stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונטסה 900 ספרינט
ממאפייני "קונטסה 900 ספרינט"

דגם "קונטסה 900 ספרינט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו ("Tokyo Motor Show" (אנ')) (תערוכת המכוניות העשירית) שנערכה בין 25 באוקטובר 1962 ל-7 בנובמבר 1962 בטוקיו, בסוף 1982 הוצג הדגם בסלון המכוניות בטורינו ("Turin Auto Show" (אנ')) בטורינו. איטליה. בשנת 1963 הוצג הדגם בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק.
2 דלתות פסטבק (fastback).
מספר נוסעים: 2+2.
מנוע אחורי מתוצרת "היינו" בפוזיציה אורכית.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע בנזין.
מנוע קירור מים.
תמסורת ידנית - 4 מהירויות.
מאייד מתוצרת "Weber" מסוג "Weber DCO".
מבנה הפגוש האחורי, הסורגים האחוריים והפנסים האחוריים הועבר לדגם קונטסה 1300 שיוצרה משנת 1964 והיה כמעט זהה.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 19.8 שניות.
כדי שלא יהיו ספקות לגבי מקור עיצוב הדגם שעוצב על ידי מעצב המכוניות האיטלקי "Giovanni Michelotti" (אנ'), על לוחיות הזיהוי בתחתית פתחי הדלת נחרט "הינו-מיכלוטי" (Hino-Michelotti).
ראו גם

הינו מוטורס
קונטסה 900
קונטסה 1300 ספרינט
קונטסה 1300
הערות שוליים

↑  קונטסה 900 ספרינט automobile-catalog.com/car/1962
↑  Koch, Joachim (2000). Schrader-Motor-Chronik: Autos aus Japan, 1965–1985 [Japanese Cars, 1965—1985] (in German). Stuttgart, Germany: Schrader Verlag. pp. 16–17. ISBN 3-613-87198-X.
↑  "קונטסה 900 ספרינט" - קטלוג  automobile-catalog.com/make/hino/contessa_pc/contessa_pc_sprint/1962
↑  "קונטסה 900 ספרינט" - תמונה global.toyota/en/download
↑  "קונטסה 900 ספרינט" automobiles-japonaises.com/Hino/Contessa900Sprint
| יפן הינו מוטורס |
| --- | --- | --- | --- |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בהווה | 600 • Melpha • פונקו • בלו ריבון • 300  |   |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בעבר | 1300 • 900 • 900 ספרינט • 1300 ספרינט • בריסקה • הינו-רנו 4CV • Liesse • HS3KRK • TH  |   |
קבוצת טויוטה: טויוטה • לקסוס • דייהטסו • הינו מוטורס • סאיון • סובארו (שותפות חלקית)
טלבו טגורה

| --- | --- |

Talbot Tagora
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טלבו
 שנות ייצור:  1983–1980
 יחידות שיוצרו:  20,133
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  קרייזלר 160/180
 חברת אם:  קבוצת PSA
 סיווג:  מכונית מנהלים
 אורך:  4,828 מ"מ
 רוחב:  1,810 מ"מ
 גובה:  1,444 מ"מ
 משקל:  1,345-1,255 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,808 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,155 סמ"ק המפיק 117 כ"ס, יחס דחיסה 9.45:1 (מנוע בנזין, תוצרת סימקה סדרה "Simca Type 180" (אנ'))  6V צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 2,664 סמ"ק המפיק 165 כ"ס, יחס דחיסה 9.5:1 (מנוע בנזין פותח על ידי פיג'ו, רנו, ווולוו סדרה "V6 PRV engine" (אנ'))  4 צילינדרים, 2,304 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, יחס דחיסה 21.0:1 (מנוע טורבו-דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  169 קמ"ש (מנוע בנזין 2.2 ליטר)  195 קמ"ש (מנוע בנזין 2.7 ליטר)  154 קמ"ש (מנוע טורבו דיזל 2.3 ליטר)
 מעצב:  Roy Axe (אנ')
טלבו טגורה (בצרפתית : Talbot Tagora) היא "מכונית מנהלים" מהודרת מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית טלבו בבעלות קבוצת PSA, אשר יוצרה בין השנים 1983–1980
דגם "טלבו טגורה" פותח על ידי "Chrysler Europe" (אנ') בבעלות קרייזלר.
"טלבו טגורה"

יוצרו 20,133 יחידות.
5 מושבים.
5 דלתות.
מנוע קדמי.
סוג הנעה : הנעה אחורית.
סוגי מנוע : מנועי בנזין, מנוע דיזל.
קיבולת מכל דלק - 70 ליטר.
"טלבו טגורה" > דגמים

