stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרט הרעשנים
פסקול

באותו יום בו הופץ הסרט, ב-20 באוגוסט 2021, יצא לאור הפסקול שלו שאורכו כ-26 דקות ו-27 שניות. הפסקול כולל 12 רצועות - 9 מהן שירים ו-3 מהן מנגינות, כאשר הם הולחנו על ידי פיליפ ווייט וכריסטופר לנרץ. בגרסה העברית של הסרט השירים תורגמו על ידי גיא זיידמן, כאשר הם דובבו בניהולו המוזיקלי של טל לוי שביצע אותם יחד עם יהונתן מגון, גילן שחף ובר קליין.
| The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)> מס' | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)> שם | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)> משך | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  | The Loud House Movie (Original Motion Picture Soundtrack)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Life Is Better Loud (דאג רוקוול, מישל לואיס)   | 2:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ordinary Me (אשר בישופ)   | 1:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | This Town Is Named For You (דייוויד טננט, מדבבי הסרט, Distant Cousins)   | 1:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Loud Castle (דאג רוקוול)   | 1:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Duchess I Will Be (מישל גומז)   | 1:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I’m Gonna Be The Duke (אשר בישופ, דייוויד טננט, !Oh, Hush,‏ graywolfe)   | 2:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Now or Never (!Oh, Hush,‏ graywolfe)   | 1:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | My Way Back Home (Tide Lines)   | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Let’s Get Lost Together (Distant Cousins)   | 1:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Welcome To Scotland!  | 2:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lincoln Rides the Dragon  | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Morag's Last Stand  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 26:27 |  |  |  |  |  |  |  |
ביקורות

עמית סלונים מאתר "וואלה!" כתב על הסרט:
"הסרט החביב מומלץ לא רק לחובבי הסדרה המצוירת מבית ניקלודיאון, ולמעשה מתאים גם למי שלא צפה בפריים אחד מהסדרה מכיוון שהוא עומד בפני עצמו. אל תחפשו פה רבדים מורכבים או עומק, אלא רק שעה וחצי של כיף, כשמשפחת לאוד יוצאת למסע לחיפוש השורשים שלהם בסקוטלנד. עם הרבה מסרים חיוביים על משפחתיות, שיתוף פעולה והחשיבות של ערך עצמי, זו צפייה מומלצת במיוחד להורים לילדים בכל הגילאים."
ראו גם

הכי הרעשנים: חג המולד – סרט לייב אקשן שמבוסס על הסדרה
הערות שוליים

↑  אנתוני ד'אלסנדרו, Paramount Teases Nickelodeon-Based Feature Toon Lineup Including ‘The Loud House’ – CinemaCon, באתר Deadline Hollywood,‏ 28 במרץ 2017
↑  ציוץ בטוויטר, ברשת החברתית טוויטר, 26 באפריל 2018
↑  איתן ולסינג, Nickelodeon to Make ‘Loud House,’ ‘Teenage Mutant Ninja Turtles’ Animated Movies for Netflix, באתר הוליווד ריפורטר, 5 בפברואר 2019
↑  פמלה מקינטוק, Paramount Sets Horror Pic ‘Crawl’ for Late Summer; ‘Loud House’ Film Taken Off Calendar, באתר הוליווד ריפורטר, 18 בינואר 2019
↑  ניקול באנג, LOUD HOUSE RATINGS DRIVE GRAPHIC NOVEL SALES, באתר ICv2,‏ 1 במאי 2019
↑  שי שגב, חדש בטלוויזיה: יום שישי, 20 באוגוסט 2021, באתר ג'ירפה, 19 באוגוסט 2021
↑  עמית סלונים‏, קל להתעלם מהסדרה הזאת, אבל היא אחד הדברים הכי מדהימים בנטפליקס, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2021
דומניקו פוצוביבו

| --- | --- |

פוצוביבו ב-2018
 לידה:  30 בנובמבר 1982 (בן 42) פוליקורו, איטליה
 גובה:  165 ס״מ 
 משקל:  53 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  טיפוס
 קבוצות עבר:  בחריין מרידה (2018– 2019)  AG2R La Mondiale‏ (2013 – 2017)  קרמיקה פאנאריה - נאוויגייר (2005–2012)   NTT Pro Cycling (2020-2021)   קבוצת קובקה–נקסטהאש   אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו (2022)   ישראל - פרמייר טק (2023)   ברדיאני CSF ‏(2024)
 הישגי שיא:  קטע בג'ירו ד'איטליה (2012)   ג'ירו דל טרנטינו (2012)
 www.domenicopozzovivo.it
 
