stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועצה אזורית קישון
היסטוריה

יישובי אזור מערב עמק יזרעאל התאגדו יחד עם יישובי אזור מגידו (שנודע אז כאזור אפרים) בוועד גוש נהלל שבשיאו כלל 22 יישובים. עם ההתארגנות למועצות מקומיות הוחלט להקים שלוש מועצות אזוריות נפרדות, בין השאר משום שנהלל והיישובים הסמוכים אליו היו במחוז נצרת, בעוד בית שערים והיישובים הקרובים אליו היו במחוז חיפה. בעת הדיונים לגבי המסגרת המוניציפלית של יישובי גוש נהלל דובר על הקמת שלוש מועצות: מועצה אזורית מגידו, מועצה אזורית קישון ומועצה אזורית נהלל. עלתה גם ההצעה לצרף את יישובי אזור נהלל למועצת אזור יזרעאל, אולם הדבר לא יצא אז אל הפועל ובמקום זאת נוצר שיתוף פעולה בין מועצת נהלל ומועצת קישון. ישיבת פתיחה של המועצות התקיימה בדצמבר 1945.
בימי המנדט פעלו שתי מועצות נפרדות, שלכל אחת הייתה הנהלה נפרדת ומתוכן נבחרה הנהלה משותפת. בתחילת 1949 אוחדו המועצות למועצה אחת משותפת, שניהלה את שתי המועצות מכיוון שהן השתייכו למחוזות שונים ולא אוחדו באופן רשמי. משרדי המועצה הועברו בתחילת 1949 מבית שערים לנווה יער.
בשנת 1956 קבעה ועדת גבולות שהסוללים, ציפורי, מאבק (אלוני אבא) ובית לחם הגלילית יצורפו למועצת קישון וששכונת האלה תוצא מהמועצה ותוכלל במועצת קריית עמל.
בשנת 1957 אוחדו המועצות נהלל וקישון ונקראו יחד מועצה אזורית קישון. בשנים 1956-1957 קלטה המועצה עלייה רבה והוכרזה כ"עיר עולים" שקיבלה הטבות שונות.
בנובמבר 1958 הוכרזה רמת ישי כמועצה מקומית והוצאה ממועצה אזורית קישון.
בשנת 1980 אוחדו מועצה אזורית יזרעאל ומועצה אזורית קישון ונקראו יחד מועצה אזורית עמק יזרעאל.
ראשי המועצה לדורותיהם

שמואל שורש (יו"ר מועצה אזורית קישון) 1945-1948, משנת 1946 היה גם יו"ר משותף
עקיבא גולדשטיין (גושן, יו"ר מועצה אזורית נהלל), 1945-1946, גם יו"ר משותף
ישראל בלוך (יו"ר מועצה אזורית נהלל), 1946-1948
חיים ראם, (מועצה אזורית קישון ונהלל) 1949–1954
אריה לובין, (מועצה אזורית קישון ונהלל עד 1957 ומאז המועצה המאוחדת) 1955-1958
צבי עופר, 1958–1961
חיים ראם בשנית - 1961–1980
|  | ראש מועצת   נהלל | ראש מועצת   קישון | ראש מנהלת   שתי המועצות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1945-6 | עקיבא גולדשטיין | שמואל שורש | עקיבא גולדשטיין |
| 1946-8 | ישראל בלוך | שמואל שורש | שמואל שורש |
1949-54: חיים ראם
1955-7: אריה לובין
איחוד המשרות: 
| 1957-8 |  | אריה לובין |  |
| 1958-61 |  | צבי עופר |  |
| 1961-80 |  | חיים ראם |  |
איחוד עם מועצת יזרעאל:
הערות שוליים

