stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
בתרבות המערב > סיכום

רעיון האדם כמיקרוקוסמוס הופיע כדימוי של אידאה מטפיזית אצל אפלטון והפילוסופים היוונים; בימי-הביניים התעלה, במיוחד אצל דנטה, להשקפה תאולוגית-מטפיזית-קוסמולוגית-מוזיקלית-אתית-שירית; בתקופת הרנסאנס התגשם כתפיסה הומניסטית-אגוצרנטרית אוניברסלית; הפך אצל שייקספיר לתפיסה נפשית כלל אנושית; במאה ה-17 קיבל צורה דתית אוניברסלית מצומצמת, מדעית או שירית; ומאמצע המאה ה-18 ואילך, ככל שתרבות המערב נעשתה חילונית, כן הלך ותפס בה מקום שולי.
ביהדות

האדם עולם קטן רעיון מרכזי בתורה ובמחשבת ישראל, ומצוי במקורות רבים. להלן מבחר דוגמאות עם הסברים.
ביהדות > במקרא ומפרשיו

אֵ֣לֶּה תוֹלְד֧וֹת הַשָּׁמַ֛יִם וְהָאָ֖רֶץ בְּהִבָּֽרְאָ֑ם (בראשית ב, ד). אמר רבי יהושע בן קרחה: בהבראם, באברהם, בזכותו של אברהם. פירש השפת אמת שאברהם הוא עיקר הבריאה נשמת הבריאה. רבי נחמיה אומר: מניין שאדם אחד שקול כנגד כל מעשה בראשית? שנאמר זה ספר תולדות אדם, ולהלן הוא אומר אלה תולדות השמים והארץ בהבראם, מה להלן בריאה ועשיה, אף כאן בריאה ועשיה. ודרש רבי יהודה מוסקאטו את ההא הקטנה להורות היות האדם עולם קטן כנגד שמים וארץ.
ראב"ע בפירושו לבראשית (א, כו) כתב שגוף האדם כעולם קטן, ובפירושו לזכריה (יב, א): וטעם ויצר רוח אדם בקרבו שהוא עולם קטן כנגד שמים וארץ.
וּ֝מִבְּשָׂרִ֗י אֶחֱזֶ֥ה אֱלֽוֹהַּ (איוב יט, כו). פירש רבינו בחיי בן אשר: "אמר כי מתוך חלקי גופו שהם שלשה, יראה שלשה חלקי המציאות שבמעשה בראשית שהם מעשה א-לוה, כי הראש באדם ששם השכל השופע כנגד העולם העליון ששם השכלים הנפרדים, ומן הצוואר ועד המתניים הוא חלק אמצעי באדם... כנגד עולם האמצעי שהוא עולם הגלגלים... וממתניו ולמטה הוא החלק השלישי, ויש בכלל החלק הזה, פעולת התולדה והויה והפסד כנגד העולם הזה שהוא בעל הויה והפסד".
תַּ֭מְשִׁילֵהוּ בְּמַֽעֲשֵׂ֣י יָדֶ֑יךָ (תהלים ח, ז). פירש המלב"ים: 'הנה צורת האדם היא צורת העולם בכללו, עד שכל החקים הנפלאים הנמצאים בכל מעשה בראשית כולם נקבצו באו בהאדם, ומצד זה קראוהו הראשונים עולם קטן, אשר הוא המשל והדמות והחיקוי של העולם הגדול כולו, וכמו שבארתי זאת בארך בבאורי על ספר בראשית, על זה אמר "תמשילהו במעשי ידיך" הוא המשל והדמות של מעשי ידיך, עד שערך כולם נגד האדם כערך החלק נגד השלם והפרט נגד הכלל'.
ביהדות > במשנה ומפרשיה

נאמר במסכת אבות:
שמעון הצדיק היה משירי כנסת הגדולה.
הוא היה אומר, על שלשה דברים העולם עומד, על התורה ועל העבודה ועל גמילות חסדים.
רוב המפרשים פירשו עולם במשמעות שמים וארץ (עולם גדול). ויש מפרשים שפירשו עולם במשמעות האדם הנקרא עולם קטן. והאלשיך פירש, כי קיום העולם הזה השפל איננו כי אם על ידי בוא השפע מהעולם העליון והשתלשל על ידי מלאכים שבעולם המלאכים ואחריו דרך עולם הגלגלים עד השפל, וכי על כן ברא א-להים אדם על הארץ, חומרו מעולם השפל, הנפש החיונית מעין עולם הגלגלים, הרוח מעין כעולם המלאכים, והנשמה מעין עולם העליון, ואין ספק כי עשה את האדם דוגמת העולמות למה שהוא סולם מוצב ארצה וראשו מגיע השמיימה, לשלשל על ידו בארבע מדרגותיו שפע העליון, מעולם אשר נשמת האדם משם וממנה אל עולם המלאכים שרוחו מתייחס אליו ומשם אל עולם הגלגלים שנפשו מתייחס אליו ומשם אל הארץ אשר מחומרה קורץ אדמת חומרו.
ובמסכת סנהדרין פרק ד:
ומלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא, טבע כל אדם בחותמו של אדם הראשון, ואין אחד מהן דומה לחברו.
לפיכך, כל אחד ואחד חייב לומר: בשבילי נברא העולם.
פירש רבי נחמן מברסלב: "נמצא, שהעולם נברא בשבילי, צריך אני לראות ולעיין בכל עת בתיקון העולם, ולמלאות חסרון העולם, ולהתפלל בעבורם". וביאר הראי"ה קוק: "כל אדם צריך לדעת, שקרוי הוא לעבוד על פי אופן ההכרה וההרגשה המיוחד שלו, על פי שורש נשמתו, ובעולם הזה, הכולל עולמים אין ספור, ימצא את אוצר חייו... אבל הוא צריך לרכז את חייו בעולמותיו הוא, בעולמות הפנימיים שלו, שהם לו מלואים כל ומקיפים את הכל. חייב אדם לומר בשבילי נברא העולם".
ביהדות > בתלמוד הירושלמי ומפרשיו

