stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריתת ריאה
הערות שוליים

↑  Pneumonectomy, www.hopkinsmedicine.org, ‏2019-11-19 (באנגלית)
↑  Pneumonectomy: historical perspective and prospective insight, academic.oup.com
↑  Mastery of surgery. 4th ed. R. J. Baker and J. E. Fischer (eds) 285 × 215 mm. Pp. 2448., academic.oup.com
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לואיזה אולריקה, נסיכת פרוסיה

לואיזה אולריקה, נסיכת פרוסיה (גרמנית: Luise Ulrike von Preußen;‏ 24 ביולי 1720 - 16 ביולי 1782), הייתה בתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ואשתו של אדולף פרדריק, מלך שוודיה.
ביוגרפיה

לואיזה אולריקה נולדה בברלין ב-24 ביולי 1720 לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה ולסופיה דורותיאה, נסיכת הנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. היא קיבלה את השם אולריקה, מפני שאולריקה אלאונורה, מלכת שוודיה הייתה הסנדקית שלה.
לואיזה אולריקה תוארה כיפה, אינטליגנטית, בעלת מזג עז ורצון עז. היא קיבלה השכלה מתקדמת בצרפתית בהתאם לעידן הנאורות, על ידי האומנת מרתה דה רוקול והמושל מטורין וייסייר לה קרוז מההוגנוטים הצרפתים. לואיזה אולריקה אהבה את המסורת הצבאית הקפדנית, ובשל כך הייתה אהובה על אביה. היא ואחיה הבכור, פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, היו ביחסים טובים למדי, וחלקו את התעניינותם במדע ובתרבות. בין אחיה האהובים עליה היו אחיה הצעיר אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה ואחותה סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה.
בצעירותה היו ללואיזה אולריקה מחזרים רבים, וביניהם פרדריק, נסיך ויילס, קרלוס השלישי, מלך ספרד ועוד, אולם בסוף הוחלט לחתנה עם אדולף פרדריק, נסיך הכתר השוודי, כחלק מברית בין רוסיה, פרוסיה ושוודיה, ואכן ב-17 ביולי 1744 נערך טקס נישואים באמצעות שליח בברלין, וב-18 באוגוסט נערך טקס החתונה הרשמי בארמון דרוטנינגהולם בשוודיה. לואיזה אולריקה למדה ספרות שוודית ואף הקימה ספרייה בשפה השוודית, וכמו כן, התכתבה עם האקדמיה המלכותית השוודית למדעים ויצרה אוסף מדעי הטבע. אולם, התנהגותה היהירה והמתנשאת גרמו לה בסופו של דבר להיות פחות פופולרית מחוץ לחצר המלוכה. בשנת 1745 הטיל עליה אחיה פרידריך השני, מלך פרוסיה להביא לברית בין פרוסיה לשוודיה נגד רוסיה, שלחמה באותה העת נגד פרוסיה במלחמת הירושה האוסטרית, אולם למרות שבעלה תמך בברית, החליט לבסוף הפרלמנט על ברית עם רוסיה וצרפת נגד פרוסיה.
בשנת 1751 מת פרדריק הראשון, מלך שוודיה, ובעלה אדולף פרדריק עלה לשלטון במקומו. אולם, למעשה לא היו לו כמעט סמכויות, והם היו מרוכזות בידי הריקסדאג של המעמדות. בשנת 1754 נאלצה לואיזה אולריקה על ידי הריקסדאג לארס את בנה גוסטב, נסיך הכתר השוודי עם סופיה מגדלנה, נסיכת דנמרק, ולא עם אחייניתה פיליפינה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט. בשנת 1755 שכנעה לואיזה אולריקה את בעלה לנסות לתפוס את הכוח בממלכה מידי הריקסדאג, אולם אדולף פרדריק נכשל וכמעט הודח מתפקידו. בשנת 1757 הצטרפה שוודיה למלחמת שבע השנים נגד פרוסיה, ולואיזה אולריקה ראתה בכך עלבון אישי נגדה, אם כי קיוותה ששוודיה תפסיד במלחמה, ובכך יהא ניתן להשליט שלטון אבסולוטי בממלכה. בשנת 1768 ניסה שוב בעלה, יחד עם בנה גוסטב, נסיך הכתר השוודי, לתפוס את השלטון מידי הריקסדאג. הוא הצליח להדיח את הסנאט שבשליטת מפלגת "הכובעים" אך לא היה מסוגל להמשיך את המלאכה ולנצל את פירות הניצחון הזה.
בשנת 1771 מת בעלה אדולף פרדריק, מלך שוודיה, ובנה גוסטב השלישי, מלך שוודיה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1772 ביצע גוסטב הפיכה שלטונית, והחל לשלוט באופן אבסולוטי, בעת שלואיזה אולריקה הייתה בברלין עם בתה. בעקבות ההפיכה קיוותה לואיזה אולריקה לתפוס עמדה יותר חזקה בממלכה, וכשלא הצליחה לעשות זאת היא הסתכסכה עם בנה המלך. לואיזה אולריקה אף טענה כי בנו של גוסטב - גוסטב אדולף אינו בנו של גוסטב, אלא בנו של אדולף פרדריק מונק, ובעקבות כך התגבר הסכסוך ביניהם, והוא נמשך עד מותה ב-16 ביולי 1782.
משפחתה

