stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קליף קרטיס
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | הפסנתר | מאנה |  |
| 1993 | Desperate Remedies | פרייזר |  |
| 1994 | Kahu & Maia | קאהו |  |
| 1994 | פעם היו לוחמים (אנ') | הדוד בולי |  |
| 1994 | רפה נוי | "אוזניים קצרות" |  |
| 1996 | Chicken | זיק |  |
| 1996 | Mananui | מאנה |  |
| 1998 | שוכני המצולות (אנ') | מאמולי |  |
| 1998 | 6 ימים 7 לילות | קיפ |  |
| 1999 | וירוס (אנ') | היקו |  |
| 1999 | שלושה מלכים (אנ') | אמיר עבדאללה |  |
| 1999 | לגעת במוות (אנ') | סיי קוטיז |  |
| 1999 | המקור | מוחמד חוסיין פדלאללה |  |
| 2000 | Jubilee | בילי וויליאמס |  |
| 2001 | שאיפות | פבלו אסקובר |  |
| 2001 | יום אימונים מסוכן | סמיילי |  |
| 2001 | מג'סטיק | הנסיך חאליד |  |
| 2002 | פגיעה היקפית (אנ') | קלאודיו פריני |  |
| 2002 | לרכב על הלווייתן | פורוראנגי |  |
| 2003 | משחק המושבעים (אנ') | פרנק הררה |  |
| 2004 | Fracture | הבלש פרנקלין |  |
| 2004 | Spooked | מורט ויטמן |  |
| 2004 | Heinous Crime | שליח פיצה |  |
| 2005 | The Pool | בעל |  |
| 2005 | River Queen | וויראמו |  |
| 2006 | המעיין | קפטן אריאל |  |
| 2007 | שמש | סרל |  |
| 2007 | עדות שבורה | הבלש פלורס |  |
| 2007 | מת לחיות 4.0 | מיגל באומן |  |
| 2008 | 10,000 לפנה"ס | טיק-טיק |  |
| 2009 | פוש | הוק ווטרס |  |
| 2009 | לחצות גבולות (אנ') | חאמיד |  |
| 2010 | איירבנדר | שליט האש אוֹזַאֲי |  |
| 2011 | קולומביאנה (אנ') | אמיליו רסטרפו |  |
| 2012 | רק אלף מילים (אנ') | ד"ר סינג'ה |  |
| 2014 | פרש בודד (אנ') | ג'נסיס פוטיני (אנ') | גם מפיק בפועל |
| 2015 | Last Knights | לוטננט קורטז |  |
| 2016 | תחייה (אנ') | ישו |  |
| 2018 | אימה במצולות | ג'יימס "מאק" מקריידס |  |
| 2019 | מהיר ועצבני: הובס ושואו | ג'ונה הובס |  |
| 2019 | דוקטור סליפ | בילי פרימן |  |
| 2021 | מסע בזיכרון | סיירוס בות' |  |
| 2021 | Murina | חאבייר |  |
| 2022 | Muru | סמל "טאפי" טוואראו |  |
| 2022 | אווטאר: דרכם של המים | טונווארי |  |
| 2023 | עוז רוח (אנ') | בן בריינט |  |
| 2023 | אימה במצולות: התהום | ג'יימס "מאק" מקריידס |  |
| 2024 | Ka Whawhai Tonu | ווי טוקה |  |
| 2025 | אווטאר: אש ואפר | טונווארי |  |
| 2025 | לכודים (אנ') | קפטן אנדרה ג'נסון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Under Cover | זיפ | סרט טלוויזיה של TVNZ |
| 1994 | Hercules in the Underworld | נסוס | סרט טלוויזיה |
| 1995 | Mysterious Island | פיטר | 2 פרקים |
| 1996 | City Life | דניאל פרימן | 4 פרקים |
| 1998 | The Chosen | טהאר | סרט טלוויזיה |
| 2002 | Point of Origin | מייק קומילו | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2004 | Traffic | אדם קדירוב | 3 פרקים |
| 2009–10 | טראומה (אנ') | ראובן "ראביט" פאלצ'אק | תפקיד ראשי; 18 פרקים |
| 2011 | בגוף ההוכחה (אנ') | דרק ריימס | 2 פרקים |
| 2012 | היעלמות (אנ') | הסוכן דקס מילר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2014 | כנופיות אל-איי (אנ') | חאווייר אקוסטה | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2015–17 | אימת המתים המהלכים | טראוויס מנאווה | 24 פרקים |
| 2023–24 | בלתי מנוצח | פול | דיבוב; 3 פרקים |
| 2024 | Swift Street | רוברט | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | כאוס | פוסידון | 6 פרקים |
| TBA | Chief of War | קואה | מיני-סדרה עתידית של אפל TV פלוס |
קרטיס, 2011
עז הבית

