stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסיסקו מורנו
ביוגרפיה וקריירה > ניהול מוזיאונים והקמת אתרים לאומיים

בשנת 1888 ייסד מורנו את מוזיאון לה פלטה להיסטוריה של הטבע. זהו המוזיאון החשוב מסוגו בדרום אמריקה. מרונו אף ניהל את המוזיאון הזה. המוצגים המדעיים והאנתרופולוגיים שמורנו אסף תרמו לעיצוב המורשת התרבותית של ארגנטינה. בשנת 1903 תרם מורנו שטחים שניתנו לו בפטגוניה, כהוקרה על תרומתו לקביעת גבולות בפטגוניה המקונים לארגנטינה את מרבית השטח, לצורך הקמת פארק לאומי. הפארק הלאומי שהוקם הוא Nahuel Huapi National Park.
ביוגרפיה וקריירה > מדליות ופרסים

מורנו תרם רבות למחקר של פטגוניה. על תרומתו זו קיבל בשנת 1907 מדליית זהב מהחברה הגאוגרפית המלכותית של בריטניה. בשנת 1909 קיבל מדליית זהב הנקראת Cullum Geographical Medal. Cullum Geographical Medal היא מדליה הניתנת על ידי החברה הגאוגרפית האמריקאית.
Cullum Geographical Medal היא הפרס הוותיק ביותר הניתן על ידי החברה הגאוגרפית האמריקאית החל משנת 1896.
הערות שוליים

↑  Francisco Moreno, "Two Prehistoric Skulls Brought Back from the Rio Negro", Internet Archive
↑  Medals and Awards Gold Medal Recipients Royal Geographic Society
↑  CULLUM GEOGRAPHICAL MEDAL RECIPIENTS 1900s American Geographical Society
↑  CULLUM GEOGRAPHICAL MEDAL  American Geographical Society
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265529005171  BIBSYS: 1602157052687  BNE: XX1372079  BnF: cb12442481c (data)  CiNii: DA13428430  GND: 122855744  ISNI: 0000 0001 2276 4958  LCCN: n80125067  NLA: 52029484  NTA: 117177873  RERO: 02-A019053978  SUDOC: 068873395  Trove: 1521616  VIAF: 12401411   WorldCat (עם VIAF): 12401411
פלירט

ציור הממחיש פלירטוט
פְלִירְט או פְלִירְטוּט (מאנגלית: Flirt; בעברית ספרותית: אֲהַבְהַבִּים) הוא סוג של חיזור עדִין המסמן עניין רומנטי או מיני באדם אחר. פלירט נעשה באמצעים מילוליים ובאמצעות שפת גוף. אמצעים מילוליים יכולים לכלול משפטים הנאמרים ברגש, שאלות התעניינות ודברי התגרות. שפת הגוף יכולה לכלול תנועות בשיער, קשר עין, נגיעות קצרות והתקרבות פיזית.
פלירט כולל צורת דיבור והתנהגות שיש בה רמזים מיניים ורומנטיים, בניגוד לשיחת חולין (סְמוֹל טוֹק). בדרך כלל הרמזים מועברים על ידי אמירות משעשעות או אירוניות ומשחקי מילים שבהם יש לכל משפט גלוי גם משמעות אחרת, נסתרת.
המילה "פלירט"

מקור המילה האנגלית "פלירט" איננו ידוע. ייתכן שמקור המילה במילים דומות בשפה האנגלית, כמו flit (תנועה קלה, רפרוף) או flick (פליק, מכה קלה), המשקפות יחס לא רציני. אפשרות נוספת היא שמקור המילה הוא בביטוי הצרפתי conter fleurette, שמשמעותו היא "פיתוי באמצעות השלכת עלי כותרת של פרחים".
בעברית המילה "פלירט" אומצה כבר בתחילת המאה ה-20, ובמהלך השנים קנתה אחיזה של ממש בשפה העברית, בהטיות שונות כמו "פלירטוט", "לפלרטט", "פלרטטנית" וכדומה.
מטרת הפלירט

