stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'באט צ'ובאנלי
השכלה וקריירה צבאית > מלחמות הבלקן

הוא היה הרמטכ"ל של הארטילריה של ארמיית צ'טלקה כשפרצה מלחמת הבלקן השנייה ב-1913. הוא מונה לפקח בגבול בולגריה. הוא קיבל עיטור הצטיינות בזכות שירותו המצוין.
השכלה וקריירה צבאית > מלחמת העולם הראשונה

הוא מונה למפקד האזור המבוצר צ'אנקלה ב-29 בנובמבר 1914. הוא נחשב לגיבור על גרימת אבדות עצומות לכוחות מדינות ההסכמה במהלך מערכת הדרדנלים. הוא מונה למפקד הקורפוס ה-14 לקראת סוף 1915 והיה מעורב במלחמת החפירות ששלטה בשלב האחרון של אותו עימות. לאחר ההגנה המוצלחת על גליפולי ותבוסתן של בעלות הברית, הוא מונה למפקד הקבוצה של האזור. הוא שירת בקרב גליציה גם כמפקד הקורפוס ה-15. בתום המלחמה שירת בחזית ארץ ישראל.
השכלה וקריירה צבאית > גלות במלטה

לאחר כיבוש קונסטנטינופול על ידי כוחות מדינות ההסכמה, הוא נעצר על ידי הבריטים במרץ 1920 והוגלה למלטה. לאחר ששוחרר, חזר לטורקיה ב-1922 והצטרף למוסטפא כמאל אטאטורק במלחמת העצמאות הטורקית. הוא פיקד על החזית הג'יזרית נגד הכוחות האנגלו-צרפתיים. על שירותיו במלחמה זכה במדליית העצמאות.
תקופת הרפובליקה

הוא נבחר לפרלמנט ב-1923 מ-Elaziğ בזמן שהיה עדיין חלק מהצבא. הוא ייצג את טורקיה במהלך המשא ומתן הבינלאומי ב-1925 בנוגע למוסול. בסופו של דבר הוא פרש לגמלאות ב-1934 עקב הגבלת גיל.
אחרית חייו

לאחר פרישתו, הוא התגורר באחוזה שלו ב-Göztepe. הוא נפטר ב-13 במרץ 1938. הוא הובא למנוחות בבית הקברות Sahrayı Cedit. בשנת 1988, הוא הועבר לבית הקברות הממלכתי של אנקרה.
הסופר ג'באט שאקיר קאבאיאצ'לי והציירות עליה ברגר ופחר אל-ניסא זייד היו אחיינו ואחייניותיו.
הערות שוליים

↑  Mesut Aydın, Türkiye ve Irak Hudûdu Mes'elesi, Avrasya Stratejik Araştırmalar Merkezi Yayınları, 2001, p. 53.
↑  T.C. Genelkurmay Harp Tarihi Başkanlığı Yayınları, Türk İstiklâl Harbine Katılan Tümen ve Daha Üst Kademelerdeki Komutanların Biyografileri, Genkurmay Başkanlığı Basımevi, Ankara, 1972, p. 22. (in Turkish)
1 2 3  Genelkurmay, Türk İstiklâl Harbine Katılan Tümen ve Daha Üst Kademelerdeki Komutanların Biyografileri, p. 23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1281625493  ISNI: 0000 0004 9773 4173  LCCN: no2016136974  VIAF: 46147905230479091905   WorldCat (עם VIAF): 46147905230479091905 
ג'באט פאשה ומוסטפא כמאל ביי ביומון Tasvîr-i Efkâr מיום 29 באוקטובר 1915.
גורג'י חאתון

| --- | --- |

מטבע דירהם של הסולטנות בראשות כאי חוסרווה שהוטבעה בסיוואס בשנת 1‏/1240. השמש מייצגת את גורג'י חאתון והאריה את הסולטאן
 לידה:  סביבות 1237 ממלכת גאורגיה 
 פטירה:  סביבות 1286
 מדינה:  סולטנות רום 
 בן או בת זוג:  כאי חוסרווה השני (1240–1246) מועין א-דין פרוואנה (1246–ערך בלתי־ידוע) 
 
גוּרג'י חאתוּן (בגאורגית: გურჯი-ხათუნი, טורקית: Gürcü Hatun;‏ 1237 לערך - 1286 לערך) הייתה נסיכה גאורגית מלכותית משושלת בגרטיוני ובת זוגו הבכירה של כּאי חוּסרווה השני (אנ'), הסולטאן הסלג'וקי של סולטנות רום (1237-1246). היא נישאה לכּאי חוּסרווה לאחר מותו של מוחמד השני מח'וארזם (אנ') ב-1237.
חייה

