stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רינה (רוזה)
קורות חיים

יונוביץ נולדה באודסה, לאיתמר גולדברג שהיה תעשיין, ובת-שבע לבית סובול. היא למדה בגימנסיה באודסה, ובבית ספר לרפואה באודסה, אותו סיימה בשנת 1916. עבדה כרופאה במוסקבה ובפטרוגראד, והתמחתה בטיפול במחלות זיהומיות, ובבקטריולוגיה.
ב-1920 נישאה לד"ר יהודה יונוביץ בעיר יאלטה, בקרים, ועלתה עמו לארץ ישראל. היא התיישבה בירושלים ועבדה עד במעבדה הבקטריולוגית של בית-החולים "הדסה" בירושלים תחת הדרכתו של פרופ' ישראל יעקב קליגלר. בהמשך הייתה למנהלת המעבדה. בשנת 1929 עברה לתל אביב, שם ייסדה וניהלה את המעבדה הבקטריולוגית של בית החולים הדסה. היא גם פרסמה מאמרים לציבור בעיתונות.
נדבקה במחלת טיפוס, מחולים שהיו בטיפוליה, ונפטרה בתל אביב, כ' תמוז, ה'ת"ש, (26 ביולי 1940). נקברה בירושלים.
משפחתה

אחותה מרים, שנישאה למאיר ויניק אשר ייסד את תחנת הניסיונות לחקלאות לחקירת הקרקע במקוה ישראל, תפקדה כעוזרתו הראשית בתחנת הניסיונות, הייתה בין העוזרות הראשונות במכון לביוכימיה של האוניברסיטה העברית, והראשונה בארץ בחקירה מיקרוביולוגית של הקרקע.
אחותה מרים, שסיימה את לימודיה באוניברסיטה, והוריה עלו לארץ ישראל בשנת 1923.
משפחתה > מחקריה

יונוביץ התמסרה בייחוד לשכלול עירויי-דם, ארגנה את תורמי הדם לפי קבוצות-הדם שלהם, מחולקים בכרטיסיות לפי הקבוצות, והודות לכך נתאפשר להציל חיי אדם על ידי עירוי-דם בלי אובדן זמן בבדיקות נוספות.
הרבתה לעזור למגן דוד אדום בפעולות הצלת חיים ובזמני מהומות הייתה עובדת יומם ולילה להצלת חיי פצועים.
חקרה את קבוצות הדם של השומרונים וב-1932 השתתפה במשלחת מדעית מרומא ב"חקירת חיי השומרונים" ולדו"ח המקיף של הפרופ' ג'יני, מנהל המשלחת, עיבדה את הפרק על קבוצות הדם של השומרונים. כן פרסמה בירחון צרפתי על חקירותיה בנושא זה.
ב- 1937 השתתפה כנציגת מד"א ו"הדסה" בכינוס בינלאומי לעירוי-דם בפריז והרצתה בו. חקרה את שאלות התנועה העונתית של מחלות מידבקות בארץ ואת מסקנותיה מסרה במאמרים ובהרצאות. חקרה את קבוצות הדם האופייניות לעמים ולגזעים שונים והגיעה למסקנה, כי ליהודים אין בדמם תכונה גזעית משותפת, אלא שייכים לקבוצות שונות לפי ארצות המוצא, ובזה סתרה מבחינה מדעית את התאוריה הנאצית. מאידך קבעה שיהודי ארץ ישראל הם לפי דמם יותר "אסיאתיים" מאשר ערביי הארץ.
יונוביץ פרסמה מאמרים מקצועיים בעיתונות המקצועית בצרפתית והשתתפה בכינוסים מדעיים בינלאומיים.
השקיעה הרבה מרץ ועבודה במלחמה במחלות מידבקות בארץ (טיפואיד, כולרה, בילהרציה, מלריה, מחלות מעיים וכו'), שיתפה פעולה עם העירייה, מוסדות החינוך, מחנכים ורופאי בתי-הספר וניהלה פעולת הסברה רחבה בצבור להשתמרות מהמחלות ולמלחמה בהן.
לקריאה נוספת

נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 233.
"ידיעות הדסה" 7, 1940, עמוד 101.
לזכרה של ד"ר רינה יונוביץ, הארץ, 25 באוגוסט 1940
הערות שוליים

