stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קסטלמארה דל גולפו

| --- | --- |
סמל קסטלמארה דל גולפוסמל קסטלמארה דל גולפו

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סיציליה סיציליה
 שטח:  127 קמ"ר
 גובה:  26 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  14,610 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  120 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  38°01′35″N 12°52′50″E﻿ / ﻿38.026388888889°N 12.880555555556°E﻿ / 38.026388888889; 12.880555555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.comune.castellammare.tp.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקסטלמארה דל גולפו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקסטלמארה דל גולפו(למפת סיציליה רגילה) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןקסטלמארה דל גולפו(למפת סיציליה מוגדלת) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןקסטלמארה דל גולפו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קסטלמארה דל גולפו (באיטלקית: Castellammare del Golfo, בלטינית: Emporium Segestanorum / Emporium Aegestensium, בסיציליאנית: Casteddammari), היא קומונה ועיירה קטנה המונה כ-15,200 תושבים ,נכון ל-2018, בקונסורציום המוניציפלי החופשי של טרפאני (איט') (נפת טרפאני עד 2015), בסיציליה, אי בדרום איטליה. היא ידועה בעיקר בשל היותה מקום הלידה של ראשי המאפיה: סלבטורה מרנזנו, ג'וזף בוננו וסטפנו מגדינו. פירוש שם העיר באיטלקית הוא "הטירה שעל הים של המפרץ", על שמו של המבצר מימי הביניים ששוכן ליד נמל העיר.
היסטוריה

בעת העתיקה, שימשה קסטלמארה דל גולפו כעיר הנמל של סג'סטה (אנ'), שהייתה באותו הזמן אחת הערים המרכזיות בסיציליה. באותה תקופה, ענף התעסוקה המרכזי של העיר היה דייג, אך גם היום הוא משמש כחלק משמעותי בכלכלת העיר. בנוסף לדייג, גם ענף התיירות והכרמים הרבים שבעיר נחשבים לבולטים במיוחד, והם חשובים מאוד לתושבי העיירה.
בעת השלטון המוסלמי בסיציליה במאות העשירית והאחד עשר נקראה העיירה "אל מדאריג'" (גרם מדרגות בערבית). שלטון זה הוא זה שהקים לראשונה את המבצר. שלטון הנורמנים לאחר מכן הגדיל אותו. לאחר מכן, הייתה העיר למרכז הקרבות בין כתר אראגון לבין בית אנג'ו הצרפתי.
קטכולאמין

קבוצת קטכול
דופאמין, דוגמה לקטכולאמין
קטכולאמין (באנגלית: Catecholamine) הוא תרכובת אורגנית המכילה קבוצת קטכול (קבוצת בנזן המכילה שתי קבוצות צד הידרוקסיליות) ומתמיר אמיני.
יצירת קטכולאמינים

הקטכולאמינים מיוצרים מחומצת האמינו טירוזין. חומרים אלו מסיסים במים ונקשרים לחלבונים שונים, ובאופן זה מועברים בזרם הדם בגוף.
הטירוזין מגיע אל גופינו בצורת חלבון דרך המזון הנצרך, או על ידי הידרוקסילציה של חומצת האמינו פנילאלנין על ידי האנזים פנילאלנין הידרוקסילאז.
פירוק קטכולאמינים

COMT הוא אנזים שמפרק קטכולאמינים בנוזל החוץ-תאי.
מוליכים עצביים מקבוצת הקטכולאמינים

בגוף האדם, ישנם מספר מוליכים עצביים מרכזיים המשתייכים לקבוצת הקטכולאמינים. המוליכים הקטקולאמיניים הם חלק ממערכות המוליכים העצביים המרכזיות של המוח. העיקריים שבהם הם אדרנלין (אפינפרין), נוראדרנלין ודופמין והם משתייכים גם לקבוצת המונואמינים.
אדרנלין ונוראדרנלין משתחררים מליבת יותרת הכליה, והם בעלי תפקיד מכריע בוויסות תגובת הילחם או ברח בגוף.
מוליכים עצביים מקבוצת הקטכולאמינים מיוצרים מחומצות האמינו טירוזין. הטירוזין נאגר בנוירונים מפרישי קטכולאמינים, ודורש מספר תגובות על מנת להפוך למוליך העצבי הרצוי בגוף.
היצור של קטכולאמינים מווסת על ידי אנזים המכונה מונואמין אוקסידאז.
רמת השחרור של קטכולאמינים בקליפת המוח הקדם-מצחית יכולה לשנות במהירות את חוזק הקשרים ברשתות קדם מצחיות, כדי לתאם בין מצבים קוגניטיביים ותודעתיים לבין הדרישות הפיזיולוגיות המתעוררות בעקבות גירויים ואירועים שונים בסביבה.
רמות גבוהות של קטכולאמינים, המופרשות בשעת לחץ כתגובה למצבי מתח, יכולים לדכא במהירות את הפעילות של קליפת המוח הקדם-מצחית ולהעביר אותה למצב "offline" כדי להגיב לסכנה על ידי העברת השליטה על ההתנהגות למערכות פרמיטיביות יותר כמו האמיגדלה והסטריאטום שמתווכים תגובות אינסטינקטיביות.
היבטים רפואיים

