stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הונגצ'י
הערות שוליים

↑  About FAW > Key Events (אורכב 04.03.2009 בארכיון Wayback Machine) First Automobile Works official site
1 2  "The home team". The Economist. 15 בנובמבר 2008. ISSN 0013-0613. נבדק ב-23 בדצמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Hongqi Luxury Car". faw.com.cn. FAW Group. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hongqi Mingshi Enters Daqing Taxi Market (אורכב 25.07.2006 בארכיון Wayback Machine) First Automobile Works official site, Oct 13, 2005
↑  Ally (2008-10-09). "FAW Car cuts price of luxury HQ3 sedans hugely". Gasgoo.com.
↑  Unveiling the President's car at Chinese National Day military parade xinhuanet.com, 2009-10-01
↑  Liu Jun (4 באפריל 2007). "Family's driving ambition". China Daily. נבדק ב-23 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Piazzi, Giuseppe; Sidoli, Carlo (בינואר 1985). "Sognando l'Auto" [Dreaming of the Car]. Quattroruote (באיטלקית). Milan, Italy: Editoriale Domus. 30 (351): 51. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Hongqi Brand". First Automobile Works. אורכב מ-המקור ב-2011-05-13. נבדק ב-2011-04-17.
↑  "Homegrown auto industry has bit between teeth". xinhuanet.com. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2012. נבדק ב-24 בנובמבר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FAW Announces Plan to Revive Hongqi Limousines". ChinaAutoWeb.com. 26 באוגוסט 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hongqi has been the Official Vehicle for the Congress Ten Years in Succession". FAW Group. 2 במרץ 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fuel Saving Match of New Hongqi Mingshi Ended First Automobile Works official site, Aug 16, 2005 8:23 AM
1 2  "Mao's Red Flag Returning To Drive China Leaders From Audi: Cars". bloomberg.com. Bloomberg LP. 27 פבר' 2012. נבדק ב-5 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lienert, Paul (25 אפר' 2012). "FAW's Hongqi Shows Two New Luxury Sedans: 2012 Beijing Auto Show". insideline.com. Edmunds.com. אורכב מ-המקור ב-12 בנובמבר 2012. נבדק ב-5 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Huifeng, He (19 במאי 2014). "Domestic car brand Hongqi sells 1,000 cars to Chinese military". scmp.com. South China Morning Post. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "$803,300 Chinese Car Goes on Sale". bloomberg.com. Bloomberg LP. 19 אפר' 2014. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "红旗推出新品牌战略启用全新徽标和设计语言".
↑  "红旗2021年销量30万，超雷克萨斯，晋级第二阵营领头羊".
↑  "一汽红旗销量查询，一汽红旗销量排名，一汽红旗历史销量查询 - 车主之家".
↑  "品牌". 28 נוב' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China Car History: The V8 powered Hongqi CA630 VIP minibus". 16 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hongqi QM7 is a Luxurious 23-Seat Bus for China". 14 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "成立红旗品牌运营委员会，邱现东主导下的红旗品牌未来之路" [The establishment of the Hongqi Brand Operation Committee, the future path of the Hongqi brand under the leadership of Qiu Xiandong].
הונגצ'י CA72
CA7200/CA7220 מבוסס אאודי 100
הונגצ'י L5
ממד האוסדורף

ממד האוסדורף הוא הכללה של מושג הממד. זהו מספר ממשי לא שלילי המשויך למרחב מטרי. הציג אותו בשנת 1918 המתמטיקאי פליקס האוסדורף. רבות מהטכניקות הכרוכות בחישובו של ממד האוסדורף פותחו על ידי המתמטיקאי הקראי-רוסי אברהם בסיקוביץ', ולכן ממד האוסדורף קרוי לעיתים ממד האוסדורף-בסיקוביץ'. לעיתים רחוקות יותר הוא קרוי "ממד פרקטלי".
רקע - ממד "נאיבי" וממד טופולוגי

באופן אינטואיטיבי, ממד של קבוצה (למשל תת-קבוצה של המרחב האוקלידי) מציין את מספר הפרמטרים הבלתי תלויים הנחוצים לציון מקומה של נקודה במרחב זה. מושג מתמטי שמייצג בקירוב גישה נאיבית זו הוא הממד הטופולוגי של הקבוצה. נקודה במישור, למשל, מתוארת באמצעות שני פרמטרים בלתי תלויים (הקואורדינטות הקרטזיות שלה), ולכן, במשמעות זו, המישור הוא דו-ממדי. כפי שניתן לצפות, ממד טופולוגי הוא תמיד מספר טבעי.
ממד טופולוגי מתנהג בדרכים לא צפויות כאשר מדובר בקבוצות מורכבות במיוחד, כגון פרקטלים. לקבוצת קנטור, למשל, יש ממד טופולוגי 0, אך מבחינה מסוימת היא מתנהגת כבעלת ממד גבוה יותר. ממד האוסדורף מאפשר להתמודד גם עם קבוצות כאלה.
ממד האוסדורף

