stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראמקו
היסטוריה > הקמת שותפות ישראמקו נגב 2

בשנת 1989 השותפים בנגב 1 הקימו את שותפות ישראמקו נגב 2 במטרה לגייס הון נוסף ולהמשיך בחיפושי נפט בישראל. לצורך כך נמכרו יחידות ההשתתפות של השותפות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. השותפות קיבלה את רישיונות "נגב אשקלון" (כולל "מובלעת ים") ו"נגב נירים" (כולל "מובלעת בשור") לקידוחים יבשתיים בנגב ובהרי יהודה, בקידוח "בשור 1" לא נמצא נפט והוא ננטש בראשית 1994.
בשנת 1991 קיבלה השותפות את רישיונות "מד תל אביב", "מד יבנה", "מד אשדוד", "מד חדרה" ו"מד השרון" לחיפושי נפט וגז טבעי ימיים במדף היבשתי של מדינת ישראל. בשני קידוחים ימיים נמצא נפט, ב"ים 2" מול חופי אשדוד וב"ים יפו" מול חופי הרצליה. ג'ו אלמליח הציג אז בקבוק של נפט שהוצא מים-2 במסיבת עיתונאים, ויחידות השותפות של ישראמקו זינקו באלפי אחוזים בבורסה לניירות ערך בתל אביב. אולם בפברואר 1994 הודיעה ישראמקו שכמות הנפט לא מצדיקה את ההשקעה הכספית בקידוח, והציוד הטכני לא עמד בדרישות. מחיר יחידות השותפות של ישראמקו בבורסה צנח.
בסך הכל בין השנים 1982–1994, גייסו חברות יואל וישראמקו כחצי מיליארד שקל מהציבור בבורסה ובסדרה של עסקאות מבלי להפיק נפט.
היסטוריה > מכירת החברה

בשנת 1995 מכר ג'ו אלמליח את גרעין השליטה בחברת פספורט (שם החברה שונה בהמשך לאקויטל בע"מ), אשר החזיק בשרשור בקבוצת החברות יואל וישראמקו תמורת 17 מיליון דולר לחברת קווי אשראי לישראל של יובל רן, בחודש נובמבר 1995 הצטרפו אנשי העסקים קובי מימון וחיים צוף לגרעין השליטה של פספורט כשרכשו 50% ממניות החברה. בחודש פברואר 1996 הצטרפה לגרעין השליטה של פספורט משפחת לבנת, בעלת השליטה בקבוצת תעבורה, אך בינואר 1997 מכרה את מרבית אחזקתה למימון וצוף.
בחודש יולי 1997 כשלה חברת קווי אשראי לישראל בהחזר התשלום הראשון של הלוואה שניתנה לה בחודש ינואר על ידי קובי מימון וקבוצת תעבורה. כתוצאה מכך, קיבלו קובי מימון, וחיים צוף את מניותיה של קווי אשראי בקבוצת החברות.
בשנת 1997 הורחבה פעילות ישראמקו אינק לארצות הברית באמצעות רכישת מספר נכסי נפט וגז שם, בעוד שותפות ישראמקו נגב 2 המשיכה בחיפושי נפט וגז בישראל.
היסטוריה > חיפושים כושלים

בשנת 1998, ישראמקו ביצעה את קידוח "גבים 1" שבשטח רישיון "שדרות", כ-2 קילומטר דרומית לעיר שדרות. הקידוח הגיע לעומק של 4,500 מטר, אך לא נתגלו בו ממצאים המצביעים על קיומם של נפט או גז. העלות הכוללת של הבאר הייתה כ-6.6 מיליון דולר.
במהלך 10 השנים הבאות המשיכה ישראמקו בפעילות החיפושים הימית שלה במזרח הים התיכון, עם שותפיה קבוצת דלק וענקית האנרגיה העולמית בריטיש גז (BG Group). בשנת 2000, ביצעה את קידוח הגז "רומי 1", מול חופי נתניה, במסגרת רישיון "מרין מרכז". הקידוח התבצע לעומק של 1,700 מטר. אחרי שהקידוח הגיע לעומקו הסופי, בוצעו בו בדיקות חשמליות, שבעקבות תוצאותיהן השליליות הוחלט לנטוש את הקידוח. החברה השקיעה בקידוח 5 מיליון דולר. באותה שנה ביצעה את קידוח "ניר 1" במרחק של 19 ק"מ מחופי אשקלון ו-4 ק"מ מקידוח מרי של שותפות ים תטיס לעומק של 1,900 מטר. באוקטובר 2000, הודיעה ישראמקו כי על פי דו"ח שהוכן על ידי חברת ייעוץ אמריקאית, שהעריכה את כמות הגז הכוללת במאגר, מכיל "ניר 1" כ-274 מיליארד רגל מעוקב גז, בשווי כולל של כמיליארד דולר. כמו כן, הגישה הצעה לאספקת גז טבעי לחברת החשמל. בשנת 2003 ביצעה את קידוח האימות "ניר 2" (במרחק כק"מ מ"ניר 1") שנועד לבחון את כדאיות ההפקה המסחרית של הגז ממאגר ניר שהתגלה בקידוח "ניר 1". לאחר פענוח הנתונים שהתקבלו ממבחני ההפקה, עלה כי כמויות הגז שאותרו בקידוח אינן מצדיקות הפקה מסחרית. בשנת 2005 ביצעה את קידוח "גד 1" מול חופי אשקלון בהשקעה של 15 מיליון דולר, ולעומק של כ-2,550 מטר. הקידוח נמצא יבש.
היסטוריה > שדה תמר

