stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטום המימן
משוואת שרדינגר לאטום המימן > הניוון באטום המימן

אטום המימן מיוחד בכך שרמות האנרגיה שלו מאופינות על ידי המספר הקוונטי הראשי בלבד. עבור כוח מרכזי שאינו כוח קולון האנרגיות תלויות גם במספר הקוונטי של התנע הזוויתי,  E_{n,\ell }, ואינן תלויות במספר הקוונטי המגנטי משיקולי סימטרייה. ולכן, לפוטנציאל מרכזי שאינו קולון, יש לצפות לניוון  2\ell +1 של הרמה  E_{n,\ell }. במימן אין תלות של האנרגיה בתנע הזוויתי הכללי, והניוון גדל. ניתן לראות מכך שהניוון של רמת האנרגיה  E_{n} הוא  n^{2}. הניוון העודף באטום המימן קשור בסימטרייה יותר עשירה מסימטריית הסיבובים בשלושה ממדים, וקשורה בקיום של קבוע תנועה ייחודי לבעיה בפוטנציאל קולון שהוא וקטור רונגה־לנץ
\mathbf {A} ={\frac {1}{2}}\left(\mathbf {p} \times \mathbf {L} -\mathbf {L} \times \mathbf {p} \right)-mk\mathbf {\hat {r}}
משוואת שרדינגר לאטום המימן > ספין ותיקונים יחסותיים

משוואת שרדינגר המקורית מתארת את אטום המימן בגבול הלא־יחסותי. במיוחד, מתעלמת מהספין של האלקטרון. פאולי הכליל את משוואת שרדינגר (התלויה בזמן) לחלקיק עם ספין חצי. משוואת פאולי לאטום המימן היא
\left[{\frac {1}{2m}}\left({\boldsymbol {\sigma }}\cdot \mathbf {p} \right)^{2}+eV\right]|\psi \rangle =i\hbar {\frac {\partial }{\partial t}}|\psi \rangle
כאשר  {\boldsymbol {\sigma }}=(\sigma _{x},\sigma _{y},\sigma _{z}) הוא (וקטור) של מטריצות פאולי. ו־ \mathbf {p} =-i\hbar \nabla  אופרטור התנע.
את התיקונים היחסותיים למשוואת שרדינגר ניתן לסווג באמצעות החזקות של קבוע המבנה הדק
\alpha ={\frac {e^{2}}{\hbar c}}\approx {\frac {1}{137.035999679(94)}}
כך למשל, איבר האינטראקציה ספין־מסילה הוא מסדר  \alpha ^{2}, איבר הפיצול של למב מסדר  \alpha ^{5}, ושל המבנה המגנטי העל-דק מסדר  \alpha ^{6}. הפיתוח לטור של רמות האנרגיה של אטום מימן בחזקות של  \alpha  במסגרת תורת השדות הקוונטית חושב לסדרים גבוהים.
דימוי של פונקציות הגל של אטום המימן

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |


|  |  \ell =0\;(s) |  \ell =1\;(p) |  \ell =1\;(p) |  \ell =2\;(d) |  \ell =2\;(d) |  \ell =2\;(d) |
|  |  m=0\,\! |  m=0\,\! |  m=\pm 1\,\! |  m=0\,\! |  m=\pm 1\,\! |  m=\pm 2\,\! |
 n=1\,\!: 
 n=2\,\!: 
 n=3\,\!: 
 n=4\,\!: 
 n=5\,\!:
לקריאה נוספת

Kragh, Helge (1999). Quantum Generations. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. ISBN 0-691-01206-7.
Shankar, R (1994). Principles of Quantum Mechanics. Kluwer Academic/Plenum Publisher. ISBN 0-306-44790-8.
Griffiths, David (1995). Introduction to Quantum Mechanics. Upper Saddle River, New Jersey: Prentice Hall. ISBN 0-13-124405-1.
הערות שוליים

↑  https://www.spectroscopyonline.com/view/timeline-atomic-spectroscopy
↑  איתי נבו, השואה של מדען הגרעין, באתר מכון דוידסון, ‏20.4.2020
↑  https://link.springer.com/article/10.1140/epjd/s10053-023-00702-9
↑  טריטיום
↑  פונקציית הגל ברת נירמול, כך שההסתברות למצוא את האלקטרון במקום כל שהוא היא יחידה.
↑  בהיעדר שדות מגנטים חיצונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4189265-3  NKC: ph118661
אברהם שם טוב

ערך זה עוסק ביו"ר אגו"ח העולמי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

אברהם שם-טוב, 7 נובמבר 2005
 לידה:  16 בפברואר 1937 (בן 88) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 רבותיו:  מנחם מנדל שניאורסון 
 
