stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריק שריקי
קריירה

אריק שריקי התחיל בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. את קריירת הבוגרים שלו התחיל שריקי בעונת 1990–1991 בהשאלה לקבוצת מכבי עירוני אשדוד שהתחילה לשחק בליגה הארצית. המאמן אריה רדלר שיתף אותו במהלך בעונה בעיקר כשחקן מחליף. בעונת 1991–1992 החזיר אותו המאמן אברהם גרנט למכבי תל אביב, ושריקי היה שותף בעונה הראשונה לאליפות היסטורית, ובעונה השנייה לזכייה בגביע הטוטו. את עונת 1993–1994 התחיל שריקי במכבי תל אביב ושותף במשחקי גביע הטוטו. את המשך העונה שיחק במדי הפועל חיפה ששרדה בליגה הבכירה ברגע האחרון בזכות ניצחונות בשני משחקי מבחן מול שמשון תל אביב. בעונות 1994–1996 שיחק בבית"ר תל אביב בליגה הבכירה. בעונה הראשונה סיים במקום ה-11 ובעונה השנייה הקבוצה ירדה לליגה הארצית מהמקום ה-15. בעונת 1996–1997 חזר לעירוני אשדוד והיה שותף בכיר בחזרתה לליגה הבכירה. בעונה שלאחר מכן הצטרף לקבוצת סקציה נס ציונה בליגה הארצית. בהמשך שיחק שריקי בליגות הנמוכות, בין היתר בקבוצות אורתודוקסים יפו והפועל קריית שלום.
תארים כשחקן

אליפות (1): 1991–1992
גביע הטוטו (1): 1992–1993
חיים אישיים

בשנת 2006 נקשר שמו של שריקי בפלילים, כשנעצר בתל אביב בחשד לתקיפת שכן של חבר.
אב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑  הפועל תל אביב: הכל יחסי, בעיתון מעריב 11 במרץ 1990
↑  הליגה הארצית עונת 90–91 אלה שמות, בעיתון מעריב 3 באוקטובר 1990
↑  אריק שריקי נעצר בחשד לתקיפה, באתר nrg
אלכס טלס

אלכס ניקולאו טלס (בפורטוגזית: Alex Nicolao Telles; נולד ב-15 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בבוטפוגו בנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים > ז'ובנטודה וגרמיו

טלס נולד בקשיאס דו סול, עיר בתוך מדינת ריו גראנדה דו סול. בגיל 8, הוא החל לשחק כדורגל עם שכניו ולאחר מכן נרשם לאקדמיית הנוער של ז'ובנטודה.
ב-24 בינואר 2011, טלס ערך את הופעת הבכורה שלו בז'ובנטודה במשחק נגד סאו ז'וזה. את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-20 באוגוסט בתיקו אחת נגד קרוזיירו.
בדצמבר, טלס עבר לגרמיו לאחר שהגיע להסכמה עם ז'ובנטודה. ב-3 בפברואר 2013, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק נגד אינטרנסיונל. ב-26 במאי, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הברזילאית בניצחון 0–2 על נאוטיקו.
קריירת מועדונים > גלאטסראיי

ב-22 בינואר 2014, טלס השלים את מעברו לגלאטסראיי תמורת 6 מיליון אירו. לאחר שבועיים, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בניצחון 0–3 על טוקטספור במסגרת הגביע הטורקי. ב-8 בפברואר, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הטורקית בניצחון הבית 0–3 על אסקיסהירספור. את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-8 במרץ בניצחון הבית 1–6 על אקהיסאר בלדייספור.
באוגוסט 2015, החלו לצוץ שמועות המזכירות את טלס כמחליף של פיליפה לואיס בצ'לסי. בתגובה לשמועות אלה, מאמן גלאטסראיי באותה התקופה, חמזה חמזוגלו, הודיע שהמועדון ישקול מעבר אפשרי של טלס אם תגיע הצעה מפתה.
קריירת מועדונים > גלאטסראיי > השאלה לאינטר

ב-31 באוגוסט 2015, גלאטסראיי הסכימה לשחרר את טלס לאינטר מילאנו מהסרייה א' בעסקת השאלה לעונה אחת תמורת 1.3 מיליון אירו, בנוסף ל-250 אלף אירו שאותם תקבל אם אינטר תעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות. העסקה כללה גם אופציית רכישה בסך 8.5 מיליון אירו. טלס התאחד עם המאמן רוברטו מאנצ'יני אשר אימן אותו בגלאטסראיי.
את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-13 בספטמבר במהלך המחזור השלישי נגד היריבה העירונית, מילאן, משחק שטלס שיחק את מלוא 90 הדקות ובו אינטר ניצחה בתוצאה 0–1.
קריירת מועדונים > פורטו

