stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שונאים, סיפור אהבה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "שונאים, סיפור אהבה"
 בימוי:  פול מזורסקי 
 הופק בידי:  פול מזורסקי 
 תסריט:  רוג'ר סימון, פול מזורסקי 
 עריכה:  סטיוארט פאפ
 שחקנים ראשיים:  רון סילבר לנה אולין אנג'ליקה יוסטון מרגרט סופי סטיין
 מוזיקה:  מוריס ז'אר 
 צילום:  פרד מרפי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בדצמבר 1989
 משך הקרנה:  119 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  9,500,000 דולר
 הכנסות:  7,754,571 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   enemiesalovestory
 דף הסרט ב־IMDb
 
שונאים, סיפור אהבה (באנגלית: Enemies, A Love Story) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1989 בבימויו של פול מזורסקי, עם רון סילבר, לנה אולין, אנג'ליקה יוסטון ומרגרט סופי סטיין בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת בניו יורק בשנת 1949 בה מתגוררים שורדי שואה רבים שעדיין מצולקים נפשית מטראומת השואה.
התסריט מבוסס על הרומן "שונאים - סיפור אהבה" של יצחק בשביס זינגר (1972).
אנג'ליקה יוסטון ולנה אולין היו מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. פול מזורסקי ורוג'ר סימון היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
תקציר העלילה

הרמן ברודר (רון סילבר) הוא ניצול שואה שגר בקוני איילנד עם אשתו הפולניה יאדוויגה (מרגרט סופי סטיין). אשתו ושני ילדיו נספו בשואה והוא ניצל על ידי יאדוויגה שהייתה משרתת בביתם. היא החביאה אותו בעליית גג ולאחר המלחמה הם התחתנו והיגרו לארצות הברית.
הרמן סובל מפוסט טראומה. בלילות הוא חולם איך שהנאצים גוררים ומכים את אשתו וביום הוא מדמה כל שוטר לאיש אס אס. הוא אומר ליאדוויגה כי הוא עובד בעסק של ספרים בפילדלפיה אבל למעשה הוא עובד ככותב נאומים לרב למבק (אלן קינג) בניו יורק.
הוא לא מגלה ליאדוויגה כי הוא מנהל יחסים קרובים עם מאשה טורשינר (לנה אולין), ניצולת שואה גרושה, שגרה עם אימה שפרה פועה (ג'ודית מלינה) בברונקס, שתיהן סובלות נפשית ממאורעות השואה. מאשה רוצה להתחתן אבל הרמן מהסס. לאון טורשינר (פול מזורסקי) בעלה לשעבר, נפגש איתו ומזהיר אותו שלא יילכד ברשת שלה כפי שהוא נלכד.
הרמן קורא בעיתון מודעה שתמרה אשתו בחיים והיא מחפשת קרובים. הוא נפגש אתה והיא מודיעה לו כי שני ילדיהם נספו. הוא מגלה לה שהוא נשוי והיא באה לדירתם ונפגשת עם יאדוויגה ההמומה.
הרמן בשלב זה נשוי לשתי נשים ורכלנית השכונה, גב' שרייר(ריטה קארין) מגיעה ביחד עם מר פשלס (פול לידס), מנהל בית אבות, לרחרח בסביבה.
יאדוויגה מתקרבת ליהדות, מדליקה נרות שבת והולכת לבית כנסת. כאשר היא דורשת מהרמן להתלוות אליה לתפילת כל נדרי הוא מסרב, מתווכח וסוטר לה. היא פורצת בבכי ומטיחה בפניו האם זה מגיע לה לאחר שסיכנה את חייה למענו?
לבסוף מתחתן הרמן עם מאשה. כעת הוא נשוי לשלוש נשים. הרב למבק מזמין אותם למסיבה בביתו ושם חושף פשל,ס לפני כולם שהרמן נשוי לשלוש נשים.
מאשה עוזבת בכעס ובאותו זמן מגלה לו יאדוויגה כי היא בהיריון. הרמן נמשך למאשה וחוזר לדירתה בברונקס. הם מחליטים לברוח לפלורידה אך באותו יום מתה אימה. מאשה נכנסת לדיכאון ומתאבדת בנטילת כדורי שינה והרמן נעלם.
יאדוויגה מובהלת לחדר לידה בלווית תמרה והרב למבק. היא יולדת בת וקוראת לה מאשה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רון סילבר | הרמן ברודר | האב |
| מרגרט סופי סטיין | יאדוויגה | אשתו של הרמן |
| לנה אולין | מאשה טורשינר | מאהבת/אשתו של הרמן |
| אנג'ליקה יוסטון | תמרה ברודר | אשתו הראשונה של הרמן |
| אלן קינג | הרב למבק | הבן הצעיר |
| ג'ודית מלינה | שפרה-פועה | אמא של מאשה |
| פול מזורסקי | לאון טורשינר | הגרוש של מאשה |
| פיל לידס | מר פשלס |  |
| ריטה קארין | גב' שרייר | רכלנית |
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-66

