stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיל ארטין
מחקר מתמטי

ארטין עסק בעיקר באלגברה, תורת המספרים האלגברית, תורת השדות ותורת גלואה. אסופת מאמריו, שנערכה על ידי סרג' לאנג וג'ון טייט, אמנם הסתכמה בכרך אחד אך השפעתו של ארטין על המתמטיקה הייתה גדולה.
בתורת המספרים האלגברית ובתורת השדות הוא תרם רבות לתורת שדות המחלקה.
ארטין תרם הרבה גם לאלגברה מופשטת ולחקר חוגים, חבורות ושדות. גישתו לטיפול באלגברה מופשטת ובפרט באלגברה קומוטטיבית, תוך שילוב מחקרה של אמי נתר, השפיע רבות על המחקר והלימוד בתחום. אחד המושגים הבולטים הקרויים על שמו הוא חוג ארטיני.
לארטין תרומה חשובה מאוד לצורה שבה מנוסחת, מוצגת ומלומדת כיום תורת גלואה העוסקת בקשר שבין הרחבות של שדות לחבורות (ובפרט לחבורת גלואה) והדרך לאפיין באמצעותן פתירות של משוואות אלגבריות (כלומר, פולינומים).
ארטין גם תרם לפיתוח הגישה של שימוש בקוהומולוגיה של חבורות לטיפול בבעיות מתורת חוגי המחלקה.
ארטין תרם גם לאלגברה גאומטרית וטופולוגיה אלגברית (בפרט ל"תורת הצמות", Braid theory).
ארטין תרם לפתרון 2 בעיות מתוך 23 הבעיות של הילברט.
משפטים ומושגים הנקראים על שמו

משפט ודרברן-ארטין
משפט ארטין-צורן (אנ')
משפט ארטין-שרייר (שדות סדורים)
משפט ארטין-שרייר (הרחבות מעגליות)
חוג ארטיני
מודול ארטיני
חבורת ארטין
אלגברת ארטין (אנ')
הפונקציה האקספוננציאלית של ארטין-הסה (אנ')
למת ארטין-ריס (אנ')
פונקציית L של ארטין
חוק ההדדיות של ארטין (אנ')
לקריאה נוספת

Schoeneberg, Bruno (1970). "Artin, Emil". Dictionary of Scientific Biography 1. New York: Charles Scribner's Sons. pp. 306–308.
Hans Zassenhaus (1964) "Emil Artin, His Life and Work", Notre Dame Journal of Formal Logic 5:1–9.
הערות שוליים

↑  אין להתבלבל עם גאומטריה אלגברית.
| 23 הבעיות של הילברט |
| --- | --- | --- |
דויד הילברט
| בעיות פתורות (פותרים) | השערת הרצף (גדל, כהן) • הבעיה השנייה של הילברט (גדל, גנצן) • השלישית (דן) • השביעית (גלפונד, שניידר) • העשירית • השלוש-עשרה (ארנולד) • הארבע-עשרה (נגטה) • השבע-עשרה (ארטין) • התשע-עשרה (דה ג'יורג'י, נאש) • העשרים • העשרים ואחת • העשרים ושתיים |  |
| בעיות פתורות חלקית (פותרים) | הבעיה הרביעית של הילברט • החמישית (גליסון) • התשיעית (ארטין) • האחת-עשרה (הסה) • החמש-עשרה • השמונה-עשרה |  |
| בעיות פתוחות | הבעיה השישית של הילברט • השמינית • השתים עשרה • השש-עשרה • העשרים ושלוש |  |
בעיות המילניום של מכון קליי • בעיות לנדאו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463306205171  PLWABN: 9811802019005606  BIBSYS: 90116412  BnF: cb12298006n (data)  CANTIC: a16539989  CiNii: DA00836059  GND: 119045125  ICCU: MILV000013  ISNI: 0000 0001 0868 875X  LCCN: n50001871  LNB: 000306789  MGP: 7690  NDL: 00431786  NKC: jo2004220557  NLA: 35008671  NSK: 000766458  NTA: 067634222  RERO: 02-A002941395  SELIBR: 234564  SNAC: w6hq5mtt  SUDOC: 03185902X  Trove: 788104  VIAF: 9913430   WorldCat (עם VIAF): 9913430
אילון ועדיה

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1945 (בן 79) חדרה, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מדעי המוח 
 עיסוק:  מדען מוח, חוקר 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  משה אבלס
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכללה האקדמית תל אביב-יפו
 תרומות עיקריות
 הקמת מרכז ע"ש אדמונד ולילי ספרא למדעי המח באוניברסיטה העברית וניהולו במשך 7 שנים חקר התפקוד של תאי-עצב ורשתות עצביות בקליפת המוח
 
