stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנתרופוס רובוסטוס
פלאוביולוגיה > פתולוגיה

בהתבסס על מדגם של 402 שיניים, נראה כי לפָּרָנְתרוֹפּוּס רוֹבּוּסְטוּס היה שיעור שכיחות נמוך של כ-12-16% לדנטין שלישוני, הנוצר לתיקון נזקי שיניים הנגרמים משחיקה מוגזמת או מחורים בשיניים. זה דומה למה שנמצא עבור אוסטרלופיתקוס אפריקנוס והומו נלדי (שלושתם אכלסו את ערש המין האנושי בנקודות זמן שונות). לעומת זאת, לשימפנזים שיעור שכיחות של 47%, ולגורילות עד 90%, כנראה בגלל תזונה עם תכולה גבוהה בהרבה של צמחים קשים.
נראה כי לפרנתרופוס רובוסטוס היו שיעורים גבוהים במיוחד של היפופלזיה של אמייל חריצים (PEH), כאשר היווצרות אמייל השן היא נקודתית במקום אחידה ברובה. בפרנתרופוס רובוסטוס, כ-47% משיני החלב ו-14% מהשיניים הבוגרות נפגעו, בהשוואה לכ-6.7% ו-4.3%, בהתאמה, עבור השיניים המשולבות של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס, אוסטרלופיטקוס סדיבה, והומו נלדי. מצבם של חורים אלה המכסים את השן כולה תואם את המחלה האנושית המודרנית amelogenesis imperfecta. מכיוון שהחורים המעגליים בכיסוי האמייל הם אחידים בגודלם, קיימים רק על השיניים הטוחנות, ובעלי אותה חומרה בין אנשים, ייתכן שה-PEH היה מצב גנטי. ייתכן שאזור הקידוד העוסק בעיבוי האמייל גם הגביר את הסיכון לפתח PEH.
לא פחות מארבעה יחידי P. robustus זוהו כבעלי חורים בשיניים, מה שמעיד על שיעור דומה לבני אדם מודרניים טרם המהפכה החקלאית (1-5%). זה מוזר מכיוון שחושבים שפרנתרופוס רובוסטוס אכל תזונה עשירה במזונות גריסיים, ומזונות גריסיים צריכים להפחית את שיעור שכיחות החללים, כך ש - פרנתרופוס רוֹבּוּסְטוּס אולי צרכה לעיתים קרובות מזונות עתירי סוכר, הגורמים לחורים. ייתכן ש-PEH גם הגבירה את הרגישות לחורים. טוחנת מדרימולן הראתה חלל בשורש השן, תופעה נדירה אצל קופי אדם מאובנים. על מנת שחיידקים יוצרי חלל יגיעו לאזור זה, הפרט היה מציג גם תפקוד מכתשי, אשר מקושר בדרך כלל למחלת חניכיים ; או בקיעת-על של השן המתרחשת כאשר היא נשחקת וצריכה לבקוע עוד קצת על מנת לשמור על נשיכה תקינה, תוך חשיפת השורש. האחרון סביר ביותר, ונראה שהשורש החשוף גרם להיפרצמנטוזיס לעגן את השן במקומה. נראה שהחלל החלים, אולי בגלל שינוי בתזונה או מיקרוביום הפה, או אובדן הטוחנות הסמוכה.
במדגם של 15 דגימות פרנתרופוס רובוסטוס, כולן הראו אובדן עצם קל עד בינוני כתוצאה ממחלת חניכיים (שחיקה של העצם התומכת בשיניים עקב מחלת חניכיים). לעומת זאת, בדגימה של 10 דגימות אוסטרלופיתקוס אפריקנוס, שלוש לא הראו פתולוגיות של עצם המכתשית. מדידת המרחק בין עצם המכתשית לצומת הצמנטו-אמייל, פרנתרופוס רובוסטוס סבל אולי משיעור גבוה יותר של אובדן הצמדת שיניים, אלא אם כן לפרנתרופוס רובוסטוס היה גובה צווארי גבוה יותר (האזור המצומצם מעט שבו הכתר פוגש את השורש) שבו במקרה של שני המינים הללו היה אותו שיעור של אובדן היצמדות שיניים. אם הראשון נכון, ייתכן שההבדל נובע מהרגלי תזונה שונים, אסטרטגיות לעיסה, מיקרופלורת פה פתוגנית יותר ב-פרנתרופוס רובוסטוס או הבדל אימונולוגי כלשהו שהפך את פרנתרופוס רובוסטוס לרגיש יותר למחלות חניכיים.
פלאוביולוגיה > הכחדה

