stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קסון סי. פרנק
שנות השמונים ועד למותו

פרנק התגורר עם הוריו באלמה, מדינת ניו יורק, במשך מספר שנים בשנות ה-80 המוקדמות. ב-1984 אימו, שאושפזה בבי"ח לניתוח לב פתוח, חזרה לביתה וגילתה כי פרנק נעלם בלי השארת כל פתק או מידע על מקום המצאו. הוא נסע לעיר ניו יורק בניסיון נואש למצוא את פול סיימון, אך ללא הצלחה. באותו זמן הוא הפך לחסר-בית הישן על מדרכות, כשהוא מתאשפז לסירוגין במוסדות פסיכיאטריים שונים.
פרנק אובחן כסובל מסכיזופרניה פרנואידית; הוא דחה אבחנה זו, והתעקש כי הוא סובל מדיכאון הנובע מהטראומה אותה עבר בילדותו.
כשהמציאות נראתה כנוטה לרעתו של פרנק, הוא "התגלה מחדש" בתחילת שנות ה-90 על ידי מעריץ מתקופת וודסטוק - ג'ים אבוט. 
אבוט דן בענייני מוזיקה עם מארק אנדרסון, מורה בקולג' בו למד, שהכיר את פרנק. כשעברו לדבר על מוזיקת פולק אותה אהבו שניהם, שאל אבוט את המורה אם הוא שמע על פרנק. אנדרסון ענה בחיוב ושאל את אבוט אם הוא יהיה מוכן לעזור לזמר פולק שהמזל נטה לרעתו.
אבוט, שהכיר את פרנק רק מתמונתו באלבום משנת 65', שם היה צעיר ורזה - היה המום למראה עיניו: הוא ראה לפניו גבר שמן ביותר המשתרך בכבדות על המדרכה ושאל לשמו; היה זה פרנק. ככל הנראה ההשמנה הייתה תוצאת לוואי של הפגיעה בבלוטת התריס שלו בזמן השרפה. אבוט היה המום ועצוב למדי בגלל מצבו של פרנק והזמינו לארוחת צהריים. לאחר מכן הלכו לחדרו שם ניסה פרנק לנגן ולשיר עבורו את השיר Blues Run The Game אולם קולו נשמע חלוש למדי.
זמן קצר לאחר מכן פרנק מצא את עצמו יושב על הספסל בקווינס בזמן שהוא מחכה למעברו לוודסטוק (אותו הבטיח לסדר אבוט), כאשר הוא נורה ומתעוור בעינו השמאלית. בהתחלה לא מצאו את היורה, אולם לאחר זמן התברר כי מדובר היה בקבוצה של נערים מקומיים שירו ללא אבחנה ברובה אוויר באנשים ופרנק היה פשוט במקום הלא נכון בזמן הלא נכון.
לאחר התקרית סידר אבוט באופן מיידי את מעברו של פרנק לוודסטוק. באותו הזמן החל פרנק להקליט מס' דמואים של שירים חדשים. הופעתו מחדש הביאה להוצאה מחודשת של אלבומו על גבי תקליטור, בהוצאות מאוחרות יותר נכלל בנוסף לאלבום השירים דיסק בונוס ובו ההקלטות החדשות משנות ה-90'.
ב-2014 יצא לאור אלבום בשם גן העדן שהכיל שירים שלא יצאו בעבר. אוסף זה הכיל את שירו שלא הושמע בעבר "גן העדן" (Forest of Eden), יחד עם הקלטות דמו של Heartbreak Hotel", שני שירי חג המולד, ושלושה דמואים שהוקלטו בביתו עם שירים מקוריים שנוצרו לפני האלבום של 1965. שלושת השירים הללו הם: I want to be alone, Here comes The Blues ו You Never Wanted me . מס' שירים שטרם יצאו לאור הם שירים שבוצעו עבור תוכנית רדיו של BBC  ב-1968 אך ההקלטות הללו הן באיכות ירודה.
ג'קסון סי פרנק מת מדלקת ריאות ודום לב ב-Great Barrington, מסצ'וסטס ב-3 במרץ 1999 בגיל 56.
על אף שלא זכה לתהילה במשך חייו, גרסאות כיסוי של שיריו בוצעו על ידי אמנים ידועים רבים שכללו את סיימון וגורפינקל, ג'והן מאייר, קאונטינג קראווז, ניק דרייק, סנדי דני, ברט ג'נסצ', ג'ון ריינבורן, לאורה מרלינג ורובין פקהולד.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן
ג'קסון סי. פרנק (1965)
הוצאות מחודשות
Jackson Again ‏ (1978) (תקליט ויניל)
Blues Run The Game ‏ (2003), אוסף הכולל את כל ההקלטות הזמינות (אז) ב־2 תקליטורים
Forest of Eden ‏ (2013), (שירים ודמואים שלא שוחררו עד אז)
ג'קסון סי. פרנק (2014), ‏ Earth Recordings
Fixin to Die ‏ (2014) שירים ודמואים נוספים שלא שוחררו
סינגלים
Can't Get Away From My Love" / "Blues Run The Game"
בשר בקר קובה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  Tajima cattle 
 על שם:  קובה 
 מוצא:  יפן 
 
