stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לעיתים
גרסת הכיסוי של שלמה ארצי, 1998

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלמה ארצי
 מתוך האלבום עבודה עברית ואהבתיהם
 יצא לאור:  1998
 תאריך הקלטה:  1997
 מקום הקלטה:  אולפני די.בי.
 סוגה:  פופ רוק ‏•‏‏ רוק ישראלי
 שפה:  עברית
 אורך:  3:46
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  ג'וני שועלי
 לחן:  ג'וני שועלי
 הפקה:  ליהי רולניק ‏•‏‏ שלמה ארצי (מפיק מוזיקלי)
 עיבוד:  בן ארצי ‏•‏‏ שלמה ארצי ‏•‏‏ מאיר ישראל ‏•‏‏ אבי סינגולדה
ב־1998 ביצע שלמה ארצי גרסת כיסוי לשיר במסגרת הפרויקט "עבודה עברית". שנתיים אחר כך כלל ארצי את השיר באלבומו "אהבתיהם".
גרסת הכיסוי של שלמה ארצי, 1998 > הצלחה

השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־15 בפברואר 1998, צעד 9 שבועות, עד 26 באפריל 1998, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום הרביעי, ב־8 במרץ 1998. במצעד השנתי של התחנה (תשנ"ח) הוא דורג במקום ה־32.
גרסת הכיסוי של שלמה ארצי, 1998 > משתתפים

שלמה ארצי – זמרה
אבי סינגולדה – גיטרות
בן ארצי – בס, פסנתר, סינתיסייזר
מאיר ישראל – תכנות תופים ותופים
גרסת הכיסוי של שלמה ארצי, 1998 > הפקה

ליהי רולניק – מפיקה
שלמה ארצי – מפיק מוזיקלי
ראובן שפירא – טכנאי הקלטה ומיקס
ארז רוסו – עוזר טכנאי
אורון אפלבוים – עוזר טכנאי
גיל תורן – עריכה דיגיטלית
הוקלט, בושל ונערך דיגיטלית באולפני די.בי – 1997
גרסת הכיסוי של שלמה ארצי, 1998 > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ח)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ח)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ח)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ח)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 32 |  |
ביאורים

↑  "Banana" היה לייבל הקלטות משותף לנענע דיסק ו"אדר הפקות".
↑  בעיקר את "לעיתים", אך גם את "חנן" ו"נוסע רחוק", כולם שירים מלודיים יותר שכתב שועלי.
הערות שוליים

1 2  האלבום "רעש רק רעש. ק.", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
1 2 3 4  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
↑  "צעיר חופשי ואנוכי" - ג'וני שועלי מציג את שיר הנושא מאלבומו החדש, באתר scooper.co.il, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
1 2  עינת ברזילי, ג'וני שב משדה הקרב: ראיון עם ג'וני שועלי, באתר מקור ראשון, 19 במרץ 2010, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
↑  תימורה לסינגר, משלי שועלי, באתר ynet, 15 באפריל 2010
↑  "ג'וני שועלי, אתה אבל ומיוסר?" (ריאיון עם איריס קול), באתר 103fm, ‏24 במרץ 2010, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
1 2 3 4  יואב קוטנר, קוטנר רוק.נט | אפריל 2010 | רעש שקט, באתר kutnermusic.com, אפריל 2010, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
1 2  דודי פטימר, ‏ג'וני שועלי: "בלי להשתחצן, 'רעש' היא הלהקה הכי הטובה שהייתה בארץ", באתר מעריב אונליין, 7 במרץ 2020
1 2  "עבודה עברית", באתר בנדקמפ, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
↑  ביקורת מוזיקה: "מי קונה דיסקים לחגים"? (ריאיון עם איריס קול), באתר 103fm, ‏29 באוגוסט 2010, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
↑  ג'וני שועלי מופיע ב'גולה' ירושלים, באתר "סרוגים", 19 באוקטובר 2017
↑  ג'וני שועלי "אדמה רועדת", באתר רדיו סול, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
↑  חיים לרוז: "לעיתים" בביצוע ג'וני שועלי, באתר ynet, 25 באפריל 2001
1 2  "לעיתים" (שלמה ארצי), באתר בנדקמפ, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
↑  האלבום "אהבתיהם", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־7 בנובמבר 2022
↑  השיר (גרסת ארצי) מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג', 15 בפברואר 1998, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', 26 באפריל 1998, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (1), 8 במרץ 1998, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
1 2  המצעד השנתי לשנת תשנ"ח של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 בנובמבר 2022
מור שיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בנובמבר 1864 Trstená, סלובקיה 
 פטירה:  24 באפריל 1929 (בגיל 64) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת וינה 
 תפקידים:  רופא עור 
 