אף על פי ש-פָּרָנְתרוֹפּוּס רוֹבּוּסְטוּס היה מין עמיד למדי עם סובלנות לשונות סביבתית, נראה שהוא העדיף סביבות מיוערות, ובאופן דומה רוב שרידי הפרנתרופוס רובוסטוס מתוארכים לתקופה רטובה בדרום אפריקה לפני 2-1.75 מיליון שנים שתורמו לביומות כאלה. ההכחדה של פרנתרופוס רובוסטוס חלה במקביל למעבר לתקופת הפליוקן התיכונה, ולהכפלת משך מחזור הקרחון. במהלך אירועי קרח, כאשר יותר קרח נעול בקטבים, חגורת הגשם הטרופית התכווצה לעבר קו המשווה, מה שגרם לאחר מכן לנסיגה של סביבות ביצות וחורשות. לפני המעבר, אוכלוסיות פרנתרופוס רובוסטוס אולי התכווצו לאזורי מקלט מיוערים מסוימים במהלך מחזוריות של 21,000 שנה, ונכחדו אזורית באזורים מסוימים עד למחזור הרטוב, ואז היא תאכלס מחדש את האזורים הללו. ייתכן שההתארכות המתמשכת של מחזורי היובש גרמה להכחדתו, כאשר ההתרחשות האחרונה בתיעוד המאובנים לפני 1-0.6 מיליון שנים (אם כי סביר יותר לפני 0.9 מיליון שנים). הומו אולי הצליח לשרוד על ידי אכלוס בטווח גאוגרפי גדול בהרבה, סביר יותר למצוא אזור מקלט מתאים במהלך תנודות אקלים לא חיוביות.
עם זאת, הטווח הגאוגרפי של פרנתרופוס רובוסטוס בתיעוד המאובנים הוא בערך 500 קמ"ר, בעוד שהגורילה המזרחית שנמצאת בסכנת הכחדה חמורה (עם הטווח הקטן ביותר של כל קוף אפריקאי) מאכלסת 70,000 קמ"ר, הגורילה המערבית בסכנת הכחדה חמורה 700,000 קמ"ר, והשימפנזה בסכנת הכחדה אף שהיא משתרעת על פני 2.6 מיליון קמ"ר. לכן, אין זה סביר שתפוצת המאובנים מייצגת תחום המחייה האמיתי של המין; כתוצאה מכך, פרנתרופוס רובוסטוס כנראה נכחד בתקופה מאוחרת הרבה יותר, במקום אחר מערש המין האנושי ( אפקט Signor-Lipps ).
ראו גם

אוסטרלופיתקוס אפריקנוס
אוסטרלופיתקוס סדיבה
הומו ארגסטר
הומו הביליס
הומו נאלדי
הומו רודולפנסיס
פָּרָנְתרוֹפּוּס אתיופיקוס
פָּרָנְתרוֹפּוּס בויזאי
קבורת נספי האונייה סלבדור בישראל

קבר האחים של נספי האונייה סלבדור בהר הרצל בירושלים
קבורת נספי האונייה סלבדור בישראל נערכה ב-31 באוגוסט 1964. הנספים היו בין 238 מעפילים מאוניית המעפילים סלבדור, שטבעו לאחר שהאונייה אבדה בדצמבר 1940 בים השיש. הם נקברו בטורקיה ושרידי 199 מהם הובאו לישראל.
רקע

האונייה סלבדור, מפרשית בת 100 טון, נרכשה במסגרת מפעל ההעפלה הפרטי של ד"ר ברוך קונפינו. היא הייתה כשירה לשיט אך בקושי. היא יצאה ב-3 בדצמבר 1940 מנמל וארנה שבבולגריה. בשל מצוקתם של יהודי בולגריה בשל הרדיפות האנטישמיות נגדם ורצונם לצאת את המדינה ובשל רצונה של ממשלת בולגריה להביא ליציאת יהודים ממנה, הפליגה האונייה ועליה 352 מעפילים במקום 250 בלבד שהיו מיועדים לעלות עליה. מקצת הנוסעים הועלו עליה בכוח על ידי המשטרה. האונייה נגררה מוארנה על ידי אונייה אחרת לקרבת הבוספורוס ובהמשך נגררה לנמל איסטנבול. כעבור ימים אחדים נגררה אל מחוץ לנמל אל ים השיש, ולמחרת, 12 בדצמבר, טבעה בסערה. 114 מיושביה ניצלו והגיעו לחוף העיירה סיליברי, אך 238 טבעו. 66 מהנספים היו ילדים. גופות 199 מהנספים נמצאו ונקברו בסיליברי. האסון עורר תדהמה וזעם גדולים בקרב יהודי בולגריה.
רקע > העלאת ארונות הנספים לישראל

