stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זבישה בידגושץ'
היסטוריה

המועדון נוסד ב 1946 ושיחק עד עונת 1989/1990 ברוב השנים בליגה השנייה בפולין. בעונת 1989/1990 עלה מהליגה השנייה בפולין לליגת העל הפולנית. המועדון שיחק בליגת העל במשך 5 שנים עד עונת 1993/1994 שבסופה ירד לליגה השנייה. בעונת 1990/1991 הגיע לחצי גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת גאקאאס קטוביצה. בעונת 1991/1992 הגיע לרבע גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת מיידז' לגניצה. בעונת 1993/1994 הגיע לשמינית גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת זומביירקי ביטום.
הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובליגות נמוכות יותר במשך 19 שנה עד עונת 2012/2013 שבסופה הגיעה למקום הראשון בליגה השנייה ועלתה לליגת העל הפולנית. הקבוצה שיחקה בליגת העל הפולנית מעונת 2013/2014 ועד עונת 2014/2015. בעונת 2013/2014 זכתה בפעם הראשונה בגביע הפולני והעפילה בפעם הראשונה למפעלים האירופים במסגרת הליגה האירופית בעונת 2014/2015. בסיבוב המוקדמות השני הפסידה לקבוצת זולטה ורכם והודחה מהטורניר. בסוף עונת 2014/2015 ירדה לליגה הפולנית השנייה.
תארים

הגביע הפולני: 2014
הסופר קאפ הפולני: 2014
שחקנים בולטים

פולין יקוב וויסיקי
פולין דריוש פסייקה
פולין סזארי סטפנשיק
יהב גורפינקל

יהב גורפינקל (נולד ב-27 ביוני 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בצ'נגדו מליגת העל הסינית.
קריירה

גורפינקל נולד במושב עמיקם. החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 2016/2017 שותף בחמישה משחקים במסגרת ליגת האלופות לנוער, בה הגיע מכבי חיפה עד לשלב הפלייאוף. ב-21 בינואר 2017 רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לעירוני קריית שמונה. עד לסיום העונה, רשם שלוש הופעות בליגת העל.
ב-4 ביולי 2017 הושאל גורפינקל להפועל נצרת עילית עד לסיום העונה. ב-11 בספטמבר 2017 כבש צמד בניצחון 2–3 נגד הפועל רמת גן.
ב-22 באוגוסט 2018 חתם עד לסיום העונה בהפועל חדרה, העולה החדשה. בתחילת עונת 2019/2020 שב לחיפה ואף שיחק בגביע הטוטו נגד הפועל באר שבע, אך ב-12 בספטמבר 2019 חזר לחדרה.
ב-4 בנובמבר 2020 הושאל להפועל חיפה.
ב-7 ביולי 2021 חתם לשלוש שנים בנורשפין מליגת העל השוודית. ב-31 במאי 2022 שוחרר מהמועדון.
ב-27 ביולי 2022 חתם לעונה אחת בהפועל תל אביב.
ב-1 בפברואר 2024 חתם בצ'נגדו רונגצ'נג מליגת העל הסינית, תמורת כ-300 אלף דולרים
ב-2 במרץ 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בצ'נגדו במשחק ליגה בו פתח בהרכב השלים 90 דקות בניצחון 0-2 על קינגדאו מאנאטה (אנ'). ב-10 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו במדיה במשחק ליגה בו ניצחה קבוצתו 2-4 בחוץ את האנאן סונגשאן (אנ'), שער הבכורה היה גם השער הראשון במשחק, אותו הבקיע בדקה החמישית.
קריירה בינלאומית

גורפינקל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל ורשם 34 הופעות בסך הכול, תשע מהם בנבחרת הצעירה.
הערות שוליים

↑  שלומי אלבז, נצרת עילית מתחזקת: גרופינקל חתם עד לסיום העונה, באתר עפולהנט, 4 ביולי 2017
↑  עמית קרקו, ‏יהב גורפינקל הושאל ממכבי חיפה להפועל חדרה, באתר ONE‏, 22 באוגוסט 2018
↑  אלון בן דוד, ‏יהב גורפינקל חתם בחדרה: מרגיש פה בבית, באתר ONE‏, 12 בספטמבר 2019
↑  דורון בן דור, ‏רשמית: חנן ממן חתם לשנתיים בהפועל חיפה, באתר ONE‏, 4 בנובמבר 2020
↑  איציק יצחקי, ‏‏ליגיונר בשבדיה: יהב גורפינקל חתם לשלוש שנים בנורשפינג, באתר ספורט1, 7 ביולי 2021
↑  אופיר סער‏, יהב גורפינקל חתם לעונה עם אופציה בהפועל תל אביב, באתר וואלה, 27 ביולי 2022
↑  אופיר סער‏, בובקאר טאמבדו חתם בהפועל תל אביב, יהב גורפינקל עבר לסין, באתר וואלה, 1 בפברואר 2024.
בדיקת מח עצם

