stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזכר רצ'ינסקי
היסטוריה

בניסיון לחשוף את העובדות על רצח העם היהודי המתבצע בפולין הכבושה, החליטו הרשויות הפולניות, לפרסם מזכר רשמי ולצידו לפרסם חוברת מיוחדת בשפה האנגלית שתופץ באמצעות נציגים דיפלומטיים וקונסולריים של פולין. ההחלטה הבשילה בדמות חוברת בת שישה-עשר עמודים שכותרתה "ההשמדה ההמונית של יהודים בפולין הכבושה על ידי גרמניה" (The Mass Extermination of Jews in German Occupied Poland), שכללה מבוא וארבעה מזכרים הנוגעים להשמדת האוכלוסייה היהודית בפולין תחת הכיבוש הגרמני. המזכר החשוב מבין אלה היה "מזכר רצ'ינסקי".
מחברו של המזכר היה הדיפלומט הפולני אדוארד רצ'ינסקי ששימש כשר החוץ של הממשלה הפולנית הגולה בלונדון, על בסיס מסמכים שהכילו חומרים שהוכנו על ידי המחלקה לענייני יהודים במטה הארמייה קריובה שהועברו ללונדון במיקרופילם באמצעות השליח יאן קרסקי. הפרטים במזכר אושרו בעדותו של קרסקי ובדוחות שהכין בשנים 1940–1942. מזכר רצ'ינסקי (שלעיתים קרובות מיוחס בטעות לקארסקי) נשלח ביום 10 בדצמבר 1942 לממשלות כל המדינות החתומות על הצהרת האו"ם ולשרי חוץ של מדינות אחרות.
רצ'ינסקי הודיע מטעם ממשלת פולין לכל ממשלות בעלות הברית על מצבם הנורא של היהודים בפולין הכבושה ועל רצח העם שמבצעים הגרמנים, וקרא לעזרתן.
תוכן המזכר

המזכר הודפס על תשעה עמודים ותיאר ב-21 נקודות את הרקע לבעיה ואת מצבם הנוכחי של היהודים בפולין הכבושה, את הכרונולוגיה של מסע ההסברה שניהלה ממשלת פולין על אודות הנעשה באזור זה וקריאה לממשלות בעלות הברית לשים קץ לביצוע הפשעים. המזכר נשלח לשרי החוץ של 26 הממשלות שחתמו בינואר 1942 על האמנה האטלנטית, שהייתה הבסיס להקמתו של האו"ם.
ממשלת פולין – כנציגת הרשות הלגיטימית בשטחים שבהם הגרמנים מבצעים השמדה שיטתית של אזרחים פולנים ושל אזרחים ממוצא יהודי של מדינות רבות אחרות באירופה –‌ רואה זאת כחובתה לפנות באופן אישי לממשלותיהן של כלל מדינות האומות המאוחדות, מתוך אמונה בטוחה שהן תהיינה שותפות לעמדתה באשר לצורך לא להספתק רק בגינוי הפשעים שבוצעו על ידי הגרמנים ולהעניש את הפושעים, אלא גם למצוא את האמצעים שיוכלו לספק תקווה שגרמניה תרוסן מהמשך השימוש בשיטות שבהן היא נוקטת להשמדה המונית.
להלן נוסחו המלא של המזכר כפי שנשלח לשר החוץ הבריטי אנתוני אידן ב-10 בדצמבר 1942 ונכלל גם בחוברת "ההשמדה ההמונית של יהודים בפולין הכבושה על ידי גרמניה":
עמוד השער של מזכר רצ'ינסקי
עמוד 1
עמוד 2
עמוד 3
עמוד 4
עמוד 5
עמוד 6
עמוד 7
עמוד 8
עמוד 9
ראו גם

דו"ח פילצקי
הערות שוליים

1 2  Raczyński’s note, Serwis Rzeczypospolitej Polskiej, ‏9.12.2020
1 2  Raczyński, Edward, The Mass Extermination of Jews in German Occupied Poland, London, New York, Melbourne: Republic of Poland Ministry of Foreign Affairs, 1942
1 2 3  Wroński, Stanisław, Polacy i Żydzi 1939–1945 (Eng. "Poles and Jews" 1939–1945), Warsaw: Książka i Wiedza, 1971. (בpolish)
↑  Engel, David, In the Shadow of Auschwitz: The Polish Government-in-exile and the Jews, 1939–1942, Chapel Hill and London: University of North Carolina Press, 2014
"ההשמדה ההמונית של יהודים בפולין הכבושה על ידי גרמניה", חוברת שפורסמה בשנת 1942 על ידי הממשלה הפולנית הגולה ושכללה את נוסח מזכר רצ'ינסקי.
מערות עאבוד

| --- | --- |
כניסה למערת קבורה בעאבוד
כניסה למערת קבורה בעאבוד
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  עאבוד, ישראל
 קואורדינטות:  32°00′54″N 35°04′05″E﻿ / ﻿32.015°N 35.06805°E﻿ / 32.015; 35.06805
  (למפת גוש דן מוגדלת) מערת קבורה עאבוד(למפת גוש דן רגילה) מערת קבורה עאבוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת קבורה עאבוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת קבורה עאבוד
 
