stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליגה השלישית (גרמניה)
קבוצות לעונת 2024/2025

| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אונטרהאכינג | אונטרהאכינג | פארק הספורט אונטרהאכינג | 15,053 |
| הנזה רוסטוק | רוסטוק | אוסטזהשטאדיון | 29,000 |
| אינגולשטאדט 04 | אינגולשטאדט | אאודי שפורטפארק | 15,000 |
| ארמיניה בילפלד | בילפלד | אצטדיון בילפלדר אלם | 26,515 |
| ארצגבירגה אווה | אווה | שפארקסן-ארצגבירגסשטדיון | 15,711 |
| בורוסיה דורטמונד ב' | דורטמונד | אצטדיון רות ארדה | 9,999 |
| דינמו דרזדן | דרזדן | אצטדיון רודולף הרביג | 32,085 |
| אוסנבריק | אוסנבריק | שטדיון אן דר ברמר בריקה | 17,000 |
| וין ויסבאדן | ויסבאדן | בריטה ארנה | 13,500 |
| וולדהוף מנהיים | מנהיים | אצטדיון קרל-בנץ שטדיון | 25,667 |
| ויקטוריה קולן 1904 | קלן | ספורטפארק הוהנברג | 10,001 |
| וירל | וירל | בנטלר ארנה | 15,000 |
| פ.צ. זארבריקן | זארבריקן | אצטדיון לודוויגשפארקסטדיון | 16,003 |
| אלמניה אאכן | אאכן | ניו טיבולי | 32,960 |
| אנרגי קוטבוס | קוטבוס | אצטדיון הידידות | 22,528 |
| מינכן 1860 | מינכן | אצטדיון גרינוואלדר | 15,000 |
| ס.ו. זנדהאוזן | זנדהאוזן | אצטדיון BWT בהרדטוולד | 15,414 |
| הנובר 96 ב' | הנובר | אליאנריאדאשטדיון | 2,500 |
| שטוטגרט ב' | שטוטגרט | ווירמאץ דרוק ארנה | 10,001 |
אלופות הליגה והסגניות

| עונה | אלופה | סגנית | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008/09 | אוניון ברלין | פורטונה דיסלדורף | פאדרבורן 07 |
| 2009/10 | אוסנבריק | ארצגבירגה אווה | אינגולשטאדט 04 |
| 2010/11 | איינטרכט בראונשוויג | הנזה רוסטוק | דינמו דרזדן |
| 2011/12 | ס.ו. זנדהאוזן | ו.פ.ר. אאלן | יאן רגנסבורג |
| 2012/13 | קרלסרוהה | ארמיניה בילפלד | אוסנבריק |
| 2013/14 | פ.צ היידנהיים | ר.ב. לייפציג | דרמשטאדט 98 |
| 2014/15 | ארמיניה בילפלד | דיסבורג | הולשטיין קיל |
| 2015/16 | דינמו דרזדן | ארצגבירגה אווה | ורצברגר קיקרס |
| 2016/17 | דיסבורג | הולשטיין קיל | יאן רגנסבורג |
| 2017/18 | פ.צ. מגדבורג | פאדרבורן 07 | קרלסרוהה |
| 2018/19 | אוסנבריק | קרלסרוהה | ווין ויסבאדן |
| 2019/20 | פ.צ ורצברגר קיקרס | איינטרכט בראונשוויג | איינטרכט בראונשוויג |
| 2020/21 | דינמו דרזדן | הנזה רוסטוק | אינגולשטאדט 04 |
| 2021/22 | פ.צ. מגדבורג | איינטרכט בראונשוויג | פ.צ. קייזרסלאוטרן |
| 2022/23 | אלוורסברג | אוסנבריק | ווין ויסבאדן |
| 2023/24 | אולם 1846 | פרויסן מינסטר | יאן רגנסבורג |
הערות שוליים

↑  [ורצברגר קיקרס ואיינטרכט בראונשוויג סיימו במקומות 2 ו-3 בהתאמה אך הקבוצה שסיימה ראשונה באירן מינכן 2 משמשת כקבוצת מילואים ועקב כך אסורה השתתפותה בליגה גבוה מהליגה ה-3]
| כדורגל בגרמניה גרמניה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הגרמנית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | בונדסליגה • הבונדסליגה השנייה • הליגה השלישית • הליגה האזורית • הבונדסליגה לנשים • הבונדסליגה השנייה לנשים •  מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הגרמני • גביע הליגה הגרמנית • הסופר קאפ הגרמני • הגביע הגרמני לנשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
תאורת גז

