stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נודולות מנגן
איתור ומיפוי

משנות ה-30 של המאה ה-20 הוחל במיפוי שיטתי מודרני של קרקעית הים. כבר אז הופקו מפות טופוגרפיות של קרקעית הים אולם היכולות לזהות בבירור מיקרו-מאפיינים טופוגרפיים של קרקעית הים היה בלתי אפשרי עד לסוף שנות ה-70, אז נעשה שימוש לראשונה בגלאים רב אלומתיים מבוססי סונאר (Multibeam Echo Sounders), חיישנים אלה מסוגלים לייצר מפה בתימטרית ברזולוציה גבוהה במיוחד. היא מבוססת על פליטה של שידורי סונאר בצורה של מניפה (מגוף הספינה). גלי הקול נעים במהירות של 1500 מטרים בשנייה (עבור הטווח המימי). כשהם פוגעים בקרקעית הם מוחזרים ממנה אל עבר הגלאי שמסוגל לחשב את זווית ההחזרה וזמן ההחזרה (ומתוך כך את המיקום המדויק של העצם מהגלאי). גלאים מסוג זה מסוגלים לסרוק רצועה ברוחב של 20 קילומטרים בעומק של 4 קילומטרים.
כיום השימוש בטכנולוגיות מיפוי בטימטרי מבוססות סונאר עודנו קיים כשהוא עבר סידרה של שיפורים עם השנים. השיפור העיקרי קשור לאופן הצגת המידע על המחשב שבספינה. המכשור כיום מאפשר הצגה של תוצרי מיפוי בזמן אמת, כמו כן, עם שילוב של איכון מבוסס לוויין (GPS) ניתן להפיק מפות מדויקות להפליא. טכנולוגיות המיפוי החדישות ביותר כוללות שימוש ברובוט ימי שעליו מותקנות מצלמות ומערכות סונאר. הרובוט מסוגל לבצע מיפוי עצמאי של השטח תוך שידור של הנתונים אל ספינת האם ובנוסף יש ביכולתו לבצע דגימות עצמאיות של קרקעית הים. הרובוט מסוגל לשאת עמו כמה קילוגרמים של נודולות, ולהעלותן לפני השטח.
פריסה עולמית ופוטנציאל כלכלי

הפריסה העולמית של נודולות המנגן היא כאמור מאוד רחבה. נודולות המנגן נמצאות למעשה בכול גופי המים, וכמעט בכל סביבות ההשקעה הימיות.
סוגי הסביבות בהן היתכנות למציאת נודולת המנגן היא הגבוהה ביותר: רכסים ורמות תת-ימיים, בסמיכות לאזורי פתיחה, בגופי מים פנים-יבשתיים היושבים על קווי מפגש טקטוניים, בסמיכות למתלולים תת-ימיים חריפים, ועל פני קרקעית הים העמוק, בעומקים של 2 עד 6 ק"מ.
מבין האוקיינוסים השונים, האוקיינוס השקט מכיל באופן יחסית את הריכוזים הגדולים ביותר של נודולות המנגן.
נודולות המנגן הן תופעה בקנה מידה יוצא דופן בפריסה העולמית שלה ובחשיבות הכלכלית שלה כמחצב למתכות.
הערכות מדעיות ראשונות שנעשו, אודות הכמות הכללית של נודולות המנגן על פני כול האוקיינוסים, היא בסדר גודל של כ-1.5 טריליון טונות. בשנת 1981, צומצמה ההערכה לכדי 500 מיליארד טונות.
אזור קלארין-קליפרטון (Clarion–Clipperton), בצפון האוקיינוס השקט (מדרום מערב למקסיקו), זוכה לעניין הרב ביותר, בתחום הכרייה, זאת בשל היותו אזור עם הפוטנציאל הגדול ביותר של כרייה של נודולות מנגן. מדובר על שטח בגודל של כ-3 מיליון קילומטרים רבועים, עם צפיפות נודולות של כ-15 ק"ג למטר רבוע (הגבוהה ביותר הידועה). כדי לקבל הבנה אמיתית אודות הפוטנציאל האדיר של אזור זה, די להתבונן בעובדה הבאה: הכמות המשקלית הטוטאלית של: מנגן, נחושת, ניקל, קובלט, מוליבדן, ליתיום, טונגסטן, תליום, טלור, איטריום, וניאוביום בנודולות המנגן באזור זה, גדולה מהכמות המשקלית הטוטאלית של כל המאגרים היבשתיים הידועים של המתכות הללו גם יחד.
אחת המדינות, הגדולות, שמגלה עניין בפוטנציאל הטמון בכרייה של נודולות המנגן (ובאוצרות ימיים נוספים) היא סין. החל משנות ה-2000, סין היא היצרנית הגדולה והמובילה בעולם של: ברזל (39% מהייצור העולמי), מנגן (25%), מוליבדן (39%), עופרת (43%), אבץ (25%), קדמיום (23%), זהב (13%) ועוד מתכות רבות, כשהיא גם היצרנית הגדולה בעולם של קבוצת המתכות הנדירות (REE), עם כ-97% מהייצור העולמי של מתכות אלו. רוב המתכות הללו, נכרות בשטח היבשתי של סין, דבר המביא לחיסול מתמיד של היסודות הללו במכרות. על כן, סין מעוניינת לפתח מקורות נוספים לאספקה של המתכות הללו, שאחת המרכזיות הן נודולות המנגן.
אף על פי כן, הדרך לניצול מסחרי של נודולות המנגן אינו פשוט, מעבר להיבטים הטכנולוגים וההנדסיים הכרוכים בכך, ישנם מחסומים חוקיים לכרייה שכזו, כך ששטחי הנודולות האפשריים לכרייה מצטמצמים באופן משמעותי.
מעבר לאזור קלארין-קליפרטון, ישנם עוד מקומות שעשויים לשמש כאתרי כרייה. תחשיבים כלכליים שבוצעו הראו שעל מנת להגדיר שטח מסוים כאזור בעל פוטנציאל כרייה כלכלי של נודולות מנגן על האתר לאפשר פעילות כרייה רציפה של 20 עד 25 שנה לפחות ולהכיל כמות נודולות בשיעור של בין 480 ל-13,500 מיליון טונות באיכות גבוהה. כשנודולה באיכות גבוהה היא כזו שתכולת המתכות בה היא כדלקמן: מנגן 27% עד 30%, ניקל 1.25-1.5%, נחושת 1-1.4%, קובלט 0.2-0.25%.
על פי תחשיבים אלו, נמצא שכמות אתרי הכרייה המתאימים בעולם הם כ-225.
שיטות כרייה

