stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינסנט ד'אונופריו
קריירה

ד'אונופריו התפרסם בעקבות משחקו בסרט הדרמה "מטאל ג'אקט" ב־1987. בין הבולטים שבסרטיו היו "מיסטיק פיצה" (1988) בתפקיד ביל, "בחירתה של אהבה" (1991) לצדה של ג'וליה רוברטס, סרט הדרמה זוכה השבחים "The Whole Wide World"‏ (1996), "להרגיש את מינסוטה" לצדם של קיאנו ריבס וקמרון דיאז, סרט המדע בדיוני-קומי הפופולרי "גברים בשחור" (1997) בתפקיד הנבל הראשי, "האחים ניוטון" (1998) בתפקיד אחד האחים, סרט המדע הבדיוני המצליח "הקומה השלוש עשרה" (1999) בתור ג'רי אשטון, סרט המתח/אימה "תא קטלני" (2000) לצדה של ג'ניפר לופז בתור הרוצח הסדרתי קארל סטרנגלר, "תאונות משמחות" לצדה של מריסה טומיי, וסרטו של קיאנו ריבס "מצוץ מהאצבע" (2005).
זכור בעיקר בתור הבלש רוברט גורן בסדרת דרמת הפשע הפופולרית "חוק וסדר: כוונה פלילית" משנת 2001 עד 2011. ב-2004 קיבל הצעה להשתתף בסדרה עטורת השבחים "הסופרנוס", אך סירב. הוא הופיע גם בתפקידי אורח רבים, בין היתר בסרטים "אד ווד", "JFK תיק פתוח", "השחקן", "להיות אנושי" ו"הצד שלו הצד שלה". בנוסף התארח בסדרות טלוויזיה שונות, בהן "רצח מאדום לשחור", "מיאמי וייס" ו"סאטרדיי נייט לייב".
ב־1997 זכה בפרס סאטורן על משחקו בסרט "גברים בשחור".
ב־2015 שיחק ב"עולם היורה" בתפקיד ויק הוסקינס, אחראי האבטחה של חברת "אינגן" והנבל העיקרי. ב־2016 יצא סרט הפעולה "שבעת המופלאים", בו הוא מככב לצידם של דנזל וושינגטון, אית'ן הוק, כריס פראט והיילי בנט.
ב־2017 שיחק לצד מייקל פניה בקומדיית האקשן "תרגיל לשוטרים מתחילים", שכתב וביים דקס שפרד. בינואר 2017 החל לשחק בסדרת הפנטזיה "עיר הברקת" של רשת NBC, המבוססת על ספרו של ליימן פרנק באום "הקוסם מארץ עוץ". ב־2018 שיחק בסרט "משאלת מוות", מותחן נקמה, לצד ברוס ויליס ואליזבת שו, בבימויו של אלי רות'. הסרט מהווה רימייק לסרט מ־1974 בכיכובו של צ'ארלס ברונסון.
ב־29 בספטמבר 2023 יצא לאור הסרט "כסף טיפש" בכיכובו.
חיים אישיים

