stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יואב הלר
ביוגרפיה > עבודתו במכון ברנקו וייס

בשנת 2002 החל הלר לעבוד במכון ברנקו וייס. בשנתו הראשונה בארגון, עבד כמנחה בבתי ספר בלוד, באופקים ובמועצה אזורית חוף הכרמל. הכשיר מורים בפדגוגיות הוראה פרטניות לתלמידים מוחלשים והנחה מדריכי נוער במגוון תחומים כגון מנהיגות עצמית, כישורי חיים ופיתוח מיומנויות רגשיות.
בשנת 2003 מונה למנהל יחידת התוכניות של ברנקו וייס, שם הקים את יחידת התוכניות של מכון ברנקו ויס (תכלית). היחידה פעלה במסגרות לימודיות פורמליות ובלתי פורמליות לקידום הישגים לימודיים ומוביליות חברתית בקרב אוכלוסיות מוחלשות. ביחידה עבדו תחת ניהולו 200 מנחי מורים ומדריכי נוער והגיעו לכ-12 אלף תלמידים, בעשרות יישובים בפריפריה, בדגש על יוצאי אתיופיה, החברה הערבית ויוצאי חבר העמים. היחידה פעלה בשותפות עם תוכנית עתידים, ג'וינט ישראל, הפרויקט הלאומי ליוצאי אתיופיה, "דרומה", ומשרד החינוך.
תוך כדי עבודתו בברנקו וייס הקים הלר, יחד עם אביב קינן ומיקי נבו, גרעיני שנת שירות לנוער מהפריפריה במספר מוקדים בישראל.
ביוגרפיה > שהות בלונדון ולימודי הדוקטורט

בשנת 2009 עבר עם משפחתו ללונדון בעקבות שליחות של אשתו, פולי ברונשטיין, שהקימה הנהגת צבר של תנועת הצופים באירופה. במהלך השהות כתב את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת לונדון, שעסקה בנושא "אבי" תאומי מנגלה, צבי שפיגל, ובסוגיית עיצוב הזיכרון. הדוקטורט התייחס לסוגיות של התפתחות אל מול רשע, כוחה של קבוצה ברגעי משבר קיצוניים ועיצוב וייצוג הזיכרון בעקבות השואה בדגש על מדינת ישראל. בהמשך, מעביר הרצאות בנושא, בין השאר במסגרת זיכרון בסלון.
במהלך לימודי הדוקטורט היה שותף להקמה וניהול של תוכנית ICU (Israel connect Europe) בשיתוף עם הפדרציה הציונית.
התכנית יועדה להעניק כלים להסברה ישראלית לצעירים תומכי ישראל באירופה. התכנית נדדה בין מדינות אירופה השונות והיו בה משתתפים מ-17 מדינות.
בנוסף, הנהיג במהלך שהותו בלונדון בהתנדבות את גרעין "צבר" אירופה - תוכנית של תנועת הצופים לעידוד והכנת בני נוער יהודים וישראלים לשעבר לשירות משמעותי בצה"ל.
ביוגרפיה > בארגון מעוז

בשנת 2014 מונה הלר למנכ"ל ארגון מעוז. עם הגעתו היו חברים ברשת מעוז 63 אנשים, ועם סיום תפקידו היו חברים ברשת כ-1,000 חברים.
במהלך עבודתו במעוז ליווה את הפרויקטים - מיזם "מקום" למנהיגות במרחב המקומי, עם משרד הפנים; מיזם "ענבר" למנהיגות בכירה במקצועות הבריאות, עם משרד הבריאות ומיזם "אדוות" למנהיגות חינוכית בכירה, עם משרד החינוך.
בנוסף, הצטרף הלר להובלת היוזמה של סיגל מרגלית "עולים ביחד" המיועדת לצמצום גזענות בחברה הישראלית דרך ייצוג בתקשורת. במסגרת היוזמה, בוצעו משלחות של עיתונאים מישראל לאתיופיה, ולאחר מכן הם לוו במודל עבודה מדיד שגרם לתמורות בייצוג של יוצאי אתיופיה במדיה.
במהלך מגפת הקורונה בישראל הוביל את פעילות מעוז במשלט הקורונה הארצי, לרבות הקמת השולחן הרב מגזרי של החברה חרדית והערבית. על כך קיבל הארגון בראשותו אות הוקרה מממשלת ישראל.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > מכון וינגייט

