stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגיסהיים

| --- | --- |
סמל אגיסהייםסמל אגיסהיים

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:   גראנד אסט
 מחוז:  או-רן
 רובע:  קולמר
 ראש העיר:  קלוד סנטליבר
 שטח:  25.78 קמ"ר
 גובה:  191–764 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,732 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  124 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°02′35″N 7°18′21″E﻿ / ﻿48.043055555556°N 7.3058333333333°E﻿ / 48.043055555556; 7.3058333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.ville-eguisheim.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אגיסהיים(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אגיסהיים(למפת גראנד אסט רגילה) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה א. דה פ.  או-דה פראנס  בלגיה לוקס. גרמניה שווייץאגיסהיים(למפת גראנד אסט מוגדלת) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה איל דה פראנס  או-דה פראנס  בלגיה לוקסמבורג גרמניה שווייץאגיסהיים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אגיסהיים (בצרפתית: Eguisheim) הוא כפר במחוז או-רן בחבל  גראנד אסט הצרפתי, בו חיים 1,726 בני אדם.
גאוגרפיה

אגיסהיים הוא כפר אלזסי טיפוסי אשר ממוקם על דרך היין באלזס (צר') חמישה ק"מ דרום-מערבית מהעיר קולמר. בדומה לכפרים רבים מאלזס מוקף הכפר בגבעות בהן ניטעו כרמים עוד בימי הביניים.
היסטוריה

בשנת 1865 נמצאו באגיסהיים שרידים ליישוב מהתקופה הפלאוליתית.
הכפר אגיסהיים נוסד במאה ה-12 בסמוך לארמון שהוקם במהלך המאה ה-11.
העיר עברה את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.
כלכלה

אגיסהיים ידוע ביינות הלבנים המיוצרים בו ובמיוחד יין גווירצטרמינר. סמיכותו של הכפר לדרך היין ויופיו הייחודי מושכים אליו תיירים רבים, רובם צרפתים וגרמנים. אגיסהיים נבחר לכפר האהוב ביותר על הצרפתים בשנת 2013.
ערים תאומות

צרפת אוטווילר (אנ'), צרפת
צרפת אובוסון (אנ'), צרפת
גרמניה הינטרזרטן (אנ'), גרמניה
בלגיה לה-לובייר (אנ'), בלגיה
בלגיה בריסל, בלגיה
בלגיה ספא, בלגיה
הערות שוליים

↑  Encyclopédie de l'Alsace, t. 11 : Rhin-Strasbourg, Publitotal, 1985
1 2 3 4 5 6  אטלס צרפתי לשיתוף פעולה בין רשויות, משרד החוץ הצרפתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535299905171  BnF: cb152717809 (data)  LCCN: n93004797  VIAF: 138522350   WorldCat (עם VIAF): 138522350 
פנורמה של אגיסהיים
אבר היוצא

אבר היוצא הוא איסור אכילה, שאסרה התורה על אבר של עובר בן פקועה שיצא מחוץ לבית הרחם לפני השחיטה. בניגוד לבן פקועה, אבר כזה אינו ניתר בשחיטת אמו.
מקור האיסור

בגמרא נלמד איסור זה מהפסוק ”ובשר בשדה טריפה לא תאכלו”, כיוון שיצא בשר ממחיצתו - נאסר. כלומר: כאשר בשר יוצא מחוץ למחיצה, המתרת אותו באכילה, אין לו תקנה, וגם אם יחזור למקומו הוא לא יוּתַּר בשחיטת אמו או בשחיטת העובר עצמו. הגמרא משווה דין זה לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצתו.
גדר האיסור

