stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית רבקה גרינוולד
בעלי הבית

ויקטור (שלום אריה) גרינוולד (Grünwald) נולד בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1 ביוני 1897, בנו של הרופא ד"ר יוסף צבי גרינוולד. למד בגימנסיה באיגלאו שבמוראביה, שם כיהן אביו כמנהל בית החולים הממשלתי בעיר, ובנוסף קיבל חינוך יהודי. בעת לימודיו הצטרף לתנועה הציונית והיה פעיל באגודת הנוער הציוני ובתנועת "בלאו וייס" ("כחול לבן"). עם סיום לימודיו בשנת 1915 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, סיים קורס קצינים ונשלח ללחום נגד הרוסים בחזית גליציה.
ביום הכיפורים תרע"ז נפצע קשה בעת התקפה לכבוש גבעה, הועבר לטיפול רפואי בווינה, שהסתיים בראשית שנת 1919. בתקופת הטיפול למד משפטים באוניברסיטת וינה ובשנת 1919 קיבל תואר דוקטור למשפטים. במקביל סיים את הקורס השנתי של האקדמיה לייצוא בווינה. בינתיים קמה צ'כוסלובקיה, וכשחזר לביתו באיגלאו אושר תוארו האקדמי על ידי אוניברסיטת פראג והוא התמנה לשופט-חוקר בבית המשפט המחוזי בעיר. כשאמרו להעבירו לשרת בסלובקיה החליט להתפטר. הוא עבר לבירה החדשה פראג והחל להתמחות כעורך דין, וכן ללמוד עברית, אנגלית, צרפתית וערבית כהכנה לעלייה לארץ ישראל.
בראשית שנת 1923 עלה לארץ ישראל. בארץ התמחה אצל עורכי דין בירושלים ובתל אביב וקיבל רישיון לעיסוק במקצועו בארץ. אולם בתחילה לא עסק במקצועו אלא שימש משנת 1925 כמנהל המסחרי של בית החרושת למשי של דלפינר, ששכן על חוף הים. לאחר שסגר דלפינר את בית החרושת באותה שנה, התמנה גרינוולד כיועץ המשפטי של בנק אפ"ק. החזיק במשרה זו עד שנת 1932, ומאז עסק בפרקטיקה פרטית כעורך דין.
בשנת 1926 התמנה לסגן הקונסול של צ'כוסלובקיה בארץ ישראל. בשנת 1927 אירח בביתו את טומאש מסריק, נשיא צ'כוסלובקיה שביקר בארץ, ובשנת 1931 מונה לקונסול של צ'כוסלובקיה בארץ ישראל. גרינוולד נפטר בשנת 1978.
רבקה נולדה בשנת 1907, בתם של שרה ומיכאל שפירא, בעלי אדמות ממייסדי פתח תקווה. דודה היה "זקן השומרים" אברהם שפירא. למדה בפיק"א ובבית הספר "נצח ישראל" לבנות.
בהיותה בת 16 נפטר אביה והיא זכתה בירושה גדולה של שטחי פרדס. בשנת 1925, לפני נישואיה לגרינוולד, מכרה את הפרדס ובחלק מן הכספים שקיבלה קנתה את המגרש ברחוב שד"ל. רבקה נחשבה לאשת חברה זוהרת שידעה ליהנות ממיטב מנעמי העולם שיכלה לרכוש בכספה, וביתם של בני הזוג היה מרכז חברתי בתל אביב. נפטרה בשנת 1993.
בני הזוג היו הורים לשלושה: מיכאל, יוספה ועדנה.
הבית

האדריכל מגידוביץ בחר לתכנן בניין בסגנון האדריכלות האקלקטית, ותכנן לבית מרפסת חזיתית סגורה מוארכת ("ארקר") בדומה לארמון קטן. בשנת 1934 נוספה לבית קומה שנייה בתכנונו של האדריכל קרל רובין ובה דירת 5 חדרים. המשפחה עברה להתגורר בקומה השנייה, ואילו בקומה הראשונה התגוררו האדריכל רובין עצמו וגם הרב דוד פראטו, רבה של יהדות איטליה.
פנים הבית עוצב בידי מעצב פנים (דבר נדיר ביותר לתקופה) והיה מפואר במיוחד. כל חדר נצבע בצבע אחר והיה בעל יחוד סגנוני משלו. רהיטים ושטיחים יוקרתיים מבדים משובחים הובאו מרחבי העולם ושימשו את בעלי הבית ואת אורחיהם הרבים. בשנת 1981, שלוש שנים לאחר מות בעלה, מכרה רבקה גרינוולד את הבית לחברת "כלל" אך כחלק מחוזה המכירה הוסכם כי תוכל להמשיך ולהתגורר בו עד יום מותה.
כיום

