stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העגלה הירוקה (רומן)
בסיס עובדתי

סיפורו של אלכסנדר קוזאצ'ינסקי התבסס על סיפור הנעורים של יבגני קטאייב (פטרוב) (מחבר משותף של הרומנים שנים עשר הכיסאות ועגל הזהב) וקוזאצ'ינסקי. קטאייב (פטרוב) הפך לאב-טיפוס של וולודיה פטריקייב, וקוזאצ'ינסקי הפך לגנב הסוס הנאה.
אלכסנדר קוזאצ'ינסקי שימש כמפקח חקירות פליליות במחוז הבלטי. הוא עזב את השירות, וחטף יחד עם עריק, קולונל גרמני גאורג פך, עגלת משא עם תבואה, שנועדה לשחד את ראש מחלקת המשטרה הבלטית. הוא ארגן כנופיה, שכללה רוסים ממוצא גרמני ואנשי צבאו של קולצ'ק לשעבר. החבורה, עם יותר מ-20 חברים, הייתה ממוקמת באזור הכפר לוסטדורף, שתושביו האנטי-סובייטים תמכו בשודדים. אלכסנדר קוזאצ'ינסקי תכנן וכיוון באופן אישי את התקיפות המזוינות על משרדים אזוריים, רכבות ובעלי חוות משגשגות. הוא נהנה מסמכות רבה בקרב השודדים והאוכלוסייה המקומית, בעיקר בקרב נשים.
בשנת 1922, בעת שניסה למכור סוסים שנגנבו ממרפאת מחלקת החי"ר ה-51 בשוק סטארוקוני באודסה, קוזאצ'ינסקי וכמה מאנשיו נפלו למארב משטרתי. במהלך מרדף הירי הכיר קוזאצ'ינסקי את אחד מפקחי מחלקת החקירות הפליליות, חברו לגימנסיה, יבגני קטאייב (פטרוב), שלו הוא נכנע והסגיר את עצמו.
מהדורות

הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1938 באלמנאך "שנה XXII" (גיליון 14). הרומן ראה אור שלוש פעמים במהלך חיי המחבר (בשנים 1938–1943).
יתר על כן, הספר הודפס מחדש פעמים רבות. המהדורה האחרונה יצאה בשנת 2012.
עיבודים

הסיפור עובד 3 פעמים:
העגלה הירוקה (סרט, 1959)
העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 1983)
העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 2020)
הערות שוליים

↑  Каменецкий Ф. "Петров Евгений Петрович: он создал Остапа Бендера". // Одесса от А до Я. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28. נבדק ב-2012-08-12.
↑  Лебедев В. (2008). "Зелёный фургон". // Совершенно секретно. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28. נבדק ב-2013-12-14.
↑  "Об авторе". // Козачинский А. Зеленый фургон: Повесть, рассказы. — תבנית:Ростов н/Д: Ростовское книжное издательство, 1986.
התחייבויות לזמן ארוך

התחייבויות לזמן ארוך (באנגלית: Long Term Liabilities) הם ערכים כספיים בתחום החשבונאות, המוצגים במאזן של החברה והכוללים את כל אותן התחייבויות שהחברה נטלה על עצמה ומועד פירעונה הצפוי נכון למועד הדיווח הוא מעל 12 חודשים.
באנלוגיה פשוטה למשק בית או למשפחה, ניתן לראות את המשכנתה על הבית כסוג של התחייבות לזמן ארוך.
חשיבותן של ההתחייבויות לזמן ארוך היא בהערכת נטל החוב או ה"משקולת" אותה "סוחב" העסק מעבר לפעילותו השוטפת.
התחייבות הנפרעת לשיעורין תוצג במאזן בשני סעיפים. החלק אשר צפוי להיפרע בתקופת הדיווח הקרובה יוצג כ"חלות שוטפת" תחת התחייבויות שוטפות ואילו החלק שטרם יפרע עד תום תקופת הדיווח יוצג בהתחייבויות לזמן ארוך.
סוגי התחייבויות לזמן ארוך

הלוואות מבנקים
איגרות חוב
עתודות לסיום יחסי עובד – מעביד
עתודות למיסים נדחים
התקשרויות ותביעות תלויות
ראו גם

התחייבויות שוטפות
נכסים בלתי שוטפים
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התחייבויות שוטפות

