stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפורי הטרף

| --- | --- |

קבוצת ציפורי הטרף, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Batgirl and the Birds of Prey #22 מיולי 2018, אמנות מאת טרי דודסון.
 סוג:  קבוצת גיבורי-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Birds of Prey: Black Canary\Oracle #1 (יוני 1996)
 יוצרים:  צ'אק דיקסון ג'ורדן ב. גורפינקל גרי פרנק
 מידע
 סטטוס:  פעילה
 בסיס:  דירות פלטינום לשעבר מגדלי דלטן, מטרופוליס ומגדל השעון של גות'אם, גות'אם סיטי
 חברוּת בקבוצה:  באטגירל, הקנרית השחורה, הציידת קאטוומן, פויזן אייבי (חברות גיבוי)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  הנץ והיונה, הוקגירל, ליידי בלאקהוק, פאוור גירל, ג'ודו מאסטר, ברדה הגדולה, ליידי שיווה, ויקסן, קטאנה, סטארלינג, אליס השחורה, ג'יפסי, מיספיט, סטריקס, קונדור, מנהאנטר
 דמויות קשורות
 אויבים:  The Calculator, סיקרט סיקס 
 
ציפורי הטרף (באנגלית: Birds of Prey) היא קבוצה בדיונית של גיבורות-על המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Birds of Prey: Black Canary\Oracle #1 מיוני 1996, אם כי החלה בפרסום מחזורי בינואר 1999 והיא נוצרה בידי הכותבים צ'אק דיקסון וג'ורדן ב. גורפינקל והמאייר גרי פרנק. הסדרה עוצבה ברובה (החל מגיליון 56 ועד 108) על ידי הכותבת זוכת הפרסים גייל סימון. היא אוירה על ידי מגוון מאיירי DC, הבולט שבהם היה אד בניס, אך גם ג'ו בנט וגרג לנד.
הסדרה עוקבת במרביתה אחר שלוש נשים שהופיעו בעבר כדמויות משנה במותגי קומיקס אחרים של DC: ברברה גורדון, לשעבר באטגירל, היא מנהיגת החבורה בתפקידה החדש כאורקל; דיינה לאנס היא הקנרית השחורה, לשעבר חברה בליגת הצדק ושותפה לעלילות סופרמן, וונדר וומן והחץ הירוק; והלנה ברטינלי היא הציידת, ספק גיבורת-על ספק פורעת חוק, שעבדה בעבר עם וכנגד באטמן.
קבוצת הגיבורות החלה עובדת מתוך מגדל שעון ישן בגות'אם סיטי, עירו של באטמן. בעקבות אירועי עלילה שונים הן עקרו למגדלי דלטן במטרופוליס (עירו של סופרמן) והחל מ-2008 לדירות פלטינום בקליפורניה. עם התקדמות העלילה הצטרפו מספר רב של גיבורות קומיקס (חלקן הופיעו כדמויות משנה במותגים אחרים) על בסיס זמני: זינדה בלייק (ליידי בלאקהוק); מיספיט, ברדה הגדולה, קטאנה, ג'ודומאסטר, מנהאנטר, ג'יפסי, ליידי שיווה, צ'שייר, קאטוומן ורבות אחרות. בין הגברים הבודדים שצורפו לעלילה נכללים נייטווינג, החץ הירוק, סאוונט וחברו קראוטה, באטמן (בהופעות אורח נדירות), ויילדקט והמפקח גורדון, אביה של ברברה.
מרבית גליונות הסדרה כללו את אורקל וקנרית שחורה כמפעילה וסוכנת-שדה, עם ציידת בתפקיד שדה חלקי (לרוב הוזעקה במפתיע לחילוץ מצרה לא צפויה). החל מגליונות מאוחרים (80+) הצטרפה ליידי בלאקהוק לתפקיד מלא של טייסת וסוכנת-שדה.
דמויות ראשיות > אורקל

