stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הירי במסגד קוויבק סיטי
תגובות

הירי עורר דיון ציבורי רחב על בעיות האסלאמופוביה, הגזענות ועל פעילות הטרור הימני בקנדה. ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו וראש ממשלת קוויבק פיליפ קוילארד כינו את הירי "פיגוע טרור", אך ביסונט לא הואשם או נשפט כמבצע מעשה טרור.
ביום השנה הרביעי למתקפה, ממשלת טרודו הודיעה על תוכניות להנציח את יום הפיגוע כיום הזיכרון הלאומי למתקפה במסגד קוויבק ולמאבק באיסלאמופוביה.
הערות שוליים

↑  Page, Julia (2018-04-05). "Videos of fatal mosque attack show shooter reload as victims seek cover". CBC. נבדק ב-2021-04-05.
↑  "Quebec mosque shooting: police now say there's only one suspect". The Gazette. 30 בינואר 2017. נבדק ב-30 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Montpetit, Jonathan (2019-04-25). "Quebec City Mosque Shooting". Canadian Encyclopedia. אורכב מ-המקור ב-2021-01-30. נבדק ב-2021-01-30.
↑  Riga, Andy (2018-04-23). "Inside the life of Quebec mosque killer Alexandre Bissonnette". Montreal Gazette. Montreal. נבדק ב-2021-01-31.
↑  "Quebec: Alexandre Bissonnette charged with six murders". Al Jazeera. 31 בינואר 2017. ארכיון מ-28 במרץ 2018. נבדק ב-3 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Queen v. Bissonnette, Canlii  (Quebec Superior Court 2019-02-08).
↑  Peritz, Ingrid (8 בפברואר 2019). "Quebec City mosque shooter Bissonnette sentenced to life in prison, no parole for 40 years". The Globe and Mail. ארכיון מ-8 בפברואר 2019. נבדק ב-2019-02-08. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bissonnette v. The Queen,  (Court of Appeal of Quebec 2020-11-26).
↑  Laframboise, Kalina (15 בינואר 2021). "Quebec to seek leave to appeal mosque shooter's sentence at Supreme Court". Global News. Canada. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Canada, Supreme Court of (2001-01-01). "Supreme Court of Canada - SCC Case Information - Search". decisions.scc-csc.ca. נבדק ב-2021-05-27.
↑  Kassam, Ashifa; Lartey, Jamiles (30 בינואר 2017). "Québec City mosque shooting: six dead as Trudeau condemns 'terrorist attack'". The Guardian. נבדק ב-30 בינואר 2017. Witnesses reported seeing two men dressed in black and wearing ski masks walking into the mosque and opening fire. One watched as one of the gunmen began shooting at "everything that was moving" {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Why accused in Quebec City mosque shooting isn't likely to face terrorism charges". CBC News. 2 בפברואר 2017. ארכיון מ-5 בפברואר 2017. נבדק ב-3 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Feith, Jesse (31 בינואר 2017). "Why no terrorism charges in Quebec mosque shooting? It would place extra burden on prosecutors: experts". National Post. Postmedia Network. ארכיון מ-25 באוקטובר 2019. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Quebec to seek leave to appeal mosque shooter's sentence at Supreme Court". CTV News. Canada. 28 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
הנס קלנר

| --- | --- |

גנרל הנס קלנר
 לידה:  9 באוקטובר 1898 קטוביץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 נהרג:  18 באפריל 1945 (בגיל 46) אולומואוץ, הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של ברנו 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1915–1945 (כ־30 שנה)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19   מפקד קורפוס הפאנצר ה-24
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל הנס קלנר (בגרמנית: Hans Källner;‏ 9 באוקטובר 1898 – 18 באפריל 1945) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג לקראת סוף המלחמה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קלנר נולד ב-9 באוקטובר 1898 בקטוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס קלנר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-11, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש קלנר מהצבא, והצטרף למשטרה בפוטסדאם. בשנת 1935 הצטרף קלנר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-4. בשנת 1937 מונה קלנר למפקד הגדוד השני ברגימנט הפרשים ה-4, ובקיץ 1939 מונה למפקד גדוד הסיור ה-11.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה קלנר מפקד גדוד הסיור ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. ב-1 בנובמבר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, במהלך המערכה על צרפת לחם עם גדודו שוב כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. בקיץ 1941 מונה קלנר למפקד רגימנט הרובאים ה-73, ולחם עמו במבצע ברברוסה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57. ב-1 במרץ 1942 הועלה קלנר לדרגת אוברסט, וב-3 במאי 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19, שהפכה זמן קצר לאחר מכן לחטיבת הפאנצרגרנדיר ה-19. ב-7 באוגוסט 1943 מונה קלנר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בפברואר 1944 קיבל קלנר תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-23 באוקטובר 1944 קיבל קלנר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-18 באפריל 1945 נהרג קלנר בשעת ביקורו בחזית.
הנסיך של ויילס (קוקטייל)

