stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעמד משפטי של נישואים בקרב זוגות מאותו המין
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > איי בהאמה

נישואים חד-מיניים ואיגודים אזרחיים בין זוגות חד-מיניים אינם חוקיים באיי בהאמה נכון ליולי 2021.
בשנת 2013, השופט הראשי של איי בהאמה לשעבר, מייקל לברנט, הצהיר כי "אין לי ספק שזה רק עניין של זמן בו בתי המשפט של איי בהאמה יתייחסו לנושא הנישואים מאותו המין. אין לי גם ספק בהכרעה על הנושא יהיה לנו כבוד להחלטות הנובעות לא רק ממדינות חבר העמים כמו קנדה ואוסטרליה, אלא גם מהחלטות בתי המשפט של ארצות הברית של אמריקה".
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > אל סלוודור

באוגוסט 2016 הגיש עורך דין באל סלוודור תביעה לבית המשפט העליון במדינה וביקש לבטל את סעיף 11 לחוק המשפחה, המגדיר נישואים רק כאיגוד הטרוסקסואלי. התביעה תיארה את החוק כמפלה והסבירה על היעדר מונחים מגדריים המשמשים בסעיף 34 לסיכום הנישואים של החוקה, ובכך דרשה את הזכות עבור זוגות חד-מיניים להתחתן. ב-20 בדצמבר דחה בית המשפט העליון בסלבדור את התביעה בטענת "בעיות טכניות".
תביעה שנייה נגד איסור נישואים חד-מיניים הוגשה ב-11 בנובמבר 2016. ב-17 בינואר 2019 דחה בית המשפט העליון את התיק מ"טעמים פרוצדורליים". באוגוסט 2019 התקבלה תביעה להכרה בנישואים חד-מיניים לדיון בפני בית המשפט החוקתי.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > ברבדוס

ביולי 2020 השיקה ממשלת ברבדוס את תוכנית הוויזה "חותמת קבלת פנים", המאפשרת לעובדים זרים להישאר בברבדוס עד שנה. לאחר שקיבלה ביקורת על כך שהתוכנית מאפשרת רק לעובדים להביא איתם את בן / בת הזוג של המין השני (הטרוסקסואלים), הממשלה שינתה את כללי התוכנית כדי לאפשר גם בני זוג חד-מיניים.
ב-15 בספטמבר 2020 הודיעה הממשלה על כוונתה להעביר סוג של איחוד אזרחי, ולאחר מכן עריכת משאל עם בנושא נישואים חד-מיניים, במטרה להפסיק את האפליה באי. בסקר שנערך על ידי "CADRES" בשנת 2016, 67% מהברבדים תיארו עצמם סובלניים כלפי קהילת הלהט"ב לצד 82% נוספים אשר התנגדו לאפליה נגד קהילת הלהט"ב.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > גואטמלה

נכון ליולי 2021, אין הכרה משפטית לזוגות חד-מיניים בצורה של נישואים חד-מיניים או בצורה מוגבלת יותר של איגודים אזרחיים או הסדרים של שותפות מקומית בגואטמלה, הכרה בזוגיות חד-מינית מוצעת. הנשיא לשעבר אלווארו קולום תמך באיגודים אזרחיים לזוגות חד-מיניים. בדצמבר 2016 הכריזה הסגנית סנדרה מורן יחד עם קבוצות שונות על הצגת הצעת חוק לאיגודים אזרחיים בקונגרס גואטמלה. מורן הודתה שקבוצות שמרניות מתחו ביקורת חריפה על הצעתה, אך טענה כי "החברה מורכבת לא רק מהאנשים כאלה" ודחקה בקידמה של גואטמלה בנושאים של הכרה ותמיכה לכל האזרחים.
בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחייבת הכרה בנישואים חד-מיניים. פסק הדין קובע תקדים מחייב למדינות באמריקה הלטינית ובקריביים כולל גואטמלה. בית המשפט קבע כי נישואים חד-מיניים הם זכות אדם. אמנם הפסיקה התקבלה בברכה על ידי ארגוני זכויות אדם אך הכנסייה הקתולית, קבוצות דתיות וארגונים שמרניים הביעו התנגדות. עורכי דין חוקתיים דחקו בממשלה לציית לפסק הדין.
בתגובה לפסק הדין של "IACHR", הציגו מחוקקים שמרנים הצעות חוק שתגדיל את העונשים על הפלות ותאסור במפורש על נישואים חד-מיניים אשר הייתה מפלילה נשים שעברו הפלות טבעיות (שעל פי נתונים סטטיסטיים מסוימים מהספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית היא עד 30% מכלל ההריונות), ותגדיר את המשפחה כ"אב ואם". יתר על כן, הצעת החוק קובעת כי "חופש המצפון והביטוי" מגן על אנשים מפני "חובה לקבל התנהלות או פרקטיקות שאינן הטרוסקסואליות כרגיל". היא ספגה ביקורת שלילית כיוון שהיא מתארת באופן שגוי ולא מדעי את ההומוסקסואליות כ"מנוגדת לביולוגיה ולגנטיקה". הצעת החוק עברה את הקריאה הראשונה והשנייה, ודרשה קריאה שלישית אחרונה, הנשיא ג'ימי מוראלס הביע תמיכה בהצעה.
אם הייתה עוברת, הצעת החוק הייתה מפרה את החוק הבינלאומי בכל הנוגע לנישואים חד-מיניים, במיוחד האמנה האמריקאית לזכויות אדם. פעילי להט"ב הודיעו כי בכוונתם לערער על ההצעה בפני בית המשפט החוקתי ובמידת הצורך בפני בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם. בספטמבר 2018 נחסמה הקריאה השלישית של הצעת החוק ומאז לא נידונה בקונגרס הגואטמלי. סקר ILGA שנערך בין התאריכים 18 באפריל ל-20 ביוני 2014 הראה כי 23% מאוכלוסיית גואטמלה תומכים בנישואים חד-מיניים.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > גרינלנד