בתחום החשבונאות, התחייבויות שוטפות הם ערכים כספיים המוצגים במאזן החברה וכוללים את כל אותן התחייבויות שהחברה מחויבת לשלם בתקופה הקרובה (לרוב עד שנה). באנלוגיה פשוטה למשק בית או למשפחה, בעוד המשכנתה על הבית היא למעשה התחייבות לזמן ארוך, ההלוואה הקצרה לכיסוי שיפוץ או מסיבה אשר צריכה להיות משולמת תוך 12 חודש היא התחייבות שוטפת.
במסגרת ההתחייבויות לזמן קצר כלולות בדרך כלל יתרות חובה לספקים ונותני שירות, מקדמות מלקוחות, הלוואות לזמן קצר (או החלק מהלוואות לזמן ארוך שצפוי להיפרע בשנה הבאה) ויתרות זכאים אחרים (כגון עובדים, רשויות המס ועוד).
חשיבותן של ההתחייבויות השוטפות (ובמיוחד תוך שילוב בנכסים שוטפים) היא בהערכת יכולתה של הפירמה לעמוד בלחצים קצרי טווח ומעידות למעשה על יכולת השרידות של הפירמה בטווח הקצר.
על פי התקינה הבינלאומית לחשבונאות

על פי התקינה הבינלאומית התחייבות תסווג כשוטפת כאשר היא מקיימת אחד מהקריטריונים הבאים:
חזוי שהיא תסולק במהלך המחזור התפעולי הרגיל של הישות. תקופת המחזור התפעולי של חברה היא הזמן שחולף בין הרכישה של נכסים לצורך עיבוד לבין המימוש שלהם למזומנים או לשווי מזומנים. כאשר לא ניתן לזהות בבירור את מחזור התפעול הרגיל של הישות, ההנחה היא שמדובר בתקופה של 12 חודש;
היא מוחזקת בעיקר לצורך מסחר;
מועד הסילוק שלה יחול במהלך 12 חודש לאחר תאריך המאזן; או
אין לישות זכות בלתי מותנית לדחות את הסילוק של ההתחייבות למשך לפחות 12 חודש לאחר תאריך המאזן.
כל ההתחייבויות האחרות יסווגו כלא שוטפות, משמע כהתחייבויות לזמן ארוך.
ראו גם

נכסים שוטפים
התחייבויות לזמן ארוך
הפטנט של סילבסטר

הפטנט של סילבסטר (בגרמנית: Silvesterpatent) היה חוק שנקבע בצו של הקיסר פרנץ יוזף מ-31 בדצמבר 1851 ושביטל את החוקה האוסטרית ממרץ 1849, החזיר את השלטון האבסולוטי  של הקיסר ההבסבורגי, והגביל  את חירויות הפרט, חופש הדיבור, חופש ההתאגדות וההתכנסויות . נותרו בכנם רק שוויון זכויות האזרחים בפני החוק ושחרור האיכרים מחובותיהם כלפי בעלי האחוזות, שהיו מורשת המנוריאליזם הפאודלי.
היסטוריה

בפועל, החוקה שהוענקה על ידי הקיסר פרנץ יוזף בן ה-18 במרץ 1849 לא יושמה. אחרי הדיכוי של מהפכת 1848 בהונגריה והחזרת השלטון האוסטרי בארץ זו בעזרת הצבא הרוסי, ובעקבות דיכוי "אביב העמים" גם  בפרובינציות האיטלקיות סברו הקיסר ויועציו כי יוכלו לנהל את האימפריה האוסטרית ללא חוקה וללא אספת נציגים נבחרים, ברוח הנאו-אבסולוטיזם.
זאת הייתה גם רוח השקפת אמו, הארכידוכסית סופי. בקיץ 1851 דיווח הקיסר הצעיר לאמו:
"זרקנו את האספה החוקתית לפח ומעכשיו אין לאוסטריה אלא אדון אחד!"
הצו הקיסרי שנחתם על ידי פרנץ יוזף ב-31 בדצמבר 1851 ביטל את "חוקת מרץ" שהוא כפה בעקבות מהפכת 1848 ב-4 במרץ 1849. חוקה זאת לא נכנסה מעולם לתוקף.  אולם החלטת הקיסר ב-1851 סימנה את ההתחלה הרשמית של הארגון מחדש של האימפריה האוסטרית על בסיס נאו-אבסולטיסטי, כפי שהבטיחו השלטונות עוד אחרי דיכוי המרד הווינאי באוקטובר 1848.
ה"פטנט" כלל 36 סעיפים שנערכו על ידי קרל פרידריך פון קיבק (Von Kübeck) מיוזמת שר הפנים אלכסנדר באך. הוא ביטל את חופש העיתונות, את חוקי האוטונומיה המוניציפלית ואת פומביות הדיונים בבתי המשפט. "שיטת באך" כפי שכונתה שיטת המשילות החדשה הוצגה באיגרת של הקיסר אל ראש הממשלה שוורצנברג ונשארה השיטה הקובעת באימפריה למשך תשע שנים החל משנת 1852 ועד צו "הדיפלומה של אוקטובר" ב-20 באוקטובר 1860, שהוחלפה גם היא כעבור חדשים אחדים על ידי הפטנט של פברואר (פברואר 1861).
אחרי מותו המפתיע של שוורצנברג באמצע ישיבת הממשלה ב-1852 לא מונה באך לראש ממשלה כפי שהיה מצופה. במקום זאת ביטל הקיסר פרנץ יוזף את אופיה של הממשלה כגוף קולגיאלי והחליף אותו בו"ועידות של השרים" שהתקיימו בראשותו או בראשות שר החוץ קרל פרדיננד פון בואול-שאורנשטיין. בואול לא כונה "ראש ממשלה" (Ministerpräsident) אלא "יושב ראש ועידת השרים". (Vorsitzender der Ministerkonferenz)
דיפלומת אוקטובר ב-20 באוקטובר 1860 שהוצאה בעקבות תבוסת אוסטריה בקרב סולפרינו ב-1859  סימנה את קץ עידן זה של הנאו-אסבולוטיזם.
העקרונות של הפטנט לגבי המנהל והמשפט יושמו גם לגבי ממלכת הונגריה והארצות שהיו הנספחות אליה במסגרת האימפריה האוסטרית.
לקריאה נוספת

