stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום האדמה
הערכה

"יום האדמה" שיקף מחאה כוללת נגד מדיניות הממשלה כלפי המיעוט הערבי במישור האזרחי והלאומי.
שני תהליכי התפתחות מקבילים גרמו להתעוררות מצד הערבים בישראל: תהליך חברתי כלכלי, ובמקביל תהליך של התחזקות התודעה הלאומית, שחלה מאז מלחמת ששת הימים. מבחינה חברתית חל גידול דמוגרפי בהיקף האוכלוסייה הערבית. קמה קבוצת משכילים, שחונכו גם על תרבות המערב ואימצו השקפת עולם מורכבת מזו של הדור הישן. מבחינה כלכלית חל שינוי במבנה הכלכלה המסורתית בחברה הערבית. אחוז המתפרנסים מחקלאות ירד ומרבית המועסקים הפכו לשכירים ולעובדי חוץ בענפי התעשייה והשירותים בערים יהודיות. רמת החיים עלתה משמעותית, כפועל יוצא מעליית ההכנסה. העלייה המהירה ברמת ההשכלה וברמת החיים הובילה לעלייה גם ברמת הציפיות של האוכלוסייה הערבית מהממשלה. החלה להתעורר מודעות לקיפוח זכויות אזרחיות. במקביל, התמורות הפוליטיות שהתחוללו בעקבות מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים שימשו אף הם כזרז בתהליך ההתעוררות. הפלסטינים בישראל ובשטחים החלו בתהליך קירוב. אש"ף התבסס בזירה הערבית הבינלאומית כארגון פוליטי מגובש המייצג את העם הפלסטיני, מה שטבע חותם עמוק בקרב ערביי ישראל ויצר הזדהות מצידם.
עצם יציאתה של האוכלוסייה הערבית למאבק מדגישה את המעבר מגישה פאסיבית הנוטה להשלים עם המצב תוך כדי קיום מחאה שקטה בלבד, לגישה של אקטיביזם פוליטי, שקמה באמצע שנות ה-70 וחתרה לעימות עם השלטון בעניינים הנוגעים לזכויות האזרחיות של ערבי ישראל. תנועה זו, שהולידה את אירועי "יום האדמה", נוצרה כתוצאה מתחושה של כוח וביטחון עצמי, מלחצים פנימיים והתפתחויות חיצוניות, ומאמונה כי נוצרו תנאים שמאפשרים להתמודד עם השלטונות.
השתלשלות העניינים והחרפתם מדגימה את עומק הפער שנוצר במשך שנים בין המיעוט הערבי בישראל לבין ממשלת ישראל. הצטברה עוינות ומרירות רבה כתוצאה מרגשות אפליה והיעדר תחושת שותפות במדינה. עוינות זו היא למעשה הסיבה העיקרית לאירועי "יום האדמה".
סיקור יום האדמה בתקשורת הישראלית

מחקר של קורן משנת 1994 מצא שהעיתונות הישראלית סקרה באופן נרחב את ההכנות לקראת יום האדמה בשנת 1976, כמו גם את תוצאות האירועים. עיקר הסיקור הסתמך על מקורות ממשלתיים ומומחים לענייני ערבים, וקולם של מארגני ההפגנות כמעט ולא נשמע. מארגני ההפגנות תוארו כקבוצה שולית של אנשים קיצוניים, קומוניסטים ולעיתים אלימים, וכסכנה למדינה.
מחקר של וולפספלד, אברהם ואבורעיה משנת 2000 בחן את הסיקור העיתונאי של הפגנות יום האדמה בשנים 1977–1997. במחקר זה נטען שהסיקור לפני יום האדמה עסק בעיקר בהכנות כוחות הביטחון ובטענות על הסתה מצד מנהיגים ערביים, אף על פי שברוב הגדול של השנים אירועי יום האדמה הסתיימו ללא אלימות. רק 7% מהדיווחים לפני ההפגנות, ו-6% אחרי סיפרו מדוע הערבים מפגינים.
לקריאה נוספת

אורן יפתחאל, "יום האדמה", בתוך א. עדי (עורך), חמישים לארבעים ושמונה (עמ': 290-279), תל אביב וירושלים: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1993.
יעקב לנדאו, המיעוט הערבי בישראל 1967–1991 : היבטים פוליטיים . הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"ג (1993)
אלי רכס ושמעון שמיר, ערבי ישראל לאחר 1976. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 1976.
אלי רכס, ערבי ישראל והפקעת הקרקעות בגליל. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 1977.
Sorek, Tamir (2015). Palestinian Commemoration in Israel: Calendars, Monuments, and Martyrs. Stanford, CA: Stanford University Press. ISBN 9780804795203.
הערות שוליים

