stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלברט סויסה
ביוגרפיה

סויסה נולד בקזבלנקה. בשנת 1963 עלה לישראל עם משפחתו וגר בשכונת עיר גנים בירושלים. בנערותו, למד בישיבה, ואחר כך נסע לפריז ללמוד פנטומימה.
בשנת 1990 יצא לאור ספרו "עקוד" בהוצאת הספריה החדשה. לספר שלושה חלקים, שכל אחד מתמקד בנער אחר מהשכונה. כולם ילדים של משפחות מרוקאיות שעלו והתיישבו בעיר גנים. הספר מתאר את החיים באחת השכונות המוחלשות ביותר בירושלים המערבית, בזרם תודעה שמשרבב יחד שפה מליצית וסלנג של עולים. הספר זיכה את סויסה בפרס ברנשטיין לשנת 1991. באותה שנה גם פרסם את הנובלה "יתמות ברוכה" בכתב העת סימן קריאה.
בשנות ה-90 וראשית שנות ה-2000 היה כתב ובעל טור בעיתון "כל העיר". באותה תקופה הקים בית קפה בשם "זיגמונד" בשכונת רחביה בירושלים (רח' עזה פינת רח' האר"י), שאותו הוא מנהל כיום.
החל משנת 2010, כותב במגזין האמנות ערב רב. ואוצר תערוכת בבית האמנים בירושלים.
תערוכות שאצר

"ניבים" (2013) - תערוכת וידאו, סאונד ומיצב שהוצגה בגלריה אגריפס 12. בתערוכה השתתפו עשרה אמנים, ובהם קבוצת סלה-מנקה, נבט יצחק ואמנית הקול ויקטוריה חנה.
"זאבי חוצות" (2013) - תערוכה של לנה זידל, בית האמנים, ירושלים.
"חותם נחתום" (2014)  תערוכת הדפס של מוטה ברים, בית האמנים, ירושלים.
"בווארי אוריינטלי - האם אתה מכיר את האשה הזאת?" (2015) - תערוכה של חיים בן שטרית, בית האמנים, ירושלים.
"Fête naïve" ‏(2023) - תערוכה של הצלם יצחק ירושלמי, הגלריה של בית הספר מוסררה לאמנות, ירושלים
חיים אישיים

בשנת 2000 פגש את המחזאית יוספה אבן-שושן ולזוג נולד בן.
לקריאה נוספת

קובי נסים, "הנושא שלי הוא הכתיבה עצמה: שיחה עם אלברט סויסה על כתיבתו", על המשמר, ג' בשבט תשנ"א, 18 בינואר 1991, עמ' 22.
הערות שוליים

↑  דיון - וריאציות בנושא העקידה, חדשות, 24 במאי 1991
↑  אריאנה מלמד, כתב עת/ גודש טוב - שתי אטרקציות מתוך רבות בחוברת החדשה של "סימן קריאה", חדשות, 25 בדצמבר 1990
↑  חגית אברון, ‏בלדה לרחוב הירושלמי, באתר גלובס, 30 ביולי 2009
↑  איתן בוגנים, לערער על ערכים נוסטלגיים, באתר הארץ, 31 בינואר 2018
↑  עוזי צור, פזוליני משכונת מורשה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2023
אופיר חובב, יצחק ירושלמי מספק מבט אחורה, אל עולם נטול מחאה או מרד, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300115105171  ISNI: 0000 0000 7905 743X  LCCN: n91127267  Trove: 922863  VIAF: 92198682   WorldCat (עם VIAF): 92198682 
קפה זיגמונד (בבעלותו של אלברט סויסה)
קסמן של אגדות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ברונו בטלהיים 
 שפת המקור:  אנגלית 
 נושא:  מעשייה 
 הוצאה
 הוצאה:  תמזה והדסון 
 תאריך הוצאה:  1976 
 
קסמן של אגדות ותרומתן להתפתחותו הנפשית של הילד הוא ספר משנת 1976 מאת הפסיכואנליטיקאי ברונו בטלהיים, שבו המחבר מנתח אגדות באמצעים של פסיכואנליזה פרוידיאנית. הספר היה שנוי במחלוקת בהקשר של חשד לגנבה ספרותית.
מבנה ותוכן

