stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטינה קרידי
הערות שוליים

1 2  Martina Cariddi, FormulaTV (בספרדית)
1 2  NOTICIAS DEPOR, Martina Cariddi: lo que debes saber sobre la actriz que interpreta a Mencía en Élite | Series de Netflix | Video | nnda nnlt | DEPOR-PLAY, Depor, ‏2021-06-15 (בספרדית)
↑  NOTICIAS MAG, Martina Cariddi, Mencía en Élite, quién es: perfil, carrera, novio, fotos de Instagram y todo sobre la actriz española | Series de Netflix | FAMA, Mag., ‏2021-06-16 (בספרדית)
↑  SensaCine, Quién es Martina Cariddi, la cara nueva de 'Élite' que vive pasión con Rebeka y protagoniza la trama más turbia de la temporada 4, SensaCine.com (בספרדית)
↑  La sucesora: Martina Cariddi y la difícil misión de reemplazar a Ester Expósito en Élite, www.terra.com.mx (ב־)
↑  Cinemanía, Martina Cariddi y Claudia Salas dan vida a Rebe y Mencía, la pareja más explosiva de 'Élite', Cinemanía, ‏2021-06-11 (בספרדית)
נרינגנין

נרינגנין (Naringenin) הוא סוג של פלבונואיד. הנרינגנין הוא חומר משבח טעם שמיוחסת לו פעילות ביוכימית המשפיעה לטובה על בריאות האדם. הנרינגנין הוא נוגד חמצון, למשל על ידי נטרול רדיקלים חופשיים וכך מעכב תהליכי בלייה בגוף. יש לו גם השפעה חיובית על מערכת החיסון כגון פעילות אנטי דלקתית והפחתת אלרגיה, ופעילות לאיזון מטבוליזם הפחמימות בגוף. נרינגנין נמצא באשכוליות ואחראי לטעם המריר שלהן.
במחקר שערך צוות חוקרים מאוניברסיטת מערב אונטריו שבקנדה על עכברים, נמצא שהנרינגנין מהווה נוגד חמצון רב עוצמה ומעורר את הכבד לשרוף עודפי שומן ולא לאגור אותם במצבורים. . המחקר פורסם בכתב העת הבינלאומי למחקרי סוכרת. החוקרים המליצו על אכילה של לפחות חצי אשכולית ליום, לשם שמירה על משקל גוף, כולסטרול יציב והפחתת הסכנה של סוכרת מסוג 2.
נס המטבע בפי הדג

השליח פטרוס משלם את מסי המקדש עם המטבע שנמצא בפי הדג, ציורו של אוגוסטין טונגר, 1486
נס מציאת המטבע בפי הדג הוא אחד מהנסים של ישו, המוגדר כנס של שליטה על הטבע, המתועדים בספר הבשורה על-פי מתי.
אירוע הנס

גובי המיסים מגיעים לכפר נחום נגשו לשמעון פטרוס ושאלו אותו האם ישו מתכוון לשלם את מס מחצית השקל, ופטרוס עונה שכן.
לאחר מכן פוגש פטרוס את ישו, וישו שואל אותו: "האם לדעתך, המלכים לוקחים את המיסים מבני עמם או מזרים"? תשובתו של שמעון פטרוס הייתה שהמלכים נוטלים מיסים מהזרים.
ענה לו ישו: "אם כן, אנחנו אמורים להיות פטורים, אבל כדי לא לעורר מהומה, לך אל ים הכנרת, הטל בה חכה, ובפי הדג הראשון שתדוג תמצא מטבע של אִסְתִּירָא שיספיק למס מחצית השקל עבור שנינו".
אירוע הנס > הציטוט המקורי

"וַיְהִי כְּבוֹאָם אֶל־כְּפַר־נַחוּם וַיִּגְּשׁוּ אֶל־פֶּטְרוֹס גַּבָּאֵי מַחֲצִית הַשָּׁקֶל וַיֹּאמְרוּ הֲלֹא יִתֵּן רַבְּכֶם אֶת־מַחֲצִית הַשָּׁקֶל׃ וַיֹּאמֶר יִתֵּן וּבְבוֹאוֹ הַבַּיְתָה קִדֵּם אֹתוֹ יֵשׁוּעַ לִשְׁאֹל וַיֹּאמַר מַה־דַּעְתְּךָ שִׁמְעוֹן מַלְכֵי הָאָרֶץ מִמִּי יִקְחוּ מֶכֶס וּמַס מֵאֵת בְּנֵיהֶם אוֹ מֵאֵת הַזָּרִים׃ וַיֹּאמֶר פֶּטְרוֹס אֵלָיו מֵאֵת הַזָּרִים וַיֹּאמֶר לוֹ יֵשׁוּעַ אִם־כֵּן אֵפוֹא הַבָּנִים פְּטוּרִים הֵמָּה׃ וְאוּלָם לְמַעַן אֲשֶׁר־לֹא־נִהְיֶה לָהֶם לְמִכְשׁוֹל לֵךְ אֶל־הַיָּם וְהִשְׁלַכְתָּ חַכָּה אֶל־תּוֹכוֹ וְאֶת־הַדָּג הָרִאשׁוֹן אֲשֶׁר יַעֲלֶה שָׂאֵהוּ וְכַאֲשֶׁר תִּפְתַּח אֶת־פִּיו תִּמְצָא בוֹ אִסְתִּירָא אוֹתוֹ קַח וְשָׁקַלְתָּ עַל יָדִי וְעַל יָדֶךָ".
(הבשורה על-פי מתי, תרגום דליטש, י"ז, 24–27)
פרשנות לנס

