stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-90 של המאה ה-21
הערות שוליים

↑  Senate approves bill to extend 9/11 victims fund, AP NEWS
↑  Частное солнечное затмение 18 февраля 2091 года | Полное Солнечное Затмение, www.secl.ru (באוקראינית)
↑  Great Britain: Nuclear Decommissioning Authority, Strategy: effective from April 2011, The Stationery Office, 2011-03-21, ISBN 978-0-10-851047-2. (באנגלית)
↑  The definitive guide to Denver International Airport’s biggest conspiracy theories, The Denver Post, ‏2016-10-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Grego, Venus and Mercury, and How to Observe Them, Springer Science & Business Media, 2007-11-30, ISBN 978-0-387-74286-1. (באנגלית)
↑  The Global Gender Gap Report : 2014. הפורום הכלכלי העולמי, 2014. ISBN 978-92-95044-38-8.
↑  Astronomers discover new distant dwarf planet beyond Neptune, ScienceDaily (באנגלית)
↑  Maybe they'll figure out what we were thinking Parody: There is a lot we'd like to bury with Baltimore's bicentennial time capsule. Please, don't open till 2097., baltimoresun.com, ‏4 בנובמבר 1997
↑  No rainforest, no monsoon: get ready for a warmer world, NewScientist, ‏30 בספטמבר 2009
↑  AFTER SCHUMER, MALONEY PUSH, NPS APPROVES KAUFMAN ASTORIA STUDIOS APPLICATION FOR A 99 YEAR LEASE TERM | U.S. Senator Chuck Schumer of New York, www.schumer.senate.gov (באנגלית)
↑  Climate Model: Temperature Change (Hadley a1b) - 1860 - 2099 Dataset | Science On a Sphere, sos.noaa.gov
↑  WebCite query result, www.webcitation.org
↑  קפסולת הזמן הישראלית: התכולה ותהליך הבחירה, באתר מסע אחר
| עשורים במאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029 • 2030–2039 • 2040–2049 • 2050–2059 • 2060–2069 • 2070–2079 • 2080–2089 • 2090–2099 • >> |  |
משה אביגדור ליכטנשטאדט

אין תמונה חופשית
משה אביגדור ליכטנשטאדט (י"ב באב ה'תקמ"ז, 15 ביולי 1787 - ליל כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870) היה חוקר תלמוד ומדעי היהדות, ופילנתרופ יהודי רוסי ממוצא פולני.
קורות חיים

נולד לאפרים זלמן ליכטנשטאדט בלובלין, שבפולין הרוסית. הוריו היו עשירים. חי ופעל בברודי ומאוחר יותר עקר יחד עם קבוצה גדולה ממשכילי העיר לאודסה. התעשר מעסקיו והחזיק כמה ארגוני צדקה, וגם תמך בתלמידים עניים באמצעות הענקת מלגת לימודים למקרא ולתלמוד. בנוסף, היה ליכטנשטאדט ממייסדי בית הספר היסודי הציבורי לילדים יהודיים באודסה, שבהמשך נעשה לבית ספר ממשלתי. הוא פעל גם לייסוד בית כנסת בתוך בית הספר.
ליכטנשטאדט היה בעל השכלה רחבה, בקיאות בספרות ובטקסטים תורניים. הוא כתב בעברית, גרמנית וצרפתית. מאמריו בענייני המקרא והתלמוד נדפסו בכתבי העת היהודיים האירופיים בני זמנו כמו: המליץ, המגיד והכרמל. בדרך כלל חתם בראשי תיבות שמו: מאל"ש.
קונטרס שלו בשם "ממחרת השבת" (וינה 1860) יצא לאור בידי ידידו שמחה פינסקר, ועיקרו הפרכת טיעוני הקראים בעניין קביעת זמן חג השבועות.
הוא נפטר בליל שבת כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870, ונקבר ביום ראשון כ"ט בשבט בבית הקברות באודסה.
כריסטיאן מרטינס

כריסטיאן חסוס מרטינס (בספרדית: Cristian Jesús Martínez; נולד ב-6 בפברואר 1997 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת עירוני קריית שמונה מליגת העל הישראלית, בהשאלה מפלאסה אמאדור, ובנבחרת פנמה.
קריירת מועדונים