Friedrich Walter, Von der Märzrevolution bis zur Dezemberverfassung 1867,Springer Verlag 1964
הערות שוליים

1 2  J.Sachslehner
↑  ברון או פרייהר פון קיבק
ארלכסנדר באך
קרל פרידריך פון קיבק
העד הבלתי נראה

| --- | --- |

 מבוסס על:  אורח בלתי נראה 
 בימוי:  סטפנו מורדיני 
 תסריט:  סטפנו מורדיני 
 עריכה:  Massimo Fiocchi 
 שחקנים ראשיים:  ריקרדו סקמרצ'יו Sara Cardinaletti Sergio Romano Maria Paiato Miriam Leone Fabrizio Bentivoglio Paola Sambo 
 מוזיקה:  פאביו ברוברו 
 צילום:  Luigi Martinucci 
 מדינה:  איטליה 
 חברת הפקה:  Warner Bros. Entertainment Italia, האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, Warner Bros. Entertainment Italia 
 הקרנת בכורה:  13 בדצמבר 2018 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט מתח, תעלומת חדר נעול 
 דף הסרט ב־IMDb
 
העד הבלתי נראה (באיטלקית: Il testimone invisibile) הוא סרט מותחן איטלקי משנת 2018 בבימויו של סטפנו מורדיני על פי תסריט שכתב עם סטפנו מסימיליאנו קטוני. הסרט, בכיכובם של ריקרדו סקאמרצ'ו, מרים ליאונה, פבריציו בנטיבוליו ומריה פיאטו, הוא גרסה מחודשת לסרט הספרדי אורח בלתי נראה משנת 2016 בבימויו של אוריול פאולו, שהופקה על ידי החטיבה האיטלקית של אולפני האחים וורנר.
עלילה

אדריאנו דוריה הוא איש עסקים עשיר ומפורסם שמואשם ברצח פילגשו, לאורה ויטאלה. כדי לעזור לעורך דינו, הוא מזמן עורכת דין פלילי ידועה, וירג'יניה פררה, שצריכה לדעת את האמת כדי להעלות קו הגנה בבית המשפט. כך מספר דוריה שהוא הלך לחדר במלון עם ויטאלה, לפגישה עם סחטן, שאיים עליהם לחשוף את מערכת היחסים הסודית שלהם, אך כאן האיש מותקף לפתע וכשהוא מתעורר הוא מוצא את האישה הנרצחת ומוקף בכספי הסחיטה. המשטרה הגיעה מיד ועצרה את האיש.
זו הגרסה של אדריאנו דוריה, אבל וירג'יניה רוצה לדעת אילו קשרים יש לסיפור הזה עם מותו של דניאל גארי, שהתרחש זמן מה קודם לכן ואז מתחיל סיפור נוסף, בו אדריאנו ולאורה, במהלך בריחה משותפת, דרסו והרגו את הצעיר בטעות והסתירו את גופתו. רגשות האשמה וחוסר הביטחון ייסרו את אדריאנו אך לא את לאורה, שהוא שופט, בדאגה, כרגועה וקרה מדי. האיש מנסה להטיל את האשמה על רצח גארי בלאורה.
שיווק

הטריילר הראשון של הסרט שוחרר ב-13 בנובמבר 2018.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע האיטלקיים החל מ-13 בדצמבר 2018.
הערכה

מועמדות לתסריט הטוב ביותר
מועמדות לשחקן הטוב ביותר לריקרדו סקאמרצ'ו
מועמדות לשחקנית המשנה הטובה ביותר למריה פיאטו
הערות שוליים