תאורת גז ביתית.
תאורת גז היא הפקה של אור מלאכותי מבעירה של דלק גזי כמו מימן, מתאן, אתן, אצטילן, בוטאן, פרופאן או גז טבעי.
לפני שהחשמל היה נפוץ וכלכלי דיו לשימוש רחב, הגז היה אמצעי התאורה הפופולרי ביותר ברחובות.
בתקופה זו הוארו רחובות ערים מודרניות בפנסי רחוב הפועלים על גז. פנסי הגז הראשונים הצריכו מדליק פנסים שהיה עובר ברחובות העיר לעת ערב ומדליק כל פנס בנפרד. במערכות תאורה מאוחרות יותר הוכנסו מציתים שהופעלו אוטומטית כאשר החלה זרימת גז בפנס. מערכות הפנסים המוקדמות ביותר מסוג זה הותקנו ככל הנראה בקורדובה שבספרד, בשנת 1000 לספירה לערך. הפיכת תאורת הגז למערכת רחבה מיוחסת לממציא הסקוטי ויליאם מֶרְדוֹךְ, בשנות ה-90 של המאה ה-18.
פנסי הגז הראשונים התבססו על הלהבה של הגז כמקור האור. פנסי גז מאוחרים יותר, השתמשו במין "גרב" שכיסתה את המבער, והלהבה הייתה מחממת ומלהיטה אותו, והוא היה מפיק אור לבן וחזק יותר.
בתקופה המודרנית תאורת הגז משמשת למחנאות, או ליצירה של אפקט נוסטלגי.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של ויליאם מורדוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560469605171  BnF: cb11976447h (data)  GND: 4402698-5  LCCN: sh85053316  NDL: 00562274  NKC: ph560222
צבי קנור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1947 (בן 77)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1965–1993 (כ־28 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת מבצעים בחיל האוויר  מפקד בסיס חצור  מפקד בסיס תל נוף  נספח חיל האוויר בארצות הברית  מפקד טייסת 119 בשנים 1978–1981
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 
צבי קנור (במקור: קנטורג'י) (נולד ב-11 ביוני 1947) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב, מפקד בסיס חצור ובסיס תל נוף ונספח חיל האוויר בוושינגטון. לאחר שחרורו שימש דירקטור ומנכ"ל חברות.
חייו

קנור גדל ולמד בנתניה. הוא התגייס לצה"ל ב-1965, סיים קורס טיס ושירת כטיס קרב בחיל האוויר. קנור לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה שירת כטייס בטייסת 116. בשובו מגיחת הפצצה במצרים ביוני 1970, נטש את מטוס המיסטר שהטיס ונפגע. במלחמת יום הכיפורים שירת כמוביל בטייסת העטלף, טייסת מטוסי F-4 פנטום. כמו כן השתתף במלחמת לבנון הראשונה. הוא שירת כראש מחלקת מבצעים במטה חיל האוויר, כמפקד בסיס חצור וכמפקד בסיס תל נוף בשנים 1987 עד 1990.
בשנים 1991 עד 1993 כיהן כנספח אווירי בוושינגטון שבארצות הברית.
לאחר שחרורו מונה קנור ב-1994 למנכ"ל חברת בי.וי.אר טכנולוגיות. ב-1996 מונה למנכ"ל אופיר טורס. בשנים 1999 עד 2001 הוא כיהן כנשיא חברת בי.וי.אר מערכות. לאחר מכן שימש מנכ"ל אמריקן אקספרס טרוול במשך שמונה שנים. באוגוסט 2009 מונה קנור למנכ"ל החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, תפקיד בו כיהן במשך כשנה. כן גם כיהן כיו"ר חברת קמיליון מערכות בניה והוא מכהן כדירקטור בחברות הציבוריות מטי מחשבים וכים ניר שירותי תעופה. ב-2010 מונה קנור למנכ"ל קרן תל אביב לפיתוח ושימש בתפקיד משך מספר שנים. הוא שימש גם כדירקטור בחברת כים ניר.
קנור הוא חבר המועצה לשלום ולביטחון ויוזמת ז'נבה.
חיים אישיים