↑  המשאל בעניין המועצות האזוריות בגוש נהלל, משמר, 24 ביולי 1944
↑  גוש נהלל בסימן מועצות אזוריות, משמר, 2 ביוני 1944
↑  המועצות האזוריות בגוש נהלל, דבר, 31 במאי 1945
↑  מושב חגיגי למועצות נהלל והקישון, משמר, 14 בדצמבר 1945
1 2 3  אזורי נהלל והקישון התאחדו, על המשמר, 17 בינואר 1949
↑  באיזור נהלל, על המשמר, 1 בנובמבר 1949
↑  מועצת איזור נהלל וקישון, על המשמר, 3 בינואר 1949
↑  61 ישובים ללא מסגרת מוניציפלית, חרות, 15 במרץ 1956
↑  אוחדו המועצות נהלל וקישון, דבר, 18 באוגוסט 1957
↑  665 יישובים ב-49 מועצות אזוריות, הצופה, 14 ביולי 1957
↑  השלטון המקומי קולט עליה, דבר, 17 במאי 1957
↑  מועצה מקומית הוקמה ברמת ישי, דבר, 28 בנובמבר 1958
↑  במועצות איזורי נהלל והקישון, הצופה, 28 בדצמבר 1947
↑  יימסרו וואלדהיים ובית לחם לרשות הקהק"ל, דבר, 1 בינואר 1948
↑  דבר, יום שישי, אוגוסט 19, 1960
↑  חילופים בהנהלת המועצות בעמק המערבי, דבר, 24 בספטמבר 1946
↑  במועצת איזור נהלל, דבר, 29 בספטמבר 1949
↑  תוקם רשות ניקוז בעמק המערבי, דבר, 3 בינואר 1955
↑  חילופי גברי במועצת איזור קישון, דבר, 19 באוקטובר 1958
↑  מועצה אזורית קישון, על המשמר, 4 ביוני 1959
מכירת טרקטור, דבר, 10 ביוני 1960
↑  אלפים בעצרת חגיגית בנהלל, דבר, 21 באוגוסט 1961
↑  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית קישון וסגניו, ילקוט הפרסומים 2029, 18 ביולי 1974, עמ' 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266840805171  VIAF: 142439355   WorldCat (עם VIAF): 142439355
לנדא דיגיטל פרינטינג

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  בני לנדא
 מיקום המטה:  רחובות 
 משרד ראשי:  רחובות
 שליטה בחברה:  בני לנדא
 ענפי תעשייה:  תעשיית הדפוס 
 מוצרים עיקריים:  מכונות דפוס
 יו"ר:  אשר לוי
 מנכ"ל:  גיל אורון
  
 www.landanano.com
 
לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית: Landa Digital Printing) היא חברה בת של קבוצת לנדא (Landa Corporation) המפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור.
היסטוריה

החברה נוסדה בתחילת העשור השני של המאה ה-21 על ידי בני לנדא, שבשנת 1977 הקים את חברת מכונות הדפוס אינדיגו ובשנת 2002 מכר אותה לחברת HP. לנדא היה יו"ר החברה עד לתחילת 2020.
החברה מפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי, המיועדות למשימות הדפסה קטנות ובינוניות לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור, בטכנולוגיה ייחודית שפותחה על ידי החברה והוצגה לראשונה באפריל 2012. בתערוכת הדפוס "דרופה" שנערכה ביוני 2016 בדיסלדורף קיבלה החברה הזמנות למוצריה ב-450 מיליון אירו.
מוצרים עיקריים:
Landa S10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של אריזות קרטון, עם תפוקה של 6,500 דפים בשעה.
Landa W10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית על מגוון מצעים: פלסטיק, נייר, קרטון, מתכת. בניגוד להדפסת אופסט, הדורשת עבודת הכנה, מכונת דפוס זו אינה דורשת הכנה, והיא כדאית כלכלית להדפסה של אלפי עותקים.
Landa W10P: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של מגזינים, קטלוגים ועלונים. המכונה היא דופלקס -מדפיסה על שני הצדדים של הנייר.
בגיוס הון ראשון הושקעו בחברה יותר מ-400 מיליון דולר, על ידי בני לנדא וחברת הכימיקלים הגרמנית Altana. ביוני 2018 השלימה החברה גיוס נוסף של 300 מיליון דולר, לפי שווי של 1.8 מיליארד דולר אחרי הכסף.
מנכ"ל החברה משנת 2015 ועד תחילת 2020 היה ישי אמיר. בינואר 2020 מונה אשר לוי, לשעבר מנכ"ל אורבוטק, ליו"ר פעיל של החברה. ביוני 2020 מונה אריק גורדון, מבכירי אורבוטק, למנכ"ל החברה. באפריל 2021 החליף אותו גיל אורון, לשעבר נשיא אורבוטק, כמנכ"ל החברה.
לפי הערכה, מכירות החברה בשנת 2023 עלו על 100 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  נחשפה טכנולוגיית הדפוס הדיגיטלי החדשה של בני לנדא, באתר "TechTime",‏ 2 באפריל 2012
↑  לנדא קיבלה הזמנות ב-450 מיליון אירו בתערוכת דרופה, באתר TechTime‏, 14 ביוני 2016
↑  Landa S10, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית)
↑  Landa W10, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית)
↑  Landa W10P, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית)
↑  לנדא דיגיטל פרינטינג פותחת פרק חדש בתולדות החברה, באתר לנדא, 27 ביוני 2018;
מאיר אורבך, מדפיסים כסף: בני לנדא מגייס עוד 300 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2018
↑  גולן חזני, טלטלה בלנדא פרינטינג: המנכ"ל פרש במפתיע, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2020
↑  לנדא דיגיטל פרינטינג ממנה את אשר לוי ליו"ר פעיל של החברה, באתר "טלנירי", 30 בינואר 2020
↑  גולן חזני, אריק גורדון מונה למנכ"ל לנדא דיגיטל פרינטינג, באתר כלכליסט, 2 ביוני 2020
↑  אסף גלעד, ‏בגיל 78, היזם הסדרתי שמספק הצצה ל"בונקר" הסודי שלו, באתר גלובס, 15 ביוני 2024
מטען (הרלדיקה)

