stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכתרת מלכי בריטניה
מועדי טקסי הכתרה בעת האחרונה

| שם | עליה לכתר | הכתרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| ג'ורג' השלישי | 25 באוקטובר 1760 | 22 בספטמבר 1761 | ראו גם הכתרת ג'ורג' השלישי ושרלוט |
| ג'ורג' הרביעי | 29 בינואר 1820 | 19 ביולי 1821 | ראו גם הכתרת ג'ורג' הרביעי |
| ויליאם הרביעי | 26 ביוני 1830 | 9 בספטמבר 1831 | ראו גם הכתרת ויליאם הרביעי ואדלייד |
| ויקטוריה | 20 ביוני 1837 | 28 ביוני 1838 | ראו גם הכתרת המלכה ויקטוריה |
| אדוארד השביעי | 22 בינואר 1901 | 9 באוגוסט 1902 | במקור תוכנן הטקס ליום 26 ביוני, אך נדחה עקב מחלת המלך |
| ג'ורג' החמישי | 6 במאי 1910 | 22 ביוני 1911 |  |
| אדוארד השמיני | 20 בינואר 1936 | לא הוכתר |  |
| ג'ורג' השישי | 11 בדצמבר 1936 | 12 במאי 1937 |  |
| אליזבת השנייה | 6 בפברואר 1952 | 2 ביוני 1953 | ראו גם הכתרת אליזבת השנייה |
| צ'ארלס השלישי | 8 בספטמבר 2022 | 6 במאי 2023 | ראו גם הכתרת צ'ארלס השלישי וקמילה |
הכתרה כקיסר

הודו הייתה מושבה בריטית החל מן המחצית השנייה של המאה השמונה עשר ועד לשנת 1947, אז הכריזה הודו על עצמאותה. אולם התואר קיסר הודו ניתן לראשונה רק למלכה ויקטוריה.
ויקטוריה קיבלה את התואר קיסרית הודו בשנת 1877 מבלי שנכחה בטקס הכתרה רשמי. אף הבא אחריה, אדוארד השביעי, לא הוכתר בטקס רשמי בתואר הזה. ג'ורג' החמישי, לעומתם, ביקר בהודו לרגל הכתרתו יחד עם אשתו בשנת 1911. חצר המלכות, או ה"דורבאר", לא התקיימה בכלכותה (בירת הודו נכון לאותה עת), אלא בדלהי, זאת מסיבות פוליטיות. כדי שלא לקיים טקס משיחה וטקס הכתרה, שהם טקסים דתיים נוצריים במהותם, בלב אומה הינדית, נכנס המלך ג'ורג' החמישי לחצר כאשר על ראשו כתר המלכות. כיוון שהחוק בבריטניה אוסר על הוצאת תכשיטי המלכות מתוך המדינה, היה צורך ליצור כתר מיוחד לכבוד הטקס, הידוע מאז בשם הכתר הקיסרי של הודו. לאחר שהוכרז על כניסתו של הקיסר לתפקידו, נשבעו לו אמונים כל נסיכי הודו. מאז הוכרזו החלטות מדיניות מסוימות בדורבאר (חצר המלך), כגון ההחלטה להעביר את הבירה מכלכותה לדלהי. הסיבה האמיתית לקיום הדורבאר הייתה כדי להכריז על שינויים מדיניים ולהפגין את כוחו של הקיסר ולא כדי להכתיר את הקיסר. טקס דומה לא התקיים מאז והתואר הקיסרי ננטש על ידי ג'ורג' השישי בשנת 1948 (שנה לאחר הכרזת עצמאותה של הודו).
הערות שוליים

↑  קלסי מולבי, The Royal Family Shares Rare Details About the Coronation's Anointing Screen, באתר House Beautiful,‏ 6 במאי 2023
| תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
| כתרים | כתר אדוארד הקדוש • כתר האימפריה הממלכתי • הכתר האימפריאלי של הודו • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי • כתר סקוטלנד • כתר מרי ממודנה • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון • כתר פרידריק, נסיך ויילס • כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי • כתר המלכה אדלייד • כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה • כתר המלכה אלכסנדרה • כתר ג'ורג', נסיך ויילס • כתר המלכה מרי • כתר המלכה אליזבת • כתר צ'ארלס, נסיך ויילס |  |
| שרביטים | שרביט אדוארד הקדוש • שרביט היושר והרחמים • שרביט סקוטלנד |  |
| חרבות | חרב המתת • חרב הרחמים • חרב סקוטלנד |  |
| אחרים | אבן הגורל • סמל מסדר פטריק הקדוש • אודם הנסיך השחור • גלובוס הריבון |  |
הארכיבישוף מקנטרברי והארכיבישוף מיורק בטקס הכתרת ג'ורג' החמישי ומרי מטק (Coronation of George V and Mary) (1911)
אליזבת השנייה לבושה באדרת שנתפרה להכתרתה, עם כתר האימפריה הממלכתי לראשה, שרביט השלטון ביד ימין וגלובוס הריבון ביד שמאל
כס אדוארד הקדוש, כתר אדוארד הקדוש, כתר מרי ממודנה, כתר האימפריה הממלכתי, חרבות ואביזרי הכתרה נוספים
מדיו של הדוכס מקלרנס בעת הכתרת המלך ג'ורג' הרביעי ניתן לראות את השובל הארוך של גלימתו והמשרת הנושא אותו
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד מוכתר בגיל שמונה באבן סקון
הצלב בראש גלובוס הריבון מסמל את שלטון ישו על העולם
משה אוחיון (כדורגלן)

