stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רעות דוד
קריירה מקצועית > מועדונים

דוד שיחקה במכבי כישרונות חדרה החל מעונת 2004/2005 ועד עונת 2020/2021 ברצף. במהלך תקופה זו הייתה קפטנית הקבוצה במשך שנים רבות. הישג השיא של דוד היה זכיית הקבוצה בגביע המדינה בעונת 2014/2015 והנפת הגביע כקפטנית הקבוצה.
קריירה מקצועית > נבחרת ישראל

דוד צורפה לנבחרת ישראל עד גיל 19 ורשמה במסגרתה 7 הופעות, במהלכן כבשה שער אחד.
את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ערכה במשחק ידידות נגד נבחרת בלארוס, ב-15 באוגוסט 2009. בסך הכל רשמה 5 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל, בהן כבשה שער אחד.
תארים

גביע המדינה: 2014/2015
רוג'רו ג'ובאנלי

| --- | --- |

 לידה:  1560 ולטרי, איטליה 
 פטירה:  7 בינואר 1625 (בגיל 65 בערך) רומא, מדינת האפיפיור 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 
רוג'רו ג'ובאנלי (באיטלקית: Ruggiero Giovannelli;  סביבות 1560 - 7 בינואר 1625) היה מלחין איטלקי בשלהי תקופת הרנסאנס ובשנותיה הראשונות של תקופת הבארוק. ג'ובאנלי היה חבר באסכולה הרומאית וממשיכו של פלסטרינה בכנסיית פטרוס הקדוש.
ביוגרפיה

ג'ובאנלי נולד בוואלטרי, סמוך לרומא. יש הגורסים, שהיה תלמיד של פלסטרינה, אבל אין כל ראיה מתועדת לכך. נקודות דמיון סגנוניות ביצירותיהם והיכרות קרובה בעליל במהלך הקריירה של שני המלחינים עושות הנחה זו להגיונית. לא הרבה ידוע על חייו של ג'ובאנלי עד 1583, כאשר התמנה למאסטרו די קאפלה ב"סן לואיג'י דאי פראנצ'זי", משרה בה כיהן עד 1591, אז עבר אל הקולג' הגרמני. נוסף למשרות אלה עבד כמאסטרו די קאפלה אצל הדוכס ג'ובאני אנג'לו מאלטמפס, בקאפלה הפרטית שלו, כנראה במקביל לשאר כהונותיו.
מינויו החשוב ביותר של ג'ובאנלי היה כמחליפו של פלסטרינה כמאסטרו די קאפלה בקאפלה היוליינית בכנסיית פטרוס הקדוש, ב-12 במרץ 1594, משרה בה נשאר עד 1599, כאשר היה לזמר בקאפלה הסיסטינית. ב-1614 היה למאסטרו די קאפלה בקאפלה הסיסטינית, עד לפרישתו ב-1624.
מוזיקה והשפעה

ג'ובאנלי כתב מוזיקת קודש ומוזיקה חילונית. כפי שאפשר לצפות ממלחין מן האסכולה הרומאית, מוזיקת הקודש שלו הייתה שמרנית ורובה בסגנון פלסטרינה בחלקה הראשון של הקריירה שלו. עם זאת, משנת 1600 ואילך ניסה את ידו בכמה מחידושי הסגנון, שהגדירו את ראשית תקופת הבארוק, כגון עקרון הקונצ'רטאטן והבסו קונטינואו. תפוקת המוזיקה הדתית שלו פחתה באופן דרמטי בשנותיו האחרונות ולפחות חוקרת אחת העלתה סברה, שהדבר נובע מאי הנוחות שחש בסגנון החדש.
ג'ובאנלי חיבר מיסות ומוטטים, הכתובים בחלקם ל-12 קולות ועושים לא פעם שימוש בטכניקות פוליכוראליות.
כמלחין מן האסכולה הרומאית וככומר, כתב ג'ובאנלי כמות מפתיעה של מוזיקה חילונית, בעיקר מדריגלים וקנצונטות, חלקם בסגנון קליל, שניכרת בהם השפעת מודלים צפון-איטלקיים, או של לוקה מארנציו, ששהה תקופת-מה ברומא. ג'ובאנליכ כתב שלושה סרי מדריגלים לחמישה קולות ושני ספרים לארבעה קולות, נוסף לכמות גדולה של שירי חול אחרים, שלא יצאו לאור בקבצים; רובם תוארכו לשנות ה-80' וה-90' של המאה ה-16.
המוזיקה של ג'ובאנלי הודפסה מחדש במהדורות גדולות, הן באיטליה והן מחוצה לה, אות לפופולריות הרבה שלו.
לקריאה נוספת

