אבטלה טכנולוגית
היסטוריה > המאה ה-21

הקונצנזוס ביחס להנחה שחדשנות אינה גורמת אבטלה לטווח הארוך, החזיק מעמד בעשור הראשון של המאה ה-21, על אף שמספר מחקרים אקדמיים הוסיפו לאתגר אותו, כמו גם מסמכים פופולריים כגון Robotic Nation של מרשל בריין ו-The Lights in the Tunnel: Automation, Accelerating Technology and the Economy of the Future של מרטין פורד.
הדאגה ביחס לאבטלה טכנולוגית גדלה ב-2013, בחלקה בשל מספר מחקרים שחוזים גידול משמעותי באבטלה הטכנולוגית בעשורים הבאים, כמו גם בשל עדויות אמפיריות שמעידות על כך שבמגזרים מסוימים שיעורי התעסוקה ירדו בכל רחבי העולם, על אף עלייה בתפוקה, ובכך שוללות את הגלובליזציה ואת האוף-שורינג, כסיבות היחידות לאבטלה הגוברת.
ב-2013 הצהיר פרופסור ניק בלום מאוניברסיטת סטנפורד, שלאחרונה היו שינויים משמעותיים ברמות הדאגה ביחס לאבטלה טכנולוגית, בקרב עמיתיו הכלכלנים. ב-2014 דיווח הפייננשל טיימס כי השפעת החדשנות על משרות היוותה תמה דומיננטית בדיונים הכלכליים שהתקיימו לאחרונה. על פי מה שכתב הפוליטיקאי בעבר ואיש האקדמיה בהווה, מייקל איגנטייף, ב-2014, שאלות ביחס להשפעות השינויים הטכנולוגיים "רודפות את הפוליטיקה הדמוקרטית בכל מקום". החששות כוללים ראיות שמראות ירידה בתעסוקה בכל רחבי העולם בקרב משלחי יד כגון ייצור; נפילה בשכר המתמשכת מזה כמה עשורים בקרב עובדים בעלי כישורים בינוניים או נמוכים, על אף שהפריון ממשיך לעלות; גידול בתעסוקה לא יציבה, דוגמת זו המתבססת על פלטפורמות של כלכלה משתפת; והתרחשותן של jobless recoveries (תופעה בה ישנה צמיחה מקרו-כלכלית, בעוד ששיעור התעסוקה אינו עולה, או אף יורד) לאחר תקופות המיתון האחרונות. במאה ה-21 נראו מגוון משרות בהן מועסקים עובדים מוכשרים, אשר מכונות השתלטו עליהן חלקית כגון תרגום, מחקר משפטי, ואף כתיבה עיתונאית על תחום המשפט. עבודות בתחומים טיפוליים, עבודות בתחום הבידור, ומשרות הדורשות אמפתיה, אשר בעבר נחשבו כולן כמשרות המוגנות מפני אוטומציה, החלו אף הן להיות מבוצעות על ידי רובוטים. מזכיר האוצר של ארצות הברית לשעבר, הפרופסור לכלכלה, לורנס סאמרס, הצהיר ב-2014 כי איננו מאמין עוד שהאוטומציה תיצור תמיד משרות חדשות וכי "זו איננה אפשרות עתידית היפותטית. זה משהו שמתהווה לנגד עינינו ברגע זה". פרופסור מארק מקארתי, האוחז בעצמו בהשקפה אופטימית ביחס לאבטלה טכנולוגית, הצהיר בסתיו 2014 כי "הדעה הרווחת" כיום היא שעידן האבטלה הטכנולוגית הגיע.
בכנס הפורום הכלכלי העולמי שהתקיים בדאבוס ב-2014 דיווח תומאס פרידמן על כך שנראה כי הקשר בין טכנולוגיה ובין אבטלה היה התמה הדומיננטית בדיונים שהתקיימו באותה התקופה. סקר שנערך בדאבוס באותה השנה מצא ש-80% מ-147 המשיבים, הסכימו שטכנולוגיה מאיצה את הגידול באבטלה. בכנס הפורום הכלכלי העולמי שנערך בדאבוס ב-2015 מצאה העיתונאית גיליאן טט שכמעט כל הנציגים המשתתפים בדיון על אי-שוויון וטכנולוגיה, ציפו לעלייה באי-השוויון בחמש השנים הבאות, ונימקו זאת בהתקה טכנולוגית של משרות. ב-2015 זכה מרטין פורד ב-Financial Times and McKinsey Business Book of the Year Award עבור ספרו Rise of the Robots: Technology and the Threat of a Jobless Future ובשנה זו גם התקיימה הפסגה העולמית הראשונה בנושא אבטלה טכנולוגית, בניו יורק. בסוף 2015 פורסמו אזהרות ביחס להחמרה פוטנציאלית אפשרית נוספת באבטלה הטכנולוגית על ידי אנדי הלדיין, הכלכלן הראשי של בנק אנגליה, ועל ידי איגנסיו ויסקו, נגיד בנק איטליה.
כלכלנים אחרים, עם זאת, נותרו אופטימיים ביחס לתחזיות בדבר האפשרות להימנע מאבטלה טכנולוגית ארוכת טווח. ב-2014, Pew Research Center בדק ביסודיות את עמדותיהם של 1,896 כלכלנים ומומחי טכנולוגיה ומצא דעות מפוצלות: 48% מהמשיבים האמינו שטכנולוגיות חדשות יחליפו יותר משרות משייצרו עד שנת 2025, בעוד ש-52% החזיקו בעמדה אחרת. לא כל המחקרים האמפיריים האחרונים מצאו ראיות התומכות בעמדה הפסימית ביחס לאבטלה טכנולוגית. מחקר שפורסם ב-2015, אשר בדק את השפעת רובוטים תעשייתיים ב-17 מדינות בין 1993 ל-2007, לא מצא כל צמצום בתעסוקה שנגרם בגלל הרובוטים, ושבנוסף, היה גידול מתון בשכר הכולל. הפרופסור לכלכלה ברוס צ'פמן מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה פירש, שמחקרים דוגמת אלו של פריי ואוסבורן נוטים להפריז בהסתברות של אובדן משרות עתידי, כשהם נכשלים מלהביא בחשבון את הצפי להיווצרות משרות חדשות בזכות הטכנולוגיה, בתחומים שכעת אינם ידועים לנו.
מחקר שנערך על ידי Oxford Martin School (יחידה למדיניות ולמחקר בחטיבה למדעי החברה באוניברסיטת אוקספורד) הראה שעובדים שמעורבים ב"משימות המגיעות בעקבות נהלים שהוגדרו היטב, שיכולות להיות מבוצעות בקלות על ידי אלגוריתמים מתוחכמים", נמצאים בסיכון להיעקר ממקומות עבודתם. המחקר, אשר פורסם ב-2013, מראה שאוטומציה יכולה להשפיע הן על העובדים המיומנים, הן על אלו הלא מיומנים, כמו גם על עיסוקים המאופיינים בשכר גבוה, לצד כאלו המאופיינים בשכר נמוך. עם זאת, משרות פיזיות בסיכון נמוך נמצאות בסיכון הגבוה ביותר. כך או אחרת, על פי מחקר שפורסם ב-McKinsey Quarterly (כתב עת עסקי למנהלים בכירים המתמקד בתאוריה ארגונית ובניהול) ב-2015, השפעות המִחשוב, במרבית המקרים, אינן מביאות להחלפת עובדים, אלא לאוטומציה של חלקים מן המשימות שהם מבצעים.