stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוונגרד וקיטש
הערכה וביקורת

המאמר נחשב לפורץ דרך בהגותו של גרינברג. גרינברג מבסס את רעיון של ה"אוונגרד", כביטוי לטוהר המוסרי של האמנות ה-"מודרניסטית". במאמר הוא  מציג את הקיטש כאלמנט הנשלט בידי השלטון ובעלי הכוח בחברה, בכך משמש הקיטש כאלמנט משמר לערכי החברה. בתיאור חלקים אלו בולט הפן המרקסיסטי בהגותו של גרינברג, פן שיש לו מן המשותף עם ההגות של אסכולת פרנקפורט. בעוד האוונגרד (בצרפתית: חיל חלוץ) מבקר את החברה ואת ערכיה, משמש הקיטש "חיל אחורי" המתמקד באפקטים נטולי תביעות מן הצופה. הולדתו של הקיטש מאובחנת על ידי גרינברג עם הפיכתם של הפועלים לחברה צרכנית.
"כל קיטש הוא אקדמי, וכל אקדמי הוא קיטש". טען גרינברג בבססו טענה זו על כך שהאמנות האקדמית, כמו זו של המאה ה-19, הדגישה חוקים ונוסחאות שנלמדו, וניסתה לעשות את האמנות לדבר נלמד שקל לבטאו. מאוחר יותר הוא חזר בו מעמדה זו. אם כי ייתכן שאמנות אקדמית מסוימת אכן הייתה קיטש, אין זה נכון ביחס לכולה, ולא כל הקיטש הוא אקדמי.
גרינברג מבחין אמנם בין "פולקלור" לבין "קיטש", ורואה בראשון תוצר של חברה קדם-מודרנית. הבחנה אליטיסטית זו, אשר רואה בתרבות הפופולרית כנחותה לאמנות הגבוהה, קוממה עליה ביקורת מאוחרת. ה"פורמליזם" האמנותי אליו הובילה גישה זו שלל צורות אמנות רבות כגון אלו של הדאדא והסוריאליזם. גם חלק מיצירות של אמנים אוונגרדיים זכו לביקורת שלילית היו פרי התפשרות כלכלית אשר מהווה "מקור פיתוי לאוונגרד". הבחנותיו של גרינברג אודות האוונגרד והקיטש נוסחו בשיאו של המודרניזם. עבור אמנויות חדשות כגון אמנות הפופ והופעתם של אלמנטים פוסט מודרניים בתרבות היו הגדרותיו של גרינברג חסרות משמעות.
לקריאה נוספת

גרינברג, קלמנט, "אוונגרד וקיטש", המדרשה,  כתב-העת של בית הספר לאמנות, מכללת בית ברל, גיליון מס' 3, 2000, עמ' 15-34. (תרגום: אלינוער ברגר)
אגם קרטיי

| --- | --- |

מראה אגם קרטיי
 מידע כללי
 מיקום:  צרפת קרטיי, צרפת
 סוג:  אגם מלאכותי
 מידות
 שטח:  0.4 קמ"ר
 אורך מרבי:  1.5 ק"מ
 רוחב מרבי:  0.2 ק"מ
 רוחב ממוצע:  0.2 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אין
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת 
 ערים:  קרטיי
 קואורדינטות:  48°46′38″N 2°27′03″E﻿ / ﻿48.777222°N 2.450833°E﻿ / 48.777222; 2.450833
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אגם קרטיי(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אגם קרטיי(למפת איל-דה-פראנס רגילה) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מואגם קרטיי(למפת איל-דה-פראנס מוגדלת) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מואגם קרטיי
 
אגם קרטיי (בצרפתית: Lac de Créteil) הוא אגם מלאכותי שנמצא בתוך העיר קרטיי שבמחוז עמק המארן.
אגם קרטיי הוא אגם מלאכותי שנוצר באזור שהיה בעבר מחצבה שסבל מהצפות חוזרות ונשנות על ידי הסן והמארן. בשנת 1968 הוחלט להפוך את השטח לאגם מלאכותי. האגם נפתח כעבור מספר שנים והפך לאזור דיג ושיט, ומועדון שיט הוקם ב-1978. העבודות על האגם וסביבתו הסתיימו רק בשנת 1988.
פנורמה של האגם
VK

