stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ין גריי
כוחות ויכולות > כוח הפניקס

בזמן שג'ין משנה את צורתה לפניקס, כוחותיה מתעלים לאין שיעור. הם מאפשרים לה לפורר ולארגן מחדש חומרים מוצקים ברמה תת-אטומית, לעוף ללא כל עזרה בחלל, לשרוד בכל אטמוספירה שהיא, ולהפעיל מניפולציה על אנרגיות אלקטרומגנטיות וקוסמיות למגוון צרכים. ביכולתה ליצור חורי תולעת המסוגלים להעביר אותה לכל מקום ביקום בו במקום. במצב זה, היא יכולה להביס בקלות את אחד ממבשריו של גלקטוס.
בתור האווטאר של הפניקס, ג'ין מסוגלת ליצור להבות קוסמיות אפילו באזורים בלתי אפשריים כמו ריק החלל ומתחת לפני המים. התגלמות הלהבות היא בצורת עוף דורס או חלקיו, כלומר טופרים או כנפיים. לג'ין שליטה מושלמת בלהבות אלה, והן מכלות את כל מה שכוח הרצון שלה מאפשר. יתר על כן, להבות אלה לא דורשות חמצן כדי לבעור, והן בוערות בכזו עוצמה, עד שהחומר בו הן נוגעות מתכלה ללא שרידים כמו אפר. אין זה ברור אם להבות אלו הן שלוחה של כוחות הטלפתיה או הטלקינזיס שלה, או שהן מאפיינים בלעדיים לכוח הפניקס. הלהבות הקוסמיות הן צורת ביטוי מוחשית למטרתה של הפניקס "לשרוף את כל מה שלא עובד", וכן "לשרוף דרך שקרים והטעיה".
בתור הפניקס, ג'ין יכולה לחזור מן המתים. בכמה מהסיפורים, חזרתה מתבצעת מיד לאחר מותה, בעוד שבכמה מהסיפורים, תחייתה המחודשת צריכה להתרחש בזמן המתאים, לעיתים כעבור מאה שנים. כוח הפניקס מאפשר לג'ין להחיות מחדש כל סוג חיים שקיים, וגם לספוג, לתעל ולשמר אותו. כתוצאה מכך, היא יכולה לקחת חיים מאחד ולתת אותם לאחר, לרפא את עצמה בעזרת אותו כוח חיים, או אפילו להקים לתחייה את המתים, היות שכוח הפניקס הוא תמצית החיים והמוות.
מערכת היחסים בין ג'ין גריי לכוח הפניקס מתוארת בדרכים שונות לאורך ההיסטוריה של הדמות. בעלילה המקורית, אשר לפיה כוח הפניקס הוא התגלמות הפוטנציאל המלא שלה, כוחות אלו נחשבים לשלה, כחלק מרצונם של היוצרים כריס קלרמונט וג'ון ביירן ליצור את "גיבורת-העל הקוסמית הראשונה". אולם, מאז השכתוב שנעשה לדמות הפניקס כישות נפרדת, התיאורים של כוחה משתנים - מהיותה מארחת אחת מני רבים של הפניקס, ורק "משאילה" את הכוחות בתקופת הזמן שלה, למארחת ראשונה מסוגה, ולאחת המאוחדת עם הפניקס. בהמשך היא מתוארת כאחת המעטים אשר נושאת בתואר "פניקס הלבנה של הכתר" מכל תקופות הזמן.
דמיאן סוארס

דמיאן ניקולאס סוארס סוארס (בספרדית: Damián Nicolás Suárez Suárez; נולד ב-27 באפריל 1988 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בוטפוגו ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים

סוארס גדל במחלקת הנוער של דפנסור ספורטינג, ושיחק במשך ארבע עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האורוגוואית, בהן ערך 67 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. הוא זכה עם המועדון באליפות אורוגוואי בעונת 2007/2008.
ב-2 ביוני 2011 חתם סוארס על חוזה לשלוש עונות בספורטינג חיחון מלה ליגה. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאוססונה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2011/2012. הוא שיחק במשך עונה אחת במועדון, שהסתיימה בירידה לליגה הספרדית השנייה, וערך 19 הופעות ליגה.
ב-24 ביולי 2012 חתם סוארס באלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. בתום עונה אחת במועדון העפיל עם המועדון ללה ליגה. בסך הכל ערך סוארס 98 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-7 ביולי 2015 חתם סוארס בחטאפה מלה ליגה. ב-20 באפריל 2022 שיחק סוארס בהפסד הליגה 2-0 לסלטה ויגו, והפך לשיאן ההופעות של חטאפה בלה ליגה, עם 191 הופעות..
ב-9 בפברואר 2024 חתם סוארס לשנתיים בבוטפוגו.
קריירה בינלאומית

