stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עולמו של רנו פסקאל

| --- | --- |

עולמו של רנו פסקאל
 סוגה:  קומדיה, סאטירה, בידור
 יוצרים:  שאול בצר, יובל שגב, יפתח שושן, ארז הימן, רועי ארד
 שחקנים:  יובל שגב
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  90
 הפקה
 מפיק:  שאול בצר
 חברת הפקה:  אנטנה הפקות
 אורך פרק:  15
 שידור
 רשת שידור:  ביפ
 תקופת שידור מקורית:  2005–2006
 
עולמו של רנו פסקאל הייתה תוכנית קומית ששודרה בערוץ ביפ בשנים 2005–2006. התוכנית בנויה לפי הפורמט של המופע של עלי ג'י - מספר דמויות מנהלות ראיונות עם שאלות הומוריסטיות, בחלקן מביכות ופרובוקטיביות. יובל שגב גילם את מרבית הדמויות בתוכנית.
התוכנית התחילה באתר נענע כקטעים שהופיעו מדי פעם באתר "נענע וידאו".
בסוף העונה הראשונה פיטר רנו פסקאל את הכתבת נתניה פולג מהתוכנית ולאחר מכן היה ניסיון התנקשות בחייו. בתחילת העונה השנייה התגלה שהמתנקשת היא פולג.
לקראת תחילת העונה השלישית יצא קליפ לשיר "אהבה מחשמלת" שכתבו שגב ורועי ארד, שהלחינה וביצעה שרונה פיק.
הסדרה הייתה מעומדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
פינות קבועות

אתרים בארץ עם חמיד - חמיד הוא כתב תיירות קטרי או סעודי שמסקר אתרים שונים בישראל למען הצופים בארצות ערב. חמיד מגיש גם פינה הסוקרת את עולם הטכנולוגיה.
ואוו עם נתניה פולג - נתניה פולג, כתבת אופנה שעירה וגברית, מבקרת בסטים של צילומים ובאירועים חברתיים ומראיינת ידוענים.
כיתת אומן עם מלך רובינשטיין - מלך רובינשטיין הוא אמן מיצג יידי. בכל שבוע הוא מצטרף לאמן מקומי אחר, ויחד הם מבצעים יצירת מחול, נגינה ואמנות פלסטית. לאחר מכן, רובינשטיין מראיין את אורחיו על היצירה שביצעו באנגלית, עברית ויידיש, ובסוף הראיון מנסה לקטוע את הצילום ללא הצלחה.
אלכס אקסטרים (עונה שלישית והלאה) - אלכס הוא יוצא ברית המועצות שמבצע פעלולים פשוטים ולא מסוכנים, ובמהלכם הוא משמיע קולות של מאמץ וסבל. הפינה היא פרודיה על תוכניות פעלולים וספורט אתגרי כמו ג'קאס.
חיות מופלאות - פסקאל מדבב בובה שמספרת בכל פינה על חיה אחרת.
פסקאל מחפש אהבה - רנו פסקאל פגש במשך שישה שבועות דוגמניות אחת בכל שבוע על-מנת ליצור איתה קשר רומנטי. כל הניסיונות נכשלו.
קוקוריקו - תחרות חיקויי בעלי חיים. השופטים בתחרות היו רנו פסקאל, הווטרינר רפי קישון וטופי (שחר רוזנצווייג), קיבוצניקית שתקנית שלגופה רק ביקיני.
לוקו ולהקת פאק דה פולין - לוקו הוא זמר פאנק רוק, שבכל שיר מתריס באופן פרובוקטיבי נגד גופים ממסדיים כגון: רשות הדואר, צה"ל, משטרת ההגירה והממשלה.
פסקאל עולמי - רנו פסקאל מבקר במדינות שונות בעולם ופוגש את תושביהן. בין השאר ביקר פסקאל בהודו וביפן.
ד"ר שנאפי - הפסיכולוג אהרון שנאפי משוחח עם אנשים שונים, שואל אותם שאלות מוזרות ומבקש מהם לבצע מטלות שונות.
פינות שלא נכנסו לתוכנית

לבשל עם בוב הכריש - בוב הכריש מנחה פינת בישול שבה בכל המתכונים יש עלי נענע, כשהכוונה היא לעלי קנאביס.
פוליטיכיף - סרגיי הוא יוצא חבר המדינות, שמציג לילדים נושאים פוליטיים ואקטואליים באמצעות בובות.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, לא מוריד את התחפושת, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2007
↑  רותי זוארץ, ‏קשת פרסמה המועמדים בטקס פרסי האקדמיה, באתר גלובס, 6 ביוני 2006
ערבה בוכייה (קלוד מונה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אמן:  קלוד מונה 
 תאריך יצירה:  1918 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  110.3 ס"מ 
 גובה:  131 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  1991.001.041 (Columbus Museum of Art) 
 מיקום:  Columbus Museum of Art
 
