stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרוזני
היסטוריה > לאחר המלחמה

רוסיה הושיבה בגרוזני ממשלה חדשה נאמנה לה בראשות אחמד קדירוב. ב-19 באוגוסט 2002 טיל נגד מטוסים מתוצרת רוסית מדגם 9K38 איגלה פגע במסוק צבאי רוסי מי-26 (אנ') שהתרסק בשדה מוקשים ליד בסיס הצבא הרוסי בחנקלה והרג 127 חיילים ממוזדוק. כתגובה על הפעולה השמידו הרוסים את כל השטח העירוני ליד הבסיס. ב-9 במאי 2004 התרחש באצטדיון העירוני פיצוץ עז, ובו נהרגו קדירוב ושני מאבטחיו.
ממשלותיהם של אלו אלחנוב ורמזן קדירוב (בנו של ראש הממשלה שנרצח, אחמד קדירוב) אחריו השקיעו בשיקום ההריסות, אך גרוזני הייתה עדיין ברובה עיי חורבות, וקצב שיקומה היה איטי. לפי דיווחי ארגוני זכויות אדם בין-לאומיים המצב ההומניטרי הלך והחמיר ונכון ליוני 2006 רק 900 מתוך 60,000 הדירות בעיר שוקמו. שוקמו מפעלים בודדים, בהם בית החרושת לייצור מכונות "קרסני מולוט" (הפטיש האדום), זאת מתוך מאות מפעלים שפעלו לפני האירועים בצ'צ'ניה.
רק לאחר ההכרזה על סיום המלחמה בטרור עברה העיר שיקום מסיבי. נחנך בה אחד המסגדים הגדולים באירופה שממוקם ברחוב הראשי של העיר – שדרות ולדימיר פוטין, נבנו גורדי שחקים ומגדלי מגורים רבים, וחלקה הגדול של העיר שוקם, ובשנת 2020 נפתח היכל התרבות דאגון אומאייב המכיל אולם ל-1,000 מקומות.
החל משנת 2016 נמצא בבניה "מגדל אחמט" שצפוי להגיע לגובה של 435 מ'.
חלוקה מינהלית

העיר מחולקת לארבעה רבעים: רובע המפעל, רובע לנין, רובע אוקטובר ורובע סטרופרומיסלובסקי.
חלוקה מינהלית > שלטון מקומי

גופי הממשל בעיר הם:
מועצת נבחרי העיר גרוזני (Совет депутатов), המכהנת כגוף עירוני מחוקק;
ראש עיריית גרוזני (Мэр города Грозного), ראש הרשות המבצעת בעיר;
עיריית גרוזני (Мэрия города Грозного), הרשות המבצעת בעיר;
לשכת הבקרה והחשבון (Контрольно-счетная палата города Грозного), פועלת כגוף ביקורת ממלכתי.
ספורט > מתקני ספורט

אחמט ארנה
מתחם קולוסיאום
היכל הכדורעף
אחמט ארנה – אצטדיון כדורגל המשמש כמגרשה הביתי של קבוצת אחמט גרוזני ומכיל 30,597 מושבים. נבנה בשנים 2006–2011.
מתחם "קולוסיאום" – קומפלקס ספורט המכיל 4,200 מושבים ונחנך בשנת 2014.
מבצר "גרוזניה" – אוטודרום בן 1,600 מושבים שנחנך ב-24 באוגוסט 2015.
היכל הכדורעף – מכיל 5,000 מושבים ונחנך בשנת 2017.
אצטדיון סולטן בילימחאנוב – אצטדיון כדורגל שנחנך בשנת 1947 ושופץ באחרונה בשנת 2007. מכיל 10,300 מושבים.
ספורט > מועדוני ספורט