בשנת 2019 מונה ליו"ר התאגיד הלאומי של מכון וינגייט, ובספטמבר 2022 מונה ליו"ר מכון וינגייט. במסגרת תפקידו, הוא אחראי על מועצת המכון שאחראית על ניהול המכון לפי חוק המכון הלאומי למצוינות בספורט (מכון וינגייט). הוא עבד עם השר חילי טרופר, השר מיקי זוהר וגורמים נוספים בעולם הספורט הישראלי, לרבות הוועד האולימפי בישראל ואיגודי הספורט.
הלר, יחד עם המנכ"ל, שי אברהמי, (כהמשך לעבודתו של קודמו בתפקיד, אבי הנור) סיים את פרויקט הבנייה של מתקני ספורט חדישים ושדרוג המכון. זאת בנוסף לצירוף ענפי ספורט אולימפיים רבים כבתים לאומיים בווינגייט. במהלך עבודתו צורפו ענפים רבים לווינגיט והפכו אותו למשכנם.
ביוגרפיה > הרבעון הרביעי

בשנת 2021 עזב את עבודתו במעוז, על מנת להקים את התנועה האזרחית "הרבעון הרביעי", יחד עם שלושה שותפים – אלה רינגל, אורי הרמן ואיתן זליגר. הוא מכהן כיו"ר התנועה בהתנדבות ומקדיש לה את עיקר זמנו.
במהלך פעילותו ברבעון הרביעי, העביר הלר מאות מפגשי סלון, הרצאות, פודקאסט המוג'ו של בן בן ברוך ועשרות סמינרים.
חיים אישיים

הלר גר בתל אביב, נשוי לפולי ברונשטיין, פעילה חברתית ופוליטית ישראלית. היא מנכ"לית של "יוזמת-המאה", מייסדת תנועת "דרכנו" ומחברת הספר "תור המתינות – מסע אישי מהשמאל אל המרכז".
הם הורים לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  ד"ר יואב הלר, באתר החברה למתנ"סים
1 2  טל לוי, לין, היום לפני 11 שנים: הסטודנטים מסכימים לשבור את שביתת הרעב, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2009
↑  יואב הלר, מסע לפולין: הזדמנות חינוכית, ישראל היום, 8 באפריל 2013
1 2 3 4  ד”ר יואב הלר, באתר מעוז
↑  Yoav Heller, ‏The History of Zvi Spiegel: The Experience of Mengele Twins and Their Protector During the Holocaust and Its Aftermath,
↑  אטילה שומפלבי, להיות קאפו: על השגרה האכזרית, היחס בארץ ומשפט אייכמן, באתר ynet, 28 באפריל 2022
↑  דובי איכנולד, אתיופיה, "חסרה לי הכרה בדרך הייסורים": מסע למולדת עם יוצאי אתיופיה, באתר ynet, 26 בנובמבר 2019
↑   רשת מעוז בימי קורונה, סרטון בערוץ "מעוז MAOZ", באתר יוטיוב (אורך: 01:27)
↑  אסי ממן, ד”ר יואב הלר מונה לתפקיד יו”ר מכון וינגייט, באתר ynet, 21 ביולי 2022
↑  יואב הלר, באתר הרבעון הרביעי
↑  איתי קאשי, ‏משרד הספורט אישר 30 מ' לשדרוג וינגייט, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2023
↑  איתן אלחדז ברק‏, האם זו היוזמה שתציל את ישראל מעצמה?, באתר וואלה, 22 במרץ 2023
↑  עידן ארץ, ‏ד"ר יואב הלר: "איבדנו את היכולת לדמיין מציאות אלטרנטיבית", באתר גלובס, 26 באוקטובר 2022
↑  יו"ר 'הרבעון הרביעי': "הולכים למשבר וגם להתחדשות" - רדיו קול חי, באתר רדיו קול חי, ‏1 בפברואר 2023
↑   פודקאסט חמש אצבעות פרק 80 | ד"ר יואב הלר, יו"ר הרבעון הרביעי - הפתרון למשבר של החברה הישראלית, סרטון בערוץ "חמש אצבעות", באתר יוטיוב (אורך: 55:10)
↑   ד"ר יואב הלר - צו השעה והזדמנות חד פעמית לאחדות אמיתית ולהצלת עם ישראל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:06:31)
↑  ד"ר יואב הלר: להפסיק לדבר על ניצחון, באתר ynet, 8 במאי 2023
יחסי ארגנטינה–פינלנד

| יחסי ארגנטינה–פינלנד |
| --- | --- |
ארגנטינה: פינלנד


ארגנטינה: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 338,145
אוכלוסייה
45,735,233: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 53,425

