stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וני דייוויס (2002)
קריירה

אביו של דייוויס, מארק (אנ'), הוא כדורסלן עבר, ששיחק גם ב-NBA. אחיו התאום של ג'וני, ג'ורדן, שיחק לצידו בתיכון ובאוניברסיטה. בצעירותם שיחקו השניים גם פוטבול, אך כשבגרו החליטו להתמקד בכדורסל.
דייוויס למד בתיכון "לה קרוס סנטרל", וסיים את לימודיו כקלע המוביל של התיכון בכל הזמנים, עם 2,158 נקודות. בקיץ 2020 בחרו התאומים לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-2 בפברואר 2021 קלע שיא עונתי של 17 נקודות בניצחון 72–56 על פן סטייט. את עונתו הראשונה באוניברסיטה סיים עם ממוצעים של 7 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו עם 34 חטיפות באותה עונה. ב-23 בנובמבר 2021 קלע 30 נקודות בניצחון קבוצתו 65–63 על יוסטון. ב-3 בינואר 2022 קלע 37 נקודות והוריד 14 ריבאונדים בניצחון קבוצתו 74–69 על פרדו. במהלך העונה הוא העמיד ממוצעים של 19.7 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק, וב-31 במרץ 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר דייוויס בבחירה העשירית על ידי וושינגטון ויזארדס. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת טורניר ליגת הקיץ של ה-NBA, ובמשחק הבכורה שלו בטורניר קלע 6 נקודות והוסיף 4 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-2 חטיפות ב-28 דקות.
סטטיסטיקות קריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | ויסקונסין | 31 | 0 | 24.3 | 0.441 | 0.389 | 0.727 | 4.1 | 1.1 | 1.1 | 0.6 | 7.0 |
| 2021/2022 | ויסקונסין | 31 | 31 | 34.2 | 0.427 | 0.306 | 0.791 | 8.2 | 2.1 | 1.2 | 0.7 | 19.7 |
| קריירה | קריירה | 62 | 31 | 29.2 | 0.431 | 0.325 | 0.779 | 6.2 | 1.6 | 1.1 | 0.7 | 13.4 |
סטטיסטיקות קריירה > NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | וושינגטון | 28 | 5 | 15.1 | 0.386 | 0.243 | 0.519 | 2.3 | 1.0 | 0.4 | 0.3 | 5.8 |
| קריירה | קריירה | 28 | 5 | 15.1 | 0.386 | 0.243 | 0.519 | 2.3 | 1.0 | 0.4 | 0.3 | 5.8 |
הערות שוליים

↑  Lucas: Johnny Davis pairs quiet confidence with loud game, Wisconsin Badgers (באנגלית)
↑  Todd Sommerfeldt, High school football: Johnny Davis left significant mark at La Crosse Central, La Crosse Tribune (באנגלית)
↑  Travis Wilson, Johnny Davis of La Crosse Central selected to receive Dave Krieg Award, Wisconsin High School Sports | Wisconsin Sports Network | WisSports.net, ‏2019-11-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tribune staff, No. 1: La Crosse Central boys basketball wins first state title since 1925, La Crosse Tribune (באנגלית)
↑  TODD SOMMERFELDT La Crosse Tribune, All-Tribune boys basketball: La Crosse Central's Johnny Davis is player of the year, La Crosse Tribune (באנגלית)
↑  ERIC LEE La Crosse Tribune, High school basketball: Johnny Davis dazzled for La Crosse Central, looks to do the same for Badgers, La Crosse Tribune (באנגלית)
↑  TODD SOMMERFELDT La Crosse Tribune, All-Tribune boys basketball: Johnny Davis is player of the year, La Crosse Tribune (באנגלית)
↑  Davis averaged 27.2 points per game for La Crosse Central, wisconsin.rivals.com
↑  Jeff Potrykus, Davis brothers from La Crosse commit to play basketball for Wisconsin, Journal Sentinel (באנגלית אמריקאית)
↑  Jonathan Davis continues to impress after leading team with 17 points against Penn State., wisconsin.rivals.com
↑  Jim Polzin | Wisconsin State Journal, Badgers freshman Jonathan Davis earns tryout with US U19 National Team, madison.com (באנגלית)
↑  Wisconsin vs. Houston - Game Recap - November 23, 2021 - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  Noah M, erfeld, Johnny Davis scores 37 as Wisconsin pulls off the upset, beats No. 3 Purdue on the road, https://www.wsaw.com (באנגלית)
↑  2021-22 Big Ten Men’s Basketball Postseason Honors Announced, bigten.org (באנגלית)
↑  Badgers' Davis to enter NBA draft, hire agent, ESPN.com, ‏2022-03-31 (באנגלית)
↑  Wizards select Johnny Davis with 10th pick in 2022 NBA Draft, www.nba.com (באנגלית)
↑  Washington Wizards 2022 NBA2K23 Summer League Roster | NBA.com, www.nba.com
↑  Detroit Pistons vs Washington Wizards Jul 9, 2022 Box Scores | NBA.com, www.nba.com
בנק היילברונר

