stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיגרנקרט (עיר בירה)

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  ממלכת ארמניה העתיקה
 תאריך ייסוד:  78 לפנה״ס 
 קואורדינטות:  38°08′32″N 41°00′05″E﻿ / ﻿38.14222222°N 41.00138889°E﻿ / 38.14222222; 41.00138889 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורטיגרנקרט(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורטיגרנקרט    מיקום טיגרנקרט במפת ממלכת ארמניה העתיקה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיגרנַקרט או בלטינית טיגרנוקרטה (בארמנית: Տիգրանակերտ - בהיגוי ארמני מערבי
דיקרנַגרד, ביוונית: Τιγρανόκερτα, בלטינית: Tigranocerta) הייתה עיר הבירה של ממלכת ארמניה העתיקה, שנבנתה על ידי המלך טיגראנס הגדול (טיגראנס השני) בסביבות 78-75 לפנה"ס, כדי לשמש לבירה חדשה של ממלכתו, במקום ארתאשאת (ארטקסאטה).
מיקומה המשוער של העיר הוא בעיר סילבן שבטורקיה של ימינו, באזור דיארבקיר, או בארזן שבמחוז הארמני ארזאננה או ארדזניק.
שם העיר בארמנית משמעותו "נוצרה על ידי טיגראנס".
היא אחת מארבע הערים בארמניה ההיסטורית הנקראות כך. האחרות הן, טיגרנקרט שבארצאך, טיגרנקרט שבנחצ'יבאן וטיגרנקרט שבאוטיק.
המיקום

מיקומה המדויק של טיגרנקרט לא זוהה עד היום.
עיר הבירה עד אז, ארתשאט, ששכנה בצפון המדינה, על גדות אראקס, איבדה מחשיבותה האסטרטגית, בגלל ריחוקה מדרכי המסחר.
יש סבורים שטיגראנס בחר לבנות את בירתו החדשה יותר דרומית-מערבית, במחוז העתיק אגדזניק או ארזאננה.
קיימות לפחות שתי השערות ראשיות לגבי מיקום העיר באותו מחוז, היום בשטח הרפובליקה הטורקית: בעיר הנוכחית דיארבקיר, ששמה בימי קדם היה אמדה ונפרקרט או מייאפאראקין, מאוחר יותר מרטירופוליס, ובימינו סילבן בטורקיה
העיר דיארבקיר של ימינו שוכנת בטורקיה, על הגדה הימנית של נהר החידקל, בגבול בין מה שהיו ארמניה הגדולה וארם נהרים. הארמנים קראו לה בימי קדם אמיד והיא הייתה במרכז אזור שנקרא סופנה.
לפי הכרוניקן הארמני מובסס חורנאצי לא טיגראנס הגדול אלא טיגראנס המלך מירבונדי משושלת האורונטים הוא זה שבנה במאה ה-6 את חומות העיר העתיקה דיארבקיר והיא נקראה על ידי הארמנים "טיגררנקרט" או "דיקרנקרט" על שמו של מלך זה.
בימי טיגראנס הגדול מקום העיר דיארבקיר של ימינו נפל, לדעת המומחים, מחוץ לגבולות ארמניה הגדולה ואז לא יכול היה לשמש כעיר בירה.
משום כך, רוב החוקרים של ההיסטוריה של ארמניה, לרבות י. קיפרט ונ. אדונץ) סבורים שלא בדיארבקיר שכנה טיגרנקרט, בירתו של טיגראנס הגדול, אלא 60 ק"מ צפונית-מזרחית ממנה, בעיר שנקראה מאוחר יותר אגדזניק או נפרקרט, מדרום להעיר ססון, ומדרום-מערב לימת ואן. אתר זה, שנמצא במדרונים הדרומיים ביותר של הרי הטאורוס, על החלק העילי של נהר נפרקרט, יובל של החידקל. העיר נקראה בתקופות יותר מאוחרות מיאפאראקין ומרטירופוליס, בימינו קיבלה את השם סילבן, ככל הנראה ממקור כורדי. אתר זה נחקר במחצית הראשונה של המאה ה-20 בעיקר על ידי הארכאולוג הגרמני להמן האופט.
לפי השערות נוספות טיגרנקרט נמצאה ממזרח לקהירד, על יד בטמן בטורקיה של ימינו, בעמק הנהר ארזן (הרזן), שנודע ביוונית כניקפוריון
(ב. חרוטוניאן, ט. סינקלר), או אולי בעיר העתיקה שוקראבו.
המיקום > דרכי תחבורה

