stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריכוז מאמצים
חישוב מקדמי ריכוז מאמצים

ישנן מספר שיטות ניסוייות עבור מדידות מקדם ריכוז מאמצים, שיטות אלו כוללות: פוטו-אלסטיות, אנליזת מאמצים, ציפויים פריכים, מדידי עיבור. בעוד כל השיטות הללו מוצלחות במידת האפשר, רובן הן ניסוייות ומושפעות מתנאי סביבה, דיוק וחסרונות מדידה.
במהלך שלבי התכן השונים ישנן מספר אפשרויות להערכת מקדם ריכוז המאמצים. ישנם מספר קטלוגים ותקנים המשמשים מהנדסים. המפורסם ביותר הוא 'תכן מקדמי ריכוז מאמצים' (Stress Concentration Design Factors) שנכתב על ידי פטרסון ב-1953. שיטות אלמנטים סופיים היא שיטה נוספת שנפוצה היום בתהליכי התכן. גישות תאורטיות, המשתמשות בנתונים אלסטיים ונתוני חוזק חומרים יכולות להוביל למשוואה דומה למשוואה שהוצגה לעיל.
ישנם הבדלים קטנים בין התקנים, שיטות אלמנטים סופיים והערכים התאורטיים. כל שיטה היא בעלת יתרונות וחסרונות. תקנים רבים מבוססים על ניסויים. שיטות אלמנטים סופיים מחשבות את שיא המאמץ ישירות והמאמץ הנומינלי נגזר על ידי התחשבות במאמץ הפועל בסביבת החומר/חלק. כתוצאה ממספר רב של שיטות, למהנדס יש מקורות רבים כאשר הוא ניגש לתהליך התכן ויכול להתאים את החלק המיועד בהתאם לתנאים ולמקדמי הריכוז שככל הנראה יתקיימו בחלק. רבים ממקדמי ריכוז המאמצים נלמדו ונגזרים מגאומטריות אינסופיות או חצי אינסופיות כך שהם לא נמדדו בניסוי מעבדתי אמיתי. פתרון בעיה הנדסית על סמך שתיים או יותר גישות יאפשרו למהנדס חישוב מדויק ככל האפשר.
לקריאה נוספת

ESDU64001: Guide to stress concentration data (ISBN 1-86246-279-8)
Pilkey, Walter D, Peterson's Stress Concentration Factors, Wiley, 2nd Ed (1999). ISBN 0-471-53849-3
הערות שוליים

↑  Richard G. Budynas , J. Keith Nisbett, Shigley’s Mechanical Engineering Design, Ninth Edition, 2011, עמ' 240
↑  Jaap Schijve, Fatigue of Structures and Materials, Springer, 2001, עמ' 90, ISBN 978-0792370147
↑  Rudolf Earl Peterson, Stress Concentration Design Factors, John Wiley & Sons, 1953, ISBN 978-0471683766
השתל מיועד לתמוך בעצם הירך לאחר שבר, ריכוז המאמצים שקיים בכיפוף מעלה את ההיתכנות שהשתל ישבר תחת עומס.
ניתוח ריכוז המאמצים סביב חריץ אליפטי בפלטה אין סופית ע"פ Griffith
ריכוז (כימיה)

הדגמה של נוזל זהה בריכוזים שונים, מימין לשמאל, מהמרוכז ביותר למהול ביותר.
ריכוז של מרכיב בתערובת הוא היחס בין כמותו של אותו מרכיב לכמות התערובת כולה. כמות של חומר יכולה להמדד על פי משקל, על פי נפח או על פי מספר המולקולות.
ריכוזים של חומרים נמדדים בתמיסות, בתרחיפים, בתמיסות מוצקות, כמו גם בתערובות יותר "יום-יומיות" כמו דברי מאכל.
תמיסות

החומר שנמצא בשפע בתמיסה נקרא ממס, והחומר שהוכנס לתוכו נקרא מומס. בתמיסות של נוזל ומוצק, המוצק הוא תמיד המומס והנוזל הוא הממס. ישנן מספר הגדרות לריכוזים בתמיסות. העיקריות הן: אחוז משקלי, שבר מולי, מולריות, מולליות, חלקי-מיליון, ונורמליות.
לקביעת ריכוזו של חומר בתמיסה ישנה חשיבות רבה בתהליכים כימיים רבים. הענף בכימיה העוסק בקביעת ריכוזי חומרים נקרא כימיה אנליטית.
סוגי ריכוזים > ריכוז מסה וריכוז נפח

