stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קשרי משקיעים

קשרי משקיעים (באנגלית: Investor relations, או בראשי התיבות: IR) הם שורת פעילויות שמבצעת חברה ציבורית, על מנת לידע את בעלי המניות שלה ומשקיעים פוטנציאליים באסטרטגיה שלה, בתוכניותיה העסקיות ובתוצאות של פעילותה. לרוב, מטרת קשרי המשקיעים היא להציג את מרב המידע הנחוץ למשקיעים כדי להחליט אם להשקיע בניירות הערך של החברה.
פעילויות מסוימות של קשרי משקיעים מחויבות על פי תקנות שקבעו הרשות לניירות ערך והבורסות לניירות ערך. בין השאר חייבת החברה להציג לבעלי המניות שלה דו"ח שנתי ודו"חות תקופתיים על תוצאותיה הכספיות, להודיע על כל שינוי מהותי בפעילותה או בהנהלתה, לדווח על גיוס הון, על חלוקת דיבידנד וכיוצא בזה.
חוק סרבנס-אוקסלי (בקיצור SOX) הוא חוק פדרלי של ארצות הברית שנחקק בשנת 2002, בעקבות מספר מקרים בהם חברות ציבוריות קרסו במפתיע בשל אי-סדרים או מעילות שהובילו לדיווחים כספיים מטעים. החוק הגביר את חשיבותם של קשרי משקיעים, בחייבו בעלי תפקידים בחברות להצהיר על קיום בקרות נאותות בחברה שיבטיחו דיווח כספי מדויק וימנעו מקרים של אי-סדרים או טעויות בהצגת מצב עסקי החברה כפי שמשתקף בדוחות הכספיים. עקרונותיו של חוק זה השפיעו על הרגולציה במדינות נוספות, ובהן ישראל.
קשרי משקיעים מהווים פרקטיקה רווחת במדינות שבהן שוק ההון מפותח. בשווקים שבהם אלפי חברות ציבוריות מתחרות על תשומת לבו של המשקיע, יש קושי רב לחברות קטנות ולא-מוכרות להיחשף בפני משקיעים פוטנציאליים ולמשוך אליהם את המשקיעים המתאימים. בישראל גברה השכיחות של ניהול קשרי משקיעים בחברות ציבוריות מאמצע שנות ה-1990, בעיקר לנוכח ריבוי החברות הישראליות שהחלו להיסחר בבורסות בחו"ל, ובעיקר בארצות הברית.
מנהל קשרי משקיעים

חברות ציבוריות רבות ממנות מנהל קשרי משקיעים (Investore Relations Officer או IRO), שבאחריותו לנהל את פעילויות ה-IR של החברה. מנהל ה-IR שומר על קשר עם אנשי מקצוע בשוק ההון ועם משקיעים אחרים, אשר מבקשים לדעת יותר אודות החברה. במסגרת עבודתו עוסק מנהל ה-IR בהפצת מידע אודות החברה באמצעות הודעות לעיתונות, עיצוב וניסוח מסרי החברה לשוק ההון, איתור משקיעים פוטנציאליים ויצירת קשר עמם, פגישות אישיות עם משקיעים ואנליסטים, השתתפות בכנסי משקיעים, עדכון מדור ה-IR באתר החברה, והפקת דו"ח שנתי. מנהל ה-IR עוסק גם בניתוח רשימת בעלי המניות בחברה ובמעקב אחר שינויים בבעלות בחברה.
מנהל קשרי המשקיעים חייב להיות מודע לסוגיות שעל סדר יומה של החברה ואשר עשויות להשפיע עליה ועל התוצאות העסקיות שלה. מנהל ה-IR נהנה מגישה ישירה ליו"ר החברה, למנכ"ל החברה ולסמנכ"ל הכספים של החברה, כדי להבטיח שהמסרים שמעבירה החברה למשקיעים ולשוק ההון כולו יהיו אחידים ועקביים.
בחברות רבות מקובל להעסיק חברה חיצונית כיועצת וכמטפלת בקשרי המשקיעים. יתרונה של חברה חיצונית בא לידי ביטוי בהיכרות הקרובה יותר שיש לה עם פעילי שוק ההון וברמת עדכונה על השינויים בשוק, כגון מעבר אנליסטים מגוף לגוף וכן ניסיונה בהתמודדות עם מצבים שונים.
קרן (יישוב)

