stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאקירה
פעילות חברתית > שאקירה וישראל

באלבום ההופעה השני של הזמרת, Live & Off the Record, מציינת שאקירה את רצונה להופיע במזרח התיכון ובין השאר גם בישראל. לאחר מכן, בשנת 2006 התבטאה שאקירה, שמשפחת אביה ממוצא לבנוני, נגד מלחמת לבנון השנייה, וקראה לסיום הסכסוך ולהפסקת אש בשני הצדדים.
במרוצת השנים צצו שמועות בהן אמרו כי שאקירה גילתה אנטישמיות כלפי מדינת ישראל, אך הליגה נגד השמצה, הארגון הגדול בעולם הנלחם באנטישמיות, בדק את הטענות ופרסם מאמר ובו קבע חד משמעית כי: "שאקירה לא יצאה בהתבטאויות נגד יהודים [...] הליגה נגד השמצה מודיעה חד-משמעית כי השמועה מפוברקת".
ב-2011, ביקרה בישראל עם ג'רארד פיקה. היא קיימה הופעה וביקרה בבית ספר דו-לשוני יהודי-ערבי של עמותת "יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל", ובוועידת הנשיא של הנשיא התשיעי של מדינת ישראל שמעון פרס.
פעילות חברתית > הסתבכויות פיננסיות

בנובמבר 2017 נחשף באחד מהמסמכים של מסמכי פרדייז כי הזמרת מחזיקה בכל המניות של חברה במלטה המשמשת להעברת זכויות בתחום המוזיקה. שווי המניות בהן החזיקה הזמרת הוערך בכ-30 מיליון דולרים בסך הכול. עורכי דינה של הזמרת הגיבו למסמכים וטענו כי כל העסקים שלה במדינה חוקיים לחלוטין. בעקבות כך בשנת 2018 החלו רשויות המס בספרד לפתוח בחקירה נגד הזמרת. רשות המס בספרד טענה כי על פי המסמכים עולה כי הזמרת לא שילמה מס בספרד בין השנים 2012 ל-2014. לטענתם היא טענה שמקום מגוריה היה באותה תקופה איי בהאמה אף על פי שלטענתם בתקופה זו היא כבר התגוררה בספרד. ביולי 2021 קבע בית המשפט כי יש מספיק ראיות על מנת להעמיד את הזמרת לדין. בספטמבר 2023 נחשף כי מתנהלת נגד הזמרת חקירה נוספת מאז יולי של אותה שנה בגין העלמות מס בשווי של 6.7 מיליון יורו בשנת 2018. בנובמבר 2023 הגיעה שאקירה להסדר בתיק ההשתמטות ממס של השנים 2012–2014,לפיו יוטלו עליה קנסות בסך 7.7 מיליון יורו.
הישגים

שאקירה זכתה ב-342 פרסים שונים, והייתה מועמדת ל-591 פרסים בטקסים שונים, ובכך הפכה לאמנית הלטינית המוערכת ביותר בכל הזמנים. לשאקירה ארבעה פרסי גראמי, שנים-עשר פרסי גראמי הלטיני, חמישה פרסי המוזיקה האמריקאית, שני פרסי המוזיקה של MTV אירופה, חמישה פרסי הווידאו קליפים של MTV, שבעה פרסי המוזיקה של בילבורד, וארבעים-ושנים פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד.
מכירות אלבומיה של שאקירה עומדות על כ-70 מיליון עותקים, ומכירות שיריה עומדות על כ-100 מיליון עותקים. על פי סוני מיוזיק, היא נחשבת לאמנית הקולומביאנית הנמכרת ביותר בכל הזמנים. שירה "Hips Don't Lie", הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בהיסטוריה עם מכירות של 20 מיליון עותקים. נוסף על כך, הוא היה לשיר הפופ המנוגן ביותר ברדיו האמריקאי בשבוע אחד כאשר נוגן 9,637 פעמים. שאקירה היא האמן הלטיני היחידי שהצליח להכניס שיר למקום הראשון במצעד 40 שירי המיינסטרים ובמצעד הבילבורד הלטיני באותו הזמן, ובשנת 2018 הייתה האמנית המושמעת ביותר בדיזר.
השיר "La Tortura", הפך לשיר ששהה הכי שבועות במקום הראשון במצעד הבילבורד הלטיני כאשר שהה 25 שבועות (עד ששיא זה נשבר עם "Bailando" ששהה 41 שבועות), ולשיר הלטיני הנשי הנמכר ביותר בארצות הברית ובעולם, כשמכירותיו מסתכמות בכ-6 מיליון עותקים. בשנת 2010 נוקיה קבעה כי שאקירה היא האמן הלטיני עם הכי הרבה הורדות של מוזיקה בחמש השנים האחרונות, והשיר "She Wolf", הפך לאחד מעשרת השירים המורדים ביותר של אמנים לטיניים. בשנת 2010 היא דורגה במקום החמישי ברשימת האמנים הויראליים ביותר, כאשר בשנה זו גרפה כ-404 מיליון צפיות על הקליפים שלה באתר יוטיוב. נוסף על כך, היא מחזיקה בשלושה קליפים אשר הגיעו ללמעלה ממיליארד צפיות באתר יוטיוב, וערוץ היוטיוב שלה הוא הערוץ החמישי הפופולרי ביותר באתר עם יותר מ-13.1 מיליארד צפיות במצטבר.
בשנת 2011 זכתה שאקירה בפרס מיוחד מטעם טקס פרסי גראמי הלטיניים על תרומתה לתעשיית המוזיקה. בשנה זו היא גם קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. במקור, היא הייתה צריכה לקבל כוכב כבר בשנת 2004, אך היא דחתה את ההצעה. בשנת 2014 ביצעה בשלישית את שיר המונדיאל ובכך הפכה לאמן היחיד שעשה זאת. בשנת 2018, נכנסה שאקירה לספר השיאים של גינס – מהודרת 2019, על עצם היותה "האמנית עם מרבית פרסי גראמי הלטיני".
אומנות

