stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן רוי
קריירת מועדונים

רוי החל את קריירת הבוגרים שלו באייאקס אמסטרדם. בעונת הבכורה שלו באייאקס, 1987/88, ערך רוי 12 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגת העל ההולנדית. בעונת 1988/89 רוי הפך לשחקן משמעותי הרבה יותר, וערך 26 הופעות, בהן הבקיע חמישה שערים, ושוב סיים עם אייאקס במקום השני. עם זאת, הודחו רוי ואייאקס מגביע אופ"א על ידי ספורטינג ליסבון כבר על ידי סיבוב מוקדמות אחד. גם בעונת 1989/90 הודחו רוי ואייאקס מגביע אופ"א כבר בסיבוב הראשון. בסיום עונה זו, זכה רוי עם אייאקס באליפות, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה ב-29 הופעות. עם זאת, אייאקס ורוי לא זכו להשתתף בגביע אירופה לאלופות בעונה העוקבת, בגין עונש השעיה מאירופה שספגה הקבוצה באותה עונה. בעונת 1990/91 סיימו רוי ואייאקס במקום השני בליגת העל ההולנדית. בעונת 1991/92 רוי סיים עם אייאקס שוב במקום השני בליגה. בסיום עונה זו, זכו רוי ואייאקס בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש גמר כפול על טורינו, כשרוי שיתף פעולה בעונה זו עם דניס ברגקאמפ, ג'ון ואן טסחיפ וארון וינטר.
בקיץ 1992 עזב רוי את אייאקס לאחר חמש עונות, וחתם בפוג'ה, ששיחקה אז בסרייה א' האיטלקית. רוי שיתף פעולה בתקופתו בפוג'ה עם שחקנים כלואיג'י די ביאג'ו, חוסה צ'אמוט ואיגור קוליבאנוב. בעונת 1992/93 הבקיע רוי שלושה שערים ב-20 הופעות, וסיים עם פוג'ה במקום ה-12 בליגה. בעונת 1993/94 הפך רוי לשחקן משמעותי הרבה יותר בפוג'ה כשהבקיע 12 שערים ב-30 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום התשיעי בליגה.
בקיץ 1994 נמכר רוי מפוג'ה לנוטינגהאם פורסט, העולה החדשה לפרמייר ליג, תמורת 2.9 מיליון לירה שטרלינג. עונת הבכורה של רוי בנוטינגהאם, 1994/95, נחשבה להצלחה גדולה. בעונה זו רוי שיתף פעולה בהתקפה עם סטן קולימור, הבקיע 13 שערי ליגה, וסייע לנוטינגהאם לסיים במקום השלישי המפתיע, ואף להשיג כרטיס לגביע אופ"א. בעונת 1995/96, אחרי שקולימור נמכר לליברפול, רוי הפך לאפקטיבי פחות בנוטינגהאם, וסיים את העונה עם שמונה שערים ובמקום התשיעי בליגה. עם זאת, רוי ונוטינגהאם השיגו הישג נאה בגביע אופ"א, בו הגיעו עד לרבע הגמר, ונעצרו על ידי באיירן מינכן. בעונת 1996/97 סבל רוי מפציעה, וסיים את העונה עם שלושה שערי ליגה ב-19 הופעות. נוטינגהאם ורוי נשרו בסיום אותה עונה לצ'מפיונשיפ, ורוי בחר לעזוב את נוטינגהאם.
בקיץ 1997, נמכר רוי מנוטינגהאם להרטה ברלין מהבונדסליגה תמורת 1.5 מיליון לירה שטרלינג. בעונת הבכורה שלו בהרטה ברלין, 1997/98, סיים רוי עם הקבוצה במקום ה-11, והבקיע שער אחד ב-22 הופעות. בהמשך, רוי סבל מפציעות רבות וערך הופעות ספורות בכל עונה. בעונת 1998/99 סיים רוי עם הרטה במקום השלישי בליגה, ובעונת 1999/00 סיים במקום השישי. את עונת 2000/01 החל רוי בהרטה, אך עבר במחצית העונה בחזרה לליגת העל ההולנדית כשחתם בנאק ברדה. עד לסיום עונת 2000/01 רוי ערך 14 הופעות בנאק ברדה והבקיע שני שערים, וסיים את העונה במקום התשיעי. בשנת 2002 החליט רוי לפרוש ממשחק פעיל בגין הפציעות הרבות מהן סבל, אך חזר לשחק לתקופה קצרה בשנת 2004 בקבוצת וורקינגטון מהליגות הנמוכות באנגליה.
קריירה בינלאומית

