stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד מארש
ביוגרפיה > קריירת מאמן

מארש שימש כמאמן ראשי באוניברסיטת אובורן שבאלבמה (1990–2007) וזכה 7 פעמים באליפות המכללות עם קבוצת הגברים (1997, 1999, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007) ו-5 פעמים באליפות המכללות עם קבוצת הנשים (2002, 2003, 2004, 2006, 2007). שימש כמנכ"ל ומאמן ראשי בקבוצת SwimMAC קרוליינה, שארלוט משנת 2007. הוא הוביל את קבוצתו ל-3 זכיות ברציפות באליפות ארצות הברית בשחייה.
מארש אימן 49 שחיינים אולימפיים, בהם יואב ברוק ואיתן אורבך מישראל, מ-19 מדינות שונות.
בין השחיינים שאימן היו אלופים אולימפיים, אלופי עולם ושיאני עולם בשחייה:
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו שחייניו ב-8 מדליות, מהן 6 זהב: ראיין לוכטה - מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, אנתוני ארווין - 2 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי במוקדמות, קייטי מיילי - 2 מדליות, זהב וארד, זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב במוקדמות וארד במשחה ל-100 מטר חזה, קתלין בייקר - 2 מדליות, זהב וכסף, זהב במשחה שליחות 4x100 נטר מעורב, וכסף במשחה ל-100 מטר גב, ג'ימי פייגן - מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי במוקדמות.
בדצמבר 2016 מונה מארש לתפקיד מאמן העל של נבחרת ישראל בשחייה.
תארים

בשנת 2019 זכה מארש להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בשחייה.
מאמן השנה לנשים ב-NCAA ‏: 2001, 2002, 2003
מאמן השנה לגברים ב-NCAA ‏: 1994, 1997, 1999, 2003, 2004
הערות שוליים

↑  1980 Olympic Trials Results (באנגלית)
↑  אורי טלשיר, עידן חדש בבריכה: דייויד מארש הוצג כמאמן העל של השחייה הישראלית, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2016
דייוויד מאיירס

ערך זה עוסק בהיסטוריון. אם התכוונתם לכדורסלן העבר, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בן 64 בערך) סקרנטון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 www.davidnmyers.com
 תרומות עיקריות
 מחקר היסטורי
 
דייוויד נתן מאיירס (באנגלית: David N. Myers; נולד ב-2 בנובמבר 1960) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי, ראש החוג להיסטוריה יהודית באוניברסיטת UCLA בקליפורניה. נשיא הקרן החדשה לישראל.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1960 בסקרנטון שבפנסילבניה. בשנות ה-80 של המאה ה-20 גר לסירוגין בישראל ובארצות הברית. בשנת 1988 עבר ללוס אנג'לס, עם אשתו, נעמי סטולצנברג, שקיבלה משרה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

מאיירס הוא בוגר אוניברסיטת ייל בשנת 1982, למד לתואר שני באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1991 קיבל תואר דוקטור בהצטיינות מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק, על עבודה בהנחיית יוסף חיים ירושלמי.
פרסם מספר ספרים בתחומי ההגות וההיסטוריה היהודית. מחקרו מתמקד בתולדות ההיסטוריוגרפיה היהודית, תולדות הציונות, ובהיסטוריה אינטלקטואלית יהודית מודרנית.
הוא חיבר ספרים אחדים, בהם Re-Inventing the Jewish Past מ-1995, בו עסק באסכולת ירושלים של ההיסטוריה היהודית, וכיצד יצרה לדעתו היסטוריוגרפיה מומצאת ששיקפה את תולדות היהדות מבעד לפרספקטיבה הלאומית של חבריה; ו-Resisting History: Historicism and its Discontents in German-Jewish Thought מ-2003, בו תיאר את תגובתם של ההוגים פרנץ רוזנצווייג, הרמן כהן ויצחק ברויאר לנטייה הרווחת בגרמניה במאה ה-19 לנתח את היהדות במושגים היסטוריציסטיים, נטייה שאיימה לתפישתם על הרלוונטיות שלה להווה ולעתיד. כמו כן עסק בחסידות סאטמר ובעיקר בבנייתה של העיירה קריית יואל, שהיא פרדיגמטית בעיניו לניצול של חופש הדת והליברליזם המודרני לצורך שימור קהילה מסתגרת. ב-2022 יצא ספרו "אמריקן שטעטל" על הנושא שכתב ביחד עם אשתו, נעמי סטולצנברג. הספר זכה בפרס הספר הלאומי של ארצות הברית. בנוסף, חיבר את הכרך "מבוא קצר מאוד להיסטוריה יהודית" בסדרת מבואות קצרים מאוד של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
במחקריו סקר את האופן שבו דור החוקרים שייסד את חקר ההיסטוריה היהודית בישראל הטה לדעתו והציג את ההיסטוריה היהודית, כך שתתאים להשקפת העולם הציונית. הוא מתח ביקורת על ההפרדה הקיימת באקדמיה בין תולדות עם ישראל לבין חוגי ההיסטוריה הכללית.
מאיירס לימד גם בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריז ובאוניברסיטה הרוסית למדעי החברה במוסקבה. מאז 2002 הוא משמש עורך שותף ב-Jewish Quarterly Review. הוא משמש כמדריך בתוכנית המורשת של קרן וקסנר.
בשנת 2017 מונה למנהל המרכז להיסטוריה יהודית (Center for Jewish History) בניו יורק. המינוי עורר התנגדות בקרב חוגי ימין, אך זכה לתמיכתם של היסטוריונים רבים. עם מתנגדיו נמנו ארגון ציוני אמריקה וחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' עם המתייצבים לצידו נמנים הרב דוד אלנסון, נשיא היברו יוניון קולג' לשעבר, ופרופ' ג'ונתן סרנה מאוניברסיטת ברנדייס. באוגוסט 2018 פרש מתפקידו זה, והסביר שעייף מטיסות בין לוס אנג'לס לניו יורק.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית והשקפת עולם

