stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סורין גרינדיאנו
הערות שוליים

↑  AP‏, רומניה: מפלגת השלטון פירקה את ממשלה - כדי להחליף את ראש הממשלה, באתר וואלה, 21 ביוני 2017
↑  GRINDEANU, Guvernul României
↑  הממשלה תבטל את צו החירום Romania Insider
| ראשי ממשלת רומניה |
| --- | --- | --- |
| הנסיכויות הרומניות המאוחדות | ב' קטרג'יו • קרצולסקו • קוגלניצ'אנו • קרצולסקו • ל' קטרג'יו • י' גיקה • קרצולסקו • ש' גולסקו • נ' גולסקו • יון ק' ברטיאנו • ד' גיקה • א' גולסקו • יפוריאנו • י' גיקה • ל' קטרג'יו • פלורסקו • יפוריאנו • יון ק' ברטיאנו • ד' ברטיאנו • יון ק' ברטיאנו |     |
| ממלכת רומניה | יון ק' ברטיאנו • רוסטי • ל' קטרג'יו • פלורסקו • ל' קטרג'יו • סטורדזה • אאורליאן • סטורדזה • קנטאקוזינו • קארפ • סטורדזה • קנטאקוזינו • סטורדזה • יון (יונל) ברטיאנו • קארפ • מאיורסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • מרגילומן • קואנדה • יון (יונל) ברטיאנו • וייטויאנו • ואידה-ווייבוד • אוורסקו • יונסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • שטירביי • יון (יונל) ברטיאנו • ו' ברטיאנו • מאניו • מירונסקו • מאניו • מירונסקו • יורגה • ואידה-ווייבוד • מאניו • ואידה-ווייבוד • דוקה • אנג'לסקו • טטרסקו • גוגה • קריסטיה • קלינסקו • ארג'שאנו • ארג'טויאנו • טטרסקו • ג'יגורטו • אנטונסקו • סנטסקו • רדסקו • גרוזה |     |
| הרפובליקה העממית הרומנית והרפובליקה הסוציאליסטית רומניה | גרוזה • גאורגיו-דז' • קיבו סטויקה • מאורר • מנסקו • ורדץ • דסקלסקו |     |
| רומניה מאז 1989 | רומן • סטולוז'אן • וקרויו • צ'ורביה • דז'או • וסילה • אתאנאסיו • איסרסקו • נסטאסה • בז'ינאריו • פופסקו-טריצ'אנו • בוק • אונגוריאנו • פונטה • צ'ולוש • גרינדיאנו • טודוסה • דנצ'ילה - אורבן • קיצו • צ'וקה • צ'ולאקו |     |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1122949804  VIAF: 5760148451583115970006   WorldCat (עם VIAF): 5760148451583115970006
מרדכי ירושלמי

| --- | --- |

מוטי ירושלמי
 לידה:  11 באוגוסט 1945 (בן 79) בגדאד
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  מרצה לקרימינולוגיה ולאכיפת החוק
 
מרדכי "מוטי" ירושלמי (נולד ב-11 באוגוסט 1945) הוא מרצה לקרימינולוגיה ולאכיפת החוק במכללה האקדמית בית ברל. היה מפקד בסיס טירונים של נערי רפול ומנהל בית סוהר מעשיהו.
ביוגרפיה

ירושלמי נולד בבגדאד בשם מרד קודסי זדה. הוא עלה לארץ עם הוריו בשנת 1952, גדל והתחנך בירושלים. בשנת 1964 התגייס לצה"ל. היה קצין מודיעין (קמ"ן) בגוש לכיש בפיקוד הדרום.
בשנת 1969 מונה לסגן עוזר המושל הצבאי (עמ"צ) בנגב.
בשנת 1970, עם ביטול הממשל הצבאי, שינתה יחידת המושל הצבאי את יעודה, והפכה ליחידת הגששים ולסיירת הגמלים של פיקוד הדרום. ירושלמי נשאר ביחידה המוסבת כסגן המפקד בדרגת סרן. מאותה יחידה נשלח בשנת 1973 ללימודים אקדמיים.
בשנת 1974 לאחר מלחמת יום הכיפורים, מונה לראש מדור באגף התכנון (אג"ת).
בשנת 1977 בתום לימודי התואר הראשון, מונה לראש מדור באגף מבצעים (במוצב הפיקוד העליון). שנה לאחר מכן, החל לפקד על בסיס הטירונים של התותחנים בשבי שומרון.
בשנת 1982 סיים לימודיו במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ומונה למפקד בסיס הטירונים של נערי רפול בעמק דותן.
בשנת 1986 פרש מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
בשנים 2000-1989 שירת בשירות בתי הסוהר. קודם עם גיוסו לדרגת גונדר משנה, ומונה לראש מחלקת חינוך טיפול ושיקום בשב"ס. בשנת 1993 מונה למפקד בית הסוהר מעשיהו עד לשנת 1996. בין תפקדיו היה מפקד בית הספר הארצי לקצינים וסוהרים ע"ש אריה ניר,  לאחר מכן פרש מהשירות בדרגת תת-גונדר. משמש מאז כנציג ציבור בוועדת השחרורים.
ביוגרפיה > אקדמיה