מור שיין (בהונגרית: Schein Mór;‏ טרסטנה, 2 בנובמבר 1864 – בודפשט, 24 באפריל 1929) היה דוקטור לרפואה, רופא עור יהודי-הונגרי מן הבולטים, שעסק במחקרים רבים ופרסם עשרות מהם דרך מאמרים בכתבי עת רפואיים בהונגרית ובגרמנית בהונגריה ומחוצה לה. הוא היה חבר ב"אגודה המלכותית ההונגרית למדעי הטבע".
ביוגרפיה

מור שיין נולד במשפחה יהודית כבנם של שמואל שיין ושל אנה אכשטיין. הוא השלים את לימודיו בבגימנסיה המלכותית הקתולית בטרסטנה (1875–1879) ולאחר מכן בגימנסיה הראשית המלכותית הקתולית בברטיסלאבה (1879–1883) (אז חלק מהונגריה). הוא סיים את לימודיו בהצטיינות והתקבל לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת וינה. ב-18 במאי 1889 הוסמך כדוקטור לרפואה. הוא קיבל את ההסמכה שלו ברפואת עור ממוריץ קפושי, פרופסור באוניברסיטה בווינה, ומפרופסור לאיוש טרק, באוניברסיטת בודפשט (שניהם יהודים). משנות ה-90 של המאה ה-19 עבד כרופא מטפל בבית החולים הכללי של קופת חולים הפועלים. הוא היה חבר ב"אגודה המלכותית ההונגרית למדעי הטבע" (Királyi Magyar Természettudományi Társulat) במשך עשרים וחמש שנים. (החברה המלכותית ההונגרית למדעי הטבע הוקמה באביב 1841 בפשט-בודה, ביוזמתו של פאל בוגאט. באותה שנה אורגנה האספה הנודדת של רופאים וחוקרי הטבע ההונגרים (MOÉTV), שהתקיימה 41 פעמים בין 1841 לבין 1933. מטרתה הייתה לטפח את מדעי הטבע, לבחון לשם כך את הונגריה ולהפיץ ידע).
שיין קבור בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XII. (Saád–Steinensis). Budapest: Hornyánszky. 1908. 0 (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
מאסארו פורוקאווה

מאסארו פורוקאווה (ביפנית: 古川 勝;‏ 6 בינואר 1936 – 21 בנובמבר 1993) היה שחיין יפני. אלוף אולימפי (מלבורן 1956) ושיאן העולם במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

פורוקאווה נולד וגדל בהשימוטו שבמחוז וקאיאמה, ביפן.
ביוגרפיה > 1954 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בטוקיו ב-10 באפריל 1954 הוא קבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:36.6 דקות, שיפור לשיא בן השנה של קנוד גליי מדנמרק (2:37.4 דקות). בהמשך היום שיפר את השיא והעמידו על 2:35.4 דקות.
ביוגרפיה > 1955

בתחרות שנערכה בטוקיו ב-5 באוגוסט 1955 החזיר לעצמו את שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:33.7 דקות. בתחרות נוספת שנערכה בטוקיו ב-1 באוקטובר אותה שנה שיפר את השיא והעמיד אותו על תוצאה של 2:31.0 דקות.
ביוגרפיה > 1956 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה פורוקאווה במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:34.7 דקות, לפני חברו לנבחרת מאסאהירו יושימורה (2:36.7 דקות) וחארס יוניצ'ב מברית המועצות (2:36.8 דקות).
ביוגרפיה > 1958

במשחקי אסיה שנערכו בטוקיו בסוף מאי 1958 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:44.0 דקות.
תארים והישגים

בשנת 1981 זכה פורוקאווה להיכנס להיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
הערות שוליים

