stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה רט
ביוגרפיה

אביו הוא הסופר ואיש התקשורת אבי רט. גדל בגבעת שמואל, ולמד בישיבה התיכונית קריית הרצוג, וישיבת ההסדר קרני שומרון. בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת מורשת יעקב, ותואר דוקטור לפילוסופיה כללית מאוניברסיטת בר-אילן.
פרסם מספר ספרים בנושאים שונים וגם כתב מאמרים באתרי אינטרנט וכן בלוג אישי. היה בעל טור שבועי באתר "כיפה", וכתב גם בעלון "שבתון", במאורות הדף היומי, ובמגזין אפוק. בכתיבתו העיונית הוא משלב בין יהדות, פילוסופיה ותרבות פופולרית. כמו כן, היה חבר במכון ידעיה, העוסק ביצירה והסברה בנושאי אמונה. בשנת תשע"ד (2014) תרם כליה. הוא מתגורר בקרני שומרון.
החל משנת 2023 משמש כעורך החדשות בגרסה הישראלית של אפוק.
ספריו והגותו

הגותו של רט מתמקדת בהצגת הרציונליות שבאמונה הדתית ובביקורת על גישות אתאיסטיות ומטריאליסטיות. הוא מושפע בעיקר מהוגים מודרניים כמו גילברט קית' צ'סטרטון, אלווין פלנטינגה (אנ') וברנרדו קסטרופ.
בספרו פשוט להאמין מגדיר רט את האמונה כתחושת שכנוע, ומראה שהיא עומדת בבסיסה של כל השקפת עולם באשר היא. שום דבר אינו ניתן להוכחה מוחלטת, שכן כל הוכחה מבוססת מהגדרתה על הנחות יסוד שאינן ניתנות להוכחה אלא מתקבלות באופן אינטואיטיבי - דהיינו, על בסיס אמונה. מכיוון שכך, השאלה איננה האם להאמין, אלא במה להאמין. הנטייה להיצמד לאמפירי ולמדעי בלבד ולשלול את קיומו של כל מה שלא הוכח, היא בלתי רציונלית, ואילו המאמין הרציונלי הוא זה שעושה שימוש בכלים המדעיים לחקר המציאות האמפירית, אך מודע לכך שקיימת מציאות נרחבת מעבר לה, שאליה יש לגשת בכלים אחרים, אינטואיטיביים יותר. באמצעות כלים אלה, הכוללים טיעונים פילוסופיים, חוויות רוחניות וקיומיות והסתמכות על מסורות קדומות, ניתן לדבריו להגיע לאמונה רציונלית באלוהים, ומתוך כך גם ביהדות.
בספרו פנטזיהדות משלב רט בין היהדות לעולם הדמיון והפנטזיה. הוא מסתמך על האידיאליזם כדי להראות שהמציאות קיימת למעשה בתודעה, ומשום כך אין הבדל מהותי בין המציאות הרגילה לבין עולם הדמיון, הקיים אף הוא בתודעה, אלא הבדל איכותי; כל דבר שניתן לצייר במחשבה אכן קיים, אולם מידת קיומו נמדדת לפי מידת השפעתו על חיינו ועולמנו. מכך נגזרת המסקנה שהמציאות היא יותר דמיונית והדמיון הוא יותר מציאותי ממה שמקובל לחשוב, ושניהם מתקיימים ברמות קיום שונות ומנהלים דיאלוג ביניהם. המיתוסים מייצגים כוחות מתוך עולם הדמיון שמבקשים לממש את עצמם באמצעותנו, והדתות והמיתולוגיות מנסות להעניק להם לבוש מוחשי. מתוך כך ניתן להבין את סיפורי התנ"ך ואגדות חז"ל כמתרחשים על התפר שבין שני העולמות, שהגבולות ביניהם בעבר הרחוק לא היו מוצקים כמו בימינו. לטענת רט, גישה זו מובילה לעולם אמוני עשיר ומגוון, בניגוד לתאולוגיה "הרזה" של פילוסופים מימי הביניים שניסו להעמיד את האמונה על היגיון רציונליסטי בלבד.
בספרו אמת וחובה, המבוסס על עבודת הדוקטורט שלו, טוען רט שהאינטואיציות הרווחות מתייחסות למוסר כאל ישות אובייקטיבית בעלת כוח מחייב (ריאליזם מוסרי) ולא כאל העדפות סובייקטיביות בלבד. ניתן לטעון שאותן אינטואיציות הן בגדר אשליה, ולהגיע מכך לניהיליזם מוסרי. אולם אם בוחרים להאמין בהן ובריאליזם המוסרי, הרי שהדרך הסבירה היחידה להסביר את קיומו היא כביטוי לרצונו של האל (אנ'). קיום האל הוא תנאי הכרחי לקיומו של מוסר אובייקטיבי ומחייב, ובלעדיו כל דרישה מוסרית היא חסרת בסיס ואינה קוהרנטית. המשך הספר עוסק ביהדות, ומציע דרכים ליישב את הסתירות לכאורה בין הרגש המוסרי לבין מצוות מסוימות.
רשימת ספריו