קנור נשוי למרים. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אובורן באלבמה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר - החלטות הרות גורל על הפעלת חיל האוויר בתחילת מלחמת יום כיפור, ספריית מעריב, 2008, עמ' 333
↑  אמיר שגב, הפלת מיסטר 44 - 4.6.1970 , אתר מרקיע שחקים
↑  מנכ"ל חדש לחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, באתר ערוץ 7, 5 באוגוסט 2009
עמנואל מילמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1977 (בן 47) 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום מגורים:  חיפה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת טורונטו
 מנחה לדוקטורט:  גדעון שכטמן
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (2010) 
 צאצאים:  3
 
עמנואל מילמן (נולד ב-12 בינואר 1977) הוא פרופסור למתמטיקה בפקולטה למתמטיקה בטכניון, שם הוא עומד בראש הקתדרה על שם יצחק מודעי. תחומי המחקר העיקריים שלו הם אנליזה וגאומטריה.
רקע אקדמי וקריירה

נולד בישראל. בשנת 1996 סיים מילמן תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, וב-2000 סיים תואר שני במתמטיקה טהורה מאוניברסיטת תל אביב, גם כן בהצטיינות יתרה. עבודת התזה שלו, בהנחיית אהוד לרר, הייתה על תכונות אחידות של משחקים סטוכסטיים.
בשנת 2007 קיבל מילמן תואר דוקטור במתמטיקה טהורה ממכון ויצמן למדע. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' גדעון שכטמן, עסקה בחלוקת נפח בגופים קמורים. לאחר מכן הוא עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת טורונטו ובמכון פילדס מ־2009 עד 2010.
תחומי מחקר

תחומי המחקר של פרופסור מילמן כוללים:
אי-שוויונות איזופרימטריים, פונקציונליים וריכוזיים על יריעות רימניות משוקללות וחללים מטריים-מידתיים.
תנאי עקמומיות-מימד כמו תנאי בקרי-עמורי ותנאי לוט-שטורם-וילאני.
גאומטריה של ממזערי איזופרימטריה ובועות איזופרימטריות מרובות.
בעיות איזופרימטריות בלתי תלויות במימד תאחיזתי ותאוריית ברון-מינקובסקי Lp.
גאומטריה קמורה ותאוריית ההובלה האופטימלית.
גאומטריה ספקטרלית ולוקליזציה, חבורות חצי-דיפוזיה וליבות חום.
קמירות של פתרונות למשוואות דיפרנציאליות חלקיות, במיוחד משוואות דיפרנציאליות אליפטיות ופרבוליות.
תופעות ריכוז מידה בממדים גבוהים.
אנליזה גאומטרית ואסימפטוטית קמורה, וחלוקת נפח בגופים קמורים.
התאוריה המקומית של מרחבי בנך.
פרסים והוקרה

2024: פרס גבולות המדע במתמטיקה מטעם הקונגרס הבינלאומי למדעים בסיסיים.
2022-2027: מענק מגבש מהנציבות האירופית למחקר (ERC-COG).
2021: כיסא אקדמי על שם יצחק מודעי בטכניון ופרס מורטון ובברלי רכלר למצוינות במחקר.
2016: פרס אנה וליוש ארדש במתמטיקה מטעם האיגוד המתמטי הישראלי.
2015-2021: מענק התחלתי מהנציבות האירופית למחקר (ERC-STG).
חיים אישיים

אביו הוא ויטלי מילמן, מתמטיקאי המתמחה באנליזה וסבו הוא המתמטיקאי דוד מילמן, שההוכיח, יחד עם מרק קריין את משפט קריין-מילמן.
מילמן מתגורר בחיפה עם אשתו ושלושת ילדיהם.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |  דוד מילמן  דוד מילמן     |  דוד מילמן  דוד מילמן     |  דוד מילמן  דוד מילמן     |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |   |
|  פייר מילמן  פייר מילמן     |  פייר מילמן  פייר מילמן     |  פייר מילמן  פייר מילמן     |  |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |   |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |
 
|   |   |   |   |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |   |   |   |   |
הערות שוליים

