stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בורגקירכן

| --- | --- |
סמל בורגקירכןסמל בורגקירכן

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  בראונאו אם אין
 שטח:  45.91 קמ"ר
 גובה:  393 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,661 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  48°12′16″N 13°06′05″E﻿ / ﻿48.204444444444°N 13.101388888889°E﻿ / 48.204444444444; 13.101388888889 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.burgkirchen.ooe.gv.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהבורגקירכן(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.בורגקירכן(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגבורגקירכן(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגבורגקירכן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בורגקירכן (בבווארית: Burgkirchen) היא עיירה במחוז בראונאו אם אין שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה בורגקירכן שוכנת באזור המנהלי אינפירטל. כ-30% מאדמות העיירה מיוערות, ו-61% הן אדמות חקלאיות.
בית קיץ

בית קיץ בשוודיה
בית קיץ בדנמרק
פולינג ווטר, בית קיץ מפורסם בארצות הברית, שהפך למוזיאון
בית קיץ הוא מבנה הנועד להירגעות מהחום בחודשי הקיץ או להינפשות ממקום המגורים הקבוע. בית הקיץ יכול להיות מבנה קטן בחצר, בפארק או בגינה שבו ניתן לשבת בצל, אך גם יכול להיות מבנה הממוקם הרחק באזורים כפריים וקרירים יותר, שנוסעים אליו לחופשה בקיץ.
במדינות רבות, בעיקר באירופה, ישנם בפארקים ובשטחי בילוי בתי קיץ קטנים שאליהם ניתן להיכנס ולשבת בצל; לעיתים הם ביתנים קטנים, שבהם יש מקום רק לספסל, ולעיתים הם ביתנים גדולים יותר.
בארצות סקנדינביה השימוש בבתי קיץ גדולים הבנויים כקוטג'ים פופולרי מאוד, והשימוש ברבים מאתרי הנופש מבוסס על שכירת בתי קיץ, בדרך כלל על בסיס שבועי. בשנים האחרונות הפופולריות של בתי הקיץ עולה ובהתאמה גם מחירם, אולם שכירת בתי קיץ לחופשה עדיין מקובלת. בשוודיה בתי הקיץ צבועים באופן מסורתי בצבע אדום, והם בעלי חלונות ודלתות לבנות. בנורווגיה ישנם "אזורי בתי קיץ" שבהם בנויים רק בתי קיץ.
ראו גם

צימר
אריך פלגיבל

| --- | --- |

אריך פלגיבל
 לידה:  4 באוקטובר 1886 פפלויץ, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 הוצאה להורג:  4 בספטמבר 1944 (בגיל 57) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1905–1944 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הקשר
 תפקידים בשירות
 גנרל חיל הקשר, כוחות היבשה של הוורמאכט
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב הברזל   צלב הכבוד
 
גנרל פריץ אריך פלגיבל (בגרמנית: Fritz Erich Fellgiebel;‏ 4 באוקטובר 1886 – 4 בספטמבר 1944) היה מפקד חיל הקשר ויחידת ההאזנה ופענוח הצפנים של צבא גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. פלגיבל פיתח את הדוקטרינה ליצירת והפעלת יחידות האזנה בצבא מודרני בעל פיקוד ושליטה מבוסס קשר רדיו. הוא היה בין הקצינים השותפים לקשר העשרים ביולי נגד אדולף היטלר והוצא להורג לאחר כישלון הקשר.
תולדות חייו

