stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשים בתנועת הבריחה
הערות שוליים

↑  אפרים דקל, שרידי חרב, משרד הביטחון, 1963, עמ' 355
↑  מירי נהרי, הבריחה הביתה, עמותת מורשת הבריחה, 2021, עמ' 119-99
↑  הקמת משפחות במחנות העקורים אחרי השואה | יד ושם, באתר www.yadvashem.org
↑  אפרים דקל, שרידי חרב, משרד הביטחון, 1963, עמ' 672
↑  החזרה לחיים במחנות העקורים, באתר יד ושם
↑  אבא גפן, פורצי המחסומים, יסוד, 1961, עמ' 246
↑  מרים סעדיה, לשרוד כדי לספר, יד ושם, 2008, עמ' 338
↑  חנה ויס ומירי נהרי, בנתיבי הבריחה, מעברי האלפים ברגל, עמותת מורשת הבריחה, 2021, עמ' 165
↑  מירי נהרי, הבריחה הביתה, עמותת מורשת הבריחה, 2021, עמ' 102
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 81
↑  החזרה לחיים במחנות העקורים, 1956-1945, באתר מאוספי יד ושם
1 2  לילך רוזנברג פרידמן, בנות אלוהים או בנות אדם? לשאלת זהותן של נשות הישוב בהעפלה, כתב עת לחקר הציונות ומדינת ישראל היסטוריה, תרבות, חברה 18-19, 2011, עמ' 181-157
↑  מירי נהרי, החזרה הביתה, עמותת מורשת הבריחה, 2021, עמ' 118-99
↑  עדות, ארכיון ההגנה, תיק 13.20
↑  מירי נהרי, החזרה הביתה, עמותת מורשת הבריחה, 2021, עמ' 142-119
↑  אביבה חלמיש, אקססודוס הסיפור האמיתי, עם עובד, 1990
↑  אפרים דקל, שרידי חרב, משרד הבטחון, 1963, עמ' 123-121, 133-126
↑  אפרים דקל, שרידי חרב, משרד הבטחון, 1963, עמ' 142-136
↑  לנה קיכלר-זילברמן, 100 ילדים שלי, יד ושם, 1959
↑  יש ושם סיפורו של בית הילדים באוטווצק, פולין
↑  ניבה אשכנזי, אולי הלילה זה יקרה, כרמל, 2021
↑  ניבה אשכנזי, ארץ ישראל באה אליהם, יד ושם, 2009
↑  אהוד רגב, אחות במנוסה, eBookPro, 2023
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 308, 356
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 309
↑  סרט הבריחה, במוי מני אליאס, הפקה טל ברדה ומיכה שגריר, 2013
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 379
↑  צביקה דרור, בנתיבי הצלה, הקיבוץ המאוחד, 1988, עמ' 175-174
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 227-226
↑  ענת גרנית כהן, האשה העיבריה אל הדגל, שירותן של נשות היישוב בכוחות הבריטיים במלחמת העולם הדמייה: היבטים לאומיים ומגדריים, עבודה לקבלת תואר דוקטור בפילוסופיה, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ח
↑  אריה בועז, עלום ונוכח בכל, משרד הביטחון, 2002
↑  לילך רוזנברג-פרידמן, הגברת בשמלה השחורה, מאפייני מנהיגותה של עדה סירני,, עלי זית וחרב י', 2010, עמ' 130-100
↑  אפרים דקל, שרידי חרב, משרד הבטחון, 1963, עמ' 183-577
↑  אשה במחתרת: הסוכנת רות קליגר - עליאב, באתר הארכיון הציוני
↑  אריה בועז, עלום נוכח בכל, משרד הביטחון, 2002
↑  ננה נוסינוב, העפלה מאיטליה, איה אמיר (פינקרפלד), המדור לתעוד בע"פ סרט 902, 18.10.1960
1 2  דניאל רוזן, הגדעונים, העמותה להנצחת חללי חיל קשר והתקשוב, 2017
↑  אנדה עמיר פינקרפלד, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
רחיצת ילד קטן בפיילה במחנה עקורים
קולפות תפוחי האדמה במחנה עקורים
בבית הילדים בשמוני, צרפת במחנה
מטפלת וילדים רוקדים בתחנת איסוף
עדה סרני, מפקדת הבריחה וההעפלה באיטליה
תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים

| --- | --- |
כרזת הסרט תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים
כרזת הסרט תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים
 מבוסס על:  הספר ½9 שבועות של אינגבורג דיי
 בימוי:  אדריאן לין
 הופק בידי:  זלמן קינג
 תסריט:  שרה קרנוכן, זלמן קינג
 עריכה:  אד הנסן, טום רולף
 שחקנים ראשיים:  קים בייסינגר מיקי רורק 
 מוזיקה:  ג'ק ניטשה
 צילום:  פיטר ביזיו
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Producers Sales Organization 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בפברואר 1986
 משך הקרנה:  117 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט ארוטי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, ברוקלין 
 תקציב:  17,000,000‏$
 הכנסות:  100,000,000 ‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   9andonehalfweeks
 סרט הבא:  Love in Paris 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים (באנגלית: Weeks‏½9) הוא סרט ארוטי רומנטי אמריקאי משנת 1986 עם קים בייסינגר ומיקי רורק בתפקידים הראשיים.
הסרט מבוסס על רומן ארוטי סמי אוטוביוגרפי בשם זה משנת 1978 של הסופרת האוסטרית-אמריקאית אינגבורג דיי (1940–2011).
הסרט הופק ב-1984 אבל הופץ ב-1986 לאחר שעבר צנזורה של קטעי מין. הסרט הלא מצונזר הופץ ברחבי העולם והפך לשובר קופות לאחר שגרף מאה מיליון דולר, והפך לסרט פולחן.
הסרט מתרכז בסקס בין בני זוג שבקושי מכירים זה את זה, וכולל קטעים של אוננות ו-BDSM (שימוש בשוט, זחילה וכיסוי עיניים).
שם הסרט נובע מהתקופה בה נמשך קשר זה.
ב-1997 הופק סרט המשך בשם "Another 9½ Weeks" עם מיקי רורק ואנג'י אברהארט בתפקידים הראשיים.
מהפסקול התפרסם השיר "I Do What I Do" בביצוע חבר להקת דוראן דוראן, ג'ון טיילור. כמו כן התפרסם השיר "You Can Leave Your Hat On", המלווה את סצנת הסטריפטיז של קים בייסינגר. השיר נכתב במקור על ידי רנדי ניומן ובוצע בפסקול על ידי ג'ו קוקר.
תקציר העלילה

אליזבת' ("ליז") מקגרו (קים בייסינגר) עובדת בגלריה באזור הסוהו בניו יורק. זה עתה התגרשה מברוס לאחר שלוש שנות נישואים, והיא פתוחה לקשר זוגי חדש.
היא פוגשת במכולת את ג'ון גריי (מיקי רורק), מבטיהם מצטלבים, וג'ון מתחיל לעקוב אחריה. כאשר היא מוותרת על קניית צעיף יקר בשוק, הוא קונה את הצעיף היקר, מתחיל איתה בשיחה, ונותן לה את הצעיף במתנה. הוא אינו מוסר פרטים על עצמו פרט לכך ששמו ג'ון ושהוא איש עסקים בוול סטריט.
מתחילה ביניהם מערכת יחסים המושתתת בעיקר על סקס. ג'ון מפעיל עליה משחקי מין הכוללים קשירת עיניים, העברת קרח על גופה, זחילה לקול הצלפת שוט. הוא נותן לה שעון ומצווה עליה כי בשעה 12:00 היא תסתכל בשעון ותחשוב רק עליו. ליז נכנעת לו, ובעבודה בשעה 12:00 היא מסתכלת בשעון, חושבת על ג'ון ומאוננת.
כשליז מציעה לו לפגוש את חבריה בגלריה הוא מסרב, כי הוא מעוניין רק בה.
ליז מרגישה שהיחסים עם ג'ון אינם בריאים ושהם יוצאים משליטה. השיא מגיע כאשר ג'ון לוקח אותה למלון, קושר את עיניה, מביא זונה לחדר, ומתחיל לקיים איתה יחסים לנגד עיניה. כאשר ליז מסירה את כיסוי העיניים ורואה את ג'ון עם הזונה, היא מחליטה לנתק מייד את קשריה עם ג'ון. הוא מנסה להשפיע עליה לחזור ומתחיל לספר לה על קורות חייו ומשפחתו, אך ליז אומרת לו שזה מאוחר מדי.
היא משוטטת בוכה ובודדה ברחובות ניו יורק, וחושבת על היחסים המוזרים שהיו לה במשך תשעה וחצי שבועות עם אדם זר לגמרי.
הערות שוליים

↑  תמר גלבץ, קולנוע - אוכלת הכל - "½9 שבועות של שכרון חושים", במאי: אדריאן לין, שחקנים: קים בסינג'ר, מיקי רורק, כל העיר, 9 במאי 1986
זוהר זמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1988–1998 (כ־10 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, מדבבת
 פרופיל ב-IMDb
זוהר זמיר היא שחקנית עבר, ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה

כשחקנית
ב-1988 הופיעה בסרט המתיחות "מצלמה בלי בושה".
ב-1989 הופיעה בסרט המתיחות "על הפנים". באותה שנה גילמה את דמותה של חוה בסרט "יוסל'ה, איך זה קרה?". בנוסף באותה השנה הוציאה שיר שנקראה "לא לסמים".
ב-1991 הופיעה כמכשפה בתוכנית "מסיבת גן" ששודרה בערוץ הראשון.
ב-1994 הופיעה בתוכנית של HOT "ספיר" לצד רוזינה קמבוס שהיוותה פארויה על טלנובלות דרום אמריקאיות. בשנה זו גם שיחקה בתוכנית המערכונים של הטלוויזיה החינוכית "צאבלה".
ב-1995 הופיעה בתוכנית הקומית של ההערוץ הראשון "זהו זה!".
בשנים 1995–1996 הייתה בין מנחי התוכנית "פרפר נחמד" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
ב-1996 הופיעה בסרט "מלכה לב אדום" גילמה את ציפי.
ב-1997 שיחקה בסרט "הבחור של שולי" גילמה את ציפי.
ב-1998 שיחקה בסרט הילדים הקומי "סופר בוי" בתפקיד אודליה המורה.
כמדבבת
ב-1992 דיבבה את לכלוכית בסדרה "לכלוכית".
ב-1994 דיבבה בסדרה "פילוני וחבריו" דיבבה את צלילית / בקבוקי.
ב-1997 דיבבה את בריג'יט בסרט "סוד הממלכה הקסומה 2: סודה של הטירה".
ב-1998 דיבבה ושרה בסרט "הברווזון המכוער" דיבבה את גרדאלין / בת מנהל התיאטרון / דמויות שונות. באותה השנה גם דיבבה בסרט "קספר".
הערות שוליים

↑  סטריאו ומונו, סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית
הארמייה ה-21 (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה רב-חיילית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–1945 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
הארמייה ה-21 הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה, והשתתפה במערכה הצבאית בחזית המזרחית נגד צבאות מדינות הציר.
מפקדי הארמייה > הקמה ראשונה

(יוני - 6 ביולי 1941) - ואסילי גרסימנקו
(6 - 10 ביולי 1941 ) - סמיון בודיוני
(10 - 24 ביולי 1941) - פיודור קוזנצוב
(24 ביולי - 7 באוגוסט 1941 ) - מיכאיל יפרמוב
(7 - 24 באוגוסט 1941) - וסילי גורדוב
(25 באוגוסט - 26 בספטמבר 1941) - ואסילי קוזנצוב
(5 - 10 באוקטובר 1941) - פיודור קוזנצוב
(15 באוקטובר 1941 - 30 ביוני 1942) - וסילי גורדוב
(1 ביולי - 1 בנובמבר 1942 ) - אלכסיי דנילוב
(נובמבר 1942 - אפריל 1943) - איוואן צ'יסטיאקוב
מפקדי הארמייה > הקמה שנייה

(12 ביולי - 24 באוקטובר 1943) - ניקולאי קרילוב
(24 באוקטובר 1943 - 25 בפברואר 1944) - יבגני ז'וראווליוב
(25 בפברואר - אפריל 1944) - ואסילי שבצוב
(אפריל 1944 - עד סוף המלחמה) - דמיטרי גוסב
ממשל תאגידי

ממשל תאגידי (או לעיתים משטר ארגוני או מֶשִילוּת ארגונית; באנגלית: Corporate Governance) הוא מכלול התהליכים, המנהגים, המדיניות, החוקים, המוסדות ומבני הבקרה שלפיהם מתנהל ומבוקר תאגיד או ארגון. משטר ארגוני מגדיר גם את היחסים בין נושאי הסיכון השונים ואת יעדי המשילות של הארגון. בעלי עניין עיקריים הם בעלי המניות, ההנהלה ומועצת המנהלים. בעלי עניין נוספים הם העובדים, הספקים, הלקוחות, בנקים ומלווים אחרים, רגולטורים, הסביבה העסקית, והקהילה בה פועל הארגון.
הממשל התאגידי הוא אמצעי, כלי ניהולי לשמירת חוסנו של התאגיד. יציבות התאגידים במדינה הכרחית לשמירת חוסנה של הכלכלה והחברה. כללי הממשל התאגידי הם כללי התנהגות והתנהלות ראויים, של האורגנים בתאגיד ומחוצה לו, אשר מטרתם להוביל את הארגון, באשר הוא, בדרך של התנהלות, שתמנע ממנו להיקלע למצבים קשים, כולל קשיים עתידיים העלולים לקרות, ו/או הזדמנויות שיכולות להיות לתאגיד במהלך פעילותו (לדוגמה, סקר סיכונים וסיכויים).
התנהלות של מדינה בכלל, וכלכלתה בפרט מושתתת על אימון הציבור. הכלכלה נסמכת על אוסף של תאגידים אשר התנהלותם, תוצרתם, תפוקתם, וכו', מהווים את הבסיס לכלכלה יציבה ולמשילות יציבה.
מכלול התאגידים במדינה המנוהלים בהתאם לכללי המנהל התקין, מאפשרים לתאגידים להתקיים ולהשיג את מטרותיהם – והתנהלות נכונה ונאותה של מארג התאגידים במדינה, מהווה נדבך חשוב לשמירה על היציבות של כלכלת המדינה והחוסן החברתי שלה.
התפתחות הממשל התאגידי בישראל

