stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנק שורטר
ביוגרפיה > 1976

באולימפיאדת מונטריאול (1976) הוא זכה במדליית כסף בריצת מרתוון בתוצאה של 2:10:45.8 שעות, אחרי ולדמאר סירפינסקי ממזרח גרמניה (2:09:55.0 שעות) ולפני קארל ליסמונט (2:11:12.6 שעות) ולא הצליח להגן על תוארו.
במרתון ניו יורק שנערך ב-24 באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:13:12 שעות, אחרי ביל רוג'רס (אנ') מארצות הברית (2:10:09 שעות)
ביוגרפיה > 1979

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חואן שבפוארטו ריקו בתחילת יולי 1979 הוא זכה במדליית ארד בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 29:06.4 דקות.
במרתון ניו יורק שנערך ב-21 באוקטובר אותה שנה הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 2:16:15 שעות.
הסיסמה של שורט "שימו נעליים ורוצו" וחזרו על זה שוב, ושוב, ושוב, ושוב ושוב. בלי תוספים, דיאטות, עזרים וחישובים. גישה זו היוותה השראה לאלפי רצים בארצות הברית.
למה אני לא כותב ספר על ריצה ? כי הוא יהיה באורך של דף. זה למה (Why don't I write a book on training? Because it'd be like a page long, that's why)
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

ב-1979 היה בין מייסדי "מרוץ בולדר" (Bolder Boulder) ל-10,000 מטר בעיר בולדר, קולורדו כהוקרה לחיילי צבא ארצות הברית.
ב-2000 היה בין מייסדי הסוכנות למלחמה בסמים בספורט (United States Anti-Doping Agency) ומונה ליושב הראש שלה (תפקיד אותו מילא עד 2003).
משמש כפרשן טלוויזיה ברשתות ESPN ו-SKY SPORT במרתונים של ניו יורק ובוסטון ובתחרויות האתלטיקה האולימפיות.
אותות הערכה

ב-1972 הוענק לשורטר פרס ג'יימס סוליבן מטעם איגוד האתלטים החובבים של ארצות הברית.
ב-1984 צורף שורטר להיכל התהילה של הספורטאים האולימפיים אמריקאים.
ב-1989 צורף שורטר להיכל התהילה של האתלטים האמריקאים.
הנצחה

עיר ילדותו, מידלטאון, קראה רחוב על שם שורטר.
ב-1998 הופיעה דמותו של שורטר, ששוחק על ידי ג'רמי סיסטו, בסרט "עד קצה היכולת" (Without Limits) על האתלט סטיב פריפונטיין.
פסל ברוזה של שורטר מוצב באוניברסיטת קולורדו שבעיר מגוריו בולדר, קולרדו.
לקריאה נוספת

פרנק שורטר, המרתון שלי: מחשבות על חיי מדליית זהב (My Marathon: Reflections on a Gold Medal Life), אמאזון, 2016
ג'ון ל. פארקר, פעם אצן (Once a Runner), הוצאת Cedarwinds, שנת 1978 (על חוויותיו של הסופר כרץ ב-Florida Track Club בגיינסויל בתחילת שנות ה-70)
הערות שוליים

↑  הישגים באליפות ארה"ב בא"ק, דבר, 28 ביוני 1970
↑  פעילותו זו של שורטר נבעה ממגוריו בעיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb146473630 (data)  GND: 139343946  World Athletics: 14352284  ISNI: 0000 0000 7844 9968  LCCN: n82232796  NDL: 00621473  NKC: xx0224390  SUDOC: 061444456  VIAF: 79547138   WorldCat (עם VIAF): 79547138
פרקרוקוטה

| פרקרוקוטה |
| --- | --- |

תקופה
אמצע-סוף מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: פרקרוקוטיים
סוג:: פרקרוקוטה
מינים
 Percrocuta abessalomi  Percrocuta carnifex  Percrocuta grandis  Percrocuta leakeyi  Percrocuta miocenica  Percrocuta tobieni  Percrocuta tungurensis
שם מדעי
 Percrocuta ‏קרצוי, 1938

