stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקהילה היהודית באמסטרדם
תולדות הקהילה > הקהילות הפורטוגזיות השונות

במקור היו בהולנד שלוש קהילות פורטוגזיות:
קהילת "בית-יעקב", אשר קיים תיעוד על קיומה כבר בשנת 1610 ומשערים שנוסדה בשנים 1598–1602. הקהילה נקראה על שמו של האנוס יעקב טיראדו, שכונה דשימ'ס לופיס דה-קוסטה.
קהילת "נווה-שלום", שנוסדה בשנת 1608 בערך, על ידי יצחק פרנקו מדיירוס.
קהילת "בית-ישראל" שנוסדה בשנת 1618, בידי פורשים מקהילת נוווה שלום, שהתקשו לעמוד בדרישות ההלכתיות המחמירות שבה.
שלוש הקהילות שימשו את בני ספרד ופורטוגל, אך כל קהילה החזיקה מוסדות צדקה וחסד וישיבות משלה. בשנת 1639 התאחדו שלוש הקהילות, לקהילה אחת גדולה בשם "תלמוד תורה", וכרב שלוש הקהילות התמנה רבי שאול מורטירה.
בשנת 1612 יצא לאור באמסטרדם, במימונו של יצחק פרנקו ממנהיגי הקהילה, סידור בשלושה כרכים, ובו תפילות החול, השבת, החגים והמועדים בתרגום לספרדית.
בשער הכרכים מתנוססת דמותו של הפניקס, עוף החול העולה בלהבות אש, וסביבו הכתובת: Neve Salom – Mi Camocha. ב-1675 חנכו את בית הכנסת החדש והמפואר של הקהילה הצומחת והמשגשגת, בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם.
הקהילה נאבקה בבעלי דעות מנוגדות למסורת ולהלכה, בין השאר גם בגלל חשש מתגובת הנוצרים, ואף החרימו את אוריאל אקוסטה (ב-1640), ואת ברוך שפינוזה (ב-1656).
בית הקברות של הקהילה "בית חיים", הוא בית העלמין היהודי-פורטוגזי הגדול בהולנד. מכונה גם 'בית הקברות אודרקרק' על שם העיירה שלידה הוא שוכן. אתר הקבורה ידוע בזכות המצבות המפוארות המנציחות קהילה יהודית עשירה וגאה, פעיל משנת 1614, ומשמש עד היום את העדה הספרדית בהולנד.
רבנים ותושבים ידועים