במסכת שבת פרק ב הלכה ו, התלמוד הירושלמי עושה שלוש הקבלות בין האדם הראשון לבין העולם:
אדם הראשון דמו של עולם, דכתיב (בראשית ב, ו) ואד יעלה מן הארץ (כפירוש רס"ג ולא אד יעלה מן הארץ, ופירש קרבן העדה, כי לא המטיר ה' על הארץ ואדם אין על הארץ שמכיר בטובת הגשמים ויבוא האדם ויתפלל עליהם, כשיצר ה' את האדם אז ירדו גשמים וצמחו האילנות והדשאים, הרי כמו שהדם נפש כל בשר, אף האדם דמו של עולם בסיבת הגשם).
אדם הראשון חלה טהורה לעולם היה, דכתיב (בראשית ב, ז) וייצר ה' אלהים את האדם עפר מן האדמה (פירש קרבן העדה: עפר משובח מן האדמה שתחת המזבח שמשם הושתת כל העולם).
אדם הראשון נרו של עולם היה, שנאמר (משלי כ, כז) נר א-להים נשמת אדם. (כתב הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל: "עולם קטן זה, אינו בריה אפלה ואטומה ולא כלי קבול, אבל היא אוצרת בעצם הויתו נר דלוק זיק אורה.. עולם קטן זה - האדם - בהתאחדו עם העולם, משלים את הבריאה כולה ומעלה אותה מעולם ריק ואטום לעולם מלא ומואר... כי האדם הוא נר אלקים מתהלך בארץ, שעל ידו ובזכותו נגלים האותות, המופתים והנסים הפלאיים שהם מכוונים להודיע לבני אדם גבורותיו וכבוד הדר מלכותו של אלקי עולם, ושבהם מתגלה אדנותו של אלקי עולם").
ביהדות > בגמרא ומפרשיה

בגמרא מסכת סנהדרין דף לח עמוד א, נאמר:
היה ר' מאיר אומר אדם הראשון מכל העולם כולו הוצבר עפרו
פירש המהר"ל מפראג: "כי האדם הוא כל העולם ומתייחס האדם אל כל העולם בכללו, ולפיכך מכל העולם הוצבר עפרו".
בגמרא מסכת ברכות דף י עמוד א, נאמר:
הני חמשה ברכי נפשי כנגד מי אמרן דוד לא אמרן אלא כנגד הקב"ה וכנגד נשמה: מה הקב"ה מלא כל העולם אף נשמה מלאה את כל הגוף, מה הקדוש ברוך הוא רואה ואינו נראה אף נשמה רואה ואינה נראית, מה הקב"ה זן את כל העולם כלו אף נשמה זנה את כל הגוף, מה הקב"ה טהור אף נשמה טהורה, מה הקב"ה יושב בחדרי חדרים אף נשמה יושבת בחדרי חדרים, יבא מי שיש בו חמשה דברים הללו וישבח למי שיש בו חמשה דברים הללו.
פירש מהרש"א: כבר ידוע בספרי המחקר כי האדם נקרא עולם קטן בכל ענייניו והיינו גופו של אדם וקאמר הכא דהנשמה שבגוף והיא רוחנית כנגד הקב"ה בדמיון הא' דמה הקב"ה מלא כל העולם כמ"ש מכה"כ אף הנשמה מלאה כל הגוף שהוא כנגד עולם וכו'.
ביהדות > במדרשי אגדה

