stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפונסו פורטיו

אלפונסו אנטוניו פורטיו קבררה (בספרדית: Alfonso Antonio Portillo Cabrera; נולד ב-24 בספטמבר 1951) הוא נשיא גואטמלה לשעבר.
אלפונסו פורטיו ניצח בבחירות לנשיאות בשנת 2000 לאחר שהבטיח לסייע לעניים ולחלק מחדש את התקציבים והמשאבים במדינה.
לאחר סיום כהונתו נמלט למקסיקו בשל האשמות נגדו. בשנת 2008 הוא הוסגר לגואטמלה ושוחרר בערבות. בתחילת 2010 נעצר על ידי משטרת גואטמלה לאחר שארצות הברית ביקשה להעמדו לדין באשמת הלבנת כספים ודרשה את הסגרתו. בכתב האישום שהגיש בית המשפט הפדרלי בניו יורק נכתב שפורטיו מואשם במעילה של מיליוני דולרים מכספי ציבור במהלך תקופת נשיאותו בשנים 2000-2004, לפי כתב האישום הכספים שנגנבו הולבנו לאחר מכן באמצעות בנקים בגואטמלה ובארצות הברית. בשנת 2013 הוסגר לארצות הברית. במשפט הודה פורטיו בניסיון להלבין בארצות הברית 2.5 מיליון דולר. את הכסף קיבל כשוחד מטאיוואן בתמורה להמשך ההכרה של גואטמלה במדינה זו. בפברואר 2015 סיים את ריצוי עונשו בכלא בדנוור, וחזר למולדתו.
אליפות העולם בהוקי קרח 2017

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך התחלה:  5 במאי 2017
 תאריך סיום:  21 במאי 2017
 מספר משתתפות:  16
 מדינה מארחת:  גרמניה גרמניה צרפת צרפת
 עיר מארחת:  קלן פריז
 הזוכה:   שוודיה שוודיה (זכייה עשירית)
 מקום שני:   קנדה קנדה
 מקום שלישי:   רוסיה רוסיה
 יורדות לדרג 1A:  איטליה איטליה סלובניה סלובניה
 עולות מדרג 1A:  אוסטריה אוסטריה קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 סטטיסטיקה
 מספר משחקים:  64
 מספר שערים:  355 (5.55 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  686391 (10,725 בממוצע למשחק)
 מצטיינים
 MVP:  שוודיה ויליאם נילנדר
 מבקיע מצטיין (נקודות):  רוסיה ארטמי פנארין (17)
 מבקיע מצטיין (שערים):  שוודיה ויליאם נילנדר (7) רוסיה ניקיטה גוסב (7) רוסיה ניקיטה קוצ'רוב (7)
 http://www.iihfworlds2017.com
 → 2016 2018 ← 
אליפות העולם בהוקי קרח 2017 (באנגלית: 2017 IIHF World Championship) היא אליפות העולם ה-81 במספר של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, שנערכה בין ה-5 ל-21 במאי 2017 בקלן שבגרמניה ובפריז שבצרפת. לצרפת היה זה אירוח ראשון של אליפות העולם מאז 1951. גרמניה אירחה את האליפות בשנת 2010.
שוודיה זכתה בתואר והוכתרה לאלופת העולם, לאחר שגברה במשחק הגמר על האלופה מהשנתיים הקודמות, קנדה, בתום דו-קרב חבטות עונשין. בתום הזמן החוקי והארכה בת 20 דקות עמדה התוצאה על 1:1. שוודיה ניצחה בדו-קרב חבטות העונשין 2:0, והתוצאה הסופית של המשחק נקבעה על 2:1.
אחת הנבחרות המארחות, גרמניה, הודחה בשלב רבע הגמר. המארחת השנייה, צרפת, הודחה לאחר שלב הבתים.
נבחרות איטליה וסלובניה סיימו אחרונות בשלב הבתים, וירדו לדרג 1A. במקומן עלו לדרג העליון ל-2018 נבחרות אוסטריה וקוריאה הדרומית, שזכו בשני המקומות הראשונים באליפות העולם דרג 1A. לקוריאה הדרומית תהייה זו הופעה ראשונה אי פעם בדרג העליון, וזו הפעם הראשונה שנבחרת ממזרח אסיה מעפילה לדרג העליון בזכות תוצאות ולא בחסד מקום שמור.
הייתה זו הפעם הרביעית שהטורניר נערך ביותר ממדינה אחת, לאחר אליפות 1930 שנערכה בשלוש מדינות: צרפת, גרמניה ואוסטריה, והאליפויות ב-2012 ו-2013 שנערכו שתיהן בשוודיה ובפינלנד.
אולמות

