stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריק סדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1975 (בן 50 בערך) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  סורבון 
 מוסדות:  המרכז האקדמי שלם  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת חיפה 
 
אריק סדן (נולד ב-1975) הוא פרופסור ישראלי, חוקר השפה הערבית ומומחה בבלשנות הערבית, ומתמחה במחשבה הדקדוקית הערבית ובבלשנות הערבית הקלאסית, המודרנית והמדוברת, וכן בפרשנות המקרא בערבית-יהודית. הוא מכהן כראש החוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון במרכז האקדמי שלם בירושלים.
ביוגרפיה

סדן גדל ברחובות, סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר קציר ומתגורר בירושלים.
קריירה אקדמית

את תחילת דרכו האקדמית עשה סדן בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים את לימודי התואר הראשון והשני, והמשיך ללימודי דוקטורט. עבודת הדוקטורט שלו עסקה ביחסת הנצב בערבית (Subjunctive Mood) במערכת הפועל בערבית הקלאסית לפי מדקדקי ימי הביניים הערביים, ונכתבה בהנחייתו של פרופסור אריה לוין בין השנים 2005–2010.
בשנים 2010–2011, השלים לימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סורבון נובל בפריז ובאוניברסיטת פרידריך שילר ביינה.
בשנים שלאחר מכן סדן לימד במספר מוסדות אקדמיים בישראל ביניהם באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה.
בין השנים 2013–2017 סדן שימש כעמית מחקר במיזם בשם ביבליה ערביקה (Biblia Arabica), פרויקט מחקר בינלאומי העוסק בפירושי התנ"ך בקרב דתות שונות. במסגרת זו, עבד על התרגום והפירוש לספר איוב בשפה הערבית-יהודית שחיבר יפת בן עלי הקראי במאה העשירית.
בשנת 2016 החל ללמד במרכז האקדמי שלם בירושלים בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון. בהמשך מונה למרצה בכיר, בשנת 2020 מונה לפרופסור חבר, והחל משנת 2022 מכהן כראש החוג.
מחקר ופרסומים

מחקריו של סדן מתמקדים בשפה ובבלשנות הערבית, בדקדוק ובכתבי יד, וכן בערבית-יהודית. תחומי מחקר עיקריים:
הדקדוק הערבי, במיוחד יחסת הנצב (Subjunctive Mood)
ערבית-יהודית ותרגומי תנ"ך לערבית.
פרשנות המקרא של יפת בן עלי הקראי.
השוואות בין תיאוריות דקדוקיות ושימוש לשוני בפועל.
להלן רשימה של פרסומיו העיקריים:
מחקר ופרסומים > עבודת הדוקטורט

Sadan, Arik (2010a). The Naṣb (Subjunctive Mood) in the Verbal System of Classical Arabic according to Medieval Arab Grammarians.
מחקר ופרסומים > ספרים

Sadan, Arik (2025a). The Arabic Translation and Commentary of Yefet ben 'Eli the Karaite on the Book of Job. Volume 2: English Translation. XXIV+554 pp. Karaite Texts and Studies 15, Meira Polliack and Michael G. Wechsler (eds.). Leiden: Brill, 2025.
Sadan, Arik (2019a). The Arabic Translation and Commentary of Yefet ben 'Eli the Karaite on the Book of Job. XII+717 pp. Karaite Texts and Studies 12, Meira Polliack and Michael G. Wechsler (eds.). Leiden: Brill, 2019.
Sadan, Arik and Almog Kasher (2018a). A Critical Edition of the Grammatical Treatise Mīzān al-ʿArabiyya by Ibn al-Anbārī. 2018. XI+116 pp. Arabische Studien 15, T. Seidensticker and H. Bobzin (eds.). Wiesbaden: Harrassowitz.
Sadan, Arik (2012a). A Critical Edition of the Grammatical Treatise Taḏkirat Jawāmiʿ al-ʾAdawāt by Muḥammad b. Aḥmad b. Maḥmūd. 2012. XIV+150 pp. Arabische Studien 8, T. Seidensticker and H. Bobzin (eds.). Wiesbaden: Harrassowitz.
Sadan, Arik (2012b). The Subjunctive Mood in Arabic Grammatical Thought. 2012. XX+382 pp. Studies in Semitic Languages and Linguistics 66, T. Muraoka, A. D. Rubin and C. H. M. Versteegh (eds.). Leiden: Brill. An abbreviated revised English version of the Ph.D. Dissertation.
הערות שוליים

