stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האצ'ינסון (אי, אנטארקטיקה)
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
האי נקרא על שמו של לוטננט פיטר א. האצ'ינסון (Peter A. Hutchinson), מצי ארצות הברית, שהיה קצין המבצעים באוניית צי ארצות הברית גליישר ((USS Glacier (AGB-4), אשר חקרה את אזור חוף זה של אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961–1962.
לקריאה נוספת

• Kelly M. BRUNT, Emile A. OKAL, Douglas R. MacAYEAL, , Journal of Glaciology, Vol. 57, No. 205 2011, DOI: https://doi.org/10.3189/002214311798043681
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| איים בארכיפלג מרשל |
| --- | --- | --- |
| איים | אור • בנטון • גריינדר • האנה • האצ'ינסון • וולמר • מאדן • פשבישבסקי • קרוננווט • קרמר • ת'ואוד |  |
דיקציה

דיקציה (מלטינית: Dictionem, "אמירה, ביטוי, מילה") במשמעותה המקורית, היא בחירת המילים של סופר או דובר וסגנון ביטוי בשיר או בסיפור. בשימושה הנפוץ יותר, דיקציה מתארת את חיתוך הדיבור בהגיית הברות, מילים ומשפטים. דיקציה מתייחסת גם לטון ולנימת הדיבור המשמעותיים להבנת התוכן. תחומים בהם לרוב קיימת הקפדה על דיקציה הם: דיבור מול קהל, שירה, הדרכה, משחק ועוד.
בספרות

לדיקציה במובנה הספרותי היבטים רבים. החשוב מביניהם הוא התאמת המשלב הלשוני למידת הרשמיות הנחוצה בהקשר החברתי.
ניתוח של דיקציה ספרותית מראה כיצד קטע מבסס טון ואפיון של דמויות. לדוגמה, שימוש רב בפעלים הנוגעים לתנועה גופנית מרמז על אופי פעיל של דמות, בעוד ששימוש רב בפעלים הנוגעים להלך רוח מציג דמות שעיקרה התבוננות פנימה. לדיקציה יש השפעה גם על בחירת מילים ותחביר.
דיקציה לרוב נקבעת על ידי סטנדרטים רווחים של כתיבה ודיבור נכונים ונחשבים כאינדיקציה לאיכות הכתיבה. היא עלולה גם לבוא לידי ביטוי בבחירת מילים או ביטויים העשויים להיתפס כמשונים.
צורות של דיקציה כוללות: דיקציה ארכאית (דיקציה עתיקה), דיקציה גבוהה (שפה מליצית), ודיקציה נמוכה (שפה יומיומית). כל אחת מהצורות הללו אמורה לחזק את המשמעות של היצירה או האמירה האומנותית המחבר.
לדוגמה, שימוש במונחים לועזיים, גם כאשר קיימות חלופות עבריות שהולמות את המשלב הלשוני הקיים, יכולות לשוות ליצירה נופך "גלובלי" יותר.
ראו גם

רטוריקה
הערות שוליים

↑  Firewalls, Elsevier, 2005, עמ' 397–406, ISBN 978-1-55558-297-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552913705171  BnF: cb11976997f (data)  LCCN: sh85037699  LNB: 000274462
האחים טפלון

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  פינלנד פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  היפ הופ
 חברת תקליטים:  יילואומיק רקוקדס, Monsp Records, יוהאנה קסטאנוס 
 שיתופי פעולה בולטים:  פנדורה
 חברים
 פימי הייקי קולה וולי
 
האחים טפלון (באנגלית: Teflon Brothers) היא להקת בנים פינית, אשר מופיעה בסגנון היפ הופ. הלהקה מורכבת משלושה אחים, וולי, הייקי קולה ופימי טפלון.
קריירה

בשנת 2006, טפלון הוציאה את סינגל הבכורה שלהם "Matkal kotiin", מתוך הפסקול Adihasla. בשנת 2009, טפלון הוציאו לאור את אלבום בכורתם T, אשר הגיע למקום ה-26 במצעד האלבומים הפיני. באפריל 2010, הלהקה הוציאה את המיקסטייפ הראשון שלה, Iso hätä. באוגוסט באותה השנה, טפלון הוציאו את האלבום השני שלהם ©, אשר הגיע גם הוא למקום ה-26 במצעד האלבומים הפיני. בינואר 2013, הם הוציאו את אלבומם השלישי Valkoisten Dyynien Ratsastajat. האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים הפיני. השיר "Seksikkäin jäbä", שיצא כרצועה השישית מתוך האלבום, הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הפיני. בשנת 2014, טפלון הוציאו את אלבומם הרביעי Isänpäivä, שהגיע למקום ה-49 במצעד האלבומים הפיני. הסינגל "Maradona (kesä '86)", שיצא כרצועה השמינית מתוך האלבום, זכה במקום הראשון במצעד הסינגלים הפיני.
ב-20 בפברואר 2021, הלהקה והזמרת השוודית פנדורה השתתפו בקדם הפיני לאירוויזיון 2021, עם השיר "I Love You". השיר זכה במקום השני עם 180 נקודות.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שם | שנה | מיקומי שיא> פינלנד |
| --- | --- | --- |
| T | 2009 | 26 |
| © | 2010 | 26 |
| Valkoisten dyynien ratsastajat | 2013 | 6 |
| Isänpäivä | 2014 | 49 |
| Circus | 2017 | 4 |
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2010:‏ Iso hätä
הערות שוליים