מחט המשמשת לדגימת מח עצם
בדיקת מח עצם (נקראת גם ניקור מח עצם) היא בדיקה רפואית, אשר במהלכה נשאבת דגימה מלשד העצם או ניטלת רקמת עצם (ביופסיה) במטרה לאבחן בעיות המטולוגיות.
הבדיקה מבוצעת כאשר יש חשד לפגיעה בתפקוד של מח העצם והפרעה בייצור תאי הדם.
מטרת הבדיקה

בדיקת מח עצם מבוצעת על מנת לאבחן מחלות הקשורות למערכת הדם (מחלות המטולוגיות), כאשר קיים חשד לפגיעה בתפקוד של מח העצם והפרעה בייצור תאי הדם. הבדיקה מבוצעת גם במקרה שעולה חשד למעורבות של מח העצם במחלות אחרות (לדוגמה לימפומה).
מטרת הבדיקה > התוויות לביצוע הבדיקה

עלייה בתאי הדם בבדיקת דם - חשד לסרטן הדם המאופיין בחלוקה בלתי מבוקרת של תאי דם.
ירידה בטסיות הדם - שעלולה להצביע על מחלה במח העצם.
ירידה בכדוריות דם אדומות (יחד עם ממצאים נוספים).
חשד למיאלומה נפוצה.
חולי סרטן שקיים חשש לגרורות במח העצם.
חשד לקיומן של מחלות תורשתיות המשפיעות על תפקוד מח העצם (לדוגמה: מחלת גושה).
בדיקת מח עצם מבוצעת גם כמעקב שגרתי לאיתור שיפור או נסיגה אצל חולים במחלות ממאירות של מערכת הדם. הבדיקה מבוצעת גם במקרים של זיהומים כרוניים העלולים לערב את מח העצם (לדוגמה שחפת).
תהליך הבדיקה

בדיקת מח עצם מתבצעת במסגרת מרפאה המטולוגית, על ידי המטולוג מומחה או מתמחה בהמטולוגיה. בדרך כלל נלקחת דגימה מעצם האגן.
תהליך הבדיקה > אופן הבדיקה

הנבדק שוכב על הבטן או על הצד. הרופא מחטא את העור ומבצע הרדמה מקומית (לרוב ניתנת גם זריקת טשטוש). בשלב הראשון הרופא מחדיר מחט לתוך חלל העצם ושואב מנוזל מח העצם. בשלב השני מחדיר הרופא מחט חלולה מיוחדת בצורה סיבובית (כך שיוצא כמין גליל של העצם בקוטר המחט). בסיום הבדיקה המקום נחבש בחבישה לוחצת למניעת דימום (ברוב המקרים, יש צורך בביצוע שתי הבדיקות, אך ישנם מקרים בהם ניתן להסתפק רק באחת מהן).
הנוזל שנשאב, נשלח לבדיקה ציטולוגית ובדיקות נוספות לפי הצורך (למשל: אפיון תאים - FACS, בדיקה ציטוגנטית - FISH וקריוטיפ ובדיקה מולקולרית - PCR).
דגימת רקמת מח העצם נשלחת לבדיקה פתולוגית.
בדיקת הרחבת אישונים

בדיקת הרחבת אישונים (באנגלית: Dilated fundus examination) היא הליך אבחוני שבו משתמשים בטיפות עיניים מיוחדות (כגון: טרופיקאמיד) כדי להרחיב או להגדיל את האישון של הנבדק על מנת לקבל תצוגה טובה יותר של קרקעית העין.
הבדיקה מבוצעת לעיתים קרובות על ידי רופאי עיניים ואופטומטריסטים כחלק מבדיקת עיניים.
מהלך הבדיקה

בדיקת הראייה כוללת בדיקת חדות ראייה, בדיקת שדה ראייה, בדיקת תפקוד שרירי העין, בדיקת תגובת אישון, בדיקת טונומטריה (לחץ תוך עיני), והרחבה באמצעות טיפות עיניים מיוחדות.
הרחבת האישונים גורמת לשיתוק זמני של השריר המשנה את צורת העדשה הפנימית. במצב זה נכנס יותר אור לעין והדבר מאפשר לראות את הרשתית ואת עצב הראייה בצורה מדויקת.
האישונים יתרחבו במידה מספקת לבדיקה כעשרים עד ארבעים דקות לאחר הזלפת הטיפות. תחת השפעת טיפות העיניים, המטופל יחווה טשטוש ראייה ורגישות יתר לאור (סנוור). בדרך כלל הראייה תחזור לעצמה תוך שלוש עד שש שעות, אם כי בילדים ייתכן שהאישון יישאר רחב עד שלושה ימים לאחר הבדיקה.
לאחר הרחבת האישון, יישתמש הבודק באופטלמוסקופ או מצלמה מיוחדת כדי לראות את פנים העין, אשר יאפשר הערכה של הרשתית, עצב הראייה, כלי הדם, ומאפיינים אחרים.
מטרות הבדיקה