ברברה גורדון הוצגה כדמות משנה בקומיקס של באטמן, תחילה כבתו המאומצת של מפקח המשטרה ג'יימס גורדון ומיד לאחר מכן כבאטגירל הראשונה. הופעת הבכורה שלה בקומיקס הייתה ב-1965, בחוברת Detective Comics #359, תחת הכותרת "The Million Dollar Debut of Batgirl". היא לחמה בצוות עם באטמן ורובין, ונחשבה כאחת מדמויות המפתח הבולטות בתור הכסף של הקומיקס. כשהסירה את תלבושת באטגירל, ניהלה גורדון חיים פרטיים והחזיקה בעבודה כספרנית. בסיפור "באטמן: הבדיחה ההורגת" היא נורתה בביתה על ידי הג'וקר, בעודה בבגדיה האזרחיים. בעקבות הירי היא סבלה מפציעה בעמוד השדרה שהותירה אותה משותקת מהמותניים ומטה. גורדון נאלצה לוותר על זהותה כבאטגירל, כשהיא רתוקה לכסא גלגלים. בהמשך החליפו אותה בתפקיד זה נשים אחרות שעטו תלבושות דומות. כאשר יצאה החוברת Suicide Squad #23 בשנת 1989, הוצגה ברברה מחדש כאורקל, אשפית מחשבים המסוגלת לאכן כל מידע. בתפקידה זה היא סייעה לבאטמן וגיבורי על אחרים לאתר, לתפוס ואף להרשיע פושעים שונים בגות'אם. מאוחר יותר היא ביססה צוות קבוע של לוחמות סביבה, שהפך להיות ציפורי הטרף.
ביקום DC שלאחר אירועי "פלאשפוינט", ברברה גורדון השיגה מחדש את התנועה ברגליה ושבה לזהותה כבאטגירל.
דמויות ראשיות > הקנרית השחורה

דיינה לאנס היא הקנרית השחורה השנייה - אמהּ, דיינה דרייק-לאנס, הייתה הקנרית השחורה בתקופת תור הזהב של הקומיקס, יחד עם ליגת הצדק המקורית. לאחר שכתוב מחודש בשנת 1983, בו מרבית מדמויות DC קיבלו היסטוריה חדשה, היא החלה להילחם בפשע בעקבות הבטחה שמסרה לאביה, שהיה בלש במשטרת גות'אם. היא החלה להתאמן באמנויות לחימה ואגרוף על מנת להחליף את אמה כקנרית השחורה - כולל התלבושת בה התפרסמה, גרבוני רשת ומחוך שחור. דיינה ירשה את כוחה המיוחד של אמה - צרחת הקנרית, שמאפשרת לה לשבור מכשולים ולהפיל יריבים, ויחד איתו התקבלה לליגת הצדק החדשה. במהלך פעילותה כקנרית השחורה החדשה, החלה לאנס בקשר רומנטי עם החץ הירוק, שנגמר באכזבה (עד ל-2007, בו הוא חודש). במהלך תקופה זו היא גם איבדה את צרחת הקנרית שלה בעקבות חטיפה ועינויים. כשנראה כי יכולותיה של לאנס לא יועילו עוד בליגת הצדק, ברברה גורדון נורתה והפכה, בלית ברירה, לאורקל. היא ביקשה את עזרתה של לאנס והקימה יחד איתה את צוות ציפורי הטרף הבסיסי ביותר, בו גורדון נותנת הנחיות ממרומי מגדל השעון בגות'אם, ולאנס נלחמת בנבלים ברחובות העיר. מוקדם במרוצת הסדרה, דיינה לאנס יצאה לפרק זמן קצר עם ראס-אל-גול, סיפור שהחזיר לה את צרחת הקנרית ואף ריפא את פצעיה מאירוע החטיפה שעברה. היא נשארת עם צוות ציפורי הטרף עד לסיום האוגדן "Perfect Pitch", בו היא מאמצת ילדה קטנה ומנסה לחזור לחיים נורמליים.
דמויות ראשיות > הציידת

הלנה רוזה ברטינלי היא בתו של אחד מראשי משפחות הפשע של גות'אם. לאחר שאויביו של אביה חטפו והתעללו בה בהיותה בת שש, היא הורחקה מחוג המשפחה להגנתה שלה וצוות לה שומר ראש. בגיל 19 היא חזרה רק כדי לראות את שארית משפחתה נטבחת על ידי משפחות פשע יריבות. סיפור יסוד זה שונה לחלוטין בגרסה שיצאה בשנת 2000, בה ברטינלי מגלה משולש אהבים בין משפחות הפשע כמניע להרג משפחתה. על פי סיפור המקור של הדמות שיצא ב-1989, היא נדרה לסיים את שלטונן של משפחות הפשע בגות'אם ולטובת העניין הפכה לפורעת חוק. מרבית סיפורי העלילה שלה נסבו סביב מאבקה מול באטמן, שסירב לקבל את דרכיה האלימות להשגת מטרתה. היא הצטרפה לצוות ציפורי הטרף החל מהאוגדן "Of Like Minds", בו קנרית שחורה נפלה למלכודת של הנבל סאוונט והיה צורך לחלצה. אף על פי שאורקל, המקורבת לבאטמן, חשדה בציידת ובדרכיה האלימות, היא נאלצה לסמוך עליה. באוגדנים הבאים הצרפה ציידת למשימות מחוץ לגות'אם, והחל מפרישתה של קנרית שחורה הפכה לסוכנת שטח קבועה של ציפורי הטרף. היא לבשה מספר חליפות, רובן בגוונים של כחול וסגול עם צלב לבן על החזה, וכוללות גלימה ארוכה ומסיכה. כלי נשקה המועדף הוא רובה קשת, היורה חצים קטנים, ולטובתו היא חוגרת אמתחת ונדן סביב מותניה.
דמויות משנה בולטות > ליידי בלאקהוק

