stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בחזרה מעמק רפאים
פרשנות > יצירה ארס פואטית

הרומן "בחזרה מעמק רפאים" הוא יצירה ארס פואטית בשתי רמות:
המספר הוא במאי של סרטי תעודה, החותר ליצור סרט תעודה על חייו של הסופר אלישע מילגרוים. לאורך הרומן מוצגים מאמציו ולבטיו בכיוון זה, ומילות הסיום של הרומן עוברות מהתייחסות ליצירה זו להערה ארס פואטית כללית: "כל יצירת אמת היא פגומה מעצם ברייתה".
אף שהרומן מתחיל בהלווייתו של הסופר אלישע מילגרוים, הוא נוכח ברומן לכל אורכו. בין השאר מתוארים תהליך כתיבתו של הספר "נעטרי הקוצים", יצירתו הנודעת ביותר של מילגרוים, ותהליך כתיבתו ופרסומו של הספר "ומלאכים ייחפזון".
אריאל הורוביץ מציין שהספר עוסק ב"תעשיית הספרות בישראל, שכוללת לא רק את הספרים שרואים אור ונמכרים בחנויות הספרים – אלו הם רק חלק קטן מן התעשייה הזו, שכוללת, בין היתר, תוכניות ספרות ברדיו; מכוני מחקר באוניברסיטה; הוצאות לאור; סוכנים ספרותיים; אלמנות של סופרים, ועוד. באר, שמכיר היטב את העולם הזה, מציג אותו בספר הזה על קרבו ועל כרעיו, ואף אחד לא יוצא בו נקי; מיטיבי לכת אפילו יזהו, בין השורות, כמה מהדמויות האמיתיות שבאר סונט בהן. אחרי חמישים שנות כתיבה ספרותית, באר בא חשבון עם התעשייה הזו ומציג אותה כשהיא רחוקה מתמימות ומאהבה כנה למילה הכתובה: גורמים אחרים ממלאים כאן תפקיד."
ספרים וסופרים תופסים מקום מרכזי ביצירתו של באר:
"חבלים" הוא רומן חניכה, המתאר את הכשרתו של המספר, חיים באר, לסופר, החל מילדותו וכלה בפרסום כתביו הראשונים בשירה ובפרוזה.
"לפני המקום" הוא רומן העוסק בתהליך יצירתו של ספר זה עצמו, ואגב כך מספר את סיפורם של ביבליופילים וחוקרי ספרות המתכנסים בברלין בשנים 2005–2006, ומעלים סיפורים על גורלם של ספרים שאבדו וספרים נדירים, כמו גם גורלם של יהודים שנספו בשואה וזכר השואה בגרמניה של ימינו.
"חלומותיהם החדשים" מספר את סיפורם של אלמה ובר, עורכת ספרים שכתבה רומן מצליח אחד ומתקשה בכתיבת רומן שני, וגדעון שורק, איש "המוסד" בדימוס הנעזר באלמה ובר בהכנותיו לכתיבת הרומן הראשון שלו.
"גם אהבתם גם שנאתם - ביאליק, ברנר, עגנון מערכות-יחסים" - ספר עיון העוסק, כפי שמלמדת כותרת המשנה שלו, בשלושה מגדולי הספרות העברית.
"מזיכרונותיה של תולעת ספרים" - שלל רשימות בעקבות סופרים וספרים.
באר הסביר את מרכזיותו של תחום זה בכתיבתו: "אני אוסף חומרים מהעולמות שאני מכיר. אני לא רואה את עצמי הולך וכותב רומן על תיאטרון, כי אני לא מבין את המכניזם, את התנועה שלו ואת עולם היצרים האמיתי שם. עבדתי ב'עם עובד' משנת 66' ולסירוגין עד 99'. הייתי מגיה, עורך זוטר, עורך בכיר – עשיתי את כל התפקידים. הייתי מ'ראשֵי ומחשובֵי', וראיתי את הסופרים במלוא אנושיותם המביכה."
פרשנות > המספר

המספר ברומן הוא מספר עֵד - ידיעתו את העלילה מתקדמת יחד עם ידיעת הקורא. אף שמספר מלווה את העלילה לכל אורכה והוא משתתף פעיל בה, הקורא יודע עליו מעט מאוד, ואף שמו אינו ידוע. תלמה אדמון מתארת שהמספר הוא "במאי סרטי תעודה שאיננו יודעים עליו דבר. הוא אומנם מדבר לעיתים בלשון נמלצת, אך מלבד זאת אין לו צורה ותואר, אין לו גיל ואין לו שם. ידוע רק שיצר סרט תיעודי על הסופר, ולאחר מותו הוא שוקק אלי סרט סנסציוני על אודותיו." עמדה על כך גם רבקה שאול בן-צבי בתארה: "למְספר אין שם או פרטים משפחתיים והוא דמות חיוורת במתכוון, אדם בעל אגו מצומק למדי שסיפור חייו נסתר מאיתנו. המספר, שמתואר כאיש חביב ואמפתי אך נטול ממד עומק, נועד להיות מכָל וצינור לסיפורים השונים וגם להתרשמויותיו הוא."
פרשנות > גיבור הסיפור