רוי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד בשנת 1989. רוי זומן לסגל ההולנדי למונדיאל 1990, בו הודחה הולנד בשמינית הגמר על ידי נבחרת גרמניה המערבית, אך לא שיחק דקה במונדיאל זה. בשנת 1992 זומן רוי לסגל ההולנדי ליורו 1992. בטורניר זה רוי היה שחקן משמעותי ופתח בהרכב בכל ארבעת המשחקים של הולנד, שצלחה את שלב הבתים והודחה בחצי הגמר על ידי דנמרק בפנדלים. רוי זומן לסגל ההולנדי למונדיאל 1994 וגם בו היה שחקן משמעותי, כשהוא אף הבקיע שער ניצחון במשחק בו הולנד ניצחה 1–2 את מרוקו במחזור האחרון של שלב הבתים, ובזכות כך סיימה ראשונה בבית. רוי והולנד הודחו ברבע הגמר של מונדיאל 1994 לאחר הפסד 2–3 לברזיל. רוי השתתף עם הולנד במוקדמות יורו 1996, אך לא זומן לטורניר עצמו. למעשה, רוי ערך את הופעתו ה-32 והאחרונה במדים הלאומיים באפריל 1995 בהפסד 1–3 לצ'כיה במוקדמות יורו 1996.
קריירת אימון

רוי אימן במספר קבוצות נוער של אייאקס אמסטרדם, ובשנת 2010 אימן למשך מספר חודשים את קבוצת המילואים של המועדון.
תארים

עם אייאקס אמסטרדם:
אליפות ליגת העל ההולנדית: 1989/90
גביע אופ"א: 1991/92
ג'סי אשר

| --- | --- |

 לידה:  29 בפברואר 1992 (בן 32) סילבר ספרינג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סי טי. אשר ג'וניור (באנגלית: Jessie T. Usher Jr. נולד ב-29 בפברואר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

אשר בנם של ג'סי טי וג'ודית אשר נולד בסילבר ספרינג (אנ'), מרילנד.  הוא גילה עניין במשחק לראשונה בגיל חמש לאחר שאחותו ג'סטיה לוהקה לפרסומת בטלוויזיה. עבודת המשחק הראשונה שלו הייתה פרסומת לחברת אוסקר מאייר. בשנת 2003, המשפחה עברה ללוס אנג'לס כדי לעזור לקדם את הקריירה של אשר. הוא סיים את בית הספר התיכון בגיל 15 ולמד קולינריה במכללה הקהילתית.
קריירה

