stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל רבי ינאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  כ־700 מטרים
 שפך:  נחל עכברה 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפת מוגדלת) נחל רבי ינאי(למפת צפת רגילה) נחל רבי ינאי(למפת הגליל העליון רגילה) נחל רבי ינאי(למפת הגליל העליון מוגדלת) נחל רבי ינאי
 
נַחַל רַבִּי יַנַּאי הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון, מדרום לצפת.
ראשיתו של הנחל בשיפולי רמת רזים שמדרום מזרח לצפת, ברום של כ-700 מטרים מעל פני הים. מדרום לכביש 89 נעשה ערוץ הנחל לעמוק, והוא פונה לכיוון דרום מערב, בין צוקי רזים מצפון ובין הר עקביה מדרום. בהמשך, חובר הנחל אל נחל עכברה, למרגלות מצוק סלע עכברה.
בערוץ הנחל מצויים מעיין עין עקביה וציון קברו של עקביה בן מהללאל. שמו של הנחל הוא כשמו של האמורא מהדור הראשון רבי ינאי, שמוצאו לפי התלמוד הוא מעכברה הסמוכה.
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין,  פרק ח', הלכה ד'.
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרסל ויטצ'ק

מרסל ויטצ'ק (בפולנית: Marcel Witeczek, נולד ב-18 באוקטובר 1968 בטיכי שבפולין) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא פולני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים > באייר אורדינגן

ויטצ'ק היגר עם משפחתו מפולין לגרמניה בילדותו, ושיחק במועדוני ילדים ונוער בעיר אוברהאוזן, ולאחר מכן עבר לקבוצת הנוער של באייר אורדינגן. בשנת 1986 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של באייר אורדינגן, ששיחקה אז בבונדסליגה. ויטצ'ק שיחק בקבוצה חמש עונות, בהן ערך 142 הופעות וכבש 22 שערים. בעונת 1991 ירדה באייר אורדינגן לליגת הבונדסליגה השנייה, ולכן ויטצ'ק חתם בשורות אלופת הבונדסליגה הטרייה, קייזרסלאוטרן.
קריירת מועדונים > קייזרסלאוטרן

בקייזרסלאוטרן שיחק ויטצ'ק שתי עונות, בהן הבקיע 19 שערים ב-68 הופעות. ויטצ'ק השתתף עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1992, שם הודחה בשמינית הגמר על ידי ברצלונה, לאחר שהפסידה 2-0 בקאמפ נואו, והובילה 3-0 בגומלין, אך שער בדקה ה-90 של חוסה מריה באקרו העלה את ברצלונה לרבע הגמר בזכות שערי חוץ.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

הצלחתו של ויטצ'ק בקייזרסלאוטרן עוררה התעניינות בבאיירן מינכן, שם חתם בשנת 1993 ושיחק ארבע עונות. עם באיירן מינכן זכה ויטצ'ק באליפויות הבונדסליגה בעונות 1994 ו-1997, ובגביע אופ"א בעונת 1996, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על בורדו, כשבדרך לזכייה בתואר, הבקיע ויטצ'ק שערים בשני משחקי חצי הגמר נגד ברצלונה. בשני המשחקים במפגש הכפול מול בורדו נכנס כמחליף. סך הכול, צבר ויטצ'ק בארבע עונותיו בבאיירן מינכן 97 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש תשעה שערים.
קריירת מועדונים > בורוסיה מנשנגלדבך וסוף הקריירה

בקיץ 1997 חתם ויטצ'ק בבורוסיה מנשנגלדבך, שם שיחק שש עונות. בכל שש העונות שיחק לפחות 30 משחקים בכל עונה, והפך לשחקן מפתח בקבוצה. בשנת 1999 ירד ליגה בפעם השנייה בקריירה שלו, הפעם עם בורוסיה מנשנגלדבך, ועלה עם הקבוצה בחזרה לבונדסליגה בתום עונת 2001. בתום עונת 2003 עזב את הקבוצה לאחר שצבר 167 הופעות, בהן כבש 13 שערים, ועבר לוטנשייד 09 ששיחקה אז בליגות האזוריות, שם שיחק שתי עונות, לפני שסיים את הקריירה במועדון החובבים פ.צ. אלבשטאדט בשנת 2007.
קריירה בינלאומית

