stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגימנסיה העברית "הרצליה"
הגימנסיה > המבנה הנוכחי וסביבתו

בשנת 1955 נורתה אבן הפינה לבניין הנוכחי וב-1958 עברה הגימנסיה אליו.
בשנת 2006 נוסף לחזית בית הספר שער חדש בדמות יציקת ברזל של מרכז מבנה הגימנסיה הישן (מה שכיום סמל הגימנסיה), אשר נבנה במימון תרומות. השער החדש התקבל בתגובות מעורבות על ידי סגל ההוראה, תושבי האזור ותלמידי בית הספר, ואף הוסר כאשר התברר כי לא זכה לאישור מטעם העירייה. כעבור כמה שבועות הוצב השער מחדש, לאחר שהוסדר הנושא.
במשך עשרות שנים הגימנסיה הייתה מוסד החינוך העל-יסודי המוביל בתל אביב. היא הייתה ונותרה גם כיום סמל לבית ספר בקולנוע ובטלוויזיה הישראלים. המבנה שלה שימש לצילום סרטים, סדרות טלוויזיה ופרסומות, כמו: דרמת הטלוויזיה הבורגנים, פרסומת לערוץ ג'טיקס ופרסומת למפלגת שינוי.
בית הספר בנוי פחות או יותר בצורת מרובע בעל ארבע צלעות לא שוות: צלע צפונית - רח' ז'בוטינסקי, צלע מזרחית - רח' רמז, הצלע דרומית - גדר משותפת עם שבט צופי דיזנגוף וצלע מערבית - רח' בן שפרוט. במרכז הריבוע ישנה רחבת בטון גדולה, רחבת דשא גדולה ובימת טקסים ואירועים.
מנהלי הגימנסיה

| שם | תקופת פעילות |
| --- | --- |
חיים בוגר (בוגרשוב): 1910–1912
בן-ציון מוסינזון: 1912–1941
ברוך בן-יהודה: 1941–1947
חיים בוגר (בוגרשוב): 1947–1951
ברוך בן-יהודה וכרמי יוגב: 1951–1963
כרמי יוגב: 1963–1989
בן ציון שהם: 1989–1993
רון חולדאי: 1993–1998
דרור אלוני: 1998–2001
אריה ברנע: 2001–2004
חנה נאמן: 2004–2008
זאב דגני: 2008–2025
ראו גם

