stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pink Pony Club
וידאו קליפ

במקביל ליציאת השיר, פורסם וידאו קליפ נלווה בבימויו של גריפין סטודרד. הקליפ כולל הופעות אורח של מלכות הדראג ויקטוריה "פורקצ'ופ" פארקר ומיטבול. רואן, שלדבריה הייתה "מפוחדת לחלוטין" במהלך הצילומים, מופיעה בסרטון כשהיא שרה על במת בר קטן, לצד הדראג קווינז, בפני חבורת אופנוענים, שעם התקדמות הסרטון משתנים לדמויות גאות צבעוניות יותר. פרשנות של האתר The Conversation הציעה שהסרטון מייצג את הפוטנציאל האוטופי של הופעות עבור הקהילה הלהט"בית, מול המציאות המדכאת שמחכה להם מחוץ למועדונים.
ביקורות

למרות שהשיר לא זכה להתייחסות רבה עם יציאתו, הוא קיבל שבחים לאורך השנים. מבקרת Vulture, רבקה אלטר, תיארה את השיר בשנת 2021 כ"להיט סינת'י מדבק... המנון חשפנות שמתאים באופן מושלם לשירים כמו "WAP" ו-"Twerkulator", רק עם גוון יותר דרמטי". Pitchfork שיבחה את השיר כ"פרויקט פופ נועז ושואג, מלא בסיפורים על גילוי עצמי ואהבה". The Guardian ו-BBC ציינו כי השיר היווה את הפריצה הראשונה של רואן, ותיארו אותו כהמנון מסיבות משחרר עבור הקהילה הגאה. מגזין Paste שיבח את הפזמון של השיר וכינה אותו "הצהרה אמנותית בלתי נשכחת".
ביקורות > דירוגי סוף שנה

| פרסום | רשימה | דירוג |
| --- | --- | --- |
| Billboard | 100 השירים הטובים של 2024 | 32 |
הופעות חיות

עם עליית הפופולריות של רואן, היא ביצעה את השיר במספר פסטיבלים בארצות הברית, כולל Boston Calling, לולהפלוזה, Austin City Limits ו-Outside Lands, וכן בפסטיבל Osheaga בקנדה. השיר היה לחלק בלתי נפרד מהופעותיה, לרוב כסיום ההופעה. הוא גם בוצע בהופעה ל-Tiny Desk Concert של NPR ב-21 במרץ 2024, וב-2 בנובמבר 2024 הופיעה רואן עם השיר בתוכנית סאטרדיי נייט לייב.
הצלחה מסחרית

ארבע שנים לאחר יציאתו, "Pink Pony Club" נכנס לראשונה למצעד הבילבורד הוט 100 ביוני 2024, והפך ללהיט רדום. הוא הגיע למקום ה-26 במצעד האמריקאי, נכנס לעשירייה הפותחת באירלנד ולעשרים המובילים במצעד הבריטי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 32  |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 7  |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 9 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 26 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 25 |  |
|  הולנד | סינגל טיפ | 28 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 13 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 29 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 39 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 30,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,510,000 |
Under My Skin

Under My Skin (תרגום חופשי: מתחת לעור שלי) הוא אלבומה השני של הזמרת הקנדית אבריל לאבין. אלבום זה היה האלבום האחרון שלה עם אריסטה רקורדס ואלבומה הראשון עם תקליטי RCA אשר יצא לאור ב-25 במאי 2004. בשבוע הראשון למכירה, הוא הגיע למקום הראשון במצעד המכירות האמריקאי והבריטי וגם במצעד הבילבורד. לפי מגזין הבילבורד הוא מדורג במקום ה-149 באלבומים הנמכרים ביותר לשנות ה-2000.
האלבום מכר כ-3.1 מיליון עותקים בארצות הברית ומעל ל-10 מיליון עותקים ברחבי העולם. כיוון ששירי האלבום אפל ומלודי הוא קיבל ביקורות חיוביות רבות.
רשימת הרצועות > גרסה רגילה

| מס' | שם הרצועה | מילים | מוזיקה | הפקה | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Take Me Away" | אבריל לאבין | אוון טאובנפלד | דון גילמור | 2:57 |
| 2. | "Together" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | דון גילמור | 3:14 |
| 3. | "Don't Tell Me" | לאבין, טאובנפלד | טאובנפלד | ווקר | 3:21 |
| 4. | "He Wasn't" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | מיידה | 2:59 |
| 5. | "How Does It Feel" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | מיידה | 3:44 |
| 6. | "My Happy Ending" | לאבין, ווקר | לאבין, ווקר | ווקר | 4:02 |
| 7. | "Nobody's Home" | לאבין, מודי | לאבין, מודי | דון גילמור | 3:32 |
| 8. | "Forgotten" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | דון גילמור | 3:16 |
| 9. | "Who Knows" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | מיידה | 3:30 |
| 10. | "Fall to Pieces" | לאבין, מיידה | לאבין, מיידה | מיידה | 3:28 |
| 11. | "Freak Out" | לאבין | לאבין, בראן | ווקר | 3:13 |
| 12. | "Slipped Away" | לאבין, קרביזוק | לאבין, קרביזוק | מיידה | 3:33 |
רשימת הרצועות > המהדורה הבריטית