בנק א. מ. וי. היילברונר היה בנק בארץ ישראל מ-1934 עד 1939.
היסטוריה

הבנק נוסד באוגוסט 1934 ברחוב בן-יהודה 3 בירושלים על ידי ד"ר וולטר היילברונר, בנקאי שעלה מברלין. הבנק נוסד על בסיס הון של 10,100 לירות ארץ ישראליות (לא"י). עסקי הבנק היו בעיקר במתן משכנתאות ובמסחר בניירות ערך. הקמת הבנק הייתה חלק מתופעה רחבה של הקמת בנקים בארץ ישראל באותה תקופה על ידי יוצאי גרמניה.
הבנק פרסם את עצמו בגרמנית, מאחר שלקוחותיו היו בעיקר מעולי העלייה החמישית ("עליית היקים"). הדבר היה למורת רוחם של דורשי השלטת השפה העברית.
במאי 1939, במשבר שהחל לפני מלחמת העולם השנייה, נסגרו בנקים רבים ובכללם בנק היילברונר שנהפך לחברה בע"מ.
הערות שוליים

↑  רחוב בן יהודה 3 בית ה.יוסיפוף באתר טיפ לה טריפ
↑  בנק חדש, דבר, 15 באוגוסט 1934
↑  T. Skinner, The Bankers' Almanac and Year Book, 1935, page 954
↑  בנק היילברונר, דואר היום, 26 באוגוסט 1934
↑  שלמה ז. קלונסקי, בנקים בארץ־ישראל בתקופת המנדט הבריטי, 1918–1947, חמו"ל, 1978, עמ' 63
↑  הבנקאות בחיפה - בנקים עם אוריינטציה גרמנית ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"
↑  הגרמנית - לשון רשמית?,  הירדן, 20 בפברואר 1935
↑  PALESTINE TANNING INDUSTRY SEVEN NEW UNDERTAKINGS REGISTERED, פלסטיין פוסט, 26 במאי 1939
בריאן אלטמוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 באפריל 1997 (בן 27) Wyndmoor, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן אלטמוס (באנגלית: Brian Altemus; נולד: 30 באפריל 1997) הוא דוגמן ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

אלטמוס נולד ב-30 באפריל 1997 בווינדמור (אנ'), פנסילבניה. הוא החל לדגמן בשנת 2015.
קריירה

הופעתו הראשונה על מסך הקולנוע הייתה בשנת 2020, בסרט הדרמה "אף פעם, לעיתים רחוקות, לפעמים, תמיד" (אנ'). באותה שנה הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה גרנד ארמה.
בשנת 2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה אשתו של הנוסע בזמן. באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה שקרניות קטנות: החטא הקדמון.
בשנת 2023 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הרלן קובן: מחסה, המבוססת על ספר באותו שם.
בשנת 2024 שיחק בתפקיד משנה בסרט הקולנוע ילדות רעות: המחזמר, שהוצג בבכורה ב-9 בינואר בניו יורק.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | אף פעם, לעיתים רחוקות, לפעמים, תמיד | סטודנט |  |
| 2020 | גרנד ארמה | לוק פרידמן | תפקיד ראשי |
| 2022 | אשתו של הנוסע בזמן | הנרי דטאמבל, בצעירותו. | 2 פרקים |
| 2022 | שקרניות קטנות: החטא הקדמון | טיילר מרצ'נד |  |
| 2023 | הרלן קובן: מחסה | טרוי טיילור | תפקיד ראשי |
| 2024 | ילדות רעות: המחזמר | שיין אומן |  |
הערות שוליים