| --- | --- |
 תאריך:  10 בפברואר 2013 
 מיקום:  בית האופרה המלכותית, לונדון
 מנחים:  סטיבן פריי
 אתר רשמי
 →65 67←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-66 הידוע בשם טקס הבאפט"א נערך ב-10 בפברואר 2013 בבית האופרה המלכותית שבלונדון, להענקת פרסים לסרטי הקולנוע הבריטיים והזרים של שנת 2012. שמות המועמדים הוכרזו ב-9 בינואר 2013. את הפרסים מעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרט הקולנוע וסרט התעודה הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה ב-2012. סטיבן פריי הנחה את הטקס, שבו זכה הסרט "ארגו" בפרס הסרט הטוב ביותר, ובפרס הבמאי הטוב ביותר עבור בן אפלק. דניאל דיי-לואיס זכה בפרס השחקן הטוב ביותר עבור הסרט "לינקולן", ועמנואל ריבה זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "אהבה". כריסטוף ואלץ זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בסרט "ג'אנגו ללא מעצורים", ואן האת'וויי זכתה בפרס שחקנית המשנה על הסרט "עלובי החיים". "סקייפול" בבימויו של סם מנדס נבחר לסרט הבריטי המצטיין של 2012. סר אלן פארקר נבחר לעמית באפט"א, והמפיקה טסה רוס זכתה בפרס על תרומה מצטיינת בתחום הקולנוע.
זוכים ומועמדים > עמית באפט"א

מייקל פיילין
סר אלן פארקר
ראו גם

טקס פרסי גלובוס הזהב ה-70
טקס פרסי אוסקר ה-85
הערות שוליים

↑  BAFTA: Date Announced for the 2013 Orange British Academy Film Awards Retrieved 6 January 2013.
↑  "Bafta awards 2013: Full list of nominees". BBC News. נבדק ב-2013-01-08.
1 2  Brooks, Xan (10 בפברואר 2013). "Baftas 2013: live!". The Guardian. Guardian Media Group. נבדק ב-10 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bafta: Director Sir Alan Parker on fellowship award". BBC News. BBC. 10 בפברואר 2013. נבדק ב-10 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tessa Ross wins Bafta for Outstanding British Contribution to Cinema". itv.com. 10 בפברואר 2013. נבדק ב-10 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Robbie Collin, ‏Baftas 2013: Argo is a worthy winner, The Telegraph, 11 February 2013
↑  "Big Ben rules London! Affleck leads BAFTA winners with double Argo triumph as emotional Anne Hathaway steals the show (again!)". Daily Mail. 11 בפברואר 2012. נבדק ב-11 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
בן אפלק, זוכה פרס הבמאי הטוב ביותר
דניאל דיי-לואיס, זוכה פרס השחקן הטוב ביותר
עמנואל ריבה, זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר
כריסטוף ואלץ, זוכה פרס שחקן המשנה הטוב ביותר
אן האת'וויי, זוכת פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר
קוונטין טרנטינו, זוכה פרס התסריט המקורי הטוב ביותר
דייוויד או. ראסל, זוכה פרס התסריט המעובד הטוב ביותר
ג'ונו טמפל, זוכת פרס הכוכב העולה
שיעור בנישואין