כרייה של נודולות המנגן היא תהליך הכרוך בקשיים טכנולוגיים והנדסיים, הקשורים לעצם הכרייה בסביבה ימית (וקורוזיבית) וללחצים הגדולים הקיימים במעמקי הים (400 אטמוספירות עבור כרייה בעומק של 4 ק"מ. לשם השוואה עומק הירידה המרבי של צוללת גרעינית הוא כ-3 ק"מ, כאמור משיקולים בטיחותיים). כמו כן, כרייה של נודולות המנגן מלווה בהתנגדויות חזקות מצד ארגונים סביבתיים, בשל הפגיעה האקולוגיות הקשה שלפעולות מסוג עשויות לגרום לסביבה הימית.
על אף האתגרים והקשיים הללו, ובשל האמרתן המתמדת של מחירי המתכות בעולם, עלתה האטרקטיביות הכלכלית של כרייה של נודולות המנגן.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החלו גופים שונים (חלקן מהמגזר הממשלתי וחלקן מהמגזר הפרטי) לבצע ניסויים בשיטות כרייה מסחריות של נודולות המנגן.
השיטות העיקריות שנוסו כללו הורדה של שלשלאות מתכת אל קרקעית הים וגרירה שלהן על ידי שתי ספינות השטות במקביל זה לזה (Continuous Line Bucket). בשיטה זו, הנודולות נעקרות ממקומן ונגררות בצברים עם כיוון התנועה של הספינות. לאחר מכן מבוצע איסוף של הצברים באמצעות כפות הידראוליות אל תוך הספינות.
שיטות אחרות כוללות הורדה של מכונות כרייה (Self-propelled collector crusher) אל קרקעית הים. המכונות מבצעות כרייה של הנודולות וגריסה שלהן, תוך שהן מעבירות את החומר הגרוס במעלה צנרת (באמצעות שאיבה) אל ספינת האם.
ראו גם

כרייה במים עמוקים
חוק הים
נביעה הידרותרמית
אזור התהומות
משלחת צ'לנג'ר
פרויקט אזוריאן
סונאר
תיארוך
תיארוך רדיומטרי
גאוכימיה
גאולוגיה ימית
גאולוגיה כלכלית
אוקיינוגרפיה
אוקיינוגרפיה כימית
לקריאה נוספת

