stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנייה ירוקה
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בעולם > תקנים בינלאומיים

תקני הערכה של בנייה ירוקה הם התנדבותיים ולא מחייבים.
התקן האמריקאי - Leadership in Energy and Environmental Design) LEED): מדובר בתקן שאינו רשמי אלא מערך הסמכה פרטי. עם זאת, מדובר בכלי המדידה לבנייה ירוקה הנפוץ ביותר. הושק לראשונה בשנת 1998 על ידי המועצה האמריקאית לבנייה ירוקה. מאז ועד היום התקן עודכן בשנים 2005, 2009, 2014 ו-2018 על מנת להתאים לסוגי מבנים וסקטורים שונים כגון בנייה פרטית, בנייה מסחרית, מוסדות חינוך. השיפורים בגרסה האחרונה כוללים בין היתר התייחסות לחומרי בנייה, רשת חכמה, יעילות שימוש במים. הסמכה לתקן LEED כוללת חמש קטגוריות כגון צריכת האנרגיה ואיכות האוויר. על בסיס הקטגוריות השונות ישנה צבירה של עד 100 נקודות אשר יכולה להביא ל-4 דרגות ניקוד. בנוסף, ניתן לקבל נקודות בונוס בתחומים אשר אינם נכללים בפרקי התקן אלא בקטגוריה ייחודית- 'חדשנות בתכנון ובתפעול'. כלומר, הניקוד המקסימלי שבניין יכול לקבל הוא 110 נקודות.
התקן האוסטרלי - Green Building Council of Australia Green Star) GBCA): כולל התייחסות לבנייה ירוקה ב-8 סוגי מבנים כגון מוסדות חינוך, משרדים, מבני תעשייה, מוסדות בריאות. ישנן 9 קטגוריות לדירוג הכוכב הירוק לפי התקן האוסטרלי הכוללות בין היתר ניהול, אנרגיה, תחבורה, מים. עבור כל קטגוריה ניתן ליישם מספר שיטות התורמות באופן שונה לניקוד. ישנן 3 דרגות כוכבים המהוות את דירוג הבניין כירוק- 4, 5 או 6 כוכבים. 60% מהבניינים אשר עונים על התקן האוסטרלי הם בנייני משרדים.
התקן האנגלי - BRE Environmental Assessment Method) BREEAM): התקן הראשון בתחום הבנייה הירוקה, אשר הושק בשנת 1990 והמהדורה האחרונה היא משנת 2016. כולל התייחסות ל-10 קטגוריות כגון ניהול, בריאות ורווחה, אנרגיה ותחבורה. גם עבור תקן זה ישנן דרישות בסיסיות על מנת לקבל דירוג כבניין ירוק. ישנם 6 דירוגים, כאשר הציון המקסימלי שבניין יכול לקבל הוא 150 נקודות. את דירוגי התקן ניתן לראות בטבלה 2.
התקן הגרמני - The German Sustainable Building Council) DGNB): הושק לראשונה בשנת 2007 על מנת לקדם בנייה בת קיימא וכלכלית. המטרה היא ליצור סביבת חיים תואמת לסביבה, ידידותית לה ולמשאבים שלה וחסכונית. התקן כולל התייחסות לשישה נושאים בעלי היבטים סביבתיים, כלכליים, חברותיים ותפקודיים, טכנולוגיה, תהליכים ואיכות האתרים. בתוכנית השכונה העירונית אין קטגוריה נפרדת של "איכות האתר" מכיוון שהיא משולבת בכל הקריטריונים. גם עבור קבלת תקן זה ישנן דרישות מינימליות שיש ליישם.
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בעולם > מדיניות במדינות שונות בעולם > ארצות הברית

בדצמבר 2007 הקונגרס האמריקאי אישר למשרד הפדרלי לביצועי מבנים להוציא לפועל את התוכנית לעצמאות וביטחון אנרגטי הכולל התייחסות לניהול בר קיימא של מבנים ולקידום יעילות המבנים הפדרליים.
בקליפורניה הוחלט בשנת 2012 שכל מבני הציבור המוקמים על ידי המדינה יוקמו לפי סטנדרטים של בנייה ירוקה. החלטה זו התקבלה לאחר הערכה ריאלית שהראתה כי עלות של מבנה ירוק גבוהה רק במעט מעלות מבנה קונבנציונלי.החלטה זו כללה פירוט צעדים כדוגמת: הפחתת צריכת מים בלפחות 10% עד שנת 2015 ו-20% עד שנת 2020, בהשוואה לשנת 2010, הפחתות זהות בפליטת גזי חממה, כל שיפוץ שיתחיל אחרי שנת 2025 צריך להיות לפי תכנון "נטו אפס אנרגיה" וכך גם 50% מהמבנים החדשים שעיצובם יחל אחרי שנת 2020 ועוד.
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בעולם > מדיניות במדינות שונות בעולם > סין