הופעתו הראשונה של אשר בטלוויזיה הייתה בשנת 2005 בפרק של הסדרה ללא עקבות, ששודרה ברשת CBS. בשנת 2007, הוא הופיע בפרק של סדרת המקור של ערוץ דיסני, האנה מונטנה. בשנת 2011, אשר כיכב בסרט הטלוויזיה "Level Up" . הסרט הוליד סדרת טלוויזיה שבה אשר גילם שוב את תפקידו בתור לייל האגינסון. הסדרה נמשכה שתי עונות. מאוחר יותר הוא דיבב בסרט התיעודי "Teenage" משנת 2013.
בשנת 2014 הופיע אשר בסרט "כשהמשחק עומד מלכת". במרץ אותה שנה לוהק אשר לתפקיד הראשי בסדרה הקומית "Survivor's Remorse". הסדרה עלתה לראשונה באוקטובר 2014.
ב-2016 הופיע אשר בסרט ההמשך לסרט היום השלישי: התחדשות משנת 1996 מול ביל פולמן, ליאם המסוורת' וג'ף גולדבלום.     מאוחר יותר באותה שנה, שיחק אשר בדרמה הקומית "כמעט חג המולד" לצד דני גלובר וקימברלי אליס .
בשנת 2019, שיחק אשר בתפקיד הראשי בסרט המשך לסרט שאפט משנת 1971, בכיכובו של בנו של דמותו של סמואל ל. ג'קסון מהסרט משנת 2000, ונכדו של "שאפט" המקורי, בגילומו של ריצ'רד ראונדטרי .
בינואר 2018, פורסם כי אשר לוהק לתפקיד "איי-טריין" בסדרת הטלוויזיה הבנים של אולפני אמזון, המבוססת על חוברת קומיקס של גארת' אניס ודריק רוברטסון באותו שם .
באפריל 2020, הוא כיכב עם קמילה מנדס בסרט נטפליקס "שקרים מסוכנים".
פילמוגרפיה > סרט קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ילד יפה | כדורסלן צעיר |  |
| 2013 | אפליקציה לא נאותה | ג'מאל |  |
| 2013 | Teenage | נער אמריקאי (קול) | תיעודי |
| 2014 | כשהמשחק עומד מלכת | טיישון לניר |  |
| 2016 | היום השלישי: התחדשות | דילן הילר |  |
| 2016 | כמעט חג המולד | אוון מאיירס |  |
| 2018 | Ride | ג'יימס |  |
| 2018 | Stronghold | ליל מניאק |  |
| 2019 | שאפט | ג'ון ג'יי.ג'יי שאפט |  |
| 2020 | הבנקאי | טוני ג'קסון |  |
| 2020 | שקרים מסוכנים | אדם קטנר |  |
| 2021 | Seal Team | קווין | דיבוב |
| 2022 | סמייל | טרבור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | ללא עקבות | מלקולם | פרק אחד |
| 2007 | האנה מונטנה | בחור | פרק אחד |
| 2008 | לינקולן הייטס | בייבי ג'י | פרק אחד |
| 2008 | מספ7ים | שודד מס' 1 | פרק: " פריינמיס " |
| 2009 | המנטליסט | דניאל בראון | פרק אחד |
| 2009 | מחשבות פליליות | דניאל | 2 פרקים |
| 2010 | Summer Camp | אר. ג'יי | סרט טלוויזיה |
| 2010 | G.I. Joe: Renegades | ריי | פרק אחד |
| 2011 | Level Up | לייל | סרט טלוויזיה |
| 2011–2012 | Level Up | לייל / לייל האגינסון | תפקיד ראשי |
| 2014–2017 | Survivor's Remorse | קאם קאלוויי | תפקיד ראשי |
| 2019-הווה | הבנים | רג'י פרנקלין / איי-טריין | תפקיד ראשי, 16 פרקים |
| 2020 | מקגיוור | וינסנט ברולי | 5 פרקים |
| 2022 | Tales of the Walking Dead | דבון | פרק: "Davon" |
| TBA | Pulse | סם אלייז'ה | סדרה עתידית של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  Carter, Kelley L. (2016-06-21). "State of Independence". The Undefeated (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-06-18.
↑  Stewart, Sara (2016-06-24). "Meet Jessie T. Usher, the new hero of 'Independence Day: Resurgence'". New York Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-06-18.
1 2  "Jessie T. Usher Biography, Celebrity Facts and Awards". TVGuide.com. TV Guide. נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fox, Kit (2 באוקטובר 2014). "Q&A: Jessie Usher Builds an NBA body". Men's Fitness. American Media, Inc. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johns, Nikara (27 במרץ 2014). "Starz Casts Leads for LeBron James' Comedy Series 'Survivor's Remorse'". Variety. Penske Media Corporation. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barton, Steve (24 במרץ 2015). "Here's What 'Independence Day 2′ Is About". Dreadcentral.com. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (3 במרץ 2015). "'Independence Day 2′ Casts Jessie Usher as Lead". Variety. Penske Media Corporation. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ford, Rebecca (3 במרץ 2015). "'Independence Day 2' Casts 'Survivor's Remorse' Star Jessie Usher (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Eldridge Industries. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MrDisgusting on (9 במרץ 2015). "Here's What 'Independence Day 2′ Is About". Bloody-disgusting.com. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ford, Rebecca (22 באוקטובר 2015). "'Survivor's Remorse' Star Jessie Usher Joins 'A Meyers Christmas' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Eldridge Industries. נבדק ב-8 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (18 באוגוסט 2017). "Jessie T. Usher Tapped As Son Of Shaft; Samuel L. Jackson, Richard Roundtree Reprise". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (17 בינואר 2018). "'The Boys': Antony Starr, Chace Crawford, Dominique McElligott & Jessie Usher Cast In Amazon's Superhero Drama Series". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. נבדק ב-22 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dangerous Lies | Netflix Official Site". www.netflix.com (באנגלית). נבדק ב-2020-05-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1227283172  LCCN: no2014133533  MusicBrainz: 0d93f241-edb4-4da9-8c24-ad273314ba20  VIAF: 310731026   WorldCat (עם VIAF): 310731026
ג'ינו פאנו

| --- | --- |

צילום מ-1930
 לידה:  5 בינואר 1871 מנטובה, ממלכת איטליה 
 פטירה:  8 בנובמבר 1952 (בגיל 81) ורונה, איטליה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורינו 
 מנחה לדוקטורט:  קורדו סגרה 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורינו (1901–1938)  ספיינצה – אוניברסיטת רומא (1894–1899)  אוניברסיטת מסינה (1899–1901) 
 צאצאים:  אוגו פאנו, רוברט פאנו 
 