המטען בהרלדיקה ובווקסילולוגיה הוא צורה המאכלסת את שדה המגן או הדגל. בבלאזון המילה "מטען" יכולה לשמש גם כפועל (לדוגמה, אם על מגן מופיעים שלושה אריות, נוכל לומר כי "המגן מוטען בשלושה אריות"). חשוב להבדיל בין המטען לבין חלוקת השדה, ולהבחין כי המטענים עצמם עשויים להיות מוטענים גם כן.
אלפי אובייקטים מעולם הטבע, המיתולוגיה והטכנולוגיה הופיעו ומופיעים מעל שלטי אצולה לצד מטענים אשר אופייניים לעולם המושגים ההרלדי. המטענים עשויים להיות כל דבר החל בבעלי חיים, חפצים וכלה בצורות גאומטריות. הצורות הרגילות נקראות לעיתים מטענים נכונים (proper charges) ואילו מטענים אחרים נקראים מטענים נפוצים (common charges). בבלאזון הצרפתי הצורות הרגילות נקראות pièces ואילו המטענים האחרים שניתן לשבץ בכל מקום על גבי המגן הם meubles (ניידים).
| הרלדיקה |
| --- | --- | --- |
| מושגים הרלדיים | שלט הרלדי • בלאזון • סיכה • כרזה • קדנסיה • כיוונים |  |
| תפקידים | כרוז • ממונה על השלטים |  |
| בלאזון | מטען • שדה • קו • צורה • טינקטורה • מסגרת • תנוחה   חלוקה לרבעים • חלוקה בניצב • חלוקה לשדות |  |
| חלקי השלט ההרלדי | מגן • שדה • תומכים • סלוגן • ציצה • עטרה • מעטה • קסדה • חלקה • מוטו |  |
| מטענים |  בנד •  גבול •  קנטון •  שברון •  צ'יף •  צלב •  פס •  פלונץ •  פאל •  פאלה •  סאלטייר |  |
| טינקטורות | טינקטורות |  |
| מתכות |  אור •  ארז'ן |  |
| צבעים |  אזור •  גולס •  פורפור •  סאבל •  ור |  |
| פרוות |  ארמין •  ואיר |  |
| כתמים |  מורי •  טנה •  סנגין |  |
| אחרים |  כחול שמיימי •  ציפורן •  סנדרה •  אורנג' |  |
מועדון פטיש

מועדון פטיש הוא מועדון לילה, בר, אתר חברתי או מרכז בילוי אחר, הפונה אל קהל לקוחות המעוניינים בפעילויות פטיש מסוימות או בפעילות של פטיש ספציפי, כמו גם בפעילויות סאדומאזוכיזם (BDSM) על גווניו. בחלק מהמועדונים ישנה פעילות אקטיבית למימוש הפטיש, בעוד במועדונים אחרים המועדון משמש כמקום מפגש חברתי לאנשים עם פטיש דומה. אירועי קהילת פטיש מתקיימים לעיתים קרובות באתרים ובמקומות ציבוריים שייעודם הרגיל בדרך כלל משמש לשימושים אחרים, כגון אולמות אירועים, מועדוני לילה או כל מקום ציבורי אחר, על ידי ארגון, הזמנת מקום וגביית תשלום מראש.
בישראל, מועדון הפטיש הפעיל היחיד הוא מועדון הדאנג'ן, המתמקד בפעילויות BDSM מגוונות כמו גם בפטישים מסוגים רבים.
ראו גם

