stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלאסן ואטארה
ביוגרפיה > הבחירות לנשיאות 2010

אחרי שנדחו שש פעמים על ידי גבאגבו, הבחירות לנשיאות התקיימו סוף-סוף בסתיו 2010. בסיבוב הראשון ב-31 באוקטובר זכה ואטארה ב-32% מהקולות, ונמצא במקום השני אחרי הנשיא גבאגבו שקיבל 38.04%. ב-7 בנובמבר קיבל ואטארה את תמיכת קונאן בדיה, שתפס בסיבוב הראשון את המקום השלישי עם 25.24%. כעבור שלושה ימים הוא הוכרז מועמד של חסידי הופואה בואני (ההתלכדות למען דמוקרטיה ושלום RHDP), ברית של ארבע מפלגות אופוזיציה.
בסיבוב השני ב-28 בנובמבר 2010 שיעור המשתתפים בבחירות הגיע ל 81.1%. שני המחנות הטיחו זה בזה האשמות שמנעו מתושבים באזורים מסוימים להגיע לקלפי. לפי התוצאות שנקלטו על ידי ועדת בחירות עצמאית קיבל ואטארה 54.10% מן הקולות. באותו יום המועצה לחוקה של חוף השנהב, שהייתה מורכבת כמעט רק מחסידי גבאגבו, פסלה את התוצאות האלה ולמחרת הכריזה על לוראן גבאגבו כעל מנצח בבחירות, עם סך הכל של 51.45% מהקולות. הוועדה ביטלה את התוצאות בשבעה מחוזות צפוניים (כלומר 13% מקולות המצביעים) בתירוץ של זיופים. הנציגה הדיפלומטית של האיחוד האירופי, קתרין אשטון, ומזכיר האו"ם באן קי-מון הכירו לעומת זאת בניצחונו של ואטארה.
הנשיאים ברק אובמה וניקולא סרקוזי ואחר כך כמעט כל הקהיליה הבינלאומית, הכירו בניצחונו של ואטארה וקראו ללוראן גבאגבו לעזוב את השלטון.
ב-4 בדצמבר 2010 נשבעו אלאסן ואטארה וגם לוראן גבאגבו כל אחד במחנהו כנשיאי הרפובליקה. ואטארה מינה כראש ממשלה את ראש הממשלה המכהן גיום סורו, בעוד גבאגבו מינה בתפקיד זה אתך ז'ילבר מארי נגבו אקה.
ביוגרפיה > המשך המשבר אחרי הבחירות, 2010–2011

יחד עם ממשלות, יועציו ומקורביו, נמצא ואטארה במצור במלון גולף באביג'אן. הוא השיג מחוות תמיכה ממדינות זרות רבות, וכן ממוסדות כלכליים ופיננסיים אזוריים (BCEAO) ובינלאומיים וגייס אותם כדי לשתק את כלכלת האזורים שבשליטת יריבו.
בהתחלה נרתע משימוש בכוח אף לבסוף הגיע למסקנה שאין ברירה. בתחילת מרץ "הכוחות החדשים" של גיום סורו שלטו בשטחים חדשים במערב המדינה. ב-29 במרץ פרצה מתקפה רחבה של הכוחות שתמכו בוואטארה, שאימצו את השם "הכוחות הרפובליקנים של חוף השנהב". תוך כמה ימים הם כבשו את יאמסוקרו ואת נמל סן פדרו אסטרטגי, אחר כך פנו לכיוון אביג'אן. לוראן גבאגבו ואשתו, סימון, התבצרו בבית הנשיא, מוגנים על ידי כוחות של נאמנים. תומכי גבאגבו תקפו במטחי תותח את מלון גולף שבו נמצא ואטארה. ב-11 באפריל 2011 נעצרו גבאגבו ואשתו בביתם והובלו לקורהוגו בצפון המדינה.
משם הוטס גבאגבו להולנד כדי להישפט על פשעים נגד האנושות בבית הדין הבינלאומי בהאג.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011

מלחמת אזרחים האחרונה גבתה חייהם של 3,000 בני אדם, ועלתה למדינה 4,400 מיליארדים פרנקים CFA. הצמיחה במדינה ירדה ל-8% ונעצר יצוא הקקאו. ביום מעצרו של גבאגבו, נאם ואטארה נאום שבו הצהיר על כוונתו להקים "ועדה לגילוי האמת ולפיוס" שתברר את כל מעשי הטבח, הפשעים והפרות זכויות האדם שנעשו ובו זמנית קרא להימנע מכל מעשי תגמול ואלימות נופסת. ואטארה הציע תוכנית חירות לשיקום כלכלת המדינה, בעזרת סכום של 45 מיליארדים פרנק CFA.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011 > טקס כניסתו לתפקיד