בשנת 1991 הוכרז הבית כמבנה לשימור, בדומה לבתים רבים בסביבה, והחל משנת 2008 הוא עובר תהליך שימור מאסיבי כחלק ממתחם מגדל הבנק הבינלאומי הניצב בעורפו. יחודו של תהליך השימור כחלק מפרויקט המגדל, הוא בהנפתו של המבנה כולו על גבי כלונסאות מתכת ופסי פלדה כך שהשטח שמתחתיו משמש כחלק מהחניון התת-קרקעי של המגדל, והוא עצמו למעשה "צף" מעליו.
לקריאה נוספת

יוסי גולדברג, שולה וידריך, עירית עמית כהן (עריכה: אמירה בנימיני), תל אביב – עיר גלויה: סיור, מבט וסיפור בפינותיה הנשכחות של העיר, נתניה: אחיאסף, 2009.
מבט מכיוון צפון-מזרח
ג'ון ראסל

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1745 גילדפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 באפריל 1806 (בגיל 61) האל, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Royal Grammar School, Guildford 
 הושפע על ידי:  פרנסיס קוטס 
 צאצאים:  William Russell 
 
ג'ון ראסל (באנגלית: John Russell‏; 29 במרץ 1745 – 20 באפריל 1806) היה צייר אנגלי שנודע בעבודות הפורטרט שלו בשמנים ובפסטלים, כסופר ומורה לטכניקות ציור.
ביוגרפיה

ראסל נולד בגילדפורד, סארי, בנו של מוכר ספרים ומדפיס שארבע פעמים היה ראש העיר. אביו היה אמן, וצייר ופרסם שתי תצוגות של ציורי נוף של העיר גילדפורד. ראסל גילה נטייה חזקה לאמנות. הוא התאמן אצל פרנסיס קוטס, אחד מחלוצי ציור הפסטל האנגלי. כמו קוטס, גם הוא העריץ של רישומי הפסטל של רוזלבה קארירה. בגיל 19 המיר את דתו למתודיזם, שהיה הגורם למתיחות עם משפחתו ועם מורו. הוא לא הסתיר את נטיותיו האוונגליסטיות העזות וניסה להטיף להן בכל הזדמנות.
ראסל הקים סטודיו משלו, בלונדון, בשנת 1767. הוא הוצג בפני סלינה, הרוזנת מהנטינגדון, שניסתה ללא הצלחה לשכנע אותו לוותר על הציור וללמוד בקולג' להכשרת כמרים מתודיסטים שלה שבויילס. ב-5 בפברואר 1770 נשא לאישה את האנה פאדן, בתו של מוכר הדפסים ומפות בצ'רינג קרוס, שאותה המיר לדתו. הם גרו ברחוב מורטימר מס' 7, כיכר קוונדיש, לשם הוא עבר ב-1770.
בשנת 1772, הוא כתב את הספר "אלמנטים של ציור עם עפרונות צבעוניים", עד אז זכה במענקים עבור רישומיו מהחברה המלכותית לאמנויות (RSA) ב-1759 וב-1760, ונכנס לבית הספר לאמנות של האקדמיה המלכותית לאמנויות (RA) ב-1770. שם זכה במדליית זהב עבור רישום דמות. הוא הציג 330 יצירות באקדמיה בין 1769 ועד למותו.
בשנת 1770 צייר ראסל את איש הדת המתודיסטי, ג'ורג' ווייטפילד ואת הפילנתרופ לעתיד ויליאם וילברפורס, שהיה רק בגיל אחת-עשרה. ב-1771, הוא הציג דיוקן של צ'ארלס וסלי באקדמיה המלכותית, וב-1772 צייר את סלינה הייסטינגס, הרוזנת מהנטינגדון בפסטל. באותה שנה הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית.
בשנת 1788, נבחר ראסל לאקדמאי מלכותי, באותה שנה צייר את דיוקנו של חוקר הטבע סר ג'וזף בנקס. בשנת 1789, הוא הוזמן לצייר את הרופא המלכותי פרנסיס וויליס. בשנת 1790, הוא מונה לצייר עפרון (פסטל) של המלך ג'ורג' השלישי. הוא צייר את המלכה שארלוט, הנסיך מוויילס והדוכס מיורק. עם חסות מלכותית כזו, הוא פיתח קהל לקוחות גדול.
ראסל היה איש בעל אמונה דתית עמוקה, חסיד אדוק של ג'ורג' ווייטפילד. הוא החל לכתוב יומן מפורט והמשיך לכתוב בו עד מותו. הוא היה ביחסים טובים עם סר ג'ושוע ריינולדס, איתו סעד באקדמיה ובמועדון הספרותי (נקרא היום, המועדון). הוא תיעד אירועים שבהם היה וכן את המצוירים שלו.
מבין שנים עשר ילדיו (מתוכם ארבעה מתו בינקותם), ויליאם ראסל (1780–1870), הציג דיוקנאות באקדמיה המלכותית מ-1805 עד 1809. שתיים מבנותיו של ג'ון ראסל, אן ראסל וג'יין ראסל הפכו גם הן לאמניות.
הוא מת בהאל ב-1806 לאחר שחלה בטיפוס.
ניתן לצפות בעבודותיו של ראסל בגלריות רבות בבריטניה וברחבי העולם, אך האוסף הגדול ביותר מוחזק על ידי גלריית האומנות בבית גילדפורד.
אסטרונומיה