1 2   העד הבלתי נראה, בביצוע Il Testimone Invisibile - Trailer Ufficiale, סרטון  באתר יוטיוב
↑  "David di Donatello 2019: tutte le nomination". 19 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nastri d'argento 2019: Il traditore di Bellocchio parte in pole position. Ecco tutte le nomination". 30 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
המטבח הפרסי

אורז פרסי ובשר
כופתאות גונדי
באסתני סונאטי (גלידה פרסית) מוגשת בתוך עלי ופל
המטבח הפרסי (גם: המטבח האיראני; בפרסית: آشپزی ایرانی) הוא המטבח הנהוג באיראן.
הסגנון הקולינרי של המטבח הוא ייחודי לו, אף על פי שבשלבים שונים לאורך ההיסטוריה הושפע והשפיע מ/על מטבחי האזורים הסמוכים לאיראן. במטבח הפרסי ניכרות בנוסף השפעות המטבח ההודי, הטורקי, ומטבחי מרכז אסיה. בנוסף, בשל הקרבה גאוגרפית והיחסים בין העמים קיימת השפעה ניכרת מן ועל המטבח הטורקי. המטבח הפרסי חולק מאפיינים עם המטבח האפגני כשבתקופת האימפריה המוגולית ניכרת השפעה גם על חלקה הדרומי של הודו. מאכלים מפורסמים רבים הקשורים למזרח התיכון, מוצאם מאיראן. המטבח הפרסי נודע במיזוג של טעמים מנוגדים ומרקמים שונים (כגון עשבי תבלין ופירות, בשר ופירות, חריף ומתוק ועוד) וברבגוניות של צבעים וניחוחות. המטבח מתאפיין בצריכה מעטה של חלב ומוצריו לעומת שימוש רב במיני פירות, ירקות, בשרים ומגוון רחב של קטניות. האורז משמש בו מרכיב מזון בסיסי. כמו כן, הוא מאופיין במאכלים הדורשים בישול ממושך ואיטי והשקעה מרובה של מאמץ וזמן.
המטבח הלאומי

המטבח הפרסי כולל מגוון רב של מזונות החל מקבב, חורשט (תבשיל שמוגש עם אורז לבן פרסי, אחת הגרסאות המפורסמות היא חורשט סבזי, שנקראת גם "גורמה סבזי"), טורשי, פילאף ומגוון רחב של סלטים, מאפים דוגמת סנגק ושירמל ומשקאות. דובגה היא מנת מרק נפוצה.
המטבח הלאומי > אורז

לא ידוע מתי האורז (המכונה באיראן ברנג'י) הובא לאיראן מאזור הודו. השימוש בו החל בסוף המאה ה-16 כשהשתדרג מעמדו ונעשה למרכזי בבישול הפרסי. ישנם זנים שונים של אורז באיראן. מבחינה מסורתית, האורז הוא המצרך העיקרי הנפוץ ביותר באזור הגידול בצפון איראן, ובבתיהם של העשירים. אצל האחרים, לעומת זאת, הלחם הכפרי היה המצרך העיקרי.
האורז הפרסי מבושל על פי רוב חצי בישול תחילה, מסונן ולאחר מכן מאודה, כך שנוצרת לו שכבה פריכה אופיינית המכונה תהדיג (ته‌دیگ) או בון, שפעמים רבות משולבים בה תפוחי אדמה פריכים.
המטבח הלאומי > ירקות ופירות

החקלאות באיראן עשירה בפירות וירקות. הגשת קערת-פירות טריים בתחילת או בסופה של הארוחה הייתה לנפוצה ביותר ברוב האזורים הפרסיים כמו גם הגשת מגש של ירקות ירוקים ועשבי תיבול במהלכה של הארוחה המכונה סבזי חורדאן הן תוספות נפוצות במרבית הסעודות.
אקלים המזרח התיכון תורם לגידול הפירות. כאשר פירות טריים אינם זמינים, מגוון גדול של פירות יבשים כמו תמרים, תאנים, פירות הדר, משמש, אפרסקים משמשים במקומם. הרשימה של פירות טריים כוללת דובדבנים, תפוחים, אגסים, תאנים, רימונים, שזיפים, ועוד מגוון גדול.
החציל נחשב ל"תפוח האדמה של איראן". האיראנים אוהבים סלטים ירוקים ברוטב שמן זית, מיץ לימון, מלח ופלפל ומעט שום. ירקות כמו דלעת ותרד משמשים בדרך כלל למנות אורז ובשר. עגבניות, מלפפונים ועוד מלווים את הארוחה.
המטבח הלאומי > משקאות וקינוחים