בשנת 1976 קיבל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון והיסטוריה של ימי הביניים (אונ' ת"א).
בשנת 1986 סיים את לימודי התואר השני בקרימינולוגיה ואכיפת החוק (Criminal Justice) באוניברסיטת אילינוי בשיקגו (UIC), ארצות הברית. עבודת התיזה לתואר: Islamic Philosophy of Punishment.
בשנת 1989 סיים את לימודי התואר השלישי ב-UIC בניתוח מדיניות ציבורית (Public Policy Analysis) וכתב דוקטורט בנושא: The War Over Israel: Palestinian Terrorism and Israeli Counterterrorism.
כיום מרצה במכללה האקדמית בית ברל בנושאי קרימינולוגיה ואכיפת החוק.
ספריו

Islamic Criminal Law and Procedure: An Introduction, כתב עם פרופ' ליפמן ופרופ' מקנוויל מהמחלקה לקרימינולוגיה ב-UIC. הספר ראה אור בהוצאת Praeger.
מסעו של אבו מוך והתרגום האנגלי From Baghdad to Jerusalem: The Journey of an Iraqi Jew. על הספר כתב השחקן אריה אליאס: "הספר מוליך אותנו אל נבכי חיי הקהילה היהודית בבגדאד של שנות העשרים ועד שנות החמישים ומתאר סאגה משפחתית רבת תהפוכות וצבעים ותזכורת כואבת על קשיי הקליטה במעברות בארץ ישראל של אז". הספר ראה אור בהוצאת כותרות, והמהדורה האנגלית בהוצאת Lulu.com.
בוקי הכלב המעופף והתרגום האנגלי Buki the Flying Dog. ירושלמי כתב את הספר עם שלושת ילדיו, ארז, צפריר, ודן כשהיו קטנים. דינה, אשתו, יזמה את הוצאתו לאור בשנת 2007 (25 שנה לאחר כתיבתו). הספר ראה אור בהוצאת Lulu.com .
מעשיהו: מעשה ומעשיות 1952 - 2011. הספר מגולל את תולדות כלא מעשיהו, המזוהה עם עברייני הצווארון הלבן, מיום הקמתו ועד לשנת 2011. בספר נפרסת תמונה נרחבת של הכלא על מתקניו, אסיריו וסוהריו. חיי הכלא הקשים והמורכבים נחשפים לקורא באמצעות תיאורים של אירועים חריגים כגון בריחות, דקירות ומקרי מוות. התהפוכות והשינויים שהתרחשו במשך השנים בהרכבה של אוכלוסיית האסירים ובתחומי הביטחון, החינוך, הטיפול והשיקום, מומחשים גם בעזרת תרשימים וטבלאות. הספר ראה אור בהוצאת כרמל.
צל מהלך בינינו, רומן המתאר מערכת יחסים עכורה בין אם שחוותה מעשי אונס במשך שנים על ידי אחיה, בת שנקרעת בין אם מתעללת לכת מסתורית השואבת אותה לתוכה, וברקע דמות טרגית של אב נוטש. הוצאת כותרים, 2015.
שער הספר "מעשיהו, מעשה ומעשיות"
שער הספר "From Baghdad to Jerusalem"
שער הספר "מסעו של אבו מוך". בתמונה: כדורי קודסי זדה, איראן 1925
הערות שוליים

↑  בשעתו הפיקודים היו מחולקים לגושים, כך שהגוש היה יחידה צבאית שישבה במשטרת בית ג'וברין.
↑  Matthew Lippman and Sean McConville
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275829605171  VIAF: 48299687   WorldCat (עם VIAF): 48299687 
ירושלמי עם רפאל איתן ואמנון אשכול, 1983
עם הנשיא עזר ויצמן, 1993
עם השר משה שחל בחנוכת אגף לקשישים בכלא מעשיהו, 1994
אמהות רעות 2: לשרוד את החג

