stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קופה אמריקה 1935
מלכי השערים

ארגנטינה הרמיניו מסנטוניו
אורוגוואי אניבל צ'וקה
ארגנטינה דייגו גרסיה
אורוגוואי הקטור קסטרו
הרמיניו מסנטוניו, סיים כמלך שערי הטורניר
קן מקנוט

קן מקנוט (באנגלית: Ken McNaught; נולד ב-11 בינואר 1955 בקירקלדי שבסקוטלנד) הוא כדורגלן עבר סקוטי, ששיחק בעמדת הבלם.
ביוגרפיה

מקנוט נולד בקירקלדי שבסקוטלנד בשנת 1955. אביו, ווילי מקנוט (במקור מדמפריס), שירת במהלך מלחמת העולם השנייה והיה כדורגלן במועדון רייט רוברס מהעיר קירקלדי בו הוא שיאן ההופעות בכל הזמנים.
קבוצתו הראשונה בקריירה של קן מקנוט הייתה אברטון. הוא ערך בה את שתי ההופעות הראשונות שלו ב-1971 במשחקי גביע נגד אלטרינצ'אם. מקנוט היה בלם מוכשר שידע להשתמש בגודל ובחוסן שלו בצורה מושכלת, ועשה את פריצתו מאוחר יותר בסוף פברואר 1976. הוא היחיד בקבוצה ששיחק בכל 58 משחקי עונת 1976/77 והגיעה עימה לגמר הגביע נגד אסטון וילה, בו לצערו הפסידו.
הוא עבר לאסטון וילה בעונת 1977/78 ותפס את מקומו בהרכב הקבוע במהרה, אך לא מצא את הפרטנר המתאים לצידו בהגנה כשגם ג'ון גרגורי היה עדיף במעט על לייטון פיליפס. בסופו של דבר המליץ למאמנו, רון סאונדרס, על אלן אוואנס הסקוטי שהתאפיין במהירות וידע לשחק כבלם ימני. עבור מקנוט זה התאים שכן הוא העדיף את העמדה השמאלית. בעונת 1980/81 הוא זכה עימה במפתיע באליפות כשצמד ההגנה סופג מעט שערים. גם בעונה זו מקנוט שיחק בכל 42 משחקי הליגה. כתוצאה מכך היה צריך לעבור ניתוח בברך ופקקת ורידים שממנו ממנו לשחק לזמן ממושך בעונת 1981/82. בכל זאת, הוא חזר לשלבים המכריעים בגביע אירופה לאלופות וכבש בניצחון 0–2 על דינמו קייב ברבע הגמר. אסטון וילה זכתה בתואר עם ניצחון 0–1 בגמר נגד באיירן מינכן וברוטרדם זכה להכרה רבה על "קרב ההגנה" שהציג.
בתחילת 1983 מקנוט ואסטון וילה זכו בסופר קאפ האירופי עם ניצחון 0–3 על ברצלונה במשחק השני אחרי שהפסידו להם 1–0 בראשון. מקנוט כבש את השער השלישי בהארכה מנגיחה. בעקבות השלכות הפציעות הפסיק לשחק ברמה הגבוהה ביותר ועבר באוגוסט 1983 לוסט ברומיץ' אלביון. בעונת 1983/84 ערך שוב פעם 42 הופעות ליגה אך הבעיות הפיזיות המשיכו להתדרדר. מכאן ואילך לא שיחק בהגנה שוב ובעונתו השנייה קבוצתו הייתה בליגה השנייה והמשך היה בהשאלה במנצ'סטר סיטי. בעונת 1985/86 מקנוט עבר לשפילד יונייטד שהייתה לקבוצתו האחרונה בקריירה לפני שפרש בקיץ 1986. אם והיה ממשיך בכדורגל מצבו הבריאותי היה עומד בסכנה ואף קטיעת רגליים עמדה על הפרק לאחר התייעצות עם רופאים.
ביוגרפיה > אחרי הפרישה

