stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון ויליאם דייוויס
קריירה משפטית > בראון מול מערכת החינוך

בהופעתו האחרונה בפני בית המשפט העליון, ניסה דייוויס להגן על מדיניות נפרד אבל שווה בתיק נספח לפסק דין בראון נגד מועצת החינוך. דייוויס, שתמך בהפרדה גזעית ובשליטת המדינה בחינוך, טען שקרוליינה הדרומית ניסתה לחסל כל חוסר שוויון בין בתי ספר של שחורים לאלו של לבנים, ושאל לבית המשפט להתערב בניסיונותיה לעשות זאת. הוא ציפה לנצח, אולם בית המשפט פסק פה אחד כנגדו. הוא החזיר את שכרו אל מדינת קרוליינה הדרומית. הוא סירב להמשיך להשתתף בהליך המשפטי.
מותו ומורשתו

דייוויס היה חבר באיגוד עורכי הדין האמריקנים, במועצה ליחסי חוץ, ובאיגוד הבונים החופשיים. הוא עסק בעריכת דין בניו יורק עד למותו בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית בגיל 81.
על שמו נקרא בניין בווירג'יניה המערבית.
בסרט משנת 1991, "נפרד אבל שווה", שמנסה להמחיז את פסק דין בראון, גולם דייוויס בידי ברט לנקסטר בתפקידו האחרון בקולנוע.
ראו גם

פסק דין בראון נגד מועצת החינוך
ג'ון דייוויס
אלן בזיל, 1920)
דייוויס (מימין) ומזכיר המדינה רוברט לנסינג ב-1917.
ג'ון דייוויס
גוראן ברגוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1950 (בן 74) סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 סוגה:  פולק רוק, הארד רוק, מוזיקת פולק 
 שפה מועדפת:  צרפתית, סרבית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  Wrasse Records, דיסקוטון, Jugoton, מרקורי רקורדס 
 בן או בת זוג:  Dženana Sudžuka 
 מספר צאצאים:  4 
 www.goranbregovic.rs
 פרופיל ב-IMDb
 
גוראן ברגוביץ' (בסרבו-קרואטית: Goran Bregović; נולד ב-22 במרץ 1950) הוא מלחין ומוזיקאי יוגוסלבי. תחילה התפרסם בארצות הבלקן ולאחר מכן, בעקבות כתיבת פסקולים לסרטים מצליחים, נודע בכל העולם.
קורות חייו > ילדות ונעורים

גוראן ברגוביץ' נולד למשפחה בת שלושה ילדים בסרייבו (יוגוסלביה לשעבר, ובירת בוסניה והרצגובינה כיום), לאם סרבית ואב קרואטי, קצין בצבא יוגוסלביה. בילדותו התגרשו הוריו והוא נותר עם אמו.
תחילת דרכו המוזיקלית הייתה בבית ספר למוזיקה בסרייבו, שם למד עד כיתה ב' לנגן על כינור. ברגוביץ' הושעה מבית הספר בטענה שאינו מוכשר מספיק. אמו רשמה אותו לבית ספר טכני, שם ניגן בלהקתו "איזוהיפסה" על גיטרה בס. גם את בית הספר הטכני לא סיים, הפעם בגלל בעיות משמעת. הוא נרשם לבית ספר חדש, שגם בו ניגן על גיטרה בס בלהקת בית הספר – "בשטייה" (Beštije). בגיל 16 אמו עזבה את הבית והוא נאלץ לפרנס את עצמו על ידי מכירת עיתונים, עבודה באתרי בנייה ונגינת מוזיקה אתנית בפאב בעיר קוניץ שבבוסניה.
קורות חייו > קריירה מוזיקלית