↑  Teflon Brothers
↑  ©
↑  Valkoisten Dyynien Ratsastajat
↑  Teflon Brothers
1 2 3  Teflon Brothers Albumit
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6911 5172  MusicBrainz: 7b8d3013-0fdc-4609-89f6-866ae411e1c6
האצ'יקו

| --- | --- |

האצ'יקו
 לידה:  10 בנובמבר 1923 יפן מחוז אקיטה, יפן
 מוות:  8 במרץ 1935 (בגיל 11) יפן טוקיו, יפן
 מין:  כלב הבית
 גזע:  אקיטה
 זוויג:  זכר 
 בעלים:  הידסבורו אואנו
 ידוע בשל:  נאמנותו לבעליו
 תקופת הפעילות:  ? – 8 במרץ 1935 
 
פוחלצו של האצ'יקו במוזיאון המדע הלאומי
מותו של האצ'יקו
האצ'יקו (ביפנית: ハチ公 - "הנסיך/הדוכס השמיני" (הספרה שמונה מייצגת את מיקומו בהמלטה); מוכר בכינוי 忠犬ハチ公 - "האצ'יקו הכלב הנאמן"; ‏10 בנובמבר 1923‏ - 8 במרץ 1935) היה כלב מגזע אקיטה שחי בטוקיו, ואשר התפרסם ברחבי יפן בזכות נאמנותו לבעליו. האצ'יקו היה לסמל לנאמנות כלב לבעליו ולנאמנות המשפחה.
תולדות חייו

האצ'יקו נולד במחוז אקיטה בצפונו של האי הונשו ביפן. ב-1924 אומץ האצ'יקו על ידי פרופסור הידסבורו אואנו (上野 英三郎), מרצה לחקלאות באוניברסיטת טוקיו, והחל ללוותו אל תחנת הרכבת שיבויה שבשיבויה בטוקיו מדי בוקר, כאשר אואנו יצא לעבודתו, וחזר מדי אחר הצהריים כדי לקבל את פניו בשובו. כשנה לאחר מכן, בחודש מאי 1925, מת אואנו בעת הרצאה באוניברסיטה כתוצאה מדימום תוך-גולגולתי, ואלמנתו אשר עקרה מטוקיו, מכרה את הבית ומסרה את האצ'יקו למשפחה אחרת.
האצ'יקו נמלט מביתו החדש מספר פעמים ושב לביתו של אואנו עד שהבין כי אואנו אינו מתגורר בו עוד, והחל מתייצב בתחנת הרכבת בכל יום בשעה בה נהג אואנו לשוב מעבודתו, כדי לקבל את פניו. הכלב משך את תשומת לבם של הנוסעים ועובדי התחנה אשר האכילו אותו, והגנן של אואנו, אשר התגורר בסמוך לתחנה, דאג לו למזון. אחד מתלמידיו של אואנו אשר עסק בחקר כלבי אקיטה, הבחין בהאצ'יקו בשנת 1928 ופרסם מספר מאמרים אודותיו. אחת הכתבות זכתה לפרסום רחב כאשר פורסמה בעיתון בשנת 1932, והאצ'יקו הפך לסמל לנאמנות. במסגרת מחקרו של אותו תלמיד, הצליח לאתר רק 30 פרטים גזעיים של אקיטה, אך בעקבות הפרסום, זכה גזע זה לעדנה מחודשת.
בחודש אפריל 1934 הוצב פסל של האצ'יקו בכניסה לתחנה, והטקס נערך בנוכחותו של האצ'יקו עצמו. האצ'יקו המשיך לפקוד את התחנה בכל יום במשך עשר שנים לאחר מותו של אואנו בתקווה לשובו, עד שנמצא מת ב-8 במרץ 1935 ברחוב ליד תחנת שיבויה, לאחר שלקה בדירופילריאזיס. גופתו פוחלצה והיא מוצגת במוזיאון הלאומי למדע בטוקיו.
הנצחה

פסלו של האצ'יקו אשר הוצב בכניסה לתחנת הרכבת, במקום בו נהג להמתין לאואנו, הותך כחלק מהמאמץ המלחמתי של יפן במלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 פוסל פסל חדש על ידי האמן טקשי אנדו, בנו של האמן אשר פיסל את הפסל המקורי, והוצב במקום. הכניסה לתחנה הסמוכה אל הפסל, קרויה על שמו של האצ'יקו, וכך גם קו אוטובוס מקומי. פסלים נוספים של האצ'יקו הוצבו ליד תחנת הרכבת וליד המוזיאון לכלבי אקיטה בעיר הולדתו של האצ'יקו במחוז אקיטה. ב-8 באפריל מדי שנה, נערך בתחנת שיבויה טקס לזכרו של האצ'יקו ולזכר נאמנותו.
אזכורים תרבותיים