ב-12 ביולי 2016, פורטו החתימה את טלס תמורת 6.5 מיליון אירו. ב-12 באוגוסט, טלס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 1–3 על ריו אבה, משחק שבו טלס הציג יכולת לא טובה, מה שגרם לו לצאת מההרכב הראשי. למרות ההתחלה הקשה, טלס ייצב את מעמדו בהרכב הפותח, חזר להרכב הראשון ואף הבקיע בניצחון הבית 1–3 על בואבישטה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד

ב-5 באוקטובר 2020 חתם טלס במנצ'סטר יונייטד. ב-20 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 1–2 על פריז סן-ז'רמן בליגת האלופות.
טלס גם כבש במסגרת ליגת האלופות ב-2022 נגד ויאריאל, במשחק זה נצחה יונייטד2-1
קריירת מועדונים > סביליה

ב-4 באוגוסט 2022 הושאל טלס לסביליה לעונה אחת.
קריירת מועדונים > א-נסר

ב-23 ביולי 2023 חתם טלס על חוזה לשנתיים במועדון א-נסר מהליגה הסעודית, ובכך חבר לכריסטיאנו רונאלדו - חברו לשעבר ממנצסטר יונייטד.
ומשחק לצד לאפורטה בהגנה.
קריירה בינלאומית

טלס מחזיק בדרכון איטלקי, מה שהעניק לו את הזכות לייצג את נבחרת איטליה. באוקטובר 2016, טלס אמר בראיון שהוא ישמח לקבל זימון מהאזורי ולייצג את נבחרת איטליה, משום שהוא מרגיש איטלקי. לעומת זאת, במרץ 2019, הוא קיבל את הזימון לנבחרת ברזיל. ב-23 במרץ 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת פנמה.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.
תארים > קבוצתיים

קופה FGF‏ (2): 2011, 2012
אליפות טורקיה (1): 2014/15
הגביע הטורקי (2): 2013/14, 2014/15
הסופר קאפ הטורקי (1): 2015
אליפות פורטוגל (1): 2017/18
הסופר קאפ הפורטוגלי (1): 2018
הליגה האירופית: 2022/2023
תארים > אישיים

קבוצת השנה של הברזילראו (1): 2013
שחקן החודש של הליגה הפורטוגלית (4): אוגוסט 2017, ינואר 2018, פברואר 2018, אפריל 2018
קבוצת השנה של הליגה הפורטוגלית (1): 2018
שחקן השנה של פורטו (1): 2018
הערות שוליים

↑  גרמיו מחתימה את המגן השמאלי של ז'ובנטודה, אלכס טלס
↑  אלכס טלס הופך להיות שחקן של הנראזורי
↑  פליפה מלו, אדם ליאיץ' ואלכס טלס משלימים את מעברם לאינטר
↑  רשמי: אלכס טלס חותם בפורטו
↑  אלכס טלס: מנצ'סטר יונייטד מחתימה את המגן השמאלי מפורטו עבור 15.4 מיליון אירו
↑  מגן פורטו, אלכס טלס, פתוח להצעות לייצג את נבחרת איטליה על פני נבחרת ברזיל
↑  Seleção Brasileira está convocada para a Copa do Mundo FIFA Qatar 2022 באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית, 7 בנובמבר 2022 (בפורטוגזית)
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אליסון •  2 דנילו •  3 טיאגו סילבה •  4 מרקיניוס •  5 קאסמירו •  6 אלכס סנדרו •  7 פאקטה •  8 פרד •  9 רישרליסון •  10 ניימאר •   11 ראפיניה •  12 וברטון • 13 אלבס •  14 מיליטאו • 15 פאביניו • 16 אלכס טלס • 17 גימראייש • 18 ז'סוס • 19 אנטוני • 20 ויניסיוס • 21 רודריגו • 22 אברטון ריביירו • 23 אדרסון • 24 ברמר • 25 פדרו • 26 מרטינלי • מאמן: צ'יצ'ה |  1 אליסון •  2 דנילו •  3 טיאגו סילבה •  4 מרקיניוס •  5 קאסמירו •  6 אלכס סנדרו •  7 פאקטה •  8 פרד •  9 רישרליסון •  10 ניימאר •   11 ראפיניה •  12 וברטון • 13 אלבס •  14 מיליטאו • 15 פאביניו • 16 אלכס טלס • 17 גימראייש • 18 ז'סוס • 19 אנטוני • 20 ויניסיוס • 21 רודריגו • 22 אברטון ריביירו • 23 אדרסון • 24 ברמר • 25 פדרו • 26 מרטינלי • מאמן: צ'יצ'ה | ברזיל |
ארמיית ההלם החמישית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1946 (כ־4 שנים)
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
ארמיית ההלם החמישית (ברוסית: ударная армия ‏я‏-5) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-9 בדצמבר 1942 על בסיס ארמיית העתודה ה-10 ותגבורה ביחידות נוספות. בדצמבר 1942 היא שולבה בחזית סטלינגרד והחלה בלחימה בקרב סטלינגרד. בשנת 1943 הארמייה שולבה בכוחות של החזית האוקראינית הרביעית והשתתפה במתקפה לכיוון רוסטוב על הדון ושחרור דונבס ומליטופול.
בשנת 1943 ארמיית ההלם החמישית שולבה בחזית האוקראינית השלישית והשתתפה בלחימה לשחרור החלק המערבי של אוקראינה הסובייטית ומבצע יאשי-קישינב. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה לעתודה. ב-30 באוקטובר הארמייה שולבה במבצע ויסלה-אודר ובהמשך בקרב ברלין.
לאחר סיום הלחימה, לזמן קצר היא הוצבה בשטח גרמניה ופורקה בדצמבר 1946.
מפקדים

