stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה צ'רנר
פרסים בהם זכה

בשנת 2007 קיבל צ'רנר את פרס קלצ'קין לתיאטרון. בנימוקי חבר ועדת השופטים לפרס נאמר בין היתר "השחקן אריה צ'רנר עבר מסלול התפתחות יוצא דופן שנמשך שנים רבות. מי שהחל את דרכו כשחקן אופי, בדרך כלל בתפקידים קטנים שהוסיפו צבע, הומור והרבה נשמה להצגות בהן נטל חלק, החל בשנים האחרונות נושא בהצלחה רבה בנטל תפקידים ראשיים ממיטב הרפרטואר הקלאסי. להומור ולנשמה היתרה נוספו כוח ועומק וכאב. ליכולת הגופנית שליוותה את שלל תפקידיו, נוספה יכולת הגשת טקסטים קשים ומורכבים. אריה צ'רנר הוא פרטנר נדיב וחם שחוויה לשחק איתו. דרכו של אריה צ'רנר שזורה כבר למעלה מ-15 שנה בתיאטרון החאן הירושלמי שארבעה מנהלים אמנותיים הקפידו להשקיע באריה האדם ובצ'רנר השחקן כדי ליהנות מפירות הקסם של יצירתו".[דרוש מקור]
בשנת 2009 זכה צ'רנר בפרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה על תפקיד המלך בוניפציוס ויקטור פליקס בהצגה "הנסיכה האמריקאית" מאת המחזאי נסים אלוני בתיאטרון החאן. בנאום קבלת הפרס אמר צ'רנר בין היתר: "עבורי לאחר 24 שנים בחאן, זכייה בפרס השחקן הראשי היא סוג של סגירת מעגל".
בשנת 2021 קיבל צ'רנר אות הוקרה מהפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה, על תרומתו לתיאטרון ולתיאטרון הילדים.
בשנת 2022 זכה צ'רנר בפרס רון לאודר למצוינות אומנותית.
אריה צ'רנר ושמרית לוסטיג, בהצגה "אהובת הדרקון", החאן, 2007
אריה צ'רנר וויטלי פרידלנד בהצגה "ירושלים החדשה", תיאטרון החאן, 2012
פרס אנני לתסריט הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  פרס לתסריטאים על כתיבת תסריטים לסרטי הנפשה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה
 תקופת הפרס:  1996–הווה (כ־29 שנים)
 
פרס אנני לתסריט הטוב ביותר (באנגלית: Annie Award for Writing in a Feature Production) הוא פרס אמריקאי לתסריטאים על כתיבת תסריטים לסרטי הנפשה, המוענק באופן שנתי מאז 1996 על ידי האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה.
כבר ב-1994 וב-1995 הוענק על ידי האגודה הבינלאומית לסרטי הנפשה פרס להוקרת הצטיינותם של תסריטאים, אך הוא כלל בו גם את מועמדותם של כותבי סדרות טלוויזיה. ב-1997, שנה לאחר היווסדותו של הפרס במתכונתו המיועדת לסרטי קולנוע, הוא לא הוענק כלל, אך הוא שב לטקס שנה אחר כך, ב-1998, ומאז הוא מוענק בקביעות. כמו כן, מאותה השנה ועד 2002 הוא נקרא באופן זמני "הישג אישי יוצא מן הכלל בכתיבת סרט".
אנדרו סטנטון, בראד בירד ופיט דוקטר מחזיקים בשיא הזכיות לפרס זה עם 3 זכיות לכל אחד. סטנטון מחזיק גם בשיא המועמדויות עם 6 מועמדויות.
זוכים ומועמדים > שנות ה-90

| שנה | תסריטאי/ם | סרט |
| --- | --- | --- |
| 1996 | אנדרו סטנטון, ג'וס וידון, ג'ואל כהן ואלק סוקולוב | "צעצוע של סיפור" |
| 1998 | ריטה הסיאו, כריס סנדרס, פיליפ לזבניק, ריימונד זינגר ויוג'ניה בוסטויק-סינגר | "מולאן" |
| 1998 | קראל גרוס וקרטר קרוקר | "פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" |
| 1998 | פליפ קובלר, סינדי מרקוס, ביל מוץ ובוב רות' | "היפה והחיה 2: חורף קסום" |
| 1998 | אריק טוכמן, סוזן גוטייר, ברוס גרהאם, בוב טזודיקר ונוני ווייט | "אנסטסיה" |
| 1998 | ריצ'רד טולק | "פרנגלי 2: מבצע הצלה" |
| 1999 | בראד בירד וטים מקאנליס | "ענק הברזל" |
| 1999 | טוד אלקוט, כריס וייץ ופול וייץ | "עבודת נמלים" |
| 1999 | ג'ון לאסיטר, אנדרו סטנטון, ג'ו ראנפט, דונלד מקניירי ובוב שו | "באג לייף" |
| 1999 | טאב מרפי, בוב צודיקר ונוני ווייט | "טרזן" |
| 1999 | טריי פארקר, מאט סטון ופאם בריידי | "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" |
זוכים ומועמדים > העשור הראשון של המאה ה-21