טיגרנקרט הייתה מחוברת עם עיר הבירה האחרת, ארתאשאט על ידי "דרך המלך". דרך מלכותית שנייה שחצתה את העיר נבנתה על ידי המלך הפרסי כורש. דרך שלישית חיברה את טיגרנקרט דרך ססון עם העמק אראצאני.
היסטוריה > בתקופה העתיקה המוקדמת

נודע במקום יישוב עירוני עוד מתקופת המלך של אכד נרם סין (2223-2260 לפנה"ס). בימי החתים, האשורים וממלכת אוררטו הוא נודע בשם ניהיריה. יישוב אחר בסביבה שזוהה עם טיגרנוקרטה העתידית היה אגיל או אאיל שעל גדת החידקל העילי.
היסטוריה > טיגרנוקרט - בירת אימפריה

בימי טיגראנס הגדול, שהתהדר בתואר "מלך המלכים", התפשטה ממלכת ארמניה מהים הכספי והאלפים הפונטים בצפון ועד לקפדוקיה וחופי לבנון במערב ועד לגבולות ארץ ישראל (יהודה (חבל ארץ)) בדרום (עד לקרק) שבירדן של ימינו.
על מנת להקים את העיר, אילץ טיגראנס המוני בני אדם לעבור מבתיהם באזורים אחרים כדי לאכלס אותה.
החיים השוקקים של שוקי העיר הפכו אותה למרכז מסחר חשוב ולמרכז תרבות של המזרח התיכון.
טיגראנס שהיה אוהב תיאטרון מושבע הקים בעיר תיאטרון מפואר, שבו שוחקו דרמות וקומדיות על ידי שחקנים שהיו לרוב יוונים אך גם ארמנים.
כדברי פלוטרכוס, טיגרנקרט הייתה "עיר עשירה ויפה שכל אדם מן השורה וכל בן מעמד למדו לקשט אותה". התרבות ההלניסטית של השושלת הארתאשית נהנתה בה מהשפעה כבירה והשפה היוונית הייתה בפועל השפה הרשמית של החצר. טיגראנס חילק את ארמניה רבתי - גרעין האימפריה שלו - לארבעה אזורים אסטרטגיים או מלכויות משנה.
אחרי תבוסתו על ידי הרומאים, מצא מלך פונטוס מיתרידטס השישי מקלט אצל חתנו, טיגראנס השני. המשא ומתן בין טיגראנס לגנרל הרומאי לוקיוס לוקולוס לא עלה יפה, כשטיגראנס סירב להסגיר את מיתרידטס לרומאים.
ב-6 באוקטובר 69 לפנה"ס הרומאים בפיקודו של לוקולוס ניצחו את הארמנים בקרב טיגרנקרט, צרו על העיר, כבשו ושדדו אותה. פסלים ובניינים רבים - כולל מקדשים והתיאטרון החדש - נחרבו והעיר הוצתה. רוב התושבים נמלטו לכפרים. לוקולוס שלח לרומא שלל רב שכלל זהב וכסף שמקורם בהתכת פסלים, גביעים וכדים וכן אבנים טובות וחפצים רבים בעלי ערך. ייתכן כי כמה משומרי העיר מסרו מידע לאויב.
טיגראנס יחד עם מיתרידטס שנמלטו מן העיר גייסו צבא של 70,000 חיילים על מנת לעצור התקדמות הרומאים בתוך הממלכה. בקרב שהתקיים על יד העיר נגרמו לרומאים אבדות כבדות. חלק מהצבא הרומאי התמרד וסירב להמשיך בלחימה. בנסיבות אלה נסוג לוקולוס ובדרך שדד גם את העיר ניסיביס. טיגראנס השתלט מחדש את על בירתו ועל חלק מממלכתו, כשהוא ויתר על מרבית השטחים שכבש בעבר ושילם לרומא 6000 טלנטים.
אחרי מותו של טיגראנס הגדול ב-54 לפנה"ס העיר הפסיקה להיות בירת הממלכה ואיבדה את חשיבותה כמרכז פוליטי, תרבותי הלניסטי ומסחרי. היא נותר המרכז של אזור סופנה עד למאה השישית לספירה. המפקד הרומי גנאוס דומיטיוס קורבולו כבש אותה בשנת 59 לספירה והושיב את טיגראנס השישי כמלך במקום טירידאטס הראשון
היסטוריה > תיאור העיר