הספר מחולק לשני חלקים עיקריים. הראשון, "קסמים – מלוא חופניים", מתאר את מחשבותיו של בטלהיים על ערכן של אגדות עבור ילדים. החלק השני, "בעולם האגדות", מציג קריאה פסיכואנליטית של מספר אגדות פופולריות, ביניהן:
הנזל וגרטל
כיפה אדומה
ג'ק וגבעול השעועית
שלגיה
זהבה ושלושת הדובים
היפהפייה הנרדמת
סינדרלה
מחזור האגדות "החתן החיה", כולל היפה והחיה, הנסיך צפרדע וכחול הזקן.
בטלהיים מציג טענה ולפיה סיפורי אגדות מסייעים לילדים לפתור בעיות קיומיות מסוימות כמו חרדת נטישה, סכסוך אדיפלי ויריבויות בין אחים. האלימות הקיצונית והרגשות המכוערים המופיעים באגדות רבות מסייעים להסיט את מה שאולי מתרחש ממילא במוחו של הילד. פחדים לא מציאותיים של ילד דורשים לעיתים קרובות תקוות לא מציאותיות. יתרה מכך, לסיפור כמו "הנסיך צפרדע" יש יתרון על פני החינוך המיני המודרני, בכך שהוא מכיר בעובדה שילד עלול לחוש רתיעה כלפי מיניות, ובמקרה זה לסיפור זה תפקיד מגונן עבור הילד.
התקבלות, השפעה ופרסים

בארצות הברית, בטלהיים וקסמן של אגדות זכו בפרס בחירת המבקרים האמריקאים בשנת 1976, ובפרס הספר הלאומי בקטגוריה של מחשבה עכשווית בשנת 1977.
רוברט א' סגל כותב: "ההפרדה בין הגישה העדכנית של בטלהיים לאגדות לבין גישתו המיושנת למיתוסים היא בולטת".
הספר קסמן של אגדות צוטט כמקור השפעה ליצירות רבות שנכתבו אחריו, המספרות סיפורי אגדות במונחים של מבוגרים, כולל הסרט בובות משנת 1987, הסרט כיפה אדומה של הבמאית קתרין הארדוויק מ-2011, וסרט האימה והפנטזיה הממלכה האדומה עולה משנת 2014.
גנבה ספרותית

בהקדמה לספר מצהיר בטלהיים כי הוא כותב את הספר כ"מחנך ומטפל בילדים בעלי הפרעות קשות". עם זאת, לאחר מותו, נמצא כי התעודות שלו בתחומים אלה מזויפות, לאחר שבטלהיים למד רק שלושה שיעורי מבוא בפסיכולוגיה.
במהדורת חורף 1991 של כתב העת Journal of American Folklore, הציג בוגר המחלקה לאנתרופולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בשם אלן דאנדס עמדה, שעל פיה העתיק בטלהיים חלקים נכבדים מספרו מתוך הספר "מחקר פסיכיאטרי של מיתוסים ואגדות: מקורם, משמעותם והשימוש בהם" מאת יוליוס הושר, שנכתב בשנת 1963, מבלי לתת קרדיט מתאים; וכמו כן ביצע השאלות ספרותיות ורעיוניות נוספות ממקורות אחרים ללא מתן קרדיט.
דנדס קובע כי בטלהיים עסק ב"שאילה סיטונאית", הן של קטעים אקראיים והן של רעיונות מפתח, בעיקר מספרו של הושר, אך גם ממקורות אחרים. גם רוברט א. ג'ורג', פרופסור לפולקלור באוניברסיטת UCLA, אומר: "ברור שהוא [בטלהיים] לא עשה את שיעורי הבית שלו".
הושר עצמו לא ראה בכך עניין גדול. הוא אמר: "כולנו מבצעים גנבות ספרותיות מפעם לפעם. אף אני כך. לעיתים קרובות, אינני בטוח אם זה יצא מהמוח שלי או אם זה בא ממקום אחר... אני רק שמח שאולי הייתי המשפיע של ברונו בטלהיים. לא תמיד הסכמתי איתו אבל זה לא משנה. ברונו בטלהיים המסכן, לא הייתי רוצה להפריע לו בשנתו הנצחית בעניין זה.
דנדס אף טען כי המאמר שלו משנת 1967 בנושא סינדרלה הועתק על ידי בטלהיים. ג'קלין סנדרס, שהכירה את בטלהיים ומאוחר יותר כיהנה באותו תפקיד כמנהלת בית הספר האורטוגני באוניברסיטת שיקגו, הסתייגה מההאשמות של דנדס.
כבר ב-1991, השווה הלוס אנג'לס טיימס בין ניסוחו של בטלהיים ובין מה שכתב היושר: "למרות שאף פעם אסור 'להסביר' את האגדות לילד, יש חשיבות גדולה לכך שהמספר יבין את משמעותם. גורם זה מקדם את הרגישות בבחירת הסיפורים המתאימים ביותר לשלבים שונים של התפתחות הילדים המאזינים, ולהדגשת נושאים שעשויים להיות בעלי ערך תרפויטי עבור קשיים פסיכולוגיים ספציפיים".
הערות שוליים

1 2  Dundes, Alan: "Bruno Bettelheim's Uses of Enchantment and Abuses of Scholarship". The Journal of American Folklore, Vol. 104, N0. 411. (Winter, 1991): pages 74–83.
1 2 3 4 5  Bettelheim Plagiarized Book Ideas, Scholar Says : Authors: The late child psychologist is accused of 'wholesale borrowing' for study of fairy tales, Los Angeles Times, Anne C. Roark, Feb. 7, 1991.
↑  Lehiyiann-Haltpt, Christopher (5 במאי 1976). "Books of the Times: Frog King as Sex Education". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "All Past National Book Critics Circle Award Winners and Finalists". National Book Critics Circle. Retrieved 2012-03-09.
↑  "National Book Awards – 1977". National Book Foundation. Retrieved 2012-03-09.