"GL"
"GLS"
"DT"
"SX"
תמונות

"טלבו טגורה", דגם "GL", שנת 1981
"טלבו טגורה" דגם "GLS", שנת 1981
"טלבו טגורה", שנת 1981
"טלבו טגורה" דגם "SX"
"טלבו טגורה" דגם "GLS"
"טלבו טגורה"
"טלבו טגורה" דגם "SX" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
הערות שוליים

↑  "טלבו טגורה" web.archive.org/web/20120205065244
↑  "טלבו טגורה" allpar.com/cars/adopted/talbot/tagora
↑  "טלבו טגורה" דגם "GLS" שנת 1982 carfolio.com/specifications/models/car
↑  "טלבו טגורה" driventowrite.com/2014/07/16/1981-talbot-tagora-review
↑  "טלבו טגורה" (צרפתית) web.archive.org/web/20070922030023
קרול ביילין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בספטמבר 1964 (בת 60) תשכ"ב אנדובר (אנ'), מסצ'וסטס
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  מכללת ולסלי  היברו יוניון קולג' - המכון היהודי לדת  אוניברסיטת קולומביה  היברו יוניון קולג' 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 השתייכות:  התנועה הרפורמית
 בן זוג:  מיכאל גרצמן
 
הרַבָּה קרול בת' ביילין (בשם מלא באנגלית: Carole Beth Balin ‏ נולדה ב-29 בספטמבר 1964, אנדובר (אנ'), מסצ'וסטס) היא רבה רפורמית אמריקנית, פרופסור להיסטוריה בהיברו יוניון קולג' בניו-יורק.
קורות חייה

קרול ביילין נולדה ב-1964 באנדובר (אנ'), מסצ'וסטס. אימה מרסיה ביילין הייתה אשת שיווק ואביה תיאודור ביילין היה מהנדס. באוגוסט 1988 נישאה למיכאל גרטצמן, שהוא עורך דין, לזוג 3 צאצאים.
השכלה ומסלול מקצועי

לביילין תואר ראשון פי בטא קפא בהיסטוריה ממכללת ולסלי, 1986. תואר שני בספרות עברית מההיברו יוניון קולג' – מכון למדעי היהדות, 1989. תואר שני נוסף (אנ') מאוניברסיטת קולומביה. דוקטורט בהיסטוריה, גם כן מקולומביה, בהנחיית פרופסור יוסף חיים ירושלמי, 1998.
ביילין הייתה מרצה אורחת במכון ללימודים יהודיים מתקדמים במוסקבה ב-1995. היא הצטרפה לסגל ההיברו יוניון קולג' בניו יורק כפרופסור משנה להיסטוריה יהודית ב-1997. ב-2004 קודמה לדרגת פרופסור חבר, וב-2006 לפרופסור מן המניין. בשנים 1999 עד 2003, שימשה במקביל כחברת סגל בתוכנית ההכשרה של קרן וקסנר.
משמשת כיו"ר מועצת המנהלים של ארכיון הנשים היהודיות.
תחומי המחקר של ביילין כוללים: היסטוריה של יהודי מזרח אירופה ויהודי ארצות הברית, היסטוריה של התנועה הרפורמית, ונושאי מגדר.
פעילות כרבה

ביילין הוסמכה כרבה ב-1991, ומונתה כרבה בבית הכנסת הרפורמי בקינלון ניו ג'רזי (אנ').
אוצרת של "התפתחות טקס הבת מצווה" ("Bat Mitzvah Comes of Age") תערוכה ניידת של המוזיאון להיטוריה של יהדות ארצות הברית (אנ') המציגה את התהליך של השתרשות טקס הבת מצווה.
ספרים

"לחשוף את ליבנו:סופרות יהודיות ברוסיה הצארית" ( To Reveal Our Hearts: Jewish Women Writers in Tsarist Russia), הוצאת ההיברו יוניון קולג' - 2003.
"אֲחָיוּת: היסטוריה של 100 שנות נשים ביהדות הרפורמית" (Sisterhood: A Centennial History of Women of Reform Judaism), הוצאת ההיברו יוניון קולג' - 2013.
"לצעוד על קרקע חדשה: מבחר מכתבי חוה שפירא" (To Tread on New Ground': Selected Hebrew Writings of Hava Shapiro), הוצאת אוניברסיטת וויין - 2014.
הספר יצא עוד קודם לכן בעברית בשם "בהיכנסי עתה", הוצאת רסלינג - 2008.
הערות שוליים

↑  קרול ביילין באתר GENI
↑  מתוך האתר של הארכיון יולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258011905171  BnF: cb14436692m (data)  GND: 17360496X  ISNI: 0000 0000 4066 4654  LCCN: no98132396  NTA: 260111201  VIAF: 4049149198257374940001   WorldCat (עם VIAF): 4049149198257374940001
עיתונות נשים