כשנשאלה על האומנות שלה, אמרה שאקירה: "המוזיקה שלי היא שילוב של אלמנטים שונים רבים. אני תמיד עושה ניסויים, כשזה נוגע למוזיקה שלי. אני מנסה לא להגביל ולקבע את עצמי, בקטגוריה ספציפית, אלא לנסות ולהתפתח עד כמה שאפשר". שאקירה הצהירה כי היא מושפעת בעיקר ממוזיקה מזרחית, ומוזיקה הודית. היא טענה כי שני סוגי המוזיקה הללו אף השפיעו על מספר רב של שיריה ויצירותיה, ואף הוסיפה כי היא מושפעת מאוד ממוזיקה אינדיאנית ומוזיקה עממית מדרום אמריקה. נוסף על כך, היא גם הושפעה מהמורשת הערבית שלה, אשר הייתה השראה גדולה לפריצת הדרך שלה בעולם עם השיר "Ojos Así", שהפך ללהיט. בריאיון לטלוויזיה הפורטוגזית אמרה: "הרבה מתנועות הריקוד שלי לקוחות מן התרבות הערבית". היא גם הזכירה את הוריה כתורמים גדולים לסגנונה המוזיקלי.
אלבומה השלישי, Pies Descalzos והרביעי, Dónde Están los Ladrones?, הכילו שילוב של סגנון הפופ רוק, הרוק הלטיני, ואף מוזיקה עממית. אלבומה הראשון בשפה האנגלית Laundry Service, ואלו שיצאו אחריו, הכילו את סגנון הפופ הלטיני, והפופ רוק, גם כן. Laundry Service בעיקר מכיל בתוכו את סגנון הפופ-רוק, אך שואב השפעות ממגוון ז'אנרים מוזיקליים נוספים. הזמרת דיברה גם על המוצא המעורב שלה אשר לטענתה השפיע על סגנונה המוזיקלי, ואמרה: "האישיות שלי היא מיזוג בין שחור ללבן, בין פופ לרוק, בין התרבות הלבנונית של אבי לבין הדם הספרדי של אמי, ובין הריקודים הערבים לפולקלור הספרדי."
האלמנטים הערביים והמזרחיים שהשפיעו רבות על אלבומיה הראשונים, השפיעו גם כן על אלבומה החמישי, Laundry Service, בשיר "(Eyes Like Yours (Ojos Así". נוסף על כך, האלבום מכיל גם סגנונות מוזיקליים ממדינות שונות בדרום אמריקה, למשל הטנגו ומוזיקת הריקודים הסלוניים, הבאים לידי ביטוי בשיר "Objection (Tango)", המשלב גם אלמנטים של רוק אנד רול, סולו גיטרה וקלות דמויי ראפ אותם שאקירה עושה בעצמה.
אלבומה השמיני She Wolf, עוסק בעיקר באלקטרופופ ומכיל השפעות של מוזיקה ממדינות ויבשות שונות כמו אפריקה, קולומביה, הודו והמזרח התיכון. שאקירה כינתה את האלבום כ"ניסיון" בו היא חקרה סוגי מוזיקה עממית ממדינות שונות, לצד מוזיקה אלקטרונית עם צלילי עולם, טמבורינס, קלרניטים, מוזיקה מזרחית, מוזיקה הודית, דאנסהול וכולי. באלבומה התשיעי Sale el Sol, היא חזרה להתמקד בבלדות, שירי רוק ושירי דאנס לטיניים כמו "Loca".
שאקירה הצהירה כי ג'ון לנון היה ההשפעה המוזיקלית הגדולה ביותר שלה. כילדה, שאקירה הושפעה ממוזיקת רוק, והקשיבה ללהקות הארד רוק כמו לד זפלין, הביטלס, נירוונה, דה פוליס ו-U2. השפעותיה האחרות כללו את גלוריה אסטפן, מדונה, שריל קרואו, אלאניס מוריסט, מארק אנתוני, מרדית' ברוקס והקיור. שאקירה ידועה בריקודי הבטן שלה אשר אותם היא נוהגת לבצע בהופעותיה ובקליפים שלה, המבוססים על המורשת הלבנונית שלה אותם היא לעיתים קרובות מבצעת יחפה. לטענתה היא למדה את ריקודי הבטן בשביל להתגבר על הביישנות שלה.
עיסוקים אחרים