רות א. דדפורד, "רוג'רו ג'ובאנלי", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, לונדון, מקמילן מסת"ב 1-56159-174-2 1980.
גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות' 1984 ISBN 0-393-09530-4.
הערות שוליים

↑  Deford, in The New Grove Dictionary of Music and Musicians.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375754905171  PLWABN: 9810563084805606  BNE: XX1504551  BnF: cb13894495d (data)  GND: 122122275  ICCU: DDSV030436  ISNI: 0000 0000 8138 6339  LCCN: n86867057  MusicBrainz: 9ab70986-a6e3-4a8d-bc1c-7d1b19d69471  NKC: xx0170907  NTA: 168217856  SNAC: w6m05m8b  SUDOC: 163997535  Trove: 1051357  VcBA: 495/22924  VIAF: 59269648   WorldCat (עם VIAF): 59269648
שארלוטסוויל

| --- | --- |

הרוטונדה באוניברסיטת וירג'יניה שתוכננה בידי תומאס ג'פרסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  וירג'יניה וירג'יניה
 מחוז:  עיר עצמאית
 ראש העיר:  Juandiego Wade
 תאריך ייסוד:  1762
 על שם:  שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ 
 שטח:  26.6 קמ"ר
 גובה:  181 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  46,553 (2020)
  ‑ במטרופולין:  190,278 (2000)
  ‑ צפיפות:  1,695.3 נפש לקמ"ר (2000)
 קואורדינטות:  38°01′48″N 78°28′44″W﻿ / ﻿38.0299°N 78.479°W﻿ / 38.0299; -78.479 
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.charlottesville.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה שארלוטסוויל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה שארלוטסוויל(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. שארלוטסוויל(למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. שארלוטסוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שארלוטסוויל (באנגלית: Charlottesville) היא עיר במדינת וירג'יניה בארצות הברית. היא ממוקמת בתוך מחוז אברמארל של וירג'יניה אך היא עצמאית ממנו. היא נבנתה על גדות הנחל ריבאנה (יובל של הנהר ג'יימס) ושטחה 26.6 קמ"ר. מספר תושביה, נכון ל-2020 הוא 46,553 נפשות. העיר היא מרכזה של אוניברסיטת וירג'יניה.
העיר הוקמה ב-1762 ונקראה על שמה של המלכה שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ, רעייתו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בין תושביה המפורסמים של העיר, ניתן למנות את תומאס ג'פרסון, אשר התגורר בעיר, עד מותו, באחוזת מונטיצ'לו. בעיר הוקמה גם להקת דייב מת'יוס בנד, והשחקן רוב לאו הוא יליד העיר.
בשנת 2004 דורגה העיר כעיר הטובה ביותר למגורים בארצות הברית.
בשארלוטסוויל קהילה יהודית עם נציגות רפורמית (עוד מ-1882), אורתודוקסית, ו"חבורה" של היהדות המתחדשת.
ב-11 וב-12 באוגוסט 2017 נערכו הפגנות של ארגוני ימין קיצוני ותנועות נאו-נאציות במחאה על הסרת פסלים ואנדרטאות מהמרחב הציבורי המזוהים עם הקונפדרציה, תוך התמקדות בפסלו של מפקד צבא הקונפדרציה רוברט אדוארד לי. ביום השני להפגנות פרץ רכב ודרס 20 מפגינים שמחו נגד הפגנת הימין. אישה אחת נהרגה ו-19 נפצעו. ב-2021 הודיעה העיר שבכוונתה להסיר את פסליהם לי ושל הגנרל תומאס "סטונוול" ג'קסון ולהעבירם למיקום מאובטח, עד שמועצת העיר תחליט באשר לעתידם.
ערים תאומות

