stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ונתן בואטו
קריירת מועדונים

בואטו נולד בלייז' שבבלגיה להורים ממוצא אנגולי. הוא התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות של בלייז עד שבגיל 15 הצטרף לזו של סטנדרד לייז', הקבוצה הגדולה בעיר. ב-25 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לשרלרואה.
בקיץ 2012 הצטרף לגנק ובמהלך העונה הושאל לבריסל.
בקיץ 2013 חתם בפולהאם האנגלית, במדיה לא הצליח לרשום דקות משחק.
בקיץ 2015 חזר לבלגיה וחתם בוואסלנד-בוורן. ב-31 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לגנט. בבוורן שיחק 3 עונות.
בקיץ 2018 חתם בריו אבה מליגת העל הפורטוגלית. ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 לפיירנסה. כעבור שנה, הצטרף לדפורטיבו אווש.
ב-1 באוגוסט 2020 הצטרף לסנט טרוידן.
ב-19 בינואר 2022 הושאל לאיופספור מהליגה הטורקית הראשונה.
ב-25 בינואר 2024 חתם בז'יל ויסנטה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, בואטו שיחק בנבחרות הנוער של בלגיה. ב-3 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה בניצחון 0-1 נגד אתיופיה. ב-8 באוגוסט 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד גבון.
נכלל בסגל נבחרת אנגולה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023 בשנת 2024.
הערות שוליים

↑  זמן לאפריקה: את מי יחמיצו מילסון ושואו?, באתר ערוץ הספורט, 17 בדצמבר 2023
| נבחרת אנגולה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש |  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש | אנגולה |
בויג'יניוס

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 סוגה:  אינדי רוק
 חברת תקליטים:  מטאדור רקורדס, אינטרסקופ רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'וליאן בייקר פיבי ברידג'רס לוסי דייקוס
 
בויג'יניוס (באנגלית: Boygenius) היא סופרגרופ אינדי רוק אמריקאית שהוקמה בשנת 2018. הלהקה מורכבת מג'וליאן בייקר, פיבי ברידג'רס ולוסי דייקוס, שכל אחת מהן היא זמרת בעלת קריירת סולו.
חברות ההרכב

ג'וליאן בייקר: מוזיקאית אינדי רוק מממפיס, טנסי.
פיבי ברידג'רס: זמרת-יוצרת מלוס אנג'לס, קליפורניה, מוכרת בזכות מוזיקת האינדי פולק המלנכולית והמילים המופנמות שלה.
לוסי דייקוס: זמרת-יוצרת אינדי רוק מריצ'מונד, וירג'יניה, הידועה בזכות כתיבת השירים הנרטיבית והסגנון הקולי החם שלה.
קריירה

השלישייה החליטה להקים את "בויג'יניוס" לאחר שהופיעו יחד וגילו סינרגיה אמנותית הדדית. שמן, "בויג'יניוס", הוא התייחסות סרקסטית לרעיון של ארכיטיפ ה"גאון" הגברי הנחגג לעיתים קרובות בתעשיית המוזיקה. "בויג'יניוס" הוקמה בשנת 2018 מהחברות פיבי ברידג'רס, לוסי דייקוס וג'וליאן בייקר. הלהקה הוקמה, בין השאר, כדי לדחות את הרעיון שנשים במוזיקה צריכות להיות בתחרות זו עם זו.
הן תכננו בתחילה סיבוב הופעות משותף ב-2018 ובסופו של דבר הקימו את הלהקה וכתבו, הקליטו והפיקו בעצמן את המיני אלבום Boygenius תוך ארבעה ימים. כל חברה הביאה שיר אחד מלא ורעיון אחד לא שלם לקבוצה. המיני אלבום Boygenius זכה להערכה אוניברסלית ונבחר לאלבום ה-12 הטוב ביותר לשנת 2018 על ידי "NPR".
בשנים 2019–2022 הן המשיכו בשיתופי פעולה, כולל עבודה על פרויקטי סולו וגיוס כסף לארגוני צדקה באמצעות "בנדקמפ".
בשנת 2023 הכריזו על אלבום האולפן הראשון שלהן, The Record, שיצא לאור ב-31 במרץ 2023. הן הוציאו שלושה סינגלים מהאלבום, ואת הקליפים לסינגלים האלה ביימה קריסטן סטיוארט.
סגנון מוזיקלי והשפעות