| --- | --- |
פריז, צרפת אקור הוטל ארנה תכולה: 14,510: קלן, גרמניה לאנקסס ארנה תכולה: 18,500
שלב הבתים

| בית א' (קלן)> קבוצה | בית א' (קלן)> משחקים | בית א' (קלן)> ניצחונות | בית א' (קלן)> ניצחונות בהארכה | בית א' (קלן)> הפסדים בהארכה | בית א' (קלן)> הפסדים | בית א' (קלן)> שערים לטובת | בית א' (קלן)> שערים נגד | בית א' (קלן)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | 7 | 5 | 1 | 1 | 0 | 27 | 12 | 18 |
| רוסיה רוסיה | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 32 | 10 | 18 |
| שוודיה שוודיה | 7 | 3 | 2 | 0 | 2 | 23 | 18 | 13 |

| גרמניה גרמניה (מארחת) | 7 | 2 | 2 | 1 | 2 | 17 | 22 | 11 |
| לטביה לטביה | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 13 | 22 | 8 |
| דנמרק דנמרק | 7 | 1 | 1 | 3 | 2 | 20 | 26 | 8 |
| סלובקיה סלובקיה | 7 | 1 | 0 | 3 | 3 | 13 | 22 | 6 |
| איטליה איטליה | 7 | 0 | 1 | 0 | 6 | 15 | 28 | 2 |
| בית ב' (פריז)> קבוצה | בית ב' (פריז)> משחקים | בית ב' (פריז)> ניצחונות | בית ב' (פריז)> ניצחונות בהארכה | בית ב' (פריז)> הפסדים בהארכה | בית ב' (פריז)> הפסדים | בית ב' (פריז)> שערים לטובת | בית ב' (פריז)> שערים נגד | בית ב' (פריז)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קנדה קנדה | 7 | 7 | 0 | 0 | 0 | 29 | 6 | 21 |
| שווייץ שווייץ | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 34 | 8 | 18 |
| צ'כיה צ'כיה | 7 | 4 | 0 | 1 | 2 | 22 | 20 | 13 |
| פינלנד פינלנד | 7 | 3 | 0 | 1 | 3 | 22 | 18 | 10 |
| צרפת צרפת (מארחת) | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 15 | 23 | 8 |
| נורווגיה נורווגיה | 7 | 2 | 0 | 0 | 5 | 16 | 32 | 6 |
| בלארוס בלארוס | 7 | 1 | 1 | 0 | 5 | 11 | 23 | 5 |
| סלובניה סלובניה | 7 | 1 | 0 | 0 | 6 | 12 | 31 | 3 |
שלבי ההכרעה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 18 במאי - פריז | 18 במאי - פריז |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 18 במאי - פריז | 18 במאי - פריז |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  צ'כיה צ'כיה |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  צ'כיה צ'כיה |  0 |   |   | 20 במאי - קלן | 20 במאי - קלן |   |   |  |  |
|  |  רוסיה רוסיה |  3 |   |   | 20 במאי - קלן | 20 במאי - קלן |   |   |  |  |
|  |  רוסיה רוסיה |  3 |   |   |   רוסיה רוסיה |  2 |   |   |  |  |
|  | 18 במאי - קלן | 18 במאי - קלן |   |   |   רוסיה רוסיה |  2 |   |   |  |  |
|  | 18 במאי - קלן | 18 במאי - קלן |   |   |   קנדה קנדה |  4 |   |   |  |  |
|  |  קנדה קנדה |  2 |   |   |   קנדה קנדה |  4 |   |   |  |  |
|  |  קנדה קנדה |  2 |   |   |  |  |   |   | 21 במאי - קלן | 21 במאי - קלן |
|  |  גרמניה גרמניה |  1 |   |   |  |  |   |   | 21 במאי - קלן | 21 במאי - קלן |
|  |  גרמניה גרמניה |  1 |   |   |  |  |   |   |   קנדה קנדה |  1 |
|  | 18 במאי - קלן | 18 במאי - קלן |   |   |  |  |   |   |   קנדה קנדה |  1 |
|  | 18 במאי - קלן | 18 במאי - קלן |   |   |  |  |   |   |   שוודיה שוודיה |  2* |
|  |  פינלנד פינלנד |  2 |   |   |  |  |   |   |   שוודיה שוודיה |  2* |
|  |  פינלנד פינלנד |  2 |   |   | 20 במאי - קלן | 20 במאי - קלן |   |   |  |  |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית |  0 |   |   | 20 במאי - קלן | 20 במאי - קלן |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית |  0 |   |   |   פינלנד פינלנד |  1 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 18 במאי - פריז | 18 במאי - פריז |   |   |   פינלנד פינלנד |  1 |   |   |  21 במאי - קלן |  21 במאי - קלן |
|  | 18 במאי - פריז | 18 במאי - פריז |   |   |   שוודיה שוודיה |  4 |   |   |  21 במאי - קלן |  21 במאי - קלן |
|  |  שווייץ שווייץ |  1 |   |   |   שוודיה שוודיה |  4 |   |   |   רוסיה רוסיה |  5 |
|  |  שווייץ שווייץ |  1 |   |   |  |  |   |   |   רוסיה רוסיה |  5 |
|  |  שוודיה שוודיה |  3 |   |   |  |  |   |   |   פינלנד פינלנד |  3 |
|  |  שוודיה שוודיה |  3 |   |   |  |  |   |   |   פינלנד פינלנד |  3 |
‏* אחרי דו-קרב חבטות עונשין
הערות שוליים

