stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערך מדעי ההתנהגות (צה"ל)
מבנה > ענף מחקר (המכון הצבאי למחקר יישומי במדעי ההתנהגות)

ענף מחקר, או 'המכון הצבאי למחקר יישומי במדעי ההתנהגות'. מפעיל חוקרים מתחומי מדעי החברה אשר באמצעות סקרים רוחביים, ראיונות, ניתוח מאגרי מידע של כוח אדם וסיכום תובנות ממחקרים מהאקדמיה והתעשייה, יוצרים ידע לסיוע ליועצים הארגוניים ולמפקדי צהל. הענף מחולק למדורים מתודולוגיים (הכוללים את מרכז הסיקור הצה"לי ואת מדור מו"פ ותשתיות מחקר), ולמדורים תחומיים בהם הקצינים-חוקרים מתמחים בתחומי ידע ספציפיים כמו משאבי-אנוש (סקרי מוטיבציה ומחוברות של אוכלוסיית המלש"בים, חובה, קבע, מילואים, אזרחים עובדי צה"ל ואוכלוסיות מיוחדות בצה"ל), לחימה ומעטפת לחימה (סקרי מוכנות ונכונות ללחימה של פרט, קבוצה, יחידות), טכנולוגיה ודיגיטל (סוציולוגיה של יחסי אדם-טכנולוגיה-ארגון, קידום שימוש בטכנולוגיה ביחידות ארגוניות), מחקר הערכה ארגוני (סקרי ערכים ואקלים ארגוני בצה"ל).
מבנה > ענף הערכת הקצונה הבכירה

ענף הערכת הקצונה הבכירה הוקם בשנת 1998, כתוצאה מדרישה גוברת לנתונים שיסייעו לצורך החלטות קידום ופרישה של קצינים בכירים בצה"ל. ענף זה מפתח כלי הערכת משאבי אנוש ייעודיים לבכירים בצבא, מתפעל את איסוף המידע בכלים אלו, ומסייע לשימוש בתוצרי הכלים בדיוני איוש והשמה.
לדוגמה, ענף זה מתפעל את כלי הערכת העמיתים ("סוציומטרי קצינים נגדים") בו הקצינים והנגדים בצה"ל מעריכים אחד את השני פעם בשנה. כלי נוסף הוא כלי הערכת הבכירים "אסף" המיועד לקצינים בדרג אל"ם ומעלה. כמו כן, מתפעל ומפתח הענף שני מרכזי הערכה לדרגים בכירים בצבא (סא"ל, אל"ם בסדיר ואל"ם במילואים). זאת לצד פתוח ותפעול תהליכי הערכה לנספחים צבאיים וכלים הערכתיים נוספים לדרג הבכיר.
הענף מתחלק לארבעה מדורים: מדור הערכה מטכ"לי מתפעל את כלי הערכת העמיתים הצה"לי, לצד כלים הערכתיים נוספים לדרג הבכיר. מדור הערכת הספ"כ אחראי על הפעלת מרכזי הערכה לאל"ם בסדיר ובמילואים, ועל מיון נספחים צבאיים. מדור הערכת סא"ל אחראי על הפעלת מרכזי הערכה לדרג הסא"ל, ומדור מחקר ופיתוח אחראי על פיתוח, הטמעה ומחקר של כלי הערכה קיימים וחדשים.
היסטוריה

סמוך להקמת צה"ל בשנת 1948 הוקמה היחידה לפסיכולוגיה צבאית (יחפ"צ) על ידי רון שובל, פסיכולוג שהוכשר בצבא דרום אפריקה ולימים פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ויו"ר מועצת הפסיכולוגים בישראל. מערך מדעי ההתנהגות הוקם בשנת 1980 כיחידת המשך ליחפ"צ, ומפקדו הראשון היה אלוף-משנה ראובן גל.
בשנת 1988 הוקם המכון להערכת הקצונה אותו הפעיל המערך. בשנת 1992 החל המערך להפעיל את פרויקט הסוציומטריה (הערכת עמיתים). פעילות זו של המכון להערכת הקצונה ושל הסוציומטריה אוגדה בהמשך תחת ענף הערכת הקצונה הבכירה אשר הוקמה בשנת 1998. מרכזי הערכה לדרג הסא"ל והאל"ם החלו בשנים 1993 ו-1998 בהתאמה, ומרכזי הערכה לדרג האל"ם במילואים החלו בשנת 2005.
היסטוריה > ראשי ממד"ה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אל"ם ד"ר ראובן גל | 1980-1982 | מקים היחידה |
| אל"ם אלי פישוף | 1982-1985 | לימים מנכ"ל מכון פילת |
| אל"ם ד"ר שלמה דובר | 1985-1989 | לימים מנכ"ל HRI |
| אל"ם ד"ר משה אבן-חן | 1989-1992 | ראש ממד"ה במלחמת המפרץ |
| אל"ם גדי אמיר | 1992-1996 |  |
| אל"ם דניאל שטרול | 1996-2001 |  |
| אל"ם עופרה בן ישי | 2001-2004 | לימים המדריכה הראשית במכללה לביטחון לאומי ודוקטור (Ph.D) לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה |
| אל"ם ד"ר אייל אפרתי | 2004-2008 | מייסד-שותף ERA |
| אל"ם אביבה שקד | 2008-2012 | לימים חברת מועצת העיר ראש העין |
| אל"ם רוני טמיר | 2012-2017 | לימים דוקטור (Ph.D) לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה |
| תא"ל ד"ר הדס מינקה-ברנד | 2017-2023 | לימים מנכ"לית ג'וינט ישראל |
| אל"ם שרית שיף | 2023-היום |  |
הערות שוליים

