stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עודד פהר
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | המומיה | ארדת' ביי |  |
| 1999 | הג'יגולו מת מצחוק (אנ') | אנטואן לקונטה |  |
| 2000 | לחם ושושנים (אנ') | עצמו |  |
| 2001 | המומיה 2 | ארדת' ביי |  |
| 2001 | טקסס רנג'רס (אנ') | אנטון מרסל |  |
| 2004 | האויב שבפנים: אפוקליפסה | קרלוס אוליברה |  |
| 2005 | סקובי-דו! איפה המומיה שלי? | אמאל עלי אקבאר | דיבוב |
| 2005 | הג'יגולו מת מצחוק 2: ג'יגולו אירופאי (אנ') | אנטואן לקונטה |  |
| 2005 | מרוץ של תקווה (אנ') | הנסיך סאדיר |  |
| 2007 | האויב שבפנים: השמדה | קרלוס אוליברה |  |
| 2008 | הנבגדת (אנ') | אלק |  |
| 2009 | Drool | צ'אב פליז |  |
| 2011 | Super Hybrid | ריי |  |
| 2012 | בשם הכסף (אנ') | לוי |  |
| 2012 | האויב שבפנים: הגמול | קרלוס אוליברה |  |
| 2012 | Inescapable | סעיד עבד אל-עזיז |  |
| 2016 | Batman Unlimited: Mechs vs. Mutants | מיסטר פריז | דיבוב |
| 2018 | White Chamber | דארן / נריק זאקריאן |  |
| 2021 | Lair | בן דולארהיד |  |
| 2021 | Missiya: Prorok | פליקס |  |
| 2024 | La Cocina | ראשיד |  |
| TBA | Grizzly Night | ד"ר ג'ון לינדברג |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Killer Net | ויקטור / ברמן | 2 פרקים |
| 1999 | The Knock | לוקיקס | פרק: "Heaven and Hell" |
| 1999 | קלאופטרה (אנ') | מלך מצרי | מיני-סדרה |
| 2000 | לילות ערב (אנ') | שודד | מיני-סדרה |
| 2001–2002 | UC: Undercover | פרנק דונובן | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2002 | Presidio Med | ד"ר ניקולס קוקוריס | 4 פרקים |
| 2003 | ליגת הצדק | דוקטור פיית / קנט נלסון | דיבוב; 2 פרקים |
| 2004–2005 | מכושפות | זאנקו | 7 פרקים |
| 2004–2006 | ליגת הצדק ללא גבולות | דוקטור פיית / קנט נלסון | דיבוב; 3 פרקים |
| 2005 | אבא אמריקאי | קאזים | דיבוב; פרק: "Stan of Arabia: Part 2" |
| 2005–2006 | תא רדום (אנ') | פאריס אל פאריק | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| 2008 | סוכן מחוק | טימו | פרק: "Scatter Point" |
| 2008 | Eleventh Hour | קלוורט ריגדון | פרק: "Containment" |
| 2009 | מדיום | ד"ר תומאס סטאטלר | פרק: "Pain Killer" |
| 2009–2011 | באטמן: האמיצים והנועזים (אנ') | אקווינוקס / טרנס סורנסון (אנ') | דיבוב; 4 פרקים |
| 2010 | שלושה נהרות (אנ') | ד"ר לוק בוול | 2 פרקים |
| 2010 | חוק וסדר: לוס אנג'לס (אנ') | ניק מנטו | פרק: "Hollywood" |
| 2010–2014 | פרשיות סמויות | אייל לוין | 12 פרקים |
| 2011 | וי | אלי כהן | 3 פרקים |
| 2011–2021 | ליגת הצדק - הדור הבא | ראס-אל-גול | דיבוב; 7 פרקים |
| 2012 | Jane by Design | בו ברון | 3 פרקים |
| 2012–2013 | קאיג'ודו (אנ') | הצ'וטן | דיבוב; 33 פרקים |
| 2013 | NCIS | אילן בודנר | 4 פרקים |
| 2013 | אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה (אנ') | נקאנטו (אנ') | דיבוב; 2 פרקים |
| 2014–2015 | האלק וצוות הריסוק | נקאנטו (אנ') | דיבוב; 2 פרקים |
| 2015 | Batman Unlimited | מיסטר פריז | סדרת רשת (דיבוב); פרק: "Iced Out" |
| 2015 | Hollywood Hitmen | בוב | סדרת רשת; פרק: "Bob" |
| 2015 | קוונטיקו | גריפין וולס | פרק: "Guilty" |
| 2015–2016 | Stitchers | לסלי טרנר | 7 פרקים |
| 2015–2019 | הרשימה השחורה | לוי שור | 4 פרקים |
| 2016–2017 | עד עצם היום הזה | ג'אפר | 3 פרקים |
| 2017 | 24: מורשת | אסים נאסרי | 5 פרקים |
| 2017 | המדריך לרוצח | אנדרסון צ'ייס | פרק: "Nobody Roots for Goliath" |
| 2018 | בשבילה גיבורים עפים | מושיקו בוארון | 5 פרקים |
| 2018 | המשימה הראשונה (אנ') | איתן הפרי | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2019 | דם ואוצרות (אנ') | כרים פארוק / ראשיד חגאזי | 8 פרקים |
| 2019 | יאנגר | רפא | פרק: "Millennial's Next Top Model" |
| 2020–2022 | מסע בין כוכבים: דיסקברי | אדמירל צ'ארלס ואנס | 17 פרקים |
| 2021 | FBI | קולין קנט | פרק: "All That Glitters" |
| 2021 | FBI: המבוקשים ביותר | קולין קנט | פרק: "Exposed" |
| 2021 | FBI: אינטרנשיונל | קולין קנט | פרק: "Pilot" |
| 2023 | לשבח את פיטי | דמויות שונות | דיבוב; 3 פרקים |
| 2025 | בית דוד | אבנר בן נר | סדרה עתידית של פריים וידאו |
| 2025 | מסע בין כוכבים: אקדמיית צי הכוכבים | צ'ארלס ואנס | סדרה עתידית של פרמאונט+ |
פסק דין פלונית נגד שרותי בריאות כללית