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  ויסקי קנדי, מרסקינו, סוכר, אנגוסטורה ביטרס, שמפניה, אננס, קרח כתוש 
 
הנסיך של ויילס (באנגלית: Prince of Wales) הוא קוקטייל שנוצר על ידי אלברט אדוארד, נסיך ויילס, שלימים הפך למלך אדוארד השביעי. ישנן מספר גרסאות של הקוקטייל, הרכיבים המשותפים בהן בדרך כלל הן שמפניה, אנגוסטורה ביטרס, סוכר (או סירופ סוכר), ויסקי שיפון או קוניאק וליקר.
ביוגרפיה אנונימית של המלך אדוארד, "החיים הפרטיים של המלך אדוארד השביעי", מייחסת את המשקה לנסיך עצמו. הקוקטייל כלל "מעט ויסקי שיפון, קרח כתוש, ריבוע קטן של אננס, קורטוב אנגוסטורה ביטרס, קליפת לימון, כמה טיפות מרשינו (ליקר דובדבן), מעט שמפניה ואבקת סוכר לפי הטעם".
המרכיבים לנסיך מוויילס הם:
45 מ"ל ויסקי שיפון
30 מ"ל שמפניה
חתיכה קטנה של אננס
שפריץ אנגוסטורה ביטרס
1/4 כפית (1.25 מ"ל) ליקר מרשינו
1 כפית (5 מ"ל) סוכר (או סירופ סוכר)
את המשקה מכינים על ידי ערבוב סוכר ואנגוסטורה, הוספת ויסקי וליקר ואז אננס. רכיבים אלו מנוערים עם קרח כתוש, מסננים את התערובת לכוס קוקטייל, ואז מוסיפים את השמפניה. חלק מהמתכונים משתמשים בקוניאק או ברנדי במקום ויסקי שיפון, בנדיקטין או ליקר אחר במקום מרשינו, ותפוז במקום אננס. גם שיטות ההכנה משתנות.
הבלוגר והמיקסולוג, סם מאייר, תיאר את הקוקטייל בבלוג cocktalians כ-"משקה נפלא עם שיפון חריף… והמרשינו המתוק והאננס המשתלבים זה בזה והבעבוע קושר את הכל יחד". מומחה היין והעיתונאי, אנדרה דומינה, תיאר את הקוקטייל כבעל טעם מר, מתוק וחמוץ המשתלב בהרמוניה מושלמת.
הערות שוליים

1 2  Wondrich, David (2015-04-07). Imbibe! Updated and Revised Edition: From Absinthe Cocktail to Whiskey Smash, a Salute in Stories and Drinks to "Professor" Jerry Thomas, Pioneer of the American Bar (באנגלית). Penguin. ISBN 978-0-698-18185-4.
1 2  Perry, Charles (2007-10-31). "Prince of Wales' cocktail". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-11-18.
1 2  Dominé, André; Euler, Barbara; Fassbender, Wolfgang; Stelzig, Matthias (2009). Le livre du bar et des cocktails. Ullman. ISBN 978-3-8331-4804-0.
↑  "Prince of Wales recipe". www.drinksmixer.com. נבדק ב-2021-11-18.
↑  "CocktailDB: The Internet Cocktail Database | Prince of Wales Cocktail". אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2012-01-07.
↑  Cocktailians: MxMo Submission: The Prince of Wales Cocktail, web.archive.org, ‏2016-03-16
הנס קנאפרטסבוש