ויטצ'ק שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה המערבית, אך לא זומן מעולם לנבחרת הבוגרת. 
בשנת 1985 ייצג ויטצ'ק את גרמניה המערבית באליפות העולם לנוער עד גיל 17 שנערכה בסין. נבחרתו הפסידה בגמר לנבחרת ניגריה, אך ויטצ'ק זכה בנעל הזהב של הטורניר עם שמונה הבקעות.
בגמר אליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בצ'ילה בשנת 1987, כבש ויטצ'ק שער שוויון מאוחר נגד נבחרת יוגוסלביה, שהוביל את הקבוצות להארכה ולפנדלים. בבעיטות ההכרעה, ויטצ'ק החמיץ את הפנדל הראשון, והיה היחיד שהחטיא מכל הבועטים של שתי הנבחרות, דבר שהוביל לזכייתה של יוגוסלביה בתואר, כשויטצ'ק מסתפק שוב בנעל הזהב עם שבע הבקעות בטורניר זה, לאחר הפסד נוסף בגמר.
נבחרת יפן בכדורסל נשים

| --- | --- |
יפן
 מידע כללי
 השתייכות:  אסיה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  21       ‎+5‏
  - ניקוד פיב"א:  532.3
 www.japanbasketball.jp
 
 גביע העולם בכדורסל נשים
 הופעות:  14 (הראשונה ב-1964)
 ההישג הטוב:   1975
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  5 (הראשונה ב-1976)
 ההישג הטוב:   (2020)
 גביע אסיה
 הופעות:  29 (הראשונה ב-1965)
 ההישג הטוב:   זכייה: 1970, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021  סגנות: 1965, 1968, 1974, 1997, 1999, 2001, 2004, 2023  מקום שלישי: 1976, 1978, 1980, 1982, 1984, 1990, 1992, 1994, 1995, 2007, 2009, 2011
 
נבחרת יפן בכדורסל נשים (ביפנית: 女子バスケットボール日本代表) היא נבחרת כדורסל הנשים של יפן המנוהלת על ידי איגוד הכדורסל של יפן (JBA). הדירוג הנוכחי של נבחרת יפן ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-10 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
הנבחרת נחשבת לאחת הטובות באסיה, יחד עם קוריאה הדרומית וסין. הנבחרת העפילה לטורניר האולימפי חמש פעמים (ואף זכתה במדליית כסף במשחקים הביתיים בטוקיו 2020), שיחקה 14 פעמים בגביע העולם בכדורסל נשים (סיימה במקום השני ב-1975) והשתתפה כמעט בכל תחרויות גביעי אסיה (29 מתוך 30, זכתה בשש מדליות זהב, שמונה כסף ו-12 ארד).
מאזן תחרותי > המשחקים האולימפיים

1976 - מקום 5
1996 - מקום 7
2004 - מקום 10
2016 - מקום 8
2020 -  מקום שני
2024 - העפילה
מאזן תחרותי > גביע העולם

1964 - מקום 9
1967 - מקום 5
1971 - מקום 5
1975 -  מקום שני
1979 - מקום 6
1983 - מקום 12
1990 - מקום 12
1994 - מקום 12
1998 - מקום 9
2002 - מקום 13
2010 - מקום 10
2014 - מקום 14
2018 - מקום 9
2022 - מקום 9
מאזן תחרותי > גביע אסיה

זהב (6): 1970, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021
כסף (8): 1965, 1968, 1974, 1997, 1999, 2001, 2004, 2023
ארד (12): 1976, 1978, 1980, 1982, 1984, 1990, 1992, 1994, 1995, 2007, 2009, 2011
מאזן תחרותי > משחקי אסיה

זהב (2): 1974, 1998
כסף (1): 1994
ארד (7): 1978, 1982, 1986, 2006, 2010, 2014, 2018
הערות שוליים

↑  יפן, באתר פיב"א
↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א
↑  ניצחון 55 ברציפות: מדליית זהב נוספת לנשות ארה"ב בכדורסל, באתר ynet, 8 באוגוסט 2021
משפט דה גואה

