stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטיש (מושב)

| --- | --- |
הכניסה למושב פטיש
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: מרחבים
גובה ממוצע: ‎96 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,101 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎8.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) פטיש(למפת מערב הנגב רגילה) פטיש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פטיש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פטיש31°19′38″N 34°33′36″E﻿ / ﻿31.3272954908458°N 34.5598645851339°E﻿ / 31.3272954908458; 34.5598645851339  heמפת היישובים של מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) באדום - פטיש בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

26 במרץ 1955: שר הביטחון דוד בן-גוריון מבקר במושב פטיש לאחר התקפת מסתננים
נשיא המדינה, יצחק הרצוג, מפקד מחוז דרום של משטרת ישראל, אמיר כהן וראש המועצה האזורית מרחבים, שי חג'ג' מדליקים בבית הכנסת של המושב נר שישי של חנוכה, דצמבר 2023
פַּטִּישׁ הוא מושב בצפון הנגב ממערב לעיר אופקים והוא שייך למועצה אזורית מרחבים. המושב הוקם ב-3 במרץ 1950 והוא קרוי על שם חורבת פטיש הסמוכה.
היסטוריה > הקמה וקשיים ראשונים

"תחילה נקרא המקום אימרה ג'  והובאו למקום עולים ממצרים, אשר עזבו לאחר חודש וחצי, מבלי שאיש מנע זאת, ולאחר שהבינו שהחיים בנגב הצחיח לא נועדו עבורם. אחריהם הובאו עולים מתוניסיה שהלכו בדרכם של קודמיהם, והיו גרעינים מארצות אחרות שגם הם לא נקלטו, עד שגמלה באנשי הסוכנות היהודית ההחלטה ליישב במקום זה קבוצת עולים שתנאי הנגב הקשים יתאימו לה ונבחרו לכך עולים מכורדיסטן".
על העלייה עצמה סיפר חביב שרבף:
כשבאנו למקום מצאנו רק אוהלים מעטים, כך שנאלצנו לגור שלוש, ארבע משפחות באוהל אחד. התנאים הסניטריים היו גרועים מאוד. ברז אחד שימש את המחנה כולו. בשעות הבוקר הצטופפו לידו לא פחות מ500 נפשות. לעיתים מזומנות, במקום לתת מים, השמיע הברז חירחור יבש. לא אחת אפשר היה לראות בשעות הבוקר או בצהרים, או לפנות ערב עשרות נשים וילדים עומדים עם כדים בתור ליד הברז, כדי לזכות במעט מים לבישול ולרחצה מינימאלית. כבר בערב הראשון הסבירו לנו כי ישובינו הוא ישוב ספר, ועלינו להקפיד על השמירה למען ביטחוננו ולמען ביטחון ילדינו. למזלנו, היו בתוכנו אחדים ששירתו כחיילים בצבא הפרסי, וידעו להשתמש ברובה. הם קיבלו רובים ויצאו לשמירה. כעבור שבוע הגיעו אלינו חיילי צה"ל ואימנו אותנו בנשק, וכך יכולנו לחלק את השמירה שווה בשווה בין כל המתיישבים.
כל עוד לא עסקו אנשי פטיש בחקלאות, הועסקו בעבודות הכשרת הקרקע, שסופקו להם על ידי קק"ל. מדי בוקר הייתה מגיעה ליישוב משאית ומסיעה עשרות גברים לרוחמה. עם שקיעת החמה הוחזרו העובדים לכפר. לעיתים היה הנהג מסתפק בהורדתם בשולי "כביש הרעב" והיה עליהם ללכת מרחק רב ברגל עד המושב.
שכרם של העובדים מפטיש קוזז לטובת בניית בתים ביישוב. הבתים נבנו בחמישה רחובות שכל אחד מהם הכיל 24 בלוקונים. המיקום הגאוגרפי של הבתים קבע את ערכם, והמבוקשים ביותר היו ב"רחוב הראשי". על רקע זה פרצה מריבה בין התושבים שנדמה הייתה שתביא לקרע הראשון ביישוב, אך ברגע האחרון הוחלט לערוך הגרלה בין כל המתיישבים, וכך נרגעו הרוחות.
מי שליווה את המתיישבים החדשים בפטיש היה משה אדירי, תושב כפר ויתקין, שעקב מקרוב אחר המחדלים השונים שהיו בפטיש. המוסדות המיישבים העניקו לכל אחד מהמתיישבים פרה מבלי לסייע בהקמת מבנה זמני עבורה, כך שבתנאי מזג אוויר קשים היו המתיישבים מרחמים על הפרה ומכניסים אותה לביתם ללינת לילה. הוא התמרמר על המחסור החמור במים ועל כך שלא הייתה אספקה יציבה באמצעות "טנקרים", ולא השלים עם כך שהשמירה הביטחונית על יישובי האזור לא הייתה מאורגנת כראוי.
תנאים קשים אלו של מחסור במים, תשתיות כביש, והעדר חשמל ביישוב בתוספת רמת הכנסה מינימלית גרמו לתושבים למחות ולצאת להפגין. הם חסמו את כביש הרעב בקטע שליד המושב. חסימת הכביש מנעה מחברי הקיבוצים שהגישה אליהם הייתה מכביש הרעב להגיע אל מחוז חפצם. השוטרים שהיו בעיצומים בימי השביתה לא הגיעו למקום, ורק לאחר שכמה חברי קיבוצים איימו לפנות ללוי אשכול כדי שיתערב לביטול החסימה, הופיעה קבוצת שוטרים שפינתה את הכביש.
מצוקתן של המשפחות במושב גברה גם בגלל תנאי המגורים הקשים. משפחות בנות שמונה ועשר נפשות כולל סב וסבתא הצטופפו בבלוקון שגודלו 24 מטרים, שהיה מחולק לחדר משפחה אחד גדול יחסית, ולחדר קטן יותר ששימש גם כמטבח. כמו ביישובים האחרים, לא היו בבלוקונים בתי שימוש ומקלחות. הרחצה נעשתה בברזים, כאשר היה מים ועשיית הצרכים בבורות מרוחקים.
היסטוריה > ההתקפה על המושב ב-1955