↑  אורן יפתחאל, ‏1974: יום האדמה, תיאוריה וביקורת 12–13, חורף 1999, עמ' 279–290
↑  רכס, 1977, ע' 11
↑  לנדאו, 1993, ע' 21
↑  יצחק רייטר, סוגיית הקרקעות, עמ' 4, באתר יוזמות קרן אברהם
↑  Daniel Byman, Keeping the Peace, JHU Press, 2002, page 132
↑  רכס ושמיר, 1976, עמ' 34-33
↑  לנדאו, 1993, ע' 112.
↑  לנדאו, 1993, עמ' 122-121.
↑  יפתחאל, 1999, עמ' 286-285.
↑  לנדאו, 1993, ע' 23.
↑  פ 002212/02, בית משפט השלום בנצרת
↑  עוזי ברוך, "יום האדמה - הפגנה פוליטית נגד ישראל", באתר ערוץ 7, 30 במרץ 2009
↑  אליאור לוי, "השיבה הגדולה": יוזמה בעזה לצעדה המונית לעבר גבול ישראל, באתר ynet, 12 במרץ 2018
↑  רכס, 1977, עמ' 44-41.
↑  רכס, 1977, עמ' 44,17.
↑  רכס ושמיר, 1976, ע' 33.
↑  , pages 153-154, Daniel Bar-Tal, Yona Teichman, Stereotypes and Prejudice in Conflict , Cambridge University Press, 2005
| היסטוריה של מדינת ישראל  |
| --- | --- | --- |
ביטחון • תעשייה • מדע וטכנלוגיה • חינוך • כלכלה • משפטים • דת • תרבות
| שנות ה-40 | הכרזת העצמאות • מלחמת העצמאות • אלטלנה • הסכמי שביתת הנשק • הממשל הצבאי על ערביי ישראל • מבצע על כנפי נשרים |  |
| שנות ה-50 | העלייה ההמונית • תקופת הצנע • המדיניות הכלכלית החדשה • הסכם השילומים • חינוך ממלכתי • העסק הביש • פעולות התגמול • ייבוש החולה • מלחמת סיני • אירועי ואדי סאליב |  |
| שנות ה-60 | הקמת המוביל הארצי • המלחמה על המים • משפט אייכמן • הקמת הקריה למחקר גרעיני - נגב • מיתון 1966 • תקופת ההמתנה • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה |  |
| שנות ה-70 | הפנתרים השחורים • מלחמת יום הכיפורים • הקמת גוש אמונים • מבצע יונתן • יום האדמה • המהפך • הקמת שלום עכשיו • מבצע ליטני • הסכם השלום עם מצרים |  |
| שנות ה-80 | מלחמת לבנון הראשונה • המערכה ברצועת הביטחון • פרשת קו 300 • האינפלציה • משבר מניות הבנקים • תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 • משבר הקיבוצים • האינתיפאדה הראשונה |  |
| שנות ה-90 | מלחמת המפרץ • העלייה מברית המועצות לשעבר • ועידת מדריד • הסכמי אוסלו • טבח מערת המכפלה • הסכם השלום עם ירדן • רצח יצחק רבין • המהפכה החוקתית • אסון המסוקים |  |
| עשור ראשון של המאה ה-21 | הנסיגה מרצועת הביטחון • אירועי אוקטובר 2000 • האינתיפאדה השנייה • מבצע חומת מגן • חומת מגן כלכלית • הקמת גדר ההפרדה • תוכנית ההתנתקות • מלחמת לבנון השנייה • מבצע עופרת יצוקה |  |
| עשור שני של המאה ה-21 | אסון הכרמל • המחאה החברתית • מבצע עמוד ענן • מבצע צוק איתן • הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל • הכרת ארצות הברית בריבונות ישראל על רמת הגולן • המשבר הפוליטי |  |
| עשור שלישי של המאה ה-21 | מגפת הקורונה בישראל • הסכמי אברהם • אסון הר מירון • מבצע שומר החומות • הרפורמה המשפטית • טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל |  |
פורטל ישראל • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל • ציר הזמן של ההיסטוריה של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556600305171  LCCN: sh2006003988
פאווליק מורוזוב

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1918 Gerasimovka, רוסיה 
 פטירה:  3 בספטמבר 1932 (בגיל 13) Gerasimovka, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות 
 פרסים והוקרה:  Pioneers-heroes 
 
