stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המתקפה בטאג'ורה (2019)

| חלק ממלחמת האזרחים השנייה בלוב |
| --- | --- |

 תאריך:  2 ביולי 2019
 מקום:  מחנה הפליטים טאג'ורה
 מטרה:  תאג'וראא 
 קואורדינטות:  32°50′05″N 13°23′05″E﻿ / ﻿32.83472°N 13.38472°E﻿ / 32.83472; 13.38472
 סוג:  תקיפה אווירית
 הרוגים:  53
 פצועים:  מעל 130
 מבצע:  מדינה שחברה באו"ם (לפי חקירת האו"ם)  הצבא הלאומי הלובי (לפי ממשלת ההסכמה הלאומית הלובית; הוכחש על ידי הצבא הלאומי הלובי)
  (למפת לוב מוגדלת) טריפולי בנגאזי מיסראתה אל-ביידא רדאמס סבהא תוניסיה אלג'יריה ניז'ר צ'אד סודאן מ. הים התיכוןטאג'ורה(למפת לוב רגילה) טריפולי בנגאזי מיסראתה אל-ביידא רדאמס סבהא תונ. אלג'. ניז'ר צ'אד סו. מ. הים התיכוןטאג'ורה
 
המתקפה בטאג'ורה שבלוב התרחשה ב-2 ביולי 2019 בשעה 23:30, כחלק ממלחמת האזרחים השנייה בלוב, שבמהלכה הפצצה אווירית על מחנה טאג'ורה הממוקם בסמוך לטריפולי, גרמה להריגתם של 53 ולפציעתם של מעל 130 בני אדם. מרכז המעצר בטאג'ורה הוקם כדי להחזיק מהגרים ופליטים שניסו להגיע לאירופה לאחר שההאנגר בו שהו קודם לכן הושמד בהפצצה. מועצת זכויות האדם של האו"ם הוציאה הצהרה כי "ידוע שמעל ל-600 אנשים גרים במתקן".
לפחות 53 נהרגו ו-130 נפצעו. הצבא הלאומי הלובי, שלפי ההאשמות ביצע את ההתקפה, ספג גינויים ממספר מדינות. ההפצצה עוררה גם מודעות למדיניות האיחוד האירופי לשתף פעולה עם מיליציות כדי למנוע ממהגרים נוספים להגיע ליבשת, וכן שיתוף הפעולה שלו במימון ואימון משמר החופים הלובי שעצר מהגרים בעת מסעם לאירופה.
ממשלת ההסכמה הלאומית הלובית טענה בתחילה שהצבא הלאומי הלובי, בפיקודו של ח'ליפה חפתר הוא שעומד מאחורי המתקפה, אבל בהמשך האשימה כלי טיס של איחוד האמירויות. בנובמבר 2019 הצביעה חקירת האו"ם שמטוס מדגם מיראז' 9–2000 ביצע את ההתקפה. דו"ח מינואר 2020 של כוח האו"ם בלוב ומשרד הנציב העליון לזכויות אדם טען שההתקפה בוצעה ככל הנראה בידי פצצה מונחית ששוגרה מכלי טיס זר וחיזק את הטענה שמדובר במטוס מדגם מיראז' 9–2000.
רקע

מחנה המעצר טאג'ורה ממוקם 16 ק"מ ממזרח לטריפולי. הוא חלק מרשת של 34 מחנות מעצר בצפון–מערב לוב ששוהים בהם מעל 5,000 מהגרים. המרכזים מופעלים על ידי ממשלת ההסכמה הלאומית ומטרתם למנוע ממהגרים להגיע לאירופה.
באפריל 2019, צבא ח'ליפה חפתר פתח בהתקפה גדולה במערב לוב במטרה להשתלט על טריפולי. אחרי שפצצה פגעה במטרה במרחק של 100 מטרים מהמתקן, סוכנות הפליטים של האו"ם קראה לפנות את השוהים במחנות בקרבת טריפולי. ב-1 ביולי 2019 הכריז חפתר על התחלת הפצצות אוויריות. דובר מטעם הצבא הלאומי שבמסגרת ההפצצות הם הצליחו להשמיד את חדר השליטה המרכזי של הרחפנים, מה שגרם לנמל התעופה מיטיגה – היחיד שתפקד בטריפולי – להשבית טיסות אזרחיות.
ההפצצה

