פיטר דיפאזיו
ביוגרפיה

דיפאזיו נולד ב-1947 בעיר נידהאם שלחופי מזרח מסצ'וסטס, המהווה פרוור של עיר הבירה בוסטון. את נטיותיו הפוליטיות מייחס דיפאזיו לדודו. כילד, העיד כי דודו מעולם לא הזכיר את המילה "רפובליקני" ללא המילה "ממזר" בסוף המשפט. דיפאזיו שירת כוחות המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית בשנים 1967–1971. ב-1969 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת טאפטס וב-1977 קיבל תואר שני מאוניברסיטת אורגון השוכנת ביוג'ין. בשנים 1977–1982 עבד דיפאזיו כעוזרו הפרלמנטרי של חבר בית הנבחרים ג'ים ויוור. ב-1983 נבחר לנציב מחוז ליין.
כאשר הודיע ג'ים ויוור, אז חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של אורגון, על פרישתו מהחיים הפוליטיים, החליט דיפאזיו להתמודד על מושבו בבית הנבחרים. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר בקושי על שני מתחריו הראשיים, חברי הסנאט של אורגון מרגי הנדריקסן וביל בראדברי ברוב של 34% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבו הרפובליקני עם 54% מקולות הבוחרים ובראשית ינואר 1987 הוא הושבע לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית. מאז 1986, נבחר דיפאזיו לקונגרס כל שנתיים ללא התנגדות ממשית, כשהבחירות האחרונות בהן נבחר התקיימו ב-2018, בהן גבר על ארט רובינסון, שניצב בפניו בבחירות לבית הנבחרים ברציפות מאז הבחירות ב-2010.
לדיפאזיו היסטוריית הצבעות פרוגרסיבית. ב-1992 נמנה בין מייסדי השדולה הדמוקרטית פרוגרסיבית בקונגרס ביחד עם חברי קונגרס אחרים בהם ברני סנדרס, רון דלמס ומקסין ווטרס. דיפאזיו היה חבר בית הנבחרים היחיד מאורגון שהצביע נגד הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה ונגד גאט"ט. ב-1995 חלק על מדיניותו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בסוגיית מלחמת בוסניה, באמתלה כי הנשיא והקבינט שלו לא סיפקו נימוק משכנע לעמדתם כלפי בוסניה והרצגובינה. לאחר היבחרו של ברק אובמה לנשיאות ב-2008, החלו השערות לפיהן דיפאזיו נשקל כמועמד לתפקיד מזכיר התחבורה של ארצות הברית בקבינט של אובמה, אך לבסוף החליט אובמה למנות את חבר בית הנבחרים הרפובליקני ריי להוד מאילינוי לתפקיד. דיפאזיו הוא תומך נלהב בזכות להפלה מלאכותית, וב-2010 זכה לדירוג בן 100% מהארגון "הורות מתוכננת".
כמו כן, דיפאזיו תומך בזכויות להט"ב. הוא הצביע נגד חוק הגנת הנישואים משנת 1996 שהגדיר נישואים עבור מטרות פדרליות כנישואים של גבר ואישה, ואפשר למדינות ארצות הברית לסרב להכיר בנישואים חד מיניים, והצביע בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. ב-1999, בעת פגישותיו של ארגון הסחר העולמי בסיאטל, צעד דיפאזיו עם מפגינים, אשר רבים מהם ביצעו מעשי ביזה ואלימות.
בקונגרס, דיפאזיו הפגין עמדה פרו-פלסטינית. לראיה, הוא הצביע נגד "החוק נגד הטרור הפלסטיני" משנת 2006, שאסר על סיוע בינלאומי מצד ממשלת ארצות הברית לממשלת החמאס של הרשות הפלסטינית "עד שתוותר על האלימות, תכיר בזכותה של ישראל להתקיים כמדינת העם היהודי, ותקבל עליה כל ההסכמים הקודמים בין ישראל לפלסטינים." ב-2015 נמנה דיפאזיו בין 19 חברי הקונגרס שמענו מכתב למזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי הקורא לו "לתעדף ביחסי ארצות הברית–ישראל את זכויות האדם של ילדים פלסטינים החיים בגדה המערבית 'הכבושה'". מכתב זה תיאר את הטיפול של מדינת ישראל בילדים הפלסטינים כ"אכזרי, לא אנושי וכסטייה בעולם".
באוקטובר 2011 דרש דיפאזיו ממחלקת העבודה של ארצות הברית לחזק את ההגבלות על שכירתם של מהגרי עבודה לעבודות ייעור המיועדות לאזרחים אמריקאים מובטלים. ב-2017 יצא דיפאזיו חוצץ נגד צו נשיאותי 13769 שנחתם על הנשיא דונלד טראמפ, ובשלהי 2019 הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ. מאז הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, שהתכנס בינואר 2019, מכהן דיפאזיו כיושב ראש ועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים של ארצות הברית.
בדצמבר 2021 הכריז דיפאזיו על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וכהונתו תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.