דפי שער של עיתוני נשים
עיתונות נשים כוללת עיתונים וכתבי עת שקהל היעד שלהם הוא בעיקר נשים והם מוגדרים במוצהר כעיתוני נשים. בנוסף לעיתונים, קיימים מדורי נשים בעיתונים כלליים ומוספים המצורפים לעיתונים ונתפסים כמוספי נשים. בדרך כלל רוב הכותבות בהם הן נשים. עיתוני הנשים, המדורים והמוספים עוסקים בעיקר בעצות לנשים ביחס לטיפוח הבית ולטיפוח היופי, נושאי צרכנות, בריאות, אופנה, מזון, זוגיות, הורות וחינוך.
חוקרים ועיתונאים מתקשים למצוא הסבר לתפוצתם הרחבה של עיתוני הנשים, למרות הדעה הרווחת המייחסת להם רמה שטחית.
הבניות חברתיות בעיתונות נשים

העיתונות הנשית מבטאת שימור או שינוי של הבניות חברתיות - בתכנים ובעיצוב העיתונים קיימים מסרים גלויים ומסרים חבויים. בעיתונות נשים כותבים בעיקר על נשים למען נשים. רוב עורכי העיתונים לנשים רואים את מטרתם כמקור לבידור, לגילוי הצד האנושי והחום שביחסי בני-אדם בחברה. לטענתם, קריאת עיתון נשים דומה לשיחות על נושאים לא חשובים וזה יוצר את התפיסה ביחס למה חשוב ונחשב בחברה. כלומר, הדימוי הנמוך של עיתוני הנשים מגדיר את מה שקשור בהן כפחות מעניין ופחות חשוב.
בעבר אופיינו העיתונים בכך שכל מדוריהם נועדו לנושאים הקשורים לבית, אך עיתונות הנשים שינתה את סגנון כתיבתה, ויותר מכך – כתיבה על התחום הפרטי חדרה גם לעיתונים יומיים. לדברי הרצוג "הגטו הנשי נפרץ – מדורי נשים פרצו אל מבצרם של הגברים".
עם זאת, יש לזכור שעיתוני הנשים מהווים את המרחב שבו מתקיים הפרסום הגדול ביותר לתחרויות יופי, ניתוח האירועים, ראיונות עם המתמודדות וכדומה. תחרויות אלה מזוהות עם מסחור והחפצת גוף האישה ומביאות את מנגנון השיעתוק לשיא. אך - הרצוג מציינת שבתחרויות יופי אין הבדלים בין גבולות אתניים ומעמדיים וזה מהווה "התרסה כנגד העולם הציבורי-פוליטי הנשלט על ידי קריטריונים גבריים שקובעים גבולות בין עדות לבין אומות."
בנוסף, כאשר בוחנים את עיתוני הנשים ואת עיצובם בולטת התופעה שבה לצד כתבות על נשים מצליחות יהיו (באותו עמוד) תמונות של דוגמניות, של מוצרי טיפוח או של מתכונים. עיצוב זה אינו מקרי ומעיד על הצורך לשמר את המבנה החברתי הקיים בו הנשים שייכות למרחב הפרטי וגם אם הן מצליחות להתקדם לתפקידים בכירים בספירה הציבורית, יש להחזירן למרחב הפרטי ולתפקידיהן בבית.
מצד שני, העיתון יכול להוות קרקע לביטויי התנגדות ושינוי של המצב הקיים. למשל: נשים מצליחות בתחום ייצור האופנה ודוגמניות שמשתכרות סכומים גבוהים - זה מוציא אותן אל מחוץ להגדרות הסטריאוטיפיות לפיהן בתחומי עיסוק נשיים מרוויחים פחות. כך, כאשר בחורה יפה ומצליחה מפרסמת מוצר בעיתון, נשים יתעניינו במוצר יותר. כמובן שאם הפרסומת צמודה לכתבה על אישה מצליחנית, המוצר יימכר יותר.
לסיכום – עיתוני הנשים יכולים להיות מרחב משעתק שמנציח את היחס לנשים ואת תפקידיהן בחברה, אך הם יכולים להיות גם מקור להבעת התנגדות ולשינוי המצב.
נועם יורן סיכם את מהותה של עיתונות הנשים:
לקריאה נוספת