נולד למשפחת בעלי אחוזות ממזרח לנהר האלבה, לא רחוק מברסלאו, למעמד השמרני שהיווה את חוט השדרה של הצבא הפרוסי. בגיל 18 התגייס לחיל הקשר כצוער ולמד לימודים טכניים במקביל להתמקצעות בפיקוד. במלחמת העולם הראשונה פיקד על יחידת רדיו במפקדת גיס הפרשים של גנרל גאורג פון דר מרוויץ. בחזית צרפת היה עד לכישלון מערך הרדיו וההצפנה הגרמני, כשל מערכתי שדרבן אותו כל חייו לשילוב הניידות והתוקפנות של חיל הפרשים עם יכולות הפיקוד והשליטה המודרניות מחד ואפשרות ההאזנה לאויב מאידך. במלחמת העולם הראשונה זכה לעיטורי צלב הברזל וצלב הכבוד.
במסגרת החשאית למחצה של הרייכסווהר של שנת העשרים פיתח יכולות האזנה ופיענוח. הוא שירת כקצין מטה וקצין מודיעין של גיס וכך הכיר מקרוב את צורכי הדרג המערכתי. עליית הנאצים לשלטון, הקמת הוורמאכט והזרמת התקציבים איפשרה לו להתקדם ולהתפתח. הוא היה אחד הקצינים הבודדים שהיה אהוד על היטלר והתקדם במהירות בסולם הדרגות. ב-1938 התמנה לדרגת אוברסט (אלוף-משנה) ובאותה שנה קודם לדרגת מאיור-גנרל (תת-אלוף) ומפקד חיל הקשר. באוגוסט 1940 מונה לגנרל חיל הקשר ( General der Nachrichtentruppe), תפקיד בדרגת אלוף-רב־אלוף, כפוף למפקד מטה הכללי של חילות היבשה (ה-OKH) גנרלאוברסט פרנץ הלדר.
הישגים מקצועיים

פלגיבל ערך רפורמה ביחידות ההאזנה והפענוח. הוא הפריד בין יחידת הצופן האסטרטגית שעסקה בפיענוח מתמטי של צפנים מורכבים וסיפקה מודיעין למשרד המלחמה ולמטה הכללי לבין יחידות למודיעין מערכתי (תחנות האזנה נייחות ופלוגות ניידות המסופחות למפקדות של ארמייה וקבוצת ארמיות) וטקטי (מחלקות האזנה כחלק מגדודי הקשר של הדיוויזיות) שעסקו בהאזנה לאויבי צבא היבשה, יצירת מודיעין רלוונטי והזרמת חומר גלם בלתי-מפוענח ליחידת הפענוח האסטרטגית (horchleitstel).
במהלך המלחמה הצליח מערך ההאזנה להשיג הישגים מודיעיניים רבי חשיבות וערך, בעיקר במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ובמערכה במדבר המערבי.
התנגדות לנאציזם

כבר ב-1938 היה שותף לקשר יחד עם ארווין פון ויצלבן לכיבוש ברלין ערב ועידת מינכן והסרת היטלר והמפלגה הנאצית מהשלטון.
ביולי 1944 היה שותף ל"מבצע ולקיריה", קשר של קצינים שביקשו להציל את גרמניה על ידי התנקשות בחייו של היטלר. תפקידו של פלגיבל בתוכנית היה טכני - ניתוק כל אמצעי הקשר שחיברו את מוצב הפיקוד של היטלר "מאורת הזאב" לעולם, בד בבד עם הטמנת פצצה במקום על ידי קלאוס שנק פון שטאופנברג. למרות שניתק את קווי התקשורת הידועים לו, לא ניתק קו תקשורת סודי של האס אס שקישר את היטלר אל משרדו של יוזף גבלס.
פלגיבל נעצר מיד. הוא נשפט על ידי "בית הדין העממי" ונידון למוות ב-10 באוגוסט 1944. הוא הוצא להורג כשלושה שבועות מאוחר יותר בכלא פלצנזה בברלין.
בתרבות

בסרט מבצע ואלקירי גילם את דמותו השחקן אדי איזרד.
בורגקונשטאדט

| --- | --- |
סמל בורגקונשטאדטסמל בורגקונשטאדט
כיכר העיר
כיכר העיר
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  בוואריה בוואריה
 מחוז:  ליכטפלס
 ראש העיר:  כריסטינה פריס
 שטח:  40.59 קמ"ר
 גובה:  304 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,470 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  160 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  50°08′08″N 11°15′00″E﻿ / ﻿50.1356°N 11.2499°E﻿ / 50.1356; 11.2499 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.burgkunstadt.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבורגקונשטאדט(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבורגקונשטאדט(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהבורגקונשטאדט(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהבורגקונשטאדט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בּוּרְגְקוּנְשְטַאדט (בגרמנית: Burgkunstadt) היא עיר במחוז ליכטנפלס (אנ') בצפון בוואריה שבגרמניה. היא שוכנת על הגדה הימנית של נהר המיין, 15 ק"מ מערבית לקולמבך (אנ') ו-24 ק"מ צפונית מזרחית מקובורג (אנ').
היסטוריה