.
עֵז הַבַּיִת (שם מדעי: Capra aegagrus hircus; ברבים: עִזִּים) היא תת-מין בסוג יעל שבמשפחת הפריים. עז הבית שבארץ ישראל בויתה כנראה מעז הבר (Capra aegagrus), שנכחדה משטחי הארץ לפני מאות שנים.
אטימולוגיה > מקור

המילה מקבילה לשפות שמיות נוספות: אוגריתית: 𐎓𐎇 (עז), אכדית: 𒂗𒍪 (enzu). בארמית, עז היא עֵיז.
אטימולוגיה > דקדוק

בעברית, העז היא הנקבה, אך גם שם המין בכלל. זכר העיזים נקרא תַּיִשׁ, והצעירים נקראים גְּדִי וגְדִיָּה.
מילים נוספות המשמשות לתיאור העיזים הם שָׂעִיר ושְׂעִירָה (או שְׂעִיר עִזִּים ושְׂעִירַת עִזִּים), ובספרי המקרא המאוחרים מופיע גם השם צָפִיר (שבימינו משמש למינים אחרים בסוג).
טקסונומיה

קליידוגרמה (אנ') זו של שבעה מיני יעלים מבוססת על עדויות מיטוכונדריות משנת 2022:
היסטוריה ומוצא

עז הבית היא אחד מבעלי החיים המבויתים העתיקים שגדלו במשקו של האדם. ככל הנראה התחילו לביית עזים בשנים 9,500–9,000 לפנה"ס. ככל הנראה היא צאצאית של עז הבר הכרתית. מקורן בסהר הפורה של מערב אסיה מעז הבר. הייתה התרחבות גדולה של אוכלוסיית העזים בסוף עידן הפלייסטוקן לפני יותר מ-10,000 שנה. אלפי שנים היה שימוש בחלב עזים, בבשרן, בשערן ובעורן. במאה האחרונה אף היו העיזים לחיית מחמד. השימוש בעור העז היה לצורך אחסון נוזלים, כמו מים לקראת מסעות. בעבר בשר הגדי נחשב כמעדן.
ל"שעיר", שהוא תיש צעיר, היה בעבר תפקיד טקסי ייחודי ביהדות – שעיר לעזאזל, כפי שמתואר במשנה, במסכת יומא.
מאפיינים פיזיים > אנטומיה

בניגוד לכבשה, עז הבית קלה יותר במבנה שלה והיא בעלת קרניים המקושתות לאחור, זנב קצר ושיער חלק יותר. לזכרים בדרך כלל יש זקן, הידוע בשם "זקן תיש". עיני העזים ממוקמות בכל צד של הראש והאישונים מוארכים אופקית. כאשר עזים מטות את ראשיהן, האישונים מסתובבים כדי להישאר אופקיים. הפרסות שלהן מפוצלות. הזכר והנקבה שונים במראם. כיוון שהן מעלות גירה, אז כמו לרוב הבהמות מעלות הגירה יש להן ארבע קיבות: הכרס (Rumen), בית הכוסות (Reticulum), קיבת העלעלים (Ormasum) והקיבה האמיתית, המכונה גם קיבת המיצים (Abomasum). לעזים אין בלוטות דמעות.
מאפיינים פיזיים > חושים

עיני העזים מתואמות במיוחד. הן מסתמכות גם על שמיעה מצוינת וחוש ריח מעולה. החושים שלהן שונים משל בני האדם במידה ניכרת, הן בטווח והן ברגישות. זה יכול להוביל לאי הבנות, שכן הן תופסות את החיים בצורה שונה מבני אדם.
עיניים וחושים של עיזים התחדדו על ידי מיליוני שנים רבות של אבולוציה לפני שבייתו אותן, ועדיין מכוונים כדי להגן עליהן מפני טורפים ולהתמודד עם אתגרי הסביבה הטבעית שלהן: מציאת מזון ומים, טיפוס, מחסה, תחרות, מציאת בני זוג והגנה על צעירים בנופים הרריים יבשים. בנוסף, צורת עיניהן מעניקה להן יכולת לראות במרחב תלת-ממדי.
כפי שמצוין קודם, כאשר עזים מטות את ראשיהן, האישונים מסתובבים כדי להישאר אופקיים. דבר זה מאפשר להם לראות בבהירות ובחדות כמעט את כל הסובבים אותם בטווח 320–340 מעלות, כך שיש להן רק נקודה עיוורת צרה מאחורי הראש. נוף פנורמי זה מאפשר להם להיזהר מטורפים בזמן שהם מחפשים מזון – מיומנות חיונית בסביבה הטבעית. כדי לסייע בבריחה מהירה, לעזים יש 63 מעלות של ראייה דו-עינית, המעניקות תפיסת עומק לקפיצה וטיפוס על פני שטח קשה.
מאפיינים פיזיים > השוואה עם כבשים