ריכוז מסה הוא מסת המרכיב חלקי מסת התערובת.
ריכוז נפח הוא נפח המרכיב חלקי נפח התערובת.
סוגי ריכוזים > שבר מולי

שבר מולי הוא כמות המרכיב במולים חלקי כמות התערובת במולים, ושווה ליחס מספר המולקולות. בהגדרה זו משתמשים למשל כדי לחשב תכונות קוליגטיביות (Colligative) של תמיסות, שהן תכונות התלויות במספר המולקולות (לחץ אוסמוטי, פוטנציאלים כימיים ועוד). את השבר המולי לעיתים מסמנים באות היוונית "כי" ( \ \chi ). מול אחד הוא מספר אבוגדרו (‎6.022×1023‎ לערך) של מולקולות.
סוגי ריכוזים > ריכוז מולרי

ריכוז מולרי או מולריות הוא כמות המרכיב במולים לנפח של התערובת בליטרים, ונמדד במולר (M).
סוגי ריכוזים > מולליות

מולליות היא היחס בין כמות המרכיב במולים למסת שאר המרכיבים בתערובת בקילוגרם (ולא מסת התערובת כולה). בתמיסות, מולליות היא יחס כמות המומס במולים למשקל הממס (ולא התמיסה) בקילוגרמים. מולליות נמדדת במולל, שמסומן באות m. המולליות שימושית למדידת התכונות הקוליגטיביות של הורדת נקודת קיפאון והעלאת נקודת רתיחה.
סוגי ריכוזים > חלקים למיליון ומטה

חלקים למיליון, המסומן ב-ppm ‏(parts per million), היא יחידה המתארת ריכוזים מאוד קטנים (למשל כמות הכלור במי ברז). בגלל התלות של היחידה בשפת הדובר (המספר ביליון, שהוא למעשה מיליארד, אינו מוכר בכל העולם), חלקי-מיליון וכל היחידות של חלקי-מספר (חלקי-מיליארד – ppb, חלקי-טריליון – ppt וכו') אינם חלק מ־SI (היחידות הסטנדרטיות הבין-לאומיות). ריכוז בחלקי-מיליון (ppm) הוא משקל הרכיב בגרמים חלקי מיליון גרם של התערובת, ובאופן דומה נמדדים גם ppb, ppt. בגלל שחלקי-מיליון ומטה מתארים ריכוזים מאוד קטנים, מניחים לרוב שמשקל התמיסה (התערובת) שווה למשקל הממס (סך שאר המרכיבים) בקירוב.
ראו גם

יחידות מידה הנגזרות ממול
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4125568-9
שאגן רעמה

| שאגן רעמה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: שאגן
מין:: שאגן רעמה
תת-מינים
 Alouatta palliata aequatorialis  Alouatta palliata mexicana  Alouatta palliata palliata
שם מדעי
 Alouatta palliata ‏גריי, 1849
תחום תפוצה


שאגן רעמה (שם מדעי: Alouatta palliata) הוא מין של קוף רחב-אף מהסוג שאגן, החי בטבע ביערות הגשם של אמריקה המרכזית וצפון אמריקה הדרומית בטווח שבין מקסיקו לאקוודור ופרו.
תיאור

השאגן הוא מבין הקופים הגדולים ביותר באזור חיותו והוא מגיע לגודל של 481 עד 632 מ"מ בנקבות ו-508 עד 675 מ"מ בזכרים, ללא הזנב המפותל שאורכו כ-545 עד 655 מ"מ. משקלו כ-3.1 עד 7.6 ק"ג בנקבות ו-4.5 עד 9.8 ק"ג בזכרים. הקופים שחורים ומעט אדמדמים ובעלי מבנה שיער שופע היוצר מעין רעמה, מה שנתן להם את שמם.
השאגנים הם אוכלי עלים מתמחים, הניזונים בין 50% ל-75% מעלים בלבד, לעיתים גם מצמחים רעילים, אותם הוא מאחסנים בקיבה גדולה. קופים אלה לרוב נעים לאיטם מאחר שהם עסוקים בעיכול של צמחייה קשה במשך רוב שעות היום. בשל כך הם משמיעים צעקות מחרישות אוזניים כדי לסמן טריטוריות.
הם חיים בקבוצות קטנות של לא יותר מ-40 פרטים ובראשם זכר אלפא ואלו חיים בצמרות יערות הגשם.
השאגנים מצויים כיום בסכנת הכחדה, בעיקר עקב בירוא יערות רחב וכן מסחר בחיות והפצת מחלות.
הערות שוליים