יחסי ארגנטינה–פינלנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה הארגנטינאית לבין רפובליקת פינלנד, ולהם היסטוריה ארוכה, שראשיתה במתן העצמאות לפינלנד במאי 1918. מאז, שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים טובים ביניהן. לארגנטינה שגרירות בהלסינקי ואילו לפינלנד שגרירות בבואנוס איירס.
היסטוריה

המהגרים הפינים הראשונים הגיעו לארגנטינה בשנת 1906 וייסדו את "הקולוניה הפינית" בעיר אוברה שבמחוז מיסיונס. במאי 1918, עם תום מלחמת האזרחים הפינית, פינלנד קיבלה עצמאות מרוסיה. ארגנטינה הכריזה על הכרתה במדינה החדשה ב-11 במאי אותה שנה, מה שהפך אותה למדינה הלא-אירופית הראשונה בעולם שהכירה בה. זמן קצר אחר כך יוסדו יחסים דיפלומטיים בין המדינות ופינלנד פתחה קונסוליה בבואנוס איירס. בשנת 1923 ארגנטינה האמינה את השגריר שלה בוורשה שהפך לשגריר גם בפינלנד, שבמקביל עשתה כן בשגרירות שלה במדריד. ב-1929 פינלנד פתחה שגרירות בבואנוס איירס, שהייתה לשגרירות הראשונה שלה בדרום אמריקה.
במלחמת העולם השנייה הייתה פינלנד מעורבת במלחמה נגד ברית המועצות, בתחילה במלחמת החורף ולאחר מכן במלחמת ההמשך. ארגנטינה תמכה בפינלנד במלחמתה נגד ברית המועצות ודרשה מחבר הלאומים לסלק אותה מהארגון. זמן קצר אחרי סיום מלחמת העולם השנייה, בינואר 1946, צי הסוחר הפיני שב לעגון בנמלי ארגנטינה, מייצא למדינה סחורה תוצרת פינלנד. ב-1997 ערך נשיא פינלנד דאז מרטי אהטיסארי ביקור רשמי ראשון של בכיר פיני בארגנטינה. בשנה לאחר מכן נשיא ארגנטינה קרלוס מנם ערך גם כן ביקור בפינלנד.
בשנת 2007 פתחה חברה פינית בית חרושת לנייר בפראי בנטוס שבאורוגוואי, לא הרחק מנהר אורוגוואי העובר דרך ארגנטינה. במהלך בניית המפעל הגישה ארגנטינה תלונה נגד החברה וממשלת אורוגוואי וטענה כי המפעל עלול לזהם את הנהר. נהר אורוגוואי המשותף לשתי המדינות מחייב לפי אמנות בינלאומיות את שני הצדדים לעדכן את הצד השני בדבר פעולות שעשויות להשפיע על הנהר. מלבד סוגיית הזיהום, ארגנטינה טענה כי ממשלת אורוגוואי לא יידעה אותה בדבר הקמת המפעל. האירוע הדיפלומטי הידרדר לכדי סכסוך דיפלומטי בין שתי המדינות. המחלוקת הגיעה לבית הדין הבינלאומי לצדק שקבע כי אורוגוואי הפרה את התחייבויותיה ליידע את ארגנטינה על תוכניותיה אך לא הפרה את ההתחייבות לשמור על הסביבה ועל כן בית החרושת יוכל להמשיך לפעול. הסכסוך נגמר ב-2010 כשנשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה חתמו על הסכם להקמת ועדת תיאום שתפקח על הנעשה בנהר.
באוקטובר 2016 ביקר ראש ממשלת פינלנד יוהה סיפילה בארגנטינה ופגש את נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי ודן עמו באפשרויות חדשות לשיתוף פעולה בין המדינות. במאי 2018 חגגו שתי המדינות 100 שנות יחסים דיפלומטיים.
הסכמים

לאורך השנים חתמו שתי המדינות על מספר הסכמים ביניהן.
1935 – הסכם סחר
1938 – הסכם אי-לוחמה
1961 – הסכם המבטל את הצורך בוויזות לבעלי דרכוני שתי המדינות
1980 – הסכם שיתוף פעולה מסחרי, טכנולוגי ותעשייתי
1993 – הסכם על הגנת השקעות
1994 – הסכם למניעת כפל מס
סחר

בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-83 מיליון דולר. עיקר הסחורות שארגנטינה ייצאה לפינלנד בסך של 75.5 מיליון דולר כללו נייר ועיסת נייר, מכונות ופלסטיק; עיקר הסחורות שפינלנד ייצאה לארגנטינה בהיקף של 8.4 מיליון דולר כללו משקאות חריפים, טובין שונים וירקות ופירות.
יחסי אוזבקיסטן–סלובניה

| יחסי אוזבקיסטן–סלובניה |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: סלובניה


