stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יותם בנשלום
הערות שוליים

↑  יותם בנשלום | תשע נשמות, באתר תשע נשמות, ‏30 באפריל 2016
↑  ד"ר יותם בנשלום | מקום לשירה, באתר מקום לשירה, ‏23 במאי 2015
↑  סגל המורים בבית הספר לאמנויות המילה | מקום לשירה, באתר מקום לשירה, ‏13 במאי 2015
↑  אונס לוקרציה - כרמל ספרים, באתר כרמל ספרים, ‏15 בספטמבר 2024
↑  מיכאל הנדלזלץ, "מרי סטיוארט": להיכנס לנעליים גדולות, באתר הארץ, 22 במאי 2012
↑  ניזאר קבאני, לחם וחשיש וירח - אלי הירש קורא שירה, באתר אלי הירש קורא שירה, ‏18 במרץ 2016
↑  דיוקן האמן כאיש צעיר - כרמל ספרים, באתר כרמל ספרים, ‏20 ביולי 2022
↑  מסעות גוליבר - כרמל ספרים, באתר כרמל ספרים, ‏25 באוגוסט 2022
↑  רותי זוארץ, ‏אדבר איתך, בשתי השפות: תזמורת המהפכה במופע ערבי-עברי חדש, באתר מעריב אונליין, 1 באפריל 2024
↑  אדבר איתך - שתי שפות. אהבה אחת. أتحدّث إليك - لغتان. حبّ واحد. | תזמורת המהפכה, באתר תזמורת המהפכה, ‏5 בספטמבר 2023
↑  דברים קטנים כאלה - אחוזת בית, באתר אחוזת בית, ‏9 בינואר 2024
↑   מעין איתן, "דברים קטנים כאלה" של קלייר קיגן: הפעם, האלימות נותרת מרוחקת, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
↑  מרי סטיוארט - מאת פרידריך שילר - מחזור 2022 - יורם לוינשטיין, באתר יורם לוינשטיין, ‏6 באוקטובר 2022
↑  רותי זוארץ, ‏כוכב ההצגה "אהבה וכסף" מדבר על המסר שמאחורי המחזה, באתר מעריב אונליין, 12 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301662405171  ISNI: 0000 0004 2735 6162  LCCN: no2017000332  VIAF: 297477241   WorldCat (עם VIAF): 297477241
מעבר ראש הנקרה

| --- | --- |
מעבר ראש הנקרה
מעבר ראש הנקרה
 שם רשמי:  מעבר ראש הנקרה
 מיקום:  בסמוך לראש הנקרה
 מנוהל על ידי:  ישראל צה"ל, ממשלת ישראל
 קואורדינטות:  33°05′39.54″N 35°06′16.97″E﻿ / ﻿33.0943167°N 35.1047139°E﻿ / 33.0943167; 35.1047139
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמעבר ראש הנקרה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמעבר ראש הנקרה(למפת הגליל המערבי רגילה) מעבר ראש הנקרה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מעבר ראש הנקרה
מעבר ראש הנקרה הוא מעבר הגבול הפעיל היחיד בין ישראל ולבנון ומשמש בעיקר למעבר גורמי או"ם. סמוכה למעבר נקודת תצפית הפונה לכיוון דרום וניתן לראות ממנה את חופי עכו, נהריה והר הכרמל.
היסטוריה

עד פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון הותר לאזרחים לבנונים להיכנס לישראל דרך מעבר ראש הנקרה לביקורי משפחות, וצליינות.
במעבר התקיימה עסקת חילופי גופות ב-2007, כאשר ישראל קיבלה את גופתו של גבריאל דוויט, ישראלי שטבע וגופתו נסחפה ללבנון.
ביולי 2008 התקיימה במעבר עסקת חילופי השבויים בין ישראל לחזבאללה. בעסקה הוחזרו גופותיהם של שני החיילים שחטיפתם גרמה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה – אלדד רגב ואהוד גולדווסר – ושרידי גופות של חללי צה"ל מהמלחמה. בתמורה, הועברו לחזבאללה חמישה אסירים לבנונים, בהם סמיר קונטאר, ו-199 גופות של לבנונים ופלסטינים, בהם מחבלי חזבאללה.
ראו גם

הגדר הטובה
הערות שוליים

↑  עשרות לבנונים נתקעו בישראל, דבר, 23 בספטמבר 1975
↑  אלי לוי ואיתמר ענברי, לבנון וישראל ביצעו עסקת חילופי גופות ואסיר, באתר nrg, 15 באוקטובר 2007
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה חליווה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 76 בערך) חדרה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינויים נוספים:  האנס הבכיין
 פעילות בולטת:  עבריין, רוצח, אנס סדרתי
 ידוע בשל:  רצח אורלי דובי
 
שלמה חליווה (נולד בשנת 1949 בחדרה) הוא עבריין ישראלי, אשם במעשי אונס ורצח, וריצה עונש מאסר בין השנים 1976–2024. ידוע בכינוי "האנס הבכיין".
ביוגרפיה