ראסל התעניין באסטרונומיה והכין את מפת הירח, אותה חרט על שני לוחות שיצרו כדור המראה את פני הירח הנראה. הוא גם המציא מנגנון להצגת הופעות הירח, שאותו כינה "סלנוגרפיה". רישום הפסטל הגדול והמפורט ביותר של ראסל של פני הירח (1793–1797) הוא "הייצוג המוקדם והנאמן ביותר של הירח".
כמה מהדיוקנאות הטובים ביותר שלו היו של המדענים המוערכים של התקופה, כמו חברו ויליאם הרשל, שאותו תיאר אוחז במפת כוכבים המראה את גילויו של אורנוס. הרשל היה זה שסיפק את הטלסקופ החזק שראסל השתמש בו לתצפיות על פני הירח.
הערות שוליים

↑  Jeffares, Neil. "Russell, John" (PDF). Dictionary of Pastellists before 1800.
1 2  "Russell, John (1745–1806)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.
↑  William Wilberforce - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)
↑  Selina Hastings, Countess of Huntingdon - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)
↑  ITP 42: The Face of the Moon, by John Russell | Andrew Graham-Dixon, AndrewGraham-Dixon.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605540005171  PLWABN: 9810699964705606  BNE: XX1476629  BnF: cb14959286k (data)  DSI: 1935  GND: 140041680  ISNI: 0000 0001 2019 5413  LCCN: nr93034429  NLG: 341240  RKD: 340109  SNAC: w6hm6c49  SUDOC: 117879894  Trove: 1199625  ULAN: 500002979  VIAF: 211835   WorldCat (עם VIAF): 211835 
ג'ון ראסל, מפת פני הירח
ג'ים פרנל

ג'יימס "ג'ים" פרנל (אנגלית: James "Jim" Furnell; נולד ב-23 בנובמבר 1937 בקלית'רו שבלנקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה

פרנל החל את הקריירה שלו בברנלי, שם חתם כשהיה בן 17. הוא היה השוער השלישי (מבחינת עדיפות בהרכב) של המועדון, ועד למעברו לליברפול בפברואר 1962 השתתף בשלושה משחקים בלבד בשמונה עונות. הוא היה לשוער הראשון של ליברפול מיד עם הגעתו, והשתתף ב-13 המשחקים האחרונים של העונה, שבסיומה העפילו האדומים לליגה הראשונה. הוא איבד את מקומו בהרכב לטומי לורנס לאחר ששבר את אצבעו בתאונת אימונים בתחילת עונת 1962/1963. הוא הספיק להשתתף בשני משחקים בעונת 1963/1964, ובנובמבר 1964 הועבר לארסנל תמורת 15,000 לירות שטרלינג.
גם בארסנל פרנל היה לשוער הראשון באופן מיד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 5 - 3 על בלקפול ב-23 בנובמבר 1963; היה זה היום שבו חתם על החוזה עם ארסנל. פרנל מילא את מקומו של ג'ק קלסי, והיה השוער הבכיר של ארסנל במשך חמש העונות הבאות, למעט עונת 1964/1965 שבה חלק את התפקיד עם טוני ברנס. התקופה הטובה ביותר שלו הייתה בין ינואר 1966 למרץ 1968, שבה השתתף ב-111 משחקים ברציפות.
שחקני המועדון לא היטיבו לשחק תחת הדרכתו של בילי רייט, אך לאחר מינויו של ברטי מיי ב-1966 חל שיפור ביכולתם ובתוצאות שהשיגו, אם כי פרנל עצמו לא זכה ליהנות מכך במשך זמן רב. הוא השתתף בגמר גביע הליגה מול לידס יונייטד בעונת 1967/1968, שהסתיים בהפסד של ארסנל. אולם, במשחק הסיבוב החמישי של גביע ה-FA שנערך לאחר מכן הוא ביצע שגיאה שאפשרה לברמינגהאם סיטי להשוות את תוצאת המשחק. הוא הודח מההרכב לטובת בוב וילסון, ולא שיחק יותר בסגל הבכיר של ארסנל.
בספטמבר 1968 הוא הועבר לרותרהאם יונייטד תמורת 8,000 לירות שטרלינג, לאחר שבסך הכל השתתף ב-167 משחקים במדי ארסנל. לאחר שנתיים ברותרהאם הוא עבר לפליימות' ארגייל, והיה לאחד השחקנים הפופולריים בקרב אוהדי המועדון לאחר ששיחק שם במשך חמש וחצי שנים. ב-1971 הוא זכה בתואר שחקן השנה של ארגייל, ושלוש שנים לאחר מכן הוביל את המועדון לחצי גמר גביע הליגה. הוא פרש מכדורגל בקיץ 1976. ב-2003, כחלק מיובל המאה להקמת פליימות' ארגייל, הוא נבחר לשוער במסגרת בחירת ההרכב הטוב ביותר בתולדות המועדון. ארבע שנים לאחר מכן הוא נבחר לשוער הטוב ביותר בתולדות ארגייל.
לאחר פרישתו הוא עבד בפליימות' כמאמן. בין 1977 ל-1978 הוא עבד באקסטר סיטי בתפקיד מאתר כישרונות, בינואר 1979 הצטרף להנהלת פליימות' ארגייל, וב-1981 הצטרף לבלקברן רוברס, שם עבד עד 1998.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 105 - 106), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
ג'ייסון אורנג'

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1970 (בן 54) מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ג'ייסון תומאס אורנג'
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 מקום לימודים:  מכללת טרפורד 
 סוגה:  פופ, פופ רוק, מוזיקה אלקטרונית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייסון תומאס אורנג' (באנגלית: Jason Thomas Orange; נולד ב-10 ביולי 1970) הוא זמר, שחקן, מוזיקאי ורקדן בריטי. נודע בעיקר כחבר בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005.
ביוגרפיה

אורנג' נולד בקרמפסול, מנצ'סטר שבבריטניה, ולו חמישה אחים, בהם אח תאום. הוריו התגרשו. אורנג' למד בבית ספר תיכון בדרום מנצ'סטר, ולאחר סיומו עבד בעבודות מזדמנות.
ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, גארי בארלו, מארק אואן והווארד דונלד. אורנג' שימש בלהקה בעיקר כרקדן והופיע בקולות הרקע, אך לא בתפקידי סולו. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס.
לאחר הפירוק פנה אורנג' ללימודי משחק. ב-1998 הופיע בתפקיד משנה במיני-סדרה "Killer Net", וב-1999 שיחק במחזה "Gob" בלונדון; לאחר מכן ויתר על קריירת המשחק. בשנים 2001-2003 למד בקולג' דרום טרפורד במנצ'סטר.
ב-2005 התאחדה הלהקה, והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. באלבום שיצא ב-2006, "Beautiful World", הוא שר לראשונה בתפקיד מרכזי, בשיר "Wooden Boat". באלבום "The Circus" שיצא ב-2008 הוא שר סולו בשיר "How Did It Come To This". בהופעות הלהקה הוא הופיע בהמשך גם בנגינה על גיטרה.
בשנת 2014 עזב אורנג' את הלהקה.
הערות שוליים

↑  College days, באתר הגרדיאן
↑  The future's Orange for Jason
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1241116679  ISNI: 0000 0003 7263 5796  MusicBrainz: b874cac5-a751-4b4b-a526-087a7626e709  VIAF: 315549018   WorldCat (עם VIAF): 315549018
ג'ון ראלי מוט

