stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המפרץ (סרט)
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל. באתר Rotten Tomaoes הוא זכה לציון 76% ממבקרי הקולנוע על בסיס 74 ביקורות עם דירוג ממוצע של 6.5 מתוך 10. סיכום הביקורות הוא שבארי לוינסון השתמש בתבונה בטכניקות פאונד פוטג' לטובת סרט מבעית אך יוצר אווירה. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 65, עם ביקורת המוגדרות "אוהדות בדרך כלל".
דייוויד קוקס העניק לסרט חמישה כוכבים מלאים, הגדיר אותו "אימה למבוגרים", וכתב שבאמצעות פאונד פוטג' יצר לוינסון אפקט חדש המעביר מסר של פחד מתופעה אקולוגית שיכולה להפוך למציאות בקלות. קוקס הסביר שבשילוב של הקלטות מסוגים שונים, בניגוד לשימוש המקובל במצלמה בודדת, לוינסון הציע מבט חדש על האופן שבו אנו מתעדים את ההיסטוריה שלנו. לצד זאת, קוקס היה מסויג לגבי איכות המשחק של קת'ר דונוהיו בתפקיד דונה.
רוג'ר איברט קידם בברכה את השינוי שעשה לוינסון בסוגת הפאונד פוטג' בכך שכלל צילום טלוויזיה מקצועי כביכול במקום "צילומי וידאו שמראים הרבה נעליים של בני נוער קלי-דעת". אולם איברט הסתייג מהסרט באופן כללי, וטען שלמרות כמה קטעים מפחידים, הסרט הוא דוקומנטריה מפוברקת שמעבירה מסר אקולוגי, יותר מאשר סרט אימה שמבקש להפחיד את הצופים, אבל לפחות התמונה והצליל סבירים בניגוד לסרטי פאונד פוטג' אחרים.
דייוויד קרואו כתב בעקבות ריאיון עם לוינסון, שמה שמפחיד בסרט איננו התמונות המבחילות, אלא האפשרות שזו התרחשות שמתקבלת על הדעת באופן מטריד.
בישראל, כתב אור סיגולי באתר סריטה שמדובר בהפקה אינטליגנטית ברמה גבוהה במיוחד של אחד מסרטי האימה הטובים. סיגולי סבור שזהו סרט הפאונד פוטג' המצטיין ביותר מאז "פרויקט המכשפה מבלייר", ושהיעדר עלילה המובלת על ידי גיבור או גיבורה, דבר שעלול להיחשב חיסרון, דווקא תורם לרמת האמינות הגבוהה. איתן גפני כתב באתר אידיבי ש"בארי לוינסון לקח סרט ז'אנר שיכול היה להיות דבילי לחלוטין, ועשה ממנו מותחן אפקטיבי עם בסיס דרמטי מוצק".
הערות שוליים

