stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'וזף מרי

| --- | --- |

 לידה:  21 בינואר 1797 Les Aygalades, מרסיי, צרפת 
 פטירה:  17 ביוני 1866 (בגיל 69) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Joseph Méry 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  תיכון טייר 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רומן פשע, מחזה, מעשייה 
 חתימה:   
 
ז'וזף מרי (בצרפתית: Joseph Méry, ‏1798 – 16 ביוני 1866) היה סופר, מחזאי ומשורר צרפתי. כרומנטיקן נלהב שיתף פעולה עם אוגוסט ברתלמי ברבות מן הסאטירות שלו וכתב סיפורים רבים, שנשכחו עם השנים. כיום הוא זכור ביותר כלבריתן-שותף לגרסה המקורית בצרפתית לדון קרלוס של ורדי, שעלתה בהצגת בכורה בפריז במרץ 1867. כמו כן, חיבר את המחזה "הקרב על טולוז", שוורדי עיבד לאופרה "הקרב על לוניינו" בינואר 1849.
בשעתו נודע מרי בשנינותו ובכושר האלתור שלו. הוא הפיק כמה יצירות בתיאטראות פריז ואף עבד עם ז'ראר דה נרוואל בעיבודים של מחזות שקספיר ואחרים.
אלכסנדר דיומא האב הזמין, ב-1864, את כל משוררי צרפת להפגין את כישורי היצירה שלהם בכתיבת שירה לפי סיומי שירים, שז'וזף מרי בחר למטרה זו. באחרית ימיו זכה מרי לקצבה מנפוליאון השלישי.
ז'וזף מיליק

| --- | --- |

ג'רלד לנקסטר הרדינג (מימין), רולאן דה וו (משמאל) וז'וזף מיליק בחפירות קומראן, 1954
 לידה:  24 במרץ 1922 Seroczyn, רפובליקת פולין 
 פטירה:  6 בינואר 2006 (בגיל 83) אנטוני, צרפת 
 מקום לימודים:  המכון האפיפיורי למקרא  Pontifical Oriental Institute  האוניברסיטה הקתולית של לובלין ע"ש יוחנן פאולוס השני 
 מוסדות:  המרכז הלאומי למחקר מדעי 
 
ז'וזף תדיאוש מיליק (בפולנית: Józef Tadeusz Milik;‏ 24 במרץ 1922 – 6 בינואר 2006) היה כומר קתולי ממוצא פולני, וחוקר מקרא ידוע.
מיליק היה חוקר בכיר בצוות המפענחים הירדני של מגילות מדבר יהודה, ופרסם מאמרים וספרים רבים בנושא, ביניהם קטעים ממגילת ספר חנוך א', וכן פירוש מדעי למגילת הנחושת.
ואלרי קונסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1957 בולון-ביאנקור, צרפת 
 פטירה:  19 במרץ 1989 (בגיל 31) Saint-Ouen-des-Champs, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 שם לידה:  Valérie Madeleine Michelle Françoise Drodelot-Quennessen 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ואלרי קונסן (בצרפתית: Valérie Quennessen;‏ 3 בדצמבר 1957 – 19 במרץ 1989), הייתה שחקנית קולנוע צרפתייה ממוצא יהודי. התפרסמה בסרטים "קונאן הברברי" ו"נאהבי קיץ".
ביוגרפיה