↑  באופן רשמי נחשב גם טורניר ההוקי קרח באולימפיאדת גרנובל (1968), אותה אירחה צרפת, לאליפות עולם
1 2  ניצחון (בזמן החוקי) מקנה 3 נקודות בטבלה
1 2  ניצחון בהארכה, כולל דו-קרב מכות עונשין, מקנה 2 נקודות בטבלה
1 2  הפסד בהארכה, כולל דו-קרב מכות עונשין, מקנה נקודה אחת בטבלה
1 2  הפסד (בזמן החוקי) אינו מקנה נקודות בטבלה
נבחרת שוודיה חוגגת את הזכייה באליפות העולם 2017
אלפונסו מרטינז דומינגז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בינואר 1922 מונטריי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  6 בנובמבר 2002 (בגיל 80) מונטריי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו 
 מפלגה:  המפלגה המוסדית המהפכנית 
 
אלפונסו מרטינז דומינגז (בספרדית: Alfonso Martínez Domínguez; מונטריי, נואבו לאון, 7 בינואר 1922 – איבידם, 6 בנובמבר 2002) היה פוליטיקאי מקסיקני, חבר מפלגת המהפכה המוסדית.
בין השנים 1970–1971 הוא היה יורש עצר של המחוז הפדרלי, תקופה בה הואשם על ידי ממשלת מקסיקו בהשתתפות בדיכוי הפוליטי לאחר תנועת 1968 במקסיקו ובטבח יום חמישי בקורפוס. בין השנים 1979–1985 כיהן כמושל מדינת נואבו לאון. הוא זכה לכינוי "הלקונסו" על ידי הקבוצה הצבאית לוס פלקונס.
קריירה פוליטית

הוא כיהן כסגן פדרלי בתקופת הרשות המחוקקת 40 בשנים 1946–1949, בבית המחוקקים 42 בין השנים 1952–1955, ובמהלך בית המחוקקים 46 בין השנים 1964 עד 1967, בה שימש כמנהיג לשכת הצירים הראשונה המונה כמה חברים, בראשות הטקס. כניסתו של גוסטבו דיאז אורדז לנשיא מקסיקו, שבשנת 1968 מינה אותו לנשיא הלאומי של ה-PRI. הוא היה מזכ"ל CNOP בין השנים 1962–1965.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 105727707X  VIAF: 310561222   WorldCat (עם VIAF): 310561222 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מקסיקו ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסנדר המילטון-גורדון (1817–1890)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בדצמבר 1817 
 פטירה:  18 במאי 1890 (בגיל 72) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  קרוליין אמיליה מרי הרשל (9 בדצמבר 1852–?) 
 צאצאים:  Victoria Alberta Alexandrina Hamilton-Gordon, William Reginald Hamilton-Gordon, Ernest Arthur Hamilton-Gordon, Louisa Hamilton-Gordon, Kathleen Isabella Hamilton-Gordon, אלכסנדר המילטון-גורדון, Francis Henry Hamilton-Gordon, Caroline Augusta Hamilton-Gordon, George Herschel Hamilton-Gordon 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים 
 עיטורים
 אביר מפקד במסדר האמבט 
 
גנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון KCB (באנגלית: Alexander Hamilton-Gordon;‏ 11 בדצמבר 1817 - 18 במאי 1890), היה חייל סקוטי ופוליטיקאי מטעם המפלגה הליברלית.
קריירה צבאית

