stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנוונדה השני
הערות שוליים

↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
↑  אהרון קמפינסקי, חתושה – בירת האימפריה החיתית, קדמוניות ח, 1975, עמ' 17
↑  Siro Igino Trevisanato. (2007). The 'Hittite plague', an epidemic of tularemia and the first record of biological warfare. Medical hypotheses. 69(6):1371-1374. PMID 17499936.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: שופילוליומה הראשון | מלכי החתים | הבא: מורשילי השני |
מוותלי הראשון

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־15 לפנה״ס 
 פטירה:  1420 לפנה״ס 
 בן או בת זוג:  Walanni Katteshapi 
 
מוּוַתַלִי או מוּוַתַלִיש הראשון היה מלך החתים בתקופת האופל בסוף תקופת הממלכה החתית הקדומה במאה ה-15 לפנה"ס אשר נמשכה כ-100 שנים בלבד והייתה מעין גשר בין האימפריה החתית לממלכה הקדומה.
מעט מאוד ידוע לנו כיום על מוותלי הראשון מפני שהוא לא הותיר אחריו כמעט ממצאים ארכאולוגים. קודמו של מוותליש הראשון היה חוזיה השני, ויורשו היה תודחליה הראשון מייסדה של הממלכה החתית החדשה בשנת 1430 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חוזיה השני | מלכי החתים | הבא: תודחליה הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 131238218X  VIAF: 8170242134900091727   WorldCat (עם VIAF): 8170242134900091727 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוותלי השני

מוּוַתַלִי או מוּוַתַלִיש השני היה מלך האימפריה החתית בין השנים 1295–1272 לפנה"ס. הוא היה בנו הבכור של מורשילי השני וזכור בעיקר הודות לקרב המפורסם שאותו ניהל יחד עם אחיו חתושילי השלישי נגד פרעה מצרים רעמסס השני על השליטה בסוריה בסמוך לעיר קדש אשר נודע בשם קרב קדש, בסביבות 1274 לפנה"ס.
כשהתמנה למלך העביר את בירתו לתַרְחוּנְתַשַּה (Tarḫuntašša) (העיר טרם נחשפה) עקב פלישת שבטי הכַּשכַּש (אנ'). במקביל מינה את אחיו למושל העיר חתושה.
חוקרי מצרים מאמינים שמוותלי השני הגיע בסופו של הדבר להסכם הבנה עם רעמסס השני על אזור המחלוקת מסביב לקדש כדי להימנע מעימות אפשרי נוסף. הסכם זה גרם להדלדלות ההשפעה המצרית באזור למשך השנים הקרובות עקב מרידות פנים-מצריות ובעיות מבית, דבר שאפשר לחתים להשתלט על אזור קדש וסוריה ללא מאמץ רב.
למוותלי השני היו לפחות שני בנים, ושניהם נקראו על שם אל הסערה תֶשוּב. אחד מבניו, אורחי-תשוב, ירש אותו, ושינה את שמו למורשילי השלישי.
לקריאה נוספת

Michael Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991.
הערות שוליים

↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מורשילי השני | מלכי החתים | הבא: מורשילי השלישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119494655  ISNI: 0000 0000 9586 1946  LCCN: n96068756  VIAF: 57426054   WorldCat (עם VIAF): 57426054
המכון למדע המדינה פריז

| --- | --- |


 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  Excellence, Innovation, Diversité
 תקופת הפעילות:  1872–הווה (כ־153 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרדריק מיון
 מנהל:  Luis Vassy (2024) 
 סגל:  900
 תלמידים
 :  14,000
 מיקום
 מיקום:  פריז, צרפת
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°51′15″N 2°19′43″E﻿ / ﻿48.854166666667°N 2.3286111111111°E﻿ / 48.854166666667; 2.3286111111111
 www.sciencespo.fr
  (למפת פריז מוגדלת) המכון למדע המדינה פריז(למפת פריז רגילה) המכון למדע המדינה פריז
 
