stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואי דורה
קורות חייו

לואי דורה נולד בפריז, לאב איש עסקים מקומי. רק כשהגיע לגיל 19 בחר בקריירה מוזיקלית, לאחר ששמע יצירה של קלוד דביסי בקונצרט. כמלחין היה בעיקר אוטודידקט. מלכתחילה, תפסה המוזיקה הכוראלית מקום חשוב ביצירתו של דורה. יצירתו הראשונה שזכתה להכרה בעולם המוזיקה הייתה "פעמונים" (Carillons), דואט לפסנתר. בקונצרט בשנת 1918 עורר הישג זה שלו את תשומת לבו של מוריס ראוול, שהמליץ עליו לפני המו"ל שלו.
דורה יצר קשר עם עמיתו, דריוס מיו, ובפעולה משותפת הביאו לאיחוד ששת המלחינים שכונו, בשנת 1920, קבוצת השישה. דורה היה החבר המבוגר בקבוצה ובתקופה הראשונה היה הרוח החיה בהרכב נודע זה של מלחינים. עם זאת, בשנת 1921, כאשר שיתפו חברי הקבוצה פעולה בכתיבת המוזיקה ליצירתו של ז'אן קוקטו, Les Mariés de la Tour Eiffel דורה לא לקח חלק במשימה, למורת רוחו של קוקטו. דורה לא חיבב את קוקטו ופרישתו מן הפרויקט המשותף שינתה את מערך הקבוצה.
אחרי תקופתו עם קבוצת השישה המשיך דורה בקריירה שלו. כיוון שלא חש מעולם צורך להשתייך לממסד המוזיקלי, נתן ביטוי גובר והולך לרעיונותיו השמאלניים, שהציבו אותו בבידוד אמנותי, אשר נמשך לכל אורך חייו.
לאחר ניתוק הקשר עם קוקטו, פרש דורה לדרום צרפת, לעבוד בבית שהיה לו בסן טרופה. נוסף למוזיקה קאמרית, כתב בסן טרופה את האופרה היחידה שלו, L’Occasion. בשנת 1929 נשא אישה ובשנה שלאחריה חזר לפריז. באמצע שנות ה-30 הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה פעיל ב"פדרציה למוזיקה עממית", שהוקמה אותו זמן. בשנות הכיבוש הנאצי של מלחמת העולם השנייה עבד עם המחתרת הצרפתית וחיבר שירים אנטי-פאשיסטיים. אחרי המלחמה הקצין את עמדותיו הקומוניסטיות ודעותיו הפוליטיות הבלתי-פשרניות הכשילו את הקריירה שלו. הצורך להשתכר למחייתו הביא אותו, בשנת 1950, לקבלת משרה של מבקר מוזיקה בעיתון קומוניסטי בפריז.
במהלך שנות ה-50' וראשית ה-60' המשיך להלחין, אך לא הוציא מוזיקה בעלת חשיבות של ממש. עבודתו על נושאים וייאטנמיים בשנות ה-60', שנבעה מסלידתו מחוסר הסדר שצרפת הותירה אחריה בווייאטנם (לשעבר הודו-סין הצרפתית) והמלחמה עם אמריקה, שפרצה כתוצאה מכך, הייתה אותו זמן, בפריז, כקול קורא במדבר.
לואי דורה, היה ככל הנראה, החבר הפחות-מוכר והנשכח ביותר בקבוצת השישה.
מת בסן-טרופה ב-1979.
כישרון (מבוכים ודרקונים)

כישרון, במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים, מעניק לדמות מסוימת יכולות מיוחדות חדשות, או לחלופין משפר את יכולותיה. לדוגמה קיים כישרון אשר משפר את יוזמת הדמות, וכך מאפשר לה לפעול בקרבות בשלב מוקדם יותר ביחס לשאר משתתפי הקרב (יוזמה משופרת).
בניגוד למיומנויות, כישרונות לא ניתן לקנות בנקודות, אלא הדמות מקבלת כישרון מולד בעת יצירתה, וכן כישרון נוסף כל דרגה שלישית לאחר מכן. לוחם ואשף מקבלים כישרונות נוספים. בן-אדם מקבל כישרון נוסף עם היווצרו.
לכישרונות רבים ישנן דרישות מוקדמות, כגון רמת זריזות מסוימת או כישרון אחר.
יש כישרונות מסוימים כדוגמת הכישרון "בלשן", המאפשר לך לקרוא, לכתוב ולדבר בשלוש שפות לבחירתך. כל פעם שבוחרים בכישרון הזה, לומדים שלוש שפות חדשות.
לואי גומרט

