stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורנוניים
סוגים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Benthosema  Bolinichthys  Centrobranchus  Ceratoscopelus  Diaphus  Diogenichthys  Electrona  Gonichthys  Gymnoscopelus  סוג ומין יחיד Hintonia candens  Hygophum |  סוג ומין יחיד Idiolychnus urolampus  סוג ומין יחיד Krefftichthys anderssoni  Lampadena  סוג ומין יחיד Lampanyctodes hectoris  Lampanyctus  סוג ומין יחיד Lampichthys procerus  Lepidophanes  Lobianchia  Loweina  Metelectrona  Myctophum |  Nannobrachium  סוג ומין יחיד Notolychnus valdiviae  Notoscopelus  Parvilux  Protomyctophum  סוג ומין יחיד Scopelopsis multipunctatus  Stenobrachius  Symbolophorus  Taaningichthys  Tarletonbeania  Triphoturus |  |
אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה (1722–1758)

אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה (גרמנית: August Wilhelm von Preußen;‏ 9 באוגוסט 1722 - 12 ביוני 1758), היה אחיו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, ואביו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
ביוגרפיה

אוגוסט וילהלם נולד בברלין ב-9 באוגוסט 1722 להוריו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה.
אוגוסט וילהלם היה גנרל בצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במהלך המלחמות השלזיות, והצטיין במיוחד בקרב הוהנפריידברג. אולם, במהלך מלחמת שבע השנים ספג אוגוסט וילהלם מפלה בקרב קולין, ובשל כך הסתכסך עם אחיו ופרש מהצבא.
ב-12 ביוני 1758 מת אוגוסט וילהלם מסרטן המוח. לאחר מות פרידריך השני, מלך פרוסיה ללא ילדים, ירש אותו בנו של אוגוסט וילהלם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
משפחתו

ב-6 בינואר 1742 התחתן אוגוסט וילהלם עם לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל בתם של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה (1744–1797)
היינריך, נסיך פרוסיה (1747–1767)
וילהלמינה מפרוסיה, נסיכת אורנז' (1751–1820)
אמיל, נסיך פרוסיה (1758–1759)
אילו וולאס

אילו וולאס לבית בראון (באנגלית: Ilo Wallace‏; 10 במרץ 1888 – 22 בפברואר 1981) הייתה אשתו של הנרי א. וולאס, סגן הנשיא ה-33 של ארצות הברית. היא הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1941 עד 1945.
ביוגרפיה

אילו נולדה ב-10 במרץ 1888 אינדיאנולה (אנ'), איווה, והייתה בתם של ג'יימס ליטל בראון ואשתו, הארייט לינדזי. היא למדה בקולג' סימפסון לפני שעברה ללמוד פיתוח קול באוניברסיטת דרייק.
היא נישאה להנרי אגארד וולאס בדה מוין, איווה, ב-20 במאי 1914. נולדו להם שלושה ילדים: הנרי בראון וולאס (1915–2005), רוברט בראון וולאס (1918–2002), וז'אן בראון וולאס (1920–2011). בעלה הפך מאוחר יותר לעורך הראשי של "Wallace's Farmer", מגזין חקלאי רב השפעה מהמערב התיכון, שהוקם על ידי אביו, הנרי קנטוול וולאס, שהיה מזכיר החקלאות של ארצות הברית בין השנים 1921 ל-1924.
ירושה קטנה שקיבלה מהוריה אפשרה לבני הזוג וולאס ולשותפיהם העסקיים להקים, בשנת 1926, את חברת Hi-Bred Corn, שפיתחה והפיצה תירס היברידי ולבסוף שינתה את החקלאות. במהלך הבחירות לנשיאות 1940 רץ בעלה לצד פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובשנת 1941 מונה כסגן נשיא ארצות הברית, ואילו הפכה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד בו החזיקה עד 1945. היא הייתה נותנת החסות של אוניית המערכה USS איווה.
ב-22 בפברואר 1981, היא מתה באחוזת וולאס, חוות פארווי, בסאות' סיילם, ניו יורק. הלווייתה הייתה פרטית לבקשת משפחתה.
הערות שוליים

