stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולבי אדום-צוואר
מאפיינים

צווארו הוא בגוון אדמדם, ומכאן בא לו שמו. אפו וכפותיו שחורות, ויש לו פס לבן על השפה. משקלו בין 13.80 ל-18.60 ק"ג, ואורך גופו כולל ראשו כ-90 ס"מ, אף שהזכרים גדולים באופן כללי מהנקבות.
אורך חייו הממוצע של וולבי אדום-צוואר הוא 15 שנה.
הוולבי חי ביערות לא סבוכים. הוא נפוץ במזרח אוסטרליה, טסמניה, באיים שונים במצר בס (אף שלא ידוע האם האוכלוסיות באיים טבעיות או שהובאו על ידי האדם) ובחבל קנטרברי שבאי הדרומי של ניו זילנד.
הוולבי אדומי הצוואר הם בעלי חיים יחידאים (סוליטרים) לרוב, אולם כאשר המזון והמים מצויים בשפע הם מתאספים בקבוצות של עד 30 פרטים. כאשר הם מתקבצים, יש להם היררכיה חברתית הדומה לזו של מיני וולבי אחרים. הם פעילים בעיקר בין הערביים, ואת רוב שעות היום הם מבלים במנוחה במחסה.
הנקבות מגיעות לבגרות מינית בין 14 ל-19 חודשים, בעוד שהזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים. תקופת הייחום של נקבת הוולבי אדום-הצוואר נמשכת 32 יום. לאחר הריון של 30 יום ממליטה הנקבה גור יחיד. הנקבה עשויה להמליט לאורך כל חודשי השנה, מלבד נקבות תת-המין הטסמני, הידוע גם כוולבי בנט (M. r. rufogriseus), אשר ממליטות בעיקר בין פברואר לאפריל. הגור נשאר בכיס אימו כ-280 יום, ונגמל מיניקה בערך בגיל שנה. הנקבות עשויות להמשיך לחיות בסביבת אמותיהן, ואילו הזכרים עוזבים את הסביבה בגיל שנתיים.
הוא ניזון מעשב ומענפים.
מאפיינים > תת מינים

M. r. banksianus ‏(Quoy & Gaimard, 1825) – וולבי אדום-צוואר
M. r. rufogriseus ‏(Desmarest, 1817) - וולבי בנט - חי בטסמניה. וולבי בנט קטן יותר בממדיו (תופעה המוכרת כננסות איים), פרוותו ארוכה ושעירה יותר
M. r. fruticus‏ (Ogilby, 1838)
גלריה

וולבי לבקן
גור וולבי בכיס
הערות שוליים

↑  Australian Faunal Directory, biodiversity.org.au (באנגלית)
↑  Red-Necked Wallaby
| קנגוריים |
| --- | --- | --- |
| וולביים ארנביים מפוספסים | וולביים ארנביים מפוספסים |  |
| וולבי ארנבי מפוספס | וולבי ארנבי מפוספס (סוג ומין יחיד) |   |
| קנגורים | קנגורים |   |
| קנגורו | קנגורו אפור מזרחי • קנגורו אפור מערבי • קנגורו אדום • וולארו האנטילופה • וולארו מצוי • וולארו שחור • וולבי אגיל • וולבי שחור-פס • וולבי טמר • וולבי סבך מערבי • וולבי פרמה • וולבי זנב-שוט • וולבי אדום-צוואר |   |
| קנגורו אילני | קנגורו אילני אפרורי • קנגורו אילני לומהולץ • קנגורו אילני בנט • קנגורו אילני דובי • קנגורו אילני הואון • קנגורו אילני דוריה • קנגורו אילני סרי • קנגורו אילני גודפלו • קנגורו אילני עטוי-זהב • קנגורו אילני שפלתי • קנגורו אילני הוזר • קנגורו אילני וונדיוואי • איפולה • דינגיסו • טנקיל |   |
| וולבי הצבי | וולבי צבי שחור • וולבי צבי לבן-פס • וולבי צבי אפור • וולבי צבי חום |   |
| וולבי יערוני | וולבי יערוני מקלאי • וולבי יערוני זוטר |   |
| וולבי ארנבי | וולבי ארנבי ממושקף • וולבי ארנבי אדמוני |   |
| וולבי זנב-מסמר | וולבי זנב-מסמר מרוסן • וולבי זנב-מסמר צפוני |   |
| וולבי הסלע | וולבי סלע קצר-אוזן • וולבי סלע וילקינס • וולבי סלע פרוסרפיני • וולבי סלע רוטשילד • וולבי סלע צהוב-רגל • וולבי סלע אלייד • וולבי סלע כף-יורק • וולבי סלע גודמן • וולבי סלע הרברט • וולבי סלע חדגוני • וולבי סלע שחור-צד • וולבי סלע מאריבה • וולבי סלע זנב-מברשת • וולבי סלע סגול-צוואר • וולבי סלע שרמן • מונג'ון • נברלק |   |
| פדמלון | פדמלון טסמני • פדמלון בראון • פדמלון כהה • פדמלון קלבי • פדמלון ההרים • פדמלון אדום-רגל • פדמלון אדום-צוואר |   |
| וולבי ביצות | וולבי ביצות (סוג ומין יחיד) |   |
| קווקה | קווקה (סוג ומין יחיד) |   |
וולבי ארנבי מזרחי

