stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגנים הבוטניים של אוניברסיטת תל אביב
מתחמים בגן

האתר כולל את הגנים הבאים:
גן ע"ש נח נפתולסקי לצמחיית ארץ ישראל – זהו הגן הגדול במקום, והוא משתרע על-פני 12 דונם (כמחצית משטח האתר). בגן זה גדלים יותר מ-3,300 מיני צמחים מארץ ישראל, ובנוסף יש בו אוסף של צמחי מים.
גן מקלט – מרכז לשימור מינים הנתונים בסכנת הכחדה.
גן לצמחייה טרופית – חממה המדמה את תנאי האזור הטרופי ויערות הגשם.
גן לצמחי תועלת – הגן מתמקד בגידול תבלינים, סיבים, גומי, צמחים המשמשים לייצור צבע, ובהצגת כלים שונים.
גן לצמחי רפואה – הגן מציג צמחים בהם עושה הרפואה העממית שימוש, וכאלה המשמשים בייצור תרופות.
גן קקטוסים וסוקולנטים.
מעבדה לחקר שורשים ע"ש רסין – המעבדה עוסקת בחקר היבטים שונים בהתפתחות שורשים.
גלריית תמונות

הגשר בגנים הבוטניים
מראה בגנים
קקטוס בגנים
מראה בגנים
טווס מצוי בגנים הבוטניים
ראו גם

הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב
לקריאה נוספת

עמוס דה-וינטר, 'בבואה מוקטנת של נופי הצומח בארץ ישראל', גנים ירוקים, 79 (2005), 20–24. (על הגנים הבוטניים)
הערות שוליים

↑  מייסד הגן הבוטני – פרופ' יעקב גליל, באתר של אוניברסיטת תל אביב
| גנים בוטניים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| גנים בוטניים המקבלים מימון ממשלתי | הגן הבוטני הלאומי • הגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם • גן וואהל לוורדים • הגנים הבוטניים של אוניברסיטת תל אביב • הגן הבוטני במקוה ישראל • הגן הבוטני בנאות קדומים • הגן הבוטני במכללת אורנים • חוות הנוי בעמק חפר • נקודה ירוקה • הגן האקולוגי בטכניון • יער אילנות |  |
| גנים בוטניים אחרים | גני הטבע • גבעת תום ותומר • הגן הבוטני בארסוף קדם • הגן הבוטני באילת • הגן הבוטני בעין גדי • גן איריס בכפר יהושע • עתי יפה • גן הקקטוסים  • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • פארק אוטופיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 138917133   WorldCat (עם VIAF): 138917133
Lost Frequencies

| --- | --- |
 לוסט פריקוונסיז בפסטיבל Open Beatz, גרמניה, 2016
לוסט פריקוונסיז בפסטיבל Open Beatz, גרמניה, 2016
 לידה:  30 בנובמבר 1993 (בן 30) בריסל, בלגיה
 שם לידה:  פליקס דה לט
 שם במה:  Lost Frequencies 
 מוקד פעילות:  בלגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקום לימודים:  הקולג' הישועי על שם ז'אן ברכמן הקדוש 
 עיסוק:  דיג'יי, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  האוס
 שפה מועדפת:  הולנדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  סינתיסייזר 
 חברת תקליטים:  The Bearded Man, Armada
 פרסים והוקרה:  פרסי ECHO (2016) 
 http://lostfrequencies.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
פליקס דה לט (בצרפתית: Felix De Laet נולד ב-30 בנובמבר 1993), הידוע בשם הבמה Lost Frequencies, הוא דיג'יי ומפיק מוזיקלי בלגי. הוא ידוע בעיקר בזכות הסינגלים "Are You with Me" משנת 2014 ו"Reality" משנת 2015.
רקע

פליקס דה לט נולד בבלגיה ואת דרכו המוזיקלית התחיל עוד בילדותו. הוא גדל במשפחה מוזיקלית וכבר בגיל צעיר ניגן בפסנתר עם אחיו. דה לט בחר את שם הבמה Lost Frequencies (מילולית: "תדרים אבודים") משום שכאשר התחיל ליצור רמיקסים, הוא היה עושה שימוש בשירים ישנים מסגנונות מגוונים, אותם הוא מכנה "תדרים אבודים". השם Lost Frequencies משקף את ההשפעות הרבות שלו, וכן את הרצון שלו לחשוף חומרים נשכחים ולהציג אותם באור חדש. לדבריו המוזיקה שלו לא קלה להגדרה ולקטלוג בז'אנר מסוים, ו"תדרים אבודים" מסכם אותה.
"Lost Frequencies מושפע ממגוון עולמות מוזיקליים ומשלב בין היפ הופ, דראם אנד בייס, קאנטרי ג'אז סול וטכנו.
קריירה > 2014–2015: "Are You with Me"

