stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן סירא
לקריאה נוספת

משה צבי סגל, ספר בן סירא השלם (על בסיס הקטעים מהגניזה הקהירית), בהוצאת מוסד ביאליק, ירושלים תשי"ג; גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
בן־סירא, מתורגם בחלקו ומפורש על ידי א. ש. הרטום, בתוך: הספרים החיצונים, הוצאת יבנה תל אביב. 197 עמ'.
יגאל ידין, מגילת בן-סירא ממצדה, עם מבוא, השלמות ופירושים, בהוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה והיכל הספר, ירושלים תשכ"ה
טל אילן, "יחסו של בן-סירא לנשים וקבלתו בתלמוד הבבלי", מדעי היהדות 40, תש"ס, עמ' 103–111
ספר בן סירא - המקור, קונקורדנציה וניתוח אוצר המילים, בהוצאת האקדמיה ללשון העברית והיכל הספר, ירושלים תשל"ג
בן סירא, (תורגם מיוונית על ידי יצחק זעקיל פרענקיל), וורשא 1885. (זמין לצפייה באתר "דעת")
Yigal Yadin, The Ben Sira scroll from Masada, With Introduction, Emendations and Commentary, The Hebrew University, Jerusalem 1965
Pancratius C. Beentjes, The Book of Ben Sira in Hebrew  - a text edition of all extant Hebrew manuscripts and a synopsis of all parallel Hebrew Ben Sira texts. Leiden, The Netherlands E. J. Brill, 1997
Charles Mopsik, La Sagesse de Ben Sira, introduction, traduction et notes, Lagrasse, Verdier,Paris, 2004
שלמה המלך ואשמדאי

שלמה המלך ואשמדאי היא אגדה המופיעה בתלמוד הבבלי. גרסה מוקדמת יותר של האגדה מצויה בתלמוד הירושלמי. הסיפור נפוץ בתרבות העממית וכיום הוא ידוע בעשרות גרסאות.
הגרסה השכיחה > כבילת אשמדאי

בטרם הקים שלמה המלך את בית המקדש, כינס את זקני העם ושאלם הכיצד יקציע את אבני הבניין, אם כבר משה רבנו אסר לסתתן באמצעות כלי ברזל: "ואם מזבח אבנים תעשה לי. לא תבנה אתהן גזית, כי חרבך הנפת עליה ותחללה" (ספר שמות, פרק כ', פסוק כ"ב). ענו לו הזקנים כי יהא עליו להשתמש בשמיר, יצור המבקע אבנים, אך לשם כך מוטל עליו למצוא שד ושדה והם יספרו לו היכן מוחבא השמיר הלך שלמה מחוץ לארץ ישראל ומצא שד ושדה שסיפרו לו שרק אשמדאי מלך השדים, יודע היכן מקום הימצאו של השמיר. שלח שלמה את בניהו בן יהוידע, שר צבאו ויועצו הקרוב, כדי להביא לחצרו את אשמדאי. על פי ספר האגדה, שאב בניהו את מי השתייה של אשמדאי מבאר, והחליף אותם ביין. אשמדאי שתה את היין ונרדם ובניהו כבל אותו באזיקי נחושת והביאו לארמון, שם הסכים לבסוף אשמדאי לחשוף כי השמיר מוחזק אצל תרנגול הבר, ככל הנראה ציפור ענקית, שעל פי רש"י היא דוכיפת.
הגרסה השכיחה > גנבת השמיר מתרנגול הבר

תרנגול הבר החזיק בשמיר ברשותו של שר הים, ונשבע לו כי ישמור על השמיר מכל משמר. על פי המדרש, תרנגול הבר היה נוהג להשתמש בשמיר כדי לפעור בורות באדמה צחיחה ולשתול בהם עצים וכך להפריח את השממה סביבו. שלמה ידע שלא יוכל לקחת מתרנגול הבר את השמיר, כי נשבע אמונים לשר הים, לכן הוא שלח בשנית את שר צבאו בניהו בן יהוידע להביא את השמיר. כשהגיע בניהו אל קן תרנגול הבר, מצא בו גוזלים. הוא סתם את פתח הקן בזכוכית לבנה (שקופה) וחיכה. כשתרנגול הבר חזר לקן וראה את הזכוכית, פחד לשבור אותה - פן הרסיסים יפגעו בילדיו ולכן הלך להביא את השמיר מהמחבוא, כדי לחתוך את הזכוכית. כשחזר, זרק בניהו עפר לעיניו והצליח להפילו ולגנוב ממנו את השמיר. בעקבות כך חנק תרנגול הבר את עצמו למוות, מאחר ששבועתו לשמור על השמיר נשברה.
הגרסה השכיחה > נקמת אשמדאי