| --- | --- |
 :  ראו גם – כבש הבית
כבשים ועזים קשורות קשר הדוק: שני הסוגים משויכים טקסונומית בתת-משפחת היעלים. עם זאת, הן מינים נפרדים, כך שהכלאה בין שני הסוגים קורית לעיתים רחוקות והוולדות של אותה הכלאה תמיד עקרים. הכלאה של כבשה ותיש נקראת ג'יפ. הבדלים חזותיים בין כבשים לעיזים כוללים את זקן התיש האופייני לעז, ואת השפה העליונה המחולקת האופיינית לכבשים. זנבותיהם של הכבשים פונים כלפי למטה, גם כשהם קצרים או מקוצצים (אנ'), בעוד שזנבותיהם הקצרים של העזים מורמים כלפי מעלה. כבשים הן לעיתים קרובות חסרות קרניים (אנ') באופן טבעי (או בשני המינים או רק בנקבה), בעוד עזים חסרות קרניים באופן טבעי הן נדירות (אם כי מורדות לעזים רבות קרניים באופן מלאכותי). זכרים משני המינים נבדלים זה מזה בכך שתיישים רוכשים ריח ייחודי וחזק במהלך הייחום, בעוד שאילים (הזכר של הכבש) לא רוכשים אותו.
התנהגות

עזים עושות אמבטיות אבק כדי להרחיק טפילים מגופן. בהתאם למה שנראה עם בעלי חיים אחרים, התנהגותן של עזים השתנתה מאז הביות בתגובה לאבולוציה מואצת מאלפי שנים של אינטראקציה עם בני אדם.
התנהגות > דפוסי שינה

עיזי הבית ישנות חמש שעות בלילה ומנמנמות תנומות קצרות לאורך כל היום. הן פעילות יותר בשעות הבוקר, כאשר הטמפרטורות מתונות יותר.
תזונה

עיזי הבית הן צמחוניות. הן דפדפניות: הן אוהבות להרים את הראש כדי לאכול עלווה זמינה. עיזים מוערכות במיוחד בשל אכילת מקורות תזונתיים זולים, כגון צמחים עציים ועשבים שוטים, שבעלי חיים אחרים בדרך כלל לא צורכים.
המזון של עז מתפרק חלקית בקיבה ומוחזר ללוע בתהליך הנקרא "העלאת גירה", שבמהלכו לועסת העז את האוכל שוב ושוב כדי לספוג את שאר החומרים המזינים.
רבייה

מחזור הרבייה השנתי בגזעי עזים מקווי רוחב ממוזגים ובחלק מהגזעים המקומיים מהסובטרופיים נשלט על ידי אורך היום, והרבייה היא עונתית כאשר נקבות העז מבייצות בימים קצרים אך לא במהלך ימים ארוכים.
אצל מגדלים עונתיים, ההתנהגות המינית, גודל האשכים ואיכות וכמות הזרע יורדים באופן משמעותי במהלך תקופות שאינן תקופות הרבייה. באזורי קווי הרוחב הגבוהים, עזים מיוחמות בתקופות שבהן אורך היום ארוך. ככל שתקופות החושך היומיות מתארכות, מתחילה תקופת הרבייה ומתרחשות גם התנהגות ייחום וגם פעילות שחלתית מחזורית. במהלך המעבר בין שתי התקופות הנבדלות הללו, עיזים יכולות לעבור ייחום ביוץ או ביוץ שקט (הביציות אינן מלווים בהתנהגות של ייחום). ניתן להשתמש בחשיפה לזכרים להארכת תקופת הרבייה הן לפני ואחרי תקופת הרבייה הטבעית.
רוב הגזעים ממוצא טרופי וסובטרופי מתרבים כל השנה. באזורים הטרופיים, שבהם אין הבדלים בולטים עונתיים באורך היום, סביר יותר שתקופות הרבייה וההרדמה יושפעו מזמינות התזונה.
משך ההיריון נמשך כ-5 חודשים, 150–180 ימים. בלידה נקבות שוקלות 3–9 ק"ג והזכרים כ-0.5 ק"ג. תאומים קלים יותר ב-1 ק"ג. האם יכולה ללדת גם שלישיות. ילדים הולכים תוך דקות מהלידה. הם נגמלים עד גיל 3–4 חודשים.
תפוצה ובית גידול