ב-24 במרץ 1955 עסק היישוב בהכנות לקראת החתונה של שמואל קלימי ושמחה שימסי, בני המושב. טקס הנישואים נערך ברחוב ה' בחצר בית משפחת קלימי.
שלושה שבועות לפני החתונה ערך צה"ל פעולת תגמול בשם מבצע חץ שחור כנגד הצבא המצרי ברצועת עזה על מנת למגר את תופעת הסתננות חוליות הפדאיון מגבול מצרים במטרה לפגע במתיישבים הישראלים. ימים אלו במושב פטיש היו מתוחים מבחינה ביטחונית ואף עלה החשש לפגיעה במקום.
בעיצומה של החתונה חדרו מחבלים מרצועת עזה למושב פטיש וכשראו את קהל החוגגים הטילו שני רימוני יד לקהל החוגג ופתחו באש. בהתקפה נהרגה מדריכה חקלאית, ורדה פרידמן מכפר ויתקין, ונפצעו 18 אחרים.
היסטוריה > ההתקפה על המושב ב-1955 > בעקבות ההתקפה

ההתקפה זעזעה את המדינה והשפיעה עמוקות על שר הביטחון דוד בן-גוריון. לדברי ההיסטוריון מוטי גולני, תגובותיו של בן-גוריון, כמו אלה של ראש הממשלה משה שרת והרמטכ"ל משה דיין, "היו זועמות יותר מאשר תגובותיהם באירועים קודמים או מאלה שבאו לאחר מכן. את הזעם של בן-גוריון אפשר להשוות אולי רק לתגובתו על הרצח במעלה עקרבים, שנה קודם לכן". המשורר נתן אלתרמן כתב שיר על ורדה פרידמן: "נערה עבריה עבותת צמה לבדה בעפר מוטלת". באזכרה לנערה ציין בן-גוריון את "ברית הדמים שנכרתה בין כפר ויתקין ופטיש".
יומיים לאחר ההתקפה ביקר בפטיש דוד בן-גוריון ומצא שחלק מהתושבים ארזו את חפציהם על מנת לעזוב את המקום. הוא חיזק את ידי המתיישבים ונאם בפניהם: "יש פטיש לא רק במקום הזה. הרבה פטישים מפוזרים בארץ, אך יש פטיש חזק, שיפוצץ את סלעי האויבים. צה"ל". לעיתונאי משה ז"ק הסביר כי מלבד הרתעת האויב, יש סיבה נוספת לפעולות התגמול: "הבט על היהודים הללו. הם באים מעיראק, מכורדיסטן, מצפון-אפריקה... הם באים מארצות, שם היה דמם הפקר, שם מותר היה להתעלל בהם, לענותם, להכותם, להתאכזר אליהם. כבר התרגלו לכך כי הם קרבנות חסרי אונים של הגויים. כאן עלינו להוכיח להם כי דמם אינו עוד הפקר; כי יש מדינה ויש צבא לעם היהודי, אשר לא ירשו כי יעשו עוד בהם שפטים; כי יש מחיר לחייהם ולרכושם. עלינו לזקוף קומתם, לנטוע בהם הרגשת קוממיות וגאווה. עלינו להמחיש להם כי מי שקם עליהם לא יימלט מעונש, כי הם אזרחים במדינה ריבונית, האחראית לחייהם ולשלומם".
כמה חודשים לאחר הפיגוע, ב-27 ביולי 1955, הסתננו שלושה מחבלים ליישוב וזרקו שני רימונים אל תוך ביתה של משפחת זרגרי, בני הזוג דניאל וקמילה נפצעו בפיגוע.
התערערות המצב הביטחוני לא גרמה לעזיבת התושבים כמצופה. אחת הסיבות לכך קשורה בביקוריהם, של כמה מראשי המדינה וביניהם דוד בן-גוריון. אשר גילה יחס מיוחד לפטיש. תודות ליחס זה חלה הקלה בחייהם של המתיישבים ולאחר הטרגדיות חובר המושב לרשת החשמל הארצית וההנהגה השקיעה בתשתיות בסיסיות ביישוב.
היסטוריה > במאה ה-21