המכון למדע המדינה פריז (בצרפתית: Institut d'études politiques de Paris; מכונה לרוב כסיאנס פו, Sciences Po), הוא מוסד להשכלה גבוהה בפריז, צרפת, שהוקם בשנת 1872 ושנחשב לאוניברסיטת עילית מסוג גרנד אקול. האוניברסיטה מדורגת כאחת מהטובות בעולם, מקום שני בדירוג העולמי, בתחום יחסים בין-לאומיים ומדע המדינה. באוניברסיטה למדו ראשי מדינה ואנשי ממשל ממדינות שונות, ראשי ארגונים בין-לאומיים מרכזיים ואנשי עסקים ופיננסיים מהחברות הגדולות באירופה ובעולם. רבים מאנשי האליטה החברתית, התרבותית והכלכלית באירופה התחנכו בסיאנס פו.
סמלילו הקודם של המכון
האוניברסיטה מפורסמת בלימודי יחסים בין-לאומיים המתקיימים בבית הספר ליחסים בין-לאומיים (PSIA) ובלימודי מדע המדינה. בנוסף מתקיימות תוכניות נוספות בתחומים הבאים: כלכלה, משפטים, עיתונות, תקשורת, ניהול, מימון ועוד. כחלק מהתמחותה ביחסים בין-לאומיים ומדע המדינה, מציעה האוניברסיטה תוכניות לימודים ספציפיות בתתי נושאים כגון: ניהול בין-לאומי, מדיניות כלכלית בין-לאומית, ביטחון בין-לאומי, מינהל ציבורי, אנרגיה בין-לאומית, אורבניזם ופיתוח עירוני, פיננסים, עיתונות ויחסים בין-לאומיים ועוד.
מיקום הקמפוסים

הקמפוס המרכזי של סיאנס פו נמצא בפריז והוא מתפרש על פני כעשרה מבנים ברובע הלטיני וברובע ה-7. המבנה המרכזי בפריז נמצא ברחוב Guillaume. בקמפוס בפריז לומדים תלמידי תארים מתקדמים ובנוסף מופעלת בו רשת של מרכזי מחקר ומעבדות. לסיאנס פו גם שישה קמפוסי משנה המפוזרים בערים שונות בצרפת, בהם לומדים תלמידי תואר ראשון בלבד, המתמקדים כל אחד מהם בלימודים הנוגעים לאזור גאוגרפי אחר בעולם (לימודי אסיה בלה האבר, צפון אמריקה בריימס, אפריקה בריימס, המזרח התיכון במנטון, דרום אמריקה בפואטייה, מזרח אירופה בדיז׳ון. הקמפוס בננסי מתמקד באיחוד האירופי, ובפרט ביחסי צרפת-גרמניה).
בתי ספר ולימודים

באוניברסיטה קיימים 7 בתי ספר ללימודים מתקדמים.
בית הספר ליחסים בין-לאומיים (PSIA) במסגרתו נלמדים התחומים: ביטחון בין-לאומי, ניהול ציבורי בין-לאומי, אנרגיה בין-לאומית ועוד. בנוסף מוצעים אשכולות בתחומים דוגמת לימודי מודיעין, סיכונים גלובלים, ניהול פרויקטים.
בית הספר לניהול וחדשנות שבמסגרתו נלמדים תארים מתקדמים בתחומים: ניהול בין-לאומי, פיננסים ואסטרטגיה, חדשנות ושינוי דיגיטלי, שיווק, משפטים ופיננסים.
בית הספר למשפטים בו נלמדים תארים מתקדמים בתחומים: משפטים ופיננסיים, משפטים וכלכלה.
בית הספר למינהל ציבורי.
בית הספר למרחב העירוני המציע תארים מתקדמים בתחומים: ניהול מטרופולינים גדולים, תכנון עירוני.
בית הספר לעיתונות המציע לימודים בתחומים דוגמת: עיתונות ויחסים בין-לאומיים.
בית הספר ללימודי דוקטורט.
מרכזי מחקר ומעבדות

