stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולטר פון דר פוגלוויידה
אזכורים בתרבות

פון דר פוגלוויידה מוזכר בשתי אופרות של ריכרד וגנר, ב"טנהויזר" כאחד המתמודדים בתחרות השירה בוורטבורג וב"אמני השירה מנירנברג" כמודל של הגיבור למשורר לירי.
המשורר הבריטי הנרי וודסוורת' לונגפלו כתב שיר עליו, שכותרתו היא שמו.
הערות שוליים

↑  השיר עם כתוביות באנגלית
↑  "Walther von der Vogelweide
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346993005171  PLWABN: 9810705540905606  BIBSYS: 90063629  BNE: XX4789952  BnF: cb12106209q (data)  CANTIC: a10269927  GND: 118628976  ISNI: 0000 0001 2018 3711  LCCN: n79093347  LNB: 000061241  MusicBrainz: e4d54dd5-9eae-49d8-9a53-b5cbff13a9e5  NDL: 00460156  NKC: jn19981002391  NTA: 069986762  SELIBR: 229311  SNAC: w6x3601z  SUDOC: 029433657  VcBA: 495/51222  VIAF: 78772012   WorldCat (עם VIAF): 78772012
ולדיסלאו קאפ

ולדיסלאו ונצ'סלאו קאפ (בספרדית: Vladislao Wenceslao Cap;‏ 5 ביולי 1934 – 14 בספטמבר 1982) היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי ששיחק בעמדות הקשר והבלם.
קאפ הוא נצר למשפחה בעלת שורשים פולנים והונגרים, ועל כן זכה לכינוי "אל פולאקו" (הפולני). ככדורגלן, זכור קאפ מתקופתו בראסינג קלוב, במדיה שיחק במשך שבע עונות ובה זכה באליפות ארגנטינה. כמו כן, שיחק במועדונים נוספים בליגה הבכירה בארגנטינה ובהם הורקאן, ריבר פלייט וולס סארספילד. הוא ערך 11 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, עמה זכה בקופה אמריקה 1959 ואותה ייצג במונדיאל 1962.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון באמריקה הדרומית, ואימן בין היתר בארגנטינה, קולומביה ואקוודור. הוא הוביל את נבחרת ארגנטינה בכמאמן במונדיאל 1974.
קריירת משחק

קאפ החל את הקריירה בקבוצה קטנה שנקראה ארסנאל דה ז'באז'ול בשנת 1952, כשהיה 18. כשנה לאחר מכן התקדם לליגת המשנה הארגנטינאית כשחתם בשורות קילמס. לאחר 28 הופעות במדיה, הצטרף בשנת 1954 לראסינג קלוב.
לאחר כשנתיים כשחקן משלים בסגל הקבוצה, הפך קאפ לשחקן הרכב קבוע, בעונות בהן התמודדה ראסינג בצמרת הליגה בארגנטינה. בעונת 1958, תחת המאמן חוסה דלה טורה, ערך קאפ שלושים הופעות ליגה וכבש שער בודד בדרך לזכייה באליפות ארגנטינה. הוא סיים את דרכו בקבוצה בתום עונת 1960, עם 135 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים.
בשנת 1961 הצטרף להורקאן, ולאחר עונה אחת חתם בשורות ריבר פלייט. במדיה של ריבר הוסט קאפ מעמדת הקשר המרכזי לעמדת הבלם, רשם שלוש סגנויות בארבע עונות, וכבש שער ליגה בודד ב-91 הופעות. בשנת 1966 עבר לעונה אחת במדי ולס סארספילד, ובסיומה פרש ממשחק פעיל בגיל 32.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

קאפ החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה לקראת טורניר קופה אמריקה 1959 אותו אירחה ארגנטינה. הוא זומן לסגל על ידי צוות המאמנים, ובהם מאמנו שנה קודם לכן בראסינג קלוב, חוסה דלה טורה. קאפ שותף בכל ששת משחקיה של ארגנטינה בטורניר, ששוחק במתכונת של בית גמר בן שבע נבחרות. במשחקה הרביעי של ארגנטינה בטורניר כבש קאפ את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–1 על פרגוואי. ארגנטינה סיימה בראשות הבית וזכתה בתואר בפעם ה-12 בתולדותיה.
ב-1962, כשנתיים וחצי לאחר הופעתו הקודמת בנבחרת, חזר קאפ לסגל ארגנטינה שהתכוננה למשחקי מונדיאל 1962. הוא לא שותף בניצחון 1–0 על בולגריה במשחק הפתיחה של הטורניר, אך פתח כבלם בצמד המשחקים הבא, בהם הפסידה ארגנטינה 3–1 לאנגליה ונפרדה בשוויון 0–0 עם הונגריה. ארגנטינה הודחה מהטורניר בתום שלב הבתים.
קאפ לא שב עוד לסגל הנבחרת לאחר הטורניר. בסך הכול כבש לזכות ארגנטינה שער אחד ב-11 הופעות.
קריירת אימון

