stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסע הארורים
תקציר העלילה

הספינה סנט לואיס עוגנת בנמל המבורג ב-13 במאי 1939 ועליה עולים 937 יהודים פליטים ממעמד גבוה יחסית שהיו יכולים להרשות לעצמם לשלם את עלות ההפלגה. לפני העלייה בודקים הפקידים הנאצים את הדרכונים שעל שמותיהם נוספים השמות ישראל או שרה ומחתימים את הדרכון באות J (יהודי).
קברניט הספינה הוא גוסטב שרדר (מקס פון סידוב), שלא הצטרף למפלגה הנאצית ובעל דעות אנטי נאציות. מפקד האבווהר, וילהלם קנריס (דנהולם אליוט) מורה לפעיל הנאצי אוטו שינדליק (הלמוט גרים) להצטרף להפלגה ולדווח על התנהגותו של הקברניט והצוות ולהעביר ולקבל חומר סודי מסוכן נאצי בהוואנה. שרדר מונע ממנו לפרסם תעמולה נאצית בקרב הפליטים.
בין הנוסעים בולטים מספר זוגות:
פרופסור לפתולוגיה אגון קרייזלר (אוסקר ורנר) ואשתו דניז (פיי דאנאוויי). קרייזלר משמש כמקשר בין הנוסעים לקברניט.
פרופסור ויילר (לותר אדלר) ואשתו רבקה (ונדי הילר). הוא נפטר בהפלגה וגופתו מוטלת לים לאחר טקס הלוויה.
מר האוזר (נחמיה פרסוף) ואשתו (מריה של). הם מצפים לפגוש בבתם מירה (קתרין רוס) בהאוונה ולצערם היא מגלה להם בסוף שהיא מתפרנסת מזנות.
קרל רוזן (סם ונאמייקר), אשתו לילי (לי גרנט) ובתם אנה (לין פרדריק). קרל עונה על ידי הנאצים ובנמל הוואנה הוא פוגע בעצמו, קופץ לים ומובל לאשפוז. אנה מתאהבת בדייל הקברניט, מקס גונתר (מלקולם מקדואל), וכאשר הם נוכחים בסיום המסע כי לא יוכלו להמשיך באהבתם הם מתאבדים.
זוג החברים ארון פוזנר (פול קוסלו) וג'וזף מנשה (ג'ונתן פרייס), גלוחי ראש שזה עתה שוחררו ממחנה ריכוז.
בהאוונה נמצא ד"ר שטראוס שמנסה לקבל את שתי בנותיו שנשלחו לבדן על ידי פרודתו לני (ג'נט סוזמן). הוא נאלץ לעבור בין הפקידים הקובנים המושחתים: חוזה אסטדס (אורסון ולס), מנואל בניטס (חוזה פרר) וחואן רמוס (ג'יימס מייסון) ולבסוף מקבל אישור להורידן לחוף.
מבחוץ פועל כל הזמן מוריס טרופר (בן גזארה), ראש הסוכנות היהודית באירופה.
לאחר סירוב הקובנים והאמריקאים לקלוט את הפליטים הספינה חוזרת לאירופה. חלק מהפליטים משתלטים על תא הפיקוד. הם עוזבים לאחר ששרדר הודיע להם כי הוא מתכונן להעלות את הספינה על שרטון בחוף בריטניה. ברגע האחרון מתקבלת הודעה כי בריטניה, בלגיה, צרפת והולנד, הסכימו לקבל את הפליטים.
בסוף הסרט מופיע הכיתוב כי: "600 מתוך 937 נוסעי הספינה נספו במחנות הריכוז של הנאצים".
נאג'מידין ג'אלולוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1972 
 פטירה:  14 בספטמבר 2009 (בגיל 37) פקיסטן 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 
נאג'מידין ג'אלולוב (ברוסית: Наджмуддин Камолитдинович Джалолов;‏ 1 באפריל 1972 – 14 בספטמבר 2009), המכונה גם אבו יחיא מוחמד פתיח, היה מנהיג של ארגון הטרור ג'מאעת אל-ג'יהאד אל-אלסלאמי (איחוד הג'יהאד האסלאמי), ארגון מליטנטי המזוהה עם אל-קאעידה הפועל במרכז אסיה, רוסיה ומערב אירופה.
בתחילת החיים

