stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחוב בן-יהודה (תל אביב)
היסטוריה

יחד עם רחוב אלנבי וכהמשכו, הפך רחוב בן יהודה עם סלילתו לאחד הרחובות המרכזיים של העיר, הן כציר תחבורה והן כרחוב מסחרי הומה. מצעדי צה"ל שהתקיימו בתל אביב בראשית שנותיה של מדינת ישראל התחילו ברחוב אלנבי והמשיכו דרך בן יהודה עד לאצטדיון המכביה.
הרחוב נסלל בשלבים מסוף שנות ה-20 כחלק מתוכנית גדס לפיתוח צפון תל אביב. אדמות הרצועה הקרובה לחוף היו זולות יחסית, נרכשו מבעליהם הערביים ויושבו במהרה על ידי עולים יהודים. הקלות של יישוב שטחים אלו האיצה את התפתחות הרחוב, יחד עם מקבילו רחוב דיזנגוף, ולאורכו נבנו בתי מגורים רבים יחד עם מוסדות ציבור וחנויות לכל אורך הרחוב.
הרחוב התפתח במיוחד בשנות ה-30 וה-40 וזכה לשגשוג רב בזכות עולים יהודים רבים מגרמניה שהתיישבו סביבו. עולים אלה הקימו לעצמם ברחוב בית כנסת, גלריה לאמנות ואפילו גימנסיה מיוחדת עד כדי כך שהרחוב זכה באותם ימים לכינוי "בן יהודה שטראסה" ("שטראסה" - Straße - פירושו רחוב בגרמנית).
עיריית תל אביב הציבה שלוש לוחיות זיכרון ברחוב בן יהודה:
מול הבית בבן יהודה 145 - שם הופעלה בשנת 1940 תחנת שידור רדיו מחתרתית של ארגון ההגנה - "קול ישראל".
בן יהודה 195 - סמינר לוינסקי לשעבר שהיה מקום לאימוני ההגנה ולסליק.
בן יהודה 98 - תחנת קשר ומעבדת קשר של האצ"ל.
בשנת 1930 נבנתה ברחוב בן יהודה 79-77 וילה פניאל שבה התגורר הפילנתרופ יעקב גזונדהייט, ונחשבה למפוארת ביותר בתל אביב. הווילה נהרסה באמצע שנות החמישים, ובשנת 1958 נבנה תחתיה בניין רב-הקומות הראשון בתל אביב. הבניין תוכנן על ידי נחום זולוטוב. בחזית הבניין הוקם הסופרמרקט הראשון בישראל. סופרמרקט זה הוא הסניף הראשון של רשת שופרסל.
במהלך השנים היטשטש אופיו המקורי של הרחוב כרחוב מגורים, בין השאר משום שהוא היווה עורק תחבורה מרכזי בעיר. קרבתו של האזור לחוף הים ולבתי המלון הגדולים שעל הטיילת, הביאה לריכוז גדול של בתי עסק בעלי אוריינטציה תיירותית: הכולל בתי מלון, משרדי נסיעות, ונציגויות של חברות תעופה. וחנויות מזכרות.
לאורך הרחוב מספר גדול במיוחד של בניינים בסגנון הבינלאומי אשר זכו בשנים האחרונות לשיפוץ והתחדשות.
ברחוב בן יהודה פעלו ופועלים כמה בתי כנסת, בהם: "איחוד שיבת ציון" (בן יהודה 86), בית הכנסת המרכזי לצפון תל אביב (126), בית הכנסת "רמה" ובית הכנסת "אוהל ישראל" (159).
באפריל 2021 החלו העבודות על הקו הסגול של הרכבת הקלה ברחוב. אשר אמור לעבור במקטע הרחוב שבין אלנבי לארלוזורוב. הדבר הביא לחסימת הרחוב לכלי רכב, כאשר מאז הוא היה פתוח רק להולכי רגל ורוכבי אופניים. במקביל נחנך בקטע הצפוני של הרחוב מארלוזורוב לרחוב דיזנגוף שביל אופניים אשר הפך את הרחוב לבעל נתיב אחד לכל כיוון.
אתרים חשובים לאורך הרחוב

מעונות עובדים בפינת שדרות נורדאו
הסמינר למורים
בית מגדלור
בית הכנסת איחוד שיבת ציון
בית אל על שנבנה ב-1959 אחרי שבמקום שכן קודם קולנוע "בית העם" שנהרס (הוקם ב-1925).
בית תאילנדי
שגרירות סין בישראל.
לוחית זיכרון לתחנת קול ישראל שפעלה בבן יהודה 145
לוחית זיכרון לארגון "ההגנה" ברחוב בן יהודה
שלט בחנות לאספנים ברחוב, יוצר כנראה בשנות הארבעים
הבניין ממנו שודרו שידורי קול ישראל במחתרת. בבן יהודה פינת ארלוזורוב
בניין הרב-קומות הראשון בתל אביב (1959) עם סניף השופרסל הראשון, בתכנון אדריכל נחום זולוטוב
רצח עידו זולדן