גרינלנד אימצה את חוק השותפות הרשומה של דנמרק ב-1 ביולי 1996. הייתה התנגדות מסוימת לשותפויות רשומות של אנשי הדת והמחוקקים השמרניים, שבחרו מאוחר יותר להימנע מהצבעה. הצעת החוק הועברה בפרלמנט גרינלנד ומאוחר יותר על ידי הפרלמנט הדני. הזוג מאותו המין הראשון שנרשם עשה זאת בשנת 2002.
במרץ 2015 הציג חבר הפרלמנט ג'וסטוס הנסן, מהדמוקרטים, הצעת חוק לחוק נישואים חד-מיניים בגרינלנד. הצעת החוק אושרה פה אחד על ידי הפרלמנט של גרינלנד ב-26 במאי 2015, אך נדרשה לאישור דנית לפני כניסתה לתוקף. בתחילה, הצעת החוק הייתה אמורה להיכנס לתוקף ב-1 באוקטובר 2015, אך היא בוטלה עקב הבחירות הכלליות בדנמרק ביוני 2015. לכן ההליך הפרלמנטרי היה צריך להתחיל מחדש וממשלת ונסטר החדשה העלתה לסדר היום הצעת חוק זהה לקריאה ראשונה ב-5 בנובמבר 2015. ב-19 בינואר 2016 אישר הפולקטינג את ההצעה פה אחד והצעת החוק קיבלה הסכמה מלכותית על ידי המלכה מרגרטה השנייה ב-3 בפברואר. חלקי החוק הנוגעים לנישואים נכנסו לתוקף ב-1 באפריל 2016.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > הונדורס

איגודים חד-מיניים אינם מוכרים כחוק בהונדורס. בשנת 2005 תוקנה החוקה כדי לאסור במפורש על נישואים ועל איגודים בפועל בין אנשים מאותו מין. התיקון החוקתי גם מסרב להכיר בנישואים או איגודים חד-מיניים שהתרחשו כדין במדינות אחרות (סעיף 112).
לפני הבחירות בנובמבר 2017, שלושה מועמדים מהמפלגה הלאומית והמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הודיעו על תמיכתם בנישואים חד-מיניים, והוסיפו כי הם יהיו פתוחים להגיש הצעת חוק נישואים חד-מיניים לקונגרס הלאומי. עם זאת, אף אחד משלושת המועמדים לא זכה למושב בקונגרס הלאומי.
ב-12 באוקטובר 2018 אמר נשיא הונדורס, חואן אורלנדו ארננדס, לעיתונאים במסיבת עיתונאים כי, "מערכת המשפט על פי החוק בהונדורס, צריכה לפסוק על זה. ללא קשר להעדפות מיניות יש להתייחס לאנשים בכבוד, לא משנה מה נטייתם. יש להתייחס לאנשים בכבוד והנושא הזה חשוב מאוד".
במאי 2018, בהסתמך על פסק הדין של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחייבת הכרה בנישואים חד-מיניים, הגישו פעילי להט"ב הונדוריים תביעה לבית המשפט העליון כדי להכשיר נישואים חד-מיניים בהונדורס. תיק שני הוגש זמן קצר לאחר מכן אך נדחה בגלל שגיאות טכניות בנובמבר 2018. המקרה הראשון נותר תלוי ועומד. בפברואר 2019 דווח כי בית המשפט העליון צפוי להכריע בתיק בתוך "הימים הקרובים", אך מאוחר יותר הוכרז במאי 2019 כי הם "צפויים לפסוק בהמשך השנה" בשני הנישואים החד-מיניים. לאחר מכן, נדחו על ידי בית המשפט.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > מקסיקו