נורית אורחן, יוצאות מארבע אמות - נשים כותבות בעיתונות ביידיש באימפריה הרוסית. הוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2013
יפה ברלוביץ, אחרית דבר: סיפורת מ"יבשת אבודה". בתוך: יפה ברלוביץ, שאני אדמה ואדם - סיפורי נשים עד קום המדינה, הוצאת הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 319–360.
חנה הרצוג, ‏"עתונות נשים - מרחב משעתק או מרחב לקריאת תיגר?", קשר 28, סתיו 2000, עמ' 43–52
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  חנה הרצוג, ‏"עתונות נשים - מרחב משעתק או מרחב לקריאת תיגר?", קשר 28, סתיו 2000, עמ' 43–52
↑  Betty Friedan, The Feminine Mystique, New York 1963 (תרגום: בטי פרידן, המסתורין הנשי, 1963)
↑  נורית גוברין, "נשים בעיתונות העברית - ההתחלות", בתוך קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה, כרך ג', הוצאת כרמל, 2008, עמ' 271–291
1 2  נורית אורחן, יוצאות מארבע אמות - נשים כותבות בעיתונות ביידיש באימפריה הרוסית, מרכז זלמן שזר, 2013
↑   פולה היימן, ארגוני נשים והאשה בעיתונות, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, 1997
↑  יפה ברלוביץ, אחרית דבר: סיפורת מ"יבשת אבודה". בתוך: יפה ברלוביץ, שאני אדמה ואדם - סיפורי נשים עד קום המדינה, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 319–360
↑  עוז אלמוג, "חלוצה, צברית, עקרת-בית, יאפית: שינויים בדמות האשה הישראלית ובמעמדה החברתי", בקורת ופרשנות 34, תש"ס, עמ' 19–64
↑  צפי סער, השינויים שעברו על עיתונות הנשים?, באתר הארץ, 25 בפברואר 2010
↑  נועם יורן, "חדר ההמתנה של הזונה: חנוך לוין ועיתונות נשים", תיאוריה וביקורת 10, 1997, עמ' 81–103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4155248-9  NDL: 00563834  NKC: fd133953 
השער של "Woman's Journal",‏ 8 במרץ 1913
ראדה קרוניץ'

ראדה קרוניץ' (נולד ב-7 באוקטובר 1993) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר בהכוכב האדום ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירת מועדונים

קרוניץ' התחיל את הקריירה המקצועית שלו ב- מועדון הכדורגל של פוצ'ה, לפני שהצטרף לדונג'י סרם ב-2013. ב-2014, הוא עבר להלס ורונה, שהשאילה אותו בחזרה לדונג'י סרם מאוחר יותר באותה שנה. הוא עבר לבוראץ צ'אצ'אק ב-2015. מאוחר יותר באותה שנה, קרוניץ' חתם באמפולי . ב-2019 הוא הועבר למילאנו.
קרוניץ', שחקן נבחרת נוער לשעבר של בוסניה והרצגובינה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבכירה ב-2016, ומאז רשם למעלה מ-30 שערים.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

קרוניץ' התחיל לשחק במועדון עיר הולדתו, מועדון הכדורגל של פוצ'ה אליו הצטרף ב-2006. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-2011 בגיל 17. ב-6 בנובמבר, הוא כבש את שערו הראשון בקרירת הבוגרים נגד מודריצ'ה, מה שהבטיח את הניצחון לקבוצתו.
בקיץ 2014, קרוניץ' עבר לקבוצה האיטלקית הלאס ורונה, ומיד עבר בהשאלה של חצי שנה לדוניי סרם.
בינואר 2015, הוא עבר ל- בוראץ צ'אצ'אק .
קריירת מועדונים > אמפולי

ביולי 2015, קרוניץ' חתם באמפולי בחוזה לשלוש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון נגד ססואולו ב-4 באוקטובר. ב-24 באוקטובר הוא כבש את שערו הראשון עבור אמפולי בניצחון על גנואה.
באוקטובר 2017 הוא האריך את חוזהו בקבוצה עד יוני 2021.
קרוניץ' היה חלק חשוב בזכייה של אמפולי בתואר סרייה ב', הגביע הראשון שלו עם המועדון, אשר קרה ב-28 באפריל 2018 והקנה להם עלייה לסרייה א. עונה אחת בלבד לאחר הירידה. באותה עונה קרוניץ' כבש 5 שערים ובישל 10 בישולים.
ב-1 בדצמבר הוא שיחק את משחקו ה-100 בקבוצה מול ספאל והצליח לכבוש שער.
קריירת מועדונים > מילאן