המוזיקה של "בויג'יניוס" מאופיינת בשילוב של הסגנונות האישיים של חברות ההרכב, הכוללת ליריקה פתוחה, הרמוניות מורכבות ושילוב של נגינה אקוסטית וחשמלית. הסאונד שלהן מתואר כאינדי רוק ופולק עם השפעות אלטרנטיביות, והתמקדות בנושאים אישיים ואינטרוספקטיביים. שיתוף הפעולה מאפשר לכל זמרת לחקור היבטים שונים של הנגינה שלה, וכתוצאה מכך נוצר צליל עשיר.
ביקורות והשפעה

הלהקה זכתה לשבחים על כתיבת השירים הכנה והפגיעה שלהן, בעוסקת בנושאים של בריאות הנפש, מערכות יחסים וחשיבה עצמית. "בויג'יניוס" צוינה כשיתוף פעולה משמעותי בסצנת מוזיקת האינדי, המפגיש שלושה קולות אמנותיים ייחודיים כדי ליצור משהו גדול מסך חלקיו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2023: The Record
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2018: Boygenius
2023: The Rest
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרס הווידאו קליפים של MTV | הקליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר | "The Film" | מועמדות |  |
| 2023 | פרס הווידאו קליפים של MTV | הניהול האמנותי הטוב ביותר | "The Film" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום השנה | The Record | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | הקלטת השנה | "Not Strong Enough" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | שיר הרוק הטוב ביותר | "Not Strong Enough" | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | ביצוע הרוק הטוב ביותר | "Not Strong Enough" | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר | The Record | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | ביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | "Cool About It" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר | The Record | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה הבריטית | הלהקה הבינלאומית של השנה | בויג'יניוס | זכייה |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | המוזיקאי הטוב ביותר | The Record | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | האלבום האלטרנטיבי של השנה | The Record | זכייה |  |
קישורי חיצוניים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
בויג'יניוס, ברשת החברתית פייסבוק
בויג'יניוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בויג'יניוס, באתר AllMusic (באנגלית)
בויג'יניוס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
בויג'יניוס, באתר Discogs (באנגלית)
בויג'יניוס, באתר Songkick (באנגלית)
בויג'יניוס, באתר בנדקמפ
ליזי גודמן, ניו יורק טיימס, המוזיקאיות של "בויג'ינייס" מדגימות: חברות להקה שממש מחבבות זו את זו, באתר הארץ, 3 בינואר 2024
הערות שוליים

1 2  Coscarelli, Joe (2018-09-11). "Julien Baker, Phoebe Bridgers and Lucy Dacus Formed an Indie-Rock Supergroup". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-11-11.
↑  Condé Nast, A Brief Oral History of Boygenius, Vogue, ‏2018-10-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Conner, Max Freedman, boygenius - The Under the Radar Cover Story, www.undertheradarmag.com (באנגלית)
↑  Zach Schonfeld, 2018's Most Inspiring Supergroup: boygenius, Newsweek, ‏2018-10-31 (באנגלית)
↑  Tomás Mier, Beyoncé vs. Taylor Swift at the VMAs: Queens Lead in Social-Voted Categories, Rolling Stone, ‏2023-09-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Nominees List | GRAMMY.com, www.grammy.com
↑  music, Guardian (2024-03-02). "Brit awards 2024 – full list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-03-10.
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  2024 iHeartRadio Music Awards: See The Full List Of Winners, iHeart (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3ceeddbd-fba5-4bdb-99f7-2d028ed5afda
בסיליסק ירוק

| בסיליסק ירוק |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנות
משפחה:: בסיליסקיים
סוג:: בסיליסק
מין:: בסיליסק ירוק
שם מדעי
 Basiliscus plumifrons ‏קופ, 1876

בסיליסק ירוק (שם מדעי: Basiliscus plumifrons) הוא מין של לטאות החי בעיקר באמריקה הלטינית ובייחוד בין מקסיקו בצפון לאקוודור בדרום.
מאפיינים