במשך שנים ביקשו קרובי קרבנות האסון ועולי בולגריה בישראל להביא אליה את עצמות הקרבנות ממקום קבורתם בטורקיה. ב-1960 יצאה לראשונה משלחת מטעמם לטורקיה במטרה להסדיר את העלאת הנספים לישראל. כעבור שנה הקימה הממשלה ועדה משותפת לה ולסוכנות היהודית לטיפול בנושא. הוועדה הפעילה מטה פעולה בריכוז מזכיר הסוכנות בו נציגים של משרדי החוץ והביטחון, חברת צים והתאחדות עולי בולגריה. לאחר שנתקבלה הסכמת השלטונות הטורקיים ארגן המטה את מבצע העברת הנספים לישראל.
הידיעה על מקום קבורתם המדויק של נספי הסלבדור בסיליברי אבדה עם הזמן עד כי נדמה היה שלא יהיה אפשר למוצאו. הוא אותר מחדש רק לאחר מאמצים מיוחדים ואיתור עדי ראייה לקבורה. הקברים נפתחו על ידי אנשי הקהילה היהודית בטורקיה ובמימונה, ושרידי 199 הקורבנות הוכנסו ל-40 ארונות. חברת צים שלחה לאיסטנבול על חשבונה את האונייה צים אשדוד על מנת להעביר את הארונות לישראל. ב-26 באוגוסט 1964, לאחר טקס זיכרון שנערך בבית הכנסת נווה שלום בעיר בנוכחות רבים מיהודי איסטנבול, הועלו הארונות על סיפונה. תפילה נערכה גם בבית הקברות היהודי בעיר על ידי קצין הרבנות הצבאית, בנוכחות אנשי הקהילה, דיפלומטים ישראלים ואנשי המשלחת הישראלית להעלאת הקרבנות לארץ.
הטקסים בישראל

על פי החלטה מוקדמת הגיעה ב-30 באוגוסט 1964, יום הזיכרון השנתי להעפלה, האונייה צים אשדוד לקרבת נמל יפו. הארונות הועברו ממנה אל החוף על גבי דוברה שלוותה על ידי ספינות של חיל הים.
הטקסים בישראל > העצרת לזכר נספי ההעפלה

בשעות הערב ב-30 באוגוסט התקיימה בנמל יפו עצרת לזכר נספי מפעל ההעפלה, שהיוותה את האירוע המרכזי של יום ההעפלה. בעצרת השתתפו הנשיא זלמן שזר ורעייתו, שרים וחברי כנסת וקהל של אלפי אנשים. על גבי שובר הגלים של הנמל הוצבו מפרשים סמליים מוארים של חמש אוניות המעפילים שטבעו בדרכן לארץ ישראל - סטרומה, פאטריה, לילי, מפקורה וסלבדור. שתי רפסודות שצפו בנמל שימשו כבמה לטקס. על אחת מהן ישבו נשיא המדינה ואשתו והנואמים בטקס. על האחרת ניצבו זמרי מקהלת צדיקוב.
בעצרת נשא דברים מנכ"ל משרד הביטחון אשר בן נתן, שהיה גם יושב ראש ועדת הביצוע של שנת ההעפלה. אחריו נאמה שרת החוץ גולדה מאיר. המקהלה שרה את השיר "בחשאי ספינה גוששת". קריין קרא תפילת יזכור לזכר 2,000 המעפילים שנספו בים בדרכם לארץ, בטקסט מיוחד שחיבר הסופר אהרן מגד.
בים הודלקו חמישה אורות ירוקים ולפידים הודלקו לאורך שובר הגלים. חמישה ילדים מקהילת עולי בולגריה ושלושה מניצולי סלבדור בסירת חיל הים הניחו על פני מי הנמל חמישה זרים לזכר אוניות המעפילים שטבעו.
בתום העצרת יצא קהל המשתתפים ברגל אל אצטדיון בלומפילד לעצרת זיכרון לנספי סלבדור. ארונות הנספים הוסעו שמה על גבי משאיות צבאיות בליווי אופנועים.
הטקסים בישראל > העצרת לזכר נספי האונייה

ארונות הנספים, שנעטפו בדגלי ישראל, נישאו לתוך אצטדיון בלומפילד על ידי 160 עולים מבולגריה, מהם ניצולים מהאסון. חזנים שצעדו לפניהם נשאו תפילות. הארונות הונחו על במת העצרת משני צידיה. שלושה ילדים מבני ניצולי סלבדור הדליקו נר זיכרון. דגל הלאום הורד לחצי התורן. קריין הקריא את סיפורה של האונייה סלבדור. השחקנית חנה רובינא קראה את השיר "לנוכח החוף" מאת יעקב פיכמן. חזן קרא את תפילת יזכור ואל מלא רחמים. נאמרה תפילת קדיש.
הנואמים בעצרת היו שלמה זלמן שרגאי, ראש מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית, דוד יוספאור, יושב ראש התאחדות עולי בולגריה ונציג הממשלה, שר העבודה יגאל אלון. בתום העצרת הוצבו ליד הארונות משמרות כבוד אזרחיים וקהל עבר על פניהם.
הטקסים בישראל > ההלוויה בהר הרצל