| שנה | תסריטאי/ם | סרט |
| --- | --- | --- |
| 2000 | ג'ון לאסיטר, פיט דוקטר, אש ברנון, אנדרו סטנטון, ריטה הסיאו, דאג צ'מברלין וכריס ווב | "צעצוע של סיפור 2" |
| 2000 | קארי קירקפטריק | "מרד התרנגולים" |
| 2000 | מ. נייט שאמלאן וגרג ברוקר | "סטיוארט ליטל" |
| 2001 | טד אליוט, טרי רוסיו, ג'ו סטילמן ורוג'ר סקאלמן | "שרק" |
| 2001 | מארק דינדל, כריס ויליאמס ודייוויד ריינולדס | הקיסר נפל על הראש |
| 2001 | פול דיני, גלן מורקמי וברוס טים | "באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר" |
| 2001 | מארק היימן | "אוסמוזיס ג'ונס" |
| 2002 | הייאו מיאזאקי | "המסע המופלא" |
| 2002 | מייקל ברג, מייקל ג'יי וילסון ופיטר אקרמן | "עידן הקרח" |
| 2002 | דין דבלויס וכריס סנדרס | "לילו וסטיץ'" |
| 2002 | אנדרו סטנטון ודן גרסון | "מפלצות בע"מ" |
| 2003 | אנדרו סטנטון, בוב פיטרסון ודייוויד ריינולדס | "מוצאים את נמו" |
| 2003 | סילווין צ'ומט | "שלישיית בלוויל" |
| 2003 | ג'ים קמרוד ובריאן סמית' | "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון" |
| 2003 | סטושי קון וסדאיוקי מוראי | "שחקנית המילניום" |
| 2003 | טאב מרפי, לורן קמרון, דייוויד הוסלטון, סטיב בנצ'יץ' ורון ג'יי פרידמן | "אחי הדוב" |
| 2004 | בראד בירד | "משפחת סופר-על" |
| 2004 | אנדרו אדמסון, ג'ו סטילמן, ג'יי דייוויד סטם ודייוויד ווייס | "שרק 2" |
| 2004 | מייקל ג'יי וילסון ורוב לטרמן | "תפוס ת'כריש" |
| 2005 | ניק פארק, סטיב בוקס ומארק ברטון | "וולאס וגרומיט והארנב הקטלני" |
| 2005 | טוני לאונדיס, מייקל לאבש וטום רוג'רס | "הגרוב החדש של קרונק" |
| 2005 | הייאו מיאזאקי | "הטירה הנעה" |
| 2006 | דיק קלמנט, איאן לה פרניס, כריסטופר לויד, ג'ו קינן וויליאם דייוויס | "חיים בזרם" |
| 2006 | ריק ברנס | "אחי הדוב 2" |
| 2006 | דן פוגלמן | "מכוניות" |
| 2006 | דן הרמון, רוב שרב ופמלה פטרלר | "מפלצת של בית" |
| 2006 | ג'ורג' מילר, ג'ון קולי, ג'ודי מוריס ו-וורֵן קולמן | "תזיזו ת'רגליים" |
| 2007 | בראד בירד | "רטטוי" |
| 2007 | ג'יימס ל. ברוקס, מאט גריינינג, אל ג'ין, איאן מקסטון-גרהאם, ג'ורג' מייר, דייוויד מירקין, מייק רייס, מייק סקולי, מאט סילמן, ג'ון סוורטצ'ווילדר וג'ון ויטי | "משפחת סימפסון - הסרט" |
| 2007 | דון ריימר, אש ברנון, כריס באק וכריס ג'נקינס | "תפוס ת'גלים" |
| 2007 | מרג'אן סטראפי ווינסנט פארונו | "פרספוליס" |
| 2008 | ג'ונתן אייבל וגלן ברגר | "קונג פו פנדה" |
| 2008 | איתי כהן, אריק דארנל וטום מקגראת' | "מדגסקר 2" |
| 2008 | ארי פולמן | "ואלס עם באשיר" |
| 2008 | קן דאוריו וקינקו פול | "הורטון שומע מישהו" |
| 2009 | וס אנדרסון ונואה באומבאך | "מר שועל המהולל" |
| 2009 | פיט דוקטר, בוב פיטרסון וטום מקארתי | "למעלה" |
| 2009 | טימותי האריס ודייוויד באוורס | "אסטרו בוי" |
| 2009 | פיל לורד וכריסטופר מילר | "גשם של פלאפל" |
זוכים ומועמדים > העשור השני של המאה ה-21

