שינג'יאנג טיין שאן
בוגדה

אזור אתר המורשת העולמית של בוגדה (博格达) משתרע על שטח של 388 קמ"ר במזרח הרכס הצפוני של טיין שאן והוא מוקף בשטח חיץ (שבו יש הגבלות בניה) של 415 קמ"ר. מרכז האזור הוא ב-43°50′00″N 88°17′12″E﻿ / ﻿43.833333°N 88.286667°E﻿ / 43.833333; 88.286667. חלקו הדרומי גבוה מחלקו הצפוני. המקום הגבוה ביותר הוא פסגת הר בוגדה, בגובה 5,445 מטרים, גבוה משמעותית מההרים סביבו, והמקום הנמוך ביותר הוא בגובה 1,380 מטרים, הפרש גבהים של 4,065 מטרים, המשתרע על פני מרחק אופקי של 30 קילומטרים. ההרים בלב החלק הצפוני של האתר בגבהים שבין 1,600 מטרים ל-2,600 מטרים חרוצים בעמקי נהרות שיצרו טופוגרפיה מורכבת.
האזור עשיר בקרחונים. יש באזור 113 קרחונים המשתרעים על שטח של 101.4 קמ"ר ונפח של כשני קילומטרים מעוקבים. מי הפשרת הקרחונים, השלגים והגשם מזינים נהרות רבים. הנהר המרכזי הוא הנהר סָאנגונְג, שאורכו 60 קילומטרים. יש באזור 12 אגמים, שמהם עשרה הם אגמים קרחוניים קטנים. האגם הבולט הוא אגם טְייֵנְצְ'ה ("האגם השמימי") השוכן בחלקו העליון של הנהר סָאנגונְג בגובה 1,910 מטרים. שטח פניו 2.48 קמ"ר ועומקו 102 מטרים.
אזור זה הוצע כאתר מורשת מהסיבות הבאות:
הוא כולל את הפסגה הגבוהה ביותר והעיקרית של הרי צפון טיין שאן
המדרון הצפוני של ההר כולל את הדוגמה המייצגת ביותר של חגורות צמחייה אנכיות באקלים ממוזג צחיח
האזור הוא דוגמה טיפוסית לקרחונים בסמוך לאזור צחיח מאוד באקלים ממוזג ובכך הוא אינדיקטור רגיש לשינוי האקלים העולמי
הוא כולל את האגמים האלפיניים הטיפוסיים ביותר לטיין שאן, שבהם אגם טְייֵנְצְ'ה הוא הידוע ביותר.
אזור בוגדה שייך לאקלים יבשתי ממוזג. האזור שוכן באזור צחיח, אבל בשל הגובה הוא מקבל משקעים רבים יחסית, בממוצע 444 מילימטרים בשנה, בעיקר בין אפריל לספטמבר. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 2.5°. החודש החם ביותר הוא יולי עם טמפרטורה מקסימלית של 28.4° וממוצעת של 15.9°. טמפרטורה המינימלית הממוצעת היא 12.4°-, אבל היא יכולה לרדת עד 28.2°-. בממוצע 98.4 ימים הם ללא כפור, והלחות היחסית בין 70% ל-85%.
האזור שייך לקמר בוגדה ברצועת הקמטים של הרכס הצפוני של הרי טיין שאן.
המסלע העיקרי הם סלעים קשים ועמידים לבליה מהקרבון. סלעים קרבונטים מסביבה ימית רדודה, סלעים געשיים קלאסטיים וסלעים קלאסטיים יבשתיים: אבן גיר, אבן חול, אבן בוץ, דיוריט פורפירי, טוף וברקציה געשית. המשקעים מתקופה זו מהווים 60% מכלל המסלע ומגיעים לעומק של 6,300 מטרים. משקעים מהמזוזואיקון והקנוזואיקון הם סלעי משקע מפעילות נהרות, ביצות ואגמים הנפוצים על המדרונות: אבן טין ירוקה אפורה, אבן חול, אבן בוץ אדומה, אבן טין מעורבת בגבס וכו'. במישורים שלפני ההרים שקעו ברביעון שכבות עבות של חצץ מפעילות נהרות וסחף.
