דויד פיסארו
קריירת משחק

פיסארו החל את הקריירה במדי קבוצת הנוער של סנטיאגו וונדררס. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת 1997, ושיחק במדיה במשך שתי עונות.
לאחר שירד עם סנטיאגו לליגת המשנה בעונתו השנייה בקבוצה, עבר פיסארו בגיל 19 בלבד לאודינזה מהסרייה א'. מאמן הקבוצה דאז, לואיג'י דה קאניו, לא העניק לפיסארו הזדמנויות רבות, ולאחר עונה וחצי בהן צבר תשע הופעות ליגה בלבד, הושאל חזרה למולדתו לקבוצת אוניברסידד דה צ'ילה. בחצי עונה במדיה כבש פיסארו שער ליגה אחד בשש הופעות. הוא שב לקבוצה לקראת עונת 2001/2002, תחת המאמן האנגלי רוי הודג'סון, הוסט פיסארו לעמדת הקשר המרכזי, והיה לשחקן הרכב משמעותי עבור הקבוצה. גם החלפתו של הודג'סון בג'אמפיירו ונטורה באמצע העונה לא פגעה בתפקודו ובהופעותיו של פיסארו, ששמר על מקומו כשחקן הרכב במרכז הקישור.
הגעתו של המאמן לוצ'אנו ספאלטי לקראת עונת 2002/2003 הייתה לרגע מכריע בקריירה של פיסארו באודינזה. תחת המאמן החדש הפגין פיסארו יכולת גבוהה (כולל שיא קריירה של שבעה שערי ליגה ב-33 משחקים כבר באותה העונה), הוביל את מרכז הקישור של הקבוצה, עד שבסיומה של עונת 2004/2005 הגיעה אודינזה למקום הרביעי בליגה, שמשמעותו הופעת בכורה בליגת האלופות עבור המועדון.
היכולת של פיסארו במדיה של אודינזה הביאה לעניין רב בשחקן מצד קבוצות בכירות ביבשת. ב-14 ביולי 2005, לאחר חמש עונות במדי אודינזה, נמכר פיסארו לאינטר מילאנו של המאמן רוברטו מאנצ'יני תמורת סכום של כ-10 מיליון אירו ומחצית מכרטיס השחקן של גוראן פאנדב. פיסארו זכה בתואר הראשון בקריירה באחד ממשחקיו הראשונים בקבוצה, כשעלה מהספסל לאחר כשעה בניצחונה של אינטר 1-0 על יובנטוס בהארכה בסופר קאפ האיטלקי. עם זאת, פיסארו לא הצליח להשתלט על המקום בהרכב, אותו תפס חואן סבסטיאן ורון, וסיים את העונה עם שער בודד ב-24 הופעות ליגה. באותה העונה זכה פיסארו עם קבוצתו באליפות איטליה (אינטר סיימה שלישית בטבלת הליגה, אך בעקבות המסקנות מפרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 נרשמה כזוכה באליפות לאותה העונה) ובגביע האיטלקי, בו פתח פיסארו בצמד משחקי הגמר שבסיומם גברה אינטר 4-2 על רומא בסיכום שני משחקים.
לאחר עונה אחת בלבד באינטר, ולקראת עונת 2006/2007 בסרייה א', עבר פיסארו לרומא, שם שב לשתף פעולה עם מאמנו האחרון באודינזה, לוצ'אנו ספאלטי. פיסארו לא שותף בניצחונה של רומא 1-0 על קבוצתו לשעבר אינטר בסופר קאפ האיטלקי, אך הפך בהמשך העונה לשחקן הרכב קבוע במדי רומא, שסיימה את העונה כסגנית האלופה אחרי אינטר. השתיים נפגשו גם לצמד משחקי גמר הגביע האיטלקי, שבסיומם זכתה רומא בגביע עם ניצחון 7-4 בסיכום שני המשחקים. במשחק הראשון, בו גברה רומא 6-2 על אינטר, פתח פיסארו בהרכב. הוא עלה מהספסל לאחר כשעה במשחק הגומלין. עונה אחר כך נפגשו רומא ואינטר בפעם השלישית ברציפות בגמר הגביע האיטלקי, ולאחר שנכלל בצד המנצח בשני משחקי הגמר הקודמים, עשה זאת פיסארו שוב כשעלה בהרכב בניצחון קבוצתו 2-1 במשחק הגמר. הייתה זו זכייה שלישית ברציפות עבורו בגביע, ובפעם השנייה ברציפות סיימה רומא עם פיסארו כסגנית האלופה.
בעונת 2011/2012, בה הגיע לקבוצה המאמן לואיס אנריקה, איבד פיסארו את מקומו בהרכב ובחצי עונה רשם שבע הופעות ליגה בלבד. ב-31 בינואר 2012 הושאל פיסארו למנצ'סטר סיטי של המאמן רוברטו מאנצ'יני, מאמנו לשעבר באינטר. הוא ערך חמש הופעות ליגה בלבד עד לתום העונה, והיה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות אנגליה. לאחר תקופת ההשאלה בסיטי לא שב פיסארו לשחק ברומא, בה שיחק בסך הכול במשך חמש וחצי עונות, בהן צבר קרוב ל-150 הופעות ליגה.
לקראת עונת 2012/2013 שב פיסארו לשתף פעולה עם מאמנו לשעבר ברומא, וינצ'נצו מונטלה, כשחתם במדי פיורנטינה. במשך שלוש עונות רצופות היה פיסארו לשחקן הרכב במדי הקבוצה שסיימה שלוש פעמים רצופות במקום הרביעי בליגה. בעונת 2013/2014 אף סייע לפיורנטינה להעפיל לגמר הגביע האיטלקי, שם פתח בהרכב בהפסדה של פיורנטינה 3-1 לנאפולי. בסך הכול רשם פיסארו 83 הופעות ליגה במדי פיורנטינה, וכבש במדיה ארבעה שערים.
לקראת עונת 2015/2016 חזר פיסארו לקבוצת נעוריו סנטיאגו וונדררס, 17 שנים לאחר שעזב. הוא ערך שמונה הופעות ליגה באותה העונה, שבסיומה שוחרר מהמועדון והיה לשחקן חופשי.
ב-31 בינואר 2017 חתם פיסארו באוניברסידד דה צ'ילה.