משה אוחיון (נולד ב-24 במאי 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום עוזר מאמן בית"ר ירושלים.
קריירה

אוחיון החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, ובשנת 2000 עלה לשחק במדי הקבוצה הבוגרת במשחק הבכורה שלו מול בית"ר ירושלים. אוחיון שיחק מספר עונות בקבוצה, ואף השתתף עמה במשחקיה בגביע אופ"א, ופתח בצמד משחקי הטורניר מול קבוצת דומז'אלה הסלובנית.
לקראת עונת 2006/2007, עבר אוחיון לקבוצת וינטרטור השווייצרית, ששיחקה באותה שנה בליגת המשנה. בשווייץ לא נחשב אוחיון כשחקן זר, אלא כתושב אירופאי, זאת בשל העובדה שבנוסף לאזרחות ישראלית מחזיק אוחיון באזרחות צרפתית. בעונה לאחר מכן, בניסיון להשאירו בקבוצה, מונה אוחיון לקפטן הקבוצה והוא המשיך לשחק במדיה, אולם לאחר שתי עונות בקבוצה השווייצרית חזר אוחיון לקבוצת האם שלו, מ.ס. אשדוד.
בקיץ 2008 עבר אוחיון לבית"ר ירושלים, האלופה ומחזיקת גביע המדינה. בינואר 2009 עזב אוחיון את הקבוצה אחרי שלא מצא את מקומו בהרכב, וחזר לקבוצת נעוריו, מ. ס. אשדוד, שם מונה לקפטן.
לאחר עונת 2010/2011, שבה כבש 17 שערים ובישל 9 ב-34 הופעות ליגה, חתם ביולי 2011 על חוזה לשלוש שנים בקבוצת לגיה ורשה מהליגה הבכירה בפולין. בקבוצה הפולנית לא זכה אוחיון לדקות משחק רבות, ובינואר 2012 עבר ללוצרן מליגת העל השווייצרית.
בקיץ 2012 חתם אוחיון לשנתיים באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק תחת הדרכתו של המאמן רוני לוי, וכבש שער אחד ב-21 הופעות. בעונתו השנייה בקבוצה רשם 27 הופעות וכבש שני שערים, כאשר שערו מול אפולון לימסול זכה בתואר שער השנה של ההתאחדות הקפריסאית. עם תום חוזהו בקבוצה הפך אוחיון לשחקן חופשי.
ב-21 בספטמבר 2014 חזר אוחיון לישראל וחתם לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-18 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב במשחק החוץ מול בני סכנין שהסתיים בתיקו 1–1. ב-3 בנובמבר 2014 כבש שער יתרון להפועל תל אביב במשחק הדרבי שהופסק עקב התפרעות אוהדים, ובית הדין של ההתאחדות לכדורגל קבע כי תוצאת המשחק תהיה 0–0 ללא נקודות. את שערו הרשמי היחיד בעונת 2014/2015 כבש ב-7 בדצמבר 2014, בהפסד 1–3 להפועל עכו. בתחילת עונת 2015/2016 נופה מסגל הקבוצה, אך לאחר שלא נמצאה לו קבוצה אחרת חזר אוחיון לסגל הפועל תל אביב ב-31 באוקטובר 2015, כאשר נכנס כמחליף במשחק דרבי מול מכבי תל אביב. ב-13 בינואר 2016 כבש את שערו השני במועדון, בניצחון 4–2 על הפועל נצרת עילית בגביע המדינה.
ב-3 בפברואר 2016 חזר אוחיון למ.ס אשדוד, ובתום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. בשנתיים הבאות מיעט אוחיון לשחק, ובתום עונת 2017/2018 פרש ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן שני במ.ס. אשדוד.
בפברואר 2020 חזר לשחק כדורגל באופן חובבני כאשר חתם בבית"ר אשדוד מוליכת ליגה ג' במקביל לעבודתו כעוזר מאמן במועדון ספורט אשדוד, אוחיון לא אמור להשתתף באימוני הקבוצה אלא רק במשחקיה מתוך מטרה לעלות את הקבוצה לליגה ב'.
בינואר 2023 חתם במכבי קריית מלאכי והעפיל עימה לליגה א׳ לאחר שהיווה בורג משמעותי בעלייתה בצוות המקצועי וגם כשחקן.
בסיום עונת 2022/2023 עזב את הקבוצה. ב-7 בפברואר 2024 מונה לעוזר מאמן בית"ר ירושלים.
קריירה > נבחרת ישראל

