stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמיר חדד
קריירה > 2006–2013: כוכב נולד ואלבום ראשון

בקיץ 2006 השתתף בעונה הרביעית של התוכנית "כוכב נולד". מורה לפיתוח קול שמעה אותו בבית הכנסת והמליצה להפקה להזמין אותו לאודישנים. הוא נשאר ארבע תוכניות עד שבתוכנית הרביעית בשלב הדואטים, קרס על הבמה בשידור חי. הוא נפסל והודח מהנבחרת.
עם סיום העונה פנה אליו מפיק מצרפת, ששמע אותו שר בצרפתית בתוכנית, והחתים אותו על חוזה בחברת "קול רקורד", לייבל ירושלמי בתחילת דרכו. בהמשך הוא ארגן מדי פעם עבור חדד הופעות מול קהילות יהודיות בצרפת, בלגיה ושווייץ והופעות באירועים של הסוכנות היהודית.
באוקטובר 2006, החל ללמוד רפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים, לימודים אותם סיים בשנת 2012, ובמקביל ניסה לקדם את הקריירה שלו כזמר. חדד לקח שיעורים לפיתוח קול, והעלה ליוטיוב סרטונים שלו שר. בין היתר תרגם לעברית את "J'te l'dis quand même" (צר'), שירו של הזמר הצרפתי פטריק ברואל. השיר, "קשה למצוא מילים", הגיע לידיו של ברואל שהתרגש מכך. כאשר ברואל הגיע להופעה בפארק רעננה ב-28 במאי 2008, הוא הזמין את חדד לשיר יחד איתו מול קהל של 8,000 אנשים.
ב־2011 הוציא בישראל את האלבום הראשון שלו "ויהי" שכלל הן שירים שכתב והן גרסאות כיסוי לשירים צרפתיים. האלבום הולחן ועובד בשותפות עם חברו, המוזיקאי עמרי דגן, והוקלט ב־2008 כאשר שניהם היו סטודנטים. האלבום כלל את שירו הפופולרי "קשה למצוא מילים", זאת הייתה הפעם הראשונה שפטריק ברואל העניק אישור לחדש את אחד משיריו. אחד מהשירים באלבום הוקלט בארצות הברית עם הראפר האמריקאי קוליו, מחבר פסקול הסרט "סיכון מחושב". חדד גם חידש את הלהיט משנות ה־90 "Désenchantée" (אנ') של הזמרת הצרפתית מילן פארמר, גרסה אשר הופקה על ידי ה־DJ הישראלי המפורסם עופר ניסים.
חדד שיתף פעולה עם מספר אמנים ביניהם שלומי שבת, חיים משה, דודו אהרון, גד אלבז, אייל גולן וישי ריבו.
בשנת 2014 השתתף יחד עם ארוסתו (אשתו היום) בתוכנית ״כלוב הזהב״ בעונה 2 פרק 14. בה זכו ברכב ועוד מספר פרסים נרחב.
קריירה > 2011–2015: דה וויס

בשנת 2014 השתתף בעונה השלישית של הגרסה הצרפתית "The Voice" אשר שודרה בTF1 החל מ־11 בינואר 2014 ועד 10 במאי 2014. באודישן העיוור שלו שר את "Candle in the Wind" של אלטון ג'ון. כל ארבעת השופטים הסתובבו אליו, והוא בחר להיות בנבחרת של זמרת הפופ הצרפתייה ג'ניפר (אנ'). הוא הגיע לגמר בו סיים במקום השלישי.
לאחר סיום התוכנית יצא לסיבוב הופעות בצרפת עם שאר הפיינליסטים של דה וויס. הוא אף הוציא קליפ וידאו לשיר "Candle in the Wind" אותו שר באודישן בדה וויס. בשנת 2015, הוציא לאור את הסינגל הראשון שלו בצרפת "Oasis" (אנ') תחת שם הבמה Amir.
קריירה > 2016–2017: אירוויזיון ו-Au cœur de moi