פלירטוט מעיד בדרך כלל על עניין בקשר עמוק יותר עם האדם השני. לעיתים ישנם אנשים המפלרטטים ללא סיבה מיוחדת, פשוט כי הם אוהבים להשתעשע אך אינם מעוניינים במערכת יחסים. סוג כזה של פלירטוט נתפס לעיתים כסוג של רמאות, במיוחד במקרים שבהם האדם השני מעוניין במערכת יחסים רצינית. 
בנוסף, פלירטוט יכול לשמש מטרה חומרית כלשהי, כדוגמת אדם הרוצה להשיג טובה על חשבון אדם אחר ללא שום התחייבות יכול לפלרטט איתו בשביל לשפר את היחסים לפני הבקשה עצמה. כמו כן, אם האדם המפלרטט נמצא כבר במערכת יחסים, אז הפלירט נתפס כסוג של בגידה באמון.
מאפייני הפלירט

על פי מחקרים בשפת הגוף, פלירט בחברה המערבית מורכב משילוב של צורת דיבור, שפת גוף, תנוחות וסימנים פיזיולוגיים נוספים המאותתים על עניין באדם אחר. חוקרים זיהו את הסימנים הבאים:
קשר עין, מצמוץ בעפעפיים, נעיצת מבטים, קריצה וסימנים דומים בעיניים
נגיעה בשיער
צחקוקים, או צחוק משוחרר כתגובה לדברי אדם אחר
נגיעה מקרית, למשל נגיעה עדינה של אישה בזרועו של גבר במהלך השיחה
חיוך מרומז
שליחת פתקים, שירים, או מתנות קטנות
חנופה, חלוקת מחמאות (בנוגע ליופי או למשיכה מינית)
צ'אט באינטרנט, שליחת מסרונים ועוד סוגי מסרים המרמזים על חיבה
פוטסי (באנגלית: Footsie) – סוג של פלירטוט שבו אדם משתמש ברגליו כדי לשחק עם רגל רעהו. דבר זה בדרך כלל מתרחש מתחת לשולחן או במיטה, תוך כדי שפשוף הרגליים. המשתתפים יכולים להסיר את נעליהם ולהישאר יחפים או בגרביים (שיטה זו עלולה לגרום לתוצאות לא רצויות בתרבויות מסוימות)
טיזינג (Teasing; התגרות)
התלוצצויות
"בימוי" מפגשים מקריים
חיקוי התנהגויות (כגון שתיית משקה זהה לזה של האדם האחר, או שינוי תנוחת ישיבה בדומה לאדם האחר)
ביישנות וצניעות, הבאים לידי ביטוי בהתנהגות קצת מתחנחנת או ערמומית
נשיקות באוויר
שירת שירי אהבה בנוכחות האדם השני
שמירה על מרחק אינטימי בעת שיחה אקראית.
יעילות השימוש באמצעים אלה נדונה במחקרים בתחום הביהביוריזם, ובדרך כלל מאמני היכרויות מלמדים כיצד ניתן להשתמש בהם בדרך הנכונה.
הפלירט בהיסטוריה

מאז המאה ה-16 ועד היום אחד האמצעים הנפוצים בפלירט הוא המניפה, ששימשה כתוספת משמעותית לשפת הגוף, במיוחד בארצות אירופאיות כמו אנגליה וספרד. בספרד נעשה שימוש במניפה על ידי נערות צעירות על מנת להחליף מסרים עם מחזרים ללא ידיעת בני המשפחה. גם כיום המניפות פופולריות בספרד.
ספרים ומאמרים רבים נכתבו על השימוש הנכון במניפה. אחד הספרים הידועים בנושא זה פורסם בלונדון בשנת 1797 תחת השם "מניפולוגיה, אמנות השימוש במניפה בשיחת נשים". השימוש במניפה היה נפוץ בעיקר אצל נשים, אך גם גברים השתמשו במניפה ולמדו להשתמש בה להעברת מסרים. למשל, החזקת מניפה קרוב ללב אומרת "אני אוהב אותך" ופתיחה רחבה של המניפה משמעותה "אנא חכי לי".
אחד השימושים הראשונים במילה "פלירט" במחקר אקדמי הייתה במחקר של האנתרופולוגית הידועה מרגרט מיד משנת 1944. המחקר בדק את הבדלי האופי בין חיילים אמריקאים לאזרחים בריטיים. מחקר זה מפורט להלן.
הבדלים בין-תרבותיים