לואי בולר גומרט הבן (באנגלית: .Louis Buller Gohmert Jr; נולד ב-18 באוגוסט 1953) הוא משפטן, שופט בדימוס ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של טקסס. הוא מילא תפקיד זה מ-2005 ועד לעזיבתו בינואר 2023. גומרט כיהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, והוא תומך ידוע של תנועת מסיבת התה.
ביוגרפיה

גומרט נולד בפיטסבורג שבצפון-מזרח טקסס, בנו של לואי בולר גומרט, ארכיטקט גרמני, ורעייתו הראשונה מרי סו לבית ברוקס. הוא גדל בעיר מאונט פלזנט. אחר כך למד באוניברסיטת טקסס A&M ובאוניברסיטת ביילור, ובהמשך שירת כשופט במחוז סמית' בשנים 1992–2002. בשנת 2004 נבחר אל הקונגרס. בינואר 2015 הוא התמודד ללא הועיל נגד ג'ון ביינר על משרת יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. 25 חברים ב"שדולת החירות", התאגדות שמרנית של חברי קונגרס רפובליקנים, הצביעו עבורו.
הוא ידוע כחבר קונגרס שערורייתי. למשל, אחרי הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק, אמר בפוקס ניוז כי ""הלוואי שהיה למנהלת רובה - הייתה מפוצצת לו את הראש". הוא דוחה את הקונצנזוס המדעי בדבר שינויי האקלים, תומך במתן שוברי חינוך להורים, מתנגד להפלות ותומך נלהב בזכות לשאת נשק.
בדצמבר 2018 תקף בריאיון עיתונאי את ג'ורג' סורוס וטען שהוא "אמור להיות יהודי, אך אין לדעת מה הנזק שגרם לישראל בכך שהתנפל על אחיו היהודים וסייע לביזת רכושם". דבריו היו כה שערורייתים עד כדי שמנחי התוכנית בה התראיין התנערו מדבריו וגינו אותו בריש גלי. במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית הוא נודע בשל ביקורתו על עטיית מסכות כירורגיות כדי למנוע את התפשטות נגיף ה-COVID-19. ביולי 2020 נמצא, למרבה האירוניה, חיובי למחלה. באותו חודש הצביע לאסור בחוק את המפלגה הדמוקרטית על תמיכתה בעבר בעבדות בארצות הברית בימי מלחמת האזרחים האמריקנית.
ביוני 2021 התנגד להענקת מדליית הזהב של הקונגרס לשוטרי משטרת הקפיטול של ארצות הברית שניסו לבלום את ההסתערות על הקפיטול. קודם לכן אף התנגד להקמת ועדת חקירה שתחקור את ההסתערות, וביום ההסתערות עצמה תמך בדחיית קולות האלקטורים של פנסילבניה ואריזונה.
ב-22 בנובמבר 2021 הכריז על התמודדותו לתפקיד התובע הכללי של טקסס. במהלך הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לא הצליח להעפיל לסיבוב השני, וגרף 17% בלבד מקולות הבוחרים. גומרט יצא קירח מכאן ומכאן – גם כשל בניסיונו להיבחר לתובע הכללי של טקסס, וגם נאלץ לעזוב את בית הנבחרים האמריקאי בשם מסע הבחירות הנכזב, וכהונתו נחתמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  Louie Gohmert Announces Challenge to Speaker John Boehner
↑  Boehner overcomes big opposition to remain Speaker
↑  נדב נוימן, ‏"הלוואי שהיה למנהלת רובה - הייתה מפוצצת לו את הראש", באתר גלובס, 17 בדצמבר 2012
↑  Gohmert makes false claim in TV interview about Soros and Jews. Fox Business distances itself.
↑  House defeats Gohmert resolution to ban the Democratic Party
↑  21 Republicans vote no on bill to award Congressional Gold Medal for January 6 police officers
↑  רייגן רוי, IT'S OFFICIAL: US Rep. Louie Gohmert announces he's running for Texas Attorney General, באתר CBS News‏, 22 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  סטפני אייקין, Gohmert comes up short in bid for Texas attorney general, באתר Roll Call‏, 2 במרץ 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: G000552
לנסמטר

לנסמטר בחנות אביזרים אופטיים
לָנְסְמֶטֶר או לנסומטר, הידוע גם כפוֹסימֶטֶר, הוא מכשיר אופתלמולוגי, המשמש אופטיקאים ואופטימטריסטים בעת יצירת משקפיים. הלנסמטר משמש למדידה שהעדשה שהוכנה אכן תואמת למרשם, ולצורך כוונון וסימון העדשה לפני החיתוך, וכן כדי לוודא שהעדשה הורכבה נכון במסגרת המשקפיים. ניתן להשתמש בלנסמטר גם למדידת עדשות מגע, בשימוש אוחז עדשה מתאים.
ראו גם