זינדה בלייק הייתה האישה הראשונה ביחידת הטייס הבדיונית "הבלאקהוקס", שטסה כחלק מבעלות הברית במלחמת העולם השנייה. היא הופיעה במגוון חוברות קומיקס, לרוב תחת מותג Blackhawk (החל מחוברת 133, שיצאה ב-1957), ומרבית העלילות התרחשו בסביבת שנות ה-40 של המאה ה-20. בעקבות אירוע הקרוסאובר "שעת אפס: משבר בזמן" שפורסם ב-1994, היא הועברה לזמן המודרני ולהמשכיות הנוכחית של DC. על פי הסיפור Between Dark and Dawn, היא נטשה את חברת התעופה המצליחה שהקימו ממשיכיה של קבוצת ה"בלאקהוקס" עם מטוס ייחודי שפותח בה, דגם ה-Citation X. מאוחר יותר המטוס נחנך על ידי אורקל תחת השם Aerie One והפך לבסיס המעופף של ציפורי הטרף. טייסת מחוננת ומאז הצטרפותה לציפורי הטרף היא טסה במגוון כלי טיס מודרניים, כולל מסוקים.
דמויות משנה בולטות > ליידי שיווה

סנדרה וו-סאן הופיעה כדמות של מתנקשת-על כחלק מעלילון Richard Dragon, Kung Fu Master (לראשונה בגיליון 5), כאויבת של ריצ'רד דראגון, תחת הכינוי ליידי שיווה. הדמות נוצרה על ידי דניס אוניל וריק אסטרדה. היא מתמחה ברציחות בידיים חשופות ואמנויות לחימה שונות, ונחשבה במהרה כנבלית בעולם באטמן. על פי דעתה של קנרית שחורה, שיווה היא המתנקשת המסוכנת ביותר בעולם (שיווה עצמה החזיקה בדירוג דומה). שיווה הופיעה במסגרת ציפורי הטרף החל מהאוסף Sensei and Student, במהלכו הציעה לקנרית שחורה להיות המתלמדת שלה. במהלך אירועי Perfect Pitch הצטרפה שיווה לחבורת ציפורי הטרף כסוכנת שטח, בעוד קנרית שחורה נסעה לכפר הולדתה של שיווה כדי להתלמד באמנויות הלחימה. ליידי שיווה חזרה מאוחר יותר לסייע לאורקל במספר מקרים בודדים (לרוב ללא הזמנה), אך לא המשיכה כסוכנת שטח.
דמויות משנה בולטות > סאוונט

בריאן דורלין הוא בן תפנוקים שניסה להפוך להיות גיבור-על בגות'אם, ומוקדם מאוד גורש משם על ידי באטמן, לאחר שהציג חוסר בשיקול-דעת ומוסר. מאוחר יותר הוא הפך לנבל המתמחה באיתור מידע סודי וסחיטה של בעלי הון שונים. כחלק מתאוות הנקם על העלבון שספג, ניסה דורלין למצוא את זהותו של באטמן ואת זו של אורקל. מלווה בשומר-ראש אישי, סוכן ק.ג.ב. לשעבר בשם קראוטה, הציב סאוונט מלכודת לקנרית שחורה וחטף אותה למטרות מיקוח. שחרורה הובטח לאורקל בתמורה לזהותו של באטמן. מהלך אירועים אלו תוארו באוסף Of Like Minds, שבסופו הצליחה ציידת לשחרר את קנרית שחורה ולהביא את סאוונט וקראוטה לדין. מאוחר יותר החליטה אורקל לגייס את סאוונט, לאחר שהראה כי הוא מסוגל להציג חמלה ונמנע (ככל שהיא ידעה) מהרג. סאוונט וקראוטה הפכו להיות חברי צוות חלקיים בציפורי הטרף, כשקראוטה מהווה כוח תקיפה וסאוונט כוח עזר במחשוב. במהלך כל האירועים התברר כי סאוונט סובל ממחלת נפש המקשה עליו לתפוס את המציאות, במיוחד בהקשרים של מעבר הזמן. הוא הסתייע בטיפול תרופתי ובסיעוד מצד קראוטה. נרמז מספר פעמים כי מסירותו של קראוטה לאדונו נובעת מאהבה בלתי ממומשת.
מורשת העטלף