בשנת 2016 נבחר לייצג את צרפת בתחרות האירוויזיון שנערכה בסטוקהולם, שוודיה, עם השיר "J'ai cherché" (אנ') שנכתב על ידי עמיר עצמו בשותפות עם ז'ואן ארמי ונאזים חאלד, ומכיל שילוב של מילים בצרפתית ובאנגלית. אל האירוויזיון הוא הגיע במקרה, לאחר מפגש אקראי בפאב עם ראש המשלחת של France 2 לבחירת הנציג הצרפתי לתחרות, אדוארדו גראסי. עמיר השמיע לו את השיר "J'ai cherché" שהיה אמור להיות הסינגל באלבום החדש שלו. אדוארדו התלהב מהשיר וביקש ממנו לייצג את צרפת עם השיר באירוויזיון, הוא שכנע את שאר חברי הוועדה ועמיר נבחר לייצג את צרפת בתחרות. השיר נערך ועוצב מחדש על ידי Skydancers ונאזים חאלד מאחר שהשיר בגרסתו המקורית באלבום חרג ממגבלת שלוש הדקות של התחרות.
France 2, הערוץ שמשדר את התחרות בצרפת, תכננו תחילה לחשוף את השיר ב-12 במרץ 2016, אך הידיעה הודלפה כבר ב-25 בפברואר 2016. עמיר ביקש לדחות את ההכרזה על השתתפותו על מנת שהשיר יוכל להצליח בזכות עצמו. השיר הושמע ברדיו במשך חודשיים עד להכרזה. זאת הייתה הפעם הראשונה בצרפת שהכריזו על שיר לאירוויזיון שכבר קיים ומושמע, וגם כי השיר לתחרות הכיל מילים באנגלית. השיר הוצג לציבור באופן רשמי ב-12 במרץ 2016 בתוכנית הצרפתית The DiCaire Show.
מיד כשנודע על בחירתו של חדד לייצג את צרפת, הריצו גורמים אנטי־ציוניים עצומה נגדו באינטרנט, ש-700 איש הספיקו לחתום עליה לפני שהורדה. בעצומה הביעו החותמים התנגדות לכך שמי שהיה חייל בצה"ל ייצג בתחרות כלל־אירופית רשמית את שמה של הרפובליקה הצרפתית. ביקורת נוספת הושמעה מצידו של אנדרה ואליני (אנ'), שר זוטר לענייני פרנקופוניה בממשלת צרפת, הוא תקף את שירו של חדד באומרו כי זאת "דוגמה מביכה ובלתי מתקבלת על הדעת" לזניחת השפה הצרפתית, משום שהפזמון החוזר בשיר הוא באנגלית. גם האינטלקטואל הצרפתי ברנאר פיבו הצטרף לביקורת נגד השיר המכיל טקסט באנגלית. מנהלת מחלקת הבידור ב-France 2 יצאה להגנתו של חדד בהודעה: "השיר מתנגן ברדיו הצרפתי מחודש ינואר, כבר חמישה חודשים. פיבו והשר ואליני שתקפו את השימוש באנגלית התעוררו בימים האחרונים. אני חושבת שהם בכלל לא שמעו את השיר אלא רק הגיבו לשאלה שנשאלו".
בגמר האירוויזיון השיר הגיע למקום השישי עם 257 נקודות. זהו המקום הגבוה ביותר שצרפת הגיעה בתחרות מאז 2002 וזהו הניקוד הגבוה ביותר שקיבלה בהיסטוריה של התחרות. הקהל הישראלי העניק לביצוע של עמיר 12 נקודות בעוד צוות השופטים הישראלי העניק רק 8 נקודות.
עמיר הוציא את האלבום השני שלו Au cœur de moi (אנ') בתאריך 29 באפריל 2016. האלבום הגיע למקום השישי במצעד האלבומים הצרפתי והגיע למעמד אלבום פלטינה כפול, האלבום גם השתתף במצעדים בבלגיה ובשווייץ, וזכה למעמד אלבום זהב בשווייץ. "J'ai cherché" שוחרר כסינגל שני[דרוש מקור] לאלבום ב-3 במרץ 2016. נכון לספטמבר 2018 הקליפ לשיר זכה ל-81 מיליון צפיות באתר יוטיוב, בשיר זה שבר עמיר שיא של היהודי המסורתי הראשון עם מספר צפיות רב שכזה. "On dirait" (אנ') שוחרר כסינגל שלישי לאלבום ב-29 באוגוסט 2016. השיר הגיע בשיא למקום 15 במצעד הסינגלים הצרפתי, וב-17 ביוני 2017 זכה בפרס שיר השנה בחג המוזיקה בנים, נוכן לספטמבר 2018 הקליפ לשיר זכה ל-44 מיליון צפיות באתר יוטיוב. "Au cœur de moi" (אנ') היה הסינגל הרביעי מהאלבום ששוחרר ב-6 בפברואר 2017.
קריירה > 2017־הווה: Addictions