סין התפתחה במהירות מאז 1978 והיא נמצאת בשלב של עיור מהיר. בנייה ושיפוץ מבנים משיגה התפתחות רבה במאה ה-21, במיוחד בערים הגדולות והבינוניות. כתוצאה בלתי נמנעת, הבנייה של סין עומדת בפני הגברת האנרגיה וסוגיות סביבתיות בתהליך העיור.
הבנייה הירוקה לא קיבלה כל תשומת לב בסין עד המאה ה-21. בשנת 2003, בבייג'ינג, הוועדה של המשחקים האולימפיים פרסמה שהאתר האולימפי יבנה בבניה ירוקה. ובשנת 2006 אושר תקן הערכת הבנייה הירוקה כסטנדרט ארצי בסין. התקן שונה ב-2014, והסטנדרט החדש מיושם באופן רשמי החל מ-1 בינואר 2015. ישנם 17 תקני בנייה ירוקים (כולל אלה בפיתוח) ברמה הארצית ועוד כ-50 ברמה הפרובינציאלית בסין. התקנים "מנסים" להתאים את עצמם לתקנים בינלאומיים, אך סין היא מדינה גדולה בעלת שטח ענק בו ישנם אזורים אקלימים שונים לעיתים וכל אזור חייב להתאים את עצמו לתקן המקומי. עם זאת, אין מדיניות ספציפית עבור בניית בניין ירוק. מדיניות התמריצים של סין שמטרתה לקדם פיתוח של בנייה ירוקה אינה מספיקה.
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בעולם > מדיניות במדינות שונות בעולם > צרפת

במסגרת תיקון נרחב של חוקי התכנון והבנייה, הייתה הצעת חוק המחייב הקמה של גגות ירוקים. החוק נדחה על ידי הפרלמנט הצרפתי בשל שיקולים הנוגעים לחוסר הבהירות סביב יעילות ההקמה של הגגות הירוקים והשפעתם על היבטים כלכלים, סביבתיים וחברתיים במשק הצרפתי. עם זאת, במחוזות מסוימים התקבלו החלטות מקומיות. למשל, בחבל איל דה פראנס יינתן סיוע למקימי גגות ירוקים, אשר כולל גם מענק של 45‏€ לכל מ"ר של גג ירוק. במחוז רמות הסן הוחלט שתינתן גם סובסידיה של עד 48‏€ על עלויות ההקמה לכל מ"ר של גג ירוק.
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בישראל > תקן ישראלי לבנייה ירוקה

התקן הישראלי לבנייה ירוקה שמספרו 5281 הושק לראשונה בשנת 2005 וכלל התייחסות לבנייה חדשה במגורים ומשרדים בלבד. בשנת 2011 תקן זה עודכן ביוזמת המשרד להגנת הסביבה ומכון התקנים על למנת לייצר תקן לבחינה מהו מבנה ירוק באמצעות אמות מידה מדויקות. התקן החדש מורכב מסדרת תקנים החלים על מגוון סוגי בניינים, לרבות מבנים קיימים לשיפוץ. ישנם שמונה חלקים שונים לגרסת 2011 הכוללים דרישות כלליות, התייחסות למבני מגורים, התייחסות לבנייני משרדים, מוסדות בריאות ועוד.
בשנת 2016 התקן עודכן בשנית וכלל התייחסות חדשה למבני תעשייה חדשים וקיימים וכן התייחסות לבניינים שאינם מבני מגורים (כגון מוסדות חינוך ואחסון תיירותי), בנייני מגורים, ובנייני גרעין ומעטפת - בנייני משרדים (ששטחם גדול מ-500 מ"ר). האחרונים הם בניינים רבי קומות אשר בנייתם אושרה, אף שלא הושלמו בהכרח כל עבודות הגמר הפנימיות, חלוקות המשנה הקומתיות והתקנת המערכות הנדרשות לצורך אכלוסו הסופי, אך הושלמו בו אלמנטים שונים כגון לנועה אנכית (פירי מעליות וגרמי מדרגות); מרחבים מוגנים; חניות; שלד ומעטפת חיצונית. השינוי העיקרי בעדכון משנת 2016 לעומת 2011 מתבטא בהתייחסות למבני תעשייה.
לפי ת"י 5821 חלק 0 משנת 2016 ישנם מסלולי הערכה שונים לפי סוג הבניין: חדש, משופץ, ותוספת לבניין. בכל מסלול יש תנאי סף שונים, ניקוד מינימלי שונה, השטח המוערך שונה ולכן האישור שיינתן יהיה עבור השטח המוערך. חלק 2 לת"י 5281 מתייחס לבנייה ירוקה במבני מגורים.
בנייה ירוקה בעולם ובישראל > בנייה ירוקה בישראל > מדיניות בנייה ירוקה בישראל