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1888 אלברפלד, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה 
 פטירה:  25 באוקטובר 1965 (בגיל 77) מינכן, בוגנהאוזן, גרמניה 
 שם לידה:  Hans Alfred Knappertsbusch 
 מקום קבורה:  בית הקברות של בוגנהאוזן 
 מוקד פעילות:  ממלכת פרוסיה, גרמניה 
 תקופת הפעילות:  1910–1964 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון, בית הספר הגבוה למוזיקה וריקוד בקלן 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, כינור, קורנית 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס, דקה רקורדס, פיליפס רקורדס, מלודיה, אדאון רקורדס, אלקטרולה, Westminster Records 
 בן או בת זוג:  Ellen Selma Knappertsbusch (1918–1925) Marion Knappertsbusch (1926–1965) 
 צאצאים:  Anita Clara Julie 
 פרסים והוקרה:  צלב ההצטיינות במלחמה (1943)  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1963)  אזרח כבוד של מינכן (1963)  גראן פרי די דיסק  של אקדמיית שארל קרו  honorary golden medal of the state capital Munich (1958)  רשימת המבורכים (1944)  מסדר ההצטיינות הבווארי (1958)  מסדר החרב של יעקב הקדוש (1944)  Record academy awards 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
הנס קנאפרטסבוש (גרמנית: Hans Knappertsbusch; ‏12 במרץ 1888 – 25 באוקטובר 1966) היה מנצח גרמני. בעיקר עשה לו שם בניצוח על יצירות ריכרד וגנר, אנטון ברוקנר וריכרד שטראוס.
ביוגרפיה

קנאפרטסבוש, יליד אלברפלד (כיום וופרטאל), למד פילוסופיה באוניברסיטת בון וניצוח בקונסרבטוריון של קלן, אצל שטיינבאך. במשך כמה עונות קיץ היה עוזרם של זיגפריד וגנר והנס ריכטר בביירוית. את הקריירה שלו החל במשרות ניצוח באלברפלד (1913 - 1918), לייפציג (1918 - 1919) ובדסאו (1919 - 1922). כשברונו ולטר עזב את מינכן והיגר לניו יורק, החליף אותו קנאפרטסבוש במנהל מוזיקלי כללי של האופרה הממלכתית של בוואריה. הוא העיר עליו את חרון אפו של יוזף גבלס 
כששאל דיפלומט גרמני בהולנד אם הוא "מוס-נאצי" (מי שאולץ להצטרף למפלגה הנאצית מטעמי קריירה); כתוצאה מכך בוטל החוזה שלו במינכן. בסוף שנות ה-30' יצא לווינה לנצח על האופרה של וינה והפר בכך את המדיניות הנאצית, שלא להתיר לאמנים גרמנים לעבוד באוסטריה. באותו זמן היה לאחד האמנים העולים בפסטיבל זלצבורג. קנאפרטסבוש המשיך להופיע בווינה וזלצבורג בתקופת שלטונה של גרמניה באוסטריה. אחרי מלחמת העולם השנייה חזר למינכן, אבל המשיך לנצח כאורח בווינה ולהופיע מדי פעם בפסטיבל ביירוית. הוא מיעט מאוד ביציאות אל מחוץ לעולם דובר הגרמנית. הוא סלד מחזרות ממושכות ולעיתים האשימו אותו בעצלות.
קנאפרטסבוש מת במינכן, לפני הופעת התקליטור, אבל רבים מתקליטיו הועברו לתקליטורים.
קנאפרטסבוש היה אחד המנצחים החביבים ביותר של הפילהרמונית של וינה וניצח עליה בקונצרטים בווינה ובזלצבורג ובסיורים מחוץ לאוסטריה.
מקובל לראות בהקלטות "פרסיפאל" של קנאפרטסבוש, מ-1951, 1954 ו-1962, כהקלטות המוצלחות ביותר של אופרה זו.
לקריאה נוספת

Norman Lebrecht, The Maestro Myth, p. 103
המרידות בצבא הצרפתי (1917)