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

מקום הפיגוע ולידו גל-עד האבנים לזכר עידו זולדן
 תאריך:  19 בנובמבר 2007
 מקום:  פונדוק
 מטרה:  אזרחים
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה
 הרוגים:  1
 מבצע:  גדודי חללי אל-אקצא
 מספר מפגעים:  3 שוטרים פלסטינים
 מניע:  טרור אסלאמי לאומני
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) פונדוק(למפת צפון השומרון רגילה) פונדוק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פונדוק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פונדוק
רצח עידו זולדן הוא פיגוע ירי שאירע ב-19 בנובמבר 2007, ט' בכסלו תשס"ח, ובו נרצח עידו זולדן תושב שבי שומרון ביציאה מהכפר פונדוק על ידי שוטרים פלסטינים שירו בו למוות.
הפיגוע

ביום שני בלילה, 19 בנובמבר 2007, נסע עידו זולדן בן ה-29 מקרני שומרון לכיוון ביתו שבשבי שומרון. רכב ובו שוטרים פלסטינים עקף אותו ביציאה מהכפר פונדוק, וירה לעברו ארבע יריות. שניים מהמחבלים, עבדאללה ברהם וד'אפר ברהם, נעצרו כבר בליל הרצח בכפר קדום בו גרו. המחבל השלישי, פאדי ג'מעה, נעצר כעבור כשבועיים בידי כוחות הביטחון הפלסטינים.
על פי עדותם בחקירה, סיפרו המחבלים כי בליל הרצח ארבו בצד הכביש לרכב ישראלי, וכאשר הבחינו באחד שכזה עובר לצידם - החלו לעקוב אחריו, עקפו אותו וירו לעבר המכונית. זמן קצר לאחר הרצחי קיבל פלג "צבא הבשורה" של גדודי חללי אל-אקצא אחריות על ביצוע הפיגוע. עידו זולדן השאיר אחריו שני ילדים קטנים - אהרון ורחל.
הערות שוליים

1 2  אפרת וייס, שוטרים פלסטינים הודו: רצחנו את עידו זולדן, באתר ynet, 3 בדצמבר 2007
קטאנה (כלי שיט בלתי מאויש)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  כלי שיט בלתי מאויש 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  התעשייה האווירית לישראל 
 מידות
 אורך:  11.9 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  60 קשר 
 
קטאנה (Katana) הוא כלי שיט בלתי מאויש (כשב"ם, באנגלית: USV) מתוצרת התעשייה האווירית לישראל (תע"א).
קטאנה הוא כלי שיט רב-תכליתי, זהו כלי שיט קרבי, המיועד למשימות ביטחון שוטף בזירה הימית, להגן על אזורי סחר רגישים (ZZE), גבולות ימיים, נמלים ונכסים אסטרטגיים ימיים כמו אסדות קידוח, צינורות נפט ועוד. הכלי מתאים למשימות במים עמוקים וכן במים רדודים יחסית סמוך לחוף.
המערכת נחשפה בפברואר 2014.
קטאנה מצוידת במערכת ניהוג כפולה: ניתן להשתמש בה כפלטפורמה לא מאוישת אוטונומית או נשלטת באמצעות תחנת שליטה מרוחקת, וגם ככלי שיט קרבי מאויש. היא מצוידת במערכות התרעה, איתור, זיהוי וסיווג מטרות, וכן יירוטן באמצעים שונים.
קטאנה מכילה מערכות שונות, ביניהן מערכת למניעת התנגשות, תקשורת, מערכות מכ"ם ומערכות נשק.
הכשב"ם הוצג בתערוכת AUVSI2014 באורלנדו שבארצות הברית במאי 2014.
מפרט טכני

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקור:
אורך 11.90 מטר
רוחב 2.81 מטר
מהירות מקסימלית 60 קשר (יותר מ-110 קילומטר לשעה)
מערכת חישה אופטית - IAI Mini POP - Electronic Optic Device
הנעה - שני מנועי - 560hp Maritime Diesel
מערכת הטעיה ROSY - Rapid Obscuring System
ראו גם

כלי שיט של חיל הים הישראלי
הערות שוליים

↑  קישור לביתן התעשייה האווירית בתערוכה
↑  AUVSI היא תערוכה מובילה בינלאומית למערכות בלתי מאוישות
↑  KATANA USV System, התעשייה האווירית לישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביל ניי (מחנך מדעי)

