stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע לבוב-סנדומייז'
המבצע > תחילת המתקפה

לפי התוכנית של פיקוד החזית, המתקפה הסובייטית נועדה להתבצע בשני מאמצים עיקריים, במרחק 60–70 ק"מ זה מזה. הזרוע הצפונית של המתקפה כללה את ארמיית המשמר השלישית, ארמיית המשמר המשוריינת הראשונה והארמייה ה-13, שנועדו להתקדם אל צומת מסילות הרכבת ברווה-רוסקה מכיוון צפון. הזרוע הדרומית של המתקפה, שכללה את הארמייה ה-60 והארמייה ה-38 יחד עם ארמיית המשמר המשוריינת השלישית וארמיית הטנקים הרביעית נועדה לנוע אל העיר לבוב מכיוון דרום.
הזרוע הצפונית של החזית פתחה במתקפה ב-13 ביולי, וכבר ביומה הראשון פרצו הכוחות הסובייטיים את קווי הקורפוס ה-42 הגרמני ליד הורוכוב, והארמייה ה-13 חדרה לעומק של 20 ק"מ. הקורפוס ה-42 הצליח לסגת במצב טוב יחסית, תודות ללחימה עיקשת של יחידות מאסף מחוזקות. הכוחות הסובייטיים המשיכו בהתקדמותם, וגברו על התנגדות אלמנטים מהדיוויזיות ה-291 וה-340 של קורפוס הפאנצר ה-46, שניסו לבלום אותם.
המבקע הסובייטי העמיד את ארמיית הפאנצר הרביעית בסכנה ממשית. מפקד הארמייה, גנרל נהרינג הורה לכוחות העתודה הניידים שלו כדי לבצע מתקפת נגד. ב-15 ביולי פתחו דיוויזיית הפאנצר ה-17 ודיוויזיית הפאנצר ה-16 מקורפוס הפאנצר ה-46 במתקפה באזור הורוכוב, אולם לשתיהן יחד היו רק 43 טנקים מבצעיים, והמתקפה שלהן נבלמה תוך זמן קצר. שתי הדיוויזיות נאלצו להצטרף לנסיגת יחידות החי"ר של ארמיית הפאנצר הרביעית, אשר יצרה פער בחזית הגרמנית. קונייב שלח את "הקבוצה הניידת ברנוב", כדי לנצל את הצלחת הארמייה ה-13 לצורך חדירה לעומק המערך הגרמני. כוח זה התקדם במהירות, בסיוע אווירי צמוד, ותוך שלושה ימי לחימה הצליח להגיע אל העיירה קאמיאנקה בוזקה ולהקים ראש גשר בגדה המערבית של נהר הבוג הדרומי. בכך נותקו קווי האספקה של הקורפוס הגרמני ה-13 (שהחזיק בגזרה שמדרום לקורפוס ה-42) ונחסמו דרכי הנסיגה שלו.
המבצע > יצירת כיס ברודי

