stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חביבה רייק

ערך זה עוסק באשת פלמ"ח ואחת מצנחניות היישוב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

חביבה רייק, לפני יולי 1944, כנראה בסביבות 1942
 לידה:  22 ביוני 1914 האימפריה האוסטרו-הונגרית
 הוצאה להורג:  20 בנובמבר 1944 (בגיל 30) קרמניצ'קה, סלובקיה
 מקום קבורה:  הר הרצל 
 תאריך עלייה:  1939
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, צ'כוסלובקיה 
 השתייכות:   פלמ"ח הצבא הבריטי הצבא הבריטי חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי מנהלת המבצעים המיוחדים
 תקופת הפעילות:  1942–1944 (כשנתיים)
 דרגה:  סרג'נט
 תפקידים בשירות
 צנחנית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 מסדר ליודוביט שטור דרגה שלישית (27 ביוני 2021) 
 הנצחה
 קיבוץ להבות חביבה, המוסד גבעת חביבה,  אוניית מעפילים "חביבה רייק", מכינה קדם צבאית חביבה רייק, רחובות בערים שונות
 
מצבת קברה של חביבה רייק בהר הרצל
מפת בנסקה ביסטריצה שצוירה בכתב יד עם מיקום ביתה של חביבה רייק מתוך הספר "בלי למצוא ובלי להיכנע" של אלי שדמי, מוצגת על גבי צלום עדכני של העיר
חביבה רייק (נולדה מרתה רייק, גרמנית/הונגרית: Marta Reick, לעיתים Reich, צ'כית/סלובקית: Marta Reiková;‏ 22 ביוני 1914 – 20 בנובמבר 1944) הייתה חברה בפלמ"ח ואחת מצנחני היישוב. היא השתתפה בניסיונות העזרה לקהילות היהודיות, לחיילי צבאות בעלות הברית ולכוחות המרד הסלובקי בסוף מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > חייה בסלובקיה

מרתה רייק נולדה למרדכי (בהונגרית: אַרפָּד) ואסתר אֶמה בכפר נַדָבּוּלַה, כיום חלק מהעיר רוֹז'נְיַאבה שבסלובקיה הנמצאת 70 ק"מ ממערב לקושיצה; האזור נכלל אז בקיסרות האוסטרו-הונגרית. היא גדלה בבאנסקה ביסטריצה במשפחה שהשתייכה לקהילה הנאולוגית בעיר. רייק השלימה שמונה שנות לימוד רגיל ו-2 שנות לימוד בבית-ספר למסחר. בגיל 16 החלה לעבוד כפקידה כדי לעזור בפרנסת המשפחה. בתקופה זו החלה גם בפעילות פוליטית וחברתית. בגיל 18 גילתה את הציונות והצטרפה לתנועת השומר הצעיר, בה הייתה מדריכה וראש קן. בנוסף, נקטה רייק יוזמות בתחומים שונים, ביניהם גיוס כספים וארגון העלייה לארץ. יצרה קשרים עם אישים ומוסדות, יהודיים וסלובקים כאחת, ונעזרה בהם לקידום מטרותיה. בתחילת שנות ה-20 לחייה כבר הייתה דמות ידועה בעירה. במרץ 1939 עברה לברטיסלאבה הבירה, לשמש כמזכירתו ועוזרתו האישית של אוסקר נוימן, יו"ר ההסתדרות הציונית בסלובקיה. טיפלה בהעברת כספים ורכוש של יהודי סלובקיה לארץ. במקביל המשיכה בפעילותה בהנהגת השומר הצעיר בעיקר כאחראית על נושא העלייה. הסדירה וארגנה עלייתם של חברי תנועה רבים, עד שיצאה בעצמה לארץ בנובמבר 1939. היא הייתה אז האחרונה מחברי קיבוצה, מענית, שאת עלייתם הסדירה קודם.
רייק עברתה את שמה הפרטי ל"חביבה". ב-1938 נישאה בסלובקיה, בנישואים אזרחיים, לחברה לתנועה, אהרון מרטינוביץ'. היא שמרה על שם נעוריה - רייק. השניים עלו בנפרד והתאחדו שוב במענית. לאחר כמה שנים נפרדו בני הזוג, אך לא התגרשו.
ביוגרפיה > בארץ