מסיבת משחק (BDSM)
הערות שוליים

↑  יאיר ויטמן, ‏אומרים לנו שיש סקס אחר - הדאנג'ן חוגג 15 שנות פעילות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 בדצמבר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מועדון ספורט רמת אפעל

מועדון ספורט רמת אפעל היא קבוצת כדורסל ישראלית משכונת רמת אפעל שברמת גן.
בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד, בנוסף להעפלה לליגה הלאומית.
הקבוצה העפילה בעונת 2004/2005 לליגת העל אך ויתרה על העלייה ומאוחר יותר אף ביקשה לרדת לליגה הארצית עקב קשיים כלכליים.
בסוף עונת 2005/2006 הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים והתפרקה באופן סופי. באותה עונה שיחקה הקבוצה בליגה הארצית בכדורסל. מאמנה של רמת אפעל באותה עונה היה חנן קרן וסגלה כלל את דיימון פטרסון, שי קרביוב, ירון להט, אלדד דייגי, איתי גרינבוים, גלעד מאור, מוריס היימן, רן לפלר, אייל פרידמן, ניר גולן, עופר גולדברג, דני וינרב ואייל אלמקייס.
בעונת 2021/22 הקבוצה הוקמה מחדש וכיום משחקת בליגה ב׳ מחוז תל אביב. בנוסף יש לאגודה מחלקת נוער הכוללת 4 קבוצות ובית ספר לכדורסל. הקבוצות משחקות באולם השכונתי של אפעל שעבר שיפוץ.
בשנים 2022 הצטרף לקבוצה כוכב העבר חיים זנדברג אחרי שנים בהם טייל בין קבוצות בליגות נמוכות
הערות שוליים

↑  בובת דנסר צבע ירוק - הלהיט שיקפיץ את המכירות של העסק שלך במחיר מנצח, באתר Master-Sale
↑  שגיא ניר‏, האגדה של רמת אפעל - וואלה ספורט, באתר וואלה, 12 באפריל 2005
↑  אריה ליבנת, במקום ליגת העל, רמת אפעל החליטה לרדת שתי ליגות ותשחק בארצית, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2005
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לישון לישון

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אושיק לוי
 מתוך האלבום קצת שקט
 יצא לאור:  1971
 שפה:  עברית 
 אורך:  4:01
 כתיבה:  מאיר אריאל
 לחן:  שלום חנוך
 
לישון לישון הוא שיר מאת אושיק לוי, שכתב מאיר אריאל והלחין שלום חנוך. השיר נכלל באלבומו הראשון של לוי, "קצת שקט".
רקע

אושיק לוי סיפר שלפני ששלום חנוך נסע ללונדון, הוא ביקש ממנו שיר. חנוך מסר לו קלטת עם המנגינה, אך ללא טקסט.
לוי שאל אותו לגבי טקסט בנוסף למנגינה, וחנוך ענה לו: "סע לקיבוץ משמרות, יש שם בחור, מאיר אריאל, תבקש ממנו שיכתוב לך". לפני שנפגש עמו כדי לקבל את הטקסט, לוי לא הכיר את אריאל.
לוי השאיר לאריאל את הקלטת עם המנגינה של שלום חנוך ואחרי שבוע היה השיר מוכן.
יהונתן גפן הודה בספרו "חומר טוב" כי ברבים מהשירים שנכתבו בתקופת "חבורת לול" הייתה השפעה של הביטלס, תוך שרעיונות ומשפטים מסוימים היו תרגומים מהביטלס, לדוגמה: השירים "אני אוהב לישון" של אריק איינשטיין ו"לישון לישון" של אושיק לוי היו בעצם "I'm Only Sleeping"". השראה נוספת נלקחה מהשיר A Day In The Life.
מצעדים

מקום שישי במצעד השנתי תשל"א (1971)
הערות שוליים

↑  מימה - אושיק לוי - לישון לישון, באתר www.mima.co.il
↑  יהונתן גפן, יגאל שוורץ (ע), חומר טוב, דביר, 2002, עמ' 68
↑  לישון לישון – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחשבות ספרות והדרכה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  מנשה כהן רון דלומי
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים)
 חברת אם:  קו מנחה
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  מגדל קרסו יד חרוצים 12, תל אביב
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  ספר 
  