המילטון-גורדון היה בנו השני של ראש הממשלה ג'ורג' המילטון-גורדון, הרוזן הרביעי של אברדין, מנישואיו השניים להרייט, בתו של ג'ון דאגלס. ארתור המילטון-גורדון, ברון סטנמור הראשון, היה אחיו הצעיר. הוא שירת בצבא הבריטי ונלחם בקרב בלקלווה באוקטובר 1854 במהלך מלחמת קרים.  בינואר 1872 הוא מונה למפקד המחוז המזרחי.
מלבד הקריירה הצבאית שלו הוא גם היה איש כבוד למלכה ויקטוריה וישב כחבר פרלמנט עבור אברדנשייר מזרח בין 1875 ל-1885.
המילטון-גורדון התחתן עם קרוליין אמיליה מרי, בתו של סר ג'ון הרשל, הברונט הראשון, ב-1852. נולדו להם חמישה בנים וארבע בנות. גם בנו הבכור אלכסנדר הפך לחייל מצליח. המילטון-גורדון מת במאי 1890, בגיל 72. ליידי המילטון-גורדון חיה אחריו 19 שנים ומתה בינואר 1909.
הערות שוליים

1 2  "George Hamilton-Gordon, 4th Earl of Aberdeen". Undiscovered Scotland. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grehan, John; Mace, Martin (2014). British Battles of the Crimean Wars 1854-1856: Despatches from the Front. Pen & Sword Military. ISBN 978-1781593301.
↑  "Army Commands" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-21 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sir Alexander Gordon". Hansard. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Caroline Emilia Mary Herschel". The Peerage.com. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
אנופול

ערך זה עוסק בעיירה  בפולין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אנופול (בפולנית: Annopol ביידיש אניפולי או האניפול) היא עיירה קטנה בדרום מזרח פולין (לשעבר בשטח פולין קטן). אנופול קיבלה זכויות עיר בשנת 1761, איבדה אותן ב-1869, לאחר המרד הפולני של 1863–1864, ושבה וקיבלה זכויות עיר בשנת 1969. העיר קרויה על שם הקדושה אנה, פטרונית העיר, ולשמה צורפה המילה היוונית Polis, שמשמעותה "עיר". הקדושה אנה מוצגת במגן העיר. העיר מרוחקת מתשתית מסילות הברזל אך נמצאת על דרך לאומית מספר 74, מפיוטרקוב טריבונלסקי לגבול אוקראינה. בשנת 1967 נבנה גשר כדי לשפר את הדרך הצמודה לנהר הוויסטולה, מיובליו של נהר הוויסלה, הסמוך לעיר.
יהודי אנופול

לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב באנופול.
ב-1926 היוו היהודים שבה, כשני שלישים מתוך 1,800 תושבי העיירה. בתקופת השלטון הסובייטי בין מלחמות העולם פעלו באנופול בית ספר יהודי ביידיש ופנימייה לילדים יהודים. בשנת 1931 הוקמה במקום מועצה חקלאית יהודית ורבים מיהודי העיירה עבדו בקולחוז שהוקם לשם כך.
העיירה נותרה בתחילת מלחמת העולם השנייה תחת שלטון הסובייטים, אך עם פלישת הגרמנים היא נכבשה ביולי 1941. 25 יהודים נרצחו סמוך לעיירה, הרכוש היהודי הופקע, והיהודים נדרשו ללבוש טלאי צהוב. בסוף אותו חודש נרצחו 200 יהודים נוספים סמוך לעיירה.
ככל הנראה בנובמבר 1941 הוקם בעיירה גטו בו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. בינואר 1942 גורשו רוב יהודי הגטו למחנה העבודה סלבוטה (סמוך לעיר המחוז) ובי"א בתמוז ה'תש"ב (יוני 1942) נרצחו שם, במסגרת חיסול הגיטו. מספר בעלי מלאכה נותרו באנופול לעבודות כפייה תחת המשטרה האוקראינית, לתקופה קצרה. רובם הועברו מאוחר יותר לסלבוטה ונרצחו שם, חלקם הועבר לגטו שפיטובקה, והנותרים נורו ונרצחו ליד המרפאה המרכזית בעיירה.
אנופול נכבשה בידי הרוסים בינואר 1944.
הערות שוליים

