stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד'תרצ"ב
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תכ"ג

ד'תכ"ג (4423)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 662 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 663. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דייוויד אולני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במרץ 1948 פרובידנס, רוד איילנד, ארצות הברית
 פטירה:  18 בינואר 2020 (בגיל 71) סנטה רוזה ביץ', פלורידה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1971–2020 (כ־49 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אקדמיית פיליפ אקסטר 
 סוגה:  מוזיקה עממית
 כלי נגינה:  גיטרה
 http://www.davidolney.com
 
דייוויד צ'ארלס אולני (באנגלית: David Charles Olney;‏ 23 במרץ 1948 – 18 בינואר 2020) היה זמר-יוצר אמריקאי.
חייו

אולני נולד ב-23 במרץ 1948 בפרובידנס שברוד איילנד בארצות הברית. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אך לא סיים את לימודיו. התגורר בעיר נאשוויל שבטנסי. היה נשוי לרג'ין, ואב לבן ובת.
קריירה

בשנת 1971 הקים יחד עם בלנד סימפסון את להקת "סימפסון". השניים הקליטו אלבום אחד בניו יורק, אבל בשנת 1972 עבר אולני לאטלנטה.
בשנת 1973 עבר אולני לעיר נאשוויל, כדי לנסות למכור את שיריו לחברות תקליטים. הוא הקים את להקת "X-Rays", איתה הוציא שני אלבומים יחד עם חברת התקליטים "Rounder Records". הלהקה אף הופיעה בתוכנית טלוויזיה כלהקת חימום לאלביס קוסטלו, והתפרקה בשנת 1985.
אולני הופיע כזמר-יוצר משנת 1971, ובין השנים 1986–2017 הוציא כשלושים אלבומי סולו. כמו כן הוא היה פעיל של "פסטיבל שייקספיר" בנאשוויל, וסייע בכתיבת שירים ובשירה.
מותו

ב-18 בינואר 2020 הופיע אולני במסגרת ה-"30A Songwriter Festival" בסנטה רוזה ביץ' שבפלורידה. במהלך השיר השלישי בהופעה, עצר אולני את השיר באמצע, התנצל בפני הקהל ועצם את עיניו, תוך שהוא ממשיך לשבת זקוף על כסאו. רק לאחר זמן קצר הבינו חבריו על הבמה כי הוא נפטר, כנראה בשל התקף לב.
הערות שוליים

↑  "David Olney". Discogs (באנגלית). Portland, Oregon: Zink Media, Inc. נבדק ב-20 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Haring, Bruce (19 בינואר 2020). "David Olney Dies: Prolific Musician, Composer, Cinematographer Was 71, Passed On Stage". Deadline Hollywood. United States: Penske Media Corporation. נבדק ב-19 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Joseph Hudak, Joseph Hudak, David Olney, Poetic Americana Songwriter, Dead at 71, Rolling Stone, ‏2020-01-19 (באנגלית)
↑  Chris Willman, Chris Willman, Singer David Olney Dies During Performance at Florida’s 30A Festival, Variety, ‏2020-01-19 (באנגלית)
↑  David Olney – Character study, www.nodepression.com
↑  Paulson, Dave (19 בינואר 2020). "Nashville singer-songwriter David Olney dies at 71 after performance". The Tennessean. United States: Penske Media Corporation. נבדק ב-19 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Galipault, Gerry (30 באוקטובר 1997). "The resurrection of David Olney". Pause & Play. San Diego: Pause & Play, Inc. נבדק ב-24 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The best songwriter you've never heard of?, Los Angeles Times, ‏2003-03-09 (באנגלית)
↑  השעין את הסנטר על הגיטרה - ונדם: מוזיקאי מת על הבמה בזמן ההופעה, באתר וואלה, 20 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134583744  ISNI: 0000 0000 5549 2947  LCCN: n95056540  MusicBrainz: 3f7d5d4d-0cdc-41dd-82b0-6b03ace04a6a  SNAC: w6m94t4r  VIAF: 78027130   WorldCat (עם VIAF): 78027130
ד'תרצ"ו