ב-4 במאי 2011 הכריזה מועצת החוקה את ואטארה נשיא הרפובליקה. ב-6 במאי הוא נשבע כנשיא בארמון הנשיאות באביג'אן. טקס כניסתו לתפקיד התקיים לאחר מכן ב-21 במאי ביאמסוקרו בנוכחות מספר ראשי מדינות ומנהיגים אחרים, כולל נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי ומזכיר האו"ם, באן קי-מון.
ב-1 ביוני 2011 הורכבה גם ממשלת גיום סורו החדשה שכללה 36 שרים, כולל 14 מקרב חברי RDR‏, 8 מקרב המפלגה הדמוקרטית, ו-5 נציגי בחברה האזרחית ושל מפלגות קטנות.
החזית האיווארית של גבאגבו לא השתתפה בממשלה. ב-9 באוגוסט דרש ואטארה משריו לחתום על "אמנת אתיקה" כדי להתחייב למאבק בשחיתות ובנפוטיזם.
בבחירות לפרלמנט ב-2011 שהוחרמו על ידי החזית העממית, RDR זכתה ברוב המוחלט של המושבים באספה הלאומית.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011 > תהליך הפיוס

ב-20 ביולי 2011, בהתאם להבטחתו, חתם ואטארה על צו להקמת "הוועדה הלאומית לחקירה "לדו-שיח, אמת ופיוס" לגבי האלימות שלאחר בחירות 2010–2011. בראש הוועדה עמד ראש הממשלה לשעבר שארל קונאן באני.
הוועדה הרגישה במהרה חסרת אונים ומשותקת, בעוד החברה עדיין מפולגת, ומתמודדת באופן סדיר עם מעשי אלימות.
בדצמבר 2015 חנן הנשיא ואטארה 3,100 אסירים.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011 > רפורמת הצבא ומערכת הביטחון

בתחילת שלטונו פיזרה הממשלה מספר יחידות מיוחדות (הפלוגה הרפובליקנית לביטחון, הבריגדה אנטי-מרידות, הגדוד הנייד להתערבות מהירה) שהיו מעורבים במעשי האלימות והפשעים במהלך המשבר האיווארי מ-2010–2011. פוזר גם מרכז הפיקוד למצבעי ביטחון שיחידותיו נחשבו "פלוגות מוות"
אחרי הסכם הגנה שחתם עם צרפת, מיזג ואטארה יחידות צבאיות שונות ויסודות נאמנים למשטר הקודם בחיק הצבא ופתח בתוכנית לאימון אנשי צבא איווארים בעזרת מדריכים צרפתים. אף על פי שקמו מבקרים על שילובם בצבא של אנשים החשודים כאחראים לפשעים בעת מלחמת האזרחים, האמצעים שנקט ואטארה שמו קץ לעשור של משבר ופילוג הפוליטי במדינה.
באוגוסט 2012, בימים שנראה כי הביטחון שב לארץ במידה רבה, בוצעו כמה מתקפות נגד הצבא האיווארי וכמה קבוצות אוכלוסייה. הרפורמה וההתמקצעות בצבא דרכו במקום. הצבא החדש של רפובליקה הורכב בעיקר מאנשים מהצפון, בעוד שאנשים מהדרום המשיכו להיות מורחקים מאז טיהורי הכוחות.
המאבק נגד מעשים שרירותיים של אנשי משטרה לא נראה יעיל.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011 > בחירתו מחדש ב-2015

בבחירות לנשיאות ב-25 באוקטובר 2015 נבחר ואטארה כבר בסיבוב הראשון עם 83,66% מהקולות, כששיעור המשתתפים בהצבעה היה 54,63%, וכשחלק מהאופוזיציה קראה להחרמת הבחירות.
ואטארה התבסס על התוצאות החיוביות של מדיניותו הכלכלית ובלט מלכתחילה כבעל סיכויים טובים מאוד להיבחר מחדש כנשיא. נגדו רץ מועמד החזית העממית האיווארית FPI (מפלגת הנשיא לשעבר לוארן גבאגבו), פסקל אפי נ'גסאן שהשיג 9,29% מהקולות. חלק מה FPI קרא להחרמת ההצבעה.
ביוגרפיה > נשיא חוף השנהב, החל מ-2011 > בחירתו בשלישית בשנת 2020

במרץ 2020 הודיע הנשיא ואטארה שלא ירוץ שוב בבחירות הנשיאותיות ב-31 באוקטובר 2020 ותמך במועמדותו של ראש הממשלה אמאדו גון קוליבלי מטעם מפלגתו RDR. אחרי מותו הפתאומי של קוליבלי ממחלה ב-8 באוגוסט 2020, חשב ואטארה לקדם את מועמדותו של שר הביטחון חאמד בקאיוקו אולם הלה הסתבך בחשדות לסחר בסמים. ביולי 2020 הודיע ואטארה כי ירוץ פעם שלישית לנשיאות. מועמדותו הייתה שנויה במחלוקת, מכיוון שחוקת קוט דיוואר אינה מרשה אלא שתי כהונות של הנשיא. בית המשפט החוקתי פסק שכהונתו הראשונה של ואטארה תחת חוקה שונה אינה נספרת ושלפי החוקה הנוכחית מותר לנשיא להציג שוב את מועמדותו. בנסיבות אלה פרצו הפגנות מחאה סוערות באביג'אן וברחבי המדינה. חלק גדול מהאופוזיציה החרימה את הבחירות. ואטארה נבחר משום כך עם 95.31% מהקולות. השתתפו בהצבעה 53.90% מבעלי זכות ההצבעה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ואטארה הוא מוסלמי, ואב לשני ילדים מנישואיו הראשונים לאמריקאית ברברה ג'ין דייוויס.
ב-1991 הוא נישא בשנית לדומיניק נוביאן (אנ'), אלמנה ואם לשני ילדים מנישואיה הראשונים גם כן, אשת עסקים ונדבנית אקטיביסטית לבנה ילידת אלג'יריה, בת לאם יהודייה אך היא עצמה נוצרייה-קתולית. טקס נישואיהם התקיים בבניין עיריית הרובע השישה-עשר של פריז.
פרסים ואותות הוקרה

