stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח מדרגה ראשונה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מארק רוקו 
 הופק בידי:  מארק פרידמן, מארק וולפר
 תסריט:  דן גורדון 
 עריכה:  ראסל ליווינגסטון
 שחקנים ראשיים:  קווין בייקון, כריסטיאן סלייטר, גארי אולדמן, אמבת' דייויץ, בראד דוריף, ויליאם ה. מייסי, ר.לי ארמי
 מוזיקה:  כריסטופר יאנג 
 צילום:  פרד מרפי 
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  StudioCanal 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בינואר 1995
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט כלא, סרט דרמה, סרט מתח 
 הכנסות באתר מוג'ו:   murderinthefirst
 פרסים:  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הטוב ביותר (קווין בייקון) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רצח מדרגה ראשונה (באנגלית: Murder In The First) הוא סרט קולנוע אמריקאית מסוגת דרמת מתח משנת 1995 בבימויו של מארק רוקו המבוססת על פרשה שהתרחשה בארצות הברית של שנות הארבעים אשר במהלכה הועמד לדין הנרי יאנג, אסיר בכלא אלקטרז, באשמת רצח מדרגה ראשונה.
עלילה

בהיותו בן 17, יתום מהוריו ואחראי על אחותו הקטנה רוזטה, הנרי יאנג גונב חמישה דולרים מהמכולת השכונתית, אשר משמשת גם כמשרד דואר. הוא מואשם בפשע פדרלי ונשלח לרצות עונש מאסר במתקן הענישה לוונוורת' בקנזס. מאוחר יותר הוא מועבר לכלא אלקטרז, שם הוא משתתף בניסיון בריחה עם עוד שלושה אסירים אחרים.
ניסיון הבריחה נכשל, משום שאחד הבורחים, רופוס מקיין, למעשה "מכר" את שאר האסירים לסוהרי הכלא וכך זכה לתנאים טובים יותר. במהלך הבריחה, שניים מהאסירים נהרגים, מה שמותיר את יאנג ומקיין בחיים, ובכלא. כאמור, מקיין זוכה ליחס טוב יותר ותנאים משופרים, בעוד יאנג נשלח לתא הבידוד למשך תקופה בלתי מוגדרת, אשר לבסוף נמשכת שלוש שנים וחודשיים. מאוחר יותר, במשפט, יצוין כי השהות המקסימלית המותרת לאסיר בתא הבידוד לא תעלה על 19 ימים.
במהלך תקופת בידודו של יאנג, הוא עובר מסכת התעללויות, פיזיות ונפשיות, מצד סוהרי בית הכלא ובראשם מנהלו, מילטון גלן (גארי אולדמן). הוא שורד בחיים את שלוש השנים הללו, ומוחזר לתא רגיל. במהלך ארוחת הצהריים הראשונה של יאנג מחוץ לתא הבידוד, לוחש לו אחד האסירים כי רופוס מקיין, היושב קרוב אליו, הוא האשם בסבלו. מתוך דחף וטירוף רגעי, יאנג רוצח את מקיין בעזרת כף, מה שגורם להעמדתו למשפט.
עורך הדין שמקבל את הטיפול בתיקו של הנרי יאנג, הוא ג'יימס סטמפהיל (כריסטיאן סלייטר) הצעיר והבלתי מנוסה בעליל. התיק מועבר לידיו של סטמפהיל מפאת סיכוייו האפסיים לזכות, שהרי כ-200 עדים ראו את מעשה הרצח שביצע יאנג. כאשר הוא מגלה את העובדות שמתחת לפני השטח ומבין את מצבו של יאנג, יוצא סטמפהיל כנגד כל הסיכויים למלחמה על שמו של הנרי יאנג, וחושף שחיתות בצמרת המשטרה, מנהלת בתי הסוהר ומשרד התובע הכללי. הוא הופך את משפטו של יאנג מזניח למתוקשר, וחושף לעיניה של אמריקה את פרצופם האמיתי של אוכפי החוק הנחשבים ביותר אז, ובראשם בית הסוהר עטור השבחים - אלקטרז. סטמפהיל מצליח להוריד את האישום מרצח מדרגה ראשונה להריגה ללא כוונת זדון, ואת העונש ממוות למאסר של שלוש שנים. למרות ההקלה הרבה בעונשו, הנרי יאנג בוחר להתאבד בתאו, לאחר שיצא מנצח, וכך סוגר את המעגל האומלל של חייו. בעקבות המשפט והגילויים המסעירים בנוגע לפשעים שבוצעו כנגד האסירים בכלא אלקטרז, מורשע מנהל הכלא, מילטון גלן, ובית הכלא נסגר ואינו מורשה עוד לשמש כמתקן ענישה.
שחקנים

