stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבן שמעון בן גמליאל הזקן
משפחתו

רבן שמעון היה נין של הלל הזקן. הוא מילא את מקומו של אביו, רבן גמליאל הזקן, כנשיא הסנהדרין.
בנו היה רבן גמליאל דיבנה. בתו, אימא שלום, נישאה לרבי אליעזר בן הורקנוס, מגדולי תלמידי רבן יוחנן בן זכאי (בבלי, בבא מציעא נט ע"ב).
שמו – שמעון – זהה לשם סבו, שמעון בן הלל, וגם לשם נכדו, רבן שמעון בן גמליאל (השני). בספרות התורנית נקרא "רבן שמעון בן גמליאל הזקן" או "רשב"ג הנהרג", כדי להבדילו מנכדו. עם זאת, יש שהוא מופיע גם בשם "רבן שמעון בן גמליאל" ללא תוספת, והדבר יוצר בלבול וקושי בהבחנה בינו לבין נכדו.
המנהיג והתקופה

רבן שמעון בן גמליאל נולד בירושלים. הוא נתמנה לנשיא כ-18 שנה לפני החורבן, והיה אחרון הנשיאים בתקופת בית המקדש. התלמוד (בבלי, שבת טו ע"א) מביא ברייתא בזו הלשון: ”הלל ושמעון, גמליאל ושמעון (הוא רשב"ג הזקן), נהגו נשיאותן בפני הבית מאה שנה.”
בתקופתו מקום מושבה של הסנהדרין היה בירושלים, אבל לא במקום הטבעי, לשכת הגזית, אלא ב"גלות" הראשונה של הסנהדרין – חנויות שבהר הבית, לשם נדדה הסנהדרין בימי אביו.
יוסף בן מתתיהו מתאר אותו באוטוביוגרפיה שלו: ”בן למשפחה רמת היחש מכת הפרושים... הוא היה איש חכם ונבון, וידע בחכמתו ליישר הדורים ולמצוא מוצא גם בעניינים מסובכים”.
המנהיג והתקופה > במרד הגדול

בתקופת נשיאותו היה המרד הגדול נגד הרומאים. רבן שמעון בן גמליאל נמנה עם מחנה המתונים, יחד עם רבן יוחנן בן זכאי, והיה מקורב לממשלת המרד המתונה שהוקמה בתחילתו.
לפי יוסף בן מתתיהו, תמך רבן שמעון במרד, אף־על־פי שנמנה עם מחנה המתונים:
יוסף בן מתתיהו כתב את שבחיו לעיל על שמעון, אולם מיד לאחריהם הוא מספר כי שמעון פעל להדחתו מתפקידו כמושל הצבאי של הגליל מטעם ממשלת המרד. לדבריו, היו אז בינו ובין שמעון חילוקי דעות. שמעון היה "רעו ומיודעו" של יוחנן מגוש חלב, יריבו של יוסף, ושמעון נענה לבקשתו ושכנע את הכהנים הגדולים חנן בן חנן ויהושע בן גמלא ואחרים, להדיח את יוסף מתפקידו, אולם חנן החליט שאין למהר לעשות זאת ללא הוכחות. לטענת יוסף, שמעון לא ויתר על מאמצו להדיחו, והוא אף מאשים אותו במזימה: שמעון הורה לאחיו של יוחנן לשלוח מתנות לחנן וחברי סיעתו כדי שישנו את דעתם, ואלה החליטו בעקבות זאת לשלוח שליחים לגליל, ללא ידיעת הממשלה, כדי להדיח את יוסף. לטענתו, שליחת השליחים לגליל ללא ידיעת הממשלה, עוררה בירושלים זעם גדול על שמעון וחנן.
ממשלת המרד המתונה לא החזיקה מעמד זמן רב, והופלה על ידי הקנאים.
רשב"ג נהרג במהלך המרד, כפי שמובא במקורות הגאונים: ”רבן גמליאל הזקן, ורבן שמעון בנו שנהרג בחורבן בית שני, ורבן יוחנן בן זכאי, כולן נשיאים”.
ממעשיו המפורסמים והנהגותיו

במקורות נמסרו רק דברים מועטים בשמו של רבן שמעון, אך חלק מתורתו מובא כדברי "בית הלל".
ממעשיו המפורסמים והנהגותיו > דבריו במסכת אבות

המאמר הבא במסכת אבות מיוחס לרבן שמעון:
שמעון בנו אומר: כל ימיי גדלתי בין החכמים, ולא מצאתי לגוף טוב משתיקה. ולא המדרש הוא העיקר, אלא המעשה. וכל המרבה דברים מביא חטא
זיהוי זה מקורו בפירוש התוספות יום טוב למשנה זו, שמדגיש כי מדובר בבנו של רבן גמליאל הזקן, להבדיל מרבן שמעון בן גמליאל השני.
ממעשיו המפורסמים והנהגותיו > שמחת החג

