stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נלי אגסי
יצירה ופעילות אמנותית > דימוי השמלה

אלמנט נוסף החוזר בעבודותיה הוא דימוי השמלה על מופעיו השונים. דימוי השמלה הוא דימוי פרטי מעיין דיוקן עצמי אולם אין ספק שזהו גם דימוי סימבולי על-מקום ועל-זמני. דימוי כללי של נשיות, דימוי העשוי להעיד על כוליות. דימוי או מוטיב השמלה טופל בעבר על ידי מספר לא מועט של אמניות בהקשרים שונים (רבקה הורן, קיקי סמית, שיהרו שיוטה, יאנה סטארבק) על מנת להצביע על היקף העיסוק בדימוי זה, היקף החוצה תרבויות תקופות וזרמים באמנות. בעבודתה של אגסי מאפייני השמלה מקודדים ושיטתיים, ומזוהים באמצעות מידות גוף קטנות ממדים ושוליים ארוכים או רחבים או נפרשים. לעיתים מופיעות כפות רגליים או זרועות, לעיתים מסומנת תנועה, אולם בציר המרכזי הוא בדרך הכלל הכסות עצמה. יחס זה בין חלק עליון צנום דחוק חנוק לבין חלק תחתון מורחב המחובר לקרקע למבנה או לסביבה מעיד על כסות תפקודית הקושרת בין הגוף או פוטנציאל הגוף שבתוכה לבין הפעולה המכוננת אותה. השמלה של אגסי היא הרחבה של הגוף העצמה של הישות המכונסת בתוכה. הצבות החלל הפיסוליות שלה נפתחות על פי רוב בסיטואציה של מיצג סיטואציה שבה הגוף ממלא את נפח השמלה פועל דרכה אך בסופו של תהליך משיל עורו מחלץ ממנה מותיר אותה ללא תכולה, מרוקנת וחשופה. דוגמה למהלך זה ניתן לראות בעבודת המיצג "שמלת קיר" שעשתה במסגרת תערוכתה "ארמון הדמעות" (2002) במשכן לאמנות עין חרוד עמדה אגסי במרכז חלל הגלריה כשלגופה שמלה פשוטה בצבע עור. במהלך המיצג היא תפרה מאות רצועות של בד שנתלו מקירות הגלריה אל שמלתה עד שלא נותרו עוד רצועות לא תפורות ונראה היה כי היא מחוברת בגופה אל הקירות. התהליך הארוך הסתיים בהיחלצות של אגסי מהשמלה והותרתה מאחור כשריד לפעולת המופע וכאובייקט פיסולי.
דימוי השמלה חוזר ומופיע בתערוכת היחיד של אגסי "נוף שאול" שהוצגה במוזיאון תל אביב בשנת 2004 שעסקה במתח שבין גופה של אגסי למעטפותיו: השמלה, שנקודת המוצא למידותיה היא קנה המידה של הגוף, והחלל המכיל את השמלה הריקה - עדות לנעדר (ת) נוכח (ת). במיצגים של אגסי גוף האמנית נתון בשמלה, ואילו במיצבים שבאים בעקבותיהם גופה נחלץ מכלי קיבולו והשמלה מוצגת בחלל הגלריה כחפץ מרוקן; שיירי נוכחות, סמני זיכרונות.
שמלת האבנים ושמלת עור שהושל והפך לנוף הן שתי עבודות של אגסי שהוצגו במוזיאון תל אביב באותו זמן בשתי תערוכות שונות - בתערוכת היחיד "נוף שאול" ובתערוכה הקבוצתית "נקודת השקפה". בתערוכת היחיד, סרטי בד ארוכים קושרים גוף, ואחר כך שמלה לבנה, נכרכים סביב סלעי בזלת כבדים, שחורים, עתיקים, שמחלקם בוקעים קולות שריטה - כאב, מצוקה, חיפוש.
מבחר תערוכות > תערוכות יחיד

1999 – אסור לצאת מהקווים ואסור לגעת ברצפה, מיצג, קמרה אובסקורה - הגלריה, תל אביב, הסטודיו בבורוכוב, הגלריה, תל אביב. אוצרת: הדס מאור
2002 – רוקמת באור, גלריה דביר, תל אביב
2002 – ארמון הדמעות, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, קיבוץ עין חרוד. אוצרת: הדס מאור
2003 – נשיקות, מיצג, מוזיאון תל אביב לאמנות
2003 – אסותא, גלריה IB קיוב, דנמרק, גלריה IB קיוב, יפן
2004 – נוף שאול, מוזיאון תל אביב לאמנות. אוצרת: אלן גינתון, אוצרת משנה: איריס מודל. הפקת קטלוג מגן חלוץ
2008 – VT=X, גלריה פוקסל, ורשה
2011 – הלילה הארוך ביותר, גלריה קייטלמן, בריסל
2013 – נלי אגסי: עבודות וידאו, מוזיאון ישראל, ירושלים. אוצר: אמיתי מנדלסון
2014 – Down Where the Little Fishes Grow, גלריה דביר, תל אביב
2019 – Homeseek, בית האמנים, ירושלים. אוצרת: מרי שק
מבחר תערוכות > תערוכות קבוצתיות