אורכה של הלטאה הבוגרת הוא כ-80 ס"מ. הבסיליסק הירוק הוא אוכל-כול ומזונו כולל חרקים, יונקים קטנים, לטאות קטנות, פירות, עלים ופרחים. גודל התטולה נע בין 5 ל-15 ביצים. לאחר שמונה עד עשרה שבועות בוקעים הצעירים מן הביצים, המסוגלים לחיות באופן עצמאי.
הבסיליסק מסוגל לרוץ מרחק קצר על פני המים במהירות של מטר וחצי לשנייה כשהוא משתמש ברגליו האחוריות ובזנבו. כאשר הוא דוחף את רגליו אל המים, הוא יוצר כיסי אוויר שעליהם הוא יכול לדרוך. מהירות התנועה של רגליו מגיעה ל-105 קמ"ש, מאמץ שרירי גדול פי 7 ממה שהאדם מסוגל לו. בזכות מהירות תנועה זו, הוא מספיק לדרוך על כיס האוויר ולזנק ממנו לפני שהכיס קורס. בשל "ההליכה על המים" לכאורה, צורת הריצה הזאת הקנתה לו את הכינוי "לטאת ישו".
הבסיליסק מסוגל לשחות זמן רב במים, ואף לצלול למשך של כשלושים דקות.
הערות שוליים

↑  בסיליסק ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
בנקו די רומא

| --- | --- |

סניף "בנקו די רומא" בבניין סנסור בירושלים בשנות ה-30 של המאה ה-20 (שם הבנק בשילוט הוא בעברית, אנגלית וערבית)
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1880–1992 (כ־112 שנים) 
 מיקום המטה:  רומא 
 ענפי תעשייה:  מימון 
 
פרסומת משנת 1939 המציגה את פריסת הסניפים של "בנקו די רומא" באפריקה ובמזרח התיכון
סניף "בנקו די רומא" בעיר העתיקה בירושלים
בנקו די רומא (באיטלקית: Banco di Roma) היה בנק איטלקי שהמטה שלו היה בעיר רומא. בתחילת המאה ה-20, הוא היה אחד מארבעת הבנקים הגדולים במדינה. בשנת 1992 בנקו די רומא התמזג עם בנק רוח הקודש ושינה את שמו ל"בנקה די רומא", בשנת 2007 נרכש על ידי בנק יוניקרדיט וחדל להתקיים.
היסטוריה