↑  Researchers, BIBLIA ARABICA
↑  פרופ' אריק סדן, באתר המרכז האקדמי שלם
↑  Arik Sadan, The Arabic Translation and Commentary of Yefet ben ʿEli on the Book of Job: Volume 2: English Translation. Karaite Texts and Studies Series, Volume 15, Brill, 2025-01-27. (באנגלית)
↑  Arik Sadan, The Arabic Translation and Commentary of Yefet ben ʿEli the Karaite on the Book of Job: Karaite Texts and Studies, Volume 12, Brill, 2020-02-03. (באנגלית)
↑  The Harrassowitz Publishing House, A Critical Edition of the Grammatical Treatise Mīzān al-ʿarabiyya by Ibn al-ʾAnbārī (d. 577/1181), 2018-03-07
↑  The Harrassowitz Publishing House, A Critical Edition of the Grammatical Treatise Tadkirat jawami' al-'adawat by Muhammad b. Ahmad b. Mahmud, 2012-01-06
↑  Arik Sadan, The Subjunctive Mood in Arabic Grammatical Thought, Brill, 2012-08-09. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306256105171  GND: 1023818183  ISNI: 0000 0003 7124 7337  NTA: 345392566  SUDOC: 165142413  VIAF: 250765385   WorldCat (עם VIAF): 250765385
מגפת השפעת (1889–1890)

| --- | --- |

TOUT LE MONDE L'A (ter) L'IFLUENZA - "לכל העולם יש שפעת" (בצרפתית). קריקטורה בעיתון הצרפתי הסאטירי "לה גרלו", המתארת חולה בשפעת מובל בידי רופאים, רוקחים ורקדניות המייצגות את שלל התרופות, שאינן יעילות, כשברקע שלדים.
 תקופת המגפה:  1889 
 במדינות או באזורים:  האימפריה הרוסית 
 מקרי מוות:  1,000,000 
  
 
מגפת השפעת של 1889–1890 הידועה יותר בכינויים השפעת האסיאתית או השפעת הרוסית הייתה מגפת שפעת, שקטלה למעלה ממיליון אנשים ברחבי העולם החל מחורף 1889/1890, ועד שנת 1894.
מגפה זו הייתה המגפה הגדולה האחרונה של המאה ה-19, ואין לבלבל בינה ובין המגפה של 1977–1978 שנגרמה על ידי נגיף השפעת H1N1, והתפרצותה כונתה אף היא בשם "השפעת הרוסית" (אנ').
זהות זן הנגיף שהיה אחראי למגפה זו שנויה במחלוקת בין החוקרים. במשך זמן הונח כי הזן האחראי הוא וירוס שפעת A H2N2 (אנ'), אך בהמשך התקבלה הסברה, שהזן האחראי היה וירוס שפעת A אחר, H3N8 (אנ').‏
התפרצות

המקרים הראשונים של המגפה, התפרסמו לאחר שהמחלה הגיעה לסנקט פטרבורג באוקטובר 1889, שם חלק ניכר מהאוכלוסייה חלה תוך פרק זמן קצר. המחלה הייתה לרוב קצרה אך קשה עם חום, כאבי ראש, כאבים בגפיים, בחילות והקאות, אך לעיתים הייתה ממושכת יותר עם סיבוכים כמו דלקת ריאות. תקופת המחלה עד ההחלמה או עד מות החולה, נמשכה לעיתים קרובות כשלושה ימים.
הרופא הגרמני יוהאן הייפלדר סבר כי מקור המגפה באמירות בוכרה (כיום באוזבקיסטן), וכי היא התפשטה משם למערב דרך הרכבת הטרנס-סיבירית שהעבודה עליה הושלמה זמן קצר קודם.  אולם יש המערערים על כך ומשערים כי המגפה בבוכרה לא נגרמה משפעת, אלא ממלריה.  על פי דעות אחרות, מקור המחלה היה במערב סיביר, משם התפשטה מערבה דרך קירגיזסטן וקזחסטן. באמצע ספטמבר 1889 הגיעה המגפה לצ'ליאבינסק ברכבת הטרנס-סיבירית שעדיין הייתה בבנייה באותה עת, חצתה את הרי אורל בתחילת אוקטובר והגיעה לסנט פטרסבורג באמצע אוקטובר. הודות לקישורי הרכבת עם אירופה והיעדר מודעות, היא התפשטה במהירות לבירות אירופה, שם הופיעו התפרצויות בנובמבר ובדצמבר בערים ברלין, וינה ופריז.
בתחילת 1890 הגיעה המחלה לבריטניה. בלונדון לבדה חלו מעל 400,000 איש, שהיו כ־15 אחוזים מהאוכלוסייה. מעל 4,000 תושבים מתו מהמחלה, בעיקר ילדים וזקנים. למעלה מרבע מיליון, 250,000 איש, מתו באירופה תוך זמן קצר. מוערך כי מספר ההרוגים ברחבי העולם גדול פי שלושה, וכי לא נערך אומדן מדויק של המתים. המגפה התפשטה ברחבי העולם תוך ארבעה חודשים. השפעת הגיעה לבוסטון וניו יורק באמצע דצמבר, למונטריאול, לצפון אפריקה ולדרום אפריקה בינואר, להודו וסין בפברואר, ולמזרח אפריקה, אוסטרליה, ניו זילנד ובורנאו בחודש מרץ.
המחלה התפרצה בארבעה גלים נפרדים, עם הפוגות ביניהם, שארכו בסך הכל כארבע שנים, עד 1894. לפי הדיווחים מבריטניה בלבד, בגל הראשון מתו 27,000 איש, בגל השני 58,000 איש, ובסך הכל 100,000 בריטים מתו מהשפעת עד 1894. בהמשך תועדו התפרצויות פרטניות של המחלה עד שנת 1899. באותה תקופה לא הייתה מודעות לביצוע מחקרים אפידמיולוגיים לבדיקת אופן התפרצות המחלה והפצתה. יותר מכך, בשנים הראשונות לפרוץ המחלה, במקרים רבים אף לא הוזכרה ההגדרה "שפעת" כגורם המוות, ובמקום זאת הוזכרו כאבחנה דלקת ריאות או מחלות נשימה לא ספציפיות.
מְחוֹלֵל המחלה

