stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שותפות
סוגי שותפות עסקית

השותפים זכאים לנתח מרווחי השותפות כפי המוסכם ביניהם, ובניגוד לצורות אחרות של התאגדות, כגון חברה בע"מ, הם חבים בחובות השותפות באופן אישי, ביחד ולחוד. עם זאת, שותף יכול להיות "שותף מוגבל", ואז לא יהיה חייב בחובות השותפות מעבר לסכום השקעתו ההתחלתית, אך חלות עליו מגבלות מסוימות שאינן חלות על שותף כללי (שותף שאינו מוגבל). שותפות בה ישנו שותף מוגבל נקראת שותפות מוגבלת והיא למעשה מעין גוף משפטי המצוי בין החברה ובין השותפות.
בשותפות יכולים להתאגד שני חברים ויותר. החוק הישראלי מגביל את מספר השותפים הכלליים לעשרים, פרט לשותפויות של עורכי דין ורואי חשבון, שבהן אין הגבלה על מספר החברים (עד מרץ 2010 הוגבל מספר החברים בשותפויות כאלה לחמישים חברים).
ניהול העסקים באמצעות שותפות הוא צעד מקובל, ויש בו מספר יתרונות לעומת ניהולם באמצעות חברה, כאשר היתרון העיקרי הוא חוסר הפורמליות הנדרש לשם כך. השותפות אינה חייבת בתזכיר ובתקנון, אין צורך באסיפות בעלי מניות לשם ניהולה, ופירוקה פשוט בהרבה מפירוק חברה. חסרונה העיקרי הוא חבותם האישית של חברי השותפות בחובותיה, זאת לעומת "מסך ההתאגדות" המבחין בין חובות חברה בע"מ, עמותה או אגודה שיתופית, ובין רכושם האישי של חבריה.
פירוק שותפות

השותפות מתפרקת מסיבות שונות, אם מחמת סיום התקופה או הסתיימות העסק שלשמו נוסדה, אם מחמת הסכמת השותפים, אם מחמת מותו של אחד השותפים או היותו פושט רגל, או מסיבות אחרות. את השותפות ניתן לפרק גם ללא צו של בית משפט, אך ניתן לפרק שותפות על ידי בית המשפט, כאשר השותפים אינם מסכימים על האופן שבו תפורק השותפות, או במקרים אחרים, לרבות אובדן הכשרות המשפטית של אחד השותפים או כאשר התנהגותו של שותף פוגעת בעסקי השותפות. במקרה האחרון ניתן טרם פירוק השותפות להשתתף בהליך גישור עסקי כדי לבחון אם ישנן פשרות שניתן להשיג.
בשותפות שבה שני שותפים בלבד קרויה פעמים רבות על שם של שני השותפים, כשבין שני השמות מקשר מילת היחס "את", למשל "כהן את לוי". כאשר יש שותף דומיננטי קרויה השותפות על שמו, בצירוף הקיצור "ושות'" לציון קיומם של שותפים נוספים, למשל "גורניצקי ושות'".
ראו גם

שותפות מוגבלת
לקריאה נוספת

דוד א' פרנקל וצבי פרנקל, דיני השותפות בישראל, מהדורה שלישית, הוצאת פרלשטיין-גינוסר, 2020
הערות שוליים

↑  שמואל דב רויטל, אנציקלופדיה עברית, ירושלים, תל אביב: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשמ"א, עמ' 414[דרושה הבהרה]
↑  עו"ד יוסף מעודה, שותפות בעסקים - הזדמנות או התרסקות, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏דצמבר 2019
↑  המגשר קובי חן, ‏הליך גישור בעסקים: כיצד המגשר יכול לסייע בפתרון הסכסוך?, באתר מעריב אונליין, 19 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529192705171  BnF: cb119756543 (data)  GND: 4045283-9  LCCN: sh85098395  NARA: 10646148 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
פפיטה האזרחי

| --- | --- |

יהודה ופפיטה האזרחי
 לידה:  30 במאי 1921 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה 
 התאבדה:  24 במאי 1963 (בגיל 41) ירושלים 
 שם לידה:  Pepita Perlzweig 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת לונדון, קולג' בדפורד 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קיימברידג' 
 עיסוק:  פילוסופית 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  יהודה האזרחי 
 
פפיטה האזרחי (30 במאי 1921 – 24 במאי 1963) הייתה פילוסופית ישראלית, חוקרת, מרצה ומורה.
ביוגרפיה

