stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראפון

ישראפון (באותיות לועזיות: Israphone) הייתה חברת תקליטים ישראלית.
החברה הוקמה ב-1953 באזור על ידי האחים נפתלי אלשיך (1926–1987) וז'ק אלשיך (1923–1979). שני האחים עלו לישראל בסוף שנות ה-40 מבולגריה ופתחו בארץ מפעל למוצרי פלסטיק. ב-1958 הצליחו לזכות ברישיון הפצה מחברת התקליטים העולמית "דקה".
ישראפון ייצגה והקליטה זמרים בולטים בישראל, ביניהם בני אמדורסקי, אריק איינשטיין, אילנית, ישראל יצחקי, זוהר ארגוב, שמעון בר ויוסי בנאי.
במרץ 1965 הוקם מפעל התקליטים ברחוב המרכבה 7 באזור התעשייה בחולון וישראפון החלה בייצור עבור חברת ארץ ישראל מזרחית בע"מ (שברשותה היה זיכיון לייצור והפצת תקליטי חברת התקליטים הבריטית EMI). ב-1967 הקימו ישראפון וחברת ארץ ישראל מזרחית את חברת התקליטים ישראדיסק.
ישראדיסק הפיקה בין היתר את אלבומיו הראשונים של שלמה ארצי וכן אלבומים רבים לילדים, בהם אלבומי פסטיבל שירי הילדים.
בסוף שנת 1995 נמחקה ישראדיסק מרשם החברות. פרט לחברת סיביאס (אחר כך אנ.אם.סי, שהיה לה מפעל תקליטים וקסטות נפרד) יצרה ישראפון לכל שאר החברות בארץ (איסטרוניקס, גלרון, ראובני ואף להד ארצי עם סגירת מפעלה ברמת גן בתחילת שנות ה-80).
איציק אלשיך, בנו של נפתלי אלשיך, הקים בשנת 1985 את חברת התקליטים "הליקון".
בשנת 1993 נרשמה ישראפון תחת השם "טליסף נט (1993) בע"מ" ופעילה תחת חברת הליקון.
בשנת 2009 השיקו פלאפון והליקון את קטלוג "ישראפון" שכלל את קטלוג השירים הישראליים המצליחים ביותר משנות ה-50 עד שנות ה-70. היוצר נחום היימן עסק בליקוט החומר.
הערות שוליים

↑  מפעל התקליטים ישראפון, בפורום 'מוזיקה עברית ישנה וחדשה', באתר תפוז אנשים
↑  חברת ישראדיסק הוקמה על ידי חברת ישראפון, בפורום 'מוזיקה עברית ישנה וחדשה', באתר תפוז אנשים
↑  מיכל ויינשל, קטלוג "ישראפון" משותף לפלאפון והליקון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 14ab639b-2d42-4bde-a97d-ad1878f29c85 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי יפן – סיירה לאון

| יחסי יפן – סיירה לאון |
| --- | --- |
יפן: סיירה לאון


יפן: סיירה לאון
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 71,740
אוכלוסייה
123,588,993: 8,686,490
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 3,810
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 439
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי יפן–סיירה לאון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה של סיירה לאון.
סקירה כללית

בין יפן לבין הרפובליקה של סיירה לאון מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה של סיירה לאון כוננו ב-27 באפריל 1961, יום הכרתה של יפן בעצמאות סיירה לאון.
ביקורים רמי דרג > מסיירה לאון ליפן

ארנסט באי קורומה, נשיא סיירה לאון (2008, 2013)
ג'וליוס מאדה ביו, נשיא סיירה לאון (2019)
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת בסיירה לאון בדרג השגרירות. יפן מיוצגת בסיירה לאון בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בפריטאון, בירת המדינה.
סיירה לאון אינה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות. סיירה לאון מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
ילדות קריירה

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  מייק לי
 הופק בידי:  סיימון צ'אנינג ויליאמס
 תסריט:  מייק לי
 עריכה:  רובין סיילס
 שחקנים ראשיים:  לינדה סטדמן   קתרין קרטלידג'
 מוזיקה:  מריאן ז'אן-בפטיסט   טוני רמי
 צילום:  דיק פופ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Thin Man Films 
 חברה מפיצה:  Film Four Distributors - הממלכה המאוחדת   October Films - ארצות הברית
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוגוסט 1997
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה
 הכנסות באתר מוג'ו:   careergirls
 דף הסרט ב־IMDb
 