פַּאוֶול טרופימוביץ' "פאווליק" מורוזוב (ברוסית: Па́вел Трофи́мович "Павлик" Моро́зов;‏ 14 בנובמבר 1918 - 3 בספטמבר 1932) היה גיבור לאומי של השלטונות הסובייטים, אשר, לפי המיתוס, נרצח על ידי משפחתו משום שבנאמנותו למדינה הלשין על אביו. דורות של ילדים בברית המועצות גדלו על דמותו של מורוזוב כגיבור אשר עמד מול החברה, ולמען המולדת הלשין על הקרובים לו. הילד מורוזוב הונצח בספרי ילדים רבים, בשירים, מחזות, פסלים ויצירות אחרות, והוא כונה "פיוניר מספר 1" בברית המועצות. מחקרים עדכניים מאשרים את קיומו של הילד ושככל הנראה נרצח, אך מטילים ספק כמעט בכל שאר הפרטים במיתוס אודותיו וחלוקים בשאלה האם הלשין, מה היו מניעי ההלשנה, ומי היה הרוצח.
בדיקת המיתוס

החל משנות ה-80 של המאה ה-20, החלו חוקרים שונים לבדוק את המיתוס של מורוזוב. הם העמידו סימן שאלה כמעט על כל פרט מסיפורו של פאווליק מורוזוב, החל משמו ומראהו וכלה בסיפור ההלשנה וזהות רוצחיו.
בשנים 1980 - 1984, כאשר ברית המועצות הייתה עדיין מדינה חזקה, חקר יורי דרוז'ניקוב את סיפורו של פאווליק מורוזוב והוציא לאור באופן מחתרתי את מסקנותיו בספר "המיתוס של פאווליק מורוזוב", שהתפרסם יותר מאוחר, בשנת 1987, בלונדון. הספר הביא לדרוז'ניקוב פרסום רב ויצא לאור שוב בשנת 1995 בשם "מלשין מספר 1". עיקר טענותיו של דרוז'ניקוב הם שמורוזוב הסגיר את אביו לנ.ק.ו.ד. לא בגלל נאמנות קומוניסטית אלא בלחצה של אמו שבקשה להתנקם באב על שנטש אותה עם אשה אחרת, הוא היה מוגבל בשכלו ותלמיד גרוע ושככל הנראה הילד נרצח על ידי פרובוקטור של הנ.ק.ו.ד. במטרה להעליל את רציחתו על הקולאקים. דרוז'ניקוב גם מצא שמורוזוב מעולם לא היה פיוניר.
בשנת 1999 בקשו אנשים מכפרו של פאווליק מורוזוב לטהר את שמם של קרובי משפחתו שהורשעו ברציחתו, אולם הם נענו בשלילה ולא הורשו לעיין בתיק. אנה פסטוחובקה, פעילת זכויות אדם ברוסיה טענה שהסירוב לפתוח את התיק מסמל את העובדה ששלטונות רוסיה רוצים לחזור לעידן ברית המועצות. עם זאת, בית המשפט העליון של רוסיה קבע שהרצח היה פלילי ולא פוליטי.
בשנת 2005 יצא ספרה של קתרינה קלי, "החבר פאווליק, עלייתו ונפילתו של הילד הגיבור הסובייטי" ("Comrade Pavlik: The Rise and Fall of a Soviet Boy Hero"), שהציג מסקנות של מחקר מקיף על המיתוס. קלי טענה שמסקנותיו של דרוז'ניקוב היו דמיוניים לא פחות מהמיתוס עצמו ונבעו בעיקר מהכלל שהאמת היא בדיוק ההפך ממה שאמרו השלטונות הסובייטיים. קלי מציבה בספרה בעיקר סימני שאלה מבלי לתת תשובות, לטענתה בהיעדר מידע מספק. היא מסכימה שהילד היה קיים, אם כי שמו לא היה פאווליק, ושהוא נרצח ביער, אלא אם הוא נהרג על ידי חיה. חוץ מזה, היא אינה קובעת האם הוא הלשין על אביו או לא, האם אביו הועמד לדין או לא, והאם פאווליק ראה עצמו כחבר בפיונרים או לא, אם כי מן הסתם לא היה חבר רשמי שכן ספק אם הארגון היה קיים בכפרו המרוחק. קלי מדווחת שאנשי הכפר של מורוזוב מספרים שהוא היה מלשין קטן וייתכן שאכן נרצח על רקע זה בידי בן דודו שהורשע ברצח.
בפרסומים אחרים נטען שלא פאווליק מורוזוב הלשין על אביו והחקירה של אביו החלה כאשר חבורת גנגסטרים בראשות האחים מיכאיל וגרגורי פורטוב נתפסו ביחד עם מסמכים מזויפים בחתימת טרופים מורוזוב. על פי גרסה זאת, במהלך החקירה ספרה אשתו, אמו של פאווליק מורוזוב, כי האב נהג להכות אותה ולהביא הביתה חפצי ערך שקיבל בתמורה למסמכים מזויפים ופאווליק רק אישר בחקירה את המידע שמסרה האם.
פרט נוסף שנמצא הוא שהתמונה היחידה של פאווליק מורוזוב מראה ילד הסובל מתת תזונה שאינו דומה כמעט בכלל לדמויות השונות המופיעות בספרי הילדים ובפסלים כילד פאווליק.
התייחסויות למיתוס