קווין בייקון - הנרי יאנג
כריסטיאן סלייטר - ג'יימס סטמפהיל
גארי אולדמן - מילטון גלן (מנהל בית הכלא)
אמבת דייוויץ - מרי מקקאסלין
ויליאם ה מייסי - ויליאם מק'ניל (התובע)
בראד דוריף - ביירון סטמפהיל
ר. לי ארמי - קלוסון (השופט)
מיה קירשנר - רוזטה יאנג דיאל
קירה סדג'וויק - בלאנש
הפקת הסרט

על מנת ליצור אווירה אותנטית ולשדר אמינות לצופים, שלושת השחקנים הראשיים, בייקון, סלייטר ואולדמן, בילו תקופת זמן מסוימת בבתי כלא כאסירים.
בייקון אף הוריד ממשקלו כ-10 קילוגרמים על מנת לגלם את דמותו של הנרי יאנג.
קשר היסטורי

הסרט מסתיים, כאמור, בחזרתו של הנרי יאנג הפיקטיבי לצינוק הכלא ומותו שם, בסוף שנות הארבעים, אך במציאות, אז הצינוקים כבר היו סגורים ובלתי חוקיים.
הנרי יאנג האמיתי מעולם לא הורשע על גנבת חמישה דולרים. הוא היה שודד בנק שלקח בן ערובה לפחות פעם אחת, והוא אף ביצע רצח בשנת 1933. לפני שנכלא באלקטרז בשנת 1936, יאנג ריצה עונשי מאסר בבתי כלא פדרליים במונטנה ובוושינגטון.
יאנג נשאר בכלא אלקטרז במשך 12 שנים, עד שהועבר ב-1948 למרכז לטיפול רפואי בפושעים פדרליים בספרינגפילד, מיזורי. כאשר סיים את ריצוי עונשו בכלא הפדרלי ב-1954, הוא הועבר למתקן ענישה מדיני בוושינגטון, שם ריצה מאסר עולם בגין הרצח שביצע בשנת 1933. כמו כן הרצח של רופוס מקיין עליו מדבר הסרט, לא בוצע באמצעות כף, אלא באמצעות שני סכינים שהוכנו מבעוד מועד בכלא.
בשנת 1972 הנרי יאנג השתחרר מהכלא בעזרת חנינה, קורותיו לא ידועים מאז.
רכס סטאאפלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  875 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°20′00″S 162°48′00″E﻿ / ﻿77.3333°S 162.8°E﻿ / -77.3333; 162.8
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס סטאאפלר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס סטאאפלר
 
רכס סטאאפלר (באנגלית: Staeffler Ridge) הוא רכס ארוך בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הרכס נמצא מערבית לרכס הנסון, ומפריד בין קרחון ויקטוריה התחתון לבין עמק גרינווד.
גובה הרכס 875 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו בשנת 1964 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שם ג'ורג' ר. סטאאפלר (George R. Staeffler) מהנדס טופוגרפי שעבד באזור מצר מקמרדו מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1961–1960.
לקריאה נוספת

• P.J. FORSYTH, N. MORTIMER & I.M. TURNBULL, , Institute of Geological & Nuclear Sciences, Private Bag 1930, Dunedin - New Zealand
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
שירתם

