stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה כהנא הלר
ביוגרפיה > ספרו קונטרס הספיקות

כתב ספר עם הערות על הספר תקפו כהן של הרב שבתי כ"ץ - הש"ך שנכתב כמאה וחמישים שנה קודם, בנושא הדין בספקות ממון, בעקבות מריבה שהגיעה אל בית דינו של הש"ך.
בשנת ה'תקמ"ח עבר לעיר לבוב, שם פיקח על הדפסת ספרו של אחיו – "קצות החושן".
הוא צירף אל הספר קצות החושן את חיבורו האמור, הדן בספר 'תקפו כהן' – וקרא לו "קונטרס הספיקות".
כשבאו הוא ואחיו לבקש הסכמה לספריהם מהרב צבי הירש רוזאניס מלבוב (נכד הפני יהושע), ננזפו קשות על פלפולים מיותרים ונייר מבוזבז, וגורשו מביתו, אך השאירו לו עותק. במשך הלילה קרא בספר ובבוקר זימן אותם אליו והתנצל.
מאז הוצאה זו, סופח חיבורו לכל המהדורות של הספר "קצות החושן", ובעבר הודפס רק פעם אחת כחיבור בפני עצמו. כיום הספר יוצא כחיבור בפני עצמו במהדורות שונות, חלקן עם הערות ופירושים.
ביוגרפיה > מינויו לאב בית דין

בשנת ה'תקנ"ו מונה לרב העיר סליש, ואב בית הדין של המחוז.
בשנת ה'תקס"ב (1802), עם פרסום שמו בעקבות הדפסת ספרו, נבחר על ידי חלק מאנשי העיר סיגט שבמחוז מרמורש בטרנסילבניה לרבה של העיר, תוך התנגדות משפחת שטרן, משפחה רבנית מבני העיר, שהציגו את מועמדם הם. המשלחות הכתירו בערים שונות בו זמנית את שני הרבנים, כשכל אחת דורשת את הבכורה, אך שני הרבנים הכריזו על שלום ביניהם, ופעלו יחד במשך שנים רבות, כשהרב יהודה משמש אב בית הדין של העיר, ואילו הרב מנחם שטרן היה ראש בית הדין והרב האזורי.
בתקופת כהונתו בסיגט התפרסם ברחבי המדינה ונחשב מגדולי הרבנים. בשנת תקס"ה (1805) הוצעה לו משרת הרבנות בגרוסוורדיין אולם הוא העדיף להישאר עם בני קהילתו בסיגט ודחה את ההצעה. כיהן ברבנות במשך שבע עשרה שנה, עד לפטירתו בכ"ז בניסן ה'תקע"ט. את מקומו ברבנות העיר מילא רבי מנחם מנדל שטרן.
הרב כהנא-הלר הותיר אחריו שבעה בנים ובת, מהם הסתעפה משפחת כהנא במחוז מרמורש, שרבים מבניה התפרסמו כרבנים, ראשי קהילות ופרנסים.
לאחר מותו הוציאו צאצאיו מתוך כתביו את ספרו "תרומת הכרי" על שולחן ערוך חושן משפט.
חיבוריו

קונטרס הספיקות,  באתר ויקיטקסט
קונטרס הספקות, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי
קונטרס הספקות, (מודפס בתוך ספר קצות החושן של אחיו), באתר היברובוקס
תרומת הכרי, ‏פרסבורג: תרי"ח, באתר היברובוקס
צאצאיו ושושלתו > בניו וחתנו

הרב יוסף מרדכי - כיהן כדיין ומו"צ בסיגט, היה ידידו הקרוב של רבי חיים הגר מקוסוב. דודו רבי אריה לייב הכהן הלר מזכירו בהקדמה לספרו "קצות החושן".
הרב יחיאל - כיהן כרבה של סלקה שבהונגריה
הרב שמעון צבי
הרב נחמן - כיהן כדיין ומו"צ בסיגט.
בתו ניסל, נישאה לסוחר עצים מדרום, הרב שמואל זנוויל כהנא. (חתנו הרב יהודה מודרן מסיגט סייע בהוצאת הספר "תרומת הכרי" ואף הוסיף חידושים והערות שהודפסו בספר).
שושלת רבנים ענפה יצאה ממנו - בייחוד מצאצאיו הישירים במשפחת כהנא, וכן משפחת כהנא הלר, רבני תולדות אהרן, רבני חסידות ספינקא-כהנא, ובהמשך דמויות ציבוריות רבות וביניהם הרב מאיר כהנא ואחיו הרב נחמן כהנא (ירושלים), נשיא בית המשפט העליון יצחק כהן, אחיו ממקימי פועלי אגודת ישראל הרב ד"ר קלמן כהנא ועוד.
עם השנים צאצאיו שלטו כלכלית ורוחנית בקהילות היהודיות באזור סיגט, כשהם מזהים עצמם עם ייחוסם המשפחתי, וצאצאיו הישירים כיהנו כרבני העיר ואבות בית הדין. ביום י"ח בתמוז ה'תרי"ח מונה הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים מחבר "ייטב לב", לרבה של העיר סיגט, בניגוד לדעת המשפחה, שהקימה קהילה פורשת, אך זו קטנה והלכה עם השנים.
הערות שוליים

