stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בו חמארה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Miller, Susan Gilson. (2013). A history of modern Morocco. New York: Cambridge University Press
↑  רבי שאול אבן דנן, הגם שאול ב', פרקי היסטוריה – מרד בוחמארא במלך עבד לעזיז, דפוס המערב, ירושלים תשל"ז, עמ' רג'
↑  דוד עובדיה, פאס וחכמיה א', ירושלים תשל"ט, עמ' 202
1 2  נחום סלושץ, נפוצות ישראל באפריקה הצפונית, תש"ז, עמ' 48
↑  יוסף טולידנו, ויהי בעת המללאח, ירושלים, עמ' 103
↑  רבי שלום משה חי גגין, שו"ת ישמח לבב, ג'רבא, בהקדמה
↑  אליהו רפאל מרציאנו, דבדו עיר הכהנים, הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n93902040  VIAF: 45985675   WorldCat (עם VIAF): 45985675
חוה בת-זאב שילדקרוט

| --- | --- |

 לידה:  תל אביב-יפו
 ענף מדעי:  בלשנות 
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 מקום לימודים:  בית הספר אליאנס תל אביב  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
חוה בת-זאב שילדקרוט (Hava Bat-Zeev Shyldkrot) היא בלשנית ישראלית, פרופסור אמריטה לבלשנות צרפתית באוניברסיטת תל אביב. נשיאת החוג הישראלי לבלשנות על שם חיים רוזן.
כיהנה שמונה שנים כנשיאת "איל"ש" - האגודה הישראלית לבלשנות שימושית.
ביוגרפיה

חוה בת-זאב שילדקרוט נולדה בתל אביב להורים ילידי פולין. נשואה לחיים ואם לירון. סיימה את לימודיה בבית הספר אליאנס תל אביב.
סיימה תואר ראשון ושני בהצטיינות בחוג לצרפתית באוניברסיטת תל אביב עם התמחות בבלשנות צרפתית. את התואר השלישי סיימה בהצטיינות ב-1980 באוניברסיטת פריז VIII בהנחייתו של פרופ' ז'אן-קלוד שבליה (צר').
בשנים 1973–1990 הייתה חברת סגל במחלקה לספרויות זרות ובלשנות באוניברסיטת בן-גוריון, ומשנת 1990 היא חברת סגל בחוג ללימודי צרפת באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2000 התמנתה לפרופסור חברה ובשנת 2009, לפרופסור מן המניין.
הייתה פרופסור אורחת בסורבון, באוניברסיטת מיאמי בפלורידה ובאוניברסיטת סן חוסה, חוקרת אורחת באוניברסיטת סטנפורד ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
מחקרה > ראשית דרכה במחקר

בתחילת דרכה המדעית עסקה בת-זאב שילדקרוט בתחביר ובסמנטיקה של הצרפתית המודרנית. היא הסבירה את ההיבטים הסמנטיים של תופעות תחביריות שונות: פועלי עזר, צורות סביל ופעלים המציינים חושים, ואפיינה אותם. לפי מחקרה, תחום פועלי העזר רחב מגבולותיו המסורתיים.
מחקרה > הרחבת תחומי המחקר

בסוף שנות השמונים החלה לעסוק בהתפתחות השפה הצרפתית ובאפיון השינויים המתרחשים בה במהלך הזמן. היא עסקה בנושא זה מנקודות תצפית של תהליכי ההידקדקות, שינויים סמנטיים, פוליסמיות ותאוריית הפרוטוטיפ. בת-זאב שילדקרוט הוכיחה שבמקרים רבים הניתנים להגדרה אפשר לנבא שינויים סמנטיים, זמנם וטיבם. בין השאר, היא הראתה שתהליך היווצרותן של מילות יחס ושל מילות שעבוד ניתן לחיזוי.
מחקרה > מחקריה בשנים האחרונות