בדצמבר 2000, רכשה ישראמקו מבריטיש גז זכויות בשיעור של % 10 מ"רישיונות גל", היתר לחיפושי נפט וגז בשטח 12.000 קמ"ר, שכיסה את מרבית הים התיכון העמוק הישראלי.בשנת 2001, ערכה בריטיש גז מחקרים סייסמיים שהצביעו על פוטנציאל משמעותי של גז במבנה תמר ודלית. בסוף 2002, הקבוצה החליטה לקדם את קידוח תמר, בעלות שהוערכה בכ-40 מיליון דולר. במאי 2005 נטשה בריטיש גז את המיזם מבלי לבצע את קידוח החיפוש, אחרי שלא הצליחה לסגור חוזה מול חברת החשמל. שדה הגז התגלה בינואר 2009.
בפיתוח השדה הושקעו כ-3 מיליארד דולר, והזרמת הגז הטבעי ממנו לישראל החלה ב-30 במרץ 2013. פוטנציאל הגז בשדה, על פי ההערכות משנת 2012, הגיע לכ-275 מיליארד מטר מעוקב (BCM) ‏(9.71 טריליון רגל מעוקבת (TCF)). רווחי ישראמקו מחלקה בשדה תמר היו כ-223 מיליון דולר ב–2014, כ-267 מיליון דולר ב–2015 וכ-303 מיליון דולר ב-2016. בשנת 2017, הודיעה שתחלק דיווידנדים בסך של כ-6 מיליארד שקל עד סוף 2019.
נכסי הנפט והגז של השותפות

חזקת "תמר" (חלקה של השותפות: 28.75%) - רזרבות הגז הטבעי בשדה תמר כוללות צפי סביר למכירת BCM 8.7 ‏(Billion cubic metres)
חזקת "מד יבנה" (חלקה של השותפות: 49.8633%) - בחזקה מצוי מאגר הגז הטבעי "אור".
חזקת "דלית" (חלקה של השותפות:28.75%) - בחזקה מצוי מאגר הגז הטבעי "דלית".
באוגוסט 2017 הודיעה החברה כי היא מחזירה את רישיונות חיפושי הגז "דניאל" לידי המדינה. ישראמקו מחזיקה כ-75% מרישיונות המאגר הממוקם עשרות ק"מ מערבה מאשקלון.
ישראמקו אינק

לישראמקו אויל אנד גז בע"מ ישנה חברה אחות בשם ישראמקו אינק (Isramco, Inc) שמניותיה נסחרות בנאסד"ק ונמצאת בבעלות ננפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ. לחברה זכויות בנכסי נפט וגז הכוללות בארות נפט וגז מפיקות וזכויות חיפוש במדינות שונות בארצות הברית; אך לחברה אין קשר ישיר לישראמקו - נגב 2 (למעט קשרי בעלות). בסוף שנת 2007 מכרה ישראמקו אינק האמריקנית את כל הפעילות וההחזקות שלה בישראל. מדובר במכירה של יחידות ההשתתפות בשותפויות הנפט המוגבלות ישראמקו נגב 2 (8.12%), חנ"ל ים המלח (24.97%) ונפטא חיפושים (%0.12) לחברת 'חברת הנפט לישראל' (חנ"ל) במכירה מחוץ לבורסה.
ישראמקו אינק > אוניית הקזינו מג'יק 1