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  רשת חברתית מקוונת
 מייסדים:  פאבל דורוב אנדריי רוגוזוב
 תקופת הפעילות:  10 באוקטובר 2006 – הווה (18 שנים)
 מיקום המטה:  סנקט פטרבורג 
 משרד ראשי:  סנקט פטרבורג, רוסיה רוסיה
 בעלות:  VK (חברה)
 מוצרים עיקריים:  רשת חברתית מקוונת
 מנכ"ל:  אנדריי רוגוזוב
  
 vk.com
 
בית זינגר, המשמש כמשרדי החברה
משרדי החברה
VK, במקור VKontakte "וְקוֹנְטַאקְטֶה" (מרוסית: ВКонтакте; "בקשר") היא רשת חברתית מקוונת פופולרית בעיקר בקרב דוברי רוסית ברחבי העולם, והאתר הפופולרי ביותר ברוסיה, עם משתמשים רבים בבלארוס, אוקראינה, קזחסטן, קירגיזסטן, מולדובה, אסטוניה ולטביה. נכון ליולי 2019, ברשת החברתית רשומים 550 מיליון משתמשים, ודירוג אלקסה מציב אותה במקום במקום ה־15 ברשימת האתרים הפופולריים בעולם.
הרשת החלה את דרכה ב־10 באוקטובר 2006 על ידי האחים פבל וניקולאי דורוב כרשת חברתית בעיקר עבור סטודנטים ובעלי השכלה גבוהה. עד מהרה הפכה לאחת היישומים החברתיים המובילים בעולם לדוברי הרוסית. משרדי החברה נמצאים בבית זינגר בסנקט פטרבורג ולה משרדים גם במוסקבה ובקייב. מנכ"ל החברה מאז פברואר 2017 הוא אנדריי רוגוזוב.
מאפיינים

האתר התחיל כרשת חברתית לסטודנטים באוניברסיטאות הרוסיות ועד מהרה הפך לרשת חברתית כללית. הוא מבוסס פונקציונלית ועיצובית על הגרסאות הראשונות של פייסבוק. ניתן לפתוח בו פרופיל משתמש אישי ולאתר חברים קיימים או להכיר חברים חדשים. VK נגיש ביותר מ־90 שפות שונות וכמו רשתות חברתיות אחרות מאפשר שליחת הודעות, יצירת קבוצות, עמודים ציבוריים ואירועים, שיתוף תמונות, אודיו, וידאו ומשחקי דפדפן. לרשת ישנן אפליקציות סלולריות המלוות ומסתנכרנות עם האתר. שלא כמו בפייסבוק, ב־VK לא ניתן לראות פרטים על המשתמשים ללא הרשמה לאתר ואין צנזורה על תכנים המכילים חומרים פורנוגרפיים.
מאפיינים > אנטישמיות

ב־2021 "הוכתרה" VK בתור הרשת החברתית עם התכנים האנטישמיים ביותר באינטרנט. בדו"ח של התנועה למאבק באנטישמיות ברשת נכתב כי היא מלאה בתכנים קיצוניים ובתמונות אנטישמיות וכי 82% מהם לא הוסרו למרות הדיווחים.
בעלי ומייסדי הרשת החברתית

מייסדי הרשת הם פאבל דורוב (בתחילת הדרך שלט, יחד עם לב לבייב, ב־20% מהחברה וברוב כוח ההצבעה), יצחק מירילשוילי ואביו מיכאל מירילשוילי (שלטו לפי דיווחים ב־60% וב־10% בהתאמה), ולב אבנירוביץ' (10%).[דרוש מקור] בסתיו 2010 פורסם כי חברת Mail.Ru Group מחזיקה ב־24.99% ממניות החברה ובשנת 2011 היא הגדילה את נתחה לכ־40%. בשנת 2013, קרן השקעות בשם United Capital Partners, שבראשה עומד איליה שרבוביץ', קנתה מידי בעלי המניות העיקריים – יצחק מירילשוילי, לב לבייב וג'ייקוב אשקלון – 48% מסך המניות הקיימות, ואילו בשנת 2014 Mail.ru רכשה ממנה את 48% האחוזים והפכה לבעלת השליטה בחברה.
ראו גם

VK (חברה)
הערות שוליים

↑  Rosamond Hutt, The world’s most popular social networks, mapped, World Economic Forum, ‏20 במרץ 2017
↑  מספר משתמשים - VK Каталог пользователей ВКонтакте
1 2 3  אושרית גן-אל, זוהי הרשת החברתית עם התכנים האנטישמיים ביותר, באתר ynet, 23 בנובמבר 2021
↑   ענבל אורפז, מירילשווילי ולבייב מכרו חלקם בפייסבוק הרוסית בכ-1.3 מיליארד ד' - ללא ידיעת בעלי המניות, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2013
אוטו הראשון, דוכס בוואריה