בעיר גרוזני קיימת קבוצת הכדורגל אחמט גרוזני שהעפילה לקראת עונת 2005 לליגה הרוסית הבכירה ובכך הפכה לקבוצה הראשונה מצ'צ'ניה להשתתף בליגה הבכירה ברוסיה – למרות שלמעשה, בשל המצב ברפובליקה, היא פעלה מחוץ לצ'צ'ניה, עד 2008. באותה העונה סיימה הקבוצה במקום האחרון בטבלה וירדה לליגת המשנה, אך חזרה לליגה הבכירה לקראת עונת 2008. הקבוצה זכתה בגביע הרוסי בשנת 2004 והפכה לקבוצה הראשונה ברוסיה לזכות בגביע כשהיא בליגת המשנה, בקבוצה זאת שיחק הישראלי זאב חיימוביץ'.
מועדון הכדורעף גרוזני – אלופת רוסיה הסובייטית (1947, 1950, 1960–1962, 1976, 1977), השתתפה בליגה הבכירה בברית המועצות (בשנים 1960–1964, 1966).
ברקוט – מועדון אמנויות לחימה שהוקם בשנת 2010.
גלריה

הספרייה הלאומית (רו')
המוזיאון הלאומי (רו')
היכל התרבות דאגון אומאייב
קניון Grozny Mall בשדרות ולדימיר פוטין
הערות שוליים

↑  נטע בר, מעבר להרי החושך, באתר ישראל היום, 25 במאי 2017
↑  Закон «Об административно-территориальном устройстве Чеченской Республики».
↑  Конституция Чеченской Республики
↑  Устав города
↑  Закон «Об образовании муниципального образования город Грозный, установлении его границы и наделении его статусом городского округа» № 44-РЗ от 14 июля 2008 года.
↑  Территориальные округа Грозного
↑  Официальный сайт Совета депутатов города Грозного
↑  Официальный сайт Мэрии города Грозного
↑  Официальный сайт Контрольно-счетной палаты города Грозного!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566745205171  BNE: XX6112315  BnF: cb12495404p (data)  GND: 4253100-7  LCCN: n81000104  LNB: 000245338  MusicBrainz: 712f00f0-65e2-4334-9daa-741e2e5d2265  NKC: ge261711  SUDOC: 034168788  VIAF: 131353567   WorldCat (עם VIAF): 131353567 
מסגד "לב צ'צ'ניה" ובנייני "גרוזני סיטי"
רובעי העיר גרוזני:

1. רובע המפעל;
2. רובע לנין;
3. רובע אוקטובר;
4. רובע סטרופרומיסלובסקי.
וילמוש בוקור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 ביוני 1897 בונהאד, הונגריה 
 פטירה:  29 בפברואר 1984 (בגיל 86) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Blumenstock Vilmos 
 מקום קבורה:  בית הקברות הציבורי החדש בבודפשט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1918)  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1924)  אקדמיה ז'וליאן (1923)  Sándor Petőfi Lutheran High School (1915) 
 
וילמוש בוקור (במקור בלומנשטוק, בהונגרית: Bokor Vilmos; בונהאד, 2 ביוני 1897 – בודפשט, 29 בפברואר 1984)  היה צייר יהודי-הונגרי.
קורות חיים

וילמוש בלומנשטוק נולד במשפחה יהודית. אביו, יעקב בלומנשטוק (1845–1913), היה מורה בקהילה היהודית של בונהאד וכן המחנך הפרטי של ילדי משפחת פרצל (משפחת אצולה ממוצא גרמני שאבי המשפחה היה גנרל בצבא ההונגרי), ואמו הייתה רוזה טאוב (1862–1944). בשנת 1915 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הלותרני בבונהאד. הוא שירת בחזית במלחמת העולם הראשונה ונפצע קשה בלחימה סביב פיאבה (Piave). לאחר שחרורו החל את לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), במקביל למד בבית הספר הפתוח של הצייר בלה איוואני-גרינוולד ובין 1918 בין 1923 היה תלמיד פרטי של אישטוואן רטי. הוא למד ציור ב-1923 באקדמיה ז'וליאן בפריז ולאחר מכן לזמן קצר אצל ארנה ברטה (מקודם: בראון). הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות ב-1924 ומאותה שנה השתתף בקביעות בתערוכות של היכל האמנות (בודפשט) ושל הסלון הלאומי בבודפשט. בין השנים 1927–1929 יצא לסיור לימודי באיטליה ובילה תקופה ארוכה ברומא. ב-1930 השתתף בביאנלה ה-17 בוונציה. הוא העדיף לעבוד עם צבעי מים, צייר שתי סדרות על גשרי בודפשט המופצצים על הדנובה ועל בודפשט ההרוסה במלחמת העולם השנייה. לאחר מכן סייר ברומניה, בולגריה, צ'כוסלובקיה, פינלנד וברית המועצות והנציח בתמונות את הנופים שראה שם. מתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 עבד כראש אגף ב"קרן האמנות של הרפובליקה העממית ההונגרית", ולאחר מכן כמנהל האמנותי של חברת גלריית תמונות. הוא פרש ב-1976. בציורו כיכב תיאור הטבע והנוף בתפקיד בלעדי.
אשתו הייתה ארז'בט גראנאט.
תערוכותיו המרכזיות