רייק שהתה כשנתיים במענית. היא בחרה לעבוד בעבודות שיועדו לגברים בפרדס ובמחצבה. לאחר שנה החלה לנהל פרויקט חדש - "מפעל התפוזים" של מענית. עסקה גם בפעילות ציבורית. בין השאר ריכזה בכרכור את סניף ארגון אימהות עובדות (לימים נעמת). במאי 1942 התנדבה לפלמ"ח, תוך שהיא נשארת חברה בקיבוץ ושומרת על קשר הדוק אתו. רייק החלה את אימוניה בפלוגה ג' בקיבוץ יגור תחת פיקודו של מכבי מוצרי. לאחר מכן עברה קורס מ"כים. בסיום הקורס נכלל שמה ברשימת ההמלצות שהגישה ההגנה לבריטים, אשר עסקו בהקמת יחידה יהודית שתפעל באירופה הכבושה.
קבוצה זו, שנקראה לאחר מכן "צנחני הישוב", מנתה לאחר מיונים רבים 37 איש, ורייק ביניהם. תחילה עברו אימונים במסגרת הפלמ"ח. לאחר מכן היו אמורים להמשיך בהכשרה אצל הבריטים, אך הדבר נדחה שוב ושוב על-ידם. רק באפריל 1944 גויסה רייק לחיל האוויר המלכותי והחלה באימוני צניחה עם חבריה. בסיום קורס-הצניחה הועברה הקבוצה לקהיר, להכשרה נוספת. בסיום ההכשרה שוב היו דחיות חוזרות של ביצוע השליחות לסלובקיה, ששם הקוד שלה היה "מבצע אמסטרדם", עד שיצאה לפועל ב-17 בספטמבר 1944. קבוצת השליחים לסלובקיה כללה ביום זה שלושה גברים - חיים חרמש, צבי בן-יעקב ורפאל רייס - אשר הגיעו בצניחה, ואת חביבה רייק, אשר הונחתה במטוס בשל שיקולי בטיחות. היא הגיעה בזהות בדויה, כ"עדה רובינסון", סמלת בחיל-האוויר הבריטי.
ביוגרפיה > השליחות בסלובקיה