במרץ 2004 רכשה ישראמקו אינק אוניית תענוגות בשם מג'יק 1 (שבמהלך השנים 2000–2002 הפליגה בין נמלי הים של ישראל לבין נמלי רודוס, אנטליה וקפריסין והייתה בבעלות ראובן גבריאלי) מבית משפט לפשיטות רגל בפלורידה תמורת 8.05 מיליון דולר, ובמשך שנתיים השקיעה בשיפוצה 2.4 מיליון דולר. חברת אגד, באמצעות חברה בת, חתמה עם ישראמקו על הסכם לשיווק חבילות הנופש של מג'יק 1 אך ישראמקו מכרה אותה בסוף 2006 תמורת 5.45 מיליון דולר. האונייה פעלה אחר כך כאוניית קזינו מנמל אשדוד ופסקה לפעול ב-2011.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ישראמקו נגב 2 שותפות מוגבלת: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  ישראמקו נגב 2, שותפות מוגבלת דוח רבעוני ליום 31 במרץ 2010
↑  חשיפת "גלובס": מיהו חיים צוף - הבעלים על הנייר של ישראמקו?, באתר גלובס, 5 בפברואר 2010
↑  קרן צוריאל הררי, ריקוד ההיעלמות של ג'ו אלמליח, באתר כלכליסט, 23 ביוני 2011
↑  מודיעין אנרגיה- שותפות מוגבלת דו"ח תקופתי לשנת 2006
↑  מירב ארלוזורוב, בדצמבר 93' הצמידו לי שומר ראש, באתר הארץ, 8 בפברואר 2004
↑  שי שלו, ‏ת"א-אלכסנדריה: ג'ו אלמליח גייס 122 מ' ד' לחברת נדל"ן בארה"ב, באתר גלובס, 21 ביולי 1997
↑  נתן ליפסון, חיפש נפט, מצא כסף, באתר הארץ, 8 בפברואר 2004
↑  הדס מגן, ‏המפרק: "יובל רן וקובי מימון בזזו עד תום את קופת קווי אשראי", באתר גלובס, 14 בינואר 2010
↑  קובי מיימון וחיים צוף שעד כה סירבו לכל חשיפה תקשורתית שולחים את חיים צוף לשכב על הגדר בשבי קובי מיימון באתר חדשות האנרגיהת 04/06/2011
↑  "Isramco Inc · SEC 10KSB filling · For 12/31/98".
↑  ישראמקו - קידוח "גבים 1" עדיין יבש, באתר גלובס, 25 במאי 1998
↑  ישראמקו תבצע 2 קידוחים בעלות של 45 מ' דולר, באתר גלובס, 29 בדצמבר 1998
↑  דוד חיון, ‏בריטיש-גז עשויה לשלב את ישראמקו ברישיונות הימיים שקיבלה ממשרד התשתיות, באתר גלובס, 13 באוקטובר 1999
↑  דוד חיון, ‏ישראמקו נטשה את קידוח "רומי 1" מול נתניה; השקיעה בו 5 מ' ד', באתר גלובס, 31 בדצמבר 2000
↑  שלומי גולובינסקי, עכשיו זה רשמי: קידוח ניר 1 של ישראמקו-בריטיש גז מכיל גז בשווי כולל של מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 11 באוקטובר 2000
↑  ישראמקו הגישה הצעה לאספקת גז טבעי לחברת החשמל ביחד עם בריטיש גז, באתר TheMarker‏, 22 בנובמבר 2000
↑  עמירם כהן, קידוח הגז "ניר 2" לא מסחרי; יימשכו הבדיקות לגבי מסחריות "ניר 1", באתר הארץ, 19 בנובמבר 2003
↑  עומר שרביט, הוקדם קידוח גד 1 - הבורסה לא הפסיקה את המסחר בני"ע, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2005
↑  הסכם לרכישת זכויות בנכסי נפט. 17/12/2000 במאי"ה מערכת אינטרנט להודעות החברות
↑  דוד חיון, ‏הקבוצה בראשות בריטיש גז תשקיע 40 מיליון דולר בקידוח מול חיפה, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2002
↑  אבי בר-אלי, התגלית הגדולה מעולם: גז טבעי פי 3 מ"ים תטיס" - בערך כלכלי של 15 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2009
↑  נדב נוימן, ‏ישראמקו: פוטנציאל הגז ב"תמר" גדל ל-9.71 TCF גז טבעי, באתר גלובס, 23 במרץ 2012
↑   ערן אזרן, הרווחים מתמר: ישראמקו מתמנפת ותחלק דיווידנדים של 6 מיליארד שקל עד סוף 2019, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2017
↑   אבי בר-אלי, ערן אזרן, התחרות בגז מתרחקת: ישראמקו מחזירה למדינה את רישיון דניאל, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2017
↑  אריאל אטיאס, האופוריה סביב "תמר 1": האם 1.43% מהקידוח שווים זינוק של 87% ב-3 ימים?, באתר ביזפורטל, 21 בינואר 2009
↑   שוקי שדה, "איש סודו" של קובי מימון מספר הכל לבית המשפט, באתר TheMarker‏, 26 ביוני 2017
אבוג'ן

| --- | --- |
Evogene logo New
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נאסד"ק: EVGN
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אבגן
 מייסדים:  ד"ר חגי קרחי וד"ר רפי מייזנר
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 חברות בנות:  ביומיקה 
 מיקום המטה:  רחובות 
 משרד ראשי:  ישראל רחובות, ישראל
 ענפי תעשייה:  ביוטכנולוגיה, ביולוגיה חישובית
 שווי שוק:  32.3 מיליון ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  5.64 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 26.5 מיליון דולר (2023)
 רווח:  הפסד של 26.0 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  28.7 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  51.1 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  מרטין גרסטל
 מנכ"ל:  עופר חביב
  