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1955 (בן 69) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 ענף מדעי:  הנדסת מכונות, מדע, ספרות 
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קורנל  הקולג' להנדסה של אוניברסיטת קורנל  Sidwell Friends School 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בשעות היום  הומניסט השנה  עמית הוועדה למחקר סקפטי  מדליית החירות הנשיאותית (4 בינואר 2025)  פרס וושינגטון (21 בפברואר 2014)  פרס קרל סייגן להבנה ציבורית של המדע (1997) 
 בן או בת זוג:  Liza Mundy (22 ביוני 2022–?)  Blair Tindall (3 בפברואר 2006–מרץ 2006) 
 www.billnye.com
 תרומות עיקריות
 הנדסת מכונות, חינוך מדעי
 חתימה:   
 
ויליאם סנפורד "ביל" נַיי (באנגלית: William Sanford "Bill" Nye; נולד 27 בנובמבר 1955) הוא מחנך מדעי, מנחה טלוויזיה, קומיקאי, שחקן, וכותב אמריקאי. זכה לעיקר פרסומו בזכות הנחייתו את סדרת הטלוויזיה של חברת וולט דיסני, "ביל ניי, איש המדע" (אנ') (1993–1998) ובזכות הופעתיו במגוון ערוצי תקשורת כמחנך מדעי.
קורות חייו

ניי נולד בוושינגטון די. סי. לז'קלין לבית ג'נקינס (1921–2000), שהייתה מפענחת צפנים במלחמת העולם השנייה, ולאדווין דרבי "נד" ניי (1917–1997), שעקב ניסיונו במחנה שבויים יפני במלחמת העולם השנייה היה חובב שעוני שמש. ניי למד בבתי ספר בוושינגטון והתקבל למכללה הקווייקרית הפרטית "Sidwell Friends School" (אנ') במלגה חלקית. הוא סיים את לימודיו ב-1973. הוא למד הנדסת מכונות באוניברסיטת קורנל, שם אחד ממרציו היה קרל סייגן וב-1977 קיבל תואר ראשון במדעים (BSc). ניי מגיע מעת לעת לאוניברסיטת קורנל כמרצה אורח לתלמידים ברמת מבוא, באסטרונומיה ובדיסציפלינה הרב-תחומית של אקולוגיה אנושית (אנ'). אחת מהרצאותיו עסקה בנחיתת רכב החלל של נאס"א על מאדים ב-2012.
ניי עבר לסיאטל ועבד בחברת בואינג, שם פיתח מפחיתי תהודה הידראוליים שעד היום נעשה בהם שימוש בבואינג 747, ובמקביל הופיע בסרטוני הדרכה של החברה. מאוחר יותר עבד כיועץ בתעשיית האווירונאוטיקה. הוא הגיש מספר בקשות לנאס"א להיות אסטרונאוט אך נדחה.
ביל ניי חובב המדע

ניי החל את הקריירה שלו כבדרן מקצועי בתור שחקן במופע מערכונים של ערוץ טלוויזיה מקומי בסיאטל, מופע בשם "כמעט חי!" (!Almost Live), שם דבק בו הכינוי "ביל ניי חובב המדע" (Bill Nye the Science Guy) בין השנים 1991–1993 הופיע ניי בסדרה המצוירת בחזרה לעתיד בה שולבו קטעים לא מצוירים. הוא גילם את עוזרו השתקן של ד"ר אמט בראון (אותו גילם כריסטופר לויד) מטרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד", והיה מבצע ניסויים מדעיים בעוד לויד מסביר.
הסדרה זכתה לפופולריות ברחבי ארצות הברית, ובעקבותיה החל ניי להנחות את סדרת הטלוויזיה העוסקת בחינוך מדעי – "ביל ניי חובב המדע" (Bill Nye the Science Guy) (אנ'). כל אחד מ-100 הפרקים הוקדש להנחלת מידע בנושא מדעי מסוים בפני קהל של תלמידי בתי ספר יסודיים, אך התוכנית משכה גם קהל צופים מבוגר. עקב העובדה שהתוכנית הייתה בעלת גוון קומי, היא הפכה לאמצעי עזר פופולרי בבתי ספר. ניי כתב מספר ספרים תחת השם "חובב המדע". כמו כן היה מכותבי התכנים במופע וממפיקיו. עניבת הפרפר שלבש בתוכנית הפכה לסימן ההיכר שלו ולמושא לפרודיות. סרטון בו הוא משתתף לצד אלן דג'נרס מוקרן במרכז אפקוט בדיסניוורלד, והוא משתתף כקריין במיזמים נוספים של חינוך מדעי בדיסניוורלד.
חינוך מדעי

