יצחק חיים פרץ
ביוגרפיה

נולד בקזבלנקה שבמרוקו. אביו היה סוחר, בעל חנות נעליים ושותף בבית־חרושת לייצור נעליים, אך במשפחתו היו גם רבנים ותלמידי־חכמים. למד בבית־ספר של רשת אליאנס, שם שפת הלימוד הייתה צרפתית. בשנת 1948, בעקבות הקמתה של מדינת ישראל, החליט אביו לנטוש את כל עסקיו ולעלות לישראל. את המשפחה השאיר בקזבלנקה, מכיוון שהעלייה הייתה עדיין בלתי חוקית והוא חשש מתלאות הדרך. כשהגיע ארצה נשלח למעברת באר יעקב. המשפחה עלתה אחריו, כשכל אחד מארבעת הילדים עלה בנפרד. יצחק עזב את הבית ב-1949, בהיותו בן 10, בקבוצת הילדים הראשונה שעזבה את קזבלנקה במסגרת עליית הנוער. שהה שנה במחנה של עליית־הנוער בצרפת, ולישראל הגיע במרץ 1950. הוא נשלח לפנימיה דתית ליד ירושלים, ולאחר שנתיים היה אמור לעבור ללמוד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. מאחר שהצטיין בלימודיו הרב אביעזר בורשטיין הציע שילמד בישיבה התיכונית מדרשית נעם, גם שם היה תלמיד מצטיין. בתום לימודיו קיבל זימון לקורס טיס, אך בחר לא להתגייס וללמוד בישיבת חברון, שם היה מקורב למשגיח הרב מאיר חדש ולרב ברוך מרדכי אזרחי.
לאחר שהוסמך לרבנות, מונה בגיל 24 לרב העדה הספרדית של רעננה בשנת 1968, במקביל לרב שלמה מלץ שמונה לרב העדה האשכנזית; לאחר פטירתו של הרב מלץ בשנת 1997 המשיך לשמש כרבה היחיד של העיר. לאחר נישואיו למד בכולל בפתח תקווה, ובהמשך קיבל סמיכה לרבנות ודיינות  מחזון עובדיה.
בשנת 1984 חיפשו מקימי ש"ס דמות שתוכל למשוך את ההמון הספרדי המסורתי ובנוסף תהווה גשר עם הציבור החרדי ליטאי, והרב פרץ נבחר לעמוד בראש התנועה. לאחר שקיבלה ארבעה מנדטים בבחירות לכנסת האחת עשרה, נכנס לראשונה לכנסת. באותה עת, בכנסת ה-11, כיהן חבר כנסת אחר בעל שם זהה, חבר הכנסת יצחק פרץ מהמערך. ש"ס נכנסה לקואליציה בראשות שמעון פרס ופרץ כיהן תחילה כשר ללא תיק. אחרי שלושה חודשים מונה לשר הפנים.
כשר הפנים פעל נגד הקמתה של האוניברסיטה המורמונית בירושלים, וסירב לרשום גיורת רפורמית, שושנה מילר, כיהודיה. בשנת 1986 היא עתרה לבג"ץ בדרישה להירשם כיהודיה והוא פסק לטובתה. לאחר שהבין שלא יוכל להימנע ברישום בסעיף הלאום בתעודת הזהות שלה, החליט שבסעיף הלאום, תירשם המילה "נתגיירה" בצד המילה "יהודייה". ואולם בג"ץ קבע כי פרטים הנוגעים ללאום ולדת לפי חוק מרשם האוכלוסין צריכים להירשם לפי הודעת הנרשם בלבד, ולכן לפקיד הרישום אין נתונה הסמכות להוסיף פרטים לרישום לפי ראות עיניו. הוא קיבל אַרְכָּה של מספר ימים לבצע את הפסיקה. ראש הממשלה יצחק שמיר וגם מפלגת העבודה הציעו פתרון של מחיקת הלאום מהתעודה, אך שימור הרישום ברשומות משרד הפנים, אך פרץ לא קיבל את הפשרה והתפטר מתפקידו בינואר 1987. במאי חזר לממשלה וכיהן כשר בלי תיק, לאחר שהליכוד התחייב להעביר תוך חודשיים תיקון לחוק הגיור.
בבחירות לכנסת ב-1988 הפך אריה דרעי, ששימש כמנכ"ל משרד הפנים תחת הרב פרץ, למנהיג התנועה ומונה לשר הפנים. פרץ כיהן כשר הקליטה בכנסת ה-12.
בעקבות "התרגיל המסריח" שנעשה בניגוד לדעתו של הרב שך, הוא פרש מהסיעה במרץ 1990. ב-25 בדצמבר 1990 הקים סיעת יחיד בשם "מוריה - עם ישראל על-פי תורת ישראל". באותו יום הוא התבטא כי "ש"ס תקעה סכין בלב בוחריה", וציטוט מילים אלו הופיע ביתד נאמן ככותרת ראשית מובלטת בעיתון יום המחרת.
לקראת הבחירות לכנסת השלוש עשרה (1992) חבר ליהדות התורה, שאיחדה את אגודת ישראל ודגל התורה. הוא הוצב במקום השני ברשימת יהדות התורה וכיכב בתעמולת הבחירות של המפלגה במטרה למשוך את מצביעי ש"ס. לאחר מספר ימים פרש הרב פרץ מהכנסת ה-13 בהתאם להסכמה שאם לא יצליח להביא מספר מצביעים גדול למפלגה הוא יפנה את מקומו.
בשנת 2002 לקה הרב פרץ בשבץ במהלך ריאיון רדיו.
בשנת 2002 נבחר לחבר במועצת הרבנות הראשית ובשנת ה'תשס"ח (2008) נבחר שנית. נבחר שוב בספטמבר 2018. משמש כיו"ר ועדת מקוואות.
בסיוון תשע"ח החליט היועץ המשפטי של משרד הדתות כי הרב פרץ יישאר בתפקידו גם לאחר גיל 80, לפחות לתקופה מסוימת. בספטמבר 2022 פורסם כי אחרי יותר מ-60 שנה, יפרוש הרב פרץ מתפקידו כרב העיר רעננה אחרי חג הסוכות ה'תשפ"ב (אוקטובר 2022).
הרב פרץ נשוי לחנה רינגל ילידת פריז,אביה דוד רינגל נספה באושוויץ  בשנת 1943, ולהם ארבעה ילדים.