1 2  ציון לרופאה מדעית, הַבֹּקֶר, 25 באוגוסט 1940
↑  בקורי הפרופ' בילינג בארץ, הארץ, 17 בדצמבר 1928
↑  ד"ר רינה יודוביץ ז"ל, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביולי 1940
ד"ר ר' יונוביץ, הבילהרציה - מקורה ודרכי המלחמה בה, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בספטמבר 1940
↑  ד"ר רינה יונוביץ ז"ל, הארץ, 28 ביולי 1940
↑  דוד תדהר (עורך), "מאיר ויניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1467
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר רזה (רנה) יונוביץ-גולדברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1667
רוזמרי קותר

רוזמרי קותר-גבריאל (בגרמנית: Rosemarie Kother-Gabriel; ‏נולדה ב-27 בפברואר 1956) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. אלופה אולימפית, אלופת עולם בעלת 6 מדליות, מהן 4 זהב ושיאנית עולם. התמחתה בסגנון פרפר.
ביוגרפיה

קותר נולדה בלוקנוולדה שבברנדנבורג.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיימה קותר במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.11 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.64 דקות.
ביוגרפיה > אלופה ושיאנית עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה קותר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:13.76 דקות, לפני בת ארצה רוזוויתה באייר (2:16.77 דקות) ולין קוללה מארצות הברית (2:19.53 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 2:15.45 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אולריקה ריכטר, רנטה פוגל וקורנליה אנדר בשיא עולם חדש של 4:16.84 דקות, לפני ארצות הברית (4:25.80 דקות) ומערב גרמניה (4:26.57 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.68 דקות, אחרי קורנליה אנדר (1:02.53 דקות) ולפני מאיומי אאוקי מיפן (1:03.73 דקות).
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה קותר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:01.99 דקות, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.45 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:13.78 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, שבקולומביה, בשנת 1975 זכתה קותר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף והגנה על תאריה. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.82 דקות, לפני ולרי לי מארצות הברית (2:14.89 דקות) ובת ארצה גבריאלה ואשק (2:15.96 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 4:14.74 דקות, לפני ארצות הברית (4:20.47 דקות) והולנד (4:21.45 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.80 דקות, אחרי קורנליה אנדר שקבעה שיא עולם חדש (1:01.24 דקות) ולפני קמיל רייט מארצות הברית (1:02.79 דקות).
ביוגרפיה > מדליית זהב אולימפית

במבחנים של מזרח גרמניה לאולימפיאדת מונטריאול (1976) שנערכו בתחילת יוני במזרח ברלין קבעה קותר במשחה ל-200 מטר פרפר שיא עולם חדש של 2:11.22 דקות. במשחקים עצמם היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 2:12.86 דקות, אחרי בנות ארצה אנדריאה פולק  (2:11.41 דקות) ואולריקה טאובר (2:12.50 דקות). היא זכתה גם במדליית זהב לאחר ששחתה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.56 דקות.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית למדה קותר פיזיותרפיה. בשנת 1990 הקימה את החברה שלה פרקסיס גבריאל בברלין.
תארים והישגים

קותר קבעה 11 שיאי עולם חדשים מהם 8 אישיים, 3 במשחה ל-100 מטר פרפר ו-5 במשחה ל-200 מטר פרפר.
בשנת 1986 זכתה קותר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
הערות שוליים

↑  מרק ספיץ ברקיע השביעי, דבר, 5 בספטמבר 1972
↑  מזרח גרמניות, מעריב, 23 באוגוסט 1974
↑  ברוך שיינברג, בבריכת השחייה הסתפקו הכוכבים במחיקת שיאים אולימפיים של מינכן, דבר, 21 ביולי 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 172883520  VIAF: 215373797   WorldCat (עם VIAF): 215373797
רות מאת'ס

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1965 (בת 58) סאן ואלי, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 גובה:  1.65 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  רכיבת אופני הרים 
 
רות מת'ס (באנגלית: Ruthie Matthes; נולדה ב-11 בנובמבר 1965) היא רוכבת אופניים מקצוענית אמריקאית שזכתה בגביע העולם באופני הרים ב-1991. היא גם רוכבת כביש, לאחר שסיימה פעמיים במקום השני במרוץ קטעים של אתגר הנשים.
רות היא אחת מסדרה של רוכבים מקצועיים, שהתחילו ברכיבה על אופניים דרך סדרת מרוצי האופניים של Red Zinger Mini Classics בקולורדו.
קריירה