ביולי 2019, קרוניץ' עבר למילאן עבור 8 מיליון יורו
הוא ערך את הופעת הבכורה הראשמית שלו בקבוצה ב-29 בספטמבר בהפסד לפיורנטינה . ב-3 בנובמבר, הוא פתח בהרכב פעם ראשונה במילאן נגד לאציו.
בפברואר 2020 הוא סבל מפציעה בכף הרגל, שאובחנה כשבר ברגל ונעדר למשך 5 חודשים. הוא חזר למגרש ב-4 ביולי למשחק מול לאציו.
קרוניץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בעונת 2020-21 ב-21 בספטמבר מול בולוניה . ב-22 באוקטובר, הוא כבש את שערו הראשון עבור מילאן במשחק הליגה האירופית נגד סלטיק . ארבעה חודשים לאחר מכן, הוא כבש את שער הליגה הראשון שלו מול קבוצתו לשעבר הלס ורונה.
קרוניץ' שיחק את משחקו הראשון בעונה בתבוסה של סמפדוריה ב-23 באוגוסט 2021.
ב-19 באוקטובר, הוא הופיע לראשונה בליגת האלופות מול פורטו .
הוא זכה בתואר הראשון שלו עם המועדון ב-22 במאי 2022, כאשר הם זכו באליפות הליגה לאחר 11 שנים.
קרוניץ' הופיע במשחקו הראשון העונה נגד אודינזה ב-13 באוגוסט. בספטמבר הוא חתם על חוזה חדש לשלוש שנים עם מילאן. ב-2 בנובמבר, הוא כבש את שערו הראשון בליגת האלופות בעונהבניצחון על רד בול זלצבורג .
קרוניץ' שיחק לראשונה בעונת 23-24 ב-21 באוגוסט נגד בולוניה.
ב-13 בינואר 2024 הושאל קרוניץ’ לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה. ב-3 בספטמבר 2024 חזר לסרביה וחתם בהכוכב האדום.
קריירה בינלאומית

קרוניץ' שיחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה עד גיל 21 תחת המאמן ולאדו יאגודיץ' .
בנובמבר 2015, הוא קיבל את זימון הראשון שלו לנבחרת הבוגרת, לפלייאוף מוקדמות יורו 2016 נגד הרפובליקה של אירלנד, אך נאלץ לחכות עד 3 ביוני 2016 כדי לערוך את הופעת הבכורה שלו במשחק גביע קירין ב-2016 מול דנמרק . .
ב-23 במרץ 2019, במשחק מוקדמות יורו 2020 מול ארמניה, כבש קרוניץ' את השער הבינלאומי הבכיר הראשון שלו.
ב-23 במרץ 2023, כבש צמד בניצחון 3-0 נגד איסלנד במוקדמות יורו 2024.
תארים

סריה ב': 2017-18
סרייה א': 2021-22
חיים אישיים

קרוניץ' התחתן עם חברתו הוותיקה איוונה במאי 2022. יחד יש להם בן בשם אנדריי.
למבורגיני אספאדה

| --- | --- |

Lamborghini Espada
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  1968 – 1978
 יחידות שיוצרו:  1,217
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  למבורגיני 350 GT
 מודל אחריו:  Lamborghini Espada 400 GTE 
 סיווג:  מכונית ספורט בתצורת קופה בסגנון גראן טוריסמו
 אורך:  4,730 מ"מ
 רוחב:  1,860 מ"מ
 גובה:  1,185 מ"מ
 משקל:  1,630 ק"ג (ריק), 2,290 ק"ג (ברוטו)
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, 3,929 סמ"ק המפיק 330 כ"ס ב-6,500 סל"ד, מנוע מתוצרת "למבורגיני" סדרה "Lamborghini V12" (אנ') (סדרה ראשונה)  V12 צילינדרים, 3,929 סמ"ק המפיק 350 כ"ס ב-7,000 סל"ד, מנוע מתוצרת "למבורגיני" סדרה "Lamborghini V12" (אנ') (סדרה שנייה)  V12 צילינדרים, 3,929 סמ"ק המפיק 350 כ"ס ב-7,500 סל"ד, מנוע מתוצרת "למבורגיני" סדרה "Lamborghini V12" (אנ') (סדרה שלישית)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - תיבת הילוכים יוצאת דופן, עם 3 יחסים: הנעה, הילוך ראשון והילוך אחורי  (אופציונלי)
 מהירות מרבית:  241 קמ"ש (סדרה ראשונה)  250 קמ"ש (סדרה שנייה, סדרה שלישית)
 מעצב:  מרצ'לו גנדיני מקבוצת ברטונה (אנ')
 
למבורגיני אספאדה (באיטלקית: Lamborghini Espada) היא מכונית ספורט בתצורת קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1968 – 1978 בעיירה Sant'Agata Bolognese (אנ') במטרופולין של בולוניה (אנ') במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
סדרות

"Espada S1" - יוצר בין השנים 1968–1969, יוצרו 186 יחידות.
"Espada S2 GTE" - יוצר בין השנים 1969–1972, יוצרו 575 יחידות.
"Espada S3" - יוצר בין השנים 1972–1978, יוצרו 456 יחידות.
"Espada S2 Frua Faena" - אב טיפוס, 4 דלתות, יוצר בשנת 1978.
"למבורגיני אספאדה"

יוצרו 1,217 יחידות.
2 דלתות קופה.
מספר נוסעים: 2+2.
מנוע קדמי - 3.9 ליטר.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק - 93 ליטר.
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 5.9 שניות (דור שני, דור שלישי).
תמונות