אוזבקיסטן: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 20,273
אוכלוסייה
36,534,946: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 32,204
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

בול דואר אוזבקי המציג מפגש בין נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב (משמאל) ובין מקבילו הסלובני יאנז דרנובשק
יחסי אוזבקיסטן–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן ורפובליקת סלובניה.
במהלך ביקורו של שר החוץ הסלובני באוזבקיסטן באוקטובר 2003, נחתם הסכם על הגנה על השקעות ופרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרדי החוץ של שתי המדינות.
מחזור המסחר בין שתי המדינות עמד בשנת 2002 על 2.1 מיליון דולר.
הוסכם על פיתוח נוסף של היחסים בין ממשלות, פרלמנטים ושיתוף פעולה כלכלי.
יחסי ברזיל–הפיליפינים

| יחסי ברזיל–הפיליפינים |
| --- | --- |
ברזיל: הפיליפינים


ברזיל: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 300,000
אוכלוסייה
212,203,410: 116,080,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 3,766
משטר
רפובליקה פדרלית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי ברזיל–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין ברזיל והפיליפינים. שתי המדינות החלו את היחסים הדו-צדדיים ביניהן באמצעות דיפלומטיה, סחר הדדי והשקעות. שתי המדינות פעלו למען השלום, פתרון שלום של סכסוכים, פיתוח כלכלי וחברתי, הזכות להגדרה עצמית של עמים, דה-קולוניזציה, שוויון וגינוי האפליה הגזעית והטרור. שתי המדינות נכבשו על ידי המעצמות האיבריות, ספרד ופורטוגל, במהלך המאה ה-16.
יחסים דו-צדדיים

בשנת 2011 חתם שר החוץ הפיליפיני, אלברט דל רוסאריו, על שלושה הסכמים עם שר החוץ של ברזיל, אנטוניו פטריוטה, על מנת לבצע את שיתוף הפעולה של שתי המדינות בנושא פיתוח חברתי-כלכלי, יישום יעיל של רפורמה בחקלאות ומאבק בסחר בסמים. ברזיל והפיליפינים חתמו על מזכר הבנות שישפר את שיתוף הפעולה הספורטיבי בין שתי המדינות. התזכיר רתם את הפיליפינים וברזיל לשיתוף פעולה בספורט באמצעות חילופי מומחיות בתחומים כמו שיתוף פעולה מוסדי והכשרה של מומחי ספורט ומאמנים. שגריר ברזיל ז'ורז'ה פרננדס ביקש להרחיב את הקשרים הפוליטיים, הכלכליים, התרבותיים והחינוכיים בין ברזיל לפיליפינים. הפיליפינים לא מבקרים בברזיל כמו שהברזילאים מבקרים בפיליפינים. הוא גם רוצה להמשיך בהסכם נוסף עם פיליפין איירליינס להקמת קו טיסה ישיר ממנילה לברזיל.
יחסים כלכליים

ביוני 2009 חתמו הפיליפינים וברזיל על הסכמי שיתוף פעולה הדדי בתחומי הביו-אנרגיה והחקלאות. שתי המדינות התחייבו לנקוט בצעדים הנדרשים ליישום מזכר ההבנות החתום בנושא שיתוף פעולה בחקלאות ומזכר ההבנות בנושא שיתוף פעולה ביו אנרגיה. הפיליפינים וברזיל חתמו על שישה מזכרי הבנה והסכמים בנושא פיתוח וייצור אנרגיה מתחדשת, ושיתוף פעולה בחקלאות. בכוונתה "להקל על שיתוף הפעולה הטכני על ייצור ושימוש בדלקים ביולוגיים, במיוחד אתנול, ולקדם את הרחבת הסחר הדו-צדדי וההשקעה בדלק ביולוגי." היצוא הברזילאי לפיליפינים הגיע ליותר מ-300 מיליון דולר בשנת 2007.
ברזילאים בפיליפינים

מאז 2004, קיים גל של דוגמניות ברזילאיות שהגיעו לעבודה בפיליפינים. רבות מהדוגמניות הללו הן ממוצא יפני. הן דומות לפיליפיניות אך עם יותר "מאפיינים מסותתים", מה שהיה יתרון מבחינתן במציאת מקומות עבודה בפיליפינים. הברזילאים נמשכים לתעשיית הדוגמנות בפיליפינים מכיוון שבניגוד למדינות אחרות באזור כמו סין ותאילנד, אנגלית מדוברת באופן נרחב. צלמים מרגישים שהדוגמניות הברזילאיות פחות מעוכבות מעמיתותיהן הפיליפיניות ודוחים האשמות כי גזע או מוצא אתני קשורים בהחלטות הגיוס שלהם. עם זאת, במקרים רבים הדוגמניות דוברות פורטוגזית בלבד ויש להן רקע חינוכי מוגבל.
תרבות וארגונים