There was a "Contemporary" or "Current" award category from 1972 to 1980.
↑  Theorizing About Myth, Robert Alan Segal, University of Massachusetts Press, 1999, page 61.
↑  Gallagher, John Andrew (1989). "Stuart Gordon". Film Directors on Directing. Greenwood Publishing Group. pp. 96–97. ISBN 9780275932725.
↑  The Uses of Enchantment: The Meaning and Importance of Fairy Tales, Bruno Bettelheim, New York: Vintage Books (Random House), 1975, 1976. "Portions of this book originally appeared in The New Yorker."
↑  Turbulent dreams of a damaged saint, The Independent [UK], Nicholas Tucker, 8 December 1995.
↑  An Icon of Psychology Falls From His Pedestal, New York Times, Christopher Lehmann-Haupt, book review of The Creation of Dr. B by Richard Pollak, Jan. 13, 1997.
↑  Genius Or Fraud? Bettelheim's Biographers Can't Seem To Decide, Chicago Tribune, Ron Grossman, January 23, 1997.
↑  A Psychiatric Study of Fairy Tales: Their Origin, Meaning and Usefulness, Julius E. Heuscher, illus. by Melba Bennett, Springfield, Illinois: Thomas pub., 1963, 224 pages. See also A Psychiatric Study of Fairy Tales: Their Origin, Meaning and Usefulness; an enlarged and thoroughly revised second edition, Julius E. Heuscher, Springfield, Illinois: Charles C. Thomas, publisher, April 1974, 422 pages.
1 2  Sharman Stein (7 בפברואר 1991). "Bettelheim Accused Of Plagiarizing Book". Chicago Tribune. {{cite news}}:  (עזרה)
גבריאל קדוש (רב)

| --- | --- |
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  הלכה, שמיטה, מצוות התלויות בארץ
 רבותיו:  הרב אברהם שפירא, הרב יעקב אריאל
 
הרב גבריאל (גבי) קדוש הוא רב המועצה האזורית בני שמעון, רב הגרעין התורני בקריית גת, מרבני מכון התורה והארץ, עורך ומחבר ספרים. לשעבר רבם של היישובים גני טל בגוש קטיף ושומריה, ומעורכי כתב העת אמונת עתיך.
ביוגרפיה

למד בישיבות אהל שלמה, כרם ביבנה ומרכז הרב, מתלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא. בסוף שנת תשמ"ה עבר לגוש קטיף להמשך לימוד תורה בכולל מג"ל בראשות הרב יעקב אריאל.
בחודש מרחשוון תשנ"ג מונה לכהן כרב של גני טל שבגוש קטיף. בטקס ההכתרה השתתף הרב אברהם שפירא.
מרבני מכון התורה והארץ. בעבר היה ממעורכי כתב העת אמונת עתיך. חיבר עשרות מאמרים בנוגע לשמיטה, מצוות התלויות בארץ, תרומות ומעשרות ועוד.
מאמריו התפרסמו תדיר בכתבי העת צהר, אמונת עתיך, ביכורי הארץ, טל לישראל ובמקומות נוספים.
לאחר פינוי גוש קטיף המשיך להיות במשך מספר שנים רבה של גני טל ולאחר מכן של שומריה.
בשנת 2010 מונה לרב רב המועצה האזורית בני שמעון.
ייסד ועומד בראש הגרעין התורני בקריית גת. מתגורר ביישוב יד בנימין.
חיבוריו

שאלות ותשובות בנושא יום העצמאות. הרב יגאל קמינצקי והרב גבריאל קדוש. תשס"ו.
ספרים שערך