| וולבי ארנבי מזרחי |
| --- | --- |
 פוחלץ של וולבי ארנבי מזרחי
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: וולבי ארנבי
מין:: וולבי ארנבי מזרחי
שם מדעי
 Lagorchestes leporides ‏גולד, 1841
תחום תפוצה


וולבי ארנבי מזרחי (שם מדעי: Lagorchestes leporides) הוא מין של וולבי קטן בסוג וולבי ארנבי, שהיה אנדמי לדרום-מזרח יבשת אוסטרליה ונכחד מן העולם בסוף המאה ה-19. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1841 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון גולד, והוא מבין חיות הכיס הראשונות שנכחדו באוסטרליה בתקופה המודרנית.
תיאור

הוולבי הארנבי המזרחי היה כיסאי קטן יחסית, וכפי שמרמז שמו המדעי, דמה לארנבון בצורה יוצאת מן הכלל. אף על פי שנחשב ליונק קטן במונחים אוסטרלים, הוא עדיין היה גדול במעט מקרובו הוולבי הארנבי האדמוני. אורך ראשו וגופו של הוולבי המזרחי היה כ-50 סנטימטרים, ואורך זנבו כ-33 סנטימטרים; משקלו המרבי היה 1.5 קילוגרם.
לוולבי המזרחי היה גוף קומפקטי וגוצי, ראש ארנבי קצר ועגלגל וגפיים קטנטנות. העיניים שלו היו גדולות במיוחד, ואפו קטן ומחורץ. אוזניו היו גדולות ומעוגלות בדומה לארנב. עם זאת, הוא נבדל מהארנב בקרסוליו המוארכים אשר הסתיימו בשלוש אצבעות עם טפרים ארוכים.
הפרווה של הוולבי המזרחי הייתה גסה, שעירה וצפופה. צבע הפרווה היה חום-אפרפר כהה, עד חום-צהבהב, עם נטייה לשחרחר באזור הגב והעורף, ולכסוף בפלג הגוף האחורי. הגחון והחזה היו בצבע לבן-אפרפר. קצה הזנב וכפות הידיים והרגליים היו בדרך כלל כהים מעט.
תפוצה וביולוגיה

הוולבי המזרחי היה אנדמי לדרום-מזרח אוסטרליה. תפוצתו השתרעה לאורך אגן מארי-דרלינג בשטחן של ניו סאות' ויילס, ויקטוריה ודרום אוסטרליה, ואולי גם בדרום קווינסלנד. בית הגידול המועדף עליו היה ערבות עשב ומישורים פתוחים (דוגמת מישור ליברפול), והוא היה מצוי גם בגבעות ולאורך גדות נהרות מארי ודרלינג.
בהתחשב בתאריך ההכחדה המוקדם שלו, אין מידע רב אודות האקולוגיה של הוולבי המזרחי. ידוע שהוא היה יונק פעיל לילה אשר בילה את מרבית שעות היום כשהוא ספון בתוך מקלט טבעי של עשב צפוף או כיסי שיח. הוולבי המזרחי נהג לרבוץ בשקט במסתור שלו ולהסתמך על התמזגות פרוותו עם הסביבה במטרה להתחמק מטורפים; עם זאת, כאשר התקרבו למקום מסתורו יתר על המידה, הוא היה פותח בריצת זיגזג קופצנית עד שמצא מקום מסתור אחר.
ג'ון גולד שפרסם את התיאור המדעי של מין זה, צפה בוולבי אחד שנמלט מפני כלבי בית במשך כ-500 מטר, ואז שינה כיוון בפתאומיות ורץ לכיוונו של גולד וזינק מעל ראשו; על פי הערכת גולד, חרף גודלו הקטן הוולבי המזרחי היה מסוגל לקפוץ לגובה של 1.8 מטר.
הכחדה