↑  שאגן רעמה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548462205171  LCCN: sh85080650
שאגת הדרקון

| --- | --- |

 בימוי:  ברוס לי
 הופק בידי:  ריימונד צ'או
 תסריט:  ברוס לי
 שחקנים ראשיים:  ברוס לי, נורה מיאו, צ'אק נוריס, אין סיק ואנג, רוברט וול, ויי פינג-או, ואנג צ'אנג-סין
 מוזיקה:  ג'וזף הו
 מדינה:  הונג קונג הבריטית 
 חברת הפקה:  Concord Production Inc., Orange Sky Golden Harvest 
 חברה מפיצה:  Golden Harvest
 הקרנת בכורה:  1972
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  קנטונזית, מנדרינית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט אמנויות לחימה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
Concord Production Inc.(hk)
שאגת הדרקון Way of the Dragon (בכתב סיני: 猛龍過江; הופץ בארצות הברית כ-Return of the Dragon) הוא סרט פעולה הונג קונגי משנת 1972 שעוסק באמנויות לחימה אותו ביים ברוס לי. היה זה סרטו השלישי של ברוס לי, הוא התסריטאי וגם משחק בתפקיד הראשי.
עלילה

טנג לונג (ברוס לי) נשלח מהונג קונג לרומא על מנת לסייע לידידי משפחה שגנגסטרים מתנכלים למסעדתם. לאחר שהם מעוניינים לרכוש את המסעדה ונדחים שוב ושוב בסירוב, נוקטים הגנגסטרים באיומים. טנג לונג הודף את הגנגסטרים המקומיים. בוס המאפיה (ג'ון בן) שולח רוצח שכיר להורגו, אולם טנג לונג מביס אותו בידיו החשופות. בנקודה זו שולח בוס המאפיה אמני לחימה זרים שיביסו את טנג לון, אולם טנג לון מכניע את כולם. הדו-קרב הסופי נערך בקולוסיאום בין טנג לון לאמן הלחימה הטוב ביותר מאלה שנשכרו להילחם נגדו, קולט (צ'אק נוריס). טנג לון הורג את קולט ולבסוף העבריינים שנותרו נאסרים או נהרגים. לאחר שפתר את הבעיה שלשמה הגיע לאיטליה, שב טנג לון להונג קונג.
השחקנים

ברוס לי כ"טנג לון" (גם ידוע בתור "הדרקון מסין").
נורה מיאו כ"צ'ן צ'ינג הואה"
צ'אק נוריס כ"קולט"
רוברט וול כ"פרד"
הואנג אין-שיק כ"אמן הלחימה היפני"
ויי פינג-או כ"הו"
שארל שמברלן

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1851 Chilly-le-Vignoble, צרפת 
 פטירה:  2 במאי 1908 (בגיל 57) הרובע החמישה-עשר של פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  בקטריולוגיה 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר 
 מוסדות:  מכון פסטר 
 
שארל שמברלן (בצרפתית: Charles Chamberland;‏ 12 במרץ 1851 – 2 במאי 1908) היה פיזיקאי ומיקרוביולוג צרפתי שפיתח פילטר חרסינה מיוחד לטיהור נוזלים ממיקרואורגניזמים, שבעזרתו הוכח קיום הווירוסים. שמברלן גילה במקרה את החיסון לכולרה של עופות ותרם רבות לפענוח סתירות במחקרים, שנבעו מטיהור בלתי מספיק.
שארל שמברלן עבד עם לואי פסטר במכון פסטר, ובמהלך מגפה של טיפואיד, בפריז, בשנת 1884, פיתח פילטר בעל נקבים זעירים כל כך עד שחיידקים לא יכלו לעבור דרכו. הפילטר נקרא על שמו, "פילטר שמברלן" או "פילטר שמברלן-פסטר". פילטר זה נחשב לאוטוקלב הראשון.
שאגן שחור מקסיקני

| שאגן שחור מקסיקני |
| --- | --- |
 שאגן שחור מקסיקני
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: שאגן
מין:: שאגן שחור מקסיקני
שם מדעי
 Alouatta pigra
תחום תפוצה