| שנה | תסריטאי/ם | סרט |
| --- | --- | --- |
| 2010 | כריס סנדרס, ויל דייוויס ודין דבלויס | "הדרקון הראשון שלי" |
| 2010 | מייקל ארנדט | "צעצוע של סיפור 3" |
| 2010 | סילבין צ'ומט | "אמן האשליות" |
| 2010 | דן פוגלמן | "פלונטר" |
| 2010 | אלן ג'יי סקולקראפט וברנט סימונס | "מגה-מוח" |
| 2011 | ג'יימס ווארד בירקיט, ג'ון לוגן וגור ורבינסקי | "רנגו" |
| 2011 | פיטר ביינהאם ושרה סמית' | "שירות המתנות החשאי של ארתור" |
| 2011 | מארק ברטון, רוב ספראקלינג, קווין ססיל, אנדי ריילי, ג'ון סמית', קת'י גרינברג, אמילי קוק, קלי אסבורי וסטיב המילטון שו | "נומיאו ויוליה" |
| 2011 | סטיבן מופאט, אדגר רייט וג'ו קורניש | "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן" |
| 2011 | ג'רמי ספירס, דון הול, קליו צ'אנג, דון דוהרטי, קנדל הויר, בריאן קסינגר, סטיבן ג'יי אנדרסון וניקול מיטשל | "פו הדב" |
| 2012 | פיל ג'ונסטון וג'ניפר לי | "ראלף ההורס" |
| 2012 | מארק אנדרוס, סטיב פרסל, ברנדה צ'פמן ואירנה מק'י | "אמיצה" |
| 2012 | ג'ון אוגוסט | "פרנקנוויני" |
| 2012 | הייאו מיאזאקי, קייקו ניווה וקריי קירקפטריק | "תצפית על גבעת הפרגים" |
| 2012 | כריס באטלר | "פארנורמן" |
| 2012 | גידון דפו | "פיראטים!" |
| 2013 | הייאו מיאזאקי | "הרוח העולה" |
| 2013 | דניאל פנק | "ארנסט וסלסטין" |
| 2013 | דן גרסון, רוברט ל. בירד ודן סקנלון | "בית ספר למפלצות" |
| 2013 | ג'ניפר לי | "לשבור את הקרח" |
| 2014 | פיל לורד וכריס מילר | "סרט לגו" |
| 2014 | רוברט ל. בירד, דן גרסון וג'ורדן רוברטס | "6 גיבורים" |
| 2014 | דין דבלויס | "הדרקון הראשון שלי 2" |
| 2014 | ויל קולינס | "שירת הים" |
| 2014 | אירנה בריגנול ואדם פבה | "הקופסונים" |
| 2015 | פיט דוקטר, מג לה-פוב וג'וש קולי | "הקול בראש" |
| 2015 | מארק בארטון וריצ'רד סטארזאק | "שון כבשון הסרט" |
| 2015 | קייקו ניווה, מסאשי אנדו והירומסה יונבאשי | "כשמארני הייתה שם" |
| 2016 | ג'ארד בוש ופיל ג'ונסטון | "זוטרופוליס" |
| 2016 | מארק היימס וכריס באטלר | "קובו: אגדה של סמוראי" |
| 2016 | "חיי כזוקיני" | סלין סקיאמה |
| 2016 | מייקל דודוק דה וייט ופסקלה פרן | "הצב האדום" |
| 2017 | אדריאן מולינה ומתיו אלדריץ' | "קוקו" |
| 2017 | דורוטה קוביילה, יו וולצמן וג'ייסק דנל | "באהבה, וינסנט" |
| 2017 | ריקו סאקאגוצ'י, הירומסה יונבאשי, דייוויד פרידמן ולינדה פרידמן | "קוסמים ליום אחד: הפרח המכושף" |
| 2017 | אניטה דורון | "המפרנסת" |
| 2018 | פיל לורד ורודני רוטמן | "ספיידרמן: ממד העכביש" |
| 2018 | בראד בירד | "משפחת סופר-על 2" |
| 2018 | מאמורו הוסודה וסטפני שאה | "מראי" |
| 2018 | פיל ג'ונטסון ופמלה ריבון | "ראלף שובר את האינטרנט" |
| 2018 | מייקל ג'לניק וארון הורוואת' | "כוח הטיטאנים! חיים בסרט" |
| 2019 | ג'רמי קלפין וגיום לורנט | "איבדתי את הגוף שלי" |
| 2019 | ג'ניפר לי | "לשבור את הקרח 2" |
| 2019 | דין דבלויס | "הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר" |
| 2019 | אנדרו סטנטון וסטפני פולסום | "צעצוע של סיפור 4" |
| 2019 | מאקוטו שינקאי | "ילדת מזג האוויר" |
זוכים ומועמדים > העשור השלישי של המאה ה-21