כדי להגדיר את ממד האוסדורף לקבוצה X, נתחשב תחילה במספר הכדורים,  \ N(r), שרדיוסם אינו גדול מ-r, הנחוצים כדי לכסות את X לחלוטין. מובן שככל ש-r נעשה קטן יותר, (N(r גדל. באופן כללי, אם (N(r פרופורציונלי ל- \ 1/r^{d} כאשר r שואף ל-0, אנו אומרים שלקבוצה X יש ממד d. למעשה, הגדרה פורמלית של ממד האוסדורף נעשית באופן עקיף. מתברר שממד האוסדורף מחדד את מושג הממד הטופולוגי, ומקשר אותו לתכונות נוספות של המרחב, כגון שטח ונפח.
ממד האוסדורף > הגדרה פורמלית

ניתן להגדיר את ממד האוסדורף במספר דרכים. להלן הגדרה באמצעות מידת האוסדורף.
יהי  (X,\rho ) מרחב מטרי כלשהו.
עבור תת-קבוצה  U\subseteq X נגדיר את הקוטר של  \ U כך:
יהי  \ \delta >0, תהי  S\subseteq X תת-קבוצה כלשהי ויהי  \{U_{i}\}_{i\in \mathbb {N} } כיסוי בן-מניה של  S, כלומר  S\subseteq \bigcup _{i\in \mathbb {N} }U_{i}
נאמר ש- \{U_{i}\} הוא  \delta -כיסוי של  \ S אם לכל  i\in \mathbb {N}  מתקיים : \operatorname {diam} (U_{i})<\delta
יהי  d\geq 0. לכל  S\subseteq X ולכל  \ \delta >0 נגדיר
נשים-לב ש- H_{\delta }^{d}(S) מונוטונית עולה ככל ש- \delta  קטנה (כי אז יש פחות כיסויים מותרים) לפיכך הגבול  \lim _{\delta \to 0}H_{\delta }^{d}(S) קיים.
נגדיר את מידת האוסדורף החיצונית ה-d ממדית של S כך:
וכעת נגדיר את ממד האוסדורף של S להיות:
כאשר  \inf \emptyset =\infty
כלומר ממד האוסדורף של הקבוצה S הוא החסם התחתון של כל ה-d-ים עבורם מידת האוסדורף החיצונית ה-d ממדית של S היא אפס.
ממד האוסדורף > דוגמאות

למרחב האוקלידי  \mathbb {R} ^{n} ממד האוסדורף  \ n.
למעגל היחידה  \mathbb {S} ^{1} ממד האוסדורף 1.
לקבוצה בת-מניה ממד האוסדורף 0.
לקבוצת קנטור ממד האוסדורף  \ \ln {2}/\ln {3}.
ממד פרקטלי

ממד האוסדורף לרוב קשה מאוד לחישוב. עבור פרקטלים מסוימים ממד האוסדורף מתלכד עם הממד הפרקטלי. את הממד הפרקטלי קל יותר לחשב ולכן הוא שימושי יותר. נוסחת הממד הפרקטלי פועלת על פרקטל בעל תכונת הדמיון העצמי, שבה הפרקטל מורכב ממספר העתקים מוקטנים של עצמו. כלומר, אם נתמקד בחלק קטן של הפרקטל ונגדיל אותו בסקאלה המתאימה נקבל שוב את הפרקטל השלם.
הגדרה זו של הממד נותנת אינטואיציה חדשה לגבי מושג הממד.
ממד פרקטלי > הגדרה

הממד הפרקטלי של S מוגדר להיות:
d={\frac {{\mbox{log}}(m)}{{\mbox{log}}(r)}}=\log _{r}(m)
כאשר:
r - גורם הכיווץ (כלומר פי כמה נצטרך להקטין את הפרקטל הגדול כדי לקבל עותק מוקטן שלו שמוכל בו).
m - מספר העותקים - הוא מספר העותקים של הפרקטל המוקטן פי r שמוכלים בפרקטל השלם.
d - זהו הממד הפרקטלי
ממד פרקטלי > דוגמאות