מרקיאן פופוב (דצמבר 1942)
ויאצ'סלב צבטייב (דצמבר 1942 - מאי 1944)
ניקולאי ברזרין (מאי 1944 - יוני 1945)
אלכסנדר גורבטוב  (יוני 1945 - דצמבר 1946)
ארנסט מקמילן

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1893 טורונטו, קנדה 
 פטירה:  6 במאי 1973 (בגיל 79) טורונטו, קנדה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט פלזנט 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1919 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו, Jarvis Collegiate Institute 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  קית' מקמילן 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול (1947)  שותף במסדר קנדה  Knight Bachelor 
 
סר ארנסט אלכסנדר קמבל מקמילן (באנגלית: Sir Ernest Alexander Campbell MacMillan‏; 18 באוגוסט 1893 – 6 במאי 1973) היה מנצח ומלחין קנדי בעל שם עולמי.
חייו

מקמילן נולד במימיקו, אונטריו. כילד פלא, הופיע ברסיטל העוגב הראשון שלו בגיל עשר. לאחר שלמד בלונדון בקולג' המלכותי לנגני עוגב, למד היסטוריה מודרנית באוניברסיטת טורונטו משנת 1911 עד 1914.
משנת 1931 עד 1956 ניצח על התזמורת הסימפונית של טורונטו.
מקמילן מת בטורונטו בשנת 1973.
העדפתו המפורסמת לקצבים איטיים בניצוח זיכתה אותו בכינוי החיבה "לורד לארגו".
אריק תורסטוודט

אריק תורסטוודט (בנורווגית: Erik Thorstvedt, נולד ב-28 באוקטובר 1962 בסטוונגר שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת השוער, והיה מזוהה בעיקר עם קבוצת טוטנהאם הוטספר האנגלית. לתורסטוודט 97 הופעות במדי נבחרת נורווגיה, עמה השתתף במונדיאל 1994.
קריירת מועדונים

תורסטוודט החל את קריירת הבוגרים במועדון הכדורגל ויקינג מליגת העל הנורווגית בשנת 1980, ובמהרה עבר למועדון הנורווגי אייק-טונסברג, שם שיחק שתי עונות וערך 38 הופעות, וחזר לוויקינג, שם ערך 44 הופעות בשתי עונות, והציג יכולת טובה מאוד. בפגרת החורף של עונת 1985/86 בבונדסליגה, עבר תורסטוודט לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, וירש מיד את אפודת השוער הראשון מאולריך זודה, שירד לספסל. תורסטוודט ערך תשע הופעות בחצי עונה זו. את העונה גלדבאך סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה. את עונת 1986/87 החל תורסטוודט בגלדבאך, אך לאחר שלושה משחקים עבר לגטבורג מליגת העל השוודית. תורסטוודט שיחק עונה אחת בגטבורג, בה ערך 22 הופעות.
בדצמבר 1988 חתם תורסטוודט בטוטנהאם הוטספר, והיה לנורווגי הראשון ששיחק בפרמייר ליג. תורסטוודט שיחק במועדון אחד במשך תקופה ארוכה לראשונה בקריירה, וצבר בסך הכל 218 הופעות במשך שבע עונות רצופות, בהן הפך ליקיר האוהדים של טוטנהאם. כבר בשנת 1989 נבחר תורסטוודט על ידי האוהדים ככדורגלן השנה של טוטנהאם, ובשנת 1990 נבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה. תורסטוודט זכה עם טוטנהאם בגביע ה-FA בשנת 1991, לאחר ניצחון בגמר 2-1 על נוטינגהאם פורסט בהארכה. תורסטוודט המשיך לעמוד בשערה של טוטנהאם עד לשנת 1996, אז נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגין פציעה בגב.
קריירה בין-לאומית