1 2 3 4  Saxon, Wolfgang (25 בפברואר 1981). "Ilo Browne Wallace, 92, Widow of a Vice President to Roosevelt". The New York Times. p. B6 (National Edition). נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ilo Browne Wallace; Ilo Browne Wallace – The Wallace Centers of Iowa". The Wallace Centers of Iowa. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ilo Browne Wallace; The Wallace Centers of Iowa". The Wallace Centers of Iowa. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Brief Summary of Pioneer History on the 90th Year of Its Foundation". U.S.–Ukraine Business Council. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98012521  SNAC: w6ng7dhw  VIAF: 14079950   WorldCat (עם VIAF): 14079950
איבויה דרווש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביוני 1905 Ipeľský Sokolec, סלובקיה 
 פטירה:  6 ביוני 1990 (בגיל 84) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Deutsch Ibolya 
 מדינה:  הונגריה 
 בן או בת זוג:  דוד ניי 
 
איבויה דרווש (במקור דויטש; בהונגרית: Darvas Ibolya; איפויסקאלוש, 14 ביוני 1905 – בודפשט, 6 ביוני 1990) הייתה זמרת אופרה בעלת קול מיוחד (קולורטורה סופרן - סוג קול סופרן אופראי שמתמחה במוזיקה המייחדת קפיצות קול זריזות וסלסולים) יהודייה-הונגריה, אשתו של זמר האופרה, הטנור, דוד ניי אשר נספה בשואה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

איבויה דויטש נולדה במשפחה יהודית ולמדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. לאחר שסיימה את לימודיה, החלה את דרכה ב"תיאטרון העירוני" (שמה היום תיאטרון ארקל).
הופעתו הפומבית הראשונה דווחה על ידי הפשטי נפלו בפברואר 1926. באותה תקופה היא הופיעה בקונצרט שאורגן על ידי חוג הנשים הדמוקרטיות של רובע 6 בבודפשט. בשנים שלאחר מכן, בנוסף ללימודי המוזיקה, שרה ללא הרף בערבים מוזיקליים שאורגנו על ידי אגודות ומועדונים שונים - חלקם יהודים. סוג זה של הופעות וביצועים, שהיו מבוססים על הרפרטואר העשיר שלה שהלך והתרחב, נמשכו גם בשנות ה-30.
ביוגרפיה > בתיאטרון ובאופרה

היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון ב-1929 כקדט באופרה ההוגנוטים של ג'אקומו מאיירבר. שמה נודע לכולם כשנאלצה "לקפוץ" לתפקיד הראשי של הרוזנת דובארי של קרל מילקר (אנ') במקום גיטה אלפאר בתיאטרון האופרטה של בודפשט. לבסוף היא שרה את התפקיד מאות פעמים, לסירוגין עם גיטה אלפאר. ב-1935 הופיעה עם להקת מנהל התיאטרון והבמאי ינה סיקלאי.
ביוגרפיה > בשואה

בשל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי שחוקקו בממלכת הונגריה הימנית, פשיסטית ואנטישמית, היא לא הייתה יכולה להופיע על הבמות בין השנים 1939 לבין 1944, אלא רק בתיאטרון גולדמארק בפני קהל יהודי במסגרת פעילת האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. שם הייתה הזמרת העסוקה ביותר מכולן. היא גם הייתה חברה במקהלת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאן.
ב-11 בנובמבר 1939, הופיעה בערב הראשון של מבצע האמנות של אומיקה ולאחר מכן הופיע בתפקידים רבים על הבמה של תיאטרון גולדמארק עד ה-15 במרץ 1944. הוא שרה, בין השאר, את "היהודייה" מאת ז'אק פרומנטל הלוי, העטלף, כרמן, לה טרוויאטה, ריגולטו, האופרות של מוצרט (החטיפה מן ההרמון, חליל הקסם, נישואי פיגארו). לאחר כניסת הוורמכט להונגריה ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) היא גורשה לטירזיינשטט.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

