stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק הכתר של אירלנד 1542

חוק הכתר של אירלנד 1542 הוא חקיקה של הפרלמנט האירי שמסדירה את האוניה פרסונלית של ממלכת אירלנד עם ממלכת אנגליה.
מ-1177 מלך אנגליה החזיק בתואר אדונה של אירלנד שנועד לבטא את שליטתם של האנגלים באירלנד. מכיוון שתואר זה ניתן למלכי אנגליה על ידי האפיפיור אדריאנוס הרביעי הייתה בעייתיות לעשות בו שימוש לאחר תחילת הרפורמציה האנגלית ויצירת הכנסייה האנגליקנית, לכן המלך הנרי השמיני יזם את החקיקה שהפכה את אירלנד לממלכה ואותו למלך אירלנד.
החוק קושר את משרת המלך באירלנד למשרה המקבילה לה באנגליה וקובע שהנרי השמיני וכל יורשיו שעתידים להיות מלכי אנגליה גם יהיו מכוח זה מלכי אירלנד. בעצם החקיקה הבטיחה את קיומה של איחוד הכתרים בין אנגליה לאירלנד לנצח וכמו כן לשון החוק ביטאה את כפיפותה של ממלכת אירלנד לממלכת אנגליה. כמו כן החוק מגדיר כבגידה כל ניסיון לשלול ממלך אנגליה את הכתר האירי.
ברפובליקה של אירלנד החקיקה בוטלה באופן מוחלט על ידי הפרלמנט האירי ב-1962 אף על פי שאירלנד הייתה רפובליקה מ-1948. מתאריך זה היא פרשה מחבר העמים הבריטי ומלך בריטניה הפסיק את השימוש בתואר מלך אירלנד. בצפון אירלנד החקיקה עדיין בתוקף.
חומוס מטמטם

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת נייג'ל האדמו"ר
 יצא לאור:  1993
 הוקלט:  1993-1992
 סוגה:  ראגמאפין, היפ-הופ
 שפה:  עברית 
 אורך:  35:41
 חברת תקליטים:  בן מוש הפקות
 הפקה:  יוסי פיין ויאיר ניצני
 
חומוס מטמטם הוא אלבומו הראשון והיחיד של אמן הראגמאפין וההיפ הופ הישראלי יהושע סופר, תחת השם נייג'ל האדמו"ר. האלבום יצא ב-1993, ואף על פי שמכירותיו כשלו, הוא השפיע רבות על סצנת הראפ וההיפ הופ בישראל.
רקע

מקליט האלבום, יהושע סופר, שחתום על האלבום כ"נייג'ל האדמו"ר", הוא יהודי-ג'מייקני שעלה לישראל ב-1989. מלבד ההקלטה עצמה, הוא גם אייר את עטיפתו של האלבום. בעת שהוקלט האלבום עדיין לא שלט סופר בשפה העברית די הצורך, ולכן שר את מילות השירים שנרשמו בתעתיק לאותיות אנגליות. משיצא האלבום, ב-1993, זכו שיריו להשמעות רבות ברדיו, ובמיוחד "חומוס מטמטם", "עסק שחור" ו"לסובב את הגוף", אך האלבום עצמו לא שגשג במכירותיו. האלבום נחשב כאלבום ההיפ הופ הישראלי הראשון ופריט אספנים בקרב חובבי הז'אנר.
שירי האלבום עוסקים בעיקר בהתפארות עצמית ("מעולם לא היה אחד מחליק כמוני" מתוך השיר "עסק שחור"), ריקודים, מסיבות ("כולם מסובבים את הגוף") ועקיצות כלפי המשטרה. ניתן להסתכל על האלבום גם כפרודיה על אלבומי גנגסטה ראפ העוסקים בנושאים זהים, אם כי, בניגוד להם ולאלבומי היפ הופ ישראליים מאוחרים יותר, "חומוס מטמטם" היה נטול מחאה חברתית.
את האלבום הקדיש סופר לזכרה של הילדה חוה וקסברג (1981 – 1993), בתו של חבר משפחה.
רשימת רצועות

| מספר רצועה | שם | משך | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | חומוס מטמטם | 03:22 | שיר הנושא של האלבום וגם השיר שזכה להכי הרבה השמעות ברדיו |
| 2 | עסק שחור | 04:43 | השיר שימש השראה לשמה של תוכנית ההיפ הופ הוותיקה של גלגלצ - עסק שחור |
| 3 | פגישה על עיוור | 03:56 | שיר הומוריסטי על פגישה עיוורת שהפכה לכישלון. |
| 4 | לסובב את הגוף | 05:07 | שיר עם גוונים קלים של מחאה כנגד "תרבות הסמוך" הישראלית. |
| 5 | קטע פסנתר | 00:46 |  |
| 6 | שים ראגאמפין | 05:12 | שיר המאדיר ראגה. |
| 7 | מזל גרוּזיני | 04:50 |  |
| 8 | חומוס רמיקס | 04:13 |  |
| 9 | אני לא מפסיק | 03:33 | שיר עם מאפייני ראפ-מטאל, מלווה בריף גיטרה חשמלית |
הערות שוליים