1 2 3  קורות חייו של עמנואל מלמן
1 2 3  Awards and Honors | Homepage of Emanuel Milman, emilman.net.technion.ac.il
↑  Emanuel Milman - Scholars | Institute for Advanced Study, www.ias.edu, ‏2019-12-09 (באנגלית)
↑  Homepage of Emanuel Milman, emilman.net.technion.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 312881985   WorldCat (עם VIAF): 312881985
בית הנבחרים של ג'ורג'יה

| --- | --- |
סמל בית הנבחרים של ג'ורג'יהסמל בית הנבחרים של ג'ורג'יה
 מדינה:  ג'ורג'יה ג'ורג'יה
 סוג:  בית תחתון
 הרכב
 מספר מושבים:  180
 התפלגות מושבי בית הנבחרים
      המפלגה הרפובליקנית (102)      המפלגה הדמוקרטית (78)
 בחירות
 בחירות קודמות:  2022
 בחירות הבאות:  2024
 מנהיגים
 יושב ראש בית הנבחרים:  ג'ון ברנס (מאז 9 בינואר 2023)
 מנהיג הרוב:  צ'אק אפסטריישן (מאז 9 בינואר 2023)
 מנהיג המיעוט:  ג'יימס בוורלי (מאז 11 בינואר 2021)
 משכן
 מליאת בית הנבחרים המדינתי
 קפיטול מדינת ג'ורג'יה, אטלנטה
 אתר אינטרנט
 www.legis.state.ga.us
 
בית הנבחרים של ג'ורג'יה (באנגלית: Georgia House of Representatives) הוא הבית התחתון באספה הכללית של ג'ורג'יה, בית המחוקקים הדו-ביתי של המדינה. בית הנבחרים מורכב מ-180 חברים. המפלגה הרפובליקנית שולטת בבית הנבחרים המדינתי ברציפות מאז 2005.
פרננדו לופס דוס סנטוס וארלה

פרננדו לופס דוס סנטוס וארלה (נולד ב-26 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן מכף ורדה המשחק באלברקה ההליגה הפורטוגלית השנייה.
קריירת מועדונים

וארלה התחיל את הקריירה שלו באשטוריל ששיחקה אז בליגה השנייה, כאשר העביר עונה אחת בריו מאיור על מנת שיצבור דקות משחק.
בינואר 2009 עבר לטרופנסה.
בקיץ 2011 עבר לפיירנסה.
ב-28 בינואר 2012 הבקיע את שער זכות ושער עצמי בהפסד 1–2 נגד בנפיקה ליסבון. ב-29 במאי 2012, וארלה חתם לשלוש שנים בואסלוי.
ב-3 בספטמבר 2013 חתם בסטיאווה בוקרשט, לשלוש שנים תמורת 1,250,000 אירו.
ב-7 ביולי 2022 חזר לפורטוגל כאשר הצטרף לקאסה פיה מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת נבחרות

וארלה אמנם נולד בפורטוגל, אך העדיף לייצג את כף ורדה, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2008. וארלה קיבל כרטיס אדום נגד גינאה המשוונית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, אך שותף במשחק נגד תוניסיה אף על פי לא סיים את עונש ההשעיה שלו, ולכן הנבחרת יצאה מהטורניר.
תארים

אליפות רומניה: 2013/2014, 2014/2015
הגביע הרומני: 2014/2015
יורם שמעון

יורם שמעון (נולד ב-30 ביוני 1964) הוא ראש המועצה המקומית מבשרת ציון מאז 2013.
ביוגרפיה