2000 – צמצום, קונסטפריין (איגוד האמנות), היידלברג
2003 – אפליה מתקנת, מוזיאון תל אביב לאמנות
2004 – רקמת פעולה, מוזיאון הרצליה
2006 – (לאחר), אוצרת ועורכת הקטלוג הדס מאור, מוזיאון פתח תקווה לאמנות. עריכה עברית ותרגום לאנגלית: דריה קסובסקי
2007 – זמן אמת, מוזיאון ישראל, ירושלים. אוצרות: אפרת נתן ואמיתי מנדלסון
2008 – הצופה המובלע של האמנות הישראלית, תיאטרון תמונע, תל אביב
2009 – יחידות, נלי אגסי ואחרים, מוזיאון בת ים. אוצרות: לאה אביר ואורית בולגרו, קטלוג - עיצוב והפקה גיא גולדשטיין
2009 – מעבר לדף, עבודות נייר עכשוויות, בית אנה טיכו, ירושלים
2010 – No Soul for Sale, טייט מודרן, לונדון
2011 – שמ_לה: מחשבות על כסות, בית האמנים, ירושלים. אוצרת: צופיה דקל-כספי
2012 – Pluriel, מבט על אמנים ישראלים עכשוויים, Villa Emerige, פריז
2013 – קרנטינה, בית הנסן, מרכז לעיצוב, מדיה וטכנולוגיה, ירושלים
2013 – עד הקצה: לדחוק את סף הגירוי, גלריית הסנט, אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע
2014 – משולש שיקגו, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה. אוצרת: רותי דירקטור
2017 – תנועת הפועלות, מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, קיבוץ אשדות יעקב מאוחד. אוצרת: סמדר קרן
2018 – אני אדם מיטה, תערוכת מחווה לאדם ברוך, מוזיאון בית חיים שטורמן, קיבוץ עין חרוד
2019 – ״אחות, אחות״ (אוצרות: רינת אדלשטיין, לי היא שולוב) במסגרת פסטיבל ״מנופים״ לאמנות עכשווית בירושלים. התערוכה הוצגה בבית החולים ״ביקור חולים״. בתערוכה השתתפה רעות אסימיני ואמניות נוספות.
פרסים ומלגות

1999 – מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל
2000 – פרס האמן הצעיר, משרד המדע, תרבות וספורט
2003 – פרס האמן הבינלאומי היהודי, גלריה בן אורי, לונדון
2003 – קרן נתן גוטסדינר, הפרס לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
2008 – פרס עידוד היצירה, משרד המדע, התרבות והספורט
2011 – פרס משרד התרבות והספורט.
לקריאה נוספת

אגסי נ. (2012) נלי אגסי: עבודות וידאו. ירושלים: מוזיאון ישראל
אגסי נ. (2004) נוף שאול. תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות
אגסי נ. (2002) ארמון הדמעות. עין חרוד: המשכן לאמנויות עין חרוד
הערות שוליים

↑  בר אור, ג', כוריאוגרפיה של חולין ארמון הדמעות, עין חרוד: המשכן לאמנויות עין חרוד, 2002
↑  דליה קרפל, זה אצלה בדם, באתר הארץ, 20 באפריל 2004
↑  גינתון, א', נוף שאול (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' עמ' 9–12
↑  מנדלסון, א', מבט אל הפנים – עבודות הווידאו של נלי אגסי (מתוך: נלי אגסי: עבודות וידיאו), ירושלים: מוזיאון ישראל, 2002, עמ' עמ' 3–10
↑  עומר, מ', פתח דבר (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), (2004). (עמ' 7–8). תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות., תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' עמ' 7–8
↑  הדס, מ', גם חלום הוא עבודה (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' עמ' 13–14
1 2 3 4  מנדלסון, א', מבט אל הפנים – עבודות הוידאו של נלי אגסי (בתוך: נלי אגסי: עבודות וידאו), ירושלים: מוזיאון ישראל, 2012
↑  הדס, מ', גם חלום הוא עבודה (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' עמ' 13–14
↑  מאור, ה', ארמון הדמעות, עין חרוד: המשכן לאמנויות עין חרוד, 2002, עמ' עמ' 2–3, 13-14
↑  עומר, מ', פתח דבר (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' (עמ' 7–8
↑  גינתון, א', נוף שאול (בתוך: נוף שאול: נלי אגסי), תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמ' עמ' 9–12
↑  ARToday, פסטיבל 'מנופים' בירושלים. 29/10-2/11, באתר ARToday, ‏2019-10-30
↑  מנופים | אמנות בירושלים | תערוכה מרכזית | אחות, אחות, באתר manofim.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269946  NLI: 987007257564505171  PLWABN: 9810575146305606  GND: 130217344  ISNI: 0000 0000 7874 5089  LCCN: nr2003018555  RERO: 02-A020082107  SUDOC: 182855368  VIAF: 60183430   WorldCat (עם VIAF): 60183430
דוד קרקו