המרידות בצבא הצרפתי (1917) אירעו במהלך קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. בשיאן, במאי וביוני, המרידות הקיפו, ככל הנראה, כמעט מחצית מיחידות חיל הרגלים הצרפתי באותה חזית (אם כי לא הקיפו את כל חיילי אותן יחידות). בחילות אחרים, כמו התותחנים, השפעת רוח המרי הייתה קטנה יותר. הפיקוד הצרפתי דיכא בתקיפות ובהצלחה את אותן המרידות. אירועים אלה נשמרו בסוד ככל האפשר בעת התרחשותם, ומעטה הסודיות לא הוסר עוד עשרות שנים לאחר מכן, וחלקית - אף כיום. מרידה בהקף קטן יותר אירעה, כמה חודשים לאחר מכן, בקרב חיל המשלוח הרוסי בצרפת. זו דוכאה אף היא בתקיפות ובהצלחה.
רקע

באביב 1917 הצבא הצרפתי היה לאחר שרשרת של קרבות עקובים מדם, בעיקר כנגד הקיסרות הגרמנית, בהם אבדותיו של הצבא הצרפתי היו קרוב למיליון הרוגים, בלא שנראה היה שינוי כלשהו במצב הקיפאון ששרר לאורך החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, זו השנה השלישית. רובר ניוול, מפקד הצבא הצרפתי בחזית המערבית, ניסה לשבור את הקיפאון על ידי מתקפה על רכס שמאן דה דאם (Chemin des Dames) שמצפון לאן, באפריל 1917, מה שהוביל לפתיחת הקרב השני על האן. תוצאותיו של זה היו צנועות למדי, מנקודת ראות של מדינות ההסכמה, מה שאין כן לגבי אבדות הצבא הצרפתי, שהיו כבדות. אם כי שיעורי אבדות כאלה היו חזון נפרץ בחזית המערבית, הרי שלאחר הקזות הדם הנוראיות שצרפת חוותה בשנת 1916, בעיקר בקרב ורדן ובעת הקרב על הסום, זו הפעם נראה היה להנהגת המדינה שהציבור הצרפתי אינו מוכן עוד לשאת אבדות כאלה. ב-15 במאי 1917 ניוול הוחלף בפיליפ פטן.
המרידות

כבר בעת ההתקפה על רכס שמאן דה דאם נרשם שיעור עריקות גבוה בצבא הצרפתי. ב-27 במאי החלה מרידה של ממש, עת חיילים צרפתים, שאומדנים לגבי מספרם הגיעו עד ל-30,000, עזבו את קווי החזית, כמו גם עמדות עורפיות יותר, ועשו דרכם אל העורף. ברקע לאירועים אלה עמדה התחושה שחייהם של החיילים מוקרבים לשווא בהתקפות סרק. כן היה לחדשות על המהפכה ברוסיה חלק מה בהלכי הרוח בין החיילים הצרפתים, שכן היו מורדים ששרו שירים מהפכניים והניפו דגלים אדומים. חלק אחר נודע אף לעלונים פציפיסטיים שהופצו בחשאי על ידי סוכנים גרמניים. במקביל, חיילים צרפתים המוצבים בעמדות עורפיות, כמו למשל בסואסון (Soissons) שבפיקרדי, סירבו לפקודות שניתנו להם, לתפוס את קווי החזית. כן אירעו מקרים בהם חיילים ניתקו קרונות מרכבות, כדי למנוע את הסעתן, הציתו רכוש או שהפגינו נגד המלחמה. ב-1 ביוני, רגימנט רגלים מורד השתלט על העיירה מיסי-או-בואה (Missy-aux-Bois) והיה צורך בהפעלת כוח ובירי כדי להשתלט מחדש על הכפר. כן נבזזו טורי אספקה בידי חיילים מורדים. תופעות כמתואר התפשטו בין יחידות הצבא הצרפתי שבחזית המערבית. על פי הערכות שונות, מידה זו אחרת של פעולות מרי באה לידי ביטוי בקרוב למחצית מאוגדות הרגלים, אם כי באופן לא אחיד. מספר אוגדות נתפסו באופן רציני להלכי הרוח המרדניים, אחרות הושפעו באופן רציני פחות, אך עדיין משמעותי, ובאוגדות נוספות אירעו מקרי פריקת עול המשמעת בהיקף קטן יותר, אך באופן מתמשך. כל המתואר חל בעיקר על יחידות הרגלים. יחידות אחרות, כמו התותחנים, הושפעו באורח משמעותי פחות מהלכי הרוח המרדניים. בנוסף למרידות, אירעו מקרים רבים מאוד של פריקת עול המשמעת באופן כללי: חיילים שהכו שוטרים צבאיים, או חיילים במספרים גדולים מאוד שחזרו מבוסמים מחופשתם.
דיכוי המרידות