מאיירס תומך בפתרון שתי המדינות. נמנה עם הנהלת הקרן החדשה לישראל. ועזר לגייס כספים לארגון If Not Now. בוויכוח שהתעורר על רקע פעילותו זו אמר כי "הוא מתנגד לחרם על ישראל ושבאופן אישי הוא מוכן לשקול תמיכה רק בארגונים שמחרימים מוצרים מהתנחלויות מסוימות."
עם פרסום מינויו לנשיא הקרן אמר מאיירס כי כנשיא הארגון הוא יתמקד "בהדיפת ניסיונות להרוס מוסדות דמוקרטיים בישראל", וכן "בהכנה ליום אחרי שהמשבר הדמוקרטי ייגמר".
בנוסף אמר כי "לא אני ולא הקרן החדשה תומכים ברעיון של חרם עולמי על ישראל, ואיננו תומכים בארגונים שתומכים בחרם על ישראל, עם זאת, איננו מסרבים לממן אלה שקוראים להחרים מוצרים מההתנחלויות, וזה מהסיבה הפשוטה שלראייתנו הכיבוש של הגדה המערבית הוא הפרה של החוק הבינלאומי".[דרוש מקור][מפני ש...]
הערות שוליים

1 2  ג'ודי מלץ, ההיסטוריון דיוויד מאיירס ימונה לנשיא הקרן החדשה לישראל, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2018
↑  דיוויד נ. מאיירס, באתר web.nli.org.il
↑  דיוויד מאיירס, בין ישראל לעמים
↑  הקרן החדשה לישראל, באתר nif.org.il
↑  Josh Nathan-Kazis, ZOA Joins Right-Wing Attack On Center For Jewish History Chief, Forward, September 19, 2017
↑  MK Smotrich: 'Naming him as CEO is gross malfeasance', Arutz Sheva, 10/09/17
↑  Josh Nathan-Kazis, David Myers Quits As Jewish History Center Head After Right-Wing Attacks, Forward, June 29, 2018
↑  גיא שחם, מלחמת יהודים במרכז להיסטוריה יהודית, באתר ynet, 20 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265736605171  BNE: XX1504042  BnF: cb13320965k (data)  GND: 139193456  ISNI: 0000 0000 8050 1016  LCCN: n94122805  NKC: ola20241233688  NTA: 188850325  SNAC: w6sw3059  SUDOC: 035376309  VIAF: 17366565   WorldCat (עם VIAF): 17366565
דניאל דמידוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באפריל 1989 (בן 35)
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  תיכון א' לאמנויות תל אביב  סל"ה – הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
 פרסים והוקרה:  זכה בשתי מלגות מקום 1 בתחרויות מונולוגים של חנוך לוין
 פרופיל ב-IMDb
דניאל דמידוב (נולד ב-22 באפריל 1989) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה וקריירה