Chung, J. S., 2009: Deep-Ocean Mining Technology III : Developments. 1–7., The International Society of Offshore and Polar Engineers
Cronan, D. S., & Tooms, J. S. (1967, April). Geochemistry of manganese nodules from the NW Indian Ocean. In Deep Sea Research and Oceanographic Abstracts (Vol. 14, No. 2, pp. 239IN15249-248). Elsevier
Hein, J. R., 2016: Manganese Nodules A physical, biological, environmental, and technical review., Secretatiat of the Pacific Community
Hein, J. R., Mizell, K., Koschinsky, A., & Conrad, T. A. (2013). Deep-ocean mineral deposits as a source of critical metals for high-and green-technology applications: Comparison with land-based resources. Ore Geology Reviews,51, 1-14
K.H. WOLF, Glasby, G. P., & Read, A. J. (1976). Deep sea manganese nodules. Handbook of stratabound and stratiform ore deposits, 7, 295-340
Mero, J. L. (1965). The mineral resources of the sea (Vol. 1). Elsevier
Scott, S., R. Editor, J. Hein, A. S. W, C. Hobbs, and C. Morgan, 2008: Mineral Deposits in the Sea : Second Report, ECOR Panel on Marine Mining
Somayajulu, B. L. K., 2000: Growth rates of oceanic manganese nodules : Implications to their genesis, palaeo-earth environment and resource potential. 78, 300–308., Current Science
הערות שוליים

↑  Oxygen discovery defies knowledge of the deep ocean
1 2  'Dark oxygen' mission takes aim at other worlds
נודולות מנגן
פריסה של נודולות מנגן על קרקעית הים
נודולות מנגן
נביעות הידרותרמיות, מהוות מקור חשוב לאספקת היסודות הבונים את הנודולה
היסודות העיקריים הבונים את נודולות המנגן
שדה נודולות מנגן תת-ימי
תרשים מוצע של כריית נודולות המנגן באמצעות גרירת שרשראות
כריית נודולות באמצעות קצירה על ידי רובוט (החומר שנקצר מועבר באמצעות צינור אל ספינת האם)
מדינת תל אביב

מדינת תל אביב הוא כינוי סטריאוטיפי לקבוצת אוכלוסייה במדינת ישראל, המרוכזת במטרופולין תל אביב (ובפרט בתל אביב-יפו עצמה). לקבוצה זו מאפיינים דומים מבחינה דמוגרפית, פוליטית, מעמד סוציו-אקונומי, תרבותית, כלכלית וכו'. הסטראוטיפ של תושב "מדינת תל אביב" הוא של יהודי חילוני ליברלי אמיד, בעל דעות פוליטיות שמאלניות, שבדרך כלל עוסק במקצועות חופשיים, כגון תקשורת המונים, בידור, אמנות, תרבות, מסחר, היי-טק, עריכת דין או פיננסים. כפי שנרמז משם זה, מאפייני האוכלוסייה והערכים של תושבי "מדינת תל אביב", שונים מהערכים של כלל אוכלוסיית ישראל, ובפרט מהערכים ומהמאפיינים של תושבי הפריפריה ועיירות הפיתוח. כתוצאה מכך, המטרופולין של תל אביב מהווה מעין "בועה" או "מדינה בתוך מדינה". על כן, הביטוי "הבועה התל אביבית" הוא כינוי נפוץ לחלק מהאוכלוסייה התל אביבית.
בתחילת שנות ה-2000, הופץ המושג בבלוגים ובמאמרים שוליים, לרוב בהקשרים ביקורתיים. אולם לאחר מספר שנים, המושג נשגר בפיו של הציבור הרחב, וחדר לשימוש גם על ידי כותבים ופובליציסטים המזדהים עם המושג גם בהקשר חיובי, בטורי דעות, מאמרים שונים בתקשורת הממוסדת ואף בספרות האקדמאית.
פוליטיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בפוליטיקה, נעשה שימוש במושג לתיאור הרוב השמאלני-חילוני בתל אביב. דוגמה לכך היא תיאורו של תומר לוטן, מנהל המרכז המוניציפלי, המכון למנהיגות וממשל, ג'וינט ישראל:
..."מתוקף זכותנו לחיים נורמליים, חיים של חופש והוגנות, חיים השעונים על ערכי הומניזם וליברליות, חיים המכבדים ותומכים במרחב המחייה של כל הקבוצות בקרבנו – מתוקף כל אלה, אנו מכריזים בזאת על הקמת מדינה שפויה בארץ ישראל – היא מדינת תל-אביב"

