stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול לינד
הערות שוליים

↑  John Hanc, Long Islander's teen friendship with TV star (A hint of his private life), Newsday
↑  Mike Sacks, Queer as folk, Salon, ‏2005-08-23 (באנגלית)
↑  You Asked Us: About Funny, Fussy Actor Paul Lynde, Montreal Gazette
↑  Scott Vernon, Paul Lynde, the sardonic and irreverent comedian who starred, UPI (באנגלית)
↑  Paul Lynde, web.archive.org
1 2 3  Paul Lynde - Show, Bewitched & Hollywood Squares, Biography, ‏2020-08-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Paul Lynde | Actor, Writer, Soundtrack, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  ‘Hollywood Squares’ host and Broadway star Peter Marshall dies at 98, AP News, ‏2024-08-15 (באנגלית)
↑  Dennis McLellan, Bewitched's' Esmeralda Dies at 81, Los Angeles Times
1 2  Ed Gross, Paul Lynde's Legacy: From 'Bewitched' to 'The Hollywood Squares', Closer Weekly, ‏2020-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  TV Stars Who Ruled the 70s - Biography.com, web.archive.org, ‏2017-05-01
↑  Stephanie Nolasco, 'Bewitched' star Paul Lynde struggled with childhood insecurities, pal claims, Fox News, ‏2018-04-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mark Sebastian Jordan, Paul Lynde's gravestone: An ad-hoc memorial, Richland Source
↑  Paul Simon, Paul Lynde Suffers Heart Attack: Dead at 55, Daily Times
↑  Rush & Molloy, Lynde Bio Squarely Denies He OD'd, Daily News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813167345305606  BnF: cb14201244g (data)  GND: 130440620  ISNI: 0000 0000 1739 2929  LCCN: n93010255  MusicBrainz: f7762774-71b6-46b8-a168-b58fc1e3119d  VIAF: 71603585   WorldCat (עם VIAF): 71603585
לזלי ג'ונס (שחקנית)

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1967 (בת 57) ממפיס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Annette Jones 
 סוגה מועדפת:  קומדיה, קומדיית מצבים,  קומדיה שחורה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 עיסוק:  סאטרדיי נייט לייב מכסחות השדים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של קולורדו  אוניברסיטת צ'פמן 
 http://justleslie.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לזלי ג'ונס (באנגלית: Leslie Jones; נולדה ב-7 בספטמבר 1967) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית, שהייתה חברה בצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב"בשנים 2014–2019.
ג'ונס מככבת בפסטיבלי קומדיה, כולל Just for Laughs במונטריאול ופסטיבל הקומדיה של אספן. ב-2010 שודר ספיישל שלה, Problem Child, ברשת שאוטיים.
ביוגרפיה

לזלי ג'ונס נולדה בממפיס, טנסי. אביה שירת בצבא, ומשפחתה עברה ממקום למקום בתדירות גבוהה. לבסוף המשפחה השתקעה בלוס אנג'לס, כאשר אביה קיבל עבודה בתחנת הרדיו של סטיבי וונדר, KJLH, כמהנדס אלקטרוניקה. ג'ונס למדה בבית ספר תיכון בלינווד, קליפורניה, שם גם שיחקה כדורסל; אביה הציע לה את הספורט הזה בגלל גובהה, שעומד על 1.83 מטר.
ג'ונס למדה באוניברסיטת צ'פמן עם מלגת כדורסל, והמשיכה את לימודיה בקולורדו סטייט כאשר המאמן שלה עזב את צ'פמן לטובת האוניברסיטה בקולורדו. היא תכננה ללמוד משפטים, אך שינתה את דעתה מספר פעמים, כאשר בינתיים למדה במספר מגמות, כולל חשבונאות, מדעי המחשב ובסופו של דבר בחרה בתקשורת. בצ'פמן, ג'ונס עבדה גם כדי. ג'יי בתחנת הקמפוס. בסיום לימודיה עדיין לא הייתה בטוחה מה היא רוצה לעשות, והיא שקלה את האפשרות של קריירה בכדורסל באירופה.
קריירה > סטנד-אפ