הראשונים נחלקו בגדר דין זה. הרמב"ם פוסק, שאבר כזה, של עובר שיצא מבית הרחם, נחתך לאחר השחיטה, ואכלו - אינו לוקה. מסביר רבי חיים סולובייצ'יק, כי בניגוד לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצות העזרה שאסור מכיוון שיצא חוץ למחיצתו וזהו כל איסורו, איסור זה של יציאה מחוץ למחיצות בית הרחם אינו איסור לעצמו, אלא גורם לכך שאיסור אבר מן החי לא יוּתַּר. ולכן, אם נחתך לאחר שחיטת הבהמה, שהותר כבר איסור אבר מן החי מהעובר עצמו, לא ייתכן שיחול איסור אבר מן החי על האבר שנחתך.
הגר"ח מביא ראיה לדבריו מהסתפקות הגמרא, האם מותר לאכול חלב, של עובר זה שאבר ממנו יצא חוץ למחיצתו. הנימוקים לכאן ולכאן הם: האם, כשם שעל חלב רגיל אין חל איסור אבר מן החי, למרות שהוא יוצא מהחי, כך גם חלב כזה לא נאסר, או שמא חלב כה חמור מחלב רגיל; שכן הוא יוצא מעובר, שאין לו תקנה לאיסורו על ידי השחיטה.
לדבריו של הגר"ח מבריסק, אם איסור אבר היוצא היה מדין "ובשר בשדה טריפה", לא הייתה סיבה בעולם שיוכלו לאכול את החלב, שכן קיים כלל קבוע האומר כי כל היוצא מהטמא טמא, ומכיוון שחלק מהעובר אסור, אסור גם לאכול את החלב היוצא ממנו. רק מכיוון שאיסור אבר היוצא הוא גם מדין אבר מן החי, קיימת סברא כל שהיא שעל פיה ייתכן לומר, שכשם שחלב רגיל לא נאסר מדין אבר מן החי, כך גם חלב כה לא נאסר מדין בשר מן החי.
מכיוון שמקור האיסור הוא בפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", נמצא שאיסור זה ואיסור טריפה הם אותו איסור. השאלה היא האם ניתן לצרף שני חצאי כזית, מבשר של אבר היוצא, לבשר מן החי. רבי חיים מבריסק תולה את במחלוקת הבאה: הרמב"ם והראב"ד נחלקו, האם איסור בשר מן החי שנלמד מהפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", הוא מהמילה "טריפה" - וכך היא שיטת הרמב"ם הסבור שבשר מן החי הוא איסור טריפה וניתן לצרף חצי כזית ממנו עם חצי כזית של טריפה, או שמא האיסור הוא מדין "ובשר בשדה" - כשיטת רש"י ותוס'. ייתכן שהראב"ד סבור שהאיסור הוא מדין "ובשר בשדה", ולכן ניתן לצרף חצי כזית של בשר מן החי לחצי כזית של אבר היוצא.
האיסור לבן נח

הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שאיסור זה אינו לבן נח, שכן הוא נלמד מהפסוק ובשר בשדה טריפה לא תאכלו, פסוק שנאמר רק לישראל ולא לבן נח.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ח, עמוד א'.
↑  מגנזי הגר"ח עמ' קסו.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ה', הלכה י"א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ב, עמוד א'.
↑  מגנזי הגר"ח עמ' קסז.
↑  שו"ת צמח צדק סימן ס"ג עמ' 116.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אויטה (יפן)

אוֹיטָה (ביפנית: 大分市 – אויטה-שי) היא עיר במחוז אויטה שבצפון מזרח האי קיושו, האי הדרומי ביותר באיי הבית של יפן.
היסטוריה

העיר אויטה הייתה קרויה בעבר פונאי (府内) והייתה עיר הבירה של ההאן של פונאי, חלק ממחוז בּוּנְגוֹ (豊後) שעליו שלטו הדאימיו ממשפחת האצולה של בית אוטומו.
במהלך תקופת סנגוקו (המאה ה-15-המאה ה-16) שגשגה העיר כאשר שימשה כנמל מסחר עם סין של שושלת מינג ועם הפורטוגזים. לשיא פריחתה בתקופה זו הגיעה העיר כאשר שלט בה הדאימיו אוטומו סורין. ב-1551 הזמין אוטומו לעיר את המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר, הרשה לו להטיף לנצרות, ובערוב ימיו גם התנצר בעצמו. ב-1555 בנה לואיש דה אלמידה (Luís de Almeida) את בית החולים בסגנון מערבי ומוסד לטיפול בילדים, המוסדות הראשונים מסוגם ביפן. במהלך שלטונו השתלט אוטומו סורין על 7 ממחוזות קיושו עד שהגיע להתנגשות עם משפחת שימאזו ששלטה על ההאן של סצומה בחלקו הדרומי של קיושו. במלחמה ביניהם הובס אוטמו סורין וב-1586 נכבשה פונאי והועלתה באש. אוטומו קרא לעזרתו של השוגון טויוטומי הידיושי והלה כבש את כל קיושו. הוא אומנם החזיר למשפחת אוטומו את נחלותיהם, אבל כפיאודלים הכפופים לו. בנו של אוטומו סורין, אוטומו יושימונה, נמלט משדה הקרב בפלישה של יפן לקוריאה ב-1593 ועקב כך הוחרמה נחלתו ופוצלה לכמה נחלות.
במאה ה-17 נרדפו הקהילות הנוצריות שקמו בבונגו וירדו למחתרת והם קמו מחדש לאחר שיפן נפתחה למערב באמצע המאה ה-19. אויטה היא כיום מרכז הדיוקסיה על שמה כשמושב הבישוף הוא הקתדרלה על שם פרנסיסקו חאווייר שבעיר.
העיר אויטה הוכרזה רשמית ב-1963 מאיחוד של כמה יישובים. במהלך השנים נבנו מסילות ברזל וכבישים שחיברו את העיר לרשת הארצית, וב-1971 נבנה בקרבה לעיר שדה תעופה בינלאומי. ב-2002 הייתה אויטה לעיר היחידה בקיושו שבה נערכו משחקים במסגרת מונדיאל 2002.
דמוגרפיה וגאוגרפיה

