stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארט פיצג'רלד
כהונה שנייה כראש ממשלה > שקיעה

ב-1986 ניסה פיצג'רלד לבצע חילופי גברי בממשלתו, אך כמה שרים, בעיקר ברי דזמונד, שהיה שר הבריאות והרווחה, סירבו לוותר על תפקידיהם. התוצאה הסופית של תהליך השינוי בממשלה גרמה לכרסום בסמכותו של פיצג'רלד. המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית החדשה, הוקמה באותה תקופה על ידי דזמונד או'מיילי שפרש ממפלגת פיאנה פול. באופן אירוני, מהלך זה פגע בתומכי מפלגת פינה גייל מאוכזבים רבים שעייפו מהטיפול הכושל בכלכלה. המתקפה על הממשלה מהמחנה הימני חיזקה את רצונם של מנהיגי פינה גייל להתנתק ממפלגת הלייבור, למרות היחסים הקרובים שהיו להם עם מנהיגיה.
כשהוא מתוסכל מהמשבר הכלכלי, ניסה פיצג'רלד לבצע לפחות כמה משאיפותיו לרפורמות, ובקיץ 1986 הוא הציע לערוך משאל עם על שינוי החוקה כדי שיותרו באירלנד גירושים. התיקון המוצע היה שנוי במחלוקת והשינויים החוקתיים הדרושים למימושו של תיקון זה לא נכללו במשאל העם. צ'ארלס הוהי, יחד עם הכנסייה הקתולית התנגד למשאל העם. התבוסה במשאל העם חרצה את גורלה של הממשלה.
בינואר 1987 התפטרו שרי מפלגת הלייבור מהממשלה על רקע חילוקי דעות על התקציב. פיצג'רלד המשיך להנהיג את הממשלה שהפכה כעת לממשלת מיעוט והגיש הצעה לקיצוצים מחמירים בתקציב שבמשך ארבע שנים זכו להתנגדות חריפה של הלייבור. מפלגת פיאנה פול שבה לשלטון במרץ 1987 לאחר שמפלגת פינה גייל נחלה תבוסה קשה בבחירות שנערכו אז. המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית, שרצה בבחירות אלה לראשונה, זכתה ב-14 מושבים בפרלמנט, שברובם הגיעו ממצביעי פינה גייל לשעבר. למרות שלהוהי לא היה רוב מוחלט בפרלמנט, כאשר הגיע העניין לידי הצבעה, הצביע חבר הפרלמנט העצמאי הסוציאליסטי, טוני גרגורי נגד פיצג'רלד ובהצבעה על בחירתו של הוהי הוא נמנע, בהסבירו שהוהי הוא הרע במיעוטו מבין השניים. הסיבה להצבעה זו הייתה התנגדותו של גרגורי להסכם האנגלו-אירי בנוסף לסלידתו האישית מפיצג'רלד. הוהי נבחר לתפקיד ראש הממשלה על חודו של קול, קולו של יושב ראש הפרלמנט.
לאחר הפרישה

מיד לאחר שנבחר הוהי לתפקיד ראש הממשלה פרש פיצג'רלד מתפקיד מנהיג מפלגת פינה גייל, והוא הוחלף על ידי אלן דוקס. ב-1991 פורסמה האוטוביוגרפיה שלו שהפכה לרב מכר. הוא פרש לחלוטין מהפוליטיקה לאחר הבחירות של 1992. ב-1999 הלכה לעולמה אשתו גואן לאחר מחלה קשה.
לאחר מכן החל פיצג'רלד לכתוב טור שבועי בעיתון The Irish Times ולהרצות באירועים באירלנד ומחוצה לה. הוא חזר לפעילות פוליטית לזמן קצר לצורך תמיכה במשאל העם השני שהתקיים ב-2002 לאישור אמנת ניס שהיוותה תיקון לאמנת מאסטריכט. פיצג'רלד הביע את תמיכתו באישור האמנה. הוא שימש כנשיא האוניברסיטה הלאומית של אירלנד משנת 1997 ועד לשנת 2009.
פיצג'רלד לקח חלק משמעותי במשאל העם על אישור אמנת ליסבון ב-2009. הוא תמך בהמשך שילובה של אירלנד באירופה. הוא התנגד להתנהלות הכלכלית של ממשלות פיאנה פול מאז 1997 ובטור הקבוע שלו הוא מתח ביקורת על אובדן התחרותיות במשק ועל האינפלציה שנגרמה על ידי הקטנת המיסוי ועל ידי הגדלת ההוצאה הממשלתית המופרזת, לדעתו. ב-2010 נכלל פיצג'רלד ברשימת "40 האירים הגדולים ביותר" מטעם רשת הטלוויזיה RTE. ב-20 שנות חייו האחרונות הוא היה סגן נשיא החברה לשימור הרכבת באירלנד.
ב-5 במאי 2011 דווח כי פיצג'רלד אושפז בבית חולים בדבלין. איחולי החלמה נשלחו על ידי ראש הממשלה, אינדה קני. ב-19 במאי 2011 מת גארט פיצג'רלד בגיל 85 בבית חולים בדבלין.
הערות שוליים