דיופטר
לאומיות מתודולוגית

במדעי החברה, לאומיות מתודולוגית היא נטייה אינטלקטואלית ותבנית במחקר מדעי, שתופס את מדינת הלאום כיחידה הבלעדית של ניתוח מחקרי, או כמכלול המכיל תהליכים חברתיים.
מושג זה פותח במידה רבה על ידי אנדראס ווימר ונינה גליק שילר, שהגדירו אותו במפורש כ"הנחה שהאומה/ המדינה/ החברה היא הצורה החברתית והפוליטית הטבעית של "העולם המודרני". לאומיות מתודולוגית מזוהה עם תחומי משנה רבים בתוך מדעי החברה, כגון אנתרופולוגיה, סוציולוגיה והשדה הבין תחומי של מחקרי הגירה. לאומיות מתודולוגית כעיסוק מעשי בתחום מדעי החברה, ספגה ביקורת בהמשך מחוקרים כמו ססקייה סאסן, שטוען שמדינת הלאום וגבולותיה הם יחידת ניתוח לא מספיקה וכי הלאומי הוא לעיתים "השטח של העולם".
ישנם שלושה סוגים של מתודולוגיה לאומית:
לפי אנדראס ווימר ונינה גליק שילר, יש שלושה סוגים של לאומיות מתודולוגית במחקר מדעי החברה:
התעלמות או אי התעלמות מחשיבותה של הלאומיות לחברות מודרניות.
התאזרחות.
הגבלת המחקרים לגבולות גאופוליטיים של מדינת לאום מסוימת.
סוגים אלה עשויים להתרחש יחד או להתרחש בנפרד. כאשר הם פועלים יחד, הם מחזקים זה את זה.
לאומיות מתודולוגית ומחקרי הגירה

לאומיות מתודולוגית ותפיסתה את מדינות הלאום היוו מרכיב במתודולוגיות עכשוויות והיסטוריות במחקרי הגירה, ככל שמחקרים מסוימים דבקו בה או סטו מיסודותיה התאורטיים. דבקות זו ספגה לביקורת אחרת במחקרים רבים. יתר על כן, השכיחות ההיסטורית של לאומיות מתודולוגית במדעי החברה נחשפה על ידי מחקר שטוען שרבים מהכְתבים שנכתבו על גלובליזציה בראשית המאה העשרים "התאימו את הביקורת הרעיונית הנדרשת על לאומיות מתודולוגית עם הטענה האמפירית שהרלוונטיות של מדינת הלאום הולכת ופוחתת".
מצד שני במחקר על לאומית על ומהגרי על, יש דוגמאות עכשוויות להסתעפות וביקורת על לאומיות מתודולוגית כניסיון מעשי במחקר. מחקרים אחרונים בתחום לאומיות העל תפסו את מדינת הלאום כסוכן אחד במערכת יחסים מורכבת עם גורמים גלובלים רבים. מחקרי הגירה הרואים את החברה ככזו החורגת מהגבולות הלאומיים, מנתקים אם כן את הקשר בין מדינת לאום לחברה.
ביקורת על לאומיות מתודולוגית

באופן שיטתי, לאומיות מתודולוגית לוקחת את הנחות היסוד האידיאליות כמובנות מאליה: זה משווה את החברה לחברות של מדינת לאום, ורואה במדינות ובממשלותיהן אבני היסוד של ניתוח מדעי החברה. זה מניח שהאנושות מחולקת באופן טבעי למספר העמים, שמבפנים, מארגנים את עצמם כמדינות לאום, ומבחוץ, מגדירים גבולות כדי להבדיל את עצמם ממדינות לאום אחרות. זה מרחיק לכת עוד יותר: התיחום החיצוני הזה, כמו גם התחרות בין מדינות לאום, מייצגים את הקטגוריה הבסיסית ביותר של ארגון פוליטי. אכן, עמדת מדעי החברה נעוצה במושג מדינת לאום. זו השקפה של מדינת לאום על החברה ופוליטיקה, משפט, צדק, והיסטוריה, השולטים בדמיון הסוציולוגי. משמעות הדבר היא שלאומיות מתודולוגית היא זו שמונעת ממדעי החברה מלהגיע לליבה של דינמיקה של מודרניזציה וגלובליזציה, שניהם בעבר ובהווה: התוצאה הלא מכוונת של הקצנת המודרניות וביטול ההעצמה של מדינות מערביות, בניגוד חריף להעצמה שלהם לפני ובמהלך גל הגלובליזציה של המאה ה-19 (בק, 2005).
ראו גם