↑  "by Decade - Found Footage Critic". Found Footage Critic (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-02.
↑  Top 10 Found Footage Films (by Decade), Found Footage Critic, ‏Retrieved 11.3.2018
↑  Top 10 Found Footage Films (by Sub-Genre), Found Footage Critic, ‏Retrieved 11.3.2018
↑  Robert C. Treveiler, IMDb
↑  Will Rogers, IMDb
↑  Nansi Aluka, IMDb
↑  Frank Deal, IMDb
↑  Michael Beasley, IMDb
↑  Jody Thompson, IMDb
↑  Anthony Reynolds, IMDb
↑  Brandon Hanson, IMDb
↑  Jennifer Burch, IMDb
↑  Tara Polhemus, IMDb
↑  mysite, mysite
↑  Tarver, Estes (2016-07-15), Tara Polhemus Behind the Scenes CHANGEOVER, נבדק ב-2017-11-21
↑  Sean Johnson, IMDb
1 2 3 4 5 6  Watercutter, Angela, The Bay Spikes Cellphone Footage With Environmental Horror, Wired, ‏11.2.2012
↑  Corn, David, The Bay After: A Chat With Barry Levinson, Mothe Jones, ‏27.11.2012
↑  Frazer, Bryant, 20 Cameras Used on Barry Levinson’s Horror Movie The Bay, Studio Daily, ‏22.10.2012
↑  The Bay (2012), נבדק ב-2017-10-01
↑  Wong, Tony, TIFF 2012: Barry Levinson’s The Bay at Midnight Madness Diaries, The Star, ‏13.9.2012
↑  The Bay, ComingSoon, ‏Retrieved 1.10.2017
↑  Goss, Williams, Review: 'The Bay' is eco-horror done right, MTV, ‏31.10.2012
↑  The Bay (2012) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com (באנגלית)
↑  "The Bay - Financial Information Lithuania". The Numbers. נבדק ב-2017-10-01.
↑  The Bay (באנגלית), נבדק ב-2017-10-01
↑  The Bay, נבדק ב-2017-10-01
↑  Cox, David, The Bay – first look review, The Guardian, ‏25.9.2012
↑  Ebert, Roger, The Bay, Roger Ebert, ‏7.11.2012
↑  Crow, Jonathan, Barry Levinson on his environmental horror movie ‘The Bay’ – 80 percent of this is true, Yahoo!, ‏31.10.2012
↑  סיגולי, אור, אימת החודש – אפריל 2013: "המפרץ", "אמריקן מארי", "ג'ון מת בסוף", "סרט סרבי", באתר סריטה, ‏22.4.2013
↑  איתן גפני, "המפרץ" - ביקורת, באתר אידיבי (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: da90b52e-00b2-4589-bc8e-9eb86026b335
הלכת בן עמי

הִלְכַת בן עמי היא תקדים בתחום דיני המשפחה בישראל הקובע סף מינימלי למזונות קטין על פי ההלכה היהודית. חשיבות התקדים נעוצה בעובדה שהחוק הישראלי מפנה להלכה היהודית בקביעת מזונות קטין ששני הוריו יהודים. על פי ההלכה, חובת האב היהודי לתשלום מזונות ילדיו היהודים, היא אבסולוטית, כלומר אינה תלויה כלל ביכולתו - או חוסר יכולתו הכלכלית של האב, כלומר גם אם האב מובטל ולא מקבל הכנסה, לא תהיה לכך השפעה על גובה המזונות. האם לעומת זאת, פטורה ממזונות אלו, ללא קשר ליכולתה הכלכלית.
החובה האבסולוטית המוטלת על האב היהודי לכלכל את ילדיו היא רק עד לרמה של "צרכים הכרחיים", או "צרכיו של ילד עני", אלא שלא ההלכה, ולא החוק אינם מתרגמים צרכים אלו לסכום, ואינם מציגים דרך ברורה לחישוב הסכום.
הלכת בן-עמי, על אף שהיא מבוססת על "ידיעה כללית שיפוטית", ולא על חישוב או היסק שיפוט מובנה, הרי בהיותה הלכה מנחה של בית המשפט המחוזי, שלא נסתרה על ידי בית המשפט העליון, מספקת מענה ברור לשאלת גובה המזונות ההכרחיים, ופוטרת את בתי המשפט מדיון פרטני בכל מקרה ומקרה.
המקרה

בשנת 2003 דנה שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב יהודית שטופמן בערעור על החלטת בית המשפט לענייני משפחה (בר"ע 001895/02). המערער, אב לקטין, ביקש להקטין את סכום המזונות עבור בנו הקטין שבית המשפט לענייני משפחה של מחוז תל אביב קבע שעליו לשלם. הוא טען שכושר ההשתכרות שלו נמוך ואילו לאימו של הקטין יש מקורות הכנסה משלה. המשיבה, אימו של הקטין שיוצגה על ידי עורך דין יעקב בלס, טענה שעל פי דין על האב לספק את צרכיו הבסיסיים של הילד שכן זו חובתו כאב לפי הדין העברי. כמו כן היא טענה שכושר ההשתכרות שלו מאפשר לו לעמוד בתשלום המזונות. כבוד השופטת שטופמן דחתה את הערעור וקבעה שעל האב לשלם מזונות עבור ילדו.
לגבי הסכום כתבה השופטת בפסק הדין ש"צרכיו ההכרחיים של קטין שאינם דורשים ראיות מפורטות ושהם בידיעה הכללית השיפוטית, עומדים על סך של 1,150 ₪, ללא הוצאות מדור וללא הוצאות גן".
הקידומת אשר הוסיפה שטופמן לקביעתה, "הלכה פסוקה היא שצרכיו ההכרחיים של קטין", מעידה שלא הייתה בכוונתו של בית המשפט ליצור תקדים, כי אם לתעד הלכות קודמות. אולם, פסק הדין אינו מפנה להלכות כאלו.
משמעות הלכת בן עמי

