stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמיד שמח
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | תמיד שמח  | ששון איפרם שאולוב ואלון בובר | שאולוב | מאיר משעלי | 3:30 |
| 2. | השירים הישנים  | שאולוב | שאולוב | תמיר צור | 3:23 |
| 3. | קברת בחול  | שאולוב | שאולוב | צור | 2:34 |
| 4. | נחום וציונה  | ארז לב ארי | ארי | משעלי | 3:34 |
| 5. | כל הבנות סביבי  | שרון אסולין | משה פרץ | צור | 2:56 |
| 6. | מה נהיה  | בן חן | חן | משעלי | 2:36 |
| 7. | מקסיקו  | שאולוב ולידור סעדיה | שאולוב וסעדיה | סעדיה | 2:50 |
| 8. | שתינו אושר  | משה בן אברהם ואופק יקותיאל | בן אברהם ויקותיאל | בן אברהם ויקותיאל | 3:11 |
| 9. | את ואני  | שאולוב | שאולוב | צור | 2:14 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 26:52 |
הערות שוליים

↑  מאיר משעלי, תמיר צור, לידור סעדיה, משה בן אברהם ואופק יקותיאל
1 2  גיל משעלי, ‏ששון איפרם שאולוב מוציא אלבום שני, "תמיד שמח", באתר ‏מאקו‏, 2 במרץ 2025
↑  "תמיד אוהב אותי": ששון איפרם שאולוב משחרר אלבום חדש, באתר "סרוגים", 2 במרץ 2025
| ששון איפרם שאולוב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | גן עדן של משוגעים (2024) ‏•‏‏ תמיד שמח (2025) |  |
| סינגלים | "מלכה שלי" ‏•‏‏ "הלילה לא" ‏•‏‏ "חיכיתי לך & איך אתה הולך" ‏•‏‏ "מתוך מחשבות" ‏•‏‏ משהו אמיתי בעיניים" ‏•‏‏ "ביחד איתי" ‏•‏‏ "כשיגמר לכם הקיץ" ‏•‏‏ "בואי נדבר" ‏•‏‏ "נתראה בגלגול הבא" ‏•‏‏ "מדינה כואבת" ‏•‏‏ "גן עדן של משוגעים" ‏•‏‏ "הדם שלי" ‏•‏‏ "רחובות ריקים" ‏•‏‏ "כמה טוב לנו" ‏•‏‏ "איפה את?" ‏•‏‏ "חלק ממני" ‏•‏‏ "מלכת חלומותיי" ‏•‏‏ "חיים שכאלה" ‏•‏‏ "את" ‏•‏‏ "סיפור אחר" ‏•‏‏ "מטומטמת" ‏•‏‏ "לב שביר" ‏•‏‏ "תמיד אוהב אותי" ‏•‏‏ "לאבא שלי יש סולם" ‏•‏‏ "מגנט" ‏•‏‏ "התקדמתי ממך" ‏•‏‏ "בא לי" |  |
יודית ראקרס

| --- | --- |
יודית ראקרס ב-2016
יודית ראקרס ב-2016
 לידה:  6 בינואר 1976 (בת 49) פדרבורן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Judith Deborah Rakers 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  המבורג 
 השכלה:  אוניברסיטת מינסטר (2001)  Pelizaeus-Gymnasium Paderborn 
 מעסיק:  Norddeutscher Rundfunk 
 www.judithrakers.com
 
יודית ראקרס (נולדה ב-1976) היא עיתונאית ומגישת חדשות גרמנייה.
ביוגרפיה

ראקרס נולדה בפאדרבורן, היא למדה לתואר בעיתונאות, תקשורת, פילולוגיה גרמנית והיסטוריה מודרנית באוניברסיטת מינסטר ובמקביל עד 2001 עבדה כמגישה ברדיו מקומי, (בתחנות Radio Hochstift ו- Antenne Münster).
בשנת 2004 עברה לטלוויזיה כמגישה של תוכנית "המבורג ג'ורנל" ב- NDR, תוכנית שהנחתה עד 2010. ב-2005 החלה להגיש את מהדורת החדשות היומית "Tagesschau".
ב-2010 מגזין הבידור "מדיה" בחר בה כאחת מ-100 עיתונאיות השנה.
ב-2011 הנחתה את תחרות האירוויזיון בגרמניה ובעקבות הנחייתה זכתה בפרס הטלוויזיה הגרמני ביחד עם שני המנחים האחרים.
באותה שנה הייתה חברה בצוות השיפוט של השעשועון הטלוויזיוני "הגרמני החכם ביותר".
בשנת 2021 הפתיעה ראקרס את הפאנל והצופים בעונה הרביעית של התוכנית "הזמר במסכה" (הגרסה הגרמנית ProSieben). ראקרס הופיעה בתור אפרוח במשך ארבעה שבועות וחברי הפאנל לא הצליחו להגיע להסכמה. בפרק הרביעי כאשר הסירה את המסכה, המנחה צחקה על הפאנל ואמרה: "כולכם טעיתם".
הערות שוליים

