stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנף בעלת גאומטריה משתנה
היסטוריה > עידן הסילון

בתקופת מלחמת העולם השנייה הגרמנים התנסו בכלי טיס סילוניים בעלי כנף משוכה, שכן סוג כנף זאת אפשרה מהירויות טיסה גבוהות יותר. עם זאת, משיכת הכנף נטתה לבוא יד ביד עם מנת־ממדים קטנה יותר וביצועי מהירות נמוכה ירודים ודרשו מסלולי המראה ונחיתה ארוכים. על כן עלה כי בשביל לייצר כנף שתקנה ביצועים מספקים בכל הטווחים הללו, היה נדרש לעצב כנפיים מורכבות שאיזנו והתפשרו על ביצועים מסוימים בשביל לאפשר המראה ונחיתה במתקנים קיימים. בשביל להתגבר על בעיה זאת הוצע פתרון של כנף בעלת משיכה משתנה, שעל ידי סיבוב הכנף על גבי ציר בשורשה יאפשר לשנות את זווית המשיכה של הכנף בזמן הטיסה. כנף כזאת תוכל להקנות ביצועים מיטביים בטווח מהירויות רחב מאוד. המסרשמיט P.1101 שלא הספיק לטוס טרם סיום מלחמת העולם השנייה ונפילתו בידי האמריקאים כלל מנגנון שינוי זווית משיכה לפני טיסה. פתרון זה נוסה מאוחר יותר במטוס הניסוי ה-X-5 שטס לראשונה בשנת 1950.
מטוסי הפצצה סילוניים מוקדמים סבלו ממרחקי המראה ארוכים ולכן בתכנונם לרוב השתמשו באמצעים לא שגרתיים, כגון רקטות האצה. המרטין XB-51 שטס לראשונה בשנת 1949 השתמש בכנפי הכוונה משתנה בשביל לשפר ביצועי כנף במהירות נמוכה, כאשר הכנף הסתובבה בשורשה מעט מעלה ומטה. אך מטוס זה הפסיד במכרז למטוס תקיפה סילוני ולכן לא נכנס ליצור סדרתי.
צי ארצות הברית היה מעוניין מאוד הכנף משיכה משתנה, שכן בתקופה זאת מטוסי הקרב גדלו במשקלם וממדיהם וביצועיהם על גבי הסיפון היו הופכים ליותר ויותר בעייתיים מבחינת מהירות המראה, גישה וקצב הנמכה. כנף משיכה משתנה הבטיחה ביצועים טובים גם במהירויות ההמראה והנחיתה הנמוכות הנדרשות לטובת פעילות על גבי נושאת המטוסים, וגם ביצועי מהירות ותאוצה טובים בשאר משטרי הטיסה, ולשם כך יוצר מטוס הגראמן XF10F יגואר וטס לראשונה בשנת 1952. תוכנית הניסוי של מטוס זה הייתה רוויית בעיות, וחידושים נוספים בעיצוב של נושאות מטוסים כגון הטיית סיפון הטיסה בזווית של תשע מעלות ושילוב מערכת מעוט אפשרו להמשיך בשימוש במטוסים בעלי כנפיים סטנדרטיות ולכן המטוס לא נכנס לשירות.
בשנת 1955 המריא לראשונה ה-ווט F-8 קרוסיידר שכלל כנף הכוונה משתנה. הכנף שלו הותקנה גבוה בגוף וכל תיבת הכנף יכלה לנטות מעלה. זה היה משפר משמעותית ביצועי כנף במהירות נמוכה, וגם שיפר את הראות קדימה במהלך נחיתה על גבי נושאות מטוסים. מטוס זה הוא היחיד בעל כנף הכוונה משתנה שנכנס לייצור סדרתי ולשירות פעיל.
בבריטניה עיצוב כנף משיכה משתנה נלקח לכיוון חדש לגמרי כאשר המהנדס בארנס וואליס שעבד בחברת ויקרס התנסה בכנפיים בעלי משיכה משתנה כאמצעי ניהוג עיקרי בציר האורכי. השינוי הזה בהיגוי כלי טיס היה כה משמעותי עד שהוצע לשנות את הקטגוריה של כלי הטיס החדש ל-אארודיין – מנוהג כנפיים. העיצוב נוסה בתוכנית הכטמ"מ ויקרס ווילד גוס אבל הדגם לא נכנס לשירות. תוכנית נוספת שנקראה ויקרס סוואלו שהוצעה כתחלופה על קולית למפציץ ויקרס וליאנט אבל לא משכה עניין מספיק בבריטניה ולכן בוטלה בשנת 1957.
היסטוריה > עידן הזהב של כנף משיכה משתנה

