stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויני ג'ונס
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | לוק, סטוק ושני קנים מעשנים | כריס הגדול | באנגלית: Lock, Stock and Two Smoking Barrels |
| 2000 | סנאץ' | טוני "שיני קליעים" | באנגלית: Sntach |
| 2000 | עקיצה ב-60 שניות | ספינקס | באנגלית: Gone in 60 Seconds |
| 2001 | שם קוד: דג חרב | מרקו | באנגלית: Swordfish |
| 2001 | משחק מכור | דני מיהאן | באנגלית: Mean Machine |
| 2002 | Night at the Golden Eagle | רודאן |  |
| 2004 | יורוטריפ | מיילנד המשוגע | באנגלית: en:EuroTrip |
| 2004 | Survive Style 5+ | ג'ימי פאנקי |  |
| 2005 | משימה בשטח האויב | הנרי | באנגלית: Submerged |
| 2006 | יש לה ביצים | המאמן דינקלג' | באנגלית: en:She's the Man |
| 2006 | אקס-מן 3: המפלט האחרון | ג'אגרנוט | באנגלית: en:X-Men: The Last Stand |
| 2007 | בכל האמצעים | מונגראל | באנגלית: Tooth and Nail |
| 2007 | הנידונים למוות | מק'סטארלי | באנגלית: The Condemned |
| 2009 | פרה היסטרי | סרגון מאכד | באנגלית: Year One |
| 2010 | הכובד | דאן | באנגלית: The Heavy |
| 2011 | לנשק את הכלה | בריק | באנגלית: You May Not Kiss the Bride |
| 2011 | יצרים בדם | זד | באנגלית: Blood Out |
| 2011 | Awaken | סטאבס |  |
| 2011 | Cross | גאנר |  |
| 2013 | תוכנית בריחה | דרייק | באנגלית: Escape Plan |
| 2013 | תגובה קטלנית | טילינגאסט | באנגלית: Armed Response |
| 2013 | אחוות גיבורים | ברנט | באנגלית: Company of Heroes |
| 2014 | מכה בבטן הרכה | קארל | באנגלית: Gutshot Straight |
| 2014 | Way of the Wicked | ג'ון אליוט |  |
| 2015 | שחמט | לו |  |
| 2015 | מבוי סתום | רייקר | באנגלית: Gridlocked |
| 2015 | 6 Ways to Die | ג'ון דו |  |
| 2017 | קינגסמן 2: מעגל הזהב | מאבטח של פופי | באנגלית: Kingsman: The Golden Circle |
| 2019 | תוכנית בריחה 3 | דרייק | הסרט השלישי |
| 2019 | קרוס: עלייתם של הנבלים | גאנר |  |
| 2020 | The Big Ugly | נילין |  |
| 2021 | Rise of the Footsoldier: Origins | ברנרד או'מאהוני (אנ') |  |
| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | צ'אק | Chuck | קרל שטרומברג | פרק 2, עונה 3 |
| 2011 | הגלימה | The Cape | דומיניק ראול | 6 פרקים |
| 2013 | אלמנטרי | Elementary | סבסטיאן מוראן | עונה 1, פרקים 12 ו-21 |
| 2014 | בניחוש חוקר | Psych | רוני איבס | עונה 8, פרק 1 |
| 2014 | המוסקטרים | The Musketeers | לה בארג' | עונה 1, פרק 8 |
| 2015 | החץ | Arrow | דני בריקוול | עונה 3, פרקים 10–12 |
| 2015 | גלוונט | Galavant | גארת | 18 פרקים |
| 2018 |  | Deception | גונתר גאסטפסן |  |
| 2019 | NCIS: לוס אנג'לס | NCIS: Los Angeles | ריק דורסי | עונה 11, פרק 6 |
| 2021 | חוק וסדר: פשע מאורגן |  | אלבי בריסקו | עונה שנייה |
| 2024 | הג'נטלמנים |  | ג'ף סיקומב | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
ויליאם גמינרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1956 (בן 68) לוסקה, זמביה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  לינקולן קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם גמינרה (באנגלית: William Gaminara; נולד ב-1956) הוא שחקן ותסריטאי אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד הפתולוג פרופ' ליאו דלטון בסדרת הטלוויזיה "עדות אילמת" בשנים 2000 עד 2013.
ביוגרפיה