מרטינס גדל במחלקת הנוער של צ'ורילו, ובשנת 2013 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפנמית. הוא ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-17 במאי 2016 הושאל מרטינס לקולומבוס קרו מה-MLS. ב-1 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לפילדלפיה יוניון במסגרת הליגה לעונת 2016. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בהמשך שיחק גם בפיטסבורג ריברהאונדס, קבוצת הבת של המועדון. ב-25 בינואר 2017 חתם מרטינס על חוזה קבוע בקולומבוס קרו. ב-4 במאי 2017 הושאל מרטינס לסינסינטי מה-USL, ושיחק במדיה במשחק ליגה אחד, לפני שחזר לקולומבוס קרו ב-8 במאי.
ב-12 בדצמבר 2018 הצטרף מרטינס לשיקגו פייר מה-MLS. ב-3 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 ללוס אנג'לס גלאקסי במסגרת הליגה לעונת 2019. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במועדון. ב-24 באוגוסט הושאל ללאס וגאס לייטס עד לתום עונת 2019, וערך במדיה תשע הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-18 בינואר 2020 חתם מרטינס בקדיס. ב-24 בינואר הושאל לרקראטיבו ולבה מהליגה הספרדית השלישית, במדיה ערך ארבע הופעות ליגה. בהמשך הושאל לפלאסה אמאדור מליגת העל הפנמית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ולמונגס מליגת העל הוונצואלית, במדיה ערך 29 הופעות ליגה.
ב-20 בינואר 2023 חתם מרטינס בנג'ראן מליגת המשנה הסעודית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-26 ביולי 2023 חתם בפלאסה אמאדור מליגת העל הפנמית.
ב-16 בספטמבר 2023 הושאל לאל-ג'נדל מליגת המשנה הסעודית, במדיה ערך 28 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ב-13 ביולי 2024 הושאל לעירוני קריית שמונה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית, למשך עונת 2024/2025.
קריירה בינלאומית

ב-16 בפברואר 2016 ערך מרטינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 0–1 על נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת פנמה לטורניר גביע הזהב 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר.
ב-6 ביוני 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת גיאנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
נכלל בסגל נבחרת פנמה לטורניר קופה אמריקה 2024, וערך ארבע הופעות בטורניר.
תארים