מפורסמת השתתפותו של רבן שמעון בשמחת בית השואבה, שנערכה בבית המקדש בחול המועד סוכות. וכך מסופר בתלמוד:
אמרו עליו על רבן שמעון בן גמליאל, כשהיה שמח שמחת בית השואבה - היה נוטל שמונה אבוקות של אוּר (אש), וזורק אחת ונוטל אחת, ואין נוגעות זו בזו. וכשהוא משתחווה - נועץ שני אגודליו בארץ, ושׁוחה (מתכופף) ונושק את הרצפה, וזוקֵף, ואין כל ברִייה יכולה לעשות כן.
ממעשיו המפורסמים והנהגותיו > הוזלת מחיר הקינים

מן המפורסמות שבפעולותיו של רבן שמעון, הייתה הוראתו בנושא הקינים. "קן" היא זוג תורים או בני יונה, שנדרשים לקרבן של יולדת, מצורע ועוד. 

מספרת המשנה (כריתות א, ז): מעשה שעמדו קינים בירושלים בדינרי זהב – מחירו של כל קן (זוג עופות) היה דינר זהב, מחיר מופקע במושגים של אותם ימים (שווה ל-25 דינרי כסף). 

אמר רבן שמעון בן גמליאל (הזקן): המעון הזה! (לשון שבועה בבית המקדש), לא אלין הלילה עד שיהו בדינרין – לא אלך לישון עד שיהיה המחיר זול ויהיה כל קן נמכר בדינרי כסף, כלומר בזול. 

נכנס לבית דין ולימד: האשה שיש עליה חמש לידות ודאות או חמש זיבות ודאות (לא בספק), מביאה קרבן אחד – על לידה אחת או זיבה אחת, קן שהוא עולה וחטאת, ואוכלת בזבחים – נטהרה ויכולה לאכול בבשר קדשים, ואין השאר עליה חובה – אינה חייבת להשלים קרבנותיה של ארבע לידות או זיבות. דבר זה הוא הוראה יוצאת דופן, שכן לפי הדין המקורי (שמביאה המשנה לפני המעשה) חייבת היא להשלים שאר הקרבנות. ואולם רשב"ג הקל בהוראה זו, והסתמך על הכלל – "עת לעשות לה' הפרו תורתך", כדי להביא להוזלת הקינים, וכדי למנוע מצב שבו חייבי הקרבנות יימנעו מהבאת הקרבנות לגמרי, בשל מחירם המופרז. 

(קיים פירוש אחר הגורס שלא הייתה כאן כל חריגה מההלכה, אלא הנשים טעו בתחילה בחושבן שאינן טהורות עד להקרבת כל חמשת הקרבנות. ורשב"ג עמד ופרסם את ההלכה, שלעניין טהרה מספיק קרבן אחד, "ואין השאר עליה חובה" לצורך טהרה לאכול בקדשים.) 

מסכמת המשנה: ועמדו קינים בו ביום ברִבעתיים – הוזלו הקינים באופן משמעותי, וכל קן נמכר עתה ברבע דינר כסף (הוזלה פי מאה) או – לפירוש אחר – בחצי דינר כסף (הוזלה פי חמישים).
הריגתו