↑  אורי זר אביב, בעיטה מהאדמו"ר: ראיון עם יהושע סופר, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2012
↑  אנו באנו ארצה, לשנות פה את המוזיקה, באתר ynet, 14 במאי 2013
חוק אלן טיורינג

אלן טיורינג
חוק אלן טיורינג הוא שמו הלא רשמי של חוק שהתקבל בפרלמנט של בריטניה בשנת 2017, ולפיו הוענקה חנינה רטרואקטיבית לכל האנשים שהורשעו באנגליה ובוויילס בעבירות על פי חוקים שאסרו יחסי מין הומוסקסואליים. הוראת החנינה נכללה בנוסחו של חוק השיטור והפשע 2017 (Policing and Crime Act 2017).
הכינוי לחוק ניתן על שמו של אלן טיורינג (1912–1954), מתמטיקאי מאבות מדעי המחשב, אשר הורשע ב-1952 על פי אחד מאותם חוקים.
קבלת החוק

העבירות הפליליות על קיום יחסי מין הומוסקסואליים בוטלו באנגליה ובויילס ב-1967, בסקוטלנד ב-1980 ובצפון אירלנד ב-1982. עם זאת ההרשעות הפליליות של אלו שהורשעו על פי העבירות שבוטלו נותרו בעינן.
בעשור השני של המאה ה-21 החלו בבריטניה מאמצים למתן חנינה קולקטיבית למורשעים בעבירות ההומופוביות. ממשלתו של דייוויד קמרון כללה בחוק שנחקק ב-2012 אפשרות למורשעים לפנות בבקשה לשר הפנים להורות על התעלמות מהרשעתם כאילו לא נפסקה, אך החוק לא קבע חנינה מההרשעה.
אלן טיורינג, אחת הדמויות המפורסמות ביותר שהורשעו בעבירה הומופובית, קיבל בשנת 2013 חנינה מלכותית אינדיבידואלית לאחר מותו. חנינה זו נתנה דחיפה נוספת למאמצים לחקיקת חנינה קולקטיבית. החנינה לטיורינג ניתנה בעקבות יוזמתו של חבר הפרלמנט ג'ון ליץ' (אנ') (John Leech) מן המפלגה הליברל-דמוקרטית. ליץ' היה גם הדמות המרכזית מאחורי המאמצים לחקיקת חוק החנינה. הוא ניהל קמפיין לחקיקת החוק במשך מספר שנים וגם לאחר שאיבד את מושבו בפרלמנט לאחר הבחירות הכלליות בשנת 2015.
החל במערכת הבחירות של 2015 זכה הרעיון של חנינה קולקטיבית לתמיכה פוליטית רחבה מצד שתי המפלגות הגדולות בבריטניה - המפלגה השמרנית ומפלגת הלייבור. באביב 2016 הגיש חבר הפרלמנט ג'ון ניקולסון (John Nicolson) מן המפלגה הלאומית הסקוטית הצעת חוק פרטית בנושא. ממשלת בריטניה בראשות תרזה מיי בחרה להגיש הצעת חוק ממשלתית דומה ומעט נוקשה יותר, ובלמה בפרלמנט את הצעת החוק הפרטית של ניקולסון באמצעות פיליבסטר. הצעת החוק הממשלתית נחקקה וקיבלה הסכמה מלכותית ב-31 בינואר 2017.
מכוח חוק החנינה קיבלו כ-49 אלף איש לאחר מותם חנינה רטרואקטיבית על העבירות ההומופוביות שבהן הורשעו. החוק קובע כי מורשעים שעודם חיים נדרשים לפנות בבקשה לבטל את הרשעתם, על מנת שהממשלה תבדוק אינדיבידואלית שלא הורשעו על פי עבירות שעודן בתוקף.
במשפט סקוטלנד וצפון אירלנד טרם ניתנה חנינה למורשעים בעבירות הומופוביות.
הערות שוליים

↑  MP calls for pardon for computer pioneer Alan Turing, באתר חדשות ה-BBC, ‏1 בפברואר 2012.
ח'אלד ח'ליפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1964 אורום אל-סוגרה, סוריה
 פטירה:  2023  (בגיל 59 בערך) דמשק, סוריה 
 מדינה:  סוריה
 תקופת הפעילות:  1993–2023 (כ־30 שנה) 
 מקצוע:  סופר, משורר ומסאי
 פרסים והוקרה:  מדליית נגיב מחפוז לספרות (2013)  הפרס הבינלאומי לסיפורת ערבית (2008) 
 