שירתם הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר טל סונדק, אשר יצא לחנויות ב-28 במאי 2020 לאחר עבודה של שנתיים.
סונדק יצא למסע חיפוש אחר טקסטים לא מולחנים במגירות המשוררים הגדולים של הזמר העברי. לסונדק היה חשוב ליזום להוציא שירים חדשים שלהם לאור. במסע שלו כלולים מפגשים שקיים עם אלמנתו של אהוד מנור - עפרה, בתו של חיים חפר - מימי, בתו של מאיר אריאל - שירז, בתה של נעמי שמר - ללי ובתו של נתן יונתן - נטע.
סונדק קיבל את ברכת הדרך מהמשפחות ובחר בטקסטים שנגעו בו. הטקסטים עברו לשולחן העבודה של סונדק שחיפש להרכיב את הפאזל האומנותי של הפרויקט. הוא פנה לרמי קלינשטיין שעבד בעבר עם חלק מהמשוררים שסונדק בחר טקסטים שלהם כדי שהוא יהיה האיש שילחין את כל השירים החדשים ויפיק אותם מוזיקלית. קליינשטיין התרגש מהרעיון, מהטקסטים שנבחרו ומהיוזמה של סונדק וכך החל שיתוף הפעולה ביניהם והעבודה המשותפת הולידה אלבום חדש ושלישי לסונדק - "שירתם" שאת כולו הלחין והפיק רמי קלינשטיין.
פרויקט שירתם נבחר להוביל מוזיקלית את שנת הלימודים תשפ"א מטעם הפיקוח למוזיקה של משרד החינוך. בעקבות כך יצא לאור למורי המוזיקה בארץ ספר דיגיטלי המאגד בתוכו את תוכנית הלימודים על השירים.
רשימת השירים באלבום

| שיר | אורך | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרידה | 3:51 | נעמי שמר | רמי קלינשטיין | רמי קלינשטיין |
| לב חרות על אקליפטוס | 3:46 | חיים חפר | רמי קלינשטיין | רמי קלינשטיין |
| כל גל | 3:34 | נתן יונתן | רמי קלינשטיין | רמי קלינשטיין |
| איש המפוחיות | 4:29 | מאיר אריאל | רמי קלינשטיין | רמי קלינשטיין |
| ארץ מולדת ארץ בוערת | 3:10 | אהוד מנור | רמי קלינשטיין | רמי קלינשטיין |
ביקורות

האלבום והמופע זכו לחשיפה רבה בתקשורת ולשבחים רבים מצד המבקרים.
"סונדק וקלינשטיין מצליחים ליצור מוזיקה נגישה הניזונה מנכסי העבר ונשמעת כמו משיבה להם רוח חיים חדשה" - יוסי חרסונסקי
"שירתם מעניק את החום, הקרבה והיופי לכותבים הגדולים במוזיקה הישראלית. מוריד את הכובע בפני טל סונדק ורמי קלינשטיין. עשיתם משהו נהדר וכל כך חשוב. ממליץ בחום" - תומר פישר
"סונדק הוא היחיד שהצליח להרים מיזם מוקלט ראוי ומכובד, ובה בעת להרים תרומה צנועה להעשרת הזמר העברי הנוכחי ולהשבחתו, כמו לשימור זכרם בתודעה הציבורית של מאיר אריאל, נתן יונתן, נעמי שמר, אהוד מנור וחיים חפר (כסדר הסתלקותם). והוא ראוי למחמאות על החזון, על ההעזה ועל הביצוע" - עמוס אורן
"התוצאה מרגשת ועושה כבוד לארץ ישראל הישנה והטובה. סונדק הצליח להרים מחווה מרשימה לזמר העברי, שיש לה פוטנציאל להפוך בבוא היום לקלאסיקה" - דינה חלוץ, "לאישה"
"אלבום מושקע ומוקפד, שניכר כי הופק באהבה רבה עם שימת לב לניואנסים הדקים ביותר. האזנה ללחנים המגוונים בביצועו המרגש של סונדק עוררו בי התרגשות וגעגוע לאותם משוררים אהובים שכבר אינם" - לאה מוריה, "נשים"
וידאו קליפים

