stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת חומש
ישיבת הר שלום

הישיבה קרויה על שם שלום הר מלך, שנרצח בפיגוע ירי בכביש אלון סמוך לכפר אל-מועייר בא' באלול תשס"ג, 29 באוגוסט 2003, אשר היה בין מקימי הישיבה. הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול ה'תשס"ב על ידי הרב אליקים לבנון והרב מרדכי גנירם, כשלוחה של ישיבת ברכת יוסף באלון מורה. המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי שהאינתיפאדה השנייה גרמה להיחלשותו. ראש הישיבה, הרב גנירם, בוגר ישיבת קדומים וישיבת אלון מורה, אמר כי "הצלחנו באותה תקופה לחזק את היישוב, כאשר האווירה בחומש השתנתה ועלינו למספר של 53 משפחות מתוכן 16 שבאו לחומש בעקבות הישיבה".
ישיבת הר שלום > לאחר ההתנתקות

במהלך תוכנית ההתנתקות, פונה היישוב חומש והישיבה עברה למצפה אשתמוע. שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה כישיבת הסדר. ישיבת "הר שלום" באשתמוע מציעה תוכנית המאפשרת לשלב לימוד תורה ועיסוק בחקלאות. תלמידי הישיבה עובדים גם עם הנוער ביישוב הסמוך שמעה. בישיבה לומדים 55 תלמידים מכל רחבי הארץ. בי"ב תמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש.
ב-2013 הוחלף ראש הישיבה הרב גנירם ברבנים איציק אמיתי ואיציק אידלס ובמקביל הישיבה קיבלה תפנית לישיבת הסדר רגילה על גבול מכינה. באוגוסט 2020 נפטר ראש הישיבה הרב איציק אידלס במקומו התמנה לראש ישיבה הרב חיים גרוס, תושב טנא עומרים.
ישיבת חומש המתחדשת

בשנת תשס"ז הקים מחדש את הישיבה בחומש הרב אלישמע כהן מרבני ישיבה קטנה מורשה וממקימי היישוב חרשה, יחד עם בני גל תושב היישוב גבעת אסף ומראשי חומש תחילה. אליהם הצטרפו גרעין של שלושה-ארבעה בחורים שביקשו להקים מחדש ובאופן קבוע את הישיבה בחומש. הגרעין מנה ברובו בחורים שהגיעו מהישיבה הגבוהה בבית-אל, ואליהם הצטרפו בהמשך בחורים מישיבות נוספות. כיום לומדים בישיבה כ-50 בחורים ואברכים.
מלבד ראש הישיבה הרב אלישמע כהן מלמדים: הרב שמחה שטטנר, הרב מנחם בן-שחר (בנו של הרב יצחק בן-שחר), הרב יובל חסיד, הרב גדי בן-זמרה - ראש אולפנה במעלה לבונה, הרב אלישע צור ר"מ בישיבה הגבוהה נחלת ישראל והרב גלעד ברלין (בנו של מוסא ברלין). בעבר לימדו בישיבה גם הרבנים: הרב מאיר גולדמינץ לשעבר ר"מ בישיבת שלום בניך כיהן גם כראש ישיבת חוות גלעד, הרב דוד דודקביץ, והרב מרדכי גרוס - ר"מ בישיבת הגולן. מנהל הישיבה, הוא שמואל וונדי בוגר הישיבה.
הישיבה לומדת במבנים זמניים על חורבות היישוב ההרוס חומש יש לישיבה גם מבנה קבע ביישוב שבי שומרון, שבעבר היו לומדים בו לפרקים. אך מקיץ ה'תשע"ט הישיבה שוכנת בקביעות ביישוב חומש.
הישיבה ממשיכה את האידאולוגיה של ישיבת מרכז הרב וחלק מהרבנים, כולל ראש הישיבה - הרב אלישמע כהן, הם בוגרי ישיבה זו. עם זאת, ייחודה של הישיבה הוא שילוב מצוות יישוב ארץ ישראל והחסידות תוך קשר לתלמידי חכמים שאינם מחוגי מרכז הרב כגון הרב יצחק גינזבורג.
הישיבה פונתה ונהרסה בידי כוחות הביטחון פעמים רבות, אך בכל פעם היא שבה לאחר מכן ונאחזת שוב במקום, אחד הפינויים האחרונים היה בראשית כסלו ה'תשפ"א ובמהלכו חיללו המפנים את ארון הקודש שבישיבה וספרי קודש אחרים. המעשה גונה על ידי הרב הראשי דוד לאו וראש מועצת שומרון יוסי דגן שדרש לפתוח בבדיקה.
ב-30 באפריל 2020, אייר תש"פ, נהרסו שוב בית המדרש והפנימיות, ואף בתים של משפחות שעברו לגור בחומש.
באור לט' בסיוון תשפ"ג (29 במאי 2023), בעקבות התיקון בחוק ההתנתקות ב-21 במרץ 2023, הוקם בחומש מבנה עבור הישיבה.
ישיבת חומש המתחדשת > פיגוע הירי בחומש