גמינרה נולד בלוסקה שבזמביה. בילדותו לקה בפוליו. הוא למד בלינקולן קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד.
ביוגרפיה > קריירה

גמינרה מגלם את ד"ר ריצ'רד לוק באופרת הסבון הרדיופונית הוותיקה "הארצ'רס". הוא מקריא ספרי שמע שונים בהם סדרת הרומנים "שארפ" מאת ברנרד קורנוול. עוד בטלוויזיה הופיע בתפקיד ויל ניומן בסדרה "Attachments", ובדמות ד"ר אנדרו באוור בסדרה "חדר מיון". הוא כתב תסריט לעיבוד של ה-BBC לרומן "Ella and the Mothers" מאת רייצ'ל מוריס. התפקיד הבולט ביותר של גמינרה הוא בדמות פרופ' ליאו דולטון בסדרת הפשע של ה-BBC "עדות אילמת", בה שיחק משנת 2002 ועד למותה של הדמות ב-2013. הוא הופיע שוב באותו תפקיד בפרק האחרון של העונה ה-20 בשנת 2017.
ב-2015 שיחק גמינרה בתפקיד סמואל הרוגייט בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "האב בראון" בפרק "The Paradise of Thieves".
ביוגרפיה > חיים אישיים

גמינרה נשוי לשחקנית האנגלייה קייט לוק. לבני הזוג יש שני ילדים, ג'ו ופרד. הם חיים בלונדון.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | אודין | Odin | מינאמי | דיבוב גרסה אנגלית |
| 1986 |  | Comrades | ג'יימס לאבלס |  |
| 1986 |  | Paradise Postponed | פיטר | מיני-סדרה |
| 1985-1987 |  | Bulman | וילי ברוס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1988 |  | Screen Two | טים סייג' | בפרק "Dead Lucky" |
| 1988 |  | Infantile Disorders | שוטר | סרט טלוויזיה |
| 1991 |  | Soldier Soldier | מייג'ור הארי "דיקי" בירד | בפרק "Fun and Games" |
| 1991 | בית אליוט | The House of Eliott | רוברט אדמס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1989–1993 | חדר מיון | Casualty | אנדרו באוור | סדרת טלוויזיה |
| 1994 |  | A Dark Adapted Eye | אנדרו | מיני-סדרה |
| 1996 |  | The Bill | ד"ר אנתוני פרי | בפרק "Helping Hands" |
| 1996 | דיינג'רפילד | Dangerfield | מתיו דייוויסון | בפרק "Games" |
| 1997 |  | Rag Nymph | מר קווינטון | מיני-סדרה |
| 1997 |  | The Moth | מר קווינטון | ללא קרדיט |
| 1998 |  | The Broker's Man |  | בפרק "Pensioned Off" |
| 1999 |  | Hope and Glory | קולין וורד |  |
| 2000 |  | The Law | אלן ויין | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Attachments | ויל ניומן | סדרת טלוויזיה |
| 2001 |  | People Like Us | קפטן פול קונורס | בפרק "The Airline Pilot" |
| 2002–2013, 2017 | עדות אילמת | Silent Witness | פרופ' ליאו דלטון |  |
| 2002 |  | The Gist | פיליפ בודן | סרט טלוויזיה |
| 2003 | ספוקס | Spooks | ויקטור גליסון | בפרק "Spiders" |
| 2015 | האב בראון | Father Brown | סמואל הרוגייט | בפרק "The Paradise of Thieves" |
הערות שוליים

↑  Elley, Derek (1 במאי 1992). Variety movie guide. Variety. Prentice Hall General Reference. ISBN 9780139283420. נבדק ב-25 באפריל 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3  "William Gaminara". BBC Drama.
↑  "Who is Richard Locke?". BBC. 6 באפריל 2015. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "William Gaminara". Amazon Books. נבדק ב-7 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  William Gaminara on IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449577605171  GND: 1199990094  ISNI: 0000 0000 6790 3803  LCCN: nr91022868  MusicBrainz: 9aa88c6f-3e73-4f04-b668-3cb36cfe4b3f  NKC: pna2009482618  VIAF: 93067850   WorldCat (עם VIAF): 93067850
ויי