שמו של גיבור הסיפור, הסופר אלישע מילגרוים, הוא רמז כפול לדמותו של אלישע בן אבויה, שבדומה לו אף אלישע מילגרוים "שנה ופירש". בנוסף לשם הפרטי הזהה, שם המשפחה מילגרוים הוא ביידיש רימון, רמז למה שנאמר על יחסו של התנא רבי מאיר למורו אלישע בן אבויה: "רבי מאיר רימון מצא, תוכו אכל, קליפתו זרק".
חוקרת הספרות ניצה בן-דב מרחיבה בעניין הזיקה שבין אלישע מילגרוים לאלישע בן אבויה, ומציינת שאף הערפל סביב שאלת חזרתם בתשובה לפני המוות מאפיינת את שני האישים. יתרה מזו, באר עצמו מבהיר בסיפורו, במילים שהוא שם בפי רֶבּ מאיר, שכיסוי קברו השני של אלישע מילגרוים בטלית מקורו במסופר על רבי מאיר שכיסה בטליתו את קברו של אלישע בן אבויה.
פרשנות > שפתם של גיבורי הרומן

השפה של רבות מהדמויות ברומן היא שפה גבוהה, מתובלת בציטוטים מהמקורות תוך הפגנת בקיאות רבה. מבקר הספרות אריק גלסנר עמד על כך:
העיתונאית גילי איזיקוביץ תיארה אף היא את שפתו של הרומן: "היא שעטנז בלתי אפשרי בין המקראי, הגבוה עד פסגות, ובין היומיומי, הנמוך ממפלס רחוב".
גפי אמיר מתחה ביקורת על השפה שהעניק באר לגיבורי ספרו:
פרשנות > תערובת של אמת ובדיה

הרומן המפורסם ביותר של מילגרוים, "נעטרי הקוצים", ששמו נלקח ממשפט הסיום של יצירתו של ברנר, "מכאן ומכאן", מתואר ברומן שלפנינו כ"רומן היסטורי נפתל שנכרכים בו זה בזה, בתערובת יחידה במינה של אמת ובדיה, חייהם של המספר הושע תור ושל שני מומרים ...". גם "בחזרה מעמק רפאים" הוא רומן שמעורבים בו אמת ובדיה - אף שזהו רומן בדיוני, מוזכרים בו אישים אמיתיים רבים (מהם שנפטרו ומהם שחיים במועד התרחשותו), ובהם הסופר מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, חוקר הספרות אבנר הולצמן, ההיסטוריון אריה מורגנשטרן ורבים אחרים. יש המוזכרים ברמז שלא קשה לפענחו (כאשר מסופר על "אחד מכתבי 'הארץ', זה שסוגיות ממין זה הן לחם חוקו, זה שדיווח כל השנים על המאבק שהתנהל בין מזכירתו של מכס ברוד ובתה ובין הספרייה הלאומית על הבעלות על כתבי היד של קפקא", ברור שהכוונה היא לעופר אדרת). מתי חלפי הוא דמות בדיונית, של חוקר ספרות החוקר את יצירתם של ברנר ומילגרוים, אך שהייתו של ברנר בלונדון והסיוע שקיבל מהמומר פאול פיליפ לברטוב הם חלק מהביוגרפיה של ברנר. נעמי זלקינסון היא דמות בדיונית, אך היא מוצגת כאחת מצאצאיו של יצחק זלקינסון, שחי במאה ה-19. כאשר מילגרוים מתואר כ"ממשיך דרכם של הסופרים המשומדים אברהם אורי קובנר ואב"א קונסטנטין שפירא" לא מיד ברור שלצד מילגרוים הבדיוני, שני הסופרים המשומדים אכן פעלו במאה ה-19 - הקורא הסקרן יזדקק לאנציקלופדיה כדי לברר זאת. אתגרים מסוג זה מצפים לקורא לכל אורך הרומן.
ביחס לדמויות הבדיוניות שבספר (נעמי זלקינסון, אלישע מילגרוים, מתי חלפי, ישעיהו הומינר ואחרים) עולה שאלה אחרת: האם הן לחלוטין פרי רוחו של הסופר, או שהן מייצגות אישים של ממש בשדה הספרות העברית? הבלוגרית איריס גנור התייחסה לשאלה זו:
באר עצמו ענה לשאלה זו באומרו שספרו אינו רומן מפתח. בראיון נוסף אמר באר: "אמנם לקחתי מאנשים קונקרטיים ומעולם קונקרטי, אבל העולם הוא מאגר אינסופי של אנקדוטות. חשוב לי להפוך את זה ללא קונקרטי. זה הופך לדשן, להר הזבל שמצמיח פרחים."
העורך בני ציפר התייחס אף הוא לסוגיה זו:
הערות שוליים

↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 215
↑  על הקבורה השנייה ועל מה שמתחולל על הקבר כתבה ניצה בן-דב, ראה: קשרי קשרים, על ספרו החדש של חיים באר, בחזרה מעמק רפאים, גג 46, קיץ 2018
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 335
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 119–120
↑    אריאל הורוביץ, ‏ספרות על פי הבאר, בעיתון מקור ראשון, 6 במאי 2018
1 2 3   גילי איזיקוביץ, חיים באר: "אם נמחק מהספרות והאמנות את מה שלא מוסרי, נאבד יצירות אדירות", באתר הארץ, 18 באפריל 2018
↑  תלמה אדמון, ‏"בחזרה מעמק רפאים" עוקץ את החוג הספרותי ואת העדה החרדית, באתר מעריב אונליין, 23 במרץ 2018
↑    רבקה שאול בן-צבי, ‏הסופר ה"אחר", בעיתון מקור ראשון, 5 באפריל 2018
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ו, עמוד ב'
↑  ניצה בן-דב, קשרי קשרים, על ספרו החדש של חיים באר, בחזרה מעמק רפאים, גג 46, קיץ 2018
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 207
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת חגיגה,  פרק ב', הלכה א'
↑  אריק גלסנר, החדש של חיים באר: בידור לאינטלקטואלים, באתר ynet, 7 באפריל 2018
↑   גפי אמיר, "בחזרה מעמק רפאים": הליצנות והשנינה מאפילות על הדיון הספרותי, באתר הארץ, 24 במאי 2018
↑  י"ח ברנר, מכאן ומכאן, בפרויקט בן-יהודה
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 36
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 184
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 106–109
↑  בחזרה מעמק רפאים, עמ' 37
↑  איריס גנור, בחזרה מעמק רפאים – חיים באר, בבלוג "אלה יווניה קוראת ספרים", 17  במרץ 2018
↑  ריאיון לציפי גון-גרוס, הרומן השביעי של חיים באר: "בחזרה מעמק רפאים", גלי צה"ל, 9 במרץ 2018, דקה 13
↑   בני ציפר, לא הייתם ראויים שאקדיש את חיי לכתיבת ספרים בשבילכם, באתר הארץ, 16 באפריל 2018
| כתבי חיים באר |
| --- | --- | --- |
| שירה | שעשועים יום יום |  |
| רומנים | נוצות • עת הזמיר • חבלים • לפני המקום •  אל מקום שהרוח הולך • חלומותיהם החדשים • בחזרה מעמק רפאים |  |
| ספרי עיון | גם אהבתם גם שנאתם - ביאליק, ברנר, עגנון מערכות-יחסים • מזיכרונותיה של תולעת ספרים • חדרים מלאים ספרים • קשר לאחד |  |
פינה בבית הקברות הבינלאומי המשיחי בעמק רפאים
בית יוסף (שכונה)