ג'אלולוב נולד בחרטום, אנדיז'ן, שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית, (כיום אוזבקיסטן).
בשנת 1997 הוא עבר לצ'צ'ניה. הוא עבר אימוני מיקוש, וחומרי נפץ במחנות "אל-קאעידה" והשתתף במבצעים באפגניסטן ובפקיסטן בצד הטליבאן.
מוות

ג'אלולוב נהרג בתקיפת מל"ט "predetor" אמריקאי בפקיסטן ב-14 בספטמבר 2009.
הערות שוליים

↑  Sandee, Ronald (14 באוקטובר 2008). "The Islamic Jihad Union (IJU)" (PDF). NEFA Foundation. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-08-24. נבדק ב-7 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "U.S.: CIA Drone Kills 2 Al Qaeda Commanders". Fox News. 17 בספטמבר 2009. נבדק ב-7 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנופי אבי

| --- | --- |
לוגו של החברה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברת המספקת שירותי הרמה, הנפה ושינוע
 מייסדים:  אבי ואילן יוחנן
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 משרד ראשי:  כצנלסון 4, אזור
 מנכ"ל:  אבי יוחנן
  
 www.avi-cranes.co.il
 
מנופי אבי היא חברה ישראלית המספקת שירותי הרמה, הנפה ושינוע כבד באמצעות הפעלת והשכרת עגורנים ובמות הרמה מסוגים שונים, בעיקר מנופים ניידים.
שירותי החברה

בבעלות החברה למעלה מ-80 מנופים בכושר הרמה הנע מ-25 ועד ל-1,000 טון. רוב המנופים הם מנופים ניידים יבשתיים אך בבעלות החברה גם מנופים ימיים המותקנים על גבי דוברות עם כושר הרמה של עד 100 טון. בנוסף מפעילה החברה כ-350 במות הרמה מסוגים שונים, חלקן מסוגלות להגיע עד לגובה של 72 מטר.
החברה משכירה מנופים ובמות הרמה ומתפעלת אותם. בנוסף, מתעסקת החברה בשינוע כבד ומפעילה לשם כך צי משאיות כבדות וסמי-טריילרים.
בבעלות החברה מוסך עצמאי בראשון לציון בשטח של כ-5,000 מטר רבוע. המוסך מספק שירותי תיקון לציוד החברה ומכיל גם מחסן חלקי חילוף. בנוסף מפעילה החברה רשת מוסכים ניידים לתיקון ותחזוקת כלי החברה גם בעת העבודות בשטח.
היסטוריה

חברת "מנופי אבי" נוסדה כחברה פרטית על ידי אבי יוחנן, שעבד כשוליית סנדלר בעסק משפחתי. בעקבות עבודתו עם כלי צמ"ה בשירותו הצבאי, החל להתעניין במנופים והפך לשותף בחברה "התקווה מנוף". בשנת 1972 עזב את השותפות והקים את חברת "מנופי אבי". בהמשך הצטרף אליו אחיו, אילן יוחנן, שהחל לעבוד כמנופאי וכמכונאי שתיקן את המנופים באתרי העבודה. כשהחברה גדלה הפך אילן למנהל המוסך של החברה ומאוחר יותר לשותפו הבכיר של אבי.
בשנת 1982 נטלה החברה חלק חשוב בפינוי חצי האי סיני והעברת בסיסי צה"ל לגבול החדש.
לאורך השנים רכשה החברה ציוד חדיש. ב-1987 רכשה מנופים מרומניה. מאוחר יותר רכשה את המנוף LT-1300, המנוף הראשון תוצרת חברת ליבהר (Liebherr). ב-1994 קנתה את המנוף הזחלי הראשון בישראל Demag CC1000.
בשנת 2000 קיבלה תו תקן 9001-2000 ISO ולה גם תקן בטיחות 18001 ותקן איכות הסביבה 14001.
החברה גדלה והתרחבה במהלך השנים וב-2008 העסיקה כ-250 עובדים.
בספטמבר 2016 סייעו מנופים מתנייעים של החברה בפעולות החילוץ שנעשו בעקבות קריסת חניון הברזל.
הצתת מנופי "ריוול"