נולדה כנסיכה תמר, בת למלכה רוסודן בגרטיוני, ונכדתה של תמר המלכה. אביה, ע'יאז אד-דין (אנ'), היה בנו של הסולטאן טוגרול השני (אנ'). רוסודאן השיאה את בתה לכאי חוסרווה השני, כדי להבטיח שלום וביטחון עם הסלג'וקים של אנטוליה.
בתחילה תמר נשארה נוצרייה, אבל לאחר מכן התאסלמה, וקיבלה את השם המוסלמי, גוּרג'י חאתוּן, שפירושו "אישה גאורגית" . היא ילדה לסולטאן את קאיכּוּבּאד השני (אנ').
דמותה של חאתון הופיעה על מטבעות של הסולטנות מאותה תקופה. המטבעות כללו את השמש שסימלה את חאתון, כאשר האריה ייצג את הסולטאן עצמו. הסמל הזה ידוע כ"שיר-יהוּרשיד", סמל האריה והשמש, שלימים יהפוך לשכיח בעולם האיסלמי (למרות שהמקור לסמל מתוארך לזמן מוקדם יותר).
לאחר מותו של הסולטאן, בשנת 1246, תפס הווזיר, מועין א-דין פרוואנה (אנ'), את השליטה על הסולטנות ונשא את חאתון לאישה.
היא ידועה כפטרונית של המדע והאומנות, והייתה במערכת יחסים ידידותית עם הסופרים הסופיים, ובמיוחד עם ג'לאל א-דין רומי. כמו כן, היא הייתה נותנת החסות של מבנה בית הקבורה בקוניה (כיום בטורקיה).
הערות שוליים

↑  A. C. S. Peacock, Georgia and the Anatolian Turks in the 12th and 13th Centuries, Anatolian Studies, P. 127–146, 2006, in JSTOR
גורגו, מלכת ספרטה

| --- | --- |
 לידה:  518 לפנה״ס ספרטה, יוון 
 פטירה:  המאה ה־5 לפנה״ס 
 מדינה:  ספרטה 
 בן או בת זוג:  לאונידס הראשון 
 
גורגו הייתה מלכת ספרטה. בתו של קלאומנס הראשון, אשתו של לאונידס הראשון, ואמו של פליסטרכוס.
ביוגרפיה

גורגו הייתה בתו של קלאומנס הראשון מלך ספרטה, ושל אשה לא ידועה. על ילדותה לא ידוע דבר.
רוב מה שידוע עליה הוא אגדות שאמינותן ההיסטורית שנויה במחלוקת. האזכור הראשון שלה הוא כאשר אריסטגורס ממילטוס הגיע אל ספרטה בבקשה לתמוך במרד האיוני. קלאומנס סירב בנימוק שהמרחק גדול מדי. הרודוטוס מספר שאריסטגורס לא התייאש, והתגנב אל ביתו של קלאומנס ובנוכחות גורגו שהייתה בת תשע שנים ניסה לשחד את קלאומנס. הוא העלה את הסכומים עד שקלאומנס שקל להיענות להצעה. אולם גורגו פנתה אל אביה ואמרה: ”אבא האורח יכשיל אותך אם לא תלך מזה.” קלאומנס נהנה מפקחותה של בתו ודחה את ההצעה. פלוטרכוס מוסר סיפור אחר על פי אשה זרה הצהירה פעם בפניה של גורגו שנשות ספרטה הן היחידות ששולטות בגברים שלהן. גורגו השיבה לה ”כן, אנחנו היחידות שיולדות גברים.”
קלאומנס הודח לבסוף בידי אחיו לאונידס, וקלאומברוטוס. הוא התאבד בכלאו, ולאונידס הפך למלך. הוא נשא לאשה את גורגו שהייתה אחייניתו למחצה, והיא ילדה לו את פליסטרכוס. הרודוטוס מוסר אגדה על פיה כאשר דמרטוס רצה לדווח לספרטנים על פלישתו הקרבה של חשיארש הראשון מלך פרס, הוא כתב את הדברים על לוח וכיסה אותו בשעווה כדי שהשומרים הפרסיים לא יגלו את מה שכתוב עליו. הספרטנים לא הצליחו לפענח דבר, עד שגורגו יעצה להם לגרד את השעווה, וכך העבירו הספרטנים את הבשורה ברחבי יוון.
גורגו בתרבות