באוניברסיטה רשת רחבת היקף של מרכזי מחקר ומעבדות. להלן דוגמאות:
המעבדה הדיגיטלית (médialab) העוסקת במחקר פורץ דרך בתחום מערכות מידע וסייבר.
המרכז ליחסים בין-לאומיים (CERI) העוסק בביטחון בין-לאומי, כלכלה בין-לאומית ועוד.
OFCE הוא גוף מחקר אוטונומי המספק תחזיות, מחקרים וניתוחים בתחום מדיניות ציבורית.
המרכז לחקר היסטוריה (CHSP) עוסק בתחומים דוגמת היסטוריה של ביטחון בין-לאומי, היסטוריה של מודיעין ועוד. במסגרת המרכז פועלת קבוצת חקר המודיעין הכוללת גם הרצאות וכנסים עם ראשי ובכירי גופי מודיעין מרחבי העולם.
המעבדה אינטרדיספלינרית לניתוח מדיניות ציבורית (LIEPP) היא מעבדת מצוינות הנתמכת על ידי סוכנות המחקר הלאומית של צרפת. המעבדה משתמשת בכלים חדשניים לבחינת מדיניות.
DIME-SHS הוא מתקן מחקר פרקטי העוסק בפיתוח וחקר טכנולוגיות חדשניות ומתקדמות בתחום מידע דיגיטלי. המתקן מוגדר תשתית מצוינות לאומית.
דירוג בין-לאומי

האוניברסיטה מדורגת במקום ה-2 בעולם בתחום יחסים בין-לאומיים ומדע המדינה אחרי אוניברסיטת הרווארד. היא מדורגת בעולם במקום ה-50 במשפטים ובמקום ה-23 במינהל ציבורי. האוניברסיטה מדורגת בעקביות במיקום גבוה בדירוג העסקי של ה-Annual Higher Education Survey. הסקר בודק היכן סיימו את לימודיהם חמש מאות מנכ"לי החברות הבין-לאומיות הגדולות ביותר בעולם. בשנת 2009 דורג המכון במקום ה-15, ירידה לעומת דירוגו במקום ה-8 בשנת 2007.
מבנה, ארגון ושמות

כחלק מהיותו גרנד אקול, המכון נוסד בצו מיוחד המקנה לו מבנה ארגוני שונה ועצמאות נרחבת מיתר המוסדות להשכלה גבוהה בצרפת. המכון מורכב משני גופים:
FNSP: Fondation Nationale des Sciences Politiques – עמותה רשומה האחראית על ניהול ותיקצוב המכון.
IEP: Institut d'Études Politiques – הגוף האקדמי המתווה את המדיניות המקצועית במכון.
כמו כן כפופים למכון תשעה מכוני מחקר.
המכון הוא גוף ציבורי, אולם מאחר שהוא אינו כפוף לכללים החלים על אוניברסיטאות אחרות בצרפת, שכר הלימוד במכון נקבע על ידי חבר המנהלים שלו, ולא על ידי משרד החינוך הצרפתי. סיאנס פו גובה עד 13,000 אירו בשנה כשכר לימוד, מה שהופך אותו לאחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה היקרים ביותר בצרפת וזאת בניגוד לשכר לימוד נמוך יחסית הנדרש ברוב האוניברסיטאות. על אף מדיניות מלגות שמפעיל המכון, ארגוני סטודנטים וגופים פוליטיים שונים טוענים ששכר הלימוד הגבוה משמר אליטות חברתיות, ומונע ממעוטי יכולת את האפשרות למוביליות חברתית ולהצטרפות למעגל מקבלי ההחלטות במדינה.
בוגרים בולטים

ראשי ארגונים בין-לאומיים: בוטרוס בוטרוס ראלי, מזכ"ל האו"ם השישי; מישל קמדסוס, יו"ר קרן המטבע הבין-לאומית; דומיניק סטראוס-קאהן, יו"ר קרן המטבע הבין-לאומית; פסקל לאמי, יו"ר ארגון הסחר העולמי; ברנרד ברדה, מנכ"ל הבנק העולמי; גילברט גיום, נשיא בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ); פייר ללוש, נשיא האספה של נאט"ו.
נשיאי צרפת: ניקולא סרקוזי, ז'אק שיראק, פרנסואה מיטראן, ז'ורז' פומפידו.
ראשי ממשלת צרפת: אלן ז'ופה, ליונל ז'וספן, דומיניק דה-וילפן, פרנסואה פיון.
מנהיגים מהעולם: פייר אליוט טרודו, כיהן כראש ממשלת קנדה, אנריקו לטה, כיהן כראש ממשלת איטליה; ז'וזה סוקרטש, כיהן כראש ממשלת פורטוגל; ז'אן-קלוד טרישה, נשיא הבנק המרכזי האירופי; אוסטן צ'מברלין, כיהן כשר החוץ של בריטניה.
אנשי תרבות ואקדמיה: מרסל פרוסט, דרק בוק, נשיא אוניברסיטת הרווארד; רמון ארון, פרנאן ברודל, ברנאר-אנרי לוי.
תוכניות עם אוניברסיטאות בעולם