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ויניפרד וולף
 בימוי:  הנרי לוין 
 הופק בידי:  רוס האנטר 
 תסריט:  ריצ'רד מוריס 
 עריכה:  מילטון קארות' 
 שחקנים ראשיים:  סנדרה די בובי דארין
 מוזיקה:  בובי דארין, הנס סאלטר
 צילום:  ראסל מטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 1962
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שיעור בנישואין (באנגלית: If a Man Answers) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1962, בבימויו של הנרי לוין, עם סנדרה די ובובי דארין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת ויניפרד וולף. זה הסרט המשותף השני של הזוג דארין ודי לאחר "בבוא ספטמבר" (1961) ולפני "דירת הפגישות" (1965).
דארין חיבר את שיר הנושא (מילים ומנגינה) וגם שר אותו.
תקציר העלילה

שנטל סטייסי (סנדרה די) היא בתם של ז'רמן סטייסי (מישלין פרסל), צרפתייה שהופיעה בפולי ברז'ר, וג'ון סטייסי (ג'ון לונד), אמריקאי מבוסטון העוסק בסחר עתיקות. ג'ון רוצה שבתו תתחתן ולא תכנס להריון ללא נישואין.
המשפחה עוברת לניו יורק שם נתקלת שנטל בגבר צעיר ונאה בשם יוג'ין רייט (בובי דארין) העובד כצלם אופנה ומוקף בבחורות יפהפיות אבל הוא מתמקד בשנטל והם מתחתנים לרווחת הוריה של שנטל.
לחייהם של הזוג הצעיר נכנסת טינה (סטפני פאוורס) חברתה של שנטל מבוסטון. יוג'ין מקבל אותה לצילומים ושנטל שמה לב למורת רוחה שיחסיהם של טינה ויוג'ין מתהדקים.
היא מתייעצת עם אמה הצרפתייה וזו נותנת לה ספר הדרכה איך לטפל בגורי כלבים שלדעתה זה מתאים גם לטיפול בבעלים. שנטל מתחילה לטפל ביוג'ין לפי ההוראות בספר וזה מצליח. לתמימותה היא מגלה זאת לטינה בתנאי שתשמור את הסוד אולם טינה שמקנאת בה, מוסרת זאת ליוג'ין שכועס מאוד על שנטל המתייחסת אליו כגור כלבים.
שנטל פונה שוב לאמה והיא מייעצת לה לברוא לעצמה מאהב וירטואלי בשם "רוברט סוואן" שישלח אליה מדי פעם פרחים, יתקשר לביתם וינתק אם גבר עונה (מכאן שם הסרט). היא מסדרת זאת עם מוכר הפרחים.
בתחילה מתחיל יוג'ין להאמין שלאשתו יש אכן מאהב, אך הוא מגלה את התרמית ומחליט להשיב על כך. הוא מביא את אביו, אדם רייט (סיזאר רומרו) שמציג את עצמו כ"רוברט סוואן" המאהב של שנטל ומציע ליוג'ין לנהל יחסי פוליאנדריה עם שנטל.
שנטל ההריונית מזועזעת ואז מגלה את התרמית והם מתפייסים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה די | שנטל סטייסי |  |
| בובי דארין | יוג'ין רייט |  |
| מישלין פרסל | ז'רמין סטייסי |  |
| ג'ון לונד | ג'ון סטייסי |  |
| סיזאר רומרו | אדם רייט |  |
| סטפאני פאוורס | טינה | חברה של שנטל |
שלושה מתחת לחופה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של Patte Wheat Mahan
 בימוי:  פיטר טיוסברי
 הופק בידי:  רוברט ארתור
 תסריט:  פיליפ שאקן
 עריכה:  פרדריק שטיינקאמפ
 שחקנים ראשיים:  סנדרה די ג'ורג' המילטון סלסט הולם 
 מוזיקה:  קניון הופקינס
 צילום:  פרדריק סטיינקאמפ
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 הקרנת בכורה:  28 באפריל 1967
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  1,387,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלושה מתחת לחופה (באנגלית: !Doctor, You've Got to Be Kidding) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1967 בבימויו של פיטר טיוסברי, עם סנדרה די, ג'ורג' המילטון וסלסט הולם בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן " Three for the Wedding" של פאט וויט מהאן משנת 1965.
תקציר העלילה