↑  בהספדו סיפרו על שלשה רבנים כהנים שנפטרו זה אחר זה לפי סדר הפסוק: יוסף איננו ושמעון איננו ואת בנימין תיקחו (פרשת מקץ). ור' הספר שוחרי השם בהרי הקרפטים, דוד שן, עמ' 134. וכן פרק תולדות רבנו המחבר, במהדורה החדשה של קונטרס הספיקות (בעריכת עלומת שם לבית ברדפיס) הוצאת 'מאורי אור' ה'תשס"א, עמ' קע"ה
↑  מצבת קודש, יקותיאל יהודה גרינוואלד, עמ' 20 והלאה
↑  תולדות המחבר, עמ' קע"ו
↑  בהקדמה לספר "קצות החושן" של אחיו, כתב: "והנה חבלי עבותת המחבר אחי מורי ה"י (=ה' ישמרהו) מעיין המתגבר מביתי משכוני והלום בית הדפוס הביאוני לפקח בענייניו ולעמוד על צפוניו להרים מכשוליו ולהסיר בדיליו. לא שקטתי ולא נחתי עד שת"ל (=שתהילה לאל) בכי טוב גמרתיהו". ואחיו מודה לו על כך בדברי הקדמתו לספר: "והנה בזמן עסק הדפוס היטיב לעשות עמי אחי השלם טובייני דחכמי מוהר"ר יהודה הכהן ש"ן (=שיחיה נצח) שתקע אהלו בק"ק (=בקהילה קדושה) לבוב כל ימי משך הדפוס.
↑  מצבת קדש עמ' 20
↑  על ידי נינו הרב שמואל זנוויל כהנא-הלר, שהוציאו במונקאץ' בשנת 1889.
↑  מצבת קדש עמ' 18
↑  Today’s Yahrtzeits & History – 9 Adar I, matzav.com, ‏13 בפברואר 2011 (באנגלית)
↑  ראו משפחת כהנא באתר ויקישיבה, לרשימה מפורטת יותר של  צאצאי משפחה זו.
↑  על קהילת סיגט, לרגל יום פטירתו של קונטרס הספקות (באתר טוג - חדשות ותוכן יהודי), על פי ספרו של העיתונאי דוד ש"ן 'שוחרי השם בהרי הקרפטים' וכן על יהדות מרמורש (יידיש, באתר הספרים העבריים).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309253605171  ISNI: 0000 0000 7266 3664  LCCN: no93034440  VIAF: 4504833   WorldCat (עם VIAF): 4504833
גביע ה-FA המלטזי

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1934
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל המלטזית
 מספר מתמודדים:  67
 מדינות משתתפות:  מלטה מלטה
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  סלימה וונדררס (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  סלימה וונדררס (22 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל המלטזית
 
גביע ה-FA המלטזי (באנגלית: FA Trophy; מטעמים מסחריים: Meridianbet FA Trophy) הוא מפעל כדורגל מלטזי בשיטת גביע ובפורמט נוקאאוט, שנוסד בשנת 1934 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל המלטזית. באופן מסורתי מתרחש משחק הגמר באצטדיון הלאומי טא' אלי שנמצא במרכזו של האי מלטה שבמלטה.
מחזיקת הגביע, משחקת נגד אלופת ליגת העל המלטזית בגמר הסופר קאפ המלטזי.
פורמט והגביע