ב-27 בינואר 2022 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי, בניצחון 1-0 על נבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. בכך הפך לשחקן השדה המבוגר ביותר שעורך הופעת בכורה בנבחרת.
חיים אישיים

אחיו הצעיר של סוארס הוא כדורגלן נבחרת אורוגוואי מתיאס סוארס.
תארים

אליפות אורוגוואי (1): 2007/2008
הערות שוליים

↑  Damián Suárez, primer fichaje del Sporting באתר El Comercio, ‏ 2 ביוני 2011 (בספרדית)
↑  El Elche ficha al lateral derecho Damián Suárez באתר מארקה, 24 ביולי 2012 (בספרדית)
↑  Damián Suárez jugará en el Getafe באתר מארקה, 7 ביולי 2015 (בספרדית)
↑  Nuevo récord para Damián Suárez en Getafe: es el jugador con más partidos en primera באתר El País, ‏ 20 באפריל 2022 (בספרדית)
↑  Damián Suárez se transformó en el jugador de campo en debutar con más edad en Uruguay באתר El País, ‏ 27 בינואר 2022 (בספרדית)
↑  Los Zorros Suárez: Miguel y sus hijos Damián y Mathías באתר El País, ‏ 30 ביוני 2019 (בספרדית)
דיסקינזיה מאוחרת

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 טיפול:  tetrabenazine   deutetrabenzine    valbenazine
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1151826 
 MeSH:  D000071057
 סיווגים
 ICD-10:  G24.0 
 
דיסקינזיה מאוחרת (באנגלית: Tardive dyskinesia- מלטינית: Dyskinesia tardiva) היא סוג של דיסקינזיה (תנועות חוזרות בלתי רצוניות), המופיעה כתופעת לוואי של שימוש ממושך או שימוש במינון גבוה בתרופות נוירולפטיות (תרופות החוסמות את הקולטן לדופמין). תרופות אלו הן בדרך כלל תרופות אנטי-פסיכוטיות; חוסמי דופמין אחרים שיכולים לגרום לדיסקינזיה מאוחרת הם תרופות עבור בעיות קיבה ומעיים או הפרעות נוירולוגיות.
המונח 'דיסקינזיה מאוחרת' הוצג לראשונה ב-1964. המונח "דיסקינזיה" מתייחס לתנועה בלתי רצונית. שם התואר "מאוחרת" מתייחס לכך שהשפעת התרופות יכולה להיות מאוחרת (tardive), כלומר, הדיסקינזיה יכולה להמשיך או להופיע מאוחר במהלך הטיפול, ולהמשיך גם אחרי הפסקה מאוחרת של הטיפול התרופתי הגורם.
מאפיינים

הדיסקינזיה המאוחרת מאופיינת בתנועות חוזרות לא רצוניות וחסרות מטרה. מאפייניה של ההפרעה עלולים לכלול עוויתות, הבלטת לשון, כיווץ שפתיים, מצמוץ עיניים מהיר, תנועות מהירות של הגפיים, תנועות לקויות של האצבעות, ועוד.
הפרעות נוירולוגיות דומות זוהו כגרסאות של דיסקינזיה מאוחרת:
דיסטוניה מאוחרת (tardive dystonia) - דומה לדיסטוניה אבל היא נוטה להיות תמידית.
אקאתיזיה מאוחרת (tardive akathisia) - כוללת כאב של מתח פנימי וחרדה, ודחף כפייתי להניע את הגוף. במצב קיצוני, האדם חווה סבל פנימי ולא מסוגל לשבת ברוגע.
טורטיזם מאוחר (tardive tourettism) - הפרעת "טיקים" הדומה בתסמיניה לתסמונת טורט, כך שלפעמים ההבחנה ביניהן יכולה להעשות רק על סמך פרטי ההתקף.
מיוכלונאס מאוחר (tardive myoclonus) - רטט שרירי-עוויתי. תסמונת נדירה, הכוללת "זריקות" קצרות של שרירים בפנים, צוואר וגפיים.
טיפול