הת'ר הלורן (סנדרה די) היא בחורה צעירה שגרה עם אמה לואיז (סלסט הולם). כבר מילדות חושבת לואיז שלבתה יש כשרון זמרה והיא תהיה זמרת מפורסמת. היא מציגה אותה לאנשים רבים אך הם אינם מתרשמים. לאחר סיום הקולג' מוצאת הת'ר עבודה כמזכירה של מנהל חברה גדולה בשם הרלן ויקליף (ג'ורג' המילטון). ויקליף הוא מנהל בלתי נסבל בעל אגו חזק המחשיב רק את עצמו ואינו מתייחס למזכירות שהוא מחליף בתדירות גבוהה.
גם הת'ר סובלת אבל אמה ממשיכה לדבוק בשאיפתה להפוך אותה לכוכבת גדולה. היא לוקחת הלוואה וממשכנת את ביתה ומצליחה להשיג לה הופעה במועדון הלילה המצליח של דני רסקין (מורט סאהל).
להת'ר יש שלושה ידידים - דיק בנדר (ביל ביקסבי), שכן רודף שמלות, פאט מוראד (דיק קלמן) מוזיקאי פסנתרן והנק ג'דסון (דוויין היקמן) שרוצה להיות שחקן. הם מעודדים אותה ובעזרת אמה היא מקבלת אפשרות להופיע במועדון. ביום ההופעה מזמין אותה ויקליף לצאת אתו והם יוצאים ומבלים כל הלילה אף על פי שיש לה הופעה.
האמא לואיז כועסת אך הם מגיעים עליה ומבשרים לה שהחליטו להתחתן. עוד במעמד זה הם מתחילים לריב היות שויקליף מבהיר להת'ר שהוא יהיה הגבר במשפחה והוא ייתן לה את כל ההוראות.
הם נפרדים בכעס והת'ר מתפטרת ומתחילה שוב בחזרות לקראת הופעה במועדון לאחר שדני סלח לה.
בתחילת ההופעה היא מרגישה חולשה ומתמוטטת. הרופא שבודק אותה מבשר לה שהיא בהריון והיא מתקשה להאמין (מכאן שם הסרט).
לקראת סוף ההריון מגיעים אליה שלושת ידידיה עם שופט וכל אחד מסכים להתחתן אתה בנוכחות שופט והיא צריכה לבחור באחד מהם אך מתקשה ובשעה זאת תוקפים אותה צירים.
ויקליף נתקף רגשות חרטה והולך לפסיכיאטר שלא עוזר לו. הוא משוטט ברחוב ונפגע ממכונית ומובהל לבית החולים. שם פוגשת בו הת'ר המובהלת לחדר לידה. הם מתפייסים והשופט מחתן אותם במקום, לשמחת כולם.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה די | הת'ר הלורן |  |
| ג'ורג' המילטון | הרלן ויקליף |  |
| סלסט הולם | לואיז הלורן |  |
| ביל ביקסבי | דיק בנדר | שכן |
| דוויין היקמן | הנק ג'דסון | ידיד |
| דיק קלמן | פאט מוראד | מוזיקאי |
| מורטו סאהל | דני רסקין | בעל מועדון |
עדיין אליס (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  עדיין אליס 
 בימוי:  ריצ'רד גלטצר, ווש ווסטמורלנד 
 הופק בידי:  ג'יימס בראון, פמלה קופלר, לקס לוצוס 
 תסריט:  ריצ'רד גלטצר, ווש ווסטמורלנד 
 עריכה:  ניקולס צ'אודורג' 
 שחקנים ראשיים:  ג'וליאן מור אלק בולדווין קריסטן סטיוארט קייט בוסוורת' האנטר פאריש
 מוזיקה:  אילן אשקרי 
 צילום:  דניס לנואר 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צרפת 
 חברת הפקה:  Killer Films 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 2014 ישראל26 בפברואר 2015
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  $4,000,000
 הכנסות:  43,900,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   stillalice
 פרסים:  פרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי
 sonyclassics.com/stillalice
 דף הסרט ב־IMDb
 