↑  אין לבלבל את אנופול עם העיירה אנופול-רחוב שבאוקראינה, הנקרא כך על שם אדמות הכפר רחוב (Rachów) עליהם נוסדה במאה ה-16. ור' על עיירות הנושאות את השם אנופול, באתר חקר המשפחות היהודיות (באנגלית)
↑  עיירות פולניות ב"אתר קישורי העיירות" - שטעטלינקס. האתר מונה יותר משבעה מקומות בפולין הקרויים אנופול.
↑  על יהודי העיירה אנופול, וייתכן שמדובר באנופול אחרת. האתר כולל תמונת מצבה שהוקמה בידי ארגון יוצאי אנופול בישראל.
↑  באתר יד ושם, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564315205171  LCCN: n80048102  MusicBrainz: 18791c12-4506-4926-86d0-711ad8e70776  VIAF: 127837664   WorldCat (עם VIAF): 127837664 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסף מינצר

אסף מינצר (נולד בשנת 1979) הוא ראש המועצה המקומית אלקנה מאז שנת 2013.
חייו

מינצר נולד באלקנה להורים שהיו ממייסדי היישוב. למד בישיבת "נתיב מאיר" ולאחר מכן בישיבת ההסדר בקריית שמונה. שירת כלוחם בחיל התותחנים ובמילואים הוא קצין מודיע נפגעים. הוא למד משפטים באוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. היה פעיל בפורום המשפטי למען ישראל.
בשנת 2013 מינצר זכה בבחירות לראשות המועצה בסיבוב השני לאחר שקיבל כ-1,006 קולות, שהם כ-57.7% סך הבוחרים, ורשימתו זכתה במנדט אחד בלבד. ב-2018 זכה בכהונה שנייה עם כ-87% מהקולות וסיעתו קיבלה חמישה מתוך תשעת המושבים במועצה.
בזמן כהונתו היה מינצר פעיל למען קבלת תוכנית המאה, זאת בניגוד לעמדת חלק מראשי הרשויות ביהודה ושומרון. בנוסף על כך, פעל מינצר למען הקמת בית עלמין בסמוך ליישוב, ונגד איחוד עם הרשויות המקומיות באזור (לבסוף אכן אלקנה לא צורפה למועצה המקומית שער השומרון, שאיחדה את שערי תקווה ועץ אפרים). במאי 2023, לקראת הבחירות המקומיות, הודיע מינצר שלא יתמודד בשלישית על התפקיד. אך לבסוף חזר בו והחליט להתמודד לקדנציה נוספת. המועמד לירן בן שושן, שהתמודד מולו בתחילה פרש מהמירוץ ב-12 בפברואר 2024 ומינצר נותר מועמד יחיד, כשבבחירות זכה לתמיכה של 81.7% מקולות הבוחרים.
הערות שוליים

↑  יונתן אוריך, מינצר כבש את אלקנה, באתר כיפה, ‏6 בנובמבר 2013
1 2  אסף מינצר, ראשי מועצות ביו"ש – צריך להגיד כן לתוכנית המאה, באתר מקור ראשון, ‏4 ביוני 2020
↑  עטרה גרמן, ‏ראשי יו"ש לקראת הפגישה עם נתניהו: "נותנים לך- תיקח", באתר "סרוגים", 7 ביוני 2020
↑  הקמת בית העלמין הגדול ביו"ש יוצאת לדרך, באתר "סרוגים", 30 באפריל 2020
↑  ראש מועצת אלקנה: לא תקום עיר חדשה, באתר ערוץ 7, ‏21 בדצמבר 2017
↑  אמרי לוי סדן‏, מועצת אלקנה לדרעי וליועמ"ש: מנעו את האיחוד עם יישובים נוספים, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2017
↑   ציוץ של עמיאל ירחי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 במאי 2023
↑  למרות שהודיע על פרישה: אסף מינצר יתמודד לקדנציה נוספת באלקנה, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2023
אלימות נגד יהודים בצ'כוסלובקיה, 1918–1920

האלימות האנטי-יהודית בצ'כוסלובקיה בשנים 1918–1920 כללה שורה של תקריות בצ'כוסלובקיה, שהתרחשו לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת צ'כוסלובקיה. האלימות נבעה בעיקר בפריצה ושדידת חנויות של יהודים.
גורמים

ההאשמות העיקריות שהופנו כלפי יהודים בסלובקיה היו כי הם דוברי הונגרית ושהם סוכנים שהופעלו על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית והם מנסים לכבוש מחדש את המדינה. בבוהמיה ובמוראביה, יהודים רבים תמכו באימפריה האוסטרו-הונגרית, במיוחד בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ועוררו את שנאת הצ'כים. כמו כן, היהודים הואשמו בכך שסחרו בשוק השחור במהלך המחסור שהיה בתקופת המלחמה.
הפוגרומים בנובמבר

