stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרנסילבניה (אונייה)
הבנייה וההשקה

בתחילת שנת 1936 יזם השירות הימי הרומני שני מכרזים פומביים, האחד ב-30 בינואר והשני ב-15 בפברואר, לבניית שתי אוניות נוסעים זהות. שש פירמות העוסקות בבניית אוניות, מחמש ארצות שונות, הגישו הצעות ולאחר בדיקת ההצעות נמצא שהפירמה Burmeister et Wain מקופנהגן הגישה את ההצעה הזולה ביותר, 114 מיליוני לאי לספינה וזכתה במכרז.
"טרנסילבניה", האונייה הראשונה, הורדה למים ביום 11 בפברואר 1938 וב-11 ביוני הסתיימו עבודות הפנים והוחלף הדגל הדני בדגל רומני. ב-17 ביוני הפליגה האונייה, תחת פיקודו של רב החובל אלכסנדרו שטיוביי ועגנה בקונסטנצה ב-26 ביוני. החנוכה הרשמית של האונייה התקיימה ב-8 בספטמבר, בנוכחות קרול השני, מלך רומניה ובנו מיכאי.
בשנות ה-20 הגיעה לנמל חיפה אנייה אנגלית בשם "טרנסילבניה".
תפעול האונייה

לאחר שתי הפלגות בים השחור, ב-21 וב-22 באוגוסט, ב-13 בספטמבר 1938 הפליגה טרנסילבניה לראשונה בקו הקבוע שלה: קונסטנצה, אלכסנדריה, חיפה, ביירות, פיראוס, איסטנבול וחזרה לקונסטנצה.
בסרביה, האונייה התאומה, הצטרפה לקו ההפלגות באוקטובר. שתי הספינות, שהיו המודרניות ביותר באותה תקופה באזור, משכו אליהן את הנוסעים הפוטנציאליים וגרמו לספינות אחרות, ששטו בקווים אלה, לעבור למקומות אחרים. שתי הספינות התאומות, הצבועות לבן, כונו בשם "הברבורים הלבנים של הים השחור". פרוץ מלחמת העולם השנייה הוריד בצורה חדה את תנועת הנוסעים והסחורות וגרם לשינוי בקווי ההפלגה של הספינות. הצטרפות רומניה למלחמה גרם לעצירת הספינות באיסטנבול, שם שהו במהלך המלחמה עם צוות תחזוקה בלבד ותוך תשלום מיסי נמל.
בסיום מעורבות רומניה במלחמה שוחררו האוניות במהלך אוקטובר 1944. האונייה "בסרביה" עברה לבעלות של ברית המועצות (שמה שונה ל"אוקראינה") לפי תנאי הפסקת האש שבין רומניה וברית המועצות, תנאים שכללו תשלום פיצויי מלחמה. "טרנסילבניה" העבירה מברית המועצות לרומניה שבויי מלחמה רומנים ולאחר מכן חזרה לשוט במסלול מרומניה לים התיכון, בה הגיעו עולים בעלי סרטיפיקטים מרומניה לארץ ישראל. בשנים 1946–1947 המשיכה האונייה בהפלגה עד מרסיי. באוקטובר 1945 התקיימה הפלגה בה הביאה טרנסילבניה מעל אלף עולים לארץ ישראל.
לאחר הקמת מדינת ישראל השיטה יהודים רומנים שעלו לישראל. תחילה השיטה האונייה מספר קטן של עולים במסגרת הפלגותיה הרגילות. בהמשך בוצעו הפלגות מיוחדות לעולים. כדי להתאים את האונייה להובלת עולים הוכנסו בה שינויים, שהעיקרי בהם היה הוספת 360 מיטות והגדלת יכולתה להשיט כמעט 800 נוסעים. גם הרחבה זו לא הספיקה, כאשר העלייה מרומניה גדלה, לכן הציבו מזרנים על הסיפונים והיו הפלגות בהן האונייה הובילה כאלפיים נוסעים. בראשית 1952 הופסקו ההפלגות של טרנסילבניה לישראל, עם עצירת העלייה מרומניה.
החל מ-19 ביולי 1945 האונייה עברה לניהול חברה בשם סוברומטרנספורט, בבעלות משותפת של ברית המועצות ורומניה. ניהול זה נפסק בשנת 1956, כאשר האונייה הועברה לחברה רומנית חדשה, נאוורום והיא הפליגה בשירותה עד 1975. בין השנים 1957–1975 האונייה הובילה נוסעים בים התיכון וזכתה לכינוי "ברבור הים התיכון".
שיפוצים ופירוק