לאחר ששלמה השיג את השמיר מתרנגול הבר, פנה לאשמדאי ושאלו במה גדול כוחו מזה של בני האדם. ענה לו זה שאם יוסרו אזיקיו ויתאפשר לו להציץ בטבעת החותם של המלך, אזי ייעתר לבקשתו וישיב לפנייתו. שלמה המלך מיאן תחילה לעשות כן; רק בעזרת טבעת זו שעליה חקוק השם המפורש, יכול היה לשלוט במלך השדים. אולם, אשמדאי הערים עליו. הוא התגרה בשלמה וטען שחוכמתו המהוללת באה לו בזכות הטבעת, ולפיכך אין היא מעידה כל עיקר על שכלו. קצפו של שלמה יצא על השד, וכדי להוכיח את טעותו, נתן לו את הטבעת. מיד בלע אותה אשמדאי ואחר השליכה לים. כך השתחרר משלטונו של שלמה,  ושלט בירושלים במקומו ובדמותו של המלך חודשים רבים. אשמדאי שכב עם נשותיו של שלמה בעודן בנידה, ואף עם אימו של שלמה בת שבע. אף את דמותו של שלמה שינה ללא היכר, והשליכו למדבר בארץ זרה.
נדד שלמה מכפר לכפר והודיע ברבים כי הוא מלך ירושלים, אך הכול התקלסו בו, ונערים פוחזים רדפו אחריו עם מקלותיהם. מקץ כמה שנים הגיע אל חוף הים, ומשגבר עליו הרעב, קנה מן הדייגים אחד מיצורי הים שהוציאו הללו מן המים. בטרם עמד לבשל את הדג, פתח את מעיו ומצא בתוכם את הטבעת שעליה חקוק השם המפורש. אז שבה לו מלכותו ואשמדאי גורש מן הארץ.
לפי האגדה, אשמדאי הוא זה שחטא את החטאים המיוחסים לשלמה בתנ"ך, בתקופה שבה שלט בירושלים.
עיבודים מודרניים

חיים נחמן ביאליק עיבד את האגדה והרחיב את עלילתה והקשריה בספרו "ויהי היום". האגדה בגרסתו של ביאליק עובדה למחזה על ידי בנימין עומר (חתולי) וע. הלל (1982).
הסיפור זכה לעיבודים טלוויזיוניים. בין היתר בשני פרקים בסדרה "אגדות המלך שלמה" ובעיבוד מעט שונה בסדרה "פלאי קלעים".
במאי 2018 יצא לאקרנים בישראל, סרט חדש בשם "אגדת המלך שלמה". הסרט בוים על ידי חנן קמינסקי.
הקומיקס "תרנגול הבר והשמיר" מאת שקד אבידן שיצא ביוני 2021 מספר את סיפור האגדה ללא מילים מנקודת מבטו של בניהו בן יהוידע.
האגדה עומדת בבסיס השיר "מקלו של סבי" מאת המשורר עמיחי חסון.
ראו גם

יוסף מוקיר שבת
טבעת פוליקרטס
לקריאה נוספת > מחקר

אלון תן עמי, "אגדת שלמה ואשמדאי בכתבי יד מן הגניזה הקהירית", גנזי קדם ד (תשס"ח), עמ' 91–118 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
רלה קושלבסקי, 'פערים בין גרסאות כמכונני תימה: עיון באגדת "שלמה ואשמדאי"', בתוך: אבידב ליפסקר, רלה קושלבסקי (עורכים), מעשה סיפור: מחקרים בסיפורת היהודית [כרך א]: מוגשים ליואב אלשטיין, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, עמ' 221–241. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
רלה קושלבסקי, "שלמה ואשמדאי", בתוך: יואב אלשטיין, אבידֹב ליפסקר ורלה קושלבסקי (עורכים), אנציקלופדיה של הסיפור היהודי: סיפור עוקב סיפור (תימה: סדרת מחקרים בתימטולוגיה של ספרות עם ישראל), ב, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ט, מסת"ב 9789652263582, עמ' 85–111
‎
Armand Kaminka, "The Origin of the Ashmedai Legend in the Babylonian Talmud", Jewish Quarterly Review 13 (1922), pp. 221-224
Alexander Haggerty Krappe, "Solomon and Ashmodai", American Journal of Philology 54 (1933), pp. 260-268
לקריאה נוספת > עיבודים