בשנת 2014, לוסט פריקוונסיז עשה רמיקס לשיר "Are You with Me" של אמן הקאנטרי איסטון קורבין. השיר הופיע במקור באלבום האולפן השני של קורבין, "All Over the Road", אך לא הופץ כסינגל. לוסט פריקוונסיז עשה רמיקס לשיר והעלה אותו לסאונדקלאוד. הלהיט נוצר בהשראת הרמיקס של Wankelmut לשיר "One Day / Reckoning "Song של אסף אבידן, אשר בעקבותיו החליט דה לט ליצור רמיקס שמבוסס על גיטרות ובאסים.
חברת התקליטים ארמדה מיוזיק ומייסד חברת התקליטים The Bearded Man, מרוואן טלילי, גילו את הרמיקס של לוסט פריקוונסיז והחתימו אותו. המהדורה הרשמית הופצה ב-27 באוקטובר 2014. ב-15 בנובמבר 2014 הסינגל הגיע למקום הראשון ה-Ultratop בבלגיה, כמו כן הגיע למקום השני בטבלת Walloon. בשנת 2015 הגיע לראש הטבלאות של אוסטרליה ואוסטריה. בנוסף השיר הגיע לעשרת השירים המושמעים ביותר במדינות נוספות באירופה, בהן פינלנד, צרפת, הולנד, נורווגיה, ספרד, גרמניה, פולין, אירלנד, שווייץ, בריטניה, שוודיה וטורקיה.
קריירה > 2016: Less Is More

ב-3 ביוני 2016, לוסט פריקוונסיז הפיץ את הסינגל "Beautiful Life", יחד עם סנדרו קוואזה, אשר היה לסינגל הראשון באלבום הבכורה שלו. הוא הודיע בטוויטר כי הוא מתכוון להפיץ את האלבום בספטמבר 2016. ב-8 בספטמבר הוא הפיץ רמיקס לשיר "Cold Water" של ג'סטין ביבר ומייג'ור לייזר. הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו בשם "Less Is More" ב-21 באוקטובר 2016. האלבום כולל את הלהיטים "Are You with Me" ו-"Reality" כמו גם את הסינגלים "Beautiful Life", "What Is Love" ו-"All Or Nothing" יחד עם המוזיקאי אקסל אהנסטרום. במאי ויוני 2017 שניהם הצטרפו לסיבוב ההופעות של הצ'יינסמוקרס. האלבום Less Is More הועמד על ידי IMPALA (איגוד חברות המוזיקה העצמאיות) לפרס אלבום השנה לשנת 2016, כאלבום הטוב ביותר שפורסם בלייבל אירופי עצמאי.
הסינגל "Reality" זכה להצלחה גם כן לצד הסינגל "Are You with Me" והגיע לראש המצעדים ברחבי אירופה. השירים זכו להצלחה רבה גם בארץ, ושני הלהיטים נכנסו לפלייליסט יום של גלגלצ.
Lost Frequencies מופיע גם בפסטיבלים בין לאומיים רבים כמו פסטיבל קואצ'לה וטומורולנד ברזיל בהם היה בשנת 2016, ביולי 2017 אף הופיע בטומורולנד המקורי אשר בבלגיה. Lost Frequencies אף הופיע פעמיים בישראל. ב-19 בינואר 2015 הגיע להופעה במועדון הבארבי בתל אביב. ב-11 באפריל 2017 הצטרף Lost Frequencies להופעה של דימיטרי וגאס ולייק מייק ב"רייב פסח" אשר נערכה בלייב פארק ראשון לציון וב-2018 היה לפתיחה של מרשמלו בישראל בתל אביב.
ב-30 ביולי 2021, הוציא, בשיתוף פעולה עם קאלום סקוט, את הסינגל "Where Are You Now".
ב-1 בספטמבר 2023 הוציאו את הסינגל "Dive" עם טום גרגורי.
הערות שוליים

