stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1852 במדע
נולדו

1 במאי – סנטיאגו רמון אי קחאל, פיזיולוג ספרדי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1934)
30 באוגוסט – יאקובוס ואן 'ט הוף, כימאי הולנדי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1911)
9 בספטמבר – ג'ון פוינטינג, פיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1914)
2 באוקטובר – ויליאם רמזי, כימאי סקוטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1916)
15 בדצמבר – אנרי בקרל, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1908)
נפטרו

6 בינואר – לואי ברייל, ממציא צרפתי (נולד ב-1809)
15 באוגוסט – יוהאן גדולין, כימאי פיני (נולד ב-1760)
10 בנובמבר – גדעון מנטל, פלאונטולוג בריטי (נולד ב-1790)
27 בנובמבר – עדה לאבלייס, חלוצת מחשוב בריטית (נולדה ב-1815)
1857 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1857  במדע |  |
< · 1855 · 1856 — 1857 — 1858 · 1859 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

פרסום Tables of the Moon על ידי פטר חאנסן.
ארכאולוגיה

גילוי תרבות  La Tène מתקופת הברזל בשווייץ
ביולוגיה

פרסום Introduction to Cryptogamic Botany על ידי מיילס ברקלי.
טכנולוגיה

בניית מכשיר למדידת אפוזיה על ידי רוברט באנזן.
27 במרץ – לאון סקוט מקבל פטנט על פונואוטוגרף - מכשיר ראשון לרשם קול.
סייסמולוגיה

16 דצמבר - רעידת אדמה בגודל של 7~ בסולם ריכטר (הערכה) שמייד בעקבותיה הומצא הסולם המאקרוסייסמי הראשון להערכת עוצמה סייסמית על ידי הבריטי רוברט מאלט (Robert Mallet)
נולדו

20 בינואר – ולדימיר בכטרב, פסיכיאטר רוסי (נפטר ב-1927)
22 בפברואר – היינריך רודולף הרץ, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1894)
27 במרץ – קרל פירסון, מתמטיקאי אנגלי (נפטר ב-1936)
30 באפריל – אויגן בלוילר, פסיכיאטר שווייצרי (נפטר ב-1939)
13 במאי – רונלד רוס, רופא בריטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1932)
15 במאי – ויליאמינה פלמינג, אסטרונום אמריקאי (נפטרה ב-1911)
8 באוגוסט – הנרי אוסבורן, גאולוג ופלאונטולוג אמריקאי (נפטר ב-1935)
5 בספטמבר – קונסטנטין ציולקובסקי, תאורטיקן החלל רוסי (נפטר ב-1935)
26 בנובמבר – פרדינן דה-סוסיר, בלשן צרפתי (נפטר ב-1913)
27 בנובמבר – צ'ארלס שרינגטון, ביולוג אנגלי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1952)
נפטרו

23 במאי – אוגוסטן לואי קושי, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1789)
21 ביוני – לוי טנאר, כימאי צרפתי (נולד ב-1777)
29 ביולי – שארל לוסיין בונפרט, ביולוג צרפתי (נולד ב-1803)
17 בדצמבר – פרנסיס בופורט, גאוגרף אנגלי (נולד ב-1774)
משרד הכלכלה והאנרגיה (גרמניה)

| --- | --- |
סמליל משרד הכלכלה והגנת האקלים (גרמניה)

בניין המטה בברלין
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 תחום שיפוט:  גרמניה 
 סוכנות בת:  Federal Cartel Office 
 תאריך הקמה:  1917 
 מטה מרכזי:  ברלין 
 עובדים:  2,439 (נכון ל־16 ביוני 2024) 
 תקציב:  11,090,030,000 אירו 
 www.bmwi.de
 
משרד הכלכלה והגנת האקלים (בגרמנית: Das Bundesministerium für Wirtschaft und Klimaschutz, או בקיצור BMWK), הוא משרד פדרלי בגרמניה. בעבר כונה גם בשם "משרד הכלכלה" ו-"משרד הכלכלה והאנרגיה". המשרד הוקם במתכונתו הנוכחית בשנת 2005. כיום עובדים בו כ־1,500 איש, ותקציבו בשנת 2020 היה כ־10.5 מיליארד אירו. מטות המשרד ממוקמים בערים ברלין ובון. המשרד מאורגן באחת עשרה מחלקות, שש ועדות ייעוץ, אחראי על שש סוכנויות ושש תוכניות מימון.
היסטוריה