| --- | --- |

 בימוי:  סקוט מור, ג'ון לוקאס 
 הופק בידי:  סוזן טוד 
 תסריט:  ג'ון לוקאס, סקוט מור 
 שחקנים ראשיים:  קריסטן בל פיטר גלאגר דייוויד וולטון אונה לורנס ונדה סייקס אריאנה גרינבלט אמג'יי אנתוני Terayle Hill שריל היינס ג'סטין הארטלי מילה קוניס ג'יי הרננדז קתרין האן כריסטין ברנסקי סוזן סרנדון כריסטינה אפלגייט 
 מוזיקה:  כריסטופר לורנץ
 צילום:  מיצ'ל אמונדסן 
 מדינה:  ארצות הברית, הרפובליקה העממית של סין 
 חברת הפקה:  STX Entertainment 
 חברה מפיצה:  STX Entertainment, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בנובמבר 2017 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חג המולד 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 תקציב:  28 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   badmomschristmas
 סרט קודם:  אמהות רעות 
 www.badmomsxmas.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמהות רעות 2: לשרוד את החג (באנגלית: A Bad Moms Christmas) הוא סרט קומדיית חג מולד אמריקאי משנת 2017 שנכתב וביים על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור. זהו סרט המשך לסרט "אמהות רעות" משנת 2016. העלילה עוקבת אחר שלוש האמהות מהסרט הראשון (מילה קוניס, קריסטן בל וקתרין האן) המתמודדות עם האמהות שלהן (כריסטין ברנסקי, שריל היינס וסוזן סרנדון) המבקרות במהלך חופשת חג המולד.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-1 בנובמבר 2017 והכניס למעלה מ-130 מיליון דולר. הוא זכה לביקורות מעורבות עד שליליות, כאשר הביקורת כוונה לעלילה הדלה ולגזענות. באפריל 2019, הוכרז שסרט המשך נמצא בפיתוח אך הוא הוקפא ב-2021 עקב מגפת הקורונה.
דמויות

מילה קוניס - איימי רדמונד מיטשל
קתרין האן - קרלה דנקלר
קריסטן בל - קיקי מור
כריסטין ברנסקי - רות רדמונד
סוזן סרנדון - אייסיס דנקלר
שריל היינס - סנדי וילסון
פיטר גלאגר - האנק רדמונד
ג'יי הרננדז - ג'סי הארקנס
ג'סטין הארטלי - טיי
ליילה ברוקטו - קנט מור
ונדה סייקס - ד"ר אליזבת קארל
אונה לורנס (אנ') - ג'יין מיטשל
אמג'יי אנתוני (אנ') - דילן מיטשל
אריאנה גרינבלט - לורי הארקנס
קייד קוקסי - ג'קסון דנקלר
ג'קס דין - ברנארד מור
מדיסון מאפלי - קלייר מור
כריסטינה אפלגייט - גוונדולין ג'יימס
קני ג'י - עצמו
שחרור

הסרט יצא ב-1 בנובמבר 2017. הוא תוכנן במקור לצאת ב-3 בנובמבר 2017, אך הוקדם יומיים כדי להימנע מתחרות ישירה עם תור: ראגנארוק.
סרט המשך

באפריל 2019 במהלך CinemaCon, הוכרז שסרט המשך בשם "Bad Moms' Moms" נמצא בפיתוח, כאשר סרנדון, ברנסקי והיינס יחזרו על תפקידיהן. ביוני 2021, דווח כי סרט ההמשך נדחה עקב מגפת הקורונה.
הערות שוליים

↑  Giles, Jeff (2 בנובמבר 2017). "Thor: Ragnarok is Certified Fresh". Rotten Tomatoes. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dave McNary (31 באוקטובר 2017). "'Thor: Ragnarok,' 'Bad Moms Christmas' to Spark a Lackluster Box Office". נבדק ב-31 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Bad Moms' Moms' Announced with Susan Sarandon, Cheryl Hines, Christine Baranski". 2 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Webber, Stephanie (21 ביוני 2021). "Susan Sarandon Hopes 'Bad Moms' Moms' Script Comes Together: 'I Should Ask My Agent'". Us Weekly. נבדק ב-7 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
בג"ץ מילר נגד שר הביטחון

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  8 בנובמבר 1995
 החלטה
 קבלת העתירה - פתיחת קורס הטיס בפני נשים בהתבסס על עיקרון השוויון.
 חברי המותב
 חברי המותב:  אליהו מצא, יעקב קדמי, טובה שטרסברג-כהן, צבי טל ודליה דורנר
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  השופטים מצא, שטרסברג-כהן ודורנר הסכימו כי אי-קבלת נשים לקורס טיס מהווה אפליה על בסיס שיקולים לא רלוונטיים, אשר מנוגדת לעיקרון השוויון ואף מהווה פגיעה בכבוד האדם של אותן נשים.
 דעות נוספות:  השופטים קדמי וטל סברו שיש לקבל את טיעוני המשיבים ולדחות את העתירה עקב השיקולים התקציביים והתכנוניים הכרוכים בקבלת נשים לקורס הטיס.
 תקדימים
 בג"ץ דנילוביץ', בג"ץ שדולת הנשים ו-בג"ץ נבו נגד בית הדין הארצי לעבודה.
 