במסגרת ההתחייבויות של ממשלת ישראל בהצטרפותה לארגון ה-OECD, הממשלה הודיעה כי "תפעל לקידום אסטרטגיה מקיפה להפחתת פליטות, לרבות מדיניות לניהול אנרגיה, וכן קביעת יעדים וצעדים נדרשים לעניין הפחתת פליטות גזי חממה". על מנת לקדם את מטרות אלו, הוחלט על קידום הבנייה הירוקה בישראל. החלטה זו כללה ביצוע צעדים מפורטים כדוגמת:
קידום הקמת מרכז ידע ישראלי לבנייה ירוקה אשר יעסוק בין היתר בקידום הידע האקדמי ובריכוז מידע בתחום זה.
קידום מסגרת הכשרת כוח אדם מקצועי בתחום זה לקהלי יעד שונים (כגון מתכננים, מהנדסי בניין, קבלנים ובודקי התקן).
קידום כתיבת ועדכון תקנים על ידי מכון התקנים הישראלי.
קידום מסגרת לעריכת הכשרות בנושא עמידת מבנים בדרישות התקנים השונים הנוגעים בדבר.
למעט החלטת ממשלה זו, אין בישראל התייחסות לבנייה ירוקה, לרבות חוקים או תקנות מחייבים.
ב-13 בפברואר 2013 הערים החברות בפורום ה-15 חתמו על אמנת הפורום ה-15 להפחתת זיהום אוויר ולהגנת אקלים. במסגרת אמנה זו הערים התחייבו להציב יעדי הפחתה כמותיים ברורים של פליטות גזי חממה וזיהום אוויר בעיר ולהכין תוכנית פעולה עירונית שתוביל להגשמת יעדים אלו. התחייבויות אלו כללו הפחתת פליטת גזי חממה ב-20% עד 2020 ויחס לפליטות בשנת 2000. אמנת אקלים זו כוללת צעדים ממשיים לפי השלבים הבאים.
שלב מקדמי - הקמת פורום מוביל בעירייה (ועדת היגוי עירונית), סדנת הכשרה לוועדת ההיגוי, אישור תקציב ועדת ההיגוי, בחירת חברת ייעוץ או צוות ייעוץ מקצועי לתכנון והכנת התוכנית.
תהליך התכנון - סקר עירוני למיפוי ואפיון הפליטות, הגדרת חזון ומדיניות, הגדרת יעדי הפחתה כמותיים שלא יפחתו מההתחייבות הכללית להפחתת 20% מהפליטות עד 2020, פירוט התוכנית והתחלת פרויקטים שזמינותם מידית.
הטמעה ויישום - הטמעת דפוסי ארגון וניהול, תקצוב והתחלת תכנון, תקצוב יישום וביצוע פרויקטים פיזיים, חינוך, הסברה, שיווק והנחיה, חקיקה ואכיפה, עמידה ביעדים שנתיים, ניטור ובקרה.
מאחר שאין מנגנונים ממשלתיים מחייבים ליישום בנייה ירוקה, החליטו ראשי עיריות הפורום ה-15 כצעד ראשון לקידום הנושא על אימוץ כלים מידיים להטמעת בנייה ירוקה בערי הפורום ה-15. החלטה זו כוללת מחויבות להכללת עקרונות בנייה ירוקה בכל בקשה שתוגש לאישור הוועדה המקומית לתכנון ובנייה. הצעד השני היה החלטה על קידום המלצה לאימוץ התקן הישראלי לבנייה ירוקה שהתקבלה ביוני 2013. בנוסף, הפורום ה-15 הקים את הפורום העירוני לתכנון ובנייה בני קיימא אשר חברים בו נציגי מהנדסי הערים של העיריות החברות באמנת האקלים נציגי ממשלה ונציגי גופים מקצועיים ומטרתו גיבוש מדיניות בנייה ירוקה ותכנון בר קיימא בערים. החלטת הפורום ה-15 כללה מתווה הדרגתי לאימוץ ת"י 5281. המתווה כולל מבני מגורים, מבני עירייה, משרדים, מבני תיירות ועוד. בהתכנסות הפורום העירוני בפברואר 2017 עלה כי מתוך 15 הערים החזקות כלכלית בישראל, רק 6 הגיעו ליעד היישום הסופי שהוא תכנון או הקמה של מוסד חינוכי אחד לפחות על פי התקן.
החלטת פורום ה-15 מוסיפה למודעות לנושא הבנייה הירוקה בישראל, שבאה לידי ביטוי בעלייה במבנים שרשומים לבדיקה האם הם עומדים בדרישות התקן. עוד התקדמות בנושא חלה ב-2015 כשהממשלה הכריזה על סיוע בהקמת העיר חריש על מנת להבטיח שתיבנה תוך שמירה על עקרונות הבנייה הירוקה.
ראו גם