ג'ונס התחילה לעשות סטנד-אפ ב-1987, כשהייתה עוד סטודנטית, כאשר חברה רשמה אותה לתחרות "מי הכי מצחיק בקמפוס?". היא נצחה בתחרות, ובתום לימודיה חזרה ללוס אנג'לס, שם התחילה להופיע במועדונים, בעת שהתפרנסה מעבודות יותר אירעיות. הקומיקאים Mother Love ודייב שאפל עודדו אותה לעבור לניו יורק כדי לחדד את המיומנויות שלה. היא התגוררה שם שנתיים, והופיעה בתוכנית ComicView של ערוץ BET, לפני שחזרה ללוס אנג'לס. הייתה לה הופעה ב"קומדי סטור" במערב הוליווד, עליה קיבלה ביקורות שליליות. היא פתחה עבור ג'יימי פוקס, והקהל הגיב בקריאות בוז. פוקס אמר לה שהיא צריכה לצאת ולחיות את החיים כדי שיהיה לה חומר לקומדיה שלה. "את כזה, בת 18, אין לך עדיין מה להגיד. לכי תמצאי עבודה, תפוטרי, תשברי לבבות והלב שלך יישבר.".
ג'ונס המשיכה לעבוד על הקומדיה שלה, ולאט לאט, התחילה לקבל תפקידים בסרטים, תוכניות טלוויזיה, ובפרסומות, ביניהם In the House, Coach, Snap Judgment, Malcolm and Eddie ו-Girlfriends.היא חזרה גם להופיע במועדונים ופסטיבלים: בפסטיבל הקומדיה במונטריאל, הפסטיבל באספן, ובהופעות קומדיה בטלוויזיה - מטעם קומדי סנטרל - Premium Blend ו-Laffapalooza, ב-Def Comedy Jam של HBO, ועוד. ב-2014 הופיעה בסרט Top Five של כריס רוק, והוא זה שהמליץ ללורן מייקלס, המפיק של סאטרדיי נייט לייב, להוסיף אותה לקאסט של התוכנית, כי היא "האישה המצחיקה ביותר שאני מכיר".
קריירה > סאטרדיי נייט לייב

בדצמבר 2013, סאטרדיי נייט לייב קיימה יום ליהוק במטרה להוסיף לפחות שחקנית אפרו-אמריקאית אחת לשורותיה, וג'ונס נבחנה. סשיר זמאטה הצטרפה ללהקה כשחקנית, בעוד ג'ונס ולקנדרה טוקס צורפו כתסריטאים. במאי 2014 ג'ונס הופיעה בתוכנית בקטע שצחק על חיי האהבה שלה וכן על הפוטנציאל שלה להרבעת עבדים - הסגמנט גרם למחלוקת ועורר הדים בתקשורת.
לאחר שתי הופעות נוספות בתחילת עונת 2014, ג'ונס צורפה כחברה קבועה לצוות השחקנים באוקטובר 2014, עם הופעת בכורה בפרק שאירח ג'ים קארי. היא הייתה, בגיל 47, האדם המבוגר ביותר להצטרף לקאסט. עם הצטרפותה של ג'ונס, הייתה זו הפעם הראשונה שהיו שתי נשים שחורות בתוכנית באותה העת. בנוסף, העונה ה-40 כללה את המספר הגדול ביותר של שחקנים שחורים משהיו בסדרה אי פעם.
קריירה > קולנוע

ב-2014, ג'ונס השתתפה בסרט הראשון שביים כריס רוק, Top Five; רוק אמר בראיון, "יש כמה אנשים שבאמת בולטים בסרט. יש מצב שתרצו לראות יותר לזלי ג'ונס."
ב-2015, ג'ונס הופיעה בסרט של ג'אד אפטאו ואיימי שומר, תאונת רכבת; אפטאו ושומר כתבו תפקיד במיוחד עבור ג'ונס לאחר שראו אותה ב-Top Five.
ב-2016, היא כיכבה בסרט הרימייק מכסחות השדים, בתפקיד פטי טולן, לצד מליסה מקארתי, קריסטן וויג, וקייט מקינון. באותה שנה שיחקה בקומדיית הפעולה "מאסטר מיינדס" לצידם של זאק גאליפנאקיס, קריסטן ויג, אוון וילסון וג'ייסון סודייקיס.
קריירה > אולימפיאדת 2016

במהלך המשחקים האולימפיים של 2016 בריו דה ז'ניירו, ג'ונס משכה עוקבים רבים במדיה החברתית ובעיתונות כאשר מיצבה עצמה כאוהדת "שרופה" של נבחרת ארצות הברית, דרך פעילות בזמן אמת בטוויטר, והעלאת קטעי וידאו של התגובות שלה למשחקים. כשההתלהבות מג'ונס גברה, עם מאמרים כדוגמת זו בהפינגטון פוסט, שכותרתה "יותר כיף לצפות בג'ונס צופה באולימפיאדה, מאשר לצפות באולימפיאדה", מפיק הטלוויזיה מייק שומאכר, פרסם בטוויטר שכדאי לחבר שלו, ג'ים בל המפיק האחראי על שידורי האולימפיאדה ב-NBC, להוסיף את ג'ונס לצוות הפרשנים של המשחקים; בל הגיב בטוויטר למחרת וביקש מג'ונס להצטרף. היא הסכימה וטסה ריו, שם סיקרה אירועי שחייה, אתלטיקה, התעמלות, וכדורעף חופים עבור NBC.
סוגיית השטיח האדום

