stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המצור על גמלא
תחילת המצור > המשך המצור

היהודים, לאחר שהתפוגגה האופוריה למראה הצלחתם המדהימה על הרומאים, נתקפו בפחד. כעת הבינו, שניצחון זה ימנע מהרומאים כל רחמים עליהם, לאחר שיכבשו את העיר. תושבים רבים החלו להימלט מן העיר, ואילו אלו שנשארו, החלו לרעוב במהירות, מאחר שלא נאגרה בעיר די אספקה, קודם שהתחיל המצור.
כך המשיך המצור על העיר במשך כמה שבועות, תוך שמצב תושבי העיר הולך ומתדרדר. לוחמים רבים ברחו, ורבים אחרים גוועו ברעב.
בתוך הזמן הזה, ערך הצבא הרומאי קרב נוסף לכיבוש הר תבור, שנחל הצלחה במהירות.
בעלות השחר של כ"ב בתשרי הצליחו שלושה חיילים מהלגיון החמישה-עשר להתקרב לחומה, והחלו לחפור תחת מגדל השמירה. הם הצליחו לערער את יסודות המגדל, והוא נפל במהרה. בהלה אחזה בעיר, כאשר חשבו שהרומאים כבר החלו בהתקפה נוספת. שומרים יהודים רבים ברחו מעמדותיהם, ואחרים נהרגו תוך ניסיון לברוח מהעיר.
אולם הרומאים, בזוכרם את כישלונם הקודם שנבע מתקיפה לא מסודרת, החליטו לחכות ליום המחרת לשם התקפה על העיר. בינתיים, חזר טיטוס מסוריה, וכאשר שמע על הכישלון הקודם בהתקפה על העיר, ארגן מייד כוח נוסף לשם התקפה מיידית.
נפילת העיר

בראש כוח של 200 פרשים נבחרים וחיל רגלים, התקיף טיטוס את העיר. דבר בואו של טיטוס נודע ברחבי גמלא במהירות, וגרם לבהלה עזה. רבים מהיהודים ברחו לראש הגבעה שם הייתה מצודה. אלה שלא הספיקו להימלט למצודה, נטבחו בידי הרומאים.
בראש המצודה התארגנו היהודים להתנגדות עזה, והחלו להשליך לעבר הרומאים המטפסים לעברם אבנים וסלעים. גובהה של הפסגה הקשה מאוד על הרומאים לכבוש את המקום, אך סופת רוח חזקה גרמה ליהודים לאבד את יציבות עמידתם, להקשות על ראייתם את הרומאים, ולהכשיל את כל התקפותיהם על הרומאים.
כך הצליחו הרומאים להעפיל לפסגת גמלא, וכיתרו במהירות את אלפי היהודים שנשארו בחיים. כשראו היהודים שאבדה מהם כל תקווה, התאבדו כחמשת אלפים מהם, ואילו ארבעת אלפים היהודים האחרים, נטבחו בידי הרומאים.
"האנשים אשר לא מצאה ידם להימלט אל ראש ההר, קפצו בצר להם מתוך העיר ונפלו בידי שומרים רומאים. ונוראה הייתה אנקת החללים בכל מקום, ודמם הציף את כל העיר ונשפך למטה במורד... הרומאים עלו על ההר והקיפו את היהודים והמיתו בהם את כל הלוחמים העומדים על נפשם וגם לא חמלו על האנשים הפושטים אליהם יד לבקש חנינה... ביום ההוא לא חמלו הרומאים גם על נפש עוללים ותפשו רבים מהם והשליכום מראש הגבעה."
הניצולים היחידים מהעיר היו שתי אחייניותיו של מפקד צבאו של אגריפס, שהצליחו להסתתר בתחילת ההתקפה מזעם הרומאים.
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, תרגום יעקב נפתלי שמחוני, הוצאת מסדה, 1968.
יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, עריכה: ישראל שצמן; תרגום: ליזה אולמן; מבוא: יונתן פרייס, הוצאת כרמל, ירושלים 2009.
לקריאה נוספת > מקורות מחקריים

שמריה גוטמן, גמלא, עיר במרד, הוצאת משרד הביטחון, תשנ"ד 1994.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, תרגום: ד"ר י.נ. שמחוני, א', חלק י', תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, כרך ספר ד', ורשה: שטיבל, תרפ"ג (1923), עמ' רכז
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום ליזה אולמן, הערות מאת ישראל שצמן), ספר ד, פרק א, פסקה י, הערה 80.
↑  תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, ספר ב, פרק כ.
↑  מלחמת היהודים, ספר ג, פרק ט, סעיף ז.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיפים א-ב.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיף ד.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיף א.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיף ב.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיף ג.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיף ד.
↑  מלחמת היהודים ספר ד, פרק א, סעיף ה.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיפים ו-ז.
↑  מלחמת היהודים, ספ ד, פרק א, סעיף ח.
↑  מלחמת היהודים, ספר ד, פרק א, סעיפים ט-י.
↑  פרופסור ישראל שצמן העיר שייתכן וההתאבדות ההמונית עליה מספר יוסף בן מתתיהו אינה אלא הגזמה, ואילו האמת יכולה להיות שאלפים אלו נהרגו תוך ניסיון לברוח מהעיר דרך הצוקים התלולים. ארכאולוגים נוספים טענו על פי הממצאים באתר שלא הייתה זו התאבדות (ראו את דבריו כאן)
הגבעה עליה הייתה בנויה גמלא
הפרצה בחומת גמלא
המגדל העגול בחומת גמלא
מותו של אדולף היטלר