1 2 3  SWP, Judith Rakers: Kinder bis Partner – alle Infos zur Tagesschau-Moderatorin, swp.de, ‏2023-02-20 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1215134568  ISNI: 0000 0004 1727 098X  LNB: 000087827  VIAF: 305130577   WorldCat (עם VIAF): 305130577 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרויקט לזרוס

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  ג'ון גלן 
 הופק בידי:  דיוויד הוברמן 
 תסריט:  ג'ון גלן 
 עריכה:  פרד רסקין 
 שחקנים ראשיים:  פול ווקר,  פייפר פראבו,  בוב גנטון,  למברט וילסון,  לינדה קרדליני,  טוני קוראן, שון האטסי
 מוזיקה:  בריאן טיילר
 צילום:  ג'רזי זיילינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  21 באוקטובר 2008, ארצות הברית
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט אימה, סרט דרמה, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  טקסס, אורגון 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרויקט לזרוס (באנגלית: The Lazarus Project; ידוע גם בשם "פרויקט גן עדן") הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של ג'ון פטריק גלן. הסרט מתאר את קורותיו של בן (פול ווקר), פושע נידון למוות לשעבר, המקבל הזדמנות שנייה לחיים באופן מסתורי, בתור עובד בבית חולים פסיכיאטרי. הסרט יצא ב-DVD ב-21 באוקטובר 2008. שם הסרט מתייחס לאלעזר (לזרוס) מהברית החדשה, אשר מת והוקם לתחיה על ידי ישו.
עלילה

בן, פושע בתהליך שיקום, מאבד במפתיע את עבודתו. הוא פונה אל אחיו, מומחה לפריצה המעוניין בשותף לפשע. שיתוף הפעולה מוביל לשוד, המשתבש וגורם למותם של הנשדדים. בן נשפט לגזר דין מוות. אך הוא מתעורר לאחר זריקה קטלנית שקיבל, ליד בית חולים פסיכיאטרי קטן בעיירה באורגון, שם מסתבר לו כי הוא קיבל הזדמנות שנייה מהבורא להתחיל לעבוד בתור שומר בבית החולים. ככל שהזמן עובר, הוא מתגעגע לאשתו ובתו שהותיר אחריו, ותוהה אם הוא באמת רימה את המוות או שמא הוא הפך להיות חלק מתוכנית מרושעת המתיימרת לשחק את הבורא.
שחקנים

פול ווקר בתפקיד בן גארווי, אסיר לשעבר שמקבל הזדמנות שנייה לחיים ומתחיל לעבוד בבית חולים פסיכיאטרי.
לינדה קרדליני בתפקיד ג'ולי אינגרם, הפסיכיאטרית של בית החולים שלוקחת אחריות לעזור לבן.
מלקולם גודווין בתפקיד רובי, אחד המטופלים של בית החולים.
טוני קאראן בתפקיד סוף ויליאם, פסיכופת אלים מאוד שמתיימר לדעת למה בן בבית החולים.
בוב גנטון בתפקיד האב עזרא, כומר המנהל את בית החולים.
פייפר פראבו בתפקיד ליסה גארווי, אשתו של בן.
למברט וילסון בתפקיד אייברי, דמות מסתורית המלווה את תעלומות העלילה.
שון האטסי בתפקיד ריקי גארווי, אחיו של בן.
ברוקלין פרולקס בתפקיד קייטי גארווי, בתו של בן.
טיי ווד בתפקיד בן גארווי בילדותו
עפיפון

ערך זה עוסק בחפץ שעף באוויר. אם התכוונתם למתקן ציד ארכאולוגי, ראו .
ערך זה עוסק בחפץ שעף באוויר. אם התכוונתם לרומן היסטורי צרפתי, ראו .
עפיפון סיני