הרב אברהם יצחק שם טוב (נולד בה' באדר תרצ"ז, 16 בפברואר 1937) הוא יושב ראש "אגודת חסידי חב"ד העולמית", מוסד העל העולמי של חסידות חב"ד, מנהל "בית רבקה", מוסד החינוך לבנות בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, מנהל מחנה הקיץ "גן ישראל" בניו יורק, מנהל "חוג הידידות" של חב"ד בארצות הברית, וכלוביסט של חב"ד בממשלת ארצות הברית, שליח חב"ד הראשי בפילדלפיה, ומנהל פעילות חב"ד במדינת פנסילבניה שבארצות הברית.
קורות חיים

נולד במוסקבה שבברית המועצות לרב בן ציון וגולדה שם טוב. התחנך בישיבות חב"ד שהתקיימו במחתרת בימי השלטון הקומוניסטי בסמרקנד ובטשקנט שבאוזבקיסטן. לאחר הגירתו לארצות הברית, החל (בשנת 1952) ללמוד בישיבת תומכי תמימים בניו יורק, בה הוסמך לרבנות בשנת 1960.
פעילותיו > בוושינגטון

שם טוב, המכונה בחב"ד "השגריר של הרבי בוושינגטון", יצר קשר עם אישים רבים בוושינגטון ופעל לקידום ענייניה של חסידות חב"ד והרבי מנחם מנדל שניאורסון מול נשיאי ארצות הברית. ב-1972 הקים בהוראת האדמו"ר מלובביץ' את חוג ידידי חב"ד בארצות הברית. ב-1978 פעל להצבת ההחנוכייה הלאומית של ארצות הברית בסמיכות לבית הלבן. ב-1984 מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן לאחד מחמשת חברי המועצה הלאומית לחינוך מבוגרים בארצות הברית.
שם טוב ממונה מדי שנה על המשלחת של רבני חב"ד לבית הלבן לפגישה עם נשיא ארצות הברית המכהן. באותו מעמד חותם הנשיא על הצהרת יום החינוך לכבודו של הרבי מלובביץ'. המשלחת קיימה את האירוע עם כל הנשיאים מניקסון ועד אובמה.
שם טוב פעל להענקת מדליית הזהב של הקונגרס שניתנה לאדמו"ר המנוח בשנת 1995, אחרי מותו בשנת 1994. וקיבל בשמו את המדליה בטקס בבית הלבן.
שם טוב היה פעיל בהבאת ארכיון ספריית אגודת חסידי חב"ד ששכן בפולין מאז מלחמת העולם השנייה. כמו כן פעל למתן רישיון להצבת חנוכיות ציבוריות ברחבי ארצות הברית. פעל במערכה להשבת הספרים שנלקחו מספריית אגודת חסידי חב"ד במשפט הספרים.
פעילותיו > פעילות אחרות

בשנת 1964 החל לנהל את מחנה הקיץ (קעמפ) המרכזי של חב"ד - 'גן ישראל' (אנ'), תפקיד שהוא ממלא עד היום. בשנות השישים יצא בשליחות הרבי מלובביץ' למדינת פנסילבניה שבארצות הברית, ופתח את מרכז חב"ד בפילדלפיה.
בשנת 1985 מינה אותו הרבי מלובביץ' ליו"ר הוועד הפועל של אגודת חסידי חב"ד העולמית.
שם טוב מארגן התוועדות מרכזית בתאריכים חב"דיים חשובים, ובהם יום ההילולא של הרבי מנחם מנדל שניאורסון בג' בתמוז. האירועים מתקיימים במוסד "בית רבקה" בשכונת קראון הייטס שבברוקלין.
מתחילת שנות השבעים מארגן שם טוב מדי שנה כינוס תורני מרכזי שנקרא "ירחי כלה". האירוע מתקיים בסמיכות לכ' באב, יום ההילולא של הרב לוי יצחק שניאורסון. בכינוס משתתפים רבני חב"ד וראשי ישיבות חב"ד ואישים תורניים אחרים מרחבי העולם והוא נערך בשטח מחנה גן ישראל.
משפחתו

מבניו של הרב שם טוב מכהנים כשלוחי חב"ד:
בנו הרב לוי מונה בשנות התשעים לשליח חב"ד בבית הלבן ובגבעת הקפיטול.
בנו הרב אליעזר הוא שליח חב"ד באורוגוואי
בנו הרב יהודה הוא שליח חב"ד ביארדליי שבפנסילווניה
חתנו הרב מרדכי אבצן הוא שליח חב"ד בהונג קונג.
הערות שוליים