עמוד ראשי של ביטאון הכוחות המזוינים של ארצות הברית, המודיע על מותו של היטלר, מתאריך 2 במאי 1945
אדולף היטלר, הקנצלר והפיהרר של גרמניה הנאצית בשנים 1933–1945, ומנהיג המפלגה הנאצית, התאבד בירייה ב-30 באפריל 1945 בבונקר שלו, ה"פיהררבונקר" בברלין. אווה בראון, אשתו ביום האחרון בחייו, התאבדה יחד איתו על ידי בליעת רעל ציאניד. על פי הוראותיו (בצוואתו בכתב ובעל פה), הועלו גופותיהם באחר הצהריים של אותו יום במעלה מדרגות יציאת החירום של הבונקר, הוספגו בדלק והוצתו בגן לשכת קנצלר הרייך, מחוץ לבונקר. רשומות בארכיונים הסובייטיים מציינות ששאריות גופותיהם השרופות עברו מקבר לקבר מספר פעמים עד שנת 1946. בשנת 1970 הוצאו שאריותיהם מהקבר פעם נוספת, נשרפו בפעם האחרונה, ואפרם פוזר.
קיימת מחלוקת באשר לסיבת מותו של היטלר: לפי גרסה אחת, היטלר מת מרעל ציאניד, בעוד גרסה אחרת טוענת לשילוב בין התאבדות בירי תוך כדי נשיכת קפסולת ציאניד. היסטוריונים מודרניים דחו את הגרסה הזו, בטענה שהיא למעשה סוג של תעמולה סובייטית או ניסיון לפשרה בין הדעות השונות. על פי עדותו של אדם שראה את גופתו של היטלר, ניתן היה לראות סימני ירי דרך פיו של היטלר, אך טענה זו הופרכה. שאריות שיני גופתו של היטלר תאמו את רישומי שיניו ב-1945.
החדשות בדבר מותו של היטלר פורסמו ב-1 במאי 1945, יום לאחר התאבדותו. מסיבות פוליטיות (בהם ציון יום הפועלים), פרסמה ברית המועצות מספר תאוריות קשר על מותו. התאוריות טענו שלמעשה היטלר לא מת, אלא ברח למדינות בעלות הברית, ששומרות על חייו.
The Strange Death of Adolf Hitler

בספר The Strange Death of Adolf Hitler טוען המחבר שהיטלר לא התאבד בפיהררבונקר ב-1945 בסיום המלחמה, אלא מת ב-1938 בלילה שלפני ועידת מינכן. לטענת המחבר, הוא סעד עם היטלר ועם בכירים נאצים אחרים כאשר הפיהרר הורעל באמצעות רעל מדרום אמריקה. המנהיגים הנאצים הנותרים החליטו במהירות לשמור על האשליה שהיטלר חי ועוד בשלטון על ידי שימוש בכפילים אשר יהוו שליטי בובות. הספר מסתיים בכך שהמחבר מבקש משר התעמולה הנאצי יוזף גבלס פילגש ומתאבד בירי. הספר נכתב בעילום שם ונכון להיום לא יודעים מי מחברו.
הערות שוליים

↑  ברק בר-זוהר, "בַּאבוד רשעים": על מותם של בניטו מוסוליני, אדולף היטלר ויוסיף סטלין בעיתונות העברית, קשר, 2023, עמ' 180–202
תיאור סכמטי של הפיהררבונקר
אווה בראון והיטלר, יוני 1942
כך, לפי השירות החשאי האמריקאי, יכול להיראות היטלר, מסווה את עצמו כדי לא להיתפס
היטלר (מימין) מבקר את מגיני ברלין, אפריל 1945, עם הרמן גרינג ומפקד OKW, פלדמרשל קייטל
יוזף גבלס ומגדה אשתו, עם ששת ילדיהם. התמונה נערכה ונוסף לה, מאחור, בנו החורג האראלד קוואנדט (היחיד מהם ששרד את המלחמה)
עיט של דם