לפי החוק בישראל, המבוסס על הדין העברי, אב חייב במזונות ילדיו. חובה זו איננה תלויה בהכנסה שלו, ועליו לדאוג לצורכי ילדיו ללא קשר למצבו הכלכלי. הלכת בן עמי למעשה קובעת שישנו רף תחתון לסכום המזונות שבית המשפט פוסק לקטין ומגדירה מהי העלות של הצרכים הבסיסיים של הילד: בכל מקרה הסכום הזה לא יפחת מהרף התחתון, אבל הוא יכול להיות גבוה יותר. הסכום המינימלי מבטא את צורכי הקטין אשר אינם זקוקים להוכחה; צרכים הכוללים ביגוד, הנעלה, מזון וכיוצא בזה. אם ישנם צרכים אחרים הרי שיש להוכיח את קיומם ובאם יתמלא תנאי זה, בית המשפט עשוי לפסוק סכום מזונות גבוה יותר, בהתאם לצורכי הקטין. הרף המינימלי הוא הסכום שנקבע על ידי השופטת שטופמן כשהוא צמוד למדד המחירים לצרכן: בשנת 2014 הוא עומד על כ-1250 ₪.
סכום זה איננו כולל הוצאות מדור – דהיינו הוצאות על מגורים והוצאות הכרוכות באלו, כגון ארנונה, ועד בית וכדומה – והוצאות חינוך; הוצאות אלו מחושבות בנפרד וללא קשר לצרכים הבסיסיים של הקטין. כמו כן, במקרים שבהם לקטין ישנן הוצאות נוספות עקב מצב בריאותי מיוחד – הוצאות אלה אינן נכללות בצרכי הבסיס של הקטין.
השימוש בהלכת בן עמי

להלכת בו עמי יש השלכות על דיונים רבים בתהליכי גירושין שבהם יש לפסוק את גובה מזונות הקטינים. גם כאשר נידונות תביעות אבהות ומזונות הרי שההלכה הזו משמשת כבסיס לקביעת רף המינימום של המזונות שייפסקו לקטין. הסטיות מהלכה זו הן נדירות ביותר, אך הן אפשריות. כך, למשל, בשנת 2011 פסק בית המשפט לענייני משפחה בכפר סבא סכום מזונות נמוך יותר בגלל כושר ההשתכרות הנמוך של האב והעובדה שהוא משלם מזונות עבור ילד מאישה נוספת.
ראו גם

מזונות
דיני משפחה בישראל
הערות שוליים

↑  מתוך פסק הדין בר"ע 001895-02, בית המשפט המחוזי תל אביב של השופטת יהודית שטופמן, 20 בינואר 2003.
↑  לראשונה זה שנים: בית המשפט הוריד דמי מזונות בכשליש, באתר גלובס, 11 במאי 2011
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  5 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  67 מ-29 מדינות
 מדליסטים
  שינוסוקה אוקה:  יפן יפן
  אנחל ברחס:  קולומביה קולומביה
  טאנג צ'יה-האנג:  טאיפיי הסינית טאיפיי הסינית
  ג'אנג בוהנג:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 → 2020 
תחרות מתח באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-5 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 67 מתעמלים מ-29 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל המתח בשלב המוקדמות.
רקע

תחרות המתח התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).
פורמט התחרות