בשנת 2000, היא התחרתה באולימפיאדת סידני, שם היא הגיעה למקום העשירי בקרוס קאנטרי. זו הייתה ההופעה האולימפית הראשונה והאחרונה שלה.
היא השיגה את הצלחתה הבינלאומית הגדולה ביותר במהלך אליפות העולם באופני הרים 1991 בשנת 1991, כאשר זכתה באליפות העולם בשטחי שטח.
בשנת 1996, באליפות העולם באופני הרים 1996, היא זכתה במדליית כסף, והפסידה רק לקנדית אליסון סידור. בנוסף, באליפות עולם MTB 1990 1990, אליפות עולם MTB 1992 1992 ואליפות עולם MTB 1993 בשנת 1993 היא זכתה במדליות ארד בקרוס קאנטרי.
בעונת 1992 היא ניצחה בדירוג הקרוס קאנטרי בגביע העולם באופני הרים, וב-1993 היא סיימה במקום השני.
מאת'ס זכתה גם במדליית כסף ברכיבת כביש באליפות העולם ברכיבת כביש 1990 ב-1990. בנוסף, היא אלופת המדינה ברכיבת כביש ב-1990, וזכתה במדליית ארד שנה לאחר מכן. היא גם הגיעה למקום השלישי באליפות ארצות הברית ברכיבת קרוס קאנטרי 1998.
קתדרלת דרבי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה אנגליקנית 
 מיקום:  דרבי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־16
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־16 
 אדריכל:  ג'יימס גיבס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית, אדריכלות נאו-קלאסית 
 מידות
 גובה:  65 מ' 
 קואורדינטות:  52°55′29″N 1°28′38″W﻿ / ﻿52.9248°N 1.4773°W﻿ / 52.9248; -1.4773
 www.derbycathedral.org
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי קתדרלת דרבי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי קתדרלת דרבי
 
המגדל
קתדרלת דרבי (בשמה הרשמי: קתדרלת כל הקדושים; אנגלית: Cathedral of All Saints) היא קתדרלה בעיר דרבי באנגליה. קתדרלת דרבי היא מושב הבישוף האנגליקני של הדיוקסיה והיא הקתדרלה האנגליקנית הקטנה ביותר באנגליה.
היסטוריה

הכנסייה המקורית הוקמה בידי אדמונד הראשון, מלך אנגליה בסביבות 943 ככנסייה קולגיאלית מלכותית; ברם, אין שרידים לקיומה כיום. הקתדרלה הנוכחית מתוארכת למאה ה-14, למרות שנראה שהיא מבוססת על מבנה קדום יותר מימי הביניים, שלפי ציורים היה בערך באותו גודל כמו המבנה הנוכחי. כנראה שהמבנה הקודם נהפך ללא יציב ולכן נהרס. המגדל המפורסם נבנה בשנים 1510-1530 ובנוי בסגנון גותי ניצב (Perpendicular) שהיה נפוץ באותה תקופה.
ג'ואן וייסט נשפטה בקתדרלה בעוון כפירה ב-1556. ההוצאה להורג ארעה בברטון רואד בדרבי.
חוץ המהמגדל, הקתדרלה נבנתה בסגנון קלאסי לפי תכנוניו של ג'יימס גיבס מ-1725.
הכנסייה, שהייתה ידועה כ"כנסיית כל הקדושים" נהפכה לקתדרלה בדבר המלך במועצה ב-1 ביולי 1927.
הקתדרלה מכילה את הסט העתיק ביותר של 10 פעמונים בממלכה המאוחדת. אוצרות אחרים כוללים ספינה ראשית מהמאה ה-18 עם סורג מברזל חשיל מאת הנפח רוברט בייקוול, יד זיכרון לבס מהארדוויק, ידי זיכרון החרוטים בפליז לבית קוונדיש, כולל להנרי קוונדיש וג'ורג'יאנה ספנסר - אשתו של דוכס דבונשייר.
ב-1939 הותקן עוגב בקתדרלה על ידי ג'ון קומפטון מלונדון, ששופץ בשיפוץ כללי ב-1992. ב-1973 הותקן עוגב נוסף בקצה המזרחי של הקתדרלה על ידי קוזאנס מלינקולן.
לפי צוות החילוץ וההצלה של דרבי גובה מגדל הקתדרלה הוא 65 מטר (212 רגל). יותר מ-150 חברי הצוות גלשו מהמגדל ב-2009 במופע למטרות צדקה.
בסוף 2005 גילו כי זוג בזים מהמין Falco peregrinus מתגוררים במעלה המגדל. ב-2006 מצע קינון הותקן והבזים קיננו שם באפריל והולידו בהצלחה גוזלים ב-2007, 2008 ו-2009. ב-2007 ו-2008 הותקנו ליד הקן מצלמות רשת על מנת לאפשר צפייה בבזים מבלי להפריע להם. ב-2007 הוטלו 4 ביצים אך רק 2 גוזלים בקעו. ב-2008 שוב הוטלו 4 ביצים אך הפעם כולן בקעו בהצלחה. ברם, רק 2 גוזלים מתוך ה-4 שרדו מעבר לסתיו.
הערות שוליים