ד'תרצ"ו (4696)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 בספטמבר 935 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 936. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דודג' סדרה D5

| --- | --- |

Dodge Serie D5
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דודג'
 שנות ייצור:  1936–1937
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  דודג' ביוטי ווינר
 מודל אחריו:  דודג' סדרה D8
 חברת אם:  קרייזלר
 משקל:  1,526 - 1,315 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,353 - 2,921 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 3,569 סמ"ק המפיק 87 כ"ס  6 צילינדרים, בטור, 2,921 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
דודג' סדרה D5 (באנגלית : Dodge Serie D5) - היא מכונית משפחתית, מתוצרת חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר אשר יוצרה בארצות הברית במספר תצורות בין השנים 1937–1936
היסטוריה

חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי במכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).
"דודג' סדרה D5"

"סדרת D5" הצטיידה במנוע שישה צילינדרים בטור בעל 3,569 סמ"ק בשורה, שפיתח 87 כ"ס. יחידת הכוח הייתה קדמית ואילו הכונן היה אחורי.
תיבת ההילוכים הייתה בעלת שלושה הילוכים ואילו המצמד היה יבש עם צלחת אחת. תיבת הילוכים חצי אוטומטית הייתה זמינה כאופציה.
הסדרה "דודג' סדרה D5" הוצעה בגרסאות סדאן, קופה, קבריולה ולימוזינה. הדגם היה זמין בשני בסיסי גלגלים, 3,353 מ"מ עבור מכונית הסדאן עם שבעה מושבים, ודגמי לימוזינה וקבריולה עם חמישה מושבים, ו -2,921 מ"מ לכל הגרסאות האחרות.
המכוניות הועברו ללקוח גם באמצעות שלדה חשופה, כלומר ללא עבודות גוף, כך שהקונה יוכל להשלים אותן.
"דודג' סדרה D5" יצא מהייצור באוקטובר 1937.
גלריה

"דודג' סדרה D5"
"דודג' סדרה D5"
"דודג' סדרה D5", שנת 1937 - קופה
"דודג' סדרה D5", שנת 1937 - קופה
ראו גם

דודג'
דודג' סדרה DH
הערות שוליים

↑  Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9.
↑  "דודג' סדרה D5" סדאן - תמונה pinterest.com/pin/534239574529177072
↑  "דודג' סדרה D5" קופה - תמונה pinterest.ca/pin/534239574529177093
דילן תומאס

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1914 סוונסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 בנובמבר 1953 (בגיל 39) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Dylan Marlais Thomas 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ויילס 
 מקום קבורה:  Grave of Dylan Thomas 
 מקום לימודים:  Bishop Gore 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  Caitlin Thomas (11 ביולי 1937–9 בנובמבר 1953) 
 צאצאים:  Llewelyn Edouard Thomas, Aeronwy Thomas, Colm Garan Hart Thomas 
 פרסים והוקרה:  Taormina prize (1953) 
 www.dylanthomas.com
 
דילן מרלאיס תומאס (באנגלית: Dylan Marlais Thomas; ‏27 באוקטובר 1914 – 9 בנובמבר 1953) היה משורר וסופר וולשי. נחשב לאחד מהמשוררים הוולשים הידועים ביותר ולאחד מהמשוררים החשובים ביותר במאה ה-20. שירו הנודע הוא "ולא תהא למוות ממשלה".
ביוגרפיה

