stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגיב יחזקאל
תארים

הפועל באר שבע
גביע המדינה: 2021/2022
אלוף האלופים: 2022
גביע הטוטו: 2024/2025
אישיים
נבחרת העונה בליגת העל מטעם אתר ONE וארגון שחקניות ושחקני הכדורגל בישראל: 2022/2023
הערות שוליים

↑  Israel - S. Yehezkel - Profile with news, career statistics and history - Soccerway, int.soccerway.com
↑  עמית גולדשטיין‏, בלי בוררות, בלי דמי העברה: שגיב יחזקאל הוא היורש האדום של זהבי?, באתר וואלה, 15 בינואר 2016
↑  גידי ליפקין, ‏סופית: שגיב יחזקאל חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2016
1 2  נדב צנציפר, שגיב יחזקאל: "אמרתי לאלונה שזה העתיד של המשפחה שלי" | ריאיון בלעדי, באתר ynet, 18 בספטמבר 2023
↑  מערכת ONE, ‏צ'יבוטה, ארמלי, יחזקאל וג'אן עברו לבני יהודה, באתר ONE‏, 29 ביולי 2018
↑  גיל לוין, ‏יעד חדש: שגיב יחזקאל הצטרף לאשדוד, באתר ערוץ הספורט, 24 בינואר 2019
↑  יניב טוכמן‏, שגיב יחזקאל עבר ממכבי תל אביב למ.ס. אשדוד וחתם לשנתיים, באתר וואלה, 1 ביולי 2019
↑  עמית קרקו, ‏רשמית: שגיב יחזקאל חתם ל-3.5 עונות בב"ש, באתר ONE‏, 11 בפברואר 2021
↑   איתי גודר, שגיב יחזקאל היה חלוץ בינוני. האלתור של הפועל באר שבע שינה לו את הקריירה, באתר הארץ, 1 באפריל 2023
1 2   ספורט הארץ, חבר מביא חבר: שגיב יחזקאל עזב את הפועל באר שבע וחתם באנטליהספור, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2023
↑  Fenerbahce vs. Antalyaspor - 17 September 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, יחזקאל בישל בבכורה מול פנרבחצ'ה, נאתכו כבש בתוספת הזמן. צמד לחלאיילה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2023
↑  Hande Atay Alam, Scott McLean, Israeli soccer player returns to Israel after being detained in Turkey for protest in support of hostages held in Gaza, אתר CNN, ‏2024-01-15 (באנגלית)
↑  Antalyaspor vs. Samsunspor - 23 September 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Antalyaspor vs. Besiktas - 5 November 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  שגיב יחזקאל ביצע מחווה לחטופים, קבוצתו הטורקית: "החוזה שלו מבוטל", באתר ynet, 14 בינואר 2024
↑  נדב צנציפר, הזוי: ההתאחדות הטורקית הרחיקה את יחזקאל וקארצב משמונה משחקים, באתר ynet, 25 בינואר 2024
↑  הקבוצה הטורקית בה שיחק שגיב יחזקאל עומדת בפני סנקציות מפיפ"א, באתר ynet, 20 ביולי 2024
↑  יחזקאל חתם על חוזה ל-3 שנים, באתר מכבי תל אביב, ‏22 ביולי 2024
↑  ליאור ליבוביץ׳ אמיר, ‏פעם שלישית גלידה..., באתר ONE‏, 26 ביוני 2022
↑  אצילי וזהבי בפנים: ה-11 של העונה בליגת העל, באתר ONE‏, 18 במאי 2023
גורדון מקריי

| --- | --- |
גורדון מקריי (1953)
גורדון מקריי (1953)
 לידה:  12 במרץ 1921 איסט אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית
 פטירה:  24 בינואר 1986 (בגיל 64) לינקולן, נברסקה ארצות הברית
 מקום קבורה:  Wyuka Cemetery 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ מסורתית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1942–1980 (כ־38 שנים)
 עיסוק:  שחקן, זמר
 מקום לימודים:  אקדמיית דירפילד  תיכון נוטינגהאם 
 בן או בת זוג:  שילה מקריי (1941–1967) 
 צאצאים:  מרדית' מקריי 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
גורדון מקריי (באנגלית: Gordon MacRae) היה שחקן קולנוע וזמר אמריקאי שהתפרסם בעיקר בהופעותיו במחזות זמר בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה.
קורות חיים