| מס' | שם הרצועה | מילים | מוזיקה | הפקה | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | "I Always Get What I Want" | לאבין, קליף מגנס | לאבין, מגנס | מגנס | 2:31 |
רשימת הרצועות > המהדורה היפנית

| מס' | שם הרצועה | מילים | מוזיקה | הפקה | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | "I Always Get What I Want" | לאבין, קליף מגנס | לאבין, מגנס | מגנס | 2:31 |
| 14. | "Nobody's Home" (בלייב) | לאבין, מודי | לאבין, מודי | גילמור | 3:38 |
רשימת הרצועות > DVD מהדורת הדיסק כפול

| מס>  | שם הרצועה |
| --- | --- |
1.: "האלבום השלם בסטריאו משופר"
2.: "מאחורי הקלעים"
3.: "Don't Tell Me" (וידאו)
4.: "My Happy Ending" (וידאו)
5.: "Nobody's Home" (וידאו)
רשימת הרצועות > רצועות בונוס של המהדורה המיוחדת

| מס>  | שם הרצועה | מילים | אורך |
| --- | --- | --- | --- |
| 13. | "Nobody's Home" (בלייב) | לאבין, מודי | 3:20 |
| 14. | "Take Me Away" (בלייב) | אבריל לאבין | 2:55 |
| 15. | "He Wasn't" (בלייב) | לאבין, קרביזוק | 3:13 |
| 16. | "Tomorrow" (בלייב) | לאבין, פראסקה, בריר | 3:35 |
רשימת הרצועות > רצועות בונוס של המהדורה המיוחדת היפנית

| מס' | שם הרצועה | מילים | הפקה | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | "I Always Get What I Want" | לאבין, קליף מגנס | מגנס | 2:31 |
| 14 | "Nobody's Home" (בלייב אקוסטי) | לאבין, מודי | גילמור | 3:38 |
| 15. | "Nobody's Home" (בלייב) | לאבין, מודי | גילמור | 3:20 |
| 16. | "Take Me Away" (בלייב) | אבריל לאבין | גילמור | 2:55 |
| 17. | "He Wasn't" (בלייב) | לאבין, קרביזוק | מיידה | 3:13 |
| 18. | "Tomorrow" (בלייב) | לאבין, פראסקה, בריר | פראסקה, בריר | 3:35 |
רשימת הרצועות > ה-DVD של המהדורה המיוחדת

| מס' | שם הרצועה |
| --- | --- |
1.: "Under My Skin Diary"
2.: "Bonez Tour Diary"
3.: "Don't Tell Me" (וידאו)
4.: "My Happy Ending" (וידאו)
5.: "Nobody's Home" (וידאו)
6.: "He Wasn't" (וידאו)
עשיית האלבום