ערבה בוכייה, 1918-1919, מסגרת דומה, באוסף פרטי
ערבה בוכייה (בצרפתית: Saule pleureur) הוא ציור של האמן הצרפתי קלוד מונה, שנוצר בשנת 1919. הציור הוא חלק מסדרה של עשרה ציורים המציגים עצי ערבה בוכייה, אשר צוירו ככל הנראה בתגובה לצערו של מונה בעקבות מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה התרוקנה אחוזתו של מונה בז'יברני מרוב בני משפחתו ומעובדיו, שגויסו לשירות צבאי או נמלטו מהצבא הגרמני המתקדם. בנו היחיד שנותר בחיים שירת בחזית והיה בסכנה מתמדת. למרות ששמע לעיתים את קולות הפגזים, מונה סירב לעזוב את ביתו והעדיף לחלוק את גורלו עם גניו.
תיאור הציור

סדרת ציורי ערבה בוכייה מאופיינת בצבעים כהים ובצורות מתפתלות, אשר מבטאות אווירה של אבל. בציורים אלה מונה לא רק תיאר את נושא הציור אלא גם השתמש בסגנון ציור אקספרסיוניסטי כדי להעביר את תחושותיו. אלה היו בין הציורים הבודדים בפורמט קטן שמונה צייר לאחר 1914, מאחר שטען כי הידרדרות ראייתו אפשרה לו לעבוד בצורה טובה יותר על קנבסים גדולים. העץ המתואר בציור זה ניצב על גדות גן המים של מונה, לצד חבצלות מים אקזוטיות. גזע העץ, ענפיו המשתרגים והשתקפותו במים שולבו גם בפרויקט האמנותי המרכזי של מונה – סדרת חבצלות המים, אשר העסיקה אותו משנת 1914 ועד מותו.
טכניקה ושימור

ערבה בוכייה מייצג את טכניקת הציור המאוחרת של מונה, שהתפתחה בהדרגה במהלך העבודה על היצירה. אזורים מסוימים נצבעו בשכבות רבות, חלקן בטכניקה של רטוב-על-רטוב ואחרות על גבי שכבות שהתייבשו. פני השטח של הציור מגוונים, עם אזורים שבהם צבעו של הקנבס חשוף, ואחרים שבהם גירד מונה את הצבע, בעיקר בחלקי העלווה. מונה נהג להשתמש בשכבות צבע שקופות כדי לאחד את גוני הציור. ניתן לראות שהצד השמאלי של הציור בעל גוון קר יותר, בעוד הצד הימני חמים מעט יותר. בצילום משנות ה-20 של המאה ה-20 נראה הציור בסטודיו של מונה בתוך מסגרת, כאשר שולי הקנבס נותרו בלתי צבועים – פרט המעיד כי מונה נהג להשאיר את הקצוות ריקים כדי להקל על התמודדות עם הבד הרטוב. לאחר מכן, שולי הציור מולאו בצבע. החתימה של מונה מופיעה על גבי שכבת הצבע המאוחרת.
היסטוריית בעלות

הציור נרכש ככל הנראה לפני 1924, ייתכן שאף ישירות ממונה, על ידי הברון קוג'ירו מצוקאטה (1865–1950). בשנת 1944 הוחרם הציור על ידי ממשלת צרפת, וב-1947 נמכר במכירה פומבית בפריז. לאחר מכן נרכש על ידי סוחר האמנות סם זלץ בניו יורק, ובשנת 1960 עבר לאוסף של דייוויד רוקפלר. בשנת 1996 נרכש הציור מאוסף רוקפלר על ידי קרן קימבל לאמנות בפורט וורת', טקסס, שם הוא מוצג כיום.
חבצלות מים והשתקפויות של ערבה (1916–1919), מוזיאון מרמוטן מונה
בריכת שושן מים וערבה בוכייה, 1916–1919, מכירה של כריסטי'ס ניו יורק, 1998
ערבה בוכייה, 1919-1918, מוזיאון קימבל לאמנות, פורט וורת'
ראו גם

מונה, ציורים מג'יברני - מטבע למופשט
הערות שוליים

↑  Guyer, Guyer (16 באפריל 2014). "In the Arms of the Willow". Columbus Museum of Art. נבדק ב-2 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Weeping Willow | Kimbell Art Museum, kimbellart.org (באנגלית)
מוזיאון האדם והסביבה