ב-14 ביולי פתחה הזרוע הדרומית של החזית האוקראינית הראשונה במתקפה על נקודת התפר בין ארמיות הפאנצר ה-4 וה-1, מדרום לעיר ברודי, שהוחזקה על ידי פלגת הקורפוס C (כוח בסד"כ דיוויזיוני) מהקורפוס ה-13. המתקפה הראשונה נכשלה בהבקעת מערך ההגנה הגרמני, ולכן קונייב הסיט את מרכז הכובד של המתקפה דרומה, ולאחר הפצצה אווירית והפגזה ארטילרית כבדה, הצליחו כוחותיו להבקיע את החזית הגרמנית בגזרה שהוחזקה על ידי קורפוס הפאנצר ה-48, ולהביס את הדיוויזיה ה-349, שחייליה נמלטו באנדרלמוסיה מוחלטת. קרב ההגנה המוצלח, שניהלו שתי הדיוויזיות הגרמניות משני עבריה של הדיוויזיה ה-349 (פלגת הקורפוס C והדיוויזיה ה-357), הגביל את רוחבה של הפרצה שנפערה בחזית הגרמנית, אך הכוחות הסובייטיים המשיכו להתקדם באיטיות לכיוון זלוטשוב וסאסוב, ותקעו בהדרגה טריז בין הקורפוס ה-13 לקורפוס הפאנצר ה-48. שני הקורפוסים הפגיזו את המסדרון הסובייטי הצר, שקיבל את השם "מסדרון קולטיב", בסיוע דיוויזיית הארטילריה ה-18, שהייתה חלק מקורפוס הפנצר השלישי. בהמשך, פתח קורפוס הפאנצר השלישי, שכלל את דיוויזיית הפאנצר ה-1 ודיוויזיית הפאנצר ה-8), בהתקפת נגד בסיוע דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-14 שהייתה חלק מהקורפוס ה-13. ההתקפה נכשלה בעיקר עקב תקיפה אווירית מסיבית, שביצעו מטוסי תקיפה מדגם שטורמוביק של ארמיית האוויר ה-2, על הכוחות הגרמניים בדרכם לחזית. דיוויזיית הפאנצר ה-8 ספגה אבדות כבדות במיוחד, ונאלצה לסגת לזלוטשוב בניגוד לפקודות שקיבלה. למרות זאת, התקפת הנגד הגרמנית הצליחה להאט במקצת את התקדמות הכוחות הסובייטים לכיוון לבוב.
ב-16 ביולי החליט קונייב לקחת סיכון, ולהטיל את ארמיית המשמר המשוריינת השלישית בפיקוד פאבל ריבאלקו למערכה במסדרון קולטיב, כדי להשלים את הבקעת מערך ההגנה הגרמני. כוחותיו של ריבאלקו התקדמו במסדרון הצר בין שני הקורפוסים הגרמניים, תחת אש ארטילריה כבדה, והצליחו לחדש את ההתקדמות הסובייטית אל לבוב. מפקד הקורפוס ה-13 ארתור הוף הבין שעליו לסגת כדי להתחמק מכיתור, וכל יחידות הקורפוס קיבלו פקודה לנוע אל "קו פרינץ אויגן" (Prinz-Eugen-Stellung)‏ 35 ק"מ מערבה מטרנופול. אולם ב-17 ביולי השיגו הסובייטים התקדמות ניכרת והצליחו לכבוש חלק מקו פרינץ אויגן. דיוויזיית הואפן גרנדיר אס אס ה-14 "גליציה" ניסתה לבצע התקפת נגד אולם לא הצליחה לבלום את המתקפה הסובייטית. הוף לא הורה לכוחותיו לבצע נסיגה נוספת, ובכך חרץ את גורלם. הדיוויזיות ה-361 וה-454 יחד עם פלגת הקורפוס C ודיוויזיית הוואפן אס אס ה-14 כותרו באזור ברודי. ב-18 ביולי שחררו הסובייטים את בוסק, וכיתורם של 45,000 חיילי הקורפוס ה-13 באזור ברודי הושלם.
הכוחות שנלכדו בכיס ברודי עשו מספר ניסיונות לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית ולחבור אל ארמיית הפאנצר הראשונה, אולם כולם נכשלו. בלית ברירה הורה הרפה לכוחותיו לסגת ולנטוש את הקורפוס ה-13 לגורלו. ב-22 ביולי ביצעו הכוחות הסובייטיים התקפת פתע גדולה וביתרו את כיס ברודי לשניים. התנגדות הכוחות המכותרים בכיס נשברה, והניצולים התפצלו לקבוצות קטנות, וניסו להגיע אל הקווים הגרמניים. מעטים מתוכם הצליחו, מתוכם כ-3,500 חיילי אס אס מהדיוויזיה ה-14, שכללה במקור 11,000 איש. במקביל לקרב סביב כיס ברודי נסוגה ארמיית הפאנצר הראשונה לקו נהר הוויסלה, בעוד הארמייה ההונגרית הראשונה יחד עם ארמיית הפאנצר הרביעית נסוגו אל הרי הקרפטים.
המבצע > שחרור לבוב וסנדומייז'