אבריל כתבה את האלבום עם הזמרת הקנדית שאנטאל קרביזוק. בנוסף, כתבה אבריל עם חבר אוונסנס לשעבר, בן מודי, את השיר "Nobody's Home". שלושת המפיקים באלבום הם: בוטצ' ווקר, ריין מיידה ודון גילמור.
מיידה הפיק חמישה שירים, כולל את השיר "fall to pieces", שנכתב עם אבריל עצמה. גילמור הפיק 3 שירים, ששניים מהם נכתבו עם אבריל. ווקר הפיק 3 שירים בשלושה ימים.
רוב האלבום הוקלט בביתו של ריין מיידה שבמאליבו, קליפורניה הכולל בו אולפן הקלטות. באתרה הרשמי, כתבה אבריל שהיא למדה המון מאז אלבומה הראשון: "הייתי מעורבת בכל חלק באלבום. ידעתי איך אני רוצה את התופים, את צלילי הגיטרה. הבנתי את כל התהליך הרבה יותר טוב הפעם, כי עברתי את זה. אני ממש בררנית בטעם שלי." האלבום הושפע רבות מפוסט-גראנג', רוק אלטרנטיבי ופופ-פאנק והושפע מעט מנו-מטאל."רוב השירים באלבום הם ביטוי של רגשות שעברתי בשנה האחרונה או הדרך בה הרגשתי בעבר בנוגע למערכות יחסים… כמה מהשירים ממש עמוקים" כתבה אבריל, שמספרת על כמה מהשירים: "השיר Nobody's Home הוא על בחורה שאיבדה את דרכה… וזה לא עליי… השיר Take Me Away הוא קטע ניו-מטאל אפל… How Does It Feel הוא שיר בוגר, בו אני מביטה בחיי ורואה את עצמי כקטנה לעומת העולם הגדול…". "התבגרתי מאוד בשנתיים האחרונות. סיימתי את מסע ההופעות שלי, חזרתי לטורונטו ומיד התחלתי לכתוב את השירים לאלבום החדש. לא היה לי מושג על מה אני עומדת לכתוב. לאף אחד לא היה מושג. אנשים חשבו שלא נשאר לי על מה לכתוב, אבל זה היה בדיוק הפוך. ערב אחד הלכתי לארוחת ערב עם הזמרת שאנטל קרויאזוק, הכימיה בינינו הייתה מיידית. עוד באותו לילה כתבנו שיר חדש. יום אחר כך נפגשנו שוב וכתבנו שיר נוסף יחד. תוך שבועיים יצרנו יחד 12 שירים חדשים." 
"אני שמחה עם מה שאני עושה ומאמינה שהכל קורה לטובה. אני רומנטיקנית אמיתית, לכן הסינגל החדש שלי Don’t Tell Me מספר על כך שאסור להעניק את עצמי לכל גבר רק למישהו מיוחד באמת. אני מאושרת לשיר שירים חדשים, אני מרגישה טוב, עם כוחות מחודשים וכבר מצפה לדבר הטוב הבא… השירים באלבום החדש עמוקים יותר מאלבום הבכורה, אני עדיין אוהבת שירי פופ טובים, אני סה"כ בחורה שאוהבת לכתוב, אוהבת לעשות רוק ורוצה שמוזיקה תהיה חלק בלתי נפרד מחיי."
השיר "Slipped Away", מספר על מותה של סבה של אבריל. בשיר "Fall to Pieces", לאבין מסבירה שהיא רבה עם בחור והם נמצאים בנקודה מסוימת כאשר מערכת היחסים ביניהם יכולה להתקדם בשתי דרכים: הם ינסו לשפר את הזוגיות או שייפרדו. אבריל עצמה, מקווה שהם יצליחו לשרוד ולהישאר ביחד.
קבלת האלבום

לפי המטריקס, האלבום קיבל 65/100 שזה משקף את העובדה שקיבל בעיקר ביקורות חיוביות. הרבה מהמדרגים התייחסו לכך שהאלבום הוא אפל יותר ושניתן לחוש שהיא התבגרה מבחינה מוזיקלית. המבקרים בנוסף השוו המבקרים את הסגנון המוזיקלי של האלבום לסגנון של סולנית להקת הרוק אוונסנס, איימי לי.
| מקור | ניקוד |
| --- | --- |
מטריקס: 65/100
allmusic: 
blender: 
Entertainment Weekly: (B)
The Guardian: 
PopMatters: (Neutral)
Rolling Stone: 
Slant Magazine: 
Yahoo! Music: (6/10)
Billboard: 
Q Magazine: 
The A.V. Club: (C)
סינגלים

"Don't Tell Me" היה לסינגל הראשון מתוך האלבום. נכתב והופק על ידי אוון טאובנפלד ולאבין עצמה. השיר מספר על בחורה אשר חברה משדל אותה לקיים יחסי מין עמו, כאשר היא עוד לא מוכנה. השיר החזיר את אבריל חזרה למצעדים, והגיע לטופ 10 ברוב המצעדים רחבי העולם. הסינגל הגיע למעמד זהב באוקטובר 2004.
"My Happy Ending" (בהכנתו השתתף גם בוטצ' ווקר) היה לסינגל השני מהאלבום. הוא יצא לאור ביוני 2004 ולמכירה בשני באוגוסט, 2004. השיר החזיר את האלבום למספר אחד במכירות בקנדה, ולמספר חמש בארצות הברית, גרמניה, אנגליה, אוסטרליה ובארצות נוספות באירופה. השיר מוקם במקום התשיעי במצעד המכירות האמריקאי. השיר קיבל מעמד זהב בנובמבר 2004 וביונאר 2005, קיבל מעמד פלטינה.
"Nobody's Home", היה לסינגל השלישי. השיר הגיע רק לטופ 40 ברוב המדינות, וקיבל תגובות שליליות.
"He Wasn't" הוא הסינגל הרביעי. הסינגל לא יצא לאור בארצות הברית, שם שוחרר במקום השיר "Fall to Pieces". הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין ושנטל קרביזוק. השיר מדבר על מערכת יחסים לא מוצלחת בין אבריל לבין בן אדם אחר. השיר מהיר, עם ביט מדבק, השיר מאשים את הבחור בכך שהוא "לא היה טוב מספיק" ועל כך שהוא אף פעם לא נתן לה הרגשה של "מיוחדת". הסינגל מוקם במקום ה-23 בממלכה המאוחדת ובמקום ה-25 באוסטרליה. גם בארצות אחרות הסינגל לא הצליח במיוחד, כאשר היה במצעד הסינגלים בניו זילנד במשך שבוע אחד, והגיע רק למקום ה-38. בקנדה, מוקם הסינגל במקום ה-92.
"Fall to Pieces" שוחרר רק בארצות הברית. הוא הסינגל הכי פחות מצליח מתוך האלבום. הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין וריין מיידה. בעקבות כישלון השיר במצעדים, הווידאו קליפ אשר תוכנן לשיר בוטל, ולכן אין לשיר שום וידאו קליפ רשמי.
מכירות ומעמדים