ע"א 8710/17 פלונית נגד שרותי בריאות כללית הוא פסק דין שניתן בשנת 2019. נפסק שרופא לא נדרש למסור מידע דתי למטופל אלא אם האחרון דרש זאת מלכתחילה ובמפורש. עוד נקבע בפסק הדין שאף אם רופא נהג לשתף את מטופליו ברף מידע גבוה ומורחב יותר מהפרקטיקה המקובלת, אין הדבר מחייב אותו לעשות כן. נקבע כי נוהג שיתוף מידע מורחב תקף לענייני רפואה בלבד ולא לענייני דת ואמונה או כל עניין החורג מתחום הרפואה.
רקע > חובת הגילוי

ככלל האוכלוסייה, אף ציבור החולים מונה אנשים בעלי רקע שונה: תרבותי, אתני, השכלתי, דתי ועוד. כאשר חולה נזקק לקבל טיפול רפואי, הרופא המטפל נדרש למסור למטופל מידע בנוגע לאותו טיפול, מידע הכולל: סיכונים של הטיפול, סיכויי הצלחת הטיפול וחלופות לטיפול. מידע זה מכונה בשם "חובת הגילוי". הדעה הרווחת בקרב בתי המשפט היא שהקו המנחה למסירת מידע לחולה מבחינת סוג המידע ורמת הפירוט שבו, חייב להיות מבוסס על פי מבחן החולה הסביר ולא מבחן הרופא הסביר. חוק זכויות החולה קובע שחובת הגילוי חייבת להיות מוגבלת רק לסיכונים סבירים ולא רחוקים או נדירים וזאת משיקולי מדיניות שמטרותיה הן: ראשית, רפואה מתגוננת: זהו מצב בו עצם העברת המידע הרחב, מביא לתוצאה שאיננה רצויה, קרי העלות גבוה מן התועלת. עלות יכולה להיות כספית או כל נטל אחר המוטל על החברה. מקורה של הרפואה המתגוננת הוא בחשש של הרופאים מאחריות משפטית. שנית, העמסת מידע על החולה עשויה להקשות עליו בקבלת החלטות, כלומר יצא שכרו בהפסדו. שלישית, הגדלת הנטל המוטל על הרופאים עשוי להקשות עליהם יתר על המידה וכתוצאה מכך לחבל במתן טיפול רפואי מיטבי. מידע דתי איננו חלק מהמידע הרפואי או ממומחיותו של הרופא ובכל מקרה לא יהיה בהלימה עם שיקולי המדיניות בעניין חובת הגילוי.
פסק הדין

אשה מוסלמית הנמצאת במעקב הריון ובן זוגה מחזיקים באמונה דתית האוסרת על הפלה לאחר 120 ימים. כבר בשלב מוקדם של ההיריון, הצוות הרפואי הסב את תשומת ליבה של האישה, שהייתה בת 41, להריון בסיכון גבוה בו היא נמצאת. במהלך בדיקת שקיפות עורפית, נאמר לאשה כי העובר בסיכון גבוה להיוולד עם תסמונת דאון. דיקור מי שפיר אישש את החשד אך זה התבצע עמוק לאחר שפגו 120 הימים המתירים הפלה. לאחר היוועצות עם גורמי דת, החליטו בני הזוג שלא להפיל והאישה ילדה תינוק הלוקה בתסמונת דאון.
פסק הדין > טענות התובעים