אליפות פנמה (1): 2013/2014 קלאוסורה
אליפות פנמה (1): 2021 אפרטורה
הערות שוליים

↑  mlssoccer, Columbus Crew SC add to wing depth with Panama teenager Cristian Martinez | MLSSoccer.com, mlssoccer (באנגלית)
↑  ColumbusCrew.com, NEWS: Crew SC signs U.S. Youth international Obinwa, completes permanent transfer for Martinez | Columbus Crew, ColumbusCrew.com (באנגלית)
↑  FCC Signs Crew's Cristian Martinez, web.archive.org, ‏2017-05-12
↑  Patrick Brennan, Update on FC Cincinnati's roster, The Enquirer (באנגלית אמריקאית)
↑  chicagofirefc, Chicago Fire Soccer Club Selects Midfielder Cristian Martínez, Forward Marco Ureña in 2018 MLS Waiver Draft | Chicago Fire FC, chicagofirefc (באנגלית)
↑  USLChampionship com Staff, Lights FC Adds Martinez on Loan from Fire, USL Championship, ‏2019-08-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  أنهت إدارة نادي #نجران إجراءات التعاقد مع المحور البنمي الدولي "كريستيان مارتينيز בחשבון הטוויטר הרשמי של נג'ראן, 20 בינואר 2023 (בערבית)
↑  Cristian Martínez jugará en Arabia Saudita con Najran SC, www.rpctv.com, ‏2023-01-20 (ב־)
↑  LPF: Plaza Amador se refuerza con “Fulo” Cristian Martínez, www.rpctv.com, ‏2023-07-26 (ב־)
↑  الدولي البنمي كريستيان مارتينيز جندلاوي בחשבון הטוויטר הרשמי של אל-ג'נדל, 16 בספטמבר 2023 (בערבית)
↑  הדר יעקבי, ‏מהקופה לישראל: מרטינס חתם בקרית שמונה, באתר ערוץ הספורט, 13 ביולי 2024
↑  Panamá presenta sus 26 convocados para la Copa América USA 2024 – Federación Panameña de Fútbol (בספרדית)
| נבחרת פנמה – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 מחייה •  2 בלקמן •  3 קומינגס •  4 אסקובר •  5 מילר •  6 מרטינס •  7 וולץ' •  8 קראסקייה •  9 לונדוניו •  10 ברסנאס •   11 דיאס •  12 סאמודיו • 13 גונדולה •  14 אד. אנדרסון • 15 דוויס • 16 אנדראדה • 17 פחארדו • 18 ווטרמן • 19 קינטרו • 20 גודוי • 21 יאניס • 22 מוסקרה • 23 מורייו • 24 ולנסיה • 25 אי. אנדרסון • מאמן: כריסטיאנסן |  1 מחייה •  2 בלקמן •  3 קומינגס •  4 אסקובר •  5 מילר •  6 מרטינס •  7 וולץ' •  8 קראסקייה •  9 לונדוניו •  10 ברסנאס •   11 דיאס •  12 סאמודיו • 13 גונדולה •  14 אד. אנדרסון • 15 דוויס • 16 אנדראדה • 17 פחארדו • 18 ווטרמן • 19 קינטרו • 20 גודוי • 21 יאניס • 22 מוסקרה • 23 מורייו • 24 ולנסיה • 25 אי. אנדרסון • מאמן: כריסטיאנסן | פנמה |
| נבחרת פנמה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 מחייה •  2 בלקמן •  3 קורדובה •  4 אד. אנדרסון •  5 אייארסה •  6 מרטינס •  7 רודריגס •  8 קראסקייה •  9 גררו •  10 ברסנאס •   11 דיאס •  12 סאמודיו • 13 גונדולה •  14 ולץ' • 15 דוויס • 16 הארווי • 17 פחארדו • 18 ולנסיה • 19 אי. אנדרסון • 20 קאמינגס • 21 יאניס • 22 מוסקרה • 23 מורייו • 24 פאריניה • 25 מילר • 26 לניס • מאמן: כריסטיאנסן |  1 מחייה •  2 בלקמן •  3 קורדובה •  4 אד. אנדרסון •  5 אייארסה •  6 מרטינס •  7 רודריגס •  8 קראסקייה •  9 גררו •  10 ברסנאס •   11 דיאס •  12 סאמודיו • 13 גונדולה •  14 ולץ' • 15 דוויס • 16 הארווי • 17 פחארדו • 18 ולנסיה • 19 אי. אנדרסון • 20 קאמינגס • 21 יאניס • 22 מוסקרה • 23 מורייו • 24 פאריניה • 25 מילר • 26 לניס • מאמן: כריסטיאנסן | פנמה |
ג'ואן פיטרס

ג'ואן פיטרס
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ג'ואן פיטרס (באנגלית: Joan Sydney Peters‏ 29 באפריל 1936 - 5 בינואר 2015) הייתה מפיקת טלוויזיה, פרשנית פוליטית, מרצה ועיתונאית יהודיה-אמריקאית. נודעה בעיקר בזכות ספרה רב המכר, "מאז ומקדם", שזכה גם בפרס הספר היהודי הלאומי האמריקאי.
קורות חיים

ג'ואן סידני לבית פרידמן נולדה בשיקגו ב-1936, צאצאית למהגרים יהודים מהולנד. היה לה אח אחד. נישאה לראשונה לגרי פיטרס ומנישואין אלה נולדה לה בתה לורי. אף שהתגרשה היא שמרה במשך שנים רבות את השם פיטרס. נישאה בשנית לעורך דין סטנלי א. קפלן, ממנו התאלמנה ב-1991. ב-1997 נישאה בשלישית לד"ר ויליאם קארו, מצאצאי רבי יוסף קארו, רופא עור יהודי, שאת שני בניו אימצה. התגוררה כל ימיה בשיקגו.
קריירה

פיטרס למדה באוניברסיטת אילינוי מבלי לקבל תואר. היא החלה את דרכה המקצועית כעיתונאית בשיקגו דיילי ניוז. לאחר מכן הייתה פרשנית פוליטית ברשת הטלוויזיה הציבורית האמריקאית, PBS, ומפיקה ברשת הטלוויזיה האמריקאית CBS. בין השאר יצרה ב-1973 סדרת טלוויזיה דוקומנטרית על הסכסוך הישראלי-ערבי. לדבריה, היא הגיעה אז למזרח התיכון כפעילת זכויות אדם פרו-פלסטינית, ובעת ביקורה זה החלה לשנות את דעותיה בהדרגה. בתקופת נשיאותו של ג'ימי קרטר בארצות הברית (1976–1980) שימשה כמרצה בפני אנשי הממשל בנושאי הסכסוך הישראלי-ערבי וכיועצת מיוחדת לעניינים אלה לבית הלבן.
בשנותיה האחרונות הייתה יועצת וחברת המועצה האקזקוטיבית של "המועצה הלאומית למדיניות חוץ אמריקאית" – NCAFP, מיסודו של הנס מורגנטאו וכיהנה כחברת כבוד במועצת האגודה להיסטוריה יהודית של אינדיאנה.
כתיבתה