תומאס נולד בעיר סוונסי שבדרום ויילס. אביו, שהיה סופר במקצועו ובעל תואר באנגלית, חינך את בנו לדבר אנגלית ולאו דווקא בשפת אמו, ולשית. שמו האמצעי, מרלאיס, בא משמו של דודו, גווילים מרלס (במקור תומאס).
עיקר ילדותו של תומאס עברה עליו בסוונסי עם טיולים קבועים בתקופת הקיץ לבקר את משפחתה של אמו באזור הכפרי של קארמרתן (Carmarthen). הניגוד בין האזור הכפרי של תקופות הקיץ לחיים בעיר השפיע רבות על יצירתו של תומאס. בגיל 11 החל את לימודיו בבית הספר היסודי בו לימד אביו אנגלית. אביו גם היה האחראי על עיתון בית הספר ועד מהרה הגיש תומאס עבודות לפרסום ושירו הראשון פורסם בעיתון זה. בגיל 13 כבר מכר את אחד משיריו לעיתון מקומי.
ביולי 1931 הפסיק את לימודיו בבית הספר והחל לעבוד ככתב בעיתון הוולשי ""וולס איבנינג פוסט". בדצמבר בשנה שלאחר מכן פוטר מעבודתו משום שדיווח על ביטולו של אירוע ספורט, זאת בזמן שישב בפאב.
ב-1933 פורסמו כמה משיריו במספר כתבי עת ואחד משיריו אף הוקרא במסגרת תחרות של רדיו ה-BBC.
ב-1934, כאשר היה בן 20, עזב את בית המשפחה ועבר ללונדון, שם פרסם את ספר השירים הראשון שלו "18 שירים". הספר מיצב אותו כאחד המשוררים הצעירים המבטיחים ביותר בשירה האנגלית. למרות פרסומו כמשורר נודע תומאס באותם ימים יותר כשתיין.
ב-1937 נישא תומאס לקייטלין מקנמרה. הזוגיות של השניים ידעה עליות ומורדות וידוע ששניהם ניהלו במהלך נישואיהם מספר רומנים מחוץ לנישואים לרוב אף בידיעת בן הזוג. לזוג נולדו שלושה ילדים, שני בנים ובת. כדי להימלט מחיי הנישואים וכן כדי להרוויח כסף ממכירת ספריו תומאס נסע תכופות לארצות הברית על מנת לקדם את עסקיו שם.
ב-9 בנובמבר 1953 התמוטט ומת לאחר שתייה מרובה במלון צ'לסי שבניו יורק, שבו שהה במהלך מסע לקידום מכירות. סיבת המוות העיקרית הייתה דלקת ריאות כשלחץ על המוח וכבד מורחב מהווים גורמים תורמים. לתומאס גם הייתה סוכרת, שבה לא הקפיד לטפל כהלכה והוחמרה עוד יותר בשל השתייה הכבדה שלו. לאחר מותו הובאה גופתו לוויילס והוא נקבר בחצר הכנסייה בעיירה לוכארן (Laugharne) שבה גר עם אשתו, קייטלין, מ-1949. ב-1994 נפטרה אלמנתו ונקברה לצדו. ביתם בעיירה הפך למוזיאון לזכרם.
עבודתו

תומאס נחשב לאחד מגדולי המשוררים של המאה ה-20 לצד רוברט פרוסט, ויליאם בטלר ייטס ותומאס סטרנס אליוט ולדמות מובילה בספרות האנגלו-ולשית.
תומאס נחשב לרומנטיקן בצורת כתיבתו, כשהוא בוחר להתעסק ביצירותיו בחומרים אישיים יותר, ברגשות ובתחושות, זאת בניגוד לזרם המוביל באותה תקופה שיצירותיו נגעו בנושאים פוליטיים וחברתיים. צורת ביטוי זו באה לידי ביטוי בשיריו בדימויים הציוריים והעשירים בהם תומאס משתמש. יצירותיו מכילות גם מהפולקלור והמיתולוגיה הוולשית והקלטית.
יצירותיו הידועות ביותר כוללות את "בצל חורש חלב" (Under Milk Wood), תסכית רדיו המביא את סיפורו של כפר ולשי על דייריו המשונים. היצירה נכתבה בהשראת העיירה לוכארן שבה גר תומאס בשנותיו האחרונות. כמו כן ידוע תומאס בשל שירו "Do Not Go Gentle Into That Good Night" ("אל תלך אל הלילה") שאותו כתב לאביו בערוב ימיו ובו הוא מבקש ממנו לא ללכת למותו ללא מאבק ולהמשיך ולהאחז בחיים.
באוטוביוגרפיה "כרוניקות" שיצאה בשנת 2007 מספר בוב דילן ששינה את שם משפחתו מצימרמן לדילן בעקבות דילן תומאס.
יצירותיו