בוגרי גימנסיה הרצליה
לקריאה נוספת

ב' בן-יהודה וא' אופק (עורכים), סיפורה של הגימנסיה 'הרצליה', תש"ל. (הספר בקטלוג ULI)
יוסי קליין, "האמריקניזציה של תל אביב: פרשת הריסתה של הגימנסיה העברית "הרצליה" לטובת הקמת גורד-השחקים הישראלי הראשון "מגדל שלום מאיר" (1966-1959)", הוצאת כרמל, 2011. (הספר בקטלוג ULI)
אורית בר-שירה. "גימנסיה 'הרצליה' במלחמת העולם הראשונה." הלחימה במבואות יפו וצליחת הירקון (קובץ בעריכת עזרא פימנטל)., 2010, p. 54. (הספר בקטלוג ULI)
בן-יהודה, יפה. "הגימנסיה בסמטא מזכרונותיה של תלמידה על ימיה הראשונים של גימנסיה הרצליה." עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, no. 5, 1986, pp. 22–23.
רן, עמי "לזכר גימנסיה הרצליה, כיכר דיזנגוף ושדרות קק‘ל ולתפארת עיריית תל אביב." אדריכלות ישראלית, 1998, pp. 46, 1998.
שטינהרדט, מירי "אברהם אלדמע - המורה הראשון לציור בארץ ישראל בגימנסיה ‘הרצליה’ ובסמינר לוינסקי." דור לדור: קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, 2013, pp. 125–158.
דיין, דודו. "יש משוגעים מצליחים: מאה שנה להקמת הגימנסיה העברית הראשונה בעולם." עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, no. 183, 2005, pp. 33, 2005.
רייכל, נירית. "החינוך החברתי כגורם מגשר בין פערים אידאולוגיים בעיצוב דיוקן הבוגר הרצוי: סיפורן של הגימנסיות העבריות הראשונות (1906-1948)", דור לדור: קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, 2004, pp. 91–124.
70 שנה לגימנסיה הרצליה: 70 גע"ה, תרס"ו-תשל"ו. תל אביב: תשל"ו. (הספר בקטלוג ULI)
גיא רז, ימי הגימנסיה: הגימנסיה העברית "הרצליה", 1905-1959 . תל אביב: מוזיאון תל אביב. תש"עג 2013. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  חברת הגמנסיה העברית הרצליה בעמ (חל"צ) - מסמכים, באתר www.guidestar.org.il
↑  חברת הגמנסיה העברית הרצליה בעמ (חל"צ) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
↑  מיכאל יעקובסון, סיבוב במובאת הכניסה לגימנסיה הרצליה בתל אביב, באתר חלון אחורי, ‏2024-03-11
↑  גמנסיה עברית יפו, השקפה, 24 באוקטובר 1906
↑  הגימנסיה היפואית, הצבי, 26 בינואר 1910
↑  אניטה שפירא, "ברנר סיפור חיים" - עם עובד, 2008
↑  "טוב. מלבד השגיאות באורתוגרפיה והברבריזמים האחדים בלשון" - יצחק בר יוסף, הארץ, "תרבות וספרות",עמוד 1, יום ששי, כ' באלול תשע"ח, 31 באוגוסט,2018
↑  אילה דקל, גימנסיה הרצליה: בית המקדש השלישי?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 01.08.2022
↑  מקומות שהיו ואינם, גימנסיה הרצליה, אתר עיריית תל אביב-יפו
↑  אתר הסתדרות המורים בישראל
↑  הנהלת המדרשה, דואר היום, 31 באוגוסט 1919
↑  קרין ספינגולד, זמן תל אביב, זאב דגני ינהל את גימנסיה הרצליה, באתר nrg‏, 28 ביולי 2008
↑  אורי סלע‏, בתום 17 שנים - המנהל המיתולוגי של הגימנסיה הרצליה פורש, באתר וואלה, 16 בפברואר 2025
פועלים מכשירים את המגרש שעליו יבנה בית הספר, 1909
שלט בשער גימנסיה הרצליה
שלט בשער גימנסיה הרצליה
הבניין הראשון של הגימנסיה העברית הרצליה ברחוב הגימנסיה העברית על יד יפו העתיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511399505171  BnF: cb16584981s (data)  ISNI: 0000 0001 2224 2009  LCCN: nr95019501  VIAF: 265869993   WorldCat (עם VIAF): 265869993
נבחרת ישראל בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת הגברים הלאומית בגיל בוגרים של ישראל בכדורגל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
נבחרת ישראל בכדורגל (נקראת על ידי ההתאחדות גם בשם הנבחרת הלאומית) היא הנבחרת הלאומית בכדורגל של מדינת ישראל. הנבחרת מייצגת את ישראל במשחקים בין-לאומיים בכדורגל מאז קום המדינה בשנת 1948. ההיסטוריה של נבחרת ישראל בכדורגל החלה עוד בתקופת המנדט הבריטי, עם הקמת נבחרת ארץ ישראל בכדורגל, שהחלה להופיע במסגרות בין-לאומיות כבר בשנת 1934.
מאמן הנבחרת, שמכונה "המאמן הלאומי", ממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל, הגוף המנהלי החולש על הכדורגל בישראל בכלל ועל נבחרת ישראל בפרט. נבחרת ישראל מתמודדת בשלושה מפעלים בין-לאומיים, מאז 1934 במוקדמות גביע העולם בכדורגל ("מוקדמות המונדיאל"), מאז 1994 במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל ("מוקדמות היורו"), ומאז 2018 בליגת האומות של אופ"א.
מאז השתתפותה במונדיאל 1970 שנערך במקסיקו, לא הצליחה נבחרת ישראל להעפיל למונדיאל או ליורו, על אף שהייתה קרובה לכך פעמים אחדות. בשנים 1934–1977, התקופה שקדמה להחרמת ישראל בספורט מהמסגרות האסייתיות בהצבעה על-ידי נבחרות ערביות ומוסלמיות, זכתה נבחרת ישראל בגביע אסיה בכדורגל ("גביע אסיה לאומות") (גביע אסיה בכדורגל 1964), הייתה פעמיים סגנית (גביע אסיה בכדורגל 1956 גביע אסיה בכדורגל 1960), והגיעה גם למקום השלישי (גביע אסיה בכדורגל 1968). כמו כן, זכתה הנבחרת במדליית כסף במשחקי אסיה ("האסיאדה") בטהראן, איראן (1974) מתוך שתי השתתפויות בפועל של הנבחרת, (הראשונה ב-1958 (אנ')) בענף הכדורגל כחלק ממשלחות ישראל במשחקי אסיה.
היסטוריה > מאזן הישגים וכשלונות