כתבה בעיתונים ובמגזינים רבים, בהם קומנטרי, הארפרס, ניו ריפבליק, ניו לידר ועיתונים נוספים.
התפרסמה בעיקר בזכות ספרה "מאז ומקדם", שיצא לאור ב-1984 בהוצאת הארפר ורו, וזכה כעבור שנה בפרס הלאומי לספרים יהודיים (National Jewish Book Award) בארצות הברית. הספר היה רב-מכר ועורר מחלוקת, הן בארצות הברית והן בבריטניה. הוא תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר ויצא לאור בישראל בשנת 1988 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ובמהדורה מאוחרת יותר בשנת 2008. בפברואר 2017 הושק אתר אינטרנט של הספר.
הערות שוליים

↑  Daniel E. Slotnik, Joan Peters, Journalist Who Wrote on Israeli-Palestinian Conflict, Dies at 78, The New York Times, ‏2015
↑  אתר המועצה למען הספר היהודי, בארצות הברית
↑  אתר האינטרנט של הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007348279405171  BnF: cb15076982d (data)  CiNii: DA02675824  GND: 1066257892  ISNI: 0000 0001 0878 694X  LCCN: n83213065  NDL: 00472965  NLA: 35158402  NTA: 07142427X  Trove: 845930  VIAF: 22430366   WorldCat (עם VIAF): 22430366
ברברה ארנרייך

| --- | --- |

ברברה ארנרייך
 לידה:  26 באוגוסט 1941 ביוט, מונטנה, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בספטמבר 2022 (בגיל 81) אלכסנדריה, וירג'יניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Barbara Alexander 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ריד קולג', אוניברסיטת רוקפלר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  ג'ון ארנרייך (1966–1977) 
 צאצאים:  רוזה ברוקס, בן ארנרייך 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1998)  פרס ארסמוס (2018)  פרס יוג'ין ו. דבס (2007)  הומניסט השנה (1998)  פרס ארבעת החירוית - חירות מרצון 
 barbaraehrenreich.com
 
ברברה ארנרייך (באנגלית: Barbara Ehrenreich;‏ 26 באוגוסט 1941 – 1 בספטמבר 2022) הייתה סופרת אמריקאית, מבקרת תרבות, עיתונאית חוקרת ופעילה פוליטית פמיניסטית וסוציאליסטית.
ביוגרפיה > קריירה