דומניקו פוצוביבו (באיטלקית: Domenico Pozzovivo; נולד ב-30 בנובמבר 1982) הוא רוכב אופני כביש איטלקי מקצועי לשעבר. פוצוביבו ניצח קטע בג'ירו ד'איטליה 2012 ואת מרוץ ג'ירו דל טרנטינו באותה השנה. הוא סיים שבע פעמים בין עשרת הרוכבים הראשונים בדרוג הכללי בג'ירו ד'איטליה.
פוצוביבו הוא רוכב נמוך וקטן מידות, ההתמחות שלו היא במרוצי קטעים בעלי אופי הררי.
ביוגרפיה

פוצוביבו נולד ב-30 בנובמבר 1982 בפוליקורו שבבזיליקטה,
איטליה. ב-2004 סיים במקום הרביעי באליפות העולם עד גיל 23 שהתקיימה במדינתו.
ביוגרפיה > קרמיקה פאנאריה נאוויגייר (2005–2012)

פוצוביבו החל לרכוב באופן מקצועי בקבוצת "קרמיקה פאנאריה נאוויגייר" (אנ') האיטלקית ב-2005. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה באותה שנה אך פרש בקטע ה-19.
ב-2007 הוא סיים במקום ה-17 בג'ירו ד'איטליה, כשהוא שלישי בקטגוריית הרוכב הצעיר. ב-2008 הוא אף נכנס לעשירייה הראשונה במרוץ, כשהוא מסיים במקום התשיעי, 7:35 דקות אחרי אלברטו קונטדור המנצח. פוצוביבו אף סיים שני בקטע ה-15. באותה העונה סיים חמישי בטור בריקסיה.
ב-2009 פוצוביבו סיים שישי במרוץ לזכר מרקו פנטאני וג'ינו ברטלי, וניצח את הקטע החמישי במרוץ לומבארדה ביי ברגה (אנ') . פוצוביבו סיים חמישי גם בג'ירו דל טרנטינו, תשיעי בטור של לוקסמבורג ושלישי בטור של סלובניה. לקראת סוף העונה, סיים חמישי במרוץ גראן פרמיו קיטה די פצ'יולי.
ב-2010 פוצוביבו סיים שביעי בטירנו–אדריאטיקו, ואף ניצח את הקטע הרביעי וסיים שלישי בג'ירו דל טרנטינו. הוא סיים שני בג'ירו ד'אפנינו והתחרה שוב בג'ירו ד'איטליה, אך פרש בקטע ה-13. פוצוביבו ניצח את טור בריקסיה, לאחר שניצח בשני קטעים במרוץ. הוא סיים שלישי בטרופאו מאטוטטי, שני בטרה ואלי וארסינה, חמישי בטרופאו מלינדה ושני בג'ירו דל רומגנה. פוצוביבו המשיך להצטיין במרוצים חד יומיים, אך לא הצליח לתרגם את זה לידי ניצחון, כשסיים שישי בגראן פימונטה, שישי בג'ירו דל'אמיליה וחמישי בגראן פרמיו קיטה די פצ'יולי.
ב-2011, פוצוביבו סיים רביעי בג'ירו דל טרנטינו ובוואלטה של ליאון. הוא נבחר שוב לג'ירו ד'איטליה אך פרש בקטע ה-15. הוא סיים במקום החמישי באליפות איטליה, ואף סיים שני בטור בריקסיה, לאחר שניצח את הקטע החמישי. הוא סיים שני בטרה ואלי וארסינה, ושישי בג'ירו די לומברדיה.
בעונת 2012, ניצח פוצוביבו את הג'ירו דל טרנטינו, את קטגוריית מלך ההר במרוץ ואת הקטע ה-3. בג'ירו ד'איטליה רשם פוצוביבו את הישג שיאו, כשהוא מנצח את הקטע השמיני ומסיים במקום השמיני הכללי, 6:28 דקות אחרי ריידר הייסדל המנצח. הוא ניצח את הקטע השלישי בטור של סלובניה, ואף סיים שני כללי במרוץ. פוצוביבו סיים רביעי בג'ירו די פאדאניה, וגם בג'ירו דל'אמיליה. הוא סיים שביעי במילאנו–טורינו.
ביוגרפיה > AG2R La Mondiale (2017–2013)