מהו הממד של ריבוע? כאשר מחלקים ריבוע להרבה ריבועים קטנים, אם אורך הצלע של הריבוע הקטן הוא  \ 1/r מאורך הצלע המקורית, אזי בריבוע הגדול יכנסו  \ r^{2} ריבועים קטנים. לכן:
גורם הכיווץ הוא  \ r, מספר העותקים הוא  \ m=r^{2} והממד הפרקטלי הוא:
\ d={\frac {\log {(r^{2})}}{\log {(r)}}}={\frac {2\log {(r)}}{\log {(r)}}}=2
או
\ d=\log _{r}({r^{2}})=2\log _{r}r=2
נשים לב שזו בדיוק התוצאה שהיינו מצפים לה מההגדרה המוכרת של ממד.
קבוצת קנטור היא קבוצה המתקבלת בתהליך איטרטיבי של חלוקת קטע ל-3 והסרת הקטע האמצעי, תהליך זה חוזר על עצמו לאורך כל תת-קטע וכך מתקבל פרקטל המוכל בקטע [0,1] בישר הממשי. מהו הממד של קבוצת קנטור?
בכל שלב באיטרציה אנו מחלקים את קבוצת קנטור לשני עותקים, כל עותק קטן פי 3 מהשלב הקודם. לכן, באיטרציה ה-N יש לנו  \ 2^{N} עותקים כאשר כל עותק אורכו קטן פי  \ 3^{N} מהאורך המקורי. לכן,
\ d={\frac {\log(2^{N})}{\log(3^{N})}}={\frac {N\log(2)}{N\log(3)}}={\frac {\log(2)}{\log(3)}}\approx 0.63
או
\ d=\log _{2^{n}}3^{n}={\frac {N}{N}}\log _{2}3=\log _{2}3\approx 0.63
כלומר, לקבוצת קנטור יש ממד לא שלם שגדול מאפס אך קטן מאחד.
ראו גם

מרחב האוסדורף
משולש שרפינסקי הוא קבוצה שממד האוסדורף שלה הוא ln 3 / ln 2, או (log2(3, שהוא בקירוב 1.58
הארי ווד

| --- | --- |
הסייסמומטר על שם ווּד-אנדרסון
הסייסמומטר על שם ווּד-אנדרסון
 לידה:  31 בדצמבר 1879
 פטירה:  1958 (בגיל 78 בערך)
 ענף מדעי:  סייסמולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תרומות עיקריות
 הסייסמומטר על שם ווּד-אנדרסון (אנ')
 
הארי אוסקר ווּד (באנגלית: Harry Oscar Wood;‏ 31 בדצמבר 1879 – 1958) היה סייסמולוג אמריקאי שתרם מספר תרומות משמעותיות בתחום הסייסמולוגיה בתחילת המאה ה-20. בעקבות רעידת האדמה ב-1906 בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ווּד הרחיב את הרקע שלו בגאולוגיה ומינרלוגיה, והקריירה שלו שינתה כיוון לתחום הסייסמולוגיה. בשנות ה-20 הוא פיתח יחד עם האסטרונום ג'ון אנדרסון (אנ') את הסייסמוגרף שנקרא על שמם: הסייסמומטר של ווד אנדרסון (אנ'). המכשיר היה המכוון לקלוט גלים סייסמיים בעלי זמן מחזור קצר, הקשורים לרעידות אדמה מקומיות. בשנת 1931 ווד, יחד עם סיימולוג נוסף בשם פרנק ניומן, פיתח ועידכן מחדש את סולם מרקאלי, סולם עוצמה סיסמית שעדיין נמצא בשימוש כאמצעי עיקרי לדירוג השפעות רעידת אדמה.
קריירה

ווּד הגיע ממדינת מיין, סיים תואר ראשון ושני באוניברסיטת הרווארד, וב-1904 עבר לאוניברסיטת קליפורניה, ברקלי, שם היה מדריך לגאולוגיה ומינרלוגיה עד 1912. במהלך תקופה זו לימד את הקורס הראשון בסייסמולוגיה בארצות הברית. זאת בעקבות רעידת האדמה של 1906. הוא היה אחראי בפני ראש המחלקה שם, אנדרו לוסון (אנ'), לריכוז חקירת היקף ואופי הנזק של רעידת האדמה בסן פרנסיסקו. המדינה חָסְרה משאבים להקצות כספים למחקר עבור הוועדה לחקירת רעידת האדמה של מדינת קליפורניה, ובמקום זאת הוועדה מומנה על ידי מכון קרנגי למדע. דוח הוועדה במה שייקרא לימים דו"ח לוסון. מאידך, לא נעשה מחקר סייסמולוגי נוסף במסגרת השותפות הזו, עד הרבה יותר מאוחר. הוא עזב את קליפורניה ב-1912, כדי להפעיל את התחנה הסייסמולוגית במצפה הגעשי בהוואי (אנ') כשותף מחקר, וזאת עד 1917. בעודו שם, הגיש דוח על הצורך במחקר נוסף של רעידות אדמה בדרום קליפורניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא עבד במכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה בפיתוח סיסמוגרף פיזואלקטרי (אנ'), שנבדק לאיתור אש תותחים. בשנים 1919–1920 הוא היה המשנה בפועל למזכיר מועצת המחקר הלאומית של ארצות הברית (אנ'), ומזכיר האיגוד הגיאופיזי האמריקאי (אנ') החדש שהוקם בעת ההיא. במהלך שהותו בוושינגטון הבירה, הוא משך את התעניינותו של מכון קרנגי למדע, ובסופו של דבר הם העסיקו אותו כדי להקים רשת סייסמית קטנה, שבסופו של דבר תצמח לתוך המעבדה הסיסמולוגית של קאלטק. על שמו, 2 קתדרות במכון.
הסייסמומטר על שם ווד-אנדרסון