הוא הצטרף לסטפן ברן (אנ') ולמריאני ג'יימס (אנ') בקריינות גמר אירוויזיון 2017 שנערך בקייב ב־13 במאי. הוא חבר עם ואן ריפאבליק בגרסה הצרפתית של הסינגל החדש שלהם "No Vacancy" (אנ'). ב־25 באוגוסט 2017, הוא שחרר את "États d'Amour" כסינגל הראשי לאלבום השלישי שלו שצפוי לצאת ב־27 באוקטובר 2017. ב־7 בספטמבר 2017 הודיע כי שם האלבום השלישי יקרא Addictions.
ב-2021 הוציא יחד עם הזמרת סיה והצמד בנקס & רנקס את הרמיקס לשיר 1+1 מתוך פסקול הסרט Music.
נכון למאי 2022 הוא הישראלי החמישי המושמע ביותר בספוטיפיי עם כ-1.6 מיליון מאזינים חודשיים.
חיים אישיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-7 ביולי 2014 חדד התחתן עם ליטל אהרונוביץ'. בפברואר 2019, נולד להם בן בכור בשם מיכאל (Mikhaël) ביולי 2022, נולד בנם אור.
דיסקוגרפיה

"ויהי" (2011)
Au cœur de moi‏ (אנ') ‏(2016)
Addictions ‏(2017)
Ressources ‏(2020)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| ‏ 2016 | ‏ NRJ Music Awards | פריצת השנה | זכייה |
| ‏ 2016 | ‏ NRJ Music Awards | שיר השנה ("J'ai cherché") | זכייה |
| ‏ 2016 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | הזמר הצרפתי הטוב ביותר | זכייה |
| ‏ 2017 | ‏ NRJ Music Awards | הרכב השנה (יחד עם ואן ריפאבליק) | מועמדות |
| ‏ 2017 | ‏ NRJ Music Awards | שיר השנה ("On dirait") | זכייה |
| ‏ 2017 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | הזמר הצרפתי הטוב ביותר | זכייה |
ג'יימס הארדן

הארדן במדי נבחרת ארצות הברית לקראת משחקי אולימפיאדת לונדון
ג'יימס אדוארד הארדן הבן (באנגלית: .James Edward Harden, Jr; נולד ב-26 באוגוסט 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הגארד בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס בליגת ה-NBA. אחד הכוכבים הבולטים בליגה וידוע בעיקר בזכות יכולותיו ההתקפיות, לאורך השנים זכה בעונת 2017/2018 בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA, נבחר 11 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA וסיים שלוש פעמים כמלך הסלים של ה-NBA.
להארדן זקן מטופח שנחשב לסימן היכר שלו בציבור, ובשל כך זכה לכינוי "הזקן" (The Beard). לאורך השנים פיתח הארדן את זריקת ה"סטפ-בק", אשר הפכה למזוהה עמו.
ביוגרפיה

הארדן החל את קריירת המשחק שלו בתיכון ארטסיה שבקליפורניה. בשנתו השנייה בתיכון קלע ממוצע של 13.2 נקודות למשחק ובעונתו השלישית כשחקן תיכון העמיד הארדן ממוצעים של 18.8 נקודות, 7.7 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק, כשהוא מוליך את קבוצתו ל-33 ניצחונות מול הפסד בודד בעונה.
ביוגרפיה > קריירת המכללות

עם סיום לימודיו התיכוניים בשנת 2007 עבר הארדן לשחק בשורותיה של אוניברסיטת המדינה של אריזונה המשחקת בחטיבה הפסיפית של המכללות (נקראת Pac-10). בעונת ה"פרשמן" שלו העמיד ממוצעים של 17.8 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. בסיום העונה נבחר הארדן לאחד מה"פרשמנים" המצטיינים במכללות, ואף הופיע על שער המגזין ספורטס אילוסטרייטד. בעונתו השנייה רשם ממוצעים של 20.1 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק, כולל שיא קריירה של 40 נקודות במשחק אחד. בסיום העונה נבחר הארדן לשחקן המצטיין של העונה בחטיבה הפסיפית, והיה לשחקן השלישי בתולדות אוניברסיטת המדינה של אריזונה שנבחר לתואר, והשלישי בתולדות החטיבה שזכה בתואר בעונתו השנייה במכללות.‏
קריירת ה-NBA > אוקלהומה סיטי ת'אנדר