אחד המשחקים הרשמיים הטובים ביותר בתולדות הנבחרת הישראלית והכדורגל הישראלי היה ב-13 באוקטובר 1993, כאשר נבחרת ישראל שיחקה מול נבחרת צרפת באצטדיון הפארק דה פראנס שבצרפת במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, כאשר ניצחון של צרפת היה מזכה אותה בהשתתפות במונדיאל. לאחר שבמשחק הבית נגד הצרפתים הפסידה נבחרת ישראל 0–4, מעטים האמינו בסיכוייה של ישראל להפתיע את הצרפתים, אך ישראל ניצחה 3–2, ובעקבות ההפסד, ולאחריו הפסד ביתי נוסף לבולגריה, הפסידה צרפת את העלייה למונדיאל לטובת בולגריה שעלתה במקומה ואף סיימה את הטורניר במקום הרביעי.
משחקים גדולים נוספים הם הניצחון 2–1 על יוגוסלביה בבלגרד במוקדמות אולימפיאדת רומא (1960) (יוגוסלביה הקדימה אז את ישראל רק בהפרש שערים, וזכתה במדליית הזהב האולימפית) והניצחון 4–1 באוקטובר 1981 על פורטוגל במוקדמות מונדיאל 1982, עם שלושער של החלוץ בני טבק. ב-1999 בלט הניצחון 5–0 על נבחרת אוסטריה באצטדיון רמת גן. באותו טורניר העפילה נבחרת ישראל למשחקי ההצלבה, אך הודחה על ידי דנמרק.
בצד הניצחונות הגדולים, היו לנבחרת גם מספר רב של כישלונות. לקראת מונדיאל 1958 הייתה הנבחרת קרובה להעפלה למונדיאל לאחר שבמוקדמות המונדיאל סירבו נבחרת טורקיה ונבחרת אינדונזיה לשחק נגד נבחרת ישראל. פיפ"א החליטה שישראל תצטרך להתמודד במשחקי הכרעה נגד ויילס, בהם הפסידה פעמיים 0–2.
עד לשנות השמונים הייתה זהות מוחלטת, או כמעט מוחלטת, בין הנבחרת הלאומית לנבחרת האולימפית. כישלון צורב היה אי העפלתה של הנבחרת לאולימפיאדת טוקיו 1964, בעקבות הפסד ביתי לווייטנאם הדרומית. ארבע שנים אחר כך עלתה ישראל לראשונה לטורניר האולימפי בכדורגל, כאשר ניצחה בקלות את נבחרת ציילון (לימים סרי לנקה) 7–0 ו-4–0 והעפילה לאולימפיאדת מקסיקו (1968). הנבחרת הגדילה לעשות עת העפילה לרבע הגמר בטורניר האולימפי, והודחה רק לאחר הגרלה לאחר תיקו 1–1 עם בולגריה.
לאחר ההעפלה למונדיאל ב-1970 היא נכשלה פעמיים בניסיון להעפיל מהבית המוקדם של אסיה. בתווך ישראל העפילה לאולימפיאדת מונטריאול (1976), ושוב הגיעה לרבע הגמר. במוקדמות מונדיאל 1986 היא נכשלה בניסיון להעפיל למונדיאל מהבית של אוקיאניה, לאחר שארבע שנים קודם לכן נכשלה מששובצה בבית אירופי.
במוקדמות מונדיאל 1990 הצליחה ישראל לעבור את הבית של אוקיאניה והגיעה למשחקי הפלייאוף נגד קולומביה, בהם הפסידה 0–1 בחוץ וסיימה בתיקו 0–0 באצטדיון רמת גן.
במוקדמות מונדיאל 2006 הצליחה הנבחרת לסיים את הקמפיין עם כמות נקודות מספקת למקום השני ולפלייאוף העלייה למונדיאל, אך שווייץ הקדימה אותה בהפרש שערים ועלתה על חשבונה לפלייאוף, שם ניצחה שווייץ את טורקיה והשתתפה במונדיאל. גם בטורניר הבא מוקדמות יורו 2008 הייתה ישראל קרובה למקום השני והעפלה כשהשיגה 23 נקודות והשתוותה לאנגליה בבית, אך סיימה נקודה פחות מרוסיה שהעפילה על חשבונה לטורניר.
אצטדיונים ביתיים ומתחם אימונים > נבחרת ארץ ישראל

המשחק הביתי הרשמי הראשון של נבחרת ארץ ישראל נערך ב-6 באפריל 1934 במסגרת מוקדמות מונדיאל 1934 ב"מגרש התמרים" בשכונת מונטיפיורי בתל אביב, מגרשה הביתי של הפועל תל אביב באותה העת, והיה נגד נבחרת מצרים שהביסה את ישראל 21 יום לפני כן בתוצאה 1–7 באצטדיון בקהיר. המשחק הסתיים גם הוא בניצחון של המצרים בתוצאה 1–4. הנבחרת קיימה את משחקי מוקדמות מונדיאל 1938 נגד נבחרת יוון ב"מגרש מכבי" שהיה ממוקם בין שכונת נווה שאנן לשכונת שפירא בתל אביב, מגרשה של מכבי תל אביב באותה העת. את משחק הידידות נגד נבחרת לבנון ב-1940 (אנ') שהסתיים בניצחון 1–5 לארץ ישראל קיימה באצטדיון המכביה שהיה אצטדיונה הביתי של מכבי תל אביב.
אצטדיונים ביתיים ומתחם אימונים > נבחרת ישראל