בולגריה פלבן, בולגריה
הערות שוליים

↑  אלינה טוגנד, העיר עם בעיית הפרעושים הקשה ביותר, באתר הארץ, 11 במאי 2007
↑   איי-פי וגרדיאן, ארבע שנים אחרי עצרת הימין, שרלוטסוויל תסיר פסלים של מפקדי צבא הדרום, באתר הארץ, 10 ביולי 2021
| דגל וירג'יניה מדינת וירג'יניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ריצ'מונד |  |
| אזורים גאוגרפיים | הרי אלגני • הרי הבלו רידג' • מפרץ צ'ספיק • הרי קמברלנד • המפטון רודס • עמק טנסי • טריי-סיטיס • חצי האי וירג'יניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | וירג'יניה ביץ' • נורפוק • צ'ספיק • ריצ'מונד • ניופורט ניוז • אלכסנדריה • האמפטון • רואנוק • פורטסמות' • סאפוק • לינצ'בורג • הריסונבורג • שארלוטסוויל • דנוויל • מנסאס • פטרסבורג • פרדריקסבורג • וינצ'סטר • סיילם • סטאונטון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות וירג'יניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554810705171  BnF: cb12050547h (data)  ISNI: 0000 0004 0644 5334  LCCN: n79018570  MusicBrainz: 5643e356-bcd4-42ae-8e68-b75f88c347ec  NARA: 10045386  NKC: ge638222  VIAF: 242139805   WorldCat (עם VIAF): 242139805 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שארלוט קסיראגי

שארלוט מארי פומלין קסיראגי (בצרפתית: Charlotte Marie Pomeline Casiraghi; נולדה ב-3 באוגוסט 1986 במונטה קרלו, מונקו). היא בתם השנייה של קרולין, נסיכת הנובר ונסיכת מונקו, וסטפנו קאסירגי, תעשיין איטלקי. היא השביעית בסדר הירושה לכתר נסיכות מונקו. סבה היה הנסיך רנייה השלישי המנוח וסבתה הייתה גרייס, נסיכת מונקו. היא קרויה על שם סבתא רבתא שלה, הנסיכה שארלוט.
רקע

שארלוט ושני אחיה, אנדראה ופייר נולדו בנסיכות מונקו, אשר נשלטה על ידי סבם מצד האם, הנסיך רנייה השלישי. כשהייתה בת ארבע, אביה נהרג בתאונת שיט. לאחר מותו של האב, העבירה הנסיכה קרולין את המשפחה לכפר סן רמי דה פרובאנס שבדרום צרפת, זאת בכוונה למזער, כלל שניתן, את חשיפת המשפחה לתקשורת. בינואר 1999 קיבלה שארלוט אב ושני אחים חורגים (הנסיך ארנסט מהנובר והנסיך כריסטיאן מהנובר) מנישואיה של אימה לארנסט אוגוסט, נסיך הנובר. לאחר כחצי שנה נולדה אחותה למחצה, הנסיכה אלכסנדרה מהנובר באוסטריה. המשפחה עברה לגור בפרבר הפריזאי פונטנבלו (Fontainbleau). בין השנים 2001 ל-2004, כחלק מהקבוצה של מרסל רוזייה, השתתפה קסיראגי במספר תחרויות קפיצות ראווה.
חיים אישיים

קסיראגי שומרת על פרטיותה, אך לעיתים לוקחת חלק בפעילויות רשמיות של נסיכות מונקו.
המגזין ואניטי פייר בחר בקסיראגי כאחת מהמתלבשות הבינלאומיות הטובות ביותר ב-2006. קסיראגי לעיתים קרובות מצולמת בתצוגות אופנה, תערוכות אמנות ותצוגות רכיבה על סוסים.
קסיראגי הופיעה על שער המגזין ווג פריז בספטמבר 2011 ובאפריל 2015.
החל מ-2011 קסיראגי ניהלה מערכת יחסים עם הקומיקאי היהודי-צרפתי גד אלמלח, שנחשב לאחד מכוכבי הבידור הגדולים בצרפת. ב-17 בדצמבר 2013 נולד בנם, רפאל באותו בית החולים בו נולדה שארלוט במונקו. הם נפרדו ב-2015. ביוני 2019 קסיראגי נישאה לדימיטרי ראסאם, מפיק סרטים ובנה של השחקנית קרול בוקה. לזוג בן משותף, בלתזר.
הערות שוליים

↑  The 67th Annual International Best-Dressed List, 2006. Vanity Fair
↑  Charlotte Casiraghi Covers Vogue Paris April 2015; Will She Discuss Those Baby Bump Rumors? (ארכיון)
↑  Charlotte Casiraghi leaves Monaco hospital with baby Raphäel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1156610370  ICCU: SBTV002692  ISNI: 0000 0003 9100 632X  LCCN: n2020059658  MusicBrainz: 6d330eab-405e-4ee1-9afc-9497c38557a0  NTA: 303780436  SUDOC: 225453258  VIAF: 284764153   WorldCat (עם VIAF): 284764153
ריצ'י פורט

| --- | --- |

ריצ'י פורט 2012
 לידה:  30 בינואר 1985 (בן 39) לונסטון, טסמניה, אוסטרליה
 גובה:  172 ס״מ 
 משקל:  62 ק"ג 
 קבוצות עבר:  קבוצת סקיי   טים סקסו בנק   BMC   טרק - סגפרדו   אינאוס גרנדיירס
 www.richieporte.com
 