ביוני 1945 פרסם עיתון "הבוקר" (A Reggel) רשימה של 4,454 מגורשים לטרזיינשטט ששרדו. לאחר זמן רב, שמה של איבויה דרווש הופיעה שוב. היא שרדה אם כן את שואת יהודי הונגריה ולאחר שחרורה עבדה במחלקת האופרה של התיאטרון הלאומי של סגד במשך כמה שנים. היא קיבל חוזה מבית האופרה הממלכתית ההונגרית ב-1949. באביב 1951 פרשה עקב מחלה שתקפה את קולה.
"הם הכריחו אותי לשיר בפעם הראשונה עם אקדח. מיהאי סקיי היה חבר טוב ותיק שלנו והוא היה סקרן לגבי הקול שלי. אמרתי, 'אני לא יכולה לשיר'. הוא הוציא את האקדח שלו ואיים עליי. התחלתי לשיר מייד על המקום." כך העידה איבויה דרווש על בחירת הקריירה שלה בעיתון נפסבה של סגד ביולי 1946.
הרפרטואר שלה כלל בעיקר תפקידי קולורטורה, אבל היא שרה גם קטעים ליריים. לאחר מות בעלה בשואה, לאחר השחרור נישאה בשנית, לד"ר אילש ראוואס, עורך דין.
תפקידיה

ביזה: כרמן – Frasquita
דוניצטי: לוצ'יאה די למרמור – תפקיד ראשי
דוניצטי: דון פסקואלה –  Norina
גונו: פאוסט – Siebel
הלוי: היהודייה – Eudoxia הנסיכה
אימרה הרמט: Békebeli béke – Schneider Fáni
פרנץ להאר: האלמנה העליזה – Valencienne
ג'אקומו מיירבר: ההוגנוטים – הקדט
Carl Millöcker: Dubarry – Marie Jeanne Bécu
מוצרט: החטיפה מן ההרמון – Blondchen
מוצרט: מנהל התיאטרון – Mademoiselle Silberklang
מוצרט: נישואי פיגרו – Cherubino
מוצרט: חליל הקסם – Papagena
אוטו ניקולאי: נשות וינדזור העליזות – Fluth
אופנבך: Le mariage aux lanternes – Fanchette
אופנבך: סיפורי הופמן – Olympia
פוצ'יני: לה בוהם – Musette
פוצ'יני: ג'אני סקיקי – Nella
רוסיני: הספר מסביליה – Rosina
יוהאן שטראוס: העטלף – Adél
ורדי: ריגולטו – Gilda
ורדי: לה טרוויאטה – Violetta Valéry
ורדי: נשף המסיכות – Oscar
לקריאה נוספת

איבויה דרווש באתר אומיקה
איבויה דרווש במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
פטר וארנאי : לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. ISBN 9633301076
הערות שוליים

↑  Egyes forrásokban születési helye Budapest, éve 1906 vagy 1910.
↑  "Giora Sharon: Kántorok, kórusok, karnagyok". אורכב מ-המקור ב-2014-11-01.
אחשוורוש והמן במשתה אסתר

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  רמברנדט
 תאריך יצירה:  1660
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  94 ס״מ 
 גובה:  73 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  תור הזהב של הולנד 
 מספר יצירה:  297 (מוזיאון פושקין) 
 מיקום:  מוזיאון פושקין, מוסקבה
 קואורדינטות:  55°44′39″N 37°36′18″E﻿ / ﻿55.7442°N 37.605°E﻿ / 55.7442; 37.605
 
אחשוורוש והמן במשתה אסתר (בהולנדית: Ahasveros en Haman aan het feestmaal van Esther) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1660. היצירה נחשבת לאחת היצירות מוכרות ביותר מתקופתו המאוחרת של רמברנדט.
תיאור היצירה