בדצמבר 2009 הייתה מקסיקו סיטי לעיר הראשונה באמריקה הלטינית שבה ניתן לקיים נישואים חד-מיניים וניתנים בה זכויות אימוץ לזוגות מאותו המין. החוק החדש הוא תיקון לחקיקה קיימת שאישרה איחוד אזרחי בין בני זוג מאותו המין כבר בשנת 2006. ב-10 באוגוסט 2010 בית המשפט העליון במדינה קבע כי על כל אחת מ-31 מדינות מקסיקו האחרות לקבל באופן חוקי נישואים של זוגות מאותו המין אשר נערכו במקסיקו סיטי ולהשוות את זכויותיהם לאלה של זוגות נשואים אחרים, גם אם לא ניתן לערוך בהן את הטקס עצמו.
אחרי הבירה מקסיקו סיטי, מדינות במקסיקו החלו לאשר נישואים חד-מיניים. הראשונה אחרי הבירה הייתה קינטנה רו ב-2012, כאשר אחריה הגיעו מדינות נוספות: קואווילה ב-2014, צ'יוואווה ונאיאריט ב-2015. במהלך השנים שאחר כך עוד ועוד מדינות במקסיקו אישרו נישואים חד-מיניים.
ב-3 ביוני 2015 פסק בית המשפט העליון של מקסיקו שהאיסורים על נישואים חד-מיניים במדינות מקסיקו שבהן ישנם איסורים כאלה, אינם חוקיים. האיסורים לא מתבטלים אוטומטית בשל הפסיקה, אולם כעת זוגות חד-מיניים שלא איפשרו להם להתחתן בשל האיסורים יכולים לפנות לבתי המשפט ומובטח להם שבתי המשפט יאפשרו להם להינשא.
במהלך השנים עוד ועוד מדינות במקסיקו אישרו נישואים חד-מיניים. באוקטובר 2022, ארבע המדינות האחרונות שנותרו אישרו נישואים חד-מיניים: מדינת מקסיקו, טבסקו, גררו וטמאוליפס. בכך, ב-26 באוקטובר נישואים חד-מיניים אושרו במקסיקו כולה. השינויים בחוקים של כל מדינה נכנסו לתוקף בזמן שונה בכל אחת מהמדינות. ב-31 בדצמבר השינוי נכנס לתוקף במדינה האחרונה, גררו, ובכך נישואים חד-מיניים נעשו חוקיים במקסיקו כולה.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > פנמה