קאפ החל את קריירת האימון שלו כשנתיים לאחר פרישתו, ב-1968, בקבוצת פרו קאריל אואסטה, אך לא הצליח לשרוד עמה בליגה הבכירה. לאחר תקופה קצרה בצ'קריטה ג'וניורס, עבר לאמן את אינדפנדיינטה, שם זכה בתוארו היחיד כמאמן, אליפות המטרופוליטנו ב-1971. בעוד שמחליפו של קאפ באינדפנדייטה המשיך את הזכייה באליפות עם זכייה בגביע ליברטדורס 1972, קאפ עצמו יצא לראשונה בקריירה מחוץ לארגנטינה, כשהוביל כמאמן את דפורטיבו קאלי מקולומביה.
ב-1974 העפילה נבחרת ארגנטינה ממוקדמות מונדיאל 1974 תחת אומר סיבורי, אך טרם טורניר הגמר החליט המאמן לעזוב את התפקיד בעקבות חילוקי דעות עם המשטר וההתאחדות בארגנטינה. במחליפו למונדיאל 1974 מונה קאפ, ולצדו חברו לשעבר בריבר פלייט ובנבחרת כשחקן, חוסה וראקה. ארגנטינה של קאפ התקשתה מאוד בטורניר, ונוצחה במשחק הראשון 3–2 על ידי פולין. היא נותרה ללא ניצחון גם לאחר המשחק השני, עם שוויון 1–1 מול איטליה. היא ניצחה 4–1 את האיטי בסיום שלב הבתים הראשון, והעפילה לבסוף מהמקום השני רק בזכות יחס שערים עדיף על איטליה, שהפסידה לפולין במשחק המקביל. היה זה ניצחונה היחיד של ארגנטינה בטורניר, לאחר שבשלב הבתים השני הובסה 4–0 על ידי הולנד, נכנעה 2–1 ליריבתה ברזיל ולא השכילה לנצח גם את גרמניה המזרחית, כאשר השתיים נפרדות בשוויון 1–1. לאחר הטורניר סיים קאפ את דרכו בנבחרת ארגנטינה.
קאפ חזר לאמן רק ב-1978, כאשר הוביל לתקופה קצרה את ליגה דה קיטו מאקוודור ואת אתלטיקו ג'וניור הקולומביאנית. הוא שב לארגנטינה ב-1980, כמאמנה של פלטנסה.
בתחילת 1982 החל לאמן בבוקה ג'וניורס, שם פתחה קבוצתו היטב אך דעכה בהמשך. ב-11 במאי של אותה השנה היה למאמן הראשון שעובר ישירות מבוקה ג'וניורס ליריבתה הגדולה ריבר פלייט. כארבעה חודשים לאחר מכן אושפז קאפ לאחר שלקה בסרטן הריאות. לאחר זמן קצר, הלך קאפ לעולמו בגיל 48.
תארים > תארים כשחקן

אליפות ארגנטינה: 1958
קופה אמריקה: 1959
תארים > תארים כמאמן

אליפות ארגנטינה: 1971 (מטרופוליטנו)
קאפ על שער עיתון "אל גראפיקו", מאי 1957
השדרה השנייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  6.4 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 קואורדינטות:  40°45′35″N 73°57′54″W﻿ / ﻿40.759611111111°N 73.965088888889°W﻿ / 40.759611111111; -73.965088888889
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) השדרה השנייה(למפת מנהטן רגילה) השדרה השנייה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
השדרה השנייה
השדרה השנייה (באנגלית: Second Avenue) היא שדרה בצידו המזרחי של רובע מנהטן של העיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.
השדרה משתרעת בין רחוב האוסטון שבדרום לבין דרך נהר הארלם ורחוב 128 שבצפון. השדרה חד סטרית, ומאפשרת תנועה בכיוון דרום בלבד. בין הרחובות 34 ו-55 השדרה כוללת נתיב אופניים.
היסטוריה

