stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי הקולנוע הלאומי (הודו)
פרסים

הפרסים מסווגים לשלושה חלקים; סרטים עלילתיים, סרטים לא עלילתיים והכתיבה הטובה ביותר בקולנוע. כאשר לכל חלק יש את המטרות שלו: מדורי סרטים עלילתיים וסרטים לא עלילתיים שואפים לעודד הפקת סרטים בעלי מצוינות אסתטית וטכנית ורלוונטיות חברתית, התורמים להבנה והערכה של תרבויות של אזורים שונים במדינה בצורה קולנועית, ובכך לקדם את אחדות ושלמות האומה. מדור הכתיבה הטובה ביותר בקולנוע נועד לעודד לימוד והערכה של הקולנוע כצורת אמנות והפצת מידע והערכה ביקורתית של צורת האמנות באמצעות פרסום ספרים שונים, מאמרים, ביקורות, סיקור עיתונים ומחקרים.
בנוסף, פרס על מפעל חיים, על שם אביו של הקולנוע ההודי דאדשאהב פאלקה (אנ'), מוענק לאישיות קולנועית על התרומה יוצאת הדופן לצמיחתו ולהתפתחותו של הקולנוע ההודי.
כל הזוכים בפרס זוכים במדליה, פרס כספי ותעודת הצטיינות. שש קטגוריות ממדור הסרטים העלילתיים, שתיים ממדורי הסרטים התיעודיים והכתיבה הטובה ביותר בקולנוע זכאים ל"סוארנה כמאל" (פרס לוטוס הזהב), ושאר הקטגוריות ל"רג'אט כמאל" (פרס הלוטוס הכסוף).
פרסים > פרס מפעל חיים

פרס דאדשאהב פאלקה (אנ')
פרסים > פרסי סרטים עלילתיים > פרס לוטוס הזהב

שם רשמי: "סווארנה כמאל"
הסרט העלילתי הטוב ביותר
הבמאי הטוב ביותר
הסרט הפופולרי הטוב ביותר המספק בידור מושלם
סרט הילדים הטוב ביותר
סרט הביכורים הטוב ביותר של במאי
סרט האנימציה הטוב ביותר
פרסים > פרסי סרטים עלילתיים > פרס לוטוס כסף

שם רשמי: "רג'אט כמאל"
השחקן הטוב ביותר
השחקנית הטובה ביותר
שחקן המשנה הטוב ביותר
שחקנית המשנה הטובה ביותר
אמן הילדים הטוב ביותר
הכיוון המוזיקלי הטוב ביותר
זמר הפלייבק הגברי הטוב ביותר
זמרת הפלייבק הנשית הטובה ביותר
המילים הטובות ביותר
הכיוון האמנותי הטוב ביותר
האודיוגרפיה הטובה ביותר
הכוריאוגרפיה הטובה ביותר
הצילום הטוב ביותר
עיצוב התלבושות הטוב ביותר
העריכה הטובה ביותר
האיפור הטוב ביותר
התסריט הטוב ביותר
האפקטים המיוחדים הטובים ביותר
כוריאוגרפיית הפעלולים הטובה ביותר
פרס מיוחד של חבר השופטים
ציון מיוחד
הסרט הטוב ביותר על שימור/איכות הסביבה
הסרט הטוב ביותר על רווחת המשפחה
הסרט הטוב ביותר על אינטגרציה לאומית
הסרט הטוב ביותר בנושאים חברתיים אחרים
פרסים > פרסי סרטים עלילתיים > הסרט העלילתי הטוב ביותר ב-17 מתוך 22 השפות המפורטות בלוח השמיני של חוקת הודו

הסרט העלילתי הטוב ביותר באסאמית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בבנגלית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בבודו
הסרט העלילתי הטוב ביותר בדוגרי (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר בגוג'ראטית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בהינדי
הסרט העלילתי הטוב ביותר בקנאדה
הסרט העלילתי הטוב ביותר בקשמירית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בקונקאני
הסרט העלילתי הטוב ביותר במלאיאלאם
הסרט העלילתי הטוב ביותר במניפורית (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר במראטהית
הסרט העלילתי הטוב ביותר באודיה
הסרט העלילתי הטוב ביותר בפנג'אבי
הסרט העלילתי הטוב ביותר בטמילית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בטלוגו
הסרט העלילתי הטוב ביותר באורדו
פרסים > פרסי סרטים עלילתיים > הסרט העלילתי הטוב ביותר בכל אחת מהשפות שאינן מפורטות בלוח השמיני של חוקת הודו