↑  דו"ח מבקר המדינה 2014 (מספר דו"ח 64ב' עמוד 86)
↑  דו"ח מבקר המדינה 2014 (מספר דו"ח 64ב' עמוד 87)
1 2  דו"ח מבקר המדינה 2014 (מספר דו"ח 64ב' עמוד 89)
1 2  דוח שנתי 67א, משרד מבקר המדינה, עמוד 1153. פורסם בתאריך 01.11.2016
↑  לילך שובל, סוף עידן הקב"א, באתר ישראל היום, 11 באוגוסט 2021
↑  דוח שנתי 67א, משרד מבקר המדינה, עמוד 1139. פורסם בתאריך 01.11.2016
↑  יוסי חזאי, האם ישראל לקראת "מהפכה חברתית" בתחום השירות הלאומי ? ריאיון עם אל"ם ראובן גל באתר צוות ארגון גמלאי צה"ל, 3/11/2008.
↑  https://cris.bgu.ac.il/en/studentTheses/from-decision-to-regularization-changes-in-israels-security-doctr
↑  נדב פולק, ‏ראש מערך מדעי ההתנהגות של צה"ל: הבת של ליאורה מינקה,  באתר כיפה, 11 במאי 2017
בתה של יו”ר אמונה מונתה לאלופת משנה בצה”ל, באתר תנועת אמונה
אברהם שטאל

| --- | --- |

אברהם שטאל, 1989
 לידה:  10 ביוני 1933 האג, הולנד הולנד
 פטירה:  9 באפריל 2000 (בגיל 66) ישראל ישראל
 שם לידה:  Abraham Stahl 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1995 (כ־37 שנים)
 עיסוק:  איש חינוך מחבר ספרים בתחום החינוך, מורשת ישראל והלשון
 בת זוג:  שושנה וַלְק
 פרסים והוקרה:  פרס החינוך הארצי (1996)
 
אברהם שְטָאל (10 ביוני 1933 – 9 באפריל 2000) היה איש חינוך ישראלי, מחבר ספרים בתחום החינוך, מורשת ישראל והלשון.
מספריו

אלבום התמונות של המורה: זיכרונות מימי העלייה הגדולה, י' גולן, 1995
בין אדם לחברו, הקיבוץ המאוחד, 1977
ההדרכה בטיול, משרד החינוך והתרבות – אגף הנוער, תש"ן 1990
חכמי ישראל בספרד, משרד החינוך והתרבות – מינהל התרבות – האגף לתרבות תורנית, תשנ"ח
יהודי המזרח בספרותנו: קובץ סיפורים וביבליוגרפיה בצירוף מבוא על שילוב ספרותם של יהודי המזרח בתוכנית הלימודים, משרד החינוך והתרבות – המרכז לתוכניות לימודים, תשל"ד
לשון וחשיבה של תלמידים טעוני טיפוח בישראל, אוצר המורה, תשל"ז
מוצא המילים: מקורותיהן וגלגוליהן של המילים שבפינו, דביר, תשנ"ט 1999
מוצא השמות: מקורותיהם וגלגוליהם של השמות שלנו, דביר, תשס"ה 2005
מיזוג תרבותי בישראל, עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ו
מילון דו-לשוני אטימולוגי לערבית מדוברת לעברית, דביר, תשנ"ה 1995
משפחה וגידול ילדים ביהדות המזרח: מקורות, הפניות, השוואות, אקדמון, תשנ"ג
מתחים בינעדתיים בעם ישראל, תל אביב, עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ט 1979
תולדות יהודי מרוקו, המחלקה לתרבות תורנית, משרד החינוך, 1978 (הספר סרוק במלואו באתר הספרייה הלאומית)
עדות מספרות: לקט סיפורים, מעשיות עם ופתגמים ממקורות שבכתב ושבעל פה (עורך), עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ט 1979
פרקי אבות: לקט פירושים ושירים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, משרד החינוך והתרבות – המחלקה לתרבות תורנית, 1975
פתגמי עדות ישראל, עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ח 1978
שבת בשבתו, תרבות וחינוך, תשל"ז
תוכניות גרעין בעולם ובישראל: מה חייב בית הספר היסודי ללמד?, מחלקת הפרסומים – משרד החינוך, התרבות והספורט, תשנ"ז
יחד עם ישעיהו אילן וצבי שטיינר: מקדש מעט – קובץ מאמרים ושאלות עיצוב פנים של בתי כנסת, משרד החינוך, המחלקה לתרבות תורנית, תשל"ה
הערות שוליים

