stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק קין
ביוגרפיה

קין נולד וגדל בניו יורק. קין הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת פורדהם בחשבונאות ותואר שני מטעם אוניברסיטת מערב קנטקי בפילוסופיה. בשנת 1966 התגייס קין לצבא ארצות הברית, הוסמך כצנחן וסיים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה. בהמשך הוסמך כקצין חי"ר ושובץ בגדוד ה-2 ברגימנט ה-502 שבדיוויזיה המוטסת ה-101 כמפקד מחלקה. קין לחם במלחמת וייטנאם ועוטר על גבורתו בכוכב הכסף. בהמשך פיקד על החטיבה ה-1 בדיוויזיה ההררית העשירית, על הדיוויזיה המוטסת ה-101 ועל הקורפוס המוטס ה-18. לאחר מכן שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. קין פרש לגמלאות ב-2003 ושימש כפרשן לנושאי ביטחון לאומי ברשת פוקס. בהמשך היה מהוגי אסטרטגיית "הנחשול" (Surge) במלחמת עיראק, שכללה לחימה אינטנסיבית ואגרסיבית בארגוני הטרור, קיום נוכחות קבועה ומתוגברת של כוחות צבא בשטח ומתן תמריצים לאוכלוסייה לשתף פעולה עם הצבא האמריקני כנגד הטרור.
קין משמש כיום כיו"ר חבר המנהלים של המכון לחקר המלחמה (ISW), מרכז חשיבה נאו-קונסרבטיבי, שמושבו בוושינגטון. כמו כן מכהן כחבר הוועדה המייעצת למדיניות במחלקת ההגנה. ב-2017 מונה לחבר בוועדה המייעצת לאסטרטגיית ביטחון לאומי במחלקת ההגנה של ארצות הברית.
ב-2020 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא דונלד טראמפ.
הערות שוליים

↑  Fred Kaplan, "The Insurgents: David Petraeus and the Plot to Change the American Way of War", Simon & Schuster, 2013, page 225.
↑  Tom Clancy, "Airborne: A Guided Tour of an Airborne Task Force", Sidgwick & Jackson, 1997, page 34.
↑  דיווח: הצבא הבריטי יסוג מדרום עיראק תוך חודש, באתר ynet, 2 בספטמבר 2007.
↑  פרופיל באתר הוועדה
↑  Vazquez, Maegan (10 במרץ 2020). "Trump awards Medal of Freedom to retired Army General Jack Keane". CNN. נבדק ב-11 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גנו אדמיה

גֶנוֹ אדָמיה (בגאורגית: გენო ადამია;‏ 8 במרץ 1936 - 28 בספטמבר 1993) היה ממפקדי הצבא הגאורגי במהלך מלחמת אבחזיה (1991-1992), שנהרג במהלך הקרבות, והפך לסמל של גבורה בגאורגיה.
אדמיה, שהיה יליד סוחומי שבאבחזיה החל את מעורבותו במאבק של גאורגיה בבדלנים האבחזים, מיד עם התפרצות האלימות בשנת 1992. האבחזים נאבקו במטרה לפרוש מגאורגיה ולהקים רפובליקה אוטונומית באבחזיה, שהיוו באותה תקופה רוב במחוז. אדמיה ארגן קבוצת מתנדבים תושבי סוחומי במטרה להגן על העיר מפני כוח אבחזי-צפון קווקזי משותף שנתמך על ידי הצבא הרוסי (קונפדרציית עמי ההר של הקווקז).
תוך זמן קצר הוא קיבל דרגת מייג'ור ג'נרל (מקביל לאלוף) בצבא גאורגיה ומונה למפקד החטיבה הממוכנת ה-23. אדמיה היה אחד מהמפקדים הפעלתנים והאהודים בצבא הגאורגי. ב-23 בספטמבר 1993, עם נפילת סוחומי, הוא סירב להיכנע, והמשיך להילחם באזור סוחומי עם כוח קטן. ב-28 בספטמבר של אותה שנה הוא נהרג בקרבות שבגשר על נהר הקלאסורי. האבחזים מאידך מתארים אותו כ"גנגסטר שתמך בנשיא המודח זוויאד גמסחורדיה, ששוורדנדה העניק לו דרגת קולונל ג'נרל".
בנובמבר 1993 פדו חבריו את גופתו וקברו אותו בטביליסי. ב-8 במרץ 2006 ציינו החברה הגאורגית, ובמיוחד הפליטים הגאורגים מאבחזיה, את יום השנה ה-70 להולדתו.
הערות שוליים