חליווה נולד בחדרה, ארבעה חודשים לאחר שהוריו עלו ממצרים. זמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה לעכו. לאחר שסיים 8 שנות לימוד בבית-ספר יסודי, למד בתיכון עירוני במשך שנתיים ואז עבר לתקופת לימודים בבית הספר הטכני של חיל האוויר. בגיל 17 וחצי התגייס לצה"ל ושירת בצנחנים.
ביוגרפיה > הטרדות מיניות והרשעות באונס

ההסתבכות הראשונה של חליווה עם החוק הייתה כאשר היה חייל בשנת 1969, אז הוא תקף מינית תיירת הולנדית שביקרה בעכו. חליווה פגש בה כאשר היה בבית הוריו, והתנדב לעשות לה סיור בעיר העתיקה. כאשר עברו מתחת למנהרה תת-קרקעית, ניסה לבצע בה את זממו אך היא הצליחה להדוף אותו ולהתחמק. במשפט הוא ביקש את סליחתה. הוא נידון לעונש קל של קנס בסך של 100 לירות ושנתיים מאסר על תנאי.
באפריל 1969, כשמשפטו על תקיפת התיירת בעכו מתנהל נגדו, וכשהוא חייל וחמוש בתת-מקלע "עוזי" פגש בתיירת, שהמתינה לטרמפ במסעף הדרכים ליד עתלית. הוא הציג עצמו בפניה כחבר קיבוץ בית אורן והציע שתלך איתו לקיבוץ על מנת שייקח רכב שהשאיר לו אחיו וייסעו יחד לתל אביב. כשהגיעו למבואות הקיבוץ התנפל עליה בשטח עם צמחייה סבוכה, כרך זרועו סביב צווארה ותוך איומים אנס אותה והיא נזקקה לטיפול רפואי פסיכיאטרי בגלל התמוטטות עצבים בה לקתה כתוצאה מהאירוע. לימים דווח בעיתון כי לאחר שביצע את האונס הזה הוא פרץ בבכי, אמר שהוא לא ידע את אשר עשה, הציג בפניה תעודת חייל, ליווה אותה לתחנת האוטובוס והסתלק – כך קיבל את הכינוי "האנס הבוכה".
חודשיים לאחר שנדון לשנתיים מאסר על תנאי על תקיפת התיירת בעכו, באוגוסט 1969, פגש בתיירת בעת שהמתינה לטרמפ במפרץ חיפה ליד הצ'קפוסט. הם נסעו יחד בטרמפ עד לבתי המלאכה במפרץ ושם התנפל עליה ובאיומי הנשק ביצע בה את זממו. כעבור מספר חודשים היא זיהתה אותו באקראי בעת שנסעה איתו במונית – זיהוי שהוביל כפי הנראה למעצרו מאוחר יותר.
עוד עומד ותלוי נגדו המאסר על תנאי, ביצע באוקטובר 1969 מעשה מגונה בנערה שפגש ברחוב חשוך בחיפה בשעת לילה מאוחרת. הוא פנה לנערה בבקשה כי תסייע לו לאתר כתובת ועשה בה מעשה מגונה. לקול צעקותיה התעוררו דיירים ברחוב והוא ברח.
בנובמבר 1970 הוטלו עליו 7 שנות מאסר. שנתיים המאסר על תנאי שהושתו עליו ביוני 1969 (בעקבות ניסיון אונס התיירת) הופעלו בחפיפה לשבע שנות המאסר. ב-26 באוקטובר 1975 השתחרר חליווה באמצעות ניכוי שליש – וחזר לבית הוריו בעכו.
ב-2 בפברואר 1976 נעצר שוב בחשד לחמישה מקרי אונס שביצע לאחר השחרור.
בנובמבר אותה שנה, נמלט חליווה ממעצר, כאשר הוא ביקש מהסוהרים להיכנס לשירותים וברח. הוא נתפס בכפר המכביה. חליווה תואר על ידי הסוהרים כבחור "חושב, נעים הליכות ומשכיל".
בשנת 1978 הורשע חליווה בחמישה מקרי אונס ונידון ל-22 שנות מאסר. ניתן לו הכינוי "האנס הבכיין", זאת משום שנהג להתנצל אחרי שביצע בקורבנותיו את זממו.
ביוגרפיה > חשד ברציחתן של ליאונור בן לולו ועירית יעקבי