אודות חייו של האצ'יקו צולמו שני סרטי קולנוע - הראשון, סרט יפני משנת 1987 בשם "האצ'יקו מונוגטארי" (ハチ公物語 - "סיפורו של האצ'יקו"); והשני "Hachiko: A Dog's Story" ("האצ'יקו - סיפורו של כלב") הופק בארצות הברית בשנת 2009 בכיכובו של ריצ'רד גיר והופץ גם בישראל.
שני ספרי ילדים משנת 2004 עוסקים בסיפורו של האצ'יקו: "Hachikō: The True Story of a Loyal Dog" ("האצ'יקו - סיפורו האמיתי של כלב נאמן") ו-"Hachiko Waits" ("האצ'יקו ממתין").
בשנת 1994 שוחזרו נביחותיו של הכלב מתקליט שבור, ושודרו למיליוני מאזינים בתחנת רדיו ביפנית.
האצ'יקו או פסלו נזכרים בשלושה משחקי וידאו.
בפרק ה-33 של העונה הראשונה של דיג'ימון, מופיע הפסל של האצ'יקו, בעוד שהדיג'ימון פאטמון מחכה למאמן שלו טי.קיי.
הערות שוליים

↑  The Voice of Japan
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558917205171  PLWABN: 9810713766005606  BnF: cb17716168w (data)  CiNii: DA19347182  ISNI: 0000 0004 3618 0058  LCCN: no2014081856  NCL: 031190461  NKC: mzk20241212732  VIAF: 309839818   WorldCat (עם VIAF): 309839818
האבירים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 סוגה:  דרמה היסטורית
 יוצרים:  מיכאיל קולפאחצ'ייב
 כותבים:  אנדריי בלאשוב מיכאיל קולפאחצ'ייב
 בימוי:  מיכאיל קולפאחצ'ייב
 שחקנים:  אלן טומאייב אולג מאלישב דמיטרי פטרוחין ניקיטה ואסילייבסקי אנסטסיה רודיש יאן רשטניקוב דאלר ראזיבקוב סרגיי אובלונסקי מרינה צורקובה
 פסקול:  איגור זאליוואלוב סטניסלב בלאשוב
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 אפיזודס 
 הפקה
 מפיק:  מיכאיל קולפאחצ'ייב יורי שאלימובתבנית:Aמרינה בלובה
 חברת הפקה:  MOOVIESHOOTING
 הפצה:  National Media Group ערוץ 5 הרוסי
 אתר צילומים:  סנקט פטרבורג, מחוז לנינגרד
 צלמים:  סרגיי צ'יסטיאקוב
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 5 הרוסי
 פורמט (תמונה):  HDTV i1080
 פורמט (קול):  dolby digital
 תקופת שידור מקורית:  6 בנובמבר 2023 – נובמבר 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האבירים (ברוסית: Витязи) הוא מיני-סדרת טלוויזיה, דרמת הרפתקאות אודות לוחמי מדינת נובגורוד בתקופת המאה השלוש עשרה. יוצר ובמאי הסדרה: מיכאיל קולפאחצ'ייב.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-6 בנובמבר 2023 בערוץ 5 הרוסי. שמונת פרקי הסדרה שודרו לאורך חודש נובמבר.
תקציר עלילת הסדרה

מושל מושפל בגלות אוסף אבירים ותיקים כדי להחזיר את שמו הטוב, להגן על תושבי המחוז מאיומים ולהחזיר את הסדר על כנו בארץ הולדתו.
העלילה מתרחשת במאה ה-13 בשטחי רוס של קייב. הסיפור מתמקד בשלושה לוחמים שונים לחלוטין זה מזה. אחרי שבלוגור נופל לייאוש עקב מות אחיו לנשק, הוא עוזב את השירות אצל המושל ומתכנן להשתקע בפאתי רפובליקת נובגורוד, אגתון, האביר הצעיר בקרב השלישייה, גורם ללא הרף ללא בעיות עבור חבריו המבוגרים. הוא גדל בכפר ובעל נטייה לריב. בגלל החוצפה שלו, אגתון לא חושב על אחרים וכל הזמן ממהר להיכנס קרב ובכך חושף את חבריו. הבחור השלישי הוא וארון המסתורי. הוא מובחן בשלוותו וביכולתו להתמזג עם הטבע. אדם שמבין את שפת החיות ולכן הוא מתייחס אליהם בחשש ובחום. עם זאת, בשל גודלו העצום וחוסר יכולתו לקשור קשרים חברתיים, רבים רואים בו עוף מוזר.
צוות השחקנים

