stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמירם פאל
קורות חיים

פאל נולד בכפר סבא, בן בכור (מתוך ארבעה), לחיים פאל ותחיה לבית שפירא, אחותו של שלמון שפירא ומצאצאי הרב אריה לייב שפירא מקובנה. גדל וחי עד היום בעיר רמת גן.
למד בבית ספר תיכון אהל שם. לאחר השירות בצה"ל למד וקיבל תואר ראשון (BSc) במדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן ובמקביל למד וקיבל תואר ראשון (LLb) נוסף, גם במשפטים, באוניברסיטת תל אביב. שנים אחדות אחר כך למד וקיבל מאוניברסיטת תל אביב תואר שני (MA) במדע המדינה.
קריירה

פאל הוא עורך דין מאז 1985. היה מפקח במשטרת ישראל (יאח"ה), וחוקר ברשות ניירות ערך. כיהן כדיין ולאחר מכן כאב בית דין בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין. כיהן גם כאב בית הדין של אגודת האקדמאים למדעי החברה והרוח.
כתביו

פאל כותב בעיקר ספרי וסיפורי מדע בדיוני. בין ספריו בתחום זה: מסע במרחבי הזמן, שיצא לאור בהוצאת אור-עם בשנת 1980, ומתאר ישראלי החי בהיסטוריה אלטרנטיבית, שבה העולם כולו יהודי, אך ישראל, מקור היהדות העולמית, קטנה מדי לטעמו ואיננה שונה מזו המוכרת כיום; הוא חוזר לעבר, מנסה "לתקן את העיוות" ובתיקונו זה יוצר את עולמנו הנוכחי.
פאל כתב גם את רומן המלחמה נקמה, שיצא לאור בהוצאת בר-תמוז ב-1986. ביולי 2011 יצאה לאור מהדורה מחודשת של רומן זה, מתורגמת לאנגלית בהוצאת אמזון. גם ב"נקמה" יש אלמנט של מדע בדיוני - "היסטוריה אלטרנטיבית", אף שכולו מבוסס על עובדות ידועות של המציאות הקיימת. מדובר ברומן בין שני לוחמי המחתרת העברית בארץ ישראל שלפני קום המדינה, צעיר יהודי ממוצא תימני ויהודייה בריטית, המתגלה כלוחמת עזה לא פחות ממנו. הוא מתנהל על רקע מאבק המחתרת בערביי ארץ ישראל ובבריטים השולטים בארץ, ונותן הסבר אחר לגמרי לדרך שבה הוקמה מדינת ישראל ב-1948.
בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת "אופיר", ספרו השלישי אליהו מגיע, אף הוא ספר מדע בדיוני.
רבים מסיפוריו הקצרים של פאל פורסמו בעיתוני נוער (כגון "הארץ שלנו" ו"מעריב לנוער"), עיתוני סטודנטים כגון "יתוש", "סטודנט" ו"בת קול", ובמות נוספות כגון "מעריב", "קוסמוס - המבחר של אסימוב" ועוד.
פאל כתב מאמרים בתחום המשפט, שהתפרסמו בביטאון לשכת עורכי הדין "הפרקליט"; ומאמרים בתחום מדע המדינה, שהתפרסמו בכתב העת של אגודת האקדמאים במדעי החברה והרוח "בעיות בינלאומיות חברה ומדינה" ובביטאון לשכת רואי חשבון בישראל "רואה החשבון".
חיים אישיים

נשוי ואב לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  באתר "סימניה"
↑  באתר "דרך המילים"
↑  אליהו מגיע / עמירם פאל ; עריכה: טל שחר | הספרייה הלאומית
↑  "אליהו מגיע" ברשת צומת ספרים
↑  באתר My Heritage
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302920605171  ISNI: 0000 0000 7694 3815  LCCN: n88102137  VIAF: 33547276   WorldCat (עם VIAF): 33547276
פאול ליסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בספטמבר 1887 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  ספטמבר 1954  (בגיל 66) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  רוסיה, גרמניה, בריטניה
 
פאול ליסט (באנגלית: Paul M. List‏; 9 בספטמבר 1887, אודסה – ספטמבר 1954) הוא שחמטאי יהודי-אוקראיני. בשנת 1953 ניצח באליפות אנגליה בבזק, בגיל 66.
הישגים בולטים