 www.evogene.com
 
אֵבוֹגֶ'ן בע"מ (Evogene) היא חברת ביולוגיה מחשובית ישראלית העוסקת בפיתוח מוצרים לתעשיות המבוססות על מדעי-החיים, ובהן בריאות האדם, חקלאות ויישומים תעשייתיים. החברה מעסיקה אנשי מחשוב במקביל לביולוגים, פיזיקאים וכימאים, ויוצרת שילוב של הבנה ביולוגית ויכולות ביג דאטה ובינה מלאכותית (AI).
אבוג'ן מפתחת פלטפורמת CPB (Computational Predictive Biology) שנועדה לגילוי מחשובי ופיתוח של מוצרים בתחומי מדעי החיים המבוססים על מיקרוביום, מולקולות קטנות ואלמנטים גנטיים – המהווים את רכיבי הליבה של מוצרים אלו. אבוג'ן מחזיקה במספר חברות-בנות אשר עושות שימוש בפלטפורמת ה-CPB לפיתוח מוצריהן: תרופות המבוססות על המיקרוביום האנושי, קנאביס רפואי, אג-ביולוגיקלס, כימיה לחקלאות, שיפור תכונות בזרעים ופתרונות חקלאיים לייצור שמן קיקיון.
היסטוריה

אבוג'ן נוסדה בשנת 2002 כשהתפצלה מחברת קומפיוג'ן בע"מ, והתמקדה בראשית דרכה ביישום יכולות הביולוגיה המחשובית שלה בתחום החקלאות, תוך התמקדות בשיפור תכונות בזרעים על ידי הנדסה גנטית. שינויים בשוק החקלאות ובהעדפות הצרכנים, הובילו את אבוג'ן להחלטה להרחיב את החזון שלה ואת הפעילויות לתחומים נוספים. גיוס ההון המשמעותי בסוף שנת 2013 במסגרת הנפקה לציבור, איפשר לחברה לממש אסטרטגיה זו של שיפור הטכנולוגיה והתרחבות לפלחי שוק חדשים.
החברה הקימה חטיבות לפיתוח מוצרים המתמקדות כל אחת בפיתוח מוצרים בפלח שוק ספציפי לה, תוך שימוש בפלטפורמת ה-CPB כיתרון תחרותי. בשנת 2018 אבוג'ן הודיעה על עדכון המבנה התאגידי שלה באופן שיתמוך בהתרחבות של הפעילויות החדשות. ארבע חברות-בנות חדשות הוקמו בתחומי בריאות האדם והחקלאות: ביומיקה, אג-פלנוס, לביא-ביו וקאנוניק, שהצטרפו לחברה-בת קודמת של אבוג'ן, קסטרה.
לאורך השנים החברה חתמה על הסכמי מפתח עם ענקי חקלאות כגון מונסנטו, באייר ועוד, אך אלו לא הבשילו למוצר, ולמעשה מאז הקמתה ועד היום החברה לא הצליחה לייצר אף מוצר שהגיע למכירות.
ב-13 באפריל 2021 הודיעה החברה על תוצאות טובות לניסוי פרה קליני סרטן העור.
טכנולוגיה

אבוג'ן מבצעת את הליך פיתוח הזרעים הביוטכנולוגיים במספר שלבים, כאשר לצורך ההליך פיתחה החברה וממשיכה לפתח טכנולוגיה חישובית לאיתור גנים ורצפי DNA אחרים בצמחים, העשויים לשפר אחת או יותר מתכונות הצמח. בנוסף, לחברה יש מערכות חישוביות למציאת חלבונים הפוגעים בחרק או חיוניים לפעילות העשבים. בתחילה החברה מאפיינת ומתעדפת את הגנים/חלבונים, ולאחר מכן היא בודקת את השפעתם של גנים ורצפים אלו בצמחים לצורך בדיקה של רמת השיפור בפועל של תכונת המטרה. החברה מתמקדת בעיקר בצרכי החקלאות, כאשר שתי החברות הבנות פעילות בתחום הדלק החלופי והמיקרוביום האנושי.
אבוג'ן כחברה ציבורית

החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ונכללת במדדי תל אביב 100, הביומד והטק-עילית. לחברה אין בעל שליטה, ורוב מניותיה בידי הציבור. בחודש נובמבר 2013 השלימה החברה הנפקה בבורסת ניו יורק, שבה גייסה כ-85 מיליון דולר. בשנת 2017 עזבה החברה את בורסת ניו-יורק ועברה להיסחר בנאסד"ק.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אבוג'ן בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  גולן חזני ושי סלינס, אבוג'ן רוצה לצמוח: הגישה טיוטת תשקיף לקראת הנפקה בוול סטריט, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2013
↑   יורם גביזון, אבוג'ן גייסה 74 מיליון דולר בהנפקה בארה"ב, באתר TheMarker‏, 23 בנובמבר 2013
צמח המרמן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  נדל"ן ובנייה
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  צמח
 מייסדים:  אבי בן אברהם  חיים פייגלין
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־28 שנים)
 חברות בנות:  גילתק עבודות תשתית  סיון ביצוע  ק.צ.ה בניה ותשתית  צ.מ.ח - קריב חברה לבנין
 משרד ראשי:  דן שכטמן 10, חדרה
 שליטה בחברה:  אבי בן אברהם  חיים פייגלין  רן בן אברהם
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 מוצרים עיקריים:  יחידות דיור, שטחי מסחר ומשרדים עד מפתח והתחדשות עירונית
 שווי שוק:  771 מיליון ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  265 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  24.4 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  48.0 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  476 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.73 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  רן בן אברהם
 מנכ"ל:  חיים פייגלין
 עובדים:  190
  
 http://www.zhg.co.il
 
צ.מ.ח המרמן בע"מ, המוכרת במותג צמח המרמן, היא חברת נדל"ן ישראלית, שהוקמה בשנת 1997 על ידי אבי בן אברהם וחיים פייגלין ונמצאת בשליטתם, יחד עם רן בן אברהם. החברה היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
על החברה

החברה עוסקת בעיקר בתחום הייזום והביצוע של פרויקטים גדולים למגורים, למשרדים ומסחר, וכן בביצוע פרויקטים לחברות בישראל בשיטת Turnkey Project". הפעילות היזמית של הקבוצה מתמקדת במגורים עממיים ויוקרתיים, בבניית שטחי מסחר, משרדים ותעשייה ובהתחדשות עירונית.
החברה התאגדה בישראל בחודש ספטמבר 1997 כחברה פרטית מוגבלת במניות. בחודש מאי 2007 הפכה לחברה ציבורית. מבנה האחזקות בחברה: משפחת פייגלין: 22.74% ; משפחת בן אברהם: 20.52% ; הציבור ובעלי עניין: 56.74%. לחברה צוות של כ-160 עובדים.
בשנת 2018 פתחה החברה מגזר פעילות נוסף של נדל"ן מניב, וכן מחלקת התחדשות עירונית. מדיניות החברה היא התמקדות בפעילות בישראל. ממועד הקמתה ועד לסוף 2021 השלימה החברה כ-104 פרויקטים של בנייה ברחבי ישראל, שכללו יזמות, תכנון והקמה עצמית של הפרויקטים, לרבות ביצוע עבודות בנייה קבלניות עבור צדדים שלישיים. פרויקטים אלה כללו כ-9,360 יחידות דיור וכ-355 אלפי מ"ר שטחי מסחר, ציבור, משרדים ומפעלים.
חברות בנות

לצ.מ.ח המרמן בע"מ מספר חברות בנות, שביניהן (בסוגריים: שיעור ההחזקה של החברה):
גילתק עבודות תשתית (100%), חברה המבצעת עבודות תשתית לתקשורת והלקוח העיקרי שלה הוא משרד הביטחון.
סיון ביצוע (50.1%), חברת בנייה המתמחה בהיבט הביצועי של תחום הנדלן. בניהולו של סיון ברקוביץ.
עד לחודש מאי 2021 הייתה בבעלותה המלאה של החברה חברת "מלגם ניהול כח אדם", שהעסיקה עובדים זרים בענף הבנייה. במאי 2021 נמכרה מלגם, והעסקת עובדים זרים בצמח המרמן נעשית באמצעות קבלני כוח אדם.
תחומי פעילות

החברה עוסקת במספר תחומי פעילות:
יזום פרויקטים למגורים ומסחר - איתור ורכישת קרקעות לצורך השבחתן, הקמת פרויקטים כולל ביצועם; שיווק ומכירת יחידות דיור ו/או שטחי מסחר ומשרדים; איתור וקידום פרויקטים בתחום ההתחדשות העירונית. בין השאר בנהריה, ביפו, בגני תקווה ובבית שמש.
נדל"ן מניב - ייזום; הקמה ואחזקה של נכסים מניבים ביעוד למסחר; דיור להשכרה; משרדים וחניונים. בקומת הקרקע של הפרויקטים למגורים של החברה, החברה מנהלת מרכזי מסחר. בין מרכזי המסחר נמצאים מרכז שער העיר בבית שמש, שטחי מסחר במתחם בצלאל ובוויט סיטי בתל אביב ובגני תקווה.
ביצוע עבודות בניה קבלניות עבור צד ג' - במגזר הפרטי – בנייני מגורים; במגזר העסקי – מבני משרדים, מסחר, הייטק ומפעלים; במגזר הציבורי – מבני ציבור ואחרים
הערות שוליים