אילון ועדיה (נולד ב-18 בפברואר 1945) הוא פרופסור אמריטוס למדעי המוח באוניברסיטה העברית בירושלים, חבר במרכז למדעי המוח ע״ש אדמונד ולילי ספרא (ELSC) ובקהילת מדעי המוח (Jerusalem Brain Community). החל בשנת 2009 היה למוליך קבוצת המקימים של ELSC וכיהן כראש-מייסד מרכז זה עד לפרישתו לגמלאות באוקטובר 2016. פרופ׳ ועדיה ניהל את רוב מחקריו במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בקמפוס עין כרם, בנושא תאי עצב ורשתות עצביות בקליפת המוח.
ביוגרפיה

אילון נולד בחדרה, צעיר בניהם של זיוה לבית קורנפלד (מוורשה) ובניהו ועדיה, ואח ליואש ורותי.
בניהו היה נצר למשפחת ועדייוף הבוכרית, אשר מקורה בהודו. משם הביאו את הידע לגידול ועיבוד כותנה והביקוש למוצרי כותנה היווה מקור עושר למשפחה. הסב, חיים ועדייוף, מאס בחיי הגולה, הגיע לארץ ישראל והשתקע בירושלים. בנו בניהו, אביו של אילון ועדיה, למד לימודים תיכוניים בגימנסיה רחביה בירושלים. בטיול שנתי לחדרה החליט ללמוד חקלאות ולהקים את ביתו במושבה הקטנה, מוכת המלריה. נאמן להחלטתו, למד חקלאות באלג'יר ובאיטליה והיה לאחד האגרונומים הראשונים בארץ ישראל. הוא רכש אדמות בחדרה והחל משנת 1927 פיתח משק חקלאי מתקדם ובו רפת, אורווה, באר ומערכת השקיה, גידולי שלחין, פרדסים ובריכות דגים. גם היום אפשר לראות את הבאר ובריכת המים, אשר הוכרזו כמבנים לשימור, כחלק מתולדות חדרה והתפתחות החקלאות בה.
בילדותו בילה אילון את זמנו הפנוי במשחקים שהתנהלו סביב פרות, סוסים ופרדסים ובטיולים ושחייה ב״חוף חדרה הישן״ (המקום המוכר היום כ"חוף הכרישים", בשל להקת הכרישים שמגיעה מדי חורף לשהייה במים החמים היוצאים מתחנת הכוח חדרה). הוריו עודדו טיולים אלה, על אף שכללו נסיעות אופניים למרחק של כ־5 ק״מ מביתם.
בזמן לימודיו בבית הספר התיכון התעניין בלימודים הומניסטיים, שכללו תנ"ך ותלמוד. מתוך לימודים אלה צמחה תוכניתו להיות מדען ולחקור את פעילות המוח.
בעת השירות הצבאי כקצין צעיר בבית הספר לקצינים, הוצע לו מסלול קידום במסגרת צה"ל, אך אילון העדיף לממש את תוכניתו המקורית ולעסוק במדעי המוח.
אילון הוא אב לשלוש בנות ומתגורר כעת בתל אביב, לאחר כ-50 שנה בירושלים, בה עשה את רוב עבודתו המדעית. חובב שחיה ושיט מפרשיות ועוסק בשניהם באופן פעיל.
מסלול אקדמי

בשנת 1966 החל ועדיה בלימודי ביולוגיה באוניברסיטה העברית. בסיום השנה הראשונה הגיש בקשה, חריגה אז, לשלב לימודים בחוג לפיזיולוגיה עם קורסים נבחרים במתמטיקה ופיזיקה. הבקשה אושרה וכך, כבר בשנת 1968 קידם את הרעיון לבנית לתוכנית לימודים רב-תחומית לביולוגיה חישובית.
בשנת 1971 החל אילון בעבודת מוסמך והמשיך לדוקטורט באותה מעבדה, בהדרכת החוקר הצעיר דאז, פרופ׳ משה אבלס במחלקה לפיזיולוגיה של בית הספר לרפואה הדסה, עין כרם. בשלב הראשון פיתח טכנולוגיה חישובית חדשנית שנועדה למדוד ולרשום בו זמנית פעילות חשמלית של יותר מתא מוח אחד, להבנת תקשורת בין תאי המוח.
כהמשך למחקריו, בחר ועדיה לצאת לתקופת בתר-דוקטורט במחלקה להנדסה ביו-רפואית של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית. שם החל לחקור את תפקוד תאי העצב באונה הקדמית של המוח.
בתחילת שנת 1983 חזר אילון לישראל והצטרף לסגל הפקולטה לרפואה בירושלים. בשנת 1995 הוענק לו תואר פרופסור-חבר ובשנת 2000 הוענק לאילון תואר פרופסור מן המנין.
במהלך שנותיו כאיש סגל באוניברסיטה, היה ועדיה ראש ועדת המיחשב של הפקולטה לרפואה, ראש המחלקה לפיזיולוגיה, חבר המרכז הבינתחומי לחישוביות עצבית (אנ') (Inter-disciplinary Center for Neural Computation), ראש תוכנית הדוקטורט של המרכז לחישוביות עצבית, חבר ועדות בינלאומיות בגרמניה ויפן וחבר באגודות הישראלית, האירופאית והאמריקנית למדעי העצב. וכמו כן שימש במשך 6 שנים co-director של בית ספר קיץ EU-IBRO בחישוביות עצבית (Computational neuroscience). החל משנת 2004 ועד פרישתו היה ראש קתדרת המחקר ע"ש Jack H. Skirball (אנ') באוניברסיטה העברית.
קריירה אקדמית-ניהולית > הקמת המרכז למדעי המוח - ELSC