בעת האחרונה היא עוסקת בתחומי המחקר האלה:
אפיון השינויים החלים בשפה (שינויים תחביריים, סמנטיים ופרגמטיים). ב-2005 היא ערכה בשיתוף עם ניקול לה-קרלר ספר המוקדש לניתוח תהליכי התפתחות, תפוצה ואפיונים של פועלי עזר.
התפתחות כמתים בהקשרים שונים.
פוליסמיות
התפתחות השפה הצרפתית. אחד הנושאים שעסקה בהם הוא גלגולי המשמעות של מילות שעבוד מזמן לסיבה.
תולדות הבלשנות הצרפתית. בתחום זה ערכה בת-זאב שילדקרוט מחקר רחב יריעה שעסק בתרומתו הייחודית של הבלשן אנטואן מיה. המחקר בדק כ-1000 מאמרי ביקורת שכתב מיה ובהם נידונו כל תחומי הבלשנות. ממאמרים אלה הסיקה בת-זאב שילדקרוט מסקנות על השקפותיו - מסקנות שיאפשרו להבין את העניין שמגלים בלשנים מודרניים בעבודותיו, וכן מסקנות בתחום תורת ההכרה (אפיסטמולוגיה) ביחס להתפתחות הבלשנות בתקופתו.
מפרסומיה > ממאמריה בעברית

בת-זאב שילדקרוט חוה, "כיוונים בהתפתחות הסמנטית של כינויי השעבוד בצרפתית", ספר הדסה קנטור אסופת מחקרים בלשון, עורכים אורה שורצולד ויצחק שלזינגר (תשנ"ו) עמ' 40 - 46.
בת-זאב שילדקרוט, חוה, "פוליסמיות של כמתים בצרפתית", קובץ מחקרים במלאת שלושים שנה לאגודה הישראלית לבלשנות שימושית, עורכים יצחק שלזינגר ומלכה מוצ'ניק (תשס"ג), עמ' 94 - 112.
מפרסומיה > ממאמריה בצרפתית ובאנגלית

H. Bat-Zeev Shyldkrot, 1981. “A propos de la forme passive se voir + Vinf “. Folia Linguistica, XV: 3-4, 387-408.
H. Bat-Zeev Shyldkrot, 1989. “Les verbes de perception: étude sémantique”. In D. Kremer (ed.), Actes du XVIIIe Congrès International de Linguistique et Philologie Romanes. Tübingen: Max Niemeyer, 282-294.
Kemmer, Suzanne and Hava Bat-Zeev Shyldkrot, 1996. The semantics of 'empty prepositions' in French, In E. Casad (ed.), Cognitive Linguistics in the Redwoods, Berlin: Mouton de Gruyter, 347-388.
H. Bat-Zeev Shyldkrot, 1998. “Grammaticalisation et évolution de la langue: théories et systèmes”. Travaux de linguistique, 36, 27- 35.
H. Bat-Zeev Shyldkrot, 2005. “Grammaticalisation et changements sémantiques: le cas de vers et envers”. In O. Soutet (éd.), La polysémie. Paris: Presses de l’université Paris-Sorbonne, 203-229.
H. Bat-Zeev Shyldkrot. 2007. “Evaluation scalaire, identification et intensité: quand vrai n’est pas le contraire de faux”. Travaux de linguistique 54, 43-57.
H. Bat-Zeev Shyldkrot. 2008. “Complétives introduites par que P vs complétives introduites par Prép. ce que P”, Langue Française 157, 106-122.
H. Bat-Zeev Shyldkrot. Le verbe dire : entre figement et grammaticalisation, Le français moderne n° 1 et 2, 179-197.
מפרסומיה > ספרים בעריכתה

Bat Zeev Shyldkrot, Hava (éd.). Langue française, 107 : “Synchronie et Diachronie: du discours à la grammaire”. Paris: Larousse. (1995)
Bat Zeev Shyldkrot, Hava et Lucien Kupferman (éd.). Tendances récentes en Linguistique française et générale, volume dédié à David Gaatone. Amsterdam and Philadelphia: John Benjamins. (1995)
Bat Zeev Shyldkrot, Hava (éd.), Langages, 135 : “Les auxiliaires: délimitation, grammaticalisation et analyse”, Paris: Larousse(1999)
Ravid, Dorit, and Hava Bat Zeev Shyldkrot (eds.). Perspectives on Language and Language Development, Essays in Honor of Ruth A. Berman. Dordrecht, Boston and London: Kluwer.(2005)
Bat Zeev Shyldkrot, Hava et Nicole Le Querler, (éds.). Les périphrases verbales. Amsterdam and Philadelphia: John Benjamins (2005)
Bertin, Annie, Bat Zeev Shyldkrot, Hava et Olivier Soutet (éds.). Subordonnants et subordination: frontières, chevauchements, cas limites, Langages 190 (2013)
Bat Zeev Shyldkrot, Hava, Bertin, Annie, et Olivier Soutet (éds.). Subordonnants et subordination à travers les langues. Paris: Champion. (2014)
פעילות בינלאומית