ב-17 ביולי 1744 התחתנה לואיזה אולריקה עם אדולף פרדריק, מלך שוודיה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
בן מת (1745)
גוסטב השלישי, מלך שוודיה (1746–1792)
קרל השלושה עשר, מלך שוודיה (1748–1818)
הנסיך פרדריק אדולף, דוכס אסטרייטלנד (1750–1803)
סופיה אלברטינה, אם המנזר קוודלינבורג (1753–1829)
לואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג

לואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג (גרמנית: Luise Isabelle, Burggräfin von Kirchberg‏, 19 באפריל 1772 - 6 בינואר 1827), הייתה אשתו של פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג.
ביוגרפיה

לואיזה איזבלה נולדה בהכנבורג ב-19 באפריל 1772, לווילהלם גאורג, רוזן העיר קירכברג, רוזן זיין-הכנבורג ולאיזבלה אוגוסטה, נסיכת רויס-גרייץ, בתם של היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ וקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-קסטריץ.
ב-31 ביולי 1788 התחתנה לואיזה איזבלה עם פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של נסאו-ויילבורג, וב-28 בנובמבר אותה שנה מת חמיה קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג, ובעלה פרידריך וילהלם עלה לשלטון במקומו.
ב-17 ביולי 1806 הצטרפו נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לקונפדרציה של הריין, וב-30 באוגוסט 1806 התאחדו הנסיכויות לישות אחת - דוכסות נסאו. בראש הדוכסות הועמד פרידריך אוגוסט, נסיך נסאו-אוזינגן שהיה המבוגר מבין שני השליטים, ומכיוון שלא היו לו ילדים נקבע שבעלה פרידריך וילהלם יירש אותו לאחר מותו.
לאחר תבוסת נפוליאון, הוחלט בקונגרס וינה לצרף לדוכסות גם את נסיכות אורנז'-נסאו, ובכך לאחד את כל נחלות בית נסאו תחת שליט יחיד. הדוכסות הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 הועברה בירת הדוכסות לעיר ויסבאדן.
ב-9 בינואר 1816 מת בעלה פרידריך וילהלם מנפילה במדרגות, ובנו וילהלם מונה לנסיך נסאו-ויילבורג. לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816, עלה בנה וילהלם לשלטון במקומו כדוכס נסאו. ב-6 בינואר 1827 מתה לואיזה איזבלה בווינה, והיא בת 55 שנים.
משפחתה

ב-31 ביולי 1788 התחתנה לואיזה איזבלה עם פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
וילהלם, דוכס נסאו (1792–1839)
אוגוסטה לואיזה וילהלמינה (1794–1796)
הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג (1797–1829), התחתנה עם הארכידוכס קרל, דוכס טשן
פרידריך וילהלם (1799–1845)
ללכת עם דינוזאורים (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  13 בנובמבר 2013 
 סוגה:  מציאות רבודה
 פיתוח:  Supermassive Games 
 הוצאה לאור:  Sony Computer Entertainment Europe
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  Supermassive Games
 סדרה:  ללכת עם...
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  PlayStation 3
 
ללכת עם דינוזאורים (באנגלית: Walking with Dinosaurs או Wonderbook: Walking with Dinosaurs) הוא משחק וידאו של מציאות רבודה מבית "Supermassive Games", המבוסס על סדרת הטלוויזיה המצליחה מבית ה-BBC, "ללכת עם דינוזאורים" מקבוצת סדרות ללכת עם.... חלק מהקטעים בו מבוססים גם על הסרט שיצא על הסדרה, "ללכת בין דינוזאורים". המשחק פותח עבור פלטפורמת PlayStation 3 שיצא ב-12 בנובמבר 2013 באמריקה הצפונית ויום למחרת באירופה.
משחק זה קיבל ביקורות חיוביות ממספר אתרים, עקב עלילת הסיפורים שלהם ושחזור הדינוזאורים.
המשחק