בשנת 2009 הועמד בראש צוות ההקמה של המרכז למדעי המוח ע"ש אדמונד ולילי ספרא ובנית משכן עבורו -
The Suzanne and Charles Goodman Brain Science Building. החלטת הנהלת האוניברסיטה העברית להקמת המרכז באה בעקבות המלצה של ועדה בינלאומית בראשות Gerald Fischbach (אנ'). צוות ההקמה, בראשות ועדיה, לווה על ידי ועדה בראשות ברט זקמן, זוכה פרס נובל. ועדה זו הנחתה את הנהגת המרכז בבחירת וגיוס חברי מרכז וכן באספקטים האקדמיים.
לאחר הקמת מרכז המוח, ועדיה עמד בראשו עד פרישתו, בסוף שנת 2016.
כמו כן, ועדיה היה שותף לפעילויות נוספות:
קידום וחיזוק שיתופי פעולה ביו חוקרים ותלמידים מתחומים שונים, במסגרת המרכז הבין-תחומי לחישוביות עצבית (ICNC)
בנית תוכניות לימודים רב-תחומיות במדעי המוח וכהונה של שנים בראש תוכנית לדוקטורט של מרכז ICNC
הובלת תהליך קליטת מחשב מרכזי בפקולטה לרפואה. היה זה מחשב אשר נחשב אז חלוצי מסוגו, (VAX-11/780 (אנ')) ואליו רושתו גם מעבדות המחקר. פעילות זו התבצעה בשנות ה-80 של המאה ה-20, תקופה בה המחשוב של מדעי החיים והרפואה עשה את צעדיו הראשונים.
קריירה אקדמית-ניהולית > לאחר הפרישה

במשך 4 שנים, ועדיה פעל כסגן-נשיא לעניינים אקדמיים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו, שם התמקד בעידוד עבודה מדעית מחקרית של הסגל הבכיר, וכן גיבוש והנהגת קריטריונים לקליטת חברי וחברות סגל חדש, ברמה אקדמית גבוהה.
כיום ממשיך ועדיה לעסוק במדעי המוח ומעורב בפעילויות של מרכז ELSC בירושלים.
מחקרים

