stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרטה ברגר

| --- | --- |

 לידה:  1883 Krnov, צ'כיה 
 פטירה:  1944 (בגיל 61 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1902 
 פרופיל ב-IMDb
 
גרטה ברגר (נולדה מרגרטה ברג; 11 בפברואר 1883 – 23 במאי 1944) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע אוסטרית-גרמנית, שהקריירה שלה הסתיימה בעקבות עליית המפלגה הנאצית בשנת 1933. ברגר נפטרה באושוויץ בשנת 1944 זמן קצר לאחר הגעתה.
ביוגרפיה

גרטה ברגר נולדה כמרגרטה ברג למשפחה יהודית בשלזיה האוסטרית. היא החלה את לימודיה תחת המורה למשחק רוזה רוט בווינה. הופעת הבכורה שלה הייתה ב-1 בספטמבר 1903 בברלין בדויטשס תיאטר. בשנת 1904 החלה לשחק בתיאטרון דויטשס תחת במאי התיאטרון והמורה למשחק מקס ריינהרדט שם הופיעה בתפקידים של דמויות צעירים. בשנת 1911 הופיעה עם אנסמבל ריינהרדט במחזה ב"אדיפוס המלך" של סופוקלס בפראג ובסנקט פטרבורג. תפקידים בולטים אחרים בברלין כללו את פאק במחזה של ויליאם שייקספיר "חלום ליל קיץ", "אלקטרה", ורחל במחזה של פרנץ גרילפרצר, "היהודיה מטולדו".
בשנים 1913 ו-1914 היא הופיעה בכמה סרטים אילמים ונודעה בתפקיד הנשי הראשי של מרגיט ב-1913 בסרט של הבמאי סטלאן ריי "הסטודנט מפראג". סטלן ריי ליהק אותה לכמה מסרטיו האחרים, כולל כמה סרטי אימה אחרים פרי עטו של בן זוגה, הנס היינץ אוורס. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 שבה ברגר לבמה. במהלך שנות העשרים היא לוהקה למספר סרטים, כולל תפקידים בסרטים שביים פריץ לאנג. לאחר סרטה האחרון "הארץ ללא נשים" בשנת 1929, כבר לא הופיעה יותר בסרטים.
בתקופת השואה

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 ויישום החוקים האנטישמיים נעצרה הקריירה של ברגר. מאוחר יותר ברחה עם בעלה לאיטליה, שם נעצרה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים במהלך ציד כללי אחר יהודים ב-7 באפריל 1944 ברומא. גירושם למחנה ריכוז נקבע ל-10 באפריל 1944. היא הועברה למחנה הריכוז פוסולי ליד קארפי. בפוסולי פגשה את עמיתה מהתיאטרון הגרמני של ריינהרדט, ג'ייקוב פלדהאמר. מפוסולי גורשו שני השחקנים ב-16 במאי 1944 לאושוויץ, שם נרצחו ברגר ופלדהאמר זמן קצר לאחר הגעתם ב-23 במאי 1944.
פילמוגרפיה נבחרת

הסטודנט מפראג (1913)
אנשים באקסטזה (1921)
סודות ברלין (1921)
צוואתו של ד"ר מבוזה (1922)
פנטום (1922)
המסגרים של מאדאם דה לה פומריי (1922)
מנואלה הירוקה (1923)
רוכב האבן (1923)
החוק העתיק (1923)
האסמנים (1925)
נאמנות נצחית (1926)
מטרופוליס (1927)
אדמה ללא נשים (1929)
לקריאה נוספת

אייזנר, לוטה ה'. "המסך הרדוף: אקספרסיוניזם בקולנוע הגרמני והשפעתו של מקס ריינהרדט". הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, 2008.
הערות שוליים

1 2  digital-library.cdec.it Berger, Margarete. Retrieved 17 November 2018.
1 2 3  cyranos.ch Grete Berger. Retrieved 17 November 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317767505171  BNE: XX4865243  GND: 116131519  ISNI: 0000 0001 0914 7146  LCCN: no2013049333  MusicBrainz: 5c522215-df33-454d-9890-3f948f2e098b  NKC: xx0151131  SUDOC: 144914433  VIAF: 72136908   WorldCat (עם VIAF): 72136908
אבי נשר: מילים להחלפה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  יאיר רוה
 תסריט:  יאיר רוה
 תחקיר:  חגית בן יעקב, יונתן אברהמי, אלונה עבדי
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  2024 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבי נשר: מילים להחלפה הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2024, בבימויו של יאיר רוה. הסרט מתחקה אחר דרכו הקולנועית של אבי נשר, מתחיל במלחמת יום כיפור 1973 ומסתיים בסוכות, 1 באוקטובר 2023.
תוכן הסרט