בין השנים שס"ו-ש"ע (1606-1610) הגיע לאמסטרדם רבי יצחק עוזיאל, בן למשפחת מגורשים מהעיר פאס שבמרוקו, וכעבור זמן קצר מונה לרב קהילת בית הכנסת "נווה שלום". הוא היה ראשון הרבנים המפורסמים שהגיעו מבחוץ לכהן בקהילה, וזקן רבני אמסטרדם עד מותו ב-1622.
אצלו למדו מנהיגי הקהילה בדור הבא: רבי יצחק אבוהב, שהיה דיין וראש ישיבה, ובהמשך לתקופה מסוימת הרב הראשון שכיהן בקהילה בעולם החדש ; רבי מנשה בן ישראל, צאצא של מגורשי ספרד שהגיע לאמסטרדם בגיל 6, אף המשיך אותו בהנהגת הקהילה, לאחר פטירתו בשנת שפ"ב (1622). בשנת 1627 ייסד את הדפוס העברי הראשון באמסטרדם, ולימים הפכה העיר לאחד ממרכזי הוצאת הספרים החשובים בקהילות ישראל בגולה.
גם רבי שאול מורטירה, שהגיע לאמסטרדם בגיל 20 (1616) כדי לכהן כרב קהילת בית יעקב, למד בבית מדרשו של רבי יצחק עוזיאל. רבי שאול עמד גם בראשות ישיבת "כתר תורה", ובהמשך פתח את ישיבת "עץ חיים" ועמד בראשה. בימיו פעלו באמסטרדם למעלה מעשר ישיבות, ומוסדות צדקה וחסד רבים. נוסעים שעברו דרך העיר, כדוגמת בנו של ישעיה הלוי הורוביץ, הביעו בכתב את התפעלותם הרבה מסדרי הלימוד המופתיים.
אחרי פטירתו של רבי שאול מורטירה בשנת 1660, התמנה כאב בית דין הקהילות רבי יעקב ששפורטש. בימי כהונתו של מורטירה, הגיעו לעיר גם גולים רבים מאשכנז ומפולין, גם בעקבות גזירות ת"ח ת"ט. בני פולין נכנעו לקהילה הספרדית-פורטוגזית ששלטה בעיר, אך בני אשכנז מיאנו בכך.
אחרי פטירתו של ששפורטש בשנת 1698, מילא את מקומו רבי שלמה די אוליוירה. אחרי פטירתו של אוליוירה בשנת 1708, התמנה לאב"ד הקהילה רבי שלמה אאיליון עד מותו, משך 20 שנה. בינתיים התמסדה גם הקהילה האשכנזית בעיר, מינתה רבנים ופתחה ישיבות. בין הבולטים שברבני הקהילה האשכנזית היו הדיין ר' משה פרנקפורט, רבי צבי הירש אשכנזי, חתנו רבי אריה לייב ונכדו רבי שאול שימשו אף הם כרבני הקהילה האשכנזית בעיר.
הרמח"ל, בבורחו מאיטליה מפני רודפיו שמנעו ממנו לעסוק בתורת הקבלה, עבר לגור באמסטרדם, ובה הגה בתורה בישיבת "עץ חיים" הספרדית, כשלצד לימודיו עסק בליטוש יהלומים והוסיף להתכתב עם תלמידיו בפדובה. בעיר זו חיבר והדפיס את ספריו "דרך ה'" ו"מסילת ישרים". בשנת 1743 עזב רמח"ל את אמסטרדם עם אשתו ובנו בדרכו לארץ ישראל.
יהודים מפורסמים נוספים בעיר: משה קוריאל, אוריאל ד'אקוסטא, ברוך שפינוזה, שמואל צרפתי, אברהם שמשון אונדרוויזר, גבריאל פולק ואחרים. סופרים ואמנים מבין יהודי אמסטרדאם השתלבו בחיי התרבות בהולנד, ביניהם הרמאן היירמאנס (1921-1864), ישראל קרידו (1932-1872), יעקב ישראל דה האן (1924-1881) ואחותו קארי ואן ברוגן (1932-1881). המשפטן טוביאס מיכאל קארל אסר זכה בפרס נובל לשלום (1911).
במלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה כבשו הנאצים את העיר. רוב יהודי העיר - יותר מ-100,000 במספרם, בהם רב הקהילה היהודית בעיר אליעזר סרלואיס ורב הקהילה הספרדית בעיר אליהו פרנסיס נשלחו למחנות ההשמדה. אחת מהן הייתה אנה פרנק שנתפסה ונשלחה לברגן-בלזן לאחר שהתחבאה יחד עם משפחתה במחסן שהיה שייך למשפחתה. יומנה של אנה פרנק מתאר תקופה זו במחבוא. מאחר שמרבית הסחר ביהלומים באמסטרדם בוצע בידי סוחרים יהודים, אמסטרדם, שהייתה המובילה בסחר ביהלומים באירופה אבדה את מעמדה כעיר מסחר ביהלומים (הסחר ביהלומים היה אחד ענפי הסחר העיקריים של העיר בסוף המאה ה-19).
בשנת 1940 בתחילת הכיבוש הגרמני, חיו בהולנד 140 אלף יהודים, מתוכם 120 אלף באמסטרדם. 4,300 מהם היו יהודים ספרדים. ב-16 במאי 1940 נכנסו הגרמנים לאמסטרדם, וכעבור זמן קצר פתחו נאצים מקומיים בהפגנות ובהתפרעויות ברובע היהודי.
קמה מחתרת יהודית שפעלה נגד נאצים הולנדיים. מושל העיר מינה מועצה יהודית בראשות שני ראשי הוועד למען הפליטים, ותפקידה הראשון היה לפרק את היהודים מנשקם. בימים 22–23 בפברואר 1941 נאסרו בפקודת הימלר 425 מיהודי אמסטרדם ונשלחו לבוכנוואלד ומשם למוות במאטהאוזן.
ב-25 בפברואר נערכה בעיר שביתת מחאה כמעט בכל השירותים הציבוריים ובמפעלים פרטיים רבים. שלטונות הכיבוש היו מעוניינים שיהודי הולנד יתרכזו באמסטרדם, בחלקים מסוימים של העיר. כשהגיעה שעת הפתרון הסופי "נתבקשו" היהודים להתנדב לעבודה במזרח אירופה. בשלושה מצודים ענקיים (בחודשים מאי, יוני וספטמבר 1943) נאסרו כ-13,000 יהודים והועברו לווסטרבורק ומשם לאושוויץ ולסוביבור. מוסדות יהודיים הופקעו מנכסיהם. בפברואר 1944 נעצרו כל היהודים הפורטוגזיים ונשלחו לווסטרבורק, בדרך לאושוויץ.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לא ניזוק בית הכנסת הפורטוגלי. מהסיבה שלפני מלחמת העולם הוכרז כאתר שימור היסטורי. עובדה זו תמוהה מאוד ובהחלט יוצאת דופן בהולנד הכבושה. אחרי המלחמה נותרו בהולנד כ־20,000 יהודים, מתוכם 800 יהודים ספרדים.
לאחר המלחמה