שלמה ואשמדאי; אגדה כתובה בידי ח.נ. ביאליק; [הציורים מאת נ. גוטמן], תל אביב: דביר, תרפ"ח.
ב. עמר, ע. הלל, המלך שלמה ואשמדי: מחזה בחמש מערכות על-פי אגדה מאת ח.נ. ביאליק, תל אביב: מחלקת החינוך הבינקיבוצית, אחוד הקבוצות והקיבוצים – הקיבוץ הארצי, הקיבוץ המאוחד ('סדרת מחזות משלנו'), 1982.
הסיפור מוזכר בלעזאזל עם בבא
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס"ח, עמוד א'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין,  פרק ב', הלכה ו'
↑  עמיחי חסון - מקלו של סבי בפרויקט כאן שיר
|  שלמה המלך |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | דוד • בת שבע • נעמה העמונית • בת פרעה • רחבעם • מלכת שבא |  |
| חיבורים שיוחסו לו | משלי • קהלת • שיר השירים • מזמורי שלמה • חכמת שלמה • תהילים ע"ב • תהילים קכ"ז |  |
| במקרא | צוואת דוד • חלום שלמה בגבעון • עליית שלמה למלוכה • משפט שלמה |  |
| אגדות שלמה | כסא שלמה • שלמה המלך ואשמדאי • שלמה המלך והדבורה • שלמה המלך ומלכת שבא • ברית שלמה |  |
| שונות | בית המקדש הראשון • ים של שלמה |  |
| הנצחתו | נחל שלמה • הר שלמה • בריכות שלמה • איי שלמה • עמודי שלמה • מרחב שלמה • מבצע שלמה |  |
| בתרבות המודרנית | שלמה המלך ושלמי הסנדלר • אגדות המלך שלמה • הספר מכרות המלך שלמה (עיבודים: מכרות המלך שלמה (סרט, 1985) • מכרות המלך שלמה (סרט, 1986)) |  |
לימפומה שאינה הודג'קין

| --- | --- |

מיקרוגף של לימפומת תאי מעטפת, סוג של לימפומה שאינה הודג'קין.
 תחום:  המטולוגיה 
 טיפול:  איברוטיניב  gemcitabine  דקסמתזון  idelalisib  nivolumab  פרוקרבזין  ריטוקסימאב  (RS)-lenalidomide  פרדניזון  אטופוסיד  carboplatin  CHOP  obinutuzumab  מתוטרקסט  וינקריסטין  doxorubicin  venetoclax  bortezomib  פגפילגרסטים  אופאטומומאב  פרדניסולון  bendamustine  brentuximab vedotin  ציטרבין  DA-EPOCH-R 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  987540 
 MeSH:  D008228
 סיווגים
 ICD-10:  C85.9 
 ICD-11:  XH50P3 
 
לימפומות שאינן הודג'קין (באנגלית: Non-Hodgkin lymphoma, ידוע גם בקיצור NHL) הן קבוצת מחלות מסוג לימפומה (סרטן במערכת הלימפה או בלימפוציטים), הכוללות את כל סוגי הלימפומה מלבד לימפומת הודג'קין. סוגים מסוימים גדלים בקצב איטי, לעומת אחרים המתפתחים במהירות.
לימפומות הן כל סוג של סרטן המתפתח במערכת הלימפה, בין אם בקשרי הלימפה עצמם ובין אם בלימפוציטים (תאי דם לבנים מסוגים שונים, ובמקרים אלה מדובר גם בסוג של סרטן הדם). גורמי הסיכון כוללים תפקוד חיסוני ירוד, מחלות אוטואימוניות, זיהום הליקובקטר פילורי, הפטיטיס C ווירוס אפשטיין בר. ארגון הבריאות העולמי מסווג לימפומות לחמש קבוצות עיקריות: אחת השייכת ללימפומת הודג'קין, וארבע השייכות ללימפומות שאינן הודג'קין, הכוללות מעל 60 סוגים שונים של לימפומה. האבחון נעשה על ידי ביופסיה מקשר הלימפה החשוד.
הטיפול תלוי בסוג הלימפומה, האם היא איטית או מהירה וכן האם היא מוגבלת לאזור אחד או לאזורים רבים. הטיפולים עשויים לכלול כימותרפיה, הקרנות, אימונותרפיה, השתלת תאי גזע וניתוח.
סימנים ותסמינים