לכל שירי האלבום הופקו וידאו קליפים:
פרידה (מילים:נעמי שמר / לחן:רמי קלינשטיין) - דואט עם רמי קלינשטיין - עורך קליפ: מורן קריב, סרטון  באתר יוטיוב
לב חרות על אקליפטוס (מילים: חיים חפר / לחן: רמי קלינשטיין) - עורך קליפ: נדב ופסי, סרטון  באתר יוטיוב
כל גל (מילים: נתן יונתן / לחן: רמי קלינשטיין) - עורך קליפ: נדב ופסי, סרטון  באתר יוטיוב
איש המפוחיות (מילים: מאיר אריאל / לחן: רמי קלינשטיין) - עורך קליפ: נדב ופסי, סרטון  באתר יוטיוב
ארץ מולדת ארץ בוערת (מילים: אהוד מנור / לחן: רמי קלינשטיין) - עריכת קליפ: אילנה יהב, סרטון  באתר יוטיוב
המשתתפים באלבום

מילים - נעמי שמר, חיים חפר, נתן יונתן, מאיר אריאל, אהוד מנור.
לחנים והפקה מוזיקלית - רמי קלינשטיין
נגנים:
רמי קלינשטיין - פסנתר
אבנר קלמר - כינור ותזמור כלי מיתר
מאיה בלזיצמן - צ'לו
אייל הלר - גיטרות
בנצי גפני - בס
אלדד ציטרין - אקורדיון
מיכל אדלר - מפוחיות
גלעד הראל - קלרינט
גדי סרי - כלי הקשה
קרן טפרברג - תופים
הוקלט באולפני ברדו
טכנאי - ברק יחזקאלי
עוזר טכנאי - הראל להב
מיקס ומאסטרינג - אודי שמחון
מפיק בפועל - דורון פרדנוי
הערות שוליים

↑  שירתם, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-06-07
↑  מילים על אלבומים, באתר פייסבוק
↑  מוזיקה - פותח קופסה לטל סונדק ו"שירתם", באתר הבמה
רכס סטרוברי

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,750 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  אורגון, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  44°18′30″N 118°35′02″W﻿ / ﻿44.3082°N 118.584°W﻿ / 44.3082; -118.584
 
רכס סטרוברי, הידוע גם בתור הרי סטרוברי (באנגלית: Strawberry Range) הוא רכס הרים במדינת אורגון בארצות הברית. הרכס ממוקם ממזרח לעיר ג'ון דיי, בתוך היער הלאומי מאלהוור. הפסגה הגבוהה ביותר היא הר סטרוברי.
רכס סטרוברי הוא חלק מרכס ההרים "בלו" הגדול יותר, ומכיל את מדבר הרי סטרוברי. חלוצים קראו להר תות סטרוברי לאחר שצפו בתותי בר פוריים הגדלים בעמק סמוך.
לאזור יש הרכב אקולוגי מגוון ביותר, הכולל חמישה מתוך שבעה אזורי חיים עיקריים בצפון אמריקה. קיימות אוכלוסיות ילידיות של איילים בהר הרוקי, כמו גם איילים פרדיים, אנטילופות, דובים שחורים, פומה, כבשי קליפורניה, כבשי קרן קליפורניה, כבשים, נקר ערום, נץ, עיט קירח, מרטן אורן, חורפן, ובונה. ישנם 378 בעלי חיים ו-22 מיני דגים.
עיזי הרים נצפו בגבהים הגבוהים יותר של רכס פליסאדס החל מ-7 באוגוסט 2016. רישיון ציד לעזי הרים בהר סטרוברי הונפק לראשונה בשנת 2014 על ידי מחלקת הדגה וחיות הבר של אורגון.
טיולים באזור