↑  מאסארו פורוקאווה, באתר היכל התהילה הבינלאומי בשחייה (באנגלית)
מאתיאס מאראס

| --- | --- |

 לידה:  1290? אראס, צרפת 
 פטירה:  1352 (בגיל 62 בערך) פראג, ממלכת בוהמיה 
 מקום קבורה:  קתדרלת ויטוס הקדוש 
 תחום יצירה:  אדריכלות, הנדסה אזרחית, אדריכלות ימי הביניים 
 זרם באמנות:  אמנות גותית 
 יצירות ידועות:  קתדרלת ויטוס הקדוש 
 
מאתיאס מאראס (צרפתית: Mathieu d'Arras;‏ סביבות 1290 אראס – 1352, פראג) היה אדריכל צרפתי, הידוע בעיקר בזכות קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייו של ובפרט על ימי נעוריו ותחילת הקריירה שלו. ב-1344 זומן לפראג על ידי קארל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, כדי להוביל את עבודות התכנון והבנייה של קתדרלת ויטוס הקדוש. מאתיאס, שהוכשר באדריכלות גותית בצרפת, שם דגש על תכנון גאומטרי והרמוני. מתיאס תכנן את המראה הכללי של הבניין בסגנון הגותי הצרפתי: בזיליקה בת שלוש ספינות עם תמיכות דואות, טרנספט (בית רוחב) קצר, בית מקהלה עם חמישה מפרצים ואפסיס בעל עשר צלעות עם אמבולטוריום שממנה בולטות קפלות. בתקופת חייו הספיקו לבנות רק את החלק המזרחי של בית המקהלה, הארקדה (מעין מעבר מקורה בקשתות), והאמבולטוריום. הניצבות האנכית והצרות של הגותיקה הצרפתית המאוחרת וקפדנותו בנושאי פרופורציה משמשים מאפיינים בולטים של עבודתו. הוא מת ב-1352 בטרם הושלמה הקתדרלה, וירש אותו האדריכל הצ'כי-גרמני פטר פארלר, שהשלים את בית המקהלה, בהתחלה לפי התוכניות המקורית של מאתיאס אך לאחר מכן לפי רעיונות מקוריים משלו (כגון קמרונות רשת).
רוב החוקרים מסכימים שמאתיאס מאראס היה האדריכל של טירת קרלשטיין, למרות שעובדה זו לא אומתה לחלוטין. גם מעורבותו בתכנון "העיר החדשה" של פראג לא ודאית.
מודה ועוזב ירוחם

"מוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם" הוא ביטוי שמקורו בפסוק בספר משלי: ”מְכַסֶּה פְשָׁעָיו לֹא יַצְלִיחַ וּמוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם”. בפרשנות המסורתית, הביטוי המבטא את רחמנותו של ה', ופתח התשובה שתמיד פתוח בפני עוברי עבירה.
מהות הביטוי

חציו הראשון של הפסוק, "מכסה פשעיו לא יצליח", מזהיר כי דרך ההסתרה והכיסוי לא תצלח - ויש כאן עידוד ברור להכרה בטעות ולהודאה בה. הפסוק ניתן בהוראה מפורשת "מודה ועוזב", קרי - לקבלת רחמים ומחילה, אין די בהודאה והכרה בטעות ובחטא; חייבת להתלוות אליה נטישת דרך הרע.
מהות הביטוי > הביטוי בחז"ל