ממטבעות העיר קרן: מימין הכיתוב "קרן", משמאל התאריך בספרות פיניקיות
קרן (בפיניקית: 𐤒𐤓𐤍, ביוונית: Κάρνη או Κάρνος, בלטינית: Carne או Carnos) הייתה עיר פיניקית עתיקה מול עיר־האי ארוד, מצפון לטרטוס. קרן (ולא מרת (אנ'), בניגוד לטעות הנפוצה) שימשה כנמל היבשתי לארוד והייתה עיר הנמל היחידה מבין הערים הכפופות לארוד.
דבר לא ידוע על ההיסטוריה העצמאית של העיר – כל שידוע עליה הוא מידע הנוגע לכל קו החוף הכפוף לארוד, שכלל אותה, את טרטוס ("אנטי־ארדוס", מול־ארוד ביוונית), מרת, אנידרה, בלנאיה ופלטוס. ליקופרון (אנ') משתמש במונח "Καρνῖται κύνες", "כלבים קרנִיים" ככינוי לסוחרים פיניקיים. אצל סטראבון היא מוזכרת כאחת מערי החוף הארודיות, בה נמצא הנמל היבשתי של ארוד. פליניוס הזקן הזכיר אותה בצפון פיניקיה. סטפנוס מביזנטיון הזכיר אותה כעיר פיניקית.
בעיר התקיימה מטבעה שעל מטבעותיה הוטבע השם הפיניקי של העיר ומניין שנים בספרות פיניקיות, אשר ככל הנראה מייצג את מניין הערים מאז קבלת האוטונומיה של העיר ארוד. על חלק מהמטבעות הוטבעו גם האותיות היווניות ΚΑΡ, כאשר האלפא והרו מחוברות. על חלקם גם הופיע דקל, סמל לאומי פיניקי שהופיע על מטבעות פיניקיים רבים. בין האלים הבולטים על מטבעות העיר היו זאוס, טיכה ואשמון־אסקלפיוס (לעיתים הוכתר על־ידי ניקה). מטבעות העיר הם בעיקר מסוגים אופייניים לארוד, אך הסוג של אשמון־אסקלפיוס מצביע על פולחן מיוחד של האל בקרן. המטבעה עבדה, לפי הממצא, במיוחד בשנים (כולן לפנה"ס) 226/225–221/220, 188/187–185/184 ו־137/136, שנה בה הייתה פריחה בהטבעת מטבעות גם בארוד עצמה.
העיר נמצאת במקום הנקרא כיום Karnûn או Karnoun, בסיומת ־וּן האופיינית גם לשמות שלא הסתיימו בסיומת היוונית -ον (כמו למשל בתרון, היא Βοτρύς).
לקריאה נוספת

Oliver D. Hoover, A Second Look at the Aradian Bronze Coinage Attributed to Seleucus I (SC 72–73), American Journal of Numismatics 18, 2006, עמ' 43–50
הערות שוליים

↑  George Francis Hill, Catalogue of the Greek Coins of Phoenicia, Arnaldo Forni - Editore, 1965, עמ' xl; יש לציין שהקשר בין השם למילה העברית־כנענית "קרן" מקרית.
1 2  סטפנוס מביזנטיון, Cum annotationibus L. Holsteinii, A. Berkelii et Th. de Pinedo. Vol. I, cum Guilielmi Dindorfii praefatione, cui insunt lectiones libri Vratislav, Leipzig, 1825, עמ' 238
1 2 3  סטראבון, גאוגרפיקה, 16.2.12 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)
1 2  פליניוס הזקן, תולדות הטבע, 5.19 (ראו במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית)
1 2 3 4 5 6  George Francis Hill, Catalogue of the Greek Coins of Phoenicia, Arnaldo Forni - Editore, 1965, עמ' xxxviii
↑  Renan, Ernest (1864). Mission de Phénicie. Paris: Imprimerie Impériale. p. 20, 55, 97
↑  Renan, Ernest (1864). Mission de Phénicie. Paris: Imprimerie Impériale. p. 20
↑  ליקופרון, אלכסנדרה, שורה 1291 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)
1 2 3  George Francis Hill, Catalogue of the Greek Coins of Phoenicia, Arnaldo Forni - Editore, 1965, עמ' xxxix
↑  אריה ל. בן-אלי, יוסף רינגל ויעקב משורר, אניות וחלקי אניות על מטבעות עתיקים א, קרן המוזיאון הימי הלאומי, 1975, עמ' 66
1 2  George Francis Hill, Catalogue of the Greek Coins of Phoenicia, Arnaldo Forni - Editore, 1965, עמ' xl
1 2  Renan, Ernest (1864). Mission de Phénicie. Paris: Imprimerie Impériale. p. 21
קשרי פטרון-קליינט ברומא העתיקה