| מצעד | מעמד | מכירות |
| --- | --- | --- |
| בעולם | 4x פלטינה | 10,000,000 |
| ארצות הברית | 3x פלטינה | 3,100,000 |
| קנדה | 5x פלטינה | 500,000 |
| בריטניה | פלטינה | 620,000 |
| צרפת | פלטינה | 232,000 |
| ברזיל | פלטינה | 125,000 |
| אוסטרליה | פלטינה | 70,000 |
| ניו זילנד | זהב | 7,500 |
פרסים ומעמדיות

| שנה | טקס פרסים | פרס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Premios Oye! | האלבום בשפה האנגלית העיקרי של השנה | זכתה |
| 2005 | פרסי ג'ונו | אלבום הפופ הטוב ביותר | זכתה |
| 2005 | פרסי ג'ונו | האלבום הטוב של השנה | הפסידה |
| 2005 | פרס דיסק הזהב הונג קונג | עשרת האלבומים הטובים ביותר | זכתה |
| 2005 | פרס דיסק הזהב יפן | אלבום הפופ-רוק של השנה | זכתה |
מבצע קוברה

מבצע קוברה (באנגלית: Operation Cobra) הוא שם הקוד שניתן למתקפה גדולה שביצעה הארמייה הראשונה של צבא ארצות הברית, כחלק מהמערכה בנורמנדי במסגרת החזית המערבית במלחמת העולם השנייה. המתקפה הביאה להתמוטטות מערך ההגנה הגרמני בגזרה המערבית של קו החזית בחצי האי נורמנדי תוך זמן קצר. הצלחת המתקפה שמה קץ להתקדמות האיטית של כוחות בעלות הברית המערביות, שאפיינה את המערכה בנורמנדי עד מבצע קוברה, ואיפשרה לכוחות האמריקניים לפרוץ החוצה מחבל נורמנדי לכיוון דרום (ברטאן), ובשלב שני לפנות מזרחה, כדי לכתר ולהשמיד את הכוחות הגרמניים שלחמו בנורמנדי במסגרת קרב פאלז.
רקע