עיטור מסדר הארי של סנגל בדרגת מפקד
עיטור מסדר מונו של טוגו בדרגת מפקד
עיטור המסדר הלאומי של ניז'ר בדרגת מפקד
קצין גדול של המסדר הלאומי של קוט ד'יוואר
נגיד כבוד של הבנק המרכזי של מדינות מערב אפריקה
לקריאה נוספת

2011 ,Nicholas Cook, Côte d'Ivoire Post-Election Crisis, Congressional Research Service Diane Publishing
הערות שוליים

↑  כולל התקופה 4.12.2010-11.4.2015 של חפיפה בפועל ומלחמת אזרחים עם הנשיא הקודם
↑  Nicholas Cook עמ' 41
↑  כתבה באתר Deutsche Welle
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb159600010 (data)  GND: 138128642  ISNI: 0000 0000 8761 4865  LCCN: n91033460  NTA: 31803770X  SUDOC: 079834418  VIAF: 88188843   WorldCat (עם VIAF): 88188843
שמעון כהן (חוף אשקלון)

שמעון כהן (1939 – 11 בינואר 2024) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש מועצת חוף אשקלון במשך כ-17 שנים.
ביוגרפיה

כהן נולד בשנת 1939. בשנת 1949 עלה עם משפחתו מג'רבה לישראל והם התגוררו במושב ברכיה. הוא שירת בצבא בחיל החינוך ולאחר שהשתחרר החל לפעול בתחום החינוך כמחנך ומורה.
בשנת 1990, נבחר לראשות מועצת חוף אשקלון. הוא היה ראש המועצה הרביעי, וכיהן בתפקיד כ-17 שנה עד לשנת 2007. במהלך כהונתו פעל רבות בתחום החינוך, פיתח את המועצה וקלט את מפוני גוש קטיף בין השאר כשהקים את ההרחבה המרכזית של האזור בו שכן כפר הנוער ניצנים והקים בו את ניצן.
כהן הלך לעולמו בינואר 2024 ונטמן בבית העלמין במושב ברכיה בו התגורר.
טבלת קרקטרים

באלגברה מופשטת, טבלת קרקטרים (Character table) של חבורה סופית היא טבלה המייצגת את המידע על הקרקטרים של ההצגות האי-פריקות שלה. בעמודותיה נתונות מחלקות הצמידות של החבורה, ובשורותיה שמים את הקרקטרים האי-פריקים שלה.
את טבלת הקרקטרים של חבורה נתונה ניתן לבנות בשיטות שונות, כמו יחסי האורתוגונליות של שור, הרמה של הצגות מחבורות מנה ופעולה של הקרקטרים החד-ממדיים.
הבנת טבלת הקרקטרים של חבורה סופית (ואף קומפקטית) תורמת להבנת כל הקרקטרים וההצגות שלה באופן מלא. לטבלת הקרקטרים שימושים גם בתחומים נוספים, כמו פיזיקה, כימיה, קריסטלוגרפיה ועוד.
הקדמה והגדרה

