stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאיל קלינין
הערות שוליים

↑  על פי הלוח הגרגוריאני. על פי הלוח היוליאני, שהיה נהוג ברוסיה, תאריך לידתו של קלינין הוא 7 בנובמבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275125005171  PLWABN: 9810628918905606  BIBSYS: 2030654  BNE: XX1329076  BnF: cb11294485s (data)  GND: 118559524  ISNI: 0000 0001 0966 686X  LCCN: n83141316  LNB: 000170948  NARA: 10570024  NDL: 00523080  NKC: skuk0000657  NLA: 35866570  NLG: 145334  NLK: KAC201110702  NSK: 000545952  NTA: 070606021  RERO: 02-A008692335  SUDOC: 115566465  Trove: 1122649  VIAF: 50667132   WorldCat (עם VIAF): 50667132 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלינין לצידו של סטלין, בהלוויותו של פליקס דזרז'ינסקי, 1926
מבצע חרב צרובה

מבצע חרב צרובה (בפרסית: عَمَلیاتِ شمشیرِ سوزان) היה כינוי לתקיפת הכור הגרעיני אוסיראק כ-17 ק"מ דרום מזרחית לבגדד בעיראק על ידי חיל האוויר האיראני.
שמונה ימים לאחר שפרצה מלחמת איראן-עיראק, בבוקר ה-30 בספטמבר 1980, חצו ארבעה מטוסי מקדונל דאגלס F4 פנטום איראנים את הגבול האווירי לתוך עיראק. שניים מהפנטומים עזבו את המבנה, ירדו לגובה נמוך להימנע מגילוי מכ"ם והמשיכו למרכז המחקר הגרעיני טווית'ה שם נבנה הכור הגרעיני אוסיראק.
היה זה המקרה הראשון של תקיפת-מנע כנגד כור גרעיני, במטרה למנוע מהעיראקים לאיים על איראן בנשק גרעיני.
המתקן והכור נפגעו בתקיפה זו אך המבצע לא מנע את יכולתם של העיראקים להמשיך בפעילות בתחום הגרעין. הכור אוסיראק הושמד שמונה חודשים לאחר מכן, ב-7 ביוני 1981, במבצע אופרה, שבוצע על ידי חיל האוויר הישראלי.
תוכנית הגרעין העיראקית

במהלך שנות ה-60 עיראק הקימה תוכנית למחקר בתחום הגרעין ובאמצע שנות ה-70 ניסתה להרחיב אותה באמצעות רכישת כור גרעיני. ממשלת עיראק לא הצליחה לשכנע את ממשלת צרפת למכור לה כור תרבית וגם לא את ממשלת איטליה למכור להם כור מדגם צ'ירנה. לבסוף נעתרו הצרפתים למכור לעיראקים כור מחקר מסוג אוסיריס. הרכישה כללה גם כור קטן יותר מסוג איזיס, וכן 72 ק"ג של אורניום מועשר ב-93% והכשרת כוח אדם. העלות הכוללת הוערכה בכ-300 מיליון דולר. בנובמבר 1975 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה גרעיני ובשנת 1976 אושרה עסקת המכירה סופית.
בניית הכור הגרעיני בהספק של 40 מגה-וואט החלה ב-1979 במתקן המחקר הגרעיני אל טווית'ה, ליד בגדד. הכור הראשי כונה בפי הצרפתים אוסיראק המשלב את שם הכור עם שם המדינה. בעיראק נודעו הכורים כתמוז 1 ותמוז 2. ביולי 1980, עיראק קיבלה מצרפת משלוח של כ-12.5 קילוגרם של דלק אורניום מועשר (HEU) לכור. המשלוח היה הראשון מתוך שישה משלוחים מתוכננים בהיקף כולל של 72 ק"ג. על פי הדיווחים נקבע בהסכם הרכישה כי בכל זמן נתון לא יהיו בעיראק יותר מ-25 ק"ג של דלק מועשר.
עיראק וצרפת טענו כי הכור העיראקי נועד למחקר מדעי בדרכי שלום בלבד. עיראק הייתה חתומה על האמנה לאי הפצת נשק גרעיני, והציבה את הכורים תחת אמצעי ההגנה של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א).
תכנון המבצע האיראני