כשהיה רק בן 24, ביים אבי נשר את אחד הסרטים המצליחים והחשובים ביותר בקולנוע הישראלי – "הלהקה". כיובל שנים וכ-20 סרטים משמעותיים מאוחר יותר, בסרט זה אבי נשר עצמו יושב לפני המצלמה. החל מסרטו הראשון כבמאי, הלהקה ועד הסרט תמונת הניצחון, הסרט התיעודי אבי נשר: מילים להחלפה, מבוסס על עשרות שעות של ראיונות במטרה לסקור את העשייה הקולנועית של נשר ולנתח מה עומד מאחורי היצירה ומסלול החיים שלו. הסרט סוקר את חייו האישיים במקביל לסרטיו וסיפורה של המדינה שבה התחיל לביים בגיל 24 ובה הוא ממשיך ליצור גם בגיל 71. "אבי נשר: מילים להחלפה" הוא סרט על ניצחונות ואתגרים, על הישגים ושברון לב.
שני מבקרי קולנוע מופיעים בסרט: יאיר רוה עצמו, ואבנר שביט, שמדבר על חוויה אישית ולא מנתח את סרטי נשר. גם חוקרי הקולנוע נחמן אינגבר ושמוליק דובדבני מופיעים בסרט וביתו של נשר תום נשר שהיא עצמה במאית.
הפקה

הסרט פתח את פסטיבל דוקאביב 2024. התסריט נכתב על ידי יאיר רוה שגם ביים את הסרט. הסרט בהפקת משה אדרי, דודי זילבר, מפיקה אחראית: שרון טוביאס סברלו.
הערות שוליים

↑  אבי נשר: מילים להחלפה | דוקאביב 2024, באתר סינמטק תל אביב
↑   נירית אנדרמן, "דוקאביב" 2024: סרטים על אבי נשר, השופטת הטרנסית ספיר ברמן ופרשת אום אל־חיראן, באתר הארץ, 17 באפריל 2024
↑  אבי נשר: מילים להחלפה, באתר דוקאביב - דוקאביב 2024 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב
↑   שני ליטמן, "אבי נשר: מילים להחלפה": סרט מחווה כמעט מאוהב, באתר הארץ, 26 במאי 2024
↑  ספיר ברמן, אבי נשר והבלרינה שהרגה קצין אס אס: הסרטים הישראלים בדוקאביב, באתר ynet, 17 באפריל 2024
בית הכנסת בית-אל (קראקס)

| --- | --- |
היכל בית הכנסת, בעיצובו של הארי אבנדהיכל בית הכנסת, בעיצובו של הארי אבנד
 מידע כללי
 סוג:  מבנה דת, עמותה 
 מיקום:  קראקס 
 מדינה:  ונצואלה 
 מייסדים:  אדמונד ספרא 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1973
 תאריך פתיחה רשמי:  1973 
 קואורדינטות:  10°30′48″N 66°54′10″W﻿ / ﻿10.513425365627°N 66.902914769194°W﻿ / 10.513425365627; -66.902914769194
  (למפת קראקס מוגדלת) בית הכנסת בית-אל(למפת קראקס רגילה) בית הכנסת בית-אל
 
אגודת בית-אל (בספרדית: Asociación Bet-El) הוא בית כנסת ספרדי-אורתודוקסי בעיר קראקס שבוונצואלה, המשויך לאגודה היהודית של ונצואלה (אנ'). בית הכנסת נבנה בין השנים 1969–1973, בעזרת תרומות מהבנקאי הברזילאי אדמונד ספרא, וממוקם בשכונת סן ברנרדינו (San Bernardino) בקראקס. הקהילה מורכבת ביקר מיהודים מחלב (סוריה), ממלייה (ספרד) ומצפון מרוקו, בעיקר מהערים טטואן ושפשאוון.
בית הכנסת נמצא בשדרת קחיגל (Cajigal), ויכול להכיל כ-300 איש בעזרת הגברים שמעוטרת בחלונות ויטראז' שעיצב האמן הישראלי יעקב אגם; בנוסף, את הקיר שבו ההיכל עיצב כפסל האמן הוונצואלני הארי אבנד (אנ'). עזרת הנשים שבקומה השנייה יכולה להכיל כמאה אנשים, ובמרתף טרקלין שנחנך ב-1988 לשימוש מתפללי בית הכנסת; לרוב נערכות במקום מסיבות ואירועים, דוגמת בר מצווה ובת מצווה, קבלות פנים בחתונות, ארוחות חגיגיות ושבע ברכות. בקומה העליונה של בית הכנסת, סמוך לעזרת הנשים, ישנו חדר לימוד או בית מדרש. בבית כנסת סידורים עם תעתיק פונטי לספרדית עבור אלו שאינם שולטים בשפה העברית.
רב בית הכנסת הוא יצחק סאנאנס (Isaac Sananes).
הערות שוליים