18 שירים, 1934
מילקווד או תחת חורש חלב או בצל חורש חלב (Under Milkwood), 1953 - תורגם לעברית על ידי אריה אהרוני (1965); על ידי שולמית הראבן (1987) וע"י ערן צלגוב (2015).
תהליך במזג הלב, אוסף מיצירותיו של תומאס שתורגמו לעברית על ידי אליעזרה איג-זקוב (2004)
דיוקן האמן ככלב צעיר, 1940. תורגם לעברית על ידי עודד פלד ויצא בהוצאת רסלינג (2004)
In Country Sleep
כיצד אני מגדיר שירה? (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ד', 2014
דילן קולרד

דילן ז'ואאו ריימונד קולרד ג'וניור (באנגלית: Dylan João Raymond Collard Jr.; נולד ב-16 באפריל 2000 בסידני שבאוסטרליה) הוא כדורגלן מאוריציאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מאריטימו ב', קבוצת המילואים של מאריטימו, ובנבחרת מאוריציוס.
קריירת מועדונים

קולרד, יליד אוסטרליה, גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בפורטוגל, ביניהם בנפיקה ליסבון, נסיונל מדיירה, בלננסש וטונדלה.
בחודש יוני 2019 חתם בלוסיטנו מהליגה השלישית בפורטוגל. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-13 בפברואר 2020 הוא חתם בסטאל ז'שוב מהליגה הפולנית השלישית.
ב-7 באוקטובר 2020 חתם במאריטימו והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון בליגה הפורטוגלית השלישית.
קריירה בינלאומית

לקולרד שורשים במאוריציוס.
ב-24 במרץ 2022 ערך קולרד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריציוס, בהפסד 1-0 לנבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-27 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Lusitano de Vildemoinhos: Dylan Collard é o terceiro reforço para 2019/20 באתר Record, ‏ 30 ביוני 2019 (בפורטוגזית)
↑  Dylan Collard w Stali Rzeszów! באתר הרשמי של סטאל ז'שוב, 13 בפברואר 2020 (בפולנית)
↑  Dylan Collard oficjalnie piłkarzem Maritimo! Stal Rzeszów zaskoczona באתר podkarpacieLIVE, ‏ 7 באוקטובר 2020 (בפולנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דילן קולרד".
דיולה לנדייל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1888 סאטו מארה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  8 בינואר 1938 (בגיל 49) ברה"מ 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  קומיסר העם (3 באפריל 1919–24 ביוני 1919) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית, המפלגה הקומוניסטית של הונגריה 
 
דיולה לנדייל (במקור גולדשטיין, או פולק, בהונגרית: Lengyel Gyula; סאטו מארה, 8 באוקטובר 1888 – מוסקבה, מקום ההוצאה להורג בקומונרקה, 8 בינואר 1838) היה מתמטיקאי וכלכלן יהודי-הונגרי, פוליטיקאי קומוניסטי, שהיה קומיסר העם לענייני האוצר (שר האוצר) ב"מועצת השלטונית המהפכנית" (ממשלה) במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. לאחר נפילת הרפובליקה התיישב בברית המועצות, שם נפל קורבן לטיהורים הגדולים של סטלין.
ביוגרפיה