ניי היה המומחה המדעי של חברת "BattleBots" (אנ') המתמחה בתחרויות רובוטים. הוא השתתף כשחקן וכמנחה בסרטים של חברת וולט דיסני ובמספר סדרות טלוויזיה העוסקות בחינוך מדעי, בהן סדרה שהופקה על ידי ערוץ דיסקברי. אחת הסדרות, The Eyes of Nye (עיניו של ניי), שעלתה על האקרנים ב-2005, עסקה בנושאים בעלי רלוונטיות פוליטית וציבורית, כגון אוכל שעבר הנדסה גנטית, התחממות עולמית וגזע. הוא הופיע במספר הופעות אורח בדרמת הפשע מספ7ים, כחבר הפקולטה להנדסה. אחת מהרצאותיו על מדע פופולרי היוותה את ההשראה לכתיבת הסדרה. ניי הופיע מספר פעמים במופע של לארי קינג ודן בהתחממות עולמית ובעב"מים. עוד הופיע ניי בתפקידי אורח בסדרה "סטארגייט אטלנטיס" ובסדרות מדע וחינוך מדעי, בין היתר לצד האסטרופיזיקאי ניל דה-גראס טייסון. סרטון שהפיק ובו כיכב, למען הסבה לאנרגיה מתחדשת, היה חלק מהקמפיין של אל גור ב-2009, "Repower America", במסגרת הפרויקט להסבת מקורות האנרגיה של ארצות הברית (אנ').
בתחילת שנות האלפיים סייע ניי בפיתוח שעון שמש קטן שהוטס למאדים על חללית במסגרת תוכנית מארס רובר משנת 2005 היה ניי סגן נשיא האגודה הפלנטרית, ובשנת 2010 הפך למנהל האגודה. ניי משחק בתפקיד מפקד תחנת חלל בסרטוני מרכז החלל והמדע באוקלנד (אנ'), בהם מוצג חקר האוויר, המים, הרוח והיבשה, ונדונות שאלות של שינויי אקלים, במטרה לחשוף בני נוער למחקר מדעי ולעודדם להשכלה מדעית.
לניי מספר פטנטים שהוכרו בארצות הברית, בהם פטנט על נעלי בלט ופטנט על זכוכית מגדלת שעשויה משקית פלסטיק מלאה במים.
ניי הוא חבר בוועד למחקר ספקני (אנ'). עמדתו היא שבקרב הציבור הרחב קיימת בורות מדעית ולא קיים הידע הבסיסי המאפשר להעריך טענות מדעיות.
מבחינה דתית מגדיר עצמו ניי אגנוסטי.
עימות עם הבריאתן קן האם (Ken Ham)

בפברואר 2014 נענה ניי להזמנתו של הבריאתן קן האם (אנ') והגיע לעימות במוזיאון הבריאה בקנטקי. העימות נסב על השאלה "האם הבריאתנות היא מדע בר תוקף?". העימות נמשך שעתיים ו-45 דקות. מדענים רבים ביקרו את השתתפותו של ניי בעימות בטענה שבעשותו כן הוא לכאורה נותן לגיטימציה מדעית לתחום דתי שאי אפשר לגזור ממנו השערה וניבוי מדעיים. אחרים שיבחו את הופעתו וטענו שבתור דמות פופולרית היה בהופעתו כדי לחזק את תדמיתו של החינוך המדעי בקרב קהלי יעד דתיים רבים שרואים באנשי מדע אינטרסנטים של אתאיזם.
אותות הוקרה

במאי 2008 קיבל ניי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. במאי 2011 קיבל ניי תואר דוקטור לשם כבוד בתחום המדעים מאוניברסיטת וילאמט (אנ') באורגון. במאי 2013 קיבל ניי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ליהיי בפנסילבניה. בשנת 2010 קיבל ניי את תואר "הומניסט השנה" מהאגודה ההומניסטית האמריקאית (אנ').
ב-4 בינואר 2025 הוענקה לו, לצד אישים אחרים, מדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא ג'ו ביידן.
הערות שוליים