1 2 3  המפיק Lost Frequencies יגיע להופעה בישראל, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2015
1 2  Lost Frequencies - היוצר והמפיק הבלגי המצליח מגיע לראשונה להופעה בתל אביב, באתר בארבי, ‏19 בינואר 2016
1 2 3 4  מערכת mako מוזיקה, ‏בא להרים: לוסט פריקוונסיס יופיע הערב בישראל, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2016
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏לוסט פריקוונסיס יופיע בישראל, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2015
↑  זוהר צלח, דימטרי וגאס ולייק בישראל - מה מחכה לכם בהופעה?, באתר nana10‏, 10 במרץ 2017
↑  מערכת Time Out, מפיק הדאנס הפופולרי Lost Frequencies יופיע בתל אביב, באתר Time Out, ‏09 בדצמבר 2015
↑  Line-up Tomorrowland 2017
↑  מישל בנימוביץ, ההופעות בארץ לקיץ 2017, ‏29 במרץ 2017 (ארכיון)
↑  מיכל קליינברג וזוהר צלח, מחפשים מה לעשות בפסח? אלו האירועים השווים, באתר nana10‏, 9 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811326587505606  BnF: cb16982298s (data)  GND: 1072112043  ISNI: 0000 0004 4956 1925  LCCN: no2017053242  MusicBrainz: ea7260de-e1b1-43f1-bb11-f78274a36308  VIAF: 315978309   WorldCat (עם VIAF): 315978309
תענכים

| --- | --- |

צילום אוויר של ניר יפה, מלאה, מרכז אומן וגדיש
 מספר יישובים:  13
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  הצפון
 מועצה אזורית:  גלבוע
 חבל ארץ:  עמק יזרעאל
 עיר אם:  עפולה
 תאריך ייסוד:  1953
 על שם:  תל תענך
 דת:  יהדות
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בגוש:  6,136 (2021)
 קואורדינטות:  32°33′13″N 35°16′15″E﻿ / ﻿32.5535°N 35.2709°E﻿ / 32.5535; 35.2709 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) תענכים(למפת הכרמל רגילה) תענכים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תענכים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תענכים   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חבל תַּעְנַךְ הוא גוש התיישבות בדרום עמק יזרעאל, בין עפולה בצפון לפאתי ג'נין בדרום, המונה כ-6,100 תושבים. החבל נקרא על שם העיר המקראית תַּעְנַךְ, המזוהה בתל תענכּ הסמוך מדרום־מערב, וכל יישוביו שייכים למועצה אזורית הגלבוע.
היסטוריה

חבל תענך הוא המשכו הגאוגרפי של בקעת ג'נין, חבל ארץ בו לא הייתה פעילות התיישבותית עד לאחר מלחמת העצמאות. לאחר המלחמה נמצא החבל, שרק 4% מאדמתו הייתה בבעלות יהודית קודם המלחמה, בשליטה ישראלית. בשלב הראשון עברו אדמות החבל הנטושות ברובן לעיבוד משקים וקיבוצים בצפון, ולאחר מכן החל תכנון החבל.
בשנות ה-50, כתוצאה מהעלייה ההמונית לישראל, יושב החבל על ידי עולים מהתפוצות: מרוקו, תוניסיה, כורדיסטן, איראן, טורקיה ופולין.
בדומה לחבל לכיש, תוכנן חבל תענך להיות חבל התיישבותי שלם. היישובים בחבל תוכננו בתחילה כשלושה כפרים תלת־שכונתיים, שהפכו בהמשך למושבים נפרדים. היישוב העשירי רם און הוקם ב־1961.
בתחילה, כל יישוביו היו מקבלים את השם תענך בתוספת אות, עד לקבלת השם החדש (תענך א' – אביטל; תענך ב' – פרזון; תענך ג' – מיטב וכו'). כתוצאה מכך החבל נקרא לפעמים בשיבוש לשון "תענכים", היות שבשלבים הראשונים של הקמת היישובים לא היו שמות ליישובים והיו שהתייחסות אליהם בהכללה כ"תענכים". חלק משמות היישובים והמרכזים הם בהשראת דבורה הנביאה ושירת דבורה: "בספל אדירים הקריבה חמאה", "יעל אשת חבר הקיני", "חדלו פרזון בישראל", "דבורה וברק בן אבינועם".
יישובי חבל תענך > יישובים

אביטל
אדירים
ברק
גדיש
דבורה
מיטב
מלאה
ניר יפה
פרזון
רם-און
יישובי חבל תענך > יישובים > מרכזים אזוריים

מרכז יעל – משרת את אביטל, מיטב ופרזון.
מרכז חבר – משרת את ברק, דבורה ואדירים.
מרכז אומן – משרת את ניר יפה, מלאה וגדיש.
ראו גם