קונסן נולדה למשפחה יהודית בפריז. היא בילתה את מרבית ילדותה בניסיון להגשים את חלומה ולהפוך ללוליינית מקצועית. כשהתבגרה זנחה את הרעיון ולמדה משחק, כדי להתגבר על חרדה חברתית ממנה סבלה. לאחר שהתגברה על החרדה החלה לגלות עניין במקצוע ולמדה שיעורי דרמה שעזרו לה להתקבל למספר מחזות תיאטרון מקומיים.
בשנת 1976 הופיעה בסרטה הצרפתי הראשון, "Le Plein de super". היא התפרסמה גם בתוכניות טלוויזיה צרפתיות.
ב-1979 הופיעה באחד התפקידים הראשיים בקומדיה האמריקאית "גלויות צרפתית". כן השתתפה בדרמה המוזיקלית של קלוד ללוש "אלה והאחרים".
הופעתה המפורסמת ביותר הייתה ב-1982, בסרטו של ג'ון מיליוס "קונאן הברברי", בו גילמה את הנסיכה יסמינה, בתו של המלך אוסריץ' (מקס פון סידוב), אשר נחטפת על ידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס); על קונן (ארנולד שוורצנגר) מוטלת המשימה להחזיר אותה לביתה.
את הופעתה המוערכת ביותר עשתה קונסן בדרמה הקומית "נאהבי קיץ". לאחר הסרט פרשה קונסן מתחום המשחק והחליטה להשקיע את מירב זמנה בגידול משפחתה.
קונסן התחתנה עם הצלם פרנקיוס מאנסוקס, לזוג נולדו בן ובת.
קונסן נהרגה בשנת 1989 בתאונת דרכים בהיותה בת 31. נקברה בחלקה היהודית שבבית הקברות מונפרנאס שבפריז.
ונטורה (קליפורניה)

| --- | --- |
חותם ונטורהחותם ונטורה

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  ונטורה
 ראש העיר:  ג'ו שרודר
 תאריך ייסוד:  1782
 על שם:  בונוונטורה הקדוש 
 שטח:  83.63 קמ"ר
 גובה:  11 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  109,106 (דירוג: 282 בארצות הברית, 2019)
  ‑ צפיפות:  1,924.91 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  34°16′04″N 119°15′15″W﻿ / ﻿34.26778°N 119.254206°W﻿ / 34.26778; -119.254206 
 אזור זמן:  UTC-8
 https://www.cityofventura.ca.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ונטורה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ונטורה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטונטורה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטונטורה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ונטורה (באנגלית: Ventura) היא עיר במחוז הקרוי על שמה במדינת קליפורניה שבארצות הברית. נכון לשנת 2020, אוכלוסיית העיר משוערת ב-110,763 תושבים. העיר נקראת על שמו של בונוונטורה הקדוש – פילוסוף ותאולוג נוצרי מן המאה ה-13.
מבין תושבי העיר הידועים שהתגוררו בה לפרק זמן כזה או אחר ניתן למנות את לותר ברבנק, ארל סטנלי גרדנר וג'יימס אניס.
מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזים בעיר הם קייזר פרמננטה, טארגט, וכן מערכות הבריאות והחינוך המקומיות. ונטורה מהווה יעד תיירותי פופולרי מאוד באזור דרום המדינה.
היסטוריה