בפנמה נכון ליולי 2021 אין הכרה בזוגיות חד-מינית. הצעה שתאפשר איגודים אזרחיים חד-מיניים הובסה בשנת 2004, בעיקר בגלל לחץ מצד הכנסייה הקתולית-רומית במדינה.
ב-17 באוקטובר 2016 הגיש זוג נשוי מאותו מין תביעה המבקשת להכיר בנישואים חד-מיניים שנערכו מחוץ למדינה. השופט לואיס רמון פברגה הוטל על התיק כדי לקבוע אם להעביר את התיק לבית המשפט העליון בהקלטה של תשעה חברים. בתחילת נובמבר התיק התקבל לבית המשפט העליון. ב-24 במרץ 2017 הוגשה לבית המשפט העליון תביעה נוספת נגד סעיף 26 לחוק האזרחי בפנמה המפרט כי נישואים הם רק בין גבר ואישה, שהסכים לדון בתיק. מקרה זה ביקש להכשיר נישואים חד-מיניים בפנמה. ביוני 2017 איחד בית המשפט העליון את שתי התביעות.
ב־14 באפריל 2017, הכריזה סגנית הנשיא איזבל סנט מאלו על תמיכתה בזכויות נישואים שוות לזוגות חד-מיניים. באמצע מאי פרסם היועץ המשפטי לממשלה ריגוברטו גונזלס הודעה לבית המשפט העליון וביקש ממנו להכשיר נישואים חד-מיניים. בעודו מודה כי נישואים חד-מיניים היו נושא שנוי במחלוקת בחברה הפנמית, טען גונזלס כי עמדתו עולה בקנה אחד עם ערך הכבוד לכל בני האדם כמו גם לחוקה הפנמית.
באוקטובר 2017, שופט בית משפט עליון פרסם באופן ראשוני טיוטת פסק דין הדוחה את תיק הנישואים החד-מיניים. ב-21 בדצמבר 2017, קבוצת זכויות הלהט"ב, "Fundación Iguales Panama" הציגה בקשה לביטול בפני בית המשפט העליון נגד השופט ססיליו סדליז, שדיבר נגד נישואים חד-מיניים בשנת 2015. תיק הנישואים הושהה, עד לתוצאה של בקשת הסירוב. ב-15 בפברואר 2018 בוטלה טיוטת הפסיקה הנ"ל. בית המשפט העליון ישקול כעת את פסיקתו של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם בהחלטתו כי נישואים חד-מיניים הם זכות אדם אשר חייבה את כלל מדינות יבשת אמריקה להישמע לפסק הדין. פסק דין היה צפוי להיקבע ב-20 בדצמבר 2018, אך נדחה. במאי 2018 דווח כי זוג לסביות הגישו תביעה לבית המשפט העליון על מנת להכיר בנישואיהן.
ב-16 בינואר הודיעה סגנית הנשיא איזבל סנט מאלו כי המדינה תציית לפסיקת בית הדין האמריקאי באופן מלא. הודעות רשמיות המחייבות עמידה בפסיקה נשלחו באותו יום למחלקות ממשלתיות שונות. ב-2 בפברואר הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי המדינה אינה יכולה להתעלם מפסיקת "IACHR", ובדבריו חזר כי הפסיקה מחייבת את פנמה לחלוטין.
בנשיאותו של לאורנטינו קורטיסו השמרני, אושר תיקון חוקתי על ידי האספה הלאומית ב-29 באוקטובר 2019, כדי להגדיר נישואים בחוקה רק בין גבר לאישה. כדי להיכנס לתוקף, היה צריך להצביע שוב על התיקון בשנת 2020 ואז היה אמור להיות מוגש למשאל עם. עם זאת, הפגנות בכל רחבי המדינה נגד תיקונים אלה ואחרים הביאו את הנשיא קורטיזו לבקר את המחוקקים, והוקמה ועדה לניתוח התיקונים השנויים במחלוקת. התיקון בוטל לבסוף בגלל התנגדות ציבורית משמעותית.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > קובה

החוקה הקובנית אסרה על נישואים חד-מיניים עד פברואר 2019. במאי 2019 הודיעה הממשלה כי איחוד משפטני קובה עובד על קוד משפחתי חדש, שיעסוק בנישואים חד-מיניים. במרץ 2019 החלה הממשלה בהתייעצויות פופולריות לבחינת חוקיות של נישואים חד-מיניים בקוד המשפחתי. ב-25 בספטמבר 2022 נערך משאל עם על הקוד המשפחתי החדש, הכולל נישואים חד-מיניים, והוא אושר ברוב של 66.85% מהמצביעים. יומיים לאחר מכן, ב-27 בספטמבר נכנס החוק החדש לתוקף ובכך נישואים חד-מיניים נעשו חוקיים במדינה.
קמפיין ציבורי גדול של קבוצות להט"ב החל בסוף 2017 לתיקון החוקה כדי לאפשר נישואים חד-מיניים. ביולי 2018 אישרה האספה הלאומית טיוטת חוקה חדשה אשר הכירה בנישואים חד-מיניים בסעיף 68. על רקע לחץ של כנסיות אוונגליסטיות שהתנגדו לנישואים חד-מיניים אף על פי שהנשיא מיגל דיאס-קאנל הביע את תמיכתו בנישואים חד-מיניים לאחר שאמר לערוץ הטלוויזיה טלסור כי הוא "תומך נישואים בין אנשים ללא כל מגבלות". כתוצאה מהסרת הסעיף, נישואים חד-מיניים אינם אסורים ואינם מוסדרים על ידי החוקה הקובנית החדשה. אילו היה הסעיף נשאר בטיוטה, היה עליו לעבור למשאל עם בפברואר 2019. אף על פי כן, כלי תקשורת דיברו על "מהפכה" ו"מהפכת קשת", והצביעו על כמה המהירות המדינית והחברתית לזכויות הלהט"ב השתנתה במדינה, שכן רק כמה עשורים אחורה קובה כלאה גברים הומוסקסואליים במחנות עבודה.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הצפונית > קוסטה ריקה