נוסף על קריירת השירה, שאקירה גם שיחקה במספר תפקידים שונים בטלוויזיה. בשנת 1994, עשתה את תפקיד הבכורה שלה בטלנובלה הקולומביאנית "אל אוסיאס" שם גילמה דמות בשם לואיזה מריה. בשנת 2009, גילמה את עצמה באחד הפרקים של הסדרה בטי המכוערת. שנה לאחר מכן הופיעה בגרסה בדיונית של עצמה בסדרה "המכשפים מווייברלי פלייס", ואף קיבלה הצעה להשתתף בסרט "אהבה בימי כולרה", אך סירבה בשל העירום המעורב בו.
ב-17 בספטמבר 2015, היא הוצגה כציפור במשחק "אנגרי בירדס פופ!", לזמן מוגבל, וגם במהדורה נוספת של המשחק לאחר כמה שבועות. לאחר מכן, הוציאה את משחק הווידאו Love Rocks Starring Shakira, שנתמך על גבי שיריה ודמותה. משחק זה פותח על ידי החברה רוביו אנטרטיינמנט, ויצא לאור ב-15 באוקטובר 2015 עבור מכשירי אנדרואיד ו-iOS ברחבי העולם.
בשנת 2016, דיבבה שאקירה את דמותה של גאזל בסרט שובר הקופות "זוטרופוליס", וביצעה את שיר הנושא של הסרט, "Try Everything". במאי 2018, הוציאה קולקציית סטיקרים לרשת החברתית וייבר.
בשמים ומוצרי טיפוח

