stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנויות לחימה הודיות
היסטוריה > ימי הביניים (מהמאה ה-11 עד המאה ה-15)

החיבור המוקדם ביותר המתאר את הטכניקות של מאלא יודהה נקרא ה"מאלא פוראנה" (המאה ה-13). סגנונות עתיקים נוספים כמו ווארמה קאלאי וקאלאריפייאטו התפתחו לצורתם הנוכחית במאה ה-11 בזמן תקופת המלחמה הממושכת בין שושלת הצ'רה לשושלת הצ'ולה.
קיימים אזכורים אחרים לאמנויות הלחימה בטקסטים הודיים שונים בימי הביניים. לדוגמה קאמאנטאקיה ניטיסארה, ניטיוואקיאמארטה שחובר על ידי סומהדווה סורי, יוקטיקאלפאטארו שחובר על ידי המלך בוג'ה, ומאנאסולאסה שחובר על ידי המלך סומסווארה השלישי. קיים גם טקסט בשם דהאנורוודה סאמהיטה שחובר באמצע המאה ה-14 איש בשם ברהאט סארנגדאהרה פאדהאטי.
היסטוריה > תקופת השושלת המוגולית (1526 עד 1857 לספירה)

לאחר רצף ניצחונות, השליט המוסלמי באבור השליט סדר מוגולי במאה ה-16.
המוגולים התאמנו בהודו באמנויות לחימה כמו היאבקות וירי בחץ וקשת. המוגולים שילבו בין היאבקות טורקית ומונגולית והמאלא יודהה ההודי וכך יצרו את סגנון התפיסה שנקרא פלוואני שנשאר פופולרי עד היום בייחוד אצל המוסלמים. המורשת הכי בולטת כנראה של המוגולים היא הצגת אמנות לחימה שמושפעת מהפרסים בשם טאלוואר שנקראת על שם חרב הסקימיטאר. אף על פי שלהבים מעוקמים היו נפוצים בהודו מאז ימי קדם, הקאנדה בעל המבנה הישר וכפולת הקצוות הייתה פופולרית יותר עד תקופתו של באבור.
הטקסט המכונה ההאוסאנאסה דאהנורוודה סאנקאלאנאם שמתוארך לחלקה השני של המאה ה-16 נאסף תחת חסותו של אכבר. קיים גם טקסט הנקרא דהאנורוודה סאמהיטה שמתוארך למאה השבע עשרה שמיוחס לואסיסטהא.
היסטוריה > העת החדשה (1857 עד להווה)

אמנויות הלחימה ההודיות עברו תקופה של הידרדרות כאשר הגיעו הרובים להודו והנשק החם הנייד נכנס לתמונה במיוחד אחרי שהקולוניאליסטים הבריטים ביססו את שלטונם באופן מלא. השלטון הבריטי ארגן צורת שלטון שהייתה יותר מוכרת לו על ידי כך שהביא לאזור מוסדות מאורגנים יותר כגון משטרה, צבא ומוסדות ממשלה. כל אלה כולל הצורך ברובים הפחיתו את הצורך באימוני הלחימה המסורתיים שהיו נתמכים על ידי קאסטות מסוימות. הממשלה הבריטית באזור החרימה את אמנות הלחימה קאלאריפייאטו ב-1804 כתוצאה מסדרת מרידות שהתרחשו. במשך הזמן ההוא אמנויות הלחימה נדחקו לאזורי הכפרים. ההתעניינות של הציבור ההודי בקאלאריפייאטו התחדשה ב-1920 בטליצ'רי כחלק מהתעניינות חוזרת באמנויות המסורתיות בדרום הודו שאפיינה את מורת הרוח ההולכת וגוברת כנגד הקולוניאליזם הבריטי. מאז אותה תקופה החלה התעניינות מחודשת בסגנונות אחרים כמו סילאמבאם בטאמיל וטאנג טה במאניפור.
חלוקה גאוגרפית: דרום וצפון