ב־6 ביוני 1944 פלשו כוחות בעלות הברית, ובראשן ארצות הברית והממלכה המאוחדת, לנורמנדי שבצרפת, בחוף שחולק לחמש גזרות, מהן 2 אמריקניות, 2 בריטיות ו־1 קנדית. הפלישה האמפיבית לוותה בסיוע מפנים הארץ על ידי שלוש דיוויזיות מוצנחות, שתיים אמריקניות ואחת בריטית, ובסיוע מן האוויר שכלל את חילות האוויר הבריטים והאמריקנים כאחד. כוחות בעלות הברית השיגו שליטה בראש חוף יציב עוד ביום הראשון לפלישה. אף על פי כן, ההתקדמות אל פנים היבשת לאחר יום הפלישה התנהלה באיטיות, וזמן רב מהצפוי נדרש להשגת חלק מהמטרות של כוחות בעלות הברית (כיבוש העיר קן, למשל, תוכנן ליום הראשון לפלישה, אך בפועל ארך עד סוף יולי). לעומת זאת, כיבוש העיר שרבור, נמל המים העמוקים הגדול באזור, לקח פחות משבוע והעיר נכבשה לפני סוף יוני, אך נזקים נגרמו לנמל שבה ולא היה ניתן לעשות בו שימוש באופן מידי.
הניסיונות של בעלות הברית לפרוץ את קו החזית הגרמני כשלו בזה אחר זה. ניסיון בריטי באגף המזרחי של אזור המערכה, שכונה מבצע גודווד, נכשל להבקיע את קווי הצבא הגרמני, אך הסיט את תשומת הלב הגרמנית אל הכוחות הבריטים. באגף המערבי של אזור המערכה, כבשו כוחות הצבא האמריקני את העיר סן־לו (Saint-Lô), אך התקדמותם הייתה איטית והבקעה משמעותית של קווי האויב לא התרחשה.
לקראת סוף יוני, הגיעו לידי בעלות הברית נתוני מודיעין שהצביעו על כך שההגנה הגרמנית בנויה ברובה מעתודה, וכי הגנת העומק שלהם, בעיקר בגזרה האמריקנית, חלשה ושבירה. גנרל עומר בראדלי התכוון לנצל את העובדה שתשומות כוחות הצבא הגרמני מופנות להגנה מפני מתקפת הכוחות הבריטיים והקנדים לכיבוש העיר קן, כדי לפתוח במתקפה, לבצע הבקעה באזור שבין מורטן ואווראנש, ליצור מסדרון ולהתקדם לעבר ברטאן. השם שנבחר למבצע היה מבצע קוברה, אולם המתקפה נדחתה מספר פעמים בשל מזג אוויר לא מתאים.
ב־12 ביולי כינס בראדלי את המפקדים והקצינים עליהם פיקד, במפקדתו שבחוף אומהה, שם תדרך אותם על המבצע הקרב. במקור, הייתה התוכנית לצאת למתקפה ב־18 ביולי, אך סיבות אסטרטגיות שונות הביאו לשינוי התאריך. ב־20 ביולי חולקו פקודות המבצע ל'קוברה'. שעת ה־ש' נקבעה ל־13:00, 24 ביולי. השעה נדחתה ברגע האחרון (בבוקר ה־24 ביולי, ללא ידיעת הכוחות שבאוויר) עקב תנאי מזג האוויר ל־09:30 ביום המחרת, ה־25 ביולי.
בבוקר ה־24 ביולי התקבלה החלטה על דחיית המבצע, אך זו הגיעה לדרג הפיקודי של חיל האוויר רק לאחר המראת הכוחות המוטסים בדרכם להפצצה המקדימה. שלושה מתוך 6 הלהקים שיצאו להפצצה קיבלו את הפקודה לחזור, אך כ־800 מטוסים המשיכו בדרכם לנורמנדי. מתוך המטוסים שהמשיכו, כ־500 פנו וחזרו לבסיס לאחר שהחליטו כי תנאי מזג האוויר לא מאפשרים להם להטיל את פצצותיהם בדיוק מספק. 300 המטוסים שנותרו הטילו את מטעניהם באופן בלתי מדויק. הם פגעו בשני הצדדים, בצד האמריקני הרגו 25 חיילים ופצעו 131, ובצד הגרמני נפגעו כ־350 חיילים ועוד 10 כלי רק"מ.
ההפצצה יצרה ציפייה לקרב בקרב הפיקוד הגרמני, ובלבול לאחר שזה לא הגיע, מה שתרם ביום המחרת להצלחת כוחות האמריקנים.
אחרי המבצע

ב-1 באוגוסט 1944 הפכה הארמייה השלישית למבצעית תחת פיקודו של ג'ורג' פטון. פטון, שהשתוקק לחזור לפיקוד אמיתי, תקף את הגרמנים במהירות וביעילות מדהימה. הארמייה השלישית תקפה לכל ארבעת הכיוונים בו זמנית, תוך כדי שהיא מכתרת מאות אלפי גרמנים. פטון השתמש בטקטיקות דומות לשל הגרמנים בתקופת הבליצקריג, נמנע מקרבות הבקעה ותמרן מסביב למערכים גרמניים חזקים.
ב־31 באוגוסט נאלץ פאטון לעצור את התקדמותו המהירה מכיוון שלארמייה השלישית אזל הדלק. הדבר אירע ככל הנראה משינויים במבנה הלוגיסטי, העברת דלק לצבאו של מונטגומרי, והעובדה שפאטון סירב להאט את קצב ההתקפה שלו ולאפשר ללוגיסטיקה להיצמד אליו. פאטון רתח וטען שיש ביכולתו לשטוף אל תוך גרמניה, אך אייזנהאואר העדיף מדיניות של לחימה בחזית רחבה, וחילק את המשאבים באופן שווה. כתוצאה מהעיכוב בהספקת הדלק, הצליחו הגרמנים להתארגן ומתקפת הארמייה השלישית על מץ הייתה קשה ועקובה מדם.
בעת מלחמת עיראק כינה גנרל דייוויד מקירנן, מפקד כוחות המתקפה הקרקעית של צבא ארצות הברית וכוחות הקואליציה, את מבצע כיבוש עיראק בשם קוברה 2 לזכר מתקפתו של פאטון בצרפת במלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