הקומיקס עובד לסדרת טלוויזיה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, ששודרה במקור ברשת The WB האמריקאית. הסדרה הציגה את סיפור הקבוצה תוך שינויים רבים. סיפור הרקע של אורקל נותר דומה למקור, אולם ציידת הפכה לבתם של באטמן וקאטוומן, והפגינה כוחות על-אנושיים. הקנרית השחורה דיינה לאנס הוצגה כקוראת מחשבות בת-עשרה, ובמרבית פרקי הסדרה הייתה לא מודעת לכוחותיה כפי שבוססו בקומיקס, ואף לא השתמשה בשמה או בתלבושת המזוהה עמה.
הסדרה התרחשה בניו-גות'אם, עיר שנבנתה על הריסותיה של גות'אם בה פעל באטמן. על פי הסיפור באטמן פרש מספר שנים לפני תחילת מאורעות הסדרה, מה שהשאיר את אורקל כלוחמת כמעט בלעדית בפשע בעיר, ואחראית על חבורה של מטא-אנושיים(אנ').
נבלת העל העיקרית בסדרה הייתה הארלי קווין, שהוצגה במרבית הפרקים באלטר אגו שלה, ד"ר הארלין קווינזל. את החבורה ליווה אלפרד פניוורת', משרתו האישי של באטמן, דמות משנית בקומיקס של באטמן. כמושא אהבה רומנטי לציידת, הוצגה דמות שלא הופיעה במקור - הבלש ג'סי ריס.
לאחר שידור עונה אחת באורך 13 פרקים הסדרה לא חודשה לעונה שנייה. בישראל שודרה הסדרה תחת השם "מורשת העטלף", בערוץ AXN.
סרט

בנובמבר 2016, ציפורי הטרף המבוסס על הקומיקס ציפורי הטרף בתהליך הפקה עם כריסטינה הודסון בתור התסריטאית. צילומי הסרט יחלו בינואר 2019. בכיכובה ובהפקתה של מרגו רובי בתפקיד הארלי קווין, שחקניות נוספות הן: ג'ורני סמולט-בל בתפקיד הקנרית השחורה ומרי אליזבת' וינסטד בתפקיד הציידת. הסרט הוכרז כבר בשנת 2016 בעקבות הצלחתו היחסית של הסרט יחידת המתאבדים ומתחילה פורסם כי הסרט ייקרא "Gotham City Sirens". הסרט ייקרא "Birds of Prey" ועשוי לצאת לאקרנים ב-7 בפברואר 2020.
ביבליוגרפיה

Birds of Prey (שנת 2002) - כולל את Black Canary/Oracle: Birds of Prey, Birds of Prey: Manhunt, Birds of Prey: Revolution, וסיפור קצר מתוך Showcase '96 #3.
Birds of Prey: Old Friends, New Enemies (שנת 2003) - כולל את Birds of Prey: Wolves, Bird of Prey: Batgirl ו-Birds of Prey #1 - 5.
Nightwing: The Hunt for Oracle - כולל את גליונות 20-21.
Batman: Officer Down - כולל גיליון מס' 27.
?Batman: Bruce Wayne - Murderer - כולל חומרים מגליונות 39 - 40.
Batman: Bruce Wayne - Fugitive - כולל 41 ו- 43.
Birds of Prey: Of Like Minds (שנת 2004); (56 - 61).
Birds of Prey: Sensei & Student (שנת 2005); (62 - 68).
Birds of Prey: Between Dark & Dawn (שנת 2006); (69 - 75).
Birds of Prey: The Battle Within (שנת 2006); (76 - 85).
Birds of Prey: Perfect Pitch (שנת 2007); (86 - 90 וגליונות 92 - 95).
Birds of Prey: Blood and Circuits (שנת 2007); (96 - 103).
Birds of Prey: Dead of Winter (שנת 2008); (104 - 108).
הערות שוליים

↑  Kroll, Justin (November 14, 2018). "Harley Quinn Spinoff 'Birds of Prey' Casts Cassandra Cain (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved November 15, 2018.
↑  Drum, Nicole (August 6, 2018). "'Birds of Prey' Synopsis Reportedly Revealed". ComicBook.com. Retrieved December 6, 2018.
↑  D'Alessandro, Anthony (September 26, 2018). "'Birds Of Prey' Cast: Mary Elizabeth Winstead Wins Role Of Huntress; Jurnee Smollett-Bell Is Black Canary". Deadline. Archived from the original on 2018-09-27. Retrieved September 26, 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400380505171  LCCN: sh2016002538
יאניק סינר

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 2001 (בן 23) איניכן, איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 בן או בת זוג:  Anna Kalinskaya (2024–?) 
 גובה:  1.92 מטרים
 פעילות כמקצוען:  2018–הווה (כ־7 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  39,389,088 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  212–75 (73.9%)
 דירוג שיא:  1 (10 ביוני 2024)
 זכיות בטורנירים:  13
 זוגות
 מאזן קריירה:  14–8 (63.6%)
 דירוג שיא:  124 (27 בספטמבר 2021)
 זכיות בטורנירים:  2
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 3
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (2024, 2025)
 אליפות צרפת הפתוחה:  חצי גמר (2024)
 וימבלדון:  חצי גמר (2023)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (2024)
 תאריך עדכון 26 בינואר 2025
 