העדות הפרה-היסטורית הראשונה באזור מתועדת ל-10,000-12,000 שנים קדם זמננו. אזור ונטורה היה מיושב על ידי אינדיאנים במשך שנים רבות. המשלחת האירופית הראשונה שעברה בסביבת ונטורה הייתה משלחת פורטולה שעשתה זאת בשנת 1769. האירופים הראשונים שהתיישבו באזור היו פרנציסקנים שעשו זאת בשנת 1782. ההתיישבות התפתחה מאוד לאחר הצטרפותה של קליפורניה לאיחוד בשנת 1850.
ההתיישבות הוכרזה כעיר בשנת 1866, אך נשארה עדיין מבודדת. בשנות ה-80 של המאה ה-19 הגיעו מהגרים סיניים רבים לוונטורה. בשנת 1872 נבנה בעיר מזח העץ הגדול ביותר בארצות הברית עד 1917. מזח זה היה פעיל עד שנת 1995. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 העיר התפתחה מאוד כתוצאה משדרוג מערכת התחבורה האזורית וגילוי נפט. בשנת 1920 התגוררו בוונטורה כ-4,200 תושבים. ב-1930 כבר גרו בה כ-11,600 איש ובשנת 1980 התגוררו בוונטורה כ-74,000 אמריקאים.
בעיר ממקום מטה של חברת פטגוניה.
הקורפוס ה-20 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 באוקטובר 1940 – 1 במאי 1945 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה מבצע ברברוסה  קרב קורסק  מבצע בגרטיון  מבצע פרוסיה המזרחית
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-20 (בגרמנית: XX. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-17 באוקטובר 1940, וכמפקדו מונה פרידריך מטרנה. במהלך מבצע ברברוסה פיקד מטרנה על הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק. בקרב על מוסקבה היה הקורפוס חלק מהארמייה הרביעית, במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. הקורפוס לחם במהלך השנים הבאות במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, כשהוא לוחם לסירוגין כחלק מארמיות הפאנצר השנייה והשלישית, והארמיות הרביעית והתשיעית. ב-10 בספטמבר 1942 מונה רודולף פון רומן למפקד הקורפוס, והוא פיקד עליו אף במהלך קרב קורסק ובמהלך מבצע בגרטיון. בפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ולחם עימה במבצע פרוסיה המזרחית. ב-1 באפריל 1945 מונה קרל-אריק קלר למפקד הקורפוס, והוא פיקד עליו עד סוף המלחמה.
מפקדים

פרידריך מטרנה (17 באוקטובר 1940 - 10 בספטמבר 1942)
רודולף פון רומן (10 בספטמבר 1942 - 10 בפברואר 1943)
ארווין פירוב (10 בפברואר 1943 - 14 במרץ 1943)
רודולף פון רומן (14 במרץ 1943 - דצמבר 1943)
אדגר רהריכט (דצמבר 1943 - ינואר 1944)
רודולף פון רומן (ינואר 1944 - 1 באפריל 1945)
קרל-אריק קלר (1 באפריל 1945 - 1 במאי 1945)
סדר הכוחות > מבצע ברברוסה

במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-162
הדיוויזיה ה-256
סדר הכוחות > הקרב על מוסקבה

בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-268
הדיוויזיה ה-292
הדיוויזיה ה-78
סדר הכוחות > קרב קורסק

בקרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-45
הדיוויזיה ה-72
הדיוויזיה ה-137
הדיוויזיה ה-251
סדר הכוחות > מבצע פרוסיה המזרחית

במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית פולקסגרנדיר ה-558
הדיוויזיה ה-21
הדיוויזיה ה-102
הדיוויזיה ה-292
ואלרי קובסוב

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1935 מחוז מוסקבה, ברית המועצות
 פטירה:  19 בפברואר 2014 (בגיל 79) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה (1958) 
 עיסוקים נוספים:  מהנדס
 תקופת השירות:  1966–1993 (כ־27 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  18 ימים, 17 שעות, 57 דקות
 משימות
 סויוז 6, סויוז 19, סויוז 36
 עיטורים
  (פעמיים)  (3 פעמים)
 
ואלרי ניקלוייביץ' קובסוב (ברוסית: Валерий Николаевич Кубасов; 7 בינואר 1935 –  19 בפברואר 2014) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
קורות חיים

ואלרי קובסוב נולד בעיירה במחוז מוסקבה למשפחת פקיד. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל למכון למהנדסי תעופה במוסקבה וסיים אותו בשנת 1958. הוא התחיל לעבוד במכון לתכנון של מיכאיל טיכונראבוב.
בשנת 1966 קובסוב התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות. בשנת 1968 הוא סיים את עבודת הדוקטורט.
בשנת 1969 קובסוב שוגר לחלל בחללית סויוז 6. זו הייתה הטיסה הקבוצתית הראשונה.
בהמשך הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות חלל. הוא היה אמור להשתתף בטיסה של סויוז 11 אך השתתפותו בוטלה מסיבות בריאותיות.
את הטיסה השנייה שלו קובסוב ביצע בשנת 1975 בחללית סויוז 19 לצד אלכסיי לאונוב. במהלך טיסה זו בוצע חיבור לחללית אמריקאית מדגם אפולו כחלק של פרויקט אפולו-סויוז.
בשנת 1980 שוגר לחלל בפעם השלישית, כמפקד החללית, על סיפון חללית סויוז 36. היא התחברה לתחנת חלל סאליוט 6. במשך שבוע קובסוד פעל לצד צוות תחנת החלל. בסיום התוכנית הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז 35.
קובסוב היה חבר צוות של יחידות הקוסמונאוטים עד לשנת 1993. בהמשך הוא עבד בתפקידים שונים בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה
קובסוב נפטר בשנת 2014 במוסקבה.
השמחות שלי