משחק זה מיועד לשחקן אחד והוא מכיל חמישה שלבים שונים, במהלכם עובר השחקן בכמה אזורים בהם נמצאים שלדי דינוזאורים ויצורים דומים החיים בתורים היורה והקרטיקון, מחלץ את שלדם מהאדמה ועוזר להרכיב את מבנה השלד שלהם. האזורים בהם השלדים מגולים הם בארגנטינה, אלברטה, מונגוליה, מונטנה וויומינג.
לאחר ששלדי הדינוזאורים מנופים ומורכבים נוצרים יצורים החיים בסביבה פרהיסטורית, בה הם מגלמים דמויות דינוזאורים, לעיתים מהסדרה ומהסרט (בשלב הראשון) הנלווה ומתמודדים איתם במספר משימות. השלמת המשימות מתוגמלת בזהב, כסף ולעיתים גם בגביע. בכל שלב ישנם גם חידונים בנוגע לדינוזאורים וחייהם.
המשחק > הדינוזאורים ושאר היצורים שבכל שלב

שלב 1: אלכסורניס, אלפדון, דיינוסוכוס, אדמונטוזאורוס, גורגוזאורוס, פכירינוזאורוס, פנטצרטופס.
שלב 2: ארגנטינוזאורוס, מפוזאורוס, פטרודאוסטרו.
שלב 3: אלוזאורוס, צרטוזאורוס, דיפלודוקוס, סטגוזאורוס, לפידוטוס, שפירית.
שלב 4: גלימימוס, פרוטוצרטופס, טרבוזאורוס, טרכיאה, חיפושית זבל.
שלב 5: אלכסורניס, פכיצפלוזאורוס, טריצרטופס, טירנוזאורוס.
טורניר ינאקופולוס

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל 
 ארגון מפעיל:  פנאתינייקוס 
 תקופת התחרות:  2018–הווה (כ־6 שנים) 
 מספר מתמודדים:  4 
 מדינה מארחת:  יוון יוון
 עיר מארחת:  אתונה
 אצטדיון:  ההיכל האולימפי
 זוכה:  יוון פנאתינאיקוס (זכייה שלישית)
 הכי הרבה זכיות:  יוון פנאתינאיקוס (שלוש זכיות)
 
טורניר פבלוס ינאקופולוס (ביוונית: Τουρνουά Παύλος Γιαννακόπουλος) הוא טורניר כדורסל הנערך בין קבוצות יורוליג ומאורגן על ידי פנאתינאיקוס לזכר הבעלים והנשיא המנוח של המועדון, פבלוס ינאקופולוס. הטורניר נערך בדרך כלל במשך יומיים בחודש ספטמבר מאז 2018 ומשחקות בו ארבע קבוצות, שפנאתינאיקוס היא אחת מהן. הטורניר שוחק בהיכל האולימפי באתונה, בירת יוון, האולם הביתי של המועדון, אך ב-2024 שוחק באצטדיון פאנאתינאיקו הפתוח שבעיר ושבר.
היסטוריה