בשנת 1976, בזמן שחליווה היה עצור בחשדות למעשי אינוס, הוא נחקר בחשד לרצח ואונס של ליאונור בן לולו וגם לגבי אונס ורצח עירית יעקבי.
בן לולו, בת 24, נעלמה ב-23 בינואר 1976 כאשר עלתה על טרמפ בצומת ארלוזורוב (כיום דרך נמיר) בתל אביב בדרכה למשפחתה בטבריה שחגגה יום הולדת לבת אחיה. באותו יום שישי הוכרזה שביתה ב"אגד", ולא יצאו אוטובוסים מתל אביב לטבריה. גופתה של בן לולו נמצאה ב-17 בפברואר בחורשת אקליפטוס ליד נתניה. היא נאנסה הופשטה ולאחר מכן הולבשה בחזרה, למעט נעליה שהיו לצידה. היא נחנקה למוות בצעיף שלבשה ובעזרת מברשת שיער שהייתה בתיקה, אותה הידק הרוצח וליפף את הצעיף לצווארה. השעון שענדה, טבעת שענדה וארנקה היו חסרים.
יעקבי, בת 23, נעלמה ב-26 באוקטובר 1975, היא יצאה מחיפה בדרכה לקיבוץ מעגן מיכאל שם גרה וככל הנראה עלתה על טרמפ. גופתה נמצאה ב-2 בנובמבר במטע אבוקדו ליד צומת מעגן מיכאל, עירומה במצב ריקבון מתקדם עם שברים קשים בגולגולת לאחר שנאנסה.
חליווה הודה ברצח ליאונור בן לולו, ולטענת החוקרים מסר תיאור מדויק של מקום הגופה, אך טען שהוא קבר אותה אף שהגופה נמצאה גלויה על האדמה. הפרקליטות החליטה כי הודאתו של חליווה בעייתית, והוא עצמו חזר בו וטען מאוחר יותר שהיא נמסרה תחת לחץ. אחיה של בן לולו, שהיה שוטר באותה תקופה, סיפר שסבר אז שמדובר בחליווה.
ביוגרפיה > הרשעה ברצח אורלי דובי

בין התאריכים 13 בנובמבר ל-16 בנובמבר 1983 יצא חליווה לחופשה מהכלא. במהלך שהייתו בחופשה, בליל ה-15 בנובמבר נעלמה החיילת אורלי דובי. גופתה של דובי נמצאה ב-14 בדצמבר 1983, במצב ריקבון מתקדם, כשהיא עירומה ומוטלת על בטנה, ליד צומת נתניה, סמוך לערימות פסולת של חול מסוג כרומיט, המשמש בתהליך של יציקת פלדה במפעל "אורדן תעשיות" הסמוך. מדיה של דובי, יתר בגדיה, ארנקה ומסמכיה האישיים נמצאו מפוזרים, חלקם בסביבה הקרובה וחלקם בתעלת המים, מעברו השני של כביש החוף. חזייתה נמצאה כשרצועותיה קשורות בקשר כפול, ומכך הסיקו הפתולוגים שהיא נחנקה באמצעותה.
לאחר מציאת הגופה, חשדה המשטרה בחליווה ותישאלה אותו בעניין. אף על פי שלא נרמז לו כלל שהוא חשוד ברצח, באופן לא אופייני הוא ביקש לבקר אצל אביו החולה, דבר שהתגלה כשקר ובקשתו נדחתה. לאחר מכן ביקש שוב חליווה לצרפו לטיול אסירים והמשטרה נעתרה לבקשתו. בזמן שהייתו בטיול, ניצל זאת חליווה ונמלט. מאוחר יותר, כעבור מספר ימים הוא נתפס מסתתר בישיבה בירושלים. בחיפוש שנערך על בגדיו של חליווה - מעיל עור שחור וחולצת פלנל כחולה, שאותם שאל מאסירים אחרים, ומכנסי ג'ינס, נמצא מינרל בשם כרומיט. מאחר שמינרל זה, עם מאפיינים כימיים זהים לזה שנמצאו בגרגירים על בגדיו, היה ייחודי לאותו מפעל "אורדן" בארץ ולא נמצא בטבע - הסיקו החוקרים את הקשר של חליווה לזירת הפשע, ובדיעבד זו הייתה הראיה העיקרית להרשעתו. בשיחות שצוטטו מהכלא נשמע חליווה מודאג בקשר לבגדים שלבש ואף ניסה לשבש הליכים, כנראה מחשש שעדי ראייה יזהו אותו לפי בגדיו. בדיקת סוג הדם של הזרע שהכתים את בגדי דובי התאימה לזו של חליווה.
ב-31 באוקטובר 1991 הורשע חליווה בבית המשפט המחוזי, בהרכב השופטים שולמית ולנשטיין, יעקב קדמי ועדנה שצקי בעבירת רצח ונדון למאסר עולם באשמת רצח אורלי דובי. לפי פסק הדין, חליווה יצר קשר עם דובי כאשר נסעו באוטובוס, דובי שהייתה עייפה ביקשה מהנהג להעיר אותה בצומת נתניה אך הנהג שכח לעצור. חליווה שעלה בעקבותיה זעק "נתניה, נתניה", הוא ירד עמה ואמר "בואי, אני אראה לך איפה נתניה". צורת הניקוב של כרטיסיית האוטובוס שנמצאה בכליה של דובי זהה לזאת של הנהג שהעיד שראה אותה. הנהגים בקווי האוטובוס שבו נסעה שגו בתיאור של חליווה ודובי, הם תיאורו את חליווה כבן 25 ונמוך, ואותה כ"שמנמונת" בגובה 1.5- עד 1.6 מטר, בעוד שחליווה הוא גבר גבוה מעל 1.8 מטר, בן 34, ודובי לא הייתה שמנמונת והייתה גבוהה מ-1.7 מטר. חליווה עצמו טען שתפרו לו תיק והציג אליבי בו כביכול שהה בבית הוריו בקריית ים. השופטים קבעו שלאחר שיצא מהקולנוע הבחין בדובי והתיידד איתה, ועלה איתה יחד לאוטובוס לכיוון נתניה, וכשירדה ירד יחד איתה, וביצע את זממו באונס ורצח החיילת.
ב-17 באוקטובר 1995 נדחה ערעורו לבית המשפט העליון פה אחד, בפסק דין של אליהו מצא, אליו הצטרפו יצחק זמיר וצבי טל.
ביוגרפיה > חשד ברציחתן של רחל הלר וג'קלין סמית