גורגו נזכרת לעיתים רבות בסרטי קולנוע וברומנים שונים. עצם העובדה שהייתה בתו של מלך ממלכי ספרטה, אשתו של האחר, ואמו של מלך נוסף, הפכה אותה למפורסמת. כמו גם העובדה שהיא אחת הנשים הבודדות שהרודוטוס מזכיר בשמן הפרטי.
גורגו נזכרת בספרו של קרולין דל סנידקר, "הספרטאי".
נזכרת ברומן הגרפי 300 של פרנק מילר, ובסרט המבוסס עליו היא מגולמת בידי לנה הידי.
נזכרת בספרו של סטיבן פרספילד, "שערי האש".
נזכרת בסרט 300 הספרטנים.
גורגו היא אחת מהמנהיגים שמייצגים את יוון במשחק Civilization 6.
לקריאה נוספת

הרודוטוס, היסטוריה, תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ, פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 50.
↑  פלוטרכוס, "חיי ליקורגוס", 14.
↑  מלך ספרטה לשעבר שהודח בידי קלאומנס ומצא מקלט אצל הפרסים
↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 239.
גיינדרה, מלך נפאל

גיינדרה ביר ביקראם שהאה דוו (בנפאלית: ज्ञानेन्द्र शाह; נולד ב-7 ביולי 1947) הוא מלך נפאל לשעבר והאחרון למלוך עליה בטרם הפכה לרפובליקה דמוקרטית. הוא מלך על נפאל בשתי תקופות: הראשונה בשנת 1950 עד 1951 כילד לאחר שסבו הוגלה מנפאל והשנייה משנת 2001, לאחר הטבח בארמון המלכותי, ועד ביטול מוסד המלוכה בשנת 2008.
ביוגרפיה

גיינדרה נולד בשנת 1947 בארמון המלכותי בקטמנדו, בירת נפאל. הוא גדל אצל סבתו. בשנת 1950 אביו וסביו ברחו להודו, וגיינדרה נשאר הגבר היחיד במשפחה. הוא הוחזר על ידי ראש הממשלה לבירה ושם הוכרז על ידו כמלך, ב-7 בנובמבר 1950. מיד לאחר מכן הונפקו מטבעות על שמו וראש הממשלה סיפק לו תקציב שנתי של 300,000 רופי. בינואר 1951 חזר סבו ומלך על המדינה.
גיינדרה התחתן בשנת 1970 ונולדו לו כשני ילדים.
ב-1990 חודשה הדמוקרטיה הפרלמנטרית על ידי אחיו המלך בירנדרה שהיה אהוד על ידי הציבור במדינה. אך עם השנים נוצרו מאבקים בין המפלגות הפוליטיות. בעיות חברתיות רבות הובילו למרד שנמצא בהסלמה מאז 1996. לאחר רצח אחיו ומאז שהתמנה למלך, ניסה גיינדה להחזיר את השליטה לבית המלוכה והתערב בענייני הממשלה, לטענתו על מנת להילחם במרד ובבעיות אחרות. הדמוקרטיה הושעתה ברובה על ידי גיינדרה, שהיה מעוניין למנות בעצמו את ראשי הממשלה.
אזרחים רבים רואים בגיינדרה כאחראי לטבח המלכותי ביוני 2001. בטבח רצח יורש העצר דיפנדרה את אביו המלך ומרבית בני משפחת המלוכה והתאבד. דיפנדרה נכנס לתרדמת ומת לאחר שלושה ימים, וגיינדרה מונה בשנית למלך נפאל.
לאחר הטבח, ניסה גיינדרה לשלוט באופן כמעט טוטאלי בממשלה, ואף פיטר את כולה בשנת 2005.
במשך שנות שלטונו של גיינדרה, תנועת המחאה הרפובליקנית המובלת על ידי סטודנטים צברה פופולריות רבה, למרות הבטחותיו של המלך לשלום ולדמוקרטיה. ב-28 במאי 2008 בוטלה המלוכה והמדינה הפכה לרפובליקה דמוקרטית.
יורש העצר פאראש, בנו של גיינדרה, הוא גם כן דמות שיש הרואים אותה בצורה שלילית, ואף נחשד מספר פעמים ברצח, אך מעולם לא נחקר.
ג'ין ג'ין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 סטוקפורט, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ג'נה מיליסנט לוסי בנט
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מושי מושי רקורדס, פרלופון 
 www.jinjinofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'נה מיליסנט לוסי בנט (באנגלית: Janée Millicent Lucy Bennett), הידועה בשם הבמה ג'ין ג'ין (Jin Jin), היא מוזיקאית וזמרת-יוצרת אנגלייה.
ביוגרפיה וקריירה