מניעה ראשונית של התופעה עשויה להיות מושגת על ידי שימוש בתרופות הנוירולפטיות במינון היעיל המינימלי ואם ניתן, לזמן הקצר ככל האפשר. ברגע שאובחנה התופעה, יש להפחית את מינון התרופה שגרמה לה, או להפסיקה לגמרי אם זה אפשרי (למשל לעבור לתרופות אנטי-פסיכוטיות חדשות עם תופעות לוואי פחותות). אך יש לדעת כי דיסקינזיה מאוחרת, אם לא נלקחו אמצעים בעוד מועד, עשויה להימשך גם לאחר הפסקת התרופה, למשך חודשים, שנים, ולפעמים לתמיד.
התרופה האנטי-פסיכוטית "קלוזאפין" (Clozapine), נמצאה כתרופה בעלת סיכון נמוך לתופעת לוואי של דיסקינזיה מאוחרת, יחסית לתרופות אנטי-פסיכוטיות מהדור הישן. יתרון זה קיים גם אצל תרופות אחרות בקטגוריה זו.
קיימות מספר תרופות שעשויות לסייע בטיפול בדיסקינזיה המאוחרת. התרופות - Valbenazine, Tetrabenazine   ולאחרונה Deutetrabenazine  (דאוטטראבנזין) (Austedo)  משמשות לטיפול בתופעה וכן בהפרעות תנועה אחרות.
"Zofran" הראה יעילות מסוימת במחקרים נסיוניים על דיסקינזיה מאוחרת. תרופות מסוימות נגד פרקינסון (כמו: "Aricept", "Baclofen" "Requip" ,"Mirapex") יכולות להועיל.
מחקרים מסוימים הראו כי גם שימוש בסם מריחואנה (Cannabis) יכול לעזור בהקלת הסימפטומים. עם זאת, תוצאות המחקרים בנושא מעורבות, ויש שגילו כי הסם דווקא מחמיר את התופעות. בנוסף, במקרים בהם התופעה נגרמה ממתן של תרופות אנטי-פסיכוטיות, שניתנו כטיפול בהפרעה פסיכוטית, שימוש בסם הקנאביס אינו מומלץ, שכן הוא עלול לגרום להתפרצות מחודשת של הפסיכוזה.
התרופה "Clonidine" נמצאת בשימוש עבור התפרצויות של דיסטוניה. במקרים קלים של דיסטוניה פוקאלית (focal dystonia) אפשר לטפל באמצעות זריקות בוטוקס (בוטולינום טוקסין).
בנזודיאזפינים (כמו: "Lorazepam", "Diazepam", "Clonazepam") נחשבים בלתי יעילים להקלת הסימפטומים.
תרופות טבעיות לא הוכחו כבעלות יעילות בטיפול בתופעה, משום שלעיתים נדירות הן נבדקות במסגרות מפוקחות של ניסוי מבוקר. מחקרים מראים שמנוחה לסירוגין והתעמלות קבועה מפחיתים את הסימפטומים. הממצאים לגבי חומרים טבעיים כמו ויטמין E, אומגה 3, וההורמון מלטונין, אינם חד משמעיים.
ראו גם

דיסקינזיה
דיסטוניה
דיסטוניה פוקאלית
תסמונת טורט
הערות שוליים

↑  טיפול באמצעות קנאביס, אתר מרכז דיסקינזיה מאוחרת
↑  D'Souza DC, Sewell RA, Ranganathan M., Cannabis and psychosis/schizophrenia: human studies., Eur Arch Psychiatry Clin Neurosci., 2009, עמ' 413-433
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דלין (אוניית מעפילים)

| --- | --- |
ספינת המעפילים "דלין"
ספינת המעפילים "דלין"
 שם צופן:  דליה
 ארגון:  המוסד לעלייה ב'
 קורות ההפלגה
 נמל המוצא:  מונופולי, איטליה
 מספר מעפילים:  37 איש מתוכם שתי נשים
 רב החובל:  אנריקו לוי
 מפקד האונייה:  ישראל חרקובסקי (חורב)
 גדעוני:  אריה חייקינד
 יום היציאה:  21 באוגוסט 1945
 מקום ההגעה:  חוף שדות ים
 יום ההגעה:  28 באוגוסט 1945
 נתוני האונייה
 סוג האונייה:  ספינת דיג
 מספנה:  מספנת דורמיו במונופולי, איטליה
 הושקה:  אוגוסט 1945
 בעלים קודמים:  נקנתה תוך כדי הבנייה
 שם קודם:  Sirius
 תאריך רכישה:  יוני 1945
 תפוסה:  25 טון
 אורך:  29 מ'
 גודל הצוות:  6 איש
 הנעה:  מנוע דיזל 80 כוח-סוס
 מהירות:  8 קשר
 גורלה:  חזרה לאיטליה, שימשה כספינת שירות של המוסד לעלייה ב'.
מסלול ההפלגה של "דלין"
דלין הייתה אוניית מעפילים שארגנה "ההגנה". "דלין" לזכרו של אחד מכינוייו המחתרתיים של מפקד "ההגנה" אליהו גולומב והאונייה נקראה לזכרו. הייתה זו אניית המעפילים הראשונה שיצאה מחופי אירופה אחרי תום מלחמת העולם השנייה.
תולדותיה