מסוף שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-80, נמצאו גופותיהן של לפחות עשר צעירות באזור כביש החוף. ביניהן החיילת רחל הלר בת ה-19 בשנת 1974, שגופתה נמצאה בחולות שליד קיבוץ שדות ים והתיירת הבריטית ג'קלין סמית בת ה-24, שגופתה נמצאה ב-26 במאי 1972. בזמן רציחות אלו היה חליווה בבית הסוהר, אך אושר לו לצאת לחופשות. תיק החופשות שלו הושמד, דבר שהקשה לאמת רציחות אלו, למרות שהיו מספר ראיות, ואף באחת מחקירותיו של חליווה בשלב מאוחר יותר הודה שהוא זה שרצח את השתיים, אך לא היה בזה עדות חותכת כדי להרשיע את חליווה, כאשר במקרה של רחל הלר החקירה הופנתה באופן ישיר לעמוס ברנס כמי שביצע את המעשה, ואף ריצה מאסר בפועל.
מעשי הרצח מזכירים באופיים ובאכזריותם את רצח אורלי דובי שבו הורשע חליווה, וכן ואת רצח ליאונור בן לולו ועירית יעקובי שבו נחשד אך לא הועמד לדין. מעשי הרצח כללו חנק בעזרת פרטי לבוש, הזזת הגופה, החדרת חפץ זר לאיבר המין, דקירה של הקורבן באמצעות חפץ חד, השחתת הגופה באמצעות קולפן - כל אלו אירעו ברצח רחל הלר, וכן ברצח התיירת ג׳קלין סמית, מאפיינים אלו מהווים על פי החשד מאפיינים של רצח סדרתי מאורגן המתרחש מתוך דחף מיני-שליטתי בלתי נשלט שבו הרוצח מדמיין לעצמו שהוא שולט לחלוטין על הקרבן. עם זאת בשנים שנרצחו השתיים שהה חליווה בבית הסוהר, אך כיוון שתיק האסיר שלו הושמד לאחר שהותו בבית הסוהר על ידי שב"ס, לא ניתן היה לאמת את זמני החופשות בהם יצא מבית הסוהר. עם זאת, הרצח היחיד שחליווה הורשע בו הוא של אורלי דובי, שביצע בחופשתו מבית הסוהר.
בעונה השנייה של הסדרה "צל של אמת" נטען כי חליווה הוא מי שהוגדר כ"רוצח כביש החוף", שרצח חמש נשים. יוצרי הסדרה התלוננו שחליווה איים לפגוע בהם, לאחר שיוצרי הסדרה דיברו עם חליווה מבית הסוהר.
חליווה מעולם לא הודה, ולא התנצל על מעשיו, ואף מכחיש את רצח אורלי דובי בו הורשע, למרות שהעלה בחקירותיו פרטים מוכמנים שרק מי שהיה במקום הרצח יכול היה לדעת. בנוסף, אסירים שישבו בבית הסוהר עם חליווה טענו שסיפר להם על מספר מעשי אונס ורצח נוספים. בעקבות הנושא שהעלו יוצרי הסדרה "צל של אמת - רוצח כביש החוף", נפתחו תיקי החקירה שוב, האמצעים שעמדו לחוקרי המשטרה היו דלים לאחר שנים רבות שרוב תיקי החקירה נסגרו, ולא היו מספיק חומרי חקירה מעמיקים ומכריעים, ולא ניתן היה להאשים את חליווה ברצח ואונס של הנשים הנוספות המוזכרות בארבעת פרקי הסדרה.
חליווה קיבל הקצבה למאסר העולם, למרות שלא הודה או התנצל על מעשיו. השתחרר מבית הסוהר שטה ב-19 באפריל 2024, לאחר 47 שנים.
הערות שוליים

