stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נווה מדבר אנטארקטי

עמק רייט, העמקים היבשים מקמרדו
כף האלט, ארץ ויקטוריה
מפרץ הולם באדמת מק. רוברטסון
נווה המדבר שירמאכר, בחוף הנסיכה אסטריד
נווה מדבר אנטארקטי (באנגלית: Antarctic oasis) הוא אזור גדול באנטארקטיקה שעל פי רוב אינו מכוסה שלג או קרח, בניגוד למרבית שטחי יבשת אנטארקטיקה, המכוסים רוב השנה שלג או קרח.
באנטארקטיקה יש, בנוסף לפסגות ההרים ולנונאטאקים, שעל פי רוב אינם מכוסים קרח או שלג, אזורים נוספים אשר באופן טבעי חשופים משלג או קרח, ואלה מכונים "נאות מדבר אנטארקטיים", או "עמקים יבשים". אזורים חשופים אלה מוקפים ביריעות הקרח היבשתיות האנטארקטיות, או, באזורי החוף, מצויים בין יריעות הקרח לבין מדפי הקרח של אנטארקטיקה.
בנאות מדבר אנטארקטיים נוצרות מערכות מזג אוויר ייחודיות. באזורים אלה יש לחות נמוכה מאוד ומיעוט משקעים. למרות הטמפרטורות הנמוכות, אנרגיית השמש מספקת להמס את מעט השלג היורד באזורים אלה, והרוחות בעמקים מעיפים מהם את שאריות השלג אשר לא נמס.
למרות הצחיחות, טחבים וחזזיות, גדלים בנאות מדבר אנטארקטיים.
הנאות הגדולות הן:
העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה - שטחן 4,900 קמ"ר;
כף האלט בצפון ארץ ויקטוריה
גבעות בנגר - בין ארץ וילקס וארץ המלכה מרי - שטחן 950 קמ"ר
מפרץ הולם, באדמת מק. רוברטסון
גבעות וסטפולד, בארץ הנסיכה אליזבת - שטחן 420 קמ"ר
גבעות לארסמאן, בארץ הנסיכה אליזבת
גבעות סטילוול, בארץ קמפ - שטחן 96 קמ"ר
נווה המדבר שירמאכר, בחוף הנסיכה אסטריד, בארץ המלכה מוד - שטחו 34 קמ"ר
ראו גם

נווה מדבר
לקריאה נוספת

• Rostislav D. Kouznetsov, , IOP Conf. Series: Earth and Environmental Science 1 (2008) 012035 doi:10.1088/1755-1307/1/1/012035
• Bernadette Hince, , P 19
הערות שוליים

↑  נאות מדבר אנטארקטיים באתר הסקר האנטארקטי הבריטי
נאווית הפסים

| נאווית הפסים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: גמבוזאים
משפחה:: נאוויתיים
סוג:: נאווית
מין:: נאווית הפסים
שם מדעי
 Aphanius fasciatus ‏ולנסיין, 1821

נאווית הפסים (שם מדעי: Aphanius fasciatus) הוא דג שוכן קרקעית אנדמי לשפכי נחלים לאורך חופי האגן המזרחי של הים התיכון באזורים בעלי מליחות משתנה.
מאפיינים

אורכו כ-60 מ"מ גופו אפור מפוספס בפסים בהירים, אצל הזכרים הזנב מפוספס בפסים שחורים. בעונת הרבייה נוצרים זיווגים זמניים בין זכר אחד השומר על נחלתו לבין נקבות אחדות המטילות ביצים בודדות או אשכולות ביצים המודבקות לאבנים ולצמחייה התת-המימית.
תזונתה של נאווית הפסים מורכבת מזחלים של חרקי מים, סרטנים, ושאר יצורים ימיים זעירים ולעיתים ניזונה גם מצמחייה תת-מימית. הדג בדרך כלל אינו מתרחק ממקום משכנו ולפיכך נוצרה פרגמנטציה של אוכלוסיות דגים מבודדות לאורך החופים. נראה כי המגע בין אוכלוסיית הדגים המבודדות מתרחש באקראי בעקבות גשמים מרובים או שיטפונות הגורמות להיסחפותם של הדגים לשפכי נחלים סמוכים. בישראל נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.
לקריאה נוספת

Maltagliati Ferruccio, 1999. Genetic divergence in natural population of the Mediterranean brackish-water Killfish Aphanius fasciatus. Mar Ecol Prog Ser. 179: 155-162
הערות שוליים