יורם שמעון נולד בשכונת הקסטל במבשרת ציון. הוא השני מבין שבעה ילדים של צביה ובנימין. סיים את לימודיו בתיכון אורט הנביאים בירושלים, שירת ביחידת חימוש בחטיבת שריון וסיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים קורס מזכירי חברות ממשלתיות וקורס יועצי השקעות ומנהלי תיקים בכירים. בין התפקידים הציבוריים אותם מילא: דירקטור במועצה הישראלית לצרכנות, מזכיר האגודה לתרבות הדיור בין השנים 1991–2013.
שמעון מכהן כחבר במועצה המקומית מבשרת ציון מאז 2003. בשנת 2008 התמודד לראשונה לראשות המועצה אך הפסיד בבחירות בהן ניצח אריה שמם. בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-2013 התמודד ברשימה עצמאית ונבחר לראש מועצת מבשרת ציון לאחר סיבוב שני בבחירות. בבחירות 2018 נבחר לקדנציה נוספת, לאחר שהיה המועמד היחיד שהתמודד בבחירות.
שמעון היה נשוי לליאת שמעון, ולשניים נולדו שני בנים - גיא ואיתי. בנם הצעיר איתי נפטר ממחלת הסרטן.
ביולי 2015 בעקבות חשד לעבירות בנייה של שמעון, הגיע לסדר מותנה עם המדינה שבו נדרש לשלם 15 אלף ש"ח ולהימנע מכהונה במוסד תכנון למשך שנתיים.
בשנת 2017 נעצר שמעון ונחקר בעקבות חשדות לעבירות מרמה והפרת אמונים בהן מעורב לכאורה גם איש העסקים רמי לוי, וחשדות נוספים הקשורים לטוהר המידות בענייני המועצה, ונשלח למעצר בית. בסיום החקירה הודיעה המשטרה כי אין תשתית ראייתית להעמדתו לדין, ובאוגוסט 2018 הודיעה הפרקליטות על סגירת התיק נגדו מחוסר אשמה.
ביוגרפיה > פעילותו כראש המועצה המקומית מבשרת ציון

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי, וכן שבחים ללא סימוכין. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת הערות שוליים.
יורם שמעון החל את כהונתו כראש המועצה בשנת 2013 לאחר התמודדות מול חמישה מועמדים לראשות המועצה. סיעתו, סיעת "חי הדרך האמיצה" זכתה בשלושה מנדטים. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 היה שמעון המועמד היחיד לראשות המועצה וזכה בתמיכת 90% מהתושבים. הסיעה בראשותו, סיעת "חי בראשות יורם שמעון" זכתהב־8 מנדטים מתוך 15 במליאת המועצה.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בשנת 2024 נבחר בפעם השלישית לראשות המועצה עם 7 מתוך 15 מנדטים במליאת הרשות, ובכך היה לראש המועצה הראשון שנבחר במבשרת ציון בפעם השלישית.
שמעון הודיע במאי 2023 על הצטרפות עיריית מבשרת ציון לנעים בסופ"ש בהפעלת קווי שירות חינמיים לגוש דן בשבתות ובחגים. הדעות ביישוב על הפרויקט היו שנויות במחלוקת והוא זכה לביקורת מקרב חלק מהציבור הדתי ביישוב. בנוסף, חרדים קיצונים איימו עליו ועל חיי בני משפחתו.
הערות שוליים

↑  מבשרת מתאבלת על איתי שמעון בן ה-8.5, אלי ג'אן, Mynet, 23.2.2015
↑  הפרקליטות: יורם שמעון שילם קנס בגין עבירת בנייה, באתר www.m-y-net.co.il
↑  אלי סניור, ראש המועצה שנעצר יחד עם רמי לוי: יורם שמעון ממבשרת ציון, באתר ynet, 10 בספטמבר 2017
↑  חן מענית, ‏המשטרה: אין תשתית ראייתית נגד רמי לוי בתיק מבשרת ציון, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2017
↑  יובל שדה, לא רק גוש דן: מבשרת ציון מצטרפת למיזם התחבורה בשבת נעים בסופ"ש, באתר כלכליסט, 29 במאי 2023
↑  מירב שלמה מלמד, ראש מועצת מבשרת ציון: "מאיימים עליי בגלל אוטובוס השבת", באתר mynet, ‏25/06/2023
יורם שמעון והרמטכ״ל הרצי הלוי, 2023
מיקי פלד

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  כלכליסט 
 
מיקי פלד הוא עיתונאי, כלכלן וחוקר מדיניות ישראלי. שימש כתב כלכלי במשך עשור בעיתון כלכליסט, בין השנים 2007–2017.
ביוגרפיה

בשנת 2006 השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2012 השלים תואר שני בתחום הסוציולוגיה והפילוסופיה של הכלכלה באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2021 השלים דוקטורט בהיסטוריה של הכלכלה באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בניתוח קבלת החלטות בבנקים מרכזיים בעולם בהיבטים של מדיניות מוניטרית.
ככתב, סיקר סוגיות בתחום העבודה, הרווחה, הבריאות והמקרו-כלכלה. בשנת 2012, היה חלק מקבוצת העיתונאים אשר יזמה את הקמת ארגון העיתונאים
החל מיוני 2021 משמש עמית מחקר בקרן ברל כצנלסון. שימש כמנהל האקדמי של התוכנית לכלכלנים חברתיים מבית המכללה החברתית-כלכלית, קרן ברל כצנלסון, היחידה למעורבות חברתית באוניברסיטת תל אביב, קרן פרידריך אברט, ומכון ון-ליר בירושלים. וכן ייעץ לארגונים שונים בחברה האזרחית בניתוח מדיניות כלכלית.
ספרים