בשנת 1962 ג'נרל דינמיקס וגראמן זכו בהצעתם המשותפת במכרז TFX של משרד ההגנה האמריקאי לייצור מטוס תקיפה וקרב בעל כנף משיכה משתנה. המטוס שסומן כ-F-111 המריא לראשונה בדצמבר 1964 והיה למטוס כנף משיכה משתנה הסדרתי הראשון.
בספטמבר 1964 המריא לראשונה ה-XB-70 ולקרי שהיה מיועד להיות מפציץ אסטרטגי ויכל לטוס במהירות של מאך 3 ומעלה. המטוס כלל כנפיים שחציין החיצוני היה יכול לנטות מטה עד 65 מעלות במהירות גבוהה. כנף מתקפלת זאת אפשרה לכידת גלי ההלם שנוצרו במפגש האוויר עם חרטום המטוס במהירות גבוהה, וכך היה מגדיל את העילוי. פתרון זה לא שימש באף מטוס מאז.
ברית המועצות גם מצאה את עצמה מחפשת פתרונות לביצועי ההמראה והנחיתה של מטוסי הקרב התקיפה וההפצצה המתקדמים שלה. בעת מלחמה, הצפי היה ששדות הטיסה ובסיסי חיל האוויר הסובייטי יופצצו ולכן המטוסים היו תוכננו לעבור למתקנים ארעיים ללא מסלולים סלולים, בשדות פתוחים או כאלה שמשתמשים באורכי כביש סלול מוגבלים באורך, אבל המטוסי הקרב שהפכו לכבדים יותר ויותר וכנפיהם המוטות בזווית חדה יותר ויותר ודרשו מהירויות נחיתה והמראה גבוהים יותר, התקשו לפעול משדות אלו. לכן ברית המועצות התנסתה בהרבה טכנולוגיות כמו יכולת המראה ונחיתה אנכית. אבל לאחר שה-F-111 עלה לאוויר, הסובייטים החלו להתנסות בכנפי משיכה משתנה גם כן.
אבל הסובייטים נתקלו בקשיים רבים בפיתוח יכולת זאת ולכן הם העדיפו בהתחלה לייצר מטוסים שרק החצי החיצוני של הכנף יכול לשנות את זווית המשיכה שלו. פתרון זה אפשר להשתמש בדגמי מטוסים קיימים מה שהקטין את מחיר הפיתוח של מטוסים בעלי כנפיים אלו. הראשון מבין המטוסים המוקדמים הללו היה הסוחוי סו-17 שהיה שדרוג של הסוחוי סו-7. מאוחר יותר ברית המועצות הצליחה לייצר מטוסים צבאיים בעלי כנפי משיכה משתנה טהורים כגון הסוחוי סו-24 והמיג-23.
באותה התקופה צרפת פיתחה את המיראז' G, ומעט מאוחר יותר בריטניה בשותפות עם גרמניה המערבית, איטליה, בלגיה, הולנד וקנדה פיתחו את הפנאוויה טורנדו.
בשנת 1970 המריא לראשונה ה-F-14 טומקט שהיה למטוס הקרב בעל כנף משיכה משתנה היחידי הפועל מנושאות מטוסים. הוא הפך גם למפורסם מבין מטוסי משיכה משתנה בכללי.
מספר מפציצים על קוליים כבדים גם קיבלו כנפיים בעלי משיכה משתנה, כגון הבואינג B-1B לנסר, הטופולב Tu-22M,והטופולב Tu-160.
היסטוריה > הדעיכה של כנף משיכה משתנה

בתקופה זאת החל שינוי מגמה בהקשר של כנפי משיכה משתנה. מבחינת מטוסי נוסעים אזרחיים, ההגבלות הרעש של הבום העל-קולי, הגבילו את נתיבי הטיסה והפכו את המטוסים הללו ללא כדאיים. הבואינג 2707 שהשתתף בתוכנית מטוס הנוסעים העל קולי של ארצות הברית, והיה מיועד להיות המקביל של הקונקורד, שינה את עיצובו ממטוס נוסעים עם כנף משיכה משתנה למטוס בעל כנף דלתא ודמה בצורתו למקבילו, לפני שהתוכנית בוטלה סופית בשנת 1971.
על אף שנבחנו עיצובים נוספים כגון כנף מתלכסנת, אלה לא משכו תשומת לב אצל יצרני המטוסים וקהל הלקוחות.
לקראת שנות ה-80 הדרישות ממטוסי הקרב עברו מביצועי מהירות, לביצועי פנייה בקרבות אוויר, עיצובים אל-יציבים ובמיוחד לאחר הופעת טכנולוגית החמקנות, ירד קרנם של טכנולוגיות כנף גאומטריה משתנה.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף בעלת משיכה משתנה