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  אטרוסקים 
 אתר ארכאולוגי
 אתר אינטרנט:  https://www.beniculturali.it/luogo/area-archeologica-di-veio-santuario-etrusco-dell-apollo 
 מיקום
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  42°01′26″N 12°24′05″E﻿ / ﻿42.023888888889°N 12.401388888889°E﻿ / 42.023888888889; 12.401388888889
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןויי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןויי
 
ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מיקומה של העיר ויי באיטליה העתיקה (מסומנת בעיגול אדום)
וֶיִי או ואי (איטלקית: Veii) היא עיר אטרוסקית היסטורית שהייתה ממוקמת במרכז איטליה, בחבל אטרוריה, מספר קילומטרים צפונה משפך נהר האניו אל נהר הטיבר.
היסטוריה

פריחתה העיקרית של ויי התרחשה בתקופת ההגמוניה האטרוסקית על איטליה, בין המאה השמינית למאה השישית לפנה"ס. בשל קרבתה הגאוגרפית של ויי לרומא חלו מאבקי כוח בין שתי הערים החל מתקופת המלוכה הרומית. המאבקים נסבו בעיקר על השליטה על נהר הטיבר ועל אגני המלח של החוף הטירני.
לפי טיטוס ליוויוס נערכו בין שתי הערים 14 מלחמות שונות, שבהן הניצחון עבר מצד לצד. אובדן ראש הגשר של ויי בצדו המזרחי של הטיבר, העיר פידנאי, היווה את תחילת סופה של העיר. המלחמה האחרונה בין הרומים לבין בני ויי, שהחלה בשנת 405 לפנה"ס, הסתיימה בחורבנה המוחלט של העיר בשנת 396 לפנה"ס. בין הגורמים שהובילו לנפילתה של ווי היה חוסר התמיכה מהערים האטרוסקיות הצפוניות עקב התקפות הגאלים באטרוריה הצפונית.
לפי המסורת הרומית, לאחר שריפתה של רומא בידי הגאלים בשנת 390 לפנה"ס הועלתה הצעה ליישב מחדש את תושבי העיר בחורבות ויי, הצעה שנדחתה לבסוף. לאחר חורבנה חולקו אדמות ויי בין אזרחי רומא וכנראה הוקם מעין ישוב במקום. בימי אוגוסטוס הפכה ויי למוניקפיום. במהלך המאה ה-4 ננטשה העיר.
האתר הארכאולוגי של ויי נתגלה במהלך המאה ה-19 וחפירות שנעשו במקום חשפו מספר שרידים של מבנים אטרוסקים, שרידים שסייעו לגיבוש הידע על התרבות האטרוסקית הקדומה.
וקטור יחידה

במרחב נורמי (מרחב וקטורי עם נורמה), וקטור יחידה הוא וקטור שאורכו 1. וקטור יחידה מסומן פעמים רבות עם "כובע", למשל  \ {\hat {i}}.
במרחב אוקלידי, המכפלה הסקלרית של שני וקטורי יחידה היא קוסינוס הזווית שביניהם.
הווקטור המנורמל  \ {\hat {u}} (של וקטור  \ uהשונה מ  \ 0) הוא וקטור יחידה שכיוונו זהה לזה של  \ u, כלומר
 \mathbf {\hat {u}} ={\frac {\mathbf {u} }{||\mathbf {u} ||}}
לעיתים משמש המושג וקטור מנורמל כמילה נרדפת למושג וקטור יחידה.
כיוון שאורך הווקטור מוגדר על ידי הנורמה שלו (הנורמה היא ערך המתקבל על ידי פונקציית מרחק (מטריקה) המוגדרת במרחב מטרי אל שדה הממשיים), ניתן לקבל וקטור יחידה מכל וקטור (פרט לווקטור האפס) על ידי חלוקת הווקטור המקורי באורכו.
לאבריו של בסיס למרחב וקטורי נבחרים פעמים רבות וקטורי יחידה.
במערכת התלת-ממדית של קואורדינטות קרטזיות אלה הם וקטורי היחידה i,‏ j ו-k, לאורך הצירים x,‏ y ו-z.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  \mathbf {\hat {k}} ={\begin{bmatrix}0\\0\\1\end{bmatrix}} |  \mathbf {\hat {j}} ={\begin{bmatrix}0\\1\\0\end{bmatrix}} |  \mathbf {\hat {i}} ={\begin{bmatrix}1\\0\\0\end{bmatrix}} |
לעיתים נהוג לסמן גם פשוט  \ {\hat {x}},\ {\hat {y}},\ {\hat {z}} בקואורדינטות קרטזיות או  \ {\hat {r}},\ {\hat {\theta }},\ {\hat {\phi }} בקואורדינטות כדוריות כדי להימנע מכפל משמעות ולזכור יותר טוב את כיוון וקטורי היחידה.
וסים סג'אד