ח'אלד ח'ליפה (בערבית: خالد خليفة; 1964 – 2023) היה סופר, משורר, תסריטאי ומסאי ספרותי סורי. ח'ליפה כתב יצירות במגוון רחב של ז'אנרים ויצירותיו הספרותיות תורגמו לשפות רבות: צרפתית, איטלקית, גרמנית, נורווגית, אנגלית וספרדית. הרומן שלו "בשבח השנאה", משך את תשומת הלב של התקשורת הערבית והבינלאומית, והגיע לרשימה הקצרה לפרס הבוקר הערבי (IPAF) במושב הראשון של הפרס בשנת 2008.
ביוגרפיה

ח'אלד ח'ליפה נולד באורום אל-סוגרה שבאזור אטריב ממערב חלב. הוא למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חלב, ממנה קיבל תואר ראשון במשפטים ב-1988. ח'ליפה כתב שירה, דרמות טלוויזיה, סרטים תיעודיים, סרטים קצרים וסרטים עלילתיים כמו "באב אל-מקאם" (باب المقام). חאלד היה חבר בפורום הספרותי באוניברסיטה יחד עם סופרים סוריים מרכזיים, כגון נהאד סיריס ופיצל ח'רתש, והוא היה שותף לייסוד המגזין "אלף" באוניברסיטת חלב. ח'ליפה נפטר בדמשק ב-30 בספטמבר 2023 בעקבות התקף לב.
יצירתו הספרותית

הרומן הראשון שלו, שומר ההונאה, 1993 (حارس الخديعة חארס אל-ח'דיעה) נכתב כניסיון בריאליזם מאגי עם רמזים סימבוליים עבים למציאות הפוליטית בסוריה.
הרומן השני שלו מחברות הצוענים, 2000, (دفاتر القرباط דפאתר אל-קרבאט) מתרחש בכפר מבודד בנפת חלב וכולל תיאורים גרפיים של אהבה גופנית עם אישה צוענייה. פרסומו גרר את הקפאת חברותו של ח'ליפה באיגוד הסופרים הערבי ל-4 שנים. ח'ליפה היה ידוע בעמדותיו התומכות במהפכה הסורית מרגע תחילתה; הוא הותקף על ידי שירותי הביטחון הסוריים והוכה עד שידו נשברה, בעת שהשתתף בהלווייתו של המוזיקאי הסורי רביע גאזי ב-26 במאי 2012.
יצירתו הספרותית > "מוות זו עבודה קשה"

בראיון שלו על הרומן "מוות הוא עבודה קשה" ב-Bibliotopia 2023, מסביר ח'ליפה כי הרומן עוסק בסיפורם של שלושה אחים המבקשים להעביר את גופת אביהם ברחבי סוריה שסועת המלחמה. ח'ליפה מסביר כיצד הרומן בוחן נושאים של מוות, בדידות והתפוררות חברתית בסוריה. הוא גם מתמקד במורכבות של מערכות יחסים משפחתיות בנסיבות קשות. דרך הסיפור הזה משקף ח'ליפה את האתגרים איתם מתמודדים הסורים מדי יום, כמו הפחד ממוות ותחושת חוסר האונים שנגרמה בעקבות המהפכה ומלחמת האזרחים. הרומן שואב השראה מניסיונו האישי ומניסיון הכאב והסבל היומיומי שלו בארצו, שבה המלחמה גורמת אפילו למשימות הפשוטות ביותר, כמו קבורת בני משפחה, להיות עבודה קשה.
ביחס לדמותו של בולבול, גיבור הרומן, ח'ליפה מתאר אותו כדמות מרכזית המגלמת את האתגרים והקונפליקטים הפנימיים העומדים בפני הסורים. בולבול הוא הבן שאחראי על הובלת גופת אביו יחד עם אחיו, והוא סובל מהלחצים הפסיכולוגיים והחברתיים המוטלים עליו בנסיבות הקשות. בולבול מייצג את הדור שחי תחת משקל המלחמה, המנסה לשמר את מה שנותר מהאנושות שלהם בעיצומו של כאוס. ח'ליפה מדגיש באמצעות דמות זו את הקונפליקט בין חובת המשפחה לבין הייאוש שנוצר על ידי מציאות המלחמה. בנוסף דן ח'ליפה בחוויה שלו כסופר סורי ובאתגרים העומדים בפניו בהבעת רעיונותיו תחת המשטר הסורי הדכאני. הוא מהרהר כיצד כתיבתו עוצבה על ידי אי-השקט הפוליטי והחברתי בסוריה, תוך שימת דגש על חשיבות הספרות בשימור הזיכרון הקולקטיבי. ח'ליפה נוגע גם בנושאים כמו גלות, זהות ותפקיד הסופר בעתות משבר.
יצירתו הספרותית > "בשבח השנאה"