בשעה 23:30 בליל ה-2 ביולי, פגע פצצה מונחית בהאנגר מחנה טאג'ורה, בשעה שהמשפחות ששהו במתקן ישנו או האזינו לקולות הלחימה בחוץ. מארגון רופאים ללא גבולות ספרו 126 מהגרים שהיו בתוך ההאנגר זמן קצר לפני ההפצצה. תצלומי אוויר מהמקום הראו שהפצצה חדרה את הגג ופוצצה את הקירות של ההאנגר. כמו כן, פורסמו דיווחים על שומרים שירו לעבר מהגרים שניסו להימלט מההפצצה. לפי האו"ם, היו שתי תקיפות, אחת פגעה במתקן ריק והשנייה פגעה בהאנגר בו שהו 120 מהגרים, ואימת את הדיווחים על הירי לעבר הנמלטים. משרד הבריאות בטריפולי דיווח מאוחר יותר על "דם וחלקי גופות" בכל מקום וההפצצה תוארה כטבח. בתי החולים סבלו מעומסים כבדים כשטיפלו בפצועים שהגיעו מהמחנה.
כוחותיו של חפתר, שנתמכים על ידי מצרים, איחוד האמירויות הערביות ורוסיה, טענו שכיוונו לאתר צבאי סמוך. לפי אמנסטי אינטרנשיונל היה מחסן נשק במתחם המהגרים, טענה ששר הפנים של לוב הכחיש.
לאחר ההתקפה > קריאות לחקירה

מדינות וארגונים בינלאומיים כמו האו"ם והאיחוד האפריקאי קראו לחקור את האירוע וגינו את ההתקפה. דובר סוכנות הפליטים של האו"ם הצהיר שקרבתו של המחנה למחסן נשק הפכה אותו למטרה. בהצהרה רשמית, דרש אנטוניו גוטרש לחקור "איך זה קרה ומי אחראי, ולהביא את אותם אנשים לתת את הדין".
לאחר ההתקפה > דו"ח האו"ם

בדו"ח מינואר 2020, גילו החוקרים שהפצצה הראשונה פגעה בבית מלאכה ששימש את חטיבת דמאן, ארגון שתומך בממשלת ההסכמה הלאומית, והשנייה פגעה במתקן המעצר. לאחר שתי ההפצצות נשמעו קולות של מטוס קרב וכטמ"ם. גורמים מהמחנה טענו שכל ההרוגים היו מההפצצה, אולם מהגרים טענו ששלושה מתוכם נהרגו מהירי. המרואיינים ציינו שבין הפגיעה הראשונה והשנייה ראש בית המעצר ירה בשלושה גברים שניסו להימלט.
הפצצה שפגעה בהאנגר ב-23:39 יצרה בור בקוטר 4.2 מטרים ובעומק של 2.7 מטרים. הסתמן ששתי הפצצות היו מונחות, שלא היו זמינות אצל כוחות חפתר או הממשלה.
ב-3 ביולי טען הצבא הלאומי שביצע את הפצצה הראשונה אך לא את השנייה. עם זאת, האו"ם העריך שמדינה אחרת ביצעה את התקיפות. האו"ם סיכם את הדו"ח בכך שייתכן שההפצצה היא הפרה של החוק הבינלאומי, וכן שפעילות חטיבת דמאן בסמיכות למחנה, כמו גם היעדר הסיוע להימלט ממקום ההפצצה הם הפרות של החוק הבינלאומי.
תגובות

ממשלת ההסכמה הלאומית האשימה את כוחותיו של חפתר, שיומיים לפני ההפצצה הודיע שיפעיל הפצצות אוויריות אחרי שלדבריו "אמצעי לחימה מסורתיים" לא מספיקים. למרות זאת, דוברו טען שהאשמת הארגון שגויה מכיוון שאין להם יכולות פעולה אוויריות.
משרד הפנים הודיע ב-4 ביולי כי הממשלה שוקלת לסגור את מחנות המעצר ולשחרר את המהגרים מכיוון שאין ביכולתה להגן עליהם. למחרת האשים שר הפנים את איחוד האמירויות בהפצצה על ידי מטוס F-16, בטענה שקול המטוס זוהה על ידי טכנאים וטייסים וכן שיכולות הפגיעה דומות לאלו של הפצצות שהוטלו על לוב ב-2014.
אחרית דבר