בסיבוב הראשון משתתפות עשר קבוצות מהליגה הבכירה והקבוצות שהגיעו ממקום 4 עד 10 בליגה של העונה הקודמת, כאשר מחזיקת הגביע ו-3 הקבוצות המובילות מדורגות בהגרלה. שמונה הקבוצות שעולות בהגרלה משחקות בסיבוב השני, ולאחר מכן נותרות ארבע קבוצות. שלושת הקבוצות המובילות בליגה בשנה הקודמת ומחזיקת הגביע נכנסות היישר לשלב רבע הגמר, יחד עם ארבע הקבוצות האחרות שהעפילו.
החל מעונת 2009/2010, נכנסו לתחרות גם האלופים של הליגה השנייה במלטה (הליגה הראשונה של גוזו).
בינואר 2011, התאחדות הכדורגל של מלטה החליטה לבנות מחדש את מתכונת הגביע החל מעונת 2011/2012. בעקבות הצלחתו של גביע היובל של ליגת ה-MFA, בו השתתפו 21 הקבוצות דאז של ארבעת רמות הכדורגל הקיימות במלטה. ה-MFA החליטו לכלול את כל המועדונים של הליגות המלטזיות, יחד עם המועדונים מהליגה הראשונה של גוזו וה-MFA, והליגה השנייה של גוזו. המועדונים של גוזו ואלה מהליגה השלישית של מלטה ישתתפו בסיבוב הראשון, שאליהם הצטרפו מועדוני הליגה המלטזית השנייה והליגה הראשונה במלטה בסיבוב השני, ואליהם הצטרפו מועדוני הפרמייר-ליג המלטזית בסיבוב שלישי, שבו נמצאות שש הקבוצות מהעונה הקודמת ומחזיקת הגביע. התחרות נשארה על בסיס נוק-אאוט.
במאי 2016, גביע הכסף הישן הוחלף בחדש, שמומן חלקית על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית. הגביע החדש הוצג ממש לפני המשחק בין אנגליה למלטה לקראת מוקדמות מונדיאל 2018. הגביע החדש הוא בגובה 65 ס"מ, ומשקלו 7 ק"ג, מתוכם 6 ק"ג זה כסף טהור. הגביע מופק בשיטות המסורתיות של צורפות, בעבודת יד. הגביע החדש מעוצב על פי המאפיינים העיקריים של הגביע הקודם, כאשר השחקן המחזיק את הכדור למעלה הוא החלק העליון על הדום הכסוף, המכיל את הנוסח המדויק המסמל את הקשר בין ה-FA האנגלית וה-FA של מלטה, כאשר הגלובוס והבסיס יישארו זהים, כאשר דמותו של שחקן הכדורגל שנמצא על הגביע הנוכחי ישמור גם הוא על מקומו. הגביע החדש עוצב בצורת גביע קאסאר הישן, שהיה עוד תחרות היסטורית של ה-MFA בה נהגו שתי קבוצות השירות הבריטיות הטובות לשחק מול שתי הקבוצות הטובות ביותר של מלטה.
מאז הארגון מחדש החדש של התחרות בעונת 2011/2012, נוצר דמיון גדול לגביע ה-FA ניכר, שכן הרבה סנסציות ענק כבר בעונה הראשונה התרחשו. הסיפור הבולט ביותר עד כה היה זה של S.K. ויקטוריה וונדרס שהגיעו עד לחצי הגמר של מהדורת 2016/2017, שכן הם הפכו למועדון הראשון מגוזו שהגיעו לגמר.
עונות 2019/2020 ו-2020/2021 של הגביע נינטשו על ידי ה-MFA עקב התפשטות מגפת הקורונה.
זכיות > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| סלימה וונדררס | 22 | 21 | 1934/1935, 1935/1936, 1936/1937, 1939/1940, 1945/1946, 1947/1948, 1950/1951, 1951/1952, 1955/1956, 1958/1959, 1962/1963, 1964/1965, 1967/1968, 1968/1969, 1973/1974, 1978/1979, 1989/1990, 1999/2000, 2003/2004, 2008/2009, 2015/2016, 2023/2024 |
| פלוריאנה | 21 | 13 | 1937/1938, 1944/1945, 1946/1947, 1948/1949, 1949/1950, 1952/1953, 1953/1954, 1954/1955, 1956/1957, 1957/1958, 1960/1961, 1965/1966, 1966/1967, 1971/1972, 1975/1976, 1980/1981, 1992/1993, 1993/1994, 2010/2011, 2016/2017, 2021/2022 |
| ולטה | 14 | 15 | 1959/1960, 1963/1964, 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978, 1990/1991, 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1998/1999, 2000/2001, 2009/2010, 2013/2014, 2017/2018 |
| פאולה היברניאנס | 10 | 11 | 1961/1962, 1969/1970, 1970/1971, 1979/1980, 1981/1982, 1997/1998, 2005/2006, 2006/2007, 2011/2012, 2012/2013 |
| בירקירקארה | 6 | 6 | 2001/2002, 2002/2003, 2004/2005, 2007/2008, 2014/2015, 2022/2023 |
| חמרון ספרטנס | 6 | 4 | 1982/1983, 1983/1984, 1986/1987, 1987/1988, 1988/1989, 1991/1992 |
| צוריק | 1 | 2 | 1984/1985 |
| מליטה | 1 | 1 | 1938/1939 |
| ג'זירה יונייטד | 1 | – | 1972/1973 |
| אייאקס רבאט | 1 | 1 | 1985/1986 |
| בלזן | 1 | 1 | 2018/2019 |
| קורמי | – | 3 | – |
| סנט ג'ורג' | – | 2 | – |
| מרסקסלוק | – | 2 | – |
| מסידה סנט ג'וזף | – | 1 | – |
| סנגלאה | – | 1 | – |
פקק

ערך זה עוסק בעצם האוטם בקבוק. אם התכוונתם לפקק תנועה, ראו .
פקקי פלסטיק של בקבוקים ומכלים שונים
פקקי שעם המשמשים למשקאות חריפים
פקק הוא אמצעי לאטימת חורים, בעיקר לסגירת הפתח בבקבוק או במכל, אך גם במקומות נוספים, למשל לסגירת פתח הכיור.
אטימולוגיה