למבורגיני אספאדה, שנת 1974
למבורגיני אספאדה
למבורגיני אספאדה
למבורגיני אספאדה, סדרה שלישית
למבורגיני אספאדה
למבורגיני אספאדה - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
למבורגיני אספאדה - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
למבורגיני אספאדה
למבורגיני אספאדה Frua Faena, שנת 1978 בתצורת 4 דלתות
הערות שוליים

↑  "למבורגיני אספאדה" motorbase.com/vehicle/profile/lamborghini-espada
↑  "למבורגיני אספאדה", סדרה ראשונה - מפרט automobile-catalog.com/make/lamborghini/espada/espada_s1/1968
↑  "למבורגיני אספאדה" שנת 1968 - מפרט ומידות carfolio.com/specifications/models
↑  למבורגיני אספאדה Frua Faena" zercustoms.com/news/Lamborghini-Faena
↑  "למבורגיני אספאדה"  topspeed.com/cars/lamborghini-espada
אברהם פאר

| --- | --- |
אל"ם אברהם פאר 1980.
אל"ם אברהם פאר 1980.
 לידה:  11 ביולי 1937 כ"ח תמוז ה'תרצ"ז ליסבון, פורטוגל.
 פטירה:  3 באפריל 2022 (בגיל 84)
 תאריך עלייה:  אפריל 1951
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  פלוצקר
 השכלה:  הנדסת מכונות בטכניון – מכון טכנולוגי לישראל
 בת זוג:  רעננית מבית יוניש
 השתייכות:  צה"לצבא הגנה לישראל חיל הים הישראליחיל הים הישראלי
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מכונאי ראשי וקצין תיקונים בשייטת הטרפדות   מכונאי ראשי באח"י נגה (ק-22)   מפקד ב"ס הנדסה בבה"ד חיל הים  מפקד בית מלאכה מנועים במספנת חיל הים   מכונאי ראשי באח"י בת ים (ת-83)  מפקד הפלגה הטכנית בזירת ים סוף  סגן מפקד מספנת חיל הים   ראש הצוות הטכני בבניית הצוללות מסדרת גל   רמ"ח הנדסה וכוננות במספן הציוד  מרכז נושא התקנת טילי הרפון בצוללות מסדרת גל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל מפעל נשר בחיפה.   מנכ"ל "נשר סחר"   מנהל שותפות חברות לחיפושי גז יועץ עצמאי בנושאי הנדסה ימית.
 
אברהם פאר (נולד ב-11 ביולי 1937) הוא תעשיין ישראלי, אשר שירת בחיל הים בתפקידים טכניים בכירים בנושאים הקשורים לשייטת הצוללות.
ילדות בפורטוגל

נולד בליסבון בפורטוגל למקס ורבקה רגינה פלוצקר (Plocker), שהגיעו מפולין לפורטוגל בשנת 1923. לפאר שתי אחיות, רחל ואסתר. בבעלות האב מפעל לייצור נברשות. הוריו היו מסורתיים וציוניים, חלק מהקהילה היהודית הקטנה, ליברלית וציונית של ליסבון. פאר למד עד סיום כיתה ח' בבתי ספר מקומיים.
עליה ולימודים

פאר היה חבר בתנועת "מכבי הצעיר" ובמסגרת פעילות התנועה נולדה התשוקה לעלות ארצה, במיוחד לאחר שחזה באוניית סוחר עם דגל ישראל שעברה בנמל ליסבון. אחותו הגדולה רחל עלתה ארצה ב־1950. ב – 1951, שמע פאר על בית הספר הימי בחיפה והחליט לעלות ארצה תוך זמן קצר במטרה ללמוד בו. במסע שארך כחודש עלה פאר ארצה לבדו בשנת 1951 באונייה "נגבה" שהפליגה ממרסיי לחיפה. עם הגיעו לישראל השתלב, במסגרת עליית הנוער, בלימודי אולפן בכפר הנוער "נווה הדסה".
בספטמבר 1952 החל פאר ללמוד במגמת מכונה בבית הספר הימי. לאחר שנת הלימודים הראשונה, הפך בית הספר הימי ל"בית הספר לקציני ים עכו ופאר למד במחזור א'. במתכונת החדשה.
אוניית הנוסעים נגבה איתה עלה פאר לישראל, 1951.
פאר בהדסה לאחר עלייתו.
מחזור א' בית הספר לקציני ים עכו 1955.
מחזור א' של בית הספר לקציני ים עכו בסיום חמש שנות לימוד לאחר סיום קורס חובלים ה', 5 בדצמבר 1957.
שירות בחיל הים > קורס חובלים ה'

פאר, התגייס בשנת 1956 לקורס קצינים בבה"ד 1 במסגרת שנת הלימודים החמישית בבית הספר לקציני ים עכו. במהלכו, פרצה מלחמת סיני והוא שירת כצוער בתפקידי שמירה על הגבול עם ירדן. בהמשך, סיים בהצלחה את מחזור ה' בקורס החובלים בבה"ד חיל הים והוסמך כקצין מכונה בחיל הים.
שירות בחיל הים > אח"י יפו (ק-42)