במילים אלו, פחות או יותר, תסתיים כפי הנראה הכרזת העצמאות של מדינת תל אביב, שנראית קרובה מאי פעם...
מבחינה פוליטית השימוש הנפוץ הוא לתיאור הצד השמאלי בקשת הפוליטית ולפעמים לתיאור מעוזו השמאל הקיצוני כאשר התיאור "מדינה" בא לבטא ניתוק הקבוצה משאר מדינת ישראל או מצרכי ציבורים גדולים אשר אינם שייכים להלך הרוח של הקבוצה התל אביבית. לפעמים מופנית ביקורת כלפי הקבוצה כי היא פועלת באופן שתלטני ובעלת אחיזה בנקודות מפתח בממסד ובמערכת המשפט ולאו דווקא לטובת הכלל. התבטאות חריפה לדוגמה הושמעה מהרב אביחי רונצקי, הרב הצבאי הראשי לשעבר כשנשאל:
"אתה יושב לך ככה ב'עק וועלט' (תרגום: סוף העולם), באיתמר. למה?"
וענה: "כי אני שונא את מדינת תל אביב. שם זה שיח אחר לגמרי, עם חלונות ראווה (בבוז) וסלוני כלות".
התנגדות ל"מדינת תל אביב"

לטענת ארנון סופר ויבגניה ביסטרוב, מתעבה "טבעת חנק" של ערביי ארץ ישראל סביב מדינת תל אביב, מצפון הארץ, דרך הגליל, השומרון, ירושלים, הר חברון, מרחב הבדווים בדרום ורצועת עזה. הם מזהירים שאם תימשך המגמה הדמוגרפית, תל אביב עלולה להפוך למצדה. בחזונם, התהליך בו מדינת תל אביב "יונקת לתוכה את כל הדור הצעיר של יהודי השוליים הלאומיים" ומצמיחה "מדינה בתוך מדינה", יביא לכך ש"מדינת תל אביב" תאיים על קיומה של מדינת ישראל. לטענתם, את מדינת תל אביב מנהלים אילי ההון, תוך התעלמות מצרכיה של מדינת ישראל. כדי לשנות את המגמה ו"להציל את ישראל", ממליצים סופר וביסטרוב בין היתר להעביר את משרדי השלטון, ובכללם גם המטכ"ל וזרועות הביטחון, מ"מדינת תל אביב" לירושלים. העברת מוסדות אלה תאלץ גם את "התקשורת התל אביבית" להגיע מדי יום לבירת ישראל.
ראו גם

הצעות להקמת מדינה יהודית חדשה כמחאה
לקריאה נוספת

מעוז עזריהו, שבויה בדימויה: קיצור תולדותיה וקווים לדמותה של מדינת תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 2021, דאנאקוד 1246-10036
מעוז עזריהו, תל אביב העיר האמיתית: מיתוגרפיה היסטורית, אוניברסיטת בן-גוריון, 2005
הערות שוליים

↑  מיקי פלד, שוק העבודה של מדינת תל אביב משאיר את ישראל הרחק מאחור, באתר כלכליסט, 5 ביוני 2012
↑  לדוגמה – מדינת תל אביב – איום על ישראל, פרופסור ארנון סופר ויגבניה ביסטרוב 2006, קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה, אוניברסיטת חיפה.
↑  יבגניה ביסטרוב, ארנון סופר, ישראל 2007–2020: על דמוגרפיה וצפיפות, קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה, אוניברסיטת חיפה, דצמבר 2007; עמ' 33, 35, 58, 60.
כתבה עם הכותרת "מדינת תל אביב זה לא ישראל"
בעיתון גלובס, ינואר 2010
הקורבטות מסדרת בראונשווייג

| --- | --- |

הקורבטה מגדבורג (F 261)
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  קורבטה
 צי:  דויטשה מרינה
 דגל הצי:  
 סדרה:  בראונשוייג
 אוניות בסדרה:  5
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בלום ווס 
 תקופת הפעילות:  2008 – בשירות פעיל (כ־17 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,840 טון
 אורך:  89.12 מטר
 רוחב:  13.28 מטר
 שוקע:  3.4 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  26 קשר
 גודל הצוות:  65
 טווח שיוט:  7,400 ק"מ
 הנעה:  2 מנועי דיזל MTU 20v 1163 TB 93
 
