stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויטרוביוס
חייו וכתביו

ויטרוביוס עצמו כותב, כי שירת בצבא הרומי כמפקח על בנייתם ותיקונם של בליסטראות, סקורפיונים ושאר מכונות מלחמה. סקסטוס יוליוס פרונטינוס מציין כי היה אחראי לאמות המים של רומא.
ספרו "De Architectura" נכתב ככל הנראה בין 27 ל-23 לפנה"ס. בין שאר הדברים כותב ויטרוביוס, כי איכות העבודה תלויה בקשר החברתי של עבודת האומן ולא ברמת המיומנות של העבודה עצמה. אפשר שהציטוט המפורסם ביותר מתוך "De Architectura" הוא: "בנייה טובה היא בעלת שלושה תנאים: יציבות, צורך והנאה" (ישנם חילוקי דעות לגבי תרגום המשפט הזה ומשמעותו המקורית). כתביו של ויטרוביוס נשמרו בהעתקות ידניות על ידי נזירים עד שנתגלו במאה ה-15, ונתפרסמו בזכות האדריכל ואיש הרנסאנס לאונה בטיסטה אלברטי, שאת ספרו "על אמנות הבנייה" כתב בהתייחסות ישירה לוויטרוביוס, הן בתוכן והן בצורה (למשל, החלוקה הפנימית לעשרה ספרים).
ויטרוביוס למד את פרופורציות האדם וממצאיו הוצפנו (נכתבו בכתב ראי) בציור מפורסם מאוד של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1492 ("האדם הוויטרובי"). האדריכל אנדראה פלדיו, אשר פעל בתקופת המאה ה-16, החשיב את ויטרוביוס כמורו ומדריכו והכין כמה שרטוטים המבוססים על עבודותיו של ויטרוביוס לפני שהגה את עבודותיו שלו שקיבלו את הכינוי "אדריכלות פלדיאנית".
חייו וכתביו > התייחסות לארץ ישראל

בחיבורו על האדריכלות ישנה התייחסות גם לארץ ישראל. בדבריו על מקווי מים שונים הוא מזכיר את "יפו שבסוריה" כאחד משלושה מקומות בהם יש אגם בגודל עצום המפיק אספלט רב הנאסף על ידי תושבי הסביבה. אין ספק כי הכוונה כאן לים המלח. קישור בין ים המלח לעיר יפו נעשה כבר במאה ה-3 לפנה"ס על ידי הסופר קסנופילוס, וייתכן כי גם ויטרוביוס עצמו נסמך כאן על מקור הלניסטי, מאחר שהוא אינו ממקם את יפו בארץ יהודה, דבר שהיה טבעי יותר לבן זמנם של יוליוס קיסר ואוגוסטוס. ניתן גם להניח שכאשר ויטרוביוס מזכיר את הבשמים אשר בקני הסוף ובשאר הצמחים והעצים בעלי הניחוח הנמצאים בסוריה, הוא מתכוון לבלסם של יהודה.
תרגומי כתביו לעברית

על אודות האדריכלות בעשרה ספרים. תרגם לעברית והוסיף מבוא, הערות, איורים ומפתחות רוני רייך. תל אביב, דביר, תשנ"ז (1997). 326 עמ'.
מאיר שָׂשׂ, "מיניאטורות היסטוריות ימיות - מד דרך ימי". "תורן - דפים לבית צים", 42, מרץ 1963. תרגום מלטינית לעברית של פרק 10.9 . העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
מאיר שָׂשׂ, "מיניאטורות היסטוריות ימיות - כיצד בונים נמל". "תורן - דפים לבית צים", 45, נובמבר 1963. תרגום מלטינית לעברית של פרק 5.12 . העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
ראו גם

הבקתה הפרימיטיבית
הערות שוליים

↑  על אודות האדריכלות, ספר ראשון, הקדמה, 2.
↑  על אודות האדריכלות, ספר שמיני, פרק ג', 9-8.
↑  על אודות האדריכלות, ספר שמיני, פרק ג', 13.
↑  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I: XLVIII. Vitruvius, pp. 344-346
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269658605171  PLWABN: 9810565055005606  BIBSYS: 90187506  BNC: 000096771  BNE: XX1165198  BnF: cb11928567v (data)  CANTIC: a10176755  CiNii: DA00625734  GND: 118627252  ICCU: CFIV072607  ISNI: 0000 0001 2130 962X  LCCN: n79043913  LNB: 000034794  NDL: 00459805  NKC: jn19981002335  NLA: 35583220  NLG: 223281  NLK: KAC2018N8889  NSK: 000010304  NTA: 068502079  RERO: 02-A000173320  RKD: 299057  SELIBR: 200265  SNAC: w62s46r7  SUDOC: 027648869  Trove: 1003704  ULAN: 500014983  VcBA: 495/52431  VIAF: 46768430   WorldCat (עם VIAF): 46768430
הראלד קרמר