ב-26 ביולי שוחררה העיר לבוב בידי הכוחות הסובייטיים כמעט ללא קרב. בכיבוש העיר סייעו 3,000 לוחמי מחתרת פולניים מהארמייה קריובה בפיקודו של ולדיסלב פיליפקובסקי, אולם לאחר שיחידות הנ.ק.ו.ד. הגיעו לעיר בעקבות כוחות הצבא האדום, ותפסו את תיקי הגסטאפו בלבוב, הם עצרו את אנשי הארמייה קריובה ואילצו אותם להתגייס לשורות הארמייה הפולנית הראשונה, שלחמה במסגרת הצבא הסובייטי. מי שסירב נשלח למחנות עבודת הפרך בסיביר
ב-28 ביולי, לאחר השלמת שחרור שטח אוקראינה המערבית, הורתה הסטאבקה להרחיב את המבצע גם לשטח מזרח פולין הכבושה בידי הגרמנים. קונייב נצטווה לצלוח את נהר הוויסלה ולכבוש את העיר סנדומייז'. המתקפה הסובייטית התחדשה ב-29 ביולי, וכוח החלוץ של קונייב הצליח להקים ראש גשר מעבר לוויסלה באזור העיירה ברנוב סנדומיירסקי. מתקפת נגד גרמנית מכיוון סנדומייז' מנעה את המשך ההתקדמות. בראשית אוגוסט העביר הפיקוד הגרמני תגבורות חזקות ל"קבוצת ארמיות צפון אוקראינה" מקבוצת ארמיות דרום אוקראינה ומעתודת הפיקוד העליון, שכללו בסה"כ 13 דיוויזיות (מתוכם 3 דיוויזיות הונגריות) וגדוד פאנצר כבד מצויד בטנקי טיגר II. לאחר שקיבל את התגבורות, ערך הרפה שורת התקפות נגד על כוחות החלוץ הסובייטיים וגרם להם אבדות כבדות. לקראת אמצע אוגוסט ערכו הגרמנים מתקפה גדולה על ראש הגשר הסובייטי בברנוב, במטרה לחסל אותו ולהדוף את כוחותיו של קונייב אל מעבר לוויסלה. הכוח התוקף כלל 140 טנקים מתוכם 20 טיגרים, בעוד שלקורפוס המשמר המשוריין ה-6 בראש הגשר, נותרו בשלב זה רק 67 טנקים, אולם הכוחות הסובייטיים הצליחו להחזיק בראש הגשר. לאחר שקונייב תגבר את כוחותיו בראש הגשר, החלה המתקפה הגרמנית לאבד מעצמתה עד שב-16 באוגוסט הופסקה כליל. בעקבות הדיפת מתקפת הנגד הגרמנית פתחה החזית האוקראינית הראשונה בסדרת מתקפות חדשות, וראש הגשר הורחב לעומק 120 ק"מ.
ב-29 באוגוסט נכבשה העיר סנדומייז' על ידי הכוחות הסובייטיים. שחרור העיר היה נקודת הסיום של מבצע לבוב-סנדומייז'. כוחותיו של קונייב היו מותשים מכדי להמשיך במתקפה. במקביל, ב-19 באוגוסט נבלם גם מבצע בגרטיון במרחק קצר ממזרח לבירת פולין, ורשה. המקורות הסובייטיים טוענים, שהגורמים העיקריים לכך היו התארכות קווי האספקה שלהם, לאחר התקדמות מהירה של מאות ק"מ, והזרמת כוחות עתודה גרמניים חזקים לפולין. אולם מקורות פולניים וחלק מהמקורות המערביים טוענים ששני המבצעים נעצרו על ידי סטלין מסיבות פוליטיות: ב-1 באוגוסט פתחו הפולנים במרד ורשה, והסובייטים רצו להניח לגרמנים למחוץ אותו עבורם. נושא זה מעורר רגשות עזים ומחלוקות עד היום.
לפי מקורות סובייטיים, במהלך מבצע לבוב-סנדומייז' ספגה קבוצת ארמיות צפון אוקראינה אבדות כבדות. 32 דיוויזיות גרמניות איבדו 50–70 אחוז מכוחן ו-8 דיוויזיות נוספות הושמדו לחלוטין. הכוחות הסובייטיים שהשתתפו במתקפה ספגו אף הם אבדות כבדות במהלכו, כולל כ-290 אלף חיילים (מתוכם 65 אלף הרוגים, נעדרים ושבויים), יותר מ-1200 טנקים ותותחים מתנייעים, וכמעט 300 מטוסים.
לקריאה נוספת

אנטוני ביוור, מלחמת העולם השנייה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014.
אנדרו רוברטס, סערת המלחמה, הוצאת דביר, 2011.
מקס הייסטינגס, נפתחו שערי הגיהנום, הוצאת מודן, 2015.
הערות שוליים

↑  ביוור, עמ' 361.
↑  רוברטס, עמ' 469.
מכונים אחדים למחקר מתקדם

מכונים אחדים למחקר מתקדם (באנגלית: SIAS - Some Institutes for Advanced Study) הוא ארגון של עשרה מכונים למחקר מתקדם, שהוקמו ופועלים, בווריאציות שונות, על פי עקרונות פעולתו של המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי, הנמנה עם חברי הארגון.
מכוני המחקר החברים ב-SIAS הוקמו במפורש על מנת ללכת בעקבות המודל של המכון בפרינסטון, ולשים דגש על אירוח חוקרים לתקופה של שנה. הארגון קבע תנאים אחדים לקבלת מכון כחבר חדש בו:
על המכון להיות במובהק מכון מחקר מתקדם, במשמעות של מחויבות לסטנדרטים גבוהים של מחקר.
על המכון להציע תוכנית נאותה לקבלת עמיתי מחקר, כזו שבה כל מועמד יעבור הערכה יסודית, ולא רק יצורף לקבוצת מחקר העוסקת בנושא מסוים.
על המכון להתבסס על מימון יציב, שיבטיח את המשך פעולתו בעתיד.
על המכון להיות חלק ממערכת אקדמית, אבל ליהנות מעצמאות ולא להיות מוכוון באופן צר על ידי אוניברסיטה אחת או על ידי גוף עסקי או משרד ממשלתי.
חברי SIAS