נירג'האזה (1927)
הסלון הלאומי (בודפשט, 1929)
הביאנלה ה-17 בוונציה (קבוצתי, 1930)
מועדון האמנים (בודפשט, 1933)
גלריית צ'וק (בודפשט, 1959)
אולם דרקוביץ' (בודפשט, 1972; 1979)
בית התרבות (סקסארד, 1980)
בונהאד (תערוכת יצירת חיים, 1982)
אולם מדניאנסקי (תערוכת זיכרון, בודפשט, 1984)
יצירותיו באוספים ציבוריים

ספרייה עירונית אימרה שוימאר (בונהאד)
הגלריה הלאומית של הונגריה (בודפשט)
פרסים והוקרה

מסדר העבודה דרגת כסף (1974)
מדליית "למען תרבות סוציאליסטית"
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. בודפשט, 1994
לקסיקון אמנות. עורכת אחראית אדית לייטה. בודפשט, 1965-1968.
נקודת שם : עורך פיטר קוזאק
ביוגרפיה בעמוד גלריית קיזלבך
ביוגרפיה בעמוד פורטל האמנות
טיבור ברבאש: לזכרו של וילמוש בוקור נפסבדשאג, שנתון 42, גיליון 62
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 87660/1903. Forrás: MNL-OL 30790. mikrofilm 1369. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1903. év 4. oldal 3. sor
↑  "Születési bejegyzése a bonyhádi polgári születési akv. 81/1897. folyószáma alatt".
↑  Elhunyt Bokor Vilmos (1984. március 17.) Magyar Nemzet, 47. évfolyam, 65. szám
↑  "Gyászjelentése (1984)".
↑  "Blumenstock Jakabné halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 85/1944. folyószáma alatt".
ניקו היראגה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1997 (בן 26) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  סקייטבורדר, שחקן קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקו היראגה (באנגלית: Nico Hiraga; נולד ב-19 בדצמבר 1997) הוא סקייטר מקצועי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

היראגה נולד בסן פרנסיסקו בשנת 1997. אביו יפני ואימו אמריקאית. הוא סקייטבורדר מקצועי.
קריירה

היראגה מוכר בזכות משחקו בסרט "מוקסי" משנת 2021. ובסרט "חורשות את הלילה" משנת 2019.
הוא שיחק גם בסרטים "Summer of 17", "סקייט קיטצ'ן", ובסדרות הטלוויזיה "בולרז", ו-North Holywood" . "
היראגה לוהק לתפקיד חוזר בסדרה הקרובה של אמזון "The Power" ובסרט הקולנוע "Hello, Goodbye, and Everything In Between".
באוגוסט 2021 השתתף בווידאו קליפ של הזמרת האמריקאית אוליביה רודריגו לשיר "Brutal". הקליפ בוים על ידי הבמאית הקנדית פטרה קולינס. בקליפ מופיעים גם השחקן לוקאס גייג' והדוגמנית סאלם מיטשל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | סקייט קיטצ'ן | פטריק |  |
| 2019 | חורשות את הלילה | טאנר |  |
| 2021 | North Hollywood | ג'יי |  |
| 2021 | מוקסי | סת' |  |
| 2022 | רוזלין |  |  |
| 2022 | שלום, להתראות ומה שביניהם | סקוטי |  |
| 2024 | להיות גודריץ' |  |  |
| 2024 | Sweethearts | בן |  |
| TBA | ספינת האהבה: טייפה | חאווייר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | בולרז | ניקו היראגה | 3 פרקים |
| 2023 - הווה | הכוח | ראיין | 7 פרקים |
| טרם פורסם | The Idol | טרם פורסם | בצילומים, תפקיד חוזר |
הערות שוליים