| --- | --- |

קרמר באוניברסיטת סטוקהולם, 1951
 לידה:  25 בספטמבר 1893 Hedvig Eleonora parish, שוודיה 
 פטירה:  5 באוקטובר 1985 (בגיל 92) פרוכיית אוסקר, שוודיה 
 שם לידה:  Carl Harald Cramér 
 ענף מדעי:  תורת ההסתברות, סטטיסטיקה, מתמטיקה, סטטיסטיקה מתמטית 
 מקום קבורה:  בית הקברות של יורשהולם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוקהולם (1917) 
 מנחה לדוקטורט:  מרסל ריס 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטוקהולם (1917–1958) 
 תלמידי דוקטורט:  Chung Kai-lai, Erik Ruist, Gunnar Blom, Olav Reiersøl, Herman Wold, Ulf Grenander, Ove Lundberg, Carl-Otto Segerdahl, F. Malmquist, Gunnar Blom, K. Nagabushanam 
 פרסים והוקרה:  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1946)  מדליית גיא מזהב (1972)  מפקד דרגה ראשונה במסדר כוכב הקוטב  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה  קצין בלגיון הכבוד 
 צאצאים:  Tomas Cramér, Kim Cramér 
 
הארלד קְרָמֶר (בשוודית: Harald Cramér;‏ 25 בספטמבר 1893 – 5 באוקטובר 1985) היה מתמטיקאי, אקטואר וסטטיסטיקאי שוודי, שהתמחה בסטטיסטיקה מתמטית ותורת המספרים ההסתברותית. ג'ון קינגמן תיאר אותו כ"אחד מענקי התיאוריה הסטטיסטית".
ביוגרפיה > תחילת חייו

הראלד קרמר נולד בסטוקהולם שבשוודיה ב-1893, ונשאר קרוב לסטוקהולם לאורך רוב חייו. הוא התחיל את לימודיו באוניברסיטת סטוקהולם בשנת 1912, שם למד לתואר ראשון במתמטיקה וכימיה. בתקופה זו היה עוזר מחקר תחת הכימאי המפורסם, הנס פון אוילר-שלפין, עמו פרסם את חמשת המאמרים הראשונים שלו משנת 1913 עד 1914. לאחר הניסיון שלו במעבדה, הוא החל לעסוק אך ורק במתמטיקה. בסופו של דבר, למד לדוקטורט במתמטיקה בהנחיית מרסל ריס באוניברסיטת סטוקהולם. המחקר של קרמר, שהושפע גם מעבודתו של ג"ה הארדי, הוביל לעבודת הגמר שלו בשנת 1917, On a class of Dirichlet series ("על מחלקה של טורי דיריכלה").
ביוגרפיה > קריירה מקצועית אקדמית

לאחר הדוקטורט, שימש קרמר כמורה מן החוץ (Assistant Professor) למתמטיקה באוניברסיטת סטוקהולם בין השנים 1917–1929. כבר בשלב מוקדם, התעניין קרמר רבות בתורת המספרים האנליטית. הוא גם תרם כמה תרומות סטטיסטיות חשובות בנוגע להתפלגות של מספרים ראשונים וראשוניים תאומים. המאמר המפורסם ביותר שלו בנושא זה נקרא On the order of magnitude of the difference between consecutive prime numbers ("על סדר הגודל של ההפרש בין מספרים ראשוניים עוקבים"), אשר סיפק תיאור מדוקדק של התרומה שנותנת תורת ההסתברות לתורת המספרים, וכלל אומדן לרווח בין ראשוניים עוקבים – אומדן שנודע בשם השערת קרמר.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, התעניין קרמר בתחום ההסתברות, שבאותו זמן לא היה ענף מקובל במתמטיקה. קרמר ידע שיש צורך בשינוי קיצוני בתחום זה, ובמאמר משנת 1926, הוא טען כי "את מושג ההסתברות יש להגדיר באופן מתמטי טהור, ומהגדרה זו ניתן יהיה להסיק את תכונותיו הבסיסיות ואת המשפטים הקלאסיים בתחום על ידי פעולות מתמטיות בלבד." קרמר התעניין בניסוח המתמטי הקפדני של ההסתברות מתוך עבודתם של מתמטיקאים צרפתים ורוסים כמו אנדריי קולמוגורוב, פול לוי, סרגיי ברנשטיין ואלכסנדר חינצ'ין בראשית שנות השלושים, ותרם משמעותית למהפכה בתורת ההסתברות. את תוצאות מחקרו הקפדני בתחום, פרסם קרמר בשנת 1937 בספרו משתנים מקריים והתפלגויות הסתברות (Random Variables and Probabilty Distributions) בהוצאת קיימברידג. בשנת 1946, זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, המשיך קרמר ופרסם את ספרו רב-ההשפעה, שיטות מתמטיות בסטטיסטיקה (Mathematical Methods of Statistics). ספר זה "הראה את האופן בו העשייה הסטטיסטית תלויה בכמות רבה של ניתוח מתמטי מדוקדק, כמו גם באינטואיציה פישריאנית."
בשנת 1929, מונה קרמר לקתדרה החדשה באוניברסיטת סטוקהולם במתמטיקה אקטוארית וסטטיסטיקה מתמטית, ושמר על תפקיד זה עד 1958. בתקופת כהונתו באוניברסיטת סטוקהולם, קרמר הנחה עשרה סטודנטים לדוקטורט, שהמפורסמים בהם הרמן וולד וקאי-לאי צ'ונג. בשנת 1950 הוא נבחר להיות חבר באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה. בשנת 1950, התמנה קרמר לנשיאות אוניברסיטת סטוקהולם, ובשנת 1958 התמנה גם לתפקיד קנצלר כל מערכת האוניברסיטה השוודית (universitetskansler). קרמר פרש ממערכת האוניברסיטה השוודית בשנת 1961.
ביוגרפיה > אקטואריה