ב-1991 נישא ד'אונופריו לשחקנית האוסטרלית גרטה סקאקי, שנה לאחר מכן נולדה לזוג בת. השניים התגרשו ב-1993. ב-1997 הוא נישא לקרין ואן דר דונק ולזוג נולד בן ב-1999. ב-2003 הזוג התגרש, אך הם חזרו ב-2007, ושנה לאחר מכן נולד לזוג בן שני.
כיום ד'אונופריו מתגורר במנהטן שבניו יורק עם משפחתו. בסוף 2004 הוא סבל מבעיה רפואית והתמוטט באמצע צילומי הסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית". הוא נשלח פעמיים לבית החולים הסמוך, וההפקה דחתה את צילומי הסדרה עד להתאוששותו.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | !The First Turn-On | מדריך המחנה |  |
| 1984 | It Don't Pay to Be an Honest Citizen | בני |  |
| 1987 | מטאל ג'אקט | לאונרד "גומר פייל" לורנס |  |
| 1987 | Adventures in Babysitting | דוסון / ת'ור |  |
| 1988 | מיסטיק פיצה | ביל |  |
| 1989 | Signs of Life | דרייל מונאהן |  |
| 1989 | The Blood of Heroes | גאר הצעיר |  |
| 1991 | Crooked Hearts | צ'רלי |  |
| 1991 | בחירתה של אהבה | גורדון |  |
| 1991 | Fires Within | סאם |  |
| 1991 | Naked Tango | צ'ולו |  |
| 1991 | JFK תיק פתוח | ביל ניומן |  |
| 1992 | השחקן | דייוויד קאהן |  |
| 1992 | Salt on Our Skin | גאבין |  |
| 1993 | להיות אנושי | כומר |  |
| 1993 | Household Saints | ג'וזף סנטנגלו |  |
| 1993 | איש נפלא שלי | דומיניק |  |
| 1994 | אד ווד | אורסון וולס |  |
| 1994 | The Investigator | אפרים מק'דוגל | ישירות לווידאו |
| 1994 | Imaginary Crimes | מר ובסטר |  |
| 1994 | Nunzio's Second Cousin | סמל טוני רנדוזה |  |
| 1995 | סטיוארט מציל את משפחתו | דוני |  |
| 1995 | ימים מוזרים | ברטון סטקלר |  |
| 1995 | Hotel Paradise | הזר העירום |  |
| 1996 | The Whole Wide World | רוברט אי. האוורד |  |
| 1996 | The Winner | פיליפ |  |
| 1996 | להרגיש את מינסוטה | סאם קליטון |  |
| 1996 | Good Luck | טוני "אול" אולזניאק |  |
| 1997 | Boys Life 2 | טוני רנדוזה |  |
| 1997 | גברים בשחור | אדגר / החרק | זכה בפרס סטורן |
| 1997 | גאי | גאי | גם מפיק |
| 1998 | The Taking of Pelham One Two Three | מר בלו |  |
| 1998 | האחים ניוטון | דוק ניוטון |  |
| 1998 | צ'רלי דולן | אלטון גראט |  |
| 1999 | הקומה השלוש עשרה | ג'רי אשטון |  |
| 1999 | The Velocity of Gary | ולנטינו | גם מפיק |
| 1999 | That Championship Season | פיל רומנו |  |
| 2000 | תאונות משמחות | סאם דיד |  |
| 2000 | סרט גנוב | אבי הופמן | גם מפיק |
| 2000 | תא קטלני | קארל רדולף סטרנגלר |  |
| 2001 | פצצה מהלכת | האת'וואי |  |
| 2001 | Chelsea Walls | פרנק |  |
| 2002 | נביחה! | מלקולם |  |
| 2002 | The Dangerous Lives of Altar Boys | קייסי |  |
| 2002 | The Red Sneakers | מרקדו | ישירות לווידאו |
| 2002 | The Salton Sea | פו הדוב |  |
| 2005 | מצוץ מהאצבע | מייק קוב |  |
| 2005 | חמש דקות, מר וולס | אורסון וולס |  |
| 2006 | הצד שלו, הצד שלה | דניס גרובוסקי |  |
| 2008 | The Narrows | ויני מנאדורו |  |
| 2013 | ישבן לאחור | ברוס ווסט |  |
| 2014 | Mall | דני | גם מפיק |
| 2015 | עולם היורה | ויק הוסקינס |  |
| 2015 | סוסים שבורים | ג'וליוס הנש |  |
| 2015 | Phantom Boy | "האיש עם הפנים השבורות" | דיבוב |
| 2016 | שבעת המופלאים | ג'ק הורן |  |
| 2016 | פירות המאבק | לונדון |  |
| 2016 | פלה | ויסנטה פאולה |  |
| 2017 | תרגיל לשוטרים מתחילים | ויס בראון |  |
| 2017 | הצלצול 3 | גאלן בורק |  |
| 2017 | כריסמס באל קמינו | קארל הוקר |  |
| 2018 | משאלת מוות | פרנק קרסי |  |
| 2019 | הנער | שריף רומרו | גם במאי ותסריטאי |
| 2021 | העיניים של תמי פיי | ג'רי פלוול סניור |  |
| 2021 | קלון | ג'ון אינגרם |  |
| 2023 | כסף טיפש | סטיב כהן (אנ') |  |
| 2023 | Wildcat | שריף |  |
| 2024 | ליפט | דנטון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | המשווה | תומאס מרלי   דיווי ביילר | עונה 2, פרק 7   עונה 3, פרק 3 |
| 1987 | מיאמי וייס | ליאון וולף | עונה 3, פרק 17 |
| 1996 | רצח מאדום לשחור | ג'ון לאנג' | עונה 6, פרק 7 |
| 1999 | Spanish Judges | מקס | סרט טלוויזיה |
| 2001–2011 | חוק וסדר: כוונה פלילית | רוברט גורן |  |
| 2002 | Case of Evil | פרופסור מוריארטי | סרט טלוויזיה |
| 2008 | סאטרדיי נייט לייב | רוברט גורן | עונה 33, פרק 630 |
| 2015 | דרדוויל | וילסון פיסק/קינגפין |  |
| 2017-2018 | מלחמת הרוחות | דן קרפנטר | תפקיד ראשי |
| 2019-2021 | הסנדק של הארלם | וינסנט "הסנטר" ג'יגנטה | 3 עונות, 24 פרקים |
| 2020 | ראצ'ד | המושל ג'ורג' מילבורן |  |
| 2020 | Interrogation | איאן לינץ' | 4 פרקים |
| 2021 | הוקאיי | וילסון פיסק/קינגפין | מיני-סדרה; 3 פרקים |
| 2021 | The Moth Effect | וארהטנגה | פרק אחד |
| 2024 | אקו | וילסון פיסק/קינגפין | מיני-סדרה |
| 2025 | הספיידרמן הידידותי מהשכונה | וילסון פיסק/קינגפין | דיבוב |
| 2025 | דרדוויל: נולד מחדש | וילסון פיסק/קינגפין | דיבוב |
הערות שוליים