| שנה | תסריטאי/ם | סרט |
| --- | --- | --- |
| 2020 | פיט דוקטר, מייק ג'ונס וקמפ פאוורס | "נשמה" |
| 2020 | מארק ברטון וג'ון בראון | "שון כבשון הסרט: עף על החלל" |
| 2020 | דן סקנלון, ג'ייסון הדלי וקית' בונין | "קדימה" |
| 2020 | אודרי וולס | "מעל ומעבר לירח" |
| 2020 | וויל קולינס | "מוליכי הזאבים" |
| 2021 | מייק ריאנדה וג'ף רואה | "משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות" |
| 2021 | מאמורו הוסודה | "בל" |
| 2021 | ג'ונאס פוהר ראמוסן ואמין נוואבי | "לברוח" |
| 2021 | ג'סי אנדרוז ומייק ג'ונס | "לוקה" |
| 2021 | קוי נגוין ואדל לים | "ריה והדרקון האחרון" |
| 2022 | דין פליישר קאמפ, ג'ני סלייט, ניק פיילי ואליזבת הולם | "Marcel the Shell with Shoes On" |
| 2022 | דומי שי וג'וליה צ'ו | "אדומה אש" |
| 2022 | ג'ייסון לופטוס | "Eternal Spring" |
| 2022 | אקיקו נוגי | "Inu-Oh" |
| 2023 | רוברט ל. ביירד ולויד טיילור | "נימונה" |
| 2023 | הייאו מיאזאקי | "הילד והאנפה" |
| 2023 | פבלו ברגר | "חלומות רובוט" |
| 2023 | מאקוטו שינקאי | "סוזומה" |
| 2023 | סת' רוגן, אוון גולדברג, ג'ף רו, דן הרננדז ובנג'י סמיט | "צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים" |
הערות שוליים

↑  Annie Awards 1996, ‏IMDb
↑  Annie Awards 1997, ‏IMDb
↑  Annie Awards 1998, ‏IMDb
↑  Annie Awards 2003, ‏IMDb
בקעת תמנע

.
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אזור מוגן, אתר ארכאולוגי, עמק 
 נתונים ומידות
 שטח:  כ־60 קמ"ר
 מיקום
 מיקום:  דרום הערבה
 קואורדינטות:  29°47′16″N 34°59′20″E﻿ / ﻿29.78777778°N 34.98888889°E﻿ / 29.78777778; 34.98888889
 
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) בקעת תמנע(למפת דרום הנגב רגילה) בקעת תמנע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת תמנע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת תמנע
 
בקעת תִּמְנָע היא בקעה בשוליים המערביים של הערבה הדרומית, כ-25 קילומטר מצפון לאילת. הבקעה, שלהּ צורת פרסה, משתרעת על שטח של כ-60 קילומטר רבוע, ותחומה במצוקים תלולים בשלושה מצדדיה. היא מנוקזת על ידי נחל תמנע בצפון ונחל נחושתן בדרום, הזורמים לערבה שממזרח לה. במרכזהּ מתרומם הר תמנע לגובה של 453 מטרים. באזור שורר אקלים מדברי קיצוני.
גאולוגיה

בקעת תמנע היא חלון גאולוגי שבו נחשפים סלעים מגוונים המכילים מינרלים דוגמת נחושת, ברזל, מנגן ועוד. בבקעה סלעים מגמתיים, סלעי משקע יבשתיים וימיים ומשקעי סחף.
גאולוגיה > היסטוריה גאולוגית