המילה העברית פקק היא אונומטופיה שמקורה בצליל ה"פק" ששומעים בעת חליצת פקק מבקבוק.
מטרות

מניעת שפיכה של נוזל בעת היפוך או טלטול של הבקבוק המכיל אותו.
מניעת שפיכה של מוצק העשוי מגרגירים, כגון מלח בישול או אורז.
הגנה על מוצק או נוזל מאינטראקציה עם הסביבה, כגון אידוי הנוזל, חמצון החומר, נידוף ריח ממנו והשפעות נוספות מחשיפת החומר לאוויר. במשקאות מוגזים, למשל, מונע הפקק נידוף הגז פחמן דו-חמצני מהמשקה. צנצנת עוגיות סגורה בפקק לשם שמירה על טריותן.
אמצעי בטיחות והגנה על תינוקות ופעוטות מפני גישה לחומרים רעילים ומסוכנים. כחיזוק אמצעי ההגנה, מיוצרים בקבוקי תרופות עם פקק מיוחד, שאינו נפתח על ידי סיבוב רגיל של הפקק, ויש צורך ללחוץ על הפקק בחוזקה תוך כדי סיבוב הפקק, כדי לפותחו.
סוגים

פקק מתברג מפלסטיק, המשמש לסגירתם של בקבוקי פלסטיק. פתיחתו של פקק זה קלה, ללא צורך בפותחן. הפקק מתאים לשימוש חוזר.
פקק שעם, המשמש בבקבוקי יין. הפקק (ולעיתים רק חלקו העיקרי) נעוץ בתוך צוואר הבקבוק, ושליפתו נעשית באמצעות חולץ פקקים. השימוש החוזר בפקק זה לאיטום מחודש של בקבוק בנפתח חלקי.
פקק כתר, המשמש לסגירתם של בקבוקי זכוכית. הפקק עשוי פיסת מתכת דקה שאליה צמודה טבעת גומי. שפתי רצועת המתכת לופתות את פיית הבקבוק. לפתיחתו משמש פותחן מתאים. הפותחן מעוות את הפקק, ולא ניתן לעשות בו שימוש חוזר ללא מכשיר מיוחד (פוקק).
הפקק מחובר לבקבוק בשלב מתקדם של תהליך הייצור, לאחר מילוי הבקבוק. בדרך כלל, הפקק מחובר לבקבוק באופן המאפשר להבחין שהבקבוק טרם נפתח. פקק פלסטיק, למשל, מחובר לבקבוק באמצעות טבעת, וחיבור זה נקרע בעת פתיחתו הראשונה של הבקבוק.
פקקים למטרות אחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאטימה של פתח יציאת המים בכיור או באמבטיה משמשים בדרך כלל פקקים העשויים גומי או מתכת.
ראו גם

פקק ביטחון
כיור שבתחתיתו פקק ממתכת
התפתחות מערכת השמש

ציור של הדיסקה קדם-פלנטרית (קודמת ליצירת כוכבי הלכת)
דיסקות פרוטופלנטריות בערפילית אוריון, "בית יולדות לכוכבים" ברוחב של כמה שנות אור שכנראה דומה מאוד לערפילית הקדמונית שממנה נוצרה השמש שלנו. תצלום של טלסקופ החלל האבל
התאוריות באשר להתפתחות מערכת השמש מורכבות ומגוונות ושוזרות תחומי מדע שונים, מאסטרונומיה ופיזיקה ועד לגאולוגיה וגיאופיזיקה. תאוריות רבות פותחו במאות השנים האחרונות באשר לדרך בה נוצרה מערכת השמש, אך התאוריה המודרנית התפתחה רק במאה ה-18. עם תחילת עידן החלל, עזרו התמונות והמבנים של העולמות האחרים לעדן את התובנות שלנו, בעוד ההתקדמות בפיזיקה גרעינית אפשרה לנו הצצה ראשונה אל התהליכים שבבסיס יצירת הכוכבים, והובילה לתאוריות הראשונות על דרך יצירתם ועל הדרך בה נחרבו לבסוף.
ההשערה המקובלת כיום על דרך היווצרות מערכת השמש היא "השערת הערפילית" שהוצעה לראשונה ב-1734 על ידי עמנואל סוודנבורג. ב-1755 הרחיב עמנואל קאנט את התאוריה. תאוריה דומה פותחה במקביל וללא תלות על ידי פייר-סימון לפלס ב-1796. בתקופתם שיערו כי דווקא ערפיליות פלנטריות (כמו ערפילית הטבעת) הן הערפיליות בהן נוצרים כוכבי הלכת, אולם כיום ההשערה הכללית היא שדווקא ערפיליות המכונות ערפיליות יצירה הן מקום הלידה של מערכות שמש. ערפיליות יצירה מוכרות הן ערפילית אוריון וערפילית הנשר.
היסטוריה של המחקר > הסברים קדומים