קיימות מספר תרופות בשוק שהן אנלוגים של הקטכולאמינים.
הערות שוליים

1 2  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Li, S. C. (2012). Neuromodulation of behavioral and cognitive development across the life span. Developmental psychology, 48(3), 810.
1 2  Arnsten, A. F. (2011). Catecholamine influences on dorsolateral prefrontal cortical networks. Biological psychiatry, 69(12), e89-e99.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284853705171  BNE: XX532519  BnF: cb119648248 (data)  LCCN: sh85020986  NDL: 00565179 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלאס

ערך זה עוסק במשחק ילדים. אם התכוונתם לספר מאת חוליו קורטאסר, ראו .
משחק הקלאס

קלאס הוא משחק ילדים המצריך אבן ושרטוט על הקרקע. השרטוט מתבצע בדרך כלל באמצעות גיר או אבן-גיר, או שהוא שרטוט מוכן מראש, המצוי למשל במגרשי משחקים. השרטוט מכיל מתחמים סגורים, בהם רשומים מספרים סודרים. המשחק מיועד לשני משתתפים לפחות, אף כי ניתן לשחק בו גם כמשתתף יחיד לצורך תרגול.
מהלך המשחק

המשחק משוחק בתורות, כאשר בכל תור, כמו בגומי, חוזר כל שחקן לאתגר האחרון שניצב בפניו בתור האחרון, בו לא עמד. כמו בגומי, מכונים שמות השלבים "ראשון" "שני" וכן הלאה, במלעיל.
בכל שלב במהלך ביצוע התור, ממשיך השחקן לשחק ואף עובר לשלב הבא, כל עוד ביצע את כל המשימות ללא רבב. נכשל השחקן בפרט מתוך המשימה - עובר התור לשחקן הבא אחריו בסבב.
בגרסת הקליעה, בכל תור, מטיל השחקן הפעיל את האבן ומנסה לקלוע אל המשבצת בה רשום מספרו של השלב בו הוא נמצא. בתחילת המשחק ינסה לקלוע אל המשבצת בה רשום "1" וכן הלאה. לאחר שקלע השחקן אל תוך המתחם (נחיתת האבן על קו המפריד בין המתחמים אינה נחשבת קליעה), עליו לקפוץ לפי תבנית תנועות מוגדרת מראש, התואמת את השרטוט, תוך איסוף האבן מן המקום אליה הוטלה. בשום מקרה לא ידרוך השחקן על הקווים ולא יזיז את רגליו שלא על ידי קפיצה.
שרטוט נפוץ לקלאס נקרא "שמיים". בשרטוט זה שלוש משבצות עוקבות, בהן מניחים רגל אחת, צמד משבצות בהן מניחים שתי רגליים, רגל בכל משבצת, משבצת בודדת ואחריה צמד משבצות. לאחר מכן חצי מעגל או מעגל שלם, המכונה שמיים, ובו מבוצע סיבוב באוויר של 180 מעלות, מתוך מטרה לחזור בדרך בה הגיע השחקן.
בגרסת הדחיפה, יש לדחוף את האבן בתור N תוך קפיצה על רגל אחת ממשבצת N ואילך עד לסוף המסלול, שאז יש להרימה ולשוב בניתור ממשבצת למשבצת. דריכה שלא בתוך המשבצות ממש או עצירת אבן שם או הורדת רגל מהוות פסילה ועילה להעברת תור. לאחר שהושלמו תורים כאלה כמספר המשבצות, על השחקן לעבור בין המשבצות ללא אבן בעיניים עצומות (שלב עיוור, במלעיל). לאחר מכן זכאי השחקן לעמוד בגבו אל הקלאס ולקלוע אבן אל אחת המשבצות. המשבצת שהופכת כך לקנין השחקן נקראת "קוֹן". לבעל הקון מותר לדרוך על שוליו ולהוריד בו רגל, וליריביו אסור לדרוך על שוליו או להכניס אבן לתוכו ללא אישור. הקנס על שימוש בקון ללא היתר הוא איבוד תור כפול.
מקור