↑  פרסי החינוך למוסדות החינוך המצטיינים בישראל, התשע"ט - 2019. עמוד 80
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268330105171  BnF: cb14542979n (data)  GND: 1148363882  ISNI: 0000 0000 6657 3988  LCCN: n82271888  NTA: 198004842  SUDOC: 118363700  VIAF: 32235600   WorldCat (עם VIAF): 32235600
גאורגי גרצ'קו

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1931 לנינגרד ברית המועצות
 פטירה:  8 באפריל 2017 (בגיל 85) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית 
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות/רוסיה רוסיה
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית הבלטית (1955) 
 עיסוק בעבר:  מהנדס
 תקופת השירות:  1966–1985 (כ־19 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  134 יממות 20 שעות ו-32 דקות
 משימות
 סויוז 17,סויוז 26, סויוז T-14
 עיטורים
  (פעמיים)  (3 פעמים)
 
גאורגי מיכאלוביץ' גרצ'קו (ברוסית: Георгий Михайлович Гречко;‏ 25 במאי 1931, לנינגרד - 8 באפריל 2017) היה קוסמונאוט סובייטי שהשתתף בשלוש טיסות לחלל.
ביוגרפיה

גאורגי גרצ'קו נולד בלנינגרד שבברית המועצות. בקיץ 1941 הוא נשלח לסבתו בכפר באוקראינה הסובייטית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה השטח נכבש על ידי הנאצים וגאורגי הצעיר לא יכול היה לחזור להוריו. הוא חזר רק כעבור שנתיים, בשנת 1943. לאחר סיום לימודי הנדסה וקבלת תואר מהנדס מכונות בהצטיינות, גרצ'קו החל לעבוד במשרד לתכנון מערכות חלל בראשותו של סרגיי קורוליוב.
בשנת 1966 הוא התקבל ליחידה להכנת קוסמונאוטים הסובייטית. בין השנים 1968-1969 השתתף בתוכנית הירח הסובייטית במהלכה היה מתוכנן להנחית אדם על הירח. התוכנית בוטלה לאחר שהתברר שברית המועצות לא תצליח להשיג את ארצות הברית במרוץ.
ב-11 בינואר 1975 גרצ'קו טס לראשונה לחלל בחללית סויוז 17 (אלכסיי גוברב היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 4 וחזרו לכדור הארץ ב-9 בפברואר 1975. המשימה העיקרית של הצוות היה תיקון טלסקופ שהיה מותקן בתחנת חלל והצוות ביצע זאת בהצלחה.
ב-10 בדצמבר 1977 גרצ'קו טס לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 26 (יורי רומננקו היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 6 וגרצ'קו שהה בחלל מעל 96 יממות. במהלך טיסה זו גרצ'קו יצאה לחלל הפתוח. הוא חזר לכדור הארץ על חללית סויוז 27.
ב-17 בספטמבר 1985 גרצ'קו טס לחלל בפעם השלישית בחללית סויוז T-14 (ולדימיר ואסיוטין היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 7 וגרצ'קו שהה בחלל כ-9 יממות. הוא חזר לכדור הארץ על חללית סויוז T-13 ב-26 בספטמבר (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות).
בשנת 1985 גרצ'קו סיים את עבודת הדוקטורט. לאחר פרישתו מתוכנית החלל גרצ'קו המשיך לעבוד במכוני מחקר בתחום הפיזיקה.
בשנים 1977-1990 גרצ'קו היה מנחה של תוכנית מדע בטלוויזיה הסובייטית. בשנת 2011 הוא הצטלם בסרט תיעודי על חייו "אני גאורגי גרצ'קו, הייתי בחלל ומאמין באלוהים".
בשנת 2006 הוא השתתף במשלחת שיצאה לסיני במטרה למצוא שרידים של חללית שזוהו על ידי זכריה סיטשין. הממצאים הראו שזיהוי היה שגוי.
ב-8 באפריל 2017 הוא נפטר וב-11 באפריל נקבר בשדרת הקוסמונאוטים בבית העלמין טרויקורובסקויה (Троекуровское кладбище) שבמוסקבה.
הערות שוליים

↑  На Троекуровском кладбище прощаются с Георгием Гречко
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811475731205606  GND: 1051679109  ISNI: 0000 0000 6980 0218  LCCN: n84035302  LNB: 000274586  NTA: 128955945  SUDOC: 243836872  VIAF: 286215437   WorldCat (עם VIAF): 286215437
סקרמנטו קינגס