ח'ליפה בילה שלוש עשרה שנים בכתיבת הרומן שלו, "בשבח השנאה", שעוסק במאבק של הממשלה נגד חמושים איסלאמיסטים בשנות ה-80. הרומן פורסם בדמשק אך הוא נאסר רשמית בסוריה, ולאחר מכן הוא פורסם מחדש בביירות. לרומן יש סגנון נרטיבי ייחודי, עם מעברים חדים ומהירים בזמן ובמרחב, עם טון מורבידי שהוא במידה רבה מחווה לסופר שח'ליפה מציין כמקור השראה עבורו – וויליאם פוקנר. הקרב בין האחים המוסלמים הסורים לממשלה הגיע לשיא ב-1982, כאשר האסלאמיסטים המוסלמים הסונים פתחו במרד בעיר חמה. הצבא הפציץ את העיר ואלפים נהרגו. הרומן בוחן את הסכסוך מנקודת המבט של אישה מוסלמית ומשפחתה, ולדבריו של ח'ליפה הוא מתאר בפירוט את צמיחתה של תרבות השנאה שעליה מבוססות כל התנועות הפונדמנטליסטיות שאנו רואים היום. יש ברומן ביקורת חריפה וישירה על העדתיות המייצרת את תרבות השנאה לראייתו.
ח'ליפה התייחס לאיסור של הרומן בסוריה ואמר שסוג זה של איסור על רומנים מגיע כתוצאה מבירוקרטיה שאינה מייצגת רמות ממשל גבוהות. בנוסף, הוא קרא לנהל משא ומתן בין אמנים לשלטונות הסורים על מנת להבטיח את חופש הביטוי, והצהיר שאין בכוונתו ברומן "שבח השנאה" לתמוך בשום מחשבה פוליטית. לדבריו: "מעל לכל, כתבתי את הרומן הזה כדי להגן על העם הסורי, ובמאמץ למחות על הסבל שהם סבלו כתוצאה מתורות דתיות ופוליטיות שניסו להתכחש לציוויליזציה בת 10,000 השנים שלהם."
רומנים

"שומר ההונאה/הרמאות" (حارس الخديعة חארס אל-ח'דיעה), 1993
"מחברות הצוענים" (دفاتر القرباط דפאתר אל-קרבאט), 2000
"בשבח השנאה" (مديح الكراهية מדיח אל-כראהיה), 2006
"אין סכינים במטבחי העיר הזאת" (لا سكاكين في مطابخ هذه المدينة לא סכאכין פי מטאבח'האד'יה אל-מדינה), 2013
"למות זו עבודה קשה" (الموت عمل شاق אל-מות עמל שאק), 2016
"אף אחד לא התפלל עבורם/אף אחד לא אמר עליהם "קדיש"" (لم يُصل عليهم أحد לם יצלי עליהם אחד), 2023
"נשר על השולחן ליד" (نسر على الطاولة المجاورة נסר עלא אל-טאולה אל-מג'אורה), 2022
עיבודים טלוויזיוניים

ביוגרפיה של אל ג'לאלי ( سيرة آل الجلالي סירת אל אל-ג'לאלין), 2000.
קשת בענן (قوس قزح קוס קוזח), 2001.
מכתבים/ אותיות נכתב על ידי גשם (حروف يكتبها المطر חרוף יכתבהא אל-מטר), 2003.
אנשי העיר (أهل المدينة אהל אל-מדינה), 2004.
הוורד האחרון (الوردة الأخيرة אל-ורדה אל-אח'ירה), 2006.
צל של אישה ( ظل امرأة ט'ל אמראה),2007.
זמן של פחד (زمن الخوف זמן אל-ח'וף),2007.
רגועה יחסית (هدوء نسبي הדוא נסבי), 2009.
המפתח (المفتاح אל-מפתאח), 2012.
אל-עראב/ הסנדק – מועדון אל שרק, עונה 2, ( العراب - نادي الشرق الموسم الثاني אל-עראב נאדי אל-שרך אל-מוסם אל-ת'אני), 2016.
פרסים

"שבח השנאה" היה מועמד לפרס העצמאות הבינלאומי ולפרס הרומן הערבי ב-2008.
"אין סכינים במטבחי העיר הזאת" זכה בפרס נגיב מחפוז לספרות בשנת 2013, ונמנה עם הפרס הבינלאומי לספרות ערבית.
"אף אחד לא התפלל עבורם" ב-2023. יצא לאור על ידי Hachette Antoine-Nouvel, הוא היה ברשימה הארוכה של הפרס הבינלאומי לספרות ערבית בשנת 2020.
"למות זו עבודה קשה" בתרגומה לאנגלית של לרי פרייס (Leri Price) היה מועמד ל-National Book Award ב-2019.
הערות שוליים

