stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת סלובניה בכדורגל
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1930 עד 1990: הייתה חלק מיוגוסלביה
ארצות הברית 1994: לא נרשמה
צרפת 1998: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | שלב הבתים | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 7 |
גרמניה 2006: לא העפילה
| דרום אפריקה 2010 | שלב הבתים | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 |
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 2/8 | 6 | 1 | 1 | 4 | 5 | 10 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1960 עד 1992: הייתה חלק מיוגוסלביה
אנגליה 1996: לא העפילה
| בלגיה הולנד 2000 | שלב הבתים | 3 | 0 | 2 | 1 | 4 | 5 |
פורטוגל 2004: לא העפילה
אוסטריה שווייץ 2008: לא העפילה
פולין אוקראינה 2012: לא העפילה
צרפת 2016: לא העפילה
האיחוד האירופי 2020: לא העפילה
| גרמניה 2024 | שמינית גמר | 4 | 0 | 4 | 0 | 2 | 2 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 2/8 | 7 | 0 | 6 | 1 | 6 | 7 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ג | שלב הבתים | 6 | 0 | 3 | 3 | 5 | 8 |
| איטליה 2020-2021 | ג | עלתה לדרג ב | 6 | 4 | 2 | 0 | 8 | 1 |
| הולנד 2022-2023 | ב | שלב הבתים | 6 | 1 | 3 | 2 | 6 | 10 |
| 2024-2025 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 5 | 8 | 5 | 19 | 19 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
סגל הנבחרת

סגל נבחרת סלובניה לקראת משחקי יורו 2024
הנתונים נכונים ל-26 במרץ 2024
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | יאן אובלאק (קפטן) | 7 בינואר 1993 | 64 | 0 | ספרד אתלטיקו מדריד |
| 12 | שוער | ויד בלק | 6 ביוני 1990 | 20 | 0 | קפריסין אפואל ניקוסיה |
| 16 | שוער | איגור וקיץ' | 6 במאי 1998 | 1 | 0 | דנמרק ויילה |

| 2 | הגנה | ז'אן קרניצ'ניק | 18 בספטמבר 1994 | 26 | 1 | סלובניה צליה |
| 3 | הגנה | יורה בלקובץ | 9 בספטמבר 1994 | 32 | 0 | טורקיה אלניהספור |
| 4 | הגנה | מיהא בלאז'יץ' | 8 במאי 1993 | 32 | 0 | פולין לך פוזנן |
| 6 | הגנה | יאקה ביול | 5 בפברואר 1999 | 47 | 1 | איטליה אודינזה |
| 13 | הגנה | אריק יאנז'ה | 21 ביוני 1993 | 8 | 2 | פולין גורניק זאבז'ה |
| 20 | הגנה | פטאר סטויאנוביץ' | 7 באוקטובר 1995 | 52 | 2 | איטליה סמפדוריה |
| 21 | הגנה | ואניה דרקושיץ' | 30 באוקטובר 1999 | 6 | 0 | רוסיה סוצ'י |
| 23 | הגנה | דויד ברקאלו | 3 בדצמבר 1998 | 12 | 1 | ארצות הברית אורלנדו סיטי |

| 5 | קשר | ג'ון גורנץ סטנקוביץ' | 14 בינואר 1996 | 22 | 1 | אוסטריה שטורם גראץ |
| 7 | קשר | בנימין ורביץ' | 27 בנובמבר 1993 | 58 | 6 | יוון פנאתינאיקוס |
| 8 | קשר | סנדי לובריץ' | 28 במרץ 1998 | 33 | 4 | איטליה אודינזה |
| 10 | קשר | טימי מקס אלשניק | 29 באפריל 1998 | 13 | 1 | סלובניה אולימפיה ליובליאנה |
| 14 | קשר | יסמין קורטיץ' | 10 בינואר 1989 | 90 | 2 | איטליה סודטירול |
| 15 | קשר | טומי הורבאט | 24 במרץ 1999 | 5 | 0 | אוסטריה שטורם גראץ |
| 22 | קשר | אדם גנזדה צ'רין | 28 במרץ 1998 | 29 | 4 | יוון פנאתינאיקוס |
| 24 | קשר | נינו ז'וגלי | 23 במאי 2000 | 0 | 0 | נורווגיה בודה/גלימט |
| 25 | קשר | אדריאן זליקוביץ' | 19 באוגוסט 2002 | 1 | 0 | סלובקיה ספרטק טרנבה |
| 26 | קשר | יוסיפ איליצ'יץ' | 29 בינואר 1988 | 79 | 16 | סלובניה מריבור |