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כיום, מתפרנסים חלק גדול מתושבי פטיש מגידול בקר לחלב. ענפי יצור נוספים הם: לול, צאן, מטעים, פרדסים, פלחה וירקות.
בבוקר 7 באוקטובר 2023, בזמן טבח שבעה באוקטובר, הגיעו מאות ניצולים שנמלטו מהטבח בפסטיבל נובה אל בית העם בפטיש, ובהמשך גם למושב מסלול, לאחר שפונו והוכוונו לשם על ידי כמה מבני המושב (ביניהם עוז  ורמי דוידיאן) שסייעו באופן עצמאי ותוך סיכון עצמי רב לפעולות החילוץ.
כחודשיים לאחר מכן, ביקר נשיא ישראל, יצחק הרצוג במושב והדליק יחד עם תושבי פטיש ומסלול נר שישי של חנוכה לציון גבורת המחלצים והערבות ההדדית שהפגינו תושבי המושבים בקליטת הניצולים מהטבח בפסטיבל נובה.
ראו גם

או"ם שמום
לקריאה נוספת

הספר "החלוצים האלמונים" אריה אבנרי (חלק א' עמודים 323-328)
ביאורים

↑  אימרה היא משטרת עימארה, בה התיישב קיבוץ אורים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  פטיש באתר מועצה אזורית מרחבים
↑  צעירה נהרגה ו-18 נפצעו בהתקפה מצרית על חתונה בפטיש, חרות, 27 במרץ 1955
↑  מוטי גולני, 'ישראל ופעולת עזה – המשך או שינוי?', בתוך: הנ"ל (עורך), 'חץ שחור': פעולת עזה ומדיניות הגמול של ישראל בשנות ה-50, תל אביב: מערכות (סדרת שנים ראשונות); חיפה: אוניברסיטת חיפה – מוסד הרצל לחקר הציונות, 1994, עמ' 31.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך ג, פרק א, עמ' 1138.
↑  מרדכי בר-און, 'פעולות הגמול כמערכת של הרתעה', בתוך: גולני (עורך), חץ שחור (1994), עמ' 117. (המאמר נדפס שוב בשם "פעולות התגמול כמערכת של הרתעה" בתוך קובץ מאמריו של בר-און "גבולות עשנים", תשס"א); מוטי גולני, תהיה מלחמה בקיץ: הדרך למלחמת סיני, 1955–1956, תל אביב: מערכות, 1997, עמ' 36.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך ג, פרק א, עמ' 1139.
↑  ח. בן-עדי, זוג עולים וקרובם - הפצועים בפטיש, מעריב, 24 ביולי 1955
↑  עדינה בר-אל, פרויקט ההצלה של עוז, באתר "כנס מדיה", 17 באוקטובר 2023
↑  מהחושך אל האור: סיפור הגבורה של מושב פטיש, אתר בית הנשיא, 12 בדצמבר 2023
↑  https://www.inn.co.il/news/624483
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588151105171 
גרפיטי המנציח את פועלו של עוז דוידיאן בן מושב פטיש להצלה ממסיבת הטבע ברעים במהלך מתקפת הפתע באוקטובר 2023
טלי שמש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1969 (בת 55 בערך) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 בן או בת זוג:  אסף סודרי 
 פרסים והוקרה:  דוקאביב (2016) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טלי שמש (נולדה ב-1969) היא במאית סרטים דוקומנטריים ישראלית.
ביוגרפיה