רייק נחתה בעיר ילדותה, באנסקה ביסטריצה, שהייתה אז "בירת" המובלעת החופשית. היה זה אזור שנכבש ונשלט על ידי המורדים נגד המשטר הפרו-נאצי, והתאפשר בו קשר חופשי, יחסית, עם בעלות-הברית. רייק גילתה כי שלושת חבריה לא הגיעו לעיר – הם צנחו בשלום, אך הסתבכו בדרכם – והחלה לפעול לבדה. מאחר שלא הצליחה ליצור קשר עם "קבוצת העבודה", כיוון שזו כבר גורשה מהאזור, מיהרה ליצור קשר עם המנהיגות היהודית ועם הנהגת השומר הצעיר. ביוזמתה נערכה מיד פגישה בין שני הגופים, והוקמה ועדה משותפת לביצוע תוכנית הפעולה של רייק לטיפול בפליטים היהודים. הללו הגיעו מכל רחבי סלובקיה, ומספרם בעיר וסביבתה הגיע לאלפים. מצבם היה קשה מאוד. בהמשך, גייסה רייק כסף למימון התוכנית בשיטה שפיתחה בנעוריה: נטילת הלוואות בשם הסוכנות היהודית. קומץ היהודים האמידים שנותרו באזור אכן הילוו לה סכומים ניכרים והתוכנית יצאה לדרך (אחרי המלחמה החזירה הסוכנות את החוב לכל המלווים או ליורשיהם).
לאחר ארבעה ימים הגיעו שלושת הצנחנים, והקבוצה פתחה בפעילות נמרצת תוך חלוקת תפקידים: רייס וחרמש עסקו בעיקר בקשר עם השלטון הצבאי הצ'כוסלובקי ועם הגורמים הזרים שהיו במקום. רייק ובן-יעקב עסקו בעיקר בתחום היהודי והציוני. עם זאת, ארבעתם היו מעורבים ומתואמים בכל, כאשר האישיות הדומיננטית הייתה רייק, עקב היותה בת המקום. במסגרת הפעלת תוכנית הסיוע לפליטים טופלו על-ידה תחומים חיוניים כמו מזון, ביגוד, קורת גג, טיפול רפואי, טיפול במסמכים ועוד. כמו כן יזמה רייק הקמת בתי-מלאכה שיספקו תעסוקה רווחית לפליטים. היא הספיקה לפתוח ולהפעיל מתפרה וסנדלריה. פעלה בתחומים נוספים, כמו הכנת תוכנית בריחה לעת הצורך, הכנת מקומות מסתור בהרים ויצירת קשר עם האנשים הנחוצים. במקביל עסקו ארבעת השליחים במשימות שהטילו עליהם הבריטים: ראשית, הם טיפלו בחילוץ כ-60 חיילים בריטים ואמריקאים, רובם טייסים ואנשי צוות-אוויר שהופלו באזור. פעילות זו נעשתה באמצעות קשר עם הפרטיזנים הסלובקים. שנית, הם אספו מידע מודיעיני והעבירו דיווח שוטף למפעיליהם.
כבר בתחילת ספטמבר, ביום בו הוכרזה המובלעת החופשית, פתח הצבא הגרמני במתקפה על סלובקיה. בתחילת אוקטובר הגיע לפאתי המובלעת החופשית, והתקרב לבאנסקה ביסטריצה. רייק וחבריה התאימו את עצמם למצב, והחלו לארגן את פינוי היהודים מהעיר. בזכות פעילותם הייתה בריחת היהודים מאורגנת ומסודרת. רייק, רייס ובן-יעקב עזבו אחרונים את העיר ב-26 באוקטובר, יומיים לפני נפילתה בידי הגרמנים. איתם יצאה קבוצה אחרונה של יהודים שהייתה באחריותם. הקבוצה עלתה להרים, הגיעה ב-29 באוקטובר למקום המסתור המתוכנן והחלה בהקמת מחנה, אך למחרת, בבוקר 30 באוקטובר, הסתערה עליה יחידה גרמנית. חלק מהקבוצה נהרג, חלק נמלט וחלק נלקח בשבי. רייק ורייס היו בין השבויים, והם נכלאו בכלא של באנסקה ביסטריצה. לאחר כמה שבועות נכזבה התקווה, כי המדים והמסמכים הבריטיים יקנו להם הגנה. הם צורפו לקבוצה בת 250 יהודים שנלקחה לכפר הסמוך קרמניצ'קה (Kremnička), ונרצחה ביריות. כולם נקברו בקבר אחים, בתוך התעלה לתוכה נפלו. הדבר היה ב-20 בנובמבר 1944. חביבה רייק הספיקה לפעול בסלובקיה במשך שישה שבועות בלבד.
עם שחרור סלובקיה באפריל 1945 ערך הצבא הבריטי חיפוש אחר חלליו. גופותיהם של חביבה רייק ורפאל רייס נמצאו בקרמניצ'קה, זוהו והועברו לבית קברות צבאי בריטי בפראג. לאחר שבע שנים, בשנת 1952, הועלו עצמותיהם של השניים לישראל. הם נקברו בטקס צבאי ביד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה, ליד חבריהם לשליחות, בהר הרצל בירושלים.
ציטוטים

"עלינו לצנוח לתוך אירופה זו כאם הפורצת לתוך בית בוער להציל את ילדיה".
רייק אמרה משפט זה לפני צאתה לשליחות, והוא היה זכור לאנשים רבים, אם כי אין סימוכין מדויקים לגבי הנסיבות בהן נאמר. ייתכן שאמרה משפט זה לכמה אנשים בזמנים שונים.
במלאת עשרים שנה לנפילתה כינס דניאל בן-נחום בספר ששמו "כאם חשה להציל" עדויות על רייק וקטעי מכתבים שלה.
הנצחה