עדיין אליס (באנגלית: Still Alice) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה המבוסס על ספר באותו השם מאת ליסה ג'נובה. הסרט נכתב ובוים על ידי ריצ'רד גלצר וווש וסטמורלנד, ויצא לאקרנים בשנת 2014. בסרט מככבת ג'וליאן מור, אשר זכתה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט זה. מור מגלמת את אליס האולנד, פרופסור לבלשנות באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק, אשר מאובחנת בגיל 50 במחלת אלצהיימר בהתבטאות מוקדמת. הסרט מתאר את התמודדותה של אליס עם מחלת אלצהיימר, והשפעת המחלה המידרדרת על חייה האישיים וחיי משפחתה. בסרט מככבים גם אלק בולדווין, המגלם את בעלה של אליס, וכן קריסטן סטיוארט, קייט בוסוורת' והאנטר פאריש, אשר מגלמים את שלושת הילדים של הזוג.
צוות שחקנים

ג'וליאן מור - אליס האולנד
אלק בולדווין - ג'ון האולנד
קריסטן סטיוארט - לידיה האולנד
קייט בוסוורת' - אנה האולנד-ג'ונס
האנטר פאריש - טום האולנד
שיין מקריי - צ'רלי ג'ונס
סטיבן קונקן - ד"ר בנג'מין
ויקטוריה קרטג'נה - פרופ' הופר
סת' גיליאם - פרדריק ג'ונסון
דניאל גרול - אריק וולמן
ארין דארק - ג'ני
קריסטין מאקומבר - אן
קרידאד מונטנז - אלנה
אהה אורבסאלו - אמה של אליס (בפלאשבקים)
הפקה

הסרט "עדיין אליס" מבוסס על ספר בשם זה, אשר יצא לאור בשנת 2007 והיה לרב-מכר. הספר נכתב על ידי ליסה ג'נובה, דוקטור למדעי המוח, שקיבלה השראה לכתיבת הספר מסבתה שחלתה במחלת אלצהיימר. המפיקים לקס לוצוס וג'יימס בראון תבעו זכויות לסרט על ספר זה, והציגו את הרעיון לסרט בפניהם חבריהם, הבמאים ריצ'רד גלצר ווש וסטמורלנד, שהיו זוג נשוי עד מותו של גלצר בשנת 2015. גלצר ווסטמורלנד היססו תחילה בנוגע לכתיבה ובימוי של הסרט, עקב אבחנתו של גלצר במחלת ALS. הם חששו שכתיבת סרט אודות מחלת אלצהיימר עלולה להיות קשה מנשוא, שכן שתי המחלות הן מחלות נוירודגנרטיביות בעלות קווי דמיון מסוימים. לבסוף, גלצר ווסטמורלנד הסכימו להצעה וכתבו בתחילת 2012 תסריט עבור הספר "עדיין אליס". במהלך הכתיבה, השניים שילבו אלמנטים שמקורם בהתמודדותו של גלצר עם מחלת ה-ALS ובמעמדו של וסטמורלנד כמטפל הראשוני שלו.
ג'וליאן מור הייתה בחירתם הראשונה של גלצר ווסטמורלנד לתפקיד הראשי בסרט. מור התכוננה במשך ארבעה חודשים עבור התפקיד על ידי צפייה בסרטים דוקומנטריים אודות מחלת אלצהיימר, ומפגש עם אליזבת' גלפאנד סטרינס, ראש איגוד האלצהיימר, וכן עם מארי סאנו, מנהלת המחקר אודות מחלת אלצהיימר בביה"ח מאונט סיני בניו יורק. כמו כן, מור שוחחה עם שלוש נשים שלוקות באלצהיימר עם התבטאות מוקדמת. בנוסף, היא ביקרה בקבוצת תמיכה לנשים עם אלצהיימר ובמרכז לטיפול בחולי אלצהיימר. מור הציעה שאלק בולדווין יגלם את בעלה של אליס בסרט, שכן השניים כבר עבדו בעבר בסדרה הקומית "רוק 30". קייט בוסוורת' לוהקה לתפקיד בסרט לאחר שהסבירה לגלצר וסטמורלנד כמה הנושא חשוב ויקר ללבה, שכן יש לה קרובי משפחה הלוקים במחלת אלצהיימר.
הצילומים לסרט נערכו בניו יורק במשך 23 ימים במרץ 2014. הסרט צולם על ידי צלם הקולנוע הצרפתי דניס לנויר. במהלך הצילומים, גלצר ווסטמורלנד השתדלו לחלק את מטלות הבימוי ביניהם באופן שווה, אפילו שמצבו הפיזי של גלצר הידרדר מאוד עד למצב שבו הוא תקשר באמצעות הקלדה במכשיר אייפד באמצעות אצבע אחת.
התקציב להפקת הסרט עמד על ארבעה מיליון דולר ומומן על ידי BSM Studio הצרפתי. שלבי ההפקה המאוחרים של הסרט הושלמו עשרה ימים בלבד לפני הפרימיירה שלו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו לשנת 2014. הפסקול הראשי של הסרט הולחן על ידי אילן אשקרי, שהיה לו ניסיון אישי עם אנשים שהושפעו על ידי מחלת אלצהיימר. אשקרי עבד בעברו על פרויקטים שונים הקשורים למחלת אלצהיימר, כדוגמת הסרט "Ashes" משנת 2012. כלי הנגינה ששומשו למוזיקה של הסרט הם פסנתר, שלטענתו של אשקרי מייצג את חיי המשפחה של אליס, ושלישיית מיתרים, אשר מסמלים את אתגר ההתמודדות עם המחלה.
הפצה