בשנת 1908, הגאולוג גרוב ק. גילברט (אנ') מימן לווּד 1,000 דולר כדי להפיק מפה של העתקים פעילים (אנ') אפשריים בצפון קליפורניה (אנ'), וכמה שנים לאחר מכן הטיל לוסון על ווד לפקח על הסייסמומטרים של האוניברסיטה (ברקלי), שם התמקדה תשומת הלב ברעידות אדמה מקומיות, וכן באירועים הרחוקים שהתרחשו, ואשר שימשו מדענים, במיוחד אירופאים, כמו בנו גוטנברג, כדי לחקור את התכונות של פנים כדור הארץ. סיסמומטרים שהיו בשימוש עד לאותה תקופה פותחו לזיהוי גלים סיסמיים בעלי זמן מחזור ארוך (ותדירות קצרה) מרעידות אדמה רחוקות, ולא זיהו היטב רעידות מקומיות. ווד כאמור עזב את ברקלי ב-1912, ובמהלך שהותו במצפה הוולקני בהוואי, יצר קשר עם ארתור ל. דיי (אנ'), מנהל המעבדה הגיאופיזית של מכון קרנגי, כאשר דיי ערך שם גם מחקר וולקני. הוא שימש כמנטור של ווּד, שקיבל את עצתו והלך לעבוד במה שהיום במכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה בוושינגטון הבירה, שם נוצרה מערכת יחסים עם ג'ורג' אלרי הייל (אנ'), מנהל מצפה הכוכבים של מכון קרנגי במאונט וילסון שבפסדינה.
במרץ 1921, מכון קרנגי קיבל הצעה מווד לספק מימון לתוכנית ארוכת טווח של מחקר סייסמולוגי בדרום קליפורניה. כחוקר במכון, ווד עבד בשיתוף עם ג'ון א. אנדרסון (מעצב מכשירים ואסטרופיזיקאי ממצפה הר וילסון) כדי להמשיך בפיתוח של סייסמומטר שיוכל לתעד את הגלים הקצרים מרעידות אדמה מקומיות. המכשיר שלהם ידרוש את היכולת למדוד את הגלים הסיסמיים עם זמני מחזור שבין 0.5–2.0 שניות, שהיו קצרים במידה ניכרת ממה שהסייסמומטרים הקיימים הצליחו לזהות. בספטמבר 1923, עם השלמתו המוצלחת של מה שנודע כ-Wood-Anderson Seismometer, התמקד המכון בהקמת רשת של מכשירים ברחבי האזור, שיוכלו לאתר מוקדי רעידת אדמה, ובסופו של דבר לאפשר מיפוי של אזורי ההעתקים המסתמנים. ווד הציע למכון קרנגי להקים רשת קטנה של היחידות בחמישה אתרים ברחבי האזור (פסדינה, הר וילסון, ריברסייד, האי סנטה קטלינה ופולברוק (אנ')) והמכון הסכימו להתקדם עם ההצעה.
המעבדה הסייסמולוגית בקאלטק

מכון קרנגי ביקש לשתף פעולה עם המכון הטכנולוגי של קליפורניה בפסדינה, עבור התחנה המרכזית של הרשת הסייסמית שלהם. הייל העלה את הרעיון שניתן לשלב את המעבדה הסיסמולוגית במחלקה לגאולוגיה החדשה של קאלטק, וב-1926, קיבל נשיא קאלטק, רוברט א. מיליקן, את ההצעה הרשמית שהתקבלה. מבנה חדש הרחק מהקמפוס הראשי הוקם עבור התחנה, אשר בסופו של דבר נקראה המעבדה הסיסמולוגית של קאלטק. זמן קצר לאחר הקמתה, ב-1927, הגיעו צ'ארלס ריכטר והוגו בניוף לפסדינה, כדי לעזור בהקמתה, ובשנת 1930, הצטרף למעבדה בנו גוטנברג, שהגיע עם משפחתו מגרמניה.
סולם מרקאלי להערכת העוצמות הסייסמיות