המיתוס של פאווליק מורוזוב היה בראש ובראשונה לסמל של מלשינות מתועבת ושל חברה השמה את המלשינות בקדמת הבמה כמעשה ראוי. בנוסף לכך, המיתוס מייצג בפי דוברים בימינו את הרוע שבשלטון טוטליטרי השם את המדינה לפני המשפחה. נאמנות למדינה לפני המשפחה הופיעה גם במיתוס הרומאי על ברוטוס האב שדאג להעניש את בניו הבוגדים ברפובליקה.
אתר אינטרנט של ארגון גברים נקרא על שמו של האב טרופים מורוזוב, על רקע הדעה הרווחת שאשתו עמדה מאחורי ההלשנה כנגדו.
הד לסיפורו של מורוזוב מופיע בספרו של ג'ורג' אורוול, "1984", שם מתוארת תנועת ילדים שהמשטר מעודד את חבריה להלשין על הוריהם, קרוביהם ושכניהם.
ראו גם

שין דונג היוק
הערות שוליים

↑  במקורות אחרים גזר דין מוות
↑  Pavlik Morozov: Soviet Boy Hero
↑  Stepchildren Of Mother Russia: The Story Of A Jewish Family, page 78
↑  דרוז'ניקוב
↑  The twelve-year-old boy reported his father to KGB, Pravda, 23 September 2003
↑  INFORMER 001: The Myth of Pavlik Morozov
↑  ביוגרפיה של דרוז'ניקוב באנגלית, באתר על דרוז'ניקוב
↑  רעיה צימרמן
↑  חלק נכבד מהסקירה על הספר של קתרינה קלי בנושא שהופיע ב-A little swine, Sheila Fitzpatrick, November 3, 2005 עוסק במלשינות בכלל, וכך גם הכותרת של הסקירה
↑  Trofim32
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604802405171  PLWABN: 9810611568905606  BnF: cb155236711 (data)  GND: 118885928  ISNI: 0000 0000 5539 2938  LCCN: nr89006432  LNB: 000091467  NKC: jn20020620001  NTA: 175417679  SUDOC: 105747785  VIAF: 59882285   WorldCat (עם VIAF): 59882285
אלכסנדר ברנשטיין

| --- | --- |

המנצח אלכסנדר ברנשטיין והתזמורת הסימפונית ירושלים, 2015
 לידה:  6 במאי 1988 (בן 36)
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
המנצח אלכסנדר ברנשטיין והקאמרטה הישראלית ירושלים בביצוע הסימפוניה השביעית של בטהובן, 2017
אלכסנדר ברנשטיין (נולד ב-6 במאי 1988) הוא מנצח ישראלי. ניצח על תזמורות שונות בחו"ל ובישראל, בין היתר ניצח על הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הפילהרמונית של פראג ואחרות. בעבר כיהן כמנהל המוזיקלי של "פסטיבל אופוס".
קריירה

ברנשטיין החל את לימודי הניצוח בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב, מאוחר יותר השתלם אצל ויקטור ימפולסקי באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו ואצל המנצח מנפרד הונק. כמו כן, השתלם רבות במוזיקה קאמרית אצל הכנר חיים טאוב.
הוא החל את לימודי המוזיקה בגיל 9 כחצוצרן, והופיע בגיל 14 כסולן עם תזמורת הגליל הקאמרית בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון.
ברנשטיין מתמחה ברפרטואר הכנרי והופיע עם כנרים נודעים לרבות קוליה בלאכר, אוגוסטין הדליש  וסאיאקה שוג'י, איתה הופיע בנגינת הקונצ'רטו לכינור מאת צ'ייקובסקי עם הכינור הסטרדיווארי "Madame Récamier" משנת 1729 (רכושו לשעבר של נפוליאון בונפרטה).
מאז שנת 2016 משמש כמנהל אמנותי בפסטיבל אופוס למוזיקה קלאסית, בו הופיעו הכנרים גיא בראונשטיין, ואדים גלוזמן, קוליה בלאכר ושלמה מינץ, החלילן עמנואל פהו, נגן קרן היער ראדק באבורק, נשפני הפילהרמונית של ברלין, זמרת הסופרן לורה קלייקום ואחרים.
הערות שוליים