הפיקוד הצרפתי הגיב באופן חד ותקיף. החל מ-8 ביוני נערכו אלפי מעצרים, כאשר העצורים נקבעו על ידי מפקדיהם, ובדרך כלל לא נתקלו מעצרים אלה בהתנגדות רבה מתוך שורות החיילים. 3,427 משפטים נערכו, ובהם נשפטו 23,385 חיילים. כמה מאות מבין אותם חיילים נשפטו למוות, וחלק מאותם עונשים בוצעו. כיוון שחלק מן התיעוד של אותם מהלכים עדיין חסוי, אין מספרים מדויקים, הן לגבי פסקי דין המוות, שמספרם מוערך בכמה מאות, והן לגבי ביצועם, שמספרם מוערך בכמה עשרות.
מרידה בקרב חיל המשלוח הרוסי

מרידה נוספת, על רקע שונה ובמועד מאוחר יותר באותה שנה, ארעה בקרב חיילי חיל המשלוח הרוסי בצרפת. לאחר מהפכת פברואר (מרס 1917, פברואר לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג אז ברוסיה), שהשתלשלות האירועים לאחריה הובילה בהמשך ליציאת רוסיה מן הלחימה לצד מדינות ההסכמה, הפיקוד הצרפתי התייחס לחיילים אלה באי-אמון. לפיכך, במהלך השנה הורחקו הרוסים מהחזית ומתפקידי לחימה, ושתי חטיבות של חיל המשלוח הרוסי רוכזו באזור לה קורטן (La courtine) בלימוזן שבמרכז צרפת. ואכן המאורעות ברוסיה עוררו בחלק מן החיילים הרוסים תסיסה. בספטמבר, אחת החטיבות הרוסיות מרדה. החטיבה המורדת הוקפה בחיילים צרפתים, וברוסים שלא מרדו, מן החטיבה השנייה. המורדים הופגזו בתותחים, וכן נערכה לחימה בתוך המחנה. 19 מן המורדים נהרגו. מנהיגי המרד נשלחו לעבודות פרך, ויתרת החיילים, כ-10,000 במספר, נשלחו לפלוגות עבודה בצפון אפריקה.
אחרית דבר

המרידות, אף על פי שדוכאו, הביאו לתוצאות חיוביות מבחינת החיילים הצרפתיים. פטן החליט לחדול מן המתקפות ההמוניות, מרובות האבדות (ומעוטות התוצאות), ולהמתין לבוא האמריקנים, שזמן קצר קודם לכן הצטרפו למדינות ההסכמה, ולבוא הטנקים, שאף הם החלו להשתלב בלחימה זמן קצר קודם לכן. לעת עתה, במקום זאת, נקט בשיטת לוחמה לפיה נערכה שורה של מתקפות בקנה מידה קטן יותר, לאחר הכנה קפדנית ובסיוע ארטילרי מסיבי, ואלה הוכתרו לרוב בהצלחה. כך עלה, במקביל, המורל של הצבא הצרפתי.
לקריאה נוספת

Offenstadt, Nicolas. Les fusillés de la Grande Guerre, Éditions Odile Jacob, Paris, 1999 (צרפתית)
אליסטר הורן, "ורדן, מחיר התהילה". מאנגלית: שרגא גפני, הוצאת מערכות, 1967.
סיריל פולס, "מלחמת העולם הראשונה", הוצאת מערכות, 1981, מאנגלית: 1960 ,Cyril Falls, The First World War, תרגם: שרגא גפני.
הגנרל רובר ניוול ב-1916. המתקפה עקובת הדם, אשר הוביל באביב 1917, שימשה כזרז למרידות
פיליפ פטן
הכפר האולימפי אולימפיאדת מונטריאול