תבנית:מבנה
מוזיאון האדם והסביבה (נקרא קודם מוזיאון גוף האדם) הוא מוזיאון מדע הנמצא בפתח תקווה, מול הכניסה הצפונית לפארק יד לבנים, ובתערוכותיו ניתן לגעת, לשחק ולהפעיל את המוצגים. התערוכות עוסקות באנטומיה ובפיזיולוגיה של גוף האדם, חינוך לבריאות ויחסי הגומלין בין האדם לסביבה בה הוא חי.
כמו כן, המוזיאון מציע תוכניות חינוכיות לתלמידים מכיתות גן ועד חטיבה עליונה.
היסטוריה

המוזיאון נוסד בשנת 1965 בשם מוזיאון גוף האדם, והתצוגה הראשונה בו עסקה בפיזיולוגיה ואנטומיה של גוף האדם, והובאה במיוחד מחו"ל כתרומה על ידי דוד שטרק. עיריית פתח-תקוה בנתה לתצוגה מבנה מיוחד בשטח 400 מ"ר, לפי תכנונם של האדריכלים לייטרסדורף-בלזיצמן.
בשנת 1985, שונה שם המוזיאון והוא נקרא "מוזאון האדם והסביבה".
הערות שוליים

↑  ישעיהו אביעם, רצונך ללמוד גוף האדם? לך למוזיאון בפתח־תקוה, מעריב, 28 באוקטובר 1965
מוזיאון לגוף האדם בפ"ת, הארץ, 5 בנובמבר 1965
↑  מוזיאון האדם, מעריב, 15 באפריל 1987
יאיר אליצור

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1989 (בן 35) כ"א באדר ב' ה'תשמ"ט רחובות, ישראל
 שם במה:  אלייצור
 מוקד פעילות:  ישראל 
 זרם:  ברסלב
 סוגה:  ראפ, היפ הופ, קלאסי,
 שיתופי פעולה בולטים:  רביד פלוטניק, טונה
 
יוסף יאיר אֶלִיצוּר (נולד ב-28 במרץ 1989), המוכר בשם הבמה אֶלַייצוּר, הוא ראפר וזמר, המשתייך לחסידות ברסלב.
ביוגרפיה

נולד ברחובות למשפחה דתית לאומית ממוצא פרסי. לאביו שלומי, מוזיקאי במקצועו. ולאם גננת בעיסוקה. שירת בצה"ל בקריה בתל אביב כראש לשכת רמ"ח תקשוב.
בהיותו כבן 15 עד גיל 20 יצא בשאלה וחזר להיות דתי שוב במהלך שירותו הצבאי, זאת בעקבות ספרו של רבו, הרב שלום ארוש "בגן האמונה". ומאז משתייך לחסידות ברסלב.
החל לשיר מגיל 14 אך גם עסק בתקשורת. בהגשת תוכנית רדיו בקול הקמפוס וככתב שטח בנענע10.
סגנון

אלייצור שר בסגנון קלאסי, ראפ והיפ-הופ. לאחר חזרתו בתשובה, מרבה לספר בשיריו על חזרה זו, על ערכי היהדות ומשמעות החיים, במטרה לעודד גם אחרים לכך. בין השירים ניתן למצוא טקסטים האופיינים לחסידות ברסלב, כ"התבודדות", "אבא אני אוהב אותך" וכדומה.
קריירה מוזיקלית