נולדה בצ'רנוביץ, בוקובינה, רומניה במאי 1921 לשרה ומתתיהו פרלצויג. עלתה כנערה לארץ ישראל עם משפחתה בשנת 1934. השלימה לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה תואר מוסמך בשנת 1945. במהלך לימודיה נישאה לסופר יהודה האזרחי. לאחר מכן למדה באוניברסיטה של לונדון.
הייתה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת קיימברידג' ומשנת 1954 הייתה מורה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית, האשה היחידה שכיהנה בשנת 1960 כמרצה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. בסוף שנת 1954 מסרה בקול ישראל סדרת הרצאות תחת הכותרת: "על היפה".
חידושיה העיקריים של פפיטה האזרחי בפילוסופיה היו בתחום תורת האסתטיקה ובתחום תורת המוסר. ספריה נדפסו בעברית ובאנגלית, והקנו לה שם של חוקרת ומרצה מיוחדת במינה במוסדות אקדמיים בחו"ל. במקביל לעיסוקה המדעי, עסקה באמנות ובייחוד בציור ופיסול פיגורטיבי.
התאבדה בירושלים בשנת 1963 בגיל 41, ונקברה בהר המנוחות. על אישיותה של פפיטה האזרחי ועל עבודתה נכתבו מספר מאמרים לאחר מותה. בחייה היא הוציאה שני ספרים באנגלית. לאחר מותה, בעלה ותלמידיה הוציאו על סמך סיכומי הרצאות שלה מספר ספרים.
אוסף על שמה שמור בספרייה הלאומית.
בשנת 2019 מצא אחיינו של יהודה, ד״ר אילן אזרחי, כ-1000 מכתבים ששלחו פפיטה ויהודה אחת לשני לאורך 24 שנותם כבני זוג. בינואר 2022 הוציא אזרחי ספר בהשראת המכתבים המספר אודות הביוגרפיה הזוגית של השניים.
קריירה אקדמית כאישה

פפיטה האזרחי שלטה בתשע שפות, ובזכות יכולותיה האינטלקטואליות הגבוהות צברה הישגים אקדמיים רבים. למרות זאת, דרכה האקדמית כאישה הייתה רצופת קשיים ופורצת דרך כאחד. האזרחי הייתה חסרת פשרות בנוגע לקריירה שלה, והתקבלה ללימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון. היא עברה ללונדון יחד עם בן זוגה, יהודה האזרחי, שנאלץ לעשות ויתורים על התקדמותו המקצועית על מנת להצטרף אליה. כאשר סיימה את הדוקטורט ב-1950, החלה לעבוד באוניברסיטת קיימברידג'. בזמן שהותה באנגליה, נאבקה האזרחי לקבל משרה באוניברסיטה העברית, על מנת שתוכל לחזור לארץ ולהבטיח את המשך הקריירה האקדמית שלה. לבסוף, בשנת 1952, הוצעה לה משרת מרצה מן החוץ. בעקבות כך האזרחי חזרה לארץ ונהייתה למרצה הראשונה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. האזרחי לא השתלבה היטב בפוליטיקה של האוניברסיטה, ונתפסה בעיני רבים מחברי הסגל כמתבדלת. בנוסף, עבודותיה לא תאמו את הקו האידאולוגי אשר אפיין את פעילות האוניברסיטה באותו הזמן. הביקורת על עבודותיה התמקדה בכך שהן לא מחוברות מספיק ליהדות. בשל סיבות אלו, היה על האזרחי לצאת למאבק נוסף על מנת לקבל קביעות באוניברסיטה. ב-1963 החל תהליך לקראת מינויה של האזרחי לדרגת פרופסור חבר. ועדת המינויים, שהייתה מורכבת כולה מגברים, פסלה את בקשתה. בעקבות כך מצבה הנפשי והפיזי של האזרחי התדרדר עד למותה בשנת 1963. היא נמצאה בחדרה וסביבה פזורות חבילות ריקות של כדורי שינה.
מספריה

על היש המושלם, עיונים באפלטון ובקודמיו, אקדמון, פרסומי הפקולטה למדעי-הרוח, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ד.           קטע מהפרק הראשון, דבר, 12 ביוני 1964.
הפעילות המתבוננת: עיונים באסתטיקה, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ה.
מחיר המוסריות, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשל"ו.
על הספקנות, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ו.
לקריאה נוספת

