stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות קזחסטן
היסטוריה

ישנן הערכות כי יהודים ישבו בקזחסטן כבר לאחר גלות בבל וכחלק מפיזור היהודים באימפריה הבבלית על ידי מלך בבל נבוכדנצר. כולל יהודים בוכרים. יהודים סוחרים נדדו גם באזורים כמו קזחסטן בדרכם מרוסיה להודו וסין. כמו רוב הקהילות היהודיות במרכז אסיה, לא מנתה הקהילה יהודים רבים.
בשנת 1917 נכבשה קזחסטן על ידי רוסיה.[דרוש מקור] במהלך מלחמת העולם השנייה הגיעו לקזחסטן פליטים יהודים שנמלטו מאירופה. מסוף מלחמת העולם השנייה ועד התפרקות ברית המועצות שימשה קזחסטן אזור מבודד שאליו נשלחו פושעים, מתנגדי השלטון הקומוניסטי וכן משתפי פעולה עם גורמים מחוץ לגוש הקומוניסטי. בין השאר נשלחו יהודים רבים לקזחסטן, אשכנזים וספרדים, והם היוו את רוב יהודי המדינה. חלק אחר של יהודים היגרו מאוזבקיסטן השכנה והשתכנו בשימקנט, אשר היו חלק מיהדות בוכרה.
יהדות קזחסטן כיום

רוב היהודים המתגוררים במדינה, ספרדים ואשכנזים, הם צאצאים של יהודים שנמלטו לחבל ארץ נידח זה בשל גזרות הקומוניזם, או שהוגלו לשם. ב-1994 הגיע למדינה שליח חב"ד, הרב ישעיה אלעזר הכהן, ונתמנה לראש הקהילה ורבה הראשי של מדינת קזחסטן. הוא יזם הקמת מרכזים יהודים, רשת בתי כנסת, מוסדות חינוך ומקוואות טהרה לקהילות, מרכזים לבריתות ואספקה של מזון כשר.
כיום מתגוררים בקזחסטן כפי הנראה  2,900 יהודים, הרשומים בעשרות ערים ושבעה מרכזים קהילתיים: בערים אסטנה, אלמטי, שימקנט, פבלודר, קראגנדי, אוסקמן וקוסטנאי.
בערים אלו מכהנים הרבנים הבאים: הרב אלחנן הכהן, הרב שמואל קרנאוך, הרב שמעון אש, הרב אסף פיינשטיין, הרב אשר תומרקין, הרב מנחם מענדל זלמנוב, הרב מרדכי מרוזוב. עוד בעיר אלמא אטא מכהנים רבנים לשלוחים נוספים המאוגדים כולם בהרבנות הראשית לקזחסטן.
עם זאת, כמות היהודים שאינם דתיים אינה ידועה. בדומה למדינות אחרות עם עבר סובייטי, המדינה עצמה היא חילונית, ויש הפרדה בין הדת הראשית (אסלאם) למדינה. האזרחים אינם נדרשים להזדהות על פי דת, ואין רישום של יהודים.
מאז עלייתו של נורסולטן נזרבייב לנשיאות קזחסטן, נהנים בני הקהילה היהודית מסובלנות דתית מלאה ומתמיכה ועידוד ממשלתיים במדינה האסלאמית.
לקריאה נוספת

רן ישי,  ידידות בלבה של אסיה , הוצאת שגרירות ישראל, 2008
הערות שוליים

↑  The Virtual Jewish History Tour - Kazakhstan
הסיירת יוליסס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אליסטר מקלין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מלחמה
 נושא:  מלחמת העולם השנייה 
 הוצאה
 הוצאה:  Collins
 תאריך הוצאה:  1955
 מספר עמודים:  302, 319
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד (1958),  הוצאת אריה ניר (2007)
 תרגום:  שמואל גילאי (1958), נעה בן-פורת (2007)
 סדרה
 הספר הבא:  תותחי נברון 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002573659, 001755178, 001872207, 002249982
 
הסיירת יוליסס (באנגלית: "HMS Ulysses") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1955. זהו ספרו הראשון של מקלין, אשר נכתב בהשראת ניסיונו הקרבי כמלח בצי הבריטי. מקלין שירת על סיפון הסיירת "רויאליסט" ולחם במלחמת העולם השנייה.
עלילת הספר

עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, מתארת את מסעה של הסיירת "יוליסס", אוניית מלחמה בריטית בדרך השיירות לרוסיה בים הצפוני, כדי להעביר אספקה וציוד לצבא האדום הלוחם ברחבי רוסיה כנגד הצבא הגרמני. על הסיירת מפקד הקפטן ריצ'רד ולרי, אשר שב לשירות בצי עם פרוץ המלחמה ועוטר בעבר באות השירות המצוין. ולרי מוביל את צוותו במשימה ללוות את שיירת האספקה ימית FR77 למורמנסק. צוות האונייה נדרש להיאבק בקור העז, בתנאי מזג האוויר הקשים ולאסור קרב כנגד אוניות וצוללות הצי הגרמני ומטוסי הלופטוואפה אשר ניסו למנוע מן השיירה להגיע ליעדה. לצד ולרי בולטות בספר דמויותיהם של קצין המבצעים ביל טרנר, הקצין הראשון ג'יימס קרינגטון, קצין הרפואה קומנדר ברוקס, קצין הרפואה הזוטר לפטננט ג'וני ניקולס, מפקד השיירה, אדמירל ג'ון טינדל, קצין הניווט אנדרו קארפנטר המכונה "קאפוק קיד" ופיטר אור, מפקד הסיירת "סירוס".
תרגומים לעברית

אליסטר מק-לין, הסיירת "יוליסס". תרגם מאנגלית שמואל גילאי. תל אביב, עם עובד, 1958.
אליסטר מקלין, הסיירת יוליסס. תרגמה מאנגלית נעה בן פורת. תל אביב, הוצאת אריה ניר, 2007.
הערות שוליים

↑  אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 35, "ריצ'רד ולרי שנא גם את המלחמה. הוא שנא אותה מאז ומתמיד וקילל את היום שבו היא גררה אותו ממנעמי הפרישה חזרה לשירות פעיל. "גררה," כך לפחות נהג לומר; רק טינדל ידע שהוא הציע את שירותיו לאדמירליות ב-1 בספטמבר 1939, והם קיבלו את הצעתו בשמחה".
↑  אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 72, "קצין מילואים בצי המלכותי, רב-חובל לשעבר של אונית סוחר ואיש שולרי סך עליו בעיניים עצומות".
↑  אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 57, "כבר לפני שלוש שנים, כשהמלחמה חטפה אותו ממחלקות בית-החולים הגדול בגלאזגו, שבו בקושי הספיק לסיים את שנת ההתמחות הראשונה שלו, קיננו בלבו חששות כבדים שמידת התאמתו לשירות צבאי כקצין רפואה תתברר כזעומה ביותר. וזה אכן מה שקרה. אבל למרות האנטיפתיה הזאת –ואולי דווקא הודות לה ולקללת המצפון הקלוויניסטי – נעשה ניקולס קצין מהמעלה הראשונה".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרובוקטיבית

"פרובוקטיבית" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל בהשתתפות ליין המסיבות הגאה "פוראבר תל אביב". את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים D-Music ב-6 ביוני 2023 כרצועה שלא מתוך אלבום. השיר נכתב על ידי רון ביטון, מאי ספדיה וקירל.
ב-20 ביולי 2023 יצא לשיר גרסת רמיקס של Royash וההרכב ג'טפייר.
רקע

ב-6 ביוני 2023 הוציאה קירל את שיר הגאווה, "פרובוקטיבית" בהשתתפות ליין מסיבות הגאווה "פוראבר תל אביב". ובהפקה מוזקלית של שגיא קריב. זהו השיר השלישי אותו מציאה קירל לכבוד חודש הגאווה, לאחר "טרילילי טרללה" שהוציאה עם אילן פלד בשנת 2021 ו"שלושה בנות" שהוציאה עם גיתית פישר בשנת 2022.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר פורסם לצד צאתו של הסינגל ובוים על ידי נמרוד פלד, שביים לקירל גם את הקליפים לשירים "פאוץ'" ו-"SLT". חברת "BUYME" הישראלית הייתה נותנת החסות של הקליפ.
במהלך הקליפ קירל נראית ישובה על כדור דיסקו מתנדנד, התייחסות לווידאו קליפ לשיר "Wrecking Ball" של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס, שנחשב לאחד הקליפים הפרובוקטיביים ביותר בעשורים האחרונים.
בשבוע הראשון לצאתו, השיר הגיע למקום השלישי במצעד השירים המואזנים ביותר ביוטיוב ישראל, עם כ-599 אלף צפיות. בשבוע שלאחר מכן כבר עלה למקום השני עם כ-814 אלף צפיות. ב-13 ביולי הוא היה לשיר השלישי המואזן ביותר בפלטפורמה עם כ-719 אלף צפיות.
נכון ל-20 ביולי 2023, הקליפ עומד על מעל ל-8 מיליון צפיות.
ביקורות ותגובות

