stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיפ-פייק
היסטוריה > מחקר אקדמי

שורשי המחקר האקדמי של טכנולוגיית הדיפ-פייק טמונים בעיקר בתחום הראייה הממוחשבת, תת-תחום של מדעי המחשב המבוסס לעיתים קרובות על בינה מלאכותית, שמתמקד בעיבוד ממוחשב של תמונות וסרטונים דיגיטליים. ציון דרך מוקדם היה תוכנית מחשב לשכתוב וידאו שפורסמה בשנת 1997; התוכנית שינתה קטעי וידאו קיימים של אדם מדבר והתאימה את הדיבור שלו לרצועת אודיו שונה. זו הייתה המערכת הראשונה שביצעה שינויים בהבעות פנים באופן אוטומטי לחלוטין, והיא עשתה זאת באמצעות טכניקות למידת מכונה כדי ליצור קשרים בין הקול שמופק על ידי דמות בווידאו וצורת הפנים שלה.
פרויקטים אקדמאיים עדכניים התמקדו ביצירת סרטוני וידאו מציאותיים יותר והפיכת הטכניקות לפשוטות, מהירות ונגישות יותר. בשנת 2016 פורסמה תוכנית המחשב "Face2Face", שהתאימה קטעי וידאו של פני אדם כך שיחקו הבעות פנים של אדם אחר בזמן אמת. התוכנית התמקדה בחיקוי הבעות פנים בזמן אמת באמצעות מצלמה שלא תופסת עומק שדה ובכך מאפשרת להשתמש בטכנולוגיה במצלמות צרכנים נפוצות. בשנת 2017 פורסמה תוכנית מחשב בשם "Synthesizing Obama", שלקחה קטעי וידאו של נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה והתאימה את הדיבור שלו לרצועת אודיו נפרדת. התוכנית התמקדה ביצירת טכניקה פוטו-ריאליסטית לסינתזת צורות פה מאודיו.
היסטוריה > פיתוח חובבים

מקור הביטוי דיפ-פייק לקוח ממשתמש רדיט אנונימי בשם "deepfakes". הוא, כמו אחרים בקהילת r/deepfakes ברדיט, שיתפו סרטוני דיפ-פייק שהם יצרו; סרטונים רבים הטמיעו פנים של ידועניות על גוף של שחקניות פורנו, בעוד שתוכן לא-פורנוגרפי כלל סרטונים רבים שבהם הטמיעו את הפנים של השחקן ניקולס קייג' בסרטים שונים.
תופעת הדיפ-פייק דווחה לראשונה בדצמבר 2017 במדור המדעי והטכני של מגזין Vice (אנ'), מה שהוביל לסיקור נרחב בכלי תקשורת נוספים. סמנתה קול פרסמה מאמר על קהילת r/deepfakes שיצרה ושיתפה דיפ-פייקים, ושישה שבועות לאחר מכן היא כתבה מאמר נוסף על הגידול בפורנוגרפיה מבוססת בינה מלאכותית. בפברואר 2018, קהילת r/deepfakes נסגרה על ידי אתר רדיט בשל שיתוף חומרים פורנוגרפיים ללא הסכמת המשתתפים. אתרים נוספים אסרו הפצה ושיתוף חומרי דיפ-פייק, ביניהם טוויטר ו-Pornhub. קהילות מקוונות שלא משתפות חומרי דיפ-פייק פורנוגרפיים נותרו, כולל קהילת רדיט r/SFWdeepfakes שחולקת חומרים בטוחים לסביבת העבודה (safe for work deepfakes).
שימושים > פוליטיקה

טכנולוגיית דיפ-פייק משמשת ליצירת ייצוג שקרי ולא הולם של פוליטיקאים. כך למשל הוחלפו פניו של נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי בפניו של אדולף היטלר, ופניה של אנגלה מרקל בפניו של דונלד טראמפ. קווין סיסטרום, מייסד אינסטגרם, הביע דאגה מתופעת הדיפ-פייק ואמר "זה נראה קרוב מאוד לאמיתי, בעולם שבו אפשר להפיץ לעולם מידע במהירות רבה ולגרום לו להדהד, מה קורה אם אתה חושב שדמות פוליטית כלשהי אמרה משהו שבעצם לא נאמר?"
שימושים > פוליטיקה > ארצות הברית

