stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קבוצת אלייד
היסטוריה

"אלייד השקעות" הוקמה בישראל בשנת 1965 על ידי אהרן גוטווירט. במאי 1965 הקים גוטווירט את חברת "צ'מפיון מוטורס ישראל בע"מ" שעסקה בייבוא מכוניות מתוצרת חברת פולקסווגן הגרמנית. בפברואר 1966 הקים את חברת "אלייד יהלומים". ביולי 1970 הקים את חברת "אלייד מפעלי מתכת", שחנכה בפברואר 1972 מפעל באזור התעשייה תלפיות שבירושלים, אשר עסק בחידוש מנועים לכלי רכב מתוצרת פולקסווגן. ביולי 1980 המפעל החל לחדש גם מנועים למכוניות מתוצרת "רנו" הצרפתית ו"פורד" האמריקאית. במאי 2018 החברה חוסלה עקב מיזוג עם חברת אלייד נדל"ן.
אהרן גוטווירט נפטר בדצמבר 1980. לפני מותו הפקיד את מלוא מניות "אלייד" בידי הנאמנות AG Trust, ומינה את ידידו חיים רובין ליושב הראש שלה. על פי תקנון וחוקי הנאמנות, חברים בה חמישה נאמנים בלבד, אשר נבחרו לכהן בתפקיד זה עד לסוף ימי חייהם. הנאמנים הם גם אלה שבוחרים את האנשים שיחליפו אותם בתפקידם לאחר מותם או עזיבתם. לבני משפחת גוטווירט המורחבת (היורשים החוקיים של אהרן) אין כל סמכות בנוגע למינוי הנאמנים או פעילותם, והם זכאים רק ליהנות מהדיבידנדים אותם הנאמנות מחלקת.
במאי 1971 הייתה אלייד שותפה בהקמת חברת הנדל"ן "סקום (ישראל)".
בתחילת שנות ה-80 נמנתה "אלייד השקעות" עם המשקיעים בחברת ההשקעות "דנות", שפורקה בשנת 1985.
בפברואר 2004 רכשה "אלייד השקעות" 30% מהבעלות על חברת "ניופאן".
ביוני 2005 רכשה אלייד כ-49% ממניות חברת "אוטודיל". באוקטובר 2019 רכשה אלייד את יתרת המניות בחברה והגיעה בה להחזקה מלאה.
בספטמבר 2013 אלייד רכשה כ-12.5% ממניות חברת סיטיפס, זכיינית הרכבת הקלה בירושלים, תמורת כ-40 מיליון ש"ח.
במרץ 2018 אלייד הצטרפה כשותפה להקמת בית מיקרוסופט ישראל בהרצליה.
ביולי 2018 חברת הנדל"ן אמות רכשה מחצית מזכויות החכירה של אלייד בחטיבת קרקע בשטח של כ-16.4 דונם ברחוב הלח"י בבני ברק, בתמורה לכ-100 מיליון שקל.
באוקטובר 2018 נכנסה קבוצת אלייד לרשימת התאגידים הריאליים המשמעותיים בשל מחזור המכירות הקובע שלה, שעלה בשנת 2017 על 5.94 מיליארד ש"ח. באוגוסט 2020 רכשה כ-55% ממניות חברת "פלגי מים" תמורת כ-25 מיליון שקל.
מלוא הבעלות בחברות הקבוצה היא בידי חברת ".R.I.H" הרשומה באי ג'רזי, הידוע כמקלט מס. השליטה בחברה היא בידי AG Trust (שמה המלא הוא Aaron Gutwirth Trust), נאמנות הרשומה אף היא בג'רזי.
תחומי פעילות