בליל 16 בדצמבר 2021, בפיגוע ירי שכוון אל עבר תלמידי הישיבה אשר נסעו מהישיבה אל שבי שומרון, נרצח יהודה דימנטמן (נכדו של הרב משה דימנטמן), אברך בישיבה, ונפצעו שניים נוספים באורח בינוני וקל. ההלויה של יהודה דימנטמן יצאה מישיבת חומש על אף ניסיון המשטרה למנוע הגעה לחומש. מאות אנשים עקפו את המחסום ברגל.
בליל 19 בדצמבר הקים צה"ל מחסום מאולתר בדרך לחומש בכדי למנוע הגעת יהודים ליישוב. בישיבת חומש דחו את הודעת דובר צה"ל, לפיה כוחות הביטחון הותקפו בט"ו טבת התשפ"ב (19 בדצמבר 2021) ביישוב: "דובר צה"ל ובני גנץ שופכים את דמם בשקרים מכוערים".
בי"ח טבת (22 בדצמבר) ראש ישיבת חומש, הרב אלישמע כהן עוכב במהלך בדיקה במחסום חיזמא וזומן לחקירה בחשד להפרת חוק ההתנתקות. בהתערבות יוסי דגן נמנעה המשטרה מלעצור את הרב.
לאחר הפיגוע הצהיר שר התפוצות נחמן שי שיש להשאיר את הישיבה במקום.
ראו גם

חומש
פיגוע הירי בחומש
הערות שוליים

↑  היסטוריה: באישון לילה הועתקה הישיבה בחומש לאדמות מדינה, באתר ערוץ 7, 29 במאי 2023
↑  עוזי ברוך, ברק אישר הקמת ישיבה באשתמוע, באתר ערוץ 7, 17 ביולי 2008
↑  קובי נחשוני, ישיבת ההסדר מחומש חוזרת בהר-חברון, באתר ynet, 17 ביולי 2008
↑  גיא עזרא, ‏ברוך דיין האמת: הרב יצחק אידלס הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 9 באוגוסט 2020
↑  חגית רוזנבאום, ישיבת חומש - ישיבת קבע, באתר ערוץ 7, 4 באפריל 2014, ריאיון עם אברכי ואברכיות הישיבה בעיתון בשבע
↑  הרב לאו מוחה על חילול ארון הקודש בחומש, באתר ערוץ 7
↑  כוחות ביטחון הרסו את ישיבת חומש, באתר ערוץ 7
↑  שוב: הרס הישיבה בחומש, באתר ערוץ 7
↑  אוֹר-לְ, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  דיגיטל 14, במהלך הלילה – התמקמה ישיבת חומש במשכנה הקבוע, באתר עכשיו 14, 29 במאי 2023 
 ניר דבורי, ‏ישיבת חומש התמקמה מחדש ללא קבלת אישורים; גורמי ביטחון ל-N12: "זה עלול להצית את השטח", באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2023
↑  הנרצח בפיגוע ליד חומש: יהודה דימנטמן הי"ד, באתר ערוץ 7, 16 בדצמבר 2021
↑  גיא עזרא, ‏ישיבת חומש על דובר צה"ל: "שקרים חמורים; תתביישו", באתר "סרוגים", 19 בדצמבר 2021
↑  ראש ישיבת חומש נעצר בחשד להפרת חוק ההתנתקות - ושוחרר, באתר ערוץ 7
↑  שר התפוצות: “את חומש צריך לפנות, את הישיבה צריך להשאיר”, באתר המחדש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303729905171  VIAF: 151809722   WorldCat (עם VIAF): 151809722 
ראש הישיבה, הרב אלישמע כהן
יוסף הטב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוגוסט 1942 (בן 82) 
 
יוסף (יוסי) הטב (נולד ב-11 באוגוסט 1942) הוא פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי ישראלי, מראשוני הפסיכיאטרים לילדים ונוער בישראל. ניהל את מחלקת הילדים והנוער במרכז הירושלמי לבריאות הנפש איתנים במשך למעלה משלושה עשורים. שימש כמרצה בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית וכיהן כראש החוג לפסיכיאטריה בפקולטה זו. תחומי המחקר שלו הם הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר, אתיקה בטיפול הפסיכיאטרי ועוד. במהלך השנים פרסם ספרים ומאמרים רבים והוזמן להרצות בישראל ובעולם בתחומים אלה. יקיר ירושלים לשנת 2018.
קורות חיים