ב-1948 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "The Big Punch" - דרמת אגרוף. לאחר מכן הופיע במספר סרטים מוזיקליים עם דוריס דיי:
"Tea for Two" ‏(1950) - "תה לשניים"
"On Moonlight Bay" ‏(1951)
"By the Light of the Silvery Moon" ‏(1953)
הוא התפרסם בעיקר בהופעותיו בתפקידים ראשיים בהפקות קולנוע של מחזות הזמר של ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין:
אוקלהומה! (1955) בו הוא זכור בעיקר מהופעתו בתחילת הסרט כשהוא רוכב על סוס ושר "איזה בוקר נפלא".
קרוסל (1956). בשני הסרטים שיחק לצידה של שירלי ג'ונס.
הופיע במחזות זמר על הבמה בברודוויי ובמקומות רבים בארצות הברית והקליט מספר אלבומים.
הוא הופיע הרבה בטלוויזיה במופעים של אד סאליבן, דינה שור פט בון ועוד.
מקריי סבל שנים רבות מאלכוהוליזם, עבר גמילה והחל לעזור לאלכוהוליסטים לעבור גמילה. הוא מת מדלקת ריאות כסיבוך מסרטן הפה והלסת.
סנדרה דיי או'קונור

סנדרה דיי או'קונור (באנגלית: Sandra Day O'Connor; ‏26 במרץ 1930 – 1 בדצמבר 2023) הייתה משפטנית אמריקאית, שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1981–2006. היא מונתה על ידי הנשיא רונלד רייגן, והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. בבית משפט מפולג בין שמרנים לליברליים, היה קולה של או'קונור, שמרנית מתונה, פעמים רבות הקול המכריע בפסקי דין. דבר זה הפך אותה, בעיני רבים, למשפטנית המשפיעה ביותר בארצות הברית, ואולי בעולם המערבי כולו. או'קונור כיהנה תחת נשיאי בית המשפט העליון וורן ברגר, ויליאם רנקוויסט וג'ון רוברטס (לתקופה קצרה בת מספר חודשים).
קודם למינויה לבית המשפט העליון, הייתה פוליטיקאית מטעם המפלגה הרפובליקנית באריזונה, וכיהנה בראש סיעת הרוב בסנאט המדינתי. עם ההודעה על הכוונה למנותה בידי הנשיא רייגן, עברה ההצבעה בדבר המינוי, עם תמיכה גורפת מקרב הסנאט של ארצות הברית. בתקופת כהונתה בבית המשפט תוארה על ידי פרסומי חדשות שונים בתור אחת הנשים החזקות בעולם. ביולי 2005 הודיעה על פרישתה והוחלפה ב-2006 על ידי סמואל אליטו. לאחר פרישתה החליפה את הנרי קיסינג'ר בנשיאות מכללת ויליאם ומרי (אנ'). באוגוסט 2009 העניק לה הנשיא ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית.
ביוגרפיה > תחילת דרכה ולימודיה