מאז שנת 2008 ועד היום, הוציאה שאקירה בסך הכל 36 בשמים אשר נחלקים ל-5 סדרות המכילות בתוכן כ-35 בשמים, ובושם אחד אשר לא נכלל בהן. בין היתר הוציאה גם כמה סוגים של תרסיסי גוף ודאודורנטים. הבושם הראשון אותו השיקה שאקירה, הוא "Amuleto", שיצא באוקטובר 2008, בצרפת, ובעולם יצא כשנה לאחר מכן.
בשנת 2010, השיקה שאקירה קו יופי משלה בשם "S by Shakira" בחסותה של חברת פויג. הבושם הראשון אשר יצא בחסותו היה הבושם "S", שיצא לשווקים ביוני 2010. בעקבות הצלחת מכירותיו של אותו הבושם, הוציאה שאקירה סדרה בעלת אותו השם בה נכללו ארבעת הבשמים; "S by Shakira Eau Florale", שיצא ב-2011, "S by Shakira Aquamarine", שיצא ב-2013, "S Kiss", שיצא ב-2017, ו-"Miss S", שיצא ב-2018. כעבור שנתיים, הוציאה את סדרת הבשמים השנייה שלה שנקראה, "Elixir". הבושם הראשון אשר יצא בחסותה היה בושם בעל אותו השם, אשר הושק בשנת 2012, וזכה להצלחה מסחרית רבה. שנה לאחר מכן יצא הבושם השני בסדרה, "Wild Elixir". ב-2014 יצא הבושם השלישי "Aphrodisiac Elixir", ב-2015 יצא הבושם הרביעי, ובשנת 2016, יצא הבושם החמישי והאחרון מתוכה, "Magnetic Elixir".
בשנת 2014, הושקה הסדרה השלישית בשם "Rock! by Shakira". בסדרה זו נכללו כ-13 בשמים שונים, אשר עשרה מתוכם הם עבור נשים ושניים מהם הם עבור גברים. הבושם הראשון בסדרה יצא באותה השנה בה היא הושקה ושמו כשמה. בשנת 2015, יצא בושם יחיד מן הסדרה בשם "Love Rock! by Shakira". לאחר שנה מצאת אותו הבושם, השיקה שאקירה שלושה בשמים נוספים אשר נכללו בסדרה זו. בשנת 2017, הושקו ארבעה בשמים נוספים מתוך הסדרה, ובשנת 2018, הושקו שני בשמים נוספים בסדרה: "Rock! the Night for Men", ו-"Rock! the Night". שנתיים לאחר מכן, הוציאה שאקירה את הסדרה הרביעית והאחרונה, "Dance Collection". הבושם הראשון מתוכה הוא "Dance", שיצא בסמוך להשקתה. השני הוא "(Dance Diamonds (Under The Rain", שיצא בשנת 2017, ואיתו נמכר גם תרסיס גוף נלווה. הבושם השלישי מתוך הסדרה הוא "Dance Alegría", שיצא בשנת 2018 ואיתו גם הבושם "Dream", שיצא כחלק מסדרה בעלת אותו השם.
ביולי 2018, נודע כי שאקירה תוציא את הבושם הרביעי מסדרת "Dance Collection". תחילה, ביקשה מן המעריצים שלה לבחור את צבעו. האפשרות הראשונה הייתה הצבע האדום אשר מבטא את תחושת השמחה השוררת בה, בעוד האפשרות השנייה הייתה הצבע הכחול המבטא את עצם היותה רקדנית בטן. לבסוף, נבחר הצבע הכחול על ידי חצי מיליון מצביעים. בסמוך לכך, פתחה בסקר נוסף לגבי שמו של הבושם; האפשרות הראשונה הייתה "Midnight" (חצות), והשנייה "Moonlight" (אור ירח). באותו החודש פרסמה כי השם "Moonlight" נבחר. לקראת צאתו של הבושם, פרסמה שאקירה סקר אחרון בו נדרשו מעריציה לבחור את אריזתו. במאי 2019, פרסמה כי 1.7 מיליון אנשים השתתפו במהלך שלוש ההצבעות, ואף הכריזה על צאתו לרשתות שיווקי הבשמים. באותה השנה, יצא בושם שני מסדרת "Dream", הנקרא "Sweet Dream".
לאור הצלחת סדרת "Dance Collection", הודיעה שאקירה בשנת 2020, על הבושם השישי בסדרה: "Dance Midnight". השיר זכה לקידום והג'ינגל שנוגן בפרסומות שלו היה השיר "Trap". בהמשך, היא הוציאה בושם נוספת מסדרת "S by Shakira", ושמו היה "S Sugar". הבושם יצא במהדורה מצומצמת.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אלבומי אולפן 1991: Magia  1993: Peligro  1996: Pies Descalzos  1998: Dónde Están los Ladrones?‎  2001: Laundry Service  2005: Fijación Oral, Vol. 1  2005: Oral Fixation, Vol. 2  2009: She Wolf  2010: Sale el Sol  2014: Shakira  2017: El Dorado  2024: Las Mujeres Ya No Lloran |  אלבומים אחרים - אוספים 1997: The Remixes  2002: Grandes Éxitos  2002: Colección de Oro  2006: Oral Fixation, Vol. 1 & 2  2009: She Wolf |  אלבומי DVD 2000: MTV Unplugged  2004: Live from Paris  2007: Oral Fixation Tour  2011: Live from Paris  2019: Shakira in Concert: El Dorado World Tour |  מיני אלבומים 2004: The Pepsi EP  2008: Love in the Time of Cholera |
הופעות > סיבובי הופעות

1996–1997: Tour Pies Descalzos
2000: Tour Anfibio
2002–2003: Tour of the Mongoose
2006–2007: Oral Fixation Tour
2010–2011: The Sun Comes Out World Tour
2018: El Dorado World Tour
2024–2025: Las Mujeres Ya No Lloran World Tour
פילמוגרפיה

1996: El oasis
2001-09: Saturday Night Live
2002: Popstars
2002: Taina
2009: Ugly Betty
2010: Wizards of Waverly Place
2013-14: The Voice
2014: Dreamland
2016: Zootopia
ז'וזה סה