1 2  נבו זיו, צל של אמת 2: רצח סדרתי והקלטת האסיר המסוכן, באתר ynet, 4 ביולי 2019
1 2  ירון דרוקמן ומאיר תורג'מן, אחרי 47 שנה: "האנס הבכיין" שלמה חליווה שוחרר מהכלא, באתר ynet, 19 באפריל 2024
1 2 3 4 5 6  אבי דוידוביץ, שלמה חליואה – פרופיל הרשע ומערכת אכיפת החוק שנרדמה בשמירה, אבי דוידוביץ - על חברה ומדינה – עבריינות ואכיפת החוק
↑  תיירת שהותקפה סלחה והמתקיף יצא בעונש קל, למרחב, 27 ביוני 1969
1 2  רע"ב 7785/07 שלמה חליווה נ. שירות בתי הסוהר
↑  ברוך מאירי, השוטרים ששמרו על חליוואה יועמדו בקרוב: לדיין משמעתי, מעריב, 2 בדצמבר 1976
↑  אבי רז, חליוואה לחוקריו: רציתי לברוח מהארץ כנוסע סמוי או לעבור לירדן, מעריב, 14 בנובמבר 1976
↑  אבי רז, חליוואה חשש מלינץ' בעת תפיסתו וביקש מלוכדיו: "תביאו מהר משטרה!", מעריב, 14 בנובמבר 1976
↑  הורשע בחמישה מקרי אונס אכזריים, דבר, 3 בינואר 1978
↑  ראובן שפירא ואמיר רוזנבליט, מקום לפענח פשעים נאלצת המשטרה לחפש אסירים, דבר, 30 בדצמבר 1983
↑  רוני זינגר, במשטרה שללו אפשרות לרוצח סדרתי בכביש החוף בשנות ה-70, באתר הארץ, 14 בפברואר 2008
1 2  רוני זינגר, תיק הרצח של ליאונור בן לולו כבר התפורר, הכאב של משפחתה עדיין לא, באתר הארץ, 14 בפברואר 2008
1 2 3  רצח סדרתי בישראל, באתר של אבי דוידוביץ'
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  ע"פ 5152/91 שלמה חליווה - נגד - מדינת ישראל
↑  איה אורנשטיין, "האנס הבכיין חנק את אורלי דובי בחזייתה לאחר שהתנגדה לאונס", מעריב, 26 ביולי 1984
↑  איה אורנשטיין, התביעה: על מכנסי חליווה ועל בגדי אורלי דובי נתגלו סימני הזרע שלו, מעריב, 20 באוגוסט 1984
↑  ירון דרוקמן, "רוצח מתהלך בינינו ויש לו חולשה לנשים": בחזרה לרציחות בכביש החוף, באתר ynet, 28 ביוני 2019
פיאג'ו בראבו

| --- | --- |

Piaggio Bravo
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאג'ו
 שנות ייצור:  2001 – 1973
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  טוסטוס
 אורך:  1,595 מ"מ
 רוחב:  670 מ"מ
 גובה:  1,025 מ"מ
 משקל:  48 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,050 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 49.28 סמ"ק המפיק 1.41 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 8.9:1
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית מסוג "CVT"
"פיאג'ו בראבו"
פיאג'ו בראבו (באיטלקית: Piaggio Bravo) הוא טוסטוס מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 2001–1973.
ממאפייני "פיאג'ו בראבו"

שלדה - קורת יחיד פתוחה במתכת לוחית ולחוצה.
מנוע - 1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות.
מנוע קירור אוויר.
תמסורת אוטומטית מסוג "CVT" (העברת הילוכים במהירות אחת)
הנעה באמצעות דוושה.
כיבוי מידי של המנוע באמצעות כפתור הפועל על הצתה.
מצמד - מסוג צנטריפוגה (הפרדת המנוע מהאביזר שהוא מניע).
מתלים מלפנים: מזלג טלסקופי / אחורי: בולם זעזועים כפול, נוכחות המתלה האחורי, שנעשה באמצעות סיבוב מתנודד ובולמי זעזועים טלסקופים-הידראוליים, כמו גם המזלג הקדמי הטלסקופי.
דלק: תערובת בנזין-שמן 2%.
קיבולת מכל דלק - 3 ליטר (מכל חיצוני למסגרת).
גרסאות מסוימות בשם "Superbravo", "Superbravo3" ו- "Bravo 3" יוצרו ללא הצלחה מסחרית, חלקן מצוידות באפשרות כמו תיבת הילוכים ידנית עם 3 הילוכים.
ממאפייני "פיאג'ו בראבו" > סדרות

"Prima Serie" (פירוש באיטלקית: "סדרה ראשונה), דגמים: "Bravo A", "Bravo L", "Bravo L S".
"Erre2", דגמים: "Bravo SC", "Bravo S".
"Terza Serie" (פירוש באיטלקית: "סדרה שלישית), דגמים: "Bravo PX", "Bravo P".
ראו גם

טוסטוס
פיאג'ו גרילו
פיאג'ו בוס
הערות שוליים

↑  פיאג'ו - היסטוריה museopiaggio.it/en/history
↑  "פיאג'ו בראבו" garage.1977mopeds.com/build/Piaggio+Bravo+Chopper
נועה קירל

| --- | --- |

קירל ב-2023
 לידה:  10 באפריל 2001 (בת 23) רעננה, ישראל
 שם לידה:  נויה קירל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת • שחקנית • פרזנטורית
 סוגה:  פופ • היפ-הופ • רגאטון • דאנס
 חברת תקליטים:  רוברטו • NMC • אטלנטיק
 בן או בת זוג:  ברק שמיר (2016–2018) יהונתן מרגי (ספטמבר 2018–ספטמבר 2021) דניאל פרץ (אוגוסט 2023–?) 
 פרסים והוקרה:  פרסים ומועמדויות
 noakirel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נוֹעָה קִירֶל (נולדה ב-10 באפריל 2001) היא זמרת-יוצרת, שחקנית ופרזנטורית ישראלית; יצגה את ישראל באירוויזיון 2023 עם שירה "Unicorn", שהגיע למקום השלישי בתחרות. קירל זכתה בתארים "זמרת השנה" ו"אשת השנה" של גלגלצ ארבע שנים ברציפות.
ביוגרפיה