בבדיקת הרחבת אישונים ניתן לאבחן תופעות עיניים הקשורות בגיל ובמחלות כרוניות (כגון רטינופתיה סוכרתית, גלאוקומה, ניוון רשתית גילי), קרעים ברשתית, היפרדות רשתית. ניתן לקבוע בעזרתה את הצורך במשקפיים ואת מספרם המדויק.
הערות שוליים

↑  DFE
↑  tropicamide
1 2  Get a Dilated Eye Exam, National Eye Institute, NIH, ‏2021
1 2 3  בטי טסטה, מידע למטופל - טיפות להרחבת אישונים, המרכז הרפואי שערי צדק, 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וינר נוישטאדט (כדורגל)

מועדון כדורגל וינר נוישטאדט הוא מועדון כדורגל אוסטרי, מהעיר וינר נוישטאדט שבאוסטריה. המועדון משחק נכון לעונת 2015/2016 בליגה האוסטרית השנייה.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 2008 ושיחק בליגה האוסטרית השנייה. בסוף עונת 2008/2009 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק ברציפות בליגת העל האוסטרית מעונת 2009/2010 ועד עונת 2014/2015.
בעונת 2009/2010 הקבוצה הגיעה לגמר הגביע האוסטרי והפסידה לקבוצת שטורם גראץ. בעונת 2010/2011 הפסידה בסיבוב הראשון של הגביע לקבוצת פ.צ. דורנבירן 1913. בעונת 2011/2012 הפסידה בסיבוב הראשון של הגביע לקבוצת ראפיד וינה. בעונת 2012/2013 הפסידה בשלב 32 האחרונות של הגביע לקבוצת פילאכר. בעונת 2013/2014 הפסידה בשלב 32 האחרונות של הגביע לקבוצת שטורם גראץ. בעונת 2014/2015 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת וולפסברג . בסוף העונה ירדה  לליגה האוסטרית השנייה ובהמשך לליגה אזורית.
הישגים

הגביע האוסטרי :
סגנות (1): 2009/2010
שחקנים בולטים

אוסטריה גידו בורגשטלר
אוסטריה דניאל דונסט
סלובניה סאשו פורנזי
אוסטריה מייקל מאדל
אוסטריה כריסטיאן רמסבנר
אוסטריה מריו רייטר
אוסטריה אנדראס שיקר
אוסטריה יורג סיבנהנדל
סלובניה תומאש שימקוביץ'
אוסטריה מייקל סטניסלב
אדריכלות כנסיות

ציור של קתדרלת קלן האידיאלית, מאת קרל האזנפלוג. זוהי דוגמה לאדריכלות גותית, שהייתה רווחת באדריכלות הכנסיות בימי הביניים (מן המאה ה-12 ועד סוף המאה ה-16).
אדריכלות הכנסיות התפתחה יחד עם הנצרות במהלך אלפיים השנים האחרונות. הכנסייה היא מבנה הפולחן המרכזי של הנצרות, ותפקידה לשמש מקום אספה לקהילה ולאפשר את קיומה של הליטורגיה הדתית של העדות הנוצריות השונות. אדריכלות הכנסיות והקתדרלות, בכל מקום ובכל תקופה, התאימה עצמה לאופי הקהילה ולמנהגיה הדתיים.
לאורך תקופות ארוכות בהיסטוריה התרכזה האדריכלות בעיקר בבנייה של כנסיות. בחקר המודרני של תולדות האדריכלות המערבית, נהוג לבחון את הכנסיות שנבנו בכל מקום ותקופה (לפחות באירופה) כמייצגות את פסגת הישגי האדריכלות של אותו מקום. האדריכלות התפתחה על פי שינויים בתאולוגיה הנוצרית, ברוח החברה, בטכנולוגיה ובסגנונות האמנות. תחרויות בלתי רשמיות בין ערים שונות באירופה על בניית כנסיות גדולות יותר ומרשימות יותר, האיצו התפתחויות אלה.
מבנה הכנסייה

למרבית הכנסיות, בייחוד אלה שנבנו עד המאה ה-20, מבנה כללי דומה וחלקי מבנה דומים, אף כי מובן שבכל תקופה ומקום היה עיצוב חלקים אלה שונה. במרבית המקרים בנויות הכנסיות בצורה המזכירה צלב, אף כי משמעות איקונוגרפית של ממש בצורת תוכנית המבנה אינה מהווה סוגיה בהתפתחות האדריכלות של הכנסיות. כמעט בכל הכנסיות הכניסה היא מצד מערב, כאשר כיוון התפילה הוא מזרח. מבואת הכנסייה נקראת 'נרתקס', ואליה מתחבר החלל המרכזי של הכנסייה. בקתדרלות או כנסיות גדולות מכונה חלל התפילה הראשי "ספינה ראשית" ואליו מתחברים חללים ופונקציות נוספות. בקצה הספינה נמצא ה'אפסיס', בו יושב הכומר ופונה ממנו אל המתפללים.
מבנה הכנסייה > נרתקס