בשנת 1908 ניצח ליסט בתחרות אודסה. בשנת 1910 סיים בתיקו דו-קרב עם האמן גריגורי לבנפיש +4 -4 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). באותה שנה סיים במקום השלישי בתחרות אודסה. בשנת 1911 חלק מקום 15–16 בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצח: סטפן לויצקי) ובשנת 1912 חלק את המקום הרביעי עם איליה רבינוביץ בתחרות הבינלאומית בווילנה (ניצח: קארל הרומאדקה).
בשנות ה-20 היגר ליסט לגרמניה ובתקופת שהותו שם סיים במקום השביעי בתחרות ברלין 1926, חלק מקום שישי בתחרות ברלין 1927, סיים שלישי בתחרות מגדבורג 1927, חמישי בתחרות ברלין 1928, שלישי בתחרות פרנקפורט 1930, שמיני בתחרות סויינמונדה 1932 ורביעי בתחרות אוסטנדה 1937. בשנת 1937 ניצח ליסט בתחרות ריגה.
בשנת 1938 היגר ליסט לאנגליה שם סיים שלישי בתחרות פליימות' 1938, שני בתחרות בירמינגהם 1939, רביעי בתחרות המפסטד 1939 וסיים במקום הראשון משותף עם הארי גולומבק בתחרות לונדון 1940. Bad Elster 1940, web.archive.org, ‏2007-09-27
לאחר מלחמת העולם השנייה השתתף בתחרות זנדהם בשנת 1946, שם הגיע למקום החמישי (ניצח: מקס אויבה).
על שלושה פשעי דמשק

שדה קרב במוזיאון גולני. תמונה מפרויקט PikiWiki Israel
על שלושה פשעי דמשק הוא שיר של זרובבלה ששונקין ויאיר מילר, שנכתב, הוקלט והושר במלחמת יום הכיפורים. שם השיר מבוסס על הפזמון החוזר שלו, השאול מנבואת הנביא עמוס בתחילת ספר עמוס: ”כֹּה אָמַר ה' עַל שְׁלֹשָׁה פִּשְׁעֵי דַמֶּשֶׂק וְעַל אַרְבָּעָה לֹא אֲשִׁיבֶנּוּ” (עמוס, א', ג').
לששונקין היה רקע בכתיבת שירים ללהקות הצבאיות העוסקים בחיילי צה"ל ובמלחמות ישראל. לאחר מלחמת ששת הימים כתבה את השיר "כנפיים של צנחן", ללחנו של אלדד שרים, בביצוע צוות הווי חטיבת הצנחנים.
במלחמת יום הכיפורים התגייסו ששונקין ומילר לכתיבת שיר שיחזק את הלוחמים וירים את המורל. בתוך יום השיר נכתב, הולחן והוקלט, ולמחרת כבר הושר על ידי צוות הווי של חטיבת גולני, יחד עם הזמר משה הלל.
השיר נפתח במשפט ”על אבות בטלית וחגור”. הטלית המעורבת עם החגור מעידה על הצורך לערב את קדושת יום הכיפורים עם ציוד הקרב, ביציאה למלחמת יום כיפור. שורה בולטת מתוך השיר, שנחרטה בתודעה, היא ”אתם לא תעברו, אתם לא תעברו, כאן גולני, גולני לוחם”, שנכתבה כקריאת קרב נגד כוחות הצבא הסורי שלחמו ברמת הגולן. הקריאה מזכירה את הסיסמה האנטי-פשיסטית הם לא יעברו!.
השיר היה מלהיטי תקופת מלחמת יום הכיפורים והושר רבות בהופעות של צוות הווי של חטיבת גולני בפני יחידות צה"ל ברמת הגולן.
השיר הוקלט במספר גרסאות נוספות ויצא באלבומים שונים של שירי מלחמת יום הכיפורים: "מי ידע שכך יהיה" ב-2003 על ידי הד ארצי, "יש פרחים" ב-1999 על ידי הד ארצי, "שירי מלחמת יום הכיפורים" ב-1973 על ידי הד ארצי, "המלחמה האחרונה" ב-1973 על ידי NMC, "אני מבטיח לך" ב-1976 על ידי קוליפון.
לאחר המלחמה שיתפו ששונקין ומילר פעולה בשיר נוסף, "שלום", בביצועה של אילנית.
פאול ליפקה

| --- | --- |

 לידה:  30 ביוני 1870 ארפורט, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  8 במרץ 1955 (בגיל 84) אוסטרבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 מקצוע נוסף:  משפטן
 מדינה:  גרמניה
 הערות:  יהודי
 
פאול ליפקה (בגרמנית: Paul Lipke;‏ 30 ביוני 1870, ארפורט – 8 במרץ 1955, אוסטרבורג) היה שחמטאי יהודי-גרמני.
ביוגרפיה