8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר.
לוח זמנים

תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-5 באוגוסט.
| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 5 באוגוסט | 13:33 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.5 | 8.633 |  | 15.133 | Q |
| 2 |  טאנג צ'יה-האנג (הרפובליקה הסינית) | 6.3 | 8.633 |  | 14.933 | Q |
| 3 |  טקאקי סוגינו (יפן) | 6.6 | 8.133 |  | 14.733 | Q |
| 4 |  טין סרביץ' (קרואטיה) | 6.3 | 8.300 |  | 14.600 | Q |
| 5 |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 5.9 | 8.633 |  | 14.533 | Q |
| 6 |  אנחל ברחס (קולומביה) | 6.7 | 7.766 |  | 14.466 | Q |
| 7 |  סו וידה (סין) | 6.0 | 8.400 |  | 14.400 | Q |
| 8 |  מריוס גאורגיו (קפריסין) | 5.9 | 8.466 |  | 14.366 | Q |
| 9 |  יומין אבאדיני (איטליה) | 5.9 | 8.300 |  | 14.200 | R1 |
| 10 |  ג'ו פרייזר (בריטניה) | 6.4 | 7.800 |  | 14.200 | R2 |
| 11 |  פרד ריצ'רד (ארצות הברית) | 5.8 | 8.366 |  | 14.166 | R3 |
עתודה
העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
יומין אבאדיני (איטליה)
ג'ו פרייזר (בריטניה)
פרד ריצ'רד (ארצות הברית)
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 5.9 | 8.633 |  | 14.533 |
|  |  אנחל ברחס (קולומביה) | 6.6 | 7.933 |  | 14.533 |
|  |  טאנג צ'יה-האנג (הרפובליקה הסינית) | 6.5 | 7.466 |  | 13.966 |
|  |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.5 | 7.466 |  | 13.966 |
| 5 |  סו וידה (סין) | 6.0 | 7.433 |  | 13.433 |
| 6 |  מריוס גאורגיו (קפריסין) | 5.9 | 7.433 |  | 13.333 |
| 7 |  טקאקי סוגינו (יפן) | 5.8 | 5.833 |  | 12.266 |
| 8 |  טין סרביץ' (קרואטיה) | 5.5 | 5.833 |  | 11.333 |
המתעמלים שינוסוקה אוקה ואנחל ברחס סיימו את התחרות עם תוצאה זהה. המנצח נקבע באמצעות שובר שוויון: ציון הביצוע של אוקה היה גבוה מציון הביצוע של ברחס, לכן אוקה זכה במדליית הזהב. המתעמלים טאנג צ'יה-האנג וג'אנג בוהנג גם הם סיימו את התחרות עם תוצאה זהה, אך ציון הביצוע שלהם היה זהה, ושניהם מוקמו במקום השלישי וקיבלו את מדליית הארד.
ראו גם

התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
התעמלות במשחקים האולימפיים
התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  Artistic Gymnastics Men's Horizontal Bar Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's Horizontal Bar - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 5 באוגוסט 2024
התקופה הכחולה (אלבום של סגול 59)

התקופה הכחולה הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי והראפר הישראלי סגול 59, שיצא בשנת 2000 דרך פאקט רקורדס.
האלבום נחשב אחד האלבומים הראשונים בישראל בסגנון ההיפ הופ אשר שייך לאמן יחיד. שיר מספר 4 "קריזה", גרסה ישראלית לשיר Vapors של הראפר האמריקאי Biz Markie, שהופיע גם באלבום הבא של סגול 59, מופיע באלבום בגרסתו המקורית. חלק משירי האלבום הופקו על ידי ישי גזית, אז חבר בלהקת גאיה. האלבום כולל גם טרק עם להקת הרוק של סגול, Papa Jack.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | לא גומר ת'חודש  | 6:47 |
| 2. | 59 מגיע  | 5:22 |
| 3. | רשימת חיסול  | 5:40 |
| 4. | קריזה  | 4:58 |
| 5. | מדינה בוערת  | 3:59 |
| 6. | הדור הבא  | 0:40 |
| 7. | די!  | 11:35 |
| 8. | אצלך או אצלי  | 4:58 |
| 9. | תודות לכם  | 1:59 |
| 10. | Papa Jack Hustler  | 4:41 |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקורפוס ה-25 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  24 בנובמבר 1938 – 10 במאי 1945 (6 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה בנורמנדי  מבצע קוברה
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-25 (בגרמנית: XXV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם בבאדן-באדן ב-24 בנובמבר 1938 בשם "מפקדת הכוחות בריין העליון", והועמד תחת פיקוד אלפרד וגר.
עם פרוץ המלחמה היה וגר מפקד מפקדת הכוחות בריין העליון, שהפכה ב-17 בספטמבר 1939 לקורפוס ה-25, והייתה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית.
במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר בצפון צרפת. ב-1 במאי 1942 מונה וילהלם פהרמבאכר למפקד הקורפוס, ובמהלך הפלישה לנורמנדי לחם פהרנבאכר עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את בעלות הברית. לאחר מבצע קוברה התבצר הקורפוס בלוריאן עד סוף המלחמה, וב-10 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.
מפקדים