השדרה הוקמה על פי תוכנית המפקח של 1812. חלקה הדרומי של השדרה החל להיבנות זמן קצר לאחר שהתוכנית התקבלה. אזור זה, בשכונת הלוור איסט סייד (הצד המזרחי התחתון של מנהטן) הייתה, בראשית המאה ה-20, שכונת מגורים יהודית אורתודוקסית, ובשדרה התמקמו תיאטראות רבים ביידיש. בשל מספר התיאטראות הרב כונתה השדרה "ברודוויי היידי" ('Yiddish Broadway').
אף שכיום מרבית תושבי השכונה אינם יהודים, נותרו בשכונה מאפיינים רבים של שכונה יהודית - ובעיקר מאפיות ומסעדות כשרות רבות. השדרה נודעה במעדניות (ה"דלי" - Deli) שבה, שהגישו אוכל יהודי מזרח אירופאי, ושהידועה בהם הייתה "מעדניית השדרה השנייה" (Second Avenue Deli).
בין השנים 1880 ו-1942 עברה לכל אורך השדרה, החל מרחוב 23 וצפונה קו הרכבת העילית של השדרה השנייה (דרומית לרחוב 23 עבר הקו בשדרה הראשונה. קו הרכבת הוסר הן על מנת להקל על עומסי התנועה בשדרה ולאפשר בניית נתיבים נוספים, והן בשל זיהום האוויר שיצר קו זה (שהונע על ידי רכבות קיטור שהרעישו והפיצו פיח רב). זיהום אוויר זה גרם לכך שלאורך השדרה נבנו בעיקר בתי דירות צפופים (tenements) עבור בני מעמדות נמוכים.
בשנת 1919 תוכנן הקמת קו הרכבת התחתית של השדרה השנייה, על ידי רשות התחבורה המטרופולינית של ניו יורק, על מנת להקל על העומס בקו שדרת לקסינגטון של הרכבת התחתית של ניו יורק - הקו היחיד בצידו המזרחי של רובע מנהטן. במהלך השנים נבנו מספר תחנות וחלק ממסילת הרכבת, והקו נפתח לציבור הרחב בינואר 2017.
מהלך השדרה

השדרה עוברת דרך השכונות (מדרום לצפון): הלוור איסט סייד (הצד המזרחי הדרומי של האי מנהטן), האיסט וילג', גראמרסי, מוריי היל, האפר איסט סייד (הצד המזרחי הצפוני של האי מנהטן), יורקוויל והארלם הספרדית.
הערות שוליים