1 2  וינסנט ד'אונופריו, באתר אפל TV פלוס
↑  Pat Saperstein,Caroline Brew, Pat Saperstein, Caroline Brew, New Movies Out Now in Theaters: What to See This Week, Variety, ‏2023-09-27 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435260405171  PLWABN: 9810653381905606  BIBSYS: 36825  BNE: XX1174073  BnF: cb14011614h (data)  GND: 114196516  ISNI: 0000 0001 0921 8151  LCCN: n87914320  NKC: xx0059241  NTA: 181081792  SUDOC: 060312262  VIAF: 85682580   WorldCat (עם VIAF): 85682580
קר חבייר רוסל

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1867 Lorry-lès-Metz, צרפת 
 פטירה:  6 ביוני 1944 (בגיל 76) L'Étang-la-Ville, צרפת 
 שם לידה:  François-Xavier Roussel 
 מקום לימודים:  תיכון קונדורסה  אקדמיה ז'וליאן  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תקופת הפעילות:  1887–1944 (כ־57 שנים) 
 יצירות ידועות:  The Procession of Bacchus, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
קר חבייר רוסל (צרפתית: Ker-Xavier Roussel;‏ 10 בדצמבר 1867 – 6 ביוני 1944) היה צייר צרפתי המזוהה עם תנועת הנאבי.
ביוגרפיה

נולד בלורי-לס-מץ, מוזל ב-1867, בגיל 15 למד בפריז לצד חברו אדואר וויאר (בתמונה רוסל קיצוני משמאל ולידו וויאר גיסו) הוא גם למד בסטודיו של הצייר דיוג'ן מיילרט. ב-1888, הוא נרשם לבית הספר לאמנויות, וכן החל ללמוד באקדמיה ז'וליאן, שם הקימו מוריס דני וסטודנטים אחרים את "תנועת הנאבי"  בשנת 1899 נסעו רוסל, וויאר וחברו הקרוב, פייר בונאר, לאגם קומו, ונציה ומילאנו. באותה שנה הוא התיישב באזור כפרי שהפך לנושא ציוריו.
הוא שאב את הנושא שלו מהאזור שמסביב לאטאנג-לה-ויל וסן-טרופה, והתאים את הנוף לפרקים מיתולוגיים יוונים המתארים נשים, ילדים, נימפות, קנטאורים ופאונים. אשתו מארי (אחותו של אדואר וויאר), בתו אנט, בנו ז'אק ונכדיו שימשו כדוגמנים. הוא נטש את תמונות הפורמט הקטן האופייניות לתנועת הנאבי ויצר ציורים גדולים בצבעים עזים בסגנון פוסט-אימפרסיוניסטי. ציוריו ציינו את עונות השנה, השפע, השכרות, ההתנהגות התאוותנית. כמ כן הנציחו את המחול, בהשפעת איזדורה דאנקן. מספר ציורים מתארים אפיזודות מיתולוגיות ומהתנ"ך. אחד מציוריו ממחיש את שירו של סטפן מאלרמה משנת 1876, "אחר הצהריים של פאון".
בעוד רוסל הביע שמחה אירוטית בתמונותיו היה לו גם צד נוגה ואפל שבא לידי ביטוי באיורים ליתוגרפיים כהים ליצירות של מוריס דה גרין. בין השנים 1914–1917 הוא טופל כסובל מדיכאון. הוא ייצר מספר רב של פסטלים בשנותיו האחרונות, בין 1930 ל-1944, המתארים מוות אלים במיתולוגיה.
רוסל ידוע בציורי ענק של נופים המקשטים חללים ציבוריים, וחלקם הוזמנו עבור לקוחות פרטיים. בשנת 1912 הוא צייר את המסך הקדמי של תיאטרון השאנז אליזה ובשנים 9–1937 יצר פאנל ענק באורך אחד עשר מטרים בחדר הדיונים בארמון האומות המאוחדות בז'נבה. בשנת 1926 זכה קר-חבייר רוסל בפרס קרנגי לאמנות. המוניטין שלו הגיע לשיא ב-1936 עם תוכנית מרובת פאנלים עבור פאלה דה שאיו בפריז.
קר-חבייר רוסל מת ב-1944 בביתו בלאטנג-לה-ויל.
הערות שוליים