דוד קרקו (נולד ב-11 בפברואר 1945) הוא כדורגלן עבר ישראלי, משחקני מכבי תל אביב ונבחרת ישראל.
קריירה

קרקו גדל בקבוצת גדנ"ע יהודה בתפקיד החלוץ ועבר באוגוסט 1963 למכבי תל אביב, כאחד מ"תינוקות ג'רי", השחקנים הצעירים ששיתף מאמן מכבי תל אביב, ג'רי בית הלוי, בקבוצה הבוגרת. לאחר מספר משחקים הוסט לעמדת הבלם הקדמי, שם שיתף פעולה עם צבי רוזן.
קרקו היה שחקן נבחרת ישראל, ומשחק הבכורה שלו היה מול בלגיה ב-10 בינואר 1968, שבו הפסידה ישראל 0–2. שנתיים לאחר מכן נקרא קרקו לסגל המורחב של הנבחרת למונדיאל 1970 במקסיקו. לאחר הפסד הנבחרת בחצי גמר מוקדמות אולימפיאדת מינכן (1972) לתאילנד בדו-קרב פנדלים פרש קרקו מהנבחרת, עם 12 הופעות במדיה.
בשנת 1975, לאחר 12 שנה במכבי תל אביב, עזב קרקו את המועדון, שאיתו זכה בשני גביעי אסיה לקבוצות, בדאבל ובעוד שתי אליפויות ו-3 גביעי מדינה. מיד לאחר מכן חתם בבית"ר ירושלים. בבית"ר שיחק עונה אחת, שבה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובשנת 1976 עבר להפועל יהוד שזה עתה העפילה לליגה הבכירה. שש שנים לאחר מכן, בשנת 1982 שבה זכתה יהוד בגביע המדינה, פרש קרקו מכדורגל לאחר שלא הצליח להתאושש מפציעה בגיד אכילס.
לאחר פרישתו עבר לנהל ואף לאמן את הפועל יהוד ללא הצלחה ניכרת. לאחר מכן אימן, בין השאר, את הפועל בת ים, לזרוס חולון, הפועל טייבה (שאותה העלה לליגה השנייה) ומכבי הרצליה (שגם אותה העלה לליגה השנייה). בשנת 1997 עזב את הפועל רמת גן ופרש מאימון.
המנון נאורו

| --- | --- |

 מדינה:  נאורו נאורו
 שפה:  נאורית
 מילים:  מרגרט הנדרי
 לחן:  לורנס הנרי היקס
 תאריך מעמד רשמי:  1968
 
ההמנון הרשמי של נאורו הוא "השיר של נאורו" (בנאורית: Nauru Bwiema). המילים להמנון נכתבו על ידי מרגרט הנדרי ולחנו חובר על ידי לורנס הנרי היקס, עם קבלת עצמאותה בשנת 1968 אימצה מדינת נאורו את ההמנון.
ראו גם

דגל נאורו
סמל נאורו
הדס שפירא-מדמוני

| --- | --- |
הדס שפירא-מדמוני, 2021
הדס שפירא-מדמוני, 2021
 לידה:  28 בינואר 1975 (בת 49) ט"ז בשבט ה'תשל"ה טל שחר, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של המזרח התיכון.  תואר שני בהצטיינות מנהל ובמדיניות ציבורית.  תואר שני נוסף בהצטיינות במדעי המדינה וביטחון לאומי  * בוגרת המכללה לביטחון לאומי בשנת 2019
 בן זוג:  יובל מדמוני, מחנך ומורה.
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 דרגה:    ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקדת פלוגה  מפקדת קורס מ"כים
 תפקידים אזרחיים
 במשטרת ישראל מפקדת קורס הלוחמות הראשון במשמר הגבול  ראש מחלקת פרט במערך משאבי אנוש  קצינת החינוך ראשית  ראש חטיבת הדוברות  סגנית ראש אגף משאבי אנוש
 
הדס שפירא-מדמוני (נולדה ב-28 בינואר 1975) היא קצינה במשטרת ישראל בדרגת ניצב, המכהנת כראש אגף ההדרכה.
ביוגרפיה