שחר בן ימיני סקרה את השיר באתר המגזין "את", וציינה לטובה את מילות השיר העוסקות בהעצמת נשים, ובכך שאת השיר כתבו נשים: מאי ספדיה וקירל. היא גם שיבחה את האסתטיקה של הווידאו קליפ:
”דווקא העובדה שיחד עם השיר הכל כך צבעוני וחזק הזה קירל מככבת ברובו על מסך שחור – היא עוד יותר עוצמתית. [...] זו החלטה חכמה ולא מובנת אליה לצלם את קירל על רקע מסך שחור, לבושה מעיל עור בלוק לא פרובוקטיבי בכלל”.
עומרי פיינשטיין סקר את השיר באתר "Time Out תל אביב" ודן בהתפתחות שירי הגאווה של קירל, וציין שבעוד ששירי הגאווה הקודמים לא היו בעלי קשר משמעותי לקהילת הלהט"ב, "פרובוקטיבית" נוקט עמדה נועזת בתקופה שבה הקהילה הגאה מתמודדת עם אתגרים של "ממשלה הומופובית ואקלים עוין" וכי השיר מתייחס לאהבה עצמית ומביע עמדה אנטי-שמרנית. פיינשטיין שיבח את קירל על המילים האמיצות והחזקות שלה, והשווה אותן למסרים מדיוות פופ משפיעות כמו ביונסה ובריטני ספירס. הוא ציין כי אף על פי שהמוזיקה עצמה אינה פורצת דרך, פיינשטיין הדגיש את השיפור בווידאו קליפ, שבו קירל משלבת מחוות ודימויים מהתרבות הלהט"בית. וסיכם כי השיר מסמל את הסולידריות של קירל עם הקהילה הגאה, הכרה במאבק המשותף בשמרנות ואימוץ הליברליזם.
בדירוג שירי הגאווה לשנת 2023 שערך אתר מאקו, "פרובוקטיבית" הגיע למקום השני עם דירוג של 9.9/10. לירוי פיניאן שסקר את השיר כתב כי הקליפ והשיר מציגים את ההשפעות המגוונות של קירל וחולקים כבוד לעולם הנשפים הקווירי, ופירש כי השיר מדבר על פרובוקטיביות במובן של חיים אותנטיים, ומכיל את כל המצופה מהמנון גאווה.
חן קצביץ' פרסלר פרסמה ב"הארץ" ניתוח של השיר והקליפ ודנה במסרים השונים המועברים בהם. הניתוח בחן את הוויכוח בתוך השדה הפמיניסטי בשאלה האם נשים המאמצות מראה והתנהגויות המחפיצות אותן מבטאות חופש מיני. פרסלר מדגישה את הניכוס מחדש של המילה "פרובוקטיבי" כפרקטיקה אקטיביסטית חשובה וכיצד ניתן להפוך כינוי גנאי למקור לגאווה. עם זאת, היא מדגישה את הצורך להבין את ההשלכות של ניכוס מחדש שכזה על תפיסת נערות ונשים את "האישה האידיאלית". ההקשר של חודש הגאווה מוזכר גם, שכן ניתן לראות ב"פרובוקטיבי" קריצה ביקורתית לתיוג שלילי של הקהילה הגאה. בהתייחסותה לקליפ, היא מצביעה על "שימוש הפוך" בדמויות הרקע שבקליפ – הגברים מוחפצים ומוצגים כרקע. הביקורת גם מדגישה מילים ספציפיות בשיר שמעלות נקודות דיון חשובות – שורות הפתיחה מתייחסות לשיפוטים המבוססים על מראה חיצוני וכיצד נשים מוערכות לעיתים קרובות באופן שטחי, המילים על שתיקה ולקיחת משהו "בכוח" מעוררות דיונים על השתקה ונראות נשים במרחב הציבורי.
בסקירה שפורסמה בבלוג של יוסי חרסונסקי, חרסונסקי תיאר את השיר כ-"מהוקצע, קליט ומזיז, עדיין הוא נשמע מתועש מאוד" והטיל ספק בהייפ סביב קירל ותיאר אותה כזמרת התלויה בשירים שניתנה לה מהתעשייה. הוא הכירי בהפקות הקליטות והמלוטשות שלה אבל הרגישה שהמוזיקה שלה חסרה עומק ואותנטיות. חרסונסקי רואה את קירל כמיזם מסחרי, ומצטט את שיתופי הפעולה שלה עם מותגים ואת חוסר הנשמה של המוזיקה שלה. הוא רואה בה תוצר של ז'אנר ה-EDM, בעקבות טרנדים ואופנות בלי הרבה מהות. חרסונסקי סבר שהמבחן האמיתי של קירל יהיה להוכיח את עצמה מעבר לבועה המסחרית ולשמור על הצלחתה ברגע שההייפ ישכך.
הצלחה מסחרית

באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר הרביעי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 2 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-ynet | 12 |  |
|  ישראל | כאן גימל וטיקטוק | 5 |  |
|  ישראל | היטליסט | 22 |  |
הערות שוליים

↑  Provocativit (JETFIRE x Royash Remix), 2023-07-20, נבדק ב-2023-07-24
↑  הוא כאן: צפו בשיר הגאווה של נועה קירל והפוראבר – "פרובוקטיבית", באתר ‏מאקו‏, 6 ביוני 2023
↑   נועה קירל פרובוקטיבית? שיר הגאווה של היוניקורן כבר כאן, באתר חדשות 13, 6 ביוני 2023
↑  נועה קירל מסודרת: זו נותנת החסות המפתיעה לקליפ הגאווה שלה, באתר אייס, 6 ביוני 2023
↑  רן בוקר, "גם ככה כל אירופה נפלה אצלי ברשת": אחרי האירוויזיון – נועה קירל בשיר חדש | צפו, באתר ynet, 6 ביוני 2023
↑  דירוג יוטיוב: נועה קירל מזנקת, "תיק קטן" מחסל את כולם, באתר אייס, 12 ביוני 2023
↑  דירוג יוטיוב: אייל גולן נחלש; מי תפסה את המקום של נועה קירל?, באתר אייס, 18 ביוני 2023
↑  דירוג יוטיוב: אושר כהן נחלש בפסגה, נועה קירל חוזרת להראות נוכחות, באתר אייס, 16 ביולי 2023
↑  שחר בן ימיני, נועה קירל פרובוקטיבית או מתוחכמת? כל התשובות נכונות, באתר "את", 6 ביוני 2023
↑  עומרי פיינשטיין, ‏פרובוקטיבית? שיר הגאווה של נועה קירל הוא התשובה למשה גפני, באתר "Time Out ישראל", 6 ביוני 2023
↑  לירוי פיניאן, ‏"פרובוקטיבית" או "בורחת בזריחה": מהו שיר הגאווה הטוב ביותר לשנת 2023?, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2023
↑   חן קצביץ' פרסלר, "פרובוקטיבית" של נועה קירל: המסרים שצריך לשים לב אליהם, באתר הארץ, 8 ביוני 2023
↑  יוסי חרסונסקי, נועה קירל מה הבהלה?, באתר יוסמיוסיק, ‏7 ביולי 2023
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023
↑  המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, ‏11-17 ביוני 2023
↑  היטליסט: מצעד המוזיקה של ישראל mako, באתר היטליסט, ‏19 ביוני 2023
↑  כאן גימל, She's back! שבוע ראשון לפרובוקטיבית של נועה קירל ושגיא קריב בעשירייה - והשיר קופץ הישר למקום הראשון במצעד, באתר אינסטגרם, ‏22 ביוני 2023
↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023
↑  תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
טיראן (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצרי טיראן 
 קואורדינטות:  27°57′07″N 34°33′58″E﻿ / ﻿27.951944444444°N 34.566111111111°E﻿ / 27.951944444444; 34.566111111111
 שטח:  80±1 קילומטר רבוע
 אורך:  15.1 קילומטר
 רוחב:  7.2 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+3
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף טיראן(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף טיראן
 