ביולי 2006 הוצתו שני מנופים של חברת "ריוול" (Riwal) על ידי שומר אתר-הבנייה של חברת "ריוול", ונגרם להם נזק כבד. יוחנן הואשם בתחילה כי הוא עמד מאחורי ההצתה כדי לפגוע במתחרהו. אולם בהמשך, לאחר שלא נמצאו די ראיות לכך, הושג הסדר טיעון על פיו הודה יוחנן כי ידע על כוונת השומר להצית את המנופים, לא דיווח למשטרה ואף הותיר את השומר ברושם שאם ישרוף את המנופים, יתוגמל על ידו. בנוסף, יוחנן הודה שהתקשר למנכ"ל "ריוול" והשמיע איומים באוזני אשתו. במסגרת הסדר הטיעון התחייב יוחנן לשלם פיצויים בסך 200,000 ש"ח לריוול, ונדון ל-300,000 ש"ח קנס, 6 חודשי מאסר בפועל אותם הוא ריצה בעבודות שירות ו-15 חודשי מאסר על תנאי.
הערות שוליים

↑  גזר דין, מדינת ישדאל נגד אברהם יוחנן (18.11.2007).
זוג מנופים של מנופי אבי פורקים קרון רכבת בנמל אשדוד
מנוף של מנופי אבי מסייע בחילוץ בקריסת חניון הברזל, ספטמבר 2016
מנוף פיננסי

מנוף פיננסי (באנגלית: Financial Leverage) הוא יחס פיננסי הבודק את האיתנות הפיננסית של ישות, ומתאר את החשיפה לסיכון של יחיד או גוף הנוטל הלוואות.
בתחום הניהול הפיננסי של חברות, המינוף משפיע על מבנה ההון של החברה, כלומר היקף ההתחייבויות שחברה נוטלת ומשתמשת בהן למימון עסקיה, ביחס להונה העצמי. ההנחה היא ששיעור ההכנסה על עסקי החברה גבוה יותר מאשר הריבית שהחברה משלמת למקור ממנו היא לווה את הכסף. בחברה ממונפת היקף ההתחייבויות יהיה גבוה בהשוואה להון העצמי.
מונחים במינוף פיננסי

מרווח הריבית הוא ההפרש בין התשואה שהחברה מרוויחה בעסקיה לבין הריבית שהיא משלמת למלווים הזרים. ההפרש מתווסף להון העצמי דרך חשבון הרווח וההפסד של החברה. בעלי המניות מקבלים את חלקם  בתשואה מהעסק בהתאם להון העצמי שהשקיעו בתוספת מרווח הריבית כפול כמות הפקדונות וההלוואות שהחברה יכולה להשיג.
חישוב המנוף הפיננסי – יחס המנוף הפיננסי מחושב על ידי חלוקת סך ההתחייבויות בסך ההון העצמי. כאשר היחס הוא 1 – ההתחייבויות בגובה ההון העצמי, כאשר היחס מעל 1 החברה ממונפת וכאשר היחס פחות מ-1 החברה לא ממונפת.
ההון העצמי מתואר כבסיס של המנוף: ככל שהוא רחב וחזק כך יגבר הכוח שלו "להרים" יותר אמצעים כספיים מגורמים מחוץ לחברה. המלווים מכירים בעובדה כי לחברה עלולים להיות הפסדים. כאשר בחברה נוצר הפסד בחשבון השנתי של רווח והפסד, סכום ההפסד שנוצר יורד מההון העצמי. לכן, ככל שההון העצמי יותר גדול, החברה יכולה לספוג יותר הפסדים. כושרה לשאת את ההפסדים, כאשר שאר תנאי קיומה אינם משתנים, מגבירים את כח המשיכה שלה  למלווים.
מגבלות המנוף

למנוף יש מגבלות אחדות:
בעלי הפקדונות ונותני ההלוואות לא מוכנים לתת את כספם לכל חברה. במקרה של הבנקים, ייקבע הדבר לפי הלימות ההון.
אם חלה הרעה במצב העסק וההכנסה שהיא מניבה לו פוחתת, מרווח הריבית יהיה שלילי. במקרה זה, לא רק שבעל ההון העצמי אינו מקבל תוספת הכנסה ממרווח הריבית, הוא גם עלול להפסיד את הונו.
תפקיד המנוף בפיתוח העסק