 אתר מחשבות
 
מחשבות ספרות והדרכה בע"מ, המוכרת בשם המקוצר מחשבות, היא חברה פרטית העוסקת בהוצאה לאור והדרכה בתחום המשפט בישראל. החברה נמצאת בבעלותה של חברת "קו מנחה" שנשלטת על ידי קבוצת יפעת. החברה פונה לשלושה קהלים עיקריים: סטודנטים, מתמחים המתכוננים לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין ועורכי דין.
לחברה הזיכיון הבלעדי של חברת ההדרכה המשפטית הגדולה בעולם, קבוצת bar bri, ללימודים לקבלת רישיון אמריקאי לעריכת דין. החברה עוסקת גם בהשמה של משפטנים, ומפעילה פורטל "דרושים".
"מחשבות" הוקמה בשנת 1987 על ידי מנשה כהן ורון דלומי, שני סטודנטים למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שפיתחו טכניקה לסיכום החומר המשפטי בצורה מקוצרת, באופן שהסיכום המקוצר יכלול את כל ההלכות והכללים המשפטיים בצורה ברורה ופשוטה. הם הוציאו את הסיכומים בצורה של חוברות לסטודנטים באמצעות חנות הספרים "דיונון", וזכו להצלחה. בהמשך הוציאו ספרי הכנה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, ובשלב מאוחר יותר גם ספרות לעורכי דין ושופטים. באמצע שנות ה-90 התחילו התחילו לערוך קורסי הכנה לבחינות ההסמכה.
בשנת 2014 רכשה חברת "קו מנחה" 50% מחברת "מחשבות", תמורת 6 מיליון ש"ח.
החברה הרחיבה את תחומי פעילותה לתחומים נוספים כגון ראיית חשבון, תיווך במקרקעין, שוק ההון ועוד.
הערות שוליים

↑  רועי גולדנברג, ‏קו מנחה רוכשת 50% מאתר "מחשבות" ב-6 מיליון שקל, באתר גלובס, 11 במרץ 2014
קו מנחה השלימה רכישת 50% מ”מחשבות” ב-6 מיליון שקל, באתר "ספונסר", 22 ביוני 2014
לנדו

ערך זה עוסק באפיפיור משנת 913. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לנדו (הידוע גם בשם לנדוס, בלטינית: Lando; מת במרץ 914) היה האפיפיור מספטמבר 913 עד מותו במרץ 914. כהונתו הקצרה כאפיפיור הייתה במהלך תקופה נשכחת בהיסטוריה האפיפיורית והרומית, המכונה "ססקולום אובסקורום" (904–964). הוא היה האפיפיור האחרון שהשתמש בשם אפיפיורי (במקרה שלו, שם הולדתו) שלא היה בשימוש קודם לכן עד לבחירתו של האפיפיור פרנציסקוס בשנת 2013.
ביוגרפיה

על פי הליבר פונטיפיקליס, לנדו נולד בסבינה, ואביו היה רוזן לומברדי עשיר בשם טאינו מפורנובו. בליבר נטען גם כי תקופת האפיפיורות שלו נמשכה רק ארבעה חודשים ועשרים ושניים יום. רשימה שונה של אפיפיורים, המצורפת בהמשך של הליבר פונטיפיקליס על מנזר פרפה, וציטוט של גרגורי מקטינו ב-Chronicon Farfense שנכתב במאה השתים עשרה, טוענים כי כהונתו של לנדו נמשכה שישה חודשים ועשרים ושישה ימים. זה קרוב יותר לתקופה שנרשמה על ידי פלודוארד מריימס, שנכתבה במאה העשירית, של שישה חודשים ועשרה ימים. שלטונו הסתיים בין 5 בפברואר 914, כאשר הוא מוזכר במסמך של רוונה, לבין סוף מרץ או בתחילת אפריל, כאשר יורשו, יוחנן העשירי, נבחר.
לנדו נחשב למועמד של תיאופילקט הראשון, רוזן טוסקולום, ואשתו תיאודורה, שהיו האנשים החזקים ביותר ברומא באותה העת. התיאופילקטים שלטו על כספי האפיפיור באמצעות המונופול שלהם על המשרד של וסטריוס, וגם שלטו על המיליציה הרומית והסנאט הרומי. במהלך שלטונו של לנדו, פושטים ערבים, שפעלו מהמעוז שלהם על נהר הגריליאנו, הרסו את הקתדרלה של סן סלווטורה בווסקוביו בבישופות מולדתו . שום מסמך מלשכתו של לנדו לא שרד. המעשה היחיד של שלטונו אשר נרשם הוא תרומה למחוז בהנהגתו הרוחנית של הבישופ מסבינה המוזכר במעשה שיפוטי של 1431. לנדו נתן מתנה אישית גדולה כדי לשחזר את הקתדרלה של סן סלוואטורה, כך שאנשי הדת שהיו אז בטופיה יוכלו לחזור אליה. לאחר מותו במרץ 914, נבחר יוחנן העשירי כמחליפו.
הערות שוליים