המשרד נוסד בשנת 1917 כ"המשרד הכלכלי לרייך". בשנים 1945-1919 נקרא בשם "משרד הכלכלה של הרייך". בגרמניה הכבושה שלאחר מלחמת העולם השנייה המשרד כונה כ"משרד האדמיניסטרטיבי לכלכלה". לאחר הקמת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, שמו של המשרד שונה ל"משרד הכלכלה הפדרלי" וכך כונה עד שנת 1998. ממאי 1971 ועד דצמבר 1972, הוא אוחד באופן זמני עם משרד האוצר. בשנת 1998 התווסף למשרד מדור הטכנולוגיה ממשרד המחקר ובכך המשרד הפך ל"משרד הפדרלי לכלכלה וטכנולוגיה". בשנים 2002–2005 המשרד מוזג עם חלקים ממשרד העבודה והרווחה שחדל לפעול באותן השנים, והפך ל"משרד הפדרלי לכלכלה ועבודה". המשרד חזר לפעול באופן עצמאי עם מינויה של אנגלה מרקל לקנצלרית בשנת 2005.
מבנה ארגוני > מחלקות

נכון לשנת 2020, המשרד מאורגן בתשע מחלקות ושתיים מרכזיות:
מינהל מרכזי - Z
מדיניות משפט וביטחון - RS
צוות פוליטי ותכנון מדיניות - L
מדיניות אירופית - E
מדיניות כלכלית - I
מדיניות אנרגיה: חימום ויעילות - II
מדיניות אנרגיה: חשמל ורשת - III
מדיניות תעשייתית - IV
מדיניות כלכלית חיצונית - V
מדיניות דיגיטלית וחדשנות - VI
מדיניות ארגונים קטנים ובינוניים SME - ‏ VII
מבנה ארגוני > ועדות ייעוץ

הוועדות המייעצות במשרד מורכבות ממומחים מתנדבים המייעצים לשר הפדרלי בנושאי מדיניות כלכלית:
הוועדה המייעצת המדעית
הוועדה המייעצת לכלכלה דיגיטלית צעירה (2013)
הוועדה המייעצת לתיירות (1977)
הוועדה המייעצת להסמכה (2010)
הוועדה המייעצת של SME ‏(1956)
הוועדה המייעצת של TTIP ‏(2014)
מבנה ארגוני > סוכנויות

בנוסף לפעילותו שלו, המשרד מפקח גם על הסוכנויות הבאות:
משרד קרטל פדרלי ( BKartA) / בון
סוכנות הרשת הפדרלית לחשמל, גז, תקשורת, דואר ומסילות רכבת (BNetzA) / בון
המשרד הפדרלי לכלכלה ובקרת יצוא (BAFA) / אשבורן, בוכום
המכון הפדרלי למחקר ובדיקה של חומרים (BAM) / ברלין
המכון הפדרלי למדעי כדור הארץ ומשאבים טבעיים (BGR) / הנובר, ברלין
המכון הלאומי הגרמני למטרולוגיה (PTB) / בראונשווייג, ברלין
הערות שוליים

↑  BMWi, Organisational Chart, bmwi.de, 6 October 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5311495-4  ISNI: 0000 0001 1092 3392  LCCN: n00096663  NKC: vse2017944108  VIAF: 305925642   WorldCat (עם VIAF): 305925642 
בניין המשרד בבון
Apathy (ראפר)

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1978 (בן 46) וילימנטיק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Chad Bromley 
 שם במה:  Apathy 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  תיכון בייקון 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, The Demigodz 
 www.demigodzstore.com
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'אד ברומלי (באנגלית: Chad Bromley; נולד ב-8 במרץ 1979 בווילמינאטיק, קונטיקט), הידוע בכינויו אפאת'י (Apathy), הוא ראפר ומפיק אמריקאי.
קריירה

