stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומקאסט

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (CMCSA) 
 מייסדים:  Ralph J. Roberts, Julian A. Brodsky 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים) 
 חברות בנות:  NBC יוניברסל  סקיי (חברת תקשורת)  Comcast Ventures 
 מיקום המטה:  פילדלפיה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
 מוצרים עיקריים:  טלוויזיה בכבלים 
 שווי שוק:  159.16 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  121,427,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  14,041,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  5,370,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 מנכ"ל:  בריאן רוברטס 
  
 corporate.comcast.com
 
תאגיד קומקאסט‏ (באנגלית: Comcast Corporation, בשמו הקודם Comcast Holdings) הוא תאגיד הכבלים והתקשורת הגדול בעולם במונחי הכנסה. קומקאסט היא חברת הכבלים ושירותי האינטרנט הגדולה בארצות הברית, והשלישית מבין חברות הטלפוניה. התאגיד הוא בין היתר הבעלים של רשת הטלוויזיה NBC, של אולפני יוניברסל ושל אולפני האנימציה של דרימוורקס.
Comcast משרתת לקוחות פרטיים ועסקיים ב-40 מדינות בארצות הברית וכן במחוז קולומביה.
משרדי החברה ממוקמים בפילדלפיה, פנסילבניה.
שווי השוק של החברה מוערך בכ-210 מיליארד דולר (פברואר 2022).
מטה Comcast, פילדלפיה
ב-28 באפריל 2016, נודע כי חברת הכבלים קומקאסט, בראשות סרטי יוניברסל, רוכשת את אולפני ההנפשה של דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר.
החברה סובלת מתדמית שלילית. שירות הלקוחות של החברה סופג ביקורת לעיתים קרובות. כמו כן החברה הפרה את עיקרון נייטרליות הרשת, ונתונה בניגוד עניינים כמפיקת תוכן שהיא גם ספקית אינטרנט[דרוש מקור].
ב-22 בספטמבר 2018, רכשה קומקאסט את רשת המדיה "סקיי" תמורת 39 מיליארד דולר. כמה ימים לאחר מכן מכרה פוקס המאה ה-20 את יתרת החזקותיה בסקיי לקומקאסט תמורת 15 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  שירות כלכליסט, רשמית: קומקאסט רוכשת את דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2016
↑  שירות כלכליסט, קומקאסט גברה על פוקס: תרכוש את רשת סקיי הבריטית ב-39 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2018
↑  שירות כלכליסט, פוקס תמכור לקומקאסט את יתרת אחזקותיה בסקיי ב-15 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 26 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1190214016  ISNI: 0000 0001 0505 062X  LCCN: nr94002566  VIAF: 157327920   WorldCat (עם VIAF): 157327920 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קפה פושקין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסעדה
 על שם:  Nathalie 
 כתובת:  Tverskoy Blvd, 26А
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1999
 תאריך פתיחה רשמי:  1999 
 קואורדינטות:  55°45′44″N 37°36′14″E﻿ / ﻿55.7623118°N 37.6037872°E﻿ / 55.7623118; 37.6037872
 cafe-pushkin.ru/fr/
 he
 
קפה פושקין (ברוסית: Кафе Пушкинъ) הוא שמה של מסעדה במוסקבה, שנוסדה ב-1999 בידי אנדרי דלוס.
היסטוריה

המסעדה, שנפתחה על ידי המסעדן אנדריי דלוס בשנת 1999, מתמחה במנות מהמטבח האצילי הרוסי. פנים האולמות מיוצר בסגנון ההיסטורי של המאה ה-19. המנהל הראשון של המסעדה הוא אלכסנדר זייצב, השף הוא אנדריי מחוב.
ההערכה היא ששמה של המסעדה נוצר בהשראת השיר "Nathalie" מאת הזמר ז'ילבר בקו, בו שר על מוסקבה, על הכיכר האדומה, על אהבתו לילדה רוסית ושוקולד חם ב-Café Pouchkine.
שלושת האולמות העיקריים של המסעדה - "בית מרקחת", "ספרייה" ו-"אינטרסול" - מייצגים חדר מהמאה ה-19 עם אוסף גדול של עתיקות. אחת האטרקציות העיקריות של הבית היא הספרייה הגדולה. הוא מאכלס מהדורות מהמאה ה-18 עד תחילת המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  http://portrel.com/2018/08/18/cafe-pushkin-a-moscow-legend-brought-to-life/
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קטז'ינה אופאלינסקה