בילדותה, היא התעניינה במוזיקה בזמן שהסתובבה בחנות תקליטי הרגאיי של סבה. היא למדה בטנולוגיית מוזיקה ודיפלומטיה בסיטי קולג' במנצ'סטר.
היא הוחתמה בחברת התקליטים ויינדסוופט מיוזיק UK‏. היא סיימה תואר ראשון בניהול ושיווק בתעשיית המוזיקה באוניברסיטת בקינגהמשייר. בזמן שלמדה, היא דגמה עבור מספר מותגי אופנה, כולל Agent Provocateur ו-DKNY.
בספטמבר 2008, לאחר שעברה ללונדון, היא הופיעה בסינגל "Do Me Wrong" של רול דיפ (אנ'). ב-2009, היא הופיעה בסינגל "Touch My" של מוס וונטד מגה.
באוקטובר 2009, היא הוציאה את הסינגל "Sex in the City", בהשתתפות טינצ'י סטריידר (אנ'). המגזין NME תיאר את הסינגל כ-"גס רוח, רענן ודי מבריק". הגרדיאן תיאר אותה כ-"הלהקה החדשה של השבוע". העיתונאי הבריטי, פול לסטר (אנ'), תיאר אותה כ-"מחוספסת בגרסה הגסה של ה-R&B האמריקאי המבריק" ו-"אישה עירונית חדשה שטרם... נראית כמו מוס סייד פינק כשעבדה עם טינצ'י במקום לינדה פרי (אנ')"‏.
באוקטובר 2013, היא הוציאה את הסינגל "Fire Me Up".‏‏ באוקטובר 2014, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם הלהקה הבריטית, פולר ביר (אנ'), את הסינגל "Cuckoo"‏.
היא הוחתמה אצל יוניברסל מיוזיק גרופ, וכתבה מספרים שירים לאמנים אחרים, כגון "Right Here" של ג'ס גלין, "Real Love" של קלין בנדיט בהשתתפות ג'ס גלין, "Not Letting Go" של טייני טמפה בהשתתפות ג'ס גלין ו-"Hold My Hand" של ג'ס גלין. ג'ין ג'ין הייתה מועמדת לפרסי אייבור נובלו וזכתה בפרס ה-BMI על כתיבתה של השיר "Hold My Hand".
ב-2018, היא הייתה אחת מהכותבים של הסינגל "You Don't Know Me" של ג'קס ג'ונס בהשתתפות ריי. הסינגל היה מועמד בקטגוריית סינגל בריטי בפרסי המוזיקה הבריטית. מאוחר יותר, היא זכתה בפרס BMI על חלק בכתיבה של הסינגל "Home With You" של מדיסון ביר. באותה שנה, היא הייתה אחת מהכותבות של הסינגל "Lullaby" של סיגלה ופאלומה פיית', ושל הסינגל "Alien" של ג'ונאס בלו וסברינה קרפנטר.
ג'ין ג'ין שיתפה פעולה עם שלל מפיקים ואמנים בינלאומיים, כגון די ג'ניוס (אנ'), פרייזר טי. סמית' (אנ'), טובי גד, דיפלו, דייוויד גטה, ג'ס גלין, ג'קס ג'ונס, ריי, פאלומה פיית', סיגלה, ג'ונאס בלו, סברינה קרפנטר, מדיסון ביר, יבבה (אנ'), שון פול, ריטה אורה, קלין בנדיט, נינה נסביט, קרייג דייוויד, גארי בארלו, היילי סטיינפלד ובקי ג'י. ב-2021, היא הייתה אחד מהכותבים של המנון ליגת האלופות ופפסי, "Rotate", שביצעו בורנה בוי ובקי ג'י.
בשנת 2015 בנט הקימה חברת הקלטות משלה, ראגמאפין מיוזיק, בשיתוף פעולה עם באקס מיוזיק גרופ (אנ'). לאחר מספר שנים, היא הקימה את חברת ההקלטות ג'ינסינג, בשיתוף פעולה עם יוניברסל מיוזיק גרופ. היא זכתה בפרס היצירה המוזיקלית באירוע Women In Music בבריטניה. נכון ל-2021, ג'ין ג'ין היא מנהלת A&R בכירה בפרלופון, וחברת דירקטוריון האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים.
הערות שוליים