בהיותו כבן 14 התפרסם כזמר ראפ והופיע במועדונים שונים. בתקופה זאת חבר להרכב רחוב שומשום והוציא את השירים "עופי יונה, "מבצע 101", "לכבוד נבו", "כוכב", "מחר אתה חוזר" ו"אין לנו כסף".
בגיל 15 הפיק אליצור את ליין 'Happy Days', שכלל הופעות של מגוון ראפרים ישראלים, ביניהם פישי הגדול, שי 360, נועה פארן, נצ'י נצ', טונה, רועי אדרי, משפחת תאקט, סאבלימינל ועוד, שהתקיימו במועדוני ג'יספוט וסאבליים.
במהלך השנים ביצע שיתופי פעולה בולטים עם הראפרים, טונה ורביד פלוטניק עליו חיבר את שירו "רביד".
לאחר חזרתו בתשובה, החל בנובמבר 2016 בהקלטת אלבום הבכורה "במקום אחר בעולם", שהוקלט באולפני "סייעתא דשמיא". בעיבודו של ליאור משה.
באפריל 2017 הנפיק אליצור את השיר "לרוץ אחריך" שהפך ללהיט וזכה לקאברים רבים. השיר הושמע בגלגלצ ובשאר תחנות הרדיו, ועם הקאברים הגיע לכ-13 מיליון צפיות.
בשנת 2018 הוציא עוד ארבעה שירים: "חופשי ומאושר", "שאלתי למה", "אח של דוד", "במקום אחר בעולם".
בשנת 2020, בעת מגפת הקורונה שב והוציא רצף שירים: "שמור עלי", "אבא גבר", "חייל בשחור", "אני כלום בלעדיך", "רק טוב", "למה שיקרת לי".
בפברואר 2021 הוציא את השיר "לא חוזר לרחובות" שהפך ללהיט בציבור החרדי-דתי, וזכה למיליון צפיות ביוטיוב. כאשר הקליפ זוכה במקום החמישי בקטגוריית "קליפ השנה" במצעד "אנשי השנה במוזיקה לשנת תשפ"א" של אתר כיכר השבת. לאחר מכן הוציא את השיר "המפתחות של האזיקים".
בנובמבר הוציא את השיר "אבטיח". ובאוגוסט העלה את השיר "אבא נשמה" לרשתות החברתיות, ובאוגוסט 2022 יצא הקליפ לשיר. בספטמבר באותה שנה הוציא את השיר "רביד" על שם רביד פלוטניק. בשיר מוחה על הצנזור שלו בתחנות הרדיו החרדיות.
ב-2022 השתתף במופעי צמאה לנוער בבנייני האומה בירושלים.
בנובמבר 2023 הוציא את השיר "אין נחמה", שעוסק במלחמת חרבות ברזל ובשיבת החטופים.
ביוני 2024 הוציא את השיר "תמיד אוהב אותי". שנכתב יחד עם רבו ר' שלום ארוש עם המילים: ”השם יתברך תמיד אוהב אותי, ותמיד יהיה לי רק טוב ועוד יותר טוב ועוד יותר טוב”. השיר נהפך לתופעת רשת ויראלית. הזמרים ששון איפרם שאולוב, קובי פרץ ואיציק דדיה הוציאו גרסאות כיסוי לשיר, כאשר גרסתו של שאולוב זוכה לחשיפה רחבה יותר מבניהם. השיר זכה במצעדי סוף שנה של תחנות רדיו חרדיות, ועמד בראש המצעדים: היטליסט, המצעד הרשמי של גלגלצ ואחרים במשך מספר שבועות. לשיר מעל 29 מיליון ביוטיוב.
רבנים חוקרים ועיתונאים רבים ביקרו את תפיסת העולם של השיר.
לאחר מכן באותו חודש דצמבר, הוציא את הסינגל-קליפ "טאטע תטהר", שהוא פרק ראשון בסדרת הרשת החדשה של אלייצור 'ירושלים 02'. הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד הרשמי של גלגלצ, ובחודש ינואר הוציא אלייצור בדואט יחד עם בן צור קאבר על השיר.
פרסים והוקרה

| מצעד | שנה | מועמד | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנשי השנה במוזיקה של אתר כיכר השבת | 2024 | "תמיד אוהב אותי" | שיר השנה | מקום שני |  |
| המצעד השנתי של רדיו קול ברמה | 2024 | "תמיד אוהב אותי" | שיר השנה | זכייה |  |
חיים אישיים

אליצור נשוי ללאה ואב לחמש בנות, מתגורר בשכונת בית ישראל בירושלים. אבשלום אליצור הוא דודו.
הערות שוליים

↑  רבקי גולדפינגר, עניין אישי והפעם עם יאיר אלִיצוּר - אלייצור, באתר ערוץ 7, 28 בנובמבר 2024
↑  אבנר שאקי, "כשהופעתי במועדונים בתל אביב לא האמנתי שיום יבוא ואערוך את ספרי הרב ארוש", באתר הידברות, ‏27 במאי 2019
↑   עופי יונה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:24)
↑   מבצע 101 - נלחם בשבילך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 6:34)
↑   לכבוד נבו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:40)
↑   מחר אתה חוזר, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:05)
↑  מוזיקה יהודית, יאיר אליצור בסינגל בכורה: לרוץ אחריך, באתר הידברות, ‏1 ביולי 2018
↑  ראו,  לרוץ אחריך, בביצוע שילה בן סעדון, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:03)
↑  בשיר מתאר אדם חילוני החי חיים פרוצים, בשיר מטיח בו שאלות דוגמת מה יעשה אם יוולד לו ילד חמוד ושמו ניסים וכשיגדל יגיד לו שרוצה לצאת עם גברים
↑  בשיר אומר שרוצה להישאר בירושלים במרכז תורני ולא לחזור לעיר ילדותו רחובות למקום חילוני, בשיר מדבר על צורך בקשר עם דמות רבנית
↑  יונתן פולק, "לא חוזר לרחובות": הזמר הברסלבאי גרף מעל מיליון צפיות, באתר אקטואליק, ‏3 במרץ 2022
↑  נתנאל לייפר, ‏גולשי 'כיכר' בחרו: אלו אנשי השנה במוזיקה לשנת תשפ"א, באתר כיכר השבת, 22 בספטמבר 2021
↑  אב לבן אבוד, ‏אלייצור, בזכותך הבן שלי החזיר את הציצית // טור דעה אחר, באתר כיכר השבת, 14 בנובמבר 2021
↑  יאיר טוקר, ‏'אלייצור' בסינגל חדש: "אבא נשמה", באתר כיכר השבת, 8 באוגוסט 2022
↑  יאיר טוקר, ‏'אלייצור' בקליפ חדש ומרהיב: "אבא נשמה", באתר כיכר השבת, 17 באוגוסט 2022
↑  יאיר טוקר, אלייצור מוחה על הצנזור שלו ברדיו החרדי, באתר כיכר השבת, ‏2023-08-27
↑  צמאה, מוצאי שבת של צימאון ורוחניות בבנייני האומה בירושלים, באתר ערוץ 7, 11 בדצמבר 2022
↑  הראפר אלייצור כותב בלב שבור ובגרון חנוק: "אין נחמה", באתר www.hidabroot.org, ‏2023-11-26
↑  אלייצור - הערוץ הרשמי (2024-06-18), אלייצור - תמיד אוהב אותי | ElaytZur- Tamid Aohev Oti (prod.by Ohad darshan), נבדק ב-2024-08-26
↑  glglz, החמישי הזה קר ❄️ אבל המצעד השבועי שלנו לוהט 🔥..., באתר אינסטגרם, ‏13 בפברואר 2025
↑  בן צור הערוץ הרשמי (2025-01-15), בן צור X אלייצור- טאטע תטהר (LIVE) | (Prod.by Shay Vagus x N.B.G), נבדק ב-2025-02-18
↑  נתנאל לייפר, זו הבחירה שלכם | אלו אנשי השנה ב.., באתר כיכר השבת, ‏2024-10-19
↑  אתם קבעתם! אלה תוצאות המצעד המוזיקה הגדול לשנת תשפ"ד של "קול ברמה", באתר קול ברמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498407205171  MusicBrainz: d13cec62-40a9-46f6-a30f-c27bbdeeba51  VIAF: 298086318   WorldCat (עם VIAF): 298086318
סילבה קאני

איי סילבה קאנגני סוקפה (בצרפתית: Ayi Silvain Kangani Soukpe; נולד ב-15 במאי 2003), הידוע בשם סילבה קאני, הוא כדורגלן ישראלי-טוגולזי המשחק בעמדת הקיצוני והחלוץ בבית"ר ירושלים.
קריירה

סילבה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של הפועל תל אביב, הפועל בת ים, גדנ"ע יהודה ומכבי תל אביב, עד שהגיע בגיל 14 לבני יהודה.
ב-6 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–5 על הפועל חדרה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. עונה לאחר מכן רשם עוד מספר הופעות בקבוצה הבוגרת. בינואר 2021 הושאל להכח עמידר רמת גן מליגה א' צפון במדיה הבקיע שלושה שערים בשבעה משחקים. בעונת 2022/2023 כבש שמונה שערים ב-26 הופעות במדי בני יהודה.
בקיץ 2023 חתם באוסטריה וינה מליגת העל האוסטרית. בחודש הראשון שלו בקבוצה רשם את ארבעת משחקיו היחידים בקבוצה הבוגרת ולאחר מכן הצטרף לסטריפפינג, קבוצת המילואים של המועדון שמשחקת בליגה האוסטרית השנייה, בה הבקיע שני שערים ב-16 משחקים.
בקיץ 2024 חזר לישראל וחתם בבית"ר ירושלים תמורת 290 אלף אירו. ב-25 באוגוסט 2024 ערך את הופעת הבכורה המחודשת שלו בליגת העל בניצחון 2–3 על מ.ס. אשדוד בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
חיים אישיים

סילבה נולד בתל אביב-יפו להורים ממוצא טוגולזי. בשנת 2017 קיבל מעמד של תושב ארעי, ובהמשך אף מעמד של תושב קבע. למרות זאת, טרם קיבל תעודת זהות ישראלית ולכן לא זכה לשחק בנבחרות ישראל השונות אולם כן התגייס לצה"ל.
באוגוסט 2023 סירב לזימון לנבחרת טוגו כיוון שהוא שואף לשחק עבור נבחרת ישראל.
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, משכונת התקווה לווינה: סילבה קאני סיכם באוסטריה וינה, באתר וואלה, 17 במאי 2023
↑  מוטי פשכצקי, ‏רשמית: סילבה קאני חתם בבית"ר ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 21 ביוני 2024
↑  גידי ליפקין, ‏למרות שנולד כאן: קאני לא מקבל דרכון ישראלי, באתר ONE‏, 24 באוגוסט 2023
↑  יגאל גולדשטיין, ‏מעדיף את ישראל: סילבה קאני סירב לטוגו, באתר ערוץ הספורט, 25 באוגוסט 2023
סמולנסק

ערך זה עוסק בעיר רוסית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סְמוֹלֶנְסְק (ברוסית: Смоленск) היא עיר ברוסיה, בירת מחוז סמולנסק.
סמולנסק נמצאת בחלקו העליון של הנהר דנייפר. אוכלוסיית העיר מונה 330,961 בני אדם (נכון לשנת 2014). העיר ידועה מהמאה ה-9. היא בעלת תואר עיר גיבורה של ברית המועצות הודות להתנגדות תושבי העיר לחיילים הגרמנים במלחמת העולם השנייה.
מיקום גאוגרפי

העיר נמצאת דרומית מערבית למוסקבה במרחק 419 ק"מ. דרכה עוברות הדרכים ממוסקבה למינסק ומהמדינות הבלטיות לדרום רוסיה. אורכה ממזרח למערב 25 ק"מ, ורוחבה מהצפון לדרום 15 ק"מ.
היסטוריה

העיר מוזכרת לראשונה ב-863. מ-880 היא חלק מרוס של קייב. לאחר היחלשותה של מדינה זו הייתה סמולנסק לבירתה של נסיכות עצמאית החל מ-1010. במאה ה-14 הייתה במרכז המאבק בין נסיכות מוסקבה לדוכסות הגדולה של ליטא, והאחרונה סיפחה אותה סופית ב-1404 - בתקופת שלטונו של הדוכס ויטאוטס. ב-1514 הוחזרה העיר לרוסיה על ידי וסילי ה-3. העיר נכבשה על ידי האיחוד הפולני-ליטאי ב-1611 לאחר 20 חודשי מצור, אך בעקבות מרד הקוזקים והסכם אנדרוסובו ב-1667 חזרה סמולנסק לרוסיה.
ליד העיר נערך באוגוסט 1812 קרב סמולנסק, אחד מהקרבות המרכזיים במלחמות הנפוליוניות. הצרפתים איבדו בקרב כ-30,000 איש.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים ברוסיה נכבשה העיר על ידי הגרמנים, שהכלילו אותה כחלק מהרפובליקה העממית של בלארוס. בינואר 1919 הכריזו הקומוניסטים בעיר על הקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס, וכששוחררה העיר מינסק מהגרמנים עברה הממשלה לשם.
באוגוסט 1941 ניסה הצבא האדום להדוף את הגרמנים שהתקדמו לעבר מוסקבה בקרב סמולנסק. שני הצדדים ספגו אבדות כבדות, אך לבסוף נפלה העיר ב-10 בספטמבר 1941.
ב-25 בספטמבר 1943 שוחררה העיר בקרב סמולנסק השני.
ב-1985 ניתן לעיר התואר עיר גיבורה, בזכות התנגדותה לגרמנים ב-1941.
ב-2010 אירעה בעיר תאונה אווירית קשה, שבה נהרגו נשיא פולין, לך קצ'ינסקי, אשתו, ועוד 94 נוסעים ואנשי צוות. הנשיא היה בדרכו להשתתפות בטקס לציון 70 שנה לטבח יער קאטין, שבו נרצחו אלפי קצינים פולנים בידי חיילים סובייטים בהוראת סטלין.
יהודי סמולנסק

היהודים הראשונים בסמולנסק הגיעו במאה ה-15, כאשר הנסיך ויטופט מליטא קיבל את סמולנסק ב-1404 והעניק לה את זכויות מגדבורג וזכויות נוספות. ב-1728 קיבלו אנשי העסקים היהודים את הזכות לבוא לסמולנסק לענייני מסחר. במאות ה -18 וה-19 גדל מספרם של היהודים בעיר בהדרגה ובשנת 1896 הגיע ל-4651 נפש (כ-10% מאוכלוסיית העיר).
יהודים סחרו בעץ, פשתן ודגנים, ועסקו בפעילות כלכלית. בתחילת המאה ה-20 בסמולנסק נבנו שני בתי כנסת וחמישה חדרים ובית ספר תיכון יהודי על בסיס התלמוד. חברת העזרה ליהודים העניים נוסדה בעיר בשנת 1898.
ב-1910 היו יהודי סמולנסק קורבנות לפוגרום .
במלחמת העולם הראשונה לסמולנסק הגיע מספר גדול של יהודים שנמלטו או הועברו מלטביה.
תחת השלטון הסובייטי (החל מנובמבר 1917), החל פירוק הדרגתי של המפעלים היהודיים. ב-1922 הוחרם על ידי השלטונות הסובייטים בית הכנסת הכוראלי.
האוכלוסייה היהודית בעיר המשיכה לגדול וב-1926 היא הגיעה ל-12,887 איש (16,2% מכלל האוכלוסייה).
בשנת 1929 בסמולנסק פעל בית הספר הפדגוגי היהודי. בשנת 1941 היו בסמולנסק 13,000 יהודים - 8% מכלל האוכלוסייה.
טרם כיבוש העיר בידי הגרמנים בשנת 1941 הספיקו רוב יהודיה להימלט ממנה מזרחה. בתחילת תקופת הכיבוש הגרמני, רצחו אלו כמה עשרות יהודים משכילים בעיר, ובהמשך, הטילו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וסרט זרוע וחובת תשלום סכומי כופר. בד בבד, רוכזו היהודים שנותרו בעיר ובסביבתה בגטו קטן מוקף גדר תיל שהוקם בה. יהודי הגטו גויסו לעבודות כפייה, ומי שנמצאו לא כשירים לעבודה הוצאו להורג. בחורף 1941–1942 מתו כ-200 מיהודי הגטו ממגפות. מעת לעת פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים ורוסים, וביצעו מעשי התעללות, שוד ואונס ביושביו.
בלילה שבין ה-14 ל-15 ביולי 1942 רצחו שוטרים רוסים וגרמנים את כ-2,000 יהודי גטו סמולנסק הנותרים בחורשה ליד הכפר מגלנשצ'ינה - בחלקם ירו, ואת חלקם הכניסו למשאיות גז.
לפי מפקדי האוכלוסין, ב־1959 חיו בעיר סמולנסק 3929 יהודים, ב־1970 - 3662, ב־1979 - 3223, בשנת 1989 - 2645 ו-296 בלבד בשנת 2021. בתי הכנסת בעיר לא היו קיימים בתקופה שלאחר המלחמה.
בין רבני העיר היו הרב אברהם ברוך סולובייצ'יק, הרב זליג ראובן בנגיס (ממלא מקום לאחר פטירת הרב סולובייצ'יק) והרב ישראל סולובייצ'יק, בנו של הרב אברהם ברוך.
אחר נפילת מסך הברזל הגיע לעיר הרב לוי מונדשיין (בנו של החוקר הרב יהושע מונדשיין) ומונה לרב העיר. קהילתו מונה כמה אלפי יהודים. הוקם בית חב"ד בעיר בסמוך לחומת הקרמלין באישור מיוחד של השלטונות.
אנשים מפורסמים שקשורים לעיר

אישים הקשורים לסמולנסק שנכתב עליהם ערך בוויקיפדיה
We Pray

"We Pray" הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה הבריטית קולדפליי בהשתתפות הראפר הבריטי ליטל סימז, הזמר הניגרי בורנה בוי, המוזיקאית הפלסטינית-צ'יליאנית אליאנה והזמרת הארגנטינאית טיני. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2024, על ידי חברות התקליטים פרלופון ואטלנטיק רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום, Moon Music.
רקע והכרזה

לאחר שביצעו קולדפליי בהופעת בכורה את השיר יחד עם ליטל סימז בפסטיבל גלסטונברי שנערך ביוני 2024, מגזין וראייטי דיווח שלזמר בורנה בוי "יש פסוק בשיר" ואילו אליאנה "סייעה בשירה". עוד כתב המגזין שהפזמון מכיל "באופן בולט" את מילות השיר "ואז אנחנו מתפללים". וראייטי ו-NME ציינו את שם השיר לפי השמועות יהיה "Supernova" בעוד שוראייטי העריך שהוא נקרא "We Pray". אושרה כשיתוף הפעולה ושייכלל בתוך אלבום האולפן העשירי של הלהקה Moon Music ‏(2024).
ב-6 באוגוסט, הכריזה הלהקה על צאת "We Pray" ברשתות החברתית שלה כסינגל השני מ-Moon Music, יחד עם תאריך יציאתו. זמן קצר לאחר מכן, הועלה לערוץ היוטיוב שלהם הצצה של 30 שניות של השיר - המכילה "חלק מהפסוק (של ליטל סימז) וכריס מרטין שר את הפזמון". הצצה נוספת של השירים של מרטין שהוקלטו באולפן יצאו גם כן. "We Pray" יצא לאור להורדה ולשירותי סטרימינג ב-23 באוגוסט 2024. "We Pray" הונפק גם באמצעות ויניל ממוחזר בגודל 12 אינץ' ותקליטור אקולוגי - תקליטור העשוי בעיקר מפוליקרבונט ממוחזר - פורמטים. המהדורה הפיזית מכילה ארבע גרסאות אלטרנטיביות של השיר, כולל גרסאות נפרדות בהשתתפות טיני ואליאנה, וביצוע הופעה חיה בלעדי של הביצוע מהפסטיבל גלסטונברי. הגרסה הכוללת את טיני יצאה לאור דיגיטלית ולהזרמה ב-6 בספטמבר, ואחריה זו של אליאנה ב-20 בספטמבר.
ביקורת

אהרון וויליאמס מ-Uproxx שיבח את השיר כ"המנון אופטי, אפי, שמוצא את [קולדפליי ואמנים אורחים] משקפים את תקוותיהם לעתיד ופחדיהם מההווה, ומפגין גדלות על רקע מצוקה". אליאס אנדרוז מ-HotNewHipHop, העריך את האופי השיתופי של השיר, המבוסס על "שורת בס מתערבלת מתחת וקטע מיתרים מסיבי". הדירוג של "We Pray" כאחת הפרסומות הטובות ביותר של השבוע, ה-New Zealand Listener כינה אותה "גוש המאשר את החיים של פופ בלתי נשכח, תופס-לירי, אשר נוגע בהרבה בסיסים מוזיקליים".
הופעה

קולדפליי הוציאה לראשונה את השיר במהלך הסט של פסטיבל גלסטונברי ב-29 ביוני 2024. סימז הקטנה ואליאנה הצטרפו אליהם על הבמה, בעוד קטעים קצרים של השירים של בורנה בוי הוקרנו ברקע. ההופעה הראשונה עם כל משתפי הפעולה יחד נערכה בקרוק פארק בדבלין ב-29 באוגוסט 2024. אולם יום לפני כן הם התאחדו כדי להקליט קליפ ברחוב גרפטון.
רשימת רצועות

| We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג> מס' | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג> שם | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג> משך | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  | We Pray — מהדורה דיגיטלית וסטרימינג>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | We Pray  | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'> מס' | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'> שם | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'> משך | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  | We Pray — תקליטור ותקליט 12 אינץ'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | We Pray (גרסת אלבום)   | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | We Pray (גרסת טיני)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | We Pray (גרסת אליאנה)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | We Pray (גרסת ?)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | We Pray (הופעה חיה בפסטיבל גלסטונברי 2024)   | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
ה"?" הגרסה כוללת פסוק שני ריק, שנועד "להשראה משלך", על פי הלהקה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 118 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 28 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 7 |  |
|  אסטוניה | טופ-היט | 43 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 45 |  |
|  ארגנטינה | מוניטור לטינו | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 21 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 27 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 31 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 60 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 23 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 48 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 26 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 48 |  |
|  חבר המדינות | טופ-היט | 75 |  |
|  יפן | המצעד הבין-לאומי | 10 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 10  |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 14 |  |
|  לטביה | איגוד תעשיית ההקלטות הלטבי | 2 |  |
|  ליטא | טופ-היט | 12 |  |
|  ניגריה | טורן-טייבל טופ 100 | 83 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |  |
|  סן מרינו | Top 50 Radio San Marino RTV | 14 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 53 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 189 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 38 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 18 |  |
|  קוריאה הדרומית | מצעד מוזיקת הרקע של סירקל צ'ארט | 95 |  |
|  קוריאה הדרומית | מצעד השירים הדיגיטליים של סירקל צ'ארט | 151 |  |
|  קרואטיה | HRT | 24 |  |
|  רומניה | טופ-היט | 112 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 99 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 79 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 32 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה | 23 באוגוסט 2024 | איירפליי | סטנדרטית | וורנר |  |
| כלל העולם | 23 באוגוסט 2024 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור • תקליט 12 אינץ' | סטנדרטית | פרלופון • אטלנטיק |  |
| כלל העולם | 6 בספטמבר 2024 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | טיני | פרלופון • אטלנטיק |  |
| כלל העולם | 20 בספטמבר 2024 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אליאנה | פרלופון • אטלנטיק |  |