בית יוסף הייתה שכונה יהודית קטנה בירושלים בין השנים 1887 ל-1929 בערך. לאחר 1929 נטמעה בשכונת אבו תור הערבית.
את השכונה הקימו היזמים יוסף נבון (על שמו נקראה) ושלום קונסטרום עם הבנקאי יוהנס פרוטיגר, כחברה עסקית. התכנון המקורי היה להקים 50 בתים ובית כנסת על גבעה מבודדת לצד דרך חברון, באזור שומם יחסית שנקרא "דיר אבו תור", בצד בתי מידות ערביים שהחלו להיבנות באזור במקביל.
בכ"ג בתמוז (15 ביולי) תרמ"ז (1887) התפרסמה בעיתון "החבצלת" מודעה על הקמת "בתים ליחידים על הקרקעות אשר מחוץ לעירנו" למסירה מיד עם סיום בנייתם. מחיר כל בית, שכלל "חדר אחד בן שבע על שש אמות", מטבח ("בית תבשיל"), שירותים ("בית כיסא") וחלק יחסי בבור המים ובחצר המשותפת היה 100 פרנק (75 נפוליאונים) בתשלום "עם נשך קטן במשך שנים רבות" (כלומר משכנתא). הבתים קסמו לאוכלוסייה שלא השיגה ידה לרכוש בתים ממערב (בשכונות שנבנו לאורך רחוב יפו) ותוך יומיים מפרסום המודעה נרשמו רוכשים לכל בתי השכונה.
אולם, שנת בצורת, קשיים בירוקרטיים וריחוק השכונה מכל מקום ישוב יהודי גרמו לכך שעד ספטמבר 1888 הוקמו רק 27 בתים. השכונה נבנתה בצורת שני טורי בניינים, ללא חצר פנימית (כמקובל בשכונות שהוקמו באותה עת כמו בית דוד ("חצר הרב קוק") למשל). ארבעה מתוכם היו דו-קומתיים וכוסו רעפים. ב-1897 כתב אברהם משה לונץ בלוח ארץ ישראל שבשכונה מתגוררות רק 15 משפחות יהודיות. העצירה בהתפתחות השכונה נבעה בחלקה מהתדרדרות מצבם הכספי של השותפים, ובפרט של פרוטיגר, שפשט את הרגל. נתון זה מחוזק על ידי תביעה שהוגשה לוועדה לנפגעי הרעש שפקד את ירושלים ב-1927 ועל ידי שמואל יוסף עגנון, הכולל את אזכור השכונה במסעות הכלב בלק ברומן "תמול שלשום":
לבסוף טפל רגליו לגופו, והתחיל רץ עד שפגע בשכונת אבי השור (=אבו תור). הריח קצת כאן וקצת כאן, ונטל עצמו לשכונת בית יוסף, קטנה שבשכונות ירושלים, שבאותם הימים הייתה מיושבת מישראל, ובה ארבעה עשר בתים ובית כנסת, ובעוונותנו שרבו, מכרום לנוכרים.
עד מאורעות תרפ"ט (קיץ 1929) התדלדל היישוב היהודי בשכונה ולאחר מכן היא נטמעה כליל באבו תור הערבית. בנייני השכונה נמצאים בחלקו המזרחי של הכפר (שהיה בשליטת ממלכת ירדן עד מלחמת ששת הימים), סמוך לקו הגבול עם חלקה המערבי. הטור המערבי מצוי ברחוב עין רוגל מספר 9–23.
לקריאה נוספת

יהושע בן אריה, עיר בראי תקופה: ירושלים החדשה בראשיתה, עמודים 228 - 229
הערות שוליים

↑  מפת ירושלים, 1920 עם סימון השכונה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575278905171
בוסקו-זדרוי

| --- | --- |
סמל בוסקו-זדרויסמל בוסקו-זדרוי

מבני הספא בבוסקו-זדרוי
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שוויינטוקז'יסקיה שוויינטוקז'יסקיה
 ראש העיר:  ואלדמאר סיקורה (Waldemar Sikora)
 תאריך ייסוד:  המאה ה-12
 שטח:  12.28 קמ"ר
 גובה:  250 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,014 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°28′00″N 20°43′00″E﻿ / ﻿50.466666666667°N 20.716666666667°E﻿ / 50.466666666667; 20.716666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.busko.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבוסקו-זדרוי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבוסקו-זדרוי(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה רגילה) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' של. לו. פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהבוסקו-זדרוי(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה מוגדלת) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' שלזיה לובלין פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהבוסקו-זדרוי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בוסקו-זדרוי (בפולנית: Busko-Zdrój) היא עיר ספא בפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה שבפולין.
היסטוריה

היישוב נוסד במאה ה-12, כשקבוצת רועים התיישבו באזור כנסייה ששכנה במקום עוד מ-1166. במאה ה-13 קיבל היישוב זכויות עיר. בתקופה זו קיבל המנזר המקומי מהמלך בולסלב החמישי (אנ') רשות להשתמש במי המלח של המעיינות המקומיים. זהו האזכור הראשון במקורות ההיסטוריים של מעיינות המרפא ביישוב.
במאה ה-14 אישר המלך ולדיסלב השני יגיילו לבני העיר לקיים ירידים שנתיים. במאות ה-15 וה-16 שגשג בעיר המסחר בתוצרת לבוש.
במאה ה-17 נפגעה העיר קשות מ"המוות השחור". במאה ה-18 הוקם בעיר מפעל מלח. ב-1815, לאחר קונגרס וינה, צורפה העיר לפולין הקונגרסאית. ב-1820 פרצה שרפה גדולה בעיר, אך ב-1828 נפתח בעיר מרכז נופש ומרחצאות, ולאחר שנים ספורות נפתח בעיר בית הבראה.
בשנת 1869, אחרי המרד הפולני של 1863 ופירוק פולין הקונגרסאית על ידי האימפריה הרוסית, הופקעו מבוסקו-זדרוי זכויות העיר. אלה הושבו לעיר בשנת 1916.
מספר ימים לאחר הפלישה הגרמנית לפולין כבש הוורמאכט את בוסקו-זדרוי. העיר שוחררה ב-13 בינואר 1945 על ידי יחידה אוקראינית של הצבא האדום.
יהודי בוסקו-זדרוי > תולדות הקהילה