↑  "הרבי והנשיא רונלד רייגן" באתר chabad.org
↑  כשהרבי אמר לשליח: "ממך ציפיתי ליותר" ● צפו, אתר col כסלו תשע"ו.
↑  Appointments, February 28, 1984,‏ Ronald Reagan Presidential Library,‏ באתר אוניברסיטת טקסס באוסטין
↑  Posthumous U.S. Medal for Hasidic Rabbi בניו יורק טיימס
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההדלקה הראשונה של החנוכייה הלאומית של ארצות הברית בשנת 1978 בהשתתפות נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר. מימין, הרב שם טוב
הרב שם טוב מגיש חנוכייה לנשיא ארצות הברית רונלד רייגן, הבית הלבן, 1984
איולים

איולים היו אחד מהשבטים הקדומים ביוון העתיקה. מקור שמם הוא מהעובדה שבני-שבט זה נחשבו לפי האגדות לצאצאיו של איולוס (שאביו הלנוס הוא האב הקדמון המיתולוגי של כל היוונים).
מקור השבט הוא בתסליה, אבל האיולים עברו למקומם הסופי אחרי ששבט הדורים התקיף את האכאים ואז נטש את רוב השטחים שכבש. האיולים השתלטו על חלק מהשטחים הנטושים ובנה בהן מספר ערים, ביניהם דלפי. בני השבט אף עזרו לאחיהם האיונים לבנות את העיר אתונה. הם החלו לבנות את עריהם בצורה טובה יותר רק אחרי שהמיקנים הובסו, והחלו להפיץ את שפתם - הניב האיולי.
ראו גם

דלפי
לסבוס
אתונה
איולית
ערך זה הוא קצרמרבנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגושטון הירשלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במרץ 1861 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  9 ביולי 1911 (בגיל 50) Rigi Kaltbad, שווייץ 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, רופא פנימי 
 
אגושטון הירשלר שטומפאי (בהונגרית: Stomfai Hirschler Ágoston;‏ 18 במרץ 1861, פשט, ממלכת הונגריה – 9 ביולי 1911, ריגי קלטבלד, קנטון לוצרן, שווייץ) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי משומד, רופא לרפואה פנימית, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. דודו היה איגנאץ הירשלר, שהיה רופא עיניים ונשיא הקהילה היהודית של פשט.
ביוגרפיה

אגושטון הירשלר נולד במשפחה יהודית כבנם של פרידייש הירשלר (1827–1880), סיטונאי יליד שטומפה, מנהל מפעל טחנת קמח קיטור ושל מריה קרן (1834–1916). הוא סיים את לימודיו בתיכון בפשט ובאוניברסיטת בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1882 קיבל את התואר דוקטורט לרפואה ולאחר מכן עבד כרופא ומרצה במרפאה של פרידייש קוראני במשך שבע שנים. עם מלגה שקיבל סייר ולמד בחו"ל בגרמניה ובצרפת. בשנת 1891 מונה כפרופסור חבר (שלא בסגל) לפתולוגיה של מחלות מערכת העיכול. בין השנים 1890–1904 היה הרופא הראשי של מרפאת הפוליקליניקה (מרפאות רב תחומיות) בבודפשט ומשנת 1904 של בית החולים סנט אישטוואן בבודפשט. הוא היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה מ-1900. הוא זכה להצטיינות בתחום הטיפול התזונתי.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה מריה קוראני מטולצ'בה, בתם של אדולף קוראני מטולצ'בה (תואר אצולה כמו von) ושל מריה בוניס מטולצ'בה, שנשא לאישה ב-3 בספטמבר 1890 בפצל. ב-1888 המיר את דתו לקתולית.
ילדיהם:
פרידייש אדולף שמואל הירשלר שטומפאי (1893–1911) היה סטודנט לרפואה. התאבד.
מריה ארז'בט הירשלר שטומפאי (1892–1920)
מחקריו, פרסומיו