בג"ץ 4541/94 אליס מילר נגד שר הביטחון ואחרים, הוא החלטה שניתנה ב-1995 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי אליס מילר בסיוע האגודה לזכויות האזרח ושדולת הנשים. בג"ץ קבע שאין הצדקה להבחנה בין גברים לנשים המצדיקה למנוע מנשים להגיש מועמדות לקורס טיס בצה"ל. בג"ץ זה הוא אחד מפסקי הדין המשמעותיים והתקדימיים בסוגיית הזכות לשוויון מגדרי והגנתו בזכויות החוקתיות לכבוד ולשוויון.
רקע > שירות נשים בצה"ל

לפני קום המדינה, בתקופת מלחמת העולם השנייה, התנדבו כ-4,000 מנשות היישוב לחיילות העזר הבריטיים לנשים. צנחני היישוב, שהצניחה בריטניה באירופה הכבושה, כללו גם שתי נשים, חנה סנש וחביבה רייק. הן נשבו והוצאו להורג.
בראשית מלחמת העצמאות, שירתו נשים בהגנה ובפלמ"ח, לעיתים אף בתפקידי לוחמה בחזית, וכן כטייסות. בצה"ל שירתו נשים מיום הקמתו, בעיקר במסגרת חיל הנשים (ח"ן). בפקודת הקמתו של הח"ן נקבע שנשים ישרתו בתפקידי הגנת יישובים, בתפקידים מקצועיים, בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר, אך לא בתפקידי לחימה. הגדרה זו נותרה על כנה במשך שנים. בשנות ה-80 וה-90 החלו להיפתח בפני נשים תפקידי הדרכה במקצועות הלחימה, כמו מדריכות חי"ר, שריון וקליעה. כמו כן נפתחו לפניהן תפקידי פיקוד כמו מפקדות כיתה בטירונות לחיילים המיועדים לתפקידים בעורף ומדריכות כלואים, ותפקידים טכניים שונים. אך בכל הנוגע לתפקידים הכרוכים בלחימה בחזית, ובנוגע לקורסים היוקרתיים כדוגמת קורס טיס או קורס חובלים, המשיכו תקנות צה"ל להגביל את השירות בהם לגברים בלבד.
רקע > אליס מילר

אליס מילר גויסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. היא הייתה בעלת רישיון טיס אזרחי, סיימה לימודי הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון והתייצבה לשירות פעיל. יותר משנה לפני תחילת השירות הפעיל פנתה בבקשה לעבור את המיון הראשוני לקורס טיס. בקשתה נדחתה על ידי קצינת העתודה בטענה שעל פי הוראות הפיקוד העליון אין לשלב נשים במקצועות לחימה. מילר ערערה על ההחלטה וזומנה לפגישה עם מפקד חיל האוויר. גם לאחר פגישה זו לא שינה הצבא את עמדתו. סירובו של צה"ל לאפשר את קבלתה לשלב המיונים המוקדמים לקורס טיס עקב היותה אישה, וסירוב הערכאות הצבאיות, סלל את הדרך לפנייה לבג"ץ, בסיוע האגודה לזכויות האזרח ושדולת הנשים. אף שבג"ץ קיבל את עתירתה של מילר, היא עצמה לא עברה בהצלחה את שלב המיונים ולכן לא התקבלה לקורס הטיס. מילר שירתה כקצינה בחיל האוויר.
הדיון > טענות העותרת

לטענת מילר, עמדת מדינה הפוסלת מראש ובאופן מוחלט קבלה של נשים לקורס טיס היא אפליה על רקע מגדרי, המפרה את זכות היסוד לשוויון בין המינים. הביטוי הראשון של אפליה זו הוא שלילת ההזדמנות השווה לשרת בצבא כטייסת ולתרום את חלקה של מילר לביטחון המדינה, להגשים את רצונה ולמלא את יכולתה. ביטויים נוספים של האפליה כתוצאה משלילת האפשרות לשרת כטייסת הם חסימת הדרך להתקדמות לתפקידים בכירים בחיל האוויר ובצבא בכלל. בנוסף, שלילת האפשרות הזו פוגעת בסיכוי העתידי להשתלב כטייסת בשוק האזרחי. בנוסף עשויה האפליה לפגוע בדימוין העצמי של נשים ולגרום להפחתת מעמדן בחברה.
מילר לא ביקשה לבטל לחלוטין את ההגבלות על השתתפות נשים בתפקידי לחימה. אולם, לדבריה המדיניות בנושא זה אינה יכולה להיות גורפת, אלא עליה להתייחס באופן פרטני לאופי התפקיד, לאופי היחידה ולאופי המועמד או המועמדת. גישה זו מתחייבת מעקרון השוויון: כל עוד אין מתקיים טעם ענייני ורלוונטי להבדלה בין נשים לבין גברים לעניין מילויו של תפקיד מסוים, יש לנהוג בשני המינים על פי אותה אמת מידה.
הדיון > טענות המשיבים