שמש נולדה בירושלים והיא בוגרת מחזור ב' של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.
לאחר לימודיה, ביימה עשרות כתבות לתוכניות תחקיר ותעודה, ובהן "עובדה" עם אילנה דיין.
בשנת 1999 ביימה את הסרט התיעודי "השמנה והיפה" עבור ערוץ 8.
בשנת 2004 ביימה את הסרט "זהב לבן עבודה שחורה" עבור "עובדה", שעסק בקיפוחם של עובדי הקבלן במפעלי ים המלח, ועורר הדים ציבוריים רבים.
בשנת 2006 ביימה את הסרט התיעודי באורך מלא "מועדון בית הקברות" שפתח את פסטיבל דוקאביב 2006, זכה לשבחים רבים והפך לסרט התיעודי המצליח ביותר בישראל אי פעם. "מועדון בית הקברות" קיבל את פרס מועצת הקולנוע ליוצרת במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות ו "פרס ראש העיר ת"א" ו"פרס הצילום" לצלם שרון דה-מאיו וכן את הפרס הראשון בקטגוריה התיעודית בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשאנגחאי (האירוע הגדול והחשוב מסוגו במזרח אסיה).
בשנת 2016 ביימה שמש עם בעלה, אסף סודרי, את הסרט התיעודי "מוות בבאר שבע", שעוקב אחר אירועי הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע ב-2015. במאי 2016 זכה הסרט בשלושה פרסים ובהם פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב. הוא עושה שימוש בצילומי אבטחה ומתמקד במותו של הבטום זרהום.
בשנת 2018 יצרה עם אסף סודרי את הסרט המועמד המתעד את ההערכות לבחירות לכנסת ה-20 של מפלגת כולנו בשנת 2015.
בשנת 2020 יצרה עם אסף סודרי את הסדרה התיעודית "המניע", העוסקת בפרשת הרצח בעין כרם.
ראו גם

התעוררות
ההורים שלי
הערות שוליים

↑  איתי שטרן, ממש לא בית קברות, באתר nrg‏, 25 באפריל 2007
↑  אמיר בוגן, הזוכה בדוקאביב: סרט על הלינץ' בבאר שבע, באתר ynet, 25 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526548905171  GND: 159847966  ISNI: 0000 0004 4751 3911  LCCN: no2017135982  VIAF: 315204959   WorldCat (עם VIAF): 315204959
אן-מארי דוד

| --- | --- |
דוד בהופעה בסטוקהולם, 2015
דוד בהופעה בסטוקהולם, 2015
 לידה:  23 במאי 1952 (בת 72) מרוקו הצרפתית קזבלנקה, מרוקו הצרפתית
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 סוגה:  פופ, בלדה
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 חברת תקליטים:  Energise Records
 annemariedavid.net
 פרופיל ב-IMDb
 
אן-מארי דוד (בצרפתית: Anne-Marie David; נולדה ב-23 במאי 1952) היא זמרת צרפתייה.
קריירה

דוד השתתפה באירוויזיון 1973 שנערך בלוקסמבורג כשהייתה בת 21 וזכתה במקום הראשון כנציגת לוקסמבורג עם השיר "Tu te reconnaîtras" ("אתה תזהה את עצמך"). שש שנים אחר־כך, השתתפה באירוויזיון 1979 שנערך בירושלים והגיעה למקום השלישי כשייצגה את צרפת בשיר "Je suis l'enfant soleil" ("אני ילדת שמש").
דוד נפגעה מאוד מהתגובות הצוננות שקיבלה בשל המקום השלישי שאליו הגיעה.[דרוש מקור] בשנת 2005 הגיבה דוד בעיתון על ההתנהגות הצוננת והבלתי מפרגנת של אנשי התקשורת בצרפת בעקבות כתבה שנערכה עליה ואמרה: "אם אתה זוכה במקום הראשון באירוויזיון, אתה מלך, ואם אתה זוכה במקום השלישי או השני, אתה כלום".[דרוש מקור]
בשנת 2010 שרה דוד עם הראל סקעת את השיר "Tu te reconnaîtras" בתחרות מלכת היופי הישראלית.
במאי 2019 נרתמה הזמרת לקמפיין אשר תומך בחזרה של לוקסמבורג לתחרות האירוויזיון. הזמרת אף הצהירה כי היא תשמח לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 2020. השיר לאירוויזיון נכתב והוקלט כבר לפני מספר שנים ומחכה לחזרתה של לוקסמבורג לתחרות. כאשר נושא הייצוג יהפוך לרלוונטי הוא יוקלט מחדש ויוגש לרשת הטלוויזיה של לוקסמבורג.
יחסה לישראל

דוד ידועה בתמיכתה המובהקת לישראל. היא מרבה לבקר במדינה ואמרה כי "בכל פעם שאני מבקרת בישראל אני מתפללת לחזור לכאן שוב כמה שיותר מהר". לאחר טבח שבעה באוקטובר פרסמה דוד מסר עבור הישראלים ובו אמרה "כל מה שאני יכולה לעשות אני אעשה עבור כולכם". בקדם האירוויזיון הלוקסמבורגי באותה שנה, הופיעה דוד עם הסרט הצהוב, סמל המאבק של משפחות החטופים בעזה.
הערות שוליים