↑  ‏ גאורגי דרלוגויאן, סיפורם של שני אזורי נופש: אבחזיה ואג'ריה לפני ומאז התמוטטות ברית המועצות, בספרם של בוורלי קראופורד ורוני ליפשוץ (1998), המיתוס של "קונפליקט אתני": אלימות פוליטית, כלכלית ו"תרבותית", מסת"ב 0877251983, עמ' 274, (באנגלית)
גביע ארט רוס

| --- | --- |
גביע ארט רוס

 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1948
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 זוכה:  רוסיה ניקיטה קוצ'רוב
 הכי הרבה זכיות:  ויין גרצקי (10)
 
ארט רוס בימיו כשחקן
גביע ארט רוס (באנגלית: The Art Ross Trophy) הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1948, למבקיע המצטיין בעונה הרגילה בליגת ה-NHL. בניגוד לענפים אחרים, המבקיע המצטיין הוא השחקן שצבר את מירב הנקודות - סיכום של השערים שכבש ושל האסיסטים שמסר. זהו פרס ההבקעה הראשי ב-NHL, והוא ותיק וחשוב יותר מתואר מבקיע השערים המצטיין (עליו זוכים בגביע מוריס "רוקט" רישאר).
הגביע נתרם על ידי ארט רוס, שחקן מצטיין בראשית המאה ה-20 ולאחר מכן שופט, מאמן ועסקן, הידוע בעיקר כמנכ"ל (ולפרקים גם המאמן) של בוסטון ברואינס למן היווסדה ב-1924 ועד 1954.
בניגוד לגביע מוריס "רוקט" רישאר, בגביע ארט רוס יכול לזכות רק שחקן אחד מדי שנה. אם יש שוויון בנקודות בין מספר שחקנים בראשות דירוג המבקיעים, שובר השוויון הוא כמות השערים שכל שחקן הבקיע. אם עדיין קיים שוויון, זוכה השחקן ששיחק פחות משחקים במהלך העונה. במידה ועדיין קיים שוויון, השחקן שכבש ראשון במהלך העונה הוא הזוכה.
במהלך ההיסטוריה של הגביע קרו שלושה מקרים של שוויון בראשות דירוג המבקיעים (1962, 1980, 1995) וכולם הוכרעו בעזרת שובר השוויון הראשון.
מטבע הדברים, מרבית הזוכים בגביע היו שחקני התקפה. המגן היחיד שזכה בגביע הוא בובי אור, שזכה בו פעמיים.
דגל טיבט

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי
 הונף לראשונה:  1912
 שם המעצב:  הדלאי לאמה ה-13
דגל טיבט הוצג לראשונה בשנת 1912 על ידי הדלאי לאמה ה-13. הדגל מורכב מדגליהן של פרובינציות שונות בטיבט. עד שנת 1950 הוא שימש כדגל הצבא הטיבטי. נכון ל-2008 הוא משמש כדגלה של הממשלה הטיבטית הגולה היושבת בהודו. מכיוון שהוא משמש כסמל לתנועת העצמאות הטיבטית הוא מוחרם על ידי החוק הסיני ואסור להציגו בפומבי בטיבט ובסין.
משמעות הסמלים בדגל

פירוש הסמלים המופיעים בדגל:
במרכז התחתון של הדגל מופיע הר מושלג (המשולש הלבן) מסמל את האומה הטיבטית, הידוע גם בשם "הארץ המוקפת בהרים מושלגים".
שישה פסים אדומים נפרסים על שמים כחולים, מייצגים את אבות האומה הטיבטית: סה, מו, דונג, טונג, דרו ורה.
בקצה ההר המושלג ישנה שמש זורחת לכל הכיוונים, שמייצגת את ההזדמנות השווה לכל התושבים בטיבט ליהנות מחופש, אושר, עושר ושפע.
על מדרון ההר עומדים זוג אריות שלג, יצורים אגדתיים מן המסורת הטיבטית, המסמלים את ההישג של איחוד החיים התרבותים והדתיים בטיבט.
שלוש אבני החן הזוהרות אשר מוחזקות על ידי האריות מעל ראשיהם, מייצגות את שלוש אבני החן (שלוש ההתחייבויות) של הבודהיזם, בודהה (המואר), דהרמה (הלימוד) וסנגהה (הקהילה).
תכשיט היין-יאנג הצבעוני אשר מוחזק על ידי האריות, מסמל את ההערכה, ההוקרה וההתחייבות של העם הטיבטי למשמעת עצמית בכל הנוגע להתנהגות מוסרית, כפי שהוא מתבטא בקוד ההתנהגות הבודהיסטי.
המסגרת הצהובה מייצגת את התפשטות השפע הזהוב של תורת בודהה בעולם.
ג'ק קלסי