מקורו של המשחק לא יודע. ממצאים ארכאולוגים שנמצאו במצרים, ביוון, ברומא ובמקומות אחרים, ייתכן והיו גרסה מוקדמת של המשחק עם תוכנית מלבנית או ספירלית.
ההתייחסויות הראשונות המתועדות למשחק בעולם דובר האנגלית מתוארכות לסוף המאה ה-17, בדרך כלל תחת השם "סקוטש-הופ" או "סקוטש-הופר". ספר המתעד משחקים שנערך בין 1635 ל-1672 על ידי פרנסיס ווילובי מתייחס ל'סקוטש הופר'. בספר נוסף משנת 1677, המשחק מכונה "סקוטש-הופרס".
המשחק ידוע בשמות רבים בשפות שונות, ואף באותה שפה זכה למספר שמות (בגרמנית ואיטלקית יש למשחק יותר מעשרה שמות שונים), ויש לו עשרות גרסאות שונות.
מקור שם המשחק בעברית - "קלאס" אינו ידוע אך רוביק רוזנטל מביא כאן את ההסבר הבא: בפולנית נקרא המשחק:
Gra w klasy
החוקרת רבקה אייפרמן מהמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, תיעדה את המשחק באנציקלופדיה מחקרית של משחקי ילדים שערכה בשנות ה-60 של המאה ה-20. המשחק החל להיות נפוץ בישראל בתקופת המנדט הבריטי.
לקריאה נוספת

יעקב וייס, ילדות נשכחת הווי ונוסטלגיה בסמטאות חיפה, 2001, עתיר הוצאה לאור בע"מ.
הערות שוליים

↑  "Hopscotch - Toys and Games". אורכב מ-המקור ב-2007-09-27.
↑  Thomas Shadwell (1668). The Sullen Lovers.
↑  The manuscript was published in 2003: see Cram, D., Forgeng, J. L., and Dorothy Johnston, The Book of Games of Francis Willughby (1635-1672). A Seventeenth-century Treatise on Sports, Games, and Pastimes. (Aldershot, 2003)
↑  צבי אייל, 'מכשייפה זקנה', תופסת פרקש, 'היד השחורה' - צוות חוקרים בדק  למעלה מ-2000 משחקי ילדים בארץ, למרחב, 4 בדצמבר 1969
ישראל כהן, ד"ר רבקה אייפרמן, עורכת אנציקלופדיה מחקרית של משחקי ילדים, דבר, 15 בדצמבר 1969
קסטנופסיס אורתאקנתה

| קסטנופסיס אורתאקנתה> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: אלונאים
משפחה:: אלוניים
סוג:: קסטנופסיס
מין:: קסטנופסיס אורתאקנתה
שם מדעי
 Castanopsis orthacantha ‏פרנשה, 1899

קסטנופסיס אורתאקנתה (שם מדעי: Castanopsis orthacantha; בכתב סיני: 毛果栲; בפין-יין: yuan jiang zhui) הוא מין עץ ירוק-עד אנדמי לסין, השייך לסוג קסטנופסיס במשפחת האלוניים. העץ גדל בגובה 1,500–3,200 מטרים ביערות של עצים רחבי עלים או ביערות מעורבים עם מחטניים במערב מחוז גוויג'ואו, בדרום-מערב סצ'ואן וביונאן.
תיאור

עץ בגובה עד שבין 10 ל-15 מטרים (20 מטרים במקרים קיצוניים) וקוטר בגובה חזה 50 סנטימטרים. גוון הגזע חום והעצה בגוון צהבהב עד לבן צהבהב. הענפים, הטרף של העלים ומוט התפרחת חלקים. אורך פטוטרת העלים סנטימטר אחד, העלים גלדניים וצורתם נעה מסגלגלה ועד משולשת, אורכם בין 7 ל-14 סנטימטרים ורוחבם בין 2.5 ל-5 סנטימטרים. בסיס הטרף מעוגל וסימטרי ושפתותיו משוננים. ראש הטרף חד ומכופף. העורק הראשי של הטרף שטוח ומשני צדדיו יש בין 9 ל-13 עורקים משניים.
העץ הוא צמח חד-ביתי והפריה מבוצעת באמצעות רוח. הפרחים הזכריים בעגיל באורך 15 סנטימטרים וקוטרו בין 4 ל-7 מילימטרים. בכל פרח בין 10 ל-12 אבקנים. הפרחים הנקביים קצרים מאוד סביב באורך 0.5 מילימטרים, בדרך כלל במקבצים של 2 עד 3 פרחים.
הספלול הוא חצי כדור, לעיתים סגלגל רחב בקוטר בין 3 ל-3.5 סנטימטרים, המתפצל ל-4 מקטעים. הפרי כמעט כדורי ובו בין אגוז אחד לשלושה. עובי הקליפה בין 2 ל-3.5 מילימטרים והיא מכוסה בקוצים באורך של עד 7 מילימטרים כשהם צפופים במיוחד בבסיס הפרי. האגוז חרוטי, לעיתים קרובות שטוח בצד אחד ורוחבו בין 10 ל-15 מילימטרים מכוסה בצפיפות בשערות קצרות.
הפריחה מתרחשת מאפריל עד מאי והפרי מבשיל בין ספטמבר לנובמבר שנה אחר-כך. האגוז אכיל.
הערות שוליים