פרקרוקוטה (שם מדעי: Percrocuta; מילולית: "צבוע קשוח", בהתייחס לצבוע המנומר ששמו המדעי הוא: Crocuta crocuta) הוא סוג של יונק טורף נכחד בן למשפחת הפרקרוקוטיים, לצד הדינוקרוקוטה. סוג זה חי מאמצע עד סוף המיוקן באירופה, אסיה ואפריקה. ממצאיו של הטורף דמו למאובני צבועים קדומים שונים, ובעבר הוא נחשב לסוג של צבוע. כמה מהמינים הועברו מסוגי צבועים קדומים כמו Belbus או Allohyaena וכן מקרובו הדינוקרוקוטה. הסוג הוגדר ב-1938.
יונק דמוי-צבוע שהגיע לאורך 1.5 מטר והיה קטן מעט מאריה אך גדול בהרבה מצבוע מנומר בוגר. הוא היה בעל גולגולת קצרה ושרירית עם לסתות בעלות עוצמת נשיכה חזקה מאוד. בדומה לצבועים האמיתיים הוא היה בעל רגליים אחוריות יותר גבוהות מהקדמיות כך שהוא נע עם גב מעט כפוף, אך עדיין היה יכול לרוץ במהירות.
ממצאי הפרקרוקוטה מהמין Percrocuta abessalomi התגלו בגאורגיה כשנמצאו רק גולגולת חלקית, שרידי לסתות ושיניים רחבות. מינים נוספים התגלו לאורך אירואסיה ממזרח אירופה, ליוגוסלביה, טורקיה והבלקן.
טורף גדול זה היה גדול מכדי לרדוף אחרי טרף איטי ובמקום זה התבסס על מארבים או שהיה אוכל נבלות שאולי בזז טרף לטורפים קטנים יותר כמו חתוליים וכלביים קדומים.
פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית

| --- | --- |

תולדות הספרות היהודית
 מידע כללי
 מאת:  פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית
 שפת המקור:  הונגרית
 תורגם לשפות:  כן
 סוגה:  שנתונים וספרי עיון ביהדות ב-50–60 כרכים
 הוצאה
 הוצאה:  האגודה הספרותית היהודית-הונגרית
 תאריך הוצאה:  1895–1940
 הוצאה בעברית
 תרגום:  חלקית
פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית (בהונגרית: Az IMIT-Izraelita Magyar Irodalmi Társulat Kiadványai) הייתה סדרה איכותית בעלת חיים ארוכים של ספרי יהדות בהונגריה.
היסטוריה

בשם "פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית", הוציאה האגודה הספרותית היהודית-הונגרית סדרת ספרים בעריכת יוז'ף באנוצי. הכרך הראשון עזב את בית הדפוס בשנת 1895 לאחר הקמת האגודה. ניתן לחלק את מגוון הפרסומים לשני חלקים:
שנתונים שפורסמו מדי שנה, שכללו כמה מחקרים קטנים יותר על יהדות;
מאות עמודי מונוגרפיות על היהדות שהתבססו על מחקר עצמאי.
גם מחקרי השנתונים וגם מחברי העבודות העצמאיות כללו חוקרים יהודים הונגרים חשובים בסוף המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20, עבודותיהם לרוב ייחודיות בתחומן (למשל: הרב ארמין קצ'מטי: תולדות הספרות היהודית). לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית של 1919, הסדרה הושהתה וחודשה רק בשנת 1929. לאחר כמה עשורים של קיום, פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית חדלו להתקיים בשנת 1948.
כיום, כרכים מקוריים בני 80–120 שנים כבר נמצאים בעותקים מוגבלים מאוד בשוק הספרים העתיקים. הם פריטים מבוקשים מאוד במכירות פומביות בשל נדירותם. מתוך הכרה בערכם, חלקם פורסמו מחדש מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 וחלקם עברו דיגיטציה מאז 2010.
חלקי הסדרה