אלפרד ג'ון "ג'ק" קלסי (אנגלית: Alfred John "Jack" Kelsey;‏ 19 בנובמבר 1929 - 18 במרץ 1992) היה כדורגלן ולשי בינלאומי ששיחק בעמדת השוער בנבחרת ויילס ובארסנל. קלסי נחשב לאחד השוערים הטובים ביותר ששיחקו בנבחרת ויילס.
חייו

קלסי נולד באזור לנסמלט שבסוונסי, ובצעירותו עבד בתעשיית הפלדה. ב-1949 הוא אותר על ידי לן מוריס שהיה שחקן ארסנל בעברו, בזמן ששיחק במועדון המקומי וינץ' ון בליגת סוונסי אנד דיסטריקט. מוריס המליץ לארסנל להחתים את קלסי, ולאחר שבמועדון צפו בו במספר משחקים הוחלט לעשות זאת. באותה תקופה ג'ורג' סווינדין היה השוער הראשון של ארסנל, כך שקלסי נאלץ להמתין להזדמנות שלו לשחק בהרכב.
סווינדין סבל מפציעה בעונת 1950/1951, וב-24 בפברואר 1951 קלסי ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק נגד צ'רלטון אתלטיק באצטדיון הייבורי; אולם, הבכורה של קלסי לא הייתה מוצלחת כיוון שהמשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 2 - 5, שהיה גם ההפסד הגדול ביותר מאז נובמבר 1928. באותה עונה קלסי השתתף בארבעה משחקים, אך חזר לשבת על ספסל המחליפים כשסווינדין החלים, ולא היה חלק מההרכב של ארסנל שהגיע לגמר גביע ה-FA בעונת 1951/1952.
קלסי חזר להרכב במהלך עונת 1952/1953 לאחר עונה שלמה בקבוצת המילואים, וחלק את העמדה עם סווינדין; הוא השתתף ב-29 משחקים וזכה עם ארסנל באליפות. קלסי התבלט במבנה גופו הקשיח וביכולתו לתפוס כדורים, והצליח להדיח מההרכב את סווינדין שהשתתף בשני משחקים בלבד בעונת 1953/1954. הוא המשיך להיות השוער הראשון של ארסנל במשך שמונה העונות הבאות; מעמדו של קלסי בארסנל נחלש בעקבות שבר בידו שנגרם בתיקו בגביע ה-FA נגד שפילד יונייטד ב-1959, והוא הוחלף על ידי ג'ים סטנדן.
בתקופתו של קלסי בארסנל המועדון סבל מ"בצורת תארים" (המקום השלישי ב-1958/1959 היה הטוב ביותר), והוא לא הצליח לזכות עמו בתארים נוספים. למרות זאת הוא נחשב לאחד מהשוערים הטובים ביותר בתולדות המועדון. קלסי היה בסגל של קבוצת לונדון XI שהובסה על ידי ברצלונה בסיכום שני המשחקים של גמר גביע ערי הירידים של 1958.
קלסי היה גם השוער הראשון של נבחרת ויילס, וערך את הופעתו הראשונה מתוך 41 ב-1954. קלסי שיחק במשחק של נבחרת הממלכה המאוחדת נגד שאר אירופה ב-1955. הוא היה שוער הנבחרת במונדיאל 1958, היחיד עד כה שבו היא השתתפה. הנבחרת הוולשית הצליחה להעפיל עד רבע הגמר, בו הודחה על ידי נבחרת ברזיל לאחר הפסד בתוצאה 0 - 1. קלסי היה אחד מהשחקנים העיקריים בנבחרת שהצליחו למנוע מהברזילאים להבקיע לאורך רוב המשחק, אך בדקה ה-70 בעט פלה כדור שפגע בסטיוארט ויליאמס והצליח להטעות את קלסי ולהיכנס לשער.
הקריירה של קלסי נקטעה כתוצאה מפציעת גב שספג לאחר שניסה לעצור בעיטה של ואוה במשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל שנערך במאי 1962; למרות הניסיונות המאומצים לחזור לשחק הוא נאלץ לפרוש בשנה שלאחר מכן. סכום הביטוח שקיבל על כך היה 5,000£. במדי ארסנל הוא השתתף ב-352 משחקים, כאשר דייוויד סימן הוא השוער היחיד בתולדות המועדון ששיחק יותר ממנו.
לאחר פרישתו הוא עבד בארסנל בתפקיד המנהל השיווקי, ולבסוף פרש ב-1989.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who. Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
דגל טריטוריית האי נורפוק