↑  Harry Abend, באתר Museo Virtual - Venezuela Analítica (בספרדית) - מתוך ארכיון האינטרנט
אבי דויטש

אָבִי דוֹיְטְשׁ (נולד ב-1963) הוא איש עסקים ישראלי, אשר היה שותף ומייסד של תחום החיסכון לטווח ארוך בבית ההשקעות אקסלנס נשואה, לאחר מכן הקים וייסד כבעלים ומנכ"ל את קרן אקספו. כיום מייסד, בעלים ומנכ"ל של נובו מילניום בע"מ - חברה חוץ בנקאית למימון נדל"ן.
ביוגרפיה

דויטש נולד בחולון, גדל בתל אביב ולמד בישיבה התיכונית כפר הרא"ה. את שירותו הצבאי ביצע ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל בתפקידי קצונה, והשתחרר בשנת 1990 בדרגת רב-סרן. לדויטש תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן תואר שני במינהל עסקים ומימון – את שניהם קיבל מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, בעל רישיון לראיית חשבון.
קריירה עסקית

בשנים 1991–2000 כיהן דויטש כרואה חשבון ובתפקידים בכירים בקרנות פנסיה ובבתי השקעות. בשנת 2000 הקים את קופות הגמל, קרנות הפנסיה וקרנות ההשתלמות של בית ההשקעות "אקסלנס נשואה", צעד שנחשב לבולט בשוק ההון הישראלי.[דרוש מקור] בשנת 2002 הקים את איגוד קופות הגמל במסגרת לשכת המסחר, ושימש לאורך תקופה ארוכה יו"ר האיגוד. עד שנת 2005 שימש דויטש מנכ"ל קופות הגמל ובמהלך השנים 2006–2011, שימש יו"ר קופות הגמל והפנסיה של בית ההשקעות אקסלנס נשואה.
בשנת 2012 הקים את קרן אקספו, קרן מימון פיננסית שמטרתה העמדת אשראי ליזמי נדל"ן, ללקוחות פרטיים וללקוחות עסקיים, כנגד בטוחות נדל"ן. דויטש הוא בעל השליטה בקרן אקספו ומשמש מנכ"ל הקבוצה.
בשנת 2022 הקים את חברת נובו מילניום בע"מ המעמידה אשראי ליזמי נדל"ן ולקוחות עסקיים ופרטיים כנגד ביטחונות נדל"ן. 
דויטש הוא בעל השליטה בנובו מילניום ומשמש מנכ"ל החברה.
אהרן קציר

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1913 לודז', האימפריה הרוסית 
 נרצח:  30 במאי 1972 (בגיל 58) נמל התעופה בן-גוריון, ישראל 
 שם לידה:  Aharon Katchalsky 
 ענף מדעי:  כימיה פיזיקלית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  רחובות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  אלן ס. פרלסון, אברהם פצ'ורניק 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1961)  פרס רוטשילד  פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים (1950) 
 צאצאים:  אברהם קציר, יעל קציר, גדי קציר
 תרומות עיקריות
 פיתוח מחקר בתחומי הפולימרים, ממברנות, וביופיזיקה של פוליאלקטרוליטים וחמרים פלאסטיים, מכאנו-כימיה ותרמודינאמיקה של תהליכים בלתי הפיכים. יוזמת והקמת חיל המדע, חמ״ד. יוזמת והקמת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
 
פרופ' אהרן קציר, 1 באפריל 1969
אהרן קציר - קצ'לסקי (15 בספטמבר 1913 – 30 במאי 1972) היה פרופסור לכימיה פיזיקלית במכון ויצמן למדע, נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל. נרצח על ידי מחבלים יפניים בטבח בנמל התעופה לוד.
הוקרה

ב-1950 זכה בפרס ויצמן למדע של עיריית תל אביב.
ב-1961 זכה בפרס ישראל למדעי הטבע.
זמן קצר לפני מותו הוחלט להעניק לו את פרס רוטשילד למדעי הטבע לשנת תשל"א.
משפחתו

נישא לרינה לבית טיבר (אחותו של ישראל טייבר). בנם הבכור, אברהם קציר, הוא פרופסור (אמריטוס) לפיזיקה יישומית באוניברסיטת תל אביב. בתם, יעל קציר, היא דוקטור לאנתרופולוגיה. ובנם הצעיר, גדי קציר, הוא פרופסור (אמריטוס) להתנהגות בעלי חיים באוניברסיטת חיפה.
הנצחתו