דיולה לנדייל נולד במשפחה יהודית. בשנת 1911 קיבל תואר במתמטיקה בבודפשט. לאחר מכן עבד כמורה. הוא היה חבר באיגוד העובדים של המורים והיה לוחם פעיל בסופרג'יזם. במהלך מלחמת העולם הראשונה הפך למרצה, תחילה ב"אקדמיה למסחר" ולאחר מכן ב"מכללה לכלכלת העולם". בינתיים, הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP), ובשנת 1919, לאחר הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, נבחר כחבר ב"מועצה השלטונית המהפכנית" (ממשלה) כקומיסר העם (שר) לכספים (שר אוצר). שמו קשור לגיבוש המדיניות הכלכלית של הרפובליקה וארגון האספקה לציבור. אולם מעשיו כשלו בסופו של דבר ולאחר נפילת הרבובליקה נמלט לווינה עם מנהיגים קומוניסטיים אחרים. שם השתתף בארגון מחדש של ה-KMP. לנדייל עבר לברלין בשנת 1922, שם עבד תחילה במשלחת סחר החוץ הסובייטי ולאחר מכן כראש המחלקה למדיניות כלכלית. בשנת 1930 היגר למוסקבה, שם עבד בכתיבה מקצועית וכמרצה פוליטי מומחה. מאמריו הופיעו בין היתר ב-Volkwirtschaft der UdSSR הגרמני, בכתב העת "סחר החוץ" במוסקבה, וב"מרץ החדש" וב"קדימה". ב-2 בנובמבר 1937 נעצר ונכלא בהוראת סטלין. הוא נידון למוות ב-8 בינואר 1938, וגזר הדין בוצע באותו היום. לנדייל זוכה ושמו טוהר ב-28 בנובמבר 1956.
עבודותיו

כתבים נבחרים של דיולה לנדייל (בודפשט, 1965)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
דיולה לנדייל. המוזיאון הספרותי פטפי
מסמכים של דיולה לנדייל, ארכיון ההיסטוריה הפוליטית והאיגודים המקצועיים, PIL 768.
Bölöny József: Magyarország kormányai. Az 1987-1992 közötti időszakot feldolg. és sajtó alá rend. Hubai László. 4. bőv., jav. kiad. Bp., Akadémiai Kiadó, 1992.
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Katona Éva – Fábri Ervin: L. Gy.-ről szóló életrajzi tanulmány A Magyar Tanácsköztársaság Pénzügyi Rendszere c. tanulmánykötetben (Bp., 1959); Hajdu Tibor: L. Gy. emlékére (Magyar Nemzet, 1962. 235. sz.);
Bihari Mór: L. Gy. (Ped. Szle, 1967. 7 – 8. sz.)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 82212/1903. MNL-OL 30799. mikrofilm 1006. kép 1. karton, Névváltoztatási kimutatások 1903. év 14. oldal 18. sor
גבעת אולגה

| --- | --- |

בית חנקין בגבעת אולגה
 מידע
 עיר:  חדרה 
 תאריך ייסוד:  1949
 על שם:  אולגה חנקין
 אוכלוסייה:  15,280 (2020)
 קואורדינטות:  32°26′27″N 34°53′01″E﻿ / ﻿32.440881°N 34.883543°E﻿ / 32.440881; 34.883543
  (למפת הכרמל מוגדלת) גבעת אולגה(למפת הכרמל רגילה) גבעת אולגה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת אולגה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת אולגה
 
"מפרץ בנימין" בחוף גבעת אולגה
גבעת אולגה היא שכונה בעיר חדרה השוכנת על חוף הים התיכון. היא גובלת במזרחה במסילת הרכבת חדרה מערב. השכונה הוקמה בשנת 1949 וקרויה על שם אולגה חנקין, מנשות העלייה הראשונה ואשתו של יהושע חנקין, גואל אדמות חדרה.
גבולות גאוגרפיים