אוחיון שיחק בנבחרות הנערים של ישראל, ולזכותו ארבע הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער. ב-17 בינואר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, במשחק ידידות נגד יוון עד גיל 21. בסך הכל ערך אוחיון 24 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שני שערים.
ב-13 באוקטובר 2007 ערך אוחיון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2008. אוחיון שותף בשלושה משחקים במהלך הקמפיין, ובמשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 שותף בארבעה משחקים. עד שנת 2009 ערך בסך הכל 12 הופעות במדי נבחרת ישראל.
הערות שוליים

1 2  https://int.soccerway.com/players/-/55951/
↑  תומר גנור, משה אוחיון חתם בווינטרטור משווייץ, באתר ynet, 12 ביוני 2006
↑  גיא בן זיו, מילן בן-דוד וגיא וקנין, ‏משה אוחיון עזב את בית"ר וחזר למ.ס. אשדוד, באתר ONE‏, 20 בינואר 2009
↑  כתב כלכליסט, בלעדי ל"כלכליסט": משה אוחיון חתם בלגיה ורשה, באתר כלכליסט, 27 ביולי 2011
↑  ynet ספורט, ברח לבית"ר: משה אוחיון חתם בלוצרן השווייצרית, באתר ynet, 9 בינואר 2012
↑  יגאל ברמן, ‏משה אוחיון חתם לשנתיים באנורתוזיס של רוני לוי, באתר ONE‏, 15 ביולי 2012
↑  יגאל ברמן, ‏הגולאסו של משה אוחיון – שער העונה בקפריסין, באתר ONE‏, 6 במאי 2014
↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: משה אוחיון חתם לשנתיים: "בא לעבוד קשה", באתר וואלה, 21 בספטמבר 2014
↑  יונתן גינזבורג, ‏בלתי נגמר: משה אוחיון חתם במכבי קריית מלאכי, באתר ONE‏, 13 בפברואר 2023
לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 בימוי:  מאט דאנר
 הופק בידי:  שון לוי
 תסריט:  ריי דלורנטיס ויליאם שיפרין
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  ג'ון פאזאנו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני אולפני המאה ה-20 21 Laps Entertainment 1492 Pictures Alibaba Pictures
 חברה מפיצה:  דיסני+
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 9 בדצמבר 2022 ישראל 9 בדצמבר 2022 (דיסני+) ישראל 26 באפריל 2024 (ערוץ דיסני)
 משך הקרנה:  כ-77 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, פנטזיה
 סרט קודם:  "לילה מוטרף במוזיאון 3: סוד הקבר" (2014)
 דף הסרט ב־IMDb
לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה (באנגלית: Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again) הוא סרט הרפתקאות מונפש משנת 2022 שבוים על ידי מאט דאנר על פי תסריט מאת ריי דלורנטיס וויליאם שיפרין. סרט זה הוא הרביעי בזיכיון המדיה "לילה מוטרף במוזיאון", והמשך לסרט "סוד הקבר".
הספיישל יצא בשירות הסטרימניג דיסני+ בכל רחבי העולם ב-27 באוקטובר 2023 (כולל בדיבוב העברי). ב-26 באפריל 2024 הספיישל שודר בערוץ דיסני ישראל בדיבוב עברי.
תקציר העלילה

לאחר שניק דיילי, בנו של לארי, הופך לשומר הלילה החדש של המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, הוא מגלה שעליו להתעמת שוב מול קאמונרה, ששב לנקום לאחר תבוסתו במוזיאון הסמית'סוניאן.
מדבבים