על שמו של אהרן קציר נקראו רחובות בערים הבאות:  בירושלים, בפתח תקווה, ברמת גן, בהרצליה בבאר שבע ובקריית אונו.
על שמו בתי ספר יסודיים ותיכוניים (בהם תיכון עירוני ד' בתל אביב וקריית החינוך השש שנתית ע"ש אהרון קציר ברחובות).
לזכר קציר הקים מכון ויצמן מרכז לחקר הביולוגיה הפיזיקלית הנושא את שמו.
על-שמו קראה נאס"א את אחד המכתשים שעל הירח.
באוניברסיטת תל אביב מתקיימת מדי שנה סדרת הרצאות לזכרו, תחת הכותרת "בכור המהפכה", כשם ספרו. בסדרה זו, שאותה מארגן בנו, פרופ' אברהם קציר, משתתפים טובי המדענים בישראל ובעולם. בשנת 2003 למשל, הרצו בסדרה זו חתן פרס נובל לכלכלה דניאל כהנמן, חתן פרס ישראל דוד הראל, והפילוסוף הנודע הילרי פטנאם.
על שמו יוסדה תוכנית מענקי-המחקר מלגות קציר המוענקת משנת 1991 על מנת
להביא לגיוס ולקליטה מוצלחת של מדענים צעירים ומבריקים, מובילי דרך, אשר יצמחו במערך המחקר והפיתוח הביטחוני ויוכלו להנהיג אותו לענות על הצרכים של שנות האלפיים.
ב-29 ביוני 1993, השירות הבולאי הנפיק בול דאר לזכרו בסדרה "מדענים יהודים".על השובל מופיע בניין במכון ויצמן ברחובות. האמנית סלבה דוזורץ עיצבה את הסדרה.
לקריאה נוספת

נתן שרון, "לדמותו של אהרן קציר ז"ל", מדע י"ז (2), 1972/3, עמ' 84–89.
בודנהיימר, שמעון וקצ׳לסקי, אהרן, ״בני שמש״ מגדיר לפרפרי היום של א״י
בכרך אוריאל, 2015 ״בכח הידע - פרקים בתולדות חיל המדע - חמ״ד״  מודן
בראל, ארי, ״מלך מהנדס - דוד בן-גוריון, מדע ובינוי אומה״ מכון בן  גוריון לחקר ישראל והציונות
הערות שוליים

↑  טקס חלוקת התעודות באוניברסיטה העברית, דבר, 13 בפברואר 1936, המשך
↑  הר הצופים, הצופה, 1 במאי 1940
↑  י. רם, פרופ' אהרון קציר, נשיא האקדמיה למדעים, דבר, 26 בספטמבר 1962
↑  פרופ' אהרן קציר - נשיא הארגון הבין-לאומי לביופיסיקה, דבר, 1 ביולי 1964
↑  All Visiting Professors: By Name, miller.berkeley.edu (באנגלית)
↑  בכור המהפכה המדעית | אהרן קציר - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il
↑  שלושת חתני "פרס ישראל" למדע, דבר, 28 באפריל 1961
↑  מרכז אהרן קציר במכון ויצמן למדע
↑  תקנון ״מלגות קציר״
↑  התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263759705171  BIBSYS: 90098536  BnF: cb151185863 (data)  CiNii: DA00811692  GND: 121960870  ICCU: PUVV242448  ISNI: 0000 0000 9704 7040  LCCN: n83826670  MGP: 63572  NDL: 00445239  NTA: 06749174X  RERO: 02-A012425252  SELIBR: 193042  SNAC: w6g19xwr  SUDOC: 152784187  Trove: 886957  VIAF: 61847925   WorldCat (עם VIAF): 61847925
Slow Dancing

"Slow Dancing" (בעברית: "ריקוד איטי") הוא סינגל של הזמר הדרום קוריאני V מ-BTS מתוך אלבום הבכורה שלו Layover. הוא שוחרר ב-8 בספטמבר 2023 על ידי ביג היט מיוזיק כסינגל השלישי מתוך האלבום.
מוזיקה ומילים

"Slow Dancing" הוא שיר נשמה רומנטי בסגנון שנות ה-70 עם מקצב ג'אז פשוט. השיר נכתב על ידי דונגיון קים, ג'יג'י, קאטיוס קליי (אנ'), סם גנדל (אנ'), פריקינד וג'ינסו פארק כשהשניים האחרונים גם מפיקים את השיר. מבחינה לירית, V שר על "סיפור אהבה טיפוסי".
שבחים