עפיפון (או טייארה מערבית – מטוס) הוא חפץ שעף באוויר עם כיוון הרוח, הקשור לחוט שאותו מחזיק מעיף העפיפון. העפת עפיפונים היא תחביב ידוע, אך השתמשו בה לעיתים בניסויים מדעיים – כדוגמת זה המפורסם של בנג'מין פרנקלין.
העפיפונים השטוחים בנויים בצורות גאומטריות שונות: משושה, מתומן והצורה הקלאסית – דלתון. בין העפיפונים שאינם שטוחים יש מגוון מבנים, כגון עפיפוני כנף, עפיפונים מתנפחים ועפיפוני שלד.
כמו כן, ניתן לחלק את העפיפונים לשתי קבוצות עיקריות על פי חווטם:
עפיפונים אירובטיים – בעלי שני חוטים או יותר, באמצעותם ניתן לשלוט על תנועתם.
עפיפונים רגילים – בעלי חוט בודד.
עפיפונים אנושיים – כגון אידנוס.
היסטוריה

מקור העפיפון בסין. בסין העתיקה בנו את העפיפונים מנייר ומבמבוק ויצרו אותם בצורות של חרקים, ציפורים וחיות אחרות, חלקן אמיתיות וחלקן מהמיתולוגיה.
סוגי עפיפונים

חוט אחד – Single Line Kite – עפיפונים המצטיינים בקלות הטסה ומתאימים לילדים מהגיל הרך. ניתן לעגון אותם ויטוסו עצמאית ללא התערבות המטיס.
שני חוטים – Sport Kite, Stunt Kite – עפיפונים ספורט לפעלולים. מחייבים הטסה פעילה של המטיס. מתאימים לביצוע עשרות תמרונים ומפתחים קואורדינציה. מוטת כנף מ-90 ס"מ עד 240 ס"מ.
עפיפוני מצנח – Speed Foil – עפיפוני ספורט שני חוטים עם חופה משטח 1.2 מ"ר עד 2.6 מ"ר. דמויי חופת מצנח רחיפה – מייצרים משיכה הגדלה בהתאם לשטחם. מתאימים ל-fun וגרירה skidding.
עפיפוני כוח – power kites – דומים לעפיפוני מצנח אך מייצרים משיכה/עילוי חזק מאוד. אינם צעצועים במהותם. בעלי שניים עד ארבעה מיתרים העומדים בעומס רב. שטחם 1.8 מ"ר ומעלה. לעפיפונים אלה פרופיל אווירודינמי יעיל במיוחד המותאם למשתמש/שימוש היעד.
עפיפון שקית – עפיפון מהיר ופשוט הוא שקית ניילון דקה קשורה לחוט באחת משתי ידיותיה.
עפיפוניאדה

עפיפוניאדה היא הפנינג בו מעיפים המשתתפים עפיפונים צבעוניים במגוון גוונים וצורות. ברוב המקרים מדובר בפעילות משפחתית של הורים וילדים המאורגנת על ידי הרשות המקומית. אירועים כאלו מתקיימים מדי שנה בערים רבות בעולם. בארץ ידועות העפופיניאדה במודיעין (בפארק יפרח), בנס ציונה, בירושלים ובמקומות נוספים. בכפר עזה התקיים מדי שנה פסטיבל עפיפונים קטן לשלום ליד גדר הגבול בו הפריחו התושבים של כפר עזה עפיפונים צבעוניים כאות לרצונם בשלום. העפיפוניאדה אורגנה באופן פרטי על ידי משפחת קוץ מכפר עזה. האירוע האחרון תוכנן להתקיים ב 7 באוקטובר 2023 בשעה 16:00 אך בטבח שערכו פלסטינים מעזה בתושבי היישובים בעוטף עזה נרצחו כל חמשת בני משפחת קוץ.
עפיפוני כוח

עפיפוני כוח הם עפיפוני חופה/מצנח foil kites בעלי כושר עילוי המספיק להרמת אדם. עפיפונים כאלה משמשים לרכיבה על פני משטחים יבשתיים פתוחים ורצועות חוף, באמצעות רכב תלת גלגלי, קייט באגי Kite Buggy או מאונטיין בורד או לנדבורד Landboard. עפיפונים כוח מגיעים בגדלים שונים כאשר לכל גודל טווח רוחות מומלץ. עפיפונים אלה הם לרוב בעלי ארבעה מיתרים Quad Lines ומכוונים בעזרת שתי ידיות או מוט שליטה. לכל עפיפון מותאם פרופיל ייחודי המתאים לשימוש הייעודי. עפיפוני קפיצות מייצרים עילוי רב כלפי מעלה בעוד שעפיפונים לבאגי מייצרים משיכה חזקה כאשר הם קרובים לקרקע. מפאת הכוח הרב של עפיפונים אלה קיימים מנגנוני הגנה שונים כגון kite killers או מנגנוני depower המנטרלים אוטומטית את העפיפון מכוח ברגע שהמטיס משחרר את העפיפון עקב משב חזק פתאומי. קיימים גם עפיפונים לגלישת קיט (עפיפוני קייט) kite surfing או kiteboarding. עפיפונים אלה מאופיינים בשפת התקפה מתנפחת (Leading Edge Inflatable – LEI) המקנה קשיחות לעפיפון ומסייעת בשמירת המבנה האווירודינמי שלו ובהמראה מחדש של העפיפון מהמים. Relaunch. קיימים גם דור חדש של עפיפונים, עפיפוני Cross, המתנפחים בזכות האוויר הזורם דרכם ללא צורך במשאבת ניפוח ומתאימים לשימוש רב תכליתי במים יבשה ושלג.
עפיפון תבערה