פוצוביבו הצטרף לקבוצת AG2R La Mondiale (אנ') הצרפתית בעונת 2013. הוא סיים תשיעי בטור של עומאן, ושביעי באשבורן–פרנקפורט. בג'ירו ד'איטליה פוצוביבו סיים תשיעי, לאחר פסילתו של מאורו סאנטאמבורג'יו. הוא סיים שביעי בטור של פולין וערך את הופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה ואף סיים במקום השישי, 8:00 דקות אחרי כריס הורנר המנצח. הוא סיים רביעי במילאנו–טורינו ושביעי בג'ירו דל'אמיליה.
את עונת 2014 פתח פוצוביבו בארגנטינה, כשהתחרה בטור דה סאן לואיס וסיים במקום ה-10. לאחר מכן סיים במקום השישי בטור של עומאן ובטירנו–אדריאטיקו. פוצוביבו סיים שמיני בוולטה אה קטלוניה ושני בג'ירו דל טרנטינו, הוא סיים חמישי במונומנט לייז'–בסטון–לייז'. הוא התחרה בג'ירו ד'איטליה ורשם את התוצאה הכללית הטובה ביותר שלו במרוץ, כשהוא מסיים במקום החמישי, 6:32 דקות אחרי נאירו קינטנה המנצח.
ב-2015 סיים שישי בטור דאון אנדר ושמיני בטירנו-אדריאטיקו. פוצוביבו ניצח את הקטע השלישי בוולטה אה קטלוניה ואף סיים במקום השלישי הכללי. הוא ניצח את הקטע השלישי גם בג'ירו דל טרנטינו, וסיים שמיני בלייז'–בסטון–לייז'. פוצוביבו פרש מהג'ירו ד'איטליה במהלך הקטע השלישי, וסיים חמישי בטור דה סוויס, באליפות איטליה, סיים במקום השישי. הוא סיים במקום ה-11 בוואלטה אספנייה, וסיים שביעי במילאנו–טורינו.
את 2016 פתח פוצוביבו באוסטרליה, וסיים במקום השביעי בטור דאון אנדר ושמיני בטור של עומאן. הוא סיים במקום השמיני בג'ירו דל טרנטינו ובמקום ה-20 בג'ירו ד'איטליה. למרות השנים הרבות כמקצוען, הופעת הבכורה שלו פוצוביבו בטור דה פראנס הגיעה רק בשנת 2016, הוא שימש כפועל של רומן בארדה וסייע לו לסיים שני.
ב-2017 סיים תשיעי בטור של אבו דאבי, עשירי בטירנו–אדריאטיקו ושלישי בטור של האלפים. פוצוביבו סיים במקום ה-6 בג'ירו ד'איטליה, 3:11 דקות אחרי טום דימולן המנצח. פוצוביבו אף סיים חמש פעמים בתוך העשירייה הראשונה. הוא סיים רביעי בטור דה סוויס וניצח את הקטע השישי. פוצוביבו סיים שישי בטור של פולין ובג'ירו די לומברדיה. הוא התחרה בוואלטה אספנייה, אך פרש במהלך הקטע ה-11.
ביוגרפיה > בחריין מרידה (2018–2019)

פוצוביבו עבר לקבוצת בחריין מרידה בעונת 2018, הוא סיים שני בטור של האלפים, 15 שניות אחרי טיבו פינו. הוא סיים חמישי בלייז'–בסטון–לייז' ובג'ירו ד'איטליה, 8:03 דקות אחרי כריס פרום המנצח. במהלך הג'ירו פוצוביבו רשם את אחת ההופעות הבולטות שלו במרוץ כשהוא מתבלט במאבקי הדירוג הכללי, עד הקטע ה-19 היה ממוקם במקום השלישי. הוא סיים שלישי באליפות איטליה, ובמקום ה-18 בטור דה פראנס. הוא סיים שלישי בג'ירו דל טוסקנה, תשיעי בג'ירו דל'אמיליה, שביעי במילאנו–טורינו ושמיני בג'ירו די לומברדיה.
ב-2019 סיים שני בטור של עומאן, ובמקום ה-19 בג'ירו ד'איטליה, כשהוא משמש כפועל של וינצ'נצו ניבאלי ומסייע לו לסיים שני. הוא סיים שביעי בטור דה סוויס.
באוגוסט, בעת שהתכונן לוואלטה אספנייה, פוצוביבו עבר תאונת דרכים קשה לאחר שהתנגש במכונית. פוצוביבו סבל משברים בידיו, ברגליו, בצלעותיו, ובעצם הבריח ואף נפגע בראש, לאור חומרת התאונה וגילו, לא היה ברור אם פוצוביבו יחזור להתחרות.
ביוגרפיה > NTT (2020–2021)

למרות התאונה הלא פשוטה, פוצוביבו חתם בקבוצה הדרום אפריקאית NTT Pro Cycling.
הערות שוליים