איראן וישראל, עוד כשהיו בעלות ברית, עקבו אחר התקדמות בנייתו של הכור הגרעיני של עיראק. לאחר המהפכה האסלאמית הגבירה הממשלה החדשה של איראן את המעקב אחר הכור (עד כדי כך שיחסי החוץ שלה מול צרפת, נפגעו). למרות העוינות הרשמית בין חומייני לישראל והרטוריקה האנטי-ישראלית, גורמים מסוימים באיראן ובממשלת ישראל המשיכו לעיתים לסייע זה לזה בחשאי מול האויב המשותף: עיראק.
כאשר פרצה מלחמת איראן-עיראק, איראן חששה מכך שעיראק תפתח נשק גרעיני לשימוש נגדה. טרם פרוץ המלחמה הייתה לאיראנים תוכנית מגירה לתקוף את המפעל אך לאחר המהפכה נוצרו בעיות חדשות.
איראן, שהייתה לפני המהפכה הצבא החמישי בעוצמתו בעולם, איבדה את ספק אמצעי הלחימה העיקרי שלה, ארצות הברית. מחסור חמור בחלקי חילוף הביא לקניבליזציה של מטוסים רבים. גם סיוע חשאי שהתקבל מישראל וכלל חלקי חילוף לחיל האוויר, לא הספיק.
לאחר המהפכה, בוצע טיהור וחוסלו רבים מהטייסים והקצינים של חיל האוויר של איראן. בנוסף, לאיראנים לא הייתה גישה לצילומי לווייני ריגול אמריקאים כדי לתכנן את המבצע.
חיל האוויר האיראני יזם תוכנית חדשה לתקיפת אוסיראק. מהחשש שהכור כבר מתודלק החליטה איראן, בעצה כנראה עם ישראל להתמקד במעבדות המחקר, בבניין בקרת הכור ובמתקני האימונים ולא בכור עצמו מחשש לנשורת רדיואקטיבית.
סביב המתקן והכור הוצבה הגנה אווירית שכללה סוללת טילי SA-6 כ-2 ק"מ מדרום מזרח לאתר, שלוש סוללות טילי רולנד-2 שהותקנו כ-500 מטר סביב הכור, וכן 40 עמדות תותחים נגד מטוסים (מונחי מכ"ם 23 מ"מ ו-57 מ"מ). אמצעי הלוחמה האלקטרונית שעל מטוסי התקיפה האיראנים יכלו לשבש רק את סוללת ה-SA-6 אך לא את סוללות הרולנד העיראקיות. בשל כך, מתווה התקיפה דרש טיסה במהירות גבוהה ובגובה נמוך מעל המטרה.
הבעיה העיקרית הייתה היעדר מודיעין - עקב קריסת הקשרים הביטחוניים מול ארצות הברית, לאיראנים לא היו צילומי לוויין מעודכנים של אתר הבנייה, וגם לא היו תמונות שצולמו מהקרקע.
התקיפה

בבוקר ה-30 בספטמבר, המריאו ארבעה מטוסי פנטום F-4 של טייסת 33 מבסיסם ליד המדאן. בטיסה במסלול דרום-מערבי, התקרב המערך תחילה לגבול עיראק על מנת לפגוש מטוס תדלוק אווירי בואינג 3–707, בליווי זוג מטוסי F-14 טומקט. כל פנטום היה חמוש בשש פצצות MK-82, שני טילי אוויר-אוויר AIM-7 ספארו ותחמושת 20 מ"מ עבור תותחי M61 וולקן.
לאחר החציה לעיראק בגובה נמוך מאוד, המערך טיפס כדי לצבור גובה לצורך הטעיית מכ"מי החיפוש העיראקים, ולאחר מכן המבנה חזר לגובה נמוך בו העיראקים לא יכלו לאתרם. בהמשך המבנה פוצל, הזוג המוביל המשיך באותו הכיוון, לעבר תחנת כוח דרומית לבגדד, בעוד שני הפנטומים האחרים פנו לכיוון טווית'ה, דרומה יותר. כ-4 ק"מ לפני אתר תמוז, נסק זוג המטוסים לגובה ושחרר את 12 פצצות ה-Mk.82 שלהם בתוך שש שניות בלבד. במקביל, שני מטוסי הפנטום האחרים פגעו במטרה שלהם, והשביתו את אספקת החשמל לבגדד למשך היומיים הבאים. עדי ראייה דיווחו כי לפחות שתי פצצות פגעו בכור עצמו, בעוד שהפצצות האחרות גרמו לשריפה שפגעה בכל שאר המתקנים במתחם, כגון משאבות הקירור, המעבדות ומתקני תמיכה נוספים.
לאחר התקיפה