לטענת התובעים הנתבעים חבו להם חובת גילוי מורחבת הכוללת מידע המותאם לדתם, האסלאם. נטען כי בין היתר המרפאה הנתבעת טיפלה בנשים מוסלמיות הרות ולכן הייתה חלה עליה חובה לידע את התובעת בדבר מגבלת 120 הימים לפני הפלה. נטען לעיכוב ביצוע הליך דיקור מי שפיר וכן אי-גילוי כל אופציות הבדיקה העומדות לרשות התובעים. עוד נטען כי המרפאה הפרה את חובת הגילוי בכך שלא תשאלה את התובעת לגביי עמדותיה הדתיות. כטענה חלופית, ולמקרה שחובת גילוי דתית כחובה תדחה על ידי בית המשפט, טענו התובעים להפרת חובת הגילוי במסגרת הלכת שטרן. התובעים טענו כי המרפאה נהגה להציע למטופלות הרות מוסלמיות אבחונים מתקדמים לגילוי מומים בעובר, והכל בכדי לעמוד במגבלת 120 הימים. לטענת התובעים זהו רף גילוי גבוה המחייב את המרפאה.
פסק הדין > טענות הנתבעים

לטענת הנתבעים ניתן לתובעת כל המידע הדרוש כבר בשלב מוקדם של ההיריון וכמו כן נהגו בה על פי הפרקטיקה הרפואית המקובלת במרפאה ובכלל. הנתבעים טענו כי התובעת, בקבלת החלטות לוקה, שגתה כאשר לא חתרה למטרה, שהיא עמידה בטווח 120 הימים במקרה בו יש צורך בהפלה. הנתבעת כמובן לא עידכנה את המרפאה במגבלת 120 הימים. משכך, טענו הנתבעים, יש לנתק את הקשר הסיבתי בין מעקב ההיריון לבין הולדת בתם של התובעים הלוקה בתסמונת דאון. הקשר הסיבתי אמנם מצביע על קשר בין הטיפול הרפואי לבין העובדה שנולד תינוק הסובל מתסמונת דאון אך התובעים נושאים באשמה המלאה לכך. הנתבעים טענו עוד כי גם אם נהג הרופא לידע את מטופלותיו בדבר השלכות אמונתן הדתית, אין מקום לחייבו לעשות כן. נטען כי מסירת מידע דתי מזיקה משיקולי מדיניות כגון עלות מול תועלת, היא נטל כבד מדי על הרופאים ואף פגיעה בפרטיות המטופל.
פסק הדין > ההכרעה

השופטת וילנר קבעה שרופא לא נדרש לספק למטופל מידע דתי או מותאם דתית. חוק זכויות החולה תוחם את חובת הגילוי בהעברת מידע רפואי בלבד. לרופא אין שום יתרון על החולה בענייני דת ועליו להישאר בתחום גבולות הגזרה שלו. אין ליזום תשאול של החולה היות שהדבר עשוי לפגוע בפרטיותו של החולה. מבחינת הנחת הנחות לגביי דתו של החולה ורצונותיו, כגון הנחה על פי מראה חיצוני: הדבר חמור ביותר ולא רק משום שהרופא עשוי לטעות, אלא שהתוצאה עשויה להיות הרסנית. אם רופא יניח הנחה שאשה הנחזית להיות מוסלמית לא מעונינת כלל במידע, הדבר עלול להיות הרה גורל. ייתכן והעובדה שהרופא לא העביר את המידע, דווקא תמנע מהאשה מידע חיוני ביותר שאילו כן הייתה מקבלת אותו, היה מוביל אותה כן להפיל. מצב מעין זה יפגע קשות באוטונומיה ובזכות הבחירה של החולה. וילנר מציינת כי ישנם זרמים דתיים רבים מאד ובלאו הכי הנחת הנחות היא בלתי אפשרית. וילנר השוותה את המקרה לפסקי דין ספציפיים מן המשפט המשווה האמריקאי, בהם נקבע: הרופא חב בחובת גילוי מותאמת לדתו של החולה, רק כאשר החולה ביקש זאת מראש. זהו עיקרון ההדדיות. החולה הוא זה שנושא בנטל לידע את הרופא בדרישות מיוחדות. ניתנה דוגמה של מטופל אמריקאי אשר הרופאים הניחו כי הוא שייך לכת דתית שאיננה מסכימה לקבל עירוי דם. הנחה זו הייתה שגויה. התובעים לא פנו בבקשה כזו ולכן הרופא לא נדרש ואף אסור לו לפנות אליהם ובודאי לא להניח הנחות. לגבי השאלה השנייה בפסק הדין הנוגעת להלכת שטרן: הוחלט שזהו לא המקרה בו תיושם הלכת שטרן היות שמדובר באימוץ רף גבוה מהנדרש בענייני דת. מכיוון שענייני דת הם לא חלק מן הפרקטיקה הרפואית אזי הלכת שטרן לא רלוונטית. בשולי הדברים השופטת וילנר מציינת כי המסקנות בדבר הצורך ליתן ייעוץ דתי לחולה, אליהן הגיעה חברה השופט הנדל הן פסולות ומסוכנות הן לחולה והן לרופא. הרופא יעסוק ברפואה ואיש הדת יעסוק בענייני דת.
השופט מינץ הסכים לחלוטין עם השופטת וילנר.
השופט הנדל הסכים עם פסק הדין של חבריו אך הוא מסתייג מן ההלכה שנקבעה ומבחינה מהותית חולק על חבריו. הנדל מציין כי ישנם מצבים בהם רצוי שהרופא ישתף את החולה במידע מותאם דתית. למרות זאת זו איננה חובת גילוי. לדעת הנדל מעמד הרופא גבוה מאנשי הדת ודעתו חשובה יותר. דוגמה לכך היא עניין פיקוח הנפש אשר ראוי שתקבע על ידי רופא ולא על ידי איש דת. הנדל ציין שגם אם חולה מגיע אל רופא עם הנחיות מאיש הדת, מצופה מן הרופא להתערב ולומר את דעתו.
החלטה: נפסק פה אחד כי לא נפל פגם בהתנהלות הנתבעים וחובת הגילוי לא הופרה.
בעקבות פסק הדין