תהי  G חבורה ויהי  F שדה נתון (לרוב שדה המספרים המרוכבים). בהינתן הצגה ליניארית  \pi :G\rightarrow \operatorname {GL} (V) ממד סופי של  G מעל השדה  F, הקרקטר (character) של הצגה זו הוא הפונקציה  \chi _{\pi }:G\to F,\,\chi _{\pi }(g)=\operatorname {tr} (\pi (g)) אשר מחשבת את העקבה של האופרטורים הליניאריים אשר באמצעותם פועלת החבורה.
אם ההצגה  \pi :G\rightarrow \operatorname {GL} (V) אי-פריקה, נאמר כי הקרקטר שלה  \chi _{\pi } הוא קרקטר אי-פריק.
בחבורה סופית (ובאופן כללי יותר, גם בחבורה קומפקטית), אפשר לשחזר מן הקרקטר של הצגה את ההצגה כולה (עד כדי שקילות).
כך למשל, ניתן לשחזר את הממד של ההצגה מתוך הקרקטר שלה:  \chi _{\pi }(e)=\operatorname {tr} (id_{V})=dim(V) כאשר  e\in G הוא איבר היחידה. הערך  \chi _{\pi }(e) נקרא הדרגה של הקרקטר  \chi _{\pi }.
אם  g,h הם שני איברים צמודים בחבורה, דהיינו  h=xgx^{-1} עבור איבר  x מתאים, אז הקרקטר מקבל בשניהם את אותו ערך. מכאן שהקרקטר הוא פונקציה של מחלקות הצמידות בחבורה, ולא רק של החבורה עצמה.
אם מאפיין השדה לא מחלק את סדר החבורה, לפי משפט משקה חוג החבורה  F[G] הוא פשוט למחצה, ולכן לפי משפט ודרברן-ארטין מתפרק לסכום ישר של חוגי מטריצות מעל חוגים עם חילוק:  F[G]={\overset {t}{\underset {i=1}{\oplus }}}{M_{n_{i}}(D_{i})}. לחוגים כאלה מודול אי-פריק יחיד, ולכן מספר ההצגות האי-פריקות של החבורה סופי, שווה למספר המחוברים  t, השווה גם לממד המרכז  Z(F[G]), שווה למספר מחלקות הצמידות של  G.
לכן, ניתן לבנות טבלה ריבועית, אשר בעמודותיה שמים את הקרקטרים האי-פריקים  \{\chi _{i}\}_{i=1}^{t}, ובשורותיה את מחלקות הצמידות  \{C_{i}\}_{i=1}^{t} של החבורה. מעל מחלקות הצמידות נהוג לרשום את גודל המחלקה  h_{i}. במקום ה- (u,j) של הטבלה שמים את  \chi _{u}(C_{j}). טבלה זו נקראת טבלת קרקטרים של החבורה.
לכל חבורה יש את הקרקטר הטרוויאלי (הקארקטר של ההצגה הטריוויאלית), ולכן בשורה הראשונה יש אחדות; בעמודה הראשונה שמים את דרגות הקרקטרים, היינו את המספרים  n_{i} (כלומר, הממדים של ההצגות האי-פריקות).
שיטות

כדי למלא את טבלת הקרקטרים ניתן להשתמש במספר שיטות.
שיטות > גדלים

בנוגע לגדלים, מתקיימים מספר כללים:
כדי לדעת את גודל הטבלה יש לדעת את מספר מחלקות הצמידות.
מתקיים  |G|=\sum _{i=1}^{t}{n_{i}^{2}}, ולעיתים (נדירות) הצגה כזו היא יחידה, ואז יודעים את  t.
מתקיים  n_{i}\mid |G| (ממד ההצגה מחלק את גודל החבורה), ואפילו  n_{i}\mid [G:Z(G)].
אם  A\leq G תת-חבורה אבלית, ממדי ההצגות האי-פריקות  n_{i} קטנים מהאינדקס:  n_{i}\leq [G:A].
כדי לדעת (בוודאות) את  n_{i}, יש להכיר את מבנה החבורה (למשל, את תת-החבורות הנורמליות שלה).
שיטות > יחסי האורתוגונליות של שור

יחסי האורתוגונליות של שור הם יחסי אורתוגונליות על שורות ועמודות טבלת הקרקטרים העוזרים לחשב את איבריה. שני יחסי שור השימושיים ביותר הם:
\sum _{u}{{\overline {\chi _{u}(g_{i})}}\chi _{u}(g_{j}})={\frac {|G|}{h_{j}}}\delta _{i,j} (עמודות)
\sum _{j}{h_{j}\chi _{u}(g){\overline {\chi _{v}(g)}}=\delta _{u,v}|G|} (שורות)
שיטות > הרמה מחבורות מנה

ניתן להרים הצגות (ולכן טבלאות חלקיות) של חבורת מנה נתונה אל הצגה של החבורה. כלומר, אם  H תת-חבורה נורמלית של  G וידועה הצגה  \phi  של  G/H, מקבלים הצגה של  G על ידי הרכבה עם העתקת המנה  \rho \circ \phi .
מקרה שימושי במיוחד של הרמה הוא עבור  H=[G,G], תת-חבורת הקומוטטורים. במקרה זה  G/[G,G] היא האבליניזציה של  G ובפרט אבלית - כלומר כל הצגה אי-פריקה שלה היא חד־ממדית (נתונה על ידי קרקטר כפלי) של החבורה  G/[G,G]). יותר מכך - כל הצגה חד־ממדית של  G היא הרמה של הצגה כלשהי של  G/[G,G], לפי התכונה האוניברסלית של האבליניזציה. בפרט, מספר הקרקטרים האי-פריקים מדרגה 1 של  G שווה ל- |G/[G,G]|. מספר זה הוא גם מספר המחוברים  1^{2} שמשתתפים בסכום  |G|=\sum _{i=1}^{t}{n_{i}^{2}}.
שיטות > פעולת חבורת הקרקטרים הכפליים

אם  \rho  הצגה חד-ממדית של  G, אז לכל הצגה  k-ממדית  \phi  של  G, גם  \rho \circ \phi  אף היא הצגה  k-ממדית של  G. יתר על כן מוגדרת פעולת חבורה של חבורת הקרקטרים הכפליים (חבורת הקרקטרים מדרגה 1) של  G על כלל הקרקטרים של  G, השומרת על ממד. יתר על כך, פעולה זו מעבירה קרקטרים אי-פריקים לקרקטרים אי-פריקים, כלומר, מקבלים פעולה של חבורת הקרקטרים הכפליים של  G על קבוצת השורות בטבלת הקרקטרים בעלות אותה דרגה. ניתן לראות פעולה זו גם כפעולה של החבורה  G/[G,G].
שיטות > מכפלת חבורות