בגמר קורס החובלים הוצב פאר כקצין מכונה מתמחה באח"י יפו (ק-42) שהייתה אחת משתי המשחתות שהתקבלו בחיל הים זמן קצר לפני מלחמת סיני.
שירות בחיל הים > שייטת הטרפדות

במהלך שירותו על אח"י יפו, הוצע לפאר לעבור לתפקיד קצין תיקונים פלגתי במסלול מנועי שריפה פנימית בחיל הים. פלגה 914 הייתה היחידה הראשונה בה באה לידי ביטוי בצורה משמעותית הנעה באמצעות מנועי שריפה פנימית, בניגוד למשחתות שם ההנעה התבצעה באמצעות קיטור. בתפקידו היווה פאר את הפונקציה המקצועית הבכירה בפלגה. ככזה, הצטרף לכל הפלגה בה הפליג המפל"ג.
צוות טרפדת ט-203 בביקור ברודוס 1958.
טרפדת ט-203 עליה שירת פאר בתחילת דרכו.
שירות בחיל הים > אח"י נגה (ק-22)

בשנת 1961 הוצב פאר כקצין מכונה ראשי על אח"י נגה (ק-22) ושירת עליה למשך שנתיים. האוניה הייתה אחת האוניות הכי פעילות בחיל הים והשתתפה בפעילות ענפה כגון הפלגות ומבצעים עם שייטת 13 בפעילויות מבצעיות רבות של אמ"ן.
שירות בחיל הים > שוב לשייטת הטרפדות

בשנת 1963 חזר פאר לפלגה 914 עקב דרישתו של מפקד הפלגה, סא"ל עזרא קדם - "כריש".
שירות בחיל הים > מפקד בית ספר הנדסה בבה"ד חיל הים

בשנת 1964 מונה למפקד בית ספר הנדסה בבה"ד חיל הים, שהיה אמון על הכשרת כל אנשי המכונה בחיל הים, בתחומי השריפה הפנימית והקיטור. במקביל, שימש כמנחה מקצועי חיילי של מנוענים ימיים ומנועני צוללת.
סגל בית ספר הנדסה בבה"ד חיל הים בפיקודו של אברהם פאר, 1964.
שירות בחיל הים > השכלה

במקביל לתפקידו, פאר החל בשנת 1965 את לימודיו לתואר ראשון בהנדסת מכונות במכון הטכנולוגי לישראל (הטכניון). בשנת 1969 הוסמך כמהנדס מכונות מטעם הטכניון בחיפה.
שירות בחיל הים > מלחמת ששת הימים

במהלך שנת לימודיו השלישית, בקיץ 1967, בעת תקופת ההמתנה טרם פרוץ מלחמת ששת הימים, התעקש פאר לקבל הצבה לשירות בתוך החיל בכדי לתרום את חלקו. הוא שובץ כעוזרו של ראש ענף כוננות וכשירות של כלי השיט בחיל הים. 

עם פרוץ המלחמה, הוצב מחדש בכוח של אל"ם אברהם בוצר, שהגיע אף הוא מלימודים. בתפקיד זה סייע בהתמודדות עם הזירה הדרומית בכיבוש שארם א-שייח' שנכבשה ללא קרב שכן המצרים נטשו טרם הגעת הכוחות. בחודש לאחר מכן, פיקד על ארגון המערך הטכני הראשוני של חיל הים בשארם א שייח' ונתן סיוע טכני לכלי שיט ולמתקנים הטכניים של הבסיס כגון חשמל והטפלת מי-ים.
שירות בחיל הים > קצין מכונה של אח"י בת ים (ת-83)

באוגוסט 1967 נשלח פאר להולנד במשלחת מטעם משרד הביטחון כקצין מכונות ראשי. מטרת המשלחת הייתה רכישת אוניות סוחר לשם משימות תובלה ואספקה בים האדום של כוחות חיל הים וצה"ל. הפלגת האניה ארצה ארכה 48 ימים מסביב לאפריקה לאילת ועם הגיעם ארצה חזר להשלים את לימודיו האקדמאיים בטכניון.
שירות בחיל הים > בית המלאכה למנועים במספנת חיל הים

