stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יסנטוקי (כדורגל)
הערות שוליים

↑  "Профиль клуба" (ברוסית). ПФЛ. נבדק ב-2020-08-15.
↑  "Чемпионат Ставропольского края по футболу. Первая группа — 2016. Федерация футбола Ставропольского края". www.ffsk.ru. נבדק ב-2020-08-15.
↑  "Чемпионат Ставропольского края по футболу. Первая группа - 2017. Федерация футбола Ставропольского края". www.ffsk.ru. נבדק ב-2020-08-15.
↑  "Первенство России по футболу среди команд IV дивизиона – регионы ЮФО-СКФО 2018 год". Футбол ЮФО-СКФО (ברוסית). 2018-12-03. נבדק ב-2020-08-15.
↑  Alexey Tikhonenko. "ФК «Ессентуки» будет играть в Первенстве России по футболу". newstracker.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-08-15.
↑  "В новом сезоне Первенства России по футболу Ставрополье представят три клуба". atvmedia.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-08-15.
↑  "ФК «Ессентуки» разрешили идти в ПФЛ Юг с одним футболистом". Футбол ЮФО-СКФО (ברוסית). 2020-06-17. נבדק ב-2020-08-15.
↑  "«Спартак-Нальчик» в Кубке России не был гостеприимен к «Ессентукам»". ИА Красная Весна (ברוסית). נבדק ב-2020-08-15.
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
ירחוני דרומי

| ירחוני דרומי> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: למפיריים
משפחה:: ירחוניים
סוג:: ירחוני
מין:: ירחוני דרומי
שם מדעי
 Lampris immaculatus ‏Gilchrist, 1904

ירחוני דרומי (שם מדעי: Lampris immaculatus) הוא מין של דג ממשפחת הירחוניים השוכן באוקיינוסים הדרומיים. הוא קרוב למין ירחוני מלכותי הנפוץ יותר.
הדג דומה לקרוב משפחתו הנפוץ אך קטן יותר. אורכו 1.1 מ' ומשקלו עד 30 ק"ג. הוא בעל קשקשים כחולים עם סנפירים, זנב ושפתיים אדומים וצורתו כדורית. הוא חי בעומקים של 50–450 מ' מתחת המים.
דג זה חי ברחבי אוקיינוס הדרומיים ומגיע ממש עד לחופי אנטארקטיקה. הוא ניזון בעיקר ממדוזות, דיונונים וקריל. לעיתים יאכל גם דגים קטנים.
הערות שוליים

↑  ירחוני דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
יילץ

יילץ (ברוסית: Елец) היא העיר השנייה בגודלה במחוז ליפצק שברוסיה. היא ממוקמת על שתי גדות הנהר ביסטראיה סוסנה. ישנו עוד נהר בשם יילצ'יק הזורם לביסטראיה סוסנה ויחד הם יוצרים נהר באורך של 265 ק"מ. העיר מתפרשת לאורך של 65.05 קמ"ר. כיום מתגוררים ביילץ כ-108,404 תושבים. יילץ המודרנית היא מרכז תעשייתי ותרבותי.
רקע כללי על העיר

יילץ ממוקמת במרחק של 70 ק"מ מבירת המחוז על מפגש המסילות ליפצק-אוריול, מוסקבה-דונבאס. מתחנת הרכבת של יילץ יוצאות רכבות ל-5 כיוונים שונים.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כינה ב-2007 את העיר יילץ בשם "העיר של המלחמה הקדושה". וזאת מפני שיילץ בהיותה ממוקמת בקצה רוסיה ספגה במאורעות מלחמת העולם השנייה מכה קשה מאוד, והקריבה קורבנות רבים.
בעיר נולדו, גרו ולמדו הסופרים איוואן בונין ומיכאיל פרישווין, הפילוסופים וסילי רוזנוב וסרגיי בולגקוב, המלחין טיכון חרניקוב, והאמן ניקולאי ז'וקוב, כמו גם שחקנים מפורסמים, רופאים ואנשי ציבור אחרים. מוצרי התחרה של יילץ, האקורדיון שהומצא ביילץ, מוצרי עור ועוד ידועים היום בכל רחבי העולם.
היסטוריה של העיר