תורסטוודט ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת נורווגיה בשנת 1982, והחל קריירה ארוכה במדים הלאומיים שארכה 14 שנים. בשנת 1994 הגיע תורסטוודט עם נורווגיה למונדיאל 1994, והציג בטורניר זה יכולת מצוינת, כאשר ספג שער אחד בלבד בשלושת המשחקים של נורווגיה בשלב הבתים. עם זאת, הנבחרת הנורווגית הודחה כבר בשלב זה, על אף שצברה ארבע נקודות, בגין מאזן פנימי נחות מול שלוש הנבחרות האחרות בבית שגם הן צברו ארבע נקודות. בשנת 1996 ערך תורסטוודט את הופעתו ה-97 והאחרונה במדים הלאומיים, והוא מדורג במקום הרביעי בדירוג שיאני ההופעות של נבחרת נורווגיה בכל הזמנים.
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו עבד תורסטוודט כמאמן שוערים בנבחרת נורווגיה וכמנהל ספורטיבי במועדון הכדורגל ויקינג.
תורסטוודט עובד כפרשן וכמנחה בתוכניות ספורט בטלוויזיה הנורווגית, וידוע בגישתו ההומוריסטית לפרשנות הספורט. בשנת 2005 אימן למשך תקופה קצרה את המועדון הנורווגי טופטה, שהוקם במסגרת תוכנית מציאות נורווגית. בגין זאת, זכה תורסטוודט בתואר איש השנה בטלוויזיה הנורווגית.
בתו של אריק תורסטוודט, שרלוט תורסטוודט, היא דוגמנית ידועה בנורווגיה ומנחה בערוץ MTV הנורווגי.
בנו הוא הכדורגלן כריסטיאן תורסטוודט.
תארים

עם טוטנהאם הוטספר:
גביע ה-FA: 1991
תארים אישיים:
כדורגלן השנה בנורווגיה: 1990
ארמיית החוף

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–1945 (כ־4 שנים) 
 מקים היחידה:  חזית הדרום
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  איוואן פטרוב 
 מפקדים
 
ארמיית החוף (ברוסית: Приморская армия) הייתה ארמייה של הצבא האדום, שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ביולי 1941 על בסיס היחידות שהיו במרחב אודסה. היא החלה בקרבות מגננה ובמחצית אוגוסט הצליחה לייצב את קו הלחימה בסביבות העיר. במהלך חודשיים בסביבות העיר נערכו קרבות קשים בסביבות העיר אך יחידות הצבא האדום עמדו במתקפות. באוקטובר 1941 לאור המצב הכללי בחזית הלחימה ולאור הסכנות של פריצת ורמאכט לאזור דונבס הוחלט לעזוב את העיר ולפנות את כל היחידות לחצי האי קרים. מטלה זו בוצעה על ידי ספינות צי הים השחור.
יחידות ארמיית החוף הצטרפו ליתר הכוחות בחצי האי ותפסו קווי הגנה. ביוני 1942 קווי ההגנה סביב סבסטופול נפרצו. מפקדי הצבא האדום פונו מהאזור וארמיית החוף הפסיקה את קיומה.
בנובמבר 1943 ארמיית החוף הוקמה מחדש ויחידותיה חזרו לחצי האי קרים. הם התמקמו במרחב העיר קרץ' ומטרתם הייתה להרחיב את שליטתם מערבה. לאחר קרבות קשים בחצי האי, במאי 1944 העיר סבסטופול שוחררה. יחידות ארמיית החוף המשיכו להתמקם באזור ועסקו בהגנת קווי החוף. ביולי 1945 ארמיית החוף פורקה.
מפקדים

