שמואל רשבסקי
קריירה שחמטאית

רשבסקי ניצח באליפויות ארצות הברית בשנים 1936, 1938, 1940, 1942, 1946 ו-1969. כמו כן חלק את המקום הראשון עם רוברט ביירן בשנת 1972 אך הפסיד בדו-קרב לקביעת המנצח. הוא התחרה במספר שיא של 21 אליפויות ארצות הברית, ובכל אחת מתחרויות אלה סיים עם מאזן חיובי. בין יתר השיאים שרשבסקי מחזיק: 15 פעמים סיים בין שלושת הראשונים בתחרות, שיחק את מספר המשחקים הרב ביותר (269) וזכה במספר המשחקים הרב ביותר (127).
רשבסקי ניצח באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בטולסה בשנת 1931. חלק את המקום הראשון עם ראובן פיין באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בשיקגו בשנת 1934. הקריירה הבינלאומית של רשבסקי החלה בשנת 1935 במסע לאנגליה, שם ניצח בתחרות ירמוט עם 10/11. לאחר מכן ניצח בתחרות מרגייט, שם ניצח בין היתר את אלוף העולם לשעבר חוסה ראול קפבלנקה.
| מקום | שם | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | 09 | 10 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שמואל רשבסקי | x | 1 | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 7.5 |
| 2 | חוסה ראול קפבלנקה | 0 | x | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 7 |
| 3 | ג'ורג' אלן תומאס | ½ | 0 | x | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 5 |
| 4 | ארנסט לודוויג קליין | ½ | ½ | ½ | x | ½ | 0 | 1 | 0 | 1 | ½ | 4.5 |
| 5 | אדוארד סרג'נט | 0 | 0 | 0 | ½ | x | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 4.5 |
| 6 | בריין פטריק ריילי | 0 | 0 | ½ | 1 | ½ | x | 1 | ½ | 0 | ½ | 4 |
| 7 | ויליאם פיירהורסט | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | x | ½ | 1 | 1 | 4 |
| 8 | סטיוארט מילנר ברי | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | x | 0 | 1 | 3.5 |
| 9 | ורה מנצ'יק | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | x | 0 | 2.5 |
| 10 | ז'ק מיזס | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | x | 2.5 |
בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם, שם חלק רשבסקי מקום שלישי. הוא ניצח את יפים בוגוליובוב, אלכסנדר אלכין, עמנואל לסקר, מילן וידמר, וסיים בתיקו עם מיכאל בוטביניק.
שנה מאוחר יותר חלק מקום ראשון בתחרות קמרי, לטביה עם סאלו פלור וולדימיר פטרוב. בזמרינג באדן 1937 חלק מקום 3 - 4 עם חוסה ראול קפבלנקה, נקודה וחצי אחרי פאול קרס.
| מקום | שם | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאול קרס | x | ½½ | ½½ | 10 | ½1 | 10 | ½1 | 11 | 9 |
| 2 | ראובן פיין | ½½ | x | ½½ | ½½ | ½½ | ½½ | 1½ | 1½ | 8 |
| 3 | חוסה ראול קפבלנקה | ½½ | ½½ | x | ½½ | 1½ | ½0 | ½1 | ½½ | 7.5 |
| 4 | שמואל רשבסקי | 01 | ½½ | ½½ | x | ½½ | 11 | ½0 | 10 | 7.5 |
| 5 | סאלו פלור | 0½ | ½½ | ½0 | ½½ | x | 1½ | ½½ | 1½ | 7 |
| 6 | אריך אליסקסיס | 10 | ½½ | 1½ | 00 | 0½ | x | 1½ | ½0 | 6 |
| 7 | ויאצ'סלאב רגוזין | ½0 | 0½ | ½0 | ½1 | ½½ | 0½ | x | 1½ | 6 |
| 8 | ולדימיר פטרוב | 00 | 0½ | 10 | 0½ | 1½ | ½0 | 0½ | x | 5 |
בשנת 1938 חלק מקום רביעי בתחרות אברו בהולנד, בה השתתפו שמונת השחקנים החזקים ביותר בעולם. בין היתר ניצח את מקס אויבה ואת ראובן פיין.
| מספר | שם | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאול קרס | XX | 1= | == | == | 1= | == | 1= | == | 8.5 |
| 2 | ראובן פיין | 0= | XX | 1= | 10 | 10 | 11 | == | 1= | 8.5 |
| 3 | מיכאל בוטביניק | == | 0= | XX | =0 | 1= | 1= | =1 | == | 7.5 |
| 4 | מקס אויבה | == | 01 | =1 | XX | 0= | 0= | 01 | 1= | 7 |
| 5 | שמואל רשבסקי | 0= | 01 | 0= | 1= | XX | == | == | 1= | 7 |
| 6 | אלכסנדר אלכין | == | 00 | 0= | 1= | == | XX | =1 | =1 | 7 |
| 7 | חוסה ראול קפבלנקה | 0= | == | =0 | 10 | == | =0 | XX | =1 | 6 |
| 8 | סאלו פלור | == | 0= | == | 0= | 0= | =0 | =0 | XX | 4.5 |
רשבסקי ניצח בפעם השלישית באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בבוסטון בשנת 1944.
רשבסקי היה מתחרה רציני על אליפות העולם ממחצית שנות ה-30 ועד למחצית שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא היה אחד מחמשת רבי האמנים שהתחרו באליפות העולם שהתקיימה בהאג ובמוסקבה בשנת 1948 וחלק מקום שלישי עם פאול קרס אותו ניצח, ואחרי מיכאל בוטביניק ווסילי סמיסלוב.