כביש 675
הערות שוליים

↑  חיבור של 6,064 תושבי הגוש למעט יעל, שאוכלוסייה לא נספרה בלמ"ס, עם 72 תושבי יעל בהנחה שממוצע הגודל של כל אחת מ-16 המשפחות בו הוא 4.5 נפשות.
1 2  עפרה קינן, שלבים בתכנון ההתיישבות בחבל תענך, אופקים בגאוגרפיה 59, תשס"ד – 2004, עמ' 95–105‏, JSTOR 23706921
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539724705171  LCCN: sh2002004799  VIAF: 315141098   WorldCat (עם VIAF): 315141098 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמי די

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) צרפת
 זרם באמנות:  קדרות
 
סמי די (.Samy D) (נולד ב-1968) הוא אמן קרמיקה ומעצב ישראלי, יליד צרפת.
ביוגרפיה

סמי די נולד במרסיי בשנת 1968, בשם שמואל דויד כהן, כבנם של גילה ארקין וג'ורג'-אדוארד דה קזאלה, נהג מרוצים ממשפחת בנקאים צרפתית. רק אחרי מותו בשנת 1988 גילה שאביו אלברט כהן אינו אביו הביולוגי. באותו שנה גם נפטרה אחותו.
בצבא שירת במשטרה הצבאית ואחר כך במערכות, בית ההוצאה לאור של צה"ל. אחרי שהשתחרר מהצבא, למד ריקוד בלהקת בת דור אך החליט לוותר על קריירת ריקוד.
את השכלתו רכש במסלול לעיצוב תעשייתי ועיצוב פנים במכון הטכנולוגי חולון. עבודותיו מאופיינות בשימוש בפורצלן לימוז' ובשימוש בעיטור זהב וכן שימוש בקיטש כמקור לעיצוב יצירותיו. עד לשנת 2011 פעלה ברחוב שבזי בנווה צדק חנות שמכרה את יצירותיו של די. במשך השנים עיצב סדרות כלים ייחודיות לחברות שונות, ביניהן סט כלים עבור המחלקה הראשונה של אל על.
יצירותיו הוצגו בגלריות בישראל ובעולם כגון מוזיאון חיפה לאמנות, במוזיאון ארץ ישראל ובתערוכת SOFA בשיקגו.
גלריה

ספל בעיצוב נחש
פורצלן ולסטר זהב
קנקן תה מן "הסדרה הגורגוניאנית"
פורצלן ולסטר זהב
אוסף The Kamm Teapot Foundation
קנקן תה שהוצג במסגרת הביאנלה הרביעית לקרמיקה ישראלית, 2008
פרסים

1999 - פרס ראשון בתחרות ע"ש אליכס דה רוטשילד לאמנות ועיצוב
היסטורית תערוכות

| --- | --- |
 תערוכות יחיד 2008 - גלריה פריסקופ, תל אביב-יפו  2008 HETOME, גלריה עדן לאמנות, ניו יורק תערוכות קבוצתיות 1998 - גלריה יובל לעיצוב מודרני  1999 - גלריה חנקין לעיצוב, חולון  2000 - גלריה ילון קולטון לאמנות קרמית, תל אביב-יפו  2000 - גלריה חנקין לעיצוב – חולון  2001 - גלריה הוראס ריכטר, תל אביב-יפו  2001 - גלריית החלונות, רמת אביב, תל אביב-יפו  2002 - הביאנלה השנייה לעיצוב קרמי בישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו  2002 - אמנות על הקו, מוזיאון חיפה, חיפה:  2002 - WGA, ניו יורק, ארצות הברית  2004 - הביאנלה השלישית לעיצוב קרמי בישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו  2007 - SOFA, שיקגו אילינוי, ארצות הברית, בסיוע קרן AIDA  2007 - ניסוי כלים מס' 5, מרכז ביכורי העיתים, תל אביב-יפו  2008 - "צבעים אמיתיים", גלריה שורשים, תל אביב-יפו  2008 - Vered Gallery, איסט המפטון ניו יורק, ארצות הברית  2008 - SOFA – שיקגו אילינוי, ארצות הברית בשיתוף גלריה עדן, ניו יורק, ארצות הברית  2008 - Craft Show, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, בסיוע קרן AIDA  2008 - הביאנלה החמישית לעיצוב קרמי בישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו  2009 - צבעים אמיתיים, גלריה שורשים, תל אביב-יפו.  2010 - תערוכת האמנות הישראלית ה-11, למען הוועד למלחמה באיידס בישראל  2011 - תערוכת האמנות הישראלית ה-12, למען הוועד למלחמה באיידס בישראל  2014 - "תור הזהב" - שיתוף פעולה עם והאמן הרב תחומי רונן שהרבני, במסגרת שבוע העיצוב חולון.
היסטורית תערוכות > אוספים