ב-24 באפריל 1946 נערך בבית החלוצות בירושלים טקס השקת מפעל ההנצחה לזכרה על ידי "ועד ההנצחה לחביבה רייק" בראשות חיים כפרי, חבר קיבוצה מענית. בטקס נכח וגם נשא דברים קונסול צ'כוסלובקיה בירושלים. מפעל ההנצחה כלל את הקמת "בית חביבה" בקיבוץ מענית, בית עיון וארכיון, והמוסד החינוכי "גבעת חביבה".
על שמה נקראו:
אוניית המעפילים חביבה רייק
קיבוץ להבות חביבה
מרכז תרבותי וחינוכי של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר גבעת חביבה
מכינה קדם-צבאית למנהיגות הומניסטית ע״ש חביבה רייק בגבעת חביבה.
רחובות בערי ישראל, כדלקמן: ירושלים, עפולה, חיפה, קריית ביאליק, בת ים, תל אביב, באר שבע, רמת גן, קריית אונו, כפר סבא, הרצליה, נתניה, רעננה, גבעתיים, חולון, נהריה, בית שמש ופתח תקווה.
גינת חביבה רייק בעיר באנסקה ביסטריצה בה גדלה, סמוך למוזיאון התקומה הלאומית הסלובקית (אנ').
זכרה של רייק הונצח בבול דאר ישראלי. ב-1 בספטמבר 1988, הנפיק השירות הבולאי בול דאר לזכרה של  רייק שעליו מופיעות שתי דיוקנות שלה : האחד, במבט מהצד -  כשהיא לובשת  מדים של הצבא הבריטי; והשני - הדיוקן של פניה במבט מהחזית. האמן צבי נרקיס  עיצב את הבול. דאר ישראל מכר 1,471,000 בולים של הבול הזה.
לקריאה נוספת

דוד גולדשטיין, חביבה, הוצאת ההסתדרות הציונית המרכזית בצס"ר, "השומר הצעיר" והקרן הקיימת לישראל, 1947
דניאל בן נחום, כאם חשה להציל - שליחותה של חביבה רייק, הוצאת המחלקה לתרבות של הקיבוץ הארצי "השומר הצעיר" וספרית פועלים, תשכ"ה 1965
אלי שדמי, בלי למצוא - בלי להיכנע, הוצאת "מורשת", 1973
רפי בן שלום, חביבה, 1978
תהילה עופר, זאב עופר, חביבה - סיפור חייה, שליחותה ונפילתה של הצנחנית חביבה רייק, תל אביב: הוצאת ספרית פועלים, 2004
הערות שוליים

1 2 3  פרטי הרישום של חביבה רייק באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
↑  תהילה עופר, זאב עופר, חביבה - סיפור חייה, שליחותה ונפילתה של הצנחנית חביבה רייק, תל אביב: הוצאת ספרית פועלים, 2004. עמ' 23
↑  קבורת חללינו, באתר ארכיון המדינה
↑  להנצחת זכרה של הצנחנית חביבה רייס, הַבֹּקֶר, 26 באפריל 1946
↑  תוקם גבעת חביבה, משמר, 10 במאי 1946
↑  מקומות לזכרה של חביבה רייק באתר travelslovakia.sk.
↑  יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח -  תשס"ב,  קטלוג מס' 14, רשות הדאר - השירות הבולאי, כתר הוצאה לאור, 2008, עמ' 279
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297540405171  BnF: cb14622175t (data)  CWGC: 7532002  GND: 129819018  ISNI: 0000 0000 7105 5325  LCCN: no2005015687  NKC: jo20221156988  VIAF: 97377424   WorldCat (עם VIAF): 97377424 
קרמניצ'קה: אתר הנצחה ללוחמי החופש במלחמת העולם השנייה בסלובקיה, ביניהם חביבה רייק ורפאל רייס
אנדרטה לזכרה של חביבה רייק בגבעת חביבה בעיצוב אדריכל חיליק ערד
שלט הנצחה לחביבה רייק ברחוב חביבה רייק בפתח תקווה
מילוש יואיץ'

מילוש יואיץ' (בסרבית: Милош Јојић; נולד ב-19 במרץ 1992 בסטארה פאזובה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קאסטיון ובנבחרת סרביה.
קריירה

יואיץ' גדל בעיירה פאזובה ושיחק בקבוצה המקומית סטארה פאזובה עד גיל 11 אז עבר לפרטיזן ושיחק שם בנוער עד סוף עונת 2010.
קריירה > בסרביה

יואיץ' הושאל לקבוצת טלאופטיק ששיחקה אז בליגה הראשונה המקומית ושיחק שם שנתיים בהם הופיע ב-60 משחקים וכבש 14 שערים.
בעת סיום ההשאלה, חתם יואיץ' ב-24 בינואר 2012 על חוזה לארבע שנים בפרטיזן בלגרד שם כיכב, כבש 10 שערים ב-35 משחקים כולל שער ניצחון בדקה התשעים מול היריבה העירונית הכוכב האדום, והרשים את הסקאוטים של בורוסיה דורטמונד. יואיץ' חתם בקבוצה ב-31 בינואר 2014 על חוזה ל-4.5 שנים תמורת 2.5 מיליון יורו שעברו לקבוצתו הקודמת.
קריירה > בגרמניה