↑  אן-מארי דוד מוכנה לייצג את לוקסמבורג ב-2020, באתר EuroMix
↑  דורון אורסיאנו–ויטנר, ‏האישה שנגעה בנצח: אן מארי דוד בשיחה לקראת האירוויזיון, באתר מעריב אונליין, 11 במאי 2017
↑  אן מארי דוד, זוכת האירוויזיון במסר לישראל: "אתם יכולים לסמוך עליי", באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2023
↑  הראל ישראל, לוקסמבורג: אן-מארי דוד קוראת להחזרת החטופים הישראלים - אירוויזיון 2024, באתר EuroMix, ‏2024-01-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010725497005171  PLWABN: 9810696799805606  BnF: cb13822667s (data)  GND: 1059651904  ISNI: 0000 0000 7971 6116  LCCN: n2005021685  MusicBrainz: face7456-a8e2-462d-b648-2328ee4f506f  SUDOC: 138940479  VIAF: 20171677   WorldCat (עם VIAF): 20171677 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוט

ערך זה עוסק בתוכנה המחקה אדם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התגוננות מפני בוט בוויקיפדיה העברית
בּוֹט (מאנגלית: bot, קיצור של robot) הוא תוכנה המבצעת פעולות אוטומטיות דרך האינטרנט. בשונה מתוכנה המבוססת על מענה לפניות של משתמשים ועל פעולות פנימיות במערכת, בוט מבצע פעולות יזומות בנכסים מקוונים שאינם בבעלות מפעיליו. מנועי חיפוש, לדוגמה, משתמשים בבוטים כדי לסרוק את דפי האינטרנט ולשמור את מילות המפתח שלהם. יש להבחין בין בוט ובין צ'אטבוט המבצע שיחות אוטומטיות במסגרת שירות מקוון.
שימושים נפוצים לבוט:
עדכון אתרי אינטרנט ומאגרים המכילים ריכוז מידע ממאגרים אחרים, כגון מנועי חיפוש, מדריכים ואף ויקיפדיה העברית (לדוגמה: בוט שמעדכן את רשימת חברי הכנסת לפי אתר הכנסת)
דימוי משתמשים בשרתי IRC
דימוי משתמשים במשחקי וידאו
איתור עסקאות כדאיות על ידי סריקת אתרי מסחר
הפצת מסרים במדיות חברתיות באמצעות בוטים חברתיים
אתרים המעוניינים לוודא שהמשתמש מולם הוא אדם ולא בוט, נותנים למשתמש מבחן טיורינג, שאדם יעבור אותו בקלות, אך בוט יתקשה בכך. טכניקה נפוצה לכך היא הצגת טקסט קצר בגופן משובש, תוך דרישה להקליד את הטקסט בשדה המתאים (CAPTCHA).
היסטוריה