↑  PnV Exclusive Interview: Brian Altemus - Fashionably Male, Fashionably Male, ‏27 ביולי 2016
↑  Brian Altemus, Chuck Achike & Nathaniel Visser for Attitude Magazine, Male Model Scene, ‏23 במאי 2017
↑  10 Things You Didn’t Know about Brian Altemus - TVovermind, TVovermind, ‏1 בדצמבר 2020
↑  Jelena Aska, Everything We Know About The Cast Of Netflix's 'Grand Army', TheThings, ‏3 בפברואר 2021
↑  Denise Petski, ‘The Time Traveler’s Wife’: Jaime Ray Newman & Josh Stamberg Among 14 Cast In HBO Drama Series, Deadline, ‏2021-06-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Denise Petski, ‘Pretty Little Liars: Original Sin’ Adds Nine Recurring To Cast Of HBO Max Series, Deadline, ‏2021-11-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Travers, Review: 'Harlan Coben’s Shelter' delivers pleasures of the unexpected, ABC News, ‏18 באוגוסט 2023
↑  'Mean Girls' premiere in NYC, New York Daily News, ‏2024-01-09 (באנגלית אמריקאית)
ברבריה

מפה מ-1707 שהכין הקרטוגרף הצרפתי גיום דליל (אנ'), המציגה את צפון-מערב אפריקה כולל ברבריה
מפת ברבריה של גיום דליל, 1707
בֶּרְבֶּרִיָה היה כינוי לחוף המערבי והתיכוני של צפון אפריקה בפיהם של האירופאים מן המאה השש עשרה עד המאה התשע עשרה. בימינו על טריטוריה זו שוכנות המדינות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה ולוב. שם זה נגזר מן הבֶּרְבֶּרִים, תושביה הקדומים של צפון אפריקה.
בארצות המערב כינוי זה היה קשור בשמם של הפיראטים ושל אלה שעסקו בסחר עבדים שבסיסם היה בחופי צפון אפריקה. הם תקפו ספינות ויישובים באזור הים התיכון ולחופי האוקיינוס האטלנטי, תפסו וסחרו בעבדים מאירופה ומאפריקה שמדרום לסהרה. מעריכים[דרושה הבהרה] כי בברבריה היו כשלושה מיליון עבדים נוצריים. בעיני האירופאים בירת האזור הייתה טריפולי, אם כי מרקש שבמרוקו היוותה את המרכז הברברי הגדול והחשוב ביותר. גם הערים אלג'יר שבאלג'יריה וטנג'יר שבמרוקו נחשבו לפעמים כערי הבירה של ברבריה.
ברבריה לא היוותה תמיד יחידה מדינית. בימי הביניים שלטו באזור שליטי שושלת אל-מוואחידון ושושלת החפציים (الحفصيون) (אנ'), שאיחדו ארצות אלה לתקופות קצרות. למן המאה השש עשרה ברבריה חולקה ליחידות המדיניות של מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה וטריפוליטניה. שליטיהן הבולטים של ארצות ברבריה היו הפאשה או הדיי של אלג'יריה, הביי של תוניסיה והביי של טריפולי. שליטים אלה היו כפופים להלכה לסולטאן האימפריה העות'מאנית, אך למעשה היו עצמאיים.
פעולתה הצבאית הראשונה של ארצות הברית בארצות חוץ היה קרב דרנה (אנ') (דרנה, קירנאיקה) ב-1805 שבו לקחו חלק הצי האמריקני וחיל הנחתים האמריקני, במטרה להשמיד את הפיראטים ולשחרר עבדים אמריקנים.
ראו גם

שודדי ים ברברים
המלחמה הברברית הראשונה
ג'ודי קסאב

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1920 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  3 בנובמבר 2015 (בגיל 95) רנדוויק, אוסטרליה 
 שם לידה:  Kaszab Judit Leonóra 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (14 ביוני 1969)  פרס ארצ'יבולד (1960)  קצינה במסדר של אוסטרליה (26 בינואר 1988)  פרס ארצ'יבולד (1967) 
 
ג'ודי קסאב (במקור יודית לאונורה קסאב, באנגלית: Judy Cassab; בהונגרית: Kaszab Judit;‏ וינה, 15 באוגוסט 1920 – רנדוויק, 3 בנובמבר 2015) הייתה ציירת, גרפיקאית אוסטרלית ממוצא יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