קשרי פטרון קליינט ברומא העתיקה [מלטינית: קליינטים (clientes), פטרון (patronus)], או פטרונואז' וקליינטלה, היו מערכת חברתית נפוצה ויסודית ברומא העתיקה. מערכת זו התבססה על קשר בין בני מעמדות שונים בחברה הרומית והיא הייתה בעלת השפעה רבה על חיי החברה, הפוליטיקה, הכלכלה ויחסי החוץ של המדינה הרומית לאורך רוב תקופות המלוכה הרומית, הרפובליקה הרומית והקיסרות הרומית. ההיסטוריון צבי יעבץ מדגיש את חשיבותה של מערכת זו והשפעתה תוך שהוא מכנה אותה "התופעה החברתית הבסיסית ביותר" בחברה הרומית.
קשר הקליינטלה היה מבוסס על הצורך של הקליינטים בהגנה וחסות, כלכלית, משפטית וחברתית ועל הצורך של הפטרון בתמיכה פוליטית, ביוקרה ומעמד שהאצילה עליו הקליינטלה שלו. הקליינט היה רומאי, לא בהכרח בן השכבות הנמוכות, שנזדקק לסוג של תמיכה מצד אדם עשיר או מכובד יותר. בתמורה לעזרה זו, ה"חסד" (beneficium), היה הקליינט מחויב לפטרון, העניק לו שירותים (officium) ותמך בו, הן בחייו הפרטיים והן בחייו הפוליטיים.
חסות הפטרונים כללה, בין השאר, הגנה משפטית ואף פיזית לקליינטים שלהם. התמורה שהם קיבלו מהקליינטים הקיפה מספר רב של תחומים בחייהם; בין השאר הקליינט הצטרף לפטרונו בעיתות מלחמה והפגין כלפיו כבוד בפומבי. לגודל הקליינטלה הייתה חשיבות רבה לפטרונים, השפעתם הפוליטית ויוקרתם החברתית הושפעה ישירות ממספר הקליינטים שהיו להם.
ההיסטוריון תאודור מומזן מתאר את הקליינטים כחלק בלתי נפרד מהיחידה הבסיסית של החברה הרומית, בית האב. הוא מגדיר אותם כ"בני חורין תחת חסותם של בני העדה" ומתאר אותם כחוג של אנשים חופשיים בתוך בית האב, התלוי בדעותיו של ראש הבית, אך נבדל הן מהעבדים, והן מחברי המשפחה שווי הזכויות.
קשרי פטרון-קליינט לא היו מבוססים על החוק הרומי, לפחות בחלקם הגדול ויסודם היה בחובת הנאמנות ההדדית בין שני הצדדים. מקור סמכותם של קשרים התבסס על מסורת אבות, יחסי נאמנות (fides) ונורמות מוסריות, חברתיות ודתיות. בשנת 450 לפנה"ס לערך קיבלו יחסים אלו מעמד חוקי מסוים בחוקת 12 הלוחות (אנ'). מאפיין בולט נוסף של קשרים אלו היה, לפחות בקרב המשפחות הרומיות הגדולות ובני חסותן, שהם עברו בירושה מדור לדור.
סוג מסוים של קשרי פטרון וקליינט, נוקשה יותר, בעל תוקף חוקי, התקיים בין עבדים משוחררים לאדוניהם לשעבר. לפי מומזן היה הפטרון יכול לקחת את רכוש עבדו לשעבר, חלקו או כולו, להחזירו לעבדות ואף להוציאו להורג. עם זאת, לפטרון עדיין הייתה חובה מוסרית להגן ולשמור על עבדו המשוחרר, ולרוב הוא לא הפגין כלפיו את אותו יחס נוקשה שהפגין כלפי עבדיו.
מקור הקליינטלה והפטרונואז' אינו ברור, אולם הוא היה קיים עוד מימי המלוכה הרומית ומהתקופות הקדומות ביותר של קיומה של רומא. בחברה האטרוסקית ששלטה במרכז וצפון איטליה במאות ה-8 וה-7 לפנה"ס, היה קיים מעמד שכונה בשם "אטרא" (etera), שההיסטוריון ישראל שצמן משער שהיה מקביל למעמד הקליינטים ברומא.
במשבר החברתי-מדיני של המאה ה-3 איבד מוסד הפטרון את חשיבותו.
המושג משמש בהשאלה גם לתיאור מדינה חלשה הכפופה למדינה חזקה ממנה - מדינה קליינטית.
הערות שוליים