רעיונות הנוגעים למקורו וגורלו של העולם, השמש, הירח, כוכבי לכת ושאר והכוכבים מקורם נמצאים במיתולוגיות ובכתבים המוקדמים ביותר הידועים. ההיסטוריה של האסטרונמיה נמשכת על פני עשרות אלפי שנים שבהם אנשים עקבו אחר גרמי השמיים, הרבה לפני המצאת הכתב. אולם, במשך כמעט כל אותו זמן, לא היה ניסיון לקשר הסברים כאלה לקיומה של "מערכת שמש", פשוט בגלל שלרוב לא לא חשבו שקיימת מערכת השמש, במובן שאנו מבינים כיום. בתרבויות עתיקות רבות היו קיימים אלי שמש וכן היו מיתולגיות על בריאת העולם שכחלק ממנו נבראו כביכול הארץ, הירח, השמש והכוכבים.
בסביבות 600 לפני הספירה, תאלס איש מילטוס שאל "ממה עשוי היקוים". אף כי המודל שהציע היה שגוי, הוא היה האדם הראשון שידוע לנו שהציע הסבר למבנה העולם ללא נוכחות אלים או כוחות על טבעיים אחרים אלא באמצעות חוקים פנימייים שטבועים בעולם - מה שמכונה כיום חוקי טבע. בעקבות תאלס היו הוגים יוונים נוספים שניסו לחקור את העולם. אריסטרכוס מסאמוס הציע מודל הליוצנטרי בשנת 250 לפני הספירה, וכן הוא מדד את הגודל היחסי של כדור הארץ והירח והעריך את המרחק לשמש. אולם המודל שלו נדחה לטובת מודל שנראה הגיוני יותר - המודל הגאוצנטרי, שהיה משולב בהסברים דתיים, לפיהם אלוהים הציב את הירח, השמש וכוכבי הלכת במסלולים מעגליים ומושלמים סביב כדור הארץ שהוא כיבכול גם מרכז היקום.
היסטוריה של המחקר > המהפכה הקופרניקאית

צעד חשוב לקראת תיאוריה של היווצרות והתפתחות של מערכת השמש היה המהפכה הקופרניקאית החל מ-1543 (על הקפות כיפות השמיים) שהובילה לקונצנזוס מדעי על המודל ההליוצנטרי במאה ה-17. השימוש המתועד הראשון במונח "מערכת השמש" הוא משנת 1704.
המהפכה קופרניקאית והמודל שבנו בעקבותיה כללו חידושים רבים בראיית האדם את העולם, את המדע ואת עצמו.  במודל זה השמש נמצאת במרכז המערכת. כדור הארץ הוא סוג של "פלנטה", אחת מיני כמה פלנטות אחרות שסובבות את השמש. מסלול הפלנטות סביב השמש הוא מסלול אליפטי ולא עגול. התברר כי סיבוב כדור הארץ סביב צירו הוא הגורם לחילופי היום והלילה, ולא סיבוב השמש סביב כדור הארץ כפי שחשבו קודם לכן. הירח של כדור הארץ הוא סוג של ירח וכמותו קיימים עוד ירחים אחרים הסובבים סביב גופים אחרים.
הגילוי של מודל הליוצנטרי ופיתוח חוקי קפלר הסביר איך מערכת השמש בנויה, אבל לא מדוע היא בנויה כך. אייזק ניוטון וממשיכי דרכו פיתחו את הפיזיקה הניוטונית שהסביר את חוקי התנועה של כוכבי הלכת סביב השמש. הגילוי כי כדור הארץ אינו במרכז היקום הוביל להפטרות מהרעיון לפיו דברים נופלים אל כדור הארץ בגלל שבאופן טבעי הם נמשכים למרכז היקום, דבר שהוביל בהמשך להסבר של כבידה. כמו כן בניגוד למחשבה הקודמת לפיה חוקי אלוהיים מושלים בכוכבים מעל קו הירח ואילו חוקים אחרים חלים על כדור הארץ, [הפיזיקה הניוטונית העניקה חוקי טבע קבועים ואחידים שמסבירים הן את תנועת הכוכבים סביב השמש והן תנועה של חפצים ארציים כמו כדורי תותח. המונח שנה קיבל משמעות של הקיפת כדור הארץ סביב השמש. בהמשך התגלה גם כי עונות השנה אינן קשורית לאלי מזג אוויר או כוחות על-טבעיים אחרים אלה קשורות ישירות לנקיפת ציר כדור הארץ ולגורמים אחרים הנוגעים לאסטרונומיה וכוחות גאופיזיים. כמו כן התברר כי כוכבי השבת, רחוקים בהרבה ממה שחשבו בעבר. חלק מהשינוי של המהפכה הקופרניקאית היה גם בשיטות העבודה ובציוד -שימוש רב יותר במדידות ובמתמטיקה במקום בהנמקות תאולוגיות וכן פיתוח של טלסקופים ומכשירי תצפית ומדידה שנועדו להשיג דיוק רב יותר.
היסטוריה של המחקר > תאוריית הערפילית