ניסוחו הישיר של הרעיון מופיע באבות דרבי נתן: "האדם הוא עולם קטן, העולם הוא אדם גדול, ומה שיש בזה יש בזה" (אבות דרבי נתן, פרק ל"א). דברים אלו נשענים על רעיון המופיע כבר במשנה (סנהדרין פרק ד) שם מופיעה הקביעה ולפיה כל המציל אדם אחד כאילו הציל עולם מלא.
על כך מובא באבות דרבי נתן:
יצר באדם כל מה שברא בעולמו. ברא חורשים בעולם וברא חורשים באדם - זה שערו של אדם, ברא רוח בעולם, ברא רוח באדם - זה חוטמו של אדם, חמה בעולם חמה באדם - זה פדחתו של אדם; רקיעים בעולם, רקיעים באדם - זה לשונו של אדם.
פירוטו של הרעיון מופיע גם במדרש קהלת רבה (א,ד):
"כי תהיו אתם ארץ חפץ", דרש רבי ברכיה בשם רבי שמעון בן לקיש: כל מה שברא הקדוש ברוך הוא באדם ברא לארץ לדוגמה לו. אדם יש לו ראש, והארץ יש לה ראש שנאמר וראש עפרות תבל. אדם יש לו עיניים, והארץ יש לה עיניים, שנאמר וכסה את עין הארץ. אדם יש לו אוזניים, והארץ יש לה אוזניים שנאמר והאזיני ארץ. אדם יש לו פה, והארץ יש לה פה שנאמר ותפתח הארץ את פיה. אדם אוכל והארץ אוכלת, שנאמר ארץ אוכלת יושביה. אדם שותה והארץ שותה, שנאמר למטר השמים תשתה מים
במדרש תנחומא (פרשת פיקודי ג'): "כתיב: ה' בחכמה יסד ארץ (משלי ג, יט), ואומר: ואמלא אותו רוח א-להים בחכמה (שמות לא, ג), ללמדך שהמשכן שקול כנגד כל העולם, וכנגד יצירת אדם שהוא עולם קטן". באוצר המדרשים יש מדרש ספציפי שזהו כינויו (עולם קטן).
ביהדות > בפילוסופיה היהודית

הרעיון, שהאדם עולם קטן, נפוץ אצל הפילוסופים היהודים של סוף תקופת הגאונים ותחילת תקופת הראשונים, ובמיוחד בפירוש רבי שבתי דונולו לספר יצירה, בספר ערוגת הבושם לרבי משה אבן עזרא, בספר עולם הקטן לרבי יוסף אבן צדיק, ופרק ע"ב של מורה נבוכים חלק א. ובעקבותיהם הרעיון מצוי בספרים מאוחרים יותר. בטעם כינויו "עולם קטן", יש שלוש שיטות עיקריות:
כמו שהיה האדם חותם כל הבריאה, גזרה חכמתו שיהיה דמיון ציור ותכלית כל המציאות בכללו. ודמיונו של אדם למציאות מצד ג' חלקיו הנקראים אצל החבר (ספר הכוזרי, מאמר ד' סימן כ"ה) עולם הטבע, עולם החיות, ועולם הדיבור. היינו עולם הטבע מן הקדום החולק ולמטה ששם מקום הכבוד נושא הנפש המתאווה, והחלק ההוא מתייחס אל העולם התחתון. עולם החיות מן הקדום החולק ולמעלה ששם מושבו של לב נושא הרוח החיוני, והחלק ההוא מתייחס לעולם האמצעי. ועולם הדיבור מן הצוואר ולמעלה ששם משכנו של מוח נושא הנשמה השכלית, והחלק ההוא מתייחס לעולם העליון.
לדעת הרמב"ם, האדם עולם קטן, מפני הדבר שייוחד בו האדם, והוא הכח המדבר, רצה לומר השכל ההיולאני, וראוי היה שנדמה יחס הא-לוה יתעלה לעולם ליחס השכל הנקנה הנאצל לאדם, אשר אינו כח בגוף, והוא נבדל מן הגוף הבדל אמיתי ושופע עליו.
לדעת האברבנאל, הפילוסופים כולם קיימו וקיבלו, שהשם הנכבד מלבד שהוא פועל העולם ותכליתו הוא גם כן צורתו האחרונה, שהפועל אי אפשר שיפעל, אלא אם היה בציורו ובדעתו אופן פעולתו, ובציור העליון יתברך בהשפיעו על נבראיו נכללו ארבע שלמויות (בציור וסדר כולל), היוצאים ונמשכים ממנו: שלימות העצמות, ושלימות הצמיחה, ושלימות ההרגש, ושלימות השכל; ולפי שלא נמצא נברא מהנבראים שיתחברו בו השלמויות כולם דוגמת הציור הא-להי כי אם מין האדם, לכך נאמר בו שהוא 'בצלם א-להים', לפי שיוכללו בצורתו כל השלמויות הנמצאים בציור העליון יתברך בהשפיעו על נבראיו; גם נברא האדם בצלם א-להי, לפי שיש בו דוגמת העולם בכללו, וכל חלקיו שנמצאו והושפעו מאת הציור הא-להי העליון; שהנה נמצא בו הכוח השכלי, שיכיר וישיג מציאות הדברים ועצמיותם ויעשם כוללים, וזה הכח דוגמת העולם השכלי העליון, שכל פעולתם בהשכלה מדעית תמיד; וימצא בו הכוח החיוני בתנועה ובהרגש שהוא דוגמת עולם הגלגלים המתנועים תמיד בלא הפסק; וימצא בו גם הכוח הטבעי שבו ההזנה והגידול וההולדה, בדומה ובכלל הווית הגוף והפסדו, וזהו דוגמת העולם השפל בהוויה והפסד; וכמו שחלקי העולם העליון והאמצעי והשפל מתאחדים בצורה העליונה יתברך, שהיא השומרת וקושרת אותם, ככה באדם הנפש השכלית היא השומרת וקושרת איבריו וכוחותיו כולם, עד שמזה הדימוי נקרא האדם עולם קטן.
ביהדות > במחשבת הקבלה