גלובליזציה
הכפר הגלובלי
לאומיות
מתודולוגיה
לאומיות אינטגרלית
לקריאה נוספת

Beck, U. (2007). The cosmopolitan condition: Why methodological nationalism fails. Theory, culture & society, 24(7-8), 286-290.
Beck, U., & Beck-Gernsheim, E. (2009). Global generations and the trap of methodological nationalism for a cosmopolitan turn in the sociology of youth and generation. European sociological review, 25(1), 25-36
לוך סטנס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 אורך:  4±1 מיל
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Loch of Harray, Burn of Lyking, Burn of Deepdale, Burn of Quholmslie 
 מקור לנהר:  The Bush 
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  59°00′N 3°15′W﻿ / ﻿59°N 3.25°W﻿ / 59; -3.25
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך סטנס(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך סטנס
 
"אבן משמר" בלוך סטנס, בסמוך לגשר המודרני המוביל לטבעת ברודגאר החוצה את הלוך.
לוֹךְ סְטֵנֵס (באנגלית: Loch of Stenness) הוא לוך (אגם מים מתוקים) הממוקם באי מיינלנד באיי אורקני שבצפונה של סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
הלוך נקרא על שם המחוז הכנסייתי בו הוא נמצא (מחוז סטנס), ומקור שמו בשם הנורדי של האזור "סטיינסוואטן" (Steinnesvatn).
הלוך הוא גוף המים המתוקים השני בגודלו באיי אורקני (אחרי לוך האראיי). הלוך מקושר למפרץ סאונד, וממוקם 3.5 ק"מ צפונית מזרחית לסטרומנס.
הלוך היווה רקע לעלילת ספרו של וולטר סקוט "שודד הים" (The Pirate), ובו ממוקמות אבני סטנס – אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
בחצי האי שבין לוך סטנס ללוך הראי מצויה טבעת ברודגאר – אתר נאוליתי המהווה אף הוא אתר מורשת עולמית.
כסף סטרלינג

| --- | --- |

צלחת מעוטרת עשויה סטרלינג סילבר
 מרכיבים:  כסף - 92.5%, נחושת (או מתכת אחרת) - 7.5%
 צבע:  כסוף
רימון כסף ולצידו הספרות 925 - סימן האימות הוולונטרי של דרגת הטוהר של כסף סטרלינג בישראל
כסף סטרלינג או סטרלינג סילבר היא סגסוגת כסף בדרגת טוהר של 92.5%, כלומר, המכילה כסף בשיעור של 92.5% ממשקלה, ומתכות אחרות, לרוב נחושת, בשיעור של 7.5%. הסגסוגת מכונה גם בשם "כסף 925". הסגסוגת נחשבת לסגסוגת הכסף היוקרתית, המקובלת בייצור תכשיטים.
כסף טהור אינו שימושי בייצור תכשיטים וכלים, מאחר שהוא רך מדי, ונוהגים להוסיף לו מתכות אחרות כדי לשפר את איכות הסגסוגת. חוץ מנחושת נהוג להשתמש גם בגרמניום, אבץ ופלטינה, על מנת למנוע תופעות קורוסיביות, אך כל עוד משקל הכסף בסגסוגת נשמר, היא עדיין נחשבת לכסף סטרלינג.
קיימים חילוקי דעות על מקור השם "סטרלינג", אך הסגסוגת הופיעה לראשונה בצפון גרמניה בסביבות המאה ה-12. השם "סטרלינג" הופיע במאה ה-13, אך מקורו לא ידוע בוודאות. מקור שמה של הלירה שטרלינג הוא בכך שהמטבע במקורו היה בשווי של כסף סטרלינג במשקל של פאונד אחד.
כלים ותכשיטים העשויים מכסף סטרלינג מסומנים בסימונים ייחודיים לסגסוגת. בישראל קיים סימון וולונטרי שיזם מכון התקנים הישראלי, ועל פיו מסומן תכשיט העשוי כסף סטרלינג ב"רימון כסף" ובצמוד לו הספרות 925.
בנוסף לתכשיטי כסף וכלי כסף יוקרתיים, כסף סטרלינג עשוי לשמש לייצור כלי נגינה ממתכת, ובהם סקסופונים וחלילים.
ביאורים