הסרט העלילתי הטוב ביותר בבוג'פורי (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר באנגלית
הסרט העלילתי הטוב ביותר בח'אסי (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר בקודאבה
הסרט העלילתי הטוב ביותר בקוקבורוק (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר במונפה (אנ')
הסרט העלילתי הטוב ביותר בטולו
פרסים > פרסי סרטים תיעודיים > פרס לוטוס הזהב

שם רשמי: "סווארנה כמאל"
Best Non-Feature Film
Best Director
פרסים > פרסי סרטים תיעודיים > פרס לוטוס כסף

שם רשמי: "רג'אט כמאל"
סרט הבכורה הטוב ביותר של במאי
האודיוגרפיה הטובה ביותר
הצילום הטוב ביותר
פרס מיוחד של חבר השופטים / אזכור מיוחד
העריכה הטובה ביותר
הכיוון המוזיקלי הטוב ביותר
הקריינות / הקול הטוב ביותר
סרט החקלאות הטוב ביותר
סרט האנימציה הטוב ביותר
הסרט האנתרופולוגי/אתנוגרפי הטוב ביותר
הסרט הטוב ביותר לאמנויות/תרבות
הסרט הביוגרפי הטוב ביותר
הסרט החינוכי / מוטיבציה / הדרכה הטוב ביותר
סרט הסביבה/שימור/איכות הסביבה הטוב ביותר
סרט מסע/הרפתקאות הטוב ביותר
הסרט הטוב ביותר על רווחת המשפחה
סרט השחזור/אוסף ההיסטורי הטוב ביותר
סרט חקירות הטוב ביותר
סרט התדמית הטוב ביותר
הסרט המדעי הטוב ביותר
הסרט הבדיוני הקצר הטוב ביותר
הסרט הטוב ביותר בנושאים חברתיים
פרסים > כתיבה על קולנוע > פרס לוטוס הזהב

שם רשמי: "סווארנה כמאל"
הספר הטוב ביותר על קולנוע
הביקורת הטובה ביותר על קולנוע
ראו גם

פרסי פילמפייר
קולנוע הודי
בוליווד
הערות שוליים

↑  Official site Directorate of Film Festivals
↑  Film Festival (אורכב 17.06.2008 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3  55th National Film Awards Regulations.
↑  "Dadasaheb Phalke Award Past Recipients". Directorate of Film Festivals. נבדק ב-13 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
שר הטבעות: שיבת המלך (סרט, 1980)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ההוביט ושר הטבעות מאת ג'. ר. ר. טולקין
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט ילדים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 כותבים:  ג'. ר. ר. טולקין 
 בימוי:  ג'ולס באס, ארתור רנקין ג'וניור 
 שחקנים:  אורסון בין  ברודר תאודור  קֵיְסי קאסֶם  נלי בלפלאוור  רודי מקדואל  ויליאם קונרד  ג'ון יוסטון  תיאודור ביקל  גלן ירברו 
 מדבבים:  אורסון בין ג'ון יוסטון ויליאם קונרד 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  English
 הפקה
 הפצה:  ABC, נטפליקס 
 מוזיקה:  Maury Laws 
 אורך פרק:  98 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שיבת המלך (ידוע גם בשם שיבת המלך: סיפורם של ההוביטים) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי-יפני מונפש מסוגת פנטזיה מוזיקלית משנת 1980. הסרט הוא עיבוד לחלק מרומן הפנטזיה האפית של ג'. ר. ר. טולקין משנת 1955 – שר הטבעות. הסרט לוקח את שמו משיבת המלך, החלק השלישי והאחרון של הספר והוא המשך לסרט "ההוביט" משנת 1977.
גם המבקרים וגם המעריצים העניקו ל"שיבת המלך" ביקורות פושרת.
עלילה