בשנת 2005 מינתה הרשות לניירות ערך ועדה בראשות זוהר גושן שמטרתה להמליץ על קוד ממשל תאגידי לחברות ציבוריות בישראל, וזאת כחלק מאסטרטגיה של חיזוק גורמי הבקרה בשוק ניירות הערך הציבורי בישראל. מגמה זו בישראל ממשיכה מגמות עולמיות של התפתחות המושג של "ממשל תאגידי", בעקבות משברים שחוו שוקי ההון לאחר התפוצצות ההיי-טק והשערוריות הניהוליות והחשבונאיות שהתגלו בקרב תאגידי הענק הבינלאומיים.
בתחילת ינואר 2006 פרסמה הרשות לניירות ערך את דוח הוועדה, שכלל המלצות בשישה נושאים עיקריים:
הרכב ועבודת הדירקטוריון, לרבות שיפור עצמאותו.
הרכב ועבודת ועדת הביקורת.
אישור עסקאות עם בעלי שליטה.
יצירת מנגנוני בקרה נוספים.
דרישות מגופים מוסדיים.
כינון בית משפט מתמחה לדיני חברות ודיני ניירות ערך.
המלצות הוועדה אומצו על ידי הרשות לניירות ערך.
נמתחה ביקורת על המלצות הוועדה, בעיקר על ידי איגוד החברות הציבוריות, שעיקרה הכבדה וסירבול נוספים, כביכול, על פעילותן של חברות ציבוריות והעדר התאמה בין המבנה והפעילות שלהן בישראל לאלו שבארצות הברית, שם יושמו קודים של ממשל תאגידי.
לקריאה נוספת

ד"ר שלומית גלר. הממשל התאגידי - הדירקטור, הדירקטוריון ומה שביניהם. הוצאת ש.י.ג. ספרות ומידע, 2015
ראו גם

משטר טכנולוגיית מידע
בעיית המנהל-סוכן
הערות שוליים

1 2 3  ד"ר שלומית גלר, הממשל התאגידי - התאגידי הדירקטור והדירקטוריון ומה שביניהם, ש.י.ג. ספרות ומידע, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539375205171  BnF: cb124886518 (data)  GND: 4419850-4  LCCN: sh88007569  NKC: ph182334
דפטונס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קליפורניה 
 מוקד פעילות:  סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 סוגה:  רוק אקספירמנטלי, מטאל אלטרנטיבי, נו-מטאל
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  EMI Warner Music Group
 www.deftones.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 צ'ינו מורנו  אייב קאניגהם   פרנק דלגדו סטפן קרפנטר
 חברים לשעבר
 צ'י צ'נג   סרג'יו וגה
 
דפטונס (באנגלית: Deftones) היא להקת מטאל אלטרנטיבי/רוק אקספרימנטלי אמריקאית זוכת פרס גראמי.
הלהקה כוללת את צ'ינו מורנו (סולן), סטפן קרפנטר (גיטרה), צ'י צ'נג (גיטרה בס), פרנק דלגדו (קלידים ועמדת DJ) ואייב קנינגהם (תופים וכלי הקשה). ב-2009 החליף סרג'יו וגה את צ'י צ'ינג בעמדת הבאס, לאחר שצ'י נפגע בתאונת דרכים והיה בתרדמת עד מותו ב-2013.
הלהקה הוציאה תשעה אלבומים. שלושה מהם (Around The Fur, Adrenaline, White Pony) זכו למעמד אלבום פלטינה, אלבום אחד (Deftones) הוא אלבום זהב.
היסטוריה > שנים ראשונות (1988-1993)

קרפנטר, צ'ינו וקנינגהם הם חברי ילדות, שהלכו לאותו בית ספר תיכון. כאשר צ'ינו גילה כי קרפנטר מנגן בגיטרה, הוא הקים ג'אם סשן עם קנינגהם, ושלושתם ניגנו בקביעות בגארג' של קרפנטר. אחרי נגינה עם כמה וכמה נגני באס שונים, גילו חברי הלהקה את צ'י צ'נג והקליטו אלבום דמו בעל ארבעה קטעים. בתוך שנתיים הם החלו לנגן במועדונים ופאבים שונים בלוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, לרוב הם הופיעו עם קורן.
הלהקה הרשימה את חברת ההקלטות Maverick והוחתמו לחברה להקלטת אלבום בכורה.
היסטוריה > (1994-1996) Adrenaline