בתוספתא ובעקבותיה בתלמוד מובא בהקשר זה משל על טובל ושרץ בידו:
"אמר רב אדא בר אהבה, אדם שיש בידו עבירה ומתודה ואינו חוזר בה, למה הוא דומה - לאדם שתופס שרץ בידו, שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה לו טבילה. זרקו מידו - כיון שטבל בארבעים סאה, מיד עלתה לו טבילה, שנאמר ומודה ועוזב ירוחם; ואומר 'נישא לבבנו אל כפים אל אל בשמים'"
במדרש מובא אף מטבע הלשון המוכר כיום "טובל ושרץ בידו":
"שנו רבותינו אדם שיש בו עבירות ומתודה ואינו חוזר למה הוא דומה, לאדם שטובל ושרץ בידו שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה בידו טבילה, זרקו מידו וטבל בארבעים סאה מיד עלתה לו טבילה שנאמר ומודה ועוזב ירוחם וכו'"
הרמב"ם בספרו ההלכתי הביא את דברי חז"ל אלו ”כל המתוודה בדברים, ולא גמר בליבו לעזוב--הרי זה דומה לטובל, ושרץ בידו, שאין הטבילה מועלת, עד שישליך השרץ; וכן הוא אומר "ומודה ועוזב, ירוחם" (משלי כח, יג)”.
במדרש תהילים זיהו את האמרה עם דמויות מקראיות כקין ודוד, שהודו על פשעיהם ורוחמו משמים.
יש המפרשים את העונש הקשה שקיבל דוד (מות בנו התינוק) בכך שאמנם הודה בחטאו, אך לא עזב את בת-שבע. ובכך לא ביצע את ההוראה "ועוזב", ועל כן נענש.
הערות שוליים

↑  ספר משלי, פרק כ"ח, פסוק י"ג
↑  תוספתא, מסכת תענית, פרק א, הלכה ח
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ט"ז, עמוד א'
↑  ספר משלי, פרק כ"ח
↑  מגילת איכה, פרק ג'
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ט"ז, עמוד א'
↑  (ילקוט שמעוני משלי רמז תתקסא)
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תשובה, פרק ב', הלכה ג'
↑  מדרש תהילים מזמור ק
↑  אראל סגל הלוי, "אסור להסתיר פשעים בין אדם לחברו" (ראו לעיל ב"קישורים חיצוניים")
מולדובה הישנה (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  דנובה 
 קואורדינטות:  44°40′56″N 21°38′05″E﻿ / ﻿44.682222222222°N 21.634722222222°E﻿ / 44.682222222222; 21.634722222222
 שטח:  3.45 קמ"ר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רומניה רומניה
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מולדובה הישנה(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מולדובה הישנה
 
מולדובה הישנה (ברומנית: Moldova Veche) הוא אי באורך של כשישה קילומטרים, בעל שטח של 3.45 קילומטרים רבועים, על הדנובה, דרומית ליישוב מולדובה הישנה ובמרחק של שלושה קילומטרים מהנמל מולדובה הישנה, בקרבת הגבול עם סרביה. חלק משטח האי הם שני אגמים חסרי קשר לדנובה.
הקרקע באי חולית-סלעית ויש חלקות יער, בעיקר של ערבה לבנה (Salix alba). בעבר שטח האי היה גדול יותר, אך חלק ממנו הוצף, כאשר הוצף גם האי אדה קלה במסגרת העבודות להקמת שערי הברזל I.
תושבים סרבים של היישוב מולדובה הישנה גידלו בעבר סוסים על האי, אולם הם כנראה עזבו וחלק מהסוסים נותרו, התפראו והתרבו באי - יש כמאה סוסים.
לסלי מילר

לסלי אנדרו מילר (באנגלית: Leslie Andrew Miller;‏ 29 בינואר 1886 –  29 בספטמבר 1970) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ויומינג ה-17 בשנים 1933–1939.
ראשית חייו

לסלי מילר נולד בג'נקשן סיטי שבקנזס. ב-1892 הוא עבר עם משפחתו לוויומינג. בשנים 1918–1919 הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית.
קריירה פוליטית

לאחר שירותו הצבאי נכנס מילר לפוליטיקה ונבחר לבית הנבחרים של ויומינג. ב-1932 הוא נבחר כמושל ויומינג. ב-1934 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה. הוא כיהן בתפקיד מינואר 1933 ועד ינואר 1939. ב-1938 הוא ניסה להיבחר שוב כמושל, אך נוצח על ידי נלס סמית'.
במהלך כהונתו כמושל, הוחלפה שיטת ההוצאה להורג בוויומינג מתליה לתא גזים. באותה תקופה הונהג גם מס מכירות, ונדחתה הצעה להפוך הימורים לחוקיים. מילר נקט בעמדה שנויה במחלוקת, הפוליטיקאי היחידי שעשה כן, בעד הרחבת הפארק הלאומי גרנד טיטון.
לאחר תום כהונתו כמושל, שימש מילר כחבר במועצת הייצור המלחמתית, וכן בסנאט של ויומינג.
מותו