ועדיה חקר תפקוד של תאי-עצב ורשתות עצביות בקליפת המוח (קורטקס) והתמקד בתהליכים התנהגותיים של תפיסה, פעולה ולמידה.
במאמר משנת 1982 העלו ועדיה וחבריו את ההיפוטזה שגם באזור קורטקס שהוגדר תחושתי (קורטקס שמיעתי ראשוני), תאי עצב משתתפים גם בעיבוד התחושה וגם בהליכי יצירת החלטה ותכנון תגובה התנהגותית רצויה. באותה תקופה, תוצאות אלו היו מנוגדות לתיאוריה השלטת, כי לכל אזור מוחי ולכל תא עצב יש תפקיד ייחודי (גישה זו, בנוסחים מתונים, קיימת גם היום).
באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועדיה חקר, יחד עם שותפיו, את תכונות תאי העצב בקליפת המח הקדמית, הנחשבת קשורה יותר להחלטות ופעולות. במאמר משנת 1986 התפרסמו תוצאות אשר חיזקו את ההיפוטזה כי תא עצב אחד עשוי ליטול חלק בתפקודים שונים. בין היתר התא עשוי לפעול בתגובה לגרויים שונים, כגון גירוי שמיעתי וגם גרוי ראייתי. הממצאים אשר התפרסמו ב-1982 וב-1986 הצטרפו לתיאוריה המסבירה חישובים מוחיים על ידי התארגנות דינמית של אוכלוסיות תאי עצב, כאשר התאים מצטרפים ונפרדים לכדי קבוצה שתבנית פעילותה המשותפת מבטאת מצב מחשבתי - התנהגותי. למשל, כאשר תאי עצב מצטרפים לקבוצה ויוצרים תבנית טמפורלית של פעילות חשמלית, היא אומרת "שמענו צליל משמאל". לאחר רגע קצר אפשר שתאים שהיו בקבוצה התחושתית יתחברו לקבוצה אחרת, שתבנית פעילותהאומרת "כדאי להזיז את היד שמאלה". לכן תא עצב אחד עשוי להיות בעל תפקידים שונים, ואפילו רבים. מנגנון חישוב גמיש עשוי לייעל מאוד את ניצול התאים הקיימים במח וגם לייצר גמישות בהליכי למידה.
עם חזרתו לירושלים, המשיך ועדיה, עם שותפיו החדשים, לחקור תבניות זמן-מרחב (spatio-temporal patterns), כדי לבחון את הדינמיקה של יצירת קשרים תפקודיים של קבוצות תאי עצב במהלך התנהגות. במאמר הראשון הודגם חיזוק קשר בפעילות שני תאי עצב (קורלציה עצבית), במיוחד אם הפעילות המשותפת של התאים תורמת להתנהגות (מספקת חיזוקים חיוביים).
במחקר משנת 1995 נמצא כי קשרים תפקודיים כאלה עשויים להשתנות במהירות רבה (אלפיות השנייה), באופן שקשור לפעולה התנהגותית (תזוזת עין, למשל). מאמר זה והציע כי אפנון הדינמיקה של קישוריות באוכלוסיות תאי עצב היא הבסיס של מנגנוני תפקוד המוח, באופן המאשש ומרחיב את תיאורית הלמידה של הב (אנ'), שהוצגה על ידי דונלד הב ב-1949, לפני שהיו סימוכין ניסיוניים לרעיונות אלו.
בסיכום, עבודותיו של ועדיה הביאו תוצאות ניסויים ביולוגיים שבחנו תיאוריות שמוצעות בעבודות תאורטיות ראשוניות, כגון זו של הב, כמו גם תיאוריות חדשות יותר של חישוביות ברשתות עצבים. התפתחויות תאורטיות וטכנולוגיות תרמו לקידום חקר המוח בגישות חישוביות. בשנות ה-2000 קבוצת המחקר של ועדיה אימצה שיטות המאפשרות רישום סימולטנישל פעילות תאי עצברבים ופיענוח המידע ברשתות עצבים גדולות. כך, למשל, ניתן היה להראות במאמרים משנות ה-2000 התארגנות דינמית של קבוצות תאי עצב, ושינויים התנהגותיים של חיית הניסוי על ידי למידה בממשקי מח מכונה.
פעילות בקהילה

ועדיה פעל רבות להנגשת נושא מחקריו לקהל הרחב. הוא הרצה במסגרת פעילות של מוזיאון המדע בירושלים והשתתף כמרצה בסדרת הרצאות לקהל הרחב בשם "מדוע", מטעם האוניברסיטה העברית והרשות לקהילה ונוער. כמו כן הרצה בשבוע "קולנוע ומח", שהיה תוצר של שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית וסינמטק ירושלים וב"שבוע המודעות למח". פרופ' ועדיה הרצה בכנס ה-9 לחקר חדשנות וטכנולוגיות למידה ע"ש צ'ייס, בנושא המוח היצירתי וממשקי מח מכונה. בתקופת הסגרים, עקב מגפת הקורונה, ועדיה הרצה על ממשקי מח מכונה בסדרת הרצאות זום בשם "זום למח" מטעם האוניברסיטה העברית וכן הרצאת זום ביוזמה משותפת של המכללה האקדמית ת"א-יפו ומרכז ELSC בירושלים.
מבט לעתיד

מחקריהם של ועדיה וחבריו מנסים לפענח תופעות הקשורות לפעילות המוח, מתוך כוונה שיצרו תובנות שניתן לתרגם ליישומים, בעיקר במישור הרפואי. כבר היום קיימים שימושים קליניים בטיפול על ידי גרויים חשמליים, כמו גריית עומק המוח (Deep Brain Stimulation). עבודותיו של חגי ברגמן (חבר ELSCׂ) תרמו לפיתוח טיפולים אלה, לשימוש בחולי פרקינסון. המחקרים אותם הוביל ועדיה בנושא תבניות פעילות חשמלית מהווים תשתית פוטנציאלית לפיתוחים רפואיים וטכנולוגיים עתידיים, אשר יתרמו לטיפול במגוון רחב של מחלות מח, אשר טרם נמצא להן טיפול.
הערות שוליים

↑  הכרישים באים: תחנת הסברה מיוחדת למבקרים הוקמה בחופי חדרה, באתר רשות הטבע והגנים, ‏דצמבר 2022
↑  Vaadia E. et al., Single - unit activity related to sensorimotor association in auditory cortex of a monkey, J. Neurophysiol 48, 1982, עמ' 1201-1213
↑  Vaadia E. et al., Unit study of monkey frontal cortex: active localization of auditory and of visual stimuli, J Neurophysiol 56, עמ' 934-952
1 2  AhIssar E.et al., Dependence of Cortical Plasticity on Correlated Activity of Single Neurons and on Behavioral Context, Science 257, 1992, עמ' 1412-1415
1 2  Vaadia E. et al., Dynamics of neuronal interactions in monkey cortex in relation to behavioural events, Nature 373, 1995, עמ' 515-518
↑  Hebb D. O., The Organization of Behaviour, John Wiley & Sons, 1949, ISBN 978-0-471-36727-7
↑  Enelhard B. et al., Inducing Gamma Oscillations and Precise Spike Synchrony by Operant Conditioning via Brain-Machine Interface, Neuron 77(2), 2013, עמ' 361-375
↑  Lalazar H. et al., Population subspaces reflect movement intention for arm and brain-machine interface control, bioRxiv, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269348905171  BnF: cb15059174w (data)  ISNI: 0000 0001 1572 8190  LCCN: n2004004523  NTA: 291054951  SUDOC: 244814287  VIAF: 64293437   WorldCat (עם VIAF): 64293437
אורי לשמן