מערות עאבוד הן מערכת של מערות קבורה חצובות מפוארות, השוכנות בקרבת הכפר עאבוד השוכן על כביש חוצה בנימין שבדרום־מערב השומרון. בקרבת המערות, הנקראות "מַקַטַע-עַבּוּד", נתגלתה מערת נטיפים קרסטית גדולה ומסועפת, המערה ממוקמת במדרון טרשי במרחק של כ־800 מ׳ דרומית-ערבית לכפר עאבוד. בשנת 2002 פורסם לראשונה אודות המערה. שני המטיילים די טיילור וטוני הווארד תיארו אותה בקצרה בספרם העוסק בטיולים רגליים בארץ־ישראל.
בשנת 2009 נסקרה המערה בפעילות משותפת של חוקרים מן המרכז לחקר המערות ומן המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר־אילן. במהלך הסקר נתגלה ממצא עשיר של כלי חרס, אבן, מתכת, זכוכית וצור וכן כמה מטבעות ברונזה. הממצא מייצג תקופות רבות אלה: הכלקוליתית, הברזל, הרומית, הביזנטית, המוסלמית המוקדמת ועוד. מרבית הממצאים שנתגלו במערה תוארכו לפרק הזמן שבין שתי המרידות ברומאים והובאו אליה על ידי יהודים שמצאו בה מפלט במהלך מרד בר כוכבא. המערה כולה מוגדרת כשמורת טבע.
מיקום

מערות עאבוד נמצאות בסביבת הכפר עאבוד השוכן על כביש חוצה בנימין, שבדרום-מערב השומרון. המערה ממוקמת במצוק גיר, בתחום כרם זיתים מעובד, במרחק של כ־800 מ׳ דרומית־ מערבית לכפר עאבוד.
הנסיעה לאזור זה תהיה מצומת גבעת כ"ח דרך כביש חוצה בנימין. אשר היה הדרך הראשית ממישור החוף לעבר הרי בית אל. כביש זה עובר בתוואי דרך רומית חשובה, שהובילה ממישור החוף לעבר ירושלים. ובימי בית שני שימשה הדרך נתיב עלייה לרגל וציר תנועה מרכזי לכוחות הצבא הרומי, אלו סללו אותה לראשונה במהלך מסעי הכיבושים באזור, במרד החורבן ובמרד בר-כוכבא. בתקופות מאוחרות יותר, שימשה הדרך נתיב צליינות (כביש 465 הישן). עקב בעיות ביטחון נסגר קטע הכביש 465 אשר עבר במרכז עאבוד ונסלל כביש עוקף עאבוד. כיום עובר הכביש את היישוב עופרים וממשיך לכוון נווה צוף. לשם גישה למערות כיום נדרש תיאום מול הצבא, בפיקוד מרכז, והיציאה לשטח עוברת דרך היישוב בית אריה.
מערת הנטיפים

מערת עאבוד היא מערת נטיפים גדולת ממדים באורך של כ-600 מטר שנוצרה כתוצאה מפעילות קרסטית שנוצרה בתהליך ארוך של המסת סלע הגיר על ידי מים. תהליך זה הוא שהביא ליצירת הנטיפים והזקיפים הרבים שבמערה. המערה כוללת חלל מרכזי גדול בעומק כעשרים מטרים שבקצהו ברכה קטנה מעשה ידי אדם המתמלאת ממיימי מעיין, ומערות קטנות יותר שמתפצלות מהחלל המרכזי.
מערות הקבורה "מקטע עאבוד"

סביר להניח שמערות הקבורה היו של פליטים ממערת עאבוד אשר נמלטו אליה מהכפר עאבוד השוכן כ־1 ק״מ ממזרח למערה. הכפר עאבוד ממוקם במרכז שלוחה רחבה במדרון המערבי של הרי בית אל, בצד הדרך העתיקה שהוליכה מאנטיפטריס לגופנא וממנה ליריחו. בתי הכפר מכסים שרידי יישוב עתיק שהתקיים בין השאר בתקופה הרומית הקדומה, בתקופה הביזנטית, בימי הביניים ובתקופה העות׳מאנית.
בריכוז של מערות הקבורה, המכונה "מקטע עאבוד", השוכן כקילומטר מצפון־ מערב. הקברים בולטים בייחודם ובעיקר שני קברים מונומנטליים המזכירים בגודלם ובעיטורם קברים מפוארים בירושלים מימי היישוב מתקופת הבית השני. פארן של מערות הקבורה מעיד על משפחות אמידות שגרו באזור והשתמשו במערות אלו במשך כמה דורות. באחד הקברים נמצאו שברי גלוסקמאות. בהתאם למיקום, המקבילות, והעיטורים ניתן להניח שהקברים שימשו אוכלוסייה יהודית בשלהי ימי בית שני ועד למרד בר־ כוכבא.
עיטורי המערות