במרץ 2018 פיתחה חברת ASI Data Science (אנ') אלגוריתם עבור ועדה של ה-BBC שממיר טקסט כתוב לקול בקולו של טראמפ. בניסוי מקוון הוקראו בקול שישה משפטים על ידי האלגוריתם ועל ידי חקיינים של טראמפ, בהם אלק בולדווין וג'ון די דומניקו (אנ'). מתוך 267 משתתפים, 90% מצאו את הגרסה שנוצרה על ידי האלגוריתם כיותר משכנעת וקרובה למציאות מאשר דגימות הקול האנושיות של החקיינים.
באפריל 2018 יצרו הבמאי והקומיקאי ג'ורדן פיל ומנכ"ל באזפיד ג'ונה פרטי סימולציית דיפ-פייק של אובמה שבה הוא מסביר על הסכנה של פייק ניוז. התשדיר הוויראלי נפתח במילים: "We’re entering an era in which our enemies can make it look like anyone is saying anything at any point in time" (בעברית: אנו נכנסים לעידן שבו האויבים שלנו יכולים לגרום לזה להיראות כאילו כל אחד אומר כל דבר בכל נקודה בזמן). הסרטון נוצר באמצעות אפליקציית החלפת הפנים FakeApp ותוכנת אפטר אפקטס.
בספטמבר 2018 שלחו שלושה נציגים מבית הנבחרים של ארצות הברית מכתב לראש המודיעין הלאומי שבו ביקשו ממנו להעריך את האיום שדיפ-פייקים מהווים על הביטחון הלאומי של ארצות הברית. במכתב תיארו את הדיפ-פייק כזיוף דיגיטלי היפר-ריאליסטי והזהירו כי הטכנולוגיה יכולה להוביל לסחיטה ודיסאינפורמציה.
שימושים > פוליטיקה > ישראל

תהילה שוורץ אלטשולר, חוקרת במכון הישראלי לדמוקרטיה, אמרה על תופעת הדיפ-פייק "אנחנו בעולם של פוסט אמת, נתקלים בהרבה דיסאינפורמציה, ולתכנים הללו יש נטייה להתפזר ברשתות החברתיות אפילו מהר יותר ממידע אמיתי" והוסיפה בהקשר של מערכות הבחירות בישראל "החשש הוא שניתן יהיה להטות את תוצאות הבחירות על ידי פרסום מידע לא נכון, מידע ערוך, ושזה ישפיע על דעת הקהל. [...] הטכנולוגיה הזאת מערערת את האמון שלנו כחברה בעצם היכולת שלנו לברר את המציאות".
במרץ 2019 יצר המפתח הישראלי בר היללי מודל תלת-ממדי של בנימין נתניהו בשם "Synthesizing Bibi" (פרפרזה לתוכנית המחשב "Synthesizing Obama" משנת 2017). היללי הודיע כי אין בכוונתו לפרסם את הקוד בגלל "רגישויות של פרויקטים מהסוג הזה".
בספטמבר 2019 שודר עימות טלוויזיוני מזויף בין מועמדים לראשות הממשלה בהנחיית ארז טל וישראל קטורזה בוועידת המשפיעים של חדשות ערוץ 12. העימות נוצר על ידי מפתחים מחברת "Canny AI" הישראלית; הוא משלב חקייני קול עם טכנולוגית דיפ-פייק שמייצרת מחדש את פני הפוליטיקאיים כך שיתאימו לקול המזויף.
בנובמבר 2019 נערך ראיון מזויף עם אביגדור ליברמן בתוכנית "מועדון לילה" באמצעות טכנולוגיית Deepfake.
טכנולוגיה

מבחינה טכנולוגית דיפ-פייק מבצעת סינתזת דימוי אנושי (אנ') מבוססת בינה מלאכותית. באמצעות סופראימפוזיציה וטכניקת למידת מכונה הידועה כרשת אדברסרית גנרטיבית (GAN).
טכנולוגיה > תוכנות Deepfake

בינואר 2018, הושקה תוכנה קניינית (אנ') (להבדיל מתוכנה חופשית) בשם "FakeApp". האפליקציה מאפשרת למשתמשים ליצור ולשתף בקלות יחסית סרטוני וידאו עם פנים שהוחלפו. האפליקציה משתמשת ברשת עצבית מלאכותית, ודורשת מעבד גרפי ושטח אחסון של בין 3 ל-4 ג'יגה-בייט ליצירת וידאו מזויף. התוכנה זקוקה לחומר ויזואלי רב של האדם שאת פניו רוצים להכניס לווידאו המקורי כדי שאלגוריתם למידה עמוקה ילמד איזה היבטים בתמונה יש להחליף. התוכנה משתמשת בתשתית "TensorFlow" של גוגל.
באוגוסט 2018, חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי פרסמו מאמר שהציג אפליקציית ריקוד מזויף שיוצרת את הרושם של יכולות ריקוד מקצועי באמצעות בינה מלאכותית.
החל משנת 2019, "FakeApp" הוחלפה על ידי חלופות קוד פתוח דוגמת DeepFaceLab‏, FaceSwap ו-myFakeApp.
חברות עסקיות גדולות החלו להשתמש בטכנולוגית דיפ פייק. חברת "Momo" הסינית יצרה את אפליקציית "Zao" שמאפשרת למשתמשיה לשתול את פניהם על קטעי טלוויזיה וקולנוע באמצעות תמונה אחת. האפליקציה זכתה לפרסום רב בספטמבר 2019, לאחר שמשתמש בטוויטר פרסם סרטון קצר שלו כלאונרדו דיקפריו. הסרטון הויראלי נוצר תוך 8 שניות באמצעות האפליקציה.
טכנולוגיה > זיוף קול