↑  "Christ Church Cathedral - Miscellany". Christ Church, Oxford. נבדק ב-2007-03-30.
↑  A History of the Life, Trial, & Execution of Joan Wate, who was burnt in Windmill Pit near Derby in the year 1556, Foxes Book of Martyrs, 1563
↑  Order in Council founding The Bishopric of Derby (S.I. 1927/624)
↑  בלונדון גאזט, London Gazette:no. 33290, p. 4207, 1 July 1927.
↑  "Cathedral of All Saints, Irongate (Compton)". National Pipe Organ Register. נבדק ב-2007-03-30.
↑  "Cathedral of All Saints, Irongate (Cousans)". National Pipe Organ Register. נבדק ב-2009-02-20.
↑  "Cathedral Abseil". Derby Mountain Rescue Team. נבדק ב-11 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מצלמות הרשת של בזי מגדל קתדרלת דרבי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1276381727  LCCN: nb2006012990  MusicBrainz: c21c0b9d-85a5-4e42-9fe2-696abd40f243  VIAF: 126923492   WorldCat (עם VIAF): 126923492
ראיין אנדרסון

| --- | --- |

אנדרסון ב-2014
 לידה:  6 במאי 1988 (בן 36) סקרמנטו שבקליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה (2006–2008)
 דראפט:  בחירה מספר 21, 2008 ניו ג'רזי נטס
 קבוצות כשחקן
 2008–2009 2009–2012 2012–2016 2016–2018 2018–2019 2019 2019:  ניו ג'רזי נטס אורלנדו מג'יק ניו אורלינס הורנטס/פליקנס יוסטון רוקטס פיניקס סאנס מיאמי היט יוסטון רוקטס
 הישגים כשחקן
 השחקן המשתפר של העונה (2012)
ראיין ג'יימס אנדרסון (באנגלית: Ryan James Anderson; נולד ב-6 במאי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד כ"סטרץ' פור", הודות לקליעתו הטובה מעבר לקשת השלוש.
קריירת מכללות

אנדרסון נולד בסקרמנטו, בירת קליפורניה, ב-1988. לאחר לימודיו התיכוניים בחר אנדרסון לשחק עבור אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, במדיה הפך במהרה לשחקן מוביל. הוא שימש כשחקן פותח כבר בעונתו הראשונה, במהלכה קלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השנייה השתפר אנדרסון, והיה הקלע המוביל בחטיבתו (Pac-10), שכללה כוכבי מכללות כגון קווין לאב ואו. ג'יי. מאיו, כשקלע 21.6 נקודות למשחק. בסיום אותה עונה, בה קבוצתו כשלה להעפיל לטורניר אליפות המכללות, העמיד עצמו אנדרסון לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > ניו ג'רזי נטס

אנדרסון נבחר בבחירה ה-21 בדראפט 2008 על ידי הניו ג'רזי נטס. לקראת סוף עונת הרוקי שלו קודם אנדרסון לעמדת הפאוור פורוורד הפותח של הקבוצה, תפקיד אותו מילא עד סוף העונה.
קריירה ב-NBA > אורלנדו מג'יק

בסיום עונתו הראשונה עם הנטס נשלח אנדרסון בטרייד לאורלנדו מג'יק, יחד עם וינס קרטר, בתמורה לקורטני לי, רייפר אלסטון וטוני באטי. בשתי עונותיו הראשונות באורלנדו עלה אנדרסון כמחליף, אך בעונת 2011/2012 הוא ניצל את עזיבתו של רשארד לואיס, פתח בחמישיית הקבוצה והעמיד ממוצעים של 16.1 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק. השיפור החד שהציג אנדרסון במשחקו באותה עונה זיכה אותו בפרס השחקן המשתפר של העונה.
קריירה ב-NBA > ניו אורלינס פליקנס