המשקה המסורתי המלווה את המנות הפרסיות הוא איירן, משקה יוגורט המוגש קר. המשקה פאלודה שקיים 400 שנה, נחשב משקה פופולרי באיראן וכן המשקה סקנג'בין המתועד כבר על ידי אבן סינא. משקאות אחרים כוללים בן-חילף טף, מיץ גזר ועוד. ישנם משקאות שאינם מוגשים עם ארוחות, למשל מילקשייק בננה, לימונדה, ומיץ אבטיח. מיץ רימונים גם הוא פופולרי מאוד והחל מסוף העשור הראשון למאה ה-21, נעשה נפוץ בצפון אמריקה.
סוהאן הוא סוג של ממתקי טופי נפוץ.
אחד הקינוחים השכיחים המטבח הפרסי הוא עוגת אהבה. זוהי עוגה בחושה על בסיס שקדים טחונים המתובלת בנדיבות (בדרך כלל בהל או אגוז מוסקט) ובלימון. על-פי האגדה, העוגה הוכנה לראשונה בידי נסיכה פרסית כדי לפתות נסיך; בחלק מהגרסאות לאגדה היא מצליחה, ובחלק היא כושלת. העוגה נאכלת באיראן בחג הנורוז. יהודי פרס מגישים אותה גם בחגי תשרי.
המטבח היהודי-פרסי

הקהילה היהודית האיראנית היא יחסית קטנה ומונה רק כ-2% מכלל יהודי העולם, אך מטבחם נחשב לעשיר ומשפיע כשלחלק מהמנות רקע היסטורי מרשים הנובעים ממפגש התרבויות ההודי-פקיסטני, המונגולי, הערבי-מזרח תיכוני, והטורקי. חלק מהמנות המסורתיות מלוות בטעמים מתוקים-חמצמצים בולטים הנובעים משימוש בפירות בתבשילים מלוחים ועשבי תיבול, בהשפעת שכניהם הרבו גם יהודי פרס בצריכת עשבי תיבול טריים המוגשים לשולחן בצלחת נפרדת (חלקם אף שימשו גם לצרכים קוסמטיים, רפואיים, ומאגיים).
למרות הדמיון הקפידו היהודים לבדל מטבחם מהמטבח המוסלמי, החמין שבגרסתו הפרסית קרוי הלים נוצר בגלל אילוצי הדלקת אש בשבת. מאכלים מוסלמים הכוללים שומן בהמה לא כשרה, יוגורט או חמאה במאכלי בשר הוחלפו, ועודכנו למנות יהודיות כשרות.
המטבח היהודי-פרסי > מרקים

גונדי-נוחודי (מילולית: "כופתאות חומוס", گندی نخود) הוא מרק מסורתי יהודי-פרסי, המנה מורכבת מכופתאות עגולות ואווריריות של בשר עוף טחון ביחד עם קמח-חומוס. הגונדי מוגש עם המרק בו הוא בושל ועל גבי מצע של אורז לבן. מקובלת ההנחה כי היא נוצרה לראשונה בקהילה היהודית של טהראן, לרוב לא נאכל בימי חול בשל הוצאות הכספיות הכבדות הכרוכות בקניית הבשר ולכן היה מקובל להכינו ולכבד בו את השבת בחברת בני המשפחה.
סוג נוסף של גונדי הוא גונדי ברנג'י העשוי ממעטפת בשר טחון ובמרכזה תמר, גרגרי חומוס, גזר, אורז, ועשבי תיבול ייחודיים.
אָש אֶ-אנר (آش انار) הוא מרק רימונים פרסי-עיראקי, קרוי "אש" שהוא המונח הפרסי ל"מרק סמיך". עשוי מיץ רימונים, אפונה צהובה, עלי נענע, תבלינים ומרכיבים נוספים.
אָש רֶשטֶה (آش رشته) מרק אטריות סמיך ומסורתי בעל היסטוריה ארוכה המגיעה עד לפני המאה השישית עת הוכנסו האטריות למתכון, מאז נשאר המתכון כפי שהוא כיום.
המנה מוגשת באירועים איראניים מיוחדים, כמו הנורוז (ראש השנה הפרסי) ובזמן החורף. האטריות מסמלות מזל טוב לשנה החדשה. ביהדות פרס מנה זו הוכנה לציון הופעת שיניו החלב של הילדים במשפחה. המנה מורכבת מאטריות-מסורתיות דקות (רשטה), קשק (מוצר חלב מותסס דמוי מי גבינה), עשבי תיבול כמו פטרוזיליה, תרד, שמיר, בצל ירוק, כוסברה, חומוס, שעועית-שחורה, עדשים, בצל, קמח נענע מיובשת, שום, שמן, מלח ופלפל. המרק נחשב צמחוני אך ניתן בקלות להפוך אותו לטבעוני על ידי השמטת הקשק; לחלופין, ניתן להוסיף בשר.
מרק סרפד (سوپ گزنه) - מרק מסורתי ירוק העשוי מסרפד דו-ביתי.
המטבח היהודי-פרסי > תבשילים

