stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמורת קרונוצקי
חי וצומח

את החלק העיקרי של השמורה תופס יערות של ליבנה, בחלקים העליונים של מורדות ההרים סבכי ארז ואלמון ננסי נפוצים. באגן אגם קרונוצקויה נפוצים יערות מחטניים של לגש קאג'נדר עם עצי אשוחית איאן וליבנה שטוחה. לאורך הנהרות צומחים יערות, שם המינים העיקריים הם צפצפה ריחנית, עצי ערבה ואלמון שעיר. בשכבה השנייה של יערות מחטניים ומעורבים, יש דובדבן ציפורים אסיאתי, עוזרד ואפר הרים סיבירי. בצמחייה של יערות ליבנה, אפר הרים נפוץ הוא סמבוק, בעל פירות מתוקים גדולים, ורד בר, ספירית ליבנה, יערה כחולה ועוד. בדרום הקיצוני של השמורה קיים מין אנדמי של קמצ'טקה — סמבוק קמצ'טקה.
העשבייה בשמורת קרונוצקי החלה להיווצר באופן שיטתי מאז 1987, המספר הכולל של הדגימות הוא 1,150.
בין היונקים בשמורה הם הדוב החום, איילי צפון, איילים, כבשי שלג, לינקסים, שועלים, גרגרנים, צובלים, הרמינים, חמוסי שלגים, סנאים אדומים, מרמיטה שחורה, סנאי קרקע ארקטיים, פיקה צפונית, ארוויקוליים, חדפים ארוכי-זנב, עטלפים המיוצגים על ידי 2 מינים - עטלף ברנדט ועור צפוני. אלתית פסיפית - אלתית דבשתית, אלתית צ'אם אלתית גמלונית, אלתית כסופה ואלתית אדומה. כל אלה שורצים בנהרות השמורה. אין זוחלים, רק סוג אחד של דו-חיים: סלמנדרה סיבירית. על חוף מפרץ קרונוצקי יש אריה ים שטלר. המים שמסביב מאכלסים מינים רבים של לווייתנים - לווייתן אפור, אובלנה צפון-פסיפית, קטלנים, פוקניים, כמו גם כלבי ים ולוטרות ים.
התפקיד החשוב ביותר של השמורה הוא בשימור הדוב החום: בשמורה קיימת אחת מאוכלוסיית הבר המוגנת הגדולה ביותר של בעלי חיים אלה ברוסיה (יותר מ-800 פרטים), מה שמבטיח את בטיחותם היציבה בחצי האי.
תת-המין של קמצ'טקה של אייל הצפון הוא אחד הגדולים בעולם ונשמר כיום בעיקר בשטח השמורה, שם הוא חי באזורים וולקניים הרריים. גורלו של מין זה בקמצ'טקה תלוי מאוד בביטחון האוכלוסייה באזור המוגן.
אתרי טבע ייחודיים

עמק הגייזרים הוא אחד משדות הגייזר הגדולים בעולם והיחיד באירואסיה. זהו קניון עמוק של נהר גייזר, שבצידיו, על שטח של כ-6 קמ"ר, ישנם מספר רב של שקעים של גייזרים ומעיינות חמים, שטחים תרמיים, מפלים ואגמים.
הקלדרה של הר הגעש אוזון הוא אזור ייחודי של ביטוי מורכב של תהליכים גאולוגיים ומיקרוביולוגיים מודרניים: מעיינות תרמיים ומאגרים יוצרים תנאים יוצאי דופן להתפתחות אורגניזמים תרמופיליים.
קרונוצקאיה הוא הר געש פעיל בגובה 3,528 מטר. המכתש מתמלא בתקע אקסטרוסיבי, ישנם פומורולות (פעילותם הפעילה במיוחד צוינה בשנת 1923). התפרצויות געשיות הן נדירות.
אגם קרונוצקויה הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר בקמצ'טקה. האגם מאוכלס בצורת מים מתוקים של סלמון סוקי (קוקאניה) ושלושה מינים אנדמיים של חרבת הרים. מערכת אקולוגית ייחודית זו יכולה לשמש אסמכתה לניטור מחקר.
חורשת האשוח החינני היא אזור של יער מחטניים כהה שנוצר על ידי האנדמיה של קמצ'טקה - אשוח חינני, עם שטח של כ-20 דונם בלבד בתחומי נהר נובי סמיאצ'יק, 4 ק"מ מחוף האוקיינוס השקט.
פרויקטים סביבתיים

שמורת קרונוצקי היא מוסד סביבתי ומחקר הכפוף למשרד משאבי הטבע והגנת הסביבה של הפדרציה הרוסית. הנהלת השמורה מנהלת שלושה אזורי טבע מוגנים במיוחד בעלי משמעות פדרלית: שמורת הטבע קרונוצקי, שמורת הטבע קוריאקסקי והשמורה הפדרלית הדרומית בקמצ'טקה. בשטחים אלה וביישובים השכנים מיושמים פרויקטים שמטרתם להגן וללמוד את הטבע, ולשלב את האוכלוסייה המקומית בפעילות סביבתית.
שחיתות