ברומלי סיפר כי הוא גילה את מוזיקת הראפ בגיל 5 כאשר שמע את הדוד שלו מנגן את הקאבר של Chaka Khan לשיר "I Feel for You" של פרינס. לטענתו, זה היה הרגע שבו הוא החל להימשך למוזיקת הראפ והחל להאזין לאומנים שונים בתחום זה, כמו: ג'יי זי, נאז, גאנג סטאר ועוד, כאשר הוא מנסה לכתוב חרוזים משלו ועובד על מיומנותיו כ-MC.
ברומלי החל את הקריירת הראפ שלו בשנת 1997 בביצועים למספר שירים כאמן אורח באלבום של הצמד Jedi Mind Tricks.
שלוש שנים לאחר מכן פרסם ברומלי סינגל בשם "Ain't Nuthin' Nice" תחת חברת התקליטים Bronx Science Records אשר הופק על ידי celph titled.
בהמשך ברומלי ו-celph titled הקימו יחד את הסופר גרופ Demigodz שכלל כמה ראפרים שכבר היו חתומים בחברת התקליטים הזו אשר כללו את – 7L & Esoteric El Fudge, Louis Logic, ו-Open Mic.
בשנת 2002 הסופר גרופ שחרר את ה-EP הראשון שלו שנקרא The Godz Must Be Crazy תחת חברת התקליטים Ill boogie records. בעקבות כך ניסה הלייבל Interscope להחתים את האמנים הבולטים ב-Demigodz – Apathy, celph titled ו–Atlantic, והתעניינו במיוחד בפיתוח קריירת הסולו של Apathy.
בסופו של דבר חתם ברומלי עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והקליט שם מספר שירים, שחברת התקליטים לא פרסמה. לאחר מספר שנים של ויכוחים וחילוקי דעות, החליט לעזוב ולהקים את חברת התקליטים העצמאית Babygrande. בהמשך פרסמה Babygrande חלק מהשירים שהוקלטו במקור עבור "אטלאנטיק". באותה התקופה הקליט ברומלי גם שירים חדשים בחברת התקליטים העצמאית Demigodz entertainment השייכת לצ'אד ו-celph titled.
בהמשך פרסם ברומלי תחת חברת התקליטים Demigodz entertainment שני מיקסטייפים הכוללים גם את החומרים שהקליט במקור עבור אטלנטיק – "Where's Your Album?!!" (שיצא בשנת 2004) ו-"Baptism By Fire" (שיצא בשנת 2007).
לאחר שחתם ב-Babygrande הוציא ברומלי בשנת 2006 את אלבום הסולו הראשון שלו "Eastern Philosophy" שכלל שירים שונים שהוקלטו במקור ב"אטלנטיק" ושירים חדשים אותם הקליט ב-Babygrande. האלבום זכה לביקורות חיוביות מאוד אבל כשל מסחרית. האלבום כלל שירים שבוצעו בשיתוף פעולה עם celph titled ואמיליו לופז.
בשנת 2009 הוציא ברומלי את אלבום הסולו השני שלו "Wanna Snuggle?" תחת חברת התקליטים Demigodz entertainment. אלבום זה הופק על ידי מייק שינודה וכלל שיתופי פעולה עם אמנים בולטים שונים כגון Phonte ,B-real, קינג מגנטיק וחברי Demigodz.
אפאת'י הוא חבר בהרכב Get Busy Committee אשר פרסם בעבר את האלבום "UZI DOSE IT".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Eastern Philosophy – 2006
Wanna Snuggle? – 2009
Honkey Kong – 2011
2014 - Connecticut Casual
2015 - Perestroika
2015 - Widow's Son
2015 - Suave Ski
דיסקוגרפיה > אוספים

It's the Bootleg, Muthafuckas! Volume 1 – 2003
It's the Bootleg, Muthafuckas! Volume 2: Hell's Lost and Found – 2007
It's the Bootleg, Muthafuckas! Volume 3: Fire Walk With Me – 2012
The Alien Tongue – 2012
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

Where's Your Album?!! – 2004
Baptism By Fire – 2007
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

Make Alotta Money – 2010
Primate Mindstate – 2011
2015 - Weekend at the Cape
אווסטה

עטיפת ספר האווסטה במהדורה שיצאה לאור בשנת 1858
האווסטה (בפרסית: اوستا) הוא ספר המכיל כתבי קודש לדת הזורואסטרית שנכתבו בשפה האווסטית. לשפה זו אין תיעוד נוסף.
אטימולוגיה

האטימולוגיה של המונח "אווסטה" אינה ברורה; ככל הנראה פירוש המילה "לשבח" או "להלל" ולפיכך בתרגום מדויק של האווסטה יהיה "השבח".
היסטוריה > זמנם של הטקטסים

כתבי האווסטה, נאספו לאורך מאות שנים עד שקובצו לספר אחד. מבין כתבי האווסטה, בולט במיוחד החלק העוסק במזמורים, שהאמונה הזורואסטרית מייחסת את כתיבתם לנביאה ומייסדה - זרתוסטרא. אותם מזמורים נקראים בשפה האווסטית - גאת'ות, ולפי שיקולים לשוניים כתיבתם מתוארכת למאה ה-10 לפנה"ס בקירוב. הכתבים הפולחנים של ה-יסנה, שמכילים בין השאר את הגאת'ות, כתובים בחלקם באווסטית קדומה ובחלקם באווסטית מאוחרת.
היסטוריה > העברה מדור לדור