אויטה היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז אויטה. נכון ל-30 ביוני 2011 התגוררו בעיר 475,861 תושבים (העיר החמישית במספר התושבים בקיושו) שנחלקו ל-205,639 בתי אב, צפיפות אוכלוסייה של 949.35 תושבים לקמ"ר.
שטח העיר, לאחר שב-1 בינואר 2005 צורפו לעיר העיירות הסמוכות סגאנוסקי ונוטסוהארו, הוא 501.25 קמ"ר.
העיר שוכנת על חוף מפרץ בּפּוּ, חלק מהים הפנימי סטו, המהווה את גבולה הצפוני. את העיר חוצים שני נהרות, אויטה ואונו הנשפכים למפרץ בפו. העיר גובלת בערים בּפּוּ (別府) מצפון מערב, יוּפוּ (由布) ממערב, טאקטה (竹田) מדרום מערב, בּוּנְגוֹ-אוֹנוֹ (豊後大野) מדרום ואוּסוּקי (臼杵) מדרום מזרח.
תחבורה

תחנת הרכבת הראשית של העיר היא תחנת אויטה (大分駅) שבה עוברים קווי מסילות הברזל הבאים של חברת הרכבות של קיושו (JR九州):
קו ראשי ניפּוֹ (日豊本線) - עובר לאורך חופה המזרחי של קיושו ומחבר את קיטאקיושו שבצפון מערב האי עם קגושימה.
קו ראשי קיודאי (久大本線) – חוצה את קיושו ממערב למזרח ומחבר בין קורומה לאויטה.
קו ראשי הוהי (豊肥本線) – חוצה את קיושו מהחוף המערבי לחוף המזרחי ומחבר את קומאמוטו עם אויטה.
אוטובוסים הם אמצעי התחבורה הציבורי הראשי באויטה, והם מופעלים על ידי שתי חברות אוטובוסים. חברת האוטובוסים של אויטה מפעילה קווי אוטובוס בתוך העיר, וחברת אויטה קוטסו פועלת צפונית מערבית לעיר. עבור נסיעות ליעדים רחוקים מפעילות שתי חברות אוטובוסים אלו וחברת האוטובוסים קאמנואי קווי אוטובוסים מאויטה למקומות מרכזיים בקיושו ובהונשו דוגמת פוקואוקה, קומאמוטו, אוסקה, נגויה ויעדים נוספים.
שדה התעופה של אויטה (קוד יאט"א OIT) נבנה על חוף הים כ-30 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר ויוצאות ממנו טיסות לטוקיו, לאוסקה, לנגויה ולאינצ'ון שבקוריאה הדרומית. בעבר היה שירות רחפות שהובילו נוסעים משדה התעופה לעיר (נסיעה של כ-30 דקות), אך השירות הופסק בשלהי 2009. דרכים אחרות להגיע אל שדה התעופה הם במונית, באוטובוס או ברכב פרטי.
כבישים ראשיים שעוברים דרך העיר כוללים את "הדרך המהירה אויטה" (大分自動車道) המחברת בין העיר טוסו לאויטה, "הדרך המהירה היגאשי-קיושו" (東九州自動車道) המחברת בין קיטאקיושו לבין פרברי קגושימה, "הדרך הלאומית מספר 10" המחברת בין קיטאקישו לקגושימה (ומקבילה לקו הרכבת ניפו) ו"הדרך הלאומית מספר 210" שמחברת את אויטה עם קורומה.
ספינות רבות מפליגות מנמל אויטה למקומות כמו קנסאי ושיקוקו.
אקלים