על פי מחקר שהתפרסם בשנת 2010, ישנם רמזים המצביעים על וירוס השפעת המשויך לתת-סוג A / H3N8, המכונה שפעת הסוסים . עם זאת, תת-סוג A / H2N2 הוזכר גם הוא רבות בדיוני מומחים.
ההנחה שהמגפה נוצרה על ידי נגיף שפעת הוטלה בספק מספר פעמים. על פי קבוצת מחקר בלגית בראשותם של מארק ואן ראנסט והאפידמיולוג הדני לונה סימונסן, ישנן אינדיקציות לכך שהמחלה עלולה הייתה להיות מופעלת על ידי נגיף ממשפחת הקורונה HCoV-OC43 . כאשר משווים את רצפי הגנים של הנגיף HCoV-OC43, המדביק בני אדם, וצורות של נגיף הקורונה (BCoV) הנפוץ בבקר, הם הגיעו למסקנה שההבדלים מובילים להנחה שבסביבות 1890, עקב מוטציה, הנגיף עבר מבקר לבני אדם, ולכן הסוכן הסיבתי של השפעת יכול היה להיות דווקא נגיף קורונה ולא נגיף השפעת. עם זאת, הנחה זאת מנוסחת בזהירות רבה, לא הוצגה כעובדה מוכחת, ורוב העולם המדעי חולק עליה.
הערות שוליים

↑  Taubenberger JK, Morens DM, Fauci AS (2007), "The next influenza pandemic: Can it be predicted?" JAMA 297:2025–2027.
↑  פרידר ניקולאוס, כריסטיאן באואר, "השפעת הספרדית בצבא גרמניה בשנת 1918: מהלך ותגובות" (הקדמה ורקע), חיבור לשם קבלת דוקטורט ברפואה, המכון להיסטוריה של הרפואה, אוניברסיטת דיסלדורף, 2014. (בגרמנית)
↑  Sergey V. Ryazantsev, Alexey V. Smirnov, Was the Bukhara Epidemic the Onset of the 1889–1890 “Russian Flu” Pandemic? (Socio-Demographic Study), https://bg.cherkasgu.press/journals_n/1677735523.pdf
↑  Coronavirus possibly caused a million deaths in 1890, says Marc Van Ranst, The Brussls times, 4.10.2020
↑  מארק הוניגסבאום, The Great Dread: Cultural and Psychological Impacts and Responses to the ‘Russian’ Influenza in the United Kingdom, 1889–1893, Social History of Medicine, 2010
↑  The Churcill school
1 2  F. B. Smith, [The Russian Influenza in the United Kingdom, 1889–1894 https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/11639616/], In: Social History of Medicine 8, Nr. 1 (April 1995)
↑  נויראסתניה היא תסמונת המתאפיינת בעייפות-יתר, בחולשה גופנית, בסף גירוי נמוך, בכאבי ראש, בדיכאון, בנדודי שינה, בהפרעות בריכוז ובהפרעה ביכולת ההנאה. ההפרעה יכולה לבוא בעקבות מחלה גופנית או אפיסת כוחות מסיבה כלשהי או כתגובה לדחק נפשי ממושך. מט"ח
הצעקה, 1893, מאת הצייר אדוורד מונק. כיום נחשבת כיצירת מופת המתארת זעקה אילמת כנגד החיים המודרניים. בתקופה שבה צוירה היו בפועל מאות אלפי מתים מהשפעת, שאופן תפוצתה הנרחב לא היה מובן אז, ושהרפואה המודרנית לא ידעה כיצד להתמודד עמה.
"המגפה המנצחת: מר פאנץ' יושב מול האש עם דייסה: לא כיף להיות עם שפעת". קריקטורה ממגזין פאנץ' משנת 1891
קריקטורה מהעיתונות, לאחר התפרצות הגל השלישי של המחלה, 1892
הרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה

| --- | --- |


 Hem bellektir hem gelecek 
 מידע כללי
 מדינה:  טורקיה 
 סוכנות בת:  TRT 1 
 תאריך הקמה:  1 במאי 1964 
 מטה מרכזי:  אנקרה 
 www.trt.net.tr
 
תבנית בדיקה של TRT2
הרשות לרדיו וטלוויזיה בטורקיה (טורקית Türkiye Radyo Televizyon Kurumu או TRT) הוקמה מכוח חוק ב-1964 והיא רשות השידור הממלכתית בטורקיה. הרשות ירשה את מקומו של "רדיו טורקיה" (Türkiye Radyoları), והחלה בשידורי טלוויזיה ב-1 במאי 1967. תחנות הרדיו והטלוויזיה של הרשות היו היחידים במדינה עד כניסתן של תחנות רדיו מסחריות לפעולה ב-1990, ותחנות טלוויזיה מסחריות החלו לפעול ב-1992. הנהלת הרשות שוכנת באנקרה ויש לה שמונה סניפים נוספים ברחבי המדינה. רוב תקציבה של הרשות מגיע מגביית אגרות וממס קנייה (70%), והיתר ממימון ממשלתי (20%) ומפרסום (10%).
ערוצי הטלוויזיה

הרשות מפעילה חמישה ערוצי טלוויזיה בטורקיה עצמה:
TRT1 - מ-1967: ערוץ לשידורים כלליים וחדשות.
TRT2 - מ-1986: בעיקר תוכניות תרבות, אמנות ותוכניות דוקומנטריות.
TRT3 - מ-1989: ספורט ושידורים מהפרלמנט.
TRT4 - מ-1990: ערוץ חינוכי.
TRT GAP - מ-1989: פונה לצופים בדרום-מזרח אנטוליה, קרי, בעיקר לאוכלוסייה הכורדית (אך לא בשפה הכורדית).
TRT6 - מה-1 בינואר 2009: ערוץ בשפה הכורדית. בהמשך מתוכנן גם תוכן בערבית ופרסית.
במישור הבינלאומי מפעילה הרשות שני ערוצים:
TRT İnt.
TRT-TÜRK הפונה למדינות דוברות שפות טורקיות.
שידורי הרדיו

הרשות מפעילה הרשות 5 ערוצי רדיו ששידוריהם נקלטים ברחבי המדינה, ואת "רדיו קול טורקיה" ("Türkiye'nin Sesi Radyosu" או TSR, מילולית "רדיו קולה של טורקיה"), המשדר ב-27 שפות שונות.
הר דב

| --- | --- |
הר דב
הר דב
 מידע כללי
 גובה:  1,529 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הר חרמון, גבול ישראל-לבנון
 רכס הרים:  מול הלבנון
 מסלול ההעפלה הקל:  כביש 999
 קואורדינטות:  33°19′05″N 35°42′46″E﻿ / ﻿33.31806°N 35.71278°E﻿ / 33.31806; 35.71278
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הר דב(למפת אצבע הגליל רגילה) הר דב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר דב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר דב 
 מפת אזור חוות שבעא והר דב. החוות הנטושות מסומנות באדום
הר דב מתנשא מגובה כמה עשרות מטרים באזור נחל שניר והכפר ע'ג'ר לגובה רם של למעלה מאלף מטר
רמת הגולן והר דב מעמק החולה. בקדמת התמונה נראה תל אנפה
הר דב או כתף שׂיאוֹן או הר הבתרים הוא שלוחה מערבית של הר החרמון, המגיעה לגובה 1,529 מטר מעל פני הים. ההר חולש על אזור נרחב בצפון הגליל והגולן ובדרום לבנון. פני ההר מכוסים סלעים קרסטים בעלי צורות מגוונות. בין הר דב לבין הר החרמון זורם נחל שיאון.
מאז נסיגת צה"ל מדרום לבנון בשנת 2000, ההר מהווה נושא למחלוקת בין ישראל ללבנון, התובעת ריבונות על השטח הידוע בשם חוות שבעא. ישראל מחזיקה בשטח מאז כבשה את רמת הגולן מידי סוריה ב-1967, והחילה עליו את הריבונות הישראלית ב-1981 באמצעות חוק רמת הגולן.
ההר קרוי בערבית ג'בל רוס (جبل رؤوس "הר ראשים"). בעברית הוא נקרא על-שם סרן דב רודברג, שנפצע בקרב עם מחבלים בהר ב-3 באוגוסט 1970, ומת מפצעיו שישה ימים אחר כך.
מעמד דתי