בשר בקר קוֹבֵּה (ביפנית: 神戸ビーフ) הוא כינוי לבשר בקר מזן טג'ימה-אושי של בקר ואגיו, המגודל בהתאם למסורת קפדנית במחוז היוגו, יפן ליד העיר קובה (מכאן שמו). הבשר נחשב למעדן יוקרתי ונודע בשל אופן פיזור השומן (שיוש) הייחודית שבו.
אף על פי שקיימים מספר מחוזות ביפן המגדלים בשר ואגיו איכותי ביותר (מיאזאקי, הידה, הואמי, ועוד), קובה נחשב ליוקרתי והמוכר מכולם.
בהתאם למעמד היוקרתי שלו זכה הקובה בעולם, מקומות רבים בעולם טוענים כי הם מוכרים בשר קובה, אך כמות בשר הקובה המיוצא מיפן מועטה ביותר, ואפילו בארצות הברית רק מספר מצומצם של מסעדות (9) מוכרות בשר קובה אמיתי.
באופן מוטעה, לעיתים בשר הנמכר כקובה הוא בשר ואגיו ממחוז אחר ביפן, או מאזור אחר, למשל גידול אוסטרלי או אמריקאי.
היסטוריה > מקור הוואגיו

לבשר בקר יפני יש היסטוריה של כ-100 שנה בלבד, לאחר שנאסר כמוצר מזון בחלק גדול מהתקופה הפיאודלית של המדינה. במהלך תקופת אדו, יפן הייתה מבודדת מהעולם החיצון משנת 1635 עד 1854. בידוד זה הבטיח את טוהר בעלי החיים שלה, שגדלו כבהמות ששימשו לגידולי אורז.
לאור אירועי בשלהי המאה ה-19 בוטל האיסור על צריכת בשר בקר,
בין 1868, השנה בה החלה רסטורציית מייג'י ל-1887, כ-2600 פרטים של בקר יובאו ליפן ובין 1900 ל-1910 התרחשה הכלאה נרחבת של זנים אלו עם הבקר המקומי.
בשנת 1919 האוכלוסיות שנולדו בתקופה קצרה זו של הכלאה נקראו באופן רשמי "בקר יפני משופר".
כשצריכת בשר הבקר בחברה עלתה, איכרים החלו לשכור פועלים שיעסו את גבו של הבקר על-מנת לשפר את איכות הבשר. בידוד העדרים וטכניקות ההאכלה הייחודיות, שנגרמו משטח קרקע מוגבל, הובילו למאפיינים מיוחדים וליחס שונה בין שומן רווי ללא רווי ביחס לבשר בקר אחר.
היסטוריה > גזעי ואגיו

המונח ואגיו (Wagyu) למעשה מתורגם בפשטות כ"בקר יפני", ותחת מונח זו כלולים ארבעה גזעי ואגיו רשמיים:
היפני השחור.
היפני החום.
היפני חסר הקרניים.
היפני קצר הקרניים.
הגזע הפופולרי ביותר של ואגיו הוא היפני השחור, המהווה למעלה מ-90% מהבקר ביפן. בתוך הגזע היפני השחור, ישנן שלוש שושלות: טג'ימה (Tajima), קדאקה (Kedaka) ושימאנה (Shimane).
רק בקר משושלת טג'ימה טהורה, שגודל ונשחט במחוז היוגו מאושרים כבשר בקר קובה (Kobe Beef). בשר בקר ואגיו טג'ימה מוערך על יכולתו לפתח דרגות שיוש גבוהות במיוחד, ובכל שנה רק כמה אלפי פרות מאושרות כ"קובה", מה שהופך אותו לנדיר ביותר.
למעשה, רק בפברואר 2012 נשלח משלוח הבקר הראשון של בשר בקר קובה מחוץ ליפן - למקאו. גם כיום, פחות מ-10% ממנו מיוצאים מיפן.
היסטוריה > דרגות ואגיו

התאחדות דירוג הבשר ביפן מעניקה לכל בקר שנשחט ציון על פי התשואה שלו (B ,A או C) ודרגת השיוש, המוצקות, הצבע והאיכות הכללית (בין 1–5), כאשר A5 הוא הציון הגבוה ביותר האפשרי.
השיוש במנה של A5 קובה כה עדין וגבוה עד שהבשר יכול להופיע בצבע ורוד פסטל או אפילו לבן, מעט מתוק לפי הטעם, וכל כך חמאתי שהוא לרוב נאכל רק בכמויות קטנות ובנתחים דקים. לא מקובל להכין מבשר בדרגות הללו סטייקים בגודל אמריקאי.
הערות שוליים