ביולי 2012 אישר אנדרסון עסקת "חתום ושלח" (Sigh-and-trade), במסגרתה חתם על חוזה חדש ל-4 עונות באורלנדו והועבר מיידית לניו אורלינס הורנטס, בתמורה לסנטר גוסטבו איון. בעונות 2013-2014 המשיך אנדרסון להציג יכולת טובה, ובדצמבר 2013 אף קלע שיא קריירה של 36 נקודות בניצחון קבוצתו על שיקגו בולס. כחודש לאחר אותו משחק, ב-3 בינואר 2014, סבל אנדרסון מפציעה בצווארו לאחר שהתנגש עם ג'רלד וולאס במהלך משחק נגד בוסטון סלטיקס. הטיפול בפציעה כלל ניתוח בצוואר, שבגינו החמיץ אנדרסון את המשך עונת 2013/14. לאחר שהחלים לחלוטין מהפציעה, שב אנדרסון למשחק הפתיחה של עונת 2014/2015 נגד אורלנדו מג'יק, ואף הצטיין כשקלע 22 נקודות מהספסל.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

לקראת עונת 2016/2017 חתם אנדרסון על חוזה לארבע עונות ביוסטון רוקטס, עבור כ-80 מיליון דולר. במהלך עונת 2017/2018 איבד את מקומו בחמישייה הפותחת לפי ג'יי טאקר, וקלע לאורך העונה 9.3 נקודות למשחק בלבד. בפלייאוף של אותה עונה העפיל עם יוסטון לשלב גמר המערב, אך מיעט לקבל דקות משחק והשתתף ב-11 בלבד מתוך 17 המשחקים של קבוצתו.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס

ב-31 באוגוסט 2018 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם דיאנטוני מלטון, בתמורה לברנדון נייט ומרקיז כריס.
קריירה ב-NBA > מיאמי היט

ב-7 בפברואר הועבר בטרייד למיאמי היט, בתמורה לוויין אלינגטון וטיילר ג'ונסון. לכל אורך עונת 2018/2019 שותף ב-25 משחקים בלבד, וקלע 2.5 נקודות ב-12.9 דקות בממוצע למשחק. ביולי 2019 שוחרר אנדרסון מהקבוצה.
קריירה ב-NBA > החזרה ליוסטון

בספטמבר 2019 חתם על חוזה בלתי-מובטח ביוסטון רוקטס, בה שיחק בעבר בין השנים 2016–2018. ב-18 בנובמבר 2019, לאחר שני משחקים בלבד, שוחרר מהקבוצה.
חיים אישיים

חברתו של אנדרסון, הדוגמנית ומתמודדת סדרת "הרווק" ג'יה אולמנד, שמה קץ לחייה באוגוסט 2013. אנדרסון מצא את אולמנד בדירתם שבניו אורלינס במצב קריטי לאחר שניסתה להתאבד, ולאחר יומיים של ניסיונות לייצב את מצבה נקבע מותה.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | קליפורניה | 34 | 34 | 33.1 | 0.474 | 0.380 | 0.809 | 5.7 | 0.5 | 0.6 | 0.6 | 12.0 |
| 2007/2008 | קליפורניה | 33 | 33 | 32.8 | 0.490 | 0.410 | 0.869 | 9.9 | 1.4 | 0.4 | 0.5 | 21.1 |

| קריירה |  | 67 | 67 | 33.0 | 0.482 | 0.395 | 0.840 | 7.8 | 0.9 | 0.5 | 0.6 | 16.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | ניו ג'רזי | 66 | 30 | 19.9 | 0.393 | 0.365 | 0.845 | 4.7 | 0.8 | 0.7 | 0.3 | 7.4 |
| 2009/2010 | אורלנדו | 63 | 6 | 14.5 | 0.436 | 0.370 | 0.866 | 3.2 | 0.6 | 0.4 | 0.2 | 7.7 |
| 2010/2011 | אורלנדו | 64 | 14 | 22.1 | 0.430 | 0.393 | 0.812 | 5.5 | 0.8 | 0.5 | 0.6 | 10.6 |
| 2011/2012 | אורלנדו | 61 | 61 | 32.2 | 0.439 | 0.393 | 0.877 | 7.7 | 0.9 | 0.8 | 0.4 | 16.1 |
| 2012/2013 | ניו אורלינס | 81 | 22 | 30.9 | 0.423 | 0.382 | 0.844 | 6.4 | 1.2 | 0.5 | 0.4 | 16.2 |
| 2013/2014 | ניו אורלינס | 22 | 14 | 36.1 | 0.438 | 0.409 | 0.952 | 6.5 | 0.8 | 0.5 | 0.3 | 19.8 |
| 2014/2015 | ניו אורלינס | 61 | 5 | 27.5 | 0.399 | 0.340 | 0.854 | 4.8 | 1.2 | 0.5 | 0.3 | 13.7 |
| 2015/2016 | ניו אורלינס | 66 | 7 | 30.4 | 0.427 | 0.366 | 0.873 | 6.0 | 1.1 | 0.6 | 0.4 | 17.0 |
| 2016/2017 | יוסטון | 72 | 72 | 29.4 | 0.419 | 0.404 | 0.860 | 4.6 | 0.9 | 0.4 | 0.2 | 13.6 |
| 2017/2018 | יוסטון | 66 | 50 | 26.1 | 0.431 | 0.386 | 0.774 | 5.0 | 0.9 | 0.4 | 0.3 | 9.3 |
| 2018/2019 | פיניקס | 15 | 8 | 18.5 | 0.317 | 0.206 | 0.786 | 3.0 | 1.1 | 0.2 | 0.1 | 3.7 |
| 2018/2019 | מיאמי | 10 | 0 | 4.4 | 0.222 | 0.333 | 0.500 | 0.9 | 0.2 | 0.1 | 0.0 | 0.7 |