↑  Alan S. Cowell (19 May 2011). "Garret FitzGerald, Ex-Irish Premier, Dies at 85". The New York Times.
1 2  "Obituary: Irish statesman Garret FitzGerald". BBC News. 19 May 2011. Retrieved 21 May 2011.
↑  The Economist, "Garret FitzGerald", 28 May 2011, p. 91.
1 2   Garret Fitzgerald (Obituary), The Telegraph, 19 May 2011
↑  "Garret FitzGerald". The Economist. 26 May 2011.
↑  Davison, Phil (20 May 2011). "Obituary: Garret FitzGerald, politician, economist and journalist". The Scotsman (Edinburgh).
↑  Garret FitzGerald". ElectionsIreland.org. Retrieved 30 May 2010.
1 2 3 4  "Dr Garret FitzGerald dies in a Dublin hospital aged 85". Independent (Ireland). 19 May 2011. Retrieved 21 May 2011.
↑  "Impact of Ireland on EU policy". European Union. Retrieved 21 May 2011.
↑  "Referendum on the right to life of the unborn (1983)". Department for the Environment, Heritage and Local Government. p. 34. Retrieved 21 May 2011.
↑  "Queen pays tribute to former Taoiseach Garret FitzGerald". Belfast Telegraph. 20 May 2011. Retrieved 21 May 2011.
↑  "Garret FitzGerald, former Irish prime minister, seriously ill in hospital". The Guardian. 5 May 2011.
↑  "Garret FitzGerald dies aged 85". RTÉ News. 19 May 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274480405171  PLWABN: 9810627792005606  BnF: cb12302786x (data)  GND: 121306879  ISNI: 0000 0001 0918 9119  LCCN: n81042687  NKC: jo20020097054  NLG: 98020  NTA: 068659601  SELIBR: 186971  SUDOC: 031940315  VcBA: 495/202952  VIAF: 79088842   WorldCat (עם VIAF): 79088842
גביע הפדרציה 1972

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  20 במרץ 1972 – 25 במרץ 1972 (6 ימים)
 מספר תחרות:  10 
 מספר משחקים:  51
 מדינות משתתפות:  31
 עיר מארחת:  יוהנסבורג, דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה
 זוכה:  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה (1)
 → 1971 1973 ← 
 
גביע הפדרציה 1972 הייתה התחרות העשירית לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי אצטדיון אליס פארק ביוהנסבורג. התחרות הייתה פתוחה לכל נבחרת שתרשם.
התחרות החלה ב-20 במרץ בהשתתפות 31 נבחרות והסתיימה ב-25 במרץ 1972.
המנצחת של התחרות הייתה דרום אפריקה שניצחה במשחק הגמר את נבחרת בריטניה וזכתה בגביע בפעם הראשונה.
לא הוענקו פרסים כספיים.
מהלך התחרות > משחק הגמר

| בריטניה   בריטניה   1 | בריטניה   בריטניה   1 | דרום אפריקה, יוהנסבורג   25 במרץ 1972  מגרש קשה | דרום אפריקה, יוהנסבורג   25 במרץ 1972  מגרש קשה | דרום אפריקה (1928–1994)   דרום אפריקה   2 | דרום אפריקה (1928–1994)   דרום אפריקה   2 | דרום אפריקה (1928–1994)   דרום אפריקה   2 | דרום אפריקה (1928–1994)   דרום אפריקה   2 | דרום אפריקה (1928–1994)   דרום אפריקה   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 |  |  |
| 1 | בריטניה | וירג'יניה וייד   |  | 6 | 6 |  |  |  |
| 1 | דרום אפריקה (1928–1994) | פטריסיה וולקדן |  | 3 | 2 |  |  |  |
| 2 | בריטניה | ויני שו |  | 6  | 5 | 0 |  |  |
| 2 | דרום אפריקה (1928–1994) | ברנדה קירק  |  | 4 | 7  | 6    |  |  |
| 3 | בריטניה | וירג'יניה וייד/ג'ויס ויליאמס |  | 1 | 5 |  |  |  |
| 3 | דרום אפריקה (1928–1994) | ברנדה קירק/פטריסיה וולקדן |  | 6 | 7 |  |  |  |
ישראל בתחרות