אוסף רודין – ניו-יורק ארצות הברית
אוסף קאם לקומקומים - ספרטה, ארצות הברית
אוסף רן רהב – תל אביב
אוסף שטראוס - תל אביב
הערות שוליים

1 2 3  אביבה לורי, סמי די, סיפור אמיתי, באתר הארץ, 18 ביוני 2008
↑  ולא יהיה עוד כאב, "העולם הזה", גיליון 2673 מ-23 בנובמבר 1988, עמוד 40
↑  יובל סער, רגש, חומר - הביאנלה החמישית לקרמיקה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2008
↑  אבשלום חלוץ, בפעם ה-11: אמנות ישראלית נגד האיידס, באתר הארץ, 6 בפברואר 2010
↑  יעל גוטרייך אורון, עכבר העיר, מצגת: תערוכת אמנות ישראלית למען הועד למלחמה באיידס, באתר הארץ, 3 בפברואר 2011
↑  איתן בוגנים, שבוע העיצוב חולון יתקיים בפסח, באתר הארץ, 18 בפברואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290721205171  VIAF: 297292957   WorldCat (עם VIAF): 297292957
למה זה מגיע לי

| --- | --- |

 בימוי:  Philippe de Chauveron 
 תסריט:  Philippe de Chauveron, Guy Laurent 
 שחקנים ראשיים:  כריסטיאן קלוויאר Nicolas Wanczycki David Salles Frédéric Saurel Nicolas Beaucaire Axel Boute יצחק שארי Pascal Nzonzi אמילי קאהן Medi Sadoun Ary Abittan שנטל לאובי אלודי פונטן Frédéric Chau פרדריק בל Noom Diawara ג'וליה פיאטון Cheng Xiaoxing בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 צילום:  ונסן מתיאס 
 מדינה:  צרפת צרפת
 חברת הפקה:  UGC 
 חברה מפיצה:  MTVA (Hungary), UGC 
 הקרנת בכורה:  16 באפריל 2014 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 סרט הבא:  Serial (Bad) Weddings 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
למה זה מגיע לי (בצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu. תרגום: מה עשינו בשם אלוהים?) הוא סרט צרפתי משנת 2014, אשר זכה בפרס לומייר על התסריט. לסרט יצא סרט המשך בשנת 2019 (בעברית שמו הוא למה זה מגיע לי 2, ובצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a encore fait au Bon Dieu. תרגום: מה שוב עשינו בשם אלוהים?).
לסדרה הופקה טרילוגיה אוקראינית מצליחה בשם "חתונה מטורפת".
עלילת הסרט

קלוד ורניי, נוטריון הדוגל בגוליזם ואשתו מארי הם זוג שמרנים קתולים הגרים בשינון, והורים לארבע בנות. כל אחת משלוש בנותיהם הגדולות נישאו לגברים מרקע אתני ודתי שונה: איזבל נישאה לעורך דין מוסלמי ממוצא אלג'יראי, אודיל נישאה ליזם יהודי ממוצא צפון אפריקאי וסגולן נישאה לבנקאי ממוצא סיני.
בני הזוג מתיימרים לקבל את חתניהם אך מתקשים להסתיר את אי הנוחות בקבלת אנשים מתרבויות שונות אלו למשפחתם, הם שמים את מירב ציפיותיהם בבתם הקטנה לור, שתביא לביתם בחור העונה לרצונותיהם ובא מרקע מתאים, אך מכאן העניינים מסתבכים כשמתגלה שבן זוגה, איתו היא עומדת להתחתן, הוא אפריקאי מחוף השנהב.
ביקורות

בצרפת, הסרט קיבל ביקורות חיוביות עם ציון ממוצע של 4.2/5 מהציבור באתר AlloCiné מתוך למעלה מ-9,200 הצבעות ב-30 במאי 2014, כמו גם מבקרי הקולנוע בעיתונות שהעניקו לסרט ציון ממוצע של 3.7/5 מתוך 7 ביקורות. לה פיגארו כינה את הסרט "ניצחון", ו"תופעה מצחיקה".
עם זאת, הביקורות בעולם דובר האנגלית היו פחות חיוביות; הסרט זכה לביקורות מעורבות בבריטניה ובארצות הברית. ה"נשיונל פוסט" כתב כי:"ההומור של הסרט נכשל, כי לפעמים הוא חורג מגבולות הטעם הטוב עם הערות גזעניות ממשיות. שנית (והרבה יותר חשוב בקומדיה) הוא לרוב לא מצחיק בכלל". מגזין וראייטי כתב כי הסרט זכה לביקורת על כך שהוא "מנציח סטריאוטיפים גזעניים והזין את שנאת הזרים של צרפת".
בגלל התוכן השנוי במחלוקת של הסרט, היה לו תפוצה עולמית מועטה. ה"טלגרף" הבריטי דיווח כי צופי הקולנוע הבריטים והאמריקאים לא יזכו לראות את הקומדיה הצרפתית הפופולרית, מכיוון שהיא נדחתה על ידי מפיצי סרטים, המחשיבים אותה כשגויה מבחינה פוליטית ואולי גזענית.
טינקרבל ואגדת לעולם לא