ההתיאוריה הסטנדרטית הנוכחית להיווצרות מערכת השמש, השערת הערפילית הוצעה לראשונה ב-1734 על ידי עמנואל סוודנבורג בספרו "עבודות פילוסופיות ומינרלוגיות". ב-1755 הרחיב עמנואל קאנט את התאוריה. תאוריה דומה פותחה במקביל וללא תלות על ידי פייר-סימון לפלס ב-1796.
התאוריה זכתה לתמיכה והתנגדות חליפית מאז ניסוחה. הביקורת המשמעותית ביותר על ההשערה הייתה חוסר יכולתה לכאורה להסביר את היעדר היחסי של תנע זוויתי של השמש בהשוואה לכוכבי הלכת. עם זאת, מאז תחילת שנות ה-80 מחקרים על כוכבים צעירים הראו שהם מוקפים בדיסקים קרירים של אבק וגז, בדיוק כפי שחוזה השערת הערפילית, מה שהוביל לקבלתה מחדש.
ההבנה של האופן שבו צפויה השמש להמשיך ולהתפתח דרשה הבנה של מקור כוחה. ב-1919 ארתור סטנלי אדינגטון ערך משלחת תציפית לצפות בליקוי חמה, המשלחת דיווחה על הסטה במיקום של כוכבים שנראו בקרבת השמש, דבר שאושש את התופעה של עידוש כבידתי ומכאן אישוש לתורת היחסות של אלברט איינשטיין.
הדבר הוביל להבנתו של אדינגטון לפיה אנרגיית השמש מגיעה מתגובות היתוך גרעיני בליבתה, הממזגות מימן להליום. ב-1935, אדינגטון הרחיק לכת והציע שגם יסודות אחרים עשויים להיווצר בתוך כוכבים. פרד הויל הרחיב על הנחת יסוד זו בטענה שכוכבים שהתפתחו הנקראים ענקים אדומים יצרו יסודות רבים כבדים יותר ממימן והליום בליבותיהם. כאשר ענק אדום משליך לבסוף את השכבות החיצוניות שלו, היסודות הללו היו ממוחזרים ליצירת מערכות כוכבים אחרות.
היווצרות ראשונית > ערפילית השמש

התפיסה המודרנית באשר להשערת הערפילית גורסת כי מערכת השמש נוצרה לפני כ-4.6 מיליארד שנים מקריסה כבידתית של ענן מולקולרי (אזור קטן בערפילית יצירה). רדיוס הענן הראשוני היה כנראה בגודל מספר שנות אור וממנו נולדו מספר כוכבים. אף על פי שבתחילה האמינו כי תהליך זה התרחש בצורה רגועה - הוכיחו מחקרים עדכניים של מטאוריטים קדומים, בהם נתגלו שרידים של יסודות הנוצרים אך ורק בליבות של כוכבים גדולים מאוד שהתפוצצו - כי הסביבה בה נמצאת השמש היא תוצר של מספר סופרנובות קרובות. ייתכן שגלי ההלם שנוצרו מהתפוצצות סופרנובות אלו הם שהביאו להיווצרות השמש על ידי יצירת אזורים דחוסים מאוד בערפילית הסובבת ועקב כך להתמוטטות פנימה.
שבר העננה ממנו נוצרה השמש היה בעל רדיוס של כ-7,000 עד 20,000 יחידות אסטרונומיות ומסתו עלתה בלא יותר מאחוז בודד על מסת השמש כיום. הרכב הערפילית היה דומה למדי להרכב החומר שנוצר במפץ הגדול: 98% מימן והליום ו-2% בלבד של יסודות כבדים. 2% אלו נוצרו על ידי היתוך גרעיני (נוקליאוסינתזה) בליבות אותם כוכבים אשר גרמו לקריסת הערפילית.
כאשר הערפילית קרסה תחת עצמה, שימור התנע הזוויתי גרם לחומר המרכיב אותה להסתובב במהירות הולכת וגדלה, אנרגיית כבידה פוטנציאלית הפכה לאנרגיה קינטית אשר התגלמה בין השאר כחום. במרכז העננה לחץ הגזים, העלייה באנרגיה הקינטית וכן פעולה של שדות מגנטיים גרמו לערפילית להידחס לצורת דיסקה שטוחה. הדיסקה הפרוטופלנטרית הגיעה לרדיוס של כמאתיים יחידות אסטרונומיות ובתוכה החל להיווצר פרוטו כוכב. בשלב זה, הייתה השמש דומה לכוכבים מסוג T בשור - כוכבים צעירים מאוד המוקפים דיסקות אבק בין כוכבי שטרם הגיעו לשלב ההיתוך הגרעיני והפקת האנרגיה שלהם מסתמכת על קריסה כבידתית. לאחר כמאה מיליון שנים הלחץ גובר בליבת הפרוטו כוכב והטמפרטורה במרכזו מגיעה למיליוני מעלות. דבר זה מאפשר לכוכב להגיע לשיווי משקל הידרוסטטי - השלב הסופי בהיווצרות כוכב.
היווצרות ראשונית > היווצרות כוכבי הלכת