אוטו הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Otto I, Herzog von Bayern;‏ 1117–11 ביולי 1183), היה דוכס בוואריה בין השנים 1180–1183.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 1117 בקלהיים, לאוטו הרביעי, רוזן ויטלסבאך ולהייליקה מפטנדורף-לנגנפלד, בתם של פרידריך השלישי, רוזן פטנדורף-לנגנפלד והייליקה משוואביה. אוטו היה אחד האבירים הטובים של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף מנע תבוסה של פרידריך על יד ורונה בשנת 1155. בשנת 1156 מת אביו, ואוטו מונה במקומו לרוזן הפלטינט של בוואריה תחת שלטונו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה. בשנת 1157 גבר הסכסוך בין פרידריך לאפיפיור אדריאנוס הרביעי, ולאחר מותו של אדריאנוס הרביעי, מינה פרידריך את אוטאביו דה מונטצ'לי כאנטי-אפיפיור לאלכסנדר השלישי, ואוטו תמך בוויקטור הרביעי.
בשנת 1180 הדיח פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה משלטונו, ומסר את דוכסות בוואריה לאוטו. אולם חלק גדול מהאצילים לא תמך בשלטונו של אוטו, ואף סירבו להשתתף במליאת האצולה ברגנסבורג. אולם את מרקיזות שטיריה הפריד פרידריך מבוואריה, ונתן לאוטוקאר הרביעי משטיריה את התואר דוכס.
בשנת 1182 קנה אוטו את ארמון דכאו מאלמנתו של קונרד השני, דוכס מראניה ודכאו, בעד לסכום גדול מאוד שנתן לה במזומן.
בשנת 1183 ליווה אוטו את פרידריך הראשון לחתום על שלום קונסטנץ עם הליגה הלומברדית, אולם מת במפתיע ב-11 ביולי בפולנדורף, ובנו לודוויג הראשון, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. בשל היותו קטין, הועמד לודוויג תחת חסותם של דודו קונרד מוויטלסבאך ופרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם עד מהרה תפסה אמו אגנס מלון את העוצרות, ושלטה בדוכסות עד הגיעו לבגרות בשנת 1189.
משפחתו

בשנת 1169 התחתן אוטו עם אגנס מלון, בתם של לודוויג הראשון, רוזן לון ואגנס ממץ, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
אוטו מוויטלסבאך (1169–1181)
אולריך מוויטלסבאך (לא ידוע)
אגנס מוויטלסבאך (לא ידוע)
סופיה מוויטלסבאך (1170–1238), התחתנה עם הרמן הראשון, רוזן תורינגיה
הייליקה מוויטלסבאך (1171 - לא ידוע), התחתנה עם דיטריך, רוזן ואסרבורג
אגנס מוויטלסבאך (1172–1200), התחתנה עם היינריך, רוזן פליין
ריכרדיס מוויטלסבאך (1173–1231), התחתנה עם אוטו הראשון, רוזן חלרה
לודוויג הראשון, דוכס בוואריה (1173–1231)
הייליקה מוויטלסבאך (1176 - לא ידוע), התחתנה עם אדלברט השלישי, רוזן דילינגן
אליזבת מוויטלסבאך (1178 - לא ידוע), התחתנה עם ברטולד השני, רוזן ווהבורג
מכטילד מוויטלסבאך (1180–1231), התחתנה עם ראפוטו השני, רוזן אורטנבורג
אוטו הראשון, רוזן הסן

| --- | --- |
 לידה:  1272 מרבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  17 בינואר 1328 (בגיל 56 בערך) קאסל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  כנסיית אליזבת הקדושה 
 בן או בת זוג:  אדלהייד (1297–?) 
 
אוטו הראשון, רוזן הסן (1272 - 17 בינואר 1328) היה רוזן הסן מ-1308 עד מותו.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 1272 במרבורג, להיינריך הראשון, רוזן הסן, ואשתו הראשונה אדלייד מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ומתילדה מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1308 מת אביו, ואוטו ירש את הסן העילית, "הארץ על הוואהן", אשר כללה את מרבורג, גיסן, גרינברג ואלספלד, בעוד שאחיו יוהאן, רוזן הסן ירש את הסן התחתית. בשנת 1311 מת אחיו יוהאן, ואוטו ירש גם את הסן התחתית, אשר כללה את אזור פולדה, אדר, שוואלם, ורה, המורדות הגבוהים של הווזר, עם הערים קאסל, הומברג, מלזונגן, ורוטנבורג.
אחרי שאוטו ירש את כל הרוזנות, הוא התגורר לסירוגין בקאסל ובמרבורג. לאוטו הייתה היסטוריה ארוכה של עימותים עם הארכיבישוף של מיינץ, מתיאס פון בוכק. בשנת 1324 מיינץ ניצחה בקרב להאנברג עם עזרה של כוחות אמנבורג. בשנת 1327, מיינץ סיפחה את גיסן עם עזרה של חיילים מנסיכות הבוחר מטריר, אבל תושבי העיר פעלו במהירות, ואוטו החזיר לעצמו את השליטה. רק אחרי הניצחון של אוטו בווצלאר ועם הגישור של יוהאן, מלך בוהמיה בשנת 1328 הפיוס נעשה אפשרי.
ב-17 בינואר 1328 מת אוטו בקאסל, ובנו היינריך השני, רוזן הסן ירש את נחלותיו.
משפחתו