בספרות הקבלית ייצוג נוספים של רעיון האדם כמיקרו-קוסמוס, הביטוי 'אדם עולם קטן' מופיע בפירוש גם בתיקוני זוהר (דף ק.). גם רמח"ל מנסח את הרעיון בספרו קנאת ה' צבאות בין כללי החכמה (כלל ב'). חידושם של מקובלים הוא בהשלכה של הרעיון מן העולם אל המערכת האלוהית, למשל בקבלת האר"י המציגה תקבולת מדויקת בין איברי גוף האדם לאיברי האלוהות במשמעם הרוחני.
עדות נוספת לרעיון זה מופיעה בספר התמונה חלק ב דף כה: "כי האדם עולם קטן כעניין נעשה אדם בצלמנו כדמותנו".
ביהדות > בפיוט

בפיוט "בשם א-ל אשר אמר" מאת רבי משה אבן עזרא:
וְנֶפֶשׁ טְהוֹרָה נִגְזְרָה מִכְּבוֹד הָאֵל, וְתֶחְסַר מְעַט מִבֹּא לְקַצְוֵי תְהִלּוֹתָיו

וְתִשְׁאַף לְהִתְיַמֵּר בְּמַדַּע אֲשֶׁר קָדַם, וְכָבוֹד אֲשֶׁר נִגְזַר לְכַָל-תָּם בְּדֹרֹתָיו

הֲכִי הִיא בְּגוּף נֹבֵל אֲסוּרָה בְּלִי כֶבֶל, וְחַיָּה וְלֹא-תִבֶל בְּשַׁחַק וְצִבְאוֹתָיו

וְזֶה הוּא בְּשֵׁם עוֹלָם מְכֻנֶּה אֲבָל קָטָן, וּמִי הוּא אֲשֶׁר-בָּא עַד תְּכוּנַת יְצִירוֹתָיו
ראו גם

צלם אלוהים
עולם הקטן
ולטגייסט
הרמטיציזם
לקריאה נוספת > ביהדות

אבות דרבי נתן, פרק לא, מהדורת שכטר, ע' 90–92, וינה תרמ"ז.
שבתי דונולו, ספר חכמוני, ע' 6–30, פירנצה תרמ"א.
שלמה אבן גבירול, ספר תקון מדות הנפש, ע' י-יא, פרשבורג תרנ"ו.
יוסף אבן צדיק, ספר עולם הקטן, לפסיא תרי"ד (1854)
רמב"ם, ספר מורה נבוכים, חלק א, פרק עב, יסניץ תק"ב, ע' 82–87.
יצחק עראמה, ספר עקידת יצחק, ספר בראשית, ע' קיג-קיד, לבוב תרכ"ח.
משה איסרליש, תורת העולה, חלק ב, ע' לח-מ, פראג ש"ל (1570).
יהודה מוסקאטו, ספר נפוצות יהודה, ע' 22–27, ורשה תרל"א.
לקריאה נוספת > בתרבות המערב

Theories of Macrocosms and Microcosms in the History of Philosophy, G. P. Conger, NY, 1922, חיבור זה כולל גם סקירת ספרות קודמת בנושא.
Harman Lozte, Microcosmus: an essay concerning man and his relation to the world, Edinburgh: T. & T. Clark 1885
שביט וסט

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  שביט וסט
 מידע כללי
 סוג:  שביט
 תאריך גילוי:  1975 
 מגלה:  ריצ'רד מרטין וסט 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  12,220±4,300 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  1.000016 
 נטיית מסלול:  43.074±0.001 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  4.4 
 
אנימציה של מסלול C／1975 V1 סביב השמש

     C/1975 V1 ·      Sun ·      Mercury ·      Venus ·      Earth ·      Mars
שביט וסט, שכינוי הרשמי C/1975 V1, 1976 VI ו-1975n הוא שביט שהתגלה באוגוסט 1975. בשיא בהירותו, בפברואר 1976, ניתן היה לצפות בו באור יום מלא, והוא נחשב אחד השביטים הגדולים הבהירים ביותר שחלפו במערכת השמש הפנימית. וסט הוא שביט עם זמן מחזור ארוך, המוערך בכ-500,000 שנה.
לאחר מעבר הפריהליון שלו, התגלה כי השביט התפצל לארבעה חלקים.
היסטוריה