הפרמיירה של הסרט "עדיין אליס" נערכה ב-8 בספטמבר 2014, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, קנדה, לשנת 2014. חברות ההפקות "Sony Pictures Classics", אשר רכשה את זכויות ההפצה של הסרט, ערכה הפצה בת שבוע של הסרט במהלך דצמבר 2014, על מנת שהוא יוכל להיכלל בטקס פרסי האוסקר לשנה זו. גלצר ווסטמורלנד היו נחושים לפרסם את הסרט מוקדם ככל האפשר, עקב מצבו הבריאותי של גלצר. הסרט יצא לאקרנים במהדורה מוגבלת ב-16 בינואר 2015. רווחו של הסרט עמד על 197 אלף דולר בסוף השבוע הראשון לתפוצתו בקרב שנים עשר בתי קולנוע. ב-20 בפברואר, החלה תפוצה נרחבת של הסרט ל-765 בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית. הסרט גרף 18 מיליון דולר במהלך 14 שבועות בבתי קולנוע בארצות הברית. כמו כן, הסרט גרף 43 מיליון דולר במדינות אחרות.
הפצה > פיראטיות

הסרט "עדיין אליס" היה חלק ממידע שנגנב במהלך מתקפת ההאקרים על סרטי סוני. הוא הודלף לרשת ב-27 בנובמבר 2014, למעלה מחודש לפני תאריך ההפצה שנקבע לו. תוך שלושה ימים ממועד ההדלפה, נמצא כי 103,832 כתובות IP שונות הורידו את הסרט.
ביקורות