בשנת 1297 התחתן אוטו בכנסיית אליזבת הקדושה, מרבורג עם אדלהייד מרבנסבורג, בתו של אוטו השלישי, רוזן רבנסבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
היינריך השני, רוזן הסן (מת ב-1376).
אוטו מהסן (1301–1361), ארכיבישוף מגדבורג.
לודוויג היונקר מהסן (1305–1345), אביו של הרמן השני, רוזן הסן.
הרמן הראשון מהסן (מת ב-1368).
אליזבת מהסן (מתה ב-1373), התחתנה עם רודולף השני, דוכס סקסוניה.
אוכלי נחשים

אליגטור אמריקני טורף פיתון בורמזי.
לבלר צד נחש.
אוכלי נחשים הם בעלי חיים הניזונים מנחשים ומינים דומים, ובעלי התאמות מיוחדות לתפיסתם ולהריגתם. חלק מאוכלי הנחשים מתבססים על נחשים כמזונם העיקרי, בעוד האחרים ניזונים גם ממיני בעלי חיים אחרים.
נחשים הם יצורים חלקלקים עם קשקשים נוקשים, חלקם ארסיים ולהם שיני ארס המסכנות את הטורף, ויש נחשים היכולים לירוק ארס למרחק. למיני נחשים אחרים יש יכולת נשיכה קשה, לאחרים שרירי חניקה גדולים, ויש כאלה שהם מוסווים ביותר. בהתאם לכך טורפי נחשים רבים חסינים מפני ארס של נחשים שונים (בעיקר של צפעיים ושל פתניים), או שיש להם שיער או נוצות עבות המגינים מפני חדירת הארס לגופם. הקוקייה הרצנית ומספר עופות דורסים הניזונים מנחשים "מהפנטים" אותם בריקוד תוך פריסת כנפיהם, ואז מנסים לדקור את ראש הנחש במהירות. הנמיות מסתייעות בזריזותן לתפיסת ראש הנחש במהירות, והן גם חסינות לארס של מיני נחשים רבים. בסמלה של מקסיקו (שנגזר מסמלי האצטקים) ישנו עוף דורס הקוטל נחש.
חיות שונות ניזונות מנחשים: מהיונקים ישנם נמיות (הנמיות יכולות להתמודד עם כל נחש, ארסי ככל שיהיה), בואשים, גירית הדבש, הקיפוד, כמו כן האופוסומים, הלוטרות, הנמרים וכמה סוגי חתולים קטנים. יגוארים מסוגלים לטרוף נחשי אנקונדה צעירים, אך הגדולים שבהם קטלניים עבורם.
גם עופות רבים ניזונים מנחשים - החיוויאי (וקרוביו מקבוצת עיטי נחשים), הלבלר, וכן מיני העוף הבאים: עיט כתר, עקב אדום-זנב, עיט נחשים מדגסקרי, עיט נחשים אפריקני, הקרקרה והבז הצוחק; כמו כן מספר ינשופיים גדולים, העיטים הגדולים כמו עיט גואני מצויץ ועיט ההרפיה, כמה אנפות, שלדג הקוקבורה ועוף הקריאמה. בנוסף טורפים נחשים צעירים גם עורבים, עורבנים וחנקנים.
חלק מציידי הנחשים הם זוחלים כמו תנינים, צבים נשכניים, לטאות כוח, הלודרמה ולטאות קולר. טורפי נחשים רבים הם נחשים בעצמם, כשהידוע ביותר הוא רב פתן מלכותי שמעדיף נחשים על כל טרף אחר. נחשים טורפים נוספים הם זַעֲמָן אַלְמֻגִּי (Lampropeltis) כמו זעמן מלכותי מצוי המתחזה לנחש ארסי, המוקסין (Agkistrodon ) וכמה סוגי קרייט (Bungarus).
ישנם גם אנשים הניזונים מנחשים (בעיקר במזרח אסיה).
רב פתן מלכותי טורף נחש אחר
| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- | --- | --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים •  אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם •  קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |  |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |  |
אוונדרו ברנדאו