טיראן (בערבית: جزيرة تيران, בתעתיק מדויק: ג'זירת תיראן; בעברית: יוטבת) הוא אי הנמצא במצרי טיראן שבצפון ים סוף, 6 ק"מ מזרחית לחצי-האי סיני, בשכנות לאי סנפיר.
כיום נמצא האי בשליטת סעודיה. במשך שנים רבות התנהלו מגעים בין מִצְרַים וערב הסעודית אודות השליטה באי. הריבונות באי מעולם לא נקבעה באופן רשמי מבחינה משפטית. נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי אישר בתאריך 24 ביוני 2017 כי האיים יעברו לשליטה סעודיה.
האי נחשב לנקודה אסטרטגית חשובה בשל הימצאותו בנקודת המעבר שבַּמְּצָרִים, ובכך הוא שולט על הכניסה למפרץ אילת ולגישה של ישראל וירדן לים סוף. כיום הוא מאוכלס באנשי צבא של מִצְרַים וארצות הברית, וזרוע בשדות מוקשים רבים.
שטח האי כ-80 קמ"ר.
היסטוריה > היסטוריה עתיקה

ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס מזכיר בספרו "היסטוריה של המלחמות" את האי "יוטבה" (יוונית: Ἰωτάβη), המתאים בתיאורו לאי טיראן. לדבריו פעלה באי מושבה יהודית אוטונומית, שגבתה מס מעבר בכניסה לים סוף. המושבה עברה לשלטון ביזנטי בימי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה ה-6.
התאריך האחרון שבו נזכר האי יוטבה היה בשנת 536. לא קיים כל אזכור של האי מתקופת הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה ה-7, ולכן משערים שהוא כבר לא היה מיושב בתקופה זו, אולם התאריך המדויק של הנטישה אינו ידוע.
היסטוריה > העת החדשה

עד אמצע המאה ה-20 לא היה האי מיושב, ונחשב חלק מערב הסעודית.
בעקבות מבצע עובדה, במסגרתו כבש צה"ל את אילת עם סיום מלחמת העצמאות, ופיתוחה של העיר, הקימה מִצְרַים ב-1950 באי בסיס קבוע בברכתה של ערב הסעודית. המִצְרִים נהגו לבדוק את האוניות העוברות במצרי טיראן. סוגיית הריבונות והשליטה באי (ערב הסעודית או מִצְרַים) עלתה במספר דיונים במועצת הביטחון.
חסימת מצרי טיראן בידי מִצְרַים לפני מלחמת סיני (1956) הייתה מהגורמים המרכזיים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה כבשו כוחות משולבים של חיל הים הישראלי ולוחמי חיל הרגלים את האי, ושהו בו תקופה קצרה. ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון הזכיר את האי לאחר המלחמה במכתבו לחיילי חטיבת עודד שכבשו את האי: "אילת שוב תהיה הנמל העברי הראשי בדרום, ויוטבת, המכונה טיראן, תשוב להיות חלק ממלכות ישראל השלישית". כמו כן ציטט בנאומו בכנסת את דברי פרוקופיוס על אוטונומיה יהודית באי. נסיגת ישראל מחצי האי סיני ומהאי טיראן נעשתה לאחר קבלת ערבויות בכתב בדבר חופש השיט במפרץ אילת מנשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר לבן-גוריון ב-20 בפברואר 1957.
ב-23 במאי 1967, בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, שוב חסמה מִצְרַים את מצרי טיראן, פעולה שהוגדרה כ"קאזוס בלי" (עילה למלחמה), והייתה מהגורמים העיקריים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה האי נכבש שנית על ידי כוחות צה"ל, והוחזק בידי ישראל עד 1982. ישראלים רבים שנולדו בתקופה שסביב מלחמת ששת הימים נקראו בשמות טירן, טיראן, או טירנית, בהם טירן פולק, הצלמת טירנית ברזילי-כהן ואיש ההרכב 951 טיראן מדלסי.
כחלק מהסכם השלום בין ישראל למצרים מ-1979 נסוגה ישראל מהאי טיראן ב-1982, ומאז מוצב בו כוח המשקיפים הרב-לאומי (MFO), שתפקידו, בין השאר, לנטר ולהבטיח מעבר ימי חופשי במצרי טיראן, ולוודא שהאי לא ישמש למטרות צבאיות.
באפריל 2016 הושג הסכם סעודי-מצרי להחזרת הריבונות על האי, יחד עם האי סנפיר, לידי ערב הסעודית. ערב הסעודית מחויבת להסכמים שעליהם חתמה מִצְרַים עם ישראל, ובכללם נוכחות הכוח הרב-לאומי. ההסכם כולל גם הקמת גשר ביניהן מעל מצרי טיראן. הגשר יקשר את ראס א־שייח' חמיד שבסעודיה עם שארם א-שייח', ויעבור באי טיראן. אולם ההסכם נתקל בקשיים חוקתיים ובהתנגדות מקומית במִצְרַים. ב-16 בינואר 2017 דחה בית המשפט העליון לעניינים מינהליים במִצְרַים את ההסכם, וקבע שהאיים טיראן וסנפיר שייכים למִצְרַים, ואין להעבירם לסעודיה.
לבסוף, ביוני 2017 אישר נשיא מצרים א-סיסי את העברת האיים לסעודיה.
טבע