במערב נתפסה התקיפה ככזו שגרמה ל"נזק קל" בלבד, וכך גם לפי הודעה שהוציאו גם העיראקים. עם זאת, התברר שהתקיפה הצליחה בבירור לשבש את תוכנית הגרעין העיראקית. העיראקים גינו מיד את איראן על "שיתוף הפעולה עם האויב הציוני" ואף טענו שייתכן שהמטוסים האיראנים הגיעו מישראל.
סדאם חוסיין הצהיר שמטוסים ישראליים כבר טסו מעל עיראק ואף תקפו בבגדד ב-27 ביולי 1980. הדבר נעשה לכסות על ההשפלה העיראקית.
גם שירותי הביון הצרפתיים דיווחו מאוחר יותר, באופן שקרי, כי התקיפה ב-30 בספטמבר על המתקנים בוצעה על ידי "שני פנטומים ישראלים לא מזוהים" או מטוסים עם סימנים של חיל האוויר האיראני שהוטסו על ידי טייסים ישראלים. ישראל הכחישה בתוקף את כל ההאשמות הללו.
ב-30 בנובמבר 1980, לאישוש תוצאות הפשיטה, שיגרה איראן 3 מטוסי פנטום, מהם אחד מטוס צילום RF-4E במשימת סיור מעל טווית'ה. אל המטוסים נורתה אש נגד מטוסים. לאחר שיצאו מהיעד, חברו שני מטוסי ה-F-4E וליוו את ה-RF-4E חזרה לאיראן. צילומי האוויר של הפנטום הוכיחו כי התקיפה הצליחה, והציגה את התשתית הפגועה של המתחם הגרעיני.
למרות שמועות וניסיונות כיסוי, העובדות הציגו תקיפה אווירית מוצלחת, שהשיגה את מטרתה העיקרית לעכב ולפגוע בתוכנית הגרעין העיראקית. התקיפה עצרה את התוכניות להעשיר חומר בקיע בכור. כ-400 מדענים, טכנאים ומהנדסים צרפתים שעבדו על הכור בזמן התקיפה עזבו את המדינה מיד לאחריה.
התוצאות היוו חשיבות מכרעת עבור ישראל בהכנותיה לתקיפה ב-7 ביוני 1981, במבצע אופרה, כמעט תשעה חודשים לאחר המבצע האיראני הזה.
ראו גם

מבצע אופרה
מבצע מחוץ לקופסה
הערות שוליים

↑  Nate Jones, כאשר איראן הפציצה את הכור הגרעיני של עיראק, באתר THE NATIONAL SECURITY ARCHIVE BLOG, ‏9 במרס 2021
↑  Dan Reiter, תקיפות מנע נגד תוכניות גרעין ו"ההצלחה" באוסיראק, באתר www.diplomatie.gouv.fr
↑  פרופ' עמוס פרלמוטר, מיכאל הנדל ואורי בר יוסף, Two Minutes over Baghdad, ארה"ב, 2008, עמ' 40
↑  שלמה אלוני, Israeli F-15 Eagle Units in Combat, Aloni, Shlomo. Israeli F-15 Eagle Units in Combat. Osprey Publishing, 2006. p. 35.: Osprey Publishing, 2006, עמ' 35
↑  ג׳ורדן מיכאל סמית׳, כאשר ישראל ואיראן היו חברות, SALON, 5 בפברואר 2012
↑  טום קופר, פרזד בישופ, המטרה: הכור של סדאם, Air Enthusiast 110, מארס 2004
↑  סבסטיאן רובלין, כיצד איראן וישראל שיתפו פעולה לחיסול תכנית הגרעין העיראקית, The International Interest, 4 באוגוסט 2019
מסלול התקיפה של הכור אוסיראק 1980
תדלוק מטוס פנטום איראני מעל שטח עיראק במהלך המלחמה
מתקן המחקר בטווית'ה - 1991
מדד הגיוון התעסוקתי

מדד הגיוון התעסוקתי (או: מדד הגיוון הישראלי) הוא מדד אשר מספק תמונת מצב של שילוב עובדים מקבוצות מגוונות במשק הישראלי.
המדד מודד את מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש קבוצות באוכלוסייה הישראלית (נשים, חרדים, יוצאי אתיופיה, ערבים ועובדים מגיל 45 ומעלה), בענפים מרכזיים בשוק התעסוקה בישראל. נכון להיום מועסקים בענפים אלה כחצי מהעובדים השכירים במדינת ישראל.
המדד הוא פרי שיתוף פעולה של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והמחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. המהדורה השישית של המדד פורסמה במאי 2022.
מהדורות > המהדורה הראשונה