↑  באותה עת נקרא המרוץ ג'ירו דל טרנטינו. כיום נקרא טור האלפים
↑  Pozzovivo looks to bounce back with NTT, cyclingtips.com (ארכיון)
פוצוביבו במהלך טור דה סוויס 2015
ג'אני מוסקון

| --- | --- |

מוסקון ב-2016
 לידה:  20 באפריל 1994 (בן 30) טרנטו, איטליה
 כינוי:  הטרקטור
 גובה:  182 ס״מ 
 משקל:  69 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצה נוכחית:  רד בול–בורה–הנסגרוהה
 קבוצות עבר:  קבוצת אינאוס (2021-2016)   אסטנה קזחסטן (2023-2022)   סודאל-קוויק סטפ (2024)
 הישגי שיא:  הטור של גואנגשי (2018)   המרוץ הארקטי של נורווגיה (2016)    אליפות איטליה בנגד השעון (2017, 2018)
 giannimoscon.it
 
ג'אני מוסקון (באיטלקית: Gianni Moscon; נולד ב-20 באפריל 1994) הוא רוכב אופני כביש איטלקי, הרוכב בקבוצת רד בול–בורה–הנסגרוהה.
ביוגרפיה

מוסקון נולד בטרנטו. כחובבן ניצח את אליפות איטליה עד גיל 23 וסיים רביעי באליפות העולם באופני כביש – גברים עד גיל 23.
ביוגרפיה > קבוצת סקיי (2016–2021)

ב-2016 הפך מוסקון למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת סקיי הבריטית. הוא סיים שמיני במרוץ נוקר קרוס וסיים שלישי במרוץ קופי אה בארטלי ושביעי בטור דה יורקשייר. בהמשך העונה הוא סיים רביעי באליפות איטליה בנגד השעון וחמישי במרוץ הכביש באליפות. אך ההישג הגדול שלו בעונת 2016 הגיע באוגוסט, כשניצח את המרוץ הארקטי של נורווגיה לאחר שניצח את הקטע השלישי במרוץ. לקראת סוף העונה, הגיע שישי בגרנד פרי מונטריאול.
בעונת 2017, אף על פי שלא נחשב קודם לרוכב קלאסיקות, הצליח מוסקון להגיע להישג גדול כאשר סיים במקום החמישי במונומנט פריז–רובה, כשהוא מפסיד לגרג ואן אוורמאט המנצח וארבעה רוכבים נוספים בספרינט. בהמשך העונה התחרה ב"רוט דו סוד" בצרפת, בו סיים שביעי. אך לאחר המרוץ ניצח מוסקון את אליפות איטליה בנגד השעון. במרוץ הכביש באליפות איטליה סיים חמישי. מוסקון ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כאשר נבחר לוואלטה אספנייה וסייע לכריסטופר פרום לנצח את המרוץ. התוצאה הכי טובה שלו במרוץ הגיעה בקטע ה-13, לאחר שהפסיד למטאו טרנטין בספרינט רב משתתפים. לאחר מכן מוסקון התחרה באליפות העולם, הוא זכה עם סקיי במדליית הארד באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי וסיים שישי במקצה האישי. במקצה הראשי באליפות, עלית גברים, מוסקון סיים במקום ה-29, אך נפסל לאחר שהוחזר חזרה לפלוטון על ידי רכב הנבחרת האיטלקית באופן לא חוקי. לאחר מכן מוסקון חזר לאיטליה לסדרה של מרוצים חד יומיים, ההישג הראשון שלו היה מקום חמישי בג'ירו דל'אמיליה, 23 שניות אחרי ג'ובאני ויסקונטי המנצח. לאחר מכן התחרה בטרה ואלי וארסינה וסיים שביעי. את עונת 2017 מוסקון סיים עם עוד הישג גדול, כשסיים שלישי במונומנט ג'ירו די לומברדיה, כשמקדימים אותו וינצ'נצו ניבאלי המנצח וז'וליאן אלאפיליפ.
את 2018 פתח מוסקון בספרד, כשסיים שני במרוץ טרופאו סרה די טראמונטנה ולאחר מכן במקום ה-12 בוולטה ולנסיה. הוא סיים שמיני ב-E3 בינקבנק קלאסיק ונבחר בפעם הראשונה לטור דה פראנס, אך הודח מהמרוץ בתום קטע 15 שהכה את אליה גסבר על הקסדה שלו. לאחר שחזר להתחרות אחרי כמעט חודשיים, ניצח מוסקון את צמד המרוצים האיטלקיים "קופה אגוסטוני" ו"ג'ירו דל טוסקנה". מוסקון גם סיים שלישי ב"קופה סאבטיני" ולאחר מכן התחרה באליפות העולם שנערכה בברגן. הוא הגיע עם סקיי למקום הרביעי בנגד השעון הקבוצתי ולמקום החמישי במקצה העלית גברים, 13 שניות אחרי אלחנדרו ולוורדה. לאחר מכן ניצח בפעם השנייה ברצף את אליפות איטליה בנגד השעון. בסוף העונה, ניצח מוסקון את הטור של גואנגשי, לאחר שניצח את הקטע הרביעי.
בעונת 2019, מוסקון איבד את התואר שלו כאלוף איטליה בנגד השעון לאחר שסיים חמישי. הוא השתתף שוב בטור דה פראנס לאחר ההשעייה בעונה הקודמת וסייע לאיגן ברנל מקבוצתו לנצח את המרוץ ולגרנייט תומאס לסיים שני. לאחר מכן השתתף בטור של בריטניה וסיים במקום השישי. באליפות העולם, מוסקון שוב הציג מרוץ אגרסיבי ודומיננטי לאחר שסיים במקום הרביעי בעלית גברים, בעוד הוא מסייע למטאו טרנטין לזכות במדליית הכסף.
תקריות