בחזית המערה הראשית, המערבית, נותרו גילופים של אשכולות ענבים משולשים, המורכבים משלוש אונות. כמו כן אפשר לראות עלה גפן, וורדות (רוזטות). בראש חזית מערת הכוכים הפנימית המערבית גולפו עיטורים של אשכולות ענבים מעוגלים ומוארכים. גיוון העיטור בשני זנים של ענבים, מוכר מאומנות הגילוף באבן מתקופת הבית השני, על גלוסקמות וחזיתות מערות קבורה מאזור ירושלים. תיעוד שני זני ענבים אלו נמשך גם בגילופים באבן בתקופה הביזנטית וגם בציורי הפסיפסים בכנסיות ביזנטיות בישראל ומחוצה. אפשר לשער שהייתה משמעות מיוחדת להבחנה ביi שני זני הענבים. בציור הפסיפס מכנסיית כיסופים, בידו של "אורביקון", המוליך גמל עם אמפורות יין ליצוא מנמל עזה, יש אשכול ענבים מוארכים, וייתכן ששענבים אלו היו משובחים במיוחד לייצור יין.
מערת כוכים זו מעוטרת בפרסקות, ציורים בצבע בטיח לח, שאופייניים למאה הראשונה לפנה"ס, בדגמים גאומטריים צבעוניים. הצבעים השתמרו יפה עד ימינו, למרות היות המערות פרוצות לכל בא. הצבעים שנראים הם: ירוק, כחול, אדום, כתום, צהוב.
היסטוריה

במערה אולם רחב ומוארך אשר ממנו ממשיכות מחילות לכיוונים שונים. במערה נמצאו ריכוזים גדולים של חרסים, כלי זכוכית, כלי אבן, כלי מתכת, מטבעות, סיר בישול וחפצים נוספים ומשקולות פלך, כולם מהתקופה הרומית הקדומה (המאה ה-2 לספירה). המערה התגלתה על ידי שני תיירים בריטיים, ונסקרה בפעילות משותפת של המחלקה לחקר המערות והמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, בסתיו 2009, בראשותם של בועז זיסו ועמוס פרומקין. במהלך הסקר התגלו במערה ממצאים רבים שכנראה הובאו למקום על ידי פליטים יהודים, כפי הנראה תושבי הכפר עאבוד הסמוך, במהלך מרד בר- כוכבא. לא מן הנמנע שהיו אלו צאצאיהם של המשפחות העשירות שחצבו את הקברים המפוארים במקטע עאבוד ועל כך יעידו כלי הזכוכית המגוונים ומיני תכשיטים שנתגלו בין שאר הממצאים במערה. בין הממצאים מפתחות ארכובה – עדות אילמת לאופטימיות של הנמלטים שהקפידו לנעול את בתיהם תוך כדי בריחתם למערה, כלי חרס הכוללים בעיקר נרות, קנקני אגירה וסירי בישול המלמדים על התארגנות, הבאת מזון והכנה מוקדמת למרד, כלי אבן המלמדים על כך שהמסתתרים במערה היו יהודים וכלי נשק מברזל המלמדים על רוח הלחימה שנשבה בקרב המורדים. אך גולת הכותרת הם המטבעות: שנים עשר מטבעות התגלו במערה, שישה מהם נושאים את אותו הדגם – בצד אחד עץ תמר והכתובת 'שמעון' ובצד השני אשכול גפן והכתובת "שבלחר ישראל" (ראשי תיבות של: שנה ב לחרות ישראל). כיוון שאלו המטבעות המאוחרים ביותר במערה, יש להניח שאזור זה של יהודה חרב כבר בסוף השנה השנייה של המרד, שנת 134.
סביר להניח שהפליטים ממערת עאבוד נמלטו אליה מהכפר עאבוד השוכן כקילומטר ק״מ ממזרח למערה. הכפר עאבוד ממוקם במרכז שלוחה רחבה במדרון המערבי של הרי בית אל, בצד הדרך העתיקה שהוליכה מאנטיפטריס לגופנא וממנה ליריחו בתי הכפר מכסים שרידי יישוב עתיק שהתקיים בין השאר בתקופה הרומית הקדומה, בתקופה הביזנטית, בימי הביניים ובתקופה העות׳מאנית. בכפר עאבוד ובסביבתו התקיים יישוב יהודי בשלהי תקופת הבית השני עד ימי מרד בר־כוכבא. יישוב זה נפגע כפי הנראה במהלך שתי המרידות נגד הרומאים ותושביו נאלצו לעזוב את בתיהם ולהימלט על נפשם. על פי הממצאים שהתגלו במערת עאבוד נראה כי עשרות ואולי מאות מתושבי הכפר, מצאו מחסה זמני במערה זו במהלך מרד בר־כוכבא. על פי הממצא הנומיסמטי (במטבעות) שהוצג לעיל, ייתכן שאירוע דומה, אם כי בקנה מידה מצומצם יותר, התרחש גם במהלך המרד הראשון, אולם לפי שעה לא ניתן לקבוע זאת בוודאות. היעדרם של עצמות אדם וממצאים אחרים (דוגמת מטמונים וחפצים יקרי ערך) במערת עאבוד מעיד לכאורה על כך שגורלם של המסתתרים במקום שפר עליהם וכי הם עזבו אותה בשלום.
בחללים עמוקים יותר במערה נמצאו גם ראשי אלה, חנית ברונזה, כלי חרס ונרות חרס צבוטים, כלי צור וזרעי דגנים מפוחמים, כולם מהתקופה הכלקוליתית ומתקופת הברונזה. נראה כי שוכני המערה מתקופת מרד בר-כוכבא לא הכירו את האזורים העמוקים האלה של המערה עקב חסימתה על ידי איתני הטבע עם השנים.
הערות שוליים