לקראת הקרנת הבכורה של מכסחות השדים, ג'ונס צייצה בטוויטר שאף מעצב אופנה לא מוכן להכין לה שמלה, מכיוון שאין היא עומדת בקנה עם אידיאל היופי ההוליוודי. שותפתה לסרט, מליסה מקארתי גם עמדה בפני דילמה דומה כאשר אף מעצב לא רצה להכין שמלה לאישה שמנה, מה שגרם למקארתי לפתוח ליין בגדים משלה. במקרה של ג'ונס, מעבר לסוגיית המידה המוצהרת, הסברה הייתה שגם גילה וצבע עורה שיחקו תפקיד בהדרה. המעצב העולה הצעיר, כריסטיאן סיריינו, שזכה בעונה הרביעית של פרויקט מסלול, נידב את עצמו למשימה, וכשג'ונס פסעה בשטיח האדום בשמלה שעיצב לה, השניים עשו live tweeting מהאירוע.
התקפות מקוונות

בעקבות יציאת הסרט מכסחות השדים, ג'ונס הפכה למטרה במטח של התקפות גזעניות ומיזוגיניות בטוויטר. טוויטר הגיבה בנקיטת פעולה נגד מספר משתמשים, כולל סילוקו של הבלוגר הרפובליקני מברייטברט, מיילו ינופולוס, אשר הואשם בארגון המתקפה והסתה נגד ג'ונס. ג'ונס ניסתה להגיב לתוקפים, ואז ניסתה להתעלם - אך כאשר ההתקפות המשיכו, היא הודיעה שהיא עוזבת את טוויטר ב-18 ביולי 2016. ג'ונס התארחה באותו שבוע בתוכנית Late Night with Seth Meyers, שם תיארה את החוויה הקשה ועל הפגישה עם מנכ"ל טוויטר ג'ק דורסי. בתגובה יאנופולוס אמר שהוא בעצם הקורבן, וששמו אותו למטרה מכיוון שהוא "הומו שמרן". ג'ונס אמרה ש"חופש הביטוי וביטוי שנאה הם שני דברים שונים".
כעבור חודש, שוב הייתה ג'ונס למטרה. האתר האישי שלה נפרץ, ותוכנו הוחלף בתמונות רישיון הנהיגה והדרכון שלה, סרטון של הגורילה הרמבה (שנהרג בגן החיות בסינסינטי ב-2016) תוך רמיזה גזענית שג'ונס היא גורילה, ותמונות עירום שלכאורה היא המצולמת בהן. ג'ונס הורידה את האתר.
אירועים אלו הביאו תמיכה שופעת מצד סלבריטים, שהשתמשו בהאשטאג LoveForLeslieJ#, בטוויטר ובאינסטגרם כדי לחזק אותה ולהתנגד למתקפות. קווסטלאב הגדיר את מה שקורה לג'ונס כפשעי שנאה. בין מבטאי הסולידריות - פול פייג, גבורי סידיבי, אלן דג'נרס, שרה בניקאסה, אווה דוברני, הילרי קלינטון, קייטי פרי, אוקטביה ספנסר, אנה קנדריק, לינה דנהאם ואחרים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | National Security | בריטני |  |
| 2003 | A Guy Thing | אשת מכירות |  |
| 2006 | Repos | ליי לה |  |
| 2007 | Gangsta Rap: The Glockumentary | אמא |  |
| 2008 | Internet Dating | ג'ונס |  |
| 2010 | Something Like a Business  | ונייטי |  |
| 2010 | Lottery Ticket | טשה |  |
| 2010 | The Company We Keep | בוורלי בלו |  |
| 2012 | House Arrest | בוסית |  |
| 2014 | חמשת הראשונים | ליסה |  |
| 2015 | We Are Family | לזלי |  |
| 2015 | אסון מהלך | אישה כועסת |  |
| 2016 | מכסחות השדים | פטי טולן |  |
| 2016 | מאסטר מיינדס | סוכנת FBI סקאנלון |  |
| 2016 | לשיר | מיז קרול | דיבוב |
| 2019 | אנגרי בירדס - הסרט 2 | זאטה | דיבוב |
| 2021 | מגלה את אמריקה 2 | אמא של לאבל |  |
| 2023 | גוד בורגר 2 (אנ') | שרלוט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Mermaid | פקידה | סרט טלוויזיה |
| 2001 | מלאך שחור | מלצרית | פרק: "Boo" |
| 2002 | The New Beachcombers | מוד רצ'ט | סרט טלוויזיה |
| 2012 | Daddy Knows Best |  | פרק: "Taser" |
| 2013 | Sullivan & Son | בובי | פרק: "Acceptance" |
| 2013 | The League |  | פרק: "The Bringer Show" |
| 2014 | עובדים מצטיינים | לינט | פרק: "The One Where the Guys Play Basketball and Do the Friends Title Thing" |