באי טיראן מצויה המושבה השנייה בגודלה בעולם של עיט-הדגים. האזור כולו משמש כחניית ביניים לאנפות, עגורים, שקנאים, חסידות ועופות אחרים בעונות הנדודים שלהם, והאי טיראן משמש כמקום דגירה לרבים מעופות ים סוף. פיתוח שמורת הטבע ותיעוד מקיף על אוכלוסיית הציפורים ובפרט השלכים נערכו באי בהובלתו של הצפר שלום זו-ארץ והצלם יוסי אשבול.
יש באי חופים מפורצים ורדודים המהווים אתרי צלילה.
ב-1989 צורפו מצרי טיראן והאיים שבו לשמורת הטבע הלאומית המצרית ראס מוחמד, בשטח המקיף כ-800 קמ"ר. השמורה מועמדת אונסק"ו כאתר מורשת טבע עולמי, והוכרזה ב-2003 על ידי UNEP-WCMC כאתר טבע מוגן.
הערות שוליים

1 2  "ישפיע על ההסכם עם ישראל": מצרים וסעודיה במגעים לשינוי הגבול הימי, באתר וואלה, 11 באפריל 2016
↑  Priewasser, Robert (2013). Tiran Island and Straits of Tiran: Unexplained Sovereignty over an Island in the Context of the Arab-Israeli Conflict. Berlin: AV Akademiker verlag, Schaltungsdienst lang o.H.G. ISBN 978-3-639-49142-5.
1 2  רועי קייס, סופית: "האיים הישראליים" של מצרים יועברו לסעודיה, באתר ynet, 24 ביוני 2017
↑  פרוקופיוס, היסטוריה של המלחמות, I. ‏xix. ‏4 (באנגלית)
↑  אייל זיסר, בחזרה למיצרי טיראן וסנפיר, באתר ישראל היום, 11 באפריל 2016
↑  המצרים השלימו את נחיתתם בשני האיים במפרץ עקבה, הארץ, 26 בפברואר 1950
↑  פרוטוקול ישיבת מועצת הביטחון מס' 659, באתר האומות המאוחדות, 15 בפברואר 1954 (באנגלית)
↑  אפרים יער, זאב שביט, מגמות בחברה הישראלית, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 2003, עמ' 1221, הערת שוליים 62
↑  האיים שהיו בשליטת ישראל עוברים לסעודיה: "צחיחים וקסומים", באתר ynet, 13 באפריל 2016
↑  טל שניידר, אבנר הופשטיין, כרישים, שלשולים וחידוני מלחינים, באתר זמן ישראל, 3 באוגוסט 2022
↑  יאסר עוקבי, ‏מזרח תיכון חדש: גשר באורך 50 ק"מ יחבר בין מִצְרַים לסעודיה, באתר מעריב אונליין, 11 באפריל 2016
↑  מכה לסיסי: העליון ביטל את העברת האיים בים האדום לסעודיה, באתר וואלה, 16 בינואר 2017
↑  שלום זו-ארץ, ‏על שימור השלכים באי טיראן, "מסע אחר"
אנשי חיל הים מקימים בסיס על האי טיראן במלחמת ששת הימים, יוני 1967
איגוד לשכות המסחר

| --- | --- |
לוגו האיגוד
 משרד ראשי:  רחוב החשמונאים תל אביב
 יושב ראש:  שחר תורג'מן
 תקופת הפעילות:  1919–הווה (כ־105 שנים)
 chamber.org.il
 
