stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DVD-Audio

סמליל התקן
DVD-Audio הוא תקן למוזיקה באיכות גבוהה, המאוחסנת על גבי דיסק DVD. בניגוד לסרטים, דיסקים אלה אינם מכילים תמונה אלא רק הקלטת אודיו רב ערוצי באיכות גבוהה. רוב נגני ה-DVD אינם תומכים בהשמעת DVD-Audio, או מסוגלים להשמיע את האות באיכות מוגבלת. הדיסקים יכולים להכיל שילובים שונים של מוזיקה רב ערוצית או מוזיקה חד/דו ערוצית באיכות (קצב דגימה) גבוהה במיוחד
משיקולים של ניהול זכויות דיגיטלי, נגני DVD-Audio אינם מוציאים את ערוצי הקול דרך S/PDIF (ממשק דיגיטלי דרך סיב אופטי או כבל קואקסיאלי), או מוציאים אותם רק באיכות נמוכה, למשל צליל סטריאופוני במקום רב-ערוצי, או בקצב דגימה נמוך במקום גבוה, כדי למנוע את היכולת להעתיק את המוזיקה באיכות הגבוהה ביותר. במקום זאת, נגן תומך DVD-Audio מכיל מפענח נפרד המוציא את כל הערוצים הנפרדים, באופן אנלוגי, שיטה הנחשבת טובה פחות מהעברה דיגיטלית אל המגבר.
לאחר שהוגדר תקן HDMI (ממשק דיגיטלי להעברת אודיו ווידאו בין ציוד אודיו-וידאו ביתי) המאפשר העברת מוצפנת של מדיה דיגיטלית, הופיעו נגני DVD התומכים ב-DVD-Audio ומוציאים את ערוצי השמע באופן דיגיטלי, דרך ממשק HDMI (גרסה 1.1 ומעלה). בצורת חיבור זו ניתן לקבל אות נקי יותר, אך נכון ל-2008, רסיברים בעלי תמיכה בפענוח אודיו מכניסות HDMI הם מוצרים חדישים ועדיין נדירים יחסית בקרב צרכני הקצה. דרך אחרת להעביר את המידע דיגיטלית היא בתקן IEEE-1394 אך נגנים ומגברים כאלה הם נדירים.
תקן מתחרה ל-DVD-Audio הוא SACD. שני הפורמטים זכו להצלחה מוגבלת למדי, שכן תמיכה בהם משמעה תוספת מפענח בנגן, וזו מעלה את מחירו, ודורשת חיבור שישה חוטים נוספים בין הנגן למגבר. ייתכן שנגנים חדשים בעלי יכולת HDMI יגדילו את פופולריות שתי השיטות, לאחר שרסיברים מתאימים ייעשו נפוצים יותר.
הפורמט תומך במגוון שילובים של ערוצים וקצבי דגימה. במונו (1.0), סטריאו (2.0), סטריאו (2.1), סטריאו ומונו היקפי (3.0 או 3.1), קוודרופוני (4.0 או 4.1), 3-סטריאו (3.0 או 3.1), 3-סטריאו ומונו היקפי (4.0 או 4.1) וצליל היקפי מלא (5.0 או 5.1), הדיסק יכול לכלול מידע בקצבי דגימה של 44.1 קה"צ, 48 קה"צ, 88.2 קה"צ או 96 קה"צ. במונו או בסטריאו ישנה תמיכה גם ב-176.4 קה"צ ו-192 קה"צ. נכון ל-2008, רק רסיברים מעטים תומכים במוזיקה בקצבי הדגימה הגבוהים.
9–1 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 9–1 לפנה"ס
אירועים בולטים בעולם