הנדסה סביבתית
בניין מאופס אנרגיה
התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED
ת"י 5281 - התקן הישראלי לבניה בת קיימה (בניה ירוקה), חלקים 1–9
לקריאה נוספת

פיטר מילר, השינוי מתחיל בבית, חוסכים אנרגיה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009
דין ברקלי

דין מלקולם ברקלי (באנגלית: Dean Malcolm Barkley; נולד ב-31 באוגוסט 1950) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן לזמן קצר כסנאטור ארצות הברית ממינסוטה בין השנים 2002 ל-2003 כחבר במפלגת העצמאות של מינסוטה. מייסד ויו"ר המפלגה הרפורמית של מינסוטה (ששמה שונה מאוחר יותר למפלגת העצמאות), הוא היה יוזם ההצעה המוצלחת של ג'סי ונטורה לתפקיד מושל מינסוטה ב-1998. ונטורה מינה אותו לאחר מכן למנהל המשרד לתכנון אסטרטגי וטווח ארוך במדינה. לאחר שהסנאטור פול ולסטון נהרג בהתרסקות מטוס שבועות ספורים לפני הבחירות ב-2002, מינה ונטורה את ברקלי למלא את מושב הסנאט של וולסטון. כהונתו הקצרה הסתיימה כאשר נורם קולמן הרפובליקני נבחר והושבע למלא את המושב.
ברקלי התמודד לתפקיד ארבע פעמים. בהשראת מסע הבחירות לנשיאות של רוס פרו ב-1992, הוא התמודד לראשונה לקונגרס כעצמאי בבחירות באותה שנה במחוז הקונגרס ה-6 של מינסוטה, אך הפסיד. הוא התמודד ללא הצלחה שלוש פעמים לסנאט האמריקאי: בבחירות לסנאט של מינסוטה ב-1994, ב-1996 וב-2008. הוא קיבל 5%, 7% ו-15% מהקולות בכל מערכת בחירות, בהתאמה.
ביוגרפיה > ראשית חייו, השכלה וקריירה מוקדמת

ברקלי נולד באנאנדייל, מינסוטה, ב-31 באוגוסט 1950, וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון אנאנדייל ב-1968. הוא קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת מינסוטה ב-1972 ודוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מינסוטה ב-1976. במהלך שנות לימודיו באוניברסיטה, ברקלי התנדב לקמפיין הנשיאותי של ג'ורג' מקגוורן ב-1972 בגלל התנגדותו למלחמת מלחמת וייטנאם.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שסיים את לימודי המשפטים, עסק בעריכת דין ובשנת 1988 הפך לנשיא הריהוט של דייטון באנאנדייל, תפקיד אותו מילא עד 1991.
כמייסד המפלגה הרפורמית של מינסוטה, ברקלי התמודד לבית הנבחרים האמריקני ב-1992, מועמדות בהשראת הקמפיין לנשיאות של רוס פרו, וקיבל 16% מהקולות, בין היתר הודות למצביעי פרו. הוא גם היה מועמד לסנאט האמריקאי בשנים 1994 ו-1996.
ביוגרפיה > קריירה > ממשל ונטורה והסנאט של ארצות הברית

ברקלי היה יו"ר הקמפיין המוצלח של ג'סי ונטורה ב-1998. בינואר 1999 מינה ונטורה את ברקלי למנהל המשרד לתכנון אסטרטגי וטווח ארוך.
ב-4 בנובמבר 2002 מינה ונטורה את ברקלי להשלים את כהונתו של פול ולסטון בסנאט, שמת בהתרסקות מטוס ב-25 באוקטובר. המינוי הוכרז במהלך הדיון בסנאט בין נורם קולמן הרפובליקני לדמוקרט וולטר מונדייל, שתפס את מקומו של ולסטון בקלפי; ונטורה התכוון להעלות את הדיון. ברקלי כיהן עד שהקונגרס ה-107 של ארצות הברית הסתיים ב-3 בינואר 2003, אז הוחלף בקולמן, שניצח בבחירות. ונטורה הצהיר בעבר כי לא ימנה מחליף לוולסטון, אך אמר שהוא שינה את דעתו מתוך מיאוס בטקס האזכרה של ולסטון, שלדעתו שימש כעצרת עבור המפלגה הדמוקרטית, ומכיוון שהמפלגות הגדולות סירבו לקחת את מועמד צד שלישי לסנאטור ברצינות או לאפשר לו להשתתף בדיונים.
במהלך השבועות שלו כסנאטור, ברקלי עזר להעביר חקיקה להקמת אנדרטה לוולסטון וסיפק הצבעה מרכזית בניקוי המעבר הסופי של חוק ביטחון המולדת.
ביוגרפיה > קריירה > לאחר ממשל ונטורה