מכוני מחקר בארצות הברית:
המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי.
המרכז למחקר מתקדם במדעי ההתנהגות, באוניברסיטת סטנפורד. זהו החבר השני, מבחינת ותקו, ב-SIAS. המרכז הוקם כמכון מחקר עצמאי לאחר מלחמת העולם השנייה והוא ממומן על ידי קרן פורד. כעת הוא חלק מאוניברסיטת סטנפורד.
המרכז הלאומי למדעי הרוח, בקרוליינה הצפונית.
מכון רדקליף למחקר מתקדם, באוניברסיטת הרווארד.
מועצת המחקר למדעי החברה.
קרן ראסל סייג' בניו יורק.
מכוני מחקר מחוץ לארצות הברית:
קולגיום בודפשט, בבודפשט שבהונגריה.
המכון ההולנדי למחקר מתקדם, בואסנר שבהולנד.
הקולגיום השוודי למחקר מתקדם במדעי החברה, באופסלה שבשוודיה.
המכון למחקר מתקדם, בווינה שבאוסטריה.
המכון למחקר מתקדם, בברלין שבגרמניה.
המכון הישראלי ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.
המכון ללימודים ומחקר מתקדמים, בלוגאנו שבשווייץ.
מכון נאנט ללימודים מתקדמים, בנאנט שבצרפת.
מכון סטלנבוש ללימודים מתקדמים, בסטלנבוש שבדרום אפריקה.
מז"ל טוב

| --- | --- |

 בימוי:  כריסטופר ב. לאנדון 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם
 תסריט:  סקוט לובדל 
 עריכה:  גרגורי פלוטקין
 שחקנים ראשיים:  ג'סיקה רות' ישראל ברוסארד רובי מודין צ'ארלס איטקן רייצ'ל מת'יוז רוב מלו
 מוזיקה:  בר מקרארי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ישראל 12 באוקטובר 2017 ארצות הברית 13 באוקטובר 2017
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה ניצול מותחן
 תקציב:  4.8 מיליון דולר
 הכנסות:  122.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   blumhousehorror2018
 סרט הבא:  מז"ל טוב 2
 http://www.happydeathdaymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מז"ל טוב (באנגלית: Happy Death Day; בעברית: יום מוות שמח) הוא סרט סלאשר אמריקאי משנת 2017, שבוים על ידי כריסטופר בי. לנדון והופק על ידי ג'ייסון בלאם. בתפקידים הראשיים מככבים ג'סיקה רות' וישראל ברוסארד.
שם הסרט בשפת המקור הוא שיבוש אירוני של ברכת Happy Birthday - יום הולדת שמח. אירוניה מכוונת זו מתבטאת גם בתאריך הקרנת הבכורה העולמית: יום שישי, 13 באוקטובר 2017, כמימוש של אמונת יום שישי ה-13 הטומן בחובו מזל רע. בישראל יצא הסרט לאקרנים יום קודם לכן.
סרט ההמשך מז"ל טוב 2 יצא לאקרנים ב-14 בפברואר 2019.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'סיקה רות' | טְרִי גבלמן | סטודנטית |
| ישראל ברוסארד | קרטר דייוויס | חבר של טרי |
| רובי מודין | לורי | שותפתה לחדר של טרי והרוצחת של טרי |
| צ'ארלס איטקן | גרגורי | מרצה באוניברסיטה |
| רייצ'ל מת'יוז | דניאל | נשיאת אחוות הנשים |
| רוב מלו | ג'וזף טומב | רוצח סדרתי |
הפקה

הסרט הוכרז לראשונה ביולי 2007, כשיחד עם ההכרזה, פורסם כי השחקנית מייגן פוקס לוהקה לתפקיד הראשי וכי שם הסרט היה אמור להיות "חצויה למוות" ("Half to Death") וכי מי שעתיד להפיק את הסרט הוא מייקל ביי. תשע שנים לאחר מכן, ב-11 באוקטובר 2016, "בלאמהאוס הפקות" הכריזו כי מי שתגלם את התפקיד הראשי היא ג'סיקה רות', וכי כריסטופר בי. לנדון יביים את הסרט בעוד ג'ייסון בלאם יפיק אותו. ב-8 בנובמבר 2016, פורסם כי רובי מודין, צ'ארלס איטקין ורייצ'ל מת'יוז לוהקו לצוות השחקנים לצידם של ג'סיקה רות' וישראל ברוסארד. צילומי הסרט נערכו בניו אורלינס.
סרט המשך

