עמוס גיורא
מחקרים > תפקידם של מאפשרים באלימות והתעללות

בהמשך חקר פרופ' גיורא פרשות אחרות של אכזריות והתעללות. הוא מדגים במקרים רבים טענה לפיה קיימת מסגרת מערכתית שלמה, מעין "מערכת אקולוגית" סביב התעללות מינית וסוגי התעללות אחרים.
פרשה אחת לדוגמה היא מנהל בית ספר יסודי אדגר פרדריקס (Edgar Friedrichs), שהתעלל מינית בתלמידים במשך יותר מ-30 שנה. בשנת 1997 פרדיקס בילה עם שני תלמידים בכיתה ה' בביקתה מבודדת ורצח את אחד מהם, ג'רמי בייל (Jeremy Bell). למרות ששהיה בבקתה מבודדת עם תלמידים צעירים אינה דבר מקובל ולמרות סימני שריטות רבות על גופו של בייל, פרדריקס לא נעצר ולא פוטר. הוא ביים ניסיון התאבדות, וזכה ל-3 חודשי מחלה. מפקח החינוך המחוזי שלח אליו מכתב שבו עודד אותו לחזור לעבוד במערכת החינוך. הוא המשיך לעבוד עם ילדים צעירים תחת אותו מפקח באותו מחוז במשך 4 שנים נוספות. משפחתו של בייל שכרה חוקר פרטי בשם דן ברבר כדי לחקור את מקרה מותו. בעקבות ראיות חדשות שמצא ברבר, החל משפט חוזר בשנת 2002. בשנת 2005 פרדריקס נמצא אשם ברצח בייל ונגזרו עליו 65 שנות מאסר.
בשנת 2021, לאחר פגישה דרך מכר משותף, העביר החוקר ברבר לפרופ' גיורא דו"ח בן 15,000 על פרשת הרצח של בייל.
פרופ' גיורא גילה כי במשך שנים רבות מורים, מנהלים, מפקחים ואנשי חינוך ידעו על פעילתו אך בחרו לטייח את המקרים.
בדיעבד התברר כי כבר ב-1964, בהיותו מורה בן 22 בבית הספר היסודי פרוספרקט פארק, פרדריקס הפשיט תלמידים, נגע באיברי המין שלהם, קיים איתם יחסי מין ועוד. הורים התלוננו על כך בפני מנהל בית הספר ובפני המפקח המחוזי, אלה שאלו במקום לפנות מייד למשטרה, הגיעו איתו להסכם בו הוא עזב את בית הספר עם מכתב המלצה. פרדריקס המשיך לעבוד בבי ספר יסודי במערב וירג'יניה, ומאוחר יותר בבתי ספר אחרים, כולל בית הספר פאקס ופואלטון. שם המשיך להתעלל מינית בתלמידים. מעשיו היו ידועים לתלמידים, וחלק מהמורים חשדו בו, התלוננו להנהלה, ואף יזמו ישיבה ישיבה מיוחדת עם גורמי חינוך בעירייה. סגן השריף המקומי סיפר לחוקר ברבר שגם הוא חשד בו ובשנים 1983-84 ופנה לשני הורים מהוועד המנהל של המחוז. הנהלת בית הספר החליטה ב-1984 להסכם עזיבה מרצון של פרדריקס, ללא כל אזכור של התלונות שעליו כלפיו. כעבור פחות משנה הוא מונה למנהל בית ספר סמוך באותו אזור, פולס ויו. ההורים בבית הספר שמעו שמועות על עברו הבעייתי של פרדריקס, ודרשו כי יותקן חלון במשרדו שיאפשר לראות מה מתרחש בו, אך הוא חסם את החלון על ידי מתלה מעילים וציוד נוסף. לפי פרופ' גיורא, עשרות קולגות ואנשי חינוך היו מודעים במשך שנים למעשיו של פרדריקס, לתלונות כלפיו, לאובססייה שלו ביחס לתלמידים מסוימים או לבילוי משותפים עם תלמידים צעירים מחוץ לבית הספר. ידעו ושתקו.