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 קבלת מעמד רשמי:  17 בינואר 1980
 מוטיבים עיצוביים:  שדה, pale, אראוקריה רמה 
 
דגל האי נורפוק אומץ רשמית ב-17 בינואר 1980.
הדגל מחולק לשלושה חלקים - צבע הדגל ירוק בצדדיו ולבן במרכזו, כאשר במרכז השליש הלבן (האמצעי) מצויר בצבע ירוק אראוקריה רמה (Araucaria heterophylla) המסמל את האי.
הדגל דומה במעט לדגל קנדה בכך שיש בו שני צבעים, ובמרכז סמל דומיננטי, אולם הדגל מחולק לשלושה חלקים, ואין מדובר בשטח בהיר קנדי.
ראו גם

דגלי אוסטרליה
סמל טריטוריית האי נורפוק
גאלאץ (מחוז)

| --- | --- |
סמל גאלאץסמל גאלאץ

 מדינה:  רומניה רומניה
 חבל ארץ:  מולדובה
 רשות מחוקקת:  Galați County Council 
 בירת המחוז:  גאלאץ
 שטח:  4,466 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  496,892 (1 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  120 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°47′N 27°47′E﻿ / ﻿45.79°N 27.78°E﻿ / 45.79; 27.78 
 אזור זמן:  UTC+2
 www.cjgalati.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז גאלאץ (ברומנית: Județul Galați) הוא מחוז (județ) בחבל מולדובה שברומניה ובירתו היא העיר גאלאץ. מחוז גאלאץ הוא חלק מאזור הפיתוח הדרום מזרחי (יחד עם מחוז ורנצ'אה, מחוז בוזאו, מחוז בראילה, מחוז קונסטנצה ומחוז טולצ'אה), בתוך האזור האירופי של דנובה התחתונה, יחד עם מחוזות מדרום רפובליקת מולדובה ומחוזות ממערב אוקראינה.
כמו כן, המחוז הוא חלק מאזור הסחר החופשי "גאלאץ-ג'יורג'יולשטי-רני".
סמל המחוז

הסמל הנוכחי של המחוז התקבל בהחלטת ממשלה מיום 30 בספטמבר 1998. 
תיאור - הסמל מורכב ממגן אדום, טעון בעוגן זהב, עם שרשרת בצבע שחור ולבן, כרוך על זרועו האנכית; מימין ומשמאל לעוגן, כוכב זהב.
משמעות - הסמל מסמל את הסביבה הטבעית, המסחר והפעילות הימית שמבצעים המקומיים באזור זה של הדנובה התחתונה.
גאוגרפיה

המחוז משתרע על 4,466 קילומטרים רבועים שמהווים 1.9% משטח רומניה. המחוז שוכן במישור נמוך, בין נהר פרוט במזרח, נהר סירט במערב ודרום-מערב. שניהם זורמים אל הדנובה שמהווה את הגבול עם מחוז טולצ'ה בדרום מזרח.
גאוגרפיה > מחוזות שכנים

מולדובה במזרח - מחוז קאהול
מחוז ורנצ'אה במערב
מחוז וסלוי בצפון
מחוז בראילה ומחוז טולצ'ה בדרום
דמוגרפיה

בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 536,167 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 120/קמ"ר.
| שנה | אוכלוסיית המחוז |
| --- | --- |
1948: 341,797 
1956: 396,138 
1966: 474,279 
1977: 581,561 
1992: 639,853 
2002: 619,556 
2011: 536,167
דמוגרפיה > הרכב אתני