↑  טיילור והווארד, walks in palestine, 2002
↑  בועז לנגפורד, בועז זיסו, עמוס פרומקין
עריכה :אהרן טבגר וזהר עמר, במעבה ההר אזור ההר קובץ שביעי, על גילויה של מערת עבוד
↑  ד"ר ענת אביטל, הגידולים והכלים החקלאיים בפסיפסים מן התקופות הרומית המאוחרת והביזנטית מארץ ישראל, עבודת דוקטור, כרך א' קורפוס, רמת גן, עמ' 150-146
| אתרים בבנימין |
| --- | --- | --- |
| עמק שילה | בור הציפורים באחיה • בור יישוב הדעת • בור עדי-עד • בור קידה • המזבח בגבעת הראל • ואדי רשאש • חניון הגדודים העבריים • מעיין הגבורה • מצפור קידה • נחל שילה • עין א-דהרה • עין דח"ש • עין עוז • קובת א-נג'מה • שילה הקדומה •  תצפית הר כוכב |  |
| מערב בנימין | גבעת ההליסטון • גבעת היקבים • הכוורת • המצודה הבריטית בנוה צוף • חורבת פצה • שמורת עיינות נטוף (ואדי זרקא) • ואדי חרמיה • חובלתא • חורבת תיבנה • יער אום צפא • לטרון • מחצבות נטוף • מעיין דולב • מעיין הקשת • מעיין חרשה • מעיין טלמון • מעיין עטרת • חורבת טרפין • מערת עאבוד • מערת שוקבא • נבי סמואל • עין אגוז • עין בובין (מעיין דני) • עין מזור • עין ריא • עינות ענר • פארק קנדה • שמורת אלוני שמואל • שמורת דלבים (ובכללה ואדי דילב) • תצפית גג הארץ • מבצר ארטבה |  |
| גב ההר | סנה ובוצץ • בור מגרון • הר בעל חצור • ואדי שיבן • חורבת ניסיה • יקב פסגות • מעיין הכרמים • נחל מכמש • עין ביתין • קבר בני ישראל |  |
| מדבר בנימין | בקעת סמיא • מערת הנמרים • חורבת אל-קיליה • טאריק אבו ג'ורג' (דרך יריחו-בית אל) • נחל ייטב (עוג'א) • שמורת נחל פרת • מוזיאון השומרוני הטוב |  |
מערות הקבורה מתקופת בית שני
גילופי גפן וורדות על חזית מערת קבורה מקטע עבוד
בור מים
קברים מתקופת בית שני
קבר מתקופת בית שני
קזימיירה זוויסטוביץ'

| --- | --- |

קזימיירה זוויסטוביץ' בשנת 1962  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 במרץ 1897 חנייבנו במחוז קונסנטינובסקי, פלך שדלצק, (כיום אוקראינה), האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 ביולי 1984 (בגיל 87) לודז', רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  Catholic cemetery at Ogrodowa Street in Łódź 
 השכלה:  אוניברסיטת ורשה 
 מעסיק:  אוניברסיטת לודז' 
 
קזימיירה זוויסטוביץ'-אדמסקה או קזימיירה זוויסטוביץ' קינטופפרובה (בפולנית: Kazimiera Zawistowicz-Kintopferowa או Zawistowicz-Adamska,‏ 17 במרץ 1897 חנייבנו, כיום באוקראינה, אז באימפריה הרוסית - 8 ביולי 1984 לודז') הייתה אתנוגרפית פולנייה, פרופסור באוניברסיטת לודז', מייסדת המרכז האתנוגרפי בלודז'.
קורות חיים > ילדות וצעירות

