זיגמונט קרשינסקי
קורות חיים > מסעות ספרותיים

חלק ניכר מזמנו של קרשינסקי בז'נבה התחלק בין נוכחות בהרצאות באוניברסיטה, שיעורים פרטיים וחיי חברה. עד מהרה למד לדבר בצרפתית שוטפת. שהותו בז'נבה עזרה לעצב את אישיותו. זמן קצר לאחר הגעתו לז'נבה, בתחילת נובמבר 1829, פגש קרשינסקי את העיתונאי והסופר לעתיד הנרי ריב (אנ'), בנו של רופא ששהה בשווייץ כדי ללמוד פילוסופיה וספרות. הצעיר האנגלי המוכשר, שחיבר שירה רומנטית נסערת, עורר השראה רבה בקרשינסקי הצעיר. הם התיידדו במהירות והחליפו מכתבים שדנו באהבתם לספרות קלאסית ורומנטית.
בתחילת 1830 פיתח קרשינסקי רגשות רומנטיים כלפי הנרייטה וילן (Henrietta Willan), בתו של סוחר אנגלי עשיר. מערכת יחסים זו עוררה השראה ליצירות עתידיות של קרשינסקי. ב-11 באוגוסט 1830 פגש קרשינסקי את אדם מיצקביץ', דמות ראשית בתנועה הרומנטית בפולין (אנ'), והמשורר הגדול ביותר של פולין. השיחות הנרחבות של קרשינסקי עם מיצקביץ', שהקסים את קרשינסקי ברוחב הידע שלו, היו חיוניות ועוררו השראה בקרשינסקי לשפר את הטכניקות הספרותיות שלו. מ-14 באוגוסט עד 1 בספטמבר 1830 הם נסעו יחד להרי האלפים הגבוהים (אנ'); קרשינסקי תיאר זאת ביומנו; בהיותו כותב מכתבים פורה, הוא כתב על הטיול הזה גם במכתב לאביו, שתאריכו 5 בספטמבר 1830.
בסביבות תחילת נובמבר 1830 עזב קרשינסקי את ז'נבה ונסע לאיטליה, וביקר במילאנו, פירנצה ורומא. ברומא, לאחר שקיבל ידיעות על פרוץ מרד נובמבר בפולין, הוא הפסיק את נסיעתו וחזר לז'נבה. הוא סיים רומן היסטורי, אגאי-חאן (פו'), המגולל את סיפורם של הצאריצה והמצביאה מרינה מנישק, שנחשב ליצירתו המשמעותית ביותר באותה תקופה. בעצת אביו, שהתנגד למרד נגד האימפריה הרוסית (הוא הפך לגנרל רוסי), הוא לא נסע לפולין כדי להשתתף במרד - לצערו הנצחי מאוחר יותר. במאי 1832 יצא לפולין, בדרך שוב ביקר באיטליה (מילאנו, ורונה, ויצ'נצה, פדובה, ונציה), אחר כך באינסברוק ובווינה, ולבסוף באמצע אוגוסט 1832 הגיע לוורשה. במהלך המסע ההוא, הוא התייעץ בוונציה עם רופא העיניים פרידריך ייגר (אנ') בנוגע למחלת העיניים שלו שצצה, שתמשיך לאורך השנים הבאות, והפכה לאחת הסיבות להתבוננות הגוברת שלו פנימה.
לאחר שהתאחד עם אביו זמן קצר לאחר מכן, הם נסעו יחד לסנקט פטרבורג, שם נפגש באוקטובר עם הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. קרשינסקי האב ניסה לארגן לבנו קריירה דיפלומטית באימפריה הרוסית, אך זיגמונט לא היה מעוניין והסתפק לנסוע שוב מחוץ לפולין. במרץ 1833 הוא עזב את סנקט פטרבורג ולאחר שביקר בוורשה ובקרקוב נסע פעם נוספת לאיטליה, שם שהה עד 19 באפריל 1834. בתקופה זו נוצרה מה שכנראה היא יצירתו המפורסמת ביותר, הדרמה "הקומדיה הבלתי אלוהית (אנ')" (Nie-Boska komedia), שנכתבה כנראה בין הקיץ לסתיו 1834.
ברומא, קרשינסקי התאהב ביואנה בוברובה (פו'). אף על פי שהקשר נמשך כמה שנים, הוא לא הביא לנישואים (בכל מקרה, בוברובה כבר היה נשואה). איתה ועם בעלה תאודור יצא קרשינסקי באביב 1834 לטיול נוסף באיטליה. באותו קיץ פגש את אביו בבאד קיסינגן, ואז נסע לוויסבאדן ולבאד אמס. בסתיו הוא ביקר בפרנקפורט ובמילאנו, ועד נובמבר חזר לרומא. באביב בשנה שלאחר מכן הוא ביקר בנאפולי, פומפיי, סורנטו ולאחר מכן בפירנצה. בתקופה זו הוא סיים יצירה מרכזית נוספת, הדרמה "אירידיון (אנ')", שאותה החל לכתוב מוקדם יותר, בסביבות 1832 או 1833. ביציאה מפירנצה ביוני 1835, הוא פגש את בוברובה בקיסינגן, ואז נסע איתה לבאד אישל ולטריאסטה, ולאחר מכן המשיך לבדו לווינה, אליה הגיע בינואר 1836. אחר כך נסע למילאנו ולפירנצה, ושוב לרומא. ברומא, במאי אותה שנה, הוא פגש והתיידד עם דמות ספרותית מרכזית נוספת בפולין, יוליוש סלובצקי. בקיץ 1836 חזר לקיסינגן וביקר בגרפנברג (אנ'), שם פגש שוב את אביו. בנובמבר חזר לווינה, שם שהה עד יוני 1837. באותו קיץ ביקר בקיסינגן ובפרנקפורט אם מיין, ולאחר מכן חזר בספטמבר לווינה.
החמרה בבריאותו מנעה ממנו לחדש את מסעותיו עד מאי 1838, אז נסע לאולומואוץ ולזלצברון (אנ'), ואז חזר לפולין ביוני וביקר באחוזות משפחתיות באופינוגורה גורנה. זמן קצר לאחר מכן נסע לוורשה ולאחר מכן לגדנסק. ספטמבר סימן את סוף הרומן שלו (שאביו התנגד לו) עם יואנה בוברובה. ב-1 בספטמבר 1838, יחד עם אביו, הוא יצא שוב לאיטליה (ונציה, פירנצה, רומא ונאפולי). ברומא פגש שוב את יוליוש סלובצקי.