בשנים 1955–1957 טרנסילבניה עברה שיפוצים במבדוק של פולה, אז ביוגוסלביה. שיפוצים נוספים נערכו בשנים 1962–1963 במבדוק של קופנהגן. ב-1975 האונייה נזקקה לשיפוצים יסודיים, לכן הובאה לקונסטנצה, שם עגנה בהמתנה לגיוס ההון הדרוש לשיפוצים.
המכון לימאות של קונסטנצה ביקש את האונייה, כדי שתשמש לאכסון והכנת קציני הים והנגדים של הצי הצבאי והמסחרי של רומניה. המשרדי הלאומי לתיירות ביקש אותה, כדי להפוך אותה לבית מלון צף בנמל טומיס. החברה הדנית, שבנתה את האונייה, ביקשה אותה, כדי להציבה לבמוזיאון הספנות של קופנהגן והיו מוכנים לשלם את תמורתה או לספק אונייה אחרת במקומה.
הזמן חלף והכספים לא גויסו ולאחר ארבע שנים, ב-1979, הועברה האונייה, בעזרת שתי גוררות, במעלה הדנובה לגאלאץ, כדי לבצע שם את התיקונים הדרושים. האוניה עגנה בגאלאץ וגם שם לא נמצא הכסף הדרוש לשיפוצים. כעבור חודשיים הועברה האונייה לעגינה בקילומטר 150 (מרחק 150 קילומטר משפך הדנובה), שם עגנה עוד חודשיים וחצי. בתקופה זו, בעקבות קיץ יבש במיוחד, ורדו פני המים בדנובה, לכן היו צריכים להזיז את האונייה לעגינה במקום בו המים עמוקים יותר, אך לא נמצאו הגוררות הדרושות. האונייה נטתה על צידה ולבסוף התהפכה, אך ללא אבדות בנפש, כי לא היה איש על סיפונה.
לאחר שנערכו חקירות שונות, ועדה ממשלתית החליטה על חיתוך גוף האונייה, משום שלא נמצאה כבר דרך לתיקונה. גם החלטה זו בוצעה באיחור גדול מאוד – 29 שנים לאחר קבלת ההחלטה, בשנת 2008, החלה חברה לעסוק בחילוץ ופירוק האונייה, מלאכה שנמשכה שנתיים ושלושה חודשים.
הערות שוליים

↑  בספורט, דבר, 1 במרץ 1926
↑  600 תיירים, דבר, 23 בפברואר 1928
↑  קו אוניות חדש, דבר, 12 בדצמבר 1938
↑  הגיעו עולים, המשקיף, 3 באפריל 1940
↑  טרנסילבניה תגיע היום, משמר, 23 בדצמבר 1945
↑  באי טרנסילבניה הועלו לחוף, משמר, 15 בפברואר 1946
↑  "טרנסילבניה" הביאה 150 עולים, המשקיף, 21 ביוני 1946
↑  חיפה, המשקיף, 31 באוקטובר 1946
↑  מתה עם בוא האנייה לארץ, המשקיף, 24 בדצמבר 1946
↑  טרנסילבניה תגיע היום, המשקיף, 27 במאי 1947
↑  הגיעו 257 עולים, המשקיף, 1 בספטמבר 1947
↑  1174 עולים יגיעו השבוע, משמר, 23 באוקטובר 1945
↑  632 עולים הגיעו מתורכיה ורומניה, על המשמר, 17 באפריל 1949
↑  העולים יפליגו מקונסטנצה באונייה רומנית, מעריב, 21 באוקטובר 1949
↑  800 עולים מרומניה, מעריב, 15 בדצמבר 1949
↑  כאלף עולים באו מרומניה, על המשמר, 14 במרץ 1950
↑  1100 עולים מרומניה, חרות, 23 בנובמבר 1950
↑  עולים ותיירים בנמל חיפה, חרות, 4 במרץ 1951
↑  האונייה טרנסילבניה, על המשמר, 26 במאי 1950
↑  ראובן בשן, מצפים לחידוש העלייה מרומניה, מעריב, 12 ביוני 1953
↑  אזרחי לבנון שונאים את "אל פתח" והפלשתינאים", דבר, 1 במאי 1969
יהושע עמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בדצמבר 1911 דיסבורג, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  1 בדצמבר 2002 (בגיל 91) 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
יהושע עמיר (נולד בשם: Hermann Falk Neumark; ‏1911–2002) היה רב קונסרבטיבי, היסטוריון ומתרגם ישראלי ממוצא גרמני. עיקר מחקרו עסק בהגות היהודית מול דתות העולם בעת העתיקה ובתקופה המודרנית. תרגם רבים מספרי הפילוסופיה היהודית לעברית ובתוכם - ספריהם של מרטין בובר ופרנץ רוזנצוויג.
ביוגרפיה