מיקי פלד, גירעון דמוקרטי: מדוע מונופול האוצר על גיבוש התקציב משמר מדיניות צנע - ואיך לשנות זאת, הוצאת קרן ברל כצנלסון, אפריל 2022
הערות שוליים

1 2  דף המשתמש של פלד ברשת החברתית לינקדאין
1 2  צוות קרן ברל כצנלסון
↑  דני ואזנה, אויבים מבית, באתר העין השביעית, 7 בדצמבר 2017
↑  התכנית לכלכלנים חברתיים, זרקור על שישה פרויקטים בולטים 2014 - 2017
נרגילה

ערך זה עוסק במתקן המשמש לעישון. אם התכוונתם לרשת מסעדות בשם זה, ראו .
נרגילה מהסוג המקובל במצרים ומכונה "שׁישָׁה" (شيشة)
הזחל מהרפתקאות אליס בארץ הפלאות מעשן נרגילה (במקור - Hookah, המונח באנגלית שמקורו בהינדוסטנית)
עישון קליאן (قلیان), הנרגילה הפרסית העתיקה; איור בספר מסעותיו של ז'אן שארדן בפרס במחצית השנייה של המאה ה-17
נרגילה היא מתקן המשמש לעישון טבק במקור, אך מסוגל גם לשמש לעישון של מריחואנה, אופיאטים או סמים אחרים. יש שסבורים כי מקורה של הנרגילה בהודו (מקור השם נרגילה במלה הינדואית "נריאל נכילה", או המילה הפרסית "נרגיל" שפירושה אגוז קוקוס). אחרים סבורים כי מקור הנרגילה בבני שבט הקלאהרי במזרח אפריקה, שנהגו לעשן צמחי קנאביס באמצעות מכלי מים. עישון הנרגילה מקובל מאוד במזרח התיכון.
חומרי העישון

החומרים המשמשים לעישון בנרגילה חייבים להיות רטובים או לחים, לכן מעורבב בדרך כלל טבק לנרגילה עם פירות מיובשים למחצה. התוספות לטבק מעניקות לנרגילה את ייחודה, שכן כאשר מעשנים אותה חשים בטעם התוספת. קיימות תערובות טבק במגוון טעמים, כגון תפוח, בננה, תות שדה, דובדבן, ורדים, מנטה, אבטיח ועוד. לעיתים אף משתמשים בנרגילה לעישון חומר שכלל אינו מכיל טבק, והוא עשוי רק מתמציות פירות שונים.
הדרך שבה פועלת הנרגילה

הנרגילה מחולקת לשלושה חלקים: ראש, גוף וכד. מצידו העליון של הגוף מחובר הראש ומצידו התחתון הכד. מהגוף יוצא צינור המשמש לשאיפת העשן. ברוב הנרגילות שניתן למצוא בישראל כלול גם השפץ (סוג של מלקחיים המשמשים להדלקת וסידור הגחלים). בנרגילה הטבק מופרד מהגחל בעזרת נייר אלומיניום (נייר כסף) מחורר כדי לעכב את השריפה, כאשר הטבק נשרף בהדרגה מחום הגחל. בתהליך הפתיחה מגיע הגחל לטמפרטורה גבוהה מאוד כאשר המעשן שואף את העשן לריאותיו במטרה לחמם את הטבק, כך שיוצא עשן רב.
כאשר שואפים אוויר מן הצינור, נוצר ואקום בתוך הכד. אז נשאב לתוך הכד אוויר דרך הראש ודרך הטבק החם. העשן עובר דרך המים שבכד הנרגילה. לפעמים מוסיפים לכד אלכוהול או חומרים אחרים (כמו סירופ, משקה מוגז או חלב), על מנת לקבל תחושות אחרות.
באזורים שונים מקובלות נרגילות בצורות שונות וכן טבק מסוגים שונים. במצרים הנרגילה בעלת מכל הזכוכית מכונה "שישה" ומקובל לעשן בה טבק 'ממותק' (מעסל) בטעמי פירות. עוד מקובל במצרים לעשן בנרגילה שגופה נחושת או פליז וצווארה עץ, והיא מכונה "צ'וזה". לנרגילה מסוג זה אין מחברים צינור אלא קנה חלול ומקובל לעשן בה טבק עם חשיש. סוג טבק המקובל באסיה הוא טבק "עג'מי" שהוא טבק ללא תוספת טעם אותו מרטיבים מעט ועליו מניחים גחל. משמעות השם "עג'מי" (عجمي) היא "שאינו ערבי", והכוונה בכך היא בדרך כלל לפרסי, ואכן הטבק העג'מי מיוצר בפרס. בקשמיר בנוי צוואר הנרגילה כולו מקנים (במבוק) והוא מכונה "נרגילה" בעוד שמכל המים עשוי שם מחומר או מנחושת והוא מכונה "הכלי-בבלי".
בריאות