↑  MICHELIN Guide Global Magazine - What Is Tajima Wagyu?
בשר קובה
ג'ויס וינסנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוקטובר 1965 האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  דצמבר 2003 (בגיל 38) ווד גרין, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Joyce Carol Leyva Vincent 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מעסיק:  ארנסט אנד יאנג 
 
ג'ויס קארול וינסנט (באנגלית: Joyce Carol Vincent;‏ 19 באוקטובר 1965 - דצמבר 2003) הייתה אישה בריטית שנמצאה ללא רוח חיים  בדירתה בלונדון ואיש לא הבחין בכך וחסרונה הגיע עד לשנתיים לאחר מותה. בטרם מותה, וינסנט ניתקה קשר עם כמעט כל אדם שהכיר אותה. היא התפטרה מעבודתה בשנת 2001, ועברה לגור במעון לנשים מוכות. בערך באותה תקופה היא החלה להתרחק ממשפחתה ומחבריה. היא מתה בדצמבר 2003 במיטתה, כאשר אף אחד מבני משפחתה, חבריה לעבודה או שכניה הבחינו בכך. שרידיה נמצאו ב-25 בינואר 2006, כאשר גורם המוות הוא כפי הנראה התקף אסתמה חריף או מסיבוכים שנבעו מכיב פפטי שהיה לה.
סיפור חייה ומותה היו לנושא של סרט דוקמנטרי בשם "Dreams of a Life" ("חלומת על חיים"). כמו כן, סיפורה האישי הוביל לאלבום מוזיקה בשם "Hand. Cannot. Erase" מאת סטיבן וילסון.
חייה

ג'ויס וינסנט נולדה בהמרסמית' ב-19 באוקטובר 1965 וגדלה במחוז בלונדון. הוריה היגרו ללונדון ממדינת האי גרנדה, אביה לורנס היה נגר בעל שורשים אפריקאיים, ואימה ליריס הייתה ממוצא הודי. בעקבות ניתוח שכשל, אימה מתה כאשר הייתה בת 11 וארבע אחיותה הגדולות ממנה לקחו עליה אפוטרופוסות. הייתה לה מערכת יחסים מתוחה עם אביה המרוחק רגשית והיה טענה שהוא מת בשנת 2001 (למעשה הוא מת בשנת 2004). היא למדה בבתי ספר ממלכתיים בלונדון, אך בגיל 16 פרשה מן הלימודים.
גבריאל לוין

אין תמונה חופשית
גבריאל לוין (Gabriel Levin; נולד ב-1948 בצרפת) הוא מתרגם, משורר ומסאי ישראלי הכותב בשפה האנגלית.
ביוגרפיה

לוין הוא בנם של הסופר מאיר לוין ושל הסופרת הצרפתית טרסקה טורס. הוא נולד בצרפת, וגדל בארצות הברית ובישראל. למד באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1972 עלה לישראל וסיים תואר שני בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטה העברית בירושלים, ואחר כך עבד כפסיכולוג.
לוין מתרגם לאנגלית מעברית, צרפתית וערבית. בין השאר תרגם שירה של יהודה הלוי ושל טהא מוחמד עלי. כמו כן לוין פרסם מספר ספרי שירה פרי עטו. מחזור שירים מתוך ספרו To These Dark Steps, אשר נכתב בתגובה למבצע עפרת יצוקה, עובד ליצירה מוזיקלית עבור תנור, מקהלת ילדים ואנסמבל ידי המלחין הבריטי אלכסנדר גר (Alexander Goehr). השמעת הבכורה של היצירה בוצעה על ידי התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בספטמבר 2012. לוין שימש כעורך הראשון של הוצאת Ibis Editions, אשר מתמקדת בתרגום שירה ופרוזה מזרח תיכונית לאנגלית. לימד באוניברסיטת ווסליאן (Wesleyan University) ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, במשכנות שאננים, בקולג' נוקס (Knox College) ובסיטי קולג' של ניו יורק.
מספריו

שירה:
Sleepers of Beulah - 1991
Ostraca - Anvil Press - 2000
The Maltese Dreambook - 2008
To These Dark Steps - 2012
פרוזה:
Hezekiah's Tunnel - Publisher: Ibis Editions; 1997
The Dune's Twisted Edge: Jorneys in The Levant - Publishe: Chicago University Press; 2013
Préface to D. H. Lawrence, Croquis étrusques, Le Bruit du temps, 2010
תרגום:
Poems from the Diwan - Yehuda Halevi (Author), Gabriel Levin (Translator) Anvil Press Poietica 2002
On the Sea: Poems by Yehuda Halevi - Translated and introduced by Gabriel Levin, Ibis Press
The Little Bookseller Oustaz Ali by Rassim; translated and introduced by Gabriel Levin
So What: New & Selected Poems (With a Story) 1971-2005 by Taha Muhammad Ali (Author), Peter Cole (Translator), Yahya Hijazi, and Gabriel Levin (Translator and Introduction) (Copper Canyon Press, 2005)
Never Mind: Twenty Poems and a Story by Taha Muhammad Ali (Author), Peter Cole (Translator), Yahya Hijazi (Translator), and Gabriel Levin (Translation and Introduction) 2000 Ibis Press
תרגומים של ספריו:
Le Tunnel d'Ézéchias, Traduction Marc Cohen et Emmanuel Moses, Le Bruit du temps 2010,
Ostraca, Traduction Emmanuel Moses, Le Bruit du temps 2010
גבולות אושוויץ