ז'וזה פדרו מליירו דה סה (בפורטוגזית: José Pedro Malheiro de Sá, נהגה: [ʒuˈzɛ sa]; נולד ב-17 בינואר 1993) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק כשוער במועדון הכדורגל וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים > מאריטימו

ב-23 בינואר 2013 ערך סה את הופעת הבכורה שלו במועדון מאריטימו ב' מהליגה הפורטוגלית השנייה, כששיחק את מלוא 90 הדקות בתיקו 0−0 מול אוליברנסה.
בסיום העונה, סה הועלה לסגל הראשי של המועדון על ידי המאמן פדרו מרטינס. הוא שיחק את משחקו הראשון בליגת העל הפורטוגלית ב-18 באוגוסט 2013 בניצחון הביתי 1−2 על בנפיקה ליסבון ושמר על מקומו בהרכב גם במשחק הבא בהפסד 3−0 לפורטו.
קריירת מועדונים > פורטו

ב-25 בינואר 2016, עבר סה לפורטו וחתם על חוזה לארבע שנים וחצי. את העונה הראשונה שלו בילה סה בקבוצת המילואים של המועדון, ובעונה השנייה שלו הוא שימש כשוער מחליף לאיקר קסיאס, שוערה של נבחרת ספרד. ושיחק רק פעם אחת במסגרת הגביע.
את הקפיצה שלו להרכב עשה סה במסגרת ליגת האלופות ב-17 באוקטובר 2017, בהפסד 2–3 בחוץ מול ר.ב. לייפציג. במסגרת שלב הבתים. הוא הפך לשוער פותח מנקודה זו ואילך, אך בעקבות תבוסה ביתית 0–5 מול ליברפול באותה העונה, הוא איבד שוב את מקומו בהרכב.
קריירת מועדונים > אולימפיאקוס

בחלון ההעברות שבסיום העונה המאמן סרז'יו קונסייסאו החליט לוותר על סה וב-31 באוגוסט 2018, הצטרף סה לאולימפיאקוס בהשאלה לעונה אחת. שם הוא הפך לשוער הפותח על חשבונו של אנדראס יאניוטיס זמן קצר לאחר שהגיע.
בסיום העונה ב-15 במאי 2019, חתם סה על חוזה לארבע שנים באולימפיאקוס. כשבעונה לאחר מכן הוא שמר בסך הכל על 18 שערים נקיים כאשר הקבוצה מפיראוס זכתה בדאבל. וסה זכה בתואר השוער המצטיין של העונה. עונה לאחר מכן אולימפיאוקס וסה זכו באליפות נוספת. עם זאת, הקבוצה הפסידה את הגביע לפאוק סלוניקי.
קריירת מועדונים > וולברהמפטון וונדררס

ב-15 ביולי 2021, חתם סה על חוזה ל-5 שנים במועדון האנגלי וולברהמפטון וונדררס תמורת דמי העברה של 8 מיליון אירו. והחליף את שוער הקבוצה הפורטוגלי רוי פטריסיו שעבר לרומא מהסרייה א', את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג הוא ערך ב-14 באוגוסט בהפסד 0–1 ללסטר סיטי. בסיום העונה נבחר לשחקן המצטיין של העונה על ידי אוהדי הקבוצה.
קריירה בינלאומית

סה ייצג את פורטוגל בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2013. הוא שיחק בכל הדקות בכל המשחקים של הנבחרת בטורניר שנערך בטורקיה, עד הדחתה של פורטוגל בשלב שמינית הגמר.
ב-6 באוגוסט 2013, סה קיבל זימון ראשון לנבחרת עד גיל 21, למשחק ידידות נגד שווייץ שנערך ב-14 באוגוסט. והוא עלה לשחק במחצית השנייה במשחק שהסתיים בניצחון 5–2 של הנבחרת הפורטוגזית.
סה היה השוער הפותח של נבחרת פורטוגל עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2015, שנערכה בצ'כיה ושמר על רשת נקייה ב-4 מתוך 5 משחקים, כאשר בסיום הטורניר הנבחרת סיימה במקום השני לאחר שהפסידה בגמר בפנדלים לנבחרתה של שוודיה, לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו מאופס.
ב-25 במאי 2017, זומן סה על ידי המנג'ר פרננדו סנטוש לראשונה לסגל המורחב של הנבחרת הבוגרת, שמנה 24 שחקנים לקראת טורניר גביע הקונפדרציות אך לא שותף במהלך הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון אך לא שותף במהלך הטורניר.
ב-16 בנובמבר 2023 ערך סה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ואף שמר על שער נקי בניצחון 2–0 על ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות יורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.
תארים > קבוצתיים