חלק גדול מעבודתו של קרמר עסק בתחום האקטואריה ומתמטיקה ביטוחית. בין השנים 1920–1929, הוא היה אקטואר בחברת ביטוח החיים השוודית (Svenska livförsäkringsbolaget). עבודתו האקטוארית במהלך תקופה זו הובילה אותו לחקר ההסתברות והסטטיסטיקה, שהפכו לתחום העיקרי במחקרו. בשנת 1927, פרסם טקסט יסודי בשוודית, על תורת ההסתברות וכמה מיישומיה (Sannolikhetskalkylen och några av dess användningar). לאחר עבודתו בחברת Svenska livförsäkringsbolaget, המשיך ועבד ב-Återförsäkringsaktiebolaget Sverige, חברת ביטוח משנה, עד 1948. הוא היה ידוע גם בעבודתו החלוצית בתורת הסיכון הביטוחית. לאחר תקופה זו, בין השנים 1949–1961, הוא נשאר כאקטואר יועץ לחברה. בהמשך חייו[דרושה הבהרה] הוא נבחר להיות נשיא הכבוד של החברה האקטוארית השוודית.
ביוגרפיה > שנותיו המאוחרות

קרמר המשיך בקריירה המקצועית שלו במשך 20 שנה נוספות. לאחר פרישתו בשנת 1961, הוא נעשה פעיל מאוד במחקר, אשר הואט בשל תפקידו כקנצלר. בין השנים 1961–1983, נסע קרמר ברחבי ארצות הברית ובאירופה כדי להמשיך במחקר שלו, תוך עצירות משמעותיות בברקלי, פרינסטון ובמכון משולש המחקר (Research Triangle Institute) בקרוליינה הצפונית.
קרמר קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת Heriot-Watt בשנת 1972.
הראלד קרמר נישא למרתה הנסון בשנת 1918, והם נשארו יחד עד מותה בשנת 1973. לעיתים קרובות הוא התייחס אליה כאל "מרתה האהובה" שלו. נולדה להם בת אחת, מארי-לואיז, ושני בנים, תומאס וקים.
לקריאה נוספת

Cramér, Harald (1936). "Über eine Eigenschaft der normalen Verteilungsfunktion". Mathematische Zeitschrift (בגרמנית). 41 (1): 405–414. doi:10.1007/BF01180430. MR1545629
Cramér, Harald (1938). "Sur un nouveau théorème-limite de la théorie des probabilités". Actualités Scientifiques et Industrielles (בצרפתית). 736: 5–23.
Wegman, Edward (1986-11-01). "Some Personal Recollections of Harald Cramér on the Development of Statistics and Probability". Statistical Science. 1 (4): 528–535. doi:10.1214/ss/1177013531. JSTOR 2245807.
Kingman, J. F. C. (1986). "Harald Cramér, 1893-1985". Journal of the Royal Statistical Society. 149 (2): 186. JSTOR 2981530.
Blom, Gunnar (1987-12-01). "Harald Cramér, 1893-1985". The Annals of Statistics. 15 (4): 1335–1350. doi:10.1214/aos/1176350596. JSTOR 2241677.
Kendall, David (1983). "A Tribute to Harald Cramér". Journal of the Royal Statistical Society, Series A. 146 (3): 211–212. JSTOR 2981652.
Heyde, C.C.; Eugene Seneta (2001). Statisticians of the Centuries. New York, New York: Springer. pp. 439–443. ISBN 0-387-95283-7.
הערות שוליים