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  סטיב לוטר 
 הופק בידי:  מקול ויגרט
 תסריט:  סטיב לוטר טום רוג'רס
 מדבבים
 מוזיקה:  ג'ואל מקנילי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני דיסניטון Prana Studios
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 3 במרץ 2015
 משך הקרנה:  76 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה 
 הכנסות:  $9,074,501
 הכנסות באתר מוג'ו:   tinkerbell2014
 סרט קודם:  טינקרבל ופיית הפיראטים
 סרט הבא:  טינקרבל: ואקדמיית טינקר(טינקר-בל והעיר האבודה)
 סרטים בסדרה:  טינקרבל (סרט) טינקרבל והאוצר האבוד טינקרבל והסוד הקסום טינקרבל וסוד הכנפיים טינקרבל ופיית הפיראטים
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
טינקרבל ואגדת לעולם לא (באנגלית: Tinker Bell and the Legend of the NeverBeast) הוא סרט באנימציית 3D של חברת וולט דיסני, אשר משמש כספין אוף לסרט "פיטר פן", וכסרט המשך לסרט "טינקרבל ופיית הפיראטים". הסרט הוא הסרט השישי בזיכיון "פיות דיסני", ואורכו כ-76 דקות. הסרט יצא לאקרנים במספר מוגבל של מדינות, כולל ישראל ובריטניה, בה הוקרן הסרט ב-12 בדצמבר 2014. בארצות הברית, זכה הסרט לתפוצה מוגבלת והוקרן במשך 13 יום (המינימום הנדרש לטובת מועמדות לאוסקר) בקולנוע אל קפיטן, החל מ-30 בינואר 2015. הסרט הופץ ישירות לווידאו ב-3 במרץ 2015.ב-2018 האולפן נסגר ובוטלו הסרט השביעי והשמיני בסדרת "טינקרבל", שהשמיני היה אמור לסיים את הסדרה ולהציג, בין היתר, את תחילת היחסים של טינקרבל ופיטר פן, כשהוא נקרא תחת שם העבודה "Tink Meets Peter" ("טינק פוגשת את פיטר").
דיסני הודיעו שיוציאו המשך בספרים וב-5 נובמבר 2024 ישוחרר "טינקרבל והעיר האבודה" ספר שממשיך את הסרטים.
תקציר העלילה

פון היא פיית חיות כיפית ומוכשרת, המאמינה כי אסור להסתכל בקנקן אלא במה שיש בתוכו, ואסור לשפוט חיה לפי גודל שיניה. לאור השקפה זו, היא מתחברת עם יצור מסתורי בשם "נוורביסט". טינקר בל וחברותיה מפחדות מהחיה, וחוששות מהצטרפותה לפיקסי הולו, מה שמביא לכך שיחידת עילית של פיות צופות יוצאות ללכוד את החיה בטרם תהרוס את ביתן. פון חייבת לבטוח בתחושות ליבה ולשכנע את חברותיה הפיות להציל את החיה.
העלילה מתחילה כשפון מצילה גוזל של נץ שכנפו נשברה. נצים ידועים כטורפי פיות ולכן הפיות הצופות מדווחות על המעשה של פון, והיא ננזפת על ידי המלכה קלריון על החלטתה ללכת אחרי ליבה ולא אחרי ראשה. לאחר שהיא מסייעת לגוזל לחזור למקומו הטבעי, היא שומעת שאגה לא מוכרת, מה שמוביל אותה להיכנס למעמקי היער במטרה לחקור את המקור לשאגה. היא מאתרת יצור שמעולם לא נראה לפני כן. לאחר שהיא צופה בו היא מסיקה שהוא בעל תכונות שונות שמזכירות חיות אחרות, למעט תכונה אחת שאינה מוכרת לה, נטייתו לבנות מגדלי אבן באזורים שונים בפיקסי הולו. פון מחליטה לכנות את החיה "גראף".
בינתיים בפיקסי הולו, שמעה פייה צופה שאפתנית בשם ניקס את השאגה, וגם היא החליטה לחקור. לאחר שאיתרה את החיה, היא הלכה לספריית הפיות, שם היא קראה על העומד מולה בספרי החוכמה. דפים קרועים ואיסוף מידע מכמה ספרים במקביל, מביא לכך שהיא מבינה את הכתוב באופן שגוי ומסיקה שגראף יהפוך לחיה מפחידה ומאיימת אף יותר ויהרוס כנראה את פיקסי הולו בסדרת אירועים מסתוריים שסופם בסופה קטלנית.
המלכה קלריון מאיצה בפון וניקס לעבוד יחד ו"לעשות את הדבר הנכון" לצורך הגנתה של פיקסי הולו. כל אחת מהפיות מבינה את הציווי באופן אחר: פון יוצאת לעזור לגראף לסיים את המשימה המסתורית שהוא ממלא, בעוד ניקס נחושה בדעתה ללכוד אותו ולמנוע ממנו לגרום לסופה. גראף אכן הופך למפלצת המתוארת בספר חוכמת הפיות, אך כוונותיו מהוות הפתעה לכולם, שכן מטרתו היא להציל את פיקסי הולו בכך שילכוד את הברקים במבנים שיצר, וימנע מהם לפגוע בעצים ולגרום לשריפה.
מדבבים