הבנק הוקם ב-9 במרץ 1880, ביוזמתם של כמה בני אצולה, בעת שהעיר רומא עברה פיתוח עירוני וכלכלי מהיר, לאחר שהפכה לבירת ממלכת איטליה. שלושת המייסדים היו הנסיך סיגיסמונדו ג'וסטיניאנו בנדיני, הדוכס מבומרצו פרנצ'סקו בורגזה והמרקיז ג'וליו מרנגי, עם הון ראשוני של 6 מיליון לירות. הנסיך פלסידו גבריאלי, שהוא בין בעלי המניות הגדולים, נבחר לנשיא הראשון של הבנק.
הבנק, שהחל כמוסד מקומי, עם תחילת המאה ה-20 תחת נשיאותו של ארנסטו פאצ'לי, החל בהתרחבות לאומית ובינלאומית בין השנים 1901–1914. תוך כמה עשורים נפתחו סניפים ברחבי איטליה והוא היה הבנק האיטלקי הראשון שפתח סניפים ברחבי העולם, בעיקר ברחבי מזרח הים התיכון ואפריקה האיטלקית. ב-1926 לבנק היו 2,756 עובדים באיטליה ו-316 מעבר לים, כולל 145 בטורקיה, 77 בסוריה ובלבנון, 40 בארץ ישראל, 20 במלטה, 20 בשווייץ, 10 בלונדון ו-2 בניו יורק.
בשנות ה-20 וה-30, בעקבות כמה משברים שעבר הבנק, השתנו בעלי המניות שלו מספר פעמים עד שב-1937 הולאם על ידי משטר איטליה הפשיסטית. לאחר מלחמת העולם השנייה התחדשה התרחבות פעילות הבנק ונמשכה בשנות החמישים והשישים, הן באיטליה והן מחוצה לה, בשיתוף בנק קרדי ליונה הצרפתי וקומרצבנק הגרמני.
בשנת 1992 בנקו די רומא התמזג עם בנק רוח הקודש ושינה את שמו ל"בנקה די רומא" (Banca di Roma). לאחר מיזוג זה הפך לבנק החמישי בגודלו באיטליה והונפק בבורסה איטליאנה, כחלק מתוכנית הפרטה של נכסים בבעלות ממשלתית, שיזמה ממשלת איטליה בראשות רומנו פרודי.
בשנת 1999 רכש בנק ABN AMRO ההולנדי 8% ממניות הבנק, זמן קצר אחר כך הבנק סן פאולו די טורינו-אימי, שהיה בשליטת ג'אני אניילי בעלי תאגיד פיאט, הציע לרכוש את בנקו די רומא. אך אנטוניו פציו, נגיד הבנק המרכזי של איטליה, מנע את רכישת בנקה די רומא על ידי בנק סאן פאולו, בנימוק שהוא אינו יכול לאשר השתלטות עוינת על בנק. באותה עת הפך בנק ההשקעות מדיובנקה לבעל השליטה בבנק.
בשנת 2002 התמזג הבנק עם בנק ביפופ-קריר ליצירת קבוצת קפיטליה.
בשנת 2004 נחשף כי הבנק סייע לתאגיד פארמלט (חברת המזון הגדולה באיטליה) ביצירת מכשירים פיננסים מורכבים שהסוו הפסדים, אפשרו לתאגיד לגייס הון רב ולמנכ"ל של התאגיד להעלים כספים. פרשת פשיטת הרגל של תאגיד פארמלט, שכונתה "אנרון" האיטלקית, התרחשה לאחר שהתברר כי 14 מיליארד יורו המופיעים במאזניה לא היו לא נבראו. ההונאה גרמה למחיקת חסכונותיהם של אלפי משקי בית ועובדים שהשקיעו באג"ח ובמניות של החברה.
בשנת 2007 מוזגה קבוצת קפיטליה עם בנק יוניקרדיט, מיזוג שייצור את הבנק השני בגודלו באירופה באותה עת. המיזוג בוצע בעסקת מניות, שבעלי המניות של קפיטליה קיבלו 1.12 ממניותיו של יוניקרדיט, תמורת כל מניה של קפיטליה.
חסויות ספורט

בשנים 1972–1988 נתן הבנק חסות לקבוצת הכדורסל פלקנסטרו וירטוס רומא, שהייתה ידועה בשנים אלו בשם קבוצת בנקו די רומא. היא זכתה תחת שם זה בגביע אירופה לאלופות ב-1984.
פעילות בארץ ישראל

בינואר 1919 פתח "בנקו די רומא" סניף בירושלים, בכיכר עומר אבן אל ח'טאב, וסניף ביפו, בכיכר השעון. בהמשך פתח סניפים גם בחיפה ובתל אביב. בשנת 1932 החל הבנק לפרסם דו"חות כספיים בעברית, באותה שנה גם פתח סניף נוסף בירושלים בבניין סנסור. סניף זה עבר ב-1939 לבית מצפה, שהיה ידוע באותן השנים כ"בניין בנקו די רומא".
בעקבות משבר חבש (המחצית השנייה של 1935) החל גל של הסתערות משיכות מבנקים בארץ ישראל, שהתעצם עקב שמועות על מצוקת מזומנים בבנקים. "בנקו די רומא" היה אחד הנפגעים הגדולים בעקבות הבהלה. שני הבנקים הגדולים בארץ ישראל, בנק אפ"ק ובנק ברקליס, נחלצו לעזרת סניפי "בנקו די רומא" וסיפקו לו מימון שייצב את פעילותו.
סניפיו הארץ–ישראליים נסגרו עקב כניסת איטליה למלחמת העולם השנייה, ביוני 1940. רוב הפקידים של סניפי "בנקו די רומא" בארץ ישראל, נאסרו על ידי ממשלת המנדט אך שוחררו, לאחר שכל אחד נתן ערבות כספית. המשוחררים שבו לעבודתם תחת מנהל בריטי, שהוטל עליו לנחל את הרכוש של האויב. אחר כך החל הליך של החזרת פיקדונות ללקוחות הבנק, חיסול עסקיו וסגירת הסניפים במהלך 1941.
בשנת 2001, קרן הון סיכון איטלקית בה השקיעה הבנק, אליס ונצ'רס (Alice Ventures), פתחה סניף בישראל. בניהלו של יגאל ברוכי, שהיה קודם לכן נשיא חברת "אלביט". אך הקרן פעלה בישראל זמן קצר בלבד.
בנטלי קונטיננטל GT