↑  Frèches-Thory, Claire, & Perucchi-Petry, Ursula, ed.: Die Nabis: Propheten der Moderne, Kunsthaus Zürich & Grand Palais, Paris & Prestel, Munich 1993
↑  Cousturier, Lucie. K.-X. Roussel. Bernheim-Jeune, Paris, 1927
↑  Exhibition Guide for Ker-Xavier Roussel, Private Garden, Dreamed Garden. Musée des Impressionnismes, Giverny, 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506111805171  AAG: 177  BNE: XX1003796  BnF: cb12292910x (data)  GND: 118791370  ISNI: 0000 0000 6644 6495  KulturNav: 48a643a0-fb1c-4f01-9780-43a19806152d  LCCN: n50049976  NGV: 10797  NKC: jcu2014851305  NTA: 069431396  RKD: 68569  SNAC: w6766z4q  SUDOC: 031776566  ULAN: 500025651  VIAF: 17286652   WorldCat (עם VIAF): 17286652
שרית קראוס

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בת 65 בערך) ישראל ירושלים, ישראל
 ענף מדעי:  מדעי המחשב מתמטיקה
 מקום מגורים:  גבעת שמואל, ישראל ארצות הברית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת מרילנד 
 תלמידי דוקטורט:  Nils Bulling, Bastian Blankenburg 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת.
 u.cs.biu.ac.il/~sarit/
 
שרית קראוס (נולדה ב-1960) היא פרופסור וראש תחום בינה מלאכותית במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן, מרצה שלא מן המניין באוניברסיטת מרילנד וכלת פרס א.מ.ת. לשנת 2010. ידועה בעיקר בזכות עבודתה בתחומי מערכות מרובות סוכנים (כולל אנשים ורובוטים), משא ומתן אוטומטי ולוגיקות לא מונוטוניות. מכהנת כדקנית הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן מאז יולי 2023.
ביוגרפיה

קראוס נולדה בירושלים ליעקב ומאירה בלוך, וגדלה בשכונת נווה שאנן שבחיפה. למדה בתיכון עירוני ו' בחיפה, ושירתה בשירות לאומי בשכונת בקעה בירושלים.
בעלת תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב (1982), תואר שני (1983) ותואר דוקטור (1989) במדעי המחשב, בהנחיית דניאל להמן, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר קבלת תואר דוקטור שהתה שנתיים כפוסט-דוקטורט באוניברסיטת מרילנד, בקולג' פארק. ב-1991 הצטרפה לסגל של אוניברסיטת בר-אילן. ב-2021 נבחרה להיות חברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
תרומותיה המרכזיות

יסדה את תחום המחקר של מערכות אוטומטיות שמקיימות משא ומתן עם אנשים. עבודותיה מהוות בסיס למחקרים של חוקרים נוספים.
הכניסה לתחום של מערכות מרובות סוכנים את האספקט של אינדיבידואליזם, בכך שפיתחה פרוטוקולים ואסטרטגיות לסוכנים אינדיבידואלים הצריכים לשתף פעולה. עבודותיה בתחום של משא ומתן אוטומטי בין סוכנים ממוחשבים מהוות פריצת דרך בתחום.
פיתחה לראשונה אלגוריתמים ליצירת קואליציות בין מערכות ממוחשבות.
המודל לפעילות שיתופית, SharedPlans, שפיתחה עם פרופסור ברברה גרוס מאוניברסיטת הרווארד, השפיע רבות על המחקר והמימוש של מערכות שיתופיות. המודל כולל מפרט פורמלי לעיצוב של סוכנים היכולים לשתף פעולה ומהווה תשתית לחקירת שאלות בסיסיות בנושא שיתוף פעולה.
תרמה לפיתוח אלגוריתמים לשבירת שיגרה בסביבות של משאבים מוגבלים. אלגוריתמים אלו שימושיים במיוחד בתחום האבטחה. לדוגמה, בתחום הרובוטיקה, הנחתה פרופ' קראוס (יחד עם פרופ' גל קמינקא) את עבודת הדוקטורט של ד"ר נעה אגמון, שפתחה תחום חדש של פטרול יריבי (כלומר פטרול רובוטים בסביבה עם יריב שמנסה להערים עליהם). דוגמה נוספת: בתחום בדיקות פתע פיתחה עם שותפים מלוס אנג'לס מודל המבוסס על תורת המשחקים שמומש במערכת בנמל התעופה שם ושיפר משמעותית את יכולות האבטחה של שדה התעופה. עבודה זו זכתה בפרסים רבים. בכל העבודות הכניסה גם את המודל האנושי של היריב.
עבודתה עם להמן ומגידור על היסקים לא מונוטוניים השפיעה רבות על המחקר בתחום ומהווה תשתית להשוואה בין מערכות היסק.
יחד עם ד"ר אריאל רוזנפלד, השתתפה בפיתוח תוכנה לזיהוי אזורים מועדים לתאונה בכבישי ישראל.
פרסים והוקרה