הוריו של דמידוב הם השחקנים ישראל דמידוב וסבטלנה דמידוב. דמידוב הוא אחיהם הגדול של השחקנים גיא דמידוב ועמנואל דמידוב. דמידוב הוא בוגר של תיכון א' עירוני לאמנויות, תל אביב של שנת 2007. והוא גם בוגר של הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין של שנת 2016. דמידוב זכה בשתי מלגות מקום 1 בתחרויות מונולוגים של חנוך לוין.בשנים 2007–2010 שירת בצה"ל בתור לוחם איסוף קרבי.
את קריית המשחק הראשונה שלו התחיל דמידוב בשנת 1997 כששיחק בסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "פלורנטין" בה גילם את דמותו של דניאל.
בשנת 2006 גילם את דמותו של לב בסרט "גיבורים קטנים".
בשנת 2015 התארח בתפקיד עצמו בסדרה הקומית של ערוץ הילדים "נדחפים".
בשנת 2016 השתתף בעונה השנייה של סדרת הנוער ששודרה בערוץ הילדים של חברת Yes "שוברי גלים" שיחק את עמית ״גוצ'י״.
בשנת 2018 השתתף בעונה הרביעית של הסדרה הקומית המצליחה של רשת 13 "שנות ה-80" בתפקיד שירוזה טרטמן. באותה השנה גם שיחק בסדרת הטלוויזיה "האוצר שלנו" ששודרה בכאן חינוכית. בנוסף באותה השנה גם הופיע בסרט "פרופיל 120".
בשנת 2024 שיחק בסרט "מורסה" בתפקיד מתן.
ביוגרפיה וקריירה > חלק מההצגות והתיאטרונים שבהם שיחק

תיאטרון גשר
"קדוש מעונה" (2016) בתפקיד בנימי.
"חוות חיות" (2017) בתפקיד ג'ונס.
תיאטרון הבימה
"התקווה" (2017) בתפקיד גרשון.
תיאטרון מדיטק
"איינשטיין הצעיר" (2019) בתפקיד אנטון.
אנסמבל עיתים בקאמרי
"טימון בן אתונה" (2017) בתפקיד אפמנטוס.
הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין
"קליגולה", בתפקיד "קליגולה", מאת: אלבר קאמי, ובמחזמר שנקראה "צ'פלין – המחזמר" מחזמר על חייו של צ'ארלי צ'פלין.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  דניאל דמידוב - ייצוג 1, באתר ייצוג 1, ‏7 בנובמבר 2019
↑  דניאל דמידוב – וואלה סרטים, באתר וואלה
↑   נדחפים- פינת הסלפי עם דניאל דמידוב, סרטון בערוץ "kidstv", באתר יוטיוב (אורך: 01:50)
↑  יובל אראל‏, כאן החיים הם סרט, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 24 באוקטובר 2016
דוידה פטרוצ'י

דוידה פטרוצ'י (באיטלקית: Davide Petrucci; נולד ב-5 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה

פטרוצ'י התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רומא. בקיץ 2008 הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד תמורת 200 אלף פאונד.
ב-9 בינואר 2013 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד לסיום העונה. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 לנוטינגהאם פורסט. ב-9 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–2 על לסטר סיטי.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית בחוזה עד לסיום העונה, אך בינואר 2014 שוחרר מהמועדון. ב-27 במרץ הושאל לצ'רלטון את'לטיק.
ב-8 בספטמבר 2014 שוחרר מיונייטד וחתם בצ'.פ.ר. קלוז' מליגת העל הרומנית.
ב-29 באוגוסט 2016 חתם בריזספור מליגת העל הטורקית.
ב-13 ביולי 2019 חזר לאיטליה לאחר 11 שנים, וחתם באסקולי מהסרייה ב'. ב-5 באוקטובר 2020 חתם בקוזטנצה.
ב-11 ביולי 2021 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל. בינואר 2022 הוציאה הפועל באר שבע את פטרוצ'י ממצבת הזרים שלה ובמקומו הוחתם גוסטבו מרמנטיני. עם זאת, סירב פטרוצ'י לעבור לקבוצה אחרת ונותר בסגל הקבוצה. ב-2 בפברואר 2023, לאחר שנה שלא שיחק, הגיע עם הקבוצה להסכמה על התרת חוזהו.
תארים

מנצ'סטר יונייטד עד גיל 21
אליפות: 2012/2013
קלוז'
הגביע הרומני: 2015/2016
הפועל באר שבע
גביע המדינה: 2021/2022
הערות שוליים