סנדרה דיי נולדה באל פאסו, טקסס, ב-26 במרץ 1930. הוריה, הארי ועדה מיי דיי, היו הבעלים של חוות בקר גדולה בדרום מזרח אריזונה, שנחשבה למצליחה באזור. בהתחלה, בחווה המרוחקת לא היה חשמל או מים זורמים. כתוצאה מכך, סנדרה גדלה והפכה לבעלת תושייה, כולל מיתוג בקר ולמידה לתקן קשיים מכניים בחווה.
ההתנסויות שלה בילדותה בעסקי הוריה סייעו בעיצוב אופיה ודמותה כאשר היא פיתחה את אמונתה בעבודה קשה, אך גם הוריה רצו שסנדרה תקבל השכלה ברמה גבוהה. כשגרה באזור כה כפרי ומרוחק, אפשרויות הלימודים היו מוגבלות, והיא מצידה הראתה סימנים של מצוינות. בגיל ארבע היא למדה לקרוא. לאחר שחקרו מקומות ובתי ספר שיהיו ההתאמה הטובה ביותר ליכולותיו של סנדרה, הוריה שלחו אותה ללמוד בבית ספר באל פאסו שבטקסס, ובמקביל לגור עם סבתה. למדה בבית הספר רדפורד לבנות ואחריו בתיכון אוסטין באל פאסו. היא בילתה את הקיץ בבית הוריה באריזונה והתגוררה עם סבתה במהלך שנת הלימודים. סנדרה הייתה תלמידה מצליחה וסיימה את לימודיה בתיכון בגיל שש עשרה.
אביה של סנדרה דיי שאף ללמוד באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה. עם זאת, לאחר מות אביו היה עליו לשוב לחווה המשפחתית ולתחזק את העסק לבקשת עורכי הדין שהיו אחראים לתקופה על הנכס בעקבות מות אביו. סנדרה התכוונה להגשים את חלומו של אביה: לאחר שסיימה את לימודי התיכון ב-1946, פנתה לאוניברסיטת סטנפורד למרות הסיכוי שלא תתקבל עקב היותה אישה. בתחרות מול מועמדים רבים אחרים על הזכות ללמוד, היא התקבלה לאוניברסיטה.
סנדרה הצטיינה והפכה לנשיאת הכיתה המצטיינת בסטנפורד. בתוכנית שבה סיימה שני תארים בשש שנים בלבד במקום שבע, סיימה בשנת 1950 תואר ראשון בכלכלה וקיבלה את התואר במשפטים בשנת 1952. במהלך לימודי המשפטים הייתה חברה בוועדת העורכים של מגזין הסיקור המשפטי של סטנפורד (Stanford Law Review), מעמד נחשב להיות כבוד גבוה עבור סטודנט למשפטים. עם סיום הלימודים, היא הייתה בראש כיתתה, סיימה את לימודיה במקום השלישי במחזור מתוך 102 תלמידים. סנדרה הייתה רק שני מקומות מאחורי עמיתה לספסל הלימודים, הסטודנט למשפטים ולימים נשיא בית המשפט שכיהנה בו, ויליאם רנקוויסט (1924–2005), שסיים במקום הראשון במחזור.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לאחר שסיימה את בית הספר למשפטים, סנדרה המשיכה להגיש מועמדויות למשרדי עורכי דין בסן פרנסיסקו ולוס אנג'לס, אך היא לא הצליחה למצוא עבודה כעורכת דין על אף הצטיינותה בלימודיה. הוצע לה תפקיד כמזכירה משפטית, משרה שלא תאמה את השכלתה והכשרתה. במקום זאת, היא הייתה כה נואשת שהסכימה לעבוד ללא תשלום אצל התובע המחוזי, שהתקשה למצוא לה חדר. היא לקחה משרה כסגנית עורכת דין מחוזית בסן מטאו, קליפורניה, ושם חלקה משרד ביחד עם מזכירה. במהלך תקופה זו, היא גם נישאה לג'ון או'קונור, שהיה כיתה אחת מאחוריה בסטנפורד. עם סיום לימודי המשפטים, עברו בני הזוג לגרמניה המערבית, שם שירת ג'ון כעורך דין מטעם צבא ארצות הברית. לאחר מכן עבדה סנדרה או'קונור כעורכת דין אזרחית, והתמחתה בחוזים.
עם שובם לארצות הברית, התיישבו הזוג או'קונור באזור פיניקס, אריזונה. או'קונור ועורך דין נוסף פתחו משרד עורכי דין בפרברי מריוואל; אבל במשך השנים הבאות היא הקדישה את רוב זמנה לגידול שלושת בניה, שנולדו בין 1957 ל-1962. או'קונור גם הצטרפה לקבוצות רבות והפכה למתנדבת לשיפור איכות וחיי הקהילה שלה, ושם החלה לקחת תפקיד פעיל בפוליטיקה המקומית, והתחברה עם המפלגה הרפובליקנית.
בשנת 1965, חזרה או'קונור לעבודה במשרה מלאה כאחד מעוזרי התובע הכללי של אריזונה, כדי לסייע לקצין המשפטים הראשי במדינה. ב-1969 התפטר סנאטור מדינתי ממחוז החקיקה שלה, מה שהוביל את מושל אריזונה ג'ק ויליאמס (1909–1998) למנות את או'קונור למלא את המושב הפנוי, ובכך הייתה או'קונר לסנאטורית בסנאט המדינתי של אריזונה. כאשר התפקיד עמד לבחירות ב-1970, או'קונור זכתה בבחירות ונבחרה מחדש בפער רחב ב-1972. כמו כן היא גם נבחרה למנהיגת הרוב הרפובליקני על ידי עמיתיה בסנאט של המדינה ב-1972, האישה הראשונה במדינה שהחזיקה במשרה זו.
ב-1974, או'קונור בחרה לעזוב את הסנאט ואת בית המחוקקים של המדינה כדי להיכנס לזרוע השיפוטית של הממשל, והתמנתה לשופטת מחוזית בבית המשפט של מחוז מאריקופה. ב-1979 מינה אותה ברוס באביט, מושל אריזונה, לבית המשפט לערעורים של אריזונה. או'קונור הייתה המייסדת של איגוד עורכות הדין באריזונה ושל האיגוד הלאומי לשופטות.
ביוגרפיה > שופטת בית המשפט העליון > מינויה ואישורו בסנאט