בשנת 1414 נהרסה יילץ על ידי הכיבוש הטטארי. במשך רוב המאה ה-15 וה-16 העיר יילץ לא מאוזכרת בשום מקום ולכן ישנו ספק בעצם קיומה בתקופה זו. בסוף שנת 1591 החלה בנייה מחדש של מבצר יילץ, על פי פקודת פיודור הראשון. בתחילה, העיר הייתה מיושבת על ידי חיילים בשירות צבאי בלבד. ב-1618 נשרפה העיירה על ידי ההטמאן האוקראיני סגידאצ'ני.
במאה ה-17 וה-18 המחוז יילץ אוכלס באופן נרחב. רוב האוכלוסייה של המחוז היו צאצאי אנשי צבא ורק חלק קטן מהאוכלוסייה היו צמיתים. בשנת 1760 נשרפה כל העיר יחד עם כפרים סמוכים. לאחר מכן, העיר נבנתה מחדש על פי תוכנית חדשה והמבצר עצמו נעלם.
התפתחות של העיר

ביילץ יותר מ-25 בתי ספר תיכוניים והשכלה גבוהה. בתוכם נכללים בתי ספר לחינוך מקצועי יסודי ותיכוני, ובכללם: בית הספר לטכנאי רכבת, המכללה התעשייתית-כלכלית, מכללת המדינה לאמנות, בתי-ספר לרפואה ועוד.
ביילץ קיימת האוניברסיטה העתיקה ביותר הנקראת על שמו של המשורר המפורסם איוון בונין. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1939 כמוסד חינוכי, ובשנת 2000 קיבלה מעמד של אוניברסיטה קלאסית. בשנת 2012 היו באוניברסיטה כ-18 פקולטות שונות.
בעיר קיימים כ-226 מונומנטים של היסטוריה ותרבות. בנוסף לכך פועלים בעיר תיאטראות רבים כגון: תיאטרון "באניפיס" (משנת 1994), תיאטרון של מחול פופ "אלתא", תיאטרון לאומי לנוער "פרויקט". כמו כן ישנה תזמורת ג'אז הפועלת בעיר ואף אנסמבל כוריאוגרפיה.
יילץ היא ביתו של אחד מהספורטאים האולימפיים הרוסים הראשונים - אלכסנדר פטרוב. בעיר פועלים מספר מתקני ספורט כגון: אצטדיונים עם 9 מיליון מקומות לאנשים, מגרש כדורגל אחד מלאכותי ("ויקטוריה"), 42 אולמות ספורט (במפעלי העיר, במוסדות חינוך), 65 מגרשי ספורט פשוטים ו-2 בריכות שחייה.
הערות שוליים

↑  המפקד הלאומי הרוסי לשנת 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540200305171  GND: 4446219-0  LCCN: n96054920  MusicBrainz: 63a59f0b-797b-4b78-88f5-d4d3716d7ad7  NKC: ge328999  VIAF: 153772068   WorldCat (עם VIAF): 153772068
יסמינה חדרה

| --- | --- |

חדרה, 2010
 לידה:  10 בינואר 1955 (בן 69) קנאדסה, צרפת 
 מדינה:  אלג'יריה 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  "על מה חולמים הזאבים"
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 פרסים והוקרה:  Grand prix littéraire de Provence (2015)  פרס מוכרי הספרים (2006)  קצין מסדר האמנויות והספרות  אביר בלגיון הכבוד  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 www.yasmina-khadra.com
 חתימה:   
 
יסמינה חדרה (בצרפתית: Yasmina Khadra, בערבית: ياسمينة خضراء, תעתיק מדויק: יאסמינה ח'צ'ראא, תרגום: יסמין ירוק; נולד ב-10 בינואר 1955) הוא שם העט של מוחמד מולסהול (محمد مولسهول), סופר אלג'ירי הכותב בצרפתית והחי כיום בצרפת. ספרו על מה חולמים הזאבים תורגם לשפות רבות ביניהן עברית.
מוחמד מולסהול נולד באלג'יריה בעיר קנאדסה שבמדבר סהרה בשנת 1955. הוא היה קצין בצבא אלג'יריה ואף השתתף באופן פעיל במלחמת האזרחים באלג'יר. באותה עת כתב רומנים אשר עסקו במציאות המדממת בארצו; הוא תיאר את הסיבות שהובילו לעליית כוחו של הפונדמנטליזם האיסלאמי באלג'יריה ובעולם, את התנועות הפוליטיות והצבאיות ואף את הקרבות, הטרור והטבח שביצעו ואת התנהלות הצבא האלג'ירי כנגד ההתקוממות. הוא נאלץ לפרסם את ספריו באלג'יריה תחת שמה של אשתו בשל הצנזורה בזמן המלחמה.
בשנת 2000 ביקש מקלט מדיני בצרפת. רק לאחר שעבר לצרפת חשף את זהותו האמיתית כסופר, אך המשיך להשתמש בשם העט.
ספרו על מה חולמים הזאבים זכה במספר פרסים ספרותיים, הניו יורק טיימס שיבח את הספר: "ספר המתאר בצורה הטובה ביותר את היווצרותו של פונדמנטליסט מוסלמי". הניוזוויק כתב: "יסמינה חדרה הוא אחד מאותם סופרים נדירים שמצליחים להעניק משמעות לאלימות באלג'יריה של היום".
ספריו שתורגמו לעברית