הדס נולדה במושב טל שחר, בת לעדית קשת (לבית מזיא) ואדיר שפירא, שכיהן כמנהל רשות שמורות הטבע. נכדתם של פרדקה מזיא ושל אהרן מזיא.
גדלה והתחנכה בבאר שבע. למדה בבית הספר מולדת בבאר שבע ובתיכון מקיף ו' בעיר. הייתה חניכה ומדריכה בתנועת הנוער "מכבי צעיר".
את שירותה בצה"ל החלה ב-1993 כמ"כית ומפקדת מחלקה בטירונות-בנים בבה"ד 4. בהמשך הייתה מדריכה בקורס קצינות ושימשה כמפקדת פלוגת טירונים ומפקדת קורס מ"כים.
לאחר שקיבלה תוכנית שירות בצה"ל, הושאלה בשנת 1996 למשטרה. בתפקידה הראשון במשטרה הייתה מפקדת קורס הלוחמות הראשון במשמר הגבול, שפרץ את הדרך לשילוב נשים בתפקידי לחימה. על תפקודה זה קיבלה את אות הנשיא לשוטרים מצטיינים.
החל משנת 1999 ביצעה מגוון תפקידים במערך משאבי אנוש של משטרת ישראל, בהם: קצינת אמ"ש באגף התנועה, קצינת אמ"ש במחוז מרכז וראש מדור נגדים וזכאויות שכר. בשנת 2013 הועלתה לדרגת ניצב משנה ומונתה לראש מחלקת פרט. בתפקידה זה הובילה את הקמת יחידת מרכז הפרישה במשטרת ישראל והקמת אתר ההנצחה החדש של המשטרה במכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש.
בשנת 2016 שירתה כקצינת חינוך ראשית של משטרת ישראל והובילה את עדכון ותיקוף הקוד האתי של המשטרה. לאחר מכן עמדה בראש מחלקת קהילה שבאגף המבצעים של המשטרה.
במאי 2022 סיימה את תפקידה כראש חטיבת דוברות במשטרת ישראל. בהמשך מונתה לסגנית ראש אמ"ש, ובספטמבר 2024 קודמה ע״י המפכ"ל רב-ניצב דני לוי, לראש אגף ההדרכה של משטרת ישראל בדרגת ניצב.
שפירא-מדמוני היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב במדעי המדינה ובלימודי המזרח התיכון ובעלת תואר שני בהצטיינות במנהל ובמדיניות ציבורית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. סיימה תואר שני נוסף בהצטיינות במדעי המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה. היא גם בוגרת המכללה לביטחון לאומי ובוגרת קורס דירקטורים של אוניברסיטת תל אביב.
שפירא-מדמוני מתגוררת בראשון לציון והיא אם לשלושה.
Rockstar Games

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת פיתוח משחקים
 מייסדים:  סאם האוזר, דן האוזר, ג'יימי קינג 
 תקופת הפעילות:  דצמבר 1998 – הווה (כ־26 שנים)
 חברת אם:  Take-Two Interactive 
 חברות בנות:  Rockstar North  רוקסטאר סן דייגו  רוקסטאר לינקולן  רוקסטאר טורונטו  רוקסטאר ונקובר  רוקסטאר וינה  רוקסטאר לידס  Rockstar Dundee  Rockstar New England  Cfx.re  רוקסטאר הודו  רוקסטאר לונדון 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 משרד ראשי:  ניו יורק, ארצות הברית
 בעלות:  Take-Two Interactive
 ענפי תעשייה:  משחקי וידאו, בידור אינטראקטיבי
 מוצרים עיקריים:  Grand Theft Auto  Red Dead Redemption  L.A. Noire  Bully  Manhunt  The Warriors  Max Payne
 נשיא:  סאם האוזר
  
 www.rockstargames.com
 
רוקסטאר גיימס (באנגלית: Rockstar Games, בתרגום חופשי: משחקי רוקסטאר) היא חברת פיתוח והפצת משחקי מחשב מהגדולות בתעשייה.
משרדיה הראשיים נמצאים בניו יורק, ארצות הברית, וכיום, החברה נמצאת בבעלות החברה Take-Two Interactive.
החברה ידועה בעיקר בזכות המשחקים: Midnight Club, Manhunt, The Warriors, Red Dead, Bully ,L.A. Noire ,Max Payne ,Grand Theft Auto, Oni, Red dead redemption 2
החברה נוסדה במהלך שנת 1998 על ידי המפיקים סאם האוזר, דן האוזר, טרי דונובן, ג'יימי קינג וגרי פורמן, וכיום בבעלות החברה יש עשרה אולפני פיתוח המפוזרים בעולם.
היא ידועה בעיקר בזכות סדרת המשחקים המצליחה Grand Theft Auto.
חברות בת