כתחומים אחרים של התרבות ההודית, גם אמנויות הלחימה יכולות להתחלק לצפוניות ודרומיות או אינדו אריות מול דרווידיות. צפון הודו הייתה חשופה לתרבות הפרסית בזמן השלטון המוגולי ואילו דרום הודו שימרה את המסורת הימי ביניימית ההודית.
בנוסף לכך, ישנם אמנויות לחימה אינדיבידואליות משום שהן משתייכות לקאסטה הלוחמת או לשבט בודד.
חלוקה גאוגרפית: דרום וצפון > הודו הדרומית

אמנויות לחימה שגרתיות בדרום הודו הן קאלאריפאיאטו ווארמה עדי שהתפתחו לצורתן הנוכחית החל מהמאה ה-11 בזמן מלחמה ארוכה בין שושלת צ'רה לשושלת צ'ולה. למשל, אמנות הלחימה המסורתית של סרי לנקה היא אנגאמפורה.
ההתעניינות המחודשת בקאלאריפאיאטו החלה ב-1920 בטליצ'רי כחלק מגל הגילוי מחדש של האמנויות המסורתיות בהודו הדרומית גל שאופיין כחלק מההתקוממות נגד ההתיישבות הבריטית.
חלוקה גאוגרפית: דרום וצפון > הודו הצפונית

אמנות לחימה נפוצה באזור היא פהלוואני סוג של ההיאבקות הודית שנוצרה מהתאבקות פרסית בשם ווארזש -א פההלאוואני בזמן התקופה המוגולית. גאטקה היא סגנון של סאסטראווידיה שמשויכת לסיקים באזור פנג'אב בעיקר. טאנג טה היא אמנות לחימה שבה משתמשים בהרבה כלי נשק ותחמושת המשויכים לקבוצה אתנית בצפון-מזרח הודו העונה לשם מייטיי.
היאבקות הודית

המונח בסנסקריט להיאבקות הוא מאלא יודהה. היום המונח מוצמד להיאבקות מסורתית בדרום הודו. לעומת זאת היאבקות בצפון הודו נשלטת על ידי פהלוואני שמקורה נמצא באזור שהיום הוא איראן. בנוסף ישנם גם סגנונות בודדים כמו מוקנה ממניפור והיאבקות אינבואנית ממיזורם.
כלי נשק

מגוון גדול של כלי נשק משמש באמנויות הלחימה הדרום אסיאתיות, חלק מכלי הנשק מאמנויות לחימה אלו לא נמצא בשום מקום אחר. לפי מחברו של הספר "אמנות המלחמה בהודו העתיקה" פ.ס. צ'אקרוואטי, צבאות השתמשו בנשק רגיל כמו לת'י - חניתות עם חוד מעץ או ממתכת, חרבות, חזרן מצופה, מגנים ממתכת או מעץ, גרזנים, וקשתות ארוכות וקצרות עוד מתקופת אלכסנדר מוקדון.
תנוחת הפיל בקאלאריפייאטו
ארגמן (מושב)

ערך זה עוסק במושב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: ערבות הירדן
גובה ממוצע: ‎-181 מטר
תאריך ייסוד: 1968
תנועה מיישבת: חרות בית"ר
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 160 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ארגמן(למפת צפון השומרון רגילה) ארגמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ארגמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ארגמן32°10′21″N 35°31′19″E﻿ / ﻿32.1724657580301°N 35.5219892072029°E﻿ / 32.1724657580301; 35.5219892072029  heמפת היישובים של מועצה אזורית ערבות הירדן (in English: Bik'at HaYarden Regional Council) באדום - ארגמן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

אַרְגָּמָן הוא התנחלות ומושב עובדים בבקעת הירדן לצד כביש 90, כ-4.5 ק"מ מצפון לגשר אדם.
הקמת היישוב