הנרתקס (אנגלית: Narthex) הוא החלל הראשון שבתוך הכנסייה, בצמוד אל הדלתות. בכנסיות שבהן הוא קיים הוא משמש כמבואה שבה מתאספים המתפללים לפני התפילה (דבר זה בולט בעיקר בליטורגיה הנוצרית המוקדמת ובליטורגיה הארמנית). לא תמיד נחשב הנרתקס חלק מהכנסייה. לעיתים הנרתקס אינו מחובר בחלל אחד לחלל המרכזי אלא מופרד על ידי מעברים או מסכים נוספים. יש נרתקסים המופרדים לגמרי מן הכנסייה ומתפקדים כמרפסת חיצונית מקורה בעלת עמודים התומכים בקמרונות.
נרתקס בכנסיית ספנטול גאורגה החדש  בבוקרשט
מבנה הכנסייה > הספינה – החלל המרכזי של הכנסייה

החלק המרכזי של הכנסייה, כלומר מבנה האורך שלה, נקרא גם 'ספינה' (לטינית: Navis, אנגלית: Nave) או "אולם התווך", ולצדיו 'ספינות משניות' (אנגלית: Aisles). השימוש במילה 'ספינה' נובע מהעובדה שלבזיליקות המוקדמות היה גג עץ בצורת משולש, הנתמך על מערכת עמודים ותומכות המזכירה שלדה של סירה, משום שבוני הגגות המוקדמים בנו במקביל גם ספינות. בנצרות קיבל השם 'ספינה' משמעות נוספת, בכך שהכנסייה משולה לספינה שתביא את המאמין אל גן העדן העתידי.
שורות עמודים מחלקות את החלל המרכזי של הבזיליקה לאגפים משניים (סיטראות), המכונים גם 'ספינות משניות' (לעומת הספינה הראשית). בכנסיות רבות היה החלל מחולק בין סוגי קהלים שונים. בכנסיות ימי הביניים, לדוגמה, ישבו בקדמת הבזיליקה, במקום הקרוב לאפסיס במזרח, בני האצולה.
באדריכלות הנוצרית המוקדמת קורתה הספינה הראשית, בדרך כלל, בקורות עץ, או במקרים נדירים בקמרון חבית. אדריכלות הרומנסק החלה להשתמש בקמרונות צולבים כדי ליצור את החלל הראשי מחולק לתאים נפחיים לאורכו. ברומנסק המאוחר נעשה גם שימוש בקמרונות סקספרטייט. באדריכלות הגותית נעשה שימוש בקמרונות צלעות שהדגישו את הקווים של התקרה. בגותיקה המאוחרת, ובעיקר בגותיקה באנגליה, התפתחו קמרונות הצלעות לקמרונות מניפה. בסגנון זה הקווים האנכיים שלאורך העמוד מתרחקים זה מזה, לקראת התקרה, ויוצרים לספינה הראשית מראה המזכיר שורת עצים ביער.
אדריכלות הרנסאנס שהתפתחה באיטליה לא השתמשה כלל בקמרונות מרובי קווים, אלא בקמרונות פשוטים יותר, לרוב קמרון חבית אחד לכל אורך הספינה, או אפילו ללא קמרון בכלל. קיימות כנסיות רבות שנבנו באיטליה במאה ה-15 וה-16 שבהן תקרת הספינה הראשית היא משטח אופקי הבנוי על קורות עץ או גמלון משולש מקורות עץ.
השימוש בקמרונות מסוגים שונים נפוץ עד ימינו. בכנסיות רבות שנבנו במאה ה-20 נעשה שימוש בקמרונות בעלי צורות קלאסיות, שנבנות מבטון מזוין או טכנולוגיות חדשות אחרות. לעומתן, קיימות כנסיות מודרניות, בעיקר בנצרות הלא-קתולית, אשר צורת החלל בהן שונה לחלוטין, או שכלל לא קיימת ספינה ראשית ברורה כבדורות הקודמים.
הספינה של קתדרלת נוטרדם דה פריז הגותית: קמרונות סקספרטיט מהתקופה הגותית המוקדמת
ספינה ראשית של באת' אבי. קמרונות מניפה מהתקופה הגותית המאוחרת באנגליה
הספינה של כנסיית סנטו ספיריטו בפירנצה מתקופת הרנסאנס
מבנה הכנסייה > טרנספט

הטרנספט (לטינית: Transeptum, אנגלית: Transept, עברית: בית הרוחב) הוא מבנה הרוחב בכנסייה הממוקם בצד המרוחק מן הכניסה, מעט לפני האפסיס. ההצטלבות שלו עם מבנה האורך (הבזיליקה) יוצרת צורה של צלב, שהוא אחד מן הסמלים האיקונוגרפיים המרכזיים בנצרות, עם זאת, לא תמיד יש לצורה זו משמעות איקונוגרפית. חלל המפגש בין הטרנספט לספינה הראשית נקרא "Crossing" (מקום המצלב) והוא החלל הגבוה ביותר בכנסייה. לעיתים רבות נבנים כיפה, מגדל או צריח מחודד מעל חלל זה.
מבנה הכנסייה > בית המקהלה