אור האבות - פרקי אבות ברוח החסידות (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת דני ספרים
שולחן השבת עם רבי נחמן (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת דני ספרים
שולחן השבת עם הרבי מלובביץ' (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת דני ספרים, 2017
פשוט להאמין - מדריך למאמין הרציונלי, הוצאת ידיעות ספרים, 2017. ISBN 9789655644036
מועדים לשמחה - מסביב למעגל השנה עם רבי נחמן (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת אלומות, 2019
פנטזיהדות - מבוא ליהדות פנטסטית, הוצאת ידיעות ספרים, 2019. ISBN 9789655649499
בנפול תרדמה (ביחד עם יעלה גן (שם עט), ספר אימה-פנטזיה, הוצאת מסתרים מבית דברי שיר, 2021
הסוד של התפילה - 100 עצות לתפילה (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת דני ספרים, 2022
נקודות טובות - מתורתו של רבי נתן מברסלב (ביחד עם אליהו טייב), הוצאת דני ספרים, 2022
אמת וחובה - דת, מוסר ומה שביניהם, הוצאת ידיעות ספרים, 2023
ראו גם

מיכאל אברהם
ביקורת האתאיזם
הערות שוליים

↑  הסיפור של ד"ר משה רט - מתנת חיים, באתר kilya.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307501705171  ISNI: 0000 0004 0225 9104  LCCN: no2017021677  VIAF: 297487970   WorldCat (עם VIAF): 297487970
נונתאבורי

| --- | --- |
חותם נונתאבוריחותם נונתאבורי

בית העירייה הישן של נונתאבורי, בימינו מוזיאון
 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מחוז:  נונתאבורי
 מושל:  סומנואק תאנאדצ'אקול
 תאריך ייסוד:  1549 - מעמד עיר בשנת 1936
 שטח:  38.9 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  255,671 (דירוג: 2, 31 בדצמבר 2017)
  ‑ צפיפות:  6,459.8 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  13°51′44″N 100°30′48″E﻿ / ﻿13.86222°N 100.51333°E﻿ / 13.86222; 100.51333
 אזור זמן:  UTC +7
 www.nakornnont.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תאילנד מוגדלת) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן נונתאבורי(למפת תאילנד רגילה) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן נונתאבורי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נונתאבורי (בתאית: นนทบุรี) היא בירת הנפה והמחוז ("אמפה") בעלי אותו השם בתאילנד. יש לה מעמד של מוניקיפיום (תסאבאן נאקון) וכוללת חמש גזרות ("טמבון") של הנפה מואנג נונתאבורי: סואן יאי, טאלאט קהוואן, באנג קהן, באנג קראסו ותא סאי. אוכלוסייתה מנתה בינואר 2012 258,550 תושבים והיא המוניקיפיום המאוכלס ביותר בתאילנד, אחרי בנגקוק הבירה. בגלל קרבתה לבנגקוק העיר נחשבת לפרוור של העיר הזאת, חלק ממטרופולין בנגקוק.
גאוגרפיה

המחוז נונתאבורי נמצא במרכזה של תאילנד. העיר נונתאבורי שוכנת 20 ק"מ צפונית מבנגקוק על גדות הנהר צ'או פראיה. היא גובלת ישירות עם הרבעים הצפוניים (באנג סואה, צ'טוצאק ולאק סי) של עיר הבירה. תעלות רבות בה מהוות עדיין מרכז חיי תושבים רבים, כפי שהיה לפני כמה עשורים גם בבנגקוק.
כלכלה