בשנת 1968 עלה כח חלוץ למקום להקים היאחזות נח"ל מטעם תנועת המושבים. בגלל החיפזון בהקמת המקום התיישבו החיילים הראשונים במקום באוהלי סיירים. באמצע 1969 נחנכה ההיאחזות באופן רשמי על ידי חברי גרעין "אל מול אדום", למושב חצבה בערבה, ביחד עם גרעינים אחרים. בהמשך הועבר המקום לתנועת יישובי חרות-בית"ר, ואוזרח ב-18 במאי 1971. ב-1973 הגרעין המייסד כלל קבוצת משפחות ילידי הארץ ומתנדבים מחו"ל, והוקם כמושב שיתופי.
לאור קשיי קליטה רבים לנקלטים הראשונים, הצטרפו למושב גרעיני נח"ל של ביתר ובהם גרעין "רהב" וגרעין "אופיר". בתחילת שנת 1973 במסגרת תקופת השל"ת במסלול גרעיני הנח"ל, ועם שחרורם מצה"ל ב-1974, הפכו את היישוב לכפר שיתופי שהוא מודל של מושב עובדים והיישוב החל להתפתח.
שם היישוב ניתן לו בידי רחבעם זאבי אלוף פיקוד המרכז בזמן הקמתו, והוא מורכב מראשי תיבות שמם של מח"ט הבקעה אל"ם אריה רגב וקצין המבצעים החטיבתי סרן גד מנלה, שני מפקדי צה"ל שנפלו באזור הבקעה במרדף אחר מחבלים והוא מורכב מראשי תיבות שמם ארג = אריה רגב, גמן = גד מנלה.
אופי היישוב

אל חברי הגרעין שנשארו ביישוב, הצטרפו משפחות שביקשו להיקלט ביישוב כחקלאים, והקימו משקים חקלאיים שהתבססו על כרם ענבי מאכל, הדרים, לול תרנגולי הודו, ירקות ותמרים. כיום המשק החקלאי ביישוב אמנם הצטמצם במספר החברים העוסקים בו אך גדל בהיקפי הייצור באופן משמעותי. שטחו של המושב הוא 4,500 דונם. בין הגידולים המובילים בו כיום - תבלינים (עשבי תיבול), תמרים, כרם ענבי מאכל, ירקות. המשק החי כולל - לול פטמים ומשק עיזים לחלב ולצידה מחלבה ביתית ליצור גבינות עיזים. לאחרונה נפתחה במושב מזקקה להכנת וודקה מתמרים.
כיום מונה היישוב כ-50 משפחות, הן מהחברים מייסדי המושב, והן קליטה של בנים חוזרים מבני ובנות היישוב. היישוב ממשיך את קליטת הבנים ובנות היישוב לאחר שובם מהשרות הצבאי ופונה למשפחות צעירות לבוא ולהצטרף לקהילה המתפתחת.
ליישוב אופי מסורתי, וחיים בו תושבים דתיים לצד חילוניים בהרמוניה. היישוב פעיל מאוד בתחום החברתי-תרבותי, ומקיים פעילויות חגים משותפות ואירועים משפחתיים בסגנון ייחודי המשותף לכולם.
אתרים בקרבת היישוב

שמורת חרובה - שמורת הרי טרשים השוכנת ממערב למושב, וכוללת את התלים ראס אל חרובה וראס חמצה.
"גלגל" - אתר המזוהה כאזור עתיק יומין, הנוגע בעניינים פולחניים ודתיים ואשר מוזכר לכל אורך המקרא, כאזור מפתח ששם נכנסו שבטי ישראל לראשונה, בהנהגת יהושע בן נון, לכבוש את הארץ בצווי אלקי לאחר פטירת משה רבנו.
האתר הארכאולוגי אשר נחשף, נחפר ואף עובד ו'שוחזר' על ידי הפרופסור אדם זרטל, מאוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הוחל בהכשרת נח"ל ארגמן בשיפולי השומרון המזרחי, דבר, 9 בדצמבר 1968
↑  י. וקסמן, היאחזות נח"ל ארגמן עלתה על הקרקע בבקעת הירדן, מעריב, 7 במאי 1969
↑  נח"ל ארגמן אוזרחה, דבר, 19 במאי 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588172505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההיאחזות ארגמן במאי 1969
נגה איילי-דרשן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בת 49 בערך) 
 ענף מדעי:  לשונות שמיות
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת בר-אילן
 בן זוג:  גיא דרשן
 
נגה איילי-דרשן (נולדה ב-1976) היא פרופסורית-חברה לספרויות ולשונות המזרח הקרוב הקדום, במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות, בפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן, ראשת מכון קרמר לאשורולוגיה וחקר המזרח הקדום באוניברסיטת בר-אילן. ידועה בעיקר כחוקרת של מיתוס מלחמת אל הסער בים בתרבויות המזרח התיכון הקדום, ובכלל זה במקרא ובתרבות היהודאית.
קריירה אקדמית