משחק הבית הרשמי הראשון של נבחרת ישראל שהוקמה לאחר הקמת המדינה ב-1948 שהיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1950 נגד נבחרת יוגוסלביה, אירח אצטדיון המכביה. המשחק נערך ב-18 בספטמבר 1949 והסתיים בניצחונה של יוגוסלביה בתוצאה 2–5, לעיני 20,000 צופים.
לאחר מכן אירחה ישראל את משחק הידידות מול טורקיה בניצחון המפתיע 5–1 גם הוא באצטדיון המכביה, ולראשונה אירחה באצטדיון רמת גן, שהפך לביתה הקבוע, במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 1954. היה זה ב-8 במרץ 1954, נגד נבחרת יוון, והמשחק הסתיים בניצחון היוונים בתוצאה 0–2, לעיני 55,000 צופים.
הנבחרת המשיכה לארח באצטדיון רמת גן את רוב משחקי המוקדמות הביתיים, למעט חלק קטן ממשחקי המוקדמות שאירחה באצטדיון בלומפילד וחלק ממשחקי הידידות שאירחה הנבחרת באצטדיון בלומפילד ואצטדיון טדי לסירוגין, כ-60 שנים עד לשנת 2013. לאור ביקורות על האצטדיון ברמת גן שהפך למיושן, מנוכר ופחות ביתי עם השנים.
החל מקמפיין מוקדמות יורו 2016 משחקי הנבחרת נערכים לסירוגין באצטדיון סמי עופר שבחיפה ובאצטדיון טדי שבירושלים, החל מטורניר ליגת האומות 2018/2019 של אופ"א משחקי הנבחרת נערכים גם באצטדיון טרנר שבבאר שבע, החל מטורניר ליגת האומות 2020/2021 של אופ"א משחקי הנבחרת נערכים גם באצטדיון מרים שבנתניה, והחל מקמפיין מוקדמות מונדיאל 2022 משחקי הנבחרת חזרו לארח גם באצטדיון בלומפילד שבתל אביב לאחר שאירח מספר משחקים בעבר. כל חמשת האצטדיונים נחשבים לחדישים וידידותיים יותר לקהל, ובעלי דירוג קטגוריה 4 של אופ"א.
אצטדיונים ביתיים ומתחם אימונים > נבחרת ישראל > אצטדיונים פעילים

| מספר משחקים | תמונה | אצטדיון | עיר | תכולה | משחק ראשון | משחק אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 51 |  | אצטדיון בלומפילד | תל אביב | 29,400 | 17 במאי 1964 | 12 בספטמבר 2023 |
| 14 |  | אצטדיון טדי | ירושלים | 31,733 | 12 בפברואר 1992 | 19 ביוני 2023 |
| 12 |  | אצטדיון סמי עופר | חיפה | 30,942 | 16 בנובמבר 2014 | 2 ביוני 2022 |
| 9 |  | אצטדיון מרים | נתניה | 13,610 | 6 בפברואר 2013 | 29 במרץ 2022 |
| 4 |  | אצטדיון טרנר | באר שבע | 16,126 | 14 באוקטובר 2018 | 12 באוקטובר 2021 |
אצטדיונים ביתיים ומתחם אימונים > נבחרת ישראל > אצטדיוני עבר

| מספר משחקים | תמונה | אצטדיון | עיר | תכולה | משחק ראשון | משחק אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 137 |  | אצטדיון רמת גן | רמת גן | 41,583 | 8 במרץ 1954 | 15 באוקטובר 2013 |
| 3 |  | אצטדיון המכביה | תל אביב | 20,000 | 30 ביולי 1949 | 28 באוקטובר 1950 |
אצטדיונים ביתיים ומתחם אימונים > מתחם אימונים