לאחר שעזב את תפקידו, ברקלי פעל בסיינט פול בתור לוביסט ממשלתי של חברת טבק, קזינו ותעשיית הכלא הפרטית. החל מאפריל 2005, ברקלי שימש כמנהל ואסטרטג ראשי במסע הבחירות של קינקי פרידמן העצמאי בטקסס ב-2006.
בראיון ליוני 2007 עם "מינסוטה מוניטור", ברקלי אישר כי פנו אליו מהדמוקרטים במחוז הקונגרס ה-6 של מינסוטה בנוגע לאתגר אפשרי בפני הנציגה הרפובליקנית מישל בקמן. ברקלי ציין שהוא ישקול להתמודד אם ה-DFL יתמכו בו כמועמד עצמאי.
החל ממאי 2008 ברקלי עבד במשרה חלקית כנהג אוטובוס עבור קשישים ונכים. לדבריו, הוא נהנה מהעבודה וראה בה שירות לציבור.
ביוגרפיה > קריירה > קמפיין לסנאט האמריקאי 2008

גם ברקלי וגם ונטורה שקלו לאתגר את נורם קולמן לבחירה מחדש למושב הסנאט האמריקאי שבו החזיק ברקלי בעבר.  ב-14 ביולי 2008, ונטורה הודיע כי לא ירוץ שוב בבחירות, מה שגרם לברקלי להכריז על מועמדותו. ונטורה תמך בברקלי ותרם 500 דולר לקמפיין.
למרות שנכנס באיחור למירוץ, ברקלי הגיע לסקרים עד 19% עד 1 באוקטובר.  הקמפיין גם הפיק שתי מודעות רדיו ברחבי המדינה בהשתתפות ברקלי וונטורה.  ברקלי, בניגוד למועמדים רבים של צד שלישי ובלתי תלויים, נכלל בדיונים פומביים עם המועמדים הגדולים של המפלגה; הראשון מתוך חמישה דיונים משולשים התקיים ב-5 באוקטובר.  הוא קיבל את אישורו של חבר בית הנבחרים לשעבר טים פני.  סקרים רבים הראו כי ברקלי ישפיע על תוצאות המירוץ. ברקלי גייס 163,358 דולר עבור הקמפיין שלו (פחות מ-1% מסך כל יריביו).  הוא קיבל למעלה מ-435,000 קולות, כ-15% מהכלל, מה שהשפיע באופן משמעותי על מרוץ בו פרנקן ניצח את קולמן ב-312 קולות בלבד.
ביוגרפיה > קריירה > קמפיין לבית המשפט העליון של מינסוטה 2012

ברקלי התמודד מול שופט בית המשפט העליון של מינסוטה ג' בארי אנדרסון בבחירות 2012.  אנדרסון מונה לבית המשפט על ידי המושל טים פולנטי ב-2004, נבחר לכהונה של שש שנים ב-2006, ונבחר מחדש ב-2012.
ביוגרפיה > קריירה לאחר מכן

ברקלי חזר למשרד עורכי דין בבלומינגטון.  מאוחר יותר הוא התמקד בדיני תכנון עיזבון וממשיך לייעץ למועמדים פוליטיים לא קשורים, כמו קמפיין לתפקיד המושל של קינקי פרידמן בטקסס.
ביוגרפיה > מסמכים

המסמכים הסנאטוריים של דין ברקלי נמצאים בספריית האגודה ההיסטורית של מינסוטה. הם כוללים קבצים ביוגרפיים, הודעות לעיתונות ונאומים, קובצי חקיקה ודואר הנפקות.
הערות שוליים

↑  Grow, Doug (2008-07-14). "Ventura out, but ally Dean Barkley set to run for U.S. Senate". MinnPost.com. אורכב מ-המקור ב-2008-07-19. נבדק ב-2008-07-15.
1 2 3  דין ברקלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Fecke, Jeff (13 ביוני 2007). "Could an Independent Win in the 6th? Barkley Might Challenge Bachmann". Minnesota Monitor. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kessler, Pat (2008-05-07). "Barkley Back In Politics? He Says He Never Left". WCCO-TV. CBS Broadcasting. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2008. נבדק ב-2008-05-07. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dean Barkley Ponders Race for Senate". MPR. 2008-05-02. נבדק ב-2008-05-10.
↑  "Dean Barkley: As a 'viable alternative,' he's a force that matters". Star Tribune. 2008-10-27. אורכב מ-המקור ב-24 במרץ 2009. נבדק ב-2008-11-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eric Ostermeier. "Smart Politics - Hubert H. Humphrey Institute of Public Affairs". Blog.lib.umn.edu. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2008. נבדק ב-2012-12-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Contact Support (אורכב 26.07.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  https://www.startribune.com/undefined/undefined, Star Tribune (באנגלית)
↑  Contact Support (אורכב 05.01.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Ventura Haunts Minnesota Senate Race as Barkley Taps Voter Ire". Bloomberg News. 2008-10-20. נבדק ב-2008-11-04.
↑  "Congressional Elections: Minnesota Senate Race: 2008 Cycle". OpenSecrets. נבדק ב-2012-12-24.
↑  "Election Reporting". Electionresults.sos.state.mn.us. אורכב מ-המקור ב-2012-10-17. נבדק ב-2012-12-24.
↑  Rachel E. Stassen-Berger (30 במאי 2012). "Ex-Senator Barkley tries for state Supreme Court". Star Tribune: Hot Dish Politics. Minneapolis, MN. נבדק ב-2012-11-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Contact – Dean Barkley Law Practice". Deanbarkley.com. 1999-02-22. נבדק ב-2012-12-24.
↑  El-Hai, Jack (2022-09-13). "Where Are They Now?: Dean Barkley". Minnesota Monthly (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-10-29.
↑  "Dean Barkley senatorial papers". Mnhs.org. 2003-01-07. נבדק ב-2012-12-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: B001237 
ברקלי נפגש עם הנשיא ג'ורג' בוש ב-2002
ברקלי בעימות עם נורם קולמן ואל פרנקן ב-2008
ג'ונתן ליפניקי