בדצמבר 2016 פורסמה המהדורה הראשונה של מדד הגיוון התעסוקתי. במהדורה זו נבדקו ממוצע מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמשת הקבוצות באוכלוסייה הישראלית בעשרים ענפים מרכזיים בשוק התעסוקה. המדד הצביע כי הגיוון התעסוקתי הוא סלקטיבי גם בתוך הענפים, כך שרמת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש הקבוצות בתוך הענפים שונה משמעותית. כך לנשים יש ייצוג גבוה יחסית בכל הענפים, אך הן סובלות מפערי שכר בדומה לקבוצות האחרות. ערבים ויוצאי אתיופיה מיוצגים ייצוג יתר בתעסוקה המשלמת שכר נמוך. חרדים מיוצגים בשיעורים גבוהים בענפים המשלמים שכר גבוה. בני 45 ומעלה מיוצגים ייצוג נמוך במספר ענפי תעשייה אך לרוב שכרם גבוה יותר מאשר שכרם של עובדים צעירים יותר.
מהדורות > המהדורה השנייה

בדצמבר 2017 פורסמה המהדורה השנייה של מדד הגיוון. במהדורה זו בוצעו מספר חידושים. החידוש העיקרי של מהדורה זו היה כי החל מהמהדורה זו ואילך בכל קבוצה נבדקו בנפרד עובדים עם השכלה אקדמית ועובדים ללא השכלה אקדמית. הנתונים הצביעו כי ממוצע פערי שכר גבוהים יותר אצל עובדים השייכים לאחת מחמשת הקבוצות עם השכלה אקדמית מאשר אצל עובדים השייכים לאחת הקבוצות בלי השכלה אקדמית. כך שהשכלה אקדמית אמנם מנבאת בדרך כלל עלייה בשכר, אך היא לא בהכרח מנבאת צמצום אי שוויון בשכר. הנתונים הצביעו גם כי אקדמאים מקרב הערבים והחרדים הם בעלי ייצוג נמוך במיוחד ברוב הענפים. חידוש נוסף של מהדורה זו היה בבחינת מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמשת הקבוצות בקרב הסגל הבכיר במוסדות להשכלה גבוה. הנתונים הצביעו כי בתקופה זו לא היו כלל יוצאי אתיופיה בקרב סגל האקדמי הבכיר במוסדות להשכלה גבוה, אחוז הנשים בסגל האקדמי הבכיר ירד ככל שהדרגה הייתה גבוה יותר, אחוז הערבים בקרב הסגל האקדמי הבכיר היה נמוך וכי פערי השכר בין קבוצת הרוב לקבוצות מיעוט היו גבוהים יותר במכללות מאשר באוניברסיטאות.
מהדורות > המהדורה השלישית

בפברואר 2019 פורסמה המהדורה השלישית של מדד הגיוון. החל ממהדורה זו ואילך נבדקת מידת הייצוג והשכר של חמשת קבוצות בחלוקה מגדרית, גברים ונשים בנפרד. חידוש נוסף של המהדורה השלישית הוא הוספת ענפי הביטוח וקרנות הפנסיה וכן בדיקת מידת הייצוג ושוויוניות השכר של נשים וקבוצות מיעוט עם תואר אקדמי בחמישה מקצועות יוקרתיים במשק הישראלי: עסקים וניהול, כלכלה, מדעי המחשב, הנדסה ומשפטים. מהדורה זו העלתה ממצאים ייחודיים וביניהם כי השתלבות הנשים הערביות בעלות תואר אקדמי בתעסוקה היא הנמוכה ביותר מבין כל הקבוצות וממוצע שכרן הוא הנמוך ביותר.
מהדורות > המהדורה הרביעית

ביולי 2020 פורסמה המהדורה הרביעית של מדד הגיוון. החל מהמהדורה זו נבחנת מידת הייצוג ושוויוניות השכר ברשויות מקומיות (עם כ-170,000 עובדים) והממשלה המרכזית (הכוללת משרדי ממשלה, מוסדות לאומיים, בתי חולים גריאטריים ופסיכיאטריים ומשרד החינוך כולל מורים - ביחד מועסקים בה כ-250,000 עובדים). הנתונים הצביעו כי בהשוואה לענפי המגזר הפרטי, במגזר הציבורי קיים ייצוג שוויוני או ייצוג יתר של עובדים מקבוצות מיעוט, למעט של גברים חרדים וערבים ללא השכלה אקדמית. מבחינת שוויוניות השכר, המגזר הציבורי הוא בין השוויוניים ביותר עבור גברים מקבוצת מיעוט אך לא עבור נשים מקבוצות אלה.
מהדורות > המהדורה החמישית