↑  איציק כלפי, ‏דוידה פטרוצ'י חתם רשמית בבאר שבע לשנתיים, באתר ONE‏, 11 ביולי 2021
↑  מוטי פשכצקי, ‏פטרוצ'י עזב את ישראל: "עדיף שלא אדבר", באתר ערוץ הספורט, 8 במרץ 2022
↑  יניב טוכמן‏, סוף הדרך: הפועל באר שבע התירה את חוזהו של דוידה פטרוצ'י, באתר וואלה, 2 בפברואר 2023
ד' באייר

ד' באייר הוא היום הרביעי בחודש השמיני 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הרביעי בחודש השני 
למניין החודשים מניסן. ד' באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל
היום התשעה עשר של ספירת העומר
בשנה שה' באייר חל ביום שישי יחול ביום זה יום העצמאות
אירועים היסטוריים ביום זה

ה'תש"ח (13 במאי 1948) – נפל גוש עציון במלחמת העצמאות
ה'תשנ"ט – הוקם המאחז מגרון במזרח בנימין
נולדו

ה'תקס"א – רבי אברהם שאג-צוובנר, מתלמידי החתם סופר, רב וראש ישיבה בקוברסדורף שבשבע קהילות ובסוף ימיו בירושלים. (נפטר בכ"ט באדר ה'תרל"ו)
ה'תרע"ג – הרב פרופ' בנימין זאב בנדיקט, רבן של האג ושל שכונת אחוזה בחיפה, דרשן, פוסק וחוקר מדעי היהדות. (נפטר בכ"ב בסיוון ה'תשס"ב)
ה'תרצ"ח – הרב משה צוריאל, ר"מ ומשגיח, מהדיר ומחבר ספרים במחשבת ישראל.
ה'תש"ח – הרב אלי סדן, מייסדה וראשה של מכינה קדם צבאית בני דוד.
ה'תש"ט – אורציון ברתנא, סופר, משורר וחוקר ספרות ישראלי.
נפטרו

ה'שצ"ד – יעקב ב"ש, ראש הקהל של יהדות פראג, אביר, ויהודי החצר של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה.
ה'תנ"ח – רבי יעקב ששפורטש מאמסטרדם, מגדולי הלוחמים בשבתאי צבי (נולד ב-ה'ש"ע).
ה'תרנ"ב – רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, רב בבריסק ובסלוצק שבליטא ומחבר ספרי "בית הלוי" (נולד ב-ה'תק"פ)
ה'תשט"ז – נחום ויינשטיין, ממייסדי תל אביב, שוחט ובודק והמוהל הראשון בתל אביב. (נולד בה'תרל"ו)
ה'תשכ"ח – הרב שמחה הלוי, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה.
ה'תשמ"ד – רבי שמואל אליהו טאוב, האדמו"ר השלישי בשושלת מודז'יץ (נולד ב-ה'תרס"ה)
ה'תשס"ח – שמואל כץ, חבר הכנסת מטעם חרות (נולד ב-ה'תרע"ה)
ה'תשע"ז – שלמה פפנהיים, מעסקני העדה החרדית, מייסד "בית לפליטות" ואת בית ההחלמה ליולדות בקריית יערים. (נולד בי"ד באייר ה'תרפ"ו)
ג' באייר – ה' באייר
אייר
הערות שוליים

↑  כ-28.03% מכלל השנים.
פרח  דם-המכבים האדום, סמלו של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל
דלתא בלוז

| --- | --- |

הדלתא של מיסיסיפי
 מקורות סגנוניים:  בלוז
 מקורות תרבותיים:  תחילת המאה ה-20, הדלתא של מיסיסיפי
 נגזרות:  הבלוז של שיקגו, דטרויט בלוז, בלוז חשמלי
דלתא בלוז (באנגלית: Delta blues) הוא שם כולל לסגנון בלוז-קאנטרי שהתפתח, בשנות העשרים של המאה העשרים, באזור הדלתא של מיסיסיפי. לאזור זה הובאו ראשוני העבדים מאפריקה על מנת לעבוד בחוות החקלאיות הרבות במקום. סגנון הדלתא בלוז כשלעצמו, משמעו הוא זמר המלווה את עצמו בנגינה בגיטרה אקוסטית או גיטרת סלייד. אם כי מוכרות גם תזמורות שליוו זמר או זמרת. נושאי השירים הם בדרך כלל העוני, העבודה הקשה, הנדודים והאהבה. הטקסטים לרוב דו-משמעיים, ציניים ומתובלים בהומור. הלחן בנוי על בלוז 12 תיבות.
העוני, הצפיפות והעבודה הקשה חיזקו את הצורך במפלט ובבידור. בסופי שבוע הרבו נגנים מזדמנים לבלות את הזמן בחוות החקלאיות ולנגן בפני קבוצות קטנות. לנוכח אילוצי מקום וזמן, נגן גיטרה היה הבחירה הטבעית.
האיש המזוהה יותר מכל עם סגנון הדלתא בלוז הוא צ'ארלי פטון. פטון לא המציא את סגנון הדלתא בלוז. בשל האופי המקומי והספונטני של המוזיקה מוזיקאים שלא הקליטו נעלמו כעבור זמן או פשוט לא יצאו מתחומם. בשנות השלושים נשלח חוקר הפולקלור אלן לומקס על ידי ספריית הקונגרס האמריקני על מנת להקליט את המוזיקאים והצלילים ההולכים ונעלמים באזורי דרום ארצות הברית. הודות למאמץ זה חלק מאותה מוזיקה נשאר מתועד ומוקלט.
המוזיקה של השטן

