stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יואל ריפל
ביוגרפיה

ריפל נולד ב-1948 בחבל בוקובינה שברומניה. אביו פוטר ממשרתו על שהגיש בקשה לעלייה לישראל.
עלה לישראל באונייה "אנוטריה" עם משפחתו ב-1961. כשהגיע לישראל לא ידע עברית.
הם גרו שנתיים בקריית ים, שם למד בכיתות ז'-ח' בבית הספר היסודי "זבולון" ומשם עברו לשכונת מחנה יהודה בפתח תקווה. בנעוריו שיחק כדורגל והחל לשחק כדורעף בעקבות דרישת הוריו. בהמשך אף שיחק בליגת העל בכדורעף.
למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ובאותו זמן החל לפרסם שם סאטירה, בעיתון הסטודנטים "יתוש". כמו כן היה חבר, בתקופת לימודיו, בוועדת התרבות של אגודת הסטודנטים וכתב ללהקת הומור וסאטירה שהקימו הסטודנטים.
בסיום לימודיו פתח משרד עורכי דין בפתח תקווה, המתמחה בתחום המעמד האישי. בהמשך העביר משרדו לתל אביב ולאחר מכן לרמת גן.
כתב שירים ומערכונים לכוכבי בידור רבים: דודו טופז, חנה לסלאו, מיקי קם, ציפי שביט, טוביה צפיר, דובי גל, ספי ריבלין, דודו דותן, יגאל בשן, יהורם גאון, להקות צבאיות, שוקולד מנטה מסטיק, דורי בן זאב ועוד. השיר הידוע ביותר שכתב הוא "לילה בלי כוכב" ללחן של עוזי חיטמן בביצוע שימי תבורי. בנוסף כתב שירי ילדים, בהם "מבולבלי".
באמצע שנות ה-70 נפסל להשמעה השיר "בחיק הטבע", שכתב ללהקת הנשמות הטהורות, ואשר עוסק בשימוש בסמים.
השתתף בתוכניות טלוויזיה פופולריות ושעשועוני בידור דוגמת "תשע בריבוע", "זה הסוד שלי" ואחרות.
כתב תסריטים עבור תוכניות הטלוויזיה "זהו זה!" ו"מוצ"ש".
על השתתפותו בתוכנית הרדיו "לצון נופל על לצון" זכה בפרס רשות השידור.
היה חבר קרוב של דודו טופז משנות ה-70 ועד למותו של טופז. הוא אף ביקר את טופז לבקשת האחרון, מספר ימים לפני התאבדותו.
במרץ 2014 יצא לאור ספרו ההומוריסטי "אנחנו הרומנים". ב-2015 יצא לאור ספרו השני "אנחנו הישראלים".
חיים אישיים

יואל ריפל מתגורר בשכונת בבלי בתל אביב, נשוי לשנית, עורכת דין, ולו שלוש בנות. בתו, תמר ריפל-מנור, היא עיתונאית ועורכת בעיתון "ישראל היום" וכתבת ושדרנית בערוץ הספורט וברדיו חיפה.
ספריו

אנחנו הרומנים, סטימצקי, בני ברק, 2014
אנחנו הישראלים, סטימצקי, תל אביב, 2015
הערות שוליים

↑  להקת הומור באונ' ת"א, מעריב, 18 בנובמבר 1974
↑  אנחנו הרומנים, באתר ההוצאה לאור של סטימצקי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290808005171  ISNI: 0000 0004 2760 420X  LCCN: no2014147911  MusicBrainz: b9125e7e-8337-41c8-aab4-b73ec433e2b7  VIAF: 297802454   WorldCat (עם VIAF): 297802454
יוהנס שטיינהוף

| --- | --- |

יוהנס שטיינהוף
 לידה:  15 בספטמבר 1913 הקיסרות הגרמנית בוטנדורף, הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  21 בפברואר 1994 (בגיל 80) גרמניה ואכטברג, גרמניה
 מקום קבורה:  Villip Cemetery 
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  "מאקי"
 השתייכות:   לופטוואפה (ורמאכט)  לופטוואפה (בונדסוור)
 תקופת הפעילות:  1934–1945 1955 – 1974
 דרגה:   אוברסט (ורמאכט)  גנרל (בונדסוור)
 תפקידים בשירות
 מפקד מפקח הלופטוואפה יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה   לגיון ההצטיינות
 