הדעה הרווחת היא כי כתבי האווסטה הועברו בעל פה מדור לדור לפני שהועלו על כתב. קיימת טענה בספר של ארדא ויראף, מהמאה ה-3 או ה-4 לספירה, שנכתב תחת שלטון האימפריה הסאסנידית, שהגאת'ות וכמה כתובים שאוגדו לתוך האווסטה, נשמרו בספריית הארמון של מלכי האימפריה האח'מינידית (559 לפנה"ס – 330 לפנה"ס). ארמון זה נשרף על ידי חיילי אלכסנדר מוקדון ונראה כי המסמכים המאשרים את הטענה אבדו.
רסמוס ראסק טען שכתבים אלו חייבים להיות שרידיו של מקור ספרותי גדול, זאת בדומה להצעת פליניוס הזקן בספרו "תולדות הטבע" בו הוא מתאר את הרמיפוס מסמירנה כאדם שפירש "שני מיליוני מזמורים ופסוקים של זרתוסטרא" במאה ה-3 לפנה"ס. גם פיטר קלארק בספרו על הדת הזורואסטרית גרס כי הגאת'ות וכתבי ה-יסנה הקדומים יותר לא יכלו לשמור על איכותם הלשונית אם העברתם התבצעה בעל פה ולא בכתב.
היסטוריה > עיבוד מאוחר

לפי הדינכרד, יצירה דתית למחצה שנכתבה בסביבות המאה ה-9 לספירה, המלך וולגאש (כנראה הכוונה למלך הפרתי וולוגסס הרביעי 191-147~ לספירה) ניסה לקבץ ולאגד את הכתבים הקדושים, אבל תוצאותיה של משימה זו, אם אכן התרחשה, לא שרדה את מהמורות הזמן.
במאה ה-3 לספירה, השליט הסאסאני, ארדשיר (מלך בין 226–241 לספירה) ציווה על הכהן הגדול טנסר (או טונסאר) לאסוף ולאגד את הכתבים הקדושים לספר. הדינכרד מספר לנו כי ניסיונו של הכהן הגדול טנסר הניב העתק הכולל עשרים ואחד ספרים, שנקראים נאסקים (nasks); ספרים אלו מחולקים אף הם ל-348 פרקים ומונים כ-3.5 מיליוני מילים. עיבוד נוסף ואחרון נעשה תחת חסותו של השליט שָאפּוּר השני (מלך בין 309–379 לספירה).
האווסטה, המוכרת לנו כיום, כוללת בעיקר טקסטים שנעזרים בהם לטקסי הפולחן; טקסטים אלו שרדו ונשתמרו בזכות זיכרונם של הכוהנים, וכעת כשהאווסטה מכילה את כל התכנים הפולחניים, היא עשויה להכיל תכנים שלא נערכו בעשרים ואחד ספרי הנאסקס כלל. האווסטה הנוכחית היא אפוא ספר תפילה יותר מאשר תורה, כי שארית עשרים ואחד ספרי הנאסקס אבדו ונעלמו עם נפילתה של האימפריה הסאסנידית והכיבוש המוסלמי בפרס, שהביא לאזור את האמונה המוסלמית ודחק את האמונה הזורואסטרית לשוליים. אבל, ישנן מספר יצירות משניות בלשון הפלהבית המתיימרות לכלול בתוכן קטעים או רשימות תכנים של הספרים האבודים (שכאמור אבדו ונעלמו קודם לניסוחה של האווסטה).
היסטוריה > האסכולה האירופאית

הכתבים הללו נעשו נגישים למלומדים האירופאים בתקופה די מאוחרת. אברהם הייניקן אנקטיל דופן, יצא למסע בהודו ב-1775, וגילה את הכתבים בקהילות פרסיות. הוא פרסם את התרגום הצרפתי לכתובים ב-1771, בהתבססו על התרגום הפרסי המודרני שסיפק לו אחד מכוהני הקהילות הפרסיות.
מספר כתבי יד של האווסטה נאספו על ידי ראסמוס כריסטיאן ראסק בביקורו בבומביי (מומביי של היום) ב-1820, וזו הייתה ההבחנה שלו, שהראתה כי השפה האווסטית נשתמרה דרך כתבים שמקורם ככל הנראה ממקור ספרותי גדול ששימר בתוכו כתבי קודש. אוסף כתבי היד שאסף ראסק שמורים כעת בספריה של אוניברסיטת קופנהגן. אוספים אחרים שמורים בבית מזרח הודו המוזיאון הבריטי בלונדון, הספרייה הבודליינית באוקספורד וכן במספר ספריות של אוניברסיטאות שונות בפריס.
היסטוריה > הזנד