במרץ 2020 נפתחו כמה תיקים פליליים של מעילות בהיקפים גדולים נגד מספר עובדים בכירים בשמורת קרונוצקי.
הערות שוליים

↑  "Блог Игоря Шпиленка́, фотографа и сотрудника заповедника". shpilenok.livejournal.com. נבדק ב-2020-03-06.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Видеоблог Кроноцкого заповедника". www.youtube.com. נבדק ב-2020-03-06.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Видеоблог «Заповедная Россия»". www.youtube.com. נבדק ב-2020-03-06.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Видеоблог Дмитрия Шпиленка́, сотрудника оперативной группы Кроноцкого заповедника". www.youtube.com. נבדק ב-2020-03-06.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Информация на сайте «Культура регионов России»". www.culturemap.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-03-06.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Биосферный резерват | ООПТ России". oopt.aari.ru. נבדק ב-2020-09-14.
↑  "Конвенция от 07.12.1996 | ООПТ России". oopt.aari.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-09-14.
↑  "Кроноцкий | ООПТ России". oopt.aari.ru. נבדק ב-2020-09-14.
↑  Организован Кроноцкий заповедник // журнал "Охота и охотничье хозяйство", № 5, 1967.
↑  "Более 800 медведей обитают в Кроноцком заповеднике! — Официальный сайт заповедника". אורכב מ-המקור ב-2016-01-25. נבדק ב-2013-07-23.
מקלט לנשים מוכות

אחד מהמקלטים הראשונים לנשים מוכות, הוקם ב-1877 ומשמש עד עתה למטרה זו, אוהיו, ארצות הברית
מקלט לנשים נפגעות אלימות, המכונה גם מקלט לנשים מוכות (באנגלית מכונה בקצרה 
Women's shelter), הוא מבנה או יחידת מגורים, שהוקם או הוסב במטרה לאפשר לנשים נפגעות אלימות ולילדיהן הגנה מיידית מפני אלימות במשפחה המופנית כלפיהן, מחסה, טיפול פיזי ונפשי.
המקלטים מופעלים על ידי עמותות חברתיות שונות ללא מטרת רווח. מנהלת המקלט היא לרוב עובדת סוציאלית בהכשרתה, ובמקום מועסקות עובדות סוציאליות, עורכות דין ומדריכות, וכן מתנדבים שונים.
במהלך שהותן במקלט מקבלות הנשים טיפול רגשי, תמיכה, חיזוקים, סיוע ברכישת מיומנויות כגון אסרטיביות בלחימה על זכויותיהן - הן בהגנה חוקית מפני בן הזוג האלים, הן כלפי הרכוש אותו השאירו בביתן, והן בנוגע לזכויותיהן על הילדים המשותפים. הן נחשפות למידע רב, שחלקו או כולו לא היה ברשותן קודם, בדבר זכויותיהן כאזרחיות. הן מופנות לסעד משפטי, ולטיפול רפואי מתמשך, לעיתים לאחר שנים של הזנחה במצבן הגופני והתעללות פיזית קשה שעברו במהלך השנים. במקלטים מוענקים סיוע וטיפול מקיף גם לילדיהן של הנשים, אם ברחו עמן.
רקע

אלימות נגד נשים היא בעיה רבת פנים החוצה תרבויות, מגדר, דתות, מצב חברתי-כלכלי ורמת השכלה. אלימות במשפחה יכולה להתבטא במגוון דרכים, ביניהן אלימות פיזית, אלימות מינית, התעללות רגשית או אלימות כלכלית, המתרחשים במשפחה או בתא המשפחתי.. נשים הנתונות במערכת יחסים אלימה מתמשכת עשויות להיות במצב של פוסט טראומה, המלווה בתחושות של פחד, חרדה וחוסר אונים, וכן תלות בבעל המכה, מבחינה פסיכולוגית, חברתית, כלכלית, ואחרות. התלות והחרדה מקשות עליהן לצאת מהמצב בו הן נתונות. 
מטרת המקלט לנשים נפגעות אלימות, היא לאפשר את ההתנתקות, במסגרת טיפולית תומכת, ובכך לאפשר לאותן נשים לאזור כוחות ולהשתקם.
היסטוריה > בעולם