| אקלים באויטה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באויטה> ינואר.10.0.1.2.44.9 | אקלים באויטה> פברואר.10.3.1.7.66.9 | אקלים באויטה> מרץ.13.5.4.1.98.0 | אקלים באויטה> אפריל.18.8.9.3.132.3 | אקלים באויטה> מאי.22.9.13.6.157.8 | אקלים באויטה> יוני.25.8.18.1.266.6 | אקלים באויטה> יולי.30.2.22.6.240.3 | אקלים באויטה> אוגוסט.31.3.23.0.174.8 | אקלים באויטה> ספטמבר.27.4.19.5.227.1 | אקלים באויטה> אוקטובר.22.4.13.4.135.2 | אקלים באויטה> נובמבר.17.5.8.1.61.4 | אקלים באויטה> דצמבר.12.6.3.1.32.3 | אקלים באויטה> שנה.20.23.11.47.1,637.6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
כלכלה

במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 הוקם אזור תעשייה לאורך חוף מפרץ בפו. בין המפעלים שקמו באזור התעשייה היו המפעלים הראשיים של יצרנית הפלדה הרביעית בעולם (נכון ל-2011) פלדת ניפון, ויצרנית הכימיקלים הגדולה שאווה דנקו (Showa Denko).
בשנות ה-70 בנו החברות האלקטרוניקה הגדולות טושיבה וקנון ואף הרחיבו מפעלים בפנים האי סמוך לעיר. העיר הפכה למרכז יצור ראשי של מוצרי אלקטרוניקה כדוגמת מעגלים משולבים (LSI) ומצלמות דיגיטליות.
אזורי הבילוי והמסחר של העיר שוכנים מצפון לתחנת הרכבת המרכזית של אויטה, אם כי בשנים האחרונות החלה הפעילות באזור זה להתדרדר משום שהאזורים המסחריים הראשיים התפזרו בשל בניית מרכזי קניות גדולים בפרברים.
כלכלה > אתרים מרכזים באויטה ובסביבתה

הר טקאסאקי (高崎山) – בין אויטה לבפו ידוע בשל קופי הבר, בייחוד המקוק היפני.
האקווריום "ארמון ימי" – קרוי גם "אומי טמאגו" ("ביצת ים") ונמצא בכניסה לפארק טקאסאקי-יאמה.
אצטדיון אויטה – מכונה גם "העין הגדולה". שוכן ליד הדרך המהירה והוא המגרש הביתי של קבוצת הכדורגל "אויטה טריניטה". ב-2002 נערכו באצטדיון זה שלושה מהמשחקים במסגרת מונדיאל 2002.
אתרי טבע ונופש – סביב העיר יש אתרי טבע הררים ומקומות רבים בהם פועלים מרחצאות הפועלים על מעיינות חמים (אונסן).
מאכלים מקומיים

בין המאכלים המקומיים הידועים: הטוריטן (とり天) – עוף מטוגן בטמפורה, מעי דג הפוגו, והעוגות רואיסה (瑠異沙)– עוגת ספוג טבולה בליקר וזביירו (ざびえる) (שמו היפני של פרנסיסקו חאוויר) – עוגה עם רום וצימוקים.
ערים תאומות

לאויטה ברית ערים תאומות עם
פורטוגל אוויירו, פורטוגל (מ־1978)
הרפובליקה העממית של סין ווהאן, הרפובליקה העממית של סין (מ־1979)
ארצות הברית אוסטין, ארצות הברית (מ־1990)
הרפובליקה העממית של סין גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין (מ־1997)
ברזיל ויטוריה, ברזיל
הערות שוליים

1 2 3  History of Oita Prefecture
↑  DIOCESE OF OITA
↑  תמונות הכנסייה
↑  Oita, Japan: Climate, Global Warming, and Daylight Charts and Data
↑  תמונות באתר היצרן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557445605171  CiNii: DA0160139X  LCCN: n82108570  MusicBrainz: 14002eba-87c7-4df8-b8f9-59c38c2551c9  NDL: 00291468  NKC: ge1007401  VIAF: 125513393   WorldCat (עם VIAF): 125513393 
"הדרך הלאומית מספר 10" בתוך אויטה
הרחוב הראשי בעיר, מצד ימין מרכז הקניות פארקו
המוזיאון הימי
עוגת רואיסה
אברהם סאבו