ב-31 באוגוסט הובאו ארונות הנספים לירושלים. לפני ההלוויה נערך טקס ברחבת מוסד יד ושם הסמוך. אל הקהל הצטרפו סגן ראש הממשלה אבא אבן, נשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן, שלישו של נשיא המדינה אלוף-משנה א. רז, ראש עיריית ירושלים מרדכי איש-שלום ונכבדים נוספים. משה שרת, יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית, נשא דברים ובין השאר אמר:
”אנו מביאים היום לקבר ישראל במדינת-ישראל את עצמותיהם של מעפילים מגלות בולגריה, אשר מתו מות קדושים בהיטרף ספינתם בים השיש. בקרב קהל המלווים ניצבים נציגים רבים אחרים של יהדות בולגריה המהוללת, אשר ביום פקודה קמה כאיש אחד ועלתה לארץ, כשזכר מעפילי "סלבדור" וקרבנותיה משמש להם מופת ומורה דרך.”
לאחר הטקס הובלו הארונות מיד ושם אל מקום הקבורה הסמלי שנקבע להם בבית הקברות הצבאי בהר הרצל - במדרון ההר הפונה אל מוסד יד ושם, לא הרחק מחלקת גדולי האומה. משמר כבוד של חיילים ליווה את הטקס. חיילי הרבנות הצבאית ערכו את הקבורה בפיקודו של הרב הראשי בצה"ל האלוף שלמה גורן, שהספיד את הנספים. נאמרו פרקי תהילים ותפילות אל מלא רחמים וקדיש.
המצבה שנבנתה על גבי קבר האחים היא משטח בטון מוקף בערוגת צמחים, שעליו נקבעו 236 לוחות אבן לבנה ללא כיתוב. שלט אבן רחב בשולי החלקה מונה את שמות כל הנספים בטביעת הסלבדור. שני שלטי אבן נוספים הניצבים בצד החלקה מספרים את סיפור טביעת האונייה והעלאת שרידי הנספים באסון לקבורה בישראל.
בדצמבר 1992 הובאו לקבורה בחלקה צמודה לחלקת נספי הסלבדור ונמוכה ממנה 22 ארונות של נספים בטביעת האונייה אגוז. האונייה טבעה ב-1961 מול חוף מרוקו כשעל סיפונה עולים שיצאו בדרכם לישראל. הנספים הובאו לישראל ממקום קבורתם המקורי במרוקו. באותה חלקה ניצבות מצבות לזכר 22 נספים נוספים בטביעת האגוז, שגופותיהם לא נמצאו.
לקריאה נוספת

שלמה שאלתיאל, ספינת המעפילים סלבדור, הוצאת "עמותת סלבדור", ירושלים, 2020.
הערות שוליים

↑  דברים שנשא משה שרת בשנת 1964 (יו"ר הסוכנות באותה עת) בהר הרצל, לרגל העלאת עצמות הקורבנות של ספינת סלבדור וקבורתן בהר, באתר "כולנו בולגרים", אוחזר ב-17 באוגוסט 2012.
קבוצת מנורה

ערך זה עוסק במסגרת הארגונית הראשונה של תנועת בית"ר בארץ ישראל. אם התכוונתם לקבוצת ביטוח ופיננסים ישראלית, ראו .
קבוצת "מנורה" הייתה המסגרת הארגונית הראשונה של תנועת בית"ר בארץ ישראל, אליה הצטרפו ראשוני העולים מבית"ר לטביה.
הקמת קבוצת מנורה

העולים הראשונים מבני תנועת בית"ר שהגיעו אל ארץ ישראל הגיעו כבודדים. הגרעין הראשון (שכונה גם "העלייה הראשונה") היה של שלושה חברים: גרשון שץ, צבי בן-יעקב ודוד (דולקה) ראפאפורט שהגיעו לארץ בסוף שנת 1925. בהמשך הצטרפו אל הקבוצה גם צבי אביעזר, דוב הרלב והלל צור. באותה תקופה שרר בארץ משבר כלכלי חמור, שהוחרף בשל התחרות הקשה מצד הפועלים הערבים.
על מנת לשפר את סיכויי מציאת העבודה של העולים, הוקמה מסגרת ארגונית שקיבלה את השם קבוצת מנורה. הקבוצה קראה לעצמה קבוצת מנורה משום שהשם הראשון בו בחרו, קבוצת טרומפלדור היה כבר תפוס על ידי קבוצה קטנה של בני החלוץ פולין שפעלה באזור פתח תקווה. הקבוצה של החלוץ התמזגה בסופו של דבר לתוך קבוצת מנורה, אך השם הפנימי הישן נשתמר.
פעילות באזור פתח תקווה

קבוצת מנורה החלה את פעילותה בחודש יולי 1926 באזור פתח תקווה בהנהגתו של גרשון שץ. הקבוצה קיבלה שטח ואוהלים מן המרכז החקלאי. הקבוצה סרבה לקבל תמיכה כלכלית מהמוסדות בארץ או מהבית, ובחרה במשטר צנע קשוח, כאשר רק עובד שיצא ליום עבודה קיבל תוספת מזון. כדי להרגיע את משפחותיהם שנשארו בחו"ל, הצטלמו אנשי הקבוצה עם פרות ממשק בפתח תקווה, ואת התמונות שלחו הביתה כאילו הכל בסדר, והם חיים במשק מסודר.
פעילות באזור בנימינה