במהלך החודש האחרון של מסע הבחירות לנשיאות ב-1980, המועמד הרפובליקני רונלד רייגן (1911–2004) פעל לקדם תמיכה בכוח ההצבעה של נשים. הוא הצהיר שאם ייבחר, הוא ימנה אישה לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ביולי 1981, רייגן, לאחר שנבחר לנשיא ארצות הברית, עמד בהבטחתו ומינה את סנדרה דיי או'קונור בעקבות פרישתו של השופט הרפובליקני פוטר סטיוארט. הסנאט אישר את מינויה במהירות בהצבעה של 0–99 בעד, כשרק הסנאטור הנעדר מקס בוקוס ממונטנה לא יכול להשתתף בהצבעה שתוצאותיה היו פה אחד. כך, סנדרה דיי או'קונור הפכה לשופטת האישה הראשונה בהיסטוריה בת 191 השנים של בית המשפט העליון. בזמן שהיא נבחרה על ידי הנשיא, היא הפכה לאדם הראשון שמונה לבית המשפט העליון מזה 24 שנים, שהיה לו ניסיון בבתי משפט ממלכתיים ולשופטת הראשונה מזה 32 שנים עם ניסיון בחקיקה שכיהנה בבית מחוקקים במדינה.
במהלך כהונתה בבית המשפט העליון שנפרשה על פני כמעט רבע מאה, או'קונור מילאה תפקיד מכריע בהחלטות מפתח רבות, וזכתה להערכה רבה כהוגה עצמאית ושופטת רבת השפעה. במהלך נאום הפתיחה שנשאה בסטנפורד ב-2004, היא שקלה את מינויה על ידי הנשיא רייגן: ”ההחלטה שלו הפתיעה אותי באותה מידה שהיא הפתיעה את האומה כולה. אבל רונלד רייגן ידע שההחלטה שלו לא נוגעת לסנדרה דיי או'קונור בלבד; היא השפיעה על נשים בכל מקום שהן. זה היה חלק מהסיפור על אומה שהייתה בדרכה לגשר על תהום בין מינים שהפרידה בינינו יותר מדי זמן.”
ביוגרפיה > שופטת בית המשפט העליון > עמדותיה הכלליות

אף שרוב פסיקותיה שמרניות, ובעיקר היא מאמינה גדולה בעצמאותן של המדינות מול הממשל הפדרלי, הייתה העמדה השיפוטית הבולטת ביותר שאחזה בה ליברלית: היא סברה שאין לבטל את הפסיקה המתירה לאישה לבצע הפלה מלאכותית. או'קונור גם אישרה את נוהג האפליה המתקנת, אם כי, כדרכה לבחור שביל ביניים, צמצמה אותו מאוד. מנגד, או'קונור הייתה חלק מהרוב השמרני שפסק על עצירת ספירת הקולות בפלורידה בבחירות 2000 והבטיח את ניצחונו של ג'ורג' בוש על אל גור, אחת הפסיקות השנויות במחלוקת ביותר בתולדות בית המשפט (במהלך ההצבעה רק השופט ג'ון פול סטיבנס התנגד להחלטת הרוב). השבועון ניוזוויק חולל סערה זוטא כשגילה שכבר בליל הבחירות הביעה או'קונור צער כשנראה היה שגור עומד לנצח.
דוגמה ייחודית לגישתה שבאמצע נותנת פסיקתה בעניין איסור יחסי מין הומוסקסואליים. בניגוד לרוב חבריה פסקה או'קונור ב-2004 שמדינה רשאית לאסור על יחסים כאלו, אך רק אם היא אוסרת על "יחסים שלא כדרך הטבע" גם בין גברים לנשים (לדוגמה גילוי עריות או אונס). דוגמה נוספת היא החלטתה בעניין פורנוגרפיית קטינים. חוק של הקונגרס קבע כי תמונה של ילד בסיטואציה מינית אסורה להפצה, גם אם למעשה מופיע בתמונה מבוגר בעל חזות של ילד או ילד שתמונתו יוצרה באמצעות תוכנה גרפית. רוב השופטים פסלו חוק זה, אולם או'קונור בדעת מיעוט סברה כי יש לפסול רק את הסעיף בחוק האוסר על הפצת תמונת מבוגר הנראה קטין (סעיף שהיה מוציא מחוץ לחוק כמה וכמה סרטי קולנוע ידועים). לעומת זאת היא לא מצאה פסול בסעיף שאסר הפצת תמונה פורנוגרפית של ילד, אף אם דמותו יוצרה רק באמצעות תוכנה.
או'קונר נקטה עמדה מורכבת בפולמוס סוער לגבי הצגת תמונות ישו הצלוב בכרזה מטעם גוף ממשלתי, לכאורה בסתירה לתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית המכריז על כי לא תהיה דת מדינה לארצות הברית וקובע את הפרדת הדת מהמדינה. אם התמונה היא חלק מכרזה על חג המולד, קבעה או'קונור, מותר להציגה. אם התמונה באה לבדה, אין להציגה. יותר מכל שופט אחר הצטיירה כמי שמוכנה לגבש עמדה לפי טיב העתירה ולא לפי קו אידאולוגי אחיד, העובדה שקולה היה מכריע לעיתים קרובות הפך את בית המשפט למה שכינה אחד הפרשנים "בית משפט של אישה אחת", לא היה שופט אחר שדעתו הייתה דעת הרוב בתדירות כה גבוהה. מבקריה טענו שהעובדה שפסיקותיה קשורות לעתירה הספציפית שלפניה מונעת מהן להפוך לתקדים מחייב ומבלבלת את שופטי הערכאות הנמוכות.
ביוגרפיה > לאחר פרישתה