במשך שנים מתחם האימונים המרכזי של הנבחרת היה מגרשי האימונים הצמודים לאצטדיון רמת גן ובאצטדיון עצמו.
ב-1 באפריל 2012 חנכה ההתאחדות לכדורגל קומפלקס אימונים חדש בשם "בית הנבחרות" בקיבוץ שפיים, שנבנה בהשקעה של 22 מיליון ש"ח על שטח של 30 דונם ליד מלון קיבוץ שפיים. המתחם כולל שני מגרשי אימונים (אחד דשא טבעי ובשני דשא סינתטי) עם 300 מקומות ישיבה ומבנה מרכזי הכולל 4 חדרי הלבשה ומלתחות, 2 חדרי טיפולים, מרפאה, חדרי ציוד, אודיטוריום קטן להרצאות ומסיבות עיתונאים, לובי וקפיטריה. המתחם משמש את נבחרת ישראל לצד נבחרות הנוער והנשים ואף אירח משחקים שאינם דורשים נוכחות קהל כגון משחקי אימון ומשחקי ידידות של נבחרות נוער.
מלבישות

| מייצרת מדים | מדינה מוצא | תקופה |
| --- | --- | --- |
| יומברו | בריטניה | 1970 |
| ייצור עצמי | ישראל | 1974 |
| דיאדורה | איטליה | 1992–1995 |
| אדידס | גרמניה | 2008–2018 |
| פומה | גרמניה | 1985–1989  1996–2008  2018–2024 |
| איראה | איטליה | 2025- |
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
הממלכה האיטלקית 1934: לא העפילה
צרפת 1938: לא העפילה
ברזיל 1950: לא העפילה
שווייץ 1954: לא העפילה
שוודיה 1958: לא העפילה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
| מקסיקו 1970 | סיבוב ראשון (שלב-הבתים) | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 3 |
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: טרם התחילו המוקדמות
| סה"כ | 1/21 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 3 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות אירופה

1960 עד 1992 - לא הייתה חלק מאופ"א
1996 עד 2024 - לא העפילה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ג | עלתה לדרג ב | 4 | 2 | 0 | 2 | 6 | 5 |
| איטליה 2020-2021 | ב | שלב הבתים | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 7 |
| הולנד 2022-2023 | ב | עלתה לדרג א | 4 | 2 | 2 | 0 | 8 | 6 |
| 2024-2025 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 1 | 1 | 4 | 5 | 13 |
| 2026-2027 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 20 | 7 | 5 | 8 | 26 | 31 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל האולימפיאדות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | סיבוב | מיקום | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
פינלנד 1952: לא השתתפה
אוסטרליה 1956: לא השתתפה
איטליה 1960: לא העפילה
יפן 1964: לא העפילה
| מקסיקו 1968 | רבע גמר | מקום חמישי | 4 | 2 | 1 | 1 | 9 | 7 |
גרמניה המערבית 1972: לא העפילה
| קנדה 1976 | רבע גמר | מקום שישי | 4 | 0 | 3 | 1 | 4 | 7 |
ברית המועצות 1980: פרשה
ארצות הברית 1984: לא העפילה
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992 עד היום: טורניר מתקיים לנבחרות עד גיל 23
| סך הכל | 2/10 | 2/10 | 8 | 2 | 4 | 2 | 13 | 14 |
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הונג קונג (1876–1959) 1956 | מקום שני | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 5 |
| קוריאה הדרומית 1960 | מקום שני | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 4 |
| ישראל 1964 | מקום ראשון | 3 | 3 | 0 | 0 | 5 | 1 |
| איראן (1964–1979) 1968 | מקום שלישי | 4 | 2 | 0 | 2 | 11 | 5 |
תאילנד 1972: העפילה כמארחת אך נאלצה לפרוש מהטורניר
| סה"כ | 4/4 | 13 | 9 | 0 | 4 | 28 | 15 |
כל משחקי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
הודו 1951: לא השתתפה
הפיליפינים 1954: לא השתתפה
| יפן 1958 | רבע גמר | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 |
אינדונזיה 1962: לא השתתפה
תאילנד 1966: לא השתתפה
תאילנד 1970: לא השתתפה
| איראן (1964–1979) 1974 | מקום שני | 7 | 6 | 0 | 1 | 24 | 4 |
| סה"כ | 2/7 | 10 | 8 | 0 | 2 | 30 | 7 |
השתתפות ישראל בטורנירי הגמר היבשתיים והעולמיים