יאניק סינֵר (בגרמנית: Jannik Sinner, נולד ב-16 באוגוסט 2001) הוא טניסאי איטלקי מקצועני. מדורג במקום הראשון בעולם (נכון ל-26 בינואר 2025) בסבב ה-ATP.
זכה 3 פעמים בגראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2024, 2025) ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (2024).
ביוגרפיה

סינר נולד וגדל בכפר באזור דרום טירול, איטליה הדובר גרמנית. הוא החל לשחק טניס בגיל 7 במקביל לעיסוק בסקי בתחרויות לנוער. בגיל 13 החליט להתמקד בטניס בלבד, והחל להתאמן עם מאמנו הראשון, הריברט מאייר.
קריירה > 2019

בטורניר שנערך בברגמו, איטליה בפברואר זכה בתואר הצ'לנג'ר הראשון שלו, לאחר ניצחון על רובטרו מרקורה מאיטליה בשתי מערכות (6–3, 6–1).
באליפות איטליה הפתוחה שנערכה ברומא במאי הפסיד בסיבוב השני לסטפנוס ציציפס מיוון (מדורג 8) ב-2 מערכות (3–6, 2–6) לאחר שניצח בסיבוב הראשון את סטיב ג'ונסטון מארצות הברית ב-3 מערכות (1–6, 6–1, 7–5). היה זה הניצחון הראשון שלו במאסטרס 1000 של סבב ה-ATP.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה באוגוסט הוא הפסיד בסיבוב הראשון לסטאן ואוורינקה משווייץ (מדורג 23) ב-4 מערכות (3–6, 6–7(4–7), 6–4, 3–6).
קריירה > 2020

באליפות אוסטרליה הפתוחה ניצח לראשונה בסיבוב הראשון, את מקס פרסל מאוסטרליה. בטורניר רוטרדם הצטרף לסיבוב השני לאחר פרישה של שחקן וניצח את דויד גופן מבלגיה (10 בעולם) ב-2 מערכות (7–6(9–7), 7–5), ובכך ניצח לראשונה שחקן מדורג בעשירייה הראשונה. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לפבלו קרניו בוסטה מספרד ב-3 מערכות (5–7, 6–3, 6–7(6–8)).
באליפות צרפת שנערכה באוקטובר הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לאלוף רפאל נדאל מספרד (2 בעולם) ב-3 מערכות (6–7(4–7), 4–6, 1–6), שאף זכה בטורניר בפעם ה-13 ולא הפסיד מערכה בטורניר זה. בסיבוב הראשון הוא ניצח את דויד גופן (מדורג 11) ב-3 מערכות (7–5, 6–0, 6–3) ובסיבוב הרביעי הוא ניצח את אלכסנדר זברב מגרמניה (מדורג 6) ב-4 מערכות (6–3, 6–3, 4–6, 6–3) ובכך היה לשחקן הראשון מאז רפאל נדאל שהעפיל לרבע גמר ברולאן גארוס בגיל 19 בהופעתו הראשונה בטורניר.
קריירה > 2021

באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הפסיד בסיבוב הראשון לדניס שפובלוב מקנדה (מדורג 11) ב-5 מערכות (6–3, 3–6, 2–6, 6–4, 4–6).
באליפות מיאמי הפתוחה הוא הפסיד במשחק הגמר להוברט הורקץ' מפולין (מדורג 26) ב-2 מערכות (6–7(4–7), 4–6). בסיבוב השלישי הוא ניצח את קארן חצ'אנוב (מדורג 14) ב-3 מערכות (4–6, 7–6(7–2), 6–4) ובשלב חצי הגמר הוא ניצח את רוברטו באוטיסטה אגוט מספרד (מדורג 7) ב-3 מערכות (5–7, 6–4, 6–4).
באליפות צרפת הפתוחה הוא הפסיד בסיבוב הרביעי לאלוף רפאל נדאל מספרד (מדורג 3) ב-3 מערכות (5–7, 3–6, 0–6).
באליפות וימבלדון הוא הפסיד בסיבוב הראשון למרטון פוצ'וביץ' מהונגריה ב-4 מערכות (7–5, 3–6, 5–7, 3–6).
באליפות ארצות הברית הפתוחה הוא הפסיד בסיבוב הרביעי לאלכסנדר זברב מגרמניה (מדורג 4) ב-3 מערכות (4–6, 4–6, 6–7(7–9)). בסיבוב השלישי הוא ניצח את גאל מונפיס מצרפת (מדורג 17) ב-5 מערכות (7–6(7–1), 6–2, 4–6, 4–6, 6–4).
קריירה > 2022

באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לסטפנוס ציציפס (4 בעולם) ב-3 מערכות (3–6, 4–6, 2–6), בסיבוב הרביעי הוא ניצח את אלכס דה מינור מאוסטרליה ב-3 מערכות (7–6(7–3), 6–3, 6–4).
באליפות וימבלדון הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לאלוף נובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) ב-5 מערכות (7–5 6–2 3–6, 2–6, 2–6), לאחר שניצח את 2 המערכות הראשונות. בסופו של דבר זכה ג'וקוביץ' באליפות, בפעם הרביעית ברציפות. בסיבוב הראשון הוא ניצח את סטאן ואוורינקה משווייץ (כרטיס חופשי) ב-4 מערכות (7–5, 4–6, 6–3, 6–2), בסיבוב השלישי הוא ניצח את ג'ון איזנר מארצות הברית (מדורג 20) ב-3 מערכות (6–4, 7–6(7–4), 6–3) ובסיבוב הרביעי הוא ניצח את קרלוס אלקרס מספרד (מדורג 5) ב-4 מערכות (6–1, 6–4, 6–7(8–10), 6–3).
בארצות הברית הפתוחה הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לקרלוס אלקרס (מדורג 3) בחמש מערכות (3–6, 7–6(9–7), 7–6(7–0), 5–7, 3–6). בסופו של דבר זכה אלקרס באליפות.
קריירה > 2023

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2023 הפסיד בסיבוב הרביעי לסטפנוס ציציפס מיוון (4 בעולם) בחמש מערכות (4–6, 4–6, 6–3, 6–4, 3–6).
בטורניר רוטרדאם שנערך בפברואר הוא הפסיד במשחק הגמר לדנייל מדבדב מרוסיה ב-3 מערכות (7–5, 2–6, 2–6). בסיבוב השני הוא ניצח את סטפנוס ציציפס (מדורג 1) ב-2 מערכות (6–4, 6–3) ובסיבוב השלישי ניצח את סטאן ואוורינקה משווייץ ב-2 מערכות (6–1, 6–3).
בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס שנערך במרץ הוא הפסיד בשלב חצי הגמר לקרלוס אלקרס מספרד בשתי מערכות (6–7(4–7), 3–6). בשלב רבע הגמר הוא ניצח את טיילור פריץ מארצות הברית (מדורג 4) ב-3 מערכות (6–4, 4–6, 6–4). שבועיים לאחר מכן, באליפות מיאמי הפתוחה הוא הפסיד במשחק הגמר לדנייל מדבדב ב-2 מערכות (5–7, 3–6), לאחר שניצח בשלב חצי הגמר את קרלוס אלקרס ב-3 מערכות (6–7(4–7), 6–4, 6–2), שבועיים לאחר מכן, בטורניר מונטה קרלו מאסטרס הוא הגיע לשלב חצי הגמר והפסיד להולגר רונה מדנמרק ב-3 מערכות (6–1, 5–7, 5–7).
באליפות צרפת שנערכה ביוני הפסיד באופן מפציע בסיבוב השני לדניאל אלטמאייר מגרמניה (לא מדורג) ב-5 מערכות (7–6(7–0), 6–7(7–9), 6–1, 6–7(4–7), 5–7), במשחק שערך 5 שעות ו-26 דקות, המשחק החמישי הכי ארוך בהיסטוריה של הטורניר.
באליפות וימבלדון הגיע לשלב חצי הגמר, בפעם הראשונה בקריירה שלו והפסיד לנובאק ג'וקוביץ' מסרביה (2 בעולם) ב-3 מערכות (3–6, 4–6, 6–7(4–7)).
קריירה > 2023 > זכייה ראשונה בתחרות מאסטרס

לראשונה בקריירה שלו הוא זכה בטורניר מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP, בקנדה מאסטרס שנערך באוגוסט לאחר ניצחון על אלכס די מינור מאוסטרליה ב-2 מערכות (6–4, 6–1).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר הפסיד בסיבוב הרביעי לאלכסנדר זברב מגרמניה (מדורג 12) ב-5 מערכות במשחק שנמשך למעלה ל-4 שעות (4–6, 6–3, 2–6, 6–4, 3–6).
באליפות סין הפתוחה שנערכה בתחילת אוקטובר הוא זכה בתואר לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על קרלוס אלקרס ב-2 מערכות (7–6(7–4), 6–1) ובגמר ניצח לראשונה, לאחר שישה הפסדים, את דנייל מדבדב ב-2 מערכות (7–6(7–2), 7–6(7–2)) ועלה למקום חמישי בעולם.
קריירה > 2023 > מדורג חמישי בעולם