הארדן נבחר במקום השלישי בדראפט ה-NBA של שנת 2009 על ידי קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ובכך הפך לבחירת הדראפט הראשונה בהיסטוריה של המועדון, שהתחרה בשם "סיאטל סופרסוניקס" עד שנת 2008. בעונת הרוקי שלו, שותף הארדן ב-76 משחקים בהם תרם 9.9 נקודות ב-20.0 דקות בממוצע, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה.
בעונתו השנייה במועדון החל הארדן להיות בורג משמעותי יותר ברוטציה של המאמן סקוט ברוקס; הוא שותף בכל משחקיה של אוקלהומה, ושיפר את נתוניו האישיים כשקלע 12.2 נקודות למשחק עליהן הוסיף 1.1 חטיפות, 3.1 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים. במשחקי הפלייאוף קיבל הארדן 31.6 דקות על המגרש בממוצע בהן תרם 13.0 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים וסייע לקבוצתו, שבעונה הקודמת הודחה כבר בסיבוב הראשון, להעפיל עד לגמר המערב בו הודחה על ידי האלופה הנכנסת דאלאס מאבריקס.
בעונת 2011/2012, שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת שחקנים, המשיך הארדן לשפר את יכולותיו כשהוא עולה מהספסל כמחליפו של תאבו ספולושה. הוא תרם 16.8 נקודות למשחק, כולל שיא קריירה של 40 נקודות מול פיניקס סאנס, הוא נבחר בסיום העונה ברוב מוחץ של הקולות לשחקן השישי של העונה, ובגיל 22 היה לשחקן השני הצעיר בהיסטוריה שזכה בתואר.‏
קריירת ה-NBA > ברוקלין נטס

ב-13 בינואר 2021 עבר לברוקלין נטס במסגרת טרייד מרובע ביחד עם הקליבלנד קאבלירס ואינדיאנה פייסרס. במשחק הבכורה שלו במדי הנטס הארדן השיג טריפל דאבל עם 32 נקודות, 14 אסיסטים ו-12 כדורים חוזרים. כאשר הגיע הארדן לנטסף הוא חבר לקווין דוראנט ולקיירי אירווינג ורבים ציפו שהקבוצה תהיה מועמדת לאליפות, אולם במהלך העונה נפצע הארדן. בכל זאת הגיעה הקבוצה לסיבוב השני בפלייאוף שם פגשה במילווקי באקס. במהלך הסדרה נפצע קיירי אירווינג, והארדן אולץ לשחק כאשר לא החלים לגמרי. למרות חסרונם, הצטיין בסדרה קווין דוראנט כאשר כאשר קלע במשחק החמישי 48 נקודות. בכל זאת, הפסידה ברוקלין למילווקי בתוצאה 3–4, כאשר המשחק השביעי נגרר להארכה.
את עונת 2021/22 פתחה ברוקלין ללא קיירי אירווינג שסירב להתחסן כנגד קורונה, וכתוצאה מכך נאסר עליו לשחק במשחקי הבית של הקבוצה בעקבות תקנות הקורונה בניו יורק. בכל זאת, פתחה ברוקלין את העונה כאשר הגיעה למקום הראשון במזרח, ואף החזירה בהמשך לשורותיה את אירווינג שהצטרף אך ורק למשחקי החוץ, אך לאחר פציעה של קווין דוראנט הדרדרה הקבוצה כאשר הארדן הפך לכוכב היחיד הפעיל בקבוצה. בעקבות כך גברו השמועות על אי שביעות הרצון של הארדן ממצב הקבוצה לקראת חלון ההעברות.
קריירת ה-NBA > פילדלפיה 76'