ילדות קריירה (באנגלית: Career Girls) הוא סרט דרמה משנת 1997 אודות שתי חברות טובות מתקופת לימודי הקולג' בבריטניה של סוף שנות השמונים.
עלילת הסרט

קלייר והאנה סטודנטיות בקולג' מראיינות את אנני על מנת לקבלה כשותפה לדירתם, ובמהלך הזמן מתיידדות אנני והאנה תוך כדי שהן מוותרות על קלייר כשותפה שלישית.
אנני הלומדת פסיכולוגיה סובלת מפריחה על צדה הימני של פניה נמצאת במצב של חוסר ביטחון תמידי, דבר הנראה בהתנהגותה הסגורה חברתית. האנה הלומדת ספרות אנגלית לעומת זאת, סובלת מהתנהגות תוקפנית, דבר המורגש בדבריה המועברים ללא ריסון של רגישות.
ריקי סטודנט לפסיכולוגיה, הוא ידידם הטוב של אנני והאנה, בעל הפרעה נפשית קלה, מתאהב באנני עם הזמן.
עלילת הסרט מורכבת מזמני הווה ועבר, כאשר אנני מבקרת את האנה שנים לאחר שסיימו את לימודי הקולג', ותוך כדי כך נזכרות השתיים באירועי העבר מתקופת לימודיהן. במהלך הביקור של אנני נתקלות השתיים בדמויות מעברן הרחוק, תוך העברת ביקורת עליהן.
צוות השחקנים

לינדה סטדמן (Lynda Steadman) בתפקיד אנני
קתרין קרטלידג' (Katrin Cartlidge) בתפקיד האנה
קייט באיירס (Kate Byers) בתפקיד קלייר
מרק בנטון (Mark Benton) בתפקיד ריקי
פרסים

פרס Evening Standard לסרטים בריטים
השחקנית הטובה ביותר - קתרין קרטלידג'
פסטיבל הסרטים ואיאדוליד
יתד הכסף - מייק לי
בחירת הצעירים - תחרות האזכור מיוחד - מייק לי
יצחק קצנלנבוגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1896 
 פטירה:  1971 (בגיל 75 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
יצחק קצנלנבוגן (1896–1971) היה דרמטולוג, פרופסור לדרמטולוגיה בבתי ספר לרפואה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב, ייסד והיה למנהלה הראשון של המחלקה למחלות עור ומין בבית החולים בילינסון.
קורות חיים

קצנלנבוגן נולד בשנת 1896 בלודז' שבפולין.
בין השנים 1915–1921 למד קצנלנבוגן רפואה בגראץ אוסטריה.
בין השנים 1921–1924 קצנלנבוגן התמחה במחלות עור ומין אצל הפרופ' הרמן בווינה, הפרופ' בושרה בברלין, הפרופ' ג'וגרו בפריס והפרופ' ארצ'יבלד בלונדון.
קורות חיים > בישראל

בשנת 1924 עלה קצנלנבוגן לארץ ישראל, ולאחר תקופה קצרה בחיפה עבר לירושלים.
בין השנים 1924–1956 ניהל קצנלנבוגן את המרפאה למחלות עור בבית החולים ביקור חולים, ואת המרפאה המייעצת למחלות עור של קופח כללית.
בין השנים 1932–1940 במקביל ליתר עבודותיו הרפואיות, ניהל את המרפאה למחלות עור על יד בית החולים הגרמני בירושלים.
בשנת 1957 ייסד קצנלנבוגן את המחלקה למחלות עור ומין בבית החולים בילינסון וניהלה עד שנת 1967.
בשנת 1960 התמנה קצנלנבוגן לפרופסור חבר קליני בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1965 התמנה קצנלנבוגן לפרופסור מן המנין בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
קצנלנבוגן היה ממניחי היסוד של איגוד הדרמטולוגים ושימש במשך 3 שנים יו"ר האיגוד.
קצנלנבוגן היה פעיל בהר"י, היה אחראי לקשרי החוץ של הר"י, והיה ממקימי ה"מועצה המדעית" של הר"י.
קצנלנבוגן פרסם בספרות המדעית, עבודות מדעיות רבות.
מתלמידיו ותלמידותיו: פרופ' אליעזר פוירמן, פרופ' מרים זנדבנק
בשנת 1967 פרש לגמלאות.
קצנלנבוגן נפטר בשנת 1971.
ראו גם