סביבת העיר פורייה מאוד. מפותח במיוחד הוא ענף הפירות, הגדלים במספר רב של מטעים. אופייניים לאזור הם המנדרינות ופירות הדוריאן. בעשורים האחרונים של המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21, קרבת העיר לבנגקוק תרמה להתפתחות תעשייה והשירותים. בשנת 2001 נפתח בנונתאבורי מפעל למיחמי מים קטנים של החברה הגרמנית "שטיבל אלטרון". כאן נמצאים גם המשרדים הראשיים של חברת הלוויינים תאיקום.
הקניון נגאמוונגוואן במזרח העיר, הוא אחד המרכזים המסחריים הגדולים של מטרופולין בנגקוק.
היסטוריה

נונתאבורי הייתה עיר חשובה עוד בימי ממלכת איוטהאיה. פעמיים בעבר הועתקה העיר בכמה קילומטרים. בשנת 1665 בימי המלך נאראי היא הועתקה למבצר על גדת מה נאם אום. בשנת 1928 היא הועברה למקומה הנוכחי בפקודת המלך ראמה השביעי (פרג'אדיפוק). בתקופה שבין 1 בינואר 1943 ל-9 במאי 1946 סופחה נונתאבורי לבנגקוק.
אטרקציות

מראה התעלות (חלונג) הקיימות עדיין בנונתאבורי מאפשרות לצופים לדמיין לעצמם את המראה של בנגקוק של פעם. בין העירייה הישן על גדת צ'או פראיה נבנה בסגנון אירופאי בימי המלך ראמה השישי (ואג'יראבוד) והוא עשוי כולו מעץ טיק.
תשתיות

את נונתאבורי חוצה הכביש המהיר סיראט, אחד מכבישי האגרה של מטרופולין בנגקוק. אמצעי התחבורה החשובים כוללים אוטובוסים עירוניים וסירות אקספרס הנעות על פני הנהר צ'או פראיה. עד שנת 2018 תחובר ישירות נונתאבורי הפקוקה עם בנגקוק באמצעות רכבת מונורייל.
מערכת הבריאות

העיר ידועה בין השאר בבית החולים סיטתאניה, המרכז לבריאות הנפש הגדול בממלכה.
חינוך

בנונתאבורי נמצא בית הספר הגבוה לאחיות "בורומאראג'ונאני". כמו כן הקמפוס של האוניברסיטה הטכנית ראג'אמנגאלה סובנבהומי.
מגדל עם שעון בנונתאבורי
ניני עשור

ניני עשור (נולד ב-28 ביוני 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

עשור התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל טבריה ובגיל 16 הצטרף לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה הארצית (הליגה השנייה) והיה שותף לעלייה של המועדון לליגה הראשונה, אך כעבור שנה שב המועדון לליגה השנייה.
בקיץ 1990 חתם במכבי תל אביב. בעונתו הראשונה במועדון רשם בכל המועדון 26 הופעות וכבש שער אחד, אך בשני העונות שלאחר מכן רשם רק 2 הופעות (אחת בכל עונה).
בקיץ 1994 חזר לצפון וחתם בהפועל בית שאן, העולה החדשה לליגת העל, במדיה שיחק 3 עונות.
תארים

אליפות: 1991/1992
גביע המדינה: 1993/1994
חיים אישיים

עשור נשוי לכנרת לזוג נולדו 4 ילדים, שניים מהם נספו בשיטפון בערבה.
הערות שוליים

↑  עידן אבני, אלפים ליוו את האחים שנסחפו למוות בשיטפון בדרכם האחרונה, באתר ישראל היום, 13 באפריל 2023
נטשה מיצ'יץ'

נטשה מיצ'יץ' (נולדה ב-2 בנובמבר 1965 באוז'יצה), נשיאת האספה הלאומית של סרביה (יו"ר הפרלמנט) בשנים 2001 עד 2004, והנשיאה-בפועל של סרביה מ-2002 עד 2004, כשהמדינה הייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ואחר-כך האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו.
כניסתה לפוליטיקה

מיצ'יץ', עורכת דין במקצועה, הפכה לחברת מפלגת "הברית האזרחית של סרביה" (מפלגה סוציאליסטית-ליברלית) בשנת 1996. מפלגתה זו הייתה חלק מ"האופוזיציה הדמוקרטית של סרביה" – ברית נרחבת של מפלגות שהוקמה נגד המפלגה הסוציאליסטית הסרבית ומנהיגהּ סלובודן מילושביץ'.
נשיאת האספה הלאומית של סרביה