על מה חולמים הזאבים, פנדורה הוצאה לאור, מצרפתית: דן שורר, 2004
הפיגוע, פנדורה הוצאה לאור, מצרפתית: דן שורר, 2006.
חובו של היום ללילה, ספריית רות, מצרפתית: רמה איילון, 2022
הערות שוליים

↑   עלית קרפ, לא רק רומן פוליטי על נזקי הקולוניאליזם, אלא גם פרוזה צלולה ויפהפייה, באתר הארץ, 8 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428185305171  PLWABN: 9810628830005606  BIBSYS: 98074537  BNE: XX1514272  BnF: cb137552206 (data)  CANTIC: a11510833  CiNii: DA12605971  GND: 123566614  ICCU: LO1V168385  ISNI: 0000 0001 2029 8463  LCCN: no97062342  MusicBrainz: 314dd2ed-2781-4374-aed3-24b5dec863b8  NDL: 01078298  NKC: xx0053747  NLA: 40406778  NLG: 84671  NLK: KAC200703735  NSK: 000493677  NTA: 188708073  RERO: 02-A003451933  SELIBR: 66875  SUDOC: 078047285  Trove: 1446312  VIAF: 85646876   WorldCat (עם VIAF): 85646876
כאב על כאב

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אביב גפן
 מתוך האלבום סדקים
 שפה:  עברית
 אורך:  4:33
 כתיבה:  אביב גפן
 לחן:  אביב גפן
"כאב על כאב" הוא סינגל של אביב גפן שיצא כחלק מהאלבום סדקים בשנת 2014. השיר נכתב והולחן על ידי גפן ועבר עיבוד על ידי גפן ויועד נבו.
רקע

השיר נכתב בעקבות טיפול פסיכולוגי שעבר גפן וכולל ניתוח של יחסיו עם אביו יהונתן גפן "ממקום בוגר כאבא של דילן". בכתבה באתר מאקו נכתב כי גפן אמר על השיר כי "למרות הטקסט בנוקב והחשוף הוא מוצא בו המון אהבה והשלמה. יש בשיר מעין סגירת מעגל והתכתבות עם 'עכשיו מעונן' ".
בריאיון לאתר ynet אמר גפן כי שלח את השיר לאביו והשניים דיברו עליו וקיימו, לפי גפן, את ה"שיחות הכי יפות שהיו לי אי פעם עם אבא שלי". גפן ציין כי אביו "יצא מזה מאוד אציל נפש" ו"הרגיש נוח [עם השיר] מכיוון שהוא ידע שזה האומן שבי, זו בעצם הדרך היחידה שלי להתמודד עם זה".
באותו ראיון הוסיף גפן על השיר והרקע שמאחוריו:
...הוא לא מגיע ממקום בכייני. זה לא קיטש, לא שמאלץ. הוא לא מתחנחן, הוא לא בלדת פסנתר טיפוסית שלי עם כינורות. יש כאן הרבה מחשבה וחכמה של יועד נבו בהפקה, ואיזו אמירה גדולה יותר. זה שיר של הרבה חמלה והתפכחות, ולמרות שהטקסט קשה, זה טקסט שיש בו המון אהבה וסוג של השלמה"
תוכן השיר