לסלי מילר נפטר בשאיין ב-29 בספטמבר 1970. הוא נטמן בבית הקברות בית אל שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1777.
מורא מקדש

| --- | --- |
 מקרא:  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל'
 משנה תורה:  ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ז'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה כ"א ספר החינוך, מצווה רנ"ד
 
מורא מקדש היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה על האדם לירא את בית המקדש. במצווה זו נכללים דברים שאסור לעשותם בהר הבית עצמו ודברים שאסור לעשותם בכל מקום, מפני שהם מבטאים או מעוררים בנפש פחיתות כבוד או קלות ראש כלפי המקדש. הלכות מורא מקדש נוהגות גם בימים בהם בית המקדש חרב, מלבד האיסור להתפנות ולנהוג בקלות ראש מול המקדש במקום ממנו הוא נראה.
מקור המצווה

מקור המצווה הוא בפסוק ”וּמִקְדָּשִׁי תִּירָאוּ אֲנִי יְהוָה”. (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל').
חז"ל, בחששם שמא המקדש עצמו יהפך למושא של עבודה זרה, הדגישו: "לא ממקדש אתה מתיירא אלא ממי שהזהיר על המקדש". שורש המצווה הוא, שהכבוד והיראה כלפי דברים שהאדם מייחס אותם לאלוהים, מביאים אותו בסופו של דבר ליראה וכבוד כלפי האל עצמו.
דינים בבית המקדש

דברים שדינם נוהג בבית המקדש:
אסור להיכנס להר הבית עם ארנק, או מקל - דברים המרמזים כאילו יש לאדם עוד עיסוקים, בעוד הוא נמצא בבית המקדש.
אסור להיכנס להר הבית בנעליים, או ברגליים מאובקות.
אסור לירוק בכל שטח הר הבית, ומי שאינו מסוגל להתאפק, נדרש להבליע את הליחה בבגדו.
אין להיכנס לשטח הר הבית שלא לצורך מצווה.
אסור לאדם לשבת בשטח העזרה (החצר הפנימית בהר הבית). יוצא מכלל זה הוא מלך משושלת בית דוד.
היוצא משטח העזרה אינו רשאי להסב את פניו ולצאת כשאחוריו למקדש; עליו ללכת אחורנית או הצידה.
אין להתנהג בקלות ראש וזלזול מול השער המזרחי של העזרה - שער ניקנור.
אין להתפנות או לנהוג בקלות ראש מול בית המקדש, ובכל מקום שבית המקדש נראה ממנו.
דינים בכל מקום

דברים שנאסרו בכל מקום מפני מורא מקדש:
נאסר להתפנות או לישון כשפניו למזרח או למערב. בית המקדש היה בנוי כשאורכו ממזרח למערב, ואסור לעשות דברים בזויים באופן שמזכיר את בית המקדש.
אין לבנות בית בצורה הדומה לבית המקדש או לאחד מאולמותיו הראשיים. כמו כן, אין לבנות כלים הדומים לכלי בית המקדש, כמו המנורה, השולחן וכדומה.
ראו גם

מצוות בניין בית המקדש
כניסה להר הבית (הלכה)
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ו', עמוד ב' ובתוספות, דיבור המתחיל "יכול יתיירא"
↑  משנה ברכות, ט, ה (המשנה מונה בין האיסורים אף את הכניסה בפונדה - חגורה לנשיאת כסף)
מולדת

