stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריכוטילומניה
מהלך ההפרעה

מריטת שיער יכולה להופיע אצל תינוקות אך תופעה זו נורמלית וחולפת כעבור זמן קצר. מריטת השיער של טריכוטילומניה לעומת זאת מופיעה בדרך כלל סביב גיל ההתבגרות המינית. אזורי מריטת השיער יכולים להשתנות עם הזמן. המהלך של ההפרעה הוא בדרך כלל כרוני עם תנודות של החמרה והקלה בתסמינים אם ההפרעה אינה מטופלת. אצל נשים הסימפטומים יכולים להחמיר ככל הנראה כתוצאה משינויים הורמונליים בהורמוני המין הנשיים, בעיקר סביב גיל המעבר.
מאפיינים קליניים

תלישת השיער נעשית מתוך דחף בלתי נשלט למרוט שערות. התלישה גורמת לאיבוד שיער בדרך כלל בצד הנגדי ליד הדומיננטית. השיער יכול להיות בכל מקום בגוף, אך בעיקר באזור הקרקפת (מריטת שיער מאזורים אחרים בגוף שכיחה פחות). טרם המריטה המתח גובר והוא ממשיך להתגבר בעת המריטה עצמה לאחר המריטה יש תחושת סיפוק ורגיעה, הרפיה והנאה רבה. המריטה מלווה בטקס של שזירת השיער או לעיסתו ולעיתים אף בליעתו (מה שהעניק להפרעה את שמה). על פני העור המרוט לא ניתן להבחין בצלקות או דלקות כלשהן.
תחלואה נלווית

הטריכוטילומניה מופיעה לרוב עם הפרעה נפשית נוספת, במקרים רבים דיכאון מז'ורי וכן עם הפרעת חיטוט בעור ותופעות שונות אחרות הקשורות לעיסוק בגוף כמו כסיסת ציפורניים. חלק ממצבים אלה מחייבים מתן אבחנה נוספת.
אבחנה מבדלת

טיפול רגיל בשיער: האבחנה לא תינתן למי שהסירו שיער באופן מכוון מסיבות קוסמטיות ובמטרה לשנות את המראה שלהם.
הפרעה אחרת מהספקטרום הטורדני כפייתי: אנשים עם הפרעה טורדנית כפייתית עשויים למשוך את שיערם כחלק מהטקסים שלהם. אנשים עם הפרעת גוף דיסמורפית עשויים למשוך שיער שהם חושבים שהוא דוחה. בשני המקרים האבחנה לא תהיה טריכוטילומניה.
הפרעות נוירו-התפתחותיות: בקבוצה זו של הפרעות תלישת השיער עשויה לקבל צורה של תנועה סטריאוטיפית, שאין לה מטרה ברורה של תלישת השיער.
הפרעות פסיכוטיות : אנשים במצב פסיכוטי עשויים להסיר את שיערם או חלק ממנו כתוצאה מאמונות שווא שונות. במקרים כאלה לא תאובחן טריכוטילומניה.
מצבים רפואיים אחרים : ישנם מצבים אחרים בהם תיתכן הסרה של שיער כמו דלקות עור שונות וכדומה. מקרים כאלה לא יאובחנו כטריכוטילומניה.
הפרעות הקשורות לחומרים פסיכואקטיביים: מריטת שיער יכולה להיות תוצאה של שימוש בחומרים ממריצים שונים (מתאמפיטמין וכדומה).
טיפול

בשנים האחרונות בחנו חוקרים רבים את יעילותם של טיפולים התנהגותיים שונים כמו ניטור עצמי, דה-סנסיטיזציה ושינוי הרגלים.ניסיון לטפל בנוגדי דיכאון העלה שאין להם השפעה מיטיבה על מצב האנשים עם ההפרעה. לעומת זאת טיפול באולנזופין (זיפרקסה) הראה תוצאות מבטיחות. כמו כן ישנן שיטות טיפול מקוון ושיטות שונות של עזרה עצמית.
לקריאה נוספת

יוליאן יאנקו, גדעון רצוני, אברהם ויצמן, אלן אפטר, "הרפואה", 124 (6) 353-350
ננסי ג' קיוטן, דן ג' שטיין, גרי א' כריסטנסון, דרכי סיוע לתולשי השיער: להבין ולהתמודד עם טריכוטילומניה. הוצאת אח, 2010
דורון בראונשטיין, טריכוטילומניה: אפשר לנצח את זה!. הוצאת לב ספרים, 2020
הערות שוליים