ברברה ארנרייך נולדה בביוט (אנ') שבמונטנה כברברה אלכסנדר לאיזבל הוקסלי, פעילה במפלגה הדמוקרטית ולבן אלכסנדר, כורה נחושת שבהמשך למד באוניברסיטת קארנגי מלון והיה למנהל בתאגיד ג'ילט. ארנרייך למדה פיזיקה בריד קולג' וסיימה את לימודיה ב-1963. ב־1968 היא קיבלה דוקטורט בתחום הביולוגיה של התא מאוניברסיטת רוקפלר. ארנרייך לא המשיכה בקריירה אקדמית בתחום הביולוגיה, אלא פנתה למחקר מעשי ב-Health Policy Advisory Center שעסק במתן שירותי בריאות לבעלי הכנסה נמוכה. במקביל היא החלה בפעילות ב־HealthRight (הזכות לבריאות), פרויקט שעסק בבריאות נשים בניו יורק. שם היא החלה להיות פעילה פוליטית ולכתוב. את ספרה הראשון Long March, Short Spring: The Student Uprising at Home and Abroad שעסק בתנועת הסטודנטים בארצות הברית כתבה יחד עם בעלה הראשון. הספר השני שהזוג כתב יחד The American Health Empire: Power, Profit, and Politics עסק ביחסי הכוחות במערכת הבריאות בארצות הברית.
ב-1972 ארנרייך החלה ללמד קורס בשיתוף עם דיידרה אינגליש. כהכנה לקורס הן אספו חומרים שהפכו לחוברת בשם Witches, Midwives, and Nurses: A History of Women Healers (מכשפות, מילדות ואחיות: היסטוריה של נשים מרפאות) שעסק במקומן של נשים כמרפאות. הן הוציאו את החוברת בהוצאה עצמית. לחוברות היה ביקוש רב, ואינגליש וארנרייך העבירו את ההוצאה לאור וההפצה להוצאה לאור פמיניסטית (Feminist Press). הן הוציאו חוברת המשך Complaints and Disorders: The Sexual Politics of Sickness וב-1978 את הספר For Her Own Good: 150 Years of Experts' Advice to Women. במהלך שנות השבעים הייתה ארנרייך מרצה מבוקשת לבריאות האישה. היא הופיעה באופן קבוע במרכזי בריאות נשים מקומיים, קבוצות נשים, אוניברסיטאות ואירועים של הממשל הפדרלי.
במקביל לפעילותה בנושא בריאות נשים, ארנרייך החלה להיות מעורבת בתנועה האמריקנית החדשה (The New (American Movement (NAM) שהיה ארגון פוליטי סוציאליסטי ופמיניסטי שהוקם ב-1971. היא הייתה פעילה בארגונים סוציאליסטיים ושימשה כיושבת ראש או כיועצת באחדים מהם.
החל מ-1979 ועד למותה ארנרייך חקרה ולימדה באוניברסיטאות שונות ברחבי ארצות הברית: היא הייתה פרופסור חבר נלווה באוניברסיטת ניו יורק; מרצה אורחת באוניברסיטת מיזורי שבקולומביה ובאוניברסיטת סנגמון; מרצה באוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה; שותפה בתוכנית שהות לסופרים באוניברסיטה של אוהיו ועמיתת הוראה בבית הספר לעיתונאות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כמו כן, הייתה עמיתה במכון למדעי הרוח בניו יורק, במכון לחקר מדיניות ובאגודת ההיסטוריונים האמריקאים בניו יורק.
על אף שלא למדה עיתונאות או עבדה בצורה קבועה בארגון תקשורת אחד, ארנרייך כתבה עבור עיתונים וכתבי-עת רבים: הניו יורק טיימס, מאדר ג'ונס, האטלנטיק, Ms, הניו רפובליק, זד מגזין, אינדיס טיימס, סאלון. קום, כתב העת טיים והירחון The Progressive.
ב-2006 ייסדה ארנרייך את "מקצוענים מאוחדים" (United Professionals), ארגון ששם לעצמו למטרה לסייע לעובדי צווארון לבן לחיות בביטחון כלכלי.
ביוגרפיה > הוקרה

בשנת 1980, ארנרייך זכתה בפרס המגזין הלאומי על מצוינות בדיווח ביחד עם עמיתים ממגזין אמא ג'ונס על התחקיר "פשעי המאה של התאגידים" (The Corporate Crime of the Century). התחקיר הראה שממשלת ארצות הברית אוסרת שימוש בחומר שמוגדר כמסוכן בארצות הברית, הייצרנים מפנים את התוצרת המסוכנת לייצוא, בתמיכת מחלקת המדינה.
ב-1998 קיבלה ארנרייך את התואר ההומניסטית של השנה מארגון האיגוד ההומניסטי האמריקאי (American Humanist Association) המקדם הומניזם חילוני.
בשנת 2000 זכתה בפרס מטעם קרן סידני הילמן על התחקיר שעשתה כעיתונאית סמויה, שבדקה את השפעת חוק רפורמת הרווחה משנת 1996 על העובדים העניים בארצות הברית. מאוחר יותר התחקיר המלא פורסם כספר "כלכלה בגרוש: איך (לא) להצליח באמריקה".
ב-2002 היא זכתה בפרס National Magazine Awards על מאמרה "ברוכים הבאים לארץ הסרטן: ממוגרפיה המובילה לפולחן של קיטש ורוד" שהתפרסם בגיליון נובמבר 2001 של כתב העת הארפרז. המאמר מתאר את ניסיונה האישי של ארנרייך כחולה בסרטן השד, ומתאר את מה שהיא כינתה "פולחן סרטן השד" ובבעיות התעשייה הרפואית בסוגיית סרטן השד.
בשנת 2004 ארנרייך זכתה ב-Puffin/Nation Prize for Creative Citizenship לאזרחים אמריקאים שמאתגרים את הסטטוס קוו. בשנת 2007 היא זכתה במדליית ארבע החירויות (על פי נאומו של הנשיא רוזובלט: חופש הדיבור והביטוי, חופש הפולחן, חופש הרצון והחופש מפני הפחד). ארנרייך קבלה את מדליית חופש הרצון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ארנרייך פגשה את בעלה הראשון, ג'ון ארנרייך, פסיכולוג קליני, במהלך פעילות פוליטית והם נישאו ב-1961. הזוג כתב מספר ספרים ביחד. ב-1970 נולדה בתה רוזה (לימים רוזה ברוקס) וב-1972 נולד בנה בנג'מין. היא התגרשה מג'ון ארנרייך ב-1977 ונישאה בשנית ב-1983 לגארי סטיבנסון, נציג איגוד מקצועי. השניים התגרשו ב-1993.
ספריה > ספרי עיון