השקעות והחזקות - אלייד החזקות בע"מ (באנגלית: Allied Holdings)
אלייד לוגיסטיקה
או.פי.אס.אי (שינוע בינלאומי) - חברת השילוח UPS בישראל (50%)
ממן - מסופי מטען וניטול (21.75%)
אלייד תשתיות
קבוצת כרמלטון
חברת מנהרות הכרמל
אלייד ג'י פי
ניופאן - חברה לייבוא מכשירי חשמל ביתיים ומוצרי אלקטרוניקה ביתית (30%)
צ'מפיון מוטורס - משנת 1965 יבואנית רכבי קבוצת פולקסווגן הגרמנית בישראל.
מספטמבר 1976 מייבאת כלי רכב מתוצרת "אאודי" הגרמנית.
משנת 1990 מייבאת כלי רכב מתוצרת "סיאט" הספרדית.
משנת 2001 מייבאת כלי רכב מתוצרת "סקודה" הצ'כית.
שלמה מוטורס (50%) - יבואנית BYD
אוטודיל (51%) - שירותי טרייד-אין ומכירת מכוניות משומשות. החברה נוסדה על ידי מאיר אוחיון ותומר דותן.
פרי ירוחם (אלייד היא בעלת השליטה בחברה) - שירותי ליסינג לכלי רכב
מייבאת אוטובוסים מתוצרת חברת "איריזר" הספרדית (משנת 2014)
מחזיקה בזיכיון של חברת SKF השוודית בישראל (משנת 2008)
אמקול (חברה להנדסה ולתעשייה) - חברה שנוסדה בשנת 1939 ועוסקת בייבוא גנרטורים וציוד מכני הנדסי מתוצרת בובקאט האמריקאית.
עד שנת 2025 החזיקה 40% בחברת מיניליין - אשר עסקה בייבוא מוצרי אלקטרוניקה וחשמל תוצרת סמסונג הדרום קוריאנית, Electrolux השוודית, ו-AEG הגרמנית. בנוסף לכך היא החזיקה גם ברשתות מוצרי החשמל "א.ל.מ" ו"ביג בוקס".
סקאלה - עמדות טעינה לרכב חשמלי.
אקליפטוס תעשיות
עין שמר תעשיות גומי
מקס איט פיננסים - חברת כרטיסי אשראי (כ-5%)
מנורה מבטחים פנסיה וגמל (10%)
נגב אקולוגיה (60%) - נרכשה בתחילת 2022
פלגי מים (55%) - נרכשה ב-2020
H2ID (50%) - מתקן התפלת מי-ים בחדרה, נרכשה בדצמבר 2023 מחברת שיכון ובינוי, תמורת 183 מיליון ש"ח
נדל"ן - אלייד נדל"ן בע"מ (באנגלית: Allied Real Estate)
בין הפרויקטים שאלייד נדל"ן הקימה ומנהלת: מגדל צ'מפיון מוטורס בבני ברק, מגדלי הסיבים בפתח תקווה, בית אמקול באשדוד, בית צ'מפיון בירושלים, מתחם הממגורות ברחוב הלח"י בבני ברק, מרלו"ג ושטחי מסחר בגבעת ברנר ועוד.
אלייד ייזום ופיתוח
מטרופוליס (100%) - ייזום ופיתוח פרויקטים בתחום ההתחדשות העירונית. (עד ינואר 2025 החזיקה קבוצת אלדר 25% מהחברה)
צ'אמוס (Chamoss International) - חברת נדל"ן באנגליה - בשותפות עם ג'ורג' חורש, צדיק בינו, יגאל אהובי וצביקה בירן
מגדל צ'מפיון ניהול
מגדלי הסיבים
דובריש מגדלים
בית גרפוליט בתל אביב
בנובמבר 2019 רכשה כ-35% ממרכז המסחר "פסגות ירושלים" שנמצא בשכונת רוממה הירושלמית
בשנת 1965 רכשה נתח גדול ממניות חברת הנדל"ן אשטרום ובאוגוסט 2018 מכרה את רוב מניותיה בחברה זו.
בשנת 2020 נכנסה לשותפות 50% עם קבוצת "שיבולת" ואיש העסקים תומר כץ, לבניית מרכז תעשייה ולוגיסטיקה של כ-50,000 מ"ר ב"פארק ראם" (כונה בעבר גם "Y-פארק") - פארק תעשייה בצומת מסמיה
חוף התכלת - החברה לפיתוח חוף התכלת (תל אביב - הרצליה) בע"מ (55%) - חברה שהוקמה בשנת 1962 על ידי יהודה זיס, מקס דופט ואהרן גוטווירט. מחזיקה בשטח של 480 דונם בין דרום הרצליה לצפון תל אביב.
בשנת 2021 רכשה הקבוצה את מתחם "אורלייט" בנס ציונה במטרה להקים בו מרכז מסחר ותעסוקה.
פילנתרופיה - קרן אהרון ומרים גוטווירט - חברה לתועלת הציבור שנוסדה באוקטובר 1972 ועוסקת בעיקר בתרומת מלגות לימודים לסטודנטים ותמיכה בנוער בסיכון
הקרן תרמה כ-400 מיליון שקל להקמתו של בית ספר לרפואה במכון ויצמן למדע.
תחומי פעילות > בעבר

עד שנת 1977, ייבאה כלי רכב מתוצרת סיטרואן הצרפתית.
עד שנת 2004 החזיקה ב-33% ממניות חברת השכרת הרכב והליסינג "יורופ-קאר"
הערות שוליים