↑  קסטנופסיס אורתאקנתה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Castanopsis orthacantha - Franch.
קאפושוואר

קאפושוואר (בהונגרית: Kaposvár; בגרמנית: Kopisch, Ruppertsberg, Ruppertsburg; בקרואטית: Kapošvar, Kapuš, Kapušvar) היא עיר בדרום־מערב הונגריה, יושבת על גדותיו של נהר הקאפוש כ-190 ק"מ מבודפשט הבירה וכ-50 ק"מ דרומית לאגם בלטון. היא משמשת גם כבירת מחוז שומוג'.
היסטוריה

העות'מאנים כבשו את מבצר קאפושוואר ב-1555 ושלטו בה 131 שנה עד 1686. ב-1702, המבצר נהרס בפקודת ליאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והעיר נבנתה מחדש באזור גבוה יותר מצפון לשרידי המבצר. ב-1749 הוכתרה כעיר מושב המחוז. במאה ה-19 העיר התפתחה והפכה למרכז תעשייה חשוב הודות למסילת הברזל בין בודפשט לזאגרב שעבר דרכה. בין 1950 ל-1975 העיר עוברת התפתחות מואצת, מוקמים בה מפעלי תעשייה חדשים ונבנים שכונות מגורים חדשות. שלושה יישובים בסביבתה מסופחים אליה. כתוצאה מכך, אוכלוסייתה מוכפלת ומגיעה ל-73,000. ב-1990 היא מקבלת את תוארה הנוכחי כבירת מחוז וב-1993 היא זוכה בתואר של מקום מושב דיוקסיה של הכנסייה הקתולית. ב-1 בינואר 2000 נחנכה האוניברסיטה של קאפושוואר.
קהילה יהודית

ב-1784 חיו בעיר 15 יהודים וב-1840 מספרם הגיע ל-95. לאחר מכן גדלה אוכלוסיית היהודים במהירות – ב-1869 נמנו 1,078 נפשות וב-1920 עלה מספרם לשיא של 2,341. בית ספר יסודי יהודי שנוסד ב-1840 פעל עד לשואה. בית הכנסת הוקם ב-1862. כמו בקהילות יהודיות נוספות באזור גם בקהילת קאפושוואר הייתה נטייה להתבוללות ולהתמזגות באוכלוסייה ההונגרית. היהודים נטלו חלק נכבד בחיי הכלכלה של העיר. בתחילת המאה ה-20, בנקים רבים בעיר היו בבעלות יהודית כמו גם בתי חרושת וטחנות קמח. כמו כן, במשך 20 שנה כיהן יהודי כסגן ראש העירייה. ב-1848 היו מספר מקרים של התנכלויות ליהודים מצד אצילים הונגרים, שנושלו מנכסיהם.
קהילה יהודית > תקופת השואה

ב-1940 רוב הגברים היהודים נלקחו לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ןהאחרים הועברו למחנות עבודה בסביבת העיר. אחרי כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) ב-19 במרץ 1944, כ-2,500 יהודים מהעיר כולל פליטים יהודים שהגיעו לעיר, רוכזו בגטו מסביב לבית הכנסת. לאחר מכן הועברו כל יהודי הגטו יחד עם יהודי הסביבה למחנה צבאי סמוך למסילת הרכבת. ב-4 ביולי נשלחו כל 5,159 ביחד עם יהודי טאב לאושוויץ.
קהילה יהודית > לאחר השואה

לאחר שחרור העיר על ידי הצבא האדום בדצמבר 1944, הגברים היהודים החלו לחזור ממחנות העבודה. רק כ-200 חזרו ממחנות ההשמדה. ב-1945 היו בעיר 450 יהודים וב-1949 מספרם הגיע ל-574. אחרי המרד ההונגרי בשנת 1956 רבים עזבו את העיר וב-1959 נותרו בעיר 261 יהודים. בעקבות החלטה שקיבלה עיריית קאפושוואר, ב-18 ביוני 1980 נהרס בית הכנסת המפואר של הקהילה בפיצוץ מבוקר. שרידי לוחות הברית בגובה 2.5 מטר שהיו מוצבים בחזית גג בית הכנסת, נמצאים כיום בבית התפילה הצנוע שעומד לרשות הקהילה בת כמה עשרות הנפשות.
נתונים דמוגרפיים > קבוצות אתניות