| קריירה |  | 647 | 289 | 25.9 | 0.422 | 0.380 | 0.854 | 5.3 | 0.9 | 0.5 | 0.3 | 12.4 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | אורלנדו | 9 | 0 | 9.9 | 0.310 | 0.286 | 1.000 | 3.5 | 0.3 | 0.2 | 0.2 | 2.6 |
| 2011 | אורלנדו | 6 | 0 | 24.5 | 0.267 | 0.300 | 1.000 | 4.5 | 0.5 | 0.8 | 0.2 | 4.7 |
| 2012 | אורלנדו | 5 | 5 | 34.4 | 0.400 | 0.341 | 0.857 | 4.6 | 0.8 | 0.6 | 0.4 | 9.6 |
| 2015 | ניו אורלינס | 4 | 0 | 23.8 | 0.444 | 0.417 | 1.000 | 4.3 | 2.3 | 0.0 | 0.5 | 10.8 |
| 2017 | יוסטון | 11 | 9 | 30.5 | 0.391 | 0.283 | 0.875 | 5.3 | 0.6 | 0.4 | 0.2 | 9.4 |
| 2018 | יוסטון | 11 | 0 | 8.6 | 0.350 | 0.333 | 0.000 | 1.2 | 0.5 | 0.3 | 0.1 | 1.7 |

| קריירה |  | 46 | 14 | 20.3 | 0.363 | 0.325 | 0.917 | 3.7 | 0.7 | 0.4 | 0.2 | 5.7 |
הערות שוליים

↑  קריירת המכללות של אנדרסון, באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2008, באתר ה-NBA
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ראיין אנדרסון זכה בתואר השחקן המשתפר, באתר וואלה, 4 במאי 2012
↑  דו"ח המשחק בין ניו אורלינס לשיקגו, באתר basketball-reference.com
↑  דו"ח המשחק בין ניו אורלינס לאורלנדו, באתר basketball-reference.com
↑  Rockets Sign Free Agents Ryan Anderson and Eric Gordon, באתר הרשמי של יוסטון רוקטס, 9 ביולי 2016
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ריאן אנדרסון יעבור מיוסטון לפיניקס, ברנדון נייט יעשה את הדרך ההפוכה, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2018
↑  בארנס התבשר שעבר לסקרמנטו במהלך משחק, דייויס מתרחק מהלייקרס, באתר וואלה, 7 בפברואר 2019
↑  אנדרסון חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 27 בספטמבר 2019
↑  יוסטון משחררת את אנדרסון, באתר הקבוצה, 18 בנובמבר 2019
↑  הדיווח על מותה של אולמנד, באתר ה-NBA,‏ 14 באוגוסט 2013
קרל נילסן

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1865 Sortelung, דנמרק 
 פטירה:  3 באוקטובר 1931 (בגיל 66) קופנהגן, דנמרק 
 שם לידה:  Carl August Nielsen 
 מקום קבורה:  Vestre Cemetery 
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 תקופת הפעילות:  מ-1888 
 מקום לימודים:  Royal Danish Academy of Music 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  דנית 
 כלי נגינה:  פלוגלהורן, alto trombone, חצוצרה, כינור, פסנתר, ביוגל 
 בן או בת זוג:  Anne Marie Carl-Nielsen (10 במאי 1891–?) 
 צאצאים:  Anne Marie Telmányi 
 פרסים והוקרה:  מסדר דנבורג 
 carlnielsen.dk
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
קרל נילסן ב-1922
קרל אוגוסט נילסן (Carl August Nielsen;‏ 9 ביוני 1865 – 3 באוקטובר 1931) היה מנצח, כנר והמלחין הדני הנודע ביותר בעולם. בהערכה הרבה ביותר זיכו אותו שש הסימפוניות שלו.
חייו