שאגן שחור מקסיקני (שם מדעי: Alouatta pigra) הוא מין של פרימט מהסוג שאגן החי ביערות של מקסיקו של חצי האי יוקטן וכן בבליז ובגואטמלה. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
תיאור

זהו השאגן הגדול ביותר, ואחד מהגדולים שבקופי העולם החדש. הוא בעל דו-צורתיות זוויגית כשהזכרים מגיעים למשקל של 11.4 קילוגרם בעוד הנקבות רק ל-6.4 קילוגרם. אורכם 521 עד 639 מילימטרים לא כולל הזנב הארוך והלופתני שאורכו 590 עד 690 מילימטרים. השאגנים בעלי פרווה עבה ושחורה, בייחוד סביב הלחיים וה"זקן" הארוך.
השאגן הוא קוף המתמחה בחיים בין העצים והוא אוכל עלים כמעט מובהק המגוון בפירות, פרחים ובאגוזים. הוא בעל שיניים טוחנות גדולות כדי ללעוס ולחלץ חומרי תזונה מהעלים. רוב זמנו השאגן נח בין הענפים ומעכל את ארוחתו. שאר הזמן הוא מתקוטט עם יריבים, תוך שימוש בעצם בגרונו המשמשת להגברת קולו כדי לשאוג לזכרים יריבים שיתרחקו.
הוא מצוי בסכנה בטבע עקב דחיקה ופגיעה ביערות הגשם בהם הוא חי.
הערות שוליים

↑  שאגן שחור מקסיקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
רומן דל קסטיו

רומן דל קסטיו (בצרפתית: Romain Del Castillo; נולד ב-29 במרץ 1996) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני בברסט.
קריירה

דל קסטיו נולד בצרפת, והצטרף למחלקת הנוער של אולימפיק ליון. ב-20 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליג 1 בהפסד 0–3 לניס.
לקראת עונת 2016/2017 הושאל לבורק-אן-ברס מהליג 2.
בעונת 2017/2018 הושאל לנים, גם היא מהליג 2, ובתום העונה העפיל איתה לליג 1.
ב-28 ביוני 2018 נרכש תמורת 2 מיליון אירו על ידי סטאד רן מהליג 1, וחתם על חוזה לארבע עונות.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בברסט, גם היא מהליג 1.
תארים

הגביע הצרפתי (1): 2018/2019
הערות שוליים

↑  "Nice vs. Lyon - 20 November 2015 - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-2015-11-28.
↑  "Romain Del Castillo (OL) prêté à Nîmes". L'Équipe.
↑  "Romain Del Castillo rejoint Rennes (officiel)". L'Équipe. 20 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Transferts : Romain Del Castillo (Rennes) file à Brest". L'Équipe. 31 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שאגן שחור

| שאגן שחור |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופים רחבי אף
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: שאגן
מין:: שאגן שחור
שם מדעי
 Alouatta caraya ‏הומבולדט, 1812
תחום תפוצה


נקבת שאגן נחה עם צאצא על הגב
שאגן שחור (שם מדעי: Alouatta caraya) הוא מין פרימט מהסוג שאגן החי באמריקה הדרומית.
מאפיינים

השאגן נפוץ בצפון מזרח ארגנטינה, מזרח בוליביה, דרום ומזרח ברזיל ובפרגוואי. הוא שוכן ביערות הגשם וגם בפנטנל ומצוי רוב זמנו בין ענפי העצים.
אורך השאגן 60-65 ס"מ ומשקלו 6-9 ק"ג בזכרים ו3-6 ק"ג בנקבות. למרות השם רק לשאגנים הזכרים הבוגרים ישנה פרווה שחורה. פרוות הנקבות והצעירים אפורה-בלונדינית עם פנים כהות. לכולם זנב ארוך היכול ללפות ענפים אף שהם גדולים יותר מקופי העכביש ואינם יכולים להיתלות כלפי מטה איתו.
השאגנים הם יצורים עצלנים הניזונים מעלים, פירות ופרחים ביער וקרוב ל-70% מזמנם הם נחים. הם חיים בלהקות של עד 19 פרטים ושואגים יחדיו על העץ כדי לשמור על הטריטוריה המשותפת מזרים.
הערות שוליים