לאחר סיום הקריירה התקשה למצוא עבודה ונאלץ למכור את ביתו בסוליהל מכיוון שלא הצליח לשלם את המשכנתא. הוא חזר למולדתו בסקוטלנד ושלוש שנים לאחר מכן מצא עבודה בתחום הגולף והפך למנהל הנכסים במלון קריף הידרו, הממוקם בפרטהשיר.
חברו לשעבר באסטון וילה, ג'ימי רימר, עזר לו לחזור לעולם הכדורגל בכך שהמליץ לו להיות מנהל האקדמיה של המועדון הסיני דליאן שיד. מקנוט נשאר שם חודשיים בלבד לאחר ולא קיבל תשלום וחזר פעם נוספת לסקוטלנד.
מקנוט היגר עם אשתו לאוסטרליה ב-2002 והתגורר בפרת', בצירוף מקרים ליד חברו לשעבר וזוכה גביע אירופה פיטר ווית'. הוא פתח שם עסק קייטרינג והיה פעיל בתעשיית הכרייה. בסוף אותו עשור אסטון וילה הציעה לו לעבוד במועדון ולהוביל את התאחדות שחקני העבר, דבר לו הסכים וחזר לברמינגהאם.
תארים

אליפות אנגליה: 1980/81
מגן הקהילה: 1981 (משותף)
גביע אירופה לאלופות: 1981/82
הסופר קאפ האירופי: 1982
קובי נסים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביולי 1952 (בן 72) תל אביב, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל
 עיסוק:  משורר, מסאי, עורך דין
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, תיכון עירוני ה' (תל אביב) 
 
קובי נסים (נולד ב-1952) הוא משורר, מסאי ועורך-דין ישראלי.
ביוגרפיה

קובי נסים נולד בתל אביב, והוא בן הדור השני בה. אביו, בלפור נסים (1926 - 2010), נקרא על שם הלורד ארתור ג'יימס בלפור, אמו, תקוה (זלאיט) נסים, ילידת 1932 עלתה לארץ ישראל כנערה בעת מלחמת העצמאות.
נסים רכש השכלה בתחומי התיאטרון, הספרות, הכלכלה, והמשפטים. מרבית שנות לימודיו התקיימו בתל אביב, בבית הספר היסודי גרץ, (על שם צבי גרץ), בתיכון עירוני ה', ובאוניברסיטת תל אביב.
לאחר שחרורו מצה"ל בדרגת סגן, עסק במלאכות שונות ובכלל זה בכתיבה עיתונאית. כתיבה זו כללה גם רשימות ביקורת על ספרים והצגות, ועיקרה במהלך השנים בהן היה כתב בעיתון על המשמר. שירים מפרי עטו פורסמו בכתבי העת לספרות מאזנים, "סימן קריאה", "עיתון 77", "אפיריון", "הליקון", "עכשיו", במוספי הספרות בעיתונות היומית ובאתר "ליריקה".
במקביל לעבודתו כעורך דין ומגשר עוסק נסים בכתיבת שירה, דרמה וסיפורת.
נסים חבר באגודת הסופרים העבריים.
נסים אב לשלושה: תמוז - מוזיקאית, זמרת ומלחינה, גפן - מוזיקאית ובוגרת למשפטים, ויותם.
מספריו

אסיר אדמה, הוצאת ירון גולן, 1991.
מה אני זוכר מן החומר, עריכה: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999.
נִשְׁמַת הַיַּחַד, עריכה : צביקה שטרנפלד, הוצאת קשב לשירה, 2016.
קדיש ניסים, הוצאת עיתון 77, 2019.
מתמגדרים, הוצאת עיתון 77, 2022.
משיריו > משיריו שהולחנו

תמוז נסים, : לחן, עיבוד וביצוע השיר "אך הציפורים שבראשינו" מ"נשמת היחד", יוטיוב, 2015.
לקריאה נוספת

על "אסיר אדמה":
עמוס לויתן, "כותרים חדשים", "על המשמר", 29 בנובמבר 1991.
א.ב. יהושע, מכתב אישי, 2 בדצמבר 1991.
נתן יונתן, מכתב אישי, 5 בדצמבר 1991.
רפי וייכרט. ניסוחים חזקים. מוסף לספרות של "על המשמר", 17 בינואר 1992.
רמי סערי, מכתב אישי, 18 בפברואר 1992.
חוה פנחס-כהן, שירה אינטנסיבית, מכתב אישי, 22 במרץ 1992.
פופובסקי, מיכל, "קורע פנים מעצמו", עתון 77, גיליון 147–148, (אפריל-מאי 1992).
על "מה אני זוכר מן החומר" :
עמוס לויתן, על לשון השירה. "עתון 77", גל' 239, ינואר 2000.
עודד פלד. עיר זבת מים מלוחים. מוסף ספרות וספרים "מעריב", 7 ביולי 2000.
שביט, יעקב שי. כרס של משורר. "עתון 77", גל' 249, נובמבר 2000.
רן יגיל, חומר ביד היוצר. "מאזנים", גיליון 5/01, מאי 2001.
יערה בן-דוד. יד על דופק הקיום. "אפיריון" גל' מס' 74, יוני 2002.
לוי פורת, ירון. על "מה אני זוכר מן החומר". ב"חדש על המדף", רשת א' של קול ישראל, 25 בפברואר 2002.
על "נִשְׁמַת הַיַּחַד" :
האתר של נילי דגן, אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, סוף שבוע שירה 78, קובי נסים
הערות שוליים