ג'ינו פאנו (באיטלקית: Gino Fano, ‏ 5 בינואר 1871 מנטובה – 8 בנובמבר 1952 ורונה) היה מתמטיקאי יהודי איטלקי. מנציגיה הבולטים של האסכולה האיטלקית לגאומטריה. נודע כמייסד הגאומטריה הסופית ותרם תרומות חשובות בתחומי הגאומטריה האלגברית והפרויקטיבית. מחקריו בתחום היריעות האלגבריות בשלושה ממדים נחשבים חלוציים. ספרו על יסודות הגאומטריה הקדים את ספרו באותו נושא אך יותר פופולרי שפרסם דוד הילברט אחרי עשור.
קורות חיים > ילדות וצעירות

פאנו נולד למשפחה יהודית מבוססת ושורשית[דרושה הבהרה] בעיר מנטובה. אביו, אוגו פאנו (1927-1839), נאבק בצעירותו למען אחדותה ועצמאותה של איטליה ונמנה עם אנשי ג'וזפה גריבלדי. האם, אנג'ליקה (1923-1851), הייתה מעורבת ביותר בחיי התרבות במנטובה והייתה חברה בחברת "דנטה אליגיירי". בשנים 1880–1887 למד וסיים בהצטיינות בתיכון-גימנסיה וירג'יליו ובמחלקה לפיזיקה-מתמטיקה של המכון הטכני "אלברטו פיאטנטינו" במנטובה.
בעצת אביו, שייעד אותו לקריירה צבאית נרשם פאנו בהמשך למכללה הצבאית במילנו, אולם בשנת 1888 בחר לעזוב ולהירשם לבית הספר הפוליטכני בטורינו. פאנו הפך מעורב בחוגי המתמטיקאים בטורינו, התוודע לפרופסורים קוראדו סגרה וג'וזפה פאנו (אינו קרוב משפחה), ומדריך צעיר בשם גווידו קסטלנואובו, בוגר אוניברסיטת פדובה שעבד לצד הפרופסור ד'אובידיו בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת טורינו. קסטלנואובו שכנע אותו לעבור וללמוד גם הוא מתמטיקה באוניברסיטה בעיר. פאנו, שהפך לתלמידו של קוראדו סגרה, הצטיין גם שם בכישוריו. בשנת 1892 סיים את התואר דוקטור במתמטיקה עם עבודה על הגאומטריה ההיפר־מרחבית, בהדרכתו של קוראדו סגרה. בהמשך היה פאנו לעוזרו של אנריקו ד'אובידיו באוניברסיטה שבה למד.
קורות חיים > פריצת הקריירה האקדמית

אחרי השתלמות בת שנה אצל פליקס קליין באוניברסיטת גטינגן, שהשפיעה השפעה רבה על עיצובו כמתמטיקאי, סירב להצעה להישאר במעמד פרופסור בסגל האוניברסיטה הגרמנית, ונסע לרומא. הוא פעל בה בין השנים 1898-1894 כעוזרו של ידידו מתקופת הלימודים בטורינו, גווידו קסטלנואובו. אחר כך עבר למסינה ובשנים 1901-1899, בעקבות זכייה במכרז, לימד אלגברה וגאומטריה אנליטית כפרופסור מחוץ למניין באוניברסיטה המקומית. דרך מכרז חדש, בשנת 1901 התמנה פאנו לפרופסור באוניברסיטת טורינו בקתדרה לגאומטריה פרויקטיבית ותיאורית. כמורה, היה פאנו קפדן ותובעני ולא אהוב על הסטודנטים. בשנת 1902, עיתון סאטירי סטודנטיאלי בטורינו, "La campana dei studenti", תקף אותו במילים לא מחמיאות.[דרוש מקור] לעומת זאת ספרי הלימוד שכתב התאפיינו בבהירות ובגישתם המקיפה אל הנושאים, תוך שימוש לעיתים בקטעים מתולדות המקצוע. מבין הספרים בלט  "השיעורים לגאומטריה התיאורית" משנת 1903. בימי מלחמת העולם הראשונה בשנים 1915–1919 גויס כקצין ועמד בראש הוועד לגיוס התעשייה בפיימונטה. על שירותו בעת המלחמה עוטר בתואר "קצין של מסדר הכתר של איטליה"
קורות חיים > גלות שווייץ