↑  שאגן שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283119905171  LCCN: sh85014575
רון קפלן

רון קפלן (נולד ב-1 במאי 1970), הוא מתעמל עבר, אלוף ישראל בהתעמלות מכשירים. השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדי נבחרת ישראל וב-5 אליפויות עולם בהתעמלות.
ביוגרפיה

קפלן נולד וגדל בבאר שבע. הוא התאמן בהתעמלות מכשירים בהדרכת אביו יהודה, בקבוצה בעיר מגוריו.
בתחרות ההתעמלות של הגימניסיאדה שנערכה בניס צרפת ביוני 1986 סיים קפלן במקום 16 בתחרות הקרב רב. הוא דורג במקום שישי בתרגיל הקרקע ובמקום שביעי בתרגיל על המקבילים. באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתחרות קרב רב בתוצאה של 105.75 נקודות, אחרי יעקב לוי מהפועל חולון (110.35 נקודות) ולפני עוזי רחמים חברו לקבוצה (104.65 נקודות).
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם, הולנד בשנת 1987 השתתף קפלן וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 23, הוא צבר בקרב רב 109.50 נקודות, שני בין הישראלים, אחרי יעקב לוי (110.05 נקודות).
בשנת 1989 השתתף קפלן באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 110.15 נקודות, ראשון בין הישראלים. בתחרויות ההתעמלות של המכביה השלוש עשרה שנערכה ביולי 1989 זכה קפלן במדליית זהב בתחרות הקרב רב.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית בשנת 1991 השתתף קפלן וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 112.425 נקודות, ראשון בין הישראלים.
באולימפיאדת ברצלונה (1992), סיים קפלן במקום 65 בתחרות הקרב רב, התוצאה הטובה ביותר במשחקים האולימפיים של מתעמל ישראלי באותה העת, במקום 36 בתרגיל קרקע, במקום 47 בתרגיל הטבעות, שתי התוצאות הטובות ביותר של מתעמל ישראלי במשחקים האולימפיים באותה העת, במקום 71 על המקבילים, במקום 86 בתרגיל על המתח, במקום 63 בתרגיל על סוס הסמוכות ובמקום 60 בתרגיל על סוס הקפיצות.
בשנת 1993 סיים קפלן במקום 67 בתחרות קרב רב באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בתוצאה של 51.225 נקודות. שנה לאחר מכן, באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבריזביין, אוסטרליה הוא סיים במקום 54 בתחרות קרב רב בתוצאה של 52.300 נקודות.
חייו האישיים

קפלן הוא הבעלים של משרד הפרסום בורודה קפלן מקבוצת אדלר חומסקי.
הערות שוליים

↑  מאיר ריפמן, המתעמל הבאר-שבעי רון קפלן, מעריב, 10 ביוני 1986
↑  אלוף ההתעמלות יעקב לוי:הכל זהב, מעריב, 24 באוקטובר 1986
↑  המתעמל האולימפי מברצלונה רון קפלן יוביל את קמפיין הפרסום של החוויה האולימפית, באתר one‏ 6 ביולי 2010
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | ואדים בביקין • אלכסיי בזרוב • רוגל נחום • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו |  יעל ארד • עמית לנג • סימון מיגרשווילי •  אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | מטביי ברנוב • מקס גלר • אלכסנדר דוידוביץ' • ניק זגרניצ'ני |  |
|  הרמת משקולות | אנדריי דניסוב • ראובן חדינטוב • אולג סדיחוב |  |
|  התעמלות מכשירים | רון קפלן |  |
|  טניס | גלעד בלום |  |
|  סיף | לידיה חטואל-צוקרמן |  |
|  קליעה | מנחם אילן • אדוארד אלייב • ילנה טריפולסקי |  |
|  שחייה | יואב ברוק • ערן גרומי • טימאה טוט • קרן רגאל |  |
|  שיט | אלדד אמיר • שי בכר • יואל סלע • עמית ענבר • ארז שמש |  |
רוחות השמיים