↑  עו"ד קובי נסים באתר אוצר המשפט - ספרות משפטית ומקצועית
↑   אינס אליאס, קובי נסים לא אוהב את הדיבור על אשכנזים ומזרחים, אבל, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2019
↑  משיריו שהולחנו
↑  אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, סוף שבוע שירה 78, קובי ניסים מהאתר של נילי דגן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585487305171  BnF: cb17718590n (data)  ISNI: 0000 0000 4231 7912  LCCN: no92007287  VIAF: 78344251   WorldCat (עם VIAF): 78344251
קיפונאים

| קיפונאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קיפונאים
משפחה:: קיפוניים
שם מדעי
 Mugiliformes ‏קיווייה, 1829

Chelon labrosus
קיפונאים (שם מדעי: Mugiliformes) היא סדרת דגים ממחלקת מקריני סנפיר, בתוכה משפחה יחידה - קיפוניים (Mugilidae). דגים אלה חיים בימים ממוזגים וטרופיים שונים, בעיקר בקרבת החופים וחלקם גם חיים במים מליחים, בהם יש מעט דגים וכמה מהם חיים בנהרות. במשפחה זו יש 80 מינים ב-25 סוגים שונים. רבים מדגים אלה הם דגי מאכל. בעבר הם השתייכו לסדרת הדקראים הגדולה.
לדגים אלה סנפירים קדמיים קטנים אך סנפירי גחון וזנב גדולים ומחודדים, והזנב גדול ועוזר להם לנוע במהירות קדימה. הבטן שלהם מעוגלת מעט, והם כסופים בצבעם. הלסת קטנה ומחודדת. הם אוכלי כל, וניזונים מהחי ומהצומח.
המין קיפון בורי מגיע לחופי ישראל. הוא יכול לשחות גם במעלה נהרות.
סוגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Agonostomus  Aldrichetta  Cestraeus  Chaenomugil  Chelon  Crenimugil  Dajaus  Ellochelon  Gracilimugil  Joturus  Minimugil  קיפון (Mugil) - בו קיפון בורי  Myxus |  Neomyxus  Neochelon  Oedalechilus  Osteomugil  Parachelon  Paracrenimugil  Paramugil  Planiliza  Plicomugil  Pseudomyxus  Rhinomugil  Sicamugil  Squalomugil  Trachystoma |  |
קולר נגד נביחות

קולר נגד נביחות
קולר נגד נביחות הוא קולר הבנוי מיחידה אלקטרונית ורצועה ומשמש כמכשיר התניה קלאסי לכלב ומטרתו להפחית באופן משמעותי את נביחות הכלב. היחידה אלקטרונית מופעלת אוטומטית על ידי נביחות הכלב, באמצעות מערכת זיהוי קולי. היחידה האלקטרונית מתחברת לצוואר לכלב באמצעות הרצועה וניתן להניחה בסמוך לקולר הרגיל של הכלב. ישנם שלושה סוגים עיקריים של קולרים נגד נביחות: קולר אולטרה סאונד, קולר חשמלי וקולר ספריי.
קולר אולטרה סאונד

קולרי אולטרה סאונד מתאימים בעיקר לגזעים קטנים מאוד כאשר החיווי המותנה כתוצאה מהנביחות הוא קולי בלבד- הקולר מצפצף בכל פעם שהכלב נובח ומסיט אותו מלהמשיך בנביחות (בקולרים המתוחכמים ישנם אף צפצופים משתנים ומתגברים). יעילותם של קולרים מסוג זה די מוטלת בספק וזאת מאחר שלא קיימת "ענישה" אמיתית. הכלבים אמנם נרתעים מהצפצופים, אולם ברוב המקרים מתרגלים, לומדים לחיות עמם ולרוב חוזרים לנבוח.
קולר חשמלי