↑  נאווית הפסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
סבסטיאן קל

סבסטיאן ולטר קל (בגרמנית: Sebastian Kehl; נולד ב-13 בפברואר 1980 בפולדה, הסן, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר האחורי בעיקר בקבוצת בורוסיה דורטמונד, בה שימש קפטן, ובנבחרת גרמניה וכיום משמש כמנהל הספורטיבי בקבוצת בורוסיה דורטמונד.
קריירה > קריירת מועדונים

קל נולד בפולדה שבמדינת הסן במערב גרמניה בשנת 1980. שיחק בקבוצה המקומית בורוסיה פולדה עד גיל 16, אז עבר לקבוצת הנוער של הנובר 96 כאשר היו בבונדסליגה השנייה. קל היה שחקן הנובר במשך 4 שנים, שיחק ב-32 משחקים וכבש 2 שערים.
הוא עבר לפרייבורג בעונת 2000/2001 ושותף ב-25 משחקי ליגה בעונתו הראשונה; הוא תרם להישגי הקבוצה, שהגיעה למקום השישי בבונדסליגה והשיגה כרטיס להשתתפות בגביע אופ"א.
לאחר 40 הופעות ו-4 שערים בפרייבורג, קיבל קל בעונת 2001 הצעות מבאיירן מינכן ובורוסיה דורטמונד. באיירן שילמה כבר 1.5 מיליון מארק גרמני אך הכסף הוחזר על ידי פרייבורג בעקבות רצונו של השחקן לעבור לדורטמונד, שרכשה את כרטיסו תמורת 3.2 מיליון יורו; באיירן איימה בצעדים משפטיים על התפנית, אבל לבסוף קל עבר לדורטמונד.
עם השנים הפך קל לשחקן מרכזי בקבוצה, ואף קיבל את סרט הקפטן, עד שיורגן קלופ הביא לקבוצה את סוון בנדר ואילקאיי גונדוגאן, שלאחר זמן מה תפסו את מקומו בהרכב הקבוצה. קל היה שותף במסע הקבוצה בליגת האלופות בעונת 2012/2013 ובהעפלתה לגמר מול באיירן מינכן. לקראת עונת 2014/2015 פרש מתפקיד קפטן הקבוצה, והתפקיד הועבר למאטס הומלס. בתום עונה זו, פרש קל ממשחק פעיל.
קריירה > נבחרת גרמניה

קל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה ב-29 במאי 2001, במשחקה מול נבחרת סלובקיה. הוא ערך 31 הופעות בנבחרת, וכבש 3 שערים.
קל נמנה עם סגל הנבחרת והשתתף במשחקים במונדיאל 2002, יורו 2004 ומונדיאל 2006 שאירחה גרמניה.
קריירה > קריירת אימון

ב-1 ביולי 2022 מונה קל למנהלה הספורטיבי של בורוסיה דורטמונד במקום מיכאל צורק.
הערות שוליים

↑  גרמניה: סבסטיאן קהל בחר בדורטמונד, באתר ynet, 23 בדצמבר 2001
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2002 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 לינקה •  3 רהמר •  4 באומן •  5 ראמלו •  6 ציגה •  7 נוויל •  8 האמאן •  9 יאנקר •  10 ריקן •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 קל • 16 ירמיס • 17 בודה • 18 בומה • 19 שניידר • 20 בירהוף • 21 מצלדר • 22 פרינגס • 23 בוט • מאמן: פלר |  1 קאן •  2 לינקה •  3 רהמר •  4 באומן •  5 ראמלו •  6 ציגה •  7 נוויל •  8 האמאן •  9 יאנקר •  10 ריקן •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 קל • 16 ירמיס • 17 בודה • 18 בומה • 19 שניידר • 20 בירהוף • 21 מצלדר • 22 פרינגס • 23 בוט • מאמן: פלר | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר |  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2006 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 הות •  5 קל •  6 נובוטני •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 הנקה •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 קאן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 היצלסברגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 אודונקור • 23 הילדברנד • מאמן: קלינסמן |  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 הות •  5 קל •  6 נובוטני •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 הנקה •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 קאן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 היצלסברגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 אודונקור • 23 הילדברנד • מאמן: קלינסמן | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128676477  ISNI: 0000 0000 1726 7028  VIAF: 67524885   WorldCat (עם VIAF): 67524885
סולן