ניצחון "האופוזיציה הדמוקרטית של סרביה" בבחירות בסוף שנת 2000 הפך את מיצ'יץ' לחברת האספה הלאומית של סרביה, ובינואר 2001 הייתה לסגנית נשיא האספה. עם פרישת נשיא האספה ב-6 בדצמבר באותה שנה, הפכה מיצ'יץ' לנשיאת האספה (כלומר יו"ר הפרלמנט).
נשיאה-בפועל של סרביה

כהונתו של מילאן מילוטינוביץ', נשיא סרביה מאז שנת 1997, עתידה הייתה להסתיים ב-29 בדצמבר 2002, ולפיכך נערכו בסוף 2002 בחירות לנשיאות סרביה. עקב השתתפות מועטה של האזרחים – פחות מ-50% מבעלי זכות הבחירה שנדרשו על פי חוק – נפסלו הן הבחירות בספטמבר–אוקטובר (45.5% בסיבוב השני) והן הבחירות בדצמבר (45.1% בסיבוב הראשון), וכתוצאה מכך הפכה מיצ'יץ' לנשיאה-בפועל של סרביה נוסף על תפקידה כנשיאת האספה הלאומית.
מיצ'יץ' הייתה מחויבת על-פי החוקה לקבוע בחירות חדשות לנשיאוּת תוך 60 יום, אך לא עשתה כן. על כך ספגה ביקורת רבה.
בעקבות ההתנקשות בראש ממשלת סרביה זוראן ג'ינג'יץ' ב-12 במרץ 2003, הכריזה מיצ'יץ' על מצב חירום, אותו הסירה במאי באותה השנה.
ב-17 בספטמבר 2003, יותר מחצי שנה לאחר תום התקופה בה הייתה מיצ'יץ' מחויבת לקבוע בחירות חדשות לנשיאות סרביה, הכריזה כי אלה יתקיימו ב-16 בנובמבר באותה שנה.
ב-16 באוקטובר 2003 איבדה הקואליציה את הרוב שלה באספה הלאומית, לראשונה מזה שלוש שנים, והועלתה הצעת אי אמון במיצ'יץ' כנשיאת האספה. הדיון בהצעה זו הסתיים ב-29 באוקטובר, אך ההצבעה עליה נדחתה בשבועיים, ועוד קודם לכן, ב-13 בנובמבר, 3 ימים לפני הבחירות לנשיאות סרביה, פיזרה מיצ'יץ' את האספה הלאומית וקבעה כי הבחירות לאספה יתקיימו ב-28 בדצמבר 2003.
נשיאה-בפועל של סרביה > באופוזיציה

תוצאות הבחירות הפכו את מיצ'יץ' לחברת האופוזיציה. היא הייתה אחת משני חברי "הברית האזרחית של סרביה" שהצליחו להיכנס לאספה הלאומית, לאחר שזו חברה למפלגה הדמוקרטית הסרבית אשר זכתה ב-31 מקומות.
ב-4 בפברואר 2004, עם ניצחונו של בוריס טאדיץ' בבחירות לנשיאות סרביה, סיימה מיצ'יץ' את תפקידה כנשיאה-בפועל של סרביה.
בדצמבר 2004 נבחרה לנשיאת מפלגתה, "הברית האזרחית של סרביה", ובשנת 2007, לאחר שמפלגתה התמזגה עם "המפלגה הליברל-דמוקרטית", הפכה לסגנית הנשיא של מפלגה זו.
חיים אישיים

מיצ'יץ' נשואה ואם לילד אחד.
משכאת

|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  דגם טיל 
 ארץ ייצור:  איראן 
 פיתוח:  איראן איראן
 פלטפורמת שיגור:  מהיבשה, מהאוויר ומהים
 ביצועים
 טווח:  2,000 ק"מ
 
משכאת (בפרסית: مشکات שמשמעותו "פנס") הוא טיל שיוט איראני ארוך טווח.
לדברי גנרל מהדי פרחי, בכיר במשמרות המהפכה האסלאמית, הטיל בעל טווח של 2,000 ק"מ ויכול להיות משוגר מהיבשה, מהאוויר ומהים.
ב-9 בספטמבר 2012 הצהיר שר ההגנה האיראני כי הטיל יחשף לציבור "בקרוב"; על אף זאת הטיל טרם נחשף מאז הצהרה זו.
ב-2015 נחשף טיל שיוט איראני ארוך טווח בשם סומאר. יש שהעריכו שסומאר הוא גרסה של טיל המשכאת, ואחרים סברו מדובר ב-Kh-55 (שם נאט"ו: 'AS-15 'Kent) הרוסי, שהאיראנים קיבלו בעבר.
הערות שוליים