↑  אתר הבמה, ביוגרפיה קצרה של אלכסנדר ברנשטיין
↑  אתר הבמה, ביוגרפיה קצרה של אלכסנדר ברנשטיין
סמיון גבריקוב

סמיון גבריקוב הוא כנר ישראלי.
ביוגרפיה

גבריקוב נולד ברוסיה ועלה לישראל בשנת 1998. הוא למד בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אצל אירינה סבטלובה. בשנת 2013 השתלם בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון. הוא נגן ראשון בחטיבת הכינור השני בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גבריקוב הופיע כסולן עם תזמורות רבות ברחבי העולם, בהן התזמורת הלאומית של אוקראינה והתזמורת הקאמרית של מוסקבה. בישראל ניגן כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית ירושלים. הוא הופיע עם מוזיקאים ידועי-שם, בהם שלמה מינץ, מישה מייסקי, עתר ארד, איתמר גולן, יצחק פרלמן, אידה הנדל ואחרים. הוא מנגן בכינור סטרדיוואריוס "אקס הבמאייר", שקיבל בהשאלה מיהודה זיסאפל.
סמיון גבריקוב חבר סגל במחלקה למוזיקה קאמרית בבית הספר למוזינקה בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
פרסים ואותות הוקרה

מלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל
מלגות "צפונות תרבות", קרן בוכמן-היימן וקרן ריצ'רד סטרלינג
פרס תחרויות האביב מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל בשיתוף עם מוזיאון תל אביב לאמנות
פרס קלרמונט לשנת 2006
הערות שוליים

↑  צפונות תרבות, פרס לסמיון גבריקוב
↑  ברכות מבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה לתלמידיו, זוכי הפרס לשנת 2008-2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fa42064b-b8c4-4a68-8506-b947a2942c77
דופן התא

| --- | --- |

 שיוך:  external encapsulating structure 
 מזהים
 קוד MeSH:  A11.284.183 
 מזהה MeSH:  D002473 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007623 
 
דופן התא היא שכבה קשיחה המקיפה את התא וממוקמת מחוץ לקרום התא (הממברנה). היא מספקת לתא תמיכה מבנית והגנה. כמו כן, דופן התא מונעת התרחבות יתר כאשר מים חודרים לתא. את דופן התא ניתן למצוא בחיידקים, בחיידקים קדומים, בצמחים, בפטריות ובאצות. לבעלי חיים ולרוב הפרוטיסטים אין דופן תא.
דופן התא בנויה מחומרים שונים, שהרכבם משתנה בין מינים שונים. בצמחים, דופן התא בנויה בעיקר מתאית, פולימר פחמימני, התאית לא יכולה לשמש כמאגר פחמימות לתא מאחר שבתא הצמח וכך גם בתאי בע"ח אין אנזים שיודע לפרק את הפולימר הנ"ל (חיידקים מיוחדים שקרויים מתאנוגנים יכולים לפרק פולימר זה. חיידקים אלה מאכלסים בין השאר את קיבת הפרה). בחיידקים אמיתיים דופן התא נוצרת מפפטידוגליקן. בחיידקים קדומים ניתן למצוא מגוון הרכבים כימיים, כולל משטח פנים העשוי מגליקופרוטאין, מפסאודופפטידוגליקן, או מרב-סוכרים. בפטריות דופן התא עשויה מכיטין, ובאצות יש בדרך כלל דופן תא שעשויה מגליקופרוטאינים ורב-סוכרים, על אף שבמספר מיני אצות נמצא שדופן התא בנויה מחומצה סליצילית. במקרים רבים נמצא כי על דופן התא קשורות מולקולות עזר אחרות.
דופן התא בחיידקים