ב-10 בפברואר 2022 עבר בטרייד לפילדלפיה 76' ביחד עם פול מילסאפ בתמורה לבן סימונס, סת' קרי, אנדרה דראמונד ובחירות דראפט.
נכון ל-14 במרץ 2025, קלע הארדן 3,124 שלשות והוא השחקן היחיד מלבד סטפן קרי שקלע יותר מ-3,000 שלשות לאורך הקריירה. נכון לאותו מועד קלע קרי 4,000 שלשות.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | אריזונה | 34 | 0.527 | 0.407 | 0.754 | 5.3 | 3.2 | 2.1 | 0.6 | 17.8 |
| 2008/2009 | אריזונה | 35 | 0.489 | 0.356 | 0.756 | 5.6 | 4.2 | 1.7 | 0.3 | 20.1 |
| קריירה |  | 69 | 0.506 | 0.376 | 0.755 | 5.4 | 3.7 | 1.9 | 0.4 | 19.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | אוקלהומה | 76 | 0 | 22.9 | 0.403 | 0.375 | 0.808 | 3.2 | 1.8 | 1.1 | 0.3 | 9.9 |
| 2010/2011 | אוקלהומה | 82 | 5 | 26.7 | 0.436 | 0.349 | 0.843 | 3.1 | 2.1 | 1.1 | 0.3 | 12.2 |
| 2011/2012 | אוקלהומה | 62 | 2 | 31.4 | 0.491 | 0.390 | 0.846 | 4.1 | 3.7 | 1.0 | 0.2 | 16.8 |
| 2012/2013 | יוסטון | 78 | 78 | 38.3 | 0.438 | 0.368 | 0.851 | 4.9 | 5.8 | 1.8 | 0.5 | 25.9 |
| 2013/2014 | יוסטון | 73 | 73 | 38.0 | 0.456 | 0.366 | 0.866 | 4.7 | 6.1 | 1.6 | 0.4 | 25.4 |
| 2014/2015 | יוסטון | 81 | 81 | 36.8 | 0.440 | 0.375 | 0.868 | 5.7 | 7.0 | 1.9 | 0.7 | 27.4 |
| 2015/2016 | יוסטון | 82 | 82 | 38.1 | 0.439 | 0.359 | 0.860 | 6.1 | 7.5 | 1.7 | 0.6 | 29.0 |
| 2016/2017 | יוסטון | 81 | 81 | 36.4 | 0.440 | 0.347 | 0.847 | 8.1 | 11.2 | 1.5 | 0.5 | 29.1 |
| 2017/2018 | יוסטון | 72 | 72 | 35.4 | 0.449 | 0.367 | 0.858 | 5.4 | 8.8 | 1.8 | 0.7 | 30.4 |
| 2018/2019 | יוסטון | 78 | 78 | 36.8 | 0.442 | 0.368 | 0.879 | 6.6 | 7.5 | 2.0 | 0.7 | 36.1 |
| 2019/2020 | יוסטון | 68 | 68 | 36.5 | 0.444 | 0.355 | 0.865 | 6.6 | 7.5 | 1.8 | 0.9 | 34.3 |
| 2020/2021 | יוסטון | 8 | 8 | 36.3 | 0.444 | 0.347 | 0.883 | 5.1 | 10.4 | 0.9 | 0.8 | 24.8 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 36 | 35 | 36.6 | 0.471 | 0.366 | 0.856 | 8.5 | 10.9 | 1.3 | 0.8 | 24.6 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 44 | 44 | 37.0 | 0.414 | 0.332 | 0.869 | 8.0 | 10.2 | 1.3 | 0.7 | 22.5 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 21 | 21 | 37.7 | 0.402 | 0.326 | 0.892 | 7.1 | 10.5 | 1.2 | 0.2 | 21.0 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 58 | 58 | 36.8 | 0.441 | 0.385 | 0.867 | 6.1 | 10.7 | 1.2 | 0.5 | 21.0 |
| קריירה |  | 1,000 | 786 | 34.8 | 0.442 | 0.363 | 0.860 | 5.6 | 7.0 | 1.5 | 0.5 | 24.7 |
| אולסטאר |  | 9 | 6 | 25.6 | 0.447 | 0.441 | 0.500 | 4.7 | 5.8 | 0.8 | 0.3 | 15.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | אוקלהומה | 6 | 0 | 20.0 | 0.387 | 0.375 | 0.842 | 2.5 | 1.8 | 1.0 | 0.2 | 7.7 |
| 2010/2011 | אוקלהומה | 17 | 0 | 31.6 | 0.475 | 0.303 | 0.825 | 5.4 | 3.6 | 1.2 | 0.8 | 13.0 |
| 2011/2012 | אוקלהומה | 20 | 0 | 31.5 | 0.435 | 0.410 | 0.857 | 5.1 | 3.4 | 1.6 | 0.1 | 16.3 |
| 2012/2013 | יוסטון | 6 | 6 | 40.5 | 0.391 | 0.341 | 0.803 | 6.7 | 4.5 | 2.0 | 1.0 | 26.3 |
| 2013/2014 | יוסטון | 6 | 6 | 43.8 | 0.376 | 0.296 | 0.900 | 4.7 | 5.8 | 2.0 | 0.2 | 26.8 |
| 2014/2015 | יוסטון | 17 | 17 | 37.4 | 0.439 | 0.383 | 0.916 | 5.7 | 7.5 | 1.6 | 0.4 | 27.2 |
| 2015/2016 | יוסטון | 5 | 5 | 38.6 | 0.410 | 0.310 | 0.844 | 5.2 | 7.6 | 2.4 | 0.2 | 26.6 |
| 2016/2017 | יוסטון | 11 | 11 | 37.0 | 0.413 | 0.278 | 0.878 | 5.5 | 8.5 | 1.9 | 0.5 | 28.5 |
| 2017/2018 | יוסטון | 17 | 17 | 36.5 | 0.410 | 0.299 | 0.887 | 5.2 | 6.8 | 2.2 | 0.6 | 28.6 |
| 2018/2019 | יוסטון | 11 | 11 | 38.5 | 0.413 | 0.350 | 0.837 | 6.9 | 6.6 | 2.2 | 0.9 | 31.6 |
| 2019/2020 | יוסטון | 12 | 12 | 37.3 | 0.478 | 0.333 | 0.845 | 5.6 | 7.7 | 1.5 | 0.8 | 29.6 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 9 | 9 | 35.8 | 0.472 | 0.364 | 0.903 | 6.3 | 8.6 | 1.7 | 0.7 | 20.2 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 12 | 12 | 39.9 | 0.405 | 0.368 | 0.893 | 5.7 | 8.6 | 0.8 | 0.7 | 18.6 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 11 | 11 | 38.8 | 0.393 | 0.378 | 0.873 | 6.2 | 8.3 | 1.8 | 0.4 | 20.3 |
| קריירה |  | 160 | 117 | 35.9 | 0.424 | 0.338 | 0.869 | 5.5 | 6.3 | 1.7 | 0.5 | 22.7 |
ביאורים