ב-10 בפברואר 2016, בית המשפט החוקתי בקוסטה ריקה הודיע כי ידון בתיק המבקש להכשיר נישואים חד-מיניים בקוסטה ריקה ויכריז על איסור נישואים חד-מיניים במדינה כלא חוקתי.
בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) פרסם חוות דעת מייעצת בנוגע לסוגיות הקשורות לנטייה מינית וזהות מגדרית, וקבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם כוללת הכרה באותו מין נישואים, במקרה שהביאה ממשלת קוסטה ריקה.
בבחירות הכלליות בקוסטה ריקה 2018, פסק הדין של "IACHR" בנושא נישואים חד-מיניים הפך לסוגיה בולטת. קרלוס אלברדו קסאדה, התומך בזכויות להט"ב מלאות ומעדיף את יישום הפסיקה, ניצח בבחירות עם 60.7% מהקולות, כשהוא מנצח בהפרש גדול את פאבריו אלבאראדו, מתנגד קולני לזכויות הלהט"ב שהיה נגד יישום הפסיקה. ב-8 באוגוסט 2018 קבע בית המשפט העליון של קוסטה ריקה כי האיסור על נישואים חד-מיניים בקוד המשפחה אינו חוקתי, מה שהקנה לקונגרס 18 חודשים לרפורמה בחוק או שהאיסור יוסר באופן אוטומטי. מכיוון שהקונגרס לא פעל, נישואים חד-מיניים בקוסטה ריקה הפכו לחוקיים ב-26 במאי 2020 בהתאם לפסק הדין הנשיאה בעוד שהנשיאה לאורה צ'ינצ'ייה אישרה את החוק.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > אורוגוואי

לשכת הצירים באורוגוואי העבירה הצעת חוק ב-12 בדצמבר 2012, להרחבת זכויות הנישואים לזוגות חד-מיניים. הסנאט העביר את הצעת החוק ב-2 באפריל 2013, עם תיקונים קלים. ב-10 באפריל 2013 העביר לשכת הצירים את הצעת החוק המתוקנת, הנשיא הכריז על החוק ב-3 במאי 2013 והוא נכנס לתוקף ב-5 באוגוסט.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > אקוודור

במאי 2018 קבע בית המשפט העליון באקוודור, כי פסיקת הדין של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחייבת הכרה בנישואים חד-מיניים מחייבת את אקוודור לחלוטין וכי על המדינה ליישם את הפסיקה גם בבוא העת. ביוני 2018, שני שופטים משפחתיים קבעו כי איסור נישואים חד-מיניים במדינה אינו חוקתי. עם זאת, המרשם האזרחי ערער על פסק הדין, ומנע את כניסתם לתוקף.
ב-8 ביולי 2019, בעקבות פסק הדין של בית הדין החוקתי שהתקבל ב-12 ביוני 2019 נכנסו לתוקף נישואים חד-מיניים.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > ארגנטינה

ב-15 ביולי 2010 אישר הסנאט הארגנטינאי הצעת חוק להתרת נישואים לזוגות חד-מיניים ובכך השווה את זכויותיהם בנושאי אימוץ ושירותי רווחה. החוק נכנס לתוקף ב-22 ביולי 2010 עם פרסומו של נשיא ארגנטינה. בכך הפכה ארגנטינה למדינה הראשונה באמריקה הלטינית והעשירית בעולם שהפכה חוקית נישואים חד-מיניים.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > ברזיל