על פי האגדה, הודיע שמואל הקטן בשעת פטירתו את מותו של רבן שמעון, וכה אמר: ”שמעון וישמעאל לחרבא, וחברוהי לקטלא, ושאר עמא לביזא, ועקן סגיאן עתידן למיתי על עלמא.” (בבלי, סוטה מח ע"ב). בתרגום לעברית, על פי פירוש רש"י: רבן שמעון בן גמליאל ורבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול – ייהרגו בחרב, וחבריהם להריגה בשאר מיתות, ושאר העם לביזה, וצרות גדולות עתידות לבוא על העולם.
רבן שמעון הוּצא להורג, על פי המסורת, יחד עם רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, בתאריך כ"ה בסיוון (טור אורח חיים סימן תקפ).
הרב אהרן הימן משער שרבן שמעון הוצא להורג על ידי הקנאים, בהיותו מתנגד לדרכם, אך אין לכך מקור בדברי חז"ל.
במסכת שמחות, מן המסכתות הקטנות (פרק ח), מסופר, שלפני הוצאתם להורג בכה האחד. שאל אותו רעהו: מפני מה אתה אתה בוכה? הרי "לשתי פסיעות אתה נתון בחלקם של צדיקים", כלומר: מרחק שתי פסיעות בלבד מבדיל בינך ובין הצדיקים שבגן עדן; ואתה בוכה?! אמר לו: אני בוכה על שאנו נהרגים כעובדי עבודה זרה, כמחללי שבתות, כמגלֵּי עריות וכשופכי דמים. אמר לו: רבי, שמא סועד היית או ישֵן, ובאה אישה לשאול על נידתה ועל טומאתה וטהרתה, ואמרת לה: המתיני עד שאישן; והתורה אמרה "כל אלמנה ויתום לא תענון אם ענה תענה אותו ... והרגתי אתכם בחרב".
במקור קדום יותר מסופרים דברים דומים:
וכשתפשו את רבן שמעון בן גמליאל ואת רבי ישמעאל ליהרג, היה רבן שמעון בן גמליאל יושב ותוהה בדעתו ואומר: אוי לנו, שאנו נהרגין כמחללי שבתות וכעובדי עבודה זרה וכמגלי עריות וכשופכי דמים... והיו מתחננין לאספקלטור: זה אמר אני כהן בן כהן גדול, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. וזה אמר לו אני נשיא בן נשיא, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. אמר להם: הפילו גורלות. והפילו, ונפל הפור על רבן שמעון בן גמליאל. מיד נטל החרב וחתך את ראשו. נטלו רבי ישמעאל בן אלישע והניחו בחיקו, והיה בוכה וצועק: פה קדוש, פה נאמן, פה קדוש, פה נאמן, פה שמוציא סנדלפונין טובות ואבנים טובות ומרגליות, מי הטמינך בעפר, ומי מילא לשונך עפר ואפר. עליך הכתוב אומר (זכריה יג) "חרב עורי על רועי ועל גבר עמיתי". לא הספיק לגמור הדבר עד שנטלו החרב וחתכו את ראשו.
השמועה על מותם הגיעה לרבי עקיבא ולרבי יהודה בן בתירא, והם חגרו מתניהם שׂק וקרעו בגדיהם ואמרו: ”אחינו ישראל, אילו טובה הייתה לעולם תחילה - לא היו מקבלים (אותה) אלא רבן שמעון ורבי ישמעאל, ועכשיו - גלוי היה לפני מי שאמר והיה העולם שסוף פורענות גדול עתיד לבוא לעולם, ולפיכך נסתלקו אלו מן העולם (שלא יראו את הפורענות).”
הרומאים לא הסכימו לאפשר לבנו, רבן גמליאל, לרשת את התפקיד, ואף רצו להורגו. רבן יוחנן בן זכאי ביקש מהם להימנע מכך, ונענה בהסכמה. עם הריגתו של רבן שמעון, תפס רבן יוחנן בן זכאי את תפקיד הנשיא למשך שנים אחדות, שבהן תיקן תקנות והרים מעט את רוח העם לאחר החורבן, תוך שהוא מעביר את בירת התורה מירושלים החרבה ליבנה. לאחר מכן מסר את התפקיד לבנו של רבן שמעון, רבן גמליאל דיבנה.
קברו

על פי מסורת מאוחרת, קברו מצוי בכפר כנא, אשר בגליל. במהלך מהומות אוקטובר 2000 הוצת הקבר.
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "רבן שמעון בן גמליאל", בספרו: חכמים, כרך ראשון: ימי בית שני, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 284-281.
קקדו ורדרד

| קקדו ורד כיפה |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קקדואיים
סוג:: קקדו ורדרד
מין:: קקדו ורדרד
שם מדעי
 Eolophus roseicapilla ‏וייו, 1817
תחום תפוצה


קקדו ורדרד או קָקָדוּ וְרֹד כִּפָּה המכונה גם קקדו גאלה (שם מדעי: Eolophus roseicapilla) הוא עוף טרופי ממשפחת הקקדואיים המצוי ביערות אוסטרליה והוא המין היחיד בסוגו. זהו מין התוכי הנפוץ ביותר באוסטרליה. מקורו של השם "גאלה" בשפה האבוריג'ינית הקדומה.
תיאור

אורכו 35 ס"מ ומשקלו 270–350 גרם. שני הזוויגים דומים מאוד וצבעם ורוד חזק עם "כיפה" לבנה, מקור לבן המופנה למטה ולצידו "זקן" עבה, כנפיים אפורות, רגליים אפורות וזנב שחור. הם יכולים לפרוש את נוצות הראש שלהם שבפרישתן הן נראות ורודות-לבנות. ההבדל העיקרי בין המינים הוא צבע העיניים, כשלזכרים עיניים חומות כהות ולנקבות צבע חום עד אדמדם. לצעירי הקקדו חזה אפרפר וכיסוי עיניים לבן קטן והם אינם פורשים את נוצות הראש.
מין זה הוא קרוב רחוק של קקדו לבן ציצית וכן למיני הקקדו האמיתיים. לעיתים קקדויים ורדרדים התרבו עם קקדויים מתת-סוג Licmetis ועם נימפית מצוייצת.
אקולוגיה