דופן תא החיידק נמצאת מחוץ לקרום התא והיא עשויה מפפטידוגליקן (נקרא גם מוראין) הבנוי משרשראות רב-סוכריות חריגות המקושרות בהצלבה על ידי פפטידים חריגים (החריגות נובעת מכך שהם מכילים D-חומצות-אמיניות). דופן התא החיידקית שונה מזו של צמחים ושל פטריות, שעשויה מתאית ומכיטין, בהתאמה. היא שונה גם מזו של חיידק קדום, שלא מכילה פפטידוגליקן. דופן התא חיונית להישרדות החיידקים והאנטיביוטיקה פניצילין מסוגלת להרוג חיידק באמצעות עיכוב של אחד השלבים במהלך ייצור הפפטידוגליקן.  קיימות צורות של חיידקים מחוסרות דופן תא: המיקופלסה וחיידקים בצורת L ואלה אינם רגישים לפניצילין.
באופן כללי, יש שני סוגי דופן תא בחיידקים, הנקראים גראם-חיוביים וגראם-שליליים. מקור השם הוא מתגובת התאים לצביעת גראם, שהיא מבחן ותיק המשמש לסיווג חיידקים למינים שונים.
דופן התא בחיידקים גראם-חיוביים היא עבה ומכילה שכבות רבות של פפטידוגליקן ושל חומצות טיכואיות. מנגד, לחיידקים גראם-שליליים יש דופן תא צרה יחסית והיא מורכבת ממספר קטן יותר של שכבות פפטידוגליקן העטופות בקרום שומני נוסף המכיל ליפופוליסכרידים וליפופרוטאינים. לרוב החיידקים יש ארגון דופן גראם-שלילית ורק לחיידקים מהמערכה Firmicutes (מלבד חיידקי המיקופלזמה) והמערכה Actinobacteria יש ארגון דופן גראם-חיובי. הבדלים אלו במבנה יכולים להניב הבדלים ברגישות לאנטיביוטיקה. לדוגמה, האנטיביוטיקה ואנקומיצין יכולה להרוג רק חיידקים גראם-חיוביים ואין לה השפעה כלשהי על פתוגנים גראם-שליליים, כגון Haemophilus influenzae.
דופן התא בצמחים > הרכב

הפחמימות העיקריות שמהן מורכבת דופן התא הראשונית בצמחים הן צלולוז, הֶמיצְלולוז ופקטין. סיבי המיקרו של הצלולוז נקשרים באמצעות רצועות המיצלולוז ויוצרים רשת צלולוז-המיצלולוז, שמקובעת במטריצה של הפקטין. ההמיצלולוז השכיח ביותר בדופן התא הראשונית הוא קסילוגלוקאן.
שלושת הפולימרים העיקריים שמהם בנויה דופן התא בצמח מורכבים מ-35% עד 50% בקירוב צלולוז, 20% עד 35% המיצלולוז ו-10% עד 25% ליגנין. הליגנין ממלא את החללים בדופן התא בין רכיבי הצלולוז, ההמיצלולוז והפקטין.
בנוסף, דופן התא בצמחים מכילה גם חלבונים; העשירים ביותר שבהם כוללים גליקופרוטאינים עשירי הידרוקסיפרולין (HRGP), חלבוני הארבינוגלקטן (APG), חלבונים עשירי גליצין (GRP), וחלבונים עשירי פרולין (PRP). למעט היוצא מן הכלל של חלבונים עשירי גליצין, כל החלבונים שהוזכרו לעיל מוגדרים על ידי רצף חלבוני שמופיע בתדירות גבוהה. חלבונים כימריים מכילים שני מתחמים או יותר, ובכל אחד מהמתחמים הללו יש רצף מסוג שונה של חומצות אמינו. רוב חלבוני דופן התא קשורים בהצלבה לדופן התא וייתכן שיש להם תפקיד מבני כלשהו.
דופן התא השניונית עשויה להכיל ליגנין וסוברין, דבר שיגרום להקשחתה. ייתכן והיא אף תכיל קוטין. ההרכב היחסי של הפחמימות, של הרכיבים השניוניים ושל החלבונים משתנה בין צמחים ובין סוגים וגילאים שונים של תאי הצמח.
דופן התא בצמחים > יצירה