בשיר מתעסק אביב ביחסיו המורכבים עם אביו ומבצע עמו "סגירת חשבון" וחשיפת פצעים פתוחים של אביב כפי שלא שר עליהם קודם. הוא מוכן לסלוח לאביו ולא להתעסק עוד בילדותו השבורה, אך גם מעוניין בשיח עם אביו- מה שלא קרה עד אז. כמו כן, למרות שהוא סולח לו, הוא עדיין כואב את אותה ילדות.
מבחינת סגנון התייחס חרסונסקי לשיר כאל שיר "פופ נוגה" עם הפקה עכשיו ומנגינה שלא מתאימה למסר שבשיר (נטען גם שהצליל ה"חלומי" שבשיר מראה כי משאלתו של אביב היא בגדר הזיה או דמיון. ב-ynet לעומת זאת ייחסו לשיר השפעות אלקטרוניות מפופ ורוק. אביב טען כי "מדובר בשילוב נכון של כל האמנים שהוא מושפע מהם היום - ובניגוד לבעבר, לא כולם נכללים תחת ההגדרה 'רוק' ".
מצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 9 |  |
מצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 39 |  |
הערות שוליים

1 2  כאב על כאב, מתוך אתר פזמונט
1 2  אסף נבו, ‏אביב גפן שר על אביו יהונתן: "כאב על כאב", באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2014
1 2 3  עמי פרידמן, אביב גפן: "זה שיר אהבה לאבא שלי", באתר ynet, 12 במאי 2014
1 2  כאב על כאב, אביב גפן. מתוך האתר של יוסי חרסונסקי
↑  המצעד השבועי 5.06.2014, מתוך אתר גלגלצ
| אביב גפן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | זה רק אור הירח (1992) • עכשיו מעונן (1993) • אביב גפן III‏ (1994) • שומקום (1995) • המכתב (1996) • חלולים (1998) • לילות לבנים (1999) • יומן מסע (2000) • ממנטו מורי (2002) • עם הזמן (2006) • Aviv Geffen‏ (2009) • פסיפס (2012) • סדקים (2014) |  |
| אלבומי הופעה | Live‏ (2008) • עכשיו מעונן (2011) |  |
| אלבומי אוסף | ירח מלא – האוסף (1997) • רק שירי אהבה (2007) |  |
| סינגלים שלא נכללו באלבומים | רוקנרול (1999) • הילד של כולנו (2008) • אור קטן בלב (2009) |  |
| אלבומים עם בלאקפילד | Blackfield‏ (2004) • Blackfield II‏ (2007) • Welcome to My DNA‏ (2011) • Blackfield IV‏ (2013) • Blackfield V ‏(2017) • For the Music ‏ (2020) |  |
| מופעים | נשף רוק |  |
יסמין קסארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוקטובר 1972 (בת 52) ג'ראדה, מרוקו 
 מדינה:  מרוקו, בלגיה 
 מקום מגורים:  בריסל, בלגיה
 השכלה:  INSAS 
 
יסמין קסארי (בערבית: ياسمين قصري; בצרפתית: Yasmine Kassari; נולדה ב-3 באוקטובר 1970) היא במאית קולנוע מרוקאית הידועה בשל יצירות רב-שכבתיות על התפוצה המרוקאית.
קסארי עברה לגור בפריז כנערה, שם סיימה את התיכון ונרשמה ללימודי רפואה. לאחר שלמד רפואה במשך שנתיים, היא החליט שהיא רוצה להיות במאית, ונרשמה ללימודי קולנוע ב- INSAS ‏(Institut National Supérieur des Arts du Spectacle) בבריסל. כסטודנטית היא עבדה גם עבור חברת ההפקה Les films de la drève, שם הודרכה על ידי ז'אן-ז'אק אנדריה. בשנות ה-1990, היא ביימה שלושה סרטים קצרים ובשנת 2000 היא ביימה את הסרט התיעודי באורך מלא Quand les hommes pleurent (כשגברים בוכים) על הגירה מרוקאית לספרד. סרטה משנת 2004 L'Enfan endormi (הילדה הישנה) זכה בפרס אמבר הגדול לסרט הטוב ביותר וכן בפרס חבר השופטים לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים Bos'Art.
פילמוגרפיה

1994: Le feutre noir (סרט קצר)
1995: Chiens errants (סרט קצר)
2000: Quand les hommes pleurent (תיעודי)
2001: Linda et Nadia (סרט קצר)
2004: L'Enfant endormi (סרט עלילתי)
הערות שוליים

1 2  Martin, Florence (2011). Screens and Veils: Maghrebi Women’s Cinema. Indiana University Press. pp. 161–182.
↑  Hillauer, Rebecca (2005). "Kassari, Yasmine (1972–)". Encyclopedia of Arab Women Filmmakers. Cairo: American Univ. in Cairo Press. pp. 355–357. ISBN 977-424-943-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810634233405606  BNE: XX6225336  BnF: cb155054706 (data)  GND: 1089406916  ISNI: 0000 0001 1044 8253  NTA: 23727485X  SUDOC: 077604229  VIAF: 22445109   WorldCat (עם VIAF): 22445109
יעקב אלטמן