↑  התיאטרון היידי בראשית המאה ה-20, אתר אוניברסיטת קיימברידג'
| תחבורה בניו יורק |
| --- | --- | --- |
| שדרות אורכיות | השדרה הראשונה • השדרה השנייה • השדרה השלישית • שדרת לקסינגטון • השדרה הרביעית (שדרת פארק) • שדרת מדיסון • השדרה החמישית • השדרה השישית (שדרת האמריקות) • השדרה השביעית • השדרה השמינית / סנטרל פארק וסט • השדרה התשיעית • השדרה העשירית • השדרה ה-11 • השדרה ה-12 • שדרה A • שדרה B • שדרה C • שדרה D |  |
| רחובות רוחביים | וול סטריט • רחוב קאנאל • רחוב 34 • רחוב 42 • רחוב 52 • רחוב 57 • רחוב 59 • רחוב 110 • רחוב 125 • רחוב 155 |  |
| רחובות אחרים | ברודוויי • רחוב בליקר • רחוב האוסטון |  |
| כיכרות | כיכר טיימס • גראנד ארמי פלאזה • כיכר וושינגטון • כיכר יוניון • כיכר קולומבוס |  |
| גשרים | גשר רוברט פ. קנדי • גשר ברונקס וייטסטון • גשר וראזאנו נארוז • גשר ת'רוגס נק • גשר הנרי הדסון • גשר קווינסבורו • גשר ברוקלין • גשר מנהטן • גשר ויליאמסבורג • גשר ג'ורג' וושינגטון • גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל • גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל |  |
| מנהרות | מנהרת ברוקלין בטרי • מנהרת קווינס מידטאון • מנהרת הולנד • מנהרת לינקולן |  |
| נמלי תעופה | נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי • נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי • נמל התעופה לה גוארדיה |  |
| כללי | תחנת גרנד סנטרל • הרכבת התחתית של ניו יורק • תוכנית חברי הוועדה (1811) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532599405171  LCCN: sh2002002081  VIAF: 315161762   WorldCat (עם VIAF): 315161762
ויל ג'ונסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באפריל 1965 (בן 59) מוסוול היל, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
וילברט צ'ארלס "ויל" ג'ונסון (באנגלית: Wilbert Charles "Wil" Johnson; נולד ב-23 באפריל 1965) הוא שחקן אנגלי המוכר בעיקר מהופעותיו בסדרה "להעיר את המתים" ובתוכנית "Babyfather", ובתיאטרון במחזה "אותלו". בשנים 2012 עד 2014 שיחק בתפקיד דום אנדרוז באופרת הסבון "אמרדייל".
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד במוסוול היל שבלונדון וגדל בטוטנהאם. כשהיה בבית ספר יסודי לא גילה עניין מיוחד במוזיקה, אבל שינה את דעתו כשהחליף מתופף שלא הגיע. הוא לא למד בבית ספר למשחק, אלא בבית הספר "Mount View" בקרוץ' אנד (צפון לונדון). הוא הצטרף ללהקת דרמה "The Haringey Theatre". ג'ונסון הצטרף גם ללהקת מחול ולמד בלט, ריקוד מודרני וברייקדאנס, והופיע במשך שבע שנים. הוא שיחק עם התיאטרון הלאומי לנוער (אנ') במשך שלוש שנים.
הופעתו המקצועית הראשונה של ג'ונסון הייתה בשנת 1985 במחזה "Four Seasons" בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. במהלך שנות השמונים של המאה העשרים שיחק בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה כמו "חדר מיון" ו-"London's Burning", אחר כך הופיע בתפקיד הבלש סטיבי ג'ונסון בסדרת הטלוויזיה "אנה לי" של ערוץ "לונדון ויקאנד טלוויז'ן". ב-1994 ו-1995 שיחק בתפקיד משנה בדמות השוטר מייקל סקלטון בסדרה "המפצח". בין התפקידים בטלוויזיה עבד ג'ונסון אצל קברנים מקומיים כנהג וכנושא הארון. באחת הלוויות זיהה אותו אחד המשתתפים מהופעתו ב"המפצח" וביקש ממנו חתימה.
בשנת 2000 הופיע ג'ונסון בפרק פיילוט של הסדרה "להעיר את המתים" בתפקיד סמל בילוש ספנסר ג'ורדן כחבר ביחידה משטרתית העוסקת בתיקים ישנים שלא נפתרו. ב-2001 צולמה עונה ראשונה של "להעיר את המתים", וג'ונסון השתתף בתפקיד ראשי מאז ועד לסיומה ב-2011. בשנים 2000 עד 2002 שיחק ג'ונסון בתפקיד סטיב רובינסון בסדרת הדרמה הפופולרית של פול אבוט "לדפוק שעון". בשנים 2001 ו-2002 הופיע בסדרה "Babyfather" של ה-BBC כאחד השחקנים הראשיים.
ב-2004 שיחק ג'ונסון בתפקיד הראשי במחזה "אותלו" עם להקת התיאטרון רויאל ליסאום (אנ').
עוד שיחק ג'ונסון בתפקיד מרקוס קירבי בסדרת הדרמה "דרך ווטרלו", המגוללת את ההתרחשויות בבית ספר תיכון. הוא עזב את הסדרה בחצי השני של העונה.
ב-2010 השתתף ג'ונסון בסרט "בעולם טוב יותר" בתפקיד ד"ר נאג'יב.
בתיאטרון שיחק במחזה "The Swallowing Dark" בליברפול פלייהאוס ובתיאטרון 503. ב-2011 כיכב בתפקיד ביג מייק הגנגסטר בסרט "Anuvahood". ב-2008 שיחק בתפקיד ביג מן בסרט "בגרות".
בנובמבר 2011 הופיע ג'ונסון בתפקיד רופא ילדים, שון דולן, בדרמה הרפואית של ה-BBC "הולבי סיטי".
ב-2012 הצטרף ג'ונסון בתפקיד דומיניק "דום" אנדרוז באופרת הסבון "אמרדייל". ב-23 בפברואר 2014 פורסם שהוא עוזב את הסדרה אחרי מותה של ג'מה, דמות בתו בסדרה.
ב-2013 הופיע בתפקיד גנגסטר בסרט המתח "Life Outside". הוא היה DJ אורח באירוע "MonologueSlam" שהתקיים ב-"The Green Carnation" בסוהו.
ב-2013 הפיק ג'ונסון יחד עם כריסטיאן אשאיקו את הסרט "Disorientated Generation" (אודות גבר ניגרי החי בלונדון). הסרט קיבל מימון ממועצת אנפילד ומענק קטן ממועצת הקולנוע הבריטית. צילומי הסרט נערכו ב-2006.
ב-2016 לוהק ג'ונסון לתפקיד רוזן קנט בהפקה של המחזה "המלך ליר" בהפקה משותפת של להקת התיאטרון טלאווה (אנ') ותיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר (אנ'). ג'ונסון זכה לשבחים על הופעתו בהצגה.
ב-2017 שיחק ג'ונסון בעונה השלישית של סדרת הדרמה "זרה" בתפקיד ג'ו אברנתי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