אוונדרו אלמר דה קרבאליו ברנדאו (בפורטוגזית: Evandro Elmer de Carvalho Brandão; נולד ב-7 במאי 1991) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת החלוץ בראנס נוסנטרה.
קריירת מועדונים

ברנדאו נולד בלואנדה בירת אנגולה. בילדותו, עבר עם משפחתו לפורטוגל ובגיל 9 לבריטניה. ברנדאו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בבלקברן רוברס. בגיל 12 הצטרף לוולסול. בהמשך שיחק גם במנצ'סטר יונייטד, בראגה ובנפיקה ליסבון.
בעונת 2010/2011 הושאל לפאטימה מהליגה השנייה ובינואר עבר לגונדומאר מהליגה השלישית.
ביולי 2011 חתם בווידאוטון, בה התאחד עם פאולו סוזה, מאמנו לשעבר בהנבחרת הנערים של פורטוגל. ב-20 באוגוסט, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד פץ'.
בקיץ 2012 הושאל לאולהאננסה עד לסיום העונה. בקיץ 2013 חתם בטונדלה.
בקיץ 2014 חתם ליבולו מליגת העל האנגולית, עמה זכה בשתי אליפויות. בתחילת 2015 עזב את ליבולו, ליריבתה לליגה, קבוסקורפ.
בקיץ 2015 חזר לפורטוגל כאשר חתם בבנפיקה קסטלו ברנקו.
ב-12 ביולי 2016 חתם בפאפה. ב-15 בינואר 2017, הבקיע שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–4 נגד ספורטינג בראגה ב'. בתום העונה, ירדה קבוצתו לליגה השלישית וברנדאו חתם בליישואש.
ב-10 בספטמבר 2019, ברנאדו חתם במכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית. עד לסיום העונה, ברנדאו כבש 5 שערים והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל, אך בסיום העונה שוחרר.
בינואר 2021, חתם בוילפרנקואנסה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, ברנאדו שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל. בשנת 2014, ברנדאו עבר לייצג את אנגולה מולדתו, עת שיחק בליגה המקומית.
ב-13 באוגוסט 2014, ברנדאו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה בתיקו 0-0 נגד בוטסואנה. את הופעתו השנייה בנבחרת, ערך רק אחרי 5 שנים ב-8 ביוני 2019 בניצחון 0–2 נגד גינאה ביסאו, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
תארים

ליגת העל ההונגרית: 2011/2012
הסופר קאפ ההונגרי: 2011
ליגת העל האנגולית: 2014
אוטו הראשון, דוכס סקסוניה

אוטו הראשון, דוכס סקסוניה (בגרמנית: Otto I. von Sachsen; ‏851–30 בנובמבר 912), היה דוכס סקסוניה בין השנים 880–912.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 851, לליאודולף, דוכס סקסוניה ולאודה בילונג, בתו של בילונג מפרנקיה ואדה. בשנת 877 השתתף אוטו בחתונת אחותו ליוטגארד מסקסוניה, עם לודוויג הצעיר, מלך פרנקיה המזרחית.
בשנת 880 נהרג אחיו ברונו, דוכס סקסוניה בקרב ערבות לינבורג, ואוטו עלה לשלטון במקומו. אוטו כמעט לא עזב את סקסוניה, ושמר על יחסים טובים עם לודוויג הצעיר וארנולף מקרינתיה, שהיו מלכי פרנקיה המזרחית.
לפי וידוקינד מקורבי, לאחר מותו של לודוויג הילד בשנת 911, הציעו לאוטו את כתר הממלכה, אולם בשל גילו המבוגר הוא סירב, ושלח אותם לקונרד מפרנקוניה.
ב-30 בנובמבר 912 מת אוטו, ובנו היינריך הראשון, דוכס סקסוניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

אוטו התחתן עם הדוויגה מפרנקוניה, בתם של היינריך, דוכס פרנקוניה ואינגלטרודה מפריולי, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
תאנקמאר
ליאודולף
היינריך הראשון, מלך גרמניה
אגם קרחוני

האגם הקרחוני טקאפו בניו זילנד
הימות הגדולות באמריקה הצפונית במבט מהחלל
אגם קרחוני הוא אגם שמקורו בקרחון יבשתי שהפשיר. מסביב לאגם קרחוני נמצאות לעיתים תצורות נוף המעידות על המקור הקרחוני, כמו מורנה, אסקר וסימני שחיקה של קרחונים.
למי אגמים קרחוניים צבע טורקיז עז של אצות המתרבות הודות לריבוי המינרלים באגם שנשחקו על ידי הקרחון.
אגמים קרחוניים נמצאים באזורים היבשתיים הקרים של כדור הארץ, בעיקר בצפון ארצות הברית וקנדה, רוסיה, סקנדינביה, ארגנטינה, דרום ניו זילנד, טיבט ודרום טסמניה. הימות הגדולות בארצות הברית וקנדה הן האגמים הקרחוניים הגדולים בעולם.
הערות שוליים