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1930 קישינב, ממלכת רומניה 
 פטירה:  16 בפברואר 2011 (בגיל 80) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 מנחה לדוקטורט:  גריגורי גרשוני 
 מוסדות:  מכון לפיזיאולוגיה על שם פבלוב 
 פרסים והוקרה:  מדען כבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור הידידות (רוסיה)  מדליית זהב על שם סצ'נוב 
 
יעקב אלטמן  (ברוסית: Яков Абрамович Альтман‏; (15 ביולי 1930 - 16 בפברואר 2011) היה רופא סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בנוירופיזיולוגיה.
קורות חיים

יעקב אלטמן נולד בשנת 1930 בקישינב (אז חלק של רומניה, בהמשך בברית המועצות כיום במולדובה) למשפחה יהודית. אביו היה מהנדס, בוגר אוניברסיטת גנט.
יעקב אלטמן למד בבית ספר בקישינב, באותה כיתה עם פיזיקאי ויקטור קובארסקי. לאחר סיום הלימודים הוא נסע לעיר ולדיקווקז בה סיים לימודי רפואה במכון לרופאים. בשנת 1954 אלטמן החל לעבוד כרופא בבית חולים בקוסטרומה. הוא עבד בבית חולים עד לשנת 1957.
בשנת 1957 אלטמן עבר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לפיזיולוגיה על שם פבלוב של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1960 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1971 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1972 אלטמן מונה למנהל מעבדה במכון. הוא כיהן במכון בדרגת פרופסור.
אלטמן התמחה בנוירופיזיולוגיה של מערכת השמיעה. בתחום זה הוא פרסם כ-350 מאמרים ו-6 ספרים. אלטמן היה שותף לפיתוח מכשירי שמיעה. בהדרכתו הוכנו 20 עבודות תואר שלישי ו-2 עבודות פוסט-דוקטורט. אלטמן היה חבר מערכת של מספר כתבי עת בתחום מומחיותו.
בשנת 1994 לאלטמן הוענק פרס על שם סצ'נוב. בשנת 1997 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לשורות האקדמיה הרוסית למדעים.
אלטמן היה מלמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובמכון הפוליטכני.
אלטמן נפטר בשנת 1991 בסנקט פטרבורג.
ים הארכיפלג

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  Eastern Baltic 
 סוג:  ים 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Hirvijoki, Aura River 
 מדינות באגן הניקוז:  פינלנד 
 קואורדינטות:  60°15′22″N 20°55′55″E﻿ / ﻿60.256°N 20.932°E﻿ / 60.256; 20.932
  (למפת הים הבלטי מוגדלת) נורווגיה שוודיה פינלנד רוסיה אסטוניה לטביה ליטא בלארוס רוסיה פולין גרמניה דנמרק המפרץ הפיני המפרץ הבוטני  האוקיינוס האטלנטי ים הארכיפלג(למפת הים הבלטי רגילה) נורווגיה שוודיה פינלנד רוסיה אסטוניה לטביה ליטא בלארוס רוסיה פולין גרמניה דנמרק המפרץ הפיני המפרץ הבוטני  האוקיינוס האטלנטי ים הארכיפלג
 
היטינן, 25 קילומטרים מערבית להאנקו
מעבורת פינית בארכיפלג
מפה של חלקו המזרחי של ים הארכיפלג
טבלן מצויץ
ים הארכיפלג (בפינית: Saaristomeri, בשוודית: Skärgårdshavet) הוא החלק של הים הבלטי שבין המפרץ הפיני למפרץ הבוטני, בתחומי המים הטריטוריאליים של פינלנד. הארכיפלג שנתן את שמו לים הוא הגדול בעולם במספר האיים שבו, אף על פי שרוב האיים קטנים מאוד ומרוכזים באזור קטן. הים עצמו רדוד ועומקו הממוצע 23 מטרים. אוניות גדולות אינן מסוגלות לעבור ברוב התעלות שבין האיים.
גאולוגיה