לג'ונסון יש שבעה ילדים. בתו הבכורה גרה בניו יורק ולמדה בבית הספר מנהטן למוזיקה.
בין השנים 2001 ל-2010 היה ג'ונסון נשוי לדוגמנית והסופרת אלכסנדרה ספיגל. לבני הזוג יש ארבעה ילדים.
ב-4 בדצמבר 2014 התחתן ג'ונסון עם חברתו קמילה ג'ונסון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | בגרות | Adulthood | איש גדול | בימוי נואל קלארק |
| 2010 | בעולם טוב יותר | In a Better World | ד"ר נאג'יב | בימוי סוסנה בייר |
| 2010 |  | Pimp | ביירון | בימוי רוברט קאוואנה |
| 2011 |  | Anuvahood | ביג מייק | בימוי אדם דיקון |
| 2013 |  | Life Outside | צ'ארלס | בימוי מרטין ג'יי תומאס |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | חדר מיון | Casualty | פול | בפרק "The Raid" |
| 1988 |  | London's Burning |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1994 | אנה לי | Anna Lee | סטיבי ג'ונסון |  |
| 1994–1995 | המפצח | Cracker | בלש מייקל סקלטון |  |
| 2000–2011 | להעיר את המתים | Waking the Dead | סמל בילוש ספנסר ג'ורדן |  |
| 2000–2002 | לדפוק שעון | Clocking Off | סטיב רובינסון |  |
| 2001–2002 |  | Babyfather | ברס |  |
| 2010–2011 | דרך ווטרלו | Waterloo Road | מרקוס קירבי | עונה שישית |
| 2011–2012 | הולבי סיטי | Holby City | שון דולן |  |
| 2011 |  | Washed Up | מיטשל ברלו | סרט טלוויזיה |
| 2012–2014 | אמרדייל | Emmerdale | דומיניק אנדרוז |  |
| 2013 |  | Killing All the Flies | ג'ונתן אדוארדס | סרט טלוויזיה |
| 2014 |  | Moving On | פיטר ג'קסון | בפרק "Two Brothers" |
| 2015 | המפקח לואיס | Inspector Lewis | דקס קינסון | בפרק "Magnum Opus" |
| 2016 | החמישייה | The Five | ריי הצעיר | מיני-סדרה |
| 2021 |  | The Larkins | רג' המבוגר | 4 פרקים |
| 2022 | בית הדרקון | House of the Dragon | סר ויימונד ואלריון | סדרת טלוויזיה |
הערות שוליים

1 2 3 4  Eluka, Clare (12 באוקטובר 2013). "Interview Wil Johnson". www.thepromota.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2014-02-13. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dempster, Nigel (20 February 2001). "It's called rehearsing". Daily Mail (Associated Newspapers): p. 43.
↑  "Babyfather". www.bbc.co.uk. BBC Drama. באוקטובר 2008. נבדק ב-4 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Wil Johnson – (In A Better World – 2010)". mattjhorn.wordpress.com. נבדק ב-26 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (25 באוקטובר 2012). "'Emmerdale' announces four new characters". digitalspy.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2014-02-28. נבדק ב-1 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morris, Davina (25 באפריל 2010). "different face of black British film-making". jamaica-gleaner.com. נבדק ב-26 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Full casting announced for King Lear at Royal Exchange
↑  King Lear review – two Lears acting up a storm
↑  King Lear, Independent informed reviews by the region’s most experienced critics
↑  Giwa, Kemi (4 במאי 2010). "Actor: Wil Johnson interview". www.flavourmag.co.uk. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442737305171  LCCN: no2010029521  VIAF: 107452240   WorldCat (עם VIAF): 107452240
וליקה קלדושה