בסוף שנות השישים וראשית שנות השבעים התבססה התנועה הפמיניסטית ברוב מדינות המערב והעלתה לתודעה ולשיח הציבורי את בעיית האלימות נגד נשים בכלל ובמסגרת התא המשפחתי בפרט תוך ניסיון להציע ולייצר מענים לבעיה זו. בשנת 1971 הוקם המקלט הראשון בלונדון על ידי ארין פיצי. בשנת 1973 הוקם המקלט הראשון בארצות הברית.
אף על פי שרבים מהמקורות העדכניים גורסים כי ראשוני המקלטים הוקמו רק במחצית השנייה של המאה העשרים ישנם מדעני חברה והיסטוריונים שמסמנים את שורשיהם המוסדיים כבר במאות ה-16 וה-17. חוקרים אחרים רואים את תחילת הופעת המקלטים לנשים מוכות כתוצאה של קידום חקיקה פרוגרסיבית בתחומי ההגנה על ילדים וחסרי ישע, במיוחד באנגליה ובארצות הברית במאות ה-18 וה-19. חקיקה זו הובלה בעיקר על ידי קבוצות דתיות- נוצריות לעזרה וטיפול בבעיות שונות, דוגמת אלכוהוליזם בתוך המשפחה. כך, רבים מהמקלטים לא הוקמו על ידי ארגונים עם אידאולוגיה פמיניסטית כפי שמקובל לחשוב – אלא דווקא על ידי ארגונים דתיים אשר הניחו את המסד ל "תנועת מקלטי הנשים המוכות" בשנות השבעים של המאה הקודמת.
הדיונים והמחלוקות סביב ניסוחה, אשרורה וכניסתה לתוקף של אמנת איסטנבול בעשור האחרון העלתה שוב לכותרות את סוגיית המקלטים לנשים מוכות. האמנה, שקבעה כי אלימות נגד נשים הן בספירה הביתית והן במרחב הציבורי היא הפרה של זכויות אדם, הרחיבה את הקטגוריה של אלימות נגד נשים והחילה אותה גם על רצח על חילול כבוד המשפחה, נישואין בכפייה, השחתת איבר המין הנשי, אונס והטרדות מיניות וחייבה את המדינות החתומות עליה בהקמת מקלטים להגנה לנשים נפגעות אלימות ולילדיהן בכמות מספקת ובתקינה נאותה.
המקלטים בישראל > היסטוריה

בתקופה שקדמה להקמת המקלטים, לשכות הרווחה הממשלתיות ניסו להתמודד עם אלימות במשפחה באמצעות מענים בקהילה תוך המשך מגורים משותפים עם בן הזוג האלים. בעקבות הקמת המקלטים, גברה המודעות לקיומה של סוגיה רחבה אודות אלימות כלפי נשים והמקלט יועד להרחקת הקורבן ממקור האלימות. את הקמת המקלטים בישראל ניתן לחלק לשני דורות: הדור הראשון של המקלטים החל בסוף שנות השבעים בידי קבוצות פמיניסטיות חוץ ממסדיות שלא קיבלו מימון מהממשלה. הדור השני נוסד באמצע שנות השמונים בידי ארגוני נשים בשיתוף ממשלתי. ככל שגדלה ההשתתפות הכספית של המדינה, כך גדלה גם מידת המעורבות המקצועית ורמת הפיקוח של המשרדים הממשלתיים.
בשנת 1977, מרשה פרידמן, פעילת זכויות נשים וחברת כנסת לשעבר, הציגה בפני הכנסת תוכנית להקמת מקלט לנשים הטוענות להגנה. המקלט הראשון נפתח בחיפה בשם "נשים למען נשים". בתחילה זרם הפונות היה מועט, אך לאחר פרסום כתבה על המקלט בעיתון ידיעות אחרונות ב־3 בפברואר 1978 החלו להגיע אל המקלט מאות פניות. בשנת 1978, רות רזניק סייעה להקמת מקלט לנשים מוכות בהרצליה. בשנת 1981 עמותת "אישה לאישה" הקימה את המקלט הראשון בירושלים. בשנת 1983 הוקם המקלט באשדוד אשר היה שונה מקודמיו ולא שימש רק כמקלט הגנה פיזי, אלא אפשר טיפול רציף שמתחיל בשהות במקלט וממשיך עם היציאה ממנו עד לשילוב של האישה וילדיה בקהילה.
מאז ועד היום, התפיסה הטיפולית הרווחת במקלטים לנשים מוכות בישראל היא שהמקלט מספק ביטחון, תמיכה רגשית, תמיכה חומרית וסיוע בביסוס חיים חדשים לקראת היציאה מהמקלט. בנוסף, המקלט מקיים קשר מתמיד עם הגורמים בקהילה כמו מחלקות לשירותים חברתיים, משטרה ושירותים פסיכולוגיים, במטרה ליצור הזדמנות לשינוי באורח החיים, בדפוסי החשיבה ובהתנהגות של הנשים. ההתערבות הטיפולית מכוונת לאפשר לנשים לעמוד על שלהן ולקבל החלטות הנכונות עבורן ועבור ילדיהן.
המקלטים בישראל > היסטוריה > מאפיינים ונתונים