המילה "רובוט" הופיעה לראשונה בהצגה שנערכה בפראג בינואר 1921 (ובעברית ביוני 1928 בעיתון דבר)
את המילה המציא יוסף צ'אפק
המילה רוֹבּוֹט נגזרה מהמילה רוֹבּוֹטָה
רובוטים הפכו כה נפוצים, עד שבשפה האנגלית נולדה הסיומת "בוט"
בעוד שקארל צ'אפק שכתב את המחזה נחשב לממציא המילה הקרדיט למעשה מגיע לאחיו הצייר יוסף צ'פק. השתלשלות האירועים הייתה שקרל הגיע לסטודיו של יוסף וסיפר לו על הרעיון למחזה בעוד שיוסף המשיך בציור הציורים ששאל אותו קרל כיצד יש לכנות את העובדים המלאכותיים פלט רובטי.
אף על פי שרבים חושבים שהמילה רבוטה מגיעה מהשפה הרוסית בה משמעות המילה רבוטה היא עבודה. המילה נגזרה מצ'כית שמשמעותה עבודות כפייה שהוטלו על אריסים באימפריה האסטרו הונגרית.
המילה "בּוֹט" במשמעות הנוכחית קיימת כבר כ-30 השנה והופיעה בדפוס לראשונה במשמעות זו החל מ-1996 (בעברית נדמה שבשנת 2000, בפוסט בבלוג "הידען". בתחילת העשור הראשון של האלף הנוכחי, בוטים היו בעיקר תוכנות מחשב שאפשר היה להתכתב עמן, אבל עם הופעתם של פייסבוק וטוויטר הופיעו שם גם הבוטים הראשונים — חשבונות המפיצים תוכן באופן אוטומטי.
בעשור השני של המאה ה-21 תופעת הבוטים ברשתות החברתיות הפכה לנפוצה במיוחד, כאשר במקרים שונים מופעלות רשתות-בוטים, ובהן מאות רבות של בוטים שפועלים ביניהם בתיאום, בניסיון להגביר את השפעתם באופן סינרגי. פעמים רבות מאחוריי רשתות הבוטים המתקדמות ביותר עומדות מדינות. הדוגמאות שהפכו למזוהות ביותר עם התופעה הן סדרת מהלכים בהם בוצע שימוש ברשתות בוטים בניסיון להטות בחירות במדינות דמוקרטיות - מהלכים שיוחסו בדרך כלל לממשלת רוסיה. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2016, ידיעות על שימוש בבוטים להטיית בחירות הופצו לראשונה בקנה מידה רחב בתקשורת, ומהלכי נגד של הרשתות החברתיות - עליהן הופעל לחץ ציבורי לעצור את התופעה - גרמו לכך ששימוש אפקטיבי ברשתות בוטים הפך למסובך יותר, וממשלת רוסיה וממשלות נוספות מיקדו את מאמציהן בדרכים אחרות להשפיע על השיח במדינות אחרות. על פי דיווחים בתקשורת והערכות שונות, עדכניות לשנת 2019, המדינות הפעילות ביותר בתחזוק רשתות בוטים על מנת להשפיע על השיח במדינתן או במדינות אחרות, חוץ מרוסיה, הן איראן, ערב הסעודית והפיליפינים.
בשנים 2018–2019 פרסמו פייסבוק וטוויטר מספר פעמים על חשיפתן של רשתות-בוטים וחסימתן. פרסומים אלו מעידים על היקף התופעה מצד אחד, ומצד שני עשויים להעיד על השתכללות יכולתן של הרשתות החברתיות לאתר ולחסום את רשתות הבוטים.
במתקפה המקוונת על ישראל ועל יהודים ברשתות החברתיות שיצאה לפועל בתיאום עם הטבח ב-7 באוקטובר השתתפו בוטים, אוואטרים ובובות גרב שהוכנו מבעוד מועד לצורך הפצת המסר ברחבי העולם על ידי מתכנני המתקפה המקוונת בסין, רוסיה ואירן.
סוגי בוטים > ידידותיים למשתמש

ישנם בוטים רבים שמטרתם לבצע פעולות מסייעות שאינן מזיקות, כמו בוטים המשמשים צ'אטים בפלטפורמות שונות (בהן וואטסאפ, טלגרם ופייסבוק מסנג'ר) כנתבי שיחות, בוטים המנטרים מידע מהרשת עבור מנועי חיפוש שונים, ובוטים שמריצים תהליכים שעשויים להיות חיוניים עבור שירותים שונים (למשל - בוט של "צבע אדום" שמריץ סריקה אחת לכמה זמן כדי לבדוק האם נשמעה אזעקה, אם כן - היכן ומתי). לרוב, בוטים ניתנים לזיהוי בקלות, משום שהם אינם אנושיים, ורובם אינם יוצרים אינטראקציה עם בני אנוש מיוזמתם אלא פועלים כתהליכי רקע של שירותים שונים או לפי דרישה של המשתמש (פניה יזומה של מבקר באתר או משתמש באפליקציה, ולעיתים אף ללא פניה - אלא בשליחת בקשות שונות עבור אתרים ושירותים שונים). בוטים יכולים ללמוד על הרגלים מסוימים של בני אדם, כגון - דברים שחיפשו, העדפות שונות, טעם מוזיקלי ועוד.
סוגי בוטים > בוטים שמטרתם להרע לסביבה הווירטואלית