דרמטולוגיה
הערות שוליים

↑  תולדות רפואת עור ומין בישראל - פרופ' יצחק קצנלנבוגן, עמודים 44-45 פרופ' אריה אינגבר / מנהל מחלקת עור ומין בית החולים האוניברסיטאי הדסה (slideserve.com/sancha)
↑  תולדות רפואת עור ומין בישראל - פרופ' יצחק קצנלנבוגן, עמוד 42 פרופ' אריה אינגבר / מנהל מחלקת עור ומין בית החולים האוניברסיטאי הדסה (slideserve.com/sancha)
↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך:קצנלנבוגן, יצחק פרופ', עמוד 374
יצורים שמימיים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פיטר ג'קסון
 הופק בידי:  ג'ים בות פיטר ג'קסון
 תסריט:  פראן וולש פיטר ג'קסון
 עריכה:  ג'יימי סלקירק
 שחקנים ראשיים:  מלאני לינסקי קייט וינסלט
 מוזיקה:  פיטר דאסנט
 צילום:  אלון בולינגר
 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 חברת הפקה:  WingNut Films
 חברה מפיצה:  אולפני מירמקס
 שיטת הפצה:  35 mm film, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ניו זילנד 14 באוקטובר 1994
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט חבר'ה נשי, סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט פשע, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   heavenlycreatures
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יצורים שמימיים (במקור: Heavenly Creatures) הוא סרט דרמה פסיכולוגית ביוגרפית מניו זילנד משנת 1994 המבוסס על מעשה רצח אמיתי שהסעיר את ניו זילנד בשנות ה-50 של המאה ה-20 (אנ').
הסרט בוים על ידי פיטר ג'קסון אותו גם כתב לצידה של פראן וולש ומככבות בו מלאני לינסקי וקייט וינסלט.
תקציר העלילה

עלילת הסרט אשר מתרחשת בשנות ה-50 של המאה ה-20 בעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד, מתמקדת בשתי נערות, פולין פארקר בת ה-16 וג'ולייט היולם בת ה-15 אשר מכירות בבית הספר. הידידות ביניהן הופכת לסיפור אהבה אובססיבי כאשר השתיים מסתגרות בתוך עצמן ויוצרות עולם קסום ופנטסטי משלהן. המשפחות שלהן מחליטות לנסות ולמנוע מהן להמשיך ולהיפגש, כאשר הוריה של פולין מנסים לשלוח את בתם ללמוד באזור אחר. בעקבות כך, בסופו של דבר הן מחליטות לרצוח את אמה של פולין על מנת שיוכלו להיות יחד.
צוות השחקנים הראשי

מלאני לינסקי - בתפקיד פולין פארקר
קייט וינסלט - בתפקיד ג'ולייט היולם (אן פרי)
שרה פירסי - בתפקיד הונורה ריפר פארקר
דיאנה קנט - בתפקיד הילדה היולם
קלייב מריסון - בתפקיד ד"ר הנרי היולם
סיימון או'קונור - בתפקיד הרברט ריפר
ג'ד ברופי - בתפקיד ג'ון ("ניקולס")
פיטר אליוט - בתפקיד ביל פרי
גילברט גולדי - בתפקיד ד"ר בנט
כאשר נפגשנו לראשונה

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  ארי סנדל
 הופק בידי:  Adam Saunders, Michelle Knudsen, מייסון נוביק, ג'וזף מק'גינטי ניקול 
 תסריט:  ג'וש ויטנגטון
 עריכה:  ג'פרי וולף 
 שחקנים ראשיים:  אדם דווין אלכסנדרה דדריו שלי הניג רובי אמל אנרדו בקלור
 מוזיקה:  אריק וי. אקלין
 צילום:  דוד הניגס 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Wonderland Sound and Vision 
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  9 בפברואר 2018
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 דף הסרט ב־IMDb
 
כאשר נפגשנו לראשונה (באנגלית: When We First Met) הוא סרט מסוגת קומדיה-רומנטית שבויים על ידי ארי סנדל ונכתב על ידי ג'וש ויטנגטון. הסרט יצא לאור על ידי נטפליקס ב 9 בפברואר 2018. בסרט שולבו שירים של מיכל טאובר.
עלילה