↑  דרגת הטוהר של סגסוגות של מתכות יקרות מסוימות היא מילסימאלית, כלומר נמדדת באלפיות. "כסף 925" פירושו סגסוגת בעלת 92.5% כסף. בתכשיטי כסף יש חמש דרגות טוהר, ובהן 800, 835, 925, 926 ו-999 אלפיות. בשימושים אחרים ייתכנו גם דרגות טוהר אחרות.
↑  למעשה כסף 999, דרגת טוהר של 99.9%, אינו בשימוש למעט בשימושים ספציפיים שבהם לא נדרשת קשיות
הערות שוליים

↑  הראלה סטוצקי-באר, תעשיית הכסף, באתר nrg
↑  סימני האימות באתר מכון התקנים
לוך רנוך

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  16 קילומטר רבוע
 אורך:  16 קילומטר
 רוחב ממוצע:  1 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  River Ericht, Allt Madaig, Allt Camghouran, Allt an Fheadain, Allt nan Tonnagan, Allt Lochruinne, Killichanan Burn, Allt na Bogair, Allt a' Chreagain Odhair, River Gaur, Allt Druidhe, Dall Burn, Annet Burn, Allt an Fhasaidh 
 מקור לנהר:  נהר טומל 
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  56°41′18″N 4°18′14″W﻿ / ﻿56.688299°N 4.30386°W﻿ / 56.688299; -4.30386
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך רנוך(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך רנוך
 
מבט לכיוון סכיהליון.
לוך רנוך (באנגלית: Loch Rannoch, בגאלית סקוטית: Loch Raineach) הוא לוך (אגם) מים מתוקים שאורכו כ-15 ק"מ, והוא ממוקם במחוז פרת' וקינרוס שבסקוטלנד.
הלוך ממוקם בכיוון - מערב - מזרח, ורוחבו הממוצע כקילומטר. בקצהו המזרחי נשפך האגם לנהר טומל. שטחו של האגם 19 קמ"ר.
לחופו הדרומי של הלוך נמצא פארק יער טיי, וממערב ללוך נמצא אזור ביצת רנוך.
הלוך משמש כיום לאתר תיירות ודיג.
כיתאב אל-אימאן

כיתאב אל-אימאן (ערבית: كتاب الإيمان) הוא ספר מספרי העקידה האסלאמית, אשר נכתב על ידי התאולוג אבן תיימיה
הערות שוליים

↑  Ibn Taymīyah, Aḥmad ibn ʻAbd al-Ḥalīm, 1263-1328., Book of faith : kitab al-Iman, Malaysian edition, Kuala Lumpur: Islamic Book Trust, 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לנסופרזול

| --- | --- |

מבנה דו־ממדי של לנסופרזול
 
 שם IUPAC
 (RS)-2-([3-methyl-4-(2,2,2-trifluoroethoxy)pyridin-2-yl]methylsulfinyl)-1H-benzo[d]imidazole
 שמות מסחריים בישראל
 לנסו, לנסופרזול טבע, לנטון
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C16H14N3F3O2S 
 מסה מולרית:  369.363
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  80% או יותר
 מטבוליזם:  בכבד (על ידי CYP3A4, CYP2C19)
 זמן מחצית חיים:  1–1.5 שעות
 הפרשה:  כלייתי וצואתי
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, כלולה בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 דרכי מתן:  דרך הפה, עירוי
 מזהים
 קוד ATC:  A02BC03 
 מספר CAS:  103577-45-3
 PubChem:  3883
 ChemSpider:  3746
 
לנסופרזול הוא מעכב משאבות פרוטונים (PPI) המונע יצירת חומצה גסטרית בקיבה. התרופה שפותחה על ידי חברת טקדה נמכרת באירופה החל מ-1991 והיא התרופה השנייה שיצאה לשוק במשפחת מעכבי משאבות פרוטונים (אחרי אומפרזול). בארצות הברית אושרה לשימוש על ידי ה-FDA ב-1995.
לנסופרזול שייכת למשפחת תרופות מעכבות משאבות פרוטונים בדומה לאומפרזול. לנסופרזול הוא תערובת רצמית (תערובת 1:1 של האננטיומרים דקסלנסופרזול (Kapidex) ולבולנסופרזול). זמן מחצית החיים הממוצע של לנסופרזול בפלזמה הוא כ-1.5 שעות, אולם משך השפעת התרופה הוא יותר מ-24 שעות.
התוויה:
טיפול בכיבים בקיבה ובתריסריון, וכיבים עם רקע של שימוש בנוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAID)
טיפול ברפלוקס קיבתי ושטי
טיפול בתסמונת זולינגר אליסון
טיפול משלים בזיהום הליקובקטר פילורי יחד עם אנטיביוטיקה
תגובות בין תרופתיות:
מעכבי משאבות פרוטונים מפחיתים את הספיגה של תרופות נגד פטריות (איטראקונאזול, קטוקונאזול) ועשויים להעלות את הדיגוקסין בפלזמה
מעלה את ריכוז הסילוסטזול בפלזמה (סיכון להרעלה)
ספיגת לנסופרזול עשויה להיות מופחתת על ידי: סוכראלפאט, אמפיצילין, ביסאקודיל, דלאווירדין, פלווקסמין, אמינופילין, תאופילין, ווריקונאזול, אסטמיזול
הערות שוליים