1 2 3 4 5  American Psychiatric Association, Obsessive Compolsive and Related Disorders, Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM–5), 5, WDC: American Psychiatric Association, 2013, עמ' 251-254
↑  Lifting the Veil on Trichotillomania
↑  חנן מוניץ (עורך), 19: הפרעות שליטה בדחפים והפרעות התנהגות, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה, דיונון, 2016, עמ' 469
↑  Goyal, S., Singhal, M., & Goyal, S., Gastric Trichobezoar without trichotillomania: A diagnostic dilemma, JMR 2(6), 2016, עמ' 146-149.
↑  Shannon M. Bennett, John T. Walkup, Review of Trichotillomania, Skin Picking and Other Body-Focused Repetitive Behaviors, by Jon E. Grant, Dan J. Stein, Douglas W. Woods, and Nancy J. Keuthen, Journal of Child and Adolescent Psychopharmacology 26, 2016-03-01, עמ' 183–184 doi: 10.1089/cap.2015.29047.jeg
1 2  Reneta Slikboer, Maja Nedeljkovic, Steven J. Bowe, Richard Moulding, A systematic review and meta-analysis of behaviourally based psychological interventions and pharmacological interventions for trichotillomania, Clinical Psychologist 21, 2017-03-01, עמ' 20–32 doi: 10.1111/cp.12074
↑  Steffi Weidt, Annette Beatrix Bruehl, Aba Delsignore, Gwyneth Zai, Trichotillomania: the impact of treatment history on the outcome of an Internet-based intervention, Neuropsychiatric Disease and Treatment 13, 2017-04-21, עמ' 1153–1162 doi: 10.2147/NDT.S128592
↑  Weidt, S., Klaghofer, R., Kuenburg, A., Bruehl, A. B., Delsignore, A., Moritz, S., & Rufer, M., Internet-Based Self-Help for Trichotillomania: A Randomized Controlled Study Comparing Decoupling and Progressive Muscle Relaxation, Psychotherapy and psychosomatics, 84(6), 2015, עמ' 359-367
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532657505171  BnF: cb13772928k (data)  GND: 4509998-4  LCCN: sh98004188 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אובדן שיער בזקן בעקבות טריכוטילומניה
קבוצה סופית

בתורת הקבוצות, קבוצה סופית היא קבוצה שיש לה מספר סופי של איברים.
לכאורה ההבחנה בין קבוצה סופית וקבוצה אינסופית היא פשוטה ואינטואיטיבית, אבל במהלך הפיתוח האקסיומטי של תורת הקבוצות הייתה נחוצה הגדרה מדויקת, והתברר שכמה משפטים מובנים מאליהם אינם תקפים במסגרת אקסיומות צרמלו-פרנקל, אלא אם מניחים את אקסיומת הבחירה.
הראשון שהגדיר קבוצה סופית היה ריכרד דדקינד, ב-1888 (ראו להלן). ב-1905 הבחין ראסל שכדי להוכיח שקבוצת החזקה של קבוצה סופית במובן של דדקינד היא סופית באותו מובן, נחוצה אקסיומת הבחירה. ב-1924, בהשפעת עבודות של ואצלב שרפינסקי וקזימיירז קורטובסקי, כתב אלפרד טרסקי מאמר סקירה מקיף בנושא , ובו השווה חמש תכונות, שכולן אמורות לתאר את הסופיות של A:
בכל משפחה של תת-קבוצות של A, יש תת-קבוצה מקסימלית ביחס להכלה;
בכל משפחה של תת-קבוצות של A שיחס ההכלה מסדר אותה ליניארית, יש תת-קבוצה מקסימלית;
אין תת-קבוצה אמיתית של קבוצת החזקה  \ P(A) שהיא שוות-עוצמה ל- \ P(A);
אין תת-קבוצה אמיתית של A שהיא שוות-עוצמה ל-A (זו ההגדרה של דדקינד);
אי-אפשר להציג את A כאיחוד זר של שתי קבוצות שכל אחת מהן שוות-עוצמה ל-A.
טרסקי הראה שכל תכונה גוררת את הבאות אחריה, ושכולן שקולות אם מניחים את אקסיומת הבחירה; מתמטיקאים שבאו בעקבותיו הראו שללא אקסיומת הבחירה, חמש התכונות אינן שקולות זו לזו.
ב-1938 בחן טרסקי שלוש תכונות נוספות:
טרסקי הראה שהשקילות בין כל אחת מההגדרות האלה להגדרה 1 שלעיל גוררת את אקסיומת הבחירה.
ההגדרה המודרנית קובעת שקבוצה היא סופית אם ורק אם היא איזומורפית לאיבר של הקבוצה  \omega , וממילא היא סדורה היטב. הגדרה זו שקולה לכל האחרות בנוכחות אקסיומת הבחירה, ומספקת גמישות מקסימלית אפילו בהיעדרה.
לקריאה נוספת