↑  Pietro Fedele, "Ricerche per la storia di Rome e del papato al. sec. X", Archivo della Reale Società Romana di Storia Patria, 33 (1910): 177–247.
1 2 3  J. N. D. Kelly and Michael Walsh, "Lando", The Oxford Dictionary of Popes, 2nd ed. (Oxford University Press, 2010), p. 120.
1 2 3 4 5  Umberto Longo, "Landone, papa", Dizionario Biografico degli Italiani 63 (2004).
1 2  Harald Zimmerman, "Lando", in Philippe Levillain, ed., The Papacy: An Encyclopedia, Vol. 2, Gaius–Proxies (New York: Routledge, 2002), p. 896.
↑  "Lando", The Oxford Dictionary of Popes, ed. J. N. D. Kelly, (Oxford University Press, 1988), 121.
↑  Roger Collins, Keepers of the Keys of Heaven: A History of the Papacy, (Basic Books, 2009), 175.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אנסטסיוס השלישי | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: יוחנן העשירי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 100951449  NKC: xx0025977  VcBA: 495/45968  VIAF: 10203492   WorldCat (עם VIAF): 10203492
מועדון ספורט שיכון המזרח

סמל המועדון האלטרנטיבי
מועדון ספורט שיכון המזרח ראשון לציון (בקיצור: מ.ס. שיכון המזרח ראשון לציון), הוא מועדון כדורגל מהשכונה שיכון המזרח שבראשון לציון. המועדון הוקם בשנת 1958, ונכון לעונת 2022/2023 המועדון משחק בליגה ב'.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1958 בשם הפועל שיכון המזרח. המועדון עלה בפעם הראשונה לליגה ב', (שאז הייתה הליגה השלישית), בעונת 1963/64.
לקראת עונת 1977/78 המועדון התאחד עם אגודת מכבי ראשון לציון ונקרא מכבי שיכון המזרח. בסיום אותה עונה, העפילה הקבוצה המאוחדת לליגה ב'. האיחוד עם אגודת מכבי ראשון לציון נמשך עד לשנת 1981, אך גם לאחר מכן המשיך המועדון להשתמש בשם מכבי שיכון המזרח.
המועדון עלה לליגה א' בפעם הראשונה בעונת 1987/88, אך חזר לליגה ב' בעונת 1990/91. לאחר ארבע שנים, בעונת 1994/95 המועדון עלה שוב לליגה א', אך בעונת 1996/97 המועדון חזר שוב לליגה ב', ונישאר בליגה זו עד שפורק לפני עונת 1999/00.
המועדון הוקם מחדש ב-2004 בשם מועדון ספורט שיכון המזרח או בקיצור מ.ס. שיכון המזרח. המועדון ממשיך להשתמש בסמל שהיה בתקופת מכבי שיכון המזרח עד היום.
בעונת 2007/08 המועדון עלה מליגה ג' לליגה ב'. בעונת 2013/14 המועדון עלה מליגה ב' לליגה א' לאחר שסיים במקום הראשון, וזאת לאחר 19 שנים שלא היה בליגה א'.
בעונת 2014/2015 המועדון הגיע לשלב שמינית גמר גביע המדינה, אך הפסיד בתוצאה 1–5 למכבי יבנה.
הערות שוליים

↑  בית"ר פרדס חנה, טירה, אזור, שיכון המזרח ומכבי באר שבע - לליגה ב', בעיתון "מעריב" 7 במאי 1978
↑  אלון יהודיוף, ברוכה השבה לליגה א', שיכון המזרח, באתר "דאבל פס"‏, 12 באפריל 2014
למכירה, נעלי תינוק, מעולם לא ננעלו