יהושע עמיר נולד בשם צבי יהושע נוימרק (או בשמו הלועזי הרמן פלק) כבן שני מתוך ארבעה ילדים לרב מנחם נוימרק ואשתו. מוצא המשפחה היה בפוזנן. אימו נפטרה עת מלאו לו 13 והוא גדל יתום מאם.
בשנת 1930 החל ללמוד לימודים קלאסיים באוניברסיטה של בון ושנה לאחר מכן החל ללמוד בבית המדרש הליברלי לחכמת ישראל בברלין. הוא הושפע בשנים אלה מליאו בק ומיוליוס גוטמן. בשנת 1937, לאחר מספר שנים באוניברסיטת וירצבורג, הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו על יצירתו של פילון האלכסנדרוני, זמן קצר לפני הגבלות הנאצים על יהודים באקדמיה.
הוא חזר לברלין וקיבל היתר הוראה ורישיון עלייה לארץ ישראל. פרידתו מן הקהילה הסתכמה בדרשה שהוא נושא בבית הכנסת בקלן, לפני שהקהילה, כולל אביו, נשלחת למחנה טרזנישטט.
עמיר הגיע לארץ ישראל ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. בעשר השנים הבאות הוא עבד במשרות הוראה זמניות, שיעורים פרטיים, עבודות ארכיון, תרגום ועריכה. תוך כדי כך הוא המשיך ללמוד באוניברסיטה העברית. באותה תקופה עמיר גם התנדב לצבא הבריטי ולאחר מכן עבר לפעול בארגון ההגנה. הוא נפצע במהלך פעילותו.
בשנות המדינה הראשונות עסק עמיר בהוראת עברית, היה חבר בסגל ההוראה של אולפן העברית הראשון. הוא לקח חלק בפעילות הקהילתית של "אמת ואמונה", קהילה קונסרבטיבית.
בשנות השישים, כאשר הוא כבר בשנות החמישים לחייו, החל יהושע עמיר ללמוד באוניברסיטת תל אביב בחוג לפילוסופיה ובחוג ללימודים קלאסיים.
יהושע עמיר הוא אביו של יהוידע עמיר.
תרגומיו

כתבי פילון האלכסנדרוני (תורגם מיוונית)
כוכב הגאולה, פרנץ רוזנצוויג (תורגם מגרמנית) - המקור בגרמנית הוא פרי עבודתה של ד"ר רחל פרוינד, בוגרת אוניברסיטת בדרנגפורט ואוניברסיטת " פרידריך וילהלם" שבברסלאו, שבשנת 1932 הגישה עבודה על הפילוסופיה הקיומית של פרנץ רוזנצוויג עליה קבלה תואר דוקטור בפילוסופיה. העבודה יצאה כספר בשנת 1933. [התזה המקורית מצויה בארכיון לאו בק בירושלים]. פרופ' פול מנדס פלור באוניברסיטת שיקגו תרגם ב-1959 את ספרה של פרוינד לאנגלית. התרגום לעברית נעשה מגרמנית שנעשה על ידי יהושע עמיר יצא לאור תחת הכותרת: הפילוסופיה הקיומית של פראנץ רוזנצוייג : לנתוחו של "כוכב הגאולה". על תרגומו זה, זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום בשנת 1972.
הערות שוליים

↑  יהושע עמיר, חתן פרס טשרניחובסקי לתרגומי־מדע, על המשמר, 28 בינואר 1972.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257751605171  BIBSYS: 90583625  BnF: cb11988458v (data)  CiNii: DA02409026  GND: 109334906  ISNI: 0000 0000 8175 1893  LCCN: n82277189  NTA: 070677654  RERO: 02-A002925860  SUDOC: 027952401  VIAF: 109695773   WorldCat (עם VIAF): 109695773
טורפניתיים

| טורפניתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פשפשאים
תת־סדרה:: פשפשים
אינפרא־סדרה:: Cimicomorpha
משפחה:: טורפניתיים
שם מדעי
 Reduviidae ‏לטריי, 1807
טוֹרְפָנִיתִיִּים (שם מדעי: Reduviidae) היא משפחה בעלת תפוצה עולמית גדולה של פשפשים טורפים. בעולם ידועים כ-7,000 מינים, מתוכם כ-90 בישראל. גודל הבוגרים נע בין 4 עד 40 מ"מ, וגופם לרוב סגלגל ומוצק או עדין וארוך. לרוב ניתן לזהות את טורפניתיים על פי החדק המעוקל, יחסית למשפחות פשפשים אחרות. במינים רבים קצה החדק מונח על stridulitrum מחוספס שבעזרתו החרק מסוגל להשמיע קולות צרצור המשמשים לזיהוי או הרתעה. הארס של טורפניים אינו מסוכן לאדם אך מינים אחדים כמו העפרור עלול לגרום לכאב חד. במינים מסוימים נמצא כי לארס תכונות אנטיביוטיות לחיידקים גרם שליליים כגון Escherichia coli ואחרים כמו גם החיידק גרם חיובי Streptococcus pyogenes.
חלק מהפשפשים, מתת-המשפחה Triatominae הם מוצצי דם הגורמים להפצת מחלת צ'אגאס ברחבי אמריקה הדרומית.
מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)