יודית קסאב נולדה במשפחה יהודית הונגרית בווינה, אוסטריה, בתם של אימרה קסאב (1886–1947), סוחר בולים, ושל אילונה קוֹנט (1895–1944). הוריה התגרשו כשהייתה ילדה, ואביה התחתן שוב מאוחר יותר. היא ואמה עברו לגור עם סבתה בעיר ברהובה שבאוקראינה. אחד המורים של בית הספר התיכון הממלכתי בעיר, פרנץ האבה, גילה את כישרונה בציור, ואשתו לקחה את הצעירה הכישרונית תחת חסותה. היא ציירה מאז שהייתה בת שתים עשרה. תחילה סיימה את לימודיה באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות בבודפשט כתלמידתו של ברנאט אאורל ולאחר מכן ב-1938 למדה באקדמיה לאמנויות בפראג צ'כוסלובקיה, ממנה נאלצה לברוח ב-1939 עקב הכיבוש הנאצי, עוד בטרם פרצה מלחמת העולם השנייה. באותה שנה נישאה ליאנוש קמפּפנר, מנהל אחוזות אמיד, שנשלח למחנה עבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית על ידי הנאצים ב-1941 בשל מוצאו היהודי, ממנו הצליח לחזור כעבור שלוש שנים, ב-1944.
הם יכלו להיות ביחד שוב באפריל 1944, אבל נפרדו למען ביטחונם, בשל כניסת הוורמכט (מבצע מרגרטה) לממלכת הונגריה. במאי הסרטים פרידייש באן ואשתו החביאו את בעלה באחד מארונותיהם במשך תשעה חודשים עד לשחרור. יודית הסירה משמלתה את הטלאי הצהוב החובה ולקחה על עצמה את זהותה של המשרתת הנוצריה לשעבר שלה. במהלך המלחמה עבדה במפעל תרופות ונעזרה בלהתקיים, בין היתר, מהברחת תרופות ומזיוף מסמכים.  גם היא וגם בעלה איבדו את רוב משפחתם בשואה.
היא ניהלה יומן על חייה, שכללה גם את תקופת המלחמה, אך רשימותיה אבדו ברובן. יאנוש בנה נולד ב-1945 ובנם פטר שנתיים לאחר מכן. היא בילתה את חודשי הקיץ בין השנים 1945 לבין 1949 במושבת האמנים של סנטאנדרה, שם היו מוריה ברנאט אאורל וליפוט הרמן. היא עברה לווינה עם בעלה ושני בניה ב-1949 כדי להימנע מהסוציאליזם המתהווה בהונגריה, ומשם ב-1951 היגרה המשפחה לאוסטרליה והתיישבה בסידני. הם קיבלו אזרחות אוסטרלית ב-1957.
קריירה

ג'ודי קסאב הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס ארצ'יבלד פעמיים.
בשנת 1960 עבור דיוקנו של סטן רפוטק (אנ')
בשנת 1967 לדיוקנה של מרגו לוורס (אנ')
קסאב הציגה יותר מחמישים תערוכות יחיד באוסטרליה, כמו כן גם בפריז ובלונדון. היא ציירה בעיקר דיוקנאות והכינה תמונות של האאוטבק האוסטרלי.
לאחר שעבודותיה הועברה לגלריה הלאומית של אוסטרליה, ג'יימס גליסון (אנ') ראיין אותה כיצד לכדה את דמותם של האנשים בדיוקנאות שלה. ראיון זה הפך מאוחר יותר לחלק מאוסף ההיסטוריה בעל פה של ג'יימס גליסון (James Gleeson Oral History Collectiony). ניתן למצוא כמה מיצירותיה בגלריה הלאומית של הונגריה ובאוסף העכשווי בפץ'.
קריירה > תערוכות יחיד