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1969 (בן 55)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, מנצח, מעבד, יזם, איש חינוך
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 שיתופי פעולה בולטים:  פסטיבל "צלילי ילדות"
 www.orileshman.com
 
אורי לשמן (נולד ב-22 באפריל 1969) הוא מוזיקאי רב תחומי, מלחין, מנצח ומעבד, יזם ואיש חינוך ישראלי. הוא המנהל של מיזם "קידום דיאלוג באמצעות המוזיקה בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב" וכן המייסד והמנהל הכללי של האתר "Pick a Music", ביחד עם אמנון הרציג ו-אביעד מיתר.
משנת 2012 לשמן הוא המנהל האמנותי של פסטיבל "צלילי ילדות" בחולון.
בת זוגו היא זמרת הסופרן מאי ישראלי לשמן.
השכלה

לשמן הוא תלמידם של פרופ' יצחק סדאי ופרופ' נעם שריף. ב-2007 קיבל את הדוקטורט שלו PhD במחלקה למוזיקולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן. נושא הדוקטורט: "טקסט וסבטקסט במוזיקה של קורט וייל בין השנים 1933-1935". את לימודיו לתואר ראשון ושני עשה באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב: M.A בניצוח תזמורת, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות יתרה, ב-2001. B.A בקומפוזיציה ובניצוח תזמורת, האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות, ב-1998.
את לימודי התיכון עשה בתיכון ע"ש תלמה ילין, מגמת המוזיקה.
מענקים ופרסים

ב-2014 זכה אורי לשמן בפרס שרת התרבות ליצירה בתחום הציונות על יצירתו "יריד המזרח" אותה כתב לטקסטים של המשורר חיים גורי.
זוכה מלגת קרן התרבות אמריקה ישראל להשתלמות במחיצתו של זובין מהטה ב-Bayerische Staatsoper במינכן. במהלך שהותו השתלם אף בניצוח אופרות רנסאנס ובארוק עם אייבור בולטון.
זוכה מלגת הנשיא באוניברסיטת בר-אילן לדוקטורנטים מצטיינים למחקרו על המוזיקה של קורט וייל.
זוכה תעודת הצטיינות מיוחדת מהכנסת לדוקטורנטים מצטיינים.
ייצג את ישראל מטעם איגוד הקומפוזיטורים בכנס הבינלאומי של אגודת הקומפוזיטורים של יבשת אסיה שנערך בפיליפינים, שם ניצח על יצירתו "דברי שיכחון ושלווה".
זכה בפרס מטעם קרן רבינוביץ' לאמנויות על יצירתו "לאה".
זכה בפרס ראשון בתחרות הקומפוזיציה של האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב על יצירתו "כתר מלכות".
זוכה פרס "מארק יגודה" על יצירתו למקהלה "בעין דור".
הוראה

לשמן מרצה בכמה מוסדות מרכזיים בארץ: במרכז הבינתחומי הרצליה - בבית הספר לתקשורת, במרכז נבזלין לעמיות יהודית במסגרתו פיתח ומלמד קורס שנתי של עשרים ושש הרצאות שנקרא "השיר הישראלי בראיה היסטורית, חברתית ותרבותית". בסדרת הרצאות זו, הזמר העברי מהווה גם כלי שדרכו לומדים הסטודנטים על תולדות הציונות, הקמת המדינה, שירה עברית, לשון עברית, זהות ישראלית וכמובן על היצירה התרבותית הישראלית.
לשמן מרצה במכללת לוינסקי לחינוך; מרצה במסלול המצטיינים בקריה האקדמית אונו; מרצה קבוע בהשתלמויות מורים עבור משרד החינוך; בבית הספר "מיוזיק"; מרצה מטעם "אסכולות", האוניברסיטה הפתוחה; מרצה מטעם מכון מגיד, האוניברסיטה העברית; מרצה במכון אבשלום ובמכללת השחר. כמו כן מרצה אורי לשמן בקתדרות שונות ברחבי הארץ, ארגונים חברתיים וארגונים עסקיים.
הלחנה, ניהול מוזיקלי של פרויקטים רב תחומיים