ערך זה עוסק בחבר בלהקה השר את החלק העיקרי של השיר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סולן להקת Guns N' Roses אקסל רוז בהופעה חיה בפארק הירקון, 1993
סולן הוא חבר בלהקה או נגן בתזמורת אשר שר או מנגן את החלק העיקרי של השיר או היצירה. הסולן יכול לנגן על כלי נגינה אחד או יותר.
הסולן בלהקה לעיתים נקרא האיש בחזית (Frontman). מונח זה מתייחס לתפקידים של המוזיקאי המוביל בקרב חברי הלהקה, כחבר עם התרומה המשמעותית ביותר לתדמית הלהקה בתקשורת לרבות דובר הלהקה בראיונות ובפני הציבור.
המונח נפוץ מאוד במוזיקת הרוק והפופ.
ישנם מקרים בהם האיש בחזית איננו הסולן. כמו קרי קינג, הגיטריסט של להקת סלייר וקריסט נובוסליץ', הבסיסט של נירוונה בימי פאט סמיר.
הסולן, בדרך כלל, מכתיב את תדמית הלהקה ואישיותה לציבור כגון בלהקות ג'נסיס ודיפ פרפל. עם זאת, להקות רבות כמו איירון מיידן, AC/DC וואן הלן החליפו את סולנם ושמרו על שם הלהקה המקורית ועל אופייה.
לא בכל להקה יש סולן. בלהקות כמו הביטלס, פינק פלויד וכוורת חברי הלהקה מתחלקים בתפקידי השירה. בלהקות מסוימות, כמו אפוקליפטיקה כלל אין סולן, אלא זמרי אורח מתחלפים.
סולנים כנגנים

ברוק, הסולן, לעיתים קרובות, יכול להיות גם נגן או אחד מהגיטריסטים (לרוב גיטרת מקצב) כיוון שבדרך כלל בשירי רוק, הגיטרה היא המובילה את הלחן והצליל. אולם לפעמים הסולן אינו מנגן על אף כלי (לדוגמה: דני בסן – להקת תיסלם, אנתוני קידיס – להקת רד הוט צ'ילי פפרז), מנגן על גיטרה בס (לדוגמה: רוג'ר ווטרס – להקת פינק פלויד, למי קילמיסטר – להקת מוטורהד, גדי לי – להקת ראש, אבי בללי – להקת נקמת הטרקטור, טרבור הורן – להקת הבאגלז), על גיטרה (לדוגמה: דייב מאסטיין – להקת מגאדת', ג'יימס האטפילד – להקת מטאליקה, קורט קוביין – להקת נירוונה), בתופים (לדוגמה: פיל קולינס – להקת ג'נסיס, מיקי דולנז – להקת המאנקיז), או בקלידים (לדוגמה: אקסל רוז – להקת גאנז אנד רוזס, כריס מרטין – להקת קולדפליי).
הערות שוליים

↑  CARAMANICA, JON (December 12, 2008), "The Frontman in the Background". הניו יורק טיימס. (accessed 2009-01-19)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניהיל נובי

לוח בראדום לזכר 500 שנה לאימוץ החוקה
אין כל חדש ללא הסכמה משותפת (בלטינית: Nihil novi nisi commune consensu) היא הכותרת של החוקה משנת 1505 אשר אומצה בידי הסיים הפולני במהלך מפגש בטירה המלכותית בראדום, ונחתמה בידי המלך אלכסנדר יגיילו ב-3 במאי של אותה שנה.
"חוקת ראדום" קבעה ש"החוקים הכללי והמעשים הציבוריים אינם נוגעים ליחיד, אלא לכלל האומה", ולפיכך "אין כל חדש ללא הסכמה משותפת". היינו נאסר על המלך להוציא חוקים חדשים ללא הסכמת כל בני האצולה החברים בסיים, למעט החוקים המסדירים את ערי המלוכה, אדמות הכתר, המכרות, הממלכות, האיכרים המלכותיים והיהודים. החלטה זו של הסיים יצרה את מה שכונה לימים "דמוקרטיית האצילים", כיוון שהיא העניקה כוח רב לבני האצולה הפולנים הרבים (אשר היוו עשרה אחוזים מכלל האוכלוסייה). כל בני האצולה ללא קשר למעמדם הכלכלי, נחשבו לבני מעמד שווה ונהנו מזכויות רבות. מעמד האצולה שלט בסיים ובמלך הנבחר של פולין. כוחם של בני האצולה בממלכת פולין ובהמשך באיחוד הפולני-ליטאי רק הלך וגדל, עד שכעבור שתי מאות אף הוגדל הם יכלו להטיל ליברום וטו.
המילים "אין כל חדש" נלקחו בהשראת מגילת קהלת, פרק א', פסוק ט': "אֵין כָּל חָדָשׁ תַּחַת הַשָּׁמֶשׁ" (בתרגום ללטינית: nihil novi sub sole).
סוזנה דיסטנסיה