לפי תיאורי המחברים הרומיים והיוונים העתיקים, הייתה טיגרנקרט מוקפת בחומות גבוהותעם מבצר, מחסנים, אורוות וקסרקטינים בתוכה. מחוץ לעיר בחלק הצפוני-מערבי התרומם ארמון המלך טיגארנס הגדול והבתים הנספחים אליו. כבר מרגע הקמת העיר, נבנה בתוכו תיאטרון גרול ששרידיו נשמרים עד לימינו.
היסטוריה > מרטירופוליס

היישוב, שהפך בינתיים לנוצרי, נכבש על ידי המלך הפרסי שאפור השני שכפה על התושבים בכוח את דת הזורואסטריות. מי שסירב להמיר את הדת הוצאו להורג והפכו לקדושים מעונים של הנצרות.
בעקבות הסכם השלום באקיליסנה בין האימפריה הרומית המזרחית (ביזנטית) לפרס הססנית (387 לספירה) הפכה טיגרנקרט לשעבר לחלק מהאימפריה הביזנטית.
בסביבות שנת 400 הבישוף מרותא של סופנה ותיכרית נשלח על ידי הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון כשגריר בחצר מלך המלכים הפרסי יזדגרד הראשון. שם, יש אומרים, הוא ריפא את אחת הבנות של המלך על ידי הוצאת "רוח רעה" מתוך גופה. אז הוא הורשה להביא מפרס שרידים של אותם הקדושים מעונים שנהרגו תחת שלוטם פרס הססנידית. מרותא בנה בזיליקה מפוארת לזכר הקדושים המעונים מתכרית ובנה אותה בערך במקום שבו הייתה בעבר טטריגנקרט ומאז קראו לו מרטירופוליס.
העיר הורחבה ויופתה על ידי הקיסר תאודוסיוס השני, אולם בימי אתנסיוס הראשון היא נפלה לידי הפרסים הססנדיים. היא נכבשה מחדש על ידי יוסטיניאנוס הראשון (565-527) והוא הפך אותה לבירת הפרובינקיה של "ארמניה הרביעית".
בשנת 588 העיר ניזוקה קשות בקרב מרטירופוליס שבו ניצחו הביזנטים את הכוחות הפרסים. אולם העיר במהרה חידשה את שגשוגה.
בתחילת המאה ה-8 נכבשה על ידי הערבים המוסלמים. במאה ה-10 הורשו הנוצרים להקים בה בישופות אוטונומית שאימצה את הנצרות המונופיזית.
אחרי קרב מנזיקרט הפכה העיר למושבו של אמיר טורקי סלג'וקי
היסטוריה > דמוגרפיה

תושבי העיר היו ברובם סוחרים ובעלי מלאכה. מקורות מסוימים דיברו על אוכלוסייה של מאה אלף תושבים, אך מספר זה הוא בסימן שאלה.
רוב התושבים היו ארמנים. אולם המלך טיגראנס הביא אליה גם זרים רבים בעת מסעות יו הצבאיים:ביניהם ארמנים ובני אתניות אחרות מ-12 ערים מ קפדוקיה (ביניהן העיר מאזאקה, כיום קייסרי בטורקיה) וממזרח קיליקיה, יוונים, תושבים שמיים מן החוף המזרחי של הים התיכון ותושבי צפון ארם נהרים.
רבים מהם נשארו בארמניה, ואחרים שבו לארצותיהם אחרי המסע של לוקולוס בשנת 69 לפנה"ס.
היסטוריה > הבישופות

כיום מרטירופוליס היא בישופות סופרגנית הכפופה לבישופות אמידה שבדיארבקיר. לא מונו בה יותר בישופים חדשים. הבישוף האחרון היה ז'ואו רזנדה קושטא בשנים 1957–1967
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  V.Avin
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471595505171  GND: 115017336X  LCCN: n2004060653  VIAF: 151474060   WorldCat (עם VIAF): 151474060 
מרותא הקדוש, בישוף מרטירופוליס - ציור במנולוגיון של וסיליוס השני
יום האחדות

נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו מיכל, מארחים את טקס הענקת פרס ירושלים לאחדות ישראל, לרגל 'יום האחדות'. 31 במאי 2022
יום האחדות הוא יוזמה של משפחותיהם של שלושת הנערים שנחטפו ב-2014 ושל ראש עיריית ירושלים ניר ברקת. יוזמה זו מצוינת החל משנת 2015. במסגרת אירועי יום זה נערך מדי שנה טקס בבית הנשיא ובו מחולק פרס ירושלים לאחדות ישראל, אשר נועד להעלות על נס ארגונים ויחידים, בישראל ובעולם.
היקף אירועי יום האחדות

יום האחדות בישראל מתקיים בשיתוף משרד החינוך, המשרד לשוויון חברתי, הכנסת, צה"ל, משטרת ישראל, מרכז השלטון המקומי בישראל, החברה למתנ"סים וכן ארגונים ותנועות נוער נוספים. במסגרת יום זה משתתפים למעלה ממיליון ישראלים בכ-400 פעילויות ברחבי ישראל. בנוסף, מצוין יום זה גם ביהדות התפוצות ומשתתפים בו למעלה מ-800,000 איש בפעילות, בעשרות מדינות ומאות ערים מסביב לעולם. אירועים אלו נערכים בקהילות היהודיות בבתי ספר, בתי כנסת, תנועות נוער וקהילות, וכוללות לימוד, שיח, הרצאות ומופעי מוזיקה, בהם השתתפו חברי קהילות יהודיות מזרמים שונים.
חקיקה

ב-5 ביוני 2024 הועברה בקריאה שלישית הצעת חוק יום האחדות. החוק מקבע את תאריך יום האחדות כא' בסיוון, קובע כיצד הוא יצוין (בדיונים מיוחדים בכנסת, במערכת החינוך ובפעילויות שונות); כן מגדיר החוק כי יוקצה תקציב עבור אירועי יום האחדות, וכי שר החינוך יהיה ממונה על ביצוע החוק.
מטרתו של החוק הוגדרה כך:
מטרתו של חוק זה לקבוע יום ציון לנושא האחדות, הלכידות החברתית והערבות ההדדית, בחברה הישראלית ובעם היהודי בתפוצות, ולעודד פעולות אשר יקדמו ערכים אלה, מתוך אמונה בחשיבות קבלת האחר ובכוחם של עם וחברה מאוחדים לחיזוק החוסן הלאומי וליצירת בסיס איתן וראוי לדורות הבאים.
משואת האחדות

לאור פעילותן הנמרצת למען אחדות נבחרו אימהות שלושת הנערים להשיא משואה ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל. בנימוקי הוועדה נכתב: ”שלוש האמהות - איריס יפרח, בת גלים שער ורחלי פרנקל - מסמלות את עוז הנפש של מי שאיבדו את היקר מכל והחליטו, רק בגלל הרוח, להשיא בלבבותינו את עוצמתה של האחדות בעמנו. רוחן האיתנה של שלוש האמהות סוחפת אחריה ביום האחדות, אותו ייסדו, רבות ורבים מבני עמנו בכל רחבי הארץ. שלוש האמהות בחרו שלא להתנפץ מעוצמתם של גלי השבר, השכול והאובדן. הן, גיבורות הרוח שלנו, בחרו, תחת השכול מפלח הלבבות ללכד את השורות ולפתוח שער של אהבת ישראל לזכר יקיריהן, יקירינו. אני גאה בהחלטה לבחור בכן, האמהות, להשיא יחד משואה אחת הבאה ללכד את השורות ולרומם את רוחה של האחדות בעמנו.”
הערות שוליים

↑   היסטוריית החקיקה של חוק יום האחדות, התשפ"ד-2024, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
יום האחות הבין-לאומי

| --- | --- |

סמל יום האחות הבינלאומי 2019
 סוג:  מועד בין-לאומי 
 סיבה:  סיעוד 
 מועד
 תאריך:  12 במאי
 