| --- | --- |
דגל וליקה קלדושהדגל וליקה קלדושה

מסגד במרכז העיר
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 ישות:  הפדרציה של בוסניה והרצגובינה הפדרציה של בוסניה והרצגובינה
 קנטון:  אונה-סאנה אונה-סאנה
 ראש העיר:  Fikret Abdić
 שטח:  68 קמ"ר
 גובה:  500 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,520 (2013)
  ‑ צפיפות:  300 נפש לקמ"ר (1991)
 קואורדינטות:  45°11′0″N 15°48′0″E﻿ / ﻿45.18333°N 15.80000°E﻿ / 45.18333; 15.80000
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.velikakladusa.gov.ba/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.וליקה קלדושה(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.וליקה קלדושה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וליקה קלדושה היא עיר בצפון-מערב בוסניה והרצגובינה ליד הגבול עם קרואטיה. במפקד התושבים שנערך בשנת 1991 חיו בעיר 52,908 תושבים.  וליקה קלדושה כוללת בתוכה מספר כפרים והיא המרכז האדמיניסטרטיבי שלהן.
היסטוריה

וליקה קלדושה התפתחה מכפר עתיק. היא הוזכרה לראשונה בשנת 1280 בשם קלדושה. בתקופת האימפריה הרומית החלה האוכלוסייה בכפר לגדול. בסוף המאה ה-13 חיו בכפר כ-1,500 תושבים. בשנת 1633 היא נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית והפכה לעיר חשובה. ממנה המשיכו הצבאות העות'מאנים לכיבוש קרואטיה. בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית תושבי וליקה קלדושה קיימו מחתרות על מנת להילחם בכיבוש.
במהלך מלחמת העולם השנייה האזור היה מלא בפרטיזנים שנלחמו בנאצים ומנעו מהם לכבוש את העיר. בשלב מסוים הפרטיזנים נסוגו לאחור והנאצים כבשו את העיר אך במהרה גילו שטמנו להם פח והפרטיזנים משכו אותם בכוונה לעיר על מנת להרוג כמות גדולה שלהם ולהדוף אותם. תושבי האזור תמכו מאוד ביוסיפ ברוז טיטו וקומוניזם.
במהלך מלחמת בוסניה העיר הייתה המרכז של הפרובינציה האוטונומית של בוסניה. העיר עצמה לא נפגעה במלחמה וכמעט ולא התחוללו קרבות בתחומה או בקרבתה.
השותפות הכלכלית האזורית המקיפה

| --- | --- |

בכחול - מדינות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בסגול - סין, יפן וקוריאה הדרומית  בירוק - אוסטרליה וניו זילנד
 נושא:  כלכלה, מסחר
 מטרה:  הפחתת מכסים, הקלה על שרשרות אספקה
 חותמים:  יפן, מלזיה, לאוס, מיאנמר, סינגפור, הפיליפינים, תאילנד, אינדונזיה, ברוניי, הרפובליקה העממית של סין, קמבודיה, קוריאה הדרומית, ניו זילנד, אוסטרליה, וייטנאם 
 מקום חתימה:  ועידה וירטואלית באירוח וייטנאם
 תאריך יצירה:  15 בנובמבר 2020
 תאריך אשרור:  סינגפור סינגפור ‏9 באפריל 2021  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין ‏15 באפריל 2021  יפן יפן ‏25 ביוני 2021  ברוניי ברוניי ‏11 באוקטובר 2021  קמבודיה קמבודיה ‏15 באוקטובר 2021  לאוס לאוס ‏26 באוקטובר 2021  תאילנד תאילנד ‏28 באוקטובר 2021  וייטנאם וייטנאם ‏29 באוקטובר 2021  אוסטרליה אוסטרליה ‏2 בנובמבר 2021  ניו זילנד ניו זילנד ‏2 בנובמבר 2021  דרום קוריאה דרום קוריאה ‏3 בדצמבר 2021  מלזיה מלזיה ‏17 בינואר 2022  אינדונזיה אינדונזיה ‏30 באוגוסט 2022 הפיליפינים הפיליפינים ‏3 באפריל 2023
 תאריך כניסה לתוקף:  1 בינואר 2022
 