↑  "Windswept breezes on". Music Week. 25 באוגוסט 2003. ארכיון מ-2018-07-25. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Lester, Paul (26 באוקטובר 2009). "Janée Bennett (No 656)". The Guardian. ארכיון מ-2014-12-31. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "10 Tracks You Have To Hear This Week (02/10/09)". Nme.com. ארכיון מ-2016-09-16. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IndieLondon: Music - Singles of the Week - Monday, October 26, 2009 - Your London Reviews". Indielondon.co.uk. ארכיון מ-2014-12-31. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jin Jin returns with visuals for her new uptempo - MOBO Awards". Archive.today. אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2014. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "JIN JIN RELEASES 'FIRE ME UP'". Markmeets.com. ארכיון מ-2014-12-31. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Planet Notion » Introducing: Jin Jin". Planetnotion.com. אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2014. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch: Polar Bear with Jin Jin - "Cuckoo" [Premiere]". Thelineofbestfit.com. ארכיון מ-2014-12-31. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Jin Jin | Universal Music Publishing UK". Web.archive.org. 13 ביולי 2016. נבדק ב-16 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 2015. נבדק ב-31 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  "Noel Gallagher and World's Top Songwriters Honoured at 2019 BMI London Awards | Press". Bmi.com. ארכיון מ-2020-10-20. נבדק ב-16 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sabrina Carpenter & Jonas Blue Take 'Alien' to No. 1 on Dance Club Songs Chart". Billboard. 2018-12-17. ארכיון מ-2018-07-18. נבדק ב-2020-06-10.
↑  Homewood, Ben (2018-11-21). "Jin genius: Hitmaker extraordinaire Jin Jin's Women In Music winner's speech | Publishing". Music Week. ארכיון מ-2020-04-14. נבדק ב-2020-05-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ef888ad4-d679-4e5a-b292-ae032841fc88
גנובתנים

מימין גנובתנים קשיחים בצורת מלקחיים, משמאל גנובתני חישה
גנובתנים (באנגלית: Cerci; ביחיד: גנובתן) הם זוג גפיים בפרק האחורי של הגוף בפרוקי-רגליים. על פי רוב, גנובתנים משמשים לצורך חישה, אך חלקם משמשים כנשק מצבטיים או בתהליך ההזדווגות.
בדומה לאיברים אחרים כגון מחושים, מנדיבולות וכו' נהוג לחשוב שהגנובתנים התפתחו בעבר מזוג רגליים שהתנוון בצורתו הפרמיטיבית של החרק. ייתכן מיצור שדומה לנושאי ציפורניים.
גנובפה מברבנט

"גנובפה ביער הבדידות"; ציור של אדריאן לודוויג ריכטר
גנובפה מברבנט (בגרמנית: Genoveva von Brabant) הוא סיפור עם גרמני על גיבורה אגדית בשם גנובפה, בתו של הדוכס מברבנט, שהייתה נשואה לרוזן זיגפריד (Siegfried of Treves). כשבעלה יצא להילחם בכופרים, הוא הפקיד את האביר גולו לשמור עליה מפני צרה. גולו חשק בגנובפה וניסה לפתותה, אך היא דחתה אותו ונותרה נאמנה לבעלה. כששב הרוזן לארמונו, מצא את אשתו עם תינוק. היא סיפרה לו שזהו פרי אהבתם מן הלילה האחרון שבילו יחדיו. הרוזן לא ידע עצמו מרוב אושר, אך גולו, שחש רגשות נקם, סיפר לו שהילד אינו של הרוזן, אלא פרי אהבה אסורה. מששמע על כך הרוזן, ציווה מיד להרוג את גנובפה ואת בנה באשמת בגידה. האביר גולו פקד על שני משרתים לבצע את העונש, אולם נכמרו רחמיהם והם הניחו אותם ביער הארדנים. שם, מסתתרים בתוך מערה, חיו גנובפה והילד כשש שנים, כאשר את החלב הנדרש לילד סיפקה איילה. הרוזן שיצא לרדוף באחד הימים אחר האיילה גילה את אשתו ובנו, והשיבם לארמון. הוא גילה את דבר העלילה וביקש להתפייס עימה, אחר הסבל והייסורים שעברה. את האביר הרשע העניש על חטאו בכך שקשר את גופו לארבעה פרים שקרעו את איבריו.
הבסיס ההיסטורי לסיפור אינו ידוע וגם לא זהותם האמיתית של זיגפריד וגנובפה. נזיר כרמליטי בשם Matthias Emichius, שהיה עוזרו של בישוף Mainz, הזכיר את קיום האגדה בשנת 1472. היא סופרה אחר כך, בשנת 1638, על ידי הישועי הצרפתי סריזיה (René de Cerisiers) בספרו L'Innocence reconnue ou Vie de Sainte Geneviève de Brabant. הגרסה האנגלית יצאה בשנת 1654 בשם The Triumphant Lady, or the Crowned Innocence. המלחין רוברט שומאן חיבר את אחת האופרות שלו לפי האגדה.
ג'מאריו מון