ביוני 1927 עברה אל בנימינה לעבודה בייבוש ביצות כבארה מאחר שרוב העובדים סירבו להגיע לאזור בשל מחלת המלריה. באותה תקופה קיבלה הקבוצה את הכינוי "קבוצת הבוידעם" כיוון שגרו בעליית גג של רפת בבנימינה, שחציה היה מלא בחציר וחציה פונה למגורים. מאחר שלא היו בקבוצה בחורות, לא היה מי שיבשל להם, והם נאלצו לאכול במסעדת הפועלים המקומית. לבסוף הצטרפה אליהם בחורה מנוער בית אלפא, והיא יסדה את המטבח העצמאי. כשהגיעו בחורות בית"ריות נוספות, שכרה הקבוצה צריף והחלה חיי קבוצה סדירים.
בהמשך לקחה קבוצת מנורה חלק בהקמת המושב רמת טיומקין שלימים התמזג לתוך העיר נתניה.
לקריאה נוספת

ח' בן ירוחם, ספר בית"ר, הוצאת מכון ז'בוטינסקי בישראל, כרך א', תשכ"ט; כרך ב', תשל"ג; חלק שני, תשל"ו.
הערות שוליים

↑  עדותו של הלל צור, 11 באוגוסט 1958
קרוספייר (קומיקס)

| --- | --- |

קרוספייר, כפי שהופיע בחוברת Spider-Man: Breakout #2 מיולי 2005. אמנות מאת מנואל גרסיה וראול פרננדס
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Marvel Two-in-One #52 (יוני 1979)
 יוצרים:  סטיבן גרנט ג'ים קרייג
 מידע
 שם אמיתי:  ויליאם קרוס
 כינויים:  הסוכן קרוס, אסיר V22503
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  שיפורים קיברנטיים מיומן באמנויות הריגול, ביניהן טכניקות שטיפת מוח צלף אמן
 חבר בקבוצה:  קרוס תעשיות טכנולוגיה, צבא הפשע של הברדס
 חבר לשעבר בקבוצה:  CIA R.A.I.D אדוני הרשע מנהיג צוות נבלי-על מעסיקם של משליכי-המוות (Death-Throws) צוות בהנהגת מיסטי נייט
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  דארן קרוס (בן דוד) רוזלין באקוס (ארוסה) אוגוסטין קרוס (אחיין) אינגה קרוס (אשה)
 אויבים:  הוקאיי 
 
קרוספייר (באנגלית: Crossfire) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס הוקאיי ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Two-in-One #52 מיוני 1979, ונוצרה על ידי הכותב סטיבן גרנט והמאייר ג'ים קרייג.
קרוספייר הוא האלטר אגו של ויליאם קרוס, סוכן CIA לשעבר אשר נולד במדיסון והפך למומחה החקירות של ה-CIA. קרוס הפך לפושע, מבלי ששותפתו המאורסת לו - רוזלין באקוס - הייתה מודעת לכך. הוא גנב טכנולוגיית שטיפת מוח מה-CIA, זייף את מותו ושם את באקוס על כוונתו. בעקבות ניסיון התנקשות, קרוס איבד את עינו ואוזנו השמאליות ושמיעתו נחלשה משמעותית. הוא החליף את חלקי גופו החסרים ושיפר את שמיעתו בעזרת שתלים קיברנטיים, והרג את תוקפיו. על מנת לבדוק את יעילות נשק השטיפה המוחית שלו, הוא חטף את הדבר. עם זאת, מון נייט חילץ את הדבר והשניים סיכלו את מזימתו של קרוס. קרוס נהיה חלק מ"קרוס תעשיות טכנולוגיות" בהנהלת בן דודו, דארן קרוס. הוא נלחם בהוקאיי, והפך לאחד מאויביו המרים.
לאחר ניסיון להרכבת צבא נבלי על הוא השתתף במלחמה הסודית בלטבריה, חמוש בטכנולוגיה משופרת, והובס בידי ניק פיורי וכוחותיו. לאחר ניסיון בריחה יחד עם צוות נבלי-על, קרוס נשכר יחד עם משליכי המוות בידי ארגון A.I.M לקחת חלק במזימת טרור בלונדון, אך הובס על ידי יוניון ג'ק וסברה ולכאורה נהרג בנפילה מגשר מצודת לונדון לנהר התמזה. מתגלה כי קרוס שרד את הנפילה, והצטרף לצבא נבלי העל של הברדס. קרוס שיתף פעולה עם גוסט ריידר נגד הוקאיי ומוקינגבירד, הצטרף לצוותה של מיסטי נייט נגד קבוצת "נבלים להשכרה" של האיש הסגול, כמו גם לקבוצת אדוני הרשע. כאשר האוונג'רס הסודיים פשטו על בגאליה כדי לגייס את טאסקמאסטר, ניק פיורי הבן שילם לקרוס כדי שישחרר את טאסקמאסטר מכלאו.
קרוס הופיע בסדרת האנימציה המבוססת על האוונג'רס.
קניפ

| --- | --- |
 קניפ, גולמי
 
 מאכלים
 סוג:  precooked sausage, kaszanka 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  גריסים, בשר חזיר 
 