הפרט האחרון הידוע של הוולבי הארנבי המזרחי, הייתה נקבה שנאספה באוגוסט 1889 בניו סאות' ויילס. מאז, מין זה לא נצפה יותר בטבע, ועל כן, הרשימה האדומה של IUCN סיווגה אותו כמין נכחד (EX). אף על פי כן, גם בשנות ה-30 של המאה ה-20 חוקרי טבע עדיין לא היו בטוחים לגמרי שהמין נכחד. מהוולבי המזרחי נשתמרו מספר פוחלצים במוזיאונים.
הגורם המרכזי להכחדתו של הוולבי המזרחי נותר לא ברור, מכיוון שהוא נעלם הרבה לפני שהחלה חקלאות אינטנסיבית בבית גידולו, ואף לפני הופעתו של השועל האדום אשר נחשב לאיום העיקרי על חיות כיס קטנות. הרשימה האדומה של IUCN, מעריכה שהוולבי המזרחי נכחד כתוצאה מרעיית יתר של עדרי בקר וצאן שפגעו בסביבת המחיה שלו ומטריפה על ידי חתול הבית.
ככל הנראה, גורם נוסף הוא המדיניות הממשלתית האוסטרלית לדחיקת הילידים האבוריג'ינים מהאזור, אשר גרמה להפסקת המנהג המסורתי האבוריג'יני של הצתת שריפות מבוקרות קטנות; כתוצאה מכך, נמנע חידוש הצמחייה בבית הגידול של הוולבי, והעשב שנהייה צפוף ויבש, העלה את הסיכון לפריצת שריפות בר גדולות מברקים בקיץ שכילו אזורי מחיה נרחבים של הוולבי.
הערות שוליים

↑  וולבי ארנבי מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
איור של וולבי ארנבי מזרחי. נוצר על ידי ג'ון גולד.
נוף אופייני לבית הגידול ההיסטורי של הוולבי המזרחי.
פוחלץ של וולבי ארנבי מזרחי.
הרברט אדוארד ג'ון קאודרי

הרברט אדוארד ג'ון קאודרי (באנגלית: Herbert Edward John Cowdrey; ‏29 בנובמבר 1926 - 4 בדצמבר 2009) היה היסטוריון בריטי שהתמחה במסעי הצלב.
תולדות חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מחקרו אודות נאומו של אורבן

קאודרי ידוע בעיקר בזכות עבודתו פורצת הדרך לגבי נאומו של אורבנוס השני בשנת 1096. על פי נוסחי הנאום הקיימים אצל בודרי מדול (בו ירושלים אינה מוזכרת) ואצל פולקו משארטר (יש ציון יחיד, אולם מקור פחות אמין) לא ברור אם אורבן אכן החל את מסע הצלב הראשון עקב מענה למצוקת האימפריה הביזנטית או עקב דאגתו לשחרור ממלכת ירושלים. קאודרי נעזר בחמישה מקורות משניים כדי לנסות ולהוכיח שאורבן אכן נאם עבור שחרור ירושלים. מחקרו הסתמך על
שטרות מכירה, מסמכים ותעודות - העברת נכסים של אבירים אל יד שנייה תוך ציון העילה בגינה הם מעברים את הנכס. את התעודות רשמו נזירים אשר לא היו במסע (ואורבן אף הקשה על נזיר לצאת למסע) ומצד שני, הם היו נאמנים באופן מסוים לאפיפיור ולמניעיו.
קאודרי עסק במבחר תעודות:
כרוניקות בזמן שהותו של אורבן בערים נוספות
מכתבים של אורבן עצמו ופרוטוקול על בישוף בו רשם את החלטות הוועידה
The Encyclical of Sergius - מסמך מזויף שמתאר את הריסת כנסיית הקבר בירושלים ב-1009, אולם בפועל הוא משיק למאי, 1096, זמן שהותו של אורבן השני בעיר. המסמך רשום בלטינית גבוהה וכנראה יעודו היה להתסיס את אנשי העיר.
מכתבים
הערות שוליים

↑  A. Gieysztor, ‘The Genesis of the Crusades: the Encyclical of Sergius IV (1009–12)’, Medievalia et Humanistica, v (1948), 3–23; vi (1950), 3–34. The text is printed on pp. 33–4 of the second article
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276105205171  PLWABN: 9810577476505606  BIBSYS: 90949790  BnF: cb12714589s (data)  CiNii: DA01830637  GND: 124855202  ICCU: CFIV045656  ISNI: 0000 0001 0876 7976  LCCN: n83198142  NLA: 36374522  NTA: 069846707  RERO: 02-A003141313  SUDOC: 05538501X  VcBA: 495/45748  VIAF: 19802726   WorldCat (עם VIAF): 19802726 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זיקי פלדה

זיקי פלדה היה קיבוץ קומוניסטי קצר ימים שהתקיים ליד רחובות בשנים 1949–1951.
היסטוריה