הפסיקה העוקבת איננה מכירה בחובת גילוי המורחבת מעבר לתחום הרפואי, כגון ענייני דת. במקרה בו ישנה עוולה רפואית ונגרם נזק, ינותק הקשר הסיבתי היות שהנטל ליידע את הרופא מוטל על כתפי המטופל. זאת ככל שהנזק הוא בעל קשר ישיר לחובת גילוי הנושאת רף גילוי מעבר לתחום הרפואה. המגמה והמסר הם ברורים: בתי המשפט אומרים כי החולה הוא זה שצריך ליידע את הרופא לגביי דרישות ומאפיינים מיוחדים כגון דת ואם לא עשה זאת, אין האחריות לנזק רובצת על כתפי הרופא. לגביי מגבלת 120 הימים: התבצעו מחקרים המעידים כי רוב הנשים המוסלמיות דווקא כן היו מפילות גם לאחר 120 ימים. זאת אילו הובא לידיעתן מידע הגורס שהן נושאות ברחמן עובר לא תקין. הממצאים העולים מן המחקרים מחזקים את הקביעה שהמטופל הוא זה שצריך לידע את הרופא בדרישות מיוחדות.. קל וחומר כי הרופא איננו אמור להניח הנחה בדבר 120 ימים כגבול לכלל הנשים המוסלמיות. עיקרון ההדדיות בגילוי מידע בין רופא למטופל הבהיר כי לא מצופה מרופא לספק חובת גילוי ברף גבוה. שיקולי מדיניות אף הובילו לכך שלא רק שאין חובה או ציפייה מן המטפל להניח הנחות על דתו של המטופל. למעשה נאסר על המטפל להניח הנחות לגביי אמונה דתית של המטופל, על פי מראה חיצוני, מגורים ומאפיינים נוספים אשר הם לא ודאיים.
לקריאה נוספת

נילי קרקו-אייל, "המשפט כאמצעי לשינוי חברתי, המקרה של דוקטרינת ההסכמה מדעת", בית-הספר למשפטים, המכללה למנהל.
שוקי שמר, שמוליק בן-יעקב, יוסי ווייס, ספר חוק זכויות החולה – המהפכה שטרם הושלמה, אוקטובר 2021.
זלמן נחמיה גולדברג, רשלנות רפואית, תחומין, עמודים 317–322, 1998-1999.
רויטל שטיינר, "רשלנות רפואית במעקב הריון: בין פטרנליזם לאוטונומיה בדגש על אי-רציונליות מובנית", בטאון ביו-אתיקה, עלון מספר 20, עמוד 39, מרץ 2020.
ראו גם

הסכמה מדעת
דת
היריון
רשלנות רפואית
הערות שוליים

↑  משה שילר, ולדימיר גנס, גאנם קאסם, ויסאם סבית השפעתם של גורמים חברתיים-כלכליים, תרבותיים ודתיים על רצונם של מטופלים לקבל מידע על פעולות אנדוסקופיות 275-279 ( הרפואה, 156, 5 (אייר-סיוון, תשע"ז, מאי 2017)
↑  ע"א 718/06 אליהו סתחי נ' מדינת ישראל, פ"ד, 7 (פורסם בנבו, 30.10.2007)
↑  ע"א 2781/93 דעקה נ' בית החולים "כרמל", חיפה, פד נג(4), 526, 607( פורסם בנבו, 1999)
↑  עדי ניב-יגודה "היקף חובת הגילוי – רוחות של שינוי?" ISRAELI JOURNAL OF OB/GYN גיליון מספר 73 (פברואר 2011).
↑  אסף יעקב "גילוי נאות והסכמה מדעת" עיוני משפט, לא (3) 667-609 (יוני 2009)
↑  ת"א (מחוזי חי') 42158-04-18 פלוני נ' ד"ר ראבי כפאיה, פ"ד, 12 (פורסם בנבו 15.09.2021)
↑  עדי ניב-יגודה "עקרון ההדדיות במפגש הרפואי – בין חובת הגילוי (מטפל) לאחריות המטופל ו"חובת היידוע" עלי משפט, יג תשע"ז
↑  סתווית אלון-שלו, רבקה כרמי, אלכס לבנטל, יואל זלוטוגורה "תוכנית מקיפה למניעת מחלות תורשתיות בערביי ישראל" הרפואה 142 (11), 792-794 (2003)
↑  ת"א (ב"י) 10131-09-19  פלונית נ' בית חולים אסותא תל אביב, פ"ד,6 (פורסם בנבו, 25.4.2022)
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על