↑  לפניו נבחרו לתואר אדי האוס בעונת 1999/2000 ואייק דיוגו ב-2004/2005
↑  האחרים הם ג'ייסון קיד ומייק ביבי
↑  הצעיר ביותר הוא בן גורדון שהיה צעיר מהארדן בכשנה בעת שזכה בתואר
הערות שוליים

↑  פרופיל באתר האוניברסיטה
↑  ביוגרפיה באתר NBA.com
↑  ג'יימס הארדן זכה בתואר השחקן השישי של העונה, באתר וואלה, 10 במאי 2012
↑  James Harden named top reserve באתר ESPN
↑  זה לא היה צפוי: ג'יימס הארדן עבר ליוסטון, באתר ynet, 28 באוקטובר 2012
↑  Rockets 105, Pistons 96 באתר NBA.com
↑  Rockets 109, Hawks 102 באתר NBA.com
↑  James Harden's Record-Setting Streak Not Enough to Keep Rockets Winning
↑   אלון פרימו, הצמדים הטובים ביותר ב-NBA ‏, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
1 2  שגיא רפאל‏, יוסטון רוקטס: חור שחור, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2014
↑  "ג'יימס הארדן קלע 60, קווין לאב שבר את היד, גולדן סטייט הובסה", באתר וואלה, 31 בינואר 2018
↑  61 נקודות להארדן במדיסון סקוור גארדן, חשש שאולדיפו סיים את העונה, באתר וואלה, 24 בינואר 2019
↑  ג'יימס הארדן לא הופיע לאימון יוסטון, סילאס: "ציפיתי שהוא יגיע", באתר וואלה, 6 בדצמבר 2020
↑  מתקפל? ג'יימס הארדן חזר להתאמן עם הרוקטס, באתר ישראל היום, 15 בדצמבר 2020
↑   האתלטיק, עוד שיא שלא יישבר: סטף קרי קלע את השלשה ה-4,000 בקריירה, באתר הארץ, 14 במרץ 2025
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - לונדון (2012) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 צ'נדלר •  5 דוראנט •  6 ג'יימס •  7 וסטברוק •  8 ויליאמס •  9 איגודלה •  10 בראיינט •   11 לאב •  12 הארדן • 13 פול •  14 דייוויס • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 צ'נדלר •  5 דוראנט •  6 ג'יימס •  7 וסטברוק •  8 ויליאמס •  9 איגודלה •  10 בראיינט •   11 לאב •  12 הארדן • 13 פול •  14 דייוויס • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – גביע העולם בכדורסל 2014 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2015021816  VIAF: 315177308   WorldCat (עם VIAF): 315177308 
הארדן (משמאל) מול קווין דוראנט בפלייאוף 2013
ישיבת נזר ישראל

| --- | --- |

 ישיבה
 תקופת הפעילות:  ה'תש"ס–הווה
 התמחות:  בעלי תשובה
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב מנשה עוזרי
 סגל:  המשגיח הרב יצחק פנגר.
 תלמידים
 :  200
 שונות
 ספרים:  קובצי חידושי תורה שע"י הישיבה
 מיקום
 מיקום:  מודיעין עילית
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°55′54″N 35°02′30″E﻿ / ﻿31.931527777778°N 35.041638888889°E﻿ / 31.931527777778; 35.041638888889
 אתר ישיבת נזר ישראל
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת נזר ישראל(למפת גוש דן רגילה) ישיבת נזר ישראל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת נזר ישראל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת נזר ישראל אור החיים 27 מודיעין עילית
 