קולרים חשמליים עלולים להיות מסוכנים לכלב בריאותית, ואף קטלניים. בנוסף, אילוף באמצעות קולר חשמלי לא נמצא כיעיל לשינוי התנהגות הכלב לעומת שיטות אילוף אחרות (כגון אילוף חיובי). הקולר החשמלי פולט זרם הדומה מאוד לחשמל סטטי ונוצרת התניה מהירה מאוד הגורמת לרוב להפחתה משמעותית של נביחות הכלב. ברוב הקולרים החשמליים קיימים חיוויים מקדימים של צפצופים ובחלק מהקולרים המשוכללים יותר אף חיוויים מקדימים של רטט לפני הופעת הזרם, ולאחר מספר מחזורים של צפצוף/רטט/זרם הכלב חווה מצוקה רבה, מה שגורם לו לפחד לנבוח מתוך למידה של חוסר אונים וכאב. ובהמשך אף את עוצמתן.
בחלק מהדגמים המשוכללים יותר, עוצמת הזרם משתנה אוטומטית- תחילה עוצמת הזרם חלשה והיא מתגברת ככל שהכלב ממשיך לנבוח. פונקציה זו מאפשרת שימוש בקולר למגוון רחב של גזעים- החל מגזעים קטנים, דרך גזעים בינוניים ועד לגזעים גדולים מאוד. יתרון נוסף בשיטת החיוויים המקדימים מאחר שהקולר החשמלי חוזר חלילה להתחלת החיוויים.
ישנם אף דגמים המתאימים לכלבים החיים עם כלבים נוספים, כאשר חיישן מיוחד בקולר יפעיל אותו רק כשתורגש ויברציה ממיתרי הקול של הכלב שעליו מונח הקולר, זאת על מנת למנוע את הפעלתו של הקולר לשווא על ידי כלב אחר הנובח בקרבת הקולר.
קולר ספריי

קולר ספריי נגד נביחות הוא קולר העובד בעיקרון דומה לקולר החשמלי, אלא שכאן ה"ענישה" מופיעה בחיווי של התזת תרסיס המופק מצמח הציטרונלה ואינו מזיק לכלב או לאדם. ריח התרסיס לא נעים לכלב ועל ידי התניה גורם לו להפחית את נביחותיו. הקולר פועל באמצעות סוללה ומערכת מכנית המשחררת כמות מדודה של תרסיס ממכל לחץ פנימי בתוך הקולר, הניתן למילוי בדומה למילוי גז מציתים. לפני התזת התרסיס ישנם חיוויים קוליים (בדומה לקולר חשמלי נגד נביחות) וזאת על מנת שהכלב ילמד את ההתניה ויחסוך לעצמו את פליטת התרסיס, לאחר מספר קצר של מחזורי נביחה. ישנם מאלפים שאינם דוגלים בשיטה זו, מהסיבה שריח התרסיס נשאר על שיער הכלב זמן רב לאחר ה"ענישה" ובכך מפספס לעיתים את המטרה ואת דיוק ההתניה.
קופה אמריקה 1924

| --- | --- |
 מארחת:  אורוגוואי אורוגוואי
 תקופת התחרות:  12 באוקטובר 1924 – 2 בנובמבר 1924 (22 ימים)
 מספר משתתפות:  4  (מתוך 4 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   אורוגוואי
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  15 (2.5 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  77,000 (12,833 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אורוגוואי פדרו פטרונה   (4 שערים)
 השחקן המצטיין:  אורוגוואי פדרו פטרונה
 → 19231925 ←
 
נבחרת אורוגוואי (באולימפיאדת 1924), זוכת הקופה אמריקה
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1924 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1924) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השמיני של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם החמישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר כולו נערך בפעם השנייה ברציפות באצטדיון גראן פארק סנטרל במונטווידאו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך באוקטובר-נובמבר 1924.
לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי וצ'ילה. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.
ה-CONMEBOL (התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית) ביקשה מהתאחדות הכדורגל של פרגוואי לארח את הטורניר, אך זו סירבה מכיוון שחסרה להם התשתית לאירוע כזה. עם זאת, ההתאחדות הפרגוואית אכן ארגנה אותה, אך בדרך הוקרה לאורוגוואי שזכתה במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הקיץ 1924 התחרות התקיימה בסופו של דבר אצלה. נבחרת ברזיל לראשונה פרשה מהטורניר.
המשחקים