1 2 3 4 5  צ.מ.ח המרמן בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
1 2  אודות - צמח המרמן, באתר צמח המרמן, ‏4 במרץ 2022
↑  אודות חברת צמח המרמן באתר מרכז הנדל"ן
↑  גיא נרדי, "עוד תילמד בבתי ספר לתכנון": אושרה תוכנית הבנייה באכזיב, באתר כלכליסט, 23 במרץ 2022
↑  שלומית צור, ‏אלעד מגורים, צמח המרמן ולוינשטיין יקימו 527 יחידות דיור בדרום ת"א, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2018
↑  אודות פרויקט "לב גני תקווה" באתר Nadlan
↑  אודות פרויקט "נופיה" באתר Nadlan
↑  צמח המרמן בעמ, באתר duns100
אקויטל

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אקטל
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־48 שנים)
 מיקום המטה:  פתח תקווה,ישראל
 ענפי תעשייה:  נדל"ן, חיפושי נפט וגז
 שווי שוק:  5.38 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  3.09 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  1.33 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח:  824 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  12.6 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  24.6 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  חיים צוף
 מנכ"ל:  ערן לנדנר
 
אקויטל בע"מ היא חברה ציבורית, הפועלת כחברת החזקות ומהווה את השכבה העליונה בפירמידת השליטה של אנשי העסקים קובי מימון וחיים צוף החברה כלולה במדד תל אביב 125.
היסטוריה

אקויטל הוקמה בשנת 1977 בשם "חיפושי נפט של פז בע"מ" על ידי חברת פז לשם ביצוע חיפושי נפט וגז בישראל. החברה ביצע קידוחי נפט בגן־יבנה, ניר עם וצפון סיני.בשנת 1978 נרשמו לראשונה ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1979, הייתה שותפה החברה במציאת "מאגר הגז שקמה" על חוך הים התיכון באזור שפך נחל שקמה. בקידוח "שיקמה 1" נמצא גז ודווח שהוא מכיל מיליארד מטר מעוקב בשווי 2.2 מיליארד דולרי. בהמשך נערכו 3 קידוחים נוספים אך לא נמצא בהם גז. בשנת 1980, הייתה שותפה במציאת מאגר הגז נוטרה בעמק החולה. בשנת 1981 מצא נפט בכמויות קטנות בקידוחים ליד אשדוד וים המלח.
בשנת 1992 רכש את השליטה בחברה איש העסקים הישראלי-אמריקאי ג'ו אלמליח ובשנת 1993 שינתה החברה את שמה ל"פס-פורט בע"מ". אלמליח היה גם בעל השליטה בחברת יואל (ובאמצעותה גם בישראמקו) שאותה הקים בשנת 1982 יחד ארמנד האמר כחברת החזקות ציבורית שעיקר עיסוקה בחיפושי נפט וגז.
שלוש החברות, פס-פורט ישראמקו ויואל החזיקו ביניהן, באותה עת, במרבית הזיכיונות לחיפושי נפט וגז בישראל. הם היו חברות ציבוריות בעלי החזקות צולבות אחת אצל רעותה. בסך הכל בין השנים 1982–1994, גייסו החברות כחצי מיליארד שקל מהציבור בבורסה ובסדרה של עסקאות, ביצעו עשרות קידוחי נפט ללא הצלחה.
בתקופת אלמליח השקיעה החברה גם במספר מיזמים שנכשלו ביניהם: רשת מסעדות נרגילה, חברת שואבי האבק האמריקאית רג'ינה וחיפושי נפט בקזחסטן
.
היסטוריה > רכישת השליטה על ידי מימון ולבנת

בשנת 1995, ביקש אלמליח לחסל את עסקיו בארץ, ולמכור את השליטה באשכול שלוש חברות הנפט שבבעלותו, פס-פורט, יואל וישראמקו. בחודש אוגוסט 1995 רכשה מאלמליח חברת קווי אשראי לישראל את גרעין השליטה בחברת פס-פורט, אשר החזיקה בשרשור גם את חברות ישראמקו ויואל. לאחר שבהתחלה ניסה קובי מימון למנוע מקווי אשראי לרכוש את פס-פורט באמצעות מאבק משפטי, בחודש נובמבר 1995 הצטרף מימון בעצמו לגרעין השליטה של פס-פורט ורכש 50% ממניות החברה. בחודש פברואר 1996 הצטרפה לגרעין השליטה של פס-פורט משפחת לבנת, בעלת השליטה בקבוצת תעבורה.
בחודש יולי 1996 רכשה יואל את השליטה גם בנפטא, החברה הממשלתית לחיפושי נפט. ובשנת 1997 רכשה גם את חנ"ל "חברת הנפט הלאומית לישראל בע"מ", שהייתה בעלת הזכויות בשדה הגז ראש זוהר.
בחודש יולי 1997 כשלה חברת קווי אשראי לישראל בהחזר התשלום הראשון של הלוואה שניתנה לה בחודש ינואר על ידי קובי מימון וקבוצת תעבורה. כתוצאה מכך, קיבלו קובי מימון ומשפחת לבנת את מניותיה של קווי אשראי בחברת פס-פורט.
בשנת 1997 שינתה פס-פורט את שמה לשמה הנוכחי אקויטל.
בשנת 2010, התפטר קובי מימון מתפקידו כיו"ר אקויטל והוחלף על ידי שותפו חיים צוף.
היסטוריה > פרשת חיים כץ ומוטי בן ארי