העדות הארכאולוגית הקדומה ביותר ליישוב במקום מתוארכת למאה ה-8 והתעודה הכתובה הראשונה על יישוב שם היא מ-13 באפריל 1059 בתקופתו של פרידריך ברברוסה. העיר זכתה בכתב נאמנות ב-27 באפריל 1426 תחת שלטונו של הנסיך פרידריך הבישוף של במברג.
היו בעיר כמה התפרצויות של מגפת הדבר ב-1312, 1348, 1448, 1473 ו-1695.
ב-1517 קיבלה העיר את הפרוטסטנטיות אבל ב-1624 חזרה לקתוליות. תושבי העיר תמכו במרד האיכרים ב-1525 אבל הבישופות השלטת ציוותה על בזיזת העיר כעונש והעיר נכנעה ביוני.
במלחמת המרקיזים השנייה ב-1533 נכבשה העיר על ידי אלברט אלקיביאדס (אנ') ששרף כמעט את כל העיר.
במלחמת שלושים השנים נכבשה העיר על ידי חיילים שוודים והוחזקה על ידם במשך שנה וחמישה חודשים, מ-1632 ואילך. הדבר גרם לירידה גדולה מאוד בתנאי החיים החיים.
בניין העירייה נבנה ב-1690 והוא אבטיפוס למבנה פרנקוני הבנוי בחלקו מעץ. בזמן מלחמת שבע השנים הוצבו בעיר חיילים פרוסים, דבר שגרם לעוד יותר הרס וביזה. בזמן המלחמות הנפוליאוניות הוכרח הבישוף המקומי להתפטר ב-1802, וממשל העיר נעשה חילוני.
העיר נפתחה לתיעוש עם פתיחת קו רכבת ב-15 בפברואר 1846. נבנה בית חרושת לדודי קיטור ב-1862 וקו הטלגרף הראשון הגיע לעיר ב-1877. העיר התפרסמה בזכות בתי החרושת לנעליים שלה והיא סיפקה מגפיים צבאיים במלחמת העולם הראשונה. אחרי המלחמה סבלה העיר מהאינפלציה המשתוללת שהייתה בגרמניה בשנות ה-20.
בתקופת השלטון הנאצי מונה ד"ר לאו פויזינגר (Leo Feusinger) לראשות העירייה והוא הוביל חרם על יהודים ב-1 באפריל 1933. העיר אימצה בהתלהבות מדיניות אנטי-יהודית. בית הכנסת נבזז ונחרב בליל הבדולח ב-1938, ותושבי העיר האחרונים גורשו לבלז'ץ ולסוביבור ב-24 באפריל 1942, ונרצחו שם.
אחרי המלחמה חזרו בעיר לייצור נעליים אבל הייצור ירד אחרי שבית החרושת האחרון נסגר ב-1990. העיר התפרסמה אחרי כן בבתי הספר התיכוניים שלה.
ביגודה

ז'ואאו פריירה (בפורטוגזית: João Ferreira;‏ 4 באפריל 1922 – 31 ביולי 2003), הידוע בשם ביגודה ("שפם" בפורטוגזית), היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
ביוגרפיה

ביגודה נולד בשנת 1922 בבלו הוריזונטה שבברזיל, והחל את הקריירה המקצועית שלו באתלטיקו מיניירו בשנת 1940. הוא זכה עימה פעמיים בליגה האזורית. את מרבית הקריירה העביר בפלומיננסה מריו דה ז'ניירו, אותה עזב לזמן קצר עבור יריבתה פלמנגו, לפני שחזר לקדנציה שנייה. ההערכה היא כי ביגודה ערך בסך הכל 396 הופעות עם פלומיננסה בין השנים  1943–1956. בתקופת זמן זו זכה עימה בליגה האזורית בשנת 1946.
ביגודה ערך 10 הופעות במדי נבחרת ברזיל בהן לא כבש שער. הוא לקח חלק בזכייתה בקופה אמריקה 1949 וסיים עימה במקום השני במונדיאל 1950 הביתי. ביגודה פתח במרקנאסו נגד אורוגוואי, משחק שבו ברזיל הייתה זקוקה לתיקו כדי להיות אלופת העולם. אולם, ברזיל הפסידה, מה שהפך עבור הברזילאים לטרגדיה לאומית שקיבלה את הכינוי "אסון המרקאנה". במשחק זה ביגודה נתן תצוגה חלשה, כאשר אלסידס גיג'ה האורוגוואי עבר אותו פעמיים בשני השערים שספגה. עם זאת, מי שנשא באשמה על ההפסד בעיניי האומה הברזילאית היה שוערה מואסיר ברבוזה.
לאחר פרישתו ב-1956 פתח עסק לתיקון רדיו. ביגודה נפטר בשנת 2003 בעיר הולדתו בעקבות בעיות נשימה.
תארים