פאנו לימד בטורינו עד שנת 1938 כשהנהגת חוקי הגזע נגד היהודים הביאה לפיטוריו מהאוניברסיטה ולסילוקו מכל המוסדות האקדמיים, כולל האקדמיה דיי לינצ'אי, האקדמיה וירג'יליאנה והאקדמיה מטורינו, ואילצו אותו להגר לשווייץ. פאנו התיישב כפליט בחדר במלון קטן בלוזאן יחד עם אשתו ובניו. ב־1939 הצליחו בניו להגר דרך בורדו לארצות הברית. אחרי ינואר של 1944, לימד פאנו גאומטריה אנליטית ופרויקטיבית בפני סטודנטים איטלקים ב־"מחנה האוניברסיטאי האיטלקי" שהוקם על יד לוזאן. לצידו לימדו בעלי שמות ידועים כמו לואיג'י איינאודי (כלכלה מדינית), ג'אקומו לוי (כימיה תעשייתית), אמינטורה פנפאני (תולדות הכלכלה), מריו דונאטי (רפואה וכירורגיה) ואחרים, כמו כן שיתף פעולה עם אוניברסיטת לוזאן ולימד בשנת 1945 גאומטריה תיאורית בבית הספר להנדסה המקומי, כממלא מקום של הפרופסור ז'ול מרשאן. בשנים 1942–1944 נתן ארבע הרצאות ב"חוג למתמטיקה של לוזאן".
קורות חיים > שנותיו האחרונות

בשנת 1945 הוחזרה לו הקתדרה[דרושה הבהרה] באיטליה והוא לימד למשך שנה גאומטריה אנליטית. אחר כך פרש לגמלאות והתמנה לפרופסור אמריטוס. בהמשך שהה באיטליה לתקופות קצרות בלבד, מכיוון ששני בניו נותרו באמריקה והעדיף לחיות עימם. פאנו העביר הרצאות מדעיות בערים שונות באיטליה ומחוצה לה אך בשנת 1946 הפסיק כל פעילות מחקרית.
הוא נפטר בעיר ורונה בנובמבר 1952 והובא לקבורה בקבר המשפחתי בבית העלמין היהודי של מנטובה. לפני שנפטר הכין פאנו הרצאת הספד עבור האקדמיה דיי לינצ'אי, לזכרו של גווידו קסטלנואובו שנפטר באפריל 1952, אך לא הספיק להקריא אותה באקדמיה.
פעילותו המדעית

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא איות, ניסוחים, פיסוק.
בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
בשנים 1892–1893 כעוזרו של ד'אובידיו, תרם פאנו את תרומותיו הראשונות בתחום יסודות הגאומטריה וגאומטריית הישר.
בשנים 1892–1897 חקר את החבורות הרציפות ואת היריעות הפרויקטיביות של שמורתן, התכונות הגאומטריות של המשוואות הדיפרלנציאליות הליניאריות.
פאנו היה בראשונים שכתבו על תחום המרחבים הפרויקטיבים הסופיים. במאמר בשנת 1892 שפורסם ב-Giornale di Matematiche שבו הוכיח את עצמאות קבוצת האקסיומות שלו לגבי המרחב הפרויקטיבי n. במאמר זה הוא בחן מהן השלכות השיוון בין הנקודה ההרמונית הרביעית ל conjugate שלה.
נוצרת קונפיגורציה של שבע נקודות ושבעה ישרים במרחב תלת-ממדי עם 15 נקודות, 35 ישרים ו-15 מישורים, כשכל ישר כולל רק שלוש נקודות.
כל המישורים במרחב זה כוללים שבע נקודות ושבעה ישרים והם ידועים כ"מישורי פאנו".
על כל ישר ישנן 3 נקודות, ודרך כל נקודה עוברים שלושה ישרים.
בנוסף תיאר פאנו מחרבים פרויקטיבים סופיים בעלי ממד שרירותי וסדר ראשוני.
בשנת 1897 פאנו השתתף בקונגרס הבינלאומי הראשון של המתמטיקאים בציריך והציג מחקר על החבורות הרציפות של העתקות קרמונה הקרויות על שמו של לואיג'י קרמונה.
בשנת 1907 תרם פאנו שני מאמרים לחלק השלישי של האנציקלופדיה של פליקס קליין. במאמר הראשון (ע' 88–221) השווה פאנו את הגאומטריה האנליטית לגאומטריה הסינתטית, לאורך התפתחותן ההיסטורית במאה ה-19. המאמר השני (ע' 282–388) דן בחבורה הרציפה בגאומטריה ובתורת החבורות כעקרון מאחד בגאומטריה.
פאנו כתב ספרי לימוד כמו Lezioni di geometria descrittiva (1914) (שיעורים בגאומטריה תיאורית) ו
Lezioni di geometria analitica e proiettiva (1930) (שיעורים בגאומטריה אנליטית ופרויקטיבית)
נמנה עם שבעת המתמטיקאים שיחד עם ג'וזפה פאנו השתתפו בעריכת ה- Formulario mathematico
פעילותו המדעית > מונחים שנקשרים בשמו