1. ספר שנה. 1895. נערך על ידי ד"ר וילמוש (בנימין זאב) באכר וד"ר. פרנץ מזאי.  1895.
2. ספר שנה. 1896. נערך על ידי ד"ר וילמוש באכר וד"ר. פרנץ מייזי. 1896.
3. כללי חיים ותורת מוסר. תורגם מעברית, הוצג והועלה על ידי ד"ר שמואל קראוס. 1896.
4. דוח של פילון האלכסנדרוני על המשלחת לקאיוס קליגולה. Legatio ad Caium. תורגם מיוונית על ידי שאלאמון שיל. 1896.
5. ספר שנה. 1897. נערך על ידי וילמוש באכר ויוז'ף באנוצי. 1897.
6. הרב מיקשה פולק: ההיסטוריה של היהודים בשופרון מהימים הראשונים ועד ימינו. הישראלי. פרויקט שהוענק מהאגודה הספרותית יהודית-הונגרית. עם 75 נספחי מסמכים שלא פורסמו. 1897.
7.ספר השנה. 1898. בעריכת וילמוש באכר ויוז'ף באנוצי. 1898.
8. מקרא. כרך א': חמשת חומשי תורה.  1898.
9. ספר שנה. 1899. נערך על ידי וילמוש באכר ויוז'ף באנוצי. 1899.
10. הרב בלה ברנשטיין: מלחמת העצמאות ההונגרית ב-1848/49 והיהודים. עם הקדמתו של הסופר מור יוקאי. 1898.
11. ספר שנה. 1900. נערך על ידי יוז'ף באנוצי. 1900.
12. מקרא. כרך ב'. הנביאים הראשונים. יהושע. שופטים. שמואל. מלכים. 1900.
13. ספר שנה. 1901. נערך על ידי יוז'ף באנוצי. 1901.
14. הרב שאנדור ביכלר. ההיסטוריה של היהודים בבודפשט מהתקופות הראשונות ועד 1867. ערך זוכה פרס טנצר. 1901.
15. ספר שנה. 1902. נערך על ידי יוז'ף באנוצי. 1902.
16. הרב לאיוש ונטיאנר: ארגון היהדות במדינות אירופה. ערך עטור פרסים. 1901.
17. ספר שנה. 1903. עריכה: יוז'ף באנוצי. 1903.
18. מקרא כרך ג'. הנביאים האחרונים. ישעיהו. ירמיהו. יחזקאל. התרי-עשר. 1903.
19. ספר שנה. 1904. עריכה: יוז'ף באנוצי. 1904.
20. ספר שנה. 1905. נערך על ידי יוז'ף באנוצי.  1905.
21. ספר שנה. 1906. עריכה: יוז'ף באנוצי. 1904.
22. הרב דיולה ולס: חייו ופועלו של רש"י. 1906.
23. ספר שנה. 1907. נערך על ידי יוז'ף באנוצי. 1907.
24. מקרא. כרך ד'. תהילים. משלי. איוב. שיר השירים. רות. מגילת איכה. קהלת. אסתר. דניאל. עזרא ונחמיה. כְּרוֹנִיקָה. 1907.
25. שנתון. 1908. נערך על ידי יוז'ף באנוצי. 1908.
26.הרב ארמין קצ'קמטי: תולדות הספרות היהודית. כרך א'. 1908.
27. ארכיון תעודות יהודי הונגריה. האגודה הספרותית היהודית-הונגרית. כרך א '. 1092–1539. בעזרתו של ד"ר מור וייס, בעריכת ד"ר הרב ארמין פריש. 1903
28. ספר שנה. 1909. עריכה: יוז'ף באנוצי. (454 עמ ') 1909.
29.הרב ארמין קצ'קמטי: תולדות הספרות היהודית. כרך 2. 1909.
30. ז'יגמונד מסרוש: ארבעת הבנים. סיפור לנוער היהודי המתבגר יותר. הקדמה מאת אדולף אגאי. 1909.
31. שנתון. 1910. עריכה: יוז'ף באנוצי. 1910.
32. יוזף פטאי: משוררים עבריים. כרך א'. 1910.
33. שנתון. 1911. 1911
34. שנתון. 1912. 1912
35. יוזף פטאי: משוררים עבריים. כרך 2.  1912.
36. שנתון. 1913. 1913
37. הרב מיקשה פולק. מיהאי טומפה והתנ"ך 1912.
38. שנתון. 1914. 1914
39. ספר תפילת השבת של שמעון פצ'י. הוצאת: מיהאי גוטמן - שאנדור הרמוס. 1915.
40. שנתון. 1915. 1915
41. שנתון. 1916. 1916
42. שנתון. 1917. 1917
43.??
44. הרב שמעון (צדוק) הבשי - לאיוש בלאו - מיקשה וייס: אתיקה בתלמוד כרכים א '- ב'.  1920
45-46. תנ"ך  1925
47-48. הרב ארמין קצקמטי: ההיסטוריה ברסלית של היהודים, I - II. כרך, 1927
49-51. ??
52. הרב מור פנייש: התהוות, רעיונות והשפעת כתבינו, 1931
53. ??
54. חמשת חומשי תורה והפטרות, 1939–1942
פרסומים להדפסה מחודשת

מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 - בשים לב לכך שלא נערכו מאז מחקרים בסיסיים גדולים בהונגריה בנושאי הספרים, החליטו מו"לים שונים לפרסם הדפסים חוזרים של כרכים מסוימים. ואלה היו:
חמשת חומשי תורה והפטרות, 1939–1942 → מהדורה מחודשת:  1984
הרב ארמין קצ'קמטי: תולדות הספרות היהודית, 1908–1909 → מהדורה מחודשת: הוצאת גאבור בתלן, בודפשט, 1994
הרב מיקשה פולק: תולדות היהודים בשופרון מהעת העתיקה ביותר ועד ימינו, 1897 → מהדורה מחודשת:, 2007
הוצאה חדשה