גבולות אושוויץ הוא ביטוי הנמצא בשימוש מסוף שנות ה-70 ביחס לגבולות הקו הירוק, ומשמש אנשי ימין בישראל כדי להמחיש את גישתם שבגבולות אלה טמונה סכנה קיומית לחיי היהודים במדינת ישראל. הביטוי קשור ומושפע ממושג אחר העומד בבסיס תפיסת הביטחון של ישראל - גבולות בני הגנה.
מקור הביטוי

הביטוי יוחס באופן מוטעה לשר החוץ ממפלגת העבודה, אבא אבן. אבן לא השתמש בצירוף "גבולות אושוויץ", אך הביטוי מבוסס על פרשנות של דבריו בינואר 1969 לשבועון הגרמני "דר שפיגל", שהתייחסו לדרישה מישראל לסגת לגבולות ערב מלחמת ששת הימים. דבריו נאמרו בניסיון להסביר לעם הגרמני את החשש הרב הקיים במדינת ישראל מפני הנסיגה לגבולות 1967:
אמרנו בגלוי שהמפה לא תיראה יותר כמו ב-4 ביוני 1967. בשבילנו זה עניין של ביטחון ושל עקרונות. מפת יוני שקולה מבחינתנו לסכנה וחוסר ביטחון. אינני מגזים באומרי שיש בה עבורנו משהו מזיכרון אושוויץ. כאשר אנו משערים מה היה מצפה לנו, בנסיבות של יוני 67', אילו הובסנו, אנו נמלאים חלחלה. עם הסורים על ההר ואנו בעמק, עם הצבא הירדני במרחק ראייה מהחוף, עם המצרים המחזיקים בגרוננו בידיהם בעזה – זה מצב שלא יחזור על עצמו בהיסטוריה.
ידיעות אחרונות פרסם את הידיעה על דבריו של אבן ב-1969 בכותרת: "מפת ה-4 ביוני מזכירה לנו את אושוויץ". בשנת 1974, מיד אחרי מלחמת יום הכיפורים, התראיין אבן לשבועון "טיים" ואמר: "אילו השתטתה ישראל ונסוגה לגבולות 67, היה עלול להתרחש כאן טבח מכוער יותר מאשר באושוויץ", אך בתחילת 1975 אמר: "בידינו הכוח לקיים מדינה בגבולות 1967 בתוספת תיקונים אסטרטגיים". בשנת 1979 כבר הופיע הביטוי בכתבות במעריב ובדבר עם ייחוס לאבא אבן, והיה בשימוש בעיתונות תוך ייחוס לאבא אבן גם בשנים שלאחר מכן. הביטוי צוטט לאורך השנים על ידי חברי ממשלות ישראל וחברי כנסת מהימין (אביגדור ליברמן, עוזי לנדאו, זאב אלקין), וייחסו אותו לאבא אבן, אף שהוא לא השתמש במונח זה במפורש. בראיון שנתנה סוזי אבן, אלמנתו של אבא אבן, ב-10 ביולי 2010, לתוכנית "רואים עולם" בערוץ 1, סיפרה שאבן תמיד השתומם על ייחוס הביטוי הזה אליו. מנגד, אבא אבן עצמו שחי עד שנת 2002, לא התבטא מעולם בפומבי נגד הייחוס של הביטוי אליו.
תום שגב העריך כי שמעון ויזנטל שהתגייס להפיץ בעולם את המושג "גבולות אושוויץ" כביטוי לקו הירוק, הצטער אולי על כך שלהבנתו אבא אבן הגה את הביטוי ולא הוא עצמו.
הביטוי משמש בשם ספרו של הסוציולוג היהודי-צרפתי שמואל טריגנו: "גבולות אושוויץ: נזקי חובת הזיכרון".
בתעמולה האנטי-ישראלית

בעקבות הסגר על רצועת עזה מתוארת רצועת עזה בתעמולה האנטי-ישראלית והאוטו-אנטישמית כ"גטו עזה", או "מחנה הריכוז הגדול בעולם", ויש המשתמשים בהשוואה המפורשת "עזה = אושוויץ", ואף בביטוי "גבולות אושוויץ".
לקריאה נוספת