מיקרוסקופיה ברזולוציית-על היא שם כולל לטכניקות המאפשרות קבלת תמונה של מבנים ברזולוציה הגבוהה מהרזולוציה של מיקרוסקופיית אור, אשר מוגבלת על ידי דיפרקציה. המיפוי העדין של מבנים תאיים חושף מידע ביולוגי רב יותר כאשר המבנים אינם מוגבלים על ידי דיפרקציה, ועל כן ניתן לקבל תמונה חדה וברורה יותר, ברמת תתי האברונים.
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על מציעה טכניקות שונות כדי להגיע לרזולוציות שבעבר רק מיקרוסקופ אלקטרוני יכול היה להגיע אליהם, תוך כדי יישום של היתרונות השונים בשיטות במערכות ביולוגיות.
ב-2014 קיבלו אריק בציג, ויליאם מורנר וסטפן הל פרס נובל עבור פיתוח שיטות לעקיפת מגבלת דיפרקציית האור למיקרוסקופיה ברזולוציית-על.
רקע

חלק גדול מהידע של תהליכים ביולוגים ברמת התאים ותתי-התאים נבע מהיכולת לתאר אותם בצורה ישירה. בין הטכניקות המיקרוסקופיות השונות, מיקרוסקופיה פלואורוסצנטית היא טכניקה נפוצה בגלל שני יתרונות עיקריים: ניתן לצפות בחלקים ספציפיים של התא בעזרת ניתוח המבנה המולקולרי שלו, ומיקרוסקופיית אור מאפשרת לצפות במבנים תאיים בזמן אמת. בהשוואה לטכניקות הדמיה אחרות כגון מיקרוסקופ אלקטרוני, מיקרוסקופ פלואורסצנטי קונבנציונלי מוגבל על ידי רזולוציה מרחבית נמוכה יחסית, בשל אינטראקציות בין האור הנראה לבין הסביבה הקרובה והעקיפה של האור.
אפשר להסתכל על מיקרוסקופ אופטי כעל מערכת של עדשות המייצרות תמונה מוגדלת של עצם קטן. בתהליך זה, קרני אור היוצאות מכל הנקודות בעצם מתכנסות לנקודה אחת במישור התמונה. עם זאת, דיפרקציה של האור מונעת את ההתכנסות המדויקת של הקרניים, מה שגורם לנקודה באובייקט להיות מתורגמת לנקודה מטושטשת בגודל סופי בתמונה. ההתפלגות התלת־ממדית של עוצמת התמונה של עצם נקודתי נקראת פונקציית ההתפלגות הנקודתית (Point spread function) (PSF). הגודל של ה-PSF קובע את הרזולוציה של המיקרוסקופ: כאשר המרחק בין שתי נקודות קטן יותר מהרוחב חצי מקסימום (FWHM) של ה-PSF, תתקבל חפיפה בין תמונות שתי הנקודות הגורמת לאיבוד מידע בתמונה.
ה-FWHM של ה-PSF בכיוון הרוחבי (בציר ה-xy המאונך לציר אופטי) מוערך כ - Δxy ≈0.61λ/NA, כאשר λ הוא אורך הגל של האור, ו-NA הוא המפתח הנומרי של המטרה המוגדר כ-NA = nsinα, כאשר n הוא מקדם השבירה של התווך ו - α הוא הזווית של חצי קונוס האור הממוקד היוצא מהמטרה. ה-PSF בכיוון הרוחבי (מישור XY) גדול פי 2–3 מהכיוון הצירי (ציר Z) עבור עצמים עם מפתח נומרי רגיל. כאשר עורכים הדמיה בטווח האור הנראה (λ ≈ 550 ננומטר), עבור מטרה קטנה בעלת מפתח נומרי NA = 1.40 יתקבל PSF בגודל רוחבי שקרוב ל-200 ננומטר וגודל צירי הקרוב ל ל-500 ננומטר. עבור עצמית הגדולים מרזולוציה זו, למשל האיברים והרקמות, מגבלת הדיפרקציה אינה משמעותית, עם זאת, כאשר מתמקדים בתאים, אשר בהם מספר רב של מבנים תת-תאיים הקטנים מאורך הגל של האור ויכולים להגיע למספר ננומטרים, מגבלת הדיפרקציה הופכת להיות מכשול להבנת מבנים אלו. מכאן נבע הצורך לפיתוח טכניקות חדשות המאשרות צפייה ברזולוציה גבוהה יותר.
ישנן שתי קבוצות עיקריות של שיטות:
רזולוציית-על דטרמיניסטית (Deterministic super-resolution): פלורופור – הכימיקל הנפוץ ביותר בשימושים של מיקרוסקופ ביולוגי, מגיב בצורה לא ליניארית לעירור, וניתן לנצל תגובה זו כדי לשפר את הרזולוציה. חלק משיטות אלו כוללות את STED (אנ'),SSIM,GSD, ו-RESOLFT.
רזולוציית-על סטוכסטית (Stochastic super-resolution): ההרכב הכימי של מקורות אור מולקולריים רבים מאופיינת בהתנהגות מורכבת, וניתן להשתמש בהם כדי לגרום לפלורופורים שונים לפלוט אור בזמנים שונים, ועל ידי כך להבין את המבנה הפנימי של הדגימה. שיטות אלה כוללות תנודות אופטיים ברזולוציה גבוהה (SOFI), שיטות מיקום מולקולה יחידה (SMLM) – כגון SPDM,PALM,FPALM,STORM ו-dSTORM.
השיטות השונות > מיקרוסקופיה ברזולוציית-על באמצעות תבנית עירור מרחבית