אליפות מינאס ז'ראיס (2): 1941, 1942
אליפות ריו דה ז'ניירו: 1946
קופה אמריקה: 1949
סגנית גביע העולם: 1950
בחריין במשחקים האולימפיים לנוער

בחריין משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הבחריינים 2 מדליות, כסף וארד. כלל המדליות של בחריין הן בענף האתלטיקה במקצועות הריצה. היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של בחריין למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט, אתלטיקה וטאקוונדו. השתתפותה של המשלחה באולימפיאדה זו הייתה סמלית בלבד וספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא המשלחת הגדולה ביותר ששלחה בחריין עד כה. המשלחת מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה בלבד. המשלחת רשמה הישגים משמעותיים כאשר זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בנות, מדליית ארד בריצת 1500 מטר בנות והגעה למקום הרביעי במקצה הגמר בריצת 3 ק"מ בנות ובריצת 3 ק"מ בנים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
ראו גם

בחריין במשחקים האולימפיים
בחריין במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
בד פיקה

תמונה מוגדלת של אריג פיקה
פיקה (מצרפתית: piqué) הוא סגנון אריג. בדרך כלל משתמשים ליצירתו בחוט כותנה, ואריגתו מתאפיינת בפתילים מקבילים מוגבהים ובצלעות עדינות, של כותנה בחיבור אלכסוני וכותנה עם אריגת פתיל, דהיינו אריגה של יותר מחוט אחד ביחד. בדרך כלל מראה בד הכותנה הוא פתילים או אמרות מוגבהות הנמשכים לאורך הבד.
אריג הפיקה קל לכביסה ועמיד, לכן הוא שימושי בעונות החמות. הוא משמש ליצירת שמיכות קיץ וחולצות פולו. ניתן לתפור ממנו שמלות, גופיות, בגדי ילדים, בגדי ספורט, מנשאי בד לתינוק ואביזרי אופנה.
מקור בד הפיקה באנגליה, שם הוא כונה מרסלה (marcella). חולצה לבנה מבד זה הייתה פריט לבוש בסגנון המכונה "עניבה לבנה". זהו קוד הלבוש הרשמי ביותר לערב אשר נהוג מאז המאה ה-18 באירופה. בד המרסלה הומצא במיוחד לקוד לבוש זה. הבד שימש בעיקר לחולצות לבנות מחויטות. זאת משום יכולתו להכיל יותר עמילן, מה שמבטיח את קשיחותה ונוקשותה של חזית החולצה. חולצת המרסלה באנגליה החליפה את רוב סוגי החולצות שקדמו לקוד לבוש זה ושהיו פשוטות יותר. אריגה זו פותחה על ידי תעשיות הכותנה במחוז לנקשייר האנגלי, בסוף המאה ה-18, בתקופת המהפכה התעשייתית. זו היא הטכניקה הממוכנת של אריגת בד כפול עם חוט עבה רציף בשתי וערב. בד הפיקה שימש במקור כחיקוי לשמיכות שהיו נפוצות באזור מרסיי בצרפת. ומכאן השם מרסלה.
בחריין במשחקים הפאראלימפיים

בחריין השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה בחריין חלק מעולם.
לאורך השנים זכו ספורטאיה הנכים של בחריין בעשר מדליות פאראלימפיות: שתי מדליות זהב, שלוש מדליות כסף וחמש מדליות ארד.
היסטוריה

המשלחת הראשונה אותה שלחה בחריין למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בשנת 1984 כללה 12 ספורטאים (עשרה גברים ושתי נשים). כבר במשלחת הבכורה, הצליחה בחריין לזכות בשתי מדליות פאראלימפיות ראשונות, כשהאתלט אדל סולטאן זכה במרוץ ל-100 מטרים במדליית הארד עם תוצאה של 17.58 שניות במקצה הגמר, ואתלט נוסף שקטף את המליית הארד בהטלת כידון.
במדליית הזהב הראשונה בתולדות בחריין זכתה המשלחת במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988), כשחאלד אל סאקר זכה בתחרות הסלאלום (קטגוריה A1) עם תוצאה של 3:08.8 דקות. המשלחת הבחריינית לא הצליחה לזכות במדליית זהב נוספת, עד המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016), אז זכתה האתלטית פטימה נדהם בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה F53) כשזרקה למרחק של 4.76 מטרים.
מדליות לפי אולימפיאדה