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1865 Livingston Manor, ארצות הברית 
 פטירה:  31 בינואר 1955 (בגיל 89) אורלנדו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הקתדרלה הלאומית של וושינגטון 
 השכלה:  אוניברסיטת איווה העליונה  אוניברסיטת קורנל 
 השקפה דתית:  מתודיזם 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לשלום (1946)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
ג'ון ראלי מוט (באנגלית: John Raleigh Mott;‏ 25 במאי 1865 - 31 בינואר 1955) היה מטיף ומנהיג במשך שנים רבות מטעם ימק"א, ושימש מנהיג הפדרציה העולמית של הסטודנטים הנוצריים (אנ') מ-1895 עד 1920.
מוט זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1946 על עבודתו בהקמת ארגוני סטודנטים נוצריים פרוטסטנטים בינלאומיים וחיזוק פועלם לקידום השלום. מוט חלק את הפרס עם אמילי באלץ'. הוא גם כתב ספרים בנושאים שונים. הספר המפורסם ביותר שלו היה "האוונגליזציה של העולם בדור הזה", שמו הפך לסיסמה מיסיונרית בתחילת המאה ה-20.
ביוגרפיה

מוט נולד בליווינגסטון מנור, ניו יורק, סאליבן קאונטי, ניו יורק ב־25 במאי 1865. מוט נישא לליילה עדה וייט (1866–1952) ב-1891, ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.
הוא למד היסטוריה באוניברסיטת איווה העליונה והיה סטודנט עטור פרסים. הוא עבר לאוניברסיטת קורנל, שם קיבל את התואר הראשון שלו ב-1888. הוא הושפע מארתור טאפן פירסון, אחד האנשים שעמדו מאחורי תנועת הסטודנטים המתנדבים, שנוסדה בשנת 1886. מוט, שהשתייך לכנסייה המתודיסטית (אנ'), היה יו"ר הוועידה המיסיונרית העולמית בשנת 1910, שהיוותה ציון דרך חשוב בתנועה הפרוטסטנטית המודרנית.
למוט ועמיתיו הוצע מעבר חופשי לטיטניק ב-1912 על ידי פקיד של "כוכב סטאר ליין" שהתעניין בעבודתם, אך הם סירבו ונסעו בספינה הצנועה יותר. כששמעו את החדשות אודות הטיטניק מניו יורק, השניים הביטו זה בזה ואמרו כי "לאל הטוב יש עבודה נוספת עבורנו". לאחר שסייר באירופה וקידם את השיח ואת שיתופי הפעולה בין הכנסיות השונות, נסע מוט לאסיה, שם, מאוקטובר 1912 עד מאי 1913, ערך סדרה של 18 כנסים אזוריים ולאומיים, כולל בציילון, הודו, בורמה, מלאיה, סין, קוריאה ויפן. הוא עבד גם עם רוברט הלואל גרדינר השלישי כדי לשמר את היחסים עם הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, ועם הארכיבישוף טיכון לאחר המהפכה הרוסית. מ 1920 עד 1928, שימש מוט כיו"ר ה-World Student Christian Federation (אנ'). על עבודתו בקידום השלום, כמה היסטוריונים רואים בו את "המנהיג הנוצרי שהסע הכי הרבה ועורר הכי הרבה אימון".
מורשת וכתבי עת

עבודותיו של ג'ון ר. מוט שמורות בספריית בית הספר ייל דיוויניטי.
Writings

The Evangelization of the World in This Generation (1900)
The Decisive Hour of Christian Missions (1910)
World Student Christian Federation (1920)
Cooperation and the World Mission (1935)
Methodists United for Action (1939)
The Larger Evangelism (1945)
הערות שוליים

↑  Cracknell, Kenneth and Susan J. White., An Introduction to World Methodism., Cambridge, 2005
↑  Seven Famous People Who Missed the Titanic, Smithsonian.com
↑  John Raleigh Mott, The Future Leadership of the Church, 1909
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601318205171  BIBSYS: 90213853  BnF: cb12100424q (data)  CiNii: DA05921596  GND: 118737198  ISNI: 0000 0000 8155 3395  LCCN: n79055261  LNB: 000017799  NDL: 00524609  NKC: xx0024854  NLA: 35365821  NLK: KAC199619483  NTA: 072307072  RERO: 02-A012368459  SELIBR: 322878  SNAC: w6jh3n73  SUDOC: 029361354  Trove: 927060  VcBA: 495/226930  VIAF: 74648323   WorldCat (עם VIAF): 74648323
ג'ון דיר 9630

| --- | --- |

John Deere 9630
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'ון דיר
 שנות ייצור:  2013–2007
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 משקל:  16,914 ק"ג (משקל משלוח)  17,901 ק"ג (משקל הפעלה)  24,568 ק"ג (משקל מקסימלי)
 בסיס גלגלים:  3.5 מטר
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים 13.55 ליטר המפיק 530 כ"ס (מנוע דיזל)  6 צילינדרים 13.55 ליטר המפיק 543 כ"ס (מנוע דיזל) (דגם "9630T")
ג'ון דיר 9630 (באנגלית : John Deere 9630) הוא דגם טרקטור חַקלָאִי שיוצר על ידי ג'ון דיר בין השנים 2013–2007 בארצות הברית
גרסאות