שושנת הרוחות היא תרשים המראה את ארבעת כיווני רוחות השמיים: צפון, דרום, מזרח ומערב. השרטוט מורה גם את כיווני הביניים צפון-מזרח, דרום-מזרח, דרום-מערב, וצפון-מערב, וכיוונים משניים נוספים
ארבע רוחות השמיים הן הכיוונים צפון, דרום, מזרח ומערב. הן משמשות לרוב להתמצאות גאוגרפית על פני כדור הארץ, אך ניתן להשתמש בהן על פני כל גרם שמיים מסתובב. הצפון והדרום מצביעים על הקטבים המוגדרים על ידי ציר הסיבוב, כך שממבט מעל הקוטב הצפוני נראה כי הגוף מסתובב כנגד כיוון השעון. המזרח והמערב הם בזווית ישרה לצפון ולדרום כך שהמזרח הוא בכיוון הסיבוב, ואילו המערב נגדי לו. בקרטוגרפיה לרוב מציירים מפות כאשר הצפון למעלה והמזרח בימין.
אטימולוגיה

מקור הביטוי "רוחות השמיים" הוא בתנ"ך: "וַיַּעַן הַמַּלְאָךְ וַיֹּאמֶר אֵלָי: אֵלֶּה אַרְבַּע רוּחוֹת הַשָּׁמַיִם יוֹצְאוֹת מֵהִתְיַצֵּב עַל אֲדוֹן כָּל הָאָרֶץ. אֲשֶׁר בָּהּ הַסּוּסִים הַשְּׁחֹרִים יֹצְאִים אֶל אֶרֶץ צָפוֹן, וְהַלְּבָנִים יָצְאוּ אֶל אַחֲרֵיהֶם, וְהַבְּרֻדִּים יָצְאוּ אֶל אֶרֶץ הַתֵּימָן" (ספר זכריה, פרק ו', פסוק ה'). ביטויים דומים יש בספרים אחרים בחטיבת הנביאים האחרונים – "ארבע קצות השמיים" (ירמיה, מ"ט, ל"ו) ו"ארבע כנפות הארץ" (ישעיה, י"א, י"ב; יחזקאל, ז', ב'). ביטוי מקביל בעברית המודרנית הוא "ארבעה כיווני אוויר". רוחות השמיים הן חלק משושנת הרוחות.
אמצעי מציאת רוחות השמיים

כאשר אדם פונה לכיוון צפון, הדרום נמצא מאחוריו, המזרח לימינו והמערב לשמאלו (יש לציין שבעבר היה נהוג לפנות דווקא לכיוון מזרח). כדי למצוא את רוחות השמיים ניתן להיעזר במיקום השמש בשמיים, אשר זורחת במזרח ושוקעת במערב. שיטה זו מוצלחת במידה פחותה בשעות הצהריים ככל שמתקרבים לקו המשווה, (בין חוג הגדי לחוג הסרטן).
ניתן להשתמש גם בכוכבים ובמיוחד בכוכב הצפון בחצי הכדור הצפוני ובקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי בחצי הכדור הדרומי. בעוד שנעשה שימוש נרחב במצפן לידיעת הכיוונים, מכשיר זה מתבסס על השדה המגנטי של כדור הארץ ומצביע לכיוון הקוטב המגנטי הצפוני כצפון, שמיקומו שונה מאשר הקוטב הגאוגרפי הצפוני. המצפן הגירוסקופי, אשר הומצא במאה ה-19, מצביע על הצפון האמיתי, והחליף את השימוש במצפן בניווט על ספינות.
רוחות השמיים ומעגל היחידה

השימוש ברוחות השמיים נעשה בהקשר של זוויות מעגל היחידה באופן שכיח, בטריגונומטריה ועבור מערכת ניווט לוויינית כגון GPS. הצפון מסומן ב-0° או ב-360°, המזרח ב-90°, הדרום ב-180° והמערב ב-270°. בהתאם, כיווני הביניים מסומנים גם הם – צפון מזרח ב-45°, דרום מזרח ב-135°, דרום מערב ב-225° וצפון מערב ב-315°.
רוחות השמיים בתרבויות העולם