לאחר שהוחתמו על ידי Maverick, הם הקליטו בקיץ 95' את אלבום הבכורה שלהם - Adrenaline (אדרנלין), אשר לאחר מכן יצא באוקטובר של אותה שנה.
האלבום נחשב לדעת רבים לאלבום הכבד ביותר שדפטונס הוציאו עד היום.
בנוסף לאלבום יצאו שני סינגלים (Bored ו-7 Words) שזכו לוידאו קליפ. השיר Engine no 9 זכה לגרסאות כיסוי מצד להקות כמו קורן, לימפ ביזקיט ו-Suicide Slience.
עם יציאתו של האלבום הוא זכה להצלחה מתונה עם מכירות של למעלה מ-220,000 עותקים. בשנת 1999 מכר האלבום למעלה מ-500,000 עותקים וזכה למעמד אלבום זהב. בשנת 2008 עבר האלבום את מיליון מכירות וזכה למעמד אלבום פלטינה.
היסטוריה > (1997-1999) Around The Fur

אלבומם השני של דפטונס, Around The Fur (מסביב לפרווה), הוקלט באביב 97' ויצא באוקטובר של אותה שנה. אלבום זה כולל הופעת אורח של מקס קאבלרה (לשעבר סולן ספולטורה) בשיר Headup, אשתו של צ'וניגהם, אנלין, תרמה את קולה בשיר MX.
האלבום מתאפיין בכבדות מוזיקלית כמו קודמו, ונחשב בין האלבומים הכבדים יותר שהוציאה הלהקה.
לאלבום יצאו שני סינגלים (My Own Summer - Shove It ו-Be Quiet And Drive - Far Away) שאר שודרו ב-MTV מספר פעמים עם יציאתו של האלבום.
האלבום מכר 43,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ומוקם במקום ה-29 במצעד בילבורד 200, זכה למעמד אלבום זהב ב-1999 וזכה למעמד אלבום פלטינה ב-2011.
היסטוריה > (2000-2002) White Pony

בקיץ 2002 יצא לאור האלבום השלישי של דפטונס, White Pony (פוני לבן). אלבום זה כולל הופעת אורח של מיינארד ג'יימס קינן (סולן Tool) בשיר Passenger. באלבום זה התחיל לנגן צ'ינו בגיטרה בחלק מן השירים. אלבום זה מראה על שינוי סגנון אצל דפטונס, אשר בניגוד לשני האלבומים הקודמים, White Pony נחשב לבין האלבומים היותר מלודיים שדפטונס הוציאו.
האלבום יצא בגרסאות שונות ומיוחדות, שביניהם התווסף לאלבום השיר Back To School (Pink Maggit) אשר יצא כסינגל וזכה לווידאו קליפ.
תקופת יציאת האלבום נחשבת בעיני רבים לתקופת שיאם, עם מכירות של למעלה מ-1,300,000 עותקים בארצות הברית וזכייה בפרס גראמי על השיר Elite עבור שיר המטאל הטוב ביותר לשנת 2001.
היסטוריה > (2003-2005) Deftones

האלבום תוכנן להיקרא בתחילה Lovers, אבל לבסוף שונה לשם הלהקה עצמה, Deftones, ויצא במאי של 2003. האלבום הוא המשך של הקו המוזיקלי השקט והרגוע שהתחיל מקודמו White Pony, ואילו חברי הלהקה טוענים כי זהו אלבומם ה-"אפל" ביותר שהוציאו. האלבום זכה להצלחה גדולה בכך שהצליח להעפיל למקום השני בבילבורד 200 עם מכירות של 167,000 עותקים בשבוע הראשון. מהאלבום יצאו שני סינגלים (Minerva ו-Hexagram) אשר צולמו להם וידאו קליפ, ובנוסף לכך יצא וידאו קליפ לשיר Bloody Cape, אבל אף פעם לא שודר בערוצי הטלוויזיה והיה זמין באתר של הלהקה ליום אחד.
היסטוריה > (2006-2007) Saturday Night Wrist

באוקטובר של 2006 יצא האלבום באוקטובר של 2006, לאחר עיכובים רבים בכתיבת האלבום ובהקלטתו, בגלל תהליך הגמילה מסמים ואלכוהוליזם שמהם צ'ינו סבל. סטיבן קרפנטר אמר בריאיון כי אלבום זה ממצה את כל האלבומים והסגנונות שבהם דפטונס התנסו מאז הקמתה ועד היום. לאלבום יצאו שני סיגנלים (Hole In The Earth ו-Mein), לסינגל Hole In The Earth יצא בנוסף לווידאו קליפ גם גרסה לגיטאר הירו 3 לקונסולות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360, בסינגל Mein מתארח סרג' טנקיאן (סולן System Of A Down) בנוסף לווידאו קליפ שיצא לסינגל זה. ב-2010 מכר האלבום למעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם (ובארצות הברית בפרט) וזכה למעמד אלבום פלטינה. עם שחרורו של האלבום עשו Deftones סיבוב הופעות באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירופה, דרום אפריקה ויפן.
היסטוריה > (2008-2009) Eros ותאונת הדרכים של צ'י צ'נג