| --- | --- |

מון בשנת 2011
 לידה:  13 ביוני 1980 (בן 44) גודווטר, אלבמה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  מכללת מרידיאן
 דראפט:  לא נבחר, 2001
 קבוצות כשחקן
  2001–2002 2004 2006 2007–2009 2009 2009–2011 2011 2012 2012 2012–2014 2014 2014:  רשימה חלקית: מוביל רבלרס האנטסוויל פלייט פורט וורת' פליירס טורונטו ראפטורס מיאמי היט קליבלנד קאבלירס לוס אנג'לס קליפרס לוס אנג'לס די-פנדרס שארלוט בובקאטס לוס אנג'לס די-פנדרס אולימפיאקוס לוס אנג'לס די-פנדרס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA‏ (2008)
ג'מאריו רמאן מוּן (באנגלית: Jamario Raman Moon; נולד ב-13 ביוני 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2001–2018. שיחק במשך 5 עונות ליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק > השנים הראשונות

מון נולד בעיר גודווטר שבאלבמה, וגדל ברוקפורד הסמוכה. בשנת 1999 החל ללמוד ב"מכללת מרידיאן" הצנועה שבמדינת מיסיסיפי, ולאחר שנה אחת בלבד עזב את המכללה לטובת קריירה ככדורסלן. בין השנים 2001–2007 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות שונות מליגת הפיתוח של ה-NBA, מליגת ה-CBA, מליגת ה-USBL, מליגת ה-ABA החדשה ומהליגה המקסיקנית. לאורך התקופה שיחק ב-59 משחקים עבור שלוש קבוצות שונות בליגת הפיתוח, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק > בליגת ה-NBA

לקראת עונת 2007/2008 חתם מון על חוזה בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. במהלך סוף-שבוע האולסטאר 2008 השתתף הן במשחק הכוכבים העולים, בו קלע 13 נקודות, והן בתחרות ההטבעות, אותה סיים במקום השלישי. לאורך אותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע בטורונטו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 8.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
בפברואר 2009, לאחר כשנה וחצי בטורונטו, הועבר עם ג'רמיין אוניל בטרייד למיאמי היט, תמורת שון מריון ומרכוס בנקס. ב-26 משחקיו עם ההיט קלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2009 חתם על חוזה ל-3 עונות בקליבלנד קאבלירס. בעונת 2009/2010 העפיל עם הקאבלירס לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף, כמחליפו מהספסל של לברון ג'יימס.
בפברואר 2011, לאחר כשנה וחצי בקליבלנד, הועבר לצד מו ויליאמס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת בארון דייוויס ובחירת דראפט עתידית (בה נבחר קיירי אירווינג). עד לסיום אותה עונה מיעט לשחק בקליפרס, וקלע 3.5 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
במרץ 2012 חתם מון על חוזה בקבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
כחודש לאחר מכן חזר לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בשארלוט בובקאטס. עד לסיום עונת 2012/2013 שותף בשמונה משחקים עם הבובקאטס, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק > שלהי הקריירה

בין נובמבר 2012 לינואר 2014 חזר מון לשחק בלוס אנג'לס די-פנדרס.
בינואר 2014 חתם על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס אשר השתתפה בליגת העל היוונית וביורוליג. בחמשת משחקיו עם אולימפיאקוס בליגה היוונית קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, בטרם שוחרר מהקבוצה במרץ 2014.
בין השנים 2014–2018 שיחק עבור קבוצות שונות בוונצואלה, בדובאי, בפוארטו ריקו, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת ה-CBA.
לאחר פרישתו ממשחק מקצועי, בשנת 2018, שיחק בליגת ה-BIG3.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של מון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של מון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  מיאמי מצרפת את אוניל ומון, באתר הקבוצה, 14 בפברואר 2009
↑  הקליפרס מצרפים את ויליאמס ומון, באתר הקבוצה, 24 בפברואר 2011
↑  ג'מאריו מון חתם באולימפיאקוס, באתר וואלה, 8 בינואר 2014
ג'ין ביל וילדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1941 (בן 83 בערך) האיטי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
ג'ין ביל וילדה (באנגלית: Gene H. Bell-Villada; נולד ב-1941, האיטי) הוא מבקר ספרות, סופר ומתרגם האיטי ממוצא אמריקאי.
ביוגרפיה