בשבוע שאחרי ההפצצה יתר השוהים במחנה שוחררו או הועברו למחנות אחרים. מתקן שמנוהל על ידי האו"ם קלט 400 מהגרים מטאג'ורה. עם זאת, כמה ימים אחר כך, טאג'ורה שב לקלוט עצורים חדשים. עד 16 ביולי מחנה המעצר אכלס 200 אנשים שניסו להגר, ביניהם אנשים שנעצרו על ידי משמר החופים הלובי, אנשים שהועברו ממחנות אחרים וכאלה שברחו מהמחנה בזמן ההפצצה.
הערות שוליים

↑  Romo, Vanessa; Chappell, Bill (3 ביולי 2019). "Airstrike On Migrant Detention Center In Libya Kills At Least 44 People". NPR. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MSF RESPONSE: Deadly airstrikes on Tajoura detention centre" (באנגלית אמריקאית). Médecins Sans Frontières UK. 3 ביולי 2019. נבדק ב-2019-07-03. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Musa, Rami; Magdy, Samy (2019-07-03). "Airstrike kills 44 migrants in Libyan detention center". Associated Press. נבדק ב-2019-07-03.
↑  Ganguly, Manisha (6 בנובמבר 2019). "Foreign jet suspected in Libya migrant attack". BBC News. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "The airstrikes on the Daman building complex, including the Tajoura Detention Centre, 2 July 2019" (PDF). UNSMIL. 2020-01-27. ארכיון (PDF) מ-2020-01-28. נבדק ב-2020-01-28.
1 2  Walsh, Declan (3 ביולי 2019). "Airstrike Kills Dozens of Migrants at Detention Center in Libya". The New York Times. נבדק ב-5 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Thornton, Chandler; Elshamy, Mohammed; Westcott, Ben; Paget, Sharif (3 ביולי 2019). "At least 40 killed after airstrike targets migrant center in Libya". CNN. נבדק ב-2019-07-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guterres, António (3 ביולי 2019). "Libya detention centre airstrike could amount to a war crime says UN, as Guterres calls for independent investigation". UN News. United Nations. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Romo, Vanessa; Chappell, Bill (3 ביולי 2019). "Airstrike On Migrant Detention Center In Libya Kills At Least 44 People". NPR. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Daragahi, Borzou; Bel, Trew (3 ביולי 2019). "Libya airstrike: Up to 80 killed in attack on migrant detention centre in Tripoli". The Independent. ארכיון מ-2019-07-03. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ghazi Balkiz (5 ביולי 2019). "Libya claims UAE bombed migrant center with US-made jet". CNN. נבדק ב-2019-07-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Aidan (13 ביולי 2019). "New migrants brought to Libya centre hit by deadly air strike" (באנגלית). Reuters. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2019. נבדק ב-10 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hinnant, Lori; Magdy, Sam (16 ביולי 2019). "Officials: Migrants return to bombed Libya detention center". Associated Press. נבדק ב-10 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
בית החינוך ע"ש זלמן שז"ר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר
 על שם:  זלמן שזר
 מוטו:  שאלות בשביל הזהות והרעות
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־50 שנה)
 תלמידים
 :  730 (נכון ל-2023)
 מיקום
 מיקום:  רחוב גלר 27, כפר סבא
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°10′23″N 34°53′48″E﻿ / ﻿32.173192725294°N 34.896683496437°E﻿ / 32.173192725294; 34.896683496437
 shazar-jhks.mashov.info
 he
 