תורת הארץ והסביבה: מאמרי הלכה והגות. 391 עמ'. בהוצאת מכון התורה והארץ.
המאמין באהבה. בהוצאת ישיבת אור עציון.
תורת קטיף: 35 שנות תורה והלכה של רבני גוש קטיף בקהילותיהם.
הגדת החירות: שלח את אחי יהונתן: 25 שנה לכלא, לא לפסוח על אחינו יהונתן פולארד.
מה טבו אהליך יעקב: לכבוד מו"ר הרב יעקב אריאל רב העיר רמת גן ונשיא מכון התורה והארץ. 112 עמ'.
מפתחות הממלכה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של א.ג'.קרונין
 בימוי:  ג'ון סטאהל
 הופק בידי:  ג'וזף ל. מנקייביץ'
 תסריט:  ננלי ג'ונסון, ג'וזף ל. מנקייביץ'
 עריכה:  ג'יימס קלרק
 שחקנים ראשיים:  גרגורי פק וינסנט פרייס אדמונד גוון תומאס מיצ'ל
 מוזיקה:  אלפרד ניומן
 צילום:  ארתור מילר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בדצמבר 1944
 משך הקרנה:  136 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  סקוטלנד 
 תקציב:  3,000,000 דולר
 הכנסות:  2,400,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
מפתחות הממלכה (באנגלית: The Keys of the Kingdom) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1944 בבימויו של ג'ון סטאהל, עם גרגורי פק בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס בחלקו על הרומן "מפתחות הממלכה" של א.ג'.קרונין משנת 1941.
הביטוי "מפתחות הממלכה", הוא חשוב ביותר בברית החדשה, בו מעביר ישו את מפתחות הממלכה (ממלכת השמים) לתלמידו שמעון (פטרוס).
העלילה המתוארת בפלאשבק היא על כומר קתולי החוזר בזקנתו לכפרו בסקוטלנד לאחר ששירת עשרות שנים כמיסיונר בסין.
תקציר עלילה

האב פרנסיס צ'ישולם (גרגורי פק) חוזר בשנת 1938 לכפרו בסקוטלנד. הוא רוצה להמשיך בתפקידו. מונסיניור סלית' (סדריק הרדוויק) מגיע לכפר מסרב בתחילה לבקשתו ומציע לו לצאת לפנסיה. בלילה מוצא בלית' את יומנו של צ'ישלום וקורא בו כל הלילה. בבוקר הוא משנה את דעתו ומתיר לצ'ישולם להמשיך בתפקידו ככומר הכפר.
היומן מתחיל ב-1878. פרנסיס צ'ישולם הצעיר (רודי מקדואל) הוא בן לאם פרוטסטנטית ואב קתולי. ביום גשום יוצא האב לפאב ומותקף בידי פרוטסטנטים. האם יוצאת לעזרתו אבל שניהם נסחפים אל מותם בטביעה בשיטפונות. פרנסיס היום גדל אצל דודתו אנה ובתה נורה (ג'יין בול). נורה מתאהבת בו אך הוא מתקרב לדת ונוסע ללימודי כמורה עם חברו אנגוס (וינסנט פרייס).
בתום לימודיו נכנסת נורה להריון מגבר לא ידוע, יולדת בת, ג'ודי ומתה. פרנסיס המדוכא חוזר להיות כומר בכפרו אך אינו מרוצה מתפקודו. הכומר מק'נב (אדמונד גוון) מציע לו לנסוע לסין והוא מסכים. הוא מגיע לעיר פאיטן (אנ') ומוצא שהמיסיון נהרס בשיטפונות.
הוא שוכר דירה בעיר ומפרסם את המקום אבל "המאמינים" מחבלים במקום. הם "מאמיני אורז" כלומר מאמינים בישו רק אם הם מקבלים אורז.
בעזרת ג'וסף (בנסון פונג), מאמין נוצרי, הוא מסדר את המקום ופותח בו מרפאה קטנה אף על פי שאינו רופא מוסמך. חברו ד"ר וילי טולוך (תומאס מיצ'ל) שולח לו חומרי רפואה. כאשר פרנסיס מצליח לרפא ילד גוסס של עשיר סיני, בונה לו האב מיסיון מרווח. באות אליו נזירות ובראשן מריה (רוז סטרנדר) והם פותחים שם בית ספר לילדים העניים.
אנגוס מבקר במקום בתור מבקר מיסיונים ומותח ביקורת על עבודתו מאחר שפרנסיס לא מצליח לנצר מספיק מאמינים כמו במיסיונים אחרים.
וילי מגיע מסקוטלנד ועוזר לפרנסיס. הם נקלעים למלחמה בין מורדים לכוחות הממשלה. וילי נהרג ופרנסיס בעזרת ג'וזף מצליחים לחדור לסוללת תותחים שמאיימת על המיסיון ולפוצץ אותה.
פרנסיס נפגע בפיצוץ ומאז נשאר צולע.
כך עברו עשרות שנים ופרנסיס חוזר לכפר ומטפל בבנה היתום של ג'ודי.
בבוקר, למרות הביקורת של אנגוס, מאשר לו סלית' להמשיך בתפקידו לאחר שקרא את כל היומן והתרשם מתפקודו בעת משברים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרגורי פק | פרנסיס צ'ישולם | כומר |
| וינסנט פרייס | אנגוס מילי | כומר |
| אדמונד גוון | האמיש מק'נאב | כומר בכיר |
| רודי מקדואל | צ'ישולם הצעיר |  |
| תומאס מיצ'ל | וילי טולוך | רופא |
| רוז סטרדנר | מריה | נזירה |
| סדריק הרדוויק | מונסניור סלית' | כומר בכיר |
| בנסון פונג | ג'וזף |  |
| ג'יין בול | נורה |  |
פרסים

הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - גרגורי פק
פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר שחור-לבן
פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן - ארתור צ'. צמלר
פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר - אלפרד ניומן
קבוצת עזריאלי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  עזרל
 מייסדים:  דוד עזריאלי
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־42 שנים)
 חברת אם:  עזריאלי החזקות (55.62%)
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב
 מוצרים עיקריים:  נדל"ן: מרכזי קניות, משרדים, דיור מוגן, מלונאות, מרכזי נתונים, חוות שרתים, מסחר מקוון, דיור להשכרה
 שווי שוק:  33.8 מיליארד ש"ח (3 במרץ 2025)
 הכנסות:  2.94 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  3.77 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח:  2.22 מיליארד ש"ח (2023)
 הון עצמי:  23.6 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  54.1 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  דנה עזריאלי
 מנכ"ל:  אייל חנקין
  
 azrieligroup.com
 
קבוצת עזריאלי בע"מ היא חברת נדל"ן ציבורית הפועלת בישראל ובארצות הברית, ומתמקדת בייזום, פיתוח, ניהול והשכרה של נכסים מניבים. החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא אחת מחברות הנדל"ן הגדולות בישראל. פעילותה מתפרסת על פני מספר מגזרים מרכזיים, בהם מרכזי מסחר וקניונים, נדל"ן מניב למשרדים, דיור מוגן, דאטה סנטרס ופרויקטים למגורים להשכרה.
היסטוריה

קבוצת עזריאלי נוסדה ב-1983 כזרוע הישראלית של פעילות הנדל"ן הבינלאומית של האדריכל הקנדי-ישראלי דוד עזריאלי. הפרויקט הראשון שלה היה בניית קניון איילון ברמת גן – הקניון המשמעותי הראשון אז בישראל, שבנייתו הושלמה בשנת 1985. נוסף על כך, מרכז קניות זה הוא הראשון שנקרא "קניון", תחדיש לשוני שהגה דוד עזריאלי (על בסיס "קנה" ו"חניון") ונקלט בעברית.
לאחר מכן, החברה בנתה את קניון הנגב בבאר שבע, קניון ירושלים, ומגדלי עזריאלי – מרכז העסקים הגדול בישראל, ורכשה מספר קניונים נוספים, דוגמת קניון חולון, קניון חיפה ואחרים. עם רכישת חברת IC ב-1997, נוספו לקבוצה פרויקטי נדל"ן, ובכלל זאת 2 קניונים בהוד השרון ובחולון ומרכז מסחרי בהרצליה. ביוני 2010 הונפקה החברה בבורסת תל אביב, לפי שווי של 9.5 מיליארד שקל, ונחשבת להנפקה הגדולה ביותר בתולדות הבורסה, ונכון ל-2021 היא החברה הרביעית בגודלה שנסחרת בבורסה בתל אביב עם שווי שוק של 36.7 מיליארד שקל.
לאחר מותו של דוד עזריאלי בשנת 2014 בתו, דנה עזריאלי, מונתה ליו"ר דירקטוריון הקבוצה, לאחר שכיהנה בתפקידי מפתח בחברה, ובמהלך הכהונה שלה הקבוצה נכנסה לפעילות בתחומים נוספים כמו מרכזי נתונים, מלונאות ודיור מוגן.
בשנת 2016 נכנסה הקבוצה לפעילות גם בתחום המסחר המקוון, על ידי רכישת אתר Buy2 אשר הוקם על ידי יזם האינטרנט אביב רפואה, בסכום מוערך של כ-80 מיליון ש"ח. האתר, ששמו שונה ל-"Azrieli.com", הושק בתחילת 2017 ונחשב לאחד מאתרי המסחר האלקטרוני המובילים בישראל. ביולי 2019 חברת עזריאלי נכנסה לתחום מרכזי הנתונים ברכישת 20% מחברת חוות השירותים האמריקאית קומפאס וביולי 2021 רכשה חברה נורווגית בתחום, בשם גרין מאונטיין, עבור 2.8 מיליארד שקל.
ב-27 במרץ 2023 השתתפה קבוצת עזריאלי בהשבתת המשק כצעד התנגדות לרפורמה המשפטית שקידמה ממשלת ישראל השלושים ושבע.
בנובמבר 2024 פורסמה הודעה על מינויו של רון אבידן, המנכ"ל לשעבר של החברות אזורים ועופר השקעות לתפקיד מנכ"ל קבוצת עזריאלי. אבידן יחליף את המנכ"ל הנוכחי אייל חנקין, שבינואר 2025 צפוי לעבור ללונדון, שם ינהל את כלל פעילות הקבוצה בתחום הדאטא סנטרס.
החזקות החברה