ריצ'רד ג'וליאן "ריצ'י" פורט (באנגלית: Richie Porte; נולד ב-30 בינואר 1985 בלונסטון, טסמניה) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי לשעבר. פורט זכה בחולצת הרוכב הצעיר המצטיין בג'ירו דאיטליה 2010. ובמספר קטעים בוואלטה ובמרוץ פריז-ניס. זכה באליפות אוסטרליה באופניים במרוץ נגד השעון. ב-2012 הצטרף לקבוצת סקיי הבריטית ובלט כפועל בניצחונותיו של כריסטופר פרום בטור דה פראנס 2013 ו-2015.
ב-2016 צירפה אותו קבוצת BMC השווייצרית, במטרה שיהיה הרוכב המוביל של הקבוצה במרוצי קטעים ובמיוחד בגרנד טורס. בטור דה פראנס 2016 סבל מחוסר מזל שביום הראשון לתחרות סבל מתקלה טכנית, עם זאת היה צמוד לרוכבי הדרוג הכללי לכל אורך המרוץ, וסיים במקום החמישי.
לטור דה פראנס 2017, הגיע פורט בכושר מצוין כמוביל קבוצת BMC וסומן כאחד המועמדים המובילים, אך חוסר המזל המשיך לפקוד אותו בטור דה פראנס והוא היה מעורב בנפילה קשה במורד (בירידה מקול דו שאט (צר')) בקטע התשיעי במרוץ, וסבל משברים באגן הירכיים ועצם הבריח ונאלץ לפרוש בכך באה גם לסיומה עונת 2017 עבור פורט.
עונת 2018 נפתחה גם היא בסימן חיובי מבחינת פורט. הוא סיים במקום השני בטור דאון אנדר לאחר שגם ניצח בקטע במרוץ, הוא סיים שלישי בטור דה רומאנדי, ניצח בטור דה סוויס והגיע לטור דה פראנס כאחד המועמדים המובילים לניצחון. בקטע התשיעי בטור דה פראנס היה מעורב בנפילה, שבר את עצם הבריח ופרש מהמרוץ. עם התפרקותה של קבוצתו, BMC, בסוף עונת 2018, עבר פורט לקבוצת טרק-סגפרדו שם רכב עד 2020. בשנים 2021-2022 רכב בקבוצת אינאוס גרנדיירס.
הערות שוליים

↑  טור דה פראנס: ריגוברטו אוראן ניצח את הקטע התשיעי, ריצ'י פורט התרסק, באתר וואלה, 9 ביולי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4227156374133307710009   WorldCat (עם VIAF): 4227156374133307710009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שיללה

שיללה (בליטאית: Šilalė; ביידיש: שילעֶל) היא עיר בחבל זאמוט, הבירה המנהלית של מחוז המשנה שיללה במחוז טאורגה שבמרכז ליטא.
יהודים התיישבו בשיללה כבר מן המאה ה-18, וב-1897 היו היהודים רוב (56%) אוכלוסיית העיירה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה ובעקבותיה היגרו רבים מיהודי המקום לארצות הברית ולדרום אפריקה. בודדים עלו לארץ ישראל. ב-1939, ערב השואה היו בעיירה רק כ-80 משפחות יהודיות, 350 איש, כמעט כולם נרצחו בשואת יהודי ליטא.
שיללה (מחוז משנה)

שיללה (בליטאית: Šilalės rajono savivaldybė ‏האזנהקובץ:Silale.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן במערב המדינה. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז טאורגה.
מחוז-משנה שיללה משתרע על פני 1,188 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-25,000 תושבים. העיירה הגדולה ביותר במחוז המשנה היא שיללה, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
שם שו פו

| --- | --- |
סמל שם שו פו

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 רשות מחוקקת:  המועצה המחוזית של שם שו פו 
 על שם:  Sham Shui Po 
 שטח:  9.48 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בתחום מנהלי:  433,500 (2020)
 קואורדינטות:  22°19′51″N 114°09′43″E﻿ / ﻿22.3307°N 114.162°E﻿ / 22.3307; 114.162 
 http://www.districtcouncils.gov.hk/ssp/english/welcome.htm
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומישם שו פו(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומישם שו פו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שַׁם שׁוּ פּו (בסינית: 水埗區) הוא תחום מנהלי בקאולון שבהונג קונג. שטחו הכולל הוא כ-10 קילומטר רבוע. בשנת 2011 מנתה אוכלוסייתו כ-380,855 איש.
האזור נחשב לעני ביותר בהונג קונג. מתגוררים בו מהגרים מסין ופועלים רבים.
שכונות