שביט וסט התגלה בצילום על ידי ריצ'רד מ. וסט ממצפה הכוכבים הדרומי האירופי ב-10 באוגוסט 1975. השביט הגיע לפריהליון (הגישה הקרובה ביותר לשמש) ב-25 בפברואר 1976. במהלך הפריהליון הגיע השביט לשיא בהירות נראית של 3-, ולמעט הירח היה האובייקט הבהיר ביותר בשמי הלילה. בין ה-25 ל-27 בפברואר דיווחו משקיפים כי השביט היה בהיר מספיק כדי לצפות בו באור יום מלא.
למרות שאסטרונומים צפו כי שביט וסט יהיה בהיר מאוד, התקשורת הפופולרית לא הרבתה לעסוק בו. חוסר העניין נבע בחלקו מהאכזבה משביט קוהוטק ב-1973, שהיה צפוי להיות בהיר במידה חריגה: הפעם נזהרו מדענים מלפרסם תחזיות שעלולות לעורר את ציפיות הציבור.
הניו יורק טיימס, לעומת זאת, דיווח ב-2 במרץ 1976 כי וסט הוא "שביט שעשוי להוכיח את עצמו כאחד הבהירים בעשור הזה" ויהיה "נראה לעין בלתי מזוינת".
זמן מחזור

עם מסלול כמעט פרבולי, ההערכות של זמן המחזור של שביט זה היו בין 254,000 ל-558,000 שנים. חישוב המסלול של שביט עם זמן מחזור כה ארוך מורכב ביותר, מכיוון שהגרעין שלו התפצל באירוע, שייתכן שגרם להפרעה לא-גרביטציונית של המסלול.
פיצול

לפני מעבר הפריהליון, זמן המחזור של שביט וסט הוערך כ-254,000 שנים. לאחר שהשביט עבר במרחק של כ-30 מיליון ק"מ מהשמש (0.2 יחידה אסטרונומית), הגרעין התפצל לארבעה שברים.
הדיווח הראשון על הפיצול הגיע ב-7 במרץ 1976 בערך בשעה 12:30UT, כאשר התקבלו דיווחים כי השביט נשבר לשני חלקים. האסטרונום סטיבן אומירה, שצפה בשביט באמצעות טלסקופ שובר אור 9 אינץ' של הרווארד, דיווח כי שני שברים נוספים נוצרו בבוקר ה-18 במרץ.
הפיצול של הגרעין היה, באותה תקופה, אירוע חריג למדי, היות שעד אותו זמן נצפו מעט מאוד מקרים של התפרקות שביטים. אחת הדוגמאות הקודמות הבולטות ביותר הייתה השביט הגדול של 1882, ממשפחת שביטי קרויץ. מאז, נצפו שביטים נוספים המתפצלים או מתפוררים במעברם בסמוך לשמש או הרחק ממנה, דוגמה השביט שומייקר-לוי 9.
מאז 2003 השביט התרחק למרחק של כ-50 יחידות אסטרונומיות (7.5 מיליארד קילומטרים) מהשמש.
מינוח

במינוח של אותה תקופה, הוא היה ידוע בשם Comet 1976 VI או Comet 1975n, אך המינוח המודרני הוא C/1975 V1. (שים לב ש"1976 VI" משתמש בספרה הרומית VI = 6, בעוד "C/1975 V1" היא האות V והמספר 1).
הערות שוליים

↑  Donald K. Yeomans (באפריל 2007). "Great Comets in History". Jet Propulsion Laboratory/California Institute of Technology (Solar System Dynamics). נבדק ב-2007-12-28. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Gary W. Kronk. "C/1975 V1 (West)". Cometography. נבדק ב-2011-02-01.
↑  Burnham, R. and Levy, D. Great Comets, Cambridge: Cambridge University Press, 2000, p. 73
↑  Sullivan, Walter (2 במרץ 1976). "Comet Expected in Sky for Week". nytimes.com. New York City: New York Times. p. 17. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. From tomorrow until Sunday a comet that may prove one of the brightest in this decade is expected to reach maximum visibility in the eastern sky before sunrise. ... By Wednesday, Dr. Marsden believes, it will be far enough from the sun to be visible to the unaided eye. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jerry Coffey (2009-09-21). "Comet West". Universe Today. אורכב מ-המקור ב-2012-09-20. נבדק ב-2011-02-01.
↑  COMETS!
↑  Comet disintegrates as it passes too close to the Sun, cosmosmagazine.com, ‏2022-06-18 (ב־Australian English)
↑  Comet 73P/Schwassmann-Wachmann 3 Shows That Breaking Up Is Not So Hard To Do, cneos.jpl.nasa.gov
↑  Horizons output. "Observer Table for Comet C/1975 V1-A (West)". נבדק ב-2019-02-25.
מסלול השביט וסט בשמים במשך 7 ימים. הלולאות של תנועה הפוכה נגרמות על ידי פרלקסה מהתנועה השנתית של כדור הארץ סביב השמש. התנועה הגדולה ביותר מתרחשת כאשר השביט קרוב ביותר לכדור הארץ.
שביט וסט במרץ 1976, סביב שיא הבהירות.
האפלת שפה