הסרט מתחיל כשגנדלף מספר את סיפור מציאת הטבעת האחת. לאחר מכן, במסיבת יום ההולדת ה-129 של בילבו בגינס בריוונדל, אחיינו פרודו מסביר מדוע חסרה לו אצבע ביד, ואדם מגונדור שר בלדה המספרת את סיפור המסע להשמיד את הטבעת האחת ולהביס את שר האופל סאורון.
במורדור, חברו ובן לווייתו של פרודו, סמוויז גמג'י, נושא את הטבעת במקום פרודו, כשהוא יוצא לחלץ אותו ממבצר האורקים קירית אונגול. במהלך מסעו, סם מתפתה לתבוע לעצמו את הטבעת, אך בסופו של דבר מתנגד לפיתוי; הוא מציל את פרודו, ושני ההוביטים יוצאים להר האבדון כדי להשמיד את הטבעת.
בינתיים, הקוסם גנדלף וההוביט פרגרין טוק מגיעים למינס טירית כדי להזהיר את דנתור, עוצר גונדור, על המלחמה הקרבה – אך מגלים כי דנתור השתגע וכי בכוונתו להתאבד. פרודו וסמוויז ממשיכים לכיוון הר האבדון ומותקפים על ידי גולום, היצור שממנו לקח בילבו את הטבעת עשרות שנים קודם לכן. פרודו מביס את גולום, והולך אל "סדק האבדון". סם מתכנן להרוג את גולום, אך לבסוך מרחם עליו ומאפשר לו לברוח.
במקביל, בארץ השכנה לגונדור, רוהן, נלחמים בכוחותיו של סאורון בקרב שדות הפלנור, ומלכהּ של רוהן, תאודן, נהרג על ידי המלך המכשף של אנגמר. אחייניתו של תיאודן, אאווין, שהתחפשה לגבר כדי להשתתף בקרב, הורגת את המלך המכשף בעזרת ההוביט מריאדוק ברנדיבאק, ומביסה לבינתיים את כוחותיו של סאורון. הכוחות הללו מתאספים חזרה עם הגעתו של הצי השחור (תגבורת מכוחותיו של סאורון) המגיע ממערב – המחזה של הגעת הצי השחור הוא שהעביר את דנתור על דעתו והביא אותו לנסות להתאבד. מסתבר כי אראגורן, יורש העצר של גונדור, השתלט על כוחות הצי השחור, והוא מתעמת עם כוחותיו של סאורון ומתכונן למלחמה.
בהר האבדון, פרודו נכנע לכוחה של הטבעת, לובש אותה, והופך לבלתי נראה. סם מוצא את גולום ופרודו נלחמים על הטבעת, ולבסוף גולום נושך את האצבע של פרודו במטרה לקחת את האצבע ואת הטבעת ממנה. גולום מצליח בכך ובתוך שמחתו על ההצלחה – הוא נופל לתוך הלבה שבהר האבדון ואיתו הטבעת. הטבעת מושמדת, וסאורון מת. סם ופרודו נחלצים מהר האבדון המתפרץ בעזרת נשרי ענק.
כמה חודשים לאחר מכן, אראגורן מוכתר למלך גונדור.
פרודו מלווה את בילבו, גנדלף ואלרונד בעזיבתם את הארץ התיכונה. הוא נותן את הספר האדום של מחוז המערב (שבו כתובים זיכרונותיו של בילבו) לסם, ומבטיח לו שמחכים לו חיים טובים. גנדלף מבטיח להם שההוביטים ימשיכו להתקיים ושהעידן של בני האדם, שמתחיל עם עזיבת העלפים את הארץ התיכונה, שייך גם להם. הסרט נגמר בעזיבתו של פרודו את הנמלים האפורים.
תפקידים

ליהוק המדבבים:
אורסון בין – בילבו, פרודו
נלי בלפלאוור – אאווין
תאודור ביקל – אראגורן
ויליאם קונרד – דנתור
פול פריס – אלרונד, אורקים, האורוק-האי
ג'ון יוסטון – גנדלף
קייסי קסם – מרי
רודי מקדאוול – סם
סוני מלנדרז – פיפין
דון מסיק – פיו של סאורון, תאודן, אנשי המערב
ג'ון סטפנסון – המלך המכשף של אנגמר, שומר בגונדור
ברותר תאודור – גולום
גלן יארברו – אדם מגונדור
לאחר שידור סרט הטלוויזיה "ההוביט" ברשת NBC ב-1977, הפיתוח וההפקה החלו על "שיבת המלך" באותו הסטודיו. שם הסרט ההתחלתי היה "פרודו, ההוביט השני". צוות המדבבים המקורי חזר לדבב את הדמויות שהופיעו גם בסרט זה, והצטרפו אליו מדבבים חדשים.
יציאת הסרט לאור הייתה נתונה בספק לאחר שנתגלעה מחלוקת בעניין זכויות השידור של הסרט. המחזיקים בזכויות של טולקין תבעו את חברת ההפקה של הסרט, אך לבסוף המחלוקת הוסדרה והסרט יצא לאור כמתוכנן.
הסרט נחשב לעיתים קרובות בטעות כסרט המשך לסרט שר הטבעות של רלף בקשי משנת 1978, אך הוא הופק בנפרד לחלוטין מסרט זה ולעולם לא היה אמור להוות לו המשך.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרים בשנים האחרונות. צ'ארלס קסידי נתן לסרט ציון 3 מתוך 5, ושיבח את היותו מורכב ואפל יותר מסרטים אחרים שמהווים עיבוד לסיפורי טולקין. אחרים ביקרו בחריפות את הפסקול של הסרט שלא התכתב, לדבריהם, עם השירה של טולקין. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון 5.9 מתוך 10.
הבמאי ארתור רנקין ג'וניור הסכים שהסרט לא טוב במיוחד; הוא דיבר על כך שמצד אחד לא ניתן לסטות מהנרטיב של הספרים, מחשש שהמעריצים יכעסו על כך, ומצד שני הוא היה צריך לכלול חומר רב בסרט של שעתיים – דבר שמחייב שינויים והשמטות בסיפור. כשנשאל על ההחלטה ליצור סרט אחד שמאגד את כל "שר הטבעות", ארתור הצהיר כי הוא מתחרט על כך שלא החליטו ליצור טרילוגיית סרטים.
הערות שוליים