קירל נולדה וגדלה ברעננה. סבה מצד אביה, אלכס קירל, הצליח לברוח מאוסטריה בשנת 1939 ולעלות לארץ ישראל, וכשהיה איש קבע בצה"ל, כשורד שואה בחר לשמש מאבטח בעת הוצאתו להורג של אדולף אייכמן בישראל. לאביה, אמיר קירל, עסק לייבוא ושיווק זכוכית, ואמה אילנה היא בעלת בוטיק אופנה. לקירל שני אחים גדולים.
תחילה היא נקראה בשם נויה, אך כשהייתה בת חודשיים התגלתה אצלה מחלת כליות, ובעצתו של רב שינו הוריה את שמה לנועה.
בגיל 10 התמודדה בתוכנית המציאות "בית ספר למוסיקה" בערוץ 2 של "קשת", אך לא התקבלה. בגיל 13 הופיעה לצידה של אליאנה תדהר בקמפיין לחברת הטיפוח הישראלית Careline.
ביוגרפיה > 2015–2017: פושרז, סינגל בכורה

הקריירה המוזיקלית של קירל החלה בשנת 2015 כאשר הוציאה שיר בשם "מדברים", שנכתב בידי הראפר איזי וזכה להצלחה מפתיעה לאחר שצבר צפיות רבות. בעקבות הצלחתו הוציאה באותה שנה שיר נוסף בשם "קילר", פרי עטו של עומרי סגל. הווידאו קליפ הפרובוקטיבי המלווה עורר סערה בשל גילה הצעיר של קירל. הקליפ צבר צפיות רבות באתר YouTube והפך לאחד מהקליפים המזוהים ביותר שלה.
במקביל הופיעה קירל בסדרת הדוקו-ריאליטי "פושרז" מבית HOT, העוקבת אחר הורים שדוחפים את ילדיהם להצלחה בתחומים שונים, והציגה את קירל ואביה, התומך כלכלית בפיתוח קריירת הבידור שלה והיחסים עם הסוכן שלה, רוברטו בן-שושן.
בשנים 2015–2016 היא הוציאה שירים נוספים, שהוצגו באתר יוטיוב והושמעו בתחנות רדיו שונות, בהם "יש בי אהבה" (נובמבר 2015) שהיה לשירה הראשון להיכנס לפלייליסט של גלגלצ, "רק אתה" (אפריל 2016), "חצי משוגע" (יולי 2016), "ביי לחופש" (יולי 2016) ו"תן לי סימן" (דצמבר 2016). בסוף שנת 2016 זכתה בתואר "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים.
ב-26 בפברואר 2017 הנחתה את התוכנית המוזיקלית "ליפסטאר" בערוץ kidZ, לצד שגיא ברייטנר. במאי הוציאה שיר בשם "מקום לשינוי" אותו שרה בדואט עם אביאור מלסה. קירל הוציאה מספר שירים נוספים במהלך השנה כאשר כולם הם סינגלים שיווקיים בהם: "לרקוד", "כמעט מפורסמת", "Wow" ו"מי ייתן לי את הכוח". בהמשך אותה שנה יצא לאקרנים סרט הקולנוע "כמעט מפורסמת", בו שיחקה קירל בתפקיד מרכזי. באותה שנה גם הופיעה במופע "שלושת המוסקטרים" לצדו של עומר דרור.
באוגוסט 2017 פרסמה קירל סינגל שביצעה יחד עם אגם בוחבוט, גרסת כיסוי לשירו של דני סנדרסון "אצל הדודה והדוד", כחלק מקמפיין פרסום לחברת בזק. בנובמבר אותה שנה יצגה את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה, בקטגוריית "האמן הבינלאומי".
ביוגרפיה > 2018–2019: כפולה, גוט טאלנט ישראל