9 לפנה"ס – המזבח הרומי ארה פקיס, אשר הוקם על ידי הקיסר אוגוסטוס, הוקדש על פי סנאטוס קונסולטום על מנת לחגוג את השלום שהושג בעקבות הניצחונות של אוגוסטוס בגאליה ובספרד.
9 לפנה"ס – במהלך קמפיין צבאי שניהל נגד שבט המרקומנים נירון קלאודיוס דרוסוס, בנו החורג של אוגוסטוס קיסר, מת לאחר שנפל מסוסו.
4 לפנה"ס – משלחת מארץ ישראל באה לרומא, במטרה למנוע את המשך שלטון בית הורדוס, לאחר מותו של הורדוס.
4 לפנה"ס – לאחר מותו של הורדוס, בנו ארכלאוס הופך לאתנארך (נשיא) יהודה בעוד שהורדוס אנטיפס הופך לטטרארך הגליל והפראיה
4 לפנה"ס – המצביא הרומאי ומושל הפרובינקיה סוריה פובליוס קווינקטיליוס וארוס כובש את ירושלים באמצעות שלושה מתוך ארבעת לגיונותיו ולאחר מכן צולב 2,000 מורדים יהודים.
3 לפנה"ס – לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס מפקד על הצבא הרומאי בגרמאניה וחוצה את האלבה. הוא בונה את הפונטס לונגי (בלטינית – גשר ארוך) מעל ביצות העשב בין הריין והאמס.
2 לפנה"ס – יוליה אוגוסטי פיליאה, בתו של הקיסר הרומי אוגוסטוס קיסר, הוגלתה באשמת בגידה וניאוף לאי פאנדאטריה, שם היא הוחזקה בבידוד מוחלט כשרק אמה סקריבוניה התלוותה אליה.
2 לפנה"ס – פרטס הרביעי הופך למלך האימפריה הפרתית.
1 לפנה"ס – אובידיוס כותב את אמנות האהבה
1 לפנה"ס – הקיסר הסיני האי משושלת האן מת ומוחלף על ידי בן דודו, הקיסר פינג משושלת האן בן התשע. ואנג מאנג ממונה לעוצר על ידי ואנג ג'נגג'ון.
1 לפנה"ס – העוצר לשעבר, דונג שיאן מתאבד.
נולדו

6 לפנה"ס – תאריך אפשרי ללידתו של ישו
5 לפנה"ס – תאריך משוער נוסף ללידתו של יוחנן המטביל ושל ישו
4 לפנה"ס – עוד תאריך משוער להולדת ישו
3 לפנה"ס – סנקה, מדינאי רומי
3 לפנה"ס – גלבה, קיסר רומי
2 לפנה"ס – לפי האמונה הנוצרית, גבריאל מנבא את לידתו של ישו למרים, אם ישו.
25 בדצמבר 1 לפנה"ס – תאריך לידתו של ישו על פי דיוניסיוס אקסיגואוס, שהמציא את הספירה הנוצרית.
נפטרו

9 לפנה"ס – נירון קלאודיוס דרוסוס
8 לפנה"ס – הורציוס, משורר רומי קדום
8 לפנה"ס – גאיוס קילניוס מאיקנס, מדינאי רומי, ופטרון בתחום האומנות
7 לפנה"ס – אריסטובולוס נסיך ממשפחת הורדוס
4 לפנה"ס – הורדוס
3 לפנה"ס – הקיסר קונסורט פו משושלת האן.
2 לפנה"ס – יולוס אנטוניוס בנו של מרקוס אנטוניוס וקונסול (האימפריה הרומית) בשנת 10 לפנה"ס (נולד בשנת 43 לפנה"ס)
2 לפנה"ס – פארתס הרביעי, מלך פרת (נרצח על ידי אשתו ובנו)
1 לפנה"ס – דונג שיאן משושלת האן – מתאבד (נולד בשנת 23 לפנה"ס)
1 לפנה"ס – הקיסר האי משושלת האן (נולד בשנת 27 לפנה"ס)
1 לפנה"ס – הקיסרית פו משושלת האן.
1 לפנה"ס – הקסיר זהאו פאייאן (נולד בשנת 32 לפנה"ס)
הערות שוליים

↑  דיוניסיוס עצמו לא ציין בפירוש את שנת הלידה, וכך רוב החוקרים מפרשים את דבריו, אך ישנם הסוברים שתיארוך הלידה לפיו התרחש דווקא בשנת 1 לסה"נ.
| עשורים במאה ה-1 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 90–99 לפנה"ס • 80–89 לפנה"ס • 70–79 לפנה"ס • 60–69 לפנה"ס • 50–59 לפנה"ס • 40–49 לפנה"ס • 30–39 לפנה"ס • 20–29 לפנה"ס • 10–19 לפנה"ס • 1–9 לפנה"ס • >> |  |
לידתו של ישו
הורדוס
All Hope Is Gone

