20,000 מיל מתחת למים (סרט, 1954)
עלילה

עלילת הסרט מבוססת על הספר המביא את עלילותיו של קפטן נמו והצוללת שלו, נאוטילוס, מנקודת מבטו של אחד הנוסעים, פרופסור פייר ארונקס הצרפתי. הפרופסור נמצא בצוללת יחד עם משרתו הנאמן, קונסי וצייד לווייתנים בשם נד לנד.
הסרט נפתח בהצגת דף הפתיחה של הספר של ז'ול ורן המציג לצופה את המידע הבא: בשנת 1866 נפוצו שמועות על "מפלצת ימית" התוקפת אוניות באוקיינוס השקט. בסצנה הבאה נראית "מפלצת" המתקרבת לאונייה ומטביעה אותה. מכאן והלאה מתוארת העלילה העיקרית: בכיכר עיר הנמל סן פרנסיסקו, בעלי אוניות מבקשים לשכור מלחים להפלגה, אך המלחים חוששים מהמפלצת וההפלגות מתבטלות. מתעורר ויכוח בין הנמצאים בכיכר, האם יש מפלצת או לא. נד לנד, המחובק עם שתי נערות, לועג למאמינים בקיום המפלצת. הוא סופג מהלומות ממלח הטוען כי הוא ניצול מאונייה שננגחה על ידי המפלצת. פרופסור ארונקס ומשרתו קונסי נמצאים באותה עת בסן פרנסיסקו בדרכם לוועידה מדעית בסייגון, אך הפלגתם לווייטנאם מתבטלת. בזמן המתנתם הם מקבלים הזמנה מממשלת ארצות הברית להצטרף לשייט באוניית קרב שמטרתה לחקור האם נמצאת בים מפלצת או לא.
לאחר יותר משלושה חודשים של ניסיונות למצוא את המפלצת בים, מגיע למסקנה רב החובל כי אין בים מפלצת ומחליט לחזור לנמל האם. בלילה האחרון נד לנד חוגג עם הצוות תוך ניגון ושירה של נעימות איריות ולועג לכל: אין מפלצת. למחרת בבוקר הצוות צופה באונייה עולה באש וטובעת ומולה נחשפת ה"מפלצת". אוניית המלחמה של הצי האמריקאי פותחת בירי תותחים על המפלצת. ה"מפלצת", המתגלה כצוללת, מגיבה בהפלגה מהירה לכיוון אוניית המלחמה ובנגיחה בה מתחת לפני המים. האוניה שוקעת למצולות ים. שלושת הגיבורים - ארונקס, קונסי ונד לנד - עולים לסירת הצלה. עם התפזרות ערפילי הבוקר הם מגלים לידם את הצוללת. הם עולים על סיפונה, נכנסים לתוכה ולא מוצאים בה איש. מתברר כי כל הצוות יצא למסע לוויה של אחד מחבריהם בקרקעית האוקיינוס.
צוות הצוללת חוזר, נוסעינו מנסים לברוח מהם ללב הים. כאשר מסתבר להם כי הם עלולים לטבוע בים, בלית ברירה, הם שבים לצוללת. מפקד הצוללת "קפטן נמו" מציג את עמדתו לגבי הניצולים : "הים הביא אתכם לכאן ורק הים יקבל אתכם בחזרה, ליבשה לא תשובו". פרופסור ארונקס מוּכַּר לקפטן נמו מפרסומיו המדעיים וזוכה להערכה מיוחדת. קפטן נמו מספר לו על נפלאות הטבע במעמקי האוקיינוס. הידע הטכנולוגי של קפטן נמו בהפעלת הצוללת, בעזרת ידע אטומי (לא כמו בספר), עושים רושם רב על המדען הצרפתי. המדען סבור כי האנרגיה שהקפטן פיתח יכולה לסייע לאנושות. קפטן נמו מדגיש יותר את אוצרות הטבע והמזון באוקיינוס, היכולים להציל את האנושות מחרפת רעב. חבריו של הפרופסור הצרפתי מודאגים מהעדר החופש בשל כליאתם בצוללת. קפטן נמו מצרף אותם למשלחות איסוף המזון בקרקעית הים. נד מנסה לקחת מטמון מאוניה טבועה וכמעט נפגע מכריש.
לאחר הפלגה של 10,000 מיל הצוללת מגיעה למושבת העונשים רורה פנטה (Rura Penthe). שם הוא צופה באסירים המעמיסים על אוניית משא מינרליים ליצור נשק. קפטן נמו מתוודה שהוא וצוותו היו גם אסירים במושבה כזאת. בלילה הצוללת נוגחת את האוניה המובילה מינרלים ומטביעה אותה. המדען הצרפתי מאשים אותו ברצח צוות האוניה. קפטן נמו משיב לו כי הציל את האנושות מתוצאות השימוש בנשק זה. עם זאת הוא מוסיף כי גם מימש את רגש הנקמה הפועם בקרבו.
הם מגיעים לחופי גינאה החדשה. יורדים לחוף והילידים תוקפים אותם ורודפים אחריהם עד הצוללת. קפטן נמו מפעיל "מעגלים" חשמליים ומניס את הילידים. הצוללת יורדת למעמקים. צוותה יוצא למסע ציד בקרקעית הים. קפטן נמו מותקף על ידי בעל חיים ימי ונד מציל אותו.
נאוטילוס מגיעה לבסיס האם שלה "וולקניה", אי הר געש לא פעיל באוקיינוס האטלנטי. הוא מתכנן לשחרר את המדען הצרפתי כדי שיציג בפני העולם את חידושיו לטובת האנושות, אבל זה מאוחר. אוניות מלחמה אמריקאיות מקיפות את הצוללת. הצוללת חומקת בתעלה תת-ימית לבסיסה בהר הגעש הכבוי "וולקניה".
שלושת נוסעינו נסים מהצוללת, עולים על שיפולי הר הגעש הכבוי, מוצאים סירה וחוזרים לציוויליזציה. בדרך הם צופים בפיצוץ ענק של הר הגעש עם הצוללת והצוות בתוכו. המילים האחרונות של קפטן נמו לפרופסור ארונקס הם: " יש תקוה לעתיד. וזאת כאשר העולם יהיה מוכן לחיים חדשים וטובים יותר".