כנף משיכה בעלת משתנה היא כנף המשנה את זווית המשיכה שלה על ידי סיבוב הכנף אחורנית לרוב, יחסית לציר הרוחבי של כלי הטיס. עם סיבובה של הכנף היא מסוגלת להקנות ביצועים מיטביים בכל מהירות אוויר על ידי שינוי זווית הכנף. במהירויות נמוכות הכנף בדרך כלל תהיה בעלת זווית משיכה מינימלית, מה שיקנה למטוס עילוי גבוה (למהירות זאת) ומהירות הזדקרות נמוכה יותר. במהירות גבוהה הכנף תיטה אחורה בהדרגה ותקנה למטוס גרר נמוך, יכולת תאוצה גבוהה וביצועים מיטביים במהירויות גבוהות.
עם זאת מנגנון שינוי זווית משיכה לרוב מורכב ודורש אחזקה מתמדת.
התמונה מעלה מציגה שלושה מטוסי F-111 המציגים את כנפי המטוס במצבי משיכה משתנה. בכל מצב משיכה ביצועי הכנף משנים.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף מתלכסנת

כנף מתלכסנת (באנגלית: Oblique Wing) מתאפיינת בכנף הסובבת כמקשה אחת לאורך המוטה שלה על גבי ציר על גב המטוס ועל ידי כך משנה את זווית המשיכה, כאשר צד אחד יטה קדימה והשני אחורה. מבחינה אווירודינמית הכנף כוללת ביצועים דומים לכנף משיכה משתנה סטנדרטית אבל כוללת כנף בעלת מנת-ממדים גדולה. הכנף פותחה לטובת מטוסי נוסעים הטסים במהירויות עבר-קוליות ועל-קוליות, אבל פרט למטוס ניסוי אחד להוכחת והדגמת העיצוב, הכנף לא משכה עניין.
התמונה מעלה מציגה את מטוס ה-AD-1 של נאס"א עם כנפיים מסובבות בזווית של 45 מעלות. מטוס ניסיוני זה הוא היחיד עם כנף מתלכסנת. המטוס הוכיח את ישימות העיצוב במהירות נמוכה, אבל הכנף סבלה מבעיות פיתול וקשיחות בכנפיים ומכוחות גזירה עודפים על הציר עליו סובבת הכנף. כמו כן המטוס סבל מיכולת ניהוג ירודה בגלגול כאשר הכנף משוכה בזווית מרבית.
חומרים מרוכבים ומתקדמים בשילוב מערכת בקרת טיסה מתקדמת היו צפויים להתגבר על תופעות אלו, אבל בגלל חוסר העניין בעיצוב זה, לא הוקצבו משאבים למחקר מתקדם.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף בעלת הכוונה משתנה

זווית הכוונה בכנפיים היא הזווית בין מיתר הכנף לציר האורכי של הכלי הטיס. לרוב מתקינים את הכנפיים בזווית הכוונה מסוימת בשביל להקנות לכנף ולכלי הטיס תכונות הטסה מסוימות כגון זווית אף מסוימת במהלך שיוט.
כנף הכוונה משתנה מעלה או מורידה את זווית ההכוונה של הכנף על ידי סיבוב הכנף בשורשה על גבי ציר או הטיית תיבת הכנף כולה. העלאת זווית הכוונה מעלה את זווית ההתקפה של הכנף ללא שינוי המצב האורכי של כלי הטיס (העלאת אף מעלה). בכלי טיס מסוימים שאין להם מספיק מרווח בין גחון המטוס לקרקע בשביל לאפשר העלאת אף לטובת המראה, או הצפה במהלך נחיתה, הכוונה משתנה מאפשרת הגדלת זווית ההתקפה של הכנף ואיתה העילוי, והמראה עם מעט או ללא רוטציה כלל. מטוסים מסוימים שיש להם בעיה של ראות בלתי מספקת בגישה לנחיתה בגלל זווית ההתקפה הגבוהה, זווית הכוונה המשתנה מאפשרת הורדת האף וראות משופרת ללא הורדת זווית ההתקפה.
התמונה מעלה מציגה את ה-ווט F-8 קרוסיידר במהלך נחיתה. תיבת הכנף יחד עם שתי הכנפיים שלו נוטות 7 מעלות מעלה ומאפשרות ראות משופרת במהלך נחיתה על גבי נושאות מטוסים, כמו כן זה אפשר התקנת כני נסע קטנים יחסית עם מרווח קטן בין גחון המטוס לקרקע. זהו המטוס הסדרתי היחיד עם מנגנון זה.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף טלסקופית