הסיפורים על המוזיקאי הנודד, שמסתובב עם גיטרה ונע בשולי הדרכים המאובקות של הדרום הלוהט, מופיע בפני עובדי החוות החקלאיות ואז נעלם כלעומת שבא תרמו ליצירת הילה מסתורית ורומנטית. אחת האגדות הנפוצות מספרת על נגנים (כגון רוברט ג'ונסון וטומי ג'ונסון) שמכרו את נשמתם לשטן בצומת-דרכים (Crossroads) בתמורה ליכולת נגינה פלאית. כמו כן נפוצו סיפורים על מוזיקאים שבעברם היו רוצחים כמו לדבלי, סקיפ ג'ימס וסן האוס. העובדה שמרבית המוזיקאים נשאבו לתוך תלאות השפל הגדול, נעלמו ונשכחו רק העצימה את המיתוס מסביב למוזיקת הדלתא בלוז.
לכינוי "המוזיקה של השטן" תרמה גם העובדה ששורשי המוזיקה היו בספיריטואלס שהושרו בכנסייה, אך התכנים היו חילוניים ואף בוטים וגסים. לעיתים הושר טקסט חילוני על בסיס לחן של מזמור דתי וגם הלחן עצמו נוגן באופן מתריס. מובן שהנגנים שעשו זאת נתפסו כמחללי קודש והמוזיקה שלהם שטנית.
בשנות השישים, כשמעט מאוד היה ידוע על שורשי הבלוז וסגנון הדלתא בלוז היה נחלתם של קומץ מעריצים שעדיין החזיקו באותם תקליטים נדירים משנות השלושים, כמה מאותם אספנים וחוקרי מוזיקה החליטו לנסות ולאתר את מיקומם של אותם מוזיקאים מאזור הדלתא. כך שעד אמצע שנות השישים הועלו מתהום הנשייה כמה מהמוזיקאים המרכזיים של שנות השלושים. מוזיקאים כמו: בוקה וייט, סקיפ ג'ימס, סן האוס, מיסיסיפי ג'ון הארט, מיסיסיפי פרד מקדואל ואחרים. מרבית המוזיקאים הופיעו בפסטיבל הפולק של ניו פורט ותרמו לעניין המחודש שגילו האמריקאים באותה מוזיקה נשכחת.
מוזיקאים בסגנון הדלתא בלוז (רשימה חלקית)

צ'ארלי פטון- Charlie Patton
רוברט ג'ונסון - Robert Johnson
סן האוס - Son House
טומי ג'ונסון - Tommy Johnson
סקיפ ג'ימס - Skip James
מיסיסיפי ג'ון הארט - Mississippi John Hurt
בוקה וייט - Bukka White
רוברט בלפור - Robert Belfour
מיסיסיפי פרד מק'דואל - Mississippi Fred McDowell
האולינג וולף - Howling Wolf
מיסיסיפי ג'ון הארט
דיינה וושינגטון

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1924 טסקלוסה, ארצות הברית 
 פטירה:  14 בדצמבר 1963 (בגיל 39) דטרויט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ruth Lee Jones 
 שם במה:  Dinah Washington 
 מקום קבורה:  בית הקברות בור אואק 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1941–1963 (כ־22 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון ונדל פיליפס 
 סוגה:  מוזיקת פופ, בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Keynote Records, Roulette Records, Inc., ורב רקורדס, מרקורי רקורדס, אפולו רקורדס, פיליפס רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1993) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיינה וושינגטון
דיינה וושינגטון על עטיפת תקליט משנת 1956
דיינה וושינגטון (אנגלית: Dinah Washington; ‏ 29 באוגוסט 1924 - 14 בדצמבר 1963) הייתה זמרת ג'אז, בלוז ורית'ם אנד בלוז אמריקאית. בשל תדמיתה, הופעתה והגשת השירים שלה כונתה "מלכת הבלוז". על אף שנפטרה בגיל 39 בלבד, מצוינת פעמים רבות כמקור השפעה על זמרות ומוזיקאים רבים ובראשם מי שמכונה "מלכת הנשמה" של הדור שאחריה, אריתה פרנקלין.
חייה