מישור פאנו - המשמש בגאומטריה הפרויקטיבית ובקומבינטוריקה
יריעות פאנו - בגאומטריה אלגברית
משטח פאנו - של ישרי ההיפר-משטח המעוקב של מרחב פרויקטיבי 4-ממדי.
פאנו היה נשוי משנת 1911 לרוזטה קאסין ולזוג נולדו שני בנים, אוגו פאנו, פיזיקאי, ורוברט פאנו, מתמטיקאי ומומחה במדעי המחשב, שהיו לפרופסורים באוניברסיטאות בארצות הברית. ג'ינו פאנו היה גם כן דודו של הפיזיקאי והמתמטיקאי יואל רקח.
עם תלמידיו נמנה בנימינו סגרה, שהצהיר ב-1950 כי שיעורי הגאומטריה הפרויקטיבית בשנים 1919–1920 היו הגורם המכריע להחלטתו לבחור סופית בקריירה בתחום המתמטיקה.
פרסים ואותות הוקרה

חבר באקדמיה דיי ליצ'אי.
חבר באקדמיה של טורינו.
1893 - חבר באקדמיה וירג'יליאנה של מנטובה.
1928 - העיטור להצטיינות בחינוך הציבורי של איטליה.
1950 - מיוזמת תלמידיו וידידיו, התקיימה לכבודו בטורינו סדרת הרצאות מדעיות.
עיטור מסדר הכתר של איטליה בדרגת קצין.
מכתביו

1890 - תרגום לאיטלקית של "תוכנית ארלנגן" של פליקס קליין.
1914 - Lezioni di geometria descrittiva
1930 - Lezioni di geometria analitica e proiettiva עם אלסנדרו טראצ'יני.
1935 - Geometria non euclidea - Introduzione geometrica alla teoria della relatività - (גאומטריה לא-אוקלידית - מבוא גאומטרי לתורת היחסות)
לקריאה נוספת

Alessandro Terracini, Necrologio di Gino Fano, Bollettino dell’Unione Matematica Italiana, serie 3, volume 7 (1952), n. 4, p. 485-490
Walter Mantovani Gino Fano (1871-1952) Un mantovano fra i più illustri matematici del suo tempo Atti e Memorie della Accademia Nazionale Virgiliana, LXXIII 2005
2011 Silvano Montaldo, Paola Novaria ed Gli archivi della scienza - L'Università di Torino e altri casi italiani -Franco Angeli, Milano
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  A.Collino
1 2 3 4  W.Mantovani 2005
↑  S.Montaldo, P.Novaria ע'113
↑  לפי זיכרונות בנו, רוברטו - מצוטט ב-2011 S.Montaldo, P.Novaria
↑  2011 S.Montaldo, P.Novaria ע' 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528249205171  BnF: cb108015992 (data)  GND: 116407913  ICCU: LO1V062557  ISNI: 0000 0001 1991 8944  LCCN: n87830596  MGP: 43285  SUDOC: 115466819  VIAF: 32747700   WorldCat (עם VIAF): 32747700 
מישור פאנו - הדוגמה הכי קטנה של מרחב פרויקטיבי - 7 נקודות ו-7 ישרים
ג'ף קונס

| --- | --- |

 לידה:  21 בינואר 1955 (בן 69) יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  כללת האמנות של מכון מרילנד  בית הספר לאמנות של מכון שיקגו 
 זרם באמנות:  פופ ארט, אמנות מושגית, פוסטמודרניזם, מינימליזם 
 הושפע על ידי:  Ed Paschke 
 יצירות ידועות:  Vaccum (Jeff Koons), Puppy, Rabbit, Kiepenkerl, Balloon Dog (Magenta), כלב בלון (כחול) 
 פרסים והוקרה:  דב ברלין (2001)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  צ׳יצ׳ולינה (1 ביוני 1991–1994) 
 www.jeffkoons.com
 