הסימנים והתסמינים משתנים בהתאם למיקומה בגוף. התסמין הנפוץ ביותר הוא נפיחות לא כואבת בבלוטות הלימפה באחד האזורים בגוף, כמו הצוואר, בית השחי או המפשעה. נוסף לכך, הלימפומה יכולה לגרום לחום, הזעת לילה, ירידה במשקל ועייפות. במידה והלימפומה התפשטה אל מח העצם, מקום היווצרות תאי הדם, היא עלולה לגרום להפחתת ייצור תאי הדם. כתוצאה מכך עשויים להופיע תסמינים הקשורים לכך, כמו עייפות, עקב ירידה בתאי דם אדומים, ירידה בעמידות לזיהומים, עקב ירידה בתאי דם לבנים, השייכים למערכת החיסון, וכן שטפי דם תת-עוריים, עקב מחסור בטסיות דם.
התסמינים עשויים להשתנות בהתאם לאזור הגידול. לדוגמה, אם הגידול ממוקם באזור בית החזה, עשויים להופיע שיעול, קשיי בליעה, וקוצר נשימה.
אפידמיולוגיה

בארצות הברית שיעור התחלואה הוא 19.7 על 100,000 איש ושיעור התמותה הוא 6.3 על 100,000 איש, כך על פי נתונים בין השנים 2007-2011. כ-2.1% יאובחנו במחלה במהלך חייהם. שיעור התחלואה עולה עם הגיל. המחלה נפוצה יותר בקרב גברים. כ-6% מכלל המקרים מהווה לימפומה של תאי מעטפת.
הערות שוליים

1 2  Adult Non-Hodgkin Lymphoma Treatment, National Cancer Institute (באנגלית)
↑  Non-Hodgkin Lymphoma - Cancer Stat Facts, seer.cancer.gov (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11958249q (data)  GND: 4115403-4  NKC: ph165202 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איוואן יאקובובסקי

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1912 מחוז מוהילב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  30 בנובמבר 1976 (בגיל 64) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות של חומת הקרמלין 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  בית ספר הצבאי המאוחד של בלארוסיה  Leningrad Higher Officer Tank School  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1932–1976 (כ־44 שנים)
 דרגה:    מרשל ברית המועצות
 תפקידים בשירות
 מפקד הכוחות הכיבוש הסובייטים בגרמניה  מפקד המחוז הצבאי של קייב  מפקד קבוצת הכוחות הסובייטים בגרמניה  מפקד של הכוחות המזוינים של ברית ורשה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת החורף  מלחמת העולם השנייה הקרב על מוסקבה  קרב סטלינגרד  קרב קורסק  מבצע לבוב-סנדומייז'  הקרב על ברלין
 עיטורים
   גיבור ברית המועצות (פעמיים)   4 עיטורי לנין    4 עיטורי הדגל האדום    2 עיטורי סובורוב מדרגה שנייה    עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה    עיטור הכוכב האדום
 
איוואן איגנטייביץ' יאקובובסקי (ברוסית: Иван Игнатьевич Якубовский‏; 7 בינואר 1912 – 30 בנובמבר 1976) היה קצין בכיר בצבא האדום, מרשל ברית המועצות.
ביוגרפיה

איוואן יאקובובסקי נולד בכפר בקרבת מוהילב (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בבלארוס) למשפחת איכרים ממוצא בלארוסי. לאחר סיום בית ספר היסודי עבד לפרנסת המשפחה. בשנת 1932 הוא סיים את השנה השנייה של לימודים במכללה למורים והתכונן לקריירה של מורה.
בשנת 1932 יאקובובסקי גויס לצבא האדום והתחיל לשרת בחיל התותחנים. בשנת 1935 הוא סיים קורס קציני שריון והחל לשרת בחיל. כקצין שריון הוא השתתף בפלישה הסובייטית לפולין ב-1939 ובמלחמת החורף.
מלחמת העולם השנייה