עיט של דם (באנגלית: Blood eagle), על פי הסאגות הנורדיות, הייתה שיטת הוצאה להורג אכזרית במיוחד, אשר הייתה נהוגה בקרב העמים הויקינגים במהלך ימי הביניים. ישנה מחלוקת האם שיטה זו של הוצאה להורג אכן יושמה, אך על פי מקורות מבריטניה במאות 9 ו-10, נטען כי לפחות ארבעה בני אדם הוצאו להורג בשיטה זו, ביניהם שני מלכים אנגלו-סקסונים וכן אחד מהארכיבישופים של קנטרברי.
תגליף משוודיה המתאר את ההוצאה להורג.
תיאור ההוצאה להורג

ההוצאה להורג נעשתה על ידי קשירתו של הקורבן לשני עמודי עץ, משני צדדיו, בעודו כורע. המוציא להורג היה חותך את גבו של הקורבן בסכין, ואז מכה בגרזן, על מנת לפתוח את גב הקורבן. לאחר מכן, המוציא להורג היה מושך את ריאותיו של הקורבן לאחור, ופורס אותן כמו כנפי עיט, ומכאן שמה של ההוצאה להורג.
תיאור ההוצאה להורג > גורלו של המוצא להורג

ענישה זו הייתה מבזה ואכזרית, אך היה לקורבן שביב של תקווה לגורל נשמתו. לפי אמונתם, אם הוא לא היה צועק לאורך ההוצאה להורג, שיכולה לקחת כמה דקות (עד לנפיחת נשמתו של הקורבן) הוא היה זוכה להגיע לולהאלה למרות הכל.
ראו גם

בלוט (טקס)
גואה טראנס

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מוזיקה הודית, אינדסטריאל/EBM, אסיד האוס, רוק פסיכדלי, ניו ביט
 מקורות תרבותיים:  שנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-20 - לקראת סוף שנות התשעים של המאה ה-20, גואה, אירופה, ישראל (הושפע מתרבות ההיפים)
 מוצא:  הודו 
 כלים:  מכונת תופים, סינתסייזר
 פופולריות מיינסטרים:  אירופה, ישראל, יפן, ברזיל, אמצע/סוף שנות התשעים של המאה ה-20
 תת-סוגות
 ניצחונות, אסיד
 סוגות היתוך
 טראנס פסיכדלי
 סצינות אזוריות
 מוזיקת גואה
 
גואה טראנס (באנגלית: Goa Trance) הוא ז'אנר מוזיקלי שהתפתח בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 במדינת גואה שבדרום הודו, במקביל למוזיקת הטראנס שהתפתחה באירופה בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
לגואה טראנס קשר הדוק עם טראנס פסיכדלי, ויש המחשיבים את שניהם כאותו ז'אנר, אך המתנגדים טוענים שטראנס פסיכדלי הוא בעל צליל "מתכתי" יותר, בעוד לגואה טראנס יש צליל יותר "גולמי". בארצות רבות נמצאים הגואה-טראנס והטראנס הפסיכדלי ב"מחתרת", ונחשבים לפחות מסחריים מצורות אחרות של טראנס.
לגואה טראנס ישנו גם תת-סגנון בשם "אסיד טראנס": זהו סגנון ישן יותר, בעל מבנה מלודי קצר ופשוט יותר. הוא מתאפיין במקצבים ברוטאליים ומלודיות "אפלות" יותר.
היווצרותו של סגנון הגואה-טראנס קשורה קשר הדוק לאסיד, שמו המוכר יותר של סם ה-LSD, שהשפעותיו כחומר משנה תודעה (סם פסיכדלי) הובילו להיווצרותן של רבות מהיצירות המפורסמות ביותר בז'אנר[דרוש מקור].
ז’אנר נוסף שהתפתח בעקבות הגואה טראנס הוא ז’אנר הניצחונות, שמאופיין במלודיות הבולטות שלו.
דוגמאות לאומנים מתחום הגואה טראנס:
Shlez- ישראל
Noam kofmes - ישראל
Raz kubablo- ישראל
Paz vazana - ישראל
פילטריה Filteria - שוודיה
Ori menashe - ישראל
goa wheels - ישראל
shibush- ישראל
Koren barnod - ישראל
דג קטן