| --- | --- |
בנטלי קונטיננטל GT סופרספורט דור שני, דגם נדיר ממנו יוצרו 710 יחידות. צולם בברטיסלבה, סלובקיה
בנטלי קונטיננטל GT סופרספורט דור שני, דגם נדיר ממנו יוצרו 710 יחידות. צולם בברטיסלבה, סלובקיה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  בנטלי
 שנות ייצור:  2003 – הווה
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  בנטלי קונטיננטל R
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן (משנת 1998)
 סיווג:  קופה בסגנון גראן טוריסמו
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה כפולה 4x4
 פלטפורמה:  Volkswagen Group D1 (דור ראשון, דור שני)  Volkswagen Group MSB platform (אנ') (דור שלישי)
 אורך:  4,804 מ"מ (דור ראשון)  4,806 מ"מ (דור שני, דור שלישי)
 משקל:  2,350–2,485 ק"ג (ריק, דור ראשון)  2,295–2,320 ק"ג (ריק, דור שני)  2,164–2,244 ק"ג (ריק, דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,745 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  W12 צילינדרים, 5,998 סמ"ק המפיק 560 כ"ס, 590 כ"ס, 630 כ"ס, 635 כ"ס, 642 כ"ס, 690 כ"ס, 710 כ"ס (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)  V8 צילינדרים,3,993 סמ"ק המפיק 507 כ"ס, 528 כ"ס, 550 כ"ס, 575 כ"ס, 580 כ"ס, 625 כ"ס, 635 כ"ס (דור שני, דור שלישי)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "ZF" סדרה "ZF 6HP transmission" (אנ') סוג תמסורת "6HP26A" (דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 8 מהירויות מסוג "טיפטרוניק" (דור שני)  תמסורת אוטומטית - 8 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (דור שלישי)
 מעצב:  Raul Pires (דור ראשון)  Dirk van Braeckel (אנ') (דור ראשון, דור שני)  Stefan Sielaff (אנ') (מנהל תחום עיצוב), John Paul Gregory (עיצוב חוץ), Darren Day (עיצוב פנים) (דור שלישי)
בנטלי קונטיננטל GT (באנגלית: Bentley Continental GT) היא מכונית קופה מפוארת בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית בנטלי אשר מיוצרת בבריטניה משנת 2003.
דורות "בנטלי קונטיננטל GT"

דור ראשון - יוצר בין השנים 2003–2011.
דור שני - יוצר בין השנים 2011–2018.
דור שלישי - מיוצר משנת 2018.
"בנטלי קונטיננטל GT"

תצורות: 2 דלתות פסטבק, 2 דלתות קבריולה.
מספר נוסעים: 2+2.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין, מנוע קירור מים, סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.
בשנת 2010 מחיר היחידה דגם "קונטיננטל סופרספורטס" עמד על 273,295 דולר (בארצות הברית).
במשטרת דובאי

"בנטלי קונטיננטל GT" מופעלת כניידת משטרה במשטרת דובאי.
דגם נוסף מתוצרת "בנטלי" שפועל במשטרת דובאי הוא בנטלי בנטייגה.
בנטלי סופר ספורט

לבנטלי סופר ספורט מנוע W12 טורבו המייצר 710 כוח סוס ומומנט של 103.7 קג"מ. בכך, היא מאיצה מעמידה ל-100 קמ"ש תוך 3.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 337 קמ"ש. גרסת הקבריולה של הדגם בעלת נתונים של 3.9 שניות ומהירות מרבית של 322 קמ"ש. בהתאם לכוחות הסוס של הדגם, 710 כוחות סוס, יוצרו מן הדגך בסך הכל 710 יחידות.
יוהא קנקונן שבר שיא עולמי על בנטלי קונטיננטל סופרספורט קונברטיבל כשהגיע למהירות של 330.7 קמ"ש על הקרח.
גלריה