עונת הטיולים הרגילה היא מיולי עד נובמבר, אם כי ניתן להיתקל בשלג בכל השנה בגבהים גבוהים יותר. מחנה סטרוברי, 1.3 מיל (2.1 קילומטרים) במורד הזרם מאגם סטרוברי לאורך נחל סטרוברי, מחובר לאגם במסלול הליכה. השביל ממשיך במעלה הזרם 1.2 מיל (1.9 קילומטרים) מהאגם עד 40 רגל (12 מטרים) מפלי סטרוברי ולאחר מכן עוד 0.6 מיל (1.0 קילומטר) לאגם סטרוברי הקטן. שביל נוסף מוביל ממפלי סטרוברי 6.3 מיל (10.1 קילומטרים) לפסגת הר סטרוברי.
גלריית תמונות

אגם סטרוברי
הנוף של הרי סטרוברי מכביש מחוז 18.
אגם סטרוברי במדבר הר סטרוברי.
אגם תות עם הר סטרוברי ברקע.
הרי סטרוברי מנקודת המבט של כביש 26 מצפון מזרח לפריירי סיטי.
הרי סטרוברי מתצפית ליד פריירי סיטי.
אגן אדום בהר סטרוברי.
הערות שוליים

1 2 3  "Malheur National Forest - Recreational Activities". US Forest Service. נבדק ב-2008-12-05.
↑  "Strawberry Mountain hike". The Oregonian. 26 בספטמבר 2007. נבדק ב-2008-12-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Goat tag available for Strawberry Mountain for first time". Blue Mountain Eagle. 29 באפריל 2014. נבדק ב-3 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sullivan, pp. 247–52
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רכס סטרוברי".
רכס סאקסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,331 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הנסיך צ'ארלס 
 קואורדינטות:  70°37′00″S 66°52′00″E﻿ / ﻿70.6167°S 66.8667°E﻿ / -70.6167; 66.8667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס סאקסטון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס סאקסטון
 
רכס סאקסטון (באנגלית: Saxton Ridge) הוא רכס הרים בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.
רכס סאקסטון נמצא דרומית למסיב תומסון שברכס אראמיס.
הרכס מתנשא לגובה של 1,331 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
הרכס נקרא על שמו של ריצ'רד א. סאקסטון (R.A. Saxton), שהיה מפקד תחנת וילקס בשנת 1963.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע על שם הרכס
| רכס אתוס |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | סקילה |  |
| רכסים | ליאה • קוטרר |  |
| הרים | בול • גידינגס • מקנזי • פיטר |  |
| נונאטאקים | דוסון • האנט |  |
| רכס פורתוס |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | כריבדיס • סקילה |  |
| רכסים | האלקומב • מרטין • קורי |  |
| הרים | גאסטון • גבאן • גרדנר • טאר • פולארד • קנהאם • קאצ'ליף • קירקבי • קרוהן • קרייטון |  |
| אתרים אחרים בהרי הנסיך צ'ארלס |
| --- | --- | --- |
| רכסים נוספים | אליסון • סאקסטון |  |
| הרים | בראון-קופר • פורקסט • קרטר |  |
| עמקים ומישורים | מדרון בנט |  |
| נונאטאקים | ארמוניני |  |
| מפרצים | ביינמדארט |  |
רונן פאור

| --- | --- |

רונן פאור באליפות ישראל בשחייה 2016
 לידה:  20 באוגוסט 1995 (בן 29)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  חזה, מעורב אישי
 מועדון:  בני הרצליה
 מאמן:  לאוניד קאופמן
רונן פאור (נולד ב-20 באוגוסט 1995), הוא 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל שחייה במשחה ל-200 מטר חזה (2014 - 2016).
ביוגרפיה

פאור, שחיין בני הרצליה התאמן בצעירותו בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן.
ביוגרפיה > 2012