בית לשכת המסחר ברחוב החשמונאים בתל אביב
איגוד לשכות המסחר הוא ארגון עסקים ומעסיקים ישראלי הפועל למען קידום האינטרסים העסקיים של חבריו במגזר המסחר והשירותים. הארגון נוסד בשנת 1919. מטרות האיגוד הן קידום המגזר העסקי בישראל, קידום כלכלת שוק ותחרות חופשית, ליברליזציה וגלובליזציה וצמצום מעורבות השלטון בעולם העסקים.
ארגון

בראש האיגוד עמד מאז 2002 חבר הכנסת לשעבר אוריאל לין בתפקיד נשיא, ולצידו הנהלה מצומצמת הנבחרת מתוך נשיאות בת 22 חברים, על ידי האספה הכללית. אוריאל לין פרש ב-21 בינואר 2024 והבחירות לנשיא חדש טרם נערכו.
מספר העסקים והארגונים החברים באופן ישיר באיגוד בכל רחבי הארץ הוא כ-5,000, ובאופן עקיף עוד כ-10,000 חברות עסקיות המאוגדות בלשכות המסחר באמצעות הארגונים החברים בו. האיגוד מייצג את חבריו, המשלמים דמי חבר - חברות גדולות, בינוניות וקטנות. במסגרת האיגוד פועלים כיום כ-80 חטיבות ענפיות, המייצגות את כל קשת העסקים בענפי המסחר והשירותים. בכלל זה: מסחר סיטונאי, מסחר קמעונאי, יצוא, יבוא, נדל"ן, שוק ההון, שירותים פיננסיים, תיירות, רפואה פרטית, שירותים עסקיים ועוד.
לאיגוד שיתופי פעולה עם לשכות מסחר מכל רחבי העולם והוא חבר בשורה של ארגונים בינלאומיים, בהם לשכת המסחר הבינלאומית (ICC), ‏ארגון הגג של לשכות המסחר באירופה (EuroChambers)‏, ארגון בינלאומי למנהיגים צעירים וליזמים (JCI) והארגון הבינלאומי לעסקים קטנים (ISBC).
האיגוד פועל לקידום קשרים עסקיים של חבריו בתחומי הייצוא והייבוא עם גורמים מקבילים בחו"ל, ומסייע להם באיתור שווקים חדשים, הזדמנויות עסקיות, מכרזים מקומיים ובינלאומיים וייצוג בתערוכות וכנסים. האיגוד מארח מדי שנה משלחות סחר ואורחים רשמיים מחו"ל ומארגן משלחות סחר מישראל לחו"ל. הוא גם מפעיל את פורום הנציגים הזרים הרשמיים בישראל, בו חברים שגרירים זרים ונספחים כלכליים ומסחריים המוצבים בישראל. במקביל, עוסק הארגון גם בסלילת נתיבים עסקיים למדינות אשר לישראל אין עמן יחסים דיפלומטיים.
האיגוד נאבק נגד רגולציית יתר, כגון חובת סימון מחירים והחוק המאפשר ביטול עסקה בתוך 48 שעות.
מרכז איגוד לשכות המסחר ברחוב החשמונאים בתל אביב, ובמקביל ישנן לשכות מסחר נפרדות בירושלים, בחיפה, בבאר שבע ועוד. החל משנת 2010 במסגרת האיגוד פועל איגוד הפנסיה הישראלי.
בינואר 2013 פורסם כי האיגוד מגבש הצעת חוק שתגביל את סמכות בית הדין לעבודה. על פי ההצעה לא יוכל בית הדין לקבוע הלכות כגון זו הקובעת שאין למעסיק זכות להביע דעה על התאגדות עובדיו.
נשיאי האיגוד

| נשיא | תקופת כהונה |
| --- | --- |
מאיר דיזנגוף: 1919 - 1922
אליעזר הופיין: 1922 - 1943
שמואל רפפורט: 1943 - 1946
שאול ליפשיץ: 1946 - 1949
בנימין שינזון: 1949 - 1950
זלמן סוזאייב: 1950 - 1952
שאול ליפשיץ: 1952 - 1953
אברהם כהנא: 1953 - 1965
אבנר בן-יקר: 1965 - 1985
דן גילרמן: 1985 - 2002
אוריאל לין: 2002 - 2024
שחר תורג'מן: 2024 - מכהן
ראו גם