Gregory H. Moore, Zermelo's Axiom of Choice, Its origins, development and influence, Studies in the History of Mathematics and Physical Sciences 8, 1982, סעיף 4.2.
הערות שוליים

↑  Alfred Tarski, Sur les ensembles finis, Fundamenta Mathematicae 6, 1924, עמ' 95--45
יהלי רוטנברג

יהלי רוטנברג (נולד ב-18 באוקטובר 1974) הוא כלכלן ורואה חשבון ישראלי המכהן כחשב הכללי במשרד האוצר.
ביוגרפיה

יהלי רוטנברג נולד בלימה בירת פרו, שם שהו הוריו בשליחות עת שימש אביו, הרב נפתלי רוטנברג, ברבנות. בהיותו כבן שלוש שבה משפחתו לישראל. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה, תואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בנוסף הוא רואה חשבון. בשנים 2001–2002 היה עמית במרכז מילקן לחדשנות, בהמשך השתלם בקורסים שונים כגון קורס מנהלי סיכונים, קורס דילרים לחדרי עסקאות, קורס דירקטורים ועוד.
היה סגן בכיר לחשב משרד החינוך (2004–2007), חשב בכיר במטה החשב הכללי (2007–2011) החשבונאי הראשי (2011–2012), סגן בכיר לחשב הכללי (2012–2017), ראש חטיבת המימון, האשראי והמידע הניהולי. במסגרת תפקידו זה ניהל קשרים עם חברות דירוגי האשראי הבינלאומיות והוביל גיוסי חוב. היה אחראי בין השאר על הטיפול בחוב של חברת החשמל ושימש דירקטור בחברת נמל אשדוד.
מאז 2017 כיהן כסמנכ"ל כספים וכמנהל כספים ראשי של קבוצת בזק.
באוקטובר 2020 הודיע שר האוצר ישראל כץ על כוונתו למנות את רוטנברג לחשב הכללי לאחר סיום תפקידו של רוני חזקיהו. ב-22 בנובמבר 2020 מונה רוטנברג לחשב הכללי במשרד האוצר.
בדצמבר 2020 הודיע לכל המנכ"לים של כלל משרדי הממשלה כי כל התיקונים שבוצעו בתקציבי המשרדים עד עתה הועברו למעשה כ"הוראות שעה" ואינם תקפים  אם לא יאושר תקציב 2020 עד סוף השנה האזרחית.
חיים אישיים

רוטנברג נשוי ואב לשלושה. מתגורר בהר אדר ומנהל אורח חיים דתי.
הערות שוליים

↑  דוח מיידי על מינוי נושא משרה בכירה, באתר מאיה, ‏2017
↑  יהלי רוטנברג, באתר מרכז מילקן לחדשנות
↑  עמירם ברקת, ‏המקצועיות, הביקורת, הקשרים וסימני השאלה הפוליטיים: מאחורי הקלעים של מינוי החשב הכללי הבא באוצר, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2020
↑   אבי וקסמן, מהאוצר לבזק – ובחזרה: יהלי רוטנברג ימונה לחשב הכללי, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2020
↑  עמירם ברקת, ‏מינוי יהלי רוטנברג לתפקיד החשב הכללי אושר על ידי הממשלה, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2020
↑  גד ליאור, החשב הכללי: "קיצוץ בכל משרדי הממשלה ב-1 בינואר", באתר ynet, 16 בדצמבר 2020
↑  רו"ח יהלי רוטנברג, באתר GOV.IL
↑  ריקי ממן, מוסף 50 המשפיעים מהציונות הדתית, מקור ראשון, באתר hamashpyim.makorrishon.co.il
פרויקט טרוור

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  וסט הוליווד 
 מייסדים:  Celeste Lecesne, Peggy Rajski, Randy Stone 
 מנכ"ל:  Peggy Rajski 
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 www.thetrevorproject.org
 
פרויקט טרוור (באנגלית: The Trevor Project) הוא ארגון מלכ"ר אמריקאי העוסק במניעת התאבדות בקרב נוער להט"בי (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים).
פרויקט טרוור נוסד בשנת 1998. לעמותה יש קו טלפון פעיל בכל שעות היממה וימות השנה בשיחת חינם, ובו עונים יועצים מיומנים בנושא זה, בצורה חסויה ככל האפשר. הפרויקט גם מספק משאבים והדרכה חיונית להורים ואנשי חינוך על מנת לאפשר סביבה בטוחה ומוגנת לנוער להט"בי בבית ובבית הספר.
היסטוריה