סיפור הנס מסתיים בנקודה זו, מבלי לציין האם פטרוס אכן העלה בחכתו דג שכזה או לא, יש להניח שכן.
בסיפור הנס לא מתואר באיזה דג מדובר, אך דג האמנון נקרא לעיתים "דג פטרוס הקדוש", ויש החולקים על כך וטוענים שיותר סביר שמדובר בדג "בינית" שהוא דג ממשפחת הקרפיונים.
על פי סיפור הנס (ועל פי קטעים אחרים בבשורות) אין ספק כי ישו, לא הכיר בזכותם של הרומאים להכתיב לעם ישראל את זכויותיהם או חובותיהם, ועם זאת הוא מעולם לא התריס, או קרא למרוד בהם, וגם לא כפר בדרישתם לגבות מיסים מן היהודים. אפשר לראות זאת גם לפי בשורת מרקוס י"ב 14 17-13.
הערות שוליים

↑  Daniel J. Scholz 2009 Introducing the New Testament ISBN 0-88489-955-1 p. 86
↑  Steven L. Cox, Kendell H Easley, 2007 Harmony of the Gospels ISBN 0-8054-9444-8 p. 349
↑  Herbert Lockyer, All the Miracles of the Bible (Zondervan, 1988) p. 219.
↑  מטבע שהיה בשימוש ביוון ובעולם ההלניסטי. אסתרא של כסף ערכה חצי דינר, או 96 פרוטות.
↑  Hendin, David. "The coin in the fish's mouth". Coins Weekly. נבדק ב-19 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Peter E.; Bolden, Ron (2002). The Pocket Guide to Saint Paul: Coins Encountered by the Apostle on His Travels. Wakefield Press. p. 21. נבדק ב-19 בפברואר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Graham H. Twelftree, Jesus the Miracle Worker: A Historical and Theological Study (InterVarsity Press, 1999), p. 137.
↑  הדג של פטרוס הקדוש — המצפה — ספרייה אונליין, באתר wol.jw.org
↑  13 וַיִּשְׁלְחוּ אֵלָיו אֲנָשִׁים מִן־הַפְּרוּשִׁים וּמֵאַנְשֵׁי הוֹרְדוֹס לִתְפֹּשׂ אֹתוֹ בִּדְבָרוֹ׃ 14 וַיָּבֹאוּ וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו רַבִּי יָדַעְנוּ כִּי־אִישׁ אֱמֶת אַתָּה וְלֹא־תָגוּר מִפְּנֵי אִישׁ כִּי לֹא תִּשָׂא פְּנֵי אִישׁ וּבֶאֱמֶת מוֹרֶה אַתָּה אֶת־דֶּרֶךְ הָאֱלֹהִים הֲנָכוֹן לָתֵת מַס אֶל־קֵיסָר אִם־לֹא הֲנִּתֵּן אִם־לֹא נִתֵּן׃ 15 וְהוּא יָדַע אֶת־חֲנֻפָּתָם וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם מַה־תְּנַסּוּנִי הָבִיאוּ אֵלַי דִּינָר וְאֶרְאֶה׃ 16 וַיָּבִיאוּ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם הַצּוּרָה הַזֹּאת וְהַמִּכְתָּב אֲשֶׁר עָלָיו שֶׁל־מִי הֵם וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו שֶׁל־קֵיסָר׃ 17 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם אֵת אֲשֶׁר לְקֵיסָר תְּנוּ לְקֵיסָר וְאֵת אֲשֶׁר לֵאלֹהִים תְּנוּ לֵאלֹהִים וַיִּתְמְהוּ עָלָיו׃
נבחרת רוסיה בכדורעף נשים

נבחרת רוסיה בכדורעף נשים (Женская сборная России по волейболу) היא ממשיכת של נבחרת ברית המועצות ומייצגת את רוסיה בתחרויות כדורעף בינלאומיות. היא הוקמה לראשונה בשנת 1992, והשתתפה בתחרויות בינלאומיות רשמיות מאז 1993. מנוהלת על ידי התאחדות הכדורעף הרוסית.
הנבחרת זכתה במדליית כסף פעמיים במשחקים האולימפיים (2000 ו-2004), אלופת עולם פעמיים (2006, 2010) ושש פעמים אלופת אירופה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת הנשים של רוסיה בפדרציה הבינלאומית לכדורעף, הוא המקום ה-8 בעולם, נכון ל-31 באוגוסט 2024.
היסטוריה > הנבחרת של קרפול