↑  צבי יעבץ, אוגוסטוס - ניצחונה של מתינות, הוצאת דביר, 1988, עמ' 104. יעבץ מתייחס בפרט לימי אוגוסטוס.
↑  יעבץ, עמ' 51
↑  ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, ירושלים: י"ל מאגנס, תש"ן, עמ' 43.
↑  תאודור מומסן, דברי ימי רומא, כרכים א וב; תרגום על ידי דוד קלעי, צבי ויסלבסקי וצבי רודי, תל אביב, מסדה, תשכ"א, כרך א, עמ' 42.
1 2 3  שצמן, עמ' 42
1 2  מומזן, עמ' 42
↑  יעבץ, 51
↑  שצמן, עמ' 58
↑  שצמן, עמ' 23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529896905171  BnF: cb11954979m (data)  LCCN: sh90003161 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראי-נוע

ערך זה עוסק בספר בסדרת "עולם הדיסק". אם התכוונתם לטכנולוגיה שקדמה לקולנוע, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טרי פראצ'ט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 נושא:  סרט 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1990
 מספר עמודים:  342
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך:  1999
 תרגום:  אורי בלסם
 סדרה
 סדרת ספרים:  עולם הדיסק
 
ראי־נוע (באנגלית Moving Pictures) הוא הספר העשירי בסדרת עולם הדיסק של הסופר הבריטי טרי פראצ'ט. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 1990, ובשנת 1999 תורגם לעברית על ידי אורי בלסם.
עלילת הספר, מתרחשת בערים "אנק-מורפורק" - העיר המרכזית בעולם הדיסק, ועיר הנקראת "הולי-ווד", מקבלת השראה מהוליווד ותעשיית הסרטים, אטלנטיס, וספריו של ה.פ. לאבקרפט.
דמויות

דיבלר שוחט־גרוני־במו־ידי, סוחר ממולח שמנסה ככל יכולתו להתעשר, וכשאינו מצליח בזאת הוא מוכר נקניקיות ופשטידות בשר שאינן ראויות למאכל.
תומאס סילוורפיש, נשיא גילדת האלכימאים, רוצה לעשות סרטים חינוכיים ובידוריים.
מּוּסְטְרוּם רִידְקוּלי, הארכינשיא החדש של אוניברסיטת הנסתר, מכשף שרגיל לחיות בטבע, ואינו משתלב באוניברסיטה שם הספורט העיקרי הוא לנוח.
גזבר האוניברסיטה השואף להחתים את רידקולי על כל מיני טפסים, אך סופג צעקות ממנו.
הספרן, מכשף לשעבר שהפך בתאונת כישוף לאורנגאוטן, והוא היחיד שיכול להתמודד עם הספרים בספריה.
ויקטור טוגלבנד, סטודנט כשרוני ועצל באוניברסיטה הנסתרת, שמעדיף לשמור על כושר, דבר שמסייע לו עת עזב את לימודיו לטובת תעשיית הסרטים, שם הוא נקרא "ויקטור מרצ'יאנו".
תדה (ג'ינג'ר) ווידל, נערה תאבת פרסום המוכרת יותר בכינוי "דלורס דה סין".
לורד וטינארי, הפריץ של העיר, בעל יכולת לקרוא אנשים.
דֶטְרִיטוּס, טרול בעל רמת תפקוד השכלי ירודה ביותר באקלים חם, ובעל כוח רב.
בזאם פלנטר, מנהל אולם הראי-נוע באנק-מורפורק.
טום דיבלר, אחיינו של דיבלר, עוסק בבימוי ובהדיפת נסיונותיו של דיבלר להוסיף פרסומות לסרטים.
גספוד, כלב קטן מעורב, מגלה יום אחד שהעולם כבר לא בשחור לבן, ושהוא מסוגל לדבר.
ראי רחוק