ג'יניפר גודווין מדבבת את פון (בעברית, ענת ארליך)
מיי ויטמן מדבבת את טינקר בל
רוזריו דוסון מדבבת את ניקס
לוסי ליו מדבבת את סילברמיסט
רייבן סימון מדבבת את אירידסה
מייגן הילטי מדבבת את רוזטה
פמלה אדלון מדבבת את וידיה
אנג'ליקה יוסטון מדבבת את המלכה קלריון
דנאי גורירה מדבבת את פיורי (גרסה אמריקאית)
מלאני בי מדבבת את פיורי (גרסה בריטית)
קלואי בנט מדבבת את צ'ייס
תומאס לנון מדבב את סקריבל
ג'ף קורווין מדבב את באק
אוליביה הולט מדבבת את מורגן
גריי גריפין קולו של הקריין
קרי ואהלגרן מדבבת את רובין, אייבי
אילן ליבוביץ (שחקן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
אילן ליבוביץ' (נולד ב-1965) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

ליבוביץ' נולד וגדל ברמת גן. הופיע בילדותו בפסטיבל שירי הילדים של 1975 עם השיר "נגה ישנה" לצד מירי אלוני, בצה"ל הוא שירת בלהקת הנח"ל.
לאחר שהשתחחר מהצבא, בשנת 1987, הצטרף ל"להקת הפסטיבל החסידי", שהופיע בפני קהילות יהודיות באירופה ובארצות הברית. באותה שנה השתתף במחזמר "פיגומים", מאת תלמה אליגון-רוז, שהפיקה הטלוויזיה הישראלית.
ב-1989 הופיע בהפקה המחודשת של המחזמר "קזבלן", לצד יהורם גאון, באולם הסינרמה בתל אביב.
ב-1991 הופיע בגרסה הישראלית של המחזמר "שיער" (בתפקיד "קלוד"), בבימוי של צדי צרפתי לצד אייל בוחבוט.
ב-1993 שר בשתי קלטות הילדים של "קסם בג'ימבורי".
ב-1995 הופיע בשתי קלטות הילדים של "סבתא בישלה דייסה".
ב-1996 לקח חלק בדיסק הילדים "הדרקון הלא נכון" שכתב יהונתן גפן והלחין מתי כספי.
החל משנת 1998 השתתף במחזמר "בוסתן ספרדי" שעלה בתיאטרון "הבימה".
ב-2000 שר בקלטת הילדים "ג'אמפי".
הוא ביצע את שירי הפתיחה של מספר סדרות טלוויזיה, וביניהן ניצנץ מארץ החלומות וקופידו. הוא לקח חלק בהפקות דיבוב של מספר סרטים של דיסני, בהם ביצע בעיקר קולות רקע, בסרט מולאן הוא דיבב את קפטן לי שאנג בקטעי השירה.
הוא שימש כזמר ליווי במספר מופעים של הפסטיגל, בפסטיגל הוא כתב את השיר "הפיה הקסומה" אותו ביצעה יעל בר זוהר וזכתה בפסטיגל.
ב-2002 שיחק בסדרה "כנפיים" ששודרה בערוץ הראשון אשר עוסקת בחניכי קורס טיס.
ב-2012 יצא במופע ביחד עם ניקי גולדשטיין ואורי בנאי.
הערות שוליים