רפי מן, לא יעלה על הדעת – ציטוטים, ביטויים, כינויים ומטבעות לשון, הד ארצי הוצאה לאור, 1998, הערך "גבולות אושוויץ", עמ' 65
הערות שוליים

↑  DIE SACKGASSE IST ARABISCH - SPIEGEL-Gespräch mit Israels Außenminister Abba Eban, DER SPIEGEL, 27.01.1969
↑  רפי מן, "גבולות אושוויץ" – מה בדיוק אמר אבא אבן, 31 ביולי 2013.
↑  חגי סגל, שטחים תמורת חלום, הוצאת משכל, 2013, עמ' 8
↑  אבן: מדברים פחות מדי על שלום, דבר, 10 בינואר 1975
↑  יוסף נדבה, חופש הביטוי וסייגיו, מעריב, 5 בפברואר 1979
↑  דבר, יום שישי, ינואר 05, 1979; עמוד 16
↑  צבי שילוח, הפילוגים בתנועת העבודה - על ענייני חוץ וביטחון, דבר, 11 בפברואר 1982
יש"ע זה כאן, באתר של מרכז אריאל למחקרי מדיניות
בן כספית, אש התמיד שבלב ההוויה הישראלית, באתר אל-מוניטור, ישראל פולס
מאיר גרוס, דעה: אושוויץ וגבולותיה, באתר ערוץ 7
↑  אביגדור ליברמן, משא ומתן ללא אשליות, באתר ישראל ביתנו, 20 ביולי 2013
↑  עומרי אפרים, השר לנדאו: "גבולות 67' הם גבולות אושוויץ", באתר ynet, 26 במאי 2013
↑  חזקי עזרא, הח"כים הגיעו לחזק - תושבי הבקעה מודאגים, באתר ערוץ 7, 2 בינואר 2014
↑  חגי סגל, שטחים תמורת חלום, הוצאת משכל, 2013, עמ' 7
↑  תום שגב, ויזנטל - הביוגרפיה, עמוד 232
↑  Richard Millett, London protesters compare Gaza to Auschwitz outside Israeli Embassy, UK Media Watch, July 12, 2014
 Martin Kramer, “Gaza=Auschwitz”,  Sandbox, August 28, 2014
↑  Ali Abunimah, Israel’s “Auschwitz borders” revisited, The Electronic Intifada, 7 December 2008
המאמר בדר שפיגל
גבולות הקו הירוק: רמת הגולן נמצאה בשליטת סוריה, יהודה ושומרון בשליטת ירדן ורצועת עזה בשטח מצרים.
ג'ויס ג'ירו

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1975 (בת 49) Aguas Buenas, ארצות הברית 
 מדינה:  פוארטו ריקו, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 בן או בת זוג:  מייקל אוהובן (2009–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ויס מארי ג'ירו מוחיקה (באנגלית: Joyce Marie Giraud Mojica; נולדה ב-4 באפריל 1975) היא שחקנית, דוגמנית ומפיקת קולנוע פוארטו ריקנית.
ביוגרפיה

ג'ירו נולדה בעיירה אגואס בואנס בפוארטו ריקו ב-1975. היא החלה לדגמן על מנת לעזור לאמה בתשלומי שכר הלימוד עבור לימודיה באוניברסיטה ונהפכה לאחת מדוגמניות העל המובילות בפוארטו ריקו והופיעה בקמפיינים בינלאומיים רבים.
ב-1994 זכתה בתחרות מיס עולם-פוארטו ריקו וייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם וב-1998 זכתה בתחרות מיס תבל-פוארטו ריקו וייצגה את מדינתה פעם נוספת בתחרות מיס תבל שם נבחרה לסגנית שנייה.
לאחר התחרות במאי קולנוע פורטו ריקני ליהק אותה לסרטו. לאחר מכן שיחקה בסדרות הטלוויזיה משמר המפרץ, היפים והאמיצים, החיים היפים של זאק וקודי, ג'ואי, בית הכאב של טיילר פרי, ובסרט אחי איפה האוטו שלי.
כיום היא משמשת כבעלים של אקדמיה לדוגמנות ביחד עם מלכת יופי לשעבר נוספת.
ג'נסיס G80

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'נסיס מוטורס
 שנות ייצור:  2016 – הווה
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה רוסיה רוסיה
 מודל קודם:  יונדאי ג'נסיס
 סיווג:  מכונית מנהלים
 אורך:  4,990 מ"מ (דור ראשון) 4,995 מ"מ (דור שני) 5,005 מ"מ (דור שני הגרסה החשמלית)
 רוחב:  1,890 מ"מ (דור ראשון) 1,925 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,480 מ"מ (דור ראשון) 1,465 מ"מ (דור שני) 1,475 מ"מ (דור שני חשמלי)
 משקל:  1,900-2,090 ק"ג (דור ראשון) 1,785-2,265 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,010 מ"מ (כל הדורות)
 מפרט טכני
 מנוע:  בנזין 2.0-5.0 ליטר,דיזל 2.2 ליטר (דור ראשון) בנזין 2.5-3.5 ליטר, דיזל 2.2 ליטר, מנוע חשמלי (דור שני)
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים
 קשר:  ג'נסיס GV80, יונדאי סונטה
ג'נסיס G80 (באנגלית: Genesis G80) היא מכונית מנהלים במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, המיוצרת על ידי ג'נסיס מוטורס משנת 2016. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2016 והגיע לישראל ב-23 בפברואר 2021.
במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבל הדור השני של ה-G80 חמישה כוכבי בטיחות.
דור ראשון (שם קוד DH)