האישה הגלובלית: מטפלות, עוזרות ועובדות מין בכלכלה החדשה/ בעריכת ברברה ארנרייך ואורלי ראסל הוכשילד; מאנגלית: מיכל פורת. תל אביב: בבל, תשס"ו, 2006.
כלכלה בגרוש: איך (לא) להצליח באמריקה/ ברברה ארנרייך; מאנגלית: אסף שור. תל אביב: בבל, תשס"ד, 2004.
נשים בקו-הייצור העולמי/ אנט פואנטס, ברברה ארנרייך, ברברה סבירסקי, נשים ישראליות בקו-הייצור; תרגם מאנגלית: שלמה סבירסקי. חיפה: ברירות, תשמ"ו, 1987.
2018: Natural Causes: An Epidemic of Wellness, the Certainty of Dying, and Killing Ourselves to Live Longer.
2009: Bright-sided: How the Relentless Promotion of Positive Thinking Has Undermined America. הספר יצא בבריטניה בשם Smile Or Die: How Positive Thinking Fooled America and the World
2007: Dancing in the Streets: A History of Collective Joy.
2005: Bait and Switch: The (Futile) Pursuit of the American Dream.
2003: Global Woman: Nannies, Maids and Sex Workers in the New Economy, ed., with Arlile Hochschild.
2001: Nickel and Dimed: On (Not) Getting By In America.
1997: Blood Rites: Origins and History of the Passion of War.
1995: The Snarling Citizen: Essays.
1990: The Worst Years of Our Lives: Irrelevant Notes from a Decade of Greed.
1989: Fear of Falling: The Inner Life of the Middle Class.
1987: The Mean Season. with Fred L. Block, Richard A. Cloward, and Frances Fox Piven.
1986: Re-Making Love: The Feminization of Sex. with Elizabeth Hess and Gloria Jacobs.
1983: The Hearts of Men: American Dreams and the Flight from Commitment
1983: Women in the Global Factory.
1978: For Her Own Good: Two Centuries of the Experts' Advice to Women. with Deidre English
1973: Complaints and Disorders: The Sexual Politics of Sickness. with Deidre English
1972: Witches, Midwifes, and Nurses: A History of Woman Healers. with Deidre English
1969: Long March, Short Spring the Students Uprising at Home and Abroad.
ספריה > סיפורת

Kipper's Game, 1994
ספריה > מסות

Fight for Your Right to Party. Time Magazine, December 18, 2006.
A New Counterterrorism Strategy: Feminism. Alternet, 2005.
Welcome to Cancerland. National Magazine Award Finalist, 2001.
In Defense of Talk Shows. Time Magazine. December 4, 1995.
The Charge: Gynocide investigative journalism about the Dalkon Shield in the Third World. Mother Jones.Mark Dowie, Barbara Ehrenreich, Stephen Minkin, The Charge: Gynocide, Mother Jones (באנגלית אמריקאית)
הערות שוליים