מין זה מצוי בכל רחבי אוסטרליה והאי טסמניה למעט האזורים המדבריים וצפון מערב קווינסלנד. הוא מצוי ביערות, ערבות עשבוניות ובפארקים בערים שונות. הם התרבו מאוד לאחר הגעת האירופאים שכרתו יערות והשקו אזורים יבשים וכך יצרו בתי גידול אופייניים לקקדו זה, מקומות פתוחים עם עצים פזורים לנוח בהם.
כמו רוב התוכים הם ניזונים מזרעים ופירות של עצים שונים, בעיקר מאקליפטוס ומפרחים שונים בתוספת קטנה של חרקים.
תת-מינים

לקקדו הוורדרד 3 תת-מינים:
Eolophus roseicapilla albiceps – התגלה ב-1989
Eolophus roseicapilla kuhli – התגלה ב-1912
Eolophus roseicapilla roseicapilla – התגלה ב-1817
הערות שוליים

↑  קקדו ורד כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532484405171  GND: 1032548800
אייר פורס 2

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  757 C-32
 ארץ ייצור:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  בואינג
 משתמש ראשי:   סגן נשיא ארצות הברית
 משתמשים משניים:   מזכיר המדינה
אייר פורס 2 (באנגלית: Air Force Two) הוא אות הקריאה המשמש את מטוסי חיל האוויר של ארצות הברית בזמן שהם נושאים את סגן נשיא ארצות הברית, אך לא את הנשיא. על פי רוב אות הקריאה משויך למטוס מדגם בואינג C-32 (אנ'), גרסה של מטוס הבואינג 757 שפותחה עבור חיל האוויר של ארצות הברית לצורך הטסת אח"מים, אולם האות משמש לפי הצורך גם מטוסים אחרים מכנף תובלה 89 של חיל האוויר של ארצות הברית, כגון קליפר בואינג C-40, C-20B, C-37A ו- C-37B VC-25A. בנוסף המטוס המשמש לרוב את הנשיא כאייר פורס 1, משמש לעיתים גם סגן הנשיא כאייר פורס 2.
מטוס זה נוהג לשמש גם את מזכיר המדינה בטיסות בינלאומיות.
ראו גם

מטוס ראש הממשלה
אייר פורס 1
המטוס הנשיאותי של רוסיה
מארין 1
הערות שוליים

↑  "Factsheets: C-32". Air Force Link. אורכב מ-המקור ב-3 באוגוסט 2008. נבדק ב-30 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Order 7110.65R (Air Traffic Control) §2-4-20 ¶7". Federal Aviation Administration. 14 במרץ 2007. אורכב מ-המקור ב-12 באוקטובר 2009. נבדק ב-27 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cheney heads overseas to talk terrorism". USA Today. Associated Press. 10 במרץ 2002. נבדק ב-30 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Whitelaw, Kevin (11 במרץ 2002). "Reporter's Notebook on Cheney's Mideast trip: Day 1: London". US News. אורכב מ-המקור ב-13 בינואר 2009. נבדק ב-30 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוזות צ'ילה

מבחינה מנהלית, מחולקת צ'ילה ל-16 מחוזות (בספרדית: Regiones, יחיד: Región נהגה: רחיון). שמהווים את החטיבה המנהלית ברמה הראשונה של המדינה, בראש כל מחוז עומד אינטנדנטה (Intendente) שממונה על ידי נשיא צ'ילה, ומועצה אזורית שנבחרת ישירות (Consejo Regional). המחוזות מחולקים לפרובינציות שבראשן עומד גוברנדור (Gobernador) שממונה גם כן על ידי הנשיא, סך הכל 16 המחוזות של צ'ילה מחולקים ל-56 פרובינציות. והפרובינציות מחולקות לקומונות אשר בראשן עומד אלקאלדה (Alcalde) שנבחר ישירות כל ארבע שנים, סך הכל 56 הפרובינציות של צ'ילה מחולקות ל-346 קומונת.
החלוקה המקורית למחוזות נעשתה בשנת 1974, וכללה 13 מחוזות. הארגון הטריטוריאלי החדש יושם בשלבים, עם כמה אזורי פיילוט שהחלו לפעול בשנת 1974, ויישום של שאר התוכנית בינואר 1976, מלבד האזור המטרופוליני של סנטיאגו הבירה שהחל לפעול באפריל 1980. המחוזות מוספרו מצפון לדרום, בספרות רומיות מ-I עד XII, למעט מחוז מטרופולין סנטיאגו, שסומן RM (ראשי תיבות של Región Metropolitana). בדצמבר 2006 עבר סופית החוק ליצירת שני מחוזות חדשים, מחוז לוס ריוס שהיה עד אז חלק ממחוז לוס לאגוס, ומחוז אריקה ופרינאקוטה, שהיה עד אז חלק ממחוז טרפקה, ובאוקטובר 2007 נכנסה החלוקה החדשה לתוקף. באוגוסט 2017 הוחלט על יצירת מחוז נוסף, מחוז ניובלה, ממה שהיה עד אז פרובינציית ניובלה שבמחוז ביוביו. ובספטמבר 2018 נכנסה החלוקה החדשה לתוקף. מספור המחוזות כבר לא נעשה בהתאם לחלוקה מצפון לדרום, בעקבות המחוזות שנוספו ב-2007 ולא תאמו את הסדר הגאוגרפי, ובשנת 2018 הוסרו משמות המחוזות הספרות הרומיות לחלוטין.
טבלת המחוזות