אלפרד וגר (24 בנובמבר 1938 - 6 בנובמבר 1939)
קרל פון פראגר (6 בנובמבר 1939 - 1 במאי 1942)
וילהלם פהרמבאכר (1 במאי 1942 - 10 ביוני 1944)
דיטריך פון קולטיץ (10 ביוני 1944 - 16 ביוני 1944)
וילהלם פהרמבאכר (16 ביוני 1944 - 10 במאי 1945)
סדר הכוחות > המערכה על צרפת

במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-557
הדיוויזיה ה-555
הדיוויזיה ההררית ה-6
סדר הכוחות > הפלישה לנורמנדי

במהלך הפלישה לנורמנדי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הצנחנים ה-2
הדיוויזיה ה-275
הדיוויזיה ה-265
הדיוויזיה ה-343
השדרה השישית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  3.7 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 רחובות מסתעפים:  48th Street 
 קואורדינטות:  40°44′34″N 73°59′34″W﻿ / ﻿40.742777777778°N 73.992777777778°W﻿ / 40.742777777778; -73.992777777778
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) השדרה השישית(למפת מנהטן רגילה) השדרה השישית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תנועה הומה בשדרה השישית
השדרה השישית (באנגלית: Sixth Avenue), הקרויה באופן רשמי שדרת האמריקות (באנגלית: Avenue of the Americas), היא שדרה מרכזית במנהטן אשר כיוון התנועה בה נע מדרום לצפון.
השדרה השישית מתחילה בדרום מנהטן במפגש עם רחוב צ'רץ', דרומית לרחוב קאנאל ומסתיימת ברחוב 59 במרכז מנהטן עם הכניסה לסנטרל פארק. מעבר לרחוב 110 בו הסנטרל פארק מסתיים, היא נקראת שדרת לנוקס. השימוש בשם שדרת האמריקות שגור בדרך כלל אצל תיירים ואילו תושבי ניו יורק אינם משתמשים בשם שדרת האמריקות בחיי היום-יום אלא בשם לפי מיקומה במערך השדרות של מנהטן, השדרה השישית.
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  4 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  62 מ-24 מדינות
 מדליסטים
  ליו יאנג:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
  זו ג'ינגיואן:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
  אלפטריוס פטרוניאס:  יוון יוון
 → 2020 
תחרות טבעות באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-4 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 62 מתעמלים מ-24 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל הטבעות בשלב המוקדמות.
רקע