↑  History 1985-1999, באתר Takeda
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX536634 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לנסטר

לנסטר (באירית: Laighin / Cúige Laighean, באנגלית: Leinster) היא אחת מפרובינציות אירלנד. זוהי הפרובינציה המאוכלסת ביותר באירלנד - כ-2.3 מיליון תושבים, בה שוכנת הבירה דבלין, ובסביבתה מרוכזת מרבית אוכלוסיית הפרובינציה. שטחה של לנסטר הוא 19,764 קמ"ר. הדגל של הפרובינציה מזכיר את סמל אירלנד, וכמוהו מכיל נבל אירי זהוב, אך על רקע ירוק.
שמה האנגלי של הפרובינציה נגזר מהמילים Laigin, כשמו של שבט עתיק שישב באזור לפנים, ו-staðr, מילה נורדית עתיקה שמשמעותה "ארץ" או "טריטוריה". השם האירי Cúige Laighean נגזר מאותו מקור. Laighean הוא שמו האירי של השבט, ו"Cúige" פירושה חמישית, אות לכך שבעבר נחלקה אירלנד לחמש פרובינציות.
גבולותיה של לנסטר עברו שינויים רבים, שהעיקרי שבהם הוא סיפוח שטחיה של מיד, הפרובינציה החמישית של אירלנד, בתקופתו של אוליבר קרומוול, שבמסגרתו סופחו ללנסטר המחוזות מית', וסטמית' ושטחים נוספים.
מחוזות

בפרובינציה שנים-עשר מחוזות היסטוריים:
מחוז דבלין, ובו יש חלוקה נוספת לארבעה מחוזות משנה אדמיניסטרטיביים:
העיר דבלין, שאינה מחוז אך נהנית ממעמד של מחוז אדמיניסטרטיבי.
מחוז דן לירי-ראת'דאון (שטח 127 קמ"ר, כ-194,000 תושבים)
מחוז פינגל (שטח 448 קמ"ר, כ-240,000 תושבים).
מחוז דרום דבלין (שטח 223 קמ"ר, כ-247,000 תושבים (2006)
מחוז קילדייר
מחוז קרלו
מחוז קילקני
מחוז ליש
מחוז לונגפורד
מחוז לאות'
מחוז מית'
מחוז אופאלי
מחוז וסטמית'
מחוז וקספורד
מחוז ויקלו
לוך

לוך לומונד
לוֹך (אירית וגאלית סקוטית: Loch) הוא כינוי לגוף מים באירלנד ובסקוטלנד שיכול להיות מוקף יבשה, כגון אגם, וגם חלק מים כגון מפרץ או פיורד.
בסקוטלנד מכונים בדרך כלל בשם זה כמעט כל גופי המים. היחיד שלא מכונה לוך הוא אגם מנטיית' (אנגלית: Lake of Menteith, סקוטית: Laich o Menteith, גאלית סקוטית: Loch Innis MoCholmaig), מכיוון שהמילה הסקוטית Laich דומה בהגייתה למילה האנגלית Lake, למרות שפירושה בסקוטית הוא דווקא לא אגם אלא "מקום נמוך". באירלנד הכתיב האנגלי הוא בדרך כלל lough.
הלוך הידוע ביותר הוא לוך נס (Loch Ness) בזכות הסיפור על המפלצת מלוך נס; הוא גם אחד הגדולים בהם. לוכים גדולים אחרים הם לוך לומונד (אנגלית: Loch Lomond, גאלית סקוטית: Loch Laomainn), לוך או (אנגלית: Loch Awe, גאלית סקוטית: Loch Obha) ולוך טאי (אנגלית: Loch Tay, גאלית סקוטית: Loch Tatha).
באירלנד האגמים הגדולים ביותר הם לוך ניי (אירית: Loch nEathach, אנגלית: Lough Neagh) ולוך קוריב (Loch Coirib).
ראו גם