הונגרים – 94.7%
גרמנים – 0.7%
קרואטים – 0.2%
צוענים – 1.7%
לא השיבו – 5.1%
נתונים דמוגרפיים > דתות

קתולים – 64.3%
קלוויניסטים – 7.3%
לותרנים – 2.1%
אחרים – 0.9%
אתאיסטים – 15%
לא השיבו – 10.3%
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת באת', אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־1989)
איטליה סקיו, איטליה (מ־1990)
רומניה מיירקוראה צ'יוק (אנ'), רומניה (מ־1990)
גרמניה גלינדה (אנ'), גרמניה (מ־1990)
אוסטריה פילאך, אוסטריה (מ־1991)
קרואטיה קופריבניצה, קרואטיה (מ־1995)
רוסיה טבר, רוסיה (מ־1995)
פינלנד ראומה (אנ'), פינלנד (מ־1991)
מונגוליה דרחאן, מונגוליה (מ־1997)
צרפת סן-סבסטיאן-סור-לואר (אנ'), צרפת (מ־2002)
בוסניה והרצגובינה מוסטאר, בוסניה והרצגובינה (מ־2007)
ילידי המקום

פאל שומודי (משורר) במקור שטיינר (1894 – 1980) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי.
מוריץ קפושי במקור קוהן (כהן) (1837 – 1902) היה רופא עור יהודי-הונגרי,
מנו (עמנואל) קוני במקור קוהן (כהן) (1842 – 1917) היה חלוץ הקצרנות בהונגריה, עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
קארוי שבשטין נבמקור שוסברגר (1872 – 1945) מבקר תיאטרון, היסטוריון של הספרות, סופר פילוסופי, מתרגם יהודי-הונגרי, נספה בשואה.
פטר האנאק (1921 – 1997) היה היסטוריון יהודי-הונגרי, היסטוריון תרבות, פרופסור באוניברסיטה, חבר מן המניין של האקדמיה ההונגרית למדעים.
אימרה פלדש במקור פליישמן (1881 – 1958) היה סופר, מחזאי הונגרי-יהודי.
ג'רג' רווס במקור רינג, (1915 – 1986) היה רופא יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור לרפואה (PhD-1963).
אנה פפר (1945) מדליסטית כסף אולימפית, אלופת עולם בחתירה בקיאק יהודייה-הונגרייה.
יאנוש פוטי (במקור פליינר, 1893 – 1979) היה סופר יהודי-הונגרי, עיתונאי, מבקר אמנות, משורר, מתרגם ספרותי.
יאנוש ואסארי (1867 – 1939) היה צייר וגרפיקאי הונגרי.
אנטל בולווארי (1932 – 2019) היה אלוף אולימפי הונגרי שחקן כדורמים, שחיין, מאמן.
טרקה צ'ילאג (במקור רֵזי שטרן, 1867 – 1942) הייתה שחקנית  יהודייה-הונגרייה ששיחקה בגרמניה. היא נספתה בשואה בגטו טרזינשטאט.
שאנדור ליגטי (במקור אַאוׁאֶר, 1890 – 1945) היה סוציולוג, סופר, מנהל בנק יהודי-הונגרי.
לקריאה נוספת

רנדולף ל. ברהם, קאפושוואר, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 342–343), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  The politics of genocide: the Holocaust in Hungary By Randolph L. Braham pp.150-151
↑  המפקד איפשר לכל נפקד להשתייך ליותר מלאום/קבוצה אתנית אחת. לכן סכום האחוזים יכול לעבור את ה-100%.
1 2 3  A Detailed Gazetteer of the Republic of Hungary, 2012
↑  אוכלוסייה היסטורית, 1870 - 2001, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית KSH
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554922905171  BnF: cb126526506 (data)  GND: 4262919-6  LCCN: n80098876  MusicBrainz: 14c481bf-ffb4-453f-a40f-d631b6497cac  NKC: ge500325  VIAF: 130118585   WorldCat (עם VIAF): 130118585 
תחנת הרכבת
קומיסר