נואה (אדם דווין) מבלה לילה מושלם עם אייברי (אלכסנדרה דדריו), נערת החלומות שלו, אבל מבחינתה הם חברים בלבד. כעבור שלוש שנים היא נישאת לאית'ן (רובי אמל). נואה תוהה מה עשה לא בסדר, עד שזכה בהזדמנות לחזור בזמן באמצעות תא צילום, ולשנות את הלילה בו נפגשו שוב ושוב במטרה לתקן את העתיד, אך לא יודע שדבר זה עלול לשנות באופן מוחלט את עתידו הלא נודע.
שחקנים

אדם דווין - נואה אשבי
אלכסנדרה דדריו - אייברי מרטין
שלי הניג - קארי גריי
אנדרו בקלור - מקס
רובי אמל - אית'ן
הערות שוליים

↑  https://www.imdb.com/name/nm3070666/
יצחק-הנס קלינגהופר

יצחק-הנס קלינגהופר (17 בפברואר 1905 – 31 בינואר 1990) היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה העברית וחבר הכנסת.
חייו

קלינגהופר נולד בגליציה וגדל בווינה. הוא רכש את השכלתו האקדמית באוניברסיטת וינה, שם גם קיבל דוקטורט במשפטים ודוקטורט במדע המדינה. עקב עליית הנאצים נמלט לצרפת ומשם לברזיל ב-1941. ב-1953 עלה לישראל. היה חבר הסגל האקדמי של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ושימש בה פרופסור מן המניין מאז שנת 1961 וכדיקן הפקולטה. התמחה במשפט מנהלי ובמשפט חוקתי.
קלינגהופר היה ממייסדי המפלגה הליברלית וכיהן כחבר הכנסת מטעמה בכנסת החמישית, השישית והשביעית. ב-15 בינואר 1964 הגיש לכנסת החמישית את הצעת חוק יסוד: מגילת זכויות יסוד של האדם, ה'תשכ"ד-1963, שמשפטנים הגדירו אותה כמלאכת מחשבת, אך הצעתו נדחתה עקב התנגדות הממשלה.
קלינגהופר שימש היועץ המשפטי של מבקר מערכת הביטחון בשנים 1975–1976, וכיהן כנשיאה הראשון של האגודה לזכויות האזרח בישראל בשנים 1976–1982 וכנשיאה הראשון של העמותה למשפט ציבורי בישראל.
בשנת 1988 זכה בפרס צלטנר.
מבחר מכתביו

על חופש הביטוי. ירושלים: האגודה לזכויות האזרח בישראל, ה'תשמ"ד
מגילת זכויות האדם: הקפאון בחקיקה. תל אביב: המדרשה הליברלית, 1981
משפט מנהלי. ירושלים: אקדמון, ה'תשל"ו
סמכות ועדות רגילות של פרלמנט לכפות הופעת עדים ולגבות ראיות בשבועה/ חוקרים ראשיים: י"ה קלינגהופר; ק' קליין. ירושלים: המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי, ה'תשל"ה
יחסי טורקמניסטן–צ'ילה

| יחסי טורקמניסטן–צ'ילה |
| --- | --- |
טורקמניסטן: צ'ילה


טורקמניסטן: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
488,100: 756,102
אוכלוסייה
7,525,648: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
59,887: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,958: 16,956
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי טורקמניסטן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין טורקמניסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-27 ביולי 1994.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בטורקמניסטן נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי טורקמניסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בטורקמניסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה הסמוכה, על טורקמניסטן.
טורקמניסטן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי יפן – סנט לוסיה

| יחסי יפן – סנט לוסיה |
| --- | --- |
יפן: סנט לוסיה


יפן: סנט לוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 616
אוכלוסייה
123,588,993: 179,845
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 2,520
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 14,012
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה

יחסי יפן–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין סנט לוסיה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לסנט לוסיה כוננו לראשונה בינואר 1980, בין שתי המדינות מתקיים שיתוף פעולה טכנולוגי בשווי ביליוני ין יפני וסנט לוסיה מקבלת מענקים הומניטריים מיפן, גם הם בשווי ביליוני ין יפני. הסחר שבין שתי המדינות מבוסס בעיקר על יבוא סנט-לוסיאני מיפן, בעיקר במגזרי הרכב והקירור.
ביקורים רמי דרג > מסנט לוסיה ליפן