ב-14 במאי 2013, המועצה הלאומית לצדק בברזיל הכשירה נישואים חד-מיניים בכל המדינה בפריסה ארצית על ידי מתן פסק דין המצווה על כל המרשמים האזרחיים במדינה לערוך נישואים חד-מיניים ולהמיר את כל האיחודים האזרחיים הקיימים לנישואים, אם בני הזוג רוצים בכך. פסק הדין פורסם ב-15 במאי ונכנס לתוקף ב-16 במאי 2013.
בית המשפט העליון קבע במאי 2011 כי זוגות חד-מיניים זכאים כחוק להכרה משפטית באיגודים יציבים, אחד משני הגופים המשפחתיים האפשריים בחקיקה הברזילאית. הוא כלל כמעט את כל הזכויות העומדות לרשות זוגות נשואים במדינה.
בין אמצע 2011 למאי 2013, זוגות חד-מיניים הותרו להינשא בכמה מדינות בברזיל באישור שופט ממלכתי. כל הנישואים החוקיים בברזיל הוכרו תמיד בכל רחבי המדינה. החלטה זו סללה את הדרך לחקיקה עתידית בנושא זכויות זוגיות חד-מינית. לפני החקיקה הארצית, המדינות אלגואס, באהיה, קיארה, אספיריטו סאנטו, המחוז הפדרלי, מאטו גרוסו דו סול, פרעיבה, פאראנה, פיאאוי, רונדוניה, סנטה קטרינה, סאו פאולו וסרז'יפה, כמו גם העיר סנטה ריטה דו ספוקאי, כבר אפשרו נישואים חד-מיניים ומספר איגודים הוסבו לנישואים מלאים על ידי שופטי המדינה. בריו דה ז'ניירו, גם זוגות חד-מיניים יכולו להינשא, אך רק אם שופטים מקומיים הסכימו לבקשתם.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > ונצואלה

באפריל 2016 הודיע בית המשפט העליון בוונצואלה כי ידון בתביעה המבקשת להכריז על סעיף 44 לחוק האזרחי כלא חוקתי בגין עבירה של אפליה באי הכללת נישואים חד-מיניים.
נשיא המדינה ניקולאס מדורו תומך בנישואים חד-מיניים, והציע לאספה הלאומית להסכים להכשיר אותם בשנת 2021.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > פרו

ב-26 ביולי 2010 הודיע סגן חוסה ורגאס ממפלגת השלטון אליאנזה פופולרית רבולוקיונריה אמריקנה כי יגיש הצעת חוק שתתאפשר אישור לאיגודים אזרחיים לזוגות חד-מיניים. עם זאת, בתחילת 2011 הצעת החוק לא התקדמה בוועדת המשפטים מכיוון שחלק מחבריה סברו כי יהיה צורך לשנות את החוקה על מנת לאשר את החוק.
לפני הבחירות הכלליות בפרו בשנת 2011, הביעו שניים מהמועמדים לנשיאות, קייקו פוחימורי ואלחנדרו טולדו, את תמיכתם באיגודים אזרחיים עבור זוגות חד-מיניים, אך לא נבחרו. הזוכה בבחירות, אויאנטה אומאלה, הצהיר כי הוא מתנגד להכרה משפטית לזוגות חד-מיניים. באפריל 2014 קיבל המחוקק קרלוס ברוס עצומה עליה חתמו 10,000 איש בדרישה להתרת איגודים אזרחיים לזוגות חד-מיניים. ברוס, שהציע את שינוי החוק בספטמבר 2013, הביע את תקוותו כי הוא יקל על האפליה שעומדים בפני הפרואים הלהט"ב.
הצעת החוק תוכננה לדיון ב-7 באפריל מול נציבות הצדק וזכויות אדם, אך בסופו של דבר נדחתה לאחר חג הפסחא. ביוני 2014 נדונו בקונגרס מספר הצעות חוק המעניקות צורות שונות של הכרה. לאחר הדיון החליט הפוליטיקאי קרלוס ברוס, שהצהיר בפומבי שהוא הומו, כי יש להצביע על הצעת החוק המקורית של האיחוד האזרחי המספק לזכויות חד-מיניות זכויות מקיפות יותר בנפרד מההצעות האחרות. יותר מהצעת חוק אחת המאפשרת הכרה במערכות יחסים חד-מיניות נקבעה לדיון במושב הפרלמנטרי הבא, שהחל באוגוסט, אם כי הדיון נדחה בסופו של דבר פעם נוספת.
באמצע דצמבר 2014, במהלך השבוע האחרון של שנת החקיקה 2014, הוכרז כי הצעת החוק תהיה הדבר הראשון שעל סדר יומה של הממשלה בישיבה הפרלמנטרית החדשה, שהחלה בתחילת מרץ 2015. ב-10 במרץ נדחתה הצעת החוק של האיחוד האזרחי של ברוס בוועדת המשפטים. סנאטור אחד קרא לקונגרס לשקול מחדש את הצעת החוק וההצעה נקבעה להצבעה ב-17 במרץ, אך הפגישה הושעתה בגלל חוסר נוכחות מצד הסנאטורים. על הפרק הייתה גם הצעה חלופית שנקראה איחוד סולידרי שתוכנן להצבעה תוך שבועיים, אם כי הישיבה מעולם לא התממשה. ב-14 באפריל 2015 הצעת החוק נגנזה רשמית על ידי ועדת המשפטים לאחר שקיבלה שני קולות בלבד בעד הבדיקה המחודשת שלה.
חברי הקונגרס קרלוס ברוס ואלברטו דה בלונדה, ממפלגת המרכז הפרואנים לשינוי, החזירו מחדש הצעת חוק לאיחוד אזרחי בקונגרס בסוף נובמבר 2016. הצעת החוק נושאת את חתימותיהם של פוליטיקאים שונים, בהם ג'ינו קוסטה, סרחיו דאווילה, ויסנטה זבולוס, אנה מריה צ'וקואואנקה, גואידו לומברדי, ג'נט סאנצ'ס אלווה, חואן שפט וסגנית הנשיא מרצדס אראוז. הנשיא פדרו פבלו קוצ'ינסקי הודיע על תמיכתו באיגודים אזרחיים חד-מיניים במהלך מסעו לנשיאות.
בפסק דין שפורסם ב-9 בינואר 2017, הורה בית המשפט החוקתי של לימה על המרשם הלאומי לזיהוי ומעמד אזרחי להכיר ולרשום את נישואיהם של בני זוג מאותו מין שהתחתנו בעבר במקסיקו סיטי. ב-14 בפברואר 2017 הונחה בקונגרס הפרואני הצעת חוק המתירה נישואים חד-מיניים.
פסק הדין של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם משנת 2018 בדבר לגליזציה של נישואים חד-מיניים במדינות שאשררו את האמנה האמריקאית לזכויות אדם, חל על פרו. ב-11 בינואר אותה שנה הצהיר נשיא בית המשפט העליון בפרו כי על הממשלה הפרואנית לציית לפסק הדין. באוגוסט 2020 קבע משרד הכלכלה והאוצר כי שותפים חד-מיניים של עובדי שירותי הבריאות זכאים לרשת קצבאות.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > צ'ילה