| --- | --- |

ג'ונתן ליפניקי
 לידה:  22 באוקטובר 1990 (בן 34) וסטלייק וילג', ארצות הברית 
 שם לידה:  Jonathan William Lipnicki 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  תיכון אגורה 
 https://www.jonathanlipnicki.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן ויליאם ליפניקי (באנגלית:  Jonathan William Lipnicki; ‏נולד ב-22 באוקטובר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי אמריקאי. 
התפרסם בתפקיד הילד ג'ורג' ליטל בסרטים "סטיוארט ליטל" ו"סטיוארט ליטל 2" ובתור הילד ריי בויד בסרט "ג'רי מגווייר".
חיים אישיים

ליפניקי נולד בעיר ווסט לייק ויליג', קליפורניה לג'וזף ליפניקי ורודנה (לבית רוזן). יש לו אחות גדולה, אלכסיס. הוא ממוצא יהודי משני צדדיו במשפחה.
ליפניקי, שהפך לפעיל חברתי כבר מגיל צעיר, שימש כדובר באירועי מימון לחקר סרטן השד ופעל גם למען "האגודה לסוכרת נעורים" שבחרה אותו לאחד מ"גיבורי 2001".
קריירת משחק

ליפניקי ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל שש בדרמה של קמרון קרואו "ג'רי מגווייר", בתור ריי, בנה של  האם החד-הורית דורות'י בויד (רנה זלווגר). באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה הקומית "המופע של ג'ף פוקסוורת'י", בתפקיד ג'סטין פוקסוורת'י, בנו של ג'ף.
ב-1999 נבחר לתפקיד ראשי בעיבוד הקולנועי לרומן הילדים "סטיוארט ליטל" בתור הילד ג'ורג' ליטל, אחיו הגדול של העכבר המאומץ סטיוארט (מייקל ג'יי פוקס), ליפניקי גילם את הדמות גם בסרט ההמשך שיצא שלוש שנים לאחר מכן.
לפיניקי הופיע גם בסרטי הילדים "שחק אותה כמו מייקל" בתור מרף, חברו של שחקן הכדורסל הצעיר קלווין, "ערפד קטן", ודיבב את הגור של הנמר בסרט "ד"ר דוליטל".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | ג'רי מגווייר | ריי בויד |  |
| 1998 | דוקטור דוליטל | בייבי טייגר | דיבוב |
| 1999 | סטיוארט ליטל | ג'ורג' ליטל |  |
| 2000 | הערפד הקטן | טוני תומפסון |  |
| 2002 | שחק אותה כמו מייקל | מרף |  |
| 2002 | סטיוארט ליטל 2 | ג'ורג' ליטל |  |
| 2003 | הילד השמן בעולם | טובי וילסון |  |
| 2005 | המהומות המדהימות של אל. איי. | טום סאלטין ג'וניור |  |
| 2012 | בשם הכסף | יוני הצעיר |  |
| 2012 | Edge of Salvation | ג'יי.ג'יי |  |
| 2014 | באד אס 2 | האמר |  |
| 2015 | Tag | ראש |  |
| 2016 | Arlo: The Burping Pig | באסטר | דיבוב |
| 2016 | Loserville | פרנקלין הופ |  |
| 2017 | Altitude | ריק |  |
| 2017 | Boone: The Bounty Hunter | ריאן דוונפורט |  |
| 2017 | Pitching Tents | סקוט |  |
| 2017 | Beware The Lake | מייסון קליי |  |
| 2017 | Limelight | רוקי |  |
| 2017 | Circus Kane | סקוט |  |
| 2018 | Andover | סטיב |  |
| 2019 | 2nd Chance for Christmas | קורי |  |
| 2020 | Broil | סידני "השף" לוסון |  |
| 2021 | Pooling to Paradise | שון |  |
| 2024 | Man Goes on Rant | ג'ונתן |  |
| TBA | Camp Pleasant Lake | ג'ספר |  |
| TBA | The Re-Education of Molly Singer | סאלי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997-1996 | המופע של ג'ף פוקסוורת'י | ג'סטין פוקסוורת'י | 23 פרקים |
| 1997 | מיגו | אלכס פרקר | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 1997 | הרווק | רודי | פרק: "Big Baby" |
| 2002-1999 | Pokemon Camp | אדג' | 17 פרקים |
| 2000 | דוסון קריק | באז תומפסון | 3 פרקים |
| 2003 | מגע של מלאכים | סטן | פרק: "The Good Earth" |
| 2005 | איש משפחה | ווסלי | דיבוב; פרק: "Fast Times at Buddy Cianci Jr. High" |
| 2009 | Secret Girlfriend | עצמו | פרק: "You Help Sam Have His First Wet Dream" |
| 2009 | מונק | רודי סמית' | פרק: "Mr. Monk Takes the Stand" |
| 2009 | Glenn Martin DDS | עצמו | דיבוב; פרק: "Korea Opportunities" |
| 2013 | Family Tools | ריאן | פרק: "Role Model" |
| 2013 | Bering Sea Beast | ג'ו | סרט טלוויזיה |
| 2015-2014 | Youthful Daze | טיילר דין | סדרת רשת; 41 פרקים |
| 2016 | Interns of F.I.E.L.D. | צ'אז | סדרת רשת; 8 פרקים |
| 2018-2017 | Mr. Student Body President | קורי קאזימאנו | 9 פרקים |
| 2019 | המתמחה | רמי נקו | פרק: "Belief System" |
| 2023 | Secrets at the Museum | דרק | סרט טלוויזיה של LMN |
זיד בן שאכר