השכיחות הגוברת של מקרי האלימות כלפי נשים בתוך הספירה הביתית הפכה את הבעיה לסוגיה חברתית. נכון ל-2021, פועלים בישראל כ־14 מקלטי חירום אשר מתוקצבים על פי גודלם, בהתאם לסל שירותים בסיסי ולפי תעריף יומי לאישה. החל משנת 2001, משרד הרווחה והשירותים החברתיים מתקצבים באופן בלעדי את המקלטים. תקציב משרד הרווחה עבור הפעלת המקלטים עמד בשנת 2019 על כ־27 מיליון.
מנתוני ארגון ויצו עולה כי בשנת 2019 שהו במקלטים 654 נשים ו-1,046 ילדים. תקופת השהות של הנשים במקלטים היא לרוב חודשים ספורים עד שנה. דווח כי מרבית הנשים שטופלו במקלטים סבלו מאלימות באופן מתמשך. ממחקר שנערך בשנת 2015 נמצא כי 76% מהנשים שהו במקלטים פעם אחת, 19% פעמיים ו-5% שלוש פעמים או יותר. בנוסף, 55% מהנשים ששהו במקלטים היו נשים מהמגזר הערבי, 17% היו נשים דתיות וחרדיות, 16% יוצאות אתיופיה ו-10% יוצאות ברית המועצות. על פי נתוני משרד הרווחה, כ־40% מהנשים ששהו במקלטים שבו לגבר האלים - חלק ניכר מהן בשל המצב הכלכלי אליו נקלעו.
אף על פי שרק כ-18 אלף נשים מתלוננות במשטרה על אלימות במשפחה, מצביעים אומדני המשטרה על כך שכעשרה אחוזים מהנשים בישראל סובלות מאלימות מצד בני זוגן. חלק מהנשים הסובלות מאלימות במשפחה חיות תחת טרור רגשי ופיזי תמידי, נמצאות במצב של בידוד חברתי, תחושת ערך עצמי ירודה, ובמצב של פגיעות רגשית קשה. לעיתים דווקא בגלל מצבן הן מתקשות לאזור כוחות ולהימלט.
המקלטים לנשים נפגעות אלימות נמצאים במקומות חסויים, על מנת להגן על הנשים השוהות בהם. ניתן להגיע למקלט לנשים נפגעות אלימות על ידי פנייה למרכז למניעת אלימות במשפחה שבאזור המגורים, פנייה למשטרה, או על ידי פנייה לעובדת סוציאלית בלשכת הרווחה שבאזור המגורים.
המקלטים בישראל > היסטוריה > זכאות

המקלטים אמורים לקבל נשים ללא הבדל דת, גזע ולאום, אולם הוראות התקנון לעבודה סוציאלית של משרד העבודה והרווחה מאפשרות הגבלה תחת תנאים או אפילו אי-קבלה של נשים למקלטים במקרים הבאים:
נשים הנמצאות בשימוש פעיל בחומרים פסיכואקטיביים,
"נשים שיש להן יותר משלושה ילדים או אם ילדיהן עברו את גיל 11,
נשים המאובחנות כסובלות ממחלת נפש או ממוגבלות שכלית התפתחותית, נשים בזנות פעילה ונשים החולות במחלות מידבקות.
לאורך השנים הוקמו מספר מקלטים ייעודים: שניים מהם לנשים ערביות וילדיהן, מקלט אחד לאוכלוסייה מעורבת של יהודיות וערביות, ומקלט לנשים דתיות וחרדיות.
המקלטים בישראל > היסטוריה > שירותים נוספים

משנת 2017, אישה זכאית לקצבת הבטחת הכנסה החל מהחודש השני לשהותה במקלט ללא קשר לזכאותה הקודמת לפני הכניסה למקלט. בנוסף, בהתאם לחוק זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות-תשע"ג-2012, אישה יוצאת מקלט שלא חזרה להתגורר עם בן זוג פוגע, מקבלת מענק הסתגלות חד פעמי ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים. כמו כן, משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים מפעיל 17 דירות מעבר לנשים נפגעות אלימות וילדיהן, דירות אלו משמשות נשים ששהו קודם לכן במקלטים, והן נועדו ליצור עבורם מסגרת טיפולית המשכית, לפני החזרה לקהילה.
המקלטים בישראל > היסטוריה > השפעות השהות במקלט