יוהנס "מאקי" שטיינהוף (בגרמנית: Johannes "Macky" Steinhoff;‏ 15 בספטמבר 1913 – 21 בפברואר 1994) היה אלוף הפלות בלופטוואפה אשר לזכותו נזקפות 176 הפלות של מטוסי אויב במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שטיינהוף סייע בבנייתו מחדש של חיל האוויר הגרמני, ואף שימש כמפקדו בין השנים 1966–1970. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין השנים 1971–1974.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

שטיינהוף נולד ב-15 בספטמבר 1913 בבוטנדורף שבפרובינציית סקסוניה. אביו היה חקלאי ואמו הייתה עקרת בית. היו לו שני אחים וולף וברנד, ושתי אחיות גרטה ושרלוט. שרלוט התחתנה לימים עם לודוויג האן מפקד משטרת הביטחון שהשתתף בדיכוי מרד ורשה והואשם לימים בפשעי מלחמה. הוא התחנך במנזר, וב-1932 החל ללמוד פילולוגיה באוניברסיטת ינה. ב-1934 הוא נאלץ לנטוש את לימודיו בשל מחסור בכסף. ב-1935 התגייס לקריגסמרינה - חיל הים. הוא שרת שם שנה אחת בלבד, לפני שהרחבתו של הלופטוואפה אפשרה לו לעבור לשרת בחיל זה. ב-1 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט. ב-1 בינואר 1939 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד קבוצה בטייסת ההוראה ה-2. היחידה שלו כללה בתחילה מטוסי ארדו Ar 68 ובהמשך קיבלה מסרשמיט Bf 109.
ב-29 באפריל 1939 נישא שטיינהוף לאשתו אורסולה. נולד להם בן, וולף, ובת, אורסולה. בתם נישאה לימים לפוליטיקאי האמריקני מייקל בירד שהיה חבר האספה הכללית של קולורדו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ביום פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר שטיינהוף לכנף קרב 26. הוא מונה למפקד קבוצת מטוסים חדשה שהוצבה בבון. ב-12 בנובמבר הועברה יחידתו לשדה התעופה יבר. במהלך קרב מפרץ הלגולנד הצליח שטיינהוף להפיל שני מטוסי ויקרס ולינגטון של חיל האוויר הבריטי. ב-3 בפברואר 1940 סופחה הקבוצה של שטיינהוף לקבוצה חדשה שנקראה "קבוצת הלילה הרביעית". הקבוצה קודמה לחזית במהלך המערכה בנורווגיה, אולם ב-9 במאי הוחזרה לגרמניה כדי להתכונן לקראת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. היחידה שלו התמקמה בקלן, ויום למחרת כבר יצאה לגיחות הפצצה בשמי הולנד. שטיינהוף טען שבאותו יום הפיל מטוס בריסטול בלנהיים מעל האג, ובהמשך היום הפיל מטוס שני ליד דיסלדורף. ב-30 בספטמבר הפיל שטיינהוף מטוס סופרמרין ספיטפייר מעל דורקינג במהלך הקרב על בריטניה, וב-2 בנובמבר הועברה יחידתו לתקופת התרעננות במינכן. החל מ-22 בדצמבר ביצעה הקבוצה סיורים לאורך החוף הצפוני של הולנד שם הם שהו עד 10 בפברואר 1941. לאחר מכן הועברה הקבוצה לצרפת, וב-14 בפברואר הפיל שטיינהוף ספיטפייר נוסף. יומיים לאחר מכן הוא הפיל שני ספיטפיירים נוספים מעל קנטרברי. ב-9 ביוני החלה הקבוצה לעבור למזרח כהכנה לקראת מבצע ברברוסה.
כבר בחודש הראשון של המבצע הצליח שטיינהוף להפיל 28 מטוסים סובייטיים ועד אוגוסט גדל מספר ההפלות שלו ל-35, והוא עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 בינואר 1942 הועברו שטיינהוף ואנשיו לתקופת התרעננות בקלינינגרד. ב-31 באוגוסט הפיל שטיינהוף את המטוס ה-100 שלו. הוא היה הטייס ה-18 של הלופטוואפה שהגיע להישג זה. ב-2 בספטמבר נוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו. היטלר עצמו העניק לו את העיטור. ב-11 בדצמבר הוא נפגע מירי ארטילריה במהלך קרב סטלינגרד ונאלץ לנחות נחיתת אונס.