מוסקון נודע בשל התנהגותו האלימה והלא חוקית, שהובילה להשעייתו מספר פעמים.
תקריות > 2017

בטור דה רומאנדי היה מעורב  עם קווין רזה, שהאשים אותו באמירות גזעניות כלפיו. מוסקון לא הכחיש ואמר כי התנצל בפניו, אך הושעה מהקבוצה לשישה שבועות. באליפות העולם וסיים במקום ה-29, אך נפסל מהמרוץ לאחר שהוחזר לפלוטון על ידי רכב הנבחרת שלו, באופן לא חוקי. לקראת סוף העונה התחרה בטרה ואלי וארזינה באיטליה וסיים שביעי, אך לאחר המרוץ טען סבסטיאן רייכנבך השווייצרי שמוסקון גרם לו להתרסק בכוונה ובעקבות כך, המרפק ומפרק הירך שלו נשברו. בסופו של דבר, החליט ה-UCI לדחות את האישומים האלו.
תקריות > 2018

מוסקון הורחק מהטור דה פראנס לאחר שהכה את אליה גסבר הצרפתי על הקסדה שלו.
תקריות > 2020

מוסקון הורחק ממרוץ קורנה–בריסל–קורנה לאחר שנתפס משליך אופניים באגרסיביות על הרוכב הבלגי ינס דבוסכרה. לאחר מכן הגדיל מוסקון לעשות ולאחר שהתבשר על פסילתו, קרע לשניים את מספר התחרות שלו לעיני המצלמה. לאחר תום המרוץ, אמר דבוסכרה:
זו סדרה של תקריות וזה תמיד אותו הבחור... זו רק לא התקרית, יש עוד תקריות. אם תשאל בפלוטון רוכב על היחסים שלו איתו, 90% יענו בשלילה
הערות שוליים

↑  Gianni Moscon disqualified from Tour de France, cyclingnews.com
↑  Moscon racially abuses Reza at Tour de Romandie, cyclingnews.com
↑  Gianni Moscon cleared of deliberately causing Sébastien Reichenbach to crash, cyclingweekly
↑  Debusschere on Moscon's disqualification: 'It's a series of incidents and it's always the same guy, cyclingnews.com
אגודת הכליזמרים ירושלים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־34 שנים) 
 אתר רשמי
 
נגני כליזמר במרתף האגודה בירושלים
אגודת הכליזמרים ירושלים היא עמותה (מלכ"ר) שמטרותיה הן שימור, שחזור והפצת מנגינות כליזמר וריקודי מסורת יהודיים - כפי שעברו והתקבלו במסורת מהעיירות היהודיות (שטעטל) במזרח אירופה.
היסטוריה