קטז'ינה אופאלינסקה (בפולנית: Katarzyna Opalińska; ‏13 באוקטובר 1680 - 19 במרץ 1747) הייתה אשתו של סטניסלאב לשצ'ינסקי, מלך פולין וחותנתו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
ביוגרפיה

קטז'ינה נולדה ב-13 באוקטובר 1680 בפוזנן, ליאן קרול אופאלינסקי ולזופיה אנה צ'ארנקובסקה, בתם של אדם אוריאל צ'רנקובסקי ותרזה זאלסקה. ב-10 במאי 1698 התחתנה קטז'ינה עם סטניסלאב לשצ'ינסקי, ממנו נולדו לה 2 בנות. ב-1703 הצטרף בעלה למשפחת סַפיֱהָה ולאיחוד הליטאי שאורגן על ידי קרל השנים עשר, מלך שוודיה נגד אוגוסט השני, מלך פולין. לאחר ניצחונו הסופי של קרל על אוגוסט נבחר סטניסלאב בתמיכת קרל למלך פולין. בהיותו צעיר לא מנוסה, לא הצליח בעלה לרכוש לעצמו מעמד עצמאי בפולין, ומלכותו נשענה על קרל השנים עשר וניצחונותיו על הרוסים. אחרי הפסדו של קרל בשנת 1709 הודח בעלה מכיסאו ונאלץ לברוח לפומרניה, שהייתה בשליטת שוודיה, ואחר כך לאלזס הצרפתית. בשנת 1725 השתדכה בתם מריה עם מלך צרפת לואי החמישה עשר. בשנת 1733, לאחר מותו של אוגוסט השני, ניסה לשצ'ינסקי שוב את מזלו בפולין ונבחר בתמיכה גדולה של חלק ניכר מהאצולה הפולנית, ובתמיכה בינלאומית של צרפת ושוודיה. בעיני הרוסים הייתה מלכותו לא לגיטימית, והם ניסו לסלקו מהמלוכה. בשנת 1736 גבר אוגוסט השלישי, מלך פולין על סטניסלאב, ואילץ אותו לוותר על כתרו בשנית. בשנת 1738, אחרי ויתור אוסטריה על דוכסות לורן לטובת ההכרה הצרפתית בפרנץ שטפן כקיסר גרמני, מונה בעלה לדוכס לורן. בניגוד לסטניסלאב, קטז'ינה לא הסתגלה לחיים בצרפת או בלורן, חשה מרירות מסוימת על גלותה, והמשיכה להתגעגע לפולין עד מותה ב-19 במרץ 1747.
משפחתה

ב-10 במאי 1698 התחתנה קטז'ינה עם סטניסלאב לשצ'ינסקי, מלך פולין, ממנו נולדו לה 2 בנות:
אנה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין (1699–1717).
מריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין (1703–1768), התחתנה עם לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
ראו גם

סטניסלאב לשצ'ינסקי, מלך פולין
אצולה פולנית
פרידל שטרן

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1917 לייפציג, גרמניה
 פטירה:  29 באוקטובר 2006 (בגיל 89) תל אביב-יפו, ישראל
 מקום קבורה:  עינת 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות 
 תחום יצירה:  קריקטורה, איור
 פרסים והוקרה:  פרס דוש לקריקטורה (2004) 
 
לוחית זיכרון בכניסה לביתה של פרידל שטרן בתל אביב
פרִידְל שטֶרן (Friedel Stern;‏ 16 בינואר 1917, לייפציג, גרמניה – 29 באוקטובר 2006, תל אביב-יפו, ישראל) הייתה קריקטוריסטית, מעצבת גרפית, עיתונאית ומורה לאמנות ישראלית ילידת גרמניה, מחלוצות תחום הקריקטורה בישראל. הקריקטורות שיצרה, שעסקו בחיי היום-יום, הציגו את ישראל מנקודת מבט הומוריסטית וביקורתית. על יצירתה זכתה בשנת 2004 בפרס דוש לקריקטורה.
גלריה