בתחום הבינה המלאכותית קיבלה ב-1995, את פרס "מחשבים ומחשבות". ב-2002 נבחרה כעמיתה של האגודה האמריקאית לבינה מלאכותית (AAAI Fellow), ב-2008 כעמיתה של האגודה האירופית לבינה מלאכותית (ECCAI Fellow) וב-2015 נבחרה כעמיתה של ACM. ב-2020 זכתה בפרס ACM על תרומה לבינה מלאכותית.
בתחום מערכות מרובות סוכנים, קיבלה ב-2007 את שני הפרסים החשובים ביותר: ACM/SIGART Autonomous Agents Research Award, וביחד עם ברברה גרוס קיבלה את פרס המאמר המשפיע ביותר. ב-2014 קיבלה שנית ביחד עם און שחורי את פרס המאמר המשפיע ביותר.
ב-2009 קיבלה פרס הוקרה של עיריית לוס אנג'לס על תרומתה לאבטחת העיר, וב-2010 נבחרה כאשת השנה של "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית", וכן קיבלה את המענק היוקרתי של ADVANCED ERC. ב-2012 נבחרה לחברה באקדמיה אירופיאה.
ב-2023 זכתה בפרס IJCAI (International Joint Conferences on Artificial Intelligence) למצוינות מחקרית בתחום הבינה המלאכותית לאור עבודתה החלוצית בתחום האינטראקציות בין סוכנים בעלי עניין עצמי (self-interested agents), יצירת שדה של משא ומתן אוטומטי, ופיתוח שיטות ליצירת קואליציות וצוותי עבודה, הן כמודלים פורמליים והן כיישומים בעולם האמיתי.
חיים אישיים

ב-1981 נישאה לרב יצחק (עופר) קראוס, פרופסור ולשעבר ראש מכללת הרצוג בגוש עציון. לזוג חמישה ילדים, מתוכם 2 מאומצים והם מתגוררים בגבעת שמואל.
הערות שוליים

↑  פרופ' שרית קראוס, באתר המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופ' שרית קראוס, באתר פרס א.מ.ת.
↑  המחלקה למדעי המחשב מברכת את פרופ' שרית קראוס על מינויה לדיקנית הפקולטה למדעים מדויקים בבר אילן, באתר המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בר אילן, ‏05/07/2023
↑  שרית קראוס, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
↑  פיתוח ישראלי: התוכנה שתנבא את התאונה הקטלנית הבאה, באתר כלכליסט, 31 בינואר 2018
↑  פרס ACM 2020
↑  Sarit Kraus, Academia Europaea
↑  פרס IJCAI לפרופ' שרית קראוס, באתר www.biu.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285790605171  ACM DL: 81100585484  BIBSYS: 3088016  BnF: cb145058391 (data)  dblp: k/SaritKraus  GND: 106709122X  ISNI: 0000 0000 1839 3181  LCCN: n00008719  MGP: 148204  SUDOC: 124170013  VIAF: 22373506   WorldCat (עם VIAF): 22373506
פרנטישק שולץ

פרנטישק שולץ (בצ'כית: František Schulz;‏ 29 בנובמבר 1909–1944) היה שחקן כדורמים יהודי-צ'כוסלובקי. הוא ייצג את ארצו בכדורמים באולימפיאדת אמסטרדם (1928).
ביוגרפיה

שולץ התאמן בקבוצת השחייה והכדורמים של הגיבור פראג.
ביוגרפיה > שחקן כדורמים אולימפי

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים שולץ עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום תשיעי. הוא שיחק משחק אחד שבו הנבחרת שלו הפסידה לנבחרת בריטניה 4-2. לצידו בנבחרת שיחקו 6 שחקנים, ארבעה מהם יהודים: הוגו קלמפפנר, קורט אפשטיין, פבל שטיינר ופרנטישק גטרויר.
בשנת 1935 השתתף שולץ במכביה השנייה וזכה במדליית זהב בכדורמים, לפני אוסטריה וארץ ישראל.
ב-1944 נספה במחנה הריכוז טרזhינשטט.
הערות שוליים

↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שלישי), דואר היום, 17 במאי 1935
↑  חלוקת פרסים של המכביה, דבר, 12 באפריל 1935
צבעוניים (קבוצה)

ערך זה עוסק במונח שרווח בעבר. אם התכוונתם למונח המקובל כיום, ראו .
מסעדה שחציה מיועד ללבנים וחציה ל"צבעוניים".
צבעוניים (באנגלית: Colored) הוא ביטוי שנהג בעבר, וכיום נחשב לא תקין פוליטית, לתיאור אנשים שצבע עורם אינו לבן. המונח בא מתאוריות והשקפות גזעיות היסטוריות, ונתפס כבעייתי כיום. הגדרה זו הייתה חשובה בעיקר לצורך מערכת הפרדה בין גזעית, למשל במדינות כמו גרמניה הנאצית, או ארצות הברית עד אמצע המאה ה-20. הביטוי לא התיימר לשמש כתיאור קבוצה אתנית ספציפית. בארצות הברית שימש הביטוי בעיקר, אך לא רק, לתיאור אנשים ממוצא מעורב, אירופאי ואפרו אמריקאי.
מערכת האמונות האירופאית סיווגה במשך מאות שנים את בני האדם בהתאם לצבע עורם כשייכים לקבוצה. לדוגמה, "הגזע השחור" לסיווג אנשים שמוצאם מאפריקה, "הגזע הצהוב" לסיווג אנשים שמוצאם מדרום מזרח אסיה, ה"אדום" לסיווג עמים ילידים ביבשת אמריקה. מושגים אלה נטמעו בתרבות האירופאית באופן משמעותי, והם נטועים בתרבות ובספרות העבר האירופאית, וכן בתרבות האמריקאית, האוסטרלית, ואחרות, שניזונו ממנה. הביטוי "צבעוניים" הוא הכללה על דרך השלילה. הוא מתאר באופן ספציפי אנשים עם צבע עור כהה, כמילה נרדפת לביטוי שחור שאינו באופן מובחן אפריקאי. האירופאים כינו כך בתחילה את ההודים ואת הילידים במקומות המוצא, שאליהם הגיעו במסגרת הקולוניאליזם. הכוונה היא לאנשים שאינם בעלי עור בהיר ("לבן"), כלומר כולם שאינם אירופאים (וכן צאצאי האירופאים ברחבי העולם). על מנת לסייע לתיאוריות הגזעניות, להתמודד עם "שאלת הגזע המעורב", עלו במקרים מסוימים הגדרות לסיווג גזעני ומכליל של אנשים.
בהקשר לכך, נעשה עתים קרובות שימוש במונח "צבעוני", לתיאור אדם שמוצאו האתני מעורב ואינו חד משמעי.
בדרום אפריקה

בדרום אפריקה, נוצרה האוכלוסייה הצבעונית לעיתים קרובות, עקב תופעות של ניצול מיני של בנות העבדים השחורים והאסייתים, בראשית ההתיישבות האירופית בכף התקווה הטובה, על ידי המתיישבים הבורים הלבנים, אוכלוסייה שכללה בראשיתה בעיקר גברים. כתוצאה מעירוב זה ממנו נולד דור של בני תערובת בחוותיהם של המתיישבים. בני תערובת אלה זכו ליחס של התנכרות הן מצד האוכלוסייה הלבנה והן מצד האוכלוסייה השחורה, והתפתחו בקהילות נפרדות של עצמם.
בתקופת האפרטהייד, מדיניות ההפרדה הגזעית בדרום אפריקה, קיטלג אותם הממשל כגזע בפני עצמו, בצד הלבנים והשחורים, אף על פי שבפועל אין להם מאפיינים גזעיים ואתניים ברורים ואחידים.
בארצות הברית

