יוזף גבלס
תועמלן בברלין > השפל הגדול, עליית הנאצים לשלטון ומינויו לשר התעמולה

השפל הגדול השפיע מאוד על גרמניה ועד 1930 חלה עלייה דרמטית באבטלה. במהלך תקופה זו החלו האחים גרגור ואוטו שטראסר (אנ') לפרסם עיתון יומי חדש בברלין, "הנציונלר סוציאליסט". כמו פרסומים אחרים שלהם, העביר העיתון את זרם הנאציזם של האחים, שכלל לאומנות, אנטי-קפיטליזם, רפורמיזם חברתי ואנטי-מערביות. גבלס התלונן בלהט על יריבות עיתוני האחים, והודה שהצלחתם גורמת לעיתונים בברלין שבבעלותו "להידחף אל הקיר". בסוף אפריל 1930 הכריז היטלר בפומבי ובתקיפות על התנגדותו לגרגור שטראסר ומינה את גבלס במקומו כאחראי הרייך על תעמולת המפלגה הנאצית. אחד ממעשיו הראשונים של גבלס היה לאסור את מהדורת הערב של ה"נציונלר סוציאליסט". גבלס קיבל גם שליטה בעיתונים נאציים אחרים ברחבי המדינה, כולל העיתון הלאומי של המפלגה, פלקישר באובכטר (הצופה העממי). ב-3 ביולי הכריזו אוטו שטראסר ותומכיו על עזיבתם את המפלגה הנאצית. עם קבלת החדשות, הוקל לגבלס כי "המשבר" עם האחים שטראסר הסתיים סוף סוף והוא שמח על כך שאוטו שטראסר איבד את כוחו.
הידרדרותה המהירה של כלכלת גרמניה הביאה להתפטרותה ב-27 במרץ 1930 של ממשלת הקואליציה שנבחרה ב-1928. פאול פון הינדנבורג מינה את היינריך ברינינג לקנצלר גרמניה. קבינט חדש הוקם, והינדנבורג השתמש בכוחו כנשיא גרמניה כדי למשול באמצעות צווי חירום. גבלס היה אחראי על הקמפיין הלאומי של גרמניה הנאצית לקראת הבחירות לרייכסטאג שנערכו ב-14 בספטמבר. הקמפיין נערך בהיקף עצום, וכלל אלפי פגישות ונאומים שנערכו בכל רחבי גרמניה. נאומיו של היטלר התמקדו בהאשמת הצרות הכלכליות של המדינה ברפובליקת ויימאר, במיוחד עמידתה בתנאי חוזה ורסאי, שבמסגרתו גרמניה נדרשה לשלם פיצויי מלחמה שהוכחו כהרסניים לכלכלתה. הוא הציע חברה גרמנית חדשה המבוססת על גזע ואחדות לאומית. המפלגה קיבלה ב-6.5 מיליון קולות ברחבי גרמניה וזכתה ב-107 מושבים ברייכסטאג, מה שהפך אותה למפלגה השנייה בגודלה במדינה.
בסוף 1930 פגש גבלס את רעייתו לעתיד מגדה, שפיתחה בעבר קשר עם חיים ארלוזורוב, לימים ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. מגדה הצטרפה למפלגה הנאצית כמה חודשים טרם פגשה את גבלס. היא עבדה כמתנדבת במשרדי המפלגה בברלין, וסייעה לגבלס לארגן את עיתוניו הפרטיים. דירתה בווסטנד הפכה עד מהרה למקום מפגש מועדף עבור היטלר ובכירים אחרים במפלגה. השניים נישאו ב-19 בדצמבר 1931 בכנסייה פרוטסטנטית. היטלר היה שושבינו של גבלס.
לשתי מערכות בחירות נוספות שנערכו ב-1932 ארגן גבלס מסעות פרסום מסיביים שכללו עצרות, מצעדים ונאומים. היטלר טס ברחבי גרמניה עם מטוס, עליו הייתה כתובה הסיסמה "הפיהרר מעל גרמניה". גבלס כתב ביומנו כי על המפלגה הנאצית לצבור כוח ולהכחיד את המרקסיזם. הוא ערך סיבובי נאומים רבים במהלך מערכות הבחירות הללו ופרסם כמה מהם על גבי תקליטי גרמופון וכעלונים. גבלס היה מעורב גם בהפקה של מספר סרטים אילמים קצרים שניתן היה להקרין בפגישות המפלגה, אם כי עדיין לא היה בידיהם מספיק ציוד לשימוש נרחב בסרטים אלה. פוסטרים רבים במהלך מסע הבחירות של גבלס השתמשו בדימויים אלימים, כגון בענק לבוש למחצה המשמיד את יריביו, או לחלופין אויבים כגון "הממון הבינלאומי". תעמולתו הגדירה את האופוזיציה בגרמניה כ"פושעי נובמבר", "מושכי חוטים יהודים" או כאיום קומוניסטי. התמיכה במפלגה הלכה וגברה, אולם אף אחת ממערכות הבחירות לא הובילה לממשלת רוב. עקב כך, ובמאמץ לייצב את המדינה ולשפר את תנאיה הכלכליים, מינה הינדנבורג את היטלר לקנצלר גרמניה ב-30 בינואר 1933.