ביצירה מתוארים המלך אחשוורוש והמן במהלך המשתה השני שהכינה עבורם אסתר המלכה, כמסופר במגילת אסתר:
וַיָּבֹא הַמֶּלֶךְ וְהָמָן, לִשְׁתּוֹת עִם אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה. וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ לְאֶסְתֵּר גַּם בַּיּוֹם הַשֵּׁנִי, בְּמִשְׁתֵּה הַיַּיִן: מַה שְּׁאֵלָתֵךְ אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה, וְתִנָּתֵן לָךְ, וּמַה בַּקָּשָׁתֵךְ, עַד חֲצִי הַמַּלְכוּת וְתֵעָשׂ. וַתַּעַן אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה וַתֹּאמַר: אִם מָצָאתִי חֵן בְּעֵינֶיךָ הַמֶּלֶךְ, וְאִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב, תִּנָּתֶן לִי נַפְשִׁי בִּשְׁאֵלָתִי, וְעַמִּי בְּבַקָּשָׁתִי. כִּי נִמְכַּרְנוּ אֲנִי וְעַמִּי, לְהַשְׁמִיד לַהֲרוֹג וּלְאַבֵּד; וְאִלּוּ לַעֲבָדִים וְלִשְׁפָחוֹת נִמְכַּרְנוּ, הֶחֱרַשְׁתִּי, כִּי אֵין הַצָּר שֹׁוֶה, בְּנֵזֶק הַמֶּלֶךְ. וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וַיֹּאמֶר לְאֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה: מִי הוּא זֶה וְאֵי זֶה הוּא, אֲשֶׁר מְלָאוֹ לִבּוֹ לַעֲשׂוֹת כֵּן? וַתֹּאמֶר אֶסְתֵּר: אִישׁ צַר וְאוֹיֵב הָמָן הָרָע הַזֶּה; וְהָמָן נִבְעַת מִלִּפְנֵי הַמֶּלֶךְ וְהַמַּלְכָּה.
.
ביצירתו מתאר רמברנדט את רגע בקשת אסתר, ואת תגובתם של אחשוורוש והמן להכרזה. הדמויות מסודרת בקומפוזיציה בצורת פרמידה, כאשר אסתר בימין התמונה מצביעה באצבעה לעבר המן, נתמכת על ידי אחשוורוש המחזיק בימינו את שרביט הזהב, הממוקם בסמוך לה במרכז התמונה. המן מרוחק מהזוג. מבטו של המלך מעיד על כעסו, ואילו המן מבועת מההכרזה. רמברנדט מציג את רשעותו של המן באמצעות הצגתו כאדם חשוך ואפל, בעוד שאסתר ואחשוורוש מוארים.
היסטוריה

ההשראה ליצירה מבוססת על המחזה "אסתר" (Hester) מאת יוהנס סרווטרס (Johannes Serwouters), המבוסס על סיפור המגילה. המחזה הוצג לראשונה בשנת 1659. היצירה הושלמה בשנת 1660 ונמכרה ליאן הינלופן (Jan J. Hinlopen) והיא מוזכרת בספר שירים שפורסם בשנת 1662 על ידי יאן ווס. הינלופן הוריש את רכושו לשתי בנותיו, והיצירה עברה לביתו סרה הינלופן, אשר נפטרה בגיל 89 בלא ילדים. היצירה לא מוזכרת בצוואתה (ככל הנראה מטעמי מס ירושה) ומשערים שעברה לניקולאס גילווינק (Nicolaes Geelvinck). בשנת 1760 היצירה נמכרה במכירה פומבית כיצירה מעזבונו של גילווינק. בשנת 1764 נרכשה היצירה על ידי יקטרינה הגדולה, ככל הנראה באמצעות היזם הגרמני יוהאן ארנסט גוצקווסקי, אשר נקלע לקשיים בעקבות מלחמת שבע השנים ונאלץ למכור את אוספיו ליקטרינה. יקטרינה רכשה מגוצקווסקי 320 יצירות שהפכו לבסיסו של אוסף מוזיאון הארמיטאז'. בשנת 1862 עברה היצירה למוזיאון רומינאצב במוסקבה. מאז 1924 היצירה מוצגת במוזיאון פושקין שבמוסקבה.
אורנונים כהי סנטר

| אורנונים כהי סנטר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: פנסאים
משפחה:: אורנונים כהי סנטר
שם מדעי
 Neoscopelidae ‏Parr, 1928

אורנונים כהי סנטר (שם מדעי: Neoscopelidae) היא משפחה של מקריני סנפיר מסדרת הפנסאים, החיים בעומק האוקיינוס וקרובים למשפחת האורנוניים.
מאפיינים

דגים אלה דומים לאורנונים אך בעלי לסת דקה יותר ובטנם וסנטרם כהים יותר. אורכם הממוצע 20-30 ס"מ. בדומה לאורנוניים יש להם יכולת ראיית לילה. הם בעלי פנסים על גופם איתם הם מתקשרים במצולות החשוכות.
דגים אלה חיים בעומקים של האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים של העולם ועולים בלילות לפני הים לחפש אחר פלנקטון.
הם נטרפים על ידי מגוון חיות ים לרבות עופות ים שונים, כלבי ים, כרישים, דיונוני ענק ולווייתנים שונים.
סוגים