בשנת 2012 הגישה את תזת הדוקטורט שלה באוניברסיטה העברית, על תפוצת הסיפור האוגריתי של מלחמת האל בעל באל ים במקורות ארכאולוגיים במזרח הקרוב הקדום. בשנת 2014, בהיותה חוקרת באוניברסיטת שיקגו, פרסמה מחקרה על מוטיב "האל הנכשל": האל הזוטר המומלך על האלים לצורך המלחמה באל ים ונכשל, בשירת אֻלִיכֻּמִי החורית-חתית ובסיפורים דומים במיתולוגיות העתיקות של המזרח הקדום. ב-2015 הצטרפה למחלקה ללשון העברית וללשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן, ופרסמה פיענוח נוסף של מקורות קדומים בנושא מלחמת אל הסער בים. בשנת 2016 פרסמה את ספרה "ודורך על במתי ים" על מיתוס מלחמת אל הסער בים בתולדות המזרח התיכון הקדום. את גרסת הספר באנגלית פרסמה בשנת 2020.
לימדה בקורסים "מבוא לבלשנות שמית משווה" "המיתוס בספרות המקרא והמזרח הקרוב הקדום", "אכדית למתחילים", "אכדית למתקדמים","ספרות אוגרית והמקרא", "פניקית: שפה ותרבות". בשנת 2018 זכתה במענק מחקר של הקרן הלאומית למדע של ארצות-הברית, לצורך המחקר הפילולוגי-השוואתי בנושא התגבשות סיפור בעל ומות מאוגרית.
פרסומים

נגה איילי־דרשן (2016). ודורך על במתי ים: מלחמת אל הסער בים בספרות המזרח הקדום. ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק - ירושלים.
N. Ayali-Darshan, Dying and Rising Gods: The History of a Mythologem in Western Asia of the Second Millennium BCE (Kasion 10), Münster, Zaphon, 2024
.
חיים אישיים

נשואה לפרופ' גיא דרשן, מן החוג לחקר המקרא באוניברסיטת תל אביב, שיחד איתו פרסמה את הספר "המיתולוגיה הכנענית".
הערות שוליים

↑  Ayali-Darshan, N. (2014). The Role of Aštabi in the Song of Ullikummi and the Eastern Mediterranean “Failed God” Stories. Journal of Near Eastern Studies, 73(1), 95-103.
↑  Ayali-Darshan, N. (2015). The other version of the story of the Storm-god’s combat with the sea in the light of Egyptian, Ugaritic, and Hurro-Hittite texts. Journal of ancient near eastern religions, 15(1), 20-51.
↑  Ayali-Darshan, N. (2020). The storm-god and the sea: the origin, versions, and diffusion of a myth throughout the ancient Near East (Vol. 37). Mohr Siebeck.
↑  נגה וגיא דרשן: המיתולוגיה הכנענית, מפה הוצאה לאור, 2009
ג'יימס מילנר

ג'יימס פיליפ מילנר (באנגלית: James Philip Milner; נולד ב-4 בינואר 1986) הוא כדורגלן אנגלי המשחק לרוב כקשר, אך יכול לשחק בעמדת הקשר אמצעי או המגן בברייטון אנד הוב אלביון. מילנר שיחק בעבר במספר קבוצות אנגליות, בהן לידס, סווינדון טאון, ניוקאסל, אסטון וילה, מנצ'סטר סיטי וליברפול.
קריירה בינלאומית