| --- | --- |

סוזנה דיסטנסיה
 סוג:  גיבור-על
 הופעה ראשונה:  (23 במרץ 2020)
 מידע
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  יצירת בועה סביבה המגנה מווירוס הקורונה
סוזנה דיסטנסיה (בספרדית: Susana Distancia), היא גיבורת על בדיונית, אשר נוצרה כחלק מהתוכנית הלאומית של משרד הבריאות של מקסיקו, הבאה ללמד ילדים על חשיבות שמירת ריחוק חברתי בזמן התפרצות מגפת הקורונה. כח העל של סוזנה הוא יצירת בועה סביבה על ידי פרישת ידיה לצדדים וכך שומרת מרחק מן הנגיף ומזכירה לצופים שכך ראוי לנהוג.
מקור שמה בשפה ספרדית הוא משחק מילים שפירושו "מרחק בריא". דמותה של סוזנה מובילה את הקמפיין לריחוק חברתי במדינה (ספ') במרץ–אפריל 2020 ונחשבת כקמע שלו.
ביקורת

בעקבות הופעת הדמות החלה גם ביקורת מאזרחי מקסיקו על כך שאף אנשי הממשל לא מקפידים בעצמם על כללי המגע הראויים בזמן המגפה, ובתוכם אף נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור אשר תועד באותם ימים לוחץ יד ונושק לאנשים באירועים שונים.
מזכיר החוץ של מקסיקו, מרסלו אבררד (אנ'), הגיב על יצירת הדמות: ”הגיע הזמן במקסימו לגיבורת על, וירוס הקורנה הגיע. בהתחשב בחום הטבעי של התרבות הלטינית - 130 מיליון איש המחבקים, מנשקים ומלטפים זה את זה ללא הפסקה, הממשלה נזקקה לתגבורת. הדמות ההירואית מופיעה ברדיו מקסיקו, בפרסומות הטלוויזיה וברשת האינטרנט, ללמד את הילדים איך להלחם בוירוס הקורונה הרשע”.
שמירת מרחק

בניגוד למדינת ישראל בה נאמר לשמור על מרחק של 2 מטרים בזמן המגפה, במקסיקו הרשויות פרסמו שמירה על 1.5 מטרים בלבד, וזהו המרחק אותו מלמדת סוזנה שצריך לשמור בין אדם לאדם, כדי להימנע מהדבקה. ניתן לראות שישנה בעיה נוספת במרחק אותו מציגה הדמות בפריסת ידיה, אמנם כתוב שצריך מרחק של 1.5 מטר, אך המרחק המסומן בתוך הבועה הוא קוטרה.
נעצוץ

הָגָה מצויה
נעצוץ הוא צמח קוצני המוזכר בתנ"ך. במאה ה-20 הוא זוהה עם הגה מצויה, עם עץ האלון, או עם החוח.
הנעצוץ במקרא

מוזכר בספר ישעיהו:
בדברי פורענות על ממלכת ישראל ועל הארמים נאמר: ”וֱהָיה ביום ההוא ישרק ה' לזבוב אשר בקצה יארי מצרים, ולדבורה אשר בארץ אשור. ובאו ונחו כלם בנחלי הבתות ובנקיקי הסלעים, ובכל הנעצוצים ובכל הנהללים” (ספר ישעיהו, פרק ז', פסוקים י"ח–י"ט)
בנבואת ישעיהו נאמר ”תחת הֲנֲעצוץ יעלה ברוש ותחת הסרפד יעלה הדס, והיה לה' לשם לאות עולם לא יכרת” (ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק י"ג). בתרגום שני על מגילת אסתר מבואר שהנעצוץ הוא היגתא, שנקרא גם היגי המוזכר רבות בתורה שבעל-פה (כגון במסכת שבת).
זיהויו