בשנת 1949 הוציא קיבוץ זיקים מתוכו 28 חברים שהזדהו כקומוניסטים. אלו קיבלו מהסוכנות היהודית מחנה מעבר ליד גיבתון, זרנוגה ורחובות ששימש קודם לכן את קיבוץ צאלים בטרם עברו לנגב. הקיבוץ החדש נקרא "זיקי פלדה", על שם הקיבוץ ממנו גורשו בצירוף המילה "פלדה" שסימלה את יוסיף סטלין. "זיקי פלדה" זכתה לחסות מק"י, למרות הביקורת של מק"י על רעיון הקיבוץ, ואנשיה הגיעו בשבתות לחזק את המקום. בתחילת 1950 הצטרפו לקיבוץ כמה מעולי עיראק, יוצאי המפלגה הקומוניסטית העיראקית. ביולי 1950 סולקו עשרה נערים קומוניסטים מגבעת ברנר והועברו לזיקי פלדה.
לקיבוץ הוקצה שטח קטן לצורך גן ירק ובתחילת 1950 הונחו בו צינורות השקאה על ידי הסוכנות. אולם במרץ 1950 הוקצה השטח להסתדרות העובדים הלאומית לצורך שיכון ולאחר שנקטפו הירקות הועבר השטח חזרה לסוכנות. לטענת אנשי הקיבוץ, הטענות להקמת שיכון במקום נועדו אך ורק להביא לפינויים מהשטח ולא הייתה כל כוונה להקים במקום שיכון.
הקיבוץ התפרק ככל הנראה בתחילת 1952, אולם חבריו המשיכו להתגורר במקום והוא הוכר כיישוב עד אמצע שנות ה-50. בסוף שנות ה-50 הוא כונה במעריב אזור מגורים ליד רחובות, ובשנות ה-60 מופיע "זיקי פלדה" כשם שכונה בעיר רחובות.
התייחסות

בתחילת הדרך הרימו אנשי מק"י על נס את קיבוץ "זיקי פלדה" כהוכחה לכך שהקומוניסטים אינם שוללים את ההתיישבות. 
התנועות הציוניות טענו שקיבוץ "זיקי פלדה" קיבל סיוע מהסוכנות אך כשל והביאו זאת כהוכחה לכישלון הדרך הקומוניסטית. בהצופה כתב צבי אשל על הקיבוץ:
בדבר נטען:
לעומת זאת, אנשי מק"י טענו שהקיבוץ הוכשל על ידי הסביבה, אשר נמנעה מלסייע לאנשיו, נמנעה מכל שותפות איתם בהכשרה מקצועית, הפלתה אותם במתן עבודה, שללה מהם את גן הירק ונמנעה מלהקצות להם מקום להתיישבות קבע. אנשי הקיבוץ אף טענו לחבלה מכוונת במשאית שרכשו.
הערות שוליים

↑  הקומוניסטים חברי "זיקים" - להתישבות קיבוצית, קול העם, 20 ביוני 1949
↑  הקומוניסטים קיבלו מחנה קיבוצי מהסוכנות, חרות, 15 ביולי 1949
↑  ניסא שפרן, שלום לך קומוניזם, הקיבוץ המאוחד, 1983, עמ' 121
↑  אלברט בני, עוד יתלקחו הזיקים לשלהבת, קול העם, 26 באוגוסט 1949; המשך
↑  פלוגת עבודה מזיקי פלדה עוזרת לתושבי עקיר, קול העם, 8 במאי 1950
↑  קומוניסטים בגבעת ברנר, חרות, 1 באוגוסט 1950
↑  רות לוין, וידוי מאוחר, ירון גולן, 1995, עמ' 91
↑  עזרת הסוכנות לקיבוץ זיקי פלדה, קול העם, 12 באפריל 1951
↑  תוצאות ראשונות - זיקי פלדה, דבר, 27 ביולי 1955
↑  צריף גדול נשרף ליד רחובות, מעריב, 14 בדצמבר 1958
↑  אלעזר פרי, הקיבוץ ־ אבאנגאדד או רק בעל־ברית?, על המשמר, 20 באוקטובר 1950
↑  שלמה רוזן, לביצור המפעל הקיבוצי וגידולו, על המשמר, 22 בפברואר 1952
↑  שלמה רכב, מק"י והקיבוץ, על המשמר, 16 במאי 1955
↑  צבי אשל, תרבות לעם וזיקי פלדה, הצופה, 30 בינואר 1953
↑  כשלון ההתישבות הקומוניסטית, הצופה, 9 בנובמבר 1951
↑  ב. ן., התולעת המקיסטית, דבר, 3 בספטמבר 1951
↑  יצחק בנדיתר, האמת על מצב זיקי פלדה, קול העם, 7 בספטמבר 1951
ויליאם פרימרוז

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1904 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 במאי 1982 (בגיל 77) פרובו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  פילדלפיה, לוס אנג'לס, בלומינגטון 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  ויולה 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
ויליאם פרימרוז (באנגלית: William Primrose;‏ 3 באוגוסט 1903 - 1 במאי 1982) היה ויולן ומורה סקוטי, נחשב לוויולן המפורסם ביותר בזמנו.
חייו

