תרגומי המקרא ליוונית
הבדלים טקסטואליים בין תרגום השבעים לנוסח המסורה

לנוסח תרגום השבעים חשיבות גדולה לחקר המקרא ולביקורת נוסח המקרא. בין נוסח המסורה לבין שחזור הנוסח העברי של תרגום השבעים קיימים הבדלים ניכרים בסגנון, במינוח ולעיתים אף שוני בסדר העריכה של פרקים וספרים. כמו כן, בעוד שהאוסף המלא של תרגום השבעים מכיל כ-50 ספרים, רק 24 מתוכם כלולים בקאנון היהודי. שאר הספרים (הספרים החיצוניים) מקורם העברי אבד או שמלכתחילה הם נכתבו ביוונית (כגון ספר חכמת שלמה והתוספות לספרי דניאל ואסתר). מלבד ספרי הקנון היהודי, תרגום השבעים כולל את עזרא החיצוני, טוביה, יהודית, מקבים א-ד, תפילת מנשה, חכמת שלמה, בן סירא, מזמורי שלמה, ברוך, וכן איגרת ירמיהו.
לא זאת בלבד שהיא מכילה ספרים חיצוניים, אלא שקיימים הבדלים בתוכן הספרים שהתקדשו ביהדות והם מובאים בסדר שונה. בעוד שבקרב היהודים המקרא מחולק ל-'תורה', 'נביאים' ו-'כתובים', בידי הכנסייה הוא בדרך כלל מחולק לארבעה חלקים: (הספרים המסומנים ב־* הם ספרים חיצוניים)
ספרות החוק: Γένεσις (בראשית), Ἔξοδος (שמות), Λευϊτικόν (ויקרא), Ἀριθμοί (במדבר), Δευτερονόμιον (דברים)
ספרות היסטורית: Ἰησοῦς Nαυῆ (יהושע), Κριταί (שופטים), Ῥούθ (רות), Βασιλειῶν Aʹ (שמואל א'), Βασιλειῶν Βʹ (שמואל ב'), Βασιλειῶν Γʹ (מלכים א'), Βασιλειῶν Δʹ (מלכים ב'), Παραλειπομένων Aʹ (דברי הימים א'), Παραλειπομένων Βʹ (דברי הימים ב'), Ἔσδρας Αʹ (*עזרא החיצוני), Ἔσδρας Βʹ (עזרא ונחמיה), Τωβίτ (*טוביה), Ἰουδίθ (*יהודית), Ἐσθήρ (מגילת אסתר), Μακκαβαίων Α-Dʹ (*מקבים א-ד)
ספרות החכמה: Ψαλμοί (תהילים, כולל *מזמור קנ"א), Προσευχὴ Μανασσῆ (*תפילת מנשה), Ἰώβ (איוב), Παροιμίαι (משלי), Ἐκκλησιαστής (קהלת), Ἆσμα Ἀσμάτων (שיר השירים), Σοφία Σαλoμῶντος (*חכמת שלמה), Σοφία Ἰησοῦ Σειράχ (*בן סירא), Ψαλμοί Σαλoμῶντος (*מזמורי שלמה),
נביאים: Δώδεκα (תרי עשר) [כוללים: Ὡσηέ Αʹ (הושע), Ἀμώς Βʹ (עמוס), Μιχαίας Γʹ (מיכה), Ἰωήλ Δʹ (יואל), Ὀβδιού Εʹ (עובדיה), Ἰωνᾶς Ϛ' (יונה), Ναούμ Ζʹ (נחום), Ἀμβακούμ Ηʹ (חבקוק), Σοφονίας Θʹ (צפניה), Ἀγγαῖος Ιʹ (חגי), Ζαχαρίας ΙΑʹ (זכריה), Μαλαχίας ΙΒʹ (מלאכי)]; Ἠσαΐας (ישעיהו), Ἱερεμίας (ירמיהו), Βαρούχ (*ברוך), Θρῆνοι (איכה), Ἐπιστολὴ Ἰερεμίου(*איגרת ירמיהו), Ἰεζεκιήλ (יחזקאל), Δανιήλ (דניאל)
גילוי מגילות מדבר יהודה תיקן תפיסות שגויות בנוגע לשני הנוסחים (נוסח המסורה ונוסח תרגום השבעים), והעשיר באורח ניכר את המחקר המקראי: מחד גיסא, נמצא שלעיתים מצעו של נוסח תרגום השבעים קדום מזה של נוסח המסורה, וכן אינו נופל ממנו באיכותו. מאידך גיסא, התברר כי נכנסו שינויים בתרגום השבעים שהתקדש בידי הכנסייה, שלא סביר שהיו קיימים במצע המקראי המקורי, ושכנראה משקפים תיקונים שערכו בידי נוכרים, מטעמים ספרותיים או תאולוגיים. ממחקרי נוסח המקרא עוד עולה כי:
ספר בראשית תורגם ראשון, ולאחריו שאר ספרי התורה - ולבסוף ספרי התנ"ך האחרים וכן הספרים החיצוניים. משום שהתרגום בוצע בהדרגה, ניכרים שינויים סגנון בין הספרים. תרגום השבעים בוצע על פי מצע עברי, השונה מזה של המסורה לא רק מבחינת התוכן אלא אף מבחינת אורכו.
נוסחו היווני של ספר אסתר פי שניים גדול יותר מנוסח המסורה, כשתוספות אלו הם ממקור אגדי - ומוזכר בו שם האל (בניגוד למגילת אסתר היהודית).
נוסחו היווני של איוב קצר מנוסחו העברי. ואולם בעיבודו של תיאודוטיון, הנוסח עבר עריכה, אשר בפועל אינה משרתת את הבנתו.
ספר ירמיהו (תה"ש) קצר יותר מזה של נוה"מ, וההשערה היא שהוא תומצת. כמו כן, קיימים בו שינויים בסדר הנבואות. יתר על כן, על פי עדויות מקומראן, נוסחו העברי המקורי היה קצר - ודמה לנוסחו היווני הנוכחי, אשר נראה שהוא עולה באיכותו על נוסח המסורה.