↑  Dodson, P. Claire (3 במרץ 2021). ""Moxie" Star Nico Hiraga Thought a White Dude Would Play Seth". Teen Vogue. נבדק ב-23 במרץ 2021. I like that Seth is fucking Asian. That's sick... I remember reading the audition and I actually hit up my manager, I was like, "Are you sure you want me to play this? Like, are you sure you want me to play this character?" And he was like, "Yeah. Why not?" I was like, "I don't know, man. I'm reading this script, and this Seth dude seems pretty built out for some white dude in Hollywood." He was like, "Dude. Just let it be. Just put [your name] down." ... The fact that they gave it to a hapa kid, [who is part] Japanese, I was just like, "Oh, wow. Let's go." {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Who is Nico Hiraga? Get to know the 'Moxie' actor and sk8er boi, In The Know, ‏5 בפברואר 2021
1 2  Varina, Rachel. "Who Plays Seth In 'Moxie'? Nico Hiraga Is Your New Netflix Crush". Elite Daily. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  DeMarco, Nicole. "Nico Hiraga: "I was a straight skate rat"". Vice. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kochhar, Nazuk. "Mikey Alfred tells the story behind Illegal Civilization's new film, Summer of '17". The Fader. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hussein, Wandera. "Members of Illegal Civilization will appear in three episodes of HBO's Ballers". The Fader. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DeMarco, Nicole. "Watch the trailer for North Hollywood, our new favourite skate movie". Vice. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin. "Ayo Edebiri, Nico Hiraga, Others Round Out Cast Of Ace Entertainment's 'Hello, Goodbye And Everything In Between'". Yahoo!. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   Olivia Rodrigo - brutal (Official Video), בביצוע אוליביה רודריגו, וידאו קליפ של השיר בערוץ "OliviaRodrigoVEVO", באתר יוטיוב (אורך: 2:53), 23 באוגוסט 2021
↑  Olivia Rodrigo Filters Out the Noise in the ‘Brutal’ Video, Vulture, ‏23 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Claire Dodson, Olivia Rodrigo Drops "Brutal" Video With Nico Hiraga, Lukas Gage Cameos, טין ווג, ‏23 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Olivia Rodrigo's 'Brutal' music video is full of Easter eggs and cameos — here's every detail you may have missed, אינסדייר, ‏23 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Grobar, Matt (11 בנובמבר 2021). "'Loveboat, Taipei': Ashley Liao & Ross Butler To Topline YA Romance From Ace Entertainment". נבדק ב-13 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021010028  VIAF: 16161209245839862296   WorldCat (עם VIAF): 16161209245839862296
פאל שומודי (משורר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1894 קאפושוואר, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  17 באוקטובר 1980 (בגיל 86) קאפושוואר, הונגריה 
 שם לידה:  Steiner Pál 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  קאפושוואר 
 שם עט:  I. Gyomos 
 
פאל שומודי, (במקור שטיינר עד 1949, בהונגרית: Somogyi Pál; קאפושוואר, 23 במאי 1894 – קאפושוואר, 17 באוקטובר 1980) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

