ויסות רגשי בגיל הרך
שיטות נפוצות לטיפול בקושי בוויסות הרגשי בקרב ילדים בגיל הרך

מאחר שקיימים גורמים שונים לקושי בוויסות הרגשי כך גם תוצאות הקושי שונות מאדם לאדם ולכן יש לדייק ולעצב תוכניות התערבות טיפוליות ממוקדות שמטרתן לשפר את יכולת הוויסות הרגשי של המטופל, כמו כן, כאשר באים להעריך את יכולת הוויסות הרגשי של הפרט חייבים לקחת בחשבון את ההקשר בו הרגשות מנוהלים
קיימות שיטות רבות לטיפול בוויסות רגשי בילדים, להלן כמה מהן:
טיפול רגשי באמצעות אומנות - במסגרת הטיפול באמנות אפשר להשתמש בסובלימציה (הפניית הכוחות הנפשיים מפעילות שלילית לחיובית), כדי לספר סיפור, משל, שלמעשה מקביל לסיפור האמיתי. חומרים שונים ודרכי עבודה שונות מביעים רגשות שונים ובעצמות שונות. על ידי הכוונה של המטפל באמנות לדרכי עבודה, יחד עם עיבוד התהליך עם המטופל, ניתן להגיע להבעה, לעיבוד הדברים ולוויסות הרגש. במחקרים שונים הוכח כי עיסוק באומנות (לדוגמה ציור ומוזיקה) היא דרך יעילה לוויסות רגשי יעיל אצל ילדים
טיפול קוגניטיבי -התנהגותי (CBT) - באמצעות אימון קוגניטיבי התנהגותי CBT, עובדים על ההתנהגות, על החוזקות של הילד, עובדים על לימוד והכרת הרגשות - כל רגש לחוד, הכרת הבעות הפנים, בדיקת סיטואציות חברתיות, תקשורת בינאישית. מלמדים גמישות מחשבתית, רגשית ופיזיולוגית בגיל צעיר עובדים בעיקר עם ההורים, והם עושים את העבודה גם בבית עם הילד. בעבודה עם ההורים המטפלים מלמדים אותם כיצד להגיב לסיטואציות מעוררות תסכול בבית. הטיפול מלמד את ההורים כלים מעשיים להמשך החיים ברמה כזו שהם הופכים למעין מאמנים. במחקר משנת 2011 שבדק את יעילות טיפול ה־CBT בילדים בעלי אוטיזם בתפקוד גבוה נמצא כי ישנה השפעה חיובית של הטיפול על יכולת הוויסות הרגשי של הילד (בעיקר בשעת כעס וחרדה). במחקר משנת 2005 ו-2007 נמצא כי טיפול ב-CBT יעיל בשליטה בכעסים אצל ילדים בעלי תסמונת אספרגר
גישת ה-DBT - טיפול דיאלקטי-התנהגותי - לפי גישה זו ההתנהגויות הבעייתיות של אנשים הסובלים מקשיים בוויסות רגשי, נובעות משילוב של גורמים סביבתיים וביולוגיים בחיי האדם הסובל מהם. באופן ספציפי, התאוריה גורסת כי יש אנשים הנולדים עם פגיעות ביולוגית לקשיים בוויסות רגשות, וכאשר הם נמצאים בסביבה שאינה מנחה אותם כראוי לוויסות רגשי ואף מעודדת למידה שאינה אדפטיבית- הם מבטאים התנהגות בעייתית ומפתחים את הדיס-רגולציה (חוסר איזון וויסות של מערכת ההעברה העצבית) לה היו פגיעים. לאור השילוב שמציעה התאוריה בין הפגיעות הביולוגית למאפייני הסביבה של האדם כמייצרים אי ויסות רגשי- נקראת התאוריה 'ביו-סוציאלית'. מרשה לינהאן, מייסדת גישת ה-DBT, פיתחה את התאוריה לפיה גורמים ביולוגים משחקים תפקיד מרכזי בפגיעות הראשונית של האדם לדיס-רגולציה רגשית. פגיעות רגשית מוגדרת כרגישות גבוהה לגירויים רגשיים, תגובות רגשיות עזות וחזרה איטית ליציבות רגשית.
הדרכת הורים – בעזרת הדרכת הורים אפשר לזהות את הדפוסים הלא יעילים של ההורים (או של אחד מהם), היוצרים חוסר ויסות רגשי של הילד. ככל שההתערבות הטיפולית נעשית בגיל צעיר יותר, כך נמנעות בעיות שעלולות להחריף ולהפוך לדפוסים אישיותיים בלתי מסתגלים: התנהגות של הרס עצמי, הפרעות אכילה, אימפולסיביות בלתי נשלטת או לחלופין שליטת יתר (צח, ללא שנה). ההורה יכול להשפיע בחיי יום-יום על התפתחות הוויסות הרגשי היעיל של הילד בעזרת תיאום, (ההורה צריך לספק גרייה מותאמת לתינוק כדי לערב אותו באינטראקציה אך בלי להציף אותו ולגרום לעוררות יתר שהוא אינו מסוגל להתמודד עמה), הרגעה (מתן ביטחון לתינוק והרגעתו בעת מצוקה על ידי ההורה, המהווה עבורו גורם חיצוני לוויסות רגשי), תיקוף רגשות (זיהוי ואישור המצבים הרגשיים של התינוק על ידי ההורה כך שיבין שרגשותיו אינן יוצאי דופן ושגם אחרים מרגישים אותם) וטיפוח התנהגויות עצמאיות של ויסות רגשי (הצורך הקיומי של התינוק הוא לשמור על הרצף הפנימי של החוויה העצמית שלו. לכן, הוא יפנים אסטרטגיות ששומרות על העקביות הפנימית שלו). כמו כן, הדרכת הורים משפרת את תחושת היעילות העצמית של ההורה וזה כשלעצמו משפר את התפקוד ההורי שלו ולכן את היכולת לסייע לילד לווסת את רגשותיו