1 2  Kingman 1986, p. 186.
↑  Heyde, Seneta 2001, p. 439.
↑  Cramér, Harald (1936), "On the order of magnitude of the difference between consecutive prime numbers" (PDF), Acta Arithmetica, 2: 23–46, doi:10.4064/aa-2-1-23-46
1 2  Kendall 1983, p. 211.
↑  Blom 1987, p. 1340.
↑  Heyde, Seneta 2001, p. 442.
↑  View/Search Fellows of the ASA, accessed 2016-07-23.
↑  Blom 1987, p. 1334.
↑  Heriot-Watt University Honorary Graduates
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583375305171  PLWABN: 9810682853405606  BIBSYS: 90517833  BnF: cb12981266c (data)  CiNii: DA00710491  GND: 119133415  ISNI: 0000 0001 1081 062X  LCCN: n50064681  LNB: 000122923  MGP: 20611  NDL: 00436830  NKC: jn20010601669  NLA: 35031934  NTA: 074827987  RERO: 02-A012338064  SELIBR: 182408  SUDOC: 055797881  VIAF: 302458543   WorldCat (עם VIAF): 302458543 
מרתה קרמר
הקלר וקוך

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אלקס סידל, אדמונד הקלר, טאודור קוך
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים)
 מיקום המטה:  אוברנדורף אם נקר 
 משרד ראשי:  אוברנדורף על הנקר, גרמניה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנשק, ייצור 
 מוצרים עיקריים:  מוצרי נשק קל
 הכנסות:  220,950,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2018) 
 מנכ"ל:  מרטין נווטון
 עובדים:  923 (נכון ל־31 בדצמבר 2018) 
  
 www.heckler-koch.com
 
הֶקְלֶר וְקוֹךְ (בגרמנית: Heckler & Koch) היא חברה גרמנית ליצור נשק קל. החברה מייצרת בעיקר תת-מקלעים ורובי סער, וכן אקדחים ורובי צלפים. 
החברה ידועה בעיקר בזכות תת-המקלע MP5 על נגזרותיו השונות, בנוסף לכלי נשק שפותחו לאורך השנים בהם ה-G36, ה-HK416, ה-MP7.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
החברה נוסדה בשנת 1949, הנשק הראשון שהחברה פיתחה היה תת-המקלע MP5. כלי נשק מוכרים נוספים שפיתחה החברה הם אקדח הקלר וקוך VP70 שפותח בשנות ה-70 של המאה ה-20, אקדח ה-USP שפותח בשנת 1993 ורובה הסער הקלר וקוך G36 שפותח בשנת 1997. הקלר וקוך G36 משמש את צבאות גרמניה, ה-MP5 משמש הרבה משטרות בעולם וגם יחידות SWAT ברחבי העולם. ה-MP7 משמש יחידות מובחרות כמו אריות הים של חיל הים של ארצות הברית וכן ה-HK416 משמש יחידות רבות בחיל הנחתים של ארצות הברית ובצבאות בכל העולם.
ב-2017 הודיעה החברה כי תפסיק לספק נשק לאזורי מלחמה ומדינות מושחתות, וישראל נכנסה לרשימה בטענה זו.[דרושה הבהרה]
מוצרים עיקריים > הקלר וקוך G36

סוג: רובה סער
קליבר: 5.56x45 מ"מ נאט"ו.
קצב אש: 750 כדורים לדקה
טווח ירי יעיל: 500 מטר
אורך כולל: 41.5–63.8 ס"מ
אורך קנה: 18.1 אינץ' (460 מילימטרים)
שנת ייצור: 1997
נגזרות: HK G36V ו-HK G36C
מוצרים עיקריים > הקלר וקוך PSG-1

סוג: רובה צלפים חצי-אוטומטי
קליבר: 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
קצב אש: בודדות.
דיוק: 1.0–0.5 דקת קשת.
טווח ירי יעיל: 800 מטרים (870 יארד)
אורך כולל: 1230 מ"מ
אורך קנה: 650 מילימטרים (26 אינץ')
שנת ייצור: 1972 (אחרי טבח הספורטאים במינכן)
נגזרות: MSG-90
מוצרים עיקריים > הקלר וקוך HK416

סוג: רובה סער
קליבר: 5.56x45 מ"מ נאט"ו
מחסנית: 20–30 כדורים
קצב אש: 700 כדורים לדקה
משקל: 3.1–3.8 ק"ג
אורך קנה: 204–505 מילימטרים (8.0–19.9 אינץ')
אורך כולל: 781–1,071 מילימטרים (30.7–42.2 אינץ')
נגזרות: D10RS, D14RS, D16RS, D20RS
מוצרים עיקריים > הקלר וקוך HK417

סוג: רובה סער ורובה קלעים
קליבר: 7.62x51 מ"מ נאט"ו
מחסנית: 10–20 כדורים
קצב אש: 700 כדורים לדקה
משקל: 3.87–5.8 ק"ג
אורך קנה: 305–508 מילימטרים (12.0–20.0 אינץ')
אורך כולל: 880–1028 מ"מ
נגזרות: רובה G28,‏ M110A1 CSASS
מוצרים עיקריים > MP5