↑  خالد خليفة - ﺗﺄﻟﻴﻒ فيلموجرافيا، صور، فيديو, elCinema.com (בערבית)
↑  رحيل الروائي السوري خالد خليفة عن 59 عامًا مؤلف "الموت عمل شاق" و"مديح الكراهية", الجزيرة نت (בערבית)
↑  التحرير Z.Alsalmi, عن النص الروائي الأقل شهرة لخالد خليفة.. حارس الخديعة | سوزان المحمود, منصة قنّاص الثقافية, ‏2024-06-19 (בערבית)
1 2  خالد خليفة: الكاتب السوري الراحل الذي كان "أكبر من الحياة", BBC News عربي, ‏2023-10-04 (בערבית)
1 2  Fondation Jan Michalski (2023-05-17), Bibliotopia 2023 | Entretien avec Khaled Khalifa (en arabe), נבדק ב-2024-08-21
↑  Tom Perry, Syrian author clashes with censors, urges liberty, Reuters, ‏August 10, 2007
↑  Anne-Marie Mcmanus, The Contemporary Syrian Novel in Translation, The Arab Studies Journal Vol. 22, no. 1, 2014, עמ' 322-333
↑  Mona Katoub, الحضور النسائي في رواية “مديح الكراهية” للراحل خالد خليفة بين الحياة والسجن, الحركة السياسية النسوية السورية, ‏2023-11-10 (בערבית)
↑  خالد حماد, الروائي خالد خليفة: لا تستطيع رواية واحدة أن تكتب تاريخ الكراهية, العرب, ‏الاثنين 2014/01/20
חוק ארכימדס

האבן השוקעת במבחנה הימנית דוחקת נוזל בנפח שלה
חוק הציפה של ארכימדס, ובקיצור חוק ארכימדס, הוא חוק פיזיקלי בסיסי בהידרוסטטיקה המסביר מדוע ספינות צפות על-פני המים ואינן שוקעות, כיצד צוללת הצוללת ומדוע ספינת אוויר מצליחה לרחף באוויר.
על פי החוק, על גוף המצוי בתווך זורם (נוזל או גז) פועל כוח בכיוון מנוגד לכוח הכובד (תאוצת המערכת במקרה הכללי), השווה למשקלו של זורם שנפחו כנפח הגוף ושצפיפותו כמו של הזורם שמסביב לגוף. למשל, אם כדור בנפח של ליטר שקוע במים, יפעל עליו כוח כלפי מעלה השווה למשקל של ליטר מים באותה צפיפות של המים המקיפים את הגוף.
ארכימדס באמבטיה (איור משנת 1850)
הגדרה מתמטית

החוק בניסוח מתמטי:  \ {\bar {F}}_{buoyancy}=-\rho _{l}V_{in}{\bar {g}},
כאשר:
{\bar {F}}_{buoyancy} הוא כוח הציפה הפועל על גוף
\rho _{l} מציין את צפיפות החומר של התווך (נוזל או גז)
V_{in} מציין את נפח הגוף שנמצא בתוך התווך, ועליו פועל כוח הציפה
{\bar {g}} היא תאוצת הנפילה החופשית.
הסבר חוק ארכימדס ומשמעותו

אין להתבלבל בין כוח הציפה (buoyancy) לבין כוח העילוי. כוח הציפה פועל על הגוף בכיוון הפוך לכיוון פעולת המשקל, וניתן להתייחס אליו כאילו הוא פועל במרכז הגאומטרי של חלק הגוף הנמצא בתווך (נקרא גם "מרכז הציפה").
הגוף הנמצא בתוך התווך דוחק חלק מהתווך בנפח זהה לשלו. הן לגוף הדוחק והן לתווך הנדחק יש צפיפות, המתבטאת ביחס בין המסה לנפח. מכאן נובע שאם צפיפותו של הגוף קטנה מצפיפותו של התווך אזי הגוף יצוף (כי כח הציפה שווה למשקל התווך שנדחה והוא גדול יותר ממשקל הגוף), ואם להפך - הוא ישקע. בהקשר של מים כתווך, צפיפות יחסית זו מכונה משקל סגולי.
במילים אחרות ניתן לתאר את הכוחות על גוף השקוע בנוזל כך: המשקל מושך את הגוף כלפי מטה, אך ככל שירד מטה הוא ידחק נפח יותר גדול מהנוזל ולכן יאבד משקל השווה למשקל הנוזל הנדחק. אם המשקל הסגולי הממוצע של הגוף הוא פחות ממשקלו הסגולי של הנוזל, הגוף יגיע לשיווי משקל כאשר חלקו שקוע בנוזל וחלקו צף מעליו. שיווי משקל זה יקרה כאשר משקל הנוזל שנדחק שווה למשקלו הכולל של הגוף. זהו מקור המונח הדחק כיחידת משקל של כלי שיט.
פעולת המנגנון הקרוי צוללן קרטזי מבוססת על חוק ארכימדס. חוק זה גם מסביר תופעה העשויה להפתיע: אף על פי שממבט ראשון נדמה שהציפה על-פני המים תלויה בעיקר במשקל, אדם שמן צף בקלות רבה יותר מאדם רזה. כמוסבר לעיל, בציפה הגורם הקובע הוא היחס בין מסת הגוף לבין נפחו, ולא המשקל.
בלי קשר לחוק ארכימדס, גם מתח פנים של נוזל יכול לגרום לגוף שצפיפותו גבוהה לא לשקוע בנוזל שצפיפותו נמוכה יותר.
מצב של שיווי משקל בין כוח הציפה לכוח הכובד
חומות אווילה