השמחות שלי הוא אלבום אולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה שיצא לאור ב-6 בדצמבר 2011. האלבום נמכר בכ-20,000 עותקים והגיע למעמד של אלבום זהב. בעקבות יציאת האלבום יצאה ריטה לסיבוב הופעות שנשא את שם האלבום.
האלבום כולל שירים בשפה הפרסית לצד שירים בעברית שתרגמה צרויה להב מפרסית. את האלבום הפיקו ועיבדו חברי להקת כנסיית השכל רן אלמליח ועמי רייס. בני משפחתה של ריטה מעניקים קולות רקע בהם ביתה משי קלינשטיין.
סינגלים > שאנה

"שאנה" (בעברית: מסרק) הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום, שיצא לאור ב-22 ביוני 2011. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן חיובי את השיר באומרו "הישן מחדש ומרענן את ריטה". מילות השיר רומנטיות, כפי שפירשה ריטה:
תוכנו של השיר מספר על גבר שאומר לאישה 'בתוך מקלעת מחלפותייך אנא הכניסי כמה שפחות את המסרק, כי בכל פעם ששיני המסרק עוברות דרכן הן פוצעות את ליבי, שבנה בית בתוך שערותייך והוא מדמם לו שם.
סינגלים > שאה דומאד

"שאה דומאד" (בעברית: החתן המלך) הוא הסינגל השני מתוך האלבום, שיצא לאור ב-30 באוגוסט 2011. בצאת הסינגל סיפרה ריטה על השיר "אמא הייתה שרה לנו - האחיות, שעמדו להתחתן את השיר הזה בחינה, במקווה וכמובן בחתונה. זהו שיר חופה פרסי מסורתי המשבח את החתן והכלה על שזכו זה בזו ומפרט על מה ומדוע השמחה". מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן חיובי את השיר באומרו "אני מת להיות בחתונה פרסית, ואם ריטה תשיר את השיר הזה, אני אגיע גם בלי הזמנה. אפזר לה נשיקות וגם אדביק דולרים".
סינגלים > גולה סאנגם

"גולה סאנגם" (בעברית: פרח המרים) הוא הסינגל השלישי מתוך האלבום, שיצא לאור ב-30 באוקטובר 2011.
סינגלים > את כתפיך

את כתפיך הוא הסינגל הרביעי מתוך האלבום, שיצא לאור ב-8 בינואר 2012. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום ה-22.
רשימת השמעה