הסייסמולוג מישל סטפנו דה רוסי (אנ') והלימנולוג פרנסואה-אלפונס פורל יצרו כל אחד את סולם העוצמה הסייסמית שלו, ובשנת 1883 התאחדו כדי לנסח יחד את סולם רוסי-פורל (אנ') בן 10 הדרגות. בשנת 1902, ג'וזפה מרקאלי עדכן את הסולם כך שיכלול תיאורים של תגובות אנושיות לרעידת אדמה. אדולפו קנקאני הציע מאוחר יותר להרחיב את הסולם ל-12 דרגות. הפיזיקאי הגרמני אוגוסט היינריך זיברג (אנ') ביצע את השינוי וכינה אותו סולם Mercalli-Cancani-Sieberg (MCS) שהפך פופולרי באירופה. ווּד והסיימולוג פרנק ניומן המציאו בשנת 1931 סולם משלהם בן 12 דרגות, הסירו את שמותיהם של קנקאני וסיברג, וקראו לו סולם העוצמות המתוקן של מרקאלי. אחד השימושים הראשונים בסולם החדש היה בדוח ווד שגיש ווּד לאגודה הסייסמולוגית של אמריקה (אנ') בנוגע להשפעות רעידת האדמה בלונג ביץ' ב-1933, שם עוצמתה המקסימלית הוערכה ב-VIII (חמוּר).
אחרי שנים של מחקר, הציגו גוטנברג וריכטר קורלציה אמפירית, בין דרגת העוצמה הסייסמית לתאוצת הקרקע המקסימלית – PGA (אנ') שגרמה לאפקטים הסייסמיים בכל אתר, ושעל פיהם הוערכה העוצמה הסייסמית באתרים אלה. הם הכלילו קורלציה זו וניסחו משוואת מתאם (קורלציה) אמפירית עבור קליפורניה:
\log a={\frac {I}{3}}-0.5
כאשר:  a היא תאוצת הקרקע המקסימלית באתר ביחידות של סנטימטר לשנייה בריבוע (cm/sec2), ו־ I היא דרגת האינטנסיטי שהוערכה בו. במהלך המחצית השנייה של המאה ה־20 התקבלו משוואות קורלציה גם לאזורים אחרים בעולם כמו.
ראו גם

צ'ארלס ריכטר
בנו גוטנברג
רוברט מיליקן
ביאורים

↑  מנקודת מבט של ניטור, אלו הן רעידות האדמה שבהן האמריקאים, אז כהיום, מתעניינים במיוחד. רע"א מקומיות מתרחשות בתוך הרשת הסיסמית הצפון-מערבית של האוקיינוס השקט (אנ') ובדרך כלל יאותרו וידווחו על מפת PNSN וברשימת רעידות האדמה האחרונות. בקיצור; מדובר ברעידות אדמה שמוקדן אינו מרוחק מאוד מהסייסמוגרפים המודדים אותן ואלה כוללות גם רע"א שמקורן וולקני.
↑  הדו"ח הסופי של הוועדה (שפורסם ב-1908, וכיום מכונה בדרך כלל דו"ח לוסון), היה אוסף ממצה של דוחות מפורטים של יותר מעשרים מדענים תורמים ממוסדות מחקר שונים על: נזקי רעידת האדמה, התנועה היחסית לאורך העתק סן אנדראס, תיעוד הסייסמוגרמות של הרעידה מתחנות ברחבי העולם והגאולוגיה הבסיסית בצפון קליפורניה. הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מכנה את הדוח הזה כראשיתה של מהפיכה מדעית. סימוכין: כאן.
↑  זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1922
הערות שוליים