גאורגי ספרונוב (יולי 1941 - אוקטובר 1941)
איוואן פטרוב (אוקטובר 1941 - יולי 1942)
.
איוואן פטרוב (נובמבר 1943 - פברואר 1944)
אנדריי יריומנקו (פברואר 1944 - אפריל 1944)
קונדרט מלניק (אפריל 1944 - יולי 1945)
אריזונה זרבס

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באפריל 1995 (בן 29) פרובידנס, ארצות הברית 
 שם במה:  AZ 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  Smithsburg High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, מוזיקת פופ, פופ ראפ, R&B עכשווי, אימו ראפ 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 arizonazervas.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אריזונה זרבס (באנגלית: Arizona Zervas; נולד ב-19 באפריל 1995) הוא ראפר, זמר ומלחין אמריקאי. שירו, "Roxanne", הגיע למקום הרביעי בבילבורד הוט 100 ב-2019. באותה שנה, בעקבות הצלחת הסינגל, זרבס יצא לסיבוב הופעות בארצות הברית, ובנובמבר, חתם חוזה הקלטות עם קולומביה רקורדס. "Roxanne" אף הגיע לראש מצעד הסינגלים של ניו זילנד, ולעשירייה הפותחת של מקבילו האוסטרלי.
קריירה

בכיתה י"א, פרסם זרבס את שירו הראשון. סינגל הבכורה שלו, "Don't Hit My Line", יצא לאור ב-2016. בשנתת 2018, הוציא לאור את המיני-אלבום Living Facts.
ב-10 באוקטובר 2019, פרסם זרבס את השיר "Roxanne". השיר הפך לוויראלי בפלטפורמת הטיק טוק. השיר הגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-8 במאי 2020, הוציא את סינגל ההמשך, "24". לאחר מכן הוציא את הסינגל שלו "RIP".‏
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: Living Facts
הערות שוליים

↑  'Roxanne' Singer Arizona Zervas Signs With Columbia Records.
↑  "Arizona Zervas — Bio". Arizona Zervas. נבדק ב-2019-11-18.
↑  Cirisano, Tatiana (14 בנובמבר 2019). "The First Artist in Years to Top Spotify Without Label Support". Billboard. נבדק ב-16 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Five Burning Questions: Billboard Staffers Discuss Arizona Zervas' Viral Smash 'Roxanne'". Billboard. נבדק ב-2019-12-16.
↑  "24 - Arizona Zervas". Spotify. נבדק ב-11 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "RIP - Arizona Zervas". Spotify. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6643 9315  LCCN: no2020138332  MusicBrainz: aa4296e3-f61c-46b5-b4fa-abce5bb62ffb  VIAF: 28160665061203361779   WorldCat (עם VIAF): 28160665061203361779
ביקורת מערכות מידע

ביקורת מערכות מידע היא תחום בעבודת הביקורת שעורך רואה חשבון או מבקר פנים, ומטרתו היא בדיקה עד כמה הוא יכול להסתמך על מערכות המידע בארגון לצורך הביקורת. ביצוע ביקורת מערכות מידע משלבת התמחויות מתחום הפיננסים וראיית החשבון עם התמחויות בתחום מערכות המידע והמחשבים.
השימוש בביקורת מערכות מידע נעשה על ידי הביקורת הפנימית או הביקורת החיצונית. כמו בתחום הביקורת בכלל, גם בתחום זה הלקוחות העיקריים לתוצרי הביקורת הם אורגנים של התאגיד ובפרט הדירקטוריון, ועדת ביקורת של הדירקטוריון, המנהל הכללי וגורמים ניהוליים נוספים.
במדינות המערב חלה חובה רגולטורית לקיים ביקורת מערכות מידע בחלק מן המגזרים במשק. בישראל דוגמה לכך היא המגזר הבנקאי, בו התאגיד הבנקאי מחויב למנות מבקר מערכות מידע על-פי הוראה 357  של בנק ישראל.

מקובל לחלק את ביקורת מערכות המידע לשניים: ביקורת באמצעות מחשב וביקורת על מערכות המחשב.

ביקורת באמצעות המחשב, היא השימוש בכלים ובעיבודים ממוחשבים וכן הגישה הבלתי אמצעית למערכות המידע של הארגון כדי לסייע בביצוע ביקורת.