| --- | --- |

כריכת הספר באנגלית
 מידע כללי
 מאת:  ברברה טוכמן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  היסטוריה
 נושא:  crisis of the late Middle Ages 
 הוצאה
 הוצאה:  Alfred A. Knopf
 מקום הוצאה:  ניו יורק 
 תאריך הוצאה:  1978
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  דביר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990013573790205171
 
ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות (באנגלית: A Distant Mirror) הוא ספרה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן, העוסק במספר משברים שפקדו את אירופה במאה ה-14, ואגב כך מתאר את הלכי הרוח ואת המאפיינים השונים של התקופה. הספר פורסם בשנת 1978 ותורגם לעברית ב-1995.
רקע

את שם הספר, "ראי רחוק", בחרה טוכמן כדי לבטא את הדמיון הקיים לדעתה בין התקופה ההיא לבין המאה ה-20. בהקדמה לספר היא כותבת:
כיום, לאחר ההתנסויות במוראות המאה ה-20, יש לנו תחושות אחווה לתקופה מבולבלת זו, שתפיסותיה וכלליה התמוטטו תחת לחץ המאורעות האלימים והשליליים. אנו מזהים בכאב חריף את סימניה של תקופת סבל כשאין תחושה של עתיד בטוח.
לאורך הספר, משתמשת טוכמן רבות בחיבוריהם של בני התקופה, בהם כרוניקות, שירים, ספרי נימוסין והדרכות לבני האצילים ואף ספרי בישול. במיוחד היא מרבה לצטט את ההיסטוריון בן התקופה ז'אן פרואסאר.
תוכן הספר

טוכמן סוקרת מספר רב של מלחמות, מאבקים ואסונות שפקדו את מערב אירופה במהלך המאה, בהם מלחמת מאה השנים, הדבר השחור וההתפרצויות האנטישמיות שבאו בעקבותיו, "גלות האפיפיור", מסעי ביזה שערכו קבוצות של שכירי חרב, מרד הז'אקרי, מרד הפטישאים ומרד האיכרים האנגלי, המאבקים שהובילו לעצמאותה של שווייץ וכן כיבושי האימפריה העות'מאנית באירופה. עם זאת, טוכמן לא מסתפקת בתיאורם של אירועים פוליטיים ודתיים בלבד והיא מנסה להביא תמונת מצב מקיפה ועמוקה יותר של החיים החברתיים. היא מתארת את חייהם של האנשים משכבות החברה השונות, כגון אצילים, אבירים, אנשי דת ואיכרים ומציגה את הפערים ביניהם. היא בוחנת את יחסם של אנשי החברה הגבוהה אל האיכרים, את מעמד הנשים, את צורות הלבוש והוראות הנימוסים השונות. בנוסף, היא מתייחסת ל"עידן הקרח הקטן" - שינוי באקלים שהחל באותה תקופה והפחית את הטמפרטורה הממוצעת של אירופה עד המאה ה-19.
בנוסף לכל אלה, מנסה טוכמן לחדור אף אל מחשבותיהם ותחושותיהם הפנימיות של בני התקופה. היא מתארת בפרוטרוט את חדירתה של הדת והאמונה הנוצרית אל כל רובדי החיים, את החשיבות הרבה שיוחסה לאסטרולוגיה ואת השינויים שחלו ביחס למוות. לאורך כל הספר ישנה התייחסות נרחבת לתאולוגיה ולאמונות הרווחות, לרפואה ולמיומנויותיהם של הרופאים, לספרות, לכלכלה ולאמצעי הלחימה. כמו כן היא מתארת את יחסם של סופרים ומשוררים אל התקופה בה הם חיים כשהם משווים אותה אל תקופות שקדמו להם, ומראה כי רבים מהם חיו בתודעה של תקופת שפל ואף האמינו כי העולם מתקרב אל קיצו.
חלק גדול מהסיפור שזור סביב חייו של האציל הצרפתי אנגרן השביעי, אדון קוסי, בעליה של טירת קוסי. טוכמן נימקה את בחירתה בו כדמות מרכזית מהסיבה שהוא חי חיים ארוכים יחסית ולכן יכול להישאר במסגרת הסיפור במשך רוב המאה ה-14. (הוא נולד בשנת 1340, שבע שנים לפני שפרצה מגפת המוות השחור בדרום איטליה ומת בשנת 1397). בנוסף, הוא גם היה קרוב לרבים מהקרבות והמאבקים באזור, והיה קשור הן לצרפת והן לאנגליה - הוא עצמו היה אציל צרפתי, אך הוא נישא לאיזבלה, בתו הבכורה של אדוארד השלישי, מלך אנגליה.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות. תרגמה מאנגלית כרמית גיא. הוצאת דביר, תל אביב תשנ"ה, 1995
קתרין, דוכסית קנט