וילדה נולד בשנת 1941 בהאיטי להורים אמריקאים. מלבד בהאיטי, הוא גדל בפוארטו ריקו, בוונצואלה ובקובה. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אריזונה, תואר שני מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד והוא פרופסור במכללת ויליאמס מאז 1975.
ביקורתו הספרותית בולטת בדעותיה הקשות כלפי ולדימיר נבוקוב.
עבודותיו וספריו

גרסיה מרקס: האיש ועבודתו (1990)
תעלומת קרלוס צ'אדוויק: רומן של חיי קולג' וטרור פוליטי (1990)
הפסנתרן שאהב את איין ראנד: נובלה ו-13 סיפורים (1998)
אמנות למען האמנות (1998)
בורחס וסיפורתו: מדריך לאמנותו ומוחו (2000)
אמריקאי מעבר לים (2005)
על נבוקוב, איין ראנד והמוח הליברטריאני (2013)
הערות שוליים

1 2  Gene H. Bell-Villada at the Center for Foreign Languages, Literatures and Cultures at Williams College, web.archive.org, ‏2010-05-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258465405171  PLWABN: 9810577903805606  BIBSYS: 90096260  BNE: XX829795  BnF: cb12126721c (data)  GND: 129762148  ISNI: 0000 0001 0925 5673  LCCN: n80063716  NKC: jo20241215421  NTA: 069179182  SUDOC: 029699150  VIAF: 247561466   WorldCat (עם VIAF): 247561466 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גיבון כסוף-פרווה

| גיבון כסוף-פרווה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון גיבון
מין:: גיבון כסוף-פרווה
שם מדעי
 Hylobates moloch ‏Audebert, 1798
תחום תפוצה
 תחום התפוצה של גיבון כסוף-פרווה

גיבון כסוף-פרווה או גיבון ג'אווה (שם מדעי: Hylobates moloch) הוא מין בסוג גיבון גיבון שב משפחת הגיבונים.
תפוצה ואזור מגורים

המין אנדמי לאי ג'אווה באינדונזיה ושוכן ביערות הטרופיים של האי. את מרבית הזמן מבלה על העצים וכמעט אינו יורד אל הקרקע.
תיאור פיזי

משקלו נע בין 4–9 ק"ג, כשמשקל בוגר ממוצע הוא 8 ק"ג. אין הבדל בולט בגודל או בצבע בין זכרים לנקבות, שני המינים בעלי פרווה אפורה-כסופה. קודקוד הראש בצבע אפור כהה. באזור החלציים הפרווה אפורה כהה. באזור הגבות ומסביב לפנים הפרווה לבנה-אפורה, שמופרדת מהעיניים, הפה והאף על ידי טבעת של שיער דליל בצבע שחור. יש המתבלבלים בזיהוי המין עם גיבון אפור-פרווה בשל צבע הפרווה הדומה.
לגיבון זרועות ארוכות וגוף צר המסייע לו בתמרון בתוך יערות הגשם הסבוכים.
רבייה

אין מידע מהימן על ילודה ביחס לעונות השנה. במשך 10–20 שנה של חיים בזוג, תוליד הנקבה כ 5–6 גורים, לא בתדירות קבועה.
ההריון הוא של ולד יחיד ותקופתו אורכת 7 חודשים.
התנהגות

הגיבונים חיים על פי רוב בקבוצות של 4 פרטים: זוג, ולד וצעיר.
הגיבון בעל חיים טריטוריאלי המגן על נחלתו באמצעות קולות "שירה" עזים המופקים על ידי שני המינים, ונשמעים לעיתים עד למרחק קילומטר. ברוב המקרים, הנקבה משמיעה קולות, בעוד שהזכר רודף אחר התוקף.
תזונה

עיקר התזונה של המין היא פירות הנמצאים בצמרות העצים הטרופיים. המין נצפה אוכל גם עלים ופרחים. תזונה המתבססת כמעט רק על פירות היא בעייתית, בשל עונתיות הפירות וכן תפוצתם הנמוכה בתוך היער. על כן צורת התניידות הגיבונים, התנדנדות על הענפים באמצעות ידיהם הארוכות (brachiation), עוזרת לו לנוע בין אזורי המזון במהירות.
שימור המין

