אתרוג מורכב
הדיון ההלכתי > הטיעונים לאי-כשרותו של האתרוג המורכב

רוב הפוסקים שעסקו בשאלת כשרותו של האתרוג המורכב לשמש כאחד מארבעת המינים ולברכה על נטילתו, נקטו שאין ליטול אותו, ובמקרה שאין אתרוג אחר אין לברך על נטילתו עם הלולב, ההדס והערבה, את ברכת "על נטילת לולב". טיעוניהם העיקריים לפסיקה זו היו כדלהלן:
כאשר מרכיבים עץ שאינו אתרוג, לדוגמה: לימון, על כנה של אתרוג, הפירות הגדלים על העץ המורכב זהים לפירות העץ המקורי ולכן דינם כלימון ואינם אתרוג.
כאשר מרכיבים אתרוג על כנה של עץ אחר, נידון האילן לפי כלל הלכתי האמור לגבי מניין שנות ערלה בעצים מורכבים ולפיו כאשר הרכיבו אילן צעיר על גבי כנה זקנה, "בטלה ילדה בזקנה". בעוד לגבי דיני ערלה, השלכתו של הכלל הזה מקלה בדרך כלל, שכן החלת דיני הכנה הזקנה על הרוכב הצעיר חוסכת ממנו את הצורך להמתין שלוש שנים בטרם ניתן יהיה לאכול מפירותיו, לגבי מצוות ארבעת המינים נוצרת בעיה, אם הרוכב נחשב כחלק אינטגרלי של הכנה, הרי שאינו אתרוג, ולכן על אף שפירותיו דומים מאוד לפירות האתרוג וברמה הגנטית הם זהים לגמרי, מבחינה הלכתית הוא נחשב לימון או חושחש ואין מקיימים מצווה בנטילתו.
גם אם נקבל את ההנחה שהכלל ההלכתי הנ"ל נאמר רק לגבי חישוב גיל העץ בנוגע לדיני ערלה, ואינו קובע את שם הפרי (ראו להלן בתגובות המכשירים), עדיין יש לחשוש שהפרי המשותף הגדל על כנה ורוכב ממינים שונים, מקבל את שמם של שני האילנות המקוריים, וממילא לא ניתן להשתמש בו כ"פרי עץ הדר" שלפי המסורת הוא פרי עץ האתרוג ולא פרי עץ משולב. יתרה מזו, גם אם נוכיח שהפרי המורכב אינו נחשב למין חדש וחלק האתרוג שבו נחשב כאתרוג, עדיין נחשב הוא כ"מקצת אתרוג" ואי אפשר לצאת בו ידי חובה.
לאור האמור, יש מן הפוסקים שנקטו שיש למדוד רק את אחוזי האתרוג מכלל הפרי המורכב, ולכן יידרש פרי בגודל כפול מהשיעור הרגיל, כי חלק הלימון או החושחש אינו נמדד לצורך חישוב שיעור גודלו של האתרוג.
פוסקים אחרים העלו סברה, שיש לדון את חלק הפרי האחר כמי שאינו, ולכן נחשב האתרוג כפרי פגום, ודינו של אתרוג שנחסר ממנו קצת, שאינו כשר.
על הרכבת אילן באילן אחר ישנו איסור כלאים, ולכן האילן המורכב ופירותיו נחשבים כמי שנעשתה בהם עבירה, ופסולים לקיום מצוות. גם אם ההרכבה נעשתה על ידי גוי, כתבו כמה פוסקים שאיסור הרכבה נאמר גם לבני נח ולכן נחשב האילן כמי ש"נעבדה בו עבירה".
זיהויו של האתרוג כ"פרי עץ הדר" נקבע בגמרא לפי מספר קריטריונים שכולם מתקיימים גם באתרוג המורכב, גם בפירות רוכב זר על כנת אתרוג. לפיכך, הרי זה אתרוג מצד עצמו ולא רק מפני שהכנה היא אתרוג.
דין ביטול ילדה בזקנה נאמר רק לגבי חישוב גיל העץ בנוגע לדיני ערלה, אך אינו משנה את שם ומהות העץ המורכב, ולכן הרוכב ופירותיו נחשבים לאתרוג, גם כאשר הכנה ממין אחר.
פרי עץ משולב העונה על הקריטריונים שהציבה הגמרא ל"פרי עץ הדר", נחשב אף הוא ל"פרי עץ הדר" ולכן אין העובדה שמשולב בו פרי נוסף מגרעת מכשרותו לקיום המצווה. ועוד זאת, גם אם האחוז של הפרי הנוסף אינו מוגדר כפרי עץ הדר, היותו של האחוז המקורי "מקצת אתרוג", אינה מהווה חיסרון שכן מצאנו לגבי דינים אחרים בדברים שהם תולדות הרכבה או הכלאה, שכשנדרש דבר מסוים, גם מקצת הדבר נחשב כדבר כולו.
מאחר שכל הפרי נחשב ל"פרי עץ הדר" גם אם אין שמו אתרוג, הרי כולו בכלל חשבון השיעור ואין צורך להכפיל את גודלו.
מאחר שאין חלק מוגדר בפרי שנחשב כתולדת הפרי המורכב, הלימון או החושחש, אלא שבכל חלק של הפרי ישנם אחוזים מן המורכב, אין לדון את הפרי כפרי חסר, כי הוא מושלם בצורתו ואי אפשר להגדיר את חלקו כמי שאינו.
כנגד הטיעון לפסילת האתרוג המורכב מטעם איסור הכלאים, הגיבו המתירים: 1. היא לא תקפה לגבי הרכבת לימון ואתרוג, ההרכבה המצוייה ביותר, שכן לימון ואתרוג נחשבים כמין אחד לגבי איסור כלאים. 2. אין פסול בדבר ש"נעבדה בו עבירה" לקיום מצוות, החיסרון שבדבר כזה מתבטא רק לגבי קרבנות, שאין להקריב על המזבח קרבנות שנעשתה בהם עבירה, אך אין זה פסול גורף לקיום כלל המצוות. 3. במקרה שגוי ביצע את ההרכבה, לא נעשתה כל עבירה, שכן בניגוד לטענת הפוסלים, אין בני נח מוזהרים שלא להרכיב אילנות ממינים שונים אלו באלו.