שער עיתון "תפריט", 1950
דפוס אופסט
המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון
בארי, מתוך "Israel in 14 Pictorial Maps", הוצאת קרן היסוד, 1953
דפוס אופסט, דיו והפרדת צבעים ידנית
גובה 26.8 ס"מ, רוחב 32.3 ס"מ
המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון
מתוך "פרידל מגלה את הארץ, כרטיסנית באוטובוס", דבר, 13 בינואר 1956
אוסף פרידל שטרן, המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, חולון
הייתי כרטיסנית באוטובוס, 1956
דיו על נייר
אוסף פרידל שטרן, המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, חולון
הייתי כרטיסנית באוטובוס, 1956
דיו על נייר
אוסף פרידל שטרן, המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, חולון
ללא כותרת, 1956 בקירוב
דיו על נייר
גובה 30 ס"מ, רוחב 25 ס"מ
אוסף פרידל שטרן, המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, חולון
ללא כותרת (מתוך רצועת הקומיקס "שוש"), 1970-1965
דיו על נייר
אוסף פרידל שטרן, המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, חולון
בול דואר אוויר - יפו (1960)
השכלה

1935 – בית ספר לאמנויות, לייפציג, גרמניה
1937 – רישום אצל פ"ק הניך, חיפה
1938–1940 – בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים
1950 – השתלמות, בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (בּוֹז-אר), פריז, צרפת
הוראה

1963–1992 – רישום, המחלקה לעיצוב גרפי והמחלקה לקדרות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
רישום, בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב-יפו
פרסים

1944 – פרס, נאפולי, איטליה
1961 – פרס שלישי, בורדיגרה, איטליה
1965 – פרס שני, סלון בינלאומי להומור וקריקטורות, מונטריאול, קנדה
1966 – פרס שלישי, סלון בינלאומי להומור וקריקטורות, מונטריאול, קנדה
1994 – מלגת שהייה, הסיטֶה (Cité), פריז, צרפת
1996 – חברת כבוד, אגודת המעצבים הגרפיים בישראל
1999 – אות הנשיא למתנדב
1999 – אות הוקרה על מפעל חיים בתחום הקריקטורות והציור מטעם מועצת ארגוני הנשים בישראל
2004 – פרס דוש לקריקטורה
תערוכות יחיד

| --- | --- |
 1970 – גלריה 119, תל אביב-יפו  1972 – רישומים וגואש, גלריה 119, תל אביב-יפו  1982 – גלריה לאמל, באד מינסטרייפל, גרמניה  1994 – "רישומי מסע"; אוצרת: דליה לוין, מוזיאון הרצליה לאמנות, הרצליה  1998 – "דיוקן עצמי: מ-1937 ועד היום", בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב-יפו  1999 – "פרידל – לא רק הומור"; אוצרת: אירית מלר, מוזיאון מאנה-כץ, חיפה  2000 – מכון גתה, תל אביב-יפו  2000 – "פרידל שטרן בבצלאל: תערוכה רטרוספקטיבית"; אוצרת: נחמה גולן, גלריה מוריס לואיס, בצלאל, ירושלים:  2003 – קו של הומור, בית ביאליק, תל אביב-יפו; בית אריאלה, תל אביב-יפו. קטנ  2005 – המוזיאון לתולדות העיר לייפציג, לייפציג, גרמניה  2006 – "צרות בגן-עדן", פסטיבל הקריקטורות הבינלאומי, סן-ז'וסט, צרפת  2007 – "צרות בגן-עדן", גלריה דוויק, משכנות שאננים, ירושלים.  2012 – "פרידל – אישה קטנה גדולה"; אוצרים: גלית גאון וירמי פינקוס, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון  2012 – "הייתי תיירת בארץ" (מעזבונה); אוצר: ירמי פינקוס, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון  2016 - "עלי תאנה" אוצרת: ורד גנשרוא, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון
ספריה

* , Kerem Hayesod, 1953
בקיצור: ישראל, תל אביב: הוד, 1958, (אלבום קריקטורות על התרשמות התיירים מישראל)
עלי-תאנה, תל אביב: מודן, 1983. (אלבום קריקטורות)
גברים גברים, המדריך הקטן לחקר גברים, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2022.
ספריה > ספרים שאיירה