| טורניר | מיקום | מאמן | ניצחונות | תיקו | הפסדים | מלך השערים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גביע אסיה 1956 | 2 | ג'קי גיבונס | 2 | 0 | 1 | נחום סטלמך (4) | השתתפות ראשונה בגביע אסיה בכדורגל. |
| משחקי אסיה 1958 (אנ') | 5 | משה וארון | 2 | 0 | 1 | נחום סטלמך (3) | המיקום נבע מהפרש שערים. |
| גביע אסיה 1960 | 2 | גיולה מאנדי | 2 | 0 | 1 | שלמה לוי (2) | — |
| גביע אסיה 1964 | 1 | יוסף מרימוביץ' | 3 | 0 | 0 | מרדכי שפיגלר (2) | זכייה ראשונה ויחידה בטורניר. |
| גביע אסיה 1968 | 3 | מילובאן צ'יריץ' | 2 | 0 | 2 | משה רומנו, גיורא שפיגל (4) | — |
| כדורגל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | רבע גמר (5) | עמנואל שפר | 2 | 1 | 1 | שייע פייגנבוים (4) | הדחה ברבע הגמר מול בולגריה לאחר הגרלה. |
| מונדיאל 1970 | שלב הבתים (4/4, בית ב') | עמנואל שפר | 0 | 2 | 1 | מרדכי שפיגלר (1) | השתתפות ראשונה ויחידה של ישראל במונדיאל (גביע העולם בכדורגל). |
| גביע אסיה 1972 (אנ') | — | — | — | — | — | — | *הנבחרת הלאומית העפילה לטורניר, בזכות כך שישראל נבחרה לארח אותו. מאוחר יותר – וטרם תחילתו, ישראל נאלצה לפרוש מהטורניר – ותאילנד החליפה אותה כמארחת. |
| משחקי אסיה 1974 (אנ') | 2 | דוד שווייצר | 4 | 0 | 1 | שייע פייגנבוים, גדעון דמתי (4) | מדליית כסף לישראל.  *השתתפות אחרונה של ישראל במשחקי אסיה – לאחר שיריבות מוסלמיות וערביות (וגם צפון-קוריאה) הצביעו נגד שיתופה של ישראל במסגרות האסיאתיות, עקב החרם על ישראל שלהן. |
| אולימפיאדת מונטריאול (1976) | רבע גמר (6) | דוד שווייצר | 0 | 3 | 1 | ויקי פרץ (2) | — |
הדירוג העולמי של פיפ"א

הדירוג הנוכחי של נבחרת ישראל ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-76 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,322.25 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 15 נמדד לראשונה בנובמבר 2008, והדירוג הנמוך ביותר 99 נמדד לראשונה בינואר 2018.
סטטיסטיקות ונתונים > מלך השערים בכל הזמנים

נכון ל-21 במרץ 2024. השחקנים המודגשים עדיין פעילים (מלבד אלה שפרשו מהנבחרת). מינימום 10 שערים בנבחרת.
| # | שם | שערים | ממוצע למשחק | יריבה בשער הבכורה | תאריך שער בכורה | יריבה בשער האחרון | תאריך שער אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ערן זהבי | 35 | 0.47 | רוסיה | 10 בספטמבר 2013 | איסלנד | 21 במרץ 2024 |
| 2 | מרדכי שפיגלר | 32 | 0.39 | הונג קונג | 2 בינואר 1964 | תאילנד | 21 במאי 1973 |
| 3 | שייע פייגנבוים | 24 | 0.48 | גאנה | 14 באוקטובר 1968 | ארצות הברית | 6 בינואר 1975 |
| 3 | יוסי בניון | 24 | 0.24 | קפריסין | 5 בספטמבר 1999 | לטביה | 4 ביוני 2011 |
| 5 | רונן חרזי | 23 | 0.43 | אוקראינה | 27 באפריל 1993 | רומניה | 10 במרץ 1999 |
| 6 | נחום סטלמך | 22 | 0.36 | ברית המועצות | 31 ביולי 1956 | פינלנד | 8 במאי 1966 |
| 7 | גדעון דמתי | 21 | 0.3 | אורוגוואי | 19 ביולי 1973 | פורטוגל | 28 באוקטובר 1981 |
| 8 | שייע גלזר | 18 | 0.51 | יוגוסלביה | 18 בספטמבר 1949 | אתיופיה | 19 במרץ 1961 |
| 8 | גיורא שפיגל | 18 | 0.41 | פינלנד | 6 באפריל 1966 | שוודיה | 2 במרץ 1971 |
| 10 | אלון מזרחי | 17 | 0.46 | רוסיה | 24 במרץ 1993 | גאורגיה | 24 באפריל 2001 |
| 10 | תומר חמד | 17 | 0.45 | קרואטיה | 6 בספטמבר 2011 | אלבניה | 14 באוקטובר 2018 |
| 10 | אלי אוחנה | 17 | 0.33 | אירלנד | 4 באפריל 1984 | קפריסין | 30 באפריל 1997 |
| 10 | אבי נמני | 17 | 0.21 | בלארוס | 5 באוגוסט 1997 | איי פארו | 7 בספטמבר 2005 |
| 14 | אורי מלמיליאן | 16 | 0.26 | תאילנד | 9 בפברואר 1977 | ברית המועצות | 16 במאי 1990 |
| 15 | מואנס דבור | 15 | 0.38 | אנדורה | 3 בספטמבר 2015 | רומניה | 29 במרץ 2022 |
| 15 | חיים רביבו | 15 | 0.22 | פולין | 25 באפריל 1995 | מלטה | 10 בספטמבר 2003 |
| 17 | ויקי פרץ | 14 | 0.35 | יפן | 31 במרץ 1976 | הולנד | 4 באוקטובר 1979 |
| 18 | אליניב ברדה | 12 | 0.32 | רוסיה | 17 בנובמבר 2007 | לטביה | 26 במרץ 2011 |
| 18 | ואליד באדיר | 12 | 0.16 | רומניה | 10 במרץ 1999 | אוקראינה | 7 בפברואר 2007 |
| 18 | טל בנין | 12 | 0.15 | ברית המועצות | 16 במאי 1990 | ליטא | 15 באוגוסט 2001 |
| 21 | רפי לוי | 11 | 0.65 | פולין | 29 בנובמבר 1959 | דרום וייטנאם | 19 באוקטובר 1960 |
| 21 | רוני רוזנטל | 11 | 0.18 | פולין | 10 בפברואר 1988 | פולין | 25 באפריל 1995 |
| 23 | זאהי ארמלי | 10 | 0.5 | בלגיה | 15 בפברואר 1983 | ניו זילנד | 10 בנובמבר 1985 |
| 23 | רחמים טלבי | 10 | 0.22 | פינלנד | 6 באפריל 1966 | שוודיה | 25 באוגוסט 1969 |
| 23 | יצחק שום | 10 | 0.13 | רומניה | 20 בינואר 1970 | יוון | 14 בפברואר 1979 |
סטטיסטיקות ונתונים > מבקיעים בטורנירים