סדרת בראונשוייג K130 היא הסדרה החדשה ביותר של קורבטות המסוגלות לצאת לאוקיינוס בדויטשה מרינה. הן נועדו להחליף את ספינות התקיפה המהירות מסוג גפארד (אנ') שנמצאות כרגע בשירות.
בחודש מאי 2015 הזמינה ממשלת ישראל 4 ספינות סער 6, ספינות אלו התבססו על קורבטות בראונשוייג.
מידע טכני

הספינות כוללות חתימות מכ"ם ואינפרא אדום מופחתות ("חמקנות" טובה מאשר בפריגטות מסדרת סקסון) וגם יצוידו בשני מסוקים בלתי מאוישים לחישה מרחוק. לאחרונה, הזמין הצי הגרמני קבוצה ראשונה של 6 קאמקופטר S-100 לשימוש בספינות הבראונשוייג. ההאנגר אומנם קטן מדי עבור מסוק סטנדרטי, אך המנחת גדול דיו עבור הסי קינג (אנ'), הלינקס וה-NH90 המסוקים שנמצאים בשירות כעת בצי הגרמני.
במקור הייתה ה-K130 אמורה להיות מצוידת בגרסה הימית של הפוליפם (אנ'), טיל מונחה סיב אופטי וטווח של 60 ק"מ, שבזמן פיתוח הספינה היה אף הוא בפיתוח. אבל בשנת 2003 בוטל פרויקט פוליפם ועל כן המתכננים החליטו לצייד את הבראונשוייג בטילים מסוג RBS-15, שלמרות טווחם העדיף (250 ק"מ בגרסה 3 הנוכחית) נעדרת מהם כל סוג של אמצעי מניעה ללוחמה אלקטרונית. כתשובה לבעיה זו הזמין הצי הגרמני RBS-15 גרסה 4, שיפותח מגרסה 3 ויכלול טווח משופר של 400 ק"מ ואמצעי מניעה ללוחמה אלקטרונית.
ספינות בסדרה

הספינות לא נבנו במספנה אחת אלא במקטעים. כל מקטע נבנה במספנה אחרת בו זמנית ומאוחר יותר חוברו המקטעים השונים ליצירת הספינה המלאה. הטבלה מציינת היכן נערך הטקס לתחילת הבנייה של הספינה המדוברת.
| מספר גוף> קבוצה 1 | שם> קבוצה 1 | מספנה> קבוצה 1 | תחילת בנייה> קבוצה 1 | השקה> קבוצה 1 | כניסה לשירות> קבוצה 1 | מצב נוכחי> קבוצה 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| F260 | בראונשוייג | Blohm + Voss | 3 בדצמבר 2004 | 19 באפריל 2006 | 16 באפריל 2008 | בשירות פעיל |
| F261 | מגדבורג | Lürssen-Werft | 19 במאי 2005 | 6 בספטמבר 2006 | 22 בספטמבר 2008 | בשירות פעיל |
| F262 | ארפורט | Nordseewerke | 22 בספטמבר 2005 | 29 במרץ 2007 | 28 בפברואר 2013 | בשירות פעיל |
| F263 | אולדנבורג | Blohm + Voss | 19 בינואר 2006 | 28 ביוני 2007 | 21 בינואר 2013 | בשירות פעיל |
| F264 | לודויגשפן אם ריין | Lürssen-Werft | 14 באפריל 2006 | 26 בספטמבר 2007 | 21 במרץ 2013 | בשירות פעיל |
קבוצה 2
| F265 | קלן | Lürssen-Werft  ‏  Blohm + Voss ‏ | 25 באפריל 2019 | 30 באוקטובר 2020 | 2025 | בהתאמות |
| F266 | אמדן | Lürssen-Werft  ‏  Blohm + Voss ‏ | 30 בינואר 2020 |  |  | בבנייה |
| F267 | קרלסרוהה | מספנות הצי הגרמני קיל | 6 באוקטובר 2020 |  |  | בבנייה |
| F268 | אאוגסבורג | מספנות הצי הגרמני קיל | 13 ביולי 2021 |  |  | בבנייה |
| F269 | ליבק | מספנות הצי הגרמני קיל | 15 במרץ 2022 |  | 2025 (מתוכנן) | בבנייה |
גלריה