במאי 2021 פורסמה המהדורה החמישית של מדד הגיוון. במהדורה זו יוחד פרק לבחינת ענפי הכלכלה במגזר הפרטי במהלך משבר הקורונה. הממצאים הצביעו על כמה דפוסי אי שוויון במהלך המשבר, כך שבסגר הראשון (מרץ 2020) נשים ועובדים ערבים וחרדים היו הראשונים לצאת לחופשה ללא תשלום. בשני הסגרים (מרץ וספטמבר 2020), נשים היו בייצוג יתר בחופשה ללא תשלום באופן כללי ובמיוחד בענפים שבהם רוב גברי. גברים מעל גיל 45 ונשים מתחת לגיל 29 היו בסיכון יתר לצאת לחופשה ללא תשלום. ערבים וחרדים היו בייצוג יתר בחופשה ללא תשלום בתקופה שבין שני הסגרים. בענפים שבהם בשנים האחרונות נכנסו עובדים מקבוצת גיוון כחלק ממדיניות גיוון, הם היו הראשונים לצאת לחופשה ללא תשלום.
מהדורות > המהדורה השישית

במאי 2022 פורסמה המהדורה השישית. החידוש העיקרי של מהדורה זו היה בהשוואה רב שנתית. הנתונים הצביעו על קיפאון בייצוג ושוויוניות השכר של קבוצות מיעוט וכי בשנים 2015–2020 לא חלו שינויים משמעותיים בייצוגם ובשוויוניות השכר של קבוצות מיעוט. חידוש נוסף של מדד זו הוא כי בעת פרסומו הושק גם מחולל מקוון אשר מאפשר בחינת מידת הייצוג והשכר של קבוצות מיעוט בצורה מקוונת.
מהדורות > המהדורה השביעית

בספטמבר 2024 פורסמה המהדורה השביעית של מדד הגיוון. החידוש העיקרי של מהדורה זו היה בהוספת שני ענפי מפתח נוספים המייצגים את השירותים של המערכת הציבורית בישראל, בריאות וחינוך.
מדד הגיוון בפרספקטיבה בינלאומית

ארגון העבודה הבינלאומי בפנייתו למדינת ישראל ביקש שמדינת ישראל תמשיך לפתח את מדד הגיוון מתוך מטרה לצמצם פערים בייצוג ושוויוניות השכר של נשים ושל גברים ונשים מקבוצות מיעוט.
ראו גם

נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה
הערות שוליים

↑  מדד הגיוון המהדורה הראשונה
↑  מדד הגיוון המהדורה השנייה
↑  מדד הגיוון המהדורה השלישית
↑  מדד הגיוון המהדורה הרביעית
↑  מדד הגיוון המהדורה החמישית
↑  מדד הגיוון המהדורה השישית
↑  מדד הגיוון המהדורה השביעית
↑  ILO Israel direct Request 2020
מייקל קופר

| --- | --- |
קופר בשנת 2011
קופר בשנת 2011
 לידה:  15 באפריל 1956 (בן 68) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטר
 מספר:  21
 מכללה:  פסדינה סיטי, ניו מקסיקו
 דראפט:  בחירה מספר 60, 1978 לוס אנג'לס לייקרס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 2024
 קבוצות כשחקן
 1978 – 1990   1990 – 1991:  לוס אנג'לס לייקרס   וירטוס רומא
 הישגים כשחקן
 5 אליפויות (1980, 1982, 1985, 1987, 1988)   שחקן ההגנה של העונה (1987)   חמש בחירות לחמישיית ההגנה (1982, 1984, 1985, 1987, 1988)   3 בחירות לחמישיית ההגנה השנייה (1981, 1983, 1986)   גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי (1986)
 קבוצות כמאמן
 1994–1997   1999   2000–2004   2004   2004–2005   2005–2007  2007–2009  2009–2013   2014–2017:  לוס אנג'לס לייקרס (עוזר)   לוס אנג'לס ספארקס (עוזר)   לוס אנג'לס ספארקס   דנוור נאגטס (עוזר)   דנוור נאגטס   אלבקרקי ת'אנדרבירדס   לוס אנג'לס ספארקס   USC (נשים)   אטלנטה דרים
 הישגים כמאמן
 שתי אליפויות ה-WNBA (עונות 2001, 2002)   מאמן העונה ב-WNBA (עונת 2000)   אליפות ליגת הפיתוח (2006)
מייקל ג'רום קופר (באנגלית: Michael Jerome Cooper; נולד ב-15 באפריל 1956) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 12 עונות בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס וזכה עמה בחמש אליפויות NBA. חבר היכל התהילה של הכדורסל משנת 2024.
מכללות

קופר נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא התחיל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת פסדינה סיטי, שם למד שנתיים, לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת ניו מקסיקו בה השלים את לימודיו. בעונתו האחרונה בניו מקסיקו העמיד קופר ממוצעים של 16.3 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק עבור קבוצת הכדורסל של המכללה.
קריירת משחק > לוס אנג'לס לייקרס