השותפות הכלכלית האזורית המקיפה (באנגלית: Regional Comprehensive Economic Partnership, או RCEP) היא הסכם סחר חופשי, שנחתם ב-15 בנובמבר 2020 בין 15 מדינות במזרח אסיה ואוקיאניה. היוזמה להסכם הונחה בפסגת איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה ב-2011. מלבד עשר מדינות האיגוד (סינגפור, ברוניי, מלזיה, תאילנד, הפיליפינים, אינדונזיה, וייטנאם, לאוס, מיאנמר וקמבודיה) שותפות בו סין, יפן, קוריאה הדרומית, אוסטרליה וניו זילנד. זהו הסכם הסחר החופשי הנרחב ביותר בעולם: המדינות השותפות מייצגות כ-30% מאוכלוסיית העולם וכ-30% מהתוצר הכלכלי העולמי.
עקב מגפת הקורונה נחתם ההסכם בשיחת ועידה בווידאו. וייטנאם אירחה את הוועידה. הצדדים הביעו תקווה שההסכם יעזור למדינות השותפות להתגבר על המשבר הכלכלי שפרץ עם התפשטות המגפה. בהסכם נקבע שהשותפות בין המדינות שיאשררו את ההסכם תיכנס לתוקף 60 יום אחרי שלפחות 6 מדינות החברות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה ו-3 מדינות שאינן חברות באיגוד יאשררו את ההסכם. ב-2 בנובמבר 2021, עם אשרור ההסכם על ידי אוסטרליה וניו זילנד, מלאו התנאים לכניסת השותפות לתוקף ב-1 בינואר 2022. נכון אפריל 2023, מתוך 15 המדינות שחתמו על ההסכם, רק מיאנמר לא אשררה אותו.
צדדים נוספים

הודו הייתה שותפה למשא ומתן על ההסכם עד נובמבר 2019, אך החליטה לא להצטרף להסכם מחשש שהשוק ההודי יוצף במוצרים ממדינות מתחרות באסיה.
ארצות הברית אינה שותפה להסכם. תחת ממשל ברק אובמה קידמה ארצות הברית את השותפות הטראנס-פסיפית, שלא כללה את סין ונועדה, בין השאר, להוות משקל נגד להשפעה הסינית באזור, אך ארצות הברית נסוגה מהסכם זה תחת ממשל דונלד טראמפ. מומחים ראו בשותפות הכלכלית האזורית המקיפה הישג לסין, שמגביר את השפעתה האזורית ויקשה על ארצות הברית לחדש את רעיון השותפות הטראנס פסיפית ללא שיתוף סין. חלק מהמדינות השותפות להסכם חתומות גם על ה-CPTPP, ההסכם המקיף והפרוגרסיבי לשותפות טראנס-פסיפית (אנ').
ראו גם

השותפות הטראנס-פסיפית
APEC
המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית
הערות שוליים

1 2  Ministry of Foreign Affairs of Japan, The date of the entry into force of the Regional Comprehensive Economic Partnership Agreement, November 3 2021
1 2  Peter A. Petri and Michael Plummer, "RCEP: A new trade agreement that will shape global economics and politics", Brookings Institute, November 16, 2020
1 2  שירות כלכליסט, עם סין, ללא ארה"ב: מדינות אסיה חתמו על הסכם הסחר הגדול בעולם, באתר כלכליסט, 15 בנובמבר 2020
1 2 3  ג'יי אמונט ואליסטיר גייל (וול סטריט ג'ורנל), ‏הסכם הסחר ההיסטורי שמסבך את ביידן ומעצים את כוחה של סין, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2020
↑  רובין הרדינג וג'ון ריד, (פייננשל טיימס), מה המשמעות של הסכם הסחר הענק באסיה, ואיך הוא ישפיע על כלכלת העולם, באתר כלכליסט, 15 בנובמבר 2020
↑  Yuki "Masu" Masujima, "RCEP Trade Deal May Buoy Post-Covid Economic Growth in Asia", Bloomberg, November 16, 2020
↑  Yen Nee Lee, "World’s largest trade deal will come into force in January. The U.S. won’t be part of it", CNBC, November 3 2021
↑  Keith Bradsher and Ana Swanson, "China-Led Trade Pact Is Signed, in Challenge to U.S", The New York Times, November 15, 2020
↑  Peter A. Petri and Michael G. Plummer, "East Asia Decouples from the United States: Trade War, COVID-19, and East Asia’s New Trade Blocs", Peterson Institute for International Economics Working Paper, June 2020
1 2  Amy Gunia, "Why the U.S. Could Be the Big Loser in the Huge RCEP Trade Deal Between China and 14 Other Countries", Time, November 17, 2020
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  תקציר ההסכם, באתר איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1238920187 
שרי המסחר של המדינות השותפות ומארחיהם בוועידה בבייג'ינג, 3 באוגוסט 2019.
ויטני הדג'פאת'