פירמידה עם פינה ישרה
משפט דה-גואה הוא משפט בגאומטריה המהווה הכללה של משפט פיתגורס לשלושה ממדים. המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ז'אן פול דה-גואה דה-מלבס.
המשפט קובע שאם בפירמידה יש פינה ישרה (שלוש הזוויות היוצרות את הפינה, הן זוויות ישרות, ראו תמונה משמאל) אז סכום ריבועי השטחים היוצרים את הפינה הישרה שווה לריבוע שטח הפאה הרביעית.
ניתן להכליל את משפט פיתגורס ואת משפט דה-גואה גם לממדים גבוהים יותר משלוש.
הוכחות > הוכחה גאומטרית

נעביר אנך מהקודקוד O החותך את הפאה ABC בנקודה H ואנך מ-C החותך את הישר AB בנקודה K. 
(CK עובר דרך הנקודה H). אזי מתקיים:  {\tfrac {HK}{OK}}={\tfrac {OK}{CK}} (כי שני הביטויים מייצגים את קוסינוס הזווית שבין המישורים AOB ו ACB).
מהשיווין הקודם נקבל כי  Area_{ABC}\cdot Area_{AHB}={\tfrac {{CK}\cdot {AB}}{2}}\cdot {\tfrac {{HK}\cdot {AB}}{2}}=Area_{AOB}^{2}.
באותו אופן מראים כי  Area_{ABC}\cdot Area_{BHC}=Area_{BOC}^{2} וְ-   Area_{ABC}\cdot Area_{AHC}=Area_{AOC}^{2}.
לאחר סיכום שלושת השוויונים הנ"ל ומכיוון ש  Area_{AHB}+Area_{BHC}+Area_{CHA}=Area_{ABC}\, נקבל:  Area_{\color {blue}ABO}^{2}+Area_{\color {green}ACO}^{2}+Area_{\color {red}BCO}^{2}=Area_{ABC}^{2}. מ.ש.ל.
הוכחות > הוכחה אנליטית

נצייר מערכת צירים קרטזית בשלושה ממדים. נסמן:  OA=a,OB=b,OC=c. נזהה את הנקודה O עם ראשית הצירים ואת הנקודות A,B,C עם הווקטורים (a,0,0), (0,b,0), (0,0,c). שטח המשולש ABC שווה למחצית המכפלה וקטורית של הווקטורים AB ו AC ולכן:
Area_{ABC}^{2}=({\frac {1}{2}}\|{\vec {AB}}\times {\vec {AC}}\|)^{2}={\frac {1}{4}}\|(bc,ac,ab)\|^{2}={\frac {1}{4}}(b^{2}c^{2}+a^{2}c^{2}+a^{2}b^{2})=Area_{BOC}^{2}+Area_{AOC}^{2}+Area_{AOB}^{2}
הוכחת משפט דה-גואה
ניסים אליאס בנימין עזרא

| --- | --- |

ניסים אליאס בנימין עזרא (משמאל)
 לידה:  1883 לאהור, הראג' הבריטי 
 פטירה:  1936 (בגיל 53 בערך) 
 
השער של עיתון מבשר ישראל משנת 1929.
ניסים אליאס בנימין עזרא (1883–1936) אשר נודע גם בכינוי N.E.B. Ezra, היה מוציא לאור יהודי ממוצא עיראקי אשר התבסס בשאנגחאי. ייסד את "האגודה הציונית של שאנגחאי", ואת העיתון "מבשר ישראל". עזרא שימש כעורך של העיתון במשך יותר מ-30 שנה עד מותו.
קורות חיים