עפיפון תבערה הוא נשק מאולתר פשוט וקל להכנה, הנמצא בשימושם של פעילי חמאס ומתפרעים אלימים.
בניית עפיפון שטוח

עפיפון שטוח ניתן לבנות ממספר מוטות דקים (שניים לדלתון, שלושה למשושה, ארבעה למתומן) המקובעים במרכזם, וקצוותיהם פרושים בזוויות שוות. חוט חזק הנכרך על קצוות המוטות ומחברן מגדיר מסגרת. למסגרת זו מצמידים יריעה דקה של נייר, ניילון או בד, אותה אפשר לקשט. מגדירים לעפיפון צד אחורי, אליו מחברים זנב – חבל ארוך, בעל משקולת בסופו (למשל פיסת סמרטוט). גם את החבל ניתן לקשט. ממקמים שתי נקודות עוגן לרוחב העפיפון, אליהן מחברים חוטים. את החוטים מעבירים דרך חורים קטנים ביריעה, ומחברים אותם לחוט ארוך אחד או לשני חוטים ארוכים. כך הופך צידו המקושט של העפיפון לתחתון, והרוח מהדקת את היריעה אל המוטות במקום למושכה הרחק מהם ולפרק את העפיפון.
העפת עפיפון

מקום מתאים להעפת עפיפון הוא מקום מרוחק מחוטי חשמל, המאפשר גם תנועה לאדם האוחז בחוט העפיפון, ויש בו רוח קבועה. מקומות כאלה הם למשל שדה מישורי פתוח או שפת הים.
עפיפון שטוח קל להרים בשניים: אדם אחד אוחז בחוט העפיפון. אדם אחר מחזיק את העפיפון כאשר זנבו למטה, ומטה אותו כך שצידו המקושט פונה למטה ולכיוון הרוח. הרוח אשר דוחפת את העפיפון אופקית יוצרת גם כוח עילוי. כאשר הרוח מרימה את העפיפון, משחרר אותו האדם האוחז בו. החזקת החוט מחד ומשקל הזנב מאידך מחזיקים את העפיפון בזווית כזו ביחס לרוח, שכוחה של הרוח ממשיך להיות מומר לכוח עילוי.
העפיפון נופל אם זנבו נתלש, אם יריעתו נקרעת, אם החוט שבידי האדם האוחז בו משתחרר (או רפוי) או אם הרוח שוככת.
עפיפונים יציבים במיוחד (למשל עפיפון קופסה), או ברוח חזקה במיוחד, יכול להעיף אדם יחיד אשר אוחז בעפיפון קרוב אליו בכיוון הנכון ביחס לרוח.
שליחת מכתב

ניתן להשתעשע בשליחת "מכתב" לעפיפון: פיסת נייר אשר חור במרכזה, שתושחל על חוט העפיפון, תינשא מעלה אל העפיפון, משום שאם כיוון הרוח דומה בין הקרקע לבין העפיפון הרי שלכל אורך הדרך זוויתו של החוט מתאימה ליצירת כוח עילוי גם עבור פיסת הנייר.
קרב עפיפונים

עפיפוני קרב הם עפיפונים אווירובטיים בעלי חוט אחד שחוטיהם מצופים אבקת זכוכית (מאנג'ה) או סכינים. באמצעות החוטים נלחמים בעלי העפיפונים בעפיפוניהם של אחרים ומקפדים את חוטיהם.
ראו גם

עפיפון תבערה
לקריאה נוספת

אורי אבלס, עפיפומניה, הוצאת כנרת, 1991.
הערות שוליים

↑  עפיפוניאדה 2023 פסטיבל עפיפונים קטן לשלום ליד גדר הגבול- לא יתקיים השנה, באתר רוטר, ‏19.10.2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545804105171  BnF: cb11935823j (data)  GND: 4012865-9  LCCN: sh85072580  NDL: 00572623  NKC: ph169364
מאור שוויצר