ב-2019 יצא לאקרנים סרט ההמשך "מז"ל טוב 2", בו מככבים ג'סיקה רות' וישראל ברוסארד.
מחול הדבורה

ערך זה עוסק בריקוד דבורת הדבש. אם התכוונתם ליצירה תזמורתית מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב, ראו .
"ריקוד הדבורה" – הזווית מהשמש מציינת כיוון; משך זמן שאורך החלק המתפתל בריקוד מסמל את המרחק
בדבוראות ובאתולוגיה, מחול הדבורה הוא ריקוד בצורת הספרה שמונה של דבורת הדבש. באמצעות המחול יכולות דבורים שהצליחו לאתר מקורות צוף לשתף את חברותיהן לכוורת במידע על הכיוון והמרחק לקבוצות של פרחים המניבים צוף, אבקת פרחים או שניהם, ולמקורות מים. בכך מהווה מחול הדבורה מנגנון שבו סיירות מזון מוצלחות יכולות לגייס דבורים אחרות במושבה שלהן לבקר באתרים טובים לאיסוף מקורות מזון שונים. ישנו גם מחול שהוא שלב ביניים בין השניים, עבור מידע על מקורות מזון במרחק בינוני.
בעבר נהגו לחשוב שלדבורים יש שני מחולות גיוס נפרדים: ה"ריקוד העגול" (round dance), וה"הריקוד המפותל" (waggle dance), הראשון לציון מטרות קרובות והשני לציון מטרות רחוקות, אך כיום ידוע כי ה"ריקוד העגול" הוא פשוט ריקוד מפותל שבו הקטע הפתלתל קצר מאוד. האתולוג האוסטרי קרל פון פריש היה הראשון שפיענח את משמעות מחול הדבורה, והדבר זיכה אותו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
תיאור

מחול הדבורה מורכב מאחד ועד מאה מעגלים או יותר, שבכל אחד מהם יש שני שלבים. השלב הפתלתל ושלב החזרה. על מנת לבחון כיצד דבורים מתקשרות תוך שימוש במחול הדבורה, יש לבחון את התנהגותה של דבורה כאשר היא חוזרת ממקור מזון חדש עשיר. נרגשת בשל תגליתה, היא נדחקת לתוך פתח הכוורת ומיד זוחלת על אחת מחלות הדבש האנכיות, ושם, בין אחיותיה היא מבצעת את המחול.
המחול כולל ריצה תוך התוויית תבנית הספרה שמונה. ריצה פתלתלה (שלב הריקוד הפתלתל) המלווה בפנייה לימין על מנת לחזור לנקודת ההתחלה (שלב החזרה), שוב ריצה פתלתלה המסתיימת בפנייה במעגל לשמאל, וכך הלאה תוך החלפה קבועה בין פניות לימין לפניות לשמאל לאחר שלב הריקוד הפתלתל. שלב הריקוד הפתלתל במחול הוא החלק המרשים והאינפורמטיבי ביותר במחול הדבורה.
קיים מתאם מקורב בין הכיוון ומשך הזמן של הריקוד הפתלתל לבין הכיוון והמרחק של קבוצת הפרחים אליה מנסה הדבורה לכוון את הדבורים האחרות. פרחים המצויים בקו ישר עם השמש מיוצגים על ידי ריקוד פתלתל בכיוון כלפי מעלה על חלות הדבש האנכיות. המרחק בין הכוורת לבין המטרה מיוצג על ידי משך הזמן של הריקוד הפתלתל. ככל שהמטרה רחוקה יותר, כך נמשך שלב הריקוד הפתלתל יותר זמן, בקצב של כ-75 מילישניות ל-100 מטרים.
באופן מפתיע מסוגלות הדבורים הרוקדות ששהו בכוורת זמן ממושך לשנות את זווית המחול שלהן על מנת להתאימה לשינוי שחל בינתיים בזווית שבין השמש לקבוצת פרחי המטרה.
ראו גם

תקשורת בין דבורים
חיות חברתיות
אאוסוציאליות
אינטליגנציה בבעלי חיים
תודעת בעלי חיים
אתולוגיה
לקריאה נוספת

Gould JL (1975). "Honey bee recruitment: the dance-language controversy". Science 189:685−693.
Riley JR, Greggers U, Smith AD, Reynolds DR, Menzel R (2005). "The flight paths of honeybees recruited by the waggle dance". Nature 435:205-207.
Seeley TD (1995). "The Wisdom of the Hive". Cambridge, MA: Harvard University Press.
von Frisch K (1967). "The Dance Language and Orientation of Bees". Cambridge, MA: Harvard University Press.
הערות שוליים