טבלת הקרקטרים של מכפלה ישרה של חבורות  G\times H היא המכפלה טנזורית של הטבלאות שלהן.
דוגמאות

חבורות ציקליות - במקרה של חבורות ציקליות המצב פשוט יותר, כי אנו יודעים מראש את כל ההצגות - הן מהצורה  1\mapsto \rho _{n}^{j}, כלומר העברת היוצר אל חזקה של שורש יחידה. בפרט, טבלת הקרקטרים היא  (\rho _{n}^{ij})_{i,j=1}^{n}. למשל, הטבלה של  \mathbb {Z} /3\mathbb {Z}  היא
{\begin{pmatrix}1&1&1\\1&\rho _{3}&\rho _{3}^{2}\\1&\rho _{3}^{2}&\rho _{3}\end{pmatrix}}
חבורות אבליות - לפי הטענה לעיל על הטבלה של מכפלת חבורות ולפי מיון חבורות אבליות סופיות, מקבלים את כל הטבלאות של כל החבורות האבליות הסופיות.
S_{3} - נחשב ישירות את הטבלה של החבורה הסימטרית השלישית. יש בה 6 איברים, וההצגה היחידה של 6 כסכום של ריבועים שלמים היא  6=1^{2}+1^{2}+2^{2}. ואכן, יש שלוש מחלקות צמידות, מהצורה:  (\cdot ),(\cdot \cdot \cdot ),(\cdot \cdot ). ההצגה השנייה היא הצגה הסימן, הצגה שיש בכל חבורה סימטרית על ידי העתקת הסימן. את השורה השלישית ניתן למצוא לפי יחס האורתוגונליות. סה"כ הטבלה היא  {\begin{pmatrix}1&1&1\\1&1&-1\\2&-1&0\end{pmatrix}}.
חבורות הסימטריה  S_{n} - באופן כללי, מבנה ההצגות של חבורות הסימטריה ידוע על פי דיאגרמות יאנג. כך ניתן למצוא את טבלת הקרקטרים, שאיברי יהיו תמיד מספרים שלמים. לפרטים, ראו למשל כאן.
חבורות דיהדרליות  D_{n} - במקרה זה יש מבנה מפורש של מחלקות הצמידות ושל הטבלאות, התלוי בזוגיות של  n. למבנה המלא ראו למשל כאן.
טבלת קרקטרים
יגואר (מטוס קרב)

SEPECAT יגואר הוא מטוס תקיפה סילוני אנגלו-צרפתי ששימש במקור את חיל האוויר המלכותי הבריטי ואת חיל האוויר הצרפתי בתפקידי תקיפה אווירית צמודה והרתעה גרעינית.
פיתוח

תוכנית ליצירת היגואר החלה בתחילת שנות ה-60, בתגובה לדרישה של חיל האוויר הבריטי למטוס אימון סילוני על-קולי מתקדם שיחליף את ה-Folland Gnat T1 והוק-האנטר, ודרישה של חיל האוויר הצרפתי עבור מטוס אימון על-קולי זול ומטוס תקיפה קל שיחליף את הפוגה ו-דאסו מיסטר IV. בשתי המדינות הגישו מספר חברות עיצובים: Hunting, הוקר סידלי ופוללנד מבריטניה; סוד אוויאסיון, נורד, ודאסו מצרפת. מזכר הבנות שנחתם במאי 1965 עבור שתי המדינות לפיתוח מטוס אימון ותקיפה. שיתוף הפעולה זה הוא האבא של שיתופי פעולה אירופאים בתחום התעופה כדוגמת: קונקורד, יורופייטר טייפון, פאנאוויה טורנדו ואיירבוס.
הראשון מתוך שמונה אבות טיפוס טס ב-1968, עיצוב דו-מושבי מצויד במנוע מהייצור הראשון. מטוס זה עבר על קולי בטיסתו השלישית אך אבד בנחיתה ב-26 במרץ 1970 בעקבות שריפה במנוע. בסך הכל שלושה אבות טיפוס טסו בתערוכה האווירית של פריז באותה שנה. אב הטיפוס הצרפתי הראשון "A" טס ב-1969. באותה שנה טס גם דגם "S" הבריטי את הטיסה הראשונה שלה.
מאפיינים