כיום ניתן למצוא עזים כמעט בכל אזור יבשתי.
מזיקים ומחלות

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
מחלות ויראליות כמו אבעבועות עזים, אקתימה מדבקת, דלקת ריאות נגיפית; מחלות חיידקיות כמו אנטרוטוקסמיה, טטנוס, ברוצלוזיס, מסטיטיס ומטריטיס, מחלות מיקוטיות כגון פטרת העור ודלקות ריקציאליות כמו דלקת הלחמית הן גורמים שכיחים לתמותה של עיזים באזורים כפריים. בגלל שלעזים אין בלוטות דמעות, עיניהן חשופות יותר לפסולת באוויר, כגון זרעים או חציר, בנוסף לכמה בעיות עיניים נפוצות יותר ולבעיות פחות חמורות, כגון עפעפיים הפוכים.
מבנה חברתי

קבוצה של עזים נקראת "עדר".
עז עם קרניים לרוב תשלוט בעז ללא קרניים. לאחר שהמעמדות בעדר נקבעו, שתי עזים מיוחדות הופכות לאחראיות לרווחת העדר. הזכר הדומיננטי ביותר הופך להיות שליט העדר.
ביות

העזים הן זריזות מאוד, מסתפקות במועט ומוצאות בקלות את מזונן, לכן גידול עזים הוא נפוץ בקרב קבוצות עניות ברחבי העולם. עז הבית מגודלת בעיקר בשביל החלב.
ביות > ייצור חלב

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
חלב עזים נחשב כמחזק את העצמות, טוב לעיכול, מרפא פצעים וכמחזק את מערכת החיסון. הוא נחשב באופן כללי כבריא יותר מחלב פרה.
רמת השומן הנמצאת בחלב עזים דומה לזאת הנמצאת בחלב פרה. ההבדל העיקרי בין הרמות הוא השינוי בכמותו של השומן בחלבם: כמות השומן בחלב פרה משתנה בין 3% ל-6%, בין שחלב עזים יציב יחסית עם כ-3.9% בכמות השומן. עבור ייצור חלב בקנה מידה גדול, עזים נחותות מהבקר באקלימים הממוזגים אך עדיפות באזורים הלוהטים והקפואים.
בסין, הממלכה המאוחדת, אירופה ואמריקה הצפונית, משתמשים בעזים בעיקר לייצור חלב, כאשר חלק גדול מהחלב משמש לייצור גבינה. בשנת 2007 נאמד הביקוש לחלב עיזים בישראל ב-7.8 מיליון ליטר. בשנת 2008 נחנך מכון חליבה הגדול בישראל לחלב עיזים במחלבת סוסיא.
ביות > ייצור חלב > גבינה

ישנן גבינות עזים רבות, ביניהן: סנט מור, ואלנסה, קאבקו דו פריגור, באנון ועוד.
ביות > בשר

אומנם בעבר נחשב בשר הגדי למעדן, אך היום בשר עז אינו מקובל. למרות זאת, תבשילי עזים אפשר למצוא בתרבויות שונות בעולם, והוא נחשב לבשר זול יחסית, עשיר בברזל ודל בשומן. לפי ההלכה היהודית עז הבית היא כשרה.
ביות > גזעים

ישנם גזעים רבים עז הבית ברחבי העולם, ביניהן ניתן למנות את הבַּלַדִי, הידוע במשק הערבי בישראל; הזָנֶן, הידוע במשק היהודי ומוצאה בשווייץ; האַנְגוֹרָה (אנ'), ממנה מביאים את צמר המוֹהֶר (אנ'); ועז הקַשְמִיר (אנ'), שממנה נלקח בד הקַשְמִיר הידוע. בסך הכול ישנם יותר מ-200 גזעים ברחבי העולם.
בתלמוד