1986, 1990 - ג'ון קומפטון, ראש ממשלת סנט לוסיה
1990 - ויליאם ג'ורג' מאלט, שר התיירות של סנט לוסיה
1998 - קני ד. אנתוני, ראש ממשלת סנט לוסיה
2000, 2001 - ג'ורג' אודלום, שר החוץ של סנט לוסיה
2001 - קאסיוס אליאס, שר החקלאות של סנט לוסיה
2004 - ג'וליאן רוברט האנט, שר החוץ של סנט לוסיה
2004 - איגנאציוס ג'אן, שר החקלאות של סנט לוסיה
2010 - רופוס ג'ורג' בוסקה, שר החוץ של סנט לוסיה
2016 - אדמונד אסטפאן, השר לשוויון חברתי, פיתוח צעירים, ספורט, תרבות וממשל מקומי של סנט לוסיה
ביקורים רמי דרג > מיפן לסנט לוסיה

2015 - יאסוהידה נאקיאמה, שר המדינה היפני ליחסי חוץ
2017 - קנטרו סונורה, שר המדינה היפני ליחסי חוץ
נציגויות דיפלומטיות

סנט לוסיה אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יפן אינה מיוצגת בסנט לוסיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את השגרירות שהיא מחזיקה בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו הסמוכה, על סנט לוסיה.
יחסי יפן – סנט וינסנט והגרנדינים

| יחסי יפן – סנט וינסנט והגרנדינים |
| --- | --- |
יפן: סנט וינסנט והגרנדינים


יפן: סנט וינסנט והגרנדינים
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 389
אוכלוסייה
123,588,993: 100,441
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 1,066
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 10,613
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה פרלמנטרית   מונרכיה חוקתית

יחסי יפן–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין סנט וינסנט והגרנדינים.
היסטוריה

בין יפן לבין סנט וינסנט והגרנדינים מתקיימים יחסים דיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לסנט וינסנט והגרנדינים כוננו לראשונה בחודש אפריל 1980. בין שתי המדינות נערכו מספר ביקורים רמי דרג ולאחריהם הגיעו שיתופי פעולה מינוריים.
ביקורים רמי דרג > מסנט וינסנט והגרנדינים ליפן

ג'יימס פיץ-אלן מיטשל, ראש ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים (1986, 1990)
רלף גונזלבס, ראש ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים (2004)
נציגויות דיפלומטיות

סנט וינסנט והגרנדינים אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יפן אינה מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את שגרירותה שבפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו הסמוכה, על סנט וינסנט והגרנדינים.
כאשאנית יהודית

| --- | --- |
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
כאשאנית יהודית היא שפה ששייכת לקבוצת השפות הפרסיות יהודיות ודוברה באזור העיר כאשאן באיראן וכן בכפר אביאנה (אנ').
כאשאנית יהודית מראה קווי דמיון בולטים לניבים של קהילות יהודיות בערים אחרות באיראן, כמו המדאנית יהודית שדוברה בהמדאן ואספהאנית יהודית, שדוברה באספהאן, בשני המקומות השפה המדוברת כיום על ידי האוכלוסייה הלא יהודית היא פרסית.
רקע

השפה הפרסית יהודית היא קבוצה של דיאלקטים יהודיים של השפה הפרסית, שדוברו על ידי יהדות איראן, יהדות בוכרה, יהדות אפגניסטן וקהילות יהודיות נוספות באזור מרכז אסיה. הדיאלקטים שונים במקצת זה מזה, אך לרוב מאפשרים הבנה הדדית. השפות היהודיות-פרסיות הן ברובן שילוב של ארמית, פרסית עתיקה, עברית והשפה המקומית, והכתב באלפבית עברי.
כאשאנית יהודית מראה קווי דמיון בולטים לניבים של קהילות יהודיות בערים אחרות, כמו המאדן ואיספהאן, ופחות עם פרסית שדוברה על ידי האוכלוסייה המקומית הלא יהודית. ניתן להסביר את הקשרים הללו באמצעות הקשרים ההיסטוריים החזקים בין הקהילות היהודיות במרכז איראן, עם עדות להגירה משמעותית בין העיירות במשך מאות שנים, וכן יחסי מסחר.
הדיאלקט של העיר כאשאן היה שונה מהניב הכפרי של מחוז כאשאן בנושאים כמו אוצר מילים, דקדוק ותחביר, והוא הושפע יותר מהפרסית. בנוסף הניב של העיר דומה יותר לניבים של ערים אחרות, במיוחד אספהאן. דבר זה הוביל למורפולוגיה ותחביר פשוטים יותר של הניבים שדוברו בסביבה הכפרית. הספרות היהודית-פרסית הקיימת מכאשאן, של הבאבאי בן לוטף מהמאה השבע-עשרה ושל הבאבאי בן פרהאד מהמאה השמונה-עשרה, לא נכתבה בכאשאנית יהודית.
היסטוריה