ליפקה למד לשחק בגיל 14 במהלך לימודיו במגדבורג והצטרף למועדון השחמט בעיר. את לימודיו בגימנסיה בהאלה סיים בשנת 1892. לאחר מכן החל בלימודי משפטים באוניברסיטת הלה אותם סיים בהצלחה ב-1897.
בשנת 1889 חלק ליפקה מקום חמישי-שישי בתחרות ברסלאו (ניצח: עמנואל לסקר), והגיע למקום הרביעי בתחרות דסאו. בשנת 1892 ניצח ליפקה בתחרות דרזדן, והגיע למקום השני בתחרות האלה. בשנת 1893 הגיע למקום השלישי בתחרות קיל (ניצחו: קורט פון ברדלבן וקארל אוגוסט ואלברודט).
בשנת 1894 הגיע למקום השני בתחרות לייפציג (ניצח: זיגברט טאראש), בהקדימו שחקנים כריצ'רד טייכמן וג'וזף הנרי בלקברן. בשנת 1898 חלק מקום 8–9 בתחרות וינה (ניצחו: זיגברט טאראש והרי נלסון פילסבורי).
ליפקה הצטיין במשחק עיוור ושיחק משחקים סימולטניים עיוורים נגד 10 שחמטאים במקביל.
החל משנת 1898 היה ליפקה עורך משותף של הירחון Deutsche Schachzeitung והחל משנת 1909 היה עורכו של כתב העת Deutsche Schachblätter.
ליפקה פרש מוקדם ממשחק שחמט מקצועני והחל לעבוד כעורך דין בהלה לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה. מאוחר יותר עבר לאוסטרבורג שבצפון סקסוניה-אנהלט ופתח שם משרד לעריכת דין.
עץ יהושע

| עץ יהושע |
| --- | --- |
 עץ יהושע
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אגביים
סוג:: יוקה
מין:: עץ יהושע
שם מדעי
 Yucca brevifolia ‏אנגלמן, 1871
תחום תפוצה

עץ יהושע (שם מדעי: Yucca brevifolia) הוא אחד ממיני היוקה. הוא דומה לעץ, דבר שהקנה לו שמות כמו: עץ יהושע, דקל יוקה ועץ יוקה.
עץ חד-פסיגי זה אנדמי לדרום-מערב ארצות הברית, במדינות קליפורניה, אריזונה, יוטה ונבדה, שם הוא מצוי בעיקר במדבר מוהאבי בגובה 400 עד 1,800 מטר. הוא משגשג בשטחי מרעה פתוחים בתוך הפארק הלאומי עץ יהושע. יער סבוך עם עצי יהושע קיים גם בשמורה הלאומית מוהאבי.
קיימים 2 תת-מינים: עץ יהושע ג'אגר (Yucca brevifolia subsp. jaegeriana) ועץ יהושע הרברט (Yucca brevifolia subsp. herbertii).
השם עץ יהושע ניתן על ידי קבוצת מורמונים שחצו את מדבר מוהאבי באמצע המאה ה-19. המראה הייחודי של העץ הזכיר להם את הסיפור התנ"כי שבו יהושע מרים את ידיו השמימה לתפילה.
גדילה והתפתחות

עצי יהושע גדלים מהר במדבר; זרעים חדשים עשויים לגדול בקצב של 7.6 ס"מ בשנה בעשר השנים הראשונות, ולאחר מכן לגדול בקצב של 3.8 ס"מ בשנה. הגזע שלו עשוי מאלפי סיבים קטנים והוא חסר כל טבעות גדילה שנתיות, דבר שמקשה לדעת את גילו של כל עץ. לעץ מערכת ענפים עליונה כבדה, אולם גם מערכת שורשים עמוקה, עם שורשים שעשויים להגיע לאורך של 11 מטר. אם הוא שורד את תלאות המדבר הוא עשוי לחיות מאות ואף אלפי שנים. העצים הגבוהים ביותר מגיעים לגובה של 15 מטרים.
מצב שימור

קיים חשש כלשהו שעצי יהושע ייעלמו מהפארק הלאומי עץ יהושע כתוצאה משינוי האקלים. דבר זה יפגע וישנה לגמרי את המערכת האקולוגית של הפארק. קיים חשש גם לגבי היכולת של העץ לנדוד לאזורי אקלים מתאימים.
על קצה המזלג (קובץ רשימות)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קורט טוכולסקי 
 שפת המקור:  גרמנית 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד 
 תאריך הוצאה:  1991 
 