ב-1988 נאבקה בהצלחה בסרטן השד. ב-2005 הודיעה שבכוונתה לפרוש מבית המשפט העליון. הסיבה לכך הייתה רצונה לעמוד לצד בעלה החולה במחלת אלצהיימר. או'קונור פרשה ב-31 בינואר 2006. עם פרישתה העריכו הפרשנים שיתחולל מאבק מורכב על יורשה ועל השאלה האם יהיה זה אחד שיהיה בעל עמדה זהה לשלה בנושא ההפלות. ג'ון רוברטס מונה בידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש להחליפה ומינויו אושר מספר חודשים טרם פרשה. בתקופת זמן בת מספר החודשים הזו, הנשיא רנקוויסט נפטר ומינויו של רוברטס הוחלף משופט בית המשפט העליון לנשיא בית המשפט העליון החדש. כך קרה שבמשך מספר חודשים כיהנה או'קונור תחת רוברטס. במקום רוברטס, הנשיא בחר והסנאט אישר את מינויו למחליפה של סמואל אליטו השמרן מאו'קונור. טרם מינויו של אליטו, בוש ניסה למנות את הארייט מאיירס להחליף את או'קונור, מינוי שנפל לנוכח התנגדות נרחבת.
ב-2004 הייתה ראשונת המעניקות של פרס פרל מייסטר גרינגרד, לנשים - מדעניות מבטיחות. או'קונור קיבלה באוגוסט 2009 את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא האמריקאי ברק אובמה.
באוקטובר 2018 הודיעה או'קונור כי היא נמצאת בשלבים מוקדמים של דמנציה ואלצהיימר.
נפטרה ב-1 בדצמבר 2023.
לקריאה נוספת