עזרא נולד בשנת 1883, מוצא משפחתו היה מהעיר בגדאד שבעיראק. המשפחה עקרה להודו הבריטית, ועזרא נולד בלאהור (כיום בפקיסטן). מאוחר יותר עקר לעיר שאנגחאי שבסין. הקהילה היהודית בשאנגחאי נוסדה בשנת 1844. לאחר מלחמת האופיום הראשונה וחתימת חוזה נאנקינג, הסכמי הכניעה הסינית התירו למעצמות אירופה לפתוח בשאנגחאי תחנות סחר אקס-טריטוריאליות שיפוטית, ולמעשה אוטונומיה מערבית. אוטונומיה זו משכה סוחרים ותעשיינים. עם הבריטים הגיעו תעשיינים יהודים רבים ממוצא עיראקי ובראשם משפחות עשירות כגון ששון, כדורי, חרדון ואחרות ואיתם יהודים ספרדים שהגיעו מסוריה, עיראק והודו (בדומה לקהילות בהונג קונג ויאנגון).
בשאנגחאי, ייסד עזרא בשנת 1903, את "האגודה הציונית של שאנגחאי". שנה לאחר מכן, הקים עזרא את עיתון "מבשר ישראל", בשפה האנגלית, שהיה הביטאון הרשמי של האגודה. עזרא שימש כעורך הראשי של העיתון במשך שלושים שנה, ותחת הנהגתו הפך העיתון לאחד מהעיתונים היהודיים המתוחכמים ביותר במזרח הרחוק. הוא הופץ אף בארצות הברית, שם ייצב את מעמדו כקול הסמכותי ביותר של יהודי מזרח אסיה. אחייניו של עזרא האחים סרגון (בנימין, יוסף ודוד), שחיו בבומביי שבהודו, קיבלו השראה רבה ממבשר ישראל, ובהשראתו הוציאו לאור בשנת 1930 את ה-"Jewish Tribune", שהפך לעיתון היהודי המוביל בהודו.
עזרא שימש גם כמנהיג של "האגודה הציונית של שאנגחאי", האגודה זכתה לתמיכה כספית נלהבת מאיל ההון היהודי אליעזר כדורי. אולם מרבית יהודי הקהילה בשאנגחאי לא התעניינו בציונות והארגון כלל בשיאו רק 100 חברים. עם זאת הארגון זכה לתמיכה מצד פעילים סינים בולטים כגון סון יאט-סן. זה האחרון שלח מכתב לעזרא בשנת 1920 בו הוא כותב: "כל אוהבי הדמוקרטיה לא יכולים לעזור, אבל תומכים בלב שלם ומברכים בהתלהבות את התנועה לשחזר את האומה הנפלאה והיסטורית שלך, שתרמה כל כך הרבה לציוויליזציה של העולם ושראויה בצדק למקום של כבוד במשפחת העמים."
בחלק ממאמריו, הביע עזרא פסימיות כלפי עתידה של אירופה. במיוחד בתקופתו שבה נשלטה ברית המועצות בידי סטלין, גרמניה בידי היטלר, איטליה בידי מוסוליני וספרד בידי פרנקו. עזרא הביע אהדה כלפי תרבות אסיה שהולידה מנהיגים מוסריים כמו קונפוציוס, בודהה וזרתוסטרא. לדעת עזרא סין תוכל להשפיע בעתיד רבות על העולם, ולהפוך אותו למוסרי יותר. דעתו זו סבלה מביקורות קשות, שהיו מוצדקות בהתחשב בכך שבאותה תקופה סבלה סין קשות מהאימפריאליזם היפני. ב-15 בספטמבר 1933, שלח עזרא מכתב לשר החוץ היפני ממורו שיגמיטסו, בו הוא מציע ליפן לרכז במנצ'וריה את המוני היהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים בגרמניה. תוכנית זו אכן הייתה אמורה להיות מיושמת וזכתה לכינוי "תוכנית דג הפוגו".
עזרא נפטר בשאנגחאי בשנת 1936.
לקריאה נוספת

Bei Gao (2013). Shanghai Sanctuary: Chinese and Japanese Policy Toward European Jewish Refugees During World War II. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-984090-8.
Cesarani, David (2014). Port Jews: Jewish Communities in Cosmopolitan Maritime Trading Centres, 1550-1950. Routledge. ISBN 978-1-135-29246-1.
Goldstein, Jonathan (1998). The Jews of China. M.E. Sharpe. ISBN 978-0-7656-3631-7.
Messmer, Matthias (2012). Jewish Wayfarers in Modern China: Tragedy and Splendor. Lexington Books. ISBN 978-0-7391-6938-4.
Ristaino, Marcia Reynders (2003). Port of Last Resort: The Diaspora Communities of Shanghai. Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-5023-3.
הערות שוליים

1 2  .Cesarani, p 186
↑  Goldstein p 151
↑  .Bei Gao, p 14
↑  .Messmer, p 15
↑  .Bei Gao, p 95
סיון ארבל (זמרת)