סביב, סביב בתל אביב; ציורים: פ. שטרן; חרוזים: דוד טוב, תל אביב: ש. זימזון, 1949.
חברים חדשים; חרוזים: בן ישראל הדני (שלמה סקולסקי); ציירה: פ. שטרן, תל אביב: ש. זימזון, [תשי"-?]. (לילדים)
שמואל רוזן, 'מי יודע?; ציורים: פרידל שטרן, תל אביב: צבר, תשי"ח.
ישראל: מפות מדברות; הוכנו והודפסו על ידי מחלקת המדידות, משרד העבודה; מצוירות על ידי פרידל שטרן, תל אביב: ליאון המדפיס, תשי"ח.
שמואל רוזן, בסימן שאלה; ציורים: פרידל שטרן, תל אביב: קוץ, 1960.
ארצות ועמים בתמונות, פרסום "צח", [תחילת שנות ה-60]. (אלבום אוסף)
מעשה בדֻבּוֹן "לא רוצה"; ציירה פ’ שטרן; עבד מאנגלית בן ישראל הדני (שלמה סקולסקי), תל אביב: ש' זימזון, 1952. (לילדים) אותו הספר בדיוק אוייר גם זמן רב מאוחר יותר על ידי הילה מעוז.
מרגלית בנאי, פיצפונת, הוצאת מסדה, 1965
מרגלית בנאי, פיצפונת והג'ינג'ים, הוצאת קרני, 1968
ספריה > קטלוגים

רישומי מסע; אוצרת התערוכה: דליה לוין, הרצליה: מוזיאון הרצליה לאמנות, 1995.
לא רק הומור; צוות התערוכה והקטלוג: אוצרת התערוכה: אירית מלר, עיצוב: נילי אריאלי, חיפה: מוזיאון מאנה-כץ, 1999.
הייתי תיירת בארץ: פרידל שטרן; אוצר: ירמי פינקוס, חולון: המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2012.
לקריאה נוספת

לאה אילני, 'אשה כוכב' (ריאיון עם פרידל שטרן), ניב הגמלאי 185 (1998), 10–12.
ששון גואטה, '"תמיד רציתי שיאמרו על הקריקטורות שלי, "אוי זה חזק! אוי זה אכזרי!", אבל זה אף פעם לא קרה, כי זה לא אני. אני עוסקת בהומור"' (ריאיון עם פרידל שטרן), קרדיט: המגזין לעיצוב ולתקשורת חזותית בישראל 18 (2003), 6–9.
עודד באומן, 'בלי פוליטיקה', MB: יקינתון 214 (2007), יז.
הערות שוליים

↑  יעל חן, "הצד המצחיק של דג הפילה", מעריב, סגנון, 10 בפברואר 1999, עמ' 20.
↑  ירמי פינקוס, "לא נרגעת", העיר, 13 במרץ 2003, עמ' 51.
↑  צביה כהן (עורכת), התנדבנו לצבא הבריטי: חיילות ארצישראליות במלחמת העולם השנייה, תל אביב: משכל, 2005, עמ' 145.
↑  שיחה עם פרידל שטרן, ב' חשון תשס"ד, 28 באוקטובר 2003, באתר המרכז למיפוי ישראל
↑  מיכל מעוז, "ראיתי ייקית שמחה", אנשים, 26 בספטמבר 1983, עמ' 22.
↑  דואר אוויר נוף 1960-2, באתר התאחדות בולאי ישראל; 8 בולי נוף חדשים יופיעו בשנת העשור, מעריב, 11 באוקטובר 1957; א. לינדנבאום, בשולי הבולים | צפת, טבריה ואשקלון בבולי דואר חדשים, דבר, טור 1, 1 בינואר 1960; חיים לנגלבן, בולים ובולאים | אם אשכחך טחנת הרוח... או: ירושלים של פרידל, חרות, 6 באוקטובר 1961 שטרן ביצעה עבודות גרפיות נוספות עבור השירות הבולאי ודואר ישראל. ב-1957 ציירה את המדפיס ומכונת ההדפסה שעיטרו את גלוית תערוכת הבולים הבינלאומית "תַבִּיל", שנערכה בתל אביב (8 בולי נוף חדשים יופיעו בשנת העשור, מעריב, 11 באוקטובר 1957).
↑  שמואל בן ישראל, בולים ובולאים | סדרה שלישית של בולי דואר-אוויר, חרות, 16 באוקטובר 1957
↑  ירמי פינקוס, הייתי תיירת בארץ: פרידל שטרן, חולון: המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2012, עמ' 19.
↑  אירית מלר, לא רק הומור, חיפה: מוזיאון מאנה-כץ, 1999, עמ' 6.
↑  רחל אנגל, תערוכות | תערוכת פרידל שטרן, מעריב, טור 4, 24 במרץ 1972 (ביקורת קצרה).
↑  מרב יודילוביץ', הפנים של פרידל, באתר ynet, 8 בינואר 2007;  ערב לכבוד האמנית פרידל שטרן, באתר וואלה, 8 בינואר 2007;  ערב לציון יום הולדת 90 לקריקטוריסטית פרידל שטרן ז"ל, באתר nana10‏, 10 בינואר 2007.
↑  רחל אנגל, על פסלים ועל קריקטורות, מעריב, 23 במאי 1958.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 277020  NLI: 987007268687605171  GND: 115887717X  ISNI: 0000 0000 6694 1285  LCCN: n89117264  NTA: 133536661  RKD: 323797  ULAN: 500476451  VIAF: 23728289   WorldCat (עם VIAF): 23728289
קולג' בלויט