סקרמנטו קינגס (באנגלית: Sacramento Kings) היא קבוצת כדורסל מהעיר סקרמנטו שבקליפורניה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הפסיפי שבאזור המערב, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם גולדן ואן סנטר. בעונת 1950/1951, בעת שנקראה רוצ'סטר רויאלס, זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA היחידה בתולדותיה.
לאורך שנות פעילותו שינה המועדון את שמו מספר פעמים, עקב מעברי בעלויות והחלפה של מושבו העירוני. מאז הקמתה שיחקה הקבוצה בערים רוצ'סטר (1923–1957), סינסינטי (1957–1972), קנזס סיטי (1972–1985) סקרמנטו (מאז 1985 ועד היום).
היסטוריה > הקמה ושנותיה ברוצ'סטר

פעילות המועדון החלה בשנות העשרים במאה העשרים כקבוצת כדורסל ברוצ'סטר (מינסוטה), קבוצה עצמאית וחצי-מקצוענית שנשאה את השם רוצ'סטר סיגרמס. ב-1944 אימצה הקבוצה את היכל הספורט "אדגרטון-פארק" כאולמה הביתי והכינוי "סיגרמס", שמה של חברה לממכר משקאות חריפים שנתנה חסות לקבוצה, הוחלף ל"פְּרוֹס".
ב-1945 ליגת ה-NBL הציעה לקבוצה להצטרף למפעל בניגוד לעמדת נותני החסות, מה שהוביל את לס האריסון, מנהל הקבוצה ומאמנה, לקחת על עצמו את הבעלות. תחתיו חברה הקבוצה לליגה כמועדון "רוצ'סטר רויאלס", כאשר השם נבחר במשאל תושבים.
בשנת 1948, לאחר שלוש שנים מוצלחות במפעל בהן שלוש סדרות גמר ואליפות ליגה בודדת ב-1946, עבר המועדון לליגת ה-BAA המתחרה. עם סיום שנת פעילותה הראשונה של הקבוצה במסגרת הליגה, ליגות ה-BAA וה-NBL התאחדו להקמת ה-NBA והרויאלס חברו לליגה החדשה. בששת שנותיה הראשונות במסגרת החדשה (1950–1956) הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף פעם אחר פעם ואף לזכות באליפות בעונת 1950/1951. ב-1955 העביר המועדון את משחקיו הביתיים לרוצ'סטר וור ממוריאל.
היסטוריה > סינסינטי

בתחילת עונת 1957/1958, עקב הפסדים כספיים, עזבה הקבוצה את מדינת ניו יורק לעיר סינסינטי שבמדינת אוהיו והמועדון עבר לשחק בהיכל סינסינטי גרדנס.
שחקנה המוביל של הקבוצה מזה שלוש עונות, מוריס סטוקס, לקה בסופה של אותה העונה בשבץ שהשאיר אותו משותק, לאחר שנחבט בראשו במהלך אחד ממשחקי הקבוצה. מספר שחקנים עזבו את הקבוצה בעקבות התקרית והמועדון החליף בעלות. ג'ק טוויימן, כוכב מקומי וחברו ואפוטרופוסו לעתיד של סטוקס, נטל אז את ההובלה על הקבוצה. לימים היה לחבר היכל התהילה.
בשנותיו של המועדון סינסינטי כיכב חבר היכל התהילה לעתיד, הגארד אוסקר "ביג או" רוברטסון. רוברטסון היה השחקן היחיד שהחזיק בממוצע של טריפל דאבל בעונה שלמה עד ראסל ווסטברוק בעונת 2016/2017 (עשה זאת 4 פעמים במצטבר). רוברטסון נבחר על ידי הרויאלס בדראפט 1960 ושיחק במדי הקבוצה 10 עונות רצופות, כאשר לצידו במשך 6 עונות (69-63) כיכב הפורוורד ג'רי לוקאס, חבר נוסף בהיכל התהילה. בהנהגתו של רוברטסון הפכה הקבוצה לטוענת רצינית לכתר ובמשך שש עונות רצופות (67-62) העפילו הרויאלס לפלייאוף. בחלוף השנים חלה התדרדרות הדרגתית בקבוצה, שב-1966 החליפה בעלים, ולאחר שבמשך 3 שנים נעצרה בשלב הבתים הראשון של הפלייאוף (67-64), בשנים 1968–1970 כבר נעדרה הקבוצה כליל מהפלייאוף. בדראפט 1970 בחרה הקבוצה בשחקן היכל התהילה לעתיד נייט ארצ'יבלד, ששיחק במועדון 6 עונות רצופות והראה יכולת אישית גבוהה, אולם הצליח להוביל את המועדון לפלייאוף פעם אחת בלבד בעונת 1974/1975, לראשונה מאז 1966.
היסטוריה > קנזס סיטי / אומהה