לראשונה ישראל השתתפה בתחרות. בנבחרת נכללו מראה כהן-מינץ וטובה אפשטיין. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם קנדה והפסידו 3:0.
דוד "הכי טוב"

דוד "הכי טוב" שר ומנגן בחדר התה ליד קבר רבי נחמן מברסלב
דוד דבש (נולד ב-1954), הידוע בכינויו דוד "הכי טוב", הוא מוזיקאי וחסיד ברסלב ישראלי אשר דמותו שימשה השראה למסע פרסום גדול שנערך בישראל. השימוש נעשה בלי רשותו, ועל כך זכה בתביעה משפטית אשר קבעה תקדים בנושא זכויות יוצרים.
ביוגרפיה

דוד דבש נולד וגדל בבאר שבע וכילד חוץ בקיבוץ רביבים. את שירותו הצבאי החל בסיירת שקד וסיים כחובש קרבי. חזר בתשובה לאחר משבר בעקבות מות אחיו בשנות ה-80. הוא הצטרף לחסידות ברסלב, למד ואף שימש כר"מ בישיבה[דרוש מקור]. בראשית שנות ה-80 סולק מלימודים בישיבת שובו בנים על ידי ראש הישיבה הרב אליעזר ברלנד, וזאת עקב התנהגות בלתי ראויה. נשוי לשתי נשים ואב ל-13 ילדים. התגורר ביישוב בת עין, ומאוחר יותר עבר להתגורר בקריית ארבע.
בתהליך חזרתו בתשובה פיתח תפיסה אופטימית ביחס לחיים, למרות כל המשברים הפוקדים את האדם. כביטוי לדרך התמודדות זו סיגל לעצמו את המוטו "הכי טוב", כחותם אישי ודרך התמודדות עם המאורעות שפקדו אותו. בעקבות כך הוא מכונה "דוד הכי טוב".
דבש החל להופיע כמוזיקאי ומספר סיפורים והוציא (נכון ל-2007) שמונה דיסקים הכוללים שירים חסידיים. השיר הידוע ביותר שלו כולל את המילים: "היה הכי טוב, עכשיו הכי טוב, יהיה רק הכי טוב".
בשנת 2014 נעצר דבש בחשד שעמד בראש כת משיחית שניצלה מינית נערות בנימוק שכך תתקרב הגאולה. לפי החשד, הוא, לצד שלושה אישים נוספים, הכריחו בנות שרצו להתקרב ליהדות לקיים יחסי מין עם ערבים ופועלים זרים, ולהשתמש בסמים ובאלכוהול. בנובמבר 2016 הודיעה הפרקליטות על סגירת התיק, מחוסר ראיות מספיקות.
ביוגרפיה > התביעה בגין פגיעה בזכויות יוצרים > רקע

באוקטובר 2003 החל להתנהל מסע פרסום של "ביטוח תשעה מיליון", ובמהלכו הוצגה דמותו של אדם תמים ואופטימי בשם "דוד הכי טוב", שאינו מודאג מהצרות הפוקדות אותו, וברגעים הכי קשים הוא סומך על חברת הביטוח שלו. את האיש האופטימי גילם השחקן משה איבגי, אשר הופיע בתשדירי טלוויזיה בסדרת סצנות קצרות הכוללות תקלות בלתי צפויות בשגרת חייו, ומסתיימות בסיוע חברת הביטוח. הפרסום לווה בקמפיין תקשורתי רב-ערוצי המורכב מפרסומות טלוויזיה, רדיו, אינטרנט ועוד, בהיקפים גדולים בקנה מידה ישראלי ובהשקעה המוערכת ב-30 מיליון ש"ח. כך, למשל, בערוצי הטלוויזיה שודרו 1,300 תשדירים בתקופה של ארבעה חודשים בלבד. הקמפיין שנמשך למעלה משלוש שנים נחשב לארוך ביותר בתולדות הפרסום הישראלי, ואף דורג כאחד מהקמפיינים המוצלחים ביותר לתקופתו.
ביוגרפיה > התביעה בגין פגיעה בזכויות יוצרים > התביעה

דוד דבש, שראה באיש המופיע במסע הפרסום את דמותו שלו, הגיש תביעה על הפרת זכויות יוצרים ושימוש בשמו בלי לבקש את רשותו. התביעה הוגשה כנגד הפרסומאים, חברת הביטוח, והשחקן משה איבגי. דבש טען כי ההשראה לקמפיין נלקחה מדמותו, וכי זה שני עשורים הוא מופיע, שר ומספר תחת כינוי זה במגזר החרדי ובקרב חסידי ברסלב.
יוצרי הקמפיין, הפרסומאים חברת אדלר חומסקי & ורשבסקי בע"מ, הכחישו כי שמעו על קיומו של דוד דבש ודמותו, וטענו כי הקמפיין בנוי על רעיונות מקוריים המתבססים, בין היתר, על דמותו של התנא נחום איש גמזו, שלטענתם, דמותו היוותה את הבסיס ולא דמותו של דוד הכי טוב. חברת הביטוח והשחקן איבגי טענו כי לא ידעו כלל על קיומו של האיש בעת הכנת הקמפיין.
ביוגרפיה > התביעה בגין פגיעה בזכויות יוצרים > פסק הדין