יהודים החלו לשבת בעיר מהמחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר ביטול האיסור על ישיבת יהודים במקום. חלק מיהודי העיר התפרנסו מתעשיית הקיט המקומית, ואחד מהם, משה חיים רוזנברג, אף הקים בכפר סמוך מרחצאות פרטיים.
בין מלחמות העולם פעלו בעיר מפלגות ציוניות, ובהן המזרחי והציונים הכלליים, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן החלוץ והשומר הצעיר. בשנת 1930 הוקם בעיר בית כנסת חדש, וכן פעלו בה חסידויות שונות. בינואר 1934 נרצח בעיר סוחר יהודי קשיש בעקבות ויכוח על זכויות מסחר עם פולנים, ולאחר מכן, צמצמו הרשויות את זכויות המסחר של יהודי העיר.
לפני מלחמת העולם השנייה נמנו בבוסקו-זדרוי כ-1,500 יהודים, מתוך כ-3,900 תושבים.
יהודי בוסקו-זדרוי > בשואה

עם כניסת הגרמנים לעיר בספטמבר 1939 הפכוה למרכז שלטונם במחוז סטופניצה. תוך ימים אחדים הוחרמו חנויות היהודים, והחלו מעשי ביזה של רכוש יהודי, וכן מעשי התעללות ואונס. בהמשך, הוקם בעיר יודנרט, בראשות יוסף טופיול, אשר נצטווה לספק לגרמנים יהודים לעבודות כפייה.
באפריל 1941 הוקם בעיר גטו, אליו הוכנסו עד נובמבר למעלה מ-1,700 יהודים, רבים מהם עובדי כפייה. יהודי הגטו צוו לענוד על זרועם סרט עם מגן דוד. בתקופה זו תמך ארגון יס"ס ביהודי הגטו, וראש הארגון, מיכאל וייכרט, אף ביקר במקום.
באוקטובר 1942 כיתרו את הגטו גרמנים ואוקראינים, והצעידו את יושביו לעיירה פינצ'וב, וממנה לינדז'יוב, שם נערכה בהם סלקציה. קבוצת צעירים נשלחה למחנות עבודה, ויתר יהודי העיר שולחו ישירות למחנה ההשמדה טרבלינקה. במהלך האקציה רצחו הגרמנים את ראש היודנרט יוסף טופיול.
זופיה בוצ'קובסקה הצילה ילדה יהודייה מהעיירה ובכך קיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.
ביצת סוד

| --- | --- |
ביצת סוד כפי שצולמה מהחלל במאי 1993. התמונה צולמה בעונה היבשה ביותר בשנה - גשמי הקיץ נמשכים בדרך כלל מיולי עד ספטמבר
ביצת סוד כפי שצולמה מהחלל במאי 1993. התמונה צולמה בעונה היבשה ביותר בשנה - גשמי הקיץ נמשכים בדרך כלל מיולי עד ספטמבר
 מידע כללי
 סוג:  ביצה מיוערת 
 מידות
 שטח:  57,000 קמ"ר
 אורך מרבי:  500 ק"מ
 רוחב מרבי:  200 ק"מ
 רוחב ממוצע:  200 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  הנילוס הלבן
 מדינות באגן הניקוז:  דרום סודאן דרום סודאן
 קואורדינטות:  8°00′N 31°00′E﻿ / ﻿8.000°N 31.000°E﻿ / 8.000; 31.000
  (למפת דרום סודאן מוגדלת) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהביצת סוד(למפת דרום סודאן רגילה) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהביצת סוד
 
דייגים בביצת סוד
בִּיצָת סוּד (בערבית: سد) היא ביצה גדולה בדרום סודאן שנוצרה על ידי הנילוס הלבן. המילה "סוד" נגזרת מהשפה הערבית ומשמעותה "מחסום". המונח בא לתאר אי גדול של צמחייה או סבך באמצע נהר או אגם. הביצה נחשבת לאחת הביצות הגדולות בעולם, והגדולה ביותר שנהר הנילוס עובר דרכה.
מיקום

אזור ביצת סוד מתחיל ממונגאלה עד למקום ההתמזגות עם נהר סובט. גודלה של הביצה משתנה בהתאם לעונות השנה, והממוצע נאמד בכ-57,000 קמ"ר. בעונת הגשמים גודלה עשוי להגיע עד לכדי 130,000 קמ"ר. גורם הידרולוגי חשוב הוא שאזור ביצת סוד מאופיין במגוון תעלות, לגונות, קנים, סופים וגומא פפירוס. עקב כך מאבד הנילוס הלבן חצי מהמים שזורמים בו באזור ביצת סוד מהתאיידות ודיות באופן קבוע.
ראו גם