↑  AUGUST 20, 2019 BY BEE-HEALTH Dance Language of the Honey Bee
צורת מחול הדבורה הוא בצורת הספרה 8, בשני מחזורים, פנייה לימין ואחר פנייה לשמאל
מיי בריט

| --- | --- |
מיי בריט (שנות ה-60)
מיי בריט (שנות ה-60)
 לידה:  22 במרץ 1934 (בת 90) שוודיה
 שם במה:  May Britt 
 מדינה:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  1952–1988 (כ־36 שנים)
 בן או בת זוג:  סמי דייוויס ג'וניור (1960–1968) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיי בריט (אנגלית: May Britt, נולדה ב-22 במרץ 1934) היא שחקנית קולנוע אמריקאית-שוודית-יהודייה שהתפרסמה בעיקר בסרטים בשנות ה-50 ובנישואיה המתוקשרים לשחקן סמי דייוויס ג'וניור.
קורות חיים

נולדה בשוודיה בשם Maybritt Wilkens. היא עבדה כעוזרת לצלם בסטוקהולם. ב-1951 הגיעו לשם המפיק האיטלקי קרלו פונטי והבמאי מריו סולדטי שחיפשו מועמדת לבנה ובלונדינית לסרט "Jolanda, the Daughter of the Black Corsair" הם בחרו בה ולאחר שינוי שמה עברה לרומא שם השתתפה במספר הפקות באולפני צ'ינצ'יטה שהידועה ביותר היא מלחמה ושלום לצידה של אודרי הפבורן (1956).
לאחר מכן עברה להוליווד וחתמה חוזה עם פוקס המאה ה-20. היא הופיעה במספר סרטים בתוכם כפירי אריות (1958) לצידו של מרלון ברנדו וב-1959 שיחקה בסרט המלאך הכחול בתפקיד הראשי של זמרת הקברט לולה, תפקיד אותו ביצעה מרלן דיטריך בגרסה המקורית של הסרט מ-1930.
ב-1959 הכירה את סמי דייוויס ג'וניור והם נישאו ב-13 בנובמבר 1960. הנישואים האלה עוררו עניין בכל העולם. צעירה לבנה ובלונדינית נישאת לאפרו-אמריקאי שתום עין ויהודי. לפני הנישואין היא עברה גיור והטקס נוהל על ידי רב.
נולדה להם בת אחת ב-1961, טרייסי והם אימצו עוד שני בנים. הזוג נפרד ב-1968. לאחר הגירושין הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה שהאחרונה בהן הייתה ב-1988. לאחר מכן פרשה ועסקה בציור.
מטרנה תעשיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1981–הווה (כ־43 שנים) 
 מיקום המטה:  מעברות 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המזון 
  
 www.materna.co.il
 
"מטרנה תעשיות", הידועה גם בשם המותג "מטרנה" היא חברה המייצרת ומשווקת מוצרי מזון לתינוקות בישראל ובעולם. בין מוצרי החברה ניתן למצוא מזון לתינוקות הכולל מחיות לתינוקות, תחליפי חלב אם, מזון רך לפעוטות, דייסות ופסטה לילדים. בחברת מטרנה מועסקים כ-120 עובדים - אנשי פיתוח, עובדי ייצור ואריזה, שיווק ונציגי הסברה רפואית. מפעל החברה ממוקם בקיבוץ מעברות ומאז 2017 הוא נמצא בבעלות מלאה של קבוצת "אסם-נסטלה".
היסטוריה