ב-1 באפריל 1943 הועבר שטיינהוף לפקד על טייסת קרב 77. אנשיו התבססו בספאקס והשתתפו במערכה בצפון אפריקה. שטיינהוף הצליח להפיל רק מטוס אחד במהלך מערכה זו. ב-5 באפריל הוא הופל בשנית ונאלץ לנחות נחיתת אונס. ב-1 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-28 ביולי של אותה שנה נוספו חרבות לצלב האבירים שלו. ב-7 בנובמבר מינה אותו הרמן גרינג למפקד כנף קרב 7. בתחילת שנת 1945 סירבו שטיינהוף ואלופי הפלות נוספים לציית לפקודותיו של גרינג במה שנודע בתור "מרד טייסי הקרב". בשל כך הודח שטיינהוף מהפיקוד על הכנף ועבר תקופה של גלות פנימית בתוך הלופטוואפה. בהמשך מונה בידי גרינג כדי לשכנע אלופי הפלות בולטים להצטרף לטייסת מיוחדת שנועדה להיות טייסת העילית של הלופטוואפה. ב-18 באפריל של אותה שנה התרסק מטוס המסרשמיט Me 262 של שטיינהוף במהלך תאונת המראה. לפי עדותו של אלוף ההפלות פרנץ שטיגלר שנכח במקום "בתוך שניות, שטיינהוף נהפך ללפיד אנושי". אף על פי שהרופאים העריכו שסיכוייו לשרוד קלושים, הוא נותר בחיים. הוא בילה שנתיים בבית חולים, ולאחר מכן עבר עוד שנים ארוכות של טיפולי שחזור. למרות זאת, הוא נותר מצולק קשות עד סוף ימיו.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ב-1955 נקרא שטיינהוף בידי ממשלת גרמניה המערבית כדי לסייע בבנייתו מחדש של הלופטוואפה במסגרת נאט"ו. הוא קיבל דרגת גנרל, וב-1960 מונה לנציג גרמניה המערבית בהוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1965 הוא מונה לממלא מקום מפקד חילות האוויר של בעלות הברית במרכז אירופה. ב-1966 הוא חזר לגרמניה ומונה למפקח הלופטוואפה. אחת המשימות המרכזיות עמן נאלץ להתמודד הייתה האחוז הגבוה של תאונות במטוסי F-104 סטארפייטר של הלופטוואפה. בניגוד לדעתם של מרבית קציני הלופטוואפה כי המטוסים גרועים, שטיינהוף היה סבור כי המטוסים טובים והבעיות נובעות מחוסר ניסיון של הטייסים. לפיכך, הוא הורה לקרקע באופן זמני את כל המטוסים, והחזיר אותם לשימוש רק לאחר שהטייסים עברו אימונים מקיפים. התזה שלו הוכיחה את עצמה. כאשר חזרו טייסי הלופטוואפה להשתמש במטוסים, נעלמו התאונות כמעט לגמרי.
ב-1970 פרש שטיינהוף מתפקיד מפקח הלופטואפה, ושנה לאחר מכן מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו במקום נייג'ל הנדרסון. ב-1974 הוא פרש מהצבא והחל לפרסם ספרים על זיכרונותיו מהמלחמה. ספריו הפכו לרבי מכר. ב-21 בפברואר 1994 מת שטיינהוף בבית חולים בבון.
יהודה זאב ליבוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1921 ו' בתשרי ה'תרפ"ב
 פטירה:  6 בספטמבר 2010 (בגיל 88) כ"ז באלול ה'תש"ע 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  תל אביב, בני ברק
 תקופת הפעילות:  ? – 6 בספטמבר 2010 
 רבותיו:  הרב מרדכי עזריאל וינברג, אב"ד מרגרטן, הרב יהודה גרינוולד אב"ד סקלהיד ורבי יואל טייטלבוים מסאטמר
 
מצבת הרב יהודה זאב ליבוביץ
הרב יהודה זאב ליבוביץ (בכתב יידי: לעבאוויטש; ו' בתשרי ה'תרפ"ב; 8 באוקטובר 1921 – כ"ז באלול ה'תש"ע; 6 בספטמבר 2010) היה מקובל שהתגורר בתל אביב ובסוף ימיו עבר לבני ברק.
תולדותיו