אלן טומאייב — וארון
אולג מאלישב — בלוגור
ניקיטה ואסילייבסקי — דוביניה
אנסטסיה רודיש — זוריה
יאן רשטניקוב — ליוביצה
דאלר גאזיבקוב — שויצה, שודד
סרגיי אובלונסקי — מיטיה
מרינה צורקובה — סוחרת
אלכסנדר קולומייץ — עבד
ארתור פאנוב — קרוטה, שכיר חרב
ולדיסלב לובאנוב — ראדים
הפקה

צילומי הסדרה החלו בספטמבר 2022 בפרברי העיר סנקט פטרבורג, במחוז לנינגרד במצודת ניקולאי. ההכנה לצילומים נמשכה מספר חודשים. היה צורך למצוא את המקומות הנכונים, ליצור את התפאורה והתלבושות ההיסטוריות ולמצוא אביזרים מתאימים שיבליטו את המאפיינים מתקופת רוס של קייב.
ראו גם

דרוז'ינה (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  Витязи 1 сезон
האחים כהן וחצי

| --- | --- |

סמל החברה (2003 עד שנת 2008)
 נתונים כלליים
 מייסדים:  אריאל כהן, שחר בן חור
 תקופת הפעילות:  2001–2010 (כ־9 שנים)
 בעלות:  אריאל כהן, שחר בן חור
 ענפי תעשייה:  קולנוע חרדי
 מוצרים עיקריים:  סרטי קולנוע
 מנכ"ל:  אריאל כהן
האחים כהן וחצי הייתה חברת הפקת סרטים לקולנוע החרדי. החברה הוקמה על ידי אריאל כהן ושחר בן חור בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. כמה מהסרטים אותם הפיקו זכו להצלחה משמעותית ולמעמד סרטי קאלט במגזר.
היסטוריה

שיתוף הפעולה הראשון בין השניים היה בסרט "אופני הרעם" (2002-2001, בכיכובם של יובל שפרמן, רונן הרשקוביץ, יניב חיים, רוברט הניג ואיציק לילך), דרמה עלילתית אותה כתב וביים כהן והפיק בן-חור, תחת השם "ארבל מדיה". לאחר הצלחת הסרט חברו כהן ובן-חור להפקת סרט עלילתי נוסף בשם "הרפתקה בפראג" (2 חלקים, 2003), לראשונה תחת השם "האחים כהן וחצי". הסרט - שצולם ברובו בפראג בכיכובם של רונן הרשקוביץ ומיכאל וייגל - מרכיב אלמנטים של סרט דרמה, מסתורין, מותחן, מיתולוגיה והיסטוריה. לאחר מכן, החברה הפיקה סדרת מערכונים עבור ערוץ התכלת, שלבסוף אוגדו לכדי שלושה סרטים: "הדיסק הצרוב", "מנין חסר" (2005) ו"הצחקתם אותי" (2007).
בראיון למקור ראשון התייחס כהן לשמה של החברה: ”זה התחיל כהלצה יחד עם שותפי, שחר בן-חור על האחים כהן מהוליווד והפך למשהו אמיתי כשגילינו שאמא של שחר גם כהן. מה שהופך אותו לחצי כהן גאה”.
החל משנת 2006, עם יציאת טרילוגיית הסרטים המצליחה "חרב דוד" (בכיכובם של אלי גלפרין ודויד בילנקה) הפיקה החברה בעיקר סרטי מתח ופעולה המצולמים (בחלקם) בחוץ לארץ. ב-2008 יצאה סדרת הסרטים המצליחה "נשק שחור" (השתתף בפסטיבל קולנוע דרום 2006 ופסטיבל קולנוע אילת 2007), הסדרה נחשבה לייחודית במגזר שלראשונה הופיעו בה קטעים מוקומנטרים, בשילוב מותחן-פעולה בסגנון ג'ייסון בורן. באותה שנה יצא הכותר "הזדמנות לשינוי", סרט המורכב משלוש עלילות שונות בעלות מסר זהה. ביחס לשאר סרטי האחים כהן וחצי, "הזדמנות לשינוי" לא נחל הצלחה משמעותית.
בין השנים: 2010-2008 הפיקה החברה (בשיתוף "מעוף הפקות") סדרת סרטים בהמשכים בשם "כח זיקית". בתחילה, הסדרה תוכננה לצאת בשלוש חלקים, - עקב הצלחת הסדרה, יצא לבסוף פרק ספיישל נוסף.
בסוף שנת 2010, לאחר צאת הסרט הרביעי בסדרת "כח זיקית", כמו חברות רבות בתעשיית הקולנוע החרדי-גברי באותן שנים - החברה התפרקה. שנים אלו ידועות כסוף תקופת "תור הזהב" של הענף הגברי. יהודה גרובייס, הנחשב לממציא הקולנוע החרדי והיוצר הבולט בתחום, הוציא את סרטו האחרון "הזכייה הגדולה" בשנת 2011. גם חברת ההפקות הוותיקה "גל דיסק" חתמה את פעילותה בשנת 2009 עם הסרט "טיפות מים".
סרטים