קזימירה זוויסטוביץ' נולדה בשנת 1897 בחנייבנו במחוז קונסנטינובסקי, פלך שדלצק, באימפריה הרוסית, כיום בשטח אוקראינה, כשנייה מבין ארבעת ילדיהם של הרופא אוגוסט קזימייז' זוויסטוביץ' ולפרנצישקה לבית אולש. אחרי מות אביה גודלה יחד עם אחיה הבכור ושתי אחיותיה הקטנות על ידי אמה. את ילדותה ושנות בית הספר בילתה זוויסטוביץ' בעיר פינסק בחבל פולסיה, בשטח המשתייך כיום לבלארוס, בה ניהלה אמה חנות ספרים.
גדלה בבית טיפוסי של אינטליגנציה פטריוטית פולנית, מן האצולה המרוששת (סבא רבא שלה מצד האב השתתף במרד נובמבר, ירד מנכסיו ומת בגלות). בשנת 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, היא סיימה את הגימנסיה ולימדה אחר כך פולנית בבית ספר פולני בתנאים מחתרתיים.
אחרי שפולין זכתה בעצמאות, בשנת 1920 החלה זוויסטוביץ' לימודי עיתונאות באוניברסיטה החופשית של ורשה.
בעידודו של אחד ממוריה, לואי קז'ביצקי, עברה ללמוד אנתרופולוגיה באוניברסיטת ורשה.
בשנים 1929-1923 למדה שם אצל סטניסלב פוניאטובסקי (אתנוגרפיה), סטניסלב צ'רנובסקי (סוציולוגיה ותולדות הדת), ולדימיר אנטונייביץ' (ארכאולוגיה), לואי קז'ביצקי (תולדות התרבות) וקז'ימייז' סטולהבו (אנתרופולוגיה).
קורות חיים > לימודיה בצרפת

בשנת 1929 היא סיימה דוקטורט בפקולטה לפילוסופיה של האוניברסיטה היגלונית בקרקוב בתחום האתנוגרפיה והאתנולוגיה עם עבודה על "הנישואים באמצעות טקסי קנייה בחתונות המסורתיות הפולניות" תחת הדרכתו של יאן סטניסלב ביטרון.
בשנות הלימודים ואחר כך ערכה זוויסטובית' מסעות מחקר רבים בארצות הבלטיות ובארצות הסקנדינביות. בשנים 1932 -1930 בעזרת ממלגה מהקרן לתרבות העם המשיכה את לימודיה בצרפת ובפינלנד. היא למדה באקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז כתלמידה של מרסל מוס ובמכון לאתנולוגיה של אוניברסיטת סורבון בפריז.
בשנת 1932 היא ערכה מחקרים אתנולוגיים-אתנוגרפיים על הקשרים התרבותיים בין הסלאבים לפינים.
קורות חיים > פעילותה בפולין בין מלחמות העולם ובימי מלחמת העולם השנייה

כשחזרה לפולין התקשתה למצוא עבודה ועבדה בתוכניות חינוכיות ותרבותיות ברשות השידור הפולנית, בעיקר בתוכנית "ידע וחיים" שבמסגרתה בשנת 1933 הקימה ארכיון פולקלורי המבוסס על חמרים שנשלחו על ידי המאזינים וכתבי שטח.
בשנת 1937 התחילה לעבוד במכון לכלכלה חברתית וחברה את ההגירה הכלכלית בכפר זבורוב שבמחוז ברסט.
בימי הכיבוש הנאצי בפולין שהתה בוורשה, בה עסקה בהוראה מחתרתית והשתתפה בפעילות של הנפקת מסמכים ותעודות זיהוי מזויפים בשירות המחתרת הפולנית ארמייה קריובה.
היא הכינה עבודה למבחני ההסמכה באקדמיה ("דוצנטורה" או "הביליטציה") אבל כתב היד אבד בימי מרד ורשה באוגוסט 1944. היא עברה בחינה זאת בשנת 1952.
קורות חיים > אחרי 1945

אחרי שחרורה של לודז' מהכובשים הגרמנים הגיעה זוויסטוביץ' לשם במרץ 1945 והקימה את המחלקה לאתנוגרפיה של אוניברסיטת לודז', אותה היא ניהלה. בשנת 1955 הייתה לפרופסור שלא מן המניין ובשנת 1962 התמנתה לפרופסור מן המניין. בשנת 1967 היא פרש לגמלאות (כפרופסור אמריטה).
זוויסטוביץ' עסקה בעיקר בחקר הקהילה הכפרית, דו-הקיום והקשרים החברתיים ההדדיים, סוגיות הקשורים לתרבויות מקומיות ואזוריות, המודרניזציה התרבותית, חקרה את הפולקלור והמנהגים בפולין ואת תולדות האתנוגרפיה הפולנית.
בשנים 1952–1962 ניהלה את המחלקה האתנוגרפית במוזיאון לארכאולוגיה ולאתנוגרפיה של העיר לודז'.
חייה הפרטיים