| סמליל | שם | שנים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Rockstar Dundee | מאז 2020 | הוקמו בשנת 2008 ונמצאים בסקוטלנד, נרכשו באוקטובר 2020 על ידי חברת האם Take-Two Interactive. בחברה כ-40 עובדים. |
|  | Rockstar India | מאז 2016 | דניאל סמית עומד בראש האולפן בתור המנהל הכללי. |
|  | Rockstar International | מאז 2003 | מטה ההוצאה לאור הבינלאומי ל-Rockstar Games. ממוקם באותם המשרדים של Rockstar London. |
|  | Rockstar Leeds | מאז 1997 | בעבר היו ידועים כ-Mobius Entertainment, וכיום נמצאים באנגליה. הם יצרו את Grand Theft Auto: Liberty City Stories ואת Grand Theft Auto: Vice City Stories עבור PlayStation Portable, ‏Max Payne עבור Game Boy Advance, ‏Grand Theft Auto: Chinatown Wars, ואת משחק המוזיקה Beaterator. ידועים בזכות גרסת ה-Microsoft Windows של המשחק L.A. Noire. |
|  | Rockstar Lincoln | מאז 1999 | אחראיים לאיכות האבטחה, ונמצאים באנגליה. בעבר היו ידועים בשם Tarantula Studios. |
|  | Rockstar London | מאז 2005 | הוקמו בשנת 2005, ולקחו את הפיתוח של Manhunt 2 אחרי סגירתו של Rockstar Vienna. לאחרונה פיתחו גרסה לנייד למשחק Midnight Club: Los Angeles. |
|  | Rockstar New England | מאז 1999 | הוקמו בשנת 2008 ונמצאים בארצות הברית. בעבר היו ידועים בשם Mad Doc Software. פיתחו את הגרסה של Bully ל-Xbox 360 ול-PC. |
|  | Rockstar North | מאז 1987 | הוקמו בשנת 2002 ונמצאים בסקוטלנד, ובעבר היו ידועים בשם DMA Design. ידועים בעיקר בזכות משחקי Grand Theft Auto ומשחקי Manhunt. |
|  | Rockstar San Diego | מאז 1994 | בעבר היו ידועים כ-Angel Studios, ופיתחו את מנוע ה-RAGE, שמשמש בפיתוח רוב המשחקים של Rockstar Games. בנוסף, ידועים בזכות פיתוח Red Dead Revolver, פיתוח Red Dead Redemption 2, פיתוח סדרת Smuggler's Run, פיתוח שני המשחקים הראשונים של Midtown Madness, ופיתוח סדרת Midnight Club. |
|  | Rockstar Toronto | מאז 1981 | בעבר היו ידועים בשם Rockstar Canada, וידועים בעיקר בזכות עבודתם על The Warriors, העיבוד של Cult Classic Film, וגרסת ה-PC של Grand Theft Auto IV ושל Grand Theft Auto: Episodes from Liberty City. |
חברות בת > חברות בת שנסגרו

| לוגו | שם | שנים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Rockstar Vancouver | 2002–2012 | בעבר היו ידועים בשם Barking Dog Studios, פיתחו את גרסת ה-פלייסטיישן 2 למשחק Bully, והמשך השלישי בסדרת Max Payne,‏ Max Payne 3. |
|  | Rockstar Vienna | 2003–2006 | בעבר היו ידועים בשם Neo Software; נסגרו ב-11 במאי 2006. פיתחו את הפורט של המשחק Max Payne הראשון והשני, ופיתחו חלק מהמשחק Manhunt 2 לפני שנסגרו. |
מוצרים מוכרים > סדרת Grand Theft Auto

Grand Theft Auto
Grand Theft Auto II
Grand Theft Auto III
Grand Theft Auto: Vice City
Grand Theft Auto: San Andreas
Grand Theft Auto IV
Grand Theft Auto V
Grand Theft Auto VI
מוצרים מוכרים > סדרת Red Dead

Red Dead Revolver
Red Dead Redemption
Red Dead Redemption 2
מוצרים מוכרים > סדרת Max Payne

מקס פיין - הוצאה לאור עם Remedy Entertainment
מקס פיין 2 - הוצאה לאור עם Remedy Entertainment
מקס פיין 3
כותרים נוספים > Bully

בולי יצא ב-17 באוקטובר 2006, ויצא בגרסה מחודשת למחשב ולקונסולות ב-21 באוקטובר 2008. בולי הוא משחק אקשן הרפתקאות של חברת רוקסטאר. כשיצא זכה לקהל מעריצים אדוק. בולי מתרחש בפנימיה בדיונית באנגליה, ומספר את סיפורו של ג'ימי הופקינס. הופקינס ילד פושע כבן 15 שמנסה להיות פופולרי בחברה. המשחק הוא משחק עולם פתוח אשר מתרחש בעיירה בדיונית בשם 'בולוורת'. המשחק מביא איתו משחקיות מגוף שלישי אשר נותנת לכם שלל אפשריות תנועה כגון: ברגל, סקייטבורד, קטנוע, אופניים או קרטינג.המשחק שוחרר ב-4 במרץ 2008 ל־Xbox 360 ול־Wii, וב-21 באוקטובר 2008 עבור Microsoft Windows. לאחר מכן בולי שוחרר מחדש ל-PlayStation 4 ולמחשב האישי (סטים).
רפואה היפרברית