↑  Tolkien Online: The Return of the King (אורכב 20.11.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  "The Return of the King". Behind the Voice Actors. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Solomon, Charles (10 במאי 1980). "Lawsuit Threatened Showing of 'Return of the King'". Part II. Los Angeles Times. pp. 5, 10. נבדק ב-16 ביוני 2020 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cassady, Charles (9 ביולי 2010). "The Return of the King (1980)". commonsensemedia.org. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Greydanus, Stephen. "The Return of the King (1980)". decentfilms.com.
↑  "Arthur Rankin Jr., Interview at the Museum of Television & Radio (2003) - Part 2". YouTube. ארכיון מ-2021-12-05.
שלושת המוסקטרים (סרט, 2013)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  שלושת המוסקטרים
 בימוי:  סרגיי ז'יגונוב
 הופק בידי:  סרגיי ז'יגונוב
 תסריט:  תסריט: סרגיי ז'יגונוב אנדריי ז'יטקוב לפי שלושת המוסקטרים מאת: אלכסנדר דיומא האב
 שחקנים ראשיים:  יורי צ'ורסין אלכסיי מקארוב פאבל ברשאק רינאל מוחמטוב אנה סטרשנבאום יקטרינה וילקובה ואסילי לאנובוי מריה מירונובה פיליפ יאנקובסקי קונסטנטין לברוננקו
 מוזיקה:  אלכסיי שליגין
 צילום:  איגור קוז'בניקוב
 מדינה:  רוסיה
 חברה מפיצה:  מוספילם
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  רוסיה 14 בנובמבר 2013
 משך הקרנה:  112 דקות (סרט קולנוע) 450 דקות (סדרת טלוויזיה)
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  הרפתקאות, היסטוריה
 מקום התרחשות:  לונדון, פריז 
 תקציב:  12 מיליון דולרים
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלושת המוסקטרים (ברוסית: Три мушкетёра) הוא סרט הרפתקאות היסטורי רוסי המבוסס על הרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב. הסרט הופק על ידי מרכז ההפקות של סרגיי ז'יגונוב.
הסרט שוחרר בשתי גרסאות: סרט קולנוע באורך מלא שיצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-14 בנובמבר 2013 וכן סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד. הסדרה שודרה לראשונה בדצמבר 2013 בערוץ האוקראיני 1+1 ולאחר מכן בערוץ הראשון ברוסיה בינואר 2014.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, שמחד ביקרו את טון הסרט אך שיבחו את נאמנותו למקור הספרותי.
צוות השחקנים

יורי צ'ורסין - אתוס
אלכסיי מקארוב - פורתוס
פאבל ברשאק - ארמיס
רינאל מוחמטוב - ד'ארטניאן
אנה סטרשנבאום - קונסטנס בונסייה
יקטרינה וילקובה - מיליידי דה וינטר
ואסילי לאנובוי - הקרדינל רישלייה
מריה מירונובה - המלכה אן
פיליפ יאנקובסקי - לואי ה¯13
קונסטנטין לברוננקו - הדוכס מבקינגהאם
אלכסיי וורוביוב - לורד דה וינטר
אלכסנדר לקוב - מסייה דה טרוויל
ויקטור ראקוב - אדון בונסייה
ולדימיר זאייצב - קפטן רושפור
ולדימיר אטוש - יהלומן אנגלי
הפקה