אנטוני ביוור, "הפלישה לנורמנדי", הוצאת יבנה, 2011.
מרטין בלומנסון, "פאטון - האיש והאגדה", הוצאת מערכות, 1989.
מקס הייסטינגס, "ארמגדון", הוצאת דביר, 2007.
ג'יימס קארי, הטנקים עולים: טנקים בלוחמה מודרנית, תל אביב: מערכות, 1968.
George S. Patton, Jr., "War as I knew it", Bantam Book,  1947.
Steven J. Zaloga, "Operation Cobra 1944", Osprey Publishing, 2001.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, המערב מנצח?, באתר זמן ישראל, 24 בינואר 2021.
↑  ג'יימס גאווין, "קדימה לברלין", הוצאת מערכות, 1981, עמודים 154-160.
↑  ג'יימס גאווין, "קדימה לברלין", הוצאת מערכות, 1981, עמודים 166-167.
↑  מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמוד 105.
| זירות ומערכות במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| הזירה האירופית | המערכה בפולין • מתקפת הסאר • המלחמה המדומה • המערכה בנורווגיה • המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה • הקרב על בריטניה • המערכה בבלקן • מבצע ברברוסה • החזית המזרחית • הזירה האיטלקית • החזית המערבית |  |
| המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט | מלחמת סין–יפן השנייה • המערכה באוקיינוס השקט • המערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט • הזירה הדרום-מזרח אסייתית • מבצע סערת אוגוסט |  |
| הים התיכון, המזרח התיכון וצפון אפריקה | הקרב על הים התיכון • המערכה בצפון אפריקה • המערכה במזרח התיכון • המערכה במזרח אפריקה • המלחמה האנגלו–עיראקית • הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן |  |
| זירות ומערכות אחרות | המערכה באוקיינוס האטלנטי |  |
| מערכות שלא יצאו אל הפועל | מבצע טננבאום: כוונות לכיבוש שווייץ וליכטנשטיין • מבצע ארי-הים: כוונות לכיבוש בריטניה • מבצע איקרוס: כוונות לכיבוש איסלנד • כוונות לכיבוש היישוב היהודי בארץ ישראל (התוכנית לארץ ישראל שלאחר כיבוש • תוכנית המבצר האחרון) • מבצע גרין: כוונות לכיבוש אירלנד • מבצע הרקולס: כוונות לכיבוש מלטה • מבצע פליקס: כוונות לכיבוש ספרד וגיברלטר • מבצע נפילה: כוונות לכיבוש יפן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599953205171  LCCN: sh2010013174  NKC: ph349211
אברהם ברלין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוקטובר 1894 ניז'ין, האימפריה הרוסית 
 נרצח:  1942 (בגיל 47 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 שם לידה:  Авраам Лейбович Берлин 
 תחום יצירה:  ציור
 
אברהם ברלין (באוקראינית: Абрахам Берліне;‏ 5 באוקטובר 1894–1942) היה אמן יהודי שחי בצרפת.
אברהם יוסף ברלין, שבויים במחנה, 1942, פסטל. בית לוחמי הגטאות, ישראל. מתוך הספר: "art of the holocaust"
קורות חייו

אברהם ברלין נולד בעיר נייז'ין באימפריה הרוסית, כיום באוקראינה, ללייב ברלין וחנה קגאנוב.
עבודתו כאומן

בגיל 19 היגר לפריז ובה למד ב"אקדמיה לאומנויות יפות". אברהם ברלין השתייך לקבוצת אמנים יהודיים של אסכולת פריז. עבודותיו זכו להערכה רבה והוצגה בסלונים הפריזיים היוקרתיים ביותר, כגון: סלון ד'אומנה, סלון אינדפנדנס, סלון דה טילרי, גלריה פול אפל וגלריות פרטיות. עבודותיו של ברלין נכללו במוזיאון ההיסטורי "פריז" ובאוסף האומנות של המוזיאון "בית לוחמי הגטאות". הן פורסמו באלבומים, בספרים ובמחקרים רבים.
קורותיו במלחמת העולם השנייה

בעת מלחמת העולם השנייה, עם פלישת צרפת, הצטרף ברלין למחתרת, אך במאי 1941 נעצר במבצע בילט ורט (Billet vert). כיהודי ממוצא רוסי הוא נכלא במחנה הריכוז קומפיין שנמצא ליד העיר קומפיין בצרפת. לאחר 7 חודשים הועבר למחנה המעצר דראנסי (Drancy), מחנה ריכוז שהוקם בעיר דראנסי שמצפון לפריז, ובשנת 1942 הועבר למחנה אושוויץ. שם נרצחו אברהם ברלין ואשתו צאצ'יה.
במחנות הריכוז