↑  נחנך המפעל לייצור מנועים "אלייד" בירושלים, דבר, 8 במרץ 1972
↑  "אלייד מפעלי מתכת" מחדשים גם מנועים של "פורד" ו"רנו", מעריב, 9 ביולי 1980
↑  בשנות האלפיים, חברת בת של "שיכון ובינוי"
↑  הנפשות הפועלות, כותרת ראשית, 22 בדצמבר 1982
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏קבוצת אלייד רוכשת 30% מיבואנית מוצרי החשמל ניופאן לפי 100 מ' ש', באתר גלובס, 17 בפברואר 2004
↑  שי שלו, ‏אקזיט המכוניות המשומשות: סוארי רוכש 51% מאוטודיל תמורת 100 מיליון שקל, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2019
↑  עמירם ברקת, ‏אלייד רוכשת 12.5% מהרכבת הקלה בירושלים בכ-40 מ' ש', באתר גלובס, 29 באוגוסט 2013
↑   ערן אזרן, מתחם העסקים של בני ברק רותח: אלייד מכרה לאמות 50% מפרויקט של 800 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 31 ביולי 2018
↑  ליאור גוטמן, שחקן חדש בענף: קבוצת אלייד תקים זרוע אסטרטגית חדשה להשקעה בתשתיות, באתר כלכליסט, 5 בספטמבר 2017
↑   אבי בר-אלי, סוארי משתלט על מנהרות הכרמל, באתר TheMarker‏, 3 באפריל 2013
↑  שי שלו, ‏סוארי רוכש 51% מאוטודיל תמורת 100 מיליון שקל, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2019
↑  תומר הדר, אלייד, הבעלים של צ'מפיון, רוכשת את חברת הליסינג פרי, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2022
עסקה גדולה בענף הרכב – חברת הליסינג "פרי ירוחם" נמכרה לקבוצת אלייד השקעות הבעלים של צ'מפיון מוטורס, באתר של משרד עורכי הדין ליפא מאיר ושות'
↑   אתר האינטרנט הרשמי של אמקול
↑  גולן חזני, מ-936 מיליון שקל לפחות מ-200 מיליון בשלוש שנים: סוארי נפרד ממיניליין במכירת חיסול, באתר כלכליסט, 13 בינואר 2025
↑  יורם גביזון, שיכון ובינוי מכרה 50% ממתקן ההתפלה בחדרה ב-183 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 12 בדצמבר 2023
↑   אתר האינטרנט הרשמי של מטרופוליס
↑  גולן חזני, האקזיט של עמיר שאלתיאל: מוכר לאלייד את החזקותיו במטרופוליס ב-200 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 8 בינואר 2025
↑   ערן אזרן, סוארי מסיים את ההשקעה ההיסטורית של אלייד באשטרום, באקזיט של 200 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2018
↑  ישעיהו אביעם, חוף התכלת מעשה במגרשים ובתכנית אב, מעריב, 27 בפברואר 1963
ישעיהו אביעם, "שטח ההפקר" לשעבר בין הרצליה לתל אביב חולק ונתגלה כמקור רווחים, מעריב, 27 בפברואר 1963
↑  עלה ההורס... המבנה הישן של מפעל "אורלייט" המיתולוגי נהרס היום, באתר nessziona.net
↑  דור העתיד של רופאים-חוקרים יוצא לדרך: המל"ג אישר את בית-הספר החדש לרפואה של מכון ויצמן למדע - מסע הקסם המדעי - חדשות מדע, תגליות ומידע לציבור, באתר מסע הקסם המדעי - חדשות מדע, תגליות ומידע לציבור מבית מכון ויצמן למדע, ‏2025-02-11
לוגו אלייד השקעות
בית מיקרוסופט ישראל
מגדל אלייד בבני ברק
ואלרי ביקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1934 מחוז מוסקבה, ברית המועצות
 פטירה:  27 במרץ 2019 (בגיל 84) Leonikha, רוסיה 
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/רוסיה רוסיה
 השכלה:  Kacha Higher Military Aviation School of Pilots (1955)  אקדמיית חיל האוויר הסובייטי על שם ז'וקובסקי (1968) 
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1960–1988 (כ־28 שנים)
 דרגה:  קולונל בחיל האוויר הסובייטי
 זמן שהייה בחלל:  20 יום, 17 שעות, 29 דקות
 משימות
 ווסטוק 5, סויוז 22, סויוז 31
 
 עיטורים
      , 
 
ואלרי פיודורוביץ' ביקובסקי (ברוסית: Валерий Фёдорович Быковский;‏ 2 באוגוסט 1934 – 27 במרץ 2019) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז. נבחר בקבוצת הקוסמונאוטים הראשונה, יחד עם יורי גגארין, והתאמן לטיסה במסגרת תוכנית החלליות ווסטוק.
קורות חיים