לדברי הבמאי סרגיי ז'יגונוב, "ניסיתי לאסוף אנסמבל של אמנים ברמה הגבוהה (אין לי זמן וכוח ללמד אנשים על הסט) ידועים מספיק לקהל. אנשים התעייפו מאוד משחקנים שתמיד מצטלמים בסדרות טלוויזיה...".
בנקודה מסוימת, תוכנן להוסיף אזכור לסרט המוזיקלי הסובייטי "ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים" כשמיכאיל בויארסקי היה אמור להיות מלוהק לתפקיד אביו של ד'ארטניאן אך לבסוף הוחלט לזנוח את הרעיון ולהתמקד בעיבוד מחודש לסיפורו של אלכסנדר דיומא.
לדברי ז'יגונוב בתהליך הליהוק הם ניסו להימנע מלפעול על פי השמועות ולהתרחק מהן, כך למשל כשעלתה שמועה לפיה השחקנית אנסטסיה זבורוטניוק לוהקה לתפקיד קונסטנס, הוא כמעט התעלף.
הפקה > תסריט

סרגיי ז'יגונוב כתב את התסריט ואף שימש כמפיק ובמאי. לדבריו: "אני מאוד מכבד את כתביו של דיומא, ספריו חיים מאות שנים שלא מאפשרות לך חירויות עם העלילה. לא נגעתי בה, אלא נצמדתי לדיאלוג ועיצבתי סיפור פרטני יותר בין השורות, אותן דמויות עם גישות חדשות... שלדעתי, ברורות יותר ומוסברות יותר."
בעבר ז'יגונוב הפיק עיבודים אחרים לספריו של אלכסנדר דיומא האב, כדוגמת המלכה מרגו (1997) ו"הרוזנת דה מונסורו" (1997).
גרסת הבמאי

גרסת הבמאי היא סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד שהוקרנו בערוצי הטלוויזיה באוקראינה, רוסיה ובלארוס.
הערות שוליים

↑  Russian source: Sergey Zhigunov: «Our women will be interesting // Natalia Dyachkova. 7 Days
↑  Zhigunov's interview to The Urgant Show, April 9, 2013
↑  Zhigunov: One for all!
↑  MOVIE REVIEW: ‘The Three Musketeers’ (2013 Russian Adaption), aka Три мушкетёра/Tri Mushketera
↑  Russia’s coming out with a new Three Musketeer movie and it looks amazing
↑  Zhigunov is relive the legend of Musketeers // MV
↑  D'artanyanloves Constance // 7 Days
↑  Sergey Zhigunov: In the New "Three Musketeers" will be new actors // Komsomolskaya Pravda
↑  Zhigunov denied rumors of pregnancy Nasty Zavorotnyuk
| שלושת המוסקטרים מאת אלכסנדר דיומא האב |
| --- | --- | --- |
| ספרים | שלושת המוסקטרים • אחרי עשרים שנה • הוויקונט דה בראז'לון |  |
| דמויות | ד'ארטניאן • הקרדינל רישלייה • לואי השלושה עשר, מלך צרפת • אן מאוסטריה • אראמיס • פורתוס • הרוזן דה רושפור • אתוס |  |
| סרטים | שלושת המוסקטרים (1921) • שלושת המוסקטרים (1935) • שלושת המוסקטרים (1939) • שלושת המוסקטרים (1948) • שלושת המוסקטרים (1973) • ארבעת המוסקטרים (1974) • שובם של המוסקטרים • שלושת המוסקטרים (1993) • נקמת המוסקטרים • מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים • ברבי ושלושת המוסקטרים • שלושת המוסקטרים (2011) • המוסקטרים: משימה מסתורית (2018) • כולם בשביל אחד, אחד בשביל כולם • דארטניאן ושלושת המוסקטרים • שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן • שלושת המוסקטרים: מיליידי |  |
| סדרות | ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים (1978) • שלושת המוסקטרים (אנימה) • המוסקטרים אחרי עשרים שנה • סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה • שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן • ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים (2005) • שלושת המוסקטרים (2013) • המוסקטרים |  |
| שונות | האיש במסכת הברזל (עיבודים: 1977 • 1998) • מוסקטר |  |
טירת בוזוב
טירת פרנשטיין
ולטיס, צ'כיה
סרגיי ז'יגונוב, הבמאי
שיעורים בפרסית