בסלובקיה התרחשו פוגרומים רבים בחודש נובמבר של שנת 1918. אחד מהמאורעות הראשונים התרחש בפובאז'קה ביסטריקה, שם נשדדה חנות של יהודי, ולאחר מכן גם הושמדה. שדידה זו גרמה לנזק של 300,000 קורונות צ'כוסלובקיות (8,880 דולר ב-1920). קבוצות חיילים לשעבר הסתובבו בכפרים וחיפשו חנויות לשדוד, שרובן היו שייכות ליהודים.
הפוגרומים בדצמבר

בדצמבר 1918 התרחשו הפוגרומים הקשים ביותר בבוהמיה ובמוראביה. הגרוע ביותר היה בהולשוב ב-3-4 בדצמבר. בהולשוב, נשדדו עשרות בתים וחנויות של יהודים, בית הכנסת ומשרדי הקהילה הושחתו ושני יהודים נרצחו, אך לבסוף הצבא התערב.
בעולם

בעוד האלימות נמשכת, בוועידת השלום בפריז הפוליטיקאים הצ'כוסלובקים הציגו את צ'כוסלובקיה כמדינה ליברלית וסובלנית ונקייה יחסית מהאנטישמיות שפקדה את המדינות השכנות. עיתונים צ'כוסלובקים טענו כי האלימות נעשתה על ידי יהודים גרמנים שרוצים להרוס את המוניטין של צ'כוסלובקיה.
לאחר האלימות

האלימות נמשכה עד שנת 1920. היא לא הייתה חמורה כמו בפולין ובאוקראינה, שם נרצחו רבבות יהודים. לאחר שנת 1920, צ'כוסלובקיה הייתה המדינה הבטוחה ביותר והפחותה ביותר באנטישמיות במרכז אירופה, עבור יהודים.
ראו גם

אלימות נגד יהודים במרכז אירופה ובמזרחה, 1944–1946
אלימות נגד יהודים בפולין, 1944–1946
הערות שוליים

↑  Jan Dvořák, Manifestations of Anti-Semitism in Czechoslovak Silesia during the First Republic (1918–1938), Central European Papers 3, 2015, עמ' 36–50
בית הקברות היהודי בהולשוב
אלכסנדר שיין

אלכסנדר פטרוביץ' שיין (ברוסית: Александр Петрович Шеин; ‏נולד ב-19 במרץ 1952 במוסקבה) הוא דיפלומט רוסי שכיהן כשגריר רוסיה בישראל מיולי 2015 עד אפריל 2018.
ביוגרפיה > השכלתו

בשנת 1974 השלים את לימודיו במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ הסובייטי וב-1988 השלים את השכלתו באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ. הוא הגיש דוקטורט בתחום ההיסטוריה בנוגע למדיניות צרפת במגרב בשנות ה-80.
נוסף לשפה הרוסית, השגריר שיין דובר אף ערבית, אנגלית וצרפתית.
ביוגרפיה > עבודתו במשרד החוץ

בשנים 1990–1993 שימש כיועץ בשגרירות רוסיה בסוריה.
בשנים 1993–1994 היה יועץ המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ הרוסי ובשנים 1994–1997 עמד בראש אותה מחלקה.
בשנים 2006 - 2011 היה סגן מנהל המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה.
ביוגרפיה > כשגריר

מאוגוסט 1999 ועד מארס 2002 כיהן כשגריר רוסיה בעיראק. משנת 2002 ועד ינואר 2006 היה לשגריר רוסיה בירדן. מינואר 2011 ועד יולי 2015 היה שגריר רוסיה בתוניס.
מה-10 ביולי 2015 ועד ל-5 באפריל 2018 כיהן כשגריר רוסיה בישראל.
אליפות העולם בהתעמלות
מספר המדליות המצטבר שזכו בהן המדינות