ערך זה עוסק בשטח אדמה המעניק זהות לאומית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מולדת היא שטח אדמה – ארץ או חבל ארץ – אשר לעם יש זיקה היסטורית ארוכה אליו. שטח בו נוצרה הזהות הלאומית של העם.
שטח טריטוריאלי זה אינו בהכרח מקום הולדתו של האדם, אלא השטח הטריטוריאלי שבו נולדה אומתו.
בשפות שונות פירוש המילה מולדת בקונוטציה המבטאת שייכות כגון באנגלית: Homeland, כלומר "ארץ הבית", או בקונוטציות לאומיות אתניות כגון: ארץ האבות (Fatherland), ארץ האם (Motherland), מדינת האם (Mother country).
גם מדינות רב-אתניות שהתבססו על הגירה של בני עמים שונים – מדינות לאום מדינתיות – כמו ארצות הברית, אוסטרליה הפכו למולדת עבור אזרחיהם. ברית המועצות שנבנתה על חורבות האימפריה הרוסית עלי יסודות האידאולוגיה הקומוניסטית ושאיפה לבנות אומה מסוג חדש – "האומה הסובייטית" – החשיבה עצמה ל"מולדת", "המולדת הסובייטית" עבור אזרחיה, לפעמים אף ל"מולדת של הפרולטריון" העולמי.
מדינת ישראל שקלטה יהודים מכל רחבי תבל מגדירה את עצמה כ"מולדת היסטורית" של העם היהודי ומצד שני היא מולדת אזרחיה היהודים והאחרים.
ייתכן שטריטוריה מסוימת תשמש כמולדת עבור שני עמים שונים או יותר.
מבוע

ערך זה עוסק בכתב עת לספרות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מבוע  היה כתב עת ליצירה יהודית בספרות, בהגות ובאמנות.
ארבעים גיליונות של כתב העת ראו אור בתדירות לא קבועה; גיליונו הראשון יצא לאור בשנת תשכ"ג והאחרון בשנת תשס"ט.
הוא נוסד על ידי הסופר והעיתונאי יעקב אבן חן (אדלשטיין), ונערך על ידיו עד לפטירתו בשנת תשנ"ז.
לאחר מכן, ערכו את כתב העת עורכים אחדים: זהבה בן דב, נעמי רוזנברג, פרופ' יהודה אייזנברג ויהושע גרינברג.
בשנת תשס"ט החל לראות אור כתב העת "עתר", בהוצאת תבונות של מכללת יעקב הרצוג - גוש עציון. החל מגיליונו השני, שיצא לאור בשנת תש"ע, התאחד "עתר" עם "מבוע", והוא יוצא בהוצאת תבונות.
חברי המערכת בזמנו של פרופ' יהודה אייזנברג כללו את נחמה אדלשטיין, שפרה וינשטוק אשכול, יונתן גורל, יעל לוין, ויהודית מליק שירן.
מונגומו

| --- | --- |

 מדינה:  גינאה המשוונית גינאה המשוונית
 מחוז:  ולה־נסאס
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,251 (2012)
  ‑ במטרופולין:  53,500 (2012)
 קואורדינטות:  1°37′43″N 11°19′01″E﻿ / ﻿1.6287055555556°N 11.316833333333°E﻿ / 1.6287055555556; 11.316833333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גינאה המשוונית מוגדלת) מלאבו באטה אבביין סן אנטוניו דה פאלה סיודאד דה לה פאס גבון קמרון ניגריה סאו טומה ופרינסיפה  מפרץ גינאהמונגומו(למפת גינאה המשוונית רגילה) מלאבו באטה אבביין סן אנטוניו דה פאלה סיודאד דה לה פאס גבון קמרון ניגריה סאו טומה ופרינסיפה  מפרץ גינאהמונגומו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונגומו (בספרדית: Mongomo) היא עיירת גבול (אנ') המשמשת כבירת מחוז ולה־נסאס (אנ') במזרח גינאה המשוונית. נכון לשנת 2012 אוכלוסייתה מונה 7,251 תושבים, ובסך הכול באזור שמסביבה כ־53,500 תושבים.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת במזרח גינאה המשוונית, על הגבול עם גבון. כ־29 קילומטרים ממזרח לה נמצאת העיר אויים, כ־53 קילומטרים מערבה נמצאת העיר סיודאד דה לה פאס וכ־57 קילומטרים צפונה נמצאת העיר אבביין. עקב מיקומה של המדינה באפריקה הטרופית, האקלים בה הוא אקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן).
דמוגרפיה

נכון לשנת 2012 מתוגררים בעיירה מעל 7,200 תושבים, ובאזור המטרופוליני מעל 53,000 תושבים. אוכלוסיית העיירה הכפילה את עצמה פי 3 בין 1983 ל־2010.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1983: 2,370
2001: 5,791
2010: 7,089
2012: 7,251
תחבורה