"Slow Dancing" זכה בשני פרסי פופולריות של מלון ברציפות, לשבועות המסתיימים ב-18 וב-25 בספטמבר 2023 ובשישה גביעי מקום ראשון בתוכניות מוזיקה טלוויזיונית מקומיות (אנ'), מתוכם שלוש ככתר משולש באם קאונטדאון. בנוסף, הוא זכה בקטגוריית "המוזיקה הטובה ביותר - סתיו" בטקס פרסי המוזיקה של פאקט (אנ') שהתקיים באוקטובר 2023.
| תוכנית | תאריך |
| --- | --- |
אם קאונטדאון: 14 בספטמבר 2023
אם קאונטדאון: 21 בספטמבר 2023
אם קאונטדאון: 28 בספטמבר 2023
מיוזיק בנק: 15 בספטמבר 2023
מיוזיק בנק: 22 בספטמבר 2023
שואו צ'אמפיון (אנ'): 20 בספטמבר 2023
רצועות האזנה

הורדה דיגיטלית וסטרימינג (רמיקסים)
"Slow Dancing" (רמיקס של FRNK) – 2:49
"Slow Dancing" (רמיקס של קאטיוס קליי (אנ')) – 2:51
קרדיטים

V – שירה
מין הי-ג'ין (אנ') – מנהלת קריאייטיב, מפיקה בפועל, מנהלת ווקאל
דונגיון קים – כתיבה
ג'יג'י – כתיבה
פריקינד – כתיבה, הלחנה (אנ'), עיבוד, נגינה (אנ'), תכנות, קולות רקע, הפקה
ג'ינסו פארק – כתיבה, הלחנה, נגינה, תכנות, הפקה
קאטיוס קליי (אנ') – הרכב, עיבוד, חליל צד, קולות רקע
סם גנדל (אנ') – הרכב, עיבוד, סקסופון
ג'אנג יונג וו – מנהל ווקאלי, עריכה ווקאלית (אנ')
MI.O – מנהל ווקאלי, עריכה ווקאלית
סון יו ג'ונג – עריכה ווקאלית, טכנאי
לי פיונג ווק – טכנאי
דיוויד ברנץ' (אנ') – מהנדס מיקסים (אנ')
דייל בקר (אנ') – מהנדס מאסטר (אנ')
הערות שוליים

↑  eclipse01, Watch: BTS’s V Takes 6th Win For “Slow Dancing” On “M Countdown”, Soompi, ‏29 בספטמבר 2023
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, ‏3 באוקטובר 2023
הבצורת בקליפורניה (2013–2016)

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  דצמבר 2011 
 תאריך סיום:  מרץ 2017 
 משך האסון:  דצמבר 2011 – מרץ 2017 (כ־5 שנים) 
 
אילוסטרציה של מצב הבצורת בארצות הברית, נכון ל-4 במרץ 2014. באדום כהה "בצורת חריגה" שנרשמה לראשונה בקליפורניה. באדום ובכתום "בצורת קשה" ו"בצורת חמורה" (בהתאמה) המכסה את רוב קליפורניה. פורסם על ידי ה-U.S. Drought Monitor
אפריל 22, 2014 - שיאים ממשיכים להישבר: מעל 75% מקליפורניה מקוטלגת תחת בצורת חמורה או חריגה. לראשונה 100% מקליפורניה נמצאת במצב של בצורת.
התפשטות הבצורת בשלביה הקשים ביותר. דצמבר 2013 עד יולי 2014
הבצורת בקליפורניה שהחלה בתחילת 2013 בקליפורניה היא הקשה ביותר בהיסטוריה המתועדת של האזור (המדידות החלו ב-1885) ובדצמבר 2014, על פי הערכות חוקרים כבר דורגה כבצורת הקשה ביותר ב-1,200 השנים האחרונות.
בפברואר 2014, לאחר 13 חודשים רצופים של בצורת הגיעה קליפורניה לראשונה ב-54 השנים של קיום פרויקט משטר המים הממשלתי (State Water Project) למצב של מחסור באספקת מים. המחלקה למקורות מים בקליפורניה (The California Department of Water Resources) תכננה להוריד את קצבת המים לחקלאים ב-50%. לקליפורניה חשיבות גבוהה כיצרנית חקלאית. שווי תעשיית החקלאות בקליפורניה הוא כ-44.7 מיליארד דולר. קליפורניה מייצרת קרוב לחצי מהפירות, אגוזים וירקות המיוצרים בארצות הברית. כמו כן קליפורניה היא המובילה בייצור חלב.
באפריל כ-23.49% מהמדינה הוגדרו על ידי הממשל כמצויים בדרגת הבצורת החמורה ביותר ("בצורת חריגה", Exceptional Drought). זו הייתה הפעם הראשונה שחלקים מקליפורניה מוגדרים בקטגוריה זו. באמצע מאי 2014, כל המדינה הוגדרה כסובלת מבצורת באחת משתי הדרגות החומרה העליונות ("בצורת קשה", Severe Drought, או בצורת חריגה).
בצורת זו היא חלק מתופעה רחבה יותר של בצורת מערבית (מערב ארצות הברית) שהחלה כבר בשנת 2001. הבצורת הורגשה באופן החריף ביותר בקליפורניה אך הכתה גם בשאר מדינות ברחבי ארצות הברית ובמיוחד בטקסס, ניו מקסיקו, קנזס, אוקלהומה וקולורדו שבדרום ארצות הברית, וכן באיידהו ואורגון שבצפון מערב.
באמצע אוגוסט 2014, לאחר החמרה קשה נוספת בבצורת, בה מעל 50% מקליפורניה כבר בדרגה החמורה ביותר של בצורת אושרה תוכנית סיוע לנושא הבצורת בגובה של כ 7.5 מיליארד דולר.
ביחס למדידות היסטוריות