↑  שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, עמ' 563
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגם קרקול

| --- | --- |
צילום של אגם קרקול
צילום של אגם קרקול
 מידע כללי
 מיקום:  מחוז שינג'יאנג, סין
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  4.8 קמ"ר
 גובה:  3600 מטר מעל לפני הים
 עומק מרבי:  242 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  38°26′00″N 75°03′00″E﻿ / ﻿38.433333°N 75.05°E﻿ / 38.433333; 75.05
 
קרקול (באנגלית: Karakul Lake; בקירגיזית: Каракөл; בסינית: 喀拉库勒湖) הוא אגם בקצה המערבי של סין.
אגם קרקול (משמעות השם בקירגיזית: האגם השחור) ממוקם במחוז שינג'יאנג, ברמת פמיר, בגובה 3,600 מטר, במרחק 200 קילומטרים מקאשגאר, בירת האויגורים. האגם נמצא בחלק העליון של רמת פמיר, בקרבת הרי פמיר, ואורכו 33 ק"מ מצפון לדרום ו־24 ק"מ ממזרח למערב. שטחו הוא 380 קמ"ר. אי גדול ממוקם במרכזו של האגם ומחלק אותו לשני חלקים. המים בקרקול מלוחים. בקיץ טמפרטורת המים מגיעה ל־12 מעלות צלזיוס, ובחורף היא יורדת לאפס והאגם מכוסה בקרח שעוביו מטר. מהאגם ניתן לראות את ההרים המקיפים את הרמה, ובהם טיין שאן והרי קונלון.
הערות שוליים

↑  ADVENTOUR, Karakul Lake, Pamir Highway
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של סין ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר קונגור ואגם קרקול בסין
אוכלי עופות

בז אמריקני צד ציפור.
נחש גומצן ממין Trimeresurus malabaricus טורף צופית.
אוכלי עופות (Avivore) הם בעלי חיים אוכלי בשר הניזונים בעיקר מטריפת עופות.
עופות אינם טרף קל: הם יכולים לעוף ולהימלט במהירות, חלקם עפים בלהקות גדולות ואחדים מהם תוקפניים מאוד. עם זאת, רובם בעלי גוף רך, כחלק מהצורך שלהם לעוף, והם חסרי שיניים. על הציידים שלהם להיות מותאמים לתפיסה מהירה של טרף היכול להימלט למעלה.
אגם קרעון

ערך זה עוסק באגם אגירה מלאכותי בלבנון שנוצר בעקבות הקמת סכר על הליטני. אם התכוונתם לאגם טבעי בנווה המדבר פיום שבמצרים, ראו .
| --- | --- |
החלק הדרומי של האגם והסכר התוחם אותו
החלק הדרומי של האגם והסכר התוחם אותו
 מידע כללי
 מיקום:  בקעת הלבנון, לבנון
 סוג:  אגם מלאכותי 
 מידות
 שטח:  11 קמ"ר
 נפח:  0.22 קמ"ק
 גובה:  830 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  11 ק"מ
 רוחב מרבי:  2 ק"מ
 רוחב ממוצע:  2 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  ליטני
 מקור לנהר:  ליטני
 מדינות באגן הניקוז:  לבנון לבנון
 קואורדינטות:  33°34′11.63″N 35°41′51.18″E﻿ / ﻿33.5698972°N 35.6975500°E﻿ / 33.5698972; 35.6975500
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאגם קרעון(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאגם קרעון
 
אגם קרעון (בערבית: بحيرة قرعون, בתעתיק מדויק: בֻּחַ֫יְרַת קַרְע֫וּן; בניב הלבנוני, המילה "קרעון" נהגית גם אַרְע֫וֹן או אַרְעַ֫אוּן) הוא אגם מלאכותי הנמצא בחלקה המרכזי של בקעת הלבנון, בתחומי מחוז מערב הבקאע, ושטחו כ-11 קמ"ר.
האגם נוצר בקרבת העיירה קרעון, הנמצאת ממזרח לאגם, לאחר שבשנים 1959–1965 הוקם במקום סכר על נהר הליטני. גובהו של הסכר 62 מטר ואורכו 1,100 מטר, והוא תוחם את האגם מצידו הדרומי. אורכו של האגם 11 קילומטר.
האגם משמש כמאגר מים שנפחו 220 מיליון מטר מעוקב.
עודפי המים מהאגם מוזרמים בתעלה שאורכה 6.5 ק"מ לתחנת כוח הידרואלקטרית תת-קרקעית המפיקה עד 185 מגה-ואט חשמל – הפרויקט ההידרואלקטרי הגדול ביותר בלבנון.
הסכר מיועד גם להשקיית שטחים חקלאיים – כ-310 קמ"ר בדרום לבנון וכ-80 קמ"ר באזור בקעת הלבנון (הבקאע).
בחוף האגם ישנו בית מלון וישנן גם מספר מסעדות.
במבצע שלום הגליל בשנת 1982 כבשה ישראל חלקים נרחבים מנהר הליטני, כולל את כל אגם קרעון, ושלטה באזור עד נסיגת צה"ל ב-1985 מרוב השטחים שבהם שהה.
לקריאה נוספת