וושינגטון נולדה בשם רות לי ג'ונס בעיר טסקלוסה במדינת אלבמה, משפחתה עברה לשיקגו בהיותה ילדה. עוד כנערה ניגנה פסנתר וניצחה על מקהלת הכנסייה בשכונתה. בגיל 16 הופיעה בקרב קהילת הגוספל ברחבי ארצות הברית, כאשר היא מלווה את הזמרת רוברטה מרטין ולהקת הגוספל שלה בפסנתר. במקביל הופיעה תחת שם הבמה דיינה וושינגטון במועדונים.
קולה הצלול ובעל הגוון הייחודי, התזמון והדיקציה שלה תרמו להצלחתה כזמרת ובשנת 1942 הצטרפה ללהקתו של ליונל המפטון, עמה לקחת חלק כשלוש שנים. מאותה עת בה זוהתה כבר בשם דיינה וושינגטון, סירבה להופיע בשירי גוספל משום שסירבה לערב את העולם הדתי ממנו נבעה מוזיקת הגוספל עם העולם החילוני.
עד 1959 הקליטה בהצלחה מסוימת מספר תקליטים בחברת התקליטים Keynote Records בהפקתו של קווינסי ג'ונס ומספר שירים שלה (רובם ככולם ביצועים לסטנדרטי ג'אז נודעים) הגיעו למקומות גבוהים במצעד פזמוני הרית'ם אנד בלוז. אולם בשנת 1959 הקליטה את השיר What a Diff'rence a Day Makes שזיכה אותה בפרס גראמי על הופעת הרית'ם אנד בלוז הטובה ביותר והגיע למקום השמיני במצעד פזמוני הפופ של השבועון בילבורד. השיר והאלבום באותו שם (שהוקלט בחברת מרקורי), שכלל גם את הלהיטים Cry Me a River ו-I Remember You זכה להצלחה מסחרית עצומה והיווה עבור וושינגטון פריצה לקהל המוזיקה הפופולרית. עם זאת, מבקרי המוזיקה טענו ששירתה הפכה למסחרית מדי ושהתזמורת שליוותה אותה, שהייתה עשירה בכלי קשת, התרחקה מדי ממקורות הבלוז השורשיים. למרות הביקורות, ההצלחה המסחרית האירה לוושינגטון פנים והיא המשיכה להקליט להיטים שהגיעו למקומות ראשונים במצעדים כמו ביצוע מחודש לשירו של נט קינג קול Unforgettable, ‏ Smoke Gets in Your Eyes, ‏(Baby (You've Got What It Takes, ‏September in the Rain ו-Mad About the Boy (שזיכה את וושינגטון בהכרה מחודשת ב-1992, עת הושמע במסגרת פרסומת טלוויזיה).
הצלחת להיטי הסולו של וושינגטון נעצרה לפתע באמצע 1962. השירים שהוציאה לא זכו עוד להצלחה במצעדים. למרות שהחליפה מפיק מוזיקלי וחברת תקליטים, לא הצליחה לשחזר את ההצלחה.
וושינגטון התנשאה לגובה של 1.58 מטר בלבד והתמודדה כל ימיה עם עודף משקל. היא בנתה לעצמה תדמית מלכותית על ידי הופעה פומבית עטויה בפרוות מינק, פיזור שמועות על כך שהיא נושאת בכליה שני אקדחים באופן קבוע ושלל פרשיות-אהבים. וושינגטון נישאה שבע פעמים, חתונתה האחרונה הייתה לשחקן הפוטבול דיק ליין, כששה חודשים לפני מותה. הניגוד בין תדמית המלכה שלה לבין שיריה שציירו נערה רומנטית ושברירית קסם לקהל והקנה לה קסם מיוחד.
וושינגטון נפטרה בת 39, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה.
לקריאה נוספת

Jim Haskins, Queen of the Blues: A Biography of Dinah Washington, 1987, William Morrow & Co. ISBN 0-688-04846-3
Ken Bloom, The American Songbook - The Singers, the Songwriters, and the Songs, New York City, Black Dog & Leventhal, 2005, ISBN 1-57912-448-8
הערות שוליים