הכפר ב-2008, לאחר שהוסב לזוג מגדלי משרדים ומגורים
חבורת אתלטים משוחחים על רקע הכפר, 1976
הכפר האולימפי באולימפיאדת מונטריאול (ידוע גם כ"הפירמדה") הוא כפר אולימפי, אשר נמצא בעיר מונטריאול, שבקנדה ונבנה על מנת לשמש כמגורי הספורטאים לקראת אולימפיאדת מונטריאול. צמד הבניינים עוצבו על ידי האדריכלים רוג'ר ד'אסטוס ולוק דוראנד והוא נבנה על ידי קונסורציום של מספר אדריכלים, בהם ג'וזף זאפיה, שהורשע מאוחר יותר בהונאה בקשר למעורבותו בהקמת הכפר, תהליך שלווה בחריגות בנייה יקרות מאוד (חריגות הבנייה היו כה דרסטיות, עד כי מועצת התקנים האולימפית קבעה כי העלות המקורית המשעורת של הכפר שהוערכה בכ-30 מיליון דולרים, הסתכמה בסופו של דבר בכ-90 מיליון דולרים).
כל הספורטאים שנשלחו לאולימפיאדה התגוררו שם בתקופת התחרות, מלבד הספורטאים בענף הרכיבה והשיט.
הכפר האולימפי ממוקם ברובע הרוזמונט-לה פטיט-פטר (אנ').
היסטוריה

לאחר האולימפיאדה הוסב המקום לצמד מגדלי משרדים ומגורים.
ב-1998 חברה בשם "Metcap Living Inc". קנתה את הבניינים מחברה ממשלתית של ממשלת קוויבק תמורת 64.5 מיליון דולר .
ב-2004, רכשה קבוצת הנדל"ן הישראלית אל-עד רכשה את הבניינים מחברת Metcap Living Inc. עם זאת כבר ב-2012, הודיעה הקבוצה כי ברצונה למכור את הבניינים. עוד באותה השנה, פורסם כי החברה מכרה את המקום לחברה בשם בשם "Capreit" תמורת סכום של 177.5 מיליון דולרים.
הכפר התיירותי ביסאן סיטי

הכפר התיירותי ביסאן סיטי הוא גן תענוגות ששוכן בצפון העיר עזה.
גודל הכפר התיירותי הוא כ־270 דונם והוא כולל מגרשי כדורגל, בריכת שחייה אולימפית, גן חיות בן 19 דונם, גני שעשועים ומסעדות. כ־6,000 איש מגיעים למקום מדי סוף שבוע, חלקם מגיעים בעזרת אוטובוסים שסובסדו על ידי הממשלה. המקום נבנה על אדמות שנמצאות בבעלות ממשלתית (בעבר היה למעשה שטח הכפר התיירותי מזבלה בפיקוחו וכן בבעלותו של משרד הפנים של החמאס) ועלות הקמתן הייתה כ־1.5 מיליון דולר והקמת גן התענוגות נעשתה תחת פיקוחו של פתחי חמאד, שר הפנים של חמאס.
לפי העיתונאית המצרית אשרף אבו אל-הול, כתבת בעיתון המצרי אל-אהראם, הכפר התיירותי הוא אחד מהקבוצה הצומחת במהירות של פארקי שעשועים בעזה, כולל אצטדיון אל-ירמוכ, קניון עזה, אתר הנופש אל-בוסתאן וכן פארק המים המשוגע.
הערות שוליים

↑  Mai Yaghi, Hamas commercial ventures thrive in Gaza's besieged economy, The Daily Star, ‏26 ביולי 2010 (באנגלית)
↑  Nidal al-Mughrabi, New Gaza leisure projects focus on fun not hardship, Reuters, ‏2 באוגוסט 2010 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרשות הפלסטינית ובנושא תיירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנס קאמלר

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1901 שטטין, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  9 במאי 1945 (בגיל 43) פראג, צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן  אוניברסיטת גדנסק לטכנולוגיה 
 צאצאים:  Jörg Kammler 
 השתייכות:  אס אס 
 דרגה:   אובר-גרופנפיהרר אס אס
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 צלב ההצטיינות במלחמה 
 
הגנרל הנס (היינץ) פרידריך קארל פרנץ קאמלר (גרמנית: Hans (Heinz) Friedrich Karl Franz Kammler‏; 26 באוגוסט 1901 – 9 במאי 1945) היה מהנדס וקצין אס אס בכיר שהיה אחראי לתוכניות הבנייה של האס אס לקראת סוף מלחמת העולם השנייה והיה אחראי בין השאר על תוכניות פיתוח מטוסי סילון ופיתוח הטיל הבליסטי הראשון בעולם, V-2.
ביוגרפיה