אילן אזרחי, כאב תהומי ועונג עילאי: פפיטה ויהודה האזרחי, הוצאת כרמל, 2022.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  ד"ר פפיטה האזרחי, דבר, 26 במאי 1963
↑  טקס חלוקת התעודות תש"ו באוניברסיטה, הצופה, 7 בדצמבר 1945
↑  השיחה הארוכה, מעריב, 16 בדצמבר 1958
↑  הפילוסופיה בבורסת המוסר, על המשמר, 22 בנובמבר 1954
↑  תקוה ויינשטוק, האשה עולה בקושי בסולם האקאדמי, מעריב, 11 בספטמבר 1960
↑  יום ברדיו, חרות, 8 באוקטובר 1954
יום שבת, חרות, 5 בנובמבר 1954
↑  ד"ר פפיטה האזרחי, דבר, 27 במאי 1963
↑  צבי לביא, היא חיברה רק את ההתחלה, מעריב, 5 במאי 1964
↑  ארכיון אוסף פפיטה האזרחי, בספרייה הלאומית
↑  ד״ר אילן אזרחי, כאב תהומי ועונג עילאי – פפיטה ויהודה האזרחי, ירושלים: כרמל, 2002
↑   שני ליטמן, אלף מכתבים במרתף חשפו סיפור אהבה יוצא דופן בין הסופר לפילוסופית, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022
↑   ניצה בן דב, פפיטה ושבריריותה, פפיטה וניתוקה מהנרטיב הציוני, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306421705171  BnF: cb16203924j (data)  CiNii: DA09821695  ISNI: 0000 0000 7854 4084  LCCN: nr2001016830  NLA: 35764898  NTA: 123834333  VIAF: 93327844   WorldCat (עם VIAF): 93327844
צוריאל שקד

| --- | --- |

 לידה:  1920 מסלאטה, לוב 
 פטירה:  23 בספטמבר 2023  (בגיל 103 בערך)
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  לוב
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בספטמבר 2023 
 בת זוג:  אסתר לבית תייר
 
הרב צוריאל שקד (1920 – 23 בספטמבר 2023) היה זקן חכמי טריפולי, לוב, מורה ומחנך, מנהיג ציוני של קהילת יהודי לוב.
ביוגרפיה > ילדותו

נולד במסלאתה שבלוב בשם מכלוף פדהצור שאכיר, לפנחס וגזלה. אביו היה רוכל זעיר שמכר תה, תמרוקים וסוכר בכפרים.
לאחר שהגיע לגיל בר-מצווה, רצה ללמוד את מקצוע הנגרות, בנוסף ללימודים בבית המדרש כדי לעזור בפרנסת המשפחה. אביו התנגד לכך, ופנה לרב פריג'א זוארץ בעיר אל-חומס, כדי שייקח את הנער אליו לצורך לימודי תורה. הרב נתן לשקד ללמד את הילדים הקטנים ושילם לו שכר על כך.
ביוגרפיה > חייו במיסראתה

בשנת 1939 שלח הרב פריג'א זוארץ את ר' צוריאל לשמש רב ומורה בבית הספר במיסראתה שם נאבק על שינוי שיטת הלימוד שהתבססה על לימוד פרשת השבוע בתרגום ערבי. הוא הנהיג את השפה העברית כשפת לימוד בלעדית. בעיירות הקטנות שימש ר' צוריאל כרב, חזן, מוהל שוחט, מספיד וגם כשופט שלום בעיקר בין בני זוג. בשנת 1941 הצטמצמה הפעילות החינוכית-ציונית בבית הספר, וגם הדיבור בעברית היווה סכנה עקב המעורבות הנאצית בקולוניה האיטלקית.
ביוגרפיה > חייו בזליתן

עם כניסת הבריטים ללוב בשנת 1943, עבר ר' צוריאל לעיירה זליתן, וזאת לבקשת ר' פריג'א זוארץ.
בעיירה זו בה היה בית הכנסת "בושאיף", בו שימש צוריאל כרב. כמו כן הקים בית ספר. הוא הזמין מארץ ישראל ספרי לימוד וגם עיתונים, ספרים וחוברות. בנוסף ללימודי התורה הכניס מקצועות עבריים וכלליים למערכת הלימודים. חידוש נוסף היה צירוף בנות העיירה ללימודי היהדות והשפה העברית. במקום הוקם מועדון "בן-יהודה" בו הפיצו את הרעיון הציוני בקרב בני הנוער והמבוגרים, דבר שהגביר את השאיפה לעלות לארץ ישראל.
כשביקר במועדון "בן יהודה" בטריפולי הכיר את אשתו לעתיד, אסתר לבית תייר, שהייתה מורה לבנות במקום. כשחזרו לזליתן לימדה אסתר את הבנות עברית, תנ"ך, מולדת ושירי מולדת.
נולדו להם חמישה ילדים: עמישדי-ברוך, יהודית, יצחק, רות ופנחס. עם קום המדינה רצה רבי צוריאל לעלות לארץ ישראל עם משפחתו, אך שליח הסוכנות היהודית, ברוך דובדבני, ביקש ממנו להישאר ולהיות אחראי על רישום וריכוז העולים מזליתן והסביבה, לבדוק את כשירותם הבריאותית לפני העלייה לארץ.
ביוגרפיה > חייו בישראל