רומנים - 98%
רוסים, אוקראינים וצוענים - 2%
פוליטיקה

מועצת מחוז גאלאץ, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-34 חברים ("יועצים"). ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן:
|  | מפלגה | חברים | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) | 17 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) | 14 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת תנועת העם (PMP) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
חלוקה מנהלית

למחוז גאלאץ יש 2 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 2 ערים ו-61 כפרים גדולים (קומונות).
חלוקה מנהלית > רשויות עירוניות (מוני'ציפיו)

גאלאץ Galaţi
טקוץ' Tecuci
חלוקה מנהלית > ערים

טרגו בוז'ור Târgu Bujor
ברשט Bereşti
כלכלת המחוז

מחוז גאלאץ הוא הרביעי בדירוג התעשייתי ברומניה. ענפי הכלכלה העיקריים הם:
תעשייה ובניה - 43%
שירותים - 38%
חקלאות, יערנות וכריתת עצים - 19%
גביע העשור

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  11 באוקטובר 1958 – 15 בנובמבר 1958 (36 ימים)
 מספר משתתפות:  16 (גביע העשור)   16 (גביע ההתאחדות)
 הזוכה:  הפועל חיפה (גביע העשור)   הפועל טבריה (גביע ההתאחדות)
 מספר משחקים:  17
 מספר שערים:  48 (2.82 בממוצע למשחק)
 גביע ה-20 ←
 
גביע העשור הייתה מסגרת גביע מיוחדת לכבוד חגיגות העשור לעצמאות מדינת ישראל, והתחרות השלישית בחשיבותה בעונה זו בכדורגל הישראלי.
המשחקים פוצלו למעשה ל-2 תחרויות:
בגביע הבכיר שנקרא גביע העשור התחרו 12 הקבוצות שהתחרו בליגה הלאומית (הליגה הבכירה) של עונת 1957/1958 ו-4 הקבוצות שסיימו ראשונות בעונת 1957/1958 בליגה א' (ליגת המשנה).
בגביע לליגות נמוכות שנקרא גביע ההתאחדות השתתפו 8 הקבוצות שסיימו אחרונות מליגה א', ו-8 קבוצות מליגה ב' (הליגה השלישית) - 4 הקבוצות שסיימו ראשונות בליגה ב' מחוז דרום ו-4 הקבוצות שסיימו ראשונות מליגה ב' מחוז דרום.
המשחקים שוחקו במתכונת נוק-אאוט עם הארכה. במקרה של תיקו לאחר הארכה שוחקו משחקים חוזרים.
המשחקים החלו ב-11 באוקטובר 1958 והסתיימו ב-15 בנובמבר 1958.
הפועל חיפה זכתה בגביע העשור אחרי שניצחה בגמר את הפועל ירושלים, והפועל טבריה זכתה בגביע ההתאחדות אחרי שניצחה בגמר את הפועל באר שבע.
התוצאות > משחק הגמר גביע העשור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בנובמבר 1958 | הפועל ירושלים | 2:0 | הפועל חיפה | אצטדיון באסה, תל אביב צופים: 12,000 שיפוט: דודאי |
| 8 בנובמבר 1958 |  | (סיקור) | יצחק אשכנזי  69'  72' | אצטדיון באסה, תל אביב צופים: 12,000 שיפוט: דודאי |
התוצאות > משחק הגמר גביע ההתאחדות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 בנובמבר 1958 | הפועל טבריה | 1:7 | הפועל באר שבע | אצטדיון באסה, תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: האנדוורק |
| 15 בנובמבר 1958 | סידין  31'   נזרי  33'  41'  61'   א. פאראג'  63'   מ. פאראג'  78'  80' | (סיקור) | סבן  26' | אצטדיון באסה, תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: האנדוורק |
הערות:
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
צבע ורוד מסמן קבוצות ששיחקו בליגת המשנה.
צבע צהוב מסמן קבוצות ששיחקו בליגה השלישית.
ג'ק קמפ

ג'ק פרנץ' קמפ (באנגלית: Jack French Kemp;‏ 13 ביולי 1935 - 2 במאי 2009) היה פוליטיקאי ושחקן פוטבול אמריקאי. כחבר המפלגה הרפובליקנית מניו יורק, כיהן כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, בשנים 1989–1993. קמפ היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית במשך תשע תקופות כהונה, מ-1971 עד 1989. הוא היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לסגן נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות 1996, במהלכן הוא היה עמיתו למרוץ של הסנאטור בוב דול. קודם לכך, התמודד קמפ המועמדות הרפובליקנית לנשיאות במהלך הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988.
ביוגרפיה