לשכת המסחר הבינלאומית
התאחדות התעשיינים בישראל
הערות שוליים

↑  על פי אתר האיגוד
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏איגוד לשכות המסחר: לבטל 10 חוקים שמכבידים על העסקים, באתר גלובס, 13 במרץ 2018
↑  שי ניב, ‏לא סומך על בג"ץ: אוריאל לין מגבש חקיקה להגבלת בית הדין הארצי לעבודה, באתר גלובס, 21 בינואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262869505171
Vaxxed

| --- | --- |

 בימוי:  אנדרו וייקפילד 
 הופק בידי:  אנדרו וייקפילד, דל ביגטרי 
 תסריט:  אנדרו וייקפילד, דל ביגטרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באפריל 2017 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תעמולה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   vaxxed
 סרט הבא:  Vaxxed II: The People's Truth 
 www.vaxxedthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחוסנים: מטיוח לקטסטרופה (באנגלית: Vaxxed: From Cover-Up to Catastrophe) הוא סרט תעמולה אמריקאי  פסאודו-מדעי מ-2016 נגד חיסונים מסוימים ותעשיית החיסונים המודרנית בכלל. הוא מציג לכאורה ראיות לטיוח שעשו המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן של ארצות הברית (CDC), של קשר מובהק בין חיסון MMRV (החיסון המשולש) לבין אוטיזם. בניגוד לאמור בסרט מעולם לא נמצא קשר בין החיסון לאוטיזם, ואותן טענות בדבר טיוח נתונים הופרכו גם הן.
יוצר הסרט מגדירו סרט דוקומנטרי "שחוקר את מסעם של הורים שילדיהם אוטיסטים נפגעו כנראה מהחיסון (החיסון המשולש). חלק ממבקריו של הסרט מחשיבים אותו כ-"סרט תעמולה המבוסס על הונאה מדעית ידועה". עם זאת, טוענים תומכי הסרט שמכיוון שחלק הארי של התקשורת ממומן על ידי חברות התרופות והחיסונים, ברור שכל ביקורת עליהם תושתק.
במאי הסרט הוא רופא גסטרואנטרולוגיה לשעבר (שרישיונו נשלל ממנו), פעיל נגד חיסונים, בשם אנדרו וייקפילד (Andrew Wakefield). רוברט דה-נירו, שהיה אחראי על בחירת סרטים לפסטיבל הסרטים טרייבקה 2016, ראה אותו, התרשם מאוד, והחליט לכלול אותו ברשימת הסרטים של הפסטיבל, אך לבסוף לאחר לחץ כבד, בוטלה הצגתו בפסטיבל.
הערות שוליים

↑  חיסונים, אוטיזם ושרלטנות מדעית, באתר הידען, ‏2009-02-07
↑  חיסונים ואוטיזם – מדעת
↑  Fraud at the CDC Uncovered?, Snopes.com (באנגלית אמריקאית)
המרכז לדמוקרטיה וזכויות עובדים

| --- | --- |

 תחום:  איגוד עובדים
 מדינה:  השטחים הפלסטיניים
 מטה הארגון:  רמאללה 
 סניפים:  הרשות הפלסטינית רמאללה, עזה
 חברים:  50,000
 מזכיר כללי:  חסן ברגותי
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 1993 – הווה (כ־31 שנים)
 http://www.dwrc.org
 
המרכז לדמוקרטיה וזכויות עובדים (DWRC) הוא ארגון ללא מטרות רווח פלסטיני, שאינו משויך לאף מפלגה פוליטית. DWRC הוקמה בשנת 1993 על ידי קבוצה של איגודים מקצועיים, עורכי דין, אקדמאים ואישים פוליטיים בחברה הפלסטינית כדי להגן על זכויות העובדים ולקידום צדק חברתי. המייסדים כוללים את חסן ברגותי (מזכ"ל הפדרציה הבינלאומית לאיגודי עובדי ההוראה בארצות ערב), וגסאן חטיב (שר התכנון לשעבר ועיתונאי ותיק). DWRC ממוקמת ברמאללה וכן יש לה סניף בעיר עזה .