קבוצת עזריאלי מונה (נכון ל-2020) חמש זרועות עיקריות:
קנית השלום השקעות בע"מ
אוצם יזמות והשקעות בע"מ
אינטרנשיונל קונסלטנטס בע"מ
Azrieli Data centers LLC: חברה בת אמריקאית שמתעסקת במרכזי נתונים, מושקעת בהיקף של 23.95% בחברת קומפאס, שעוסקת בתחום זה.
בנוסף החזקה ישירה בנכסים בחו"ל, בפאלאס להבים ובדיור מוגן מודיעין בע"מ ו-3.1% מבנק לאומי.
נכסי החברה

החברה מתמחה בייזום, תכנון הקמה וניהול של פרויקטים בנדל"ן בכלל וקניונים בפרט, כיום (2025) הקבוצה מחזיקה בישראל 19 קניונים מעכו ועד אילת, 13 נכסי משרדים ו-5 בתי דיור מוגן, וכן 8 נכסי משרדים מחוץ לישראל.
נכסי החברה > קניונים

נכון ל-2025 בבעלות הקבוצה 19 קניונים ומרכזים מסחריים בישראל:
| שם העיר | שם הקניון בעיר | שנת הקמה |
| --- | --- | --- |
| תל אביב | קניון עזריאלי תל אביב | 1999 |
| תל אביב | קניון עזריאלי שרונה | 2023 |
| ירושלים | קניון עזריאלי ירושלים (מלחה) | 1993 |
| חיפה | קניון עזריאלי חיפה | 1995 |
| באר שבע | קניון עזריאלי הנגב | 1989 |
| ראשון לציון | קניון עזריאלי ראשונים | 2017 |
| חולון | קניון עזריאלי חולון | 1998 |
| הוד השרון | קניון עזריאלי הוד השרון | 1997 |
| רמת גן | קניון עזריאלי איילון | 1985 |
| עכו | קניון עזריאלי עכו | 2011 |
| גבעתיים | קניון עזריאלי גבעתיים | 2005 |
| רעננה | עזריאלי רעננה | 1994 |
| הרצליה | עזריאלי הרצליה אאוטלט | 2002 |
| מודיעין-מכבים-רעות | קניון עזריאלי מודיעין | 2008 |
| רמלה | קניון עזריאלי רמלה | 2015 |
| אור יהודה | עזריאלי אור יהודה אאוטלט | 2008 |
| חולון | מרכז העסקים חולון | 2013 |
| להבים | עזריאלי להבים | 2020 |
| אילת | קניון מול הים | 1997 |
| שם העיר | שם הקניון בעיר | שנת הקמה | שנת מכירה/סגירה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קריית אתא | קניון עזריאלי קריית אתא | 2011 | 2021 | נמכר ב-2021 לחברת מילאנו ופיתוח ששינתה את שמו ל"קניון כפיר" |
נכסי החברה > בנייני משרדים

באחזקת החברה כ-13 בנייני משרדים בישראל, בשטח כולל של 628 אלף מ"ר (2020), ביניהם:
מגדלי עזריאלי, קומפלקס של גורדי שחקים בתל אביב, ובבסיסו נמצא קניון.
עזריאלי שרונה, גורד השחקים הגבוה בארץ, נמצא בתל אביב ובבסיסו נמצא קניון.
מרכז העסקים עזריאלי חולון, מתחם משרדים, מסחר ופנאי שהוקם ב-2013 ליד צומת חולון.
עזריאלי טאון, מגדל משרדים בדרך נמיר, במע"ר הצפוני של תל אביב.
עזריאלי המנור, חולון.
נכסי החברה > בתי דיור מוגן

באחזקת החברה כ-4 בתי דיור מוגן פעילים (ואחד עתידי בראשון לציון), בשטח כולל של 105 אלף מ"ר (2020):
פאלאס תל אביב
פאלאס רעננה
פאלאס מודיעין
פאלאס להבים
נכסי החברה > בתי מלון

מלון הסלע האדום, אילת – נרכש ב-2023
מלון הר ציון, ירושלים – נרכש ב-2020
מלון ג'ייקוב, מודיעין, ייפתח במרץ 2025
מלון במגדל הספירלה, תל אביב, בתכנון.
נכסי החברה > החזקות בחוץ לארץ