קיימים הבדלים בין-תרבותיים הבאים לידי ביטוי גם בפלירטים. לדוגמה, בתרבויות מערביות רבות מקובל ליצור קשר עין כחלק ראשוני מפלירט. לעומת זאת, בסין ויפן אסור לנשים ליצור קשר עין עם גברים, והתנהגות כזו נחשבת לגסה ומזלזלת. בארצות אחרות במזרח אסיה קשר עין ברור בין אישה לגבר איננו מקובל, ואישה היוצרת קשר כזה נחשבת למופקרת.
הבדל דומה קיים בנושא הקירבה בין שני האנשים בזמן הפלירט. בארצות הים התיכון ואמריקה הדרומית נהוגה קרבה פיזית גדולה למדי בין בני אדם בזמן שיחה, בעוד שבבריטניה ובצפון אירופה כל אדם זקוק למרחב אישי גדול יותר.
האנתרופולוגית מרגרט מיד ערכה מחקר בשנת 1944, בזמן מלחמת העולם השנייה, שמטרתו הייתה להבין טוב יותר את הבדלי האופי בין חיילים אמריקאים לאזרחים בריטיים. מיד כתבה: ”בפלירטים בין חיילים אמריקאים לנשים בריטיות קיימת אי-הבנה בסיסית בקשר לצד היוזם. הגברים הצעירים לומדים ליזום קשר עם נשים, אך הם סומכים על האשה שתעצור אותם אם הם מנסים לעשות משהו שלא מוצא חן בעיניהן. הנשים הבריטיות, לעומת זאת, חונכו להיות קרירות ומרוחקות יותר, ולסמוך על הגברים שלא ינסו לבצע צעדים שאינם נאותים. כתוצאה מכך, נועזות מצד הגבר נתפסת אצל האישה הבריטית בטעות כרצון בקשר אינטימי או רציני יותר.” גם החוקר פול וצלאוויק (Watzlawick) זיהה פער זה בין אמריקאים ובריטים, וציין, לדוגמה, שנשיקה בין בני זוג נתפסת אצל האמריקאים כצעד ראשוני בקשר, בעוד שאצל האנגלים זהו צעד מתקדם במערכת יחסים.
הפלירט ביהדות

המשנה במסכת אבות אומרת "ואל תרבה שיחה עם האשה. באשתו אמרו, קל וחמר באשת חברו. מכאן אמרו חכמים, כל זמן שאדם מרבה שיחה עם האשה, גורם רעה לעצמו, ובוטל מדברי תורה, וסופו יורש גיהנם."
הרמב"ם בפירושו על מסכת אבות מפרש כי : "ידוע שהשיחה עם הנשים על הרוב הוא בענייני המשגל מפני זה אמר שהרבות השיח עמהן אסור כי הוא גורם רעה לעצמו ר"ל שיקנה פחיתות מדות לנפשו והוא רוב התאוה:"
וכן בשולחן ערוך פסק רבי יוסף קארו : "צריך אדם להתרחק מהנשים מאד מאד. ואסור לקרוץ בידיו או ברגליו ולרמוז בעיניו לאחד מהעריות. ואסור לשחוק עמה, להקל ראשו כנגדה.... אין שואלים בשלום אשה כלל, אפילו על ידי שליח, ואפילו על ידי בעלה אסור לשלוח לה דברי שלומים." ומזה שתפיסת ההלכה היא שהפלירטוט בין איש ואשה שאינם נשואים- אסור.
יום ט"ו באב נחשב כיום המסמל אהבה ואף שידוכין בעקבות כך שהמשנה מציינת כי ביום זה היו בנות ישראל לובשות בגדי לבן שאולים, והולכות לרקוד בכרמים ולמצוא בני זוג שהיו באים למעמד זה. בעקבות גישה זו התפתחו מנהגים לשידוך ולקרבה בין בני זוג והפלירטוט מקובל בו בציבור החילוני.
הערות שוליים