בראשית דרכו ניגן ברגוביץ' ביחד עם ז'ליקו בבק (Željko Bebek, זמר בוסני ממוצא קרואטי) מוזיקה אתנית ורוק כבד בהרכב "קודלסקי" בדוברובניק ומאוחר יותר גם בנאפולי שבאיטליה.
ברגוביץ' הקים את להקת הרוק הפופולרית "כפתור לבן" (Bijelo dugme) ביוגוסלביה בשנת 1974 והוביל אותה עד להתפרקותה ב-1989. הלהקה שילבה במוזיקה שיצרה את רוק הרועים, שהיה פופולרי מאוד ביוגוסלביה של שנות ה-70 וה-80. ייחודה של הלהקה היה בכך שהיא מורכבת מכל הקבוצות האתניות שהיו בבוסניה: מוסלמים, קרואטים וסרבים.
ב-1988 החל הקשר המקצועי שלו עם במאי הסרטים הבוסני אמיר קוסטוריצה, כאשר חיבר את פסקול הסרט "שעת הצוענים" (בסרבית: Дом за вешање, באנגלית: Time of the Gypsies). את קוסטוריצה הכיר ברגוביץ' דרך המוזיקה, שכן גם הוא לקח חלק בסצנת הרוק היוגוסלבית כשניגן על גיטרה בס בלהקת פאנק מקומית. ב-1991 חיבר את הפסקול לסרטו של קוסטוריצה "חלום אריזונה" (באנגלית: Arizona Dream) וב-1995 את פסקול הסרט "מתחת לפני השטח" (באנגלית: Underground, בסרבית: Подземље).
בפסקול הסרט "המלכה מרגו" (בצרפתית: La Reine Margot) משנת 1994 שיתף פעולה עם עפרה חזה.
עם פרוץ מלחמת בוסניה עזב ברגוביץ' את מולדתו ועבר לגור בפריז.
בשנים 2003–2008 הופיע ברגוביץ' בסדרת קונצרטים בשם "My Heart has become Tolerant", שהועלתה ברחבי אירופה. במופע שילב ברגוביץ' שלוש סולניות משלוש הדתות: אמינה – זמרת מוסלמית (צרפת); ואסקה יאנקובסקה – זמרת נוצרייה (מקדוניה) – המבצעת המקורית של השיר Ederlezi מתוך הסרט "שעת הצוענים"; ויעל בדש – זמרת יהודיה (ישראל), יחד עם "תזמורת החתונות והלוויות" שלו, הרכב נגנים ממרוקו והמקהלה האורתודוקסית של מוסקבה.
ברגוביץ' הופיע מספר פעמים בישראל בקונצרטים ובפסטיבלים, בהם פסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת, פסטיבל "שומעים עולם" ומופע "כרמן עם סוף טוב" בהיכל התרבות בתל אביב.
קורות חייו > חיים פרטיים

בשנת 1993 נישא לחברתו דז'אנה סודז'וקה בפריז, שושבינו היה הבמאי אמיר קוסטוריצה.
מאז מתגוררת המשפחה בפריז, ברגוביץ' מתגורר חלק מן הזמן בביתו בבלגרד ויש לו עוד כמה בתים ברחבי העולם.
לברגוביץ' ולרעייתו שלוש בנות. בנוסף יש לו עוד בת בוגרת מיחסים קודמים.
אחיו מתגורר בניו יורק ואחותו בספליט שבקרואטיה.
סגנונו

ברגוביץ' משלב מוזיקה אתנית צוענית שמקורה בבלקן, ביחד עם מוזיקת רוק מודרנית. שורשיהם הסלאביים של יצירותיו מעניקות לצליליו קוסמופוליטיות ייחודית, הזוכה להערכה בעולם כולו. ברגוביץ' משלב סגנונות רבים ביצירותיו, בהם: מוזיקה אתנית מהבלקן, רגאיי, רוק לסוגיו, טנגו, פוליפוניה בולגרית אותנטית, תזמורות כלי הקשה ונקישה ומקהלות.
ג'קסארטוזאורוס

| ג'קסארטוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 84 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: ג'קסארטוזאורוס
מין:: Jaxartosaurus aralensis
שם מדעי
 Jaxartosaurus

ג'קסארטוזאורוס (שם מדעי: Jaxartosaurus; מילולית: לטאת סיר דריה) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים שחי בקרטיקון המאוחר. מאובנים שלו נמצאים בקזחסטן.
מין הטיפוס שלו, J. aralensis, תואר לראשונה על ידי אנטולי ריאבינין (אנ') ב-1937.
לג'קסארטוזאורוס היה ציצה גדולה שייתכן שהשתמש בה לתפיסה חזותית, או להשמעת קולות עם בני אותו מין, כפי שהוסק לגבי יתר הלאמבאוזאוריים. ככל הנראה הם היו אוכלי-צמחים.
ג'מיני 9A

ג'מיני 9A (באנגלית:Gemini 9A) הייתה טיסת החלל המאוישת השביעית בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א. החללית שוגרה לחלל ב-3 ביוני 1966 יחד עם האסטרונאוטים תומאס סטאפורד ויוג'ין סרנן, ומטרתה העיקרית הייתה לבצע מפגש החלל (אנ') עם החללית לא מאוישת וביצוע פעילות חוץ-רכבית.
הצוות