טיפול בתא לחץ מסוג "Sechrist Monoplace"
רפואה היפרברית (באנגלית: Hyperbaric Oxygen Therapy; ראשי תיבות: HBOT) היא צורת טיפול רפואי בו החולה מצוי בתוך תא לחץ בלחץ אטמוספירי גבוה פי כמה מהלחץ הסטנדרטי, ובנוסף מקבל חמצן בריכוז של 100%. מטרתו של הטיפול להגביר את כמות החמצן הזמין לרקמות הגוף.
היסטוריה

העדות הראשונה לשימוש רפואי בלחץ חמצן גבוה מגיעה מרופא בריטי, שבשנת 1662 בנה תא אטום (שכונה "דומיציליום") לתוכו ניתן היה לדחוס אוויר, ובו נעשה שימוש לטיפול רפואי. היה זה עוד בטרם גילוי החמצן. במאה ה-19 הפכו טיפולים בתאי לחץ פופולריים בכל רחבי אירופה, אך יסודות הרפואה ההיפרברית הונחו רק בשנת 1882 על ידי פול ברט(צר'), מדען צרפתי שכתב על ההשפעות הפיזיולוגיות של אוויר בלחץ גבוה במאמרו "La Pression Barometrique".
בשנת 1891 בנה ד"ר ג'. לאונרד קורנינג את החדר ההיפרברי הראשון בארצות הברית בניו יורק. ד"ר אורוול קנינגהם, יו"ר המחלקה להרדמה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קנזס, התעניין בחדרים היפרבריים במהלך מגפת השפעת הספרדית. במהלך השנים הבאות הוא השתמש בתאים היפרבריים לטיפול במגוון מחלות, כולל סוכרת, דלקת פרקים ועגבת. בשנת 1928 פתח קנינגהם את החדר ההיפרברי הגדול ביותר בעולם בקליבלנד, אוהיו. עם זאת, הקהילה הרפואית נותרה ספקנית לגבי עבודתו של קנינגהאם באוויר היפרברי מכיוון שהוא לא הצליח לבסס את טענותיו על נתונים קליניים.
בשנות ה-30 של המאה העשרים הבין אלברו אוסוריו דה אלמיידה, רופא ברזילאי, את היתרונות הפוטנציאליים של טיפול בחמצן בלחץ גבוה ופרסם מספר מאמרים בעקבות עבודתו בנושא השפעות של מינון גבוה של חמצן על גידולים אצל בעלי חיים ובני אדם. גם חיל הים האמריקני ערך מחקר נרחב בנושא השימוש בחמצן בלחץ גבוה לטיפול בחולי דיכאון. דו"ח משמעותי על מחקר זה פורסם על ידי Behnke and Shaw בשנת 1937. מאז ועד היום ממשיכים רופאים ומדענים לחקור את השימוש בטיפול בחמצן בלחץ גבוה בטיפול ובניהול מחלות.
תפוצת הטיפול עלתה במהלך השנים במדינות שונות בעולם. כך למשל בארצות הברית בשנת 1977 פעלו 37 מרכזים של תאי-לחץ, ואילו בתחילת 2003 מספרם עלה על 400.
בישראל

בשנת 2020 התבצע בישראל טיפול בעל־לחץ בארבעה מרכזים שאושרו על־ידי משרד הבריאות: המכון לרפואה ימית של חיל הים בחיפה, המשמש כמכון לאומי לרפואת הצלילה; בית החולים אלישע שבחיפה; בית החולים אסף הרופא והמרכז הרפואי יוספטל שבאילת.
בפברואר 2022, בעקבות מחקר מאוניברסיטת תל אביב ומהמרכז הרפואי שמיר אסף הרופא, דווח בכתב העת "PLOS ONE" (אנ') ובעיתונות בישראל על שיפור משמעותי בקרב 29 חיילים עם תסמינים של הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD) אשר טופלו בתא לחץ. המחקר, בהובלתם של פרופ' שי אפרתי וד"ר קרן דואניאס-ברק מהפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב ומבית ספר סגול למדעי המוח, מצא כי טיפול בחמצן היפרברי (HBOT) מסייע בריפוי נזק מוחי כתוצאה מטראומה ומפחית תסמינים כמו פלאשבקים, דריכות יתר (אנ') ועצבנות. לדברי אפרתי, עשרות אלפי חיילים ומספר גדול בהרבה של אזרחים עלולים להיות מאובחנים עם הפרעת דחק טראומטית, ומרכז סגול נענה לאתגר עם מערך טיפולי מקיף, הכולל מתקנים היפרבריים בשילוב אנשי מקצוע מגוונים בתחום בריאות הנפש, פסיכולוגים ופסיכיאטרים. המרכז מטפל במאות נפגעי פוסט טראומה מדי יום, במטרה להגיע לאלף חולים בשנה. עם זאת, מחקרים משלימים הראו תוצאות שונות, ומידת האפקטיביות של תאי לחץ לפוסט טראומה עודנה במחלוקת.
עקרונות הטיפול