הלוחית האמצעית מונחת ראשונה, והיא נוצרת מקו המשווה של התא במהלך הציטוקינזה, ודופן התא העיקרית מתרחבת בתוך הלוחית האמצעית. המבנה האמיתי של דופן התא לא מוגדר היטב וקיימים מספר דגמים המתארים אותו – דגם הקישור הצולב הקוולנטי, דגם החבל, דגם שכבת הפעפוע ודגם השכבה המרובדת. אולם, דופן התא העיקרית ניתנת להגדרה כשכבה המורכבת ממיקרו-סיבי צלולוז המסודרים בכל הזוויות. המיקרו סיבים מוחזקים ביחד על ידי קשרי מימן המקנים עמידות גבוהה בפני מאמץ מתיחה. התאים מוחזקים ביחד וחולקים את הקרום הג'לטיני שנקרא גם "הלוחית האמצעית" (middle lamella), שמכילה פקטטים של מגנזיום וסידן (מלחים של חומצה פקטית). התאים מתקשרים זה עם זה באמצעות הפלזמודזמה, שהיא תעלה (או תעלות) של ציטופלזמה המחוברת לפרוטופלסטים של תאים סמוכים הנמצאים מעבר לדופן התא.
במספר סוגי תאים וצמחים, לאחר שהושגה דרגת התפתחות או גודל מרביים, נבנית דופן שניונית בין תא הצמח לבין הדופן הראשונית. בשונה מהדופן הראשונית, המיקרו סיבים מסודרים בדרך כלל באותו כיוון, ובכל שכבה נוספת הכיוון משתנה במקצת. תאים עם דופן תא שניונית הם תאים קשיחים. התקשורת הבין-תאית אפשרית דרך גומות בדופן התא השניונית שמאפשרות לפלזמודזמה[דרושה הבהרה] לחבר תאים שכנים דרך הדופן.
דופן התא באצות

בדומה לצמחים, גם לאצות יש דופן תא. דופן התא באצות מכילה צלולוז ומגוון של גליקופרוטאינים. ההתכללות של רב-סוכרים נוספים בדופן התא משמשת כסימן בטקסונומיה של אצות.
מנוזיל[דרושה הבהרה] יוצר מיקרו-סיבים בדופן התא של מספר אצות ירוקיות מהמינים Codium, Dasycladus, ו-Acetabularia כמו גם בדופנות התא של אצות אדומיות כגון Porphyra ו-Bangia.
קסילנים
חומצה אלגינית היא רב-סוכר נפוץ באצות חומיות.
רב-סוכרים גופריתיים נמצאים בדופן התא של רוב האצות; הרב-סוכרים שנמצאים באצות אדומיות כוללים אגרוז, קאראגינאן, פורפיראן, פורצלראן ופונוראן.
רכיבים אחרים העשויים להצטבר בדופן התא של אצות כוללים יוני ספורופולנין וסידן.
קבוצת האצות הצורניות מייצרת את דופן התא שלה (הידועה גם כמסתם או frustule) מחומצה סליצילית (וליתר דיוק, מחומצה אורתוסליצילית, H4SiO4). החומצה מתפלמרת בתוך התא, ואז הדופן משתחלת החוצה כדי להגן על התא.
יחסית לדופנות תא אורגניות המיוצרות על ידי קבוצות אחרות, הייצור של דופן התא מסיליקה צורך פחות אנרגיה (8% בקירוב), וככל הנראה מדובר בפעולה החוסכת אנרגיה רבה למשק האנרגיה התאי. ייתכן כי פעולה זאת היא הסיבה לקצב הגדילה הגבוה של האצות הצורניות.
דופן התא בפטריות

לא לכל מיני הפטריות יש דופן תא, אולם באלה שהיא קיימת בהם, דופן התא מורכבת מגלוקוזאמין ומכיטין, הפחמימן שנותן את החוזק לשלד החיצוני (אקסו-סקלטון) של חרקים. היא משרתת מטרה דומה לזאת של תאי הצמח, ונותנת לתאים הפטרייתיים קשיחות וחוזק המאפשרים לשמור על צורתם ולהימנע מהמסה אוסמוטית. כמו כן, היא מגבילה כניסה של מולקולות שעשויות להיות רעילות לפטרייה, כגון רעלים אנטי-פטרייתיים שמיוצרים על ידי צמחים. ההרכב, התכונות, והצורה של דופן התא בפטרייה עשויים להשתנות במהלך מחזור התא ותלויים בתנאי הגידול.
הקבוצה אואומיציטים (Oomycetes) (ידועה גם כעובשי מים) היא קבוצה של פתוגנים צמחיים מפרקים הדומים לפטרייה, אולם יש להם דופן תא העשויה מתאית. עד לאחרונה הם נחשבו כפטריות, אולם עדויות מבניות ומולקולריות הובילו לסיווג מחדש שלהם בתור הטרוקונטים, הקשורים לאצות חומיות וצורניות אוטוטרופיות.
ראו גם

אפופלסט
ביאורים

↑  מינה הדקדוקי של המילה 'דופן' הוא זכר ונקבה. לצורך האחידות נבחר נקבה.
הערות שוליים