יום האחות הבין-לאומי (באנגלית: International nurses day, IND) הוא מועד בין-לאומי שנחגג מדי שנה ברחבי העולם ב-12 במאי (יום השנה להולדתה של פלורנס נייטינגייל), כדי לציין את התרומה של הסיעוד לחברה. יום האחות נחגג על ידי המועצה הבין-לאומית לסיעוד (ICN) מאז 1965.
יום האחות מוקדש הן לאחיות והן לאחים, היום נקרא בלשון נקבה מסיבות היסטוריות
בינואר 1974 נקבע שיום האחות ייחגג ב-12 במאי, יום הולדתה של פלורנס נייטינגייל, מייסדת הסיעוד המודרני. מדי שנה המועצה הבין-לאומית לסיעוד מכינה ומפיצה את ערכת "יום האחיות הבין-לאומי". הערכה כוללת חומרים חינוכיים וחומרי מידע, לשימוש אחיות ברחבי העולם.
החל משנת 1998 הוגדר התאריך 8 במאי כ"יום הסטודנטים לסיעוד".
הנושא השנתי של יום האחות הבין-לאומי

מדי שנה נקבע נושא מרכזי ליום האחיות על ידי המועצה הבין-לאומית לסיעוד:
1988 - אימהות בטוחה.
1989 - בריאות בית הספר.
1990 - אחיות וסביבה.
1991 - בריאות הנפש - אחיות בפעולה.
1992 - הזדקנות בריאה.
1993 - איכות, עלויות וסיעוד.
1994 - משפחה בריאה, אומה בריאה.
1995 - בריאות נשים: אחיות סוללות את הדרך.
1996 - בריאות טובה יותר באמצעות מחקר בסיעוד.
1997 - צעירים בריאים = עתיד מזהיר.
1998 - שותפות למען בריאות הקהילה.
1999 - חוגגים עבר של סיעוד, מעצבים את העתיד.
2000 - אחיות - תמיד שם בשבילך.
2001 - אחיות, תמיד שם בשבילך: הברית נגד אלימות.
2002 - אחיות תמיד שם בשבילך: אחיות למען משפחות.
2003 - אחיות: נלחמים בסטיגמה, עובדים בשביל כולם.
2004 - אחיות: עבודה עם העניים; נגד עוני.
2005 - אחיות למען בטיחות המטופלים: נלחמים בתרופות מזויפות ותרופות לא תקינות.
2006 - בטיחות מצילה חיים.
2007 - סביבה חיובית: מקומות עבודה איכותיים = טיפול איכותי בחולה.
2008 - אספקת איכות, למען הקהילות: אחיות מובילות שירותי בריאות ראשוניים וטיפול סוציאלי.
2009 - אספקת איכות, למען הקהילות: אחיות מובילות חידושים אכפת.
2010 - אספקת איכות, למען הקהילות: אחיות מובילות טיפול כרוני.
2011 - סגירת פערים: הגדלת גישה והון.
2012 - סגירת פערים: מראיות לפעולה.
2013 - סגירת הפער: עומדים ביעדים של פסגת המילניום.
2014 - אחיות: כוח לשינוי - משאב חיוני לבריאות.
2015 - אחיות: כוח לשינוי: טיפול יעיל, חסכוני.
2016 - אחיות: כוח לשינוי: שיפור החוסן של מערכות הבריאות.
2017 - אחיות: מובילות את הקול - השגת מטרות פיתוח בר קיימא.
2018 - אחיות: מובילות את הקול - בריאות היא זכות אדם.
2019 - אחיות מובילות את הקול: בריאות לכולם.
2020 - אחיות מובילות את הקול: סיעוד העולם לבריאות.
2021 - אחיות מובילות את הקול: חזון עתיד הבריאות.
2022 - "Nurses: A Voice to Lead - Invest in Nursing and respect rights to secure global health."
יום האחות בישראל

מזה שנים יום האחות נחגג בישראל באירועים מוסדיים לפי בחירה של הארגון. מאז שנת 2018 נחגג יום האחות בישראל באופן רשמי בהובלת מנהל הסיעוד והסתדרות האחים והאחיות ב-12 במאי. לעיתים החגיגות נמשכות למשך שבוע שנקרא "שבוע האחות".
מנהל הסיעוד במשרד הבריאות מחליט על נושא מרכזי שרלוונטי לסיעוד בארץ. בדרך כלל הנושא שונה מהנושא המרכזי הבין-לאומי.
במהלך שבוע האחות, נערכים אירועים ברחבי הארץ. כולל אירוע הוקרה שבו מוענק פרס מנשיא המדינה לאחיות מצטיינת בתחום שנקבע מדי שנה.
בנוסף לאירועים הממלכתיים, נחגג יום האחות בבתי חולים ובבתי ספר לסיעוד ברחבי הארץ. לקראת יום האחות מתפרסמות כתבות המספרות את סיפורם של אחים ואחיות בארץ.
הערות שוליים