בשנת 1950 עלו ר' צוריאל ואסתר שאכיר לישראל עם שלושת ילדיהם: עמי, יהודית ויצחק. הוא שינה את שם משפחתו ל"שקד" מאחר שפקיד הסוכנות היהודית רשם את שמו בתעודות 'שקר' על פי השמיעה, ור' צוריאל לא הסכים שכך יקרא שמו בישראל. בתחילה התגוררה המשפחה במעברה. לאחר מכן התגורר בשיכון ה' ובשכונת גני גד בבני ברק.
בארץ המשיך לעסוק בחינוך והוראה. ניהל בתי ספר במושבים אחיסמך, זיתן, ברקת ואחרים. כשיצא לגמלאות, הקים בבני ברק כולל בשם "אפיקי מים" בו העביר שעורי תורה, תלמוד והלכה.
הרב שקד עבר להתגורר בנתניה, וזכה להערכה על פועלו למען יהודי לוב, הציונות והשפה העברית.
בנו, הרב פנחס שקד, משמש כרב שכונת גבעת האירוסים.
צוריאל שקד נפטר בח' בתשרי תשפ״ד (23 בספטמבר) 2023 והובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  חיים סעדון, קהילות ישראל במזרח
↑  ספר יהדות לוב, עמ' 178
↑  מתי גלעד, הרב צוריאל שקד, לבלוב, כתב העת העולמי של יהודים יוצאי לוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409981705171  VIAF: 69156674888233580745   WorldCat (עם VIAF): 69156674888233580745
קולטן לסידן

הקולטן CaSR  הוא קולטן בגוף אשר חש ברמת הסידן הקיימת בנוזל החוץ תאי. קיימת חשיבות גבוהה לשמירת ריכוז הסידן בטווח צר (ראו משק הסידן בגוף האדם) ועל כן קיים הצורך בקולטן (רצפטור) אשר יוכל לזהות שינויים מזעריים ברמתו. הקולטן נמצא על פני תאים מסוימים בגוף שמטרתם לווסת את רמות הסידן- כך לדוגמה קיים הקולטן על פני תאי בלוטת יותרת התריס- פאראתיירואיד, על גבי תאים בלולאת הנלה שבכליה, במערכת העיכול ועוד. עם זאת, הקולטן קיים גם באיברים שאינם עוסקים בוויסות רמות הסידן בגוף- כגון מוח, עדשת העין, קרטינוציטים בעור, שד.
מבנה הקולטן

קולטן CaSR שייך לקבוצת הקולטנים הממברנליים, צמודי חלבון G, בעלי מבנה החוצה את הממברנה 7 פעמים. קולטן זה מורכב מ-1078 חומצות אמינו, כאשר חלקו החוץ תאי, המורכב מ-612 חומצות אמינו, אחראי לקשירת יוני סידן, והחלק המעוגן לקרום התא אחראי לתהליך התמרת האותות מהחלק החוץ תאי אל חלבון ה־G. גם מגנזיום וחומצות אמינו ארומטיות יודעים להיקשר על ידי ליגנד לקולטן זה.
מנגנון פעילות הקולטן

סידן יוני נקשר לקולטן ומאפשר לתא עליו קיים הקולטן (בלוטת יותרת התריס, כליה ועוד) לחוש בשינויים מזעריים ברמות הסידן בנוזל החוץ תאי. באופן כללי, הקולטן לסידן מגיב לשינויים ברמת הסידן בנוזל החוץ תאי וגורם תוך שניות להפרשה מוגברת של PTH (בבלוטת יותרת התריס). PTH משפיע בתוך דקות על ספיגה טובולרית בכליה של סידן, מגביר את פירוק העצם ואת שחרור הסידן לנוזל החוץ תאי תוך דקות ועד שעות. במעי, PTH מגביר את ספיגת הסידן באופן עקיף על ידי הגברת יצור קלציטריול לאחר כ־24 שעות.
בבלוטת יותרת התריס, קישור של סידן לקולטן כתוצאה מעליה ברמת הסידן בדם, יביא לעיכוב בהפרשת ההורמון PTH. לעומת זאת, כאשר רמת הסידן נמוכה בנוזל החוץ תאי, הקולטן לא יקשור סידן ולא יהיה פעיל. כתוצאה מכך לא יימנע תהליך הפרשת ההורמון PTH על ידי שלפוחיות תוך תאיות המכילות אותו, והן ינדדו אל קרום התא, יתחברו אליו וישחררו את ההורמון לזרם הדם. פעילות הקולטן מוגברת על ידי קלציטריול ועל ידי סידן. לסיכום, תפקידו של הקולטן בבלוטת יותרת התריס הוא בעיכוב הפרשת PTH, אולם גם עיכוב שגשוג תאי הבלוטה ועיכוב ביטויו של הגן ל־PTH.
בכליה, הקולטן מפחית את הספיגה הטובולרית של סידן באמצעות השפעה ישירה (סידן נקשר לקולטן וכתוצאה מכך מופחתת ספיגת הסידן. כמו כן, מעכב הקולטן את פעילותו של PTH, מעכב את יצור הקלציטריול, מפחית את ריכוז השתן, ומעכב את פעולת הואזופרסין.
בעצם, תפקידיו של הקולטן אינם ברורים עדיין- ייתכן כי העלאת ריכוז הסידן בעצם, הנקשר לקולטן זה, גורמת לעידוד תהליכי בניית עצם, אולם אין הוכחה ישירה לכך.
במערכת העיכול, הקולטן מבוטא על פני תאי אפיתל במעי באזורים המעורבים בספיגת סידן, והוא ככל הנראה בעל תפקידים הקשורים בוויסות ספיגת הסידן.
מנגנון פעילות הקולטן > מגנזיום