ערך זה עוסק בזמרת. אם התכוונתם לבמאית טלוויזיה ישראלית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1990 (בת 34) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ניו יורק
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  ג'אז
 שפה מועדפת:  עברית 
 https://www.sivanarbel.com
 
סיון ארבל (נולדה ב-19 במרץ 1990) היא מלחינה ומעבדת, מורה למוזיקה ופיתוח קול ישראלית ומבצעת עולמית בסצנת הג'אז הבינלאומית. כמה מההופעות האחרונות שלה התקיימו בפסטיבל הג'אז במינסק, "פסטיבל ימי הג'אז" בברטיסלאבה, מרכז לינקולן בניו יורק, פסטיבל הג'אז של בוסטון, פסטיבל 4020 באוסטריה, ואחרים.
ביוגרפיה

מאז שעברה לניו יורק ב-2014 הוציאה סיון שני אלבומים: "Broken Lines" (2016) ו-"Change of Light" (2019), שנבחר על ידי תחנת הרדיו העולמית Jazz2K כדיסק הווקאלי הטוב ביותר של 2019.
ארבל נולדה בירושלים וגדלה ולמדה בכפר אוריה. למדה מחול ופיתוח קול במרכז יד חריף לאמנות בישראל. לאחר מכן למדה ברימון בית הספר למוזיקה, והתמחתה במחלקת ביצועי הג'אז. בין 2013 ל-2014 למדה ארבל במרכז ניופארק למוזיקה בדבלין, אירלנד; היא נבחרה כנציגת בית הספר באיגוד הבינלאומי השנתי ה-24 של בתי הספר לג'אז שהתקיים בדרום אפריקה.
היא הופיעה כזמרת ורקדנית ברחבי העולם, ביניהן ישראל, טורקיה, בולגריה וארצות הברית. בשנת 2016 השתתפה במופע המוזיקלי הישראלי "אם יכולתי לשכתב את העולם" (Rewrite the World). ארבל מלמדת גם מוזיקה ופיתוח קול ברחבי העולם, כולל Saint Music College ברומא, וגם ב- Anton Bruckner Private University בלינץ ואף ב- The Musicianship בוושינגטון די. סי..
ארבל הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטריאול בשנת 2016 כחלק מסדרת מלחיני הג'אז. בשנת 2019 השתתפה ארבל בפסטיבל ימי הג'אז בברטיסלבה, בפסטיבל הג'אז בבוסטון ובפסטיבל הג'אז בפורט גרין פארק.
אלבומים

2016: Broken Lines
2019: Change of Light
הופעות בולטות

בשנת 2013 נבחרה ארבל לייצג את ישראל ושימשה כמבצעת הראשית בחגיגות יום העצמאות של ישראל בוונצואלה.
הופיעה כזמרת להקה בקדם האירוויזיון.
הופעה עם נגן הפנדיירו הברזילאי טוליו אראוחו, הפסנתרן גיא מינטוס, איצ'ימוג'ין (להקה יפנית) ועם נגנית החצוצרה רייצ'ל ת'ריין. כמו כן השתתפה במספר מיזמים שעסקו במחול.
הערות שוליים

↑  Community always connected to Israel (באנגלית)
↑  Sivan Arbel | Festival4020. Mehr als Musik, www.festival4020.at
↑  אמנית מבית, באתר www.m-yehuda.org.il
↑  Sivan Arbel | Israeli JazzSivan Arbel, Israeli Jazz
↑  מוזיקה - סיון ארבל, באתר www.habama.co.il
↑  Be still and listen, Sofar Sounds (באנגלית)
↑  Sivan Arbel @ Lessonface, Lessonface, ‏18 בדצמבר 2017 (באנגלית)
↑  Ruth Schweitzer, Israeli singer/songwriter Sivan Arbel's debut album drops, The Canadian Jewish News, ‏24 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  OUT TODAY: Israeli Vocalist Sivan Arbel Releases "Change of Light"!, LYDIALIEBMAN.COM, ‏2 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  Sivan Arbel, Woman of the World, progjazz.nl
↑  ONLINE MASTER CLASS with SIVAN ARBEL | Saint Louis College of Music (באיטלקית)
↑  Yitzi Weiner, “Play With People Who Are Better Than You” 10 Insider Tips With Vocalist Sivan Arbel, Medium, ‏24 ביולי 2018 (באנגלית)
ניסים אמון