בימי מלחמת העולם הראשונה זוויסטוביץ' התחתנה עם הנריך קינטופף, פעיל למען עצמאות פולין ששכיהן לימים בנציגויות הצבאיות הדיפלומטיות של פולין מחוץ לארצה. הוא נספה באושוויץ-בירקנאו. בתם נפטרה בילדותה.
אחרי ביטול הנישואים בשנות ה-30 חזרה זוויסטוביץ' לשם משפחתה המקורי . ב-1947 היא התחתנה עם מהנדס וכימאי בשם פיוטר אדמסקי שמת בשנת 1948. לכן היא ידועה תכופות כקזימיירה זוויסטוביץ'-אדמסקה.
זוויסטוביץ' נפטרה בשנת 1984 והובאה לקבורה בבית הקברות הישן הקתולי של לודז'.
פרסים ואותות הוקרה

1967 - נבחרה ליושבת ראש החברה האתנוגרפית הפולנית
מבחר פרסומים

Zawarcie małżeństwa przez kupno w polskich obrzędach weselnych, עבודת דוקטורט באוניברסיטה היגלונית בקרקוב Kraków 1929 (נישואים באמצעות קנייה בטקסי חתונות מסורתיות פולניות)
Problem kultury ludowej w badaniach nad środowiskiem, 1938 (סוגיית התרבות העממית בחקר הסביבה)
Społeczność wiejska, Łódź 1948, wyd. 2 – 1958 (קהילה כפרית)
Praca habilitacyjna, UJ: Pomoc wzajemna i współdziałanie w kulturach ludowych, Prace i Materiały Etnograficzne 8/9, 1950/1951 (העזרה ההדדית ושיתוף הפעולה בתרבויות העממיות) - עבודת ההביליטציה
Wincenty Pol. Badacz kultury ludowej, Warszawa 1966 (וינצנטי פול - חוקר התרבות העממית)
Systemy krewniacze na Słowiańszczyźnie w ich historyczno-społecznym uwarunkowaniu, Wrocław 1971 (מערכות הקרבה באזורים הסלאביים והקשריהם ההיסטוריים והחברתיים)
Socio-economic cooperation in local communities of the Polish village, Acta Universitatis Lodziensis. Folia Historica 1982
לקריאה נוספת

M. Biernacka: Kazimiera Zawistowicz-Adamska, Tygodnik Kultury 1968, nr 20, s. 3 i 9
J.P. Dekowski: Noty biograficzne pracowników łódzkiego ośrodka etnograficznego, ŁSE 17, 1975, s. 53-57 i 82-83
I. Grzelakowska, M. Niewiadomska: Bibliografia prof. Kazimiery Zawistowicz-Adamskiej, Prace i Materiały MAiE. S. Etnogr. 28, 1988, s. 175-183
קייל ברופלובסקי

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  סאות' פארק
 הופעה ראשונה:  Jesus vs. Frosty (אב טיפוס, קצרים) (1992) Jesus vs. Santa (רשמי, קצרים) (1995)
 יוצרים:  מאט סטון, טריי פארקר 
 דיבוב:  מאט סטון
 מידע
 כינויים:  העפיפון האנושי קייל 2 בראד דוד קייל  מלך האלפים היהודי הגבוה האביר קייל קיילי בי
 גיל:  10
 תאריך לידה:  26 במאי
 מין:  זכר
 מקצוע:  תלמיד
 דת:  יהודי, קתולי (לשעבר), בלאנטולוג (לשעבר)
 אזרחות:  אמריקאי
 מקום מגורים:  סאות' פארק, מחוז פארק, קולורדו, ארצות הברית  לשעבר: סן פרנסיסקו, קליפורניה
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'רלד ברופלובסקי (אבא) שילה ברופלובסקי (אמא) סר אייק ברופלובסקי/פיטר גינץ (אח מאומץ) קליאו ברופלובסקי (סבתא) מורי ברופלובסקי (דוד) קייל שוורץ (בן דוד)
 חברים:  סטן מארש, קני מקורמיק, אריק קרטמן, באטרס סטוץ', מר הנקי, ג'ימי ולמר, דוד "דייוויד" רודריגז, שף, טולקין בלאק, קרייג טאקר
 אויבים:  אריק קרטמן, טרנס מפסטו, מארק קוטסוולדס, גברת סטריבל, אנשי סרטן, טרנט בויט, המנהל PC, הסמל האריסון ייטס
 