| --- | --- |

 בימוי:  ודים פרלמן 
 הופק בידי:  Ilya Stuart, Rauf Atamalibekov, Murad Osmann, טימור בקממבטוב 
 עריכה:  Vessela Martschewski 
 שחקנים ראשיים:  נהואל פרז ביסקיארט לאוני בנש לארס איידינגר אלכסנדר באייר יונאס נאי דיוויד שוטר Pascal Elso בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צילום:  ולדיסלב אופליאנץ 
 מדינה:  גרמניה, רוסיה, בלארוס 
 חברת הפקה:  בלארוספילם 
 חברה מפיצה:  Cirko Film 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  22 בפברואר 2020 
 משך הקרנה:  127 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית, צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  צרפת, גרמניה 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-40 של המאה ה-20, מלחמת העולם השנייה, השואה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שיעורים בפרסית (באנגלית: Persian Lessons) הוא סרט עלילתי של הבמאי האמריקאי-אוקראיני ודים פרלמן.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה. הדמות הראשית היא יהודי-בלגי שמוצא את עצמו במחנה ריכוז נאצי ומנסה לשרוד, כשהוא מתחזה לפרסי. קצין אס אס המעוניין לפתוח בעתיד מסעדה באיראן דורש מה"איראני" ללמד אותו את שפתו, והאסיר נאלץ לבדות ולאלתר את תוכן השיעורים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| נהואל פרז ביסקיארט (אנ') | ז'יל כרמיה | אסיר יהודי המתחזה לפרסי |
| לארס איידינגר (אנ') | קלאוס קוך | קצין נאצי, סגן מפקד מחנה ריכוז |
| יונאס נאי | מקס באייר | חייל נאצי זוטר |
| דייוויד שוטר | פול | חייל נאצי זוטר |
| אלכסנדר באייר (אנ') |  | מפקד מחנה ריכוז |
אנדראס הופר (אנ'): 
| ליאוני בנש (אנ') | אלזה שטומפף | חיילת נאצית זוטרה |
| ג'וזפה סקילאצ'י | מרקו רוסי | אסיר יהודי ממוצא איטלקי |
הפקה

הסרט הופק במשותף על ידי חברת Hype Film הרוסית, LM Media הגרמנית, One Two Films ובלארוספילם הבלארוסית. העבודה החלה בשנת 2013, ובתחילה טימור בקממבטוב היה אמור לביים, אך בהמשך הועבר תפקיד זה לודים פרלמן. את התסריט כתב איליה צופין על פי סיפורו של וולפגנג קולהאזה "פרסית לקאפו". הצילומים נערכו בבלארוס (בפרט במבצר בוברויסק).
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ברלין 2020 (מחוץ לתחרות הרשמית). המבקרים ראו בסרט זה צעד חדש בהתפתחות קולנוע השואה. עם זאת, קיימת דעה כי "המסר ההומני של הסרט מתגלה כמשמעותי יותר מיתרונותיו האמנותיים". יציאתו לאקרנים נדחתה עד לנובמבר, בשל מגפת הקורונה והוא הוקרן בהקרנות מסחריות לראשונה בבתי הקולנוע בבלארוס ב-12 בנובמבר 2020.
בישראל הסרט הופץ ביום השואה 2022 להקרנות בודדות וב-16 ביוני הופץ להקרנות מסחריות בכל רחבי הארץ.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לפרס הקולנוע האירופי ונשלח כמועמד מטעם בלארוס לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  Рецензия на фильм «Уроки фарси»: драма про холокост и спасительную силу памяти
↑  Берлинале 2020: «Уроки фарси» или уроки Холокоста в Берлине?
↑  Зрительское кино про Холокост: «Уроки фарси» Вадима Перельмана
↑  Автор: Андрей Молвин. "Концентрационные лагеря второй мировой" (ברוסית). נבדק ב-2020-11-10.
↑  Репетитор из ада: «Уроки фарси» — очень литературная околорусская холокост-драма
↑  «Уроки фарси»: Рецензия Киноафиши
↑  EFA 2020: «Уроки Фарси» и «Дау. Наташа» отобраны на премию Европейской киноакадемии
שם הוורד

ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם לסרט המבוסס על הספר, ראו .
| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אומברטו אקו
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  רומן היסטורי מתח מסתורין
 מקום התרחשות:  איטליה 
 תקופת התרחשות:  1327, המאה ה־14 
 הוצאה
 הוצאה:  Harcourt ‏(1983)   זמורה ביתן (1998)   זמורה ביתן (2010)
 תאריך הוצאה:  1980
 מספר עמודים:  512
 הוצאה בעברית
 תרגום:  עמנואל בארי
 פרסים
 פרס סטרגה (1981)  רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד 
 סדרה
 הספר הבא:  המטוטלת של פוקו 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9650304576
 הספרייה הלאומית:  001045028, 002562496
 
שם הוורד (באיטלקית: Il nome della rosa) הוא רומן מתח פילוסופי-היסטורי מאת אומברטו אקו. הספר נכתב באיטלקית ולטינית, פורסם באיטליה ב-1980 ותורגם לעברית ב-1987 על ידי עמנואל בארי. הספר היה רב מכר בינלאומי ועד שנת 1990 נמכרו כ-10 מיליון עותקים. בשנת 1991 טען סופר יווני שאומברטו אקו העתיק חלק גדול סיפור העלילה מספר שכתב ב-1964.
עלילת הספר