וסים סג'אד (באורדו: وسیم سجاد; ‏ נולד ב-30 במרץ 1941) הוא פוליטיקאי ועורך דין פקיסטני שכיהן בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כנשיא פקיסטן בפועל מתוקף תפקידו כיושב ראש הסנאט של פקיסטן.
ביוגרפיה

סג'אד נולד בעיר ג'לנדהר שבמחוז פנג'אב, הודו הבריטית (כיום בהודו). אביו כיהן כשופט בבית המשפט העליון ובהמשך היה המפקח הראשי על הבחירות בפקיסטן. סג'אד למד בבית ספר תיכון בעיר אבוטאבאד ולאחר סיום לימודיו התקבל ללימודי משפטים באוניברסיטת פנג'אב שבלאהור. הוא זכה במלגת רודס והמשיך את לימודיו באוניברסיטת אוקספורד שם סיים ב-1967 לימודי תואר ראשון במשפט אזרחי ובתורת המשפט. ב-1968 הוא הוסמך כעורך דין באינר טמפל בלונדון. בשובו לפקיסטן הוסמך גם שם כעורך דין והצטרף לקולג' המשפטי של פנג'אב, שם הוא לימד משפט חוקתי בין השנים 1967 – 1977.
ב-1985 נבחר סג'אד כחבר בסנאט של פקיסטן מטעם מפלגת הליגה המוסלמית ומספטמבר 1986 ועד דצמבר 1988 שימש כשר המשפטים. עם סיום תפקידו הוא נבחר לתפקיד יושב ראש הסנאט וכיהן בתפקיד זה עד 1997. בתקופה זו הוא כיהן כממלא מקום נשיא פקיסטן בשתי תקופות כהונה קצרות בלתי רצופות לאחר התפטרויותיהם של ע'ולאם איסחאק ח'אן ושל פארוק לע'ארי ועד לבחירת נשיא קבוע לתפקיד. ב-1999 הצטרף סג'אד לקבוצה שתמכה בהפיכה הצבאית של הגנרל פרבז מושארף וב-2003 היה למנהיג סיעת הממשלה בסנאט עד לפרישתו מהחיים הפוליטיים ב-2008. בין השנים 2010 – 2012 הוא נבחר שוב לסנאט וכיהן כמנהיג סיעת האופוזיציה בסנאט. מאז פרישתו הסופית מהחיים הפוליטיים הוא משמש כנשיא האוניברסיטה הלאומית למחשבים ולמדעים.
ב-2002 הואשם סג'אד בשימוש בלתי ראוי בכלי רכב ובטלפונים של המדינה בעלות של מיליוני רופי פקיסטני. במשפטו הוא נדון לתשלום קנס אך לא נגזרה עליו תקופת מאסר.
ור (הרלדיקה)

בהרלדיקה, ור (מצרפתית: Vert, ירוק) הוא טינקטורת ירוק. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", והיא מצוירת על פי רוב כצבע ירוק. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים בור מיוצגים בפסים אלכסוניים מן הפינה השמאלית העליונה לפינה ימנית התחתונה בזווית של 45° או לחלופין מסומנים בסימון .vt.
אף על פי שהמונח האנגלי מגיע מהמילה הצרפתית "vert" בהרלדיקה הצרפתית הטינקטורה קרויה סינופל (sinople) עוד משנת 1415.
הצבע "ור" אומץ על ידי המוסלמים כצבע האמונה, והוא אחד מצבעי הלאומיות הכלל-ערבית. לכן, רבים מדגלי מדינות ערב מכילים פס בצבע ירוק או רקע ירוק לדגל. הירוק הוא אף צבע טיפוסי המופיע ברבים מדגלי אפריקה, והוא אחד הצבעים בצבעי הלאומיות הכלל-אפריקאית. מדינות אחרות צבעו את דגליהם בפס ירוק על מנת לייצג את הירק שעל האדמה.
הבלאזון הקצר ביותר בשפה האנגלית הוא: "ור" המתאר שלט פופלין ואת דגל לוב הקודם (1977–2011).
ויליאם גלדסטון סטיל