תת-משפחה Emesinae
שבט Emesini
שעירית Stenolemus mnesis
שבט Ploiariolini
דוקוץ יתושי Empicoris mediterraneus
שבט Leistarchini
שוור הבתים Ploiaria domestica
תת-משפחה Harpactorinae
שבט Harpactorini
רצען מנומר Rhynocoris punctiventris
רצען משולבק Rhynocoris bipustulatus
רצען פעוט Rhynocoris abeillei
קורנוס מצרי Coranus aegyptius
קורנוס שחור Coranus niger
רצענית ססגונית Sphedanolestes annulatus
שבט Rhaphidosomatini
קיסם מדברי Rhaphidosoma lutescens
תת-משפחה Peiratinae
טורפן שחור-בטן Ectomocoris melanogaster
תת-משפחה Reduviinae
עפרור חום Holotrichius rotundatus
עפרור שחור Holotrichius innesi
פסירה צפונית Pasira basiptera
טורפנית דרומית Reduvius tabidus
טורפנית מצויה Reduvius jakovleffi
טורפנית להב Reduvius falsus
נגוסטת גידל Nagusta goedelii
תת-משפחה Stenopodainae
דגניתית לינוואורי Pakesia linnavuorii
אנקולי בהיר Oncocephalus aspericollis
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 101
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529521805171  LCCN: sh85112151  NKC: ph323390
יוהאן קספר פון סיסיניון

| --- | --- |

 לידה:  1625? Oberwampach, לוקסמבורג 
 פטירה:  12 בדצמבר 1696 (בגיל 71 בערך) Trosvig, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה 
 פרסים והוקרה:  אבירות במסדר דנבורג 
 
האלוף יוהאן קספר פון סיסיניון או יוהאן קספר דה סיסיניון (Johan Caspar von Cicignon‏ 1625 לערך - 1696) היה קצין לוקסמבורגי.
סיסיניון נולד באוֹבֶּרוָואמְפָּאך (Oberwampach), עיירה קטנה בצפון לוקסמבורג, בערך בשנת 1625. 
בשנת 1657 הוא נעשה קצין בדנמרק. בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-17 הוא הפך למפקד במצודת בֶּרְיֶינְהוּס (Bergenhus Fortress) שבנורווגיה. בתפקידו זה, הוא היה מעורב בקרב ווֹיֶן (Battle of Vågen) ב-1665, כשצי אנגלי קטן התקיף צי הולנדי חשוב בנורווגיה, לאחר שהסתתרו במפרץ ברגן. ב-1681 הוא נשלח לטרונדהיים שבנורווגיה כדי לפקח על הבנייה מחדש של העיר לאחר שריפתה. סגנון הבארוק של סיסיניון הוא עדיין הסגנון הדומיננטי בבניין העיר. ישנן אנדרטאות לזכרו בטרונדהיים ובאוברוואמפאך.
טרה פיצג'רלד

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1967 (בת 57) קוקפילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  דרמה סנטר לונדון 
 http://tara-fitzgerald.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טרה אן קסנדרה פיצג'רלד (באנגלית: Tara Anne Cassandra Fitzgerald; נולדה ב-18 בספטמבר 1967) היא שחקנית אנגלייה הידועה מהופעותיה בסרטי קולנוע, בטלוויזיה, בתיאטרון ובקריינות ברדיו. ב-1995 זכתה ב-"Drama Desk Award" של ניו יורק על הופעתה ב"המלט" בתפקיד אופליה לצידו של רייף פיינס. ב-1999 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הטלוויזיה של ריימס על תפקידה ב-"Frenchman's Creek". החל מ-2007 השתתפה ביותר מ-30 פרקים בסדרת הדרמה של ה-BBC "להעיר את המתים".
ביוגרפיה