↑  תום שרון, ‏אירן: טיל חדש שמגיע לישראל - בקרוב, באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2012
↑  Iran set to unveil homegrown medium-range cruise missil, 9 בספטמבר 2012, The times of isreal
↑  צפו: איראן חושפת את "סומאר" - טיל ארוך טווח חדש, באתר מעריב אונליין, 8 במרץ 2015
↑  Soumar, 16 בספטמבר 2016, missilethreat
↑  Iran’s cruise missile could strike targets beyond 2000 km, 8 במרץ 2015, defence update
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משכאת".
נטשה ליו בורדיזו

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1994 (בת 30) סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 השכלה:  Sydney Girls High School  האוניברסיטה לטכנולוגיה של סידני 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 
נטשה ליו בורדיזו (באנגלית: Natasha Liu Bordizzo; נולדה ב-25 באוגוסט 1994) היא שחקנית אוסטרלית. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה כשגילמה את דמותו של אגרטל שלג בסרט "נמר, דרקון: חרב הגורל" של נטפליקס. בשנת 2019, היא גילמה את דמותה של הלנה בסדרה "עולם חדש" של נטפליקס. בשנת 2022, היא גילמה את דמותה של הת'ר ב-"Day Shift" של נטפליקס. בשנת 2023, היא גילמה את הלוחמת המנדלורית סבין רן בסדרה של דיסני+ "אסוקה".
ביוגרפיה

נטשה ליו בורדיזו נולדה בסידני, אוסטרליה. אמה סינית ואביה ממוצא איטלקי. היא למדה בתיכון לבנות בסידני, ואז החלה ללמוד תואר ראשון במשפטים ותקשורת באוניברסיטת סידני הטכנולוגית.
קריירה

ב-2015 עם סיום התואר היא לוהקה לתפקיד ראשי בסרט "נמר, דרקון: חרב הגורל" סרט ההמשך של "נמר, דרקון". בורדיזו סיפרה כי היא לוהקה בשל גילה ומראה, האנגלית השוטפת שלה ויכולת אמנויות לחימה, מכיוון שיש לה חגורה שחורה בטאקוונדו והיא נהגה להתאמן בקראטה קנפו. כדי להתכונן לסרט היא עברה אימון אינטנסיבי בלחימת חרב ווגאנג.
בשנת 2016 עברה בורדיזו ללוס אנג'לס, ארצות הברית כדי להמשיך בקריירת משחק בין-לאומית.
בשנת 2017, לבורדיזו היה תפקיד משנה של דנג יאן בסרט "האמן הגדול מכולם", סרט מוזיקלי אמריקאי, בבימויו של מייקל גרייסי. הסרט יצא לאור בארצות הברית ב-20 בדצמבר על ידי פוקס המאה ה-20 והפך לאחד ממחזמר הלייב אקשן הרווחיים ביותר בכל הזמנים.
בורדיזו הופיעה גם ב"מלון מומבאי" (2018), סרט מתח אמריקאי-אוסטרלי בבימויו של אנתוני מארס שנכתב על ידי ג'ון קולי ומאראס. הוא מבוסס על הסרט התיעודי "הישרדות מומבאי" משנת 2009 על הפיגועים במומבאי ב-2008 במלון טאג' מאהל פאלאס בהודו. בורדיזו גילמה את התרמילאית האוסטרלית ברי, יחד עם דב פאטל, ארמי האמר, נזאנין בוניאדי ואנופם קר.
בשנת 2021, בורדיזו כיכבה בתפקיד ג'וליה בסרט "המציצנים" של Amazon Prime Video. הסרט צולם במונטריאול, קנדה בשנת 2019 ומספר את סיפורם של זוג אשר עד לחיי המין של שכניהם. בורדיזו נבחנה במקור לתפקיד בשיחת וידאו תוך שימוש במבטא אמריקאי, אך הבמאי ביקש ממנה לשמור על המבטא האוסטרלי שלה בסרט. באותה שנה, בורדיזו השאילה את קולה לסרט הקומדיה המצוירת "דרקון המשאלות" בתור קולה של לי נה וואנג. הדמות שלה היא סלבריטי שמעוררת השראה במסע של ילד צעיר להתאחד איתה כי פעם היו חברי ילדות.
בנובמבר 2021 דווח שבורדיזו לוהקה לתפקיד סבין רן בסדרה של מלחמת הכוכבים "אסוקה", ששודרה לראשונה באוגוסט 2023.
בורדיזו היא שגרירה של שאנל ודגמנה עבור המותג האוסטרלי Bonds.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות | Ref>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | נמר, דרקון: חרב הגורל | אגרטל שלג |  |  |
| 2017 | גונג שו דאו | מאסטר יו | סרט קצר |  |
| 2017 | האמן הגדול ביותר | דנג יאן |  |  |
| 2018 | הבלש צ'יינה טאון 2 | השוטרת צ'ן יינג |  |  |
| 2018 | מלון מומבאי | ברי |  |  |
| 2019 | רובים אקימבו | נובה |  |  |
| 2019 | הנודד העירום | ולרי |  |  |
| 2021 | המציצנים | ג'וליה |  |  |
| 2021 | דרקון המשאלות | לי נה | תפקיד קולי |  |
| 2022 | משמרת יום | הת'ר |  |  |
| 2023 | גיבורי מסכות הזהב | לי | תפקיד קולי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות | Ref>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | עולם חדש | הלנה | תפקיד ראשי |  |
| 2020 | המשחק הכי מסוכן | קנדי | 3 פרקים |  |
| 2023-הווה | אסוקה | סבין רן | סדרה מוגבלת של דיסני+ |  |
נבחרת ג'מייקה בכדורסל