1 2 3  Mary Ellen Snodgrass, American Women Speak: An Encyclopedia and Document Collection of Women's Oratory, ABC-CLIO, 2016, עמ' 219-220
1 2 3 4 5  Carol Kort, A to Z of American Women Writers, Facts on File, 2007, עמ' 81-82
1 2 3 4 5  Ehrenreich, Barbara. Papers of Barbara Ehrenreich, 1922-2007 (inclusive), 1963-2007| (bulk): A Finding Aid, oasis.lib.harvard.edu (ארכיון)
↑  "Who is Barbara Ehrenreich? Everything You Need to Know" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-01-26.
↑  Barbara Ehrenreich, For Her Own Good, PenguinRandomHouse. (באנגלית)
↑  New American Movement (Organization) @ SNAC, snaccooperative.org
↑  Greenhouse, Steven (2006-09-14). "From Author, Help for White-Collar Workers". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2018-02-06.
↑  Doster, Adam (2006-12-14). "White-Collar Workers Unite". In These Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0160-5992. נבדק ב-2018-02-06.
↑  The New York Times > Opinion > Columnist Biography: Barbara Ehrenreich, www.nytimes.com
↑  Table of Contents | Mother Jones, ‏2012-10-06
↑  "Humanist of the Year Awards - American Humanist Association". American Humanist Association (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-03.
↑  "The Hillman Prize Previous Honorees". Hillman Foundation (באנגלית). נבדק ב-2018-02-03.
↑  Barbara Ehrenreich, Welcome to Cancerland, Harper's Magazine, November 2001
↑  Puffin/Nation Prize, www.nationinstitute.org (ארכיון)
↑  "Franklin D. Roosevelt Four Freedoms Awards - Roosevelt Institute". Roosevelt Institute (באנגלית אמריקאית). 2015-09-29. נבדק ב-2018-02-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511876205171  PLWABN: 9810539561505606  BIBSYS: 90071319  BNE: XX917026  BnF: cb122043028 (data)  CANTIC: a11637663  CiNii: DA03632463  GND: 108405354  ISNI: 0000 0000 8243 2333  LCCN: n50030509  MusicBrainz: e1791b27-28eb-4b99-a22a-0ab4d8157b33  NDL: 00466025  NKC: jo2010558661  NLK: KAC200205149  NTA: 067538908  RERO: 02-A003211193  SELIBR: 331951  SNAC: w6c54n44  SUDOC: 030673151  VIAF: 59131317   WorldCat (עם VIAF): 59131317
פרדיננד וראנגל

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1797 פסקוב, האימפריה הרוסית (כיום בשטח רוסיה)
 פטירה:  25 במאי 1870  (בגיל 73) טרטו, האימפריה הרוסית (כיום בשטח אסטוניה)
 לאום:  רוסי ממוצא גרמני בלטי
 צאצאים:  Wilhelm von Wrangell, Ferdinand Georg Friedrich von Wrangell, Ebba Antonie Karoline Sophie von Schilling 
 תקופת הפעילות:  1817–1840 (כ־23 שנים)
 מספר מסעות:  3
 גילויים בולטים:  חקר חופי אלסקה וצפון סיביר
 פרסים והוקרה:  פרס דמידוב (1842)  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  Order of St. George  מסדר אנה הקדושה, דרגה 1 עם חרבות  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  אות מסדר העיט הלבן  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מידע על חייו ועבודותיו (ברוסית)
 
פרדיננד פרידריך גאורג לודוויג פון וראנגל (בגרמנית: Ferdinand Friedrich Georg Ludwig von Wrangel; ‏9 בינואר 1797 פסקוב – 25 במאי 1870 טרטו) מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי. וראנגל היה פעיל בחקר צפון מזרח רוסיה ואזור אלסקה.
חייו

וראנגל סיים את האקדמיה הימית בסנקט פטרבורג בשנת 1815 ובשנים 1817–1819 השתתף במסע סביב העולם על האונייה "קמצ'טקה". בשנים 1820–1824 עמד בראש משלחת לחקר צפון מזרח סיביר. בין היתר הם ביקרו באיי הדובים. במהלך המסע צוירו מפות רבות של אזור מזרח סיביר. בשנים 1824–1827 היה בראש מסע סביב העולם על אוניית "קרוטקי".
בשנים 1830–1835 היה מושל אמריקה הרוסית. במהלך השרות חקר את חופי אלסקה ממצר ברינג עד לקליפורניה. במהלך שנת 1836, תוך חזרה לרוסיה, השלים את מסעו שלישי סביב העולם.
בשנים 1840–1847 עמד בראש החברה הרוסית-אמריקאית. היה בין מייסדי החברה הגאוגרפית הרוסית בשנת 1845. בשנים 1855–1857 היה שר הימיה הרוסי.
היה בין המתנגדים למכירת אלסקה לארצות הברית.
מקומות הקרויים על שמו