↑  "International Nurses Day". International Council of Nurses. ארכיון מ-19 במאי 2013. נבדק ב-12 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chung, King-Thom (2009). Women Pioneers of Medical Research: Biographies of 25 Outstanding Scientists. Chapter 2. Florence Nightingale (1820–1910). Founder of Modern Nursing. McFarland. p. 16.
↑  "Florence Nightingale: the medical superstar". Daily Express. 12 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "2016 – Nurses: A Force for Change: Improving health systems' resilience". www.icn.ch. ארכיון מ-15 בפברואר 2016. נבדק ב-9 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "International Nurses Day". International Council of Nurses. ארכיון מ-9 בדצמבר 2006. נבדק ב-2 בדצמבר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015 – Nurses: A Force for Change: Care Effective, Cost Effective". www.icn.ch. ארכיון מ-5 בפברואר 2016. נבדק ב-9 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nurses: A Voice to Lead Health for All, ICN - International Council of Nurses (באנגלית)
↑  amit, האחות קציעה כהן ממרכז רפואי העמק תקבל את אות הנשיא, באתר עמקניוז - חדשות העמק, ‏2019-05-05
↑  יום האחות הבינלאומי צוין היום באירוע מיוחד בכנסת תחת הכותרת: "פעם אחות תמיד אחות", באתר משרד הבריאות, ‏8 במאי 2018
↑  דוגמה לסרטון שמוציאה מחלקה לכבוד יום האחות
↑  סיעוד הדסה (2019-05-06), סיעוד הדסה - יום האחות והאח 2019 HAPPY, נבדק ב-2019-05-06
↑  TheMedical - אתר הרופאים של ישראל | יום האחות הבינלאומי צוין במרכז שניידר לרפואת ילדים בסימן אמהות ובנות העוסקות בסיעוד, באתר www.themedical.co.il
↑  לרגל יום האחות הבינלאומי: תכירו את המלאכיות בלבן, באתר צומת השרון רעננה, ‏2018-05-04
↑  יום האחות הבינלאומי צוין במרכז הרפואי "שהם" - Shoham Medical Center
חגיגות יום האחות בבית חולים הדסה הר הצופים בירושלים
יואב מאירי

יואב מאירי (נולד ב-28 ביולי 1975) הוא שחיין עבר, אלוף ושיאן ישראל בשחייה ואלוף המכביה (1993) במשחה ל-200 מטר פרפר. ייצג את ישראל באולימפיאדת סידני.
ביוגרפיה

יואב מאירי גדל בירושלים. הוא התאמן בקבוצת השחייה של הפועל ירושלים בהדרכתו של לאוניד שייחט.
ביוגרפיה > 1993 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה מאירי ב-3 מדליות אישיות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.89 דקות, לפני יואב רייטר ממכבי חיפה (2:11.82 דקות) וערן צלר. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.63 שניות, אחרי יואב רייטר (57.79 שניות) ולפני חברו לקבוצה ניר שמעוני ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.01 דקות, אחרי ואדים אלכסייב (4:42.13 דקות) ולפני מיקי חליקה (4:43.04 דקות), שניהם מהפועל ירושלים.
ביוגרפיה > 1993 > אלוף המכביה

בתחרות השחייה של המכביה ה-14 שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה מאירי ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.85 דקות, לפני סטיבן ורנר וג'ף פופל מארצות הברית ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם עידו מירון, אורי שטיפט ודימה רבינסקי בשיא ישראלי חדש של 3:53.80 דקות, לפני מקסיקו ודרום אפריקה. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.55 דקות, אחרי סטיבן ורנר מארצות הברית ולפני גלעד חן מישראל (4:38.56 דקות).
ביוגרפיה > 1994 > כוכב אליפות ישראל ושיאן ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכה מאירי ב-5 מדליות אישיות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד ובכך היה לשחיין המצטיין באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.05 שניות, לפני יואב רייטר (59.67 שניות) וערן הירש ממכבי חיפה, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:02.59 דקות, שיפור לשיא הוותיק ביותר בישראל, בן ה-13 שנים של ירון אילתי 2:03.58 דקות, לפני מיקי חליקה (2:08.82 דקות) ולירן אורן מהפועל נהריה ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.40 דקות, לפני ואדים אלכסייב (2:12.94 דקות) ואביב שגב ממכבי קריית אונו (2:14.05 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.27 דקות, אחרי מיקי חליקה (4:33.82 דקות) ולפני אנדריי רוזנטול חברו לקבוצת הפועל ירושלים (4:53.17 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.37 דקות, אחרי איתן אורבך ממכבי חיפה (2:08.36 דקות) ומיקי חליקה (2:10.10 דקות).
ביוגרפיה > 1995