Nancy Maveety, Justice Sandra Day O'Connor: Strategist on the Supreme Court, Rowman & Littlefield, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
Robert W. Van Sickel, Not a Particularly Different Voice: the Jurisprudence of Sandra Day O'Connor, Peter Lang Publishing, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
Sandra Day O'Connor, The Majesty of the Law: Reflections of a Supreme Court Justice, Random House, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
Ann Carey McFeatters, Sandra Day O'Connor: Justice in the Balance, University of New Mexico Press, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
Joan Biskupic, Sandra Day O'Connor: How the First Woman on the Supreme Court Became its Most Influential Justice, ECCO, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
Nichola D. Gutgold, The Rhetoric of Supreme Court Women: from Obstacles to Options, Lexington Books, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Sandra Day O'Connor, Out of Order: Stories from the History of the Supreme Court, Random House, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Linda Hirshman, Sisters in Law: How Sandra Day O'Connor and Ruth Bader Ginsburg went to the Supreme Court and Changed the World, HarperCollins, 2015 (הספר בקטלוג ULI)
Evan Thomas, First: Sandra Day O'Connor, Random House, 2019 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  The World's 100 Most Powerful Women - Forbes.com, web.archive.org, ‏2009-03-15
↑  "'Out Of Order' At The Court: O'Connor On Being The First Female Justice". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2022-04-16.
↑  Biography, Sandra Day O'Connor Institute (ב־)
↑  Condé Nast, Behind the aftermath of the 2000 U.S. election, Vanity Fair, ‏2014-03-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Geoffrey McGovern, Lynch v. Donnelly, www.mtsu.edu (באנגלית)
↑  United States v. Lopez | | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Printz v. United States, 521 U.S. 898 (1997), Justia Law (באנגלית)
↑  SUPREME COURT OF THE UNITED STATES, Syllabus, TENNESSEE v. LANE ET AL., CERTIORARI TO THE UNITED STATES COURT OF APPEALS FOR, THE SIXTH CIRCUIT, No. 02–1667. Argued January 13, 2004—Decided May 17, 2004
↑  Kelo v. City of New London | Case Brief for Law School | LexisNexis, Community (באנגלית)
↑  GONZALES V. RAICH (03-1454) 545 U.S. 1 (2005)
↑  CQ Supreme Court Collection, library.cqpress.com
↑  Marc Sandalow, THE SUPREME COURT IN TRANSITION: The death of William Rehnquist / Chief justice's passing provides Bush with major opportunity, SFGATE, ‏2005-09-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  CNN.com - Bush�nominates Alito to Supreme Court - Oct 31, 2005, edition.cnn.com
↑  אובמה יעניק עיטור נשיאותי לקנדי, הוקינג וטוּטוּ, באתר ynet, 30 ביולי 2009
↑  Obama Gives Medal of Freedom to 16 Luminaries, הניו יורק טיימס, 12 באוגוסט 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457642705171  BIBSYS: 4078386  BnF: cb12432801s (data)  CiNii: DA14078152  GND: 119502976  ISNI: 0000 0001 0939 098X  LCCN: n81123693  LNB: 000006110  NARA: 10569622  NKC: mzk2005282426  NLK: KAC202274202  NTA: 287519562  RERO: 02-A025357668  SNAC: w6tv5dz9  SUDOC: 073270997  VIAF: 118097205   WorldCat (עם VIAF): 118097205 
או'קונור ביחד עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן מחוץ לבית הלבן, 15 ביולי 1981.
או'קונור מושבעת לשופטת בית המשפט העליון בידי נשיא בית המשפט וורן ברגר. ביניהם עומד בעלה, ג'ון או'קונור.
או'קונור עם דיקנית בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, אלנה קגן, לימים גם כן שופטת בית המשפט העליון, 2008.
בני לאונרד

| --- | --- |

בני לאונרד ואל סנט ג'ון
 לידה:  17 באפריל 1896 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באפריל 1947 (בגיל 51) ניו יורק, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  דוב בער בן אברהם גרשון
 מדינה:  אמריקני
 גובה:  1.65 מטר, מוטה=1.75 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף
 משקל:  משקל קל
 תקופת הפעילות:  1911–1932 (כ־21 שנים)
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה הבינלאומי של האגרוף, היכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים, יד לאיש הספורט היהודי.
 הישגים
 שיאים אישיים:  אלוף העולם. 183 ניצחונות בהם 70 בנוק אאוט
 
בני לאונרד (באנגלית: Benny Leonard, נולד: בנימין ליינר Benjamin Leiner, בעברית: דוב בער בן אברהם גרשון; 17 באפריל 1896 – 18 באפריל 1947) היה מתאגרף מקצועני יהודי-אמריקני ואלוף העולם במשקל קל. לאונרד דורג על ידי מגזין האגרוף הזירה במקום השמיני מבין המתאגרפים הטובים ביותר ב-80 השנים האחרונות, ובמקום השני בהיסטוריה מבין המתאגרפים במשקל קל. ערוץ הספורט ESPN דרג את לאונרד במקום ה-7 מבין 50 המתאגרפים הגדולים של כל הזמנים. הארגון הבינלאומי למחקר האגרוף קבע בשנת 2005 כי לאונרד הוא המתאגרף הטוב בהיסטוריה במשקל קל.
ביוגרפיה

בני לאונרד נולד וגדל באזור הגטו היהודי של לואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. את הקריירה המקצוענית שלו כמתאגרף התחיל בגיל 15.
לאונרד התפרסם בשל מהירותו הרבה וטכניקת האגרוף המצוינת שלו. במהלך הקריירה המקצוענית שלו השיג 183 ניצחונות כאשר 70 מתוכם בנוק אאוט, הפסיד 24 פעמים וסיים בשוויון ב-8 קרבות.
לאחר פרישתו מאגרוף מקצועני שימש כבעלים לכאורה (איש קש) של קבוצת בייסבול אשר נרכשה על ידי קבוצה יריבה ולאחר מכן נמכרה ופורקה.
בשנים לאחר מכן שימש לאונרד כשופט זירה בקרבות אגרוף. ב-18 באפריל 1947 במהלך קרב אותו ניהל כשופט, לקה בהתקף לב ומת מייד בעודו בתוך הזירה בגיל 51.
בני לאונרד הונצח בהיכל התהילה של האגרוף, בהיכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים וביד לאיש הספורט היהודי בישראל.
קריירת אגרוף