בשיטה זו, כדי להגיע לרזולוציה גבוהה יותר מהרזלוציה שמוגבלת על ידי דיפרקציה, משתמשים במאפיינים השונים של תבנית העירור כדי שניתן יהיה לחלץ מהם מידע בסדר גודל קטן שמתורגם לרזולוציית-על. גישה זו נקראת "תבנית עירור מרחבית", הכוללת חלק מהשיטות הבאות:
השיטות השונות > מיקרוסקופיה בשיטת דיכוי באמצעות פליטה מאולצת

עקרון הפעולה של STED הוצע לראשונה בשנת 1994, ולאחר מכן הוכח בניסוי. עקרון הפעולה הכללי הוא שימוש בלייזר (לייזר STED) כדי לדכא את הזהירה של פלורופורים הממוקמים מחוץ למרכז הפוקוס. דיכוי הזהירה מושג על ידי פליטה מאולצת: כאשר פלורופור מעורר נפגש עם פוטון המתאים להפרשי האנרגיה בין מצב היסוד למצב המעורר, הוא יכול לחזור לרמת היסוד בעקבות הפליטה המאולצת, לפני שמתבצעת פליטה פלואורסצנטית ספונטנית. תהליך זה גורם לדיכוי הזהירה של הפלורופורים.
כדי לחדד את התמונה בעזרת שימוש ב-STED, הלייזר צריך להיות בעל תבנית של עוצמה המתאפסת במרכז הפוקוס, ועוצמה גדולה יותר ביתר האזורים. למרות זאת, תבנית זו מוגבלת גם היא על ידי דיפרקציית האור, לכן האפקט של STED לבדו אינו מספיק. המפתח להשגת רזולוציית-על הוא התלות הלא ליניארית של דילול הזהירה בעוצמה של לייזר ה-STED, קרוב למצב הרוויה של הלייזר. אם העוצמה המקומית של לייזר ה-STED גבוהה מרמה מסוימת, תדוכא הזהירה. על ידי הגברת עצמת הלייזר, גדל האזור בו הזהירה מדוכאת, ללא השפעה משמעותית על הזהירה בנקודת הפוקוס, כיוון שבנקודה זו עצמת לייזר ה-STED קרובה ל-0. כתוצאה מכך, ניתן להבחין בזהירה רק באזור קטן סביב נקודות הפוקוס, דבר המשפר את רזולוציית התמונה. גודלו של אזור זה מוגבל על ידי עצמת לייזר ה־STED, במקום להיות מוגבל על ידי דיפרקציית האור. בדרך זו ניתן לקבל תמונות ברזולוציות גבוהות, ורמת הטשטוש קטנה.
השיטות השונות > מיקרוסקופיה בשיטת ההארה התבניתית

בשיטה זו מופעלת תבנית הארה על הדגימה, כאשר התדרים המרחביים של תבנית ההארה מתערבבים עם אלה של הדגימה, וכך תדירויות גבוהות מתורגמות לתדירות נמוכות, אשר ניתנות להבחנה במיקרוסקופ.
ניתן לקבל תבנית ההארה מחזורית על ידי התאבכות של מקורות אור בכיוון הרוחבי, הצירי, או שילוב של שניהם. לאחר קבלת מספר רב של תמונות באמצעות סריקה וסיבוב של תבניות ההארה, ניתן לשחזר את מבנה הדגימה ולקבל תמונה ברזולוציית-על. בגלל שתבנית ההארה עצמה מוגבלת אף היא על ידי דיפרקציית האור, שיפור הרזולוציה במיקרוסקופיית SIM מוגבל לעד פי 2, על ידי שילוב של שני מקורות אור המוגבלים על ידי דיפרקציה. רזולוציה רוחבית של ~ 100 ננומטר ורזולוציה צירית של ~ 300 ננומטר הושגה בשיטה זו.
מיקרוסקופיה בשיטת הארה תבניתית רוויה (Saturated structured illumination microscopy - SSIM) מבוססת על שיטת SIM. עיקרון פעולתה הוא הבאת העצמה הפלואורסצנטית לרוויה, כאשר פלורופור מואר בעצמה גבוה של אור מערר. תחת תנאים אלו, בכל פעם שהפלורופור מגיע לרמת היסוד, הוא מייד קופץ לרמה המעוררת. כתוצאה מכך, כאשר העצמה הפלואורסצנטית של הפלורופור מתקרבת לרוויה, היא כבר לא פרופורציונלית לעצמת האור המערר. ב-SSIM, הדגימה מוארת באור מערר ועצמתי בעל תבנית סינוסיאלית, כך ששיאי תבנית העירור "משוטחים" בעקבות ההגעה לרוויה, כך שבאזורים אילו אין זהירה. לעומת זאת בנקודות האפס של תבנית הארה מתקבלת זהירה בעקבות ירידת הפלורופור לרמת היסוד, וכתוצאה מכך מתקבלת תבנית עירור חדה של אזורים חשוכים, וביניהם פסים דקים מוארים. האפקטים הללו מוסיפים תדרים מסדר גבוה יותר לתבנית העירור. בשיטה זו, הרזולוציה המרחבית כבר לא מוגבלת על ידי עקיפת האור, אלה רק על ידי זמן החיים של הפליטה הספונטנית.
השיטות השונות > רזולוציית-על בשיטת מיקום מולקולה יחידה