כנף טלסקופית היא כנף הכוללת מנגנון פתיחה וסגירה טלסקופית - נפתחת ונסגרת לתוך עצמה או לתוך גוף כלי הטיס בשביל לשנות נתונים כגון מוטת כנף, אורך מיתר כנף, שטח כנף, וכדומה, בשביל לשנות את תכונות הכנף בתנאי טיסה שונים. כנף זאת מתאפיינת בקשיחות נמוכה, מורכבות מכנית גבוהה יחסית, ויכולת מוגבלת מאוד לשימוש בכנפיים לנשיאת דלק.
מטוס מקונין Mak-10 צרפתי עם כנפיו במצב פרוס.
מטוס מקונין Mak-10 עם כנפיו במצב מקופל.
תרשים של מטוס NIAI RK-I עם כנף טלסקופית. במצב מקופל כנפי המטוס הן ארבעה משטחים המותקנים בזוגות בטור. עם שטח כנף נמוך יותר המטוס חווה גרר נמוך יותר במהירויות גבוהות יחסית. במצב הנגדי נפרס מבנה דומה לוילון שמכסה את שתי הכנפיים מלמעלה ומלמטה, מגדיל את שטח הכנף, מגדיל את מנת העובי של הכנפיים ומשפרת את הביצועים בטיסה איטית - המראה או נחיתה.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף נפרסת

כנף נפרסת משתמשת בחומרים ורכיבים גמישים שניתן למתוח אותם באזור שפת ההתקפה או הזרימה כהארכה באזורים אלו ולשנות נתונים כגון שטח כנף, אורך מיתר, מנת-ממדים וכדומה. בגלל ההסתמכות על רכיבים גמישים ומורכבות המכלולים המותחים אותם, המנגנון נחשב ללא בטיחותי יחסית לאמצעים אחרים כגון מדפי שפת התקפה או מדפי שפת זרימה, ולכן כנף נפרשת מעולם לא הותקנה במטוס סדרתי.
תרשים מטוס Schmeidler SN.2 המציג את מנגנון פריסת הכנף שבה שפת הזרימה של הכנף נמשכת אחורה ועל ידי כך מאריכה את מיתר הכנף ומגדילה את שטחה.
מטוס Schmeidler SN.2 עם מנגנון פריסת כנפיים במצב פרוס, שפת הזרימה משוכה אחורה. בשיוט המנגנון מתקפל ושפת הזרימה של הכנף היא קצרה בצורה משמעותית.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף מתקפלת

קיפול של כנף במהלך חניה על הקרקע הוא פתרון נפוץ בכלי טיס המיועדים לשימוש על גבי נושאות מטוסים, שכן קיפול הכנף חוסכת במקום אחסנה לכלי הטיס. ה-XB-70 ולקירי הוא כלי הטיס היחיד שהשתמש ביכולת הטיה של חלקה החיצוני של הכנף כלפי מטה במהלך טיסה. במהירויות על קוליות גבוהות קיפול הכנף מטה הייתה לוכדת את גלי ההלם הנוצרים באף המטוס, ואלה היו מגדילים את העילוי של הכנפיים. בנוסף הורדת הכנפיים הקטינה את שטח הכנף, מה שהקטין את תזוזת מרכז העילוי אחורנית בשיוט על-קולי, מה ששיפר ביצועי שיוט. כמו כן, החלק החיצוני של הכנף שנטה 65 מעלות מטה שימש כמייצב כיוון וכך הגדיל את יציבות כלי הטיס בסבסוב.
סוגי כנף גאומטריה משתנה > כנף התמרת צורה

עם התפתחות טכנולוגיות כמו חומרים חכמים החלו להעלות קונספטים כגון כנף התמרת צורה (Morphing Wing), המסוגלת לשנות את צורתה ותכונותיה האווירודינמיות על ידי שינוי גאומטרי במרכיבים המבניים שלהם. כנף זאת מסוגלת להשתנות למספר רב של צורות, ועל ידי כך להתאים את עצמה לתנאים ולדרישות ביצועים מרובות. בתלות בטכנולוגיה בשימוש שינוי הגאומטרי של המרכיבים המבניים מבוצע אקטיבית – על ידי הפעלה או גירוי של החומרים בצורה יזומה, או פסיבית – כאשר תכונות החומר החכם מגיבים לתנאי הטיסה הקיימים (לחץ אוויר דינמי, זווית התקפה וכדומה) ומשנים את הצורה של הכנף.
אף על פי שאין נכון לעכשיו כלי טיס סדרתיים העושים שימוש בהתמרת צורה מספר טכנולוגיות נמצאות בתהליכי פיתוח וניסוי.
ראו גם