ליגואר הייתה גרסה חד-מושבי בגרסת התקיפה, וגרסת אימונים דו-מושבית, דו-מנועי עם מנועים הטובים ביותר דאז ה-Adour של רולס-רויס וטורבומקה. בתצורתו המקורית היו לו מתלים שהותאמו לעומס של עד 10,000 פאונד (4,500 ק"ג). כלי נשק טיפוסיים שהותקנו כללו את תרמיל הרקטות, טילי נגד מכ"ם, פצצות מצרר וטילי אוויר-אוויר מסוג AIM-9, משקל המראה מרבי בדרגת 15 טון; עם רדיוס קרב ללא תדלוק של 850 ק"מ, מה שמקנה ליגואר טווח גדול יותר ממטוסי מתחרים כמו MiG-27. למטוס היו נקודות תלייה מיוחדות לסיידוויינדר שהיו תלויים מעל הכנפיים. היגוארים של ה-RAF השיגו מספר כלי נשק חדשים במהלך מלחמת המפרץ, לבסוף היגואר היה מצויד בזוג תותחי DEFA צרפתיים, או תותחי ADEN בריטיים.
המטוסים ההודיים (היחידים שעדיין בשירות) צוידו במכ"ם מתקדם ELM-2052 מתוצרת אלתא. המכ"ם מתוצרת אלתא מוגדר גם כמכ"ם בקרת אש, המיועד למשימות של שמירה על עליונות אווירית ותקיפה, והוא מבוסס על טכנולוגיה מתקדמת של סריקה אלקטרונית, המאפשרת טווחי גילוי ארוכים, אמינות מבצעית גבוהה ויכולת ליירט כמה מטרות בעת ובעונה אחת.
המכ"ם החדש תומך בפעילויות נוספות של מטוס קרב, כגון אוויר-אוויר, אוויר-קרקע ואוויר-ים. במוד אוויר-אוויר מאפשר המכ"ם גילוי כמה מטרות בטווחים ארוכים במיוחד ושיגור כמה סוגי חימוש סימולטנית. ואילו במשימות אוויר-קרקע מאפשר המכ"ם מיפוי באיכות גבוהה (HR) וגילוי מטרות נעות. במשימות אוויר-ים המכ"ם נותן גילוי מטרות בטווחים ארוכים, עיקוב אחר המטרה ויכולת סיווג מטרות.
משתמשים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הודוהודו-היא פנתה כלקוחה אפשרית של היגואר כבר ב-1968, אך סירבה בטענה שעדיין לא ברור אם הצרפתים והבריטים יקבלו בעצמם את המטוס לשירות. עשור לאחר מכן חיל האוויר יהפוך ללקוח הייצוא היחיד הגדול ביותר, עם הזמנה של מיליארד דולר עבור המטוס ב-1978, היגואר נבחר במכרז בו ישתפו גם מיראז' F1 וסאאב ויגן לאחר תהליך הערכה ארוך וקשה. ההזמנה כללה 40 יגוארים שנבנו באירופה בוורטון, ו-120 נבנו בהודו ברישיונות. תחת השם המקומי Shamsher ("חרב הצדק").
בריטניהבריטניה - חיל האוויר המלכותי קיבל אספקה של הראשונה של 165 יגוארים חד-מושבים. אלה נוספו על ידי 35 מטוסי אימון שני מושבים. ליגוארים הייתה מערכת ניווט/תקיפה מקיפה יותר מדגמים המשמשים את חיל האוויר הצרפתי, המורכבת ממערכת בקרת נשק 10 כיוונית של פלסי. יגוארים של חיל האוויר המלכותי שימשו לפריסה מהירה ותגבור אזורי, ואחרים טסו בתפקיד התקיפה הגרעינית הטקטית, כשהם נושאים את פצצות אטום.
צרפתצרפת - חיל האוויר הצרפתי קיבל אספקה של יגואר הייצור הראשון בשנת 1973 של 160 יגוארים בסופו של דבר. לאימונים צרפת לקחה גם 40 יגוארים דו-מושבים. בעוד שהיגואר היה מסוגל לשאת פצצה גרעינית אחת. ממשלת צרפת לא הקצתה אף יגואר לשימוש כאמצעי ההרתעה הגרעיני האסטרטגי של צרפת. יגוארים חמושים גרעיניים קיבלו במקום זאת את התפקיד "טרום אסטרטגי", כדי לפנות דרך לכוח התקיפה האסטרטגי. היגואר הצרפתי גם ביצעו בתפקיד מטוסי אמצעי לוחמה אלקטרונית.
עומאןעומאן-
אקוודוראקוודור-
ניגריהניגריה-
ראו גם

קונקורד
פאנאוויה טורנדו
מיג-27
הערות שוליים

↑  2005 בצרפת ו-2007 בבריטניה. עדיין בשירות הודו
↑  מאמר שמור למנויים - Meta-Defense.fr
↑  מטוס קרב הודי ביצע טיסת בכורה מוצלחת עם מכ"ם מתוצרת תעשייה אווירית, באתר Israel Defense, ‏13 באוגוסט 2017
| מטוסי דאסו |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב ו-הפצצה | MD 315 פלמאנט • MD 450 אורגאן • דאסו מיסטר • דאסו מיסטר IV • דאסו אטנדר • סופר אטנדר • מיראז' 3 • מיראז' 4 • מיראז' 5 • מיראז' F1 • יגואר • מיראז' 2000 • ראפאל |  |
| מטוסי אימון | אלפא ג'ט |  |
| מטוסי נוסעים | מרקיור |  |
| מטוסי מנהלים | דאסו פאלקון |  |
| מטוסי ניסוי | בלזק V • מיראז' 3V • מיראז' G • מיראז' 4000 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529252905171  GND: 7658744-7  LCCN: sh85069245 
יגואר של RAF מחומש בטילי אוויר-אוויר (אפשר לראות אותם מעל הכנפיים) ומכלי דלק
כחול - מפעילות
אדום-מפעילות לשעבר
קולומייה (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 על שם:  קולומייה, צרפת
 אזור מוצא:  קולומייה
 מוצא:  צרפת צרפת
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  בקר
 