האוניברסיטה מקיימת תוכניות לתואר משותף, בין השאר, עם אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בית הספר לכלכלה של לונדון, אוניברסיטת טוקיו, קינגס קולג' לונדון, אוניברסיטת פקינג ואוניברסיטת פודן בסין, האוניברסיטה הלאומית של סינגפור. האוניברסיטה מקיימת תוכנית חילופי סטודנטים עם 470 אוניברסיטאות בעולם. בנוסף מתקיימות תוכניות מיוחדות עם אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת אוקספורד.
רפורמות והתפתחות

במסגרת תוכנית אסטרטגית לשדרוג האוניברסיטה חלו רפורמות רבות בעשור האחרון. לדוגמה מספר הסטודנטים גדל מכ-4,250 סטודנטים בשנת 1997 לכ-14,000 סטודנטים, בניגוד לאופי הסלקטיבי המסורתי של הגרנד אקול האחרים. התוכנית הלימודית הותאמה לתהליך בולוניה, ומרבית הסטודנטים מסיימים את לימודיהם אחרי חמש שנים עם תואר ראשון כללי ותואר שני בהתמחות ספציפית.
נקבעה חובת לימודי שפות נוספות בחלק מבתי הספר באוניברסיטה דוגמת בית הספר ליחסים בין-לאומיים. בנוסף הסטודנטים לתארים מתקדמים מחויבים לבצע התמחות ארוכה ברחבי העולם, עליה הם מקבלים תשלום, בחברות בין-לאומיות גדולות, ארגוני ממשל וביטחון של מדינות שונות, שגרירויות וארגונים בין-לאומיים דוגמת האו"ם ועוד. האוניברסיטה הוסיפה תוכניות שנועדו להכיר לסטודנטים את הפעילות במגזר העסקי דוגמת מתן ייעוץ לחברות.
כל הסטודנטים לתואר ראשון מחויבים להעביר את שנתם השלישית ללימודים בחילופי סטודנטים מחוץ לצרפת, באחת מ-470 האוניברסיטאות החתומות על הסכם חילופי סטודנטים עם המכון. בנוסף באוניברסיטה לומדים סטודנטים בין-לאומיים שמגיעים לשנת חילופי סטודנטים בפריז. נכון לשנת 2020, 49% מגוף הסטודנטים באוניברסיטה מורכב מסטודנטים בין-לאומיים, רבים מהם בתוכנית לחילופי סטודנטים. כמחצית מכלל השיעורים במכון מתקיימים כיום באנגלית, בניגוד לאוניברסיטאות רבות בצרפת.
האוניברסיטה משמשת כמרכז בין-לאומי לדיונים וכנסים בהשתתפות אנשי ממשל מרחבי העולם, ראשי מדינה ושרים זרים, אנשי ביטחון ומודיעין בכירים, מנהלי ארגונים בין-לאומיים ובכירים מתאגידים בין-לאומיים. הרצאות וכנסים אלו פתוחים לסטודנטים.
רשת ארגוני הבוגרים

לאוניברסיטה רשת בוגרים גלובלית המכילה, בין השאר, סניפים ב-38 מדינות. במסגרת הרשת מופעלים מועדונים בין-לאומיים וקבוצות מקצועיות בתחומים שונים ומתקיימים כנסים ומפגשים ברחבי העולם, רישות עסקי, אירועי ממשל-אקדמיה, אירועי עסקים ועוד. ברשת כ-65,000 בוגרים המפוזרים ברחבי העולם.
המכון וישראל