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  רוואן וודס
 הופק בידי:  וינסנט שיאן ליז וואטס ריצ'רד קידי
 תסריט:  ג'קלין פרסקיי
 עריכה:  ג'ון סקוט
 שחקנים ראשיים:  קייט בלאנשט  סם ניל  הוגו ויבינג
 מוזיקה:  נתן לרסון 
 מדינה:  אוסטרליה
 חברה מפיצה:  First Look Pictures Releasing
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  אוסטרליה 8 בספטמבר 2005  ישראל 20 באפריל 2006
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  סידני 
 הכנסות:  3,248,506 דולר
 פרסים:  פרס AACTA לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (הוגו ויבינג)  פרס AACTA לעריכה הטובה ביותר  פרס AACTA לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד מוביל (קייט בלאנשט)  פרס AACTA לפסקול הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דג קטן (באנגלית: Little Fish) הוא סרט דרמה אוסטרלי משנת 2005 בבימויו של רוואן וודס, שעוסק במכורה לסמים לשעבר שחבריה מהעבר חוזרים לחייה. בסרט משחקים קייט בלאנשט, סם ניל והוגו ויבינג.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורה של טרייסי הארט (קייט בלאנשט), מכורה לסמים לשעבר שכיום בעלת עסק למשחקי וידאו. טרייסי מנסה ללא הצלחה לקבל הלוואה מהבנק במטרה להגדיל את העסק. חברה מהעבר, ג'וני (דסטין נגוין), מציע לה עזרה על ידי השקעה בבורסה. טרייסי מתרצה אך מגלה שלמעשה ג'וני עדיין עוסק בסחר סמים ורק כך הוא יוכל לעזור לה. לבסוף טרייסי מסכימה ונוסעת עם ג'וני ועם אחיה, ריי (מרטין הנדרסון). כשהם מגיעים למקום המפגש הם נתקלים בליונל (הוגו ויבינג), אביה החורג של טרייסי, שנורה על ידי סטיבן (ג'ואל טובאק), סוחר סמים נוסף.
צוות שחקנים

קייט בלאנשט – טרייסי הארט
סם ניל – בראד תומפסון
הוגו ויבינג – ליונל דוסון
דסטין נגוין – ג'וני נגוין
נוני הייזלהרסט – ג'נל הארט
מרטין הנדרסון – ריי הארט
ג'ואל טובאק – סטיבן מוס
ליסה מקיון – לורה
פרסים ומועמדויות

הסרט זכה לביקורות מהללות, בעיקר על הופעתם של השחקנים הראשיים (קייט בלאנשט, נוני הייזלהרסט והוגו ויבינג). הסרט דורג עם 85 אחוז ביקורות חיוביות על פי האתר "Rotten Tomatoes".
הסרט היה מועמד ל-13 פרסים של המכון האוסטרלי לסרטים ב-2005. הסרט זכה בחמש קטגוריות; השחקן הראשי הטוב ביותר (הוגו ויבינג), השחקנית הראשית הטובה ביותר (קייט בלאנשט), שחקנית המשנה הטובה ביותר (נוני הייזלהרסט), העריכה הטובה ביותר והסאונד הטוב ביותר.
הערות שוליים

1 2  ישי קיצ'לס, עכבר העיר תל אביב, "דג קטן" הוא דרמת דמויות פצפונת ששווה צפייה בזכות עוד הופעה מצוינת של קייט בלאנשט, באתר הארץ, 16 באפריל 2006
מיהאי פרקש

מיהאי פרקש (בהונגרית: Farkas Mihály נולד בשם הרמן לוי, אבאויסאנטו, 18 ביולי 1904 – בודפשט, 6 בדצמבר 1965) היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי קומוניסט, ששימש שר ההגנה של הונגריה בעידן מתיאש ראקושי. מיהאי פרקש היה אחד מחברי הרביעייה המוסקבאית (הכול יכולה), שלמעשה היה לה גם חבר חמישי, מעט סמוי. (כל החמישה היו יהודים ולפי סדר חשיבותם וכוחם הם מתיאש ראקושי (מתתיהו רוזנפלד), ארנה גרה (ארנה זינגר), מיהאי פרקש (הרמן לוי), יוז'ף רוואי (יוז'ף לדרר), גאבור פטר (בנימין אייזנברג)). חמישייה זו ניהלה את הונגריה בשנים 1945–1956. פרקש היה גם חבר הטרויקה (עם ראקושי וגרה). בנו ולדימיר פרקש היה קצין חקירות ידוע לשמצה של ה-ÁVH.
חייו > השנים המוקדמות וההגירה

אמו הייתה ינקה לוי, משרתת בת 24 ילידת "ספישקה סטארה וס" בסלובקיה. לאחר חוזה טריאנון המשפחה וגם פרקש נשארו בקושיצה, צ'כוסלובקיה. משנות העשרים ואילך הוא עבד במפלגה הקומוניסטית בקושיצה ובפראג, ובשנים 1925 עד 1929 נכלא על פעילותו. לאחר שחרורו השתתף בקרבות מלחמת האזרחים בספרד, ואז עבר לברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה השתתף פרקש בפעילות התעמולה האנטי-מלחמתית שהופעלה ממוסקבה. לאחר הגירת אשתו הראשונה, רגינה לוי, הוא התחתן עם קאתה רידיגר בשנת 1931 בברית המועצות.
חייו > שנות המעבר