המילה זֶנד או זָנד פירושה המילולי הוא "ביאור, פירוש, תרגום", והיא מתייחסת לפירושים (פרפרזה) בשפה הפרסית התיכונה (ראה פאזנד ופהלבית) של הספרים בשפה האווסטית. פירושים אלו דומים במידת מה באופיים לתרגומי התנ"ך (כמו תרגום אונקלוס לתורה), שכן הפירושים לאווסטה, שמתוארכים מן המאה ה-3 למאה ה-10 לספירה, לא היו מיועדים לשמש ככתבים תאולוגים בעצמם אלא כהדרכה דתית לציבור, שאינו דובר את השפה האווסטית. ויש לציין כי עקב קדושתם הרבה כתבי האווסטה נכתבו וסופרו אך ורק בשפה האווסטית, הנחשבת שפה קדושה (בדומה לעברית בקרב היהודים והערבית בקרב המוסלמים).
לכתבי היד של האווסטה יש שתי מתכונות. האחת היא ה"אווסטה-או-זָנד" (או "זָנד-אי-אווסטה"), ובה כתבי האווסטה הקדושים כתובים יחד עם הזָנד, והשנייה היא ה"וֶנדידאד סאדֶה", בה נכללות גם היַסנה, ה-ויספֶראד והוֶנדידאד.
השימוש במונח "זֶנד-אווסטה" בהתייחסות לאווסטה נובע מאי הבנה של הביטוי "זָנד-אי-אווסטה". טעות נפוצה ונוספת הקשורה בשימוש במילה זֶנד היא שקוראים לכלל השפה האווסטית או הכתובים האווסטית על שמה. ב-1759, דיווח אברהם הייניקן אנקטיל דופן כי סופר לו שהמילה זֶנד הייתה שם של השפה של הכתובים הקדומים של האווסטה. בדיונו השלישי, שפורסם ב-1798, מציין סר ויליאם ג'ונס שיחה עם כהן הודי, שסיפר לו כי הכתובים נקראים זֶנד, והשפה נקראת אווסטה, גם זו שגיאה שנובעת מתוצאות של אי הבנת המונח "פאזנד", שלמעשה מתייחס לשימוש של האלפבית האווסטי בכתיבת הזנד וכתובים שונים השפה הפרסית התיכונה, כביטוי פירושו "בתוך הזנד".
הבלבול בין המונחים השונים הפך למקיף באסכולה האירופאית וכמעט לא ניתן לשנותו, והזנד-אווסטה, על אף היותה שם מוטעה ושגוי, נמצאת עדיין לפעמים בשימוש כדי לציין את הכתובים הקדומים.
מבנה ותוכן

בצורתה הנוכחית, האווסטה היא אוסף של מקורות שונים, המתוארכים לתקופות שונות המתחלפות בהיקף רחב וטבעי, רק טקסטים הכתובים בשפה האווסטית נחשבים חלק מן האווסטה.
יש דמיון לשוני ותרבותי בין כתבי האווסטה לבין כתבי הריג ודה. לפי ההנחה המקובלת דמיון זה משקף את האמונות העממיות המשותפות של התקופה הפרוטו-הינדו-איראנית. ההבדלים בין שני כתבים אלו מתפרשים כשיקוף של התפתחות עצמאית שהתרחשה לאחר ההתפצלות הפרה-היסטורית בין שתי התרבויות (אחת נדדה לאזור אירופה והשנייה לאזור הודו-פרס).
לפי הדנקארד,(אנ') עשרים ואחד ספרי הנאסק משקפים את המבנה של תפילת "אהונה ואיריה" בעלת עשרים ואחת מילים: כל אחת משלוש שורות התפילה מכילה שבע מילים, ובהתאמה גם הנאסק מחולקים לשלוש קבוצות, של שבעה כרכים כל אחד. במקור, לכל אחד מספרי הנאסק הייתה מילה אחת מתוך התפילה ששימשה כשמו של הספר, ובכך בעצם סומן מקומו של הספר ביחס לשאר ספרי הנאסק. רק כרבע מתוך תמליל הנאסק שרד עד היום. התכנים באווסטה מחולקים באופן מקומי (אף על פי שסדרם של ספרי הנאסק אינו כזה) אבל אלו אינם קבועים או קאנוניים. כמה מלומדים מעדיפים לסווג את התכנים בשתי קבוצות, האחת פולחנית והשנייה כוללת. הסיווג הבא מתואר על ידי ג'אן קלנס:
מבנה ותוכן > היסנה