| השמחות שלי> מס' | השמחות שלי> שם | השמחות שלי> משך | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שאנה (מסרק)   | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | גולה סאנגם (פרח מאבן שלי)   | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | שאה דומאד (החתן המלך)   | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | דאר אין דוניה (בעולם הזה)   | 5:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | גולה מרים (פרח המרים)   | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | את כתפיך  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | קאבוטרה ספיד (יונה לבנה)   | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | אוסטה קארים (אלוהים רחום)   | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | בי גאראר (חסר שקט)   | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אין בי  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מובארק באד (מזל טוב)   | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אני הולך, אבל תיכף אשוב  | 1:04 |  |  |  |  |  |  |  |
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | זהב | 20,000 |
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן חיובי את האלבום: "זה אלבום שהותאם לריטה ככפפה. כלומר הוא (האלבום) קודם כל ריטה, אחר-כך פולקלור פרסי. ריטה אינה יוצאת מגדרה להעניק איזושהי פרשנות מיוחדת למקור, אבל היא דומיננטית, כולה בתוך העניין. מנצלת את כל יתרונותיה להטביע את המוזיקה הזו בחותמה. העיבודים העשירים-צבעוניים-חמים מנותבים אליה. פרסית, עברית, שורשים. רוכבים על גל מוזיקת העולם. אבל מעל הכל – זוהי ריטה, כלומר אפיזודה מלהיבה בתוך עולם הפופ שלה, לא מהפך אתני עמוק, אלא המגע האתני המחניף, המפנק אוזנינו המערביות, או כמו שריטה כותבת על הגרסה שלה לשיר "אוסטה קארים" (אלוהים רחום) – "אני מקווה שהאיראנים שישמעו אותו לא יכעסו עליי"".
העיתונאי אסף נבו ביקר גם כן באופן חיובי את האלבום: "האלבום החדש והנהדר של ריטה בפרסית, הוא קריאת החופש שלה מעול השנים והמעמד והתגלות מחודשת שלה כאמנית וזמרת חוקרת ומחפשת, שמצאה מחדש את שורשיה ואת שמחת החיים - הדבר הכי טוב שקרה לריטה מזה שנים, השמחות שלה והתענוג כולו שלנו".
העיתונאי עינב שיף ביקר גם כן באופן חיובי את האלבום: ""השמחות שלי" הוא הוכחה ללא מעט אמנים בסדר גודל לא פחות מזה של ריטה, שההליכה העיוורת על רעיון אמנותי מעניין מרתק משתלמת: בלי יותר מדי תחרות, "השמחות שלי" הוא אלבומה הטוב ביותר של ריטה מאז "ימי התום". "השמחות שלי" עשיר בצלילים חדשים ומעניינים שתפרו עמי רייס (שהנשים את כנסיית השכל ומחייה מחדש גם את הקריירה של ריטה) ורן אלמליח מכנסיית השכל. רייס ואלמליח, שרחוקים כמזרח ממערב, כפשוטו, מרמי קליינשטיין ועברי לידר (שהפיק לריטה את "רמזים"), לקחו את ריטה לריחות וטעמים שהיא בקושי זכרה כנוסטלגיה והשיבו אותם לחייה כמציאות מוזיקלית שלמה ומגובשת".
מבקר המוזיקה בן שלו ביקר באופן מעורב את האלבום: "האלבום הזה, שריטה משמשת בו זמרת ולא כוכבת של דרמה מוזיקלית-אישית גדולה מהחיים, הוא לא באמת חומר לפארודיות".
העיתונאי אבי שושן ביקר באופן חיובי את האלבום:"האלבום החדש של ריטה בשפה הפרסית הוא מעשה אמיץ של הזמרת הלאומית ויתאים לכל מי שמוזיקת עולם בוערת בעצמותיו".
העיתונאי גיא בניוביץ' ביקר גם כן באופן חיובי את האלבום: "חגיגה גדולה, צבעונית ומזמינה".
הצלחה בין-לאומית

בעיתון הכלכלי, וול סטריט ג'ורנל נכתב על ההצלחה של האלבום וריטה באיראן.
האלבום זכה בפרס מהאקדמיה העולמית לאומנות, ספרות ומדיה.
השמחות שלי – EP רמיקסים

השמחות שלי – EP רמיקסים הוא מיני-אלבום של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה שיצא לאור ב-26 בפברואר 2012.
השמחות שלי – EP רמיקסים > רקע