בנובמבר 2006, פסק שופט בית המשפט המחוזי בירושלים יוסף שפירא בפסק דין תקדימי כי משרד הפרסום אדלר חומסקי ורשבסקי וחברת "ביטוח ישיר" הפרו בין היתר את זכות היוצרים של דבש ביצירותיו הקשורות לביטוי "דוד הכי טוב" וכן את זכות הפרסום שלו. על פי פסק הדין, המבוסס בין השאר על הקלטות של חוקרת פרטית שנשכר על ידי דבש, יוצר הרעיון של הקמפיין במשרד הפרסום שמע על דוד דבש ועל הסיפורים האופטימיים שהוא מספר בהופעותיו, סיפורים אלה הותירו חותם בליבו ושימשו בסיס לסיפורי "דוד הכי טוב" שהושמעו לאורך מסע הפרסום. השופט פסק כי הוכחה פגיעה בזכותו המוסרית של התובע לשלמות יצירתו, שכן הנתבעים עשו שימוש בביטוי המוגן באופן המעוות את כוונתו של התובע, שהיא חיזוק הביטחון באל, בכך שייחסו ביטחון זה לחברת הביטוח. כמו כן נפסק גם כי כל הנתבעים התעשרו שלא כדין על חשבון התובע.
השופט שפירא פסק כי דבש זכאי לפיצויים והורה לחברות לספק לתביעה נתונים לגבי הרווחים שהופקו כתוצאה מהשימוש בפרסומות המפרות. בשנת 2008 קבע השופט את סכום הפיצויים: 400 אלף שקל. מאז, נקראה הדמות בפרסומות "דוד" סתם, ללא שם משפחה או כינוי.
הערות שוליים

↑   יאיר אטינגר, כבר לא הכי טוב || הקשר הישן בין הרב ברלנד לחשוד בהקמת כת צף מחדש, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2014
↑  פסק הדין של השופט שפירא בתיק ת"א 6157/04
↑  חזקי עזרא, החשוד המרכזי: דוד הכי טוב, באתר ערוץ 7, 7 בספטמבר 2014
↑  צביקה גרוניך, חושף הכת המשיחיסטית: "התקבלו עוד סיפורים" באתר כיכר השבת 7 בספטמבר 2014
↑  גיא פלג, ‏נסגר התיק נגד דוד "הכי טוב", באתר ‏מאקו‏, 13 בנובמבר 2016
↑  עמית בן-ארויה, "דוד הכי טוב" יפוצה ב-400 אלף שקל, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2008
דוד מורדכוביץ' סידלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1905 טולצ'ין, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  16 באוקטובר 1981 (בגיל 76) דניפרופטרובסק, ברית המועצות ברית המועצות
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 דרגה:   סטרשינה (רב-סמל)
 תפקידים בשירות
 מפעיל תותח ביחידת הסיור של אוגדה מס' 27  שבחזית הדרום-מערבית, החזית האוקראינית השלישית וחזית הביילורוסית הראשונה 
 פעולות ומבצעים
 החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מדליית העוז (25.08.1944)   עיטור התהילה מדרגה שלישית (18.09.1944; מס' סידורי 145641)   עיטור התהילה מדרגה שנייה (26.03.1945; מס' סידורי 11369)   עיטור התהילה מדרגה ראשונה (15.05.1946; מס' סידורי 630)   ומדליות אחרות  
 תפקידים אזרחיים
 אגוד לייצור נעליים
 