↑  ,  ,
,
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499174305171  PLWABN: 9810567621905606  BIBSYS: 1009571  BNE: XX870756  BnF: cb13901021b (data)  CiNii: DA0943192X  GND: 11900982X  ICCU: LO1V173540  ISNI: 0000 0003 6850 1066  LCCN: n82013467  LNB: 000068251  MusicBrainz: d385947d-c00d-4311-9cf1-a032a1d4040b  NKC: ola2002158147  NLA: 35678216  NLK: KAC201948111  NTA: 073305839  RERO: 02-A003959184  SNAC: w6mw4054  SUDOC: 079206565  Trove: 1038737  VIAF: 69117124   WorldCat (עם VIAF): 69117124
דלתא בקנטאור

| --- | --- |
   
 מיקומו של δ בקנטאור בקבוצת קנטאור
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קנטאור
 שמות נוספים:  HD 105435
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית כחול
 בהירות נראית:  2.52 משתנה
 סיווג ספקטרלי:  B2 Vne
 עלייה ישרה:  12ʰ 08ᵐ 21.5ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏20.74″ ‏43′ ‏50°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.0- משתנה
 מרחק:  415  שנות אור 127.24  פארסק
 רדיוס:  6.5 רדיוסי שמש
 מסה:  8.7 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 1,350 משתנה מהשמש
 טמפרטורה:  22,360 K
 מהירות סיבוב:  240 ק"מ/שנייה
 גיל:  15 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  11±4 קילומטר לשנייה
 היסט:  7.86±0.47 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  δ בקנטאור B
δ בקנטאור הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים קנטאור עם בהירות נראית מדרגה 2.52. הכוכב נמצא במרחק של כ-400 שנות אור ממערכת השמש. בדומה לכוכבים אחרים בקבוצת קנטאור עם בהירות כמו שלו, אין ל-δ בקנטאור שם משלו, ככל הנראה בשל מיקומו הדרומי שלא איפשר לצפות בו מאירופה.
תכונות

δ בקנטאור הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B2 V, מסתו כ-8.7 מסות שמש, רדיוסו כ-6.5 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-22,300 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של פי 1,350 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 5,000 מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב מסתובב על צירו במהירות של לפחות 240 קילומטרים בשנייה וכתוצאה מכך הוא מעיף חומר מפני השטח שלו. החומר המועף יוצר מעטפת המקיפה את הכוכב ומגיעה לקוטר זוויתי של 6-7 אלפיות של שניית קשת סביב הכוכב השקולה לקוטר של פי 85-95 מקוטר השמש או פי 12-14 מקוטר הכוכב עצמו. בהירותו של הכוכב משתנה בין דרגות בהירות 2.51 ו-2.65 והוא מסווג כמשתנה γ בקסיופאה. עם זאת, מדידות הראו שיש מחזוריות מורכבת בשינויים בניגוד לחוסר מחזוריות שמאפיינת משתנים מהסוג של γ בקסיופאה, והועלו השערות שבהירות הכוכב משתנה גם בעקבות פעימות פנימיות. השערה נוספת היא שיש לכוכב בן זוג עמום עם מסה של 4-7 מסות שמש שמקיף אותו במרחק של כ-6.9 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של 4.6 שנים.
במרחק זוויתי של 2.5 דקות קשת ו-3.7 דקות קשת מ-δ בקנטאור נמצאים בהתאמה כוכב הסדרה הראשית כחול נוסף מסוג ספקטרלי  B9 V‏ (HD 105383) וענק כחול מסוג ספקטרלי B6 III‏ (HD 105382), אך לא נראה שהם קשורים כבידתית וככל הנראה רק נמצאים במקרה על אותו קו ראייה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: δ Centauri
1 2 3  A. Meilland, Ph. Stee, O. Chesneau & C. Jones: VLTI/MIDI observations of 7 classical Be stars, Astronomy & Astrophysics, Vol. 505, Iss. 2, p. 690-1 (2009)
1 2 3  R. S. Levenhagen & N. V. Leister: Spectroscopic analysis of southern B and Be stars, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 371, Iss. 1, p. 9 (2006)
↑  General Catalogue of Variable Stars: δ Centauri
↑  J. R. Percy, J. Hosick, H. Kincaide & C. Pang: Autocorrelation Analysis of Hipparcos Photometry of Short-Period Be Stars, The Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 114, Iss. 795, p. 555 (2002)
↑  A. Meilland, F. Millour, Ph. Stee, A. Spang, R. Petrov, D. Bonneau, K. Perraut & F. Massi: δ Centauri: a new binary Be star detected by VLTI/AMBER spectro-interferometry, Astronomy & Astrophysics, Vol. 488, Iss. 3, p. L70 (2008)
דינה אוורינה