|  |  | שנה | שם | ז'אנר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | 2002-2001 | אופני הרעם | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 2 |  | 2003 | הרפתקה בפראג 1 | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 3 |  | 2003 | הרפתקה בפראג 2 | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 4 |  |  | הדיסק הצרוב | קומדיה, מערכונים |
| 5 |  | 2005 | מנין חסר (המשך של הדיסק הצרוב) | קומדיה, מערכונים |
| 6 |  | 2007 | הצחקתם אותי | קומדיה, מערכונים |
| 7 |  | 2006 | חרב דוד 1: הרפתקה בבודפשט | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 8 |  | 2006 | חרב דוד 2: כנגד הזמן | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 9 |  | 2006 | חרב דוד 3: סוף הדרך | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 10 |  | 2008 | נשק שחור 1: הרפתקה באיסטנבול | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 11 |  | 2008 | נשק שחור 2: משחק מסוכן | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 12 |  | 2008 | נשק שחור 3: זהות בדויה | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 13 |  | 2008 | נשק שחור 4: מפגש גורלי | עלילתי, דרמה, מותחן פעולה |
| 14 |  | 2008 | הזדמנות לשינוי | עלילתי, דרמה |
| 15 |  | 2008 | כח זיקית 1: סכנה בלב ים | עלילתי, דרמה, קומדיית פעולה |
| 16 |  | 2009 | כח זיקית 2: הגביש | עלילתי, דרמה, קומדיית פעולה |
| 17 |  | 2009 | כח זיקית 3: רגע האמת | עלילתי, דרמה, קומדיית פעולה |
| 18 |  | 2010 | כח זיקית 4: לחשוף את קודקוד צל | עלילתי, דרמה, קומדיית פעולה |
ראו גם

קולנוע חרדי
אריאל כהן
כוח זיקית
האחים גרובייס
לקריאה נוספת

מתן אהרוני, זה לא קולנוע, זה מפגש חברתי, מוסד ביאליק, 2023
הערות שוליים

↑  אופני הרעם: אל מול פני הסכנה - משימה בלתי אפשרית מול הטרור
↑  "חרב דוד" - הונגריה, "נשק שחור" ו"כח זיקית" - טורקיה
↑  על כותר הסרט השלישי נכתב: "פרק שלישי ואחרון"
↑  על כותר הסרט הרביעי נכתב: "פרק רביעי ומיוחד"
"אופני הרעם" (2001-2002), סרטם הראשון, דה פקטו, של האחים כהן וחצי
"כח זיקית" (חלק 4, 2010) סרטם האחרון של האחים כהן וחצי
דיקסיט דומינוס

הנדל בשנת 1727
שתי הכנסיות סנטה מריה בפיאצה דל פופולו ברומא
דיקסיט דומינוס  (לטינית: Dixit Dominus, לפי המקור העברי "נאום ה'") היא יצירה מוזיקלית דתית, מעין קנטטה כנסייתית בשמונה חלקים, בלטינית, מאת גאורג פרידריך הנדל, מבוססת על מילות מזמור תהילים ק"י ובסיומה עם תוספת בהשראת הברית החדשה. נושאת מספר הקטלוג 232 HWV ברשימת יצירותיו של הנדל. הולחנה בסגנון בארוקי ובוצעה לראשונה ברומא בשנת 1707. מיועדת לחמישה זמרים סולנים - שני סופרנים, אלטו, טנור ובאס, מקהלה, תזמורת כלי מיתר (שני כינורות, שתי ויולות, צ'לו, קונטרבס) ובאסו קונטינואו. יצירה זו נמצאת באחד מכתבי היד האוטוגרפים המוקדמים ביותר של הנדל, הנשמר במוזיאון הבריטי בלונדון. היא פורסמה בשנת 1867
תולדות היצירה

הנדל הלחין את "דיקסיט דומינוס" בעת מסעו באיטליה בגיל 22. ייתכן כי התחיל לכתוב אותה בעת שהייתו בפירנצה ובוונציה וסיים אותה ב-11 באפריל 1707 ברומא. באיטליה זכה להערכה מצד נציגים בולטים של האצולה ושל הממסד הקתולי שניסו אף לשכנעו לנטוש את אמונתו הלותרנית. בלי להמיר את דתו, הוא הסכים לכתוב כמה עבודות מוזיקליות בשפה הלטינית ברוח הכנסייה הרומית קתולית.
הנדל ביקש להוכיח את עצמו בזירה המוזיקלית  האיטלקית שנהנתה מיוקרה רבה בכל אירופה המערבית.
יש אומרים כי היצירה הוזמנה על ידי הקרדינל קרלו קולונה (1665 - 1739) שהיה קשור למסדר הכרמליטים. היא בוצעה יחד עם האנטיפון סאלווה רגינה Salve regina, עוד שני מזמורי תהלים לאודאטה פוארי Laudate pueri (תהלים קי"ג) וניסי דומיניס Nisi Dominis (תהלים קכז) ועוד כמה קטעים נוספים - האנטיפונים "טה דקוס וירגינאום"
Te Decus Virgineum, הק אסט רגינה וירגיניום  Haec est Regina Virginium, והמוטט "סביאט טלוס אינטר ריגורס".  
Saeviat tellus inter rigores, בחגיגות השנתיות של הערבית של מרים הקדושה, גבירת הכרמל, ב-16 ביולי 1707 ככל הנראה בכנסייה סנטה מריה אין מונטסנטו בפיאצה דל פופולו ברומא.
מבנה ואפיונים של היצירה