דָוִד מוֹרְדְכּוֹבִיץ' סִידְלֶר (ברוסית: Давид Мордкович Сидлер; ‏4 במרץ 1905 - 16 באוקטובר 1981) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נולד בעיירה טולצ'ין במשפחת פועלים יהודים שם גם סיים שבע שנות לימוד בבית ספר והצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-1926.
ב-1941 במסגרת אווקואציה הועבר לעיר פרונזה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית שם עבד במחלקת אספקה ושיווק של מאפיה גדולה.
גויס לצבא האדום ב-1942 והגיע לחזית הדרום-מערבית ביולי 1943 משם המשיך לחזיתות האוקראינית השלישית והביילורוסית הראשונה.
בקיץ 1944 היה למפעיל תותח 45 מ"מ ברגימנט מס' 74 באוגדת גדס"ר מס' 27. ב-2 באוגוסט אותה השנה בצליחת הנהר ויסלה ליד הכפר מנישב, שנמצא צפון-מערבית למאגנושב, העביר תותח עם תחמושת מלאה לצידו השני של הנהר. בהמשך, בהיותו ביחידת חיל רגלים פגע ישירות בשני מקלעים ואנשי צוותם, נגמ"ש, 6 מוקדי ירי ו-20 חיילי ורמאכט. בפקודה מ-18 בספטמבר קיבל על הפעולות הללו את עיטור התהילה מדרגה שלישית.
ב-4 בינואר 1945 במהלך פריצת הגנת הגרמנים בגדה השמאלית של ויסלה סמוך לכפר מריאמפול צפונית לגלובצ'וב חיסל עמדה שמנעה התקדמות של הכוח הרוסי והמשיך בהתקדמות, תוך חיסול של חיילי אויב נוספים ותותחי אויב. בצליחת הנהר אודר השתתף ביצירת מאחז קיסטרין ובקרב על העיר קיסטרין ב-12 במרץ בהיותו בדרגת סרז'נט (סמל) חיסל 2 עמדות מקלעים של האויב. על כל הפעולות הללו קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה ב-26 במרץ.
בהמשך עוטר גם בעיטור התהילה, כאשר במהלך הקרב על ברלין במהלך אחד הקרבות תפס את הפיקוד על מחלקה שמפקדה הנהרג וניהל אש משני תותחים. ב-18 באפריל בהמשך למערכה בשחרור העיר דידרסדורף כשהוא בדרגת סטרשינה (רב-סמל) נפגע בשתי ידיו ואף שאייש לבד עמדת תותח הוא המשיך בירי על אויב שפתח במתקפת נגד. את העיטור קיבל בפקודה מ-15 במאי 1946.
שוחרר מן השירות בסתיו 1945 והתגורר בעיר דניפרופטרובסק. עבד באגוד לייצור נעליים.
נפטר ב-16 באוקטובר 1981.
הערות שוליים

↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
גולנארה סאמיטובה

גולנארה יסקנדרובנה סאמיטובה-גלקינה (ברוסית: Гульнара Искандеровна Самитова-Галкина; בטאטרית: Гөлнара Искәндәр кызы Самитова-Галкина‏; נולדה ב-9 ביולי 1978) היא אתלטית רוסיה בעברה. היא אלופה אולימפית ושיאנית העולם לשעבר בריצת 3000 מטר מכשולים, בעלת מדליית ארד באליפות העולם באולם בריצת 1500 מטר ופעמיים אלופת רוסיה בריצת 5000 מטר.
ביוגרפיה

סאמיטובה נולדה בנברז'יניה צ'לני, טטרסטן. היא בעלת שורשים טטריים ורוסיים כאחד.
ביוגרפיה > 2003 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בטולה, רוסיה ב-10 באוגוסט 2003 קבעה סאמיטובה בריצת 3,000 מטר מכשולים שיא עולם חדש של 9:08.33 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של אלסיה טורובה מבלארוס (9:16.51 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת ב-30 באוגוסט היא סיימה במקום שביעי בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 14:54.38 דקות.
ביוגרפיה > 2004

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-6 במרץ 2004 זכתה סאמיטובה במדליית ארד בריצת 1,500 מטר בתוצאה של 4:08.26 דקות. בתחרות שנערכה בהרקליון, כרתים ב-4 ביולי אותה שנה היא שיפרה את שיאה העולמי בריצת 3,000 מטר מכשולים והעמידה אותו על תוצאה של 9:01:59 דקות. חודש וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה במקום שישי בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 15:02.30 דקות.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן ב-27 באוגוסט 2007 סיימה סאמיטובה במקום שביעי בריצת 3,000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:30.24 דקות.
ביוגרפיה > 2008 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה סאמיטובה במדליית זהב בריצת 3,000 מטר מכשולים בשיא עולם חדש של 8:58:81 דקות, לפני יוניס ג'פקוריר מקניה (9:07.41 דקות) ויקטרינה וולקובה בת ארצה (9:07.64 דקות) ובכך הייתה לאתלטית הראשונה בהיסטוריה ששברה את מחסום 9 הדקות בריצה זו. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 15:56.97 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 15:11.46 דקות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה ב-17 באוגוסט 2009 סיימה סאמיטובה במקום רביעי בריצת 3,000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:11.09 דקות.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה סאמיטובה במקום 15 לאחר שלא הצליחה לסיים את ריצת 3,000 מטר מכשולים בשלב הגמר ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 9:28.76 דקות.
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 2:00.29 דקות (2009)
ריצת 1500 מטר: 4:01.29 דקות (2004)
ריצת מייל: 4:20.23 דקות (2007)
ריצת 3000 מטר - 8:42.96 דקות (2008)
ריצת 3000 מטר מכשולים - 8:58.81 דקות שיא עולם (2008)
ריצת 5000 מטר - 14:33.13 דקות (2008)
גילי אייזנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוגוסט 2001 (בת 23) בסיס חצרים, ישראל
 עמדה:  רכזת/קלעית
 גובה:  1.76
 מספר:  7
 קבוצות כשחקנית
 2018–2020   2020–2022   2022–2023   2023–:  הפועל ראשון לציון   אליצור רמלה   מכבי חיפה   מכבי עירוני רמת גן
 הישגים כשחקנית
 אליפות המדינה (2021/22)
 