השמש כפי שצולמה בעת מעבר נגה על פני השמש. ניתן להבחין בהאפלת השפה שגורמת לכך שמרכזה בהיר יותר משפתה.
המקור הפיזיקלי להאפלת השפה. קו הראייה אל חלקים שונים בשמש מיתרגם למבט אל עומקים שונים בשמש. אור הנפלט משכבות נמוכות יכול (A) להיפלט רק כאשר מביטים אליו ישירות על קו הראייה, מבט אל שפתה של השמש מציג אור שנפלט בשכבות יותר גבוהות. (B)
האפלת שפה היא תופעה פיזיקלית שבה הבהירות הנראית של פני השמש או כוכב נחלשת ממרכזה אל שפתה. מקורה של תופעה זו בכך שפני הכוכב אינם אטומים, אלא בעלי מידה מסוימת של שקיפות המאפשרת לצפות לעומק של כמה מאות קילומטרים לתוך שכבת הפוטוספירה. תופעה זו נראית באופן ברור במיוחד בשמש בזכות קרבתה לכדור הארץ ביחס לכוכבים, אולם תופעות פיזיקליות נוספות מאפשרות לצפות בהאפלת השפה גם בכוכבים מסוימים. בירח לדוגמה, לא נצפית תופעת האפלת שפה, מפני שפניו מוצקים ואטומים.
מבט אל מרכז השמש, שם בהירותה מרבית מכוון שבכיוון זה עומק החדירה מיתרגם למבט אל מרחק קטן ממרכז השמש בו הטמפרטורה גבוהה יותר. מבט אל שפת השמש, שם בהירותה נמוכה יותר, נגרם מכך שחדירה לאותו עומק אופטי מיתרגם למבט אל אזור הרחוק יותר ממרכזה. מראה האפלת שפת השמש תלוי בנקודת המבט של הצופה, וכאשר השמש סובבת סביב צירה אזורים שנעים משפתה למרכז מתבהרים ומוחשכים בהמשך הסיבוב לעבר שפתה השנייה. תופעת האפלת השפה נצפית נוסף לשמש גם בכוכבים שונים, במיוחד בכוכבים משתנים לוקים וכוכבים בעלי כוכבי לכת.
תופעת האפלת השפה נובעת משני תהליכים פיזיקליים המנוגדים זה לזה: השכבה הפנימית יותר חמה יותר ושטף הקרינה ממנה גדול יותר, אולם ההסתברות שפוטון שנפלט משכבה פנימית ייפלט מפני השמש קטנה ככל שמקורו בשכבה עמוקה יותר. במרכז השמש הטמפרטורה מגיעה לכ-15 מיליון מעלות, בעוד שבפניה הטמפרטורה היא כ-6,000 מעלות בלבד, משמעותה של ירידת טמפרטורה זו היא ירידה בעוצמת האור שנפלטת מכל שכבה בתלות בטמפרטורה כפי שמתואר על ידי חוק סטפן-בולצמן. הפוטוספירה אטומה באופן חלקי, ולכן פוטון שנפלט בתוככי השמש עשוי להיבלע לפני שיצא מן השמש, חוק בר-למברט מתאר את הירידה בהסתברות של פוטון לחצות דרך אופטית מסוימת מבלי להיבלע, ומשמעותו ששכבות שנמצאות בעומק אופטי גדול יותר יתרמו פחות להארה. השפעות פנימיות אלו לא משתנות באופן משמעותי בתוך השמש, אולם היטלן על קו ראייה של צופה המרוחק מן השמש תלוי בקו הראייה.
ספייס ג'אם

| --- | --- |

פוסטר הסרט
 בימוי:  ג'ו פיטקה, טוני סרוון, ברוס ו' סמית' 
 הופק בידי:  איוון ריטמן
 תסריט:  ליאו בנוונוטי טימוטי האריס
 עריכה:  שלדן קאן 
 שחקנים ראשיים:  מייקל ג'ורדן באגס באני ווין נייט ביל מארי דאפי דאק
 מדבבים:  דני דה ויטו (Swackhammer) Jocelyn Blue Charity James June Melby Colleen Wainwright (Sniffles) Darnell Suttles פרנק ולקר (צ'רלי דוג) Steve Kehela Joey Camen קתרין רייטמן מל בלאנק (דאפי דאק) די בראדלי בייקר (דאפי דאק, טאז השד הטסמני) קת' סוסי (לולה באני) בילי וסט (באגס באני, אלמר פאד) פול ג'וליאן (The Road Runner) ג'ון פורי (Granny, המכשפה הייזל) מוריס לאמרץ' (פפה לה פיו) ביל פרמר (סילבסטר החתול, פוגהורן לגהורן, יוסמיטי סם, Barnyard Dawg) בוב ברגן (פורקי פיג, טוויטי, מרווין ממאדים, Hubie and Bertie) טי קיי קרטר בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  מייקל צ'פמן 
 אנימטור:  טום מקגראת, Jacques Muller, Spike Brandt, Dave Wasson, פרגל ריילי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Northern Lights Entertainment 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בנובמבר 1996
 משך הקרנה:  88 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קרוסאובר, סרט פנטזיה, סרט ספורט, סרט קומדיה, סרט ילדים, סרט מונפש למחצה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, Moron Mountain, Looney Tune Land 
 תקופת התרחשות:  1973, 1993 
 תקציב:  80,000,000‏$
 הכנסות:  230,418,342‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   spacejam
 סרט הבא:  ספייס ג'אם: אגדה חדשה
 www.spacejam.com/1996/
 דף הסרט ב־IMDb
 