היצירה כתובה בסול מינור וביצועה נמשך  30-35 דקות. היא קרובה לדפוס של מיסה עם קטעים חלופיים לסולנים ולמקהלה ומזכירה קצת יצירות מקהלתיות מסוימות של ויוואלדי.
המלחין מעמיד אתגר בפני הווירטואוזיות של הסולנים  והמקהלה.
היא מורכבת משמונה חלקים, כדלקמן:
| חלק | מבצעים | מילים (עברית) | מילים (לטינית) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מקהלה | לְדָוִד, מִזְמוֹר: נְאֻם ה', לַאדֹנִי--שֵׁב לִימִינִי; עַד-אָשִׁית אֹיְבֶיךָ, הֲדֹם לְרַגְלֶיךָ | Dixit Dominus Domino meo: Sede a dextris meis, donec ponam inimicos tuos scabellum pedum tuorum. |
| 2 | אריה (קונטראטנור סולו) | מַטֵּה-עֻזְּךָ--יִשְׁלַח ה', מִצִּיּוֹן; רְדֵה, בְּקֶרֶב אֹיְבֶיךָ | Virgam potentiae tuae emittet Dominus ex Sion: dominare in medio inimicorum tuorum. |
| 3 | אריה (סופרן סולו) | עַמְּךָ נְדָבֹת, בְּיוֹם חֵילֶךָ: בְּהַדְרֵי-קֹדֶשׁ, מֵרֶחֶם מִשְׁחָר; לְךָ, טַל יַלְדֻתֶיךָ | Tecum principatus in die virtutis tuae, in splendoribus sanctis. Ex utero ante luciferum genui te. |
| 4 | מקהלה | נִשְׁבַּע ה', וְלֹא יִנָּחֵם-- אַתָּה-כֹהֵן לְעוֹלָם; עַל-דִּבְרָתִי, מַלְכִּי-צֶדֶק. | Iuravit Dominus et non paenitebit eum: Tu es sacerdos in aeternum secundum ordinem Melchisedech. |
| 5 | סולנים ומקהלה | אֲדֹנָי עַל-יְמִינְךָ; מָחַץ בְּיוֹם-אַפּוֹ מְלָכִים | Dominus a dextris tuis, confregit in die irae suae reges |
| 6 | סולנים ומקהלה | יָדִין בַּגּוֹיִם, מָלֵא גְוִיּוֹת;    מָחַץ רֹאשׁ, עַל-אֶרֶץ רַבָּה. | Iudicabit in nationibus:  Implebit ruinas, conquassabit capita in terra multorum. |
| 7 | דואט לסופרן ומקהלה | מִנַּחַל, בַּדֶּרֶךְ יִשְׁתֶּה;  עַל-כֵּן, יָרִים רֹאשׁ. | De torrente in via bibet, propterea exaltabit caput. |
| 8 | מקהלה | הלל לאב, ולבן ולרוח הקודש כפי שהיה בראשית, ועתה ולעולמי עולמים. אמן. | Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto, Sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in saecula saeculorum. Amen. |
הערות שוליים

↑  מספר המזמור בספר תהלים לפי התרגום הלטיני "וולגאטה הוא ביחידה פחות - 109 -לעומת 110 בברית הישנה של הכנסייה הלותרנית ובמקרא.
↑  W.Thompson (1994) p.39
↑  המוזיקה של הנדל והכרמליטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407902905171  BnF: cb13913139c (data)  GND: 300064489  LCCN: no98001050  MusicBrainz work: 37c35905-2ab0-4385-b970-48842b461dde  VIAF: 177624321   WorldCat (עם VIAF): 177624321
הבליץ על בריסטול

קיר כנסיית ניקולאס הקדוש בבריסטול, עם סימני פגיעה מן הבליץ
הבליץ על בריסטול הוא כינוי לסדרת הפצצות של מטוסי הלופטוואפה הגרמניים על העיר בריסטול בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה. בין ה-24 בנובמבר 1940 ל-11 באפריל 1941 הופצצה העיר באופן מאסיבי שש פעמים. בסך הכל הופצצה העיר במהלך המלחמה 77 פעמים, נשמעו בה אזעקות 548 פעמים והוטלו עליה 919 טון של חומר נפץ ועוד פצצות תבערה רבות. במהלך ההפצצות על בריסטול נהרגו 1,299 בני אדם, נפצעו 1,303 וחולצו 697 מתוך הריסות. בהפצצות בעיר נהרסו 89,080 מבנים.
רקע