↑  Mars rover Q&A with Bill Nye the Science Guy, בעיתון לוס אנג'לס טיימס (באנגלית)
↑  A Study of Bill Nye The Science Guy:Outreach and Image - מחקר של חברת רוקמן, 1998 (באנגלית)
↑  Bill Nye interview - ריאיון עם ביל ניי (באנגלית)
↑  ‘Science Guy’ Bill Nye Responds to Claim He Attacked Christians, Says ‘It’s Difficult to Respect What Seems Like Irrational Thinking’ - ביל ניי מגיב לטענה שהוא תוקף נוצרים, בטענה שאינו מכבד חשיבה לא רציונלית. (באנגלית)
↑  סקירת העימות בין ניי לבין האם, באתר הידען
↑  על הכנותיו של ניי לעימות עם קן האם, בבלוג של הפליאונטולוג דונלד פרותרו (אנ')
↑  פטימה חוסיין, Hillary Clinton, George Soros and Denzel Washington received the highest US civilian honor, באתר AP‏, 4 בינואר 2025 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008916690405171  PLWABN: 9811309657405606  BnF: cb177593084 (data)  ISNI: 0000 0000 3120 7363  LCCN: n93040738  MusicBrainz: 00b262c5-295f-4704-9d51-264a67bf39c6  NKC: xx0201837  NLK: KAC201885411  NTA: 333279867  SNAC: w6gv3dx0  SUDOC: 178179698  VIAF: 43511206   WorldCat (עם VIAF): 43511206
פיגוע הירי בכפר סבא (2002)

תבנית:פיגוע טרור
פיגוע הירי בכפר סבא (2002) בוצע על ידי מחבל פלסטיני משכם ב-17 במרץ 2002, בשיאה של האינתיפאדה השנייה. בפיגוע נרצחה נערה ונפצעו 16 בני אדם. המחבל נורה למוות במקום.
הפיגוע

הפיגוע אירע ביום ראשון בצהריים, בסביבות השעה 12:45. המחבל עמאר עבד אלמג'יד שחרור, בן 27 משכם, שהיה לבוש במעיל שחור הגיע לפינת הרחובות טשרניחובסקי וששת הימים בכפר סבא, בסמוך לבית משפט השלום כפר סבא ולתחנת המשטרה, ופתח באש מאקדחו לעבר עוברי אורח. המחבל ירה בגבה של נועה אורבך, תלמידת כיתה י"ב שסיימה את יום הלימודים ב"תיכון תל אביב" הסמוך, והיא נהרגה מן הירי. שני חבריה לבית הספר שצעדו איתה נפצעו מן היריות.
שוטרים שישבו באחת מן המסעדות שברחוב, אנשי משמר בתי המשפט ואזרח ששהה במקום ירו במחבל למוות.
הפיגוע בוצע פחות משנה לאחר פיגוע נוסף שאירע בעיר, כ-100 מטרים ממקום הפיגוע, בו נהרג אזרח כתוצאה מפיצוץ של מחבל מתאבד.
הערות שוליים

↑  אורון מאירי, בעיתון ידיעות אחרונות, 18 במרץ 2002
יובה השני

פסל ראש של יובה השני, מוזיאון הלובר
יובה השני (בלטינית: Iuba;‏ 48 לפנה"ס – 23 לספירה) היה מלך וסל של הרומאים ששלט בנומידיה (בין השנים 30–25 לפנה"ס), ובממלכת מאורטניה (בין השנים 25 לפנה"ס – 23 לספירה). הוא נחשב למלך מוצלח, למלומד ולסופר מחונן. אשתו הראשונה הייתה קלאופטרה סלנה השנייה, בתם של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים מבית תלמי והטריומוויר הרומאי מרקוס אנטוניוס.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

יובה השני היה נסיך ברברי מנומידיה. הוא נולד בהיפו-רגיום (אנ') (כיום אנאבה (אנ'), אלג'יריה) כבן יחיד ויורש עצר ליובה הראשון ואם לא ידועה. ב-46 לפנה"ס הובס אביו בקרב תאפסוס על ידי יוליוס קיסר ובשנת 40 לפנה"ס הפכה נומידיה לפרובינקיה רומאית ואיבדה את עצמאותה. יובה הראשון היה בעל בריתו של פומפיוס מתחרהו של קיסר על השלטון ברומא.
לאחר ניצחונו של קיסר ב-46 לפנה"ס נלקח יובה השני לרומא (בגיל 4 או 6 שנים) ולקח חלק במצעד הניצחון של הקיסר הרומאי. הוא התחנך ברומא למד לטינית ויוונית ואף זכה לאזרחות רומאית. יובה היה תלמיד מחונן ובבגרותו נחשב לאחד האזרחים המשכילים ביותר של רומא. בגיל 20 חיבר את אחת מעבודותיו הראשונות שעסקה בארכאולוגיה רומאית.
הוא היה בן טיפוחיו של יוליוס קיסר ואחר כך של אחיינו אוקטביאנוס (לימים הקיסר אוגוסטוס). בזמן התבגרותו התלווה לאוקטביאנוס למסעות צבאיים ואף נלחם לצידו בקרב אקטיום ב-31 לפנה"ס, ניסיון זה הועיל לו בהמשך דרכו כשליט.
ביוגרפיה > מינויו כשליט נומידיה