קולומייה (בצרפתית: Coulommiers) היא גבינה רכה מיושנת המגיעה מהקומונה קולומייה במחוז סן ומארן בצרפת. הגבינה עשויה מחלב בקר, ובדרך כלל בעלת צורת דיסק, עם קליפת עובש אכילה של פטריית Penicillium camemberti. כשמכינים אותה כגבינה ארטיזנית (גבינת "בוטיק" בעבודת יד) מחלב לא מפוסטר, היא לרוב תקבל גוון אדמדם בחלקים מקליפת העובש. תקופת היישון כשמכינים את הגבינה מחלב מפוסטר היא כארבעה עד שישה שבועות. אחוז השומן בה הוא כ-40 אחוז.
גבינת הקולומייה היא קרובת משפחה פחות מוכרת של הברי, אם כי ייצור הקולומייה החל לפני הברי. היא קטנה יותר מהברי, עבה ממנה וטעמה אגוזי יותר, אך מלבד זאת יש לה מאפיינים דומים – לרבות צבע כשל חמאה ומרקם נימוח. הגבינה מיוצרת לעיתים בייצור בוטיק במחלבות קטנות ולעיתים באופן תעשייתי, אם כי הגרסה התעשייתית עשויה להיות מחלב מפוסטר ולהיות בעלת טעם פחות עמוק מזה המתקבל בגבינה לא מפוסטרת. מכיוון שהיא אינה נכללת בתו התקן AOC, ניתן לייצרה מחלב מפוסטר ולייצאה לארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 1930 היו 250 יצרני גבינה בקולומייה, שמכרו את תוצרתם למיישני גבינות (affineur) בשוק של קולומייה בכל יום רביעי. עד 1946 ירד מספר יצרני הגבינה לשישים. יצרנים אלו הכינו כולם "ברי דה קולומייה" (לפי הגדרה) בגדלים שונים, אך רק מפרט הגודל המסוים – קוטר של 13 עד 15 ס"מ – היה ייחודי לשוק של קולומייה. כיום גבינה זו נודעת בשם "קולומייה". ב-2008 כתבים וחברי מועצה מקומיים, בראשות סגן ראש העיר פרנק ריסטר, השיקו את פרויקט PDO שמטרתו העלאת קרנה של גבינת הקולומייה הייחודית.
הערות שוליים

↑  "Farmers' Weekly Review, 9 June 1966: French Cheese and Fruit". idnc.library.illinois.edu. 1966-06-09. נבדק ב-2014-07-29.
↑  ‏Janet Fletcher (2011-08-31). "Try French Brie's little sister, Coulommiers". sfgate.com. נבדק ב-2013-09-13.
↑  "PDO for Brie de Coulommiers – Let it Brie?!". cheesesolidarity.wordpress.com. 2011-05-13. נבדק ב-2013-09-13.
ניו זילנד ברייקרס

ניו זילנד ברייקרס (באנגלית: New Zealand Breakers) היא קבוצת כדורסל ניו זילנדית מהעיר אוקלנד, המתמודדת בליגת העל האוסטרלית בכדורסל (NBL). הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באולם "ספארק ארנה", המכיל 12,000 מקומות ישיבה.
זכתה באליפות הליגה האוסטרלית בעונות 2011, 2012, 2013 ו-2015.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2003 על ידי שלושה אנשי עסקים ניו זילנדים מחבל ואיקטו. לאחר שרשמה מאזן כולל של 41 ניצחונות ו-89 הפסדים (31.5%) בארבע עונותיה הראשונות בליגה האוסטרלית, העפילה הקבוצה לראשונה לשלב הפלייאוף בעונת 2007/2008, בהובלת הקלע הניו זילנדי קירק פני. בעונה העוקבת צירפו הברייקרס את הרכז האמריקאי סי. ג'יי. ברוטון, בעזרתו העפילו לפלייאוף מהמקום השלישי בליגה, ואף גברו על אדלייד 36' ברבע הגמר, בדרך להפסד מול מלבורן טייגרס בחצי הגמר.
בעונת 2010/2011 הובילו את הקבוצה קירק פני, גארי וילקינסון ותומאס אברקרומבי לזכייתה הראשונה באליפות ה-NBL, לאחר שגברה בסדרת הגמר על קיירנס טייפנס בתוצאה 2–1. בקיץ 2011 עזב פני את הקבוצה, ובמקומו הוחתם סדריק ג'קסון אשר הוליך את הברייקרס לזכייה נוספת באליפות. בעונת 2012/2013 זכו הברייקרס באליפות שלישית ברציפות, לאחר שגברו בפלייאוף על סידני קינגס ופרת' ויילדקטס מבלי להפסיד באף משחק. באותה עונה רשמה הקבוצה גם את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה, 24–4, הודות ליכולת טובה של ג'קסון אשר זכה בתואר ה-MVP של העונה. לאחר שאכזבו בעונת 2013/2014 עם 11 ניצחונות בלבד, את העונה הבאה סיימו עם מאזן חיובי 19–9, אשר הציב אותם במקום השני בליגה. בחצי הגמר הדיחו הברייקרס את אדלייד, ובסדרת הגמר גברו על הטייפנס בתוצאה 2–0, על אף שלא החזיקו ביתרון ביתיות. השחקנים הבולטים של הקבוצה באותה עונה היו ג'קסון, הקלע קורי ובסטר והסנטר אקינה איבקווה. בעונת 2015/2016 חזרה הקבוצה למעמד הגמר, אך הפסידה מול פרת' בתוצאה 1–2.
לקראת עונת 2019/2020 מונה המאמן הישראלי דן שמיר למאמן הראשי של הקבוצה. באותו הקיץ הצטרף לברייקרס שחקן התיכונים המבטיח אר. ג'יי. האמפטון, אשר נבחר בתחילת דראפט ה-NBA‏ 2020 בבחירה ה-24 על ידי מילווקי באקס, וכשבוע לאחר מכן הועבר בטרייד לדנוור נאגטס.
בשנת 2022 החליף מודי מאור את דן שמיר בתפקיד המאמן.
עונה לאחר עונה