טייס: תומאס סטאפורד
טייס משנה: יוג'ין סרנן
הצוות > צוות גיבוי

טייס: ג'יימס לוול
טייס משנה: באז אולדרין
המשימה ג'מיני 9

הצוות של ג'ימיני 9 כלל אליוט סי וצ'ארלס בסט. בפברואר 1966 במהלך טיסה למפעל מקדונל איירקראפט קורפוריישן הם נקלעו לתנאי מזג האוויר קשים ומטוס התרסק במהלך נחיתה. בעקבות כך צוות סטאפורד/סרנן שהיו צוות גיבוי קודמו לצוות ראשי.
ב-17 במאי 1966 שוגר "טיל מטרה" שאתו צוות ג'מיני 9 היה אמור לבצע את התמרונים בחלל. השיגור לא היה מוצלח ולכן טיסת ג'מיני 9 בוטלה.
ב-1 ביוני 1966 שוגר טיל מטרה חלופי.
השיגור והטיסה

ב-1 ביוני היה ניסיון שיגור ראשון. שלוש דקות לפני ההמראה נאבד הקשר עם מחשב החללית. כתוצאה מכך השיגור נדחה. השיגור המוצלח בוצע ב-3 ביוני 1966 באמצעות טיל השיגור טיטן 2. במהלך השיגור לא אירעו בעיות מיוחדות וכל המערכות פעלו כראוי.
המגע הראשון עם טיל מטרה על מסך המכ"ם  התרחש כאשר הם היו במרחק של 240 ק"מ. לאחר מספר תמרונים והפעלת מנועים המרחק התקצר ואז התברר שמערכת עגינה של טיל המטרה אינה תקינה (לא נפתחה עד הסוף) ולכן לא ניתן לבצע את החיבור. ביום השלישי של הטיסה בוצע פעילות חוץ-רכבית. יוג'ין סרנן היה מצויד במערכת תמרון אישית. במהלך הפעילות התברר שקיימות בעיות במערכת זו וניסוי שלה הופסק. דגם זה של המערכת בהמשך הוחלף בדגם אחר שהניסוי שלו בוצע בשנת 1984.
במהלך הטיסה אסטרונאוטים ביצוע ניסויים נוספים.
הנחיתה התרחשה כ-700 מ' מהמיקום המתוכנן.
החללית מוצבת כיום במרכז המבקרים במרכז החלל קנדי.
ג'ו הק

ג'ו הק (באנגלית: Joe Heck; נולד ב-30 באוקטובר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי ובריגדיר גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כנציג מחוז מס' 3 של נבדה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

הק נולד בשכונת ג'מייקה בניו יורק. ב-1984 סיים תואר ראשון בלימודי בחינוך לבריאות באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. ב-1988 סיים לימודי אוסטאופתיה בקולג' לרפואה אוסטאופתית בפילדלפיה. ב-1992 סיים התמחות ברפואת חירום במרכז הרפואי אלברט שוויצר בפילדלפיה. שימש חבר סגל באוניברסיטת טורו, בקולג' הקהילתי של דרום נבדה ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת נבדה בלאס וגאס. כמו כן שימש חבר סגל באוניברסיטת לובשי המדים במרילנד.
משנת 1991 הוא משתייך לכוחות המילואים של צבא ארצות הברית ומשרת כקצין בדרגת בריגדיר גנרל כמפקד כוח רפואי. הוא בוגר לימודי אסטרטגיה בקולג' המלחמה של צבא ארצות הברית ב-2006. נקרא לשירות פעיל מספר פעמים והוצב בין השאר כחלק מכוח האכיפה בבוסניה והרצגובינה ובעיראק. בנוסף הוא התנדב לאורך השנים בכוחות כיבוי האש, בצוותי אמבולנסים, צוותי סריקה, חילוץ והצלה וכרופא יחידת משטרה מיוחדת (SWAT). הוא בעלים של עסק בתחום שירותי הרפואה.
בשנים 2004 עד 2008 ייצג את המחוז החמישי של נבדה בסנאט המדינתי. בנובמבר 2010 נבחר לנציג המחוז השלישי של נבדה בבית הנבחרים של ארצות הברית, הוא ניצח בבחירות את חברת הקונגרס המכהנת מהמפלגה הדמוקרטית ברוב זעום. ב-2012 נבחר לכהונה נוספת ברוב של 50% מול 43%. הוא מכהן בבית הנבחרים בוועדת שירותי הביטחון וכיו"ר ועדת המשנה לאנשי כוחות הביטחון. כמו כן הוא חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת המודיעין. הוא חבר בין השאר בשדולת בית הנבחרים למען ישראל ובשדולת הרופאים.
ביולי 2015 הודיע כי בכוונתו להתמודד לבחירות לסנאט של ארצות הברית על המושב המתפנה של הארי ריד. בבחירות שנערכו בנובמבר 2016 הפסיד למועמדת המפלגה הדמוקרטית קתרין קורטז מסטו.
הק נשוי ואב לשלושה. הוא נוצרי קתולי באמונתו וחבר אגודת אבירי קולומבוס.
גאי פוקס