מקרה של Hemichorea posthemiphlegica (1884, שבועון רפואי)
על ההשפעה של אנטיפירין להורדת חום (1884, שבועון רפואי)
מקרים של סרטן לבלב ראשוני (1885, שבועון רפואי)
מקרים של מיימת חמורה בהידבקויות קרום הלב (1886, שבועון רפואי)
השפעת מי הפחם על ריקבון חלבון (1886, שבועון רפואי)
התפתחות כנימות בעיכול הלבלב (1886, שבועון רפואי, גרמנית: Zeitschrift für physiologische chemie X. k.)
מקרי פלאורל שנצפו בשנים 1883–1984 (1887, שבועון רפואי)
נתונים על הפתולוגיה והתסמינים של תפליט פלאורלי כיבי (1887, שבועון רפואי, אותו דבר בגרמנית ב-Wiener medizinische Press)
נתונים לגבי תורת הזיהום המעורב (1888, שבועון רפואי)
על מקרה של מיימת chylous (1889, שבועון רפואי)
בדיקה פתולוגית של נמק ריאות (gangraena pulmonum) (פורסם בגרמנית ב-Wiener medizinische Press)
נתונים ניסויים על שלשול אורמי (1891, שבועון רפואי)
על עיכול סיבי הפפאיה (1892, ארכיון רפואי הונגרי)
שיטת בדיקה של קיבה (1893, ארכיון רפואי הונגרי)
מחלות איברי הקיבה (1896)
ספר לימוד לחולי סוכרת (עם פאל טראי, בודפשט, 1900)
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái IV. (Gyalai–Hyrtl). Budapest: Hornyánszky. 1896. (חייהם וכתביהם של סופרים הונגרים)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 199/1861. folyószáma alatt".
↑  "Hirschler Ágoston halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1368/1911. folyószáma alatt".
↑  Hirschler Ágoston elhunyt (1911. július 11.) Az Ujság, 9. évfolyam, 162. szám, 9. oldal
↑  "Hirschler Frigyes halotti bejegyzése a budai izraelita hitközség halotti akv. 49/1880. folyószáma alatt".
↑  "Hirschler Frigyes gyászjelentése (1880)".
↑  "Hirschler Frigyesné Kern Mária halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1559/1916. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 10/1852. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a péceli református házassági akv. 7/1890. folyószáma alatt".
↑  "Keresztelési bejegyzése a Pest-józsefvárosi római katolikus keresztelési akv. 2816/1888. folyószáma alatt".
↑  "ifj. Hirschler Frigyes halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1007/1911. folyószáma alatt".
↑  "Hirschler Mária halotti bejegyzése a kőszegi polgári halotti akv. 55/1920. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1315 7590  VIAF: 165162564   WorldCat (עם VIAF): 165162564
בריכת רמב"ם

תבנית:מבנה
בריכת רמב"ם בשנות ה-50 של המאה ה-20
בריכת רמב"ם הייתה בריכת שחייה שנבנתה בגבעת רמב"ם בשנת 1945 – הבריכה הציבורית הראשונה שהוקמה ביישוב העברי, בשטח עיריית גבעתיים. עם השנים הבריכה חודשה, אך כיום היא סגורה בהוראת משרד הבריאות וטרם נמצא לה זכיין מפעיל.את חדר הכושר מנהל צחי הרה, מטעם העמותה לקידום הספורט בגבעתיים.
היסטוריה

בריכת השחייה נחנכה בתחילת אוגוסט 1945, בשכונת גבעת רמב"ם על ידי "החברה לפיתוח בריכות שחייה", בתכנונו של האדריכל מאיר הורמן. הקמת הבריכה היא פרי יוזמה של אלי פביאן, מורה לחינוך גופני, וישראל טייבר, "מוכתר גבעת רמב"ם", שאמר בנאום בטקס החנוכה: ”תרבות הגוף היא עניין חשוב ושחייה היא אקט בריאותי, אך יחד עם זאת אין לשכוח את תרבות הרוח”.
בריכת רמב"ם הקדימה את בריכת גלי גיל שנפתחה שנה מאוחר יותר. בטקס חנוכת הבריכה גזרה את הסרט הגברת סוניה אמירוב והשתתפו ילדים מ"הפועל" מ"מכבי-עתיד". גודלה של הבריכה הוא 25 מטר לאורך ו-12.5 מטר לרוחב ועומקה מתחיל מ-90 ס"מ ועד ל-2.5 מטר. לצידה ניבנתה בריכה קטנה לפעוטות.
שבוע לאחר חנוכת הבריכה, נערכה בה תחרות שחייה ראשונה לעיני כ-1,000 צופים ובהשתתפות השחיין הבינלאומי מהפועל תל אביב צבי כתבי, שקבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא הפועל חדש ויונה לדזינסקי שקבע במשחה ל-100 מטר גב שיא הפועל חדש נוסף. בסיום תחרות השחייה נערך משחק כדורמים בין קבוצה של חיל התעופה הבריטי ממצרים לקבוצת הפועל תל אביב. בסיום המשחק ניצחה הקבוצה האורחת ממצרים 5–4. (תוצאת המחצית הייתה 4–1 לטובת הפועל תל אביב).
בשנת 2018 נסגרה הבריכה בהוראת משרד הבריאות, מכיוון שלא עמדה בתקנים וטרם נקבע היזם שיפעיל אותה מחדש. במבנה פועל מכון כושר וסטודיו.
ראו גם