בימוי הדיבוב והפקתו נעשו על ידי שאולי הלוי ועדי וולוצקי.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| ניק דיילי | ג'ושוע באסט | קובי ליקורמן |
| ד"ר מקפי | ג'יימי דמטריו | אוהד שחר |
| ז'אן ד'ארק | אליס איזאז | נטע טרוים |
| אריקה | גיליאן ג'ייקובס | ספיר דרמון |
| קארמונרה | ג'וסף כמאל | יורם יוספסברג |
| ראש אי הפסחא | לא ידוע | יורם יוספסברג |
| טדי רוזוולט | תומאס לנון | ערן מור |
| סקאג'וויה | קיראן סקוויה | תמר הלוי |
| אוקטביוס | ג'ק וייטהול | מומי לוי |
| סת' | אקמאל סאלח | גדי לוי |
| מיה | שלבי סימונס | נעמה כתבי |
| אטילה ההוני | אלכסנדר סלמט | אמנון וולף |
| רה | זיקו זאקי | אמנון וולף |
| ג'דדיה סמית | סטיב זאן | גילן שחף |
| בודי | טנזינג נורגיי טריינור | גילן שחף |
| לארי דיילי | זאקרי לוי | סער בדישי |
| רוני | בואן יאנג | גלעד קלטר |
| ג'ורג' וושינגטון | כריס פרנל | גלעד קלטר |
דקסטר: די בראדלי בייקר
הפקה

בשנת 2016, נמסר כי אולפני "Alibaba Pictures Group" שוקדת על פיתוח עיבוד מחודש לסדרת סרטי הזיכיון "לילה מוטרף במוזיאון". באוגוסט 2018 הודיעה מנכ"לית "פוקס המאה ה-20", סטייסי סניידר, כי פיתוחו של העיבוד המחודש הפך לעיבוד טלוויזיוני שיתבסס על סדרת הסרטים. באוגוסט 2019, לאחר רכישת האולפנים על ידי חברת וולט דיסני, אושר כי הפרויקט עדיין נמצא בפיתוח, הפעם כסרט בלעדי שיופק ויופץ בשירות הסטרימינג "דיסני+".
באוקטובר 2020, נמסר כי הסרט יהיה מונפש, וכי עלילתו תתמקד בבנו של לארי, ניק, אשר מהסס ללכת בדרכו של אביו כשומר לילה. עוד נמסר כי בנוסף לדמויותיהם של ניק וקאמונרה, בסרט יופיעו גם דמויותיהם של ג'דדיה סמית, אוקטביוס, תאודור "טדי" רוזוולט, סקאג'וויה וז'אן ד'ארק. באוגוסט 2021, הצהיר שון לוי כי הסרט יופץ במהלך שנת 2022. בספטמבר 2022, חשף מאט דאנר שהוא היה אמון על בימוי הסרט.
על פי הדיווחים, את האנימציה עבור הסרט הפיקה חברת "Atomic Cartoons"; הסרט מונפש בסגנון הנפשה דו-ממדי; והוא סרט ההנפשה הדו-ממדי הראשון שהופק על ידי אולפני וולט דיסני מאז "פו הדב".
מוּזיקה

במרץ 2022, חשף ג'ון פאזאנו כי הוא יהיה אמון על הלחנת הפסקול עבור הסרט. ב-29 באוגוסט 2022, אושר רשמית כי פסקול הסרט יולחן על ידי פאזאנו, שיחליף את המלחין אלן סילבסטרי שהיה אמון על הלחנת שלושת הסרטים הקודמים.
הפצה

הסרט עתיד לעלות לשירות הסטרימינג "דיסני+" ב-9 בדצמבר 2022 כסרט מקורי של השירות, זאת לאחר שבמקור התעתד לעלות לשירות במהלך שנת 2021. על הפצת הסרט יהיו אמונים אולפני וולט דיסני, זאת למרות שהפקת הסרט החלה אצל אולפני המאה ה-20.
הערות שוליים