Neoscopelus - בו 3 מינים
Scopelengys - בו 2 מינים
סוג ומין יחיד Solivomer arenidens
אילהאם רחימוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1951 (בן 73) Qaraxanlı, אזרבייג'ן 
 ענף מדעי:  תורת המשפט 
 מקום לימודים:  הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1975) 
 מנחה לדוקטורט:  Nikolay Belyayev 
 פרסים והוקרה:  מסדר התהילה של אזרבייג'ן  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Rabiyyat Aslanova (2012–2013) 
 
אילהאם מאמדגסאן אוגלי רהימוב (באזרית: İlham Məmmədhəsən oğlu Rəhimov; נולד ב-14 בינואר 1951, מחוז טובוז, אזרבייג'ן) הוא מיליארדר ממוצא אזרי, משפטן ופרופסור.
ביוגרפיה

נולד ב-14 בינואר 1951 במחוז טובוז שבאזרבייג'ן הסובייטית. בשנים 1970–1975 התחנך בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת לנינגרד. בשנים 1975–1978 היה סטודנט לתואר שני בחוג למשפט פלילי באוניברסיטה זו. בתקופה זו הוא התחבר לולדימיר פוטין שלמד איתו. מאז הם חברים קרובים.
בשנת 1978 קיבל תואר דוקטור למשפטים ופרופסור המחלקה למשפט פלילי באוניברסיטת לנינגרד, שימש כיו"ר המועצה הראשית למדעי המשפט במשרד ההשכלה והמדעים של רוסיה. בשנת 1988 הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת לנינגרד והיה לרופא הצעיר ביותר למדע בתחום המשפט הפלילי במרחב הפוסט-סובייטי. מאז 1996, פרופסור.
מזא שנת 1999 הוא פעיל ברוסיה בתחומים שונים ובתמיכת חברו הוותיק ולדימיר פוטין. הונו מוערך בכ-חצי מיליארד $.
בשנת 1996 הוא פעל להגנתו של ראסול גוליאב שהיה יושב ראש הפרלמנט אך הואשם בחתרנות. בסופו של דבר גולייב נאלץ לעזוב את אזרבייג'ן. בשנת 2002 רחימוב בעצמו ניסה להיבחר לפרלמנט האזרי אך ללא הצלחה.
פעילות מדעית

הוא החל את פעילותו המדעית כחוקר זוטר במכון לפילוסופיה ומשפט של האקדמיה למדעים באזרבייג'ן, ואז עבד תקופה ארוכה כראש מחלקה במשרד המשפטים האזרי.
בשנים 1982–1992 עבד כראש מחלקת חקיקה במשרד המשפטים ועבד בלשכת השר. בתקופה זו הכין טיוטות רבות של חוקים נורמטיביים וכן מסקנות בנושא חקיקה. בשנים 1992–1996 עבד כמנהל מכון המחקר למומחיות מדעית, מדע פלילי וקרימינולוגיה.
בשנים 1996–2000 לימד משפטים במוסדות חינוך גבוהים שונים והיה גם סגן הרקטור לעניינים מדעיים במכללה הדיפלומטית הגבוהה (כיום אוניברסיטת "יוראסיה" בעיר באקו).
הוא מחברם של כמאה מאמרים מדעיים בנושא משפט פלילי, דיני עבודה וכן כמה מאמרים המוקדשים לבעיות יסודיות של חקיקה והליכים משפטיים. הוא המחבר הראשון של תפיסת הרפורמה במערכת המשפט באזרבייג'ן, שהוכן בשנת 1993. בשנת 1994 הכין תוכנית ממלכתית למאבק בפשע. ב-18 באפריל 2004 הוא נבחר כאקדמאי חבר באקדמיה הרוסית לבעיות ביטחון, הגנה ואכיפת החוק.
אחת קדושה