| --- | --- |


 liberal arts college
 תקופת הפעילות:  1846–הווה (כ־178 שנים) 
 בעלי תפקידים
 סגל:  329 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 תלמידים
 :  978 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 מיקום
 מיקום:  700 College St, Beloit, WI, 53511-5595 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  42°30′17″N 89°01′49″W﻿ / ﻿42.504805°N 89.03038°W﻿ / 42.504805; -89.03038
 www.beloit.edu
 he
 
קולג' בלויט (באנגלית: Beloit College) הוא קולג' פרטי שנוסד בבלויט בוויסקונסין בשנת 1846. כיום לומדים בקולג' כ-1,300 תלמידים מארצות הברית ומחוץ לה. בלויט קולג' הוא הקולג' הראשון שנוסד בוויסקונסין. הקולג' נפתח ב-1847, והתארים הראשונים ניתנו ב-1851.
הקולג' ידוע בפקולטות הגאולוגיה והאנתרופולוגיה שלו.
היסטוריה

הנשיא הראשון של בלויט היה ארון לוסיוס צ'ייפין, בוגר אוניברסיטת ייל. הוא עבד כנשיא בלויט מדצמבר 1849 עד 1886. תחת ניהולו הקולג' קיבל מוניטין של השגה אקדמאית וניסויים בתוכנית הלימודים שלו. הקולג' נותר קטן למשך כמעט כל המאה הראשונה מאז יסודו, עם כמעט 1,000 תלמידים.
היום

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מיקום: בלויט, ויסקונסין, ארצות הברית.
מספר תלמידים: 1,275 (נכון לשנת 2021)
מספר מורים: 94.
הקמיע של בלויט הוא פיראט, אך בכול המסמכים הרשמיים מתנוסס קמיע של צב.
בקולג' ניתן ללמוד תחומים שונים במדעי הרוח והחברה כגון אנתרופולוגיה, מנהל עסקים, כלכלה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, מדעי המדינה, משפטים, פילוסופיה ועוד. כמו כן, נלמדים מקצועות מדעיים כגון מדעי המחשב, מדעי המידע, כימיה וביולוגיה. מתקיימת גם תוכנית ללימודי הנדסה.
בוגרים ידועים

בין בוגריו הידועים של קולג' בלויט נכללים:
רוי צ'פמן אנדרוס - חוקר והרפתקן (נטען שעל פי אישיותו נבנתה דמותו של אינדיאנה ג'ונס).
זיינב אל-חוואג'ה - פעילת זכויות אדם
מורטון רו (שם העט של טוד סטראסר) - סופר
אמה בול - סופרת המדע הבדיוני והפנטזיה ומחברת מלחמה למען האלונים,
אדוארד בורק - פוליטיקאי
רוברט לי מוריס
ג'ים זוורג
לורין נידיקר
הערות שוליים