פאל שומודי נולד במשפחה יהודית כבנם הרביעי של איגנץ שטיינר ובטי קוּנדלר. הוא סיים את שש הכיתות של בית הספר היסודי בשנת 1906 ואז נשלח להתלמד כשוליית רפד. בשנת 1912 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית והיה חבר באיגוד המקצועי. הוא הצטרף לתנועות שמאל במהלך מלחמת העולם הראשונה. ביוני 1915 נפל בשבי בידי כוחות רוסיה הצארית, משם ברח בחזרה להונגריה בדצמבר 1918. בשנת 1919 בזמן הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה קומיסר פוליטי של הצבא האדום (הונגריה) וחבר במועצת הפועלים של עיר הולדתו קאפושוואר. הוא נידון לארבע שנות מאסר לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, אך ביוני 1920 נמלט מהכלא ועבר לוויבודינה. ב-1 במאי 1921 התפרסם ספרו הראשון בעיר פץ', שהייתה אז תחת כיבוש יוגוסלבי. באביב 1933 גורש מיוגוסלביה בשל מעורבותו בעיתונות השמאל. הוא בילה כמה חודשים בווינה, בפראג ובברלין בצורה בלתי חוקית ואז הגיע לברית המועצות בזכות ארגון הסיוע האדום הבינלאומי. בין השנים 1933–1946 התגורר במוסקבה, שם המשיך בקריירת הכתיבה והקים משפחה. הוא חזר להונגריה בשנת 1946 והתיישב בקאפושוואר, שם היה תחילה מנהל קולג' ולאחר מכן ראש מחלקת החינוך של מועצת מחוז שומודי. הוא פרש לגמלאות ממשרתו זו בשנת 1956, אך המשיך לעבוד כעיתונאי וכסופר. בין השנים 1960–1964 ערך את כתב העת "הכתיבה של שומודי" (Somogyi Írás). שיריו הופיעו בעיתוני הונגריה מאז שנות העשרים של המאה העשרים, כמו גם בעיתונים "הקול החדש" (Új Hang) ו"המגל והפטיש" (Sarló és Kalapács) כתבי עת בהונגרית שהופיעו במוסקבה.
חייו הפרטיים

בין השנים 1924–1932, בת זוגו הייתה אנה קובאץ', פועלת. בשנת 1934 התחתן עם המורה קלרה גרובר במוסקבה, ממנה נולדה בתם ארז'בט שומודי (1936–?). אשתו נפטרה בשנת 1945. בשנת 1962 התחתן עם אנה קובאץ', בת זוגו לשעבר בקאפושוואר.
עבודותיו העיקריות

האש מתפשטת (שירים, סיפור קצר, פץ', 1921)
אש ארורה מבורכת (שירים, נובי סאד, 1926)
אני רוצה לשחק (מחזה במערכה אחת)
הפרס (מחזה בשלוש מערכות, נובי סאד, 1929)
איש טוב (סיפור קצר, מוסקבה, 1940)
הלוואי שתהיה להבה (שירים, קאפושוואר, 1947)
עיניים הונגריות תחת השמיים הסובייטים (סיפור קצר, קאפושוואר 1948)
בית הספר גדול (רומן, בודפשט, 1953)
אש לאורך הקאפוש (רומן קצר, קאפושוואר, 1959)
מדורה (סימן חיים, סובוטיצה, 1971)
השמיים התבהרו (זיכרונות, סובוטיצה, 1979)
פרסים והוקרה

מדליית הכבוד "למולדת סוציאליסטית".
מדליית הכבוד של העבודה, דרגת זהב (1974)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי . עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1994.
לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי. בנדק מרסל. בודפשט, 1963-1965.
פאל שומודי: מדורה (סובוטיצה, 1971)
האחדות המשולשת של הייסורים, התשוקה והאמונה. (27 בינואר 2019) yuhar.hu
הוא שר על האש ... (1 בפברואר 1969)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kaposvári izraelita hitközség születési akv. 41/1894. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a kaposvári állami halotti akv. 969/1980. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8567 1331  VIAF: 121449250   WorldCat (עם VIAF): 121449250
שאנדור מרברגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במרץ 1871 Feketić, סרביה 
 התאבד:  7 ביולי 1944 (בגיל 73) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שם לידה:  Marberger Sámuel 
 תפקידים:  רופא, רופא ריאות 
 
שאנדור (שמואל) מַּרברגר (בהונגרית: Marberger Sándor;‏ באצ'פקטהג', 30 במרץ 1871 – בודפשט, 7 ביולי 1944) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא ריאות, רופא ראשי, חוקר. במחקריו, בספריו ובכתביו עסק במניעת מחלת השחפת. הוא שם קץ לחייו בשואה.
קורות חייו

שאנדור (שמואל) מרברגר נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף מרברגר (1837–1920). סוחר כללי, ושל אמה פֶּרְלֶס (1841–1909). הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת בודפשט למדע (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). במשך שנים בהתמחותו היה רופא במרפאת קוראני. במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבד כרופא הראשי בדרגת סרן של בית החולים הצבאי לריאות בבאנסקה ביסטריצה. לאחר המלחמה עבד בבית החולים לשחפת של בית החולים הלאומי לילדים בדרך נמטוולגי' (Németvölgyi út), לאחר מכן מונה לרופא הראשי של "בית החולים לשחפת של הליגה הלאומית להגנה על ילדים". יצירתו הספרותית התמקדה בעיקר במניעה וטיפול בשחפת ובהיגיינה חברתית. בעבודותיו הפיץ את היישום המעשי של תרבות הבריאות. ביולי 1944, בעקבות התאבדות אשתו, הוא גם שם קץ לחייו במו ידיו.
הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
חייו הפרטיים