הנס קאמלר נולד בשטטין שבקיסרות הגרמנית. בשנת 1919 לאחר שהתנדב בצבא הוא שירת בזרוע הפרייקור של גרהארד רוסבאך. בשנים 1919 - 1923 למד הנדסה אזרחית בדנציג ובמינכן והוענק לו תואר ד"ר להנדסה. בנובמבר 1932 החל לעסוק במקצוע באופן מעשי.
קאמלר הצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1931 והחזיק במספר משרות ניהוליות בממשל הנאצי והיה ראש מחלקת הבנייה במשרד התעופה. ב-20 במאי 1933 הצטרף לאס אס ונרשם כחבר מספר 113,610. בשנת 1934 היה יועץ במשרד הפנים של הרייך. באותה שנה גם הנהיג את הפדרציה של הרייך לבעלי קרקעות וגנים (Reichsbund der Kleingärtner und Kleinsiedler).
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה

ביוני 1941 הצטרף לוואפן אס אס. הוא הפך לסגנו של אוסוולד פוהל ב-SS-Wirtschafts-Verwaltungshauptamt, משרד D שהיה אחראי לניהול מערך מחנות הריכוז והיה ראש משרד C באס אס והיה אחראי לעיצוב ובניית כל מחנות ההשמדה והריכוז. הוא היה אחראי בין השאר גם להפיכת אושוויץ-בירקנאו למחנה השמדה.
לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, לא היו עדויות למעורבותו של קאמלר בפיתוח כלי נשק. עדות ראשונה לכך הופיעה רק בתחילת 1942 כאשר אוסוולד פוהל שלח מברק להיינריך הימלר וציין תזכיר בין-מחלקתי לייצור כלי נשק מודרניים במחנות הריכוז, שבו הוזכר קאמלר כאחד המשתתפים.
היה אחראי על כמה תוכניות לפיתוח כלי נשק במחנות הריכוז, לרבות ביצוע מבחנים למטוס המסרשמיט Me 262, מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם. תוכניות אלה נוצרו עקב הפצצת פנמינדה בעת מבצע הידרה. פנמינדה היוותה אתר לפיתוח טילים וחיל האוויר המלכותי הבריטי ערך בליל 16–17 באוגוסט 1943 שלל הפצצות אוויריות כבדות שהביא למותם של 815 איש, בהם ולטר תייל ראש פרויקט הפיתוח של מנועי הטילים. התקיפה הניעה את העברת ייצור טילי ה-V אל מתחת האדמה, כמו גם העברת מתקני ייצור גם לדורה-מיטלבאו.
אלברט שפר הפך את קאמלר לנציגו ל"משימות בנייה מיוחדות" והוא ציפה מקאמלר להשלים עבודות שלא הצליח להשלים בעצמו. אלא שבמרץ 1944 קאמלר מונה על ידי הרמן גרינג לשליחו לענייני בניינים מיוחדים ופיתוח מטוסי הקרב המתקדמים של גרמניה הנאצית, מינוי זה הפך אותו לאחד האישים החשובים בכלכלת המלחמה הנאצית.
ככלל, לאחר כישלון הרייך להשיג ניצחון על ברית המועצות קאמלר החל לקבל אחריות רבה יותר על פרויקטים שונים לרבות אתרי הניסוי התת-קרקעיים (נטען שאף נטל חלק פעיל בפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית). קאמלר תחזק קשרים עם בכירי המהנדסים ברייך לרבות פרדיננד פורשה ואחרים.
בשנת 1944 הימלר שכנע את אדולף היטלר להכפיף את פרויקט V-2 לאס אס ובאוגוסט אותה שנה קאמלר החליף את ולטר דורנברגר כמנהל הפרויקט. מינואר 1945 הוא היה האחראי הראשי על כל תוכניות פיתוח הטילים של גרמניה הנאצית והיה מעורב חלקית בשימוש המבצעי של הטילים נגד בעלות הברית.
מת ככל הנראה ליד פראג ב-9 במאי 1945.
הערות שוליים