הפרויקט נוסד בשנת 1998 בקליפורניה שבמערב הוליווד על ידי ג'יימס לסנס, פגי רג'יסקי, ורנדי סטון, יוצרי הסרט טרוור, זוכה פרס האקדמיה לשנת 1995. הסרט הוא דרמה קומית אודות נער הומוסקסואל בן 13, אשר נדחה על ידי חבריו בשל נטייתו המינית, והוא מנסה להתאבד. בזמן שהסרט שודר ב-1998 בערוץ HBO האמריקאי, יוצרי הסרט הניחו כי חלק מהצופים הצעירים של הסרט מתמודדים עם משבר דומה לזה של טרוור, והם החלו לחפש קו תמיכה שמספרו יפורסם בזמן שישודר הסרט. אך הם גילו כי קו כזה איננו קיים, ולכן לאחר מכן החליטו להקים בעצמם קו זה, לסיוע בעת משבר לנוער להט"ב.
תמיכה ציבורית בארגון

ידוענים רבים ידועים כתומכים בארגון זה, בהם אדם למברט כריס קולפר, דארן כריס, ג'יימס מרסדן ודניאל רדקליף. ב-10 באוגוסט 2009 אנשי הפרויקט הודיעו כי התקבלה תרומה גדולה מהשחקן דניאל רדקליף, כוכב סדרת הסרטים הארי פוטר. רדקליף הצהיר: "אני שמח מאוד להתחיל את תמיכתי בפרויקט, אשר מציל חיים מדי יום ביומו, באמצעות העבודה הקריטית שלו. זה מצער אותי מאוד לחשוב שבשנת 2009, התאבדות היא הגורם השלישי למוות בקרב בני נוער. וזה הרסני באמת ללמוד על נוער להט"ב אשר נוטים להתאבד בסבירות גבוהה יותר פי ארבעה, מאשר חבריהם ההטרוסקסואלים".
פעילות > הקו החם

הקו החם הוא שירות חינם חסוי אשר פועל 24 שעות, שבעה ימים בשבוע. היועצים הוכשרו להקשיב ולהבין, מבלי לשפוט. כיום השירות זמין לתושבי ארצות הברית בלבד.
היועצים של הקו החם מציעים גם אתר אינטרנט.
פעילות > טרוור צ'אט

טרוור צ'אט הוא שירות הניתן בחינם אשר חסוי ומאובטח אשר מאפשר שירותי מסרים מיידיים ברשת, הניתנים על ידי פרויקט טרוור. הצ'אט נועד לסייע לאלו שאינם בסיכון התאבדות.
פעילות > טרוורספייס

טרוורספייס היא רשת חברתית מקוונת הדומה למייספייס, עבור נוער להט"ב בגילאי 13-24. בני הנוער יכולים ליצור פרופילים אישיים, להתחבר עם צעירים אחרים ברחבי ארצות הברית, וכן להכיר ולמצוא את מלוא המשאבים בתוך הקהילות שלהם, כגון קישורים לדף הבית של הפרויקט, שבו יש מידע על הקו החם ומשאבים אחרים מצילי חיים הזמינים אונליין. הרשת פועלת תחת פיקוח מוקפד של מנהלי המערכת, כך שכל התוכן באתר מתאים לגילאים המתאימים, וידידותי למשתמש. הפיקוח נעשה בין השאר באמצעות מעקב אחר כל תוכן חדש שנכנס לרשת על ידי המשתמשים. כך הפכה הרשת לאחד האתרים המוגנים ביותר עבור נוער להט"ב. התוכנה ששימשה ליצירת טרוורספייס נתרמה על ידי טים גיל, יזם תוכנה ופילנתרופ אמריקאי.
פעילות > המועצה המייעצת לבני נוער

המועצה המייעצת לנוער משמשת כקשר בין בני נוער ברחבי ארצות הברית. בפעילותה מול הפרויקט, המועצה מגישה המלצות לפרויקט בניסיון להגביר את המודעות לשירותי הפרויקט בקרב בני הנוער הלהט"בים.
פעילות > סדנאות בבתי הספר

הפרויקט מקיים סדנאות מותאמות לבני נוער בגילאים שונים ולתוכנית הלימודים שלהם, בנושאים הקשורים למיניות, זהות מגדרית, ההשפעות של שפה והתנהגות, ותחושת השונות של בני נוער להט"בים. התוכנית גם מלמדת צעירים כיצד לזהות דיכאון וחשד לרצון להתאבדות בקרב חבריהם.
ראו גם

It Gets Better
הערות שוליים

↑  הסרט טרוור באתר IMDb
↑  הודעה על גיוס תרומה בעזרת אדם למברט לפרויקט באתר הרשמי שלו
↑  Daniel Radcliffe Gives Big to Trevor Project
ולדימיר קורנב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביוני 1940 סבסטופול, ברה"מ 
 פטירה:  2 בינואר 2021 (בגיל 80) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 שם לידה:  Владимир Борисович Коренев 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1961–2015 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של הפדרציה הרוסית (1998)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (1988) 
 http://korenev.narod.ru/
 פרופיל ב-IMDb
 