טרה פיצג'רלד נולדה בקוקפילד (אנ') שבסאסקס. אמה שרה ג'רלדין פיצג'רלד הייתה צלמת דיוקנאות אירית, ואביה מייקל קאלבי אמן אנגלי. בילדותה עברה עם משפחתה לגור בפריפורט שבאיי בהאמה, שם עבד סבה דייוויד פיצג'רלד. הוריה התגרשו כשחזרו לאנגליה. היא גרה עם אמה בדירת מרתף בשכונת קנזינגטון שבמערב לונדון. כשהייתה בת 6 אמה נישאה לשחקן האירי נורמן רודוויי (אנ'), ובמשך שנים אחדות המשפחה נדדה למקומות שונים בבריטניה ואירלנד.
בגלל הקריירה של אביה החורג היא למדה בבתי ספר במקומות שונים בהם לונדון, גלאזגו, דבלין וסטרטפורד אפון אייבון. בנעוריה למדה בבית הספר לבנות וולסינגהם שבקלפהם שאותו עזבה בגיל 16 במטרה לעסוק במשחק. היא למדה בריצ'מונד קולג' במידלסקס. נבחנה בבתי הספר למשחק האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ובית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה אך לא התקבלה. כשנתיים עבדה במלצרות, אחר כך למדה בבית הספר למשחק "דרמה סנטר לונדון", וסיימה את לימודיה ב-1990.
חודשים אחדים אחרי סיום הלימודים לוהקה לקומדיה "הקשיבו לשירי" בתפקיד בתה של מלכת היופי. היא זכתה להכרה בינלאומית בשנת 1993 כשהשתתפה בסרט "סירנות" לצידו של יו גרנט. התפקיד זיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר של "המכון האוסטרלי לקולנוע". שנתיים אחר כך היא שוב שיחקה לצידו של גרנט בסרט "האיש שעלה על גבעה וירד הר". בשנות התשעים ושנות האלפיים הופיעה פיצג'רלד בסדרה של סרטי קולנוע עצמאיים בהם "איש ללא חשיבות" (1994), "התזמורת" עם יואן מקגרגור (1996), "עולם כחול כהה" (2001) על טייס בחייל האוויר הצ'כי במלחמת העולם השנייה, ובדרמה "Secret Passage" מ-2004 עם ג'ון טורטורו.
תפקידה המשמעותי הראשון על הבמה היה ב-1992 כששיחקה בהצגה "Our Song", בכיכובו של פיטר או'טול בתיאטרון אפולו. במשך שני עשורים היא מופיעה לסירוגין בתיאטרון ועל מסכי הקולנוע והטלוויזיה. ב-1995 כיכבה פיצג'רלד בתפקיד אופליה בתיאטרון אלמיידה שבלונדון יחד עם רייף פיינס. ההפקה זוכת הפרסים הועלתה גם באמריקה, ועבורה זו הייתה הופעת הבכורה בארצות הברית. מאז שיחקה ב"אנטיגונה" במסע הופעות בבריטניה, בתפקיד בלאנש דיבואה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" של טנסי ויליאמס בתיאטרון בריסטול אולד ויק, וב"דונמר ורהאוס" שיחקה במחזה "בית הבובות" מאת הנריק איבסן לצידה של ג'יליאן אנדרסון.
גם בטלוויזיה יש לפיצג'רלד ותק של יותר מעשרים שנה. היא הופיעה כגיבורה בדרמות מהתקופה הוויקטוריאנית וכבלשית משטרה בעולם המודרני. תפקידה הראשון היה ב-"The Black Candle" הפקה של ה-BBC המתרחשת ביורקשייר בשנות ה-80 של המאה ה-19. ב-1992 השתתפה בסדרה "מדשאת הקמומיל". אחרי הצלחתה בקולנוע כיכבה בסרט הטלוויזיה "The Vacillations of Poppy Carew" קומדיה רומנטית עם ג'וזף פיינס. היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הטלוויזיה הבינלאומי של ריימס על תפקידה ב-"Frenchman's Creek". ב-2006 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "המלכה הבתולה". ב-2007 הצטרפה לצוות השחקנים בסדרת הטלוויזיה "להעיר את המתים" וגילמה את דמותה של ד"ר איב לוקהארט, הפתולוג המשטרתי. ב-2011 החלה לגלם את אותה דמות בסדרה "The Body Farm", סדרת ספין אוף של "להעיר את המתים".
ב-2013 גילמה את סליס באראתיאון, אשתו של סטאניס באראתיאון, בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס". בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "אונה" של הבמאי האוסטרלי בנדיקט אנדרוס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2001 התחתנה פיצג'רלד עם ג'ון שרייאן (אנ'), שחקן ובמאי אמריקאי. הם נפרדו ב-2003 ומאוחר יותר התגרשו.
בן זוגה הוא ריצ'רד קלות'יר. הם מתגוררים בשפרדס בוש. יש לה אחות אחת, ארבלה ואחות למחצה ביאנקה. היא בת אחיינית של השחקנית האירית ג'רלדין פיצג'רלד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | הקשיבו לשירי | Hear My Song | ננסי דויל | הסרט זכה בפרס הקומדיה הטובה ביותר של "British Comedy Awards" |
| 1993 | סירנות | Sirens | אסטלה קמפיון | מועמדות לפרס "מכון הסרטים האוסטרלי" כשחקנית הטובה ביותר |
| 1993 |  | Galleria | מארי | סרט מדע בדיוני |
| 1994 | איש ללא חשיבות | A Man of No Importance | אדל רייס |  |
| 1995 | האיש שעלה על גבעה וירד הר | The Englishman Who Went Up a Hill But Came Down a Mountain | אליזבת' בטי מקרדיף |  |