↑  משנה אבות א ה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  רמב"ם על אבות א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  שולחן ערוך אבן העזר כא א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  שולחן ערוך אבן העזר כא – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  משנה תענית ד ח – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535146705171  NKC: ph120262 
פלירטוט, בציור של אדואר מאנה
גבר פלרטטן
"קנאה ופלירטוט", ציור של היינס קינג (1831-1904)
פרינס אולף הארבור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים 
 קואורדינטות:  54°04′00″S 37°09′00″W﻿ / ﻿54.0667°S 37.15°W﻿ / -54.0667; -37.15
  (למפת איי ג'ורג'יה הדרומית מוגדלת) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס אננקוב קופר האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהפרינס אולף הארבור (למפת איי ג'ורג'יה הדרומית רגילה) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס אננקוב קופר האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהפרינס אולף הארבור 
 
פרינס אולף הארבור (באנגלית: Prince Olav Harbour) הוא נמל קטן בחלקו הדרום-מערבי של מפרץ קוק על החוף הצפוני של ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
במהלך המאה ה-19 שימש האי ג'ורג'יה הדרומית כבסיס לציד כלבי ים. במאה ה-20 שימש האי כבסיס לציידי ליוויתנים. פרינס אולף הארבור היה מיקומו של אחד משבעה בסיסים אלה ברחבי האי. התחנה הוקמה ב-1911 כבית חרושת צף וב-1916 הוקמה שם תחנה קבועה. התחנה המשיכה לפעול עד מרץ 1931 ואז נסגרה. שמו של המקום ניתן לו ב-1912 על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים על שמו של נסיך הכתר אולף.
פריזי

הפְּרִזִּי הוא שמו המקראי של עם המוזכר כאחד משבעת עמי כנען, אשר שכנו בארץ ישראל טרם כיבושהּ, ואשר במקרא מובטח לעם ישראל שאלוהים יגרשם מהארץ לשם כיבושהּ על ידי ישראל. עם זאת, גם נצטוו בני ישראל להכרית כל צאצאי הפריזי, בהתאם למצוות מחיית שבעה עממין.
גנאלוגיה

הפריזי אינו נזכר בשום מקום בנפרד משאר עממי כנען. למעשה הוא בכלל לא נזכר ברשימה של בני כנען:
וּכְנַעַן, יָלַד אֶת-צִידֹן בְּכֹרוֹ וְאֶת-חֵת: וְאֶת-הַיְבוּסִי, וְאֶת-הָאֱמֹרִי, וְאֵת הַגִּרְגָּשִׁי:
אראל סגל הלוי כותב כי ייתכן שה'פריזי' הוא רק כינוי שניתן לחלק מצאצאי כנען (אולי מתוך בני-כנען שלא היו לעמים: הערקי, הסיני, הארודי וכו'), אולי מפני שהם ישבו בכפרים ובערי-פרזות, כמו שכתוב:
"וְעַכְבְּרֵי הַזָּהָב מִסְפַּר כָּל עָרֵי פְלִשְׁתִּים לַחֲמֵשֶׁת הַסְּרָנִים מֵעִיר מִבְצָר וְעַד כֹּפֶר הַפְּרָזִי..." (ספר שמואל א', פרק ו', פסוק י"ח). ורשי מבאר: "כפר הפרזי" - כפר שאין לו חומה".
ועל פי הכתוב ביחזקאל: "וְאָמַרְתָּ אֶעֱלֶה עַל אֶרֶץ פְּרָזוֹת אָבוֹא הַשֹּׁקְטִים יֹשְׁבֵי לָבֶטַח כֻּלָּם יֹשְׁבִים בְּאֵין חוֹמָה וּבְרִיחַ וּדְלָתַיִם אֵין לָהֶם" (ספר יחזקאל, פרק ל"ח, פסוק י"א). אפשר אולי להסיק, שעמים שישבו בערי-פרזות היו עמים שקטים שעסקו במסחר ולא במלחמה, ולפי זה הפריזי היה גם-כן עם שקט ושלו, אפילו יותר מהכנעני.
אבן עזרא, בפירושו על התורה, משייך את עם הפריזי ל"צידון", בנו בכורו של כנען.
הופעות נוספות בתנ"ך