הקרב הראשון שלו כמקצוען התקיים בשנת 1911 ובו הפסיד בשלושה סיבובים, אולם ב-18 הקרבות הבאים השיג 12 ניצחונות. בשנת 1915 הפסיד בקרב על אליפות העולם במשקל נוצה לאלוף המכהן ג'וני קילביין.
לאחר סדרה של 15 ניצחונות רצופים התמודד בשנת 1916 מול אלוף העולם פרדי וולש בקרב שלא הוכרע על אליפות העולם במשקל קל, ובקרב חוזר ביניהם שנערך 4 חודשים מאוחר יותר, הפסיד.
בשנת 1917 ולאחר סדרה של 17 ניצחונות נוספים, נפגש לאונרד בפעם השלישית מול וולש בקרב על אליפות העולם במשקל קל. הפעם, ובגיל 21 ניצח לאונרד בנוק אאוט והוכתר כאלוף העולם. במשך 8 השנים הבאות הגן לאונרד על תוארו ב-7 קרבות נוספים שבכולם ניצח.
בשנת 1922 התמודד לאונרד בקרב מול אלוף העולם במשקל קל-בינוני וניצח אך נפסל מכיוון שהכה את האלוף לאחר שהפיל אותו לקרשים.
בשנת 1925 הודיע לאונרד על פרישה מאגרוף מקצועני בעודו מחזיק בתואר אלוף העולם, לטענתו פרישתו באה לבקשת אימו.
בשנת 1931 ולאחר שהפסיד את הונו במפולת הבורסה של 1929 חזר ליאונרד לזירה וניצח ב-23 קרבות. בשנת 1932 התמודד בקרב על התואר מול אלוף העולם ג'ימי מקלרנין והפסיד.
Genesis (אלבום)

Genesis הוא האלבום השנים עשר של להקת ג'נסיס האלבום יצא לאור באוקטובר 1983. עטיפת האלבום עוצבה על ידי ביל סמית' שעיצב את העטיפה לאלבום הקודם, Abacab. האלבום הופק על ידי הלהקה ויוג' פדגהאם שהפיק ללהקות וזמרים כגון: הפוליס, אלטון ג'ון, ELP, יס ועוד. האלבום כולל את הלהיט Mama שמדבר על אובססיה לפרוצה. באלבום יש גם את הלהיטים That's All, Illegal Alien ועוד. כל שירי האלבום נכתבו על ידי כל חברי הלהקה. תקליט הויניל באלבום, מורכב משני סגנונות. הצד הראשון בעל 4 שירים השלישי והרביעי הם בעצם שיר אחד. צד זה מכליל שירי רוק מתקדם אשר כל שיר נע בין אורך 4 דקות עד ל-11 דקות. הצד השני, כולל 5 שירי פופ ממוסחרים כאשר כל אורך שיר נע בין 3 דקות עד ל-5 דקות.
רשימת השירים

Mama - 6:46
That's All - 4:22
Home by the Sea - 4:46
Second Home by the Sea - 6:22
Illegal Alien - 5:12
Taking It All Too Hard - 3:54
Just a Job to Do - 4:44
Silver Rainbow - 4:27
It's Gonna Get Better - 5:00
המשתתפים באלבום

פיל קולינס - שירה, תופים, כלי הקשה
טוני בנקס - קלידים, קולות
מייקל ראת'רפורד - גיטרה בס, גיטרה, קולות
טריוויה

לפני שהאלבום יצא לאור, לכמה מהשירים היו שמות אחרים. זוהי רשימת שמות של חלק מהשירים שרצו לתת את השמות האלו בסוגריים את השם של השיר איך שהוא יצא:
George and Marthia ‏(That’s All)
Heavy Simons ‏(Second Home By The Sea)
MTB ‏(Illegal Alien)
MJ ‏(Just A Job To Do)
Adam ‏(Silver Rainbow)
קייטי לוץ

| --- | --- |

קייטי לוץ, 2017
 לידה:  30 בדצמבר 1986 (בת 38) סן דייגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  תיכון ראנצ'ו ברנרדו 
 פרופיל ב-IMDb
 
קייטלין מארי לוץ (באנגלית: Caitlin Marie Lotz; נולדה ב-30 בדצמבר 1986) היא שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית שידועה בעיקר בתפקידה בתור הקנרית הלבנה / שרה לאנס (אנ') ביקום החץ בסדרות "החץ" (2013 - 2020) ו"אגדות המחר" (2016 - 2022).
ביוגרפיה