באליפות וינה הפתוחה שנערכה בסוף אוקטובר הוא זכה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על דנייל מדבדב (מדורג 3) ב-3 מערכות (7–6(9–7), 4–6, 6–3). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את אנדריי רובליוב מרוסיה (מדורג 5) ב-2 מערכות (7–5, 7–6(7–5)).
בגמר ה-ATP שנערך בטורינו, איטליה בנובמבר הוא הפסיד במשחק הגמר לנובאק ג'וקוביץ' ב-2 מערכות (6–3, 6–3). את שלב הבתים הוא סיים במקום ראשון לאחר שלושה ניצחונות, על נובאק ג'וקוביץ', ב-3 מערכות (7–5, 6–7(5–7), 7–6(7–2)), על סטפנוס ציציפס ב-2 מערכות (6–4, 6–4) ועל הולגר רונה ב-3 מערכות (6–2, 5–7, 6–4). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את דנייל מדבדב ב-3 מערכות (6–3, 6–7(4–7), 6–1).
קריירה > 2024 > זכייה ראשונה בגראנד סלאם

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2024 הוא זכה לראשונה בקריירה שלו בתואר גראנד סלאם לאחר ניצחון במשחק הגמר על דנייל מדבדב (מדורג 3) ב-5 מערכות, לאחר פיגור בשתי מערכות (3–6, 3–6, 6–4, 6–4, 6–3). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את אלוף השנתיים האחרונות נובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) ב-4 מערכות (6–1, 6–2, 6–7(6–8), 6–3). במהלך הטורניר הוא ניצח את חמשת יריביו הראשונים 3–0 במערכות ולא איבד אף מערכה עד למשחק עם ג'וקוביץ'.
קריירה > 2024 > זכייה בטורניר המאסטרס במיאמי

בגמר מיאמי מאסטרס באפריל ניצח 3:6, 1:6 את גריגור דימיטרוב וזכה בטורניר המאסטרס השני שלו בקריירה. בזכות ניצחון זה עלה למקום השני בעולם, והיה לאיטלקי הראשון בהיסטוריה שמגיע למקום הזה בדירוג העולמי.
קריירה > 2024 > זכייה בטורניר המאסטרס בסינסינטי

בגמר סינסינטי מאסטרס באוגוסט ניצח את פרנסס טיאפו 6-7, 2-6, וזכה בטורניר המאסטרס השני שלו בשנה זו, והשלישי בקריירה.
קריירה > 2024 > זכייה שנייה בגראנד סלאם

בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בספטמבר ניצח את טיילור פריץ 3-6, 4-6, 5-7, וזכה בפעם השנייה בטורניר גראנד סלאם.
קריירה > 2024 > זכייה בטורניר המאסטרס בשנגחאי

בגמר שאנגחאי מאסטרס באוקטובר ניצח את נובאק ג'וקוביץ' 6-7, 3-6, וזכה בטורניר המאסטרס השלישי שלו בשנה זו, והרביעי בקריירה.
בנובמבר זכה סינר לראשונה בטורניר גמר ה-ATP שנערך בטורינו, וניצח בגמר את טיילור פריץ 4-6, 4-6.
את שנת 2024 סיים כשהוא מדורג ראשון בעולם.
קריירה > 2025 > זכייה שלישית בגראנד סלאם

בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בינואר ניצח את אלכסנדר זברב 3-6, 6-7, 3-6, וזכה בפעם השנייה ברציפות בטורניר זה.
סגנון משחק

סינר הוא שחקן מהיר והתקפי בעל חבטות עוצמתיות וסיבוביות הן בגב היד הן בכף היד. סינר מעדיף להתחרות על משטח קשיח.
הערות שוליים

1 2  יאניק סינר - ביוגרפיה, באתר ATP
↑  Ynet ספורט, רולאן גארוס: אחרי האלפ, גם זברב הודח במפתיע, באתר ynet, 4 באוקטובר 2020
↑  יאניק סינר זכה בטורניר מיאמי - ועלה למקום השני בעולם, באתר ynet, 31 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1317449568  VIAF: 1572168453530066300006   WorldCat (עם VIAF): 1572168453530066300006
אליה דבורקין

| --- | --- |

 לידה:  1954 (בן 71 בערך) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפוליטכנית של סנקט פטרבורג 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
אליה דבורקין (ברוסית: Илья Саулович Дворкин; נולד ב-23 ביולי 1954) הוא היסטוריון, פילולוג ופילוסוף רוסי-ישראלי. היה מייסד והרקטור הראשון של המכון ללימודי יהדות בסנקט פטרבורג בשנים 1989–1997.
ביוגרפיה