התחום כולל בתוכו את השכונות הבאות:
שַׁם שׁוּ פּוֹ
צֶ'נְג שַׁא וַואן
קאולון טונג (מערב)
לַאי צִ'י קוֹק
מֵי פוּ סַאן צ'וּאֶן
טַאי הַאנְג סַאי
טַאי הַאנְג טונג
טַאי ווֹ פִּינְג
שֶׁק קִיפּ מֶי
סוּ אוּק
האי סְטוֹנקַאטֶר
יַאן יַאט צוּאֶן
רוג'ר שרמן בולדווין

רוג'ר שרמן בולדווין (באנגלית: Roger Sherman Baldwin;‏ 4 בינואר 1793 – 19 בפברואר 1863) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קונטיקט ה-32 בין השנים 1844–1846 וסנאטור סנאטור אמריקאי בין השנים 1847–1851. כעורך דין, הקריירה שלו הייתה בולטת ביותר בהשתתפותו בתיק ארצות הברית נגד לה אמיסטאד משנת 1841.
ביוגרפיה > ראשית חייו

בולדווין נולד ב-4 בינואר 1793 בניו הייבן, קונטיקט, והיה בנם של סיימון בולדווין ורבקה שרמן. הוא היה נכדו מצד אמו של האב המייסד הבולט רוג'ר שרמן, האדם היחיד שחתם על כל ארבעת המסמכים הגדולים של ארצות הברית: האגודה הקונטיננטלית, הכרזת העצמאות, תקנון הקונפדרציה והחוקה. דרך אביו הוא היה צאצא של רוברט טריט, סמואל אפלטון וסיימון וילארד. דרך אמו הוא היה צאצא של סמואל סטון וויליאם בלקסטון. הוא למד בבית הספר הופקינס, ונכנס למכללת ייל בגיל ארבע עשרה, אותו סיים בהצטיינות יתרה ב-1811. בייל, בולדווין היה חבר באגודה הלינוניאנית. לאחר שעזב את ייל למד משפטים במשרדו של אביו בניו הייבן, וגם בבית הספר למשפטים של ליצ'פילד, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1814. למרות שהתבקש שוב ושוב לתפקיד ציבורי, הוא הקדיש את עצמו לאורך כל חייו למקצוע שבחר, והשיג את ההצטיינות הגבוהה ביותר, במיוחד בדיון בשאלות משפטיות. הגנתו ב-1841, על זכויות האפריקאים של "לה אמיסטאד", זכורות במיוחד, הן בשל יכולתו והן בשל חשיבות המקרה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

לאחר שהיה חבר בממשלת העיר בניו הייבן, ב-1826 וב-1828, נבחר בולדווין ב-1837 ושוב ב-1838 כחבר בסנאט של מדינת קונטיקט. בשנים 1840 ו-1841 ייצג את העיירה ניו הייבן באספה הכללית. הוא נבחר למושל קונטיקט ב-1844 על ידי בית המחוקקים של המדינה, ונבחר מחדש ב-1845. ב-1844, הציע המושל רוג'ר שרמן בולדווין חקיקה לסיום העבדות, אך העצרת הכללית לא העבירה אותה עד שהוצגה מחדש ב-1848 כ"חוק למניעת עבדות". עם מותו של הסנאטור ג'אבז וו. הנטינגטון ב-1847, מונה בולדווין על ידי המושל קלארק ביסל למלא את התפקיד הפנוי בסנאט של ארצות הברית, ובדצמבר אותה שנה הוא החל את פעילותו בסנאט. הוא נבחר על ידי בית המחוקקים במאי שלאחר מכן לאותו תפקיד, בו כיהן עד 1851.
בזמן כהונתו הוא דרש "בית דין עצמאי" כדי להגן על זכויותיהם של אמריקאים שחורים חופשיים ולחקור את הטענות של אלו האוכפים את חוק העבדים הנמלטים. היו שטענו שהאמריקאים השחורים אינם אזרחים ואין להם זכויות שכדאי להגן עליהן. הוא הזכיר להם שמדינות רבות אפשרו לגברים שחורים בעלי רכוש להצביע בזמן ייסוד האומה, זכות שבוטלה רק בשנות ה-30 של המאה ה-19.
לאחר התקופה ההיא לא כיהן שוב בתפקיד ציבורי, פרט לכך שהוא היה אחד מהאלקטורים הנשיאותיים בבחירות 1860, ועל פי מינויו של המושל ויליאם אלפרד בקינגהאם היה ציר לוועידת השלום שהתכנסה בוושינגטון, ב-1861, לפי בקשתה של מדינת וירג'יניה. הוא תואר כנוצרי אדוק שלמד את התנ"ך מדי יום.
בולדווין מת בניו הייבן, ב-19 בפברואר 1863; בגיל 70 ונקבר בבית הקברות ברחוב גרוב.
ביוגרפיה > משפחתו