ביולי 2011 הגישה תנועת אומ"ץ - אזרחים למען מנהל תקין וצדק חברתי ומשפטי, קובלנה לוועדת האתיקה של הכנסת נגד חבר הכנסת חיים כץ, בגין העברת חוק המיטיב עם קבוצת אקויטל-ישראמקו, שהוא מחזיק באורח אישי במניותיה. כץ קידם "תיקון 44 לחוק ניירות ערך" בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שבראשותו. התיקון קובע כי כאשר חברה מסחרית נקלעת לקשיים, עליה לפרוע תחילה את חובה למחזיקי איגרות החוב שלה. את החוק הגה וקידם מוטי בן ארי, מנהל הכספים של קבוצת אקויטל, שגם נכח בדיון הראשוני בהצעת החוק בכנסת, ב-25 בנובמבר 2010. כץ לא סיפר למשתתפי הדיון מיהו המשתתף הנוסף הזה וכיצד הוא קשור אליו, כפי שלא ציין כי להצעת החוק, אם תעבור את כל שלבי החקיקה, תהיה השפעה גדולה על חברת ישראמקו מקבוצת אקויטל, חברה שהוא עצמו מחזיק בה מניות. התיקון היה מטיב עם חברת ישראמקו שניהלה באותה עת תיק השקעות כ-350 מיליון שקל שרובו, יותר מ-200 מיליון שקל, היה מושקע באג"ח של חברות ישראליות.
במאי 2018 פורסם שהיועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, שוקל להעמיד לדין את כץ, בכפוף לשימוע, בעבירות שוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ומרמה והפרת אמונים, בעקבות קידום הצעת החוק של מוטי בן ארי. ב-14 באוגוסט 2019 הודיע מנדלבליט על החלטתו להגיש כתב אישום נגד כץ בעבירות של מרמה והפרת אמונים, לאחר שהחשד לשוחד בוטל בשימוע. ועדת הכנסת, שדנה בבקשתו לחסינות, החליטה להיענות לבקשתו.
פירמידת השליטה

חברת אקויטל היא מקרה מובהק של פירמידת שליטה שנוצרת במטרה להשיג שליטה על חברות בצורה עקיפה ותוך כדי מינוף. כך אקויטל שולטת למעשה בשותפות ישראמקו, בעלת 28.5% מהזכויות בשדה גז תמר, אף על פי שהשכבה הרביעית בפירמידה - חנ"ל-חברת הנפט לישראל מחזיקה רק 8% מישראמקו.
בשנת 2013 חוקק חוק הריכוזיות המחייב לצמצם את הפירמידות בבורסה למבנה של עד שתי שכבות של חברות ציבוריות עד לסוף 2019.
בשנת 2016, אקויטל והחברות הבנות החלו בההיערכות לעמידה בהוראות חוק הריכוזיות. יחידות ההשתתפות של "חנ"ל ים המלח" ו"נפטא חיפושים" מוזגו לתוך שותפות הבת ישראמקו. כל נכסיהן והתחייבויותיהן עברו לישראמקו ויחידות ההשתתפות שלהם נמחקו מהמסחר בבורסה. לאחר המיזוג, קבוצת אקויטל, באמצעות חברת נפטא (ולא השותפויות) מחזיקה בכ-18.5% מיחידות ישראמקו. המהלך הושלם ביוני 2017.
בינואר 2017, הודיעה אקויטל כי כדי לעקוף את דרישות חוק הריכוזיות, תפעל לרישום מניותיה למסחר בבורסת נאסד"ק בניו יורק, ולאחר מכן תבקש למחוק את מניותיה מהמסחר בבורסה בתל אביב.
פירמידת השליטה > מבנה החזקות

רישום חלקי של מבנה ההחזקות של אקויטל לפני יישום חוק הריכוזיות (בפועל המבנה מורכב יותר מאחר שיש בו החזקות צולבות רבות, לדוגמה: לחברת הבת יואל החזקה של 8% בחברת האם אקויטל):
י.ח.ק להשקעות שותפות מוגבלת
אקויטל בע"מ (44%)
י.ו.א.ל. ירושלים אויל אקספלוריישין בע"מ (37%)
נפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ (65.07%)
חנ"ל-חברת הנפט לישראל בע"מ (100%)
ישראמקו אויל אנד גז בע"מ (100%)
ישראמקו נגב 2 שותפות מוגבלת (8%)
חנ"ל - ים המלח שותפות מוגבלת (33%)
נפטא אחזקות (100%)
ישראמקו אינק (48.4%)
איירפורט סיטי בע"מ (59.02%)
נצבא חברה להתנחלות בע"מ (96.21%)
נצבא החזקות 1995 בע"מ (54.17%)
התחנה המרכזית של ירושלים
התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
התחנה המרכזית של נתניה
מרכזית בת גלים
בעלות