כנף משוכה
כנף ישרה
כנף דלתא
כנף מעופפת
הערות שוליים

↑  NASA, NASA’S CONTRIBUTIONS TO AERONAUTICS, Volume 1., National Aeronautics and Space Administration, 2010, עמ' 57-58
מטוס ווסטלנד פטרודקטיל. כנפי המטוס תוכננו לשנות את זווית המשיכה שלהם יחדיו ובנפרד בשביל להקנות למטויס יכולת ניהוג בעלרוד וגלגול בהתאמה.
מטוס ניסוי בל X-5 שיועד לנסות את הקונספט של כנפיים בעלות משיכה משתנה על בסיס המסרשמיט P.1101. בתמונה ניתן לראות את זוויות המשיכה האפשריות למטוס.
מטוס גראמן F-14, מטוס הקרב בעל כנף משיכה המשתנה המפורסם.
מטוס ה-Tu-160, המפציץ הגדול והכבד בעולם, מטוס כנף המשתנה הגדול והכבד ביותר וכלי הטיס היחיד בעל כנף משתנה שנמצא ביצור.
רשימת מדינות לפי גובה
רשימת מדינות לפי גובהן הממוצע

זוהי רשימה של מדינות וטריטוריות לפי גובהן הממוצע מעל פני הים.
רשימת מדינות לפי נקודות הגובה הקיצוניות

הטבלה הבאה מפרטת את נקודות הגובה הקיצוניות לפי מדינה או שטח הנמצא בשליטתה.
גובה טופוגרפי הוא המרחק האנכי מעל גאואיד הייחוס, מודל מתמטי של גובה פני הים של כדור הארץ כמשטח כבידה שווה משקל.
רשימת מדינות לפי נקודות הגובה הקיצוניות > טווחי גובה לאומיים

מבין כל המדינות, לסוטו מחזיקה בנקודה הנמוכה הגבוהה ביותר בעולם, המיתמרת לגובה של 1,400 מטרים מעל פני הים. מדינות אחרות עם נקודות שפל גבוהות כוללות את רואנדה (950 מטרים), ואנדורה (840 מטרים). מדינות עם נקודות שיא הרום הנמוכות ביותר כוללות את האיים המלדיביים (5 מטרים), טובאלו (5 מטרים) ואיי מרשל (10 מטרים). מדינות אי אלו הן גם בטווח הקטן ביותר בין הנקודות הנמוכות ביותר (מפלס הים) לנקודות הגבוהות ביותר, והן רגישות מאוד לשינויים בגובה פני הים.
ההפרש בין הנקודה הגבוהה והנמוכה ביותר בסין מהווה את טווח הגובה הגדול ביותר ביחס לכל מדינה אחרת, ועומד על 9,002 מטר. טווחי גובה גדולים נמצאים גם בנפאל (8,789 מטרים), פקיסטן (8,611 מטרים), והודו (8,588 מטרים).
טווח הגובה של מונקו הוא בין הגדולים יחסית לשטח הפנים. בתוך שטח של 2.02 קילומטר רבוע יש הבדל של 140 מטר בין הנקודות הגבוהות לנמוכות ביותר, מה שמקנה יחס של 69 מטר עבור כל קילומטר רבוע. אוסטרליה משתרעת על פני 7,686,850 קמ"ר, וההפרש בגובה בין נקודות הקיצון, העומד על 2,224 מטרים בלבד, מקנה לה את תואר המדינה בעלת היחס הקטן ביותר בפערי הגובה יחסית לשטח המדינה, יחס של 292 מיקרומטרים (0.0115 אינץ') לקמ"ר.
רשימת מדינות לפי נקודות הגובה הקיצוניות > גלריה