בספר בראשית, פרק י"ג, פסוק ז' נכתב: ”וַיְהִי רִיב בֵּין רֹעֵי מִקְנֵה אַבְרָם וּבֵין רֹעֵי מִקְנֵה לוֹט וְהַכְּנַעֲנִי וְהַפְּרִזִּי אָז יֹשֵׁב בָּאָרֶץ.”.
נזכר בין עשרת העממים הנמנים בברית בין הבתרים: ”וְאֶת הַחִתִּי וְאֶת הַפְּרִזִּי וְאֶת הָרְפָאִים” (ספר בראשית, פרק ט"ו, פסוק כ').
יעקב מפחד מהפריזי: ”וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב אֶל שִׁמְעוֹן וְאֶל לֵוִי עֲכַרְתֶּם אֹתִי לְהַבְאִישֵׁנִי בְּיֹשֵׁב הָאָרֶץ בַּכְּנַעֲנִי וּבַפְּרִזִּי וַאֲנִי מְתֵי מִסְפָּר וְנֶאֶסְפוּ עָלַי וְהִכּוּנִי וְנִשְׁמַדְתִּי אֲנִי וּבֵיתִי.” (ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק ל')
ברשימת מלכי הברית של יבין מלך חצור (יהושע, י"א, ג') נזכרים האמורים והחתי והפרזי והיבוסי כיושבי ההר. הפרזי ישב, כנראה, ברכס ההרים שבמרכז הארץ, אולי בסביבות שכם. יש לשער, כי הפרזים התפשטו גם צפונה וצפון-מזרחה עד עמק יזרעאל ועד בית שאן שבנחלת בני יוסף, כי כן הכו אותם יהודה ושמעון במלחמתם בבזק (שופטים, א', ד'–ה').
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ז', פסוק א'
↑  אראל סגל הלוי, הפריזי
↑  אבן עזרא על שמות, ג׳:ח׳:ב'. באתר "ספריא"
↑  ראו ביאור:והכנעני אז בארץ
↑  ראו ביאור ב פרק יג, ז - ויהי ריב בין רועי מקנה אברם, באתר דעת
↑  פריזי, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
פרוגנוזה

תחזית או פּרוֹגנוֹזָה בלעז (במקור ביוונית: πρόγνωσις - Prognosis שפירושה המילולי "ידיעה מוקדמת". וגם סְכוּת, סיכוי, או צפי רפואי), הוא מונח רפואי שמשמעותו התחזית של הרופא באשר להתפתחות מחלתו של החולה ובאשר לסיכויי החלמתו. מאז המאה ה-20 נוטים להשתמש במונח זה גם בהקשרים לא רפואיים, למשל בעולם העסקים.
שיטת התחזית המדויקת ביותר היא סטטיסטית. על ידי השוואת קבוצות גדולות של חולים, בהתאם לשלבי מחלתם, ניתן ליצור ניבוי סטטיסטי באשר לסיכויי ההחלמה של חולה בעל צירוף תסמינים מסוים. הדוגמאות הטובות ביותר לקביעת תחזית הן ביחס לחולי סרטן: הוכח כי בירור זהיר ומדויק של שלב התפתחות הגידול הסרטני יכול לנבא את סיכויי ההישרדות של החולה. התחזית של מחלות כרוניות מוכרות נמדדת לרוב במונחים של אחוז החולים עם מחלה זהה אשר שרדו למשך תקופת זמן נתונה: שנה, שלוש שנים, או חמש שנים. לדוגמה, לרוב חולי סרטן הערמונית אחוז ההישרדות לתקופה של חמש שנים מיום האבחנה הוא מעל 90%, בעוד שאצל רוב חולי סרטן הריאות הוא פחות מ-10%.
ברוב תחומי העיסוק הרפואי עדיין חסרים בנתונים סטטיסטיים על התחזית המדויקת. במקרים כאלה, התחזית הנקבעת על ידי הרופא מבוססת לרוב על ניסיונו האישי בטיפול במקרים דומים. מחקרים רפואיים מראים כי רוב הרופאים נותנים הערכות אופטימיות מדי כאשר הם נותנים למטופליהם מידע באשר לתחזית, ונוטים להגזים למשל בהערכת תקופת ההישרדות לאחר האבחון.
לחולים המאושפזים ביחידה לטיפול נמרץ, ישנם מדדים מספריים מדויקים יותר באשר לתחזית. המדד המפורסם ביותר להערכת התחזית בחולים בטיפול נמרץ הוא מדד ה- APACHE II.
ידיעת התחזית עוזרת לתהליך קבלת ההחלטות למטופל ולמטפל גם יחד. לאור התחזית ניתן להחליט באופן מושכל יותר האם לקבל טיפול רפואי מסוים או לא.
ראו גם