ב-1 בינואר 2018 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "כפולה", בתפקיד כפול כנועה קירל (עצמה) וכקיטי פופר (ליבי עומר) - בלוגרית שכותבת כל דבר שקורה עם עצמה המפורסמת. הסדרה משודרת בערוץ KidZ ב-yes וב-HOT. ב-18 בפברואר החלה לשפוט בתוכנית המציאות לגילוי כישרונות חדשים "גוט טאלנט ישראל" ברשת 13, לצדם של מיה דגן, מאור זגורי וג'ורדי. קירל הייתה האמנית הצעירה ביותר ששפטה בתוכנית בכל גרסאותיה ברחבי העולם. היא המשיכה ושפטה בעונה השנייה של "גוט טאלנט ישראל". ב-1 במאי באותה השנה עלתה לאוויר הסדרה "שלטון הצללים" בה שיחקה בתפקיד בשמת. ב-28 ביוני הוציאה את "בא לי אותך". ב-9 באוגוסט הועלה "מופע כפולה" בכיכובה של קירל ושל וכוכבי הסדרה "כפולה" בהיכל מנורה מבטחים.
בספטמבר פורסם השיר "סינדרלה" של ההרכב המוזיקלי "האולטראס", בו התארחה קירל. ב-20 בספטמבר הוציאה בשיתוף עם שלישיית מה קשור ואיתי לוי, גרסת כיסוי חדשה לשיר "סיבה טובה" של אריק סיני בשם "הנה זה בא", עבור קמפיין פרסומי לחברת "HOT". באוקטובר החלה לשמש כפרזנטורית החדשה של חברת הטיפוח הישראלית "כיף".
בדצמבר הובילה קירל קמפיין בשיתוף עם ערוץ KidZ והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הרלב"ד), לעידוד מודעות לחבישת קסדה בעת רכיבה על אופניים או קורקינט.
ב-22 בינואר 2019 הודיעה חברת האופנה הישראלית "רנואר" שקירל היא הפרזנטורית המוזיקלית החדשה שלהם. ב-10 בפברואר 2019 הוציאה את "Drum". הקליפ לשיר צולם בתאילנד ועלות הפקתו נאמדה על כחצי מיליון ש"ח. השיר ליווה את קמפיין פברואר-אפריל 2019 של "רנואר". ב-17 באפריל הוציאה את השיר "אמא שלי" במסגרת פרויקט שם עולם 2019. ב-28 באפריל הוציאה את השיר "חצוף", שזכה להצלחה.
ב-14 ביולי כיכבה בקליפ של קרן פלס לשיר "מי אני?" כשחקנית הראשית בקליפ. ב-22 ביולי, הוציאה את השיר "פאוץ'" בחסות FILA. השיר זכה להצלחה רבה, והיה לראשון של קירל שהגיע למקום הראשון במצעד של גלגלצ. ביולי, נודע כי קירל עתידה לקחת חלק ב-"#PLAYפסטיגל" לצד אליאנה תדהר, יהונתן מרגי, עדן בן זקן, איתי לוי ואנה זק. המופע החל לרוץ ב-30 בנובמבר 2019 והסתיים ב-30 בינואר 2020. באוגוסט 2019, השיקה קירל קולקציית איפור במהדורת מוגבלת בשיתוף פעולה עם חברת האיפור MAC. ב-22 בספטמבר, השיקה קולקציית קפסולה לחברת "רנואר". באותו היום הוציאה את השיר "SLT"; הסינגל השני המלווה את הקמפיין לקולקציה.
ב-6 באוקטובר 2019, התארחו קירל ולירן דנינו בסינגל "מאושרים", של ההרכב המוזיקלי דולי ופן. ב-4 בנובמבר, ייצגה את ישראל בפעם השלישית ברציפות בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה. בדצמבר 2019, יצא לאור אלבום האוסף אם הייתי שר לך – שרים יגאל בשן, פרויקט מטעם ארומה מיוזיק ורשת ג', שם היא מבצעת גרסת כיסוי לשיר "יש לי ציפור קטנה בלב". ב-11 בדצמבר, במסגרת פסטיגל 2020 הוציאו כוכבי הפסטיגל, ביניהם קירל, שיר מקורי אותו יצר עילי בוטנר בשם "יבוא לטובה". בנוסף, התארחה במצעד העשור של גלגלצ בו ביצעה קירל גרסה מחודשת לשיר "Can't Feel My Face" של דה ויקנד.
סגנון מוזיקלי

המוזיקה של קירל היא בעיקר בסגנון הפופ, אך היא משלבת בתוכה גם סגנונות שונים, בהם: היפ הופ, רגאטון, רית'ם אנד בלוז ומוזיקה אלקטרונית. קירל ציינה את ההשפעות המוזיקליות שלה, ביניהן ביונסה, ריהאנה, אריאנה גרנדה, ג'ניפר לופז ומדונה.
תדמית ציבורית