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1989 (בן 35)  ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 בת זוג:  ניב סולטן
 פרופיל ב-IMDb
 
מאור שוויצר ברדוגו (נולד ב-3 בספטמבר 1989) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

שווייצר נולד, גדל והתחנך בירושלים. בן לאב ממוצא רומני ומרוקאי ואם ממוצא כורדי ומרוקאי.
הוא שוחרר משירות בצה"ל מסיבות רפואיות, והחל ללמוד משחק. בשנים 2008–2011 למד משחק בבית הספר למשחק "הדרך" בהנהלת רותי דייכס ואייל כהן.
קריירה

בשנת 2011 לוהק לתפקיד טלוויזיוני ראשון: תפקיד-משנה בסדרת הדרמה "2.3 בשבוע", ששודרה בערוץ 10. ב-2012 השתתף בעונה השלישית של הסדרה "חצויה", ששודרה בערוץ הילדים וב"חצויה - הדבר האמיתי", בה גילם את דמותו של רובי. באותה שנה לוהק לסדרת הדרמה "אופוריה" ששודרה ב-HOT3. בין השנים 2012–2013 השתתף בעונה השנייה והשלישית של הסדרה "גאליס", ששודרה בערוץ הילדים, ובה גילם את דמותו של אלכס שמואלוב.
במקביל להופעותיו הטלוויזיוניות השתתף שוויצר ב-2012 גם בהצגת הפרינג' "אדיפלית", שביים ג'ייסון דנינו-הולט ושיחק במחזה "הו הא מי זה בא", בבימויה של נועה ברקאי, שהוצג בפסטיבל תיאטרון קצר. הוא שיחק גם בסרט הקצר "רסן", שהשתתף בפסטיבל קאן".
ב-2013 גילם את דמותו של רואי בסדרה הקומית "פרופיל 64", ששודרה בערוץ 10. באותה שנה שיחק במחזה "שלושת המוסקטרים", וכן הופיע בסדרה "איש חשוב מאוד", בתפקיד עצמו. בסדרה "שטיסל" שיחק את אידלמן, חבר של קיווע שטיסל.
בשנת 2014 השתתף בתוכנית המציאות "הצילו! אני לא יודע לבשל", ששודרה בשידורי קשת של ערוץ 2. בסדרה "עמוק במים", ששודרה בערוץ הראשון, גילם את דורון, אחיו התאום של בועז (אלון סנדלר). בקיץ 2014 הצטלם לסרט "Land of the Little People".
במהלך שנת 2015 שיחק בדרמה הקומית בערוץ 2 של קשת "שחקן זר" בתור אדיר מיוחס. כן שיחק בסרטו של שי כנות "איביזה". הוא הצטלם לסדרה קומית ב-yes הנקראת "להרוג את הסבתא", בתפקיד יאיר החייל, בנו של שאול, והצטלם לסרט "עמק", בבימויה של סופי ארטוס, בתפקיד אבי. כן הופיע באותה שנה בסרט "ירח בבית 12".
במהלך שנת 2016 חזר לשחק בפרק האחרון של העונה השביעית של הסדרה "גאליס". באפריל אותה שנה החל להצטלם "פולמון", אשר עלתה לשידור ב-HOT בידור ישראלי בפברואר 2017.
ב-2018 החל לשחק בסדרה "יש לה את זה" בקשת 12, בתפקיד בן זוגה של נטלי (ניב סולטן). באותה שנה שיחק בסרטו של יהונתן אינדורסקי "דרייבר".
בשנת 2019 שיחק בסדרה "בת אל הבתולה" בתפקיד מנהל המלון גברי, ובסדרה "פאנץ'" בתור בנו של חמי. באותה השנה השתתף בפרסומת לחטיף "במבה".
בשנת 2020 הופיע בסדרה "שעת נעילה" בכיכובם של אביב אלוש ועופר חיון, בדמותו של מלאכי ברדוגו. באותה שנה לוהק לסרט "בחורים טובים", העוסק במוסד השידוכין בעולם החרדי. באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "אנחנו המהפכה" לצד עוז זהבי ואגם רודברג בתור מייקל.
ב-2021 החל לשחק בסדרה "השוטרים" בקשת 12, בכיכובם של צחי הלוי, שני כהן ואחרים. השתתף בסרטו הקצר של ניר יוסף "הוא גדול".
בשנת 2023 גילם אחד משני התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה של רשת 13 "שמיים אדומים", העוסקת בתקופת האינתיפאדה השנייה.
בשנת 2024, גילם את סרן רן נשר בסרט "קרב אוויר", יחד עם דניאל ליטמן. הסרט עוסק במבצע מוקד של חיל האוויר הישראלי. באותה שנה שיחק תפקיד ראשי בסרט "בחורים טובים 2" בתור ברוך אוירבך, אלטער בחור בישיבה. בסרט שיחקה גם בת זוגו ניב סולטן.
בשנת 2025 יצאה הסדרה "תחריר", בה הוא משחק בתפקיד טל שמטוב, סגן הקב"ט בשגרירות ישראל בקהיר.
חיים אישיים