תא לחץ משמש כמכשיר טיפולי רפואי המאפשר מתן חמצן כתרופה במינונים גבוהים ביותר בדם וברקמות. מינון החמצן מגיע בתנאים אלה לערכים הגבוהים אפילו פי 20 מהרגיל. בלחץ סביבתי הנקבע על-פי טבלאות מוגדרות מעל הלחץ האטמוספירי ניתן למטופלים בתוך תא הלחץ לנשום 100% חמצן. באופן רגיל החמצן נישא בדם על ידי ההמוגלובין, כאשר ההמוגלובין רווי בחמצן, המסת החמצן בפלזמה היא האפשרות היחידה להגדיל את כמותו בדם. כמות חמצן מומסת זו עולה ככל שלחצו החלקי עולה. תנאים אלה מתקיימים בתוך תא לחץ בלחץ סביבתי מעל ללחץ האטמוספירי הרגיל. בלחץ טיפולי של 2–2.4 אטמוספירות מוחלטות, ניתן למוסס כ־5 מיליליטר של חמצן בכל 100 מיליליטר של פלסמה, כמות הזהה כמעט לכלל כמות החמצן הנצרכת על ידי הגוף. במנוחה. בלחץ של 2–3 אטמוספירות מוחלטות, כמות החמצן המומסת בדם גדולה פי 20 מהכמות הנורמלית ובמצב זה הרקמות צורכות את כל החמצן הדרוש להן מהחמצן המומס בפלסמה וההמוגלובין בדם הוורידי נותר רווי בחמצן. לאדם בריא אין בכך כל יתרון, אך לגבי חולים מסוימים הדבר יכול לעזור.
התוויות קליניות

הטיפול בתא לחץ נכלל בסל הבריאות בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, עבור מצבים רפואיים דחופים ואלקטיביים (בחירה).
התוויות קליניות > טיפול דחוף

במקרים דחופים מסוימים, הטיפול בתא לחץ נכלל בסל הבריאות:
תסחיף אוויר או גז
מחלת הדקומפרסיה
גנגרנת גז
הרעלת חד-תחמוצת הפחמן (כולל שאיפת עשן והרעלת ציאניד)
איסכמיה חבלתית חריפה
איסכמיה פריפרית חריפה למרות ציר וסקולרי פתוח
חסימה חריפה של עורק הרשתית (סיכוי עדיף להצלחת הטיפול במידה וניתן תוך 12 שעות מהאבחנה)
אנמיה קיצונית שלא ניתן לטפל באמצעות עירוי דם
שתלי עור ומתלים במצוקה
MUCORMYCOSIS, ACTINOMYCOSIS
נמק שרירי וזיהומים מפושטים של הרקמה הרכה
התוויות קליניות > טיפול אלקטיבי

הטיפול בתא לחץ נכלל בסל הבריאות גם עבור מצבים מסוימים שאינם דחופים:
פצעים קשיי ריפוי (בעיקר על רקע היפוקסיה רקמתית כגון אי ספיקה ווסקולרית או סוכרת) שלא הגיבו לטיפול מקובל במשך חודשיים
נזקי קרינה מאוחרים לרקמה רכה ועצם
כטיפול משולב עם כירורגיה משקמת לאחר טיפול בקרינה
זיהום בעצמות שאינו מגיב לטיפול
אפקטיביות

מספר מחקרים מייחסים תועלת לטיפול בתא לחץ עבור מספר מצבים קליניים. יוחסו לו שיפור בתפקוד המוטורי בקרב נפגעי שיתוק מוחין, שיפור בזיכרון אצל מטופלים המחלימים מאירוע מוחי ואף נמצא שהוא הוביל להקלה בתסמינים של חבלות ראש. עם זאת, הקהילה המדעית חלוקה בדעתה לגבי אמינות הממצאים בעיקר מכיוון שהמחקרים נערכו ללא קבוצת ביקורת מתאימה, דבר המקשה את שלילת אפקט הפלצבו של הטיפול.
ניתן להעביר מטופלים טיפול דמה בו קבוצת הביקורת תעבור תהליך של העלאת לחץ אוויר אך ללא העלאת ריכוז החמצן על ידי ווידוא שריכוז החמצן בתחילת הטיפול יהיה נמוך מהרגיל, כך שכאשר הוא יגיע ללחץ הטיפול, ריכוז החמצן בתא יהיה זהה לריכוזו באוויר רגיל. ניסוי שכזה אף נערך בשנת 1969 ונמצא בו שטיפול בחמצן בריכוז של 100% בתא לחץ שיפר מדדים של תפקוד מנטלי בקרב מבוגרים, אך הבעיה במחקר זה הייתה שבוצע על מספר מצומצם ביותר של נבדקים – 13, כך שתוקף הממצאים שלו מוגבל.
אפקטיביות > שיווק התוויות לטיפול בתא לחץ ללא ראיות מדעיות