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 8 | 1 | 7 |
|  ארגנטינה | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  פרגוואי | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  צ'ילה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 10 | -9 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פרגוואי | 0 – 0 | ארגנטינה   |
|  צ'ילה | 0 – 5 | אורוגוואי   |
|  צ'ילה | 0 – 2 | ארגנטינה   |
|  פרגוואי | 1 – 3 | אורוגוואי   |
|  צ'ילה | 1 – 3 | פרגוואי   |
|  ארגנטינה | 0 – 0 | אורוגוואי   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 באוקטובר 1924 |  פרגוואי | 0–0 |  ארגנטינה | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אנחל מינולי (אורוגוואי) |
| 12 באוקטובר 1924 |  |  |  | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אנחל מינולי (אורוגוואי) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באוקטובר 1924 |  צ'ילה | 0–5 |  אורוגוואי | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אדוארדו ג'רה (פרגוואי) |
| 19 באוקטובר 1924 |  |  | פדרו פטרונה  40', 53', 88'   פדרו זינגון  73'   אנחל רומאנו  78' | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אדוארדו ג'רה (פרגוואי) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באוקטובר 1924 |  צ'ילה | 0–2 |  ארגנטינה | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אנחל מינולי (אורוגוואי) |
| 25 באוקטובר 1924 |  |  | גבינו סוסה  5'   לוירטה  78' | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אנחל מינולי (אורוגוואי) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באוקטובר 1924 |  פרגוואי | 1–3 |  אורוגוואי | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אלברטו פרודי (צ'ילה) |
| 26 באוקטובר 1924 | ארביטה סוסה  77' |  | פדרו פטרונה  28'   אנחל רומאנו  37'   פדרו סאה  53' | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: אלברטו פרודי (צ'ילה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 בנובמבר 1924 |  צ'ילה | 1–3 |  פרגוואי | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: סרבנדו פרז (ארגנטינה) |
| 2 בנובמבר 1924 | דויד ארלאנו  6' |  | לופז  15', 33'   ריבאס  52' | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: סרבנדו פרז (ארגנטינה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 בנובמבר 1924 |  ארגנטינה | 0–0 |  אורוגוואי | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 2 בנובמבר 1924 |  |  |  | אצטדיון גראן פארק סנטרל, מונטווידאו שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
מלכי השערים

אורוגוואי פדרו פטרונה
פרגוואי אילדפונסו לופז
אורוגוואי אנחל רומאנו
פדרו פטרונה, סיים כמלך שערי הטורניר
קלון (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Unforgiven 
 בימוי:  Nora Fingscheidt 
 הופק בידי:  גרהם קינג, סנדרה בולוק, ורוניקה פרס 
 תסריט:  פיטר קרייג, הילרי זייץ 
 עריכה:  ג'ו ווקר, Stephan Bechinger 
 שחקנים ראשיים:  סנדרה בולוק Paul Moniz de Sa Jess McLeod Will Pullen Craig March Donavon Stinson Alistair Abell Patti Kim Viv Leacock אנדרו פרנסיס ריצ'רד תומאס Aisling Franciosi ויולה דייוויס ויליאם ארל בראון רוב מורגן ג'ון ברנטל וינסנט ד'אונופריו לינדה אמונד טום גאירי 
 מוזיקה:  הנס צימר, David Fleming 
 צילום:  גיירמו נבארו 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  Fortis Films, Construction Film, סרטי GK 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2021 
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קלון (באנגלית: The Unforgivable, מילולית: בלתי נסלח) הוא סרט דרמה משנת 2021 בבימויה של נורה פינגשיידט ונכתב על ידי פיטר קרייג, הילרי סייץ וקורטני מיילס, המבוסס על המיני-סדרה הבריטית Unforgiven משנת 2009 שנכתבה על ידי סאלי ווינרייט. בסרט מככבת סנדרה בולוק כאישה המנסה לשקם את חייה לאחר שריצתה זמן מאסר בגין ביצוע רצח. מככבים בו גם וינסנט ד'אונופריו, ג'ון ברנטל, ריצ'רד תומאס, לינדה אמונד, אשלינג פרנסיוסי, רוב מורגן וויולה דייוויס. זו קופרודוקציה אמריקאית-גרמנית, שהופקה על ידי בולוק, גרהם קינג ו-ורוניקה פרס. הצילומים החלו בוונקובר בפברואר 2020 ולאחר שהופסקו עקב הגבלות במסגרת המאבק במגפת COVID-19, חודשו בספטמבר אותה שנה והסתיימו באוקטובר. הוא יצא במהדורה מוגבלת ב-24 בנובמבר 2021, לפני שעלה לשירות הסטרימינג בנטפליקס ב-10 בדצמבר 2021.
תקציר העלילה