בצאת המיני-אלבום ריטה סיפרה איך האלבום נוצר: "כשאנחנו (עמי רייס, רן אלמליח ואני) עבדנו על האלבום, לקחנו את שירי השמחות עליהם גדלתי אבל לא השארנו אותם במלבושי העבר שלהם. למדנו כל שיר, ואז הבאנו את העיבודים ללחנים קרוב יותר אלינו - לסביבה והעולם המוזיקלי שלנו, זה גם מה שעופר ניסים, אלי ניסן ופילוני עשו כל אחד בדרכו שלו, כל אחד לקח משירי האלבום ונתן לו את העולם שלו, את האינטרפרטציה שלו מבחינתי אלה יצירות בפני עצמן. זו גם הסיבה שבחרתי להוציא אותן כ-EP נילווה לאלבום שלי".
השמחות שלי – EP רמיקסים > רשימת השמעה

| השמחות שלי> מס' | השמחות שלי> שם | השמחות שלי> משך | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  | השמחות שלי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שאנה (רמיקס של פילוני)   | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | שאה דומאד (רמיקס של אלי ניסן)   | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | גולה סאנגם (רמיקס של אלי ניסן)   | 5:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | דאר אין דוניה (רמיקס של אלי ניסן)   | 5:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ביגאראר (רמיקס של עופר ניסים)   | 5:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 25:12 |  |  |  |  |  |  |  |
השחף (סרט, 2018)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב
 בימוי:  מייקל מאייר
 הופק בידי:  Leslie Urdang, טום הולס, רוברט סלרנו 
 תסריט:  סטיבן קאראם
 שחקנים ראשיים:  אנט בנינג סירשה רונן קורי סטול אליזבת מוס מייר וינינגהם ג'ון טיני גלן פלשלר מייקל זיגן בילי האוול בריאן דנהי
 מוזיקה:  ניקו מוהלי אנטון סנקו
 צילום:  מתיו ג'. לויד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Mar-Key Pictures KGB Media
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 באפריל 2018 (טרייבקה)
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 הכנסות:  1.5 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
השחף (באנגלית: The Seagull) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 2018. את הסרט ביים מייקל מאייר. התסריט המבוסס על המחזה באותו שם מאת אנטון צ'כוב נכתב בידי סטיבן קאראם. בסרט מככבים אנט בנינג, סירשה רונן, קורי סטול, אליזבת מוס, מייר וינינגהם, ג'ון טיני, גלן פלשלר, מייקל זיגן, בילי האוול ובריאן דנהי. הצילומים החלו ביוני 2015 בעיר ניו יורק. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018. הסרט יצא לאקרנים ב-11 במאי 2018 בהפצת Sony Pictures Classics.
תקציר עלילה

הסיפור מתרחש ברוסיה בתחילת המאה העשרים. שחקנית מזדקנת בשם אירנה ארקאדינה באה לבקר את אחיה, פיוטר ניקולאייביץ' סורין, באחוזתו הכפרית, שם מתגורר גם בנה קונסטאנטין. איתה מגיע מאהבה, הסופר המפורסם בוריס טריגורין. נינה, צעירה תמימה ומשוחררת הגרה באחוזה סמוכה, נמצאת בקשר רומנטי עם קונסטנטין, ומתאהבת בבוריס.
צוות השחקנים

אנט בנינג – אירנה ארקאדינה
סירשה רונן – נינה זארייצ'נאייה
קורי סטול – בוריס טריגורין
אליזבת מוס – מאשה
מייר וינינגהם – פולינה
ג'ון טיני – ד"ר דורן
גלן פלשלר – שאמרייב
מייקל זיגן – מיכאיל
בילי האוול – קונסטנטין טרפליוב
בריאן דנהי – סורין
הפקה

ב-13 במאי 2015 פורסם שמייקל מאייר יביים עיבוד למחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב, לפי תסריט מאת סטיבן קאראם. סירשה רונן ואנט בנינג נבחרו לככב בסרט לצדם של קורי סטול ובילי האוול. המפיקים הם לזלי אורדנג, טום הולס ורוברט סלרנו.
הצילומים החלו ב-29 ביוני 2015 בעיר ניו יורק. חלקו הגדול של הסרט צולם בארו פארק בעיירה מונרו שבמדינת ניו יורק.
יציאה לאקרנים