במשך רוב שנותיה של ארצות הברית, נהגה שם הפרדה גזעית בין אנשים לבנים לבין "צבעוניים".
עד מחצית המאה ה-19, היו רוב האנשים ממוצא אפריקאי אמריקאי, כולל צאצאיהם המעורבים, עבדים בארצות הברית. רבים מהעבדים השחורים היו בני תערובת. אחד מתוך ארבע שחורים שבוחנים את הגברים שהיו אבותיהם בבדיקות דנ"א, מוצאים גבר לבן. זאת מאחר שבתקופת העבדות היו מקרי אונס רבים של נשים שחורות על ידי בעלי העבדים הלבנים. מאחר שהנשים השחורות בתקופת העבדות בארצות הברית שימשו כרכוש ולא נחשבו כאדם בעל זכויות, גם קיום יחסי מין עמן בכפייה לא נחשבו באותה תקופה כאונס, ולא הייתה בכך עבירה על החוק. על רקע אונס שיטתי זה שהתרחש לפעמים במשך דורות, רבים מהאפריקאים השחורים כיום הם צאצאים גם לגברים אירופאים. אף במדינות שבהן לא הייתה עבדות, אנשים שלא היו "לבנים" לא היו מוכרים כבני אדם בעלי זכויות שוות. במאה ה-19, כאשר הסתיימה העבדות גם במדינות הדרום של ארצות הברית, עדיין הייתה אפלייתם של אנשים "צבעוניים" מקובלת וחוקית. האפליה כללה את דוקטרינת נפרד אבל שווה, להפרדה גזעית בין אנשים "צבעוניים" לאנשים "לבנים", ברוב תחומי החיים במרחב הציבורי, בנוסף על איסורי התערות חברתית ונישואים.
במספר פסקי דין שניתנו בשלהי המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי דוקטרינת "נפרד אך שווה" אינה סותרת את התיקון ה-14. בפסק דין פלסי נגד פרגוסון (1896) אושר חוק שנחקק בלואיזיאנה שהקצה קרונות רכבת נפרדים לשחורים וללבנים. בפסק דין קאמינג נגד מועצת החינוך של מחוז ריצ'מונד (1899) אושר העיקרון גם לגבי בתי ספר. בפרשת ברי קולג' נגד קנטקי (1908) אישר בית המשפט העליון חוק שאסר במפורש על הקמת בתי ספר מעורבים. אף שדה יורה כל שירות שניתן ללבנים ניתן גם לשחורים (בנפרד), בפועל איכות השירותים שניתנה לשחורים הייתה ירודה משמעותית, ולא היה שוויון בהקצאת המשאבים לשירותים השונים.
רק במחצית השנייה של המאה ה-20 הסתיימה באופן חוקי מדיניות ההפרדה הגזעית בארצות הברית. האפליה עדיין קיימת במקומות רבים. כיום נחשב המונח "צבעוני" (colored) לכינוי מבזה שאינו תקין-פוליטית. החלופה כיום להגדרת מי שאינם אנשים לבנים הוא הביטוי "People of color" ("אנשים של צבע"), הרואה בהם קודם כל אנשים.
ראו גם

מולאטים - כינוי לאנשים ממוצא אתני מעורב באמריקה הלטינית
מעבר (מדעי החברה)
הפרדה גזעית
הערות שוליים

↑  המונח העברי "צבעונים" הוא תרגום מילולי של המונח האנגלי. עם זאת בעברית יותר נכון ויותר מקובל לתרגם למונח "אנשים לא-לבנים".
↑  ראו למשל: הנחיות מטעם לשכת העיתונאות הגרמנית, בנוגע לשימוש במונח "צבעוני" (Farbiger)
↑   טלי קרופקין, נשים שחורות עושות בדיקות דנ"א ביתיות - ומגלות שאמהותיהן נאנסו בתקופת העבדות, באתר הארץ, 3 במאי 2019
מאגי לינה ווקר, אשת עסקים אמריקאית ממוצא "צבעוני"
אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום על-שם אמיל גרינצוויג

אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום ע"ש אמיל גרינצווייג היא עמותה הקרויה על-שמו של אמיל גרינצוויג, אשר עוסקת בפיתוח תוכניות לימודים לקידום החינוך לדמוקרטיה ושלום.
מדרשת אדם הוקמה ב-1986, והיא פועלת בכל רחבי הארץ, במסגרת החינוך הפורמלי והמשלים. למדרשה צוות מנחים הכולל יהודים וערבים, נשים וגברים אשר לדבריה הם מכל מגזרי החברה הישראלית. בתוכניות הלימודים של המדרשה, שקהל היעד שלהם מגוון החל מגילאי הגן ועד מבוגרים, משתתפים מדי שנה למעלה מ-16,000 משתתפים. למדרשה גם מרכז בינלאומי, המקיים כנסים בינלאומיים לקידום מטרות המדרשה, והוצאה לאור של פרסומים בעברית ובערבית.
המדרשה פיתחה ביחד עם ד"ר קרן קטקו איילי ובשיתוף כותבים נוספים את הפודקאסט החינוכי "דמוקרטיה מתחילה בחינוך". כל פרק בפודקאסט מוקדש להבהרת עקרון דמוקרטי אחד ומשמעותו הפרקטית. לכל פרק מצורף מערך פעילות להתנסות בנושא המשמש כלי עזר לחינוך.
העמותה זכתה בפרס יגאל אלון יחד עם יואל מרשק לשנת תשס"ו. כמו כן זכתה בפרס יושב ראש הכנסת לאיכות חיים לשנת 1998 ובפרס הקרן לירושלים ע"ש מרתה לאוב לקידום ערכי הדמוקרטיה והסובלנות לשנת 1997.
ראו גם