פורטו ב
אליפות הליגה הפורטוגלית השנייה: 2015/2016
פורטו
אליפות פורטוגל: 2017/2018
אולימפיאקוס
אליפות יוון: 2019/2020, 2020/2021
הגביע היווני: 2019/2020
תארים > אישיים

נבחרת הטורניר אליפות אירופה עד גיל 21: 2015
השוער המצטיין של העונה בליגת העל היוונית: 2019/2020
מארק ויליאמס (כדורסלן)

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 2001 (בן 23) נורפוק, וירג'יניה, ארצות הברית
 שם מלא:  מארק אולוואפמי ויליאמס
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.18 מטרים
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק (2020–2022)
 דראפט:  בחירה מספר 15, 2022 שארלוט הורנטס
 קבוצות כשחקן
 2022–:  שארלוט הורנטס
 
מארק אולוואפמי ויליאמס (באנגלית: Mark Oluwafemi Williams; נולד ב-16 בדצמבר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בשארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
קריירה

ויליאמס נולד וגדל בנורפוק, וירג'יניה. אחותו, אליזבת' (אנ'), גם היא כדורסלנית, ונבחרה בבחירה הרביעית של דראפט 2015 ב-WNBA. הוא בחר להתחיל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק. ב-30 בינואר 2021 הוא קלע 11 נקודות והוסיף 5 ריבאונדים בניצחון 79–53 על אוניברסיטת קלמסון. ב-13 בפברואר 2021 רשם 13 נקודות ו-5 חסימות בניצחון 69–53 על אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. ב-22 בפברואר 2021 רשם 18 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון 85–71 על סירקיוז. ב-10 במרץ 2021 רשם דאבל דאבל של 23 נקודות ו-19 ריבאונדים בניצחון 70–56 מול לואיסוויל. בתום העונה העמיד ממוצעים של 7.1 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק. ב-26 בפברואר 2022 קלע שיא קריירה של 28 נקודות בניצחון 97–72 על סירקיוז. בתום עונתו השנייה באוניברסיטה הוא העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק, וב-18 באפריל 2022 הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר ויליאמס בבחירה ה-15 על ידי שארלוט הורנטס.
בפברואר 2025 עבר בטרייד ששלח אותו ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לדלטון קנקט, קאם רדיש ובחירת סיבוב ראשון לא מוגנת ב-2031. אך הטרייד בוטל לאחר שנכשל בבדיקות הרפואיות חזר לשארלוט.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | שארלוט | 43 | 17 | 19.3 | 0.637 | 0.000 | 0.691 | 7.1 | 0.4 | 0.7 | 1.0 | 9.0 |
| 2023/2024 | שארלוט | 19 | 19 | 26.8 | 0.649 | 0.000 | 0.719 | 9.7 | 1.2 | 0.8 | 1.1 | 12.7 |
| 2024/2025 | שארלוט | 23 | 20 | 25.0 | 0.586 | 0.000 | 0.78 | 9.6 | 2.5 | 0.7 | 1.2 | 15.6 |
| קריירה |  | 85 | 56 | 23.7 | 0.624 | - !— | 0.73 | 8.8 | 1.367 | 0.73 | 1.1 | 12.4 |
הערות שוליים

↑  Mark Williams soaring as one of the most sought-after recruits in America, WAVY.com, ‏2019-02-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Elite center Mark Williams will transfer to IMG Academy, USA TODAY High School Sports, ‏2019-07-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Former Norfolk Academy center Mark Williams gains invitation to McDonald’s All-American Game, Daily Press
1 2  Mark Williams, top-5 center, commits to Duke, ESPN.com, ‏2019-11-01 (באנגלית)
↑  Former Norfolk Academy basketball star Mark Williams commits to Duke, The Virginian-Pilot
↑  The Mark Williams Blog: This is why I chose Duke..., USA TODAY High School Sports, ‏2019-11-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mark Williams Named to Abdul-Jabbar Award Watch List, Duke University (באנגלית)
↑  TIGERS TAMED: Duke men's basketball blows out Clemson behind balanced offensive attack, The Chronicle
↑  Duke vs. NC State - Game Recap - February 13, 2021 - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  Williams' Double-Double Helps Duke Top Syracuse, 85-71, Duke University (באנגלית)
↑  Duke vs. Louisville - Game Recap - March 10, 2021 - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  Shawn Krest, Mark Williams Returning to Duke For Sophomore Year, Sports Illustrated Duke Blue Devils News, Analysis and More (באנגלית)
↑  Duke vs. Syracuse - Game Recap - February 26, 2022 - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  ACC Unveils 2021-22 Men’s Basketball Awards, theacc.com (באנגלית)
↑  'Gifted' Williams will leave Duke, enter NBA draft, ESPN.com, ‏2022-04-18 (באנגלית)
↑  Hornets Select Mark Williams With 15th Pick In 2022 NBA Draft, www.nba.com (באנגלית)
↑  הלייקרס תקועים: מארק וויליאמס נכשל בבדיקות, הטרייד בוטל, באתר וואלה, 9 בפברואר 2025
מאשוק-KMV