The Qaraoun Dam and Reservoir Management – Salame, Antoine.
מראה האגם
מפת בקעת לבנון
אורטוריה לחג המולד

לידת המסתורין מאת סנדרו בוטיצ'לי (1501)
האורטוריה לחג המולד (בגרמנית: Weihnachts-Oratorium) היא אורטוריה מאת יוהאן סבסטיאן באך, מס' 248 ברשימת יצירות באך. היא מורכבת משש קנטטות. האורטוריה בוצעה לראשונה בשישה אירועים הסובבים את חג המולד - בשלושת הימים הראשונים של חג המולד, מ-25 עד 27 בדצמבר 1734, בחגיגת ברית המילה, 1 בינואר 1735, ביום א' הראשון של השנה החדשה, 2 בינואר 1735, ובחג ההתגלות, 6 בינואר 1735. הקנטטות בוצעו לסירוגין בכנסיית תומאס ובכנסיית ניקולאי בלייפציג.
תולדות האורטוריה

באך הגיע ללייפציג בשנת 1723, בעקבות מינויו למנהל המוזיקלי של בית הספר של כנסיית סנט תומאס. בתוקף תפקידו היה ממונה על המוזיקה בכנסיות החשובות של העיר, סנט תומאס וסנט ניקולאי ועל חיי המוזיקה בעיר כולה. שמו יצא לתהילה ברחבי העולם הלותרני, ובמסגרת תפקידו היה עליו לספק קנטטה חדשה מדי שבוע, לתפילות ימי ראשון ולחגים. נוסף על כך נדרש לחבר מוזיקה לאירועים חוץ-כנסייתיים בעיר. מחבר הטקסט איננו ידוע, אך יש מקום להניח, שהיה כאן שיתוף פעולה מצד כריסטיאן פרידריך הנריצ'י, פיקאנדר.
עקב אכזבתו של באך מרמת הביצוע ומן ההערכה הזעומה שזכה לה מצד רשויות העיר ופרנסיה, בחר להקדיש את זמנו ומרצו לכתיבת מוזיקה חילונית. הוא ביצע מגוון רחב של יצירות, הן משלו והן משל מלחינים אחרים עם אנסמבל קולגיום מוזיקום, שייסד גאורג פיליפ טלמן בשנת 1704. עם זאת, באך הוסיף לעסוק במוזיקה הליטורגית, באיסוף, עריכה ועיבוד של יצירות מוקדמות יותר. בשנת 1733 בוצע החלק הראשון של המיסה בסי מינור בחצר של מושל סקסוניה ונערכו מחדש קטעים מן הפסיון על פי יוהנס.
בין השאר כתב בשנים אלה יצירות בנוסח מיסה פרודית, כלומר, יצירות שנכתבו תחילה לאירועים חילוניים, ועובדו והותאמו לשימוש כנסייתי. כך נוצרה האורטוריה לחג המולד, בסוף 1734, תוך שימוש חוזר בקטעי מקהלה ואריות מתוך שלוש קנטטות, שכתב זמן קצר קודם לכן לכבוד מושל סקסוניה. החגיגיות שאפיינה אותן התאימה מאוד לחג המולד. היו אלה קנטטה מס' 213, "הנח לנו לדאוג, הנח לנו לפקוח עין") (המוכרת גם בשם "בחירתו של הרקולס"), מס' 214 - "הכו בתופים! הריעו בחצוצרות!" ומס' 215, "ברכו את מזלכם הטוב, סקסונים מבורכים". ייתכן שבאך התכוון מלכתחילה לעשות שימוש חוזר בקנטטות אלה, אולי בגלל עומס העבודה וקוצר הזמן שעמד לרשותו, אבל בכל מקרה, התוצאה הייתה יצירה חדשה, שלמה וערוכה כהלכה לתפקידה החדש - חגיגת לידתו של ישו ושמחת חג המולד.
היצירה שייכת לקבוצה של שלוש אורטוריות, שנכתבו לקראת סוף הקריירה של באך בשנים 1734 ו-1735 לחגיגות חשובות; האחרות הן Lobet Gott in seinen Reichen, BWV 11 (אורטוריית העלייה) 11 רי"ב ואורטוריית הפסחא (רי"ב 249). כולן יצירות פרודיה מוקדמות, אם כי "אורטוריות חג המולד ארוכה ומורכבת הרבה יותר מן האחרות.
האורטוריה כתובה בשישה חלקים, כל חלק מיועד לביצוע באחד מימי החגיגות החשובות של תקופת חג המולד. היצירה מוצגת לעיתים בשלמותה או מחולקת לשני חלקים. זמן הביצוע הכולל ליצירה בשלמותה קרוב לשלוש שעות.
החלק הראשון (ליום חג המולד) מתאר את הולדת ישו, השני (ל-26 בדצמבר) את "בשורת הרועים", השלישי (ל-27 בדצמבר) את "התפעלות הרועים", הרביעי (ליום השנה החדשה) את חגיגת ברית המילה של ישו וקריאתו בשם, החמישי (ליום א' הראשון אחרי השנה החדשה) את מסע שלושת האמגושים והשישי (לחג ההתגלות) מתאר את התפעלות האמגושים.
מבנה הסיפור