כבר בימים הראשונים של המלחמה יאקובובסקי השתתף בקרבות מגננה בשטח בלארוס. ביחד עם יתר יחידות הצבא יחידה בפיקודו נסוגה מזרחה. בנובמבר 1942 הוא קודם לדרגת קולונל. בשנת 1943 חטיבת שריון שבפיקודו צורפה לארמיית הטנקים השלישית. בהיותו מפקד חטיבה יאקובובסקי השתתף בקרבות לשחרור אוקראינה ונכנס לשטח פולין. על תפקודו והצטיינותו כמפקד הוענק ליאקובובסקי תואר גיבור ברית המועצות פעמיים - בינואר ובספטמבר 1944. את קרבות המלחמה סיים יאקובובסקי בפראג בדרגת גנרל-מאיור של חיל השריון.
במהלך המלחמה נפגע הטנק של יאקובובסקי מספר פעמים והוא נפצע.
שרות לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה יאקובובסקי המשיך לפקד על מספר יחידות שריון. בשנת 1948 הוא סיים את האקדמיה של המטה הכללי הסובייטי. בשנת 1957 הוא נשלח לגרמניה המזרחית והיה מפקד של ארמיית הטנקים הראשונה של ברית המועצות וסגן מפקד הכוח הסובייטי באזור והחל משנת 1960 מפקד קבוצת הכוחות הסובייטים בגרמניה. בשנת 1961 במהלך משבר ברלין בעקבות הקמת חומת ברלין, מרשל איוואן קונייב מונה למפקד הכוחות ויאקובובסקי היה סגנו. עם סיום המשבר, באפריל 1962 יאקובובסקי חזר להיות מפקד הכוח הסובייטי המוצב באזור גרמניה המזרחית.
בינואר 1965 יאקובובסקי מונה למפקד מחוז צבאי קייב. ב-12 באפריל 1967 מונה יאקובובסקי לתפקיד הסגן הראשון של שר ההגנה וקודם לדרגת מרשל ברית המועצות. החל מיולי 1967 הוא היה מפקד של כוחות ברית ורשה.
יאקובובסקי נפטר במוסקבה והוטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין.
ג'ארד מקיין

ג'ארד מקיין (באנגלית: Jared McCain; נולד ב-20 בפברואר 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בפילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
קריירת תיכון ומכללות

מקיין למד בתיכון סנטניאל שבעיר קורונה, קליפורניה, ובשנתו השלישית בקבוצת הכדורסל של בית הספר נבחר לשחקן השנה במדינה של Gatorade לאחר שהעמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 4.7 ריבאונדים וארבעה אסיסטים למשחק. ב-2023 נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט וזכה שנית בפרס שחקן השנה בקליפורניה של Gatorade לאחר שרשם 17.7 נקודות, 7.1 ריבאונדים, ארבעה אסיסטים ו-1.5 חטיפות בממוצע למשחק. בנוסף זכה מקיין בפרס מר כדורסל של קליפורניה, המוענק לשחקן התיכונים המצטיין במדינה.
מקיין דורג במקום ה-10 מבין כל מסיימי התיכונים בארצות הברית על ידי ESPN וב-18 במרץ 2022 התחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת דיוק, על אף הצעות מאוניברסיטת גונזגה, אוניברסיטת לואיוויל ואוניברסיטת יוסטון.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במכללות ב-6 בנובמבר 2023, וקלע 8 נקודות ב-15 דקות בניצחון 92–54 על דארטמות' ביג גרין. ב-29 בינואר 2024 זכה מקיין בתואר רוקי השבוע של אזור ה-ACC לאחר שכיכב בניצחונות על אוניברסיטת קלמסון ואוניברסיטת לואיוויל, וב-17 בפברואר זכה בתואר פעם נוספת לאחר שקלע שיא קריירה של 35 נקודות בניצחון 76–67 על אוניברסיטת המדינה של פלורידה והשווה את שיאו של זאיון ויליאמסון לפרשמן בדיוק. ב-31 במרץ הוא קלע 32 נקודות, מחצית מהנקודות של קבוצתו, בהפסד 64–76 לאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית ברבע גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
בסיום העונה הוא נבחר לחמישיית הרוקיז ולנבחרת האקדמית של העונה באזור ה-ACC לאחר שהעמיד מממוצעים של 14.3 נקודות, 5 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
ב-13 באפריל 2024 הכריז מקיין על מועמדותו לדראפט ה-NBA לאחר שנה אחת בלבד במכללות.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76' (2024–הווה)

ב-26 ביוני 2024 נבחר מקיין במקום ה-16 על ידי פילדלפיה 76' בדראפט ה-NBA ‏2024. וב-4 ביולי חתם על חוזהו בסיקרס.
מקיין ערך את הופעת הבכורה שלו בNBA ב-23 באוקטובר 2024, בהפסד 124-109 למילווקי באקס ובה קלע 4 נקודות והוריד 2 כדורים חוזרים. ב-13 בנובמבר, קלע מקיין שיא קריירה של 34 נקודות וחילק 10 אסיסטים שגם הם שיא קריירה עבורו בהפסד 114-106 לקליבלנד קאבלירס. בסיום אותו חודש הוכרז כרוקי החודש של האזור המזרחי, הוא שחקן הסיקרס הראשון מאז בן סימונס בחודש מרץ 2018 שזוכה לכבוד הזה. ב-12 בדצמבר, הוכרז כי מקיין סובל מקרע במניסקוס בברכו השמאלית ולא יחזור לשחק "לתקופת זמן בלתי מוגבלת".
ב-10 בינואר 2025, הודיעו הסיקרס כי מקיין לא יחזור להמשך העונה לאחר שעבר ניתוח בברכו השמאלית ולמעשה סיים את עונת הרוקי שלו אחרי 23 משחקים בלבד.
קריירה בנבחרת הלאומית