גורמה סבזי - "קורמֶא" (قرمه) היא מילה מושאלת מטורקית שהוראתה המילולית: "בשר-משומר", סבזי (سبزی) בהוראת ירק או עשבי תיבול. מנה זו כמו מנות פרסיות רבות מסווגות כתבשילים וקרויות: "חורש" (خورش). התבשילים מורכבים מירקות או פירות (לרוב בלווית בשר) ומוגשים על אורז, בהכנת גורמה סבזי משתמשים בכמות גדולה מאוד של עשבי תיבול המטוגנים עם נתחי טלה או בקר, ומתבשלים עם שעועית-אדומה, עלי-חילבה וליים-מיובשים (קרוי גם לימון עמני, המעניק טעם ייחודי למנה). המנה מוגשת בלווית טהדיג - היא מנת אורז לבן שתחתיתה טוגנה שכבה דקה של אורז ההופך לפריך, בלווית פרוסות תופ"א הדבוקות לתחתית הסיר.
איספהאן ביריאני - תבשיל הביריאני מורכב מבשר כבש, זנב, וריאות טחונים המעורבבים עם זעפרן, אגוזי מלך, פיסטוק, שקדים, כורכום, עלי נענע מיובשים, מלח ופלפל שאותם צולים ומגישים בליווי לחם פרסי הנקרא סנגק.
הלים - תבשיל החיטה והבשר איננו אופייני רק לקהילה היהודית, ונאכל גם על ידי מוסלמים אירנים בייחוד בארוחות האיפטאר בימי הרמאדן. עם זאת, בקהילה היהודית נהוג לבשלו במהלך ליל השבת ולהגישו חם בסעודת השבת בדומה לחמין.
המטבח היהודי-פרסי > קבב

למטבח הפרסי שפע שלל מנות המוגשות כשיפודי בשר. מנה פרסית מוכרת קרויה "קובידה-קבב", (בפרסית: کباب کوبیده) המילה "קובידה" נגזרת מהמילה הנהגית: קובידן (کوبیدن) בהוראת דפיקה או ריסוק משמעות זו מתייחסת אל הצורה בה הבשר מעובד. באופן מסורתי, הבשר הונח על אבן שטוחה ורוסק בעזרת פטיש עץ בעוד הבשר. בשר טלה או בקר הנטחנים ביחד עם שומן ביחס של 1 ל-5 התערובת נטחנת פעמיים לקבלת עיסה עדינה יותר. בתיבול של מלח, פלפל שחור, בצל מגורר דק, יש המוסיפים חלמון אחד לכל קילו בשר. התערובת מאוחסנת במקרר בין שעה אחת או למשך לילה, מחולקת למנות ונצלית בעזרת שיפודים רחבים ושטוחים (בפרסית:סיח', seekh, سیخ) על גחלים לוהטות, ומוגש עם צ'לו (אורז לבן איראני רגיל עם שמן, מלח וזעפרן), בליווי עגבניות ובצל בגריל. סומאק מוגש בדרך כלל כתבלין לקישוט לצד השולחן.
קובידה קבב עוף היא מנה בה הבשר נקצץ ואיליו מוסיפים עירית או בצל ירוק, פטרוזיליה, מלח ופלפל - ללא כורכום וללא סומאק. מוגש על אורז לבן ועגבנייה בגריל.
המטבח היהודי-פרסי > גבינות

קאשק - אבן יוגורט יבשה העשויה מחלב פרה בה נהוג להשתמש כתוספת לתבשילים ומרקים.
הערות שוליים

↑  עוגת אהבה פרסית, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2021
↑  יהודי איראן: הנהגה, חברה ותרבות. שאול רגב ואסתר שקלים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, שנת ההוצאה: 2017, עמוד: 194
| מטבחים בעולם |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • איסלנד • אירלנד • איטליה • אסטוניה • בלארוס • בולגריה • בלגיה • בריטניה (אנגליה • סקוטלנד) • גרמניה • הונגריה • הולנד • יוון • לוקסמבורג • ספרד • סקנדינביה (דנמרק • נורווגיה • שוודיה) • פולין • פורטוגל • צ'כיה • צרפת • רומניה • רוסיה • שווייץ |  |
| אמריקה | ארצות הברית • ארגנטינה • ברזיל • האיטי • ונצואלה • מקסיקו • פרו |  |
| אסיה | אינדונזיה • גאורגיה • הודו • וייטנאם • טורקיה • יפן • קוריאה • ירדן • ישראל • לבנון • מונגוליה • סוריה • סין • סינגפור • עיראק • פרס • קזחסטן • קטר • תאילנד • תימן |  |
| אפריקה | אריתראה • אתיופיה • דרום אפריקה • לוב • מדגסקר • מצרים • מרוקו • תוניסיה • גאנה |  |
| שונות | המטבח היהודי • מטבחי אמריקה הלטינית • המטבח המזרח-תיכוני • המטבח הים-תיכוני • המטבח האסייתי • המטבח ביוון העתיקה • מטבח ימי הביניים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560223505171  BnF: cb119711166 (data)  LCCN: sh85031839  SUDOC: 027730778 
אורז פרסי עם תהדיג
ארוחת איפטר פרסית, ובה צלחת סבזי חורדאן - ירקות עלים טריים.
קוּקוּ סבזי - פשטידת ירק פרסית
סוהאן נוסח העיר קום.
מסעדה פרסית ישראלית, גורמה סבזי בשוק לוינסקי בתל אביב
גורמה סבזי
הלים הוא מאכל מקובל לשבת, לאור הבישול הארוך שלו המאפשר לבשל אותו במהלך ליל השבת ולהגישו חם בשבת.
הקולנוע הישראלי: העשור הראשון של המאה ה-21