1 2  Mishra, Shrishty (November 3, 2022). "First 'Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again' Image Teases Nick Daley's Animated Return". Collider.
↑  נשאר הדיבוב המקורי בדיבוב העברי
↑  Sun, Rebecca & Patrick Brzeski (April 25, 2016). "China's Alibaba Pictures to Remake 'Night at the Museum'". The Hollywood Reporter.
↑  Paz, Maggie Dela (August 10, 2018). "Fox Developing Wimpy Kid, Ice Age, and Night at the Museum TV Shows". ComingSoon.net.
↑  "'Home Alone,' 'Night at the Museum' to Be Rebooted at Disney+". The Hollywood Reporter. Archived from the original on November 17, 2020.
↑  Hipes, Patrick (December 11, 2019). "New 'Home Alone' Movie At Disney+ Sets Leads: 'Jojo Rabbit's Archie Yates & Rob Delaney, With Ellie Kemper In Talks – Update". Deadline Hollywood. Archived from the original on November 17, 2020.
↑  Weintraub, Steve (August 5, 2021). "Shawn Levy on the 'Night at the Museum' Animated Movie, 'Shadow and Bone' Season 2, and the Future of 'I Am Not Okay With This'". Collider.
↑  "Matt Danner on Twitter: "Plug time! Keep and eye out for my animated movie coming to Disney+ this December!!! Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again"". Twitter.
↑  "Night At The Museum Kahmunrah Rises Again Animated Film Gets Animation Studio". Tumblr.
↑  Schonewill, Kyle; Earle, Robby (March 17, 2022). "What's New in the MCU with John Paesano". Friends From Work: An Unofficial Marvel Podcast (Podcast).
↑  "John Paesano Scoring Disney+'s 'Night at the Museum' Animated Movie". Film Music Reporter. August 29, 2022.
↑  Palmer, Roger (November 3, 2022). "FIRST LOOK AT "NIGHT AT THE MUSEUM: KAHMUNRAH RISES AGAIN" DISNEY+ ORIGINAL FILM". What's On Disney Plus.
↑  Beck, Michelle (November 3, 2022). "'Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again' Disney+ Release Date Announced & First Image Released". Disney Plus Informer.
↑  @disneystudios (November 3, 2022). "Check out the first look at Night of the Museum: Kahmunrah Rises Again, coming to @DisneyPlus December 9" (Tweet) – via Twitter.
סלאבנה גרגובה

סלאבנה גרגובה (בבולגרית: Славена Гергова, נולדה ב-27 באפריל 1978, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא דיפלומטית בולגרייה אשר החל מ-2023 מכהנת כשגרירת בולגריה בישראל.
ביוגרפיה

סלאבנה גרגובה נולדה בסופיה בירת בולגריה. היא בוגרת אוניברסיטת סופיה בפרסית ובמזרחנות, ומוסמכת האוניברסיטה בהיסטוריה ערבית (אנ'). ב-2004 הצטרפה לשירות החוץ הבולגרי, וכיהנה עד 2008 כנציגת בולגריה לאיחוד מדינות הים התיכון. בין השנים 2011–2012 כיהנה כיועצת לשר החוץ ניקולאי מלאדנוב, בין 2012–2013 כיהנה כראש דסק המזרח התיכון ואפריקה במשרד החוץ, בין 2015–2016 כיהנה באיחוד האירופי, ועסקה בגיבוש מדיניות החוץ והביטחון המשותפת של האיחוד האירופי. בין 2016–2020 כיהנה כשגרירה קבועה של בולגריה בתוניסיה ולא קבועה במאוריטניה ובלוב. בין 2020–2023 כיהנה במספר תפקידים באיחוד האירופי.
ב-24 באוקטובר 2023 מונתה לשגרירת בולגריה בישראל.
סלאבנה גרגובה נשואה ואם לשתי בנות. היא דוברת בולגרית, אנגלית, צרפתית, ערבית, ופרסית.
הערות שוליים

1 2  סלאבנה גרגובה, באתר משרד החוץ של בולגריה (באנגלית).
↑  Ambassador Slavena Gergova presented her credentials to the President of the State of Israel, באתר משרד החוץ של בולגריה (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 90442287   WorldCat (עם VIAF): 90442287
Section.80

Section.80 הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. האלבום יצא לאור ב-2 ביולי 2011, על ידי חברת התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט. האלבום כולל הופעות אורח של GLC, קולין מונרו, אשטרובוט, BJ דה שיקגו קיד, סקולבוי קיו, אב-סול וקולות מהזמר-יוצר המנוח אלוג'רי ג'ו. בהפקת האלבום השתתפו בעיקר מפיקים פנימיים של חברת טופ דואוג מהרכב ההפקות דיגי+פוניקס, לצד THC, טומי בלאק, ויילדפייר, טרייס מרטין וג'יי קול. אלבום הקונספט כולל נושאים ליריים שהועברו על ידי לאמאר כמו מגפת הקראק בארצות הברית, גזענות וסבילות. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "HiiiPoWeR", יצא לאור ב-12 באפריל 2011.
האלבום קיבל בעיקר ביקורות חיוביות מהמבקרים והגיע לראשונה למקום ה-113 במצעד הבילבורד 200. נכון לפברואר 2014, האלבום מכר 130,000 עותקים מקומיים. באפריל 2017 זכה בתואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
רקע