על אף היתרון הרב שיש בבוטים והיכולות שלהם, ניתן להשתמש בבוטים למטרות זדוניות, למשל: יצירת עוקבים מזויפים עבור משתמשים (פוליטיקאים, סלבריטאים וכו') לפי הזמנה; התחזות לאדם מסוים (במשחקי מחשב) או לבני אנוש באופן כללי (יצירת משתמש שמדמה בן אדם אמיתי, על אף שהוא אינו) וכו'.
בוטים המשמשים כעוקבים ניתנים לזיהוי לרוב באמצעות דפוסי התנהגות שנראים מחשידים - למשל: חשבון משתמש שנפתח זה עתה בפלטפורמה חברתית (לדוגמה, טוויטר) ומפרסם אך ורק תוכן הנוגע לפוליטיקאי ספציפי, כאשר הוא מפאר את הפוליטיקאי המדובר ומכפיש את יריביו. בוטים פשוטים לא ינהלו אינטראקציה עם משתמשים אחרים, בעוד שבוטים שתוכנתו היטב, או כאלו שנשלטים במרבית הזמן על ידי אדם אמיתי, ידעו לענות תשובות שעשויות להיראות אמיתיות, ואף חלקם עשויים להצליח ליצור אינטראקציה שנותנת תחושה כאילו מדברים עם אדם אמיתי. במקרה כזה, לרוב[דרוש מקור], האדם המפעיל את הבוט עשוי להיות לו לעזר ולהגיב בעצמו, אף על פי שבוטים יכולים ללמוד די בקלות כיצד לנהל שיח עם בני אנוש בעזרת בינה מלאכותית.
לרוב, על מנת לייצר אמינות, בוטים עוקבים זה-אחר-זה, ומרבית חבריהם הווירטואליים נחזים אף הם לבני אנוש. כך מפעיל הבוטים יכול ליצור מראית עין לפיה הדמויות השונות הן בני אדם אמיתיים, על אף שכולם מזויפים.
ישנם מקרים בהם בוטים זדוניים מתגלים כבוטים - למשל, כאשר קבוצה של משתמשים חדשים שנפתחו באותו השבוע (ולעיתים אף באותו היום), והם כולם עוסקים באותו הנושא ומגיבים לו על מנת להציף את השיח שלו הם יועדו - לרוב[דרוש מקור] שיח פוליטי. התגובות צפויות להיראות דומות אחת לשנייה, ושמות המשתמשים צפויים להיראות חשודים.
לפי דיווח שפרסמה חברת CHEQ בשנת 2021, כ־20% מהגולשים באתרים ישראלים הם בוטים או משתמשים מזויפים.
ראו גם

בינה מלאכותית
רובוטיקה
Bot herder
בוטנט
בוט בוויקיפדיה
הערות שוליים

↑  התערבות זרה בבחירות בעולם: מאפיינים, מגמות ולקחים לישראל, באתר המכון למחקרי בטחון לאומי
1 2  עומר כביר, ההצלחה הרוסית עשתה את שלה: צבאות הבוטים בשירות הרודנים, באתר כלכליסט, 29 באוקטובר 2018
↑  דו"ח רולניק | פרק 2 - אלגוריתם הכאוס, נבדק ב-2024-02-13
↑  מאיר אורבך, אחד מכל חמישה גולשים ברשת בישראל - משתמש מזוייף, באתר כלכליסט, 14 בדצמבר 2021
רשות חירום לאומית

| --- | --- |

 מידע כללי
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:   משרד הביטחון
 תאריך הקמה:  2007
 ראש:  יורם לרדו
 מטה מרכזי:  תל אביב-יפו
 תקציב:  91 מיליון ש"ח (2023)
 
רשות החירום הלאומית (רח"ל) היא רשות ממשלתית ישראלית המופקדת על תאום בין הגורמים השונים המטפלים באזרחים בשעת חירום. שעת חירום מוגדרת על ידי הממשלה כאחת מאלו: מלחמה, אסון טבע, מגפה, תקלה תפעולית - אסון פתע רב נפגעים, או פיגוע טרור רחב היקף (כגון פיגוע אב"כ).
היסטוריה

רשות החירום הלאומית הוקמה ב-2007 כחלק מהפקת לקחי מלחמת לבנון השנייה. הרשות הוכפפה לסגן שר הביטחון מתן וילנאי, וב-2009 קיבלה את האחריות על גוף "משק לשעת חירום".
בעקבות אסון השרפה בכרמל בדצמבר 2010 פעלה הרשות, בהתאם להחלטת הממשלה, להקמת מערכת "ברק כתום" לקשר רדיו בין כל גופי החירום וההצלה בישראל.
ב-2012 הרשות הועברה למשרד להגנת העורף החדש. בראש המשרד עמדו השרים מתן וילנאי, אבי דיכטר וגלעד ארדן, ובהתאמה מנכ"לי המשרד - אלון רוזן, גבי אופיר ודן רונן. ביוני 2014, בעקבות סגירתו של המשרד, הועברו תחומי הפעולה של הרשות למשרד הביטחון, והסמנכ"ל בצלאל טרייבר מונה לעמוד בראשה.
בתחילת 2018 מינה שר הביטחון, אביגדור ליברמן, ועדת מומחים, ברשות האלוף במיל' אבי מזרחי, שתבחן את יחסי הגומלין ותחומי האחריות והסמכות בין הרשות לבין פיקוד העורף. דוח הוועדה, שהוגש לשר במאי של אותה השנה, מצא חפיפה בפעילות רח"ל ופיקוד העורף והמליץ לעשות הבחנה ברורה בין תפקיד וייעוד שני הגופים – הרשות תשמש כגוף המטה הלאומי הפועל מטעם שר הביטחון ועבורו בתווך הלאומי-אסטרטגי ותרכז את התווית המדיניות, תכנון, הנחיה, תקצוב, קשרים בין לאומיים, תיאום, פיקוח, בקרה ורגולציה; ואילו פיקוד העורף יהיה גוף הביצוע האופרטיבי, שירכז את הכנת הרשויות המקומיות ואת גופי החירום. למפקד פיקוד העורף ימונה סגן אזרחי, שאליו יוכפפו מחוזות פיקוד העורף והרשות שיאוחדו. במחוזות החדשים יפעלו יחד קציני הפיקוד ועובדי הרשות בשגרה ובחירום. שני הגופים יפעלו תחת מפקדה אחת, ישתמשו במערכת שליטה ובקרה אחת ויפעלו בהתאם לתוכנית עבודה רב-שנתית מוגדרת על מנת להתאים את מוכנות העורף לתרחישי הייחוס הקיימים. עם סיום עבודת הוועדה, השר קיבל את המלצותיה.
עוד ב-2018, מונה תא"ל במיל' זאב צוק-רם לתפקיד ראש הוועדה הבין-משרדית להיערכות לקראת רעידות אדמה ולראש הרשות, לאחר שכבר כיהן בתפקיד בין 2007 ל-2011 עם הקמתה. צוק-רם פרש מתפקידו בסוף 2019 בעקבות חילוקי דעות בנוגע לביזור סמוכויות הרשות, ו"סירוסה" לטענתו.
היסטוריה > מגפת הקורונה