פרימרוז נולד בגלאזגו, שם למד כינור. לאחר מכן המשיך למה שהיה אז בית ספר גילדהול למוזיקה בלונדון ומשם עבר לבלגיה ללמוד אצל אז'ן איזאיי, שעודד אותו להחליף את הכינור בוויולה. בשנת 1930 הצטרף אל וורוויק אוונס, ג'ון פנינגטון ותומס פטר כוויולן ברביעיית המיתרים של לונדון. הקבוצה התפרקה בשנת 1935. בשנת 1937 החל לנגן בתזמורת הסימפונית של NBC בניצוחו של ארטורו טוסקניני. כשיצאה השמועה שטוסקניני עומד לעזוב את התזמורת בשנת 1941, התפטר פרימרוז מעבודתו. הקריירה שלו כסולן החלה במסעות קונצרטים עם ריצ'רד קרוקס. אחר כך חתם חוזה עם ארתור ג'ודסון, אמרגן קונצרטים רב-השפעה. בשנת 1944 הזמין קונצ'רטו לוויולה אצל בלה בארטוק.
מאוחר יותר בחייו נעשה פרימרוז למורה בעל שם, שכתב ספרים אחדים על הנגינה בוויולה ונתן שיעורים ברחבי יפן וארצות הברית, מדי פעם בבית ספר ג'וליארד ובבית הספר איסטמן למוזיקה. בשנת 1972 הוציא לאור את זיכרונותיו ,"A Walk on the North Side".
ויליאם פרימרוז מת מסרטן בפרובו שביוטה.
אוסף שלו היה בסיס לארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז.
הצוות לבחינת הגברת התחרותיות בענף הבנקאות

הצוות לבחינת הגברת התחרותיות בענף הבנקאות או "ועדת זקן" (על שם ראש הוועדה, המפקח על הבנקים, דודו זקן) הוקם בדצמבר 2011 בעקבות המלצות ועדת טרכטנברג שקבעה כי מערכת הבנקאות ריכוזית מה שמביא לעלויות עודפות של 8 מיליארד ש"ח בשנה.
ביולי 2012 הגיש הצוות את מסקנות הביניים שלו שכללו צעדים להגדלת מספר השחקנים בשוק על ידי עידוד הקמת בנק אינטרנטי, אגודת אשראי וכניסת בנקים בינלאומיים, צמצום פערי הידע של הצרכנים, הקלה על מעבר בין הבנקים, פיקוח מחירים על חלק מהעמלות ופישוט המבנה שלהן.
במרץ 2013 הגיש הצוות את המסקנות הסופיות שכללו את כל המלצות דו"ח הביניים וגם המלצות ליצור מנגנון להקצאת אשראי ממקורות פנסיוניים לטובת משקי הבית, הקלה על מעבר מבנק לבנק והוזלת ניהול חשבון לעסקים קטנים.
פעולת הוועדה > תפקידי הוועדה

בכתב המינוי של הוועדה שהגישו לה שר האוצר יובל שטייניץ ונגיד בנק ישראל פרופ' סטנלי פישר, הוגדר כי תפקידה לבחון ולהמליץ על אמצעים ומהלכים שונים להגברת התחרותיות בשוק הבנקאות הישראלי דרך פישוט המוצר הבנקאי, הגברת כוח המיקוח של הלקוחות ושיפור ושכלול נתוני האשראי של משקי הבית והעסקים הקטנים.
פעולת הוועדה > הרכב הוועדה

הוועדה מורכבת מעובדי מדינה במשרדים וברשויות השונות:
דוד זקן, המפקח על הבנקים, ראש הוועדה
עודדה פרץ, סגנית המפקח על הבנקים
שלומי פריזט, הכלכלן הראשי של הרשות להגבלים עסקיים
אייל אפשטיין, סגן לממונה על התקציבים במשרד האוצר
גיל כהן, מנהל החוב הממשלתי, משרד האוצר
רני נויבואר, מחלקת ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים
מוריס דורפמן, המועצה הלאומית לכלכלה
פעולת הוועדה > עבודת הוועדה

במהלך עבודתו סקר הצוות את ההיבטים התחרותיים במערכת הבנקאות בישראל דרך שיחות עם גורמים שונים במגזר הפיננסי, סקירת ספרות רלוונטית, עבודות אמפיריות בתחום ונתונים מתוך הדו"חות הכספיים של הבנקים.
בצד אלה סקר הצוות את ההתפתחויות בשוק האשראי הישראלי בעשור האחרון.
פעולת הוועדה > ממצאי הדו"ח