חברה בוועדות בדיקה והערכה של חוגים לבלשנות בצרפת ושל הצעות מחקר (expert scientifique) מטעמו של משרד המדע והמחקר בצרפת
חברה בוועדת הערכה של הצעות מחקר מטעם הקרן הלאומית הבלגית למדע
חברה בוועדה המדעית של בית הספר למדעי הלשון באוניברסיטת נאנטר
חברה בקבוצת המחקר Sens et texte בסורבון
אחת ממייסדי קבוצת המחקר התפתחות מילות הקישור L’évolution des conjonctions בננטר, בתמיכת המכון לבלשנות צרפתית בפריז. קבוצת מחקר זו העוסקת בהתפתחות כינויי השעבוד בצרפתית.
תארים שזכתה בהם

2003 חוקרת מומחית ממינסטריון המדע הצרפתי
2004–2006 מומחית בינלאומית ממינסטריון האוניברסיטאות בצרפת
2013 חוקרת מצטיינת מאוניברסיטת תל אביב
2013 תואר אביר מהמסדר הדקל האקדמי (צר') מטעם ממשלת צרפת.
ספר יובל

שי לחוה: ספר הוקרה לחוה בת-זאב שילדקרוט (חלקת לשון, 43–44 (תשע"ב 2011)); [עורכות הגיליון: רות בורשטיין ותמר סוברן].
הערות שוליים

↑  ראו “Les auxiliaires: délimitation, grammaticalisation et analyse” מתוך ספרים בעריכתה
↑  תואר אביר ממסדר דקל האקדמיה מממשלת צרפת לחוה בת-זאב שילדקרוט באתר אוניברסיטת תל אביב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309685205171  BnF: cb130855700 (data)  ISNI: 0000 0000 5512 9267  LCCN: n95069165  SUDOC: 05743347X  VIAF: 77383438   WorldCat (עם VIAF): 77383438
אמציה סמקאי

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1981 (בן 44) אדר א' תשמ"א צפת, ישראל 
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום מגורים:  אלקנה 
 עיסוק:  מרצה באוניברסיטת בר-אילן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מנחה לדוקטורט:  פרופסור יוסף דויטש ‏ ד"ר שרית גולדנר-כהן
 בת זוג:  ענת סמקאי
 מספר צאצאים:  3 
 
אמציה סמקאי (נולד ב-17 בפברואר 1981 בצפת) הוא מרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן ופרשן בישראל היום.
בנוסף הוא המנכ"ל המייסד של חברת ייעוץ כלכלי ואסטרטגי בשם "סמקאי אסטרטגיה", וייסד עמותה בשם "בצדק - עמותה למדיניות יהודית" שנמחקה בשנת 2024. בעבר היה בעל טור בישראל היום ומשמש כפרשן כלכלי בין השאר בתוכנית כלכלי בלילה עם דני רופ בערוץ עכשיו 14. החל מנובמבר 2024 סמקאי הוא גם העורך של המדור הכלכלי בעיתון בשבע.
ביוגרפיה

סמקאי נולד בצפת, למד בבית ספר האר"י. המשיך ללמוד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ובמכינה קדם-צבאית בני דוד בעלי. בצבא שירת ביחידת אגוז ולאחר קורס קצינים בגדוד הנח"ל החרדי - נצח יהודה. ב-2005 למד קופירייטינג אצל תרצה גרנות ועבד במשרד הפרסום ראובני פרידן במשך מספר חודשים. למד כלכלה ומנהל עסקים במסלול משולב לתואר ראשון ושני אותם סיים בהצטיינות. בהיותו סטודנט עבד כמנהל מחלקת הייעוץ הכלכלי בחברת הייעוץ 'תבור - כלכלה ופיננסים', הקים בה את מחלקת שוק ההון ועמד בראש החטיבה הכלכלית.
בשנת 2015 הקים את "בצדק - עמותה למדיניות יהודית" - עמותה שעסקה במדיניות הציבורית של ישראל במטרה שתהיה מקצועית ויהודית יותר.
ב-2018 סיים דוקטורט בו קיבל מלגת נשיא, מלגת שופף למנהיגים צעירים ברוח הרב סולובצ'יק ומלגה לדוקטורנטים מצטיינים בחקר כלכלת ישראל מאגף התקציבים של משרד האוצר. נושא התזה שלו היה תעסוקת חרדים וערבים בשוק העבודה.
סמקאי כתב את המצע הכלכלי של מפלגת האיחוד הלאומי, את המצע הכלכלי של מפלגת ימינה ואת התוכנית שנודעה כ"תוכנית סינגפור". חבר הוועד המנהל בארגון "האינטרס שלנו!".
חיים אישיים