מגנזיום יודע להיקשר לקולטן לסידן באפיניות נמוכה מזו של הסידן. היפרמגנזמיה (רמה גבוהה של מגנזיום בדם) תגרום לעיכוב הפרשת PTH על ידי היקשרות המגנזיום אל הקולטן ועיכוב שחרור ההורמון PTH. באופן דומה, היפו-מגנזמיה חדה תביא לעידוד הפרשת הורמון ה-PTH. עם זאת, מחסור מתמשך במגנזיום תעכב את יצורו של ה־PTH ותפריע לפעולתו.
ראו גם

תסמונת FHH
בלגיקה אנטארקטיקה

| בלגיקה אנטארקטיקה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: יתושים
משפחה:: ימשושיים
סוג:: Belgica
מין:: בלגיקה אנטארקטיקה
שם מדעי
 Belgica antarctica ‏Jacobs, 1900
תחום תפוצה


בלגיקה אנטארקטיקה (שם מדעי: Belgica antarctica) הוא מין החרק היחיד ביבשת אנטארקטיקה. הוא שייך למשפחת הימשושיים שבסדרת הזבובאים. מין זה מצליח להתקיים באזור הקוטב במשך כל השנה, בניגוד לחרקים אחרים שהם מינים פולשים צמודי אדם כמו תיקנים וזבובים. למעשה זהו בעל החיים היבשתי, שאיננו ימי כלל, הגדול ביותר על פני היבשת. הוא גם החרק העמיד ביותר לקרה.
תיאור

בלגיקה אנטארקטיקה הוא זבובאי קטן שגודלו 2–6 מ"מ, חסר כנפיים ואנדמי ליבשת אנטארקטיקה. מחזור החיים של החרק הוא דו-שנתי ובמהלכו זחל מתגלם לארבע צורות שונות לפני התבגרותו לבוגר קצר ימים. הזחל ניזון מאצות יבשתיות, חזזיות ונשורת אורגנית. הבוגרים מגיחים באביב ובקיץ וחיים רק כעשרה ימים.
החרק בעל מבנה חיים המתאים להישרדות רק בתנאי קרה. בטמפרטורה העולה על 10 מעלות הזחלים ימותו תוך שבוע, וטמפרטורה של מעל 30 מעלות תהרוג את החרק תוך שעות. מאידך אינו יכול לשרוד טמפרטורות מתחת למינוס 15 מעלות צלזיוס, למרות שהטמפרטורה באזור יכולה לרדת גם למינוס 40 מעלות צלזיוס. הוא מתמודד עם טמפרטורות כאלה באמצעות נבירה בקרחונים ובשלגים לעמוק המבודד מהקור הרוחות סביבו.
איתן רוזנצוויג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 2002 אלון שבות, ישראל
 פטירה:  22 בנובמבר 2023 (בגיל 21) ג'באליה, רצועת עזה
 לאום:  ישראל ישראל
 
איתן דב רוזנצוויג (כ"ג באדר ה'תשס"ב, 7 במרץ 2002 – ט' בכסלו ה'תשפ"ד, 22 בנובמבר 2023) היה צייר ישראלי. יצירתו המפורסמת מגילת ה"קומא, מי עפצים וקנקנתום". היה לוחם בחטיבת גבעתי שנהרג בקרב בג'באליה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה

רוזנצוויג נולד וגדל באלון שבות שבגוש עציון, בנם הבכור מבין חמישה בנים של חגית ועוזי. השלים לימודי תיכון בישיבת נווה שמואל באפרת. למד במגמת אמנות העל-אזורית בגוש עציון. יצירת הגמר המיוחדת שלו אותה יצר בגיל 18, "קומא, מי עפצים וקנקנתום", זיכתה אותו במקום ראשון בתחרות ארצית ובמלגת לימודים אקדמיים לאמנות.
רוזנצוויג למד בישיבת ההסדר ירוחם. הוא שירת בגדוד שקד בחטיבת גבעתי. בעקבות טבח שבעה באוקטובר במהלך חופשת השחרור שלו, חזר לגדוד שלו, שהיה בין הכוחות הראשונים שנכנסו לעזה. חודש וחצי לאחר מכן, ב-22 בנובמבר נהרג בקרב בג'באליה.
ב-16 במאי 2024 נפתחה תערוכת יצירותיו "קומא", במוזיאון ארצות המקרא ירושלים, שתמשך כחצי שנה. היצירה הבולטת שלו, "קומא, מי עפצים וקנקנתום", היא מגילה באורך 3.6 מטר, המתארת את המסע של עם ישראל לאורך הדורות. משמעות שם היצירה היא רכיבי הדיו המותאמת אשר שימשו את סופרי הסת"ם ומתוארים בגמרא ובמקורות מאוחרים יותר.
הציור מופיע על כריכת הספר "ונתנה תוקף", מאת המשורר יונדב קפלון, הוצאת ידיעות ספרים.
הערות שוליים

↑  אילנה שטוטלנד, ‏"התערוכה נותנת לנו כוח": ההורים השכולים שבחרו להנציח את בנם דרך האמנות, באתר מעריב אונליין, 15 במאי 2024
↑  קוּמָּא – יצירתו של איתן רוזנצוויג, מוזיאון ארצות המקרא ירושלים
↑  שמואל מוניץ, יונדב קפלון: "אני אומר לאל – אתה הראש, אתה אשם", באתר ynet, 27 בספטמבר 2024
שארל פרו

| --- | --- |

פורטרט של שארל פרו, 1672, מאת פיליפ ללמנד
 לידה:  12 בינואר 1628 פריז, צרפת
 פטירה:  16 במאי 1702  (בגיל 74) פריז, צרפת
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 לאום:  צרפתי
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סן לואי, האוניברסיטה הישנה של אורליאן, Collège de Beauvais, אוניברסיטת אורליאן 
 שפות היצירה:  צרפתית
 סוגה:  מעשייה ספרות ילדים
 זרם ספרותי:  קלאסיציזם 
 יצירות בולטות:  היפהפייה הנרדמת סינדרלה החתול במגפיים כיפה אדומה 
 תקופת הפעילות:  1653–1703 (כ־50 שנה) 
 בן או בת זוג:  Marie Guichon (26 באפריל 1672–?) 
 
תחריט של שארל פרו מספר מתחילת המאה ה-19 שמקורה באמן לא ידוע
שארל פרו (בצרפתית: Charles Perrault;‏ 12 בינואר 1628 – 16 במאי 1703) היה סופר צרפתי שהניח את היסודות למעשיות בספרות הילדים.
ביוגרפיה

פרו נולד בפריז למשפחה בורגנית ידועה ומכובדת (אביו היה עורך דין וחבר בפרלמנט), והיה הצעיר מבין שבעת אחיו (לשארל היה אח תאום בשם פרנסיס שמת בגיל חצי שנה). מבין אחיו הנודע ביותר היה קלוד, שהיה אדריכל משפיע. שארל פרו למד משפטים, וב-1660 קיבל תשומת לב מלכותית בשל שירי תהילה שכתב ללואי הארבעה עשר. בשנת 1671 נתמנה לחבר האקדמיה הצרפתית. התפרנס כמזכירו של השר רב ההשפעה ז'אן-בטיסט קולבר בחצרו של לואי הארבעה עשר. במהלך שנים אלה עם קולבר למד פרו באקדמיה המלכותית לציור ופיסול (Académie royale de peinture et de sculpture) וכן מוזיקה וכן באקדמיה המלכותית לארכיטקטורה. אחרי מותו של קולבר פנה פרו לכתיבה.
בשנת 1687 פרסם את הפואמה "דורו של לואי הגדול" (Le Siècle de Louis le Grand), שעוררה את הוויכוח הציבורי, בניצוחו של ניקולה בואלו, בין הסופרים המודרניים לבין אוהדי הקדמונים. את דעותיו בעניין פרסם פרו בספרו "הקבלות בין הקדמונים והמודרניים" (Parallèles des anciens et des modernes).
עד 1694 פרסם פרו שלוש מעשיות בחרוזים:
גריזלדה (Griselidis, Nouvelle) ב-1691
המשאלות המגוחכות (Les Souhaits Ridicules, Conte) ב-1693
עור חמור (Peau d'Asne, Conte) ב-1694.
סיפורי אמא אווזה