האמצעים הכספיים שבעלי המניות מוכנים להשקיע בחברה בתור הון מניות או הלוואת בעלים נקבעים על ידם. בדרך כלל, הם נוטים לפזר את כספם בחברות שונות ומגוונות בהתאם לשיקול דעתם. וכך, אפילו העסק יהיה רווחי, הם עשויים להגיע לאחת משתי המסקנות:
העסקים האחרים, בינתיים, רווחיים יותר והם מעדיפים את העסקים האחרים על פני עסק זה. לכן, אם דרוש לחברה הון נוסף והם לא רוצים לצרף אליהם בעלי מניות נוספים וגם לא מוכנים לרכוש מניות נוספות בחברה, הדרך היחידה העומדת לפניהם היא ללוות אמצעים: לזמן קצר בשוק הכספים ולזמן בינוני וארוך בשוק ההון. אם יגיעו למסקנה, ברמת סבירות גבוהה, כי הרווח בחברה האחרת יעלה תמיד על הרווח מהחברה הנתונה, הם ימכרו את מניותיהם בה.
אכן העסק רווחי, אך יש סיכון שרמת הרווח לא תישאר ברמה הנוכחית. לפי כך, הם מבקשים לגייס הון חיצוני, על מנת להשתמש בו כל עוד התשואה מהעסק תהיה גבוהה מהריבית. והיה והתשואה לא תכסה את הריבית, החברה תפרע מיד את ההלוואות.
ראו גם

רכישה ממונפת
מינוף תפעולי
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532351905171  LCCN: sh94002418
נאג'י שווכת

נאג'י שווכת (בערבית - ناجي شوكت; 1893[דרוש מקור]–1980) היה פוליטיקאי עיראקי ששימש כראש ממשלת עיראק, אך בעיקר ידוע כאחד מתומכיו של רשיד עאלי אל-כילאני, וכאיש הקשר של כילאני והמופתי הירושלמי חאג' אמין אל-חוסייני עם גרמניה הנאצית.
מוצא ומשפחה, ילדות ונעורים

שווכת נולד למשפחה בעלת שורשים טורקיים וקווקזיים בעיר כות (אנ') שבעיראק, בה שימש אביו כמושל מטעם האימפריה העות'מאנית. היו לו שלושה אחים, מהם ידוע סאמי שווכת, שהיה מהוגי הדעות של הלאומיות הפאן-ערבית. בשנת 1909 נבחר אביו של שווכת לפרלמנט העות'מאני, והדבר איפשר לו ללמוד משפטים באיסטנבול. לאחר סיום לימודיו שימש כתובע מטעם הממשלה בעיר העיראקית אל-הילה, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא העות'מאני. במרץ 1917 נפל בשבי בידי הבריטים, והם איפשרו לו להשתחרר אם יצטרף ללוחמים הערבים כנגד האימפריה העות'מאנית, במסגרת המרד הערבי.
קריירה פוליטית מוקדמת

לאחר המלחמה פתח שווכת בקריירה פוליטית בעיראק, ובשנת 1928 מונה לתפקיד שר הפנים. בשנת 1932 נקרא על ידי המלך פייסל הראשון להתמנות כראש ממשלת עיראק ולהקים ממשלה בלתי מפלגתית על מנת להימנע מהוויכוח הפוליטי שסבב את חתימת ההסכם האנגלו-עיראקי ב-1930, ואל מול דרישות האופוזיציה בראשותו של יאסין אל-האשמי לדאוג להקטנת המעורבות הבריטית בענייני עיראק. ממשלתו של שווכת, שניצבה מול אופוזיציה חזקה של מתנגדי ההסכם שרדה רק חמישה חודשים, בין 3 בנובמבר 1932 ל-20 במרץ 1933. לאחר נפילת ממשלתו המשיך שווכת לשמש בתפקידים שונים בממשלת עיראק, בין היתר שימש כשר הפנים בממשלתו של ג'מיל אל-מדפעי שהורכבה בנובמבר 1933. לאחר מכן, בשנת 1935 מונה כשגריר באנקרה.
הקשרים עם הנאצים, מרד רשיד עאלי אל-כילאני

בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה עיראק מחויבת על פי ההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930 לסייע בידה של בריטניה, להכריז מלחמה על אויביה, ולהעמיד לרשותה של בריטניה מתקנים אסטרטגיים - נמלים, שדות תעופה, רכבות. בשנות ה-30 התפתח בעיראק ימין קיצוני ופרו-נאצי שהתנגד לנוכחות הבריטית במזרח התיכון, וחיפש דרכים להקטין את השפעתה של בריטניה, ולתמוך בנאצים במלחמתם כנגד בריטניה. ימין זה קיבל עידוד משמעותי כאשר הגיע לעיראק המופתי הירושלמי, חאג' אמין אל-חוסייני לאחר המרד הערבי הגדול. בתחילת 1940 מונה רשיד עאלי אל-כילאני, מנציגיו המובהקים של הימין הפרו-נאצי כראש ממשלת עיראק. אל-כילאני מינה את שווכת כשר המשפטים בממשלתו. ממשלתו של רשיד עאלי פסחה על שתי הסעיפים. מחד, ניתקה עיראק את היחסים הדיפלומטיים עם גרמניה הנאצית, כפי שהייתה מחויבת לעשות, מאידך לא הכריזה עליה מלחמה, וכשהצטרפה איטליה הפשיסטית למערכה, ביוני 1940, לא ניתקה עמה את היחסים, ואיפשרה פעולתם החופשית של דיפלומטים איטלקים בשטחה.
ביוני 1940 נשלח שווכת על ידי אל-כילאני והמופתי לשאת ולתת עם השגריר הגרמני באנקרה, פרנץ פון פאפן. הוא הוסמך להסכים עמו על חידוש היחסים הדיפלומטיים עם גרמניה, ושיתוף פעולה צבאי עם גרמניה, הכולל המרדת ערביי ארץ ישראל ולחימה בבריטים בשטחי ארץ ישראל. כן נשא עמו שווכת מכתב אישי מהמופתי להיטלר, בו הביע המופתי את הערכתו והערצתו להיטלר. השיחות והמכתב הועברו לידיעת משרד החוץ הגרמני, שהחל להדק את קשריה של גרמניה הנאצית עם תומכי הנאצים בעיראק.
בפברואר 1941 פוטר רשיד עאלי אל כילאני, על ידי העוצר העיראקי עבד אל-אילה, והוחלף בטה אל-האשמי באותה תקופה התגבש סביב המופתי ואל-כילאני ועד פעולה חשאי של שיבעה אישים, שכלל קציני צבא בכירים, המכונים "מרובע הזהב" (אנ'), ובראשם סלאח א-דין א-סבאע', וכן אישים פרו-נאצים, לרבות שווכת. באפריל 1941 ביצע הוועד הפיכה צבאית בעיראק (אנ'), הדיח את העוצר עבד אל-אילה ואת ראש הממשלה אל-האשמי ומינה את אל-כילאני לראש הממשלה. בממשלה זו מונה שווכת לשר ההגנה.
עד מהרה הגיע אל-כילאני לעימות צבאי עם הבריטים, סביב דרישתו כי אלו יסלקו ידם מהבסיסים בעיראק בהם הותר להם להחזיק על פי ההסכם האנגלו-עיראקי. עם פרוץ המלחמה האנגלו-עיראקית במאי 1941 נשלח שווכת על ידי אל-כילאני לאנקרה, לנסות ולהשיג את תמיכתה של טורקיה בעימות, וכן לחדש את הקשר עם פון פאפן. שליחות זו כשלה, ושווכת לא הצליח לקבל את שיתוף הפעולה של הטורקים.
לאחר תבוסת צבא עיראק במלחמה האנגלו-עיראקית, בסוף מאי 1941, נמלט שווכת לאיראן ומשם לדרום אפריקה שם נאסר על ידי השלטונות לתקופה של חמש שנים. שווכת מת בבגדאד במאי 1980.
הערות שוליים

↑  דמותה של ממשלת אל-כילאני בבגדאד, דבר, 14 במאי 1941
↑  ממשלת פקידים בעיראק, דבר, 6 בנובמבר 1932
↑  בעיראק מתרחשים מאורעות כבדי חשיבות, דואר היום, 9 בנובמבר 1932
↑  גמר המשבר הפוליטי בבגדד, דואר היום, 12 בנובמבר 1933
↑  לסחר תורכיה-עיראק, דואר היום, 9 במאי 1935
↑  ערב המרד בעיראק הגענו להסכם עם היטלר, מעריב, 6 בינואר 1958
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין שתי מלחמות העולם, ספר ה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1992, עמ' 98.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין שתי מלחמות העולם, ספר ה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1992, עמ' 99.
↑  אין תורכיה מרוצה ממיניסטר ההגנה העיראקי, דבר, 14 במאי 1941
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271040705171  BnF: cb15080348b (data)  GND: 1020599243  ISNI: 0000 0003 6723 8841  LCCN: n80035204  VIAF: 231020184   WorldCat (עם VIAF): 231020184
מנוף (מכניקה)