נולד בכפר ליד העיר סאטמר שבטרנסילבניה לר' יחיאל צבי ליבוביץ, שהיה מלמד. בצעירותו למד אצל הרב מרדכי עזריאל ויינברגר, אב"ד מרגרטן, ואצל הרב יהודה סגל רוזנר אב"ד סקלהיד ורבי יואל טייטלבוים מסאטמר. במלחמת העולם השנייה
הרב ליבוביץ התקרב לרב יהודה צבי ברנדויין וצורף לחבורת המקובלים שעמה נמנו הרב משה יאיר וינשטוק ואחיו הרב יוסף וינשטוק. בניגוד להם, הרב ליבוביץ נותר באלמוניותו ורק מעטים עמדו על גדלותו בתורת הנגלה והנסתר.
לארץ עלו אחיו הגדולים דוד לייבוביץ הלן רייך ושרה הרצוג. יחד איתו עלתה אחותו אהובה לייבוביץ - רודבסקי ששהתה גם במחנה ההשמדה יחד עם הרב יהודה לייבוביץ. בארץ התאחדו האחים.  איבד את כל משפחתו, והוא עצמו שהה במחנות עבודה. לאחר המלחמה עלה בגפו  לישראל, נשלח על ידי הבריטים לקפריסין ולאחר קום המדינה התיישב בתל אביב.
בבואו לתל אביב דבק ברבי מאיר סג"ל לנדא מדראהביטש, והיה מאוכלי שולחנו מידי שבת בשבת, יחד עם חברת מקובלים נוספים ביניהם הרב יוסף וואלטוך והרב יוסף ברוכים.
לפני מלחמת העולם השנייה היה מאורס, אולם לאחר שכלתו נספתה בשואה לא נישא עוד. במשך עשרות שנים התגורר בגפו בחדר בודד ברחוב חברון, בצמוד לבית הקברות טרומפלדור בתל אביב, ולמחייתו עבד כמודד כבישים מטעם עיריית תל אביב.
הרב ליבוביץ שמר על קשר הדוק עם רבי אהרון רוקח, האדמו"ר מבעלז שהתגורר גם הוא בתל אביב. התכתב עם האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מצאנז, שאף הכליל בספריו דברים משמו של הרב ליבוביץ. היה מקורב גם לאדמו"רי רוז'ין שהתגוררו בתל אביב - סדיגורה, בוהוש, הוסיאטין ווסלוי.
בתחילת שנות התשעים, עבר לגור בבני ברק, אצל נכדו של המקובל הרב חיים משה מנדל. הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב מרדכי גרוס ואחרים נהגו לבקרו ולשוחח עמו בענייני הלכה וקבלה.
נקבר בבית הקברות ויז'ניץ בבני ברק, על קברו הוקם אוהל המהווה מוקד עליה לרגל.
בשנת 2010 הוקמו בקריית הרצוג בבני ברק, שטיבלך ובית מדרש לזכרו בשם "זיו יהודה".
ספריו

תורת יהודה זאב
אור לוי
זיו יהודה
יזל מים מדליו
לקריאה נוספת

יהודה אפשטיין, בסתר עליון : מסכת חייו ופעליו של רבינו הקדוש והטהור רבי יהודה זאב ליבוביץ, בני ברק תש"פ.
הערות שוליים

↑  זיו יהודה (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302072905171  ISNI: 0000 0004 0273 7436  LCCN: nr2004024991  VIAF: 264086201   WorldCat (עם VIAF): 264086201
יוהאן ינסן

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1859 נקסקוב, דנמרק 
 פטירה:  5 במרץ 1925 (בגיל 65) קופנהגן, דנמרק 
 שם לידה:  Johan Willem Ludwig Valdemar Jensen 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  דנמרק
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של דנמרק 
 מוסדות:  KTAS (1881–1924) 
 תרומות עיקריות
 משוואת האי-שוויון המפורסמת הקרויה על שמו, אי-שוויון ינסן.
 