סוג: תת-מקלע
קליבר: 9x19 מ"מ פרבלום או 10 מ"מ או 40S&W
טווח ירי יעיל: 50–100 מטר
קצב אש: 800 כדורים לדקה
אורך כולל: 490–680 מ"מ
שנת ייצור: 1964
נגזרות: MP5SD6, MP5A5, MP5K
מוצרים עיקריים > MP7

סוג: תת-מקלע.
קליבר: 4.6x30 מ"מ
טווח ירי יעיל: 200 מטר
קצב אש: 950 כדורים לדקה
מחסנית: 20/30/40 כדורים
אורך כולל: 41.5–61.3 ס"מ
אורך קנה: 182 מילימטרים (7.2 אינץ')
מוצרים עיקריים > USP

סוג: אקדח חצי-אוטומטי
קליבר: 9x19 מ"מ פרבלום או 45ACP או 40S&W או .357 SIG
משקל: 1186-748 גרם
אורך כולל: 240-194 מ"מ
אורך קנה: 153-108 מ"מ
מחסנית: 12, 13, 15, 16, 18, 8
שנת יצור: 1993
נגזרות: usp coumpact,usp coumpact tactical, usp tactical, usp expert
הקלר וקוך G36
הקלר וקוך PSG-1
הקלר וקוך HK416
הקלר וקוך HK417
MP 5 A3
MP7A1 PDW
USP
חיים גמליאל (חוקר במדעי הרפואה)

| --- | --- |
חיים גמליאל
חיים גמליאל
 לידה:  25 באוגוסט 1948 (בן 76) תימן
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חבר האגודה האמריקאית לתזונה American Society for Nutrition
 תחומי עיסוק:  חקר הסרטן, סרטן הדם-לוקמיה, תזונה קלינית ואונקולוגית ומשנתו הרפואית של הרמב"ם
 תפקידים נוספים:  ראש מכוני רות"ם למחקר ברפואה ותזונה מונעת, ירושלים
 חיבוריו:  "רפואת הרמב"ם במבחן המדע בן זמננו"
 
חיים גמליאל (נולד ב-1948, תימן) הוא חוקר במדעי הרפואה. ראש מכוני רות"ם למחקר ומרצה בדרגת פרופסור ביחידה לפיתוח מקצועי, בית הספר לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן. חוקר בכיר וראש הקתדרה לרפואת הרמב"ם במכון מש"ה לחקר משנת הרמב"ם, קריית אונו. קודם לכן היה פרופסור באוניברסיטת שיקגו ומחקריו התמקדו במחלת הסרטן ובעיקר בסרטן הדם לוקמיה. זכה לפרסים בינלאומיים על מחקריו ועל הישגיו במיקרוסקופיה אלקטרונית סורקת של וירוסים כגורמי סרטן, חקר סרטן הדם, ריפוי לוקמיית התא השעיר, תזונה אונקולוגית ועוד. מחבר הספר האנציקלופדי "רפואת הרמב"ם במבחן המדע בן זמננו".
ביוגרפיה