קומיסר (ברוסית: комиссар) היה תואר רשמי של פקיד ממשל ברפובליקה הרוסית וברית המועצות. למונח "קומיסר" שני מובנים, האחד הוא שר, ולרוב נקרא "נַרקום" (נַרוֹדני קומיסר: קומיסר העם). התואר היה בשימוש עד שנות ה-50. במובנו השני שימש ככינוי לקציני משמעת פוליטיים שהיו מסופחים לקצינים בכל הדרגות ביחידות קרביות. תפקידם היה לפקח על המשמעת הפוליטית של הקצין ושל כל היחידה. בשנת 1920 בצבא האדום היו כשלושת אלפים קומיסרים. התפקיד בוטל בשנת 1925. בשנת 1937 עם תחילת הטיהורים הגדולים התפקיד נכלל מחדש למספר שנים. בתחילת מלחמת העולם השנייה לכל היחידות נשלחו קומיסרים אך לאחר כשנה וחצי לאור דרישות חוזרות ונשנות של מפקדי צבא בכירים התפקיד בוטל. עם זאת, בכל יחידה היה סגן מפקד לפעילות פוליטית.
ראו גם

פקודת הקומיסר
פוליטרוק
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קראקן אופוס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 מיקום המטה:  איחוד האמירויות הערביות 
  
 www.krakenopus.com
 
קראקן אופוס (אנגלית: Kraken Opus) היא הוצאה לאור הפועלת בגרנזי (איי התעלה), לונדון (אנגליה) ואיחוד האמירויות הערביות. ההוצאה לאור בולטת בתחומה בין השאר בזכות המשקל והגודל הפיזיים הגדולים של ספריה.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2005 על ידי קארל פאולר, שהיה בנקאי השקעות בחברת 'גולדמן סאקס', הוא החליט להקים חברת יועץ והשקעות לספורטאים וחשב על הרעיון להקים הוצאת ספרים יוקרתית. הספר הראשון שיצא לאור היה בארצות הברית, באירוע הסופרבול של 2006. הופק ספר יוקרתי גדול ממדים, הוצאו למכירה 19,600 עותקים "רגילים" במחיר של 4,000 דולר לספר, ועוד 400 עותקי MVP עם חתימותיהם של השחקנים המצטיינים מכל משחקי העבר. כל עותק שכזה נמכר ב-40 אלף דולר, שיצרו קרוב ל-100 מיליון דולר של הכנסות. הספר השני שיצא לאור תחתיה עסק בקבוצת הכדורגל האנגלית מנצ'סטר יונייטד ושקל כ-44 קילוגרם.
מאז הספרים של ההוצאה יוצאים לאור במהדורות מוגבלות ונמכרים באלפי ליש"ט. עיקר ספרי ההוצאה לאור עוסקים בספורט מסוגים שונים, וכן בידוענים ואתרי תיירות בולטים בעולם.
פרסומי החברה (רשימה חלקית)

קבוצת הכדורגל האנגלית 'ארסנל', היסטוריה בשנים 1913-1960
קבוצת הכדורגל הסקוטית 'סלטיק', הודפסו 500 העקתים
חברת המכוניות האיטלקית 'פרארי'
תחרות ה'פורמולה 1', 837 דפים במשקל 37 ק"ג
ליגת הבייסבול האמריקאית
הכדורגלן מרדונה, פורסמה אחרי מותו. משקל 15 ק"ג
תחרות ה'סופרבול' האמריקאית
הזמר מייקל ג'קסון, פורסם בשנת 2009, אחרי מותו של הזמר. כוללת צילומים בדמות צ'רלי צ'פלין מאת סטיבן ויטסיט.
הערות שוליים

↑  נדב יעקבי, ‏המהדורה הבלתי מוגבלת, באתר גלובס, 28 בפברואר 2007
קסנונולטיים

| קסנונולטיים |
| --- | --- |

תקופה
פלאוקן-אאוקן 58.6–48.7 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: מרידיונגולטיים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קסנונולטיים
משפחה:: קרדוניים
שם מדעי
 Xenungulata ‏קוטו, 1952

קסנונולטיים (שם מדעי: Xenungulata) היא סדרת יונקים קדומה דמוית פרסתנים מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-אאוקן בדרום אמריקה הקדומה. הם דמו בצורתם בעיקר לטפירים ולחלקם היה אף חדק קטן. בסדרה זו הייתה רק משפחה אחת - הקרדוניים ובה היו כנראה שלושה סוגים, אם כי ישנם חוקרים שמכלילים במשפחה רק את הסוג קרדונטיה (Carodnia).
בני סדרה זו דמו מאוד לפירותראים או לאסטרפותרים והיו בעלי ניבים קטנים וגוף קטן. הם הזכירו קרנפים בעלי ראשים גדולים, אך ללא קרניים, ובעלי צוואר עבה. כמו כן הם היו בעלי פרסות קטנות. מאובניהם נתגלו בברזיל, ארגנטינה וקולומביה. כל בני הסדרה נכחדו לאחר תקופת האאוקן.
מיון