"9630"
"9630T" - עם פסי גומי
"ג'ון דיר 9630"

"ג'ון דיר 9630" הוא טרקטור חקלאי מתוצרת "ג'ון דיר". זהו אחד מטרקטורי הייצור הגדולים בעולם, והיה הגדול ביותר שיצר ג'ון דיר עם השקתו בשנת 2007 עד סוף ייצורו בשנת 2013.
דגם "9630" בעל שישה צילינדרים, 13.55 ליטר המפיק 530 כ"ס). בעל מנוע דיזל. סוג ההנעה: הנעה כפולה 4x4.
הדגם מגיע עם שמונה צמיגים בגודל שווה.
משקלו הקלוע (צמיגים "עמוסים", משקולות גלגלים וכו ') הוא מעל 24 טון.
ממאפייני "ג'ון דיר 9630"

בתא הנהג מיזוג אוויר. אופציונלי: בקרת אקלים אוטומטית ואביזרי עור
מנעול דיפרנציאלי: סטנדרט נעילת דיפרנציאל הידראולי
היגוי: כוח הידרוסטטי
בלמים: דיסקים רטובים הידראוליים
מערכת חשמל - 12 וולט כולל 3 מצברים
קיבולת מכל דלק - 1,324.8 ליטר
לחץ אוויר בצמיגים - 2,900 PSI (PSI אחד שווה ל־6,894.757 פסקל.)
תמונות

"ג'ון דיר 9630"
"ג'ון דיר 9630"
"ג'ון דיר 9630T"
"ג'ון דיר 9630T"
"ג'ון דיר 9630T", שנת 2010
"ג'ון דיר 9630T", שנת 2010
"ג'ון דיר 9630T"
ראו גם

ג'ון דיר מודל A
ג'ון דיר 3020
ג'ון דיר 5220
הערות שוליים

↑  "ג'ון דיר 9630" tractordata.com/farm-tractors/005/2/3/5239-john-deere-9630
↑  "ג'ון דיר 9630" מבחן דרכים בתנאי מעבדה tractortestlab.unl.edu/documents/JD-9630
↑  "ג'ון דיר 9630" - תמונות auctiontime.com/listings/farm-equipment/auction-results/list/category/1234/tractors-300-hp-or-greater/manufacturer/john-deere/model-group/9630
↑  "ג'ון דיר 9630T" - מפרט tractordata.com/farm-tractors/005/2/4/5242-john-deere-9630t
ג'ים פרייס

| --- | --- |
 לידה:  27 בנובמבר 1949 (בן 74) ראסלוויל, קנטקי, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.91 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה מספר 16, 1972 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 1972–1974 1974–1976 1976 1976–1978 1978 1978–1979:  לוס אנג'לס לייקרס מילווקי באקס באפלו ברייבס דנוור נאגטס דטרויט פיסטונס לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כשחקן
 בחירה למשחק האולסטאר‏ (1975) חמישיית ההגנה השנייה של העונה (1974) חמישיית הרוקיז של העונה (1973)
ג'יימס "ג'ים" פרייס (באנגלית: James "Jim" Price; נולד ב-27 בנובמבר 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1972–1979. בעונת 1974/1975 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן מילווקי באקס, ולאורך 7 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 10.0 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-3.1 ריבאונדים למשחק.
ביוגרפיה