| מס' | שם | בירה | פרובינציות | קומונות | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  (הערכה לשנת 2023) | דירוג אוכלוסייה | שטח | דירוג שטח | צפיפות (2017) | דירוג צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אריקה ופרינאקוטה | אריקה | 2 | 4 | Región de Arica y Parinacota | 259,802 | 14 | 16,873.3 | 12 | 13.39 | 11 |
| 2 | טרפקה | איקיקה | 2 | 7 | Región de Tarapacá | 401,558 | 12 | 42,225.8 | 6 | 7.82 | 12 |
| 3 | אנטופגסטה | אנטופגסטה | 3 | 9 | Región de Antofagasta | 714,142 | 9 | 126,049.1 | 2 | 4.81 | 13 |
| 4 | אטקמה | קופיאפו | 3 | 9 | Región de Atacama | 319,048 | 13 | 75,176.2 | 4 | 3.8 | 14 |
| 5 | קוקימבו | לה סרנה | 3 | 15 | Región de Coquimbo | 869,103 | 8 | 40,579.9 | 7 | 18.66 | 9 |
| 6 | ולפראיסו | ולפראיסו | 8 | 38 | Región de Valparaíso | 2,010,849 | 2 | 16,396.1 | 13 | 110.75 | 2 |
| 7 | מטרופולין סנטיאגו | סנטיאגו דה צ'ילה | 6 | 52 | Región Metropolitana de Santiago | 8,367,890 | 1 | 15,403.2 | 15 | 461.77 | 1 |
| 8 | או'היגינס | רנקגואה | 3 | 33 | Región del Libertador General Bernardo O'Higgins | 1,017,701 | 6 | 16,387 | 14 | 55.8 | 3 |
| 9 | מאולה | טלקה | 4 | 30 | Región del Maule | 1,162,641 | 4 | 30,296.1 | 10 | 34.49 | 6 |
| 10 | ניובלה | צ'ייאן | 3 | 21 | Región de Ñuble | 519,437 | 10 | 13,178.5 | 16 | 36.47 | 5 |
| 11 | ביוביו | קונספסיון | 3 | 33 | Región del Biobío | 1,681,430 | 3 | 37,068.7 | 8 | 41.99 | 4 |
| 12 | אראוקניה | טמוקו | 2 | 32 | Región de la Araucanía | 1,028,201 | 5 | 31,842.3 | 9 | 30.06 | 7 |
| 13 | לוס ריוס | ואלדיביה | 2 | 12 | Región de Los Ríos | 411,205 | 11 | 18,429.5 | 11 | 20.88 | 8 |
| 14 | לוס לאגוס | פוארטו מונט | 4 | 30 | Región de Los Lagos | 907,429 | 7 | 48,583.6 | 5 | 17.05 | 10 |
| 15 | אייסן | קויאיקה | 4 | 10 | Región Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo | 108,306 | 16 | 108,494.4 | 3 | 0.95 | 16 |
| 16 | מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה | פונטה ארנס | 4 | 11 | Región de Magallanes y de la Antártica Chilena | 182,217 | 15 | 132,291.1 | 1 | 1.24 | 15 |
הערות שוליים

↑  Diario La Nación - noticias de Chile y el mundo - A ley creación de nuevas regiones, web.archive.org, ‏2016-09-20
↑  Biblioteca del Congreso Nacional, Biblioteca del Congreso Nacional | Ley Chile, www.bcn.cl/leychile (בספרדית)
↑  Desde ahora, regiones solo se conocerán por su nombre, Servicio Nacional de Turismo | SERNATUR, ‏2018-03-08 (בספרדית)
| חלוקה מינהלית של מדינות וטריטוריות באמריקה הדרומית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • בוליביה • ברזיל • גיאנה • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קולומביה |  |
| טריטוריות | איי פוקלנד • גיאנה הצרפתית • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים |  |
ג'יימס וייסמן

| --- | --- |

וייסמן בשנת 2017
 לידה:  31 במרץ 2001 (בן 23) נאשוויל, טנסי, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת ממפיס
 דראפט:  בחירה שנייה, 2020 גולדן סטייט ווריורס
 קבוצות כשחקן
 תבנית:2020–2023 2023–2024   2024-:  גולדן סטייט ווריורס דטרויט פיסטונס   אינידאנה פייסרס
 הישגים כשחקן
 2022 – זכייה באליפות ה-NBA
ג'יימס וייסמן (באנגלית: James Wiseman; נולד ב-31 במרץ 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים

וייסמן נולד וגדל בנאשוויל שבטנסי, ובשנת 2017 עבר ללמוד ב"תיכון איסט" בממפיס, אשר מאמן קבוצת הכדורסל שלו היה כדורסלן העבר פני הארדוויי. בעונתו האחרונה בקבוצת התיכון העמיד ממוצעים של 25.8 נקודות, 14.8 ריבאונדים ו-5.5 חסימות למשחק, ובסיומה זכה בפרס "שחקן השנה של גייטורייד" המוענק לשחקן התיכונים המצטיין בארצות הברית. כמו כן שותף בשנת 2019 במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט.
קריירת מכללות

בנובמבר 2018 הודיע על כוונתו ללמוד באוניברסיטת ממפיס, על מנת להמשיך לשחק תחת הארדוויי אשר מונה שנה קודם לכן למאמנה הראשי. בכך חבַר לשחקן תיכונים מבטיח נוסף שהצטרף לממפיס – פרשס אצ'יווה. במשחקו הראשון עם ה"טייגרס" השיג וייסמן 28 נקודות, 11 ריבאונדים ו-3 חסימות ב-22 דקות משחק, בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הדרומית. יומיים לאחר משחק הבכורה הודיע עורך דינו של וייסמן כי ליגת המכללות פסלה אותו מהשתתפות בליגה, בגין תשלום של 11,500 דולר שקיבל ממאמנו פני הארדוויי בשנת 2017, לכאורה כדי לשלם על הוצאות המעבר של וייסמן ומשפחתו מנאשוויל לממפיס. בהמשך אותו היום העניק לו בית משפט של מחוז שלבי בטנסי הרשאה זמנית להשתתף במשחקי הליגה. כשעתיים לאחר מכן הציג וייסמן עוד משחק מרשים של 17 נקודות, 9 ריבאונדים ו-5 חסימות מול אוניברסיטת אילינוי בשיקגו. במשחקו השלישי קלע 14 נקודות ואסף 12 ריבאונדים, בהפסד מול אוניברסיטת אורגון.
ב-20 בנובמבר ליגת המכללות קבעה את עונשו של וייסמן בגין התשלום מהארדוויי – השעיה מ-12 משחקים וקנס בסך 11,500 דולר אותם נדרש לתרום לארגון צדקה. באמצע תקופת השעייתו, ב-19 בדצמבר 2019, הודיע וייסמן כי בחר לעזוב את האוניברסיטה על מנת להתכונן באופן עצמאי לקראת דראפט ה-NBA‏ 2020, ובכך למעשה הסתיימה קריירת המכללות שלו – לאחר שלושה משחקים בלבד.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר וייסמן בבחירה השנייה, על ידי גולדן סטייט ווריורס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אוניברסיטת ממפיס | 3 | 3 | 23.0 | 0.769 | 0.000 | 0.704 | 10.3 | 0.3 | 0.3 | 3.0 | 19.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | גולדן סטייט | 39 | 27 | 21.4 | 0.519 | 0.316 | 0.628 | 5.8 | 0.7 | 0.3 | 0.9 | 11.5 |
| 2021/2022 | גולדן סטייט | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| 2022/2023 | גולדן סטייט | 21 | 0 | 12.5 | 0.628 | 0.500 | 0.684 | 3.5 | 0.7 | 0.1 | 0.3 | 6.9 |
| 2022/2023 | דטרויט | 24 | 22 | 25.2 | 0.531 | 0.167 | 0.712 | 8.1 | 0.7 | 0.2 | 0.8 | 12.7 |
| 2023/2024 | דטרויט | 63 | 6 | 17.3 | 0.613 | 0.000 | 0.706 | 5.3 | 0.9 | 0.2 | 0.6 | 7.1 |
| קריירה | קריירה | 147 | 55 | 19.0 | 0.560 | 0.267 | 0.681 | 5.6 | 0.7 | 0.2 | 0.7 | 9.1 |
הערות שוליים