רות סלייטר יוצאת מהכלא לאחר שריצתה עשרים שנה על רצח שריף שבא לפנות אותה ואת אחותה בת החמש, קייטי, לאחר שאביהם התאבד ואמם מתה בעבר במהלך הלידה. רות מתחילה לחפש את קייטי, שאומצה ואינה זוכרת אותה עד הסוף. בנו הצעיר של השריף מחליט לחטוף ולהרוג את קייטי כנקמה על הרג אביו. באמצעות פלאשבקים, מתגלה כי קייטי למעשה ירתה את הירייה שהרגה את השריף, אך רות הודתה באשמה ונכנסה לכלא כדי להגן עליה. הבן חוטף את אחותה המאומצת של קייטי, במחשבה שהיא קייטי. הוא דורש מרות לבוא למקום שבו הם נמצאים. רות הולכת, והבן מצהיר על כוונתו להרוג את הילדה, אבל הוא לא יכול להמשיך עם זה. רות עוזרת לאחות לצאת מהחדר והשוטרים באים ועוצרים את הבן. הוריה של האחות וקייטי באים לקחת את האחות, ולבסוף רות וקייטי נפגשות.
שחקנים ודמויות

סנדרה בולוק - רות סלייטר
וינסנט ד'אונופריו - ג'ון אינגרם
ויולה דייוויס - ליז אינגרם
ג'ון ברנטל - בלייק
ריצ'רד תומאס - מייקל מלקולם
לינדה אמונד - רייצ'ל מלקולם
אשלינג פרנסיוסי - קתרין "קייטי" מלקולם
רוב מורגן - וינסנט קרוס
טום גירי - קית' ווילן
וו. ארל בראון - מק ווילן
אמה נלסון - אמילי מלקולם
וויל פולן - סטיב ווילן
ג'סיקה מקלאוד - האנה ווילן
הפקה

באוגוסט 2010, הוכרז שגרהם קינג יפיק עיבוד קולנועי למיני-סדרה הבריטית מ-2009 באותו שם, באמצעות החברה שבבעלותו GK Films. כריסטופר מק'קווארי נשכר לכתוב את התסריט, אשר עובד עבור אנג'לינה ג'ולי שנועדה לגלם את התפקיד הראשי. בנובמבר 2011, סקוט פרנק נשכר לשכתב ולביים את, שכן מק'קווארי היה עסוק בבימוי ג'ק רייצ'ר. ביוני 2013 דווח כי מק'קווארי חזר לסרט ככותב ובמאי, וכן ישמש כמפיק עם קינג.
בנובמבר 2019 דווח כי סנדרה בולוק תככב בסרט ותשמש כמפיקה דרך חברת Fortis Films שבבעלותה. ורוניקה פרס הפיקה באמצעות חברת Construction Film. נורה פינגשיידט החליפה את מק'קווארי כבמאית עם נטפליקס שחתמה על חוזה הפצה.   בדצמבר 2019, ויולה דייוויס, אשלינג פרנסיוסי ורוב מורגן הצטרפו לצוות הסרט.  וינסנט ד'אונופריו, ג'ון ברנטל, ריצ'רד תומאס, לינדה אמונד ואמה נלסון הצטרפו בפברואר 2020.
הצילומים העיקריים החלו בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ב-3 בפברואר 2020, תוך כוונה לסיים עד 9 באפריל. הצלם גיירמו נבארו צילם את הסרט עם מצלמות Red Digital Cinema Helium ועדשות Arri Ultra Prime, בהן השתמש בעבר בסרט דוליטל אותו צילם. ברם, ב-13 במרץ, הצילומים הופסקו עקב מגפת COVID-19, ומועד סיום הצילומים התעכב. ההפקה התחדשה ב-2 בספטמבר והסתיימה ב-15 באוקטובר. הסרט היה אחד הפרויקטים הראשונים של נטפליקס שצולמו באולפני הקולנוע הקנדיים בברנבי, לאחר שנטפליקס הקימה את מרכז ההפקה של מטרו ונקובר.
הנס צימר ודייוויד פלמינג התאחדו כדי להלחין את פסקול הסרט.
הפצה

באוגוסט 2021, שם הסרט נחשף כ"The Unforgivable". הופץ במהדורה מוגבלת בבתי הקולנוע ב-24 בנובמבר 2021, לפני שנטפליקס העלתה אותו לצפייה דיגיטלית בשרתיה ב-10 בדצמבר.
קיפופים

| קיפופים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
קבוצה:: קיפופים
שם מדעי
 Prosimii ‏יליגר, 1811