חומות אווילה (בספרדית: Muralla de Ávila) הן חומות עיר ומערך ביצורים בעיר אווילה שבספרד, שנבנה במהלך ימי הביניים. החומות מהוות את האתר ההיסטורי הבולט של העיר והן השלמות והמשומרות ביותר בכל ספרד. העיר העתיקה של אווילה, ביחד עם החומות והכנסיות העתיקות שבעיר, הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1985.
תיאור

העבודה על בניית החומות החלה ב-1090 אבל רוב החומה נבנתה מחדש במאה ה-12 והושלמה במאה ה-14. השטח שתחום על ידי החומות הוא 31 הקטאר (310 דונמים) והיקפן 2,516 מטרים (8,255 רגל). רוחבה הממוצע של החומה הוא 3 מטר וגובהה הממוצע 12 מטר. החומות כוללת 88 צריחים עגולים למחצה וקבועים בה 9 שערים מתקופות שונות. שער וינסנט הקדוש (Puerta de San Vicente) ושער המבצר (Puerta del Alcazar) מאופגים בשני צריחים גדולים בגובה 20 מטר שמקושרים בקשת חצי-מעגלית. האפסיס של קתדרלת סלוודור דה אווילה הגותית מהווה את אחד הצריחים שבחומה.
כיום ניתן לטייל על החומות לאורך מחצית מהיקפן. חלק סגור וכנראה יישאר סגור בעתיד בגלל שחלק מהחומות משולבים במבנים אחרים, חלקם פרטיים. חלק אחר לא נגיש כרגע מאחר שטרם הוסדר בו מסלול בטוח להולכי רגל ותיירים.
האתר נרשם כמונומנט לאומי ב-1884. ב-1985 העיר העתיקה של אווילה, כנסיותיה העתיקות והחומות הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
גלריה

חומות אווילה - הצריחים
חומות אווילה
חומות אווילה
שער המבצר (אלקזאר)
הצריחים
האפסיס של הקתדרלה משולב בחומה
פנורמה של חומות אווילה בלילה
ראו גם

העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון
חומות דוברובניק
חומות ירושלים
חומת ירושלים העות'מאנית
טובא יורט

| --- | --- |

טובא יורט
 לידה:  2 בספטמבר 1987 (בת 37) בלגיה
 שם לידה:  טובא יורט
 מוקד פעילות:  טורקיה
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בורסה אולודא
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  טורקית 
 כלי נגינה:  קול, ויולה
 חברת תקליטים:  DMC
 www.tugbayurt.com.tr
 פרופיל ב-IMDb
 
טובא יורט (בטורקית: Tuğba Yurt; נולדה ב-2 בספטמבר 1987) היא זמרת-יוצרת טורקייה. בשנת 2019, הוציאה את אלבום הבכורה שלה Sığınak, אשר זכה להצלחה בעיקר בטורקיה. בשנת 2017, הוציאה את הלהיט "İnceden İnceden", ששהה שלושה שבועות בפגת מצעד טורקיה טופ 20.
חיים וקריירה

טובא יורט נולדה בבלגיה, היות שאבא שלה עבד שם באותם הזמנים, אך כשהייתה בת שמונה חודשים חזרה משפחתה לגמליק שבמחוז בורסה. היא למדה באוניברסיטת בורסה אולודא. בשנת 2013, הוציאה את הסינגל "Aşk'a Emanet". בשנת 2014, השתתפה בשיר "Sakin Ol!". באותה השנה הוציאה את "Aşk Sanmışız", שזכה להצלחה מתונה. בשנת 2015, הוציאה את "Oh Oh" ואת "Aklımda Sorular Var".
יורט זכתה להצלחה רבה בשנת 2017, כאשר הוציאה את השיר "İnceden İnceden". השיר הפך ללהיט בין-לאומי, תוך שזכה להצלחה רבה בטורקיה, כאשר שהה בפסגת מצעד טורקיה טופ 20, במשך שלושה שבועות. ביוטיוב צבר הקליפ של השיר קרוב ל-100 מיליון צפיות. בהמשך, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Sığınak.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Sığınak
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2013: Aşk'a Emanet
דיסקוגרפיה > סינגלים