יצירה זו אינה הדפסה מחודשת, אלא טקסט שנכתב לחלוטין מחדש לאחרונה.
יוז'ף פטאי: משוררים עבריים, 1910–1912 → מהדורה חדשה: Magyar Közlöny Lap- és Könyvkiadó, בודפשט, 2015, ISBN 978-615-5269-73-8 בסדרת הספרייה הלאומית ההונגרית).
מאמרים קשורים

רשימת סדרות ספרים הונגריות
הספרייה היהודית הפופולרית
לקריאה נוספת

Antikvarium.hu,
גזה פטריק - אימרה ברצה : 1901–1910. אוסף ספרים, כתבי עת, אטלסים ומפות הונגריות שפורסמו בשנים 1901–1910; עם רפרטואר של כתבי עת מדעיים, בודפשט, 1917–1928 Izraelita Magyar Irodalmi Társulat, Az –, kiadványai. I–XXXII. kötet. (8-r.) Bpest, 1895–1910. Lampel R. r.-t. szort. biz. | MAGYAR KÖNYVÉSZET 1712–1920 | Kézikönyvtár, www.arcanum.com
שאנדור קוזוצ'ה : ספרות הונגרית 1911–1920 (I - II.), בודפשט, 1939–1942 Izraelita Magyar Irodalmi Társulat [IMIT kiadványai, 33–42. köt. Szerk.: Bánóczi József. Bp., 1911/18. Lampel. 33–34., 36., 38.,… | MAGYAR KÖNYVÉSZET 1712–1920 | Kézikönyvtár], www.arcanum.com
ספרי שנה של האגודה הספרותית ההונגרית-יהודית (1895-1948)
https://mandadb.hu/tetel/524377/IMIT_Evkonyv_1936_LVIII
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. אגודה הספרותית היהודית-הונגרית
פטרה טרק: הוצאת ספרים יהודית לפני 1945, Szombat.org, 1998
מנדה.הו
הערות שוליים

↑  Kecskeméti Ármin: A zsidó irodalom története, Bevezető rész
↑  Antikvarium.hu, Régikönyvek.hu, Bookline.hu,
↑  Axioart.hu
צ'ארלס ג'נקינס

צ'ארלס למונט "צ'רלי" ג'נקינס (באנגלית: Charles Lamont "Charlie" Jenkins; ‏ נולד ב-7 בינואר 1934) הוא אתלט אמריקני בעבר. אלוף אולימפי (מלבורן 1956) בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.
ביוגרפיה

ג'נקינס נולד וגדל בניו יורק. הוא למד באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט והתאמן בהדרכתו של ג'מבו אליוט.
ביוגרפיה > 1955

באליפות ארצות הברית שנערכה בבולדר, קולרודו ביוני 1955 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה > 1956 > שיאן עולם

בתחרות באולם קבע בריצת 500 יארד שיא עולם חדש.
ביוגרפיה > 1956 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מלבורן הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.86 שניות, לפני קרל-פרידריך האס מגרמניה (47.12 שניות) וארדליון איגנטייב מברית המועצות ווויטו הלסטן מפינלנד שזכו בצוותא במדליית ארד בתוצאה של 47.15 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם טום קורטני, לו ג'ונס וג'סי משבורן בתוצאה של 3:04.7 דקות, לפני אוסטרליה (3:06.0 דקות) ובריטניה (3:07.1 דקות).
ב-1981 נפטר מאמנו אליוט וג'נקינס החליף אותו כמאמן באוניברסיטת וילאנובה.
חיים אישיים

בדצמבר 1956 ג'נקינס התחתן עם פיליס רנדולף. בשנות ה-70 עבד במשרד החינוך האמריקאי. בנו צ'ארלס ג'נקינס ג'וניור זכה במדליית זהב אולימפית (ברצלונה 1992) בריצת שליחים 4x400 מטר, מה שהפך אותם לאב ובנו הראשונים בהיסטוריה האולימפית שזוכים במדליות זהב באותו מקצוע.
תארים והישגים

במהלך הקריירה שלו זכה ג'נקינס 3 פעמים (1955, 1957 ו-1958) באליפות ארצות הברית באולם בריצת 600 יארד.
פרקראקס

| פרקראקס> תקופה |
| --- | --- |
אוליגוקן 33–30 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קריאמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: בטורניטיים
סוג:: פרקראקס
מינים
 Paracrax antiqua  Paracrax gigantea  Paracrax wetmorei
שם מדעי
 Paracrax