יוהאן לודוויג ויליאם ואלדמר ינסן (דנית: Johan Ludwig William Valdemar Jensen‏; 8 במאי 1859 – 5 במרץ 1925), מתמטיקאי ומהנדס דני. יוהאן ינסן ידוע בעיקר בשל האי-שוויון המפורסם הנקרא על שמו, אי-שוויון ינסן.
נולד בנקסקוב (אנ'), דנמרק. בשנת 1876 הוא התחיל ללמוד במכון הטכני בקופנהגן. עם סיום הלימודים, הוא עבד בסניף המקומי של חברת טלפונים בל. הוא עבד בחברה זו עד לשנת 1924.
בשנת 1899 התפרסמה הוכחה שלו שתרמה לידע על השערת רימן, אך בניגוד לתקוותו של ינסן, לא הביאה להוכחת ההשערה (זו עדיין בעיה פתוחה במתמטיקה).
ב-1915 הוכיח ינסן שיש מספר אינסופי של ראשוניים אי-רגולריים (להוכחה זו נודעה חשיבות באותה עת במסגרת הניסיונות להוכיח את המשפט האחרון של פרמה).
נפטר בשנת 1925 בקופנהגן.
טוקן אפור-חזה

| טוקן אפור-חזה |
| --- | --- |
 טוקן אפור-חזה בפרו
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טוקניים
סוג:: טוקן הררי
מין:: טוקן אפור-חזה
שם מדעי
 Andigena hypoglauca ‏גולד, 1833
תחום תפוצה


טוקן אפור-חזה (שם מדעי: Andigena hypoglauca) הוא מין של טוקן מהסוג טוקן הררי. תחום תפוצתו של הטוקן אפור-החזה מתפרש על פני האנדים של דרום קולומביה, אקוודור ופרו. בתי הגידול המועדפים על הטוקן אפור-החזה הם יערות שפלה הרריים לחים, שם בדרך כלל הוא נראה על צמרות עצים.
מאפיינים

ידועים שני תת-מינים של טוקן אפור-חזה: Andigena hypoglauca hypoglauca, תת-המין הצפוני, בעל עיניים כהות ו-Andigena hypoglauca lateralis, תת-המין הדרומי, בעל עיניים בהירות.
הטוקן אפור-החזה ניזון ממגוון רחב של פירות, והוא יורד מתחת לגובה חופת היער (אזור הצמרות) הרבה יותר מאשר מינים אחרים של טוקניים, שם הוא ניזון בעיקר מפטל אדום. הטוקנים אפורי החזה שקטים יחסית בטיסתם, ולעיתים ניזונים בצוותא עם עופות אחרים כגון קיכליים, טנגריים ופזאיים. שתי צורות התנהגות אלה ייחודיות למין טוקן זה.
הערות שוליים

↑  טוקן אפור-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
יוהאן יואכים קוונץ

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1697 Scheden, נסיכות הבוחר מהנובר 
 פטירה:  12 ביולי 1773 (בגיל 76) פוטסדאם, ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  פוטסדאם 
 מוקד פעילות:  גרמניה, ממלכת פרוסיה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  חליל קונצרט מערבי, אבוב 
 www.quantz.info
 חתימה:  
 
יוהאן יואכים קוונץ (בגרמנית: Johann Joachim Quantz;‏ 30 בינואר 1697 – 12 ביולי 1773) היה חלילן, בונה חלילים ומלחין גרמני. הוא נולד באוברשדן, סמוך לגטינגן, גרמניה, ומת בפוטסדם.
ביוגרפיה

קוונץ החל את לימודי המוזיקה כילד אצל דודו (אביו, שהיה נפח, מת בילדותו של קוונץ), ואחר יצא לדרזדן ולווינה. בתקופה זו, כששירת כמוזיקאי בחצר אוגוסט השני, מלך פולין, החל להתמקד בחליל והופיע בנגינה בו יותר ויותר. בהדרגה נודע כחלילן המעולה ביותר באירופה ויצא למסעות קונצרטים בצרפת ובאנגליה. קוונץ התמנה למורה לחליל, בונה חלילים ומלחין בחצר פרידריך השני, מלך פרוסיה (פרידריך הגדול) בשנת 1740. קוונץ הכניס חידושים במבנה חליל הבארוק, לדוגמה, בהוספת מפתח לשיפור האינטונציה (שמירה על ניקיון הצליל) אשר מבדיל בין מי במול לרה דיאז.
קוונץ כתב יצירות רבות, בעיקר לחליל (ביניהן כ-300 קונצ'רטי לחליל), אך הוא נודע בעיקר כמחבר   
Versuch einer Anweisung die Flöte traversiere zu spielen, טרקטאט על הנגינה בחליל, בשנת 1752. המחקר מעורר עניין רב כיום כמקור מידע על אופני ביצוע וטכניקה של הטרוורסו במאה ה-18.
יוהאן יוזף פוקס