בנטלי קונטיננטל GT דור ראשון במרכב קבריולה
מבט לתא הנהג, קונטיננטל GT דור ראשון
"בנטלי קונטיננטל GT", דור שני
"בנטלי קונטיננטל GT", דור שני
קונטיננטל GT דור שלישי, 2018
"בנטלי קונטיננטל GTC (קבריולה), 2019
ראו גם

בנטלי
בנטלי מולינר בקאלאר
הערות שוליים

↑  "בנטלי קונטיננטל GT" carwow.co.uk/bentley/continental-gt
↑  "בנטלי קונטיננטל GT" שנת 2005 seriouswheels.com/cars/top-2005-Bentley-Continental-GT-Mulliner-Driving-Specification
↑  "בנטלי קונטיננטל GT" 2010-2007 ultimatecarpage.com/car/3297/Bentley-Continental-GT
↑  "בנטלי קונטיננטל סופרספורטס" motor1.com/news/14979/bentley-continental-supersports
↑  רן אלקובי, החזקה ביותר: בנטלי מציגה את הקונטיננטל סופר-ספורטס החדשה, באתר קארטיוב, ‏5 בundefined 2017
↑  ירון אדרי‏, בנטלי שוברת שיא מהירות על הקרח, באתר וואלה, 22 בפברואר 2011
בוב שול

רוברט קייזר "בוב" שׁוּל (באנגלית: Robert Keyser "Bob" Schul;‏ 28 בספטמבר 1937 - 16 ביוני 2024) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) בריצת 5000 מטר והאמריקאי היחיד שזכה אי פעם במדליית זהב אולימפית במרחק זה.
ביוגרפיה

שול נולד וגדל בחווה חקלאית בווסט מילטון (אנ'), אוהיו, ארצות הברית. כבר מילדותו סבל ממחלת האסתמה. ב-1956, עם סיום לימודי התיכון, המשיך לימודיו באוניברסיטת מיאמי שבאוהיו. עם סיום לימודיו ב-1959 התגייס שול לחיל האוויר והקדיש את שנתו הראשונה בצבא לקורסים צבאיים.
ביוגרפיה > 1960

ב-1960 הוצב בבסיס חיל האוויר אוקסנרד שבקליפורניה (אנ') תחת פיקודו של מקס טרואה (אנ'), שהיה אף הוא רץ למרחקים ארוכים אולימפי, שהתחרה בריצת 10,000 מטר באולימפיאדת רומא (1960). טרואה עודד את שול לחזור להתאמן ואף הכיר לו מאמן ריצה, מיהלי איגלוי (אנ') מהונגריה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה שנערכה באותה שנה סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55 דקות.
ביוגרפיה > 1961

באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים.
ביוגרפיה > 1962

לאחר תקופת אשפוז של 3 חודשים בבית חולים צבאי עקב מחלת הנשיקה חזר שול להתאמן וזכה במדליית זהב בריצת 3 מייל באליפות ארצות הברית באולם בתוצאה של 13:39.3 דקות.
ביוגרפיה > 1963

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:29.21 דקות, אחרי אוסוולדו סוארז (אנ') מארגנטינה (14:25.81 דקות) וצ'רלי קלארק מארצות הברית (14:27.16 דקות). שול הגיע להישג זה למרות קרע חלקי בשריר הסוליה.
ביוגרפיה > 1964

בתחילת השנה זכה בריצת 3 מייל באולם בשיא ארצות הברית ובתוצאה השנייה בטיבה בעולם של 13:31.4 דקות. בתחרות שנערכה בקומפטון, קליפורניה, ארצות הברית בריצת 5000 מטר קבע שיא לאומי חדש של 13:38.0 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בניו ברנזוויק, ניו ג'רזי זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אליפות חדש של 13:56.2 דקות, לפני גארי לינדגרן (אנ') (13:58.6 דקות) וג'ים ביטי (אנ') (14:06.0 דקות).
בתחרות שנערכה בוודלנד-הילס, קליפרניה, בסוף אוגוסט באותה השנה קבע בריצת 2 מייל שיא עולם חדש של 8:26.4 דקות.
ביוגרפיה > 1964 > אלוף אולימפי

חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:48.8 דקות, לפני הרלד נורפות' (אנ') מגרמניה (13:49.6 דקות) וביל דלינג'ר (אנ') מארצות הברית (13:49.8 דקות). התחרות התקיימה במזג אוויר גשום ועל מסלול בוצי. היה זה הניצחון הראשון והיחיד של ספורטאי אמריקאי במרחק זה במשחקים האולמפיים.
ביוגרפיה > 1965

באליפות ארצות הברית שנערכה בסן דייגו, קליפורניה זכה במדליית זהב בריצת 3 מייל בשיא לאומי חדש של 13:10.4 דקות, לפני נוויל סקוט (אנ') מניו זילנד (13:10.8 דקות) ורון לאריו (אנ') מארצות הברית (13:11.4 דקות).
בתחרויות באירופה קבע שול את התוצאות הטובות ביותר שלו בריצת 1500 מטר (3:40.7 דקות) ובריצת 3000 מטר (7:59.9 דקות).
בשלהי אותה שנה חזר שול לסבול מכאבים בברכו והחליט לפרוש מספורט תחרותי.
ביוגרפיה > 1967

ב-1967 הודיע שול על חזרתו לאימונים.
ביוגרפיה > 1968

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מקסיקו סיטי שנערכו ליד אגם טאהו סיים במקום חמישי בריצת 5000 מטר, על אף התקף אסתמה במהלך הריצה, שגרם לו להתעלף על קו הסיום, ולא נכלל בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
על אף ששול פרש מספורט תחרותי בגיל 31 הוא המשיך לרוץ עד גיל 60 ודורג בנבחרת המובילה של הרצים למרחקים ארוכים המבוגרים של ארצות הברית.
לאחר הפרישה

ב-1971 נסע לשנה למלזיה שם קיבל משרת מאמן. ב-1972 חזר לאוהיו ועסק באימון אתלטים. ב-1978 החל שול לעבוד כמאמן כושר בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון (אנ') שליד דייטון, אוהיו. ב-1996 הועסק שול על ידי אוניברסיטת רייט (אנ') כמאמן של נבחרת מקצועות הריצה והשדה של האוניברסיטה וב-2007 פרש לגמלאות.
נפטר ב-16 ביוני 2024.
ספריו

Schul, Bob; Wang, Shuai (2016). Speed Work for Distance Training: From the Mile to the Marathon. Self Publish. ASIN B01DIG0MMI.
Schul, Bob; Laura Rentz Krause (2000). In the Long Run. Landfall Press. ISBN 0-913428-82-5.
Schul, Bob; Wang, Shuai (2016). After the Olympic: From Injuries to World Record. Self Publish. ASIN B01FSZHT5U.
הערות שוליים

↑  הישג נפלא ב-5 ק"מ, למרחב, 16 ביוני 1964
↑  שיא עולמי בארה"ב, למרחב, 1 בספטמבר 1964
↑  הישגים מצויינים באליפות ארה"ב, הצופה, 30 ביוני 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061402282  ISNI: 0000 0000 2274 3674  LCCN: n00104388  VIAF: 28310697   WorldCat (עם VIAF): 28310697
בשעה שכזאת

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אריק סיני
 מתוך האלבום צל כבד
 יצא לאור:  יוני 1981
 סוגה:  קאנטרי רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  2:41
 חברת תקליטים:  CBS
 כתיבה:  יעקב גלעד
 לחן:  גרי אקשטיין
 הפקה:  מתי כספי
 עיבוד:  מתי כספי
 
"בשעה שכזאת" הוא שיר בביצוע הזמר הישראלי אריק סיני. יעקב גלעד כתב את השיר, וגרי אקשטיין הלחין אותו. הוא נכלל באלבומו של סיני "צל כבד", שהתפרסם ב־1981.
על השיר