רעייתו הייתה לילי לאופר (1882–1944), בתם של שאנדור לאופר ושל הרמינה שטיינר, איתה התחתן ב-15 בפברואר 1906 בבודפשט.
ספריו ומחקריו

שיטת טיפול רפואי דמוי בית הבראה בבעיות ריאות (1917)
שחפת - מניעה וריפוי של מחלות ריאה (1936)
Dr. Marberger Sándor: Kórházak a prevenció szolgálatában (ד"ר שאנדור מרברגר: בתי חולים בשירות המניעה
לקריאה נוספת

אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001.
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, האגודה ההונגרית של ספרנים וארכיונאים, 1939-2002.
לקסיקון יהודי הונגריה. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 333/1944. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-29.
↑  "Marberger József halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 160/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-29.
↑  "Marberger Sándorné halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 332/1944. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-29.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 48/1906. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 127702520  ISNI: 0000 0000 1501 4692  VIAF: 72423228   WorldCat (עם VIAF): 72423228 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שאנדור מרברגר".
יואל בן-פורת

| --- | --- |

יואל בן-פורת בשנת 1977
 לידה:  8 במאי 1931 סקאלאט, פולין 
 פטירה:  28 במרץ 2007 (בגיל 75) 
 מקום קבורה:  עינת 
 תאריך עלייה:  1947
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1985 (כ־37 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידה 848  דובר צה"ל  סגן נספח צה"ל בוושינגטון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 
יואל בן-פורת (8 במאי 1931 – 28 במרץ 2007) היה תת-אלוף בצה"ל. במהלך מלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד יחידת איסוף מודיעין האותות של אמ"ן (יחידה 848), שנודעה אז גם בשם "יחידת המצפה".
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

יואל בן-פורת נולד כיואל ויינראוב בעיר סקאלאט שבמזרח פולין (סמוך לטרנופול, היום באוקראינה) בשנת 1931, ליוסף ויינראוב ולמלוינה (מלכה) לבית באואר. אביו עמד בראש תנועת "גורדוניה" בעיר. בשנת 1941 האזור נכבש על ידי גרמניה הנאצית והעיר שוחררה על ידי הסובייטים במרץ 1944. משפחתו של בן פורת נרצחה בשואה ב-1942, והוא שרד בגטו, במחנה עבודה וביערות. לאחר המלחמה הצטרף לתנועת "השומר הצעיר", ובמסגרתה עלה לארץ ישראל באפריל 1947 (באוניית המעפילים "מולדת"), נעצר והועבר למחנות המעצר בקפריסין עד לדצמבר 1947.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