כבר ב-2007 במהלך סיבוב ההופעות העולמי, התחילו חברי הלהקה לכתוב שירים לאלבום המתוכנן לצאת, Eros. צ'ינו אמר בראיונות לתקשורת כי האלבום יהיה "בעל צליל מוזר, אטמוספירי ואגרסיבי". הקלטת האלבום התחילה בקיץ 2008 ותוכנן לצאת בתחילת 2009, אבל לבסוף הקלטתו הופסקה בשל תאונת הדרכים שעבר באסיסט הלהקה, צ'י צ'נג. במהלך הנסיעות של צ'י להקלטת האלבום, נפגע צ'י בתאונת דרכים בראשו, צ'י הובהל מיד לבית חולים, שם הוא אושפז ושכב בתרדמת עד ליוני 2012.
Deftones נקלעו למשבר והלהקה עמדה על סף פירוק, לאחר ויכוחים ודיונים החליטו להחליף זמנית את צ'י ב-סרג'יו וגה (חבר טוב של הלהקה ובעברו החליף את צ'י בהופעות חיות עקב פציעה שצ'י עבר באצבעותיו בתפקיד הבאסיסט. בריאן "הד" וולש (גיטריסט להקת קורן לשעבר) יזם ביחד עם חברי להקת סליפנוט, Sevendust, קורן ומטאליקה להקליט שיר משותף - A Song For Chi, שכל הכנסותיו יועברו לטיפול בצ'י.
נכון לפברואר 2012, צ'י מסוגל להזיז את הרגליים ומגיב לסביבה, אבל עדיין אינו מסוגל לדבר וללכת. ביוני 2012 שוחרר מבית החולים, אך יומיים לאחר שחרורו לקה בדלקת ריאות ואושפז במחלקה לטיפול נמרץ במשך חודש.
היסטוריה > (2010-2011) Diamond Eyes

לאחר התאוששות הלהקה מתאונת הדרכים של צ'י וההחלטה להמשיך בלעדיו, הוקלט האלבום Diamond Eyes ויצא במאי של 2010. האלבום מתאפיין ב"חזרה" למלודיה בשילוב של נגיעות אלקטרוניקה, אשר אפיינה את אלבומם White Pony. אלבום זה היה האלבום הראשון בו השתתף בעשייתו סרג'יו וגה, מחליפו של הבאסיסט צ'י צ'נג.
לאלבום יצא שני סינגלים (Rocket Skates ו-Diamond Eyes) אשר צולמו להם וידאו קליפ והיו השירים הראשונים של הלהקה להיות מושמעים באופן רשמי ברדיו.
בדצמבר של 2010, זכה האלבום בתואר "אלבום הרוק של השנה" לפי חנות המדיה המקוונת iTunes.
בתחילת 2012 פרש סרג'יו וגה מן הלהקה.
היסטוריה > (2012-היום) לקראת אלבום שביעי

בזמן סיבוב ההופעות של צ'ינו עם פרויקט הצד שלו Crosses, אמר צ'ינו בריאיון לעיתון הצ'יליאני כי Deftones כותבים כעת את אלבומם השביעי והקלטתו החלה בקיץ 2012.
ב-13 באפריל 2013 לקה צ'י צ'נג בדום לב, ונפטר בדרכו לבית החולים. לא ידוע אם דלקת הריאות שהובילה לאשפוזו במצב קריטי ביוני 2012 השפיעה על כך.
סגנון מוזיקלי

סיווג הז'אנר שדפטונס מנגנים שנוי מאוד במחלוקת.
ניתן להבחין כי ישנם השפעות חזקות מלהקות הפוסט-פאנק והרוק הגותי והאלטרנטיבי של שנות ה-80.
מצד אחר ישנם המסווגים את דפטונס כלהקת נו-מטאל, סיווג זה מתאים לאלבומים הראשונים (Adrenaline ו-Around The Fur) וגם בחלק משיריהם באלבומים אחרים, שכן צ'ינו לא פעם משתמש בשירת ראפ בחלק משיריו וגם האלבומים הראשונים דומים במהותם לאלבומיהם הראשונים של קורן.
צליל מיוחד המאפיין את דפטונס הוא ז'אנר הרוק/מטאל אקספרימנטלי, אשר מתאפיין בצליל "מוזר" ושונה אשר לא ניתן יהיה לייחס ללהקות אחרות מאותן סצנה. אם כי ניתן לציין השפעות על הצליל האקספרימנטלי בשיריהם מצד הרוק מתקדם, ארט רוק ורוק פסיכדלי.
למרות כל המחלוקת בנוגע לסגנונם של דפטונס, ניתן לקטלג אותם בתור להקת מטאל אלטרנטיבי בשל הכבדות המאפיינת את שיריהם לצד השפעות מתחום הרוק אלטרנטיבי.
מקור השם