ג'ף קונס (באנגלית: Jeff Koons; נולד ב-21 בינואר 1955) הוא פסל וצייר אמריקאי. קונס הוא אחד האמנים העכשויים הידועים ביותר, המצליחים ביותר והיקרים ביותר. ידוע בשל הרפרודוקציות שלו על חפצים בנליים יחסית (כגון אומנות בלונים בפלדת אל חלד או פסל מונומנטלי מפרחים בצורת כלבלב).
ביוגרפיה

קונס נולד בעיר יורק (אנ'), שבפנסילבניה, ב-1955. ב-1972 החל ללמוד אמנות במכון מרילנד קולג' לאמנות (אנ') (MICA) בבולטימור, ולאחר מכן בבית הספר של מכון האמנות של שיקגו (אנ') (SAIC), שם למד אצל האמן הידוע אד פסצ'קה (אנ').
קריירה

בשנת 1976 החל קונס לעבוד כברוקר בוול סטריט בניו יורק.
קריירה > אמנות

יצירותיו של קונס נמכרות במחירי שיא. במאי 2019 נמכרה יצירתו "ארנב" תמורת 91 מיליון דולר, מחיר שיא ליצירה של אמן חי.
המבקרים חלוקים בדעותיהם לגבי קונס. יש הרואים בעבודותיו חלוציות ובעלות חשיבות אמנות-היסטורית מרכזית. אחרים מבטלים את עבודתו כקיטש, ומאשימים אותו בהתנהלות מסחרית צינית.
פסלי הכלבים של קונס מוצגים בגלריות ובתערוכות ברחבי העולם בצבעים שונים: כחול, כתום, אדום, ורוד וצהוב. חלקם בגובה עד 40 ס"מ ואחרים מתנשאים לגובה של עשרה מטרים
קונס יצר פסל בדמות האמנית ליידי גאגא, המוצג על גבי עטיפת האלבום שלה ARTPOP.
במהלך 2017 הציג פסל ענק של כלב עשוי ניילון בהופעות של ג'יי זי
בשנים 2020–2021 הוצגו מבחר מעבודותיו של קונס בתערוכה במוזיאון תל אביב לאמנות תחת הכותרת "ערך מוחלט". עקב מגפת הקורונה לא התאפשר לקונס להגיע לפתיחת התערוכה המתוכננת.
בפברואר 2023 בערב הפתיחה החגיגי של יריד האמנות "ווינווד" במיאמי, שברה בשוגג מבקרת בתערוכה, פסל כלב בלון כחול בגובה של 40 סנטימטרים ובשווי מוערך של 42 אלף דולרים.
"צבעונים", הנובר, גרמניה
"קיפנקרל", וושינגטון, ארצות הברית
"כלבלב", ליד מוזיאון גוגנהיים, בילבאו, ספרד
חיים אישיים

בהיותו סטודנט נולדה לו בת. אמה הצעירה סירבה להנשא לו והילדה נמסרה לאימוץ. לאחר שנים חודש הקשר בין קונס לבתו.
בשנת 1991 נישא קונס לצ'יצ'ולינה. הזוג זכה לתשומת לב תקשורתית כאשר קונס יצר פסלים וציורים המתארים את בני הזוג בעת קיום יחסי מין. בשנת 1992 התגרש הזוג, זמן קצר לפני לידת בנם לודוויג. צ'יצ'ולינה עזבה את ארצות הברית עם בנה והמשמורת עליו נידונה בתהליך משפטי ארוך. ב-1998 קיבל קונס את המשמורת החוקית על הילד, אך זה נשאר עם צ'יצולינה באיטליה.
הערות שוליים