"דלין" הייתה ספינת דיג באורך 29 מטר עשויה עץ; משקל 25 טון; בעלת מנוע דיזל מדגם אנסלדו 80 כח סוס.
אנריקו לוי רכש את הספינה שנמצאה בבנייה במספנת דורמיו בעיר הנמל מונופולי במחוז פוליה בדרום איטליה. המנוע נרכש מספק אחר. המימון הועמד על ידי המוסד לעלייה ב' מכסף שנאסף על ידי מכירת מצרכי מזון שאספו חיילים יהודים בצבא הבריטי. ג'יורג'יו נסים, יהודי מאיטליה וקרוב משפחה של אנריקו לוי, נרשם במסמכים כבעלי האונייה, והכוונה הייתה לרשום אותה בשם "Sirius". המוסד רצה לכבד את אליהו גולומב ולקרוא אותה 'דלין', אך רשם כלי השיט ביקש שם בעל צליל איטלקי ונבחר השם הרשום "Daliah". טקס השקת הספינה נעשה כמקובל באיטליה בברכת הבישוף של מונופולי, מונסיניור גוסטבו ביאנקי. בקבוק שמפניה נופץ על ידי גב' ג'יקלה פרנדר ידידתו, ומאוחר יותר אשתו, של רב החובל כגברת המשיקה.
צוות ההכנה להפלגת ההעפלה כלל את אריה חייקינד, ישראל חורב מהפלי"ם וחיילים יהודים מיחידה 199 ומיחידת תובלה 960 של הצבא הבריטי, שדאגו גם למפות ואספקה.
הפליגה מ'מונופולי' באיטליה ב-21 באוגוסט 1945 כשעל סיפונה 37 מעפילים. נוהלי הקשר בין האונייה והחוף טרם מוסדו ולכן שתי ספינות המפרש שתוכננו לחבור איתה לא מצאו אותה. המעפילים הורדו בחוף שדות ים ב-28 באוגוסט 1945.
לאחר הפלגתה כאוניית מעפילים נשארה בשירות המוסד לעלייה ב', בחזות ספינת דיג איטלקית. היא שימשה להברחת צוותות ממחנות המעצר בקפריסין ולהעברת מעפילים לספינות מעפילים, שהיו בדרכן ארצה.
הבישוף של מונופולי מברך את הספינה דליה לקראת השקתה 3 באוגוסט 1945.
הגברת ג'יקלה פרמדר מניפה את בקבוק השמפניה ומשיקה את הספינה 'דליה'
דלין (אוניית מעפילים) יורדת למים - באדיבות "אוצר תמונות הפלמ"ח"
מקורות וקישורים

ראובן אהרוני, מטות תורן, ספינות ההעפלה והרכש לאחר מלחמת העולם השנייה, המרכז לתולדות כוח המגן וההגנה, 1997 ע' 35.
מייק אלדר, T.T.G - אנשי הצללים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997, ע' 92–93, 116-105.
"דלין", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים
ישראל חורב, בין שדות לים, (על "דלין") (אורכב 10.05.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר בית ליברמן - מוזיאון לתולדות העיר נהריה
סיפור הפלגת 'דלין' באתר הפלי"ם ההעפלה והרכש
הערות שוליים

↑  מייק אלדר, T.T.G. - אנשי הצללים,  ע' 107-106.
דמיאן ג'ונס

| --- | --- |

ג'ונס בשנת 2023
 לידה:  30 ביוני 1995 (בן 29) באטון רוז', לואיזיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  30
 מכללה:  אוניברסיטת ואנדרבילט (2013–2016)
 דראפט:  בחירה מספר 30, 2016 גולדן סטייט ווריורס
 קבוצות כשחקן
 2016–2019 2016–2018 2019–2020  2020–2021 2021 2021–2022 2022–2023  2023  2023–:  גולדן סטייט ווריורס ←סנטה קרוז ווריורס אטלנטה הוקס פיניקס סאנס לוס אנג'לס לייקרס סקרמנטו קינגס לוס אנג'לס לייקרס   יוטה ג'אז קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (2017, 2018)
דמיאן ויליאם ג'ונס (באנגלית: Damian William Jones; נולד ב-30 ביוני 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA. הוא שיחק כדורסל קולג' בקבוצת אוניברסיטת ואנדרבילט. נבחר בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA ‏2016 על ידי גולדן סטייט ווריורס, עם הבחירה ה-30. כשחקן הווריורס זכה פעמיים באליפות ה-NBA, בעונות 2017 ו-2018.
קריירה בתיכון

ג'ונס למד בבית הספר התיכון מגנט בסקוטלוויל בבאטון רוז', לואיזיאנה, שם העמיד ממוצעים של 15.4 נקודות, 8.0 ריבאונדים, 4.0 חסימות ו-2.0 אסיסטים כשחקן פותח. הוא דורג על ידי Rivals.com כמגויס ארבעה כוכבים, והודיע כי ילמד באוניברסיטת ואנדרבילט.
קריירת מכללות