במסכת בבא קמא מובאת ברייתא האומרת:
"אין מגדלין בהמה דקה בארץ ישראל, אבל מגדלין בחורשין של ארץ ישראל, בסוריא – אפילו בישוב, ואין צריך לומר בחוצה לארץ"
רש"י מסביר מדוע הוטל איסור זה: ”משום ישוב ארץ ישראל, שמבעיר את השדות, וכל שדות ארץ ישראל סתמן דישראל”, זאת אומרת: שהאיסור דווקא בארץ ישראל, כי בארץ ישראל ההנחה היא ששדה סתם שייכת ליהודי. ומוסיף: ”ובחוצה לארץ מותר לגדל, דלא חיישינן ליישוב, ואם יפסידו שדות אחרים – ישלמנה”, זאת אומרת שמותר לגדל עזים בחוץ לארץ, כיוון שמן הסתם שדה בחוץ לארץ שייכת לגוי, ואם יזיק פשוט ישלם.
בהמשך הגמרא מופיע מעשה במי שלא הקפיד על איסור זה:
מעשה בחסיד אחד שהיה גונח מלבו, ושאלו לרופאים, ואמרו: אין לו תקנה עד שינק חלב רותח משחרית לשחרית. והביאו לו עז וקשרו לו בכרעי המטה, והיה יונק ממנה משחרית לשחרית. לימים נכנסו חביריו לבקרו, כיון שראו אותה העז קשורה בכרעי המטה חזרו לאחוריהם ואמרו: לסטים מזויין בביתו של זה, ואנו נכנסין אצלו? ישבו ובדקו ולא מצאו בו אלא אותו עון של אותה העז. ואף הוא בשעת מיתתו אמר: יודע אני שאין בי עון אלא עון אותה העז, שעברתי על דברי חברי.
העז מכונה בסיפור זה "לסטים מזוין", ורש"י מסביר: ”רועה בשדות אחרים וגוזל את הרבים”.
אזכורים בתרבות

עז שמצאה קפיצת הדרך מהגולה לארץ ישראל נמצאת במרכז סיפור קצר מאת ש"י עגנון, "מעשה העז".
המחנך יצחק אלטרמן חיבר את שיר הילדים "יש לנו תיש", המציג לילדים את התיש, העז ובנם, הגדי.
על שמה של עז הבית נקראת לְפוּפִית רֶגֶל-הָעֵז.
עֵז יוּל היא חפץ המסמל את חג המולד ואת היוּל בארצות סקנדינביה.
ראו גם

יעז – הכלאה בין יעל נובי לעז הבית
עז מתעלפת – זן של עז הבית הסובל מהתקפי שיתוק שרירים בעת התרגשות
ביאורים

↑  השמות לקוחים מכאן:

הרב זמיר כהן, "כשרות הג'ירפה וחלבה", המהפך 2 – מיתוסים בקריסה, הידברות, ינואר 2011, עמ' 96
↑  בשפה התלמודית, משמעות המונח "לסטים מזוין" היא שודד חמוש בנשק.
פואגו

ערך זה עוסק בהר געש בגואטמלה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
התפרצות הר הגעש פואגו ב-1974
התפרצות הר הגעש פואגו ב-1974
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי פעיל
 גובה:  3,763 מטר
 מדינה:  גואטמלה 
 מיקום:  מחוזות צ'ימלטננגו, סקאטפקס ואסקווינטלה בגואטמלה
 רכס הרים:  סיירה מדרה דה צ'יאפס
 מספר הר געש:  342090
 התפרצות אחרונה:  2024 (נמשכת)
 קואורדינטות:  14°28′29″N 90°52′51″W﻿ / ﻿14.4747°N 90.8808°W﻿ / 14.4747; -90.8808
  (למפת גואטמלה מוגדלת) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטפואגו(למפת גואטמלה רגילה) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטפואגו
 
הר הגעש פואגו (בספרדית: Volcán de Fuego - "הר געש של אש") הוא הר געש שכבתי פעיל השוכן במחוזות צ'ימלטננגו (Chimaltenango), סקאטפקס (Sacatepéquez) ואסקווינטלה (Escuintla) בגואטמלה.
ההר ידוע בכך שמאז שנת 2002 הוא שומר באופן עקבי על פעילות וולקנית (ברמה נמוכה) הבאה לידי ביטוי בהתפרצויות לבה ואפר קטנות המתרחשות בממוצע כל 20 דקות, אבל התפרצויות גדולות נדירות. הרכב ההר הוא בזלתי ואנדזיטי.
בחודש ינואר 2025 נרשם שינוי בדפוס הפעולה הוולקני של ההר, כאשר ב-19 בינואר פסקו ההתפרצויות התדירות, ורק ענני אפר נפלטים אחת לכמה ימים מן הלוע.
תיאור