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 0 | 0 | 2 | 2 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 1 | 1 | 1 | 3 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 0 | 0 | 1 | 1 |
המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996): 0
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 0 | 1 | 0 | 1 |
המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008): 0
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012): 0
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 1 | 0 | 0 | 1 |
המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020): 0
| סה"כ | 2 | 3 | 5 | 10 |
ראו גם

בחריין במשחקים האולימפיים
בחריין במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Participation Numbers New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Men's 100 m 5
↑  New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Men's Javelin 5
↑  Seoul 1988 Paralympic Games Men's Slalom 1A
↑  Women's Shot Put - F53
בד סינתטי

בד סינתטי מסוג פליס
בד סינתטי הוא בד אשר מיוצר מסיבים שאינם מופקים מצמחים או בעלי חיים. במקום זאת, מקור הסיבים בבד סינתטי בפולימרים שהופקו מתוצרי לוואי של נפט[דרושה הבהרה].
בשנות ה-50 של המאה ה-20 יוצר לראשונה הניילון והיה לבד הסינתטי הראשון. במרוצת העשורים הטכנולוגיה התפתחה ומגוון הבדים הסינתטיים גדל עד מאוד, ותכונותיהם נבדלות זה מזה. בחלק מהמקרים הצליחו מפתחי הבדים הסינתטיים לחקות תכונות אשר עד כה היו נחלת הבדים הטבעיים בלבד.
יתרונם העיקרי של הבדים הסינתטיים הוא בכך שהם ניתנים לניקוי בקלות רבה יחסית לבדים הטבעיים, מצריכים פחות גיהוץ, הם חזקים יותר וניתן להשתמש בהם במגוון שימושיים (בדים לפנים הבית, בדים החשופים לשמש וכו').
בדים סינתטיים נפוצים:
אקרילן
דיולן
דיולן לופט
פוליאסטר
פליס
ספנדקס
בד פלאס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מיניאפוליס 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 סוגה:  ג'אז 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 www.thebadplus.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בד פלאס (באנגלית: The Bad Plus) היא להקת ג'אז אמריקאית שפועלת במיניאפוליס.
איתן אייברסון, ריד אנדרסון ודייוויד קינג החלו לנגן ביחד עוד בשנת 1989, אך הקימו את הלהקה רק בשנת 2000. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 2000 בהוצאת עצמית. במהלך הופעה בוילג' ונגארד התרשם נציג קולומביה רקורדס מביצועי הלהקה, וחבריה הוחתמו בשנת 2002. בעקבות כך הוציאה הלהקה שלושה אלבומים בשנים 2002–2005. לאחר מכך לא חודש החוזה, והם התחילו לעבוד עם Heads Up Records.
ביצירותיה משלבת הלהקה ג'אז אוונגרדי עם השפעות של רוק ופופ. הלהקה הקליטה בסגנון שלה שירים של נירוונה, אפקס טווין, בלונדי, פינק פלויד, אורנט קולמן, פיקסיז, ראש, Tears for Fears, ניל יאנג, דייוויד בואי, יס ובלאק סבאת'. בשנת 2011 הם הוציאו גרסה חדש של פולחן האביב מאת איגור סטרבינסקי.
בסוף 2017 יצאה הודעה שהחל משנת 2018 איתן אייברסון יוחלף באורין אוונס.
אריך ציגלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בפברואר 1914 נויקלן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  6 במאי 2004 (בגיל 90) 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של מערב ברלין 
 
אריך ציגלר (בגרמנית: Erich Ziegler;‏ 29 בפברואר 1914 – 6 במאי 2004) היה פוליטיקאי ופעיל התנגדות גרמני בתקופת המשטר הנאצי. הוא היה פעיל ב"קבוצת היינץ קאפלה" בשנות השלושים. לאחר המלחמה היה ציגלר מנהיג בולט של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של מערב ברלין (SEW).
ראשית חייו