ביקובסקי נולד בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1955 לאחר סיום בית הספר לטייסי קרב בחיל האוויר הסובייטי. ביקובסקי התקבל ליחידה להכנת טייסי חלל כבר בסבב הראשון.
את טיסתו הראשונה ביצע ביקובסקי בחללית ווסטוק 5 בין 14 ביוני ל-19 ביוני 1963. הטיסה בוצעה לצד טיסה של חללית ווסטוק 6 ועל סיפונה הייתה ולנטינה טרשקובה. טיסתו השנייה התקיימה בשנת 1976 ובה ביקובסקי היה מפקד צוות של חללית סויוז 22. בשנת 1978 הוא טס בחללית סויוז 31 יחד עם הקוסמונאוט המזרח גרמני זיגמונד יאן. סויוז 31 התחברה לתחנת חלל סאליוט 6. ולאחר שהייה בחלל במשך 7 יממות, ביקובסקי חזר לכדור הארץ על סיפונה של חללית סויוז 29.
ביקובסקי היה בצוות קוסמונאוטים עד לשנת 1988 בה הוא פרש מהיחידה ומחיל האוויר.
בשנים 1965–1969 ביקובסקי היה בראש צוות קוסמונאוטים סובייטים שהתכוננו לטיסה לירח. בשל התקלות בחללית ואי-יכולת להקדים את הצוות האמריקאי המשימה בוטלה.
בשנים 1988–1991 ביקובסקי התגורר בגרמניה המזרחית בה היה מנהל בית התרבות הסובייטי.
לביקובסקי היו שני בנים, טייסי קרב. אחד מהם נהרג בתאונת מטוס בשנת 1985.
ביקובסקי נפטר ב-27 במרץ 2019.
התכדדות

התכדדות בגרניט
הִתְכַּדְּדוּת היא תהליך של בליה מכנית המתבטא בהיפרדות לוחות לאורך סדקים המקבילים לפניו החשופים של הסלע בפני השטח בעקבות היסדקות והתפוררות של סלעים. התכדדות היא הגורם להיווצרות כיפות גרניטיות דוגמת Half Dome ("חצי כיפה") בפארק הלאומי יוסמיטי בארצות הברית.
תופעה דומה שגורמיה שונים נקראת בליה בצלית, והיא מתבטאת בסדקים מעגליים קונצנטריים. הבליה הבצלית אופיינית לסלעי יסוד ונגרמת מהתקררות הדרגתית של המאגמה היוצרת סלעים אלה.
מאפיינים

התכדדות מתרחשת באמצעות סדקים דקים המחלקים את המסה הסלעית ליריעות סמוך לפני השטח. התהליך מתרחש בסלעים בגדלים שונים: מגרוֹרוֹת שגודלן סנטימטרים אחדים ועד לסלעים שגודלם מטרים רבים. תופעה זו נפוצה בסלעים דוגמת גרניט וגנייס, אך נצפתה גם במחדרים מאפיים ובסלעים אחרים דוגמת אבן חול, שיש וטוף. דוגמה להתכדדות היא ההתקלפות בכיפת Half Dome ביוסמיטי, המורכבת מסלע גרניט שנוצר בעומק רב מתחת לפני השטח בתנאי לחץ וטמפרטורה גבוהים.
בפני השטח הסדוקים מופיעים תווים מאפיינים המצביעים על הנקודה ממנה התפתחו הסדקים. אלה עשויים להיווצר בקווים ישרים, בגלים ובקווי וולנר – תבנית של קווים מעודנים המצביעים למקור הסדק, האופיינית לסידוק של משטחים שטוחים. ארגון הסדקים עשוי לדמות למניפה היוצאת ממוקד משותף לכיוונים שונים, ומניפות כאלה עשויות לחצות זו את דרכה של זו וליצור רשת מורכבת של סדקים המשתרעים על פני מאות מטרים.
מחקר וגורמים