סימולציה של חוק המנוףבגלל עקרון שוויון מומנטים, גוף קל (המפעיל כוח קטן) יכול לאזן גוף כבד ממנו, אם מרחקו מנקודת הסמך, שבמבנה התומך, גדול יותר, וביחס הפוך ליחס משקלי הגופים
"תנו לי נקודת אחיזה ואוכל להזיז את העולם" (ארכימדס)
המנוף הוא אחת מן המכונות הפשוטות הקלאסיות, המנוף מקטין את הכוח הנדרש לביצוע עבודה על חשבון הארכת ההעתק (ה"דרך") שהכוח פועל לאורכו – שהוא עקרון היתרון המכני. במכניקה, מנוף הוא הרחבה של גוף קשיח למקרה פרטי מאוד של מערכת המורכבת משני גופים, ומבנה התומך בהם. מניחים ששני הגופים ינועו לאורך שני קטעים מקבילים. אורכו של המבנה התומך מקל על הפעלת כוח על גוף אחד, באמצעות הגדלת המומנט של הגוף השני. בשימושים מעשיים, ההתייחסות למנוף היא רק אל המבנה התומך, לא לכל המערכת. וזה מפני שאחד משני הגופים הוא המטען המועיל במערכת, והוא משתנה בכל שימוש. והגוף השני מובלע במנוף, כי הוא משמש לצרכים פנימיים שלו.
הראשון שחקר באופן יסודי את תורת המנופים ומכונות פשוטות היה כנראה הפילוסוף והמדען היווני ארכימדס. ארכימדס הגדיר את המושג מומנט כוח, שעומד בבסיסם של מנופים פשוטים. מומנט הוא הכוח הגורם לסיבוב והוא שווה למכפלת הכוח המופעל במרחק שלו מציר הסיבוב (נקודת הסמך). כך למשל, כאשר שני ילדים שמשקלם זהה יושבים על נדנדה במרחקים שונים מנקודת הסמך שלה, הנדנדה תיטה לכיוון הילד היושב רחוק יותר מהציר, כיוון שהוא מפעיל מומנט גדול יותר. לחישוב זה, של מרכז מסה, שימושים רבים בחיי היומיום, לדוגמה, בעת שימוש באת חפירה קל יותר להפעיל כוח על חלקו של האת המרוחק מהאדמה.
האנרגיה שיש להשקיע כשמסתייעים במנוף זהה לעבודה בלעדיו, אך לעיתים קל יותר להפעיל כוח קטן יותר לאורך מרחק גדול יותר. מתוך דמיון משולשים ניתן לראות כי המרחק גדל בדיוק במידה שהכוח קטן, לכן העבודה (מכפלת הכוח במרחק) נשארת קבועה. עקרון חלוקת הכוח ניתן ליישום גם בסוגים נוספים של מנופים, כגון מנופים המבוססים על גלגלת, על ברגים ועל גלגלי שיניים, כמו שנעשה בתיבות הילוכים. עיקרון זה כנראה עומד מאחורי הציטוט המפורסם ביותר של ארכימדס: "תנו לי נקודת משען ואוכל להזיז את העולם". משמעות האמרה היא שבהינתן מוט קשיח וארוך מספיק ניתן להזיז את כדור הארץ כולו גם בהפעלת כוח קטן מאוד, כל עוד מתרחקים מספיק מנקודת הסמך.
עקרון הפעולה

את המבנה התומך של המנוף ניתן לחלק לעמוד הניצב לקרקע, ולקורה אופקית שמקבילה לקרקע. קורה זו היא זרוע המנוף. מבנה זה מגדיר מישור שניצב לקרקע.
בניגוד למכניקה של גוף קשיח, חוסר הצפידות של מרכיבי המערכת הוא עיקר העניין, והמורכבות, שלה. השאיפה היא ששני הגופים ינועו לאורך שני קטעים מקבילים. בהיותם מקבילים, המרחק בין הקטעים קבוע. אך, בניגוד לגוף קשיח, המרחק המוחלט בין שני הגופים יכול להשתנות.
את הגוף שמיצר את הכוח להנעת הגוף השני, ובמקרים רבים מובלע במנוף, ניתן לראות כמקור כח. המבנה התומך, הגוף אותו מעוניינים לשנע, מקור הכוח, והמרחב שנוצר על ידי כל הנקודות בהן הגוף המשונע יכול להימצא הן מערכת פיזיקלית סגורה. כאשר עמוד המנוף, ובכלל זה נקודת הסמך, המכונה לעיתים נקודת האחיזה או נקודת המשען, קבועים במרחב. בשימוש בפועל מקנים לזרוע המנוף יכולת סיבוב במישור המקביל לקרקע, כאשר ציר הסיבוב הוא עמוד המנוף. בכך מגדילים את המרחב אליו ניתן להעביר את הגוף המשונע, ואת המקומות האפשריים להתקנת המנוף. מסיבות של יעילות ויציבות המערכת מקפידים שהמטען המשונע ינוע רק במישור שמוגדר על ידי המבנה התומך. בכל זמן, המערכת נמצאת בשיווי משקל מכני סביב נקודת הסמך – נקודת שיווי המשקל. ניתן להחשיב נקודה זו כמרכז המסה של המערכת. שיקולים של יציבות ובקרה מגבילים מאוד את התאוצה שמעניקים לגוף המשונע בעת השינוע.
היתרון המכני במנוף