בראונשוייג
מגדבורג
אולדנבורג
לודויגשפן אם ריין
ראו גם

קורבטה
דויטשה מרינה
פרדריק וילם דה קלרק

פרדריק וילם דה קלֵרק (באפריקאנס: Frederik Willem de Klerk‏; 18 במרץ 1936 – 11 בנובמבר 2021) היה מדינאי דרום-אפריקאי, נשיא דרום אפריקה בשנים 1989–1994, והאדם הלבן האחרון שכיהן בתפקיד זה. דה קלרק היה ידוע בעיקר כרפורמיסט שהיה אחראי לביטול משטר האפרטהייד הגזעני ולהפיכת דרום אפריקה למדינה דמוקרטית מלאה, בה בני כל הגזעים, כולל הרוב השחור, נהנים מזכות הבחירה וזכויות אחרות. דה קלרק הוא חתן פרס נובל לשלום לשנת 1993. במדינתו הוא נקרא בקיצור FW.
ביוגרפיה

דה קלרק נולד ביוהנסבורג כבן למשפחת פוליטיקאים אפריקאנרית: אביו יוהאנס דה קלרק היה שר ונשיא הסנט של דרום אפריקה, ודודו יוהאנס סטריידום היה ראש ממשלת דרום אפריקה בין השנים 1954–1958. ב-1958 סיים בהצטיינות לימודי משפטים.
קריירה פוליטית

ב-1969, נבחר לראשונה כחבר פרלמנט מטעם המפלגה הלאומית – מפלגת השלטון השמרנית-לאומנית של ימי האפרטהייד. בשנת 1978 מונה לשר בממשלה, וב-1982, הועמד בראש המפלגה הלאומית בפרובינציית טרנסוואל.
לאחר קריירה פוליטית ארוכה בה רכש לעצמו מוניטין שמרני, עמד ב-1989, בראש קבוצת ה"נאורים" במפלגה, ובפברואר נבחר לעמוד בראשה. בספטמבר אותה שנה, כאשר אולץ הנשיא פיטר וילם בותה לפרוש בעקבות שבץ מוחי שלקה בו, תפס דה קלרק את מקומו כנשיא המדינה.
קריירה פוליטית > נשיאות וביטול האפרטהייד

מיד עם כניסתו לתפקיד התגלה דה קלרק כרפורמיסט נאור, שהבין כי משטר האפרטהייד הגיע אל סוף הדרך ושאין מנוס משיתוף הרוב השחור בשלטון. הרפורמות החלו להתגלגל במהירות, ובנאומו ההיסטורי בפרלמנט ב-2 בפברואר 1990 הודיע דה קלרק כי הוא מכיר בכך שמדיניות האפרטהייד נכשלה. באותו מעמד התיר מחדש את פעילותם של הקונגרס הלאומי האפריקני (ANC), הקונגרס הפאן אפריקניסטי (PAC), והמפלגה הקומוניסטית, שהיו עד אז מחוץ לחוק. במקביל הודיע על שחרורם של אסירים פוליטיים רבים, ביטל את עונש המוות, והגביל את אורך המעצרים המנהליים למקסימום 6 חודשים. שבוע מאוחר יותר, ב-10 בפברואר 1990, הסעיר את דרום אפריקה והעולם כולו כשהכריז שלמחרת היום ישתחרר נלסון מנדלה מכלאו. במאי אותה שנה החלה ממשלתו במשא ומתן עם ה-ANC, שבעקבותיו הסכים ANC לנטוש את המאבק המזוין, וביוני 1990 בוטל מצב החירום ששרר במדינה.
ב-1991 ביטל דה קלרק את חוקי האפליה שעוד נותרו בתוקף – החוקים שנגעו לבעלות על קרקעות, לאזורי מגורים, ולסיווג על פי גזע במרשם האוכלוסין. במרץ 1992 נתנו אזרחיה הלבנים של דרום אפריקה במשאל עם, ברוב סוחף, מנדט לדה קלרק לנהל משא ומתן עם ה-ANC ותנועות אחרות על חוקה חדשה למדינה, שתשתף את הרוב השחור בשלטון. ב-1993 קיבלו דה קלרק ונלסון מנדלה את פרס נובל לשלום על פועלם המשותף לביטול האפרטהייד והעברת השלטון בדרכי שלום.
הרפורמות של דה קלרק הקנו לו יריבים מבית, גם מתוך מפלגתו. קבוצה של שמרנים חסידי האפרטהייד עזבו את המפלגה הלאומית והצטרפו למפלגה השמרנית שהתנגדה לרפורמות. התנגדות מחתרתית יותר הייתה גם מצד "תנועת ההתנגדות האפריקאנרית" הימנית-קיצונית. במקביל נמשכו עימותים אלימים ועקובים מדם בין ה-ANC ליריבתה באופוזיציה – מפלגת החופש אינקאתה של בני הזולו.
קריירה פוליטית > לאחר הנשיאות