תחרות הטבעות התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).
לוח זמנים

תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-4 באוגוסט.
| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 4 באוגוסט | 15:00 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  זו ג'ינגיואן (סין) | 6.4 | 8.900 |  | 15.300 | Q |
| 2 |  ליו יאנג (סין) | 6.4 | 8.833 |  | 15.233 | Q |
| 3 |  סמיר איט סעיד (צרפת) | 6.1 | 8.866 |  | 14.966 | Q |
| 4 |  גלן קייל (בלגיה) | 6.3 | 8.600 |  | 14.900 | Q |
| 5 |  אדם אסיל (טורקיה) | 6.4 | 8.466 |  | 14.866 | Q |
| 6 |  אלפטריוס פטרוניאס (יוון) | 6.3 | 8.500 |  | 14.800 | Q |
| 7 |  והגאן דבטיאן (ארמניה) | 6.0 | 8.733 |  | 14.733 | Q |
| 8 |  הארי הפוורת' (בריטניה) | 6.1 | 8.600 |  | 14.700 | Q |
| 9 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.0 | 8.666 |  | 14.666 | – |
| 10 |  אשר הונג (ארצות הברית) | 6.0 | 8.633 |  | 14.633 | R1 |
| 11 |  איברהים צ'ולאק (טורקיה) | 5.9 | 8.633 |  | 14.533 | R2 |
| 12 |  וטארו טאניגאווה (יפן) | 6.0 | 8.466 |  | 14.466 | R3 |
עתודה
העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
אשר הונג (ארצות הברית)
איברהים צ'ולאק (טורקיה)
וטארו טאניגאווה (יפן)
רק שני מתעמלים מכל מדינה יכולים להשתתף בשלב הגמר. לכן, ג'אנג בוהנג מהרפובליקה העממית של סין לא יכול לשמש כעתודה בתחרות הטבעות, אלא אם אחד המתעמלים הסינים האחרים יפרוש מהתחרות.
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  ליו יאנג (סין) | 6.4 | 8.900 |  | 15.300 |
|  |  זו ג'ינגיואן (סין) | 6.4 | 8.833 |  | 15.233 |
|  |  אלפטריוס פטרוניאס (יוון) | 6.3 | 8.800 |  | 15.100 |
| 4 |  סמיר איט סעיד (צרפת) | 6.1 | 8.900 |  | 15.000 |
| 5 |  אדם אסיל (טורקיה) | 6.4 | 8.566 |  | 14.966 |
| 6 |  והגאן דבטיאן (ארמניה) | 6.0 | 8.866 |  | 14.866 |
| 7 |  הארי הפוורת' (בריטניה) | 6.1 | 8.700 |  | 14.800 |
| 8 |  גלן קייל (בלגיה) | 6.3 | 7.533 |  | 13.833 |
הערות שוליים

↑  Artistic Gymnastics Men's Still Rings Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's Rings - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 4 באוגוסט 2024
הרמוני (מודול)

תיאור המודול
פנים המודול
חברי המשלחת ה-27 לתחנת החלל הבינלאומית בתוך בתי המגורים האמריקאים
הרמוני (באנגלית: Harmony; ידועה גם בשם נוד 2, באנגלית: Node 2) היא מודול על גבי תחנת החלל הבינלאומית. הרמוני הועלתה בהצלחה אל תחנת החלל במשימה STS-120 ב-23 באוקטובר 2007 על ידי מעבורת החלל דיסקברי. בתחילה חוברה היחידה ליוניטי ולאחר מכן הועברה למיקומה הסופי בקדמת המעבדה האמריקאית דסטיני 
ב-14 בנובמבר 2007.
בעת חיבור הרמוני לתחנת החלל עלה נפח המחיה של התחנה מ-420 מטרים מעוקבים ל-490, גידול של כעשרים אחוזים בנפח המחיה.
מקור השם

השם המקורי של היחידה היה "נוד 2". במרץ 2007 הסתיימה תחרות בין יותר מ-2200 תלמידים מ-32 מדינות בגילאים של גן עד תיכון על בחירת השם. התחרות נקראה "אתגר נוד 2", והיא דרשה מהמשתתפים ללמוד על התחנה, לבנות מודל שלה ולכתוב חיבור שמסביר מדוע השם שלהם הוא זה שמתאים ל"הרמוני".
מפרט

הרמוני שוקל 14,288 קילוגרם והוא המחבר השני בין שלושה אל החלק הראשי של התחנה. התכנון של הרמוני הוא במידה רבה על בסיס המודל הלוגיסטי הרב תכליתי, תא מדוחס שמביא ציוד ואספקה לתחנה במשימות של המעבורות והוא ניתן להחזרה לכדור הארץ. נוסף על כך הוא תוכנן על בסיס קולומבוס, רכיב שנבנה על ידי סוכנות החלל האירופית.