באחזקת החברה כ-8 מבנים בחוץ לארץ, בשטח כולל של 237 אלף מ"ר (2020):
7 מספר מבני משרדים ביוסטון ובאוסטין, טקסס.
מבנה בלידס, אנגליה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קבוצת עזריאלי בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  מיכאל רוכוורגר, עזריאלי עובר לת"א 25: הבינלאומי והפועלים רכשו מניות בשווי 330 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2010
↑  עומרי כהן, ‏עזריאלי רוכשת חברת חוות שרתים בנורווגיה ב-2.8 מיליארד שקל, באתר גלובס, 19 ביולי 2021
↑  איריס ליפשיץ-קליגר, דניאל סלאמה, הדר גיל-עד, הילה ציאון, קניונים, נתב"ג, הדואר וחברות הייטק: מי הודיע על שביתה?, באתר ynet, 27 במרץ 2023
↑  רון אבידן, מנכ"ל אזורים, ימונה לתפקיד מנכ"ל קבוצת עזריאלי, באתר כלכליסט, 18 בנובמבר 2024
↑  ענת דניאלי לב, ‏רון אבידן, מנכ"ל אזורים, ימונה למנכ"ל קבוצת עזריאלי, באתר גלובס, 18 בנובמבר 2024
↑  עמוד 11, בדו"ח הכספים לשנת 2020
↑  חזי שטרנליכט, עזריאלי מוכרת קניון - בפעם הראשונה בתולדות החברה, באתר כלכליסט, 23 בפברואר 2021
↑  לילה במחיר שפוי, כתבה של ערן קמינסקי באתר אמניוס, מרץ 3, 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597700505171  VIAF: 10145304714178610301   WorldCat (עם VIAF): 10145304714178610301 
עזריאלי איילון, קניון שנבנה על ידי הקבוצה ובבעלותה, מבין הקניונים הראשונים בארץ והראשון בשם "קניון".
עזריאלי שרונה, קניון ובניין משרדים בבעלות הקבוצה, הבניין הגבוה בארץ
עומר לוז

| --- | --- |

עומר לוז, מאי 2021
 לידה:  22 במאי 1991 (בן 33) קרית טבעון‏‎, ישראל 
 שם במה:  Peter Spacey
 מוקד פעילות:  ישראל, ארצות הברית, אירופה, אסיה
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  אורט טבעון, המרכז לאמנויות הבמה - הקונסרבטוריון קריית טבעון, מכללת BPM
 עיסוק:  מוזיקאי, די. ג'יי, מפיק מוזיקלי, אמן יוצר, אמן חזותי, מלחין
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, גרוב
 כלי נגינה:  פסנתר, סינתיסייזר, קלידים, פטיפון
 חברת תקליטים:  Spacey Beats, Inchpersecond, נענע דיסק, קמע
 שיתופי פעולה בולטים:  סיסטם עאלי, אלון אולארצ'יק, Choke, שטובי, קולולוש, Bemet
 www.peterspacey.com
 
עומר לוז (נולד: 22 במאי 1991) הוא אמן יוצר רב תחומי העוסק באמנות חזותית, מלחין, די.ג'יי ומפיק מוזיקלי ישראלי. תחת שם הבמה Peter Spacey יוצר מוזיקה, מופיע ומתקלט במועדונים בארץ ובעולם ומציג תערוכות מוזיקליות טכנולוגיות.
ביוגרפיה

לוז נולד בקריית טבעון בשנת 1991 לסימה מורה למוזיקה ולעמי לוז מורה לגיטרה קלאסית וחשמלית ומרצה למוזיקה אלקטרונית ומולטימדיה במכללת אורנים ובטכניון ויזם ומחבר סדרת ספרי הלימוד "ברוח המוזיקה". לוז למד פסנתר, מוזיקה קלאסית, קלה וג'אז במרכז לאמנויות הבמה - הקונסרבטוריון בקריית טבעון במשך עשור. בתיכון למד במגמת המוזיקה באורט טבעון. לאחר השירות הצבאי בנ"מ למד הפקה מוזיקלית במכללת BPM.
קריירה > (Turnymator (2014-2005

בשנת 2005 החל לתקלט תחת שם הבמה "Turnymator" כדי. ג'יי הבית של מועדון "הסינקופה" בחיפה. מאז הופיע במועדונים בהם "הבלוק", "קומפורט 13", "תדר" בתל אביב, האומן 17, ו-"המזקקה" בירושלים. לוז הופיע בפסטיבלים רבים בהם ברנינג מן, אינדינגב, פסטיבל יערות מנשה. לוז השתתף כדי. ג'יי באליפות הארץ בברייקדאנס. לוז ניגן והשתתף בסרטון של גו פרו ישראל.
קריירה > Red Trex