↑  van Heijenoort J, Formation of the glycan chains in the synthesis of bacterial peptidoglycan, ,  Glycobiology, volume: 11, issue: 3, pages: 25R – 36R, year: 2001, PMID 11320055
1 2  Koch A, Bacterial wall as target for attack: past, present, and future research, , Clin Microbiol Rev, volume: 16, issue: 4, pages: 673 – 87, year: 2003, PMID 14557293
↑  Hans Christian Gram, Über die isolierte Färbung der Schizomyceten in Schnitt- und Trockenpräparaten, Fortschr. Med, year: 1884, volume: 2, pages 185–189
↑  Hugenholtz P, Exploring prokaryotic diversity in the genomic era, , Genome Biology, volume: 3, issue: 2, pages: REVIEWS0003, year: 2002, PMID 11864374
↑  Walsh F, Amyes S, Microbiology and drug resistance mechanisms of fully resistant pathogens, Curr Opin Microbiol, volume: 7, issue: 5, pages: 439-44, year: 2004, PMID 15451497
↑  Sendbusch, P. S. (2003). Cell Walls of Algae. Botany Online
↑  Raven, J. A. (1983). The transport and function of silicon in plants. Biol. Rev. 58, 179-207
↑  Furnas, M. J. (1990). In situ growth rates of marine phytoplankton : Approaches to measurement, community and species growth rates. J. Plankton Res. 12, 1117-1151
↑  Interactions between Plants and Fungi: the Evolution of their Parasitic and Symbiotic Relations, P. v. Sengbusch, accessed 8 December 2006
| חלקי התא ואברוניו |
| --- | --- | --- |
| אברונים | גרעין התא • רשתית תוך-פלזמית • גולג'י • כלורופלסט • מיטוכונדריון • ליזוזום •  פרוקסיזום • בועית מתכווצת |  |
| חלקים נוספים | ציטופלזמה • קרום התא • דופן התא • שלד התא • חלולית • ריבוזום • MTOC (צנטריול) • מזוזום |  |
| מבנים בגרעין | גרעינון • ספלייסוזום |  |
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550790905171  GND: 4190675-5  LCCN: sh85102711 
שרטוט של חיידק גראם-שלילי טיפוסי, כאשר דופן התא הדקה (2) נמצאת בין הקרום החיצוני (בצהוב) לבין קרום התא (באדום)
מבנה תא הצמח. דופן התא צבועה בירוק
סריקת מיקרוסקופ אלקטרונים של אצות צורניות המראה כיצד נראית דופן התא
זאב דורמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 78 בערך) גבעת ברנר, ישראל
 מוקד פעילות:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  נגן בסון, מנצח, מורה למוזיקה
 כלי נגינה:  בסון
 שיתופי פעולה בולטים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה  התזמורת הפילהרמונית הישראלית
 צאצאים:  אבנר דורמן 
 פרסים והוקרה:  פרס פרנסואה שפירא (1987) 
 
זאב דורמן (נולד ב-1947 בקיבוץ גבעת ברנר) הוא נגן בסון ומנצח ישראלי. בנו של מנחם דורמן.
קריירה

זאב דורמן השתלם במוזיקולוגיה ובניצוח באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, שם התמחה בניצוח אופרה. בשנת 1987 זכה בפרס פרנסואה שפירא בניצוח. הוא ניצח על תזמורות רבות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עמה הופיע גם כסולן.
זאב דורמן היה עוזר לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית ובשנים 1988 - 2004 שימש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, שעליה גם ניצח בסיורי קונצרטים ופסטיבלים בגרמניה, בשווייץ, בספרד, ברוסיה ובסין. כמנצח שיתף פעולה עם גדולי הסולנים בימינו, ביניהם יו-יו מה, מישה מייסקי, מקסים ונגרוב ויוליאן רחלין. כמו כן היה מנצח ומנחה בתוכנית הטלוויזיה צלילים מן ההיכל ששודרה מהיכל התרבות בתל אביב בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
למד נגינה בבסון אצל ולטר מרוז ואצל מרדכי רכטמן, שהיה נגן הבסון הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1963 הצטרף לתזמורת הגדנ"ע כנגן בסון ראשי והופיע עמה כסולן בארץ ובארצות הברית. לתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצטרף בשנת 1969 ושימש כנגן הבסון הראשון בתזמורת. משנת 2004 כיהן כראש תוכנית ההכשרה התזמורתית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובשנים 2009–2015 כיהן כראש בית הספר בדרגת פרופסור.
בנו הוא המלחין אבנר דורמן.