2014: "Sakin Ol!"
2014: "Aşk Sanmışız"
2015: "Oh Oh"
2015: "Aklımda Sorular Var"
2016: "Güç Bende Artık"
2017: "Destur"
2017: "İnceden İnceden"
2018: "Yine Sev Yine"
2018: "Masal"
2019: "Güller Ülkesi Damascena"
2019: "Vurkaç" (Acoustic)
2021: "Benim O"
2021: "Açmayalım"
הערות שוליים

1 2  Tuğba Yurt - Sığınak, Discogs (באנגלית)
1 2  MusicTopTR, MusicTopTR Resmi Listesinde 44. haftanın Lideri... İNCEDEN İNCEDEN - @tugbayurt  @DMCcomtr http://ow.ly/qBtj30gk6jX, @MusicTopTR, ‏2017T3:30 (בטורקית)
1 2  Tuğba Yurt aşka emanet - Hürriyet KELEBEK, web.archive.org, ‏2015-04-02
↑  TUGBA YURT - AŞK'A EMANET ALBÜM (TEASER)
↑  Tuğba Yurt - Aşk'a Emanet, Discogs (באנגלית)
↑  Doğukan Manço feat. Tuğba Yurt - Sakin Ol, Discogs (באנגלית)
↑  Tuğba Yurt - Aşk Sanmışız
↑  Tuğba Yurt - Oh Oh, Discogs (באנגלית)
↑  Tuğba Yurt - Aklımda Sorular Var, Discogs (באנגלית)
1 2  Tuğba Yurt - İnceden İnceden
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6746 3579  MusicBrainz: 227a831b-7ee6-40da-ad80-d37a5b3adf51
חוות העלמות

בנות ההכשרה של חנה מייזל בחוות העלמות בכנרת עומדות מימין: חנה צ'יזיק, שרה שטורמן, עטרה קרול, שושנה בלובשטיין (אחותה של רחל המשוררת). שורה מרכזית: ציפורה דרוקר, לאה מירון, חנה מייזל, שרה לייקין, שרה מלכין. שורה תחתונה: רחל רוזנפלד, ציפורה אברמסון, יהודית קרביצקי.
חוות העלמות הייתה חווה חקלאית להכשרת נערות לעבודה בחקלאות על שפת הכנרת, שפעלה בין השנים 1911–1916.
את רעיון ההקמה של חוות להכשרת פועלות חקלאיות פרסם מנחם שמואלי (ממש"י) ב-1910. בשנת 1911 שכרה החלוצה האגרונומית ד"ר חנה מייזל מחוות כנרת שטח אדמה ליד שפת ים כנרת ובחווה הקצו לה ולשש התלמידות הראשונות שני חדרים. כעבור שנה, מספר התלמידות גדל לכ-15. מטרתה הייתה להכשיר פועלות לעבודה חקלאית אשר תוכלנה לעזור לבעליהן האיכרים. בין החניכות הראשונות הייתה המשוררת רחל בלובשטיין אשר החוויות שלה מהחווה באו לידי ביטוי בשיריה, וכן שרה מלכין ותחיה ליברזון. מבנה החווה הוחרם על ידי השלטון הטורקי במלחמת העולם הראשונה ולא נפתח מחדש בתום המלחמה.
הקמת החווה