בפברואר 2020, במקביל להתפרצות מגפת הקורונה בישראל, השר נפתלי בנט מינה את אל"ם במיל' נוחי מנדל למחליפו הזמני. ב-9 ביוני, ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון בני גנץ הנחה את מנכ"ל משרד הביטחון, אמיר אשל, להתחיל בהליך מינוי לתפקיד ראש הרשות, זאת לאחר כ-7 חודשים שבהם התפקיד לא אויש באופן קבוע, אלא באמצעות ממלאי מקום. באוקטובר, נכנס לתפקיד תא"ל יורם לרדו.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023 יצאה ישראל למלחמת חרבות ברזל כנגד ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על עוטף עזה. במקביל לזירת הלחימה בדרום הארץ החל גם ארגון חזבאללה בצפון הארץ בירי תלול מסלול וירי נ"ט לעבר יישובי קו העימות. במהלך המלחמה רשות החירום הלאומית הפעילה תוכנית לפינוי כ-126,000 מאזרחי המדינה, תושבי עוטף עזה ותושבי גבול הצפון למלונות ובתי הארחה במימון המדינה.
מדרום הארץ פונו:
- כ-16,000 תושבים מ-25 ישובי עוטף עזה בטווח 0–4 ק"מ מרצועת עזה
- כ-31,000 תושבים מהעיר שדרות
- כ-18,000 תושבים מ-29 יישובים בטווח 4–7 ק"מ מרצועת עזה
מצפון הארץ פונו:
- כ-23,000 תושבי העיר קריית שמונה
- 38,000 תושבים מ-42 יישובים הסמוכים לגבול הצפון
מבנה הרשות

רשות החירום הלאומית בנויה מחטיבות ומאגפים.
חטיבות בכפיפות ישירה לראש רח"ל:
תקציבים
יועץ משפטי
מנהל
הסברה ודוברות
תחום חוסן ציבורי
חטיבת מבצעים ותקשוב (בראשות סא"ל במיל' אילן דוידי)
אגף תכנון ומדיניות:
חטיבת תכנון
חטיבת תורה ותרגילים
חטיבת שת"פ אסטרטגי וסיוע (בראשות סא"ל במיל' קובי וימיסברג.)
אגף היערכות לחירום:
יחידת מחוזות
יחידת משרדי ממשלה, ותשתיות לאומיות
ראשי רח"ל

| מס>  | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | תא"ל (מיל') זאב צוק-רם | 2007–2011 |  |
| 2 | אל"ם (מיל') אבי דוד | 2011–2012 |  |
| 3 | תא"ל (מיל') בצלאל טרייבר | 2015–2018 |  |
| (1) | תא"ל (מיל') זאב צוק-רם | אוקטובר 2018–נובמבר 2019 |  |
| מ"מ | תא"ל (מיל') רוני מורנו | נובמבר 2019–פברואר 2020 |  |
| מ"מ | אל"ם (מיל') נוחי מנדל | פברואר 2020–אוקטובר 2020 | ראש הרח"ל בזמן התפרצות נגיף הקורונה בישראל |
| 4 | תא"ל (מיל') יורם לרדו | אוקטובר 2020– |  |
ראו גם

רשות חרום לאומית (רח"ל) משרד הביטחון
תזכיר הצעת חוק מוכנות המרחב האזרחי למצבי חרום במשק, התשע"ו-2016
משק לשעת חרום (מל"ח)
FEMA