בית המקהלה (באנגלית: Choir או Quire) הוא החלק המזרחי של הספינה הראשית, הממוקם מעבר לטרנספט. באגף זה ניצבת המקהלה ובה נערכים הטקסים הנוצריים. בסוף בית המקהלה מצוי האפסיס בו נמצא המזבח הראשי. לעיתים אזור זה מוסתר בסורג העשוי מעץ או פיתוחי אבן. לעיתים ישנו מזבח נוסף גם בבית המקהלה כדי שהטקסים יראו יותר טוב לקהל היושב או עומד בספינה הראשית. באזור זה מצוי בדרך כלל גם כס הבישוף אם מדובר בקתדרלה.
בית המקהלה של קתדרלת קלן, בסגנון גותי קורן
בית המקהלה וספסלי המקהלה בקתדרלת לאון
בית המקהלה של קתדרלת אלבי, מבט מערבה. הסורג, שהפריד בין הספינה הראשית, שם ישב הקהל, לבין בית המקהלה, בו התרחש הפולחן הנוצרי.
בית המקהלה של קתדרלת בווה, גובה פנימי של 48 מטר (הגבוה ביותר בעולם)
מבנה הכנסייה > אפסיס

האפסיס (לטינית: Absis, קשת) הוא האזור הנמצא בסוף אולם האורך של הכנסייה. צורתו של האפסיס היא לרוב כגומחה מעגלית. באדריכלות הרומית הוצב באפסיס פסלו של האל או הקיסר, ובכנסייה הנוצרית מוחלף דימוי זה לדימויו של האל. באזור זה נמצא בדרך כלל המזבח הראשי והמפואר ביותר.
בכנסיות רבות נמצא בקרבת האפסיס קברו של קדוש נוצרי, כמו למשל בכנסיית פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן. במקומות אחרים, כמו בכנסיית הקבר או בכנסיית הבשורה בנצרת, נמצא באפסיס ציון של אירוע מכונן בדת הנוצרית (לעיתים בקריפטה). סביב האפסיס נמצא האמבולטוריום.
מבנה הכנסייה > אמבולטוריום

המעבר ההיקפי שסביב האפסיס נקרא אַמְבּוּלָטוֹרְיוּם (לטינית: Ambulatorium). הוא מיועד לצליינים המגיעים אל המקום המקודש הנמצא בכנסייה. האמבולטוריום הוא מסלול מעגלי אשר מקיף את המקום המקודש, ועיצובו נועד לאפשר לקהל רב לבקר באזור שסביב המקום המקודש. הכנסתם של שרידי קדושים (Relics) אל תוך הכנסייה ביטלה את השימוש במבני הזיכרון (מאוזולאום), שהיוו מבנה נפרד באדריכלות הרומית ובראשית ימי הביניים. בכנסיות מסוימות שבהן הייתה תנועת עולי רגל גדולה (כמו למשל בכנסיית קלוני או כנסיית סן בנואה על הלואר) הפך האמבולטוריום לאזור עצמאי כמעט על ידי פתיחת דלתות כניסה באזור זה, כך שעולי הרגל יכולים להגיע לאזור בלי שיפריעו להתנהלות הטקסים השגרתיים בכנסייה.
ישנן כנסיות שבהן נבנו קפלות סביב האמבולטוריום. הקפלה היא גומחה מעוגלת בדופן הכנסייה בה מוצב פעמים רבות מזבח נוסף המוקדש לקדוש מסוים, או לאירוע נוסף המצוין בכנסייה.
מבנה הכנסייה > קפלות

בכנסיות רבות, בעיקר גדולות, נהוג לבנות קפלות (לטינית: Cappella, אנגלית: Chapel), בדרך כלל מסביב לאמבולטוריום (בתרשים משמאל) או בצדי הספינות המשניות, ולעיתים בטרנספט.
הקפלה היא גומחה או חלל קטן ללא מוצא, המוקדש למטרה משנית כלשהי. קפלות נבנו לכבוד קדוש מסוים, מלך או אציל חשוב, איש דת חשוב, תורם כספים או אפילו סיפור כלשהו שאותה כנסייה מצאה לנכון לציין. הקפלה מאפשרת פולחן אישי של המתפלל, ובה הוא לרוב מדליק נרות לכבודו של הקדוש. בקפלה ישנם ציורים או פסלים של אותה אישיות, ופעמים רבות ממוקם בה קבר של אותו קדוש. בניית הקפלות נעשית, על פי רוב, לאחר השלמת מבנה הכנסייה, ולעיתים מתוספות קפלות חדשות לאחר שנים.
מבנה הכנסייה > קריפטה