השריף זיד בן שאכר (ערבית: زيد بن شاكر; 4 בספטמבר 1934 – 20 באוגוסט 2002) היה איש צבא ופוליטיקאי ירדני, שימש כמפקד העליון של צבא ירדן וכיהן שלוש פעמים בתפקיד ראש ממשלת ירדן.
קורות חיים

זיד בן שאכר נולד ב-4 בספטמבר 1934 בעמאן, בירת אמירות עבר הירדן. הוא היה בן דודו של המלך חוסיין אבן טלאל, נכדו של עבדאללה מלך ירדן ולימים מלך ירדן בעצמו. הוא למד איתו בוויקטוריה קולג' שבאלכסנדריה, שם התיידד עם המלך לעתיד ונעשה איש סודו.
קורות חיים > קריירה צבאית

לאחר לימודיו התגייס בן שאכר ללגיון הערבי, התמנה לקצין ושימש במספר תפקידים בצבא הירדני. בשנות ה-50 היה בן שאכר לגורם מקשר בין המלך לבין תנועת הקצינים הירדנים החופשיים ששאבה השראה ממהפכת הקצינים החופשיים במצרים בשנת 1952. הקצינים החופשיים, בתיווכו של בן שאכר, הם ששכנעו את חוסיין לפטר את ראש הלגיון הבריטי גלאב פאשא ולמנות במקומו אדם ממוצא ירדני, כחלק מתהליך כולל של ירדניזציה של הצבא הירדני. בהמשך בן שאכר המשיך להתקדם בסולם הדרגות הצבאי והתמנה למפקד דיוויזיה משוריינת. במלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 60 המשוריינת, שהייתה ממוקמת באזור יריחו.
ב-11 ביוני 1970 הודיע חוסיין ברדיו על הדחתו של בן שאכר מהפיקוד על הדיוויזיה המשוריינת השלישית, יחד עם הדחת נאצר בן ג'מיל וקציני צבא בכירים נוספים, במענה לדרישות של ארגוני הפדאיון הפלסטינים. הקצינים המודחים הואשמו באחריות לטבח בעמאן באותו חודש. אולם, כהכנה לאירועי איבה נוספים כנגד הפדאיון, בן שאכר הוחזר לשירות פעיל בראשית אוגוסט 1970 וקודם לתפקיד סגן הרמטכ"ל הירדני. אירועים אלו אכן פרצו חודש לאחר מכן, כאשר הפדאיון הכריזו על הקמת מדינה עצמאית בצפון ירדן. ב-15 בספטמבר נכח זיד בפגישת חירום שבה נכחו חוסיין, פוליטיקאים בכירים כמו וספי א-תל וזיד א-ריפאעי, וכן אנשי צבא, שבה הוחלט על הקמת ממשלה צבאית זמנית עד לחיסול נוכחות הפדאיון בירדן. חאבס אל-מג'אלי מונה לרמטכ"ל הצבא הירדני, ועד לתום חודש ספטמבר הוצאו כוחות הפדאיון מהערים ומהדרכים המרכזיות בממלכה.
בשנת 1972 מונה בן שאכר לרמטכ"ל צבא ירדן. בשנת 1976 מונה למפקד העליון של הכוחות המזוינים של ירדן, לאחר התפטרותו של חאבס אל-מג'אלי. בגלל קרבתו האישית למלך, הוא היה מעורב בפיוס בין חוסיין לבין עבד אלחמיד שרף, קרוב משפחה של המלך מהענף העיראקי של השושלת ההאשמית. לימים שרף מונה לראש ממשלה. בעקבות כניסת כוחות צה"ל ללבנון במבצע שלום הגליל במרץ 1982, נשלח בן שאכר בידי המלך חוסיין ביולי לוושינגטון לשיחות עם מזכיר המדינה האמריקאי ג'ורג' שולץ שנועדו להבטיח את ביטחונה של ירדן לאור הסכסוכים בלבנון, שבהן היו מעורבות גם סוריה וגם ישראל. לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה בדצמבר 1987, המלך חוסיין החל להגות את רעיון ניתוק הזיקה מהגדה המערבית והכרה בזכות הפלסטינית להגדרה עצמית באמצעות אש"ף. במרץ 1988 נכח בן שאכר בהתייעצות מיוחדת בעניין זה, יחד עם בכירים אחרים כמו זיד א-ריפאעי ועדנאן אבו עודה, שבה הביע תמיכה במהלך מדיני זה. ניתוק הזיקה אכן יצא לפועל בהכרזתו של חוסיין בסוף יולי 1988.
קורות חיים > קריירה פוליטית