אי וראנגל - אי באוקיינוס הקרח הצפוני
אי וראנגל - אי בדרום-מזרח אלסקה, בארכיפלג אלכסנדר
וראנגל - עיר באלסקה, מבין יישוביה הוותיקים
שדה תעופה וראנגל
מצר וראנגל (Wrangell Narrows) - מצר בדרום-מזרח אלסקה, בארכיפלג אלכסנדר
כף וראנגל - הנקודה המערבית ביותר של אלסקה וארצות הברית
הר וראנגל - הר געש באלסקה
הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס - פארק ושמורת טבע
הארכיבישוף מקנטרברי

| --- | --- |


ג'סטין ולבי, הארכיבישוף מקנטרברי הנוכחי
 איוש נוכחי:  ג'סטין ולבי
 תאריך כניסה לתפקיד:  4 בפברואר 2013
 דרכי מינוי:  ועדת המועמדויות של הכתר וראש ממשלת בריטניה
 מעון:  ארמון למבת' ברובע למבת' שבלונדון
 מושב המשרה:  קתדרלת קנטרברי
 ייסוד המשרה:  597
 איוש ראשון:  אוגוסטין מקנטרברי
 אתר רשמי
 
הארכיבישוף מקנטרברי (באנגלית: Archbishop of Canterbury) הוא הפרימוס של הכנסייה האנגליקנית, והבישוף הבכיר בקומוניון האנגליקני העולמי, אותו הוא מנהיג כ"ראשון בין שווים". מייסד שושלת הארכיבישופים הוא אוגוסטין מקנטרברי (אנ'), המיסיונר שהקים את הדיוקסיה העתיקה ביותר באנגליה בשנת 597. הארכיבישופים מקנטרברי, כחלק מן הכנסייה באנגליה, היו כפופים לאפיפיור עד לרפורמציה במאה ה-16, כאשר הכנסייה האנגליקנית נפרדה מהכנסייה הקתולית והפכה לעצמאית.
הארכיבישוף הנוכחי הוא ג'סטין ולבי, ה-105 בשושלת, המכהן מאז 2013.
מקורו של התפקיד

במאה ה-5 ובמאה ה-6 נשלטו השטחים שהפכו לאנגליה על ידי אנגלו-סקסונים פגאנים. ממלכת קנט הייתה הקרובה ביותר לאירופה מבחינה מסחר ותרבות בזכות מיקומה הגאוגרפי. מלך קנט, אתלברט, התחתן עם הנסיכה הפרנקית הנוצרית ברתה והתיר למטיפים נוצרים לפעול בארצו, זמן קצר לפני שהמיסיונרים הנוצרים הראשונים הגיעו לאנגליה.
הארכיבישוף הראשון מקנטרברי היה אוגוסטין הקדוש, שהגיע לקנט ב-597 בשליחותו של האפיפיור גרגוריוס הראשון. אוגוסטין התקבל בברכה אצל אתלברט, והלה המיר את דתו לנצרות ב-598. מאותה תקופה מתייחסים אל הארכיבישופים מקנטרברי כאל אלה שיושבים על כסאו של אוגוסטין הקדוש.
לפני פרישתה מהסמכות האפיפיורית במאה ה-16, הייתה הכנסייה באנגליה חלק חשוב מהכנסייה האירופית היבשתית המערבית. מאז הפילוג והפיכתה לעצמאית, הכנסייה של אנגליה יונקת ממסורת הנצרות המערבית. היא מחשיבה את עצמה כ"כנסיית האם" של הקהילה האנגליקנית העולמית.
מינוי הארכיבישוף לתפקיד

מאז המחלוקת בין הנרי השמיני לכנסייה הרומית נבחרו הארכיבישופים על ידי מלכי אנגליה (שהפכו למלכי הממלכה המאוחדת לאחר חוקי האיחוד של 1707). המדיניות הנוכחית היא שהארכיבישוף נבחר בשמו של הריבון על ידי ראש הממשלה מתוך שני מועמדים שהוצגו לו על ידי ועדת אד הוק הנקראת ועדת המועמדויות של הכתר.
הארכיבישוף הקודם, רואן דאגלס ויליאמס, הוא הארכיבישוף ה-104 מקנטרברי. הוא הוכתר בקתדרלת קנטרברי ב-27 בפברואר 2003. בתקופה שקדמה למינויו הוא כיהן כבישוף של מונמות מוויילס. בזמן שהיה במונמות הוא מילא לזמן קצר את תפקיד הארכיבישוף של ויילס.