סמקאי נשוי לענת ולהם שלושה ילדים. הם מתגוררים ביישוב הקהילתי אלקנה.
הערות שוליים

↑  דף המרצה של אמציה סמקאי באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  דף הבית של חברת סמקאי אסטרטגיה
↑  בצדק, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  כלכלי בלילה עם דני רופ, בערוץ 14
↑  אמציה סמקאי, ‏"התקופה הנוכחית היא יום הדין של חברות האחזקה", באתר גלובס, 19 באוגוסט 2012
↑   יאיר קראוס, ‏האיחוד הלאומי מציג: מצע כלכלי, בעיתון מקור ראשון, 27 באוגוסט 2018
↑  דני זקן, ‏ביטול משרד השיכון ורמ"י, הקלות בדרישות התכנון: האם תוכנית הדיור של איילת שקד ישימה?, באתר גלובס, 22 בפברואר 2021
↑   חגי עמית, בנט מציע לכם תוספת של 500 שקל בחודש לנטו. לא תיקחו?, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2021
↑  כיצד מבצעים מיסוי מוסרי? השוואה מפתיעה בין מצעי המפלגות, באתר מסתברא- כלכלה עברית, ‏1 באפריל 2021
↑  אודות "האינטרס שלנו!"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585773705171  VIAF: 316604203   WorldCat (עם VIAF): 316604203
אנסטסיה פבליוצ'נקובה

אנסטסיה סרגייבנה פבליוצ'נקובה (רוסית: Анастасия Сергеевна Павлюченкова; נולדה ב-3 ביולי 1991) היא שחקנית טניס מקצועית מרוסיה. דירוג השיא שלה היה המקום ה-13 בעולם (4 ביולי 2011), מדורגת נכון לאוקטובר 2019 במקום ה-30 בדירוג ה-WTA. בטוקיו 2020 היא זכתה במדליית זהב בתחרות זוגות מעורבים.
בשנת 2021 היא לראשונה הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה והפסידה לברבורה קרייצ'יקובה.
פבליוצ'נקובה זכתה עד היום ב-7 תוארי יחידות (2 WTA ו-5 ITF) וב-10 תוארי זוגות (2 WTA ו-8 ITF). פבליוצ'נקובה שיחקה בנבחרת רוסיה החל משנת 2009. מאזנה עומד על 16 ניצחונות ו-12 הפסדים.
וולפגנג ריית'רמן

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1909 מינכן, ממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  22 במאי 1985 (בגיל 75) ברבנק, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  וולפגנג ריית'רמן
 לאום:  גרמני-אמריקאי
 מקום לימודים:  קולג' פסדינה סיטי בית הספר לאמנות שונארד
 תקופת הפעילות:  1933–1981 (כ־48 שנים)
 תחום יצירה:  אנימטור, במאי, מפיק
 הושפע על ידי:  נורם פרגוסון
 פרסים והוקרה:  צלב התעופה המצוינת פרס וינזור מקיי (1983) אגדת דיסני (1989)
 בת זוג:  ג'ייני מארי מקמילן (1946)
 צאצאים:  3; כולל ברוס ריית'רמן
וולפגנג, הידוע גם בשם וולי, ריית'רמן (באנגלית: Wolfgang, Woolie, Reitherman;‏ 26 ביוני 1909 – 22 במאי 1985) היה אנימטור, במאי ומפיק גרמני-אמריקאי שעבד בוולט דיסני הפקות וידוע כאחד מתשעת הזקנים של דיסני. היה דמות מפתח בדיסני במהלך שנות ה-60 וה-70, תקופת מעבר שראתה את מותו של וולט דיסני ב-1966, ושימש כבמאי ו/או מפיק בשמונה סרטי הנפשה רצופים של דיסני מ"101 כלבים דלמטיים" (1961) עד "השועל והכלבלב" (1981).
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