בשלוש עונות בוואנדרבילט, ג'ונס העמיד ממוצעים של 13.3 נקודות, 6.4 ריבאונדים, 1.69 חסימות ו-27.2 דקות ב-99 משחקים.
ב־14 באפריל 2016 ג'ונס הצהיר לדראפט ה-NBA, ובכך ויתר על השנה האחרונה שלו בקולג'.
קריירה מקצועית > גולדן סטייט ווריורס (2016–2019)

בזמן שהתאמן עם האורלנדו מג'יק לקראת הדראפט, סבל ג'ונס משריר קרוע בזרועו הימנית, אשר נדרש לניתוח. למרות זאת, ג'ונס נבחר על ידי גולדן סטייט ווריורס עם הבחירה ה-30 של דראפט ה-NBA ‏2016. הוא חתם עם הווריורס ב־13 ביולי, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב־10 בדצמבר מול ממפיס גריזליס. ב־1 בפברואר 2017, במשחקו הראשון אצל הווריורס באורקל ארנה, ג'ונס קלע את נקודות הקריירה הראשונות שלו ב-NBA בניצחון 126–111 על שארלוט הורנטס. הוא הופיע בעשרה משחקי עונה רגילה וארבעה משחקי פלייאוף במהלך עונת 2016/2017. הווריורס הוכתרו כאלופים בשנת 2017 לאחר שגברו 4–1 על קליבלנד קאבלירס בגמר ה-NBA. בעונת 2017/2018 הופיע ג'ונס ב-15 משחקי עונה רגילה וארבעה משחקי פלייאוף, כאשר הווריורס חזרו לגמר ה-NBA, שם זכו באליפות השנייה ברציפות. במהלך שתי העונות הראשונות שלו הוא הושאל מספר פעמים לסנטה קרוז ווריורס, קבוצת הבת של גולדן סטייט בליגת הפיתוח של ה-NBA.
ג'ונס הפך לסנטר הפותח של הווריורס בפתיחת עונת 2018/2019, כשפתח מ־22 מתוך 24 המשחקים הראשונים של הקבוצה. ב־1 בדצמבר 2018 הוא סבל מקרע בשריר החזה השמאלי בהפסד 102–111 לדטרויט פיסטונס. הוא שב לפעילות במהלך סדרת גמר המערב. הווריורס המשיכו להגיע לגמר ה-NBA ‏2019, שם הפסידו לטורונטו ראפטורס בשישה משחקים.
קריירה מקצועית > אטלנטה הוקס (2019–2020)

ב־8 ביולי 2019 עבר בטרייד לאטלנטה הוקס, יחד עם בחירה בסיבוב השני של דראפט 2026, בתמורה לעומארי ספלמן.
קריירה מקצועית > פיניקס סאנס (2020–2021)

ב־30 בנובמבר 2020 חתם ג'ונס על עסקה לשנתיים בפיניקס סאנס. ב-14 משחקים בקבוצה הוא קלע 1.6 נקודות ואסף 1.3 ריבאונדים למשחק. ב־23 בפברואר 2021, שוחרר ג'ונס על ידי הסאנס.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס (2021)

ב־26 בפברואר 2021 חתם ג'ונס על חוזה בן 10 ימים עם לוס אנג'לס לייקרס. ב־11 במרץ החתימו אותו הלייקרס על חוזה שני בן 10 ימים.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס (2021)