ניתן לחשב את היתרון המכני מאיזון מומנט הכוח סביב נקודת המשען
כאשר T הם המומנטים המופעלים משתי הזרועות; M1 הוא הכוח המופעל על זרוע הכוח, M2 הוא הכוח המופק על המשא, a הוא אורך זרוע הכוח ו-b הוא אורך זרוע המשא (מרחק העומס מנקודת המשען)
היתרון המכני M.A של המנוף הוא היחס בין הכוח המושקע לכוח המופק ממנו (הכוח הפועל על המשא)
כלומר היתרון המכני הוא יחס אורכי הזרועות.
סוגי מנופים

מבחינים בשלושה טיפוסי מנופים. ההבחנה היא על פי נקודות החיתוך של קו הפעולה של הכח וקו התנועה של המשא, אשר מקבילים זה לזה, עם קו המאונך לקווים אלו, ומכיל את נקודת הסמך.
מנוף מהסוג הראשון – נקודת הסמך נמצאת בין נקודת הפעלת הכוח לבין המשא (ההתנגדות). דוגמאות: מספריים, מאזניים
מנוף מהסוג השני – העצם עליו מופעל הכוח נמצא בין נקודת הפעלת הכח לנקודת הסמך. דוגמאות למנוף מסוג זה: מפצח אגוזים, מריצה. מנוף מסוג זה מאפשר הפעלת מירב הכח על ההתנגדות.
מנוף מהסוג השלישי – הכוח מופעל בין נקודת המשען לבין המשא. במנוף מסוג זה זרוע הכח קצרה מזרוע המשא כך שיש להשקיע כח רב יותר מאשר בפעולה ללא מנוף. משתמשים במנוף מסוג זה כדי לקבל פעולה לאורך דרך ארוכה יותר, דוגמה למנוף מסוג זה הוא מלקטת. באופן זה מחוברים שרירי הגפיים כך שמתקבל טווח תנועה גדול למרות שמידת ההתכווצות של השריר מוגבלת.
שימושים נפוצים

כלים ומכשירים יום-יומיים מפותחים על פי שימוש בעקרון המנוף.
פותחן בירה
מפצח אגוזים
פותחן בקבוקי שעם
פותחן בירה
פותחן בירה ופחיות שימורים
השימוש במפצח אגוזים
ראו גם

עגורן
מכניקה של גוף קשיח
סוגי המנופים
נהר אנאדיר

| --- | --- |
תמונת לווין של נהר אנאדיר
תמונת לווין של נהר אנאדיר
 מידע כללי
 אורך:  1,150 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  2,160 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  191,000 קמ"ר 
 מוצא:  רכס סטנובוי 
 יובלים:  Belaya River, Yeropol, Umkyneyveem, Ubienka, Varenokvaam, Tanyurer River, Mayn River, Yablon 
 שפך:  מפרץ אנאדיר
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה צ'וקוטקה
 
 
נהר אנאדיר (ברוסית: Ана́дырь) הוא הנהר המרכזי המזרחי ביותר ברוסיה, הוא קפוא ברוב חודשי השנה ואורכו 1,150 ק"מ.
הנהר יוצא במפרץ אנאדיר (שם נמצאת הדלתה שלו) שבים ברינג באוקיינוס הקרח הצפוני והוא עובר בהמחוז האוטונומי צ'וקוטקה. הנהר עובר בעיר אנאדיר, בירת המחוז האוטונומי צ'וקוטקה ומסתיים בהרי אנאדיר המצויים במרכז המחוז. סביב הנהר נמצאים יערות ובעלי חיים כמו דובים חומים, דובי קוטב, שועלי קוטב, שונרים, איילי הצפון ועוד.
במשך שנים היה אנאדיר הדרך העיקרית למעבר מאוקיינוס הקרח הצפוני אל האוקיינוס השקט ואל חצי האי קמצ'טקה.
ראו גם