קָייל בְּרוֹפְלוֹבְסְקִי (אנגלית: Kyle Broflovski) הוא אחת מהדמויות המצוירות המרכזיות בסדרת ההנפשה האמריקאית סאות' פארק, סדרה העוסקת בחייהם של ארבעה ילדים בני תשע הגרים בעיירה קטנה בהרי מדינת קולורדו. קייל מייצג את הסטריאוטיפ של "הילד היהודי" בסדרה ורבים מהפרקים הסובבים אותו מתעסקים ברצונו להשתלב בחברה הנוצרית-קתולית הסובבת אותו מחד ורצון לשמור על זהות יהודית ולהתגונן בפני אנטישמיות מאידך. משפחתו של קייל אף היא מוצגת כיהודית סטריאוטיפית, עם אם המגוננת יתר המידה על ילדיה ואב עורך דין מצליח. קייל מבוסס על אחד מיוצרי הסדרה, מאט סטון.[דרוש מקור]
קייל מדובב על ידי אחד מיוצרי הסדרה, מאט סטון ואף מבוסס עליו. סטון, בדומה לקייל, הוא יהודי אמריקאי שגדל בעיירה קטנה בקולורדו עם משפחתו היהודית. עם זאת, בשונה מקייל, אשר משפחתו מפגינה סממנים אשכנזים (להוריו מבטא יידי) סטון הוא יהודי ספרדי.
דמותו של קייל

קייל הוא יהודי, סקפטי, אינטליגנטי, פיקח, בעל ציונים טובים, ובנוסף לכל גם ערמומי כנגד קארטמן. תחביביו הם היפ הופ, כדורסל (בניגוד לסטריאוטיפ "היהודי החלש והגרוע בפעילות גופנית", קייל הוא הכדורסלן הכי טוב בבית הספר היסודי שלו ואף הוזמן - כלבן היחידי - לאירוע מבחנים באולמה של הדנוור נאגטס), טלוויזיה ומשחקי וידאו. הוא קצר-רוח לעיתים, ולעיתים קרובות מפגין סטנדרטים מוסריים גבוהים יותר מחבריו. לרוב, קייל לא נוטה לקבל אופנות וטרנדים חולפים אשר סוחפים את חבריו, ולעיתים מפגר אחר האופנה ומתנגד לה. קייל הוא ליברלי ואנטי-גזעני ומאמין (בניגוד לקארטמן) כי הוא רשאי לצאת עם ניקול דניאלס (תלמידה חדשה ומעודדת ממוצא אפרו-אמריקאי) למרות הבדלי גוון העור שביניהם. עמיתתו לכיתה ומעודדת אחרת, בייביי סטיבנס, חושבת שלקייל יש "ישבן חמוד" ונטען בכמה הזדמנויות שהיא מאוהבת בו. קייל עצמו היה מאוהב ובמערכת יחסים פעם אחת בלבד, עם ילדה שהתחנכה בביתה (במקום ללכת לבית הספר היסודי), בשם רבקה קוטסוולדס, שנצחה אותו בתחרות איות אך לאחר שהחלו לצאת היא הפכה לפרוצה והתנשקה עם כל הבנים שרק יכלה בבית הספר, אז הם נפרדו.
קייל נראה לרוב חובש כובע ירוק בהיר, חולצה בצבע כתום בהיר ומכנסיים בצבע ירוק. הוא נראה רק לעיתים נדירות ללא הכובע שלו ויש לו שיער אפרו בצבע אדום בהיר. זוהי אולי פארודיה על הסטריאוטיפ היהודי, שכן שיער אפרו שכזה נחשב "אפרו-יהודי", או שזוהי פשוט מחווה למאט סטון, אשר בזמן יצירת התוכנית היה בעל תספורת דומה. בפרק 54 (השישי בעונה השישית) נטען כי קייל הוא סוכרתי שהיה זקוק להשתלת כליה שסטן מסדר לו בתחבולה מקארטמן שנתגלה כתורם המתאים ביותר אך ביקש עבורה 10 מיליון דולרים.
דמותו של קייל > חבריו של קייל