באחד מנאומיו המפורסמים לאחר ניצחון המפלגה הנאצית הכריז גבלס:
אם הדמוקרטיה נהגה כלפינו, כשהיינו באופוזיציה, לפי העקרונות הדמוקרטים, הרי הייתה היא הדמוקרטיה חייבת לעשות זאת. אך אנחנו לא אמרנו מעולם, שאנו מיצגים את הרעיון הדמוקרטי, אלא אמרנו בגלוי שאנו נוקטים אמצעים דמוקרטים כדי להגיע לשלטון, אך כשנגיע לשלטון נסרב לתת למתנגדנו, וללא רחמים, כל אותם הזכויות והאמצעים שניתנו לנו כשהיינו באופוזיציה
כדי לחגוג את המאורע ארגן גבלס מצעד לפידים שבו השתתפו כ-60,000 איש בליל אותו היום. רבים מהצועדים היו לבושים במדי האס אה והאס אס. המצעד שודר בשידור חי בתחנת רדיו ממלכתית ולווה בפרשנות של הרמן גרינג, חבר ותיק במפלגה שבהמשך יהיה שר התעופה בממשלתו של היטלר. עם זאת, התאכזב גבלס מכך שלא קיבל תיק בממשלה החדשה. ברנהרד רוסט מונה לשר החינוך, התיק שבו חפץ גבלס. כמו בכירים אחרים במפלגה הנאצית, נאלץ גבלס להתמודד עם סגנון מנהיגותו של היטלר שכלל מתן פקודות סותרות לפקודיו, תוך הצבתם בתפקידים שבהם חופפים חובותיהם ואחריותם. בדרך זו טיפח היטלר חוסר אמון, תחרות ומאבק פנים בין הכפופים לו כדי לבסס ולמקסם את כוחו. המפלגה הנאצית ניצלה את שרפת הרייכסטאג ב-27 בפברואר 1933, כאשר העביר הינדנבורג למחרת את צו שרפת הרייכסטאג לדרישת היטלר. בעקבות השרפה פעל גבלס ככל יכולתו כדי להסית את העם כנגד הקומוניסטים וליצור אווירת משבר. זה היה הראשון מבין כמה סעיפי חקיקה שפירקו את הדמוקרטיה בגרמניה והחליפוה בדיקטטורה טוטליטרית בהנהגת היטלר. ב-5 במרץ התקיימו בחירות נוספות לרייכסטאג. אלו היו הבחירות האחרונות שנערכו לפני תבוסת הנאצים בתום מלחמת העולם השנייה. המפלגה אמנם הגדילה את מספר מושביה ברייכסטאג ואת אחוז הקולות, אך לא היה זה הניצחון המכריע שציפה להנהגתה. גבלס קיבל לבסוף את מינויו של היטלר לקבינט והפך רשמית לשר הרייך לתעמולה ולהשכלת העם ב-14 במרץ.
תפקידו של המשרד החדש, שמשרדיו שכנו מול לשכת קנצלר הרייך, היה לרכז את השליטה הנאצית בכל ההיבטים של חיי התרבות והאינטלקטואליות הגרמנית. ב-25 במרץ אמר גבלס כי הוא מצפה להגדיל את התמיכה העממית במפלגה מ-37 אחוזים שהושגו בבחירות האחרונות ל-100 אחוז תמיכה. מטרה לא מוצהרת הייתה להציג בפני עמים אחרים את הרושם שיש למפלגה הנאצית גיבוי מלא ונלהב של כל אוכלוסיית גרמניה. מלבד זאת, ריכז גבלס בידיו עוצמה אדירה בכל הנוגע לתרבות ברייך השלישי: כל העיתונים היו חייבים להעביר לאישורו את כתבותיהם לפני פרסומן; לא היה סרט, ספר או יצירה אמנותית בגרמניה שלא הועבר אליו בטרם פורסם. בתפקיד זה היה לו הכוח לשלוט במידע שהועבר לתושבי גרמניה, להעלים ידיעות מסוימות ולהבליט אחרות, ולמעשה לשלוט במוחותיהם של האזרחים באופן חסר תקדים. שליטה זו נוצלה לתעמולה בלתי פוסקת. אחת מהפקותיו הראשונות של גבלס הייתה אירוע העברת השלטון החגיגית מהינדנבורג להיטלר, שנערך בפוטסדאם ב-21 במרץ, וכונה "יום פוטסדאם". גבלס חיבר את נוסח הצו של היטלר המתיר את חרם אחד באפריל 1933, שהיה הפעולה הראשונה שנערכה בגרמניה הנאצית נגד היהודים. מאוחר יותר באותו החודש נסע גבלס בחזרה למקום הולדתו, ריידט (אנ'), שם זכה לקבלת פנים. תושבי העיירה עמדו לאורך הרחוב הראשי, ששמו שונה לכבודו, ולמחרת האירוע הוכרז כגיבור מקומי.