בשנת 1968 היה מספר תושבי אמסטרדם כ-850,000. ב-1973 נאמד מספר תושביה היהודים ב-15,700, מהם נמנו 5,000 על הקהילה האשכנזית, 600 על הקהילה הספרדית וכ-750 על העדה הליברלית; הליברלית חנכה בית-כנסת משלה ב-1967.
אמסטרדם היא העיר היחידה בהולנד שפועלים בה בית חולים יהודי ורשת חינוך יהודית - ארבעה גני ילדים, שני בתי ספר יסודיים ובית ספר תיכון (ע"ש הרמב"ם). במוסדות החינוך למדו ב-1969 450 תלמידים. בעיר יוצא לאור השבועון היהודי היחיד במדינה.
תעשיית היהלומים, שהתנהלה לפני המלחמה כמעט באופן מוחלט על ידי היהודים, עברה לידיים לא יהודיות; אולם יהודים מיוצגים היטב בתעשיית הטקסטיל ובמקצועות החופשיים, בפרט ברפואה. ספריית רוזנטל- המדור למדעי יהדות בספריית אוניברסיטת אמסטרדם, מפרסמת פעמיים בשנה (מאז 1966) כתב עת לחקר היהדות.
עיריית אמסטרדם הקימה יד זיכרון לקורבנות הנאצים מיהודי המקום, וקרן פרטית מקיימת את בית אנה פרנק. הרובע היהודי של אמסטרדם נהרס בידי שלטונות העיר מטעמי תחבורה. בכיכר ע"ש יונאס דניאל מאיר עומדים על תילם שלושה בתי כנסת גדולים; שניים מהם לא נפתחו מחדש בתום המלחמה ונמכרו לעירייה (1955) ושלישי, של הפורטוגזיים, בשימוש כולל ספריית "עץ חיים" שלידו.
בשנת 1997 חיו 15,000 יהודים באמסטרדם; מספר זה הוא כמחצית יהודי הולנד, ואמסטרדם משמשת מרכז ליהודי הולנד כולה. פועל בה מוזיאון יהודי המתעד את תולדות יהודי הולנד ושוכן בבניין הישן של בית הכנסת האשכנזי.
משנת 2012 קבוצה של ישראלים הגרים בסביבת אמסטרדם מקיימת מסגרת בשם "קהילה עברית" עבור פעילות חברתית בשפת העברית כולל העשרה וחינוך לילדיהם "ברוח שיתופית, פלורליסטית ודמוקרטית".
כיום

כיום חיים בהולנד בין 20,000-25,000 יהודים, מתוכם בין 15,000-20,000 באמסטרדם. הקהילה הפורטוגלית מונה כ-600 חברים, ורוב חבריה, כמו רוב חברי הקהילה האשכנזית, גרים מחוץ למרכז העיר.
ראו גם

קהילת עדת ישורון באמסטרדם
בית הכנסת הגדול של אמסטרדם
בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
שואת יהודי הולנד
הערות שוליים

↑  Mortimer J. Cohen, Herbert I. Bloom, Bloom on "The Economic Activities of the Jews of Amsterdam in the Seventeenth and Eighteenth Centuries", The Jewish Quarterly Review 28, 1938-01, עמ' 257 doi: 10.2307/1452041
1 2 3 4 5  קהילת יהודי אמסטרדם, מאגרי המידע הפתוחים של מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות. 28-03-2019
↑  סטודמונד־הלוי, עמ' 138-139
↑  מלבד "בית חיים" יש לעדה בית קברות נוסף במידלבורח (Middelburg).
↑  דף הבית, באתר קהילה עברית אמסטרדם
"גזטה די אמסטרדם" בספרדית, העיתון היהודי הראשון בהיסטוריה. אמסטרדם, 1672.
עלון "דיסקוהרש" נגד קהילת עדת ישורון
שריפת חמץ בכיכר ג.ד. מאייר באמסטרדם, 1932
משענת זקנים
כותרת בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם. האותיות המנוקדות מונות, בגימטריה, את שנת הקמת בית הכנסת.
חורבת מלח

מחצבות הכורכר בחורבת מלח
חורבת מלח או ח'רבת מלח היא אתר ארכאולוגי במישור החוף הצפוני, הנמצא בין אזור התעשייה של אור עקיבא לבית חנניה.
האתר מייצג שתי גבעות כורכר הכוללות חורבה קדומה וסביבה מחצבות עתיקות לכריית כורכר. מעט מאוד ידוע על היישוב הקדום שהיה במקום, אך משוער כי היה קיים בתקופה הרומית-ביזנטית. המחצבות שימשו ככל הנראה לבנייתה של קיסריה העתיקה ואמת המים של קיסריה.
הקולומבריום בחורבת מלח
באתר ישנן שתי מערות קבורה, אחת מהן מפוארת ובה נמצאו חמישה סרקופגים. מצפון למחצבות נמצא קולומבריום בעל שלושה קירות ובהם גומחות מרובעות. משוער שהמקום שימש לגידול יונים, סברה מקובלת ביחס לקולומבריה בישראל. בחלקים אחרים של האימפריה הרומית שימשו הקולומבריה להטמנת אפר מתים ולפולחן.
כרכום גייארדו תת-מין חופי בחורבת מלח
אתר חורבת מלח מתאפיין בפריחה מגוונת במרחב מצומצם, במה שמכונה "שמורת עציץ". בתקופת החגים פורחים במקום חצבים. בחודש נובמבר פורחים בו הנרקיס הסתווי, סתוונית היורה, כדן קטן פרחים, בן-חצב סתווני וציפורן נקוד. בחורף פורחים כרכום גיארדו מזן חופי, רקפת, איריס ארץ ישראלי, נורית אסיה ועירית גדולה. בתחילת מרץ פורחות באתר כלניות.
הערות שוליים

1 2  אייל שפירא, חורבת מלח - המלצה למסלול טיול, באתר רשות הטבע והגנים, ‏9 בדצמבר 2021
1 2 3   משה גלעד, חורבת מלח היא הפתעה נעימה באמצע שום מקום, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2022
1 2  מסלול חרבת מלח והקולומבריום - רשות ניקוז ונחלים כרמל, באתר www.nikuzcarmel.co.il, ‏2022-12-25
1 2 3  אל חירבת מלח בסתיו ותחילת החורף טיול סתווי אל חירבת מלח, באתר www.wildflowers.co.il
↑  חורבת מלח – iNature, באתר inature.info
ציפוי מתכת

ציפוי מתכת הוא כיסוי משטח בו נבנית שכבת מתכת על משטח מוליך. ציפויים מבוצעים כבר במשך מאות שנים; הציפויים קריטיים גם לטכנולוגיה מודרנית. ציפוי משמש לקישוט חפצים, לעיכוב קורוזיה, לשיפור ההלחמה, להקשחה, להפחתת החיכוך, לשיפור הדבקת הצבעים, לשיפור המוליכות, למיגון קרינה ולמטרות אחרות. בתכשיטים בדרך כלל משתמשים בציפוי כסף ניקל או זהב כדי לתת גימור.
סוגי תהליכי הציפוי > ציפוי אלקטרוליטי

בציפוי אלקטרוליטי, יוני מתכת מחוזרים (מקבלים אלקטרונים ליצירת ציפוי מתכתי על מצע. מערכת נפוצה כוללת תמיסה של הצורה היונית של המתכת, אנודה (טעונה חיובית) שעשויה להיות מורכבת מהמתכת המצופה או אנודה מהחומרים פחמן, פלטינה, טיטניום, עופרת או פלדה וקתודה (טעונה שלילית) שהיא המשטח אותו מצפים בה מסופקים אלקטרונים ליוני המתכת לייצור שכבה דקה של מתכת (נייטרלית מבחינה חשמלית) על החלק המצופה.
סוגי תהליכי הציפוי > ציפוי ללא חשמל

ציפוי ללא חשמל (Electroless plating), המכונה גם ציפוי כימי או ציפוי קטליטי, הוא שיטת ציפוי לא גלוונית המערבת מספר תגובות בו זמנית בתמיסה מימית, המתרחשות ללא שימוש בכוח חשמלי חיצוני. התגובה מתבצעת כאשר משוחרר מימן ומייצר מטען שלילי על פני החלק. שיטת הציפוי האלקטרונית הנפוצה ביותר היא ציפוי ניקל קטליטי (electroless nickel plating) ציפוי ניקל, אם כי ניתן ליישם באותה שיטה גם שכבות כסף, זהב ונחושת.
סוגי תהליכי הציפוי > ציפוי מתכתי

ציפוי מתכתי או מיתוך (Metallizing) הוא השם הכללי לטכניקה של ציפוי מתכת על מוצרים. ציפויים מתכתיים עשויים להיות דקורטיביים, או להגנה על פני השטח. לדוגמה בציפוי מתכתי של זכוכית עם כסף נקבל ראי.
בתהליך זה ניתן לצפות חומרים שאינם מוליכים חשמלית. התהליך הכללי הוא צריבת פני השטח עם חומצה ולאחר מכן ציפוי מוקדם עם נחושת או ניקל בתהליך ציפוי לא אלקטרוליטי ולאחר מכן לצפות שכבה נוספת של החומר הסופי כמו כסף. הציפוי המוקדם מיועד לשיפור תכונת ההידבקות של המתכת.
סוגי תהליכי הציפוי > ציפויי המרה

בציפויי המרה מבוצעת פעילות כימית על השטח החיצוני ללא תוספת חומרים אחרים.
למשל אלגון – אלומיניום היא מתכת קלה ובעלת מוליכות חשמל גבוהה, ומשום כך בעלת יתרונות על מתכות ברזיליות ופלדות. עם זאת, יש צורך להקשות את פני השטח, בתהליך של טבילה בכימיקלים שונים מקבלים שכבת חמצון שיוצרת שכבת מגן על פני החלק.
שימוש בתהליך זה זה נעשה למטרות תעשייתיות בהן נדרשת עמידות של אלומיניום ונתיכיו בתנאים קשים כגון שחיקה, בידוד חשמלי גבוה, עמידות בקורוזיה ובתנאי מים. חלק מעובי הציפוי נבנה בעומק השטח והיתרה נבנית כשכבה חיצונית.
פאסיבציה לסגסוגות נחושת הוא תהליך בתהליך שמתבצע בטבילה במלחי כרום. מתקבלת שכבה אנטי קורוזיבית שמונעת חמצון ומגינה על שטח הפנים. השכבה המתקבלת מבריקה יותר, שומרת על גוון חומר הבסיס ומונעת השחרה.
סוגי תהליכי הציפוי > ציפויי המרה דקים

בציפוי זה ניתן לבצע ציפוי בשכבה דקה מאוד עד כדי יכולת לציפוי פרטים בממדי אטום, ולכן הציפוי מוצא שימוש רב ננוטכנולוגיה. ובא לידי שימוש בתהליכים חדשים כמו ציפוי אלקטרוליטי (Electroplating), ריבוץ בריק (Vacuum deposition) וריבוץ מותז (Sputter deposition).
ציפוי זה הוא שכבת חומר דקה ביותר בערכים של חלקי ננומטר עד כמה מיקרונים. ההתקדמות בטכניקות סרט דק במהלך המאה ה-20 אפשרה מגוון רחב של פריצות דרך טכנולוגיות בתחומים כמו מדיה להקלטה מגנטית, התקני מוליכים למחצה אלקטרוניים, נוריות לד, ציפויים אופטיים (Optical coating), וציפויים קשים על כלי חיתוך, שיטה מקובלת בציפוי זה היא בנייה רב שכבתית של שכבות דקות מחומרים שונים.
סוגי הציפויים > ציפוי זהב

ציפוי זהב הוא שיטה ליישום שכבת זהב דקה על פני זכוכית או מתכת, לרוב נחושת או כסף.
ציפוי זהב משמש לעיתים קרובות באלקטרוניקה, כדי לספק שכבה עמידה בפני קורוזיה ומוליכה חשמלית על נחושת, בדרך כלל במחברים חשמליים ובמעגלים מודפסים. עם ציפוי ישיר מזהב על נחושת, אטומי הנחושת נוטים להתפזר בשכבת הזהב, וגורמים להכתמת פני השטח ולהיווצרות שכבת תחמוצת / גופרית. לפיכך, יש לצפות בשכבת ביניים של מתכת מתאימה, בדרך כלל ניקל, על מצע הנחושת ורק אחר כך ציפוי נחושת-ניקל-זהב.
מתכות וזכוכית עשויים להיות מצופים בזהב למטרות נוי, תוך שימוש במספר תהליכים שונים המכונים בדרך כלל זיהוב (Gilding).
ספיר, פלסטיק וסיבי פחמן הם חומרים שיכולים להיות מצופים בטכניקות ציפוי מתקדמות. המצעים בהם ניתן להשתמש כמעט בלתי מוגבלים.
סוגי הציפויים > ציפוי כסף

ציפוי כסף משמש מאז המאה ה-18 כדי לספק גרסאות זולות יותר של פריטי בית שאחרים היו עשויים מכסף מלא, כולל סכו"ם, כלים מסוגים שונים ופמוטים. בבריטניה סוחרי כסף ואספני כסף, משתמשים במונח "Silver plate" לפריטים העשויים מכסף מלא, שמקורו הרבה לפני שהומצא ציפוי הכסף מהמילה הספרדית לכסף "פלטה" (plata), שוד כסף מספינות ספרדיות נושאות כסף מאמריקה הייתה אז מקור רציני לכסף.
הצורה המוקדמת ביותר של ציפוי כסף הייתה מיזוג גיליונות כסף דקים על שכבה על מתכת בסיסית, אולם במאה ה-19 הוצגו שיטות ייצור חדשות (כולל ציפוי אלקטרוליטי).
ליישומים בתחום האלקטרוניקה משתמשים לעיתים קרובות בכסף לציפוי נחושת שכן ההתנגדות החשמלית שלו נמוכה יותר. קבלים משתנים נחשבים לאיכותיים ביותר כאשר יש להם לוחות בציפוי כסף.
יש לשמור על חלקים החשופים לסביבות לחות גבוהה מכיוון שבסביבות כאלה, כאשר שכבת הכסף נקבובית או מכילה סדקים, הנחושת שבבסיס עוברת קורוזיה גלוונית מהירה, מתנתקת מהציפוי וחושפת את הנחושת עצמה. נחושת מצופה כסף שמוחזקת בסביבה ללא לחות לא תינזק.
סוגי הציפויים > ציפוי נחושת

ציפוי נחושת הוא תהליך היווצרות אלקטרוליטית של שכבת נחושת על פני השטח של פריט.
סוגי הציפויים > ציפוי רודיום

ציפוי רודיום (Rhodium plating) משמש לציפוי זהב לבן, כסף או נחושת וסגסוגותיו. בדרך כלל מבוצע ציפוי שכבת הגנה של ניקל על כסף, אם כי במקרה זה אין זה כדי למנוע נדידת כסף דרך רודיום, אלא כדי למנוע זיהום של אמבט הרודיום בכסף ונחושת, שמתמוססים מעט בחומצה הגופריתית הנמצאת בדרך כלל בהרכב האמבטיה.
סוגי הציפויים > ציפוי כרום

ציפוי כרום הוא ציפוי גימור ומיועד לתת לפני השטח מראה יפה, כרום דק ובהיר מעניק גימור דמוי מראה לפריטים כמו מסגרות רהיטי מתכת וחלקי רכב הציפוי מבוסס על ריבוץ אלקטרוליטי (Electrolytic deposition) של כרום. הצורה הנפוצה ביותר של ציפוי כרום היא "הכרום הבהיר" הדק בעובי שכבה של 10 מיקרון. בעת ציפוי על ברזל או פלדה, הנקבוביות (חורים זעירים) בשכבות הניקל והכרום פועלות להקל על הלחץ הנגרם כתוצאה מהתאמה של התרחבות תרמית אך בעוביים שונים ידרשו איזונים שונים של התכונות האמורות. כרום דק ובהיר מעניק גימור דמוי מראה לפריטים כמו מסגרות רהיטי מתכת וחלקי רכב.
סוגי הציפויים > ציפוי כרום קשה

ציפוי זה מגיע עד לעובי 1,000 מיקרון, ונקרא "כרום קשה" ומשמש בציוד תעשייתי להפחתת חיכוך ובלאי. שימוש חשוב ביותר הוא שיפוץ חלקים יקרים במערכות תעופתיות אשר ניזוקו עקב שימוש, חלקים אלה משופצים על ידי תהליך של בניית שכבה חדשה של ציפוי כרום קשה שמאפשרת לחזור לגאומטריה המקורית. התהליך משולב – השחזה של אזור הבלאי כהכנה לציפוי, ציפוי כרום והשחזה סופית. לכרום הקשה ערכי קושי של כ-58 HRC.
סוגי הציפויים > ציפוי אבץ

ציפוי אבץ מונע חמצון של המתכת המוגנת על ידי היווצרות שכבה מגינה. האבץ משמש כאנודה אם השכבה נפגעת נוצרת. תחמוצת אבץ שהיא אבק לבן דק אשר (בניגוד לתחמוצת ברזל) אינו גורם לנזק למשטח המצופה. תחמוצת האבץ, אם היא לא מופרעת, יכולה לשמש כחסם בפני חמצון נוסף, מרבית חלקי החומרה הם בציפוי אבץ ולא בציפוי קדמיום.
סוגי הציפויים > ציפוי אבץ-ניקל

ציפוי אבץ-ניקל הוא אחד הגימורים הטובים ביותר העמידותו בפני קורוזיה מעל פי חמישה מהעמידה של ציפוי אבץ קונבנציונלי, בדיקות העמידות מגיעות עד 1,500 שעות של מבחן של ריסוס מלח נייטרלי.
ציפוי זה הוא שילוב של סגסוגת אבץ גבוהה-ניקל (10-15% ניקל) משמש להגנה על פלדה, ברזל יצוק, פליז, נחושת וחומרים אחרים, ציפוי חומצי זה הוא אפשרות בטוחה לסביבה.לעומת כרומטים שסווגו כגורם מסרטן על ידי ה-EPA וה-OSHA.
סוגי הציפויים > ציפוי בדיל

בתהליך ציפוי בדיל נעשה שימוש נרחב להגנה על משטחים ברזליים וגם על משטח שאינו ברזלי. בדיל הוא מתכת שימושית לתעשיית עיבוד המזון מכיוון שהוא אינו רעיל, רקיע ועמיד בפני קורוזיה. השמישות המצוינת של בדיל מאפשרת ליצור יריעת מתכת בסיסית מצופה בדיל למגוון צורות מבלי לפגוע בשכבת הפח המקורית. הוא מספק הגנה בסביבה של נחושת, ניקל ומתכות לא ברזליות אחרות, אך לא לפלדה.
הבדיל נמצא בשימוש נרחב גם בתעשיית האלקטרוניקה בגלל יכולתו להגן על המתכת הבסיסית מפני חמצון ובכך שומר על יכולת ההלחמה שלו. ביישומים אלקטרוניים ניתן להוסיף עופרת של 3% עד 7% לשיפור יכולת ההלחמה.
סוגי הציפויים > ציפויים מחומרים מרוכבים

ניתן לבצע ציפוי מחומר מרוכב על בסיס קרבידים של מתכות והרכבם יכול לשפר את תכונות העמידה בבלאי, הביצועים בטמפרטורה גבוהה או החוזק המכני. חומרים המשמשים בקבוצה זו הם טונגסטן קרביד, סיליקון קרביד, כרום קרביד, ותחמוצת אלומיניום (אלומינה) המשמשים גם בייצור כלי חיתוך.
סוגי הציפויים > ציפוי קדמיום

לציפוי קדמיום שורה ארוכה של יתרונות טכניים כמו עמידות בפני קורוזיה מעולה גם בעובי נמוך יחסית ובאווירות מלח, תאימות גלוונית לאלומיניום, ניתן לצביעה, יש לו שימון טוב והתאמה להלחמה, ציפוי קדמיום נמצא בתהליך הוצאה משימוש בגלל הרעילות הסביבתית של מתכת הקדמיום. ציפוי קדמיום נמצא בשימוש נרחב ביישומים מסוימים בתחומי התעופה והחלל, הצבא והתעופה. עם זאת, עקב רעילותה נמצאו תחליפים לציפוי זה. ניתן להחליף ישירות ציפוי קדמיום בציפוי זהב מכיוון שהוא חולק את מרבית מאפייני החומר, אך זהב יקר יותר ואינו יכול לשמש בסיס צבע. קיימים תחליפים זולים יותר.
סוגי הציפויים > ציפוי ניקל אלקטרוליטי

בהשוואה לציפוי קדמיום, ציפוי ניקל מציע גימור נוצץ וקשה יותר, אך עמידותו בפני קורוזיה נמוכה יותר, וכתוצאה מכך יש לו נטייה להתקלף אם יעבור עיבוד מכני נוסף.
סוגי הציפויים > ציפוי ניקל קטליטי

ציפוי ניקל קטליטי (Electroless), הידוע גם בשם NiP, מציע יתרונות רבים: עובי שכבה אחידה על פני המשטחים המסובכים ביותר, ציפוי ישיר של מתכות ברזליות (פלדה), עמידה מעולה בשחיקה ועמידות בפני קורוזיה לעומת ניקל או כרום. ניתן להחליף חלק ניכר מציפויי הכרום בענף התעופה והחלל בציפוי ניקל זה.
אחת מתכונותיו של ציפוי ניקל קטליטי הוא הידבקות טובה לפני השטח כאשר מצופות כראוי. הציפוי אינו מגנטי ואמורפי. שכבות הציפוי אינן ניתנות להלחמה בקלות, והן אינן נתפסות במתכות אחרות. התנגדות חשמלית גבוהה יותר לעומת ציפוי מתכת טהורה.
ראו גם

אלגון
תהליך ציפוי על ידי התזת אבקות מתכת הניתנות לשחיקה
הערות שוליים

↑  Kuo, Hong-Shi; Hwang, Ing-Shouh; Fu, Tsu-Yi; Lin, Yu-Chun; Chang, Che-Cheng; Tsong, Tien T. (7 בנובמבר 2006). "=Noble Metal/W(111) Single-Atom Tips and Their Field Electron and Ion Emission Characteristics". Japanese Journal of Applied Physics. 45 (11): 8972–8983. Bibcode:2006JaJAP..45.8972K. doi:10.1143/JJAP.45.8972. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Plating on Plastics". Epner Technology, Inc. אורכב מ-המקור ב-2013-11-01. נבדק ב-2013-10-30.
↑  באנגלית משמעות המילה "plate" היא לצפות
↑  Clint DeBoer (2009-07-23). "Silver Saboteurs - Are Silver Audio Cables Better?". Audioholics. אורכב מ-המקור ב-2012-01-30. נבדק ב-2011-12-11.
↑  Pushpavanam, M; Raman, V; Shenoi, B (1981). "Rhodium — Electrodeposition and applications". Surface Technology. 12 (4): 351. doi:10.1016/0376-4583(81)90029-7.
↑  Inc., Gatto Industrial Platers. "Zinc Nickel Plating - Zinc Nickel Electroplating - Gatto Industrial Platers, Inc". www.gattoplaters.com. אורכב מ-המקור ב-2016-02-07.
↑  "Health Effects Notebook for Hazardous Air Pollutants". EPA.gov. נבדק ב-2020-03-03.
↑  "Chemical Sampling Information - Chromium (VI) (Hexavalent Chromium) - Occupational Safety and Health Administration". www.osha.gov. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555841305171  NKC: ph124219 
ציפוי אלקטרוליטי במתכת (נחושת לדוגמה) על משטח המתפקד כקתודה. אנודה עשויה נחושת מספקת יוני  Cu^{2+} לתמיסה והיונים מקבלים אלקטרונים והופכים לנחושת מתכתית על הקתודה וכך נוצר הציפוי
סקסופון אלט מצופה כסף
ג'אמע סיידנא מחמוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד  אחמדים
 מיקום:  כבביר, חיפה
 מדינה:  ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1934–1931
 תאריך פתיחה רשמי:  1931 
 
 קואורדינטות:  32°48′18″N 34°58′11″E﻿ / ﻿32.80499°N 34.96985°E﻿ / 32.80499; 34.96985
 he
 
ג'אמע סיידנא מחמוד. מבט מנחל שיח
תקריב של המסגד
פנים המסגד
מבט אל חזית המסגד
ג'אמע סיידנא מחמוד (ערבית: جامع سيدنا محمود, תרגום לעברית: מסגד אדוננו מחמוד) הוא מסגד הממוקם בשכונת כבאביר בחיפה, המוכר כאתר מורשת.
למסגד שני מינרטים שגובהם כ-35 מטרים, והוא נבנה כמבנה מתומן לפי מתכונת כיפת הסלע בירושלים. על הקיר בפתח מתנוסס המשפט: "כל מי שישהה כאן בטוח יהיה".
רקע