פרקראקס (שם מדעי: Paracrax; משמעות השם: "קרוב להוקו") הוא סוג נכחד של עוף גדול נכחד מהמשפחה בטורניטיים שבסדרת הקריאמאים. הוא חי באמריקה הצפונית בתקופת האוליגוקן לפני 33-30 מיליון שנה. בסוג זה נכללו 3 מינים, אשר הזכירו במראם את קרוביהם הפורוסרקוסיים מאמריקה הדרומית.
המאובנים הראשונים של עוף זה התגלו בקולורדו ב-1871 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש אשר זיהה אותם כעצמות של תרנגול הודו. ב-1964 החוקר פירס ברוקורב שייך אותו למשפחת ההוקיים, מה שגרם לו לקבל את שמו וכמה חוקרים סברו שמדובר על עצמות של קורמורן. רק בהמשך התברר שמדובר על סוג של עוף דורס נכחד. תחילה התגלה המין Paracrax antiqua ובהמשך התגלו עוד 2 מינים דומים באזור.
הפרקראקס היה עוף בגובה של 2 מטר שהיה הגדול שבעופות האזור לצד קרובו הבטורניס והיה בעל עצמות חזה רחבות אך כנפיים גמדיות. שני המינים חיו בסוואנות הפוריות שהיו באליגוקן במרכז אמריקה הצפונית ובה היו מיני פרסתנים נכחדים כמו קרנפים ננסיים, גמלים צפון אמריקאים ואוראודונטים וגם טורפים כמו ההאינדון והדיניקטיס. עוף זה שהיה בעל מקור גדול המעוצב לחיתוך בשר יכל לטרוף יונקים בינוניים בעזרת חבטה ממקורו.
ראו גם

בטורניס - עוף קרוב שחי באותה תקופה
פשוט מיקי

| --- | --- |
פתיח הסרט
פתיח הסרט
 בימוי:  וולט דיסני
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני
 מוזיקה:  קרל סטאלינג 
 אנימטור:  לס קלארק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  6 במרץ 1930
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נגינה בכינור, כותרת אלטרנטיבית פשוט מיקי, (באנגלית: Fiddlin’ Around/Just Mickey) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1930 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר ה-16 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והראשון שהופק באותה השנה.
הסרט הוא מופע סולו של מיקי מאוס מנגן בכינור על במה; מיקי הוא הדמות היחידה שמופיעה בסרט, מלבד הקהל ומטרידן שאינם מוצגים. הוא בוים על ידי וולט דיסני והוא הסרט המצויר הראשון של מיקי שלא הונפש על ידי אב אייוורקס.
עלילה

לאחר שמספר מסכים נפתחים, מיקי נכנס לבמה עם הכינור שלו, לקהל קשוב פחות או יותר. מיקי מנגן את "תמונות ילדות"(אנ') של רוברט שומאן ואת "מחול הונגרי מספר 5" של יוהנס ברהמס, עד אשר הוא מוצף ברגשות ועוזב את הבמה. הקהל מריע, העכבר נכנס מחדש, וכהדרן הוא מנגן את המתכונת האחרונה של האוברטורה של ויליאם טל. לאורך המופע מיקי נלעג פעם אחר פעם על ידי מטרידן מסוים מהקהל, אך הוא בכל זאת ממשיך לנגן את היצירה בהצלחה רבה למרות ששבר בטעות את הכינור. וכאשר הוא קד בפני הקהל בסוף, מיקי נמחץ תוך כדי התהליך על ידי המסכים.
כותרת הסרט

סוגיה הנוגעת לסרט זה היא האם כותרת הסרט היא "Fiddling Around" ,"Fiddlin' Around" (נגינה בכינור) או "Just Mickey" (פשוט מיקי). מבקר הקולנוע לאונרד מלטין(אנ') כותב שהסרט היה מוגן בזכויות יוצרים בתור "Fiddlin' Around", וזה נראה בכרזה הקולנועית המקורית, בעוד ש-"Just Mickey" הוא השם הנפוץ שלו והוצג גם בכותרת הפתיח בגרסה המשוחזרת של הסרט שנראה במהדורת ה-DVD של "אוצרות וולט דיסני" (אנ') משנת 2004 "מיקי מאוס בשחור-לבן: כרך 2", מכיוון שעדיין לא צצה הדפסה מקורית עם הכותרת.
בשנת 2009, דייוויד גרשטיין (אנ'), סופר קומיקסים והיסטוריון לסרטי הנפשה, חשף הדפס מקורי משנת 1930 אשר מראה את "Fiddling Around", מה שמרמז ש-"Just Mickey" היה כותרת בעבודה.
בספרו "מיקי מאוס: ההיסטוריה האולטימטיבית" משנת 2018, גרשטיין היה נחרץ יותר: "מקורות עיון עכשוויים רבים מזהים את הסרט הזה לפי שם העבודה שלו, "Just Mickey", ששימש בחלק מהפרסום לפני ההפצה של פאוורס (פט פאוורס היה בעל החברה Celebrity Productions, ששימשה כחברה המפיצה לסרטי מיקי מאוס עד סרט זה). למעשה, עם זאת, הכותרת הסופית - שתחתיה הסרט היה מוגן בזכויות יוצרים, הופץ על ידי קולומביה, פורסם והוצג - הוא "Fiddling Around"".
ביקורת