ב-16 ביולי 2018 הודיעה פנאתינאיקוס על הטורניר שיערך בחודש ספטמבר, כשלושה חודשים לאחר מותו של ינאקופולוס ב-10 ביוני 2018.
הטורניר הראשון התקיים ב-27 ו-28 בספטמבר 2018, בהשתתפות המארחת פנאתינאיקוס, חימקי הרוסית, פנרבחצ'ה הטורקית ומכבי תל אביב הישראלית. פנרבחצ'ה ופנאתינאיקוס נפגשו בגמר, לאחר שניצחו את מכבי תל אביב 94–92 ואת חימקי 90–63, בהתאמה. פנאתינאיקוס ניצחה במשחק 85–80 וזכתה בטורניר הראשון. מכבי תל אביב סיימה במקום השלישי לאחר ניצחון 86–82 על חימקי.
הטורניר השני התקיים ב-21 ו-22 בספטמבר 2019 בהשתתפות פנאתינאיקוס, פנרבחצ'ה, מכבי תל אביב ואולימפיה מילאנו האיטלקית. מילאנו ניצחה את מכבי תל אביב בגמר 78–69, לאחר שגברה על פנרבחצ'ה 79–75. פנאתינאיקוס המארחת הפסידה למכבי תל אביב 71–82 בחצי הגמר, אך ניצחה את פנרבחצ'ה 84–74 וזכתה במקום השלישי.
הטורניר השלישי תוכנן להתקיים בספטמבר 2020, אך בוטל בעקבות מגפת הקורונה באירופה. המהדורה השלישית של הטורניר נערכה לבסוף ב-18 ו-19 בספטמבר 2021 בהשתתפות פנאתינאיקוס, אנאדולו אפס הטורקית, רטיופארם אולם הגרמנית (שהחליפה את מכבי תל אביב שפרשה בגלל חיוביים לקורונה בקבוצה) ופרטיזן בלגרד הסרבית. פנאתנאיקוס זכתה בטורניר לאחר שניצחה את פרטיזן 89–85 בהארכה בחצי הגמר ואת אנאדולו אפס 80–74 בגמר. אולם ניצחה את פרטיזן 94–84 בקרב על המקום השלישי אחרי שהפסידה לאנאדולו 69–88 בחצי הגמר.
הטורניר הרביעי נערך ב-23 ו-24 בספטמבר 2022 בהשתתפות פנאתינאיקוס, מכבי תל אביב, אולימפיה מילאנו ואנאדולו אפס. לגמר העפילו מילאנו ופנאתינאיקוס, אחרי שניצחו את מכבי תל אביב 80–71 ואת אנאדולו אפס 86–71, בהתאמה. מילאנו זכתה בטורניר לאחר שניצחה את פנאתינאיקוס 77–64. אנאדולו סיימה במקום השלישי לאחר שגברה על מכבי תל אביב 87–81.
הטורניר החמישי נערך ב-23 ו-24 בספטמבר 2023 בהשתתפות פנאתינאיקוס, אנאדולו אפס, פרטיזן בלגרד ובאיירן מינכן. בטורניר זכתה פנאתינאיקוס לאחר שגברה על אנאדולו 70–69, ובאיירן סיימה במקום השלישי לאחר שניצחה 99–95 את פרטיזן.
הטורניר השישי נערך ב-21 בספטמבר 2024 בהשתתפות פנאתינאיקוס, אנאדולו אפס, פרטיזן בלגרד ומכבי תל אביב. כל קבוצה שיחקה משחק אחד בלבד, כשאנאדולו ניצחה את מכבי 89–66 ופנאתינאיקוס ניצחה את פרטיזן 75–64. הטורניר נערך באצטדיון פאנאתינאיקו הפתוח בעיר, ושבר את שיא הצופים בכדורסל האירופי עם כ-42,000 אוהדים.
סיכום > לפי שנה

| שנה | זוכה | תוצאה | סגנית | מקום שלישי | תוצאה | מקום רביעי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | יוון פנאתינאיקוס | 85–80 | טורקיה פנרבחצ'ה | ישראל מכבי תל אביב | 86–82 | רוסיה חימקי |
| 2019 | איטליה אולימפיה מילאנו | 78–69 | ישראל מכבי תל אביב | יוון פנאתינאיקוס | 84–74 | טורקיה פנרבחצ'ה |
2020: הטורניר בוטל בעקבות מגפת הקורונה באירופה
| 2021 | יוון פנאתינאיקוס | 80–74 | טורקיה אנאדולו אפס | גרמניה רטיופארם אולם | 94–84 | סרביה פרטיזן בלגרד |
| 2022 | איטליה אולימפיה מילאנו | 77–64 | יוון פנאתינאיקוס | טורקיה אנאדולו אפס | 87–81 | ישראל מכבי תל אביב |
| 2023 | יוון פנאתינאיקוס | 70–69 | טורקיה אנאדולו אפס | גרמניה באיירן מינכן | 99–95 | סרביה פרטיזן בלגרד |
| 2024 | טורקיה אנאדולו אפס | 89–66 | ישראל מכבי תל אביב |  |  |  |
| 2024 | סרביה פרטיזן בלגרד | 75–64 | יוון פנאתינאיקוס |  |  |  |
סיכום > לפי קבוצה

| קבוצה |  |  |  | 4 | הופעות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוון פנאתינאיקוס | 3 | 1 | 1 | 0 | 6 |
| איטליה אולימפיה מילאנו | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| טורקיה אנאדולו אפס | 0 | 2 | 1 | 0 | 4 |
| ישראל מכבי תל אביב | 0 | 1 | 1 | 1 | 4 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| גרמניה רטיופארם אולם | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 |
| גרמניה באיירן מינכן | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 |
| רוסיה חימקי | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 |
הערות שוליים