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד, בפברואר 2012 סיים פאור, במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.87 דקות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:04.42 דקות ובמקום 13 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:09.31 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער, שנערכה באנטוורפן בלגיה בתחילת יולי אותה שנה, סיים פאור במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.02 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 2:18.72 דקות (השיא הנוכחי), במקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:05.12 דקות, במקום 32 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:11.14 דקות ובמקום 36 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 30.61 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד תומר זמיר, תום קרמר ואלכסיי קונובלוב בתוצאה של 3:45.22 דקות. את משחה החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:04.27 דקות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.42 דקות, אחרי ג'ואן קופטי מירושלים רבתי (2:18.26 דקות) ואמרי גניאל מהפועל ירושלים (2:18.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.89 דקות, במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:43.83 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:10.65 דקות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2013 זכה פאור במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.80 דקות, אחרי גל נבו מהפועל ירושלים (2:13.79 דקות) ואלון וייסמן מפארק מים רעות (2:15.46 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.41 דקות, במקום 10 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:07.20 דקות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.29 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה זכה פאור במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 2:17.44 דקות (השיא הנוכחי), אחרי אמרי גניאל מהפועל דולפין נתניה (2:16.15 דקות) ולפני אלון וייסמן (2:17.77 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:08.01 דקות ופעמיים במקום שביעי, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.89 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:36.70 דקות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בפברואר 2014 זכה פאור בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:12.20 דקות, אחרי גל נבו (2:07.14 דקות) ולפני איליה גלדישב ממכבי אשדוד (2:12.99 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:00.91 דקות, אחרי נמרוד חייט מהפועל דולפין נתניה (1:58.45 דקות) ואיתי גורביץ' (1:59.68 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:01.43 דקות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 56.29 שניות.
באליפות הפנימייה שנערכה במכון וינגייט במאי אותה שנה זכה פאור בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.62 דקות, לפני איתי גולדפדן מהפועל עמק חפר (1:03.96 דקות) ואמיר חביב מהפועל בת ים (1:06.16 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:16.29 דקות, לפני איתן יודשקין ממכבי קריית ביאליק (2:19.65 דקות) ואיליה גלדישב (2:20.70 דקות).
ביוגרפיה > 2014 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה זכה פאור במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.60 דקות, לפני אמרי גניאל מהפועל דולפין נתניה (2:15.78 דקות) וגל נבו (2:20.89 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.43 דקות, במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי של 4:35.82 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.89 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2015 זכה פאור במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:14.95 דקות, לפני איתן יודשקין (2:17.25 דקות) ואיליה גלדישב (2:18.05 דקות) ובכך הגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.66 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.71 שניות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינגייט, בדצמבר 2015 סיים פאור במשחה ל-200 מטר חזה במקום 23 בתוצאה של 2:10.64 דקות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 סיים פאור במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.84 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 2:13.72 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.58 דקות.
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, שחיה: שיא ישראלי חדש ב-4X100 מ' חופשי, באתר ynet, 4 ביולי 2012
רונן פאור באליפות ישראל בשחייה 2015
שוקה גלוטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
"הצד הבהיר של החיים", כרזה לתערוכה, שוקה גלוטמן 1992
"מצעד 68' צועד לאחור" (1999). מיצב וסרט וידאו, 10:20 דקות.
מתוך: "אלבום ישראלי", ספר צילומים וטקסט, הוצאת קמרה אובסקורה, ת"א, 1988
שוקה-יהושע גלוטמן (נולד ב-1953 בישראל) הוא אמן רב-תחומי, אוצר, היה מרצה באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת תל אביב, מנחה קבוצות ובעיקר קבוצות דיאלוג של ישראלים ופלסטינים. חי באבירים שבגליל המערבי. ביצירתו הוא מרבה להתייחס למציאות הישראלית, ולמצבים הבין-תרבותיים הייחודיים המופיעים בה.
קורות חיים