קתרין, דוכסית קנט (באנגלית: Katharine, Duchess of Kent, נולדה: קתרין לוסי מארי וורסלי; נולדה ב-22 בפברואר 1933) היא רעייתו של הנסיך אדוארד, דוכס קנט, בן משפחת המלוכה הבריטית.
ביוגרפיה

נולדה ב-22 בפברואר 1933 ביורקשייר, כבתו של הברונט ויליאם וורסלי ואשתו ג'ויס מורגן ברונר, ובנוסף היא צאצאית של אוליבר קרומוול. בבית הספר למדה לנגן על מספר כלי נגינה ולאחר מכן עבדה תקופה בטיפול בבית ילדים והועסקה גם בגן ילדים בלונדון. היא ניסתה להתקבל ללא הצלחה לאקדמיה המלכותית למוזיקה ובמקום זאת למדה מוזיקה במוסד אחר.
בשנת 1961 נישאה לנסיך אדוארד מקנט, בנם הבכור של הנסיך ג'ורג', דוכס קנט ומרינה, נסיכת יוון ודנמרק. החתונה נערכה בקתדרלת יורק ובין אורחיה היו בני משפחות מלוכה מרחבי אירופה וכמו כן השחקן והמחזאי נואל קאוורד.
בשנת 1994 החליטה קתרין להמיר את דתה ולהצטרף לכנסייה הקתולית, ואף קיבלה את ברכתה של המלכה. בריאיון לרשת הטלוויזיה BBC אמרה: "אני אוהבת הנחיות והכנסייה הקתולית נותנת קווים מנחים, אני אוהבת לדעת מה מצופה ממני". למרות חוק ההסדר 1701 הקובע שאדם הנישא לקתולי יוצא מסדר הירושה לכתר הבריטי, נשאר הנסיך אדוארד בעלה במקומו, מאחר שבעת נישואיו הייתה רעייתו חברה בכנסייה האנגליקנית.
היא עובדת עם מספר ארגוני צדקה, ושמשה בעבר כמורה למוזיקה בבית ספר.
משפחתה

בשנת 1961 התחתנה עם הנסיך אדוארד, דוכס קנט, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ג'ורג' וינדזור, רוזן סנט אנדרוז (נולד ב-26 ביוני 1962) - נשא לאישה את סילוונה טומאסלי.
ליידי הלן טיילור (נולדה ב-28 באפריל 1964), נישאה לטימותי טיילור.
לורד ניקולס וינדזור (נולד ב-25 ביולי 1970) נישא לליידי פאולה דומיני דה לופיס דה פרנקופאן. הטקס נערך בקריית הוותיקן - וניקולס היה הראשון מבין בני משפחת המלוכה הבריטית שנישא בוותיקן בטקס קתולי.
קירות (שיר)

קירות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי. השיר יצא לאור ב-27 בנובמבר 2018, כסינגל השמיני מתוך אלבומו הרביעי של לוי, שתישרף האהבה, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור. השיר הוא בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו את סגנון הים-תיכונית.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-3 מיליון צפיות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי דור אוחיון והועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-27 בנובמבר 2018, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לאוגוסט 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 2 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 79 |  |
הערות שוליים