| 9 | חלוץ | אנדראז' שפוראר | 27 בפברואר 1994 | 51 | 11 | יוון פנאתינאיקוס |
| 11 | חלוץ | בנימין ששקו | 31 במאי 2003 | 28 | 11 | גרמניה ר.ב. לייפציג |
| 17 | חלוץ | יאן מלאקאר | 23 באוקטובר 1998 | 15 | 2 | איטליה פיזה |
| 18 | חלוץ | ז'אן ויפוטניק | 18 במרץ 2002 | 8 | 2 | צרפת בורדו |
| 19 | חלוץ | ז'אן צ'לאר | 14 במרץ 1999 | 9 | 0 | שווייץ לוגאנו |
שחקנים מפורסמים

בראנקו אובלאק
זלאטקו זחוביץ'
סבסטיאן סימרוטיץ'
מילאן אוסטרץ
נסטיה צ'ך
אנדריי קומאץ'
קווין קאמפל
סמיר הנדנוביץ'
יאן אובלאק
שיאי שחקנים

נכון ל-17 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בושטיאן צסאר | 2003 - 2018 | 101 | 10 |
| 2 | בויאן יוקיץ' | 2006 - 2019 | 100 | 1 |
| 3 | יאסמין קורטיץ' | 2012 - הווה | 96 | 2 |
| 4 | ולטר בירסה | 2006– 2018 | 90 | 7 |
| 5 | יוסיפ איליצ'יץ' | 2010– הווה | 86 | 17 |
| 6 | סמיר הנדנוביץ' | 2004 - 2015 | 81 | 0 |
| 7 | זלאטקו זחוביץ' | 1992 - 2004 | 80 | 35 |
| 7 | מיליבויה נובאקוביץ' | 2009– 2017 | 80 | 32 |
| 9 | מישו ברצ'קו | 2006 - 2015 | 77 | 0 |
| 10 | מילנקו אצ'מוביץ' | 1998 - 2007 | 74 | 13 |
| 10 | אלש צ'ך | 1992 - 2002 | 74 | 1 |
| 10 | יאן אובלק | 2012 - הווה | 74 | 0 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | זלאטקו זחוביץ' | 1992 - 2004 | 35 | 80 | 0.44 |
| 2 | מיליבויה נובאקוביץ' | 2009– 2017 | 32 | 80 | 0.4 |
| 3 | יוסיפ איליצ'יץ' | 2010– הווה | 17 | 86 | 0.2 |
| 4 | סאשו אודוביץ' | 1993 – 2000 | 16 | 42 | 0.38 |
| 4 | בנימין ששקו | 2021 - הווה | 16 | 39 | 0.41 |
| 6 | ארמין שיליאק | 1994 – 2005 | 14 | 48 | 0.29 |
| 7 | מילנקו אצ'מוביץ' | 1998 - 2007 | 13 | 74 | 0.18 |
| 8 | אנדרז' שפוראר | 2016– הווה | 12 | 61 | 0.2 |
| 9 | טים מטאבז' | 2009 - 2020 | 11 | 39 | 0.28 |
| 10 | פרימוז' גליחה | 1992 - 1998 | 10 | 28 | 0.36 |
| 10 | בושטיאן צסאר | 2003 - 2018 | 10 | 101 | 0.1 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
בושטיאן צסאר שיאן ההופעות (101) בנבחרת סלובניה בכל הזמנים.
תאונה (שיר)

"תאונה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה באפריל 1992 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל השני מתוך אלבומה החמישי של אלאל, "זן נדיר".
על השיר