שוויצר נשוי לשחקנית ניב סולטן. דודנו הוא השחקן רועי ניק.
שוויצר ידוע באהדתו לקבוצות הפועל ירושלים גם בכדורסל וגם בכדורגל.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 2.3 בשבוע |  | תפקיד משני |
| 2011–2012 | חצויה | רובי | עונה 3 |
| 2011–2012 | חצויה - הדבר האמיתי | רובי |  |
| 2012–2013 | אופוריה | אושר גימפל |  |
| 2012–2013, 2016 | גאליס | אלכס שמואלוב | עונות 2–3, 7 |
| 2013 | פרופיל 64 | רואי |  |
| 2013 | איש חשוב מאוד | עצמו |  |
| 2013 | שטיסל | אידלמן |  |
| 2014 | הצילו! אני לא יודע לבשל | עצמו | תוכנית מציאות; מתמודד |
| 2014 | עמוק במים | דורון |  |
| 2015 | שחקן זר | אדיר מיוחס |  |
| 2015 | להרוג את הסבתא |  |  |
| 2017 | פולמון | רון |  |
| 2018 | יש לה את זה | שחר פרנקו |  |
| 2019 | בת אל הבתולה | גברי |  |
| 2019 | פאנץ' | מיכאל פרוסט |  |
| 2020– | שעת נעילה | מלאכי ברדוגו |  |
| 2020 | אנחנו המהפכה | מייקל | סרט טלוויזיה |
| 2021–2023 | השוטרים | יעקב (קובי) אדרי |  |
| 2023 | שמיים אדומים | סער ריגבי | תפקיד ראשי |
| 2025 | תחריר | טל שמטוב | תפקיד ראשי |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | רסן |  |  | סרט קצר |
| 2014 | Land of the Little People |  |  |  |
| 2015 | איביזה | מנשה "ים" כהן | שי כנות |  |
| 2015 | עמק | אבי | סופי ארטוס |  |
| 2015 | ירח בבית 12 | גור | דורית חכים |  |
| 2018 | דרייבר |  | יהונתן אינדורסקי |  |
| 2021 | הוא גדול |  | ניר יוסף | סרט קצר |
| 2022 | בחורים טובים | ברוך אוירבך |  |  |
| 2024 | קרב אוויר | רן נשר |  |  |
| 2024 | בחורים טובים 2 | ברוך אוירבך |  |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | פרויקט | תפקיד | תיאטרון | במאי | מחזאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | אדיפלית |  | פרינג' | ג'ייסון דנינו-הולט |  |  |
| 2012 | הו הא מי זה בא |  | פסטיבל תיאטרון קצר | נועה ברקאי |  |  |
| 2013 | שלושת המוסקטרים | אנטון |  | ירון כפכפי | אלכסנדר דיומא האב |  |
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, סקס, סמים והפרעות אכילה: מאור שוויצר בראיון חושפני, באתר Xnet‏, 3 בינואר 2013
↑  שיר זיו, משחק באש וקרח: מאור שוויצר חשוף מאי פעם, באתר ישראל היום, 28 ביוני 2023
1 2  עולה על המדים: מאור שוויצר ג'ובניק!, באתר וואלה, 8 בינואר 2015
↑  לירון סיני, סרט ישראלי התקבל לתחרות הסטודנטים בקאן, באתר ynet, 17 באפריל 2012
↑  "שמיים אדומים" מועמדת לפרס הסדרה הטובה ביותר, באתר חדשות 13, 8 בפברואר 2023
↑  יפעת הללי אברהם, ‏ברגעים אלה: ניב סולטן ומאור שוויצר מתחתנים, באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2022
↑  מאור שוויצר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  מאור שוויצר, "לא צריך להיכנס לפאניקה מההפסד ולא מהקורונה. הלב מחכה להגיע לארנה", באתר מיינט ירושלים, ‏6 בנובמבר 2020
נוית בראל

| --- | --- |

נוית בראל בטקס הענקת פרס ראש הממשלה, 2017.
 לידה:  1977 (בת 48 בערך) אשקלון
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  משוררת, חוקרת ספרות, מבקרת ספרים, מתרגמת ועורכת ספרותית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  שירה, ביקורת, תרגום
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 2017
 