↑  וייסמן זוכה בפרס גייטורייד, באתר usatodayhss.com,‏ 19 במרץ 2019
↑  סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2019, באתר realgm.com,‏ 27 במרץ 2019
↑  סיכום משחק נייקי הופ סאמיט 2019, באתר USA Basketball,‏ 12 באפריל 2019
↑  סיכום המשחק בין ממפיס ל-SCSU, באתר ESPN,‏ 6 בנובמבר 2019
↑  ליגת המכללות פוסלת את וייסמן מהשתתפות בליגה, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 8 בנובמבר 2019
↑  הסטטיסטיקות של וייסמן בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  וייסמן מושעה מליגת המכללות עד לינואר, באתר הניו יורק טיימס, 20 בנובמבר 2019
↑  וייסמן עוזב את אוניברסיטת ממפיס, באתר ESPN,‏ 19 בדצמבר 2019
פמיניזם אפריקאי

יבשת אפריקה
פמיניזם אפריקאי הוא שם כולל שנועד לתאר אוסף של זרמים ותאוריות, הנוגעות בעיקר למעמדן של נשים, ולסוגיות מגדריות ככלל, של נשים אפריקאיות ביבשת אפריקה. זאת להבדיל מפמיניזם שחור, העוסק בעיקרו במעמדן של נשים ממוצא אפריקאי מחוץ לאפריקה.
הגדרה

ישנו דיון מתמשך וחוסר הסכמה בנוגע להגדרתו, מאפייניו, ואף לעצם לקיומו של 'פמיניזם אפריקאי'. בין היתר בשל הגיוון התרבותי העצום בתוך היבשת, המקשה על הדיון בגישה 'אפריקאית' אחת. יש הטוענים שהמושג 'פמיניזם' כשלעצמו הוא מושג מיובא מהמערב, ובבסיסו בלתי-אפריקאי. עמדות אלה נשמעו בעיקר כתגובה לקריאות לשנות מנהגים בתרבויות אפריקאיות מסוימות שנתפסו כלא-פמיניסטיים. לדוגמה- קריאות לבעלות נשים על קרקעות ורכוש, להפסקת מילת נשים ולשינוי חלוקת העבודה המגדרית. האג'נדה הפמיניסטית נתפסה עבור אנשים מסוימים כחלק מהאג'נדה הקולניאלית, בה המערב מנסה לכפות את תרבותו וערכיו. מנגד, נשמעת טענה הפוכה, כי פמיניזם בגרסאות מסוימות הוא חלק חשוב וטבוע מראש בתרבויות אפריקאיות. תומכי גישה זו מדגישים את הכבוד הרב שניתן לנשים בתרבויות אפריקאיות רבות, ואת מקומן הדומיננטי בחברה. חוקרות אפריקאיות רבות דחו את השימוש במושג 'פמיניזם', וקבעו מונחים אלטרנטיביים לתיאור גישתן.
במאמר מ-2016, החוקרת נעמי נקלה מאפיינת את הפמיניזם האפריקאי ככזה העונה לחולשותיו של הפמיניזם המערבי בכך שהוא 'מדבר' פמיניזם מתוך פרספקטיבה תרבותית אפריקאית, מיקום גאו-פוליטי אפריקאי ונקודת מבט אידאולוגית אפריקאית. אוביומה נממקה מאפיינת מכנה משותף בין זרמים פמיניסטיים אפריקאיים ככאלה המאופיינים בגישה של פשרה ושיתוף פעולה, להבדיל מהפמיניזם המערבי המאופיין בגישה לוחמנית.
התפתחות

על אף שפעילות של נשים למען זכויותיהן באפריקה הייתה נפוצה במשך שנים רבות, על פי ג'וזפין אהיקירה, המסגרת התאורטית שמגדירה את הפמיניזם האפריקאי החלה להתעצב ביתר שאת החל משנות ה-90 של המאה ה-20. מאז, שלושת העשורים האחרונים היו עשורים של צמיחה משמעותית בפעילות ומחקר פמיניסטי באפריקה, עם תמורות משמעותיות במעמדן של נשים בשדות האקדמיים, הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים. תנועות נשים ברחבי היבשת רשמו הישגים משמעותיים, ובחלק מהמדינות אף הצליחו להביא לשינוי חוקתי, ולהפיכת נושא השוויון המגדרי לנושא בעל חשיבות עצומה בסדר היום הציבורי.
בתחילת שנות ה-90 התחזקה מגמת לימודי הנשים והמגדר ברחבי אפריקה. בתחילה התבססו החוקרות על טקסטים וגישות פמיניסטיות מערביות, אך עם השנים החלו להתפתח גישות המתמקדות במגדר מתוך נקודת מבט וחוויית חיים אפריקאיים.
היווצרותן של מחלקות ומוסדות ייעודיים ללימודי נשים ומגדר ברחבי היבשת תרמו רבות להתפתחות המחשבה הפמיניסטית האפריקאית. מגמה זו נראתה בו זמנית במדינות שונות, ביניהן אוגנדה, קמרון, סנגל, גאנה, ודרום אפריקה. הקמת המכון האפריקאי למגדר (AGI), שבאוניברסיטת קייפטאון, וכינונו של כתב העת "Feminist Africa" בפרט, יצרו מרחבים לדיון כלל-יבשתי בסוגיות של מגדר ופמיניזם. כמו גם הקמת בית הספר ללימודי נשים ומגדר באוניברסיטת מקררי שבאוגנדה בשנת 1991. עם השנים הלך ותפס השיח המגדרי מקום מרכזי במחקר בתחומי מדעי החברה ביבשת, ונעשה חלק בלתי נפרד משיח הפיתוח הבינלאומי בנוגע לאפריקה ברחבי העולם.
גם בשדה הפוליטי, השיח במונחים של מגדר ופמיניזם נעשה דומיננטי יותר. 
כך למשל, בשנת 2003 פרסם האיחוד האפריקאי (AU) את פרוטוקול מפוטו, בנוגע לזכויות נשים באפריקה. הפרוטוקול דן בזכויותיהן של נשים ביבשת, בתחומים שונים – רפואיים, תרבותיים ופוליטיים, וקורא לשים סוף לאפליה כנגד נשים. ההסכם נחתם ואושרר על ידי 36 מדינות ביבשת, ונחתם בלבד על ידי 15 נוספות .
זרמים בולטים