אגם
מפרץ
לואיס פרסינג'ר

| --- | --- |
דיוקן של לואיס פרסינגר (לפני 1928)
דיוקן של לואיס פרסינגר (לפני 1928)
 לידה:  11 בפברואר 1887 Rochester, ארצות הברית 
 פטירה:  31 בדצמבר 1966 (בגיל 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר 
 
לואיס פֶּרְסינְגֶ'ר (באנגלית: Louis Persinger;‏ 11 בפברואר 1887 - 31 בדצמבר 1966) היה כנר, פסנתרן ומורה לכינור אמריקאי.
חייו

פרסינג'ר החל ללמוד נגינה בגיל צעיר בקולורדו, והופיע לראשונה בפומבי בגיל 12. לימודיו העיקריים היו בקונסרבטוריון של לייפציג, שם למד כינור אצל האנס בקר, פסנתר אצל קארל בווינג וניצוח אצל ארתור ניקיש. משם עבר להשתלם אצל אז'ן איזאיי בבריסל ואחר, במשך שתי עונות קיץ, אצל ז'אק טיבו בצרפת. ארתור ניקיש תיאר אותו כ"אחד התלמידים המוכשרים ביותר שלמדו אי פעם בקונסרבטוריון של לייפציג".
פרסינג'ר כיהן כמנצח הראשי של הפילהרמונית של ברלין ושל תזמורת האופרה המלכותית של בריסל לפני שהתמנה למנהל ולעוזר מנצח של התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו ב-1915 ולממשיכו של לאופולד אאואר בבית הספר ג'וליארד בניו יורק ב-1930.
פרסינג'ר נודע ביותר כמורם של כנרים דגולים כיהודי מנוחין, רוג'רו ריצ'י, אייזק שטרן, סטיבן הרו, קאמילה ויקס, צבי צייטלין ואחרים. הוא היה גם הפסנתרן המלווה של ריצ'י ברסיטלים והקלטות, ושל מנוחין בהקלטות הראשונות שלו.
לואיס פרסינג'ר ניגן בכמה כלים מעולים במהלך הקריירה המפוארת שלו, בהם סטרדיוואריוס ליפינסקי מסביבות 1715, דומניקו מונטאניאנה וניקולא לופו.
הערות שוליים

↑  The Violin Channel, Remembering Louis Persinger – Born On This Day 129 Years Ago [ON-THIS-DAY], World's Leading Classical Music Platform, ‏2016-02-12 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007324028705171  PLWABN: 9810581026805606  BNE: XX841483  BnF: cb14802160q (data)  GND: 134841808  ISNI: 0000 0001 0863 5893  LCCN: no92010373  MusicBrainz: 682278da-0dd0-4997-9e0e-a2c872a11bd3  NKC: xx0219734  NTA: 334228840  SNAC: w64t6j41  SUDOC: 165131837  VIAF: 2735370   WorldCat (עם VIAF): 2735370 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כוח השירות המיוחד ה-1

| --- | --- |

סמל כוח השירות המיוחד ה-1
 פרטים
 כינוי:  בריגדת השטן (The Devil's Brigade) השדים השחורים (The Black Devils) הלוחמים של פרדי (Freddie's Freighters)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הבריתקנדה קנדה
 שיוך:   צבא ארצות הברית  צבא קנדה
 סוג:  חטיבת קומנדו צנחנים
 בסיס האם:  Fort William Henry Harrison 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  יולי 1942 – 1944 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה: פלישת בעלות הברית לאיטליה מבצע דרגון
 פיקוד
 מפקדים:  בריגדיר גנרל רוברט פרדריק קולונל אדווין ווקר
 
כוח השירות המיוחד ה-1 (באנגלית: 1st Special Service Force) היה כוח קומנדו חטיבתי משותף של צבא ארצות הברית וצבא קנדה במלחמת העולם השנייה שפעל בין השנים 1942-1944.
הקמה

ביולי 1942 הוטל על הקולונל רוברט פרדריק להקים את כוח השירות המיוחד ה-1 (ה-FSSF), יחידת קומנדו בסדר גודל חטיבתי שהורכבה ממגויסים אמריקנים וקנדים. היחידה התגבשה והתאמנה במונטנה והוכשרה בין היתר בצניחה חבלה ולוחמה הררית.
פעילות