במקביל לפיתוח תוכנות שמייצרות זיופים ויזואליים, פותחו גם תוכנות לעיבוד וזיוף קול.
בסוף שנת 2016, אדובי הכריזה על יצירת אב טיפוס לתוכנה חדשה בשם "VoCo" שתאפשר לקחת הקלטה של קול אנושי ולהוסיף לה בהקלדה מילים ומשפטים חדשים שיישמעו כאילו נאמרו על ידי הדובר המקורי. התוכנה זקוקה לדגימת קול בת 20 דקות.
סטארט-אפ קנדי בשם Lyrebird מפתח מוצר שיאפשר ליצור הקלטה מלאכותית על סמך דגימת קול בת 60 שניות.
בסוף 2017, חברת באידו הסינית הכריזה על פיתוח Deep Voice, מטקסט לדיבור בזמן אמת, תוכנה לשיבוט קול שזקוקה לדגימת קול מקורית בת שניות אחדות בלבד.
בשנת 2019 נגנבו כמעט רבע מיליון דולר על ידי זיוף קול.
טכנולוגיה > בדיקת אמיתות

ככל שטכנולוגיית דיפ-פייק מתפתחת נעשה קשה יותר ויותר להבחין בין זיוף למקור. בשל כך, חוקרים החלו לפתח כלים לאימות תוכן ואיתור דיפ-פייק: הסטארט-אפ Truepic פיתח אלגוריתם לאימות תמונות באמצעות אפליקציה; חוקרים מאוניברסיטת אולבני פיתחו גלאי זיופים על סמך דפוסים לא טבעיים של מצמוצים; חוקרים מאוניברסיטת דרום קליפורניה בשיתוף עם המכון לטכנולוגיות יצירתיות בלוס אנג'לס (אנ') בנו אלגוריתם לזיהוי בינה מלאכותית בסרטוני וידאו של פוליטיקאים שעוקב אחר הבעות פנים זעירות הידועות גם כביומטריה רכה (אנ').
דרפ"א - סוכנות המחקר הטכנולוגי של הצבא האמריקאי החלה לפתח טכנולוגיות אוטומטיות לאיתור זיופים ואימות אותנטיות של סרטוני וידאו באמצעות מעבדת מדיה פורנזית, דוגמת זיהוי חוסר עקביות בתאורה על פני המשתמש בעוד הוועדה הטרנס-אטלנטית ליושר בבחירות (אנ') מפתחת כלים למניעת התערבות דיפ-פייקים בבחירות לנשיאות.
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הטכנולוגיה הגיעה לחשיפה בציבור הרחב בתקופה בה עדיין בוצעו חקירות בארצות הברית בנוגע להשפעתה של חברת קיימברידג' אנליטיקה ולגורמים מרוסיה על הבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2016, ועל רקע חשדות להתערבותן של רוסיה ומדינות נוספות בבחירות במדינות דמוקרטיות נוספות. בתקופה זו הציבור המערבי היה רגיש במיוחד לתופעות של שימוש במידע כוזב לצרכים פוליטיים, דוגמת השיטות הדיגיטליות להפצת פייק ניוז ברשתות החברתיות. אווירה ציבורית זו גרמה לכך שהדיפ-פייק מלכתחילה נתפס כאיום לא מוכר להטיה אפשרית של תוצאות בחירות במדינות דמוקרטיות, להשפעה על תפיסות ציבוריות של ציבורים רחבים ולזריעת בלבול ומחלוקת בין מדינות יריבות.
הלחץ הציבורי על הרשתות החברתיות, שנתפסו בציבור ובקרב פוליטיקאים משני המחנות האמריקאים כאחראיות במידה מסוימת על ניצול הפלטפורמות שלהן לביצוע שיטות התערבות בתוצאות הבחירות, דחף אותן למהר ולחפש פתרונות לנושא, ולשתף פעולה עם חברות טכנולוגיה המציעות פתרונות לנושא. ההנחה טרם הבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2020, היא שמדובר בטכנולוגיה לא מוכרת המתפתחת במהירות, כך שמציאת פתרון גורף לתופעה עד לבחירות הוא לא סביר.
בשנת 2019 הפכה קליפורניה למדינה הראשונה שחוקקה חוקים נגד הדיפ-פייק, כאשר אושרו במדינה שני חוקים - האחד אוסר על הפצה של סרטונים שעברו מניפולציה במטרה לפגוע בדמותו של מועמד פוליטי, או להשפיע על דעתם הפוליטית של מצביעים בטווח של 60 יום מיום בחירות. השני מעניק לתושבי קליפורניה את הזכות לתבוע אדם שיצר דיפ פייק בו מוטמעת דמותם בחומרי פורנו ללא הסכמתם.
בתרבות הפופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