מחקר מצא כי השהות במקלט ושירותי התמיכה הניתנים בו מגבירים את התודעה הקבוצתית ואת ההערכה העצמית של נשים, משום שהן מגלות כי הבעיה איננה אישית וייחודית להן. בנוסף, נמצא כי ברוב המקרים, נשים נפגעות אלימות במשפחה מתקשות לשתף את קרוביהן בבעיותיהן ולכן התמיכה שהן מקבלות במקלט מגדילה את היכולת שלהן להשמיע את קולן ולקבל את עצמן. מחקר נוסף מצא כי ככל שהנשים שהו זמן ממושך יותר במקלט כך השכיחות של חזרה לבן הזוג האלים הייתה קטנה יותר. כמו כן, נראה כי השהות במקלט מסייעת לשיפור תחושת הביטחון בקרב הנשים. בנוסף, ניכר שיפור במצבן התעסוקתי של הנשים לאחר היציאה מהמקלט. ממצאי המחקר מדגישים את חשיבות הרצף הטיפולי בנשים ובילדיהן בעת חזרתן לקהילה, וזאת על מנת למנוע את חזרתן למעגל האלימות.
ביקורת

הביקורת הנפוצה ביותר על המקלטים לנשים נפגעות אלימות נשמעה על ידי נשים נפגעות אלימות וגורמים מקצועיים. לטענת גורמים אלו, המקלט מטפל בסימפטום ולא בשורש הבעיה, ושהקורבן כלוא בשעה שהבעל האלים מסתובב חופשי.
ביקורת רבה נוספת על המקלטים בישראל ובעולם נובעת מכך שאינם מספקים מענה הולם לכלל האוכלוסיות. למשל, קיימים מחקרים משני העשורים האחרונים הגורסים כי אופי והיקף השירותים במקלטים אינו מותאם לנשים מקבוצות מיעוט לאומיות, אתניות ודתיות. בישראל לדוגמה קיים חוסר במקלטים ייעודיים לנשים ערביות, חרדיות או חסרות מעמד. עוד במחקרים אלו נמצא כי קיים פער בין רצונן של נשים המשתייכות לפריפריה הסוציו-תרבותית לשמור על שלמות התא המשפחתי תוך שיתוף בן הזוג בתהליכי הטיפול והשיקום, לבין אמת המידה אשר רואה את הצלחת הטיפול במקלט בפרידה מבן הזוג האלים. כמו כן, נשים מקבוצות מיעוט אלו לעיתים יהססו לפנות למקלט מחשש שעצם פנייתן תהווה אישוש לסטריאוטיפים מהם סובלת הקבוצה אליה משתייכות.
בנוסף, מחקרים מראים כי במדינות שונות קיימת נטייה מצד סוכנויות לשירותים חברתיים למנוע מתן סיוע לנפגעי ונפגעות אלימות במערכות יחסים חד-מיניות. נראה כי אפליה זו נובעת מהיעדר הכרה חברתית בחומרת האלימות והשלכותיה בקרב זוגות להט"בים. כמו כן, נמצא כי היקף הדיווח על אלימות בקרב זוגות להט"בים הוא נמוך עקב החשש לקבלת יחס מפלה ומזלזל מארגוני הסיוע, סטיגמטיזציה וחוסר הבנה של הצוותים המטפלים בעולם התוכן ובצורות האלימות המיוחדות לזוּגיות להטב"קית. לאור כך, ישנם קולות המבקשים ליצור מקלטים מעורבים מגדרית. מנגד, ארגוני הנשים טוענים שאלימות בתא המשפחתי היא תופעה שהרוב המוחלט של קורבנותיה הן נשים ולכן המקלטים צריכים להיות מוכוונים לטיפול בנשים בלבד.
ביקורת נוספת דנה באופן בו מתוקצבים המקלטים. העלויות של תפעול המקלט לא מעודכנות באופן דינמי כך שעם השנים נוצר פער בין דרישות המקלטים לתקצוב לבין תקצובם בפועל על ידי המשרדים הממשלתיים והרשויות המקומיות. חלק מפער זה הוא תוצאה של תהליכי הפרטה חלקיים שעברו שירותים אלו. לפי מחקרים, היעדר התקצוב והשכר הנמוך גם משפיע על מידת הניסיון והמחויבות של נותני השירותים במקלט ומביא לתחלופה גבוהה של הצוותים הנובעת בין היתר משחיקה. מחקרים שונים שמדדו את שחיקת הצוותים במקלטים מצביעים גם על האופן שבו רמת השחיקה משפיעה באופן שלילי על היחסים בין הצוות לנשים .
ביקורת נדירה יותר מושמעת על ידי חוקרים הטוענים כי המבנה הארגוני של מקלטים לנשים נפגעות אלימות עלול לייצר יחסים לא שוויוניים הנחווים על ידי השוהות במקלטים כפטרנליסטיים או דכאניים. קיימת טענה כי המקלטים, בדומה למוסדות אחרים שנועדו לטפל בנשים לאורך ההיסטוריה, מהווים פתרון שבאמצעותו משתמר דימוי ה"אישה המוכה" אשר לכודה בתוך מעגל האלימות ללא יכולת להיחלץ ממנו. כך, לצד החשיבות בהכרת המדינה בבעיית האלימות במשפחה נגד נשים, ישנם הרואים בהגברת הפיקוח ומעורבותה של המדינה בחייהן של נשים, בייחוד של אלו המשתייכות למעמד סוציו-אקונומי נמוך, כמשמרת את עמדתן המוחלשת בחברה.
ראו גם