ישנם כמה מיסיונרים ברזילאים בפיליפינים. לארגון הפעולה החברתית הנוצרית הברזילאית פסטורל דה קריאנסה (פור') יש תוכנית הסברה והפצת מזון בדייט, קאמרינס נורטה. לארגון הפזורה הברזילאי Conselho de Representantes de Brasileiros no Exterior יש מועמד מייצג מהפיליפינים מאז 2010: פביאנה מסקיטה, ילידת סנטוס, סאו פאולו, שעבודתו של בעלה עם ארגון הבריאות העולמי הביאה אותו לפיליפינים. היא השתתפה ביוזמות חברתיות ברזילאיות בפיליפינים, וכן קידמה את הוראת הפורטוגזית לילדים ברזילאים בחו"ל.
דוגמה נוספת להשפעה תרבותית ברזילאית בפיליפינים היא החגיגה השנתית של ברזיליפינאס. זה התחיל בשנת 2007 כמעין מיני קרנבל ברזילאי במטרו מנילה, שאורגן על ידי בית ספר מקומי לקפואירה, אך נערך גם בסביבות חג המולד. החגיגה האחרונה הייתה בשנת 2016. זה נערך בדרך כלל במרכז רוקוול בעיר מקאטי.
נציגויות דיפלומטיות

ברזיל מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.
הפיליפינים מחזיקה בברזיל שגרירות ברזיליה וקונסוליות בקוריטיבה, מנאוס, פורטו אלגרה, רסיפה, ריו דה ז'ניירו, סאו פאולו וויטוריה.
יחסי צרפת – קוסטה ריקה

| יחסי צרפת – קוסטה ריקה |
| --- | --- |
צרפת: קוסטה ריקה


צרפת: קוסטה ריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 51,100
אוכלוסייה
66,574,294: 5,135,708
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 86,498
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,527: 16,842
משטר
רפובליקה נשיאותית למחצה: רפובליקה

שגרירות קוסטה ריקה בפריז
יחסי צרפת–קוסטה ריקה הם היחסים הבינלאומיים בין קוסטה ריקה וצרפת.
היסטוריה

היחסים בין קוסטה ריקה וצרפת כוננו ב-12 במרץ 1848 עם חתימת הסכם טולדו-ברדר (Toledo-Baradère). הנציג הדיפלומטי הראשון של קוסטה ריקה בפריז היה פליפה פרנסיסקו מולינה אי בדויה, שהציג את כתב ההאמנה שלו ב-4 באוגוסט 1849 בפני הנסיך לואי נפוליאון, נשיא הרפובליקה הצרפתית. הנציג הדיפלומטי הצרפתי הראשון מוכר בקוסטה ריקה היה דגובר פורקד, שהקים את השגרירות ב-24 בספטמבר 1850.
באנדרטה הלאומית של קוסטה ריקה, המוטו הצרפתי "חירות, שוויון, אחווה" רשום כמו גם מושגי האומה והמולדת. העבודה הופקדה בידי הפסל הצרפתי לואי-רובר קרייה-בלז (אנ'). היחסים בין שתי המדינות העמיקו עם השנים, הן מנקודת מבט דיפלומטית, מסחרית ותרבותית.
שתי המדינות חולקות ערכים משותפים כמו שלום, כבוד לזכויות אדם ודמוקרטיה. הם חתמו על מספר לא מבוטל של הסכמי שיתוף פעולה דו-צדדיים והסכמים בתחומים שונים, כגון שיתוף פעולה תרבותי, טכני, מדעי, שימור משאבי טבע ונדידה, וקיימים גם כמה הסכמים בין אוניברסיטאות בקוסטה ריקה לאוניברסיטאות בצרפת לקידום חילופי סטודנטים.
נציגויות דיפלומטיות

קוסטה ריקה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה ו-2 קונסוליות בליבריה ובפוארטו וייחו דה טלמנקה.
יחסי ברזיל–הונגריה

| יחסי ברזיל–הונגריה |
| --- | --- |
ברזיל: הונגריה


ברזיל: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 93,028
אוכלוסייה
212,203,410: 9,665,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 21,975
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