ספייס ג'אם (באנגלית: Space Jam) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים ב-15 בנובמבר 1996. הסרט משלב הנפשה ולייב אקשן.
הכוכבים הראשיים העיקריים בסרט הם הכדורסלן מייקל ג'ורדן והארנב המצויר באגס באני.
עלילה

עלילתו של הסרט מתמקדת בפלישתם של חייזרים קטנים לכדור הארץ כדי לחטוף את הלוני טונס, על מנת להציג אותם בלונה פארק בחלל החיצון, המנוהל על ידי סווקאמר.
באגס באני משכנע את החייזרים שהלוני טונס צריכים הזדמנות להתגונן ומזמין אותם להתחרות נגדם בכדורסל על חירותם. החייזרים, שקטנים מכדי להתמודד עם הלוני טונס במשחק הפיזי כדורסל, גונבים את כישרון המשחק של שחקני NBA, ומשתמשים בהם על מנת להפוך למפלצות ענקיות בעלות כוח רב. הם הולכים למשחק של פיניקס סאנס נגד ניו יורק ניקס וגונבים את כישרונם של פטריק יואינג, לארי ג'ונסון, צ'ארלס בארקלי, מאגסי בוגס ושון בראדלי. המפלצות לא גנבו את הכישרון ממייקל ג'ורדן, כיוון שבזמן זה בעלילה (בדמיון רב למציאות) הוא פרש מכדורסל ועבר לשחק בייסבול.
הלוני טונס מצליחים לגייס את ג'ורדן לעזרתם והלה מתחיל בהכנתם למשחק המכריע. במהלך האימונים מצטרפים לקבוצת המצוירים ארנבת בשם לולה באני וסטן, עוזרו האישי של ג'ורדן.
המשחק עצמו מתחיל לרעתם של הלוני טונס, אך ככל שהמשחק הולך ומתקדם, תחת הנהגתו של ג'ורדן הטונס משתפרים ולבסוף מצליחים לנצח את המפלצות. בעקבות הניצחון המפלצות מחזירות את הכישרונות לשחקני הכדורסל וחוזרים לממדיהם המקוריים, בנוסף לכך הם מחליטים להתפטר מעבודתם אצל סווקאמר ולהישאר בכדור הארץ עם הלוני טונס. הסרט מסתיים עם חזרתו של ג'ורדן לכדור הארץ ולמשחק כדורסל.
צוות השחקנים

מייקל ג'ורדן (בדיבוב העברי – אלון נוימן)
ביל מארי (בדיבוב העברי – יואב בר-לב)
ויין נייט – סטן פודולאק (בדיבוב העברי – צחי נוי)
תרזה רנדל – חואניטה ג'ורדן (בדיבוב העברי – יסמין גמליאל)
מנר וושינגטון – ג'פרי ג'ורדן (בדיבוב העברי – דורון בן-עמי)
בילי וסט – באגס באני (בדיבוב העברי – אוהד שחר), אלמר פאד (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן)
די ברדלי בייקר – דאפי דאק (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן), טאז השד הטסמני (בדיבוב העברי – מיכה אוזין סליאן)
דני דה ויטו – מר סוואקהאמר (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן)
בוב ברגן – פורקי פיג (בדיבוב העברי – תומר שרון), טוויטי (בדיבוב העברי – דור צויגנבום), מרווין ממאדים (בדיבוב העברי – ניר רון), האבי וברטי (בדיבוב העברי – גיא נתיב).
ביל פארמר – יוסמיטי סם (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן), סילבסטר החתול (בדיבוב העברי – תומר שרון), פוגהורן לֶגהורן (בדיבוב העברי – אוהד שחר).
ג'ון פוריי – סבתא (בדיבוב העברי – סיון שביט).
קט סוסי – לולה באני (בדיבוב העברי – תמי צוברי).
מוריס לה מארש – פפה לה פיו (בדיבוב העברי – מיכה אוזין סליאן).
ג'וסלין כחול - חנון כתום (בדיבוב העברי – ענת ניב)
דארנל סאתלס - מונסטאר כתום (בדיבוב העברי – יורם יוספסברג)
יוני מלבים - חנון ירוק (בדיבוב העברי – יסמין גמליאל)
ג'ואי קאמאן - מונסטאר ירוק (בדיבוב העברי – מיכה אוזין סליאן)
קתרין רייטמן - חנון סגול (בדיבוב העברי – סיון שביט)
דוריאן הארווד - מונסטאר סגול (בדיבוב העברי – גיא נתיב)
קולין ויינרייט - חנון אדום (בדיבוב העברי – תמי צוברי)
דוריאן הארווד - מונסטאר אדום (בדיבוב העברי – דור צויגנבום)
צ׳אריטי ג'יימס - חנון כחול (בדיבוב העברי – נתי שטיינברג)
סטיב קהלה - מונסטאר כחול (בדיבוב העברי – חנן לדרמן)
הדיבוב הופק על ידי עוזי פוקס ובוים על ידי הזמרת יסמין גמליאל והשחקנית ענת ניב. אולפן ההקלטות שבו דובב הסרט היה אולפני נ.ל.ס.
סרט המשך