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1963 (בן 61) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 https://nissimamon.com
 
ניסים אמון (נולד 7 באפריל 1963) מורה למדיטציה, מנחה קבוצות, סופר ומפתח שיטת הטרילותרפיה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת 1963. שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הנח"ל והשתתף במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שירותו הצבאי טייל במזרח הרחוק שם הכיר את הבודהיזם ומצא בו עניין. כדי להעמיק את ידיעותיו הוא הצטרף למנזר הזן "Hwa Gye Sa" שבעיר סיאול בירת קוריאה הדרומית. שם למד בהנחיית מייסד המנזר זן מאסטר סונג סאן (Seung Sahn) וקיבל תואר של Dharma Teacher.
להמשך לימודי הזן שלו אמון עבר ליפן, שם הצטרף לדוג'ו של זן מאסטר נישיג'ימה רושי (G. W. Nishijima) ממסדר Soto Zen.
לימד זן במשך כשנה ב-Multiversity של אושו בפונה, הודו, שם גם נחשף לשיטות טיפוליות המשלבות ריפוי בגישות פסיכולוגיות מערביות, ובראשן גישת הגשטאלט.
פרסם מספר ספרים בתחום המדיטציה ומנחה קבוצות וסדנאות. הנחה סדרת טלוויזיה "סוד האושר הפנימי" בערוץ 8.
ב-2001 עבר להתגורר באי פארוס שביוון, בו הקים מרכז סדנאות ומדיטציה בשם "טאוס" (Tao's).
אמון פיתח שיטה טיפולית בשם "טרילותרפיה" (Trilotherapy). בשיטה זאת, פונה המטפל אל שתי דמויות נפרדות באישיותו של המטופל – הראש והרגש, "הילדים הפנימיים" על פי התאוריה - ומתקשר איתן בנפרד. תקשורת זו אמורה להעיר את הדמות השלישית – האמצע, "ההורה" שעל פי השיטה מהווה את ה"אני האותנטי" (True Self), אליו מכוונת דרך הזן.
מתגורר בישראל ומפעיל, יחד עם אשתו, בית ספר להכשרת מדריכים בשיטת הטרילותרפיה.
אמון נשוי למרב ואב לשני ילדים.
ספריו

חוכמת המזרח - 122 פרקי לימוד - על יסודות הפילוסופיה של המזרח הרחוק.
מדיטציה - המדריך הכמעט שלם - בדרך קלילה ומרתקת פורש ניסים אמון את עולם התרגול הרוחני, עושה סדר ומצייר שבילים במפה הגדולה של תרגולי המדיטציה.
סוד האושר הפנימי - טרילותרפיה פריצת הדרך אל הבנת העצמי.
ספר הדהרמה - אוסף של חוכמה בודהיסטית וסודות zen.
זהו זן - פנינים מחוכמת הבודהה, הרהורים, סיפורים מהדרך, ציטוטים ועצות מעשיות ליומיום.
ספר הטאו - תרגום לספר הטאו של לאו צה.
הכל בסדר - ספר ילדים - מאת ניסים אמון וורד לוי-ברזילי. איורים מיה גור. מלמד את הילדים להכיר את הראש והרגש שלהם ואת הדרך להרגיע אותם, וגם מדיטציה לילדים שהיא כמו לצוף על גלים של אהבה.
חידת הלוטוס - רומן על מורה למדיטציה ישראלי שיוצא למסע חיפושים אחר צעיר בהודו ונקלע להרפתקאות המזרח.
אבקת נמר - רומן על בחור ישיבה ישראלי שיוצא למסע בתאילנד.
כשמשה פגש את בודהה - על יהדות ובודהיזם עם נחום לנגנטל, הוצאת ידיעות אחרונות.
לקרוא סינית - לימוד של 100 מילים ראשונות, והבנת ההיגיון של הכתב הסיני. הספר באנגלית.
הערות שוליים

↑  אודות ניסים אמון, באתר ניסים אמון
↑  סוד האושר הפנימי, באתר ניסים אמון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313057605171  BnF: cb15013468h (data)  ISNI: 0000 0000 6661 601X  LCCN: n97094335  VIAF: 32274841   WorldCat (עם VIAF): 32274841
מרסל טוביאס