| --- | --- |

ויליאם גלדסטון סטיל, "אבי קרייטר לייק"
 לידה:  7 בספטמבר 1854 Stafford, ארצות הברית 
 פטירה:  21 באוקטובר 1934 (בגיל 80) מדפורד, ארצות הברית 
 
ויליאם גלדסטון סטיל (באנגלית: William Gladstone Steel‏; 7 בספטמבר 1854 – 21 באוקטובר 1934) היה עיתונאי אמריקני שכונה "אבי קרייטר לייק", כינוי המתייחס לשתדלנותו שהביאה ליצירת הפארק הלאומי קרייטר לייק באורגון שבארצות הברית.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

ויליאם סטיל נולד ב-7 בספטמבר 1854 בעיירה סטאפורד (Stafford) באוהיו לוויליאם סטיל ואליזבת לאורי (Elizabeth Lawrie). הוריו תמכו בביטול העבדות בארצות הברית והיו פעילים במסילת הרכבת המחתרתית שהובילה עבדים בורחים למקומות שבהם העבדות הייתה אסורה. המשפחה כללה את אחיו, ג'ורג' סטיל (George A. Steel), שהיה אחר-כך הגזבר של מדינת אורגון ואת אחותו, ג'יין. המשפחה עקרה מאוהיו לקנזס, וב-1872 עברה לאורגון.
כשהתבגר עבד סטיל תחילה כמסגר. ב-1879 התמנה למנהל התפוצה של העיתון פורטלנד איוונינג בי (Portland Evening Bee), שנתיים אחר-כך הוא הקים עיתון משלו "אולבני הראלד" (Albany Herald). אחרי ארבע שנים מכר את העיתון ועבד כדוור.
ביוגרפיה > הביקור הראשון בקרייטר לייק

סטיל שמע לראשונה על קרייטר לייק ב-1870 כשהיה בן 15 עוד כשהתגורר בקנזס וקרא מאמר שהתפרסם בעיתון שעטף את ארוחת הצהריים שלו. סטיל ביקר לראשונה בקרייטר לייק 15 שנים אחר-כך ב-1885. לצורך כך נסע ברכבת, ואז המשיך בדיליז'נס עד פורט קלאמת שם פגש בגאולוג קלרנס דטון שנשלח לחקור את האזור מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. הוא הצטרף למשלחתו של דטון, וב-15 באוגוסט 1885 הם הגיעו לאגם לאחר הליכה בת כ-30 קילומטרים. סטיל פרסם מאמרים במרץ 1886 בגיליון של העיתון "וסט שור" (West Shore) בהם תיאר את רגשותיו כשראה את האגם בפעם הראשונה.
ביוגרפיה > פעילות להכרה באתר כפארק לאומי

מאז הביקור הראשון פעל סטיל ללא לאות להכרזת האתר כפארק לאומי. עוד באותה שנה הוא שלח כאלף מכתבי שרשרת על חשבונו לכל העיתונים הגדולים בארצות הברית ובהם ביקש מהעורכים לתמוך ברעיון. הוא כתב לכל עורך עיתון ומנהל דואר באורגון וביקש להפיץ עצומה שתקרא לנשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד להקים פארק כזה. העצומה הוגשה לנשיא בדצמבר 1885.
סטיל היה חבר במועדון האלפיני של פורטלנד (Portland Alpine Club) מועדון המטפסים הראשון במערב ארצות הברית, ולאחר שהמועדון נסגר הוא הקים את מועדון המטפסים הקרוי "המזאמאס" (Mazamas, צפיר הקורדילרים בשפת הנאוואטל).
סטיל נהג להדריך אנשים בעלי השפעה באזור והוביל מסעות רגליים בטבע. כמו כן הוא נהג להרצות סביב המדורה על הפלורה, הפאונה והגאוגרפיה של הקרייטר לייק, בדומה למה שעושים כיום המדריכים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. סטיל, יותר מכל אדם אחר עיצב את התדמית הציבורית של קרייטר לייק. לדוגמה הוא גרם לפרסום נרחב של קרייטר לייק בכך שאירח את כינוס מועדון המזאמס וסיור טיפוס ההרים ב-1896. מאות אנשים, כולל פוליטיקאים, מדענים ומטפסי הרים, שהו באזור במשך שלושה שבועות. בסיום הכינוס נורו זיקוקים מהאי ויזארד שבאגם והקבוצה העניקה בטקס חגיגי להר הגעש שעמד במקום שבו שוכן האגם כיום את השם מזאמה.
ביוגרפיה > ההכרזה על הפארק ולאחר מכן