גבעת אולגה גובלת מצד מערב ברחוב רחבעם זאבי ומצד מזרח בכביש החוף.
הגבול הצפוני של השכונה הוא רחוב מנחם בגין וגבולה הדרומי הוא רחוב אדני פז בשכונת עין הים.
היסטוריה

היישוב החל בבית אחד, בית ביטחון, שבנה המנהיג הציוני יהושע חנקין בעקבות המרד הערבי הגדול (1936-1939). הבית נבנה בחופה של השכונה של היום על גבעה ומשם נגזר שמה של השכונה, גבעה על שם הגבעה שגר יהושע חנקין ואשתו אולגה. אולגה על שם אשתו וכך נוצר השם גבעת אולגה. בשנת 1949 הוקמה מסביב לבית שכונת גבעת אולגה. ראשיתה כישוב ארעי של חלוצי חדרה, ששמו היה קדימה.
בהמשך נבנתה גבעת אולגה רבדים רבדים:
רובד ראשון - שיכון עולי סין. יוצאי אירופה שהגיעו ארצה דרך שאנגחאי. השיכון נבנה על ידי המתיישבים עצמם, כדי להוזיל את הבנייה. נבנו 40 דירות, כל אחת בת 50 מ"ר, שכללו שני חדרים, מטבח ושירותים. מועד ההקמה - 50–1949. לאחר מכן הוסיפה חברת "עמידר" בתים חד-קומתיים, עם ארבע דירות בכל מבנה. שטחה של כל דירה הגיע ל-25 מ"ר. עם הזמן הוסיפו קומה שנייה ואיחדו כל שתי דירות לשימושה של משפחה אחת.
רובד שני - גבעת אולגה א` (כיום מערבית לתחנת הדלק). דיירי השיכון היו יוצאי אירופה וארצות הברית. המועד 52–1951.
רובד שלישי - גבעת אולגה ב`. נבנה במערב השכונה. המשתכנים היו ברובם יוצאי צפון אפריקה. המועד 53–1952.
רובד רביעי - גבעת אולגה ג`. נבנה בחלקה הצפוני של השכונה. המשתכנים יוצאי טריפולי, מרוקו ורומניה.
רובד חמישי - גבעת אולגה ד`. שיכון זה נועד עבור שרידי המעברה האחרונים. המועד 64–1960.
רובד שישי - ידוע בכינוי אזור "אלי כהן". יועד למשפחות מרובות ילדים מבין תושבי השכונה. הוקם בשנים 65–1964.
רובד שביעי - שיכון "אזורים". יועד לזוגות צעירים. השיכון קלט גם עולים מהקווקז ואתיופיה. שמו הרשמי הוא שכונת בן-גוריון. בעבר שכן במקום מרכז קליטה. נבנה משנת 1971 ואילך, ומבנהו נהרס.
רובד שמיני - במהלך שנות התשעים נבנו בצפון מערב השכונה דירות נופש, במתחם הנושא את השם "כפר הים". במתחם נבנה המלון הראשון בעיר חדרה מרשת רמדה, לימים אותו המבנה הפך למלון ג׳ייקובס ריזורט מרשת ג׳ייקובס.
רובד תשיעי - בתחילת שנות ה-2000 החל בינוי חלקה הדרומי של השכונה על אדמות מייסדי עולי סין שעיבדו את השטח יחד עם משפחת חמדאן הוותיקה לשכונה חדשה שנקראת עין הים.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2020, השכונה מונה כ-28,000 תושבים[דרוש מקור] והיא אחת מהשכונות הגדולות בחדרה.
תושביה הראשונים של השכונה היו יוצאי מעברת אגרובנק מחנה העולים הגדול ששכן בין יער חדרה לבין הגבעה.
השכונה התחברה לרשת החשמל רק בשנת 1957, עת התארגן ועד לשכונה ויזם את החיבור.
בראשית שנות התשעים, בעקבות גל העלייה מחבר העמים עלה הביקוש לדירות בשכונה ונוצרה מציאות דמוגרפית חדשה. העלייה גרמה שינוי בהרכב האוכלוסייה כך שמשפחות מבוססות וזוגות צעירים יצאו מהשכונה לטובת אוכלוסיות עולים. כיום העולים שמקורם בעליות שלאחר 1990 מהווים כ־26% מתושבי השכונה, יוצאי חבר המדינות, קווקז ואתיופיה.
שירותים לרווחת התושבים