דיאגנוזה
הערות שוליים

↑  צֶפִי רְפוּאִי במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Stephen Jay Gould, The Median Isn’t the Message, AMA Journal of Ethics 15, 2013-01-01, עמ' 77–81 doi: 10.1001/virtualmentor.2013.15.1.mnar1-1301
↑  Yao Tian, Yang Yao, Jing Zhou, Xin Diao, Hui Chen, Kaixia Cai, Xuan Ma, Shengyu Wang, Dynamic APACHE II Score to Predict the Outcome of Intensive Care Unit Patients, Frontiers in Medicine 8, 2021, עמ' 744907 doi: 10.3389/fmed.2021.744907
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538693505171  BnF: cb11975783z (data)  LCCN: sh85107299 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרושקוב

פרושקוב (בפולנית: ‏Pruszkówקובץ:Pl-Pruszków.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: פּרושקאָוו) היא בירת מחוז פרושקוב בפרובינציית מזוביה שבפולין.
היסטוריה

פרושקוב נזכרה לראשונה במסמכים מהמאה ה-16 ועד המאה ה-19 היא הייתה כפר קטן יחסית.
במאה ה-19 פרושקוב צמחה והוקמו בה מספר מפעלים. העיר נפגעה במלחמת העולם הראשונה, ובכל זאת ב-1916 היא קיבלה מעמד של עיר וסופחו אליה כמה מהכפרים הקרובים. בשנת 1918 חיו בה 8,000 תושבים, מספרם עלה ל-12,000 תוך זמן קצר, בהיות המקום מרכז מסחרי לכפרי הסביבה, ובו תחנת הרכבת ותחנת החשמלית לוורשה, היחידות באזור.
ייסוד הקהילה

יהודים התיישבו בפרושקוב במחצית השנייה של המאה ה-19 כשהמקום היה עדיין כפר, וקיבלו שרותי דת מהעיירה הסמוכה נדז'ין (אנ'), שבה היה יישוב יהודי ותיק. הקהילה היהודית בפרושקוב הייתה לאוטונומית בראשית המאה העשרים, כשהתיישבו במקום משפחות יהודיות נוספות.
בסוף המאה ה-19 קנה ר' מרדכי גוטאוויץ (GUTAWICZ) מפרושקוב חלקת אדמה מן האציל המקומי הגרף פוטוליצקי, שם נבנה עם הזמן מרכז הקהילה. הרב יצחק מאיר לבנברג (LEWENBERG) כיהן כרב של קהילת פרושקוב בשנים 1904–1934.
בראשית המאה העשרים כשנוספו לקהילה בפרושקוב משפחות יהודיות, ר' גוטאוויץ הזמין לעיירה רב ושני שוחטים, ובנה בית מדרש ומקווה. כמו כן קודש בית עלמין במקום. בראשית המאה העשרים הוקם בעיירה בית הספר העברי "עבריה" בהנהלתו של אברהם קוזובריצקי (KOZOWRICKI), מורה ומחנך.
בית הקברות היהודי בפרושקוב נוסד בשנת 1905. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נהרס בידי גרמנים. כ-150 מצבות נשמרו בשטח של 12 דונם. מצבות יהודיות עשויות גרניט ואבן חול. הקישוטים והכתובות האופייניים בעברית ובפולנית נשמרו. בית העלמין מוקף בקיר לבנים. בית הקברות, ששופץ לאחרונה על ידי הרשויות המקומיות, שרד. עבודות תחזוקה בבית הקברות נעשות באופן קבוע על ידי צעירים גרמנים מאסלינגן ומקרבתה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, היה האזור תחת כיבוש גרמני, ונתמנה ועד קהילה חדש מתוך הציבור החרדי, ששם דגש על חינוך הילדים והנוער. באותה התקופה סייע ארגון הג'וינט לקהילה, ובעזרתו הופעלו מוסדות צדקה וגמילות חסדים, ביקור חולים ולינת צדק.
ייסוד הקהילה > בין שתי מלחמות העולם