1953 – Macquarie Galleries, Sydney
1953 – Macquarie Galleries, Sydney
1959 – Newcastle City Art Gallery
1959 – Crane Kalman Gallery, London
1963 – Macquarie Galleries, Sydney
1961 – Crane Kalman Gallery, London
1962 – Argus Gallery, Melbourne
1963 – Rudy Koman Gallery, Sydney
1964 – Georges Gallery, Melbourne
1964 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1917 – Skinner Gallery, Perth
1969 – Skinner Gallery, Perth
1971 – Rudy Koman Gallery, Sydney
1973 – Skinner Gallery, Perth
1973 – Reid Gallery, Brisbane
1975 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1976 – South Yarra Gallery, Melbourne
1978 – New Art Centre, London
1979 – Rudy Koman Gallery, Sydney
1990 – Masterpieces Fine Art, Hobart
1980 – Verlie Just Town Gallery, Brisbane
1981 – Australian Embassy, Paris
1981 – New Art Centre, London
1982 – Rudy Koman Gallery, Sydney
1982 – Greenhill Gallery, Perth
1982 – Greenhill Gallery, Adelaide
1983 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1984 – Verlie Just Town Gallery, Brisbane
1985 – Holdsworth Gallery, Sydney
1985 – Benalla Regional Gallery, Victoria
1985 – Hamilton Regional Gallery, Victoria
1985 – Caulfield Art Centre, Melbourne
1985 – David Ellis Gallery, Ballarat, Victoria
1987 – Holdsworth Gallery, Sydney
1987 – David Ellis Gallery, Ballarat, Victoria
1988 – S. H. Ervin Gallery, Sydney and Australian Regional Galleries
1988 – Brisbane City Hall
1988 – National Library, Canberra
1988 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1988 – Solander Gallery, Canberra
1989 – David Ellis Gallery, Melbourne
1989 – Verlie Just Town Gallery, Brisbane
1990 – Festival of Perth, Fremantle Arts Centre
1990 – Holdsworth Gallery, Sydney
1991 – David Ellis Gallery, Melbourne
1991 – Verlie Just Town Gallery, Brisbane
1992 – Freeman Gallery, Hobart
1992 – Schubert Gallery, Gold Coast
1992 – Solander Gallery, Canberra
1992 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1993 – Holdsworth Gallery, Sydney
1993 – Lyall Burton Gallery, Melbourne
1994 – Town Gallery, Brisbane
1994 – Solander Gallery, Canberra
1994 – Schubert Gallery, Gold Coast
1995 – Riverina Galleries, Wagga Wagga
1996 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1996 – Lyall Burton Gallery, Melbourne
1996 – BMG Gallery, Adelaide
1998 – S. H. Ervin Gallery, Sydney
1998 – Australian Galleries, Sydney
1999 – Stafford Studios, Perth
1999 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
1999 – University of Sydney
2000 – Greythorn Gallery, Melbourne
2001 – Von Bertouch Gallery, Newcastle
2001 – Solander Gallery, Canberra
2001 – Australian Galleries, Sydney
2003 – Vasarely Muzeum, Budapest
2003 – Australian Embassy, Dublin
2003 – Australian Embassy, Berlin
2004 – Charlemagne Building, Brussels
2004 – Maitland Regional Art Gallery
2004 – Michael Carr Gallery, Sydney
2005 – Solander Gallery, Canberra
2005 – University of Sydney
2013 – National Portrait Gallery, Canberra
פרסים ועיטורים

ב-14 ביוני 1969 מונתה למפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) "בהוקרה על שירותיה לאמנויות היפות".
היא מונתה לקצינת מסדר אוסטרליה (AO) ב-26 בינואר 1988 "בהוקרה על שירותיה לאמנויות היפות".
ב-3 במרץ 1995 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סידני.
בשנת 2011 קיבלה את צלב הכבוד הזהב ההונגרי.
פרס פרת' (1955)
הפרס השבועי לנשים באוסטרליה (1955)
הפרס השבועי לנשים באוסטרליה (1956)
פרס ארצ'יבלד (דיוקנו של סטניסלאוס רפוטק) (1961)
פרס הזיכרון לסר צ'ארלס לויד ג'ונס (1964)
פרס הלנה רובנשטיין, פרת' (1964)
פרס הלנה רובנשטיין, פרת' (1965)
פרס הזיכרון לסר צ'ארלס לויד ג'ונס (1965)
פרס ארצ'יבלד (דיוקן מרגו לוורס) (1968)
פרס הזיכרון לסר צ'ארלס לויד ג'ונס (1971)
פרס הזיכרון לסר צ'ארלס לויד ג'ונס (1973)
פרס צבעי המים הנאמן, גלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס (1994)
פרס פרינג, גלריה לאמנות של NSW (1994)
The Nita Kibble Award for Literature, for Diaries (1996)
Foundation for Australian Literary Studies Award, James Cook University, Townsville (1996)
פרס פרינג, גלריה לאמנות של NSW (1997)
פרס פרינג, גלריה לאמנות של NSW (1998)
פרס פרינג, גלריה לאמנות של NSW (2003)
A Trustee Watercolor Prize – גלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס (2003)
פרס האגודה האוסטרלית של ציירים ופסלים (2004)
חייה הפרטיים