הסרט "עדיין אליס" קיבל רייטינג של 88% המבוסס על 172 תגובות באתר הדירוגים "Rotten Tomatoes", עם ממוצע ניקוד של 7.4/10. לפי האתר, "בזכות המשחק של ג'וליאן מור, "עדיין אליס" הוא דרמה נוגעת ללב שמכבדת את נושא הליבה העדין של הסרט בגבורה וברגישות". באתר האינטרנט "Metacritic", הסרט קיבל ניקוד של 72 מתוך 100, בהתבסס על 41 מבקרים, מה שהעיד על "ביקורות אוהדות על פי רוב".
המשחק של מור זכה בשבחים רבים. המבקר פיטר טרוורס ממגזין "רולינג סטון" כתב על האמנותיות הבוערת במשחק של מור, שלפיו היה "חי בפראות ונאמן לאמת". מיק לה-סאלה מעיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל" תיאר את גילומה של מור בתפקיד אליס כ"משכנע, מדאיג, ואישי". לעומת זאת, כריס נשאוואטי מ"אנטרטיינמנט ויקלי" טען כי זה אחד הביצועיים ההרסניים ביותר של מור. בביקורת של העיתון הקנדי "The Global and the Mail", ליאם לייסי כתב על "הנוכחות הרגשית הגלויה" של מור, אך טען כי לדעתו "החלק שלה (של אליס) בקושי מגרד את קצה היכולת שלה". טים רובי, מבקר מהעיתון הבריטי "דיילי טלגרף" טען כי המשחק העדין והעצוב להפליא של מור הוא אחד מהבולטים ביותר בקריירה שלה, ותיאר את הסרט כולו כ"יפהפה ונוקב".
דייוויד יוז, ממגזין הקולנוע הבריטי "אמפייר" נתן לסרט "עדיין אליס" 5 מתוך 5 כוכבים, והדגיש את המשחק של מור, שלטענתו היה ללא רבב, וכן את הדיוק החד והרגיש של גלצר ווסטמורלנד. דבורה יאנג, שכתבה ביקורת לסרט עבור העיתון "הוליווד ריפורטר", שיבחה את הגישה המאופקת של הבמאים לסיפור, שלדעתה הייתה "הביטוח הטוב ביותר מפני סנטימנטליות רשלנית". המבקר קנת' טוראן מעיתון "לוס אנג'לס טיימס" זקף את הצלחתו של הסרט ליכולתן של השחקניות ג'וליאן מור וקריסטן סטיוארט "לשמור על כנות", אף כי חלקים מתוך הסרט היו "מלאכותיים ומוכרים מדי", לדבריו. פיטר דה-ברוג ממגזין "וראייטי" ציין לטובה את הגישה "המכובדת והאישית" של גלצר ווסטמורלנד לנושא הסרט, וכן את החלטתם לספר את הסיפור מנקודת מבטה של אליס.
מבקרים אחרים נתנו לסרט ביקורות בינוניות. איי. או. סקוט מעיתון "הניו יורק טיימס" שיבח את המשחק של מור וסטיוארט, אך חש כי הסיפור היה "רחוק מדי מן המציאות מכדי לשאת את מלוא הכאב שהיה ראוי לאליס". המבקר אנתוני ליין מעיתון "הניו יורקר" מתח ביקורת על גלצר ווסטמורלנד בטענה שהם "נרתעו" בעת הצגת ההחמרה של אליס והשפעותיה על משפחתה. ליין ראה באספקטים הסנטימנטליים של הסרט "מניפולטיביים ואפקטיביים". ג'וש קופקי מעיתון "אוסטין כרוניקל" נתן לסרט 2.5 מתוך 5 כוכבים, בטענה שהסרט קלישאתי ומלודרמטי. קופקי דימה את הסרט למעין תשדיר שירות. ריצ'רד רואפר, שכותב עבור "שיקגו סאן-טיימס", תיאר את מור כ"מעניקה משחק של 4 כוכבים בסרט של 2 כוכבים", והדגיש את המוזיקה ה"חודרנית" של הסרט והאופן ה"סחוט והמגושם להרגיז" שבו מסופר הסיפור בסרט.
פרסים

ג'וליאן מור, הכוכבת הראשית בסרט, זכתה בפרסים רבים עבור תפקידה בסרט זה, ביניהם:
פרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי
פרס גילדת שחקני המסך
קרניים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "קרניים" מאת ג'ו היל
 בימוי:  אלכסנדר אז'ה 
 הופק בידי:  אלכסנדר אג'ה ריזה עזיז קאתי שולמן
 תסריט:  קית' ונין
 עריכה:  בקסטר
 שחקנים ראשיים:  דניאל רדקליף מקס מינגלה ג'ו אנדרסון ג'ונו טמפל קלי גרנר ג'יימס רימר קת'לין קווינלן הת'ר גראהם דייוויד מורס סברינה קרפנטר
 מוזיקה:  רובין קוודרט 
 צילום:  פרדריק אלמס 
 מדינה:  ארצות הברית קנדה
 חברת הפקה:  Mandalay Pictures Red Granite Pictures
 חברה מפיצה:  Eagle Films VVS Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 בספטמבר 2013 (TIFF) 31 באוקטובר 2014 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט אימה, קומדיית אימה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  2,602,197$ מיליון
 הכנסות באתר מוג'ו:   horns
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרניים (באנגלית: Horns) הוא מותחן פנטזיה אמריקאי-קנדי בבימויו של אלכסנדר אג'ה, שעלה לאקרנים ב-31 באוקטובר 2014. הסרט מבוסס על ספרו של ג'ו היל בעל שם זהה. בסרט מגלם דניאל רדקליף גבר שהואשם ברצח חברתו (ג'ונו טמפל), שמשתמש ביכולות העל-טבעיות שלו שהתגלו לאחרונה במרדף שלו לחשוף את הרוצח האמיתי.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2013, ועלה לאקרנים בארצות הברית ב-31 באוקטובר 2014.
תקציר העלילה