לטענת המדינה, עקרון השוויון בין נשים לגברים אינו חל על חוקים ותקנות הנוגעים לשירותן של נשים בצה"ל. החוק מבחין בין נשים לבין גברים לעניין היקף חובת השירות ותנאי השירות של נשים, בשל השוני המהותי, במאפיינים הרלוונטיים, בין גברים לבין נשים. ההתייחסות השונה לשירותן של נשים נסמכת על שונות רלוונטית בנתונים, ולכן אינה בגדר אפליה פסולה אלא בגדר הבחנה מותרת. לדברי המדינה, מניעת קבלתה של מילר לקורס טיס אינה הגישה החברתית הגורסת כי אין לחשוף נשים לסיכוני הלחימה אל מול האויב והנפילה בשבי, אלא מ"טעמים תכנוניים", שאינם מאפשרים לצה"ל לאפשר לחיילות לשרת כטייסות בחיל-האוויר. טעמים אלו הם שהכשרתו של טייס היא ממושכת וההשקעה הכספית בה היא רבה מאוד. ההכשרה מבוססת על ההנחה שהטייס ישרת תקופה ארוכה, שבע שנים בשירות סדיר ולאחר מכן בשירות מילואים של יום מילואים מדי שבוע, כדי להישאר בכושר טיסה. חיל האוויר טען כי גם אם יהיו נשים שיהיו מוכנות להתנדב לשירות כזה, הן עלולות להתחרט ולהחליט להפסיק את ההתנדבות (כפי שהחוק הקיים מאפשר להן), בעיקר לאחר שיהפכו לאימהות. הטענה היא כי מסיבות אלה, מהותו של התפקיד אינה מאפשרת שילובן של נשים. לדברי המדינה, בחירת המועמדים לשיבוץ בתפקיד צבאי כלשהו חייבת להתבסס על צורכי הצבא בלבד, ולכן על שיקול הדעת של הצבא לגבור על שיקולים אחרים.
פסק הדין > דעת הרוב

השופט אליהו מצא קבע ששונות רלוונטית עשויה להצדיק הבחנה בין פרטים בחברה. אם השונות אינה רלוונטית מדובר באפליה פסולה. חוק שירות ביטחון מבחין בין נשים לגברים לגבי משך השירות וחובת שירות מילואים. עם זאת, מצא אינו משתכנע שאכן יש שונות רלוונטית בין המינים, שמצדיקה פסילת שירותן של נשים בקורס טיס ותפקידים נוספים. מצא פסק שיש לאזן בין הזכות לשוויון לבין האינטרס של ביטחון המדינה, תוך עמידה במבחן המידתיות. במקרה זה הכף נוטה לטובת הזכות לשוויון.
השופטת טובה שטרסברג-כהן פסקה שגם אם קיים שוני רלוונטי בין גברים לנשים (לעניין השירות כטייסים), ניתן וראוי להתגבר על השוני הזה. לדעתה אין מדובר במצב של העדפה מתקנת (שם נמנעים מהבחנה דווקא כאשר ישנו שוני רלוונטי), אלא של צורך שוויון הזדמנויות. כלומר, על אף שקיים שוני רלוונטי בין המינים, יש עדיין דרישה שהרשות השלטונית תעשה מאמץ לנטרל את השוני. היא קבעה כי מימושן של זכויות אדם טומן בחובו מחיר כספי שיש לשלם: "חברה המכבדת את ערכי היסוד שלה ואת זכויות היסוד של חבריה צריכה להיות מוכנה לשלם מחיר סביר על-מנת שערך השוויון לא יעמוד ככלי ריק מתוכן". באיזון בין עקרון השוויון לבין ביטחון המדינה יש להעדיף את ביטחון המדינה רק כאשר יש ודאות קרובה לפגיעה ממשית בביטחון המדינה.
השופטת דליה דורנר פסקה שיחס מפלה הוא משפיל ופוגע בכבודן של הנשים. בהתבסס על חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, ותוך תשומת לב לכך שהזכות לשוויון הושמטה בכוונה על ידי המחוקק מחוקי היסוד, דורנר מעגנת את הזכות לשוויון כזכות חוקתית רק במקרים בהם הפגיעה בזכות לשוויון גורמת להשפלה, פגיעה בכבוד האדם (שהוכר כזכות חוקתית בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו). על פי זה היא בוחנת את האיסור על נשים להתגייס לקורס טיס באמצעות פסקת ההגבלה. תוצאת הניתוח היא שהפגיעה אינה מידתית ולכן אסורה. בנוסף, דורנר קובעת שהתועלת התקציבית מאי גיוס נשים לקורס טיס פחותה מהנזק שנגרם לנשים לחברה כולה.
פסק הדין > דעת המיעוט