בשנת 1950 הוענקה לרשבסקי דרגת רב-אמן על ידי פיד"ה, הפדרציה העולמית של השחמט, בפעם הראשונה שהוענקו דרגות על ידי הפדרציה. למרות שהיה זכאי להשתתף בתחרות המועמדים על אליפות העולם בבודפשט הוא לא שיחק. הדעה הכללית היא שמשרד החוץ האמריקאי מנע מרשבסקי לשחק משום המלחמה הקרה ועובדה זו עקבית עם כך שהשחקן היחיד הנוסף מארצות נאט"ו, מקס אויבה מהולנד, לא שיחק גם כן. בשנת 1991 אמר רשבסקי כי ההחלטה לא לשחק הייתה שלו.
תחרות המועמדים בציריך, בשנת 1953 הייתה כנראה ההזדמנות הטובה ביותר של רשבסקי להגיע לדו-קרב על אליפות העולם, אך הוא סיים במקום שני משותף עם דוד ברונשטיין אחרי וסילי סמיסלוב.
רשבסקי העפיל פעם נוספת לתחרות המועמדים בשנת 1967, אך הפסיד ברבע הגמר לוויקטור קורצ'נוי.
בשנת 1952, אירחה ניו יורק את שמונת המשחקים הראשונים בדו-קרב לא פורמלי על אליפות העולם החופשי, בין רשבסקי ורב האמן הפולני-ארגנטינאי מיגל ניידורף. חמישה משחקים נוספים התקיימו במקסיקו-סיטי וחמישה בסן סלבדור. רשבסקי ניצח 11-7. שנה לאחר מכן התקיים דו-קרב גומלין בבואנוס איירס ורשבסקי ניצח שוב 9.5-8.5.
במהלך הקריירה הארוכה שלו, הוכיח רשבסקי כי הוא שחקן דו-קרב שקשה מאוד להתמודד איתו. בשנת 1941 הוא ניצח את ישראל הורוביץ בדו-קרב לקביעת הזוכה באליפות ארצות הברית +3 =13 -0. בשנת 1942 ניצח את יצחק קשדן +6 =3 -2. בשנת 1952 ניצח את סבטוזר גליגוריץ' +2 =7 -1. ב-1956 ניצח את ויליאם לומברדי +1 =5 -0. ב-1957 ניצח את ארתור ביסגאייר +4 =4 -2 ואת דונלד ביירן +7 =0 -3.‏ בשנת 1960 ניצח את פאל בנקו +3 =5 -2.‏
רק בשנת 1968, בגיל 57 הפסיד לראשונה בדו-קרב, לוויקטור קורצ'נוי.
רשבסקי שיחק בלוח הראשון בנבחרת ארצות הברית בדו-קרב מול ברית המועצות בשנת 1955, דו-קרב שהתקיים במוסקבה, וניצח את אלוף העולם המכהן מיכאל בוטביניק 2.5-1.5.
בשנת 1961 שיחק רשבסקי בניו יורק ובלוס אנג'לס דו-קרב מול בובי פישר. הגב' פיאטיגורסקי ארגנה את הדו-קרב שהיה אמור להיות בן 16 משחקים בין פישר שזכה באליפות ארצות הברית באותה שנה לבין רשבסקי והקצתה 8,000 דולר למנצח. פישר פרש מהתחרות כשהתוצאה הייתה 5.5:5.5 (שני ניצחונות לכל שחקן ושבע תוצאות תיקו) בטענה שגב' פיאטיגורסקי קובעת שעות שנוחות לה למשחקים ואינן נוחות לו. רשבסקי ניצח טכנית וקיבל את הפרס הכספי שהובטח לזוכה.
במהלך הקריירה הארוכה שלו שיחק רשבסקי מול 11 מ-12 אלופי העולם הראשונים, החל מעמנואל לסקר ועד אנטולי קרפוב והוא השחקן היחיד שמחזיק בשיא זה. (הוא פגש את גארי קספרוב אך לא שיחק מולו). הוא ניצח שבעה אלופי עולם: את לסקר, חוסה ראול קפבלנקה, אלכסנדר אלכין, מקס אויבה, מיכאל בוטביניק, וסילי סמיסלוב ובובי פישר. את פישר ניצח בין היתר במסגרת אליפות ארצות הברית בשנת 1965.‏ ששת השחקנים הראשונים החזיקו באליפות העולם ברציפות משנת 1894 ועד 1960. פישר החזיק בה משנת 1972 ועד 1975.
מלבד אליפויות ארצות הברית, ניצחונותיו של רשבסקי בתחרויות חשובות כוללים את סירקוז 1934, הייסטינגס 1937/38, לנינגרד-מוסקבה 1939, הוליווד 1945 (אליפות פאן-אמריקה), ניו יורק 1951 (תחרות זיכרון למוריס ורטהיים), הוואנה 1952, ניו יורק 1956, דאלאס 1957, חיפה-תל אביב 1958, בואנוס איירס 1960, נתניה 1969 ורייקיאוויק 1984 בגיל 73.
רשבסקי המשיך להתחרות ברצינות למעשה עד פטירתו. הוא ניצח את יריבו הוותיק, וסילי סמיסלוב במשחק תחרותי בשנת 1991 בגיל 80.
רשבסקי נפטר בניו יורק בשנת 1992.