בקעת תמנע נמצאת בקצהו הצפוני של השילד הערבו-נובי שנוצר בסוף עידן הפרקמבריון. תהליכי התגבשות המאגמה בתמנע יצרו סלעים פלוטוניים גסי גביש כמו גרניט, סיאניט וגברו. התרוממות האזור לפני כ-550 מיליון שנה לוּותה בסחיפה אינטנסיבית, שבעקבותיה נחשפו חלק מסלעי היסוד המגמתיים הקדומים. על גבי הסלעים שנחשפו הורבדה שכבה עבה של אבני חול על ידי נחלים שזרמו ממזרח למערב. אבני החול הללו הושקעו החל מתור הקמבריום. מעל אבני החול נחשפו דולומיט חולי ופצלים, המצויים גם על פסגת הר תמנע ובמחשופים שלאורך נחל תמנע. סלעים אלו הקרויים "תצורת תמנע", הורבדו במהלך הצפה ימית שהגיע עד אזור אילת בקמבריום התחתון. יחד עם תצורת תמנע הושקעו גם מינרלים של נחושת. לאחר מכן החלה תקופה ארוכה של פעילות בליה וסחיפה. לפני כ-320 מיליון שנה (קרבון תיכון) החלה הרבדה מחודשת של אבני חול לבנות וצבעוניות, הקרויות תצורות אמיר, עברונה וסמר. מגוון הצבעים נובע מחדירת תמיסות עשירות בברזל ונחושת אל תוך אבני החול.
שכבות סלעי משקע ימיים בעובי כולל של כ-800 מטרים, המכילות מאובנים רבים, מעידות על הצפת האזור על ידי ים תטיס. הים, אשר התקדם מאזור צפון מערב, הגיע לאזור תמנע לפני כ-100 מיליון שנה (קנומן). הצפה זו נמשכה עד לפני כ-40 מיליון שנה (אאוקן) ובמהלכן הורבדו בעיקר סלעי גיר, דולומיט, חוואר, חרסית, קירטון, פוספוריט וצור. תהליך ההתרוממות של האזור בסוף תקופת האאוקן הביא לנסיגתו של ים תטיס. סלעי המשקע הימיים נחשפו והחלה תקופה ארוכה של בליה יבשתית שבמהלכה נסחפו מרבית הסלעים שהיו בחלקו העליון של החתך הימי. מרבית ההעתקים המצויים בבקעת תמנע הם מבני שוליים הקשורים לתהליכי השבירה של השבר הסורי-אפריקאי, שהחלו לפני פחות מ-20 מיליון שנה ונמשכים עד היום. ההתרוממות והביקוע יצרו בסיסי סחיפה נמוכים סמוך לתמנע ממזרחה. שקיעת מרכז בקע הערבה, שגרמה לירידה הדרגתית של בסיסי הסחיפה של נחל תמנע ונחל נחושתן, יצרה מפלסי סחיפה והשקעה של קונגלומרטים.
גאולוגיה > היווצרות הנחושת בבקעת תמנע

מחשופי נחושת נמצאים בתמנע בשלוש שכבות: בסלעים מגמתיים בדייקים, בסלעי הדולומיט בהם שכבות או עורקים של נחושת עם מנגן, ובאבן החול הלבנה שם הנחושת נמצאת ספוגה בסלע או בתרכיזים המגיעים ל-40% נחושת. הנחושת בסלעים המגמתיים בהר תמנע, נוצרה בפעילות הידרותרמית, שהתרחשה לקראת סיום הפעילות המגמתית. תמיסות עשירות במינרלים התקררו והביאו להצטברות נחושת ומנגן בסלעים פורפיריים וולקניים שנוצרו באותה תקופה. בין הסלעים המגמתיים שבמרכז הר תמנע מצויים עורקים בצבע ירקרק העשירים בנחושת ובמנגן שהצטברו בפעילות משנית מאוחרת.
החלק העליון של הסלעים המגמתיים הקדומים היה עשיר בנחושת ובמנגן ונחשף בזמן השקעתה של תצורת תמנע בקמבריום התחתון. בתקופה זו היה אזור תמנע אגן רדוד בשולי ים קדום שהשתרע לכיוון צפון-מערב, ובו שקעו אבני גיר מעורבות בגרגרי חול, דולומיטים, חרסיות ואבני חול המהווים את תצורת תמנע. על קרקעית האגן חיו אצות אשר השקיעו את המשקע הגירני וסייעו ביצירת מינרלי נחושת הסולפידיים. המסה חלקית של דולומיט על ידי מי תהום גרמה לעליית ריכוז הנחושת בחלק מהמקומות. הנחושת שנמסה, הושקעה מחדש בעורקים ונוצרו תרכיזים בריכוז של עשרות אחוזים.
הנחושת מצויה גם באבן החול הלבנה המהווה את גג תצורת אמיר ובסיס תצורת עברונה בתרכיזים, בעדשות ובחומר המלכד את הסלע. אבני החול שבהן מצויה הנחושת הורבדו במערכת נחלים רחבה שכיסתה את הנגב הדרומי בקרטיקון התחתון. במהלך הזרימה הורבדו יחד עם החול שרידי צמחים. בתקופה מאוחרת יותר, במהלך פעילות וולקנית שהתרחשה בקרטיקון התחתון או בעת יצירת בקע הערבה, נדדו לשכבה זו מי תהום חמים ועשירים בנחושת וברזל. אבן החול ספגה תחמוצות נחושת וברזל בגוון ירקרק. מקור הנחושת במי תהום החמים היה, כנראה, בהמסה חלקית של נחושת בתצורת תמנע.
גאולוגיה > מינרולוגיה