| 2014–19 | סאטרדיי נייט לייב | סקיצות | חברת קאסט ותסריטאית מועמדת לפרס תסריטאות קומדיה של גילדת התסריטאים האמריקאית (2015) |
| 2015 | The Awesomes | Silent But Deadly | פרק: "The Final Showdown", מדבבת |
| 2016 | הרשימה השחורה |  | פרק: "Lady Ambrosia" |
| 2022 | Out of Office | אלי | סרט טלוויזיה של קומדי סנטרל |
| 2022 - 2023 | לו הייתי פיראט | ג'קי הספרדית | 5 פרקים |
| 2023 | BMF | טרייסי צ'מברס | 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Leslie Jones Biography: Actress, Comedian (1967–)".
1 2 3 4 5 6  Downs, Gordon (November 3, 2011).
1 2 3  Gardenswartz, Noah (March 15, 2010).
↑  "Jane Fonda/Leslie Jones/Kay Cannon".
1 2  Marantz, Andrew (January 4, 2016).
↑  Gay, Verne (October 20, 2014).
1 2 3 4 5  "Leslie Jones: Comedian At Work".
↑  "BIOGRAPHY", Leslie Jones official website.
↑  Leslie Jones Talks Childhood Insecurities About Her Looks – and How She Found Her Confidence, Emily Strohm, People, July 14 2016
↑  McCarthy, Sean L. (March 2, 2010).
↑  "'SNL' Adds Two Black Writers, LaKendra Tookes And Leslie Jones, After Hiring Black Cast Member (VIDEO)".
↑  "'SNL' Writer Leslie Jones Defends Controversial Slave Sketch (VIDEO)".
↑  Leslie Jones Named ‘Saturday Night Live’ Cast Member, Deadline, October 20 2014
↑  "Interview: Chris Rock Talks His New Movie and Racist Fraternities: "The Girls Scare Me More Than the Guys", Complex, Tharpe Frazier, March 19, 2015.
↑  "Leslie Jones Is Awesome, So Obviously Her New Yorker Profile Is Too", E. Alex Jung, Vulture, 28 December 2015
↑  "Meet Your All-Female 'Ghostbusters'!", Nellie Andreeva, Bloody Disgusting, October 20 2014
↑  Leslie Jones’ Olympics Tweets Are So Intense, NBC Invited Her to Rio, Matthew Dessem, Slate, August 7 2016
↑  Only One Designer Was Willing to Dress Leslie Jones for Her Ghostbusters Premiere, Patricia Garcia, Vogue, June 29 2016
↑  Leslie Jones Says No Designers Will Dress Her For The Ghostbusters Premiere, DListed, June 29 2016
↑  Watch Late Night with Seth Meyers Highlight: Leslie Jones on Her Twitter Trolls - NBC.com (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-03-25
↑  Peter Sblendorio, Leslie Jones’ website hacked, with nude photos and personal information exposed, nydailynews.com
↑  #LoveForLeslieJ Trends On Twitter After "Ghostbusters" Backlash, Vibe, ‏2016-07-20 (באנגלית)
↑  ?NG Shamen, these acts against leslie jones....are sickening. its racist & sexist. it's disgusting. this is hate crimes. this aint "kids joshing round", @questlove, ‏2016T10:49 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4781 2524  LCCN: no2015040315  MusicBrainz: aff0bbf7-805b-4154-aa64-c9b12475e63e  SUDOC: 256301271  VIAF: 2358149108678068780004   WorldCat (עם VIAF): 2358149108678068780004
מארי אקווי

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1872 ניו בדפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  13 ביולי 1952 (בגיל 80) פורטלנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  New Bedford High School 
 