פסגת הר האוורסט היא הנקודה הגבוהה ביותר על פני כדור הארץ.
פסגת K2 היא הנקודה הגבוהה ביותר בפקיסטן, והשנייה בגובהה בעולם.
פסגת קנגצ'נג'ונגה היא הנקודה הגבוהה ביותר בהודו.
פסגת גאנגהאר פואנסום היא הנקודה הגבוהה ביותר של בהוטן, והגבוה ביותר שפסגתה טרם נכבשה.
פסגת Noshaq היא הנקודה הגבוהה ביותר באפגניסטן.
הפסגה של Jengish Chokusu היא הנקודה הגבוהה ביותר בקירגיזסטן.
פסגת Khan Tengri היא הנקודה הגבוהה ביותר בקזחסטן.
פסגת אקונקגווה היא הנקודה הגבוהה ביותר בארגנטינה, אמריקה, חצי הכדור המערבי, וחצי הכדור הדרומי.
פסגת אוחוס דל סלאדו היא הנקודה הגבוהה ביותר בצ'ילה.
פסגת Huascarán היא הנקודה הגבוהה ביותר בפרו ובאזורים הטרופיים.
פסגת Nevado Sajama היא הנקודה הגבוהה ביותר של בוליביה.
פסגת צ'ימבורסו היא הנקודה הגבוהה ביותר של אקוודור והנקודה הרחוקה ביותר ממרכז כדור הארץ.
פסגת הר דנאלי היא הנקודה הגבוהה ביותר בארצות הברית ובאמריקה הצפונית.
פסגת הר לוגן היא הנקודה הגבוהה ביותר בקנדה.
פסגת הקילימנג'רו היא הנקודה הגבוהה ביותר של טנזניה ואפריקה.
פסגת הר וינסון היא הנקודה הגבוהה ביותר באנטארקטיקה.
פסגת פונקאק ג'איה היא הנקודה הגבוהה ביותר של אינדונזיה, האי גינאה החדשה וכל איי האוקיינוס.
הפסגה של Gunnbjorn Fjeld היא הנקודה הגבוהה ביותר בגרינלנד.
Lake Enriquillo היא הנקודה הנמוכה ביותר של הרפובליקה הדומיניקנית וכל איי האוקיינוס.
אגן הבדווטר (Badwater Basin) בעמק המוות הוא הנקודה הנמוכה ביותר בארצות הברית ובצפון אמריקה.
שפל הקטארה הוא הנקודה הנמוכה ביותר במצרים.
איידינגקול היא הנקודה הנמוכה ביותר בסין.
אגם אסאל הוא הנקודה הנמוכה ביותר בג'יבוטי ובאפריקה.
ים המלח הוא הנקודה היבשתית הנמוכה ביותר על פני כדור הארץ.
ראו גם

רשימת ההרים הגבוהים בעולם
גאודזיה
גאואיד
נדיר (אסטרונומיה)
פסגה
קו גובה
הערות שוליים

↑  "Country Geography Data". Portland State University. נבדק ב-26 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22  https://web.archive.org/web/20201017015928/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/fields/286.html:The World Fact Book
↑  Countiesman,'"`UNIQ--nowiki-000000A5-QINU`"'And the Highest County in the UK is……., Must Get Out More, ‏1 בפברואר 2020'"`UNIQ--nowiki-000000A5-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-000000A6-QINU`"'
↑  Gazetteer - AADC, data.aad.gov.au
↑  Picos da Neblina e 31 de março, no Amazonas, ficam mais altos, diz IBGE - Portal Amazônia, web.archive.org, ‏2016-03-06
↑  Eva Joelisa Romero Luna And Dina Poteau, Water Level Fluctuations of Lake Enriquillo and Lake Saumatre in Response to Environmental Changes, August 2011
↑  Point 61 - Peakbagger.com, www.peakbagger.com
↑  Restoring Kuttanad to its heyday, @businessline (באנגלית)
↑  https://www.youtube.com/watch?v=RTdeVLDxMMY
↑  Serbia – Velika Rudoka, Country Highpoints, ‏2015-12-18 (באנגלית)
↑  Velika Rudoka - Peakbagger.com, www.peakbagger.com
↑  Flagstaff-Southwest Ridge - Peakbagger.com, www.peakbagger.com
מפת מדינות העולם הצבועות לפי רום הנקודה הגבוהה ביותר שלהן
רועי עידן

ערך זה עוסק בתסריטאי, שחקן טלוויזיה ומגיש ישראלי. אם התכוונתם לצלם עיתונות ישראלי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1978 (בן 46) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  מכללת סוואנה לאמנות ועיצוב (2007)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (2005)  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 פרסים והוקרה:  פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020
 https://royiddan.carbonmade.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רועי עידן (נולד ב-11 במרץ 1978) הוא תסריטאי, שחקן טלוויזיה ומגיש ישראלי. זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020.
ביוגרפיה