לשמן עוסק בהלחנה, הפקה, עריכה וניהול של קונצרטים, סדרות מופעים והרצאות. הוא מתרכז בהלחנה, שימור, חידוש והנחלת הזמר העברי, השירה העברית ומוזיקה של עדות ישראל. בשנים האחרונות מוזמנים ממנו בקביעות יצירות ושירים לערבי ההוקרה למשוררים ישראליים. יצירותיו מנוגנות בחו"ל ובאולמות רבים ברחבי הארץ.
פרויקט יוטיוב, "קולו של הלב"- חידושים לשירי לאה גולדברג.
"קול המילים" – סדרת מופעים של שירה ומוזיקה בבית אביחי.
"ארץ האש" עם המשורר חיים גורי.
"תפילה ישראלית"
"פגישות לאין קץ" – מופע המוקדש למשורר נתן אלתרמן, צוותא תל אביב.
"יריד המזרח" יצירה לזמרים, שחקנים ותזמורת ע"פ טקסטים של חיים גורי עם הקאמרטה הישראלית ירושלים, תיאטרון ירושלים.
"השירים של חיי" סדרת מופעים של שירה ומוזיקה בתיאטרון צוותא.
"אומרים שהיא קוקו" קברט שירה עם השחקניות רמה מסינגר ושרית וינו אלעד בפסטיבל אישה, חולון.
"במה להמתיק ימים". סדרת מופעים של שירה ומוזיקה בתיאטרון צוותא.
"שרים משוררים" סדרת מופעים של שירה ומוזיקה בבית אבי-חי.
קונצרט מיוחד המוקדש לשירי המשוררים שהלחין בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, כפר בלום.
"נשים משוררות אהבה" מופע המוקדש לשירי משוררות בתיאטרון צוותא.
"שירים שנולדו בצוותא" סדרת מופעים בתיאטרון צוותא. מופע המוקדש לשירי משוררים בהלחנת אורי לשמן בתיאטרון צוותא.
"קצה של חוט" קברט שירי משוררים עם השחקן דרור קרן בתיאטרון הקאמרי.
"לאה" (מונו-אופרה) – יצירה מקורית לשחקנית-זמרת-רקדנית ולתזמורת קאמרית, התזמורת הקאמרית הישראלית.
ניצוח

לשמן מנצח על תזמורות רבות בארץ ובעולם ביניהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בית האופרה Teatro Verdi בטרייסטה – איטליה והפסטיבל הלאומי בטרייסטה לאופרטות, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית של בלגרד, התזמורת הפילהרמונית של יוהנסבורג, התזמורת הפילהרמונית ובית האופרה של קייפטאון, התזמורת הפילהרמונית של סיביו, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע ועוד.
משנת 2003 מוזמן לשמן באופן קבוע לנצח על התזמורת הפילהרמונית של יוהנסבורג וכמו כן הוא משתתף קבוע בפסטיבל "MIAGI" הנערך כל שנה בדרום אפריקה.
לשמן ניצח על התזמורת הקאמרית הישראלית בקונצרטים רבים, ביניהם על יצירתו "לאה" (מונו-אופרה), על האופרה "הנזל וגרטל" שכתב לה עיבוד מיוחד לתזמורת קאמרית, בשיתוף עם האופרה הישראלית, על הפרמיירה הישראלית ליצירתו של המלחין הפולני פרייסנר "רקוויאם לחבר" (Zbigniew Preisner: Requiem for my Friend), על הפרמיירה עולמית לאופרה "צחוק של עכברוש" שהלחינה אלה שריף וכתבה נאוה סמל, ועוד.
רדיו

בשנים האחרונות מגיש לשמן באופן קבוע, מדי שבוע, תוכנית רדיו על מוזיקה קלאסית ב-106.2 FM, תחנת הרדיו של המרכז הבינתחומי. כמו כן מגיש תוכניות ספיישל בקול ישראל.
רשימת יצירות > יצירות תזמורתיות

יריד המזרח
רשימת יצירות > יצירות קאמריות

לאה – מונו אופרה לשחקנית-רקדנית-זמרת, פסנתר, עוד וכלי הקשה
רקוויאם לאמא – לזמרת ושמינייה.
בעין דור – יצירה למקהלה
ברניקי – לשחקנית, 3 זמרים-שחקנים, פסנתר וצ'לו
כתר מלכות – למצו סופרן, כינור, ויולה, וצ'לו.
אלגיה – חליל אלט; קרן אנגלית, צ'מבלו, 2 תיבות סיניות
דברי שכחון ושלווה – חליל, קלרינט בס, ויולה, ויברפון, זמרת אלט ונבל.
שלושה פרקים לאבוב, קלרינט ובסון
רשימת יצירות > שירים