ב־7 באפריל 2021 חתם ג'ונס על חוזה בן 10 ימים עם סקרמנטו קינגס, ועשרה ימים לאחר מכן חתם על חוזה שני. ב־28 באפריל הוא חתם על חוזה רב שנתי עם הקינגס לאחר שהופיע בשישה משחקים.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | גולדן סטייט | 10 | 0 | 8.5 | 0.500 | 0.000 | 0.300 | 2.3 | 0.0 | 0.1 | 0.4 | 1.9 |
| 2017/2018 | גולדן סטייט | 15 | 0 | 5.9 | 0.500 | 0.000 | 0.600 | 0.9 | 0.1 | 0.1 | 0.2 | 1.7 |
| 2018/2019 | גולדן סטייט | 24 | 22 | 17.1 | 0.716 | 0.000 | 0.649 | 3.1 | 1.2 | 0.5 | 1.0 | 5.4 |
| 2019/2020 | אטלנטה | 55 | 27 | 16.1 | 0.680 | 0.222 | 0.738 | 3.7 | 0.6 | 0.5 | 0.7 | 5.6 |
| 2020/2021 | פיניקס | 14 | 0 | 6.7 | 0.500 | 0.000 | 0.545 | 1.3 | 0.3 | 0.1 | 0.4 | 1.6 |
| 2020/2021 | ל.א. לייקרס | 8 | 6 | 14.0 | 0.941 | 0.000 | 0.917 | 3.3 | 0.1 | 0.1 | 0.9 | 5.4 |
| 2020/2021 | סקרמנטו | 17 | 4 | 20.1 | 0.657 | 0.250 | 0.714 | 4.5 | 1.4 | 0.5 | 1.0 | 6.9 |
| 2021/2022 | סקרמנטו | 56 | 15 | 18.2 | 0.658 | 0.345 | 0.718 | 4.4 | 1.2 | 0.5 | 0.8 | 8.1 |
| 2022/2023 | ל.א. לייקרס | 22 | 1 | 8.0 | 0.541 | 0.000 | 0.750 | 2.5 | 0.2 | 0.1 | 0.5 | 2.5 |
| 2022/2023 | יוטה | 19 | 0 | 15.8 | 0.714 | 0.714 | 0.778 | 3.5 | 0.6 | 0.3 | 0.5 | 4.6 |
| קריירה |  | 240 | 75 | 14.6 | 0.662 | 0.383 | 0.706 | 3.4 | 0.7 | 0.4 | 0.7 | 5.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | גולדן סטייט | 4 | 0 | 5.3 | 0.429 | 0.000 | 0.500 | 1.5 | 0.0 | 0.5 | 0.3 | 1.8 |
| 2017/2018 | גולדן סטייט | 4 | 0 | 2.8 | 0.500 | 0.000 | 0.667 | 0.8 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
| 2018/2019 | גולדן סטייט | 4 | 1 | 2.0 | 1.000 | 0.000 | 0.500 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.8 |
| קריירה |  | 12 | 1 | 3.3 | 0.500 | 0.000 | 0.571 | 0.9 | 0.0 | 0.2 | 0.1 | 1.2 |
האמריקאי השקט

| --- | --- |

 מבוסס על:  האמריקאי השקט 
 בימוי:  פיליפ נויס 
 הופק בידי:  ויליאם הורברג 
 תסריט:  כריסטופר המפטון 
 עריכה:  ג'ון סקוט 
 שחקנים ראשיים:  מייקל קיין רוברט סטנטון צי מא ראדה שרבג'יה Quang Hai (Trinh Minh The) Do Thi Hai Yen ברנדן פרייזר הולמס אוסבורן 
 מוזיקה:  קרייג ארמסטרונג 
 צילום:  כריסטופר דויל 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת, וייטנאם, הממלכה המאוחדת, גרמניה, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  מירמקס 
 חברה מפיצה:  מירמקס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 במאי 2003 
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, אנגלית, וייטנאמית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בלשי, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מתח פוליטי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   quietamerican
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
האמריקאי השקט (באנגלית: The Quiet American) הוא סרט משנת 2002 בכיכובו של מייקל קיין.
הסרט מבוסס על הספר "האמריקאי השקט" מאת גרהם גרין והוא מהווה עיבוד מחודש לסרט בעל שם זהה משנת 1958. הסרט מתרחש בתקופת הקולוניאליזם הצרפתי ומתמקד באמריקאי בשם פייל המואשם בקידום פעולות טרור כנגד הממשלה הקולוניאלית הצרפתית.
חברת ההפקה המרכזית מירמקס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט באמריקה הצפונית ב-5.5 מיליון דולר, אך החליטה שלא להפיץ אותו, משום שקהל שצפה בסרט בהקרנות מקדימות סיווג אותו כ"לא פטריוטי" בתקופה שאחרי פיגועי 11 בספטמבר . מאוחר יותר שוחרר הסרט להפצה מוגבלת בבתי הקולנוע והכניס 12.9 מיליון דולר בארצות הברית. בנוסף על כך זכה הסרט לתגובות חיוביות מצד המבקרים, והשחקן מייקל קיין היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו.
הערות שוליים

↑  Thompson, Anne (2002-10-17). "Films With War Themes Are Victims of Bad Timing". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-03-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2003021058   WorldCat (עם LCCN): no2003-021058 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרים צ'ייסר