על פי המסורת, ההגה המצויה היא הנעצוץ. זהו "עשב רע" המפריע לאיכרים ולגננים, ופוצע את המרחיקים אותו. לכן נבחר לייצג את הצמח שיוחלף בברושים – כפי שאכן קרה בחקלאות בראשית ההתיישבות היהודית החדשה.
חנה ונגה הראובני הציעו לזהות את עץ האלון כנעצוץ המקראי, על פי קרבת שמו לנהלולים המוזכרים באופן דומה על ידי ישעיהו, ושמו של העץ שהשתמר בערבית ליד נהלל, מקום גידולו של אלון התבור. זאת בהתאמה עם כך שה'אלון' המוזכר בתנ"ך הוא אלה מצויה – זיהוי המוסכם בקרב חוקרי הצמחייה המקרא.
יש הסוברים כי דווקא צמח החוח, הדומה מעט במבנהו לברוש – הוא הנעצוץ, כמו שהסרפד דומה במידה מסוימת להדס מוקטן, אלא שזה קטן ומזיק, וזה גדול, ריחו טוב, והוא משמש למצווה.
תכונות הנעצוץ

ההגה המצויה היא צמח דוקרני במיוחד, רב-שנתי ונמוך. הצמח נפוץ בכל הארץ. שורשיו מעמיקים ביותר ולכן קשה לעוקרו. הוא פורח בקיץ. הפרחים ערוכים על הקוצים, צורתם פרפרנית וצבעם דומה לצבע הלילך. הפרי הוא תרמיל מוארך המכיל מספר זרעים קטנים.
תכונות הנעצוץ > שמו בערבית

בהמות אינן יכולות לאכול את ההגה המצויה בשל קוצניותה ורק גמלים אוכלים אותה. לכן היא נקראת בערבית: "שאאוך אל-ג'מל" – קוץ הגמל.
לקריאה נוספת

הערך: נעצוץ, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 656.
הערות שוליים

↑  פורטל הדף היומי: הגה מצויה – "תחת הנעצוץ" (מגילה י ע"ב), באתר daf-yomi.com
מקדש

ערך זה עוסק במקום פולחן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מקדש הפיסטוס באתונה
מקדש הבהאים והגנים התלויים על הר הכרמל.
מקדש הוא מבנה שנבנה למטרות דתיות או לטקסים רוחניים כמקום פולחן. כמעט לכל דת ותרבות קיים מקדש מסוג כלשהו אשר סגנון האדריכלות שלו תואם את אופי הפולחן ואת מאפייני החברה. בניית המקדש מייצגת בדרך כלל את מיטב האדריכלות של התרבות אשר בנתה אותו בתקופתה. הדבר משתקף בפאר המבנה, עבודות האמנות המלוות אליו ומיקומו של המבנה ביחס לעיר.
לאורך ההיסטוריה מקובל היה להקים מקדשים במקומות בהם כבר היה מבנה מקודש בעבר, וכך נמצא גם באתרים ארכאולוגיים בעיראק. באופן דומה, גם בימי הביניים ובעת החדשה מוסבים מקומות מקודשים לטובת הדת השולטת. מסגדים, כנסיות ובתי כנסת ברחבי המזרח התיכון שינו את ייעודם הדתי בהתאם לרצון השליטים. דוגמאות בולטות לכך הן קבר דוד המלך בהר ציון ומסגד איה סופיה באיסטנבול.
בנוסף להיות המקדש מקום לפולחן דתי, הוא משמש לעיתים את החברה גם לטובת התכנסות ופעילות קהילתית שאינה דתית. חלל המקדש או המרחב הסמוך אליו מתוכננים כך שקהילת המשתמשים בו תוכל להתכנס ולשמוע את מנהיגם, לקיים אירועים חברתיים שונים או אפילו לקיים בסמוך למקדש שוק, מתוקף העובדה שאנשים רבים מגיעים למקום זה. מאפיינים אלה גלובליים אך לכל סוג של מקדש בכל דת ותרבות קיימים מאפיינים שונים בתכלית.
המצאת מבנה המקדש בארץ ישראל

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ניסוח, פיסוק, ויקיזציה.
על פי חלק מהחוקרים, המבנים הראשונים בעולם של מבני פולחן ומקדש נבנו בארץ ישראל. המקדש הראשון הידוע בעולם נמצא בבקעת עובדה ונקרא מקדש הנמרים (4600 לפני הספירה). לאחריו נמצא מקדש נוסף שנבנה בעין גדי בתקופה הכלכוליתית (3150 לפני הספירה). עוד שנים עשר מקדשים מתקופת הברונזה הקדומה נמצאו בארץ ישראל: ארבעה מקדשים במגידו, שלושה בעי (ליד בית אל), שני מקדשים בערד, מקדשים בודדים בבית ירח, יריחו, ירמות, גילת ובאב א דרעא. מקדשים אלה קדמו בזמן למקדשים במצרים העתיקה שנבנו מאוחר יותר: לוקסור-1400 לפנה"ס, כרנך-1600 לפנה"ס, אבו סימבל- 1284. אהרון קמפינסקי כתב במאמרו, כי גם המקדשים שנמצאו בסוריה ובמסופוטמיה נבנו על ידי מהגרים מארץ ישראל. על פי חז"ל והתנ"ך, משכן המדבר נבנה החל משנת 1440 לפני הספירה ומקדש שלמה נבנה ב-1000 לפני הספירה. כמו כן מקדשים יווניים אינם ידועים לפני המאה ה-8 לפני הספירה.
מקדשים בעת העתיקה