פואגו הוא חלק מרכס סיירה מדרה דה צ'יאפס (Sierra Madre de Chiapas) המתפרש במקביל לחופה המערבי של גואטמלה, כשבינו לבין האוקיינוס השקט מפריד מישור נרחב. הרי הגעש באזור זה הם חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה.
הר הגעש פואגו הוא חלק ממתחם געשי המכונה לה הורקטה (La Horqueta), והכולל בנוסף לפואגו את הר הגעש הרדום אקאטננגו (Acatenango - גובהו 3,976 מטרים). מתלול של מבנה געשי קדום יותר המכונה מסטה (Meseta) שוכן בין שני ההרים. הר הגעש מסטה החל להיבנות לפני כ-230,000 שנים ובנייתו נמשכה עד שלהי תקופת הפליסטוקן או תחילת ההולוקן, ואז הוא התמוטט תוך יצירת מפולת סלעים אדירה שנפחה מוערך ב-15 קילומטרים מעוקבים, שהתפרשה על שטח של 420 קמ"ר והגיעה עד לחוף האוקיינוס, כ-50 קילומטרים מההר. לאחר ההתמוטטות החל להיבנות הר הגעש פואגו, כשהוא משקף נדידה של הגעשיות דרומה, שהחלה קודם לכן בהר הגעש הרדום אקאטננגו. ההר פולט לבה בזלתית ואנדזיטית.
גובהו של פואגו הוא 3,763 מטרים, וההר מתנשא מעל ל-3,500 מטרים מעל לשפלת החוף הפסיפי, וכ-2,000 מטרים מעל לרמות של גואטמלה מצפון. ההר הוא בין תוואי הנוף הבולטים ביותר באזור (למעט כשהוא מכוסה עננים). הוא שוכן במרחק של כ-16 קילומטרים מאנטיגואה, בירתה לשעבר של גואטמלה (שאליה נשקפים שני הרי געש נוספים - אקאטננגו ואגואה), אחת מאתרי התיירות הבולטים בגואטמלה, ובקרבה לכמה עיירות גדולות.
התפרצויות

הר הגעש פואגו הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר בגואטמלה. רישומים היסטוריים על פעילותו קיימים מהכיבוש ספרדי ב-1524. ההתפרצויות הגעשיות המטירו אפר געשי על הסביבה ומדי פעם לוו גם בפליטות של לבה ובזרמים פירוקלסטיים. ההר ידוע בכך שהוא פעיל כמעט כל הזמן בעוצמה נמוכה, עשן נפלט מפסגתו כמעט מדי יום, אבל התפרצויות עזות נדירות.
אחת ההתפרצויות הבולטות התחוללה בין 10 באוקטובר ל-4 בדצמבר 1974 והיא הוערכה במדד התפרצות געשית 4. התפרצות זו חוללה זרמים פירוקלסטיים שהגיעו למרחק 7 קילומטרים מההר, גרמה להרוגים, לנזק לרכוש ולצורך בפינוי תושבים.
בין 4 בינואר 2002 ל-2011 התחוללה התפרצות ממושכת שמדי פעם התגברה ואלצה לבצע פינוי תושבים, כמו למשל ב-9 באוגוסט 2007.
ב-13 בספטמבר 2012 החל הר הגעש לפלוט שוב לבה ואפר וגרם לפינוי של 33,000 תושבים מ-17 כפרים בסמוך לו. זרם הלבה הגיע למרחק של 600 מטרים במורד ההר, ופסגתו כוסתה בענן אפר.
בהתפרצות של ההר ב-4 ביוני 2018 נמנו עשרות הרוגים.
ההר התפרץ שוב ב-12 בדצמבר 2022, מה שאילץ את השלטונות לסגור את שדה התעופה המרכזי של גואטמלה.
הערות שוליים

↑  Global Volcanism Program
↑  Global Volcanism Program | Fuego, Smithsonian Institution | Global Volcanism Program (באנגלית)
↑  Guatemala volcano erupts outside tourist center
↑  סוכנויות הידיעות, אסון הר הגעש בגואטמלה: מניין ההרוגים עלה ל-99, באתר ynet, 7 ביוני 2018
↑  One of Central America's most active volcanoes erupts again, from the BBC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315149654   WorldCat (עם VIAF): 315149654 
התפרצות פואגו במאי 2011 כשההר מואר על ידי ירח מלא
גלדיס נייט

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1944 (בת 80) אטלנטה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1952 
 סוגה:  מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מוטאון, קולומביה רקורדס, MCA רקורדס 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית לאומנויות (2023)  פרס מרכז קנדי (2022)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 gladysknight.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גלדיס נייט, 1997
גלדיס מריה נייט (באנגלית: Gladys Maria Knight; נולדה ב-28 במאי 1944) היא זמרת, שחקנית ואשת עסקים אמריקאית. נודעה בעיקר בשל הלהיטים שהקליטה בין שנות ה-60 לשנות ה-80, אשר הקנו לה את הכינוי "קיסרית הנשמה" ("Empress of Soul").
ביוגרפיה