ב-10 בדצמבר 2014, קבוצת סנאטורים ממפלגות שונות בצ'ילה הצטרפה לקבוצת זכויות הלהט"ב "MOVILH" בהגשת הצעת חוק להתרת נישואים חד-מיניים לקונגרס. "MOVILH" ניהלה שיחות עם ממשלת צ'ילה לבקשת פתרון במעמד הנישואים העומד נגד המדינה בפני בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR). ב-17 בפברואר 2015 נפגשו עורכי דין המייצגים את הממשלה ואת ארגון הלהט"ב כדי לדון בפתרון למעמד הנישואים של זוגות חד-מיניים. הממשלה הודיעה כי תבטל את ההתנגדות לנישואים חד-מיניים. הסכם פורמלי בין שני הצדדים לבין הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם נחתם באפריל 2015. ממשלת צ'ילה התחייבה להכשיר נישואים חד-מיניים.
ב-28 בינואר 2015 אישר הקונגרס הלאומי הצעת חוק המכירה באיגודים אזרחיים לזוגות חד-מיניים המציעים חלק מזכויות הנישואים. הנשיאה מיצ'ל בצ'לט חתמה על הצעת החוק ב-14 באפריל והיא נכנסה לתוקף ב-22 באוקטובר.
בספטמבר 2016 הצהירה הנשיאה בצ'לט בפני הרכב האספה הכללית של האו"ם כי ממשלת צ'ילה תגיש הצעת חוק לנישואים חד-מיניים לקונגרס במחצית הראשונה של 2017. הצעת החוק הוגשה בספטמבר 2017. הפרלמנט החל לדון בהצעת החוק ב-27 בנובמבר 2017, אך היא לא הצליחה לעבור לפני מרץ 2018, אז נחנכה ממשלה חדשה. ב-16 בינואר 2020, הצעת החוק אושרה בסנאט בהצבעה ופנתה לוועדה החוקתית. ב-7 בדצמבר 2021 ההצעה אושרה סופית על ידי שני בתי הפרלמנט. בהמשך הנשיא פיניירה חתם על החוק והוא נכנס לתוקף ב-10 בדצמבר 2021.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אמריקה הדרומית > קולומביה