במלחמת העצמאות לחם ביד מרדכי, לאחר מכן התנדב לגדוד חיל המשמר ונמנה עם ראשוני קיבוץ גזית. בשנת 1950 התגייס לצה"ל ושירת כקצין מחקר בענף מצרים של מחלקת המודיעין. את מרבית שירותו עשה ביחידת איסוף מודיעין האותות (יחידה 848, סיגינט, הקרויה כיום "יחידה 8200") כקב"ר. בשנת 1956 קודם לתפקיד מפקד צוות האזנה ניידת כחלק ממפקדת אוגדה. בתפקיד זה שירת במבצע קדש. בשנת 1957 מונה לראש מדור בינה רשתית.
ב-26 בנובמבר 1966, שבועיים אחרי מבצע מגרסה, נקלט על ידי יחידה 848 מברק שנוסח כפקודה מאת המפקד הכללי של המפקדה הערבית המאוחדת (מפע"ם), אל מפקדי הכוחות המזוינים של כל המדינות הערביות החברות במפע"ם. ההוראה הייתה להעמיד את כוחותיהם בכוננות מלאה. הידיעה דווחה לגורמי אמ"ן ובעקבותיה הוכרזה בצה"ל כוננות (שם הקוד – "רובד"). בבדיקה נוספת של הידיעה ולאחר שלא נראו תזוזות בקרב כוחות ערביים בוטלה הכוננות. הבדיקה הנוספת של הידיעה הצביעה על טעות בתרגום מערבית לעברית. בשל חומרת הטעות לקח על עצמו סא"ל יואל בן-פורת, מפקד המסגרת המקצועית האחראית לכך ביחידה, את האחריות והגיש התפטרות לראש אמ"ן אלוף אהרן יריב. יריב דחה את ההתפטרות. בלקיחת האחריות על אירוע אשר לא גרם לאסון, אלא רק לכוננות (שהייתה כרוכה בהוצאה כספית ניכרת), הוכיח בן-פורת נורמה של מנהיגות בחיל המודיעין. אלוף יריב העריך מאוד את אישיותו וכישוריו של בן-פורת, וסבר כי אסור לאבד קצין מוכשר ואיכותי בשל טעות, שנזקה היה מוגבל.
בשנת 1968 קודם לתפקיד עוזר ראש מחלקת איסוף באמ"ן, אברהם ארנן. בתפקיד זה שירת במלחמת ההתשה. בשנת 1971 מונה לסגן מפקד יחידה 848, ובשנת 1972 מונה למפקד יחידה 848, בדרגת אלוף-משנה, ופיקד עליה בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים ובמהלך המלחמה. בן פורת טען כי לפני פרוץ המלחמה ניסה להתריע בפני ראש אמ"ן, אלי זעירא, וראש מחלקת מחקר, אריה שלו, שעומדת לפרוץ מלחמה, אך אלה התעלמו מאזהרותיו. ויכוח בין בן פורת לזעירא, שזכה לפרסום אף שפרטיו עדיין נשמרים בסוד, עסק בשאלת הפעלתם של "האמצעים המיוחדים" של אמ"ן במצרים, לקבלת מידע מודיעיני שיאפשר מענה לשאלה האם תנועות הצבא במצרים הן הכנה למלחמה, או שמדובר בתרגיל. בן פורת דרש להפעיל את "האמצעים המיוחדים", אך נענה בשלילה על ידי זעירא. לדברי בן פורת, ארבעה ימים לפני תחילת המלחמה, ביקש מזעירא אישור לגיוס 150 עד 200 אנשי מילואים ליחידתו, אך זעירא סירב.
כיהן כדובר צה"ל בין השנים 1976–1977, שירת במכללה לביטחון לאומי, והיה סגן נספח צה"ל בוושינגטון.
בעקבות מלחמת יום הכיפורים נפגעה בריאותו הנפשית, והוא נשלח לאשפוז כפוי בבית חולים פסיכיאטרי.
בשנת 1985 פרש מצה"ל, בדרגת תת-אלוף. לאחר פרישתו המשיך להרצות בפני צוערי קורס קציני מודיעין במגמת סיגינט.
במאי 1988 סיים כתיבת מחקר בן שנתיים שכותרתו "הפתעת יום הכיפורים: מידע, לקטים, ניתוח ומסקנות". המחקר הודפס ב-16 עותקים בסיווג "סודי ביותר". ארכיון צה"ל מסרב לפתוח את המחקר לציבור בטענות שונות.
את התקופה שבין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים תיאר בספרו "נעילה - סיפור ההפתעה של מלחמת יום הכיפורים מפי מפקד לשעבר של יחידת ההתרעה המרכזית של אמ"ן", שיצא לאור בשנת 1991.
חיים אישיים

בן פורת היה נשוי לצביה ולהם שתי בנות.
כתביו

מחקריו של יואל בן פורת, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
יואל בן-פורת, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון - כולל גם מסמכים ומאמרים שחיבר
כתביו > ספרים

הפתעת מלחמת יום הכיפורים - לקטים, ניתוח ומסקנות - טיוטא, אגף חיל המודיעין, 1988
נעילה - סיפור ההפתעה של מלחמת יום הכיפורים מפי מפקד לשעבר של יחידת ההתרעה המרכזית של אמ"ן, הוצאת "עידנים", 1991
כתביו > מאמרים