הוא היה נכדו של רוג'ר שרמן, בנו של סיימון בולדווין, אחיינו של אבנעזר בולדווין, בעלה של אמילי פיטקין פרקינס, אביו של מושל קונטיקט סיימון א. בולדווין, סבו של שופט בית המשפט העליון בניו יורק אדוארד בולדווין ויטני, וסבא רבא של שופט בית המשפט העליון בניו יורק. הפרופסור המפורסם למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון הסלר ויטני.
בתרבות הפופולרית

גרסה מפושטת של האירועים בנוגע למקרה אמיסטד עובדה לסרט בשם "אמיסטאד" בשנת 1997, בו גילם מתיו מקונוהיי את רוג'ר שרמן בולדווין. בגריניץ', קונטיקט, ישנו פארק עירוני בשם Roger Sherman Baldwin Park.
הערות שוליים

↑  Roger Sherman Architect of the Capitol. Retrieved February 14, 2007.
↑  African American Connecticut explored. Elizabeth J. Normen. Middletown, Connecticut. 2013. ISBN 978-0-8195-7400-8. OCLC 872273282.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1198519703  ISNI: 0000 0000 3767 1597  LCCN: n88129819  SNAC: w6p84z2s  US Congress: B000096  VIAF: 18774364   WorldCat (עם VIAF): 18774364 
המחברות של רוג'ר שרמן בולדווין המתייחסות למקרה לה אמיסטאד, 1840. ארכיון אוניברסיטת ייל
רובין אוקס

| --- | --- |

רובין אוקס
 לידה:  5 באוקטובר 1958 (בת 66) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  בוסטון, מסצ'וסטס
 ידועה בשל:  פעילות למען זכויות להט"ב
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר לחינוך של הרווארד 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד 
 תואר:  MA בחינוך מהרווארד
 בת זוג:  פג פרבל
 http://robynochs.com
 
רובין אוקס (באנגלית: Robyn Ochs; נולדה ב-5 באוקטובר 1958) היא אשת חינוך, אקטיביסטית ביסקסואלית, סופרת ונואמת מקצועית אמריקאית. תחומי העניין והעשיה שלה כוללים מגדר, מיניות, זהות, והתארגנות קהילתית. היא יסדה ומנהלת את האתר "Bisexual Resource Center" והיא ערכה את האנתולוגיה "Getting Bi: Voices of Bisexuals Around the World". אוקס היא אורחת קבועה בתוכניות אקטואליה וכתביה מופיעים במגזינים כמו ניוזוויק ו-Seventeen, בנוסף לכתבי עת להט"בים.
פעילות מקצועית ופוליטית