נייט נולדה באטלנטה, ובילדותה שרה במקהלת הכנסייה המקומית. היא התפרסמה לראשונה בגיל שמונה כאשר זכתה בתוכנית הטלוויזיה "The Original Amateur Hour". באותה שנה החלה להופיע יחד עם אחיה מרלד (אנ') ובני דודיה ויליאם גסט (אנ') ואדוארד פאטן (אנ'). בהמשך הקימו הארבעה את להקת "גלדיס נייט והפיפס" (אנ') שהתקיימה ברציפות עד 1989. שניים משירי הלהקה הגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100: "Midnight Train to Georgia" ו-"That's What Friends Are For"). לאחר התפרקות הלהקה הופיעה נייט כאמנית סולו.
אחד עשר סינגלים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ, שישה אלבומים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ. היא זכתה בשבעה פרסי גראמי (שלושה עם הפיפס וארבעה כאמנית סולו), ונכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול יחד עם הפיפס. שניים משיריה ("I Heard It Through the Grapevine" ו-"Midnight Train to Georgia") הוכנסו להיכל התהילה של הגראמי בשל ערך "היסטורי, אמנותי ומשמעותי". היא גם הקליטה את שיר הנושא לסרט ג'יימס בונד מ-1989 "רישיון להרוג". מגזין הרולינג סטון דירג את נייט בין 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים.
ג'רמי פיבן

| --- | --- |

פיבן, 2009
 לידה:  26 ביולי 1965 (בן 59) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרייק  Panamerican University  גימנסיית אוונסטון 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית: 2006, 2007, 2008 - "הפמליה" פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה: 2008 - "הפמליה"
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רמי סמואל פיבן (באנגלית: Jeremy Samuel Piven; נולד ב-26 ביולי 1965) הוא שחקן וקומיקאי יהודי-אמריקאי, זוכה שלושה פרסי אמי ופרס גלובוס הזהב עבור תפקידו בתור סוכן השחקנים ארי גולד בסדרה "הפמליה" של HBO.
ביוגרפיה

פיבן נולד במנהטן, ניו יורק, וגדל באוונסטון, אילינוי למשפחה יהודית רקונסטרוקטיבית ממוצא אוקראיני. אביו היה ברנרד "ביירן" פיבן (אנ') (1929–2002), ואימו היא ג'ויס הילר פיבן (אנ') (לבית גולדשטיין), ילידת 1930. שני הוריו היו שחקנים וגם מורים למשחק. בצעירותו לקח חלק בבית הספר למשחק שהקימו הוריו, ה-"Piven Theatre Workshop". אחותו הגדולה היא במאית הקולנוע שירה פיבן (אנ'), אותה תיאר כאחת ממורותיו הראשונות למשחק; גיסו הוא הבמאי אדם מקיי.
בצעירותו השתתף במחנה קיץ ללימודי דרמה באגם אלקהרט, ויסקונסין, שם הוא גילם את ברנרדו בהפקה של "סיפור הפרברים". הוא גם למד באוניברסיטת דרייק בעיר דה מוין, איווה; ממנה פרש לאחר שנתו הראשונה כדי ללמוד בבית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק. הוא עזב גם את אוניברסיטת ניו יורק במהלך שנתו האחרונה כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
קריירה