באוקטובר 2017 רכשה חברת Sony Pictures Classics את זכויות ההפצה של הסרט. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018. ב-11 במאי 2017 יצא הסרט לאקרנים.
הערות שוליים

↑  "The Seagull". Tribeca Film Festival. נבדק ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Seagull (2018)". The Numbers. נבדק ב-8 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Barraclough, Leo (13 במאי 2015). "Saoirse Ronan, Annette Bening to Star in Adaptation of Anton Chekhov's 'The Seagull' (EXCLUSIVE)". Variety. Penske Business Media. נבדק ב-30 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Daniels, Nia (30 ביוני 2015). "Principal photography underway on The Seagull". KFTV. Media Business Insight. אורכב מ-המקור ב-2018-03-07. נבדק ב-30 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (24 באוקטובר 2017). "Saoirse Ronan, Annette Bening's 'The Seagull' Flies to Sony Classics". Variety. Penske Business Media. נבדק ב-24 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Seagull". Box Office Mojo. נבדק ב-22 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ונטו

ונטו (איטלקית: Veneto) הוא מחוז בצפון-מזרח איטליה, הגובל במחוזות לומברדיה, פריולי-ונציה ג'וליה, אמיליה-רומאניה, טרנטינו-אלטו אדיג'ה ובמדינת אוסטריה. המחוז שוכן בין הרי האלפים לים האדריאטי, ובתוכו זורם נהר הפו.
בירת המחוז היא העיר ונציה.
כלכלת המחוז, אשר בעבר הייתה מבוססת בעיקר על חקלאות ודיג, מבוססת כיום על תעשייה כבדה, תעשיית אופנה ומפעלי היי-טק. באוקטובר 2017 נתקיים במחוז משאל עם ובו הכריעו התושבים בעד דרישה לאוטונומיה.
ערים מרכזיות

ונציה
ורונה
ויצ'נצה
פדובה
סקיו
טרוויזו
קורטינה ד'אמפצו
הערות שוליים

↑  יוסף ישראל, הדרכים כבר לא מובילות לרומא: ונציה ומילאנו הולכות למשאל עם על אוטונומיה, נבדק ב-2017-11-28, באתר חדשות עשר
↑  AP ודבר ראשון, ‏שני מחוזות עשירים בצפונה של איטליה הצביעו במשאל עם בעד אוטונומיה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוקטובר 2017
| מחוזות איטליה |
| --- | --- | --- |
| אזורים רגילים | אברוצו • אומבריה • אמיליה-רומאניה • בזיליקטה • ונטו • טוסקנה • לאציו • לומברדיה • ליגוריה • מארקה • מוליזה • קלבריה • קמפניה • פוליה • פיימונטה |  |
| אזורים אוטונומיים | ואל ד'אוסטה • טרנטינו - אלטו אדיג'ה • סיציליה • סרדיניה • פריולי-ונציה ג'וליה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561811905171  BNE: XX455437  GND: 4062510-2  ISNI: 0000 0001 2369 6475  LCCN: n79054010  MusicBrainz: a98ab30d-fb0f-491a-933a-154e3d77a8e0  NKC: ge191088  NLG: 273757  RERO: 02-A000171372  SUDOC: 075524848  VcBA: 497/30683  VIAF: 155404177   WorldCat (עם VIAF): 155404177 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ואלרי קורולינצ'וק

ואלרי סטפנוביץ' קורולינצ'וק (באוקראינית: Валерій Степанович Королянчук; נולד ב-15 באוקטובר 1965) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