בשנת 30 לפנה"ס החזיר אוקטביאנוס לשלטון את יובה השני כמלך נומידיה שביסס את יחסיה כבעלת ברית של רומא. לאחר מכן בין השנים 26–20 לפנה"ס, ארגן את נישואיו לקלאופטרה סלנה, ככל הנראה כתגמול על עזרתו במערכה בספרד. בשנת 25 לפנה"ס סופחו שטחי נומידיה (למעט נומידיה המערבית) לקיסרות הרומאית כחלק מהפרובינקיה הרומאית אפריקה פרוקונסולריס, ויובה השני מונה לשליטה של ממלכת מאורטניה, שלטון בו החזיק למשך 48 שנה עד מותו.
ביוגרפיה > שלטונו במאורטניה

לפי סטראבון, בעקבות מותו של המלך המאורטני בוככוס השני (אנ') שהיה בעל בריתה של רומא עברה הממלכה לשלטון ישיר של רומא עד אשר ניתנה ליובה השני על ידי אוגוסטוס ב-25 לפנה"ס. כאשר יובה וקלאופטרה סלנה עברו להתגורר במאורטניה הם קראו לבירתם החדשה קיסריה (כיום צ'רצ'ל (אנ'), אלג'יריה) לכבודו של אוגוסטוס. המבנים והפסלים שנבנו בקיסריה מייצגים סגנונות מעורבים של ארכיטקטורה מצרית, יוונית ורומאית.
לפי המסופר הייתה לסלנה השפעה רבה על מדיניותו של יובה. יובה השני עודד ותמך באמנויות הבמה, המחקר המדעי וחקר ההיסטוריה של הטבע. כמו כן תמך במסחר המאורטני. לממלכת מאורטניה הייתה חשיבות רבה לאימפריה הרומית משום שהייתה מעורבת במסחר בכל רחבי הים התיכון בייחוד עם ספרד ואיטליה. מאורטניה ייצאה דגים, ענבים, פנינים, תאנים, חיטה, רהיטים מעץ וצבע ארגמן שהופק מארגמון חד קוצים, ושימש לצביעת פסים של גלימות סנטורים רומאים. יובה שלח משלחת לאיי פורפוריירס באוקיינוס האטלנטי על מנת להקים מחדש את תעשיית ייצור הצבע הפיניקית. טינגיס (כיום טנג'יר, מרוקו), המשתרעת בחופו הדרומי של מיצר גיבלרטר הפכה בימיו למרכז מסחרי מרכזי. בעקבות פעילותו המסחרית הענפה זכה יובה לתואר כבוד של מושל מטעם הרומאים על הערים גדס (כיום קדיז), וקרתגו נובה (קרטחנה) בספרד.
ברחבי האימפריה הרומית באותה תקופה נחשב המטבע המאורטני בעל איכות וערך גבוהים. ההיסטוריון היווני פלוטרכוס מתאר את יובה כ"אחד מהשליטים המוכשרים ביותר של זמנו". בין השנים 2 לפנה"ס – 2 לספירה, ערך יובה מסע יחד עם נכדו של אוגוסטוס, גאיוס קיסר למזרח הים התיכון כשהוא משמש לו כיועץ. בשנת 21 לספירה הפך יובה השני את בנו תלמי לשליט משותף עמו בממלכה. יובה מת בשנת 23 לספירה ונקבר לצידה של אשתו הראשונה במוזוליאום המלכותי של מאורטניה. בעקבות מותו הפך תלמי לשליטה היחידי של מאורטניה.
נישואים וילדים

אשתו הראשונה של יובה השני הייתה הנסיכה מבית תלמי, קלאופטרה סלנה השנייה (40 לפנה"ס – 6 לספירה). ילדיהם:
תלמי ממאורטניה (אנ') (נולד בסביבות 10–5 לפנה"ס).
בת נוספת שלא נמסר שמה, נזכרת בכתובת. הוצע שבת זו היא דרוסילה ממאורטניה (אנ'), אך ייתכן שהיא הייתה נכדתו. דרוסילה מתוארת כנכדתם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה השביעית, או שייתכן שהייתה בתו של תלמי ממאורטניה.
אשתו השנייה הייתה גלפירה (נישאו בשנת 6 או 7 לספירה), נסיכה מקפדוקיה ואלמנתו של אלכסנדר, בנו של המלך הורדוס ממרים החשמונאית, שהוצא להורג בשנת 7 לפנה"ס בהוראת אביו, באשמת קשירת קשר נגדו. יוסף בן מתתיהו כתב כי יובה נפטר וגלפירה האלמנה שבה לבית אביה, ארכלאוס מלך קפדוקיה, ולאחר מכן נישאה לארכלאוס, נשיא יהודה ובנו של הורדוס מאשתו מלתקי. אולם מאחר שיובה מת רק בשנת 23 לספירה, מסתבר כי גלפירה לא התאלמנה אלא יובה כנראה גירש אותה, ככל הנראה בשנת 7 לספירה. ליובה וגלפירה לא היו ילדים ביחד.
עבודותיו