| עם | צפון | מזרח | דרום | מערב | מרכז | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סין: 
איינו: 
טורקים: 
| קלמיקים |  |  |  |  | — |  |
טיבט: 
| אפאצ'י |  |  |  |  | — |  |
| אצטקים |  |  |  |  | — |  |
צ'רוקי: 
לקוטה: 
מאיה: 
| נאוואחו |  |  |  |  | — |  |
| פואבלו |  |  |  |  | — |  |
| סו |  |  |  |  | — |  |
בעוד שבתרבות האירופאית ישנם ארבעה כיוונים, בתרבויות אחרות מצוינים כיוונים נוספים, לרוב כיוון "מרכז" ככיוון החמישי. בעוד שבתרבויות המערב נעשה שימוש באותיות כדי לציין את הכיוונים ("צ" לצפון, "ד" לדרום, "מע" למערב, ו"מז" למזרח, ובשפות רומאניות "N" לצפון, "S" לדרום, "E" למזרח, ו"W" למערב), בתרבויות שונות נעשה שימוש בצבעים שונים כדי לציין את רוחות השמיים. צבעים אלו מתבטאים גם בשמות לצורות נוף ולאזורים שונים, כך הים השחור בהתאם לתרבות של העמים הטורקיים, מכיוון שהצבע השחור ציין את הצפון, ואורדת הזהב בהתאם לתרבות המונגולית והסינית, מכיוון שהצבע זהב סימן את המרכז.
בשפת העם האבוריג'יני האוסטרלי גוגו יימיטהיר (Guugu Yimithirr), כיווני הרוחות נוטים מעט בכיוון השעון, אולי כדי לתאום נקודות ציון גאוגרפיות (קו חוף, כיווני רוחות, מיקום השמש בזמן מסוים בשנה וכו'). בנוסף, אין מדובר בכיוון במשמע של חץ אלא בגזרה של רבע עיגול (קוואדרנט).
במפות נהוג שהצפון יהיה בראש המפה, אולם במספר ארצות בחצי הכדור הדרומי מקובל שראש המפה פונה דרומה. גם במספר מפות עתיקות הדרום נמצא בראש המפה. בארצות נוצריות היה נהוג שראש המפה מכוון מזרחה לעבר ירושלים. בסין הקיסרית, על-פי-רוב, המפה כוונה לדרום היות שאדם הפונה דרומה רואה את תנועת השמש לכל אורך היום (בחצי הכדור הצפוני). הצפון היה מקושר לקור ומוות ואליו הופנה הגב. הסימן הסיני למילה 'גב' (背) מורכב מהסימן 'צפון' (北) ומסימן המסמל, בין היתר, 'חלקי גוף' (月).[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  "Cardinal colors in Chinese tradition". אורכב מ-המקור ב-2007-02-21. נבדק ב-2007-02-17.
↑  "Chinese Cosmogony". אורכב מ-המקור ב-2010-12-18. נבדק ב-2007-02-17.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Colors of the Four Directions". נבדק ב-2010-05-16.
↑  "Two Studies of Color". נבדק ב-2008-03-14. In Ainu... siwnin means both 'yellow' and 'blue' and hu means 'green' and 'red'
↑  Krupp, E. C.: "Beyond the Blue Horizon: Myths and Legends of the Sun, Moon, Stars, and Planets", page 371. Oxford University Press, 1992
1 2  "Symbolism of Color". אורכב מ-המקור ב-2007-02-17. נבדק ב-2007-02-17.
1 2  "Aztec Calendar and Colors". נבדק ב-2007-02-17.
↑  "The Aztec Gateway". נבדק ב-2007-02-17.
1 2  "Native American Quotes & Proverbs". נבדק ב-2007-02-17.
↑  גם בספר זכריה, פרק ו', פסוק ו', מקושר הצבע השחור לצפון.
↑  ראו עמוד 5 http://anthroweb.ucsd.edu/~jhaviland/Publications/ETHOSw.Diags.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283478205171  LCCN: sh85020195  NDL: 00563344
שאדו-באן

שאדו-באן (בתרגום חופשי: חסימת צללים, באנגלית: Shadow ban, ידוע גם בשם Stealth ban) היא חסימה מלאה או חלקית של משתמש פוגעני ברשת חברתית או בפורום בלי ידיעתו.
שאדו-באן היא חסימה המתבטאת במספר צורות, כאשר הנפוצה בהן היא הסתרת התוכן של משתמש מסוים בסודיות מעיני הציבור. צורה נוספת היא הורדת חשיבות תוכן המשתמש ב"פיד" האתר. בניגוד לחסימה "רגילה", בה משתמשים בעייתיים מיודעים באופן רשמי ומפורש על ידי מנהלי הקהילה כי הם מורחקים ממנה, משתמשים שקיבלו שאדו-באן עדיין יכולים לפרסם תוכן ולצפות בתכני האתר באופן רגיל לכאורה, אך מאבדים את היכולת לפגוע במשתמשים אחרים. מנהלי הקהילה מקווים שאותם משתמשים יתאיישו או יאבדו עניין בהטרלה או בפרסום ספאם מרצונם החופשי.
מספר רשתות חברתיות ופלטפורמות השתמשו בעבר בחסימה זו על מנת לצמצם או לצנזר פעילות פוליטית או דיון בנושאים רגישים בקרב המשתמשים.
דוגמאות