ביקורת על מערכות המחשב, היא הבחינה כי תשתיות המחשוב ומערכות המידע של הארגון הן תקינות וכי התהליכים הקשורים למערכות המידע (כגון, ניהול פרויקטי תוכנה, פיתוח, רכישה, אבטחת מידע, היבטי יתירות גיבוי והתאוששות ועוד) פועלים באופן סביר.
הערות שוליים

↑  הוראה 357 של בנק ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph636546
ארמיית הטנקים החמישית (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמיית שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  יוני 1942 – אפריל 1943 (כ־305 ימים)
 מקים היחידה:  סטבקה
 מלחמות:  החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 מפקדים
 
ארמיית הטנקים החמישית של ברית המועצות הייתה ארמיית השריון הראשונה, שהוקמה על ידי הפיקוד הסובייטי העליון, ולחמה בשורות הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה. הארמייה מילאה תפקיד מרכזי במסגרת מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד בחורף 1942, ולאחר מכן השתתפה בשורת מתקפות של הצבא הסובייטי באזור הדון בחורף 1942/1943
היסטוריה

ארמיית הטנקים החמישית הוקמה ב-5 ביוני 1942 לפי הוראת הסטבקה. הייתה זו הפעם הראשונה במלחמה שהצבא האדום התנסה בהפעלת יחידה משוריינת גדולה, שגודלה עלה על קורפוס. בהקמת ארמיות הטנקים חיקה הפיקוד העליון הסובייטי את הצבא הגרמני הנאצי, שהפעיל בהצלחה ארמיות משוריינות בחזית הסובייטית (שכונו בתחילה "קבוצות שריון") החל מפתיחת מבצע ברברוסה. ארמיות הטנקים נועדו להוות כוח משולב נייד רב-עוצמה, שיכלול יחידות טנקים, תומ"תים, חי"ר ממונע, נ"מ ונ"ט, ויהיה מסוגל לפעול באופן עצמאי עמוק בעורף האויב. הם כללו בדרך כלל 2 קורפוסי טנקים, קורפוס ממוכן ולעיתים גם קורפוס פרשים.
ארמיית הטנקים החמישית כללה בעת הקמתה את קורפוס הטנקים ה-2, קורפוס הטנקים ה-11, בריגדת הטנקים העצמאית ה-25, דיוויזיית הרגלים ה-25, 2 רגימנטים של ארטילריה, גדוד נ"מ ויחידות קטנות נוספות. בראשית יולי תוגברה הארמייה ב-קורפוס הטנקים ה-7. ביוני 1942 צורפה הארמייה לחזית בריאנסק והשתתפה בקרבות באזור וורונז'. בעקבות האבדות הכבדות שספגה היחידה, היא פורקה ביולי וכוחותיה פוצלו בין חזית בריאנסק לחזית וורונז'.
הארמייה הוקמה מחדש ב-3 בספטמבר 1942 והפעם כללה את קורפוס הטנקים ה-1 ואת קורפוס הטנקים ה-22, דיוויזיית הרגלים ה-119 ויחידות קטנות נוספות.
במסגרת זו שולבה הארמייה מחדש בחזית בריאנסק, אך בסוף אוקטובר הועברה לחזית הדרום-מערבית והשתתפה במתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד (מבצע אורנוס), שהביאה לכיתור הארמייה הגרמנית השישית ולהשמדתה.  לאחר מכן השתתפה הארמייה בלחימה באזור נהר ציר. היחידה פורקה ב-20 באפריל 1943.
מפקדים

אלכסנדר ליזיוקוב (יוני 1942 - יולי 1942)
פאבל ריבאלקו (יולי 1942 - אוקטובר 1942)
פרוקופיי רומננקו (נובמבר 1942 - דצמבר 1942)
מרקיאן פופוב (דצמבר 1942 - ינואר 1943)
איוואן שליומין (ינואר 1943 - אפריל 1943)
אסתר שפירא גינזבורג

אסתר שפירא גינזבורג (משמאל) עם ילדי גן הילדים העברי הראשון, 1898
אסתר (שפירא) גינזבורג (1881, רוסיה – 5 בינואר 1966, תל אביב) הייתה מחנכת עברייה, מייסדת גן הילדים העברי הראשון בארץ ישראל במושבה ראשון לציון והגננת הראשונה בו. חלוצה ופורצת דרך בהוראת עברית לגיל הרך בארץ.
ילדות ונעורים