יהודי כאשאן היו צאצאים של גולים יהודים שהגיעו לאזור בשנת 580 לפנה"ס, לאחר חורבן בית המקדש הראשון. עם גירוש ספרד הגיעו לעיר מספר משפחות יהודיות בראשותו של ר' משה הלוי. הם הקימו בעיר ישיבה וצאצאיהם היו ממנהיגי העיר במשך דורות. קיימות עדויות לקיומה של קהילה יהודית בעיר לאורך השנים, כאשר לעיתים היוותה הקהילה מוקד מרכזי לרדיפות יהודים על ידי השלטונות הפרסיים, בדגש על שלטונו של שאה תהמאספ השני בתחילת המאה ה-18. היהודים בכאשאן עסקו בעיקר בעסקי הטקסטיל, שהיו מפותחים מאוד בעיר. במאה ה-20 זכתה הקהילה היהודית בכאשאן, יחד עם הקהילה היהודית באיראן כולה, ליחס חיובי מהשלטונות, אך השמועות אודות התנועה הציונית הביאו רבים מבני הקהילה לעלות לישראל. לאחר המהפכה האיראנית בשנת 1979, עם עליית שלטונו של האייתוללה ח'ומייני, זורז תהליך צמצום הקהילה – רבים מיהודי כאשאן היגרו לארצות הברית, וחלקם עלו בדרך-לא-דרך לישראל.
שמות המשפחה העבריים "כאשי" ו"קשאני" הם שרידים של יהדות כאשאן.
על פי עדותם של יוצאי כאשאן, הסיבה המרכזית לשימוש בשפה שונה הייתה הרצון לנהל שיחות בין חברי הקהילה היהודית מבלי שיובנו על ידי שכניהם המוסלמים.
העיר כאשאן ראתה את היעלמותה המהירה של הקהילה היהודית שלה באמצע המאה העשרים. ההגירה ההמונית לטהראן החלה באמצע המאה ה-20. האוכלוסייה היהודית בעיר התדלדלה מכמה אלפים בשנות ה-40 ל-11 משפחות בלבד (17 נפש) בשנות ה-70. לאחר המהפכה האיראנית של 1979 רוב היהודים באיראן עזבו לישראל או לצפון אמריקה.
השפה כיום נמצאת בסכנת הכחדה כאשר ההגירה מהכפרים לטהארן הובילה את דוברי השפה לדבר פרסית וההגירה לארצות הברית ולישראל הובילה את דוברי השפה וילדיהם לדבר באנגלית ובעברית. כאשנית יהודית שרדה רק בקרב הדור המבוגר יותר של קהילות המהגרים היהודיות הכשאניות בישראל ובצפון אמריקה ועומדת בפני הכחדה. כאשאן עצמה היא כעת עיר מוסלמית דוברת פרסית כולה.
הערות שוליים

1 2  Judeo-Kashani, Endangered Language Alliance
1 2  Habib Borjian, Judeo-Kashani: A Central Iranian Plateau Dialect, Journal of the American Oriental Society 132, 2012, עמ' 1–21 doi: 10.7817/jameroriesoci.132.1.0001
ישראלים עצבניים אחד אחד

| --- | --- |

 מיקסטייפ מאת אומנים שונים
 יצא לאור:  1998
 סוגה:  היפ הופ
 חברת תקליטים:  משפחת תאקט • מאד מאן
 הפקה:  סאבלימינל, אדי סומרנג, צ'ולו
 עטיפה אלטרנטיבית
 