מהדו"ח עולה כי מערכת הבנקאות הישראלית מתאפיינת בריכוזיות גבוהה וביעילות תפעולית נמוכה מה שבא לידי ביטוי ברווחיות שאיננה חורגת מהמקובל בעולם למרות מחירי השירותים הגבוהים.
מבחינה של השינויים בעשור האחרון עלה כי הקטנת תפקידה של הממשלה כלווה מרכזי במשק הביאה להסטה של הון פרטי מאיגרות חוב ממשלתיות למגזר הפרטי. נוצר והתרחב שוק לאיגרות חוב קונצרניות שאפשר לחברות גדולות נגישות לאשראי שאינו בנקאי. רפורמת בכר ופנסיית החובה הגדילו מאוד את היצע האשראי החוץ בנקאי. תהליך זה הביא לתחרות גדולה יותר בשוק האשראי ללווים גדולים.
לעומת זאת, בתחום האשראי הקמעונאי, אשראי למשקי בית ואשראי לעסקים קטנים, המערכת הבנקאית שומרת על בלעדיות ומפעילה "כוח שוק" רב בשוק זה.
לשיפור המצב המוצג כאן בחנה הוועדה מספר כלים רגולטורים ביניהם שינויים מבניים בשוק, הסרת חסמים לתחרות וצעדים נקודתיים של פיקוח מחירים והגברת האכיפה.
המלצות ביניים > הגדלת מספר השחקנים בתוך ומחוץ למערכת הבנקאית

גופים מוסדיים – יצירת ערוצים בהם יממן החיסכון הפנסיוני של הציבור אשראי קמעונאי למשקי הבית ולעסקים הקטנים.
הקמת בנק אינטרנטי שיהווה חלופה תחרותית לתאגידים הבנקאיים הקיימים.
הקמת אגודת אשראי – גוף שמתאפיין במבנה עלויות מצומצם וכך מעניק שירותים בתנאים טובים יחסית. בדו"ח מצוין כי "הואיל שהצוות רואה ביוזמה להקמת אגודת אשראי יוזמה חברתית ברוכה שעשויה לתרום לתחרות במערכת הבנקאית, ילווה הפיקוח על הבנקים יזמים שיפנו אליו בעניין זה, הן בבחינת התאמת הרגולציה עבור גוף זה והן בהדרכה מתאימה".
המלצות ביניים > בנקאות אינטרנטית כמנוף לתחרות

הוועדה רואה בהרחבת היקף הבנקאות האינטרנטית פוטנציאל לשיפור נגישות המידע ללקוחות והקטנת חסמי הכניסה לשחקנים נוספים. בשל כך ממליצה הוועדה
לאפשר פתיחת חשבונות בנק באמצעות האינטרנט
הקלה על תהליך פתיחה וסגירה של חשבון עובר ושב
פרסום שיעורי ריבית בפועל והגברת הנגישות לאתרי מידע לצורכי השוואה
המלצות ביניים > מידע בידי הלקוח

המלצה ליצירת פורמט אחיד לדיווח תקופתי על כלל הנכסים, ההתחייבויות והתנאים שהלקוח זוכה להם בבנק. לדברי הוועדה פורמט כזה יקל על התחרות ויקל על הלקוחות להתמקח על התנאים להם הם זוכים.
המלצות ביניים > שכלול המידע אודות הלווים

הרחבת המידע הקיים בלשכות אשראי
העברת מידע ללשכות אשראי לצורך גיבוש מודל סטטיסטי לדירוג אשראי
העברת מידע על לקוחות לפי דרישתם
העברת מידע בנקאי על הלקוח ללקוח עצמו שיאפשר לו לקבל תנאים ממלווים אחרים על בסיס נתונים אלה.
המלצות ביניים > הסדרת היבטים בשוק האשראי החוץ בנקאי

תיקון תקרת האשראי והחלתה גם על הבנקים
המלצות ביניים > הגברת התחרות על משקי הבית

קביעת שיעור מופחת לעמלות על מק"מ וקרנות כספיות
המלצות ביניים > פיקוח על עמלות

ביטול העמלה עבור כרטיס מידע ועבור כרטיס משיכת מזומן
להכניס לפיקוח את העמלה בגין שירות משלוח הודעות ללקוח
לבטל ולצמצם מספר עמלות נוספות
המלצות ביניים > פעילות לקוחות הבנקים בניירות ערך

הגברת השקיפות בעמלות ניירות ערך ותמחור מחדש של השירותים
הקלת המעבר בין המערכת החוץ בנקאית למערכת הבנקאית
המלצות ביניים > מגזר העסקים הקטנים

הפחתת עמלות לעסקים קטנים
הקלת התהליך לפרעון מוקדם של אשראי עסקי
שינוי הגדרות העסקים לצרכים סטטיסטיים ואיסוף נתונים לצרכים סטטיסטיים
המלצות ביניים > שמירת הטבות והנחות באשראי ובפיקדונות