נילסן נולד בזורטלונג, לא הרחק מאודנסה. אביו היה צבע ומוזיקאי חובב. התנסויותיו הראשונות של קרל במוזיקה היו באמצעות הצלילים השונים, ששמע כאשר הקיש בבולי העץ שבערימת עצי ההסקה מאחורי הבית. משפחתו הייתה ענייה יחסית, אבל בכל זאת הייתה יכולה לאפשר לו לימודי נגינה בכינור ובפסנתר בילדותו.
נילסן למד גם נגינה בכלי נשיפה ממתכת, וכך הגיע למשרת חצוצרן בתזמורת צבאית באודנסה. בהמשך למד כינור ותאוריה של המוזיקה בקונסרבטוריון של קופנהגן, שם היה בין מוריו המלחין הנודע נילס גאדה, אבל מעולם לא קיבל שיעורים מסודרים בהלחנה. עובדה זו לא מנעה ממנו להתחיל לחבר מוזיקה. תחילה לא זכו יצירותיו להכרה שתאפשר לו קיום מכתיבתו. בקונצרט שבו נוגנה בביצוע בכורה הסימפוניה הראשונה שלו, ב-14 במרץ 1894 (בניצוח יוהאן סוונדסן), ניגן נילסן באגף הכינורות השניים. מכל מקום, סימפוניה זו זכתה להצלחה רבתי כאשר נוגנה בברלין בשנת 1896, ומאז ואילך הלך פרסומו וגדל.
הוא המשיך לנגן בכינור בתיאטרון המלכותי בקופנהגן עד 1905, כאשר מצא מו"ל ליצירותיו. בשנת 1916 קיבל עבודת הוראה בקונסרבטוריון הדני בקופנהגן ושם המשיך לעבוד עד מותו.
ב-10 באפריל 1891 נשא נילסן לאישה את הפסלת הדנית אן מרי ברודרסן, חודש בסך הכול אחרי שהכירו בפריז. הזוג בילה את ירח הדבש באיטליה. נישואיהם נמשכו עד מותו של נילסן, על אף תקופה ארוכה של מריבה, שכללה פירוד ממושך והאשמות הדדיות בחוסר נאמנות.
נילסן עבר התקף לב קשה בשנת 1925 ומאז נאלץ לקצץ במידה רבה בפעילותו, אף כי המשיך להלחין עד מותו. בתקופה זו כתב גם ספר זיכרונות על ילדותו בשם "ילדותי בפינן". עוד כתב ספר קצר בשם "מוזיקה חיה".
האסטרואיד 6058 Carlnielsen נקרא על שמו.
המוזיקה שלו

בעולם הרחב נודע נילסן בעיקר בשש הסימפוניות שלו. יצירות מפורסמות אחרות משלו הן המוזיקה התוכניתית לדרמה "אלאדין" של אהלנשלגר, האופרות "שאול ודוד" ו"נשף מסכות", הקונצ'רטי לחליל, לכינור ולקלרינט, וחמישיית כלי נשיפה מעץ. בדנמרק מוכרים מאוד שיריו, פרי עטם של משוררים שונים.
בדומה לבן זמנו, המלחין הפיני ז'אן סיבליוס, חקר נילסן את הפוליפוניה של הרנסאנס, שאותותיה ניכרים בעליל ב"תחושה" המלודית וההרמונית שמעניקה המוזיקה שלו.
יצירותיו של נילסן מסומנות לעיתים במספרי FS, על שם הקטלוג שחיברו Dan Fog and Torben Schousboe בשנת 1965.
המוזיקה שלו > סימפוניות