ריית'רמן נולד במינכן, הקיסרות הגרמנית, אך משפחתו עברה לאמריקה כשהיה ילד. לאחר שלמד בקולג' פסדינה סיטי ועבד לזמן קצר כשרטט בדאגלס איירקראפט קומפני, חזר ריית'רמן ללימודים בבית הספר לאמנות שונארד, וסיים את לימודיו בשנת 1933.
ביוגרפיה > חייו האישיים ומותו

לאחר שחרורו מחיל האוויר, הוא התחתן עם ג'ייני מארי מקמילן בנובמבר 1946. כל שלושת הבנים של ריית'רמן - ברוס, ריצ'רד ורוברט - סיפקו קולות לדמויות של דיסני, כולל מוגלי ב"ספר הג'ונגל", כריסטופר רובין ב"פו הדוב ועץ הדבש" וארתור ב"החרב באבן".
ב-22 במאי 1985, בהיותו בן 75, נהרג ריית'רמן בתאונת דרכים בסמוך לביתו בברבנק, קליפורניה. לאחר מותו, בשנת 1989, הוא הוכר כ"אגדת דיסני" יחד עם שאר הזקנים של דיסני ואב אייוורקס.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1937 | שלגיה ושבעת הגמדים | אנימטור | קרדיט בתור וולי ריית'רמן |
| 1940 | פינוקיו | במאי הנפשה | קרדיט בתור וולי ריית'רמן |
| 1940 | פנטסיה | מפקח הנפשה; מקטע "פולחן האביב" | מפקח הנפשה; מקטע "פולחן האביב" |
| 1941 | הדרקון העקש | אנימטור |  |
| 1941 | דמבו | במאי הנפשה | קרדיט בתור וולי ריית'רמן |
| 1943 | סלודוס אמיגוס | אנימטור | קרדיט בתור וולי ריית'רמן |
| 1947 | חופשי ומאושר | הכוונת אנימטור |  |
| 1949 | הרפתקאות איכבוד ומר טוד | הכוונת אנימטור |  |
| 1949 | התעמלות קרקע של גופי | אנימטור | סרט קצר |
| 1949 | מחבט טניס | אנימטור | סרט קצר |
| 1950 | סינדרלה | הכוונת אנימטור |  |
| 1951 | עליסה בארץ הפלאות | הכוונת אנימטור |  |
| 1953 | פיטר פן | הכוונת אנימטור |  |
| 1953 | בן ואני | אנימטור | סרט קצר |
| 1955 | היפהפייה והיחפן | הכוונת אנימטור |  |
| 1957 | האמת על אמא אווזה | במאי | סרט קצר |
| 1959 | היפהפייה הנרדמת | במאי רצף |  |
| 1959 | דונלד בארץ המתמטיקסם | במאי רצף | סרט קצר |
| 1960 | גוליית השני | במאי | סרט קצר |
| 1961 | 101 כלבים דלמטיים | במאי |  |
| 1961 | אקוומאניה | במאי | סרט קצר |
| 1963 | החרב באבן | במאי |  |
| 1966 | פו הדוב ועץ הדבש | במאי | סרט קצר |
| 1967 | ספר הג'ונגל | במאי |  |
| 1968 | פו הדב ביום סגריר | במאי | סרט קצר |
| 1970 | חתולים בצמרת | במאי ומפיק |  |
| 1973 | רובין הוד | במאי ומפיק |  |
| 1974 | פו הדב וטיגר גם | מפיק |  |
| 1977 | הרפתקאותיו של פו הדב | במאי ומפיק | סרט קצר |
| 1977 | הרפתקאות ברנרד וביאנקה | במאי ומפיק |  |
| 1981 | השועל והכלבלב | במאי-שותף |  |
| 1982 | עולמו המופלא של דיסני | מפיק; פרק 1 | סדרת טלוויזיה |
| 1985 | The Walt Disney Comedy and Magic Revue | במאי; צילומי ארכיון | וידאו קצר |
| 2011 | הרפתקאותיו הקטנות של פו הדב | במאי ומפיק; 14 פרקים | סדרת טלוויזיה קצרה |
הערות שוליים