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1570? יורק, ממלכת אנגליה 
 הוצאה להורג:  31 בינואר 1606 (יוליאני) (בגיל 35) וסטמינסטר, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 השכלה:  בית הספר סנט פיטר 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 המרד ההולנדי 
 
גאי פוקס
תרשים של הקושרים של מזימת אבק השרפה משנת 1605, פוקס השלישי מימין
גאי פוקס (באנגלית: Guy Fawkes; ‏13 באפריל 1570 – 31 בינואר 1606) היה חייל אנגלי קתולי ואחד הקושרים במזימת אבק השרפה – הניסיון לרצוח את המלך ג'יימס הראשון, מלך אנגליה וסקוטלנד ואת כל הלורדים תוך פיצוץ בית הלורדים בטקס פתיחת הפרלמנט שנערך ב-5 בנובמבר 1605.
פוקס נתפס לפני שביצע את מזימתו, עונה והוצא להורג. יום תפיסתו נחוג מאז מדי שנה במדינות רבות בחבר העמים הבריטי ונקרא "ליל גאי פוקס".
שנותיו הראשונות

פוקס נולד בסטונגייט שביורק לאדוארד פוקס ואידית בלייק והוטבל בכנסיית סנט מייקל לה בלפרי. למד בבית הספר סנט פיטרס.
בגיל 16 המיר פוקס את דתו לקתוליות.
בשנת 1593 הצטרף פוקס לצבא הארכידוכס אלברט מאוסטריה ולחם בהולנד נגד הפרוטסטנטים ההולנדים במסגרת מלחמת שמונים השנים. ב-1602 נכח פוקס במצור על קאלה. בשירותו בצבא הספרדי זכה לכינוי "גווידו". במהלך שירותו הצבאי רכש ניסיון רב בשימוש בחומרי נפץ.
מזימת אבק השרפה

עיקר פרסומו של פוקס מקורו בהשתתפותו כאחד הקושרים במזימת אבק השרפה בשנת 1605. פוקס הניח מטען גדול של אבק שרפה במרתף בית הלורדים במטרה להפעיל את המטען ביום ה-5 בנובמבר בו נערך טקס פתיחת הפרלמנט ולהרוג את המלך ג'יימס הראשון של אנגליה (ג'יימס השישי של סקוטלנד) בשל נטיותיו נגד הקתולים במדינה.
פוקס ושאר הקושרים שכרו מרתף מתחת לבית הלורדים ובו הושמו 60 חביות שהכילו 2.5 טונות של אבק שרפה. אחד הקושרים שלח מכתב אזהרה ללורד מונטיגל הקתולי במטרה להזהירו ועל מנת שלא יהיה נוכח בטקס, והוא יידע את מזכיר המדינה שהורה על חיפוש במרתפים. פוקס התגלה במהלך החיפוש ונאסר. לאחר מספר ימי ענויים (שנעשו בהוראה מיוחדת של המלך) הודה בשמות שותפיו לקשר, וב-31 בינואר הוצא להורג בתלייה, וגופתו בותרה ורובעה.
בתרבות > השפעה על השפה

נראה כי המילה בשפה האנגלית ל"בחור" (באנגלית: גאי - "guy") מקורה בשמו של גאי פוקס. כבר מהחגיגות הראשונות של ליל גאי פוקס נהגו לשרוף במדורות את דמותו של פוקס. לדמות העולה באש קראו "גאי" ובהמשך שויך השם לכל "בחור".
בתרבות > בספרות