ג'ודי קסאב הלכה לעולמה ב-3 בנובמבר 2015 בגיל 95 בבית אבות בפרוור רנדוויק בסידני.
ראו גם

פרופיל ב-The Australian Women's Register
האתר הרשמי שלה
לקריאה נוספת

ביוגרפיה של Judith (Judit) Cassab (Kaszab) (immigrationplace.com.au)
ג'ודי קסאב (monash.edu) אוניברסיטת מונאש
ביוגרפיה (jewishvirtuallibrary.org) ספריה וירטואלית יהודית
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a bécsi izraelita hitközség születési akv. 1622/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-11-16.
↑  Kaszab Judit(הקישור אינו פעיל, 2021-02) (karpatinfo.net)
↑  "Judy Cassab".
1 2  Heritage : the national women's art book, 500 works by 500 Australian women artists from colonial times to 1955
↑  "Elmeséletlen (2004. február 14.) Beregi Hírlap, 60. évfolyam, 11-12. szám". נבדק ב-2020-11-16.
↑  Archibald Prize Winner for 1960, Art Gallery of NSW
↑  Archibald Prize Winner for 1967, Art Gallery of NSW
1 2  "Two time Archibald Prize winner and Holocaust survivor Judy Cassab dies". Sydney Morning Herald. נבדק ב-3 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coombes, Jennifer (2008). "Painted in words: the James Gleeson oral history collection". artonview (54): 14–15. ISSN 1323-4552.
↑  "Judy Cassab CBE". Australian Honours Database. 14 ביוני 1969. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-15 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Judy Cassab AO". Australian Honours Database. 26 בינואר 1988. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-15 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Citation for Honorary Doctorate". University of Sydney. 3 במרץ 1995. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Niall, Brenda, 1930- (2007). Judy Cassab : an Australian story. Allen & Unwin. ISBN 978-1-74176-167-2. OCLC 707101844.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259446305171  AGSA: 8969  AWR: IMP0077b  BnF: cb126487156 (data)  DAAO: judy-cassab  GND: 124041566  ISNI: 0000 0000 7869 7515  LCCN: n84095512  NGV: 10945  NLA: 36374339  RKD: 15764  SNAC: w6dj694v  SUDOC: 25287224X  Trove: 624771  ULAN: 500007827  VIAF: 97723335   WorldCat (עם VIAF): 97723335
אריפיפרזול

| --- | --- |

מבנה האריפיפרזול
 שם IUPAC
 7-[4-[4-(2,3-dichlorophenyl) piperazin-1-yl]butoxy]- 3,4-dihydro-1H-quinolin-2-one
 שמות מסחריים בישראל
 אביליפיי, אריפליי
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C23H27N3Cl2O2 
 מסה מולרית:  448.385 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  87%
 זמן מחצית חיים:  75 שעות
 הפרשה:  שתן וצואה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, בישראל הצורה הפומית נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  N05AX12 
 מספר CAS:  129722-12-9
 PubChem:  60795
 ChemSpider:  54790
 
אריפיפרזול (בלועזית: Aripiprazole, בשמו המסחרי: Abilify ,Aripiprex, Ariply) היא תרופה אנטיפסיכוטית המשמשת לטיפול בסכיזופרניה, הפרעה דו-קוטבית וגם כתרופה המסייעת בדיכאון מז'ורי, הפרעות טיקים ובתופעות של איריטאביליות בתסמונות אוטיסטיות. בגלל מנגנון הפעולה שלה היא נחשבת לתרופה אנטיפסיכוטית אטיפית, מן הדור השלישי, לפי סיווגים אחרים - מן הדור השני. היא משמשת גם כמייצב מצב רוח (תימורגולטור). מבחינה כימית הוא נגזרת קווינולינון ובנזוסיקסזול.
התרופה פועלת בעיקר כאגוניסט חלקי של הקולטנים לדופמין. היא פותחה על ידי חוקרי החברה היפנית אוצוקה ביפן ובארצות הברית ושווקה על ידי חברה זו יחד עם חברת בריסטול-מאיירס סקוויב. ב-15 בנובמבר 2002 אושרה אריפיפרזול על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי וב-4 ביוני 2004 - על ידי הסוכנות האירופית לתרופות לטיפול בסכיזופרניה. באוקטובר 2004 קיבלה אישור לטיפול בהתקפים מאניים ומעורבים בהפרעה דו-קוטבית ובנובמבר 2007 - לטיפול מסייע בהפרעה דיכאונית מז'ורית. ב-20 בנובמבר 2009 אושרה לטיפול באיריטאביליות בילדים אוטיסטים.
ב-2013 הייתה אריפיפרזול התרופה הנמכרת ביותר בארצות הברית, עם מכירות של 6.3 מיליארד דולר.
פרמקולוגיה > פרמקודינמיקה