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב מציין: "כמו סרטים מוקדמים אחרים של מיקי, "פשוט מיקי" עוסק יותר ביצירת מוזיקה מאשר בעלילה. אבל הסרט כולל את אחת מההופעות המוקדמות והטובות ביותר של מיקי, והוא מכיל כמה הנפשות טובות של הבעות פנים של מיקי... יתרה מכך, תנועות הידיים בסרט זה משכנעות להפליא. "פשוט מיקי" הוא חלון ראווה מוקדם של שאיפתו של וולט דיסני לשפר את אמנות ההנפשה. היותו הסרט הראשון של מיקי מאוס לאחר עזיבתו של אב אייוורקס בינואר 1930, זה מראה שהאולפן יכול היה להסתדר טוב מאוד בלעדיו".
ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", מסכים: "הדבר שמשאיר את העניין שלך... הם ההבעות על פניו של מיקי. הוא עובר ממורת רוח על מטרידן, לתשוקה לנגינה שלו לאושר לביצוע שנעשה היטב מרגע לרגע, עם מעברים טבעיים, לא רק לקפוץ מהבעה להבעה... אני יכול לדמיין שהאנימטורים לקחו את זה כאתגר ליצור מגוון חדש של הבעות ורגשות דרך מיקי".
ב-8 ביוני 1930, עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" פרסם: "סרט טוב: בתור וירטואוז בכינור, למיקי מאוס יש הרבה צרות עם מיתרים שבורים וקהל קשוח שכולל בחור אחד שממשיך לצחוק עליו צחוק של סוס. אבל הפעולות המתוחכמות והאקרובטיות של מיקי על הכלי שלו, שבעזרתו הוא מפיק שפע של קומדיה וגם מוזיקה, מביאות אותו להדרן. קומדיה טובה מאוד מסוגה".
ב-21 ביוני 1930, כתב העת "Motion Picture News" פרסם: "הוגן: יש מעט מאוד אקשן בסרט זה של מיקי מאוס, רובו מוקדש לתקריב של מיקי מנגן מוזיקה קלאסית על כינור. העבודה המצוירת החכמה, לעומת זאת, מפצה על המחסור ברעיונות והצל של מיקי, המוטל על הרקע באור הזרקורים, נע בתאום מלא יחד איתו, נותן אפקט של עומק יוצא דופן בסרטים מצוירים".
ב-9 ביולי 1930, מגזין וראייטי החמיא ליצירה של וולט דיסני על הרעיון שלשם שינוי מיקי מבצע מופע סולו ותנועותיו האקרובטיות של מיקי בניגונו על הכינור.
הערות שוליים

1 2 3  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 60. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Grob, Gijs (2018). "Just Mickey (Fiddling Around)". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Maltin, Leonard. Of Mice and Magic: a History of American Animated Cartoons. Von Hoffmann Press, Inc., 1980, p. 345.
↑  Gerstein, David (17 באוקטובר 2009). "October Original Titles". Ramapith. נבדק ב-7 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilpatrick, Ryan. "Just Mickey". Disney Film Project. נבדק ב-6 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Latest Reviews of New Short Subjects". The Film Daily: 11. 8 ביוני 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Short Subjects". Motion Picture News: 45. 21 ביוני 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Talking Shorts". Variety: 19. 9 ביולי 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
כרזת הסרט
צב רך קוצני

| צב רך קוצני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך אמריקני
מין:: צב רך קוצני
שם מדעי
 Apalone spinifera ‏לסואר, 1827
תחום תפוצה