בשנת 2012 הקים עם דניאל איגר חברה למוזיקה לסרטים ומדיה. החברה יצרה פסקולים לחברת HOT, רשות הטבע והגנים, אל על ערוץ 8 וערוץ הכנסת.
יחד יצרו את פסקול לסרט זיכרון דברים בכיכובו של מוני מושונוב ובבימויה מיכל זכריה.
קריירה > פוגארה

בשנת 2015 הצטרף לוז לקולקטיב האמנים "פוגארה", קולקטיב המאגד אמנים מתחומים שונים אשר יוצרים יחד מייצגים אודיו-ויזואליים, מסיבות קונספט וחוויות אמנותיות מבוססות טכנולוגיה. הקבוצה יצרה תוכן והשתתפה באירועים שונים בהם פסטיבל מידברן וברנינג מן בנוודה, פסטיבל האור בירושלים, פסטיבל האור בליון, צרפת.
קריירה > Peter Spacey

בשנת 2017 החל להופיע תחת שם הבמה "Peter Spacey" בו הוא משלב תקלוט, ביטים, נגינה חיה, ואמנות ויזואלית. לוז חוקר את היחסים בין אלמנטים מוזיקליים לאסתטיקה ויזואלית.
במאי 2018 הוציא את המיני אלבום הראשון "Spacey Video Beat Tape" שיצא תחת הלייבל "Inchpersecond". האלבום הוא פרויקט אודיו-ויזואלי בהשראת ובשיתוף אמני GIF מיפן, ארצות הברית ורוסיה. האלבום יצא במהדורה מוגבלת בפורמט של קלטת וידאו והושק בתערוכת "רנהסהנס", תערוכת מציאות רבודה, שהתקיימה באחוזת רנה בתל אביב. לאחר מכן הציג במזא"ה 9 ובית רוח חדשה בירושלים.
במאי 2019 הוציא את הביט טייפ השני "Spacey Beats 4 Scratch", המשלב מוזיקת 8Beat, סקרצ'יינג וספייסי ביטס. הביט טייפ יצא כחלק מפלטפורמת טייבלביטס (מאגר ביטים לשימוש קהילת התקליטנים, ראפרים ורקדנים).
בשנת 2020 הצטרף לקבוצת האמנים-מפיקים של "ארטליסט אוריג'ינל", קבוצה היוצרת ומפיקה מוזיקה אקסקלוסיבית לפלטפורמת ארטליסט (מאגר מוזיקה ליוצרי מוזיקה). לוז נחשב אמן מוביל בפלטפורמה עם קטלוג עשיר שלמעלה מעשרה אלבומים. באותה שנה הופיע בפסטיבל "סלינה סימס" בפורטוגל.
המוזיקה של לוז הוצבה כפסקול לקשת מדיה הרחבה החל מסרטים, פרסומות לחברות בהן פורשה, סמסונג, HBO, נשיונל ג'יאוגרפיק, משחקי מחשב כמו פלייסטיישן ואירועים בינלאומיים כמיס יוניברס.
בשנת 2020 הוזמן לוז להשתתף בפרסומת של חברת מיצובישי מוטורס, להלחין בשיתוף מונסטר מיוזיק את הפסקול המקורי ולבצע אותו בסדרת פרסומות שמובילה את מסע הפרסום של החברה.
בשנת 2021 הופיע בפסטיבל "Zero 01NE" לאמנות דיגיטלית, הופעה אודיו ויזואלית בשיתוף עם מגדל דוד וקולקטיב "אור גנוז". שנה לאחר מכן הופיע במוזיאון ישראל בירושלים באירוע אשר לו היו שותפים מועדון זאפה.
בשנת 2022 המוזיקה של לוז נבחרה להוביל את מסע פרסום של מגזין האופנה ווג בכיכובה של היילי ביבר. באותה שנה המוזיקה של לוז ליוותה את הדוגמניות שצעדו על המסלול בשבוע האופנה בניו יורק.
שנת 2023 ביים והפיק קליפ לשיר המקורי שלו בשם "Summer Kite", בו מתארחת הזמרת לורן נוימן. הקליפ זכה להכרה ולפרסים בתעשיית הקולנוע והמוזיקה.
כיתות אמן

לוז מעביר סדנאות וכיתות אמן בבתי ספר למוזיקה רימון בית ספר למוסיקה, שנקר ו-BPM בתחום האמנות הדיגיטלית וההפקה המוזיקלית.
כיתות אמן > קולולוש

בשנת 2019 הצטרף לוז ללהקת קולולוש בה היו שותפים בין היתר אורי וינוקור, רבל סאן ויובי גרשטיין. יחדיו הוציאו את הסינגל "The Stakes are High". הלהקה יצא למסע הופעות והופיעה בפסטיבל הג'אז בירושלים, אינדינגב, ובמועדונים רבים בארץ.