ולדימיר בוריסוביץ' קורנב (ברוסית: Влади́мир Бори́сович Ко́ренев;‏ 20 ביוני 1940 – 2 בינואר 2021) היה שחקן ומורה לקולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי. אמן העם הרוסי (1998).
ביוגרפיה

קורנב נולד ב-20 ביוני 1940 בסבסטופול, במשפחתו של האדמירל בוריס ליאונידוביץ' קורנב. הוא גר באיזמאיל עד שהמשפחה עברה לטאלין, שם התעניין בספרות ובתיאטרון.
בשנת 1957 הוא נרשם למכון GITIS.
בשנות ה-60 התפרסם כששיחק את התפקיד הראשי של איכטיאנדר בסרט "האדם האמפיבי", ונודע כסמל מין בברית המועצות.
בשנת 1961 הצטרף ללהקת תיאטרון הדרמה במוסקבה לשם הוזמן על ידי מיכאיל ינשין, שהוביל אז את התיאטרון.
עד שנת 2015 היה למנהל אמנותי של הפקולטה לאמנויות התיאטרון.
ב-2 בינואר 2021 מת בעקבות סיבוכי מחלת נגיף הקורונה.
פילמוגרפיה

1958 – החיים עוברים
1961 – האדם האמפיבי
1965 – ילדי דון קישוט
1971 – השחרור
1973 – מהומה רבה על לא דבר
1976 – רודין
1980 – אני - שחקנית
1988 – כישרון פלילי (Криминальный талант) בתפקיד סרגיי קוריקין
1990 – דפים לא ידועים של צופי החיים
1992 – ירייה בקבר
2004 – ילדי ארבאט
2004 – מאשה ברזינה היקרה
2006 – הווידוי האחרון
2006 – למקום בו חי האושר
2008 – סודות הפיכות החצר
2012 – שיטת לברובה
2014 – האלכימאי. שיקוי פאוסט
2015 – אורלובה ואלכסנדרוב
הערות שוליים

↑  "УКАЗ Президента РФ от 31.08.1998 N 1038 "О награждении государственными наградами"". אורכב מ-המקור ב-2014-04-29. נבדק ב-2015-10-30.
↑  Дифирамб
↑  Народный артист России, художественный руководитель театрального факультета ИГУМО
↑  Владимир Коренев: «Бизнес давит на искусство»
↑  В гостях у Владимира Коренева, ремонт кухни
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1044288922  ISNI: 0000 0000 8068 502X  LCCN: no2016092701  LNB: 000301071  NKC: xx0119658  VIAF: 122263048   WorldCat (עם VIAF): 122263048
חואן נונייס

חואן נונייס גרסיה (בספרדית: Juan Núñez García; נולד ב-4 ביוני 2004) הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדת הרכז בברצלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג.
קריירה

נונייס נולד במדריד, וב-2015 הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד. ב-2020 נבחר ל-MVP של טורניר המוקדמות של טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול, עם ממוצעים של 9.5 נקודות ו-5 אסיסטים ב-4 משחקים. בשנת 2021 זכה עם ריאל בטורניר הדור הבא, אך לא השתתף במשחק הגמר מפני שזומן על ידי המאמן פאבלו לאסו לקבוצה הבוגרת וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון בחצי גמר פלייאוף ליגת ה-ACB על ולנסיה. במשחק הוא קלע 2 נקודות מקו העונשין והוסיף 2 ריבאונדים ואסיסט ב-7 דקות משחק.
ב-15 באוגוסט 2023 חתם ברטיופארם אולם הגרמנית, ובתום העונה זכה עימה באליפות גרמניה.
ב-27 ביוני 2024 נבחר נונייס במקום ה-36 על ידי אינדיאנה פייסרס בדראפט ה-NBA ‏2024, ומיד בליל הדראפט הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס.
ב-26 ביולי 2024 חזר נונייס בסופו של דבר לאירופה וחתם בברצלונה בחוזה לשלוש שנים.
קריירה בנבחרת הלאומית

ב-2019 זכה נונייס עם נבחרת הקדטים של ספרד באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 וב-2022 הוביל את נבחרת העתודה של ספרד לזכייה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 ונבחר ל-MVP הצעיר ביותר בהיסטוריה של התחרות, בגיל 18 בלבד.
ב-11 באוגוסט 2022 רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד הבוגרת, בניצחון 87–80 במשחק ידידות על יוון, והופיע במדיה בגביע העולם בכדורסל 2023.
הערות שוליים