בגלל שימור התנע הזוויתי, מרבית החומר שסובב את הפרוטו כוכב מרוכז בדיסקה שטוחה בה ריכוז החומר גבוה משמעותית לעומת האזורים הניצבים לדיסקה. אף על פי כן, מסת הדיסקה מהווה רק שברי אחוז ממסת הכוכב. באזור זה גרגרי אבק נצמדו זה לזה ובתהליך של סיפוח גדלו והפכו לפלנטיסימלים. בתנועתם סביב השמש, הפלנטיסימלים התנגשו זה בזה, לא אחת התוצאה הייתה התפרקות אולם מספר גופים אשר גדלו מעבר לרדיוס מינימלי של מספר קילומטרים יכלו להמשיך ולגדול. גופים אלו מכונים פרוטו פלנטות.
בשל הכאוס ששרר באותה תקופה, פלנטיסמליים רבים התרסקו לעבר השמש בעוד שאחרים מצאו דרכם לקצוות מערכת השמש, והם ככל הנראה המקור לעננת אורט ולחלק נכבד מן השביטים.
היווצרות ראשונית > היווצרות כוכבי הלכת > כוכבי הלכת הפנימיים

תחילת ההיתוך הגרעיני בשמש גרם לעלייה משמעותית בטמפרטורה בחלקה הפנימי של מערכת השמש. החומרים הנדיפים כמים ומתאן התנדפו והותירו את הפלנטיסימלים שם עם מעט חומר, רק כ-0.6% ממסת הדיסקה. החומרים שנותרו היו בעלי נקודות התכה גבוהות כסיליקטים ומתכות; חומרים אלו הם המרכיבים העיקריים של כוכבי הלכת הפנימיים. בקצה האזור ממנו התנדפו אותם חומרים, כח המשיכה של מה שעתיד להיות כוכב הלכת צדק לא איפשר לפלנטיסימלים להיווצר והותיר את חגורת האסטרואידים.
היווצרות ראשונית > היווצרות כוכבי הלכת > כוכבי הלכת החיצוניים

מעבר לקו השלג חומרים כמים ומתאן קפאו והצטברו בכמויות גדולות; הגופים שעתידים להפוך לצדק ולשבתאי אספו את מירב החומר שנותר לאחר היווצרות הפרוטו כוכב והם מכונים הענקים הגזיים. יתרת החומר הפכה לגופים מהם ייווצרו אורנוס ונפטון המכונים ענקי הקרח, משום שככל הנראה במרכזם ליבת קרח (קרח של תרכובות מימן שונות).
כוכבי T-שור מתאפיינים ברוח שמשית חזקה מאוד, במהלך תקופה זו השמש הצעירה הקרינה את שאריות הערפילית הפרוטופלנטרית לחלל הבין-כוכבי ובכך לא איפשרה לפרוטופלנטות להמשיך ולגדול.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים

גילוי של כוכבי לכת חוץ-שמשיים בסוף המאה ה-20 גרם לשינויי תפיסה רבים לגבי היווצרות מערכת השמש. הטענה כי כוכבי הלכת נוצרו במסלולם הנוכחי או בקרבה רבה אליו מתערערת בשנים האחרונות והדעה הרווחת כיום היא שבעבר סבבו במערכת השמש הפנימית חמישה גופים גדולים ולא ארבעה. חלקה החיצוני של מערכת השמש היה צפוף יותר והמרחק מן השמש למה שעתיד להפוך לאורנוס היה קטן משמעותית. ייתכן כי מקורם של כוכבי לכת תועים הוא בעת היווצרותן של מערכות שמש.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים > היוצרות הירח

לפי תאוריות עדכניות, ה"מכה הגדולה" אשר נרמזה בפסקה הקודמת נוצרה באחת מנקודות לגרנז' היציבות L4 או L5 וסטתה מהן מסיבה כלשהי. תיאה, גוף בעל מסה מסדר הגודל של מאדים, פגע בכדור הארץ בעוצמה אדירה אשר גרמה לנטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ להשתנות וכמות חומר אדירה התנתקה מפני כדור הארץ ויצרה את הירח.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים > חגורת האסטרואידים