↑  Champlin Jr., Charles (10 באוגוסט 1981). "The Disney Days of Reitherman". Los Angeles Times. Part VI, p. 4 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה) תבנית:Open access
1 2  Berge, John (2016). "De lystige skurkene I Sherwood-skogen". Donald Duck & Co. De komplette årgangene – 1974 del IV (בנורווגית). Oslo: Egmont Kids Media Nordic. p. 6. ISBN 978-82-429-5379-7.
↑  MacQuarrie, Jim (2 ביוני 2015). "The Real Truth About Disney's "Recycled Animation"". Medium. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Visser, Nick (15 במאי 2015). "Apparently Disney Used To Recycle Animation Scenes, And It's Blowing Our Minds". The Huffington Post. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coggan, Devan (15 במאי 2015). "See Just How Often Disney Recycled Animation". Time. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Milt Kahl". MichaelBarrier.com (ראיון). Interviewed by Michael Barrier and Milton Gray. 30 במרץ 2011. נבדק ב-25 בספטמבר 2018. {{cite interview}}:  (עזרה)
↑  Harmetz, Aljean (27 ביולי 1978). "Disney Incubating New Artists". The New York Times. p. C13. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Warga, Wayne (26 באוקטובר 1980). "Disney Films: Chasing the Changing Times". Los Angeles Times. Calendar, pp. 1, 36, 37. נבדק ב-26 במאי 2022 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה) תבנית:Open access
↑  Hill, Jim (17 בינואר 2018). "Where Disney failed, Studio Ponoc succeeds with its debut animated feature, "Mary and the Witch's Flower"". The Huffington Post. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Wolfgang Reitherman". D23. נבדק ב-21 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Folkart, Burt (24 במאי 1985). "Wolfgang Reitherman, 75: Disney Animator Dies in Car Crash". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0458-3035. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303955505171  PLWABN: 9810618876405606  BNE: XX1288083  BnF: cb14031093d (data)  GND: 139016465  ISNI: 0000 0003 6861 1329  LCCN: no00013483  NKC: xx0164254  NLK: KAC201331941  NTA: 071593004  RKD: 320597  SNAC: w6dz3jdb  SUDOC: 172219418  VIAF: 54346645   WorldCat (עם VIAF): 54346645 
ריית'רמן מאייר את טימותי העכבר מתוך הסרט "דמבו הפיל המעופף"
ראש יהודי

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  ישראל זעירא
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־31 שנים) 
 roshy.org
 
ראש יהודי היא עמותה ציונית-דתית שמטרתה על פי הצהרתה היא הפצה, העמקה והנכחה של הזהות היהודית בישראל והחזרה בתשובה.
על הארגון

יושב ראש ומקים הארגון הוא ישראל זעירא. לארגון מועצה ציבורית, שבראשה עמד יעקב נאמן, והיו חברים בה הרב מוטי אלון, ד"ר יעקב ויינרוט, פרופ' יהודה סקורניק ופרופ' יהודה פרידלנדר. רב הארגון הוא הרב אסף טבצ'ניק. בין הרבנים הבולטים הפועלים במסגרת התנועה נמצא הרב אורי שרקי. משרדי "ראש יהודי" שוכנים במשרדי חברת הנדל"ן "באמונה" שבעליה הוא ישראל זעירא. בשנת 2024 החלה עיריית ת"א בהליכים כנגד זעירא והעמותה בגין שימוש שלא כדין בנכס.
היסטוריה

בשנת ה'תשנ"ד (1994), לאחר טבח מערת המכפלה, חששו תושבי היישוב היהודי בחברון שעלולים לפנותם. כדי להשפיע על מקבלי ההחלטות, החליטו אנשי היישוב, בהם אנשי ישיבת שבי חברון, לצאת במסע ההסברה 'חברון מאז ולתמיד'. בעקבות הצלחת הקמפיין החליטו מנכ"ל הישיבה, ישראל זעירא, והאברך גיא עשת, להעביר את מרכז הפעילות מחברון לתל אביב, כדי להפיץ שם את תורת הרב קוק. בעקבות פגישה עם מוטי קרפל, פרסומאי שחזר בתשובה, הוחלט על השם 'ראש יהודי'.
ישראל זעירא, מייסד העמותה, פרסם בשנת 2002 מאמר בכתב העת "אסיף" שבו סקר את ארגוני החזרה בתשובה הפועלים בתל אביב וקרא לעידוד פעולה זו. במאמר הזכיר את אורי זוהר כדוגמה להצלחת מפעל החזרה בתשובה. זעירא מכהן גם כיושב ראש עמותת "התנועה למדינה יהודית ודמוקרטית" שנוסדה בשנת 2014 בשם "התנועה למדינה יהודית", המוגדרת כעמותה הקשורה לעמותת "ראש יהודי" ופעולותיה העיקריות הן הגשת תביעות משפטיות "למטרות ציבוריות וציוניות" ומאבק נגד התפילות של נשות הכותל ברחבת הנשים בכותל המערבי ונגד התפילות המעורבות בעזרת ישראל בכותל הדרומי.
פעילות