לאוניברסיטה מגיעים ללמד ולחקור אנשי סגל ישראלים מהאקדמיה לתקופות שונות כחלק מתוכנית חילופי חוקרים. לאוניברסיטת סיאנס פו הסכמי חילופי סטודנטים עם אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית והמרכז הבינתחומי הרצליה. במכון עצמו מתקיימת פעילות חברתית של ארגון הסטודנטים היהודיים UEJF.
בין חברי הסגל נמנים מספר חוקרים ממוצא ישראלי דוגמת פרופ' סמי כהן. בישראל פועלת, בדומה למדינות אחרות בעולם, תוכנית רשת בוגרים של האוניברסיטה המופעלת על ידי שגרירות צרפת.
הערות שוליים

↑  The Best International Relations Schools in the World, Foreign Policy, 20 February 2018
↑  "Graduate Studies at Sciences Po". Sciences Po. נבדק ב-6 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Research Centers – Sciences Po Research". sciencespo.fr. 20 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sciences Po". Top Universities. 2012-12-09. נבדק ב-2020-03-06.
↑  École des Mines, Annual Higher Education Survey
↑  אתר סיאנס פו
↑  לדוגמה, הביקורת של ארגון הסטודנטים UNEF על שכר הלימוד
↑  "GPPN Mission". 21 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Global Public Policy Network" (PDF).
↑  "Search Best Universities and Business Schools Globally 2017/2018". masterstudies.com. אורכב מ-המקור ב-2017-06-16. נבדק ב-2017-10-05.
↑  "OxPo (Oxford-Sciences Po Programme) – Centre – Research". University of Oxford.
↑  "Sciences Po/Princeton Collaborative Research Grants 2017 – Sciences Po Département d'histoire". sciencespo.fr. 5 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  אתר סיאנס פו
↑  "ALUMNI".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583924905171  BIBSYS: 99029127  BnF: cb119857746 (data)  GND: 1090510241  ISNI: 0000 0001 2153 2557  LCCN: n50079475  NKC: ko2006354552  NLG: 124535  SUDOC: 027918459  VIAF: 145023311   WorldCat (עם VIAF): 145023311 
הכניסה למבנה הראשי, 27 rue St. Guillaume
החצר הפנימית של הבניין המרכזי
מורשילי השלישי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־14 לפנה״ס 
 פטירה:  1267 לפנה״ס 
 