חיים גמליאל נולד בשנת 1948 בתימן, לרבקה ולמשה. בשנת 1949 עלה לישראל במסגרת "מרבד הקסמים", והתגורר עם משפחתו תחילה במחנה עולים בראש העין ולאחר מכן עבר לשכונת רמת עמידר, רמת גן, בה התגורר למעלה מ-20 שנה. שנה לאחר עלייתו ארצה, בשנת 1950, בהיותו בן שנתיים, חלה בשיתוק ילדים (Polio) ונותר משותק בפלג גופו התחתון ונזקק לקביים להליכה. עבר עשרות ניתוחים אורתופדיים אשר לא שיפרו את מצבו. הוריו סירבו בתוקף להכניס אותו למוסד לילדים נכים וכך עשה את כל לימודיו במסגרות הוראה וחינוך רגילות. למד רק 3 מתוך 8 שנות הלימוד בבית הספר היסודי "תלמוד תורה" וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה. בשנים 1964 עד 1969 עשה את לימודי התיכון במסגרת פנימייתית בישיבת "הדרום", רחובות וגם שם סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה. משנת 1970 ואילך למד מדעי הרפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה, סיים לימודי מאסטר ב-1979 ודוקטורט ב-1983 בהצטיינות.
בין השנים 1976–1984 שימש כמנהל היחידה למיקרוסקופיה אלקטרונית סורקת (מא"ס), במכון שרת לאונקולוגיה, המרכז הרפואי הדסה, ירושלים. המציא ושכלל שיטות ייחודיות לאבחון מוקדם ביותר ונקודתי של תאים ממאירים ומחלות סרטן באמצעות המא"ס.
בשנים 1984–1985 השלים את לימודי הפוסט-דוקטורט במחלקה להמטולוגיה / אונקולוגיה, בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת שיקגו שבאילינוי, ארצות הברית. בשנים 92–1988 שימש פרופסור חבר ומנהל המרכז לאימונולוגיה של תאים סרטניים, בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת שיקגו. בשנים אלו רכש ניסיון רב בתזונה קלינית ואונקולוגית.
בשנת 1988, בהיותו בן 40 שנה, חלה בתסמונת "פוסט פוליו", שבעקבותיה נפגעו גם שרירים בריאים בגפיו והוא נאלץ להתנייד בכיסא גלגלים חשמלי המשמש אותו עד היום.
בשנים 1992–1996 שימש פרופסור מן המניין ומנהל המרכז למחקר ומחשוב בביו-רפואה, באוניברסיטת שיקגו. במסגרת זו קיים גם את מחקריו העצמאיים על 'תזונה אונקולוגית אינטגרטיבית' ועל 'רפואת הרמב"ם'.
מאז חזרתו לישראל, הוא משמש מרצה בדרגת פרופסור ביחידה לפיתוח מקצועי, בית הספר לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן, ובמכללות ובארגונים שוניםופועל להנחלת שיטת הרמ"ת (רפואה מונעת תכליתית) שפיתח, זאת מתוך שאיפה להנחיל את הידע הזה לציבור כולו. ייסד את 'רות"ם - מכוני מחקר' לקידום שיטת הרמ"ת בישראל ועומד בראשם.
פרסם למעלה מ-100 מאמרים בספרות המדעית העולמית ושימש כמבקר מדעי של עיתונים מדעיים שונים. הוציא לאור את ספרו המקיף על 'רפואת הרמב"ם במבחן המדע בן זמננו'. פרסם אלפי מאמרים ותגובות מדעיות באתר רות"ם ובפורומים שונים.
הערות שוליים

↑  תחום: חינוך לבריאות ואורח חיים בריא, רכז אקדמי: פרופ' חיים גמליאל
↑  קורסי תזונה ואורח חיים בריא, באתר של היחידה לפיתוח מקצועי, בית הספר לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן
↑  רשימת חלקית של קורסים ביחידה לפיתוח מקצועי, בית הספר לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן
↑  "מורשת יעקב", רחובות; "אורות", אלקנה, "מכללת רעננה" ועוד
↑  "עמותת המורים", "הליכות עם ישראל", "האגודה לפיתוח חברה ותרבות" ועוד
↑  פרופ' חיים גמליאל - רשימת פרסומים חלקית
וינדזור (אונטריו)

וינדזור (באנגלית: Windsor) היא העיר הדרומית ביותר בקנדה, ועיר הבירה של מחוז אסקס שבפרובינציית אונטריו.
בשנת 2011 התגוררו בעיר 210,891 תושבים. לפי גודל אוכלוסייתה, מדורגת וינדזור במקום ה-23 ברשימת הערים הגדולות בקנדה.
וינדזור שוכנת לגדותיו של נהר דטרויט, על הגדה שממול, הצפונית (למרות שכללית ארצות הברית נמצאת מדרום לקנדה), שוכנת העיר דטרויט שבמישיגן, ארצות הברית.
וינדזור ידועה בכינויה "עיר הוורדים".
היסטוריה

לפני הגעת האירופים, סביבת וינדזור הייתה מיושבת על ידי האומות הראשונות ואינדיאנים. יישוב חקלאי צרפתי הוקם בווינדזור בשנת 1749. זוהי הייתה ההתיישבות האירופית הראשונה ממערב למונטריאול. אמנם ההיסטוריה הצרפתית של העיר השפיעה רבות עליה, אך כיום דוברי הצרפתית מהווים מיעוט (אבל משמעותי) בקרב תושבי וינדזור. וינדזור הפכה לכפר של ממש בשנת 1854 וארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1858 הפכה לעיר (דבר שהוכרז רשמית רק בשנת 1892).
דמוגרפיה

נכון לשנת 2011, התגוררו בעיר כ-210 אלף נפש, ובמטרופולין כולו גרו כ-319 אלף תושבים.
וינדזור מהווה מרכז הגירה ולמעלה מ-20% מתושביה אינם ילידי קנדה. נכון לשנת 2009 השפה הדומיננטית היא אנגלית, ודוברי הצרפתית היו כ-3.7% מהאוכלוסייה.
החלוקה הדמוגרפית הגזעית, נכון לשנת 2006 היא:
לבנים- 77.1%
ערבים- 4.2%
דרום אסייתים- 4.1%
שחורים- 3.9%
סינים- 3.3%
דרום-מזרח אסייתים- 1.3%
היספנים- 1.2%
פיליפינים- 1.2%
האומות הראשונות- 1.1%
דרום-מערב אסייתים- 0.8%
אחרים- 1.4%
פוליטיקה וממשל