עם סיום לימודיו, בשנת 1969, הוצב במספנת חיל הים כמפקד בית המלאכה למנועים. עם בוא הס"טילים לחיל הים נדרש שינוי מהיסוד של בית המלאכה. בית המלאכה היה קיים באותו זמן במבנה המספנה בנמל, ולא התאים לשיפוץ מנועים חדישים, גדולים ובעלי עוצמה כמנועי הס"טילים. אי לכך, הוחלט להקים ביחידת האחסנה של חיל הים בחוף שמן (יח"סן) בית מלאכה חדיש ומודרני לטיפול במנועי הס"טילים. לצורך כך, נשלח פאר לגרמניה לביקור ב – MTU, יצרני מנועי הס"טילים, על מנת ללמוד את המנועים ואת מערך השיפוץ של אלו. עם חזרתו מסיור זה, ניהל את ההקמה של בית המלאכה והיה אחראי להכנסתו לעבודה. במקביל, השתתף בצוות אפיון והוצאה למכרז של בניית מתקן להרצה של המנועים ששופצו בבית המלאכה. עד אותו זמן לא היה לחיל הים מתקן כזה.
שירות בחיל הים > פלגה הטכנית של זירת ים סוף

בשנת 1970 הוצב כמפקד הפלגה הטכנית של זירת ים סוף שזה עתה עברה מאילת למפרץ שלמה בשארם א-שייח', שוב על פי דרישתו של "כריש" – המז"ר. במסגרת תפקידו פיקד על הקמת המערך הטכני שמטרתו לטפל בכלי השיט ובמתקני החוף של הזירה שהשתרעה מבסיס אילת ועד ראס סודר בים האדום ולהכינה לקליטת סטי"לים.
שירות בחיל הים > סגן מפקד מספנת חיל הים

במשך שנתיים, החל משנת 1972, מונה פאר כסגן מפקד מספנת חיל הים והיה אחראי על יישום מדיניות המספנה, על סיוע הנדסי לבתי המלאכה השונים של המספנה ועל המשרד הטכני.
אברהם פאר מועלה לדרגת סא"ל על ידי אברהם בוצר בנוכחות רעננית ועזרא קדם כריש, 1970.
מכתב הערכה מראש מספן הציוד עקיבא פגי בסיום תפקידו של פאר במספנת חיל הים, 1974.
שירות בחיל הים > "מחוג" – פיקוח על בניית הצוללות מסדרת "גל"

בקיץ 1974, הוצב סא"ל פאר במינוי מפקד חיל הים, ביני תלם, כראש הצוות הטכני (רצ"ט) במשלחת משרד הביטחון לאנגליה, בפיקודו של אברהם דרור ("איבן"). משלחת זו נשלחה לשם בניית צוללות ה"גל" (צוות "מחוג") במספנת וויקרס. הצוות הטכני במשלחת זו היה מורכב ממהנדסים מכל המקצועות הרלוונטיים לתהליך בניית הצוללות לשם פיקוח על בנייתן. בשנת 1975 קיבל פאר מכתב הערכה על פעילותו בחיל מראש מספן הציוד, תא"ל עקיבא פגי.
מפקד צוות "מחוג" במשלחת משרד הביטחון וחיל הים לבניית צוללות מסדרת "גל" במספנת "וויקרס" באנגליה
עם סיום תפקידו של אברהם דרור (איבן) כמפקד המשלחת בשנת 1976, התמנה פאר כמפקד צוות "מחוג" עד גמר בנייתן ומסירתן של הצוללות לחיל הים. עם מינויו, הועלה לדרגת אל"ם על ידי מפקד חיל הים אלוף ברקאי {יומי) בעת ביקורו במספנת "וויקרס" באנגליה. תפקיד זה נחווה עבור פאר כ"שיא הקריירה" בחיל הים והיווה אבן דרך מרכזית בשירותו הצבאי העשיר ובכלל בכל הקריירה שלו.
מלכת בריטניה אליזבט השנייה מברכת את אברהם פאר בטקס 1975.
רעננית פאר משיקה את הצוללת גל 1978.
הצוללת גל מושקת למים במספנת באררו 1978.
שירות בחיל הים > מחלקת הנדסה וכוננות במספן ציוד

עם סיום פרויקט צוללות "גל", וחזרתו של פאר ארצה בשנת 1978, התמנה כראש מחלקת הנדסה וכוננות במספן ציוד מפקדת חיל הים. בתפקיד זה פיקד על ענפי האדריכלות הימית, המכונות והכוננות הטכנית של כלי השיט.
בשנים אלו מחלקת הו"כ ריכזה את פרויקט "כלאיים", שלראשונה בחיל הים הישראלי עסק במתן האפשרות לשיגור מצוללות "גל" טילי ים-ים ("הרפון"). בסוף שנת 1980, עם סיום תפקידו כראש מחלקת הו"כ, התבקש על ידי רמצ"ד חנוך בן אליהו להמשיך לרכז את הפרויקט יחד עם עמירם עינת ואודי מנור. לצורך כך, יצאה המשלחת לשלושה חודשים בארצות הברית לגמר אפיון הפרויקט וחתימת החוזה בין משרד הביטחון ליצרן הטילים מקדונלד דוגלס.
בגמר הפרויקט, בשנת 1980, סיים פאר את תפקידו והשתחרר משירותו הצבאי בדרגת אל"ם בתום 25 שנות שירות.