| 1996 | התזמורת | Brassed Off | גלוריה מולינס |  |
| 1998 |  | Conquest | דייזי מקדונלד | סרט קצר |
| 1998 |  | The Snatching of Bookie Bob | סילק | סרט קצר שביים ג'ון שריאן |
| 1999 |  | New World Disorder | קריס פאדוק | צולם בלוקסמבורג |
| 1999 | ילדות | Childhood | אנג'י | סרט קצר המתרחש במוסקבה |
| 2000 |  | Rancid Aluminium | מאשה |  |
| 2001 | עולם כחול כהה | Dark Blue World | סוזן ויטמור | שם בצ'כית: Tmavomodrý svět |
| 2003 | אחוזת אהבה | I Capture the Castle | טופז מורטמיין | הסרט זכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי "Film by the Sea" |
| 2004 |  | Five Children and It | אמא | הסרט זכה בפרס "Crystal Heart" בפסטיבל הקולנוע הרטלנד |
| 2004 |  | The Lion's Mouth | קלרה | שם הפצה בארצות הברית : "Secret Passage" |
| 2006 |  | In a Dark Place | גברת גרוס | מבוסס על הנובלה "בטבעת החנק" מאת הנרי ג'יימס |
| 2014 | אקסודוס: אלים ומלכים | Exodus: Gods and Kings | מרים |  |
| 2015 |  | Child 44 | אינסה נסטרוב |  |
| 2015 | אגדת האחים קריי | Legend | גברת שיאה |  |
| 2016 | אונה | Una | אנדריה |  |
| 2023 | לות'ר: תיק פתוח | Luther: The Fallen Sun | ג'ורג'ט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  | The Black Candle | ויקטוריה מורדונט | מבוסס על רומן מאת קתרין קוקסון |
| 1992 | שש נפשות מחפשות מחבר | Six Characters in Search of an Author | אמילי | הפקה של ה-BBC בבימויו של ביל בריידן |
| 1992 | מדשאת הקמומיל | The Camomile Lawn | פולי הצעירה | מבוסס על רומן מאת מרי וזלי |
| 1992 |  | Anglo-Saxon Attitudes | דולי סטוקסי הצעירה | פרס באפט"א לסדרת הדרמה הטובה ביותר |
| 1994 | קץ ימי החסד | Fall from Grace | קתרין פרדייר | דרמה המבוססת על ספרו של לארי קולינס |
| 1994 | קדפאל | Cadfael: The Leper of St. Giles | איבטה דה מסרד |  |
| 1995 |  | The Vacillations of Poppy Carew | פופי קריו | מבוסס על רומן מאת מרי וזלי |
| 1996 | הדיירת מאחוזת ויילדפל | The Tenant of Wildfell Hall | הלן גרהם | מבוסס על הרומן הדיירת מאחוזת ויילדפל מאת אן ברונטה |
| 1997 | האישה בלבן | The Woman in White | מריאן פיירלי | מועמדות לפרס באפט"א לסדרת הדרמה הטובה ביותר |
| 1997 |  | The Student Prince | גרייס | שם הפצה בארצות הברית: "The Prince of Hearts" |
| 1998 | שודד הים הצרפתי | Frenchman's Creek | דונה, ליידי סנט קולומב | זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הטלוויזיה של ריימס |
| 1998 |  | Little White Lies | בת' מארש | בהפקת ה-BBC |
| 1999 | בשם האהבה | In the Name of Love | זואי וולטרס |  |
| 2003 |  | Love Again | מוניקה ג'ונס | ביימה סוזאנה וייט |
| 2003 |  | Murder in Mind | ליז מורטון | בפרק "Echoes" |
| 2004 | מיס מארפל - הגופה בספריה | Agatha Christie's Marple: The Body in the Library | אדלייד ג'פרסון |  |
| 2005 |  | Rose and Maloney | אנני סורנסן-ג'ונסון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005 |  | Like Father Like Son | מפקח בילוש הארקנס |  |
| 2006 | ג'יין אייר | Jane Eyre | גברת ריד |  |
| 2006 |  | The Virgin Queen | קייט אשלי |  |
| 2007–2011 | להעיר את המתים | Waking the Dead | ד"ר איב לוקהרט | 32 פרקים בעונות 6 - 9 |
| 2009 |  | U Be Dead | דברה פמברטון | דרמה של ITV |
| 2011 |  | The Body Farm | איב לוקהרט | דרמה של ה-BBC |
| 2013–2015 | משחקי הכס | Game of Thrones | סליס באראתיאון |  |
| 2014 |  | In the Club | סוסי | דרמה של ה-BBC |
| 2014 | המוסקטרים | The Musketeers | מארי דה מדיצ'י | בפרק "The Exiles" |
| 2016 |  | Death in Paradise | אנוק לבן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2017 | סטרייק | Strike | טנזי בסטיגי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2018 | תעלומת האלפא ביתא | The ABC Murders | ליידי הרמיוני קלארק | מיני-סדרה |
| 2018 | רקוויאם | Requiem | סילביה וולש | מיני-סדרה |
| 2018 |  | Origin | קסבייה גריח | פרק: "The Road Not Taken" |
| 2020 | בלגרביה | Belgravia | ליידי טמפלמור | מיני-סדרה |
| 2022 |  | Signora Volpe | איזבל ויטאלי | תפקיד ראשי; 3 פרקים |
הערות שוליים