אנאדיר
צ'וקוטקה
ים ברינג
נאג'י עזרא זילכה

| --- | --- |

 לידה:  ינואר 1927 מוסול, עיראק 
 הוצאה להורג:  26 בינואר 1969 (בגיל 42)
 
נאג'י עזרא ציון זילכה (בערבית: عيزرا ناجي زلخا; ינואר 1927 – 26 בינואר 1969, ח' בשבט ה'תשכ"ט) היה יהודי-עיראקי, שנעצר על ידי שלטונו של סדאם חוסיין באשמת ריגול למען ישראל, והוצא להורג בשנת 1969.
ביוגרפיה

עזרא זילכה נולד במוסול שבעיראק, כבן למשפחה עשירה מבצרה. היו לו שני אחים ושלוש אחיות. כשגדל, השיג תעודת ביניים שהכשירה אותו לעבוד כשכיר בארכיון משרד התעשייה והמסחר בבגדאד. בשנת 1952 הוא התחתן, אך כעבור שנה אשתו נפטרה ממחלת הטיפואיד. משפחתו עלתה לישראל בחלקה. נאג'י נותר בעיראק יחד עם אחיו יחזקאל, כדי לסיים את מכירת עסקי המשפחה, ולאחר מחכן להצטרף למשפחתם בישראל.
בשנת 1968, שבועות אחדים לפני עלייתו ארצה, הואשם בפעילות ציונית ובריגול למען ישראל. הוא נכלא ונשפט במשפט ראווה יחד עם קבוצה מעורבת של יהודים וערבים שמנתה כעשרים איש והואשמה בהיותה רשת ריגול וחבלה ציונית. הוא נמצא אשם ונגזר עליו עונש מוות.
ב-26 בינואר 1969, הוצא להורג בתלייה בכיכר השחרור בבגדד, יחד עם שמונה יהודים וחמישה ערבים.
אחיו יחזקאל, איתר את גופתו במטמנה והביאו לקבורה בבית העלמין היהודי בבצרה.
הנצחה

נאג'י עזרא הוכר כהרוג מלכות על ידי מדינת ישראל. שכונת "יד התשעה" בהרצליה, נקראת על שם תשעת הרוגי המלכות שהוצאו להורג. בכפר סבא, הוקם לזכרם "גן התשעה" בשכונת יוספטל.
ראו גם

התליות בבגדאד (1969)
הערות שוליים

↑  קובי נחשוני, אטילה שומפלבי ואלכסנדרה לוקש, המכתב האחרון מהכלא בעיראק: "נשפטתי ונידונתי למוות", באתר ynet, 31 בינואר 2019
↑  من ملفات الجاسوسيسة ؛
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נאג'פאלו

| --- | --- |

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  מחוז סלאז'
 חבל ארץ:  קרישאנה
 מושל:  Radu Mate
 בירת הקומונה:  נושפאלאו (יישוב) 
 שטח:  81.58 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  3,772 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°12′03″N 22°42′56″E﻿ / ﻿47.200824°N 22.71566°E﻿ / 47.200824; 22.71566 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.primarianusfalau.ro/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור נאג'פאלו(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור נאג'פאלו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נאג'פאלו (בהונגרית: Szilágynagyfalu, סילאג'נאג'פאלו, או Nagyfalu; ברומנית: Nușfalău, נושפלאו) היא קומונה במחוז סלאז' בחבל קרישאנה ברומניה. הקומונה מורכבת משני כפרים, בילגהז (Bilghez או Bürgezd) ונאג'פאלו; היישובים בוגיש (Boghiș) ובוזיש (Bozieș) נפרדו מנאג'פאלו ב-2005 וכך הוקמה קומונת בוגיש.
נאג'פאלו ממוקמת בחלק המערבי של המחוז, על חלקו העליון של נהר בארקאו (Barcău), כ-35 ק"מ ממושב המחוז, זלאו (Zalău).
מראות

הכנסייה הרפורמית בנאג'פאלו, נבנתה ב-1450, מבנה היסטורי.
טירת באנפי (Banffy) בנאג'פאלו, נבנתה במאה ה-18, מבנה היסטורי.
שמורת הטבע יער לאפיס (Lapiș, על פני 430 דונם)