התעללות בילדים
התנועה הפמיניסטית
אלימות נגד נשים
יגל הרוש

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1984 (בן 40) דימונה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון שבנגב
 סוגה:  פיוט, שירה ישראלית
 כלי נגינה:  קמנצ'ה, עוד, נאי, גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  אהוד בנאי, ברי סחרוף, דויד דאור, ארז לב ארי, יונתן רזאל, התזמורת האנדלוסית הישראלית
 פרופיל ב-IMDb
 
יגל הרוש (נולד ב-28 באוקטובר 1984) הוא נגן, מלחין ומשורר ישראלי, המשמש כראש בית הספר למוזיקה מן המזרח "כולנא" בירוחם. מייסד "בית המדרש למקאם ופיוט". בעל תואר ראשון בנגינה על קמנצ'ה מהאקדמיה למוסיקה בירושלים. בעל תואר ראשון ושני בפילוסופיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. חוקר הקשרים של פואטיקה, מוזיקה ומיסטיקה יהודית.
ביוגרפיה

נולד וגדל בדימונה בבית דתי, אח לעודד הרוש, איש תקשורת.. כשגדל עזב את חיי הדת, וב-2005 למד לתואר ראשון בפילוסופיה ומחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון. במהלך לימודיו באוניברסיטה, הגיעה הצעה מארגון "הלל ישראל" להצטרף לפרויקט בו מוזיקאים מבצעים מחדש פיוטים וניגונים ישנים. הרוש חבר לקבוצת מוזיקאים, שיחד החילו לעבוד על הפיוט "ידידי השכחת" של רבי יהודה הלוי שעל שמו נקרא הפרויקט. על השתתפותו בפרויקט זה סיפר:
"בזמן שהחברים התלבטו האם מתאימה גיטרה בס או לא, אני נשאבתי למילים. מבין חברי הקבוצה הייתי היחיד שהמילים היו מחוברות לו עם לחן, ועם סיטואציה חיה. זכרתי את סבי עליו השלום שר את הפיוט בבית הכנסת ובערבי שבת בביתו ופתאום זה הכה בי – אני שכחתי. שכחתי את ניגוני בית אמי ואבי. שכחתי את החי"ת והעי"ן, שכחתי איך להתפלל, שכחתי איך למלל את התאווה הבלתי פוסקת שלי לקרבת אלוהים שכבר לא ידעתי מה היא."
כחלק מאיסוף החומרים לפרויקט הפיוטים, ובהמלצתו של חבר, החל הרוש לפקוד את בית הכנסת בדימונה כדי ללקט שם פיוטים משירת הבקשות. שם גם החל תהליך התקרבותו חזרה לבית אבא.
ביוגרפיה > אקדמיה

בוגר מגמת ביצוע של המחלקה למוזיקה מזרחית באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. זוכה מלגה על שם המלחין דאוד אל-כוויתי למבצעים. למד מוזיקה ערבית אצל פרופסור תייסיר אליאס, ואצל נאסים ד'כוואר, מוזיקה טורקית סופית אצל פרופסור וולטר פלדמן, מוזיקה פרסית ואזרית אצל פרופסור פרץ אליהו ואצל בנו - מארק אליהו.
בעל תואר ראשון ושני בפילוסופיה מאוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 2020 הגיש את עבודת התזה שלו: "המיסטיקה הפילוסופית של ר' עובדיה מימוני נכד הרמב"ם", תחת הנחייתה של פרופ' חביבה פדיה. התזה עוסקת בין היתר באופנים בהם התמזגו בהגותו של ר' עובדיה תורות מן המיסטיקה הצופית ככלי פרשני לתורות הפילוסופיות של הרמב"ם.
ביוגרפיה > פרויקטים מוזיקליים