הדור הראשון יוצר בין השנים 2016–2020. הדור הראשון הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2016 ולאחר מכן בתערוכת הרכב הבינלאומית של פוסאן (נקראת גם פוסאן) ביוני 2016. ה-G80 דור ראשון היה אמור להיות הדור השני של יונדאי ג'נסיס אך עקב פתיחת ג'נסיס מוטורס כחטיבת יוקרה נפרדת של יונדאי שמה שונה ל-G80 תחת ייצור ובעלות של ג'נסיס מוטורס.
הדור הראשון שווק עם מנועי בנזין בנפחי I4 צילינדרים 2.0 ליטר טורבו שסיפק 245 כ"ס, V6 צילינדרים 3.3 ליטר שסיפק 282 כ"ס, V6 צילינדרים 3.8 ליטר שסיפק 315 כ"ס, V8 צילינדרים 5.0 ליטר שסיפק בין 413 ל-426 כ"ס. הדור הראשון שווק גם עם מנוע דיזל I4 צילינדרים בנפח 2.2 ליטר שסיפק 203 כ"ס.
דור ראשון (שם קוד DH) > ג'נסיס G80 ספורט

היא גרסת ספורט ל-G80. היא כללה עיצוב יותר ספורטיבי ומתלים חזקים יותר ומנוע בנזין בנפח 3.3 ליטר טורבו שסיפק 370 כ"ס. היא הוצגה יחד עם הדור הראשון בבוסאן ובתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בדצמבר 2016 וגם בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2017.
דור שני (שם קוד RG3)

הדור השני נחשף רשמית באמצעות שידור חי מקוון ב-30 במרץ 2020. היא כולת עיצוב מפואר יותר ונושאת את שפת העיצוב החדשה של ג'נסיס הנקראת "אלגנטיות אתלטית", ומתחרה במרצדס-בנץ E-קלאס ובב.מ.וו סדרה 5.
ה-G80 החדשה משווקת עם שני מנועי בנזין בנפחי I4 צילינדרים בנפח 2.5 ליטר טורבו המספק כ-300 כ"ס, V6 צילינדרים בנפח 3.5 ליטר טורבו המספק כ-380 כ"ס. או עם מנוע דיזל בנפח 2.2 ליטר טורבו המספק כ-210 כ"ס.
דור שני (שם קוד RG3) > ג'נסיס G80 אלקטריפייד

היא הגרסה החשמלית של ה-G80 שהוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021. היא כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 370 כ"ס. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 4.9 שניות. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 87.2 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 500 ק"מ בתקן WLTP האירופי או 427 ק"מ בתקן הקוריאני המחמיר יותר. מערכת הטעינה והסוללה עצמם מגיעים ממערכת הטעינה של יונדאי המאפשרת נסיעה במתח 400 וואט וטעינה אולטרה מהירה בקיבולת 800 וואט המאפשרת טעינת הסוללת מ-10 עד 80 אחוז בתוך 22 דקות. בכדי לחסוך לצריכת האנרגיה ג'נסיס התקינה מערכת מיוחדת המנתקת את אחד מהמנועים החשמליים בזמן בו אין צורך בהנעה חזקה כגון פקקים או נסיעה בכביש עירוני. רוכשי הדגם יוכלו להתקין מערכת אנרגיה סולארית שתתטעין את הסוללה מדי פעם דרך השמש ללא כל תשלום. הדגם החשמלי הגיע לישראל ב-16 במאי 2022.
דור שני (שם קוד RG3) > ג'נסיס G80 ספורט

היא גרסת ספורט ל-G80. היא כוללת עיצוב יותר ספורטיבי ומתלים חזקים יותר כולל מערכת היגוי לכל ארבעת הגלגלים (בפעם הראשונה של ג'נסיס) היצע המנועים יכלול את אותם מנועים שמשווקים עם הגרסה הבסיסית ללא כל שינוי, כל זה נכון לדרום קוריאה המדינה הראשונה שבה הושק ה-G80 ספורט בשאר העולם עדיין לא הושק ה-G80 ספורט וייתכנו שינויים במנוע עם תחילת השיווק בשאר העולם. היא נחשפה ב-5 ביולי 2021.
דור שני (שם קוד RG3) > מחירון ורמות גימור בישראל