קופר נבחר על ידי הלוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-60 בדראפט 1978, והפך לחלק חשוב בקבוצות ה"שואו-טיים לייקרס" בזכות יכולותיו ההגנתיות. במהלך 12 עונותיו בלייקרס, נבחר קופר שמונה פעמים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה, מתוכן חמש בחמישייה הראשונה. בעונת 1987 הוא אף נבחר לשחקן ההגנה של העונה. ביחד עם כרים עבדול-ג'באר ומג'יק ג'ונסון, זכה קופר עם הלייקרס בחמש אליפויות NBA בעונות 1980, 1982, 1985, 1987 ו-1988.
בגובה 1.96 מטר ובמשקל 77 ק"ג, קופר הצנום שיחק בעמדות הקלע, סמול פורוורד ולעיתים גם רכז, כשבצד ההגנתי נדרש בדרך כלל לשמור על השחקן הטוב ביותר בעמדות הקלע או הסמול פורוורד. לארי בירד ציין בעבר שקופר הוא השומר הטוב ביותר מולו שיחק. במהלך הקריירה העמיד קופר ממוצעים של 8.9 נקודות, 3.2 ריבאונדים, 4.2 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. כשעזב את הקבוצה בסוף עונת 1990, דורג קופר בין 10 המובילים בתולדות המועדון בטבלת קלעי השלשות (עם 428 שלשות), משחקים (873), דקות (23,635), חטיפות (1,033), חסימות (523), אסיסטים (3,666) ואחוזי קליעה מקו העונשין (83.3%).
קריירת משחק > וירטוס רומא

בעונת 1990/1991 שיחק קופר בווירטוס רומא מהליגה האיטלקית במשך עונה אחת, בה העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק. בסיום העונה הודיע קופר על פרישתו ממשחק מקצועי.
קריירת אימון

לאחר קריירת המשחק, שימש קופר כעוזר ג'נרל מנג'ר בלוס אנג'לס לייקרס תחת ג'רי וסט במשך שלוש שנים, לפני שהצטרף לצוות האימון כעוזר המאמן של מג'יק ג'ונסון, ולאחר מכן של צ'אק דיילי. בשנת 1999 הוא מונה לעוזר מאמן בלוס אנג'לס ספארקס מליגת ה-WNBA, ועזר לקבוצה להגיע לפלייאוף לראשונה בתולדות המועדון, עם מאזן ניצחונות 20–12. בנובמבר 1999 מונה קופר למאמנה הראשי של הספארקס, ונבחר ל"מאמן העונה בליגת ה-WNBA" לאחר שהוביל את הקבוצה למאזן 28–4. בשתי העונות הבאות זכתה הקבוצה באליפות ה-WNBA עם קופר כמאמנה.
בשנת 2004 עזב קופר את הספארקס ומונה לעוזר מאמן בדנוור נאגטס תחת ג'ו בזדליק. בזדליק פוטר מתפקידו לאחר 24 משחקים וקופר מונה במקומו למאמן הראשי הזמני של הקבוצה. קופר החזיק בתפקיד המאמן הראשי במשך כחודש עד שהובא ג'ורג' קארל לאמן את הקבוצה, אז חזר קופר לתפקיד עוזר המאמן עד לסיום העונה.
לאחר מכן עבר קופר לאמן את קבוצת אלבקרקי ת'אנדרבירדס מליגת הפיתוח של ה-NBA במשך שנתיים (2006–2007). בעונתו הראשונה זכתה הקבוצה באליפות הליגה. בכך הפך קופר לאדם היחיד שזוכה, כמאמן או כשחקן, באליפות ליגת ה-NBA, באליפות ליגת ה-WNBA ובאליפות ליגת הפיתוח. בשנת 2007 חזר קופר לתפקיד מאמנה הראשי של לוס אנג'לס ספארקס, ובשנת 2009 הוא מונה לתפקיד מאמן קבוצת הנשים של אוניברסיטת דרום קליפורניה. קופר פרש מהתפקיד בשנת 2013 לאחר שקבוצתו העמידה מאזן ניצחונות שלילי (57–72) בשנותיו בקבוצה. בנובמבר 2013 מונה קופר למאמנה של קבוצת אטלנטה דרים מליגת ה-WNBA.
הערות שוליים