צב רך קוצני בשחייה
צב רך קוצני (שם מדעי: Apalone spinifera) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים החי באמריקה הצפונית. לצב זה תפוצה רחבה ביותר מדרום קנדה באונטריו וקוויבק לצפון מקסיקו.
צב זה יכול להגיע לאורך 50 ס"מ והוא בעל גוף רך עם ראש וצוואר מנומרים בשחור-צהוב והעיניים גדולות יחסית. השריון והכפות שטוחים ועוזרים לצב לשחות מהר מתחת למים. צבעו של השריון ירוק עם נקודות צהובות והקצוות לבנים. מסביב לשריון ישנם קוצים קטנים מהם קיבל הצב את שמו. הנקבות יותר גדולות מהזכרים.
הצב שוחה במהירות ומצוי גם על היבשה בהתחממות בשמש. הוא מחפש מתחת למים מיני טרף קטנים כמו סרטני נהרות, דגים ועוד וכן צמחייה מימית וגם אצות.
תת-מינים

Apalone spinifera spinifera
Apalone spinifera aspera
Apalone spinifera atra
Apalone spinifera emoryi
Apalone spinifera guadalupensis
Apalone spinifera pallida
הערות שוליים

↑  צב רך קוצני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530196905171
פרעות דורוחוי

פרעות דורוחוי הוא פוגרום שערכו חיילים מהצבא הרומני ביהודי העיר דורוחוי (Dorohoi) שבצפון רומניה, ב-1 ביולי 1940. לפי דו"ח רומני רשמי 53 יהודים נרצחו אז בידי הפורעים ועשרות אחרים נפצעו, חלקם קשה. לדברי יהודי המקום, מספר הנרצחים נע בין 165 ל-200. פוגרום זה התרחש בטרם נכנסה רומניה למלחמת העולם השנייה ולפני שכרתה ברית עם גרמניה הנאצית.
הרקע לפרעות דורוחוי

בעקבות האולטימטום הסובייטי מה-26 ביוני 1940 אולצה רומניה לוותר על בסרביה (Basarabia) ועל חלקים מבוקובינה (Bucovina). הפישור/הדיקטאט של גרמניה ואיטליה בסכסוך של רומניה עם הונגריה על טרנסילבניה ועם בולגריה על דוברוג'ה, קרע חבלים נרחבים מן המולדת הרומנית והעבירם להונגריה ולבולגריה. העם הרומני חווה טראומה כשוויתר על חבלים אלה ללא מלחמה, וחיפש שעיר לעזאזל למצב– אותו מצא ביהודים. במהלך הנסיגה הבהולה של הצבא הרומני מחבלי בסרביה ובוקובינה, היו תושבים מקומיים– לא רומנים– שהפגינו את שמחתם ואף פגעו ברומנים הנסוגים. הדיווחים הגדירו את כל אלה כ"יהודים", על אף שהם היו אוקראינים, רוסים, בעלי השקפות אוהדות לקומוניזם וגם פושעים ששוחררו מבתי הסוהר. סביר להניח שגם חלק מהיהודים, שסבלו מהאנטישמיות של השלטון הרומני, שמחו להחלפתו, והיו גם שחששו מהשינויים ועזבו את החבלים הללו, כדי לא לחיות תחת משטר קומוניסטי.
הרומנים בכלל– ובמיוחד החיילים הרומנים– חיפשו דרך לנקום ביהודים על ההתנכלויות שיוחסו להם. ב-1930 היו בדורוחוי 15,866 תושבים, מהם 5,788 יהודים. בעיירה הייתה אווירה אנטישמית מאז ומתמיד; שנאת היהודים גברה בזמן מעבר שיירות הרומנים הנסוגים משטחי בסרביה ובוקובינה שעברו דרך דורוחוי, תוך כדי הפצת העלילות אודות "התנכלות" היהודים לרומנים.
ההכנות לפוגרום

ב-30 ביוני חיילים משתי החטיבות המוצבות באזור עברו מבית לבית והזהירו את התושבים הרומנים מפני ה"נקמה" שעומדת להיעשות ביהודים. הנוצרים הציבו בחלונות בתיהם איקונות, או ציירו עליהם צלבים כדי לסמנם במטרה שלא להיפגע על ידי הפורעים ביהודים. היו מקומות בהם נכתב על הבתים שגרים בהם רומנים והיו שהניפו דגלי לאום רומניים. בתוך העיירה נפוצה השמועה שניתנה רשות לפרוע ביהודים במשך 24 שעות עד למחרת.
מהלך הפרעות