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפורת בזק
 
למכירה: נעלי תינוק, מעולם לא ננעלו (באנגלית: For sale: baby shoes, never worn) הוא סיפור בן שש מילים המתואר כדוגמה קיצונית לסיפורת בזק. אף שהסיפור מיוחס לרוב לארנסט המינגוויי, הקשר אליו אינו מבוסס וקיימים סיפורים דומים אשר קודמים לו.
רקע

כתיבת הסיפור לכאורה על ידי המינגוויי מוסברת לרוב כתוצאה של הימור בינו לבין סופרים אחרים. לפי האגדה, בעודו יושב במסעדה עם חבריו, המינגוויי התערב עם היושבים איתו על 10 דולרים שיוענקו לאחד שייעצב סיפור שלם בשש מילים בלבד. לאחר שהכסף נאסף, כתב המינגוויי "למכירה: נעלי תינוק, מעולם לא ננעלו" על מפית, עבר בין חבריו ואסף את הכסף על ניצחונו.
השפעה

הקונספט של כתיבת סיפור בכמה שפחות מילים היה לסוגה ספרותית, הידועה בשם "סיפורת בזק". הגעה לשש מילים הייתה לתת-סוגה, ומגזין "סמית'" האמריקאי אף הוציא סדרת ספרים, "Six-Word Memoirs", המאגדים סיפורים קצרצרים מסוגה זו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  O’Toole, Garson (28 בינואר 2013). "For Sale, Baby Shoes, Never Worn". Quote Investigator. נבדק ב-2017-09-02. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Miller, Peter (1991). Get Published! Get Produced!: A Literary Agent's Tips on how to Sell Your Writing. Shapolsky Publishers. p. 27. ISBN 978-1-56171-007-2.
↑  Kane, William R. (13 בינואר 1917). "untitled". The Editor: The Journal of Information for Literary Workers, Volume 45, number 1. pp. 175–176. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John De Groot, Papa: A Play Based on the Legendary Lives of Ernest Hemingway, Hemingway Western Studies Center, Boise State University, Boise, Idaho, 1989, Act One, Page 25
↑  Wright, Frederick A. (2012-05-09). "The Short Story Just Got Shorter: Hemingway, Narrative, and the Six-Word Urban Legend". The Journal of Popular Culture. Wiley-Blackwell. 47 (2): 327–340. doi:10.1111/j.1540-5931.2012.00935.x. ISSN 0022-3840.
↑  למספר סיפורים מסוגה זו, ראו: צרצרי העולם התאחדו: מהמינגווי ועד אטווד, באתר ynet, 27 באפריל 2010
↑  "Six-Word Memoirs Can Say It All". CBS News. 11 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
הכתבה ב"ספוקיין פְּרס", 16 במאי 1910
מועדון פפרמינט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מועדון לילה, אולם מוזיקה 
 כתובת:  128 West 45th Street, New York, NY 10036, 100 5th Avenue, New York, NY 10011 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°45′26″N 73°59′00″W﻿ / ﻿40.7572°N 73.9833°W﻿ / 40.7572; -73.9833
 he
 
מועדון פפרמינט (באנגלית: Peppermint Lounge) היה מועדון ריקודים בניו יורק (ברחוב 128 מערב) שפעל בשנים 1958–1965. המועדון היה אחד הדיסקוטקים הראשונים בארצות הברית וקידם את תופעת ריקודי הטוויסט.
ההיסטוריה של המקום