בתחילת דרכם, סטיבן קרפנטר אמר בריאיון למגזין מוזיקה כי השם Deftones הוא הלחם של המילים Def ו-tones, שהם משני תחומים מוזיקליים שונים. המילה "Def" בא מתרבות ההיפ הופ של שנות ה-80' לתיאור דבר טוב/מעולה/"מגניב", לעומת זאת המילה "tones" באה מלהקות של שנות ה-50' וה-60' שהתאפיינו בסיומת "tones" (למשל, The Cleftones, The Del-Tones, The Monotones).
קרפנטר ציין כי הלחם של שתי מילים אלו היא להראות כי דפטונס אינם "להקה של סגנון אחד".
דיסקוגרפיה

Like Linus (1993) EP
(Adrenaline (1995
(Around the Fur (1997
(White Pony (2000
(Deftones (2003
(B-Sides & Rarities (2005
(Saturday Night Wrist (2006
(Diamond Eyes (2010
(Koi No Yokan (2012
(Gore (2016
(Ohms (2020
הארמייה ה-62 (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה רב-חיילית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 ביולי 1942 – 16 באפריל 1943 (281 ימים)
 מקים היחידה:  הפיקוד העליון הסובייטי
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
הארמייה ה-62 הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה, שקיבלה פרסום עולמי בעקבות התפקיד המכריע שמילאה בהגנה על העיר סטלינגרד במהלך קרב סטלינגרד.
היסטוריה > הקמת הארמייה

הארמייה הייתה ארמיית עתודה שהוקמה בסוף מאי 1942 בשם ארמיית העתודה ה-7, והשתייכה לעתודת הפיקוד העליון הסובייטי.
היסטוריה > המערכה על סטלינגרד

ב-10 ביולי סופחה הארמייה לכוחות חזית סטלינגרד ושמה שונה לארמייה ה-62. הארמייה הוצבה באגף הימני של החזית ממערב לעיקול נהר הדון, והחל מ-23 בחודש ניהלה שורת קרבות מגננה קשים כנגד כוחות גרמניים עדיפים. בראשית אוגוסט הצליחה הארמייה הגרמנית השישית לכתר ולהשמיד את מרבית יחידות הארמייה וכמעט את כל הארטילריה שלה ממערב לנהר דון. הארמייה הוקמה מחדש מיחידות שהשתייכו לארמיית הטנקים הראשונה (שפורקה) ולארמייה ה-64. תחת לחץ גרמני כבד נסוגה הארמייה באיטיות לטבעת ההגנה הפנימית סביב העיר סטלינגרד, ולאחר שהגרמנים הצליחו לפרוץ אל הוולגה מצפון ומדרום לסטלינגרד, נותרה מבודדת בחורבות העיר. הארמייה כללה להלכה 11 דיוויזיות חי"ר, 7 בריגדות עצמאיות וקורפוס טנקים, אך כתוצאה מהאבדות הכבדות שספגו יחידותיה בקרבות הקודמים, כוחה בפועל ערב פתיחת המתקפה הגרמנית על סטלינגרד לא עלה על כ-20 אלף חיילים וכמה עשרות טנקים. מפקד הארמייה, גנרל א.י. לופאטין, שלא האמין ביכולת כוחותיו להגן על סטלינגרד, ורצה לסגת לגדה המזרחית של הוולגה, פוטר על ידי מטה החזית הדרום-מזרחית ב-11 בספטמבר והוחלף על ידי גנרל לוטננט וסילי צ'ויקוב, שקיבל פקודה להגן על העיר עד האיש האחרון.
במהלך החודשיים הבאים (13 בספטמבר-18 בנובמבר 1942) ניהלה הארמייה ה-62 קרב הגנה עיקש בתוך העיר כנגד כוחות גרמניים עדיפים בהרבה, שהשתייכו לארמייה השישית ולארמיית הפאנצר הרביעית. היא ניצלה בצורה מקסימלית את היתרונות שהיו לה בלחימה בשטח בנוי, כדי לנטרל את העדיפות הגרמנית בטנקים ובמטוסים. אף על פי שהגרמנים הצליחו בסופו של דבר להשתלט על רוב שטחה של העיר, הצליחו יחידות הארמייה להמשיך להחזיק מספר מאחזים קטנים בתוך סטלינגרד, ולהתיש את הכוחות הגרמניים התוקפים. יחידות הארמייה ספגו אף הן אבדות כבדות ביותר במהלך הלחימה, וברוב הדיוויזיות שלה נותרו לא יותר מכמה מאות לוחמים כשירים. לחימת הארמייה ה-62 במערכה בתוך סטלינגרד מהווה את אחת הדוגמאות הבולטות ביותר לגבורת המונים בהיסטוריה האנושית. לאחר פתיחת מתקפת הנגד הסובייטית וכיתור הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד בסוף נובמבר 1942, הפעילו יחידות הארמייה לחץ מתמיד על הכוחות הגרמניים שעמדו מולם, והרחיבו בהדרגה את השטח שבשליטתם. הארמייה נטלה חלק במבצע לחיסול הכוחות הגרמניים שנלכדו ב"כיס סטלינגרד", מבצע שהושלם ב-2 בפברואר 1943.
היסטוריה > ארמיית המשמר השמינית