ימת אראל
ימת צ'אד
הערות שוליים

↑  Gaudet, J.J., and A. Falconer, 1983. Remote sensing for tropical freshwater bodies. The problem of floating islands on Lake Naivasha. Regional Remote Sensing Facility, Nairobi, Kenya. 4p.
↑  Sutcliffe, J.V.; Parks, Y.P. (1999). IAHS Special Publication No 5. Wallingford. UK.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 240798900   WorldCat (עם VIAF): 240798900 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דרום סודאן ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית יוסף (מושב)

| --- | --- |
בית יוסף מהאוויר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק המעיינות
גובה ממוצע: ‎-228 מטר
תאריך ייסוד: 1937
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 493 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) בית יוסף(למפת עמק בית שאן רגילה) בית יוסף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית יוסף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית יוסף32°33′33″N 35°33′04″E﻿ / ﻿32.5592407932916°N 35.5511344333256°E﻿ / 32.5592407932916; 35.5511344333256  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק המעיינות (in English: Emek HaMaayanot Regional Council) באדום - בית יוסף בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

צילום אוויר של בית יוסף
בית הביטחון ההיסטורי בבית יוסף
שדה קמה בבית יוסף
בֵּית יוֹסֵף הוא מושב בעמק בית שאן השייך למועצה אזורית עמק המעיינות. המושב נמצא כ-200 מטר מתחת לפני הים.
המושב הוקם ביום שישי, כ"ח ניסן תרצ"ז, 9 באפריל 1937, בעצם מאורעות 1936–1939, כישוב חומה ומגדל ונקרא על שמו של יוסף אהרונוביץ'. המייסדים, ארגוני הצפון א', ב' יצאו יחד עם עוזריהם בשיירה מקיבוץ גשר אל קרקע שנרכשה על ידי הקרן הקיימת, באזור החיבור בין עמק בית שאן ויישובי עמק הירדן. בתקופה הראשונה לוו המתיישבים בנוטרים. במאי 1937 נורו יריות על אנשי בית יוסף שיצאו לשדות ובחילופי אש נהרג אחד התוקפים. בעקבות זאת נערכה סולחה בין אנשי בית יוסף לערביי הסביבה. בינואר 1938 נורו שוב יריות על בית יוסף.
בחגיגות חמש שנים ליישוב נחנך בית ציבורי בו שכן גן ילדים, בית ספר וספרייה.
לאחר הקמת מדינת ישראל הופגז המושב במשך שלושה ימים. לא היו נפגעים בנפש אולם מבנה הציבור נפגע ונותר על תילו נטוש ומוזנח. שיירת משוריינים התקרבה למקום אך כוחות ה"הגנה" הדפו אותה. בנובמבר 1948 הופגז המושב שוב. ביוני 1949 נפגעו שדות המושב בשריפה גדולה. במאי 1950 חגג המושב בר מצווה להווסדו.
עוד לפני מלחמת העצמאות התחלפו התושבים במושב. לקראת המלחמה עצמה פונו המשפחות, חלק מהמשפחות עברו למושב בוסתן הגליל וחלקן לאגודה החקלאית נהריה, ורק מעטים חזרו אחרי המלחמה. בתחילת 1951 עמדו 32 צריפים ריקים בהמתנה למתיישבים חדשים. בסוף 1952 היו במושב בעיקר עולים מכורדיסטן ומעיראק. רוב הסובוטניקים עזבו אותה ורק מעטים מהם נותרו בה.
לקריאה נוספת

בית יוסף: סיפור שלא סופר: מאת דוד לבקוביץ, הוצאת צ'ריקובר, 2002
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, תשט"ז, 1956, כרך א', עמוד 105
↑  הוקם בית יוסף, דבר, 9 באפריל 1937
↑  עליית ארגוני הצפון לבית יוסף, דבר, 11 באפריל 1937
↑  ערבים ירו אל חברי בית יוסף, דבר, 11 במאי 1937
↑  שלום בין בית יוסף לשבט השכן, דבר, 20 ביוני 1937
↑  ירו על בית־יוסף, דבר, 7 בינואר 1938
↑  חמש שנים לעליה לבית-יוסף, דבר, 13 במאי 1942
↑  מושב בית־יוסף הדף התקפות תותחים ומטוסים, דבר, 23 במאי 1948
↑  מושב בית יוסף הופגז, דבר, 3 בנובמבר 1948
↑  אש אוכלת במושב בית יוסף, דבר, 27 ביוני 1949
↑  חגיגת "בר מצווה" למושב בית־יוסף, דבר, 25 באפריל 1950
↑  ההתישבות בלבטיה, דבר, 5 ביוני 1951
↑  ממושב עולים לישוב וותיק, הצופה, 7 בדצמבר 1952
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465874105171  VIAF: 316601401   WorldCat (עם VIAF): 316601401
אתה חוננתנו