מוּרְשִילִי או מוּרְשִילִיש השלישי, הידוע גם בשמו הקודם אוּרְחִי-תֵשוּבּ, היה בנו הבכור של מוותלי השני שאותו ירש בשנת 1272 לפנה"ס. לפי חוקר החתים טרוור ברייס הוא מלך רק חמש שנים אך ככל הנראה תקופת שלטונו ארכה לא פחות משבע שנים. זאת אנחנו יודעים כיום מרשימותיו של חתושילי השלישי יורשו, אשר ערך את הרשימות הללו כהצדקה לתפיסת השלטון.
מיד עם עלייתו לשלטון העביר חזרה מורשילי את הבירה לחתושה (שחדלה לשמש כבירה בתקופת אביו). אולם פרק זמן קצר אחר כך פלשו האשורים כנראה בהנהגת מלכם אדד ניררי לתחומי ממלכת החתים וכבשו את אזור ממלכת מיתני לשעבר, בכך בעצם פגעו בלגיטימיות של מורשילי השלישי לשלוט על הממלכה החתית.
בשנה השביעית לשלטונו השתלט מורשילי השלישי על מספר ערים שהיו תחת שלטונו של דודו חתושילי השלישי (שככל הנראה הציב איום על המשך שלטונו של מורשילי) ובהן העיר נֵרִיךּ (צפונית לחתושה) וחַכפִּישַה (גר').
העיר חכפישה שימשה למורשילי כעין בירה ארעית על האזור בעוד שהעיר נריךּ עוד שמרה אמונים לחתושילי השלישי שהיה בזמנו כהנה הראשי.
לידי החוקרים הגיע מסמך חשוב מאוד מאותה התקופה ובו פניה של חתושילי השלישי אל אחיינו:
"במשך שבע שנים צייתתי בקפדנות למלך. אך מתוך החלטה תמהונית אורחי־תשוב רק חיפש להשמידני. הוא כבש את נריךּ וחכפישה ממני. כעת אינני מציית לו יותר. הכרזתי מלחמה עליו. אך בעשותי כך לא ביצעתי שום חטא. באופן אנושי ותרבותי הסברתי לו: אתה זה שהכרזת עלי מלחמה ראשון. כעת אתה מלך דגול, בעוד שברשותי יש רק מצודה אחת. זה כל מה שהשארת לי. בואו! אשתר מהעיר סַמוּחַה (העיר טרם נחשפה) ואל הסערה מהעיר נריךּ והחליטו מי מאיתנו הוא הצודק. היות שכתבתי את הדברים הללו לאורחי־תשוב בזאת הצורה, אם יקום מישהו כעת ויאמר: למה אחרי שהמלכת אותו למלך אתה מאיים עליו במלחמות? אומר לו: אם הוא לא היה מכריז עלי מלחמה ראשון האם אשתר ואל הסערה היו הופכים אותו למלך חלש וכנוע? היות שהוא הכריז עלי מלחמה ראשון הענישו אותו האלים ונתנו אותו בידי."
חתושילי השלישי הצליח ליצור כוח גדול ומשמעותי המורכב בעיקר מתושבי הערים נריךּ וחכפישה אך גם רבים משורות הצבא אשר זכרוהו לטובה מאז ניצחונו על מצרים בקרב קדש ב-1274 לפנה"ס. בעזרת אותו הצבא הוא הצליח בקלות רבה להביס את אחיינו ותפס את השלטון.
בהיותו מלך, מינה את אחיו של מורשילי השלישי, כוּרוּנְתַה למושל העיר תַרְחוּנְתַשַּה (Tarḫuntašša) (העיר טרם נחשפה) כדי לזכות בנאמנותו.
בינתיים מורשילי השלישי הספיק להימלט לממלכת מצרים אך כשחתושיליש השלישי דרש מרעמסס השני להסגיר את אחיינו חזרה לידיו סירב פרעה להיענות לדרישת המלך באומרו שלא ידוע לו שום דבר בקשר למקום הימצאו של העורק. מצרים וממלכת החתים היו כבר שנים רבות במצב של עוינות מתמדת כשרוחות המלחמה מהדהדות, אך ככל הידוע לנו היום העדיפו המלכים משני הצדדים לשמור על איפוק בקשר למאורע. איפוק זה סלל בסוף את הדרך לחתימת הסכם שלום.
מאז עריקתו למצרים אבדו עקבותיו של מורשילי השלישי ושמו לא הוזכר שוב.
לקריאה נוספת

Michael Roaf,Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east,1991.
הערות שוליים

↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מוותלי השני | מלכי החתים | הבא: חתושילי השלישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1312389923  VIAF: 4170242141900091747   WorldCat (עם VIAF): 4170242141900091747
חתושה

המקדש הגדול בעיר הפנימית
סוללת יֵרְקַפּי בדרום העיר
חַתּוּשה או חַתּוּשַש (בחתית: Ḫattušaš) הייתה בירת הממלכה והאימפריה החתית. הריסותיה של חתושה שוכנות בצמוד לכפר בוע'זקוי (בטורקית: Boğazköy) בלולאת נהר הקיזילאירמאק אשר במרכז אנטוליה, כ־145 קילומטרים ממזרח לאנקרה.
העיר חתושה הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 1986, הרביעית מבין 21 אתרי המורשת העולמית של טורקיה שהוכרו על ידי אונסק"ו עד שנת 2023.
היסטוריה