מחקר מצא שבמהלך עישון נרגילה ניתן לעשן כמויות עשן המקבילות או גדולות לזו בסיגריות. מכיוון שהמים מסננים את העשן, ומכיוון שעשן הטבק נושא על פי רוב ריח של פירות, מתקבלת אצל רבים התחושה שהעישון לא מזיק. אך בנרגילה לא רק ששואפים את העשן, שואפים אותו הרבה יותר זמן מסיגריה ונפח השאיפות גדול יותר: הלחות מאפשרת למעשנים להגביר את עצמת שאיפתם, מכיוון שמוקטן גירוי דרכי הנשימה. ככל שהנרגילה קטנה יותר, קטנה כמות המים והחומר הנשאף לריאות מרוכז יותר ולכן גורם נזק רב יותר. כמו כן, בעישון נרגילה משך זמן העישון גדול בהרבה מזה של סיגריה שלוקח דקות ספורות.
רמת התרכובת הרעילה פחמן חד-חמצני אצל מעשני נרגילה דומה לזו אצל מעשני סיגריות, ובמקרים מסוימים גבוהה יותר, עד לפי שלושה. מקורה בפחם המשמש בנרגילה.
תערובת העישון, אשר אינה נתונה תחת פיקוח, מכילה חומרים מסרטנים כגון זפת, ארסן, בנזופירן, כרום ועופרת. חומרים אלה גורמים לסרטן הריאה, החניכים, השפתיים ושלפוחית השתן. המים בנרגילה אינם מנקים את העשן כמו שטוענים, והם יכולים לגרום לבצקות בריאות.
שיתוף הנרגילה בין מעשנים עשוי לגרום להדבקה במחלות שונות: הרפס השפתיים, שחפת, דלקת הסימפונות (ברונכיטיס) ומחלת הנשיקה דרך הפה, ואקזמה ומחלות עור שונות ביד. ניתן להתגונן מהדבקה באמצעות שימוש בפיות חד פעמיות המחולקות בסלוני נרגילות.
ארגון הבריאות העולמי קובע כי עישון נרגילה מגדיל את הסיכון לסיבוכים במהלך היריון.
חוקרים אחרים הביעו התנגדות לשיטות בהן נוהלו מחקרים אלו, בולט בהם הוא קאמל צ'אוצ'י, המחבר של חיבורים מוקדמים מקיפים על הנושא. חיסרון בולט במחקרים הוא שאלו לא התייחסו למשך ותדירות העישון, ולשימוש מקביל או קודם בסיגריות.
הערות שוליים

↑  Hookah smoking: Is it safer than cigarette smoking?, Mayo Clinic (באנגלית)
↑  Tobacco and Cancer | American Cancer Society, www.cancer.org (באנגלית)
↑  Sajid KM, Akhter M, Malik GQ, "Carbon monoxide fractions in cigarette and hookah (hubble bubble) smoke," Journal of the Pakistan Medical Association, Sep 1993, 43(9):179-82 PMID 8283598
↑  Hookah Smoking as Tough on Lungs as Cigarettes, MedicineNet (באנגלית)
↑  Questions About Smoking Tobacco and Health
↑  אריאלה אילון, נרגילה: העשן התמים שמזיק יותר מסיגריות, באתר ynet, 23 ביוני 2003
↑  WHO warns the hookah may pose same risk as cigarettes - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
↑  Kamal Chaouachi - Biographie, publications (livres, articles), www.editions-harmattan.fr (בצרפתית)
↑  American Academy of Pediatrics
המערכה על דעת הקהל העולמית במלחמת חרבות ברזל
ההסברה הישראלית