ב-1972 נמכר המועדון ועבר מסינסינטי. בין השנים 1972–1975 נערכו משחקיה הביתיים של הקבוצה לסירוגין בשתי ערים שונות - באולמה העירוני של קנזס סיטי שבמדינת מיזורי ושל אומהה ממדינת נברסקה. לפיכך, כונה המועדון קנזס סיטי/אומהה קינגס. השם קינגס (מלכים) במקום רויאלס (מלכותיים) נבחר לאחר המעבר, כיוון שבעיר קנזס הייתה כבר קבוצה בליגת הבייסבול ששמה רויאלס.
בשנת 1974 הועבר אולמה העירוני בקנזס סיטי להיכל קמפר ארנה, וב-1975 החלה הקבוצה לקיים את משחקיה הביתיים בלעדית שם. בתקופה בה ישב המועדון בקנזס היו הקינגס קבוצה בינונית וטור הניצחונות שלהם נע בין 48 בעונת השיא לבין 30 בעונת השפל, כשהם מעפילים חמש פעמים לפלייאוף.
היסטוריה > שנות ה-80

עונת 1980/1981 נרשמה כעונה מוצלחת למועדון. הקבוצה אמנם חתמה את העונה הסדירה במאזן שלילי (40–42), אך השכילה להעפיל לגמר המערב שם הודחה על ידי יוסטון רוקטס. ב-1983 נרכש המועדון על ידי קבוצת משקיעים מקליפורניה ובתחילת עונת 1985/1986 עברה הקבוצה לשחק בעיר סקרמנטו שבקליפורניה.
היסטוריה > שנות ה-90

במושבם החדש, סקרמנטו, הקינגס דשדשו בליגה, ובמשך תשע שנים רצופות, מזמן המעבר ועד לעונת 1995/1996, נעדרו ממשחקי הפלייאוף. בפרק זמן זה הצליחה הקבוצה לצבור למעלה משלושים ניצחונות במסגרת העונה הרגילה פעם אחת בלבד. בשנת 1996 הקבוצה בהנהגת מיץ' ריצ'מונד הצליחה אומנם להעפיל לשלב הפלייאוף, אך כשלה במשחקי הפלייאוף. באותה העונה החליף המועדון בעלות פעם נוספת - משפחת מעלוף רכשה את הקבוצה בשנות התשעים והייתה הבעלים שלה עד 2013. בשתי העונות העוקבות לאחר חילופי הבעלות נדמה היה כי הקבוצה חזרה לסורה, כאשר כשלה פעמיים נוספות בהעפלה לשלבי הפלייאוף, אך ההצלחה לא אחרה לבוא. סדרה של חיזוקים בסגל הקבוצה עם צירוף בחירת הדראפט, הרכז  ג'ייסון ויליאמס, החתמתו של הסנטר ולאדה דיבאץ, צירופו של הפורוורד כריס ובר בטרייד ששלח את כוכב הקבוצה מיץ' ריצ'מונד לוושינגטון ויזארדס, והחתמה של פג'ה סטויאקוביץ' הסרבי הביאה לתפנית. הסגל החדש החל קוצר הצלחות כבר בעונת 1998/1999 המקוצרת, אשר בסיומה חזר המועדון להשתתף בפלייאוף.
היסטוריה > שנות ה-2000

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מ-1999 ואילך הצליח המועדון להעפיל לפלייאוף עונה אחר עונה. במהלך שתי עונות עוקבות, לאחר הבאת מייק ביבי במקומו של ג'ייסון ויליאמס, אף הצליחה הקבוצה להגיע לגמר המערב בעונת 2001/2002, בו הודחו על ידי האלופה המכהנת, לוס אנג'לס לייקרס, בסדרה צמודה של שבעה משחקים. סדרה של פציעות בקרב שחקני מפתח הביאה לירידה ביכולת הקבוצה בשנים הבאות. שנת 2006 הייתה העונה האחרונה בה העפילה הקבוצה לפלייאוף.
בדראפט ה-NBA 2009 בחרה סקרמנטו בבחירה ה-23 את עומרי כספי, אשר באותו הקיץ חתם על חוזה בקבוצה ובכך הפך לשחקן הישראלי הראשון בתולדות ה-NBA. כספי שיחק בסקרמנטו בין השנים 2009–2011, ולאחר מכן בין השנים 2014–2017. בשנה לאחר מכן הקבוצה בחרה בדמרקוס קאזינס בדראפט, והוא כיכב במדיה 7 עונות עד 2017, אך לא הצליח להוביל אותה לפלייאוף.
את עונת 2018/2019 סיימו הקינגס במקום התשיעי באזור המערבי, עם מאזן שלילי 39–43, ובכך נותרו מחוץ לפלייאוף ה-NBA בפעם ה-13 ברציפות. באותה עונה בלטו בקבוצה השחקנים באדי הילד, דיארון פוקס, מרווין באגלי והריסון בארנס.
בדראפט 2020 ב-NBA בחרו הקינגס בבחירה ה-12 בטייריס הליברטון, ובסיום עונת 2020/2021 הפך הליברטון לאחד השחקנים הטובים בקבוצה ולאחד מהשחקנים הטובים והמועילים שיצאו מאותו הדראפט, לאחר שסיים עם ממוצע של 13.0 נקודות למשחק, עונה לאחר מכן, בעונת 2021/2022  פתח את העונה בצורה מצוינת והעמיד ממוצע של 14.4 נקודות למשחק, אך בפברואר 2022 באחד מהמהלכים המפתיעים שבוצעו על ידי הקבוצה הועבר הליברטון לאינדיאנה פייסרס תמורת דומנטאס סאבוניס. מהלך זה זכה לביקורת תחילה, אך עם הזמן הוכיח את עצמו והצליח להביא את סקרמנטו קינגס לפלייאוף, לראשונה מזה 16 שנה.
סמלי הקבוצה