אחת קדושה (בלטינית: unam sanctam) היא בולה אפיפיורית מאת האפיפיור בוניפקיוס השמיני על כך שהכנסייה הקתולית היא: כנסייה אחת, קדושה, קתולית ואפוסטולית, אשר מחוץ לה אין ישועה ולא כפרת עוונות.
מקור שמה של הבולה במילים הפותחות אותה: "Unam sanctam ecclesiam catholicam et ipsam apostolicam urgente fide credere cogimur et tenere".
הבולה, הנחשבת כאחת ההצהרות הקיצוניות ביותר של עליונות רוחנית אפיפיורית, פורסמה ב-18 בנובמבר 1302 כחלק מחילופי הצהרות חריפות בין בוניפקיוס השמיני והמלך פיליפ הרביעי מצרפת במהלך המאבק על מיסוי הכנסייה.
רקע

לצורך תשלום הוצאות המלחמה בין צרפת לאנגליה, הטילו מלכי אנגליה וצרפת מיסים על רכושה ואנשיה של הכנסייה. ראשי הכנסייה בצרפת פנו לעזרת בוניפקיוס השמיני, שהטיל צו מפורש האוסר על מיסוי הכנסייה ללא הסכמתו של האפיפיור (פברואר 1296). בתגובה, פיליפ הרביעי גירש מצרפת את נציגי האפיפיור ואסר על העברת כספי כנסייה מצרפת לידי האפיפיור. ב-1301 פרץ ריב בין עוזריו של פיליפ הרביעי לבין נציג האפיפיור בצרפת, שהועמד למשפט באשמת בגידה במלכות ונכלא. הבישופים, כנציגי הכנסייה, היו חסינים מפני השלטון האזרחי והיו כפופים לאפיפיור עצמו, ולכן נוצר סכסוך נוסף בין האפיפיור למלך. בוניפקיוס דרש לשחררו מיד, והטיל בדצמבר 1301 צו האוסר על השלטון החילוני לשפוט איש כנסייה. ב-11 בפברואר 1302 הועלתה איגרתו של האפיפיור בלהבות בפריז בנוכחותו של פיליפ הרביעי. במרץ וביוני 1303 זימן פיליפ הרביעי את מועצתו, שהכריזה על בוניפקיוס השמיני כעריץ מושחת ודרשה את פיטוריו על ידי מועצת הכנסייה ברומא. בתגובה פרסם האפיפיור את הבולה.
תוכן

הבולה מנסחת עקרונות דוגמטיים בדבר אחדותה של הכנסייה הקתולית, שיש צורך בשייכות אליה לשם ישועת נשמות נצחית, בדבר מעמדו של האפיפיור כראש עליון של הכנסייה, ומכאן חובת הכניעה לאפיפיור כדי להשתייך לכנסייה ובכך להגיע לישועה. האפיפיור מדגיש את המיקום הגבוה יותר של הצד הרוחני בהשוואה לסדר החילוני.
כמו כן קובעת הבולה את זכות הכנסייה (כלומר האפיפיור) למנות בישופים ולשפוט אותם, ומצטטת את תביעות האפיפיורים הקודמים לעליונות האפיפיורים על השלטון החילוני. בוניפקיוס השמיני אשרר בבולה שהאפיפיור הוא נציג אלוהים בעולם הגשמי, ולכן בסמכותו לשפוט ולהעניש כל אדם (כולל מלכים), והדרך לגאולה היא כניעות לאפיפיור.
ראו גם

דואו סונט
אווזים

| אווזים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
תת־משפחה:: אווזים
שם מדעי
 Anserinae ‏ויגורס, 1825

אווזים (שם מדעי: Anserinae) היא תת-משפחה של עופות מים במשפחת הברווזיים, בה המינים הגדולים במשפחה: האווזים והברבורים ודומיהם. הם גדולים יותר משאר התת-משפחות ומצויים על פני המים ועל היבשה.
הם ניזונים מעשבים, ירקות ופריטי מזון קטנים שהם שולים מפני המים. לעיתים נדירות הם צוללים והם מצויים בקרבה למים מתוקים או ליבשה. חלקם נודדים בלהקות גדולות כל שנה למרחקים גדולים.
מיון