תולדות הנבחרת הרוסית היה המשך הגיוני להיסטוריה של הנבחרת הסובייטית, שמאמנה הראשי מאז 1978 (עם הפסקה) היה ניקולאי קרפול .
בתקופת קרפול, לנבחרת הרוסית למעשה לא הייתה תחרות בזירה היבשתית, לאחר שזכתה בארבע אליפויות אירופה מתוך שש והייתה אחת הקבוצות החזקות בעולם, כפי שמעידים שלושה ניצחונות בטורנירי גרנד פרי. במקביל, הרוסיות לא הצליחו לזכות בטורניר העולמי הגדול יותר - המונדיאל או המשחקים האולימפיים. המאפיינים האופייניים לתקופה זו בחיי הקבוצה היו קיומו של מועדון הבסיס - אורלוצ'קה מיקטרינבורג ולנבחרת הייתה תלות חזקה המנהיגות אורלוצ'קה שבמשך שנים רבות הייתה יבגניה ארטמונובה, ובהמשך יקטרינה גמובה. הנסיבות האחרונות העניקו לרוב יתרון מינימלי ליריבות במשחקים המכריעים בטורנירים הגדולים: הנבחרת הסינית, שלה הפסידה רוסיה בחצי גמר משחקי האולימפיאדה ב-1996 ובגביע העולם 1998, כמו גם בגמר אולימפיאדת 2004, כשהנבחרת הקובנית, שהביסה את הרוסיות במשחק המכריע במונדיאל 1999 ובאולימפיאדת 2000, כאשר נבחרת ארצות הברית השאירה את רוסיה מחוץ לגמר גביע העולם ב-2002.
במקביל, הנבחרת הרוסית נבדלה משאר נבחרות היבשת באופיה ויציבותה הפסיכולוגית, אשר לא אחת עזרו לה במצבים הקריטיים ביותר. כך למשל במשחק על המקום השלישי במונדיאל 1994, הנבחרת הרוסית שיחקה ללא שחקנים מובילים, כולל יבגני ארטמונובה, שעברה ניתוח, אך נוכחותה על הספסל במהלך המשחקים דחפה את הקבוצה "לקפוץ מעל לראש" . דוגמה מאיימת עוד יותר היא הטורניר האולימפי באתונה 2004.
הנבחרת הרוסית הגיעה לטורניר כשהיא כלל לא הפייבוריטית. באליפות אירופה 2003, בשל הרעלת מזון הנבחרת הגיעה רק למקום החמישי. במאי 2004, בטורניר ביפן, הנבחרת זכתה בכרטיס לאולימפיאדה, אך בקיץ ות הכדורעף המוביל לא השתתפו בגראנד פרי, לאחר שאיבדו את הניסיון הדרוש להשתתף בו. לרשות הנבחרתף לא היו השחקניות ילנה גודינה ואנסטסיה בליקובה, שאיבדו שפה משותפת עם קרפול המאמן: ברגע האחרון הנושא נפתר בהשתתפותם של ליובוב סוקולובה ויליזבטה טישצ'נקו בטורניר, שהתאוששה מפציעה. הקפטנית, יבגניה ארטמונובה, חוותה גם עדיין את השפעות פציעתה. כבר באתונה, השחקנית מרינה ששנינה בת ה-19 צברה את הניסיון הדרוש כדי להשתתף באולימפיאדה .
תחת נסיבות אלה הנבחרת העפילה לגמר הטורניר וזכתה במדליית כסף אולימפית באתונה. שבעת השערים בחצי הגמר מול נבחרת ברזיל, המשחק ברמה הגבוהה ביותר עם הנבחרת הסינית בגמר, שם נבחרת הרוסית הייתה קרובה יותר מתמיד להצליח והיה מהישגי השיא בתולדות הכדורעף הרוסי.
היסטוריה > הנבחרת של קוזיוטקין ואובצ'ניקוב