היסנה (מן המונח "יאזישן" שפירושו המילולי: "סגידה, קורבן"), היא האוסף הראשי של הפולחן. היא כוללת שבעים ושניים קטעים הקרויים "הא – יטי" או פשוט "הא". שבעים ושניים חוטי צמר טלאים בקושטי, הפתיל הקדוש שכרוך סביב מותני המאמין הזורואסטרי, מסמלים את אותם שבעים ושניים קטעי היסנה. החלק המרכזי ביותר של היסנה הוא הגאת'ות. הוא נחשב כחלק הקדום והקדוש ביותר מבין חלקי האווסטה וחיבורו מיוחס לזרתוסטרא עצמו. מבחינה מבנית הגאת'ות קטועות על ידי היסנה הפטאנגאטי ("שבע פרקי יסנה"), שמשלימים את הפרקים 35–42 ביסנה; גילם כגיל הגאת'ות והם כוללים תפילות ומזמורים לכבוד האל הנעלה, אהורה מאזדה, המלאכים, אש, מים ואדמה. היסנה כתובה כסיפורת, אבל אולי הייתה בעברה בעלת אותו משקל פואטי כמו הגאת'ות. בקרב כמה המלומדים רווחת השערה כי היסנה מייצגת את הנאסק העשרים ואחד (כלומר השביעי והכרך האחרון בקבוצה השלישית והאחרונה). שישה מספרי הנאסק מהקבוצה הראשונה של הנאסק, שהם פירוש לגאת'ות, עשויים אף הם להיות משיוכים ליסנה. היסנה, או היֶזשן, הוא בראש ובראשונה שם, לא של ספר, אלא אם כי של טקס בו כל הספר מוקרא ומתבצע טקס פולחני הולם, על פי מסגרתו הרגילה; טקס זה מתרחש אך ורק בבוקר.
מבנה ותוכן > ויספראד

ויספראד (פהלווי: Visperad; אווסטה: vīspe ratawō; פרסית: ویسپرد) הוא חיבור ארוך שנועד להוסיף לטקס היסנה ולקשטו.
מבנה ותוכן > ונדידאד

ונדידאד (פהלווי: Vendīdād או jud-dēw-dād; אווסטה: widaēwa-dāta; פרסית: وندیداد) הוא חיבור העוסק בשדים ובהתגוננות מפניהם.
מבנה ותוכן > ישת

היַשְת (פהלווי: yašt; אווסטה: yasna; פרסית: یشت) הוא חיבור המוקדש לישות אלוהית מסוימת בדת הזורואסטרית. כיום כל מאמין זורואסטרי יכול לומר את הישת בכל עת, להבדיל מן היסנה, המקדשת את כלל הישויות ויכולה להיאמר רק מפי כוהן זורואסטרי מוסמך. יש 21 ישתים שונים:
אהורא מזדא ישת
אמשא ספנדאן ישת
אַרְדְוַהישְת ישת
הוֹרְדאד ישת
אַבַּאן ישת
ח'ורשיד ישת
מַאהּ ישת
תישְתר ישת
גוֹש ישת (או: דְרוּאַסְפּ ישת)
מֵהְר ישת
סְרוש ישת
רַשְן ישת
פְראוַרְדין ישת
בהראם ישת
רַאם ישת
דֵין ישת
אַרְד ישת
אַשְתַאד ישת
זַמְיַאד ישת
הוֹם ישת
וַנַאנְד ישת
מבנה ותוכן > סי-רוזאג

סי-רוזאג (בפהלווי: Sīh-rōzag; בפרסית: سی‌روزه) הוא חיבור המורכב משני חלקים המוקדש לישויות האלוהיות של הדת הזורואסטרית. הוא משמש גם היום בטקסים זורואסטריים.
מבנה ותוכן > ח'ורדה אווסטה

הקובץ ח'ורדה אווסטה (בפרסית: خرده‌اوستا), "האווסטה הקטנה", כולל תפילות בעיקר תפילות הנאמרות על ידי המאמין בעצמו, בניגוד לתפילות הנאמרות מפי הכוהן המוסמך. בקובץ נכללים החיבורים הבאים:
חלקי מבוא מתוך היסנות השונות.
תפילות שבח (פהלווי: Niyāyišn; פרסית: نیایش).
תפילות התואמות את מהלך היממה (פהלווי: Gāh; פרסית: گاه).
תפילות וברכות לנשמות המתים ולמועדים מיוחדים (פהלווי: Āfrinagān; פרסית: آفرینگان).
יסנה 28.1 (Bodleian MS J2)
1859 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1859  במדע |  |
< · 1857 · 1858 — 1859 — 1860 · 1861 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

28 באוגוסט-2 בספטמבר - סערת שמש גדולה במהלך זוהר הקוטב נצפה גם בקובה.
מריאן קובלסקי פיתוח שיטה לחישוב מהירות של שביל החלב.
ארכאולוגיה

26 במאי – ג'וזף פרסטוויץ' וג'ון אבנס מגלים שרידים שבהמשך הביאו לגילוי תקופת האבן הקדומה.
ביולוגיה

24 בנובמבר – פרסום ספרו של צ'ארלס דרווין מוצא המינים.
איסידור סנט חילייר פרסם את הכרך השני של ספרו ולראשונה משתמש במונח אתולוגיה.
טכנולוגיה