מארי אקווי (באנגלית: Marie Equi;‏ 7 באפריל 1872 – 13 ביולי 1952) הייתה רופאה אמריקאית, מהנשים הראשונות בתחום, אשר פעלה במערב ארצות הברית והקדישה עצמה לטיפול בעניים ובני מעמד הפועלים. היא הייתה מספקת לנשים אמצעי מניעה ומידע על הפלות בתקופה כאשר שניהם היו בלתי חוקיים. היא הייתה לפעילה פוליטית בעד רפורמות אזרחיות וכלכליות, לרבות זכותן של נשים להצביע, ויום עבודה של שמונה שעות. לאחר שהוכתה על ידי שוטר במהלך שביתת עובדים ב-1913, אקווי אימצה את עקרונות התנועה האנרכיסטית וכן תנועת הפועלים הרדיקלית.
אקווי הייתה לסבית, וחייתה בזוגיות רבת שנים עם הארייט ספקרט. השתיים אימצו תינוקת וגידלו אותה במשפחה חד-מינית אלטרנטיבית, מהראשונות הידועות. בגלל הפוליטיקה הרדיקלית והלסביות שלה, אקווי התמודדה עם הרבה אפליה והטרדה. ב-1918, היא הורשעה בעוון הסתה נגד ארצות הברית בשל התנגדותה למעורבות מדינתה במלחמת העולם הראשונה. נגזרו עליה שלוש שנות מאסר בכלא סן קוונטין.
ביוגרפיה

מארי אקווי הייתה בתם החמישית של ג'ון אקווי, מהגר מאיטליה, ושרה מולינס, מהגרת מאירלנד. כבת למשפחת פועלים, היא נשרה מלימודי התיכון אחרי שנה אחת של לימודים, והחלה לעבוד במפעל טקסטיל בעיר מגוריה, ניו בדפורד, מסצ'וסטס. בשנת 1892 אקווי נמלטה מעתיד קודר במפעל, כשברחה מבדפורד והצטרפה לחברתה מהלימודים בסי הולקומב, שהתיישבה בינתיים בנחלה במדינת אורגון, לחוף נהר קולומביה.
חייה כלסבית

בסוף המאה ה-19, היה מעט ידע או שיח ציבורי לגבי יחסים רומנטיים ומיניים בין נשים. הייתה התייחסות מקבלת ליחסים מחויבים אפלטוניים בין נשים – דוגמת "נישואים בוסטוניים", בהם נשים, בדרך כלל מהמעמדות הגבוהים, חיו יחדיו, לכאורה לשם ניהול בית משותף וחברה; בפועל, אין לדעת כמה שכיחים היו יחסים מיניים בין נשים שחיו באופן הזה תחת "מסווה מכובדות", אך ידוע שאכן היו מקרים של יחסים לסביים במתכונת זו.
מארי אקווי מעולם לא התעניינה ביחסים הטרוסקסואליים. חייה עם בסי הולקומב, איתה חייה כעשור, מ-1892 עד 1901, היו דומים אך שונים במהותם מנישואים בוסטוניים, מכיוון שהולקומב באה ממעמד גבוה ואקווי ממעמד הפועלים. בשנת 1905, התחילה אקווי יחסי זוגיות עם אישה צעירה ממנה, הארייט ספקרט, גם היא ממשפחה מובילה בקהילה המקומית. משפחתה של ספקרט התנגדה נחרצות ליחסים, ואף מנעו ממנה את ירושתה, עליה היא נלחמה בבתי משפט במשך שנים. כעבור עשר שנים של חיים משותפים, אקווי וספקרט אימצו ילדה יתומה, בשם מרי. בבגרותה, סיפרה מרי שהייתה מכנה את ספקרט "מא" (כינוי לאם) ולאקווי "דא" (כינוי לאב), אך זאת מכיוון שכילדה שמעה את כולם מכנים אותה "דוק" (כינוי לרופא או רופאה), וזה נשמע לה אותו דבר. כעבור עוד מספר שנים אקווי וספקרט נפרדו, אך נשארו ביחסים קרובים עד מותה של ספקרט ב-1927.
לאקווי היו יחסים עם נשים מובילות אחרות. כאשר מרגרט סנגר הגיעה לפורטלנד בשנת 1916 כדי להרצות, אקווי התאהבה בה. מכתבים שהשתיים החליפו ביניהן מעידים על אינטימיות מינית במהלך הביקור. הארכיונאית ג'ודית שוורץ מתארת את המכתבים בין אקווי לסנגר "מכתבי אהבה."
חיים בנחלה ולימודי רפואה