נשיא ברזיל מישל טמר (מימין) נפגש עם מקבילו ההונגרי יאנוש אדר בעת ביקור האחרון בברזיל, 2018
ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן (מימין) נפגש עם נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו בעת ביקורו במדינה, 2022
יחסי ברזיל–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל להונגריה. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותם מתמקדת בתולדות ההגירה ההונגרית לברזיל. כ-100,000 ברזילאים הם ממוצא הונגרי, מה שהופך אותה לקהילה ההונגרית הגדולה ביותר באמריקה הלטינית. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

גל ההגירה ההונגרי הראשון לברזיל התרחש במחצית השנייה של המאה ה-19, עקב ההבטחה מברזיל לספק חלקות קרקע למהגרים (כדרך לעודד הגירה אירופית למדינה) עם רבים שהתיישבו בברזיל במדינת סנטה קטרינה. בשנת 1871, במהלך סיור באירופה, ביקר בהונגריה (באותה תקופה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1873 פתחה ברזיל קונסוליית כבוד בבודפשט.
בשנת 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה הכריזה ברזיל מלחמה על מעצמות המרכז (שכללה את הונגריה). הגל הגדול השני של המהגרים ההונגרים הגיע לברזיל ממש לאחר מלחמת העולם הראשונה, בעיקר מהשטחים שהונגריה הפסידה כתוצאה מחוזה טריאנון. בשנת 1923 ברזיל הכירה בעצמאותה של הונגריה ובשנת 1927 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. באותה שנה פתחה הונגריה נציגות דיפלומטית בריו דה ז'ניירו וברזיל פתחה גם זו בבודפשט בשנת 1929.
בשנת 1942 הכריזה ברזיל מלחמה על מדינות הציר (להן השתייכה הונגריה). כתוצאה מכך נותקו היחסים הדיפלומטיים בין ברזיל להונגריה. במהלך המלחמה (וזמן קצר לאחר מכן) היגרו הרבה הונגרים לברזיל, במיוחד הונגרים ממוצא יהודי. היחסים בין שתי המדינות הוקמו מחדש בשנת 1961 ובשנת 1962, ברזיל פתחה מחדש את הנציגות הדיפלומטית שלה בבודפשט. בשנת 1974 שדרגו שתי המדינות את נציגויותיהן לשגרירויות.
בשנת 1994 הגיע נשיא ברזיל הנבחר, פרננדו אנריקה קרדוזו, לביקור בהונגריה. בשנת 1997 ביקר נשיא הונגריה, ארפאד גנץ בברזיל, והיה לראש המדינה ההונגרי הראשון שביקר במדינה הדרום אמריקאית. בשנת 2011 השיקה ממשלת הונגריה מסמך תכנון אסטרטגי שכלל את ברזיל בין עדיפות מדיניות החוץ שלה. בשנת 2013 הגיע סגן נשיא ברזיל מישל טמר לביקור בהונגריה. בשנת 2017, שתי המדינות חגגו 90 שנה ליחסים דיפלומטיים.
בינואר 2019 הגיע ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן, לביקור בברזיל כדי להשתתף בהשבעה של הנשיא ז'איר בולסונארו. בפברואר 2022 הגיע בולסונארו לביקור בהונגריה, ביקור ראשון של נשיא ברזיל במדינה מאז תחילת היחסים, במהלכו נחתמו בין המדינות מספר הסכמים.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מברזיל בהונגריה
פדרו השני, קיסר ברזיל (1871)
סגן הנשיא מישל טמר (2013)
שר החוץ ארנסטו אראוז'ו (2019)
הנשיא ז'איר בולסונארו (2022)
ביקורים רמי דרג מהונגריה בברזיל
שרת החוץ גזה יזזנסקי (1992)
הנשיא ארפאד גנץ (1997)
שר החוץ יאנוס מרטוני (2012)
הנשיא יאנוש אדר (2012, 2016, 2018)
ראש הממשלה ויקטור אורבן (2016, 2019)
שר החוץ פטר סיירטו (2019)
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו צדדיים כגון הסכם למניעת מיסוי כפול (1986); הסכם לשיתוף פעולה מדעי, טכני וטכנולוגי (1992); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי (2006); מזכר הבנות בין Eximbank בהונגריה לבנק הפיתוח הברזילאי (2012); והסכם שיתוף פעולה בין המשרד לפיתוח הכפר ההונגרי לבין משרד הדייג והחקלאות הברזילאי (2013).
יחסי סחר

בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-480 מיליון דולר. היצוא העיקרי של ברזיל להונגריה כולל: מנועי חלקים וטורבינות למטוסים; חלקי רכב; מכונות; עור; וקפה. הייצוא העיקרי של הונגריה לברזיל כולל: מכונות, כלי רכב ומוצרים מעובדים. ברזיל היא השותפה השנייה בגודלה בהונגריה באמריקה הלטינית (אחרי מקסיקו).
נציגויות דיפלומטיות

ברזיל מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליה כללית בסאו פאולו.
יחס דחף-משקל

יחס דחף-משקל מול מתקף סגולי עבור סוגי חומרי הנעה שונים. הגרף מתואר בסקאלה לוגריתמית
יחס דחף־משקל הוא היחס שבין הדחף של המנוע ובין המשקל (על פני כדור הארץ) של המנוע או הרכב. יחס דחף־משקל משמש לאפיון מנועים רקטיים, מנועי סילון וכלי רכב המונעים על ידי מנועים כאלה. שתי תכונות אלה (דחף ומשקל) נמדדות באותן יחידות מידה, ולכן היחס ביניהן הוא מספר חסר ממד.
לנסיקה אנכית היחס צריך להיות גדול מ־1.
ישנם גורמים רבים המשפיעים על יחס דחף־משקל, ולצורך השוואה נאותה יש למדוד את הדחף בתנאים תקניים – לחץ של אטמוספירה אחת וטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס. הגורמים שמשפיעים על הדחף כוללים את הטמפרטורה, הלחץ, הצפיפות והרכב האוויר. המשקל יכול להיות מושפע מצריכת הדלק ההדרגתית, כוח העילוי, הגרר ועוצמת שדה הכבידה.
מבחינה טכנית לא ניתן למדוד בצורה מדויקת יחס דחף־משקל של כלי רכב, ונתון זה משוער בלבד, על פי ביצועי הרכב בפועל.
דוגמאות

מנוע מטוס הסופה הוא בעל דחף מקסימלי של 13,095 ק"ג, ומשקלו 1,680 ק"ג, כך שיחס הדחף-משקל שלו עומד על כ-8:1.
הערות שוליים

↑
יחסי זמביה–נפאל

| יחסי זמביה–נפאל |
| --- | --- |
זמביה: נפאל


זמביה: נפאל
שטח (בקילומטר רבוע)
752,618: 147,181
אוכלוסייה
21,464,355: 29,642,749
תמ"ג (במיליוני דולרים)
28,163: 40,908
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,312: 1,380
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית דמוקרטית

יחסי זמביה-נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת זמביה והרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
סקירה כללית

זמביה ונפאל כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בספטמבר 1986. בדרג המדיני, שגרירות נפאל בפרטוריה, דרום אפריקה, מוסמכת לפעול בעניינים הקשורים לזמביה, בעוד שגרירות זמביה בניו דלהי, הודו, מוסמכת לפעול בעניינים הקשורים לנפאל.
שתי המדינות הן מדינות ללא מוצא לים והן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.
ביקורים

מ-8 עד 10 בספטמבר 1970, ביקר מהנדרה, מלך נפאל בזמביה כדי להשתתף בפסגת המדינות הבלתי-מזדהות ה-3.
ב-2018, בהזמנת ראש מטה צבא נפאל, ביקר סגן-אלוף צבא זמביה, פאול מוהיבה בנפאל מ-3 עד 9 בינואר.
יחסי ארגנטינה–סרביה

| יחסי ארגנטינה–סרביה |
| --- | --- |
ארגנטינה: סרביה


ארגנטינה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 77,474
אוכלוסייה
45,735,233: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 11,181
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי ארגנטינה–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לארגנטינה. היחסים הדיפלומטיים בין סרביה לארגנטינה התקיימו לפני מלחמת העולם השנייה וחודשו על ידי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה בשנת 1946.
עמדת ארגנטינה בקוסובו

בשנת 2008, לאחר שקוסובו הכריזה על עצמאותה, אמר שר החוץ הארגנטינאי חורחה טאיאנה "אם נכיר בקוסובו, שהכריזה על עצמאותה באופן חד צדדי, ללא הסכם עם סרביה, נקבע תקדים מסוכן שיאיים ברצינות על הסיכויים שלנו להסדר מדיני במקרה של איי פוקלנד". ארגנטינה לא תכיר גם משום שהיא "תומכת בעקרון השלמות הטריטוריאלית". בנוסף, הוא הדגיש כי החלטת האו"ם 1244 משנת 1999 קראה להסכמה הדדית של כל הצדדים לפתרון הסכסוך. הוא אמר כי הנשיאה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לא תתן שום הצהרה רשמית בנושא, והדגישה כי לא תהיה הכרה בקוסובו.
לחימה בסחר בסמים