במשך 17 שנים ניהל סטיל מסע תעמולה בקונגרס ארצות הברית להכריז על קרייטר לייק כפארק לאומי. מאמציו של סטיל נשאו פרי וב-22 במאי 1902, 17 שנים לאחר שהחל במסע השכנוע חתם הנשיא תאודור רוזוולט על החוק שהכריז על קרייטר לייק כפארק הלאומי השישי של ארצות הברית.
למרות מאמציו הוא לא זכה להיות המנהל (Superitendent) של הפארק. תפקיד זה ניתן לוויליאם אראנט (William Franklin Arant). סטיל רתח מזעם, ופעל מאחורי הקלעים לפיטוריו של אראנט. בינתיים הוא קיבל זיכיון להפעיל את המלון שפעל באתר ואת הסירות שהסיעו תיירים באגם. ב-1913 הוא הצליח סוף סוף להביא לפיטוריו של אראנט במהלך שקיבל את הכינוי "קטטת קרייטר לייק" ("Crater Lake Rumble"), שבו שוטרים הוציאו את אראנט בכוח ממשרדו. סטיל מונה למנהל במקומו ופעל על פי החזון שיש לפתח את האגם על מנת להביא תיירים, כולל הקמת אכסניה וכביש טבעת סביב האגם, מעלית שתוריד את התיירים משולי הלוע אל שפת האגם וגשר שיחבר את האי ויזארד לשפת האגם. רעיונות שחלקם יושמו (אכסניה וכביש טבעת), וחלקם מתנגש עם הדעה המקובל על שימור הנוף הטבעי. סטיל פוטר מהתפקיד אחרי שלוש שנים.
סטיל ביקר באגם בפעם האחרונה ב-1932 בגיל 78 ומת בעיר מדפורד ב-1934.
הערות שוליים

1 2  William Gladstone Steel
↑  William Steel (1854-1934)
↑  "Early Efforts to Establish Crater lake National Park: 1885-1893"
↑  Old stories about W. F. Arant and Steel come back again and again for family
↑  Crater Lake National Park
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008048022  SNAC: w6m044dz  VIAF: 44104395   WorldCat (עם VIAF): 44104395
וסבולוד וישנבסקי

| --- | --- |

וסבולוד וישנבסקי
 לידה:  8 בדצמבר 1900 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 בפברואר 1951 (בגיל 50) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  The First Saint-Petersburg Gymnasium 
 תחום יצירה:  ספרות רוסית, תיאטרון 
 הושפע על ידי:  The First Saint-Petersburg Gymnasium 
 יצירות ידועות:  An Optimistic Tragedy 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה על כיבוש ברלין  מדליה על הגנת לנינגרד  מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות  צלב גיאורגי הקדוש  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה  מדליית גיאורגי הקדוש  מדליה על ההצטיינות בקרב  מדליה להנצחת 20 שנים לצבא האדום  עיטור הדגל האדום  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  עיטור אות הכבוד  עיטור הכוכב האדום  צלב גיאורגי הקדוש, דרגה 4 
 
וסבולוד וישנבסקי (ברוסית: Всеволод Вишневский;‏ 21 בדצמבר (8 בדצמבר לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג באותה עת ברוסיה) 1900 - 28 בפברואר 1951, מוסקבה) היה מחזאי וסופר סובייטי. על פעילותו בתחום התרבות הוענקו לו מספר עיטורים ופרס סטלין בשנת 1937.
ביוגרפיה