על קצה המזלג הוא השם העברי שניתן לקובץ רשימותיו של קורט טוכולסקי שיצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1991.
כתביו של טוכולסקי, מן הפובליציסטים החשובים של רפובליקת ויימאר, תורגמו מעט מאוד לעברית בטרם יצא הספר. הספר מציין, על גב עטיפתו, כי "יש בספר זה לא רק משום הקמת יד לעיתונאי וסופר יהודי דגול, אלא חומר קריאה מאלף ומשעשע לקורא בן זמננו".
הספר מקבץ את רשימותיו של טוכולסקי בין השנים 1907 ל-1932. רשימות אלו נכתבו ברובן עבור העיתון די ולטבינה, שאותו ערך טוכולסקי בחלק משנים אלו. טוכולסקי כתב תחת מספר שמות עט: קספר האוזר, פטר פנתר, איגנץ ורובל ותיאובלד טיגר. על אף שברשימה הפותחת את הספר תחת הכותרת "בחמישה כוחות סוס" מתפאר טוכולסקי בסגנונם השונה של חמשת שמות העט, הרי שבסופו של דבר ניתן לזהות את ידו של טוכולסקי מאחורי הכתיבה, והמדובר כהגדרתו ב"חמש אצבעות בנות יד אחת".
הרשימות בספר מסודרות בסדר כרונולוגי. אחת הרשימות הפותחות היא הרשימה "אגדה" אותה פרסם טוכולסקי בנעוריו, בשנת 1907 בשבועון הסאטירי "אוּלְק" (Ulk, הלצה), המלגלגת על טעמו של הקייזר וילהלם השני באמנות, ונחשבת ליצירתו הראשונה של טוכולסקי שראתה אור. הרשימה האחרונה היא "היטלר וגתה"- השוואה הומוריסטית מפיו של תלמיד בית הספר היסודי בין היטלר ובין גתה, המסתיימת במשפט: "גרמניההתעוררייהודהתתפגריהיטלריהיהנשיאהרייך - אתזהאנחנוקובעים!". המראה על ההתבהמות שחלה בציבור הגרמני לקראת עליית הנאצים לשלטון. בין לבין משובצות רשימות, חלקן פוליטיות, ברוחו של טוכולסקי, המתנגד למלחמה, למיליטריזם הפרוסי, וללאומנות, וחלקן הרהורים על חיי היום יום וחיי השעה, מנקודת ראותו המיוחדת של טוכולסקי - מעין פיליטונים קצרים, העוסקים במגוון נושאים, הנקראים אף כיום כרלוונטיים ומשעשעים. בניגוד לספריו העלילתיים הארוכים "רייזנבורג" ו"טירת גריפסהולם", שסגנונם קליל ואופטימי, משקפים קטעים אלו השקפת עולם צינית, מרירה, המביטה על החיים בחשש מהול בחמלה, אך מתוך סימפתיה עמוקה לכל מה שהוא אנושי. בקטעים רבים מופיעה דמותו השלילית של היהודי "ונדרינר" המשקפת את יחסו המורכב של טוכולסקי אל היהודים ואל היהדות.
את הספר תרגם מגרמנית יוחנן ארנון, שגם הוסיף לו אחרית דבר העוסקת בטוכולסקי וביצירתו. שני נספחים חשובים נוספו בסופו של הספר: מכתבו האחרון של טוכולסקי הגולה בציריך אל ארנולד צווייג הגולה בחיפה, שנכתב בסמוך למותו של טוכולסקי (רבים סבורים כי הלה התאבד; יש הסבורים כי נטל בטעות מנת יתר של כדורי שינה), ב-15 בפברואר 1935, המנתח את המצב שאליו הגיעה גרמניה, ואליו הגיעו יהודיה, ובו מכנה עצמו טוכולסקי "סופר לשעבר", ותשובתו של צווייג, שנכתבה כבר לאחר מותו של טוכולסקי, והיא בגדר הספד הן לטוכולסקי והן לדור אנשי הרוח היהודים שאירועי השעה הטראגיים הביאו לאובדנו.
על עטיפת הספר ציור של הקריקטוריסט קרל ארנולד איש העיתון זימפליציסימוס, המראה סצנה טיפוסית מימי רפובליקת ויימאר, המציגה מגוון של טיפוסים המזכירים את אלו המופיעים בספר.
עזרא איכילוב

עזרא איכילוב (10 ביוני 1907 - 26 ביוני 1961) היה חבר הכנסת מטעם מפלגת הציונים הכלליים, מראשי המחנה האזרחי.
ביוגרפיה