במפנה הדרומי של ההר, בדרום כֶּתֶף שיאון, נמצא הר הבתרים, בגובה 1,296 מעל פני הים. על ההר נמצא אתר מקודש ליהודים ולמוסלמים, שנקרא בערבית "משהד א-טיר אל-איבראהימי" (مشهد الطير الإبراهيمي) שפירושו "האתר הקדוש של ציפורי אברהם" או "מקאם איברהים אל-ח'ליל" (مقام إبراهيم الخليل) שפירושו "האתר הקדוש של אברהם ידיד האל".
לפי מסורות אחדות במקום זה התרחשה ברית בין הבתרים, ולפיכך נהגו יהודים לעלות לרגל אל ההר בשבוע של פרשת "לך לך" ולקרוא את הקטע בפרשה המתאר את ברית בין הבתרים, תיאור המופיע בספר בראשית, פרק ט"ו. על פי המקרא, ה' ציווה את אברהם לקחת בהמות ועופות, אברהם ביתר את הבהמות לשני חלקים והניח אותם זה מול זה, ואת העופות לא ביתר. במעמד זה ה' התגלה לאברהם במחזה נורא, כרת עמו ברית והבטיח לתת לזרעו את כל הארץ המשתרעת מנהר מצרים עד נהר פרת.
הביטוי "ציפורי אברהם" באחד משמות המקום בערבית מתייחס כנראה לפסוק 260 בסורת אל-בקרה, הסורה השנייה בקוראן. בפסוק זה מבקש האל מאברהם להקריב ארבעה סוגי עופות ולהניח את בתריהם על הר. האל מחיה את העופות כאות לאברהם שתחיית המתים אפשרית ברצון האל.
ראו גם

חוות שבעא
הפסגות הגבוהות ביותר בישראל
גבולות מדינת ישראל
מבצע פלצור
חטיפת החיילים בהר דב
כביש 999
לקריאה נוספת

עמנואל הראובני, פסגות, כנרת בית הוצאה לאור, 1993.
הערות שוליים

↑  מקור: עמנואל הראובני.
↑  דב רודברג באתר יזכור
↑  אלישיב שמשי, שביעי, תדרכי נפשי עוז, מושב בן שמן: מודן הוצאה לאור בע"מ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2017, עמ' 93-105
↑  ערן נבון‏, השם שמאחורי ההר, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2010
↑  אפרים חירם, "פיחוטקה – הדלקנו את אורות הבוקר", ידיעות ספרים, 2021, עמ' 50-33.
↑  אורי אס, דרום לבנון זוטא: הנוף מרהיב, הפוגות האש ארוכות, אבל הקסדה תמיד ביד, באתר הארץ, 17 בפברואר 2004
↑  מנחם רהט, היאחזות נחל- שיאון "נמחקה מהמפה", מעריב, 23 ביוני 1986
↑  לאה ענבל, דודיק חוזר לאספסת, כותרת ראשית, 4 ביולי 1984
↑  שלמה אברמוביץ', קיבוץ נולד מחדש בהפריית מבחנה, כותרת ראשית, 25 במאי 1988
↑  דוח מס' S/2000/460
↑  גל פרל פינקל, חזבאללה במשבר, אבל לא כדאי להוריד ממנו את העיניים, באתר זמן ישראל, 6 באפריל 2020.
↑  עמוס הראל,ניר חסון,אלי אשכנזי,אלוף בן, חייל צה"ל נהרג מהפגזת חיזבאללה בהר דב; מטוסי חיל האוויר תקפו בלבנון, באתר הארץ, 30 ביוני 2005.
↑  דוח מס' S/2007/641, סעיפים 54-58
↑   ג'קי חורי יניב קובוביץ, דיווחים בלבנון: ישראל ירתה פגזים באזור הר דב; צה"ל אישר כי פעל באזור, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2019
↑  יואב זיתון, דניאל סלאמה, אחיה ראב, צה"ל: סוכל פיגוע בהר דב, מחבלים נורו ושבו לשטח לבנון, באתר ynet, 27 ביולי 2020
↑  פלד ארבלי, אבי אשכנזי, שקד שדה, ‏שמעתם פעם על חטיבת ההרים של צה"ל? בחיזבאללה יודעים היטב מה המשמעות להמשך, באתר מעריב אונליין, 2 ביולי 2024
↑   הוקמה חטיבה מרחבית חדשה בגבול סוריה-לבנון - חטיבת 'ההרים', באתר צה"ל, 19 במרץ 2024
↑  אריה יואלי, לירן וינשטיין, ‏צה"ל מפרסם לראשונה: פעילות באזור הלבנוני של הר דוב, באתר "סרוגים", 15 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568540405171 
פסגת הר דב בעת ערפל
פיקוד האבטחה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תחום שיפוט:  לונדון רבתי
 סוכנות אם:  משטרת המטרופולין
 אתר רשמי
 