גלוטמן גדל בתל אביב והחל לצלם בגיל 9. בין השנים 1975-7 למד צילום במכללת הדסה בירושלים. בין השנים 1977-82 חי בלונדון ולמד אמנות, צילום וקולנוע ב-Polytechnic of Central London (כעת University of Westminster) שם הציג את תערוכותיו הראשונות.
עם חזרתו לארץ השתלב בהוראה בסדנה לאמנות ביבנה, אותה הוא גם ניהל משנת 1987 עד לשנת 1989, בשנה זו הקים את הסדנה החדשה לאמנות בשכונת רמת-אליהו בראשון לציון אותה ניהל עד 1991. כמו כן הרצה גלוטמן במחלקה לצילום בבצלאל (עד ל 2002).
תערוכתו הראשונה בארץ הוצגה בשנת 1984, ומאז הוצגה עבודתו בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם. בין השאר השתתף ב-1998 בביאנלה ה-24 של סאו פאולו (ברזיל). בשנת 2000 הציג את "כאן גרים בכיף מר פואטי ומר פאתטי" - תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.
בשנות ה-90 הוזמן כמרצה אורח לצילום אל  Ryerson Polytechnic University בטורונטו (קנדה). אצר את מרבית תערוכות הצילום של דוד פרלוב עד למותו ב-2003 ופרסם מאמרים בנושא. במהלך שנות ה-2000 השתתף בפסטיבלים לקולנוע ניסיוני בארץ ובעולם. באותן השנים, הוסמך כמנחה קבוצות דינמיות, ומאז פועל במסגרות של ארגוני דיאלוג ישראלי-פלסטיני. מאז 1992 שותף גלוטמן ל-Multi-Exposure, מפעל המפגיש אמנים צעירים מבריטניה מישראל ומפלסטין.
מבחר פרסומים

יחד עם הסופר דוד שחר, “Trois contes de Jérusalem”, הוצאת Perible, צרפת. 1984,
"אלבום ישראלי" - ספר צילום בהוצאת קמרה אובסקורה, תל אביב. 1988.
"רגע...מצלמים!" ספר הדרכה לשפה הצילומית בבית הספר (בהשתתפות י. גואטה), המפעלים האוניברסיטאיים להוצאה לאור, רעננה, 1996.
"שוקה גלוטמן", קטלוג נלווה לתערוכה "כאן גרים בכיף מר פואטי ומר פאתטי", בהוצאת מוזיאון תל אביב לאמנות. 2000.
עורך הספר "דוד פרלוב: צילומי צבע 2000-2003", הוצאת המוזיאון הישראלי לצילום ע"ש אלי למברגר בגן התעשייה תל חי. 2003.
"ללא שקט", מארז DVD וחוברת, מאיר - הוצאה לאור. 2006.
"צילום חי", מאיר - הוצאה לאור. 2006.
“Photography Alive”, מאיר - הוצאה לאור. 2006
"בין צמרות לעננים", מאיר - הוצאה לאור. 2015
"אלבום ישראלי"  (מהדורה מעודכנת), מאיר - הוצאה לאור. 2015
פרסים

פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום לשנת 1994, מוזיאון ישראל.
פרס ביצוע השלמת עבודה לשנת 1995, המועצה הציבורית לתרבות ואמנות, משרד המדע והאמנויות.
פרס פוריצקי לצילום 1996, מוזיאון תל אביב לאמנות.
פרס היצירה ע"ש הדסה ורפאל קלצ'קין  2000, קרן התרבות אמריקה-ישראל.
פרס שרת החינוך והתרבות לעידוד היצירה 2006.
רצח ליאת גבאי

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  30 בנובמבר 1994
 מקום:  עפולה, ישראל
 קואורדינטות:  32°36′34″N 35°17′26″E﻿ / ﻿32.6094°N 35.2906°E﻿ / 32.6094; 35.2906
 סוג:  פיגוע גרזן
 הרוגים:  חיילת צה"ל בת 19 (ליאת גבאי)
 מבצע:  והיב עלי עבדאללה אבו אל רוב    חמאס חמאס
  (למפת הכרמל מוגדלת) רצח ליאת גבאי(למפת הכרמל רגילה) רצח ליאת גבאי
 