הערה: שערים במצטבר בכל הקמפיינים בכל אחד מהמפעלים.
השחקנים המודגשים עדיין פעילים (מלבד אלה שפרשו מהנבחרת).
נכון ל-21 בנובמבר 2023
גביע העולם (המונדיאל)
שער אחד – מרדכי שפיגלר
מוקדמות גביע העולם
11 שערים – ערן זהבי
9 שערים – תומר חמד
8 שערים – אלי אוחנה
7 שערים – יוסי בניון
6 שערים – אליניב ברדה, עדן בן בסט, מואנס דבור
5 שערים – שייע גלזר, זאהי ארמלי, משה אוננה
4 שערים – מרדכי שפיגלר, נחום סטלמך, רוני רוזנטל, רונן חרזי, אבי נמני, עומר גולן, איציק זוהר
3 שערים – שלמה לוי, גיורא שפיגל, בני טבק, רפעת טורק, אורי מלמיליאן, טל בנין, בן שהר, דור פרץ
2 שערים – שייע פייגנבוים, יצחק שום, צבי רוזן, עודד מכנס, גדעון דמתי, אבי כהן, אייל ברקוביץ', חיים רביבו, ואליד באדיר, אדורם קייסי, יניב קטן, טל בן-חיים, ליאור רפאלוב, שון וייסמן, ביברס נאתכו, מנור סולומון
שער אחד – אברהם נודלמן, יוחנן סוקניק, פרי נויפלד, בועז קופמן, שלמה נהרי, רובי יאנג, רחמים טלבי, צבי פרקש, חיים בר, ויקי פרץ, משה סיני, משה סלקטר, ניסים כהן, ניר קלינגר, ראובן עטר, גדי ברומר, פיני בלילי, יוסי אבוקסיס, עידן טל, שמעון גרשון, עבאס סואן, אבי יחיאל, מיכאל זנדברג, קלמי סבן, סלים טועמה, אבירם ברוכיאן, דדי בן דיין, אלון מזרחי, רמי גרשון, מאור מליקסון, מהראן ראדי, איתי שכטר, דן איינבינדר, אלירן עטר, איתן טיבי, ניר ביטון
מוקדמות אליפות אירופה
14 שערים – ערן זהבי
10 שערים – יוסי בניון
8 שערים – חיים רביבו
6 שערים – רונן חרזי, רוברטו קולאוטי
5 שערים – אלון מזרחי, עומר דמארי, מואנס דבור
4 שערים – תומר חמד
3 שערים – רוני רוזנטל, אייל ברקוביץ', אליניב ברדה, טל בן-חיים
2 שערים – אבי נמני, טל בנין, נג'ואן גרייב, פיני בלילי, עמרי אפק, ואליד באדיר, עמית בן שושן, טוטו תמוז, בן שהר, איתי שכטר, ניר ביטון, אוסקר גלוך, שון וייסמן
שער אחד – איציק זוהר, אלון חזן, ניר סביליה, שי הולצמן, יוסי אבוקסיס, שמעון גרשון, עידן טל, ברק יצחקי, עומר גולן, בירם כיאל, טל בן-חיים, רמי גרשון, ליאור רפאלוב, גילי ורמוט, ביברס נאתכו, דור פרץ, רז שלמה, מנור סולומון, גבי קניקובסקי, גדי קינדה
מוקדמות המשחקים האולימפיים
שער אחד – נחום סטלמך
גביע אסיה
4 שערים – נחום סטלמך
2 שערים – שייע גלזר
משחקי אסיה
2 שערים – נחום סטלמך
שער אחד – שייע גלזר
ליגת האומות של אופ"א
6 שערים – ערן זהבי
3 שערים – מנור סולומון
2 שערים – דור פרץ, שון וייסמן
שער אחד – תומר חמד, דיא סבע, בירם כיאל, עילאי אלמקייס, ליאל עבדה, תאי בריבו ירדן שועה
מאמני הנבחרת