ישראלים עצבניים אחד אחד הוא מיקסטייפ בסוגת היפ הופ. המיקסטייפ הוקלט באולפן מאולתר שנבנה בחלק האחורי של חנות הבגדים "Mad man" בתחנה המרכזית של תל אביב. המיקסטייפ הופק על ידי צ'ולו (אריה אביטן), שגם השתתף במיקסטייפ כזמר ב-4 שירים. אומנים נוספים שהשתתפו במיקסטייפ הם סאבלימינל (קובי שמעוני), שהיה אז בן 18 בלבד, קוטג' (הראפר אדם בכור), ג'רמי קול חבש, סילברדון ואמ.סי סוניק.
המיקסטייפ יצא בהוצאה עצמית ונמכר בחנות עצמה.
רשימת רצועות

|  | שם השיר | מבצע | מילים | לחן | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לא מפסיקים | ת.א.ק.ט | סאבלימינל | סאבלימינל | 03:53 |
| 2 | כסף | קוטג' / צ'ולו | קוטג' / צ'ולו | קוטג' / צ'ולו | 03:35 |
| 3 | מתפלל | סאבלימינל | סאבלימינל | אדי סומרנג | 05:17 |
| 4 | לא לבד | צ'ולו / סאבלימינל | צ'ולו / אדי סומרנג / סאבלימינל | צ'ולו | 03:31 |
| 5 | צ'גרנו (רגאיי מיקס) | ג'רמי קול חבש | ג'רמי קול חבש / סלומון מארשה | ג'רמי קול חבש / אדי סומרנג / צ'ולו | 03:17 |
| 6 | אוריגינל ראסטה | אם.סי סוניק | אם.סי סוניק | אם.סי סוניק | 02:25 |
| 7 | See the way clear | סילברדון / צ'ולו | סילברדון / צ'ולו | סילברדון / צ'ולו | 03:31 |
| 8 | צ'גרנו (היפ הופ מיקס) | ג'רמי קול חבש | ג'רמי קול חבש / סלומון מארשה | ג'רמי קול חבש / אדי סומרנג / צ'ולו | 04:07 |
| 9 | האור | סאבלימינל | סאבלימינל | סאבלימינל | 00:16 |
| 10 | HipHop Soldier | ת.א.ק.ט | ת.א.ק.ט | ת.א.ק.ט | 06:24 |
| 11 | Rule cool | צ'ולו | צ'ולו | צ'ולו | 03:41 |
| 12 | ילד החולות | ג'רמי קול חבש | ג'רמי קול חבש / צ'ולו | ג'רמי קול חבש / צ'ולו | 01:26 |
הערות שוליים

↑  עדי סמריאס, סאבלימינל והמיקסטייפ שהתחיל הכל: כך נולד ההיפ הופ הציוני, באתר Time Out, ‏17 באפריל 2018
↑  רפי ברבירו, צ'ולו ישיר לנו סולו, באתר ynet, 28 באפריל 2010
| לייבל משפחת תאקט |
| --- | --- | --- |
| אמנים | סאבלימינל • האולטראס • שרק וצוקוש • יאנג דיג'יי |  |
| חברים לשעבר | אילן בבילון • גבריאל בטלר • הצל • שי 360 • סיוון • בוסקילז • עומרי "69" סגל • דן "מטרו" פרבר • רון "סקיי" נשר • איציק שמלי • מור אפרת ביטון • אופיר מלול |  |
| אלבומים | ישראלים עצבניים אחד אחד • האור מציון • האור והצל • אולסטארז • חי • בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר • איציק שמלי • לא שם זין • דף חדש • כולם רוצים את האמת • סיפור אהבה • Jew-Niversal • נלחם בשביל עצמי • הכל טוב • צבע לחיים • איזה לילה הולך להיות • בראש שלי |  |
| אלבומי אוסף | אני תל אביבי • פזצטא • היצירה שלי |  |
יחסי אזרבייג'ן–מרוקו

| יחסי אזרבייג'ן–מרוקו |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: מרוקו


אזרבייג'ן: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 446,550
אוכלוסייה
10,351,953: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 3,697
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אזרבייג'ן–מרוקו הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לממלכת מרוקו. שיתוף הפעולה בין המדינות מתבצע בתחומים כמו חקלאות, אנרגיה, תחבורה, חינוך, המגזר הפרטי, תיירות, לוגיסטיקה, טלקומוניקציה, בנייה ועוד.
יחסים דיפלומטיים