כמו רוב "המוסקובאים", גם הוא הגיע בחזרה להונגריה בסוף 1944. בתקופה זו שינה את שמו מלוי לפרקש. לצד מתיאש ראקושי, ארנה גרה ויוז'ף רוואי מילא תפקיד מוביל בתנועה הקומוניסטית שהפכה בהדרגה למפלגת המדינ ההונגרית. ממאי 1945 היה חבר בוועד המרכזי (KB), בוועדה המדינית (PB) ובמזכירות המפלגה הקומוניסטית ההונגרית (MKP). בשנת 1945 התמנה למזכיר המדינה לענייני פנים. בשנת 1946 נבחר לסגן המזכ"ל ועמד בראש הוועדה המארגנת של המפלגה. בשנת 1948 נתמנה במפלגה המאוחדת של המפלגה הקומוניסטית והמפלגה הסוציאל-הדמוקרטית ההונגרית לסגן המזכ"ל לצד יאנוש קאדאר וגיורגי מרושאן.
חייו > תפקידו בדיקטטורה הקומוניסטית

מה- 9 בספטמבר 1948 עד ה-2 ביולי 1953 כיהן פרקש כשר ההגנה של הונגריה ומחודש נובמבר 1950 התמנה גם לחבר בוועדת ההגנה (HB) הסודית, שאף קיומה הוסתרה, לצד ראקושי וגרה. (בדרך כלל כונתה השלישייה הזו ללא רוואי, שסווג כבלתי אמין, בשם "טרויקה") בזמן מינויו של פרקש לשר ההגנה הוא קיבל דרגת גנרל 4 כוכבים, ומה 15 בנובמבר 1950 הוא הועלה לדרגת גנרל הצבא, גנרל 5 כוכבים. כשר החשיב לאחת ממשימותיו העיקריות להיפטר מה"לודוביקאים" הוותיקים כחלק מהרפורמה היסודית בצבא (("האקדמיה לודוביקה של הצבא המלכותי ההונגרי" (בלטינית: Ludoviceum) ובקיצור רק אקדמיה לודוביקה או לודוביקה, הייתה המוסד שהעניק את ההשכלה הגבוהה ביותר לקציני הצבא ההונגרי לפני שנת 1945). פרקש היה מעורב בארגון "משפט הגנרלים" ((משפט הגנרלים (המכונה גם משפט שוֹיוֹם) היה משפט שהתנהל בהונגריה באוגוסט 1950. במהלכו נעצרו והורשעו 66 אנשי צבא, שוטרים ואזרחים: 12 נידונו למוות (7 הוצאו להורג), 6 לעבודות כפייה (10, 15 שנים או מאסר עולם)). המשטרה החשאית הופרדה ממשרד הפנים בשנת 1949 והפכה כפופה לוועדת ההגנה (HB). פרקש היה אחד המנחים של משטרה זו והיה אחראי למעשים הבלתי חוקיים שבוצעו על ידה. בשנת 1949 היה לפרקש תפקיד פעיל בארגון משפט הראווה של לאסלו רייק ביחד עם שר הפנים יאנוש קאדאר.
בשנת 1953, אחרי מות סטלין והשינוי שחל בעקבות זה בברית המועצות, הוא נאלץ להפעיל "ביקורת עצמית", איבד את התיק שלו בממשלה והורחק מה- PB יחד עם רוואי. בימים שלפני מהפכת 1956, אחת הדרישות של הסטודנטים הייתה להעמיד את ראקושי ופרקש לדין. בעקבות דיכוי המרד, פרקש הועמד לדין באביב 1957 יחד עם פטר גאבור (שניהם בלבד מכל ההנהגה) על פשעים והפרות החוק שביצע "בשנות פולחן האישיות", ונידון לשש עשרה שנות מאסר, אך שוחרר בשנת 1961.
חייו > שנותיו האחרונות

לאחר שחרורו עבד כלקטור בהוצאת הספרים. הוא מעולם לא הסתיר את אמונתו בקומוניזם, ותמיד עמד על חפותו. אנשי הצוות והמנהלים שלו היו מרוצים מאוד מעבודתו והגישו אותו כמה וכמה פעמים לאותות הצטיינות, אך הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית הטילה וטו כל פעם. בעת שביו נותק הקשר שלו עם בנו. יחד עם היחס אליו של הוועדה המרכזית של המפלגה, שהבהירה שאין לו מקום בחיים הפוליטיים בהונגריה, הביאו אותו למצב של דיכאון עמוק שהביא אותו בסופו של דבר להתאבדות.
בנו מאשתו הראשונה, ולדימיר פרקש היה אחד החברים הידועים לשמצה של המשטרה החשאית ההונגרית, וגם הוא הפך לשעיר לעזאזל יחד עם אביו על ידי משטרי ראקושי וקאדאר, בשל הטרור הסטליניסטי שהפעילו מתחילת 1950 (אם כי כמעט כל הנהגת המפלגה הייתה אשמה במידות זו או אחרת).
לקריאה נוספת