בית החינוך בכפ"ס ע"ש זלמן שזר ובקיצור שז"ר הוא בית ספר חטיבת ביניים שנוסד בשנת 1975 בכפר סבא. כיום לומדים בו כ-730 תלמידים.
בית החינוך הוא חטיבת ביניים הכולל תוכניות לימודים מגוונות, בנוסף לפעילויות חברתיות ותרבותיות רבות. לפי אתר בית החינוך, חזון בית החינוך הוא: "הכבוד הוא הדרך. האדם – הוא המטרה".
צביון בית החינוך > חדשנות פדגוגית

בית חינוך שז"ר הוא בית חם לחדשנות פדגוגית, שיתופי פעולה והקשבה. בית החינוך מזמין את התלמידים ואת הצוות לדיאלוג, לשאילת שאלות ולעזרה הדדית. בית החינוך מעודד יוזמות חינוכיות ויוזמות חברתיות, הוא פותח עבור התלמידים שלל הזדמנויות להתנסות במדעי הרוח, במדעים, בספורט, בתנועה, במנהיגות, ביזמות ובעיקר ביצירת זוויות ראייה אישיות וחברתיות.
בתור בית חינוך מתוקשב, התלמידים והצוות הם חלק בלתי נפרד מעולם משתנה, מתקדם ועמוס במידע. תפקידנו הוא לייצר סביבה של אמת, טוב והשראה כדי להוביל את כולנו לעתיד מבטיח, מקיים ובטוח.
צביון בית החינוך > כיתת ספורט

כיתה ייחודית לכדורסלנים ולכדורסלנית, הכיתה מקבלת חמש שעות העשרה בתחום הספורט הכוללת אימוני אתלטיקה, שיעור עיוני קבוי פעילויות העשרה. הכיתה פועלת בשיתוף עם הפועל בני כפר סבא.
צביון בית החינוך > ניצוצות

תוכנית "ניצוצות" היא מיזם חינוכי, שהוקם מתוך שאיפה לחשוף את התלמידים לתחומי עניין מגוונים. במסגרת ניצוצות בוחר כל תלמיד בכל חודש "ניצוץ" "שמדליק אותו", תוכני הניצוצות נוגעים בכל תחומי החיים: מדעים וטכנולוגיה, יזמות, מדיה, כישורים אישיים ועוד. הבחירה הופכת לסדרה של מפגשים בהם פוגשים התלמידים אדם המציג בפניהם את הניצוץ שלו.
מדריכי השל"ח הצעירים

המש"צים הם תלמידים משכבת ט' אשר בוחרים להצטרף לצוות של"ח, עוברים תהליך הכשרה מתמשך ורואים בהתנדבות הגשמה משמעותית לשירות ותרומה לחברה ומדינת ישראל. המש"צים יהוו קבוצת הנהגה שתסייע ביוזמה, ארגון וביצוע של כל פעילויות השל"ח ופעילויות חברתיות וערכיות בבית החינוך ובקהילה, וכן קבוצת הדרכה לדור עתידי של מש"צים בבית החינוך.
הערות שוליים

↑  בית החינוך שז"ר, מחזור מ"ו בשנת תשפ"ג., Facebook, www.facebook.com
↑  דף הבית, באתר שז"ר כפר סבא
מרחביה (קיבוץ)

| --- | --- |
החצר הגדולה במרחביה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק יזרעאל
גובה ממוצע: ‎71 מטר
תאריך ייסוד: 1911
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,370 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,353 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מרחביה(למפת עמק בית שאן רגילה) מרחביה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרחביה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרחביה32°36′22″N 35°18′27″E﻿ / ﻿32.6060259252497°N 35.3074604422059°E﻿ / 32.6060259252497; 35.3074604422059  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק יזרעאל באדום - מרחביה (קיבוץ) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.merchavia.org.il/
מֶרְחַבְיָה הוא קיבוץ בעמק יזרעאל, השוכן כ־2 ק"מ ממזרח לעפולה, לרגלי גבעת המורה, בסמוך למושב מרחביה. הקיבוץ, שנוסד בשנת 1929, נמצא בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל, והוא משתייך לתנועה הקיבוצית. השם מרחביה לקוח מפסוק בתהילים: ”מִן הַמֵּצַר קָרָאתִי יָּהּ עָנָנִי בַמֶּרְחָב יָהּ” (ספר תהילים, פרק קי"ח, פסוק ה').
היסטוריה