בין שתי מלחמות העולם חיו בפרושקוב כ-1,300 יהודים ושיעורם באוכלוסייתה היה כחמישה אחוזים. רובם היו סוחרים זעירים ובעלי מלאכה, מעטים מהם היו אמידים, בעלי בתי חרושת וסוחרים, והיו שעבדו בוורשה הסמוכה. כמה בתי חרושת בעיר היו בבעלות יהודים, ביניהם בתי החרושת לחרסינה ולכימיקלים.
ב-1918 הוקם ארגון בעלי מלאכה יהודים, ופעילותו הוגבלה בגלל התנגדות העמיתים הפולנים. בשנות העשרים של המאה נדרשו חברי הארגון לקבל תעודות אומן מטעם ממשלת פולין ולשם כך חויבו לעבור קורסים מקצועיים. פעילות הארגון התחדשה רק ב-1930, כאשר רוב חבריו היו בעלי תעודות כאלה.
בראשית המאה העשרים הוקם בעיירה בית הספר העברי "עבריה" ומוסדות של עזרה הדדית, ובהם קופת גמ"ח ובנק יהודי. כמו כן היו חדר ו"חדר מתוקן" (שבו למדו גם לימודי חול). באותן השנים הקים הבונד ספרייה וחוג לדרמה במקום, שנמנו עם מוסדות החינוך היהודי באזור.
פעילות ציונית החלה בעיירה כבר בראשית המאה ה-20, ונמשכה בפולין העצמאית שאחרי מלחמת העולם הראשונה. באותה עת התגייסו חלק מצעירי הקהילה לצבא הפולני ואחרים עלו לארץ ישראל. סניף תנועת החלוץ במקום קיים הכשרה לעלייה עד ראשית שנות ה-30 של המאה. בשנות העשרים הוקמו בפרושקוב גם סניפים של תנועות המזרחי, דרור, החלוץ הצעיר ובית"ר. מבין חברי הבונד הצטרפו רבים לתנועה הציונית, וכמה לתנועה הקומוניסטית.
בשנת 1939, ערב מלחמת העולם השנייה, חיו בפרושקוב קרוב ל-1,300 יהודים שהיו כ-5% מכלל האוכלוסייה.
ייסוד הקהילה > השואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה רבים מבני הנוער הקומוניסטים נמלטו לאזורים שסופחו לברית המועצות על פי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ואילו אחרים נמלטו לוורשה. הגרמנים כבשו את פרושקוב בין 6 ל-7 בספטמבר 1939. בימי המצור על ורשה מלאה פרושקוב אלפי פליטים יהודים. לאחר שלושה שבועות, עם כניעת ורשה, שבו יהודים רבים לפרושקוב, לרבות כמה מהצעירים שנמלטו לאזור השלטון הסובייטי והתאכזבו מתנאי החיים שם.
באוקטובר 1939 הוקם בפרושקוב יודנראט ובראשו יצחק קניגשטיין מלודז'. על היהודים נאסר להימצא ברחובות אחרי רדת החשכה ונאסר עליהם לנסוע ברכבת. היהודים נדרשו למסור לגרמנים חפצי ערך וסכומי כסף גדולים. הם חויבו לשאת סרט זרוע לבן ועליו מגן דוד כחול, גברים יהודים חששו לצאת למקומות ציבוריים, מפני החטיפות לעבודות כפייה, כיוון שגברים עד גיל 60 חויבו בעבודת כפייה, ולכן נסגרו רוב בתי העסק היהודיים והמשפחות סבלו ממחסור. בסוף 1939 נרצחו המאושפזים היהודים בבית החולים לחולי נפש. בסתיו 1940 הוטל על יהודי העיירה כופר.
ב-11 בנובמבר 1940 הוקם גטו בשטח קטן מגודר והצטופפו בו לפי מקורות שונים בין 1,000 ל-1,600 יהודים וממנו נחטפו לעבודות כפייה. הצפיפות בגטו הייתה קשה ביותר, ובכל דירה התגוררו כמה משפחות. ליהודים הותר לצאת מהגטו עד שעת העוצר. בלילות שמרה המשטרה הגרמנית על הגטו. היהודים התפרנסו ממסחר זעיר ומהברחות. צעירים ייסדו בגטו בית ספר יסודי מחתרתי, ספרייה וחוג דרמה. גם סניף "דרור" המשיך לפעול בגטו.
ב-30 בינואר 1941 נערכה אקציה (פעולת חיסול) בגטו פרושקוב. בסלקציה (מיון) נבחרו כ-150 גברים והושארו במקום, לעבודה בסדנאות הרכבת. גורלם אינו ידוע. שאר יהודי פרושקוב גורשו לגטו ורשה, וגורלם היה כגורל יהודיה. שלושה מבני פרושקוב השתתפו במרד גטו ורשה: זכריה ארטשטיין ושלאמק שוסטר שנפלו בקרבות בגטו ולונקה קוז'יברודסקה שנתפסה בידי הגרמנים ונשלחה לאושוויץ ב-1942.
בעיירה נותרו 180 פועלים לעבודות כפייה במחנה הסגר מוקף חומה גבוהה. אחדים הצליחו לברוח. רוב העובדים שנותרו בו גורשו בקיץ 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה; כמה עשרות מהם נרצחו ביריות ליד פרושקוב.
רק כמה עשרות מיהודי פרושקוב נשארו בחיים אחרי השואה.
הערות שוליים