| --- | --- |

 לידה:  1660 Langegg bei Graz, אוסטריה 
 פטירה:  13 בפברואר 1741 (בגיל 81 בערך) וינה, ממלכת הבסבורג 
 מוקד פעילות:  אוסטריה, גרמניה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  לטינית, גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 
יוהאן יוזף פוּקס (Johann Joseph Fux;‏ 1660 - 13 בפברואר 1741) היה מלחין, תאורטיקן מוזיקה ומחנך מוזיקלי אוסטרי, מזרם הבארוק המאוחר. ידוע בעיקר כמחבר ה"גראדוס אד פארנאסום", ספר העוסק בקונטרפונקט, שהיה לחיבור המשפיע ביותר אודות סגנונות ג'ובאני פלסטרינה ופוליפוניית הרנסאנס. פוקס מציין את סיומה של תקופת הבארוק באוסטריה.
למרות שהמוזיקה שכתב לא זכתה לאהדה לאחר זמנו, מומחיותו בקונטרפונקט השפיעה על מלחינים רבים דרך חיבורו המפורסם: יוזף היידן למד את הקונטרפונקט על ידי קריאה שלו, וביצוע שני יחד עם בטהובן הצעיר. וולפגנג אמדאוס מוצרט העתיק את הקונטרפונקט והוסיף לו הערות.
חייו

פוקס נולד למשפחת איכרים בעיירה הירטנפלד שבמדינה האוסטרית שטיריה, אשר כיום היא חלק מן העיירה לאנגג. המעט שידוע לנו על תקופת נערותו הוא שבשנים 1680–1683 למד באוניברסיטת גראץ, שם נחשף כישרונו המוזיקלי, ולאחר מכן למד עד שנת 1687 בעיר אינגולשטאדט שבבוואריה. במשך אותה תקופה נסע לעיתים תכופות לאיטליה, שם הושפעה יצירתו באותה תקופה מהמלחין ארכאנג'לו קורלי וממלחינים בולוניים אחרים.
בשנות ה-90 עבד כנגן עוגב במנזר שוטנשטיפט בווינה. המיסות שהלחין שם משכו את תשומת לבו של הקיסר לאופולד הראשון, והוא קרא לו לעבוד בחצרו. כעבור זמן לא רב, בשנת 1698, מונה למלחין החצר של הקיסר.
בשנת 1700 שב פוקס לגיחות לאיטליה מדי פעם, על מנת ללמוד ברומא; ייתכן כי זו הייתה הנקודה בה קנה את הערכתו של ג'ובאני פלסטרינה, שייחס חשיבות רבה לחינוך מוזיקלי. בשנת 1701 מונה לקפלמייסטר (אחראי המוזיקה) בקתדרלת סטפנוס הקדוש שבווינה, ובשנת 1711 מונה לעורך מוזיקת החצר. בתפקיד זה כתב אופרות ואורטוריות שונות. בשנת 1723 הוכתר הקיסר קרל השישי תחת הקיסר יוזף הראשון אשר הומלך ב 1705 (אותו שירת פוקס גם כן), ולרגל הכתרתו שהתקיימה בפראג כתב פוקס את האופרה "קוסטנצה א פורטצה". בשנת 1725 פרסם את חיבורו המפורסם, "גרדוס אד פראנאסום" (Gradus ad Parnassum).
בשנותיו המאוחרות, אחרי מותה של אשתו (שאותה נשא בשנת 1696) בשנת 1731, הלחין פוקס את כל יצירותיו לעניינים דתיים-נוצריים.
פוקס נפטר ב-13 בפברואר של שנת 1741 בווינה.
טוקמק (קירגיזסטן)

טוקמק (בקירגיזית: Токмок - טוקמוק; ברוסית: Токмак) היא עיר במחוז צ'וי שבצפון קירגיזסטן. העיר ממוקמת בעמק צ'ו (אנ'), על הגדה הדרומית של נהר צ'ו (אנ'), צמוד לגבול קזחסטן, כ-60 ק"מ מזרחית לבירה בישקק. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 73,433 בני אדם והיא העיר החמישית בגודלה בקירגיזסטן.
היסטוריה