↑  Scott Reyburn, Jeff Koons ‘Rabbit’ Sets Auction Record for Most Expensive Work by Living Artist, New York Times, May 15, 2019
↑   רוברטה סמית, תפסיקו לשנוא את ג'ף קונס, באתר הארץ, 19 במאי 2019
1 2 3  טעות בשווי 42 אלף דולר: מבקרת שברה פסל של האמן ג'ף קונס, באתר ynet, 19 בפברואר 2023
↑  חיים הנדוורקר, ג'ף קונס ביטל הגעתו לתערוכה שלו בישראל, בעקבות התפשטות הקורונה, באתר הארץ, 5 במרץ 2020
↑  מתורגם מהוויקיפדיה האנגלית: Anthony, Andrew (16 October 2011). "The Jeff Koons Show". London: The Guardian. Retrieved 2012-06-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453089405171  PLWABN: 9810635790205606  BIBSYS: 90654080  BNE: XX5536530  BnF: cb12498387n (data)  CiNii: DA07157703  GND: 119082292  ISNI: 0000 0001 0865 0102  LCCN: n88205092  LNB: 000209316  NGV: 14345  NKC: js20061103009  NLA: 35701475  NLK: KAC202266115  NSK: 000083028  NTA: 085008486  PIC: 22719  RERO: 02-A003467783  RKD: 45761  SNAC: w6v201rj  SUDOC: 034202285  Trove: 1048971  ULAN: 500118778  VIAF: 5035739   WorldCat (עם VIAF): 5035739 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס מ. ביוקנן

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1919 מרפריסבורו, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בינואר 2013 (בגיל 93) בלאקסבורג, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת טנסי  אוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי 
 מנחה לדוקטורט:  פרנק נייט 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ורג' מייסון  אוניברסיטת וירג'יניה  אוניברסיטת המדינה של פלורידה  אוניברסיטת פלורידה 
 תלמידי דוקטורט:  Charles Plott, Mark V. Pauly, Richard Edward Wagner, Randall G. Holcombe, Charles Breeden 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1986)  המדליה הלאומית למדעי הרוח (2006)  פרס אדם סמית (1988)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה 
 
ג'יימס מ. ביוקנן (באנגלית: James McGill Buchanan, Jr.; ‏3 באוקטובר 1919 – 9 בינואר 2013) היה פרופסור לכלכלה, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1986 על תרומותיו לתאורית הבחירה הציבורית. עבודתו של ביוקנן אפשרה לבחון את הדרך בה האינטרסים האישיים של הפוליטיקאים וכוחות לא כלכליים משפיעים על המדיניות הכלכלית של ממשלות.
ביוקנן סיים תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי ואת התואר השני באוניברסיטת טנסי בשנת 1941. בשנות המלחמה שרת בצוותו של אדמירל צ'סטר נימיץ בהונולולו שם פגש ונישא לאשתו אן.
בשנת 1948 סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת שיקגו שם הושפע רבות מפרנק נייט ומעבודתו של הכלכלן השוודי קנוט ויקסל.
ביוקנן ייסד את הגישה של הכלכלה הפוליטית של וירג'יניה, שם ייסד את מרכז תומאס ג'פרסון. כמו כן לימד ב-UCLA, באוניברסיטת מדינת פלורידה, אוניברסיטת טנסי ואוניברסיטת ג'ורג' מייסון.
עבודתו של ביוקנן כוללת כתיבה נרחבת בנושא מימון ציבורי, החוב הציבורי, הצבעה, ניתוח מדוקדק של תיאורית של הסכמות הדדיות בנושאי הצבעה, מקרו-כלכלה וליברטריאניזם.
יחס לכלכלה הקיינסיאנית

לפי ביוקנן ההיסטוריה הפיסקלית המערבית מתחלקת לעידן הטרום-קיינסיאני והעידן הפוסט-קיינסיאני. בעידן הטרום-קיינסיאני, עד אמצע המאה ה-20, המדיניות הפיסקלית המערבית דגלה בשמירה על תקציב ללא גירעון והשימוש בחוב לאומי נשמר למצבי משבר. לעומת זאת מאמצע המאה ה-20 עברה המדיניות הפיסקלית המערבית למצב בו חוב לאומי משמעותי הפך לנורמה המקובלת.
ביוקנן מתח ביקורת על התפיסה הכלכלית הקיינסיאנית. לשיטתו, תפיסה זו אותה הגה ג'ון מיינרד קיינס מתאימה למשנתו של קיינס שדגל במשטר אליטיסטי (מעין אוליגרכיה). לעומת זאת במודל הדמוקרטי בו השליט חייב לרצות את העם באופן כמעט תמידי, הגישה הכלכלית הקיינסיאנית שמקטינה משמעותית את החסמים מעל הגדלת החוב הלאומי עלולה לדרבן את השלטון להגדיל את ההוצאה הממשלתית באמצעות הגדלת החוב הלאומי באופן שיפגע קשות בכלכלת המדינה בטווח הארוך.