לפני המאה ה-20 לפנה"ס, הוקם במקום יישוב על ידי חאתים מקומיים על גבי שכבות של יישוב עתיקות אף יותר. במאות ה־19 וה־18 לפנה"ס הגיעו למקום סוחרים מאשור שביקשו לבסס את קו הסחר האשורי באנטוליה והקימו תחנת סחר באזור נספח לעיר (כּרוּם כּנֵש). מרכז רשת הסחר האשורית שבאנטוליה התבסס בנשש המזוהה עם האתר הארכאולוגי קילטפה. האשורים הציגו לעיר את הכתב אשר שימשם ברישום עסקאות.
תיארוך פחמן-14 של שכבת יישוב מתום המאה ה־18 לפנה"ס העלה כי העיר נשרפה בתקופה המדוברת. מחריבה הוא כפי הנראה אניתש בן פיתחנש מלך קושרש. בסיס הסברה במצבה אשר הותיר אניתש בעיר, ואת האיום אשר חרט עליה: "בליל לקחתי את העיר בכוח; זרעתי זרעים היכן שהיא עמדה. אם ינסה מלך כלשהו ליישב את חתוש אחרי, מי ייתן ואל מזג האוויר השמימי יכה בו."
כעבור דור אחד, בחר מלך חתי באתר כמושבו ובירתו. החתים, דוברי שפה הודו־אירופאית, עקרו לאזור ללא אלימות ניכרת או הגירות רחבות. חתוש החאתית הפכה לחתושה החִתית, והמלך לקח את השם חתושיליש הראשון, "איש חתושה". מלך זה סימן את תחילתה של שושלת המלכים החתיים, מהם ידועים לחוקרים בני זמננו 27 בשמם.
בשיאה העיר כיסתה 1.8 קילומטרים רבועים והורכבה מחלקים פנימיים וחיצוניים, שניהם מוקפים בחומות חזקות אשר הוקמו בימי שופילוליומש הראשון. העיר הפנימית כיסתה כ־0.8 קילומטרים רבועים, ובה שכן מרכז העיר על בנייניו המנהליים והמקדשים.
מדרום לאזור הפנימי שכנה העיר החיצונית אשר שטחה היה כקילומטר רבוע. שעריה המשוכללים קושטו בתבליטי לוחמים, כפירים וספינקסים. ארבעה מקדשים מוקמו בעיר החיצונית סביב לאכסדרה, יחד עם בניינים בעלי אופי חילוני ובתי מגורים. מחוץ לחומות מוקמו בתי הקברות, אשר ברובם, התגלו סימני שריפת גופות.
הפריגים תקפו את העיר בסביבות שנת 1200 לפנה"ס, אם כי לא ברור אם הם שהובילו להתמוטטות האימפריה החתית או נשאבו לריק שנוצר בעקבות קריסתה. חורבן חתושה נחשב למרכיב מרכזי במשבר כללי שפקד חלקים גדולים של הסהר הפורה והאגן המזרחי של הים התיכון, במעבר מתקופת הברונזה לתקופת הברזל, שהוביל לנדידת העמים הגדולה, ביניהם 'גויי הים'.
ארכאולוגיה

חורבות העיר עמדו נטושות, עד בוא המשלחות הארכאולוגיות. משנת 1906, עמלו אנשי החברה האוריינטלית הגרמנית (Deutsche Orient-Gesellschaft), בראשות הוגו וינקלר על החפירות בעיר. חפירותיהם נפסקו בשנות מלחמות העולם ושנות המשבר.
אחת התגליות החשובות ביותר הייתה ארכיון חתושה, הארכיון המלכותי אשר הכיל לוחות טיט רבים, ובהם התכתבויות רשמיות, חוזים, ספרי חוקים, נוהלי פולחן דתי, נבואות וספרות המזרח הקרוב הקדום. בארכיון נמצא תיעוד בשש שפות: חתית, אכדית שהייתה שפת הדיפלומטיה במזרח הקדום, שתי שפות ילידות (אוטוכטוניות) שהיו בשימוש באנטוליה לפני בוא החתים: חורית וחַאתִית (שפת החאתים) וכן השפות הלווית והפַּלַאית (אנ') (הפלאית הייתה מדוברת לתקופה קצרה באזור קטן בצפון-מרכז אנטוליה ונעלמה).
אחד הלוחות החשובים ביותר היה חוזה שלום בין המצרים והחתים המתוארך לימי רעמסס השני. העתק של המסמך מוצג בבניין האו"ם בניו יורק כדוגמה לאחד מהסכמי השלום הקדומים ביותר.
אף על פי שכ־30,000 לוחות שנתגלו בחתושה מהווים את קובץ הספרות החתית המרכזי, גנזכים אחרים התגלו באנטוליה באתרים כטָבּיגַה ושָפּינֻוַה. הממצאים מאתרים אלו מוצגים במוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול ובמוזיאון לתרבויות אנטוליה באנקרה.
לקריאה נוספת