אתה חוננתנו היא תפילה שתיקנו להוסיף באמצע 'ברכת חונן הדעת', במוצאי שבתות ומוצאי ימים טובים. תוכן התפילה הם דברי הבדלה שונים שישנם בעולם, כפי שישנה הבדלה בין השבת לימי החול. בתפילה זו מקיימים את החלק הראשון של מצוות ההבדלה, ואת החלק השני מקיימים בהבדלה על הכוס.
מועד וזמן אמירתה

במשנה במסכת ברכות (פרק ה', משנה ב') נחלקו התנאים היכן יש להוסיף תפילה זו:
לדעת תנא קמא יש לאומרו בברכת "חונן הדעת" כי החכמה היא זאת שמאפשרת לבן האדם להבדיל בין דברים.
רבי עקיבא לעומת זאת אומר שההבדלה מספיק חשובה כדי לאומרה בברכה מיוחדת בפני עצמה מיד אחרי שלוש הברכות הראשונות.
רבי אליעזר אומר שיש לומר את ההבדלה בברכת "מודים" שהיא בסוף תפילת שמונה עשרה.
להלכה נפסק כחכמים שמוסיפים ברכה זה בברכת חונן הדעת, אמנם נחלקו בירושלמי האם יש להוסיפה בתחילת הברכה או בסיומה. כיום המנהג להוסיפה באמצע הברכה, אחר המילים "ומלמד לאנוש בינה". לדעת הגר"א, מנהג זה הוא כדי לצאת ידי חובת שתי השיטות. לאחר מכן ממשיכים את ברכת ה'דעת' בתוספת וא"ו: "וחננו מאיתך" וכו'.
טעם אמירתה בברכת חונן הדעת

מספר טעמים נאמרו לבאר הטעם שתיקנו להוסיף תפילה זו, דווקא בברכת 'הדעת' (לדעת חכמים):
בירושלמי אמרו שהטעם הוא, ש"אם אין דעת - הבדלה מנין". והכוונה שרק על ידי הדעת ניתן להבדיל בין קודש לחול, ולכך נתקנה תפילה זו בברכת הדעת. וכך דעת רב יוסף בתלמוד הבבלי.
בתלמוד הבבלי מובאת גם דעת רבנן, שלדעתם טעם אמירת ההבדלה בברכת הדעת הוא מפני שבשבת אין לשאול ולבקש על צורכי האדם, לכך יש לומר תחילה 'הבדלה' ואחר כך יבקש צרכיו, ולכך תיקנו לאומרה מיד בברכה הראשונה.
פרטי הדינים

מוסיפים תפילה זו בכל מוצאי שבת שלאחריו ישנם ימי חול. וכן במוצאי יום טוב, אף אם לאחריו ישנם ימי חול המועד, כיוון שימים אלו מובדלים בקדושתם מהיום טוב עצמו, מאחר שימים אלה מותרים במלאכות נוספות שהיו אסורות ביום טוב.
כשיום טוב חל במוצאי שבת, אין אומרים 'אתה חוננתנו' ואומרים במקומה את תפילת 'ותודיענו' (ראה להלן).
פרטי הדינים > היתר עשיית מלאכה

לדעת חלק מן הראשונים (רב עמרם גאון ורש"י) לאחר אמירת נוסח זה בברכת חונן הדעת, ובתנאי שיצאה כבר השבת, מותר לעשות מלאכה האסורה בשבת, אולם אסור לאכול ולשתות עד לאחר ההבדלה על הכוס.
אם שכח לומר את הנוסח הזה אומר "ברוך המבדיל בין קודש לחול" בלי שם ומלכות ומותר בעשיית מלאכה.
לדעת ראשונים אחרים אין די בנוסח "אתה חוננתנו" על מנת לעשות מלאכה ובין אם אמר אותו ובין אם לא יש לומר בפירוש "ברוך המבדיל בין קודש לחול" על מנת לעשות מלאכה קודם הבדלה.
יש אף המצריכים לומר בשם ומלכות, כדוגמת הרא"ש.
בשולחן ערוך נפסק כדעה הראשונה שאם אמר אתה חוננתנו מותר בעשיית מלאכה אפילו בלי לומר "ברוך המבדיל בין קודש לחול", ואם שכח לומר אתה חוננתנו מספיק לומר "ברוך המבדיל בין קודש לחול" (בלי שם ומלכות) ומותר בעשיית מלאכה.
פרטי הדינים > השוכח