קורולינצ'וק התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר צ'רנוביץ, עד שבשנת 1983 הצטרף לבוקווינה צ'רנוביץ. בינואר 1984 קורולינצ'וק הצטרף לכוחות הצבא הדרומיים של ברית המועצות למשך שנתיים. כאשר שסיים את שירותו חזר לשחק כדורגל בבוקווינה, בה שיחק עוד ארבע עונות נוספות. בקיץ 1990 קורולינצ'וק חתם בצ'רנומורץ אודסה מליגת העל הסובייטית.
בקיץ 1991 קורולינצ'וק חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הישראלית הראשונה. בקיץ 1993 הושאל להפועל דליית אל-כרמל לעונה אחת, בסיומה חזר לכפר סבא. בהמשך הקריירה שלו בישראל, קורולינצ'וק שיחק במכבי יבנה, הפועל טייבה, הפועל אשדוד, הפועל בית שאן, מ.ס. אשדוד, הפועל אכסאל והפועל בת ים.
בקיץ 2000 פרש מכדורגל והפך לחבר הנהלה בבוקווינה צ'רנוביץ, אך כעבור שנתיים חזר לשחק כדורגל עבור המועדון ורשם 28 הופעות במהלך העונה.
תארים

אליפות אוקראינה הסובייטית: 1988
הקורפוס ה-19 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 ביולי 1939 – 16 בנובמבר 1940 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת
 פיקוד
 מפקדים:  היינץ גודריאן
 
הקורפוס ה-19 (בגרמנית: XIX. Armeekorps) היה קורפוס ממונע של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הקמת הקורפוס

הקורפוס הוקם בווינה ב-1 ביולי 1939 בשם "הקורפוס הממונע ה-19", וכלל את דיוויזיית הפאנצר ה-2 ואת הדיוויזיה הקלה ה-4, והועמד תחת פיקוד היינץ גודריאן.
היסטוריה > המערכה על פולין

במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית בפיקודו של גינתר פון קלוגה, וכלל את דיוויזיית הפאנצר ה-3 ואת הדיוויזיות הממונעות ה-2 וה-20.
ב-1 בספטמבר 1939 הקורפוס תקף עם דיוויזיית הפאנצר ה-3 מכיוון פומרניה וחצה את נהר הברדה, תוך שהוא נלחם כנגד הדיוויזיה ה-4 הפולנית. באותו זמן לחמה הדיוויזיה הממונעת ה-20 שהייתה באגף כנגד חטיבת הפרשים ה-18 הפולנית. במהלך ה-2 בספטמבר לחם הקורפוס כנגד ארמיית פומרוז'ה הפולנית, שאיבדה במהלך הקרב כמחצית מלוחמיה, בתוכם 16,000 לוחמים מהדיוויזיה הפולנית ה-9. לאחר הקרב חבר הקורפוס ליחידות הארמייה השלישית בפרוסיה המזרחית, תוך שהוא מנתק את הפרוזדור הפולני.
ב-6 בספטמבר העביר הקורפוס את האחריות בגזרה לידי הדיוויזיה ה-218, ואילו הקורפוס שתוגבר בדיוויזיית הפאנצר ה-10 תקף דרומה וכבש ב-17 בספטמבר את ברסט ליטובסק, לאחר שלושה ימי קרב. בהמשך חבר הקורפוס ליחידות סובייטיות שכבשו את פולין ממזרח, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.
סדר הכוחות > המערכה בפולין

במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצר ה-3
הדיוויזיה הממונעת ה-2
הדיוויזיה הממונעת ה-20
גדוד פאנצר להר
סדר הכוחות > המערכה בצרפת

במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצר ה-1
דיוויזיית הפאנצר ה-2
דיוויזיית הפאנצר ה-10
חיילי הוורמאכט חוצים את המז בסירות גומי סמוך לשרלוויל, 14 במאי 1940
ז'וזף מרי טרא

ז'וזף מרי טרא (בצרפתית: Joseph Marie Terray; ‏ 9 בדצמבר 1715 – 18 בפברואר 1778) היה שר האוצר תחת שלטון לואי החמישה עשר, מלך צרפת.