* עודכן לאחר אליפות העולם בהתעמלות 2015
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | מדינה |   |   |   | סך הכול |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 112 | 85 | 68 | 265 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 75 | 50 | 39 | 164 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | 48 | 40 | 33 | 121 |
| 4 | רומניה רומניה | 47 | 46 | 42 | 135 |
| 5 | יפן יפן | 45 | 47 | 61 | 152 |
| 6 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה(1) | 39 | 38 | 30 | 106 |
| 7 | רוסיה רוסיה | 30 | 34 | 19 | 83 |
| 8 | צרפת צרפת | 25 | 29 | 23 | 77 |
| 9 | שווייץ שווייץ | 19 | 16 | 14 | 49 |
| 10 | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 17 | 13 | 29 | 59 |
| 11 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 17 | 11 | 9 | 37 |
| 12 | איטליה איטליה | 17 | 8 | 26 | 47 |
| 13 | בלארוס בלארוס | 14 | 7 | 11 | 32 |
| 14 | הונגריה הונגריה | 10 | 15 | 8 | 33 |
| 15 | גרמניה גרמניה(2) | 7 | 14 | 15 | 36 |
| 16 | אוקראינה אוקראינה | 7 | 9 | 14 | 30 |
| 17 | קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית | 7 | 3 | 3 | 13 |
| 18 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 6 | 2 | 2 | 10 |
| 19 | בולגריה בולגריה | 5 | 6 | 13 | 24 |
| 20 | חבר המדינות חבר המדינות | 5 | 3 | 5 | 13 |
| 21 | פולין פולין | 5 | 2 | 9 | 16 |
| 22 | יוון יוון | 5 | 2 | 2 | 9 |
| 23 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 4 | 9 | 7 | 20 |
| 24 | הולנד הולנד | 4 | 7 | 2 | 13 |
| 25 | ברזיל ברזיל | 4 | 4 | 4 | 12 |
| 26 | סלובניה סלובניה | 3 | 4 | 0 | 7 |
| 27 | ספרד ספרד | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 28 | שוודיה שוודיה | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 29 | פינלנד פינלנד | 2 | 5 | 1 | 8 |
| 30 | אוסטרליה אוסטרליה | 2 | 4 | 4 | 10 |
| 31 | אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 32 | אוסטריה אוסטריה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 33 | לוקסמבורג לוקסמבורג | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 34 | קזחסטן קזחסטן | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 35 | בלגיה בלגיה | 0 | 4 | 5 | 9 |
| 36 | קנדה קנדה | 0 | 3 | 5 | 8 |
| 37 | קובה קובה | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 38 | ישראל ישראל | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 39 | לטביה לטביה | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 40 | קרואטיה קרואטיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 41 | טאיוואן טאיוואן | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 41 | מקסיקו מקסיקו | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 42 | ארמניה ארמניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | פוארטו ריקו פוארטו ריקו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | התאחדות ההתעמלות הבינלאומית   (3) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | וייטנאם וייטנאם | 0 | 0 | 1 | 1 |
(1) – כולל את בוהמיה
(2) – כולל את מזרח גרמניה
(3) – ולרי בלנקי, ייצג באותה עת את אזרבייג'ן שלא הייתה מיוצגת על ידי התאחדות באליפות העולם בשנת 1993
ישראל באליפות העולם

| מדליות באליפויות העולם> אליפות | מדליות באליפויות העולם> מדליה | מדליות באליפויות העולם> ספורטאים | מדליות באליפויות העולם> תחרות |
| --- | --- | --- | --- |
| לונדון 2009 |  | אלכס שטילוב | קרקע |
| טוקיו 2011 |  | אלכס שטילוב | קרקע |
| מונטריאול 2017 |  | ארטיום דולגופיאט | קרקע |
| שטוטגרט 2019 |  | ארטיום דולגופיאט | קרקע |
| קיטקיושו 2021 |  | אנדריי מדבדב | קפיצות |
| אנטוורפן 2023 |  | ארטיום דולגופיאט | קרקע |
אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1865–1927)

אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Elisabeth von Sachsen-Altenburg;‏ 25 בינואר 1865 – 24 במרץ 1927), או כפי שכונתה לאחר נישואיה יליזבטה מאבריקייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (ברוסית: Елизавета Маврикиевна) הייתה נסיכה גדולה רוסית בעקבות נישואיה עם קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1858–1915).
ביוגרפיה > ראשית חייה

הנסיכה אליזבת, כפי שכונתה בדרך כלל, נולדה ב-25 בינואר 1865 במיינינגן, והייתה ילדתם השנייה של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (1829–1907) ושל אשתו, אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1843–1919). בצעירותה ערכה מספר טיולים ברחבי אירופה וביקרה את קרוביה.
ביוגרפיה > נישואים