ציגלר נולד בנויקלן וגדל במשפחה ממעמד הפועלים. הוא סיים את לימודיו בבית הספר (Volksschule) והפך לשוליית אופים. ב-1929 הוא היה עד לעימותים בין שוטרים למפגינים באחד במאי בנויקלן. הוא הצטרף לליגה הקומוניסטית הצעירה של גרמניה באותה שנה. אשתו, אלי (לבית פוקס),  הייתה פעילה של נוער הפועלים הסוציאליסטי (אגף הנוער של ה-SPD).
מאבק התנגדות

אריך ואלי ציגלר המשיכו בפעילותם הפוליטית לאחר ההשתלטות הנציונל-סוציאליסטית ב-1933. ציגלר פוטר מעבודתו. בסתיו 1934 פתחו בני הזוג שתי חנויות ספרים, שתפקדו כמרכזי הפצה של תעמולה אנטי-פשיסטית מחתרתית. כדי להתפרנס, ציגלר עבד בשנים אלו גם בחלוקת עיתונים. ב-1936 גויס לוורמאכט.
עם התקרבות מלחמת העולם השנייה, ציגלר והיינץ קאפלה הקימו קבוצת התנגדות בברלין. הקבוצה כללה פעילים מהליגה הקומוניסטית הצעירה, נוער הפועלים הסוציאליסטי וקבוצות נוער קתוליות.  לאחר פרוץ המלחמה ב-1939, הקבוצה שאליה השתייכו בני הזוג ציגלר החלה להפיץ תעמולה אנטי-מלחמתית בברלין, בקריאה להפלתו של אדולף היטלר, ודרשה להפסיק את פעולות האיבה עם המדינות השכנות.
בין 15 ל-17 באוקטובר 1939 פעלו רשויות המדינה נגד פעילי ההתנגדות בברלין. הקבוצה שציגלר השתייכה אליה התפרקה. אריך ואלי ציגלר נעצרו ב-17 באוקטובר 1939. הם ישבו חודשים בשבי הגסטפו לפני משפטם בפברואר 1941. ציגלר הוחזק בכלא מואבית (Moabit). במשפטם נדון היינץ קאפלה למוות ואריך ציגלר למאסר עולם. אלי ציגלר נידונה לשלוש שנות מאסר, ונאשמים אחרים נידונו לתקופות מאסר שנעו בין שנה לעשר שנים.
לאחר המלחמה

לאחר השחרור, הקים ציגלר את ועדת הנוער האנטי-פשיסטית של ברלין-נויקלן. בתקופה זו עבד בשיתוף פעולה עם מזכיר הנוער של המפלגה הקומוניסטית, אריך הונקר. הם היו ביחסים לבביים עם סוציאל-דמוקרטים צעירים, איתם חלקו חוויות ממאבק ההתנגדות.  ציגלר השתתף בבניית הנוער הגרמני החופשי ותנועת הספורט הדמוקרטית של ברלין רבתי.
בין 1950 ל-1954 ציגלר כיהן כמזכיר הראשון של סניף טמפלהוף של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה (SED), ובין 1954 ל-1959 - כמזכיר הראשון של SED ברובע ודינג בברלין. בשנת 1959 נכלל בהנהגת מערב ברלין של SED - Westberliner Leitung der SED - בתור המזכיר השני שלה.
מנהיג SEW

כאשר נוסדה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה-מערב ברלין (ששמה שונה מאוחר יותר למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של מערב ברלין, SEW) כמפלגה עצמאית ב-1962, מונה ציגלר למזכיר השני של נשיאות המפלגה. בין מאי 1967 לאפריל 1977 כיהן כסגן יו"ר המפלגה. ציגלר הוביל את משלחת SEW בוועידת 1976 של מפלגות קומוניסטיות ופועלים באירופה, שהתקיימה במזרח ברלין.
לאחר פרישתו מפוליטיקה במשרה מלאה, המשיך ציגלר בפעילויות פוליטיות, ונתן הרצאות לתנועות נוער על חוויותיו במאבק המחתרת נגד משטר היטלר. בזמן מותו ב-2004, הוא היה השורד האחרון מקבוצת היינץ קאפלה.
הערות שוליים