נוית בראל (נולדה ב-1977 באשקלון) היא משוררת, עורכת, מבקרת ספרות, מתרגמת וחוקרת ספרות ישראלית. עורכת את סדרת הספרים "הדשא הגדול" בהוצאת פרדס ואת סדרת הספרים "היום קצר" בהוצאת ידיעות אחרונות, עורכת את כתב העת הספרותי "הליקון" ועורכת ראשית של הוצאת הספרים "הליקון".
ביוגרפיה

בעלת תואר דוקטור מבית הספר למדעי התרבות באוניברסיטת תל אביב.
הוסמכה על ידי החוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה. את עבודת התזה כתבה בהנחיית ד"ר תמר יעקבי בנושא "הרטוריקה של הציטוט: דמויות מקראיות בשירה עברית מודרנית כמקרה מבחן". את עבודת הדוקטורט כתבה בהנחיית פרופ׳ מיכאל גלוזמן בנושא הפואטיקה של דליה רביקוביץ'.
במקביל ללימודי הדוקטורט ניהלה את תחום הספרים העבריים של הוצאת ידיעות ספרים במשך כשמונה שנים, במהלכן עבדה עם עשרות סופרים, משוררים ואנשי הגות מן השורה הראשונה וטיפחה כותבות וכותבים צעירים, שזכו בפרסים ובהכרה, בהם ספרי הביכורים של עילי ראונר וארי ליברמן ושל המשוררות מי-טל נדלר ולי ממן וספרים מאת חביבה פדיה, יורם קניוק והרב בני לאו. ערכה את "ספר קישוני", חמישים הסיפורים הקצרים הטובים ביותר מאת אפרים קישון במלאת עשור למותו וערכה מהדורה מחודשת לסיפור מאחורי הגדר מאת חיים נחמן ביאליק. מ-2020 משמשת עורכת כתב העת ועורכת ראשית של הוצאת הספרים "הליקון".
שירים, מאמרים, רצנזיות ותרגומים של בראל פורסמו בעיתונים ובכתבי עת כולל עיתון 77, דקה, מעין, אורות, שבו, גג, אפיריון, בינתיים, הכיוון מזרח, כתובת, מאזנים והליקון. בשנים האחרונות מפרסמת משיריה וממסותיה כמעט רק בכתב העת הו! בעריכת דורי מנור. נמנית עם צוות המבקרים והמראיינים של המוסף "ספרות ותרבות" של "ידיעות אחרונות" בעריכת אלעד זרט.
ב-2005 הוציאה את ספר ביכוריה, "רֹשֶם" בהוצאת גוונים. ב-2011 הוציאה ספר שירים נוסף, "ממש". על ספרה זה זכתה בפרס רמת גן לספרות ליצירת ביכורים, אך ויתרה עליו כשהתברר שמדובר בספרה השני. ב-2016 פרסמה את קובץ השירים "מחדש" בהוצאת עם עובד. "רוב שירי הספר הם שירי אהבה", אומרת בראל, "החלטתי באופן שקול, ואחרי שבספרי הקודם הפניתי את המבט החוצה, להפנות את המבט אל תוך קירות הבית". בשנת 2025 ראה אור "באמת", ספר השירה הרביעי שלה, בסדרת "ריתמוס" של הוצאת "הקיבוץ המאוחד". על ספר זה אמרה בתוכניתו של רינו צרור בגלי צה"ל (31 בדצמבר 2024): "ההתכוונות שלי הייתה אל השפה בספר הזה, כי המציאות הפכה לאימה של ממש. רוב השירים בספר נכתבו אמנם לפני הטבח והמלחמה, אבל הייתה בהם עדות לאימה מתקרבת, כאילו מישהו דורך קשת ומכוון חץ שעתיד לפגוע, ואנחנו מתלבטים אם ללכת כפופים כדי להגן על עצמנו או אם להזדקף ולהאמין שנוכל לתפוס את החץ הזה לפני שיפגע בנו"..
בראל הייתה חברה בקבוצת המשוררים גרילה תרבות, והייתה אחת הכותבות המרכזיות בכתב העת מטעם שערך יצחק לאור. שיריה תורגמו לאנגלית, לגרמנית, לרומנית, לערבית ולספרדית. השתתפה באנתולוגיות שירה רבות, בהן "אדומה", "מלכה עירומה", "לצאת", ו"השירים הכי יפים בעברית". לימדה ספרות באוניברסיטת תל אביב, במכללת עלמא ובאוניברסיטה הפתוחה. השתתפה בפסטיבלי שירה רבים, ביניהם "פסטיבל מטולה", "פסטיבל מטר על מטר", "פסטיבל שדה בוקר", "פסטיבל תל אביב לשירה", "פסטיבל שער הבינלאומי לשירה מבית הליקון" ו"פסטיבל מייד אין ג'רוזלם של 'בית אבי חי'".
בשנת 2017 זכתה בראל בפרס היצירה לסופרים עבריים על-שם ראש הממשלה לוי אשכול לשנת תשע"ז.
ספרים שכתבה