על פי NASA, מדידות שפורסמו בינואר 2014, הראו שהתקופות של שלושת, ששת ושנים-עשר החודשים האחרונים (עד ינואר), היו כולם התקופות היבשות ביותר בקליפורניה מאז החלו המדידות ב-1885.
נזקי הבצורת

במאי 2015 העריך ה-USFS (שירות היערות האמריקאי(אנ')) שכתוצאה מהבצורת הקשה התייבשו כ-12.5 מיליון עצים ברחבי יערות קליפורניה.
קליפורניה מצטיינת במגוון גידולים, אחד העיקריים שבהם הוא ענף השקדים. בשנת 2013 סיפקו 3,500 מגדלי השקדים בקליפורניה כ-82% מכלל התצרוכת העולמית של שקדים. מומחים מזהירים כי עקב המחסור במים לעצים, התנובה של 2015 תספוג מכה אנושה לאיכות וכמות השקדים.
מעבר לנזק הישיר לתעשיית החקלאות המפותחת של קליפורניה, ציינה ד"ר לינדה רודולף (Linda Rudolph), דירקטורית במרכז לשנויי אקלים ובריאות באוקלנד, כי מיליוני אנשים בקליפורניה נסמכים על בארות ומקורות מים תת-קרקעיים אחרים אשר הגיעו לרמת מזהמים מסוכנת עקב הבצורת. אגני ניקוז רבים מזוהמים, לדוגמה עקב שימוש חקלאי מאסיבי בדשן חנקתי אשר ריכוזו אינו מתדלדל עקב המחסור במשקעים. וכן האכלה מרוכזת של בעלי חיים עם כימיקלים תעשייתיים. בנוסף ישנו זיהום ממטמאים טבעיים כמו ארסן שזקוק למשקעים כדי לדללו.
לשכת הכבאים הממשלתית בקליפורניה דיווחה על כ-400 שריפות בשלושת השבועות הראשונים של ינואר, אשר בדרך כלל הוא החודש הרטוב ביותר בשנה. על פי דירקטור רשות הכבאות קן פּימלוֹט (Ken Pimlott) "אלו תנאים שאנו מצפים לראות באוגוסט".
הבצורת הקשה, שגרמה למחסור בשטחי מרעה ומקורות מים, הביאה לעליית מחירי הבשר ולשינוע עדרי בקר לבשר למדינות מזרחיות יותר כמו נבדה, טקסס ונברסקה על ידי חלק ממגדלי הבקר בקליפורניה.
אחד האינדיקטורים החשובים לחומרת המצב הוא גובה פני המים באגם מיד. גובה זה נמצא נכון ליוני 2016, מספר ס"מ בודדים מעל לקו האדום, 326 מטר מעל פני הים. ירידת המים לגובה זה תפעיל אוטומטית שורה של צעדי חירום חמורים בנושא צריכת מים במספר מדינות המוזנות מאגם זה. בנוסף על כך תיגרם בעיה בייצור החשמל מהטורבינות המותקנות בתחתית סכר הובר. על מנת למנוע בעיות אלה, מתוכננים שינויים במבנה הטורבינות.
הערות שוליים