במשך השנים ישנן שמועות על סרט המשך, ב-3 במאי 2016 נודע כי אכן יתרחש סרט המשך בכיכובו של לברון ג'יימס ואת הסרט יביים ג'סטין לין. ב-19 בספטמבר 2018 חשפה חברת האחים וורנר כי לברון ג'יימס יככב בסרט ההמשך, הסרט יבוים על ידי טרנס ננס וראיין קוגלר יפיק את הסרט. הפקת הסרט צפויה להתחיל בקיץ 2019 בתקופת הפגרה מה-NBA. סרט ההמשך צפוי לצאת לאקרנים ב-16 ביולי 2021. ב-30 באפריל 2020, חשף לברון ג'יימס באינסטגרם את הכותרת החדשה של הסרט "ספייס ג'אם: מורשת חדשה" וגם את הלוגו החדש.
הערות שוליים

↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏סלאם דאנק, באתר ‏מאקו‏, 3 במאי 2016
↑  ynet, "ספייס ג'אם" חוזר: לברון ג'יימס וריאן קוגלר ישתפו פעולה בסרט המשך, באתר ynet, 19 בספטמבר 2018
↑   איתמר זהר, לברון ג'יימס יככב בסרט ההמשך של "ספייס ג'אם", במאי "הפנתר השחור" יפיק אותו, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2018
↑  ספייס ג'אם 2 ייצא לאקרנים ב-16 ביולי 2021, באתר ONE‏, 22 בפברואר 2019
↑  "Space Jam 2 Logo Revealed by Lebron James". Movies (באנגלית). נבדק ב-2020-04-30.
↑  James, LeBron (2020-04-30). "2021! pic.twitter.com/4pljFlGtvr". @KingJames. נבדק ב-2020-04-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX3813347  BnF: cb131677327 (data)  GND: 4467432-6  LCCN: n96061595  SUDOC: 035109572  VIAF: 199801083   WorldCat (עם VIAF): 199801083
פלורנס (אסטרואיד)

| --- | --- |

האסטרואיד פלורנס עם שני הירחים שלו כפי שצולמו במהלך החליפה ליד כדור הארץ בספטמבר 2017
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 סיווג ספקטרלי:  אסטרואיד טיפוס-S 
 קטגוריה:  אסטרואידי אמור
 תאריך גילוי:  2 במרץ 1981
 מגלה:  שלטה ג'ון באס
 על שם:  פלורנס נייטינגייל 
 מקום גילוי:  מצפה הכוכבים סיידינג ספרינג 
 מאפיינים מסלוליים
 אפואפסיד:  376,687,438.4 ק"מ (2.518 AU)
 פריאפסיד:  152,589,828.1 ק"מ (1.02 AU)
 ציר חצי-ראשי:  264,565,000 קילומטר, 1.7688895 יחידה אסטרונומית, 1.768993037747079±0.00000000046564 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.4233
 זמן הקפה:  859.48 ימים
 נטיית מסלול:  22.15°
 מספר ירחים:  2
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  4.9 ק"מ ק"מ
 זמן סיבוב עצמי:  2.3581 שעה
 אלבדו:  0.231 
 בהירות נראית:  9.14 
 בהירות מוחלטת:  22
 
פלורנס (ידוע כ-3122 פלורנס או בשם הזמני 1981 ET3, היה גם ידוע כ-1983 CN1), הוא אסטרואיד החולף קרוב לכדור הארץ השייך לקבוצת אסטרואידי אמור (Amor) ומקיף את השמש במרחק של 1.769132 יחידות אסטרונומיות. מעבר קרוב של האסטרואיד התרחש בספטמבר 2017. קוטרו מוערך בסביבות 4.9 ק"מ. נכון ל-2017, פלורנס הוא האסטרואיד הגדול ביותר שנצפה כה קרוב במעברו ליד כדור הארץ.
גילוי

פלורנס התגלה ב-2 במרץ 1981 על ידי האסטרונום אמריקאי "בובי" שֶלטֶה ג'ון באס (Schelte J. Bus) באמצעות מצפה הכוכבים סיידינג ספרינג באוסטרליה. שמו ניתן לו על שם פלורנס נייטינגייל.
מסלול ומאפיינים

פלורנס מקיף את השמש במרחק של 1.0–2.5 יחידות אסטרונומיות. זמן ההקפה הוא 2 שנים ו-4 חודשים (859 ימים). אקסצנטריות המסלול שלו היא 0.4233 וזווית הנטייה של מסלולו היא 22.15°. הבהירות המוחלטת שלו גדולה מ-22.
פלורנס מסווג כאסטרואיד שעלול לסכן במסלולו את כדור הארץ ולהתנגש בו (Potentially hazardous PHA), וזאת כי המרחק המינימלי החזוי בין מסלולו למסלול כדור הארץ הוא פחות מ-0.05 יחידות אסטרונומיות.