2020 – הוציא את האלבום – "שירים לחצות הליל", קומפוזיציות חדשות על בסיס מקאם "נאווה", לפיוטים שכתב מתוך קובץ השירים "דיוואן יגל בן יעקב – שירים לחצות הליל".
2016 – הקים את אנסמבל "שיר ידידות", המבצע ומחדש משירת הבקשות של יהודי מרוקו. אחראי על עיבוד מוזיקלי, שירה, נגינה (קמנצ'ה, עוד, נאי, גיטרה), ומחקר אודות מסורת שירת הבקשות של יהודי מרוקו. במסגרת האנסמבל יצא אלבום בשם "אעירה שחר" ואתו מופע נלווה. בדיסק ובמופעים מתארחים הזמרים דוד ד'אור, ארז לב ארי וישי ריבו, ועוד מוזיקאים מתחום המוזיקה מן המזרח.
ההרכב ערך סיבוב הופעות נרחב, בין היתר הופיע בפסטיבל הפיוט בירושלים בו ארח את הפייטן ר' חיים לוק ואת ארז לב ארי, פסטיבל פיוט בירוחם, פסטיבל אינידינגב, ועוד. ההרכב גם לקח חלק ב"מיזם השבת" בהפקת נענע דיסק.
לצד שילוב של אלמנטים ממוזיקת פולק, הרמוניה מערבית ועוד, מבקש האנסמבל לשמר את הסאונד העדין והייחודי למוזיקה מן המזרח. עיקר החזון הוא להשיב לתרבות שלנו את אחד המאגרים הפואטיים והמוזיקליים העשירים ביותר בתרבות העברית. התכנים של הפיוטים - שירת געגועים לארץ ולשלמות היחיד והאומה, בקשה לקרבת אלוהים ואדם - רלוונטיים לחיינו כאן. בכך אנו מבקשים לצעוד צעד נוסף בשיבת העם לארצו - לא רק שיבה גופנית, אלא שיבה של תרבות מסורת ורוח שנשארה בינתיים הרחק בניכר.
2015 – נגן יוצר (תמלילן, מלחין ומעבד) באנסמבל ניגון ירושלמי. במסגרת האנסמבל יצא האלבום "שפת היום", בו, בין היתר, כתב והלחין.
עוד בשנת 2015 כתב ועיצב את פסקול סרט הסטודנטים "בינתיים מזל" שביימה מזל בן ישי.
ביוגרפיה > שירה

2018 – מוציא לאור את ספר הביכורים שלו: "דיוואן יגל בן יעקב – שירים לחצות הליל" המבקש להיות נדבך נוסף בתחיית עולם הפיוט בתרבות הישראלית המתהווה. "דיוואן יגל בן יעקב – שירים לחצות הליל" הוא קובץ פיוטים מקוריים וחדשים המיועדים לביצוע כחלק מ"תיקון חצות" - אחד הריטואלים העתיקים והמסעירים של השירה הלילית.
ביוגרפיה > שיתופי פעולה מוזיקליים

לצד הפרויקטים האישיים, מנגן הרוש עם אמנים נוספים. הוא מופיע כמעט דרך קבע כנגן וכמפיק מוזיקלי בהרכבים שונים במסגרת פסטיבל פיוט ופסטיבל העוד בירושלים. בין היתר מקליט ומופיע דרך קבע עם האמן הבינלאומי דוד ד'אור, הופיע עם אהוד בנאי במסגרות שונות, ביניהן – פסטיבל פיוט בירושלים. הקליט והופיע עם הפייטנית והיוצרת מורין נהדר.
ב-2018 הופיע כסולן עם התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד, שם הציג לראשונה את היצירה פרי עטו "רצוא ושוב" – יצירה לקמנצ'ה ותזמורת. הופיע במסגרת אנסמבל היונה, המבצע משירת ר' ישראל נג'ארה, אותו הקימה פרופ' חביבה פדיה. הופיע עם "הלב והמעיין", ברי סחרוף, יהונתן רזאל, מאיר בנאי, ליאור אלמליח ועוד.
ביוגרפיה > פרויקטים חינוכיים

2019 – הקים את "בית מדרש למקאם ופיוט" באקדמיה למוזיקה מן המזרח "מקאמאת" בצפת.
2018 – ראש מסלול מוזיקה וממקימי המסלול למוזיקה מן המזרח במסגרת שיתוף פעולה בין מכללת ספיר ל"כולנא" בירוחם, במסגרתו לומדים הסטודנטים לתואר ראשון ביצירה תרבות והפקה. התכנית מתמקדת בהוראה של מוזיקה מן המזרח על שלל הקשריה לתרבות היהודית, והמזרחית הכללית.
2017  – הקמת "בית המדרש למקאם ופיוט" במרכז "חיבה" בירושלים. במסגרת בית המדרש לומדים התלמידים על תורת הנגינה דרך מקורות יהודיים (מקרא, תלמוד, פילוסופיה יהודית, זוהר וחסידות), לצד לימוד המקאם דרך מערכת ה"ראדיף" – המקאם העתיק.
2016 – הקמת בית ספר למוזיקה מן המזרח בירוחם. אחראי על ניהול המגמה – בה לומדים עוד, קמנצ'ה, נאי וכלי הקשה מן המזרח. הדרכה ניצוח ועיבודים לאנסמבל של המגמה.
בעקבות הטבח בקיבוץ בארי ב-7 באוקטובר 2023 כתב יגל הרוש את "קינת בארי" ללחן יהודי-מסורתי.
חיים אישיים