רצח ליאת גבאי הוא פיגוע טרור שבו נרצחה חיילת צה"ל בת ה-19 ליאת גבאי בידי והיב עלי עבדאללה אבו אל רוב, מחבל פלסטיני איש חמאס במרכז העיר עפולה, בקרבת תחנת המשטרה של העיר, ב-30 בנובמבר 1994. ההתקפה הרצחנית, זעזעה את הציבור הישראלי, וסימנה בעיני רבים את ההידרדרות הביטחונית באותה העת, כשנה לאחר הסכמי אוסלו. הרוצח נידון למאסר עולם, אך שוחרר ב-2011 במסגרת עסקת שליט. לבסוף הוחזר לכלא, לאחר שחזר לקחת חלק בפעילות טרור, והוא מרצה מאסר עולם.
ההכנות לפיגוע

ביום הפיגוע החליט אל רוב לרצוח חייל צה"ל בעפולה באותו היום. לשם כך הוא קנה גרזן בג'נין, ולאחר מכן עלה על מונית שהובילה אותו לישראל. לדברי משטרת ישראל המונית הצליחה לחמוק ממחסומי צה"ל ומשטרת ישראל, משום שהיא נסעה בכבישי עפר באזור התענכים שנמצא מדרום לעמק יזרעאל.
הפיגוע

ביום רביעי, 30 בנובמבר 1994, נכנס אל רוב לעיר עפולה. הוא המשיך לרחוב הראשי במרכז העיר עפולה, בקרבת תחנת המשטרה של העיר, שם פנה אל החיילת הישראלית ליאת גבאי אשר הייתה בדרכה חזרה מהבסיס הצבאי שבו שירתה על מנת לקחת חלק בטקס אזכרה לסבתה.
אל רוב הכה בראשה של גבאי עם הגרזן כמה פעמים לפני שנפלה ארצה, כשהגרזן תקוע בראשה. לאחר שקהל רב שהתגודד במקום נלכד המחבל, והועבר לכוחות הביטחון בזירת הפיגוע.
אירועים עוקבים

לאחר הפיגוע הועברה גבאי במצב קריטי לבית החולים העמק בעפולה. לאחר מכן פונתה במסוק לבית החולים רמב"ם בחיפה שם מתה מפצעיה. היא נקברה בבית הקברות הצבאי בעפולה ב-1 בדצמבר 1994, יום לאחר הפיגוע. לאחר מותה הועלתה ליאת לדרגת סמל.
מיד לאחר הפיגוע, מחשש לפיגוע נקמה, ליוו כוחות צבא ומשטרה נרחבים עובדים ערבים שונים, שעבדו בעפולה לבתיהם אשר מחוץ לעיר.
הרוצח הפלסטיני, והיב עלי עבדאללה אבו אל רוב מקבטיה, אשר היה חבר בארגון הטרור האסלאמי חמאס, הורשע בביצוע הרצח ונידון למאסר עולם.
ב-18 באוקטובר 2011 שוחרר אבו אל רוב, לאחר שריצה 17 שנות מאסר בלבד, במסגרת עסקת שליט בין ישראל לחמאס. בשנת 2014 הוא נעצר על ידי ישראל והוחזר לכלא, משום שחזר לקחת חלק בפעילות טרור. ועדה שיפוטית מיוחדת קבעה כי אבו אל רוב הפר את תנאי שחרורו, וכי עליו להמשיך לשבת בכלא על רצח גבאי. בית המשפט המחוזי בנצרת דחה את ערעורו של אבו אל רוב.
אחרית דבר

ביוני 2006 הוציא הזמר הישראלי שי גבסו את אלבומו השני, "במקומי", בו נכלל השיר "תגידי לי את", שנכתב לזכרה של ליאת גבאי, על ידי סא"ל יאיר בן שלום שהיה המפקד של גבאי ושי גבסו.