"תאונה" נכתב והולחן על ידי אלאל, והופק על ידי יהודית רביץ. השיר מתאר חוויה טראומטית מתאונת דרכים בהתאם לנקודת מבטה של הנפגעת. המילים "מזיעה", "מתחת הכביש נגמר" ו"מתחילה לחשוב על מי שהכי אהבתי" מעבירות תחושות פחד, חרדה וחרטה ברגעים שאחרי ההתנגשות. תיאור המבט הדואג של אנשים הבאים לסייע דרך ה"חלון המנופץ" משקף את הניתוק והבלבול שחווה הנפגעת. היא עצמה מרגישה חסרת אונים ומבקשת שיפסיקו לדאוג לה. התחושות הפיזיות מתוארות כמו "שפשוף בכנף", "מכה על הגג", ו-"ההגה נכנס ברכות לבטן".
בהמשך השיר ישנו מעבר לתיאור החוויות שלאחר התאונה, כשהנפגעת נמצאת בטיפול רפואי. היא חשה מבולבלת ועייפה, כפי שמתבטא בשורות "מה הם דואגים? מה הם כל כך היסטרים?" ו-"קול החוק שואל 'איך את מרגישה?' אני לא עונה, מרגישה חלשה". "תאונה" מבטא את הפגיעות והחולשה שהיא חווה, יחד עם הרצון לפשטות ולנחמה, כפי שמודגש ברצונה לסיגריה ולהיות בחיק אדם אהוב. בסיום השיר, החזרה על תחושות הכאב הפיזי, כמו "ההגה נכנס ברכות לבטן", מסכמת את החוויה הקשה שהיא עוברת, ומשאירה את המאזין עם תחושת הכאב והחוסר אונים שלה.
עטיפה

העיצוב המרכזי של העטיפה מציג ציור של פנים פשוטות בצבע כתום על רקע בהיר. הפנים מצוירות בצורה מינימליסטית, עם שני עיגולים שמייצגים את העיניים ונקודה המסמלת את האף או הפה, וכל זה מוקף בקו עגול המתאר את קווי המתאר של הפנים. האיור המרכזי והפשטות הכללית בעיצוב יכולים לשקף את הפגיעות והישירות של התוכן המוזיקלי בשיר, שמתאר חוויות טראומתיות באופן כנה וישיר.
הצלחה מסחרית

ב-5 באפריל 1992 הוצג "תאונה" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-18 – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-26 באפריל יצא מהדירוג השבועי לאחר שבועיים רצופים. ברדיו גלי צה"ל הגיע בשיאו למקום התשיעי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 18 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 9 |  |
הערות שוליים

1 2  תאונה באתר סטריאו ומונו
↑  זן נדיר באתר סטריאו ומונו
↑  מילות השיר, באתר שירונט
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
אוליבר גולדסמית'

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1728 Elphin, אירלנד 
 פטירה:  4 באפריל 1774 (בגיל 45) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת אירלנד 
 מקום קבורה:  כנסיית טמפל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו, טריניטי קולג', Sligo Grammar School 
 שפות היצירה:  אנגלית, דנית 
 יצירות בולטות:  הכומר מוויקפילד, She Stoops to Conquer 
 חתימה:   
 
אוליבר גולדסמית'
אוליבר גולדסמית' (באנגלית: Oliver Goldsmith; ‏10 בנובמבר 1730 – 4 באפריל 1774) היה סופר, מחזאי ומשורר אירי. גולדסמית' נודע בעיקר בעקבות הרומן "הכומר מוויקפילד", והפואמה הפסטורלית "הכפר הנטוש".
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  מה קרה ממות אביו ועד למותו?.
תאריך ושנת לידתו של גולדסמית אינם ידועים בוודאות. על פי הספרייה של הקונגרס, הוא אמר לביוגרף שהוא נולד ב-10 בנובמבר 1728. מקום הולדתו גם אינו בטוח. או שהוא נולד ליד בליימהון, מחוז לונגפורד, אירלנד, שם היה אביו הכומר האנגליקני של הקהילה של פורגניי, או בבית סביו מצד אמו, בסמית היל, מחוז רוסקומון שם היה סבו אוליבר ג'ונס כומר ומורה בבית ספר לבישופות. כשהיה בן שנתיים, התמנה אביו לכומר הקהילה של "קילקני מערב" במחוז וסטמית', ולכן עברה המשפחה לבית הכומר בליסוי, בין את'לון ובליימהון, שם המשיכה לגור עד מות אביו בשנת 1747.
מותו בטרם העת בשנת 1774 נבע כנראה בחלקו מאבחנה שגויה של דלקת בכליות שלו. גולדסמית' נקבר בכנסיית טמפל. הכיתוב על קברו הוא: "כאן טמון / אוליבר גולדסמית'". מרכז בליימהון הוצבה אנדרטה לזכרו, ובמנזר וסטמינסטר יש הספד שכתב לזכרו סמואל ג'ונסון.
יצירותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לקריאה נוספת