אליה דבורקין נולד בשנת 1954 בלנינגרד (כיום סנקט פטרבורג). בשנת 1981 סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנית הפתוחה הצפון-מערבית עם תואר בלוגיקה ומתמטיקה שימושית, כאשר התמחה בפיזיקה תאורטית וקיברנטיקה. בהמשך, תחומי העניין שלו הוסטו לפילוסופיה והיסטוריה תרבותית.
בשנת 1989 הקים ושימש כרקטור האוניברסיטה היהודית בפטרבורג (PJU), אשר החייתה את לימודי היהדות (Judaica) ברוסיה. בשנת 1994 היה פרופסור אורח במרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1998 השלים את לימודי הדוקטורט במכון לפילוסופיה של האקדמיה הרוסית למדעים בנושא "הרמנויטיקה של הרמב"ם", אך לא הגיש את הדיסרטציה.
מאז 1998 הוא מתגורר בישראל ומלמד באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא שימש כמתאם פיתוח תוכניות לימודים לבתי ספר יהודיים בברית המועצות לשעבר (פרויקט משותף של האוניברסיטה העברית ומשרד החינוך הישראלי), וכן בפרויקט להכשרת מורים לבתי ספר יהודיים (פרויקט משותף של האוניברסיטה העברית בירושלים ואוניברסיטת מוסקבה הממלכתית). הוא לימד מספר פעמים בפקולטות לפילוסופיה באוניברסיטת מוסקבה הממלכתית ובאוניברסיטת סנקט פטרבורג הממלכתית. דבורקין עומד בראש פרויקט "סמבטיון" ופרויקטים חינוכיים במרכז חי"ש באוניברסיטה העברית, ומעורב בארגון כנסים מדעיים בינלאומיים.
פעילות מדעית

דבורקין הגיש את עבודת הדיפלומה שלו בנושא "שיטה לוגית רפלקסיבית בניתוח מערכות מורכבות" ופרסם את עבודותיו הראשונות בנושא זה בשנות ה-80. הוא למד תחת ולדימיר ביבלר, גאורגי שצ'דרוביצקי ופיאמה גאידנקו. הוא עסק גם בסמיוטיקה והיה משתתף פעיל בסמינר על סמיודינמיקה ובהתאגדויות מדעיות בלתי פורמליות אחרות. בשנים 83–1982 הציע תפיסה לוגית-סמנטית בשם "אריתמולוגיה". ב-9–12 ביוני 1982 התקיים בפושצ'ינו סמינר כלל-ארצי בנושא "היבטים אריתמולוגיים של קלסיולוגיה".
בתחילת שנות ה-80 החל ללמוד באופן אינטנסיבי יהדות והצטרף לתנועה התרבותית היהודית. הוא למד בישיבה של הרב עדין שטיינזלץ.
מאמצע שנות ה-80, החל לערוך מסעות אתנוגרפיים לחקר צורות החיים היהודיים שנעלמו בברית המועצות.
בשנת 1989, על בסיס מסעות אלה ופרויקטים מדעיים וחינוכיים אחרים, הקים את המכון הפטרבורגי ללימודי יהדות (PJU), בו כיהן כרקטור עד 1998. האוניברסיטה הפכה למרכז חשוב ללימוד והוראת לימודי יהדות, מחקר ההיסטוריה היהודית, פיתוח החינוך היהודי ועיצוב קהילה יהודית חדשה. בין השנים 1990–1998, ה-PJU, יחד עם האוניברסיטה העברית בירושלים, ערכו למעלה מארבעים מסעות מחקר בבלארוס, אוקראינה, ליטא, לטביה, אוזבקיסטן, גאורגיה ומדינות נוספות. במהלך מסעות אלה, שרבים מהם נערכו בהנהגתו הישירה של דבורקין, נאספו למעלה מ-10,000 תצלומים ו-300 שעות של הקלטות אודיו ווידאו. אחד מנושאי המחקר החשובים עבור דבורקין באותה תקופה היה תולדות יהודי בוכרה.
בשנת 1998 הכין דיסרטציה על הפילוסופיה של הרמב"ם במכון לפילוסופיה של האקדמיה הרוסית למדעים במוסקבה, אך באותה שנה עלה לישראל, שם עבד באוניברסיטה העברית בירושלים.
הוא מציין את פילוסופיית הדיאלוג כתחום התמחותו הפילוסופי העיקרי. הוא מחברם של 9 ספרים ו-80 פרסומים. בין עבודותיו החשובות נמצאת הכנת המהדורה האקדמית של יצירתו הפילוסופית העיקרית של פרנץ רוזנצווייג "כוכב הגאולה", שזכתה לשבחים רבים ממומחים.
משפחה

הוא נשוי ואב לחמישה ילדים. לדבורקין בת מנישואיו הראשונים.