1 2  Wood, Harry O. (Harry Oscar), 1879-1958 (Seismologist), The Caltech Archive
↑  Andrew C. Lawson et al., 1908, The California Earthquake of April 18, 1906: Report of the State Earthquake Investigation Commission, OAC - Online Archuve of California
1 2 3 4  Geschwind, Carl-Henry, 1965, California Earthquakes : Science, Risk, and the Politics of Hazard Mitigation, Baltimore: Johns Hopkins University Press: pp. 53-60, by Internet Archive.
1 2 3 4  Judith R. Goodstein and Paul Roberts, 1985, Filming Seismograms and Related Materials at the California Institute of Technology 185, Eos 66, עמ' 737-739
↑  Kate Hutton et al., 2010, Earthquake Monitoring in Southern California for Seventy-Seven Years (1932–2008), Bulletin of the Seismological Society of America . 100, pp. 423–446
↑  Carnegie Names Inaugural Harry Oscar Wood Chairs of Seismology, Carnegie Scienc
1 2  Susan, E. Hough; 2007. Richter`s Scale - Measure of an Earthquake, Measure of a Man. Princeton University Press:(from now on: "Hough 2007") pp. 58-59
1 2  Reed, C.,2008. Earth Science: Decade by Decade. Facts on File. New York: Chp. 3, pp. 82–85
↑  Hough, 2007: p. 87.
↑  Gutenberg, B. & Richter, C. F., Earthquake Magnitude, Intensity, Energy, and Acceleration, Bulletin of the Seismological Society of America 32, 1942, עמ' p. 171
↑  J. R. Murphy & L. J. O'Brien, The Correlation of Peak ground Acceleration Amplitude with Seismic Intensity and other Physical Parameters, Bulletin of the Seismological Society of America . 67, 1977: pp. 877–915
↑  Relationships Between Peak Ground Acceleration, Peak Ground Velocity, and Modified Mercalli Intensity in California, U.S.G.S.
↑  Y. M. Wu, et al., 2003, Relationship between Peak Ground Acceleration, Peak Ground Velocity, and Intensity in Taiwan, Bulletin of the Seismological Society of America: 93 p.p. 386-396.
↑  M., Trifunac &  A., G., Brady. 1975, On the Correlation of Seismic Intensity Scale with the Peaks of Recorded Strong Ground Motion, Bulletin of the Seismological Society of America : 65: pp. 139-162
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436086605171  GND: 1055228284  ISNI: 0000 0000 6367 8426  LCCN: n85805604  PIC: 275599  SNAC: w6bg2qm8  SUDOC: 162000480  Trove: 848069  VIAF: 67933456   WorldCat (עם VIAF): 67933456
שלומית יניסקי-רביד

| --- | --- |

שלומית יניסקי-רביד, 2017
 לידה:  11 בנובמבר 1963 (בת 61)
 ענף מדעי:  קניין רוחני ודיני עבודה
 מקום מגורים:  ישראל
 מוסדות:  הקריה האקדמית אונו   אוניברסיטת פורדהאם (אנ')
 הערות:  אתר רשמי בקריה האקדמית אונו
שלומית יניסקי-רביד (נולדה ב-11 בנובמבר 1963) היא פרופסור חבר למשפטים בקריה האקדמית אונו, חוקרת בתחום הקניין רוחני ודיני עבודה. המייסדת וראש מכון שלום למחקר משפטי השוואתי ומרכז אליהו למשפט וטכנולוגיה אונו. היא הייתה פרופסורית אורחת באוניברסיטת פורדהאם (אנ') ועמיתת מחקר באוניברסיטת ייל.
תחומי המחקר העיקריים שלה הם: משפט וטכנולוגיות מתקדמות, בינה מלאכותית ובלוקצ'יין, חופש מידע, קניין רוחני, דיני עבודה, זכויות אדם וחירויות יסוד ובעיקר הזכות לשוויון, הזכות לפרטיות, זכויות אזרחיות וכלכליות, אתיקה בניהול ודיני תחרות, הצדקות תאורטיות, והיבטים השוואתיים ובינלאומיים.
ביוגרפיה

שלומית יניסקי-רביד נולדה בחולון. אביה, אליהו יניסקי, ניצול השואה, שעלה לארץ באוניית אקסודוס, היה מנהל בחברת המים מקורות ואמה אסתר יניסקי, ילידת ישראל, (לבית שבח) הייתה פעילה חברתית שזכתה באות יקיר העיר חולון בשנת 2015 ומגן העיר חולון בשנת 1999.
יניסקי-רביד הייתה בת אמצעית מתוך שלוש.
יניסקי-רביד שירתה כקצינת ח"ן, ת"ש וחינוך בפיקוד המרכז.
היא נשואה לרפאל רביד, ואם לשני בנים ובת. מתגוררת בסביון.
ביוגרפיה > לימודים וקריירה אקדמית