גרי אקשטיין וסיני שתפו פעולה עוד באלבום הבכורה של סיני, הנושא את שמו, בשיר "מסתובב ושר", והוציאו יחד ב־1985 את האלבום "שלום לך תקווה עצובה". סיני רצה שיר עם לחן דומה ל"אני הולך לבית שאן", להיטו של אקשטיין שיצא שנתיים קודם לכן, ואכן השיר יצא בלחן ועיבוד קאנטרי רוק.
בתחילת שנות ה־80 היו סיני ומתי כספי שותפים במועדון בשם "האסם", ששכן מתחת למלון הילטון תל אביב, ובו נהגו להופיע אומנים גדולים מהתקופה. בהופעה שערך סיני ב־1997 בפסטיבל ערד הוא סיפר כי בין השאר הרבה לבלות במועדון יעקב גלעד. יום אחד הגיע גלעד למועדון לחפש דייט, אך הדבר לא עלה יפה בידו והוא חזר לביתו וכתב את השיר.
מילות השיר מתארות את מיקום המועדון ("הילטון" שוכן מול תחנת הכוח רדינג) ואת נסיבות כתיבתו: ”פה הים ורידינג שם ממול [...] ואני כל כך לבד אז איפה את הלילה
[...] אני חוזר הביתה לבדי”.
קבלת השיר

השיר ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־23 ביוני 1981 והגיע בשיאו למקום השני. השיר יצא מהמצעד ב־23 בספטמבר 1981 בתום 12 שבועות צעידה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"א של התחנה השיר דורג במקום ה־14.
קבלת השיר > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1981)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1981)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1981)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1981)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"א)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"א)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"א)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"א)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 14 |  |
הערות שוליים

1 2  הופעת בכורה במצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
1 2  בשעה שכזאת, באתר הספרייה הלאומית
1 2 3  אריק סיני – מתי כספי – האתר הרשמי, באתר matticaspi.co.il, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
↑  האלבום "צל כבד", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
↑  חמישי עם יואב קרקובסקי, דני רובס: "לכל אחד צריך להיות את ההמבורג שלו", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בדצמבר 2022
↑  תומר קמרלינג וערן דינר, אריק סיני: האיחוד, באתר ynet, 23 באפריל 2010
↑  מסיבת השבוע | כל הזמרים של ישראל נהרו אל האסם אשר על שפת־הים, "העולם הזה" גיליון 2251 מתאריך 22 באוקטובר 1980, עמ' 24, באתר thisworld.online (ארכיון "העולם הזה"), ‏22 באוקטובר 1980
↑  ממסיבה למסיבה, "העולם הזה" גיליון 2293 מתאריך 12 באוגוסט 1981, עמ' 37, באתר thisworld.online (ארכיון "העולם הזה"), ‏12 באוגוסט 1981
↑  איתי פלאות, סיפורו של שיר | בשעה שכזאת, באתר plaot.com
↑  מיכאל יעקובסון, הילטון תל אביב חוגג 50: הבכורה נשמרת אך הייחוד הישראלי איננו, באתר Xnet‏, 13 בדצמבר 2015
↑  מילות השיר "בשעה שכזאת", באתר שירונט
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (2), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
↑  מיקום במצעד השנתי תשמ"ב של רשת ג' (14), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־2 באוקטובר 2023
בסים

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1992 (בן 32) קופנהגן, דנמרק 
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 basimworld.dk
 פרופיל ב-IMDb
 
אניס בסים מוג'אהד (בערבית: أنيس بسيم مجاهد; נולד ב-4 ביולי 1992), ידוע בעיקר בשם בסים, הוא זמר ממוצא מרוקאי, שנולד וגדל בדנמרק. במרוצת השנים הוציא שני אלבומים אולפן, Alt det jeg ville have sagt‏ (2008) ו-Befri dig selv‏ (2009). ייצג את דנמרק באירוויזיון 2014, שנערך בשטחה, עם השיר "Cliche Love Song". ב-2015 הגיש מטעם דנמרק את "12 הנקודות" במשדר הגמר של אירוויזיון 2015. ב-2024 ניסה בסים את מזלו, והשתתף בקדם הדני לאירוויזיון 2024, עם השיר "Johnny". הוא הגיע למקום השני, והפסיד לסאבה.