בניגוד למיני פרימטים אחרים, המין אינו בשימוש הקהילה המדעית לצורכי ניסויים. לעיתים רחוקות נתפס בשל בשרו או במטרה לסחור בגוריו.
המין נמצא בסכנת הכחדה קריטית - נעשים מאמצים רבים בהגנה על המשפחה כולה, אולם קצב הריסת בית הגידול גבוה מיכולת השימור. הצלת המין תלויה רק בגורמים מדיניים וגלובליים שימנעו את המשך הריסת היערות לטובת שטחי חקלאות. נכון ל-2004 נותרו בטבע כ-2,000 פרטים לערך. בשבי מוחזק המין לצורכי שימור ב-4 מרכזים שונים ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  גיבון כסוף-פרווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
גילי חיימוביץ'

ערך זה עוסק בלוחם הטאקוונדו. אם התכוונתם למשוררת, ראו .
גילי חיימוביץ' (נולד ב-24 בפברואר 1993) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי, המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 58 ק"ג. הוא נולד ברעננה וגר בגדרה.
ביוגרפיה

חיימוביץ' החל באימוני הטאקוונדו במקרה, לאחר שחוג ההגנה העצמית בו השתתף בוטל עקב מיעוט משתתפים. בגיל 15 החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. הוא הגיע להישג ראשון בשנת 2007 בה זכה במדליית הארד באליפות קרואטיה הפתוחה בקטגוריית המשקל עד 41 ק"ג. שנה לאחר מכן זכה במדליית הזהב באותה אליפות בקטגוריית המשקל עד 45 ק"ג. בשנת 2009 זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל של עד 45 ק"ג באליפות אירופה לנוער שנערכה בטרלבורג שבשוודיה. אולם, באותה שנה הוא הפסיד ברבע הגמר באליפות אירופה לצעירים שנערכה בוויגו שבספרד.
בשנת 2010 נחל חיימוביץ הפסדים באליפות העולם בטאקוונדו לנוער. אולם, זכה במדליית ארד באליפות אוסטריה הפתוחה. באולימפיאדת הנוער שנערכה בסינגפור בקטגוריית המשקל של עד 48 ק"ג, זכה חיימוביץ' במדליית הזהב לאחר שהיריב האיראני שהיה אמור להתמודד מולו בקרב הגמר לא התייצב.
בשנת 2011 התגייס חיימוביץ' לצבא הגנה לישראל ושירת כספורטאי מצטיין. החל משנת 2012 מתמודד חיימוביץ' בקטגוריית הבוגרים. באליפות אירופה בטאקוונדו שנערכה באותה שנה במנצ'סטר שבאנגליה הפסיד חיימוביץ' בסיבוב הראשון בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. אולם, באליפות קרואטיה הפתוחה זכה במדליית ארד. בשנת 2013 זכה במדליית זהב באליפות פולין הפתוחה ובאליפות ישראל הפתוחה. במהלך שנת 2014 הפסיד חיימוביץ' בסיבוב הראשון באליפות אירופה בטאקוונדו. אך, זכה במדליית ארד באליפות בלגיה הפתוחה ושמר על מקומו הראשון באליפות ישראל הפתוחה.
שנת 2015 החלה ברגל ימין כאשר חיימוביץ' זכה במדליית ארד באליפות יוון הפתוחה ובמדליית כסף באליפות בוסניה הפתוחה. אולם בהמשך השנה הפסיד בסיבוב השני באליפות העולם בטאקוונדו. במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו בירת אזרבייג'ן הוא התחרה בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג והפסיד בשמינית הגמר. שנת 2016 נפתחה בהפסד בשמינית הגמר באליפות אורפה בטאקוונדו. אולם, לאחר מכן זכה חיימוביץ' במדליית ארד באליפות אוסטריה הפתוחה ובאליפות לוקסמבורג הפתוחה. באליפות ישראל הפתוחה התחרה חיימוביץ בקטגוריית המשקל עד 58 ק"ג וזכה במדליית זהב.
הערות שוליים

↑  דני בורשבסקי‏, מדליית זהב לישראל באליפות אירופה לנוער בטאקוונדו, באתר וואלה, 29 במאי 2009
↑  דני בורשבסקי‏, "יקח לי זמן לקלוט את זה", באתר וואלה, 15 באוגוסט 2010
↑  אליסף דעואל, ‏אלוף בירוק: גילי חיימוביץ' התגייס לצה"ל, באתר ONE‏, 11 באוגוסט 2011
↑  תומר גנור, טאקוונדו: זהב למיכל זריהן בלוקסמבורג, ארד לגילי וגדי חיימוביץ', באתר ynet, 10 ביולי 2016
↑  תומר גנור, טאקוונדו: זהב וארד לאחים חיימוביץ', כסף לברגינסקי, באתר ynet, 28 בנובמבר 2016