העיר נחשבת למעוז ליברלי.
מועצת העיר מורכבת מעשרה נציגים הנבחרים בכעשרה מחוזות בחירה.
ראש ממשלת קנדה ה-21, פול מרטין, נולד בעיר.
ערים תאומות

לווינדזור שלוש עשרה ערים תאומות:
קנדה גרנבי, קוויבק, קנדה (מ־1956)
הממלכה המאוחדת קובנטרי, אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־1963)
צרפת סנט אטיין, צרפת (מ־1963)
קנדה קורנוול, אונטריו, קנדה (מ־1972)
איטליה אודינה, איטליה (מ־1975)
גרמניה מנהיים, באדן-וירטמברג, גרמניה (מ־1980)
אל סלוודור לאס וואלטס, אל סלוודור (מ־1987)
יפן פוג'יסאווה, יפן (מ־1987)
הרפובליקה העממית של סין צ'נגצ'ון, הרפובליקה העממית של סין (מ־1992)
פולין לובלין, פולין (מ־2000)
קוריאה הדרומית גונסאן, קוריאה הדרומית (מ־2005)
מקדוניה אוחריד, מקדוניה
מקסיקו סלטיו, מקסיקו
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564464705171  GND: 4119122-5  ISNI: 0000 0004 0410 0658  LCCN: n82048937  MusicBrainz: e4f1e288-92a0-4f36-8f0e-23397e261a99  NARA: 10045736  NKC: ge1046458  SUDOC: 260940313  VIAF: 133611179   WorldCat (עם VIAF): 133611179 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ח'בב

| --- | --- |

 מדינה:  סוריה סוריה
 מחוז:  מחוז דרעא
 נפה:  נפת א-סנמין
 גובה:  640 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,000 (2005)
 קואורדינטות:  33°0′51.39″N 36°16′29.76″E﻿ / ﻿33.0142750°N 36.2749333°E﻿ / 33.0142750; 36.2749333
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.chabab.sy/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהח'בב(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהח'בב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ח'בב (בערבית: خبب; בארמית סורית: ܟܚܐܒܐܒ) היא עיירה בדרום סוריה, הנמצאת בנפת א-סנמין שבמחוז דרעא. העיירה ממוקמת על כביש דמשק-דרעא, בגובה 750 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה

אוכלוסייתה של העיירה עומדת על כ-8,000 נפש, רובם עוסקים בחקלאות והשאר עובדים במגזר הפרטי. בשל מיקומה של העיירה על הציר הראשי בין דמשק לדרעא, היא מאופיינת בשווקים ייחודיים וקיים בה מסחר ער בכלי רכב. למספר גדול מתושבי העיירה תארים אקדמיים (מעל 1,700 בעלי תארים). רוב תושבי העיירה נוצרים, תחת הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית. בעיירה ארבע כנסיות.
בשטחה של העיירה נמצא מקדש פגני שנבנה בשנת 191 לספירה תחת שלטון האימפריה הרומית. כמו כן, נמצא בשטחה של העיר כפר עתיק.
ח'דיו

| --- | --- |

אסמאעיל פאשא, הח'דיו הראשון
 תחום שיפוט:  ח'דיוות מצרים
 ייסוד המשרה:  1867
 איוש ראשון:  אסמאעיל פאשא
 איוש אחרון:  עבאס חלמי השני
 תאריך ביטול המשרה:  1914
 משרה יורשת:  מליכ
 
ח'דיו (ערבית: خديوي, טורקית: Hıdiv - משנה לסולטאן) היה תוארם העובר בירושה של שליטי מצרים מתחילת המאה ה-19.
תואר זה החליף את התואר הטורקי ואלי (מושל). עם זאת, רק ב-1867 הכיר הסולטאן העות'מאני אבדילאזיז בתואר זה והעניקו לשליט מצרים דאז אסמאעיל פאשא. מצרים הייתה כפופה לכאורה לאימפריה העות'מאנית אך למעשה הייתה עצמאית לאחר שסבו של אסמאעיל, הוואלי מוחמד עלי, מרד בהצלחה בסולטאן הטורקי.
בנו של אסמאעיל תאופיק פאשא ירש את התואר כמו גם בנו של תאופיק עבאס חלמי השני. עבאס הודח על ידי הבריטים ב-1914 עם כניסת טורקיה למלחמת העולם הראשונה כבת ברית של גרמניה והשימוש בתואר הסתיים עמו. בשנת 1922 לאחר הכרזת העצמאות המצרית נטלו השליטים לעצמם את התואר "מָלִיכּ" (מלך בערבית).
ראו גם