אבינעם רכס, פרופסור לנוירולוגיה בבית החולים הדסה ויו"ר בית הדין של ההסתדרות הרפואית, כתב כי ישנן התוויות המשווקות לציבור ככאלה שתא לחץ מועיל להן, בעוד שאין לכך כל ביסוס מדעי. כך למשל ההתוויות של שיתוק מוחין, חבלת ראש קשה, טרשת נפוצה, מחלת פרקינסון, דמנציה ועוד - אין כל ביסוס מדעי לכך שתא לחץ עוזר להן. בשנת 2017 פורסם כי בבית החולים אסף הרופא משווקים טיפולים בתא לחץ שאין ראיה מדעית ליעילותם, ובהמשך לכך פרופסור נתן בורנשטיין, אז יושב ראש האיגוד הנוירולוגי הישראלי, פנה בתלונה למינהל הרפואה במשרד הבריאות.
גם מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) פרסם אזהרה תחת הכותרת "טיפול בתא לחץ: אל תלכו שולל" כנגד הטעיה של משווקי טיפולים בתא לחץ, ומנה רשימה של התוויות עבורן טיפול בתא לחץ אינו מבוסס, ביניהן איידס, אסתמה, מיגרנה, פציעות ספורט ועוד אחרות. עוד פרסם ה-FDA כי טיפול בתא לחץ עבור אוטיזם לא הוכח כמועיל ואף "מסוכן באופן פוטנציאלי".
בשנת 2020 פרסם משרד הבריאות אזהרה בנוגע לקבלת טיפולים לא מאושרים. באזהרה נכתב:
בפרסומים נטען שהטיפול בתאי הלחץ יכול להביא לריפוי מחלות ומצבים רפואיים מגוונים, וביניהם פיברומיאלגיה, הפרעות קשב וריכוז, אוטיזם, סוכרת, לחץ דם גבוה, שבץ מוחי, פציעות ספורט, סוגים שונים של סרטן ועוד. יש להדגיש כי סקירת ספרות מדעית בנושאים אלה, מעלה שעד היום אין הוכחות מדעיות לכל ההשפעות המיטיבות כביכול, ולסגולות הריפוי המיוחסות לשהייה בתא לחץ.
סכנות

כאשר משתמשים בטיפול להתוויות המאושרות, הטיפול הוא בדרך כלל בטוח וסיבוכים חמורים הם נדירים. בשל הלחץ המוגבר וריכוז החמצן הגבוה במהלך הטיפול, ישנו סיכון לכאבי אוזניים וסינוסים, פציעה באוזן התיכונה (כולל קרע בעור התוף), שינויים זמניים בראייה וקריסה של הריאות (נדיר).
ראו גם

בארוטראומה
בארודונטלגיה
הרעלת חמצן
שי אפרתי
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הרפואה ההיפרברית באתר אוניברסיטת דיוק (אנגלית)
1 2  משרד הבריאות, [https://www.health.gov.il/NewsAndEvents/SpokemanMesseges/Pages/14092020_01.aspx אזהרה בנוגע לטיפולים ב- "תא לחץ" (חמצן בלחץ גבוה - תאי לחץ לרפואה היפרברית)
ללא אישור משרד הבריאות ותוך הטעיית הציבור], באתר משרד הבריאות, ‏14 בספטמבר 2020
↑  Keren Doenyas-Barak, Hyperbaric oxygen therapy improves symptoms, brain’s microstructure and functionality in veterans with treatment resistant post-traumatic stress disorder: A prospective, randomized, controlled trial, Plos One, ‏22 בפברואר 2022
↑  Hyperbaric Oxygen Therapy: A Promising Treatment for PTSD Symptoms, אוניברסיטת תל אביב
↑  מוטי רביד, טיפול בתאי לחץ: עובדות ואשליות, באתר DoctorsOnly, ‏29 בספטמבר 2022
↑  משרד הבריאות, הוריות קליניות לטיפול בחמצן בעל-לחץ, באתר משרד הבריאות, ‏07.11.2023
↑  להיכנס ללחץ - ולהבריא
1 2   אבינעם רכס, השימוש בחמצן בבית חולים אסף הרופא - מרפא מחלות או בלוף יחצני?, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2017
↑  Hyperbaric Oxygen Therapy: Don't Be Misled, U.S. FOOD AND DRUGS ADMINISTRATION
↑  Autism: Beware of Potentially Dangerous Therapies and Products, U.S. FOOD AND DRUGS ADMINISTRATION
↑  Office of the Commissioner, Hyperbaric Oxygen Therapy: Get the Facts, FDA, 2021-07-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536184605171  BnF: cb11975568h (data)  LCCN: sh85063671  NKC: ph870952 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מבט מבפנים של תא לחץ היפרברי בבית החולים אלישע
השגחה על מטופלים בתא לחץ היפרברי בבית החולים אלישע