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1914 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נהרג:  5 בנובמבר 1972 (בגיל 58) זאיר 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  אוסטריה צבא אוסטריה לגיון הזרים הצרפתי לגיון הזרים הצרפתי הצבא הבריטי הצבא הבריטי  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1932
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד בית הספר לצניחה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות  פעולות התגמול   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה
 עיטורים
 ראו אותות ועיטורים
 הנצחה
 מגרש אימוני הצניחה בבית הספר לצניחה הצה"לי
 
משה דיין מעניק כנפי צניחה עם רקע אדום למרסל טוביאס (ולצונחים במיתלה במלחמת סיני), 4 בספטמבר 1956.
בספטמבר 2019 העניקה משלחת צה"ל בראשות קצין צנחנים ראשי, תא"ל דן גולדפוס, בביקורה בנפאל תעודת הוקרה לצבא נפאל לזכרו של סא"ל מרסל טוביאס ז"ל, אשר הקים בשנות ה-60 בצבא נפאל את בית הספר לצניחה ואת יחידת הצנחנים הראשונה
אריה (מרסל) טוביה (טוביאס) (25 באפריל 1914 – 5 בנובמבר 1972) היה לוחם, צנחן, מפקד ואיש קומנדו אשר כונה "אבי הצנחנים".
טוביאס היה היחיד בצה"ל ששירת בארבעה צבאות וכן היחיד שהיה זכאי לענידת כנפי צניחה בעלי ארבעה רקעים שונים (אדום, לבן, כחול וירוק) וכנפי צניחה עם כוכב (למעלה מ-50 צניחות). נהרג בעת מילוי תפקידו בגיל 58.
ביוגרפיה > ראשית חייו

טוביאס נולד ב-25 באפריל 1914 בלבוב שבאימפריה האוסטרו־הונגרית, לעו"ד יוסף טוביאס ואשתו יוזפינה. כאשר היה בן כמה חודשים, המשפחה עברה לבירת האימפריה וינה בקיץ 1914. התחנך בפנימייה הצבאית על שם הקיסרית מריה תרזה ועם סיום לימודיו הוצב כקצין זוטר ביחידת חיל הנדסה של צבא אוסטריה.
זמן קצר לאחר הצבתו, בשנת 1934, עזב מרסל בפתאומיות את תפקידו, השתחרר מן הצבא ועזב את מולדתו. הסיבות לכך אינן ידועות באופן ברור: יש הטוענים כי אופיו לא תאם את הנדרש ממנו בתפקיד אותו מילא. אחרים ידעו לספר על פרשת אהבה סוערת בין הקצין הצעיר לאשת מפקדו; המפקד הזמין את מרסל לדו-קרב. מרסל חשש כי בדו-קרב שכזה יאלץ לפגוע בקצין והעדיף לעזוב.
בהמשך התנדב ללגיון הזרים הצרפתי בעזרת מסמכים מזויפים, תחת השם יוסף קלטנברונר. בהגיעו למקום מושבה של מפקדת הלגיון באלג'יריה, התקבל וחתם על התחייבות לשרת כלגיונר חמש שנים לפחות. לאחר חצי שנה של טירונות קשה הוא הוצב באחד הבסיסים אך לא זכה לשרת את כל התקופה: משפחתו ערכה חיפושים נרחבים אחריו והצליחה לאתרו. בעזרת כישוריו המשפטיים של האב, קשרים טובים עם קונסול אוסטריה ותשלום שוחד נאה, בוטל החוזה בעילה שמרסל היה קטין בעת התנדבותו, בן פחות מ-21 שנים.
מרסל שב לווינה אך עצם עריקותו וחוקי הגזע שחלו על אוסטריה לאחר ה"אנשלוס" עם גרמניה הנאצית לא אפשרו לו לשוב לצבא. כחבר תנועת בית"ר בווינה עסק בהדרכת נוער יהודי בעיר. לבסוף עלה, במסגרת עליית אף-על-פי, באניית מעפילים, כעולה בלתי לגאלי לארץ ישראל. האניה עשתה דרכה מן הדנובה דרך הים השחור לחופי נתניה.
בארץ הצטרף לפלוגת בית"ר בראש פינה שם עסק בעבודת אדמה במשך היום ובלילה הדריך ואימן את בני הנוער של מחתרת האצ"ל.
ביוגרפיה > שירותו בצבא הבריטי