רושם, הוצאת גוונים, 2005. ספר שירה. עורך: עמוס לויתן.
ממש, הוצאת עם עובד, 2011. ספר שירה. עורכת: ניצה דרורי-פרמן.
מחדש, הוצאת עם עובד, 2016. ספר שירה. עורכת: ניצה דרורי-פרמן.
באמת, סדרת ריתמוס של הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024. ספר שירה.
משפחתה

בראל נולדה להורים יוצאי טריפולי שבלוב. אחיה הבכור של בראל נהרג בקרב ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, הפרסומאי והפעיל החברתי שני גרשי.
הערות שוליים

↑  נוית בראל, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
1 2  הליקון
↑  רותי זוארץ, ‏"המזרחיות אינה דגל": נוית בראל מספרת כיצד כל מילה שלה עלתה לדפוס, באתר מעריב אונליין, 2 במאי 2016
1 2  בראל נוית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית
↑  הוצאת ספרים עם עובד, מחדש / נוית בראל, באתר עם עובד
↑   עודד מנדה־לוי, "מחדש" מאת נוית בראל: האובדן מעניק חיים לכתיבה, באתר הארץ, 4 במאי 2016
↑  "למשבר הדיור יש כוחות עצומים על הזהות": ריאיון עם המשוררת נוית בראל, באתר בית אבי חי
↑  בכל סרלואי, "קוֹל אִשָּׁה מִלֵּא אֶת הָרְחוֹב", באתר ynet, 13 בפברואר 2025
↑   יובל אונגר, "באמת" של נוית בראל הולך בגדולות, באתר הארץ, 12 בפברואר 2025
↑  הזוכים בפרסי היצירה לסופרים עבריים על שם לוי אשכול תשע"ז, באתר משרד התרבות והספורט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297383805171  BnF: cb16927859h (data)  ISNI: 0000 0000 6693 7841  LCCN: n2006029208  VIAF: 9272435   WorldCat (עם VIAF): 9272435
The Best Damn Thing (שיר)

"The Best Damn Thing" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין, שיצא ב-13 ביוני 2008 בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס. השיר נכתב על ידי אבריל לאבין ובוץ' ווקר (אנ') והופק על ידי בוץ' ווקר. השיר מופיע כסינגל הרביעי של אלבום האולפן השלישי של לאבין, The Best Damn Thing.
נכון למרץ 2025, השיר הושמע למעלה מ-60 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-38 מיליון פעמים בספוטיפיי.
השיר ספג ביקורת מעורבת ממבקרי מוזיקה, כאשר חלק ממבקרי המוזיקה ציינו את קווי הדמיון בין השיר הזה לשיר "Mickey" (אנ') של טוני בסיל (אנ'). מבחינה מסחרית, השיר לא הצליח במצעדי המוזיקה, כאשר בשיאו הגיע מחוץ לארבעים הראשונים ברוב המדינות. עם זאת, הוא השיג תקליט פלטינה בברזיל, על מכירות של למעלה מ-60,000 עותקים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי מוזיקה שבועיים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי מוזיקה שבועיים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי מוזיקה שבועיים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי מוזיקה שבועיים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 51 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 100 שירי הפופ | 81 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 64 |  |
|  ולוניה | מצעד השירים מתחת לצועדים בפסגה | 18 |  |
|  פלנדריה | מצעד השירים מתחת לצועדים בפסגה | 14 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 שירי הרדיו | 84 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 76 |  |
|  קנדה | מצעד 40 שירי ה-CHR איירפליי | 22 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 60,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 60,000 |