ארגון ראש יהודי מצהיר על עצמו כארגון "שבא להפיץ תורה ואהבה בעם ישראל", והוא מקדם אידאולוגיה יהודית־אורתודוקסית הרואה בחילוניות דבר שלילי ופועל לקידום הדתה במרחב החילוני. ראש הארגון, ישראל זעירא, הצהיר זאת בדבריו שצוטטו בתחקיר של תוכנית הטלוויזיה "הצינור":
"אנחנו עכשיו בשלב שבן אדם, כשאתה רואה עולם חילוני, אתה צריך לחשוב בראש שלך איך אתה משנה אותו, איך אתה מתקן אותו, איך אתה מתיידד איתו לא לשם ידידות, אלא לשם השפעה."
הארגון מקיים מגוון פעילויות תורניות: שיעורים, הדרכת כלות וחתנים, ליווי זוגות הנמצאים בתהליך חזרה בתשובה, לימוד קריאה בתורה לילדים לקראת בר מצווה, קבלות שבת חגיגיות בבית הכנסת ובכיכר דיזנגוף, ארוחות שבת, ימי עיון, פעילויות התנדבות, סמינרים, והחל משנת 2020 גם תפילת נעילה המונית ביום הכיפורים בכיכר דיזנגוף. בתשס"ט (2009) חנך הארגון מדרשה לחוזרות בתשובה בתל אביב.
הארגון מוציא לאור ספרים וספרונים רבים, בעיקר של כתבי הרב קוק, בתוספת פירושים וביאורים המותאמים לציבור הרחב, בעיקר מאת הרב יובל פרוינד. בשנים 2007–2014 (תשס"ז–תשע"ד) פרסמה העמותה עלון שבועי שנקרא "בראש יהודי", שנסגר מסיבות כלכליות. הארגון מוציא לאור גם ספרי קומיקס לילדים שנכתבו ואוירו בידי נתנאל ובת-אל אפשטיין, ובראשם סדרת "הגיע הזמן". הארגון סייע בהקמה של גרעין תורני ביפו המורכב ממספר משפחות, שמטרתו לחזק את האוכלוסייה היהודית במקום.
בשנת 2016 נהגו להיפגש אנשי ציבור דתיים וחילונים דוגמת הרב אורי שרקי ויריב אופנהיימר באולם של עמותת "ראש יהודי" במרכז תל אביב, לשיח במסגרת סדרת מפגשים שיזם העיתונאי והקולנוען נדב גדליה, ואשר נועדו לחבר בין קצות העם וליצור הידברות.
בשנת 2017 עבר יו"ר העמותה, ישראל זעירא, יחד עם משפחתו, מההתנחלות מעלה חבר לדירה ליד כיכר דיזנגוף שיועדה להיות בית כנסת או כולל, ולא יועדה למגורים. מטרת המעבר הייתה הדתה של חילונים, "אנחנו רוצים להיות חב"דניקים ציוניים. תל אביב היא שליחות". ב-2023 התגלה השימוש הלא חוקי בדירה והעירייה החלה בהליכים משפטים בנושא.
עמותת ראש יהודי קיבלה את אישור משרד החינוך להפעיל ארבע תוכניות בבתי ספר ממלכתיים לא דתיים, בהן הרצאה של חוזר בתשובה. הורים התלוננו במשרד החינוך, ובתגובה נאמר שהתוכניות "ייבחנו מחדש".
פעילות > אירועי יום כיפור וסוכות ה'תשפ"ד-2023