כשפרצה מלחמת העולם השנייה הייתה בריסטול עיר נמל ותעשייה חשובה. נמל בריסטול היה מקום בו הגיעה אספקה רבה לאי הבריטי ממדינות כמו ארצות הברית וקנדה ולפיכך היה בעל חשיבות אסטרטגית. כמו כן, מכיוון שאספקה רבה הגיעה דרך נמל בריסטול היו בבריסטול שטחי אחסון בהם היו כמויות גדולות של מוצרים הנדרשים למאמץ המלחמתי הבריטי. מטרות אסטרטגיות נוספות שהיו בעיר הם מפעלי מטוסים של בריסטול אירופליין ומספנות. מסיבות אלו הייתה בריסטול יעד טבעי להפצצה אסטרטגית על ידי הגרמנים.
ההפצצות

הפשיטה האווירית הגרמנית הראשונה על העיר נערכה ב-25 ביוני 1940, בהתקפה זו הופצצה העיר במשך כשעתיים ונהרגו חמישה בני אדם. תקיפות קטנות נערכו לכל אורך החודשים יולי, אוגוסט, ספטמבר ותחילת נובמבר. הניווט לעיר היה קל יחסית לטייסים הגרמנים, שכן הם יכלו לעקוב אחרי השתקפות אור הירח בנהר אייבון וכך להגיע בקלות לחלק העתיק של העיר.
ההפצצה הכבדה הראשונה על העיר נערכה ב-24 בנובמבר 1940. החל מהשעה 18:30 בערב הפציצו כ-150 מטוסים גרמניים את בריסטול. במשך כ-6 שעות הם הטילו על העיר כ-12,000 פצצות תבערה וכ-160 טון של חומר נפץ מרסק. בעיר השתוללו כ-70 שרפות שגרמו לנזק רב. בהתקפה זו נפגעו יותר מ-10,000 מבנים, לרבות מבנים היסטוריים רבים בחלק העתיק של בריסטול וכנסיות רבות, ונהרגו 207 בני אדם. בשל העובדה שבאותה התקופה הופצצו ערים נוספות בבריטניה (למשל קובנטרי 10 ימים לפני כן וברמינגהאם חמישה ימים לפני כן) לא זכתה הפצצה זו על בריסטול לסיקור נרחב בכלי התקשורת.
הפצצה גדולה נוספת נערכה ב-2 בדצמבר, בה נהרגו 256 בני אדם. הפצצות מסיביות היו גם ב-16 בדצמבר. בלילה שבין ה-3 וה-4 בינואר 1941 ערכו הגרמנים את ההפצצה הארוכה ביותר על בריסטול במהלך המלחמה, שארכה כ-12 שעות, 149 בני אדם נהרגו בתקיפה זו. בהפצצה הזו הושלכה על העיר פצצה עצומה בגודלה, במשקל 4,400 ליבראות (כמעט 2,000 קילוגרם), הפצצה לא התפוצצה וצוות סילוק פצצות היה צריך לחפור באדמה כ-8 מטרים כדי להוציא אותה. הפצצה זכתה לכינוי "השטן" והיא הוצעדה במצעד יום הניצחון בלונדון בסיום המלחמה, 1945.
הפצצות גדולות היו גם ב-16 במרץ, בהן נהרגו 257 בני אדם, ושוב ב-11 באפריל. ב-12 באפריל ביקר וינסטון צ'רצ'יל בעיר וחיזק אותה על עמידתה. הפשיטה האחרונה על העיר הייתה ב-15 במאי 1944.
ההולנדי המעופף (אופרה)

סצנת הסיום של האופרה-מתוך עיתון בלייפציג 1843
ההולנדי המעופף (בגרמנית: Der fliegende Holländer) היא אופרה בשלוש מערכות שנכתבה והולחנה בידי ריכרד וגנר.
באוטוביוגרפיה שלו טוען וגנר כי את ההשראה לכתיבת האופרה קיבל כאשר ספינתו נקלעה לסערה בעת מסע בים מריגה ללונדון בקיץ 1839. במקום אחר טען כי הושפע מסיפורו של היינריך היינה, "זכרונותיו של מר שנבלופסקי".
הצגת הבכורה של האופרה התקיימה ב-2 בינואר 1843 בדרזדן והציגה את ניסיונותיו הראשוניים של וגנר ביצירת אופרות הנשענות על לייטמוטיבים חוזרים, כמאפיינים של הדמויות והאירועים בסיפור המסגרת.
סיפור העלילה > מערכה ראשונה