↑  על קריירת המשחק של קופר באתר אוניברסיטת פסדינה סיטי, pasadena.edu
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1978, באתר basketball-reference.com
1 2 3  פרופיל המאמן של קופר, באתר nba.com
↑  היסטוריית לוס אנג'לס לייקרס לפי עונות, באתר basketball-reference.com
↑  לארי בירד עונה על שאלות אוהדים, באתר usatoday.com
↑  סטטיסטיקה של קופר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  על ההישג המיוחד של קופר, באתר lakersnation.com
↑  קופר מתפטר מתפקידו כמאמן קבוצת הנשים ב-USC, באתר espn.com
↑  קופר ממונה למאמן אטלנטה דרים, באתר wnba.com
מוזיאון הילדים של שיקגו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לילדים
 כתובת:  נייבי פיר 
 מיקום:  אילינוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1982 
 קואורדינטות:  41°53′29″N 87°36′33″W﻿ / ﻿41.8914°N 87.6092°W﻿ / 41.8914; -87.6092
 אתר רשמי
  (למפת שיקגו מוגדלת) מוזיאון הילדים של שיקגו(למפת שיקגו רגילה) מוזיאון הילדים של שיקגו
 
אולם הכניסה למוזיאון
הבניין הראשון של הנייבי פיר - בקדמת הצילום. המוזיאון תופס את הקומות העליונות של תחילת הבניין הזה, למעט חנות המוזיאון, התופסת מרחב של חנות בקומתו הראשונה. המגדל השמאלי של תחילת הבניין הוא חדר הדאונים של המוזיאון והמגדל הימני של תחילת הבניין הוא חדר המים ותצוגת המשאבות.
מוזיאון הילדים של שיקגו (באנגלית: Chicago Children's Museum) הוא מוזיאון ילדים, הנמצא בפתח המתחם הנייבי פיר, על שפת ימת מישיגן בסמוך לאזור הלופ – מרכז עסקים ראשי של שיקגו.
השטח הבנוי של המוזיאון הוא 5.3 דונם (למוזיאון אין גינה) והוא תופס חלק מקומת הכניסה ומהקומות שמעליה, בתחילת המבנה המרכזי, של פתח הנייבי פיר. חלק מהתערוכות במוזיאון הן קבועות יחסית (מתחלפות או מקבלות שיפות משמעותי בערך פעם בעשור) ואחרות מתחלפות פעם בכמה חודשים. התערוכות עוסקות בנושאים הקוסמים לילדים, בתחום החינוך לשעת חירום, השכלה כללית, מדע, היסטוריה, בידור, תחבורה, פנטזיה ומשחקי ילדים. המוזיאון משרת יותר מ-650,000 איש בשנה, כולל אלו המבקרים בתערוכות נודדות היוצאות ממנו.
היסטוריה

המוזיאון הוקם בשנת 1982, בידי אגודת הליגה הצעירה (Association of Junior Leagues International, Inc.), כתגובה לקיצוץ בתקציבי החינוך הממלכתי. משכנו המקורי של המוזיאון היה בשני אולמות בספרייה הציבורית המרכזית של העיר, תוך הוצאה של תערוכות ניידות לאתרים שונים. המוזיאון עבר מאז בין מספר בניינים עד שהשתכן, בשנת 1995, במשכנו הקבוע. בזמן מעבר המוזיאון למשכן הקבע שלו, הוא היה מוזיאון הילדים הגדול ביותר בארצות הברית. בין השנים 2006 עד 2012, המוזיאון בדק אפשרויות ותכנן תוכניות לפתיחת סניף נוסף או למעבר לאתר אחר בפרוורי שיקגו, אך התוכניות בוטלו.
שעות פעילות

למרות שהמוזיאון גובה בדרך כלל דמי כניסה ופתוח במרבית ימי השבוע עד שעה 17:00, בימי ה' הוא פתוח עד 20:00 ואינו גובה דמי כניסה ממבקרים המגיעים אחרי 17:00, שגילם מתחת לגיל 15. (עד לפני שנים אחדות, הכניסה בימים ובשעות אלו הייתה בחינם לכול אדם). המוזיאון מאפשר כניסה חינם גם בימי ראשון, הראשונים של כל חודש. זאת ועוד – המוזיאון חבר בהסכמי מנויים עם מוזיאונים גדולים אחרים, באזור שיקגו, הקוסמים לילדים ומי שמנוי, למשל, למוזיאון הילדים על שם קוהל או למוזיאון המדע והתעשייה (שיקגו), אינו מחויב בדמי כניסה אליו.
לקריאה נוספת

In the community: FINDING MAGIC AT CHICAGO CHILDREN'S MUSEUM
The Reeves: The Chicago Children's Museum
Top 10 Things to Do in Chicago with Kids Interactive museums, top-notch zoos and a stellar Skydeck top the list By Michael Schuman
הערות שוליים