לאחר שחתם בדורטמונד בהעברת חורף, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה מהספסל במשחק מול איינטרכט פרנקפורט בדקה ה-67 וכבש לאחר 17 שניות בנגיעה הראשונה שלו בכדור, אחרי שהשוער הדף לרגליו בעיטה של קווין גרוסקרויץ. המשחק עצמו הסתיים בתוצאה 0-4. השער שלו גם היה השער המהיר ביותר שכבש שחקן מחליף אי פעם בבונדסליגה. עד תום העונה כבש יואיץ' שלשה שערים נוספים.
ב-5 ביולי 2015 חתם בפ.צ. קלן לארבע שנים עבור 2.5 מיליון יורו. ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 4-0 על מפן בגביע הגרמני. ב-17 באפריל 2016 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 3-2 על מיינץ 05.
קריירה > בטורקיה וסרביה

ב-10 ביולי 2018 חתם יואיץ' באיסטנבול בשאקשהיר הטורקית. ב-9 באוגוסט ערך אל הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ברנלי. ב-29 בינואר 2020 הושאל לוולפסברג עד לסוף העונה. ב-6 באוקטובר 2020 חתם בפרטיזן בלגרד.
נבחרת סרביה

יואיץ' כבש בהופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה ב-11 באוקטובר 2013 במשחק ידידות מול נבחרת יפן בניצחון נבחרתו 0-2.
הערות שוליים

↑  העברות בעולם - 31.1, באתר וואלה, 1 בפברואר 2014
דנמרק באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  דנמרק דנמרק
 רשת שידור:  DR
 השתתפות ראשונה:  גרמניה פרנקפורט, 1957
 זכיות:  בריטניה לונדון, 1963 שוודיה סטוקהולם, 2000 שוודיה מאלמה, 2013
 השתתפויות:  51
 היעדרויות:  15
 אירוח האירוויזיון:  דנמרק קופנהגן, 1964 דנמרק קופנהגן, 2001 דנמרק קופנהגן, 2014
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
דנמרק נטלה חלק באירוויזיון כ-51 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות. נציגת המדינה בתחרות נקבעת בתחרות קדם "Dansk Melodi Grand Prix".
ב-2005 אירחה דנמרק את תחרות שיר היובל באירוויזיון בקופנהגן.
ניצחונות

דנמרק ניצחה באירוויזיון שלוש פעמים:
ניצחונות > הניצחון הראשון

דנמרק ניצחה לראשונה באירוויזיון 1963 עם השיר "Dansevise" ("בלדת ריקוד") שבוצע על ידי גרטה ויורגן אינגמן, והייתה למדינה הראשונה שלא הייתה חלק מהמדינות המייסדות של התחרות אשר ניצחה בתחרות.
ניצחונה של דנמרק עורר מחלוקת. לאחר הקראת הניקוד של צוות השופטים הנורווגי, המנחה קטי בוייל, אמרה שהיא מתקשה לשמוע היטב, ושהיא תחזור לצוות השופטים הנורווגי מאוחר יותר, וזאת על אף ששאר הנוכחים שמעו היטב. כשחזרה בוייל לצוות השופטים הנורווגי בסוף ההצבעה, נורווגיה שינתה את הניקוד שהעניקה בהתחלה, דבר שגרם לניצחונה של דנמרק על חשבון ניצחונה של שווייץ. למעשה הסיבה שנורווגיה נאלצה להקריא שוב את הניקוד שלה היה כיוון שמקריא הניקוד מטעם נורווגיה לא השתמש בסדר הנכון של הקראת הנקודות, ולכן היה ספק אם הוא העניק את הניקוד הנכון בפעם הראשונה.
בסופו של דבר, הניקוד הסופי נחשב לניקוד הנכון, ולכן דנמרק הוכרזה כמנצחת התחרות. בשנה שלאחר מכן נערכה התחרות בקופנהגן, דנמרק, בפעם הראשונה בתולדותיה.
ניצחונות > הניצחון השני