מבנה הסיפור מוגדר במידה רבה הדרישות המיוחדות של לוח השנה הכנסייתי לחג המולד 1735/1734. באך ויתר על הנוהל הרגיל שלו בכתיבת קנטטות כנסייתיות, של ביסוס התוכן על קריאת הבשורה לאותו יום, במטרה להשיג תוכן סיפורי רציף. לו נדרש לעקוב אחר לוח השנה, היה הסיפור מתנהל כדלקמן:
לידה ובשורת הרועים
התפעלות הרועים
הקדמה לבשורה על-פי יוחנן
ברית מילה וקריאת ישו בשם
הבריחה למצרים
ביאת האמגושים והתפעלותם
מכאן, שהמשפחה הקדושה הייתה נמלטת לפני ביאת האמגושים, סדר דברים שלא היה עולה בקנה אחד עם תוכנית האורטוריה כשלמות רציפה. באך הסיר את התוכן ליום השלישי של חג המולד (27 בדצמבר), הבשורה על-פי יוחנן, ופיצל את סיפור שתי קבוצות המבקרים - רועים ואמגושים - לשניים. בכך השיג תצוגה מובנת יותר של סיפור חג המולד:
הלידה
התפעלות הרועים
ברית המילה וקריאת ישו בשם
מסע האמגושים
התפעלות האמגושים
המנוסה למצרים מתרחשת אחרי סופו של החלק השישי.
העובדה, שבאך ראה בששת החלקים שלמות מאוחדת, גדולה יותר, ניכרת בבירור הן בטקסט המודפס ששרד והן במבנה המוזיקה עצמה. לא זו בלבד, שההוצאה נושאת את הכותרת Weihnachts-Oratorium - המחברת יחדיו את ששת פרקיה, אלא שהפרקים האלה גם ממוספרים ברצף. כפי שציין ג'ון בוט, דבר זה מורה, כמו במיסה בסי מינור, של אחדות מעבר למגבלות הביצוע של השנה הכנסייתית.
ביצוע

האורטוריה נכתב לביצוע בששת הימים של חג המולד במרוצת חורף 1734 ו-1735. הפרטיטורה המקורית מכילה גם פרטים הנוגעים לדרך הביצוע של כל אחד מחלקי האורטוריה. הם היו חלק בלתי נפרד מטקסי התפילה בשתי הכנסיות החשובות ביותר בלייפציג, כנסיית סנט תומאס וכנסיית סנט ניקולאס. כפי שאפשר לראות להלן, היצירה בוצעה בשלמותה רק בכנסיית סנט ניקולאס.
ביצועים ראשונים:
25 בדצמבר 1734: חלק I - השכם בבוקר בסנט ניקולאס; אחר הצהריים בסנט תומאס
26 בדצמבר 1734: חלק II - בוקר בסנט תומאס; אחר הצהריים בסנט ניקולאס
27 בדצמבר 1734: חלק III - בוקר בסנט ניקולאס
1 בינואר 1735: חלק IV - בוקר בסנט תומאס; אחר הצהריים בסנט ניקולאס
2 בינואר 1735: חלק V - בוקר בסנט ניקולאס
6 בינואר 1735: חלק VI - בוקר בסנט תומאס; אחר הצהריים בסנט ניקולאס