בעיירה קיים מעבר גבול לכיוון העיר אויים בגבון. אותו כביש ממשיך מערבה אל הערים סיודאד דה לה פאס ובאטה. כביש נוסף מחבר אותה עם אבביין, ומשם ניתן להמשיך צפונה לקמרון. בנוסף קיים בעיירה מנחת בעל מסלול טיסה סלול.
ספורט

בעיירה קיימת קבוצת הכדורגל דפורטיבו מונגומו (אנ') המשחקת בליגת העל המקומית. נכון ל־2023 היא זכתה ב־4 אליפויות, האחרונה שבהן בעונת 2021/2022. בנוסף, העיירה אירחה חלק ממשחקי גביע אפריקה לאומות 2015.
ילידי המקום

פרנסיסקו מסיאס נגמה (1924–1979) – נשיא גינאה המשוונית לשעבר
תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו (נולד ב־1942) – נשיא גינאה המשוונית המכהן.
הערות שוליים

↑  "Mongono" (באנגלית). World Gazetteer. אורכב מ-המקור ב-2012-07-31. נבדק ב-2011-05-13.
↑  "Afcon 2015: Ebola fears, freebies & big names - all you need to know". 15 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2195154441728535460000   WorldCat (עם VIAF): 2195154441728535460000
מוירה שירר

| --- | --- |
מוירה שירר
מוירה שירר
 לידה:  17 בינואר 1926 דנפרמלין, סקוטלנד
 פטירה:  31 בינואר 2006 (בגיל 80) אוקספורד, בריטניה
 שם במה:  Moira Shearer 
 שם לידה:  Moira Shearer King 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1938–1987 (כ־49 שנים)
 מקום לימודים:  Dunfermline High School, Dunfermline  Bearsden Academy 
 בן או בת זוג:  לודוביק קנדי (25 בפברואר 1950–31 בינואר 2006) 
 צאצאים:  Ailsa Margaret Kennedy, Rachel Katherine Kennedy, Alastair Charles Coverley Kennedy, Fiona Jane Kennedy 
 מספר צאצאים:  4 
 פרופיל ב-IMDb
 
מוירה שירר (באנגלית: Moira Shearer‏; 17 בינואר 1926 – 31 בינואר 2006) הייתה רקדנית בלט ושחקנית קולנוע בריטית. זכורה בעיקר בגלל הופעתה בסרט "נעליים אדומות".
קורות חיים

שירר נולדה בסקוטלנד ובגיל חמש שנים עברה עם משפחתה לעיר נדולה בצפון רודזיה (כיום בזמביה). שם החלה ללמוד בלט בהדרכתו של תלמידו של אנריקו צ'יקטי.
ב-1936 חזרה עם משפחתה לבריטניה והמשיכה בלימודי בלט. היא הצטרפה לבית הספר המלכותי לבלט בלונדון. הופעת הבכורה שלה הייתה בבלט "היפהפייה הנמה" ב-1946.
ב-1948 נבחרה למלא את התפקיד הראשי בסרט "נעליים אדומות" בתור רקדנית הבלט ויקי פייג'. היא זכתה לתהילה בינלאומית בעיקר בגלל כישורי הריקוד שלה וכן בגלל שערה האדמוני שהתאים לצבע נעליה. הסרט זכה להצלחה ביקורתית וכלכלית גדולה, וטוענים שבמשך השנים גרם לאלפי נערות לשאוף להיות בלרינות.
ב-1951 שיחקה בסרט "סיפורי הופמן" בקטעי ריקוד בעיקר. ב-1953 שיחקה בסרט "סיפור שלוש אהבות" בתור רקדנית בלט לצידו של ג'יימס מייסון. ב-1955 שיחקה בסרט "האיש שאהב אדמוניות". ב-1960 שיחקה במותחן "המציצן" בתור אחת מקרבנותיו של צלם הרוצח ומצלם את קרבנותיו. הסרט קיבל ביקורות עוינות אבל עם הזמן הפך לסרט פולחן בבריטניה.
ב-1972 הנחתה את תחרות הזמר של האירוויזיון.
מאשל מונטנו

| --- | --- |
מונטנו ב-2007
מונטנו ב-2007
 לידה:  24 בנובמבר 1974 (בן 49) קרנג' שבטרינידד וטובגו
 מוקד פעילות:  סיפריה שבטרינידד וטובגו
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  Presentation College, San Fernando 
 סוגה:  סוקה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 שיתופי פעולה בולטים:  Xtatik
 http://machelmontano.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מאשל מונטנו (באנגלית: Machel Montano; נולד ב-24 בנובמבר 1974 בקרנג') הוא זמר סוקה טרינידדי.
ביוגרפיה