גבלס הפך את אחד במאי מחגיגה למען זכויות הפועל לחגיגה של המפלגה הנאצית. זאת כיוון שרבים ראו במתכונתו הקודמת חג קומוניסטי. במקום החגיגות שנועדו למען הפועל, ארגן גבלס עצרת גדולה בשדה "טמפלהוף" בברלין. למחרת פורקו כל משרדי האיגודים המקצועיים בגרמניה בכוח על ידי האס אה והאס אס, ובמקומם הוקמה חזית העבודה הגרמנית (אנ'), שנוהלה על ידי הנאצים. ב-3 במאי כתב ביומנו: "אנחנו המאסטרים של גרמניה". פחות משבועיים לאחר מכן יזם וניהל את אירוע שרפת הספרים בברלין ונשא נאום בליל האירוע ב-10 במאי. בנאום אמר בין היתר:
לא לניוון ולשחיתות מוסרית! כן להגינות ולמוסר במשפחה ובמדינה! אני משליך ללהבות את כתביהם של היינריך מאן, ארנסט גלזר, אריך קסטנר!
עידן האינטלקטואליות היהודית הקיצונית מסתיים כעת. ... האדם הגרמני העתידי יהיה לא רק איש הספר אלא גם איש האופי, ולמטרה זו אנו מבקשים לחנך אתכם. כאדם צעיר, להיות בעל האומץ להתמודד עם המבט חסר הרחמים, להתגבר על פחד המוות ולרחוש שוב כבוד למוות - זו משימת הדור הצעיר הזה. וכך עושים אתם היטב, בשעת חצות זו, בהשליככם ללהבות את רוח העבר הרעה. זה מעשה חזק, גדול וסמלי - מעשה שצריך לשקף את העתיד, למען ידע העולם - כאן שוקע הבסיס האינטלקטואלי של רפובליקת נובמבר [רפובליקת ויימאר], אך מתוך הריסות אלה יעלה בניצחון עוף החול של רוח חדשה.
בינתיים החלה המפלגה הנאצית להעביר חוקים לדחיקת יהודים לשוליים ולסילוקם מהחברה הגרמנית. החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שעבר ב-7 באפריל 1933, אילץ את כל הלא-ארים לפרוש ממקצועם המשפטיים ומשירות המדינה. חקיקה דומה שללה במהרה מיהודים שעבדו במקצועות אחרים את זכותם לעסוק במקצוע. מחנות הריכוז הנאצים הראשונים (שנועדו בתחילה למתנגדים פוליטיים) נוסדו זמן קצר לאחר שעליית היטלר לשלטון. בתהליך שנקרא גְלָיְכְשָׁלְטוּנְג (האחדה), החלה המפלגה הנאצית לכונן שלטון טוטליטרי על חיי הפרט, ובתיאום הדוק בכל היבטי החברה והמסחר. הנהגת כל הארגונים האזרחיים, לרבות קבוצות חקלאיות, ארגוני מתנדבים ומועדוני ספורט, הוחלפה באוהדים נאצים או בחברי המפלגה. ביוני 1933 היו הצבא והכנסיות הארגונים היחידים שלא היו בשליטת המפלגה. ב-2 ביוני העניק לו היטלר דרגת רייכסלייטר, הדרגה הפוליטית השנייה בהיררכיה של המפלגה. ב-3 באוקטובר, עם הקמת האקדמיה למשפט גרמני (אנ'), מונה גבלס לחבר בה ולחבר הוועד המנהל שלה. כדי לשנות את דעתו של מעמד הביניים הגרמני ולעצב את הדעה העממית, העביר המשטר ב-4 באוקטובר את "חוק העורך" (Schriftleitergesetz; בתעתיק עברי שטאדטפרזידנט), שהפך לליבת שליטת המפלגה בעיתונות העממית. מורשם עד לגבול מסוים מהמערכת של בניטו מוסוליני באיטליה, הגדיר החוק את השריפטלייטר ככל מי שכתב, ערך, בחר טקסטים או אייר חומר להוצאה לאור. אנשים שנבחרו למקצוע זה היו זקוקים להשכלה, טוהר הגזע וניסיון. החוק חייב את העיתונאים "להסדיר את עבודתם בהתאם לנאציזם כפילוסופיית החיים וכתפיסת ממשל".
בסוף יוני 1934 נעצרו ונרצחו בכירים באס אה ומתנגדי המשטר, כולל גרגור שטראסר בליל הסכינים הארוכות. גבלס נכח במעצרו של ראש האס אה ארנסט רהם במינכן. ב-2 באוגוסט מת נשיא גרמניה פון הינדנבורג. בשידור ברדיו הודיע גבלס כי משרות הנשיא והקנצלר אוחדו, והיטלר שימש מעתה גם כקנצלר גרמניה וגם כנשיאה.