ב-30 בדצמבר 1991 הכירה מרוקו בעצמאותה של אזרבייג'ן. היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן למרוקו כוננו ב-25 באוגוסט 1992. ב-12 בדצמבר 1994 נחתם פרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרדי החוץ של אזרבייג'ן ומרוקו בקזבלנקה. הביקור הרשמי הראשון של נשיא אזרבייג'ן היידר אלייב במרוקו התקיים בשנת 1994. הנציגות של אזרבייג'ן במרוקו נפתחה בספטמבר 2006. שגרירות מרוקו באזרבייג'ן נפתחה בנובמבר 2008. ב-28 בספטמבר 2007 הוקמה הוועדה הבין-ממשלתית לשיתוף פעולה דו-צדדי בין אזרבייג'ן למרוקו.
ב-5 במרץ 2018 נפגש שר החוץ של מרוקו, נאסר בורית, עם שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב. במהלך האירוע התקיימה ישיבת הוועדה הבין-ממשלתית בה נחתמו מספר הסכמים:
אמנה למניעת כפל מס והעלמת מס;
הסכם בין-ממשלתי לשיתוף פעולה בתחום הביטחון והמאבק בפשיעה;
פרוטוקול כוונות בין סוכנויות רכבת;
פרוטוקול כוונות בין האקדמיה הימית הממלכתית של אזרבייג'ן והמכון הגבוה לחקר הים של מרוקו.
ב-30 באוקטובר 2018 נחתם מזכר בין הסוכנות הממלכתית של אזרבייג'ן לשירות ציבורי וחדשנות חברתית לבין ממשלת מרוקו.
מסגרת משפטית: 20 מסמכים נחתמו בין אזרבייג'ן למרוקו.
שיתוף פעולה כלכלי

לפי ועדת המכס של אזרבייג'ן, בשנת 2017 הסתכם מחזור הסחר בכ-3.9 מיליון דולר.
חברות הנפט במרוקו משתפות פעולה עם חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR).
קשרי תרבות

ימי תרבות אזרבייג'ן נערכו ברבאט ב-2–4 במרץ 2008. במסגרת אירוע זה הוקמה אגודת הידידות אזרבייג'ן-מרוקאית. במרץ 2008 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בין-תרבותי. ב-16–19 באוקטובר 2009, נערכו ימי התרבות המרוקאית בעיר הבירה באקו.
ימי התרבות האזרבייג'נית נערכו ברבאט ב-26 באוקטובר - 1 בנובמבר 2010.
במרץ 2011 נחתם פרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרד הנוער והספורט של אזרבייג'ן ומרוקו ברבאט.
ב-11–13 בנובמבר 2011 נערכו בבאקו ימי תרבות מרוקו. בתאריכים 4–9 באוקטובר 2012, יו"ר בית הנציגים לשעבר של הפרלמנט של מרוקו א. ראדי, רקטור אוניברסיטת מוחמד ונשיא המפעל הדיפלומטי א. גאבק ביקר באזרבייג'ן כדי להשתתף בפורום ההומניטרי הבינלאומי השני שנערך בבאקו.
בינואר 2015, הפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת מוחמד ברבאט ארגנה הכשרה וחיברה תוכניות על השפה והתרבות של אזרבייג'ן.
במאי 2015, ביוזמת הוועדה הממלכתית לעבודה עם ארגונים דתיים של אזרבייג'ן ו-ISESCO, התקיים ברבאט כנס בנושא "דיאלוג של דתות ומודלים לקידום הבנה הדדית של תרבויות בעולם המוסלמי". בכנס השתתפו נציגי ISESCO, הוועדה הממלכתית לעבודה עם ארגונים דתיים של אזרבייג'ן, שגרירי אזרבייג'ן, סין, מלזיה, טורקיה במרוקו, חברי הקורפוס הדיפלומטי, חברי אגודת הידידות המרוקאית-אזרבייג'נית וכו'. יתרה מכך, אורגנה התערוכה "אזרבייג'ן – פנינת התרבות האסלאמית".
בשנת 2019 נדונה האפשרות לכינון יחסי ערים תאומות בין העיר גנג'ה באזרבייג'ן לעיר מרקש שבמרוקו.
במסגרת הפגישה בין מנהלת המוזיאון הלאומי של אזרבייג'ן ושר התרבות, הנוער והספורט של מרוקו, אלחסן אביבא, גובשה ונדונה תוכנית שיתוף פעולה בין המדינות בתחום התרבות. אחר כך הייתה פגישה בין שירין מליקובה לבין נשיא קרן המוזיאון הלאומי של מרוקו, מהדי גוטבי. נדונו פרויקטים משותפים ונחתם מזכר שיתוף פעולה.