קניפ, מחממים על לחם מלא
צלחת קניפ מטוגן במחבת עם רסק תפוחי עץ
קניפ (בגרמנית: Knipp; באזור האנובר נקרא: Calenberger Pfannenschlag) הוא סוג של נקניקייה המיוצרת על ידי ערבוב בשר עם דגנים (Grützwurst) הקשור לפינקל (אנ') המגיע מאזור ברמן ומהמטבח של סקסוניה התחתונה בגרמניה.
מאפיינים

קניפ עשוי מגריסי שיבולת שועל, ראש חזיר, בטן חזיר, גלדי שומן חזיר, כבד וציר ומתובל במלח, פלפל אנגלי ופלפל שחור. קניפ נמכר בדרך כלל ביחידות של 30 ס"מ באורך ו-10–15 ס"מ עובי. הנקניק המעושן נמכר ונצרך לאחר שנצלה, או רק עם לחם, או עם תפוחי אדמה צלויים או מבושלים ומלפפון חמוץ, דלעת חמוצה-מתוקה, רסק תפוחים וסלק או אפילו קר או חם על לחם חיטה מלאה. לפעמים מוגשות פרוסות בוטלוורסט (נקניק דם) פריכות ומטוגנות עם קניפ - המנה הזו ידועה בסכסוניה התחתית בשם Knipp un Büddelwust.
באזור שמורת הטבע Lüneburg Heath, קניפ עשוי מבשר סוג של כבשה שחורה (Heidschnucke) והוא ידוע בשם Heidjer Knipp.
באולדנבורג, קניפ נקרא Hackgrütze.
במשך זמן רב נחשב קניפ ל"אוכל של עניים", שכן הוא עשוי משאריות קצבים.
הערות שוליים

↑   (אורכב 16.04.2008 בארכיון Wayback Machine) Charlotte Homfeld: Über das Hausschlachten.
↑  Bremen kulinarisch - Bremen Reisefhrer, www.schwarzaufweiss.de Bremen kulinarisch
קורטווד סמית'

| --- | --- |

קורטווד סמית', 2010
 לידה:  3 ביולי 1943 (בן 81) ניו ליסבון, ויסקונסין, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  קולג' סן מטאו  אוניברסיטת המדינה של סן חוזה  תיכון קנוגה פארק 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
קורטווד לרסון סמית (באנגלית: Kurtwood Larson Smith, נולד ב-3 ביולי 1943) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בזכות תפקידיו בסרט רובוקופ ובתפקיד רד פורמן בסדרת הטלוויזיה מופע שנות ה-70. הרבה להופיע בסרטי מדע בדיוני.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סמית' נולד בניו ליסבון, ויסקונסין, וגדל בקליפורניה. הוא למד דרמה במכללות בסן מטאו ובסן חוזה, ובהמשך באוניברסיטת סטנפורד.
באמצע שנות ה-70 הופיע סמית' באופן סדיר בתיאטרון בלוס גאטוס, קליפורניה. בשנת 1979 עבר ללוס אנג'לס, והחל להתבסס כשחקן בסדרות טלוויזיה.
בשנים 1964–1974 היה נשוי לססיליה סוזה ובשנת 1988 התחתן עם אשתו השנייה ג'ואן פריקל.
סמית' מתגורר בלוס אנג´לס עם אשתו ג´ואן.
יש לו בת - לורן גרבר (ילידת 1971) ובן - שנון סמית'.
סמית' שיחק בסרטים נוספים:
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

פיתוי קטלני
רובוקופ (1987)
רמבו 3 (1988)
ללכת שבי אחריו (1989)
מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת (1991)
דלוקה עליו עד מוות (1993)
מת על הראייה (1994)
החברות של רות (1996)
קוד שבור (1996)
עת להרוג (1996)
פגיעה קטלנית (1998)
נערה בהפרעה (1999)
Evil Remains‏ (2004)
גרין לנטרן: טיסה ראשונה (2009) - דיבוב
סידר רפידס (2011)
היצ'קוק (2012)
כריסמס באל קמינו (2017)
אמיטוויל: ההתעוררות (2017)
משחקת באש (2022)
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