מילנר שיחק בכל נבחרות אנגליה הצעירות וב-30 במרץ 2004, במהלך משחק נגד שוודיה, ערך מילנר את הופעתו הראשונה במדי נבחרת אנגליה עד גיל 21. במהלך אליפות העולם לנבחרות עד גיל 21 בשנת 2007 היה מילנר ממצטייני הטורניר, עובדה שגררה זימון לנבחרת אנגליה הבוגרת. על אף זימון זה, המשיך מילנר להופיע במדי נבחרת אנגליה עד גיל 21, והיה לשחקן בעל מספר ההופעות הרב ביותר בנבחרת זו אי פעם עם 46 הופעות.
באוגוסט 2009 ערך מילנר הופעת בכורה במדי נבחרת אנגליה הבוגרת, כשעלה כמחליף במשחק ידידות נגד נבחרת הולנד. מאז קנה לעצמו מילנר מקום קבע בסגל הנבחרת, ואף היה חלק מ-23 השחקנים שזומנו לסגל הנבחרת במסגרת מונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה. ב-7 בספטמבר כבש את שערו הבינלאומי הראשון והיחיד עד כה בניצחון נבחרתו 0–5 בחוץ מול מולדובה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-5 באוגוסט 2016 הודיע על פרישה מהנבחרת.
תארים והישגים

אליפות אנגליה: 2011/2012, 2013/2014
גביע ה-FA‏: 2010/2011
מגן הקהילה: 2012
גביע הליגה האנגלית: 2013/2014
אליפות אנגליה: 2019/2020
ליגת האלופות: 2018/2019
הסופר קאפ האירופי: 2019
גביע העולם למועדונים: 2019
גביע הליגה האנגלי: 2021/2022
גביע אנגלי: 2021/2022
מגן הקהילה: 2022
הערות שוליים

↑  Milner beats Chempions League assists record, אתר אופ"א, ‏24 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  "Liverpool win Premier League: Reds' 30-year wait for top-flight title ends". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2020-06-25. נבדק ב-2020-07-28.
↑  James Milner - Stats by competition, www.transfermarkt.com (באנגלית)
↑  Five talking points from Liverpool 2-0 Rangers, באתר הרשמי של ליברפול, 5 באוקטובר 2022 (באנגלית)
↑  Milner's 600th PL match puts him in exclusive club, באתר הפרמייר ליג, 12 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו |  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 הארט •  2 ג'ונסון •  3 קול •  4 ג'רארד •  5 קלי •  6 טרי •  7 וולקוט •  8 הנדרסון •  9 קארול •  10 רוני •   11 יאנג •  12 ביינס • 13 גרין •  14 ג'ונס • 15 לסקוט • 16 מילנר • 17 פארקר • 18 ג'אגיילקה • 19 דאונינג • 20 אוקסלייד-צ'מברלין • 21 דפו • 22 ולבק • 23 באטלנד • מאמן: הודג'סון |  1 הארט •  2 ג'ונסון •  3 קול •  4 ג'רארד •  5 קלי •  6 טרי •  7 וולקוט •  8 הנדרסון •  9 קארול •  10 רוני •   11 יאנג •  12 ביינס • 13 גרין •  14 ג'ונס • 15 לסקוט • 16 מילנר • 17 פארקר • 18 ג'אגיילקה • 19 דאונינג • 20 אוקסלייד-צ'מברלין • 21 דפו • 22 ולבק • 23 באטלנד • מאמן: הודג'סון | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2014 |
| --- | --- | --- |
|  1 הארט •  2 ג'ונסון •  3 ביינס •  4 ג'רארד •  5 קייהיל •  6 ג'אגיילקה •  7 וילשר •  8 למפארד •  9 סטארידג' •  10 רוני •   11 ולבק •  12 סמולינג • 13 פוסטר •  14 הנדרסון • 15 אוקסלייד-צ'מברלין • 16 ג'ונס • 17 מילנר • 18 למברט • 19 סטרלינג • 20 לאלאנה • 21 בראקלי • 22 פורסטר • 23 שו • מאמן: הודג'סון |  1 הארט •  2 ג'ונסון •  3 ביינס •  4 ג'רארד •  5 קייהיל •  6 ג'אגיילקה •  7 וילשר •  8 למפארד •  9 סטארידג' •  10 רוני •   11 ולבק •  12 סמולינג • 13 פוסטר •  14 הנדרסון • 15 אוקסלייד-צ'מברלין • 16 ג'ונס • 17 מילנר • 18 למברט • 19 סטרלינג • 20 לאלאנה • 21 בראקלי • 22 פורסטר • 23 שו • מאמן: הודג'סון | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון |  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1576134001654  VIAF: 150157884823060620007   WorldCat (עם VIAF): 150157884823060620007
גורדון קרייג