↑  Panathinaikos wins Pavlos Giannakopoulos Tournament final against Fenerbahce, Eurohoops, ‏28 בספטמבר 2018
↑  מוכנה: 82:86 למכבי תל אביב על חימקי מוסקבה, באתר ynet, 28 בספטמבר 2018
↑  מכבי תל אביב הפסידה למילאנו 78:69 בגמר טורניר ינאקופולוס, באתר וואלה, 22 בספטמבר 2019
↑  מכבי תל אביב ניצחה את פנאתינייקוס 71:82 ועלתה לגמר טורניר ינאקופולוס, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2019
↑  Panathinaikos OPAP announcement, פנאתינאיקוס, ‏17 בספטמבר 2021
↑  Panathinaikos BC OPAP took the first place of the 3rd “Pavlos Giannakopoulos Tournament”, פנאתינאיקוס, ‏19 בספטמבר 2021
↑  אבי סגל, הכנה: מכבי תל אביב הפסידה למילאנו 80:71, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2022
↑  Panathinaikos overcame Anadolu Efes in friendly tournament in Athens, BasketNews, ‏23 בספטמבר 2022
↑  Milano wins 2022 Pavlos Giannakopoulos preseason tournament, Eurohoops, ‏24 בספטמבר 2022
↑  קשה באימונים: מכבי תל אביב נכנעה 81:87 לאנאדולו אפס, באתר ערוץ הספורט, 24 בספטמבר 2022
↑  צפו: הקהל בטורניר יאנקופולוס שבר שיאים, באתר ערוץ הספורט, 22 בספטמבר 2024
לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ

לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ (בגרמנית: Louise Reuss zu Schleiz;‏ 3 ביולי 1726 – 28 במאי 1773), הייתה נסיכה גרמנייה מבית רויס.
ביוגרפיה

לואיזה נולדה ב-3 ביולי 1726 בשטאפלשטיין שהשתייכה לבשיופות במברג, להיינריך הראשון, רוזן רויס-שלייץ וליוליאנה דורותיאה לואיזה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג, בתם של אוכריוס קזימיר, רוזן לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג ולואיזה, רוזנת לימפורג-גאילדורף.
ב-27 במאי 1743 התחתנה לואיזה עם כריסטיאן וילהלם, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אולם הוא מת בשנת 1748 ללא ילדים.
ב-6 בינואר 1752 התחתנה לואיזה עם יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנו היו לה 4 ילדים. לואיזה גרה עם משפחתה בשטאדטרודה, שם זמן קצר לפני מותו אירח בעלה את פרידריך השני, מלך פרוסיה. ב-8 במאי 1767 מת בעלה יוהאן אוגוסט, וב-28 במאי 1773 מתה לואיזה בביתה.
בתה לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג הייתה סבתא רבתא של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, בעלה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
משפחתה

ב-6 בינואר 1752 התחתנה לואיזה עם יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנו היו לה 4 ילדים:
אוגוסטה פרדריקה לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה אלטנבורג (1752–1805), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט
בן מת (1753)
בן מת (1754)
לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג (1756–1808), התחתנה עם פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין
ללכת עם דינוזאורים

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסדרה
 סוגה:  מוקומנטריה
 יוצרים:  טים היינס
 בימוי:  טים היינס 
 ארץ מקור:  בריטניה
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6 פרקים
 תוכנית המשך:  ללכת עם חיות  ללכת עם מפלצות
 הפקה
 הפצה:  BBC Worldwide 
 מוזיקה:  בן ברטלט 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לוגי ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  4 באוקטובר 1999 – 8 בנובמבר 1999
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ראש של אאוסטרפטוספונדילוס שיוצר לצורך הסדרה
ראש של אורניתוקרוס שיוצר לצורך הסדרה
ראש של טירנוזאורוס שיוצר לצורך הסדרה
"ללכת עם דינוזאורים" הידועה גם בשם "הולכים עם דינוזאורים" (באנגלית: Walking with Dinosaurs) היא תוכנית טלוויזיה מוקומנטרית של ה-BBC.
התוכנית בקריינותו של קנת בראנה, מנסה לאורך שישה פרקים, לסקור את חיי הדינוזאורים על פני כדור הארץ החל מהופעתם (פרק ראשון) ועד להכחדתם (פרק שישי).
בדרך כלל הפרקים נראים כמו תוכנית טבע רגילה לחלוטין עם קריינות, והיא מתמקדת בסוג מסוים של דינוזאור שהתוכנית מלווה לאורך הפרק, אך עם הצגתם של עוד מינים נוצר מעין סיפור בפרק עצמו.
התוכנית, ששודרה לראשונה ב-1999, נחלה הצלחה ואף נכתבו לה תוכניות המשך מהמקבץ ללכת עם... שנראים בסגנון דומה: ללכת עם חיות, ללכת עם מפלצות וללכת עם אנשי מערות וכן הסרט ללכת בין דינוזאורים, כמו כן יצא גם ספר המבוסס על הסדרה.
התוכנית הופיעה גם בארץ בקריינותו של גידי גוב ושודרה בערוץ 2.
מאוחר יותר, התוכנית הופיעה שוב בערוץ לוגי, תחת הכותרת "בעקבות הדינוזאורים" בקריינותו של עמי מנדלמן.
התוכנית נמכרה גם בקלטות וידאו (בהפצת "הד ארצי וידאו") בקריינותו של נתן דטנר.
ב-2001 וב-2013 יצאו שני משחקים המבוססים על הסדרה: "עולם הדינוזאורים" (בפלטפורמת מחשב אישי) ו"ללכת עם דינוזאורים" (בפלטפורמת Playstation 3).
לואיזה אטקינסון