בשנת 1986, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "לוקאס" כאשר שיחק את דמותו של ספייק. ב-1989, שיחק את דמותו של מארק בסרט "אמרי לי כן".
ב-1991, הופיע בפרק בסדרת האנימציה "ראגרטס".
בין השנים 1992–1998, שיחק במספר פרקים במופע של לארי סנדרס. ב-1993, הופיע בפרק בסדרה סיינפלד, בו גילם שחקן המגלם את דמותו של ג'ורג' קוסטנזה. בשנת 1995, הופיע בשני פרקים בסדרה "שיקגו הופ". באותה שנה החל לשחקבקומדיית המצבים "אלן" לצד השחקנית והקומיקאית אלן דג'נרס.
בשנת 1997, התארח בפרק בקומדיית המצבים "מופע של דרו קארי".
בין השנים 1998 - 1999, הופיע בסדרה "קופידון", אך היא שרדה רק עונה אחת.
בשנת 2000, התארח בפרק בסדרות "ויל וגרייס" ו"באז שנות אור ממפקדת הכוכב". ב-2001, שיחק בסרט "בלאק הוק דאון" את דמותו של קליפטון "אלביס" וולקט, טייס מסוק הבלק הוק שמתרסק בלב סומליה.
בין השנים 2004–2011, פיבן כיכב בתוכנית של HBO, "הפמליה", כסוכן האישי של וינס צ'ייס, ארי גולד (דמות שאף היא ממוצא יהודי). ב-2006, 2007 וב-2008, זכה פיבן בפרס אמי בקטגוריית שחקן המשנה על משחקו בסדרה. בנוסף הוא זכה ב-2008 בפרס גלובוס הזהב.
ב-2006, שיחק בסרט "לחסל את האס" וב-2007, שיחק את דמותו של דמון שמידט בסרט "הממלכה".
ב-2009 כיכב בסרט הקומדיה "לספק ת'סחורה" בו הוא מגלם את סוכן הרכב דון.
בשנת 2011, שיחק בסרט "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם".
בשנת 2013 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הבריטית "מר סלפרידג'" בדמותו של הארי גורדון סלפרידג', למשך 4 עונות עד 2016.
בשנת 2014, שיחק בסרטים "קצה המחר" בכיכובו של טום קרוז וב"עיר החטאים: עלמה להרוג" בכיכובה של ג'סיקה אלבה.
בשנת 2017 החל לשחק בסדרת הדרמה "חוכמת ההמונים", ברשת CBS, לצידם של מוניקה פוטר ונטליה טנה על פי תסריט מאת+ הסופרים הישראלים דרור משעני ושירה חדד. בנובמבר 2017 בוטלה הסדרה לאחר עונה אחת.
חיים אישיים

בשנת 2014 פיבן כיכב בספיישל של ערוץ הטיולים "מסע חייו של ג'רמי פיבן", אשר פירט את מסעו ברחבי הודו. פיבן מתגורר במאליבו, קליפורניה.
בשנת 2016, פיבן הביע את תמיכתו בפוליטיקאי ברני סנדרס לנשיאות ארצות הברית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016.
פיבן הוא אוהד מושבע וידוע של קבוצת הפוטבול שיקגו ברס, ובשנת 1998 הופיע בפרסומת של שיקגו בלאקהוקס.
חיים אישיים > טענות לתקיפות מיניות

ב-30 באוקטובר 2017, שחקנית הפורנו אריאן בלאמר האשימה את פיבן שמישש את גופה, אולם הוא הכחיש זאת. השחקנית קאסידי פרימן יצאה להגנתה של בלאמר. בפוסט באינסטגרם היא כתבה כי פיבן עסק ב"התנהגות דורסנית" כלפיה כשהייתה "הרבה יותר מדי צעירה". ב-9 בנובמבר, מנהלת הפרסום טיפאני בייקון סקורבי טענה כי פיבן תקף אותה ב-2003, והצהירה כי הוא "קפץ" עליה, "חשף את איבר המין שלו, החזיק את ידיה למטה והחל להתחכך בגופה עד שפלט". פיבן הגיב להאשמות וכינה אותן "שגויות לחלוטין ומומצאות לגמרי". ב-13 בנובמבר 2017 ערך פיבן מרצונו בדיקת פוליגרף בה נשאל שורה של שאלות לגבי כל טענה ושוב הכחיש אותן. הוא עבר את המבחן בכך שהוא דובר אמת. מאוחר יותר באותו החודש, אנסטסיה טאני, לשעבר ניצבת ב"הפמליה" טענה כי פיבן "התעמת איתה במסדרון חשוך וגישש את חזה ואיבר המין שלה כשהוא דחף אותה בכוח אל מול קיר". ב-27 בנובמבר 2017, רשת CBS החליטה שלא להזמין עונה שנייה של הסדרה "חוכמת ההמונים" עקב רייטינג נמוך וההאשמות נגד פיבן.
בינואר 2018, BuzzFeed פרסמה מאמר שבו שלוש נשים נוספות האשימו את פיבן בהתנהגות בלתי הולמת. הם טענו כי בשנת 1985 עקב אחרי אישה לרכבה על הסט של סרט והצמיד אותה לספה. עם אישה אחרת הוא התנהג בצורה "תוקפנית פיזית" בזמן דייט, וניסה לכפות את עצמו על האישה השלישית בחדר מלון בסביבות 1994. פיבן הכחיש את כל ההאשמות. הוא אמר כי מדובר במאמצים אופורטוניסטיים "להשיג תשומת לב ו/או כסף". פיבן הגיש הצהרה כתובה ל-BuzzFeed בה התייחס לבדיקת הפוליגרף שעבר וטען שמעולם לא כפה את עצמו על אף אחת.