אוקס מרצה בנושאים הכוללים היסטוריה ופוליטיקה להט"בית בארצות הברית, הפוליטיקה של נטייה מינית, ועל חוויותיהם של אנשים שאינם מתואמים לקטגוריות ברורות של מין, מגדר וגזע. בין היתר, היא לימדה באוניברסיטת טאפטס וב-MIT, והייתה מרצה בהרווארד על שיצאה לגמלאות.
אוקס הייתה בין המייסדים של Boston Bisexual Network ב-1983, ושל Bisexual Resource Center ב-1985. המרכז (BRC) התחיל כמשאב לארגון כנסים בנושא ביסקסואליות לאזור החוף המזרחי של ארצות הברית, ובמהלך הזמן הרחיב את פעילותו, כולל יצירת ארכיון היסטורי ביסקסואלי, מחקר, ופעילות קהילתית ופוליטית.
אחת התרומות הגדולות של אוקס לתאוריה ביסקסואלית היא אתגור הרעיון שביסקסואליות זה "להמשך גם לגברים וגם לנשים". הבעיה שהיא מצביעה עליה היא בעיקר הבינאריות של הגדרה זו - מאחר שישנם הרבה אנשים שמזדהים כביסקסואלים ונמשכים לאחרים בעלי זהויות לא בינאריות (כלומר לאו דווקא גבר או אישה), או שהזהות שלהם מראש לא בינארית. היא גם כופרת ברעיון של "גם וגם" בכך שהיא טוענת שניתן להמשך באופנים שונים - כולל משיכה מינית ומשיכה רומנטית, אבל לאו דווקא שניהם, או שלפעמים כך ולפעמים כך:
אני קוראת לעצמי ביסקסואלית כי אני מכירה בכך שטמון בי הפוטנציאל להמשך - רומנטית ו/או מינית - לאנשים מיותר ממין ו/או מגדר אחד, לא בהכרח באותו הזמן, ולא בהכרח באותו האופן, ולא בהכרח באותה מידה.
מאז 1985 נאמה אוקס ביותר מ-500 קמפוסים וארגונים, במדינות שונות ברחבי העולם, כולל בתור הנואמת המרכזית בכנסים ואירועים מרכזיים לקהילה הביסקסואלית ולקהילת הלהט"ב בכלל. היא גם יושבת בדירקטוריונים של ארגונים מובילים, כולל: נציבה לענייני נוער להט"ב במדינת מסצ'וסטס, יו"ר הדירקטוריון של ארגון MassEquality, מייסדת וגזברית של רשת הנשים הביסקסואליות של בוסטון, דירקטורית לשעבר בשדולה למין ומגדר בהרווארד, יו"ר לשעבר בוועדת הפקולטה הלהט"בית של הרווארד, ובעבר חברת דירקטוריון של SpeakOut, לשכת הדוברות הלהט"בית של בוסטון.
אוקס זכתה במגוון פרסים עבור האקטיביזם שלה, שכולל מודעות לנושאים ביסקסואלים, זכויות להט"ב, נישואים חד-מיניים, וחינוך בנושאי מיניות וזהויות מגדריות. היא עורכת סדנאות בנושאים אלו, ומתראיינת לתוכניות אקטואליה בטלוויזיה וברדיו.
השכלה

לאוקס יש תואר ראשון בלימודי אמריקה הלטינית מ-SUNY, תעודה מיוחדת (C.S.S) בניהול מהרווארד, ותואר שני בחינוך מהרווארד.
חיים אישיים

אוקס היא אחייניתו של זמר הפולק המפורסם פיליפ אוקס.
היא חיה עם בת זוגה פג פרבל מאז 1997, והשתיים התחתנו ב-17 במאי 2004, ביום הראשון שזה התאפשר מבחינה חוקית במדינת מסצ'וסטס.
פרסים ואותות

2012 - פרס ע"ש ברנדה האווארד, של האגודה למען הלהט"ב בקווינס, ניו יורק
2009 - פרס מפעל חיים לפעילות למען זכויות להט"ב, מטעם שדולת הלהט"ב של אוניברסיטת הרווארד
2009 - פרס ע"ש סוזן ג'. הייד על אקטיביזם להט"בי לטווח הארוך, מטעם ה-NGLTF‏ (National LGBTQ Task Force)
2007 - פרס מורשת סטונוול, מטעם מרכז סטונוול באוניברסיטת מסצ'וסטס
1997 - פרס אקטיביזם ביסקסואלי ע"ש ריינלדו דוס סנטוס, סידני, אוסטרליה
1994 - פרס 25 שנה לסטונוול, הכנס הבינלאומי לביסקסואליות, ניו יורק
1985 - פרס איחוד וגיוון בשל תרומה מצטיינת לקהילת הלהט"ב, אמהרסט, מסצ'וסטס
פרסומים > ספרים

Getting Bi: Voices of Bisexuals Around the World
פרסומים > אנתולוגיות

Becoming Visible: Counseling Bisexuals Across the Lifespan (Firestein, ed.)
Bi Any Other Name: Bisexuals Speak Out (Lani Ka'ahumanu & Loraine Hutchins, ed.)
Closer to Home: Bisexuality & Feminism (Weise, ed.)
Homophobia: How We All Pay the Price (Blumenfeld, ed.)
Bisexuality: The Identity and Politics of an Invisible Minority (Firestein, ed.)
Women: Images and Realities: A Multicultural Anthology (Kesselman, McNair, & Schniedewind, eds.)
Lesbian Histories and Cultures: An Encyclopedia (Zimmerman, ed.)
Readings for Diversity and Social Justice (ed. Adams, et al.)
ראו גם