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1834 Sutton Forest, אוסטרליה 
 פטירה:  28 באפריל 1872 (בגיל 38) Sutton Forest, אוסטרליה 
 שם לידה:  Caroline Louisa Waring Atkinson 
 בן או בת זוג:  James Snowden Calvert (?–1872) 
 
לואיזה אטקינסון (באנגלית: Louisa Atkinson ‏; 25 בפברואר 1834 – 28 באפריל 1872) הייתה סופרת אוסטרלית מוקדמת, בוטנאית ומאיירת. אף שהייתה ידועה בסיפורת שלה במהלך חייה, חשיבותה ארוכת הטווח נשענת על עבודתה הבוטנית. היא נחשבת לפורצת דרך עבור נשים אוסטרליות בעיתונות ובמדעי הטבע, והיא נודעה בזכות התייחסותיה האוהדות לאוסטרלים האבוריג'ינים בכתביה ועידודה לשימורם.
ביוגרפיה

לואיזה, נולדה בניו סאות' ויילס, והייתה ילדתם הרביעית של הוריה. אביה, ג'יימס אטקינסון, היה מחברו של ספר אוסטרלי מוקדם, "תיאור החקלאות והמרעה בניו סאות' ויילס", שפורסם בשנת 1826. הוא נפטר בשנת 1834, כשלואיזה הייתה בת 8 שבועות בלבד. לואיזה הייתה ילדה מעט שברירית עם מום בלב, ולכן התחנכה על ידי אמה, שרלוט ברטון, בעצמה מחברת ספר הילדים הראשון באוסטרליה.
אמה התחתנה בשנית, אך בעלה השני, ג'ורג' ברטון שהיה חבר המשפחה, הפך לאלים זמן לא רב לאחר הנישואין וכתוצאה מכך נזקקה המשפחה לעזוב את ביתם.
היא חיה את מרבית חייה בקוראג'ונג הייטס בבית שנבנה על ידי אמה. לפני כן היא התגוררה לזמן קצר בסידני. היא הפכה לחברה פעילה בקהילה, ופעלה כמתנדבת עבור אנשי המחוז בלימוד ילדים ועזרה לזקנים ולחולים. היא גם ארגנה ולימדה בבית הספר הראשון של המחוז. לואיזה ואמה חזרו לביתם הראשון בשנת 1865, ואמה מתה שם בשנת 1868.
ב־11 במרץ 1869, היא נישאה לג'יימס סנודן קלברט (1825–1884), ניצול משלחתו של החוקר הגרמני לודוויג לייכהרדט שהתעניין בבוטניקה. היא נפטרה בסוואנטון, בשנת 1872, 18 יום לאחר לידתה של בתה, לואיזה סנודן אנני. היא נקברה בקבר משפחת אטקינסון בכנסיית אול סיינטס, יער סאטון.
בוטנאית ואמנית