הדרים צ'ייסר (באנגלית: Dream Chaser – רודף החלומות) היא חללית לטיסות מסלוליות ותת־מסלוליות. החללית נמצאת בפיתוח על ידי תאגיד סיירה נבאדה (SNC) העתידה לשגר אספקה לתחנת החלל הבין-לאומית עבור נאס"א. תהליך הפיתוח מבוצע במסגרת תוכנית שירותי אספקה מסחרית (CRS), שמטרתה להכניס חברות פרטיות לתחום אספקת תחנת החלל. החללית תשוגר אנכית על גבי משגר אטלס 5 ותנחת אופקית כמו מטוס, ותהיה ניתנת לשימוש חוזר. היא מסוגלת לשאת למסלול נמוך עד 5,500 ק"ג מטען, ולהחזיר ארצה עד 2,000 ק"ג.
דרים צ'ייסר פותחה במקור עבור משימות מאוישות לתחנת החלל, במסגרת תוכנית אחרת של נאס"א, התוכנית המאוישת המסחרית (CCP), שמטרתה להכניס חברות פרטיות לתחום טיסות החלל המאוישות. אולם החללית הפסידה בשלב האחרון של התחרות שיזמה נאס"א לחברות בואינג (עם החללית סטארליינר) ו-SpaceX (החללית דרגון 2), ולכן החברה שינתה את ייעוד החללית לחללית אספקה לא־מאוישת.
נאס"א הזמינה 6 טיסות אספקה של דרים צ'ייסר לתחנת החלל.
מבנה

הדרים צ'ייסר דומה מאוד במבנה החיצוני ובמאפייניה למעבורות החלל של נאס"א, שהוצאו משירות ביולי 2011, אבל קטנה מהן בהרבה. בדומה למעבורת החלל היא תשוגר אנכית ותנחת אופקית, ותהיה רב־פעמית, יהיו לה שני פתחים: פתח עליון שישמש לכניסה וליציאה מהחללית כאשר היא על הקרקע ועל גבי המשגר, ופתח נוסף הממוקם בין שני נחירי הפליטה של המנוע באחורי החללית, המשמש כמסוף עגינה בתחנת החלל הבינלאומית. החללית תוכל לשגר את עצמה באמצעות מנועיה לטיסות תת־מסלוליות, ולהיות משוגרת על גבי משגר וולקן לטיסות מסלוליות. החללית תחדור לאטמוספירה כשגחונה מופנה כלפי מטה, ותדאה לנחיתה, האפשרית בכל מסלול טיסה הראוי לנחיתת מטוסי סילון. מנועי הניווט של החללית יונעו באמצעות דלק המבוסס על אתנול, חומר לא נדיף ולא נפיץ, שיאפשר לגשת אל החללית מיד עם נחיתתה, שלא כמו מעבורת החלל שהיה צורך לטהרה מבחוץ לפני שיכלו לטפל בה. מגיני החום של החללית יהיו עשויים מאריחים שפותחו על ידי מרכז המחקר איימס. אריחים אלו יוכלו לעמוד במספר טיסות לאחריהם הם יוחלפו. צי של חלליות דרים צ'ייסר ייבנה וישמש הן את נאס"א והן ארגונים פרטיים.
היסטוריה

הדרים צ'ייסר החלה את דרכה ב־2004 כחללית לטיסות תת־מסלוליות שתתבסס על מטוס הניסוי אורביטל סיינסס X-34, שפותח ונבנה גם הוא על ידי SNC. ב־2005 שונה עיצוב החללית, והיא מתבססת על מטוס החלל HL-20 של נאס"א שהתבסס בעצמו על מטוס החלל הרוסי BOR-4 (ששימש כמדגים טכנולוגי למעבורת החלל בוראן).
הדרים צ'ייסר הוצגה רשמית ב־20 בספטמבר 2004 כמועמדת לחללית ה־CEV של החזון לחקר החלל (החללית אוריון זכתה בסופו של דבר) ומאוחר יותר כמועמדת לתוכנית COTS של נאס"א (תוכנית לעירוב חברות פרטיות בתחום אספקת החלל).
לאחר שהדרים צ'ייסר לא נבחרה תחת השלב הראשון של תוכנית COTS, פרש מייסד SpaceDev (אז חברה עצמאית וכיום חלק מ־SNC) ג'יימס בנסון מתפקיד היושב ראש של SpaceDev והקים את בנסון ספייס קומפני במטרה לרכוש את תוכניות הדרים צ'ייסר ולהמשיך בפיתוחה. באפריל 2007 הודיעה SpaceDev כי היא משתפת פעולה עם United Launch Alliance‏ (ULA) במטרה להתאים את משגר האטלס 5 לשיגור הדרים צ'ייסר. ביוני 2011 חתמו SpaceDev ונאס"א על הסכם לפיתוח הדרים צ'ייסר. באוגוסט 2011 הודיעה ULA כי האטלס 5 ישמש לשיגור הדרים צ'ייסר לחלל.
בדצמבר 2008 רכשה SNC את SpaceDev. ב־1 בפברואר 2010 קיבלה SNC מענק של 20 מיליון $ מנאס"א תחת השלב הראשון של תוכנית CCDev (תוכנית לעירוב חברות פרטיות בתחום הטיסות המאוישות לחלל), על מנת לפתח את הדרים צ'ייסר. בשלב זה העניקה נאס"א סך הכל 50 מיליון דולר לכלל החברות המשתתפות, ו־SNC היא שקיבלה את הנתח הגדול ביותר מהתקציב (40%).
במסגרת השלב השני של תוכנית CCDev באוקטובר 2010, הציעה SNC הרחבות לדרים צ'ייסר. במסגרת שלב זה SNC תתאים את הדרים צ'ייסר לנשיאה תחת המטוס White Knight Two של חברת וירג'ין גלקטיק, שישמש לנשיאת החללית בטיסות מבחני הדאייה שלה המתוכננות ל־2012. לפי מארק סירנגלו, מנהל חטיבת מערכות החלל ב־SNC, עלות השלמת הדרים צ'ייסר היא פחות ממיליארד דולר. ב־18 באפריל 2011 העניקה נאס"א סה"כ 270 מיליון $ לחברות המשתתפות בתוכנית CCDev 2, ו־SNC קיבלה 80 מיליון מתוכם (כ־30%).
תהליך הפיתוח