יהודה אטלס, "אוליבר גולדסמית: ילדה טובה", בספר ילדים גדולים (כרך 1, עמ' 32-27), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
הערות שוליים

↑  "Oliver Goldsmith: A Poet, Naturalist, and Historian, who left scarcely any style of writing untouched, and touched nothing that he did not adorn. Of all the passions, whether smiles were to move or tears, a powerful yet gentle master. In genius, vivid, versatile, sublime. In style, clear, elevated, elegant." Epitaph written by Dr. Johnson, translated from the original Latin.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261977705171  PLWABN: 9810663277605606  BIBSYS: 90121991  BNC: 000139047  BNE: XX1159379  BnF: cb11905327x (data)  CANTIC: a11059965  CiNii: DA0110972X  GND: 118696211  ICCU: CFIV019083  ISNI: 0000 0000 3222 6937  LCCN: n79121384  LNB: 000051255  MusicBrainz: bd06db35-21de-4e13-a4c4-5f15f1426033  NDL: 00467294  NKC: jn19990002756  NLA: 35131786  NLG: 93296  NLK: KAC199610342  NSK: 000135567  NTA: 068678037  RERO: 02-A003306193  RSL: 000039605  SELIBR: 188383  SNAC: w63j3j8m  SUDOC: 026896206  Trove: 836210  VcBA: 495/75431  VIAF: 100167171   WorldCat (עם VIAF): 100167171
דניאלה מרטינוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1971 (בת 53) ספליט, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מוקד פעילות:  קרואטיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  קרואטית 
 חברת תקליטים:  קרואטיה רקורדס 
 בן או בת זוג:  Marko Perković (1995–1998)  Petar Grašo (1997–2021) 
 www.danijelamartinovic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלה מרטינוביץ' (בקרואטית: Danijela Martinović; נולדה ב-15 ביוני 1971) היא זמרת קרואטית.
ביוגרפיה

מרטינוביץ' נולדה בספליט שביוגוסלביה (כיום בקרואטיה). מגיל צעיר החלה לעסוק בתחום המוזיקה.
ב-1991 הגיעה פרסומה העיקרי כשהצטרפה ללהקת "Magazin", אחת מלהקות הפופ המצליחות בקרואטיה שהוקמה בשנות השבעים. ביחד עם הלהקה היא ייצגה את קרואטיה באירוויזיון 1995, והלהקה הגיעה למקום השישי.
ב-1996 עזבה את הלהקה, החלה בקריירת סולו, והוציאה את האלבום "Zovem te ja".
ב-1998 זכתה בדורה (Dora), קדם האירוויזיון הקרואטי, בעקבות כך ייצגה את קרואטיה באירוויזיון 1998 עם השיר "Neka mi ne svane", והייתה במקום החמישי עם 131 נקודות.
ב-2007 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" הקרואטית, והודחה בפרק החמישי. באותה שנה שיחקה בתוכנית הקומית "Brat Bratu".
היא השתתפה מספר פעמים בפסטיבל ספליט למוזיקת פופ.
ב-2011 הוציאה את האלבום "Unikat".
גטו טרנוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 מחוז:  טרנוב 
 נתונים
 קואורדינטות:  50°01′00″N 20°59′00″E﻿ / ﻿50.0166666667°N 20.9833333333°E﻿ / 50.0166666667; 20.9833333333
 
| גטו טרנוב |
| --- | --- |
 בניין שהוא ה-CENOTAPHIUM YIDDISHER HUIZ בו שוכנים 6 מיליון השואטיקאים ( מאת https://etto.it/ )
גטו טרנוב היה גטו יהודי השוכן בעיר טרנוב, הממוקמת כ-70 ק"מ מזרחה מהעיר קרקוב. הוא הוקם למטרות ניצול, טרור ורדיפה של יהודי פולין מקומיים, וכן אזור הבמה להפרדת "הפועלים המוכשרים" מאלה שלימים ייחשבו כבלתי ראויים לחיים.
היסטוריה