↑    Sylvia Roger, ‏My Perfect Weekend: Tara Fitzgerald, The Telegraph, 10 July 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352031405171  PLWABN: 9810700306305606  BNE: XX1177213  BnF: cb14177595x (data)  CANTIC: a11318090  GND: 132172976  ISNI: 0000 0001 1437 399X  LCCN: no97068944  NKC: pna2007418785  NTA: 157555712  SUDOC: 068943865  VIAF: 7597971   WorldCat (עם VIAF): 7597971
יאבורניק פולסקי

יאבורניק פולסקי (בפולנית: Jawornik Polski; ביידיש: יאווארניק) הוא כפר במחוז פשבורסק שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, כ-26 ק"מ דרומית מערבית לפשבורסק, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15. במשך השנים שימש היישוב כמרכז מסחרי לכפרי סביבתו, ונערכו בו ימי שוק. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי יאבורניק פולסקי

בסוף המאה ה-19 נמנו בכפר כ-100 יהודים, מתוך 564 תושבים. במשך מספר שנים ישב בכפר האדמו"ר צבי אלימלך שפירא, נכדו של צבי אלימלך מדינוב. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 155 יהודים, מתוך 991 תושבים, והתקיימה בו פעילות ציונית.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בתחילת בספטמבר 1939, רצחו אלו 8 מיהודיו, והתעללו ברב הקהילה ובבניו מול הקהל הפולני ביישוב. בהמשך מונה בכפר יודנרט, שנצטווה להעביר לגרמנים תשלומי כופר, ויהודי היישוב רוכזו בגטו שהוקם במקום, בו סבלו מרעב. באמצע שנת 1941 הועברו לגטו שביישוב יהודים נוספים מכפרי הסביבה, ואלו רוכזו במקום בצפיפות גדולה. מעת לעת נחטפו גברים יהודים מהגטו, ונשלחו למחנות עבודה.
בסמוך לחג השבועות תש"ב רוכזו יהודי היישוב, וגורשו בעגלות לגטו ז'שוב. בימים אלו אספו הגרמנים את היהודים שנותרו בכפרי הסביבה של היישוב, ורצחו אותם בבור ירי ביער סמוך לכפר סלוצ'ינה, תוך קבורת חלקם בחיים. יהודי היישוב המעטים שהצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, נתפסו ברובם בידי הגרמנים, וחלקם נרצחו בידי פולנים לאומנים אף לאחר שחרור האזור.
טרנסלוקציה כרומוזומלית