התכדדות אינה אופיינית לאזורי אקלים או פני שטח מסוימים אלא נפוצה במידה שווה ברחבי העולם. תפוצתו הנרחבת של התהליך וחשיבותו בתחומים כלכליים רבים הפכו אותו לנושא עניין ומחקר בקרב גאולוגים, בהם המדען השווייצרי הוראס-בנדיקט דה סאסור (Horace-Bénédict de Saussure,‏ 1740–1799) והגאולוג הגרמני כריסטיאן לאופולד פון בוך (Christian Leopold Freiherr von Buch‏; 1853-1774). כבר בשלהי המאה ה-18 החלו להתפרסם תיאורים של התופעה ונעשו ניסיונות ראשונים להסביר אותה.
בשנת 1904 פרסם הגאולוג האמריקאי גרוב קרל גילברט (Grove Karl Gilbert,‏ 1843–1918) מאמר בשם "Domes and dome structures of the high Sierra" בביטאון האגודה האמריקאית לגאולוגיה (Geological Society of America – GSA), ובו תאוריה הקושרת את היווצרות הסדקים להפחתת לחץ באמצעות התפשטות של גוף הסלע כתוצאה מסחיפה. עם פרסום המאמר החל דיון נרחב הנוגע למקור ההתכדדות בסלעים ולגורמים האחראים לו. התהוות היריעות יוחסה מאז לגורמים שונים, בהם: מאמץ לחיצה מקומי או אזורי המופעל על המסלע לאחר התגבשותו, מאמץ לחיצה בקנה מידה נרחב הפועל במקביל לפני הסלע החשופים, שינויים דיפרנציאליים גדולים בלחץ המופעל על המסלע ובטמפרטורת פני השטח, בליה ביולוגית ועוד.
כיום רווחת הסברה כי היחשפות הסלע לתנאים של לחץ וטמפרטורה נמוכים יותר מאלה ששררו במקום בו נוצר היא הגורם להתפשטות קלה בחלקו החשוף של הסלע, להיווצרות סדקים המקבילים לפני השטח ולהתבקעותו. התהליך עשוי להיות מושפע מתהליכים גאולוגיים דוגמת תנועתם של לוחות טקטוניים ומהתפשטות המסלע כתוצאה מהתחממות או מהמרה כימית שלו. עם זאת, המנגנון השלם העומד מאחורי ההתכדדות נותר לא ברור.
חשיבות

להתכדדות חשיבות רבה לא רק במחקר הגאומורפולוגי אלא גם בהערכת סיכונים מבניים. התכדדות משקפת את נטייתו של הסלע להיסדק במקביל למיקום הטופוגרפי שלו, ולכן יש לזיהוי נוכחותם, כיוונם וגודלם של סדקי התכדדות משמעות והשלכות בתחום הגאולוגיה ההנדסית.
בולטת במיוחד היא השפעתם של הסדקים על יציבותם של מדרונות. סדקי התכדדות מקבילים לטופוגרפיה בדפנות עמקים, במדרונות הרים וגבעות ובצוקים, והם עשויים לגרום לחוסר יציבות ולהתמוטטות. סכנה זו מתגברת כאשר חל כרסום בתחתית המדרון כתוצאה מתהליכים טבעיים דוגמת רעידות אדמה או כתוצאה מפעילות אנושית דוגמת כרייה, חציבה ובנייה.
מדובר בתהליך שיש לו השפעה הנדסית רבה והוא מיושם למשל בשיקולים לחפירת מנהרות, סלילת כבישים או בניית סכרים היוצרים לחץ על מסלע מקומי.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
גאומורפולוגיה
גאולוגיה מבנית
בליה בצלית
סלע יסוד
חסיפה
לקריאה נוספת

פרופסור משה ברור, "התכדדות", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 7), הוצאת יבנה, תשס"א
עמנואל מזור, גאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
Encyclopedia of Geomorphology, Routledge, London 2004, ISBN 0-415-27298-X
הערות שוליים

↑  על-פי האקדמיה ללשון העברית, מונחי גאומורפולוגיה של כוחות חוץ, חלק א', חסיפה, תשי"ט
1 2  צפונות כדור הארץ, עמ' 315
1 2  Encyclopedia of Geomorphology, עמ' 349
1 2  Origin of Sheet structure
↑  Dynamic fracture בגוגל ספרים
↑  Wallner lines revisited
1 2  Mechanism of exfoliation joint formation in granitic rocks, Yosemite National park
↑  דיפרנציאלי – של הפרש בין שני גדלים, ר' הגדרה בויקימילון
↑  המרה (alteration) – שינוי כימי של סלע בנוכחות נוזלים חמים
Half Dome ביוסמיטי
התכדדות בסלעי גנייס, ברזיל
נטע ברזילי

| --- | --- |
ברזילי ב-2019
ברזילי ב-2019
 לידה:  22 בינואר 1993 (בת 32) הוד השרון, ישראל 
 שם לידה:  נטע ברזילי 
 שם במה:  נטע
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית • פופ
 שפה מועדפת:  עברית, עברית ישראלית 
 חברת תקליטים:  טדי • S-Curve • הוליווד
 פרסים והוקרה:  זוכת אירוויזיון 2018 זמרת השנה בכאן גימל ובגלגלצ (תשע"ח) פריצת השנה בגלגלצ (תשע"ח) שיר השנה בכאן גימל - Toy (תשע"ח)⁦ בחירת הקהל - OGAE, ערוץ OutTV (הולנד)
 www.nettamusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ברזילי בהופעה ב-2021
ברזילי בהופעה
ברזילי מנופפת בדגל ישראל במסיבת עיתונאים לאחר שלב חצי-הגמר של האירוויזיון
ברזילי מופיעה במהלך מצעד הגאווה בסופיה, בולגריה בשנת 2019
פסל שהוצג בכפר האירוויזיון בצ'ארלס קלור בתל אביב לרגל אירוויזיון 2019. הפסל עשוי מחלקי צעצועים ממוחזרים שנאספו מגני ילדים בתל אביב
נטע ברזילי (נולדה ב-22 בינואר 1993), המוכרת גם בשמה הפרטי בלבד "נטע" כשם במה, היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, פזמונאית, מלחינה ותקליטנית ישראלית; זוכת העונה החמישית של התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", אשר הובילה אותה לניצחון באירוויזיון 2018 עם השיר "Toy".
ביוגרפיה

ברזילי נולדה, גדלה והתחנכה בהוד השרון כבת אמצעית ולה שני אחים. אחיה הגדול הוא המתופף זוהר ברזילי.
בגיל שלושה חודשים עברה עם משפחתה לניגריה, עקב עבודתו של אביה בחברת "סולל בונה", ולאחר כ-6 שנים, שבה עמם לישראל. בנעוריה למדה בתיכון הדרים שבעיר הולדתה, והייתה חניכה ומדריכה בקן רמתיים של תנועת "הנוער העובד והלומד".
בשנת 2011, כשהייתה בת 18, חברה למוזיקאים סער יפה, גיל פוקס ומתן ולנר והקימה איתם את להקת הרוק "קואליציה", שבה שימשה סולנית (כאשר אלו שימשו, בהתאמה, גיטריסט, באסיסט ומתופף). הלהקה התמודדה בתחרות הכישרונות הצעירים "צ'אנס 16" בהוד השרון וניצחה בה, ובמימון העירייה הקליטה והוציאה לאור שנה לאחר מכן את אלבומה היחיד, שהופץ באופן עצמאי.
לפני גיוסה לצה"ל התנדבה לשנת שירות ב"תנועת תרבות" בגרעין נח"ל בעיר טבריה, ולאחריה שירתה בלהקת חיל הים.
למדה קורס במוזיקה אלקטרונית בבית הספר למוזיקה "רימון" ובשנת 2016 ביצעה יחד עם תומר כץ ב"אלקטרימון" את השיר "Selfie Destruction Blues".
ביוגרפיה > הכוכב הבא לאירוויזיון

בספטמבר 2017 ניגשה לאודישנים לתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון". ב"שלב המסך" שרה את השיר "Rude Boy" של הזמרת ריהאנה, בעיבוד מיוחד שזכה לדירוג של 82% הצבעות. בפברואר 2018 עלתה לשלב הגמר בתוכנית, בו התחרתה נגד חן אהרוני, יהונתן מרגי וריקי בן ארי. בשלב הגמר, ב-13 בפברואר 2018, הפסידה בדו-קרב לזמרת ריקי בן ארי והועמדה להדחה, אך נשארה בתוכנית בשל החלטתם של שלושה מהשופטים שהעדיפו אותה על פני חן אהרוני (שהגיע למקום הרביעי). הביצוע האחרון של ברזילי בגמר התחרות היה שילוב של שיר הפופ הדרום-קוריאני "גנגנם סטייל" ולהיטה של קשה משנת 2009, "Tik Tok".‏ 210 נקודות מהשופטים ומהצבעות הקהל, הביאו את ברזילי למקום הראשון, שהקנה לה את הזכות לייצג את ישראל באירוויזיון 2018.
ביוגרפיה > אירוויזיון 2018

ב-25 בפברואר 2018 פורסם כי השיר שתבצע ברזילי באירוויזיון יקרא "Toy" וכי השיר יבוצע באנגלית מלבד המשפט בעברית "אני לא בובה", שמופיע פעמיים בשיר. השיר נכתב והולחן על ידי דורון מדלי וסתיו בגר. עם פרסום הקליפ לשיר מטעם תאגיד השידור הישראלי, הוא זכה בפחות מחודשיים למעל 20 מיליון צפיות ומעל ל-232 אלף לייקים ביוטיוב ולפני ההופעה באירוויזיון. ב-26 במאי שבר הקליפ את שיא הצפיות בערוץ הרשמי של האירוויזיון ביוטיוב, עם מעל ל-57 מיליון צפיות.
אחד המאפיינים הבולטים בשיריה של ברזילי הוא שימוש בלופר, אך חוקי תחרות האירוויזיון אוסרים על שימוש בכלי עזר שבו מוקלטים קולות מראש. לאחר פניית תאגיד השידור הישראלי לאיגוד השידור האירופי, סוכם שנטע ברזילי אכן תוכל להשתמש בלופר בעת ההופעה בליסבון, אך השימוש יתבצע אך ורק בהופעה חיה, ואסור יהיה להביא קולות מוקלטים מראש (פלייבק). במהלך החזרות לקראת ההופעה באירוויזיון הוחלט שהלופר יהווה אלמנט ויזואלי בלבד, ולא יבוצע בו שימוש במהלך ההופעה.
ב-14 באפריל הופיעה ברזילי באמסטרדם במסגרת "Eurovision in concert", המופע הגדול ביותר שלפני האירוויזיון. בהופעה לבשה שמלה בעיצוב ינקי גולן וכתר עשוי עקבי סטילטו. ארבעה ימים אחר כך הופיעה בטקס הדלקת המשואות שפתח את חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל וביצעה את השיר "הורה היאחזות" בעיבוד חדשני, יחד עם הלופר.
ב-8 במאי הופיעה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון, והעפילה עם שירה לשלב הגמר, לאחר שקיבלה את מספר הנקודות הגבוה ביותר בשני חצאי הגמר, 283 נקודות. ב-12 במאי התמודדה בשלב הגמר של התחרות, ובסיומו זכתה במקום הראשון, לאחר שקיבלה 529 נקודות.
ב-11 בדצמבר שבר הקליפ של "Toy", שיא ישראלי חדש, כשקיבל את מספר הצפיות הגבוה ביותר לקליפ ישראלי ועבר את ה-100 מיליון צפיות.
חיים אישיים

ברזילי מתגוררת ביפו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2024: הכל עליי
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: Goody Bag
2020: The Best of Netta's Office, Vol. 1
מיקולש אלש

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1852 Mirotice, צ'כיה 
 פטירה:  10 ביולי 1913 (בגיל 60) וינוהרדי, צ'כיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות וישהראד 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות יפות בפראג 
 זרם באמנות:  האומנות האקדמית 
 בן או בת זוג:  Maryna Alšová 
 חתימה:   
 
מיקולש אלש (בצ'כית: Mikoláš Aleš;‏ 13 בנובמבר 1852 – 10 ביולי 1913) היה צייר צ'כי. על פי ההערכות, הוא צייר למעלה מ-5,000 תמונות בימי חייו. הוא צייר עבור כל דבר, החל ממגזינים, דרך קלפים ועד ספרי לימוד. ציוריו לא זכו לפרסום נרחב מחוץ לבוהמיה, אך רבים מהם עדיין זמינים, והוא נחשב לאחד מגדולי האמנים של הרפובליקה הצ'כית.
ביוגרפיה

אלש נולד במירוטיצה שליד פיסק, למשפחה עשירה יחסית. אחיו פרנטישק לימד אותו היסטוריה עד מותו ב-1865.
אלש התעניין בציור מגיל צעיר. ב-1879 נישא למרינה קאילובה ועבר לאיטליה שם המשיך את הקריירה שלו בציור. הוא חזר לפראג כדי לעבוד על היצירה החדשה בקישוט התיאטרון הלאומי של פראג יחד עם ציירים מפורסמים אחרים.
אלש ידוע ככל הנראה כאחד הציירים שעיטרו מחדש את המבואה המפורסמת של התיאטרון הלאומי הצ'כי. הוא זכה לפרסום במהלך חייו, במיוחד בזכות יצירות האמנות האדריכליות שלו, אך ציוריו זכו לשבחים רק לאחר מותו.
רחובות רבים בצ'כיה נקראים על שמו.
עבודתו של אלש, לא אומצה על ידי הנאצים הגרמנים ששלטו בצ'כיה מ-1938 עד 1945, אבל שימשה למטרות תעמולה על ידי המשטר הקומוניסטי, במיוחד במהלך שנות ה-50.
אלש נפטר בפראג ב-10 ביולי 1913, בגיל 60.
הערות שוליים

↑  Tyman, Jaroslav (2006-08-17). "Mikolas Ales- Gallery". Archived from the original
↑  "Tyman, Jaroslav (2006-08-17). "Mikolas Ales
↑  "Mikoláš Aleš (18.11.1852 - 10.7.1913): Národní malíř"
↑  Čtvrtník, Mikuláš (2007-12-09). "Mikoláš Aleš a jeho druhý život". Radio Prague.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810689473305606  BIBSYS: 6824  BnF: cb145744003 (data)  GND: 120541785  ISNI: 0000 0001 1060 9053  LCCN: n81076490  NKC: jk01010178  NLA: 36493537  NTA: 15288422X  RKD: 1046  SUDOC: 076983307  Trove: 1260399  ULAN: 500127907  VIAF: 47006291   WorldCat (עם VIAF): 47006291
מנחם אמיר

| --- | --- |

אמיר בטקס קבלת פרס ישראל, 2003
 לידה:  20 ביולי 1930 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  21 במאי 2015 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  קרימינולוגיה, ויקטימולוגיה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה"  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב  המסלול האקדמי המכללה למינהל 
 תלמידי דוקטורט:  אראלה שדמי 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2003) 
 בן או בת זוג:  דלילה אמיר 
 
מנחם אמיר (20 ביולי 1930 – 21 במאי 2015) היה חוקר בתחום הקרימינולוגיה וממייסדי התחום בישראל. כיהן כפרופסור מן המניין במכון לקרימינולוגיה (בפקולטה למשפטים) באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

מנחם אמיר נולד בתל אביב לאסתר (לבית פייקש) וזאב מנדלבוים (פקיד). יחד עם שתי אחיותיו, נולד כאחד משלישייה, שהייתה השלישייה הראשונה ביישוב. למד בגימנסיה הרצליה. בנערותו היה חבר בארגון "ההגנה", ובגיל 16 נעצר לאחר שבעת חלוקת כרוזים מטעם הארגון נקלע לעימות עם ערבי.
במלחמת העצמאות לחם כחבלן בפלוגה ג', של הגדוד השלישי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח ונפצע קשה. ב-1950 החל בלימודים גבוהים. סיים לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה וחינוך (1953) ולימודי תואר שני בסוציולוגיה ופסיכולוגיה (1958) באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו עבד כמדריך חבורות נוער וכמדריך במוסד לאבחון עבריינים. עבודת הגמר שלו עסקה בנושא "נוער עולה ועבריינות". בשנה שבה סיים את לימודי התואר השני הוחלט באוניברסיטה על הקמת מחלקה לקרימינולוגיה, ואמיר נשלח ללימודי תואר שלישי בתחום באוניברסיטת פנסילבניה (1959–1965). בשנת 1965 סיים את לימודי הדוקטורט. במקביל לכתיבת הדוקטורט, שימש כמרצה זוטר, וגם הועסק במשטרת פילדלפיה ובבתי סוהר באזור כדי לאסוף נתונים למחקרו. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "דפוסי אונס: העבירה והמעורבים בה כתופעה חברתית-תרבותית ולא רק פתולוגית-אישית", והייתה למחקר הסוציולוגי הראשון[דרוש מקור] בעולם בנושא אונס.
בין השנים 1966–1999 היה חבר סגל במכון לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 הועלה לדרגת מרצה. תקופה קצרה הרצה בתחום גם באוניברסיטת תל אביב (1971–1972). בשנת 1989 הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין. שלוש פעמים כיהן כראש המכון לקרימינולוגיה (1977–1982, 1983–1984, 1989–1991). כפרופסור אורח הרצה וחקר בארצות הברית, בקנדה ובאוסטרליה. עבודתו הקיפה מגוון נושאים בתחומי עבירות אונס, פשע מאורגן וטרור. עבודת הדוקטורט שכתב היוותה בסיס לחקר תופעת האונס בנסיבות שונות ולפיתוח תחום הוויקטימולוגיה ("תורת הקורבן").
חקר תופעות העבריינות והגורמים להן הביא את אמיר לשמש יועץ ומומחה למניעת עבריינות ולתוכניות שיקום וטיפול בעבריינים. בין היתר היה מעורב בהקמת מרכזי טיפול לקורבנות באונס, ניהל תוכניות טיפול באסירים משוחררים, והורה בנושאי שיטור ואתיקה במשטרה. עבודתו עם אנשים בעלי התמכרות לסמים הניעה אותו להיות ממקימי האגודה לזכויות האזרח, הרשות למלחמה בסמים ואגודת "אל סם". כן עמד אמיר בראש ועדת מחקר במינהלת הרשות לשיקום האסיר והיה חבר בוועדות ציבוריות וממלכתיות לנושאי זנות, פשע מאורגן ומלחמה בסמים. בתחום הפשע המאורגן הועסק כיועץ לממשלת הולנד וערך מחקרים עבור האו"ם.
לאחר פרישתו לגמלאות כפרופסור אמריטוס המשיך להרצות ולהנחות תלמידי מחקר ושימש ראש התוכנית ללימודי תואר ראשון בקרימינולוגיה ואכיפת החוק בחוג למדעי ההתנהגות במסלול האקדמי המכללה למינהל.
בשנת 2003 זכה בפרס ישראל לחקר הקרימינולוגיה.
מנחם אמיר נפטר במאי 2015, בגיל 84 ותרם את גופתו למדע.
חיים אישיים

היה נשוי לד"ר דלילה אמיר (משנת 1954) ואב לשתי בנות.