בהלוואות או פיקדונות בהם מציע הבנק הטבה או הנחה לעומת הריבית התעריפית, תהיה ההטבה לכל תקופת הפיקדון או ההלוואה.
המלצות ביניים > קידום יוזמות קיימות שעשויות לתרום לתחרות

איגו"ח תיקי האשראי
שינוי חוק המשכון
מימוש המלצות הוועדה

לצורך מימוש ההמלצות ציינה הוועדה כי יש לנקוט במספר צעדים.
תיקון הוראות ניהול בנקאי תקין והוראות הדיווח של המפקח על הבנקים
תיקון החקיקה, הכללים והצווים הרלוונטיים.
תיקון חוק הסדרת הלוואות חוץ בנקאיות
הערות שוליים

↑  סיון איזסקו, טרכטנברג מכריז מלחמה בבנקים: חולבים מהציבור 8 מיליארד שקל בשנה, באתר TheMarker‏, 25 בספטמבר 2011
↑  הצוות לבחינת הגברת התחרותיות בבנקאות מפרסם דוח מסכם - הודעת בנק ישראל
↑  דו"ח הביניים של הוועדה באתר בנק ישראל
וילמוש שבוק

וילמוס שבוק (בהונגרית: Vilmos Sebők; נולד ב-13 ביוני 1973) הוא כדורגלן עבר הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

שבוק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פרנצווארוש ובגיל 14 הצטרף לקבוצת שנט אישטוואן. בשנת 1990 הצטרף לקבוצה הבוגרת של אויפשט, אך לא רשם בה דקות משחק. בקיץ 1991 חתם בטטבאניה. בסיום עונתו הראשונה, ירדה קבוצתו לליגה השנייה. בקיץ 1995 חזר לאויפשט. בניגוד לקודמת, בקדנציה זו הפך לשחקן הרכב ובשנת 1998 זכה עם הקבוצה באליפות ראשונה בקריירה.
בינואר 1999 חתם בבריסטול סיטי מהפרמייר ליג. בינואר 2000 חתם בוולדהוף מנהיים מהבונדסליגה השנייה. בקיץ 2000 חתם באנרגי קוטבוס. ב-5 בספטמבר 2000, שבוק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–3 לשאלקה 04.
בקיץ 2003 חתם במכבי אחי נצרת מליגת העל. ב-13 בספטמבר 2003, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 למכבי תל אביב. בינואר 2004 חתם בזלאגרסגי ט.א..
בהמשך שיחק בדיושג'ר ולדאנייבנה.
שבוק השתתף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת אטלנטה (1996). ב-10 באפריל 1996, שבוק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בהפסד 1–4 לקרואטיה. ב-23 ביולי 1996, הורחק בהפסד 1–3 לברזיל. ב-6 באוגוסט 1997, הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד מלטה.
תארים

ליגת העל ההונגרית: 1998
הרובע ההיסטורי של מוסקגון

| --- | --- |
האנדרטה לזכר החיילים והמלחים, פארק האקלי
האנדרטה לזכר החיילים והמלחים, פארק האקלי
 מדינה / טריטוריה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שטח:  20 אקר
 קואורדינטות:  43°14′00″N 86°15′15″W﻿ / ﻿43.23333333°N 86.25416667°W﻿ / 43.23333333; -86.25416667 
 he
הרובע ההיסטורי של מוסקגון (באנגלית: Muskegon Historic District) הוא רובע היסטורי במוסקגון (אנ') שבמישיגן, שמורכב מארבעת הבלוקים העירוניים שבין שדרת קליי, שדרת ובסטר, והרחובות השני והשלישי – ומשני הבלוקים שבין שדרת ובסטר, שדרת מוסקגון, והרחובות השני והרביעי. הבלוק אוזכר במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים מ-1972.
תיאור

הרובע ההיסטורי (אנ') של מוסקגון כולל כעשרים מבנים מרכזיים, יחד עם מספר קטן של מבני חוץ, כגון בתי כרכרות (אנ'). הרובע כולל גם מבנים ציבוריים וגם מגורים פרטיים, וכן את פארק האקלי (אנ').
בתים אחרים הנכללים במחוז זה בנויים בסגנון איטליאנטי (אנ') מאוחר משנות ה-80 של המאה ה-19, הבתים הללו עודנם שלמים מבחינה ארכיטקטונית, והם עדיין משמשים כבתים פרטיים.
בין המבנים המשמעותיים:
הספרייה הציבורית האקלי (אנ')
הכנסייה האפיסקופלית של סנט פול
מוזיאון מוסקגון לאמנות
בית ג'ון טורנט
פארק האקלי
בית האקלי (אנ') ובית יום (אנ')
גלריה