ב-2022 זכה מקיין עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 18 באליפות האמריקות לנוער ורשם 11.2 נקודות, 3 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
חיים אישיים

מקיין הוא אושיית רשת, ונכון לדצמבר 2024 יש לו 1.5 מיליון עוקבים באינסטגרם ו-4.6 מיליון עוקבים בטיקטוק. וכ-224 אלף רשומים ביוטיוב הוא צובע את ציפורניו בלק ציפורניים ומבצע טיפולי מניקור ופדיקור.
סטטיסטיקת קריירה > NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024/2025 | פילדלפיה | 23 | 8 | 25.7 | 0.460 | 0.383 | 0.875 | 2.4 | 2.6 | 0.7 | 0.0 | 15.3 |
| קריירה | קריירה | 23 | 8 | 25.7 | 0.460 | 0.383 | 0.875 | 2.4 | 2.6 | 0.7 | 0.0 | 15.3 |
הערות שוליים

↑  Alexander: Centennial’s Jared McCain is a social media star, Orange County Register, ‏4 במאי 2022
↑  Centennial hoop star Jared McCain building a potential fortune, לוס אנג'לס טיימס, ‏13 בנובמבר 2022
↑  Centennial boys basketball star Jared McCain chosen for McDonald’s All-American Game, The Press-Enterprise, ‏25 בינואר 2023
↑  Centennial’s Jared McCain again chosen Gatorade’s California boys basketball player of the year, The Press-Enterprise, ‏16 במרץ 2023
1 2  פרופיל גיוס למכללות, באתר ESPN
↑  דיוק 92–54 דארטמות', באתר ESPN
↑  UNC's Davis, Duke's McCain Earn ACC Men's Basketball Weekly Honors, ACC, ‏29 בינואר 2024
↑  דיוק 76–67 פלורידה סטייט, באתר ESPN
↑  Pitt's Hinson, Duke's McCain Earn ACC Men's Basketball Weekly Honors, ACC, ‏19 בפברואר 2024
↑  פרופיל, באתר אוניברסיטת דיוק
↑  Duke freshman Jared McCain declares for 2024 NBA Draft, The Athletic, ‏13 באפריל 2024
↑  Philadelphia 76ers Select Jared McCain No. 16 Overall at 2024 NBA Draft, NBA Draft On SI, ‏2024-06-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jared McCain Signed by Philadelphia 76ers, www.nba.com (באנגלית)
↑  Bucks vs 76ers, October 23, 2024, Basketball-Reference.com (באנגלית)
↑  Kris Pursiainen, How 76ers' Jared McCain has overtaken Rookie of the Year odds, ClutchPoints | Philadelphia 76ers News, ‏2024-11-14 (באנגלית)
↑  Monthly NBA awards: Jayson Tatum, Victor Wembanyama win honors for Oct. and Nov., NBA.com (באנגלית)
↑  Sixers rookie Jared McCain out indefinitely with lateral meniscus tear in left knee, NBA.com (באנגלית)
↑  76ers rule out Jared McCain for rest of season after knee surgery, 6abc Philadelphia, ‏2025-01-10 (באנגלית)
↑  פרופיל, באתר אליפות האמריקות עד גיל 18 2022
↑   ג'ארד מקיין, ברשת החברתית אינסטגרם
↑   ג'ארד מקיין, ביישום טיקטוק
↑  Jared McCain, YouTube
↑  Duke star Jared McCain explained why he paints his nails in his latest TikTok during March Madness, USA Today, ‏29 במרץ 2024
המצור על עזה (332 לפנה"ס)

המצור על עזה היה מצור וקרב שנערך במסגרת כיבוש האימפריה הפרסית בידי אלכסנדר הגדול. היה זה אחד הקרבות הקשים של אלכסנדר, שהחריב את העיר עד עפר לאחר שכבש אותה.
רקע