לאחר מספר שנים בה דנמרק הגיעה לתוצאות נמוכות, ואף נעדרה מהתחרות בשל הישגים נמוכים, הצליחה דנמרק לזכות שוב באירוויזיון. דנמרק זכתה באירוויזיון 2000 עם השיר "Fly on the Wings of Love" ("לעוף על כנפי האהבה") שבוצע על ידי יורגן ונילס אולסן. השיר זכה להצלחה רבה לאחר זכייתו באירוויזיון.
ניצחונות > הניצחון השלישי

לאירוויזיון 2013 שהתקיים במאלמו, שוודיה, שלחה דנמרק את הזמרת אמילי דה פורסט עם השיר "Only Teardrops" ("רק דמעות") שנבחר בקדם האירוויזיון הדני - "Dansk Melodi Grand Prix". השיר זכה במקום הראשון בתחרות עם 281 נקודות.
הישגים

התקופה הטובה ביותר של דנמרק באירוויזיון הייתה בשנים 1984 - 1990. בתקופה זו הגיעה דנמרק 4 פעמים לאחד מ-5 המקומות המובילים, כאשר פעמיים מתוכם הם במקום השלישי. הצמד קירסטן סיגרד וסורן בונדגרד ייצגו את דנמרק 3 פעמים במהלך התקופה הזאת תחת השם "הוט אייז". באירוויזיון 1984 הם ביצעו את השיר "Det' lige det" ("זה רק זה") והגיעו למקום הרביעי. ב-1985 הם ייצגו שוב את דנמרק באירוויזיון, ובכך הפכו להיות המבצעים היחידים שייצגו את דנמרק באירוויזיון פעמיים ברציפות. הם שרו את השיר "Sku' du spørg' fra no'en?‎" ("מה זה העסק שלך?"), אולם הם לא הצליחו לשחזר את ההצלחה שלהם מהשנה הקודמת והגיעו למקום ה-11. הצמד ייצג את דנמרק באירוויזיון שוב ב-1988 עם השיר "Ka' du se hva' jeg sa'?‎" ("אתה לא רואה שזה מה שאמרתי לך?"). הם הצליחו לשבור את השיא של עצמם, והגיעו למקום השלישי, כאשר הם מפסידים לסלין דיון.
היעדרויות

דנמרק נעדרה מ-15 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
לאחר התחרות ב-1966 בה הגיעה דנמרק למקום ה-14, המקום הנמוך ביותר שלה בתחרות עד אותה תקופה, היא החליטה לפרוש מהתחרות לצמיתות. רשות השידור הדנית חדלה לשדר את התחרויות, וכן לא נערכו יותר תחרויות קדם-אירוויזיון. אולם, 12 שנים לאחר שפרשה מהתחרות, שבה דנמרק ליטול חלק ב-1978 וכמו כן, תחרות הקדם-אירוויזיון שבה להתקיים. בשנה זו הנחה אותה יורגן דה מייליאוס והוא המשיך להנחות אותה במשך 11 שנים.
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, דנמרק הייתה אחת המדינות המושפעות ביותר בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, דנמרק לא נטלה חלק בתחרויות האירוויזיון ב-1994, 1996, 1998 ו-2003. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
אירוח האירוויזיון

| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1964 | דנמרק קופנהגן | אולם הקונצרטים טיבוליס | גמר: לוט ואבר |
| 2001 | דנמרק קופנהגן | אצטדיון פארקן | גמר: נטאשה קרונה בק וסרן פילמרק |
| 2014 | דנמרק קופנהגן | אצטדיון B&W Hallerne | חצאי גמר וגמר: ליסה רנה, ניקולאי קופל ופילו אסבאק |
אירוח האירוויזיון > שיר היובל באירוויזיון

| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | דנמרק קופנהגן | פורום קופנהגן | קתרינה לסקאניש ורנארס קאופרס |
גלריה

בירטה וילקה וגוסטב וינקלר בפרנקפורט (1957)
ראקוול רסטני בהילברסום (1958)
אלן ווינתר בלוקסמבורג (1962)
גרטה ויורגן אינגמן בלונדון (1963)
במסס ואנר בהאג (1980)
די. קיו בהלסינקי (2007)
סימון מתיו בבלגרד (2008)
חבר בלונדון בדיסלדורף (2011)
אמילי דה פורסט במאלמה (2013)
באסים בקופנהגן (2014)
לייטהאוס טן בסטוקהולם (2016)
רסמוסן בליסבון (2018)
לאונורה בתל אביב-יפו (2019)
ראו גם