סדרה קסנונולטיים (Xenungulata)
משפחה קרדוניים (Carodniidae)
סוג קרדונטיה (Carodnia)
סוג Etayoa
סוג Notoetayoa
קסנוסייד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורסון סקוט קארד
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  אופוס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1997 בעברית
 מספר עמודים:  478
 סדרה
 ספר קודם:  קול למתים 
 הספר הבא:  ילדי המחשבה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001833598
 
קסנוסייד הוא הספר השלישי בסאגת "המשחק של אנדר", שנכתבה על ידי אורסון סקוט קארד, המתרחשת בעולם בדיוני. המילה Xenocide באנגלית היא הלחם של xénos) ξένος) - זר (ביוונית) ו-cide - רוצח (מקורה במילה הלטינית cida).
עלילה

הספר מהווה המשך ישיר ל"קול למתים", ועלילתו מתמקדת בניסיונותיו של אנדרו וויגין ומשפחתו למנוע את השמדתו של כוכב הלכת לוזיטניה ותושביו, בני האדם, הבאגים והפקיניוס - תושביו התבוניים הנוספים של הכוכב.
עלילת הספר מתמקדת לסירוגין בפלנטת "דרך", בה מתגוררת צעירה ושמה צ'ינג ג'או (מילולית - "מבריקה להפליא"), אשר מאמינה כי האלים בפלנטה מדריכים אותה, ובכוכב הלכת לוזיטניה, שבו וירוס הדסקולדה הקטלני מאיים להגיע לכוכבים אחרים ולהרוג את כל צורות החיים עליהם.
הספר רווי דילמות מוסריות, והדמויות בו מייצגות פנים שונים בתודעה האנושית - צדדים שונים לדילמות.
| ספרי המשחק של אנדר מאת אורסון סקוט קארד |
| --- | --- | --- |
| מלחמת הפורמיקים הראשונה | והארץ אינה יודעת • הארץ בלהבות • הארץ מתעוררת |  |
| מלחמת הפורמיקים השנייה | הנחיל (אנ') • הכוורת (אנ') • המלכות (אנ') |  |
| חמישיית אנדר | המשחק של אנדר • אנדר בגלות • קול למתים • קסנוסייד • ילדי המחשבה |  |
| חמישיית בין | הצל של אנדר • הצל של ההגמון • בובות צללים • הצל של הענק • מעוף הצללים |  |
| ספרים נוספים | פגישות ראשונות (אנ') • מלחמת המתנות (אנ') • ילדי הצי (אנ') • הצל האחרון |  |
| דמויות | אנדר וויגין • ולנטיין • פיטר ויגין • פקיניוס • בין • מלכת הכוורת |  |
קיילב סמית'

קיילב בלד סמית' (באנגלית: Caleb Blood Smith;‏ 16 באפריל 1808 –  7 בינואר 1864) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אינדיאנה, מזכיר הפנים השישי של ארצות הברית ושופט בבית המשפט הפדרלי של מחוז אינדיאנה.
ראשית חייו

קיילב סמית' נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. ב-1814 הוא עבר עם משפחתו לאוהיו. הוא למד באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו בשנים 1825–1828. ב-1828 הוא למד בקולג' סינסינטי (כיום אוניברסיטת סינסינטי) ולמד משפטים בקריאה עצמית. לאחר סיום לימודיו ועד 1843 הוא עסק בעריכת דין בקורנרסוויל שבאינדיאנה. סמית' היה מייסד ועורך העיתון Indiana Sentinel ב-1832. לאחר מכן ועד 1837 הוא היה חבר בית הנבחרים של אינדיאנה, ושוב בשנים 1840–1841, וב-1836 היה יושב ראש הבית.
קריירה פוליטית

ב-1841 התמודד סמית' ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. שנתיים לאחר מכן הוא נבחר מטעם המפלגה הוויגית וכיהן עד 1849. בשנתיים האחרונות לכהונתו שימש סמית כיושב ראש הוועדה לענייני הטריטוריות.
סמית' מונה על ידי הנשיא זאכרי טיילור כחבר בוועד הנציבים ליישוב תביעות נגד מקסיקו בשנים 1849–1851. לאחר מכן ועד 1859 הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי בסינסינטי. הוא היה חבר בוועידת השלום של 1861, שהתכנסה בוושינגטון הבירה במאמץ למנוע את פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית. במרץ אותה שנה הוא מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן כמזכיר הפנים של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד ינואר 1863. סמית' גילה עניין מועט בתפקיד זה, ועם ההתדרדרות במצב בריאותו הוא האציל את רוב סמכויותיו לסגנו ג'ון אשר. כאשר הציג הנשיא לינקולן את טיוטת הצהרת האמנציפציה בפני הקבינט, שקל סמית' השמרן להתפטר מתפקידו עם פרסום ההצהרה, אך קיבל אותה בסופו של דבר.
שופט פדרלי