סיפור חייו של גאי פוקס שימש השראה לספרו של אלן מור, מסוגת המדע הבדיוני, "וי פור ונדטה". בספר, מצליח הגיבור לפוצץ את בניין הפרלמנט הנטוש ב-5 בנובמבר במטרה להביא לנפילת השלטון העריץ הפשיסטי, שהשתלט על בריטניה, בעקבות אסון גרעיני גלובלי. הספר עובד לסרט ונדטה  בכיכובם של  נטלי פורטמן והוגו ויבינג.
צ'ארלס דיקנס התייחס אף הוא בספריו לגאי פוקס, וכן המשורר ת"ס אליוט מזכיר אותו בשיר "האנשים החלולים".
דיאנה ווין ג'ונס התייחסה לגאי פוקס ולמזימת אבק השרפה בספרה "שבוע המכשפות".
הסופר הפוסט-מודרניסט ויקטור פלווין, התייחס למסכתו של גאי פוקס בספריו "Empire V", ו-"Batman Apollo".
גם "גאי מונטג", גיבור ספרו של ריי ברדבורי "פרנהייט 451", מזוהה עם גאי פוקס.
בתרבות > פופולריות

בסקר שנערך על ידי ה-BBC בשנת 2002 נבחר גאי פוקס לאחד ממאה הבריטים החשובים בכל הזמנים.
מסכות מעוצבות בהשראת פניו של גאי פוקס מזוהות עם אקטיביזם אנונימי, בעיקר בזכות הרומן הגרפי ונדטה והסרט המבוסס עליו, מפגינים ואקטיביסטים רבים בכל רחבי העולם המעוניינים להישאר אנונימיים, עוטים מסכות של אלו בעת פעילותם ולכן חלק ניכר מהמסכות של חברי אנונימוס מעוצבות בהשראת פניו של גאי פוקס והמסכה הפכה למזוהה איתם.
בתרבות > טלוויזיה

בשנת 2018 יצאה לאקרנים מיני סדרה בשם "Gunpowder" העוסקת במזימתם של רוברט קטסבי וגאי פוקס לפוצץ את ארמון מלך אנגליה- ג'יימס הראשון. הסדרה היא דרמה היסטורית המגוללת את סיפורם של המורדים הקתוליים ומאבקם בפרוטסטנטים.
כל שנה מוצגות בטלוויזיה מספר תוכניות על תפיסת גאי פוקס.
בעונה החמישית של הסדרה הכתר ישנו פרק העוסק בחגיגות ליל גאי פוקס במטרה להסתיר את צילומה של הנסיכה דיאנה לראיון דרמטי בביביסי.
גלריה

חתימתו של גאי פוקס מיד לאחר עינויים (למעלה) ולאחר מספר ימים בהם לא עונה (למטה)
שריפת דמותו של פוקס במסגרת חגיגות ליל גאי פוקס
חברי קבוצת אנונימוס במסכות של גאי פוקס
ראו גם

ליל גאי פוקס
מזימת אבק השרפה
גאי סרצ'לו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1936 
 פטירה:  1992 (בגיל 56 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  ריד קולג' 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה באירוויין 
 
גאי סרצ'לו או גאי סרסלו (באנגלית: Guy Sircello;‏ 1936 טקומה, וושינגטון – 1992) היה פילוסוף אמריקאי, שנודע בניתוח אנליטי של האסתטיקה.
ביוגרפיה

סרצ'לו נולד בשנת 1936 בטוקומה, במדינת וושינגטון, כבן הבכור מבין שני ילדיהם של פיט ותרזה סרצ'לו. הוא למד בתיכון לינקולן בעירו וכתלמיד מצטיין זכה במלגה שבעזרתה למד 4 שנים במכללת ריד בפורטלנד (אורגון). סיים לימודים אלה בשנת 1958 עם תואר כפול double major בפילוסופיה והיסטוריה. בשנת 1960 הוא התחתן עם שרון צ'ייפין, חברת לימודים שלו במכללה, וכעבור זמן קצר נסע להמבורג עם מלגת פולברייט על מנת להשתלם בתורתו של ארנסט קסירר שהייתה נושא עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת קולומביה.
לבני הזוג היו 8 ילדים: מתוכם 4 מאומצים ( 3 מהם אחים של הבת המאומצת שנלקחו באומנה). בתם הראשונה נולדה עם נכות קשה ונפטרה בילדותה. המשפחה התגוררה בהתחלה בהמבורג, אחר כך בניו יורק, בפורטלנד ולבסוף בארוויין. בני הזוג התגרשו אחרי 15 שנות נישואים.
סרצ'לו היה לחבר הסגל של מכללת ריד בפורטלנד. בשנתץ 1965 סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולומביה ואחר כך בשנת 1966 התמנה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בשנים 1973–1977 היה סגן-דקאן אחראי על לימודים על-תיכוניים באוניברסיטה ובשנים 1988–1989 עמד בראש הוועד למדיניות ההוראה. משנת 1990 ועד מותו בשנת 1992 ניהל את החוג ללימודי תואר בפילוסופיה.
סרצ'לו היה פעיל בחברה האמריקאית לאסתטיקה ובשנים 1978–1979 עמד בראש האגף ה"פציפי" שלה.
סרצ'לו נודע במיוחד במה שקרא "התורה החדשה של היופי".
חייו הפרטיים