בשנת 1697 פרסם פרו את ספרו הנודע "סיפורי אמא אווזה" (Les Contes de ma Mère l'Oye) תחת שם בנו, פייר. פרו לא המציא את כל המעשיות. רובן נשאבו ממקורות עממיים ועברו מפה לאוזן במשך דורי דורות, וחלקן התבססו על סופרים קודמים כמו בזילה (אנ'), ואולם פרו הוא שקבע להן צורה ואת הנוסח הסופי, שהצטיין בכתיבה נוגה ופשוטה.
בתקופה שהחצר הצרפתית העריכה קישוט וליטוש התאים פרו עלילות פשוטות, ייפה את הלשון וקהל היעד שלו היה האצולה והאריסטוקרטיה. מבחינת נושאים תומכים הסיפורים באמונתו של פרו שהאצולה עליונה על מעמד האיכרים. רבים מהסיפורים מראים על דבקות באמונות קתוליות כמו זה שאישה חייבת לעבור טיהור מחטא ולהתחרט לפני שהיא חוזרת לחברה. המעשיות תורגמו לכל שפות התרבות ונעשו אהובות עד מאוד על ילדי העולם.
בקובץ המעשיות כלולים:
היפהפייה הנרדמת ביער (La belle au bois dormant)
כיפה אדומה (Le petit chaperon rouge)
כחול הזקן (La Barbe bleüe)
רב-חתול או החתול במגפיים (Le Maistre Chat, ou le Chat Botté)
הפיות (Les Fées)
לכלוכית או נעל הזכוכית הקטנה (Cendrillon, ou la petite pantoufle de verre)
ריקה בעל הכרבולת (Riquet à la Houppe)
אצבעוני (Le petit Pouçet).
לקריאה נוספת

שארל פרו, אגדות פרו: סיפורי אמא אווזה, תרגום מצרפתית: אביבה ברק, הוצאת שוקן, 1991
יהודה אטלס, "שארל פרו: האבא של המעשיות", בספר ילדים גדולים (כרך 1, עמ' 26-19), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
זוהר שביט, מעשה ילדות; מבוא לפואטיקה של ספרות ילדים, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1996
יגאל שוורץ, למה לחתול יש מגפיים? - קריאה במעשיית החיות של שארל פרו, הוצאת מאגנס, 2021.
הערות שוליים

↑  Biography of Charles Perrault, from knownpeople.net, September, 29th, 2015 (באנגלית)
↑  Jean, Lydia. (2007). "Charles Perrault's Paradox: How Aristocratic Fairy Tales became Synonymous with Folklore Conservation". Trames. 11.61. 276–283
↑  Duggan, Anne E. (2008). "Women Subdued: The Abdication and Purification of Female Characters in Perrault's Tales". The Romantic Review. 1.3. 211–226
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301370605171  PLWABN: 9810680755205606  BIBSYS: 90160491  BNC: 000035036  BNE: XX1124700  BnF: cb119192165 (data)  CANTIC: a10136708  CiNii: DA0046026X  GND: 118740008  ICCU: CFIV035982  ISNI: 0000 0001 2127 2484  KulturNav: e1657036-0ea5-4ee5-956d-c17fd42e85ba  LCCN: n79018715  LNB: 000003359  MusicBrainz: 41bcc521-b494-4263-8991-1caf88fa1247  NDL: 00452534  NKC: jn19990006466  NLA: 35417665  NLG: 62007  NLK: KAC200004524  NSK: 000102071  NTA: 068364415  RERO: 02-A027327181  RKD: 460545  SELIBR: 208540  SNAC: w6ww7jhv  SUDOC: 027066150  Trove: 945488  ULAN: 500070296  VcBA: 495/153000  VIAF: 34461426   WorldCat (עם VIAF): 34461426
שמואל קלעי

רבי שמואל קלעי (ה'ר"ס, 1500 בערך, טריקלה, יוון - ה'שמ"ה, 1585 בערך), רב ופוסק הלכה, מחכמי ורבני יהדות יוון במאה ה-16. רבה של העיר היוונית ארטה.
ביוגרפיה