נולדה בשנת 1881 לשרה פייגה וישראל חיים, סוחר תבואות, בוורונש שברוסיה, בת זקונים במשפחה בת שלוש בנות. בשנות התשעים של המאה ה-19 עלתה המשפחה לארץ ישראל למושבה ראשון לציון. אחיותיה, שכבר היו נשואות, נשארו ברוסיה. אביה עבד ככורם במושבה ובהמשך מונה לאחראי על ארגון הובלות עגלות היין מהיקב בראשון לציון לעיר יפו.
הכשרתה כגננת עברייה

שפירא הצטיינה בלימודיה בבית הספר בראשון לציון, שהיה בית ספר מטעם הברון רוטשילד ושפת ההוראה בו הייתה צרפתית. בשל כך ביקש אליהו שייד, המפקח ראשי על מושבות הברון, לשלוח אותה לפריז כדי שתשתלם שם כגננת ואחר כך תפתח במושבה גן ילדים.
דוד יודילוביץ, איש ביל"ו סופר ומורה לעברית במושבה, ששאף לפתוח במושבה גן ילדים עברי, ראה באסתר שפירא מועמדת אידיאלית לתפקיד, ועל כן פנה להוריה וגילה התנגדות להשתלמות הבת בחוץ לארץ. כך סוכם שתשתלם בהוראה בירושלים. בתיווכו של יודילביץ ובעזרתו של אליעזר בן-יהודה קיבלה שפירא מהמפקח הראשי של מושבות הברון תקציב להוצאות לימודיה בבית הספר אוולינה דה רוטשילד שבניהולה של פורטונה בכר. בעת הכשרתה כבר החלו להקים את המבנה לגן הילדים העברי בראשון לציון. יודילוביץ תיאר את ההכנות:
...וגם נִתן לנו היכֹלת להכין כל מִני מכשירים, כדורים, מעוקבים [הכוונה לצורות הנדסיות], משולשים (פריזמים), קשתות, פקועות צמר, מקלות, מחוגים, מנורים, אורגים, צִנורים, זויות, חשוקים, מקבילים, כל מִני כלי גשישה (שקוראים היום התעמלות) מן המשקֹלת, החבלים, הטבעות, הסולמות ועד העמודים והכ'ו. כל מני גודל של ניר וכרתון מכל מני גונים וצבעים מספרים, טופסים של רקמות, ורשמים שונים, כל מני צורות של עופות חיות ובהמות – ומי שלא ראה את שמחת הילדים שלנו הקטנים עם הגדולים ועם המורים גם יחד, בהופיע התיבות עם כל המכשירים המשעשעים בחצר בית הספר, לא ראה שמחה מימיו.
תחילה גרה בחדר בבניין בית הספר וסעדה עם המורות. לאחר כחודש עברה להתגורר בבית אשת המורה זאב יעבץ, ואת ארוחותיה קיימה על שולחנו של המורה מרדכי קריצ'בסקי. בבית שני המורים הללו, שפעלו למען תחיית הלשון העברית, נהגה לשוחח בעברית ולשפרה.
הגננת הראשית בכיתת הגן בבית הספר אוולינה דה רוטשילד, שמנתה מאה ועשרים ילדות, הדריכה את שפירא. במהלך השבוע השתלמה בגן תוך צפייה בגננת והתנסות בהוראה. לאחר שעות הלימודים הכינה חומרי למידה, תרגמה שירים לעברית וקראה ספרות מקצועית.
הקמת גן הילדים העברי הראשון