באליפות אירופה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 סיים מאירי במקום 15 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.32 דקות.
ביוגרפיה > 1997

באליפות אירופה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 סיים מאירי במקום 25 במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 56.51 שניות, במקום 14 במשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה של 2:02.91 דקות ובמקום 20 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי תוצאה של 2:07.21 דקות.
ביוגרפיה > 1999

באליפות אירופה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 קבע מאירי במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי של 55.22 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה של 2:01.67 דקות.
ביוגרפיה > 2000

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2000 סיים מאירי במקום 12 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:00.83 דקות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.25 שניות ובמקום 29 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.79 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.48 דקות, ביחד עם איתן אורבך, טל שטריקר ויואב ברוק. התוצאה שקבע בסגנון הפרפר בזינוק שליחים הייתה 54.45 שניות.
באליפות המכללות של ארצות הברית בשחייה (NCAA) (בריכת 25 מטר) שנערכה במיניאפוליס במרץ 2000 סיים מאירי במקום 9 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:57.49 דקות, שיא שהחזיק מעמד 5 שנים ו-8 חודשים ונשבר על ידי נדב כוכבי (1:57.34 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) סיים מאירי במקום 37 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.38 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.39 דקות, ביחד עם אורבך, שטריקר וברוק.
הערות שוליים

↑  Swimrankings - Swimming Rankings and Results - Worldwide, International Swim Sport, www.swimrankings.net
↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
↑  Swimrankings - Swimming Rankings and Results - Worldwide, International Swim Sport, www.swimrankings.net
↑  Swimrankings - Swimming Rankings and Results - Worldwide, International Swim Sport, www.swimrankings.net
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • כפיר גולן • גדעון יבלונקה • טומי כפרי • קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • אלכסנדר פורחומובסקי • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | אורית בראון • אריק זאבי • גיל עופר |  |
|  היאבקות | מיכאל ביילין • יורי יבסייצ'יק • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות אמנותית | אור טוקייב |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  קיאק | רועי ילין • ליאור כרמי • לריסה פסחוביץ' • רמי צור •  מיכאל קולגנוב |  |
|  שחייה | אורן אזרד • איתן אורבך • ורד בורוכובסקי • עדי ביכמן • יואב ברוק • יואב גת • מיקי חליקה • יואב מאירי • אלכסיי מנז'ולה • טל שטריקר |  |
|  שיט | עמית ענבר • מיכל היין • אלעד רונן • אלי צוקרמן • ענת פבריקנט • שני קדמי |  |
יוחנן מופס

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1932 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בדצמבר 2009 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מחשבת ישראל 
 מקום לימודים:  בית המדרש לרבנים באמריקה  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מוסדות:  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 
יוחנן מוּפְס (באנגלית: Yochanan Muffs; ‏3 ביוני 1932 - 6 בדצמבר 2009) היה רב  קונסרבטיבי אמריקאי ופרופסור למקרא וחקר המזרח הקדום בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTS). פרסם מאמרים רבים במקרא, שפות שמיות, היסטוריה של המזרח הקדום ומחשבת ישראל.
תולדות חייו

נולד ברובע קווינס בניו יורק. ב-1954 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה והחל ללמד במוסד. במקביל קיבל תואר דוקטור בלימודי המזרח הקדום מאוניברסיטת פנסילבניה. ב-1970 נשא לאשה את יוכבד יהודית הרשלג והשניים חילקו את זמנם בין ביתם בניו יורק ובין דירתם בירושלים.
במשך כארבעים שנים נאבק מופס עם מחלת פרקינסון.
מחקריו