אברהם סאבו (1946 – 6 בפברואר 2023) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

סאבו שיחק במחלקת הנוער של בית"ר נתניה ובהמשך בקבוצה הבוגרת. בספטמבר 1965 ביקש להיכנס לשנת הסגר לאחר שלא שוחרר למכבי נתניה, אך במרץ 1966 חזר לקבוצתו. בסיום העונה אושרה מכירתו, והוא עבר למכבי נתניה. ב-17 באפריל 1971, כבש סאבו שער ניצחון בדקה ה-69 במשחק הבית נגד הפועל כפר סבא, אשר העניק לנתניה את תואר האליפות הראשון של המועדון בעונת 1970/1971. ב-1973 עבר סאבו לבית"ר ירושלים וזכה בגביע המדינה הראשון של הקבוצה, בעונת 1975/1976. בסיום עונה זו עזב את הקבוצה וחזר לבית"ר נתניה.
סאבו היה חבר בסגל נבחרת ישראל והופיע במשחק אחד, ב-10 בנובמבר 1970 במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה.
תארים

אליפות (1): 1970/1971
אלוף האלופים (1): 1971
גביע המדינה (1): 1975/1976
הערות שוליים

↑  סאבו ביטל ההסגר ויחדש הופעתו בבית"ר נתניה, מעריב, 5 בינואר 1966
↑  סאבו עבר למכבי נתניה, מעריב, 10 ביולי 1966
↑  י. הדר, סאבו קבע סופית מכבי נתניה אלופה, דבר, 18 באפריל 1971
↑  נסתיימו העברות הכדורגלנים, דבר, 30 בספטמבר 1976
↑  נתוני השחקן בנבחרת באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
אברהם סולטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בנובמבר 1925 
 פטירה:  2000 (בגיל 74 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1983) 
 
אברהם סולטמן (17 בנובמבר 1925 - 7 בפברואר 2000) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן וחתן פרס ישראל להיסטוריה לשנת ה'תשמ"ג / 1983.
אברהם סולטמן נולד בוויטלי ביי (Whitley Bay) שבאנגליה, עשה את חוק לימודיו האוניברסיטאיים בשנים 1948–1957 באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת לונדון. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בארכיבישוף תיאובלד (אנ'), ששימש כארכיבישוף של קנטרברי.
בשנת 1957 עלה לישראל והצטרף לאוניברסיטת בר-אילן והקים בה את המחלקה להיסטוריה כללית, מונה לפרופסור מן המניין ב-1961. כיהן כראש המחלקה להיסטוריה כללית, כדיקן הפקולטה למדעי היהדות וכרקטור האוניברסיטה.
סולטמן עסק בחקר ימי הביניים, במיוחד בפרשנות הנוצרית לתנ"ך בימי הביניים התיכוניים. נפטר בשנת 2000.
מספריו

Theobald, Archbishop of Canterbury ; London University of London, Athlone Press, 1956.
Hieronymus, Saint, Quaestiones on the book of Samuel, Pseudo-Jerome ; edited with introd. by Avrom Saltman, Leiden : E. J. Brill, 1975
Langton, Stephen, Cardinal, Archbishop of Canterbury, d. 1228, Commentary on the book of Chronicles, Stephen Langton ; edited with an introduction by Avrom Saltman, Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1978
Secundum Salomonem : a thirteenth century Latin commentary on the Song of Solomon ; edited with an introd. by Sarah Kamin, Avrom Saltman, Ramat Gan : Bar-Ilan University Press, 1989
יאיר זקוביץ, ביקורת על ספר זה, קרית ספר סג,א, תש"ן, עמ' 22-23 (מידע בקטלוג רמב"י)
The Jewish question in 1655 : studies in Prynne’s Demurrer ; Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1995
ספר יובל לכבודו

Medieval studies in honour of Avrom Saltman, edited by Bat-Sheva Albert, Yvonne Friedman, Simon Schwarzfuchs. Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1995
לקריאה נוספת