השופט יעקב קדמי קבע שעל בית המשפט להימנע מהתערבות בהחלטות עקרוניות של גורמי הביטחון הלאומי, כל עוד לא מדובר בהחלטות שנגועות בחוסר סבירות קיצוני, בשרירות או בחוסר תום לב. לדעתו מצבה הביטחוני הייחודי של מדינת ישראל מביא לכך שיש להתחשב בצורכי הצבא במיונם של חיילים וחיילות. על כל אזרח לתרום כפי יכולתו והשוני האמיתי בין גברים לנשים מביא לכך שכוחם ויכולותיהם שונים ומצדיקים מילוי תפקידים שונים.
השופט צבי טל פסק שהשיקולים שהציג חיל האוויר, הן התקציביים והן התכנוניים, הם שיקולים רלוונטיים ויש להתחשב בהם, בנוסף לשיקולי הביטחון. שירותן הצבאי של הנשים קצר משמעותית משירותם של הגברים. שוני נוסף בין גברים לנשים בא לידי ביטוי עקב נישואים, היריון ולידה. הדבר מהווה הבדל רלוונטי ולכן לא מדובר באפליה אסורה.
פסק הדין > החלטה

בית המשפט העליון פסק ברוב דעות שאי מתן אפשרות לנשים להתקבל לקורס טיס, אך ורק בגין היותן נשים, הוא אסור ומהווה יחס מפלה ופסול. כתוצאה מכך הוצא צו שחייב את רשויות הצבא לזמן את מילר למבדקי התאמה לקורס טיס ולקבל אותה אם תימצא מתאימה.
השלכות פסק הדין

החלטת בג"ץ פתחה בפני נשים תפקידים שונים, שעד אז יוחדו לגברים בלבד. נוסף על קורס הטיס נפתחו גם תפקידים במערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, בגדוד האב"כ של חיל ההנדסה ובמשמר הגבול. בנוסף הוקם גדוד חי"ר ייעודי, ששמו "קרקל", שמטרתו שילוב נשים בחיל הרגלים.
התיקון לחוק שירות ביטחון, מינואר 2000, השלים את פסיקת בג"ץ בעגנו את זכותה של חיילת להתנדב למקצועות לחימה, שנקבעו על ידי שר הביטחון. בשנת 2000 נוסף לחוק שירות ביטחון סעיף 16א, שאותו יזמה ח"כ נעמי חזן בעקבות פרשת אליס מילר, והוא קובע את העיקרון לפיו לכל אישה יש זכות שווה לזכותו של גבר למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי, אלא אם כן הדבר מתחייב ממהותו ומאופיו של התפקיד.
ב-1998 קורס חובלים היה עדיין סגור לנשים. הילה שחר, שהייתה בוגרת צופי ים ורצתה להתגייס לקורס עתרה לבג"ץ בנושא. קצינת ח"ן ראשית אורית אדטו,  שכנעה את הרמטכ"ל שאול מופז לפתוח את הקורס לנשים לפני ששופטי בג"ץ יתערבו.
מאז נפתח קורס הטיס לנשים, מספר מצומצם יחסית של נשים סיימו אותו בהצלחה. בשלהי 1998 הפכה בוגרת הקורס, שרי רהט, לאישה הראשונה שסיימה בהצלחה את קורס הטיס. רהט הוצבה כנווטת בטייסת F-16 בבסיס רמת דוד. רוני צוקרמן, שסיימה את הקורס בשנת 2001, הייתה לטייסת הקרב הראשונה בישראל. רק בשנת 2019 קודמה אישה לראשונה לתפקיד של מפקדת טייסת טיסה.
למרות זאת, גם היום ישנם תפקידים בצה"ל הסגורים בפני נשים. דוגמה אחת מהעבר היא מערך המחבט של מערך ההגנה האווירית. בשנת 2003 הגישה לוחמת הנ"מ יערה שטולברג עתירה לבג"ץ נגד החלטת צה"ל למנוע מנשים להשתלב במערך זה. לאחר שחרורה של שטולברג דחה בג"ץ את העתירה בטענה שהיא איננה רלוונטית עוד. מערך המחבט עצמו נסגר בשנת 2006. מאז סגירת המערך שולבו הנשים ברוב מערך ההגנ"א - טילי היהלום (פטריוט), טילי ההוק, טילי החץ וסוללות כיפת ברזל. מערכת הנשק ברקן (סטינגר) אינה פתוחה בפני נשים, זאת בשל המאמץ הפיזי הניכר אשר כרוך בהפעלתה (הכולל בין היתר נשיאת טיל במשקל עשרות ק"ג), אשר אינו תואם את סרגל המאמצים הפיזיים שנקבע לנשים. כ-20% מהכוח הלוחם בסוללות ההגנ"א כיום הן לוחמות.
הדיון לגבי פסק הדין