ביסקסואליות
זכויות להט"ב
הערות שוליים

↑  Bisexual Resource Center
↑  A Carefully Considered Rush to the Altar Washington Post, May 18 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6605 7991  LCCN: no99012386  NTA: 336123167  VIAF: 283973164   WorldCat (עם VIAF): 283973164
קריאה בכף היד

מגדת העתידות, קאראווג'ו, 1595
1. קו החיים, 2. קו הראש, 3. קו הלב, 4. גבעת ונוס, 5. קו השמש, 6. קו מרקורי, 7. קו הגורל
קריאה בכף היד או כירולוגיה היא שיטה פסאודו-מדעית המתיימרת לגלות פרטים על אופיו או עתידו של אדם, על-פי התעמקות במאפייני כף ידו. לפי שיטה זו, מחולקת כף היד לאזורים שונים, בהתבסס על קווים אופייניים; ככל שהקווים בולטים יותר, כך חזקים יותר ההיבטים שהם מייצגים, כביכול, בתכונותיו של האדם.
אין ראיות התומכות באבחנות הכירולוגיות. יתר על כן, שיטות שונות של קריאה בכף היד סותרות זו את זו.
כירולוגיה בראי ההיסטוריה

האזכור הכתוב הראשון לכירולוגיה נמצא בהודו, בכתבים ה"אנגה וידיה" בסנסקריט, שהאגדה מייחסת לאלת הים סמודרה.
ההודים האמינו כי הבודהה זוהה על ידי החכמים לפי סימנים מיוחדים בידיו וברגליו.
היוונים והרומאים כינו את התורה בשם כירומנטיה (ניחוש לפי היד כשהכוונה – לכל היד)
אך הידע העתיק והמקיף אבד עם השנים. ניתן למצוא התייחסות אל השיטה בכתבי דמוקריטוס ואריסטו. גם היפוקרטס ופיתגורס עסקו בה.
אנטוניוס קיסר העסיק כירומנט אישי בשם ארטמידור, שהובא מארץ לוד (באסיה הקטנה).
חסיד נלהב לשיטה זו היה יוליוס קיסר שנהג לבדוק את ידי הקרובים לו ואת ידי מתחריו.
כוהני מקדש אוגורוס ברומא למדו את תורת היד כעניין שבחובה.
מהמאה הרביעית אסרה הכנסייה כל שימוש בתורה זו, והעובר על האיסור נחשב לכופר באל שדינו ברוב המקרים – מוות.
בימי הביניים הובאה התורה לאירופה על ידי הצוענים.
תקופת הרנסאנס החזירה עטרה ליושנה כאשר חיזוי העתיד הפך למשני ביחס לאבחון אופיו וכישוריו של הנבדק.
אצל הסינים קימים עד היום ההקשרים הפילוסופיים שבין הכירומנטיקה לאי צ'ינג, כאשר כף היד מחולקת לשמונה אזורים, כל אחד מהם מקושר לאחת משמונה הטריגרמות של האי צ'ינג.
מאפייני כף היד

על-פי הכירולוגיה, לצורת כף היד, למבנה, אורך ועובי האצבעות, גמישותן, עובי כף היד, קווים בתוך כף היד, איכות העור ותלמיו – יש כדי ללמד על מאפייניו של האדם, עברו, אישיותו הבסיסית, ונתיבי גורלו. כף היד על פיה נעשית הקריאה היא היד החזקה, כאשר היד שאינה בשימוש מסמלת לעיתים את התת-מודע, או את הפוטנציאל איתו נולד האדם. לקריאה בכף יד יש מספר מאפיינים בהם, האצבעות, הבליטות (גבעות) וקווי המתאר של היד.
מאפייני כף היד > האצבעות

ה"אצבע" נקראת אצבע צדק או אצבע יופיטר או האצבע המראה.
ה"אמה" נקראת אצבע שבתאי.
ה"קמיצה" נקראת אצבע חמה.
ה"זרת" נקראת אצבע כוכב.
ה"אגודל" מתחלק לשני חלקים, החלק הכולל את הציפורן נקרא חוליית הציפורן או חוליית הרצון והחלק השני נקרא חוליית ההיגיון.
מאפייני כף היד > גבעות (בליטות)

הגבעות שליד האצבעות נקראות לפי שמות האצבעות.
גבעת האגודל קרויה גם גבעת ונוס.
הגבעה אשר ליד גבעת האגודל, בצד השני של היד, נקראת גבעת שולי כף היד או גבעת הלבנה.