לאחר התפטרותו של קפררה, למאמן הראשי של הנבחרת, אך רק לטורניר אחד - טורניר ההעפלה לגראנד פרי 2009, שנערכה באומסק, היה ואדים פנקוב, שעבד בזמנו כעוזר למאמני הנבחרות הלאומיות של ברית המועצות ורוסיה ולדימיר פטקין וניקולאי קרפול. ב-17 בפברואר 2009 ולדימיר איבנוביץ' קוזיוטקין מונה למאמן החדש של נבחרת רוסיה.
בשנת 2009 נבחרת רוסיה, ששיחקה בסגל מתחדש, עלתה במקום השני בגראנד פרי, ובאליפות אירופה לא הצליחה להעפיל לחצי הגמר. בדצמבר 2009, חלוצת נבחרת רוסיה נטליה ספרונובה איבדה את הכרתו באחד האימונים של קבוצת דינמו, והתברר כי היה לה אירוע מוחי.
בעקבות יקטרינה גאמובה, ששיחקה בנבחרת ב-2009 2010, ליובוב סוקולובה חזרה לנבחרת בקיץ 2010 . הן הפכו שוב לדמויות מפתח, שסביבן הוקמה נבחרת שהציגה את התוצאה המקסימלית כבר בפתיחה הגדולה הבאה - גביע העולם ביפן.
שחקניות הכדורעף הרוסיות זכו בגביע, כמו לפני ארבע שנים קודם וניצחו את נבחרת ברזיל במשחק הגמר שנערך בחמש מערכות. מאמן נבחרת רוסיה, ולדימיר קוזיוטקין, התייחס לגמר באומרו: "איכות הכדורעף הייתה פנטסטית עבור שתי הנבחרות. האופי עזר לנו לזכות " . אלופות עולם פעמיים היו מריה בוריסנקו (בורודקובה), יקטרינה גמובה, סבטלנה קריוצ'קובה, יוליה מרקולובה וליובוב סוקולובה. יקטרינה גמובה זכתה בפרס לשחקנית המצטיינת, וטטיאנה קושלה הוכתר לשחקנית ההתקפית הטובה בטורניר.
בשנת 2011 נבחרת רוסיה, בגלל בעיות כוח אדם ומשחקים, לא הצליחה לזכות בגראנד פרי ובפעם השנייה ברציפות סיימה רק לשישית באליפות אירופה. הכישלון האחרון לא איפשר לנבחרת הרוסית להעפיל לגביע העולם ונאלצה להבטיח הגעה למשחקים האולימפיים 2012 דרך טורניר המוקדמות האירופי. באוקטובר הודיע ולדימיר קוזיוטקין על החלטתו להתפטר. ב־21 באוקטובר, בישיבת מועצת המאמנים של מועדוני ליגת העל בליגה, מונה סרגיי אנטולייביץ' אובצ'יניקוב, מאמן דינמו קרסנודאר, למאמן הראשי . ב־13 בדצמבר הוא אושר כמאמן ומפברואר 2012 עבד גם כמאמנה ראשי של דינמו מוסקבה .
בהנהגתו של סרגיי אובצ'ניקוב, הנבחרת הרוסית עלתה מהמקום החמישי בטורניר האולימפי בלונדון. האולימפיאדה הזו הייתה השישית עבור יבגניה אסטס, החמישית - עבור ליובוב סוקולובה, הרביעית - עבור יקטרינה גמובה. הרוסיות ניצחו את כל המשחקים בשלב הבתים והגיעו לרבע הגמר, שם נבחרת ברזיל הפכה ליריבתה. מפגש הנבחרות, שנמשך שעתיים ו-21 דקות, הסתיים במשחקון חמישי דרמטי, בו הצליחה הנבחרת הרוסית להוביל, אך הפסידה לבסוף. ב־29 באוגוסט 2012 התאבד סרגיי אובצ'ניקוב בפורץ' הקרואטית, שם התקיים המפגש טרום עונה של דינמו מוסקבה.
היסטוריה > הנבחרת של מאריצ'ב