בריכת גלי גיל
הערות שוליים

1 2 3   נעמה ריבה, המבוי הסתום של הבריכה הציבורית הראשונה בישראל, באתר הארץ, 4 במרץ 2020
↑  שחייה, משמר, 12 באוגוסט 1945
יעקב גרנק

| --- | --- |
יעקב גרנק
יעקב גרנק
 לידה:  22 ביולי 1923 פולין לודז', פולין
 נהרג:  26 בדצמבר 1948 (בגיל 25) ישראל עוג'ה אל-חפיר, ישראל
 תאריך עלייה:  1940
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  "דב הבלונדיני", "הבלונדיני הגבוה"
 השתייכות:  צבא אנדרס  לח"י  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1939, 1941 – 1948 (כ־9 שנים)
 דרגה:   סרן
 תפקידים בשירות
 לוחם קומנדו בצבא הפולני, לוחם בלח"י, מפקד פלוגה בחטיבה 8
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות
 הנצחה
 ‏ על שמו נקראו רחובות ברמת גן (רחוב הסרן דב) ובבאר שבע (רחוב סרן דב)  ליד בית מגוריו ברמת גן מוצבת לוחית זיכרון
 
יעקב (דב) גרנק (ט' באב ה'תרפ"ג, 22 ביולי 1923 - כ"ד בכסלו ה'תש"ט, 26 בדצמבר 1948), שנודע בכינויו "דב הבלונדיני", היה חבר בלח"י ומפקד פלוגה בגדוד הפשיטה (גדוד 89) של חטיבה 8 במלחמת העצמאות.
מילדות ועד העלייה לארץ ישראל

יעקב גרנק נולד בשנת 1923 בלודז' שבפולין לראובן-זאב ולפנינה גרנק, למשפחה מבוססת בת שלושה ילדים שהתמחתה בטקסטיל. יעקב למד בבית ספר תיכון מקצועי עד גיל 15, עת פרצה מלחמת העולם השנייה. בנעוריו הצטרף לבית"ר ושאף לעלות לארץ ישראל.
בגיל 16, עם פלישת הגרמנים לפולין התנדב גרנק להגנת העיר ורשה. לכשהגיע לוורשה שובץ בפלוגת קומנדו פולנית והשתתף בפעולות נגד הגרמנים. בפעולה האחרונה במדי הקומנדו, הוא נשבה בידי הגרמנים, אולם הצליח לברוח כאשר קפץ מתוך רכבת בדרך למחנה שבויים בגרמניה, וחזר ללודז' ברגל. לאחר מכן הגיע כפליט לווילנה והשתלם בבית הספר למכונאות בעיר.
בשנת 1940 קיבל היתר מהשלטונות הסובייטיים לעלות לארץ ישראל. לשם כך נסע תחילה למוסקבה ומשם דרך טורקיה וסוריה, במסגרת עליית הנוער, הגיע ב-1940 לארץ ישראל והתמקם בראש פינה (הוריו ואחותו נרצחו בידי הנאצים ורק אח אחד, גרשון גרנק, ניצל והגיע לארץ ישראל בשנת 1948).
פעילותו במחתרת לח"י

בהיותו בארץ ישראל הצטרף גרנק לתנועת בית"ר בראש פינה, בה היה חניך עוד בפולין וכעבור שנה, בשנת 1941, היה לחבר בלח"י. הכינוי המחתרתי שניתן לו היה "דב" ובפי חבריו 'הבלונדיני'. גרנק לקח חלק בשליחות לח"י באיטליה, שם נאסר והוחזר לארץ ישראל. בקיבוץ כפר החורש עסק בשמירה והכיר את אשתו לעתיד, לאה, כשהייתה תיכוניסטית ובאה לעזור בקטיף.
במהלך שירותו בלח"י ארגן ונטל חלק בפעילויות רבות נגד השלטון הבריטי, כגון: התקפות רבות על מתחמי צבא ומחסני נשק בריטיים בתל ליטווינסקי, פריצות למבני הבולשת הבריטית במגרש הרוסים בירושלים וביפו, ניסיון ההתנקשות בחייו של הנציב העליון הרולד מקמייקל, ההתקפה על שדה התעופה בכפר סירקין, עליה פיקד, מבצע לחילוץ ישראל אלדד, ופעולות שוד ("החרמות") למימון פעולות המחתרת.
פעילותו במחתרת לח"י > ניסיון התנקשות בהרולד מקמייקל

ב-8 באוגוסט 1944 ניסו אנשי לח"י להתנקש בחייו של הנציב העליון הרולד מקמייקל, אך נכשלו בכך. 10 לוחמים בפיקודו של יהושע כהן ובהשתתפותם של אליהו חכים ויעקב גרנק ארבו לו על הכביש הראשי ביציאה מירושלים, בסיבוב חד ליד הכפר ליפתא, כשהם מוסווים למודדי כבישים. בהגיע מכוניתו של הנציב, ומלפניה ומאחוריה מכוניות משטרה ובהן שוטרים חמושים, זרקו אנשי לח"י בקבוק מולוטוב לכביש, שיצר חומת אש שעצרה את השיירה, ופתחו לעברה באש מקלעים. נהגו של הנציב, שנפצע באורח קשה, הצליח למלט את המכונית לשטח ראות מת מעבר לצלע ההר וחיי הנציב ניצלו, אך אשתו נפצעה.
פעילותו במחתרת לח"י > מבצע לחילוץ ישראל אלדד