מינרלי הנחושת העיקריים המצויים בבקעת תמנע הם מלכיט ( \ \mathrm {CuCO_{3}\centerdot Cu(OH)_{2}} ) וכריזוקולה ( \ \mathrm {CuSiO_{3}\centerdot 2H_{2}O} ). תכולת הנחושת הממוצעת במרבץ תמנע הוא כ-1.5%.
| ההרכב הכימי של עפרה ממרבץ תמנע (באחוזים) |
| --- | --- |
 \ \mathrm {SiO_{2}} : 67.42%
 \ \mathrm {Al_{2}O_{3}} : 9.00%
 \ \mathrm {CaO} : 3.75%
 \ \mathrm {K_{2}O} : 3.34%
 \ \mathrm {Fe_{2}O_{3}} : 3.12%
 \ \mathrm {MnO_{2}} : 2.90%
 \ \mathrm {Na_{2}O} : 2.20%
 \ \mathrm {P_{2}O_{5}} : 1.74%
 \ \mathrm {CuO} : 1.54%
 \ \mathrm {MgO} : 1.28%
 \ \mathrm {TiO_{2}} : 0.53%
פעילות אנושית בבקעת תמנע

האדם נמשך לבקעת תמנע החל מהתקופה הנאוליתית, בערך 12,000 שנה לפני זמננו, בשל עפרות הנחושת המצויות בה. בתמנע נתגלו שרידים ועדויות להתפתחות כריית והפקת הנחושת לכל שלביהן.
פעילות אנושית בבקעת תמנע > התקופה הנאוליתית

בבקעת תמנע נמצאו כלי צור במקומות חניה מהתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ב'. אין להניח כי בתקופה הנאוליתית הקדם-קראמית כבר היה מצוי הידע הנחוץ להפקת נחושת מתכתית מעפרות. משום כך עסקו כנראה בתמנע בתקופה זו בליקוט "אבנים יפות" לייצור קישוטים.
פעילות אנושית בבקעת תמנע > סוף התקופה הנאוליתית והתקופה הכלקוליתית

ראשית הכרייה והמטלורגיה בתמנע השאירה מעט עקבות. בהתחלה כנראה רק ליקטו את תרכיזי העפרות מפני השטח וערכו חפירות שטוחות, בצורת בורות, באזורים שנראו בהם תרכיזי עפרות כבדים תקועים בסחף. שטחים נרחבים באזור המכרות שלרגלי מצוקי תמנע מכוסים בצפיפות ב"צלחות", פירים שנחפרו זה ליד זה דרך שכבת הסחף בחיפוש אחרי עפרות נחושת, ולאחר סיום הכרייה נסתמו. כמו כן נמצאו סימני כרייה שטוחים ועגולים, אופייניים לפטישי אבן, על פני פיסת הסלע הלבנבן נושא עפרות נחושת, שיש לשייכם כנראה לתקופה קדומה זו. פירי החפירה מתקופה זו רחבים מכיוון שפטישי האבן הצריכו תנועה רחבה. בכל אזורי הכרייה הקדומים נמצאו כלי צור ומעט חרסים שניתן לשייכם לסוף התקופה הנאוליתית ולראשית התקופה הכלקוליתית, היינו לאלף השישי או החמישי לפנה"ס.
צמוד לאחד השטחים של "כרייה בבורות" נתגלה אתר התכה מיוחד במינו, שכפי הנראה שייך לתקופת תחילת המטלורגיה באזור. אתר זה הוא אתר ההתכה היחיד שנמצא ממש באזור המכרות של בקעת תמנע והוא למעשה אתר ההתכה הקדם-היסטורי היחיד שנמצא בתוך הבקעה. הסיגים שנמצאו באתר זה, שבהם נראו גושי עפרות לא מותכות או מותכות למחצה ופירורי אבן-חול לבנה, לא הגיעו בשעת ההתכה לדרגת חום גבוהה מספיק כדי לעבור למצב צבירה נוזלי. משום כך נשארו טיפות הנחושת, שהתהוו מן העפרות כבר בטמפרטורה נמוכה יחסית, כשהן תקועות בתוך הסיגים הצמיגיים, והיה צורך לשחררן באופן מכני באמצעות שבירה וכתישה.
אתר זה מוכיח כי המטלורגיה באזור התחילה לא בתקופה הכלקוליתית, כפי שהיה מקובל לחשוב, אלא עוד בתקופה הנאוליתית, באלף השישי לפנה"ס. תקופת הבראשית של הפקת הנחושת מעפרות באזור (תקופת הנחושת סיני-ערבה שלב קדום), נמשכה על יותר מאלפיים שנה, מהאלף השישי עד האלף הרביעי לפנה"ס.
בתוך טווח זמן זה התפתחה המטלורגיה, מהתחלות פרימיטיביות ביותר עד לרמה מפותחת בהרבה, עם ידע וניסיון רב גם בבחירת סוגי העפרות והתכתן למטען-התכה מאוזן היטב, ואף בפיתוח מתקן התכה, מבור באדמה ומפוח, לתנור התכה בנוי, עם מערכת אוורור יעילה. עם זאת, עדיין נשארו מפעלי ההתכה של תקופת הנחושת סיני-ערבה, שלב קדום ברמה של "תעשיית בית" ובהיקף של ייצור בקילוגרמים[דרוש מקור]. את המים והעצים הרבים הדרושים לתהליך ההתכה הביאו כנראה מעין ר'דיאן (עין יטבתה).
פעילות אנושית בבקעת תמנע > סוף האלף השני לפני הספירה