↑  El Madrid ya tiene a 'su' Teodosic: Juan Núñez, la joya de su cantera, אס, [למדריד כבר יש את התאודוסיץ' 'שלה': חואן נונייס, היהלום מהמחצבה שלה], ‏21 בינואר 2020 (בספרדית)
↑  Real Madrid lifts second consecutive ANGT trophy, Eurohoops, ‏6 ביוני 2021
↑  Real Madrid 81–70 Valencia Basket, ליגת ה-ACB (בספרדית)
↑  Ratiopharm Ulm officially signs Spanish top prospect Juan Nuñez, Sportando, ‏15 באוגוסט 2022
↑  Juan Núñez, campeón de Alemania con el ratiopharm Ulm, Gigantes del Basket, [חואן נונייס, אלוף גרמניה עם רטיופארם אולם], ‏16 ביוני 2023 (בספרדית)
↑  Juan Núnez is blaugrana באתר הרשמי של מועדון הכדורסל ברצלונה, 26 ביולי 2024.
↑  בנעליים של לורנזו בראון, בגיל 19: בעל הבית החדש של נבחרת ספרד, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2023
מרוסיה באהבה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן פלמינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ריגול
 נושא:  המלחמה הקרה 
 מקום התרחשות:  איסטנבול, אירופה 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ונתן קייפ 
 הוצאה בשפת המקור:  ג'ונתן קייפ
 תאריך הוצאה:  8 באפריל 1957
 סדרה
 סדרת ספרים:  ג'יימס בונד
 ספר קודם:  יהלומים לנצח
 הספר הבא:  ד"ר נו
 
מרוסיה באהבה (באנגלית: From Russia, with Love) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1957, החמישי בסדרת ספרי ג'יימס בונד. הספר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, וב-1963 עובד לסרט באותו השם בכיכובו של שון קונרי.
עלילה

ארגון סמרש – המודיעין הנגדי של הצבא האדום, מחליט להוציא לפועל משימה שתפגע אנושות ביוקרתו של המודיעין הבריטי. לשם כך מגייסים אנשי הסמרש סוכנת צעירה ויפה בשם טטיאנה רומנובה, ומורים לה לפתות את הסוכן הבריטי המוכר ביותר – ג'יימס בונד. בהכוונת אנשי הסמרש, רומנובה יוצרת קשר עם אנשי המודיעין הבריטי וטוענת שהיא מאוהבת בבונד ומעוניינת שהוא יסייע לה לחמוק מאחורי מסך הברזל. היא מציעה להביא לבריטים מכונת צופן סובייטית חדשנית.
המודיעין הבריטי חושד בכוונותיה של רומנובה, אולם הסיכוי להניח את היד על מכונת צופן סובייטית מפתה מדי. בונד נוסע לאיסטנבול במטרה להיפגש שם עם רומנובה. בונד יוצר קשר עם הנציג הבריטי באיסטנבול, דראקו כארים, והם נאבקים באנשי הסמרש באיסטנבול. לאחר שרומנובה מעניקה לבונד את מכונת הצופן, עולים השלושה על רכבת האוריינט אקספרס במטרה להגיע לפריז. אנשי הסמרש עולים בעקבותיהם על הרכבת, כשביניהם מתנקש מטורף, עריק בריטי בשם דונלד גרנט. גרנט מסמם את רומנובה ומצליח להשתלט על בונד. הוא חושף בפני בונד את המזימה המלאה של סמרש: לרצוח את רומנובה ובונד ולגרום לעיתונות להאמין שבונד רצח את רומנובה לאחר שהיא איימה לחשוף את הרומן ביניהם, ולאחר מכן התאבד. כמו כן, גם מכונת הצופן היא למעשה פצצה שנועדה להרוג את בכירי המודיעין הבריטי שיתעסקו אתה.
בונד מצליח רק בקושי להתגבר על גרנט ולהרוג אותו. הרכבת מגיעה לפריז ובונד נפגש עם עמיתו הצרפתי רנה מאתיס ומשתף אותו בתוכניות של סמארש. שניהם יוזמים מבצע כדי להרוג את נציגת הסמארש בפריז, קולונל רוזה קלאב. בונד ומאתיס מצליחים להשתלט עליה, אולם קלאב בועטת בבונד במגף שקצהו מורעל, והוא מאושפז בבית חולים וניצל בקושי.
חיוב אישי בשלטון המקומי