היחידה יועדה במקור לפעילות בנורווגיה אולם לאחר שהסתיימו אימוני היחידה היא פעלה כחלק מן הארמייה ה-5 במערכה על איטליה. תחת פיקודו ביצעה היחידה מספר משימות מיוחדות ובהן תפיסת נקודות שליטה ומעברים חיוניים.
בדצמבר 1943 פיקד פרדריק על היחידה בקרב על הר לה-דיפאנסה, שכיבושו נדרש כדי לאפשר את התקדמותה של דיוויזיית החי"ר ה-36. פרדריק ואנשיו כבשו את ההר, משימה שנחשבה לבלתי אפשרית, אולם ספגו שיעור אבדות גבוה. לאחר מכן סופחו לדיוויזיית הרגלים ה-36 ולחמו בשורותיה כשהם סופגים שיעור אבדות חמור עוד יותר. פרדריק הצטיין בלחימה עד כדי כך שוינסטון צ'רצ'יל הכריז כי הוא הגנרל הלוחם הגדול בכל הזמנים והכוח בפיקודו זכה לכינוי "בריגדת השטן" (Devil's Brigade). לאחר מכן פיקד פרדריק על הכוח בנחיתה באנציו. הכוח בפיקודו היה הראשון שהגיע לרומא. על האופן שבו פיקד על כוח השירות המיוחד ה-1 בקרבות באיטליה עוטר פרדריק פעמיים בצלב השירות המצוין.
לאחר המערכה באיטליה קודם פרדריק לדרגת מייג'ור גנרל ובמקומו מונה הקולונל אדווין ווקר. באוגוסט 1944 לקחה היחידה חלק במבצע דרגון בצרפת. היחידה סופחה לכוח המשימה המוטס ה-1, עליו פיקד הגנרל רוברט פרדריק ולחמה בקרבת ניס וסן טרופה. בדצמבר 1944 פורקה היחידה.
היחידה הונצחה, בין היתר, בסרט "בריגדת השטן" משנת 1968, בו גילם ויליאם הולדן את דמותו של רוברט פרדריק.
ראו גם

הדיוויזיה המוטסת ה-101
הדיוויזיה המוטסת ה-82
יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית
הערות שוליים

↑  טל טובי, כוחות מיוחדים בסדר כוחות רגימנטי - רגימנט הריינג'רס 75, מערכות 409-410, דצמבר 2006, עמודים 35-36.
↑  ירון פלינט, התפתחות הכוחות המיוחדים במלחמת העולם השנייה, מערכות 408, אוגוסט 2006, עמוד 32.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393011605171  LCCN: n85132931  VIAF: 135965082   WorldCat (עם VIAF): 135965082 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוחמים בכוח השירות המיוחד ה-1 בתדריך באנציו, 1944.
ינשוף השאול

| ינשוף השאול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: ינשוף
מין:: ינשוף השאול
שם מדעי
 Asio stygius ‏ואגלר, 1832
תחום תפוצה


ראש הינשוף
רגלו השמאלית של ינשוף השאול, קטלוג הציפורים של המוזיאון הבריטי
ינשוף השאול (שם מדעי: Asio stygius) הוא מין דורס לילי בגודל בינוני–גדול מהסוג ינשוף במשפחת הינשופיים, הנפוץ באזורים מסוימים בדרום ומרכז אמריקה. גודל האוכלוסייה מוערך בכ-50,000–500,000 פרטים, ומספר זה נמצא במגמת ירידה. הוא קרוב של ינשוף העצים, אך הוא גדול וכהה יותר.
מאפיינים גופניים

הופעתו הכללית כהה, ציציות "אוזניו" ארוכות (כמו אצל ינשופים אחרים בעלי ציציות אוזניים, אלו נוצות דמויות אוזניים גדולות), עיניו צהובות-כתמתמות ומקורו שחור. פרצוף-השמע שלו צבוע בחום-אפרפר או שחור כהה, מוקף בצווארון נוצות קצר בצבע לבן, ובעל כתם בהיר בין העיניים והגבות המחובר למצחו. חזהו, בטנו ושאר מעטה הנוצות התחתונות צבעם צהוב-בהיר עשיר, ומפוספסים ומוכתמים בחום כהה, בעוד שחלקיו החיצוניים – כמו הכנפיים – כמעט ושחורים כפחם או חומים כהים, ומוכתמים בפסים וכתמים בצבע צהוב-בהיר. אצבעותיו חשופות למדי, אם כי על רגליו יש מעטה נוצות בהיר. כנפיו ארוכות, אך זנבו קצר יחסית.
אורך: 38–43 סנטימטר.
מוטת כנפיים: 29.2–34.9 סנטימטר.
משקל: 632–675 גרם. הנקבה כבדה מהזכר.