קייטלין מארי לוץ נולדה ב-30 בדצמבר 1986 בסן דייגו, קליפורניה.
קריירה > ריקוד

לוץ החלה את הקריירה שלה כרקדנית בשנת 2003, השתתפה בסיבובי הופעות עם הזמרות אבריל לאבין וליידי גאגא, וכיכבה בין היתר בקליפים כמו "Paparazzi" של ליידי גאגא, "One Love" של אסטל ודייוויד גטה, "Tell Me Something I Don't Know" של סלינה גומז, "Freeze" של T-Pain‏, "Baby It's You של ג'וג'ו, "Evacuate the Dancefloo" של קסקדה.
בשנת 2009 לוץ הופיעה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" בעונה 8, בתור רקדנית הגיבוי של ליידי גאגא לשיר "LoveGame". הופעתה בסיבוב ההופעות של אבריל לאבין התפרסמה באלבום הווידאו The Best Damn Tour: Live in Toronto.
לוץ הופיעה בפרסומות לרשת המסעדות האמריקאית "ג'ק אין דה בוקס", לחברת ההנעלה "ריבוק" ולחברת הסלולר "טי - מובייל".
בשנת 2010 הייתה כפילת פעלולים בסרט "סטפ אפ 3D".
ב-2005 הצטרפה לוץ לקבוצת הבנות Soccx. ב-2006 הוציאה הלהקה את סינגל הבכורה שלה "From Dusk Till Dawn (Get the Party Started)", אחריו הם הובילו ב-2007 עם הסינגל "Scream Out Loud", ששניהם הגיעו לטופ 10 בגרמניה. אלבום הבכורה שלהם, "Hold On", יצא גם הוא ב-2007, והסינגל השלישי שלהם, "Can't Take My Eyes Off You", יצא ב-2008.
קריירה > משחק

לוץ למדה משחק בבית ספר "סיינפורד מייסנר" על שמו של המורה למשחק האגדי והתחילה את קריירת המשחק בשנת 2006 עם תפקיד קטן בסרט המעודדות "שחקי אותה: הכל או כלום".
בשנת 2010 המשיכה בקריירת המשחק ולקחה חלק בפרק השלישי של הסדרה "חוק וסדר: לוס אנג'לס" ובתפקיד חוזר בעונה הרביעית של הדרמה "מד מן" של רשת הטלוויזיה AMC.
בשנת 2011 כיכבה בסדרה הקומית השחורה "עמק המוות" של רשת MTV וגילמה את אחת מהדמויות הראשיות "קירסטן לנדרי", בסדרה הזו לוץ הפגינה את כל כישוריה האמנותיים.
בשנת 2012 שיחקה בסרטים "לחיות בפוקסאס דאן", "קרב השנה: קבוצת החלומות" ובמותחן העל טבעי "הסכם" לצד שחקני הקולנוע "ג'וש הוולוי", "קספר ואן דיין", "אגנס ברוקנר".
הסרט "הסכם" הופיע בפסטיבל הסרטים בשנת 2012 והקנה ללוץ פרסום.
בהמשך גילמה את שרה לאנס בסדרת האקשן "החץ", דמות שחזרה מן המתים ואימצה את זהותה החדשה "הקנרית", (ובהמשך: "הקנרית הלבנה") דמות שמככבת גם בסדרה "אגדות המחר" - סדרת בת של "החץ".
בשנת 2014 קיבלה תפקיד ראשי בסרט "המכונה" ובאותה שנה גילמה שוב את סטפני בעונה השביעית של סדרת הדרמה "מד מן".
קריירה > אמנויות לחימה

לוץ היא אומנית לחימה ומתאמנת באופן קבוע בטאקוונדו, וו-שו, קרב מגע, קאלי, אגרוף תאילנדי, פארקור וטריקינג.
חיים אישיים

במאי 2021 החלה לצאת עם השחקן הקנדי קייל שמיד; והשניים התארסו ב-6 במאי 2022.
ב- 4 בספטמבר 2024 נולדה בת
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | מעודדות צמודות 3: הכל או כלום | מעודדת |  |
| 2012 | The Pact | אנני בארלו |  |
| 2013 | The Machine | אווה |  |
| 2013 | הקרב על הרחבה | סטייסי |  |
| 2013 | Live at the Foxes Den | סוזן הדסון |  |
| 2014 | The Pact 2 | אנני בארלו |  |
| 2015 | 400 Days | ד"ר אמילי מק'תיר |  |
| 2017 | פשע בעיירה קטנה | היידי |  |
| 2019 | Twin Turbo |   | סרט קצר; במאית, תסריטאית ומפיקה |