לוגו הקבוצה בין השנים 1945–1957
לוגו הקבוצה בין השנים 1957–1971
לוגו הקבוצה בעונת 1971/1972
לוגו הקבוצה בין השנים 1972–1975
לוגו הקבוצה בין השנים 1975–1985
לוגו הקבוצה בין השנים 1985–1994
לוגו הקבוצה בין השנים 1994–2016
לוגו הקבוצה מאז שנת 2016
מאמני הקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
להצגת טבלת מאמני הקבוצה לחצו על "הצגה" משמאל           
| מאמן | שנים | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | הישגים |  |  |
| מאמן | שנים | משחקים | ניצחונות | הפסדים |  % הצלחה | משחקים | ניצחונות | הפסדים |  % הצלחה | הישגים |  |  |
| לס האריסון | 1948–1955 | 476 | 295 | 181 | 0.620 | 38 | 19 | 19 | 0.500 | זכייה באליפות ה-NBA‏ (1951) |  |  |
| בובי וונזר | 1955–1958 | 234 | 98 | 136 | 0.419 | 2 | 0 | 2 | 0.000 | — |  |  |
| טום מרשל | 1958–1960 | 129 | 35 | 94 | 0.271 | — | — | — | — | — |  |  |
| צ'ארלס וולף | 1960–1963 | 239 | 118 | 121 | 0.494 | 16 | 7 | 9 | 0.438 | — |  |  |
| ג'ק מקמהון | 1963–1967 | 321 | 187 | 134 | 0.583 | 23 | 8 | 15 | 0.348 | — |  |  |
| אד ג'וקר | 1967–1969 | 164 | 80 | 84 | 0.488 | — | — | — | — | — |  |  |
| בוב קוזי | 1969–1973 | 348 | 141 | 207 | 0.405 | — | — | — | — | — |  |  |
| דראף יאנג | 1973 | 4 | 0 | 4 | 0.000 | — | — | — | — | — |  |  |
| פיל ג'ונסון | 1973–1978 | 341 | 155 | 186 | 0.455 | 6 | 2 | 4 | 0.333 | זכייה בפרס מאמן העונה (1975) |  |  |
| לארי סטאברמן | 1978 | 45 | 18 | 27 | 0.400 | — | — | — | — | — |  |  |
| קוטון פיטסימונס | 1978–1984 | 492 | 248 | 244 | 0.504 | 26 | 9 | 17 | 0.346 | זכייה בפרס מאמן העונה (1979) |  |  |
| ג'ק מקיני | 1984 | 9 | 1 | 8 | 0.111 | — | — | — | — | — |  |  |
| פיל ג'ונסון (2) | 1984–1987 | 201 | 81 | 120 | 0.403 | 3 | 0 | 3 | 0.000 | — |  |  |
| ג'רי ריינולדס | 1987 | 36 | 15 | 21 | 0.417 | — | — | — | — | — |  |  |
| ביל ראסל | 1987–1988 | 58 | 17 | 41 | 0.293 | — | — | — | — | — |  |  |
| ג'רי ריינולדס (2) | 1988–1990 | 134 | 41 | 93 | 0.306 | — | — | — | — | — |  |  |
| דיק מוטה | 1990–1991 | 161 | 48 | 113 | 0.298 | — | — | — | — | — |  |  |
| רקס יוז | 1991–1992 | 57 | 22 | 35 | 0.386 | — | — | — | — | — |  |  |
| גארי סנט ג'ין | 1992–1997 | 395 | 159 | 236 | 0.403 | 4 | 1 | 3 | 0.250 | — |  |  |
| אדי ג'ורדן | 1997–1998 | 97 | 33 | 64 | 0.340 | — | — | — | — | — |  |  |
| ריק אדלמן | 1998–2006 | 624 | 395 | 229 | 0.633 | 69 | 34 | 35 | 0.493 | — |  |  |
| אריק מוזלמן | 2006–2007 | 82 | 33 | 49 | 0.402 | — | — | — | — | — |  |  |
| רג'י ת'יאוס | 2007–2008 | 106 | 44 | 62 | 0.415 | — | — | — | — | — |  |  |
| קני נאט | 2008–2009 | 58 | 11 | 47 | 0.190 | — | — | — | — | — |  |  |
| פול וסטפאל | 2009–2012 | 171 | 51 | 120 | 0.298 | — | — | — | — | — |  |  |
| קית' סמארט | 2012–2013 | 141 | 48 | 93 | 0.340 | — | — | — | — | — |  |  |
| מייקל מלון | 2013–2014 | 106 | 39 | 67 | 0.368 | — | — | — | — | — |  |  |
| טיירון קורבין | 2014–2015 | 28 | 7 | 21 | 0.250 | — | — | — | — | — |  |  |
| ג'ורג' קארל | 2015–2016 | 112 | 44 | 68 | 0.393 | — | — | — | — | — |  |  |
| דייוויד ייגר | 2016–2019 | 246 | 98 | 148 | 0.398 | — | — | — | — | — |  |  |
| לוק וולטון | 2019–2021 | 161 | 68 | 93 | 0.422 | — | — | — | — | — |  |  |
| אלווין ג'נטרי | 2021–2022 | 65 | 24 | 41 | 0.369 | — | — | — | — | — |  |  |
| מייק בראון | 2022–הווה | 164 | 94 | 70 | 0.573 | 7 | 3 | 4 | 0.429 | זכייה בפרס מאמן העונה (2023) |  |  |
מנהלי הקבוצה (ג'נרל מנג'רים)