בן שאכר כיהן בתפקיד רמטכ"ל עד התפטרותו בשנת 1988, ולאחר מכן החל את דרכו בפוליטיקה הירדנית. בהמשך בן שאכר עצמו כיהן כראש ממשלת ירדן בשלוש כהונות לא רצופות. כהונתו הראשונה החלה ב-27 באפריל 1989, לאחר התפטרותו של קודמו זיד א-ריפאעי בשל מהומות המזון שפרצו במדינה באותו חודש. יומיים לאחר ראשית כהונתו הכריז חוסיין על עריכת בחירות כלליות במדינה, הראשונה מאז ניתוק הגדה המערבית מירדן בעקבות מלחמת ששת הימים. במינויו, חוסיין הטיל על בן דודו לבטל את המשטר הצבאי שנכנס לתוקף בשל המהומות, ולהחזיר את החיים הסדירים בממלכה על כנם. הבחירות שנערכו בנובמבר העלו את מודר בדראן לראשות הממשלה, ובן שאכר סיים את כהונתו הראשונה ב-4 בדצמבר 1989. ב-4 בדצמבר 1990 נכח בן שאכר בפסגת חירום בעיראק, בנוכחות סדאם חוסיין, יאסר ערפאת והמלך הירדני, לאור פלישת עיראק לכווית באוגוסט והאיום האמריקני על פלישה לעיראק. במהלך הפגישה בן שאכר, שהיה בעל עבר צבאי, ניסה להסביר לעיראקים את חומרת המצב הצבאי שהם עומדים מולו, אך הם לא התייחסו להפצרותיו. בהמשך אותו משבר בן שאכר גם נכח בפגישה חשאית ב-4 בינואר 1991 בין ירדן לישראל, שבה סוכמו הבנות בין הצדדים לקראת הפעולה הצבאית המתרגשת ובאה בעיראק.
כהונתו השנייה של בן שאכר בתפקיד ראש הממשלה הייתה מה-21 בנובמבר 1991 עד ה-29 במאי 1993. הוא החליף בתפקיד את טאהר אל-מסרי, שהתפטר ב-19 בנובמבר לאור ההתחזקות של האופוזיציה האסלאמית בפרלמנט. במהלך כהונה זו התרחשו השיחות בין ישראל לבין הפלסטינים והירדנים בעקבות תוצאות ועידת מדריד. גם כשסיים את כהונתו השנייה, המשיך בן שאכר להיות מעורב בצמרת הפוליטיקה הירדנית. בעקבות הסכם אוסלו א' בין ישראל לאש"ף, נכח בן שאכר בפגישה ב-26 בספטמבר 1993 בין חוסיין לבין יצחק רבין, פגישה שהחלה לסלול את התהליך להסכם השלום בין ישראל לירדן. בעקבות הפגישה מונה בן שאכר לאחד מעוזריו של המלך באשר למשא ומתן עם ישראל.
כהונתו השלישית של בן שאכר כראש ממשלה הייתה מינואר 1995 ועד פברואר 1996.
זיד בן שאכר נפטר ב-20 באוגוסט 2002.