האלבום הוא מהדורת האולפן הראשונה של קנדריק לאמאר, לאחר הוצאת חמשת המיקסטייפים שלו ומיני-אלבום הבכורה שלו. לאמאר החל לעבוד על האלבום בסביבות ינואר 2011. הוא הקליט את האלבום באולפני טופ דואוג בקארסון שבקליפורניה, וכתב את רובו במטבח של אמו ובאוטובוס התיירים. במהלך הקלטת האלבום, הוא רצה שהוא יהיה "כמה שיותר אורגני". לעיתים, השאיר שירים לא גמורים לפרקי זמן ממושכים. לאמאר חש שהוא נאלץ ליצור את האלבום כשחבר שלו נכנס לכלא למשך כ-25 שנה וחווה את הכאב של אירוע כזה.
מוזיקה ומילים

Section.80 הוא אלבום קונספט שמערב את חייהן של דמויות בשם תמי וקיישה, כשהוא מסביר את הקשיים האישיים בחייהם. "Tammy's Song (Her Evils)" סובב סביב שתי בנות שבוגדות בחברים שלהן לאחר שגילו שאינם נאמנים, ובסופו של דבר ישנות אחת עם השנייה כי הן לא יכולות לסמוך על גברים. "Keisha's Song (Her Pain)" עוסק בזונה המבקשת נחמה ושליטה, רק עד מותה.
לאמאר הצהיר כי הוא יצר את האלבום כדי לדון בדורו. הוא מתמקד במגוון נושאים, כמו הפניה לרונלד רייגן ודיון כיצד התרחשה מגפת הקראק בארצות הברית בשנות ה-80. הוא מתאר בשיריו סחר בסמים והתמכרות לסמים. "A.D.H.D" מתייחס ל"להתפתל, ללכת למסיבות ופשוט להיות חסרי דאגות". "Kush & Corinthians" מציין כי צדק ומוסר לעיתים נחתכים ומיובשים. השיר האחרון והסינגל המוביל מתוך האלבום הוא "HiiiPoWeR", שתפיסתו הייתה להסביר עוד יותר את תנועת "HiiiPoWeR" שקודמה על ידי לאמאר וחבריו ללייבל TDE. השיר הגיע מהאינטראקציות של לאמאר עם הראפר העמית ג'יי קול ונשיא TDE פונץ'.
ביקורות

האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות. ב-Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 80 מתוך 100, בהתבסס על 11 ביקורות.
אנדרס טרדיו מ-HipHopDX כתב כי לאמאר "אולי חיפש תשובות, אך המסע הזה איפשר לו לגלות את אחד האלבומים המצטיינים ביותר השנה עם Section.80". טום ברייהאן מפיצ'פורק האמין כי באלבום "פגמים רציניים כל וכל", אך ציין כי "Section.80 עדיין עומד כמסמך עוצמתי של בחור צעיר ומבטיח מאוד שמבין את קולו". לדעתו של המבקר אדם פליישר מ-XXL, האלבום חושף כי "מוחו של מחברו אינו אבוד ואינו חסר תועלת, מכיוון שהוא שוזר מחשבות שנבנו בקפידה לפני שהוא פולט ראפ על כל אחד מ-16 רצועות הפרויקט, ומבטיח ששום דבר אינו חד פעמי או ללא מטרה". דייוויד אמידון מ-PopMatters השווה את לאמאר לאייס קיוב בתחילת הקריירה שלו, כיוון שהוא "רק אומר לנו את מה שהוא רואה, ואף על פי שאולי לא יציע פתרונות באותה תדירות כמו שאייס קיוב עשה, הוא בהחלט מסוגל לצייר לנו תמונה חיה".
מגזין פיצ'פורק מיקם את האלבום במקום ה-45 ברשימת "50 האלבומים המובילים משנת 2011". קומפלקס דירג את האלבום כאלבום השביעי הטוב ביותר בשנת 2011. לכבוד יום השנה החמישי של האלבום, כתב אוגדן פיין בפורבס מאמר שהסביר כיצד האלבום הניע את לאמאר ל"מלכות היפ-הופ". מגזין NME מיקם את האלבום במקום השלישי ברשימת "101 האלבומים לשמוע לפני שתמות" בשנת 2014.
הצלחה מסחרית