בים הארכיפלג יש מספר רב מאוד של איים. מספרם המדויק של האיים תלוי בהגדרה של המונח "אי", מכיוון שגודל פיסות האדמה משתנה מסלעים קטנים המציצים מן המים לאיים גדולים שבהם כמה כפרים או אפילו עיירה קטנה. מספר האיים בתוך ים הארכיפלג ששטחם גדול מקילומטר רבוע הוא 257, בעוד שמספר האיונים הקטנים ששטחם מעל ל-5 דונם הוא כ-18,000. מעריכים את מספר האיים הכללי, כולל הסלעים הקטנים ביותר והבלתי מיושבים, בכ-50,000. לשם השוואה, מספר האיים באינדונזיה מוערך בין 13,000 ל-18,000. האזור מתחלק באופן גס לארכיפלג הפנימי ולארכיפלג החיצוני, כאשר הארכיפלג החיצוני כולל בעיקר איים קטנים ובלתי מיושבים. הארכיפלג מכסה שטח שצורתו דמוית משולש שקודקודיו הם העיירות מרייהאמן, אוסיקאופונקי (Uusikaupunki) והאנקו.
האיים החלו לבצבץ מן הים זמן קצר לאחר עידן הקרח האחרון. התהליך נמשך עדיין בשל רתע בתר קרחוני (post-glacial rebound), כאשר שוניות סלעים חדשות ואיים נוצרים לאיטם והאיים הקיימים מתרחבים ומתמזגים עם איים אחרים. קצב ההתרוממות בגין הרתע הוא בין 4 ל-10 מילימטרים בשנה. קצב הסחיפה של האיים איטי מאוד בהשוואה לקצב ההתרוממות מכיוון שהאיים בנויים מגרניט ומגנייס, שני סוגי סלע קשים במיוחד.
דמוגרפיה ומנהל

האיים מחולקים בין הפרובינציה של פינלנד המערבית והאזור האוטונומי של אולנד. קו הגבול בין הפרובינציות משתרע בצורה כללית לאורך קיהטי (Kihti), שטח ים פתוח יחסית. יחד עם האיים שבקרבת החוף השוודי מהווה האזור אירוריג'ן (שטח השייך לשתי מדינות בו מתנהל שיתוף פעולה מקומי לטובת האזור כולו).
מספר התושבים הקבועים באיים נע סביב 60,000, כש-27,000 מתוכם חיים באולנד. ברוב היישובים העירוניים באזור מתגוררים דוברי שוודית שזו שפתם היחידה בלבד או שהם מהווים רוב. הנמלים העיקריים בסביבה הם טורקו ביבשת ומרייהאמן באיי אולנד.
לפינים רבים יש בתי קיץ באיים שבאזור הידועים ביופיים. בשל עובדה זו מוכפלת אוכלוסיית איים רבים ואף יותר מכך בתקופת הקיץ. המתאכסנים בקיץ הם בעיקר דוברי פינית בניגוד לתושבים הקבועים. קולטרנטה (Kultaranta), משכן הקיץ הרשמי של נשיא פינלנד שוכן באי לואונונמה (Luonnonmaa), חלק משטח של העיר ננטלי.
מאפיין ייחודי בדמוגרפיה של האיים הוא שיעור גבוה של לידות התאומים. הנטייה ללידת תאומים לא זהים היא בחלקה תורשתית, והגנים הגורמים לכך נפוצים בין תושבי הארכיפלג. במאות ה-18 וה-19 היה היחס בין לידת תאומים ללידות רגילות באיי הארכיפלג הגבוה ביותר באירופה, וגבוה בצורה משמעותית מיחס זה בחלק היבשתי של פינלנד. הגורם המרכזי לכך הייתה התזונה שהתבססה על הדיג. דגים הם מקור מזון מצוין לחלבונים ולשומנים בלתי רוויים, והם זמינים גם כאשר גידול יבולים חקלאיים נכשל בשל מחלות או מזג אוויר. מצד שני, דיג הוא מקצוע מסוכן שגורם למספר מקרי מוות רב, ולכן יש יתרון בלידות מרובות. בשל קוטנם של האיים אנשים נישאו בדרך כלל לבני דודים מדרגה ראשונה או שנייה ובכך העשירו את מאגר הגנים בגנים הרצויים.
כלכלה ותקשורת