בנובמבר 2009 עצרה משטרת ארגנטינה 5 בלדרי סמים סרבים ותפסה 492 קילוגרם קוקאין בבואנוס איירס. ב-31 באוקטובר 2009 עצרה משטרת סרביה למעלה מ-500 בני אדם בפעולה הגדולה ביותר נגד סמים שנעשתה בסרביה. רבים מהסמים עברו בארגנטינה כמו גם במדינות דרום אמריקה ואירופה אחרות לפני שהוברחו לגבולות סרביה.
ביקורים

ב-14 באפריל 2008 ביקר שר החוץ הסרבי ווק ג'רמיץ' בארגנטינה, והסכים עם שר החוץ של ארגנטינה חורחה טאיאנה, על סדרת צעדים משותפים במוסדות רב-צדדיים בינלאומיים הקשורים לגישה הדיפלומטית של סרביה כלפי קוסובו. ארגנטינה תתמוך ביוזמתה של סרביה במסגרת העצרת הכללית של האומות המאוחדות לשאול את חוות הדעת של בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) בנוגע לחוקיות ההכרה בעצמאותה החד-צדדית של קוסובו ותבהיר כי יוזמה זו נתמכת על ידי מדינות אמריקה הלטינית, המדינות הבלתי-מזדהות ומרקוסור.
נציגויות דיפלומטיות

סרביה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
ארגנטינה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
יחסי צ'כיה–שוודיה

| יחסי צ'כיה–שוודיה |
| --- | --- |
צ'כיה: שוודיה


צ'כיה: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
78,867: 450,295
אוכלוסייה
10,703,802: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
330,858: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,910: 55,866
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

שגרירות צ'כיה בסטוקהולם
יחסי צ'כיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה ושוודיה.
סקירה כללית

במהלך מלחמת שלושים השנים לחמה ממלכת שוודיה לצד הפרוטסטנטים הבוהמים נגד האימפריה הרומית הקדושה הקתולית שנשלטה על ידי בית הבסבורג.
לאחר מלחמת העולם הראשונה כוננה שוודיה יחסים דיפלומטיים עם צ'כוסלובקיה, ובשנת 1921 פתחה את שגרירותה בפראג. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה המשיכו היחסים עם צ'כיה, ובשנת 2007 פתחה שוודיה את שגרירותה בסטוקהולם. בשנת 1995 הצטרפה שוודיה לאיחוד האירופי, ובשנת 2004 הצטרפה אליו גם צ'כיה. יותר מ-200 חברות שוודיות פועלות בצ'כיה, והיחסים הכלכליים בין המדינות ממשיכים לצמוח.
נציגויות דיפלומטיות

צ'כיה מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם.
שוודיה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
יחסי זמביה–צ'ילה

| יחסי זמביה–צ'ילה |
| --- | --- |
זמביה: צ'ילה


זמביה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
752,618: 756,102
אוכלוסייה
21,464,355: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
28,163: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,312: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי זמביה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין זמביה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

לאחר עצמאותה של רודזיה הצפונית מהאימפריה הבריטית בשנת 1964, הרפובליקה האפריקנית המתהווה החלה במגעים עם צ'ילה. בשנת 1965, יחד עם ביקורם של שרי החוץ והמכרות של זמביה, כוננו צ'ילה וזמביה יחסים דיפלומטיים, וכך צ'ילה הפכה למדינה האמריקאית הלטינית הראשונה שכוננה יחסים דו-צדדיים עם זמביה.
בכנס שהתקיים בלוסקה ביוני 1967, שתי המדינות הקימו את המועצה הבין-ממשלתית של המדינות המייצאות נחושת, יחד עם פרו וזאיר, במטרה מלהסדרת הייצור של מינרל זה.
באוקטובר 2015 קיים שגריר צ'ילה קרלוס פארקר פגישה עם נשיא זמביה אדגר לונגו, הזדמנות בה הם הסכימו להחיות את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות, במיוחד בענף הנחושת.
ביקורים רשמיים

בנובמבר 1966 ערך נשיא זמביה, קנת קאונדה, ביקור ממלכתי בצ'ילה, בו נחתמו הסכמים דו-צדדיים בתחום כריית הנחושת. בשנת 2014, שר ההגנה של זמביה, אדגר לונגו, השתתף בטקס ההשבעה של הנשיאה מישל בצ'לט כנציג ארצו.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מיוצגת בזמביה באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
זמביה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.