שלומית יניסקי-רביד סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובמדעי החיים, שניהם בהצטיינות, באוניברסיטת בר-אילן ב-1987. לאחר מכן פנתה ללימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב, והייתה מצטיינת דיקן בכל שנות לימודיה. סיימה את לימודי התואר ב-1992.
היא התמחתה במשרד עו"ד יגאל ארנון ובשנת 1994 קיבלה רישיון עריכת דין. עבדה, בין היתר, במחלקה המשפטית ביבמ ישראל. היא בעלת משרד ומייצגת בתיקים בתחומי התמחותה.
בשנת 1999 הצטרפה לסגל המרצים בבית הספר למשפטים של הקריה האקדמית אונו ומכהנת כיום (2020) בדרגת פרופסור חבר.
בשנים 2002–2008 למדה במסלול ישיר למצטיינים לדוקטורט במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, עבודת המחקר שלה עסקה בנושא קניין רוחני של עובדים.
בשנת 2011 יצאה לפוסט דוקטורט, בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל בארצות הברית, שם היא עמיתת מחקר ב-Information Society Project, ISP.
החל מ-2012 היא מכהנת כפרופסור אורח בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פורדהאם (Fordham University), ניו יורק, ארצות הברית, שם היא מרצה בתחום אתגרי טכנולוגיה כדוגמת בינה מלאכותית ובלוקצ'יין.
בין השנים 2002 ל-2010, שימשה כמרצה מן החוץ בבית הספר למשפטים ובבית הספר למנהל עסקים תואר שני באוניברסיטת בר-אילן.
בין השנים 2003 ל-2011, שימשה כמרצה מן החוץ בבית הספר למשפטים במרכז האקדמי למשפט ועסקים, רמת גן.
בשנת 2010, שימשה גם כמרצה מן החוץ בבית הספר למשפטים של המכללה למנהל.
ומשנת 2020 במרכז הבינתחומי הרצליה.
יניסקי-רביד מכהנת גם כמרצה אורחת בתוכנית בינלאומית בסמינר למשפט השוואתי והיא חברת הנהלת הסמינר בבית הספר למשפטים, אוניברסיטת אורבינו (University of Urbino), איטליה ושימשה כחוקרת אורחת במרכז אוקספורד לדיני תחרות ומדיניות משפטית, באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה.
ביוגרפיה > פעילויות מקצועיות ותפקידים אקדמיים

ב-2003 ייסדה יניסקי-רביד את המרכז לנשים בעבודה ועמדה בראשו עד 2010. בשיתוף שדולת הנשים בישראל בקריה האקדמית אונו, המרכז עסק בבעיית ההפליה נגד נשים במקומות העבודה, הטרדה מינית בעבודה, שכר שווה, ייצוג הולם לנשים, נשים בקבוצות מיעוט מודרות.
באותן שנים, ייסדה ועמדה בראש המרכז לזכויות בעבודה ולזכויות בקניין רוחני בעבודה וזכויות ממציאים. המרכז סיפק שירותים משפטיים פרו בונו לעובדים. בנוסף, המרכז העניק ייעוץ למגוון גופים ממשלתיים ולחברי הכנסת.
ייסדה ב-2006 ומאז עומדת בראש מכון שלום למחקר משפטי השוואתי, הקריה האקדמית אונו. המכון מוביל פעילויות אקדמיות בינלאומיות עם מוסדות בעולם. בין היתר, המכון מקדם מחקר השוואתי על ידי הנחיה ותמיכה בחוקרים במוסדות בעולם; מארגן ומעביר סמינרים אקדמיים בינלאומיים, מדי שנה בבית הספר למשפטים של ייל ו-NYU, בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פורדהאם, בארגון העבודה הבינלאומי בז'נבה (ILO), בארגון הקניין הרוחני העולמי (WIPO), במכון השווייצרי למשפט השוואתי בלוזן, שווייץ, באיטליה, ובאוניברסיטת אוקספורד; המכון ממרכז מארגן כנסים בינלאומיים המתמקדים בנושאים בינלאומיים והשוואתיים ועוד.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית (רשימה חלקית)

2005-2009 - יו"ר הוועדה לתיקוני חקיקה, בלשכת עו"ד
2004-2008 - חברת הנהלה באגודה הישראלית לחקר יחסי עבודה
2010 - נציגה מישראל לוועדה בינלאומית לידע מסורתי, של ארגון הקניין הרוחני העולמי (WIPO) למדינות מסוימות באירופה ואסיה
2010-2012 - יועצת לוועדה לזכויות נשים בכנסת ישראל ולסגנית השר לענייני נשים וסטודנטים
2011 - נציגת האקדמיה בוועדה ממשלתית למינוי הממונה על ההגבלים העסקיים
2011-2014 - נציגת האקדמיה לוועדה לאומית ממשלתית למסחר הוגן.
2011 ואילך - חברת הנהלה באגודה הישראלית למשפט העבודה ולביטחון סוציאלי
2015 ואילך - חברת הנהלה באגודה הישראלית לחקר יחסי עבודה.
פרסים והוקרה