פרופסור סטיוארט כהן ופרופסור עמיחי כהן, בספרם "יורים ושופטים" משנת 2014 הגדירו את בג"ץ אליס מילר כמקרה מאד יוצא דופן בישראל ובעולם: "פסק הדין המסמל יותר מכל את הכפפת תחום הביטחון הלאומי לזכויות היסוד שהשתרשו בישראל".  מאז תחילת שנות ה-90, ובמקביל לבג"ץ אליס מילר, חלה התקדמות בצבאות אחרים בעולם, בעיקר במדינות מערביות, להשגת שוויון הזדמנויות לנשים ובוטלו רוב ההגבלות על שרות נשים.  אך במדינות אילו היה זה המחוקק שהוביל את המהלך ולא בית המשפט. בישראל, מכיוון שנוצר ואקום תחוקתי, בית המשפט נאלץ להתערב. לאחר ניתוח פסק הדין טוענים השניים כי פסק דין זה מעיד על עליית האקטיביזם השיפוטי במדינת ישראל.
ראו גם

פמיניזם בישראל
שירות נשים בצה"ל
חוק שיווי זכויות האישה
לקריאה נוספת

ניצה ברקוביץ, "'אשת חיל מי ימצא?' נשים ואזרחות בישראל", סוציולוגיה ישראלית, כרך ב', מס' 1 (1999), עמ' 277-317.
נויה רימלט, הפמיניזם המשפטי מתאוריה למעשה - המאבק לשוויון בין המינים בישראל ובארצות הברית, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה ופרדס הוצאה לאור, 2010.
נטע זיו, "אליס מילר נגד משרד הביטחון: הצצה אל מאחורי הקלעים", בספר סיפורי משפט - מאחורי הקלעים של פסקי הדין ששינו את פני החברה הישראלית, הוצאת עם עובד, 2021, עמ' 149–169.
יופי תירוש, אליס בארץ ה(ה)מראה: הרהורים על השתקפויות הגוף הנשי בשיח על שילוב נשים בתפקידי לחימה בישראל, עיונים במשפט, מגדר ופמיניזם בעריכת פרופ' דפנה ברק-ארז ואחרות, נבו תשס"ז, 885.
דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "אליס מילר נוגעת בשמים", עמ' 161–165.
הערות שוליים

↑  קורין אלבז-אלוש, האישה הראשונה בקורס חובלים: "ציפיתי שיהיו היום מאות חובלות, לא עשרות", באתר ynet, 4 ביוני 2022
↑  אורה פלד מרמת דוד: "לא רוצה לדמיין את החיים שלי בלי הבגצים", באתר mynetkibbutz, ‏2023-01-19
↑  סג"ם שרי, נווטת הקרב הראשונה בחיל-האוויר
↑  ערן בן-גיל, בנות, קבלו אישור המראה, באתר הארץ, 20 ביוני 2001.
↑  רס"ן ג' מונתה למפקדת טייסת הטיסה הראשונה בצה"ל, באתר דף פייסבוק של צה"ל
↑  טל רוזנר, בג"ץ דחה בקשת חיילת לשרת במערך נ"מ קרבי, באתר ynet, 28 בפברואר 2005.
↑  טירוני הנ"מ: 1 מכל 5 - לוחמת
↑  כהן סטיואט, כהן עמיחי, יורים ושופטים, ידיעות ספרים, 2014, עמ' 183-187
רינה לוינסון, התקבלה לקורס טיס בשנת 1951. השתתפה כטייסת במבצע קדש.
אליס מילר בדרגת סרן בחיל האוויר, 1995
בוגרות קורס טיס מספר 163 של חיל האוויר, 2011
שירי כוכב