גילי אייזנר (נולדה ב-6 באוגוסט 2001) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הרכזת/קלעית בקבוצת הנשים של מכבי עירוני רמת גן ושחקנית נבחרת ישראל.
ביוגרפיה

אייזנר נולדה בבסיס חצרים והחל משנת 2006 מתגוררת במושב גאליה. החלה לשחק כדורסל מגיל 8 בקבוצת הבנים של הפועל גן רווה. בגיל 11 עברה למחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון שבהמשך, בעונת 2014/15 אוחדה עם מחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
בעונות 2014/15 ו-2015/16 זכתה עם הקבוצה בגביע ילדות. בעונת 2016/17 זכתה בגביע ואליפות נערות ב'. בעונת 2017/18 נבחרה לחמישיית העונה של נערות ב'. ובעונת 2018/19 זכתה באליפות ובגביע נערות א'.
עם נבחרת התיכון הגימנסיה הריאלית זכתה פעמיים באליפות ליגת התיכונים. בשנים 2017/18 ו-2018/19 ניצחה הגימנסיה את אוסטרובסקי רעננה וזכתה באליפות התיכונים. בעקבות הזכייה נסעה הקבוצה להשתתף בטורניר ISF הבינלאומי.
קריירה מקצועית

במקביל למשחקיה בנערות א', שיחקה בעונת 2017/2018 בקבוצת המשנה של הפועל ראשון לציון בליגה הלאומית לכדורסל נשים. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות הליגה הלאומית ובגביע הליגה ואייזנר זכתה בתואר תגלית העונה בלאומית. בעונה 2018/19 שיחקה לראשונה בליגת העל. בעונת 2019/20 בניצחון על א.ס. רמת השרון שברה שיא שלשות, כאשר קלעה 9 שלשות במשחק בודד. הליגה הופסקה באותה עונה עקב משבר הקורונה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום הרביעי. אייזנר נבחרה לתגלית העונה בליגת העל.
ב-2022 חתמה במכבי חיפה.
קריירה מקצועית > נבחרות ישראל

ב-2017 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב' שנערך במקדוניה. אייזנר סיימה את הטורניר עם ממוצע של 6.7 נקודות, 6.6 ריבאונדים. ב-2018 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג ב' שנערך אוסטריה. אייזנר סיימה את הטורניר עם ממוצע של 7 נקודות 7.8 ריבואנדים ו-3 אססיטים. הנבחרת עלתה לדרג א' בתום הטורניר לאחר שסיימה במקום השלישי. ב-2019 השתתפה עם הנבחרת כקפטנית בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג א'. אייזנר סיימה את הטורניר עם ממוצע של 7 נקודות 9 ריבואנדים ו-4 אססיטים. באותו הקיץ השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב'. אייזנר סיימה את הטורניר עם ממוצע של 5.8 נקודות 6.2 ריבואנדים ו-3.3 אססיטים.
החל משנת 2018 אייזנר היא חלק מסגל נבחרת ישראל.
הערות שוליים

↑  אסי ממן, ‏בפעם ה-2 ברציפות: ראשל"צ אלופת התיכונים, באתר ONE‏, 20 בדצמבר 2018
↑  ליאור ברטל, ‏יערה יצחקי: "זאת אליפות עם תחושה חמוצה, לא יצאנו לחגוג", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 במרץ 2020
↑  איתי קאשי, ‏עולה צפונה: גילי אייזנר חתמה במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביוני 2022
↑  ‏הישג נפלא: נבחרת הנערות של ישראל העפילה לדרג א', באתר ספורט1, 12 באוגוסט 2018
גרשון שטרן

| --- | --- |

 לידה:  1861 מאד, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  1936 (בגיל 75 בערך)
 מקום קבורה:  בבית העלמין היהודי בלודוש, רומניה
 תקופת הפעילות:  ?–1936 
 רבותיו:  מהר"ם שיק
 