קפטן דאלאנד (Daland) מנווט את ספינתו לאורך החוף הנורווגי בדרכו הביתה ובמזג אוויר סוער. הוא וצוותו פורשים למנוחה ומשאירים רק את ההגאי על משמרתו. ההגאי נרדם כאשר ספינת רפאים מופיעה, ושתי הספינות מתנגשות זו בזו. ידיים נעלמות מקפלות את המפרשים. איש חיוור ומזוקן ולבוש שחורים עולה על החוף ומבכה את מר גורלו. הוא קולל על ידי השטן להפליג לנצח בימים. על מנת לזכות בחנינה, יקבל אפשרות להגיע לחוף מדי שבע שנים ולמצוא לעצמו אישה נאמנה אשר רק בכוחה לשחררו מן הקללה. קפטן דאלאנד מתעורר ומציע לזר את בתו סנטה (Senta) בתמורה לאוצר גדול.
סיפור העלילה > מערכה שנייה

קבוצת נערות רוקדות ושרות בביתו של דאלאנד. סנטה בוהה בתמונת הולנדי יפהפה התלויה על הקיר וחולמת להצילו מידיו של השטן. אריק הצייד, חברה לשעבר של סנטה, שומע את שירתה, ומספר לה על חלום שבו מופיע אביה עם זר מן הים שאותו בכוונתו להשיא לה. דאלאנד חוזר מן הים עם הזר וסנטה נשבעת להיות נאמנה לו עד המוות.
סיפור העלילה > מערכה שלישית

הנערות חוזרות להכנת מסיבת החתונה ומזמינות את מלחי ספינת הרפאים להצטרף אליהן. אנשיו של דאלאנד נבהלים מרוחות הרפאים. אריק וסנטה מגיעים והוא כועס עליה על שנטשה אותו למרות הבטחותיה בעבר לשמור לו אמונים לנצח. הזר השומע את דבריו נתקף בייאוש ומבין כי הוא אבוד לנצח ולעולם לא ישתחרר מן הקללה. הוא מכנס את אנשיו, מודיע לסנטה על הסיבה לביטול החתונה, ומכריז באוזני כולם כי הוא ההולנדי המעופף. ההולנדי ואנשיו מתכוננים להפליג חזרה. סנטה משליכה את עצמה לים ומכריזה כי היא נאמנה לו עד המוות. בכך היא גואלת את ההולנדי מן הקללה שהוטלה עליו, ספינת הרפאים נעלמת, ושניהם מגיעים לגן העדן.
דיקסיט

מספר קלפי משחק
מהלך המשחק
דיקסיט (בלטינית: Dixit) הוא משחק קלפים מבית היוצר ג'ין לואיס רובירה, שפורסם על ידי חברת לייבלנד (Libellund) בשנת 2010. פירוש המילה דיקסיט בלטינית הוא: "היא אמרה" או "הוא אמר".
מהלך המשחק

בתחילת המשחק כל שחקן מקבל שישה קלפים אקראיים. על פי סדר תורות שהוחלט, בכל פעם, השחקן שהוא המספר, מעיין בקלפיו ואומר בקול רם אסוציאציה שעולה בראשו לאחד מהקלפים שבידו (מבלי להראות את הקלף לשאר המשתתפים). שאר השחקנים מעיינים בקלפיהם ובוחרים את הקלף שלדעתם ממחיש את האסוציאציה באופן הטוב ביותר. לאחר מכן כל השחקנים נותנים את הקלפים שבחרו למספר, מבלי להראות אותם, והוא טורף אותם יחד עם הקלף שלו. לאחר מכן מניחים את כל הקלפים באופן אקראי עם הפנים כלפי מעלה ונותנים לכל קלף מספר. כל שחקן, מקבל בתחילת המשחק כרטיסיות מרובעות מקרטון קשיח כמספר השחקנים, הממוספרות מ-1 ועד מספר השחקנים במשחק. כל שחקן פרט למספר מניח עם הפנים כלפי מטה (מבלי להראות לאחרים), את הכרטיסייה עם מספר התמונה שלהערכתו היא התמונה של המספר. אחר כך כולם הופכים בו זמנית את הכרטיסיות.
חוקי המשחק

בשני מקרי הקיצון - בהם כל השחקנים מצליחים לנחש איזה קלף הוא של המספר, או לחלופין כולם נכשלים בניחוש - המספר לא זוכה בנקודות ואילו כל שאר השחקנים מקבלים שתי נקודות. אם חלק מן השחקנים הצליחו לנחש נכונה, אז המספר והמנחשים נכונה מקבלים שלוש נקודות והשחקנים שלא ניחשו נכונה לא זוכים בנקודות. כל שחקן שבלבל אחר וגרם לכך שיצביע לקלף שלו במקום לקלף של המספר, מקבל נקודה על כל שחקן שהצליח לבלבל.
המשחק נגמר כאשר כל חפיסת הקלפים נגמרת.