ישיבת נזר ישראל היא ישיבה חרדית שמיועדת לחוזרים בתשובה. הישיבה שוכנת ברחוב בית שמאי במודיעין עילית. בישיבה לומדים כמאתיים בחורים ואברכי כולל. בראשותה עומד הרב מנשה עוזרי, נכדו של הרב ישראל עוזרי שעל שמו נקראת הישיבה. נשיא הישיבה היה הרב אהרון לייב שטיינמן.
תולדות הישיבה ואופייה

הישיבה נוסדה בשנת ה'תש"ס (2000) על ידי הרב מנשה עוזרי, תלמידו של הרב שך, והיא קרויה על שם סבו הרב ישראל עוזרי. הישיבה מיועדת לתלמידים חוזרים בתשובה מכלל העדות. שיטת הלימוד בישיבה היא דרך הפלפול והעיון הנוהגת בעולם הישיבות הליטאי.
משגיח הישיבה הוא הרב יצחק פנגר, מרצה בערכים.
בשונה מישיבות רגילות החלוקה ל"שיעורים", כלומר לכיתות, היא על פי רמת התלמידים ולא לפי גיל. ישנם ארבעה "שיעורים" וקיבוץ. ההספק השבועי ב"עיון" הוא כעמוד גמרא בשבוע וכשני דפים ב"בקיאות".
רוב מוחלט של בוגרי הישיבה משתלבים לאחר מכן בציבור החרדי. ישנה קהילה במודיעין עילית של בוגרי הישיבה ורבניה.
דייוויד ברקוביץ

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1953 (בן 71) ברוקלין, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard David Falco 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון כריסטופר קולומבוס  Bronx Community College  Sullivan County Community College 
 השקפה דתית:  שטניזם 
 חתימה:   
 
דייוויד ריצ'רד ברקוביץ' (באנגלית: David Richard Berkowitz; נולד בשם ריצ'רד דייוויד פאלקו, ב-1 ביוני 1953), הידוע גם בשם "בנו של סם" ו"רוצח קליבר 44.", הוא רוצח סדרתי אמריקאי ממוצא יהודי שהודה ב-8 מקרי ירי שהחלו בניו יורק ב-29 ביולי 1976 ונמשכו במשך למעלה משנה עד שנתפס באוגוסט 1977.
ביוגרפיה

ברקוביץ' גדל בעיר ניו יורק ושירת בצבא ארצות הברית. לאחר שחרורו יצא למסעות רצח של זוגות אוהבים שהתבודדו במכוניותיהם. באמצעות אקדח בולדוג קליבר 44 מיוחד שהחזיק, רצח שישה אנשים ופצע שבעה אחרים עד יולי 1977. במקביל הטיל אימה על תושבי ניו יורק וזכה למוניטין עולמי. 
ברקוביץ' בן ה-24 הצליח לחמוק מהמצוד המשטרתי הגדול ביותר בתולדות העיר ניו יורק, תוך שהוא שולח מכתבים שלעגו למשטרה ומבטיח לבצע פשעים נוספים, שזכו לפרסום רב בעיתונות.
ברקוביץ' נלכד באופן מקרי לאחר שקיבל דו"ח תנועה סמוך למקום שבו ביצע את אחת מרציחותיו. הוא נעצר ב-10 באוגוסט 1977, ולאחר מכן הוגש נגדו כתב אישום בגין שמונה מקרי ירי. הוא התוודה עליהם, וטען בתחילה כי ציית לפקודות של שד שהתגלה אליו בדמות של כלב שחור השייך לשכנו "סם". לאחר מכן חזר בו וטען שסיפור הכלב היה שקרי.
לאחר שנמצא כשיר נפשית לעמוד לדין, הוא הודה ברצח מדרגה שנייה ונידון לשישה מאסרי עולם רצופים עם אפשרות לשחרור על תנאי לאחר 25 שנים.
בחקירות המשטרה התגלה כי ברקוביץ' היה מעורב גם בתיקי הצתות רבים שלא היו פתורים בעיר ניו יורק. הוא נידון ל-6 מאסרי עולם.
הסיקור התקשורתי האינטנסיבי של המקרה העניק לברקוביץ' סוג מעמד הדומה לזה של ידוענים, וצופים רבים מהצד ציינו כי נראה שהוא נהנה מה"תהילה".
בית המחוקקים של מדינת ניו יורק חוקק חוקים חדשים, הידועים בכינויים "חוקי בנו של סם" (באנגלית: Son of Sam laws) שנועדו למנוע מפושעים להרוויח כלכלית מהפרסום שנוצר מפשעיהם, וחוקים דומים נחקקו בכמה מדינות אחרות.
הבמאי ספייק לי ביים ב-1999 את הסרט "הקיץ של סאם" שמספר את סיפורו של הרוצח הסדרתי והקיץ הלוהט של ניו יורק, 1977.
שיאו ג’ונג’נג

| --- | --- |
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 
שיאו ג’ונג’נג (בסינית: 肖军正) הוא דיפלומט סיני המכהן כשגריר סין בישראל.
ביוגרפיה