הרב גרשון שטרן (מוכר בכינוי ה"ילקוט הגרשוני" על שם חיבורו המפורסם; א' בשבט ה'תרכ"א – ט"ז באייר ה'תרצ"ו; 1861–1936) היה רב בעיירה לודאש (לודוש) והעיירות הסמוכות לה בחבל מארוש הסמוך לקלויזנבורג שבהונגריה (כיום רומניה).
ביוגרפיה

נולד בעיר מאד שבאימפריה האוסטרית (בתחומי הונגריה של ימינו). נחשב מבחירי תלמידי מהר"ם שיק – תלמידו המובהק של החתם סופר. כמו כן היה תלמידם של אחרים מגדולי דורו, בהם הרבנים שמואל ארנפלד (ה"חתן סופר") וחמיו לעתיד רבי עמרם בלום אבד"ק ברטאויפאלו מחבר שו"ת בית שערים.
בשנת תרמ"ב נישא למרים, בתו של רבו רבי עמרם בלום. מרים הייתה נינתו של רבי יהודה כהנא הלר בעל "קונטרס הספיקות", ומצאצאי בעל התוספות יום טוב. בשנת תרנ"ב נפטרה מרים והשאירה ארבעה ילדים קטנים. לאחר פטירתה נישא לגיטל, בתו של הרב יהודה פוקס בן הרב וולף פוקס, אב"ד סרד.
בשנת תרמ"ה, בגיל 24, נבחר לרבה של קהילת מארוש לודאש וגלילותיה, וברבנות זו שימש במשך 51 שנה עד לפטירתו. בלודאש אף הקים ישיבה גדולה שם לימד מאות תלמידים. במשך 29 שנים עמד בראשות ישיבתו עד לשנת תרע"ד (1914) שבה נלקחו תלמידיו לעבודות כפייה במלחמת העולם הראשונה ובשל כך נאלץ לסגור את שערי הישיבה.
מעמד הישיבות ותלמידיהן במדינה, העסיקו מאוד את רבי גרשון ופרסם בנושא זה סדרת מאמרים בעיתון של המחנה האורטודוכסי (כינס את המאמרים והדפיסם כספר בשנת תרס"ב).
נודע כבעל יכולת מרשימה בדיבורו וכדרשן בעל שם. נשא דרשות בפני קהל רב ברחבי הונגריה. ידוע בשל פניותיו לגורמים אירופים למען איסוף כספים לטובת עניי ארץ ישראל ושומרי השמיטה בארץ. במסגרת כך אף עמד בראש שיירה שביקרה בארץ ישראל בשנת תר"ע והעבירה סכומי עתק לעניים ומוסדות תורה. את מסעו זה הנציח בספר מיוחד הנקרא "מסעי בני ישראל".
בליל שישי ט"ז אייר תרצ"ו, נפטר הרב והלווייתו נקבעה ליום המחרת. את ארון קבורתו בנו משולחן הלימוד שלמד עליו במשך חמישים ואחת שנים. בהלווייתו השתתפו גדולי הרבנים ראשי הישיבות ואלפים מתושבי האזור. מקום קבורתו בבית העלמין היהודי בלודאש (לודוש, כיום ברומניה). את הנוסח שעל גבי המצבה כתב הוא בעצמו בצוואתו תוך שימוש בשמו הפרטי בלבד אפילו ללא התואר "הרב". מצבתו שוקמה בשנים האחרונות.
ארכיונו האישי של גרשון שטרן שמור במחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים.
חיבוריו

משנת תרנ"ב ועד לשנת תרס"ח הוציא לאור תשעה חלקים מספרו ילקוט הגרשוני. במקביל לעיסוקו בחיבורים, פרסם ספרים נוספים וחידושי תורה בגיליון "תל תלפיות" במשך עשרים ושבע שנים.
בעקבות חיבוריו בא במשא ומתן של תורה והלכה עם רבים מגדולי הרבנים גם מחוץ להונגריה וטרנסילבניה. הוא נזכר פעמים רבות בספר רב הכרכים "שדי חמד".
בחיבוריו מצויות הסכמותיהם של גדולי הרבנים בדורו בהם רבי שלום מרדכי שבדרון מברעזן ורבי שמעון סופר מערלוי בן ה"כתב סופר".
חיבוריו > רשימת ספריו לפי סדר הוצאתם