נילסן כתב שש סימפוניות. גישתו לצורת הסונאטה, כפי שהיא מופיעה בסימפוניות שלו, מעידה על פריקת עול הדרגתית. אם נבחן את הפרקים הראשונים של כל סימפוניה בתורה, בשני הראשונים אפשר לראות שנילסן עובד בנוחות סבירה במסגרת המגבילה של צורת הסונאטה כפי שראו אותה המלחינים של שלהי המאה ה-19; שני האמצעיים כוללים אזכורים מסוימים ברמה גבוהה לצורת הסונאטה אבל מעט מאוד פרטים, ושני האחרונים שוכנים בעולם חדש לגמרי, פרי יצירתו של נילסן עצמו, שאת מבנהו אפשר להבין רק בהקשר של החומר, המשמש את נילסן ביצירתו. בשלב זה אין עוד ביצירתו כל מקבילות לשום צורות אחרות או מסורות קודמות של מבנה מוזיקלי.
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 1

כבר בסימפוניה הראשונה, המוקדמת של נילסן בסול מינור ניכרת האינדיבידואליות שלו ונראים רמזים למה שרוברט סימפסון קורא "טונאליות מתקדמת", כלומר, ההרגל של נילסן להתחיל יצירה בסולם אחד ולסיים אותה באחר. הסימפוניה נכתבה בד בבד עם שירי הולשטיין, אופוס 10, ושותפה לכמה מתכונותיהם.
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 2

ציור שנילסן ראה באכסניה, המתאר את ארבעת מזגי האדם (מהיר חימה, מדוכא, אדיש ושמח), נתן לו את ההשראה לכתיבת הסימפוניה השנייה, "ארבעת המזגים". הסימפוניה כתובה בארבעה פרקים, שכל אחד מהם שופך אור על אחד המזגים, אבל על אף הנטייה הברורה הזו ליצירת מערכת של פואמות סימפוניות, זו היא סימפוניה שלמה וממוזגת במלואה. אין מדובר ב"מוזיקה תוכניתית" לאמיתה, אלא בקבוצה של רישומי אופי כלליים, ואין צורך לדעת לאיזה מזג נילסן מתכוון כדי להעריך את היצירה כמקשה אחת.
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 3

הסימפוניה השלישית, "אספנסיבה", נוגנה בביצוע בכורה באותו קונצרט עם הקונצ'רטו לכינור. הפרק השני מכיל סולי ללא מילים לקולות סופרן ובריטון (שאפשר לנגנם, לחלופין, בקלרינט וטרומבון).
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 4

הידועה ביותר, אולי, מן הסימפוניות של נילסן היא הרביעית, "הבלתי נכחדת". היא כתובה בארבעה פרקים קשורים והיא הדרמטית ביותר שכתב נילסן עד אז. בפרק האחרון מוצבות שתי מערכות טימפני משני צדי הבימה ליצירת מעין דו-קרב מוזיקלי.
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 5

הסימפוניה החמישית היא אחת משתי הסימפוניות של נילסן שאין לה כותרת משנה (השמות שנתן לסימפוניות שלו היו, מבחינת נילסן, לא יותר מציוני כוונות כלליים מאוד, שאין בהם שום תכונות סיפוריות ספציפיות). כמו הסימפוניה הרביעית, גם בחמישית נעשה שימוש דרמטי מאוד בכלי הקשה: בנקודה מסוימת בפרק הראשון - הבנוי כשלעצמו משני מבנים גדולים, מחוברים יחדיו - מקבל נגן הטנבור הוראה לאלתר "כאילו מוטל עליו לעצור בכל מחיר את מהלך התזמורת". בסימפוניה זו הטביע נילסן את רישומו הראשון המשמעותי 
לאחר מלחמת העולם הראשונה מחוץ לסקנדינביה, כשתזמורת הרדיו הדני ביצעה אותה בפסטיבל אדינבורו הבינלאומי בסקוטלנד, שם חוללה סנסציה.
המוזיקה שלו > סימפוניות > סימפוניה מס' 6

אפילו רוברט סימפסון התבלבל תחילה כששמע את הסימפוניה השישית, "סמפליצ'ה", של נילסן. היא איננה דרמטית כל כך במופגן כמו שתי קודמותיה והיא נשמעת, מכמה בחינות, מוזרה למאזיניה. הפרק השני, למשל, כתוב רק לתשעה כלים מתוך התזמורת (פיקולו, 2 קלרינטים, 2 בסונים, טרומבון וכלי הקשה ומייצג את פרשנותו של נילסן למגמות אופנתיות במוזיקה המודרנית של אותם ימים (אמצע שנות ה-20'). זו ללא ספק הקשה והחמקנית ביותר לתפיסה מבין הסימפוניות שלו, אך דווקא המבנה האדריכלי המתעתע, יחד עם הטון הרגשי האניגמטי שלה, עושים אותה לחוויית האזנה רבת אתגר, מרתקת ובסופו של דבר, כדאית.