יובה כתב מספר ספרים ביוונית על היסטוריה, היסטוריה של הטבע, גאוגרפיה, דקדוק, ציור ותיאטרון. המדריך שחיבר לארץ ערב הפך לרב מכר ברומא. בנוסף לספרים שכתב אסף ספרים במגוון רחב של נושאים שהשלימו את ידיעותיו. רק חלק קטן מעבודותיו שרד. פליניוס הזקן מצטט אותו 65 פעם בחיבורו "ההיסטוריה של הטבע" ובאתונה נבנה מונומנט בגימנסיה של תלמי כהוקרה על כתביו.
פרגמנטים של 10 מעבודותיו של יובה השני זוהו עד כה:
"ארכאולוגיה רומאית", בשני ספרים.
"דמיונות", לפחות 15 ספרים.
"על הציור", לפחות 8 ספרים.
"היסטוריה תיאטרלית", לפחות 17 ספרים.
"מסעותיו של חנו", ככל הנראה תרגום של הפריפלוס "חנו הנווט".
"על החלבלוב", פמפלט.
"ליביקה" (לוב), לפחות 3 ספרים.
"על ערב", ספרו היחידי של יובה שכנראה נכתב בלטינית.
"על אשור", ב-2 ספרים.
"אפיגרמות", שרדו 6 שורות מתוך אחד מהם המצוטטות על ידי אתנאיוס.
עבודותיו של יובה שרדו כמובאות וציטוטים על ידי סופרים אחרים יוונים ורומאים כשכחצי מהם מופיעים ב"היסטוריה של הטבע" של פליניוס. השאר מופיעים בכתביהם של פלוטארכוס, אליאנוס טקיטוס (אנ'), הרפוקרטיון (אנ'), דיוסקורידס, גלנוס, פילוסטרטוס, איליוס הרודיאנוס (אנ'), טטיאנוס, מרקלינוס, סולינוס, הסיכיוס ממילטוס, סטפנוס מביזנטיון, פוטיוס, האטימולוגיקון מגה, הגאופוניקה וכתבי סכוליה שונים על סופרים קלאסיים.
ייתכן ויובה עסק גם בכתיבת מחזות אך לא נמצאו עדויות לכך.
תרומתו למדע

יובה השני היה ידוע כפטרון נלהב של האמנויות והמדעים ומימן מס' משלחות מחקר ומחקרים ביולוגיים. לפי פליניוס הצעיר, שלח יובה משלחת לאיים הקנריים ולמדיירה. יובה העניק לאיים הקנריים את שמם משום שמצא באיים כלבים פראיים במיוחד (canaries – מ-canis משמע "כלבים" בלטינית).
פילוסטרטוס מאזכר מחקר שערך יובה ככל הנראה על פילים אפריקניים בו הוא מציין ש"הפילים מגוננים אחד על השני בזמן שהם ניצודים, ושהם יגנו ביחד על פיל מותש ואם הם יכולים יחלצו אותו מסכנה, ושהם (לדברי יובה), ירפאו את פצעיו בעזרת משחה מצמח האלוורה כשהם ניצבים מסביבו כמו רופאים".
הרופא היווני אאופורבוס כתב שמחלבלוב סוקולנטי שנתגלה בפסגות הרי האטלס ניתן להפיק סם משלשל חזק. ב-12 לספירה קרא יובה לצמח בשם אאופורביה על שם אאופורבוס רופאו האישי של אוגוסטוס. הבוטניקאי והטקסונום קרל לינאוס קרא לסוג כולו על שמו של הרופא. הסוג של עץ הדקל Jubaea נקרא על שם יובה.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, ספר ב, פרק ז, פסקה ד, סעיפים 114–116; קדמוניות היהודים, ספר 17, פרק יג, פסקה ד, סעיף 350.
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום אולמן, הערות מאת ישראל שצמן), הערה לסעיף 115.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290217905171  BNE: XX5050747  BnF: cb135071294 (data)  GND: 102396493  ISNI: 0000 0000 3754 5443  LCCN: n98080275  NKC: jo20231209771  NTA: 069747393  RERO: 02-A010237193  SUDOC: 050228676  VIAF: 16544861   WorldCat (עם VIAF): 16544861
בני "פלפלה" כפר קאסם