מנגנון הפעולה של האריפיפרזול הוא שונה מתכשירים אנטיפסיכוטיים אחרים כגון קלוזאפין, אולנזפין, קווטיאפין, זיפרסידון, וריספרידון. במקום חסימת הקולטן D2 (דופמינרגי 2) אריפיפרזול פועל כאגוניסט חלקי של הקולטנים דופמינרגיים D2.
הוא פועל גם כאגוניסט חלקי של הקולטנים הסרוטונרגים 5HT1A ובדומה לתרופות אנטיפסיכוטיות אטיפיות אחרות יש לו פרופיל אנטגוניסטי בנוגע לקולטנים הסרוטונרגים 5HT2A. הוא גם אנטגוניסט של הקולטנים 5HT7 ואגוניסט חלקי של הקולטנים 5HT2C, בשני המקרים תוך זיקה גבוהה כלפיהם.
משערים כי האגוניזם החלקי כלפי הקולטנים 5HT2C יכול להיות אחראי לסיכון הנמוך לעלייה במשקל במהלך הטיפול. כמו כן לפעולה של התכשיר על הקולטנים 5HT7 מייחסים השפעה נוגדת דיכאון, כמו במקרה האמיסולפריד.
לאריפיפירזול יש זיקה מתונה לקולטנים ההיסטמינרגים, α - אדרנרגים, ודופמינרגים D4, וכלפי הטרנספורטר של סרוטונין, וזיקה קטנה לקולטנים הכולינרגים המוסקרינים.
תפוסת הקולטנים D2,D3 היא גבוהה.
רוב התרופות האנטיפסיכוטיות מתקשרים בעדיפות לקולטנים הדופמינרגים מחוץ לסטריאטום, בעוד שלאריפיפרזול העדיפות הזאת פחות בולטת. שיעורי הקישור שלו גבוהים בכל אזורי המוח.
פרמקולוגיה > פרמקודינמיקה > פעילות

אריפיפרזול הוא אגוניסט חלקי של הקולטנים הדופמינרגים D2. תאורטית - הוא מפחית את הפעילות הדופמינרגית כשריכוז הדופמין גבוה. פעולה זו מפחיתה תסמינים חיוביים פסיכוטיים.
כשריכוזי הדופמין הם נמוכים הוא מגביר תאורטית את הפעילות הדופמינרגית, מה שמסביר הטבה בתסמינים קוגניטיביים, שליליים ואפקטיביים (תימיים).
מבחינה תאורטית יש לאריפיפרזול גם השפעה מסוימת על הקולטנים הדופמינרגים D3.
אריפיפרזול הוא גם אגוניסט חלקי כלפי הקולטנים הסרוטונרגים 5HT1A.
חסימת הקולטנים 5HT2A עשויה לסייע לשחרור הדופמין מאזורים מסוימים במוח ועל ידי כך להפחית אפקטים אקסטרה-פירמידליים ואולי לשפר תסמינים קוגניטיביים ואפקטיביים.
במתן יומ-יומי הריכוזים המוחיים של אריפיפרזול עולים במשך 10–14 יום עד להשגת הרמות היציבות.
תוך 14 יום מושגות רמות יציבות בפלסמה.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה > ספיגה

ספיגת התרופה היא טובה. אחרי מנה פומית מושג הריכוז המרבי בפלסמה תוך 3–5 שעות. הזמינות הביולוגית של הטבליות היא 90%.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה > פיזור בגוף

התרופה מתפזרת בצורה רחבה בגוף, אחוז גדול ממנה מגיע מחוץ לכלי הדם והלימפה.
הקישור לחלבונים שבפלסמה (בעיקר לאלבומין) מגיע למעל 99%.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה > מטבוליזציה