בעת העתיקה נתפש המקדש כבית מגוריו של האל. פולחן האל על ידי כהניו היווה למעשה טיפול בצרכי האל - מזון (קורבנות), אווירה (קטורת), בידור (ריקודים, שירה וכדומה) ואף מין פולחני.
הבדל ניכר בין המקדשים בעת העתיקה ניתן למצוא בסגנון הבניה:
מקדש מסופוטמי
מקדש מצרי
"מקדש אש" בזורואסטריות
מקדש יווני
מקדש רומי (אנ')
מקדשים בדתות המונותיאיסטיות > יהדות

המשכן הוא מקדש נייד שהקימו בני ישראל בזמן יציאת מצריים על פי ציווי ה' כמתואר בספר שמות.
בין המחצית השנייה של המאה העשירית לפנה"ס ל586 לפנה"ס ובין 516 לפנה"ס ועד שנת 70 לספירה התקיים בירושלים בית המקדש.
מבנה הפולחן ביהדות מאז גלות בבל הוא בית כנסת, המכונה גם "מקדש מעט". בתי כנסת נבנים כך שהמתפללים פונים לכיוון ירושלים.
ראו גם: בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל.
מקדשים בדתות המונותיאיסטיות > נצרות

מבנה הפולחן בנצרות הוא הכנסייה. מבנה הכנסייה פונה לרוב לכיוון מזרח והכניסה הראשית אליו היא ממערב.
בערים נוצריות קיימת גם קתדרלה שהיא כנסייה גדולה ומרכזית ומקום מושבו של הארכיבישוף.
בזרם המורמוני מבנה הפולחן נקרא פשוט "מקדש" (Temple).
ראו גם: אדריכלות כנסיות.
מקדשים בדתות המונותיאיסטיות > אסלאם

באסלאם משמש המסגד כמקום הפולחן המרכזי. המסגד בנוי כך שכיוון התפילה הוא לכיוון העיר מכה.
ראו גם: אדריכלות איסלאמית.
דגם של בית המקדש השני לאחר שנבנה מחדש בתקופת הורדוס
בית הכנסת האר"י האשכנזי בצפת. ביהדות מכונה בית הכנסת "מקדש מעט".
קתדרלת נוטרדאם בפריז שנבנתה בסגנון הגותי בימי הביניים
מסגד האימאם באספהאן שבאיראן
מקדשים במזרח אסיה > הינדואיזם

מקדש הינדו, שנבדלים בצורתם בהתאם לאליל אליו משויך המקדש ולאזור הגאוגרפי (צפון הודו או דרום הודו). על פי אמונת ההינדו, המקדש משמש למעשה כמקום משכנו של האליל.
מקדשים במזרח אסיה > בודהיזם

בתאילנד, לאוס וקמבודיה נקראים המקדשים ואט (דוגמה: המקדש הלבן).
סטופה - מבנה מקודש המכיל, על פי אמונת הבודהיסטים, שרידים של בודהא או של אחד מתלמידיו. קיימים מקדשים המורכבים ממספר רב של סטופות.
בסין וביפן נקראים המקדשים פגודה, ואילו בבורמה ובתאילנד קיימת חפיפת מה בין המונח "פגודה" למונח "סטופה" ומונחים דומים.
מקדשים במזרח אסיה > סיקיזם

המקדש הסיקיסטי נקרא גורדווארה (Gurdwara)
מקדשים במזרח אסיה > ג'ייניזם

בדת הג'ייניסטית המקדש קרוי דראסאר (בגוג'ראטית: દેરાસર) או באסאדי (בקאנדה: ಬಸದಿ).
מקדשים במזרח אסיה > יפן

המקדשים ביפן לרוב מקודשים גם לבודהיזם וגם לשינטו, עם זאת מקדשים שנבנו עבור פולחן בודהיסטי לרוב יקבלו סיומת ג'י (Ji) בעוד מקדשים שינטואיסטים יקבלו את הסיומת ג'ינגוּ (Jingū)
מקדשים במזרח אסיה > סין