בשנת 334 לפנה"ס יצא מלך מוקדון אלכסנדר הגדול למסע לכיבוש האימפריה הפרסית. הוא הביס את הגנרלים הפרסים בקרב גרניקוס, ומלך פרס דריווש השלישי יצא בעצמו כדי להדבירו. השניים נפגשו בקרב איסוס, במהלכו הובסו הפרסים סופית. לאחר הקרב שלח אלכסנדר את פרמניון לכבוש את דמשק, משום ששם השאיר המלך את האוצר המלכותי, ואלכסנדר היה זקוק נואשות לכסף. דמשק נפלה בקלות בעקבות בגידת המושל המקומי, פרמניון המשיך והכניס בעול המוקדוני עוד מספר חבלי ארץ באזור ביניהם ככל הנראה ארץ ישראל. לאחר מכן פנה אלכסנדר בעצמו אל פיניקיה (כיום לבנון), הארץ כולה נכנעה לפניו פרט לעיר החזקה והמבוצרת צור. אלכסנדר הטיל עליה מצור ממושך שהסתיים רק ביולי 332 לפנה"ס.
המצור

במאה הרביעית לפנה"ס הייתה עזה עיר פרסית מבוססת היטב, חזקה ומבוצרת ולה חומות גבוהות. אוכלוסיית העיר הייתה ערבית ברובה. הגנתה הסתמכה על חיל מצב פרסי, כמו גם על צבא של שכירי חרב ערבים. מושל העיר היה אדם בשם בטיס, שהחליט להישאר נאמן למלך פרס ולא להיכנע לכובש המוקדוני. קציניו של אלכסנדר סברו שלא ניתן לכבוש את העיר, אולם הדבר רק עודד את אלכסנדר שקיווה באמצעות כיבושה למנוע הישנות של המקרה. מכיוון שעזה הייתה בנויה על תל גבוה, אלכסנדר הציע להביס אותה על ידי הקמת תל גבוה יותר שיקיף את העיר מכל הכיוונים, ויאפשר למכונות המצור של אלכסנדר לזרוע בה הרס. בד בבד החלו לחפור תעלות תחת החומות העיר כדי להפילן.
על פי תיאורי אריאנוס התל שאלכסנדר תכנן לבנות היה בגובה של 25 מטרים וברוחב של 265 מטרים. ביצוע המשימה התעכב בשל הגנתם הנואשת של אנשי עזה שירו חיצים בפועלים. ייתכן שאלכסנדר נעזר גם בעשרות אלפי שבויים מצור במשימה זו. פלוטרכוס מספר שבזמן המצור ציפור הפילה גוש עפר על כתפו של אלכסנדר, ולאחר מכן הסתבכה בחבלים. המכשף של אלכסנדר אריסטנדרוס ראה בכך סימן טוב וסימן רע, הוא חזה שאלכסנדר יכבוש את עזה, אולם יפצע קשה.
לאחר כ-9 שבועות, בספטמבר, נשלמה מלאכת הבנייה. אילי הברזל המוקדונים הכו מבחוץ, והמנהרות שהמוקדונים חפרו זעזעו את החומות, אולם למרות זאת העיר עמדה בהתקפה. אלכסנדר תקף עוד מספר פעמים, ובפעם הרביעית הצליחו להציב סולמות על החומה. המוקדונים פרצו פנימה ופתחו את השערים, והצבא כולו זרם פנימה. אלכסנדר  לא התערב בתחילה בקרב בזכרו  את אזהרת אריסטנדרוס, אולם משראה שאחת היחידות הסתבכה בעימות קשה, נכנס גם הוא לקרב ונפצע בכתפו מקליע. אריאנוס כותב שהוא לא החלים במהרה מפציעה זו. העזתים לחמו עד האיש האחרון. אלכסנדר הרג את הגברים ומכר את הנשים והילדים לעבדים. הוא הביא לעיר מתיישבים חדשים והפך אותה למבצר שלו.
מותו של בטיס

על פי קורטיוס רופוס אלכסנדר לכד את בטיס והכריז לפניו: "לא תזכה למוות שייחלת, אתה צפוי לכל עינוי שאפשר לענות בו אסיר." בטיס לא השיב, אלכסנדר אמר: "אתם רואים את שתיקתו העקשנית? האם הוא השתחווה לפני? האם אמר מילת הפצרה? אבל אני אשבור את השקט שלו, או שלפחות אדאג שיהיו בו הפסקות לאנחות כאב!" אלכסנדר נהג בו כפי שנהג אכילס בהקטור, הוא ניקב את עקביו והשחיל דרכם חוטים. בטיס נקשר למרכבה ונגרר ברחבי עירו המובסת.
לקריאה נוספת