איכילוב נולד למשפחת החקלאים יעקב (בנו של אברהם איכילוב) ואיטה איכילוב בפתח תקווה, בה התגורר וניהל משק חקלאי. הוא ספג ביקורת מצד תנועות הפועלים על שנמנע מהעסקת עבודה עברית בפרדסו. במאי 1936, בתחילת המרד הערבי הגדול, הוא ניצל בנס עת ירו עליו ערבים בפרדסו, והוא לא נפגע.
היה פעיל באגודת הספורט מכבי, כיהן מטעמה בקונגרס הציוני ה-19 ב-1935 והיה ב-1928 אחד מנציגי האגודה בהקמת התאחדות הכדורגל בארץ-ישראל.
בשנים 1931–1955 כיהן כחבר המועצה המקומית ולאחר-מכן עיריית פתח-תקוה. בתחילה הוא נחשב לנציג האזרחים הצעירים והיה יושב ראש ועדת החינוך המקומית. לאחר הבחירות לעיריית פתח תקווה בנובמבר 1950 בהן הסתמן רוב לשמאל, ובמיוחד לאחר שבג"ץ פסל את בחירתו של פנחס רשיש לראשות העיר, ומועצת גדולי התורה הוציאה החלטה שאסרה על פועלי אגודת ישראל להצביע עבור מועמד שאינו דתי, גיבש הסכם רוטציה על פיה שמעון כץ יהיה ראש עיר למשך מספר חודשים שאחריהם תועבר ראשות העיר לידיו. אולם השמאל בתגובה גיבש הסכם דומה ומרדכי קראוסמן מונה לראשות העיר עד שהעביר לקראת סוף שנת 1951 את השרביט לידי פנחס רשיש.
בשנת 1951 נבחר לכנסת השנייה מטעם הציונים הכלליים. כהונתו בכנסת נמשכה עד לפטירתו, בשנת 1961, במהלך הכנסת הרביעית. בתקופת כהונתו היה חבר בוועדות הכנסת השונות.
כאחיו הבכור, משה הצטרף אף הוא לאגודת בני בנימין והיה מראשיה. ב-1940, יחד עם יוסף תמיר, אליהו יגנס ואחרים היה ממייסדי ”התאחדות בני המושבות”. במקביל, היה חבר הנהלת אגודת הפרדסנים הקואופרטיבית הראשונה בארץ - "פרדס" (לימים האגודה לעיבוד חקלאי וייצוא פרי הדר ”פרדס סינדיקט”). ב-1932 נבחר למרכז ”התאחדות האיכרים” והיה חבר ההנהלה והנשיאות שלה. היה ממייסדי התארגנות המעסיקים הפרטיים ”האיחוד האזרחי” ונציג הארגון במוסדות היישוב ובהנהגת ”ההגנה”. בשנת 1944 היה חבר המזכירות של מגבית ההתגייסות וההצלה.
עם קום המדינה, הצטרף המרכז האזרחי למפלגת "הסתדרות הציונים הכלליים - מפלגת המרכז" ואיכילוב הפך לפעיל במפלגה זו.
עזרא איכילוב נפטר ערירי ב-1961 מהתקף לב ונקבר בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  בכפר, פתח תקווה, דבר, 14 בספטמבר 1933
↑  יריות והצתות, דבר, 28 במאי 1936
↑  פתח תקווה, מכבי אבשלום, דואר היום, 26 ביוני 1928
יום הזכרון לגיבורי פתח תקווה, דואר היום, 27 באפריל 1933
↑  פתח תקווה, דואר היום, 4 באפריל 1935
↑  פתח תקווה, דואר היום, 22 בינואר 1936
↑  פתח תקווה, דבר, 1 במרץ 1951
↑  פתח תקווה, אספת בני בנימין, דואר היום, 14 במרץ 1928
↑  צ. בוטקובסקי - יו"ר התאחדות האיכרים, משמר, 13 באוגוסט 1943
↑  ירושלים, הד-המזרח, 25 בפברואר 1944
↑  עזרא איכילוב באתר GRAVEZ
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמק לאוטרברונן

| --- | --- |

עמק לאוטרברונן
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  קנטון ברן 
 קואורדינטות:  46°35′34″N 7°54′29″E﻿ / ﻿46.5928°N 7.9081°E﻿ / 46.5928; 7.9081
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.עמק לאוטרברונן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.עמק לאוטרברונן(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץעמק לאוטרברונן(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץעמק לאוטרברונן he
 
עמק לאוטרברונן (בגרמנית: Lauterbrunnental) הוא עמק טבעי הנמצא בקנטון ברן בשווייץ. בעמק נמצאת העיירה לאוטרברונן הקרויה על שם העמק ומתגוררים בה כ־900 תושבים. העמק ידוע בזכות פסגות ההרים ו־72 המפלים המקיפים אותו. המפל הגבוה ביותר הוא מפל שטאובך (אנ') הנישא לגובה של 297 מטר.
הרים בעמק לאוטרברונן

העמק נמצא למרגלותיהם של הרי יונגפראו (הנישא לגובה 4,158 מטר), הר מנך (4,107 מטר) והר אייגר (3,970 מטר) במזרח. למרגלות הר גלטשרהורן (3,983 מטר) ומיטאגהורן (3,897 מטר) במערב והרי גשפאלטנהורן (3,436 מטר) ושילטהורן (אנ') (2,970 מטר) בדרום. הוא שוכן גם למרגלות קיר לאוטרברונן מצפון, הנמתח לאורך 8 ק"מ.
אקלים בעמק לאוטרברונן

עמק לאוטרברונן נמצא בגובה 813 מטר מעל פני הים ומזג האוויר בו חמים אך ממוזג והטמפרטורה הממוצעת היא 7.6 מעלות צלזיוס. בין השנים 1981 ועד 2010, ירדו 136.5 ימי גשם או שלג בממוצע בעמק לאוטרברונן בכל שנה, עם כמות משקעים ממוצעת של 1,092 מ"מ. החודש היבש ביותר בעמק לאוטרברונן הוא מרץ עם 69 מ"מ משקעים והחודש עם כמות המשקעים הגבוהה ביותר הוא אוגוסט עם 129 מ"מ.
חודש יולי הוא החודש החם בשנה עם טמפרטורה ממוצעת של 16.6°C והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר עם טמפרטורה של מינוס -1.2°C.
הערות שוליים