בקיץ 1940 התגייס לצבא הבריטי במסגרת הבאפס והוצב בפלוגת חיל הרגלים היהודית הראשונה (פלוגה 2) אשר הייתה מיועדת לתפקידי שמירה בלבד. הפלוגה הוצבה במחנה לטרון. בינואר 1941 הוסב המקום למחנה מעצר לשבויים איטלקים וגרמנים, וחיילי הפלוגה שימשו כסוהרים. מרסל, אשר שלט בגרמנית, הועלה לדרגת סרג'נט (סמל) וקיבל לאחריותו את הטיפול בשבויים הגרמנים.
במרץ 1941 התייצב מרסל במשרדי הגיוס של חיל החפרים (Pioneer Corps) והתנדב לפלוגת החפרים 609 בתקווה לצאת למדבר המערבי (אזור טוברוק). באחד הערבים ישב מרסל בפאב היחידתי כאשר רב הסמל היחידתי הבריטי הסביר לחבריו מה זה "בלאדי ג'ו" ("bloody jew", בתרגום חופשי: "יהודי ארור") והצביע לעברו של מרסל. מרסל בתגובה קם ובמהלומה אחת הרג את הרב סמל במקום. הוא נעצר, הועבר לקהיר ונשפט בעוון הריגת חייל בריטי. הוא נידון לשבע שנות מאסר עם עבודת פרך אותן החל לרצות בכלא הצבאי בקהיר.
פרשה זו עוררה הדים רבים בעולם ואף הגיע לדיון בפרלמנט הבריטי. הדי הפרשה הציגו את המצב של יחידת החפרים ובתחילת 1942, בעקבות דיון בפרלמנט הבריטי, הוחלט לפזר את יחידות החפרים ובמקומן להקים 3 גדודי חיל רגלים לוחמים. מרסל הועבר לכלא עכו להמשך ריצוי עונשו.
בין הסיפורים אודותיו, מסופר כי בין השנים 1942 ל-1943 שירת תחת שם בדוי ביחידת קומנדו בריטית אשר פעלה מעבר לקווי האויב, זאת הודות לכישורי השפה, התרבות ותורת הלחימה האוסטרית אותם רכש באקדמיה הצבאית[דרוש מקור].באתר יזכור מספרת בתו של ברוך פטמן, ניצול שואה, שבהיותו בגטו בודפשט אדם שלבש מדי קצין גרמני הציל רבים מתושבי הגטו מהוצאתם להורג תוך כדי צעדת מוות. פטמן עלה ארצה והתגייס לצנחנים, שם זיהה את מרסל כאותו קצין שהציל אותו.
בתחילת שנת 1943 השתחרר מרסל מהכלא והצטרף לפלוגת תובלה 178 שהייתה מסופחת לבריגדה היהודית ועבר עמה לבנגזי ואחר כך לטריפולי. מרסל שירת בפלוגה זו במשך כשנתיים, ואף זכה בציון לשבח על פעילותו בחזית האיטלקית (מדליית השירות המצוין — DSM — המקבילה לעיטור המופת הישראלי).
לאחר תום מלחמת העולם השנייה נטל חלק בהעלאת יהודי אירופה לארץ ישראל. במסגרת תפקידו עבר מרסל בין מחנות הפליטים בבוואריה ובאוסטריה, מילא את משאיות הפלוגה ביהודים ניצולי שואה, והעבירם לבריגדה ומשם לארץ ישראל. כמו כן נטל חלק בפעילות קבוצת חיילים מהבריגדה היהודית בראשות ישראל כרמי וחיים לסקוב, אשר בעזרת קשריו של כרמי עם המודיעין הבריטי איתרה קציני גסטפו ואס אס ונקמה בהם. הקבוצה, אשר נודעה בשם הנוקמים, כללה יהודים יוצאי הבריגדה או שורות הפרטיזנים, ועם חבריה נמנו אבא קובנר, יצחק אבידב, רוברט גרוסמן, שלום גלעדי, מאיר זורע, שייקה וינברג, משה קורפוביץ ודב כהן.