בישופות קרתגו
הערות שוליים

↑  Bunson, Matthew (2002). "Carthage". Encyclopedia of the Roman Empire. Facts on File library of world history (Rev. ed.). New York: Facts On File. pp. 97–98. ISBN 9781438110271.
↑  אפריקה האנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
↑  Plummer, Alfred (1887). The Church of the Early Fathers: External History (באנגלית). Longmans, Green and Company. pp. 109. church of africa carthage.
1 2  Benham, William (1887). The Dictionary of Religion. Cassell. pp. 1013.
1 2 3 4 5  Mesnage, Joseph; Toulotte, Anatole (1912). L'Afrique chrétienne : évêchés et ruines antiques. Description de l'Afrique du Nord. Musées et collections archéologiques de l'Algérie et de la Tunisie (בצרפתית). Vol. 17. Paris: E. Leroux. pp. 1–19. OCLC 609155089.
↑  Cheyne, Thomas K.; Black, J. Sutherland, eds. (1903). "Epaenetus". Encyclopaedia Biblica. Vol. 2. New York: Macmillan. col. 1300. OCLC 1084084.
↑  >Handl, András; Dupont, Anthony. "Who was Agrippinus? Identifying the First Known Bishop of Carthage". Church History and Religious Culture. 98: 344–366. doi:10.1163/18712428-09803001.
↑  eries episcoporum ecclesiae catholicae : quotquot innotuerunt a beato Petro Apostolo
1 2  Hassett, Maurice M. (1908). "Archdiocese of Carthage". In Herbermann, Charles (ed.). Catholic Encyclopedia. Vol. 3. New York: Robert Appleton Company.
↑  "First synods at Carthage and Rome on account of Novatianism and the Lapsi (251)". cristoraul.com. אורכב מ-המקור ב-2014-07-20. נבדק ב-2014-08-29.
↑  (Contractus), Hermannus (2008-08-20). "Patrologia Latina, vol. 143, coll. 727–731". נבדק ב-2019-01-17.
↑  Primus archiepiscopus et totius Africae maximus metropolitanus est Carthaginiensis episcopus
↑  Mas-Latrie, Louis de (1883). "L'episcopus Gummitanus et la primauté de l'évêque de Carthage". Bibliothèque de l'école des chartes. 44 (44): 77.
↑  nec pro aliquo episcopo in tota Africa potest perdere privilegium semel susceptum a sancta Romana et apostolica sede: sed obtinebit illud usque in finem saeculi, et donec in ea invocabitur nomen Domini nostri Iesu Christi, sive deserta iaceat Carthago, sive gloriosa resurgat aliquando
↑  Sollier, Joseph F. (1910). "Charles-Martial-Allemand Lavigerie". In Herbermann, Charles (ed.). Catholic Encyclopedia. Vol. 9. New York: Robert Appleton Company.
↑  Bouchier, E.S. (1913). Life and Letters in Roman Africa. Oxford: Blackwells. p. 117.
↑  François Decret, Early Christianity in North Africa (James Clarke & Co, 2011) p200.
↑  Der Nahe und Mittlere Osten By Heinz Halm, page 99
↑  Ancient African Christianity: An Introduction to a Unique Context and Tradition By David E. Wilhite, page 332-334
↑  Olga Cecilia Méndez González (באפריל 2013). Thirteenth Century England XIV: Proceedings of the Aberystwyth and Lampeter Conference, 2011. Orbis Books. ISBN 9781843838098. {{cite book}}:  (עזרה), page 103-104
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 305311026   WorldCat (עם VIAF): 305311026 
טרטוליאנוס (בערך 155–240), תאולוג ממוצא ברברי חלקי, היה גורם מרכזי בפיתוח תאוריית השילוש הקדוש, והיה הראשון ליישם את השפה הלטינית בכתביו התאולוגיים הרבים. ככזה, טרטוליאנוס כונה "אבי הנצרות הלטינית"
קיפריאנוס מקרתגו, "תַּסְקִיוּס קַיקִילְיוּס קִיפְּרִיַאנוּס", בישוף קרתגו, אבי הכנסייה, מת כמרטיר בשנת 258.
חורבות הבזיליקה המכונה "של קיפריאנוס הקדוש", שהתגלו ב-1915.
חורבות הבזיליקה "מג'ורום" (המכונה גם "מילדפה") בקרתגו, שבה נמצאה כתובת המוקדשת לפרפטואה הקדושה וחברותיה
חורבות הבזיליקה של דאמוס אל קאריטה (אנ'), בניין הכנסייה הגדול ביותר בקרתגו, מעוטר ביותר מ-100 עמודים.