מבנה ביולוגי מוגדר על ידי מיקום המולקולות המרכיבות את המבנה. באופן דומה, תמונה פלואורסצנטית מוגדרת על ידי הקואורדינטות המרחביות של הפלורופורים היוצרים את התמונה. אפשר לנצל זאת, ועל ידי מציאת מיקום הזהירה במדגם ברמת דיוק גבוהה ניתן להגיע לרזולוציית-על. למרות שהתמונה המתקבלת מפלורופור בודד היא נקודה בגודל סופי, קביעת מיקום הפלורופור מהתמונה המתקבלת יכולה להיות מדויקת הרבה יותר מגבול הדיפרקציה, כל עוד התמונה מתקבלת ממספר רב של פוטונים אשר נפלטים מהפלורופור. אפשר להתייחס להרכבת תמונה בעזרת N פוטונים כאל מדידת מיקומם של N פלורופורים, עם אי ודאות המוערך על ידי Δloc≈ Δ/√N כאשר Δloc הוא אי ודאות המיקום, ו-Δ הוא אי ודאות של מדידת מיקום בודדת. קנה מידה זה מאפשר מיקרוסקופיה ברזולוציית-על, אשר לא מוגבלת על ידי דיפרקציית האור. מדידה בדיוק גבוה של מקורות אור, כמו חלקיקים פלואורוצנטים, נפוצה בניסויים ביופיזיקליים, והגיע לרמת דיוק שקרובה ל-1Å(אנגסטרום).
דגימה ביולוגית-פלואורוצנטית אופיינת מכילה אלפי, או אפילו מיליונים פלורופורים בצפיפות גבוהה, דבר המקשה על קבלת תמונה ברורה בשיטת ה-SMLM. על ידי שימוש בגשושיות פלואורוצנטיות (פלורופורים) הניתנות לשליטה (photoswitchable probes), היכולות להחליף בין מצב חשוך למצב פולט אור, אפשר לחלק את תמונת הזהירה המתקבלת לתחומי זמן שונים, כך בעיית התמונה החופפת שמתקבלת ממולקולות שונות ניתנת לפתרון. בשיטה זו, מולקולות הנמצאות בתחומי דיפרקציית האור יכולות להיות להיות "מצולמות" בנקודות זמן שונות, כך שעבור מולקולות חופפות, ניתן לצלם מולקולה מסוימת, לאחר מכן "לכבות" את המולקולה ולצלם את המולקולה הבאה, כך שהתמונה הכוללת המתקבלת כבר לא תהיה מוגבלת על ידי החפיפה. בצורה זו קואורדינטות הפלורופורים ממופות, ונבנית תמונה ברזולוציית-על. שיטה זו תוכננה ויושמה באופן עצמאי על ידי שלוש מעבדות, והיא קיבלה את השמות STORM PALM ו־FPALM בהתאמה. שלושת המעבדות השתמשו בתחילה בפלורופורים אשר עשויים מצבעים או חלבונים פלואורסצנטיים המופעלים על ידי אור הדמיה חלש, המפעיל רק חלק קטן מהם. הפרדה זאת מאפשרת שליטה על כמות המולקולות הנמצאות במצב פלואורסצנטי מסוים בזמן נתון, כך שהמולקולות המופעלות ניתנות להפרדה ומיקומם מתקבל. חזרה על התהליך מאפשר למפות את מיקומי הפלורופורים בדיוק רב, ולקבל תמונה ברזולוציית-על.
המאפיינים הפיזיים והכימיים של הפלורופורים קריטיים לקבלת תמונה ברזולציית על בשיטת ה-SMLM. עד כה נעשה שימוש במספר גדול של פלורופורים הניתנים לשליטה על ידי אותות אופטיים. הפלורופורים הללו יכולות להיות עשויות ממגוון רחב של חומרים, החל מצבעים אורגנים עד לחלבונים פלואורסצנטים, המאפשרים סיווג של דגימות ביולוגיות בעזרת מגוון של שיטות. הרזולוציה של טכניקה זו מוגבלת על ידי מספר הפוטונים שנקלטו בכל אירוע של פליטת אור מהפלורופור, אשר משתנה ממאות עבור חלבונים פלואורוצנטים, עד אלפים עבור צבעים אורגניים מסוג ציאנין, כגון Cy5. מספרים אלה מאפשרים שיפור של יותר מסדר גודל אחד ברזולוציה המרחבית של המיקרוסקופ. בפועל, חוקרים הצליחה להגיעה לרזולוציה רוחבית של 20 ננומטר באמצעות שימוש בפלורופורים העשויים מציאנין. שיטה זו אפשרה להגיע לרזולוציות גבוהות בחקר מבנה ה-DNA ומבנה החלבונים השונים המרכיבים אותו, בנוסף למבנים תאיים אחרים.
התקדמויות אחרונות במיקרוסקופיה ברזולוציית-על