עבודתו של פי פרופ' גיורא, מתמקדת ב"עוברי אורח"- אנשים עדים לפשע - ו"מאפשרים" - אנשים ומוסדות שנמצאים בעמדות למנוע את הפשע אך אינם עושים זאת.
לפי פרופ' גיורא, המאפשרים הם אנשים שהזהות שלהם נמצאת במקום העבודה, עם הקולגות המקצועיות שלהם והמערכת שאליה הם מרגישים רגש שייכות. המאפשרים פוחדים מפני יחסי ציבור שליליים למקום העבודה - לדוגמה מנהל בית ספר או נשיא אוניברסיטה לא רוצים שיתפרסם בתקשורת מקרה של התעללות מינית שהתרחש במוסד שלהם. המאפשרים הם אנשים בעלי כוח ומעמד חברתי גובה. כמו מנהלים, מפקדים, מאמנים של ספורטאים, חברי כנסת, שרים, שיש להם כוח להגן על הקרובנות אבל באופן מודע בוחרים להגן על המוסד עליו הם משתייכים.
מחקרים נוספים של פרופ' גיורא נוגעים לפרשיות נוספות של "מאפשרים" שאפשרו התעללות, כמו פרשיית התעללות מינית קשה בכנסייה הקתולית של ארצות הברית בשנות ה-80 וה-90, או אנשים ששתקו נוכח התעללות מינית מצידנו של לארי נאסר, רופא בנבחרת הנשים של ארצות הברית שהורשע בהתעללות מינית ביותר מ-265 מתעמלות צעירות. פרופ' גיורא מזכיר את המקרים של המתעמלת לינזקי למדי, שהייתה קפטנית נבחרת ההתעמלות של אוניבריסטית מישיגן סטייט. היא הלכה למאמנת שלה ואמרה כי היא רוצה להתלונן למשטרה. המאמנת אמרה לה לחשוב כיצד הדבר ישפיע על משפחתו של נאסר. בהמשך איימה עליה ואמרה כי "אני מזכירה לך שאני זו שנתתי לך את מלגת הלימודים למכללה, ואני גם זו שיכולה לשלול אותה ממך". מקרה אחר הוא של שחקנית הסופטבול טיפאני תומאס שנאסר התעלל בה כ-150 פעמים. היא סיפרה על כך למאמנת כושר שלה. שבוע לאחר מכן טיפאני נזקרה מהקבוצה. לפי פרופ' גיורא הדבר נעשה כדי שהיא לא תביך את המכללה.
מחקרו וספרו של פרופסור גיורא, תרמו ישירות לחקיקה שאושררה על ידי בית המחוקקים של יוטה בשנת 2021, המפלילה עוברי אורח שאינם מתערבים למען ילדים ומבוגרים פגיעים. החקיקה, שקודמה על ידי הנציג בריאן קינג (אנ') ובחסות הסנאטור קורט בראמבל, זכתה מתמיכה דו-מפלגתית גורפת.
פרופסור גיורא העיד כעד מומחה בתיקים אזרחיים ופליליים בארצות הברית ובהולנד. בנוסף, הוא העיד בפני ועדת המשפט של הסנאט האמריקאי, ועדת בית הנבחרים של ארצות הברית לביטחון המולדת, ועדת החוץ בבית הנבחרים ההולנדי, וועדת המשפט של בית הנבחרים של יוטה.
המקרה של רצח ג'רמי בייל הוביל ליוזמה בשם "יוזמת העומדים מנגד" (Bystander Initiative) שלו ושל חוקרים נוספים. ליוזמה זו שלוש מטרות: לראות במאפשרים ועומדים מהצד אחראים; לעבוד עם מחוקקים ברחבי העולם על הפללת עוברי אורח ומאפשרים; ולעסוק בפרויקט חינוך רחב [בכל הרמות] על הנזק שנגרם על ידי מאפשרים ועוברי אורח". הוא וצוות של סטודנטים עוזרי מחקר כותבים מאמרי סקירת חוק וכן ספר על "המערכת האקולוגית" של פדופיליה המבוססת על העובדות של מקרה בייל.