תוך כשבוע, מכר האלבום 5,000 עותקים בלבד בארצות הברית, בהתבסס על הורדות דיגיטליות, והגיע לראשונה למקום ה-113 במצעד הבילבורד 200, עם קידום וכיסוי תקשורתי מינימלי. תוך שבועיים, נמכר האלבום ב-9,000 עותקים בארצות הברית סך הכל. נכון לפברואר 2014, האלבום מכר 130,000 עותקים מקומיים. ב-14 באפריל 2017 הגיע האלבום למעמד הזהב, בהתבסס על נתוני האיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על עותקים משולבים של מכירות ויחידות שקולות לאלבום של למעלה מ-500,000.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | F*ck Your Ethnicity  | 3:44 |
| 2. | Hol' Up  | 2:53 |
| 3. | A.D.H.D  | 3:35 |
| 4. | No Make-Up (Her Vice) (בהשתתפות קולין מונרו)   | 3:55 |
| 5. | Tammy's Song (Her Evils)  | 2:41 |
| 6. | Chapter Six  | 2:41 |
| 7. | Ronald Reagan Era  | 3:36 |
| 8. | Poe Mans Dreams (His Vice) (בהשתתפות GLC)   | 4:21 |
| 9. | Chapter Ten  | 1:15 |
| 10. | Keisha's Song (Her Pain) (בהשתתפות אשטרו בוט)   | 3:47 |
| 11. | Rigamortus  | 2:48 |
| 12. | Kush & Corinthians (בהשתתפות BJ דה שיקגו קיד)   | 5:04 |
| 13. | Blow My High (Members Only)  | 3:35 |
| 14. | Ab-Souls Outro (בהשתתפות אב-סול)   | 5:50 |
| 15. | HiiiPower  | 4:39 |
| משך כולל: | משך כולל: | 54:32 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 113 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 19 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 21 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הראפ | 13 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הדיגיטליים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Heatseekers | 1 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
הקונפדרציה השווייצרית הישנה

הקונפדרציה השווייצרית הישנה (בגרמנית: Alte Eidgenossenschaft; בצרפתית: Ancienne Confédération suisse; באיטלקית: Vecchia Confederazione Svizzera) הייתה מדינה שהתקיימה למשך כ-500 שנה, מ-1291 עד 1798.
התהוות הקונפדרציה הישנה > המאבק לעצמאות

ב-1291 קשרו תושבי מחוזות אורי, שווייץ ואונטרוולדן כנגד שלטון בית הבסבורג. האיחוד בין שלושה מחוזות אלו הפך לגלעין הקונפדרציה השווייצרית הישנה. איחוד זה מצוין מדי שנה, ב-1 באוגוסט, כיום הלאומי של שווייץ. המסמך המצהיר על האיחוד, האמנה הפדרלית, נכתב כפי הנראה לאחר מעשה, במהלך המאה ה-14[דרוש מקור]. תחילתה של הברית צנועה. הצדדים לה התחייבו להגן זה על זה מפני בית הבסבורג, וליישב את הסכסוכים בינם ובין עצמם באמצעות בוררות של שופטים מקומיים בלבד. ככל שהתקדם המאבק רכשו המעורבים בו תודעה של לאומיות נפרדת, והברית כונתה "ברית נצחית". מאבק זה כנגד בית הבסבורג הוליד את אגדת וילהלם טל, הקשת האמיץ שלחם כנגד המושל האכזר מטעם הבסבורג הרמן גסלר, שאת סיפורו הנציח במאה התשע עשרה במחזה המחזאי והמשורר הגרמני פרידריך שילר.
ב-1315 הנחילו צבאות הברית מפלה ראשונה לבית הבסבורג בקרב מורגרטן, וזכו בכמה שנים של עצמאות. בעקבות קרב זה, הוכרזה שביתת נשק לשבעים שנה. בשנים אלו, הצטרפו אל גלעין "הקנטונים המיוערים" ערים נוספות. ב-1332 הצטרפה לוצרן לברית, ולאחריה ב-1351 ציריך, ב-1352 גלרוסוצוג וב-1353 ברן. מחוזות וערי מדינה אלו היו ל"קונפדרציה השווייצרית" של שמונה מדינות, שהמשיכה כמסגרת מדינית עד המאה ה-15. בקרב זמפאך, ב-1386 שבו כוחות הברית וניצחו את הצבא ההבסבורגי, שניסה לפלוש ללוצרן, בעקבות הניסיון של בית הבסבורג להתפשט ולהרחיב את שטחי שלטונו. בכל אותה העת נחשבה עדיין הברית לחלק מן האימפריה הרומית הקדושה.
ב-1440 גורשה ציריך, מן הברית בשל ויכוח עם יתר מדינות הברית על השליטה במחוז טוגנבורג. ניצחון יתר מדינות הברית על ציריך הוביל לשגשוג כלכלי ולעוצמה צבאית. ניסיונו של שארל האמיץ דוכס בורגונדי, לכפות את מרותו בשטחי שווייץ, נכשל לאחר סדרת קרבות בשנות ה-70 של המאה ה-15, כאשר באחרון שבהם, קרב ננסי ב-1477 נהרג הדוכס שארל עצמו. ב-1499 ניצחו השווייצרים את צבאו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, דבר שהביא להכרה סופית בעצמאותם, באירוע המכונה "שלום בזל". בריתם של השווייצרים עם האפיפיור הביאה לכך שב-1506 שכר האפיפיור יוליוס השני חיילים שווייצרים למשמרו האישי, מסורת הממשיכה מאז ועד היום (ראו: המשמר השווייצרי). התפשטותה הטריטוריאלית של הפדרציה והשם שרכשו להם החיילים השווייצרים, הביאו להצטרפות קנטונים נוספים לברית. בשנת 1481 הצטרפו פריבור וזולותורן לברית, בשנת 1501 בזל ושפהאוזן, ובשנת 1513 הצטרף קנטון אפנצל. בנוסף לקנטונים היו לברית גם בעלי ברית עצמאיים, כגון ז'נבה וסנט גלן. התבוסה כנגד הצרפתים בקרב מריניאנו ב-1515 הביאה שנה לאחר מכן לחתימת הסכם שלום עם צרפת ("שלום עולמים"), אשר במסגרתו שווייץ תתחייב שלא להילחם כנגד צרפת או לצד אויביה וצרפת תכיר בסיפוח שטחים נוספים אליה מאיטליה.
התהוות הקונפדרציה הישנה > אורח החיים והכלכלה