לקסיקון ביבליוגרפי הונגרי Magyar életrajzi lexikon 1000-1990.
ממשלות הונגריה 1848–2004 Magyarország kormányai 1848–2004
פרקש (באמצע) ושאנדור רונאי (מאחור) בביקור במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, במהלך הקונגרס הרביעי של המפלגה בברלין ב־5 באפריל 1954
עלייתו של אדולף היטלר לשלטון

אדולף היטלר בשיחה עם ארנסט האנפשטנגל והרמן גרינג, 21 ביוני 1932
עלייתו של אדולף היטלר לשלטון הייתה תקופה מרכזית בהיסטוריה של המאה ה-20 בה עלה לשלטון אחד מהדיקטטורים הכי ידועים לשמצה בהיסטוריה. הפיכתו של הילטר לקנצלר גרמניה ב-1933 ובעקבות כך ביסוס שלטונו הניחו את התשתית להקמת הדיקטטורה הנאצית והובילו בסופו של דבר לפרוץ מלחמת העולם השנייה ולשואה.
גלריית תמונות

היטלר עם חברי המפלגה הנאצית בדצמבר 1930
אדולף היטלר נואם ברייכסטאג ב-23 במרץ 1933
הערות שוליים

↑  עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ותחילתה של רדיפת היהודים | יד ושם, באתר www.yadvashem.org
רידג' הולנד

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1988 (בן 36) ליברסאדג', מערב יורקשייר, אנגליה
 שם במה:  לוק מנזיס רידג' הולנד
 משקל:  114 ק"ג
 גובה:  1.85 מטר
 לאום:  אנגלי
 קריירה מקצוענית:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 מאמנים:  מרטי ג'ונס
 ליגות:  WWE
 
לוק מנזיס (באנגלית: Luke Menzies; נולד ב-29 במאי 1988), הידוע יותר בשם הבמה רידג' הולנד, הוא שחקן רוגבי עבר אנגלי ומתאבק, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.
לאחר שהיה שחקן רוגבי במשך עשור, הוא עשה הסבה לענף ההיאבקות המקצועית בשנת 2016 וחתם על חוזה ב-WWE בתחילת שנת 2018.
קריירת היאבקות מקצועית > ארגונים עצמאיים (2016–2018)

במרץ 2016, מנזיס החל להתאמן על מנת להפוך למתאבק מקצועי תחת הדרכתו של מרטי ג'ונס.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > NXT‏ (2018–2021)

בנובמבר 2016, מנזיס השתתף במבחן קבלה של ארגון ההיאבקות ה-WWE. במאי 2018, לאחר יותר משנתיים בזירת הארגונים העצמאיים, דווח שהוא חתם על חוזה ב-WWE. ב-29 באוגוסט 2018 בפרק של התוכנית NXT, הוא ערך את הקרב הטלוויזיוני הראשון שלו, כשהפסיד לקית' לי. ב-21 בנובמבר 2019, הוא רשם את הבכורה שלו במותג NXT UK תחת שם הבמה רידג' הולנד, כשגבר על אוליבר קרטר.
ב-7 באוגוסט 2020 בפרק של התוכנית NXT, הולנד שב למותג זה לראשונה מאז 2018, כשהשתתף בקרב משולש מול אוני לורקאן ודמיאן פריסט אשר קבע את זהות המעפיל לקרב הסולם על אליפות צפון אמריקה של NXT באירוע NXT TakeOver XXX, שבסופו פריסט ניצח. הג'נרל מנג'ר של NXT, ויליאם ריגל, הודיע לאחר מכן שדקסטר לומיס לא יוכל לקחת חלק בקרב הסולם באירוע זה עקב פציעה בקרסול, ומכיוון שלורקאן הוא זה שהוצמד במהלך קרב העפלה ולא הולנד, להולנד ניתנה הזדמנות נוספת להעפיל לקרב הסולם על ידי קיום קרב מול ג'וני גרגאנו ב-19 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT; לעומת זאת, הולנד היה בצד המפסיד בהתמודדות לאחר הסחת דעת מצד אשתו של גרגאנו, קנדיס לאריי. באירוע NXT TakeOver 31, שנערך ב-4 באוקטובר, לאחר הקרב המרכזי בין קייל אוריילי לפין באלור על אליפות ה-NXT, הולנד הגיח מאחורי מעקה הבטיחות, כשהוא סחב על כתפו את חבר קבוצת The Undisputed Era, אדם קול הפגוע. הולנד זרק את קול אל האזור הסמוך לזירה והלך. האירוע הסתיים לאחר שאוריילי, רודריק סטרונג ובובי פיש בדקו את מצבו של קול; צעד זה ביסס את דמותו כרעה. ב-7 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, הולנד נקלע לקטטה עם אוני לורקאן ודני בורץ' לאחר שהוא ניצח בקרב יחידים את אותו בורץ'. בזמן שהיה מחוץ לזירה הוא תפס את לורקאן, שקפץ מעל החבל העליון, רגליו של הולנד נפגעו כתוצאה מהתפיסה והוא נזקק לאלונקה אשר הובילה אותו מחוץ לאולם. מאוחר יותר נודע שהוא סבל מנקע ושבר בקרסול של רגלו השמאלית, נקע בעצם הפיקה של הברך וקרע בגיד עצם הפיקה ברגלו השמאלית.
לאחר כתשעה חודשי היעדרות עקב פציעה, הולנד חזר ב-27 ביולי 2021 בפרק של התוכנית NXT, כשעזר לאוני לורקאן ופיט דאן בניצחונם על תומאסו צ'אמפה וטימותי טאצ'ר, כשלאחר הקרב השלושה המשיכו בתקיפה על האחרונים, צעד שביסס את הציוות החדש בין השלושה. במופע המקדים לאירוע NXT TakeOver 36, שנערך ב-22 באוגוסט, הולנד גבר על טריי בקסטר בקרב יחידים שנמשך מתחת לשתי דקות. ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT 2.0, הולנד ופין דאן הפסידו בקרב זוגות לקייל אוריילי וון וגנר.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > סמאקדאון (2021–היום)

ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, הולנד הועבר למותג סמאקדאון. ב-26 בנובמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, הולנד נחל הפסד לסזארו. לעומת זאת, הוא השיג ניצחון בקרב חוזר ביניהם, שהתקיים ב-17 בדצמבר. במופע המקדים לאירוע Day 1, שנערך ב-1 בינואר 2022, הולנד ושיימוס ניצחו את סזארו וריקושט. במהלך קרב זה, הולנד סבל משבר באפו וכתוצאה מכך הוא הוסר מהקרב כבר במחציתו. באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-29 בינואר, הולנד התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס כמספר החמישי, שרד בקרב כ-19 דקות, אך הודח על ידי AJ סטיילס. ב-18 במרץ, הולנד נחל הפסד בקרב יחידים לקופי קינגסטון. בלילה השני של רסלמניה 38, שנערך ב-3 באפריל, הולנד ביחד עם שיימוס ניצחו את הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס). ב-15 ביולי, הולנד הפסיד לדרו מקינטייר.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת)  - ביחד עם אנדרה צ'ייס
הערות שוליים

↑  האקס של השדים האדומים של סלפורד הופך למתאבק מקצועי
↑  ארגון ה-WWE מאשר את פציעותיו השונות של רידג' הולנד ב-NXT
| אלופי הזוגות של NXT |
| --- | --- | --- |
| 2010 | בריטיש אמבישן (אדריאן נוויל ואוליבר גריי) • משפחת וויאט (לוק הארפר ואריק רואן) • אדריאן נוויל וקורי גרייבס • האסנשיין (קונור וויקטור) • הלוצ'ה דרגונס (קאליסטו וסין קארה) • בלייק ומרפי (וסלי בלייק ובאדי מרפי) • הוודוילנס (איידן אינגליש וסיימון גוטץ') • הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) • אמריקן אלפא (צ'אד גייבל וג'ייסון ג'ורדן) • DIY# (ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה) • The Authors of Pain (אקאם ורזאר) • Sanity (אריק יאנג ואלכסנדר וולף) • The Undisputed Era (אדם קול/רודריק סטרונג, בובי פיש וקייל אוריילי) • מאסטש מאונטיין (טיילר בייט וטרנט סבן) • The Undisputed Era (קייל אוריילי ורודריק סטרונג) • War Raiders/Viking Raiders (הנסון/איבר ורואו/אריק) • הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) • The Undisputed Era (בובי פיש וקייל אוריילי) |  |
| 2020 | The BroserWeights (מאט רידל ופיט דאן) • אימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל) • בריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז) • דני בורץ' ואוני לורקאן • MSK (נאש קרטר ווס לי) • פריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון) • האחים קריד (ברוטוס קריד וג'וליוס קריד) • הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) • Gallus (מארק קופי ווולפגנג) • טוני דיאנג'לו וצ'נינג "סטאקס" לורנצו • Chase U (אנדרה צ'ייס ודוק הדסון) • ברון ברייקר וברון קורבין • ניית'ן פרייזר ואקסיום (נוכחיים) • Chase U (אנדרה צ'ייס ורידג' הולנד) |  |
פולמון מלאודיקיאה

| --- | --- |

 לידה:  90? לאודיקיאה על הליקוס, טורקיה 
 התאבד:  144? (בגיל 54 בערך) רומא, האימפריה הרומית 
 עיסוק:  פילוסוף, פוליטיקאי 
 
מרקוס אנטוניוס פולמון (ביוונית: Μάρκος Ἀντώνιος Πολέμων), הידוע כפולמון מלאודיקיאה (Πολέμων ὁ Λαοδικεύς) או פולמון מסמירנה, היה סופיסט שחי במחצית הראשונה של המאה ה-2 לספירה.
חייו