איתמר זינגר, החתים ותרבותם, פרק 3 – "חַתֻשַה, בירת ממלכת החִתים", מוסד ביאליק, 2009, עמ' 109–124
אהרון קמפינסקי, חתושה – בירת האימפריה החיתית, קדמוניות ח, 1975, עמ' 2–17
Oliver Gurney (אנ'), The Hittites, Penguin Books, 1952
ראו גם

הסחר האשורי באשור הקדומה עם המושבות האשוריות באנטוליה
הערות שוליים

↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
↑  Hans Gustav Güterbock, The Deeds of Suppiluliuma as Told by His Son, Mursili II (Continued), Journal of Cuneiform Studies 10, 1956, עמ' 98 doi: 10.2307/1359312
↑  UNESCO World Heritage, https://whc.unesco.org/en/list/377/
↑  איתמר זינגר, החִתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' 11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012302460005171  NKC: ge616498  SUDOC: 161125603  VIAF: 70148570688824312024   WorldCat (עם VIAF): 70148570688824312024
דן אלתרמן

| --- | --- |

דן אלתרמן מנצח את ישראמן 2024
 לידה:  27 באפריל 1980 (בן 44) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  4 
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון 
 
דן אלתרמן (נולד ב-27 באפריל 1980) הוא טריאתלט ישראלי.
ביחד עם אחיו התאום רן זכו לסירוגין ברצף בכל אליפויות ישראל משנת 2001 עד שנת 2012.
חייו האישיים

דן מתגורר בקיבוץ יפתח. הוא נשוי עם ארבעה ילדים.
הישגים עיקריים

שש פעמים אלוף ישראל בטריאתלון.
במשך 11 שנה לא הפסיד באף תחרות בארץ חוץ מאשר הפסדים לאחיו.
זכייה באיירונמן טבריה ב-2021
הערות שוליים

↑  טריאתלון אילת-ההיסטוריה
↑  תוצאות תחרויותה ITU
↑  דן ורן אלתרמן - עבר, הווה ועתיד
↑  אלתרמנ'ס: המלחמה ללונדון
מוחמד אבו ניל

מוחמד אבו ניל (בערבית: محمد أبو النيل; נולד ב-3 במאי 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בבני סכנין.
קריירת מועדונים

אבו ניל נולד בכפר אעבלין, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. גדל במחלקת הנוער של בני סכנין, בשנה הראשונה שלו בגיל הנוער הפך לשוער הראשי של קבוצתו אשר שיחקה בליגת העל לנוער שסיימה בסיום עונת 2018/2019 במקום ה-3 בטבלה.
בתאריך 14 בספטמבר 2020 עוד בהיותו שחקן נוער ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בני סכנין בליגת העל.
ב-1 באוגוסט 2021 הושאל למכבי בני ריינה בליגה לאומית והיה שותף להעפלה הראשונה בתולדותיה של מכבי בני ריינה לליגת העל.
לאחר סיום העונה בליגה הלאומית היה אבו ניל מועמד לשוער העונה באתר ONE, כששמר תשע פעמים על רשת נקייה וקבוצתו ספגה הכי מעט (28).
ב-20 ביוני 2022 האריך את השאלתו לעונה נוספת במכבי בני ריינה.
בעונת 2022/2023 שב לבני סכנין.
בעונת 2024/2023 היה מועמד לשוער העונה בליגת העל במדי בני סכנין שסיימה בפלייאוף העליון.
בנבחרות ישראל

בעקבות פציעתם של דניאל פרץ וניב אליאסי צורף אבו ניל לסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), אולם לבסוף אליאסי החלים ואבו ניל נגרע מהסגל.
תארים

מכבי בני ריינה
אליפות ליגה לאומית 2021/2022