מלקולם באמצע
מלחמת הכוכבים
מסע בין כוכבים: וויאג'ר
השבוע הכי גרוע
להקת החתונות
בועות (1980)
צוות לעניין (1984)
צפון ודרום (1986)
רחוב ג'אמפ 21 (1987)
תיקים באפילה (1996)
מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 (1996)
מופע שנות ה-70 - רד פורמן (1998–2006)
מפגשים מהסוג האישי (1999)
כולם אוהבים את ריימונד (2002)
רובוט צ'יקן (2005)
מדיום (2009-2006)
האוס (2007)
איש משפחה (2009)
24 - סנטור בליין מייר בעונה השביעית. (2009)
ילדי בית החולים (2010)
כאוס (2011)
רובוט ומפלצת (2012)
בגוף ההוכחה (2013)
תחיית המתים (2014–2015)
ריק ומורטי (2015) - דיבוב
הסוכנת קרטר (2015–2016)
החווה (2017-הווה)
משפחת מרפי (2017) - דיבוב
פטריוט (2018-2017)
חסד נצחי בע"מ (2019)
Ultra City Smiths‏ (2021) - דיבוב
הנושרת (2022)
מופע שנות ה-90 (2023–2024)
קרוספונטיה

| קרוספונטיה |
| --- | --- |
 Crusafontia amoae
תקופה
קרטיקון תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
על־סדרה:: דריולסטים
סדרה:: דריולסטים
משפחה:: Dryolestidae
סוג:: קרוספונטיה
שם מדעי
 Crusafontia

קרוספונטיה (שם מדעי: Crusafontia) הוא סוג נכחד של יונק שחי בתור הקרטיקון ונמצא בשתי תצורות בספרד. הוא קרוי על שם הפלאונטולוג הספרדי מייקל קרוספונט פאירו (Miquel Crusafont i Pairó).
מיצור זה נמצאו רק זוג שיניים טוחנות. אורכו המשוער מגיע ל-10 סנטימטרים וייתכן שחי בדומה לסנאי קדום, אך השתייך לקבוצה אחרת שנכחדה - הדריולסטים, שהיו יונקים פרימיטיביים קדומים יותר מהכיסאים ומיונקי השליה. לא ברור איך חי אך נראה שהיה אוכל-כול שחי על העצים והיה פעיל בלילה כדי להימלט מטורפי היום הגדולים.
ראו גם

קרונפיו
קבוצת מפרש

קבוצת מפרש היא קבוצה שיתופית עצמאית בחיפה. חברי הקבוצה המנהלים אורח חיים שיתופי-סוציאליסטי, חברים במעגל הקבוצות והקהילות השיתופיות. הקבוצה נוסדה בשכונת קריית שלום שבדרום תל אביב ביולי 2006, וחבריה מתגוררים כיום בשכונת קריית שפרינצק בחיפה. בקבוצה חברות שמונה משפחות.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-11 ביולי 2006 לאחר שחברים מגרעיני הנח"ל "נינוח" של תנועת הצופים ו"הבונים" של ארגון בינ"ה החליטו לאחד כוחות בקבוצה שיתופית אחת. בהמשך הצטרפו עוד מספר חברים, בוגרי גרעיני נח"ל נוספים, ואחרים. עם הקמת הקבוצה החליטו חבריה להתיישב בשכונת קריית שלום שבתל אביב, שבקרבתה הם שירתו במהלך פרק המשימה הצבאי, ובמהלך השנה הראשונה לקיום הקבוצה, הם התקבצו בשכונה והפכו לקבוצה השיתופית העצמאית היחידה בתל אביב. ב-1 בספטמבר 2007 חברי קבוצת מפרש הנהיגו את הקופה המשותפת.
ב-2014 החליטו חברי הקבוצה על מעבר עתידי משותף לחיפה ומיסוד הקבוצה כקיבוץ עירוני. לשם כך, הם רכשו בדצמבר 2016 מגרש עליו הם מתעתדים לבנות מגורי הקבע שלהם.
אורח חיים

עד לבניית הבניין הקיבוצי, חברי הקבוצה מתגוררים בדירות שכורות בשכונת קריית שפרינצק בחיפה. חברי הקבוצה מנהלים אורח חיים שיתופי-סוציאליסטי במסגרת קבוצה אינטימית, שבא לידי ביטוי, בין היתר, במפגש שבועי המכונה "יום קבוצה" ומוקדש ללימוד משותף, התמודדות על יחסים וקבלת החלטות, בארוחות משותפות, בקבלות שבת ובסמינרים של סופי שבוע המכונים "מפרשית". בנוסף, חלק מחברי הקבוצה מתנהלים בשיתוף כלכלי מלא – כל אחד נותן על פי יכולתו ומקבל על פי צרכיו – וזאת מתוך תפיסת עולם שוויונית.
חברי מפרש עובדים במגוון תחומים: חינוך, מחקר, היי-טק, ניהול, טיפול ועוד.
ההתנהלות היום-יומית מבוססת על רעיון הקבוצה האינטימית במסגרתו חברי הקבוצה מתמודדים על היחסים הבין-אישיים במטרה לכלכל את צעדיהם מתוך שיחה, סולידריות ואהבה ולא באמצעות עמידה בסעיפי תקנון.
פעילות חברתית

חברי הקבוצה רואים חשיבות בפעילות חברתית משמעותית במרחבים שונים בחברה הישראלית ופעילים בארגון העובדים כוח לעובדים, בחוג הפוליטי-רעיוני יסו"ד, במפלגות מרצ ומפלגת העבודה ובמעגל הקבוצות. בנוסף, חברי הקבוצה מובילים פעילות חברתית במסגרת מקומות העבודה שלהם: בחטיבת בני המושבים, בבינ"ה, בתנועת המורים, בעמותת קהילה ועוד.
מפרש היא אחת הקבוצות החברות במעגל הקבוצות.
ראו גם