טוקמק הוקמה בסביבות שנת 1830 על ידי ח'אנות קוקנד. תפקידה היה לשמור על גבולה הצפוני של החאנות. שלושים שנה מאוחר יותר טוקמק נכבשה ונהרסה על ידי הכוחות של האימפריה הרוסית, ב-13 במאי 1864 הוקמה טוקמק המודרנית על ידי הגנרל הרוסי מיכאיל צ'רניאייב (אנ').
ב-1867 טוקמק קיבלה מעמד של עיר והפכה לבירת המחוז, אך ב-1878 איבדה את המעמד של בירת המחוז ועיר. מעמד של עיר הוחזר לה רק ב-1927.
הערות שוליים

↑  Kyrgyzstan: Administrative Division (Region and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469739705171  LCCN: n2002124596  VIAF: 139751049   WorldCat (עם VIAF): 139751049 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קירגיזסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יבגני טומשבסקי

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1987 (בן 37) סראטוב, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן (2005)
 מד כושר מרבי:  2758 (ספטמבר 2018)
 מד כושר נוכחי:  2681 ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  Saratov State Socio-Economic University 
 מקצוע נוסף:  mind gamer 
 מדינה:  רוסיה
 
יבגני יורייביץ' טומשבסקי (ברוסית: Евгений Юрьевич Томашевский; נולד ב-1 ביולי 1987 בסראטוב, שברוסיה) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן. אלוף אירופה לשנת 2009 ואלוף רוסיה לשנת 2015.
מכונה "הפרופסור".
בשנת 2001, בגיל 14, קיבל דרגת אמן בינלאומי, ובשנת 2005 הפך לרב-אמן.
נכון לנובמבר 2021, מדורג במקום ה-32 בעולם והתשיעי ברוסיה לפי מד כושר.
מבחר תחרויות בהן השתתף

גביע העולם בשחמט בשנים:
תחרות העל טאטא סטיל 2016 (סיים במקום ה-11)
תחרות השחמט לזכר טל 2016 (סיים במקום ה-9)
יבגני טומשבסקי באולימפיאדת השחמט

בין השנים 2010 ל-2016 השתתף יבגני טומשבסקי ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  2010 | 4 | רוסיה | 2701 | 2.5 מ-5 | 0+ 5= 0- | 50.0 | 2 קבוצתי |
|  2012 | 4 | רוסיה - 2 | 2730 | 5 מ-8 | 3+ 4= 1- | 62.5 | 6 קבוצתי, 13 אישי |
|  2016 | 3 | רוסיה | 2731 | 4 מ-4 | 2+ 4= 1- | 57.1 | 3 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Tomashevsky, Evgeny - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-32

| --- | --- |
 תאריך:  1979 
 מיקום:  Wembley Conference Centre
 מנחים:  סו לאולי מייקל יורק
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  ג'וליה
 →31 33←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-32 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1979 בלונדון, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1978.
זוכים ומועמדים > הסרט הטוב ביותר

ג'וליה
אקספרס של חצות
מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה
מפגשים מהסוג השלישי
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר

ריצ'רד דרייפוס – דירה לשניים
פיטר יוסטינוב – מוות על הנילוס
אנתוני הופקינס – קסם
בראד דייוויס – אקספרס של חצות
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר

ג'יין פונדה – ג'וליה
מרשה מייסון – דירה לשניים
אן בנקרופט – נקודת מפנה
ג'יל קלייבורג – אשה לא נשואה
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה

ג'ון הרט – אקספרס של חצות
ג'ייסון רוברדס – ג'וליה
פרנסואה טריפו – מפגשים מהסוג השלישי
ג'ין הקמן – סופרמן
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה

ג'רלדין פייג' – רגשות
אנג'לה לאנסברי – מוות על הנילוס
מגי סמית' – מוות על הנילוס
מונה וושבורן – סטיבי
זוכים ומועמדים > הבמאי הטוב ביותר

אלן פארקר – אקספרס של חצות
סטיבן ספילברג – מפגשים מהסוג השלישי
פרד זינמן – ג'וליה
רוברט אלטמן – A Wedding
זוכים ומועמדים > התסריט הטוב ביותר