באפריל 1994 התקיימו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בהן השתתפו בני כל הגזעים במדינה. דה קלרק התמודד באופן סמלי על הנשיאות מול מנדלה, שכצפוי זכה ברוב מוחץ. בממשלת האחדות הלאומית שקמה שימש דה קלרק כסגן-נשיא לצד מנדלה, עד שהכריז על פרישתו בשנת 1996. ב-1997 דה-קלרק ויתר על ראשות המפלגה הלאומית ועזב את החיים הפוליטיים.
חיים אישיים

בשנת 1998 התגרש דה קלרק מאשתו מזה 38 שנה מריקה דה קלרק בעקבות חשיפת מערכת יחסיו עם אליטה גאורגיאדס, רעייתו של איל הספנות היווני טוני גאורגיאדס, אשר ככל הנראה נמנה עם התורמים למפלגה הלאומית. זמן קצר לאחר מכן נשא דה קלרק את אליטה גאוריאדס לאישה.
בדצמבר 2001, הזדעזעה דרום אפריקה מן הרצח הברוטאלי של גרושתו מריקה במהלך שוד אלים. מריקה נמצאה בדירתה בקייפטאון כשעליה סימני דקירה וחנק. באותה העת שהה דה קלרק בשוודיה לרגל אירוע המציין 100 שנים לפרס נובל. הרוצח, מאבטח אפריקני שחור, נתפס ונשפט ונגזר עליו מאסר עולם.
ב-11 בנובמבר 2021 נפטר דה קלרק ממחלת הסרטן.
ספרו

בשנת 1999 ראתה אור האוטוביוגרפיה של דה קלרק "The Last Trek-A New Beginning".
הוקרה

בשנת 2014 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי

| --- | --- |
מחשופי סלעים, כדוגמת זה, מצויים ברחבי הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי
מחשופי סלעים, כדוגמת זה, מצויים ברחבי הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2 בדצמבר 1980
 מבקרים בשנה:  346,534 (נכון ל־2016)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  2,711 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  אלסקה בארצות הברית
 מיקום:  מחוז חצי האי קנאיי 
 קואורדינטות:  59°55′04″N 149°59′15″W﻿ / ﻿59.917778°N 149.9875°W﻿ / 59.917778; -149.9875
 Kenai Fjords National Park
 = (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהפארק הלאומי הפיורדים של קינאי (למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהפארק הלאומי הפיורדים של קינאי 
 
הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי (באנגלית: Kenai Fjords National Park), הוא פארק לאומי המשתרע על שטח בן 2,711 קילומטרים רבועים בחצי האי קינאי (Kenai Peninsula), ממערב לעיירה סיוארד בדרום-מרכז מדינת אלסקה בארצות הברית. הפארק מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. הפארק כולל את שדה הקרח הרדינג (Harding Icefield), אחד משדות הקרח הגדולים ביותר בארצות הברית. הפארק קרוי על שם הפיורדים הרבים שנחצבו על ידי תנועת קרחונים שזרמו במורד ההרים משדה הקרח. שדה הקרח הוא מקור ללפחות 38 קרחונים, שהגדול בהם הם קרחון בר (Bear Glacier, מילולית "קרחון הדוב"). הפארק שוכן בקרבה לעיירה סיוארד, נמל פופולרי לאוניות תענוגות. לקרחון אקזיט (Exit Glacier) שבפארק ניתן להגיע בכביש מהעיירה והוא יעד תיירות פופולרי. יתרת הפארק נגישה בשיט בלבד. הפיורדים הם עמקים קרחוניים ששקעו מתחת לפני הים כתוצאה משילוב בין עליית פני הים ושקיעת הקרקע.
הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי הוקם כאחד מ-15 הנכסים החדשים ששירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית קיבל כתוצאה מ"חוק שימור האדמות של אלסקה" (Alaska National Interest Lands Conservation Act), בראשי תיבות ANILCA בשנת 1980. הוא הוכרז לראשונה כמונומנט לאומי על ידי הנשיא ג'ימי קרטר ב-1 בדצמבר 1978 באמצעות סמכותו במסגרת חוק העתיקות (Antiquities Act), כאשר הדיונים בקונגרס על הצעת חוק ה-ANILCA המוצעת הגיעו למבוי סתום. חוק ה-ANILCA הועבר לבסוף בשנת 1980, ונחתם על ידי קרטר ב-2 דצמבר 1980. הפארק מגן על שדה הקרח, על שוליים צרים של קרקע מיוערת בין ההרים לים, ועל קו החוף המפורץ מאוד. הפארק הוא משכן למגוון יונקים יבשתיים וימיים: דובים שחורים, לווייתנים (גדולי-סנפיר וקטלנים), כלבי ים ואיילים קוראים.
גאוגרפיה

הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי משתרע על שטח בן 2,711 קילומטרים רבועים בחצי האי קינאי (Kenai Peninsula) בגבול מפרץ אלסקה. הפארק שוכן בדרום-מרכז מדינת אלסקה, כ-210 קילומטרים דרומית לעיר אנקורג'. היישוב הקרוב ביותר הוא העיירה סיוארד הצמודה לפארק ממזרח במפרץ רזורקשן (Resurrection Bay). הפארק שוכן בקצה צפון האוקיינוס השקט שבו מתפתחים סערות המזינות את שדות הקרח שעל היבשה. הפארק כולל את קו החוף המפורץ מאוד בשל פעולת הקרחונים ואת שדות הקרח שבתוך היבשת. הפיורדים החשובים ביותר כוללים את מפרץ איאליק (Aialik Bay), מפרץ האריס (Harris Bay), פיורד מקרטי (McCarty Fjord) ומפרץ נוקה (Nuka Bay). מרבית פנים הפארק מכוסה על ידי שדה הקרח הרדינג (Harding Icefield). הנקודה הגבוהה ביותר בפארק היא פסגת הר נטולת שם ברכס הרי קינאי (Kenai Mountains) בגובה 1,996 מטרים. הפארק גובל במערב עם שמורת חיות הבר הלאומית קינאי (Kenai National Wildlife Refuge), ובדרום עם הפארק המדינתי קצ'מאק (Kachemak Bay State Park).
אורכו של קו החוף הפראי והמפורץ מאוד של הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי הוא יותר מ-600 קילומטרים. נחשולי סערות, גאות ושפל, זרמי ים, קרחונים ותהליכים טקטוניים מעצבים סביבה דינמית שבה קו החוף משתנה כל הזמן. כל הגורמים שהוזכרו פועלים על מנת לחצוב מערות רבות ותוואי נוף דוגמת קשתות טבעיות וסטאקים.
אל הפארק אפשר להגיע מסיוארד כ-210 קילומטרים דרומית לעיר אנקורג' בקצה הדרומי של כביש מהיר סיוארד (Seward Highway). זהו רק אחד משלושה פארקים לאומיים באלסקה שניתן להגיע אליהם באמצעות כביש, דרך מרכז הטבע של קרחון אקזיט (Exit Glacier Nature Center). רשת שבילים ממרכז הטבע מאפשרים גישה לקרחון, ולשביל שדה הקרח הרדינג באורך 12 קילומטרים.
אקלים

האקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי הוא אקלים ימי ממוזג, בעיקר הודות לזרם קורושיו הזורם דרך מפרץ אלסקה, אבל מזג האוויר הפכפך וקשה לחיזוי. הטמפרטורות בקיץ נעות בין 7°C ל-21°C. בימים רבים השמים מעוננים ויורד גשם. בקיץ יש תקופות ארוכות של גשם בלתי פוסק, אם כי יש גם ימי שמש. בפסגות הגבוהות השלג נשאר גם במהלך יוני עד יולי.
הטמפרטורות בחורף יכולות לנוע מ-1°C- עד 29°C-. באזור קרחון אקזיט יורדים קרוב ל-5 מטרים של שלג בממוצע לשנה, אבל התנאים שונים ממקום למקום. סערות שבהם יורד יותר ממטר שלג הן תופעה נפוצה, כמו גם ימי גשם באמצע החורף כשהטמפרטורות עולות במקצת מעל לנקודת הקיפאון.
הטבלה הבאה היא נתוני מזג האוויר בסיוארד הסמוכה ולכן מייצגת את האקלים בפארק בקו החוף.
| אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> ינואר.-0.1.-5.4.205 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> פברואר.0.8.-4.9.153 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> מרץ.3.2.-3.1.112 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> אפריל.7.1.0.3.115 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> מאי.11.7.4.4.86 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> יוני.14.6.7.8.62 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> יולי.16.3.10.4.71 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> אוגוסט.16.4.10.143 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> ספטמבר.12.9.6.6.250 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> אוקטובר.6.9.1.5.236 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> נובמבר.1.9.-3.1.186 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> דצמבר.0.9.-4.3.242 | אקלים בפארק הלאומי הפיורדים של קינאי> שנה.7.7.1.7.1,862 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Climate data for Seward Airport (1981−2010 normals)