וסבולוד וישנבסקי נולד בסנקט פטרבורג. אביו היה אציל שעבד בתחום מדידת קרקעות. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא נמלט מהבית והתגייס. על גבורתו בקרבות הוענקו לוישנבסקי מספר עיטורים. בשנת 1917 השתתף וישנבסקי באירועי מהפכת אוקטובר בפטרוגרד ואחר כך במלחמת האזרחים ברוסיה. תחילה הוא היה בצי הסובייטי והחל משנת 1919 בארמיית הפרשים הראשונה. בהמשך הוא היה איש המנגנון המפלגתי בצי הבלטי ובצי הים השחור.
את הפעילות הספרותית וישנבסקי החל בשנת 1920. בשנת 1921 הוא ארגן בנובורוסיסק מופע על מרד קרונשטאדט שנמשך שמונה שעות.
כמעט כל מחזותיו של וישנבסקי הוקדשו לאירועים של מלחמת האזרחים ברוסיה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא כתב מחזות כמו "אנחנו מקרונשטט", "האחרון והמכריע", "הטרגדיה האופטימיסטית". בשנת 1936 על פי תסריט של וישנבסקי צולם הסרט "אנחנו מקרונשטט" שהיה פופולרי מאוד וזכה להערכה רבה מסרגיי אייזנשטיין.
המחזה "הטרגדיה האופטימיסטית" נחשב למחזה קלאסי בתקופה הסובייטית והועלה עדיין בתיאטראות רבים גם בשנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 1963 על בסיס המחזה צולם סרט שצפו בו 46 מיליון צופים.
וישנבסקי היה ידוע כי ראה בצורה שלילית את יצירותיהם של מיכאיל בולגקוב ומיכאיל זושצ'נקו, אך נודע כי שלח כסף למשורר אוסיפ מנדלשטם לאחר מאסרו.
במהלך מלחמת החורף ומלחמת העולם השנייה וישנבסקי היה כתב צבאי על העיתון פראבדה. את רוב המלחמה הוא עבר בלנינגרד הנצורה. בתקופה זו וישנבסקי כתב מספר מחזות על הגנת העיר שאף הועלו בתיאטרון שפעל בעיר.
בשנת 1944 וישנבסקי עבר למוסקבה והתמנה לעורך ירחון "זנאמיה". בהיותו עורך ראשי הוא פרסם בירחון נובלה של ויקטור נקרסוב "בשוחות של סטלינגרד" וכלל את היצירה בין מועמדים לקבלת פרס סטלין. הוא גם פרסם שורת יצירות של אנה אחמטובה שהיו בהמשך בסיס למערכה נגדה. בעקבות מערכה פוליטית נגד המשוררת, וישנבסקי גינה את היצירות שלה בפומבי.
בשנת 1949, לקראת חגיגות 70 של יוסיף סטלין וישנבסקי כתב את המחזה האחרון שלו "1919 הבלתי נשכחת". המחזה הוצג במספר רב של תיאטראות סובייטיים ובשנת 1952 הופק על בסיס הספר סרט. בהיסטוריה של המחזות הסובייטיים המחזה מהווה דוגמה לשיר תהילה בלתי מסויג ליוסיף סטלין תוך התעלמות מוחלטת מעובדות היסטוריות.
וסבולוד וישנבסקי נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
וקטור האקסצנטריות

פרמטרי המסלול האליפטי
באסטרודינמיקה, וקטור האקסצנטריות הוא וקטור המצביע לכיוון הפריאפסיס ושווה בגודלו לאקסצנטריות המסלול.
הפלנטה נמצאת על מוקד הנקרא ממשי, ואילו המוקד השני נקרא מדומה (Vacant focus). הנקודה הקרובה ביותר לפלנטה נקראת במקרה הכללי פריאפסיס (במקרה של כדור הארץ - פריגיאה, ובמקרה של השמש - פריהליון). מגדירים את וקטור האקסצנטריות:
כאשר:
v - מהירות הגוף אשר נמצא במסלול.
h - התנע הזוויתי הסגולי.
μ - קבוע הגרביטציה עבור הפלנטה.
r - המרחק של הגוף מן המוקד הממשי של המסלול.
מסלול סביב פלנטה יכול להיות כל חתך חרוט בעל תנע זוויתי (כלומר כל חתך פרט לקו ישר). מגדירים:
a - חצי ציר גדול.
b - חצי ציר משני.
c - חצי המרחק בין המוקדים.
p - פרמטר המסלול.
e - אקסצנטריות המסלול.
ν - זווית אנומליה אמיתית.
x - מרחק הגוף מן הדירקטיקס.
| מעגל | אליפסה | פרבולה | היפרבולה |
| --- | --- | --- | --- |
|  \ e=0 |  \ 0<e<1 |  \ e=1 |  \ e>1 |
|  \ a>0 |  \ a>0 |  \ a=\infty  |  \ a<0 |
|  \ c=0 |  \ c>0 |  \ c=\infty  |  \ c<0 |

מתקיימים הקשרים:
מיקום הגוף:  \ r={p \over 1+e\cos \nu }.
מיקום הדירקטיקס באליפסה ובהיפרבולה:  \ x={a^{2} \over c}; בפרבולה:  \ x=-a.
האקסצנטריות:  \ e={r \over x}.
פרמטר המסלול:  \ p=a(1-e^{2}).
גובה הפריאסיס:  \ r_{min}={p \over 1+e}=a(1-e).
גובה האפואפסיס:  \ r_{max}={p \over 1-e}=a(1+e).
ראו גם

וקטור לפלס-רונגה-לנץ
וראודונוס

כתובת המוקדשת לאל וראודונוס שהתגלתה בלוקסמבורג.
וראודונוס (בלטינית: Veraudunus) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ באזור לוקסמבורג של ימינו.
עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהה וראודנוס עם האל המקומי לנוס מרס (זיהויו המקומי של האל מרס מהמיתולוגיה הרומית).
בשתי הכתובות המוקדשות לאל וראודונוס שהתגלו בלוקסמבורג, מצוינת אינקיונה כזוגתו של וראודונוס.
לא ברור כיום אם וראודונוס היה אל רפואה או אל מלחמה.
לקריאה נוספת

Miranda Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, . Thames and Hudson Ltd., London, 1997
וסילישקי

| --- | --- |
כנסייה בוסילישקי
כנסייה בוסילישקי
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיון:  שצ'וצ'ין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,521 (2019)
 קואורדינטות:  53°46′58″N 24°50′55″E﻿ / ﻿53.782777777778°N 24.848611111111°E﻿ / 53.782777777778; 24.848611111111 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהוסילישקי(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהוסילישקי(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןוסילישקי(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןוסילישקי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וסילישקי (בבלארוסית: Васілішкі, ברוסית: Василишки, בפולנית: Wasiliszki; ביידיש: וואַסילישאָק) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

וסילישקי נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובמשך השנים הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בשטח האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי וסילישקי

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,800 יהודים, רוב תושביה, והתקיימו בה בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. פעילות זו נאסרה בעת הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939.
ב-25 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ולמחרת הוציאו להורג 8 יהודים בה. עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.
בנובמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. מעת לעת נכנסו לגטו אנשי ס"ס, וביצעו בו מעשי שוד, התעללות ורצח.
ב-10 במאי 1942 נלקחו כ-2,150 יהודים מהגטו שבעיירה לבית העלמין היהודי המקומי, ושם נרצחו. כ-130 יהודים שהסתתרו בעיירה, והתפתו להבטחות הגרמנים כי לא יפגעו בהם, נרצחו אף הם. כ-180 יהודים שהושארו בגטו צוו לאסוף את הרכוש הנטוש בו. בתחילת אוגוסט 1943 שולחו אלו לגטו שצ'וצ'ין, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
ויי ליאו דזה

הוֵיי לְיָאו דְזְה (בסינית מסורתית: 尉繚子, בסינית מפושטת: 尉缭子, בפין-יין: wèi liáo zi, וֵיי לְיָאו דְזְה. בקריאה אלטרנטיבית המניחה כי שם משפחתו של הכותב בן שני סימנים: yù liáo zi, יוּ'לְיָאו דְזְה) היא יצירה על אסטרטגיה צבאית, ונחשבת אחת משבע הקלאסיקות הצבאיות של סין העתיקה. היא נכתבה בתקופת המדינות הלוחמות.