1 2  יואב בירנברג, בעד אהבה חופשית, אך רק עם זיוה, חדשות, 13 ביוני 1991
↑  יובל ניב, בידור, חדשות, 9 בספטמבר 1987
↑  יובל ניב, הצדק מנצח, הקיוסק נשאר, חדשות, 22 באפריל 1987
אילנה באום, הצילו את הקיוסק, מעריב, 6 באוקטובר 1987
↑  קזבלן - הצגות המאה בתיאטרון הסינרמה, חדשות, 21 בדצמבר 1989
↑  רותה קופפר, עשיר, דתי ומזרחי נפגשים במטוס, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2002
שגיא גרין, לא על הקפה לבדו, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2002
↑  בן מיטלמן, ‏כולם היו בנאי: שלישיית זמר חדשה, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502614405171  MusicBrainz: d057bb7c-f0f5-4310-9b8a-3721f1976829  VIAF: 308279492   WorldCat (עם VIAF): 308279492
איש חסיד היה

| --- | --- |

עטיפת התקליט "איש חסיד היה"
 כתיבה:  דן אלמגור 
 סוגה:  מחזמר 
 הצגת בכורה:  אוקטובר 1968 
 
"איש חסיד היה" הוא מופע ישראלי המבוסס על שירים, סיפורים וניגונים חסידיים שהועלה לראשונה ב-16 באוקטובר 1968. שם ההצגה הושאל מפיוט ידוע למוצאי שבת (”אִישׁ חָסִיד הָיָה / בְּלִי מָזוֹן וּמִחְיָה // בְּבֵיתוֹ עֻצַּר מִלֵּיבֹש / מִבְּלִי בֶּגֶד לִלְבֹּשׁ”), ותוכנו מספר על מצוקתו של יהודי נזקק הזוכה לישועה מאליהו הנביא.
תוכן

החומר ל"איש חסיד היה" נכתב ונערך בידי דן אלמגור, שליקט שירים, סיפורים וניגונים חסידיים שמקורם בפולקלור העיירה היהודית של מזרח אירופה במאות ה־19 וה־20. סייעו לו בהכנת החומר הרב שמואל אבידור הכהן ושלמה ניצן, ושחקני המופע הציגו אותם בתפאורה פשוטה, בליווי גיטרות וללא תזמורת. מאיר נוי הלחין ועיבד שירים למופע (וביניהם "מכתב לרבי" ו"אברמל'ה מלמד"). מהשירים והסיפורים עלו מצוקותיו הקיומיות של היהודי הפשוט, יחסיו עם אלוהים, הקשר אל הרבי, צער הגלות – והכל נשזר במלנכוליות המלווה גם באופטימיות ואמונה באלוהים. בין שירי ההצגה שהתפרסמו היו "אברמל'ה מלמד", "מכתב לרבי", "זמר ליין", "העצבות רק לטפשים היא", "מעין עולם הבא".
הצלחה בימתית

ייחודה של ההצגה היה בהיותה ציון דרך בטיפול במורשת היהודית מעל במת התיאטרון והבידור הקל, שזכה לכינוי "חסידות בג'ינס". ההצגה, שהופקה על ידי תיאטרון בימות, נחשבה להצלחה בידורית שהצליחה למשוך קהל צעיר ומבוגר, חילונים ודתיים. בסך הכל הוצג המופע למעלה מ־600 פעם בארץ, ובסיבוב הופעות ברחבי העולם. ההצגה זכתה בפרס "המחזה המקורי של השנה" לשנת תשכ"ט מטעם המועצה הציבורית לתרבות ואמנות שליד משרד החינוך ובפרס "תוכנית התיאטרון והסאטירה של השנה" לשנת תשכ"ט במסגרת פרס כינור דוד.
יוסף דן הצביע על המחזה כמייצג חשוב לגישה שכינה "חסידות פרומקיניאנית", ראייה רומנטית וא־היסטורית של התנועה שראשיתה בקובצי הסיפורים החסידיים שערך מיכאל פרומקין וטופחה על ידי כותבים כמרטין בובר. גישה זו זכתה לפופולריות בקרב צאצאי יהודי מזרח אירופה בישראל ובמערב אחרי השואה, אך הלכה ונגוזה ככל שהחסידות חזרה והתאוששה, והפכה מדימוי נוסטלגי לכח קונקרטי בזירה הציבורית.