נלסון גליק, שהיה הארכאולוג הראשון שקיים חפירות מסודרות ושיטתיות בתמנע בשנות השלושים של המאה ה-20, ייחס את המכרות בתמנע, בשלבם המפותח ביותר, למאה העשירית לפני הספירה, עקב חרסים שנמצאו. הוא קשר את האתר עם שלמה המלך וממלכתו, בגלל התאריך המתאים, ומכאן גם הכינוי שהשתרש למקום – "מכרות המלך שלמה". כשלושים שנה אחריו, בחפירות שהחלו ב-1959 מצא בנו רותנברג במקום, מקדש מצרי ושרידים נוספים מתקופת הברונזה המאוחרת ולכן ייחס את שיא הכרייה לימי הפרעונים הרעמססיים של השושלות 19–20 של הממלכה החדשה של מצרים.
החל משנת 2009 נערכות באתר חפירות נוספות בראשות פרופסור ארז בן יוסף מאוניברסיטת תל אביב. בן יוסף תיארך מחדש בעזרת כלי חרס ותיארוך פחמן-14 את מחנה ההתכה העיקרי למאה העשירית לפני הספירה, כלומר, תקופתו של המלך שלמה (כפי שהוצע על ידי נלסון גליק בתחילת המחקר באתר). בן יוסף מעריך, כי המכרות הופעלו על ידי חברה מקומית, כאשר על פי הדמיון לאתר כריה בוואדי פינאן שבירדן הוא סבור שהיה זה גרעין קדום של הממלכה האדומית.
הכניסה למכרות הייתה דרך פירים אנכיים בקוטר של כ-80 ס"מ עם גומחות בדפנות ששמשו מעין מדרגות. כלי הכרייה היו אזמל ופטיש. בתחתית פיר הכרייה האנכי נחצבה מנהרה אופקית ראשית וממנה התפצלו מנהרות כרייה בהתאם לפיצול עורקי המינרליזציה. בחלק מהמערכות נתגלו מפלסים אחדים, זה מעל זה, ופיר פנימי המחבר ביניהם. מפעם לפעם חצבו פירי אוורור ופירים להעלאת העפרות אל פני הקרקע.
התכת הנחושת מן העפרות התבצעה באחד-עשר מחנות, שחלקם שימשו גם למגורי הפועלים ולאחסון.
בתקופה זו השתכללו תנורי ההפקה: התנורים נבנו כגומה חפורה בקרקע, רובם מדופנים באבנים ובחומר. קוטרם ועומקם כ-45 ס"מ, ושניים או שלושה זוגות מפוחים עשויים צינורות של עור בעלי חיים וחרס הוחדרו לתוך התנור בנטייה כלפי מטה ולצד הפנימי חוברו מגני מפוח. גוף המפוח היה עשוי מקערת אבן גדולה, שהייתה מכוסה ביריעות עור ובה פתח עם שסתום. כל פועל הפעיל ברגליו זוג מפוחים. תהליך ההתכה כלל: תחילה הבעירו בתנור במשך שעתיים פחמי עץ, תוך הפעלת המפוחים. כאשר הושגה הטמפרטורה הדרושה, כ-1,200 מעלות צלזיוס, הוכנסו לתנור בהדרגה עפרת נחושת כתושה, תחמוצת ברזל ופחמים. תפקידה של תחמוצת הברזל היה לשמש כתלחים – להנמיך את טמפרטורת ההתכה ולהפחית את צמיגות הסיגים. כעבור חמש שעות נוספות של הפעלת התנור והמפוחים הצטברה הנחושת המותכת הכבדה יותר בתחתית התנור, ומעליה הסיגים המותכים. בשלב זה פתחו בחזית התנור פתח, שדרכו זרמו החוצה מרבית הסיגים. כיכר הנחושת הוצאה כנראה בעזרת מוט עם קצה מתכת. פעולה אחת של תנור דרשה כ-50 ק"ג עפרת נחושת, 100 ק"ג תחמוצת ברזל ו-150 ק"ג פחמי עץ. התוצאה הייתה 1.5 ק"ג נחושת נקייה וכ-25 ק"ג סיגים.
באחד מהמכרות המתוארכים לתקופה זו נמצאו 2 כרתושים ובהם כתובת פרוטו סינאית ובה כתוב "עז רומם".
פעילות אנושית בבקעת תמנע > סוף האלף השני לפני הספירה > תעשיית הנחושת בתקופת המקרא