פייק ניוז
פוליטיקה של פוסט-אמת
אוריינות AI
העננים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אריסטופאנס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  מחזה 
 
העננים או העננות (ביוונית: Νεφέλαι) היא קומדיה יוונית שנכתבה על ידי המחזאי היווני אריסטופאנס, והוצגה לראשונה בשנת 423 לפנה"ס. מחזה זה לועג לסופיסטים והזרמים הפילוסופיים השונים של אתונה במאה החמישית לפנה"ס. 
מחזה זה הוא אחד הידועים במחזות אריסטופאנס מאחר שהוא מציג את סוקרטס בצורה לא אופיינית.
המחזה נחשב לכישלון בעת שהוצג לראשונה, ולאחר מכן (בין השנים 417 לפנה"ס ל-420 לפנה"ס) שיכתב אותו אריסטופאנס, על ידי הוספת קטע בו הוא עצמו מופיע על הבמה ומבקר את הקהל על היעדר חוש ההומור שלו.
רקע

המחזה עוסק בחינוך האתונאים בתקופת הפריחה של אתונה. בתקופה זו גדלו מוסדות החינוך הפרטיים לעשירים. אלו התמחו ברטוריקה שהייתה כלי חשוב בחברה האתונאית, הן בבית המשפט והן באסיפות העם. עשירי אתונה נרדפו בידי תובעים. בשלב מסוים הרווח הכלכלי מהעניין גדל עד כדי שהסיפוקנטנים תבעו עשירים בתביעות לא ממשיות מאחר שהעשירים העדיפו להגיע להסדר מאשר לפנות למשפט ארוך.
הסופיסטים זכו לנתח רחב בחינוך זה והם טענו כי ביכולתם להפוך טיעון מפסיד לטיעון מנצח. מבחינה מוסרית גישה זו מעודדת כוח ולא מוסר. במקביל, התפתחה באתונה הפילוסופיה אשר בראשה עמד סוקרטס שפיתח את השיטה הסוקרטית, שכל הוראתה נעשתה בעל פה והיא הופצה באמצעות אפלטון וקסנופון. הוא לא תבע כסף על הוראתו להבדיל מהסופיסטים. עם זאת, בעיני הציבור הרחב לא היה הבדל בין סופיסטים לפילוסופים, כך למשל דיאלוגים רבים של סוקרטס על הפילוסופיה של המוסר מסתיימים באפוריה, תוצאה שנתפסה כערעור המוסר. אם מחנכים אדם כי לא ניתן לדעת מה הוא "צדק", למעשה נרמז כי ניתן לעשות כל שעולה על הדעת. בנוסף, חלק גדול מבני האליטה שנמשכו אל סוקרטס היו פוליטיקאים גרועים וחלקם לקחו חלק בשלטון שלושים הטיראנים. בשנת 399 לפנה"ס עמד סוקרטס למשפט, הואשם בהשחתת הנוער וחינוך לכפירה באלים. בתום המשפט הוא הוצא להורג.
במחזה סוקרטס מוצג כסופיסט. מבחינת אריסטופאנס ההבדל בין פילוסוף לסופיסט אינו חשוב מאחר שיש קשר בעייתי בין פילוסופיה לבין חתרנות וכפירה באלים. למשל, כאשר מניחים שברק הוא תופעה טבעית ולא ברק שנזרק בידי האל, מדובר בכפירה. בנוסף, אריסטופאנס טוען כי מחקר זה הוא מטומטם שאינו ממנו רווח ממשי, ובוחר להציג שאלות ביולוגיות באופן ציני וסרקסטי.
המחזה מציג את הבעתיות של חינוך האב. האב מנסה להתחמק מחובותיו ולכן שולח את בנו להתחנך אצל סוקרטס. הבן לומד להפוך את הטיעון החלש לחזק אך לא משנה את התנהגותו ובמקום זאת שובר את מרותו של האב. כלומר, בגלל החינוך הסוקרטי יש שבירה של המשפחה, התשתית החברתית של אתונה. בנוסף, מצטייר קשר בין חוסר יכולת של האב ללמוד את החינוך הסוקרטי לבין היותו אדם מוסרי.
תקציר העלילה