ב-25 בינואר 2013 מונה יורי מאריצ'ב, שבעבר אימן את קבוצת הכדורעף לגברים דינמו קרסנודאר . הוא פעל במרץ להצערת הסגל, רק נטליה אובמוצ'אייבה, טטיאנה קושלבה, סבטלנה קריוצ'ובה ומריה בורודקובה, שלא נכללה בסגל לאליפות אירופה, נותרו בהרכב מהרכב אלופת 2010. צוות האימון התמקד בשיטות לזרז את המשחק. הנבחרת הלאומית החלה את דרכה בהשתתפות בטורנירים מסחריים ואז, שהופיעה עם ההרכב העיקרי (ללא אנה מאטיינקו), היא זכתה בטורניר הכדורעף של האוניברסיאדה בקאזאן.
המבחן הרציני הראשון לנבחרת החדשה היה הגרנד פרי. בסיבוב הראשון הנבחרת הלאומית נגד ברזיל וארצות הברית, כמו גם נגד נבחרתה החזקה של פולין. לאחר שניצחה משחק אחד בלבד על בפולין, הנבחרת התאוששה בשלב הבתים ביקטרינבורג, שם ניצחה את שלושת המשחקים, ואז חזרה שוב ושוב על ההצלחה בגראן פרי הקודם בבנגקוק. ברם, למרות 7 ניצחונות רצופים, הנוסחה המחמירה של הטורניר לא אפשרה לרוסים להעפיל לשלב הגמר.
באליפות אירופה, הנבחרת הרוסית התמודדה עם בעיות כוח אדם כבר בימים הראשונים לשלב הבתים - החוסמת המרכזית, ששיחקה כל העונה, לא התאוששה מהפציעה, אירינה זריאצ'קו, והקשרית הראשית אנה מאטיינקו נפצעה באצבע. אף על פי כן הקבוצה ערכה את הטורניר בביטחון רב, לאחר שניצחה את טורקיה וסרביה הובסו כאשר במשחק האחרון עם המארחות הגרמניות, הרוסיות גברו על יריבותיהן ואחרי 12 שנים החזירו את תואר אלופת אירופה. פרס אינדיבידואלי הוענק ליקטרינה פנקובה, וטטיאנה קושלבה, שחזרה לרמתה ממונדיאל 2010 והפכה לשחקנית החשובה ביותר בתחרות . במהלך האליפות אמר מאריצ'ב כי עם עזיבתה של יקטרינה גמובה, המשחק של נבחרתו נעשה מגוון יותר: "אם קודם לכן התוצאה של המשחק הייתה תלויה אם גמובה תשחק או לא, אז עכשיו יש לנו נטל אחיד על כולם ..." .
בנובמבר 2013, עקב בעיות בריאות, לא רק מאטיינקו וזריאצ'קו, אלא גם שתי החלוצות אובמוחאבה וקושלה, לא היו חלק מהנבחרת הרוסית בגביע האלופות העולמי. לנבחרת חזרו ליובוב סוקולובה ויבגניה סטרצבה. חניכותיו של מאריצ'ב ניצחו בטורניר ביפן ניצחון אחד בלבד ב-5 משחקים ועלו למקום הרביעי.
בעונת 2014 הנבחרת הרוסית לא יכלה לסמוך על החוסמות הפצועות יוליה מורוזובה ואנסטסיה שלייחובה, כמו גם אחת המארחות הטובות ביותר, ויקטוריה צ'פלינה, ובכל זאת, לראשונה בשנת 2009, היא זכתה בפרס הגדול, לאחר שזכתה במדליית הארד בגמר טורניר בטוקיו, אחרי ניצחונות על הנבחרות הלאומיות של טורקיה וסין . לפני המונדיאל הצטרפה יקטרינה גמובה, אך חזרתה לא הביאה משחק קבוצתי, וההפסד עקב פציעה בכתף בשלב הבתים השני באליפות העולם של אלכסנדרה פאסינקובה, החמיר עוד יותר את משחק הקבלה שכבר לא היה יציב. לאחר שהפסידה לנבחרות הלאומיות של ארצות הברית, טורקיה וברזיל, רוסיב, בזכות ניצחון מוחץ במשחק הגמר של השלב השני על סרביה, הצליחה להגיע לשלב "ששת האחרונות", אך החלה בתבוסה לאמריקאיות. רוסיה הודחה לבסוף ברבע גמר.
באוקטובר 2015, נבחרת רוסיה זכתה באליפות אירופה בפעם השנייה ברציפות, לאחר שניצחה במשחק הגמר את מארחות האליפות - נבחרת הולנד. טטיאנה קושליבה הוכרה שוב כשחקנית היורו החשובה ביותר, הקבוצה הסמלית כללה גם את ליברו לאנה מלובה ואירינה זריאצ'קו, שחזרו לפני טורניר זה. באולימפיאדת 2016, הופעת הרוסיות הסתיימה בתבוסה הרסנית לנבחרת סרביה ברבע הגמר.
היסטוריה > 2017—2019

ב-2 בפברואר 2017, למאמן הנבחרת הרוסית מונה ולדימיר קוזיוטקין בפעם השנייה. תחת הנהגתו, הקבוצה זכתה בכרטיס למונדיאל 2018, העפילה לגמר גביע ילצין, סיימה במקום ה-9 בגראנד פרי ובמקום ה-4 בגביע העולם באלופות. בספטמבר 2017, בשלב האחרון של ההכנות לאליפות אירופה, בוצע שינוי בצוות האימון - ולדימיר קוזיוטקין מונה למאמן ראשי, ועוזרו לשעבר קונסטנטין אושקוב עמד בראש צוות האימון . באליפות אירופה הנבחרת הרוסית בראשות אושקוב הראתה משחק לא מרשים ונשרה בשלב רבע הגמר, כשהובסה על ידי נבחרת טורקיה בתוצאה 0: 3.
ב-18 בינואר 2018 מונה ואדים פנקוב למאמן הראשי החדש של נבחרת רוסיה . בעונת 2018 הקבוצה לא הצליחה להעפיל לשלב נגמר של ליגת האומות, כשהיא מסיימת במקום השמיני בסופו של דבר והציגה תוצאה דומה באליפות העולם ביפן, שם אחת הסיבות לביצוע הלא מוצלח הייתה פציעה בכתף של נטליה גונצ'ארובה, במשחק בשלב הבתים נגד הנבחרת האמריקאית.
בספטמבר 2019 העפילה עד לשלב רבע גמר אליפות אירופה, ממנו הודחה על ידי איטליה בתוצאה 1–3. בגביע העולם שנערך באותו חודש, הנבחרת סיימה באחד משלושת המקומות הראשונים, בהישג הטוב ביותר מאז 2015.
ראו גם