חיוב אישי הוא קנס שמטיל משרד הפנים על נושא משרה או נבחר ציבור ברשויות המקומיות, בגין הוצאה שלא כדין של כספים מקופת הרשות המקומית. הקנס מוטל מכוח סעיף 221 לפקודת העיריות וסעיפים 33 ו-34 לפקודת המועצות המקומיות. סמכות דומה חלה ביחס לרשויות מקומיות ביהודה ושומרון.
כאשר מתעורר חשד לחריגה כזו, הוא מובא לדיון בפני הוועדה לחיוב אישי, והמלצת הוועדה מועברת לאישור מנכ"ל משרד הפנים או הממונה על המחוז במשרד הפנים.
במשך שנים רבות הייתה הסמכות שניתנה למשרד הפנים בעניין זה בגדר אות מתה. בפסק דין בעתירה לבג"ץ בנושא זה נאמר: "וראוי גם ראוי שהממונה יעשה שימוש בסמכות המוקנית לו בסעיף זה למען תקוים ביקורת יעילה ומועילה על הפעולות הכספיות של הרשות המקומית ולמען ההקפדה על סדרי מינהל תקינים". הסוגיה עלתה פעם נוספת בפסק דין בעניין עתירה נגד ראשי המועצה המקומית מנחמיה, שבו נאמר: "השימוש בסמכות זו חייב, מצד אחד, להיעשות בזהירות, רק לאחר בירור יסודי של העובדות ובהתחשב גם בנסיבות ובאילוצים שבהם פעלו אלה שהוציאו או שהרשו את ההוצאה ובשיקול שלא להרתיע מועמדים רציניים ומתאימים מלקבל על עצמם תפקיד ציבורי כפוי טובה. אך מצד שני, אל לו לבעל הסמכות לנהוג יתר סלחנות בהפעלת סמכותו זו.".
בשנת 2001 גיבש משרד הפנים נוהל לחיוב אישי בשלטון המקומי, וזה פורסם בחוזר מנכ"ל, ועודכן בהמשך. בהמשך הוקמה הוועדה לחיוב אישי, שתפקידה לבחון מקרים של הוצאה שלא כדין ולהמליץ על חיוב אישי של האחראים לה. בראש הוועדה עמד השופט בדימוס ורדימוס זיילר. עם פטירתו מונה עו"ד עדן בר טל ליו"ר הוועדה.
משרד הפנים הציג את מטרות הוועדה לחיוב אישי:
ליצור בקרב אילו עליהם חל דין החיוב האישי גורם הרתעה שימנע התעלמות מחובתם כנאמני ציבור לפעול בכספי הציבור בדרך תקינה.
להבהיר שהוראות הדין הדנים בחיוב אישי הן בתוקף מלא, חרף אי עשיית השימוש בהם שנים ארוכות והכל לצורך מניעת בזבוזים ופעילות לא תקינה בכספי ציבור.
לגרום לתיקון ליקויים ולצמצום נזקים.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 89–1065 יעקב גולני נ' מר דב שיש - הממונה על מחוז המרכז במשרד הפנים, ניתן ב-2 בינואר 1991
↑  בג"ץ 91–2937 יהודה טרייסטר נ' בני שליטא, ראש המועצה המקומית מנחמיה, ניתן ב-9 ביוני 1993
↑  נוהל לחיוב אישי של נושאי משרה ברשות מקומית, חוזר מנכ"ל מס' 5/2001, משרד הפנים, 12 בספטמבר 2001
↑  נוהל לחיוב אישי של נושאי משרה ברשות מקומית, חוזר מנכ"ל מס' 1/2009, משרד הפנים, 6 בינואר 2009
↑   רויטל חובל, השר סער מינה עו"ד במקום שופט לתפקיד ראש הוועדה לחיוב אישי, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2013
↑  חיוב אישי, באתר משרד הפנים
חימו מלך ירושלים

| --- | --- |

 מבוסס על:  ספר באותו השם מאת יורם קניוק
 בימוי:  עמוס גוטמן
 הופק בידי:  אהוד בלייברג, אנריקה גוטנברג
 תסריט:  עדנה מזי"א
 עריכה:  זיוה פוסטק
 שחקנים ראשיים:  אלונה קמחי יוסי גרבר דב נבון 
 מוזיקה:  אילן וירצברג
 צילום:  חורחה גורביץ'
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1987 
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט היסטורי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"חימו מלך ירושלים" הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1987 בבימויו של עמוס גוטמן, המבוסס על ספר באותו שם מאת יורם קניוק.
חלק ממבקרי הקולנוע טענו כי לסרט יש מוטיב הומוסקסואלי של דמות אחות רחמנייה עם גבר מסורס.
הסרט נכשל בקופות, וצפו בו רק 21,000 איש. הוא הוצג בפסטיבלי סרטים בינלאומיים בסן פרנסיסקו, חיפה, שיקגו וטורונטו.
תקציר העלילה