ב-1882, כשהייתה בת 16, היא הכירה את בן דודה השני קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה באלטנבורג. אמו ואביה היו בני דודים ראשונים; בנוסף לכך, הם היו צאצאים של הקיסר פאבל הראשון. מיד היו דיבורים על נישואים. עם זאת, למרות שהיא אמרה שהיא מוכנה להתחתן עם קונסטנטין, הוא היסס, למרות שהיה בן 24. כשהיא עזבה, הוא הבטיח לכתוב לעיתים קרובות, אבל הוא מעולם לא עשה זאת, כי הוא היה מאוד ביישן. למרות זאת, הוא כתב עליה כמה שירים. ב-1884 היא ביקרה ברוסיה והחתונה הוכרזה, למרות שהיא הביעה את רצונה לשמור על אמונתה הלותרנית, מה שהיווה מכה קשה עבור בעלה לעתיד, מכיוון שהוא האמין בתוקף בכנסייה הרוסית האורתודוקסית. גרועה עוד יותר הייתה העובדה שהיא סירבה לנשק את הצלב בטקס האורתודוקסי.
ביום החתונה, שחל ב-27 באפריל 1884 בסנקט פטרבורג, היא כתבה לו מכתב מרגיע, ואמרה כי "אני מבטיחה לך שלעולם לא אעשה שום דבר כדי להכעיס או לפגוע בך באמצעות הדתות המפולגות שלנו. ... אני רק יכולה להגיד לך שוב, כמה אני אוהבת אותך מאוד".
הנישואים היו הצלחה, אם כי הנסיך הגדול קונסטנטין שמר בסתר על יחסים עם מאהבים גברים.
ביוגרפיה > החיים ברוסיה

הנסיכה הגדולה יליזבטה מאבריקייבנה, או "מאברה" כפי שכונתה במשפחת רומנוב, הייתה דמות פופולרית, והסתדרה לא רע עם אחיינה הצאר ניקולאי השני.
היא האריכה ימים אחר רוב ילדיה. בשנת 1905 נפטרה בתה נטליה בגיל חודשיים בדיוק. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, יליזבטה מצאה את עצמה נלחמת בצד הנגדי של מולדתה גרמניה. אולם כמה מבניה, שהיו חיילים מאומנים, הצטרפו לצבא ונלחמו באומץ. אחד מהם, אולג, נהרג ב-1914 בליטא, לשם הלכה יליזבטה במהירות לראות את בנה הגוסס. מותו בטרם עת של בנם הוביל למיתת בעלה בטרם עת ב-1915. באותה שנה נהרג בפעולה חתנה, בעלה של הנסיכה טטיאנה.
ביוגרפיה > חיים מאוחרים יותר וגלות

יליזבטה; שני הילדים הצעירים ביותר, הנסיך גאורגי והנסיכה ורה; ושני נכדים (ילדיו של יואן וסבולוד ויקטרינה), נשארו בפאבלובסק לאורך כל המלחמה, השלטון הכאוטי של הממשלה הזמנית, ולאחר מהפכת אוקטובר.
בסתיו 1918, הם הורשו על ידי הבולשביקים לנוע בסירה בשם אונגרמנלנד לשוודיה (דרך טאלין להלסינקי ודרך מרייהאמן לסטוקהולם), בהזמנת המלכה השוודית. בנמל סטוקהולם הם פגשו את הנסיך גוסטב אדולף שלקח אותם לארמון המלכותי. מאוחר יותר, וסבולוד ויקטרינה הצליחו להתאחד עם אמם.
שלושה מבניה (יואן, קונסטנטין ואיגור) נרצחו בפיר מכרה על ידי בולשביקים באלפאייבסק, סיביר ביולי 1918, יחד עם עוד כמה מבני המשפחה. גיסה, הנסיך הגדול דמיטרי קונסטנטינוביץ' נורה בפטרוגרד בשנה שלאחר מכן.
יליזבטה מאבריקייבנה, ורה וגאורגי חיו בשוודיה במשך השנתיים הבאות, תחילה בסטוקהולם ואז ב-Saltsjöbaden, אבל שוודיה הייתה מקום יקר מדי למגורים אז הם עברו לבלגיה בהזמנתו של אלברט הראשון, מלך הבלגים. מאוחר יותר הם עברו לגרמניה, והתיישבו באלטנבורג, שם חיו 30 שנה למעט שנתיים באנגליה. אליזבטה מתה מסרטן ב-24 במרץ 1927 בלייפציג. הנסיך גאורגי מת בניו יורק ב-1938. הנסיכה ורה חיה בגרמניה עד שהכוחות הסובייטיים כבשו את החלק המזרחי של המדינה, אז היא ברחה להמבורג, ובשנת 1951 היא עברה לארצות הברית ומתה שם ב-2001, בעיר ניו יורק.
סיכת חרפושית שניתנה לנסיכה על ידי בעלה בשנת 1891 נמכרה במכירה פומבית על ידי סותבי'ס בשנת 2012.
ארכיון

המסמכים האישיים של יליזבטה מאבריקייבנה (כולל התכתבויות ותצלומים) שמורים באוסף "ניירות משפחת רומנוב" בארכיון מוסד הובר (סטנפורד, קליפורניה, ארצות הברית).