הרמוני מנוהלת על ידי מרכז טיסות החלל מרשל בהאנטסוויל, אלבמה. הוספת המודול אפשרה את הרחבת התחנה מנפח השווה לבית בן שלושה חדרים לנפח השווה לחמישה חדרים, עם חיבור המודול היפני קיבו והמודול האירופי קולומבוס. היד הרובוטית של התחנה קנדארם2 ניתנת להפעלה מרכיב זה בשל הימצאות חיבור חשמל מתאים מחוץ להרמוני. אחרי ביטול מודול המחיה, נבחרה הרמוני לשמש כאזור השינה של הצוות האמריקאי. שני חדרי השינה הראשונים הובאו במשימת STS-126 ושניים נוספים ב-STS-128.
מפרט > מידות

אורך: 7.2 מטר
היקף: 4.4 מטר
הסכם בנייה

במסגרת הסכם בין נאס"א לסוכנות החלל האירופית יחידת "הרמוני" נבנתה על ידי חברת Thales Alenia Space, שבסיסה ברומא. היחידה הגיעה למרכז החלל קנדי שבפלורידה ב-1 ביוני 2003 לאחר שהועברה מאיטליה בעזרת איירבוס בלוגה. "הרמוני" במקור הועברה מידי סוכנות החלל האיטלקית לידי סוכנות החלל האירופית ולאחר מכן לנאס"א במכון לעיבוד חלקי תחנת החלל. העברה זאת סיימה הסכם גדול בין נאס"א לסוכנות החלל האירופית שנחתם בטורינו ב-8 באוקטובר 1997. האסטרונאוט האיטלקי פאולו אנג'לו נספולי ליווה את הרמוני לתחנת החלל על גבי משימה STS-120.
שיגור לחלל

הרמוני שוגרה בהצלחה אל תחנת החלל במשימה STS-120 ב-23 באוקטובר 2007 על ידי מעבורת החלל דיסקברי, בתור רכיב עיקרי של התחנה ושמו ISS-10A. 

ב-26 באוקטובר, הקנדארם2 הוציא את הרמוני מתוך תא המטען של המעבורת וחיבר אותה באופן זמני לחיבור הצד של יוניטי, למחרת ב-27 באוקטובר נכנס הצוות לתוך המודול. לאחר שהמעבורת עזבה את הרמוני, היא הועברה לקדמת דסטיני, כאשר זה הוא מיקומה הנוכחי והסופי. חיבור זה דרש מצוות התחנה לבצע שלוש פעילויות חוץ ריכביות על מנת לסיים את החיבור.
ראו גם

תחנת חלל
נאס"א
תחנת החלל הבינלאומית
השדרה השלישית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  10.7 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן, איסט סייד (הצד המזרחי של מנהטן), ניו יורק, הברונקס 
 קואורדינטות:  40°49′55″N 73°54′19″W﻿ / ﻿40.8319°N 73.9054°W﻿ / 40.8319; -73.9054
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיהשדרה השלישית(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיהשדרה השלישית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
השדרה השלישית (באנגלית: Third Avenue) היא שדרה מצפון לדרום, בצידו המזרחי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.
השדרה מתחילה בכיכר קופר שבדרום האי מנהטן, ומשתרעת צפונה למשך 120 גושי בניינים, חוצה את נהר הארלם מעל גשר השדרה השלישית וממשיכה ברובע הברונקס, דרך ההאב (The Hub) - מרכז העסקים של רובע הברונקס.
השדרה דו סיטרית דרומית לרחוב 24 במנהטן, וחד סטרית (לכיוון צפון) צפונית לרחוב זה. ברובע הברונקס השדרה ממשיכה להיות חד סטרית לכיוון צפון, אולם בגשר השדרה השלישית התנועה היא לכיוון דרום בלבד, ולכן תנועה רציפה לאורך השדירה מרובע מנהטן לרובע הברונקס אינה אפשרית.
במנהטן מכונה השדרה בשלטים "3 Ave" בעוד שבברונקס היא מכונה "Third Ave".
השדרה נבנתה במהלך המאה ה-19 בעקבות אישור תוכנית חברי הוועדה (1811). בראשית המאה ה-20 עברה בחלקה הדרומי של השדרה רכבת עילית, אולם זו הוסרה בשנות ה-40 של המאה ה-20.
הקהילייה המזרח-אפריקנית