תחילת המאה ה-21 בקולנוע הישראלי נחשבות לתחילתו של תור זהב של יצירה קולנועית של סרטים עלילתיים באורך מלא בעיקר. בתקופה זו פרחו מספר ההפקות בקולנוע הישראלי, זכו בפרסים ובפרסום רב מסביב לעולם, והחזירו את קהל הצופים בארץ לבתי הקולנוע. שיא התהליך במספר רב של מועמדויות לפרס אוסקר לסרט הזר (שלוש שנים ברציפות, 2006-2009). ולקופרודוקציות בינלאומיות. הסרטים מתאפיינים ברובם ביצירה אישית של במאים צעירים וסרטי ביכורים. הסרטים נחשבים בעלי איכות גימור גבוהה ואיכות (ביחס להפקות הקולנועיות שקדמו להם).
רקע

שנות ה-90 בקולנוע הישראלי, עברו שינוי מהותי. הקמת ערוצי טלוויזיה מסחריים חדשים(ערוץ 2 בעיקר), והתרבותם של בתי ספר לקולנוע, בראשם סם שפיגל הולידו דור חדש של יוצרי קולנוע ואנשי מקצוע מיומנים. במקביל, החל תהליך של גדילה מסחרית הדרגתית, קרנות קולנוע הוקמו, ענף הפרסום גדל ובאופן כללי נוצרו יותר מקומות עבודה. המצלמה הדיגיטלית הוזילה את מחירי ההפקות.
בסוף שנות ה-90, אישורו של חוק הקולנוע נתן זריקת מרץ לתשתית של יוצרים צעירים. פתיחת הסינמה סיטי של האחים אדרי בשנת 2000 תמכה בהפצת והקרנת הסרטים ומשכה את הקהל, ביחד עם פסטיבלי הקולנוע הוותיקים בחיפה ובירושלים שנערכו משנות ה-80.
חתונה מאוחרת וכנפיים שבורות נחשבים לסרטים הראשונים ופורצי הדרך של הקולנוע החדש. (על אף שקדמו להם ההסדר וכיפור) כיוון שהנושא המרכזי בהם עסקו היה משפחה. בכך שתי סנוניות אלו התרחקו מהנושאים הפוליטיים שהעסיקו את הקולנוע בארץ משנות ה-80. וזכו לאהדת הקהל בארץ ובעולם. שני הסרטים גם זכו בפרסים, גם ובארץ וגם בחו"ל. סרטו של ניר ברגמן זכה במסגרת הפנורמה של פסטיבל ברלין, פאלם ספרינגס ובפרס הגדול בפסטיבל הבינלאומי בטוקיו. חתונה מאוחרת זכה בכ-8 פרסים בפסטיבלים במספר מדינות בעולם, בהן: סלובקיה, ארגנטינה, אוקראינה, יוון, נורווגיה, ספרד, פולין, הונג קונג, ניו אורלינס, קנדה וכן פסטיבל קאן. כתוצאה מהזכיות הרבות, מכמות הצופים בארץ, יחד עם אפשרויות ההפצה מחוץ לארץ הסרטים הפכו גם רווחיים מאוד. עיקר הרווחים נעשו כאשר סרט נמכר לחו"ל. (הסרטים שמכרו את מספר הכרטיסים הרב ביותר בארץ, נותרו אסקימו לימון, "קזבלן", וסאלח שבתי).
נקודות ציון