↑  ערים נסתרות בעולם
↑  Lauterbrunnen Climate Summary
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4270515-0
עץ לבוד

לוח עץ לבוד בעובי 15 מ"מ
עץ לבוד (נקרא גם לביד, ובעגת תעשיית העץ והנגרים: דיקט או סנדוויץ') הוא לוח עץ תעשייתי המורכב משכבות עץ מקבילות זו לזו (לבדים). הלבדים בעובי של 1 מ"מ עד 4.7 מ"מ. בדרך כלל, הכריכה בעובי של 1.5 מ"מ ולבדי המילוי עבים יותר. מספר הלבדים הוא תמיד אי-זוגי - באופן זה מתקבל איזון כוחות פנימי מיטבי ונטיית החומר להתכופף היא מינימלית. העץ הלבוד הוא בעל יחס חוזק-למשקל גבוה יחסית לחומרים מרוכבים אחרים, ואחיד יותר מעץ טבעי. העץ הלבוד משמש לבניית סירות ובתים ועד לסוף מלחמת העולם השנייה היה חומר פופולרי גם לבניית מטוסים. לצד זה הוא משמש לבניית רהיטים, ובייחוד ארונות ומטבחים.
טכנולוגיית ייצור העץ הלבוד מאפשרת יצירת לוחות עבודה מעץ בממדים אשר לא תמיד ניתן לנסרם מתוך העץ הגולמי. בעוד לוחות עץ גושני (בעגה: "עץ מלא") מנוסרים ישירות מגזע העץ ולפיכך מוגבלים ברוחבם לקוטר הגזע, לוחות עץ לבוד יכולים להיות רחבים הרבה יותר. נוסף על גודלו, לעץ לבוד יתרונות נוספים על עץ גושני. עץ גושני, מעצם היותו חומר היגרוסקופי (סופח ופולט לחות) נוטה להתעוות עם הזמן, בעוד שבתוך עץ לבוד, ששכבות העץ המרכיבות אותו מונחות שתי וערב, מתקיים איזון בין כוחות הפועלים לעיוותו במימד אחד לבין כוחות הפועלים לעוות אותו בניצב להם. התוצאה היא לוח שנוטה להתעקם ולהתעוות משמעותית פחות מעץ גושני.
תהליך הייצור

בולי העץ נחתכים בניצב לאורכם, ליצירת בולים באורך המתאים לעיבוד (בדרך כלל 260 ס"מ). לאחר מכן מקולפים ומרוככים על ידי בישול בקיטור. בול העץ המבושל מוזן למחרטת למינציה. במחרטה, בול העץ מסובב כנגד סכין המקלפת פורניר (אנגלית: veneer, שכבת עץ דקה) רציף בעובי קבוע, בתהליך הדומה לחידוד עיפרון.
הפורניר הרציף נחתך בגיליוטינה ליחידות בגודל אחיד, וכך גם מוודאים שמקטעים פגומים יוסרו. לאחר מכן הפורניר מיובש ל-14% עד 2% רטיבות משקלית בהתאם לסוג הדבק והמיקום המיועד בלביד (כריכה או מילוי). פיסות הפורניר המיובשות מצורפות זו לזו ליצירת פיסות בעלות ממדים אחידים.
פיסות הפורניר נמרחות בדבק (הפיסות הזוגיות משני הצדדים, או כל פיסה מצד אחד למעט הכריכה) ומונחות זו על גבי זו בכיוונים מאונכים זה לזה. הדבק יכול להיות עמיד במים (WBP) או עמיד ברטיבות (MR). הדבק העמיד במים הוא פולימר של פנול-פורמאלדהיד, ונקרא גם דבק אדום. הדבק העמיד בלחות הוא אוראה-פורמאלדהיד, ונקרא גם דבק לבן. לאחר ההרכבה של דפי הפורניר זה מעל זה עד ליצירת ערמה בגובה של כמטר, הערימה נכבשת במכבש קר על מנת להעביר את הדבק בין שכבות הפורניר, ולהדביק את דפי הפורניר שיצרו לביד בודד זה לזה, כך שניתן יהיה להכניס אותם בקלות למגרה במכבש החם. הלוחות שנוצרים בכבישה הקרה, מוזנים למכבש חם, כל לוח במגרה נפרדת ונכבשים. ככל שטמפרטורת הכבישה גבוהה יותר, זמן הכבישה קצר יותר. טמפרטורת כבישה אופיינית לדבק לבן היא 115°, ולדבק אדום 140°. זמן כבישה אופייני הוא דקה לכל מילימטר עובי.
התוצר של המכבש החם הוא כבר עץ לבוד. העץ הלבוד עובר מריחה של חומר לטיפול קוסמטי בפגמים קלים, מנוסר למידה (המידה הסטנדרטית היא 122 על 244 ס"מ), מלוטש, וממוין לפני שנארז ונשלח לרחבי העולם.
חוזק