↑  קירות, נבדק ב-2020-03-14
1 2   איתי לוי - קירות (קליפ רשמי) Itay Levi, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:21)
| איתי לוי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מה עובר עלייך • כל העיר יודעת • שורדים אהבה • שתישרף האהבה |  |
| מיני-אלבומים | הולכת יחפה • סופה של חול |  |
| ערכים קשורים | ליאם הפקות • "הכוכב הבא" |  |
| איתי לוי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מה עובר עלייך | "כמעט שיר אהבה" • "מה עובר עלייך" • "בלילות קרים" • "ילדות של פעם" • "נשב ונדבר" • "אף אחת אחרת" |  |
| כל העיר יודעת | "יום שני" • "חוטים ומיקרופונים" • "5 מילים" • "כל העיר יודעת" • "שריקות" • "בשעות המתות" |  |
| שורדים אהבה | "מסיבה בחיפה" • "הפוך" • "היי את" • "פרח בשממה" • "ג'סטה" |  |
| שתישרף האהבה | "שתישרף האהבה" • "מאמו" • "אחרי הכל מתגעגע" • "פתאום אהבה" • "מסיבת רווקים" • "כמעט שנתיים" • "הנה זה בא" • "קירות" • "חיוך קטן" • "קעקוע על הלב" • "השמחה שלנו" • "טכנו" • "בואי לתמיד" • "הזמן שלנו" • "NYC" |  |
| הולכת יחפה | "הולכת יחפה" |  |
| סינגלים אחרים | "עוד יום" • "גיבורים" • "ליום הזה חיכיתי" • "חיכיתי חיכיתי" • "הלו מאמי" • "לקחת את המפתחות" • "קפה אצל ברטה" • "חצי בשבילי" • "רק בנות" • "שן ילד שן" • "אם העולם יגמר" • "את יודעת אמא" • "בסוף תמיד חוזר" |  |
קירח מכאן ומכאן

קירח מכאן ומכאן (במקור: נמצא קירח מכאן ומכאן) הוא ניב תלמודי המתאר מצב שבו אדם ניצב בפני שתי אלטרנטיבות ראויות, אך לבסוף יוצא מופסד מכל ההיבטים.
מקור הביטוי

מקור הביטוי הוא בתלמוד בבלי במסכת בבא קמא. התלמוד מספר כי האמוראים רב אמי ורב אסי ישבו לפני רבי יצחק נפחא. אחד מהם ביקש לשמוע ממנו דבר הלכה והשני ביקש לשמוע ממנו דבר אגדה. כשהתחיל רבי יצחק לומר אגדה לא הניח לו האמורא שביקש לשמוע הלכה, וכן להפך.
הגיב להם רבי יצחק:
אמשול לכם משל, למה הדבר דומה? לאדם שיש לו שתי נשים, אחת ילדה ואחת זקינה, ילדה מלקטת לו [שערות] לבנות, זקינה מלקטת לו שחורות, נמצא קירח מכאן ומכאן!
(כלומר, זה שכל אחד מכם מבקש ממני לומר דברי תורה מסוימים ולא מניח לי לומר אחרים זה דומה למקרה שבו אדם נשוי לשתי נשים, צעירה וזקנה. הצעירה מורטת את שערותיו הלבנות כדי שייראה צעיר, הזקנה מורטת את שערותיו השחורות כדי שייראה זקן, ולבסוף האדם נשאר קירח).
בתום המשל, אמר להם רבי יצחק דבר תורה שכולל גם הלכה וגם אגדה.
בתרבות

המשפט צוטט בכתבים תורניים רבים. רש"י ציטט אותו בביאורו במסכת סנהדרין וכתב:
אומר לו – לנגזל מה חסרתי לך לא לקחתי ממך אלא שום אחד ונמצא קרח מכאן ומכאן.
גם רבי מנחם מנדל שניאורסון כתב לאדם במכתב שהתפרסם לאחר מכן באחד מספרי האגרות קודש:
ואהבה רעה, דהיינו המצוות לשם פניה – אין כח בידינו למחות שיהיה המצוות נעשית כתיקונה בשלימות, דנהיה קרח מכאן ומכאן אם לא יעשו המצות מפני שאינה כתיקונה.
המשפט זכה לתפוצה גם בכתבי הסופרים העבריים, כגון אחד העם שכתב במאמרו מדינת היהודים ו"צרת היהודים":
אין צריך לאמור, כי אם לא יצא הרעיון אל הפועל יהיו תוצאותיו מעציבות מאד, כי ישאר העם קרח מכאן ומכאן.
גם משה לייב ליליינבלום כתב במאמרו מענה רך:
כי החפץ להיות עם – עליו להיות עם במלוא מובן המלה, והחפץ להתבולל בין עמים אחרים עליו להתבולל במלוא מובן המלה, היינו, בלי שום חציצה ושם־לואי בכל אופן שיהיה ולא להיות קרח מכאן ומכאן.
בשפה הערבית ישנו ניב דומה: בֵּין חַאנַא וּמַאנַא צַ'אעַת לִחַאנַא (כלומר – בין חאנא למאנא אבד הזקן שלנו).
ראו גם