לואיזה מוכרת כבוטנאית מובילה שגילתה מיני צמחים חדשים באזור ההרים הכחולים ודרום ההיילנדס שבניו סאות' ויילס, והיא דגלה בשימור נכון בזמן של עיבוד קרקע מהיר. העניין הבוטני שלה נזקף בחלקה ללימודיה הביתיים על ידי אמה, שהייתה בעצמה אמנית שהתעניינה בהיסטוריה של הטבע.
היא ערכה סיורים בוטניים באזורים מרוחקים ממקום מגוריה ואספה דגימות בהרחבה עבור הכומר ד"ר ויליאם וולס, מורה ידוע ובוטנאי חובב, ופרדיננד פון מולר. אליזבת לוסון כתבה כי עבודתו של פון מולר נעזרה בחובבי טבע רבים באוסטרליה, אך תרומתה של אטקינסון ראויה לציון מיוחד "בזכות איכות המידע שלה, המחויבות המלומדת שלה, ההתלהבות וההתמדה לאורך זמן, הטווח הגאוגרפי שעברה, והידע המקומי שלה, איכות התיאורים שלה תחושת החקירה הראשונית והגילויים הגדולים שלה ". היא מונצחת במין Loranthaceous Atkinsonia, ובכמה מינים נוספים. האוסף שלה שכולל למעלה מ -800 דגימות בוטניות נמצא בהרבריום הלאומי של ויקטוריה.
בשנות ה -60 של המאה ה-19 הייתה אטקינסון מודעת להשפעה של החקלאות האירופית על הצומח המקומי. היא כתבה על כך בכמה הזדמנויות, והצהירה הצהרות כמו " לא צריך שום דמיון פורה כדי לחזות שבעוד, למשל, חצי מאה, שטחים של מאות קילומטרים יהיו חסרי עצים".
היא נחשבת כאמנית בוטנית, התעניינה גם בזואולוגיה. האמנות שלה הייתה יוצאת דופן בשל המגוון שלה: היא כללה בעלי חיים, ציפורים, חרקים, זוחלים ונופים.
היא הייתה כתבת פופולרית לענייני מדע וכתבה עבור The Morning Herald של סידני ומגזין הגננות.
סופרת

לואיזה נחשבת לאישה הראשונה ילידת אוסטרליה שפרסמה באוסטרליה רומן, "גרטרוד המהגרת" (1857) שזכה להצלחה, והיא הייתה אז בת 23. [14] היא הייתה גם הסופרת הראשונה שאיירה את יצירותיה שלה. היא הייתה אשה דתית מאוד והסיפורת שלה, שבדרך כלל ניתן לתאר אותה כ"רומנטיקה-מלודרמה ויקטוריאנית ", העבירה מסרים מוסריים פשוטים באמצעותם".
למרות זאת, הרומנים שלה הם משמעותיים משום ש"הם הרומנים הראשונים שנכתבו על ידי אישה אוסטרלית ילידת הארץ; הם מציעים, תיאור מתמשך של חיים קולוניאליים באוסטרליה ומציעים נקודת מבט קולוניאלית, נשית מסוימת, המנסה באופן פעיל לנסות להיות שונה מהערכים האנגלים המיובאים ". למעשה,"ניתן לראות באטקינסון את ההומניסטית-דמוקרטית האמיתית הראשונה בסיפורת - תיאור וחמלה לדמויות לבנות ושחורות, לנשים כמו גם לגברים ".
בנוסף לסיפורת, אטקינסון גם כתבה מאמרים במדעי הטבע, והייתה בת 19 כאשר בשנת 1853 פרסם המגזין "חדשות מאוירות של סידני", את מאמריה המאוירים הראשונים, "הערות הטבע של החודש עם איורים". היא הייתה האישה הראשונה באוסטרליה שפרסמה סדרת מאמרים ארוכת שנים בעיתון גדול. מאמריה הופיעו ב- The Sydney Morning Herald וב- The Mail Mail מ־12 בדצמבר 1859 במשך למעלה מעשר שנים. הם היו "אינפורמטיביים ועממיים" עם "נימה וכוונה חינוכית פשוטה".
רחוב אטקינסון, בפרבר קוק בקנברה, נקרא לכבודה.
הערות שוליים

↑  Atkinson, C. Louisa W., botanical collector, www.anbg.gov.au
1 2 3 4  Lawson, Elizabeth (1988) "Louisa Atkinson, Naturalist and Novelist" in Adelaide, Debra (1988) A Bright and Fiery Troop: Australian Women Writers of the Nineteenth Century, Ringwood, Penguin p. 69, 73, 79, 74, 75, 76, 71, 81, 72
↑  A. H. Chisholm, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
↑  jurisdiction:Australian Government Departmental Consortium;corporateName:Council of Heads of Australasian Herbaria, Partners, avh.ala.org.au (ב־Australian English)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: atkinson-caroline-louisa-2910  AWR: AWE0047b  DAAO: caroline-louisa-waring-atkinson  DSI: 1387  GND: 11909701X  ISNI: 0000 0000 6319 5790  LCCN: n84058992  NLA: 35098529  SNAC: w6tq7200  Trove: 471408  VIAF: 62350806   WorldCat (עם VIAF): 62350806 
Sandpipers
כירכת הספר הראשון של לואיזה אטקינסון
מבחן אסוציאציות חבויות