עץ הוא חומר העשוי מטבעו סיבים בעלי כיוון אחיד. כאשר מגלפים את העץ הטבעי ומתקבל
הווניר, לפיסה דקיקה זו חוזקי כפיפה, מתיחה וגזירה שונים בהתאם לציר הפעלת הכוח. עם כיוון הסיבים, ללוח יכולת התנגדות למאמצים אלו אולם בניצב לכיוון הסיבים הוא חלש הרבה יותר. הדבקתם של הוונירים בכיוונים מאונכים זה לזה לסירוגין מקנה ללוח העץ חוזק בשני הכיוונים גם יחד וכן מגדילה את עוביו ובכך מגדילה את מומנט ההתמד שלו כנגד כפיפה וגזירה.
ראו גם

עץ תעשייתי
סיבית (MDF)
שבבית
מזוניט
לוח בנאים (OSB)
עץ רב שכבתי
צמנטבורד
מריחת דבק על לוחות וניר וסידורם
ערמת ונירים מרוחים בדבק ומסודרים לפני כבישה קרה
מכבש חם לייצור עץ לבוד
עלמאן (מרג' עיון)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  מרג' עיון
 קואורדינטות:  33°18′09″N 35°28′16″E﻿ / ﻿33.3025°N 35.4711°E﻿ / 33.3025; 35.4711 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעלמאן(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעלמאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ערך זה עוסק בעלמאן (מרג' עיון). אם התכוונתם לעלמאן (השוף), ראו .
עַלְמָאן (בערבית: علمان) הוא כפר שיעי-לבנוני בנפת מרג' עיון, מחוז דרום לבנון, מדרום לליטאני.
מיקום

הכפר שוכן כ-30 קילומטר מזרחית לצור, כ-11 קילומטר צפונית מערבית למשגב עם. מצפון לכפר נמצא נהר הליטאני, כ-2 קילומטרים מערבית לכפר, שוכן מחנה האו"ם Kompi C Indobatt.
אטימולוגיה

לפי פאלמר, השם עלמאן נגזר מהשורש הערבי ע-ל-ם (ع.ل.م.) במובן "סימן", או "תמרור".
היסטוריה

בשנת 1875 ביקר במקום ויקטור גרן, וציין כי כמה בתים נבנו מאבנים גדולות שנראו עתיקות.
בשנת 1881 משלחת הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) תיארה את המקום: "כמה בתים שנבנו מאבן על חורבות כפר עתיק; מאוכלסים על ידי כארבעים מתואלים. המקום שוכן על שפת הצוקים מעל נהר הליטני, ומוקף במטעי תאנים וזיתים. יש חמישה בורות מים חצובים בסלע".
הערות שוליים

↑  Palmer, E.H., The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E., Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 17
↑  Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine Vol. 3: Galilee, pt. 2., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 276
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 86
סרטוני העב"מים של הפנטגון

הסרטון "FLIR", נובמבר 2004
הסרטון "GIMBAL", ינואר 2015
הסרטון "GOFAST", ינואר 2015
סרטוני העב"מים של הפנטגון הם סרטוני וידאו שצולמו ממטוסי קרב של צי ארצות הברית מנושאות המטוסים נימיץ ותאודור רוזוולט בשנים 2004, 2014 ו-2015, וכמו גם סרטוני וידאו שצולמו על ידי אנשים נוספים מהצי האמריקני בשנת 2019. ארבעת הסרטוני התת-אדום הויראלים ביותר אשר מראים לכאורה עב"מים, זכו לסיקור נרחב בתקשורת משנת 2017 ואילך. הפנטגון פרסם רשמית את שלושת הסרטונים הראשונים בשנת 2020, ואישר את האמיתות של הסרטונים שהודלפו ב-2019 במסגרת שתי הצהרות ב-2021.
רקע