1 2  היסטוריה של פרושקוב באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
1 2 3 4  קהילת יהודי פרושקוב באתר בית התפוצות
↑  בית הקברות היהודי ברחוב ליפובה באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
1 2 3 4 5  פרושקוב (Pruszków), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
1 2 3 4  סמואל פישמן ומרטין דין, פרושקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 421–422), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533117205171  BnF: cb121612192 (data)  GND: 4477117-4  MusicBrainz: 359d6cb9-4268-4196-bf57-3e7c31ab72ed  NKC: ge1190749  VIAF: 160144648647034289124   WorldCat (עם VIAF): 160144648647034289124 
בית הקברות היהודי בפרושקוב
פרו במשחקים האולימפיים לנוער

פרו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מפרו שלושה מדליות, מהן מדליית זהב יחידה. פרו משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, עד אז לא זכה ספורטאי נוער אולימפי מפרו במדליה במשחקי החורף.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של פרו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 26 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה. המשלחת הגיעה להישגים בענף הכדורעף בה נבחרת הנערות זכתה במדליית ארד, ובענף האתלטיקה בה סיימה במקום השביעי בהליכה תחרותית נערות ל-5 ק"מ. ספורטאי המשלחת סיימו במקום החמישי בענף הג'ודו בקטגוריית משקל עד 44 ק"ג נערות והרמת משקולות בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג נערות. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים בדמינטון, היאבקות, טאקוונדו, טניס, שחייה ושיט ללא הגעה להישגים משמעותיים.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 40 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה פרו עד כה. המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. ספורטאי המשלחת זכו במדליית זהב בטורניר הנערים בענף הכדורגל ומדליית ארד בענף השיט בתחרות המפרשית מדגם ביט לנערות וסימו במקום התשיעי בתחרות נערות בדגם טכנו 293. המשלחת הגיעה להשגים גם בענפים אתלטיקה בה סיימה במקום הרביעי בהליכה תחרותית לנערים למרחק של 10 ק"מ ובטניס עם העפלה לרבע גמר בטורניר הזוגות לנערים. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים בדמינטון, ג'ודו, היאבקות, הרמת משקולות, התעמלות, חתירה, כדורעף חופים ושחייה אך בלי להגיע להישגים משמעותיים.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

פרו השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה ספורטאית יחידה שהשתתפת בענף סקי אלפיני בהם היא לא הגיעה להישג משמעותי.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
מובילה בענף
ענף לא פעיל