שבט אווז (Anserini)
סוג אווז (Anser)
סוג אווז לבן (Chen)
סוג ברנטה (Branta)
שבט ברבורים (Cygnini )
סוג ברבור (Cygnus)
סוג ומין יחיד ברבור קוסקורובה (Coscoroba coscoroba)
שבט Cereopsini
סוג ומין יחיד אווז כף ברן (Cereopsis novaehollandiae) - לעיתים נכלל בתת-משפחות אחרות
סוג אווז ניו זילנד (Cnemiornis) - נכחד
ייתכן שגם הקבוצה הנכחדת מואה נאלו מהוואי שייכת לתת-משפחה זו, כשלפעמים היא משויכת לתת-משפחת ברווזים מצויים. גם המינים אווז עורבני ואווז מקורנן כנף השתייכו לקבוצה בעבר.
אווז קיסרי

| אווז קיסרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
סוג:: אווז לבן
מין:: אווז קיסרי
שם מדעי
 Chen canagica

Anser canagicus
אווז קיסרי (שם מדעי: Chen canagica) הוא מין של אווז החי באזור הארקטי של ים ברינג, באלסקה שבארצות הברית ועד לקמצ'טקה שברוסיה. בחורפים הוא נודד לעבר האיים האלאוטיים. הוא שייך לסוג אווז לבן יחד עם אווז השלג ואווז רוס, ולעיתים נחשב גם כמין בסוג אווז.
אורכו של האווז 66-89 ס"מ והוא בעל גוף מוצק אפור עם פסים לאורך הגוף וצוואר לבן. הרגליים כתומות כתוצאה מברזל במים והמקור ורוד. לעיתים הפנים מעט זהובות.
מין זה פחות חברותי מקרוביו והוא חי בקבוצות משפחתיות קטנות. הם מקננים בטונדרה ומטילים על הקרקע 3-7 ביצים. הם חיים באזורי החוף ומשירים את הנוצות ליד מושבות הרבייה ואז שוחים בים לעבר החופים הסלעיים של הדרום. הם ניזונים בעיקר מצמחי ים ואצות.
הערות שוליים

↑  אווז קיסרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543355005171
איי. סי. גרין

| --- | --- |
גרין בשנת 2004
גרין בשנת 2004
 לידה:  4 באוקטובר 1963 (בן 60) פורטלנד שבאורגון
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אורגון
 דראפט:  בחירה מספר 23, 1985 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 1985–1993   1993–1996   1996–1999   1999–2000   2000–2001:  לוס אנג'לס לייקרס   פיניקס סאנס   דאלאס מאבריקס   לוס אנג'לס לייקרס   מיאמי היט
 הישגים כשחקן
 3 אליפויות NBA‏ (1987, 1988, 2000)   השתתפות במשחק האולסטאר (1990)   חמישיית ההגנה השנייה (1989)
איי. סי. גרין הבן (באנגלית: .A. C. Green, Jr; נולד ב-4 באוקטובר 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. בין עונות 1986/1987 ל-2000/2001 קבע שיא NBA של 1,192 משחקים רצופים בהם לקח חלק, מבלי לפספס אף משחק. במהלך הקריירה השתתף ב-1,278 מתוך 1,281 משחקי העונה הסדירה של קבוצותיו (99.8%), כאשר שלושת המשחקים היחידים שהחמיץ היו בעונת 1987/1988, עונתו השנייה בליגה. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 9.6 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
מכללות

גרין נולד וגדל בעיר פורטלנד שבאורגון. בארבע עונותיו באוניברסיטת המדינה של אורגון רשם ממוצעים של 14.7 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק, ובסיום עונת הסיניור שלו נבחר לחמישיית העונה השלישית של ליגת המכללות (Third-team All-American). בעת סיום לימודיו דורג שני בתולדות האוניברסיטה בריבאונדים, ורביעי בנקודות.
קריירת משחק