אגי משעול: למה כה תרחיק, רגעי קסם, מי יברכך, אם תקום האישה ממיטתה
אורי צבי גרינברג: כריתת כנף, שיר נס השיר
אמיר גלבע: את שאהבה נפשי, קרן ראשונה, בביתנו היה חתול ענק, ככה כמו שאני הולך
גבריאל פרייל: פרידה
דוד אבידן: ייפוי כוח
דויד גרוסמן: בבית קפה
דודי שכטר: אז אבוא אל הבית פנימה
דני הורוביץ: סמוך
דרור קרן: הנה הנה, תמונה על קיר
זלדה: הימים הבוערים, כאשר היית פה
חוה פנחס-כהן: אלוהים אחרים, כלבתא, וידוי
חיים גורי: זיכרון חיפאי, השרב הזה, חשבון עובר, רבת צררוה, סמירה האומכולתומית, יהיה רע, נוקטורנו, צפוף, עפר ואפר, עסקת חליפין, ארץ האש
ט. כרמי: ידעתי אהבה, פתיחה, שיבה, פרשת מיים[דרושה הבהרה]
יהודה עמיחי: רועה ערבי, אני עליו השלום, ירושלים, מן המקום בו אנו צודקים
יונה וולך: אני ערה, סיפון דמו, בעיות זהות, הבית ריק
ישראל בר כרכב: משתה רקוויאם, מומיות היי דיפינישן
לא צוין שם: שיר לירושלים
לאה גולדברג: ציפור כתומה, זמר, סנונית מאוחרת, על גבול האור, את אלוהי ראיתי בקפה
מאיר ויזלטיר: בניית תרבות
נגה יתומי רביב: אומרים שהיא קוקו, שיר לירושלים
נתן אלתרמן: הזר מקנא לחן רעייתו
נתן זך: במה להמתיק ימים, כשבדידות אינה פחד, הציפור כבר לא מזמרת, משנה לשנה
נתן יונתן: באותו גל, אישה ממתינה בפינה
פנחס שדה: אדמה, שפתי ישנים, עוד מעט, איך זינג וי א פייגאלע, סתיו
רוני סומק: שיר לילדה שכבר נולדה
אמריקן יוניברסיטי

| --- | --- |


בניין הרסט, הבניין הראשון באוניברסיטה
 אוניברסיטה פרטית
 תקופת הפעילות:  1893–הווה (כ־132 שנים) 
 מייסדים:  ג'ון פלטשר הרסט 
 בעלי תפקידים
 סגל:  3,560 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים
 :  12,445 (נכון ל־1 בספטמבר 2021) 
 מיקום
 מיקום:  4400 Massachusetts Ave NW, Washington, DC 20016-8001 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  38°56′13″N 77°05′13″W﻿ / ﻿38.937055°N 77.086922°W﻿ / 38.937055; -77.086922
 american.edu
 he
 
בית הספר למנהל עסקים ע"ש קוגוד
בית הספר ליחסים בין-לאומיים
מרכז האמנויות ע"ש קאצן
אמריקן יוניברסיטי (באנגלית: American University; בראשי תיבות: AU) היא אוניברסיטה פרטית בוושינגטון די. סי. המצטיינת בעיקר בתחומי לימוד שנועדו להכשרת אנשי ציבור, דיפלומטים ומדינאים כיחסים בינלאומיים, מינהל ציבורי, מדיניות ציבורית ומדע המדינה ותחומים משיקים כתקשורת המונים, כלכלה ומשפטים. האוניברסיטה, שנוסדה בשנת 1893 על ידי הכומר המתודיסטי ג'ון פלטשר הרסט (אנ'). כחמישית מתלמידי המוסד מגיעים ממדינות מחוץ לארצות הברית. על אף זיקת המוסד לכנסייה המתודיסטית, אין דרישה מהסטודנטים או הסגל להזדהות עמה.
היסטוריה