יוסף הטב נולד בעיירה לה-גולט שלחוף ימה של תוניסיה. אביו מוריס היה חייט ואימו אינס הייתה תופרת. הוריו היגרו לצרפת בשנת 1936, מתוך שאיפה להשתלב בחברה ובתרבות הצרפתית, אך עם הכיבוש הנאצי של צרפת במלחמת העולם השנייה, ברחה המשפחה יחד עם מיליוני צרפתים למרסיי ועלתה על אונייה שהחזירה אותם לתוניסיה. בתום המלחמה, כשהיה בן 3, חזר יחד עם הוריו לפריז. שלוש שנים לאחר מכן, ביולי 1948, בגיל 6 בלבד, נפטר אביו לאחר שסבל ממחלה ממושכת.
יוסף הטב גדל בשכונת פועלים בפאתי פריז והיה מבין היהודים היחידים בכיתתו. בהיותו תלמיד מצטיין, הוכוון לטכנאות רכב. בגיל 15 כאשר סיים את לימודי המכונאות עבר לבית ספר תיכון יהודי יהודי על-שם הרמב"ם, ובסיום התיכון קיבל תעודת בגרות עיונית במגמה ראלית. בשנת 1960, לאחר שמנהל בית הספר שבו למד הציע לו להתחזק ביהדותו, הגיע לראשונה לישראל, לשנת לימודים ב'מכון גולד' להכשרת מורים בירושלים. במהלך אותה שנה החליט שעם סיום לימודי הרפואה יעלה לארץ. את לימודי הרפואה החל השנת 1961 בשטרסבורג, צרפת, שם הכיר את קלודין בלום, והם נישאו בשנת 1965. את יתרת לימודי הרפואה השלים בפריז, ובמקביל ללימודיו עבד לפרנסתו בהוראת עברית ויהדות והכשרת בני מצווה לקריאה בתורה. באוקטובר 1969 עלה לארץ עם אשתו ושתי בנותיו והם קבעו את משכנם בירושלים. לאחר עלייתו לארץ, התגייס לצה"ל כרופא מילואים. הוא סיים קורס קציני רפואה, וזמן קצר לאחר מכן, הצטרף לכוח צה"ל שירד לתעלת סואץ ובמהלך כל מלחמת יום הכיפורים תפקד כרופא צבאי בחזית הדרום. יוסי שירת במשך שנים רבות במילואים, השתתף במלחמת שלום הגליל והשתחרר בדרגת רס"ן.
מתגורר בירושלים. נשוי לקלודין הטב-בלום, פיזיותרפיסטית במקצועה, ולהם ארבעה ילדים.
פעילות מקצועית

בשנים 1969–1973 התמחה בפסיכיאטריה במרכז לבריאות הנפש "טלביה". בשנת 1974 הוכר כמומחה לפסיכיאטריה כללית, ובשנת 1976 מונה למנהל מחלקת ילדים ונוער בבית חולים "איתנים" (בגיל 34 בלבד) וניהל את המחלקה עד יציאתו לגמלאות בשנת 2009.
משנת 1982 שימש כפסיכואנליטיקאי מוסמך מטעם המכון הישראלי לפסיכואנליזה. במהלך השנים מילא תפקידים שונים במכון, ובהם גזבר המכון (1989-1984), חבר בוועדות שונות ומזכיר המכון (2005-2002).
ד"ר יוסף הטב היה מראשוני הפסיכיאטרים לילדים בירושלים. במסגרת ניהול מחלקת הילדים והנוער ב"איתנים" קיצר את משך האשפוז הממוצע מתקופה של כשנתיים לכ-40 יום; פיתח שיטות אבחון וטיפול רב-מקצועי; הפעיל אשפוזי יום לילדים חולי נפש כדי שיוכלו להמשיך לחיות בקרב בני משפחתם תו קבלת תמיכה מלאה מהמחלקה. מדי שנה יזם וקיים פעילויות מיוחדות עם כל צוות המחלקה, ובכלל זה קייטנה לחוף הכנרת עבור הילדים המאושפזים וקונצרטים של אומנים עולים לטובת ילדי המחלקה.
במקביל לעבודתו כרופא היה מרצה בכיר בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית, ובין השנים 2003–2006 כיהן כראש החוג לפסיכיאטריה בפקולטה. מאות סטודנטים לרפואה נחשפו בזכותו לתחום הפסיכיאטריה של הילד, ומרבית הסטודנטים לרפואה שהוכשרו בתחום הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר בירושלים היו תלמידיו. נוסף על כך לימד בבית-הספר לסיעוד בבתי החולים ביקור-חולים ובשערי צדק, בסמינר דוד ילין להכשרת מורים ובבית הספר לריפוי בעיסוק של בית חולים הדסה. הדריך ולימד פסיכולוגים קליניים, עובדים סוציאליים, מטפלים פארא-רפואיים, מדריכים ובנות שירות לאומי.
עם פרישתו לגמלאות בשנת 2009, מונה להיות הרופא האחראי על מערך שירותי הרפואה לילדי החינוך המיוחד במחוז ירושלים. כמו כן נענה לבקשת שירותי הרווחה של עיריית ירוחם להרחיב את המרפאה הפסיכיאטרית לילדים ונוער בסיכון. לאורך השנים הוא נותן חוות דעת משפטיות בנושאים הקשורים לבריאות הנפש, ולפגיעות נפשיות בקרב ילדים, נוער ומבוגרים.
בשנת 1997 פרסם יחד עם אלן אפטר, אברהם ויצמן ושמואל טיאנו את הספר "פסיכיאטריה של הילד והמתבגר", הנחשב לראשון מסוגו בישראל. ספר זה מהווה בסיס תאורטי וקליני מקיף ומעמיק בתחום הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר, ומביא מגוון עדכני של תפיסות וגישות בתחום ההתפתחות הנורמטיבית של הילד מלידה לבגרות, וכן מתאר את ההפרעות השונות הקיימות בגילאים אלו.
פעילות התנדבותית