אקווי והולקומב חיו חיים שקטים בבית קטן בשטח לא מעובד מחוץ לעיירה הקטנה הדאלס. ב-21 ביולי 1893 אירע תרחיש שהיה לסנסציה מקומית ומשכה קהל רב של סוחרים ועוברים ושבים למרכז העיר. אקווי המרוגזת פסעה הלוך ושוב מול המשרד של הכומר אורסון די. טיילור, שהיה גם מפתח נדל"ן ומפקח החינוך המקומי. טיילור סירב לשלם להולקומב, שעבדה כמורה באקדמיה העירונית, את שכרה. למרות בקשות חוזרות, הוא המשיך למנוע ממנה תשלום. כשהגיח ממשרדו וניסה לברוח ממנה, אקווי, המתוסכלת מהתייחסותו המבזה כלפי חברתה, תפסה אותו והצליפה בו בשוט סוסים. המקומיים, אשר ראו בו פושע שמבצע על חשבונם הונאות נדל"ן, הריעו לה. אחר כך, עשו הגרלה כאשר הפרס הוא השוט שהשתמשה בו, ונתנו את הכסף לאקווי. זו הייתה הפעם הראשונה אך לא האחרונה שראו אותה פועלת נחרצות כדי להתנגד לאי-צדק.
בשנת 1897 עברו השתיים להתגורר בסן פרנסיסקו, קליפורניה, שם אקווי למדה רפואה באוניברסיטת קליפורניה. אחר כך היא עברה לפורטלנד, אורגון – ללא בסי הולקומב – והשלימה את לימודיה באוניברסיטת אורגון במחלקה הרפואית ב-1903.
בעקבות 1906 סן פרנסיסקו רעידת אדמה והשריפה הגדולה בעקבותיה, אקווי הצטרפה לקבוצת רופאים ואחיות שבאו לספק טיפול רפואי לקורבנות האסון, וקיבלה על כך ציון לשבח מן צבא ארצות הברית. בינתיים, בפורטלנד, היא כבר פגשה את הארייט ספקרט והחלה איתה מערכת יחסים.
רפואה ואקטיביזם

מארי אקווי הייתה מבין הנשים הראשונות להיות לרופאה במדינת אורגון. היא פתחה מרפאה כללית בפורטלנד ב-1905, עם דגש על בעיות בריאות של נשים וילדים. היא נהייתה מוכרת בקהילה כרופאה לאחר התנדבותה בסן פרנסיסקו. האסון הגדול, בו נספו מאות אנשים והממשלה לא הצליחה לספק שירותי הצלה ובריאות, היה אירוע מרכזי בחיי אנשי התקופה, ואקווי הוכרה כמתנדבת אמיצה בשל פעולות ההצלה שהשתתפה בהן.
בשלב כלשהו בין 1905 ל-1915, אקווי החלה לבצע הפלות, שירות שסיפקה לנזקקות ללא התחשבות במעמד חברתי או מצב כלכלי. לעיתים קרובות הייתה גובה יותר מנשים עשירות עבור התהליך כדי לממן את שירותיה עבור העניות. אף על פי שהרשויות העירוניות ושל המדינה פעלו לעיתים קרובות למנוע ביצוע הפלות, אקווי מעולם לא נאלצה להתמודד עם השלכות משפטיות בנושא.
אקווי הייתה חברה פעילה בליגה למען אמצעי מניעה של פורטלנד, ועזרה בהפצת מידע על אמצעי מניעה כאשר פעילות זו הייתה בלתי חוקית. בעת ביקורה של מרגרט סנגר בפורטלנד ב-1916, הרשויות עצרו אותה, את אקווי, ועוד נשים וגברים אשר חילקו את החוברת של סנגר, "הגבלת המשפחה". השופט הרשיע אותם. כעונש, השופט קנס את רק את הגברים (ואז השעה את גזר הדין). אקווי המשיכה בפעילותה.
במהלך מה שמכונה בהיסטוריה האמריקאית "העידן הפרוגרסיבי" (1895–1920), אורגון אימצה רפורמות אזרחיות ופוליטיות אשר הפכו למודל לאומה, כולל החלת תהליכי משאל עם, הדחת נבחרי ציבור, ובחירות ישירות לסנאט ארצות הברית. אקווי עבדה במספר קמפיינים למען זכות ההצבע לנשים, וחגגה עם ארגוני הנשים את הניצחון ב-1912, כאשר זכותן של נשים להצביע הוכר במדינת אורגון.
פוליטיקה רדיקלית

בשנת 1913 אקווי ביקרה במפעל במזרח פורטלנד שם העובדים פתחו בשביתה. עובדי מפעל האריזה היו בעיקר נשים, אשר מחו על תנאי העבודה הקשים, השעות הארוכות והלא עקביות, והשכר הזעות של מספר סנט לשעה בלבד. כאשר הצטרפו לשביתה ארגונים סוציאליסטים וחברי ארגון הפועלים העולמי IWW, המאבק הורחב לכלול נושאים כמו חופש הביטוי והזכות לשבות. גם אקווי הצטרפה למחאה, והייתה לאחת ממנהיגיה, בין היתר בשל מעמדה המקצועי כרופאה. כעבור מספר ימים של הפגנות, המשטרה הסתערה על השובתים. אחד השוטרים הכה את אקווי באלתו, לאחר שהביעה זעם על כך שאישה בהריון נגררה מהמקום על ידי המשטרה. השביתה הסתיימה ללא תנאים מספקים עבור הפועלות. השפעת האירוע על אקווי, ובמיוחד האלימות המשטרתית שראתה וחוותה, הייתה רדיקליזציה פוליטית, והיא החלה להשקיע את מאמציה בפעילות הזו במקום ברפורמות עבורן עבדה עד אז.
אקווי הייתה לדמות בעלת השפעה בפורטלנד במשבר האבטלה שפקד את פורטלנד בשנים 1913–1914. היא הייתה צועדת יחד עם הגברים המובטלים בדרישה לתנאי עבודה טובים יותר, וגם השתתפה בפעילויות של IWW למען חופש הביטוי ובתמיכה לחוטבי העצים שרצו להתאגד. היא הכריזה על עצמה כסוציאליסטית רדיקלית, אנרכיסטית, ובעלת ברית של IWW.
התנגדות למלחמת העולם הראשונה