נבחרת רוסיה בכדורעף, נבחרת הגברים
נריס

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  510 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  182 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  25,100 קמ"ר 
 יובלים:  נהר ווילניה, Šlėna, Saidė, Turniškė, Užtvinimas, Upelė, Vaisiestė, Rugtupis, Riešė, Lielupe, Ryna, Lietava, Marilė, Lokys, Laukysta, Varnaka, Vėgėlė, Lonva, Saračanka, Siarčystaja, Spornia, Bielavarocica, Varpė, Žiobrikis, Žara, Verkė, Žiežmara, Veržuva, Zversa, Vilbė, Slastaŭka, Lapienė, Girdažė, Dzvinasa, Ilija, Kužec, Servač, Oksna, נרץ', Uša, Šešuva, שוונטוי, Ašmianka, Lietava, Lomena, Vokė, Jasnogurka, Stracha River, Musė, Cedronas, Bražuolė, Čekonė, Elna, Dūkšta, Žeimena, Bezdonė, Smierdzija, Uscizierki, Drazda, Balošynka, Piela, Antavilis, Aliosa, Nemenčia 
 שפך:  ניימן 
 מדינות באגן הניקוז:  ליטא, בלארוס, לטביה 
 
 
נֶרִיס (בליטאית: Neris, בבלארוסית: Вілія או וִיָאלִיָה [Вяльля]) הוא הנהר השני בגודלו בליטא והוא היובל העיקרי של הנהר ניימן. מקורות המים של הנהר נמצאים בחלק הצפוני של רמות מינסק שבבלארוס, ומשם הוא זורם מערבה, עובר בווילנה, ממשיך במרכזה הדרומי של ליטא ומשם הוא זורם לנהר ניימן. מקום המפגש של 2 הנהרות הוא בקובנה. אורכו של הנהר הוא 510 קילומטרים.
נהר הנריס הוא בית גידול לדגי אלתית וטרוטה.
נהר הנריס תופס מקום נכבד בתרבות הליטאית. שם הנהר מוזכר לרוב ביצירות ספרותיות ובשירה הליטאית. המשוררת הליטאית סלומייה נריס (Salomėja Nėris) בחרה בשם העט שלה - "נריס", על שמו של הנהר.
הערות שוליים

↑  אוכלוסיות סלמון ופורל ים, ונהרות בליטא- בטאון ועדת הלסינקי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4582791-6  NKC: ge537898 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נריקלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצודה, סימן נוף, מבנה היסטורי, קניין תרבותי 
 כתובת:  טביליסי 
 מיקום:  טביליסי 
 מדינה:  גאורגיה 
 קואורדינטות:  41°41′16″N 44°48′31″E﻿ / ﻿41.68777778°N 44.80861111°E﻿ / 41.68777778; 44.80861111
 he
 
נריקלה, 1911
נָרִיקָלָה (בגאורגית: ნარიყალა) היא מצודה עתיקה, המשקיפה על טביליסי, בירת גאורגיה, ועל נהר הקורה. המצודה מורכבת משני אגפים מוקפים בחומה, בראש מדרון תלול, בין אמבטיות גופרית, לבין הגנים הבוטניים של טביליסי. בחצר התחתונה, שוחזרה, כנסיית ניקולאס הקדוש.
היסטוריה

המצודה הוקמה על ידי הפרסים הסאסאנים, במאה הרביעית, כנארי קלה שמשמעותה "המצודה הבלתי חדירה". בגאורגית היא נקראה בתחילה שׁוּריס ציחֶה שמשמעותה "מצודת הקינאה"). המצודה נבנתה על גבעה המשקיפה על נהר הקורה. מקום בו עברו הדרכים מאירופה להודו, והדרך שהובילה מהרי הקווקז דרומה.
במחצית השנייה של המאה החמישית חוזקו חומות המצודה על ידי המלך האיברי, וחטנג גורגסלי. החל מהמאה השביעית ועד למאה האחת עשרה הייתה המצודה בשליטת ערבים, שהרחיבו אותה משמעותית. הם הקימו מגדל בשם "שאכּתאכּי", ששימש כמצפה כוכבים אסטרונומי עד למאה הארבע עשרה. עם כיבוש טביליסי על ידי מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, דוד הבנאי (1089-1125), בשנת 1122, עוברת המצודה לשליטה גאורגית ומתחזקת שוב על ידי דוד הבנאי.
עם הפלישה המונגולית לגאורגיה עברה השליטה על המצודה לידי המונגולים שהחליפו את שמה ל: נארין קלה (בעברית: "המצודה הקטנה"). ובמאה השש עשרה עברה המצודה לשליטת האימפריה הספווית. כאשר במאה השבע עשרה נהרסת על ידי הטורקים לאחר מצור. הם הקימו במקום מגדל מרובע ששימש כבית כלא.
רוב הביצורים ששרדו מתוארכים למאות השש עשרה והשבע עשרה. בשנת 1827, חלקים מהמצודה ניזוקו על ידי רעידת אדמה והתמוטטו. על פי גרסה אחרת הפך המגדל למחסן לנשק ולחומרי נפץ, שמאוחר יותר התפוצצו. באותה תקופה הייתה גאורגיה חלק מהאימפריה הרוסית, ולמצודה לא הייתה משמעות צבאית. כתוצאה מכך לא שוקמה המצודה.
נרווים