קִּיפוֹפִים (שם מדעי: Prosimii) היא קבוצה שהתבטלה של פרימטים הכוללת את הלמורים, הלוריסים ואת הקופיפיים אבל לא את האנתרופואידים (כלומר קופים וההומינואידים כולל האדם). הם נחשבים כבעלי מאפיינים פרימיטיביים יותר מאשר מאפייני הקופים והומינואידים. קיפופים הם הפרימטים היחידים שנמצאים במדגסקר אך ניתן למצוא אותם גם באפריקה ובאסיה.
כיום רואים בקבוצה זו קבוצה מבוטלת, כאשר הקופיפים (טרסיוסיים) משויכים לקבוצה בעלי אף-יבש והם מפותחים יותר מאשר בני תת-סדרת בעלי אף לח.
משפחות קיימות של קיפופים

משפחת למורים צמריים (Cheirogaleidae)
משפחת למוריים (Lemuridae)
משפחת למורי ספורט (Lepilemuridae)
סוג למור ספורט (Lepilemur)
משפחת אינדריים (Indridae)
משפחת דאובנטוניים (Daubentoniidae)
סוג ומין יחיד איי איי (Daubentonia madagascariensis)
משפחת לוריסיים (Lorisidae)
משפחת גלגויים (Galagidae)
משפחת קופיפיים (Tarsiidae)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיפונג'י

| קיפונג'י |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: Rungwecebus
מין:: קיפונג'י
שם מדעי
 Rungwecebus kipunji ‏Ehardt & Butynski & Jones & Davenport, 2005
תחום תפוצה


קיפונג'י (שם מדעי: Rungwecebus kipunji) או מנגבי הרמות הוא מין של קוף אפריקני החי בין העצים ומזכיר בצורתו בבון קטן. הוא המין היחיד בסוגו והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
תיאור ומאפיינים

קוף זה גולה בטבע רק ב-2003–2004 ונחשב למין עצמאי. הוא נחשב בעבר למין של מנגבי מהסוג Lophocebus או של מנגבי הביצות, אך בהמשך שייכו אותו לסוג לעצמאי. בדיקות גנטיות גילו שהוא גם קרובם הרחוק של קופי הבבון.
קופים אלו קטנים וגודלם הממוצע 85–90 ס"מ כשמשקלם 10–16 ק"ג. לקופים אלה פרווה עבה בצבע אפור-חום או חום בהיר. בדרך כלל הפנים וכפות הידיים שחורים וקצה הזנב לבן. הזכר והנקבה דומים במאפייניהם.
קוף זה נדיר מאוד בטבע וחי בעיקר בשמורת הטבע נדונדולו שטנזניה וכן בהרי רונגו ובשמורת הטבע קיטולו שקרובים אליהם. היערות בהם הם חיים מפוצלים עם תת-אוכלוסיות נפרדות בהם.
הקופים התמעטו בגלל מספר פעולות לרבות טריפה, הרס מקום חיות וציד. הם עלולים להיטרף בטבע על ידי נמרים ועיטי כתר וכן להידבק במחלות שונות. המקומיים גם צדים אותם לבשר או להרחקתם מיבוליהם אך עיקר הפגיעה היא בעקבות פעולות האדם הלבן הכורת עצים לשם ייצור עץ ולפחם.
מצב השימור שלהם כיום הוא "סכנת הכחדה קריטית".
הערות שוליים

↑  קיפונג'י באתר הרשימה האדומה של IUCN
קהילת יהודי קמצ'ה

קהילת יהודי קֶמֶצֶ'ה שבעיר קֶמֶצֶ'ה (בהונגרית: Kemecse; ביידיש: קעמעטשע) הנמצאת במזרח הונגריה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג.
הקהילה התקיימה החל משנת 1800 ובשלב מסוים הצטרפו לקהילה יהודים מכ-18 כפרים שונים באזור. בתוקפת השואה רוב יהודי הקהילות נלקחו למחנה ההשמדה באושוויץ ונרצחו.
תולדות הקהילה

יהודים ראשונים החלו להתיישב במקום באמצע המאה ה-18 בתמיכתם של בעלי אחוזות באזור אצלם עבדו כספקים וכחקלאים. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה.
ברישום שנעשה בשנת 1929 נרשמו מבין היהודים 16 סוחרים, 10 בעלי מלאכה, חמישה איכרים ושני רופאים. בנוסף היו גם יזמים יהודיים שהקימו בעיר בית חרושת למלט, בית חרושת למשקאות חריפים, בעל אחוזה, ובעל טחנת קמח.
קבוצה של יהודים שהיגעו מבודפשט לקמצ'ה הקימו כרם ומיהודי המקום עבדו ויצרו יין כשר ששווק לכל רחבי הונגריה.
תולדות הקהילה > ראשית הקהילה