בשנת 1944 נפצע ישראל אלדד, ממנהיגי לח"י, בגבו, כשנפל מקומה רביעית בעת ניסיון בריחה. הוא נכלא בבית הסוהר המרכזי בירושלים ובמחנה המעצר בלטרון כשגבו נתון בגבס, אך גם לאחר שהוסר הגבס נזקק לטיפולים רפואיים. ב-7 ביוני 1946 הובא למרפאתו של האורתופד ד"ר יוסף טרוי ברחוב הנביאים בירושלים, תחת משמר בריטי כבד. קבוצת אנשי לח"י בפיקודו של גרנק, בפעולה נועזת, רצו למרפאה מחופשים לסניטרים, השתלטו על המשמר, פרקו את נשקו, וברחו עם אלדד. הוא הוסתר זמן מה בבונקר של לח"י בפאתי רמת גן ליד נחל איילון.
דוד שומרון, מלוחמי לח"י שהשתתפו במבצע סיפר:
"הייתי בחיפוי ממול עם עוד שניים. תת-מקלע מתחת לז'קט. מפורק מהידית, תלוי על הכתף. אם ירדפו, אני אחסום. "דב" היה המפקד. הכנסנו שלושה מאנשינו פנימה. אחד מהם שכב על אלונקה כפצוע מדומה, מכוסה בשמיכה. השניים האחרים סחבו אותו. עוד הם בפנים, הגיעו שני שוטרים בריטים חמושים ונעמדו בכניסה. זה לא היה בתכנון. "דב" ירד מהטקסי ונעמד במדרכה שממול. אמרתי לחבר'ה שהיו איתי, 'איך הם יצאו משם?'. רק דיברתי ו"דב" חצה את הכביש, כמו בסרטים, ניגש אל שני השוטרים, שלף אקדח, הוריד מהם את הרובים ודחף אותם פנימה. החבר'ה יצאו עם אלדד ונסעו. אומץ לב בלתי רגיל".
פעילותו במחתרת לח"י > שוד הבנק הפולני

ב-3 בדצמבר 1946, במהלך פעולת שוד שנכשלה בבנק הפולני פ.ק.או, ברחוב אלנבי בתל אביב, נפצע גרנק בבטנו אך לאחר שנותח, הוברח במונית מבית החולים הדסה ששכן ברחוב בלפור בעיר.
נחמיה בן-תור, היסטוריון לח"י, כתב על פציעתו של "דב":
"פרופ' מרכוס מיהר להכניס אותו לחדר הניתוח. התחיל לנתח, ואל המסדרון הגיע יעקב בנאי, "מזל", שהיה מפקד החטיבה הלוחמת. בבית החולים היו שוטרים יהודים ומזל אמר להם שישמרו על הפה ולא יגלו לאנגלים, כי הם רצו להוציא את "דב" מיד אחרי שיסיים בחדר הניתוח. שני שוטרים אנגלים הגיעו וביררו אם אכן הגיע הפצוע מהשוד. השוטרים היהודים סיפרו שהוא נפטר וירדו איתם למטה, לחדר המתים. האנגלים ביקשו לראות במו עיניהם, והשוטרים הצביעו על אחד המתים, ששערו היה בלונדיני. זה הספיק לבריטים".
לוחמי לח"י הצליחו להבריח את דב הפצוע מבית החולים מתחת לאפם של הבריטים. הוא הובא למקום מסתור שם טופל על ידי אנשי המחלקה הרפואית של לח"י. לאחר מספר שבועות התאושש וחזר לפעילות.
בפעולה זו נהרג לוחם לח"י מנחם ריבנבך (מרדכי). עמוד זיכרון לכך נמצא במקום הפעולה ברחוב אלנבי 95.
פעילותו במחתרת לח"י > שוד בנק ברקליס