בת שבע אלברט, "אברהם סולטמן: היסטוריה ופרשנות מקרא בימי הביניים", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 111–118.
אגם בנדק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  26.769669 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Tokke, Lårdalsåi 
 מקור לנהר:  Strauman 
 ‏אגן ניקוז:  2,553.33 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  59°23′00″N 8°18′00″E﻿ / ﻿59.383333333333°N 8.3°E﻿ / 59.383333333333; 8.3
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהאגם בנדק(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.אגם בנדק
 
אגם בנדק (בנורווגית: Bandak) הוא אגם בנפות קוויטסד וטוקה במחוז וסטפול וטלמרק שבנורווגיה. נהר טוקה זורם לאגם, והאגם נשפך אל נהר סטראומני. עומקו הממוצע של האגם הוא 121 מטר וגובה פני האגם הוא 50 מטר מתחת לפני הים.
תחנת הכוח ההידרואלקטרית של טוקה מנצלת את עומד הידראולי מאגם וינג'ה לאגם בנדק של כ-394 מטר לייצור חשמל. זוהי אחת מתחנות הכוח הגדולות בצפון אירופה עם ייצור של כ-440,000 קילוואט.
הערות שוליים

↑  "Bandak". Store norske leksikon (בנורווגית). Oslo: Kunnskapsforlaget. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אופסטרלנד

אופסטרלנד (בהולנדית: Opsterland) היא רשות מקומית במחוז פריסלנד, בפריזיה, שבצפון הולנד.
שטח האזור הוא 227.68 קמ"ר, מהם 2.61 קמ"ר שטחי מים.
יישובים מרכזיים

היישובים הגדולים (מבחינה דמוגרפית) באופסטרלנד (מהגדול לקטן):
חוֹרֶדֵייק – 9,000 נפש
אוּרֶטֶרְפּ – 4,610 נפש
בֶּטְסְטֶרזְוָואך - 3,650 נפש
וֵיינְיֶיוָואוּדֶה – 2,062 נפש
בָּאקֶפֵן – 2,000 נפש
ערים תאומות

ישראל רעננה, ישראל (מ־1963) (יש ברעננה, במרכז העיר, רחוב לכבודה: רחוב אופסטרלנד)
הרשות הפלסטינית בית סאחור, הרשות הפלסטינית (מ־2000)
אבות ובנים (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איוון טורגנייב 
 שפת המקור:  רוסית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  האימפריה הרוסית, רוסיה 
 תקופת התרחשות:  המאה ה־19 (מאי 1859–פברואר 1860) 
 הוצאה
 הוצאה:  The Russian Messenger 
 תאריך הוצאה:  1862 
 סדרה
 ספר קודם:  On the Eve 
 הספר הבא:  Smoke 
 
אבות ובנים (ברוסית: Отцы и дети תעתיק: אוצי אי דֶטִי) הוא רומן מאת הסופר הרוסי איוואן טורגנייב, שפורסם לראשונה בשנת 1862. הרומן עוסק בעימות בין דורות וההבדלים בערכים בין מסורתנים ואינטלקטואלים ברוסיה של המאה ה-19. זהו אחד מהרומנים המוכרים והמשפיעים ביותר בספרות הרוסית.
תקציר העלילה

העלילה מתחילה בשנת 1859, כאשר ניקולאי פטרוביץ' קירסאנוב, בעל אחוזה כפרית ברוסיה, מחכה לבנו ארקדי, שסיים זה עתה את לימודיו באוניברסיטת פטרבורג. ארקדי מגיע לאחוזה עם ידידו הקרוב והמנטור שלו יבגני בזארוב, סטודנט לרפואה וניהיליסט. בזארוב מתנגד לכל סוג של סמכות ומקדש את המדע והעקרונות הטבעיים בלבד.
במהלך הרומן, מתפתחים יחסים מורכבים בין הדמויות. ניקולאי ואחיו פאבל מתמודדים עם התפיסות המהפכניות של בזארוב וארקדי. פאבל, אריסטוקרט מסורתי, מתנגד בעקשנות לרעיונותיו של בזארוב, מה שמוביל לעימותים בין השניים. בזארוב, מצידו, מתמקד בעבודות מדעיות ובניסויים כימיים, אך גם נכנס לסיטואציות רומנטיות מסובכות, במיוחד עם אנה אודינצובה, אלמנה צעירה ומרשימה אותה הוא פוגש באירוע חברתי.
נושאים מרכזיים