| עונה | מיקום בליגה | ניצחונות | הפסדים | אחוז הצלחה | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | עשירי | 12 | 21 | 0.364 | – |
| 2004/2005 | אחד-עשר | 9 | 23 | 0.281 | – |
| 2005/2006 | עשירי | 9 | 23 | 0.281 | – |
| 2006/2007 | תשיעי | 11 | 22 | 0.333 | – |
| 2007/2008 | שביעי | 16 | 14 | 0.533 | הפסד ברבע הגמר |
| 2008/2009 | שלישי | 18 | 12 | 0.600 | הפסד בחצי הגמר |
| 2009/2010 | חמישי | 15 | 13 | 0.536 | – |
| 2010/2011 | ראשון | 22 | 6 | 0.786 | זכייה באליפות |
| 2011/2012 | ראשון | 21 | 7 | 0.750 | זכייה באליפות |
| 2012/2013 | ראשון | 24 | 4 | 0.923 | זכייה באליפות |
| 2013/2014 | שביעי | 11 | 17 | 0.393 | – |
| 2014/2015 | שני | 19 | 9 | 0.679 | זכייה באליפות |
| 2015/2016 | רביעי | 16 | 12 | 0.571 | הפסד בגמר |
| 2016/2017 | חמישי | 14 | 14 | 0.500 | – |
| 2017/2018 | רביעי | 15 | 13 | 0.536 | הפסד בחצי הגמר |
| 2018/2019 | שישי | 12 | 16 | 0.429 | – |
הערות שוליים

1 2  סל ניצחון של איבקווה מעניק לברייקרס את האליפות, באתר ליגת ה-NBL,‏ 8 במרץ 2015
↑  ג'ף גרין שומר על שקט, בינתיים, באתר stuff.co,‏ 4 בפברואר 2014
↑  הברייקרס זוכים באליפות ה-NBL לשנת 2011, באתר abc.net,‏ 29 באפריל 2011
↑  הברייקרס זוכים באליפות שנייה ברציפות, באתר abc.net,‏ 25 באפריל 2012
↑  הברייקרס גוברים על הויילדקטס וזוכים באליפות שלישית ברציפות, באתר ליגת ה-NBL,‏ 12 באפריל 2013
↑  דיווח: דן שמיר סיכם בניו זילנד ברייקרס, באתר וואלה, 31 במאי 2019
↑  ליגת ה-NBL מציגה את אר. ג'יי. האפמטון, באתר הרשמי, 29 במאי 2019
↑  שולט באוסטרליה: פתיחת העונה של מודי מאור, באתר ערוץ הספורט, 28 באוקטובר 2022
מרבו

| מרבו |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
משפחה:: חסידתיים
סוג:: מרבו
שם מדעי
 Leptoptilos ‏לסון, 1831

מָ֫רַבּוּ (שם מדעי: Leptoptilos) הוא סוג של עוף ממשפחת החסידות. המרבו בעלי מקור גדול וארוך נפוצים באזורים טרופיים באסיה ובאפריקה.
הם אוכלי כל, אומניבורים, ואף נמנים עם אוכלי נבלות. זהו סוג החסידות הגדול בעולם ובעלי מוטת הכנפיים הגדולה בעולם. הגדול מביניהם הוא מרבו ענק שחי בהודו.
מיון

בסוג זה 3 מינים:
מרבו אפריקני (Leptoptilos crumeniferus)
מרבו קטן (Leptoptilos javanicus)
מרבו ענק (Leptoptilos dubius)