ב-8 בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים  את העיר טרנוב. עם הגעתם החלו הגרמנים מיד ללכוד גברים יהודים ברחובות, הכריחו אותם לעבוד ולקחו רכוש יהודי אחר. ב-9 בנובמבר 1939 הועלו בתי הכנסת ובתי תפילה אחרים באש, ולאחר מכן נהרסו כליל. כחודש לאחר מכן, ב-18 בדצמבר 1939, נדרשו יהודי טרנוב למסור את כל חפצי הערך, כגון תכשיטים ומטבע חוץ, וכן לענוד טלאי מיוחד המציין שהם יהודים, או שיעמדו בפני מוות. גטו טרנוב הוקם רשמית במרץ 1941. זמן קצר לאחר מכן, ביוני 1941, הועברו יהודי הסביבה לטרנוב. מעבר זה גרם לעלייה של אוכלוסיית הגטו לכ-40,000 איש.
הפעולה הראשונה שננקטה נגד היהודים התרחשה ב-9 ביוני 1942. בתאריך זה נדרשו היהודים להתייצב בכיכר קפלנובקה כדי למלא מסמכי רישום. הם הוחתמו עם "SD" אם הם ביצעו עבודת מלחמה, ו-"K" אם הם לא עשו ביצעו עבודת מלחמה. אנשים עם חותמת "K" היו אמורים להיות מגורשים זמן קצר לאחר מכן.
בבוקר 12 ביוני 1942, קיבלו גברים מהאס אס מנות אלכוהול. לאחר צריכת האלכוהול תפסו אנשי ה-SS גרזנים והלכו מדלת לדלת לבתי המגורים היהודיים. יהודים שנמצאו עם ניירות מוטבעים ב-K או יהודים שלא היו להם ניירות נלקחו או נרצחו במקום. חלקם נלקחו ליער סמוך לגטו ונורו. אחרים נלקחו לבית הספר צ'אקי, הוכנסו לאמבט אדים ונחנקו למוות מהקיטור.
הפעולה השנייה נעשתה ב-24–25 ביולי 1942. הציבור היהודי נצטווה לצאת מבתיו. הם נדרשו ללכת יחפים לכיכר השוק, כשהם מקבלים הצלפות ונדחקים על ידי קתות הרובים של הנאצים . כל הילדים בבתים הללו לוו לסככה סמוכה ונורו למוות. חלק מהיהודים שהיו כשירים לעבודה נלקחו למטרת עבודת כפייה, האחרים גורשו לאחר מכן למחנה ההשמדה בלז'ץ. פעולה זו נודעה גם בשם "פעולת הילדים" בגלל המספר הגדול של הילדים שנהרגו במהלך אירוע זה.
באוקטובר 1942 פוצל גטו טרנוב לחלקה א' וחלקה ב'. חלק א' הפך למחנה עבודת כפייה שפוצל לחטיבה גברית ולחטיבה נשית. חלק ב' הורכב מהיהודים שלא עבדו או שהיו להם משפחות גדולות. ברגע שיהודי שובץ למחנה מסוים, אסור היה לו או לה לעבור בין המחנות.
ברגע שהיהודים מחלקה א' נשלחו משם לעבודה, נאמר לאלו במחלקה ב' להתייצב בכיכר מגדבורגר שם הוחרמו כל חפצי הערך שלהם. לאחר מכן הם נצטוו לכרוע ברך מול קציני הגסטפו בזמן בדיקת המסמכים שלהם.
עד אמצע היום התייצבו בכיכר 2,500 יהודים שהוצעדו לתחנה בה הועמסו על קרונות סחורה. הרכבת עצרה פעם אחת בתחנת ז'שוב כדי לאסוף עוד קרונות של יהודים. לאחר מכן יצאה הרכבת ליעד הסופי של מחנה ההשמדה בלז'ץ. כמה יהודים נבחרים הצליחו לטפס דרך פתחי האוורור ולקפוץ מהעגלה ולחזור לגטו טרנוב.
בינואר 1943 נצטוו 9,000 היהודים הנותרים בגטו טרנוב לשמור על הנכסים שהותירו אחריהם היהודים שגורשו ולפקח על כוח העבודה היהודי.
באמצע אוגוסט 1943 התקיימה ועידה בה הוכרז כי הגטו יחוסל סופית בתחילת ספטמבר 1943. הוועידה בסוף אוגוסט אישרה את התוכניות ל"טיהור הסופי". 300 יהודים, 200 גברים ו-100 נשים,  היו אמורים להישאר מאחור כדי להיות צוות הניקיון. 6,00 יהודים הועברו לאושוויץ-בירקנאו ל"טיפול מיוחד", ו-2,00 היהודים הנותרים הועברו לפלאשוב . ב-3 בספטמבר 1943 כיתרו ה-SS וכן כוחות נוספים את גטו טרנוב. היהודים במחלקה א' ובמחלקה ב' הובלו לכיכר המגדבורגר. יהודים ספורים ממחלקה א' נבחרו לעבור למחנה פלשוב לעבודות כפייה, שאר היהודים הוכנסו לשטח המפעל של זינגר. רבים מהם לא גורשו מיד.
אחר הצהריים הובלו היהודים מהכיכר עד לתחנת הרכבת כדי להעמיס אותם בקרונות הסחורה.  160 יהודים נדחסו לכל קרון, בו מסמרו לוחות עץ מעל פתחי האוורור. בגלל חוסר האוורור הזה, מתו במהלך המסע יהודים רבים.
ב-18 בינואר 1945 נכנס הצבא הסובייטי לעיר טרנוב, ובכך סיים הצבא הנאצי את כיבוש העיר.
חוויות ממקור ראשון