הנושא המרכזי ברומן הוא המתח בין הדור הישן לדור החדש. טורגנייב מציג את הדור הצעיר, המיוצג על ידי בזארוב וארקדי, כמי שמאתגר את המוסכמות הישנות ומחפש אחר שינוי חברתי ופוליטי, בעוד שהדור הישן, המיוצג על ידי ניקולאי ופאבל, מנסה לשמור על הערכים המסורתיים.
דמויות מרכזיות

ניקולאי פטרוביץ' קירסאנוב - בעל אחוזה כפרית, אביו של ארקדי.
פאבל פטרוביץ' קירסאנוב - אחיו של ניקולאי, אריסטוקרט מסורתי.
ארקדי קירסאנוב - בנו של ניקולאי, בוגר אוניברסיטת פטרבורג, חברו הקרוב של בזארוב.
יבגני בזארוב - ניהיליסט, סטודנט לרפואה, הדמות המרכזית המייצגת את הדור החדש.
אנה אודינצובה - אלמנה צעירה ומרשימה, מושא התעניינותו הרומנטית של בזארוב.
חשיבות ספרותית

הרומן "אבות ובנים" נחשב לאחת היצירות הגדולות של הספרות הרוסית במאה ה-19. הוא מציג בצורה חדה את הקונפליקטים החברתיים והפוליטיים של התקופה, וכן את התהליכים האישיים שעוברים הדמויות במאבקיהן הפנימיים והחיצוניים. הרומן היה שנוי במחלוקת בעת פרסומו בשל הצגתו הביקורתית של הדמויות המסורתיות והניהיליסטיות כאחד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Fathers and Sons | Russian Novel, 19th Century & Realism, בריטניקה (באנגלית)
↑  Fathers and Sons Summary - eNotes.com, eNotes (באנגלית)
↑  LitCharts, LitCharts (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312472705171  PLWABN: 9810619240005606  BnF: cb144503666 (data)  GND: 4243806-8  LCCN: no99056203  NLA: 35558200  SUDOC: 125324472  VIAF: 179399278   WorldCat (עם VIAF): 179399278
אגם ג'ורג'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  250 קילומטר רבוע
 אורך:  23 קילומטר
 רוחב ממוצע:  18 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Katonga River 
 מקור לנהר:  תעלת קזינגה 
 ‏אגן ניקוז:  9,000 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  אוגנדה 
 קואורדינטות:  0°00′N 30°12′E﻿ / ﻿0°N 30.2°E﻿ / 0; 30.2
  (למפת אוגנדה מוגדלת) קמפלה גולו לירה מבאלה ג'ינג'ה אנטבה קבאלה מורוטו ארוא מבארארה פורט פורטל דרום סודאן קניה רפ. דמ. קונגו  רואנדה טנזניה אגם ויקטוריה  אגם אלברט אגם ג'ורג'(למפת אוגנדה רגילה) קמפלה גולו לירה מבאלה ג'ינג'ה אנטבה קבאלה מורוטו ארוא מבארארה פורט פורטל דרום סודאן קניה רפ. דמ. קונגו  רואנדה טנזניה אגם ויקטוריה  אגם אלברט אגם ג'ורג'
 
אגם ג'ורג', המוכר גם כאגם דוורו (Dweru) הוא מאגמיה הבינוניים של אוגנדה שבמזרח אפריקה.
גאוגרפיה

האגם משתרע בדרום-מערב המדינה על פני שטח של 250 קילומטר רבוע. האגם ממוקם על פני קו המשווה ובגובה של 914 מטר מעל פני הים. אורכו הוא 23 קילומטר ורוחבו 18 קילומטר. עומקו הממוצע הוא 2.4 מטר ועומקו המרבי - 7 מטר.
האגם ניזון מנחלים שמקורם ברכס רוונזורי. הוא מנקז את מימיו אל אגם אדוארד הממוקם מדרום-מערב לו דרך תעלת קזינגה (אנ'). התעלה, שאורכה 32 קילומטר, מצויה בתוך הפארק הלאומי המלכה אליזבת.
כמו אגמים רבים באפריקה ניתן לאגם שמו של אחד מבני משפחת המלוכה הבריטית: הוא נקרא על שמו של הנסיך ג'ורג', שהיה לימים המלך ג'ורג' החמישי.
הנוסע האירופי הראשון שהגיע אל האגם היה הנרי מורטון סטנלי בשנת 1875. סטנלי סבר בטעות כי האגם הוא חלק מאגם אלברט, ונתן לו את השם מפרץ ביאטריס. סטנלי נאלץ לקטוע את מסעו ושב למקום בשנת 1888. אז גילה את אגם אדוארד ולאחר שנוכח שמדובר בשני אגמים נפרדים נתן לאגם ג'ורג' את שמו הנוכחי.
האגם הוא בית למספר מינים של יונקים גדולים ולמינים רבים של עופות נודדים. בשנת 1988 הוכרז האגם כאתר רמסר.
אורדבסי שימקנט