↑  Facts, Stats, Rankings, אתר קולג' בלויט
↑  Majors and Minors, אתר קולג' בלויט
↑  Notable alumni of Beloit College, Edu Rank
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258470605171  GND: 10070847-X  ISNI: 0000 0001 0726 7478  LCCN: n82228434  MusicBrainz: b04b665b-7543-493e-bac8-21bc18f27ded  SUDOC: 243583435  VIAF: 149892991   WorldCat (עם VIAF): 149892991 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב סוונדכס

קרב סוונדכס (בגאורגית: სჳნდაქსის ბრძოლა) היה קרב שהתנהל בין צבא האימפריה הביזנטית לבין צבא ממלכת גאורגיה, בסוונדכס, באביב 1022.
הקרב הסתיים בניצחון ביזנטי מוחץ, שאילץ את גיאורגי הראשון לנהל משא ומתן על הסכם שלום וסיים למעשה את המלחמה. גיאורגי חתם בסופו של דבר על הסכם שלום, שבו ויתר לא רק על טאו, אלא גם על שטחים נוספים בדרום-מערב הממלכה, והשאיר את בנו בן השלוש, בגרט, כבן-ערובה.
הערות שוליים

1 2  באותם ימים ידועה בשם סוונדכס (სვინდაქსი) שבגאורגיה או פאסיאן (Phasiane) או בסיאן שבצפון טורקיה, שהייתה ידועה עוד מימי קולכיס
ערך זה הוא קצרמרבנושא קרבות ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קולברוקדייל

| --- | --- |
בניין הפירמידה בו נמצא התנור רם של אברהם דרבי.
בניין הפירמידה בו נמצא התנור רם של אברהם דרבי.
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מערב המידלנדס
 מחוז:  שרופשייר
 קואורדינטות:  52°38′20″N 2°29′31.2″W﻿ / ﻿52.63889°N 2.492000°W﻿ / 52.63889; -2.492000
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קולברוקדייל(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קולברוקדייל(למפת שרופשייר רגילה) שרוסברי טלפורד אוסווסטרי ברידנורת' לודלאוקולברוקדייל(למפת שרופשייר מוגדלת) שרוסברי טלפורד אוסווסטרי ברידנורת' לודלאוקולברוקדייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קולברוקדייל (באנגלית: Coalbrookdale) היא עיירה בעמק איירונברידג' במחוז שרופשייר שבאזור מערב המידלנדס במערב אנגליה. העיירה היא חלק מאתר המורשת העולמית "עמק איירונברידג'". לקולברוקדייל היה תפקיד חשוב בהיסטוריה של היתוך עפרת ברזל באנגליה: כאן אברהם דרבי (Darby) היה הראשון לפתח את תהליך הייצור של ברזל גולמי מעפרת ברזל תוך שימוש בקוק במקום בפחם עץ, שהיה יקר יותר ואספקתו הייתה מוגבלת, תהליך זה היווה שיפור משמעותי בייצור הברזל ותרם תרומה חשובה למהפכה התעשייתית באנגליה.
בעיירה קיימים מבנים שונים מהמאות ה-18 וה-19: בתי מגורים, מחסנים, ומבני ציבור. במבנה המכונה "המחסן הגדול" שוכן מוזיאון הברזל של קולברוקדייל, לידו בניין הפירמידה בו נמצא התנור רם של אברהם דרבי. המוזיאון הוא גם מקום מושבו של "מכון איירונברידג'" (Ironbridge Institute) העוסק במחקר של מורשת תרבותית. המכון הוא שותפות של אוניברסיטת בירמינגהם וקרן מוזיאוני עמק איירונברידג' (Ironbridge Gorge Museum Trust).
אתר מורשת עולמית

העיירה היא חלק מאתר המורשת העולמית התרבותי של עמק איירונברידג, שהוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 1986.
מתוך ההכרזה: "איירונברידג' ידועה בעולם כסמל של המהפכה התעשייתית. יש בה את כל המרכיבים שתרמו להתפתחות המהירה של האזור התעשייתי הזה במאה ה-18. החל במכרות עצמם וכלה במסילות הברזל. התנור רם שבקולברוקדייל הוא תזכורת להמצאת הקוק. גשר הברזל על נהר הסוורן היה גשר הברזל הראשון בעולם והייתה לו השפעה רבה להתפתחות בתחומי הטכנולוגיה והארכיטקטורה".
היסטוריה