הספרייה הציבורית האקלי
בית טורנט
בית האקלי
בית יוּם
הערות שוליים

↑  Department of the Interior. National Park Service. (3/2/1934 - ), Michigan SP Muskegon Historic District, 2013 – 2017, File Unit: National Register of Historic Places and National Historic Landmarks Program Records: Michigan, 1964 – 2013
זיילנד

ערך זה עוסק בפרובינציה בהולנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מחוז זיילנד (בהולנדית: Zeeland ‏האזנהקובץ:239 Zeeland.ogg‏Ⓘ‏) הוא מחוז בדרום-מערב הולנד. המחוז גובל בצפון עם דרום הולנד, במזרח עם צפון בראבנט, בדרום עם בלגיה ובמערב עם הים הצפוני. בירת המחוז היא מידלבורך.
במחוז 380,186 תושבים, הוא המחוז ה-11 במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 1,386 קמ"ר, והוא המחוז ה-10 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 213 איש לקמ"ר, הפרובינציה העשירית בצפיפותה בהולנד.
על שם המחוז זיילנד נקראו המקומות הבאים:
ניו זילנד, מדינה באוקיאניה
עיירות בשם זילנד, במישיגן ודקוטה הצפונית שבארצות הברית וניו ברנזוויק שבקנדה
מבצר זיילנד, מבצר שנמצא בטאיוואן
הרפובליקה הסובייטית ההונגרית

| --- | --- |

 מנהיגים:  בלה קון (כהן), יוז'ף פוגאני (שוורץ), ינה לנדלר, שאנדור גרבאי
 תקופת הפעילות:  21 במרץ 1919 – 1 באוגוסט 1919 (134 ימים)
 אידאולוגיות:  קומוניזם, מרקסיזם
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל קיצוני
 צבעים רשמיים:  אדום
הרפובליקה הסובייטית ההונגרית (בהונגרית: Magyarországi Tanácsköztársaság, ובשם מלא: Magyarországi Szocialista Szövetséges Tanácsköztársaság "רפובליקת המועצות המאוחדות הסוציאליסטיות (או הסוציאליסטית) של הונגריה" הידועה בכינויה הרפובליקה הסובייטית ההונגרית) הייתה תקופה בתולדות הונגריה בשנת 1919 בה השלטון במדינה היה בידי המפלגה הקומוניסטית ההונגרית בין 21 במרץ לבין 1 באוגוסט בעקבות ניצחון הדיקטטורה הפרולטרית.
רקע

האימפריה האוסטרו-הונגרית התפוררה במלחמת העולם הראשונה, והלאומים השונים בשטחה שביקשו להקים מדינות חדשות עצמאיות לעצמן הקימו בזה אחר זה מועצות לאומיות משלהם. גם בהונגריה הוקמה המועצה הלאומית ההונגרית (Magyar Nemzeti Tanács) ב-24 באוקטובר 1918 שהייתה מורכבת ממפלגת העצמאות של מיהאי קארואי, ומהמפלגה הרדיקלית האזרחית בהנהגת אוסקר יאסי, כלומר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. כמאפיינים העיקריים בתוכניתה של המועצה הלאומית הופיעו:
השמירה על הזכויות הדמוקרטיות
פתרון סוגיית האחוזות הגדולות והאדמות בכלל
ויתורים משמעותיים ללאומים שבשטחי "הונגריה הגדולה" שמלפני המלחמה.
הציבור בבודפשט דרש מקרל הראשון מלך הונגריה שהיה גם קרל הראשון, קיסר אוסטריה את מינויו של מיהאי קארואי לראש הממשלה. המלך הגיב באי רצון, ובין 30 באוקטובר לבין 31 באוקטובר בלילה החיילים תלו חרצית במקום הסמל הקיסרי כמחאה וכבשו אזורים חשובים בבירת הונגריה. יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה (שהיה "הומו רגיוס", כלומר נציג המלך) שייצג את המלך בהונגריה, לא יכול היה לעשות דבר מלבד למסור את המנדט להרכבת ממשלה בידי קארואי.
השלטון עבר לידי המועצה הלאומית ללא שפיכות דמים, רק הרוזן אישטוואן טיסה נורה למוות בביתו על ידי קבוצת מיליטנטים. ב־16 בנובמבר הכריז קארואי על הקמת "הרפובליקה העממית ההונגרית" (Magyar Népköztársaság (1918–1919))). הממשלה החדשה לא הצליחה לספק מזון וחימום, ולא נמצא שום פתרון לסוגיית האדמות. מלבד קארואי רק "מפלגת החקלאים הקטנים" תמכה בחלוקת האדמות לאיכרים. קארואי נכשל גם במדיניות החוץ שלו:הלאומים השונים רצו להתנתק ולקבל עצמאות, ורוב הונגריה הייתה תחת כיבוש צבאות זרים.