המקדשים הם חלק בלתי נפרד מהתרבות הסינית; ברחבי סין פזורים מקדשים רבים המשרתים את מאמיני הדתות המסורתיות בסין - דת קונפוציוס, טאואיזם, בודהיזם ופולחן האבות המסורתי העממי. מקדשים אלו בנויים בסגנון אדריכלי מסורתי שמקורו מימי הקיסרות, עשויים לרוב מעץ, ומקושטים בדגמי חיות מיתולוגיות כמו דרקונים.
פרטים במגדל מקדש ההינדו "סרי מריאמן" בסינגפור
מתחם מקדשי פאליטאנה מכיל בתוכו כ-1000 מקדשים והוא אחד מהאתרים הקדושים ביותר לג'ייניזם
המקדש הסיקי המכונה "מקדש הזהב" באמריטסר שבהודו
מקדש שוודגון שבבורמה (מיאנמר)
פגודת הוריו-ג'י שביפן, שנבנתה במאה ה-7
מקדש שינטו ביפן
מקדש עממי סיני שנבנה עבור הפטרון השמימי של העיר וֵנאוֹ שבטאיוואן.
מקדשים בתרבויות אמריקאיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקדשים בתרבויות ודתות אחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

מזבח
הערות שוליים

↑  אהרון קמפינסקי, chalcolithic early bronze age tempels, the architecture of ancient israel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529673805171  BnF: cb11938178m (data)  GND: 4059416-6  LCCN: sh85133743  NDL: 00572405  NKC: ph114250
סולנהופיה

| סולנהופיה |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: Eurysternidae
סוג:: סולנהופיה
מינים
 Solnhofia parsonsi  Solnhofia brachyrhyncha
שם מדעי
 Solnhofia

סולנהופיה (שם מדעי: Solnhofia) הוא סוג של זוחל קרוב לצבים, אשר התקיים בתקופת היורה העליון. הסוג תואר בידי החוקר גפני ב-1975 על בסיס שרידים שנמצאו בגרמניה.
מאפיינים

בסוג זה ישנם 2 מינים: Solnhofia parsonsi שתואר ב-1975 ו-Solnhofia brachyrhyncha שתואר ב-2020. המין הראשון ידוע משרידים מאובנים של גולגולת ולסת חלקית מתצורות זולהופן (אנ') שבבוואריה. ממצאים לא שלמים נוספים התגלו בשווייץ ובבוואריה וכנראה שגם בצרפת, מה שמראה על שכיחותו של המין באירופה במשך היורה העליון. בשנת 2020 תואר מין נוסף, Solnhofia brachyrhyncha (אנ') שבשוויץ.
זוחל זה למרות דמיונו לצבי הים המודרניים היה קשור למשפחה הנכחדת Eurysternidae, אליה הופנה על ידי החוקר Anquetin ועמיתיו ב-2017. משפחה זו הייתה חלק מהקבוצה טסטודינטה, ממנה התפצלו הצבים המודרניים.
צב זה התקיים במימי היורה וכנראה שחי בדומה לצבי ים מודרניים, ניזון מיצורי ים קטנים ונטרף בתורו בידי זוחלים ימיים גדולים כמו הפליוזאורוס.
הערות שוליים

↑  Anquetin, J.; Püntener, C.; Joyce, W.G. (2017). "A Review of the Fossil Record of Turtles of the Clade Thalassochelydia" (PDF). Bulletin of the Peabody Museum of Natural History. 58 (2): 317–369. doi:10.3374/014.058.0205. S2CID 31091127.
סאפט סושיץ'

סאפט סושיץ' (בבוסנית: Safet Sušić; נולד ב-13 באפריל 1955 בזאבידוביצ'י) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, ומאמן כדורגל בהווה.
כשחקן, תקופת השיא שלו הייתה בקבוצת פריז סן-ז'רמן הצרפתית. הוא נבחר על ידי המגזין פראנס פוטבול לגדול כדורגלני פריז סן-ז'רמן בכל הזמנים, ולכדורגלן הזר הטוב ביותר בהיסטוריה של הליגה הצרפתית. סושיץ' ייצג את נבחרת יוגוסלביה 54 פעמים, בהן כבש 21 שערים. במסגרת פרסי היובל של אופ"א, הוא נבחר לגדול כדורגלני בוסניה בכל הזמנים.
כמאמן, הוביל בעיקר קבוצות מטורקיה, אך אימן גם בצרפת ובערב הסעודית. בשנת 2009 מונה למאמן הנבחרת הבוסנית, והצעיד אותה לטורניר המשמעותי הראשון בתולדותיה, מונדיאל 2014.
קריירת משחק