נרווים היו שבט בלגי חזק והתגוררו בצפונה של גאליה, בשטח התואם למרכזה של בלגיה המודרנית מבריסל ועד החלקים הצפוניים של צרפת. הנרווים גבלו במנפים לאורך נהר הסכלדה במערב ובאבורונים במזרח. ריחוקם ממרכזי התרבות הים תיכונית מנע קשרי מסחר פוריים עם רומא ויוון וכתוצאה מכך שמרו במידה רבה על ייחודם, בדומה לשבטים בלגים אחרים. שלטו על מספר שבטים קטנים נוספים.
כתוצאה ממיקומם הגאוגרפי, בסמוך לנהר הריין, הושפעו מאוד מהתרבות הגרמאנית. שפתם מזכירה מאפיינים גרמאנים רבים. יוליוס קיסר, בספרו מלחמת גאליה מתאר את הנרווים כעם לוחמני ואמיץ. בעת מלחמת גאליה היו אויביו המרים של יוליוס קיסר. השתתפו בקואליציה הבלגית שלקחה חלק בקרב סאביס בשנת 57 לפנה"ס. בקרב זה בלטו באומץ לבם. בהמשך, השתתפו במרד האבורונים תחת הנהגתו של אמביוריקס בשנת 53 והטילו מצור על מחנהו של קיקרו.
לאחר השלמת הכיבוש הרומאים בנו את העיר באגאקום (Bagacum; באווה Bavay המודרנית). נודעו כיצרני דגן חשובים. במחצית הראשונה של המאה ה-5 נכבשו על ידי הפרנקים.
הנרווים והמנפים מופיעים בספרי הקומיקס של אסטריקס.
ניל טרוויס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוקטובר 1936 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  28 במרץ 2012 (בגיל 75) ארויו גרנדה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר (1989) 
 פרופיל ב-IMDb
 
הרברט ניל טרוויס (באנגלית: Herbert Neil Travis;‏ 12 באוקטובר 1936 בלוס אנג'לס שבקליפורניה – 28 במרץ 2012 בארויו גרנדה (אנ') שבקליפורניה) היה עורך קולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה

לאחר שסיים תואר ראשון באמנות ותיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, התנסה טרוויס בעסקי הקולנוע והיה ב-1965 עוזר-עורך בסרט "Billie", ואחר כך עוזרו של העורך תומאס סטנפורד (אנ') בסרטים כמו "The Reivers" ו-"Hell in the Pacific". ב-1970 הורשה לראשונה להוביל לבדו את עריכתו של סרט, "The Traveling Executioner". בשנת 1977 הוענקו לו שתי מועמדויות לפרס אמי על עריכת סדרת הטלוויזיה "שורשים", שמהן הוא זכה בפרס אחד. הסרט שערך והיה מועמד לזכיות הרבות ביותר, שמהן גם זכה פעמים רבות, היה "רוקד עם זאבים". לא רק שטרוויס היה מועמד לפרס באפט"א, אלא גם זכה בפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר בשנת 1991.
ניל טרוויס היה חבר בחברת עורכי הקולנוע האמריקאים (אנ'), וקיבל את פרס מפעל החיים של האגודה (אנ') בשנת 2010.
פילמוגרפיה נבחרת

1965: Billie (עוזר עורך)
1968: Hell in the Pacific (עוזר עורך)
1969: The Reivers (עוזר עורך)
1970: The Traveling Executioner
1971: The Cowboys
1972: Climb an Angry Mountain
1977: שורשים
1978: מלתעות 2
1979: Hot Stuff
1979: שורשים: הדור הבא
1980: The Idolmaker
1980: Die Laughing
1983: קוג'ו
1983: Second Thoughts
1985: מארי
1984: ניסוי פילדלפיה
1987: ללא מוצא
1988: קוקטייל
1988: Hot Paint
1989: Shannon's Deal
1990: רוקד עם זאבים
1991: נבגדת
1992: משחקים פטריוטיים
1993: Bopha!‎
1994: סכנה ברורה ומיידית
1996: מול פלנדרס
1997: על הסף
1998: אמא חורגת
1999: איש המאתיים
2001: שעת העכביש
2002: כל הפחדים כולם
2003: שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות
2007: תחושה מוקדמת
פרסים

1991: העריכה הטובה ביותר – "רוקד עם זאבים"
1992: העריכה הטובה ביותר – "רוקד עם זאבים"
1977: עריכת הקולנוע המצטיינת בסדרת דרמה – "שורשים" (חלק ראשון)
מועמדות: 1977: עריכת הקולנוע המצטיינת בסדרת דרמה – "שורשים" (חלק שני)
הערות שוליים