פרייס נולד בעיר ראסלוויל שבקנטקי, ובין השנים 1968–1972 למד באוניברסיטת לואיוויל. בעונתו השלישית והאחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1971/1972, הוביל אותה למעמד פיינל פור טורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, עם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק. במשחק חצי הגמר הפסידה לואיוויל מול UCLA בה שיחקו שחקני ה-NBA לעתיד ביל וולטון, ג'מאל וילקס, הנרי ביבי וסוון נייטר, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, אותה הובילו בוב מקאדו, ג'ורג' קארל ובובי ג'ונס.
בדראפט ה-NBA‏ 1972 נבחר פרייס בבחירה ב-16, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בעונת הרוקי שלו שימש כשחקן ספסל, והעפיל עם הלייקרס לגמר ה-NBA בו הפסידו מול ניו יורק ניקס בתוצאה 1–4. בעונה העוקבת ביסס את מעמדו כשחקן חמישייה קבוע, קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בנובמבר 1974, לאחר מעט יותר משנתיים בלוס אנג'לס, הועבר בטרייד למילווקי באקס בתמורה לרכז לוציוס אלן. במשחקו החמישי עם הבאקס, ב-19 בנובמבר 1974, קלע שיא קריירה של 43 נקודות מול פיניקס סאנס. בהמשך אותה עונה, במהלכה רשם ממוצעים של 16.1 נקודות ו-5.6 אסיסטים למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר בפעם היחידה בקריירה, לצד חבריו לקבוצה כרים עבדול-ג'באר ובוב דאנדרידג'.
בתחילת עונת 1976/1977 הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, וכחודש לאחר מכן היה מעורב בטרייד נוסף לדנוור נאגטס, במדיה שיחק במשך כעונה וחצי. בפברואר 1978 נשלח לדטרויט פיסטונס תמורת רלף סימפסון, ובעונתו האחרונה בקריירה, 1978/1979, חזר לשחק עבור הלייקרס. באוגוסט 1979 שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 29 בלבד.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של פרייס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של פרייס, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין לואיוויל ל-UCLA, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין לואיוויל ל-UNC, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1972, באתר basketball-reference.com
↑  מילווקי מצרפת את פרייס בתמורה לאלן, באתר הניו יורק טיימס, 10 בנובמבר 1974
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מילווקי לפיניקס, באתר basketball-reference.com
ג'ון ר. לאונטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביולי 1956 (בן 68) קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 יצירות בולטות:  ג'ק פלאש המקפץ משחק ילדים 3 לרקוד עם לוחמים מורטל קומבט מורטל קומבט 2 לזמן את הרוע אנאבל 
 http://www.johnrleonetti.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון רוברט לאונטי (באנגלית: John Robert Leonetti; נולד ב-4 ביולי 1956) הוא צלם, ובמאי קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בזכות עבודתו המשותפת עם הבמאי ג'יימס ואן, איתו שימש כצלם בחמישה סרטים שזכו להצלחה בינלאומית. הוא אחיו הצעיר של הצלם מת'יו פ. לאונטי, שהיה הצלם של סרטו הראשון של ג'ון כבמאי, "מורטל קומבט 2".
בנוסף לכך, היה ג'ון ר. לאונטי לצלם הסרט "לזמן את הרוע" ולבמאי הסרט "אנאבל", מזיכיון המצליח בהיסטוריה, היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
קריירה

לאונטי החל את הקריירה שלו כנער שעבד בעסקי ציוד קולנועי של משפחתו. העסק הוקם על ידי אביו פרנק לאונטי, שהיה ידוע בעקבות השתתפות טכנית בסרטים כמו "הקוסם מארץ עוץ" ו"סינג'ין בגשם". לאונטי צילם סרטים כמו "משחק ילדים 3", "המסכה" ו"מורטלב קומבט". הוא החל את הקריירה שלו כבמאי עם "מורטל קומבט 2".
בהמשך, היה לבמאי הסרטים "אפקט הפרפר 2", "אנאבל" ו-"7 משאלות", שהפכו לסרטי אימה שוברי קופות.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | קרדיט> במאי | קרדיט> צלם | קרדיט> אחר | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | Songwriter |  |  | כן | מצלמת עזר ראשונה |  |