האגודה הוקמה בשנת 1991 בירושלים על ידי אברהם לייב בורשטיין במטרה לשמר את מוזיקת הכליזמר וניגונים יהודיים מקוריים - ז'אנר שעמד בסכנת היעלמות - ולהנחילם לצעירים מוזיקאים באמצעות אימון משותף, הוצאה לאור, הקלטות והופעות.
בשנת 1999 הוקם מרכז הפעילות הראשון מטעם האגודה במתחם יהדות וזמר בשכונת גאולה בירושלים. במקביל הוקם סניף נוסף ברחוב שינקין בתל אביב, בשם "ברסלב בשינקין", בה התארחו ופעלו בין היתר המוזיקאים אביתר בנאי ויצחק פוקס.
בשנת 2001 הוקלט במתחם האגודה, יחד עם אמניה, פרק העוסק במוזיקה יהודית מקורית עבור תוכנית הטלוויזיה "תוצרת הארץ" של הערוץ הראשון בהנחייתה של אילנה ברקוביץ. בתוכנית נערכה תחרות בין מוזיקאים ולהקות שונות, ונגני אגודת הכליזמרים זכו בה במקום הראשון.
בשנת 2008 עברה האגודה למשכנה הקבוע בירושלים במתחם ספריית יונג יידיש לשעבר, תחת השם "הקרצ'מע של בורשטיין" (Burstein's Klezmer Basement).
בשנת 2011 נבחרו בורשטיין וחלק מאמני האגודה לתפקידים מרכזיים בסדרה זוכת מקום ראשון "שטיסל" מבית HOT. בפרקים נוספים הם משמשים כמלווים מוזיקליים. באותה שנה זוכה "אגודת הכליזמרים" בפרס מקום שני בתחרות כליזמר ארצית בישראל מטעם עיריית תל אביב.
ב-2013 נבחרו אמני הכליזמר ל"מומלצי סל התרבות" מטעם משרד החינוך בעקבות המופע "סיפורו של הכליזמר" שכתב עופר שניידר, המשמש כמורה למוזיקה מטעם משרד החינוך ופועל במסגרת האגודה למען העשרת הידע המוזיקלי ומנגינות הכליזמר.
ב-2014 ייסדה האגודה את "כנס הכליזמרים השנתי" במכללת אמונה בירושלים, בהשתתפות נגני הקלרינט גיורא פידמן, מוסא ברלין, חיליק פרנק, חנן בר סלע, אורית אורבך ועוד. בשנת 2015 התקיים הכנס השני במתכונת רחבה יותר בהיכל שלמה בירושלים.
בחג חנוכה 2014 קיבלו נגני האגודה את התפקיד המוזיקלי והחזותי בחידון התנ"ך העולמי למבוגרים מטעם משרד החינוך, בהשתתפותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו וסגן שר החינוך אבי וורצמן, בנושא המורשת היהודית והתנ"ך, וחיי היהודי בגולה.
בדצמבר 2014 העניקו בורשטיין ואמני האגודה את אות 'יקיר הכליזמר הירושלמי' לראש הממשלה בנימין נתניהו ורעייתו שרה. באותו מעמד הבטיח ראש הממשלה לסייע בקידום מעמד העיר ירושלים כבירת הכליזמרים העולמית.
במהלך שנת 2023 נבחר בורשטיין, כיו"ר האגודה, לשמש כשופט בתוכנית המציאות 'המאסטרו' של רדיו 'קול חי', העוסקת בגילוי כישרונות מוזיקליים בציבור החרדי.
אופן ותחומי פעילות

באגודה חברים למעלה מ-50 אמנים ואמניות תושבי ירושלים ופרבריה, בהם נמנים נגנים, שחקנים, חזנים, צלמים דוקומנטריים וכותבים, הפועלים במסגרת האגודה ומחוצה לה.
סמליה ואבותיה הרוחניים של האגודה הם נגן הקלרינט דייב טראס והסופר היהודי שלום עליכם.
מאז 2009 מתקיים בכל מוצאי שבת במרתף האגודה "כליזמר טיש", מופע מוזיקלי ותיאטרלי של מוזיקת כליזמר, ריקודי מסורת ותרבות העיירה על פי מחזאים וסופרים ביידיש.
מוקד פעילות האגודה בירושלים. במשך השנה יוצאים הנגנים לסבבי הופעות בעולם, הן בקרב קהילות יהודיות והן בקרב חוגים קלאסיים חובבי ויוצרי מוזיקה ואמנות בגרמניה, שוודיה, הולנד, רוסיה ועוד.
במסגרת האגודה הופקו ויצאו לאור קרוב ל-50 אלבומי מוזיקה, ביניהם תקליטים שזכו למכירות בקנה מידה של אלבומי זהב, כגון: "מירון" עם חיליק פרנק, "לעבעדיג", "בין החומות" ועוד.
במרתף האגודה נערכים מפגשים בין אמני כליזמר צעירים לבין אמני כליזמר ותיקים, ובראשם גיורא פידמן ומוסא ברלין, ומטרתם ללמוד מקרוב טכניקות ואופי נגינת כליזמר על פי המסורת המקורית. במקום נערכים במשך השבוע כיתות אימון, חזרות, הקלטות והפקות להוצאה לאור של חוברות לימוד והסבר, ספרי תווים ואלבומי מוזיקה.
מימין לשמאל: שולי רנד, אברום בורשטיין וחיליק פרנק במרתף הכליזמרים בירושלים
ג'וביסי (כדורגל)