רכבי ייחודי בצבע אדום של פיקוד האבטחה.
אופנוענים של יחידת הליווי
קציני PaDP מאבטחים את רחוב דאונינג
קצין אבטחה בכניסה למעון ראש הממשלה ברחוב דאונינג 10.
פיקוד האבטחה (באנגלית: Protection Command) הוא אחד משלושת הפיקודים של מינהל המבצעים המיוחדים של שירות משטרת המטרופולין של לונדון. הפיקוד מתמחה במתן שירותי אבטחת אישים לממשלה ומחולק לשני אגפים:
אבטחה מיוחדת ומלכותית (Royalty and Specialist Protection ,RaSP) המספקת שירותי אבטחה למשפחת המלוכה הבריטית, דיפלומטים ובכירי ממשלה;
אבטחה דיפלומטית ופרלמנטרית (Parliamentary and Diplomatic Protection ,PaDP), המספקת שירותי אבטחה לבנייני הממשלה, הפרלמנט והמשלחות הזרות.
מרבית אנשי הפיקוד הם קציני משטרה חמושים.
אגפים

באפריל 2015, אגפי פיקוד האבטחה וגופים מפיקוד הביטחון התמזגו לשני אגפים נפרדים תחת שליטה של פיקוד האבטחה: גוף אבטחה מיוחדת ומלכותית (המהווה מיזוג של הגנה מיוחדת והגנה מלכותית) ואבטחה פרלמנטרית ודיפלומטית (המהווה מיזוג של קבוצת האבטחה הדיפלומטית וחטיבת ארמון וסטמינסטר של פיקוד הביטחון).
אגפים > אבטחה מיוחדת ומלכותית

אבטחה מיוחדת ומלכותית (במקור: Royalty and Specialist Protection, בראשי תיבות RaSP) הוא שמו של גוף שהוקם בעקבות מיזוג של פיקוד אבטחת המלוכה (SO14) עם פיקוד אבטחת מיוחדת (SO1) באפריל 2015.
הגוף מספק הגנה אישית ל:
המשפחה המלכותית
ראש ממשלת בריטניה
שרי ממשלה
שגרירים
ראשי מדינות זרות המבקרים בממלכה
אנשים אחרים שנחשבים בסיכון
הגוף מספק מאבטחים חמושים למעון המגורים המלכותי בלונדון, וינדזור ובסקוטלנד. גוף הליווי המיוחד (SEG), האחראי לאבטחת התחבורה המלכותית גם מופעל על ידי RaSP.
במקור, קציני אבטחת המלוכה היוו עובדי מחלקת A של המשטרה הבריטית, אף שהם היו ישירות תחת פיקודו של סגן נציב משטרת המטרופולין. אגף אבטחת המלוכה הוקם כגוף נפרד ב-1978.
בנוסף קציני האבטחה המיוחדת משמשים כנהגי מכונית ראש הממשלה.
אגפים > אבטחה פרלמנטרית ודיפלומטית

אבטחה פרלמנטרית ודיפלומטית (במקור: Parliamentary and Diplomatic Protection, בראשי תיבות PaDP) הוא שמו של גוף שהוקם בעקבות מיזוג עם קבוצת האבטחה הדיפלומטית (SO6) וחטיבת ארמון וסטמינסטר (SO17) באפריל 2015.
הגוף מספק שירותי אבטחה חמושה ולא חמושה לשגרירויות, משלחות ונכסים פרלמנטריים. הוא גם מספק אבטחה למעוני המגורים של שרי הממשלה ואחראי גם לבקרה על הגישה והאבטחה ברחוב דאונינג ולמבנה סקוטלנד יארד החדש.
הגוף היה כפוף לפיקוד המשטרה הבריטית ובראשו עמד הקצין קית' פלמר, שנהרג בעת מילוי תפקידו במהלך הפיגוע בווסטמינסטר (2017).
לפני 2015