בשנת 2018 הוציאה עיריית תל אביב-יפו הנחיה לפיה אין לקיים במרחב הציבורי אירועים בהפרדה מגדרית. בשנת 2020 אישרה העירייה לקיים תפילות במרחב הציבורי, מפני שבתי הכנסת היו סגורים עקב מגפת הקורונה, והתפילות המשיכו גם בשנה שאחרי המגפה. בשנת 2023, לקראת יום כיפור ה'תשפ"ד ביקשו חברי "ראש יהודי", והתארגנויות אחרות בהן צהר וחב"ד, לקיים תפילה בכיכר דיזנגוף ובמקומות נוספים בת"א. עיריית תל אביב-יפו אישרה את הבקשה, אך הדגישה את האיסור להקים הפרדה פיזית בין מתפללים למתפללות. פורום חירות וכבוד האדם בישראל עתר לבית המשפט על החלטת העירייה, בית המשפט החליט לדחות את העתירה, והאיסור על הפרדה פיזית נשאר על כנו. בערב יום כיפור הגיעו אנשי "ראש יהודי" לכיכר דיזנגוף, ובנו מחיצה מגדרות מתכת ודגלים, בטענה שאינן מהוות הפרדה לפי פסיקת בג"ץ. מאות אנשים אחרים שבאו לתפילה התעמתו עם אנשי ראש יהודי, שלבסוף עזבו את המקום. גם במקומות אחרים בתל אביב מנעו אזרחים קיומה של תפילה עם הפרדה.
בעקבות האירועים הודיעה עיריית תל אביב שהיא מבטלת את ההיתרים לעמותת "ראש יהודי" לקיים אירועים במרחב הציבורי. העמותה ערערה על החלטת העירייה לבית המשפט, וזה דחה את הערעור כשהשופט ציין בפסק הדין שלא מצא שעיריית תל אביב פעלה משיקולים זרים. בפסק הדין התייחס גם לעילת הסבירות וכתב: ”יתרה מכך, אף אם יהא מי שיטען כי החלטת המשיבה היא בלתי סבירה, על אף שאין הדבר כך, מתעורר ספק אם לבית המשפט לעניינים מנהליים סמכות כיום להתערב בהחלטה זו לאור שינוי הדין בעניין עילת הסבירות”.
עיריית תל אביב דחתה את בקשתה של "ראש יהודי" לבצע אירוע הקפות שניות בכיכר דיזנגוף בתל אביב. בעקבות כך העמותה הגישה עתירה לבית המשפט המחוזי. העתירה נדחתה, והשופט ציין ש"העותרת הפרה את תנאי ההיתר שניתן לה לאירוע יום הכיפורים, בכך שהציבה במה בלא היתר, אשר יצרה חציצה והיוותה בפועל הפרדה מגדרית". "ראש יהודי" ערערו לבית המשפט העליון, שבו הושגה פשרה לפיה יתקיימו הקפות שניות בכיכר דיזנגוף, אך ללא מחיצה ובהתאם להנחיות של משטרת ישראל. בסופו של דבר ההקפות לא התקיימו מחמת טבח שבעה באוקטובר שהחל בבוקר החג.
פעילות > אירועי יום כיפור וסוכות ה'תשפ"ה-2024

לקראת יום כיפור התשפ"ה פנו מספר גורמים לעיריית תל אביב בבקשה להקצאת מתחמים לאירועים קהילתיים ותפילות בהפרדה מגדרית. בתגובה, העירייה הודיעה כי כלל לא תקצה מרחב ציבורי לאירועים מסוג זה ותשוב למדיניותה שלפני מגפת הקורונה. בעקבות זאת עתרה עמותת "ראש יהודי" לבית המשפט העליון בדרישה להורות לעיריית תל אביב להקצות חלק מכיכר דיזנגוף לתפילות בהפרדה. בית המשפט פסק שעל העירייה לאפשר לעמותה להקים מתחם בגן מאיר לתפילות בהפרדה במהלך יום כיפור, כולל הקמת מחיצה.יושב ראש העמותה, ישראל זעירא, הודיע לאחר הפסיקה שלא יתפללו בגן מאיר אלא בבית הכנסת, לטענתו מחשש לפרובוקציות, וכתב "אנו בוחרים בצעד אחראי ולהיות מהנעלבין ואינן עולבין, ונתפלל ביום כיפור בתוך בית הכנסת".
אבירם גרובר

שלט חוצות של אבירם גרובר במהלך מערכת הבחירות לראשות עיריית רמת השרון, ינואר 2016
אבירם (אבי) גְרוּבֶּר (נולד בכ"ד בתמוז ה'תשל"ב, 6 ביולי 1972) הוא ראש עיריית רמת השרון לשעבר.