ילדים עם כוכב על בול של מולדובה המוקדש לחג המולד
ילדים עם כוכב בבוקרשט, ב-1842
שירי כוכב או שירים של ילדים ההולכים עם כוכב, הוא מנהג נוצרי, שבא לידי ביטוי ערב חג המולד ומועד להזכר את הליכת שלושת האמגושים בעקבות הכוכב ובואם לבשר על לידת ישו. במערב אירופה מופעל המנהג ערב חג ההתגלות.
המנהג כולל יציאת קבוצות ילדים עם חפץ דמוי כוכב לחוצות היישובים תוך שירת שירים התואמים לאירוע וקבלת תרומות. באוסטריה ובגרמניה הצעירים היוצאים עם הכוכב חברים בארגון האוסף תרומות למען מדינות עניות.
ראו גם

קולינדה
תנועת תרבות

| --- | --- |
 שם מלא:  תנועת תרבות
 תאריך ייסוד:  2005
 מספר יישובים:  כ-20 ערים ורשויות מקומיות
 מספר חניכים (על פי משרד החינוך):  כ-2,500
 מנהל כללי:  הדס גולדמן, מורן כהנא
 מיקום המטה:  עפולה
 
 https://tarbutmovement.org/
 
תנועת תרבות היא תנועה חברתית הפועלת בשדה התרבות, החינוך, האמנות והתעסוקה.
תנועת תרבות הוקמה ב-2005 במטרה לבסס התיישבות קבע של קהילות אמנים צעירים בפריפריה, מתוך הבנה שההתיישבות והפעולה באזורים אלה היא המשימה הציונית-החלוצית של המאה ה-21. האומנים של תנועת תרבות מאורגנים כרשת של קהילות עירוניות שיתופיות, המונות בין 20-50 אמנים בכל עיר. כיום קיימות קהילות אומנים בעפולה, נהריה, נתניה, ראשון לציון, נוף הגליל, ירושלים, שדרות, גן יבנה, צפת, ירוחם ודימונה. כלל האומנים פועלים בתחומים שונים וגם פועלים כמדריכים, מחנכים ומורים מקצועיים, המובילים פרויקטים ענפים בתחומי חינוך, ארגון קהילתי, פיתוח כלכלי ותעסוקתי, רווחה ותרבות.
ארגון הנוער

ארגון הנוער של תנועת תרבות שם לו למטרה לקדם יצירה מקורית של נוער בישראל. היצירה האמנותית מהווה פלטפורמה דרכה מתנסים החניכים בתכנים כגון שוויון, יחסי חברות, כלכלה-חברה, שלום, גזענות ואלימות ועוד רבים. הארגון מונה היום כ-2500 חניכים הפזורים ב-12 רשויות מקומיות ברחבי הארץ. ניתן להצטרף לפעילות הארגון החל מכיתה ג' ולהמשיך עד כיתה י"ב.
הארגון שותף במועצת תנועות הנוער, והיה ממובילי המאבק להגדלת תקציב שנת השירות בקיץ 2015.
ארגון הנוער > בתי היוצרים

"בית היוצרים" הוא הסניף בו מתבצעת הפעילות המקומית של ארגון הנוער (בדומה ל"קן", "שבט" וכיוצא בזה). בתי היוצרים הם המקום של החניכים ליצור, להיפגש ולשוחח. מטרתם של בתי היוצרים היא לא רק לשרת את החניכים, אלא גם להפוך למוקד קהילתי להתחדשות תרבותית והתרחשות חברתית. במהלך חגים וחופשות בתי היוצרים הופכים למוקד של מחנות אמנות מקומיים. ב-2015 החלו לפעול גם בתי יוצרים של התנועה בחברה הערבית.
ארגון הנוער > מפעלים

בנוסף לפעילות השוטפת ולמחנות האמנות המקומיים, לארגון הנוער מספר אירועי שיא קבועים לאורך השנה.
"מסע עליה" – קורס ההדרכה של ארגון הנוער המתרחש בחופשת הקיץ ומיועד לבוגרי כיתות ט'-יא'.
"החלוץ" – שבוע מפגש עם החברה הישראלית להכשרת המשך למדריכי ארגון הנוער ופתיחה לתהליך לקראת שנת השירות, המיועד לבוגרי כיתות י"א.
מחנות אמנות ארציים – המתרחשים בחנוכה, פסח וחופשת הקיץ בהם מתקיימים תהליכי למידה וגיבוש, יצירה והצגת תוצרים. המחנות מיועדים לחניכי כיתות ז'-י"ב.
"ריספקט" – פסטיבל חצי-שנתי ש"עושה כבוד" לאמנות הרחוב. במהלך החגיגה ישנן הופעות, סדנאות רחוב, דוכנים ושלל תוצרים של חניכי הארגון בתחום אמנות הרחוב.
"כפיים" – "לילה לבן" של אמנות המתרחש עם סיום שנת הלימודים, בו מציגים החניכים זה לזה את התוצרים האמנותיים עליהם עבדו לאורך השנה.