לפני השינוי המבני שנערך באפריל 2015 מחלקת המבצעים המיוחדים של משטרת המטרופולין הורכבה מהגופים הבאים:
אבטחה מומחית (SO1), הייתה אחראית לאספקת שירותי אבטחת אישים לשרי ממשלה ואישי ציבור בעת סיכון לפיגוע טרור, כמו גם אבטחת ביקור של ראשי מדינות זרים. באפריל 2015 המחלקה מוזגה עם אבטחת המלוכה על מנת להקים את אבטחה מלכותית ומיוחדת (RaSP).
אבטחת המלוכה (SO14) – הייתה אחראית לאבטחת המלוכה הבריטית וחברי משפחת המלוכה הבריטית. יחידת הפיקוד המבצעית שפעלה תחת גוף זה הייתה מורכבת ממנגנון אבטחת המעונות המלכותיים ושירות הליווי המיוחד שמספק שירותי אבטחת תחבורה. באפריל 2015, מוזג עם גוף האבטחה המיוחדת על מנת ליצור את אבטחה מלכותית ומיוחדת (RaSP).
קבוצת האבטחה הדיפלומטית (SO6) – סיפקה שירותי אבטחה לשגרירויות בלונדון, כולל אבטחת מנהיגי מדינות זרות שמבקרים בלונדון. באפריל 2015, הגוף מוזג עם חטיבת ארון וסטמינסטר כדי להקים את אבטחה דיפלומטית ופרלמנטרית (PaDP).
חטיבת ארמון וסטמינסטר (SO17) – היה אחראי לאבטחת בתי הפרלמנט והורכב מ-500 שוטרים לא חמושים. באפריל 2015, מוזגה עם קבוצת האבטחה הדיפלומטית כדי ליצור את אבטחה דיפלומטית ופרלמנטרית (PaDP).
יחידת פיקוד מבצעי לביטחון התעופה (SO18). הוא גוף השיטור האווירי (במקור: Aviation Policing, בראשי תיבות SOAP) ואחראי לאבטחת נמלי התעופה של לונדון.
פיקוד ביטחון ומלחמה בטרור (SO20) – שגם לאחר אפריל 2015 פועל עצמאית ולא מוזג עם גוף אחר.
פיקוד המלחמה בטרור (SO15) אחראי לניהול מבצעי לוחמה בטרור לונדון. פועל עצמאית ולא מוזג עם גוף נוסף.
גלריה

שוטרים חמושים של מחלקת ההגנה הדיפלומטית פרלמנטרית ברחוב דאונינג בלונדון
שוטר מחלקת ההגנה המלכותית בבית קלרנס
שוטרים של חוליית ארמון וסטמיניסטר
שוטר זקיף  מחוץ לדאונינג 10
אופנועים מסוג BMW של יחידת הליווי החמושה
ניידת משטרה מסוג פורד של מחלקת ההגנה הדיפלומטית והפרלמנטרית
רכב יגואר XJ של מחלקת ההגנה המלכותית המיוחדת ששירת את ראש ממשלת בריטניה
ראו גם

היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות
השירות החשאי של ארצות הברית
שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה
שירות הביטחון הדיפלומטי
הערות שוליים

↑  Mikey Smith, David Cameron's security: The people who protect the Prime Minister, The Mirror, ‏2014-10-27 (באנגלית)
שוטרים מחוץ ארמון ווסטמיניסטר
שוטרים מאבטחים את רחוב דאונינג
גולדן סטייט ווריורס

גולדן סטייט ווריורס (באנגלית: Golden State Warriors) היא קבוצת כדורסל מהעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הפאסיפי שבאזור המערב, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם צ'ייס סנטר.
הווריורס הוקמו בשנת 1946 כפילדלפיה ווריורס, בעיר פילדלפיה שבפנסילבניה, בה זכה המועדון באליפות הליגה כבר בעונת הבכורה שלו בליגת ה-BAA (אשר הפכה בהמשך לליגת ה-NBA). בשנת 1962 עבר המועדון לסן פרנסיסקו, והפך לסן פרנסיסקו ווריורס עד שנת 1971.
מלבד האליפות בה זכו בעונת הבכורה שלהם בעונת 1946/1947, זכו הווריורס בשש אליפויות נוספות: הראשונה בעונת 1955/1956 בעודם משחקים בפילדלפיה, השנייה כגולדן סטייט ווריורס בעונת 1974/1975, השלישית לאחר 40 שנה – בעונת 2014/2015, הרביעית לאחר שנתיים, בעונת 2016/2017, החמישית בעונת 2017/2018 והשישית בעונת 2021/2022. הישג זה, שבע אליפויות, מציב את הקבוצה במקום השלישי במספר הזכיות באליפות ה-NBA אחרי בוסטון סלטיקס ולוס אנג'לס לייקרס. את עונת 2015/2016 סיימה הקבוצה עם מאזן הניצחונות הגבוה בתולדות הליגה: 73–9 (89.0%).
היסטוריה > 1946–1962: אליפות בפילדלפיה