במסגרת עבודתו החיל מופס את עקרונות המחקר הפילולוגי-היסטורי על חקר המקרא.
עבודתו הראשונית על מכתבי יב, שראתה אור ב-1969 בספר Studies in the Aramaic Legal Papyri from Elephantine, ניתחה אוצר של תעודות משפטיות בארמית שנכתבו בקהילה היהודית ששכנה באי יב שבמצרים במאה ה-5 לפנה"ס, ביחס לקובצי חוקים ממצרים העתיקה וממסופוטמיה והשוותה אותם עם חוקי המקרא.
ספרו "אהבה ושמחה: חוק, לשון ודת במקרא ובספרות חז"ל" (Love and Joy: Law, Language and Religion in Ancient Israel ;1995) ניתח את התהוותה של תרבות ישראל הקדומה תוך ניתוח משווה עם כתבים של תרבויות סמוכות באמצעות שילוב כלים תאולוגיים, היסטוריים ופילולוגיים.
ספרו "אישיותו של אלוהים: תאולוגיה מקראית, אמונה אנושית ודמות האל" (2008; The Personhood of God: Biblical Theology, Human Faith And the Divine Image) מציג תזה תאולוגית-פילולוגית על דמותו של אלוהים כדמות אישית, בעלת סממנים אנושיים.
ספריו

אהבה ושמחה: חוק, לשון ודת במקרא ובספרות חז"ל, הוצאת מאגנס, 1995 על הספר באתר ההוצאה (אורכב 10.09.2014 בארכיון Wayback Machine)
אישיותו של אלוהים: תאולוגיה מקראית, אמונה אנושית ודמות האל, הוצאת כתר ומכון הרטמן, 2008
הערות שוליים

↑  יוכבד יהודית הרשלג באנציקלופדיית הנשים היהודיות
↑  חגי דגן, אלוהים, איזה טיפוס, באתר הארץ, 4 ביוני 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265491205171  BIBSYS: 90870254  BnF: cb12785844b (data)  GND: 1129881679  ICCU: UFIV128301  ISNI: 0000 0001 1740 2733  LCCN: n84182666  NTA: 102238685  SUDOC: 07034860X  VIAF: 7514869   WorldCat (עם VIAF): 7514869
יחסי איחוד האמירויות הערביות – גרמניה

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – גרמניה |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: גרמניה


איחוד האמירויות הערביות: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 357,022
אוכלוסייה
11,106,647: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 52,777
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה פדרלית

יחסי איחוד האמירויות הערביות–גרמניה הם היחסים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה אשר כוננו בשנת 1972. איחוד האמירויות הערביות מחזיק שגרירות בברלין וקונסוליה במינכן בעוד לגרמניה יש שגרירות באבו דאבי וקונסוליה בדובאי. הייצוא הגרמני לאיחוד האמירויות הערביות עמד על 5.84 מיליארד אירו לשנת 2008. חברות גרמניות רבות אחראיות על פרויקטים של בנייה באיחוד האמירויות הערביות והאנרגיה החלופית של גרמניה מגיעה לרוב מקטר ומאיחוד האמירויות הערביות.
ישנן קהילות גרמניות גדולות באיחוד האמירויות הערביות וקהילה אמירית בגרמניה. שתי הקהילות פועלות לחיזוק היחסים הדיפלומטיים.
יחסי אוזבקיסטן–אסטוניה

| יחסי אוזבקיסטן–אסטוניה |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: אסטוניה


אוזבקיסטן: אסטוניה
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 45,228
אוכלוסייה
36,534,946: 1,356,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 40,745
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 30,039
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה פרלמנטרית

שר החוץ האוזבקי עבד אל-עזיז קמילוב (מימין) נפגש עם מקבילו האסטוני אורמס פאט בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק, 2012
יחסי אוזבקיסטן–אסטוניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לאסטוניה.
לאחר שאוזבקיסטן קיבלה עצמאות בשנת 1994, נוצרו יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. הצדדים שוקלים מספר טיוטות והסכמים בין ממשלתיים ואמנות. בתמיכת תנועת הנוער קמולות וארגונים ציבוריים אחרים, הוקמה חברת ידידות אוזבקיסטן-אסטוניה בטשקנט במטרה ליצור קשרים תרבותיים.
בשנת 2003 מחזור הסחר בין הרפובליקה של אוזבקיסטן לאסטוניה הסתכם ב-2.1 מיליון דולר.
י"ז בכסלו

י"ז בכסלו הוא היום השבעה עשר בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השבעה עשר בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
חגים ומועדים

יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל