס, איש העסקים, יחד עם הכלבים שלו, רוסקו ודה סוטו, לביתו של פייגין. הוא דורש ממנו שישלם את כל חובותיו תוך שלושה ימים, אחרת זה סופו. בינתיים מתפתחת מריבה בין הכלבים של סייקס לחבורה של דודג'ר, שמסתיימת לאחר שהחבורה הגנה על אוליבר מפני הכלבים המסוכנים. כשפייגין המיואש חוזר לביתו, הוא נשכב לישון ומאמץ את אוליבר יחד עם כלביו.
למחרת, תוך כדי ניסיון להשיג כסף בשביל פייגין, נופל אוליבר לידיה של ג'יני, ילדה עשירה המתגוררת בניו יורק. היא מביאה אותו לביתה הגדול, שם הוא פוגש את הכלבה השחצנית ז'ורז'ט שרק מחפשת איך להיפטר מאוליבר. בינתיים, החבורה של דודג'ר מחליטה להחזיר את אוליבר, והם מצליחים להיכנס לבית הגדול ובעזרת ז'ורז'ט, מצליחים להתחמק מווינסטון, המשרת, ולקחת את אוליבר איתם. אוליבר לא מסכים להישאר עם החבורה, כי היה לו כיף בבית של ג'יני והוא מתחיל לצאת מהבית אך בדיוק באותו זמן חוזר פייגין המיואש מנסיונותיו להשיג כסף שלא הצליחו. כשהוא מגלה את הקולר על צווארו של אוליבר, הוא מתמלא שמחה וכותב מכתב שמבקש מהמשפחה העשירה, בעלת החתול, כופר תמורתו. הוא מודיע לסייקס על "תוכניתו".
במקום הקבוע מראש פוגשת ג'יני את פייגין (היא עדיין לא יודעת שהוא ה"חוטף") ומספרת לו על החתול האובד. פייגין מתמלא רחמים ומחזיר לה את החתול מבלי לקבל את הכסף תמורתו. אלא שמיד אחרי שהיא קיבלה אותו, מגיע סייקס במכוניתו וחוטף אותה ואת אוליבר משליך החוצה. הוא מודיע לפייגין שאם הוא לא מגלה כלום, החוב שלו מבוטל ומיד לאחר מכן בורח. החבורה מצליחה להיכנס לתוך מעונו של סייקס ולהציל את ג'יני, וברגע האחרון מגיע פייגין על האופנוע שלו והם בורחים. מכוניתו המהירה של סייקס משיגה אותם במהירות והם נקלעים לרדף המתרחש על פסי רכבת. ג'יני עפה על המכונית וברגע האחרון קופץ אוליבר ונושך את ידו של סייקס ומציל אותה מידו הקשה. דודג'ר נחלץ לעזרתו של אוליבר משני הכלבים הזועמים שלאחר קרב קשה נופלים מהמכונית. לאחר ניסיונות נוספים של סייקס לתפוס את ג'יני, היא מצליחה לחזור לאופנועו של פייגין. כשהמכונית עוברת על גשר, אוליבר ודודג'ר נזרקים ממנה, ורכבת שמגיחה ממול מתנגשת בעוצמה במכונית שנשרפת כליל. לאופנוע של פייגין, שעל ידי נהיגתו של טיטו הכלב סטתה מהפסים לא קרה כלום. לאחר שהם חוזרים, מגיע דודג'ר עם אוליבר, שלאחר שג'יני מחבקת אותו הוא פוקח את עיניו והיא שמחה על שהוא בחיים.
בסוף הסרט רואים את כל החבורה ביום הולדתה של ג'יני, שלאחר כמה זמן הולכת ומשאירה את אוליבר בביתה של ג'יני, איפה שהוא הכי רצה.
דמויות והקבלות לספר המקורי

מכיוון שהספר מבוסס על רומן רב המכר אוליבר טוויסט, רבים מהדמויות זהות בשמם ובהתנהגותם לדמויות מהספר המקורי:
אוליבר: חתול ג'ינג'י קטן ותמים אשר מצטרף לכנופיית הכלבים של פייגין לפני שאומץ על ידי ג'ני. מקביל לדמותו של אוליבר טוויסט.
דודג'ר: מנהיג הכנופיה של פייגין דודג'ר, מציג את עצמו כאחד אשר מסתפק במה שיש ואוהב לחיות ברחוב. מקביל לדמותו של דודג'ר, מנהיג כנופיית הילדים.
פייגין: איש עני אשר חי בבית רעוע עם כלביו הוא צריך כסף כדי לשלם את חובותיו לסייקס, לכן הוא נאלץ לעשות דברים נוראים, אך הוא בעל לב זהב. מקביל לדמותו של פייגין.
ג'ניפר "ג'ני" פוקסוורט: ילדה אדיבה ועשירה אשר מאמצת את אוליבר ודואגת לו. מקבילה לדמותו של מר בראונלו.
איגנסיו אלונסו חרויו פדריקו דה טיטו: חבריו קוראים לו בקיצור טיטו. כלב צ'יוואווה אשר נוהג לדבר מהר מאוד במבטא ספרדי.
ז'ורז'ט: כלבת פודל ששייכת למשפחת פוקסוורט. היא מקנאת בתשומת הלב שמקבל אוליבר מג'ני. בסוף הסרט היא מגלה תחושת משיכה לטיטו. מקבילה כנראה לדמותה של ננסי.
סייקס: סייקס הוא איש עסקים מסוכן בעל לב קר. הדבר היחידי שמעניין אותו הוא כסף, הוא מוכן להשיג אותו בכל מחיר. מקביל לדמותו של ביל סייקס.
איינשטיין: כלב דני ענק אשר מוצג כלא חכם במיוחד (בניגוד למה שמייצג שמו).
פרנסיס: כלב בולדוג בעל מבטא בריטי. הוא מעריך מאוד אומנות ותיאטרון ומתרגז כאשר קוראים לו פרנקי או פרנק או פרנס.
ריטה: כלבת סלוקי והנקבה היחידה בכנופיה של פייגין.
וינסטון: המשרת הנאמן של משפחת פוקסוורט.
רוסקו ודה סוטו: צמד כלבי הדוברמן של סייקס ונראה שיש להם יריבות גדולה מאוד עם דודג'ר ועם הכנופיה של פייגין.
לואי: מופיע רק בתחילת הסרט. הוא מוכר נקניקיות עם שנאה כבדה כלפי הולכים על 4 כגון כלבים וחתולים.