| ג'נרל מנג'ר | תקופה | הישגים |
| --- | --- | --- |
| לס האריסון | 1948–1958 | זכייה באליפות ה-NBA‏ (1951) |
| פפר וילסון | 1958–1969 | – |
| ג'ו אקסלסון | 1969–1979 | זכייה בפרס מנהל העונה (1973) |
| ג'ון בגזוס | 1979–1980 | – |
| ג'ף כהן | 1980–1982 | – |
| ג'ו אקסלסון | 1982–1988 | – |
| ביל ראסל | 1988–1989 | – |
| ג'רי ריינולדס | 1989–1994 | – |
| ג'ף פיטרי | 1994–2013 | 2 זכיות בפרס מנהל העונה (1999, 2001) |
| פיט ד'אלסנדרו | 2013–2015 | – |
| ולאדה דיבאץ | 2015–2020 | – |
| מונטה מקנייר | 2020–הווה | זכייה בפרס מנהל העונה (2023) |
הישגים ופרסים > שיאים למשחק בודד

חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
נקודות: 59, ג'ק טוויימן מול מיניאפוליס לייקרס, 15 בינואר 1960.
ריבאונדים: 40, ג'רי לוקאס מול פילדלפיה 76', 29 בפברואר 1964.
אסיסטים: 22, אוסקר רוברטסון מול סירקיוז נשיונלס (1961) ומול ניו יורק ניקס (1966).
חטיפות: 8, סם לייסי (1975), דני איינג' (1989), כריס ובר (2001) ודאג כריסטי (2002).
חסימות: 9, דוויין קוסוול (1991), מייקל סטיוארט (1998) וכריס ובר (1999).
שלשות: 11, באדי הילד מול בוסטון סלטיקס, 25 בנובמבר 2019. 