דינה אוורינה עם אחותה התאומה ארינה אוורינה, ביציע אליפות אירופה 2017
דינה אלכסייבנה אוורינה (ברוסית: Дина Алексеевна Аверина; נולדה ב-13 באוגוסט 1998) היא מתעמלת אמנותית רוסייה, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ושלוש פעמים ברציפות אלופת עולם (2017–2019) בתחרות קרב רב אישי. בסך הכל היא זכתה ב-16 מדליות באליפויות העולם, מהן 13 זהב, 2 כסף ו-1 ארד וב-15 מדליות באליפויות אירופה, מהן 10 זהב, 4 כסף ו-1 ארד.
אחותה התאומה, ארינה אוורינה (אנ'), גם היא מתעמלת אמנותית תחרותית ואלופת אירופה 2018.
חיים אישיים

דינה אוורינה ואחותה התאומה, ארינה, נולדו לקסניה אוורינה ואלכסיי אוורין. ארינה נולדה 20 דקות לפני דינה. להן גם אחות גדולה בשם פולינה. האחיות החלו להתעמל בגיל ארבע.
קריירה > תחרויות נוער

האחיות (דינה וארינה) התאמנו לראשונה תחת המאמנת לריסה בלובה עד שזומנו לנבחרת רוסיה והחלו להתאמן במרכז האימונים האולימפי במוסקבה.
השתיים החלו להופיע בתחרויות בינלאומיות בשנת 2011 והתחרו במשחקי הנוער הרוסים-סינים 2011 שם דינה זכתה בזהב וארינה סיימה במקום החמישי בסבב. בשנת 2012 דינה סיימה רביעית באליפות רוסיה לנוער. דינה וארינה התמודדו שתיהן בגביע ודרה באילת, ישראל, שם דינה זכתה בזהב, היא גם זכתה בזהב בחישוק ובמדליות כסף בכדור, באלות ובסרט. לאחר מכן היא התחרתה בגביע MTM הבינלאומי בלובליאנה (יחד עם חברי הנבחרת אלכסנדרה סולדטובה וארינה אוורינה) זכתה במדליית הזהב.
בעונת 2013 דינה זכתה בארד בסבב אליפות רוסיה לנוער 2013 אחרי סולדאטובה, היא התחרתה בחטיבת הנוער בגביע Happy Caravan בטשקנט וזכתה בזהב הקבוצתי עם ארינה אוורינה. במשחקי הקיץ הששיים של הספרטקיאדה לסטודנטים ברוסיה 2013, דינה זכתה במדליית הארד.
קריירה > תחרויות לבוגרות > אולימפיאדת טוקיו 2020

באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בתחרות הקרב רב (107.650), אחרי לינוי אשרם מישראל (107.800) שזכתה במדליית הזהב ולפני אלינה הרנסקו מבלארוס שזכתה בארד (102.700) ובכך סיימה רוסיה לראשונה ללא מדליית זהב בענף זה מאז 1996. לאחר התחרות טענה לקיפוח מצד צוות השיפוט, בייחוד לאחר שלטענתם אשרם נכשלה בתרגיל הסרט.
עם זאת, יומיים לאחר שהפסידה, התראיינה אוורינה לתקשורת הרוסית ושם יצאה להגנתה של אשרם ואמרה כי ”אנחנו לא אשמות בשום דבר, זה עניין של השופטים. אני מצטערת עבור לינוי, היא לא עשתה שום דבר רע, אל תוציאו עליה רעל. תניחו לה”.
טכניקת התעמלות

דינה ידועה בשגרה המהירה ובטיפול במכשירים דינמיים. היא שמרה על ערך קושי של 10 אשר הושג בשגרת תרגילי האלות שלה, המתעמלת הקצבית האחרונה שקיבלה 10 בקושי הייתה יבגניה קנייבה. (10 הוא ערך הבסיס לציון D הגבוה ביותר. אף על פי שקוד הנקודות החדש לשנת 2017–2020, 10 קשיים כבר לא מופיעים בדפי הניקוד של השופט ולכן הם יכולים להיות פתוחים, מתעמל יכול להגדיל כמה שיותר אלמנטים של D כדי למקסם את הקושי; כך שבסוף התוכנית - מתעמל יכול לקבל קרדיט מלא על כל הקשיים שבוצעו; ערך בסיס מלא 10, ללא קשר אם הקושי גבוה מערך הבסיס בפועל של 10).