קואופרטיב
הערות שוליים

↑  אדום מבפנים / קיבוץ, הדור הבא, באתר שווים
קורן אמישה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בדצמבר 1971 (בן 52) ישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.93 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1988–1992   1992–1993   1993–1996   1996–1998:  מכבי חיפה   מכבי תל אביב   בני הרצליה    מכבי רעננה
 הישגים כשחקן
 בני הרצליה - גביע המדינה (1995)
 
קורן אמישה (נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הרכז, גובהו 1.93 מטר.
קריירה

אמישה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה. במקביל שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל, ובנבחרת בית הספר בו למד לצד גיא גודס, אורט קריית ביאליק, איתה זכה באליפות ישראל לתיכונים במרץ 1987, ובגביע העולם בכדורסל לבתי ספר תיכוניים במאי 1989.
בעונת 1987/88 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של "מכבי בת גלים" (קבוצת בת של מכבי חיפה) ששיחקה בליגה הארצית בכדורסל (אז הליגה השנייה בחשיבותה בכדורסל הישראלי).
בשנים 1988–1992 שיחק בליגה הלאומית (שמה של ליגת העל אז) בשורת מכבי חיפה. בעקבות יכולתו הטובה בחיפה, בעונת 1992/93 הצטרף למכבי תל אביב. לאחר פציעתו של גיא גודס, תופקד אמישה כרכז הראשון. אמישה לא הצליח לשחזר את ההצלחה מהעונה הקודמת, הודח מהחמישייה הפותחת, ותפקיד הרכז הראשון ניתן לנדב הנפלד. עונה זו הייתה עונה בה הפסידה מכבי תל אביב את האליפות לאחר רצף של 23 שנה, כן כשלה במשחקיה באירופה.
בעונת 1993/94 עבר לשחק בבני הרצליה (שפעלה אז בשם הפועל הרצליה), ובסך הכל שיחק בשורותיה שלוש עונות. בעונת 1994/95 סייע לקבוצה לזכות בגביע המדינה. בשנים 1996 - 1998 שיחק במכבי רעננה.
סך הכל רשם אמישה 10 עונות בליגה ראשונה, בהן שיחק ב-214 משחקים וקלע 2,562 נקודות והוא מקום 97 ברשימת קלעי כל הזמנים.
קורן אמישה שיחק בנבחרת ישראל הבוגרת, השתתף במוקדמות אליפות אירופה 1991, אולם הנבחרת לא הצליחה להעפיל לאליפות. לפני כן שיחק בנבחרת הקדטים, הנוער והעתודה.
שני אחיו של אמישה, מוטי וליאור, גם הם כדורסלני עבר.
הערות שוליים

↑  צבי גלפרין, בנוער הכל כרגיל, מכבי מנצחת, מעריב, 20 בפברואר 1987
↑  קובי שם-טוב, הקדטים - הפסד בשנייה האחרונה, חדשות, 9 באוגוסט 1987
↑  בועז גוראל, חיפה –  גם בבתי־הספר, חדשות, 10 במרץ 1987
↑  אורט קרית ביאליק זכה בצרפת באליפות העולם בכדורסל, מעריב, 14 במאי 1989
↑  יוסי רוזנברג, אל הלאומית - במרכבה, מעריב, 9 בנובמבר 1987
↑  ארז מיכאלי‏, היה רע לתפארת, באתר וואלה, 5 במרץ 2009
↑  אמיר ינאי, אמישה עבר להרצליה, חדשות, 8 באוגוסט 1993
↑  קורן אמישה - קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה בכדורסל
קלים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  לות'ר מאת ניל קרוס
 סוגה:  ב דרמת פשע פסיכולוגית
 יוצרים:  קארן אוגנסיאן
 שחקנים:  קונסטנטין לאברוננקו  יבגני דוריאקוב
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיק:  אלכסנדר צקאלו רוסלן סורוקין
 חברת הפקה:  Sreda 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון (רוסיה) 
 פורמט (תמונה):  HDTV (1080i)
 תקופת שידור מקורית:  31 בינואר 2016 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.sredatv.ru/project/klim
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קלים (ברוסית: Клим) היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת דרמת הפשע פסיכולוגית בכיכובו של קונסטנטין לאברוננקו בתפקיד הראשי כקצין הבילוש קלים, שעובד בסנקט פטרבורג, רוסיה. הסדרה מהווה לעיבוד מחודש של סדרת הטלוויזיה מבית BBC לותר.
הסדרה הופקה על ידי מרכז ההפקות Sreda עבור הערוץ הראשון ברוסיה. הצילומים נערכו במוסקבה באוגוסט 2014, הפרק הראשון שודר בינואר 2016.