דנמרק באירוויזיון למקהלות
דנמרק באירוויזיון הילדים
הערות שוליים

↑  ב-1963, בשלב הצבעת המדינות התרחשה שערורייה כאשר פנתה מנחת התחרות הבריטית, קייטי בויל, אל הדובר הנורווגי, אשר מסר את תוצאות הצבעתו באופן שגוי ובלבל בין מספרי השירים לשמות המדינות. בהקראה הראשונה שמסר הדובר הנורווגי הוא העניק לשווייץ שלוש נקודות ולדנמרק שתי נקודות. המנחה ביקשה מהדובר הנורווגי לקרוא שנית את תוצאות הצבעתו, אך הוא ביקש שתעבור אל צוות השיפוט של המדינה הבאה ותחזור אליו מאוחר יותר. עם תום הצבעת כל המדינות, חזרה המנחה אל הנציג הנורווגי, אולם הניקוד שמסר הפעם היה שונה מזה שמסר לראשונה. בהקראה השנייה שונו נתוני הצבעתו, כאשר הוא העניק ארבע נקודות לדנמרק ונקודה אחת בלבד לשווייץ. על-פי הניקוד שמסר מלכתחילה הייתה שווייץ אמורה לזכות, ואולם הניקוד שמסר בסופו של דבר הכריע את התוצאה לטובתה של דנמרק, ולפיכך, עלה חשד כי חבר השופטים הנורווגי שינה את הצבעתו ברגע האחרון בניגוד לתקנון התחרות. על אף החשד, דיווחו האחרון של הדובר הנורווגי התקבל, והניצחון בתחרות באותה שנה היה של דנמרק עם השיר "Dansevise" של הצמד גרטה ויורגן אינגמן.
↑  רוסיה, שהייתה נחושה לנצח בשנת 2000, מחתה על הניצחון הדני ודרשה לפסול את השיר "Fly on the Wings of Love", בטענה שהשתמשו בשיר באפקטים מיוחדים שעיבו את קולם של האחים אולסן והעניקו להם קול אלקטרוני בחלק מהשיר. אולם, הערעור נדחתה על ידי איגוד השידור האירופאי והשיר המנצח נותר על כנו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 968ae0ee-9681-4926-acd6-b15eb6cc750a
קרואנגבין

| --- | --- |

 מקום הקמה:  יוסטון, טקסס, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 סוגה:  רוק פסיכדלי ‏•‏‏ מוזיקת גלישה ‏•‏‏ פאנק ‏•‏‏ רוק אינסטרומנטלי ‏•‏‏ דאב ‏•‏‏ רוק
 חברת תקליטים:  Dead Oceans ‏•‏‏ Night Time Stories
 www.khruangbin.com
 חברים
 לורה לי מארק ספיר די ג'יי ג'ונסון
 
קרואנגבין (באנגלית: Khruangbin; תאית: เครื่องบิน), הוא הרכב מוזיקלי אמריקאי מהעיר יוסטון, טקסס. הלהקה מורכבת משלושה חברים: לורה לי אוצ'ואה (גיטרה בס ושירה), מארק ספיר (גיטרה ושירה), ודונלד "די. ג'יי." ג'ונסון (תופים, קלידים ושירה). השלישייה ידועה בסגנונה הייחודי שמשלב השפעות ממוזיקה עולמית, כמו סול קלאסי, דאב, רוק ופסיכדליה.
רקע

מארק ספיר ודונלד ג'ונסון נפגשו לראשונה בשנת 2004, כששניהם ניגנו בלהקת הגוספל של כנסיית סיינט ג'ון במועדוני יוסטון, שם ספיר היה הגיטריסט וג'ונסון ניגן בעוגב. השניים התחברו בזכות הידע הנרחב של ספיר במוזיקה מרחבי העולם, שהתגלה במהלך שיחות ביניהם. בשנת 2007, ספיר פגש את אוצ'ואה באמצעות חברים משותפים, והם התחברו בזכות אהבתם למוזיקה אפגנית ולאדריכלות מהמזרח התיכון. אוצ'ואה, שהייתה כבר מנוסה בנגינה על גיטרה ופסנתר, החלה ללמוד לנגן בבס בהנחייתו של ספיר, ובשנת 2010 יצאה לסיבוב הופעות כבסיסטית עבור האמן Yppah, בו גם ספיר השתתף כגיטריסט.
לאחר סיבוב ההופעות, אוצ'ואה וספיר החליטו לקחת את שיתוף הפעולה המוזיקלי שלהם צעד נוסף קדימה והקימו את קרואנגבין. הם בחרו בשם "קרואנגבין", שמשמעותו בתאית היא "מטוס", כחלק מסמליות להשפעות הבינלאומיות המרובות שעיצבו את המוזיקה שלהם.
קריירה