אדם ששכח ולא אמר תוספת זו במוצאי שבת ויום טוב אינו צריך לחזור משום שאומרים שוב הבדלה על הכוס. אולם אדם כזה לא יעשה מלאכה עד אחרי ההבדלה על הכוס, או שיגיד "ברוך המבדיל בין קודש לחול" (כאמור לעיל). ואם שכח אתה חוננתנו ואכל קודם ההבדלה, צריך לחזור ולהתפלל.
מי שיודע שלא יוכל להבדיל על הכוס או לשמוע הבדלה על הכוס לא במוצאי שבת ולא למחר, ושכח להוסיף "אתה חוננתנו" בתפילת חונן הדעת, צריך לחזור לראש הברכה אם לא סיים את תפילת העמידה, ולחזור על כל התפילה אם נזכר לאחר שסיים אותה.  אך מי שסבור שלמחרת יוכל להבדיל על כוס - לא צריך לחזור ולהתפלל, ולכן בתענית תשעה באב שחלה במוצאי שבת אינו חוזר, למרות שאינו מבדיל על הכוס באותו ערב, כיוון שיבדיל על הכוס קודם שיאכל למחרת בערב.
נוסחאות

לתפילה זו ישנו נוסח שונה במקצת לכל אחת מעדות ישראל:
נוסח הספרדים ונוסח פרובאנס:
"אתה חוננתנו ה' אלוקינו מדע והשכל. אתה אמרת להבדיל בין קודש לחול ובין אור לחושך, ובין ישראל לעמים ובין יום השביעי לששת ימי המעשה. כשם שהבדלתנו ה' אלוקינו מעמי הארצות וממשפחות האדמה, כך פדנו והצילנו משטן רע ומפגע רע וכל גזרות קשות ורעות המתרגשות לבוא בעולם"
נוסח אשכנז:
"אתה חוננתנו למדע תורתך, ותלמדנו לעשות חוקי רצונך. ותבדל ה' אלוקינו בין קודש לחול, בין אור לחושך, בין ישראל לעמים, בין יום השביעי לששת ימי המעשה. אבינו מלכנו החל עלינו הימים הבאים לקראתנו לשלום, חשוכים מכל חטא, ומנוקים מכל עוון, ומדובקים ביראתך"
נוסח איטליה:
"אתה הבדלת בין קודש לחול, בין אור לחושך, בין ישראל לעמים, בין יום השביעי לששת ימי המעשה. וכשם שהבדלתנו מגויי הארצות וממשפחות האדמה כן תטהרנו ותנקנו מכל חטא ועוון"
נוסח הרומניוטים הקרוב למדי לנוסח האיטלקי:
"אתה הבדלת בין קודש לחול, בין אור לחושך, בין ישראל לגויים, בין יום השביעי לששת ימי המעשה. וכשם שהבדלתנו ה' אלהינו מכל גויי הארצות וממשפחות האדמה כן תבדילנו וטהרנו ותנקנו מכל חטא ועוון ופשע ואשמה"
נוסח תימן בלדי:
"וְאַתָּה הִבְדַּלְתָּ בֵּין קֹדֶשׁ לְחוֹל, וּבֵין אוֹר לַחֹשֶׁךְ, וּבֵין יִשְׂרָאֵל לַגּוֹיִם, וּבֵין יוֹם הַשְּׁבִיעִי לְשֵׁשֶׁת יְמֵי הַמַּעֲשֶׂה. כְּשֵׁם שֶׁהִבְדַּלְתָּ בֵּין קֹדֶשׁ לְחוֹל כָּךְ פְּדֵנוּ וְהַצִּילֵנוּ מִכָּל מִינֵי מַשְׁחִית וּמִכָּל מִינֵי פוֹרְעָנִיּוֹת הַמִּתְרַגְּשׁוֹת לָבוֹא בָעוֹלָם, וְשָׁמְרֵנוּ מִן הַכֹּל"
נוסח קטלוניה:
אתה חוננתנו מדע בתורתך ותלמדנו לעשות בהם חוקי רצונך ותבדילנו יי אלהינו בין קודש לחול, בין אור לחושך, בין ישראל לגוים, בין יום השביעי לששת ימי המעשה. אבניו מלכנו החל עלינו את ששת ימי המעשה הבאים לקראתנו לשלום חשוכים מכל חטא ופשע ומנוקים מכל עון ואשמה ורשע ומדובקים ב(תלמוד) תורתך.
בגניזה הקהירית נמצא נוסח ארץ ישראל:
"אתה הבדלת בין חושך לאור ובין המים העליונים לתחתונים ובין הים ליבשה בין הטמא לטהור ובן יום השבת לששת ימי המעשה ובין ישראל לגויים כאמור והייתם לי קדושים כי קדוש אני ה' ואבדיל אתכם מן העמים להיות לי"