הכומר המתודיסטי ג'ון פלטשר הרסט פעל למען הקמת מוסד להכשרת עובדים עבור השירות הציבורי ובחר גם את האתר, באזור הכפרי של מחוז קולומביה. החוק להרמת המוסד עבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1893, הבנייה החלה ב-1905 והלימודים החלו ב-1914. האוניברסיטה קיבלה לשורותיה מיומה הראשון נשים ואפרו-אמריקאים, מעשה לא מקובל באותה תקופה.
בעת מלחמת העולם הראשונה העניקה האוניברסיטה לצבא ארצות הברית זכות שימוש במתקניה ובפרט במעבדות הכימיה שלה, בהן הוקם חיל הלוחמה הכימית של צבא ארצות הברית (United States Army Chemical Corps). במתקן זה עבדו בין היתר ג'יימס בריאנט קונאנט ורוברט מוליקן. חלק אחר ממתקני האוניברסיטה שימש את חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית כמתקן מחקר, ניסוי ופיתוח של אמצעי לחימה (Camp Leach).
בעת מלחמת העולם השנייה התמקם באוניברסיטה בית הספר של צי ארצות הברית לשליית מוקשים ומגורי נשים בשירות מילואים של הצי (WAVES).
ב-1947 פתחה האוניברסיטה את תוכנית ההתמחות שלה, במסגרתה היא מציעה לסטודנטים מאוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית סמסטר הכולל לימודים ושהייה בבירה ותעסוקה במוסדות הממשל. בין בוגרי תוכנית זו נמנים בין השאר המועמדים לנשיאות פול ראיין ומייקל דוקאקיס, מזכירת הבריאות דונה שלאלה, סנטורים, חברי קונגרס, שתדלנים ובכירי ממשל. ב-1949 התמזג קולג' וושינגטון למשפטים ונכלל באוניברסיטה. ב-1955 הוקם בית הספר למנהל עסקים ולכלכלה (שנקרא בשנת 1999 ע"ש רוברט קוגוד), ב-1957 נוסד בית הספר לממשל ולשירות הציבורי וב-1958 נוסד בית הספר לשירות הבינלאומי.
בשנות השישים נעזרו זרועות הממשל האמריקאי (בהן ה-CIA ומחלקת ההגנה של ארצות הברית) באוניברסיטה במסגרת צוותי חשיבה לקביעת מדיניות ומימנו מחקרים לתועלת הממשל.
ב-1979 החלה לשדר תחנת הטלוויזיה (American University Television (ATV, שבה יצרו ושידרו סטודנטים של האוניברסיטה בלבד. החל מ-2007 משדרת הטלוויזיה של האוניברסיטה באינטרנט.
ב-1986 תרם איל ההון הסעודי עדנאן חשוגי 5 מיליון דולר להקמת מרכז ספורט על שמו, המרכז הוקם ונשא את שמו על אף התפוצצות פרשת איראן-קונטראס, שהכתימה את שמו. רק עם הפסקת התרומה השוטפת של חשוגי באמצע שנות התשעים הוסר שמו מהמרכז.
קמפוס

לאוניברסיטה שני קמפוסים סמוכים. הקמפוס המקורי הוותיק תוכנן על ידי פרדריק לו אולמסטד בשדרות מסצ'וסטס בצפון-מערב וושינגטון די. סי. כאשר מבני האוניברסיטה שוכנים בגן ציבורי המשמש גם כארבורטום. לקמפוס זה הצטרף ב-1987 קמפוס מזרחי בשדרות נברסקה, אליו הועבר קולג' וושינגטון למשפטים.
ארגון אקדמי

האוניברסיטה מורכבת משמונה חטיבות, המכונות קולג'ים או בתי ספר, המאכלסות את התוכניות האקדמיות שלה:
הקולג' לאמנויות ומדעים (אנ') (CAS)
בית הספר למנהל עסקים ע"ש קוגוד (KSB)
בית הספר לתקשורת (אנ') (SOC)
בית הספר לחינוך (SOE)
בית הספר לשירות בין-לאומי (אנ') (SIS)
בית הספר למנהלים ולימודים מקצועיים (SPExS)
בית הספר לממשל ושירות ציבורי (אנ') (SPA)
קולג' וושינגטון למשפטים (אנ') (WCL)
בוגרים ידועים

קארין אלהרר, עורכת דין וחברת כנסת
מיוריאל באוזר, ראש עיריית וושינגטון די. סי.
רוברט בירד, סנאטור דמוקרטי מוירג'יניה המערבית
יוסף ג'בארין, פוליטיקאי ערבי-ישראלי
אליסון לונדגרן גריימס, משפטנית. מזכירת המדינה של קנטקי.
ג'ק דאגלס, יוטיובר, קומיקאי ומוזיקאי
גולדי הון, שחקנית קולנוע
אליס ברדלי שלדון, סופרת מדע בדיוני שכתבה בשם העט ג'יימס טיפטרי ג'וניור
גארי כהן (בנקאי), בנקאי השקעות יהודי-אמריקאי ודמות פוליטית. מנכ"ל גולדמן זקס לשעבר, כיהן כיועץ הכלכלי הבכיר לנשיא דונלד טראמפ ועמד בראש המועצה הלאומית לכלכלה
מייקל כהן, משפטן יהודי אמריקאי שעבד כעורך דינו של דונלד טראמפ
בארי לוינסון, במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע וטלוויזיה. זוכה פרס אוסקר על "איש הגשם".
ננסי מאיירס, במאית קולנוע, מפיקה ותסריטאית
יוליוס מאדה, נשיא סיירה לאון
אוסמנה איסופי מאיגה, ראש ממשלת מאלי
קית' מיטשל, ראש ממשלת גרנדה
אליס פול, פעילה חברתית לזכויות האישה
אביגדור פלדמן, עורך דין ופובליציסט ישראלי
ג'וליאנה רנסיק, מגישה ועיתונאית אמריקאית-איטלקייה
ג'ודית שיינדלין, השופטת ג'ודי, עורכת דין, שופטת, אישיות טלוויזיונית וסופרת