גרין נבחר בבחירה ה-23 של דראפט ה-NBA לשנת 1985 על ידי קבוצת לוס אנג'לס לייקרס, אלופת ה-NBA המכהנת. בעונתו השנייה עם הקבוצה הפך לשחקן חמישייה קבוע, לצד מג'יק ג'ונסון, ביירון סקוט, ג'יימס וורת'י וכרים עבדול-ג'באר, ועזר ללייקרס לזכות בתואר האליפות, לאחר שגברו על בוסטון סלטיקס בסדרת הגמר בתוצאה 4-2. גם בעונה הבאה זכה גרין עם לוס אנג'לס באליפות ה-NBA, לאחר שניצחה את דטרויט פיסטונס בתוצאה 4-3. בשתי עונות אלו רשם גרין ממוצעים של 11.1 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. בעונת 1988/1989 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ובעונה העוקבת השתתף במשחק האולסטאר, בפעם היחידה בקריירה. ב-6 מתוך 8 עונותיו בקבוצה הוביל את הלייקרס בממוצע ריבאונדים, ולאורך כל התקופה רשם 11.3 נקודות ו-7.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1993/1994 חתם על חוזה בקבוצת פיניקס סאנס. כוכביה של פיניקס באותה תקופה היו צ'ארלס בארקלי וקווין ג'ונסון, אשר בעונה הקודמת הובילו את הקבוצה לגמר ה-NBA. בשתי העונות הבאות הפסידה פיניקס ליוסטון רוקטס בסיבוב הפלייאוף השני, ובעונת 1995/1996 הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי סן אנטוניו ספרס.
במהלך עונת 1996/1997 נשלח גרין לדאלאס מאבריקס, יחד עם מייקל פינלי וסם קאסל, בטרייד שהעביר לפיניקס את הרכז ג'ייסון קיד. ב-20 בנובמבר 1997 שיחק גרין את משחקו ה-907 ברציפות, ובכך שבר את שיא ה-NBA למשחקים רצופים שהחזיק עד אז הקלע רנדי סמית'. בשתיים וחצי עונותיו בדאלאס השיג ממוצעים צנועים יחסית של 6.9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק.
בעונת 1999/2000 חזר ללוס אנג'לס לייקרס, וזכה עמה באליפות נוספת, כשפתח בכל משחקי הקבוצה יחד עם רון הארפר, קובי בראיינט, גלן רייס ושאקיל אוניל. את עונתו האחרונה בקריירה, 2000/2001, העביר במיאמי היט, במדיה שיחק תחת מאמנו מתקופתו הראשונה בלייקרס - פט ריילי.
רצף המשחקים בהם שותף גרין החל ב-19 בנובמבר 1986, בעונתו השנייה, והסתיים במשחקה האחרון של מיאמי בעונת 2000/2001, מול אורלנדו מג'יק, ב-18 באפריל 2001.
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה של גרין, בארכיון אתר sacredhoops.com
↑  סטטיסטיקות הקריירה של גרין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של גרין, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1985, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95022506  SNAC: w69h98n1  VIAF: 26305995   WorldCat (עם VIAF): 26305995
אחת, שתיים, שלוש

| --- | --- |

 מבוסס על:  One two three 
 בימוי:  בילי ויילדר 
 הופק בידי:  בילי ויילדר 
 תסריט:  בילי ויילדר, אי. איי. אל דיאמונד 
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  הורסט בוכהולץ Jacques Chevalier Til Kiwe קרל ליפן הווארד סט. ג'ון Karl Ludwig Lindt Paul Bös Loïs Bolton Peter Capell Henning Schlüter Hanns Lothar Hubert von Meyerinck Liselotte Pulver לאון אסקין ג'יימס קאגני פמלה טריפין ארלן פרנסיס Ralf Wolter Josef Coesfeld Gernot Duda Siegfried Dornbusch Werner Buttler Otto Friebel Max Buchsbaum Helmut Schmid רד באטנס פרידריך הולנדר Werner Hessenland Klaus Becker Rose Renée Roth Jaspar Oertzen סיג רומאן Abi von Hasse 
 מוזיקה:  אנדרה פרווין 
 צילום:  דניאל ל. פאפ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מיריש הפקות, יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בדצמבר 1961 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אחת, שתיים, שלוש (אנגלית: One, Two, Three) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה משנת 1961 בבימויו של הבמאי בילי ויילדר. עלילת הסרט, הבולטת בקיצבה המהיר, מתרחשת בברלין המערבית על רקע המלחמה הקרה, קודם להקמת חומת ברלין. כוכבי הסרט הם ג'יימס קאגני, הורסט בוכהולץ, פמלה טיפין (Pamela Tiffin) וארלין פרנסיס (Arlene Francis). מלחין המוזיקה לסרט היה אנדרה פרווין.