| --- | --- |
ג'מייקה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1962
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  110       ‎-4‏
  - ניקוד פיב"א:  77.1
 מאמן:  סם וינסנט 
 
 אליפות אמריקה
 הופעות:  1 (הראשונה ב-2013)
 ההישג הטוב:  מקום שמיני (2013)
 
נבחרת הגברים של ג'מייקה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ג'מייקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ג'מייקה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-110 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 4 מקומות לעומת דירוג קודם.
נבחרת ג'מייקה השתתפה בפעם היחידה בתולדותיה באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 2013 וסיימה במקום השמיני לאחר ניצחונות מפתיעים על נבחרות ברזיל וארגנטינה. 
הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אמריקה

| אליפות האמריקות בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
פוארטו ריקו 1980: לא נרשמה
ברזיל 1984: לא נרשמה
אורוגוואי 1988: לא נרשמה
מקסיקו 1989: לא נרשמה
ארצות הברית 1992: לא נרשמה
פוארטו ריקו 1993: לא נרשמה
ארגנטינה 1995: לא נרשמה
אורוגוואי 1997: לא העפילה
פוארטו ריקו 1999: לא נרשמה
ארגנטינה 2001: לא נרשמה
פוארטו ריקו 2003: לא נרשמה
הרפובליקה הדומיניקנית 2005: לא נרשמה
ארצות הברית 2007: לא העפילה
פוארטו ריקו 2009: לא נרשמה
ארגנטינה 2011: לא העפילה
| ונצואלה 2013 | מקום שמיני | 8 | 2 | 6 |
מקסיקו 2015: לא העפילה
ארגנטינהקולומביהאורוגוואי 2017: לא העפילה
ברזיל 2022: לא נרשמה
ניקרגואה 2025: לא נרשמה
| סך הכל | הופעה אחת | 8 | 2 | 6 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
נטשה ליטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1969 (בת 55) ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 בן או בת זוג:  בו פורז' (מאי 2003–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטשה ליטל (באנגלית: Natasha Little; נולדה ב-2 באוקטובר 1969) היא שחקנית אנגלייה. מוכרת בעיקר מהופעותיה בטלוויזיה אם כי היא מופיעה גם בסרטי קולנוע ועל במת התיאטרון.
ביוגרפיה