עידן נולד וגדל בחיפה, לעירית ולד"ר גבריאל עידן (אנ'), יזם וממציא, ממקימי חברת "גיוון אימג'ינג". הוא השני מבין שלושה אחים. למד בבית הספר הריאלי בעיר.
הוא החל את שירותו הצבאי בחיל התותחנים, בגדוד 405 של אגד ארטילרי 282. עבר קורס קציני מודיעין ושירת כקמ"ן בגדוד 411, ביחידת מודיעין מטרות וביחידת מודיעין של חיל האוויר. במילואים הגיע לדרגת רב-סרן, משרת בחיל האיסוף הקרבי. בשנת 2005 סיים לימודי תעודה בהצטיינות באנימציה ב"בצלאל" ובשנת 2007 קיבל תואר שני באנימציה ממכללת סוואנה לאמנות ועיצוב (Savannah College of Art and Design) שבג'ורג'יה. שימש במשך מספר שנים כמרצה לסטוריבורד ובימוי אנימציה במכללת ספיר ובמכללת שנקר.
עידן הוא תסריטאי, שחקן ומגיש. לשעבר חבר הנהלה באיגוד התסריטאים.
הוא יצר וכתב מספר סדרות טלוויזיה ישראליות, בהן סדרת הנוער "כפולה" בהשתתפות נועה קירל, שלום אסייג ועפר שכטר, "חיות פשע" בהשתתפות מאור כהן, גל זייד ויובל שגב, "פאנץ'" בהשתתפות צחי גראד, מאור שוויצר ודר זוזובסקי ו"אבודים באסיה" בהשתתפות רותם סלע, עידן רפאל חביב, מעיין בלום וצחי גראד, אשר זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה למיני סדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2013. עידן הוא גם יוצר הסדרה הקומית "זה לא הגיל" בהשתתפות מירי מסיקה, גפן ברקאי, רמי הויברגר ורבקה מיכאלי וכתב את הסדרה בשיתוף עם התסריטאית רז יובן.
כמו כן שימש כמעצב ראשי בסדרה "DJ & the Fro" (אנ') אשר שודרה ב-MTV ארצות הברית בשנת 2009.
בשנת 2013 ניהל את קמפיין "עלה ירוק - הרשימה הליברלית" ואף שובץ ברשימה אשר התמודדה לכנסת, ובשנת 2015 שימש כתסריטאי קמפיין הליכוד בבחירות שנערכו באותה שנה. בשני סבבי בחירות 2019 שימש כתסריטאי ואיש קריאייטיב בקמפיין "כחול לבן".
בשנת 2016 כתב את תסריט סרט הקולנוע "ארבע על ארבע" בבימוי שי כנות ובהשתתפות אושרי כהן, עוז זהבי, אליאנה תדהר ושלומי קוריאט.
הוא הגיש פינת פארסה בשם "מבוא לכלכלה עם רועי עידן" בתוכנית "היום שהיה" בהנחיית גיא זהר. בשנת 2018 השתתף עם אשתו בעונה השלישית של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי" ששודרה בכאן 11.
ב-2020 יצר את סדרת המתח "מנאייכ" שמשודרת בערוץ כאן 11, אותה ביים אלון זינגמן. את הרעיון לסדרה קיבל עידן כשהתנדב כשוטר סיור במשטרת לב תל אביב. בנוסף, עידן מופיע בסדרה בהופעת אורח בפרק הראשון של הסדרה וגם בפרקים הראשון והשמיני של עונה 2 וכן בפרק 9 של העונה השלישית. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2020
עידן זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על התסריט לסדרת דרמה, לשנת 2020.
בינואר 2023 החל להשתתף באופן קבוע בתוכנית האירוח הסאטירית "מה שתגידו" של כאן 11.
באפריל 2024 השתתף בספיישל פסח של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי" ששודרה בכאן 11.
ב-2024 יצר ביחד עם שלום אסייג, יניב אמודאי ואלעד חן את הסדרה "פטריק" עבור רשת 13. הסדרה עוסקת בבכיר בארגון פשע המתעורר מתרדמת.
ביוגרפיה > קליפים

עידן יצר קליפים לאיה כורם ולהקת ג'ירפות.
ביוגרפיה > עיתונות

עידן כתב טור פרשנות פוליטי-סאטירי באתר nrg. שימש בעבר כפרשן ביומן הבוקר של גלי צה"ל ובתוכנית "המטה המרכזי" של ערוץ עשר.
הוא שידר פעם בשבוע בתוכנית של אראל סג"ל ב-103fm עד ליולי 2020.
עד 2021 הוא נמנה עם מגישי הפינה "פערים של אחרים" בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר" בערוץ כאן 11.
שידר תוכנית שבועית ברדיו גלי ישראל בימי חמישי ביחד עם איתמר פליישמן.
חיים אישיים