מועדון כדורגל הנשים ג'וביסי (שמו המלא בצרפתית: Football Club Féminin Juvisy Essonne) הוא מועדון כדורגל נשים מהפרוור וירי שטיון שבפריז, צרפת.
מאז 1987, משחקת הקבוצה בליגת העל הצרפתית, ולזכותה שש אליפויות צרפת וגביע מדינה אחד.
היסטוריה

המועדון הוקם ב-1971 כחלק מקבוצת הכדורגל המקומית (ES Juvisy) של הקומונה ג'וביסי סור אורגה. לאחר 14 שנים התפצלה קבוצת הנשים מהמועדון, עברה לפרוורי פריז ושינתה את שמה למועדון כדורגל הנשים ג'וביסי (FCF Juvisy). למרות המעבר מג'וביסי, שמרה הקבוצה על שמה, על מנת שלא תאבד את אוהדיה ואת הגב הכלכלי שהיה לה.
ב-1987 עלתה הקבוצה לליגת העל הצרפתית, וחמש לאחר מכן זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בין השנים 1994 ל-2003, זכתה הקבוצה בארבע אליפויות צרפת, וביססה את עצמה כאחת מהקבוצות המצליחות במדינה. בשנת 2004 היא השתתפה לראשונה בגביע אופ"א לנשים, אך לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. הישג השיא שלה במפעל התרחש בשנת 2013, אז העפילה הקבוצה לחצי הגמר, ושם הודחה על ידי אולימפיק ליון.
קפטנית נבחרת צרפת לשעבר, סנדרין סובריינד, היא שיאנית ההופעות בקבוצה, כשלזכותה למעלה מ-300 משחקים ב-14 עונות. גם מלכת השערים של הנבחרת בכל הזמנים, מרינט פישון, שיחקה בקבוצה במשך מספר שנים, ואף זכתה איתה באליפות הליגה ב-2006.
תארים

נכון לסוף עונת 2014/15:
ליגת העל הצרפתית (6): 1991/92, 1993/94, 1995/96, 1996/97, 2002/03, 2005/06
הגביע הצרפתי‏ (1): 2005
Rabb.it

| --- | --- |

 מחזור חיים:  2013–הווה (כ־12 שנים)
 קטגוריה:  הזרמת מוזיקה
 kast.gg
Rabb.it היה שירות אמריקאי להזרמת וידאו ואפליקציה סלולרית שאפשר למספר אנשים לגלוש מרחוק ולצפות באותו תוכן בזמן אמת.
היסטוריה

לאחר הקמת האתר בשנת 2013, שהציע פונקציונליות מוגבלת בלבד, החברה עיצבה אותו מחדש כאפליקציית אינטרנט בקיץ 2014. האתר צבר פופולריות והגיע ל-400,000 משתמשים עד סוף שנה זו עם כ-3.6 מיליון משתמשים פעילים בחודש. לחברה היו 30 עובדים ברחבי העולם החל ממאי 2019.
ביולי 2019 הודיע מנכ"ל Rabb.it אמנדה ריצ'רדסון כי האתר יפסיק בקרוב את פעילותו; ניסיון מימון באמצעות קרן הון סיכון נכשל במאי של אותה שנה, וריצ'רדסון נאלצה לפטר את הצוות ולסגור את האתר. למרות ההודעות על כך שכל אנשי הצוות יפוטרו, האתר נותר פונקציונלי למחצה עד 31 ביולי 2019, אז הושבתו השרתים.
טכנולוגיה

כל מארח יכול ליצור חדר, להזמין אחרים אליו (או לחלופין, להגדיר אותו לציבור כך שהחדר יופיע בדף הבית של האתר כדי שכל אחד יוכל להצטרף אליו), ולשתף תוכן באמצעות מכונה וירטואלית המכונה "Rabbitcast", או באמצעות תוסף בדפדפן גוגל כרום. כל התוכן שהמארח פתח הוצג בפני שאר המשתמשים בחדר יחד עם ווידאו.
Rabbitcast היה דפדפן פיירפוקס משותף שכל מי שנמצא בחדר הצפייה שיוצר מארח יכל לצפות ולשלוט בו. לדפדפן האינטרנט המובנה הותקן מראש חוסם פרסומות(אנ').
הערות שוליים