במהלך התהוות הברית השווייצרית השתנה הרכב האוכלוסייה. הצמיתים הפיאודלים הפכו לאיכרים חופשיים ואזרחים. בערים, שהיו צנועות במונחים מודרניים (אוכלוסיית בזל מנתה באותה התקופה כ-10,000 תושבים), קיבלו התושבים אוטונומיה מוחלטת בניהול ענייניהם הפנימיים. בתחילת המאה ה-14 בעלי המלאכה בערים החלו להתארגן בגילדות, שרכשו עוצמה פוליטית. ערי הגילדות היו בעלות משטר דמוקרטי יחסית, ונשלטו על ידי מועצות נבחרות.
באזורים הכפריים נהנו האנשים מחירות מועטה יחסית, אך כמה מהשליטים הפיאודלים נהגו לפתח את יישוב אזורי הספר בהבטיחם חירויות פוליטיות למתיישבים.
על אף שהאזרחים העניים והעשירים נהנו מאותן החירויות, לא כל האזרחים היו שווים. המהגרים אל הערים או הכפרים לא נהנו מזכויות אזרח, ובאזורים הכפריים היה עליהם לשלם על השימוש באדמות הכלל. אנשים אלו רכשו זכויות רק עם קבלת מעמד אזרח, שהיה תלוי בעושרם, אך גם בכמות הזמן ששהו במקום שאת אזרחותו ביקשו.
הערים נטו להרחיב את תחומיהן ולשלוט באזורים הכפריים, שבהם היו תלויים, אם בשימוש בכוח צבאי, ואם, לעיתים יותר קרובות, בשימוש בכוח כלכלי, או בהבטיחן מעמד אזרח לתושבי האזור, שהיה משחרר אותם מחובותיהם כצמיתים.
בזל הפכה למרכז החינוך והמדעים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-15. בעיר נוסדה אוניברסיטה בשנת 1460, שמשכה מלומדים בעלי שם עולמי כארסמוס או פאראצלסוס.
במהלך המאה ה-15 גדלה אוכלוסיית הקנטונים מ-600,000 נפשות ל-800,000 נפשות. באזורים ההרריים, בהם התנובה החקלאית נמוכה, חלה התרכזות בייצור גבינות שנסחרו תמורת דגנים מאזורים אחרים. התפתחות הדרכים, והחופשיות היחסית במעבר שבין הקנטונים הביאה לשגשוג מסחרי. הערים החדשות, שהיו ממוקמות לאורך נתיבי המסחר שבהרי האלפים, היו המקומות החשובים לסחר. ייצור הטקסטיל והגבינה הביא אף לייצוא, שיצר קשרי מסחר שהגיעו עד פולין והמזרח התיכון.
גורם כלכלי חשוב היה ייצוא שכירי החרב. שמם של החיילים השווייצרים יצא למרחוק, ורבים התפתו לעסוק בעיסוק רווחי זה. צעירים רבים נטשו את האזורים הכפריים ויצאו לנסות מזלם במלחמות רחוקות, על מנת להימלט מהעוני והחדגוניות שבחיי הכפר. העיסוק נשא אופי רשמי כמעט, ולא רק שכיר החרב עצמו ומשפחתו קיבלו את התשלום, אלא גם הקנטון שממנו יצא. השגשוג בייצוא שכירי החרב הביא לנטל כבד על הכלכלה המקומית ששיוועה לידיים עובדות.