קייל נוהג להתרועע דרך קבע עם סטן, קרטמן וקני. מבין השלושה, קייל הוא חברו הטוב ביותר של סטן, והם מתוארים כחברים טובים מאוד, שכמעט אף פעם לא נפרדים. החברות החזקה והעמוקה ביניהם מהווה את מרכזם של פרקים רבים.
לעומת זאת, עם קרטמן המצב שונה לחלוטין. קרטמן מחזיק בדעות אנטישמיות ברורות וככזה הוא יורד על קייל לעיתים קרובות בשל היותו יהודי. מערכת היחסים בין השניים המבוססת ברובה על תיעוב הדדי, וקייל מצהיר לרוב על שנאתו לקרטמן ואינו מחשיב אותו כחבר. גם מראם של קייל וקרטמן מנוגד: בעוד שלפי פרק אחד בעונה 9 בו נראו הילדים בתמונותיהם ה"אמיתיות" (לא הציורים של הסדרה, אלא תצלומים מן העולם האמיתי) נראה כי קייל הוא הרזה שבחבורה, בניגוד מושלם לקרטמן השמן. בנוסף הצבעים השולטים אצל כל אחת מן הדמויות מנוגדים: ירוק לקייל, ואדום לקרטמן. לעיתים, כאשר מתגלע ויכוח בתוך החבורה, קייל וקרטמן מוצגים כיריבים ולוקחים את הצדדים המנוגדים, כשקרטמן מייצג את הצד הרע וקייל (בדרך כלל ביחד עם סטן ולפעמים גם עם קני) מייצג את הצד המוסרי יותר. עם זאת, במספר פרקים נראה כי אכפת לו מהדעה של קרטמן במידה מסוימת וממה שהוא חושב ואומר עליו. כך, בפרק "הפסיון של היהודי" היה זה קרטמן ששכנע את קייל ללכת ולראות את סרטו השנוי במחלוקת של מל גיבסון, הפסיון של ישו.
החברות בין קני לקייל אינה חזקה כמו זו שבין סטן לקייל, אך לרוב השניים מסתדרים היטב ואף חוברים לעיתים כנגד קרטמן.
יחסו של קייל לבאטרס סטוץ' הוא נוטה לחיובי, מצד אחד בתחילת הסדרה הוא היה חלק מההתעללות בו לצד סטן וקארטמן כאשר באטרס הלא מקובל וחסר החברים ניסה להיות חברם במקום קני שמת, אך במשך הזמן ועם שובו של קני לסדרה קייל וסטן מגלים יותר אמפתיה כלפי באטרס ומעירים לקארטמן כאשר הוא מציק או מתעלל בבאטרס.
משפחתו ודמויות הקשורות אליו

הוריו של קייל הם כאמור יהודים אדוקים. הם מתוארים במידה לא מבוטלת כתואמים לסטריאוטיפים היהודיים, בעיקר בסממנים חיצוניים. בדרך כלל הם מתוארים כקשוחים למדי: מלבד העובדה שהם מכריחים אותו לקיים את כל מיני מנהגים ודברים אחרים הקשורים ליהדות, הם גם קפדניים בנוגע למשמעת, שיעורי בית, מטלות (כמו לנקות את החדר) ובעיקר לגבי האחריות שלו כאח בוגר לאחיו הקטן אייק.
משפחתו ודמויות הקשורות אליו > אמו

אמו, שילה ברופלובסקי, היא אם יהודייה אמריקנית סטריאוטיפית למדי. למרות ששילה, אמו של סטון, הייתה ממוצא יהודי ספרדי לדמות שמבוססת עליה יש לה מבטא יידי כנהוג בקרב יהודי ארצות הברית, והיא מתוארת כאם שתלטנית, המגוננת יתר על המידה על בנה. לעיתים היא אף יוצאת למלחמות חורמה בתוכניות טלוויזיה גסות, קללות ותכני מין במדיה. לרוב, מאבקים אלו מתדרדרים לאלימות ושפיכות דמים. קרטמן נוהג לקרוא לה כלבה ואף המציא שיר ידוע שהוא שר בהזדמנויות שונות. כך, בסרט העלילתי סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר, שילה גורמת לארצות הברית להכריז מלחמה על קנדה עקב סרט קנדי בעל הומור רדוד.
שילה עצמה נולדה בניו ג'רזי, ובעברה הייתה "פרחה" שנודעה כ"J. Wow Titty Bang". לאחר שהכירה את ג'רלד, השניים התחתנו וחיו בשנה הראשונה לנישואיהם בניו ג'רזי, שם היא התעברה עם קייל ואז החליטו כי עדיף לגדל משפחה בעיירת הולדתו השקטה של ג'רלד, אז המשפחה השתקעה בעיירה.
קייל נראה לעיתים קרובות כחושש לעמוד ולהתעמת מול אמו. זו הסיבה שבגללה קייל פעמים רבות מעדיף להתרחק מצרות, או לפחות לדאוג לכך שאמו לא תדע על כך.
חיי המין שלה ושל ג'רלד ידעו ירידה בשל התבגרותם, ולכן היא מוכנה לשחק איתו במשחקי תפקידים או לבצע בו "מקלחת זהב" כי היא מאמינה שאלה דברים שגורמים לו לסיפוק מיני. היא גם חוששת שבגלל התבגרותה בעלה חושב שהיא מכוערת (דעה שכל הדמויות הזכריות בעיר מחזיקה בה).
אמה המתה של שילה ברופלובסקי, קלאו, מוזכרת מספר פעמים בסדרה ואף באחד הפרקים מוציאים אותה מקברה לאחר שלושה חודשים מפטירתה.