באזור בוגדה נמנו 1,134 מינים של צמחים וסקולריים השייכים ל-432 סוגים ב-76 משפחות. מתוכם:
שרכאים – 18 מינים השייכים לשמונה סוגים בשש משפחות (1.59% מכלל המינים)
חשופי זרע – עשרה מינים השייכים לשלושה סוגים בשלוש משפחות (0.88% מכלל המינים)
בעלי פרחים – 1,106 מינים השייכים ל-421 סוגים ב-67 משפחות (97.53% מכלל המינים)
הטופוגרפיה והגובה קובעים את הרכב הצמחייה. עיקר הצמחייה באזור בוגדה הוא על המדרון הצפוני הכולל שישה אזורי צמחייה בהתאם לגובה:
ערבה הררית (mountain steppe) בגבהים שבין 1,380 ל-1,650 מטרים, בעיקר שיחים מהסוג Stipa ופרחי בר.
יערות מחטניים הרריים (mountain coniferous forests‏; 2,700-1,650 מטרים), בעיקר אשוחית מהמין Picea schrenkiana.
אחו תת-אלפיני (sub-alpine meadow‏; 2,900-2,700 מטרים), מינים מהסוגים גרניון, Nasturtium‏, Artemisia ו-Carex.
אחו אלפיני (alpine meadow‏; 3,300-2,900 מטרים), המינים Kobresia capillifolia ו-Carex humilis, וכן פרחי בר מהמשפחות נוריתיים, ארכוביתיים, מורכבים, רקפתיים וכו'
צמחיית כרים אלפינית (alpine cushion vegetation‏; 3,700-3,300 מטרים), מהווה כ-50% מכלל הצמחייה באזור בוגדה וכוללת את המינים Thylacospermum caespitosum‏, Potentilla chinensis ו-Sibbaldia tetrandra ומינים של בקעצור.
אזור השלג האלפיני (alpine snow zone‏; 5,445-3,700 מטרים), אזור ללא צמחייה.
שמונה מיני צמחים כלולים ברשימה האדומה של מינים בסיכון של ה-IUCN, בהם Betula tianschanica‏, Myosotis alpestris‏, Juniperus pseudosabina ו-Larix sibirica. שישה מינים אסורים במסחר כדוגמת המין Goodyera repens‏. 27 מינים אנדמיים לרכס טיין שאן מצויים באזור בוגדה וכוללים את: Oxytropis bogdoschanica ו-Ferula fukangensis. מינים משאריים כוללים את Glycyrrhiza glabra ו-Sorbus tianschanica.
בשטח בוגדה נמנו 181 מינים של בעלי חוליות, מתוכם 127 מסווגים ברשימה האדומה של ה-IUCN כמינים נדירים או בסיכון. 181 המינים משתייכים ל-56 משפחות ב-25 סדרות:
דגים - שני מינים המשתייכים לשתי משפחות בסדרה אחת
דו-חיים – מין אחד.
זוחלים - שני מינים המשתייכים לשתי משפחות בסדרה אחת.
עופות - 144 מינים המשתייכים ל-38 משפחות ב-16 סדרות. בין המינים: נטה אדומת-ראש (Netta rufina) ממשפחת הברווזיים וחכלילית סלעים (Phoenicurus ochruros) ממשפחת החטפיתיים.
יונקים - 32 מינים המשתייכים ל-13 משפחות בשש סדרות. בין המינים: שונר צפוני, אייל הכרמל, אייל אציל (מתת-המין Cervus elaphus tianshanicus) ודוב חום (מתת-המין Ursus arctos isabellinus – "דב חום ההימאליה").