↑  המוזיאון באתר הנייבי פיר
↑  המדריך של שיקגו - מידע שימושי, הכנות לטיול, מסלולים וטיולים - אתר מסע אחר
↑  היסטוריית המוזיאון, אתר האינטרנט של המוזיאון
↑  Susy Schultz (1996-10-07). "A Year at the Pier". The Chicago Sun-Times
↑  דף שעות הפעילות באתר המוזיאון
מוזיאון הילדים הישראלי

| --- | --- |

רחבת המוזיאון
רחבת המוזיאון
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון ילדים
 כתובת:  פארק פרס,  חולון
 מיקום:  חולון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2001 
 קואורדינטות:  32°00′11″N 34°47′52″E﻿ / ﻿32.00305556°N 34.79777778°E﻿ / 32.00305556; 34.79777778
 www.childrensmuseum.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מוזיאון הילדים הישראלי(למפת גוש דן רגילה) מוזיאון הילדים הישראלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון הילדים הישראלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון הילדים הישראלי  he מוזיאון הילדים הישראליhe מוזיאון הילדים הישראלימפת  __ חולון (in English: Holon)  __ אזור (in English: Area) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח ומדרום: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממערב: __ בת ים (in English: Bat Yam)  ^ כיום שטחי מקוה ישראל (in English: Mikveh Israel) הם חלק מפארק אריאל שרון   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פסלים של "ינשולים" ברחבת המוזיאון
מוזיאון הילדים הישראלי חולון הוא מוזיאון ילדים השוכן בפארק פרס, בדרום-מזרחה של העיר חולון. המוזיאון הוקם בשנת 2001 .
המכנה המשותף לפעילויות במוזיאון הוא העיסוק החוויתי בתחום האינטליגנציה הרגשית, החינוך לסובלנות וקבלת השונה והאחר. הפעילויות השונות מתאפיינות בהדרכה בקבוצות קטנות.
פעילות

מסלולי הפעילות לילדים
הילדים המבקרים במוזיאון מורשים לגעת במוצגים ואף לוקחים חלק פעיל בסיפורי המסגרת של כל אחד משבעת המסלולים, המיועדים לגילים שונים:
"בעקבות הפרפרים" לגילאי שנתיים וחצי עד ארבע. מסע בעקבות זיג וזג, צמד זחלים ותהליך הפיכתם לפרפרים.
"טיול עם ינשול" לגילאי שנתיים וחצי עד ארבע. במהלכו מטיילים המבקרים ביער קסום ופוגשים חברים חדשים ואת ה "ינשול" - דמות שחציה ינשוף וחציה חתול.
"המסע לתיקון ממלכת הזמן" לגילאי 4 עד 6, מסע אגדי בלשי העוקב אחר השתנות העולם כתוצאה ממחזוריות החיים.
"היער הקסום" לגילאי 6 עד 8 שנים. הרפתקה בעקבות "שדון תעלול" תוך גילוי עולם התחושות והרגשות.
"החייזרים" לגילאי 8 עד 11 שנים. מסע הרפתקאות העוסק בסטריאוטיפים ומצריך שיתוף פעולה, יוזמה ודיאלוג.
"הביטלס -מסע הקסם המסתורי" - פעילות בעקבות להקת "הביטלס" לגילאי 5 ומעלה.
"איפה מיש" הצגה פעילה העוסקת בחברות ובקשר שבין ילדים לצעצועים שלהם. לגילאי שנתיים וחצי עד 5.
פעילות > תערוכות קבועות לילדים מגיל 9 ולמבוגרים

"דיאלוג בחשכה" – מסלול שהוא סיור בחשכה מוחלטת, בהדרכת מדריכים עיוורים או כבדי ראייה. במהלכו נחשפים המבקרים לקולות, לטעמים ולריחות, מוצאים את דרכם באמצעות מישוש ומגע תוך שהם נעזרים במקל נחייה ובעיקר במדריך. התערוכה הוצגה לראשונה בפרנקפורט ב-1988 ומאז הוצגה ביותר ממאה ערים ברחבי העולם.
"הזמנה לשקט", מסלול העוסק בתקשורת בהדרכת חירשים  וכבדי שמיעה שבמהלכו מרכיבים המשתתפים אוזניות, והם מתבקשים לא לדבר אלא באמצעות תנועות ידיים, הבעות פנים ומחוות גופניות.
"דיאלוג עם הזמן", תערוכה העוסקת ב זקנה, בשיח בן דורי ובגילנות ומודרכת על ידי מדריכים זקנים בגילי 70 עד 92 .
לקריאה נוספת

הדס נצר-דגן, "כיף עם ערך מוסף: הבניה של ילדות במוזיאון הילדים הישראלי בחולון", עבודת דוקטור, אוניברסיטת חיפה, 2017.
הערות שוליים

↑  אודות, באתר מוזיאון הילדים חולון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4232151433040356420002   WorldCat (עם VIAF): 4232151433040356420002