ב־11 באוקטובר 2011 הודיעה SNC כי השיגה שתי נקודות ציון חשובות שהוצבו על ידי תוכנית CCDev של נאס"א. ציון הדרך הראשון כלל שלושה מבחני בעירה של מנוע רקטי היברידי (שפועל גם על דלק מוצק וגם על דלק נוזלי) ביום אחד. ציון הדרך השני היה השלמת הכלים שנדרשו לבניית הגוף המרוכב של הדרים צ'ייסר.
בפברואר 2012 דיווחה SNC כי השלימה את בניית והעברת הגוף המרכזי של חללית הדרים צ'ייסר הראשונה שתשמש בטיסות המבחן. בזאת השלימה SNC את 11 ציוני הדרך אותם דרשה תוכנית CCDev שיושלמו עד אז. לפי דיווח לתקשורת שפרסמה SNC היא עומדת גם בלוחות הזמנים וגם בתקציבים שהציבה התוכנית. המבחן האחרון, בו הוטלה החללית ממסוק צ'ינוק, אשר התקיים בנובמבר 2017, הסתיים בהצלחה.שיגור בכורה יתקיים באפריל 2024.
חברות המשתתפות בפיתוח

החברות והארגונים הבאים מפתחים עבור SNC מערכות שישמשו את הדרים צ'ייסר:
בואינג פנטום וורקס (מחלקה בחברת בואינג) – יצרנית דגם למבחנים קרקעיים
מעבדות צ'ארלס סטארק דרייפר – מערכות הנחיה, ניווט ושליטה
אירוג'ט – מערכות הנעה.
אוניברסיטת קולורדו – התאמה לשימושים מאוישים
AdamWorks – חומרים מרוכבים
MDA – הנדסת מערכות
המילטון סאנדסטראנד ואורביטק – מערכות קיום חיים
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אוריון (חללית)
דרגון (חללית)
דרגון 2 (חללית)
סויוז (חללית)
ATV
H-II Transfer Vehicle
הערות שוליים

↑  “Vibrant Low-Earth Orbit Economy”, EoPortal, ‏24 November 2020
1 2 3 4  NewSpace 2011: A Commercial Spaceflight Story
↑  Rendezvous Vol. 4 Issue 2 Summer 2010
1 2  Sierra Nevada Building On NASA Design
1 2 3  "The Space Show : Mark Sirangelo interview"
↑  Dream Chaser
↑  SpaceDev Announces Founder James Benson Steps Down as Chairman and CTO; Benson Starts Independent Space Company to Market SpaceDev's Dream Chaser(TM).
↑  SpaceDev and United Launch Alliance to Explore Launching the Dream Chaser™ Space Vehicle on an Atlas V Launch Vehicle
↑  NASA Signs Commercial Space Transportation Agreements
↑  Boeing Selects Atlas V To Boost CST-100
↑  Sierra Nevada News & Press Releases
1 2  Orbital Aims For Station With Lifting Body
↑  NASA Deputy Administrator Lori Garver touts Colorado's role
↑  Virgin joins forces with two companies on CCDev
↑  Businesses hope to discover profit in outer space
↑  "NASA awards $270 million for commercial crew efforts"
↑  Sierra Nevada Space Systems Successfully Completes Two Major Nasa Human Space Flight Development Milestones
↑  "Commercial Crew Development (CCDev) Round One Companies Have Reached Substantial Hardware Milestones In Only 9 Months, New Images and Data Show"
↑  Sierra Nevada Corporation's Space Systems Delivers the Dream Chaser® First Flight Test Vehicle Structure, Completing a Major Milestone for NASA's Commercial Crew Program