הדגם המשווק בישראל מצויד במנוע הטורבו-בנזין בנפח 2.5 ליטר והנעה אחורית או הדגם החשמלי.
ה-G80 משווק בישראל בשתי רמות גימור לבנזין ושתי רמות גימור לחשמלי.
רמת גימור אלגנט– מחיר מחירון 385,000 ש"ח.
רמת גימור לקשרי – מחיר מחירון 439,000 ש"ח.
G80 אלקטריפייד פרימיום - מחיר מחירון 449,900 ₪
G80 אלקטריפייד לקשרי - מחיר מחירון 479,900 ₪
הערות שוליים

↑  cartube, ג'נסיס G80 ו-GV80 בישראל - מחיר החל מ-385,000 שקל, באתר cartube
↑  מבחני ריסוק NCAP לג'נסיס G80 וסיטרואן C4 החדשה, באתר קארטיוב, ‏27 במאי 2021
↑  2017 Genesis G80 debuts with Sport version at Busan Motor Show, באתר מוטור 1, ‏2 ביוני 2016
↑  יונדאי ג'נסיס מתה! יחי ג'נסיס G80!, באתר אוטו בלוג, ‏12 בינואר 2016
↑  2018 ג'נסיס G80 ספורט מקבל V6 טווין טורבו של G90, באתר אוטו בלוג, ‏17 בנובמבר 2016
↑  ג'נסיס G80 החדשה נחשפת - מתחרה למרצדס E קלאס, באתר קארטיוב, ‏30 במרץ 2020
↑  ג'נסיס G80 חשמלית נחשפת - הדגם החשמלי הראשון של ג'נסיס, באתר קארטיוב, ‏19 באפריל 2021
↑  cartube, ג'נסיס G80 EV החשמלית 2022 בישראל - מחיר החל מ-449,000 שקל, באתר cartube
↑  2022 Genesis G80 Sport Technical Specs Released, New Images Published, Motor1.com (באנגלית)
↑  ג'נסיס מציגה: G80 SPORT חדשה עם מערכת היגוי אחורית, באתר קארטיוב, ‏05 ביולי 2021
| ג'נסיס מוטורס |
| --- | --- | --- |
| אישיים | וון הי לי - מנכ"ל החברה |  |
| כלי רכב נוכחיים | ג'נסיס G70 • ג'נסיס G80 • ג'נסיס G90 • ג'נסיס GV80 • ג'נסיס GV70 • ג'נסיס GV60 |  |
| אחר | יונדאי מוטור (חברת האם ומייסדת החברה) |  |
דור ראשון
דור שני
הגרסה החשמלית
ג'נסיס GV70

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'נסיס מוטורס
 שנות ייצור:  2020–הווה
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 חברת אם:  יונדאי מוטור
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 אורך:  4,715 מ"מ
 רוחב:  1,910 מ"מ
 גובה:  1,630 מ"מ
 משקל:  בין 1,820 ל־2,010 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,875 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי הבנזין שנפחיהם 2.5 ו־3.5 ליטר טורבו, המספקים כ־304 כוחות סוס (במנוע 2.5 ליטר) ו־380 כוחות סוס (במנוע 3.5 ליטר); מנוע הדיזל שנפחו 2.2 ליטר טורבו, המספק כ־210 כוחות סוס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים או תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים
 צריכת דלק:  10.5 ק"מ לליטר
 קשר:  אאודי Q5, ג'נסיס GV80
ג'נסיס GV70 (באנגלית: Genesis GV70) היא מכונית במרכב קרוסאובר שמייצרת ג'נסיס מוטורס משנת 2020. היא הוצגה בנובמבר 2020 והגיעה לישראל ביוני 2021. ה־GV70 היא הקרוסאובר השני של ג'נסיס אחרי ג'נסיס GV80.
עיצוב

ה־GV70 מעוצבת בהשראת ה־GV80 ודומה בעיצוב לאאודי Q5. היא כוללת מסך מגע מרכזי שקוטרו 14.5 אינץ' המציג את נתוני הרכב ואת ביצועיו ומשדר את המולטימדיה לרכב, וגם לוח מחוונים דיגיטלי שקוטרו 12.3 אינץ'.
מפרט טכני

ה־GV70 מגיעה בשלוש גרסאות: שתיים בעלות מנועי בנזין ואחת שבה מנוע דיזל. מנוע הבנזין שנפחו 2.5 ליטר טורבו מספק כ־304 כוחות סוס, ומנוע הבנזין שנפחו 3.5 ליטר טורבו מספק כ־380 כוחות סוס. מנוע הדיזל, שנפחו 2.2 ליטר טורבו, מספק כ־210 כוחות סוס. מנוע הבנזין שנפחו 3.5 ליטר ומנוע הדיזל כוללים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. למנוע הבנזין 2.5 ליטר יש תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים.
חבילת ספורט