בזמן הפנוי אהב טיולים בהרים ובערים, והתעניין מאוד בבלט, במוזיקה קלאסית ובאמנויות פלסטיות. בעידוד שלו ושל בת זוגו, 3 מילדיהם הפכו לרקדני בלט מקצועיים, שניים לאמנים חזותיים מקצועיים ואחד היה לפסנתרן חובב מוכשר.
סרצ'לו נפטר בשנת 1992 בגיל 55 בלבד עקב סיבוכים של מחלת האיידס.
הגותו

בספרו האחרון, Love and Beauty ("אהבה ויופי") (1989) הציג סרצ'לו בתמצות את התאוריה שלו, המקיפה סוגיות כמו התגרות, התפשטות, נשגבות, סיפוק עצמי. הוא מתאר את השלכות התאוריה שלו בתחום האסתטיקה והאטיקה. הוא מפתח תאוריות של ההנאה, האיכות, היופי האהבה.
לפי סרצ'לו נכשלו הפילוסופים לעיתים קרובות בהבנה ובהמשגה הנכונה של חוויות אנושיות יסודיות מסוימות. הוא מנה בין אלה את יחס האדם ליופי ואת החוש ליופי. במיוחד העיק לסרצ'לו שבקרב הפילוסופים ההשקפה העתיקה על אהבת היופי נדחקה על ידי עיסוקים אנושיים אחרים.
הוא ביקש למלא את החסר שנוצר על ידי כך.
הגותו > ההנאה

סרצ'לו הבחין בין התענגות או סיפוק (pleasure) להנאה (enjoyment).הוא השתמש ב מושג propositional pleasure (סיפוק פסוקית)
המציין סוג מיוחד של התענגות הנבדל מהנאה. הסיפוק או ההתענגות הפסוקית מתאפיינת בעונג מהתרחשות מסוימת, אירוע, מצב וכו'. התענגות מסוג זה היא הנאה פסיבית יחסית. יכולים להתענג מתוצאה של משחק כדורגל או מרמזור ירוק בדרך לעבודה, אבל ההנאה הנוצרת מסיפוק מסוג זה היא משהו ש"קורה" לסובייקט יותר ממשהו שמופעל עליו. ההנאה נוצרת על ידי התפקיד הפעיל שהסובייקט משחק בו.
ההנאה נוצרת מחוויות שאינן כולן מענגות בכל חלקיה ויש בה גם מאמץ וחיפוש בשבילו. למשל, טיפוס מאומץ בהרים יכול להנות על אף החלקים הקשים או מכאיבים שבו. חיפוש הסובייקט לפתרון וכושרו להתגבר על הקשיים עשויים לגרום לטיפוס זה להיות מהנה חרף כל אלה.
יש בהנאה יחס מורכב לחשק במובן שהיא נוטה לתדלק תשוקה נוספת להמשכה. סוג זה של הנאה enjoyment עומדת ביסוד תאוריית האהבה של סרצ'לו.
הגותו > התכונות