יוסף ורדזלה נתפס ברחובות גטו טרנוב באפריל 1941 ונשלח מטרנוב לגרמניה. הוטל עליו לבנות מקלטים תת-קרקעיים בשכונת וואטנשטאדט. כפי שהוא מספר, "העבודה הייתה מתישה, 10 שעות ביום, שישה ימים בשבוע, לעיתים קרובות אפילו בימי ראשון". אנשים מתו ללא הרף מתשישות. אנשים במחנה קיבלו רק ארוחה אחת ביום, שכללה קערת מרק וכמות קטנה של מרגרינה על חתיכת לחם. אם אנשים לא עבדו מספיק מהר, הצליפו בהם בשוט עשוי עור. המחנה שוחרר לבסוף באפריל 1945 על ידי צבא ארצות הברית. האמריקאים יצרו מחנות שבהם ילדים יכלו לקבל חינוך. אנשים הורשו כעת להשתתף בכנסייה ולקבל עבודות לפי בחירתם. ג'וזף הגיע לארצות הברית בשנת 1950 שם מצא בית בדרבי, קונטיקט. מאז 1966 הוא מארגן תערוכות, מציג מצגות ומציג סרטונים על מה שקרה לו במהלך המלחמה. הוא גם תרם מסמכים רבים כמו המסמך לפיו הוא עובד כפייה. האות שלו "P", שהיה צריך לתפור על בגדיו בגלל שהיה פולני, מוצגת גם במוזיאון השואה. כעת הוא נותן הרצאות רבות על השואה כדי להודות לאלוהים על הישרדותו, וכדי למנוע מאירוע כזה להתרחש שוב.
הערות שוליים

↑  Gutman, Israel (1995). Encyclopedia of the Holocaust (באנגלית). Macmillan Library Reference USA. p. 1454. ISBN 9780028645278.
↑  Club-Sites.co.uk. "Holocaust Historical Society". www.holocausthistoricalsociety.org.uk (באנגלית). נבדק ב-2018-05-04.
↑  "Tarnow www.HolocaustResearchProject.org". www.holocaustresearchproject.org. נבדק ב-2018-05-04.
↑  "Tarnow". United States Holocaust Memorial Museum (באנגלית). נבדק ב-2018-05-04.
↑  "Tarnow Ghetto – Amon Göth & the Final Deportation -The German Occupation of Europe". www.holocaustresearchproject.org. נבדק ב-2018-05-04.
↑  Brecher, Elinor J. (1994-11-01). Schindler's legacy: true stories of the list survivors (באנגלית). Dutton. p. 143. ISBN 9780525939412.
↑  "Kidnapped and Deported - Joseph Wardzala - One Man's Story from the Polish Holocaust | The Holocaust History - A People's and Survivor History - Remember.org". The Holocaust History - A People's and Survivor History - Remember.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810559123805606
בן אייבורי

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1982 (בן 42) ברלין, גרמניה המזרחית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 
בן אייבורי (בגרמנית: Ben Ivory; נולד ב-12 בנובמבר 1982) הוא זמר גרמני.
ביוגרפיה