| --- | --- |

 מידע כללי
 שם מלא:  בני "פלפלה" כפר קאסם
 כינוי:  אימפריית החופים
 תאריך ייסוד:  2007
 אצטדיון:  כפר-קאסם   (תכולה: 555)
 נשיא:  עאמר נמר
 מאמן:  מאמון עאמר עוזר מאמן: אדם סרסור
 ליגה:  הליגה הישראלית בכדורגל חופים
הקבוצה בביקור אצל נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג לאחר זכייתה בגביע אירופה לאלופות  ב-2023.
בני "פלפלה" כפר קאסם או בשם אחר "פלפלה" בני כפר קאסם (בערבית: فلفلة أبناء كفر قاسم) היא קבוצת כדורגל חופים ישראלית מהעיר כפר קאסם. מחזיקת גביע העולם לאלופות (2024) וגביע אירופה לאלופות (2023) (אנ'). זכתה ב-6 אליפויות בליגה הישראלית בכדורגל חופים, יותר מכל קבוצה ישראלית אחרת.
סגל הקבוצה

מאמן - מאמון עאמר
עוזר מאמן - אדם סרסור
תארים

גביע העולם לאלופות בכדורגל חופים
אלופה (1): 2024
גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים
אלופה (1): 2023
גביע נזרה
סגנית מחזיקת הגביע (1): 2018
הליגה הישראלית בכדורגל חופים
אלופה (6): 2012, 2013, 2015, 2016, 2019, 2024
סגנית (2): 2017, 2018
מקום שלישי (2): 2009, 2011
מקום רביעי (1): 2008
הערות שוליים

↑  צפו בכפר קאסם זוכה בליגת "בנק יהב" אחרי מהפך אדיר
↑  שמרו על התואר: כפר קאסם זכתה באליפות ליגת החופים
↑  צפו בכפר קאסם זוכה באליפות, 1:3 על נתניה, באתר ערוץ הספורט, 1 באוגוסט 2015
↑  ‏היסטוריה בכדורגל החופים: כפר קאסם זכתה בגביע אירופה לאלופות, באתר ספורט1, 18 ביוני 2023
↑  ‏כפר קאסם התארחה בבית הנשיא: "ישראל יכולה להפוך למעצמה בענף", באתר ספורט1, 22 ביוני 2023
↑  יונתן גינזבורג, ‏יצחק הרצוג אירח במשכנו את פלפלה כפר קאסם, באתר ONE‏, 22 ביוני 2023
TSMC

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (20 באוקטובר 1997–TSM)  בורסת טייוואן (5 בספטמבר 1994–2330) 
 מייסדים:  מוריס צ'אנג 
 תקופת הפעילות:  21 בפברואר 1987 – הווה (37 שנים) 
 חברות בנות:  TSMC סין  TSMC ארצות הברית 
 מיקום המטה:  Hsinchu Science Park 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוליכים למחצה 
 מוצרים עיקריים:  יחידת עיבוד מרכזית, semiconductor device fabrication 
 הכנסות:  1,339,254,811,000 דולר טאיוואני חדש (נכון ל־2020) 
 רווח תפעולי:  566,783,698,000 דולר טאיוואני חדש (נכון ל־2020) 
 רווח:  343,146,848,000 דולר טאיוואני חדש (נכון ל־2017) 
 הון עצמי:  2,510,462,125,000 דולר טאיוואני חדש (נכון ל־2022) 
 עובדים:  65,152 (נכון ל־31 בדצמבר 2021) 
  
 www.tsmc.com
 
TSMC ובשמה המלא Taiwan Semiconductor Manufacturing Company, Limited (במנדרינית: 台灣積體電路製造公司), הידועה גם בשם טאיוואן סמיקונדקטור, היא קבלנית ייצור השבבים הגדולה בעולם. מטה החברה נמצא בפארק התעשייה והמדע בשינג'ו שבטאיוואן.
לפי הערכות, בשנת 2021 הייתה החברה אחראית לייצור 92% מהשבבים המתוחכמים ביותר המשמשים את תעשיית האלקטרוניקה בעולם, ולכ-60% מייצור המיקרו-בקרים המתוחכמים פחות. מוערך שמבחינת טכנולוגיה וידע, החברה מובילה על מתחרותיה בכעשר שנים. הדומיננטיות הרבה של החברה בשוק השבבים העולמי והתלות של חברות אחרות בעולם בכושר הייצור שלה, הביאה ממשלות בארצות הברית, סין ואירופה להשקיע בייצור שבבים בשטחן. לאורך שנת 2021 הכפילה החברה את שוויה מ-286 מיליארד דולר למעל 644 מיליארד דולר. נכון לשנת 2024, TSMC דורגה במקום 45, במדד פורבס גלובל 2000, ודורגה במקום 186, במדד פורצ'ן גלובל 500.