ד"ר הטב העניק מניסיונו לוועדות וארגונים רבים בענייני בריאות הנפש, עבריינות נוער, אוטיזם, ילדים בסיכון; ייעץ וטיפל בבית שוסטרמן (מרכז חירום לילדים בסיכון) מאז הקמתו; כיהן כחבר הנהלה במועצה הלאומית לשלום הילד במשך כעשרים שנה. עם פרישתו מהוועד המנהל החל לכהן כחבר בוועדת הביקורת של המועצה; חבר בוועד המנהל של עמותת 'אור שלום' (אשר מנהלת מסגרות חוץ ביתיות עבור ילדים שזקוקים לכך), בוועדה המייעצת של 'מכון חרוב' (העוסק בהכשרה ובמחקר בתחום של ילדים נפגעי התעללות והזנחה), בוועד המנהל של עמותת 'נגבה' (אשר בונה מסגרות לילדים ולבני נוער בפריפריה החברתית והגאוגרפית של ישראל) ויושב ראש ועדת החינוך של העמותה.
לאורך השנים עסק בהכוונת עולים חדשים מצרפת ומארצות אחרות במקצועות בריאות הנפש, מעניק עזרה פסיכיאטרית ליוצאים בשאלה מטעם עמותת 'הלל', ומדריך רופאי משפחה בירושלים בהתמודדות עם חוליהם (קבוצות באלינט). מרבה לכתוב מאמרים בעלון השבת "שבת שלום" של תנועת עוז ושלום – נתיבות שלום.
פעילות התנדבותית > קידום השיח הבין דתי

ד"ר הטב משתתף בקידום השלום תוך שיח בין דתי בארגון UPF) Universal Peace Federation). ביולי 2016 הוזמן לרומא על ידי ארגון זה לדיון עם נציגים מכל מדינות אגן הים התיכון; יזם קיום מפגשים בין-דתיים עם ערבים מוסלמים ממזרח ירושלים, מפגשים שנמשכו כשנתיים והתקיימו בבית הספר השוודי ברחוב הנביאים בירושלים.
תפקידים ומינויים מרכזיים

במהלך השנים ייעץ למשרדי החינוך, הרווחה והבריאות בתחומים הקשורים לבריאות נפשם של ילדים ונוער, והיה חבר בוועדות מקצועיות, אגודות וארגונים מקצועיים בישראל ובעולם, וכן בכתבי עת מדעיים, והעביר הרצאות רבות ברחבי העולם, בעיקר במסגרת הכנס הבינלאומי של "החברה הבינלאומית לפסיכיאטרית הילד והמתבגר" (At International Congresses of the International Association of Child and Adolescent Psychiatry and Allied Professions).
1998-1977 – מייסד ונשיא העמותה לפסיכיאטריה ופסיכולוגיה לדוברי צרפתית בישראל.
1992-1990 – נשיא האגודה הישראלית לפסיכיאטרית הילד והמתבגר.
2002-1992 – נשיא הוועדה המדעית לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר בארץ.
1998-1994 – סגן-מזכיר החברה הבינלאומית לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר והמקצועות הנלווים.
2000-1994 – יזם בשותפות את כתב-העת של החברה הבינלאומית לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר והמקצועות הנלווים.
1998-2002 – נשיא האגודה ישראל-צרפת לפסיכיאטריה של הילד.
1997 ואילך – חבר ועדת המערכת של "Israel journal of psychiatry".
2005-2010 – חבר בצוות העורכים של "Journal of Ethics in Mental Health".
מאז 2015 ואילך חבר בהנהלת "שיבולת" (המכון המולטי-דיציפנרי לחשיבה פסיכואנליטית, הפועל בצרפת ובישראל) וגזבר העמותה.
פרסומים ומחקרים בולטים > ספרי מחקר

עם אלן אפטר ואברהם ויצמן (בעריכת שמואל טיאנו), פסיכיאטריה של הילד והמתבגר, אוניברסיטת תל אביב: דיונון, 1997
פסיכואנליזה: הלכה ומעשה (בעריכתו), אוניברסיטת תל אביב: דיונון, 2003
Ethics & child mental health (Editor), Jerusalem: Gefen, 1994.
Jocelyn Hattab (Editor). Éthique & santé mentale de l'enfant, Jerusalem: Gefen, 1994.
Stam, Nouvelles Psychologiques, Jerusalem: R. & J. Publishers, 1998
פרסומים ומחקרים בולטים > שירה