בתחילת המחזה מתלונן גיבורו, סטרפסיאדס, אזרח אתונאי על התמכרותו של בנו, פאידיפידס, למרוצי סוסים - התמכרות שגרמה לו להיכנס לחובות. סטרפסיאדס מציין כי הוא עצמו גדל בחווה קטנה, ומקלל את נישואיו לאשתו האריסטוקרטית, ילידת העיר אתונה ובעלת הממון הרב, ומקלל את ממונה שהביא להתמכרות בנו. פאידיפידס מסרב למצוא עבודה, ועל כן סטרפסיאדס מחליט ללכת לסוקרטס וללמוד ממנו רטוריקה על מנת שיוכל לשכנע את בנו למצוא עבודה על מנת לשלם את חובותיו.
סטרפסיאדס מגיע אל הפרונטיסטריון, בית ספרו של סוקרטס בו מצויים תלמידיו של סוקרטס. סוקרטס מספר לסטרפסיאדס על "תגליותיו", האבסורדיות בעליל, ובהם - אורך צעדו של פרעוש, והסיבה מדוע זבובים נופחים, ובהמשך מספר לו כי האל "מערבולת" החליף את זאוס וכי העננים (המגולמים במחזה על ידי המקהלה) הם מקור החוכמה האמיתי. סטרפסיאדס בא לביתו של סוקרטס ומגלה כי סוקרטס נאלץ לגנוב אוכל מבית הספר ללחימה הסמוך כדי להאכיל את תלמידיו, ואף גונב את כל בגדיו של סטרפסיאדס לאחר שהתייאש מהניסיון ללמד אותו.
בשובו לביתו מספר סטרפסיאדס לבנו את כל מה שלמד, ושולח אותו ללמוד אצל סוקרטס. כאשר פאידיפידס מגיע לבית הספר הוא רואה ריב בין "קרייטון ("הנכון", "החזק") לבין "אטון" ("שאינו נכון" - וגם "החלש"), אלגוריה לפרוטגורס שטען כי רטוריקן טוב יכול להפוך טיעון חלש לחזק וצודק - קביעה ששימשה בסיס לדעותיהם של הסופיסטים. קרייטון מסביר לפאידיפידס מדוע הוא צריך ללמוד את הלוגיקה הקלאסית ולא את שיטות הלימוד החדשות, ואילו אטון מנסה לשכנע אותו ללמוד בשיטות הלימוד החדשות (ובדרך מעליב את הקהל).
פאידיפידס מסכים ללמוד את הלוגיקה החדשה, וסטרפסיאדס לומד כי מטרת העננים ללמד את בני האנוש שיעור בענווה, ולפחד מהאלים.
סטרפסיאדס הולך לבנו לראות מה למד, ומגלה כי פאידיפידס מצא פרצה בחוק שמאפשרת לו להתחמק מתשלום חובותיו, אולם הוא מפסיק לתת כבוד לאביו, ואף מראה לוגית כי לבן מותר להכות את אביו מבחינה מוסרית. סטרפסיאדס מקבל את המכה מבלי להתלונן, אולם כאשר פאידיפידס מציע להכות את אמו, מתעצבן סטרפסיאדס על שיטות הלימוד של סוקרטס, ולאחר שהוא מתייעץ עם פסל הרמס הוא שורף את בית ספרו של סוקרטס, וסוקרטס ותלמידיו נחנקים מהעשן.
ביקורות

חלק מהמלומדים סבורים כי המחזה היווה אחד הגורמים ליחס הציבורי השלילי כנגד סוקרטס שהוביל לבסוף להוצאתו להורג. הצגתו של סוקרטס כסופיסט חמדן נוגדת את תיאורו כפי שהוא מופיע בכתבים אחרים מהעת העתיקה. על פי תיאורים אלה, אף שסוקרטס לימד לוגיקה, הוא מעולם לא דרש תשלום עבור ההוראה, ואף תקף סופיסטים אחרים על העדר המוסריות של תורותיהם.
במהלך משפטו ציטט סוקרטס את המחזה, דבר שממנו ניתן להסיק כי לא נעלב מתיאורו השלילי במחזה, וכן יש תיאור לפיו אף נכח בהופעת הבכורה של הקומדיה, ואף עמד ונופף לקהל בסיום המחזה.
ספרו של אפלטון "המשתה" (שהוא סיפור דמיוני אולם הדמויות בו אמיתיות), שנכתב לאחר הצגת המחזה, מציג את אריסטופאנס כטיפוס וולגרי הנתקף גיהוקים כשמגיע תורו לדבר וכאשר הוא כבר מצליח להתאושש ולדבר, הוא מציג תאוריה נלעגת לגבי מקורה של המשיכה המינית. גם בסופו של דיאלוג זה מוצג אריסטופאנס כמי שאינו משתווה לסוקרטס מבחינת חדות מחשבתו ויכולתו להתגבר על דחפיו הביולוגיים. במידה מסוימת, אפשר לראות ב"משתה" את נקמתו הספרותית של אפלטון באריסטופאנס באמצעות הצגתו כאדם נלעג, ממש כפי שאריסטופאנס הציג במחזהו את סוקרטס.[דרוש מקור]
תרגומים > תרגומים לעברית

אריסטופניס, עננים: קומדיה; מתֻרגמת מן המקור היוָני על ידי יצחק זילברשלג, תל אביב: מסדה, תשי"ט.
אריסטופאנס, העננות: קומדיה; תרגמה מיוונית: זיוה כספי; הוסיפה מבוא ופירוש: דבורה גילולה; עיצוב ואיורים: בהיירב, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס; המועצה הציבורית לתרבות ואמנות – המפעל לתרגום ספרי מופת, תשס"א 2001.
תרגומים > תרגומים לאנגלית

