כוכב הקופים
תקציר העלילה

במהלך שיט תענוגות בספינת חלל מגלים הזוג ג'ין ופיליס הודעה מוצפנת בבקבוק שמרחף בחלל החיצון. ההודעה מכילה את קורותיו של אדם בשם אוּליס מֵרוּ.
אוּליס מספר שחברו פרופסור אנטל, מדען גאון בכדור הארץ, בנה ספינת חלל המסוגלת לנוע במהירות האור. אוּליס, הפרופסור, ופיזיקאי בשם לֵוֵון יוצאים לחקור את החלל החיצון בספינה. הם מחליטים לטוס למערכת הכוכבים הקרובה ביותר, בה, לפי הערכותיו של הפרופסור, עשויים להתקיים חיים תבוניים. הטיסה אורכת 350 שנים, אך בשל תופעה הידועה בשם התארכות זמן (Time dilation) המסע אורך רק שנתיים בזמנם הסובייקטיבי של הנוסעים.
כשהם מגיעים למערכת השמש המרוחקת הם מוצאים כי היא מכילה כוכב לכת דומה לכדור הארץ. בשל הדמיון הם מחליטים לקרוא לכוכב "סורור" ("אחות" בלטינית). הם נוחתים על הכוכב ומגלים שהם יכולים לנשום את האוויר, לשתות מן המים ולאכול מהצמחייה המקומית. לאחר זמן מה, הם נתקלים בבני אדם מקומיים, שמתנהגים בדומה לשימפנזים בכדור הארץ. המקומיים לוכדים אותם והורסים את בגדיהם.
לאחר מספר שעות, מתברר שביער מתנהל מסע ציד על ידי גורילות, אורנגאוטנים ושימפנזים שמשתמשים ברובים ובמכונות. הקופים לובשים בגדים דומים ללבוש שהיה נהוג במאה ה-20 בכדור הארץ, פרט לכך שהקופים לובשים כפפות אך לא נעליים, ומשתמשים באצבעות הרגליים לאחיזה. במהלך הציד נורים למוות מספר בני אדם, וגם לֵוֵון נהרג. בני אדם רבים, בהם אוּליס נלכדים.
אוּליס נלקח לעיר הקופים, שנראית בדיוק כמו עיר רגילה במאה ה-20. רוב בני האדם שנלכדו נמכרים לקופים בעיר לשם עבודת כפים, אך אוּליס נשלח למעבדת מחקר, שם הקופים מבצעים ניסויים בבני האדם. ניסויים אלו דומים לניסויי ההתניה של איוואן פבלוב. אוּליס מדהים את הקופים ביכולתו לדבר ולצייר צורות גאומטריות.
אוּליס מאומץ על ידי אחת החוקרות - זירָה, שימפנזה ממין נקבה שמתחילה ללמד אותו את שפת הקופים. הוא לומד ממנה רבות על כוכב הקופים. בסופו של דבר, לאחר שהוכיח לזירה את כישוריו הוא משוחרר מן הכלוב בו הוא כלוא, ופוגש בקורנליוס, בן זוגה של זירָה, מדען צעיר ומכובד. בעזרתו של קורנליוס אוּליס נושא נאום במהלך כנס מדעי מול בכירי מדעני הקופים לאחר שהובא לשם תחילה בתור מוצג בלבד. לאחר הנאום משתכנעים הקופים בתבונתו ומשיבים לו את חירותו. הוא מסייר בעיר ולומד על התרבות וההיסטוריה של הקופים. הוא מגלה כי לקופים תרבות עתיקת יומין, אף על פי כך, מקורותיה של תרבות הקופים לא ידועים לקופים עצמם. הטכנולוגיה והתרבות שלהם התפתחה באופן איטי לאורך מאות השנים, משום שבכל דור, רוב האוכלוסייה מחקה את ההתנהגות של האוכלוסייה שחיה בכוכב בעבר. החברה מחולקת בין הגורילות האלימות, האורנגאוטנים השמרנים והשימפנזים האינטלקטואלים.
אף על פי שקורנליוס וזירָה מאמינים לאוּליס, המדענים המובילים של חברת הקופים מסרבים לקבל את העובדה שאוּליס מצויד בכישורי שפה, משום שהשקפת עולמם שוללת את האפשרות שבני אדם יכולים להיות אינטליגנטיים.
אוּליס מתאהב בבת אדם מקומית בשם נובה, אותה פגש ביער. נובה מתעברת - מה שמוכיח שהוא אכן שייך לאותו המין כמו בני האדם המקומיים, דבר שמוריד מערכו בעיני קופים רבים. אף על פי כן, הלעג של הקופים הופך בהמשך לפחד בעקבות תגליות ארכאולוגיות ובעקבות מחקרים שנועדו לבדוק את יכולת הזיכרון של המוח האנושי. הראיות שנאספות, ממלאות את המידע החסר לגבי ההיסטוריה של הקופים - מתברר שבעבר הרחוק, נשלט הכוכב על ידי בני אדם עם טכנולוגיה מתקדמת, ששעבדו את הקופים על מנת שיבצעו עבורם עבודות כפים. עם הזמן הפכו בני האדם יותר ויותר תלויים בקופים, עד שבסופו של דבר הפכו עצלנים ומנוונים, והקופים הצליחו להשתלט על הכוכב. בעקבות כך, בני האדם הפכו למין הנחות והפרימיטיבי בכוכב.
בעוד שחלק מהקופים דוחים את הראיות, אחרים - בפרט, מדען אורנגאוטן בשם דוקטור זאיוס - לוקחים את המידע החדש כסימן לכך שבני האדם הם איום ממשי לגזע הקופים ומשום כך הוא מאמין כי יש לפעול להשמדתם. אוּליס מגלה מזימה זו בזמן ומצליח לחמוק מהכוכב יחד עם אשתו הטרייה ובנם התינוק, והם חוזרים לכדור הארץ באמצעות ספינת החלל של הפרופסור.
בדומה למסע הראשון, מסע השיבה לכדור הארץ האורך מספר מאות שנים, אורך רק מספר שנים בעיני נוסעי ספינת החלל. אוּליס מגיע לבסוף לכדור הארץ כ-700 שנים לאחר שעזב את כדור הארץ במקור. הוא נוחת מחוץ לגבולות פריז. כשהוא יוצא מהספינה, הוא מגלה כי כדור הארץ נשלט כעת על ידי קופים, בדומה לכוכב ממנו ברח. אוּליס עוזב באופן מיידי את כדור הארץ בספינה, כותב את קורותיו, שם אותם בתוך בקבוק, ושולח את הבקבוק לחלל החיצון בתקווה שביום מן הימים יימצא. בנקודה זו מסתיימת ההודעה המקורית ממנה החל הסיפור. בשלב זה של העלילה, אנו מגלים כי ג'ין ופיליס שמצאו את הבקבוק הם למעשה זוג שימפנזות. ג'ין ופיליס לא מקבלים את ההודעה כאמיתית, משום שבני אדם, לתפיסתם, לא יכולים להיות אינטליגנטיים.