ראשיתה של שכונת כבאביר במאה ה-19, בהגירתה של משפחת עודה מהכפר נעלין שבשומרון. אבי המשפחה וחמשת ילדיו נמלטו ב-1850 מהשומרון, ככל הנראה בשל חובת הגיוס לצבא העות'מאני. המשפחה הייתה מוסלמית סונית והשתייכה לזרם הסופי השאזלית אשר מרכזה היה בעכו. בהמשך, בני המשפחה התיישבו באזור כבאביר של היום, ומסביבם החל לצמוח היישוב החדש.
אף שבמקור, תושבי הכפר היו חברים כאמור בזרם הסופי, ב-1924 הגיע לחיפה הח'ליף מירזא בשיר א-דין מחמוד אחמד, בנו של מייסד העדה האסלאמית האחמדית מירזא ע'ולאם אחמד אל-קאדיאני. בני משפחת עודה התפללו במסגד איסתיקלאל בעיר התחתית של חיפה ושם פגשו את ג'לאל אדין שמס, המבשר האחמדי מהודו. בני המשפחה החליטו להצטרף לקהילה האחמדית.
היסטוריה

במהלך שנת 1934, כעשור לאחר ההצטרפות לקהילה האחמדית, נחנך בכפר המסגד, כאשר שמו נבחר כהוקרה לח'ליף מחמוד, ולזכר ביקורו בכפר עשור טרם לכן.
בשנת 1979, המסגד עבר שיפוץ מקיף.
לקריאה נוספת

יוסי בן-ארצי, האחמדים ומרכזם בכבביר, בתוך: אריאל, גיליון 37–39: חיפה ואתריה, עמ' 141–144
הערות שוליים

↑  ישנם חוקרים הרואים את תחילתו של הכפר מיוצאי עזה. ראו הערה אצל אהרון גבע קלינברגר ויוסי בן ארצי, עריכה ההדרה ותרגום, הכרמל של פון מולינן, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים 2013, עמ' 167.
↑  עודה פלאח, האחמדים בארץ הקודש ובעולם, עמ' 4
↑  מוחמד שריף עודה, ראש העדה האחמדית בכבאביר בהרצאה שנשא בעמותה לתולדות חיפה ב-18/3/2010.
שוקי אורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בינואר 1959 (בן 66) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בית הספר התיכון ע"ש דנמרק 
 
שוקי (יהושע) אורן (נולד בירושלים ב-5 בינואר 1959) הוא כלכלן ישראלי. בין השנים 2007–2011 היה החשב הכללי במשרד האוצר. אורן מכהן כיו"ר הבנק הדיגיטלי One Zero.
ביוגרפיה

אורן נולד בירושלים בשנת 1959 ולאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון ע"ש דנמרק, התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. בשנת 1984 סיים תואר ראשון בכלכלה (BA) באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1986 השלים תואר שני (MA) במנהל עסקים, אף הוא מהאוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה > קריירה ציבורית

אורן החל את דרכו המקצועית במגזר הציבורי ב-1985 ככלכלן בפיקוח על הבנקים בבנק ישראל.
ב-1986 הצטרף למשרד האוצר ומילא שורה של תפקידים באגף החשב הכללי, תחילה במחלקת ניהול החוב החיצוני ואחר כך כמנהל מחלקת מטבע החוץ. בשנת 1989 מונה אורן על ידי החשב הכללי אלי יונס לתפקיד סגן החשב הכללי באוצר, תפקיד בו כיהן עד סוף שנת 1993. במהלך שנות כהונתו הוביל אורן את ביצוע הסדר הקיבוצים, הסדר חובות המושבים (חוק גל) והסדר כור. לאחר מכן עזב אורן את האוצר ועבר למגזר הפרטי.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

בשנת 1994 עזב אורן את תפקידו כסגן החשב הכללי באוצר לטובת שורה של תפקידים בכירים במגזר הבנקאות, תחילה בבנק כללי ובהמשך כיו"ר בנק לאומי שווייץ.
בין השנים 1994–1995 כיהן אורן כמנכ"ל זרוע החיתום של בנק כללי 'כללי חתמים'. בין השנים 1995–1999 כיהן כסמנכ"ל ומנהל החטיבה העסקית של הבנק וב-2001 מונה למשנה-למנכ"ל הבנק.
בשנת 2002 עזב אורן את בנק כללי ומונה למנכ"ל בנק לאומי שווייץ, אחת מזרועות הבנקאות הזרות של לאומי. הבנק מנה אז 140 עובדים וניהל תחתיו נכסים בהיקף של 5.5 מיליארד דולר. הבנק השווייצרי עסק בניהול נכסים ובנקאות פרטית והמטה הראשי שלו ישב בציריך לצד סניף נוסף בז'נבה. אורן קיבל לידיו את ניהול הבנק בתקופה קשה ומאתגרת לאחר מעילת ענק ופרשת הלבנת כספים. תחת ניהולו של אורן הבנק הותיר את הפרשות מאחוריו והפך לבנק מצליח ורווחי. אורן הוביל את החלפת מערכות המחשוב של הבנק ואת טיוב מערכת הנהלים והבקרות שלו.