את מוצרי מטרנה החלה לייצר חברת "מוצרי מעברות" בשנת 1981, על בסיס ידע שנרכש מחברה שווייצרית, על ידי חברת בת בשם "מעבדות מטרנה בע"מ". המוצר פותח ושווק בשותפות עם מפעל התרופות של קיבוץ מעברות "תרימה". המוצר הראשון שייצרה החברה היה תרכובת מזון לתינוקות בצורת אבקה ששיווקה החל ב-1982. מוצרי מטרנה זכו להצלחה רבה והפך למוצר העיקרי של חברת "מוצרי מעברות", וקו מוצרי מטרנה הורחב עם מוצרים נוספים. כולל מטרנה צמחית לתינוקות וילדים הרגישים לחלב. בנוסף החלה החברה ביצוא מוצריה, בעיקר עובר יהודים שומרי כשרות (מאחר שהוא מזון התינוקות היחידי שמוצע עם חלב ישראל ועם כשרות למהדרין), במדינות הכוללות את קנדה, בלגיה, צרפת ובריטניה.
בשנת 1997 הקימה מעברות חברת הפצה משותפת עם חברת דנשר, במטרה לחסוך בעלויות ההפצה. ב-2002 עברה פעילות ההפצה לחברת דיפלומט אחזקות. באותה תקופה גם החלה לייצר דייסות לפעוטות במותגים "דייסלה" ו"בישולי". בתחום זה המתחרה העיקרית שלה באותה עת הייתה "גרבר". בקיץ 2004 נטשה את המותגים "דייסלה" ו"בישולי" והחל לשווק אותם תחת המותג "מטרנה דייסות".
בשנת 2006 החלה חברת "אסם" במשא ומתן על רכישת השליטה בחברת "מוצרי מעברות". באוקטובר 2007 הוסכם על רכישת 51% מפעילות מטרנה. חודשים אחר כך אישרו חברי הקיבוץ ברוב של 75% את מכירת השליטה במטרנה, אולם הממונה על ההגבלים העסקיים עיקב את אישור העסקה. העסקה הושלמה לבסוף בדצמבר 2009, לאחר שהממונה הטיל תנאים למניעת פגיעה בתחרות, כולל העברת הפצת דייסות גרבר לצד שלישי, ואיסור על אסם להתנות מכירת מוצריה ברכישת מוצרי מטרנה ולהפך. במסגרת העסקה הוקמה חברה בבעלות משותפת של מעברות ואסם, "מטרנה תעשיות", אליה עברה פעילות מטרנה. בנוסף הופסקה הפצת מטרנה על ידי חברת "דיפלומט". בשנת 2017 נמכרה ל"אסם" יתרת הבעלות כך שהגיעה להחזקה מלאה במטרנה.
בשנת 2007 הוקם "מכון מטרנה למחקר". המכון שם לו למטרה לפתח ולחקור את נושא תזונת התינוקות בישראל, תוך מתן מלגות לחוקרים שיבחרו לעסוק במחקרים בנושא. המכון מנוהל ומלווה על ידי רשת רופאים ומומחים בתחום רפואת הילד. מאז הקמתו, מקיים המכון מדי שנה כנס מדעי נרחב המזמין את כל העוסקים בתחום להציג את מסקנותיהם ומחקריהם בתחומים שונים בתחום תזונת ילדים ותינוקות.
לאחר שחברת נסטלה העולמית (חברת האם של אסם) רכשה את חברת "גרבר", מיצרנית התרופות ומזון הבריאות נוברטיס, היא החליטה כי אסם תהפוך לנציגתה הבלעדית גם לשיווק ומכירת המותג גרבר בישראל, במקום היבואן הרשמי חברת "גורי". אולם הממונה על ההגבלים העסקיים, רונית קן, חייבה את נסטלה לוותר על זכותה להפצת מוצרי דייסות גרבר בישראל, במסגרת התנאים שהטילה על מיזוג אסם-נסטלה עם מטרנה. המטרה הייתה למנוע מנסטלה כוח רב מדי בשוק הישראלי למזון לתינוקות, לכן נדרשה אסם להעביר את הפצת דייסות גרבר לגורם שלישי שיקבע את מחירן לצרכן באופן עצמאי, שאינו תלוי בנסטלה. אולם לאחר כעשר שנים חזרה אסם-נסטלה לשווק את המותג "גרבר" בישראל לצד "מטרנה".
הערות שוליים