ויליאם ג'יימס היקי, 1905: טקסט מלא מפורסם בפרויקט גוטנברג.
בנג'מין ב. רוג'רס, 1924.
ארתור ס. ויי, 1934.
רוברט הנינג וב, 1960.
ויליאם ארוסמית', 1962.
תומאס ג'. וסט וגרייס סטארי וסט, 1984.
פיטר מיינק, 1998.
איאן ג'ונסטון, 2003: טקסט מלא.
צביר כוכבים

צביר כוכבים M92 בקבוצת הרקולס
צביר כוכבים (Star cluster) הוא מצבור גדול של כוכבים, שגדלו יכול לנוע בין עשרות למיליוני כוכבים, כאשר הכוכבים בו קשורים זה לזה בהשפעת כוח כבידה הדדי. קיימים שני סוגים של צבירי כוכבים:
צבירי כוכבים פתוחים, או "מפוזרים", כדוגמת הפליאדות (Pleiades) וההיאדות (Hyades) בקבוצת שור (Taurus). בצבירים אלה יש פחות מכמה מאות כוכבים, בדרך כלל צעירים מאוד.
צבירי כוכבים כדוריים, המורכבים בדרך כלל מכוכבים ותיקים (Population II) הם צפופים הרבה יותר, וכוללים בדרך כלל בין מאות אלפים למיליוני כוכבים.
צבירים פתוחים מופרעים לאורך הזמן על ידי השפעה כבידתית של ענני ענק מולקולריים כשהם עוברים בגלקסיה, וחברי הצביר ימשיכו לנוע בערך באותו כיוון למרות שלא יהיו יותר כבולים על ידי הכבידה. במצב כזה הם יקראו התאגדות כוכבית או לפעמים פשוט "קבוצה נעה".
צבירים כדוריים

בצביר כדורי יכולים להיות בין עשרת אלפים כוכבים לכמה מיליונים המתפרשים לאורך של בין 10 ל-300 שנות אור. בדרך כלל צבירים אלה מורכבים מכוכבים ותיקים מאוד מסוג "Population II", צעירים מהיקום עצמו רק בכמה מאות מיליוני שנים. הרכב הצבירים נוטה להיות כוכבים צהובים ואדומים שמסתם היא לא יותר משתי מסות שמש. זה קורה משום שכוכבים חמים וגדולים יותר כבר התפוצצו בסופרנובות או שקרסו בתהליך של ערפילית פלנטרית והפכו לננסים לבנים. למרות זאת, ניתן למצוא מספר קטן של כוכבים כחולים שכנראה נוצרו כתוצאה של מיזוג בין כוכבים באזורים הפנימיים והצפופים מאוד בצביר.
בגלקסיה שלנו, שביל החלב, צבירים כדוריים נמצאים קרוב למרכז הגלקסיה, ומקיפים את המרכז במסלולים מאוד אליפטיים. ב-1917 האסטרונום הארלו שייפלי הגדיר את מרחקה של השמש ממרכז הגלקסיה בהתבסס על תפוצתם של הצבירים הכדוריים. עד אז לא היה מושג ברור לגבי מיקומה של מערכת השמש בגלקסיית שביל החלב.
בעבר צבירים כדוריים היו תעלומה גדולה בתחום האסטרונומיה, משום שהגילאים של החברים הוותיקים ביותר בצבירים עלו על גילו המשוער של היקום. שיפורים משמעותיים במדידות של מרחקים מצבירים כדוריים בעזרת לוויין היפרקוס ומדידות של קבוע האבל שדיוקן השתפר פתרו את הפרדוקס כשקבעו שהיקום מבוגר בכמה מאות מיליוני שנים מהכוכבים הוותיקים ביותר וגילו קרוב ל-13 מיליארד שנים.
בגלקסיה שלנו יש כ-150 צבירים כדוריים, שמשערים שחלקם נלכדו מתוך גלקסיות קטנות יותר שתנועתם הופרעה על ידי שביל החלב, כפי שכנראה קרה לצביר M79. ישנן גלקסיות עשירות יותר בצבירים כדוריים: גלקסיית הענק האליפטית כוללת אלפי צבירים כדוריים.
הצבירים הכדוריים הבהירים ביותר נראים לעין הבלתי מזוינת, כשהצביר הבהיר ביותר, ω בקנטאור, היה מוכר בעת העתיקה וקוטלג ככוכב עוד לפני המצאת הטלסקופ. הצביר המוכר ביותר בהמיספירה הצפונית הוא M13, שקיבל את השם צביר הרקולס.
צבירים פתוחים