הקריפטה (Crypt) היא חדר קבורה הנמצא מתחת לכנסייה. בקריפטה קבורים שרידים של אנשים חשובים, אנשי דת או אצולה. קבורה בקריפטה הנמצאת בתוך כנסייה נחשבת לכבוד רב.
חזית הכנסייה

חזית הכנסייה מהווה את פניה כלפי החוץ. בכל התקופות ובכל הסגנונות הושם דגש רב על תכנון חזית הכנסייה, במיוחד החזית המערבית והראשית שלה. מקובל שחזית זו פונה לכיכר, המהווה רחבת כניסה אליה וכן חלל ציבורי חשוב מאוד בעיר. כיכרות הנתחמות בצדן האחד בכנסייה הן בדרך כלל נקודות ציון חשובות בעיר ובהתפתחותה. על פי רוב ניצבת הכנסייה במישור הרחוב או במישור גבוה ממנו במעט, ובכנסיות רבות נהוג להוסיף מדרגות מקדימות העולות אל הכנסייה.
חזית הכנסייה (פסאדה) מורכבת, מסורתית, משלוש דלתות המובילות אל תוך הכנסייה (דבר הנועד לחקות שער ניצחון רומי), אולם בכנסיות חדשות יותר ישנה דלת אחת. מעל הכניסות קיימים בדרך כלל תבליטים או פסלים, עיטורים שהתפתחו בעיקר בתקופה הרומנסקית והגותית. העיטור המרכזי של החזית היה מצוי בדרך כלל מעל הדלת המרכזית ונקרא "טימפנון" (Tympanum). בחזיתות רבות נהוג לשבץ מגדל או שניים, עטורים בצריח מחודד (בעיקר באדריכלות גותית ונאו-גותית) או כיפה מסוגננת (במספר ואריאציות לפי הסגנון האדריכלי, כגון אדריכלות בארוק או "בצל" מזרחי-רוסי). המגדל שימש לעיתים קרובות כמגדל פעמונים אך היה לו ערך אסתטי בכך שהגדיל את חזית הכנסייה ובכך העצים את הרושם שהיא מטילה על הבאים מולה.
חזית קתדרלת נוטרדאם בפריז. חזית גותית קלאסית בעלת 2 מגדלים (שצריחיהם לא הושלמו), חלון רוזטה ו-3 שערים.
קתדרלת אורבייטו, אורבייטו, המאה ה-15 – סגנון אקלקטי (ביזנטי, גותיקה איטלקית ורנסאנס).
סנטה מריה נובלה, פירנצה, 1470. סגנון הרנסאנס האיטלקי. (אדריכל לאונה בטיסטה אלברטי).
כנסיית וסילי הקדוש, מוסקבה, המאה ה-16. חזית מיוחדת במינה. צורות דומות אך צבעוניות פחות מאפיינות כנסיות רבות ברוסיה.
קתדרלת סנט פול, לונדון, המאה ה-17 – סגנון הבארוק.
קתדרלת סנטיאגו דה קומפוסטלה, ספרד, המאה ה-18 – סגנון בארוק ספרדי.
חזית קתדרלת רגנסבורג על צריחיה המחודדים, סגנון גותי מאוחר.
המינסטר של אולם, אולם, המאה ה-19, התחייה הגותית. החזית מורכבת ממגדל בודד בגובה 161.53 מטר.
קתדרלת מילאנו, מילאנו, המאה ה-18 – המאה ה-20. חזית הכנסייה בעת השקיעה.
קתדרלת מונופולי, מונופולי, סגנון בארוק. חזית הכנסייה על רקע העיר העתיקה.
עיטורי כנסיות > ויטראז'

ויטראז' הוא טכניקת חיבור זכוכיות צבעוניות לכדי ציור צבעוני ושקוף. את חלונות הכנסיות נהגו לבנות, החל מימי הביניים, כוויטראז'ים שבהם צוירו סיפורים שונים מהתנ"ך ומהברית החדשה.
השימוש בוויטראז'ים היה נפוץ בעיקר באדריכלות הגותית, אך קיים גם בכנסיות בסגנונות אחרים, לרבות מודרניות. בכנסיות הגותיות נהגו לבנות ויטראז'ים גדולים מאוד עבור כל החלונות. לוויטראז' היו מספר תפקידים: לקשט את הכנסייה, לרכך את האור החודר לחלל המבנה ולתת לו גוון "רוחני", וחשוב לא פחות – ללמד את המאמינים את סיפורי התנ"ך. הציורים בוויטראז'ים, במיוחד בימי הביניים שבהם מרבית האנשים לא ידעו קרוא וכתוב, תיארו את סיפורי הדת השונים, או סיפורי גבורה מקומיים שבאו להאדיר את שמם של מלכים או מנהיגים שונים באותה תקופה.
עיטורי כנסיות > רוזטה (חלון)

הרוזטה היא חלון עגול גדול המקבל את שמו מדמיונו לשושנה (באנגלית: Rose Window). רוזטות אופייניות מאוד לסגנון הגותי ונעשה בהן שימוש דומה גם בסגנונות מאוחרים יותר, לרוב ביתר פשטות.
הרוזטה היא חלון בעל מסגרת אבן המכיל בתוכו ויטראז'ים היוצרים ביחד את צורת השושנה. הרוזטה מחולקת לצורות משניות – עיגולים קטנים יותר, פלחי המעגל וצורות שונות המזכירות תלתנים ועלים.
מיקום הרוזטה הוא בדרך כלל בחזית הראשית (המערבית) מעל לשער הכניסה המרכזי. לעיתים נבנות רוזטות גם בחזית המזרחית וגם בקצות הטרנספט. בפנים הכנסייה, הרוזטה יוצרת (תלוי בשעה ביום) אפקט של אלומת אור רך וצבעוני החודר דרכה ומשרה אווירה של קדושה.
עיטורי כנסיות > עיטורים נפוצים נוספים

טימפנון – תחריטים קישוטיים הנמצאים באזור החצי-מעוגל שמחבר את השער המרובע לקשתות שמעליהן.
ארכיוולט – קשתות מסותתות ובולטות שנמצאות מסביב לטימפנון.
גרגויל – מרזבים קישוטיים דמויי מפלצות הנראים בחזית הכנסייה.
צריחון – צריח מחודד ומעוטר בעל תפקיד קישוטי ולפעמים גם בעל תפקיד סטרוקטורלי.
אלמנטים של עיצוב פנים

איקונה – רישומים או פסלים של ישו (בדרך כלל על צלב), של מרים, אם ישו ושל קדושים נוצרים אחרים.
דוכן דרשה– (Ambo) בדרך כלל נמצא במרכז הכנסייה, ועליו עומד הכומר הנושא את הדרשה. ישנם דוכנים קטנים הנמצאים בצד החלל וגבוהים בהרבה ממפלס המתפללים, הנקראים באנגלית "Pulpit".
מזבח – על גבי המזבח נעשים רוב הפולחנים הדתיים, המשתנים בין זרמי הנצרות השונים.
איקונוסטאזיס (Iconostasis) או סורג (cancellum) – קיר המקושט בסמלים נוצריים שונים, בציורים, פסלים ועיטורים המבדיל בין חלל הספינה הראשית לאזור שסביב המזבח במרכז הכנסייה. הקיר אינו קיר בנוי כחלק מהמבנה, אלא מחיצה נמוכה יחסית היוצרת הפרדה סמלית.
ספסלים – בכל כנסייה חייבים להימצא ספסלים עבור המתפללים. רוב הספסלים מסודרים לאורך הספינה הראשית ופונים לכיוון האפסיס. ישנן כנסיות שבהן ממוקמות שורות ספסלים גם בספינות הצדדיות, או בקומה נוספת מעליהן, בגלריה הפתוחה לחלל המרכזי. מבנה הספסלים מאפשר ישיבה ממושכת בזמן תפילה, ובנוי באופן המאפשר גם כריעה תוך תמיכת הברכיים על בסיס הספסל הקדמי והישענות עליו.
חדר תשמישי הקדושה
פרסקו – ציורי קיר, לעיתים קרובות על תקרת הכנסייה (בעיקר בכנסיות רנסאנס ובארוק).
מבנים נוספים

במקרים רבים, נבנים בצמוד לכנסייה או בקרבתה מבנים נוספים העומדים בפני עצמם. למבנים אלו פונקציה מוגדרת, והם חלק מקומפלקס הכנסייה ומשרתים אותה בצורות שונות.
קתדרלת העיר פארמה שבאיטליה. בצמוד לכנסייה בנוי מגדל פעמונים ובפטיסטריום היושבים כולם סביב אותה כיכר במרכז העיר.
הבפטיסטריום של פירנצה
בית המועצה בקתדרלת לינקולן שבאנגליה. סגנון גותי.
הקלויסטר של קתדרלת גלוסטר שבאנגליה. סגנון גותי ניצב.
מגדל פעמונים נאו-גותי, של כנסיית ניקולאי הקדוש בהמבורג המתנשא לגובה 147.3 מטרים
מבנים נוספים > מגדל פעמונים