במחנה הריכוז הוא המשיך לעסוק באמנות ודרכה ניסה להתעלות מעל חוויית המחנה. הוא צייר בעיקר את הטבע ואת הנופים של הסביבה, אך גם תיאר את הרחובות ואת האנשים במחנה. הציורים של ברלין הוצגו במחנה יחד עם יצירות של אמנים אחרים. אברהם ברלין היה אחד האמנים שהיו אסירים במחנות הנאצים והצליחו לתאר ביצירותיהם את המציאות הקשה ואת פרטי החיים של האסירים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  אברהם ברלין, ביתני מחנה קומפיין, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות, ‏03.06.2019
↑  אברהם ברלין, באתר בידספיריט, ‏03.06.2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522894905171  ISNI: 0000 0004 3484 4164  RKD: 344120  ULAN: 500056385  VIAF: 96057118   WorldCat (עם VIAF): 96057118
אברהם אבן מוסה

| --- | --- |
 לידה:  1660 , תטואן, מרוקו 
 פטירה:  מרץ 1733 (בגיל 73 בערך) כ"א באדר ה'תצ"ג האימפריה העות'מאנית (1453–1844) האימפריה העות'מאנית, תוניס, תוניסיה
 מקום קבורה:  תוניס
 מקום פעילות:  סאלי ותוניס
 תקופת הפעילות:  ? – מרץ 1733 
 תחומי עיסוק:  פסיקה, תלמוד, קבלה ושירה
 רבותיו:  הרב יעקב מראג'י
 תלמידיו:  הרב מרדכי קארבאליו, מחבר הספר מירא דכייא
 בני דורו:  הרב אברהם אזולאי (מרקש)
 חיבוריו:  מנחת סוטה - חידושים על מסכת סוטה
 
הרב אברהם אבן מוסה (ה'ת"כ, 1660 (משוער) - כ"א באדר ה'תצ"ג, מרץ 1733) היה רב, פייטן, פוסק ומקובל מרוקאי מהמאה ה-18, שפעל בתטואן ובתוניס.
קורות חיים

הרב אברהם בן שלמה למשפחת אבן מוסה, נולד ככל הנראה בעיר תטואן שבמרוקו ושם הוא למד אצל הרב יעקב מראג'י. נדד לעיר סאלי שבמרוקו ונהיה שם מחכמי המקום.
לדברי החיד"א, הרב אבן מוסה היה בר פלוגתא של הרב אברהם אזולאי ממרקש מגדולי המקובלים במרוקו על פירושים והגהות בתורתו של האר"י.
בסוף ימיו נסע לעיר תוניס ושימש שם אב בית הדין וראש ישיבה. הוא נפטר שם ביום כ"א באדר שנת ה'תצ"ג (מרץ 1733).
תלמידיו

הרב מרדכי קאראבלייו, מתוניס - מחבר הספר "מירא דכייא" - חידושים על התלמוד (ליבורנו, ה'תקנ"ב) וספרים נוספים.
הרב יעקב לומברוזו, מתוניס.
הרב אברהם גיגי - כתב פירושים ששמע מהרב אבן מוסה והוסיף להם את הערותיו.
חיבוריו

הרב אבן מוסה הותיר אחריו חיבורים רבים שרובם הגדול מצוי בכתב יד וחלקם אבד.
ולהלן חיבוריו שנדפסו:
מנחת סוטה - חידושים על מסכת סוטה, מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו, ירושלים, ה'תשס"ח.
שיטה כתב יד על מסכת יומא, מכון מגן אבות, ירושלים, ה'תשע"ט. חלק ניכר מהחידושים הודפס בליבורנו בשנת ה'תקכ"ו, בתוך הספר "שיח יצחק" מרבי יצחק נוניס ואיס.
חידושים על מסכת נזיר - חלקם נדפס על ידי הרב יעקב פייתוסי בספרו ברית יעקב, ליבורנו, ה'תק"ס.
"ליקוטים על מסכת מגילה" - נדפסו במקבציאל, ל, ה'תשס"ה, עמ' סט - עג, מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו.
הגהות לספרי הרב חיים ויטאל. נדפסו בספרים: "מקום בינה" ו"שערי בינה", סלוניקי, ה'תקע"ג.
הוא חיבר גם פיוטים רבים, חלקם בעלי גוון קבלי וחלקם בעלי אופי אישי. שירו המפורסם ביותר הוא "נרדי נתן ריחו" המתאר את מתן תורה. שיר זה מושר בקרב העדה המרוקאית, בעיקר בחג השבועות.
לקריאה נוספת