לקראת הסוף: שירי הכנה לזקנה ואחריה, תל אביב: גוונים, 2013.
שירת האדם: ספר שירה, ירושלים: הדפס אמנותי ירושלים, 2016.
פרסומים ומחקרים בולטים > מאמרים

Belmaker R., Hattab J., Ebstein R., "Plasma dopamine B.hydroxylase in Childhood psychosis". Journal of Autism and Childhood Schizophrenia.-8(3), pp. 293-298. 1978.
Hattab J., Graneck M., "Mental Illness in Jewish tradition". (In French) Evolution psychiatrique. XLVI (2)- pp. 302- 307. 1981.
Hattab J., Herold A., "The Child and the family in the Kibbutz : continuity and change". (In French) Psychiatrie de l'enfant- XXVII-1- pp. 249- 277. 1984.
Hattab J., Eisenberg J., Chazan S., Belmaker R., "A controlled trial of vasopressin treatment of childhood learning disorder". Biological Psychiatry-Vol.19, No 7- pp. 1137- 1141. 1984.
Goldberg M., Hattab J., Meir D., Belmaker R., "Cyclic AMP and cyclic GMP in the plasma of childhood onset psychosis". Journal of Autism and Childhood Schizophrenia.-No 8. 1985.
Hattab J., "Mental Health and Mental Illness in Bible and Talmud". (In French) Revue d'Ethique médicale. No28, pp. 2-6. 1992.
Hattab J., "The Ethical concern of the Child Psychiatrist". (In French) La Revue d'Ethique médicale. No30. pp. 2-5. 1993.
Volkmar F., Klin A., Siegel B., Szatmari P., Lord C., Campbell M., Freeman, Cicchetti D., Rutter M., Kline W., Buitelaar J., Hattab J., Fombonne E., Fuentes J., Werry J., Stone W., Kerbeshian J., Hoshino Y., Bregman J., Loveland K., Szymanski L., Towbin K. "Field Trial for Autistic Disorder in D.S.M.- IV". American Journal of Psychiatry. 151:9, pp. 1361-1367. Sept. 1994.
Arnold L., Stoff D., Cook E., Wright C., Cohen D., Kruesi M., Hattab J., Zametkin A.,"Ethical Issues in Biological Psychiatric Research with Children and Adolescents". J. Am. Acad. Child Adolesc. Psychiatry. Vol.34. pp. 929-939. 1995.
Steiner J. ,Hattab J., Meir D., Ephrat J., "Autistic children discriminate between pleasant and unpleasant tastes and smells". Jl. of Clinical Psychology and Psychiatry. London. 1998.
Hattab J., Arzi Sh., "Cultural aspects in diagnosing and treating A.D.H.D". (In Hebrew). Nefesh. 2002.
פרסומים ומחקרים בולטים > פרקים בספרים

Arnold L., Stoff D., Cook E., Wright C., Cohen D., Kruesi M., Hattab J., Zametkin A., "Biological Procedures: Ethical Issues in Research with Children and Adolescents". In: Ethical Issues in Mental Health Research with Children and Adolescent. Hoagwood K., Jensen PS, Celia B. Fisher (Eds). New Jersey; Lawrence Erlbaum Associates, Chapter 7, pp.89-111.1996.
Hattab J., Psychiatry. In: Encyclopedia of Applied Ethics. Vol. 3. Chadwick R. Ed.- Academic Press, Inc.-USA. pp. 703-726. 1998.
Hattab J., "Forced psychiatric hospitalization for minors". Israel Medical Encyclopedia. Pr. Shoenfeld Ed. Tel Aviv 2005.
הערות שוליים

1 2  יקירי ירושלים לשנת תשע"ח, באתר עיריית ירושלים
מיוטוניה דיסטרופית

| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה 
 גורם:  מוטציה 
 תסמינים:  חולשת שרירים, הפרעת קצב, קושי בליעה, קרדיומיופתיה, קטרקט, כשל נשימתי, דלדול שרירים, sterility 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D009223
 סיווגים
 ICD-11:  8C71.0 
 
מיוטוניה דיסטרופית (דיסטרופיית שרירים מיוטונית, Myotonic dystrophy) היא מחלת שרירים כרונית, מתקדמת לאט, משתנה מאוד, רב מערכתית, המועברת בתורשה אוטוזומלית דומיננטית.
המחלה מאופיינת בחולשת שרירים (מיופתיה), קושי בהרפיית שריר מכווץ (מיוטוניה) וניוון שרירים שמחריף עם הזמן. המחלה משפיעה על תפקוד מערכות שונות בגוף כגון הלב, הריאות, העיכול והראיה, ויכולה לגרום לבעיות קוגניטיביות ואישיותיות. לחולים במיוטוניה דיסטרופית ייתכנו בעיות בשלד השריר, הפרעות בתפקוד הלב, קשיי נשימה, קטרקט, בעיות בדיבור (דיסארתריה) ובליעה (דיספאגיה), ליקויים קוגניטיביים, עייפות יתר במהלך היום, תסמיני סוכרת.
התסמינים, גיל הופעת התסמינים וקצב התקדמות המחלה שונים מאוד בין חולה לחולה ואף בין חולים מאותה משפחה. תסמיני המחלה נוטים להיות חמורים יותר ולהופיע בגיל צעיר יותר עם התקדמות המחלה בכל דור.
סיווג