במאמרה מ-2016, החוקרת נעמי נקלה מאפיינת מספר זרמים מרכזיים בפמיניזם האפריקאי (ובפמיניזם המערב האפריקאי בפרט), ביניהם:
זרמים בולטים > Womanism

הזרם הרדיקלי ביותר, ממצב את המאבק הפמיניסטי האפריקאי כחלק ממאבקן של נשים אפריקאיות בקולוניאליזם, דיכוי תרבותי וסוגי דיכוי נוספים עימן מתמודדות נשים אפריקאיות. בדומה לקונספט בעל אותו השם שטבעה אליס ווקר בקשר לנשים אפרו-אמריקאיות, ובנפרד ממנה, הקושר את הדיכוי המגדרי בדיכוי הגזעי, ושואף לעולם שלם ושוויוני ככלל, כתבה מבקרת הספרות הניגרית צ'יקווינה אוקנויו אוגונימי על גישה זו ככזו המשותפת לנשים אפריקאיות ונשים אפרו-אמריקאיות המכירה בדיכויים מגדריים, גזעיים ומעמדיים כאחד. במאמרה מ-1985 כותבת אונגונימי : "(האישה האפריקאית) תכיר בכך שלצד המודעות שלה לעניינים מיניים, היא צריכה לשלב שיקולים גזעיים, תרבותיים, לאומיים, כלכליים ופוליטיים בפילוסופיה שלה".
זרמים בולטים > Stiwanism

כמו גישות אחרות, זהו מונח שנתבע על מנת להחליף את המונח 'פמיניזם' שנתפס כמערבי. הוא המושג נטבע על ידי החוקרת הניגרית מולרה אוגונדיפה-לסלי, לפי ראשי התיבות Social Transformation in Africa Including Women (שינוי חברתי באפריקה הכולל נשים). הגישה שואפת להכניס נשים כמשפיעות ודומיננטיות בתוך השינויים החברתיים והפוליטיים שמתרחשים באפריקה. היא טוענת כי האתגר המשמעותי העומד בפני הפמיניזם האפריקאי הוא התנגדותם של גברים לשוויון מגדרי, וכתוצאה מכך הקושי של נשים נשואות לצאת כנגד יחסי הכוח בחברה.
זרמים בולטים > Motherism

מונח שנקבע על ידי הסופרת והחוקרת הניגרית קתרין אוצ'ולנו בספרה Motherism : the Afrocentric Alternative to" Feminism" ב-1995. הגישה מעניקה לנשים האפריקאיות הכפריות את המשימה הסימבולית של גידול החברה. גישה המתמקדת באמהות ובהעצמתה כחוויה נשית אפריקאית מרכזית.
זרמים בולטים > Femalism

מושג שנהגה על ידי צ'יאומה אופרה. מעניק חשיבות רבה לגוף הנקבי. הוא רואה בגוף הנשי סמל ליבשת האפריקאית. החוקרת תאודורה אזיגבו מתארת את הגישה כך: "גוון של פמיניזם אפריקאי, רך יותר מפמיניזם ליברלי ומנוגד לפמיניזם הרדיקלי. להבדיל מ־womanism שנתבע על ידי אליס ווקר ועבר אפריקניזציה על ידי אוגונימי, feamalism הוא אפריקאי במהותו, ומדגיש את הגוף.". גישות ביקורתיות לגישה זו רואות בה גישה הרואה בנשים אובייקט סימבולי בלבד, ולא כסובייקט בעל רצונות ויכולת.