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1872 סטיבנג', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 ביולי 1966 (בגיל 94) ואנס, צרפת 
 שם במה:  Carric, Allen 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1889 
 מקום לימודים:  מכללת בראדפילד 
 בן או בת זוג:  Helen Mary Gibson (1893–?)  Elena Fortuna Meo 
 צאצאים:  Deirdre Craig, Rosemary Nell A. Craig, Henry Edward Robin Craig, John P. R. Craig, Philip Carlisle T. Craig, David Lees, Ellen Gordon Craig, Edward Carrick, Peter M. Craig 
 פרסים והוקרה:  המעצב המלכותי לתעשייה (1937)  עמית כבוד  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
גורדון קרייג (באנגלית: Edward Gordon Craig; ‏16 בינואר 1872, אנגליה – 29 ביולי 1966, צרפת) היה שחקן, במאי, תפאורן, גרפיקאי, מוציא לאור וכן תאורטיקן של אמנות התיאטרון, אחד החשובים במאה העשרים. מאמרו החשוב ביותר, "השחקן ומריונטת–העל", התפרסם בשנת 1908.
ביוגרפיה

בשנת 1889 הופיע קרייג בפעם הראשונה כשחקן בתיאטרון הליצאום בלונדון. בשנת 1900 התחיל לביים בעצמו, הוא ביים בין היתר את "דידו ואנאס" של הנרי פרסל. במהלך נסיעה לגרמניה בשנת 1904 הכיר את הרקדנית איזדורה דאנקן. בשנת 1907 הוא עובר להתגורר בפירנצה, מקים שם בשנת 1913 בית ספר לתיאטרון, שם הוא מלמד טכניקות חדישות. בפירנצה הוציא לאור את כתבי העת לתיאטרון באנגלית "המסכה" ו"המריונטה". בשנת 1912 הוא ביים במוסקבה בתיאטרון סטניסלבסקי את המלט, והחל משנות השלושים ועד מותו חי בצרפת.
תקופה מסוימת היה ביחסים עם הרקדנית איזדורה דאנקן ונולדה להם בת שנספתה בתאונה בפריז ב-1906.
בעוד שעבד לעיתים קרובות תחת שמו שלו, קרייג חתם על עבודה עם מספר רב של שמות אחרים, כולל אוליבר באת', יוליוס אוליבר, ג'וליו פיררו, סמואל פרים וסטניסלס לודוצ'ובסקי.
מריונטת-העל

לפי השקפתו של קרייג יש למריונטה יתרון גדול על השחקן, כי אין לה רצון משלה, והבמאי יכול ליצור את יצירתו מבלי שרצונותיו ויצריו של השחקן יפריעו. יש ויכוח על כך, האם כוונתו הייתה להחליף באמת את השחקנים בבובות, או שהוא השתמש במריונטה כדימוי.
ספריו

קרייג כתב ספרים רבים, והחשוב בהם הוא:
On The Art Of The Theater
הערות שוליים

↑  על הצגה זו כותב כמה הערות הבמאי פיטר ברוק בספרו "החלל הריק" 1968, שיצא לאור בעברית ב-1989 בהוצאת אור עם תל אביב
↑  University of York, Edward Gordon Craig: An Exhibition of Wood-engravings and Woodcuts, University of York, Heslington Hall, 1982, עמ' 23
↑  כאן ניתן לקרוא את הספר בשפה האנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260089205171  PLWABN: 9810606381505606  BIBSYS: 90095239  BNE: XX1234881  BnF: cb120328582 (data)  CANTIC: a12195418  CiNii: DA02218403  GND: 118677233  ICCU: CFIV155013  ISNI: 0000 0001 2145 1570  KulturNav: e761ef3f-e914-47b7-9b78-f70eede93a7c  LCCN: n50019045  NDL: 00436813  NKC: js20020304025  NLA: 35031893  NLK: KAC201915401  NSK: 000152070  NTA: 069353344  PIC: 299384  RERO: 02-A003142052  RKD: 18952  SELIBR: 182391  SNAC: w6jh3kqj  SUDOC: 028506006  TePapa: 522  Trove: 804610  ULAN: 500000318  VcBA: 495/72270  VIAF: 100201551   WorldCat (עם VIAF): 100201551 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רנן ברקנא