2001 - בחתונה מאוחרת צופים 270,000 איש בישראל.
2002 - כנפיים שבורות זוכה בגראנד פרי בפסטיבל הבינלאומי בטוקיו.
2002 - קדמה, סרטו של עמוס גיתאי מתקבל לתחרות הרשמית, בפסטיבל קאן.
2004 - ללכת על המים פותח את מסגרת ה"פאנורמה" בפסטיבל ברלין.
2004 - מספר שיא של צופים בארץ מאז שנות ה-80. 450,000 צופים לסוף העולם שמאלה.
2004 -  עטאש/צמאון זוכה בפרס הביקורת בפסטיבל קאן.
2006 - מישהו לרוץ איתו פותח את פסטיבל ירושלים (לראשונה סרט ישראלי).
2006 - אדמה משוגעת זכה בפרס ראשון בקטגוריית הסרט הזר בפסטיבל סאנדנס 2007, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין זכה הסרט בדב הקריסטל.
2007 - ביקור התזמורת זכה בשלושה פרסים בפסטיבל קאן: פרס חביב השופטים, פרס השופטים הצעירים ופרס פיפרסקי (המוענק על ידי איגוד מבקרי הקולנוע הבינלאומי).
2007 - יוסף סידר זוכה בפרס דוב הכסף עם סרטו בופור בפסטיבל ברלין.
2007 -  מדוזות מוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן שבצרפת. בשבוע המבקרים של הפסטיבל, בו התקיימה הבכורה העולמית של הסרט. במהלך הפסטיבל הוענקו ליוצרי הסרט, אתגר קרת ושירה גפן, פרס מצלמת הזהב, פרס המוענק לסרט ביכורים.
2008 - בופור מועמד לסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר,(ביקור התזמורת לא ענה לדרישות השפה.)
2008 - ואלס עם באשיר ו"9.99$", שני סרטים ישראליים מונפשים באורך מלא שיצאו לאקרנים מאז "בעל החלומות" מ-1962.
2009 - ואלס עם באשיר זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2008. באותו החודש הוכרז הסרט כמועמד לזכייה באוסקר בקטגוריית הסרט הזר. הסרט זוכה ביותר מ-20 פרסים ברחבי העולם. בהם פרס סזאר ופרס הסרט התיעודי של השנה מטעם איגוד הקולנוע התיעודי הבינלאומי.
2010 - עג'מי זוכה במצלמת הזהב ב פסטיבל קאן. הוא מועמד מטעם ישראל ל סרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר בשנה השלישית ברציפות.
2010 - לבנון זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה.
2010 - זוהי סדום מוקרן כשובר קופות ומוכר יותר מ-100,000 כרטיסים בשבוע הראשון להקרנתו בישראל.
ראו גם

קרחונים בארץ החמסינים
השטויות של מיקי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אב אייוורקס, וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני, מרסלייט גארנר
 מוזיקה:  קרל סטאלינג
 אנימטור:  אב אייוורקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  Celebrity Productions
 הקרנת בכורה:  28 באוגוסט 1929
 משך הקרנה:  6 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 סרט קודם:  נער הקרנבל 
 סרט הבא:  הצ'ו צ'ו של מיקי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
השטויות של מיקי (באנגלית: Mickey's Follies) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929, כחלק מסדרת הסרטים הקצרים "מיקי מאוס". הסרט בוים על ידי אב אייוורקס ווילפרד ג'קסון ומכיל מוזיקה מאת קרל סטאלינג. הוא הופק בשחור-לבן על ידי אולפני וולט דיסני והופץ לבתי הקולנוע על ידי "Celebrity Productions". זהו הסרט העשירי של מיקי מאוס שהופק והשביעי באותה שנה.
סרט מצויר זה הוא הראשון שבו מיקי שר, והשיר - "יו-הו של מיני" - שימש כנושא הפתיחה של כל הסרטים המצוירים של מיקי מאוס מ"שוטה הג'אז" (1929) ועד "מכבש הקיטור של מיקי" (1934). את קול השירה של מיקי מספק אחד מעובדי האולפן שזהותו לא ידועה; בימים הראשונים הללו, וולט דיסני עדיין לא היה הקול הבלעדי של מיקי.
עלילה

החיות בחווה צופים בסדרה של שירים קצרים ומופעי ריקוד המבוצעים על ידי חיות אסם אחרות, בדומה ל"שיגיונות זיגפלד" באותם הימים. המופע נפתח עם מיקי שמנגן בפסנתר יחד עם חיות אחרות, נעקב עם סדרה של שירים וריקודים אחרים. הסרט מסתיים במיקי נותן ביצוע סולו לשיר הנושא שלו.
יחד עם מיקי, מיני מאוס מוצגת בקהל מעודדת אותו. יש גם צוות של חיות אסם אחרות שכולל קבוצת ברווזים רקדנים, צמד תרנגולת ותרנגול שמכים זה את זה בסנכרון עם המוזיקה, ביצוע של חזירה שרה אופרה שמתקבל בצורה גרועה ועוד מגוון חיות אסם בקהל.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס - וולט דיסני
מיני מאוס - מרסלייט גארנר
פטרישיה פיג - זמרת לא ידועה