ילקוט הגרשוני – ג' חלקים – קובץ אגדתא חידושים וביאורים המסודרים לפי אותיות א' ב' (המוכר גם בשם ילקוט הגרשוני על אותיות)
ילקוט הגרשוני – ב' חלקים – על תורה נביאים וכתובים וחמש מגילות
ילקוט הגרשוני – ב' חלקים – על שולחן ערוך יו"ד
ילקוט הגרשוני – ג' חלקים – על אגדות וסוגיות הש"ס.
פני המלך – חידושים וביאורים על הרמב"ם.
תפארת למשה ועוד חיבורים.
רבים מחיבוריו יצאו לאור בפורמטים שונים במהלך השנים לאחר מלחמת העולם השנייה ועד היום, בהם פני המלך וילקוט הגרשוני על שולחן ערוך שהוציא לראשונה לאור נכדו הרב שמואל ישראל שטרן, מתוך כתבי יד שהגיעו לרשותו.
לקריאה נוספת

שמואל ישראל שטרן (נכדו), ילקוט הגרשוני: יו"ד, עגונות, חולין שביעית – בני ברק תשס"ה, עמ' י-טו ('תולדות אא"ז המחבר זצ"ל ורבותיו')
הערות שוליים

↑  ארכיון גרשון שטרן, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300496905171  GND: 1053161859  ISNI: 0000 0000 6697 1003  LCCN: n86011266  SELIBR: 269021  VIAF: 78829454   WorldCat (עם VIAF): 78829454
דבנדרה בנהארט

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1981 (בן 43) יוסטון, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, ונצואלה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  מכון האמנות של סן פרנסיסקו, תיכון מליבו 
 סוגה:  מוזיקת פולק, פולק רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית, ספרדית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אקס-אל רקורדינגס 
 devendrabanhart.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דבנדרה בנהארט, 2005
דבנדרה אובי בנהארט (באנגלית: Devendra Obi Banhart; נולד ב-30 במאי 1981) הוא זמר-יוצר אמריקני המשויך לזרמי פולק שונים כמו פריק-פולק.
ביוגרפיה

בנהארט נולד ביוסטון שבטקסס לאם ונצוליאנית ולאב אמריקאי. הוא גדל בוונצואלה. בנהארט זכה להצלחה גוברת במהלך מגוריו בסן פרנסיסקו, כתלמיד במוסד לאמנות של סן פרנסיסקו, ולאחר מכן בניו יורק. בנוסף לקריירת הסולו שלו הוא חבר בלהקת Vetiver.
את האלבום הראשון שלו, ("The Charles C. Leary"), ובו 24 שירים, הוציא בנהארט בלייבל הינה בשנת 2002. לאחר הוצאת האלבום גילה אותו מייקל ג'ירה מהלהקה Swans, אשר הוציא עבורו בלייבל שבבעלותו, "Young God Records", את ארבעת אלבומיו הבאים:
"Oh Me Oh My...The Way the Day Goes By the Sun Is Setting Dogs Are Dreaming Lovesongs of the Christmas Spirit" ‏(2002) - נכללו בו 22 שירים, חלקם בהקלטה מחודשת מאלבומו הראשון.
"The Black Babies" ‏(2003) - האלבום יצא בארצות הברית בלבד ובו 8 שירים.
"Rejoicing in the Hands" ‏(2004) - ובו 16 שירים.
"Niño Rojo" ‏(2004) - ובו 16 שירים.
בשנת 2005 הקים בנהארט, יחד עם אנדי קביק מלהקת Vetiver, את הלייבל "Gnomonsong". באותה שנה יצא אלבומו השישי, "Cripple Crow", בלייבל "XL Recordings" ובו 22 שירים. אלבומו השביעי "Devendra Banhart/Jana Hunter" היה אלבום משותף עם הזמרת ג'אנה האנטר וכל אחד מהם הקליט בו חמישה שירים. בשנת 2007 יצא אלבומו השמיני של בנהארט, "Smokey Rolls Down Thunder Canyon", ובו 16 שירים.
כיום בנהארט מופיע עם הרכב שמשנה את שמו לעיתים קרובות ושמו כרגע "Power Mineral".
ב-14 ביוני 2010 הודיע בנהארט על ביטול הופעותיו המתוכננות בישראל מסיבות פוליטיות.
ב-26 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Sirens".
הערות שוליים

↑  סער גמזו, עכבר העיר אונליין, דבנדרה בנהארט: "נגיע ביום שבו זה ייחשב אירוע תרבותי ולא פוליטי", באתר הארץ, 15 ביוני 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810632223605606  BnF: cb145809461 (data)  GND: 135368243  ISNI: 0000 0000 6309 1043  LCCN: no2004094382  MusicBrainz: 0110e63e-0a9b-4818-af8e-41e180c20b9a  NKC: osa2014808704  SNAC: w6p57b5s  SUDOC: 082685509  VIAF: 19926362   WorldCat (עם VIAF): 19926362 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.