האיים נהנים בדרך כלל מרמת מחיה גבוהה בהשוואה לזו שבפינלנד גופא. דיג ועיבוד דגים הן תעשיות עיקריות. הארכיפלג נודע בשל מוצרי המליחים הבלטיים וטרוטת עין-הקשת המעובדים בו. החקלאות באיים מוגבלת בשל שטחם הקטן וטבעם הסלעי. עם זאת, האקלים באיים נוח יותר מאשר בפינלנד גופא, וכמה איים, בייחוד רימטילה (Rymättylä), ידועים באזורים היבשתיים הקרובים כמקומות מהם מגיע היבול הראשון של תפוחי אדמה בקיץ. החשיבות של התיירות לכלכלת האיים גדלה מדי שנה.
קהיליות האיים שבצד ה"פיני" של "קיהטי" מקושרות בעזרת "כביש טבעת הארכיפלג", שרשרת של גשרים ומעבורות. איים השוכנים רחוק יותר מקושרים על ידי מעבורות, ובמקרה של אולנד, נמל תעופה קטן. המעבורות מסווגות לשתי קטגוריות. הנסיעה במעבורות ה"צהובות" (בפינית lossi) היא חינם והן פועלות בנתיבים הקצרים שבין איים (גדולים) סמוכים. צורתן דמוית דוברות. המעבורות ה"לבנות" (בפינית yhteysalus) הן ספינות ודמי הנסיעה בהן נמוכים. הן פועלות לאורך הנתיבים הארוכים המכסים כמה איים קטנים המרוחקים זה מזה. מעבורות גדולות יותר מחברות בין הערים הפיניות, טורקו והלסינקי לאולנד ולשוודיה.
במהלך חורפים קרים נסללים "כבישי קרח" רשמיים בין כמה מהאיים, דבר המקל בצורה משמעותית את התעבורה, כיוון שאפשר לנהוג במכונית (או אפילו מטענית, אם הקרח עבה מספיק) מהיבשת לאיים. מצד שני, במהלך האביב, כאשר הקרח מפשיר, או בסתיו, כאשר הקרח רק נוצר, עובי הקרח דק מדי מכדי לאפשר אפילו הליכה, אבל עבה מדי מכדי שסירות יוכלו לעבור דרכו. מצב זה עלול להשאיר חלק מהאיים בהם חסר מזח לספינות גדולות מנותקים במשך ימים או שבועות.
נתיבי שיט חשובים חוצים את ים הארכיפלג. הניווט דרכו מסוכן בשל מבוך האיים, העומק המשתנה והסלעים המרובים. מסיבות זו מפוזרים באיים מגדלורים רבים בגדלים משתנים והעושים שימוש באיתותים שונים.
טבע ושמירת טבע

האיים מהווים בית גידול ייחודי ורבגוני עבור חיות הבר. האיים הגדולים יותר דומים לאזורי החוף של פינלנד היבשתית, בעוד שבשוניות הסלעים הסביבה שונה בצורה קיצונית. אין עצים על האיים הקטנים, אך עם זאת הם מהווים בית גידול עשיר לצמחייה. האיים מקבלים שעות שמש רבות יחסית, והתקופה בשנה שבה יכולים הצמחים לגדול ארוכה יחסית. הצמחים מדושנים על ידי גואנו. מצד שני, רוח בלתי פוסקת כמעט ושכבת קרקע דקה עד בלתי קיימת מגבילה את יכולת הצמיחה. המליחות הנמוכה מאוד של הים הבלטי מפחיתה מאוד מהסכנה שמהווים נתזי של מי ים.
התנאים יכולים להשתנות בצורה קיצונית אפילו בתוך אי קטן אחד. באי שקוטרו לא עולה על כמה עשרות מטרים יכולים להיות שטחים קטנים של ביצות כבול של מים מתוקים, בריכות מים עומדים של מים מליחים, שיחים, אחו, סלעים חשופים, חופים מוכי רוח ומפרצים קטנים מוגנים. הפנוטיפ של צמחים רבים השתנה כתגובה לסביבה. לדוגמה, עצי הערער על איים קטנים גדלים לגובה של פחות מחצי מטר, אבל מכסים שטח של כמה מטרים רבועים.
האיים הם מקלט לעופות ימיים. המינים כוללים את הברבור המצוי, ה-Cepphus grylle, הטבלן המצויץ וכמה סוגים של שחפים. לאחרונה החלו להתפשט בארכיפלג מושבות של קורמורנים גדולים ומספרם הולך וגדל. חובבי הטבע אינם רואים תופעה זו בעין טובה, מכיוון שהקורמורנים הגדולים נוהגים לקנן במושבות צפופות ובסופו של דבר מרעילים את הצמחים סביבם בלשלשת.
האיום הגדול לסביבה הוא אאוטריפיקציה הנגרמת בעיקר בשל חקלאות ובריכות דגים. אומנם מקצועות אלו מצויים תחת פיקוח כיום בפינלנד, אבל ההשפעה של פיקוח זה מוסווית בשל הירידה הכללית במצבו של הים הבלטי. אזורים רבים בארכיפלג מוגנים בפני פעילות אנושית פשוט בשל היותם בלתי נגישים. קיימים בארכיפלג שמורות טבע קטנות רבות והפארק הלאומי הארכיפלג הדרום מערבי, בהם עלייה על האיים מותרת למדענים בלבד.
היסטוריה