פולמון היה יווני מאסיה הקטנה, ממשפחה מהמעמד הרומי הקונסולארי (אנ'). הוא נולד בלאודיקיאה על הליקוס (אנ') בפריגיה (כיום בטורקיה), אולם שהה במשך רוב חייו בסמירנה (אנ') (כיום איזמיר, טורקיה). כבר מבחרותו קיבל תוארי כבוד מאזרחי סמירנה על שירותיו לעיר.
פולמון היה רב אומן ברטוריקה, חבר בולט בתנועת הסופיסטים השנייה (אנ').
הוא פרח בתקופת שלטונם של הקיסרים הרומיים טראיאנוס, אדריאנוס ואנטונינוס פיוס, וזכה לתמיכתם של שני הראשונים. בשנת 135 לספירה, נשא פולמון בהוראת אדריאנוס את נאום ההקדשה למקדש זאוס האולימפי באתונה.
פולמון עמד בראש אחד מבתי הספר לרטוריקה הראשונים במעלה של התרבות ההלניסטית בסמירנה. סגנון הנאום שלו היה מכביד בנוכחותו ולא מהנה או מרצה. אך עם זאת, אופיו היה גאה ומאופק.
בשנותיו המאוחרות, סבל פולמון מדלקת מפרקים. בגיל 56 כבר לא יכול היה לעמוד בכאבים ונעל עצמו בקבר משפחתו בלאודיקיאה. כאשר חבריו ומשפחתו התחננו לפניו שלא להתאבד בדרך זו, אמר להם: "הביאו לי גוף אחר ואצא". הוא מת שם, ככל הנראה מרעב. שנת מותו אינה ידועה, אולם הוא ככל הנראה מת זמן מה אחרי שנת 143 לספירה, אז שמע אותו לוקיוס ורוס.
חיבוריו

החיבורים היחידים של פולמון שנשארו בשלמותם הם נאומי הלוויה שלו לכבוד גנרלים האתונאים קאלימאכוס וקינאיגירוס (אנ'), שנהרגו בקרב מרתון בשנת 490 לפנה"ס. נאומים אלה נקראים "לוגוי אפיטפיאוי" (logoi epitaphioi, כתובות הנצחה).
חיבוריו הרטוריים עסקו בנושאים בהיסטוריה של אתונה. מאמר על פיזיונומיה נשמר בתרגום ערבי מהמאה ה-14. הוא היה בסיס לעבודה של אדמאנטיוס באותו נושא.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: פּולֵמון, במלעיל (ההטעמה בהברה השנייה).
1 2 3 4 5 6 7  Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Polemon, 4. Antonius, p. 435
↑  סודא, פולמון – Suidas, s.v. Πολέμων
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266639105171  PLWABN: 9810567364405606  BIBSYS: 95004184  BNE: XX1073590  BnF: cb10181278q (data)  CiNii: DA14418782  GND: 11943511X  ICCU: RMRV008159  ISNI: 0000 0001 2282 2118  LCCN: n84227568  NLA: 35913056  NLG: 268093  NSK: 000581097  NTA: 069951322  RERO: 02-A000131557  SELIBR: 335453  SUDOC: 136379095  Trove: 1143356  VcBA: 495/37053   WorldCat (עם LCCN): n84-227568
מילדרד פיש-הרנק

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 1902 מילווקי, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בפברואר 1943 (בגיל 40) כלא פלצנזה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Mildred Elizabeth Fish 
 מדינה:  ארצות הברית, הרייך הגרמני 
 מקום קבורה:  Friedhof Zehlendorf 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי  Milwaukee High School of the Arts 
 מעסיק:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם, אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 בן או בת זוג:  ארוויד הארנק (1926–?) 
 
מילדרד אליזבת פיש-הארנק, (באנגלית: Mildred Elizabeth Fish-Harnack;‏ 16 בספטמבר 1902 – 16 בפברואר 1943) הייתה סופרת, מתרגמת ומתנגדת לנאציזם. לאחר שנישאה להארוויד הארנק, היא עברה איתו לגרמניה, ועבדה שם כעוזרת מרצה לספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת ברלין. בתחילת שנות ה-1930, בני הזוג התעניינו יותר ויותר בשיטה הקומוניסטית הסובייטית. עד 1940, בני הזוג באו במגע עם קבוצות התנגדות אנטי-פשיסטיות אחרות ושיתפו איתן פעולה. פיש הארנק הפכה ללוחמת כחברה בקבוצת ריגול אנטי-פשיסטית בברלין, שנקראה מאוחר יותר "התזמורת האדומה" (Rote Kapelle/Red Orchestra). בני הזוג נעצרו בספטמבר 1942 והוצאו להורג זמן קצר לאחר מכן.