בשכונה קיימים פרויקטים ומיזמים של: הקרן לפיתוח חדרה, מתנ"ס גבעת אולגה, הטכנודע, הגרעין התורני וגופי מגזר שלישי חיצוניים כגון: עמותת צמאון, תוכנית "עיר בשינוי" (קרן לאוטמן וציונות 2000), חינוך לפסגות, עמותת לשובע, קרן שטיינמץ, קרן אריסון, עמותת ירוחם, "אחרי", ישיבת גבעת אולגה ועוד.
שירותים לרווחת התושבים > מתנ"ס גבעת אולגה

המתנ"ס מפעיל קייטנות, חוגים לילדים, צעירים ולמבוגרים וגמלאים. פועל עם אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים בפרויקטים 'עמיתים', 'נאמן', 'קהילה נגישה', 'צמי"ד' ו'רעים'. המתנ"ס כולל את המרכז לגיל הרך המפעיל חוגים, הרצאות להורים, טיפת חלב ועוד.
שירותים לרווחת התושבים > יחידת הנוער

יחידת הנוער של מתנ"ס גבעת אולגה מפעילה את: "קפנוער" - מועדון נוער מרכזי בתחומי מנהיגות, פנאי ואומנויות; "רוגע-לך" מועדון נערות; "אופקים לנוער" - הטמעת מסוגלות תעסוקתית אצל בני נוער; "מיתר-נירים" - מרכז יום תומך רב תחומי; מרכז למידה; "הצינור"- מועדון גלישת גלים לנוער אולגה; "האינקובטור" - מרכז המוזיקה של היחידה.
בעבר פעלו בשכונה תנועות הנוער בית"ר, והנוער העובד והלומד והיום פועלים בה תנועות הנוער בני עקיבא, שבט 'צוקים' של הצופים ואריאל.
שירותים לרווחת התושבים > גרעין תורני חברתי

בשכונה פועל גרעין תורני חברתי הנותן מענה לצרכים התורניים והחברתיים בעיר. הגרעין הקים את ישיבת גבעת אולגה, תלמוד תורה בבית הספר "שילה" וכן ערבי נשים ושיעורי תורה לגברים.
הגרעין שותף פעיל לפעילות של המתנ"ס ויחידת הנוער.
שירותים לרווחת התושבים > מרכזי פעילויות נוספים

טכנודע חדרה - מרכז מדעי לפעילות חקר במדע וטכנולוגיה. מפעיל תוכנית מצוינות, רואים עתיד ואפיקים.
מועדוניות יום - הבית החם, שילה, לשובע ולב אזורים.
"חינוך לפסגות" - פעילות מצוינות לנוער מחונן ומצטיין כולל ארוחה חמה, פעילות העצמה, חוגים ועוד.
שירותים לרווחת התושבים > בתי ספר בשכונה

בית ספר תתמ"ד שילה
בית ספר ממ"ד יבנה
בית ספר ממלכתי אור לטף
בית ספר יסודי ניסויי אזורי חופים בעין הים
בית ספר יסודי ותיכון דמוקרטי אזורי גבעול ברחוב מבצע עזרא (לשעבר "עמישב")
בית ספר חרדי אזורי לבנות תהילה (לשעבר "דרך חיים")
בית ספר לחינוך מיוחד אזורי גל אור
צמחייה ובעלי חיים