שיאו נולד במחוז ג'יאנגשי. ב-1997 הצטרף למשרד החוץ של הרפובליקה העממית של סין ועבד במכון סין ללימודים בינלאומיים (אנ'), בשגרירות סין באיראן ובמחלקת מערב אסיה וצפון אפריקה של משרד החוץ הסיני. בשנת 2008 שימש כיועץ לשגרירות סין בטורקיה. ב-2012 מונה ליועץ במחלקת מערב אסיה וצפון אפריקה במשרד החוץ הסיני ולאחר מכן קודם לתפקיד סגן מנהל. בשנת 2019 הוא מונה ליועץ לשגרירות סין במצרים. בספטמבר 2021 הוא מונה לשגריר סין ביוון. באוקטובר 2024 עזב את התפקיד. בנובמבר הוא מונה לשגריר סין בישראל.
הערות שוליים

↑  "大使致辞". 中华人民共和国驻希腊共和国大使馆. 2021-09-25. אורכב מ-המקור ב-2023-02-13. נבדק ב-2023-02-14.
↑  "肖军正大使致辞". 中华人民共和国驻以色列国大使馆. 2024-11-29. נבדק ב-2024-12-01.
↑  "大使简历". 中华人民共和国驻希腊共和国大使馆. 2021-09-25. אורכב מ-המקור ב-2023-02-13. נבדק ב-2023-02-14.
↑  "肖军正大使在庆祝中华人民共和国成立75周年招待会上的致辞". 中华人民共和国驻希腊共和国大使馆. 2024-09-24. נבדק ב-2024-10-25.
↑  "肖军正大使在希腊主流媒体发表涉台系列署名文章". 中华人民共和国驻希腊共和国大使馆. 2024-10-18. נבדק ב-2024-10-30.
↑  "肖军正大使简历". 中华人民共和国驻以色列国大使馆. 2024-11-29. נבדק ב-2024-12-01.
ישראל היום

| --- | --- |

 תדירות:  יומון
 סוגה:  חדשות
 פורמט:  טבלואיד
 מו"ל:  מרים אדלסון
 מייסד:  שלדון אדלסון 
 בעלים:  100% Media LLC Israeli
 עורך ראשי:  עמר לחמנוביץ
 מנכ"ל:  עמיר פינקלשטיין
 תאריכי הופעה:  30 ביולי 2007 – הווה (17 שנים)
 שפה:  עברית
 מערכת:  רחוב השלושה 2, תל אביב יפו
 תפוצה:  100,000 עותקים בימי חול,  275,000 עותקים בימי שישי וערבי חג
 מדינה:  ישראל ישראל
 israelhayom.co.il
 
מחלק עיתונים של "ישראל היום"
דף הבית של העיתון "ישראל היום", עם הכותרת "קרב של גיבורים" - צולם במהלך מלחמת חרבות ברזל, ישראל חורף 2023
ישראל היום הוא עיתון יומי ישראלי המחולק חינם ואתר חדשות בעברית ובאנגלית. העיתון יוצא לאור מאז 30 ביולי 2007, ומאז 2010 מהדורתו המודפסת היא בעלת התפוצה הרחבה ביותר בישראל. העיתון מחזיק בבעלותו גם את השבועון "מקור ראשון".
עיתון הדפוס מעוצב בפורמט טבלואיד, עם תמונות צבע רבות וכותרות גדולות, המאפיין את ז'אנר העיתונות הפופולרית הישראלית. כדי למשוך קהל קוראים גדול, הוא מתאפיין בסגנון כתיבה קליל ותמציתי בשפה מדוברת ועוסק במגוון נושאים, מאקטואליה וכלכלה ועד תרבות, ספורט ורכילות.
מאז הקמתו נמצא העיתון בבעלותם של משפחת אדלסון – איל ההון היהודי-אמריקאי שלדון אדלסון (עד מותו) ואשתו מרים אדלסון.
לעיתון נטייה לימין המדיני, ועורכיו אמרו כי מדובר ב"עיתון ימני, שתומך במחנה הימין". לאורך שנות פעילותו, רבים ראו בעיתון אמצעי תעמולה בידי הליכוד בכלל ובנימין נתניהו בפרט. על רקע תדמית זו, העיתון עמד במוקד מספר מחלוקות פוליטיות והצעות חקיקה.