הקהילה התארגנה רשמית בשנת 1800.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה, בעקבות קונגרס יהודי הונגריה בשנים 1868 ו-1869 הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.
משנת 1885 היו כפופים לקהילת קמצ'ה יהודים תושבי 18 יישובים בסביבה:נירבוגדאן, ניריברון, קק, בסטרץ, ושמגייר, שנייה, נירטורה, ברקס, דמצ'ר, גגן, ניריברון, נירקרץ', קוטאי, נירפזון, רמוצ'האזה, טיסאקראד.
תולדות הקהילה > מוסדות מרכזיים בקהילה

בקמצ'ה היו חברה קדישא, בית כנסת שנבנה בשנת 1824, "חדר", בית ספר יסודי, ישיבה ואגודת נשים. ובעיירה קיים עדיין בית קברות יהודי
בשנת 1930 החלה תנועת "המזרחי" את פעילותה בעיירה. ובשנת 1937 נרשמו כמה מחברי התנועה להכשרה חלוצית-דתית ועלו אחר כך לארץ ישראל.
תולדות הקהילה > רבנים

רוב היהודים בקהילה היו חסידים של ר' ישעיה'לה מקרסטיר ובחייו היו עולים אליו לרגל מדי שנה.
בקהילה כיהנו רבנים ברוב שנות קיומה:
הרב מנחם מנדל בן הרב גדליה גליק, מתלמידי החתם סופר שנפטר בשנת 1905 בגיל 90.
1884 - הרב מרדכי לנורוביץ' חתנו של הרב גליק, מילא את מקום חותנו עוד בחייו. בצעירותו למד אצל השבט סופר בפרשבורג. וכתב בימי רבנותו בקהילה את הספר "פרשת מרדכי" על התורה והמועדים ו"דרשות מרדכי" חידושים על אגדות חז"ל. שני ספריו יצאו לאור בקמצ'ה על ידי בנו הרב גדליה.
1928 - הרב גדליה לנורוביץ' בנו של הרב מרדכי. היה רב הקהילה עד להשמדתה בשואה.
אישים מרכזיים בתולדות הקהילה > מפקדי האוכלוסין של יהודי קמצ'ה

| שנה | מספר היהודים בקמצ'ה | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1747 | 2 |  |
| 1785 | 49 |  |
| 1840 | 95 |  |
| 1880 | 297 | 2,404 |
| 1910 | 354 |  |
| 1920 | 399 |  |
| 1930 | 367 |  |
| 1941 | 309 | 4,465 |
| 1946 | 36 |  |
| 1949 | 30 |  |
יהודי הקהילה לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה

יחס התושבים שאינם יהודים לאנשי הקהילה היה מאופק יחסית, ולא נרשמו אירועים אנשטישמיים בעיירה גם בשעה שנעשו כאלה ביישובים אחרים בסביבה בתקופת הטרור הלבן וכדומה.
במלחמת העולם הראשונה התגייסו לצבא 32 מיהודי קמצ'ה, חמישה מהם נפלו בקרבות.
יהודי הקהילה בשואה

אחרי פרוץ המלחמה הוחלט על גיוס יהודים לעבודות כפייה במסגרת צבאית. ב-1941 גויסו רבים מיהודי המקום בני 40–50 לעבודות כפייה, אך שוחררו כעבור חודשיים.
בשלב מסוים חדלו הרשויות מלחדש את רישיונותיהם של בעלי המלאכה היהודים.
באפריל 1944, כחודש לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו שארית יהודי העיירה לגטו שהוקם בנירג'האזה. ומשם שולחו ב-4 ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ
לאחר השואה

לאחר המלחמה חזרו לעיירה 36 יהודים, רובם מעבודות הכפייה, וניסו לחדש את חיי הקהילה. הם נתקבלו בעוינות והחלו לעזוב את המקום בהדרגה. ב-1960 כבר לא נותרו שם יהודים.
לקריאה נוספת

קמצ'ה בפנקס קהילות הונגריה, עמוד 468–469
הערות שוליים

↑  בית הקברות היהודי בקמצ'ה.
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  קמצ'ה בפנקס קהילות הונגריה
↑  תיעוד יהודים מקמצ'ה שנרצחו בשואה