↑  מוצרי מעברות - מטרנה, כותרת ראשית, 11 בדצמבר 1985
↑  כל תינוק והמטרנה שלו, חדשות, 19 באוגוסט 1992
↑  תחליף חלב אם בקיבוץ מעברות, דבר, 31 במאי 1982
↑  אורי גינוסר, במקום אמא, מעריב, 26 באפריל 1988
↑  גד בירון, מטרנה נוזלית מוכנה לאכילה, חדשות, 21 ביוני 1993
↑  גילה מצא, אמא בישלה דייסה. אינסטנט, מעריב, 28 במרץ 1988
↑  אילנה ברש, תרימה פיתחה מטרנה צמחית לרגישים לחלב, חדשות, 7 ביוני 1990
↑  עדי דברת, בעקבות הוראת ה-FDA: מטרנה הפסיקה לייצא את מוצריה לארה"ב, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2011
↑  מעברות - תקים חברה משותפת עם דנשר, באתר גלובס, 20 במרץ 1997
זהבה דברת, ‏דנשר ומעברות: חיבור בין הפצה למוצרים, באתר גלובס, 20 במרץ 1997
↑  ענת ביין, הפצת מוצרי מטרנה תעבור מדנשר מעברות לחברת דיפלומט, באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2002
↑  שרון שפורר, צרת גרבר - נחמת מעברות?, באתר TheMarker‏, 9 בדצמבר 2005
↑  סיון קלינגבייל, עקב סכסוך מסחרי סופרפארם הורידה דייסות מטרנה מהמדפים, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2004
↑  איילה צורף, מטרנה מנסה לגדול על חשבון רמדיה: משלימה את מהלך מחיקת המותג "דייסל'ה" וכינוס תחום הדייסות תחת המותג "מטרנה", באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2004
↑  יורם גביזון, אסם במו"מ עם קיבוץ מעברות על רכישת השליטה בחברת מעברות, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2006
↑  הארץ, אסם רכשה 51% ממטרנה ב-250 מיליון שקל , באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2007
↑  עמירם כהן, חברי מעברות אישרו ברוב של 75% את מכירת השליטה במטרנה לאסם-נסטלה תמורת 249 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2007
↑  יעל גרונטמן, ‏הושלמה עסקת מטרנה: מעברות תקבל 269 מיליון שקל, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2009
ואדים סבידרסקי, מעברות השלימה עסקת מכירה של 51% ממטרנה לנסטלה-אסם תמורת 268 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2009
↑  הדס מגן, ‏במסגרת מיזוג אסם ומטרנה: קן חייבה את נסטלה לוותר על זכותה להפצת דייסות גרבר, באתר גלובס, 5 באפריל 2009
↑  אורה קורן, קן אישרה מיזוג אסם ומטרנה; אסרה על אסם להתנות מכירת מוצריה ברכישת מוצרי מטרנה ולהיפך, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2009
↑  עמירם כהן, קיבוץ מעברות יקבל 252 מיליון שקל ממכירת השליטה במטרנה, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2008
↑  הארץ, בעקבות רכישת מטרנה על ידי אסם - דיפלומט תאבד הסכם הפצה של 35 מ' ש', באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2007
↑  יורם גביזון, קיבוץ מעברות מוכר לנסטלה 49% ממטרנה תמורת 575 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 13 בפברואר 2017
↑  אתר מכון מטרנה למחקר
↑  הייג סימונסון, ‏נסטלה רוכשת את גרבר ב-5.5 מיליארד דולר במזומן, באתר גלובס, 12 באפריל 2007
↑  עדי דברת, יופסק שיווק דייסות גרבר בישראל, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2008
אילנית חיות, ‏גורי משיקה מתחרה ל"גרבר" תחת השם "הבחירה האורגנית", באתר גלובס, 15 במאי 2011
↑  הדס מגן, ‏במסגרת מיזוג אסם ומטרנה: קן חייבה את נסטלה לוותר על זכותה להפצת דייסות גרבר, באתר גלובס, 5 באפריל 2009
↑  אורה קורן, קן אישרה מיזוג אסם ומטרנה; אסרה על אסם להתנות מכירת מוצריה ברכישת מוצרי מטרנה ולהיפך, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2009
↑  ריקול לחטיפי גרבר של אסם, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2020
דבר, ‏ריקול לרסק הפופולרי: אסם הודיעה על איסוף מחית פירות של "גרבר", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 1 בספטמבר 2022
מחלף חוף השרון

| --- | --- |
 כינוי:  מחלף חוף השרון יקום-געש
 תאריך הקמה:  2017
 מיקום:  מועצה אזורית חוף השרון
 כבישים במחלף:    כביש 2
 קואורדינטות:  32°13′28″N 34°49′51″E﻿ / ﻿32.22444444°N 34.83083333°E﻿ / 32.22444444; 34.83083333
 
  (למפת נתניה מוגדלת) מחלף חוף השרון(למפת נתניה רגילה) מחלף חוף השרון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חוף השרון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חוף השרון
 
מחלף חוף השרון יקום-געש הוא מחלף המחבר את יישובי חוף השרון עם כביש 2.
בשנת 2017 ובתום יותר משלוש שנים של עבודות תשתית במסגרת פרויקט תת"ל 15 (תוכנית תשתיות לאומיות מספר 15) וחיבור ככביש 531 לכביש 2 - נחנך במהלך חודש אפריל 2017 מפרידן תחתי (מנהרה) בין היישובים יקום וגעש במתכונת דו-סטרית ובצרוף מעגלי תנועה חדשים בכל צד של המנהרה החדשה. המפרידן החדש מאפשר תנועה דו סטרית בין צידיו השונים של כביש 2 (כביש החוף) ותורם לחיבור יישובי המועצה האזורית חוף השרון בכלל ובהנגשת הדרכים לקיבוץ יקום בפרט.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף רשפון – געש | מחלפים בכביש 2 | הבא: מחלף פולג |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.