ח'דיוות מצרים
חבל הסודטים

נוף בסודטים
היטלר נכנס לעיר גרסליץ (קרסליצה) לאחר סיפוח חבל הסודטים
חֶבֶל הַסּוּדֶטִים (בצ'כית: Sudety; בגרמנית: Sudetenland; בפולנית: Kraj Sudetów) היה שמו של אזור בצ'כוסלובקיה, סמוך לגבולה עם גרמניה, שבו שכנו בעיקר תושבים ממוצא גרמני, אשר כונו "גרמנים סודטים". האזור כלל את הרי הסודטים ואת יער גאברטה. השם היה בשימוש לפני 1918 ובשנים 1938–1945 (בגרמניה הנאצית). לאחר מלחמת העולם השנייה, גורשו כל הגרמנים מהחבל, והוא חזר להיות בתחום צ'כוסלובקיה, ולאחר 1993, בצ'כיה.
גאוגרפיה

הרי הסודטים משתרעים בין גרמניה, פולין וצ'כיה. הגבוה בהרים הוא סניאז'קה (Sněžka-Śnieżka) שבקרקונושה על הגבול הצ'כי פולני, וגובהו 1,602 מטרים. ההרים משמשים אתר תיירות חורף פופולרי. הערים העיקריות בהרים הן ציטאו (Zittau) בגרמניה, קרפאץ' (Karpacz) ושקלארסקה פורמבה (Szklarska Poręba) בפולין ושפינדלרוב מלין (Špindlerův Mlýn) בצ'כיה.
מקור השם

מקור שמם של ההרים - "סודטי", הוא גרסה לטינית לשם "סודטה" המופיע בכתבי הגאוגרף והאסטרונום היווני תלמי, המתאר את ההרים במיקומם הנוכחי, הנמצא צפונית ליער גאברטה. השם היווני כתוב בלשון נטולת מגדר, אולם בלטינית (כמו בעברית) המילה "הר" היא בזכר, ולכן נוספה לשם הסיומת "אי", שהיא סיומת רבים ממין זכר - ולכן "סודטי". בשפה העברית מתעלמים בטעות מהעובדה ששם ההרים כבר ברבים, ומוסיפים סיומת רבים נוספת - "ים" - ולכן "סודטים" ולא "סודטי". משמעות השם אינה ידועה. מלומדים משערים שמשמעה המקורי היה "הרי חזירי הבר", אולם יש מלומדים הטוענים שמשמעות השם היא "קוצני" - מילה הבאה לתאר את פני השטח.
הקמת צ'כוסלובקיה

עם פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית והקמת הרפובליקה הצ'כוסלובקית באזורים שכללו את בוהמיה צורף החבל שרוב תושביו היו גרמנים למדינה החדשה.
סיפוח חבל הסודטים לגרמניה הנאצית

לאחר סיפוח אוסטריה במרץ 1938, תכנן אדולף היטלר את חיסולה של צ'כוסלובקיה. הוא טען שחוזה ורסאי עשה עוול עם גרמניה בכך שפגע בעקרון ההגדרה העצמית של הגרמנים תושבי חבל הסודטים. הגבול בין גרמניה וצ'כוסלובקיה, שהיא אחת המדינות החדשות שקמו אחרי מלחמת העולם הראשונה, נשאר באזור זה כמו הגבול לפני המלחמה בין האימפריה האוסטרו-הונגרית לגרמניה. מיליוני גרמנים נותרו מחוץ לשטח הטריטוריאלי של גרמניה ונשלטו על ידי צ'כוסלובקיה. כך למעשה נוצר מצב שמתוך 15 מיליון איש תושבי צ'כוסלובקיה, 3 מיליון היו גרמנים שרובם הגדול חיו בחבל הסודטים.
היטלר תבע מנשיא צ'כוסלובקיה לספח את חבל הסודטים לגרמניה בטענה שרובו מיושב על ידי גרמנים שאינם נהנים משוויון זכויות כפי שנקבע בהסכם המיעוטים. בתגובה, דחתה צ'כוסלובקיה את דרישת היטלר, והממשלה הצ'כית אף הודיעה שאם תותקף היא תילחם על עצמאותה. בקיץ 1938 הורה היטלר לוורמאכט להתכונן לפלישה לחבל הסודטים, והעלה בכך את המתח הצבאי באזור. כדי ליישב את הסכסוך פנו הצרפתים והבריטים לאדווארד בנש, נשיא צ'כוסלובקיה, ודרשו ממנו להעניק אוטונומיה רחבה לגרמנים שחיו בחבל הסודטים. לאחר שהיטלר הקצין את עמדותיו ודרש את סיפוח החבל לגרמניה ללא שום תנאי, נכנעו בריטניה וצרפת לדרישותיו, ולבסוף סופח החבל בעקבות הסכם מינכן, שנחתם ב-29 בספטמבר 1938.