הערה: דגלונים לאומיים נוספו רק למאמנים זרים. שאר המאמנים שלא נולדו בארץ, עלו לישראל כיהודים ועל כן קיבלו אזרחות ישראלית מתוקף חוק השבות החל משנת 1950 (מאוחר יותר, התמנו גם מאמנים שנולדו בישראל).
נכון ל-23 במאי 2024
| שם | שנים | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים |  % הצלחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל שמעון "לומק" רוטנר | 1934 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ישראל ארתור באר | 1938 | 1 | 1 | 0 | 0 | 100 |
| ישראל אגון פולק | 1948 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ישראל לאיוש הס | 1949 | 3 | 1 | 0 | 2 | 33.3 |
| הונגריה לסלו "ולדיסלב" סקלי | 1950 | 2 | 1 | 0 | 1 | 50 |
| ישראל ג'רי בית הלוי | 1953–1954  1957 | 7 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| אנגליה ג'קי גיבונס | 1956 | 5 | 2 | 0 | 3 | 40 |
| ישראל משה וארון | 1958 | 4 | 2 | 0 | 2 | 40 |
| ישראל אלי פוקס | 1959 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| ישראל גיולה מאנדי | 1959–1963  1964 | 30 | 12 | 7 | 12 | 38.71 |
| אנגליה ג'ורג' איינסלי | 1963–1964 | 3 | 2 | 0 | 1 | 66.67 |
| ישראל יוסף מרימוביץ' | 1964  1964–1965  1983–1986 | 35 | 12 | 9 | 14 | 34.2 |
| יוגוסלביה מילובאן צ'יריץ' | 1965–1968 | 25 | 8 | 2 | 15 | 32 |
| ישראל עמנואל שפר | 1968–1970  1978–1979 | 40 | 14 | 12 | 14 | 35 |
| ישראל אדמונד שמילוביץ' | 1970–1973 | 16 | 9 | 4 | 3 | 56.25 |
| ישראל דוד שווייצר | 1973–1977 | 36 | 17 | 11 | 8 | 47.2 |
| אנגליה ג'ק מנסל | 1980–1981 | 10 | 2 | 3 | 5 | 20 |
| יוגוסלביה מיליינקו מיחיץ' | 1986–1988 | 19 | 4 | 5 | 10 | 21 |
| ישראל יצחק שניאור ויעקב גרונדמן | 1988–1992 | 19 | 5 | 6 | 8 | 26.3 |
| ישראל שלמה שרף | 1992–2000 | 82 | 31 | 17 | 34 | 37.8 |
| דנמרק ריצ'רד מולר נילסן | 2000–2002 | 20 | 7 | 4 | 9 | 35 |
| ישראל אברם גרנט | 2002–2006 | 33 | 14 | 13 | 6 | 42.4 |
| ישראל דרור קשטן | 2006–2010 | 31 | 15 | 10 | 6 | 48.4 |
| ישראל אלי אוחנה (מאמן זמני) | 2010 | 1 | 1 | 0 | 0 | 100 |
| צרפת לואיס פרננדס | 2010–2011 | 12 | 6 | 1 | 5 | 50 |
| ישראל אלי גוטמן | 2011–2015 | 29 | 9 | 7 | 13 | 31 |
| ישראל אלון חזן (מאמן זמני) | 2016  2018 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ישראל אלישע לוי | 2016–2017 | 10 | 4 | 0 | 6 | 40 |
| אוסטריה אנדראס הרצוג | 2018–2020 | 16 | 6 | 2 | 8 | 37.5 |
| אוסטריה וילי רוטנשטיינר | 2020–2022 | 19 | 8 | 3 | 8 | 42.11 |
| ישראל גדי ברומר (מאמן זמני) | 2022 | 2 | 0 | 1 | 1 | 16.66 |
| ישראל אלון חזן | 2022–2024 | 18 | 7 | 5 | 6 | 38.89 |
| ישראל רן בן שמעון | 2024– | 6 | 1 | 1 | 4 | 22.22 |