עידן מתגורר בקריית ענבים. הוא נשוי ואב לשתי בנות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סדרה | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2016 | ארבע על ארבע | תסריטאי וכותב |
| 2022 | אוהב אותך צ'ארלי | תסריטאי וכותב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007–2008 | חיות פשע |  | תסריטאי |
| 2010–2011 | בובי ואני | בובי | תסריטאי |
| 2012–2014 | נויורק |  | תסריטאי; עונות 2–3 |
| 2013 | אבודים באסיה | ג'וש ברדלי | תסריטאי; פרס האקדמיה לטלוויזיה |
| 2014–2015 | משפחה טובה |  | תסריטאי |
| 2015 | הכל שפיט |  | תסריטאי |
| 2016 | מפלצות קטנות |  | תסריטאי |
| 2016 | היום בלילה עם גורי אלפי | ג'ימותי ברייסון קוק |  |
| 2017 | עד כאן! | משתתף אורח |  |
| 2018 | ארץ נהדרת | הומלס אמריקאי |  |
| 2018 | שלטון הצללים |  | תסריטאי |
| 2018 | האחיות המוצלחות שלי | יורם שוורץ |  |
| 2018 | כפולה | נושי פז | תסריטאי; עונות 1, 2 |
| 2018 | פאנץ' (סדרת טלוויזיה) |  | תסריטאי |
| 2019 | זה לא הגיל | השף מוץ ברנר | תסריטאי; עונות 1, 2 |
| 2020–הווה | מנאייכ | קצין משטרה | תסריטאי |
| 2022 | טהרן |  | תסריטאי |
| 2022–הווה | מה שתגידו | עצמו |  |
| 2023 | לעוף על אנה |  | תסריטאי; גם יוצר |
| 2018 ,2024 | בואו לאכול איתי | מארח/סועד | עונה שלישית, ספיישל פסח 2024 |
הערות שוליים

↑  ציוץ של רועי עידן
1 2 3  רועי עידן, באתר קנולר ייצוג אמנים
↑  מאמרים,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'איך עזבתי את הליכוד והצטרפתי לעלה ירוק, באתר News1 מחלקה ראשונה, 2 בינואר 2013
↑  ארבע על ארבע, באתר Seret.co.il
↑  ערוץ 7, "הביטוח הלאומי - הלבנת הון פוליטי", באתר ערוץ 7, 17 ביולי 2017
↑  בואו לאכול איתי | המתכונים של רועי וחגית, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
↑   איתי זיו, "פטריק": בין הרהור קיומי לקאמפ חסר עכבות, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2024
↑   "יונתן שפירא" של איה כורם, סרטון  באתר יוטיוב
↑   "קשה לי" של להקת הג'ירפות, סרטון  באתר יוטיוב
↑  רועי עידן,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'ראשים צריכים להתגלגל בגלל המחדל באום חיראן, באתר nrg
↑  רועי עידן חושף: זו הסיבה האמיתית שהועזבתי מ-103FM, באתר אייס, 7 ביולי 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: חגי לוי, יוסף סידר, תאופיק אבו ואיל, שוקי בן נעים ויאיר היזמי (הנערים) | פרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריט בסדרת דרמה  2020: רועי עידן (מנאייכ) | הבא: 2021: גיא בלילה ואלעד ביטון (בני אור) |
ג'וג'ו סיווה

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 2003 (בת 21) אומהה, ארצות הברית 
 שם במה:  JoJo Siwa 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-העשור של 2010 
 https://www.jojosiwa.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואל ג'ואני "ג'וג'ו" סיווה (באנגלית: Joelle Joanie "JoJo" Siwa; נולדה ב-19 במאי 2003) היא רקדנית, זמרת, שחקנית ואושיית יוטיוב וטיקטוק אמריקאית. היא ידועה בשל הופעתה במשך שתי עונות בתוכנית "רקדניות קטנות" יחד עם אמה, ג'סלין סיווה, ובתוכנית מציאות אחרות "הזמר במסכה" ו"רוקדים עם כוכבים", ובסינגלים שלה "karma", Boomeran" ו-"Kid in a Candy Store". מעריציה מכונים "Siwanat".
ראשית חייה

ג'ואל ג'ואני סיווה נולדה באומהה, נברסקה, לג'סלין (לבית לומברדי), מורה מקצועית לריקוד מאיווה, ולטום סיווה, כירופרקט מנברסקה. יש לה אח גדול בשם ג'יידן סיווה, שהוא גם ולוגר.