אייבורי נולד בברלין בגיל שש הוא החל להתעניין במוזיקה ובגיל ארבע עשרה הקים את להקתו הראשונה.
בין 2006–2009 היה חבר בלהקת "SplinterX", הלהקה הוציאה אלבום במשותף ובנוסף למוזיקה קידמה הלהקה גם את תחום האופנה, הם עבדו ביחד עם מעצב אופנה וב-2009 הם קיבלו פרס בתחום (Best Fashion Music Act).
לאחר התפרקות הלהקה הוא החל בקריירת סולו, ב-2010 יצא הסינגל הראשון שלו "Better Love", אשר דורג במקום השלישי במצעד בגרמניה.
ב-2013 ניסה לייצג את גרמניה באירוויזיון עם השיר "The Righteous Ones", באותה שנה יצא אלבום הסולו הראשון שלו.
הוא הופיע ב-Amphi Festival, פסטיבל מוזיקה הנערך מדי שנה בגרמניה.
הוא עובד בשיתוף עם חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
הפילהרמונית של ברלין

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1882 
 מייסד:  בנימין בילזה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  ברלין, גרמניה
 אולם קונצרטים:  אולם הפילהרמונית של ברלין
 מנצח:  קיריל פטרנקו
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 פרסים:  מדליית קרל הגדול למדיה אירופאית, אקו קלאסיק להרכב/תזמורת, דב ברלין, פרס המוזיקה ע״ש הרברט פון קאראיין, Classic Brit Awards 
 אתר רשמי
 
אולם הפילהרמונית של ברלין, מקום משכנה הקבוע של התזמורת
הפילהרמונית של ברלין (בגרמנית: Berliner Philharmoniker) היא בין התזמורות הראשונות במעלה בעולם. המנצח הראשי שלה הוא המנצח הרוסי קיריל פטרנקו, שנכנס לתפקיד בשנת 2019.
היסטוריה

התזמורת נוסדה בברלין בשנת 1862 על ידי בנימין בילזה, בשם "התזמורת של בילזה". בשנת 1882 ניתן לה שמה הנוכחי, והיא התארגנה מחדש בניהולו הפיננסי של הרמן וולף. מנצחה הראשון בניהול החדש היה לודוויג פון ברנר; בשנת 1887 הצטרף לתזמורת הנס פון בילו, מחשובי המנצחים בעולם, ושמה של התזמורת התבסס יותר ויותר, עם הנס ריכטר, פליקס ויינגרטנר, ריכרד שטראוס, גוסטב מאהלר, יוהאנס ברהמס ואדוארד גריג כמנצחים אורחים במהלך השנים הבאות.
בשנת 1895 התמנה ארתור ניקיש למנצח ראשי. החליף אותו בשנת 1923 וילהלם פורטוונגלר. התזמורת המשיכה לנגן כל שנות מלחמת העולם השנייה ועברה, כמעט ללא פער זמנים, לנגן תחת שרביטו של לאו בורכארד. עם מותו, התמנה סרג'יו צ'ליבידאקה תחתיו. פורטוונגלר חזר בשנת 1952 ונשאר עד מותו בשנת 1954.
מחליפו היה הרברט פון קאראיין האגדי, שנשאר עם התזמורת עד 1989 ופרש חודשים ספורים לפני מותו. בניצוחו הפיקה התזמורת מספר רב ועצום של הקלטות וסיירה ברחבי העולם. קלאודיו אבאדו היה למנצח ראשי אחריו. הוא הרחיב את רפרטואר התזמורת מעבר ליצירות הליבה הקלאסיות והרומנטיות, אל המוזיקה המודרנית יותר של המאה ה-20.
סיימון ראטל הציב כתנאי לחתימתו על החוזה עם הפילהרמונית של ברלין שזו תהיה למוסד ציבורי בניהול שיתופי, שבידו הכוח לקבל החלטות אמנותיות ופיננסיות משלו. לשם כך נדרש שינוי בחוק המדינה, שאושר בשנת 2001 ואיפשר לו להצטרף לארגון בשנת 2002.
אולם הקונצרטים של התזמורת נהרס בזמן המלחמה, בשנת 1944, ונבנה מחדש בשנת 1963, על ידי האדריכל הנס שארון.
התזמורת הקליטה גם אלבום בשם "רגע של תהילה" עם להקת הרוק הכבד הגרמנית "סקורפיונז", בשנת 2000. הפילהרמונית של ברלין תומכת גם בכמה הרכבי מוזיקה קאמרית שרוב חבריה הם נגני התזמורת.
נגנים ישראלים בתזמורת