סמל הקבוצה בעבר
"מאשוק-KMV" (ברוסית: Машу́к-КМВ) הוא מועדון כדורגל רוסי שנוסד בשנת 1936 וממוקם בעיר פיאטיגורסק ומתמודד באזור דרום של אליפות ליגת הכדורגל המקצוענית. זהו מועדון הכדורגל המקצועני היחיד במתחם המים המינרליים בקווקז (KMV בראשי תיבות) והוא אחד משני מועדוני כדורגל מקצועניים במחוז סטברופול (השני הוא מועדון דינמו סטברופול, עמו יש למאשוק יריבות מרה רבת שנים).
שמות קודמים

דינמו (1936-1965)
משינוסטרויטל (1966-1967)
מאשוק (1968-1993, 1998-2002)
אנרגיה (1994-1997)
מאשוק-KMV (משנת 2003)
אצטדיון הקבוצה

הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון המרכזי, שנמצא ברחוב דונאייבסקי 5 בעיר פיאטיגורסק. האצטדיון נבנה בשנת 1966 והוא האצטדיון הראשי של הקבוצה ומכיל מעט יותר מ-10,000 מושבים. גודל הדשא הוא 104×68 מטרים.
ברחוב ורדי לוקסמבורג 70 בפיאטיגורסק נמצא אצטדיון סילמאש, המכיל 1,500 מושבים והוא אצטדיון משני המשמש את קבוצת המילואים של מאשוק, כשהקבוצה העיקרית מארחת בו רק משחקי ידידות בתקופת החורף. האצטדיון משמש כמגרש אימונים וכולל 3 מגרשי דשא, מגרש כדורסל, מגרש טניס, היכל התעמלות ובית הארחה.
תארים והישגים

הליגה השנייה
זכייה: 1968, 1976
סגנות: 1978, 1980, 1989
הגביע הסובייטי
שמינית גמר: 1936
אליפות מחוז סטברופול
זכייה: 1937, 1938, 1939, 1950, 1952
ליגה ראשונה
מקום 13: 2006
ליגה שנייה
סגנות: 2005
הליגה השלישית
זכייה: 2002
סגנות:1994
גביע הרוסי
32 האחרונות: 1993/1994, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009
מראה מהצד אל האצטדיון המרכזי
ליאת דרור וניר בן גל

ליאת דרור וניר בן גל (2011)
ליאת דרור וניר בן גל הם זוג וצמד רקדנים וכוריאוגרפים ישראלים.
ביוגרפיה