↑  Teichert, Olav. Die Sozialistische Einheitspartei Westberlins Untersuchung der Steuerung der SEW durch die SED. Kassel: Kassel Univ. Press, 2010. p. 230
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Unsere Zeit. Selbstloser Kämpfer für Sozialismus
1 2  Waldman, Eric. Die Sozialistische Einheitspartei Westberlins und die sowjetische Berlinpolitik. 1972. p. 84
↑  Hans-Rainer Sandvoß (2019). Widerstand in Neukölln (PDF). Schriftenreihe über den Widerstand in Berlin von 1933 bis 1945 (בגרמנית). Vol. 4 (2nd ed.). Berlin: Memorial to the German Resistance. ISBN 978-3-945812-41-9. Here: p.190.
1 2 3 4 5  Jahnke, Karl Heinz. Ermordet und ausgelöscht: zwölf deutsche Antifaschisten. Freiburg: Ahriman-Verl, 1995. pp. 47, 49-50
↑  Schumann, Wolfgang, Gerhart Hass, and Karl Drechsler. Deutschland im Zweiten Weltkrieg. Köln: Pahl-Rugenstein, 1974. p. 286
↑  Hamburger, Franz. Innovation durch Grenzüberschreitung. Bremen: Europ. Hochsch.-Verl, 2009. p. 79
↑  Teichert, Olav. Die Sozialistische Einheitspartei Westberlins Untersuchung der Steuerung der SEW durch die SED. Kassel: Kassel Univ. Press, 2010. p. 56
↑  Blätter für deutsche und internationale Politik, Volume 21, Issues 7-12. Paul-Rugenstein Verlag., 1976. p. 833
בוש דה נואל

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח חג מולד, רולדה 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  חמאה 
 
בְּוּש דֶה נוֹאֶל (נהגה עם U שורקת, שנשמעת לחלק מהישראלים כמו חיריק או כמו "יוּ", בצרפתית: Bûche de Noël - "גזע עץ של נואל" - או "גזע חג המולד") הוא קינוח מסורתי המוגש בחג המולד בצרפת ובמדינות שהיו בעבר מושבות צרפת.
הקינוח נקרא על שם המנהג להדליק בחג המולד גזע עץ שנקרא "גזע חג המולד" באח הבית.
הקינוח עשוי מעוגת ספוג, ז'נואז המגולגלת לרולדה כשהיא ממולאת בקרם חמאה בטעם שוקולד ומצופה בקרם זה על מנת להידמות לגזע עץ. לעיתים מצפים את העוגה בציפוי אבקת סוכר על מנת לשוות לה מראה של גזע עץ מכוסה שלג. בגרסאות מודרניות של העוגה נעשה שימוש בעוגת שוקולד ולעיתים בגנאש במקום קרם החמאה, או בהוספת טעמים לקרם כגון טעמי קפה. לעיתים משתמשים בפירות יער (אוכמניות, דומדמנית ודובדבנים) על מנת לעטר את העוגה. כמו כן לעיתים נעשה שימוש במרציפן או מרנג לעיטור.
לא ידוע מקורה של העוגה, אולם קיים תיעוד היסטורי של הכנתה באמצע המאה ה-19.
אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה

אריק הארבעה עשר עם אשתו, קארין מנסדוטר ויועצו, יורן פרסון (גאורג פון רוזן - 1871
אריק הארבעה עשר (בשוודית: Erik XIV; ‏ 13 בדצמבר 1533 – 26 בפברואר 1577) היה מלך שוודיה מ-1560 ועד להדחתו ב-1568. הוא היה בנם הבכור של גוסטב ואסה, מלך שוודיה ושל קתרין מזאקסה לונברג. הוא גם היה שליט אסטוניה, לאחר כיבושה בידי שוודיה ב-1561.
למרות שהוא נתפש כאדם אינטליגנטי ובעל מיומנויות אומנותיות, וכן בעל שאיפות פוליטיות, כבר בראשית תקופת מלכותו הוא הראה סימנים של חוסר יציבות נפשית, מצב שהתדרדר עד מהרה לחוסר שפיות. יש חוקרים הטוענים שמחלתו החלה כבר בשלבים המוקדמים של תקופת מלכותו בעוד שאחרים מאמינים שהוא חלה לאחר "רציחות סטורה".
אריק עצמו, שהודח ונכלא, ככל הנראה נרצח. בדיקה של שרידי גופתו שנערכה ב-1958, אישרה שהוא ככל הנראה מת מהרעלת ארסן.