↑  גרסת ארכיון של אתר פסטיבל הקולנוע של סן לואיס (באתר ארכיון האינטרנט)
↑  רשימת חברי "עורכי הקולנוע האמריקאים" 2012, גרסת ארכיון באתר ארכיון האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012622870205171  GND: 129593516  ISNI: 0000 0000 2090 7583  LCCN: n2012023190  SNAC: w6zw9fsk  VIAF: 36566195   WorldCat (עם VIAF): 36566195
נשמות תמימות

| --- | --- |

 בימוי:  אלחנדרו לופז
 הופק בידי:  אלחנדרו לופז
 תסריט:  אלחנדרו לופז
 מדינה:  קולומביה
 הקרנת בכורה:  3 בנובמבר 2017
 משך הקרנה:  2 דקות
 שפת הסרט:  ספרדית
 סוגה:  אימה על-טבעי
 סרט קודם:  "שיר ערש לבלונדיניים" (2017)
 סרטים בסדרה:  היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
 דף הסרט ב־IMDb
"נשמות תמימות" (באנגלית: Innocent Souls) הוא סרט אימה על-טבעי קולומביאני קצר אותו ביים, הפיק והסריט אלחנדרו לופז. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת בפעילות על-טבעית אותה חווים מספר נערים המחליטים ללכת ולבדוק מבנה בחושך ונתקעים שם בעקבות סופה שהתחוללה בחוץ.
הסרט פורסם ב-13 בנובמבר 2017 והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "יצירת האנאבל שלי".
עלילה

הסרט מתחיל כאשר חבורת נערים נכנסים לתוך מבנה חשוך ונטוש, בעקבות סופה המתחוללת בחוץ מבלי שהם יכולים לצאת החוצה. בהמשך לכך, המבנה מתגלה כמחסן עתיק בו מאוחסנים חפצים שונים. כל חבורת הנערים מתעניינת במקום, ומתחילה לחפש בו דברים על מנת להעביר את הזמן – עת הסופה תחלוף.
באמצע הסרט, נשמע קול צחקוק של ילדה, הגורם לחבורת הנערים לפחד. לבסוף, אחד הנערים מחליט להתחקות אחר הקול, וכאשר הוא מנסה לפענח מאין הוא מגיע, הוא נחרד לגלות כי ישנה גופה בדיוק מאחוריו. מיד לאחר מכן, הוא בורח תוך שהוא צורח לחבריו שיש גופה המשמיעה קולות בתוך המבנה.
אלו לא מאמינים, ומיד ניגשים לבדוק האם הדבר נכון. כאשר הם חוזרים לאותו המקום בו ראה הנער את הגופה, הם נחרדים לגלות כי הדבר אכן נכון. הסרט מסתיים כאשר ניתן לראות ולשמוע את כל חבורת הנערים צורחים.
הוצאה

הסרט הקצר הועמד בתחרות "יצירת האנאבל שלי" ופרק זמן ליציאתו, במאי הסרט "אנאבל: הבריאה" דייוויד פ. סנדברג, הודיע שהוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.
הערות שוליים

1 2  Almas inocentes, 2017-11-03, נבדק ב-2023-09-23
↑  My Annabelle Creation, The Conjuring Wiki (באנגלית)
↑  Ultrahit Records (2017-11-03), Mi Annabelle Creation. Colombia. Corto: Almas Inocentes., נבדק ב-2019-06-28
↑  My Annabelle Creation, The Conjuring Universe Wiki (באנגלית)
מתקן התפלה אילת

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתקן התפלה 
 שימוש:  התפלת מים
 מיקום:  מזרחית לאילות, צפונית לאילת
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  חברת מקורות
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1965–1964
 תאריך פתיחה רשמי:  1964 
 מידע טכני
 מידע נוסף:  תפוקה:   20 מלמ"ש מים מותפלים בשנה, מתוכם   3 מלמ"ש התפלת מי ים   17 מלמ"ש התפלת מים מליחים
 קואורדינטות:  29°34′44″N 34°58′18″E﻿ / ﻿29.578777777778°N 34.971722222222°E﻿ / 29.578777777778; 34.971722222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןמתקן התפלה אילת(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןמתקן התפלה אילת  he מתקן התפלה אילתhe מתקן התפלה אילתמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מתקן התפלה אילת (או "אתר סבחה") הוא מפעל התפלת מים המסחרי הראשון שהוקם בישראל. באתר פועלים שלושה מתקני התפלה, שניים מתפילים מי קידוחים מליחים והשלישי מתפיל את מי ים סוף. המים המותפלים מסופקים לעיר אילת.
המתקן ממוקם כ-2 קילומטרים צפונית לאילת, מול קיבוץ אילות.
רקע

העיר אילת סבלה ממחסור במקורות מים מקומיים מאז הקמתה. בנוסף, עקב הריחוק הרב ממרכז הארץ העיר לא חוברה למערכת המים הארצית, כך שעלה הצורך לפתח פתרונות מקומיים לאספקת מים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 מתקן התפלה אילת מספק את כל תצרוכת המים לעיר.