כמעט ואין כנסיות ללא מגדל פעמונים או חלק כלשהו במבנה שבו ניתן להתקין פעמון. מטרת הפעמון היא תקשורת בסיסית עם תושבי העיר. הוא מצלצל בשעות שונות על מנת לקרוא למאמינים לתפילה, להודיע על אירוע חשוב, להכריז על השעה, או להתריע בפני שרפה או סכנה אחרת. מגדל פעמונים נועד להחזיק את הפעמונים, שמשקלם של הגדולים שבהם מגיע למאות קילוגרמים.
מגדלי הפעמונים נבנים כחלק מהכנסייה, ולעיתים כמבנה העומד בפני עצמו בצמוד אליה. ישנן כנסיות שבהן נמצא המגדל מעל מקום המצלב (מפגש הספינה הראשית עם הטרנספט), וישנן כאלה שבהן מגדל הפעמונים נמצא מעל החזית הראשית. במקרים רבים ישנם שני מגדלי פעמונים סימטריים בחזית הראשית של הכנסייה.
מגדלי פעמונים הלכו והתפתחו מאמצע ימי הביניים, בתקופת סגנון הרומנסק. מתוך שאיפה לבנות כנסיות גבוהות ככל הניתן, למען יראו וישמעו למרחק הגדול ביותר האפשרי, הלכו וגבהו מגדלי הפעמונים שנבנו. מגדל הפעמונים של קתדרלת לינקולן שבאנגליה מגיע לגובה של 160 מ', והיה המבנה הגבוה ביותר בעולם במהלך המאות ה-14 וה-15. כאלמנט הגבוה ביותר בעיר, לפחות עד הגעת גורדי השחקים המודרניים בסוף המאה ה-19, היו מגדלי הפעמונים של הכנסיות הדבר הבולט ביותר בקו הרקיע העירוני של ערי אירופה והיוו גאווה מקומית. למגדלים רבים נוספו צריחים מחודדים שהעניקו להם גובה נוסף ומראה כללי מרשים יותר.
מבנים נוספים > בפטיסטריום

מבנה הבפטיסטריום  (לטינית: Baptisterium), המיועד לטקס הטבילה הנוצרי הקתולי, הוא לרוב מבנה נפרד הסמוך אל הבזיליקה. מבנה זה בנוי בדרך כלל בצורה מתומנת, כרמז לשמונה ימים מהלידה לטבילה, ולתחיית ישו ביום השמיני לכניסתו לירושלים. במרכזו של מבנה מרכזני זה, שסגנון בנייתו לקוח ממבני קבורה וזיכרון רומיים, נמצא אגן טבילה מאבן או משיש. על המבנה נשענת בדרך כלל כיפה או גג מתומן. בכנסיות אחרות ממוקם אגן הטבילה בתוך הכנסייה, באחד מאגפיה.
מבנים נוספים > בית המועצה

בית מועצת הקתדרלה או צ'פטר האוס (מאנגלית: Chapter House) הוא מבנה שנפוץ באנגליה בסמוך לכנסיות. מבנה זה הוא היכל עגול, שבו נפגשים הכמרים או הנזירים לישיבות ודיונים שונים. תפקיד מבנה זה הוא למעשה הפרדת המקום בו מתנהלות פגישות מן המקום בו מתפללים ועובדים את האל. מבני בית מועצה התחילו להתפתח בעיקר בצידי כנסיות של מנזרי גברים באנגליה של ימי הביניים.
מבנים נוספים > ארמון הבישוף

לצד קתדרלות רבות שכן מבנה ארמון קטן בו גר הבישוף.
מבנים נוספים > קלויסטר

לצד קתדרלות, בעיקר אלה שהיו חלק ממוסד נזירי, נבנה קלויסטר. זוהי חצר מרובעת המוקפת ב-4 ארקדות (מסדרונות המקורים בקמרונות) ובו חיו הנזירים.
ראו גם

אדריכלות גותית - מונחים
סגנונות באדריכלות
בית כנסת
מסגד
לקריאה נוספת

כריסטופר וילסון, The Gothic Cathedral – The Architecture of the Great Church, תמס אנד הדסון
נורית כנען-קדר, האמנות הגותית – מקתדרלה לעיר, האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון
נורית כנען-קדר, תחייתו של הפיסול המונומנטלי באירופה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2002
הערות שוליים

↑  מספרדית pasada
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 011002  LNB: 000057206  NDL: 00567205  NKC: ph114282 
שמות חלקי הקתדרלה. (תוכנית קתדרלת שארטר). לחצו להגדלה
נרתקס (מסומן באפור)
הספינה הראשית
ספינות צדדיות
טרנספט
בית המקהלה
אפסיס
אמבולטוריום
קפלות סביב האמבולטוריום

חזית קתדרלת קלן עם זוג צריחים מחודדים בגובה 157 מטר. החזית הושלמה בתקופת התחייה הגותית (1880) לפי תוכניות מקוריות מימי הביניים.
דלתות הכניסה והטימפנון קתדרלת אוטן (Autun), צרפת.
חזית התחרה של קתדרלת שטרסבורג היא דוגמה לסגנון גותי קורן (כולל חלון רוזטה) והיא אחת החזיתות הראשונות שנבנו לפי תוכנית אדריכלית.
ויטראז' בקתדרלת קנטרברי, אנגליה, המאה ה-13
רוזטה בקתדרלת שטרסבורג
גרגויל בכנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים (אוסטנדה)
דוכן המטיף בווטיפקירכה, וינה