התרופה עוברת מטבוליזציה ניכרת בכבד - על ידי דהידרוגנציה, הידרוקסילציה ו-N - דה-אלקילציה. דהירוגנציה והיסרוקסילציה מתרחשת בעיקר בהשפעת האנזימים CYP2D6 ו-CYP3A4. ה-N - דה-אלקילציה מופעל על ידי האנזים CYP3A4. המטבוליט הפעיל היחיד של אריפיפרזול הוא ה-דהידרו-אריפיפרזול, המצטבר בפלסמה עד ל-40% מריכוז האריפיפרזול.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה > ההפרשה

לאריפיפרזול קינטיקה ליניארית וזמן מחצית החיים שלו בגוף הוא בערך 75 שעות. למטבוליט הפעיל העיקרי שלו, דה-הידרואריפיפרזול, זמן מחצית החיים של 94 שעות. עיקר הטיהור מהתכשיר מתרחש בכבד.
התרופה הניתנת בזריקות מופרשת רק בעקבות, והמטבוליטים שלה, פעילים או לא, מופרשים דרך הצואה והשתן.
תופעות לוואי

שכיחות:
בתחום הנפשי - בעיקר בהתחלה- אקטיבציה נפשית (באמצעות האגוניזם החלקי כלפי קולטני D2) - אי שקט (בדרך כלל חולף, במיוחד אחרי מנות בינוניות או גבוהות), חוסר שינה - ניתן לטפל במתן לזמן קצר של תרופות נוגדות חרדה כמו בנזודיאזפינים.
בתחום מערכת העצבים:
במערכת העיכול: בחילות והקאות (על ידי אגוניזם חלקי על הקולטנים D2).
פחות שכיחות:
במערכת העצבים:כאבי ראש, אסתניה, סדציה (הרגעת יתר) - נדיר, סיכון תאורטי של דיסקינזיה מאוחרת.
במערכת כלי הדם: לחץ דם נמוך אורתוסטטי - פחות שכיח (על ידי חסימת קולטנים בטא -אדרנרגים).
עלייה בCPK. עלול להיות מסוכן כשהעלייה קיצונית.
במערכת העיכול: עצירות.
עלייה במשקל - נדיר, הרבה פחות שכיחה מאשר בטיפול ברוב תרופות אנטיפסיכוטיות
עלייה בגלוקוז או שומנים בדם - נדיר
תופעות לוואי מסוכנות: נדירות - תסמונת נוירולפטית ממארת, פרכוסים.
פעולות-גומלין (אינטראקציות) בין-תרופתיות

תרופות המעכבות את האנזים CYP3A4 כמו קטאקונזול, פלואוקסטין, פלובוקסמין, יכולות להעלות את הריכוז בפלסמה של האריפיפרזול.
תרופות המשרות (Inducers) את פעילות ה CYP3A4 כמו קארבאמזפין יכולים להפחית את הריכוז של אריפיפרזול בפלסמה.
שימוש קליני

ההתוויות של אריפיפרזול כוללות:
סכיזופרניה, לרבות במניעת התלקחויות פסיכוטיות חוזרות של המחלה.
מצבים פסיכוטיים אחרים.
הפרעה אפקטיבית דו-קוטבית, כולל במצב מאני חריף, מניעת התלקחויות חוזרות של הפרעה הדו-קוטבית.
מצב דיכאוני כחלק מהפרעה דו-קוטבית.
אוגמנטציה במצב דיכאוני
הפרעות התנהגותיות קשות אצל ילדים ומתבגרים, אצל אוטיסטים.
הפרעות התנהגותיות מסוכנות אצל חולי דמנציה.
הפרעות בשליטה על הדחפים,
אוגמנטציה ב- OCD
שימוש קליני > משך הזמן עד להשגת תוצאות

יכול להופיע שיפור התסמינים הפסיכוטיים עוד בשבוע הראשון, אבל אפקט מלא על ההתנהגות, הקוגניציה וייצוב מצב הרוח דורש יותר שבועות. בדרך כלל מחכים 4–6 שבועות לפני שמעריכים את יעילות הטיפול. בפרקטיקה יש מטופלים המפיקים תועלת נוספת, בעיקר קוגניטיבית, גם אחרי שעברו 16–20 שבועות.