התיישבות יהודית במרחביה הייתה כבר משנת 1911 (הקואופרציה של פרנץ אופנהיימר על 3,000 דונם מאדמות הכפר פולה שנרכשו בשנת 1910). משנת 1918 עת התפרקה הקואופרציה ועד 1921 התחלפו במקום כמה קבוצות של מתיישבים. בשנת 1924 הוקם מושב העובדים מרחביה. בשנת 1929 הוקם בסמוך הקיבוץ, בידי קבוצת חברי השומר הצעיר מגליציה, שעלו לארץ ישראל אחרי מלחמת העולם הראשונה וישבו קודם בהכשרה בחיפה. בקיבוץ ממשיכים היום בניהם, נכדיהם וניניהם.
הקיבוץ נבנה על שרידי מבצר צלבני (Castrum Fabe או La Fève) של מסדר אבירי היכל שלמה (הטֶמפּלָרִים) שנכבש על ידי צלאח א-דין בספטמבר 1183 בקרב אל-פולה (אנ'). קרוי היום "הגבעה" או "גבעת פולה".
הקיבוץ ידע שנות התחלה קשות של הקמת משק חקלאי על גידולי פלחה, מעט מים, הכנסת המיכון החקלאי, זנים חדשים, הקמת רפת, לול ודיר צאן. לאחר שנים הגיעו גם מי השקיה, ונכנסו גידולי שלחין ופרדס.
לחברים הראשונים הצטרפו גם חניכי השומר הצעיר מחו"ל ומישראל. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה קלט הקיבוץ בני נוער שנמלטו משם. זו הייתה חברת הנוער הראשונה, ואחריה באו רבות. עבור בני נוער רבים הפזורים בכל ישראל הייתה מרחביה הבית הראשון בארץ ישראל.
בשנת 1960 הוקם בקיבוץ המפעל הראשון בישראל לצינורות פלסטיים (פלסים). המפעל היה חלוץ בהחדרת השימוש בצינורות פלסטיק להשקיית מטעים ושדות, לביוב, לשקתות ועוד. מפעל "פלסים" הפך למקום התעסוקה העיקרי ומקור ההכנסה הראשי. ב-2011 רכשה קבוצת גאון אחזקות 51% ממניות המפעל, וביחד עם 20% מרכישה קודמת שלה, הייתה לבעלת המניות העיקרית במפעל, בעוד הקיבוץ נותר בעל מניות מיעוט (29%).
במבני בית הספר התיכון המקומי לשעבר שוכן כיום אתר קליטה לעולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.
בסמוך לקיבוץ נמצא בית-ספר היסודי האזורי "אופקים", שבו לומדים ילדי מרחביה (הקיבוץ והמושב) והקיבוצים גזית ועין דור. (תלמידי היסודי ממשיכים אחר כך לבית הספר האזורי במזרע)
באתר ההיסטורי של הקואופרציה הוקם מוזיאון "החצר הגדולה", המציג את תולדותיה של מרחביה, והוא כולל גם חדרים משוחזרים של גולדה מאיר, שחייתה במרחביה מספר שנים סמוך לעלייתה לארץ בשנת 1921, ושל מאיר יערי שהיה חבר הקיבוץ
והמנהיג ההיסטורי של תנועת השומר הצעיר, הקיבוץ הארצי ומפלגת הפועלים המאוחדת אשר התמזגה עם גופים אחרים והייתה לתנועת מרצ.
בול יובל למרחביה

במלאת 50 שנה למרחביה הונצח האירוע בבול מזכרת מיוחד ; ב-25 בנובמבר 1959, הנפיק דאר ישראל בול יובל זה שעליו ציור של מבנה בקיבוץ. האמנים מקסים וגבריאל שמיר עיצבו את הבול. דאר ישראל מכר 1,165,000 בולים מבול זה במשך כחודש וחצי עד להפסקת מכירתו.
קיבוץ מרחביה, עבודה בגורן, 1924
קיבוץ מרחביה, עבודה בגורן, 1924
מאווררים את המיטות במוסד החינוכי במרחביה, שנות החמישים
רפת הקיבוץ, 1969
חפיר המבצר הצלבני בלב קיבוץ מרחביה
אטלייה האמן אריה סרטני
פסל-אנדרטה שיצרה שושנה היימן לזכרו של מורן, בנם של גלילה וטוביה ריבנר, 1995
ראו גם