קמפ נולד ב-13 ביולי 1935. הוא גדל והתחנך בלוס אנג'לס, והיה השלישי מבין ארבעת בניהם של פרנסס אליזבת (לבית פופ) ופול רוברט קמפ. פול הסב את עבודתו כשליח דואר על אופנוע לעבודה בחברת הובלות. פרנסס הייתה עובדת סוציאלית משכילה ומורה לספרדית. קמפ גדל באזור וילשייר היהודי שבמערב לוס אנג'לס, אך משפחתו מהמעמד הבינוני והמצומצם התפללה בכנסייה באורח קבע. קמפ הצעיר בחר להתעסק בספורט, אף שאמו ניסתה להרחיב אופקיו בשיעורי פסנתר ובטיולים להוליווד בול.
קמפ למד בתיכון פיירפקס, שהיה ידוע אז בריכוזו הגבוה של תלמידים יהודים וילדי ידוענים. למעלה מ-95% מחבריו של קמפ היו יהודים, ולאחר מכן הפך לתומך של עניינים יהודיים. חבריו לכיתה כללו את המוזיקאי הרב אלפרט ואחרים. בשנותיו בתיכון עבד קמפ עם אחיו בחברת המשאיות של אביו במרכז העיר לוס אנג'לס. בזמנו הפנוי הוא היה נוהג לקרוא, והתמקד בספרי היסטוריה ופילוסופיה.
לפני כניסתו לפוליטיקה האמריקאית, קמפ קוורטרבק מקצועי במשך 13 שנים. הוא שיחק לתקופה קצרה בליגת הפוטבול הלאומית (NFL) ובליגת הפוטבול הקנדית (CFL), אולם הפך לכוכב בליגת הפוטבול האמריקאית (AFL), ליגת פוטבול מקצוענית שהתאחדה עם ה-NFL ב-1970. הוא שימש כקפטן הן של סן דייגו צ'רג'רס והן של באפלו בילס וזכה בפרס השחקן המועיל ביותר של ליגת ה-AFL ב-1965 אחרי שהוביל את באפלו בילס לאליפות השנייה ברציפות. הוא שיחק ב-AFL במשך עשור קיומה, הופיע במשחק האולסטאר שלה שבע פעמים, שיחק במשחק האליפות חמש פעמים, והחזיק בשיאי פוטבול רבים. נוסף על כך, קמפ ייסד את אגודת שחקני ליגת הפוטבול האמריקאית, שם כיהן כנשיאה במשך חמש כהונות. במהלך החלק הראשון של קריירת הפוטבול שלו, שירת בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית.
כשמרן כלכלי, קמפ דגל בכלכלת צד-היצע ובשמירה על מיסים נמוכים במהלך הקריירה הפוליטית שלו. עמדותיו נפרשו לאורך הספקטרום החברתי, החל מהתנגדותו להפלה מלאכותית לתפיסותיו הליברטריאניות יותר, שצידדו ברפורמות בתחום ההגירה לארצות הברית. כחסיד אסכולת שיקגו וכלכלת צד-היצע, בלט קמפ בהשפעתו על סדר היום של ממשל רונלד רייגן ונחשב לאדריכל חוק ההתאוששות הכלכלית שהועבר בקונגרס של ארצות הברית ב-1981.
לאחר חייו הפוליטיים נשאר קמפ פעיל ציבורי, והיה חבר בדירקטוריונים של תאגידים ומוסדות ללא כוונת רווח. הוא גם חיבר בשיתופי פעולה עם מחברים אחדים וערך מספר ספרים. הוא קידם פוטבול אמריקאי וסיפק מקור תמיכה בשחקני פוטבול שפרשו לגמלאות. לאחר מותו עוטר קמפ במדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא דאז ברק אובמה.
הערות שוליים