ב-16 בדצמבר 1862 מינה הנשיא לינקולן את סמית' כשופט בבית המשפט הפדרלי של מחוז אינדיאנה במקומו של השופט אלישה מילס האנטינגטון שנפטר. ב-22 בדצמבר אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית. בתפקיד זה כיהן סמית' עד למותו.
בונה חופשי

סמית' הצטרף לבונים החופשיים ב-1829. ב-1837 הוא היה לנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של אינדיאנה. מדליית קיילב ב. סמית' היא העיטור הגבוה ביותר שמוענק כיום על ידי הלשכה הגדולה של אינדיאנה.
קיילב סמית' נפטר באינדיאנפוליס ב-7 בינואר 1864. הוא נטמן בבית הקברות של קורנרסוויל.
הערות שוליים

↑  Thank You, Indiana
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1157882072  ISNI: 0000 0000 7391 7451  LCCN: n91059369  NARA: 10572149  SNAC: w6qc02zh  US Congress: S000519  VIAF: 18860390   WorldCat (עם VIAF): 18860390
קומיס (תואר אצולה)

קומיס (רומנית: Cómis) היה תואר אצולה או, ביתר דיוק, משרה או תפקיד ("דְרֶגַטוריה") של אציל ("דְרֶגַטור") בנסיכויות הרומניות. בוולאכיה הוא מוזכר לראשונה בשנת 1415 ובמולדובה ב-1435. ייתכן כי המילה ממקור לטיני (comes stabuli) ואחר כך יווני-ביזנטי (κόμης) עברה דרך שפות סלביות לרומנית.,
לתואר היו שלוש דרגות - הקומיס הגדול, קומיס שני וקומיס שלישי.
הקומיס הגדול, בויאר מדרגה שנייה, היה ממונה על אורוות השליט בנסיכויות הרומניות וחבר במועצת השליט. הוא פיקח על האורוות, אבזור הרכיבה, משרתי האורוות, הנפחים שפרזלו את הסוסים ויוצרי ומתקני האופנים למרכבות. כמו כן היה הקומיס הגדול אחראי על מפקד הסוסים, על הובלת הסוסים שנשלחו על ידי השליט לסולטאן העות'מאני, ממונה על כל הטקסים שבו השתתפו סוסי השליט ובמיוחד "טבלה-באשה" (Tavla başa), הסוס שהתקבל כמתנה מהסולטאן. טקסים אלה כללו את המצעדים הצבאיים המסורתיים שנערכו בחג ההתגלות או חג טבילתו של ישו, הנקרא אצל הרומנים "בובוטיאזה", וביום גאורגה הקדוש. הקומיס הגדול היה זכאי לגבות לעצמו תשלום תלת שנתי מכל טחנת קמח המופעלת בזרם מים, ועד 1812 הוא החזיק במונופול הרכישות עבור הצבא. הקומיס הגדול היה הבויאר היחיד מדרגה שנייה, שהיה זכאי לקלפאק עשוי מפרוות צובל, כמו הבויארים מדרגה ראשונה.
תחת הקומיס הגדול היו קומיס שני ("וְטוֹרי קומיס") וקומיס שלישי (טרֶטי קומיס") - הקומיס השני היה בויאר מדרגה רביעית והקומיס השלישי בויאר מדרגה חמישית, כמו כן עובדים זוטרים הקרויים "קומישל" (comişel) (ברבים comişei קומישֶי). 
בין דמויות היסטוריות ששרתו בתפקיד של קומיס גדול יש לציין בשנים 1511-1510 את ניאגויה בסאראב, לימים שליט ולאכיה.
במולדובה מילא, למשל, את תפקיד הקומיס הגדול הכרוניקן מירון קוסטין.
לקריאה נוספת

Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III
Mihai Ţipău- Domnii fanarioţi în Ţările Române, mică enciclopedie, Bucureşti, Omonia 2008
הערות שוליים

↑  M.Ţipău עמוד  200
↑  Dicţionarul Etimologic Român
↑  M.Ţipău עמוד  200
↑  Enciclopedia României
↑  Dicţionarul Etimologic Român