בתקופה שהובילה להתערבות ארצות הברית במלחמה המתחוללת באירופה, אקווי פעלה בהתנגדות לקמפיינים שפרסמו את ההכנות הצבאיות ועודדו את תמיכת הציבור. היא ראתה בהתערבות הצבאית אמתלה למרדף אחר רווחים מצד הקפיטליסטים, והרפתקה אימפריאליסטית מצד הממשל. בשנים 1916–1919, פורטלנד נכנסה למצב של היפר-לאומיות, כאשר נערכו מצעדים ואירועים פטריוטיים וצבאיים תמידיים, ואקווי הפכה ל"אאוטסיידרית" פוליטית אפילו יותר מאשר בעבר. היא מחתה במצעד למען ההכנות למלחמה במרכז העיר כאשר היא מחזיקה בבאנר גדול עליו כתוב "התכוננו למות, הפועלים! ג'יי. פי. מורגן ושות'. רוצים הכנות למטרות רווח". היא הותקפה על ידי משתתפים במצעד, והמריבה הובילה למעצרה.
אקווי המשיכה למחות גם כשארצות הברית הצטרפה למלחמה ב-1917. בשלב זה, היא נחשבה לאיום לביטחון הלאומי והואשמה ואף הורשעה בהסתה. אקווי הגישה ערעורים, אך טיעוניה נדחו. ברגע האחרון, לפני שנכנסה לכלא, הנשיא וודרו וילסון חנן אותה חלקית, ומיגר את עונשה משלוש שנים לשנה ויום.
אקווי ריצתה את עונשה בכלא סן קוונטין אשר בצפון קליפורניה, החל ב-19 באוקטובר 1920, כאסירה מספר 34410. היא הייתה בת ארבעים ושמונה. היא חייתה במגורים משותפים עם עוד שלושים ואחת אסירות, אשר הורשעו בפשעים כגון רצח, שוד, וביצוע הפלות. אקווי הייתה האסירה הפוליטית היחידה ביניהן.
בריאותה של אקווי התדרדרה במהלך מאסרה, והיא סבלה מהתקפי שחפת, ממנה סבלה כילדה. היא שמרה על גישה חיובית ככל שיכלה, בעזרת ביקורים תכופים ומכתבים תומכים. היא ביקשה שחרור מוקדם בשל מצבה הבריאותי, אך ניכר כי התובע הכללי של ארצות הברית חסם את כל מאמציה. אקווי השתחררה מסן קוונטין ב-9 באוגוסט 1921 עם עונש מופחת בשל התנהגות טובה, לאחר שריצתה כעשרה חודשים.
חייה המאוחרים

לאחר המלחמה, הלך הרוח בארצות הברית פנה נגד רדיקליזם, איגודי עובדים, וקומוניסטים. כשאקווי שבה לחיי האזרחות, היא מצאה שהיא וחבריה מוגבלים מאוד במחאותיהם לעומת התקופה הקודמת. וכך היא חזרה להתמקד ברפואה.
החל משנת 1926, אקווי נהגה להזמין את מנהיגת IWW אליזבת גורלי פלין לחיות איתה בביתה לתקופות משמעותיות, ולעזור בטיפול במרי, בתה של אקווי. פלין סבלה מבעיות בריאות חמורות, וכן תשישות מעומס יתר בעבודה ודיכאון מהאתגרים הפוליטיים בה נתקלה. בעקבות התקף לב שחוותה אקווי ב-1930 היא מכרה את המרפאה, וביקשה מפלין לסייע לה עוד כמה שנים. ב-1936, פלין חזרה לחוף המזרחי כדי לחדש את פעילותה הפוליטית, והייתה למנהיגה בהמפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית.
אקווי ניהלה חיים שקטים בעקבות עזיבתה של פלין, ולאחר שמרי ברחה כדי להתחתן. מנהיגים מהתנועה הרדיקלית מנהיגי ותנועת הפועלים המשיכו להעריץ אותה על אומץ לבה ועל חמלתה אשר הפגינה כפעילה במשך שנים כה רבות, והרבו לבקר בביתה.
בשנת 1950 אקווי נפלה ושברה את עצם האגן, ונאלצה לשהות במשך שנה בבית החולים, ואז הועברה למוסד סיעודי כדי להשתקם, אך לא הצליחה להירפא לגמרי. היא נפטרה בבית חולים במיניאפוליס ב-13 ביולי 1952, בגיל 80. מודעות אבל פורסמו בעיתונים ברחבי ארצות הברית. היא נקברה לצד הארייט ספקרט בבית הקברות וילהלם ממוריאל, באורגון.
לקריאה נוספת