(השיא הקודם היה של 9 שלשות, עומרי כספי מול גולדן סטייט ווריירס ב-29 בדצמבר 2015).
הישגים ופרסים > שיאי קריירה בקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024, ומתייחסים לעונה הסדירה בלבד. חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נקודות: 1. אוסקר רוברטסון - 22,009  2. ג'ק טוויימן - 15,840  3. מיץ' ריצ'מונד - 12,070  4. נייט ארצ'יבלד - 10,894  5. דיארון פוקס - 9,940 |  ריבאונדים: 1. סם לייסי - 9,353  2. ג'רי לוקאס - 8,876  3. אוסקר רוברטסון - 6,380  4. ויין אמברי - 6,257  5. ג'ק טוויימן - 5,424 |  אסיסטים: 1. אוסקר רוברטסון - 7,731  2. סם לייסי - 3,563  3. נייט ארצ'יבלד - 3,499  4. דיארון פוקס - 2,870  5. רג'י ת'יאוס - 2,809 |  חטיפות: 1. סם לייסי - 950  2. דאג כריסטי - 717  3. מיץ' ריצ'מונד - 670  4. דיארון פוקס - 665  5. דמרקוס קאזינס - 661 |  חסימות: 1. סם לייסי - 1,098  2. לסייל תומפסון - 697  3. דוויין קוסוול - 695  4. דמרקוס קאזינס - 558  5. כריס ובר - 553 |  |  |  |
הישגים ופרסים > פרסים אישיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  MVP של העונה הסדירה אוסקר רוברטסון - 1964 רוקי העונה מוריס סטוקס - 1956  אוסקר רוברטסון - 1961  ג'רי לוקאס - 1964  פיל פורד - 1979  טייריק אוונס - 2010 השחקן השישי של העונה בובי ג'קסון - 2003 מנהל השנה ג'ו אקסלון - 1973  ג'ף פיטרי - 1999, 2001  מונטה מקנייר - 2023 מאמן השנה פיל ג'ונסון - 1975  קוטון פיטסימונס - 1979  מייק בראון - 2023 מאמנים במשחק האולסטאר בובי וונזר - 1957  ריק אדלמן - 2001 MVP של משחק האולסטאר אוסקר רוברטסון - 1961, 1964, 1969  ג'רי לוקאס - 1965  אדריאן סמית' - 1966  מיץ' ריצ'מונד - 1995 |  חמישיית העונה הראשונה אוסקר רוברטסון - 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969  ג'רי לוקאס - 1965, 1966, 1968  נייט ארצ'יבלד - 1973, 1975, 1976  כריס ובר - 2001 חמישיית העונה השנייה מוריס סטוקס - 1956, 1957, 1958  ג'ק טוויימן - 1960, 1962  ג'רי לוקאס - 1964, 1967  אוסקר רוברטסון - 1970  נייט ארצ'יבלד - 1972  פיל פורד - 1979  אוטיס בירדסונג - 1981  מיץ' ריצ'מונד - 1994, 1995, 1997  כריס ובר - 1999, 2002, 2003  פג'ה סטויאקוביץ' - 2004  דמרקוס קאזינס - 2015, 2016 חמישיית העונה השלישית מיץ' ריצ'מונד - 1996, 1998  כריס ובר - 2000  דיארון פוקס - 2023  דומנטאס סאבוניס - 2023 |  חמישיית ההגנה הראשונה דאג כריסטי - 2003 חמישיית ההגנה השנייה נורם ואן ליר - 1971  בראיין טיילור - 1977  סקוט ודמן - 1980  דאג כריסטי - 2001, 2002, 2004 חמישיית הרוקיז הראשונה ג'רי לוקאס - 1964  רון ביהייגן - 1974  סקוט ודמן - 1975  פיל פורד - 1979  קני סמית' - 1988  ליונל סימונס - 1991  בריאן גרנט - 1995  ג'ייסון ויליאמס - 1999  טייריק אוונס - 2010  דמרקוס קאזינס - 2011  באדי הילד - 2017  מרווין באגלי - 2019  טייריס הליברטון - 2021  קיגן מארי - 2023 חמישיית הרוקיז השנייה טרוויס מייס - 1991  וולט ויליאמס - 1993  טיוס אדני - 1996  הידו טורקוגלו - 2001  אייזיאה תומאס - 2012  וילי קאולי-סטיין - 2016  בוגדן בוגדנוביץ' - 2018 |  שחקנים במשחק האולסטאר בוב דייוויס - 1951–1954  ארני רייזן - 1952–1955  בובי וונזר - 1952–1956  ג'ק קולמן - 1955  מוריס סטוקס - 1956–1958  ריצ'י ריגן - 1957  ג'ק טוויימן - 1957–1960, 1962, 1963  ויין אמברי - 1961–1965  אוסקר רוברטסון - 1961–1970  ג'רי לוקאס - 1964–1969  אדריאן סמית' - 1966  טום ואן ארסדייל - 1970–1972  ג'וני גרין - 1971  נייט ארצ'יבלד - 1973, 1975, 1976  סם לייסי - 1975  סקוט ודמן - 1976, 1980  אוטיס בירדסונג - 1979–1981  מיץ' ריצ'מונד - 1993–1998  כריס ובר - 2000–2003  ולאדה דיבאץ - 2001  פג'ה סטויאקוביץ' - 2002–2004  בראד מילר - 2004  דמרקוס קאזינס - 2015–2017  דיארון פוקס - 2023  דומנטאס סאבוניס - 2023 |  |  |  |  |
הישגים ופרסים > שחקנים שמספר גופייתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | עמדה | שנים בקבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | נייט ארצ'יבלד | רכז | 1976-1970 |
| 2 | מיץ' ריצ'מונד | קלע | 1998-1991 |
| 4 | כריס ובר | פאוור פורוורד | 2005-1998 |
| 6 | האוהדים ("השחקן השישי") | - | 1985-הווה |
| 11 | בוב דייוויס | רכז | 1955-1948 |
| 12 | מוריס סטוקס | פאוור פורוורד | 1958-1955 |
| 14 | אוסקר רוברטסון | רכז | 1970-1960 |
| 16 | פג'ה סטויאקוביץ' | סמול פורוורד | 2006-1998 |
| 21 | ולאדה דיבאץ | סנטר | 2004-1998 |
| 27 | ג'ק טוויימן | סמול פורוורד | 1966-1955 |
| 44 | סם לייסי | סנטר | 1981-1970 |