ישנם שני סוגים עיקריים של מיוטוניה דיסטרופית:
DM1 נקרא גם מחלת שטיינהרט, על שם ד"ר האנס שטיינהרט (גר') שהיה הראשון שזיהה את המחלה בגרמניה ב–1909. DM1 יכולה להתפתח בכל גיל והתסמינים שלה שונים מאוד בין חולים: מכאב שרירים קל ועד בעיות נשימה רציניות. הצורה מולדת של DM1 היא הצורה החמורה ביותר של המחלה ולה תסמינים שונים ולעיתים מסכני חיים.
DM2 או (Proximal Myotonic Myopathy (PROMM. סוג זה של המחלה פחות חמור מאשר DM1: פחות מערכות בגוף מושפעות מהמחלה, היא מתפתחת אצל מבוגרים והיא פחות מפריעה לשגרת החיים.
שני הסוגים מאופיינים בחולשת שרירים (מיופתיה), קושי בהרפיית שריר מכווץ (מיוטוניה), הפרעות בלב, קטרקט ותנגודת לאינסולין.
הורשה

מיוטוניה דיסטרופית היא מחלה תורשתית, הנגרמת ממוטציה בגן הדרוש לתפקוד שרירים תקין, ומונעת מגן זה לתפקד כראוי. המוטציה היא אוטוזומלית דומיננטית, כלומר מספיק העתק פגום אחד של הגן כדי לגרום למחלה והורה בעל גן פגום יעביר את המוטציה לילדו בהסתברות של 50%.
תסמינים

מיוטוניה דיסטרופית היא הפרעה רב-מערכתית עם טווח תסמינים רחב מאוד. תסמיני המחלה שונים מאוד בין אדם לאדם ואפילו בין חולים שונים בני אותה משפחה.
מוח - קושי בחשיבה ובפתרון בעיות, בעיות רגשיות והתנהגותיות, עייפות קיצונית בשעות היום, נזק עצבי בידיים וברגליים.  צורה מולדת או בגילאי ילדות מלווה בדרך כלל במוגבלות אינטלקטואלית ו/או בלקויות למידה.
ראייה - קטרקט, נזק לרשתית, נפילת עפעפיים.
מערכת החיסון - רמות נמוכות של נוגדנים בדם.
מערכת הנשימה - בעיות נשימה אצל תינוקות, זיהומי ריאות תכופים, שאיפת מזון או נוזלים לדרכי הנשימה, חוסר יכולת לנשום מספיק חמצן, דום נשימה בשינה.
מערכת הלב וכלי הדם - הפרעות בקצב הלב, לב מוגדל, לחץ דם נמוך, מוות פתאומי.
הורמונים - תנגדת אינסולין, הקרחה מוקדמת אצל גברים.
מערכת הרבייה -  אשכים קטנים, ספירת זרע נמוכה, טסטוסטרון נמוך, סיכון גבוה להפלה ולידת ולד מת, גיל מעבר מוקדם יותר, בעיות בהריון ובלידה, סיבוכי לידה.
עור -  סיכון גבוה יותר להתפתחות גידול בעור (פילומטריקסומה).
שרירים - חולשת שרירים (מיופתיה), קשיחות שרירים וקושי בהרפיית שרירים (מיוטוניה), ניוון שרירים לאורך זמן. חולשת שרירים חמורה והתפתחות מאוחרת בינקות.
אבחון

זיהוי המחלה נעשה על ידי סקירת היסטוריה משפחתית, בדיקה גופנית ובדיקה רפואית. אבחנה מדויקת מתקבלת לאחר בדיקת דם גנטית. קיום המוטציה הגורמת למחלה נבדק בדנ"א המתקבל מבדיקת הדם.
מכיוון שטווח התסמינים למחלה רחב ומשתנה בין חולה לחולה, זיהוי המחלה אצל חולה מסוים עשויה לקחת זמן ולהעשות רק לאחר שלילת מחלות נפוצות יותר עם תסמינים דומים. חולים בדרך כלל יופנו על ידי רופא המשפחה לנוירולוג אך בהתאם לתסמינים עשויים להיות מופנים לקרדיולוגים, אנדוקרינולוגים וראומטולוגים. נוירולוגים שאינם מכירים את טווח התסמינים עלולים שלא לאבחן או לאבחן לא נכון את החולים במיוטוניה דיסטרופית.
רמז קליני שימושי לאבחון מיוטוניה דיסטרופית הוא הכישלון בשחרור ספונטני של הידיים בעקבות לחיצות ידיים חזקות או כיווץ כף היד לאגרוף עקב קושי בהרפיית שריר לאחר כיווץ (מיוטוניה).
אף על פי שאין היום תרופה למיוטוניה דיסטרופית, והתנהלות החולה תלויה בתסמינים, עדיין יש צורך באבחון מדויק של המחלה:
על מנת לצפות בעיות שעלולות להתפתח לאורך זמן (כגון קטרקט), ועל מנת לעקוב אחר התסמינים הרפואיים של המחלה.
לאחר האבחון, יש צורך בייעוץ גנטי לחולה ולמשפחתו לאור סיכון הגבוה שבהורשת המחלה.
על החולה ליידע את רופאיו במחלתו בכל הליך רפואי מאחר שחומרי הרדמה שונים מסכנים את החולה.
לאור הסיכון הגבוה שבהורשת המחלה, יש צורך בתכנון התא המשפחתי של החולה, לדוגמה באבחון גנטי לפני הריון בהפריה חוץ גופית.
טיפול