ביל יני, אלכסנדר הגדול - לקחים מפועלו של המצביא הבלתי-מנוצח בהיסטוריה, 2012, הוצאת מודן - (מהדורה ראשונה בשנת 2010)
פלוטארכוס, חיי אישים: אנשי יוון; תרגם מיוונית והוסיף הערות: א"א הלוי; הביוגרפיות סולון, תימיסטוקליס ואלקיביאדיס – תרגמן והוסיף להן הערות מ"ה בן שמאי, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספרי מופת מספרות העולם'), תשל"א.
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
Arrian, The Campaigns of Alexander, translated by Aubrey de Sélincourt, Penguin Classics, 1958 and numerous subsequent editions.
Quintus Curtius Rufus. "Historiarum Alexandri Magni Libri Qui Supersunt" (בלטינית).
הערות שוליים

↑  קורטיוס, ספר רביעי, 6, 30.
↑  Matt Waters part 11: Twilight of the Achaemenids, chapter: The Invasion Begins: Battles of Granicus (May 334 BCE) and Issus (November 333 BCE) and Alexander’s Operations in Asia Minor
↑  יהושע גוטמן, אלכסנדר מוקדון בארץ ישראל, תרביץ, כרך י"א, חוברת ג - ד (ניסן— תמוז ת"ש), ע"מ - 278.
↑  אריאנוס, ספר שני, 25.
↑  אריאנוס, ספר שני, 26.
1 2 3 4  אריאנוס, ספר שני, 27.
↑  ביל יני עמ' 83.
↑  פלוטרכוס, "חיי אלכסנדר", 25.
↑  ביל יני עמ' 84.
↑  קורטיוס, ספר רביעי, 6, 30-25.
מאטוויי זכארוב

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1898 כפר במחוז טבר, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  31 בינואר 1972 (בגיל 73) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות של חומת הקרמלין 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה  אקדמיית פרונזה  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה 
 השתייכות:  ברית המועצות ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1918–1972 (כ־54 שנים)
 דרגה:   מרשל ברית המועצות
 תפקידים בשירות
 מפקד החזית הבלארוסית השנייה   מפקד קבוצת הכוחות הסובייטים בגרמניה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
                  
 
מאטוויי זכארוב (ברוסית: Матвей Васильевич Захаров‏; 17 באוגוסט 1898 – 31 בינואר 1972), מרשל ברית המועצות, מראשי הצבא האדום בשנות ה-60.
ביוגרפיה > ראשית חייו

מאטוויי ואסילייביץ' זכארוב נולד בכפר במחוז טבר למשפחת איכר. בשנת 1913 סיים בית ספר מקצועי בעיר טבר, עבר לסנקט פטרבורג והחל לעבוד כמסגר באחד המפעלים. בשנת 1917 הוא הצטרף לבולשביקים והשתתף באירועי מהפכת אוקטובר.
לאחר תחילת מלחמת האזרחים ברוסיה נשלח לצבא האדום ולאחר סיום קורס תותחנים הועבר לחזית. הוא השתתף בקרבות והתקדם בסולם הדרגות. לאחר סיום המלחמה למד במספר מוסדות להשכלה גבוהה, כולל האקדמיה של המטה הכללי, שסיים אותה בשנת 1937. לאחר סיום האקדמיה מונה זכארוב לראש מטה הפיקוד הצבאי לנינגרד. בשנת 1940 מונה לראש המטה של פיקוד צבאי אודסה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

על בסיס מידע מודיעיני שהיה בידיו, זכארוב נתן פקודה ליחידות של פיקוד צבאי אודסה לעבור למצב כוננות עליונה עוד לפני תחילת המתקפה הגרמנית. זאת למרות הוראות מהפיקוד במוסקבה. בעקבות פקודה זו יחידות של הצבא האדום באזור היו מוכנות למתקפה והצליחו להדוף אותה באזור הגבול ללא נסיגה כוללת כמו ביתר האזורים של חזית הלחימה. לאחר תקופה קצרה של שרות כמפקד העורף, זכארוב חזר לאזור הלחימה. במהלך כול שנות המלחמה הוא היה מפקד מטה של חזיתות שונות, בדרך כלל תחת פיקודו של איבן קונייב. לאחר סיום הלחימה נגד הגרמניה הנאצית זכארוב הועבר למזרח והשתתף במבצע סערת אוגוסט בתפקיד מפקד מטה של אחד החזיתות.