האיים החלו לבצבץ מן הים (בשלב המכונה ים יולדיה) לפני כ-10,000 שנה. הממצאים הארכאולוגיים העתיקים ביותר מתוארכים לתקופה סביב 4,000 לפנה"ס ומייצגים את "תרבות כלי הכבול-מסרק".
הארכיפלג שוכן במקום אסטרטגי, המגן על נתיבי הגישה לסטוקהולם, טורקו וכל המפרץ הבוטני. משום כך בוצרו האיים על ידי האימפריה השוודית במהלך ימי הביניים. נתיב דואר מלכותי עבר באיים הצפוניים במאות ה-16 וה-17. ב-1809 נאלצה שוודיה למסור את האיים לרוסיה, והם הפכו חלק מהדוכסות הגדולה של פינלנד.
במהלך מלחמת קרים תקף כוח אנגלי-צרפתי את מצודת בומרסונד (Bomarsund) והרס אותה. במסגרת חוזה אולנד של 1856 הוכרז החלק של איי אולנד בארכיפלג "אזור מפורז". האזור נשאר מפורז עד היום.
פינלנד זכתה בעצמאותה מרוסיה ב-1917. זמן קצר אחר כך פנו התושבים דוברי השוודית של איי אולנד לשוודיה בבקשה שתספח את האיים. הבקשה זכתה לתמיכה מסויגת בשוודיה, אך הובילה למשבר אולנד. חבר הלאומים נקרא לפתור את הבעיה, וב-1921 העניק חבר הלאומים לפינלנד את הריבונות על כל הארכיפלג, למרות התנגדותם של רוב תושבי אולנד. עם זאת, ניתנה לאיי אולנד אוטונומיה נרחבת ומצבה כאזור מפורז אושר מחדש.
יחסי מיאנמר–שווייץ

| יחסי מיאנמר–שווייץ |
| --- | --- |
מיאנמר: שווייץ


מיאנמר: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
676,578: 41,277
אוכלוסייה
54,588,239: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
64,815: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,187: 99,060
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי מיאנמר–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים וחמים במסגרתם מתקיימים שיתופי פעולה רבים.
מיאנמר היא גלגול של ממלכות שקמו במהלך המאה האחת עשרה לספירה, והיא נשלטה על ידי הממלכה המאוחדת בין השנים 1824–1948. מיד לאחר שקיבלה את עצמאותה, הכירה שווייץ במיאנמר כמדינה עצמאית וריבונית. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו בשנת 1956. קונסוליית כבוד נפתחה בעיר הבירה ראנגון (כיום יאנגון) והיא פעלה מ-1957 עד 1965. בשנת 2012 פתחה שווייץ שגרירות ביאנגון בתגובה לתהליך הדמוקרטיזציה של מיאנמר ולהיפתחותה לעולם.
יחסים כלכליים

במאי 2012 שווייץ הפחיתה מרוב הסנקציות שהיו על מיאנמר. בעקבות הפרת זכויות אדם תחת החונטה הצבאית, האמברגו על נשק שהטילה שווייץ על מיאנמר יחד עם רוב מדינות העולם נשאר על כנו.
שווי המסחר עם מיאנמר הוא בדרך כלל נמוך, אך נרשמת צמיחה בדרך כלל ביחסי מיאנמר–שווייץ הכלכליים. הייצוא השווייצרי למיאנמר ב-2017 הסתכם בשווי של 25 מיליון פרנקים שווייצריים, כאשר ענפי הייצוא המרכזיים היו פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. הייבוא ממיאנמר באותה השנה הגיע לשווי של 67 מיליון פרנקים שווייצריים וכלל בעיקר טקסטיל, אבני חן ומתכות.
שווייצרים במיאנמר

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו במיאנמר מאה שלושים ושבעה אזרחים שווייצרים.