ליטל נולדה בליברפול שבמחוז לנקשייר. אמה מורה ואביה מנהל בשירות הבריאות הלאומי. בעשר השנים הראשונות לחייה גדלה במזרח התיכון, שם אביה עבד עבור ארגון הבריאות העולמי ואמה לימדה בבית ספר לדוברי אנגלית. המשפחה חזרה לאנגליה והתיישבה בעיר לוהטון שבאסקס. היא למדה בבית ספר מקיף לבנות בלוהטון ובימי ראשון השתתפה בחוג לדרמה בתיאטרון הנוער אפינג.
בתחילה רצתה קריירה במשפטים, אך אחרי שכיכבה במחזמר "שיקגו" שהועלה בבית הספר, שכנעה אותה מורתה להרשם לבית ספר למשחק. היא למדה ב"בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה" וסיימה תואר BA בהצטיינות בשנת 1994.
התפקיד הראשון שלה אחרי סיום הלימודים היה במחזה "The Tenth Man" מאת סומרסט מוהם בתיאטרון ניו אנד. ב-1995 גילה אותה צייד כישרונות כשהיא מופיעה בתיאטרון "Latchmere pub" והיא לוהקה בתפקיד ג'ני לדרמה המצליחה של ITV "לונדון בוערת". ב-1997 השתתפה בסדרה "Supply & Demand" של לינדה דה פלאנט, ובאותה שנה קיבלה את התפקיד של רייצ'ל בעונה השנייה של סדרת הדרמה "החיים האלה" של ה-BBC.
תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה כוללים את הסדרה "The Bill" ו-"Big Women" מ-1998, בקי שארפ במיני סדרה "יריד ההבלים", תפקיד אורח בסדרה "קדפאל" (1998), "The Nearly Complete and Utter History of Everything" משנת 1992, סרט הטלוויזיה "Man and Boy", פאני רובין בעיבוד לרומן "הרחק מהמון מתהולל", "Murder in Mind" מ-2003, ויקי וסטברוק בדרמת הריגול "ספוקס" (2003), "The Crooked Man", ו-"Angell's Hell" מ-2005, בסדרה הקומית של ריקי ג'רבייס "ניצבים" גילמה את דמותה של ליידי המילטון (2005).
בקולנוע השתתפה ליטל בסרטים "הנישואים הסודיים" (1999), "הפושע" (1999), "קווין ופרי קורעים את איביזה" (2000), "אצבעות ירוקות" (2000), "חיים אחרים" (2001), "ביירון" (2003), הסרט "יריד ההבלים" בו גילמה את ליידי ג'יין שיפשאנקס קרולי, "The Queen of Sheba's Pearl" מ-2004 ו-"Congregation of Ghosts" משנת 2009.
בתיאטרון הופיעה ליטל בהצגות "Voyage Round My Father", "מונולוגים מהווגינה", "Les Mains", "האלכימאי" ובמחזה של ריצ'רד אייר "The Novice". במחזה זה קיבלה ליטל את התפקיד ברגע האחרון. היא הייתה אמורה לככב בסרט "אניגמה", אבל התפקיד נמסר לקייט וינסלט, שדחתה אותו קודם לכן וחזרה בה. ליטל קיבלה תשלום מלא 300,000 ליש"ט על התפקיד, ובמקום זה היא שיחקה במחזה "The Novice" בתיאטרון אלמיידה.
ב-1999 זכתה ליטל בפרס השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בפסטיבל הטלוויזיה הבינלאומי של ביאריץ על תפקידה כבקי שארפ בסדרה "יריד ההבלים". עוד הייתה מועמדת על תפקיד זה לפרס באפט"א כשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. ב-2001 זכתה ליטל בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע של שרבורג על תפקידה בסדרה "חיים אחרים"
ליטל השתתפה בפרק "Cat Among the Pigeons" בסדרה "פוארו" בתפקיד אן שפלנד, בסדרה "מאהבות" גילמה את מייגן הדסון, בסרט "מר אף אחד" שיחקה בתפקיד אמו של נימו, בדרמה "מתחיל מחדש" הופיעה כפליק וב-"Any Human Heart" שיחקה בתפקיד אלאנה מונסטיוארט.
ב-2008 כיכבה בפרק בסדרה "המלחמה של פויל". ב-2011 גילמה את דמות אשתו של המתווך דומיניק קינג (בגילומו של טרוור איב) בסדרת הדרמה "Kidnap and Ransom", תפקיד שגילמה שוב ב-2012. היא השתתפה בדרמה של ה-BBC "ג'יימס הריוט הצעיר" בתפקיד אלפסת' מונרו.
ב-2013 הופיעה ליטל בהפקת הבכורה של המחזה "Longing". ב-2015 שיחקה בתפקיד ליז קרומוול במיני סדרה "וולף הול".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ליטל חיה עם בעלה השחקן בו פורז' (אנ') בלייטונסטון שבצפון מזרח לונדון. השניים נישאו במאי 2003 ולהם שני בנים: גבריאל (יליד 2004) וג'ואל (יליד 2009).
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | בין השורות | Between the Lines |  | סדרת טלוויזיה |
| 1996 |  | London's Burning | ג'ני |  |