לפי השערת הערפילית, בעת היווצרות מערכת השמש נותר די חומר ליצור כוכב לכת נוסף במסלול שבין מאדים וצדק, אולם צדק כבר היה גורם בעל כובד משקל לא מבוטל ופלנטיסימלים בעלי מסלולי תהודה מסלולית כלפיו לא הצליחו להסתפח זה לזה ולעבור את ה"חסם" שיאפשר להם להפוך לפרוטופלנטות. פעולת כח המשיכה של צדק לא רק מנעה היווצרות של פרוטופלנטה בחגורת האסטרואידים, אלא ניפתה רבים מהם אל שולי מערכת השמש והותירה רק כעשירית ממסת כדור הארץ.
עדויות להתנגשויות הרבות בחגורת האסטרואידים ניתן למצוא בכך שלאסטרואידים רבים ישנם ירחים בדמות אסטרואידים קטנים יותר. ירחים אלו ככל הנראה נוצרו לאחר התנגשויות במהירות קטנה יחסית, כך שאותם ירחים לא הגיעו למהירות המילוט. השפעת הענקים הגזיים, ובמיוחד צדק, ניכרת עד היום במספר הירחים הקטנים המקיפים אותו (שלא לבלבל עם הירחים הגליליאניים). דוגמה בולטת במיוחד ניתן לראות בחגורת האסטרואידים: אזורים מסוימים אשר נמצאים בתהודה מסלולית מלאה עם כוכב הלכת צדק, נוקו לחלוטין מאסטרואידים. אזורים ריקים אלו נקראים רווחי קירקווד.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים > כוכבי הלכת החיצוניים

הפעולה ההדדית שבין כוכבי הלכת החיצוניים גרמה למסלולם לגדול ולהתרחק מהשמש. אינטראקציות שונות מספקות הסבר גם לנטיית ציר הסיבוב של צדק, שבתאי ונפטון. נטיית ציר הסיבוב של אורנוס נגרמה ככל הנראה מפגיעה עצומה של פלנטיסימל אשר הפנה את ציר הסיבוב שלו כך שיהיה כמעט מקביל למישור המלקה.
שינויי מסלול אלו ככל הנראה גרמו להפצצה הכבדה המאוחרת, במהלכה רבים מהעצמים בחגורת קויפר הופנו אל פנים מערכת השמש או לחלופין הועפו ממנה במהירות רבה. מחקרים עדכניים מראים כי מקור מרבית המים בכדור הארץ הוא שביטים אשר מקורם בחגורת קויפר. כמו כן, גילם של מרבית המכתשים שעל הירח תואם גם הוא לתקופה זו.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים > עצמי חגורת קויפר

העצמים של חגורת קויפר החלו כאוסף פלנטיסימלים שחסרו מסה מספקת להצטברותם ככוכבי לכת. לאחר שרוח השמש ניפתה את שאריות הגז והאבק שמילאו את מרחבי מערכת השמש, כוכבי הלכת החיצוניים החלו להתרחק מהשמש תוך משיכת חלק מגופי חגורת קויפר פנימה. הגופים שנמשכו לחלקה הפנימי של מערכת השמש גרמו להפגזה הכבדה המאוחרת וגופים שמסלול תנועתם הביא אותם לסביבת כוכבי הלכת הענקים התרסקו על פניהם או נתפסו בכוח המשיכה שלהם והפכו לירחיהם. יאפטוס, ירחו של שבתאי, הוא ככל הנראה גוף שכזה ומלבדו לצדק, שבתאי, אורנוס ונפטון יש עוד עשרות ירחים קטנים שמקורם בחגורת קויפר או בחגורת האסטרואידים.
עצמים מחגורת קויפר אשר הגיעו למהירויות גבוהות מאוד נכנסו למסלולים אקסצנטריים, בנטייה גדולה למישור המלקה ובמרחק גדול מהשמש וכך יצרו את עננת אורט. עצמים רבים בחגורת קויפר ובכללם פלוטו הושפעו מכח המשיכה של נפטון וננעלו במסלולים בעלי תהודה מסלולית איתו, כך אפילו שמסלולו של פלוטו חוצה את זה של נפטון, השניים לעולם לא יתנגשו.
מעבר למערכת השמש כיום > מסלולי כוכבי הלכת הפנימיים > ירחים

כיום ישנן שלוש תאוריות עיקריות למקורם של ירחים לכוכבי הלכת:
היווצרות משותפת מן הדיסקה הפרוטופלנטרית
היווצרות מאוסף של שברים שנוצרו לאחר התנגשות או התנגשויות
לכידה של גוף מחגורת האסטרואידים או חגורת קויפר
ייתכן כי הירחים הגליליאניים בצדק והירחים הגדולים של שבתאי, אורנוס ונפטון נוצרו מאותה דיסקה. ירחים אלו גדולים מאוד (מסדר הגודל של הירח של כדור הארץ) ולמסלולם אקסצנטריות קטנה מאוד. כמו כן, ציר ההקפה שלהם כמעט מתלכד עם ציר הסיבוב של כוכב הלכת אותו הם סובבים. הירחים החיצוניים של אותם כוכבי לכת וגם ירחי מאדים בעלי מסלולים אקסצנטריים וציר ההקפה שלהם את כוכב הלכת לעיתים נטוי ב-1800 כך שהם מקיפים את כוכב הלכת בכיוון ההפוך לסיבוב העצמי.