↑  נחשפו מנהרות: שם פיתחו הנאצים אטום?, באתר ynet, 29 בדצמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008523961705171  GND: 118836072  ISNI: 0000 0004 1037 1614  LCCN: n84229240  NKC: xx0203089  SUDOC: 150598734  VIAF: 217478154   WorldCat (עם VIAF): 217478154
הנרי פורד השני

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1917 דטרויט, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בספטמבר 1987 (בגיל 70) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית ספר הוטצ'קיס  אוניברסיטת ייל 
 תפקיד:  מנהל כללי (1960–1979)  מנהיג (1960–1979)  נשיא (1945–1979)  CEO of Ford Motor Company (1945–1979) 
 בת זוג:  אן מקדונל (1940–1964)  מריה כריסטינה וטור (1965–1976)   קתלין דורוס (1980–1987)
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
הנרי פורד השני (Henry Ford II‏, 4 בספטמבר 1917 - 29 בספטמבר 1987) היה תעשיין רכב אמריקאי, נכדו המבוגר ביותר של הנרי פורד, מייסד חברת פורד. הוא החליף אותו בתפקיד הנשיא בשנת 1945, עם סיומה של מלחמת העולם השנייה מכיוון שבנו היחיד של המייסד, אדסל פורד, נפטר בשנת 1943. פורד השני היה נשיא החברה עד שנת 1960, המנכ"ל עד שנת 1979, ויו"ר מועצת המנהלים עד שנת 1980. הוא המשיך לעבוד כיו"ר הוועדה הפיננסית, עד למותו בשנת 1987 מדלקת ריאות.
המפסטד הית'

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  3.2 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  קמדן, בארנט 
 קואורדינטות:  51°33′40″N 0°09′40″W﻿ / ﻿51.561111111111°N 0.16111111111111°W﻿ / 51.561111111111; -0.16111111111111
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהמפסטד הית'(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהמפסטד הית'(למפת קמדן רגילה) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר המפסטד הית'(למפת קמדן מוגדלת) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר המפסטד הית'
 
המפסטד הית' (באנגלית: Hampstead Heath) הוא פארק אנגלי גדול (שטחו 3.2 קילומטר רבוע) בצפון לונדון, סמוך להמפסטד. בפארק מספר רב של אגמים קטנים, חורשות, ביצה ושטחי דשא גדולים. מגבעת הפרלמנט הנמצאת בפארק ניתן לראות אל כל הסיטי.
הפארק נמצא ברובו ברובע קמדן (2.8 קמ"ר מהפארק) של לונדון. חלק קטן (0.4 קמ"ר) נמצא ברובע ברנט.
בקצהו הדרומי של הפארק נמצאת בריכת הלידו - בריכה לא מקורה, וצפונה לה שני אגמים קטנים שגם בהם ניתן לשחות. בפארק נמצא בית קנווד, בעבר בית אחוזה וכיום אתר מורשת בריטי.
בשנת 2005 הציב בפארק הפסל ג'אנקרלו נרי (אנ') את פסלו "הסופר" - פסל בגובה 9 מטרים המתאר שולחן וכיסא.
בשעות הלילה ידוע הפארק כמקום בילוי להומוסקסואלים.
גלריה

בית קנווד
"הסופר"
פארק גולדרס היל, בחלקו המערבי של המפסטד הית'
פנורמה של לונדון מהמפסטד הית'. בשמאל התמונה מגדל סוויס רה ומימין מגדל בריטיש טלקום. כיפת קתדרלת סנט פול והלונדון איי במרכז.
המרחב המשיק

המרחב המשיק  \scriptstyle T_{x}M ווקטור משיק  \scriptstyle v\in T_{x}M, לאורך עקומה העוברת בנקודה  \scriptstyle x\in M
המרחב המשיק בגאומטריה דיפרנציאלית הוא מרחב וקטורי שנבנה על יריעה חלקה ומתפקד כ"קירוב ליניארי" של אותה יריעה באופן מקומי, במובן זה, שהוא מתאר את הכיוונים השונים שבהם ניתן להתקדם על היריעה. לכל נקודה  \ p\in M על היריעה יש מרחב משיק משלה שמסומן ב  \ T_{p}M אבל הואיל וכל המרחבים המשיקים הם מרחבים וקטורים באותו ממד, הם איזומורפיים זה לזה.