רשימת אישים הקשורים בקיבוץ
לקריאה נוספת

דוד כנעני (עורך), ספר מרחביה: קיבוץ השומר הצעיר, ספריית פועלים, 1961
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אתר התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562585405171  LCCN: n86096605   WorldCat (עם LCCN): n86-096605 
דגם בקנ"מ של 1:25 המשחזר את הגורן ההיסטורית של מרחביה. ביצוע הדגם: "גד מה-טוב"
לוחית הזיכרון לצילקה מן
טקס פרסי אוסקר ה-88

| --- | --- |

 תאריך:  28 בפברואר 2016
 מיקום:  תיאטרון דולבי, לוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  כריס רוק
 מפיק:  דייוויד היל   רג'ינלד האדלין
 במאי:  גלן וייס
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות, 37 דקות
 רייטינג:  34.43 מיליון צופים 23.4% מדד נילסן
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  ספוטלייט
 זכייה במספר הפרסים הרב:  מקס הזועם: כביש הזעם (6)
 מספר המועמדויות הרב:  האיש שנולד מחדש (12)
 אתר רשמי
 →87 89← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-88 (באנגלית: 88th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2015 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-28 בפברואר 2016. השחקן והסטנדאפיסט כריס רוק הנחה את הטקס בפעם השנייה, לאחר שהנחה בשנת 2005 את טקס פרסי אוסקר ה-77.
הזוכים השנתיים בפרס לשם כבוד הם הבמאי ספייק לי והשחקנית ג'ינה רולנדס, והזוכה בפרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית היא השחקנית דבי ריינולדס.
זכיות ומועמדויות

המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-88 הוכרזו ב-14 בינואר 2015 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס. הסרטים עם מירב המועמדויות היו "האיש שנולד מחדש" 12 מועמדויות, ו"מקס הזועם: כביש הזעם", עם 10 מועמדויות.
בטקס "האיש שנולד מחדש" זכה ב -3 פרסים ו "מקס הזועם: כביש הזעם" זכה ב-6 פרסים.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

| זכיות | סרט |
| --- | --- |
6: מקס הזועם: כביש הזעם
3: האיש שנולד מחדש
2: ספוטלייט

| מועמדויות | סרט |
| --- | --- |
12: האיש שנולד מחדש
10: מקס הזועם: כביש הזעם
7: להציל את מארק וואטני
6: גשר המרגלים
6: קרול
6: ספוטלייט
5: מכונת הכסף
5: מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר
4: חדר
4: הנערה הדנית
3: ברוקלין
3: שמונת השנואים
3: סיקאריו
2: אקס מכינה
2: הקול בראש
2: סטיב ג'ובס
ביקורות אודות חוסר ייצוג

לאחר שנודעו שמות השחקנים המועמדים לפרסים התברר שכמו בשנה שקדמה אין בקרב המועמדים בקטגוריות המשחק אף מועמד שחור. אמנים ויוצרים שחורים השמיעו טענות על גזענות ואפליה בקרב חברי האקדמיה, וחלקם אף הודיעו שיחרימו את הטקס במחאה.
הערות שוליים

↑  איתי שטרן, ספייק לי קיבל אוסקר כבוד ותקף את הגזענות בהוליווד, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2015
↑  אבנר שביט‏, אוסקר 2016: "האיש שנולד מחדש" מוביל את רשימת המועמדויות, באתר וואלה, 14 בינואר 2016
↑  מערכת Ynet, ספייק לי מחרים את האוסקר: איפה השחורים?, באתר ynet, 18 בינואר 2016.
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
אלחנדרו גונסלס איניאריטו, הבמאי הטוב ביותר
לאונרדו דיקפריו, השחקן הטוב ביותר
ברי לארסון, השחקנית הטובה ביותר
מארק ריילנס, שחקן המשנה הטוב ביותר
אלישיה ויקנדר, שחקנית המשנה הטובה ביותר
פיט דוקטר, הסרט המונפש הטוב ביותר
לאסלו נמש, הסרט הזר הטוב ביותר
אניו מוריקונה, הפסקול המקורי הטוב ביותר
פורום משפחות פדויי השבי - לוחמי חיל החפרים