ב-14 בנובמבר 2004 חקר טייס הקרב דייוויד פרייבור בנושאת המטוסים האמריקנית נימיץ תנועה חשודה במכ"ם של שאירעה מול חופי דרום קליפורניה. לטענת פרייבור המפעיל ציין בפניו שנושאת המטוסים פרינסטון זיהתה תנועת כלי טיס חריגה באותו המיקום שבועיים לפני התקרית כאשר כלי הטיס הגיע משום מקום בגובה 24,000 מטרים מעל פני הים, לפני שהוצא צנח לעבר הים באופן מואץ, עצר בגובה 6,100 מטרים מעל פני הים, וריחף במקום. פרייבור דיווח שהוא הבחין בכלי טיס סגלגל בצבע לבן אשר ריחף מעל האוקיינוס. הוא העריך שכלי הטיס היה באורך 12 מטרים. פרייבור וטייס נוסף, אלכס דיטריך, ציינו בראיון שבסך הכל ארבעה אנשים (שני טייסים ושני קציני מערכות נשק במושבים האחוריים של שני המטוסים) היו עדים לכלי הטיס במשך כ-5 דקות. פרייבור ציין שכאשר החל להתקרב לזירה העב"ם החל לרחף מעלה עד שהוא נעלם. בעקבות כך מטוסים נוספים הגיעו למקום על מנת לחקור את התקרית בהם ישב בין היתר קצין מערכות הנשק צ'אד אנדרווד. בניגוד לפריבור, מטוס הקרב של אנדרווד היה מצויד במצלמת אינפרא אדום מתקדמת (FLIR). אנדרווד הקליט את סרטון האינפרא אדום והיה זה שטבע לראשונה את המונח "טיק טק" לתיאור העב"מים אשר בעלי מראה של סוכריית טיק טק על סמך ההתרשמות שלו מצילומי מצלמת האינפרא אדום. אנדרווד הסביר בשלב מאוחר יותר שחשב על המונח בהשראת חלקית של בדיחה מהסרט הקומי "טיסה נעימה" משנת 1980. אנדרווד ציין בהמשך שהוא היה פחות ממוקד בלראות את כלי הטיס במו עיניו והדגיש כי:
הייתי יותר ממוקד במעקב אחריו, ולוודא שאכן הקלטתי את זה על מנת שאוכל לשוב לספינה עם משהו ביד, כדי שאנשי המודיעין יוכלו לנתח את כל מה שהצלחתי לצלם.
במהלך השנים 2014 ו-2015 טייסי קרב של נושאת המטוסים תיאודור רוזוולט פעלה מול החוף המזרחי של ארצות הברית כאשר הם הקליטו את הסרטונים שנודעים כיום בשמות "GIMBAL" ו-"GOFAST" כאשר הם דיווח שהבחינו בכלי טיס לא מוכרים.
פרסום הסרטונים

ב-16 בדצמבר 2017 הניו יורק טיימס דיווח לראשונה על התקריות, ופרסם שני סרטונים, אשר קיבלו את השמות "FLIR" ו-"GIMBAL", אשר מתיימרים להראות את המפגשים של מטוסי נושאת המטוסים נימיץ ותיאודור רוזוולט עם כלי הטיס יוצאי הדופן, אשר נעו במהירות עצומה. בנוסף, הוושינגטון פוסט פרסם בהמשך את הסרטון שזכה לשם "GOFAST".‏
הסרטונים, אשר כללו את תצוגת תא הטייס ותמונות אינפרא אדום, יחד עם אודיו של התקשורת בין הטייסים, סופקו בתחילה לעיתונות על ידי כריסטופר מלון, לשעבר סגן עוזר שר ההגנה למודיעין. בערך באותו זמן, לואיס אליזונדו, אשר היה מנהל התוכנית המתקדמת לזיהוי איומים אוויריים וחלליים, התפטר מהפנטגון באוקטובר 2017 כדי למחות על סודיות הממשל וההתנגדות לביצוע החקירה, וקבע במכתב התפטרות שנשלח לשר ההגנה ג'יימס מאטיס כי התוכנית לא נלקחה ברצינות. לפי מגזין Wired עותק של אחד הסרטונים היה קיים באינטרנט באתר פורומים העוסק בעב"מים, לפחות משנת 2007. בספטמבר 2019 דוברת הפנטגון סוזאן גוך אישרה שהסרטונים שפורסמו אכן צולמו על ידי טייסים אמריקנים, וכי מדובר במקרים הולכים וגוברים של תופעות אוויריות לא מזוהות בשמי ארצות הברית בשנים האחרונות. ב-27 באפריל 2020 הפנטגון פרסם באופן רשמי את שלושת הסרטונים.
בפברואר 2020 הצי האמריקני אישר כי בתגובה לפניות, תדריכים מודיעיניים הוצגו בפני חברי הקונגרס על ידי פקידי משרד מודיעין הצי.
פרסום הסרטונים > פרסום הסרטונים בשנת 2021

באפריל 2021 דוברת הפנטגון סוזאן גוך אישרה כי סרטוני וידאו, אשר צולמו במהלך 2019 על ידי אנשי צוות בנושאת המטוסים ראסל, זמינים כעת לציבור ובהם ניתן לראות כלי טיס משולש לא מזוהה בשמים. הפנטגון אישר גם את האמיתות של תצלומים נוספים בהם ציינו שכלי הטיס נראו כמו "כדור", "בלוט" ו"ספינת אוויר מתכתית".
במאי 2021 גוף אישרה שסרטון נוסף אשר צולם על ידי אנשי חיל הים נבחן גם הוא כעת. הסרטון, אשר צולם ב-15 ביולי 2019, מסיפון נושאת המטוסים אומהה, מראה לכאורה כלי טיס שמרחף מעל האוקיינוס ואשר צולם במצלמת אינפרא אדום במהלך שעות הלילה, בעודו נע במהירות על פני המסך לפני שהוא עוצר וצונח אל המים.