איגנטיוס פריש (דניאל רדקליף) הוא גבר בן 26, שיש לו הכול. יום אחד, הוא מחליט להציע לחברתו מילדות, מרין ויליאמס (ג'ונו טמפל) נישואים. אך בערב ההצעה, לפני שהוא מספיק לדבר, היא מבקשת ממנו שיעזוב אותה ויתאהב באחרת, מה שגורם לאיגנטיוס לחשוב שמרין בוגדת בו עם אחר. בזעמו הרב, איג הולך להשתכר בפאב. למחרת, מתעורר איגנטיוס, ומגלה כי הוא נאשם ברצח של חברתו. המשטרה ובית המשפט סוגרים את החקירה בשל חוסר ראיות והוא לא מואשם רשמית; אך כולם בעיירה הקטנה משוכנעים שהוא אשם.
בערב יום השנה למותה של חברתו, איג משתכר, ולמחרת מגלה שצומחות מהרקות שלו זוג קרניים, שנותנות לו כוח לדעת הכול על בן אדם ברגע שיגע בו, ועוד כוח שדוחף אנשים להתוודות על החטאים שלהם. איג מחליט להשתמש בכוחות הקרניים החדשות שלו על מנת למצוא את רוצח חברתו ולנקום בו. במהלך החקירה, איג מגלה דברים איומים על הסובבים אותו, נוסף על כן, איג מגלה שככל שהזמן עובר, הקרניים נותנות לו עוד ועוד כוחות חדשים, אך בד בבד הוא משנה צורה לדמוי שטן.
צוות השחקנים

| שחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דניאל רדקליף | איגנטיוס פריש | גיבור הסרט, נחשד ברצח מרין. לאחר לילה של שכרות מגלה קרניים על רקותיו, ומשתמש בהן למצוא את הרוצח. |
| מיטשל קומן | איגנטיוס פריש | איגנטוס בנערותו. |
| ג'ונו טמפל | מרין ויליאמס | החברה של איגנטיוס, נרצחה לאחר מריבה עמו. |
| סברינה קרפנטר | מרין ויליאמס | מרין בנעוריה. |
| ג'ו אנדרסון | טרי פריש | מוזיקאי, האח הבכור של איג. |
| ג'יימס רימר | דריק פריש | אביהם המוזיקאי של איגנטיוס וטרי. |
| קלי גארנר | גלנה ניקולסון | המאהבת של איגנטיוס. |
| מקס מינגלה | לי טורניו | חבר ילדות של איגנטיוס והרוצח של מרין. |
| דייוויד מורס | אריק | שוטר וחבר ילדות של איגנטיוס. |
הפקה > פיתוח

ב-16 ביולי 2012, הודיע ג'ו היל, כותב הספר "קרניים" אשר עליו מבוסס הסרט באתר האינטרנט האישי שלו, כי הבמאי אלכסנדר אג'ה נבחר לביים את הסרט, וכי דניאל רדקליף וג'ונו טמפל התקבלו לתפקידים הראשיים. אלכסנדר אג'ה הסביר את התעניינותו הראשונית בפרויקט:
אחרי שקראתי את הספר של ג'ו היל, לא יכולתי לעמוד בפיתוי לצלול לתוך העולם התחתון ולהמציא מחדש מיתוס אוניברסלי
שיה לה-באף התקבל במקור לתפקיד הראשי בתור איג פריש, אבל מאוחר יותר הוחלף על ידי רדקליף.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו באוקטובר 2012 והם הסתיימו בתחילת דצמבר. הצילומים צולמו בוונקובר, בקנדה ובקולומביה הבריטית.
הפקה > שחרור

תאריך היציאה לאקרנים היה ב-11 באוקטובר 2013. ב-7 בדצמבר 2012 פורסמו פרומואים שונים לסרט, ובהם גם סרטון של מאחורי הקלעים.