עלילת הספר מתרחשת באיטליה בשנת 1327, ועוסקת בסדרת רציחות מסתוריות המתרחשות במנזר, בו אמורים להתכנס נציגיהם של ראשי העולם הדתי והפוליטי באירופה באותה תקופה. הסיפור הבלשי והמציאות הפוליטית של אותה עת, מנוקזים למנזר, המצוי בצפון איטליה ובו מתרחשת רוב עלילת הרומן. הוויכוח התאולוגי והקרע בכנסייה הקתולית של אירופה במאה ה-14, בין האפיפיורות (אשר שכנה אז באביניון) ובין כמה מסדרי נזירות חזקים, מהווים רקע היסטורי אמיתי לסיפור המתח הבלשי. המספר הוא אדסו ממלק, נער המועמד לנזירות במסדר הבנדיקטיני אשר מלווה את מורו, האח הפרנציסקני ויליאם מבסקרוויל (אנ'). דמותו נקראת על שם הנזיר והפילוסוף בן המאה ה-14, ויליאם איש אוקאם, ומאזכרת את הספר כלבם של בני בסקרוויל מסדרת הבלש שרלוק הולמס. אדסו וויליאם מנסים יחד לפתור את התעלומות האופפות את המנזר בו הם מתארחים. ככל שמתקדמת העלילה נרצחים כמה חברי מסדר נוספים. במקביל, מגלה ויליאם ספרייה אשר למעשה היא מבוך ואשר יש חשד כי ספר אשר נמצא בה הוא הפתרון לעלילת הרצח, במקביל הוא מגלה את כוחו החתרני של הצחוק ואת שיוכו לפרשת הרצח. לבסוף, מגיע ויליאם, הנזיר החוקר להתמודדות פנים מול פנים עם האינקוויזיציה, בראשות הנזיר הדומיניקני ברנרדו גוּי, אך בעזרת דדוקציה מתוחכמת, מצליח לפתור את פרשת הרצח. לאורך הסיפור פוגש המספר בכוחות הפועלים באירופה של ימי הביניים, מגלה בתוכו את יצריו כנער מתבגר ולומד ממורו המשכיל שיעורים בתאולוגיה, פילוסופיה והיגיון בלשי פשוט.
מבנה הספר

עלילת הספר פרושה על פני שבעה ימים כאשר כל יום מחולק לתתי פרקים על-פי שעות התפילה של בני המסדר הבנדיקטיני. כך שתתי הפרקים הם לרוב:
אשמורת לילה
אשמורת בוקר
בוקר
לקראת מנחה
ערבית
הפן הפילוסופי של הספר

במישור הפילוסופי ניתן לראות ברומן תצוגה של המתודה הסכולסטית, שיטה אשר הייתה נפוצה במאה ה-14. ויליאם מבסקרוויל, מפגין את יכולתו להסיק מסקנות מדדוקציה ובעיקר מסילוגיזם. הוא אינו מוכן לקבל את הרעיון כי המסדר נרדף על ידי השפעות שטניות. ויליאם משתמש בשיטה האמפירית על מנת להוכיח כי האלימות במנזר נובעת למעשה ממעשים ארציים ולא שמימיים. בשעה שהוא נוקט בגישה דיאלקטית, הוא ממשיך את מחקרו עד להסקת המסקנות לגבי המניע לרצח.
עיבוד הספר לסרט

בשנת 1986 עובד הספר לסרט בבימויו של ז'אן-ז'ק אנו, בשם "שם הוורד", כשאת שני התפקידים העיקריים ויליאם מבסקרוויל ואדסו ממלק שיחקו בהתאמה שון קונרי וכריסטיאן סלייטר באחד מתפקידיו הראשונים בקולנוע. עלילת הסרט בניגוד לעלילת הספר פחות פילוסופית ויותר בלשית אך שומרת על נאמנות היסטורית לתקופה בזכות ייעוצו ההיסטורי של ז'אק לה גוף. הסרט זכה בפרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר.
הערות שוליים

1 2 3  רחל נאמן, מורה נבוכים ל'שם הוורד', כותרת ראשית, 23 באפריל 1987
↑  סי"צ, נפתח המשפט נגד אומברטו אקו. "הוא גנב ממני את 'שם הוורד', חדשות, 25 באוקטובר 1991
↑  מאיר שניצר, הוא לא ידע את שמה, והוא גם לא יידע, חדשות, 17 באפריל 1987
↑  דן גלעדי (פריז), לקח את האוסקר הצרפתי בלחישה, חדשות, 9 במרץ 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010039655805171  BNE: XX1957041  BnF: cb119698772 (data)  GND: 4099176-3  LCCN: no2021068121  MusicBrainz work: 7fd955b1-6c74-4273-be8f-dad4f0786f0b  NKC: aun2006372820  NLA: 35341973  SUDOC: 027715698  VIAF: 190478995   WorldCat (עם VIAF): 190478995
נקודת העשן