בעקבות הצטיינותה במערכה בתוך סטלינגרד שונה שמה של הארמייה ה-62 ב-16 באפריל לארמיית המשמר השמינית.
מפקדים

ולדימיר קולפאקצ'י (יולי-אוגוסט 1942)
אנטון לופאטין (אוגוסט-ספטמבר 1942)
וסילי צ'ויקוב (ספטמבר 1942-אפריל 1943)
לוח זיכרון ללוחמי הארמייה בגבעת מאמייב בוולגורגד
בג"ץ שוקרון נגד המועצה המקומית קריית ארבע

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בג"ץ
 תאריך החלטה:  7 באוקטובר 2020
 החלטה
 רשות מקומית, בהיותה רשות ציבורית, מחויבת להקצות את משאבי הציבור באופן סביר, שוויוני והוגן, לפיכך היא אינה יכולה להתעלם מדרישותיו של מיעוט משמעותי המעוניין ברחצה משותפת במועדים ותנאים שעונים על צרכיו היחסיים של המיעוט המבקש רחצה משותפת
 חברי המותב
 חברי המותב:  יצחק עמית, עופר גרוסקופף, ענת ברון
 
בג"ץ 3865/20 שוקרון נ' המועצה המקומית קריית ארבע הוא פסק דין של בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ מ-7 באוקטובר 2020. בית המשפט קבע שרשות מקומית, בהיותה רשות ציבורית, מחויבת להקצות את משאבי הציבור באופן סביר, שוויוני והוגן, לפיכך היא אינה יכולה להתעלם מדרישותיו של מיעוט משמעותי המעוניין ברחצה משותפת במועדים ותנאים שעונים על צרכיו היחסיים של המיעוט המבקש רחצה משותפת.
עובדות פסק הדין

המועצה המקומית בקריית ארבע אפשרה רחצה נפרדת בלבד בבריכת השחייה שביישוב, לאור התנגדות של רוב התושבים, מטעמים הלכתיים, לכך שתתקיים רחצה במשותף בכל עת שהיא. העותרים, תושבים חילוניים ומסורתיים ביישוב, דרשו להקצות שעות לרחצה משותפת. עתירה ראשונה בעניין הסתיימה ללא פסק דין, נוכח התחייבות המועצה לקיים שעות רחצה ללא הפרדה. אך שעות כאלו לא נקבעו, ובינתיים הבריכה נותרה סגורה לחלוטין.
המסגרת המשפטית לדיון

נקודת המוצא של בית המשפט הייתה שעל פי תקנה 4 לתקנות הסדרת מקומות רחצה (בטיחות בבריכות שחיה), התשס"ד-2004, הרשות המקומית רשאית לייחד שעות רחצה לנשים או לגברים בלבד. השוואה להסדרת מקומות רחצה אחרים מבהירה שלגבי בריכות שחייה, הכלל הוא שהשחייה היא במשותף, וכחריג, הרשות המוסמכת רשאית לקבוע זמנים לרחצה בהפרדה מגדרית כאמור בתקנות ובחוק, ובמצבים מסוימים אף חייבת לעשות כן.
על פי תקנון המועצות המקומיות (יהודה והשומרון), התשמ"א-1981, חוק רישוי עסקים, לרבות חקיקת משנה מכוחו, יחול במועצות המקומיות בשינויים המחויבים. מכאן שתקנות הסדרת מקומות רחצה חלות גם באיו"ש ולו על דרך ההיקש, ומסדירות את סמכות המועצה המקומית לקבוע רחצה בהפרדה מגדרית.
בדין המקומי החל ביהודה והשומרון יש צו בדבר הסדרת מקומות רחצה ציבוריים (מס' 280) (יהודה והשומרון), התשכ"ח-1968, אך פרשנותו כחל על מקומות רחצה מלאכותיים תביא לאיסור על רחצה בבריכות עירוניות באזור (כי לא הוכרזו כנדרש בצו). לכן, קבע בית המשפט, המסגרת המשפטית לדיון היא החקיקה המסדירה את הפעלתן של בריכות שחייה בישראל.
הסעד הקונקרטי

בית המשפט קבע שבכפוף להסכמות אחרות אפשריות בין הצדדים, על המועצה המקומית להקצות לרחצה במשותף שעתיים אחרונות ארבע פעמים בשבוע, ושעתיים ראשונות פעמיים בשבוע.