| 1997 | החיים האלה | This Life | רייצ'ל |  |
| 1998 | יריד ההבלים | Vanity Fair | בקי שארפ |  |
| 1998 | הרחק מן ההמון הסואן | Far from the Madding Crowd | פאני רובין |  |
| 1998–2009 |  | The Bill | סטפני אנדרסון / קלייר | סדרת טלוויזיה |
| 1999 | הפושע | The Criminal | שרה מייטלנד |  |
| 1999 | הנישואים הסודיים | The Clandestine Marriage | פאני |  |
| 1999 |  | The Nearly Complete and Utter History of Everything |  | סרט טלוויזיה |
| 2000 | קווין ופרי קורעים את איביזה | Kevin & Perry Go Large |  |  |
| 2000 | אצבעות ירוקות | Greenfingers | פרימרוז וודהאוס |  |
| 2001 | חיים אחרים | Another Life | אדית ג'סי תומפסון |  |
| 2001 |  | The Island of the Mapmaker's Wife | פינלי דסקוטס |  |
| 2002 |  | Man and Boy | ג'ינה סילבר |  |
| 2003 |  | Murder in Mind | האט ויזי | סדרת טלוויזיה |
| 2003 | ספוקס | Spooks | ויקי וסטברוק | סדרת טלוויזיה |
| 2003 | ביירון | Byron | אוגוסטה לי | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | The Queen of Sheba's Pearls | פגי פריטי |  |
| 2005 | ניצבים | Extras | רוז קמפ | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | עדות אילמת | Silent Witness | אליס יוסטון | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | המלחמה של פויל | Foyle's War | רוז דוסון | סדרת טלוויזיה |
| 2009 | מאהבות | Mistresses | מייגן הדסון | סדרת טלוויזיה |
| 2009 | מתחיל מחדש | The Boys Are Back | פליק |  |
| 2009 | מר אף אחד | Mr. Nobody | אימו של נימו |  |
|  |  | A Congregation of Ghosts | דפנה דה מוריאה |  |
| 2010 |  | Any Human Heart | אלאנה מונסטיוארט | סדרת טלוויזיה |
| 2011 |  | Dragon Age II |  |  |
| 2011 | תחבולות חדשות | New Tricks | שרה וינסלו | סדרת טלוויזיה |
| 2011 | ג'יימס הריוט הצעיר | Young James Herriot | גברת מונרו |  |
| 2011–2013 |  | Case Histories | ג'וליה לנד |  |
| 2011–2013 |  | Kidnap and Ransom | סופי קינג | מיני-סדרה |
| 2013 |  | Blood | לילי פיירברן |  |
| 2013 |  | Moving On | סוניה |  |
| 2013 | פאנץ' 119 | Welcome to the Punch | ג'יין באדהם |  |
| 2013 |  | Breathless | אליזבת פאוול | סדרת טלוויזיה |
| 2014 |  | Masterpiece Mystery |  |  |
| 2015 |  | Father Brown | הארייט גרינסליבס | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | וולף הול | Wolf Hall | ליז קרומוול | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | באנקס | DCI Banks | אליין פוסטר | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | מנהל הלילה | The Night Manager | קרוליין לנגבורן |  |
| 2016 | אונה | Una | איוונה |  |
| 2016 | שלוש עשרה | Thirteen | כריסטינה מוקסם | מיני-סדרה |
| 2019 | אבסנטיה | Absentia | ג'וליאן ג'נארסון | סדרת טלוויזיה אמריקאית |
| 2019-הווה | מלחמת העולמות | War of the Worlds | שרה גרישם | סדרת טלוויזיה אמריקאית; 2 עונות |
| 2021 | דלגליש (אנ') | Dalgliesh | מארי טיילור | 2 פרקים |
| 2021 | רצח בשישה חלקים | Ragdoll | אנדראה ויילד | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2022 | 10 אחוז | Ten Percent | שארלוט נייטינגייל | 8 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Natasha Little Biography Lenin Imports UK
1 2 3  Natasha Little: Life after Vanity Fair The Independent, 8 June 2006
↑  Actress Natasha Little: How the scheming vixen became a wronged woman Mail Online, 7 February 2009
↑  Young James Herriot - Mrs Elspeth Munro BBC One, December 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5073515  CANTIC: a11138166  GND: 1062354915  ISNI: 0000 0001 1954 3062  LCCN: nr2003032093  NTA: 183353323  SUDOC: 108885801  VIAF: 117738205   WorldCat (עם VIAF): 117738205