מאז שהחלה את דרכה המוזיקלית בשנת 2015, קירל ביססה את מעמדה כאחת הדמויות הבולטות בתעשיית הבידור הישראלית.
בשנותיה הראשונות, קירל בלטה בזכות שירים בעלי אופי נועז ותדמית פרובוקטיבית. שירים כמו "קילר" ו"מדברים" עוררו עניין בזכות סגנונם הישיר, הלבוש הבולט, והכוריאוגרפיה המינית שלהם. הקליפים של קירל באותה תקופה, כמו זה של "קילר", שילבו אלמנטים שמזוהים יותר עם אמנים בינלאומיים, כמו תנועות ריקוד חושפניות וסגנון צילום הלקוח מעולם הפופ האמריקאי. הקליפים והשירים של קירל עוררו שיח ציבורי נרחב, כאשר רבים הדגישו את גילה הצעיר והאופי הבוגר של התכנים ואף היו הורים שהביעו כעס על המסרים שהיא משדרת לבני נוער.
עם הזמן, קירל הצליחה לנתב את תשומת הלב הציבורית שקיבלה בשל הפרובוקציות הראשוניות שלה למיתוג בוגר ומרשים יותר והצליחה להתברג במיינסטרים הישראלי. היא הרחיבה את סגנונה המוזיקלי והחלה לשלב תכנים מגוונים יותר ביצירתה, כולל בלדות ושירים אישיים יותר. הפקותיה התאפיינו באיכות גבוהה ובמראה שמושפע מהפקות מוזיקליות בינלאומיות, מה שחיזק את מעמדה כאמנית מובילה בישראל. במהלך השנים, היא זכתה בפרסים רבים, השתתפה בקמפיינים גדולים, והפכה לאחת הפרזנטוריות הבולטות בישראל, ועבדה עם חברות מובילות כמו "רנואר", "אדידס" והייתה הפרזנטורית של חברות התקשורת "yes" ו"פלאפון תקשורת". התדמית שלה עברה שינוי ממוקד, מתדמית פרובוקטיבית לנערה-אישה שמייצגת הצלחה, ביטחון עצמי ומקצועיות. עם זאת, קירל מתמודדת עם ביקורות ושמועות בנוגע לאותנטיות שלה כפרסונה ציבורית, במיוחד סביב אירועים אישיים כמו אירוסיה לשוער דניאל פרץ ופרסומיה ברשתות החברתיות.
חיים אישיים

קירל הייתה במערכת יחסים עם הדוגמן ברק שמיר בין השנים 2016–2018. בספטמבר 2018 החלה מערכת יחסים עם הזמר יהונתן מרגי, שהסתיימה בספטמבר 2021. בינואר 2022 החלה מערכת יחסים עם הדוגמן תומר הכהן שנמשכה עד יולי 2023. החל מאוגוסט 2023, היא בזוגיות עם הכדורגלן דניאל פרץ. ב-6 בספטמבר 2024 השניים התארסו.
בן דודתה, אורי יעיש, נרצח ב-16 בפברואר 2024 בפיגוע הירי בצומת ראם.
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2018: כפולה
2018: כפולה 2
2020: כפולה עונה 5
2022: אוהב אותך צ'ארלי (ביחד עם דולי ופן)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פושרז | ללא | תוכנית דוקו-ריאליטי |
| 2016 | יום בחיי | ללא | תוכנית דוקו-סלב |
| 2017 | אחותי קפצה כיתה | עצמה | אורחת |
| 2017 | גב האומה | ללא | אורחת |
| 2017–2018 | ליפסטאר | ללא | מנחה |
| 2018–2020 | כפולה | נועה קירל / ליבי עומר (קיטי פופר) | תפקיד ראשי |
| 2018–2019 | גוט טאלנט ישראל | ללא | שופטת; עונות 1–2 |
| 2018 | שלטון הצללים | בשמת אמסלם | תפקיד משנה |
| 2019 | הכוכב הבא לאירוויזיון | ללא | שופטת אורחת |
| 2020 | לא נפסיק לשיר - מהדורת הקורונה | ללא | משתתפת אורחת |
| 2020 | בית ספר למוסיקה | ללא | מורה (מנטורית) |
| 2020 | המצעד השנתי של בית ספר למוזיקה ולתת | ללא | מופע התרמה טלוויזיוני |
| 2021 | קארפול קריוקי | ללא | משתתפת אורחת |
| 2021 | תחרות מיס תבל 2021 | ללא | אמנית מוזיקלית |
| 2022 | פלמ"ח | שולמית אלוני | דמות ראשית; עונה 3 |
| 2022 | נועה קירל לייב | ללא | סרט הופעה |
| 2023 | אירוויזיון 2023 | ללא | נציגת ישראל |
| 2024 | הכוכב הבא | ללא | שופטת אורחת |
| 2024 | האח הגדול | ללא | משמימה סודית / הופעה |
| יפורסם בהמשך | איננה | יפורסם בהמשך |  |
| יפורסם בהמשך | Noa | נועה |  |
פילמוגרפיה > תוכני רשת

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Life Opens Up | ללא | סדרת רשת תיעודית |
| 2022 | טוק טוק | ללא | משתתפת אורחת; סדרת רשת |
פילמוגרפיה > מופעים ומחזות זמר

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | שלושת המוסקטרים | מארי | תפקיד ראשי |
| 2018 | מופע כפולה | נועה קירל / ליבי עומר (קיטי פופר) | תפקיד ראשי |
| 2018–2019 | פסטיגל FreeStyle# | נועה קירל | תפקיד ראשי |
| 2019–2020 | פליי פסטיגל | נועה קירל | תפקיד ראשי |
| 2020 | My פסטיגל | נועה קירל | תפקיד ראשי |
| 2021 | סופרסטאר | נועה קירל | תפקיד ראשי |
| 2021–2022 | סקיי היי פסטיגל | נועה קירל | תפקיד ראשי |
| 2024 | סינג פסטיגל | יפורסם בהמשך | תפקיד ראשי |