נשוי ואב לחמישה, מתגורר בצור הדסה.
הערות שוליים

↑  אלישיב רייכנר, משחקי חברה: מי יילחם באי שוויון?, באתר nrg
↑  הלל ישראל, באתר האגודה הסטודנטיאלית - אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ‏2020-10-26
↑  מאת נח אבגר הלוי, פרויקט קדמה – זמרת נוגדת כבידה, באתר מגזין את, ‏2013-05-20
↑  הסרט בינתיים מזל באתר מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות
↑  יגל הרוש, הספר דיוואן יגל בן יעקב באתר "דברי שיר"
↑  רָצוֹא וָשׁוֹב - יגל הרוש והתזמורת האנדלוסית הישראלית, נבדק ב-2021-04-28
↑  אתר בית הספר מקאמאת, צפת
↑   יגל הרוש / קינת בארי Yagel Haroush \ The Lament of Be'eri, סרטון בערוץ "יגל הרוש", באתר יוטיוב (אורך: 03:35).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453502905171  MusicBrainz: 3249f85c-87fd-4ddd-a103-3fc3c03d77ea  VIAF: 643149066484565600403   WorldCat (עם VIAF): 643149066484565600403
אורן אנוליק

| --- | --- |

אורן אנוליק
 לידה:  29 באוקטובר 1970 (בן 54) רעננה, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  ניקוסיה, קפריסין
 השכלה:  בוגר חשבונאות ומדע המדינה באוניברסיטת תל אביב  מוסמך במדע המדינה באוניברסיטת חיפה
 מקצוע:  דיפלומט
 תפקיד:  שגריר ישראל בקפריסין
 
אורן אנוליק (נולד ב-29 באוקטובר 1970) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בקפריסין. שימש במגוון תפקידים בשירות החוץ הישראלי, בהם ראש החטיבה לתכנון מדיני; ראש חטיבת ההדרכה ופיתוח ההון האנושי, ומנהל המחלקה למניעת תפוצת נשק בלתי קונבנציונלי.
ביוגרפיה

אנוליק נולד ברעננה שבישראל ולמד בבית הספר להנדסאים שברמת אביב. שירת בצה"ל (1989-1992) כקצין קשר בבית הספר הארצי לקשר, אלקטרוניקה ומחשבים (בה"ד 7). הוא בוגר תואר ראשון בחשבונאות ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב (1995) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (2015) אותו סיים במסגרת לימודיו במכללה לביטחון לאומי.
ב-1995 התקבל לקורס הצוערים במשרד החוץ.
ב-1997 מונה לסגן השגריר באסמרה, אריתריאה וב-1999 מונה לסגן שגריר בפראג, צ'כיה.
עם שובו ארצה, מונה ב-2002 ליועץ מדיני למשנה למנכ"ל משרד החוץ, וב-2003 מונה ליועץ מדיני למנכ"ל המשרד. במסגרת תפקידו זה, היה מעורב במגעים החשאיים עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין ושימש איש הקשר המרכזי במטה בירושלים עבור צוות המשרד הישראלי החשאי שהוקם בדובאי.
ב-2006 יצא לשרת בשגרירות ישראל בוושינגטון כיועץ מדיני. בתפקידו זה היה אחראי על נושאים הקשורים למדיניות החוץ של ארצות הברית, ולסיוע ותמיכה בשיתוף הפעולה בין ישראל וארצות הברית בנושאי או"ם וארגונים בינלאומיים.
בשנים 2010–2014 ניהל את המחלקה למניעת תפוצת נשק לא-קונבנציונלי באגף לעניינים אסטרטגיים במשרד החוץ. הוא עסק בעיקר בהיבטים מדיניים של סיכול תוכנית הגרעין האיראנית. בגין עבודה זו, זכה אנוליק יחד עם הצוות בו לקח חלק בפרס מנכ"ל משרד החוץ ב-2012.
כשסיים את לימודיו במכללה לביטחון לאומי (2014-2015) שימש במשך שנה כפרויקטור מיוחד באגף לעניינים אסטרטגיים.
ב-2016 מונה לראש חטיבת ההדרכה ופיתוח ההון האנושי במשרד החוץ. ב-2019 מונה לראש החטיבה לתכנון מדיני.
ב-20 ביוני 2021 אישרה הממשלה את מינוי אנוליק לשגריר ישראל בקפריסין. הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא קפריסין, ניקוס אנסטסיאדיס, ב-27 באוגוסט 2021.
חיים אישיים

לאנוליק שלושה ילדים. סבה של רעייתו לשעבר, ירחמיאל ירון שימש כנציג הדיפלומטי הראשון של ישראל בקפריסין (קונסול כללי, 1950-1952).
לקריאה נוספת

רון פרושאור, באופן לא דיפלומטי, ידיעות ספרים, מאי 2021, עמ' 17, 23
הערות שוליים

↑  מתוך ספרו של השגריר רון פרושאור
↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020