המבקר בעשור השני של המאה ה-21 בבקעת תמנע נחשף לנוכחות רבה של מצרים העתיקה, מלכיה ואליה, כמי שמקדמים את שיווק הפארק למבקרים. פיתוח הפארק ברוח זו היה תוצאה של גילוי מקדש הכורים ליד עמודי שלמה, על ידי פרופסור בנו רותנברג, בשנת 1969.
במקדש התגלה שפע של ממצאים, מצריים ומקומיים, ובעקבות הגילוי שויכו מכרות הנחושת ומחנות ההתכה למלכי מצרים המאות ה-13 וה-12 לפנה"ס, למומחים המצריים ולכושר הארגון שלהם. כיום, לאחר הצטברות מידע רב ממחקרים ארכאולוגיים ומטלורגיים בתמנע ובנחל עמרם ובאזור פונון (צפון מזרח הערבה, ירדן), יש צורך בתיקונים משמעותיים בתמונה ההיסטורית והטכנולוגית שהתקבלה ממחקרים קודמים.
דיון מפורט בשרידי מקדש הכורים, על ידי ד"ר עוזי אבנר (מרכז מדע ים המלח והערבה) הראה כי המקדש אינו מצרי אלא אתר פולחן של שבטי המדבר, שהתקיים לפני בואם של המצרים (בימי רעמסס השני, סביב 1280 לפנה"ס), המשיך לשמש בתקופת נוכחותם בתמנע (עד 1150 לפנה"ס), ולאחר הסתלקותם. המצרים הצטרפו לפינת הפולחן המקומית, הקימו לצידה תא פולחני שהוקדש לאלה חתחור, ופסלה הוצב בתא זה לצד האלים המקומיים שאותם ייצגו מצבות אבן.
בעקבות הבנה חדשה זו נבדק מחדש חלקם של המצרים בכריית הנחושת, בתהליך התכתה ובאיגון העבודה. התברר כי פירי הכרייה המשוכללים, שיוחסו למצרים אינם מצריים כלל, ובמצרים עצמה לא התגלה אף פיר כרייה דומה. לעומת זאת, ישנן ראיות ברורות להתפתחותם המקומית של פירים אלה, בערבה. תנורים משוכללים להתכת נחושת, שיוחסו למצרים, תוארכו כולם בשיטות רדיומטריות לתקופה האסלאמית הקדומה (המאות ה-7–11 לספירה), ואילו במצרים הקדומה לא התגלה כל תנור דומה. התברר גם שארגון העבודה, על כל שלביה ומרכיביה, היה בידיהם של שבטי המדבר.
באתר נמצאו שרידים רבים של בד עבה בצבעים אדום וצהוב ואלפי חרוזים, ומכך הסיקו חלק מהחוקרים כי המקדש הבנוי שנמצא באתר הוחלף ככל הנראה במאה ה-13 באוהל פולחן. כמו כן נמצא באתר נחש נחושת שראשו מצופה זהב. ממצאים אלו עוררו דיון לגבי הדמיון והשוני לפולחן העברי המתואר במקרא באוהל מועד ולנחש הנחושת שיצר משה.
מחקר מחודש בבקעת תמנע מוביל מאז 2009 ד"ר ארז בן יוסף (מאוניברסיטת תל אביב). מחפירותיו במספר אתרים בבקעה התקבלו תאריכים רדיומטריים רבים, ומהם עולה כי התקופה העיקרית של הפעילות הייתה המאה ה-10 לפנה"ס, כ-150 שנה לאחר הסתלקותם של המצרים. זוהי אומנם תקופתם של המלכים דוד ושלמה, אולם בכל הערבה לא התגלה עד כה ממצא כלשהו המעיד על מעורבותם של מלכי יהודה בתעשייה. נוסף לכך, תאריכים רדיומטריים רבים שהצטברו במהלך העשורים האחרונים מלמדים כי תעשיית הנחושת בבקעה התקיימה בתמנע מאז האלף ה-5 לפנה"ס, ובהקשר ישיר לתקופה הנדונה כאן – מאז המאה ה-17 לפנה"ס.
המחקרים האחרונים מעלים תמונה היסטורית, חברתית וטכנולוגית חדשה, שבה תושבי המדבר הם הכוכבים האמיתיים. הם היו בין המדענים הראשונים בעולם שפיתחו את המדעים שמאחורי הכרייה והתעשייה, והם התמידו בפיתוח הידע במשך אלפי שנים. כריית הנחושת, התכתה והמסחר בה היוו מרכיבים חשובים בתרבותם החומרית.
פעילות אנושית בבקעת תמנע > פעילות רומית ומוסלמית קדומה

מכיוון שהמכרה של סוף האלף השני לפנה"ס ותחילת האלף הראשון הקדים את ימי הרומאים והמוסלמים וניצל את רוב רובם של מרבצי הנחושת העיקרים בתצורת עברונה-עמיר, עיקר הפעילות של הרומאים והמוסלמים התרכזה בנחל עמרם ובאר אורה.