פרס לעבודה מצטיינת, מפעל לזכרו של פרופ' גדי הראל, למאמר בנושא הדרת נשים מזכויות בקניין רוחני, השיח הפמיניסטי במקום העבודה, 2006
זכייה של המאמר "To Read or Not to Read: Privacy Within Social Networks, the Entitlement of Employees to a Virtual “Private Zone” and the Balloon Theory" על ידי Thomson Reuters (West), כטוב בתחומו לשנת 2015. המאמר פורסם שוב יחד עם שאר הזוכים בקובץ חדש.
זכייה בפרס בגין המאמר "Generating Rembrandt: Artificial Intelligence [AI], Accountability and Copyright - A New Model of AI Systems as Workers" (with Samuel Moorhead) על ידי Michigan State University Faculty Panel and Editors, שנבחר כמאמר בעל החזון בתחום הקניין הרוחני לשנת 2017 ובפרס כספי.
פרסומים נבחרים > ספרים

שלומית יניסקי-רביד, קניין רוחני בעבודה: תיאוריה, מעשה ומשפט משווה הוצאת נבו והקריה האקדמית אונו (2013)
עיונים במשפט, מגדר ופמיניזם, שלומית יניסקי-רביד, עורכת משותפת עם דפנה ברק-ארז, יפעת ביטון ודנה פוגץ' (2007, נבו)
פרסומים נבחרים > מאמרים נבחרים

Generating Rembrandt: Artificial Intelligence, Copyright, and Accountability in the 3A Era — The Human-Like Authors Are Already Here — A New Model, Michigan State Law Review, Award Winning: The 2017 Visionary Article in Intellectual Property Law, April 24, 2017
With Xiaoqiong (Jackie) Liu, When Artificial Intelligence Systems Produce Inventions: An Alternative Model for Patent Law at the 3A Era, 39 CARDOZO L. REV. 2215 - 2262 (2018)
To Read or Not to Read: Privacy Within Social Networks, The Entitlement of Employees to a Virtual Private Zone and the Balloon Theory, 64 American University Law Rev. 53 - 107 (2014).
"3D Printing the Road Ahead: The Digitization of Products, When Public Safety Meets Intellectual Property Rights –A New Model (אורכב 30.07.2018 בארכיון Wayback Machine)" (with Kenneth S. Kwan), 38 The Cardozo Law Rev. (2017).
"Public Interest vs. Private Lives - Affording Public Figures Privacy, in The Digital Era: The Three Principles Filtering Model" (with Ben Zion Lahav), 19 University of Pennsylvania Journal of Constitutional Law (2017)..
When Blockchain Meets Fashion Design: Can Smart Contract Cure Intellectual Property Protection Deficiency? (Forthcoming, 2020)
Equality and Privacy by Design’: A New Model of Artificial Intelligence Data Transparency Certification as Safe Harbor (with Hallisey Sean) Fordham U.L.J., Special Edition on Artificial Intelligence and Big Data; Fordham Urban Law Journal, Vol. 46, No. 2, 2019.
"From the Myth of Babel to Google Translate: Confronting Malicious Use of Artificial Intelligence - Copyright and Algorithmic Biases in Online Translation Systems" (with Cynthia Martens) 43 Seattle Law Journal, 99-168 (2019)
"הדרת נשים בצומת המפגש בין פטנט כזכות קנין, מקום העבודה והשיח הפמיניסטי" בעיונים במשפט מגדר ופמיניזם, (דפנה ברק-ארז, שלומית יניסקי-רביד, יפעת ביטון ודנה פוגץ', עורכות, 2007, בהוצאת נבו – הקריה האקדמית אונו) 357-412
"היגור זאב עם כבש? יחסים פסיכולוגיים במקום העבודה" ספר אלישבע ברק-אוסוסקין (2012) 233-281
"מבט מחדש על אגד הזכויות המוסריות של עובדים" בספר קניין רוחני: עיונים בינתחומיים" (מרים מרקוביץ-ביטון וליאור זמר, עורכים, 2015) 463-505
"זכותם של עובדים לתמורה מיוחדת בגין המצאותיהם: מודל התמורה – מהאקדמיה לסקטור הפרטי" ספר סטיב אדלר (גיא דוידוב וגיא מונדלק, עורכים, 2016) 621-652
"חשיבה מחדש על יחסי עובד-מעסיק בקיבוץ המתחדש" 1 אוטוריטה (2016) 13-23 (עם מירב שמחיוף-משהיוף) - המאמר אוזכר באופן מעמיק בבג"ץ 2037/14 בן אהרון נ' ביה"ד הארצי ודגי תל יוסף, סעיפים כג וכד (ניתן ביום 6 ביולי 2016)