בניית מנוע ראשון שפועל לפי תהליך לינור תוך שימוש בהצתה חשמלית.
טומאס אבלינג בנה מנוע המתאים להנעה מכונית על הכביש.
כימיה

גילוי הקסמין על ידי אלכסנדר בוטלרוב
חקר חומצה סורבית על ידי אוגוסט פון הופמן
מתמטיקה

פרסום ספרו Ueber die Anzahl der Primzahlen unter einer gegebenen Grösse של ברנהרד רימן.
רפואה

פרסום ספר Notes on Nursing: What it is and What it is Not על ידי פלורנס נייטינגייל.
נולדו

19 בפברואר – סוונטה ארהניוס, כימאי שוודי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1927)
28 בפברואר – פלוריאן קג'ורי, מתמטיקאי שווייצרי (נפטר ב-1930)
4 במרץ – אלכסנדר פופוב, ממציא רוסי (נפטר ב-1906)
7 באפריל – ז'אק לב, פיזיולוג אמריקאי (נפטר ב-1924)
15 במאי – פייר קירי, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1906)
נפטרו

1 במאי – ג'ון ווקר, ממציא אנגלי (נולד ב-1781)
5 במאי – יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1805)
6 במאי – אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר טבע גרמני (נולד ב-1769)
8 ביוני – אלכסנדר חאנט, ממציא אמריקאי (נולד ב-1796)
10 בספטמבר – טומאס נוטאל, בוטנאי אמריקאי (נולד ב-1786)
15 בספטמבר – איזמבארד קינגדום ברונל, מהנדס בריטי (נולד ב-1806)
12 באוקטובר – רוברט סטיבנסון, מהנדס בריטי (נולד ב-1803)
1867 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1867  במדע |  |
< · 1865 · 1866 — 1867 — 1868 · 1869 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

3 באפריל – גילוי כוכב שביט טמפל 1.
ארכאולוגיה

גילוי שרידים של זימבבואה הגדולה.
גילוי ספינת וויקינגים שנבנתה בשנת 900.
גילוי תיאור של ליקוי חמה שהתרחש בשנת 763 לפנה"ס. תיאור זה מהווה בסיס חשוב לכרונולוגיה של ההיסטוריה הישנה במזרח התיכון.
ביולוגיה

ביולוג שווייצרי סימון שוונדנר משער שלחזזית יש בסיס דואלי.
טכנולוגיה

17 בפברואר – פתיחת תעלת סואץ.
אלפרד נובל מקבל פטנט על דינמיט.
כימיה

הכימאי הנרי רוסקו מגלה את היסוד ונדיום.
הכימאי אלפרד נובל רושם פטנט על המצאת הדינמיט. נובל המציא את הדינמיט לצורכי עבודה - לסכור נהרות, להסיר מכשולים, לקצץ הרים - אך משנוכח ששימושיה העיקריים של המצאתו יהיו צבאיים, הוא נכנס לדיכאון שממנו לא החלים עד סוף חייו, ולכן ייסד את קרן פרס נובל שמהווה כמעין "תיקון" למה שגרם.
כלכלה

פרסום הכרך הראשון של הקפיטל, ספרו של קרל מרקס.
רפואה

16 במרץ – ג'וזף ליסט פרסם את מחקריו על חיטוי.
בבוסטון, מסצ'וסטס נפתח בית הספר לרפואת שיניים של אוניברסיטת הרווארד, זהו בית הספר הראשון לרפואת שיניים בארצות הברית.
טכנולוגיה

17 בפברואר הספינה הראשונה עוברת בתעלת סואץ.
נולדו

11 בינואר – אדוארד טיצ'נר, פסיכולוג בריטי (נפטר ב-1927)
16 באפריל – וילבור רייט, מחלוצי התעופה (נפטר ב-1912)
7 בנובמבר – מארי קירי, כימאית צרפתייה, כלת פרס נובל (נפטרה ב-1934)
נפטרו

25 באוגוסט – מייקל פאראדיי, פיזיקאי אנגלי (נולד ב-1791)
19 באוקטובר ג'יימס סאוט, אסטרונום אנגלי (נולד ב-1785)
1850 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1850  במדע |  |
< · 1848 · 1849 — 1850 — 1851 · 1852 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ארכאולוגיה

חפירות ראשונות בארך על ידי ויליאם לופטוס
טכנולוגיה

14 ביולי – בניית מכונה לייצור הקרח.
כימיה

17 באוקטובר – גיימס יאנג מקבל פטנט על ייצור פרפין מפחם.
מתמטיקה

הגדרת מונח מטריצה על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר.
פיזיקה

רודולף קלאוזיוס פרסם את עבודתו שהניחה יסודות לחוק השני של התרמודינמיקה.
מדידת מהירות התפשטות החשמל על ידי ארמן איפוליט פיזו.
לאון פוקו מבצע מדידת מהירות האור בנוזלים שונים.
נולדו