ב-26 בספטמבר 1947 פיקד גרנק על שוד הבנק, שנחשב לנועז ביותר טרם הקמת המדינה: 3 חוליות בפיקודו של יעקב גרנק תקפו שריונית בריטית, אשר פעלה מטעם בנק ברקליס ברחוב אלנבי 103 בתל אביב.
על הפעולה נכתב בעיתון 'הארץ':
"אחד המתקיפים החל להוציא מן המכונית את השקים עם הכסף. השק הראשון היה מגואל בדם השוטרים. צעיר גבוה, יפה תואר, שלדברי עוברים ושבים אפשר היה להישבע כי הוא אנגלי, עלה למכונית ובמומחיות רבה הוריד מהצריח מכונת ירייה מסוג ברן. ארבעה צעירים נראו מיד אחר כך סוחבים את שני השקים, זוג אחר זוג. כובש מכונת הירייה, שהיה כנראה מפקד הפעולה, צועד אחריהם עם הכלי הנכבש".
בפעולה נהרגו ארבעה שוטרים בריטים ונפצעו ארבעה אזרחים. הבריטים דלקו אחרי התוקפים שנאלצו לזרוק שק מלא בשטרות כסף. מתוך 105,000 לירות שנשדדו נשארו רק 45,000.
בכניסה לבנק (כיום בנק מרכנתיל) יש עמוד זיכרון לפעולה זו.
גרנק ואנשיו חזרו לבנק ברקליס ב-28 באפריל 1948, שבועיים לפני הכרזת המדינה ובפעולה מהירה, ללא פתיחה באש, שדדו 200,000 לא"י. זאת הייתה פעולת ההחרמה הגדולה ביותר של לח"י.
שירותו בצה"ל

עם גיוסו לצה"ל עבר גרנק קורס קציני חיל רגלים וסיימו בהצטיינות. לאחר מכן שובץ בגדוד 89 של חטיבה 8 - גדוד קומנדו (גדוד הפשיטה הממוכן), תחת פיקודו של משה דיין כמפקד פלוגה א' בדרגת סרן.
גדוד 89 היה אחד הגדודים שהשתתף בפעולה נגד אוניית הנשק אלטלנה. פלוגתו של גרנק כללה אנשי לח"י ואצ"ל לשעבר, ולמרות נאמנותו של גרנק לשבועתו לצה"ל, פקד משה דיין להשאיר את הפלוגה בבסיס ולפרוק ממנה את נשקה.
במסגרת מבצע דני נטל עם פלוגתו חלק בכיבוש היישובים דיר טריף, טירה, קולה ולוד.
במסגרת מבצע יואב נטל גרנק חלק בקרבות לפריצת הדרכים אל הנגב, אשר נשלטו על ידי הצבא מצרי שפלש לארץ ישראל.
ב-9 בנובמבר 1948, במסגרת מבצע שמונה הצליחו חבלני פלוגה א' בפיקודו של גרנק, לאחר 7 ניסיונות כושלים של יחידות שונות ובתום ריכוך ארטילרי של גדוד 88 ובסיוע טנקים מגדוד 82, לפרוץ את הקיר המערבי של משטרת עיראק סווידאן, דבר אשר גרם לכניעת הכוח המצרי שאייש את מבנה המשטרה. כיבוש משטרת עיראק סווידאן גרם לנסיגת הצבא המצרי מהכפרים עיראק סווידאן ובית עפה ולצמצום כיס פלוג'ה למרחב העיירה אל-פאלוג'ה והכפר עיראק אל-מנשייה בלבד.
בצהריי 26 בדצמבר, במהלך השלב הראשון של מבצע חורב, הגיעה חטיבה 8 למוצבי עוג'ה אל-חפיר ליד ניצנה ופתחה במתקפה על המשלטים, אותה הובילו גדודים 82 ו-89. התקפה זו נהדפה על ידי הצבא המצרי, תוך ספיגת אבדות כבדות, בנפש ובציוד. במהלך ההתקפה נפגע יעקב גרנק בצוואר ונהרג (בנר ראשון של חנוכה) והוא בן 25. הוא נקבר זמנית בחלוצה, ובכ"ג בתמוז (20 ביולי 1949) הועבר למנוחת-עולמים בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק. הוא הותיר אחריו את אשתו - לאה.
הנצחתו

המשורר אורי צבי גרינברג כתב על "דב":
"קינה על הסיקריק והוא סרן "דב" בצבא ישראל. הוא היה גזע אש, אשר כל מימיהם של משנאיו לא יוכלו לכבות".
.
על שמו נקראו רחובות בשכונת רמת חן ברמת גן (רחוב הסרן דב), ובבאר שבע (סרן דב) - בסמיכות לרחוב חטיבה 8, בשורותיה לחם.
ליד בית מגוריו ברמת גן מוצבת לוחית זיכרון לזכרו (ראו תמונה). הונצח גם בקריאת רחוב על שמו ביישוב חוות יאיר שבשומרון.
ראו גם

חטיבה 8
לקריאה נוספת

אורי מילשטיין, דב הבלונדיני, הוצאת רמדור, 1968.(הספר בקטלוג ULI)
נחמיה בן-תור, אגדת דב הבלונדיני מלח"י, הוצאת יאיר שטרן, 2013.
משה בן-שאול, מעלות לוחמים - עשרים ושלשה פרקי לוחמים, הוצאת הדר, 1967, עמודים 178–185
דוד הכהן (רוזנטל), בשרות המחתרת, הוצאת המחבר, 1962, פרק ד' עמודים 178–209.
הערות שוליים