Faderman, Lillian (2000). To believe in women : what lesbians have done for America : a history (1st Mariner Books ed.). Boston: Houghton Mifflin. ISBN 0618056971.
פולמון מאתונה (סכולארכס)

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־4 לפנה״ס אתונה, אתונה העתיקה 
 פטירה:  270 לפנה״ס אתונה העתיקה 
 זרם:  פלאטוניזם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף 
 מדינה:  אתונה העתיקה 
 
פּולמון מאתונה (ביוונית: Πολέμων; מת בשנת 269/270 לפנה"ס) היה פילוסוף פלאטוניסט חשוב ויורשו השלישי של אפלטון כסכולארכס (אנ') (ביוונית: σχολάρχης, ראש האקדמיה) משנת 313/314 ועד מותו בשנת 269/270 לפנה"ס. הוא היה תלמידו של קסנוקרטס והאמין כי פילוסופיה צריכה להיות עיסוק ולא רק להילמד.
חייו

פולמון היה בנו של פילוסטראטוס, איש אמיד ובעל שם בפוליטיקה. בנעוריו היה הולל באופן קיצוני, אולם יום אחד, בהיותו בן 30 בערך, בעת התפרצותו אל בית ספרו של קסנוקרטס בראש חבורת הוללים, תשומת לבו רותקה אל ההרצאה שהמנהל המשיך ברוגע למרות ההפרעה, ושבמקרה עסקה באיפוק, והוא קרע את הזר לראשו ונשאר כשומע מסור. מאותו היום הוא אימץ אורח חיים של הסתפקות במועט והמשיך לבקר בקביעות בבית הספר, שעם מותו של קסנוקרטס, הוא הפך למנהלו בשנת 315 לפנה"ס.
תלמידיו כללו את קראטס מאתונה, שהיה הארומנוס שלו, וקראנטור, כמו גם זנון מקיטיון וארקסילאוס. דיוגנס לארטיוס אומר כי הוא מת בגיל מבוגר ובמוות טבעי. יורשו בראש האקדמיה האפלטונית היה קראטס. על פי אוסביוס מקיסריה (כרוניקון) הוא מת בשנת 269/270 לפנה"ס (בחלק מכתבי היד: בשנת 275/276 לפנה"ס).
פילוסופיה

דיוגנס מדווח כי פולמון היה חסידו של קסנוקרטס בכל הדברים. הוא העריך את ייעודה של הפילוסופיה לאמן אנשים בדברים ומעשים, לא בספקולציות דיאלקטיות. אופיו היה חמור סבר ונוקשה והוא התגאה בהצגת השליטה שרכש ברגשות מכל סוג. בספרות הוא העריץ ביותר את הומרוס וסופוקלס, ונאמר שהוא היה מחברה של ההערה שהומרוס הוא סופוקלס אפי וסופוקלס הוא הומרוס טראגי.
כתביו

על פי דיוגנס, פולמון הותיר אחריו מספר מאמרים, שאף אחד מהם לא שרד כשלקסיקון סודא נתחבר במאה ה-10. ישנו ציטוט של קלמנס מאלכסנדריה, שמקורו הוא פולמון או פילוסוף אחר בשם זהה, בחיבור "על החיים לפי הטבע" (ביוונית: ἐν τοῖς περὶ τοῦ κατὰ φύσιν βίου), וקטע נוסף, על שמחה, שתואם לגמרי להצהרתו של קיקרו, שפולמון אמר ש"הטוב העליון" (בלטינית: summum bonum) הוא לחיות לפי חוקי הטבע.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: פּולֵמון במלעיל (ההטעמה בהברה השנייה).
1 2 3 4  Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Polemon, pp. 433-434
↑  (Clemens Alexandrinus, Stromata, XII, 6 (532) (117
↑  (Clemens Alexandrinus, Stromata, II, 22 (376) (410
↑  Cicero, de Finibus, iv. 6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810560543405606  GND: 102403694  NSK: 000581098  VIAF: 215871530   WorldCat (עם VIAF): 215871530