מבחן אסוציאציות חבויות (באנגלית: Implicit-Association Test, בראשי תיבות: IAT) הוא מבחן הערכה שנוי במחלוקת למדידת אסוציאציות תת-מודעות בין מושגים שונים. המבחן מודד אסוציאציות כאלה בעקיפין, וזאת בניגוד לשאלונים שבהם אסוציאציות נמדדות במפורש על ידי שאלת המשתתפים על הרגשתם. היישום המדעי הנפוץ ביותר של המבחן הוא הערכת סטריאוטיפים סמויים, אך במרוצת השנים הוא הוא החל להיות מיושם על מגוון אסוציאציות אחרות על גזע, מגדר, מיניות, גיל, דת, הערכה עצמית, ועמדות פוליטיות.
מבחן זה הוא מבחן ממוחשב, והוא מודד באיזו מהירות אנשים יכולים לסווג מילים ודימויים חזותיים שונים. למשל, בהערכת סטריאוטיפים ההנחה הבסיסית היא שמשתתפים שיש להם סטראוטיפים ודעות קדומות כלפי קבוצה מסוימת, הם מהירים יותר בשיוך פריטים בעלי מילים חיוביות לקבוצת השיוך שלהם, בהשוואה לשיוך פריטים חיוביים הקשורים לקבוצה השונה, ולהפך, הם איטיים יותר בשיוך מילים שליליות לקבוצת השיוך שלהם ומהירים יותר בשיוך מילים שליליות לקבוצה השונה. עוד נשען מבחן זה על ההנחה, שקל יותר למשתתף לבצע את אותן התנהגויות עבור מושגים שעוצמת הקשר שלהם חזקה מאשר עבור מושגים בעוצמת קשר חלשה, ומכאן החשיבות של מהירות התגובה בקטלוג מושגים לקטגוריות שונות.
מבחן IAT פורסם לראשונה במחקר בשנת 1998 על ידי הפסיכולוגים אנתוני גרינוואלד, דבי מקגי וג'ורדן שוורץ. המבחן נמצא בשימוש נרחב במחקר בתחום פסיכולוגיה חברתית, ובמידה מסוימת בפסיכולוגיה קלינית, פסיכולוגיה קוגניטיבית ופסיכולוגיה התפתחותית.
ראו גם

זיכרון מרומז
הערות שוליים

↑  Greenwald, A. G.; Banaji, M. R. (1995). "Implicit social cognition: Attitudes, self-esteem, and stereotypes". Psychological Review. 102 (1): 4–27. doi:10.1037/0033-295x.102.1.4. PMID 7878162.
1 2  Greenwald, Anthony G.; McGhee, Debbie E.; Schwartz, Jordan L.K. (1998), "Measuring Individual Differences in Implicit Cognition: The Implicit Association Test", Journal of Personality and Social Psychology, 74 (6): 1464–1480, doi:10.1037/0022-3514.74.6.1464, PMID 9654756
↑  Goldhill, Olivia (3 בדצמבר 2017). "The world is relying on a flawed psychological test to fight racism". Quartz (באנגלית). נבדק ב-2021-08-22. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ללנטוס

| --- | --- |
 תפקיד:  טיטאן
 תרבות:  יוון העתיקה
 מקום מגורים:  פריגיה
 אב:  קויוס
 אם:  פויבה
 אחים:  לטו
 בן או בת זוג:  פריבויה, קיבלי
 צאצאים:  אאורה
 
ללנטוֹס או ללנטוּס (ביוונית עתיקה: Λήλαντος) הוא דמות משנית מהמיתולוגיה היוונית המופיעה באפוס המאוחר דיוניסיאקה מאת נונוס מפאנופוליס, שנכתב בתחילת המאה החמישית לספירה. הוא בנם של קויוס ופויבה ואחיה של לטו.
בדיוניסיאקה

ללנטוס הוא אביה הטיטאן של הנימפה אאורה, שהייתה בת לוויה לציד של ארטמיס והאם, מאת דיוניסוס, של יאקכוס, אלוהות מינורית הקשורה לתעלומות האלאוסיניות. ללנטוס היה נשוי לנימפה האוקיאנית פריבויה, שנראה כי נונוס רומז שהיא אמה של אאורה, אם כי במקום אחר הוא מכנה את אאורה "בתה של קיבלי", האלה-האם הפריגית.
הערות שוליים

↑  אאורה, עמ'. 71; נונוס, דיוניסיאקה, 48.238–247 (III עמ' 440–443), 48.421 (III עמ' 454–455); 48.444 (ג' עמ' 456–457)
↑  ברנבה וגארסיה-גאסקו, עמ'. 109; נונוס, דיוניסיאקה, 1.26–28 (א' עמ' 4, 5), 48.848–968 (ג' עמ' 484–493)
↑  נונוס, דיוניסיאקה, 48.245-247 (ג' עמ' 440-443)
↑  נונוס, דיוניסיאקה 1.26–28 (א' עמ' 4, 5)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.