נקודת העשן בשמן היא הטמפרטורה שבה שומן או שמן בישול מתחיל להתפרק לגליצרול וחומצות שומן חופשיות, ומייצר עשן כחלחל. בהמשך הגליצרול מתפרק לאקרוליין שהוא המרכיב של העשן. האקרוליין בעשן עשוי לגרום גירוי בעיניים ובגרון.
נקודת העשן מסמנת גם את תחילת היווצרות של טעם רע וירידה בערכים התזונתיים של השמן. לכן, נקודת העשן היא שיקול מרכזי בבחירת שמן לטיגון, נקודת העשן של השמן הספציפי מכתיבה את הטמפרטורה שלו במרבית השימושים ולכן את היישומים האפשריים שלו. לדוגמה, היות שטיגון עמוק הוא תהליך בטמפרטורה גבוהה מאוד, הוא דורש שומן עם נקודת עשן גבוהה.
בהפרש ניכר מהטמפרטורה של נקודת העשן נמצאת נקודת הבזק, שהיא הנקודה שבה אדי השמן יוצרים תערובת דליקה עם האוויר.
| שומן או שמן | איכותו[דרושה הבהרה] | נקודת העשן |
| --- | --- | --- |
| גהי |  | 252°C |
| חמאה |  | 121-149°C |
| מרגרינה |  | 182°C |
| שמאלץ |  | 188°C |
| שמן אבוקדו | לא מזוקק | 250 |
| שמן אבוקדו | מזוקק | 271°C |
| שמן אגוזי המלך | לא מזוקק | 160°C |
| שמן אגוזי המלך | מזוקק חלקית | 204°C |
| שמן סובין אורז |  | 213°C |
| שמן בוטנים | לא מזוקק | 160°C |
| שמן בוטנים | מזוקק | 232°C |
| שמן ענבים |  | 216°C |
| שמן דקלים | שעבר הפרדת פאזות | 235°C |
| שמן זית | בלתי מזוקק | 191°C |
| שמן זית | מזוקק חלקית | 199°C |
| שמן זית | מרוסק | 238°C |
| שמן זית | הקל ביותר | 242°C |
| שמן זית | בעל חומציות נמוכה | 207°C |
| שמן חמניות | לא מזוקק | 225°C |
| שמן חמניות | מזוקק חלקית | 232°C |
| שמן חמניות | רווי, לא מזוקק | 160°C |
| שמן חרדל |  | 254°C |
| שמן חריע | לא מזוקק | 107°C |
| שמן חריע | מזוקק חלקית | 160°C |
| שמן חריע | מזוקק | 266°C |
| שמן כותנה |  | 216°C |
| שמן אגוזי לוז |  | 221°C |
| שמן מקדמיה |  | 210°C |
| שמן סויה | לא מזוקק | 160°C |
| שמן סויה | מזוקק חלקית | 177°C |
| שמן סויה | מזוקק | 238°C |
| שמן פשתן | לא מזוקק | 107°C |
| שמן קוקוס | לא מזוקק | 177°C |
| שמן קוקוס | מזוקק | 232°C |
| שמן קיקיון | מזוקק | 200°C |
| שמן קמליה סינית |  | 252°C |
| שמן קנאביס |  | 165°C |
| שמן קנולה | סחוט | 190-232°C |
| שמן קנולה | רווי | 246°C |
| שמן קנולה | מזוקק | 204°C |
| שמן שומשום | לא מזוקק | 177°C |
| שמן שומשום | מזוקק חלקית | 232°C |
| שמן שקדים |  | 216°C |
| שמן תירס | לא מזוקק | 178°C |
| שמן תירס | מזוקק | 232°C |
ראו גם

נקודת רתיחה
נקודת התלקחות
תאורה (צילום)

תמונה שצולמה עם שימוש ב-softbox (למעלה) לעומת שימוש במבזק (למטה). כפי שניתן לראות, בעוד המבזק מחדד את הצללים ואת ההבהרות, ה-softbox מרכך אותם ובכך מדגיש את המרקמים השונים.
בצילום, תאורה היא האופן שבו התמונה מושפעת מאור, בין אם זה אור טבעי ובין אם זה אור שנוצר על ידי תאורה מלאכותית.