| 1985 | Fast Forward |  |  | כן | עוזר מפעיל מצלמות ראשון |  |
| 1985 | חלומות צעירים |  |  | כן | עוזר מפעיל מצלמות ראשון |  |
| 1985 | קומנדו |  |  | כן | עוזר מפעיל מצלמות ראשון |  |
| 1985 | להב משונן |  |  | כן | פוקוס |  |
| 1986 | ג'ק פלאש המקפץ |  |  | כן | עוזר בצילום |  |
| 1988 | The New Adventures of Pippi Longstocking |  |  | כן | מפעיל מצלמה |  |
| 1990 | עוד 48 שעות |  |  | כן | מפעיל מצלמה |  |
| 1991 | משחק ילדים 3 |  | כן |  |  |  |
| 1993 | לרקוד עם לוחמים |  | כן |  |  |  |
| 1994 | המסכה |  | כן |  |  |  |
| 1995 | מורטל קומבט |  | כן |  |  |  |
| 1996 | Spy Hard |  | כן |  |  |  |
| 1997 | מורטל קומבט 2 | כן |  |  |  |  |
| 1999 | Detroit Rock City |  | כן |  |  |  |
| 2001 | Joe Dirt |  | כן |  |  |  |
| 2002 | מלך העקרבים |  | כן |  |  |  |
| 2003 | שחקי אותה מותק |  | כן |  |  |  |
| 2004 | בקול גדול |  | כן |  |  |  |
| 2005 | הגבר המושלם |  | כן |  |  |  |
| 2006 | The Woods |  | כן |  |  |  |
| 2006 | אפקט הפרפר 2 | כן |  |  |  |  |
| 2007 | דממת המוות |  | כן |  |  |  |
| 2007 | אני יודעת מי הרג אותי |  | כן |  |  |  |
| 2007 | Death Sentence |  | כן |  |  |  |
| 2007 | Welcome to the Jungle |  | כן | כן | עורך |  |
| 2010 | כסף |  | כן |  |  |  |
| 2010 | פיראנה 3D |  | כן |  |  |  |
| 2010 | Super Hybrid |  | כן |  |  |  |
| 2010 | הרוע שבפנים |  | כן |  |  |  |
| 2011 | גולשת בנשמה |  | כן |  |  |  |
| 2013 | לזמן את הרוע |  | כן |  |  |  |
| 2013 | הרוע שבפנים 2 |  | כן |  |  |  |
| 2014 | אנאבל | כן |  |  |  |  |
| 2016 | Wolves at the Door | כן |  |  |  |  |
| 2017 | 7 משאלות | כן |  |  |  |  |
| 2019 | The Silence | כן |  |  |  |  |
| 2022 | Lullaby | כן |  |  |  |  |
ג'ונתן דייוויס

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1971 (בן 53) בייקרספילד, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  תיכון היילנד 
 סוגה:  נו-מטאל 
 סוג קול:  בריטון, טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 מספר צאצאים:  3 
 www.jonathandavis.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן האוסמן דייוויס (באנגלית: Jonathan Howsmon Davis) (נולד ב-18 בינואר 1971) הוא סולן להקת הנו-מטאל קורן.
ביוגרפיה

נולד בבייקרספילד שבקליפורניה, שם הוא חי עם אביו, אמו ואחיו למחצה מארק צ'אבס, סולן לשעבר ב-adema וסולן Midnight Panic. דייוויס סבל מאסתמה בילדותו, ובגיל 5 הוא קיבל התקף קשה שגרם לאשפוזו. בנוסף, הוא גם סבל מהתעללות קשה מצד קרוב/קרובה של המשפחה שלהם, על מה שקרה לו הוא כתב את השיר Daddy של קורן. 
בילדותו, קיבל דייוויס את מערכת התופים הראשונה שלו ואז הוא התחיל להתעניין במוזיקה. הלהקה המועדפת עליו הייתה הקיור.
הקריירה המוזיקלית של דייוויס החלה עם להקה בשם סקסארט. שניים מחברי הלהקה ראו אותו שר והציעו לו להצטרף אליהם. שם הלהקה שונה ל"קורן".
דייוויס בדרך כלל נראה בהופעות ובקליפים רבים משתמש בסטנד למיקרופון שעוצב על ידי הפסל והאמן השווייצרי הנס רודי גייגר.
מנגן על חמת חלילים, גיטרה חשמלית, תופים וכלים נוספים.
חיים אישיים

דייוויס היה נשוי פעמיים. לראשונה הוא נישא ב-1998 לחברתו בתיכון רנה פרץ. לזוג נולד בן בשם נתן. הם התגרשו ב-2001. ב-5 באוקטובר 2004 הוא נישא לשחקנית הפורנו לשעבר דיוון דייוויס. ב-2005, נולד בנו השני, פירייט, וב-28 באפריל 2007, נולד בנו השלישי, זפלין.
בת הגנרל

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  נלסון דה מיל 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח וריגול
 הוצאה
 הוצאה:  Grand Central Publishing
 תאריך הוצאה:  1992
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שלגי
 תאריך:  1999
 תרגום:  מיכאל אביב
 מספר עמודים:  375
 סדרה
 הספר הבא:  ארץ מריבה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001306806
 
בת הגנרל (באנגלית: The General's Daughter) הוא ספר מאת הסופר האמריקאי נלסון דה מיל העוסק בחקירת רצח בצבא ארצות הברית. המחבר, אשר שירת כמפקד מחלקת חי"ר בדיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) ולחם במלחמת וייטנאם, הסתמך על ניסיונו הצבאי כמו גם על תחקיר מעמיק שביצע. הספר עובד בשנת 1999 לסרט קולנוע בכיכובם של ג'ון טרבולטה כברנר ומדלין סטו כסנהיל וג'יימס קרומוול כגנרל קמבל.