בקולברוקדייל אברהם דרבי היה הראשון שפיתח, בתחילת המאה ה-18, את תהליך הייצור של ברזל גולמי מעפרת ברזל תוך שימוש בקוק במקום בפחם עץ, שהיה יקר יותר ואספקתו הייתה מוגבלת, תהליך זה היווה שיפור משמעותי בייצור הברזל ותרם תרומה חשובה למהפכה התעשייתית באנגליה.
ההיסטוריה של תעשיית הברזל בקולברוקדייל התחילה הרבה קודם. כבר במחצית הראשונה של המאה ה-16, עוד לפני תקופת פירוק המנזרים. כבר אז היה במקום מתקן מוקדם להתכת עפרות ברזל (אנ').
התנור רם ששימש את אברהם דרבי הוקם כבר באמצע המאה ה-17. דרבי חכר אותו ב-1708. וב-10 בינואר 1709 הפעיל אותו לראשונה. חלק מהברזל שייצר שימש אותו לייצור במקום של סירי ברזל ומוצרי ברזל יציקה אחרים, השאר נשלח במורד נהר סוורן לתעשיית הברזל של בריסטול. תעשיית הברזל של קולברוקדייל המשיכה לשגשג במהלך המאה ה-18. בשנת 1767 יוצרו שם לראשונה פסי רכבת עשויים מברזל יציקה. ב-1787 יוצר שם הברזל עבור גשר הברזל המפורסם.
במאה ה-19 התפרסמה קולברוקדייל בייצור אלמנטים דקורטיביים מברזל יציקה. תנורי הרם נסגרו אולי כבר ב-1820, מאידך בתי היציקה המשיכו לפעול.
בית היציקה האחרון של קולברוקדייל נסגר בנובמבר 2017.
אתרי העיר

מוזאון הברזל של קולברוקדייל, המוזיאון ממוקם בתוך מבנה, שכונה "המחסן הגדול", שנבנה ב-1838. לידו בניין הפירמידה בו נמצא התנור רם של אברהם דרבי.
מוזאון בתי דרבי.
גלריה

קולברוקדייל ב-1758 (תחריט)
מוזאון הברזל של קולברוקדייל.
הכבשן הישן של אברהם דרבי הראשון.
בית רוזהיל, חלק ממוזאון בתי דרבי
פעילות גופנית

מרוץ שליחים
חייל אמריקאי בסיום מקצה השחייה בתחרות טריאתלון.
ילדה בתחרות גלגליות
פעילות גופנית בקרב סייף
פעילות גופנית במסגרת בית ספרית
פעילות גופנית היא פעילות פיזית שמבצע אדם במסגרות שונות, כמו ספורט או כפעילות שגרתית כמו עלייה במדרגות, הרמת משאות, הליכה ורכיבה על אופניים. פעילות גופנית יכולה גם להיעשות למטרות שונות, כגון: משחק, פנאי, הישרדות, שיפור הכושר הגופני, היכולות האתלטיות ועוד.
הפעילות הגופנית מעלה את קצב חילוף החומרים וייצור החום הנפלט מהגוף לסביבה. הפעילות הגופנית נמדדת על פי כמה מאפיינים: רמת האינטנסיביות, קבוצות השרירים הפועלות, משך הפעילות ומטרתה. בעת ביצוע פעילות זו, מתחוללים שינויים פיזיולוגיים כמעט בכל מערכות הגוף ומרבית האיברים מתגייסים לביצועה.
סוגי פעילות גופנית

ישנם שני סוגים עיקריים של פעילות גופנית, הנבדלים זה מזה לפי אופן הפקת האנרגיה: פעילות אירובית ופעילות אנאירובית.
סוגי פעילות גופנית > פעילות אירובית

פעילות אירובית כוללת טווח פעולה ארוך, אשר מצריך מהגוף – בעיקר מהשרירים – לייצר אנרגיה באמצעות תגובת החמצון-חיזור, כלומר: הפקת אנרגיה באמצעות נשימה אווירנית הדורשת חמצן. 