במרכז הפילוסופיה של סרצ'לו עומדת תורת התכונות שלו. הוא מגדיר אותן באופן מדויק תוך הסתמכות על המושג PQDs -Properties of Qualitative Difference תכונות ההבדל האיכותי.
תכונות אלה שונות מהתכונות הכמותיות. בהתאם לתורתו, במרכז חוויית היופי עומדת תפיסת התכונות.
אליבא דסרצ'לו קיימות ארבה סוגים עיקריים של תכונות איכותיות. הם מהווים ארבע דרכים לחוות את עולמנו.
התכונות המאפיינות את פעולותינו - אותן אנחנו חווים כשתופסים או זוכרים את פעולותינו.
סרצ'לו הדגים זאת בשתי דוגמאות."העדינות שבדיבור שלי" ו"היעילות שבעבודתי".
תכונות אלה כוללות את מרבית חווייתנו את עצמנו בחיי היום יום שלנו.
התכונות המאפיינות מעשי האחרים כפי שאנחנו חווים אותם:
אנחנו יכולים לחוות את החן שבתנועות של האחר או את העקשנות שבגישתם. סרצ'לו כולל בקטגוריה זו גם תכונות בנתפסות בהבעה של האחרים בתמונות, סרטים, ציורים, פסלים, וכו'.
כך אנחנו עשויים לתפוס את הרגש העצור או העליצות בצילום או בווידאו כמו במפגשים ממבט ראשון.
תכונות הנחוות כ"עקבות" של מעשינו או של מעשי אחרים:
סרצ'לו מגדיר "עקבות" כ"אובייקטים" שאנחנו חווים אותם כתוצר של מעשיהם של יצורים תחושתיים, או אנו עצמנו או אחרים. עקבות אינן צריכות להיות ממש תוצאה של מעשים אלא הם אובייקטים הנתפסים ככאלה, כפי שנוף יכול להיתפס כעקבות של ידו של יוצר. בין השאר, ברצ'לו נתן את דוגמת הסימן שהשאיר היד שלנו ששרטט על החול או את שובל האור שהשאיר זיקוק דינור באוויר.
תכונות הנחוות על ידי מישהו כשייכות לאיזה מעשה, עקבות או ייצוג. נחוות לפעמים לרגע קט כפעולה של האובייקט שבו מתבוננים. דוגמאות:"ים שקט יכול להיתפס כנח בשלווה". "רשרוש עדין של העלים של עץ יכול להיתפס כהנעה עדינה של אבריו".
הגותו > יופי

השכל הישר אומר שהיופי הוא בעיני המתבונן. הפילוסופיה של סרצ'לו מתנגדת לאמרה זו.
הוא טוען שהיופי הוא אובייקטיבי בדרך מאוד ייחודית.
נקודת המוצא שלו הוא בהכרה שכששופטים דבר כבעל יופי משהו באותו אובייקט נחשב יפה.
למשל שקיעת חמה בהרים נראית יפה, זאת בגלל תכונה של האור הבאה לידי ביטוי בשקיעה, או אולי בגלל העומק העוצמתי של המראה, או בגלל תכונה זו או אחרת של הסצנה שהיוצאת מן הכלל בדרך כלשהי.
היופי נמצא עבור סרצ'לו בתכונות השייכות לאובייקטים, לסצנות, לפעולות וכו' במידה גבוהה מאוד.
תכונות של חוסר, ליקוי או פגם אינם נכנסות לקטגוריה זו מכיוון שאינן תכונות מהנות.
הגותו > אהבה

סרצ'לו מתחיל את הטקסט שלו על האהבה כשהוא מעמיד אותה ביחס להנאה.
כדי להתרחק מאסוציאציות סטנדרטיות למונח "אהבה" love משתמש סרצ'לו במילה עם אות ראשונה גדולה Love- במובן טכני.
מושג יסודי בתאוריה שלו הוא זה של שחזור חוויית התכונה.
שחזור על ידי הסובייקט S כולל מה שנתפס כהיזכרויות, חזרות ויצירות מחדש של דימויים, זיכרונות, מחשבות, פעולות, תחושות או מצבים שהם חלק מהחווייה.
התאוריה שלו מוצגת בעזרת ארבע נוסחאות עקרוניות.
מבחר ספרים

Mind & Art: An Essay on the Varieties of Expression. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1972. Paperback, 1978.
A New Theory of Beauty. Princeton Essays on the Arts, 1. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1975.
Love and Beauty. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1989.
מבחר מאמרים

"Beauty and Anti-Beauty in Literature and its Criticism." Midwest Studies In Philosophy, 16: 104–122.
"How Is a Theory of the Sublime Possible?" The Journal of Aesthetics and Art Criticism, Vol. 51, No. 4 (Autumn, 1993), pp. 541–550
References
ג'ורג' פארנל פישר

ג'ורג' פארנל פישר (באנגלית: George Purnell Fisher‏; 13 באוקטובר 1817 - 10 בפברואר 1899) היה התובע הכללי של דלאוור, מזכיר המדינה של דלאוור, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור ושופט בבית המשפט העליון של מחוז קולומביה.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה

פישר נולד ב-13 באוקטובר 1817 במילפורד, דלאוור, ולמד בבתי הספר הציבוריים של מחוז קנט, דלאוור, קולג' מאונט סנט מרי (כיום אוניברסיטת מאונט סנט מרי) באמיטסבורג, מרילנד, לאחר מכן סיים את לימודיו בקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה, ביולי 1838. הוא למד משפטים עם ג'ון מ. קלייטון, אז זקן השופטים של בית המשפט העליון של דלאוור, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1841. הוא נכנס למשרד פרטי בדובר, דלאוור, החל משנת 1841. הוא היה פקיד בסנאט של דלאוור ב-1843, ולאחר מכן היה חבר בבית הנבחרים של דלאוור בשנת 1844. הוא מונה למזכיר המדינה של דלאוור על ידי המושל ג'וזף מאול, שכיהן בין השנים 1846–1847. הוא היה השליש של מייג'ור גנרל נתנאל יאנג, מפקד המיליציה של דלאוור, החל משנת 1846. הוא היה פקיד חסוי של מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון מ. קלייטון בין השנים 1849–1850. פישר סייע במשא ומתן על הסכם קלייטון-בולוור עם בריטניה הגדולה. הוא היה נציב ליישוב תביעות של אזרחי ארצות הברית נגד ברזיל מ-1850 עד 1852. הוא היה מזכירו הפרטי של הנשיא מילרד פילמור החל משנת 1852. בהמשך הוא היה התובע הכללי של דלאוור מ-1855 עד 1860.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס

פישר נבחר כיוניוניסט ממחוז הקונגרס הכללי של דלאוור לבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס ה-37 של ארצות הברית, וכיהן מ-4 במרץ 1861 עד 3 במרץ 1863. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1862 לקונגרס ה-38. לאחר עזיבתו את הקונגרס, הוא היה קולונל של הרגימנט הפרשים הראשון של דלאוור ב-1863.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס > הצעת אמנציפציה מתוגמלת

בקונגרס, פישר תמך בהצעת האמנציפציה המתוגמלת של אברהם לינקולן, אך לא הצליח למצוא מישהו באספה הכללית של דלאוור שהיה מוכן להציג אותה.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

פישר מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן ב-10 במרץ 1863 לבית המשפט העליון של מחוז קולומביה (כיום בית המשפט המחוזי של ארצות הברית עבור מחוז קולומביה) למושב שופט עמית חדש. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-11 במרץ 1863, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. כהונתו הסתיימה ב-1 במאי 1870 עם התפטרותו.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי > תיק בולט

בשנת 1867, פישר ניהל את משפטו של ג'ון סוראט, אחד מקושרי ההתנקשות בלינקולן.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת יותר

לאחר התפטרותו מבית המשפט הפדרלי, שימש פישר כפרקליט ארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-1870 עד 1875. לאחר שעזב את התפקיד הזה (על פי הביוגרפיה שלו מאת צ'ארלס ב. לור), "לא הייתה לו כוונה להיכנס שוב לחיים הציבוריים". עם זאת, הוא מונה על ידי הנשיא בנג'מין הריסון ב-31 במאי 1889, לשמש כמבקר הראשון של מחלקת האוצר של ארצות הברית עד 23 במרץ 1893.
ביוגרפיה > אחרית חייו ומותו

פישר "שב לאחר מכן לבית ילדותו, חי בשקט בספרייתו הענפה, והקדיש את שנות חייו האחרונות לקריאה ולעיסוק בספרות". הוא נפטר לאחר מחלה קצרה ב-10 בפברואר 1899 בוושינגטון הבירה. הוא נקבר בבית הקברות אוק היל בוושינגטון הבירה, ונקבר מחדש בבית הקברות המתודיסטי בדובר.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ג'ורג' פארנל פישר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Trial of John H. Surratt in the Criminal Court for the District of Columbia, Hon. George P. Fisher presiding. 1867. נבדק ב-2020-06-04 – via Library of Congress.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95119082  NARA: 10574173  SNAC: w6qz2bnd  US Congress: F000147  VIAF: 16482331   WorldCat (עם VIAF): 16482331
ג'ורג' פאלודי

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1910 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 בספטמבר 2006 (בגיל 95) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה, קנדה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, בית הספר התיכון הלותרני 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1994)  פרס לזכר ג'וזף פוליצר (1998)  אזרחות כבוד של בודפשט (1996)  עט הזהב (2000) 
 
ג'ורג' פאלודי. פסלו מחרס צבוע בעיר דברצן
ג'וֹרג' פַאלוּדִי (בהונגריה ג'רג' פאלודי במקור לַיימְדוֹרְפֶר - Leimdörfer, בהונגרית: Faludi György; בודפשט, 22 בספטמבר 1910 –בודפשט, 1 בספטמבר 2006) היה משורר יהודי-הונגרי, מתרגם, סופר.