ויטני לין הדג'פאת' (באנגלית: Whitney Lynn Hedgepeth; נולדה ב-19 במרץ 1971) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא סגנית אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) במשחה ל-100 מטר גב ול-200 מטר גב. אלופת עולם (פרת' 1991) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

הדג'פאת' נולדה וגדלה בשארלוטסוויל, וירג'יניה. היא התאמנה באוניברסיטת פלורידה (1989–1990) בהדרכתו של רנדי ריס ובאוניברסיטת טקסס (1992–1994) בהדרכתה של ג'יל סטרקל.
ביוגרפיה > 1987

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 1987 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.06 דקות, אחרי סילביה פול מקוסטה ריקה (2:00.02 דקות).
ביוגרפיה > 1988

באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:17.99 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:17.45 דקות ועלתה שמינית למשחה הגמר.
ביוגרפיה > 1991 > מדליית זהב באליפות עולם במשחה שליחות

באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1991 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ניקול הייזלט, ג'ולי קופר וג'ני תומפסון בתוצאה של 3:43.26 דקות, לפני גרמניה (3:44.37 דקות) והולנד (3:45.05 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון, קנדה באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 1993

באוניברסיאדה שנערכה בבאפלו ביולי 1993 היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה > 1995

באליפות הפאן פסיפיק שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה ב-1995 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.95 דקות.
ביוגרפיה > 1996 > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:01.45 דקות, תוצאה טובה יותר מבת' בוטספורד ששחתה בשלב הגמר. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.47 דקות, אחרי בת' בוטספורד (1:01.19 דקות) ולפני מריאן קריל מדרום אפריקה (1:02.12 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.98 דקות, אחרי קריסטינה אגרסגי מהונגריה (2:07.83 דקות) ולפני קאתלין רונד מגרמניה (2:12.06 דקות).
חיים אישים

הדג'פאת' היא אמה של דקוטה לותר, אלופת העולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-200 מטר פרפר.
ויל בארטון

| --- | --- |

בארטון בשנת 2022
 לידה:  6 בינואר 1991 (בן 33) בולטימור שבמרילנד
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת ממפיס
 דראפט:  בחירה מספר 40, 2012 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 2012–2015   2015–2022   2022–2023   2023:  פורטלנד טרייל בלייזרס   דנוור נאגטס   וושינגטון ויזארדס   טורונטו ראפטורס
ויליאם דנארד "ויל" בארטון (באנגלית: William Denard "Will" Barton; נולד ב-6 בינואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
נעורים ומכללות

בארטון נולד בעיר בולטימור שבמרילנד, ולמד באוניברסיטת ממפיס בין השנים 2010–2012. בעונתו הראשונה בממפיס הוביל את קלעי הקבוצה עם 12.3 נקודות בממוצע למשחק, ובעונת הסופמור שיפר את ממוצעיו ל-18.0 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק, אשר זיכו אותו בפרס השחקן המצטיין של "מחוז USA"‏ (Conference USA Player of the Year).
קריירה ב-NBA > פורטלנד טרייל בלייזרס

בארטון נבחר בבחירה ה-40 של דראפט ה-NBA לשנת 2012, על ידי קבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. בשתי עונותיו הראשונות בפורטלנד שימש כמחליפם של וסלי מת'יוז וניקולא באטום בשתי עמדות הכנף, וסיפק ממוצעים צנועים של 4.0 נקודות ו-1.9 ריבאונדים למשחק.