↑  Obama Gives Medal of Freedom to 16 Luminaries, באתר הניו יורק טיימס, 12 באוגוסט 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811496161205606  GND: 111073103  ISNI: 0000 0001 1667 3574  LCCN: n84148192  NARA: 10569697  NTA: 072621702  SNAC: w64v8mtx  SUDOC: 07932990X  US Congress: K000086  VIAF: 70335486   WorldCat (עם VIAF): 70335486
גולדן קאדילק

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  גליאנו, שמנת, קרם דה קקאו, כוס מרטיני 
 אופן ההכנה:  מנערים בשייקר
 כוס:   כוס קוקטייל
 
גולדן קאדילק (באנגלית: Golden Cadillac) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ: 40 מ"ל גליאנו, 40 מ"ל ליקר קרם דה-קקאו ו 40 מ"ל שמנת. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר עם קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס קוקטייל. קוקטייל זה מוגדר כדיג'סטיף.
מקור השם

מקור השם הוא בצבע הזהוב של הקוקטייל שמתקבל מליקר הגליאנו.
גביע הפדרציה 2003

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  21 באפריל 2003 – 23 בנובמבר 2003 (217 ימים)
 מספר תחרות:  41 
 מדינות משתתפות:  79
 עיר מארחת:  רוסיה (משחק הגמר)
 זוכה:  צרפת צרפת (2)
 → 2002 2004 ← 
 
גביע הפדרציה 2003 הייתה התחרות ה-41 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו באפריל 2003 ומשחק הגמר הסתיים ב-23 בנובמבר 2003.
נבחרת צרפת ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ארצות הברית וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת שהייתה בעונה הקודמת.
כל המפגשים כללו 5 משחקים.
בית עולמי כלל 16 קבוצות.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
לקראת סיום העונה 8 קבוצות מהבית העולמי נפגשו עם 8 קבוצות שעלו מתחרויות האזוריות והתמודדו על המקום בבית עולמי בעונת 2004.
מהלך התחרות > משחק הגמר

| ארצות הברית   ארצות הברית   1 | ארצות הברית   ארצות הברית   1 | רוסיה, מוסקבה   22-23 בנובמבר 2003  שטיח באולם | רוסיה, מוסקבה   22-23 בנובמבר 2003  שטיח באולם | צרפת   צרפת   4 | צרפת   צרפת   4 | צרפת   צרפת   4 | צרפת   צרפת   4 | צרפת   צרפת   4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 |  |  |
| 1 | ארצות הברית | ליזה ריימונד |  | 4 | 3 |  |  |  |
| 1 | צרפת | אמלי מורסמו |  | 6 | 6  |  |  |  |
| 2 | ארצות הברית | מגן שונסי |  | 3 | 6 | 3 |  |  |
| 2 | צרפת | מרי פירס  |  | 6  | 3 | 8 |  |  |
| 3 | ארצות הברית | מגן שונסי |  | 2 | 1 |  |  |  |
| 3 | צרפת | אמלי מורסמו |  | 6 | 6  |  |  |  |
| 4 | ארצות הברית | אלכסנדרה סטבנסון |  | 4 | 2 |  |  |  |
| 4 | צרפת | אמלי לואה   |  | 6 | 6 |  |  |  |
| 5 | ארצות הברית | מרטינה נברטילובה/ליזה ריימונד  |  | 6  | 6   |  |  |  |
| 5 | צרפת | סטפני כוהן-אלורו/אמלי לואה |  | 4 | 0 |  |  |  |
מהלך התחרות > העברות לקראת שנת 2004

בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי לבין הקבוצות שעלו מתחרויות האזוריות:
אוסטרליה, אוסטריה, ארגנטינה, צ'כיה, קרואטיה וגרמניה נותרו בבית העולמי.
הונגריה, ישראל, קנדה, ברזיל, דרום אפריקה ואינדונזיה המשיכו לשחק בתחרויות האזוריות
יפן ושווייץ עלו לבית העולמי
שוודיה וקולומביה ירדה לתחרויות אזוריות
ישראל בתחרות

בנבחרת ישראל השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בפורטוגל באפריל 2003. הנבחרת שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך היא העפילה למשחקי התמודדות על עליה לבית העולמי. היא נפגשה עם בלארוס וניצחה אותה 2:1. בעקבות כך הנבחרת עלתה למשחק המכריע עם שווייץ אך הפסידה 4:1.
גוליבר (מרכז עסקים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות, גורד שחקים 
 מיקום:  קייב 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2013
 תאריך פתיחה רשמי:  2013 
 מידות
 קומות:  35 
 קואורדינטות:  50°26′19″N 30°31′23″E﻿ / ﻿50.438611111111°N 30.523055555556°E﻿ / 50.438611111111; 30.523055555556
 gullivercenter.com
  (למפת קייב מוגדלת) גוליבר(למפת קייב רגילה) גוליבר he
 