יואל בן-פורת, ‏מלחמת יום הכיפורים: טעות במאי והפתעה באוקטובר, מערכות 299, אוגוסט 1985, עמ' 2-9
יואל בן-פורת, ‏הערה בשולי המאמר: מלחמת יום הכיפורים, טעות במאי והפתעה באוקטובר, מערכות 302-303, אפריל 1986
"הערכות מודיעין (estimates) - מדוע הן קורסות?", בספר מודיעין וביטחון לאומי, 1987.
ההתרעה למלחמת יום הכיפורים, 20 שנה למלחמת יום הכיפורים - סדרת סימפוזיונים לסכום חלקו של המודיעין במלחמת יום הכיפורים - תקצירים, חיל המודיעין, 1993, עמ' 29-32 באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
כתביו > מחקריו בבה"ד 15

הלקט האחרון.... "ש" (-) 90, 6 באוקטובר שעה 12:30, בה"ד 15, מרץ 1985
מאי 1973 - מדוע נדחתה המלחמה, דברי הנשיא סאדאת ב-1974, בה"ד 15, נובמבר 1985
יוטיוב

יוסי לנגוצקי מספר על יואל בן פורת, סרטון  באתר יוטיוב, יוני 2021
אריה בנטוב מספר על יואל בן פורת, סרטון  באתר יוטיוב, יוני 2021
סיפור חייו של יואל בן פורת מפקד יחידה 8200 במלחמת יום כיפור, סרטון  באתר יוטיוב
הערות שוליים

↑  אפרים לפיד, ה"רובד" המודיעיני בעקבות המבצע בסמוע, Israel Defense, נובמבר 2016
↑  יוסי לנגוצקי, האמת על "האמצעים המיוחדים", באתר הארץ, 19 בדצמבר 2005
↑  סימה קדמון, בגלל המלחמה ההיא, מעריב, 6 באוקטובר 1989
↑   יוסי מלמן, הכבוד האבוד של יואל בן-פורת על מדף הארכיון, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2021
↑  עמי רוחקס דומבה, מחקר על מלחמת יום הכיפורים מוסתר מהציבור. ארכיון צה״ל: חפשו אותנו ב-2063, באתר IsraelDefense, תאריך 26 ביולי 2022
↑  עותק סרוק של הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299419005171  ISNI: 0000 0000 7150 9219  LCCN: no92016562  VIAF: 53717827   WorldCat (עם VIAF): 53717827
חקלאות עירונית

חקלאות עירונית בשיקגו
חקלאות עירונית היא עיסוק בעיבוד, טיפוח ואספקת מזון באזורים אורבניים. היא אינה בהכרח עיסוק בלעדי בצמחים, אלא כוללת בתוכה גם משקי חי. העיסוק בחקלאות עירונית הוא לרוב עבור רווח כלכלי או לשם ייצור פרטי של מזון, אם כי בקהילות רבות הדגש הוא דווקא על פנאי, חברה ומנוחה. החקלאות העירונית משלבת בין האוכלוסייה העירונית לחקלאות. הדבר נעשה פעמים רבות על ידי השכרת שטחי קרקע קטנים יחסית בדרך כלל בשולי העיר או בשטחים אבודים במרכז העיר, בדרך כלל בתמיכה מוניציפלית או ממשלתית. יחד עם זאת גם אדניות וגינות גג למיניהן אשר מתבצעים בהם גידולים חקלאיים נתפסים כחקלאות עירונית. היא מאפשרת למשתתפים במה למפגשים חברתיים וקהילתיים כמו גם העצמה אישית וכמובן תוצרת חקלאית לשימוש הפרטי. אחד היתרונות של החקלאות העירונית כפי שהיא מצטיירת בעולם הוא מזון איכותי בעלות נמוכה.
חקלאות עירונית בקומות

בשנים האחרונות הולכת ותופסת תאוצה טכנולוגיה חקלאית המיועדת עבור גידולים חקלאיים במבנים בעלי קומות או על גגות. ישנם בנייני משרדים המשכירים את קומותיהם האחרונות לצורך גידולים חקלאיים המשמשים עבור הפסקת אוכל בנוסף לפינת עישון ומטבחון.