בפברואר 2007, סדרה של פסקי דין של בית הדין החוקתי של קולומביה פירשה כי זוגות חד-מיניים יוכלו לבקש את כל הזכויות שיש לזוגות הטרוסקסואלים באיגודים דה פקטו. ב-26 ביולי 2011, הורה בית המשפט החוקתי בקולומביה לקונגרס להעביר חקיקה המעניקה לזכויות חד-מיניות זכויות דומות לנישואים עד ל-20 ביוני 2013. אם חוק כזה לא היה מתקבל עד אז, לזוגות חד-מיניים היו מוענקות זכויות אלה באופן אוטומטי. הקונגרס לא הצליח להעביר חקיקה לנישואים חד-מיניים, וגם הרישומים האזרחיים לא החלו להוציא רישיונות נישואים לזוגות חד-מיניים לאחר המועד האחרון.
ב־24 ביולי 2013, שופט בית משפט אזרחי בעיר הבירה בוגוטה הכריז על זוג מאותו מין נשוי מבחינה חוקית, לאחר פסק דין שהתקבל ב-11 ביולי 2013 בקבלת העתירה. זה היה הזוג הראשון של אותו מין שהתחתן בקולומביה. בספטמבר 2013 נישאו שני שופטים בבית משפט אזרחי שני זוגות חד-מיניים. על הנישואים הראשונים ערערה קבוצה שמרנית, אשר בוטלה.
ב-28 באפריל 2016 נפתרה חוסר הוודאות המשפטית סביב איגודים חד-מיניים כאשר בית הדין החוקתי קבע כי זוגות חד-מיניים רשאים להיכנס לנישואים אזרחיים במדינה וכי נאסר על שופטים ונוטריונים לסרב לערוך חתונות חד-מיניות.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אסיה > אינדונזיה

אין הכרה משפטית באיגודים חד-מיניים באינדונזיה. סעיף 1 לחוק מס '1 לשנת 1974 בנושא נישואים קובע באופן חד משמעי שנישואים הם "קשר גופני ורוחני בין גבר לאישה כבעל ואישה, שמטרתם להקים משפחה המושתתת על האמונה באלוהים הכל יכול". יתר על כן, סעיף 2 קובע כי נישואים הם חוקיים רק אם הם בהתאם לחוקי הדת של הצדדים בהתאמה. נכון להיום, אינדונזים אשר נכנסו לנישואים חד-מיניים בחו"ל אינם רשאים לרשום את נישואיהם במדינה בשל סעיף 1 לחוק הנישואים. משאל מקוון שערכה האגודה הבינלאומית (ILGA) באוקטובר 2016 נמצא כי 69% מהנשאלים מאינדונזיה היו נגד לגליזציה של נישואים חד-מיניים, בעוד 14% תמכו בכך ו-17% היו נייטרלים.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אסיה > ארמניה

ב-3 ביולי 2017 הצהיר משרד המשפטים כי כל הנישואים הנערכים בחו"ל תקפים בארמניה, כולל נישואים בין אנשים מאותו מין. לא ברור אם להצהרה יש השפעה מעשית כלשהי. נכון לשנת 2021, עדיין לא תועדה הכרה כזו. באוגוסט 2019 הצהיר שר המשפטים, רוסטם בדאסיאן, כי ארמניה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים.
בסוף 2017 הביע האב ווזקן מובסיאנסיאן מהכנסייה האפוסטולית הארמנית, חבר בכיר בכמורה, את תמיכתו האישית בנישואים חד-מיניים והפך לאחד התומכים הבולטים המוכרים בנישואים חד-מיניים בארמניה. בראיון שנערך עם ארגון הלהט"ב "Equality Armenia" אשר מטרתו "להשיג שוויון בנישואים באמרניה", השווה מובסיאנסיאן את הרדיפה ההיסטורית של ארמנים בידי טורקיה לרדיפה שעומדת כיום בפני אנשי להט"ב בעולם ובארמניה בפרט באומרו, "נרדפנו מפני שלא התקבלנו, כי היינו שונים. כנוצרי ארמני, איך אני יכול לעצום עיניים למה שקורה בעולם? וזה לא רק בארמניה, החוסר סובלנות הזו היא בכל העולם".
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אסיה > בהוטן

בהוטן אינה מספקת הכרה משפטית לזוגות חד-מיניים. טאשי צנהן, מנהל ארגון הלהט"ב "קשת בהוטן", אמר כי הצעת חוק להכרה בזוגות חד-מיניים ובנישואים עם כינויי נייטרלי מגדרי הונחה במהלך המושב הפרלמנטרי בקיץ 2018, אך נדחתה עקב הבחירות לאספה הלאומית בהוטאנס 2018. עם ממשלת השמאל שנבחרה במקומה, צנהן והקהילה מאמינים כי השיחה סביב הצעות החוק יחודשו.