בשנת 1910 הגה ממש"י את רעיון הקמת החווה במאמרו הפמיניסטי "לשאלת הפועלת הגלילית" שפורסם ב-1910:
כשם שנקטנו אמצעים לחנך פועלים חקלאים, כך צריכים אנו לנקוט אמצעים לחנך פועלות חקלאיות, ואחד מהאמצעים הראשונים הוא: ליסד על־יד החווה כנרת מחלקה לגידול בהמות, עופות וכו', שעלמות תוכלנה להתלמד שם ולהתרגל בעבודה זו.
באותה שנה החלה מייזל לפעול עבור הקמת חוות לימוד חקלאות לנערות. היא נסעה לאירופה במטרה להשיג מימון מגורמים שונים בתנועה הציונית. אוטו ורבורג, יושב ראש המחלקה הארץ ישראלית של התנועה הציונית שישב בברלין, קיבל ממנה בביקורה הצעת תקציב מסודרת לתוכנית של חווה עבור חמש עשרה נערות שתשתרע על מאה דונם, ובה לול, גן ירק ושדות. מייזל צפתה שההוצאות הראשונות יגיעו ל-22,600 פרנק, וההוצאות השוטפות לשנה יהיו 6,000 פרנק. ורבורג ראה את העניין בעין יפה וביקש מארתור רופין להכריע בנושא. בנוסף לביקור זה, השתדלה מייזל גם אצל נציגות "ארגון הנשים היהודיות לעבודה תרבותית בפלשתינה", שהסכים לתמוך בחווה. ההחלטה שהתקבלה הייתה כי הקרן הקיימת תחכיר את האדמה, וארגון הנשים יממן את הוצאות החכירה וההוצאות השוטפות. אולם למעשה, מייזל הייתה זו שקבעה את העובדות בהגיעה עם קבוצת נערותיה לכנרת באפריל 1911, והארגון אישר בדיעבד את מה שכבר יצא לפועל.
הבחירה דווקא בכנרת נבעה משיקולים שונים. ארתור רופין, שלנגד עיניו עמדו הסיבות הכלכליות, לקח בחשבון את האדמה המושקית ושפע המים בכנרת שיאפשר גידול ירקות. מלבד זאת, מצב החווה באותו זמן היה קשה ביותר, ונתלו תקוות כי חוות הפועלות שקיבלה מימון שוטף לפועלות ולמנהלת ואף שילמה דמי חכירה על הקרקע תהווה כקרש הצלה.
מייזל קיוותה שהשפעתו המחנכת של המקום תגיע גם לבנות טבריה ולנשי המושבות:
ויש לחשוב עוד שלחווה החדשה תהיה השפעה על הסביבה. על בנות האיכרים למשל, שתראינה את הבנות שכמותן עובדות ועבודתן מביאה פרי, ואפשר שתעוררנה אף הן ותימשכנה אחרי עבודה. מפני הטעם הזה נחוץ אולי שהבית יעמוד על מקום גלוי ונראה לעין על הכרך בכנרת.
בתחילה גרו הנערות במושבה כנרת, והצטרפו לחוות כנרת בניהולו של יואל גולדה כגוף נפרד אך תלוי. לדברי רופין, יהיה זה שלב ראשון לקראת ייסוד החווה ממש, באוגוסט אותה שנה. שכרן של הבנות נע בין שלושים לחמישים פרנק לחודש, כאשר חלקו הגיע מארגון הנשים וחלקו מחוות כנרת.
על אף שהחווה התפרסמה והביקוש להתקבל אליה עלה והלך, בעיות שונות שהתעוררו הביאו את מייזל להמשיך ולחתור לניתוק החווה מחוות הפועלים, וניהולה כחווה עצמאית:
יש לראות את השנה בסיפוק. אני משוכנעת עתה יותר מתמיד כי ניתן לעשות מהבנות היהודיות פועלות חקלאיות טובות. ואולם, אם אשאל את עצמי- האם כדי להשיג את מטרתנו עלינו להישאר בכנרת? עליי לענות- לא. יש לנו מוסד בעל מסגרת חינוכית ועליו לקבל מקום מתאים. ההנהלה לא מבינה את מטרת מוסדנו ורואה בנו עסק בלבד... אם ברצוננו לחנך פועלות, עלינו לייסד מוסד לשם כך.
בעקבות חילוקי דעות עם מנהל החווה יואל גולדה באשר לשכר הפועלות הנמוך, חוסר התכנון החקלאי ואי הסדרים השונים, הגיעה מייזל למסקנה כי יש להעביר את החווה למקום אחר כחווה שתעמוד בפני עצמה. לבסוף, עם עזיבת גולדה את החווה קטן מאוד מספר הפועלים בה וחלק מהמקום הוחכר לעלמות. בין חוות העלמות לחוות הפועלים הוקם קיר, והחווה הייתה למוסד עצמאי.
יעדיה החינוכיים של חוות העלמות

שלא כחוות כנרת, חוות העלמות לא הוקמה כדי לספק עבודה לנשים, אלא לחנכן לעבודה חקלאית ולניהול משק בית. בראש ובראשונה, ביקשה מייזל לחנך "אשת עבודה פשוטה". מטרתה הייתה לחנך נערות יהודיות לסדר, לניקיון ולשיטתיות. אכן, בחווה תפסו לימודי החקלאות מקום מרכזי, בעוד לימוד ניהול משק הבית קיבל חשיבות משנית. באשר למקומה של הבחורה כאשת איכר, התגלעו מחלוקות בין מייזל לבין מי מבין הבחורות. בעוד היא ראתה בחזונה אישה העובדת בכפר בנוסף על תפקידיה כעקרת בית, בעיני הבחורות נראו עבודות משק הבית, המטבח והילדים כשוליות.
מלבד החזון החקלאי החלוצי, ביקשה מייזל גם לחנך ולפתח בבנות את הרגש העמוק אל הארץ באמצעות אהבת הטבע, וראיית האזור כקרקע ליצירת בראשית.