שמואל קלעי נולד בטריקלה שבחבל תסליה בצפון מערב יוון, לרב משה קלעי.
בצעירותו למד תורה בוונציה; מפי הרב דוד הכהן, "הרד"ך" מקורפו; ומפי הרבנים: רבי בנימין ב"ר שמריה, ורבי חייא מאיר.
נשא לאשה את בתו של הרב בנימין ב"ר מתתיה, מחבר ספר השו"ת הנודע "בנימין זאב".
רבי שמואל קלעי נהג לענות לשואליו בכל רחבי אירופה ובפרט בקהילות היהודיות ביוון, וחלק מתשובותיו כונסו לאחר פטירתו בספר השו"ת "משפטי שמואל" (ונציה שנ"ט). תשובות אחדות שלו משוקעות בספרו של חמיו, "בנימין זאב".
הוא התמנה לשמש ברבנות העיר ארטה, וכיהן בה כאב בית דין וכראש ישיבה. עמו כיהן בבית הדין המקומי גם הרב שלמה ברוך. הוא היה מיודד עם גדולי רבני דורו, כמו: רבי יוסף טאיטאצאק, שהיה מבוגר ממנו; ותלמידו, רבי שמואל די מדינה.
לקריאה נוספת

מאיר בניהו, מבוא לשו"ת משפטי שמואל, בתוך: שו"ת משפטי שמואל לר' שמואל קלעי, ירושלים: יד הרב נסים, תשמ"ט, עמ' ז-כב.
סמסונג גלקסי A31

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 יצרן:  סמסונג אלקטרוניקה
 תאריך הפצה:  27 באפריל 2020
 הקודם בסדרה:  סמסונג גלקסי A30 
 הבא בסדרה:  סמסונג גלקסי A32 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 11 (נוכחי)
 מעבד:  2x2.0 ג'יגה הרץ
 מאיץ גרפי:  מאלי G52 MC2
 נפח אחסון:  64, 128, 256 או 512 ג'יגה
 זיכרון:  זיכרון RAM בנפח 4, 6, 8, 12 ג'יגה
 מסך:  צג בגודל 6.4 אינץ'
 סוללה:  5000 מיליאמפר-שעה
 מידות
 משקל:  185 גרם
 אתר רשמי
 
סמסונג גלקסי A31 (באנגלית: Samsung Galaxy A31) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה. המכשיר מיוצר כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. על ייצורו הוכרז ב-24 במרץ 2020, וב-27 באפריל אותה שנה החל להיות משווק לציבור. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A30.
מפרט > חומרה

המכשיר מצויד במסך בגודל 6.4 אינץ'. המסך מסוג סופר AMOLED עם יחס גובה-רוחב של 20:9.
לטלפון זה ישנו מעבד בעל ליבה אוקטאנית ומעבד גרפי מסוג מאלי G52 MC2. הזיכרון הוא בנפח הוא 4, 6, 8 או 12 ג'יגה בייט. המכשיר מופעל על ידי סוללה בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה עם תמיכה בטעינה מהירה בת 15 וואט.
מפרט > חומרה > מצלמה

המכשיר מצויד במערך בעל ארבעה מצלמות, הכולל: מצלמה ראשית ברזולוציית 48 מגה-פיקסל; מצלמת זווית רחבה ברזולוציית 8 מגה פיקסל; מצלמת מאקרו ברזולוציה 5 מגה פיקסל וחיישן עומק ברזולוציה בת 5 מגה פיקסל. כמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציית 20 מגה פיקסל.
מפרט > תוכנה

המכשיר הושק עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI, המכשיר עודכן לאנדרואיד 11 במאי 2021.
באוגוסט 2021 השיקה סמסונג את "עדכון אבטחה 3.1.1" של One UI.
הערות שוליים

↑  Introducing the Galaxy A31: Made for the Era of Live, the A31 Brings Selfies to Life in A Big Way, news.samsung.com (באנגלית)
↑  Samsung Galaxy A31 goes official with 48MP quad camera, 5,000mAh battery, GSMArena.com (באנגלית)
↑  Samsung Galaxy A31 - Full phone specifications, www.gsmarena.com
חמדה בן-יהודה

| --- | --- |

אליעזר וחמדה בן-יהודה, 1912
 לידה:  7 באפריל 1873 ורחניאדזבינסק, בלארוס 
 פטירה:  25 באוגוסט 1951 (בגיל 78) ירושלים 
 שם לידה:  Бейла Ионас 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, פלשתינה (א"י), האימפריה העות'מאנית, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  עברית, רוסית 
 בן או בת זוג:  אליעזר בן-יהודה (5 באפריל 1892–ערך בלתי־ידוע) 
 
אפיטף על המצבה של חמדה בן-יהודה
חמדה בן-יהודה (7 באפריל 1873, י' בניסן התרל"ג – 25 באוגוסט 1951, כ"ג באב תשי"א) הייתה סופרת, עיתונאית, אשתו השנייה של אליעזר בן-יהודה, ואחותה הצעירה של אשתו הראשונה, דבורה בן-יהודה.