הפארק הלאומי יוסמיטי
טבע > ביולוגיה > פלורה ופאונה

טווח בתי הגידול ביוסמיטי נע מחורשה עבותה למרגלות ההרים למרחבים של סלעים אלפיניים, ובסך הכל מתקיימים ביוסמיטי 250 מינים של בעלי חוליות הכוללים דגים, דו-חיים, זוחלים, עופות ויונקים. מגוון עשיר זה נובע בעיקר מבתי הגידול ביוסמיטי שכמעט לא נפגעו, בהשוואה לסביבות טבעיות מחוץ לפארק שנפגעו או נהרסו כתוצאה מפעילות האדם.
רוב בתי הגידול הסמוכים לגבול המערבי של הפארק נשלט על ידי יערות מחטניים מעורבים של מיני האורן (אורן הזפת, אורן הסוכר), ארזים, קלוצדרוס מפושק, אשוח לבן ואשוח דאגלס, וקבוצות של עצי סקוויה ענקית המופרדות זו מזו על ידי אזורים של עצי אלון. בבתי הגידול הללו נמצא מגוון גדול של מינים טבעיים, בין השאר בזכות האקלים המתון בגבהים הנמוכים, אך גם בזכות השילוב בין סוגי בתי הגידול למיני הצמחים. מיני בעלי החיים המתקיימים בבתי גידול אלה הם בעיקר דוב שחור אמריקני, שונר מצוי, שועל אפור מצוי, אייל פרדי שחור-זנב, חומט גילברט (Plestiodon gilberti) ממשפחת החומטיים, ציפור השיר מהמין Certhia americana (באנגלית Brown Creeper), לילית מנוקדת ומינים רבים של עטלפים. עצים מתים בפארק הם בעלי חשיבות לאוכלוסיית העטלפים כיוון שהם משמשים אתרי קינון חשובים.
היערות המחטניים באזורים גבוהים הופכים בהדרגה לאזורי גידול של אשוח אדום ומספר מינים של אורן. בבתי גידול אלה יש בדרך כלל מספר קטן יותר של מיני בעלי חיים, בעיקר בגלל מורכבותם והגובה הרב שבו הם נמצאים. המינים הנפוצים באזורים הללו הם בעיקר מין הסנאי הזהוב Spermophilus lateralis (אנגלית Golden-mantled ground squirrel) וסנאי דאגלס (Tamiasciurus douglasii), דלק קליפורני, עורבני שטלר, קיכלי חלוד זנב ונץ גדול. הזוחלים אינם נפוצים, אך המינים שכן נמצאים הם הנחש Charina bottae (באנגלית Rubber boa) והקשקשאים לטאה דוקרנית מערבית (Sceloporus occidentalis) וקמטן האליגטור (Elgaria coerulea).
באזורים גבוהים עוד יותר מתאפיינים העצים בגובה נמוך יותר, והם מפוזרים יותר בגלל סלעי הגרניט הפזורים בשטח. בין העצים הללו ניתן למנות את אורן מפותל, אורן לבן-קליפה וצוגה הררית ממשפחת האורניים, הגדלים עד קו העצים. האקלים בבתי הגידול הללו הוא קשה, ועונת הצמיחה קצרה מאוד. אולם, מינים כגון פיקה אמריקאית, מרמיטה זהובת-בטן, ארנבת הערבה (Lepus townsendii) והעורב קיק אגוזים אמריקאי הסתגלו לתנאי המחיה באזורים אלה. כמו כן, בתי הגידול האלפיניים חסרי העצים מועדפים על ידי התת-מין "נבדה" של כבש גדול-קרניים. אוכלוסייה קטנה של תת-מין זה הובאה מחדש לאזור מעבר טיוגה – האזור היחיד ביוסמיטי שבו מתקיימת אוכלוסייה יציבה של הכבש.
הערבות בגבהים השונים הן בית גידול מוגן וחשוב עבור חיי הטבע ביוסמיטי. בעלי חיים מגיעים אליהן על מנת למצוא מזון באזורי הדשא הירוקים, ולהשתמש במים העומדים והזורמים הנמצאים בערבות רבות. בתגובה לכך נמשכים גם הטורפים לאזורים הללו. בעלי חיים רבים נוטים להעדיף את אזור המגע בין הערבה ליער כיוון שקרבתם של האזורים הפתוחים נוחה לחיפוש אחר מזון, והיער מספק הגנה מטורפים. מינים שתלויים בערבות באופן מהותי הם לילית אפורה, ציפור השיר טירן ערבות (Empidonax traillii, באנגלית willow flycatcher) ממשפחת הטירניים, קרפדת יוסמיטי והמכרסם בונה הררי.
בתוך גבולות הפארק תועדו למעלה מ-130 מיני צמחים לא-מקומיים. הצמחים הללו הובאו לתוך יוסמיטי במהלך הגירת המתיישבים האירו-אמריקנים המוקדמים בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-19. מפגעים טבעיים ומעשה ידי האדם, כגון שריפות ותהליכי בנייה, תרמו לעלייה המהירה בתפוצת הצמחים הלא-מקומיים. חלק מהמינים הללו פולשים באגרסיביות ו"מסלקים" את קהילות הצמחים הטבעיות. כתוצאה מכך מושפעים משאבי הפארק לרעה, כיוון שהצמחים הלא-מקומיים עשויים לגרום לשינויים משמעותיים במערכות האקולוגיות של הפארק באמצעות שינוי קהילות הצמחים המקומיות והתהליכים שעליהם הן מסתמכות. חלק מהצמחים הלא-מקומיים גורמים לעלייה בתדירות השריפות האזור, או מגדילים את זמינות החנקן בקרקע כך שצמחים לא-מקומיים נוספים יוכלו לשגשג בה. צמחים לא-מקומיים רבים יכולים להצמיח שורשים ארוכים, המסייעים להם בתחרות עם הצמחים המקומיים על משאבי המים. מאז שנות ה-40 של המאה ה-20 הוגדרו כמה מיני צמחים ביוסמיטי כרעילים ומזיקים, ואחרים הוגדרו כאגרסיביים ודורשי בקרה.