לאחר סיבוב ההופעות שלהם עם בונובו, הופיע השיר "Calf Born in Winter" של קרואנגבין באוסף Late Night Tales של בונובו בשנת 2013. הצלחת השיר סייעה ללהקה לרכוש קהל מעריצים ולהוציא את מיני-אלבומם History of Flight ואלבום הבכורה שלהם The Universe Smiles Upon You בשנת 2015, אשר הושפע מהמוזיקה התאית של שנות ה-60.
בינואר 2018, קרואנגבין הוציאו את אלבומם השני Con Todo el Mundo, שנקרא על שם ביטוי שנהגה סבה המקסיקני-אמריקאי של אוצ'ואה. האלבום כלל השפעות מוזיקליות מגוונות מהמזרח התיכון וספרד, ובמיוחד מאיראן. באותה שנה, הם יצאו לסיבוב הופעות עם הזמר ליאון ברידג'ס.
ב-2020, הוציאו את אלבומם השלישי Mordechai תחת חברת התקליטים Dead Oceans. האלבום כלל שלושה סינגלים בולטים: "Time (You & I)", ‏"So We Won't Forget", ו-"Pelota". הלהקה חידשה את סדרת הדיג'יי שלהם AirKhruang והופיעה יחד עם ברידג'ס בתוכנית Austin City Limits.
ב-23 בספטמבר 2022, יצא אלבומם Ali, אשר היה שיתוף פעולה עם המוזיקאי ויו פארקה טורה, וכלל שמונה גרסאות כיסוי לשירים של אביו, המוזיקאי עלי פארקה טורה.
בינואר 2024, הלהקה הכריזה על אלבומם הרביעי A La Sala, שיצא ב-5 באפריל 2024. באוקטובר 2024, הופיעו קרואנגבין בשני סופי השבוע של פסטיבל המוזיקה ACL באוסטין, טקסס.
בינואר 2025, הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות בארצות הברית בשנת 2025 בשם "A La Sala" שיתמוך באלבום A La Sala, ששוחרר באפריל 2024. סיבוב ההופעות יתחיל ב-9 באפריל 2025 ב-Texas Trust CU Theatre בעיר גרנד פריירי, טקסס וההופעות יתקיימו במהלך אפריל, מאי ויוני ויכללו הופעות פסטיבלים כמו BottleRock Festival בעמק נאפה ו-Lightning in a Bottle Festival באגם בואנה ויסטה. הסיבוב יסתיים בארצות הברית בספטמבר עם הופעה בפסטיבל Bourbon & Beyond בלואיוויל, קנטאקי.
סגנון מוזיקלי

הסגנון של קרואנגבין נחשב לייחודי ולא ניתן להגדירו באופן חד-משמעי תחת ז'אנר קיים. הניו יורק טיימס תיאר אותו כ"ז'אנר חלקלק ומסתורי" וכולל השפעות של נשמה, רוק פסיכדלי, דאב ופאנק. המונח הנפוץ ביותר לתיאור המוזיקה שלהם הוא פאנק תאי, אך חברי הלהקה עצמם מתנגדים להגדרה בז'אנר אחד ומאמינים כי המוזיקה שלהם חוצה גבולות ותרבויות, כמו השם שבחרו, "מטוס", המסמל את ההשפעות הבינלאומיות שמרכיבות את יצירתם.
דיסקוגרפיה

2015: The Universe Smiles upon You
2018: Con Todo el Mundo
2020: Mordechai
2022: Ali (עם ויו פארקה טורה)
2024: A La Sala
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 2025 | תגלית השנה | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Tyler Jenke, Khruangbin Announce 2025 U.S. ‘A La Sala’ Tour Dates, Billboard, ‏2025-01-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169059785 (data)  ISNI: 0000 0004 7005 0257  MusicBrainz: aea4c9b9-9f8d-49dc-b2ca-57d6f26e8634  VIAF: 310541117   WorldCat (עם VIAF): 310541117