↑  לפני בצורת זו לא נרשמה מעולם בצורת חריגה בקליפורניה.
↑  Drought Now Covers Every Last Inch Of California, אפריל 2014, באתר ThinkProgress
↑  הבצורת החמורה ב-1,200 השנים האחרונות, באתר independent, דצמבר 2014
↑  הבצורת בקליפורניה, ללא סיום באופק הנראה, The Guardian, פברואר 2014.(באנגלית)
↑  קליפורניה מכוסה כולה בדרגות החמורות ביותר של בצורת, באתר ScientificAmerican, מאי 2014
↑  הדרגות האפשריות הן:
D0-Abnormally Dry,
D1-Moderate Drought,
D2-Severe Drought,
D3-Extreme Drought,
D4-Exceptional Drought
↑  הבצורת בטקסס משפיעה כבר על כשני שלישים מהמדינה, Houston Chronicle, אפריל 2014
↑  California Legislature passes $7.5B water plan amid historic drought, באתר Fox News
↑  מצוקת הצומח בקליפורניה, NASA - Earth Observatory, פברואר 2014
↑  Drought kills 12 million trees in California's national forests, באתר LA Times, מאי 2015
↑  צפי למכה קשה בתצרוכת השקדים ב 2015, Marketwatch, מרץ 2014
↑  זיהום מקורות מים כתוצאה מהבצורת בקליפורניה, שרון ברנשטיין, רויטרס, פברואר 2014
↑  הדף של קן, באתר הרשמי של CalFire
↑  כך צוטט באתר הרשמי של לשכת הכבאות
↑  בריחה המונית של חוואים ומגדלי בקר מזרחה, The Guardian, אפריל 2014
↑  תיעוד גובה פני המים
↑  מרכז המחקר של משאבים המים, אריזונה
נשיא ארצות הברית, ברק אובמה (שני משמאל), משוחח עם חוואים מקליפורניה בביקור שערך באזור שנפגע בבצורת, בפברואר 2014, יחד עם מושל קליפורניה, ג'רי בראון (ראשון משמאל).
לוגו של קמפיין "הצילו את המים שלנו" בקליפורניה
אנה פליסצקאיה

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1971 (בת 53) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  אקדמיית וגנובה של הבלט הרוסי (1989)  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג (1996) 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 anna-plisetskaya.ru
 
אנה אלכסנדרובנה פליסצקאיה (ברוסית: Анна Александровна Плисецкая; נולדה ב-18 באוגוסט 1971) היא בלרינה, שחקנית ומפיקה רוסייה.
משפחתה

אנה פליסצקאיה נולדה למשפחה של אמנים, מסרר-פליסצקי. היא בתם של אלכסנדר פליסצקי, מנהל בלט ומריאנה סדובה, בלרינה בתיאטרון הבולשוי. דודתה הייתה רקדנית הבלט הנודעת מאיה פליסצקאיה. דודה היה הרקדן הראשי עזרי פליסצקי. סבתה מצד אמה הייתה שחקנית הראינוע רחל מסרר (אחותם של רקדן הבלט והמורה אסף מסרר והבלרינה שולמית מסרר). בוריס מסרר, אמן תיאטרון, הוא דודן ראשון של אביה.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

פליסצקאיה נולדה במוסקבה, ברית המועצות ב-18 באוגוסט 1971. ילדותה עברה עליה בדרום אמריקה. בשנים 1976-1974 חיה משפחתה בלימה, פרו, שם ייסד אביה להקת בלט באוניברסיטה הלאומית של סן מרקוס. את השנתיים הבאות עשתה המשפחה בבואנוס איירס, ארגנטינה, שם עבד אבי המשפחה בתאטרו קולון.
קריירה

פליסצקאיה למדה באקדמיית ואגאנובה לבלט רוסי בסנקט פטרבורג מ-1981 עד 1989. עם סיום לימודיה באקדמיה, הוזמנה אנה לתיאטרון מריאינסקי, שם הייתה לרקדנית סולו. בשנים 1989 עד 1995 רקדה במספר בלטים מפורסמים: "דון קישוט", הסילפידה, קופליה, מחולות פולובציים מן האופרה הנסיך איגור, ובתפקיד "מירטה" בז'יזל.
בשנים 1995-1993 הייתה פליסצקאיה סולנית להקת הבלט בז'אר בהנהגת מוריס בז'אר.
מ-1995 עד 2006 הייתה לה "תוכנית בלט סולו" משלה.
פילמוגרפיה

1983 – "Mary Poppins, Goodbye" (אנ'), בתור ג'יין בנקס. במאי - Leonid Kvinikhidze (אנ').
1992 – סרט הבלט "The Last Tarantella", בתור נינה. במאי - Alexander Belinski (רו').
2006-08 – עיבוד לתיאטרון של המחזה אנה קארנינה, בתור הנסיכה אליזבתה "בסטי". במאי - Andrew Zhitinkin
מופעים ותוכניות

בשנים 2010-2007 התארחה אנה פליסצקאיה במספר רב של תוכניות טלוויזיה. סרטי תעודה על אנה שודרו בערוצי טלוויזיה מקומיים ברוסיה.
2003 - כתבה והפיקה את מופע "העולם כולו"
2007 - מנהלת מופע "העיר בעיני ג'אז" עם דניאל קרמר.
מוזיקה