המועדון נפתח ב-1958 על ידי מטי "הסוס" איטליאנו (Matty "The Horse" Ianniello), בן למשפחת הפשע ג'נובזה. מאפייניו היו רחבת ריקודים מוקפת מראות ובאר גדול ממהגוני. המועדון לא היה גדול ויכל לאכלס פחות מ-200 מבקרים. בעוד מועדוני ריקודים אחרים בניו יורק דרשו דמי כניסה, כרטיס חבר או מינימום הזמנה, הכניסה ל"פפרמינט" הייתה חופשית. לפיכך משך המועדון צעירים, פועלים, חיילים, מלחים, עובדים טכניים ופקידים רבים מהם הומוסקסואלים וכן פרחחים רוכבי-אופנועים ולובשי מעילי עור. להקת הבית של המועדון הייתה Joey Dee and the Starliters אך מוזיקה לריקודים הושמעה גם מתקליטים (ולכן דיסקוטק, כלומר לפי הצרפתית, מועדון תקליטים).
המועדון צבר פופולריות בתחילת שנות השישים כמקום בו רוקדים את הטוויסט הטוב ביותר. בשנת 1961 צילמו אולפני סרטי פרמאונט במועדון את הסרט "Hey, Let's Twist"‏. בשנת 1962 פרסמה להקת הבית של המועדון את השיר "Peppermint Twist" שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד. בין באי המועדון נמנו באותן שנים קובעי דעת קהל בהם טרומן קפוטה, מרילין מונרו, אודרי הפבורן, ג'ודי גרלנד, ליברצ'ה, נואל קאוורד, פרנק סינטרה, נורמן מיילר וגרטה גרבו.
ב-1964, במסגרת ביקורה הראשון בארצות הברית, הופיעה במועדון להקת הביטלס. כן הופיעו בו להקת The Ronettes, הביץ' בויז, צ'אבי צ'קר, ארבע העונות ועוד.
המועדון נחשב לשם נרדף לריקוד הטוויסט, עד כי עיתונאי שלא ראה בעין יפה את נשף ריקודי הטוויסט בבית הלבן שערכו הנשיא קנדי ורעייתו תהה האם הבית הלבן הפך למועדון פפרמינט.
ב-28 בדצמבר 1965 פקע תוקף רישיון המועדון לממכר משקאות חריפים, עיריית ניו יורק סירבה לחדשו בשל השתייכותו למשפחת פשע והוא נסגר.
השם פפרמינט שימש מאז מספר מועדונים בהם בלוס אנג'לס, ניו ג'רזי, מיאמי ביץ', גלאזגו (סקוטלנד), מינכן (גרמניה) ועוד.
הערות שוליים

↑   "Hey, Let's Twist", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  האם כתובת הבית הלבן תשונה משדרות פנסילבניה 1600 למועדון פפרמינט 1600?, הבית הלבן רוקד טוויסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fd3b49ab-8168-473c-a7df-7b2cf25d73be
לישקוביצה (מחוז לוביץ')

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  לוביץ'
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,355 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°59′00″N 19°55′00″E﻿ / ﻿51.9833°N 19.9167°E﻿ / 51.9833; 19.9167 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילישקוביצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילישקוביצה(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהלישקוביצה(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהלישקוביצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לישקוביצה (בפולנית: Łyszkowice; ביידיש: ליסקעוויץ) הוא כפר במחוז לוביץ' שבפרובינציית לודז' בפולין, מושב הגמינה (מחוז מינהלי) לישקוביצה. הכפר שוכן כ-13 קילומטרים (8 מיל) דרומית ללוביץ' ו-39 קילומטרים (24 מיל) צפונית-מזרחית לבירה האזורית לודז'.
הכפר מונה כ-1,400 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים ידועים

בלישקוביצה נולד חבר הארמייה קריובה במלחמת העולם השנייה, הסופר פרנצישק זומבצקי (אנ'), שהעיד במשפטם של פושעי המלחמה הגרמנים קורט פרנץ ומפקד מחנה ההשמדה טרבלינקה, פרנץ שטנגל. זבצקי העיד כי קרונות הטרנספורטים שהיו דחוסים באסירים יהודים בדרך לטרבלינקה, חזרו ריקים.
יהודים

בין מלחמות העולם התגוררו בלישקוביצה כ-550 יהודים, שהיו כמעט מחצית מתושביה. רבים מהם נמלטו לפני הכיבוש הגרמני של ספטמבר 1939. במקביל לישקוביצה קלטה כמה מאות פליטים מלודז' וערים אחרות בקרבתה כמו אלכסנדר לודז', בז'ז'יני וזגייז'. במאי 1940 הוקם בלישקוביצה גטו ובו נכלאו בין 500 ל-600 יהודים. אלה גורשו במרס 1941 לגטו ורשה וגורלם היה כגורל יהודי הגטו.
הערות שוליים

1 2  לישקוביצה באתר Polska w liczbach (בפולנית).
↑  S.J., C.L. (2007). "Franciszek Zabecki – The Station Master at Treblinka. Eyewitness to the Revolt – 2 August 1943". Holocaust Research Project.org. Holocaust Education & Archive Research Team. נבדק ב-14 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  מרטין דין (אנ'), לישקוביצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 404–405), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  לישקוביצה (Łyszkowice), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה ובנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.