מערכת השאדו-באן המתועדת הראשונה נכללה בפלטפורמת פורומי BBS בשם Citadel, שם נקראה המערכת "twit bit" או "twit room" ("חדר הטיפשים"). משתמשים שתויגו כ"טיפשים" (twits) יכלו להמשיך לעיין ולפרסם בפורום, אך הודעותיהם הוסתרו מעיניהם של כלל המשתמשים חוץ מ"טיפשים" אחרים.
בשנת 2012, השיק פורום Hacker News מערכת בשם "hellbanning" ("חסימת גיהנום") למניעת ספאם והתנהגות פוגענית. משתמש שקיבל חסימה זו לא התבשר על כך, וכל תוכן שפרסם הוסתר מיד מכלל ציבור הגולשים חוץ מלמשתמש עצמו.
לוח המודעות המקוון קרייגסליסט עלול להחיל שאדו-באן על מודעות מסוימות. מפרסם המודעה יקבל מייל אישור פרסום והמודעה תתווסף לחשבונו האישי, אך המודעה עצמה מוסתרת ממשתמשי ומבקרי האתר.
במשך זמן רב נמנעה רשת הפורומים Reddit ממערכות השעייה או חסימה מפורשות. במקומן, יישם האתר מערכת שאדו-באן שנועדה להלחם בעיקר במפרסמי ספאם. בשנת 2015, לאור תלונות רבות על המערכת המבלבלת בדגש על חוסר השקיפות שלה, הוסיפה הנהלת האתר מערכת חסימה ברורה ומפורשת.
בשנת 2016, פלטפורמת המסרים המידיים הסינית WeChat הסתירה פוסטים והודעות הכללות מילות מפתח מסוימות מכלל המשתמשים ללא הודעה מוקדמת.
מחקר עומק שניתח ציוצים בטוויטר שפורסמו בין השנים 2014–2015 מצא כי למעלה מרבע מיליון מהם צונזרו בטורקיה בטכניקת שאדו-באן. באותה שנה אף הואשמה הרשת החברתית עצמה בהעלמת ציוצים המזכירים מסמכים אמריקאיים רגישים שהודלפו.
בשנת 2017 התעוררו חשדות דומים נגד אינסטגרם, שהואשמה בהעלמת פוסטים מסוימים כאשר מנסים המשתמשים לחפשם במנוע החיפוש הפנימי של היישומון.
כנגד טיקטוק נטען שאלגוריתם התוכן שלה "מגן" על משתמשים מפני דעות המנוגדות להם. בנוסף, הרשת הואשמה בהסתרת תכנים הנוגעים לאוכלוסיות מוחלשות, בדגש על קהילת הלהט"ב, ומחאות חברתיות ללא אזהרה. בתגובה, פרסמה הנהלת החברה הצהרה בשנת 2020, בה הסבירה באריכות כיצד אלגוריתם התוכן של הרשת מקדם תוכן למשתמשים. היא הודתה כי היא יוצרת "בועות" סביב משתמשיה, אבל הבטיחה למשתמשים שהיא מתייחסת לביקורות אלו ברצינות ובשיקול דעת.
דוגמה מעולם משחקי הווידאו המקוונים ניתן למצוא במשחק המציאות הרבודה פוקימון גו, שם "שאדו באן" הוא צעד מניעתי המופעל אוטומטית כנגד צ'יטרים המשתמשים באפליקציות לזיוף מיקום GPS. שחקן ש"נודד" בין מקומות מרוחקים ברחבי העולם בפרק זמן קצר יחסית יחווה "שאדו באן" זמני המונע ממנו לראות או לתפוס פוקימונים הנחשבים ללא נפוצים או לנדירים.