↑  Rabbit lets you remotely watch online videos with your friends, VentureBeat, ‏2018-11-08 (באנגלית)
↑  Xconomy: Video Chatting and Watching Gets a Social Makeover from Rabbit, Xconomy, ‏2014-08-25 (באנגלית)
↑  Harrison Jacobs, A Startup Named 'Rabbit' Thinks That It Solved A Major Problem With Video-Chatting, Business Insider
1 2  https://www.fastcompany.com/3041667/the-worlds-top-10-most-innovative-companies-of-2015-in-video
↑  Hitting The Wall, www.linkedin.com (באנגלית)
↑  Rosman, Katherine (2015-02-13). "Love in the Time of Binge-Watching". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-09-22.
↑  Madeline Purdue, How to deal with a long-distance relationship? Try this tech, USA TODAY (באנגלית)
↑  Rabbit Lets You Watch Netflix, YouTube, Browse the Web with Friends, Lifehacker (באנגלית)
שדה נחמיה

| --- | --- |
צילום אווירי של שדה נחמיה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל העליון
גובה ממוצע: ‎77 מטר
תאריך ייסוד: 1940
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,157 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) שדה נחמיה(למפת אצבע הגליל רגילה) שדה נחמיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שדה נחמיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שדה נחמיה33°11′15″N 35°37′25″E﻿ / ﻿33.1873978464987°N 35.6236089745925°E﻿ / 33.1873978464987; 35.6236089745925  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל העליון באדום - שדה נחמיה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

שְׂדֵה נְחֶמְיָה הוא קיבוץ באצבע הגליל בצפון עמק החולה כ-5 ק"מ ממזרח לקריית שמונה, המשתייך למועצה אזורית הגליל העליון.
הקיבוץ הוקם בשנת 1940 על ידי עולים מאוסטריה, צ'כיה והולנד (אשר השתייכו לתנועת הנוער ה מכבי הצעיר), על אדמות שנקנו מהכפר הערבי א-דווארה.
הקיבוץ נקרא על שם נחמיה דה לימה, ציוני הולנדי, שהיה יושב ראש ההסתדרות הציונית ההולנדית בשנים 1912–1918, ויו"ר קק"ל (קרן קיימת לישראל) בשנים 1919–1922.
תולדות היישוב

הקיבוץ, המשויך לתנועה הקיבוצית המאוחדת, הוקם על ידי קבוצת "חוליות" של יוצאי הולנד שעברה הכשרה בזכרון יעקב ולאחר מכן באזור נטעים–נס ציונה. במהלך שנות ההכשרה הצטרפו אליהם עולים מצ'כיה וקבוצה של גורדוניה מווינה. כשבוע לפני חנוכה של שנת תש"א, סוף 1940, עלו על הקרקע, שנרכשה על ידי הקרן הקיימת, שבעה מחברי הקבוצה, ללא שהיה להם אישור של המוסדות המיישבים. על הקרקע התחרו גם חברי ארגון "משק משותף", ולאחר שהללו התיישבו בבית הלל בינואר 1940, זכו חברי חוליות באדמות המקום.
היישוב נקרא בתחילה "כפר נחמיה", על שם נחמיה דה-לימה, שהיה מנהיג ציוני בהולנד. ביישוב שררה אווירה הולנדית, כפי שהעיד שר החוץ ההולנדי שביקר במקום ב-1968, במסגרת הנוהג להביא מנהיגים הולנדים שביקרו בישראל לקיבוץ.
ביוני 1941, נתקבל אישור המוסדות המיישבים על היאחזות קבוצת חוליות במקום ואז שהו בו 30 איש. שאר חברי הקבוצה עדיין שהו בנטעים.
בסביבות 1944, נקבע השם הרשמי של היישוב – "שדה נחמיה".
ב-1947, ייסד הקיבוץ את מפעל הפלסטיק "חוליות – תעשיות פלסטיק" המייצר אביזרי אחסון למשרד וצנרת מתקדמת.
בשנת 1958, חובר היישוב לרשת החשמל הארצית.
בשנת 1963, סבל הקיבוץ משיטפונות, שהציפו את בתי הקיבוץ עד יותר מגובה של מטר.
בשנת 2002, החל הקיבוץ בתהליך הפרטה.
בשנת 2010, הוקמה בצמוד לקיבוץ שכונת הרחבה שכוללת כ-150 בתים.
נכון לשנת 2022, ביישוב מעל 1,000 תושבים.
לאחר כ-80 שנות קיומו, ובעקבות השינויים הדמוגרפיים, הוחלט לראשונה, על הקמת בית כנסת בקבוץ. כך, הוקם בשנת 2017, בית הכנסת "מורשת תמר", ע"ש סרן תמר אריאל שנספתה ברכס האנאפורנה בנפאל, והייתה קשורה לאחד מחברי הקבוץ.
בשנת 2023 בעקבות טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל נשאר הקיבוץ בין היישובים הבודדים בקו העימות שלא פונו על ידי המדינה. על כך נמתחה ביקורת רחבה בקרב תושבי הקיבוץ.