אף על פי שאין היום תרופה למיוטוניה דיסטרופית, טיפול בתסמינים עשוי להקל על החולה ולשפר את איכות החיים שלו. כמו כן, מעקב רפואי יכול למנוע או לצמצם את הסיבוכים בזמנים קריטיים.
טיפול > תרופות

תרופות נגד סוכרת לנרמול רמות הסוכר בדם ותרופות לטיפול בסימפטומים של סוכרת.
תרופות אנטי-מיוטוניות (כגון mexiletine) כאשר המיוטוניה פוגעת בפעילויות הרגילות.
תרופות נוגדות דלקת לא סטרואידליות לטיפול בכאבי שרירים.
טיפול > טיפול שיקומי

פיזיותרפיה לחולשת שרירים ומיוטוניה.
ריפוי בדיבור לטיפול בבעיות בליעה והגייה.
טיפול פסיכיאטרי בבעיות התנהגותיות ופסיכולוגיות (כגון הפרעות קשב וריכוז, הפרעות דיכאון וחרדה).
טיפול תמיכתי בלקויות למידה ועיכובי התפתחות קוגניטיביים
טיפול > מכשור

עזרים כגון: עזרים לתמיכה בצוואר, עזרים לתמיכה בזרועות או ברגליים, מקלות הליכה, הליכונים, כיסאות גלגלים.
קוצב לב להסדרת בעיות בקצב הלב.
התקנים לשיפור והבטחת יכולת הנשימה.
טיפול > כירורגיה

כירורגיה אורתופדית להסדרת הליכה.
הסרת קטרקט
ניתוח עפעפיים להרמת עפעפיים נפולים.
עם זאת, ניתוחים הם מוצא אחרון עבור החולים במיוטוניה דיסטרופית לאור הסיכון המוגבר לסיבוכים הקשורים בשימוש בחומרי הרדמה.
ד"ר האנס שטיינהרט היה הראשון שזיהה את המחלה בגרמניה ב–1909
מיוטוניה דיסטרופית נגרמת ממוטציה אוטוזומלית דומיננטית
אגוז מוסקט

ערך זה עוסק בסוג של אגוז. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אגוזי מוסקט ותבלין מוסקט
מוסקט הוא שמו של זרע אליפטי אכיל שבטחינתו מופק תבלין ומקליפתו החיצונית של הזרע מופק תבלין נוסף. מוצרים נוספים המופקים מן הזרע הם שמנים ארומטיים וחמאת אגוז מוסקט.
השם "מוסקט" מקורו בצרפתית, וכמו זן הענבים הקרויים מוסקט, מקור המילה מלטינית "ריחני".
במינון נמוך הוא משפר את טעמם של מאכלים ואין בו כל סכנה. אולם, כשנצרך בכמויות מוגזמות, באות לידי ביטוי תכונותיו הרעילות, שבין השאר עלולות להשפיע על התודעה, לגרום להזיות (עקב החומר הפסיכו-אקטיבי, הפעיל באגוזי מוסקט, הקרוי מיריסטיצין, שנעשה בו גם שימוש בתרופות אנטי דיכאוניות) בחילה, התייבשות וכאבים. צריכה מוגזמת של התבלין מסוכנת ועלולה להוביל למוות.
בגלל החומר הפעיל, אוכל המכיל מוסקט יכול להוות רעל עבור בעלי חיים כדוגמת כלבים.
לתבלין "אגוז מוסקט" טעם מעט מתקתק ועדין. נעשה בו שימוש בתעשיית עיבוד מזון, בעיקר בתיבול מוצרי בשר. כמו כן נעשה בתבלין שימוש במרקים, רטבים, מוצרי מאפה ותערובות תבלינים כמו אבקת קארי.
כ-75% מאספקת אגוזי המוסקט העולמית מגיעה מאיי מאלוקו.
עץ אגוז המוסקט