בשכונה וסביבתה יש מגוון רחב של בתי גידול: חולות מיוצבים, חוף סלעי, חוף חולי, בריכת חורף, יער פארק, רכס כורכר, נחל חדרה - כולם ברדיוס של 4 ק"מ בלבד ממרכז השכונה. ביניהם יש שני בתי גידול אדומים (בסכנת הכחדה).
בין היונקים הנפוצים באזור ניתן למצוא: שועל מצוי, נמייה מצויה, דורבן, קיפוד מצוי, פסיון מצוי, גרביל החולות וחתולי בית שהתפראו.
האזור מהווה ציר נדידה חשוב. בעונות הנדידה ניתן לצפות בנדידה מרשימה של מיני ציפורים כמו סלעיות קיץ, דרור ספרדי, חנקנים למיניהם, שליו, ושרקרק מצוי.
בחולות ניתן למצוא צמחים נדירים, ביניהם אירוס הארגמן, אשר גבעת אולגה הוא האתר הצפוני ביותר בעולם בו מתקיימת אוכלוסייתו באופן טבעי.
ספורט

ברוב שנותיה של השכונה ייצגה אותה קבוצת הכדורגל המקומית הפועל גבעת אולגה שהוקמה ב-1954 על ידי ניסים קלדרון מקבוצות של ליגת השכונה שנקראו הפועל אגרובנק מועדון הכוכב וקבוצות נוספות לקבוצת כדורגל מקצועית שלימים נקראה הפועל "אלי כהן" גבעת אולגה על שמו של המרגל הישראלי אלי כהן שנרצח בדמשק. והחל משנות ה-80 נקראה הפועל צ'יקו גבעת אולגה על שמו של קפטן הקבוצה יצחק ציקו גיבש שנפטר באופן פתאומי בגיל 25 בלבד. ונחשב לכדורגלן המצטיין בקבוצה. במהלך שנות ה-90 הפסיקה עיריית חדרה את תמיכתה התקציבית שגם כך הייתה מינימלית בקבוצה והקבוצה התדרדרה מליגה א לליגה ג ואז בניסיון נואש להציל אותה התאחדה עם הפועל חדרה למועדון שהיה אמור להיקרא הפועל חדרה/גבעת אולגה אולם ההסכם לא שרד בגלל התנגדותם של אנשי חדרה להוסיף את השם גבעת אולגה לשם הרשמי של המועדון והקבוצה חדלה מלהתקיים מה שהותיר כעס גדול וכאב עצום בקרב תושבי השכונה שלאחר מספר שנים (2015)הקימו מחדש את קבוצת הכדורגל שנקראה "מ.ס. "עדי" גבעת אולגה",על שמו של סמל עדי כהן, תושב השכונה, אשר נפל ב[[מלחמת לבנון השנייה שהגיעה תוך פרק זמן קצר מאוד לצמרת ליגה א ולהישגים גדולים מאוד גם בשלבי גביע המדינה. ואז שוב עיריית חדרה בכוחות משולבים עם אנשי הפועל חדרה לחצו לקיים הסכם איחוד תוך כדי "ייבוש" תקציבים ושוב לחצו המועדונים ידיים ושוב אנשי חדרה לא עמדו במילתם והשם גבעת אולגה נעלם שוב ממפת הכדורגל בעוד הפועל חדרה העפילה לליגת העל. במהלך השנים עשו אנשי גבעת אולגה מאמצים גדולים להיות חלק מהמאמץ העירוני כביכול לשלב כוחות ויתרו בלב כבד על קבוצתם כדי להתאחד עם היריבה העירונית ששוב ושוב לא עמדה באף הסכם ושוב ושוב הוליכו שולל את תושבי גבעת אולגה ואוהדי הקבוצה.]],
תיירות

במרץ 2013 נפתח בית מלון רמדה חדרה על רצועת החוף שממערב לגבעת אולגה בהמשך לבית המלון צפויה להבנות טיילת באורך של כ-6 ק"מ.
סמוך למלון רמדה נמצאים כפר הנופש 'כפר הים' וכפר הנופש של האגודה למען החייל.