פדויי השבי הוא הכינוי אשר העניקו לעצמם אלפי החיילים הארצישראליים שנפלו בשבי הנאצי במלחמת העולם השנייה. חיילים אלו התנדבו לשירות ביחידות מקומיות של צבא הבריטי כבר בתחילת מלחמת העולם השנייה, במסגרת "גיוס בעלי מקצועות" ובהמשך בגיוס מאורגן על ידי הסוכנות היהודית במה שזכה לכינוי הכללי - "ראשית ההתנדבות". פדויי השבי נפלו בשבי מדינות הציר (גרמניה ואיטליה) עם כניעת הכוחות הבריטיים בקלמטה, יוון ב־29 באפריל 1941 ובקרב על כרתים ב־1 ביוני 1941 וכן במקומות נוספים לאורך ציר הלחימה במדבר המערבי בעיקר בין השנים 1941–1942.
פורום משפחות פדויי השבי הוקם בשנת 2013 על ידי בני משפחות פדויי השבי לוחמי החילות השונים ומממש הלכה למעשה את צוואתם הבלתי כתובה "אולי בכל זאת לא נישכח" (משה צבי גרינבלום, מפדויי השבי 1981).
רקע > פורום משפחות פדויי השבי

פורום משפחות פדויי השבי-לוחמי חיל החפרים הוקם ב-29.4.13 על ידי טליה קליינר-דייגי נכדתו של אברהם דייגי בעקבות קושי למצוא מידע על סבה בארץ.
את החיפוש החלה טליה בהקמת קבוצת פייסבוק, ביחד עם קומץ משפחות נוספות, כשמטרתה הראשונית הייתה שיתוף תמונות מסמכים וזיכרונות, דרכם קיוותה תוכל ללמוד מידע נוסף אודות סבה ותקופת שביו. עד מהרה הצטרפו ליוזמה עוד ועוד משפחות פדויי שבי אשר הביעו גם הם את רצונם להשלים ידע אישי חסר אודות הוריהם. קבוצת הפייסבוק שהוקמה ייצרה, לראשונה בהיסטוריה, גישה לחומרים שנשארו בידי בני משפחות השבויים (חומרים שארכיונים ומוזיאונים בישראל לא מצאו בהם עניין לאורך השנים). כמו ראשוני מקימי קבוצת הפייסבוק גם בני משפחות חדשות שהצטרפו עם הזמן לקבוצה סיפרו על כעסם של פדויי השבי ממצב הנצחתם ומהנחלת סיפורם לדורות הבאים דרך המערכות השונות בישראל (משרד הביטחון, משרד החינוך ואחרים). וכך תקופה קצרה אחרי הקמת פורום המשפחות צרפו מקימי הפורום למטרותיהם גם את השאיפה לקדם את מצב הנצחתם והנחלת סיפורם של פדויי השבי בישראל ומחוצה לה.
כמענה לצורך שעלה מן השטח התחילו בשנת 2014 מובילי פורום המשפחות לתעד את שמותיהם של החיילים שלקחו חלק באירועים במיזם לו העניקו את השם "מפקד השבויים".
כל פעילות פורום המשפחות, נעשית בהתנדבות מלאה.
לוגו פורום משפחות פדויי השבי