ג'וליה – אלווין סרג'נט
זוכים ומועמדים > המוזיקה הטובה ביותר

מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה – ג'ון ויליאמס
הערות שוליים

↑  "BAFTA AWARDS - COLOUR". www.aparchive.com. נבדק ב-8 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  "1979 BAFTA Awards". awards.bafta.org (באנגלית). נבדק ב-8 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
יבגני יבלונסקי

יבגני ולדימירוביץ' יבלונסקי (בבלארוסית: Яўген Уладзіміравіч Яблонскі; נולד ב-10 במאי 1995 בצ'רוון בבלארוס) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית ובנבחרת בלארוס.
קריירת מועדונים

יבלונסקי גדל במחלקת הנוער של באטה בוריסוב. הוא ערך 180 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הבלארוסית, בהן הבקיע עשרה שערים.
ב-25 בינואר 2022 חתם יבלונסקי באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית. ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לא.א.ל. לימסול במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית

ב-6 בספטמבר 2019 ערך יבלונסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלארוס, בניצחון 2-1 על נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-14 באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת קזחסטן במסגרת ליגת האומות 2020/2021.
תארים

אליפות בלארוס (5): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018
הגביע הבלארוסי (2): 2019/2020, 2020/2021
הסופר קאפ הבלארוסי (3): 2015, 2016, 2017
יוהאן כריסטוף אדלונג

| --- | --- |
דיוקן של אדלונג שנעשה בידי אנטון גראף
דיוקן של אדלונג שנעשה בידי אנטון גראף
 לידה:  8 באוגוסט 1732 שפנטקו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 בספטמבר 1806 (בגיל 74) דרזדן 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  דרזדן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת האלה-ויטנברג  Kloster Berge school 
 תרומות עיקריות
 יצר את המילון הגרמני הגדול והשלם הראשון
 
יוהאן כריסטוף אדלונג (גרמנית: Johann Christoph Adelung‏; 8 באוגוסט 1732 - 10 בספטמבר 1806) היה מדקדק ופילולוג גרמני.
חייו

אדלונג נולד בשפנטקו שבפומרניה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים שבאנקלם ובקלוסטרברגן, ולאחר מכן למד תאולוגיה אוונגליסטית באוניברסיטה על שם מרטין לותר בהאלה שבסקסוניה-אנהלט. ב־1759 קיבל משרת הוראה בגימנסיה שבארפורט, אך ויתר עליה לאחר שנתיים בגלל מחלוקת פנים-נוצרית ופנה למחקר פילולוגי במעונו הפרטי שבלייפציג. ב־1787 מונה להיות הספרן הראשי של פרדריק אוגוסטוס הראשון בדרזדן, ונשא תפקיד זה עד מותו ב־1806.
הוא יצר את המילון הגרמני הגדול והשלם הראשון (Grammatisch-kritisches Wörterbuch der hochdeutschen Mundart), שכלל את האטימולוגיה של המילים ואת צורת ההגייה שלהן.
טוקמק (אוקראינה)

טוקמק (אוקראינית: Токмак) היא עיר במחוז זפוריז'יה באוקראינה.
העיר נקראת על שם נהר טוקמק: טטרים רעו סוסים לידה וטוקמק בטטרית משמעותו שׂבע.
היסטוריה

שנת 1784 נחשבת לשנת ייסוד העיר. ההתיישבות המאסיבית של האזור החלה ב-1791, אז החלו להגיע קוזאקים ואיכרים. להתפתחות המהירה של היישוב תרמה הימצאות דרך מסחר חשובה.
בזמן מלחמת קרים בכפר היה ממוקם בית חולים צבאי, בין 1854–1856 כאן נקברו 281 חיילים.
ב-1861 טוקמק קיבלה מעמד של עיירה.
ב-1918 הסובייטים השתלטו על העיירה.
ב-7 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים, שוחררה על ידי הצבא האדום ב-20 בספטמבר 1943.
ב-2 במרץ 2022 העיר נכבשה על ידי הצבא הרוסי לאחר שבוע של קרבות שכללו שימוש בהפגזות ארטילריות,הפצצות מהאוויר וכניסת שריון. הנהלת העיר ותושביה סירבו לשתף פעולה עם הכובשים הרוסיים. ב-7 במאי ראש העיר איגור קוטלבסקי נמצא מת.