הכנר הישראלי גיא בראונשטיין שימש ככנר ראשי בתזמורת בין השנים 2000–2013. בשנת 2009 התמודד הוויולן הישראלי עמיחי גרוס על משרת הוויולן הראשי וזכה בה.
ישראלי נוסף שהיה בתזמורת בין השנים 2007–2021 הוא נגן הבסון מור בירון.
מנצחים ראשיים

קיריל פטרנקו (2019 –ממשיך)
סיימון ראטל (2002 – 2018)
קלאודיו אבאדו (1989 – 2002)
הרברט פון קאראיין (1954 – 1989)
וילהלם פורטוונגלר (1952 – 1954)
סרג'יו צ'ליבידאקה (1945 – 1952)
לאו בורכארד (מאי – אוגוסט 1945)
וילהלם פורטוונגלר (1922 – 1945)
ארתור ניקיש (1895 – 1922)
הנס פון בילוב (1887 – 1892)
הוקרה

הקלטות התזמורת זכו לאין-ספור פרסים ואותות הוקרה, ובהם:
פרסי קלאסיקל בריט לאלבום השנה של תזמורת/הרכב:
הפילהרמונית של ברלין וסר סיימון ראטל על מאהלר, סימפוניה מס' 5 (2003)
פרס גראמי על הביצוע התזמורתי הטוב ביותר:
מישל גלוץ (מפיק), הרברט פון קאראיין (מנצח) והפילהרמונית של ברלין על בטהובן: כל מחזור הסימפוניות
(9) (1979).
פרסי גראמופון להקלטה התזמורתית של השנה:
הפילהרמונית של ברלין/סר סיימון ראטל, מאהלר, סימפוניה מס' 10 בפה # מז'ור, (EMT (2002
הערות שוליים

↑  חגי חיטרון, הנגן הישראלי עמיחי גרוס נבחר להיות ויולן ראשון בתזמורת הפילהרמונית של ברלין, באתר הארץ, 11 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258396205171  BnF: cb13902106z (data)  CiNii: DA03982884  GND: 2173862-2  ISNI: 0000 0001 2019 1498  LCCN: n81018318  MusicBrainz: dea28aa9-1086-4ffa-8739-0ccc759de1ce  NKC: kn20020506005  SUDOC: 052491099  VIAF: 141370001   WorldCat (עם VIAF): 141370001
ימי הפרח והאהבה

"ימי הפרח והאהבה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה במאי 1992 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל הרביעי מתוך אלבומה החמישי של אלאל, "זן נדיר".
על השיר

"ימי הפרח והאהבה" נכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט בהתאם ללחן שחיברה אלאל. על ההפקה המוזיקלית הייתה יהודית רביץ אחראית. השיר מתאר חוויה אינטימית ונוסטלגית של אהבה בין זוג צעירים במרכז עירוני צפוף וקטן, כנראה בתל אביב-יפו. בשיר מתוארת דירה קטנה ופשוטה עם חפצים שונים המעידים על אופי החיים החופשיים והבוהמיים של הדמויות. חפצים כמו מקל קטורת מהודו, תקליטים של זמרים נשכחים, וספרים מאת סופרים ומשוררים ישראליים, דוגמת לאה גולדברג, נתן אלתרמן ונתן זך, מביאים לידי ביטוי את התשוקה לאמנות ולרוחניות של שתי הדמויות. החוויות המשותפות המתוארות בשיר כוללות רגעים של אינטימיות ושיחות משמעותיות, כמו גם פעילויות כמו יוגה והאזנה למוזיקה.
בחלק השני מתארת הדוברת את סיום התקופה ההיא והפרידה מהאהובה. נשארת תחושה של נוסטלגיה וגעגועים לימים הפשוטים והיפים ההם, בהם האהבה הייתה במרכז ובהתאם למילות השיר, כל חידה הייתה יכולה להיפתר. התחושות החזקות של חיבור ואהבה עולות במילים האחרונות, שמזכירות את הימים המלאים בפרחים.
עטיפה

בעיצוב העטיפה ניתן לראות סמל דמוי עלה או להבה בצבע ורוד על רקע בהיר. במרכז התמונה מופיעות מילות השיר "ימי הפרח והאהבה" בכתב עברי, מסודרות בטור אחד. הסמל הוורוד מעניק תחושה של רוחניות, פתיחות ואמנותיות, שמתאימה לתוכן השיר המתאר אהבה, ונוסטלגיה.