פדגוגיה אקטיביסטית
הערות שוליים

1 2  מי אנחנו? באתר המדרשה.
↑  ד"ר קרן קטקו איילי וכותבים נוספים (נעמה כרמי, אוקי מרושק-קלארמן, ענת סרגוסטי ומרדכי קרמניצר), הפודקאסט של מדרשת אדם - דמוקרטיה מתחילה בחינוך, באתר אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום
↑  מקבלי פרס יושב ראש הכנסת לאיכות החיים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257469705171  LCCN: no00020636  VIAF: 135411089   WorldCat (עם VIAF): 135411089 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנה פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוקטובר 1883 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1944 (בגיל 60 בערך) 
 שם לידה:  Friedmann Ernő József 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  פרופסור 
 
ארנה יוז'ף פרידמן (בהונגרית: Friedmann Ernő József; בודפשט, 1 באוקטובר 1883 – 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, סופר של ספרות מקצועית משפטית, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים שניספה בשואה.
ביוגרפיה

ארנה פרידמן נולד במשפחה יהודית כבנם של אוטו פרידמן בנקאי ושל דבורה שווייצר. לאחר לימודי משפטים בהונגריה עסק בעריכת דין משנת 1908 ומשנת 1911 שירת במשרד הדת והחינוך הציבורי של ממלכת הונגריה (במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית), שם עסק בסוגיות רפורמות בחינוך המשפטי. בין השנים 1912–1917 היה פרופסור למשפט רומי באקדמיה למשפטים בקושיצה, בין השנים 1917–1920 היה פרופסור באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט, ואחר כך עבד שוב כעורך דין פרטי. בין השנים 1933–1939 היה העורך האחראי של היומון מאדיאר הירלאפ (Magyar Hírlap). הוא שיתף פעולה עם הלקסיקון המשפטי ההונגרי וערך את הסדרה שכותרתה "עבודות משפט פלילי". לאחר כיבוש הונגריה על ידי הוורמכט (מבצע מרגרטה) בשנת 1944 הוא גורש כנראה למחנה השמדה ואין עליו יותר מידע.
עבודותיו

על האחריות המוגבלת (1902)
שמרנות והתקדמות במשפט הפלילי (1907)
מעשים לענישה והסכנה ציבורית (בודפשט, 1908)
פסקי דין ללא הגבלת זמן (בודפשט, 1910)
אחריות מוגבלת במשפט הפרטי (1910–1911)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967–1969
לקסיקון יהודי הונגרי. פטר אויווארי. בודפשט, 1929. עמ' 295. גישה מקוונת
מי זה מי? לקסיקון בני דורינו. בודפשט, 1937.
ארנה פרידמן בספריית המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1569/1883. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7920 8306  VIAF: 121533999   WorldCat (עם VIAF): 121533999 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארנה פרידמן".
צ'ג'ו (עיר)

| --- | --- |
מראה כללי של העיר
מראה כללי של העיר
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מחוז:  צ'ג'ו
 ראש העיר:  גו הואיבאום
 שפה רשמית:  קוריאנית
 שטח:  984.4 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  492,306 (2020)
  ‑ צפיפות:  470.03 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  33°30′35″N 126°31′19″E﻿ / ﻿33.509722222222°N 126.52194444444°E﻿ / 33.509722222222; 126.52194444444 
 http://www.jejusi.go.kr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קוריאה הדרומית מוגדלת) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה צ'ג'ו(למפת קוריאה הדרומית רגילה) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה צ'ג'ו    מיקומה של צ'ג'ו במחוז צ'ג'ו tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
צ'ג'ו (בהנגול: 제주시; בהנג'ה: 濟州市) היא בירת מחוז צ'ג'ו בקוריאה הדרומית. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 492,306 תושבים. העיר היא אתר נופש ידוע, עם מלונות יוקרתיים ומתקני קזינו ציבוריים. בשנת 2011 טסו 9.9 מיליון נוסעים בין הערים סיאול וצ'ג'ו והפכו את מסלול גימפו – צ'ג'ו לנתיב האוויר הנוסעים העמוס ביותר בעולם. בצ'ג'ו מבקרים מדי שנה יותר מעשרה מיליון מבקרים מדרום קוריאה, יפן וסין.