לוגו פורום המשפחות תוכנן על ידי מובילת הפורום טליה קליינר דייגי ביחד עם מובילי הפורום ארז אלוני וגיא יחיאלי.
בלוגו שלושה מוטיבים המאפיינים את סיפורם של פדויי השבי הנאצי:
סמל חיל החפרים הבריטי בו שירתו מרבית פדויי השבי
מגן הדוד המסמל את יהדותם של פדויי השבי ואת הקפדתם לדבוק בערכי היהדות והציונות גם בשנות שביים בשלזיה עילית (פולין הכבושה)
גדרות התיל מאחוריהם הוחזקו פדויי השבי באופן פיזי ארבע שנים. גדרות התיל מסמלות גם את ההסתגרות והשתיקה שאפיינה את פדויי השבי ואת הדרת מורשתם לאורך שנים ארוכות.
הלוגו עוצב לראשונה על ידי ריצ'רד וודס, מעצב גרפי בריטי שעשה זאת בהתנדבות עבור פורום המשפחות.
בשנת 2016, לפני יציאתם למסע המשפחות, רעננו מובילי הפורום את הלוגו בסיועה האדיב של המעצבת הגרפית יעל פטיש ברוש שעשתה זאת בהתנדבות עבור פורום המשפחות.
בשנת 1965 נערך בגני התערוכה בת"א כנס במלאת 25 שנים להתנדבות בני היישוב היהודי בארץ לחיל החפרים ויחידות עזר נוספות בצבא הבריטי בתחילת מלחמת העולם השנייה. לנוכחים חולקה תגית שעיצובה שימש השראה ללוגו הנוכחי של הפורום.
מטרות הפורום

להנגיש לציבור הרחב את סיפורם של ראשוני המתנדבים פדויי השבי מפרשת השבי הגדולה ביותר בתולדות העם היהודי היושב בציון.
לפעול לשילובם של לוחמים אלו בנרטיב הלוחם היהודי הציוני במלחמת העולם השנייה כפי שמשתקף בתיעוד ההיסטורי המוזיאלי והחינוכי.
לקדם את הנצחת זכרם במרחבים השונים
לצורך קידום מטרותיו אלו מקיים פורום המשפחות קשרים עם ארגונים ויחידים רבים בישראל ובעולם וביניהם משרד הביטחון, חיל ההנדסה ועמותת מורשת חיל ההנדסה, משרד החינוך, יד ושם, שגרירות בריטניה בישראל ואחרים.
פורום פדויי השבי וחיל ההנדסה הקרבית

פדויי השבי אשר עסקו טרם נפילתם בשבי בתפקידי הנדסה ובינוי לאורך צירי הלחימה השונים היוו את המסד הראשוני עליו קם בשנת 1948 חיל ההנדסה של צה"ל.
שלושת הגדודים הסדירים של חיל ההנדסה שמספריהם: 601, 603 ו–605 הם מספרי שלוש מפלוגות חיל החפרים, אות וציון למורשתו של החיל שהחלה כבר עם הקמת פלוגות המתנדבים הארצישראליים לחיל החפרים בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
מפקדו הראשון של חיל ההנדסה תא"ל במיל. עמנואל שחר נמנה אף הוא בין ראשוני המתנדבים לצבא הבריטי שם רכש את מקצוע ההנדסה הצבאית. תא"ל שחר נקרא על ידי דוד בן-גוריון אל הדגל עם פרוץ מלחמת העצמאות והביא איתו את הידע שצבר בשנות שירותו בצבא הבריטי.
בינואר 2016 נפגשו מובילת פורום משפחות פדויי השבי טליה קליינר דייגי ויוסי סולומין חבר צוות ההיגוי עם קצין ההנדסה הראשי תא"ל אושרי לוגסי ויו"ר עמותת מורשת חיל ההנדסה תא"ל (מיל.) ישי דותן. במהלך פגישה זו התקבלה החלטה להעמיק את הקשר בין הארגונים ולפעול לנוכחות משמעותית של סיפורם במורשת החיל. בין היתר נעשה לאורך השנים:
חבירה למסע בני המשפחות - Road To Liberation – בפולין לציון 75 שנה לנפילתם בשבי בשיתוף עדים במדים ו"יד ושם" - ספטמבר 2016
שילוב הנושא בספר מורשת חיל ההנדסה (2018)
הכנס השנתי ביער פדויי השבי
עמותת מורשת חיל ההנדסה ופורום משפחות פדויי השבי החלו במיזם חדש לבניית ארכיון פדויי השבי דרכו יונגשו לציבור אלפי תמונות הקשורות לפרשת השבי ולפעילות פורום המשפחות.