צבירים פתוחים מוגבלים כמעט תמיד לזרועות הספירליות של הגלקסיה והם רחוקים ממרכזה. לרוב הם גרמי שמיים צעירים מאוד שגילם נאמד בעשרות מיליוני שנים בלבד הנוצרים באזורי H II כגון ערפילית אוריון.
בהיותם מאוכלסים בצפיפות נמוכה יותר מאשר צבירים כדוריים, הם פחות כבולים כבידתית. צבירים פתוחים נשלטים לרוב על ידי כוכבים כחולים צעירים.
צורות ביניים

בשנת 2005 אסטרונומים גילו סוג חדש של צביר כוכבים בגלקסיית אנדרומדה, הדומה במאפייניו לצבירים כדוריים. הצביר החדש מכיל מאות אלפי כוכבים, מספר שניתן למצוא גם בצבירים כדוריים. צביר זה גם חולק מאפיינים נוספים עם הצבירים הכדוריים, כגון אוכלוסיית הכוכבים. ההבדל המשמעותי בין הסוג החדש לצבירים כדוריים הוא הגודל העצום שלהם, מאות שנות אור לאורכם, ומתוקף כך הם פחות צפופים באופן משמעותי. המרחקים בין הכוכבים בצבירים אלה הוא גדול הרבה יותר. פרמטרית, הם נמצאים בין צבירים כדוריים (מעט חומר אפל), וגלקסיה ננסית (החומר האפל דומיננטי).
עדיין לא ידוע איך צבירים אלה נוצרים, אך סביר להניח שיש דמיון בין היצירה שלהם לזו של הצבירים הכדוריים. לא ידוע למה צבירים כאלה נמצאו באנדרומדה ולא בגלקסיית שביל החלב. לא ידוע האם גלקסיית אנדרומדה היא היחידה עם צבירים מסוג זה, אך משערים שיימצאו גלקסיות נוספות המכילות צבירים כאלה.
התאגדות כוכבית

ברגע שבצביר פתוח התנתקו הקשרים הכבידתיים, הכוכבים המרכיבים אותו ימשיכו לנוע במסלול דומה בחלל. מאותו רגע הם ייקראו "התאגדות כוכבית" או "קבוצה נעה". רוב הכוכבים בעגלה הגדולה הם מרכיבים לשעבר של צביר כוכבים, שהיום נקרא הקבוצה הנעה הגדולה אורסה (Ursa Major Moving Group) ונעים בדומה לתנועתם כשהיו חלק מצביר. כוכבים נוספים הנראים בשמיים כולל מנקלינן (β בעגלון), אלפֱכַּה (α בכתר צפוני) ו-ζ (זטא) במשולש דרומי, קשורים לקבוצה זו גם כן. השמש ממוקמת נכון להיום בקצה הזרם הזה, אך אינה שייכת לקבוצה, כך מסיקים מהמסלול הגלקטי השונה שלה, הרכבה הכימי וגילה.
התאגדות כוכבית אחרת המוכרת לאסטרונומים היא זו המקיפה את מירפק (α בפרסאוס), הבולטת מאוד כשמסתכלים על השמים דרך טלסקופ. צבירים רחוקים נעים אינם ידועים עדיין משום שעל מנת לזהותם יש לדעת את תנועתם המדויקת מראש.
חשיבות אסטרונומית של צבירי כוכבים

מחקר על צבירי כוכבים חשוב מאוד בהרבה תחומים של אסטרונומיה. משום שכוכבים רבים נוצרו בערך באותו זמן ומשום שההבדלים בין מאפיינים של כוכבים הם רק פונקציה של מסה, תאוריות התפתחות הכוכבים העדכניות להיום מתבססות על תצפית על צבירי כוכבים פתוחים וכדוריים.
צבירים הם גם שלב חיוני בקביעת קנה המידה של היקום. כמה מהצבירים הקרובים ביותר הם קרובים מספיק כדי שאפשר יהיה למדוד את המרחקים שלהם מאיתנו בעזרת היסט. דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל יכולה להיבנות בשביל צבירים אלה להם כבר יש ערכים מוחלטים הידועים בתור ציר "רמת זוהר" (רמת זוהר בהקשר של כמות אנרגיה שגוף פולט חלקי יחידת זמן). כשיוצרים דיאגרמה דומה לצביר שמרחקו אינו ידוע, ניתן להשוות את המיקום של הרצף העיקרי לזה של הצביר הקודם ומכך להסיק ולהעריך את מרחקו. תהליך זה ידוע בשם "סינון רצף עיקרי".
ראו גם

מחזור חייו של כוכב
הפלאידים - צביר פתוח בו יש דומיננטיות של כוכבים כחולים המוקפים בערפיליות
צביר עץ חג המולד, העתיד להתפרק
יום המאבק הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים

נשיא המדינה ראובן ריבלין  מציין את היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים, נובמבר 2017. מימין: עינת אגסי מנהלת ארגון "תאיר" – מרכז סיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין, השרה לשוויון חברתי גילה גמליאל, מייסד הוועד למלחמה באלימות המינית והסחר בבני אדם אלכס לוין, מייסדת ומנהלת ארגון "תהל" – מרכז סיוע לנשים וילדים דתיים דבי גרוס
יום המאבק הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים חל ב-25 בנובמבר מאז הוכרז על ידי האו"ם ב-17 בדצמבר 1999 כיום המיועד למאבק באלימות נגד האישה.
בתאריך זה ציינו פעילות פמיניסטיות עוד משנת 1981 את יום המאבק באלימות. במסגרת ההכרזה על יום המאבק, קרא האו"ם בהחלטה 54/134 לממשלות העולם לארגן פעילויות להעלאת המודעות הציבורית לסוגיית האלימות נגד הנשים בחברה. זאת כל עוד נשים בכל רחבי העולם הן קורבנות לאונס, לאלימות במשפחה, להטרדה מינית ולעוד סוגים של אלימות נגד נשים. הצורך ביום להעלאת המודעות נובע מכך שלרוב הנתונים האמיתיים אודות היקף האלימות נגד הנשים אינם גלויים לציבור, וחלקם אף אינם מדווחים לרשויות.
בישראל בעשור האחרון מתרחשות סביב יום זה צעדות אותן מובילים מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית.
התאריך נקבע ל-25 בנובמבר לציון רצח האחיות מיראבל, שלוש פעילות פוליטיות ברפובליקה הדומיניקנית שנרצחו בשנת 1960 בהוראת הדיקטטור רפאל טרוחיו.
תאריך זה מציין גם את התחלתם של "16 ימים של אקטיביזם" כשאחריו מצוין "יום זכויות האדם" ב-10 בדצמבר.
הערות שוליים

↑  יום המאבק הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים - 25 בנובמבר
מועדון ווינX: במעמקי הים הקסום

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  מועדון ווינX
 בימוי:  איג'יניו סטראפי 
 הופק בידי:  איג'יניו סטראפי 
 תסריט:  איג'יניו סטראפי, ג'ובאני מאסי
 מדבבים:  לטיזיאה צ'יאמפה 
 מוזיקה:  סטפנו סוויטלה
 מדינה:  איטליה 
 חברת הפקה:  Rainbow CGI
 חברה מפיצה:  Distribution‏ 01 סרטי חמישה כוכבים (ישראל)
 הקרנת בכורה:  איטליה 4 בספטמבר 2014 ישראל11 בדצמבר 2014
 משך הקרנה:  כ-83 דקות
 שפת הסרט:  איטלקית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט בהנפשה ממוחשבת, סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט קומדיה, סרט רומנטי, סרט מוזיקלי
 תקציב:  12 מיליון אירו
 הכנסות:  1,746,000 אירו
 סרט קודם:  מועדון ווינX: הרפתקה קסומה
 www.winxclubthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מועדון ווינX: במעמקי הים הקסום (באיטלקית: Winx Club: Il mistero degli abissi, בתרגום לעברית: "מועדון ווינX: המסתורין של התהום") הוא סרט קולנוע איטלקי בהנפשה ממוחשבת משנת 2014 מסוגת פנטזיה, הרפתקאות, קומדיה, רומן ומוזיקה. הסרט מבוסס על סדרת ההנפשה האיטלקית "מועדון ווינX" ששודרה לראשונה בשנת 2004 והופצה ברחבי העולם, בנוסף הסרט משמש כסרט אתחול לשני הסרטים הקודמים שיצאו לסדרה, "מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה" ו"מועדון ווינX: הרפתקה קסומה". הסרט בוים, נכתב והופק על ידי איג'יניו סטראפי, בשיתוף כתיבתו של ג'ובאני מאסי מחברת ההפקה "Rainbow S.p.A".
הסרט מתרחש לאחר העונה החמישית של הסדרה, והוא מספר על בנות ווינX שיוצאות לעוד הרפתקה בשביל להחזיר את האיזון לאוקיינוס האין-סופי, לאחר שבנות טריקס משתפות פעולה עם פוליטאה כדי למצוא פנינה ולהשמיד את מקור כוחן של הפיות. הסרט מתמקד בערכים של חברות, עבודת צוות ושמירה על איכות הסביבה.
הסרט הופץ במדינות רבות, ביניהן איטליה, צרפת, ארצות הברית וישראל, ודובב לשפות שונות בהתאם למדינה בה הוא הופץ. הסרט עלה לראשונה לאקרנים באיטליה ב-4 בספטמבר 2014. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית בבתי הקולנוע ב-11 בדצמבר 2014 בהפצת "סרטי חמישה כוכבים". אורך הסרט הוא כ-83 דקות.
על פי איג'יניו סטראפי, זהו סרט ההנפשה הממוחשבת באורך מלא האחרון של הסדרה.