סמל המועדון הקודם
מועדון כדורגל אורדבסי שימקנט (בקזחית: Ордабасы Футбол Клубы) הוא מועדון כדורגל קזחי מהעיר שימקנט, הוא משחק באצטדיון קצימוקן מונייטפסוב. המועדון הוקם בשנת 2000 והוא משחק בליגת העל הקזחית.
היסטוריה

אורדבסי הוקמה בשנת 2000 בשם דוסטייק בעקבות איחוד בין שתי קבוצות מהעיר שימקנט, ז'יגר וטומיריס, אבל גם הקבוצה המאוחדת לא הצליחה הרבה. את ההישג הראשון שלה היא רשמה בשנת 2011, אז היא הצליחה לזכות בגביע הקזחי אחרי ניצחון 0:1 מול טובול קוסטנאי. ההישג ההוא הוביל אותה להעפלה לליגה האירופאית בעונת 2012/2013 שזאת הייתה הפעם הראשונה שהיא מעפילה למפעלים האירופיים, כשהיא מצליחה להדיח את יגודינה הסרבית בסיבוב הראשון אבל בסיבוב השני היא הודחה על ידי רוזנבורג.
בעונת 2015/2016 אורדבסי השתתפה בסיבוב המוקדמות הראשון נגד בית"ר ירושלים, המשחק הראשון היה בקזחסטן ונגמר בתוצאה 0-0, המשחק השני היה בישראל באצטדיון טדי והוא נגמר בתוצאה 1–2 לבית"ר ואורדבסי סיימה את חלקה בתחרויות אירופאיות באותה עונה.
בעונת 2023 אורדבסי זכתה לראשונה באליפות ליגת העל הקזחית.
הישגים

ליגת העל הקזחית:
זכייה: 2023
סגנות: 1992 (טומיריס)
הליגה הקזחית הראשונה:
זכייה: 1998 (טומיריס), 2001 (דוסטייק)
הגביע הקזחי:
זכייה: 2011, 2022
סגנות: 1995 (טומיריס), 2007
הסופר קאפ הקזחי:
זכייה: 2012
אורדבסי בתחרויות אירופאיות

| עונה | תחרות | סיבוב | מועדון | בית | חוץ | סיכום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | הליגה האירופאית | 1 | סרביה יגודינה | 0–0 | 1–0 | 1–0 |
| 2012/2013 | הליגה האירופאית | 2 | נורווגיה רוזנבורג | 1–2 | 2–2 | 3–4 |
| 2015/2016 | הליגה האירופאית | 1 | ישראל בית"ר ירושלים | 0–0 | 1–2 | 1–2 |
| 2016/2017 | הליגה האירופאית | 1 | סרביה צ'וקריצ'קי | 3–3 | 0–3 | 3–6 |
| 2017/2018 | הליגה האירופאית | 1 | בוסניה והרצגובינה שירוקי ברייג | 0–0 | 0–2 | 0–2 |
הערות שוליים

↑  קצת אחרת – המדריך לצופה האלטרנטיבי, באתר "יוספורט"‏, 25 ביוני 2015
אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  טובי גנקל, שון מקורמק
 תסריט:  ריצ'י קונרוי, מארק הודקינסון
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מדינה:  אירלנד אירלנד לוקסמבורג לוקסמבורג
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ישראל 5 באוגוסט 2021
 משך הקרנה:  כ-85 דקות
 סוגה:  סרט מונפש, סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה 
 סרט קודם:  אופססס! בול הגיע המבול... 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה... (באנגלית: ...Ooops! The adventure continues, ידוע גם בשם: !Two by Two: Overboard) הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת אירלנדי-לוקסמבורגי משנת 2020, אשר משמש כסרט המשך לסרט "אופססס! בול הגיע המבול...".
הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-24 בספטמבר 2020. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-5 באוגוסט 2021.