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1973 (בן 51) חיפה, ישראל ישראל
 ענף מדעי:  פיזיקה, אסטרונומיה 
 עיסוק:  אסטרופיזיקאי, קוסמולוג
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה     המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT)
 מנחה לדוקטורט:  אדמונד ברטשינגר
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 תלמידי דוקטורט:  סמדר נאוז, אנסטסיה פיאלקוב
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2007)
 תרומות עיקריות
 חקר ראשית היקום והחומר האפל
 
רֶנַּן ברקנא (נולד ב-9 באוקטובר 1973) הוא אסטרופיזיקאי תאורטי וקוסמולוג ישראלי המכהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב, לשעבר ראש החוג לאסטרופיזיקה בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה בפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר. מומחה לחקר ראשית היקום והחומר האפל.
ביוגרפיה

רנן ברקנא נולד בחיפה, בן לפנינה ויצחק ברקנא.
החל את לימודי התואר הראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטת פנסילבניה, והשלים אותם בהצטיינות יתרה ב-1993. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי בפיזיקה (במסלול ישיר) במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), והשלים אותם ב-1997, בגיל 23 בלבד. עבודת הדוקטורט שלו, שבוצעה בהנחיית אדמונד ברטשינגר (אנ'), עסקה בעידוש כבידתי כאמצעי חישה של חומר אפל וגלי כבידה.
בהמשך ביצע השתלמויות בתר-דוקטורט במכון למחקר מתקדם בפרינסטון (IAS) ובמכון הקנדי למחקר עיוני באסטרופיזיקה (CITA). ב-2001 שב לישראל ומונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. ב-2009 קודם לדרגת פרופסור חבר וב-2015 היה לפרופסור מן המניין. בשנים 2016–2020 כיהן כראש החוג לאסטרופיזיקה.
לאורך השנים שהה כחוקר אורח באוניברסיטת אוקספורד, במכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech), באוניברסיטת טוקיו, במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, במכון פרימטר לפיזיקה תאורטית (PI) ובאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז (UCSC).
מחקר

ברקנא חתום על למעלה מ-100 מאמרים שזכו למעלה מ-10,000 ציטוטים. עם תלמידיו נמנות פרופ' סמדר נאוז מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ופרופ' אנסטסיה פיאלקוב (אנ') מאוניברסיטת קיימברידג'.
מחקרו עוסק בהיווצרות הכוכבים הראשונים והתפתחותם. הוא וקבוצתו מפתחים מודלים לחיזוי התכונות של גלקסיות שבהן נוצרו הכוכבים הראשונים, וחוקרים את הדרכים לבחון אותן בדגש על קרינת גלי רדיו מאטומי מימן באורך גל של 21 ס"מ. ברקנא ועמיתיו פיתחו שיטה לגילוי הכוכבים הראשונים, מהתקופה המוקדמת שבה גיל היקום היה רק אחוז אחד מגילו הנוכחי, זאת בעזרת מודל ממוחשב שמצא שהפרש מהירויות בין גז לחומר אפל גורם לכוכבים הראשונים ליצור תבנית של ריכוזים גדולים לצד אזורים חסרי כוכבים.
מחקר נוסף שלו גילה שהיקום התחמם מאוחר מהצפוי, וכי התמונה המקובלת לגבי החימום הקוסמי תלויה באנרגיה המדויקת של קרינת ה-X המחממת. בהמשך הראה כי תצפית של גלי רדיו מהיקום המוקדם עשויה לרמוז על כך שהחומר האפל קירר את הגז הקוסמי המוקדם. באם מחקר זה יאושש באמצעות מדידות נוספות, הדבר יהווה אבן דרך בפיזיקה, שכן יהיה זה הגילוי הישיר הראשון של החומר האפל שמרכיב את רוב החומר ביקום.
פרסים והוקרה