מונטנו נולד בקרנג' שבצפון טרינידד וגדל בסיפריה שבדרום האי. הוא התפרסם כזמר כבר בגיל 7. ב-1984 הקים, יחד עם אחיו הבכור וכמה משכניהם את להקת Pranasonic Express, שהחליפה את שמה ל-Xtatik ב-1989. במשך השנים התחלפו כמה מחבריה, אך מונטנו נשאר הסולן והדמות הבולטת בה.
במקביל לפעילותו בלהקה, פיתח גם קריירה עצמאית. ב-1984, והוא בן 9 בלבד, הופיע במדיסון סקוור גארדן בניו יורק. את אלבומו הראשון, "Too Young To Soca", הקליט ב-1985. ב-1986 השתתף בתוכנית הטלוויזיה האמריקנית "Star Search", בהנחייתו של אד מקמהון. ב-1987 זכה במקום השני בפסטיבל כותבי השירים הלאומי של טרינידד וטובגו עם שירו "Dream Girl", וגם היה לטרינידדי הראשון שזוכה במקום הראשון בפסטיבל השירים הקריבי בברבדוס, ולאדם הצעיר ביותר שזוכה בתחרות זו.
ב-1997 נבחר שירו "Big Truck" ל-"Carnival Road March" - השיר שלצליליו צועדים המתחרים בקרנבל בהגיעם לנקודות השיפוט. מאז נבחרו שישה שירים נוספים של מונטנו ל-Carnival Road March:‏ "Band of De Year"‏ (2006, יחד עם פטריס רוברטס), "Jumbie"‏ (2007), "Advantage"‏ (2011), "Pump Yuh Flag"‏ (2012), "(Ministry of Road (MOR"‏ (2014) ו-"Like Ah Boss"‏ (2015).
בשנת 2011 זכה מונטנו לראשונה בתחרות מלך הסוקה הבינלאומי, הנערכת בסמוך לקרנבל, עם שירו "Advantage". זכייה זו הייתה הראשונה מבין חמש זכיות רצופות בתואר. בכולן היה השיר עמו זכה ל-Carnival Road March, למעט ב-2013, אז ביצע את השיר "Float", וחלק בתואר מלך הסוקה עם סופרבלו הוותיק.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

Too Young to Soca‏ (1985)
Soca Earthquake‏ (1987)
Dr. Carnival‏ (1988)
Katch Ya!‏ (1989)
!Breakin Out‏ (1990)
!One Step Ahead‏ (1991)
‏Young To Soca‏ 2000‏ (2000)
The Xtatik Experience‏ (2005)
B.O.D.Y.‏ (2006)
The Book of Angels‏ (2007)
Flame on‏ (2008)
Heavenly Drum‏ (2009)
The Return‏ (2011)
Double M‏ (2012)
Going for Gold‏ (2012) (עם אמנים נוספים)
Machelements‏ (2013)
Happiest Man Alive‏ *Machelements (Volume 1) (2013)
Happiest Man Alive (2014)
Monk Monte (2015)
(Monk Evolution (2016)
דיסקוגרפיה > אלבומי להקת Xtatik

X Amount Ah Sweetnesss‏ (1992)
Soca Style Hot‏ (1993)
By All Means‏ (1994)
Loose Yuh Waist‏ (1995)
Men At Work‏ (1996)
Heavy Duty‏ (1997)
Xtatik Live‏ (1997)
Charge‏ (1998)
Any Minute Now‏ (1999)
Here Comes the Band‏ (2000)
Same High‏ (2001)
On the Cusp‏ (2002)
The Xtatik Circus‏ (2003)
The Xtatik Parade‏ (2004)