מרכיב חיוני לשם ביצוע הפעילות, המתפתח בעקבותיה, הוא סיבולת לב-ריאה, אחד ממאפייני הכושר הגופני. סיבולת לב-ריאה אינה נובעת כמעט מגידול במסת השריר, אלא בעיקר מגידול בכמות כלי הדם באזור.[דרוש מקור]
סוגי פעילות גופנית > פעילות אנאירובית

פעילות אנאירובית, לעומתה, כוללת טווח פעולה קצר ביותר הדורש אנרגיה מרובה. פעילות זו דורשת מהשרירים הפקת אנרגיה בדרכים חלופיות, עקב מחסור בכמות החמצן הדרושה ואיטיותו של תהליך הנשימה האווירנית. זאת הם עושים בתהליך הקרוי תסיסה לקטית, שתפוקת האנרגיה שלו ליחידת זמן מסוימת היא גבוהה משל הנשימה האווירנית, אך גם בזבזנית – מכל מולקולת גלוקוז הנצרכת בתהליך, מופקות רק שתי מולקולות ATP, לעומת 30 מולקולות בנשימה האווירנית.
בנוסף, לפעילות זו יש תופעות לוואי, עקב תהליך התסיסה להפקת האנרגיה הדרושה במהירות הנחוצה. תופעות אלו נגרמות מההשפעה של החומצה הלקטית (חומצת חלב, בשמה העממי) שנוצרת בסיומו של תהליך התסיסה הלקטית, כתוצר לוואי, ברקמות השרירים. החומצה שנוצרת מעלה את החומציות בסביבת תאי השריר וכתוצאה מכך השרירים מאבדים את כושרם, מתכווצים, ומופיעים כאבים ברקמות השריר.
פעילות אנאירובית אינטנסיבית גורמת מיקרוטראומה לשריר ויוצרת מיני-קרעים רבים לאורכו. לאחר הפעילות, השריר בונה את עצמו חזרה, תוך שהוא מגדיל את מסתו ובכך מגדיל את יכולתו להבא.
דוגמאות לפעילות זו הן: ספרינט (בשחייה או בריצה), הרמת משקולות ותרגילים שונים לפיתוח מסת שריר כגון שכיבות סמיכה, כפיפות בטן, מתח ועוד.
תהליכים פיזיולוגיים

פעילות גופנית גורמת להתרחשות של תהליכים פיזיולוגיים שונים. בעת מאמץ פיזי, מופרשים לדם ההורמונים אדרנלין, גלוקגון והורמונים נוספים ופעילותה של מערכת העצבים הסימפתטית גוברת. כל אלה דורכים את הגוף ומייעלים את פעילותו על ידי השפעות שונות על התהליכים הפיזיולוגיים המתחוללים בו:
מעלים את קצב פעימות הלב (דופק), את נפח הפעימה ואת לחץ הדם – בכך מייעלים את זרימת הדם במחזור הדם כולו.
גורמים להרחבת כלי הדם לשרירים הפעילים, ובכך את כמות הדם המגיעה אליהם, ומקטינים את אספקת הדם לאיברים פנימיים שפעילותם לא נמצאת בראש סדר העדיפויות.
מגדילים את כמות האנרגיה הזמינה בגוף, כולל עליית רמת הסוכר בדם – השפעתו של ההורמון גלוקגון, הוא נקלט בתאי הכבד וגורם להם לפרק גליקוגן לגלוקוז ולהפרישו לזרם הדם.
במהלך פעילות גופנית מאומצת, מופרשים על ידי השרירים, בתהליך הנשימה התאית, רעלים רבים למחזור הדם. תפקידן של מערכות הגוף השונות הוא לפנות רעלים אלו מהדם, בנוסף לאספקת האנרגיה לשרירים. מערכת הדם, הכליות, הריאות ועוד, אחראיות על הוצאת הרעלים, פחמן דו-חמצני, שתנן, וחומצה לקטית, מרקמות השרירים לזרם הדם ומחוץ לגוף. יכולת זו של מערכות הגוף לתמוך בפעילות גופנית מאומצת נקראת סיבולת לב-ריאה. השינויים האלו מתרחשים בעת פעילות גופנית כמו: שחייה, ריצה, הרמת משקולות ועוד.
לאנשים בעלי כושר גופני ירוד מומלץ להתחיל בפעילות גופנית באופן הדרגתי, כך שדרגת המאמץ תלך ותגבר עם עליית הכושר.