מלגת אלון לחוקרים צעירים מצטיינים (2001)
מלגת הקרן ע"ש ג'ון סימון גוגנהיים (2007)
מלגת מור (Moore) לחוקר אורח מצטיין, המכון הטכנולוגי של קליפורניה (2008)
מלגת לברהולם (Leverhulme) לפרופסור אורח בבריטניה (2015–2016)
פרס לגראנז', מטעם המכון לאסטרופיזיקה בפריז (2015)
פרופסור אורח מצטיין באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז (2022)
חיים אישיים

נשוי לריקי ואב לשתיים. מתגורר ברמת גן.
משחק שחמט (מד כושר 1900 בדירוג האמריקאי), עוסק בצלילת סקובה, וכן מנגן בכינור מגיל צעיר.
מאמרים נבחרים

Hu, W., Barkana, R., and Gruzinov, A.. "Fuzzy cold dark matter: the wave properties of ultralight particles." Physical Review Letters 85.6 (2000): 1158.
Barkana, R., and Loeb, A.. "In the beginning: the first sources of light and the reionization of the universe." Physics reports 349.2 (2001): 125-238.
Barkana, R.. "Possible interaction between baryons and dark-matter particles revealed by the first stars." Nature 555.7694 (2018): 71-74.
Loeb, A., and Barkana, R. "The reionization of the universe by the first stars and quasars." Annual review of astronomy and astrophysics 39.1 (2001): 19-66.
Barkana, R., and Loeb, A. "The photoevaporation of dwarf galaxies during reionization." The Astrophysical Journal 523.1 (1999): 54.
Barkana, R., and Loeb, A. "Unusually large fluctuations in the statistics of galaxy formation at high redshift." The Astrophysical Journal 609.2 (2004): 474.
Barkana, R., and Loeb, A. "A method for separating the physics from the astrophysics of high-redshift 21 centimeter fluctuations." The Astrophysical Journal 624.2 (2005): L65.
Barkana, R., and Loeb, A. "Detecting the earliest galaxies through two new sources of 21 centimeter fluctuations." The Astrophysical Journal 626.1 (2005): 1.
Barkana, R., Haiman, Z., and Ostriker J.P. "Constraints on warm dark matter from cosmological reionization." The Astrophysical Journal 558.2 (2001): 482.
A. Fialkov, R. Barkana, and E. Visbal. "The observable signature of late heating of the Universe during cosmic reionization". Nature, 506, 197 (2014).
E. Visbal, R. Barkana, A. Fialkov, D. Tseliakhovich, and Chris Hirata. "The signature of the first stars in atomic hydrogen at redshift 20". Nature, 487, 70 (2012).
ספרו

The Encyclopedia of Cosmology, Volume 1: Galaxy Formation and Evolution, World Scientific Series in Astrophysics, World Scientific Publishing Co, 2018 (with Shinji Tsujikawa and Jihn E Kim).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  האתר הרשמי של רנן ברקנא, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  Rennan Barkana, Gravitational lensing as a probe of dark matter, the distance scale, and gravitational waves in the universe, MIT libraries, ‏1997
↑  שיטה חדשה לגילוי הכוכבים הראשונים ביקום, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  אבי בליזובסקי, היכן נוצרו הכוכבים הראשונים?, באתר הידען, ‏21 ביוני 2012
↑  חוקרים מאוניברסיטת תל-אביב גילו שהיקום התחמם מאוחר מהצפוי, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  אבי בליזובסקי, חוקרים מאוניברסיטת תל אביב גילו שהיקום התחמם מאוחר מהצפוי, באתר הידען, ‏6 בפברואר 2014
↑  הוכחה מוחשית ראשונה לקיומו של החומר האפל ביקום, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  רנן ברקנא: חומר אפל מהכוכבים הראשונים, באתר יוטיוב, ‏28 בפברואר 2018
↑  חוקר ישראלי מצא הוכחה מוחשית לקיום חומר אפל ביקום, באתר ynet, 28 בפברואר 2018
↑  עמרי ברק -ישן, ‏לראשונה: הוכחה מוחשית לחומר אפל, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007378830005171  BnF: cb17787567b (data)  CiNii: DA19041273  LCCN: no2003009558  RERO: 02-A027707771  SUDOC: 251615545  VIAF: 311255804   WorldCat (עם VIAF): 311255804