עץ אגוז המוסקט (Myristica fragrans), הקרוי בעברית "מוסקטית ריחנית", הוא עץ גבוה, ירוק עד ועטור עלווה הדומה לעלי דפנה ובעלת ריח מיוחד, המניבה פרחים בצורת פעמון ופרי בשרני בצבע צהוב לימון. הקטיף הראשון של עצי אגוז המוסקט נעשה 7–9 שנים לאחר הנטיעה והעצים מגיעים לבשלות מלאה בגיל 20.
מקורו של עץ אגוז המוסקט בקבוצת איי בנדה שבאינדונזיה, אך במאה ה-21 הוא גדל במקומות שונים, שהבולט בהם האי גרנדה שבאיים הקריביים.
המוסקט במטבח

זרעי אגוז המוסקט מעובדים לצורך שימוש קולינרי באמצעות ייבוש בשמש במשך כמה שבועות, שבמהלכם הקליפה מתבקעת ונפרדת מתכולתה. את הזרע המיובש טוחנים לאבקה המשמשת לתיבול בשר, מרק, תבשילים חלביים ודברי מאפה. גם לקליפה יש שימוש קולינרי: מהקליפות הטחונות מייצרים אבקת תבלין הקרויה משייה, שטעמה חזק יותר מאבקת המוסקט המסורתית.
מהעץ מפיקים אפוא מספר מאכלים:
אגוז מוסקט - זרע העץ, שגודלו כשני ס"מ וצורתו כשל ביצה. משמש כתבלין. נמכר שלם להכנת גרירה או אבקה טרייה; או טחון כאבקה מוכנה לשימוש.
משיה (mace), בעברית קֹושְׁטְ - תבלין המופק ממעטה הזרע האדמדם.
המוסקט במטבח > משיה

שמו המוכר של התבלין בישראל, מַשׂיָה, מקורו בלשונם של יהודי מרוקו; ככל הנראה, כמו גם שמו מייס (באנגלית: mace; בצרפתית: macis), התגלגל מלטינית. בערבית שמו جوز الطيب,(ג'וז א-טיבּ) ושמו העברי אינו מוכר לרוב: קֹושְׁטְ המופיע במקורות כאחד מסממני הקטורת.
זהו תבלין העשוי מקליפתו החיצונית של אגוז המוסקט. לאחר קילוף אגוז המוסקט, משטחים ומייבשים את הקליפה, עד שהיא מזכירה במראה יריעת גומי מחוררת.
הטעם דומה לזה של אגוז המוסקט, אולם אינו זהה, ולכן משתמשים לעיתים באגוז מוסקט, לעיתים במשיה ולעיתים מערבבים ביניהם.
התבלין משמש במטבח ההודי בעיקר למאכלים המכילים בשר, ולעיתים למרקים המכילים תפוחי אדמה או כרובית, להם הוא מוסיף צבע כתום הדומה להשפעת הזעפרן. במטבח המרוקאי המשיה מהווה אחד התבלינים העיקריים.
תכונות רפואיות

אגוז המוסקט מכיל חומרים נוגדי חמצון, כמו ציאנידין, טרפן וחומצה פולית, שעשויים להגן על תאי הגוף מנזקים בריאותיים. הם מסייעים לנטרל מולקולות שנקראות רדיקלים חופשיים, שבריכוז גבוה עלולות להוביל להתפתחות של מחלות רבות, כגון סרטן, מחלות לב, מחלות בכליות ותהליכי הזדקנות מואצים. רבים מהמזונות שאנו צורכים באופן שגרתי מכילים נוגדי חמצון, ביניהם ירקות, פירות ואגוזים, וכאמור הם נפוצים גם באגוז מוסקט. עם זאת, למרות מחקרים רבים בנושא, עדיין אין ראיות מוצקות לכך שרמה גבוהה של נוגדי חמצון אכן מגנה מפני מחלות. תזונה עשירה בירקות ופירות אמנם תורמת לשמירה על בריאות תקינה, אך לא ברור אם יש תועלת במתן תוספים של נוגדי חמצון מעבר לכך.
ייתכן שיש לאגוז מוסקט גם שימוש רפואי אחר: חוקרים בחנו את תפקוד תמצית האגוז כחומר קוטל חיידקים. החוקרים בדקו את ריכוזי התמצית שמעבר להם חיידקים מסוימים לא מצליחים לשרוד, כלומר התמצית רעילה עבורם. במחקר נמצא כי מגוון רחב של חיידקים גילו רגישות לאגוז המוסקט. ביניהם בלט במיוחד החיידק Porphyromonas gingivalis, הקשור למחלות חניכיים ושיניים של בני אדם. יחד עם התוצאות המעודדות, חשוב לזכור שחומרים רבים הורגים חיידקים בתנאי מעבדה אך נכשלים ב"מבחן האמיתי", בגוף האדם. אם מחקרי המשך יצליחו לבסס את הממצאים, ייתכן ויתאפשר להשתמש בעתיד במשחות שיניים ובתכשירי פה אחרים שישלבו בתוכם תמציות של מוסקט, כדי לנצל את תכונותיו האנטיביוטיות.