| --- | --- |
 
 מטה הארגון:  ארושה 
 תקופת הפעילות:  7 ביולי 2000 – הווה (24 שנים) 
 www.eac.int
 
מדינות הקהילייה המזרח-אפריקנית על מפת אפריקה
הקהילייה המזרח-אפריקנית (באנגלית: East African Community, EAC; בסוואהילי: Jumuiya ya Afrika ya Mashariki) היא ארגון אזורי בין-ממשלתי במזרח אפריקה שנוסד ב-1967, פורק ב-1977 והוקם מחדש בשנת 2000. שטחן הכולל של המדינות החברות בארגון כ-1.8 מיליון קמ"ר, ואוכלוסייתן הכוללת מונה כ-120 מיליון נפש (כשמינית מאוכלוסיית אפריקה כולה). הקהילייה נבדלת מארגונים אזוריים אחרים באפריקה ובעולם, בכך שאינה מסתפקת בהידוק הקשרים הכלכליים ושיתוף הפעולה האזורי בתחומים שונים, אלא חותרת ליצירת מסגרת פוליטית פדרטיבית חזקה.
התוכנית לגיבושה בשלבים של פדרציה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על פי תכנון שנעשה ב-2005, אמורה הקהילייה המזרח-אפריקנית להתגבש עד 2010 למדינה פדרטיבית, "הפדרציה המזרח-אפריקנית". אבני דרך בולטות בביצוע התוכנית הן:
איחוד מכסים, שבוצע באופן חלקי בינואר 2005. המכס על סחורות מקניה, היצואנית הגדולה בקהילייה, מופחת בהדרגה ועתיד להתבטל עד 2010.
איחוד מוניטרי שמתוכנן ל-2013: המטבע המשותף למדינות האיחוד ייקרא "שילינג מזרח-אפריקני"
שוק משותף שהושג ב-2010 הכולל מעבר חופשי של הון, כוח עבודה ומוצרים.
איחוד פוליטי: כשלב ראשון, שמתוכנן להתבצע בין 2010 ל-2013, יכהנו נשיאי המדינות החברות כנשיאי הפדרציה בסבב ביניהם. בשלב הבא ייבחר הנשיא המשותף ישירות על ידי אזרחי הפדרציה, וכן ייבחר ישירות פרלמנט משותף.
פרשנים רואים את תוכניות האיחוד כשאפתניות ומטילים ספק בעמידתה של הקהילייה בלוחות הזמנים שנקבעו. המשבר הפוליטי החמור שפרץ בקניה בעקבות הבחירות לנשיאות המדינה בדצמבר 2007, והידרדר למאבק אלים בין האופוזיציה לשלטון לבין קבוצות אתניות, צפוי לשבש קשות את התוכניות.
בספטמבר 2018 הושגה פריצת דרך ביצירת הפדרציה - שש המדינות הקימו ועדה שמטרתה ניסוח חוקה למדינה העתידית.
היסטוריה

לקניה, אוגנדה וטנזניה מסורת עתיקה של שיתוף פעולה, שראשיתו עוד בתקופה הקולוניאלית. לאחר קבלת העצמאות נמשך שיתוף הפעולה במסגרות שונות, וב-1967 הוקם גוף משותף בשם הקהילייה המזרח-אפריקנית. חילוקי דעות ומאבקים בין שלוש המדינות פירקו את הקהילייה ב-1977, ובין טנזניה ואוגנדה שבשליטת אידי אמין אף התחוללה מלחמה. ההיגיון שבשיתוף פעולה אזורי הוביל לחידושן של תוכניות לשיתוף פעולה. במפגש שנערך ב-1993 בארושה שבטנזניה חתמו הנשיאים דניאל אראפ מוי מקניה, יוורי מוסבני מאוגנדה ועלי חסן מוויניי מטנזניה על הסכם שכונן ועדה משולשת להגברת שיתוף הפעולה במגוון תחומים. ב-30 בנובמבר 1999 נחתם הסכם לכינונה מחדש של הקהילייה המזרח-אפריקנית.