מתחם רב תכליתי "גוליבר" (באוקראינית: Багатофункціональний комплекс Гулівер) הוא מרכז עסקים הממוקם בכיכר הספורט בקייב. זהו הבניין השני בגובהו בקייב ובאוקראינה. המתחם מורכב משני בלוקים: מרכז עסקים בן 35 קומות ומתחם בילוי בן 10 קומות.
"גוליבר" הוא מרכז קניות ובידור רב תכליתי בשטח כולל של למעלה מ-150,000 מ"ר, המחולק לשני בלוקים.
הבלוק הראשון: אזור קניות ובילוי, הממוקם ב-10 קומות, ומבנה בן 6 קומות מעל מתחם הבילויים. התשתית של מתחם הקניות והבילוי מכילה: סופרמרקט תת-קרקעי בשטח של מעל 9000 מ"ר, חנויות ממוקמות גם ב-4 הקומות הראשונות, באולינג, קולנוע, אזור משחקים לילדים, מסעדות, מכוני יופי, מועדון כושר, בריכה באורך 25 מטר.
הבלוק השני: מרכז עסקים בן 33 קומות (35 קומות עם קומות טכניות), המורכב משטחי משרדים ברמה גבוהה.
ראו גם

המגדלים הגבוהים באוקראינה
גוליאנובו

נפת גּוֹלְיָאנוֹבוֹ (ברוסית: район Гольяново) היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 14.9902 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 163,197 תושבים (2020).
חלק גדול מנפת גוליאנובו תופס הפארק הלאומי "לוסיני אוסטרוב".
"לוסיני אוסטרוב" הוא אזור טבעי מוגן. הפארק הלאומי תופס את חלקה הצפוני של הנפה. בשטח השמורה של נפת גוליאנובו יש רשת שבילי אופניים (בחורף – מסלולי סקי) ומשרדי השכרה של ציוד ספורט (אופניים, ציוד סקי). בשטחו של הפארק הלאומי יש אזור בילוי ציבורי בסמוך לבריכת בבאייבסקי.
אתרים ראויים לציון

הפארק הלאומי לוסיני אוסטרוב תופס חלק ניכר מגוליאנובו
תחנת האוטובוסים המרכזית של מוסקבה
מקדש זוסימה וסבוואטיא (רו')
הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי של החטיבה האירו-אסייתית
ג'ק קירבי

| --- | --- |

ג'ק קירבי, 1993
 לידה:  28 באוגוסט 1917 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בפברואר 1994 (בגיל 76) ת'אוזנד אוקס, קליפורניה
 שם לידה:  ג'ייקוב קורצברג
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הבריתאמריקני
 מקום קבורה:  בית הקברות ולהאלה ממוריאל פארק 
 שם עט:  Jack Curtiss, Lance Kirby, Curt Davis, Charles Nicholas 
 עיסוק:  כותב ואמן קומיקס
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  קומיקס
 סוגה:  מדע בדיוני, קומיקס גיבורי על 
 יצירות בולטות:  קפטן אמריקה, ארבעת המופלאים, הענק הירוק, תור, אקס-מן, דארקסייד
 בן או בת זוג:  Roz Kirby 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  prix humanitaire Bob-Clampett (1993)  פרס ביל פינגר (2017)  היכל התהילה של ג'ק קירבי (1987)  פרס אלי לעפרונאי (1967)  Eagle Award (1979)  Shazam Prize (1972)  פרס אינקפוט (1974)  פרס אלי (1967) 
 
ג'ק קירבי (באנגלית: Jack Kirby;‏ 28 באוגוסט 1917 - 6 בפברואר 1994) היה כותב, אמן וקומיקסאי יהודי-אמריקני, אשר נחשב בעיני היסטוריוני קומיקס ומעריצים רבים לאחד מהיוצרים החלוציים והמשפיעים ביותר במדיום הקומיקס. מתואר בידי הכותב גרנט מוריסון כ"ויליאם בלייק של הקומיקס".