חימו, אליל בנות פופולרי ומבוקש בירושלים לפני מלחמת העצמאות, מאושפז במצב קשה במנזר שהפך לבית חולים צבאי, לאחר שנפצע בקרב על ירושלים, גפיו נכרתו והוא נפצע קשה בפניו ואינו מדבר. בינו ובין האחות היפהפייה שהתנדבה לטפל בפצועים מתפתחת מערכת יחסים מעוותת, ובמקביל מתוארות מערכות היחסים בין הפצועים האחרים ואחיו של חימו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אלונה קמחי | חמוטל |  |
| עופר שיקרצי | חימו מלך ירושלים | חייל פצוע |
| יוסי גרבר |  | רופא |
| עמירם גבריאל | פרנג'י | חייל פצוע |
| דב נבון | אסא | חייל פצוע |
| עמוס לביא | מרקו |  |
| עליזה רוזן | קלרה |  |
| שי קפון | אהרון |  |
| איצ'ו אביטל | יורם |  |
| סיון שביט | עבריה |  |
עדה ואלרי טל: 
אבי גילאור:
הערות שוליים

↑  דני ורט, קולנוע - חבוט "חימו מלך ירושלים", במאי: עמוס גוטמן, שחקנים: אלונה קמחי, דב נבון, עמירם גבריאל, עופר שיקרצי, עמוס לביא, עליזה רוזן, יוסי גרבר, כל העיר, 16 באוקטובר 1987
↑  רחל נאמן, מצור, כותרת ראשית, 21 באוקטובר 1987
↑  עידו אמציה, עופר שב משדה-הקרב, ידיעות אחרונות, 7 באוקטובר 1987
| סרטי עמוס גוטמן |
| --- | --- | --- |
| סרטים קצרים | פרמירות חוזרות (1976) • מקום בטוח (1977) • נגוע (1982) |  |
| סרטים באורך מלא | נגוע (1983) • בר 51 (1985) • חימו מלך ירושלים (1987) • חסד מופלא (1992) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס סיוורסטן לחקר הסרטן

| --- | --- |
 תיאור:  פרס למחקר מדעי מצטיין בתחום הסרטן
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפרס:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 נקרא על שם:  ג'יימס סיוורסטן
 
פרס סיוורסטן לחקר הסרטן הוא פרס ישראלי המוענק עבור עבודת מחקר מצטיינת המתמקדת ביישום לחקר הסרטן ובפרט סרטן בילדים.
בשיקולים בבחירת המועמדים לפרס ניתנת עדיפות למחקרים בעלי חדשנות בחקר הסרטן היכולים להוביל, בבוא העת, לפיתוח טיפולים או אמצעי אבחנה הניתנים ליישום מעשי. "מטרת הפרס היא לקדם הישגים מחקריים עם חדשנות גבוהה בתחום חקר הסרטן, וסרטן ילדים בפרט".
הפרס, הנקרא "פרס ג'יימס סיוורסטן לחקר הסרטן – The James Sivartsen Prize in Cancer Research", נוסד ב-2009 בתרומתם של משפחת דנסן מניו ג'רזי, ארצות הברית, לזכר חברם ג'יימס סיוורסטן שנפטר בשנת 2003. משפחת דנסן תומכים שנים רבות במרכז לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן באוניברסיטה העברית.
גובה הפרס נקבע מדי שנה על ידי התורמים. הפרס כולל מענק בסכום של כ-5,000$ המועברים על ידי התורם ומוענק בטקס באוניברסיטה העברית בו החוקר שזכה בפרס מרצה על מחקרו במסגרת כנס של המכון.
ועדת הפרס היא ועדת פרסי מחקר של האוניברסיטה העברית, והפרס אף מוענק באוניברסיטה העברית.
מיכאל קורץ ופרופ' יפה-נוף מעניקים את הפרס לשנת 2017 לד"ר עומר
בין הזוכים בפרס

ד"ר נעם שטרן גינוסר
ד"ר חמוטל גור
ד"ר משה שדה
ד"ר עשהאל לובוצקי
ראו גם

פרס יולודן
פרס קפלן (רפואה)
הערות שוליים

↑  The James Sivartsen Prize in  Cancer Research, 2019, The Lautenberg center for immunology and cancer research
פרופ' איתן יפה נוף מעניק את הפרס לשנת 2019 לד"ר עשהאל לובוצקי
עיסאם עבדאללה

| --- | --- |

 לידה:  1986 אל-ח'יאם, לבנון
 פטירה:  13 באוקטובר 2023 (בגיל 37 בערך) עלמא א-שעב, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 מעסיק:  רויטרס
 סוג כתב:  צלם
 
עיסאם בסאם חסן ח'ליל עבדאללה (בערבית: عصام بسام حسن خليل عبد الله, בתעתיק מדויק: עצאם בסאם חסן ח'ליל עבדאללה; 1986 – 13 באוקטובר 2023) היה צלם עיתונות לבנוני שעבד עבור "רויטרס". נהרג בדרום לבנון כאשר סיקר את החזית הלבנונית במלחמת חרבות ברזל.