2008 סינגל "בלו מון" (שיר משנת 1934)
2009 בטסי ג'יין "ג'אז לארוחת ערב".
הערות שוליים

↑  סן מרקוס - Alejandro Plisetski ensayando a partir de 1973
↑  (September 8, 2009), «Mary Poppins - the creators» film by Anastasia"Sorokina, RENTV channel - 06.11.2009 (אורכב 12.09.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  (April 18, 2009), «The Last Tarantella» −1992 – latest film ballet by Alexander Belinsky (אורכב 14.01.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  The play "Anna Karenina" 2006 (אורכב 14.01.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Балерина Анна Плисецкая: "В три года я уже играла в "Анне Карениной"" [Ballerina Anna Plisetskaya: At the age of three I already performed in "Anna Karenina"]. Izvestia. 25 באפריל 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Films shown on TV channels 2007–10 (הקישור אינו פעיל) (אורכב 03.03.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Радио ЭХО Москвы :: Интервью, 07.06.2003 13:17: Анна Плисецкая, web.archive.org, ‏2012-11-07
↑  «The City by Jazz eyes» film - a performance 2007
↑  אנה פליסצקאיה 14 בינואר 2011
אדולף פון רמן צו בארנספלד

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1855 רשטאט, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  11 בינואר 1932 (בגיל 76) פרסבאום, הרפובליקה האוסטרית הראשונה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1876 – 30 באוקטובר 1918 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-72   מפקד הדיוויזיה ה-9   מפקד הדיוויזיה ה-34   מפקד הקורפוס ה-13   המושל הצבאי של ממלכת סרביה הכבושה ומפקד הכוחות האוסטרו-הונגרים באזור.
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 
אדולף פון רֶמֶן צוּ בַּארֶנְסְפֶלד (בגרמנית: Adolf von Rhemen zu Barensfeld; ‏22 בדצמבר 1855, רשטאט, הקונפדרציה הגרמנית – 11 בינואר 1932, פרסבאום, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל-אוברסט אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-13 במערכה על סרביה ובחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך כיהן כמושל הצבאי של ממלכת סרביה הכבושה.
תחילת הקריירה

ב-1876 סיים את המכללה הצבאית על שם מריה תרזה וב-1884 את האקדמיה הצבאית על שם פרנץ יוזף בווינה והוסמך כקצין רגלים. באוקטובר 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-72 ובהמשך פיקד על הדיוויזיה ה-9 ועל הדיוויזיה ה-34. באוקטובר 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-13.. ב-1 במאי 1914 הועלה לדרגת גנרל.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

פון רמן פיקד על הקורפוס ה-13 שהיה חלק מהארמייה החמישית בפיקודו של ליבוריוס פון פרנק בראשית המערכה על סרביה והיה שותף לתבוסה האוסטרו-הונגרית שהובילה לנסיגה אל מחוץ לגבולות הממלכה. ב-1915 לחם עם כוחותיו בבוקובינה, הרי הקרפטים ואזור הנהר סן, במסגרת החזית המזרחית. בהמשך הועבר עם הקורפוס לארמייה השביעית, וב-4 ביוני 1916 ניצב עם כוחותיו מול מתקפת ברוסילוב. הקורפוס ה-13 הגן על הצירים הראשיים המובילים לעיר לבוב והם הופגזו על ידי הארטילריה הרוסית במשך יומיים ובכלל זה בפגזים שהכילו גז חרדל. הארמייה השביעית מנתה 11 דיוויזיות רגלים ו-4 דיוויזיות פרשים לעומת 10 דיוויזיות רגלים ו-4 דיוויזיות פרשים לרוסים, אך מרבית הארטילריה הכבדה האוסטרו-הונגרית בלווי מספר חטיבות הועברה לחזית האיטלקית. הארמייה ה-7 האוסטרו-הונגרית קרסה בפני התקדמות הרוסים והחלה בנסיגה מהירה ורחבה.
ביולי 1916 הועבר פון רמן מתפקידו ומונה למושל הצבאי של ממלכת סרביה הכבושה, תפקיד שבעת ההיא נחשב פחות מבצעי. האוסטרו-הונגרים הפעילו בסרביה יחידות ז'נדרמריה בלבד לצורכי שיטור פנים והסתמכו על הכוחות הבולגרים והגרמנים שהוצבו במדינה להגנת גבולותיה. ב-13 במאי 1917 הועלה פון רמן לדרגת גנרל-אוברסט. ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הווארדאר אשר במסגרתה שוחררה ממלכת סרביה תוך מספר שבועות. בשלהי אוקטובר פרש פון רמן מתפקידו ושוחרר מצבא האימפריה. פון רמן הלך לעולמו ב-11 בינואר 1932 והוא בן 77 שנים.
ראו גם

החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.