בתקרית בין אנשי צבא רומנים ואנשי צבא סובייטים ביישוב חרצה (Herţa) הסמוך לדורוחוי (שעבר לשלטון ברית המועצות), הרגו הסובייטים קצין רומני וחייל יהודי רומני בשם ינקו סולומון (Iancu Solomon), שניסה לגונן על הקצין. השניים הובאו לקבורה בהלוויות נפרדות. ללוויית החייל היהודי נשלחה כיתת יורים המורכבת מ-10 חיילים יהודים מהגדודים שחנו באזור. בהלוויה השתתפו גם יהודים מבני המקום. מיד לאחר שארון הקבורה הורד לבור נשמעו יריות רבות שהפחידו את היהודים המקומיים, שברחו והתחבאו בבית הטהרה. החיילים היהודים, שפנו אל שער בית העלמין הוקפו על ידי משמרות חיילים מגדוד משמר הגבול מספר 3 ובראשם קצין בדרגת קולונל. היהודים שהציצו מבית הטהרה ראו איך פורקים את החיילים היהודים מנשק ומאלצים אותם לפשוט את מדיהם. החיילים היהודים הועמדו ליד הקיר האחורי של בית העלמין ושם ירו בהם החיילים הרומנים. שבעה יהודים נהרגו במקום ושלושת הנותרים נפצעו. הרומנים שמו בידי החייל היהודי הבכיר, אמיל ברקוביץ' (Emil Bercovici), שכבר היה מת, תת-מקלע, כדי לביים ירי כלפי הרומנים. גשם חזק במיוחד, שהחל לרדת הפסיק את ההרג לזמן מה ואיפשר לחלק מהקהל היהודי לחמוק מהמקום. חיילים רומנים רבים, בפיקודו של סגן, הוציאו במכות ובאיומים את היהודים מבית הטהרה. היהודים הובלו אל תעלה מחוץ לבית הקברות. שני זקנים וילד אחד הצליחו לברוח מהתעלה לפני שהחלו היריות. החיילים המשיכו לצוד את היהודים שהסתתרו בבית העלמין בעזרת השומר הרומני של המקום.
בו-זמנית להרג בבית הקברות, חיילים שהובלו על ידי קצינים ורבי-סמלים, פרצו לתוך העיירה בצעקות "הבולשביקים באים". החיילים אנסו, שדדו, עינו ורצחו יהודים במהלך 24 שעות. חיי יהודים רבים ניצלו בגלל תשומת הלב היתרה שנתנו החיילים לשוד חפצי היהודים. נעשו מעשי אכזריות רבים, לדוגמה:
היהודי אברהם קלמנוביץ (A. Calmanovici) נורה לאחר שכרתו את אשכיו.
זוג זקנים בשם אלי ופייגה ריזל (Rizel), נרצחו לאחר שכרתו את אוזניהם.
ליהודיה רבקה קרויטורו (R. Croitoru) כרתו את השדיים.
יושב ראש הקהילה המקומית, אקסלר (Axler), נחון לאחר שהצליח להוכיח לחיילים שעצרו את מרכבתו שהוא השתחרר מהצבא הרומני בדרגת קולונל וזכה לשני אותות גבורה.
יהודים שעברו ברחוב נעצרו על ידי קצינים שבדקו את תעודותיהם, כדי לוודא שמדובר ביהודים ונרצחו.
בשלב זה התחילה התערבות של חטיבת רגלים מספר 29 המקומית, שלא הייתה בסוד קשר הרצח. החטיבה שלחה פלוגה כדי לסייר בעיר ולהשיב את הסדר על כנו. לאחר שרומנים מקומיים צעקו אל החיילים ואמרו שהיהודים יורים בחיילים, נקט סגן וסילה איסצ'יאנו (Vasile Isăceanu) צעדי מנע– הוא ציווה על עשרה חיילים יהודים, שפורקו מתחמושת, לצעוד בראש היחידה. במהרה נסחפו גם חיילי יחידה זו לרדיפת היהודים ומעצרם בטענות שווא של השתתפות בירי נגד החיילים הרומנים. סגן מפקד הגדוד, מאיור סטינו (Stino), מנע מהחיילים להוציא להורג את היהודים העצורים והציל ממוות בטוח כעשרים חיילים יהודים שכבר הופשטו עירומים והמתינו להוצאתם להורג.
גשם חזק הפסיק את מעשי ההרג, אך לא את הביזה. לביזה הצטרפו גם צוענים מקומיים שגנבו ככל יכולתם מבתי היהודים והודו לחיילים (על כך שאיפשרו להם את הביזה) בשירים ובריקודים.
הפוגרום נפסק בהוראתו של גנרל קונסטנטין סנטסקו (Constantin Sănătescu), שגילה את המתרחש באקראי, כשראה יהודים פצועים. הגנרל ציווה על קולונל אילסייביץ' (Ilasievici) לערוך חקירה בנושא.