ליאת דרור, נולדה ב-1960 וגדלה בקיבוץ לוחמי הגטאות, ניר בן גל נולד ב-1959 וגדל בקיבוץ ראש הנקרה. בני הזוג נפגשו בבית ספר התיכון האזורי בגשר הזיו. לאחר שהשלימו את שירותם הצבאי עברו יחד לתל אביב. בן גל עבד כאיש תחזוקה בנוה-צדק, שם ראה חזרות של להקת ענבל, ולהקתה של רות זיו איל, והחל להתעניין במחול. הוא החל לקחת שיעורי מחול אצל רנה שינפלד, זמן קצר אחר כך עברו בני הזוג לירושלים, והחלו את לימודיהם באקדמיה למוזיקה ומחול ע"ש רובין.
דרור ובן גל החלו את דרכם המשותפת כרקדנים באנסמבל הירושלמי למחול, איתו הופיעו בפסטיבל ישראל 1986 וקצרו שבחים. אחר כך הזמינה אותם יהודית ארנון לרקוד בסדנה שליד להקת המחול הקיבוצית בגעתון. במסגרת הסדנה הם זכו בפרס ראשון בתחרות כוריאוגרפים בקלן, גרמניה, ובהולנד עבדו עם הלהקה המקומית "רפלקס". כשחזרו לארץ, יצרו את הכוריאוגרפיה הראשונה שלהם, "דירת שני חדרים", שפרצה דרך בעולם המחול, וזיכתה אותם בפרס הראשון בפסטיבל "גוונים במחול 1987". ביוני 1988, זכו במקום הראשון בתחרות הבינלאומית לכוריאוגרפיה "בניולה" (Bagnolet International Choreography) בפריז.
בהמשך יצרו עוד שתי תוכניות בהרכב של דואט: חמורים (1988), הריקוד השלישי (1990), והופיעו איתם בישראל וברחבי העולם. איתן פוקס יצר עליהם את הסרט התיעודי "חמורים". ב-1992 הופיעו בפסטיבל מונפלייה למחול היוקרתי.
כשמיצו עצמם כזוג, הקימו קבוצת מחול עצמאית בסוף 1990, ובמהלך שנות ה-90 העלו את היצירות: במערבולת התשוקה (1991), תאנים (1993), אינתא עומרי (1994), לשבת לקום אהובי (1996) חקירה (1996).
במהלך השנים דרור ובן גל עברו לעסוק גם בהוראה וקיימו סדנאות תנועה והתבוננות, במקביל לניהול הלהקה ועבודתם ככוריאוגרפים.
בשנת 1999 יצרו את The Dance of Nothing למוזיקה של יובל מיכנמאכר בהשתתפות מוזיקאים פלסטינים. היצירה שהועלתה בתוך אוהל גדול שהוקם במיוחד ברחבת מרכז סוזן דלל, והוצגה ברחבי העולם ובפסטיבלי מחול באירופה, הייתה מעין ריטואל חיים של שבט החי במאהל במדבר בזמן שאופים עוגיות לאורחים. כשמסתיימת שעת הסיפור של האם הגדולה האהבה, המנוחה והריקוד, וכאשר העוגיות מוכנות, מגישים אותן הרקדנים לקהל.
בשנת 2000 עברו למצפה רמון וייסדו את "האנגר אדמה".
באוגוסט 2016 עזבו דרור ובן גל לשדרות ופתחו שם בית ספר לריקוד ומחול.
בלהקתם החלו את דרכם האומנותית יוצרים ומורים רבים שהתפרסמו לימים, ובהם: עמנואל גת, ניב שינפלד, מיכל הרמן, רוני לבנה, יובל פינגרמן, שלי פלמון, שלמה פלסנר, מיכל מועלם, מאיה לוי וחנן אננדו מרס, סער הררי, סיגל יבלונסקי.
תוכניותיהם > כצמד

"דירת שני חדרים" (1987), ב-2012 זוג הכוריאוגרפים והרקדנים ניב שיינפלד ואורן לאור העלו מחדש את המחול
"חמורים" (1988)
"הריקוד השלישי" (1990), ב-2019 ניב שיינפלד ואורן לאור העלו מחדש את המחול
תוכניותיהם > כלהקת מחול

בשנת 1991 יצרו את Rikud עבור London Contemporary Dance Theatre
במערבולת התשוקה (1991)
תאנים (1993)
אינתא עומרי (1994)
לשבת לקום אהובי (1996)
חקירה (1996)
The Dance of Nothing (1999)
תוכניותיהם > לאחר המעבר למצפה רמון

האדמה (2000)
אל תשאל שאלות ולא אספר שקרים (2001)
פולחן האביב (2002)
דומה בדומה ירפא (2003)
חבק אותי עכשיו (2004)
האדמה רועדת (2005)
מלכות המדבר (2006)
נסיך החלומות (2007)
תנועת הפנינים על רצפת הפרקט (2008)
שדה תעופה (2009)
טרמינל B ‏(2010)
אפצי דאון צי (2012)
Zen Dance ‏(2013)
דרך (2014)
Gluten Free‏(2015)
בשנת 2015 חידשו את Rikud עבור Skånes Dansteater בשוודיה.
"ראנה פלאזה" (2016)
"אל ארביאטה" (2017)
"פראים" (2019)
לקריאה נוספת

"שיחה עם ליאת דרור וניר בן גל: גוף, תנועה, משמעות", בילסקי-כהן רחל וברוך בליך (עורכים), המדיום באמנויות המאה העשרים, מכון ון-ליר והוצאת אור-עם, ירושלים 1996
רות אשל, "מתחלפים בתפקידים, מי אנחנו? מה תפקידנו - מגדר במחול הישראלי" . מחול עכשיו גיליון 4, מרץ 2001, עמ' 32-38. ראה אתר יומני מחול
רות אשל, מחול פורש כנפיים -יצירה ישראלית לבמה 1920-12000. הוצאת יומני מחול 2016, כרך ב', עמ' 624-629.