↑  לפי אתר יזכור "הבלונדיני הגבוה"
1 2 3  ממזר חסר כבוד: יעקב גרנק, אימת המנדט, באתר nrg.
↑  דוד הכהן (רוזנטל), בשרות המחתרת, הוצאת המחבר.
↑  יעקב בנאי ("מזל"): חיילים אלמונים, עמ' 610
↑  שבתי טבת, משה דיין, הוצאת שוקן, תשל"ב, עמ' 274.
↑  אורי מילשטיין, הלוחם מלידה, הארץ, 26 ביולי 1968
↑  מתוך כיצד נלכדה המצודה - כיבוש משטרת עיראק סואידן במלחמת העצמאות באתר יד לשריון.
↑  יהודה ואלך, ...לא על מגש הכסף, הוצאת כרטא, ירושלים, 2000, עמ' 61.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309147005171  ISNI: 0000 0000 6996 7587  LCCN: no2014008914  VIAF: 97202589   WorldCat (עם VIAF): 97202589 
יעקב גרנק ורעייתו לאה ביום נישואיהם
לוחית זיכרון בירושלים על הברחת ישראל אלדד בפיקודו של יעקב גרנק
שלט זיכרון של לח"י בכניסה למחנה תל השומר. על השלט כתוב: בתקופת שלטון הבריטים הייתה כאן הכניסה למחנה הצבאי הבריטי שהותקף על ידי לח"י בשנת 1946. מפקד הפעולה היה יעקב בנאי (מזל). סגנו היה יעקב גרנק (דב), נפל בראש פלוגתו על המערך הצבאי בעוג'ה-אל חפיר (ניצנה).
עמוד זיכרון לפעולת לח"י בבנק ברקליס בפיקודו של יעקב גרנק
לוחית זיכרון ליעקב גרנק ברמת גן. על הלוחית כתוב: בחדר שעל הגג שבסמטת מעלות 3 התגוררו בתקופת השלטון הבריטי בא"י יעקב גרנק ('דב') ורעייתו לאה. 'דב' היווה את עמוד התווך של יחידות הקרב של לח"י והיה לאגדה עוד בחייו כלוחם העשוי לבלתי חת.
אי הנחשים

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים השחור 
 קואורדינטות:  45°15′18″N 30°12′15″E﻿ / ﻿45.255°N 30.204166666667°E﻿ / 45.255; 30.204166666667
 שטח:  0.17 קילומטר רבוע
 אורך:  0.66 קילומטר
 רוחב:  0.66 קילומטר
 גובה מרבי:  41 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 אוכלוסייה:  0
  (למפת הים השחור מוגדלת) אוקראינה רוסיה גאורגיה טורקיה יוון בולגריה רומניה מול.אי הנחשים(למפת הים השחור רגילה) אוקראינה רוסיה גאורגיה טורקיה יוון בולגריה רומניה מול.אי הנחשים(למפת מחוז אודסה רגילה) אודסה איזמאיל צ'ורנומורסק אקרמן פודילסק יוז'ני קיליה ויניצה קירובוגרד מיקולאייב רומניה מולדובה הים השחוראי הנחשים(למפת מחוז אודסה מוגדלת) אודסה איזמאיל צ'ורנומורסק אקרמן פודילסק יוז'ני קיליה ויניצה קירובוגרד מיקולאייב רומניה מולדובה הים השחוראי הנחשיםמפת האי
 
אי הנחשים (באוקראינית: Острів Зміїний, ברומנית: Insula Şerpilor) הוא אי אוקראיני בים השחור בסמוך לגבול עם רומניה, במרחק של 45 קילומטרים מהדלתה של הדנובה.
אי הנחשים הוא האי המרכזי מבין חמישה איים קטנים, בנפת קיליה, מחוז אודסה, באוקראינה. רומניה טוענת שהאי שייך לה והיא הגישה תביעה לריבונות עליו. התביעה מתבררת בבית הדין הבינלאומי בהאג.
שטח האי הוא 170 דונם. הנקודה הגבוהה ביותר על האי נמצאת בגובה 41 מטר מעל פני הים. המרחק בין שתי הנקודות המרוחקות ביותר על האי הוא 1,973 מטרים. על האי אין מקורות מים מתוקים והצמחייה דלילה מאוד.
ציור של אי הנחשים בשנת 1896
בעבר האי שימש כבסיס דיג, ובשנים האחרונות ניסתה אוקראינה לפתח בו תיירות. חשיבות האי גדלה לאחר שנמצאו מרבצי נפט בקרקע הים בסביבה.