הרב אברהם הלל, מנחת סוטה, מכון אהבת שלום, ירושלים, תשס"ח.
הערות שוליים

↑  ר' אברהם בן מוסא זצ"ל, באתר ד'אר דייאלנה
↑  על הרב מראג'י ויצירותיו ועל קשריו עם תלמידו ראו מבוא לספר מנחת סוטה עמודים 20 - 23.
↑  ראו: משפט וצדקה ביעקב א ט; מלכי רבנן דף י עמודה ג ודף יח עמודה ב (ירושלים תרצ"א); מבוא למנחת סוטה עמ' 23 - 24.
1 2  שם הגדולים, ערך "הרב אברהם אבן מוסא", מערכת גדולים, א פ, ירושלים, תשנ"ב. מחלוקותיו של הרב אבן מוסה עם הרב אברהם אזולאי תועדו בספרים "מקום בינה" ו"שערי בינה", שנדפסו בסלוניקי, בשנת ה'תקע"ג.
↑  ראו: מבוא למנחת סוטה עמ' 24 - 26, 30.
↑  כך לפי החקוק על מצבתו. ראו מבוא למנחת סוטה עמ' 30
↑  ראו: מבוא למנחת סוטה עמ' 26 - 27
↑  סקירה מפורטת לכתביו של הרב בן מוסה מצויה במבוא לספר מנחת סוטה עמ' 31 - 35.
↑  כך מופיע בשער ובהקדמה לספר "שיח יצחק", וראו עוד ב"שם הגדולים" שבהערה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304312505171  ISNI: 0000 0000 7152 1752  LCCN: no99033433  VIAF: 97166496   WorldCat (עם VIAF): 97166496 
שער הספר אוצרות חיים עם הגהותיהם של הרבנים אזולאי ואבן מוסה
Ride on Time

| --- | --- |

 סינגל בביצוע בלאק בוקס
 מתוך האלבום Dreamland
 יצא לאור:  1990
 סוגה:  איטלו האוס • יורודאנס
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:37
 חברת תקליטים:  Discomagic
 כתיבה:  דניאל דבולי • מירקו לימוני • ולריו סמפליצ'י • דן הרטמן
 הפקה:  Groove Groove Melody
"Ride on Time" הוא שיר של להקת מוזיקת ההאוס האיטלקית בלאק בוקס (אנ'). הוא יצא כסינגל ביולי 1989 ונכלל באלבום הבכורה של בלאק בוקס, "Dreamland" משנת 1990.
אודות השיר

בגרסה הראשונה השתמשו היוצרים בדגימה קולית ללא רישיון מתוך הסינגל "Love Sensation" (אנ') של לולייטה הולוויי (אנ') משנת 1980. לאחר שבעלי זכויות היוצרים נקטו בצעדים משפטיים, הסינגל יצא מחדש בביצוע הזמרת הת'ר סמול, שהתפרסמה מאוחר יותר כסולנית של להקת M People.

באיטליה, השיר יצא לאור על ידי חברת התקליטים Discomagic Records. בבריטניה, הוא הפך לפופולרי על ידי התקליטנים פול אוקנפולד ודני רמפלינג. השיר עמד בראש מצעד הסינגלים הבריטי במשך שישה שבועות והפך לסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1989. השיר הגיע גם לראש המצעדים באיסלנד ובאירלנד, ונכנס לעשירייה הראשונה של מספר מדינות אירופאיות אחרות.

"Ride on Time" הופיע ברשימות המבקרים של רצועות הבית הטובות ביותר, ובשנת 2020, עיתון הגרדיאן הכתיר אותו כאחד מהשירים הטובים בבריטניה.
הקלטת השיר

השיר נכתב והופק על ידי צוות ההפקה האיטלקי Groove Groove Melody, שכלל את דניאל דבולי, מירקו לימוני וולריו סמפליצ'י. דבולי אמר שמכיוון שמוזיקת הרוק האיטלקית לא נלקחה ברצינות, "Ride on Time" היה הניסיון של הלהקה ליצור שיר בעוצמה של לד זפלין ודיפ פרפל עם קצב דאנס.
בניו יורק, דבולי קנה עותק של "Love Sensation", סינגל משנת 1980 של לולייטה הולוויי, ותכנן להשתמש בו ליצירת מאש-אפים. באיטליה הוא התוודע לסמפלרים ושכנע את המועדון שבו עבד לקנות סמפלר Akai S900. הוא יצר את הגרסה הראשונה של "Ride on Time" תוך שימוש ב-S900 כדי לדגום את השירה של "Love Sensation". לימוני הוסיף אקורדים לפסנתר ודגימות קוליות נוספות. הלהקה הוסיפה גם דגימה של הסינגל "Love's Theme" משנת 1973 של תזמורת Love Unlimited Orchestra. שם השיר נגזר מהמילים המסומפלות "Right on Time", שהלהקה טעתה לחשוב שהיא "Ride on Time".