גן הילדים העברי בראשון לציון היה המוסד החינוכי הראשון לגיל הרך שענה על הצורך להקנות לילדים ולילדות שליטה בעברית לקראת לימודיהם בבית הספר. הגן נפתח בשנת 1898 באולם קומת הקרקע של בית הכנסת הגדול בעיר. בשנים הראשונות שימש כמכינה להוראת עברית לקראת הכניסה לבית הספר, ולאחר שנים אחדות הפכה המכינה לגן ילדים של ממש. שיטת החינוך הייתה שיטתו של פרידריך פרֶבֶּל, לפיה במרכז תוכנית הלימודים עומדת פעילות עצמאית של הילדים והילדות המבוססת על ניסיונם תוך הבעה עצמית ספונטנית, משחק ויוזמות חופשיות.
אריה ליב הורוביץ, שעבר מהמושבה עקרון לראשון לציון סייע בהכנת ה"שיעורים הפרֶבֶּליים" וכן בתרגום פרוזה, שירים ומשחקים, וכך גם דוד יודילוביץ. על פי חוקר החינוך שלמה הרמתי, לא הייתה זו ספרות מופת אלא טקסטים שאִפשרו שימוש מידי בעבור הגננת שפירא. יהודית הררי (אייזנברג), תלמידתה של שפירא והגננת הראשונה במושבה רחובות, סיפרה כיצד בישראל ובשאר העולם התפעלו מן הפעוטות שדיברו עברית. שליטתם בשפה השפיעה על הוריהם, שהחלו לדבר עברית. שפירא גם לימדה עברית גננות אחרות. יודילוביץ אמר עליה: "באופן מצוין הסתגלה אסתר לתפקידה כמנהלת גן-ילדים: ולמקצוע הפדגוגי הזה התמכרה בכל רצונה ומרצה והקימה דור עברי קטן נחמד וטוב, בנים ובנות עברים ועבריות...".
בזיכרונותיה תיארה גרטלה (בן זאב) הורביץ, מראשונות ראשון לציון, את ימיה כתלמידה בגן זה:
בשעות אחר הצהריים פורסת את המחצלות, נותנת כרים קטנים, ומצווה עלינו לשכב לנוח כשעה. אחרי המנוחה משחקים בקוביות ובכלי-משחק אחרים, שונים ויפים. זיכרוני שישבנו כולנו במעגל על הארץ, ועל אחת החברות היה לרוץ סביב למעגל, עם מטפחת בידה. כולנו שרים, והיא זורקת את המטפחת לחברה שנייה שיושבת במעגל, וזו האחרונה צריכה לקום ולהמשיך במשחק...
שפירא ניהלה את גן הילדים ושימשה בו כגננת במשך כשש שנים, עד פסח של שנת 1903, אז פרשה, ככל הנראה מסיבות בריאותיות. במכתב הפרישה כתבה:
לא איש בשורה אהי[ה] היום לדאבוני. כי מטרת כתב זה הוא להודיעכם את חפצי לבטל אחר חג הפסח המשמש לבא את למודי בגן-הילדים... ולא נסתר הוא מכם כי זה יותר משבע שנים שאני מתעסקת בלמוד דרדקי וחנוך ילדים, והרבה הרבה מכוחותי אצלתי למטרה זו, אך מה כוחותיו של אדם, אין אונים עוד בי להמשך הלאה את עמלי זה ולהוסיף למוד בו, בגן מחמדי זה גדלתי ורביתי, ולדאבון הרב עלי לבצע מלאכתי זאת.
גן הילדים העברי בראשון לציון המריץ אנשי המושבות אחרות להקים בהן גני ילדים עבריים. בגן שניהלה שפירא הוכשרו הגננות לאה מזא"ה, שחנכה בשלבי 1901 את הגן העברי הראשון ביפו, ויהודית אייזנברג-הררי, שבשנת 1902 פתחה גן עברי ברחובות. בשנת 1903 נפתח ביוזמת דוד ילין גן עברי בירושלים, בניהול הגננת אלישבע גיסין-אפרתי.
חייה האישיים

ב-7 בדצמבר 1901 נישאה שפירא לאהרן גינזבורג, חניך בית הספר העברי במושבה וחבר בתזמורת של ראשון לציון. לזוג נולדו בת ובן. בעקבות תפקידו של אהרן כבא-כוחה של הנהלת היקב בראשון לציון בלונדון, עברה המשפחה להתגורר שם. גם בלונדון חינכה את ילדיה "ברוח היהדות הטהורה והלאומיות".
בשנת 1950 חזרו לישראל וגרו בתל אביב. העיתונאי והסופר מידד שיף, אחיינה מצד אישהּ, סיפר כי גם בערוב ימיה הקפידה על עברית צחה. בשנת 1960 התאלמנה.
אסתר שפירא גינזבורג נפטרה ב-5 בינואר 1966 בגיל 85, ונקברה לצד אישהּ בבית העלמין קריית שאול.
לקריאה נוספת

שלמה הרמתי, "אסתר שפירא – הגננת העברייה הראשונה בארץ –ישראל", המורים החלוצים, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור (האוניברסיטה המשודרת), תש"ס 2000, עמ' 61–71.
יהודית הררי, "אסתר שפירא", אשה ואם בישראל, תל אביב: מסדה, תשי"ט, עמ' 246.
צפורה שחורי-רובין, "גננות עבריות בתקופת העלייה הראשונה והשנייה", דור לדור: קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, י"ט (תשס"ב), עמ' 129–139.
אייבי סישל ומירי בר-זיו לוי, תרומתן של נשות העלייה הראשונה לבניית קהילת דוברי עברית בראשון לציון, קתדרה 169 (תשע"ט), עמ' 108-75