חמורו של בורידן
התרנגולת שהטילה ביצי זהב
תפסת מרובה לא תפסת
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס', עמוד ב'
↑  יצא קירח מכאן ומכאן - אבשלום קור, נבדק ב-2022-08-14
↑  קרח מכאן ומכאן, באתר פשט ודרש
↑  ביאור למשל מי שהיה נשוי שתי נשים ונשאר קירח מכאן ומכאן / הרב יהודה ליב הכהן אדימאשיק הי”ד | תורתך לא שכחתי, באתר toratcha.com, ‏2016-11-24
↑  הלכה ואגדה, הילכו יחדיו?, באתר daat.ac.il
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ט, עמוד ב'
↑  ספרי כ"ק אדמו"ר - אגרות קודש - כרך יח - ו'תתקה | ספריית ליובאוויטש, באתר chabadlibrary.org
↑  מדינת-היהודים ו"צרת-היהודים" / אחד העם - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  מענה רך / משה ליב לילינבלום - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  עידית בר, קירח מכאן ומכאן: הגירסה הערבית, באתר מקור ראשון, ‏27 באוקטובר 2021
ראטקובו

| --- | --- |
הרחוב הראשי בכפר (2012)
הרחוב הראשי בכפר (2012)
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באצ'קה המערבי
 תאריך ייסוד:  1543
 שטח:  51.6 קמ"ר
 גובה:  91 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,411 (2011)
  ‑ צפיפות:  66 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°27′10″N 19°19′34″E﻿ / ﻿45.45278°N 19.32611°E﻿ / 45.45278; 19.32611
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.stanisiconline.info
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ראטקובו(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ראטקובו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רָאטְקוֹבוֹ (בסרבית קירילית: Ратково, בסרבית בכתב לטיני: Ratkovo, במקורות בעברית מוכר בשמו הקודם: פָּארָאבּוּץ', בסרבית בכתב לטיני: Parabuć) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה

האזכור הראשון לכפר הוא מ-1543 עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. לכפר היגרו משפחות מהמרחב הגרמני והתיישבו בו.
בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. ב-1948 שונה שמו ההיסטורי של הכפר מפאראבוץ' לראטקובו. לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.
הקהילה היהודית

יהודים התיישבו בכפר בראשית המאה ה-19 וקהילה ממוסדת נוסדה במחצית השנייה של המאה. ב-1870 הוקם בית הכנסת וב-1886 הוקם בית עלמין יהודי. ב-1900 התגוררו בכפר 92 יהודים וב-1931 מנתה הקהילה 44 נפשות. בשלהי שנות ה-30 כיהן כרב הקהילה ד"ר ארנסט אליהו הלוי שפיצר שעבר בהמשך לכהן בקהילת סומבור.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 73 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ומסירת האזור לחזקת הונגריה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה נרצחו במחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. נכון ל-2014 היו שרידי בית העלמין היהודי קיימים בכפר. בית העלמין לא היה מגודר ולא מתוחזק ובמקום נגרמו נזקים כבדים למצבות.
הערות שוליים

↑  , מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-2 ביוני 2018 (בסרבית).
1 2  הקהילה היהודית בפאראבוץ', בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 275.
↑  על הרב אליהו הלוי שפיצר, באתר musaf-shabbat.com.
↑  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
↑  תמונות בית העלמין היהודי בראטקובו, באתר elmundosefarad (בסרבית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480276405171  GND: 4512237-4  LCCN: n2002049132  VIAF: 154965123   WorldCat (עם VIAF): 154965123