בשנים האחרונות נעשתה התקדמות בתחום של רזולוציית-על, המאפשרת יישומים חדשים בדגימות ביולוגיות. ההתקדמות הטכנית הזו התאפשרה באמצעות פיתוח השיטות של הדמיה אופטית ושימוש בפלורופורים בעלי מגוון רחב של תכונות.
התקדמויות אחרונות במיקרוסקופיה ברזולוציית-על > הדמיה מרובת צבעים

קבלת תמונה של מבנה ביולוגי חשובה כדי להבין את הפונקציונליות שלו, אך אין זה תמיד מספיק כיוון שתהליכים ביולוגיים רבים מעורבים באינטראקציות בין מבנים ותתי מבנים שונים. אחת מהדרכים להתמודד עם אינטראקציות אלה היא באמצעות שימוש במיקרוסקופיה מרובת צבעים, בה מרכיבים שונים במבנה מסומנים בצבעים שונים. הצבעים השונים בתמונה משמשים כאינדיקטורים לאינטראקציות אפשריות, אך רמת הדיוק בשיטה זו מוגבלת על ידי הרזולוציה של שיטת ההדמיה. הדמיה מרובת צבעים ברזולוציית-על מאפשרת לקדם באופן ניכר את ההבנה של אינטראקציות מולקולריות בתאים.
התקדמויות אחרונות במיקרוסקופיה ברזולוציית-על > הדמיה מרובת צבעית בשיטת תבנית העירור המרחבית

הדמיה מרובת צבעים בשיטת STED ניתנת לביצוע באמצעות פלורופורים בעלי דרגת עירור ופליטת אורך גל שונה. כדי לקבל הדמיה מרובת צבעים, יש להשתמש בלפחות שני סוגי פלורופורים. באמצעות שימוש בזוג צבעים פלואורסצנטיים ואלומות לייזר STED, ניתן לקבל הדמיה של קולוקליזציה (Colocalization) בין אשכולות החלבון הסינפטי והמיטוכונדריה, ברזולוציה שמגיעה ל-5 ננומטר. שימושים נוספים בשיטה זו איפשרו לדמות את קרום הממברנה החיצוני של המיטוכונדריה בשלושה ממדים.
התקדמויות אחרונות במיקרוסקופיה ברזולוציית-על > הדמיה מרובת צבעית בשיטת ה-SMLM

המפתח להדמיה רב צבעית בשיטת מיקום מולקולה יחידה היא להבדיל בין התכונות של כל אחת מהגשושיות הפלואורסצנטיות המורכבת מהפלורופורים. מלבד פליטה של גל כתוצאה מעירור, אורך הגל המשמש להפעלה יכול לשמש כחתימה של הפלורופורים. לכן הדרישה המוקדמת של הדמיה בשיטה זו היא שהגשושיות הפלואוסנטיות יהיו בעלי אורכי גל שונים עבור עירור, פליטה או הפעלה, דבר המאפשר הבדלה ביניהם. גשושיות אלו נוצרו על בסיס צבעים אורגנים-פלואורסצנטיים מסוג ציאנין. הגשושיות מורכבות מפלורופור "מדווח", שיכול להפוך לחשוך כאשר מעורר על ידי אור ההדמיה, ופלורופור "מפעיל", אשר מאפשר את ההפעלה של הפלורופור ה"מדווח" כאשר מואר על ידי אור באור גל מתאים. צבעי ציאנין בתחומים שונים החל מאדום כהה עד אינפרא-אדום, מתפקדים כ"מדווחים" הניתנים לשליטה, וגם לצבעי הציאנין עבור ה"מפעילים" יש מגוון רחב של אפשרויות, החל מסגול ועד צהוב. שילוב של "המדווחים" וה"מפעילים" יוצר מגוון רחב של גשושיות פלואורצנטיות הנבדלות באורכי גל ההפעלה והפליטה. הדמיה תלת-צבעית של מולקולות DNA, הדמיה דו-צבעית של מיקרוטובולים בתאים והדמיה דו-צבעית תלת-ממדית של מיקרוטובלים ומיטוכונדריה הושגו באמצעות שיטה זו.