בעלת השליטה באקויטל היא "י.ח.ק להשקעות שותפות מוגבלת" המחזיקה בכ-44.50% מההון המונפק ובכ־48.66% מזכויות ההצבעה בחברה. השותפים המוגבלים ב"י.ח.ק להשקעות" הם "יונייטד קינגסוויי", חברה זרה הרשומה באיי בהאמה (לפי הדיווחים לבורסה היא בשליטת חיים צוף) ו"כרמן ניהול", חברה פרטית המוחזקת על ידי בני משפחת לבנת. שאר המניות מוחזקות בידי משקיעים מוסדיים והציבור.
לקריאה נוספת

דר' מאיר אמיר, חוות דעת מומחה - עסקות קווי אשראי- פספורט- יואל- יונייטד, פברואר 2014
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אקויטל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  "פז" משקיעה ב־3 קידוחי נפט, דבר, 17 באוגוסט 1978
↑  הנהלת חברת אקויטל פתחה הבוקר את המסחר לרגל 40 שנות מסחר בבורסה
↑  שווי 'מאגר הגז בשיקמה 1 כ־2,2 מיליארד דולאר, דבר, 27 בספטמבר 1979
↑  היום ייקבע גודל קידוח "שיקמה "4, מעריב, 26 ביוני 1980
↑  עודד שורר, סימני גז בקידוח "נוטרה" בעמק החולה, מעריב, 25 באוגוסט 1980
↑  תכניות רבות לקידוחי נפט, דבר, 10 בנובמבר 1981
↑  שי שלו, ‏ת"א-אלכסנדריה: ג'ו אלמליח גייס 122 מ' ד' לחברת נדל"ן בארה"ב, באתר גלובס, 21 ביולי 1997
↑  שי שלו, ‏אקויטל: נרגילה הפסידה אשתקד 12.7 מיליון שקל, והשקעה של 19 מ' ש' בקזחסטן עשויה לרדת לטמיון, באתר גלובס, 14 באפריל 1998
↑  נתן ליפסון, חיפש נפט, מצא כסף, באתר הארץ, 8 בפברואר 2004
↑  קובי מיימון וחיים צוף שעד כה סירבו לכל חשיפה תקשורתית שולחים את חיים צוף לשכב על הגדר בשבי קובי מיימון באתר חדשות האנרגיה 04/06/2011
↑  אבי שאולי, ‏קובי מימון התפטר מתפקידו כיו"ר אקויטל; שוקל לעזוב את הארץ, באתר גלובס, 6 במאי 2010
↑  אבי שאולי, ‏ח"כ כץ מתכנן חוקים להגנה על מחזיקי האג"ח בהליכי הסדר, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2009
↑  החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנות של תנועת אומ"ץ נגד חבר הכנסת חיים כץ, באתר הכנסת, 3 ביולי 2011
↑  שרון שפורר, הון-שלטון, הגרסה החברתית, באתר הארץ, 21 בינואר 2011
↑  דניאל דולב, טל שלו ודנה ירקצי‏, בהחלטת היועמ"ש: השר חיים כץ יועמד לדין על שוחד בכפוף לשימוע, באתר וואלה, 24 במאי 2018
↑  טובה צימוקי וגלעד מורג, היועמ"ש: להעמיד לדין את חיים כץ. השר: אשקול לבקש חסינות, באתר ynet, 14 באוגוסט 2019
↑   נועה אסטרייכר, פרשת חיים כץ: לתפארת תיק ההשקעות, באתר הארץ, 5 בפברואר 2020
↑  חדשות הכנסת, ועדת הכנסת החליטה להמליץ למליאת הכנסת להעניק לח"כ חיים כץ חסינות מפני העמדה לדין, באתר הכנסת, ‏4 בפברואר 2020
↑  תומר אביטל, חוק הריכוזיות: קנדל מציע - לאפשר לחלק מהחברות 3 שכבות בפירמידה, באתר כלכליסט, 21 במאי 2013
↑  לילך ויסמן, ‏אושר: הפירמידות העסקיות יוגבלו ל-2 שכבות בלבד, באתר גלובס, 28 במאי 2013
↑   ערן אזרן, קובי מימון מארגן את הפירמידה – ומקפיץ את שותפויות חנ"ל ונפטא בבורסה, באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2016
↑  עומרי כהן, ‏אקויטל מנסה לעקוף את חוק הריכוזיות באמצעות רישום בנאסד"ק, באתר גלובס, 18 בינואר 2017
↑  החזקות ב"ע/נ.משרה ליום 31.12.16 - פרטי הודעה - מאיה - מערכת אינטרנט