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במסגרת ההסברה הישראלית במהלך המלחמה, נעשו פעילויות הסברה שונות הן מצד גורמים רשמיים של מדינת ישראל והן מצד אזרחים. בפן הרשמי, תפקיד הסברת פעולות ישראל נמצא באחריות משרד החוץ, דובר צה"ל ושגריר ישראל באו"ם, מאז שנסגר משרד ההסברה הישראלי כשבוע לאחר פרוץ המלחמה ומשאביו עברו למנהלת תקומה החדשה. הגופים הרשמיים השונים פרסמו סרטונים ממתקפת שמחת תורה על ישראל והוכחות ומפות המוכיחות שצה"ל נמנע מהריגה במכוון של אזרחים עזתים בלחימה ברצועת עזה, ושחמאס משתמש בהם כמגן אנושי ולפעמים אף רוצח אותם בעצמו. דובר צה"ל אף ערך את "סרט הזוועות", סרט באורך של 47 דקות מאוסף צילומים גולמיים מהטבח בעוטף עזה במתקפת הפתע על ישראל. נציגים רשמיים של ישראל עורכים הקרנות סגורות למובילי דעת בארץ ובעולם. גם ראש הממשלה בנימין נתניהו ונשיא המדינה יצחק הרצוג הצטרפו למאמץ ההסברתי הישראלי.
בפן הציבורי, מקיים גם העורף הישראלי והתקשורת פעולות הסברה, בעיקר ברשתות החברתיות, ואישים מפורסמים ופוליטיקאי עבר מגינים על ישראל, בעיקר בטלוויזיה העולמית. הוקם מטה ההסברה האזרחי, נתלו שלטים ברחבי העולם ומערכונים הופקו על ידי ארץ נהדרת במטרה לעודד תמיכה בישראל. בתחילת המלחמה ההאשטאגים "#HamasIsISIS", חמאס זה דאעש ו"TheWestIsNext#", המערב הוא הבא, תפסו תאוצה ופופולריות ברשת.
חנניה נפתלי פרסם סרטון בפייסבוק וב X (טוויטר) במאלאית / אינדונזית בדמותו ובקולו על רקע תמונות צלומים המתאימים לרעיונותיו, עם תרגום כתוב באנגלית. הסרט נצפה במלאקה על ידי Kenny Ong ששאל חבר ישראלי דובר השפה, שנעשה מודע לעניין בערך באותו זמן: "האם חנניה נפתלי מבין מאלאית?" מסתבר שהשפה שגורה בפי חנניה נפתלי, והסרטון הוא הסברה מוצלחת, והופץ הסרטון גם על ידי השומע הישראלי. סרטון נוסף של חנניה נפתלי פונה אל תושבי מלזיה באנגלית.
מתכנת מחשבים בשם גלעד צוקרמן, יצר כרזות משולשות מסוגננות המכילות האשטאגים אנטי חמאסיים.
ידוענים, משפיענים, ועיתונאים רבים ממדינות שונות ששיתפו תוכני הסברה ברשתות החברתיות.
יהודים דוברי ערבית משתתפים במאבק ההסברה באופן רשמי ובלתי רשמי במאבק נגד התעמולה החמאסית בערבית, הגם שרובם כנראה אלמוניים. בין הדוברים הרשמיים, וידוע ביותר:
אביחי אדרעי, דובר צה"ל בערבית, שסרטוניו מגיעים לקהל נרחב בפייסבוק וב X.
צבי יחזקאלי, שמפרסם בווטסאפ.
שלשה כלי תעמולה ישראליים נוספים הם סרטוני "קפטן ג'הנם" מתוצרת החזית האזרחית. שנים מהסרטונים נחשבים למטילי אימה על העזתים. א:, ב:, ג: לעג לחסן נסראללה.
בניסיון לפנות לקהל הצעיר בארצות הברית הושק ברשתות החברתיות קמפיין "Fact For Peace" במימון פילנתרופים אמריקאים. הקמפיין תומל במשפיעני רשת פרו ישראלים כגון זאק סייג' פוקס. בזמן צילומים לקמפיין הותקפה נועה כוכבא בניו יורק.