ישנה אפשרות לחבילת ספורט, המעניקה לרכב מראה ספורטיבי וכוללת מתלים בכיול חזק יותר, דיפרנציאל מוגבל החלקה, עיצוב ייחודי לחישוקי הגלגלים, סופיות אגזוז בולטות יותר, גימור קרבון בתא הנוסעים ומושבי ספורט בצבע שחור.
ג'נסיס GV70 חשמלי

ב-19 בנובמבר 2021 חשפה ג'נסיס את הגרסה החשמלית ל-GV70. העיצוב כמעט ולא השתנה אלא עבר התאמה קטנה לרכב חשמלי. את הדגם משווקת ג'נסיס עם מערכת הנעה כפולה הכוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 430 כ"ס ומומנט המרבי על 61.7 קג"מ, לחיצה על מצב BOOST מעלה את ההספק לזמן מסוים ל-483 כ"ס ואת המומנט המרבי ל-71.3 קג"מ, זמן התאוצה במצב ה-BOOST אורך 4.5 שניות. את קיבולת הסוללה ג'נסיס לא מפרסמת אך את טווח הטעינה והטעינה היא כן פרסמה ואלו עומדים על, טווח נסיעה של 400 ק"מ וזמן טעינה במטען מהיר בקיבולת 350 קילוואט תאפשר הטענה מ-10% עד 80% מקיבולת הסוללה בתוך 18 דקות.
מחירון ורמות גימור

הדגם המשווק בישראל מצויד במנוע הטורבו־בנזין שנפחו 2.5 ליטר והוא בעל ההנעה הכפולה. ה־GV70 משווקת בישראל בשלוש רמות גימור:
רמת הגימור Elegant – מחיר המחירון 339,000 ש"ח;
רמת הגימור Luxury – מחיר המחירון 379,000 ש"ח;
רמת הגימור Sport – מחיר המחירון 399,000 ש"ח.
גלריה

מבט לפגוש הקדמי
מבט לפגוש האחורי
מבט לצד
חבילת הספורט
הערות שוליים

↑  אלדד מנורי, רכב הפנאי ג'נסיס GV70 נחשף, באתר בפורטל הרכב גיר, ‏2 בנובמבר 2020
↑  ג'נסיס GV70 2021 בישראל – מחיר החל מ־339,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏8 ביוני 2021
↑  ג'נסיס משיקה את ה־GV70 החדש, באתר קארטיוב, ‏8 בדצמבר 2020
↑  cartube, בשנה הבאה בישראל: 2022 ג'נסיס GV70 חשמלי עם 483 כ"ס - cartube, באתר www.cartube.co.il
| ג'נסיס מוטורס |
| --- | --- | --- |
| אישיים | וון הי לי - מנכ"ל החברה |  |
| כלי רכב נוכחיים | ג'נסיס G70 • ג'נסיס G80 • ג'נסיס G90 • ג'נסיס GV80 • ג'נסיס GV70 • ג'נסיס GV60 |  |
| אחר | יונדאי מוטור (חברת האם ומייסדת החברה) |  |
ג'קסון ראת'בון

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1984 (בן 39) סינגפור
 שם במה:  ג'קסון ראת'בון
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  זמר, מוזיקאי
 מקום לימודים:  מרכז אינטרלוכן לאמנויות 
 בת זוג:  שיילה אפסהדי
 מספר צאצאים:  3
 http://jacksonrathbone.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מונרו ג'קסון ראת'בון החמישי (באנגלית: Monroe Jackson Rathbone V; נולד ב-14 בדצמבר 1984), המוכר יותר בשמו ג'קסון ראת'בון, הוא שחקן, זמר ומוזיקאי אמריקאי. ידוע בשל תפקידו בסדרת הסרטים "דמדומים", בגילום של ג'ספר וויטלוק, ובסרט "איירבנדר" משנת 2010, שם גילם את סוקה.
ביוגרפיה

ג'קסון נולד בסינגפור לזוג הורים אמריקאים, אימו, רנדי לין (לבית בראונר) ואביו, מונרו ג'קסון ראת'בון הרביעי. יש לו שלוש אחיות, בהן אמנית הקרמיקה קלי ראת'בון. בשל עבודתו של אביו בחברת מוביל, נדד ראת'בון בעולם והתגורר במקומות שונים, החל נורווגיה, אינדונזיה ועד למידלנד, טקסס. הוא התחיל לשחק בתיאטרון המקומי מידלנד בתוכנית הנוער לשחקנים "The Pickwick Players", כשבתפקידים הראשונים השתתף במחזות זמר. בחטיבת ביניים ובתיכון למד בבית ספר לאמנויות במישיגן במגמת משחק. לאחר סיום לימודיו תכנן לנסוע לאקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה אבל במקום זאת נסע ללוס אנג'לס להתנסות במשחק.