טרנסלוקציה כרומוזומלית או התקה כרומוזומלית (Chromosomal Translocation) היא החלפה של מידע גנטי בין כרומוזומים שונים (לא הומולוגיים). ניתן לאבחן תופעה זו באמצעות בדיקת קריוטיפ. טרנסלוקציה היא סוג של מוטציה והיא מהחריגות הכרומוזומליות הנפוצות ביותר בקרב בני אדם. יש הטוענים כי אחד מכל 600 אנשים הוא נשא של טרנסלוקציה כלשהי. ישנן גם טרנסלוקציות שנוצרות באדם בוגר או כחלק מתופעת פסיפס.
ישנם שני סוגים של טרנסלוקציה: הדדית / רציפרוקאלית (Reciprocal) בה המעבר בין הכרומוזומים מתבצע באמצעם וטרנסלוקציה רוברטסונית (Robertsonian) בה המעבר נעשה בנקודה המרכזית של הכרומוזום (צנטרומר) ולמעשה כרומוזום שלם "נדבק" לכרומוזום אחר. טראנסלוקציות יכולות להיות מאוזנות, כלומר שכמות החומר הגנטי נשארת זהה במהלך ההחלפה או לא מאוזנות, כלומר שכמות החומר הגנטי גדלה או קטנה כתוצאה מההחלפה.
במהלך תקופת ההריון ניתן לגלות תופעה זו על ידי בדיקת מי השפיר או בדיקת סיסי שליה שבמסגרתן נעשה קריוטיפ לעובר. אם מתגלה טרנסלוקציה בעובר, מבצעים גם להורים קריוטיפ כדי לבדוק אם אחד מהם הוא נשא של טרנסלוקציה. אם הטרנסלוקציה התקבלה בתורשה מאחד ההורים, והורה זה בריא, גם הצאצא צפוי להיות בריא.
נשאים של טרנסלוקציה הם בעלי סיכוי יותר גבוה ללדת ילדים בעלי פגם גנטי משמעותי. מסיבה זו עליהם לעבור תהליך של ייעוץ גנטי לפני ההריון. במקרים מסוימים ניתן לאבחן גנטית פגמים אלו בעובר עוד טרם השרשתו ברחם באמצעות טכניקות אבחון גנטי טרם השרשה (PGD - Preimplantation Genetic Diagnosis).
טרנסלוקציה רוברטסונית

טרנסלוקציה רוברטסונית יכולה להתרחש רק בכרומוזומים 13, 14, 15, 21 ו-22. ייחודם של כרומוזומים אלו הוא בכך שיש להם רק "זרוע אחת" בניגוד לשאר הכרומוזומים שמורכבים מזרוע קצרה וזרוע ארוכה. כאשר טרנסלוקציה כזו מתרחשת, אחד מהכרומוזומים הללו "נדבק" לכרומוזום אחר וכך נוצר כרומוזום שמכיל את החומר הגנטי של שני כרומוזומים אצל אדם תקין. לנשאים של טרנסלוקציה רוברטסונית יש למעשה רק 45 כרומוזומים, כרומוזום אחד פחות משאר האוכלוסייה.
כשלעצמה, טרנסלוקציה רוברטסונית בדרך כלל אינה מסוכנת לנשא שלה, בייחוד כאשר היא התקבלה בתורשה מאחד מההורים. אולם, שתי תופעות עלולות להתרחש אצל נשאים:
דיזומיה חד הורית (UPD - Uniparental Disomy) כאשר שני עותקים של החומר הגנטי מגיעים מאותו הורה. במצב זה גנים מסוימים יכולים לא להתבטא או להתבטא יתר על המידה. בכרומוזומים מסוימים תורשה חד הורית גורמת למחלות כגון תסמונת אנגלמן ותסמונת פראדר וילי (שניהם כתוצאה מ-UPD בכרומוזום 15).
כאשר אחד מההורים הוא נשא של טרנסלוקציה כרומוזומלית, יש סיכוי של 50% לפגמים גנטיים (טריזומיה ומונוזומיה) בעובר, ב-25% העובר יהיה גם הוא נשא וב-25% העובר לא יהיה נשא. תסמונת דאון עלולה להתרחש כאשר אחד ההורים הוא נשא של טרנסלוקציה רוברטסיאנית בה מעורב כרומוזום 21.
במקרים רבים אין כל משמעות מעשית לנשאות של טרנסלוקציה רוברטסיאנית. אחד מכל 1,300 אנשים הוא נשא של טרנסלוקציה רוברטסיאנית בכרומוזומים 13 ו-14. שכיחות זו הופכת את התופעה לאחד מהפגמים הכרומוזומליים הנפוצים ביותר. לסוג כזה של טרנסלוקציה יש מעט מאוד תופעות UPD וכאשר נגרמים פגמים גנטיים בכרומוזומים אלו, מתרחשת הפלה בשלב מאוד מוקדם של ההריון (לפני השרשתו ברחם).
טרנסלוקציה רציפרוקאלית / התקה הדדית

טרנסלוקציה רציפרוקאלית או התקה הדדית היא מעבר של חומר גנטי בין כרומוזומים לא הומולוגיים). מחקרים שונים מצביעים על שכיחות של אחד לבין 600 ל-900 אנשים באוכלוסייה הכללית. בדרך כלל מדובר בתופעה לא מזיקה אולם לעיתים ההעתקה גורמת לשינוי הרצף הגנטי. צאצאיהם של נשאים של טרנסלוקציה רציפרוקאלית הם בעלי סיכון יותר גבוה לפגמים גנטיים ולכן הנשאים נדרשים לייעוץ גנטי לפני כניסה להריון.
בניגוד לטרנסלוקציה הרוברטסיאנית שהיא בדרך כלל תורשתית, הטרנסלוקציה הרציפרוקאלית נוצרת בדרך כלל באופן ספונטני בעת ההתעברות.