הווריורס נוסדו בשנת 1946 כפילדלפיה ווריורס, חברה מייסדת של ליגת ה-BAA (התאחדות הכדורסל של אמריקה). המועדון היה בבעלותו של פיטר טיירל, שבבעלותו הייתה גם קבוצת ההוקי קרח פילדלפיה רוקטס, ששיחקה בליגת ה-AHL (ליגת ההוקי האמריקאית). טיירל שכר את אדי גוטליב, יזם כדורסל מאזור פילדלפיה, כמאמן הראשי והג'נרל מנג'ר. הוא החליט לבחור בשם ווריורס למועדון החדש על שם קבוצת ספורט מקצוענית שהתקיימה בעבר בעיר.
בהובלתו של הקלע הנפלא ג'ו פולקס זכו הווריורס באליפות הליגה כבר בעונת הבכורה של המועדון, 1946/1947, כשהם גוברים על שיקגו סטאגס בחמישה משחקים, 4-1. ליגת ה-BAA הפכה לליגת ה-NBA בשנת 1949. גוטליב קנה את המועדון בשנת 1951.
הווריורס זכו באליפות השנייה שלהם כפילדלפיה ווריורס בעונת 1955/1956, כשהם גוברים על פורט ויין פיסטונס בחמישה משחקים, 4-1. הכוכבים של תקופה זו היו חברי היכל התהילה לעתיד: פול אריזין, טום גולה וניל ג'ונסטון. בשנת 1959, החתימו הווריורס את בחירת הדראפט האזורית וילט צ'מברלין. צ'מברלין היה שש פעמים הקלעי המוביל של ליגת ה-NBA בזמן ששיחק עם הווריורס, החל במהירות לנפץ את שיאי הנקודות של ה-NBA ולשנות את צורת המשחק. ב-2 במרץ 1962, שיחקו הווריורס משחק "ביתי" באולם הנייטרלי שבהרשי, פנסילבניה. במשחק זה קלע צ'מברלין 100 נקודות, נגד ניו יורק ניקס, שיא NBA ואחד מרגעי השיא של ליגת ה-NBA.
היסטוריה > 1962–1971: סן פרנסיסקו ווריורס

בשנת 1962 רכש פרנקלין מיאולי למעלה מ-50% של מניות המועדון והעבירו לעיר סן פרנסיסקו, כשהוא משנה את שם המועדון לסן פרנסיסקו ווריורס. הווריורס שיחקו בין השנים 1962–1964 את רוב משחקיהם הביתיים באולם הקאו פאלאס הנמצא בדליי סיטי, הנמצאת דרומית לגבול העיר סן פרנסיסקו, ובין השנים 1964–1966 באולם סן פרנסיסקו סיביק אודיטוריום, כשמדי פעם שיחקו את משחקיהם הביתיים בערים סמוכות כאוקלנד וכסן חוזה. הווריורס זכו באליפות אזור המערב בעונת 1963/1964, כשהפסידו בגמר ה-NBA לבוסטון סלטיקס, 1-4.
בעונת 1964/1965 ביצעו הווריורס טרייד על וילט צ'מברלין שהעבירו לפילדלפיה 76', תמורת קוני דירקינג, לי שאפר, פול ניומן ו-150,000 דולר. הווריורס סיימו את העונה הסדירה במאזן 17–68, אחרונים באזור המערב. בדראפט 1965 בחרו הווריורס כבחירה השנייה את ריק בארי. בעונתו הראשונה נבחר בארי לרוקי השנה, ועונה לאחר מכן, עונת 1966/1967, הוביל את הווריורס לגמר ה-NBA, בו הפסידו הווריורס בשישה משחקים, 2-4, לקבוצה שהחליפה את הווריורס בפילדלפיה, פילדלפיה 76'. כשהוא זועם על הנהלת המועדון, שכשלה בתשלום תמריצים ומענקים מסוימים שהגיעו לו, לדעתו, החליט בארי לעזוב. הווריורס סירבו לשחררו ובארי ישב מחוץ לקווים למשך עונת 1967/1968, שלאחריה הצטרף לאוקלנד אוקס מליגת ה-ABA היריבה. לאחר ארבע עונות ב-ABA, הצטרף בארי חזרה לווריורס בשנת 1972. עם פתיחתו של אוקלנד קוליסאום ארנה בשנת 1966 הווריורס החלו לקבוע מספר הולך וגדל של משחקי בית באולם החדש. עונת 1970/1971 הייתה האחרונה של המועדון בסן פרנסיסקו כסן פרנסיסקו ווריורס.