סושיץ' החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של קריאבה בעיר הולדתו, משם עבר לקבוצת הנוער של סרייבו, והמשיך לייצג גם את הקבוצה הבוגרת של המועדון. עונת השיא שלו בקבוצה הייתה 1979/1980, בה כבש 17 שערי ליגה שהקנו לו את תואר מלך שערי הליגה היוגוסלבית, ועזרו לקבוצתו לסיים במקום השני בטבלה. הופעותיו באותה עונה נתנו לו את תואר הכדורגלן היוגוסלבי של השנה לשנת 1979. בתשע שנותיו במועדון סיים סושיץ' 5 פעמים כמלך שערי הקבוצה. הוא כבש במדיה 85 שערי ליגה, ו-96 שערים בסך הכל, שהקנו לו את המקום התשיעי בטבלת הכובשים המצטיינים בכל הזמנים של המועדון.
לקראת עונת 1982/1983 עבר השחקן לפריז סן-ז'רמן הצרפתית. למרות שהיה בן 27 בזמן המעבר, הוא הוסיף לייצג את הקבוצה ברמות הגבוהות ביותר, כמעט ללא פציעות וללא הרחקות כלל, עד לגיל 36, אז עבר לעונת פרישה בקבוצת הכוכב האדום סנט-אוון הצרפתית. תקופת הזוהר של השחקן הייתה במדי פריז. הוא זכה עם הקבוצה באליפות אחת, בעונת 1988/1989, ובגביע אחד בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונת 1989/1990 תפקד סושיץ' כקפטן הקבוצה. הוא לבש את מדי המועדון 343 פעמים, מה שממקם אותו במקום השלישי בכל הזמנים במספר ההופעות בקבוצה, ובמקום הראשון בטבלת ההופעות לכדורגלן זר בקבוצה. הוא כבש במדי הקבוצה 85 שערים, שהציבו אותו במקום החמישי בטבלת גדולי הכובשים של המועדון. כמו כן, הוא מחזיק בשלושה שיאי בישולים שונים עבור הקבוצה – הוא גדול מבשליה בליגה בכל הזמנים עם 61 בישולים, שיאן הבישולים לעונה אחת בקבוצה עם 15 בישולים בעונת 1984/1985, ושיאן הבישולים במשחק אחד, כשבישל חמש פעמים בניצחון הקבוצה 1–7 בליגה מול בסטיה, ב-21 בספטמבר 1984. על הישגיו אלה הכריז עליו המגזין פראנס פוטבול כגדול שחקני הקבוצה בכל הזמנים, כשהוא מקדים שחקנים כמו רונאלדיניו, ג'ורג' ואה, ראיי, לואיס פרננדס וקרלוס ביאנצ'י. הוא נבחר על ידי המגזין ככדורגלן הזר הטוב ביותר בכל הזמנים בליגה הצרפתית. בשנת 2004, כ-12 שנים לאחר פרישתו, זכה סושיץ' בתואר הכדורגלן הבוסני הטוב ביותר בכל הזמנים, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, בהם נבחר הכדורגלן הטוב ביותר בהיסטוריה של כל חברה בארגון.
קריירת משחק > נבחרת יוגוסלביה

סושיץ' לבש את מדי יוגוסלביה לראשונה בשנת 1977, כשהיה בן 22. בטורנירי מונדיאל 1982 ויורו 1984 סושיץ' שיחק בהרכב הפותח בכל משחקי הנבחרת (שלושה בכל טורניר). הוא זכה להצלחה גדולה יותר עם הנבחרת בטורניר מונדיאל 1990, אליו הגיע בגיל 35, המבוגר יחסית לכדורגלן. יוגוסלביה הגיעה עד לרבע גמר המפעל, כשהיא מדיחה את ספרד בשמינית הגמר. סושיץ' פתח בהרכב הנבחרת בכל חמשת משחקיה בטורניר, ואף כבש במהלכו את שערו היחיד במסגרת המונדיאלים, בניצחון נבחרתו 1–4 על איחוד האמירויות הערביות. בסך הכל ערך סושיץ' 54 הופעות במדי הנבחרת, ועל אף עמדתו כקשר כבש כמות גבוהה יחסית של 21 שערים, כשהוא מצליח לכבוש שלושער בשלושה משחקים שונים, בהם ניצחה הנבחרת את רומניה, איטליה וארגנטינה.