15 בינואר – סופיה קובלבסקי, מתמטיקאית רוסיה (נפטרה ב-1891)
24 בינואר – הרמן אבינגהאוס, פסיכולוג גרמני (נפטר ב-1909)
31 במרץ – צ'ארלס דוליטל וולקוט, פלאונטולוג אמריקאי (נפטר ב-1927)
18 במאי – אוליבר הביסייד, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1925)
6 ביוני – קרל פרדיננד בראון, פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1918)
25 באוגוסט – שארל רישה, פיזואולוג צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1935)
נפטרו

27 במרץ – וילהלם ביר, אסטרונום גרמני (נולד ב-1797)
9 באפריל – ויליאם פראוט, כימאי אנגלי (נולד ב-1785)
10 במאי – לואי ז'וזף גה-ליסאק, כימאי ופיזיקאי צרפתי (נולד ב-1778)
22 במאי – ויליאם סטרג'ן, ממציא אנגלי (נולד ב-1783)
1854 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1854  במדע |  |
< · 1852 · 1853 — 1854 — 1855 · 1856 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

ג'ורג' איירי חישב את הצפיפות של כדור הארץ.
ארכאולוגיה

ביצוע חפירות ותאור של קיריגואה, אתר מורשת עולמית
טכנולוגיה

ג'יימס קאטינג ממציא שיטה חדשה לפיתוח צילומים.
אלישע אויטס בנה מעלית מודרנית ראשונה.
כימיה

בנג'מן סילימן לראשונה בצע חלוקת הנפט לחלקים על ידי זיקוק.
מתמטיקה

ג'ורג' בול פרסם את עבודתו An Investigation of the Laws of Thought on Which are Founded the Mathematical Theories of Logic and Probabilities
הוכחת משפט קיילי
רפואה

הרופא הלונדוני ג'ון סנואו גילה מקור למגפת כולרה תוך הוכחת השערתו שמקורה במים מזוהמים.
פיליפו פצ'יני גילה Vibrio cholerae.
נולדו

15 במרץ – אמיל אדולף פון בהרינג, פיזיולוג גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1917)
31 במרץ – דוגאלד קלרק, ממציא סקוטי (נפטר ב-1932)
29 באפריל – אנרי פואנקרה, מתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1912)
11 במאי – אוטו מרגנטלר, ממציא גרמני (נפטר ב-1899)
13 ביוני – צ'ארלס פרסונס, ממציא בריטי (נפטר ב-1931)
12 ביולי – ג'ורג' איסטמן, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1932)
23 ביולי – בירט אקרס, ממציא בריטי (נפטר ב-1918)
נפטרו

6 ביולי – גאורג סימון אוהם, פיזיקאי גרמני (נולד ב-1789)
בת שלום

| --- | --- |
 פעילות:  עידוד מעורבות נשית באקטיביזם הפוליטי שתקדם פתרון צודק לסכסוך הישראלי-פלסטיני, תיצור שלום יציב וצודק, תשמור על כיבוד זכויות אדם ותחזק את קולן של נשים יהודיות וערביות בחברה הישראלית
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים
 סינוף ארצי:  הקשר הירושלמי הוועד הישראלי נגד הריסת בתים קואליציה נגד הגדר בירושלים קואליציית נשים לשלום
 תקופת הפעילות:  1994–2010 (כ־16 שנים)
 www.batshalom.org
 
בת שלום היה ארגון נשים פמיניסטי ישראלי-פלסטיני שנוסד בספטמבר 1993. הוא פעל במשך 16 שנה, משנת 1994 עד שנת 2010. מטרתו העקרית הייתה לעודד מעורבות נשית באקטיביזם פוליטי לקידום פתרון לסכסוך הישראלי-פלסטיני, לחתור לשלום יציב וצודק כהגדרתן, שמירה על זכויות אדם וחיזוק קולן של נשים יהודיות ונשים ערביות בחברה הישראלית. לארגון הישראלי היה ארגון שותף פלסטיני שנקרא בשם 'המרכז הירושלמי לנשים'. שני הארגונים פעלו במשותף תחת ארגון הגג הקשר הירושלמי (הג'רוזלם לינק) (Jerusalem Link).
חברות הארגון היו נשים יהודיות ונשים ערביות-ישראליות. במשך השנים הוביל הארגון קמפיינים בעד שלום צודק, הפיק פעילויות פוליטיות וחינוכיות רבות ולקח חלק בתנועת השלום הישראלית. הארגון מעולם לא נסגר בצורה רשמית, אבל הפסיק את פעילותו בשנת 2010 בשל היעדר מימון.