All Hope Is Gone הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת המטאל סליפנוט. האלבום יצא ב-20 באוגוסט 2008 על ידי חברת התקליטים Roadrunner Records. תכנונים לאלבום החלו בשנת 2007, כאשר הוא הוקלט בשנת 2008.
האלבום נמכר בכמעל ל-1,000,000 עותקים בארצות הברית וזכה למעמד אלבום פלטינה.
סגנון

מבחינה מוזיקלית, באלבום מתרחקת הלהקה מהנו-מטאל האופייני לה, ומתמקדת יותר בהבי מטאל סטנדרטי ובגרוב מטאל.
סינגלים

"All Hope Is Gone" - הסינגל הראשון באלבום.
"Psychosocial" - הסינגל השני באלבום.
"Dead Memories" - הסינגל השלישי באלבום.
"Sulfur" - הסינגל הרביעי באלבום.
"Snuff" - הסינגל החמישי באלבום.
רשימת שירים

| # | שם | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1 | "execute" | 1:50 |
| 2 | "(Gematria (The Killing Name" | 6:03 |
| 3 | "Sulfur" | 4:39 |
| 4 | "Psychosocial" | 4:45 |
| 5 | "Dead Memories" | 4:30 |
| 6 | "Vendetta" | 5:17 |
| 7 | "Butcher's Hook" | 4:16 |
| 8 | "Gehenna" | 6:55 |
| 9 | "This Cold Black" | 4:42 |
| 10 | "Wherein Lies Continue" | 5:38 |
| 11 | "Snuff" | 4:38 |
| 12 | "All Hope Is Gone" | 4:47 |
|  | אורך כולל | 57:57 |
Bereitet die Wege, bereitet die Bahn, רי"ב 132

העמוד הראשון של הפרטיטורה, בכתב ידו של באך
Bereitet die Wege, bereitet die Bahn (בעברית: פנו דרך, ישרו המסילה), רי"ב 132, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה ב-22 בדצמבר 1715, לכבוד יום ראשון הרביעי של תקופת הציפייה.
היסטוריה ומילים

באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין תוך כמה שנים קנטטה עבור כל מועד בשנה. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הרביעית שהלחין באותה שנה לאחר רי"ב 31, רי"ב 165, רי"ב 185 ורי"ב 163.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הפיליפים ומהבשורה על-פי יוחנן, שם מעיד יוחנן המטביל על בואו של ישו ומצטט את הנביא ישעיהו: "קול קורא במדבר פנו דרך ה'", העוסק בביאה הצפויה של הגאולה. הלברית נכתבה על ידי סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לרוב הקנטטות של באך בתקופה זו. הקטע האחרון בקנטטה לקוח ממזמור לותרני שכתבה אליזבת קרוסיגר (Elisabeth Cruciger), משוררת גרמנית בת המאה ה-16. הטקסט מצטט בחלק הראשון את נבואת ישעיהו ומסיים בקריאה הברורה "המשיח כבר מגיע!". המשך הטקסט קורא למאמין להתכונן לביאת הגאולה, לחזור בתשובה ולהיטהר.
בניגוד לחלק מהקנטטות שלו מתקופה זו, הוא לא ביצע את היצירה שוב בעת עבודתו בלייפציג, מכיוון ששם נשמרו חוקי התענית המקובלים, שכוללים גם איסור על ניגון מוזיקה.
הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1881 בכרך 28 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850-1900.
מבנה והרכב מוזיקלי

הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת אבוב, שני כינורות, ויולה, צ'לו ובאסו קונטינואו שכולל בסון. ככל הקנטטות שלו בשנה זו, גם הנוכחית מורכבת מאריה ורצ'יטטיב לסירוגין, והסיום הוא כורל. הלחן לחלק האחרון אבד, בדומה לקנטטה הקודמת, מס' 163 וכיום מבצעים במקומו את החלק האחרון של רי"ב 164. לקנטטה שישה חלקים:
אריה לסופרן: Bereitet die Wege, bereitet die Bahn (פנו דרך, ישרו המסילה)
רצ'יטטיב לטנור: Willst du dich Gottes Kind und Christi Bruder nennen (אם בן אלהים ואח כריסטוס תקרא)
אריה לבס: Wer bist du? Frage dein Gewissen (מי אתה? שאל את מצפונך)
רצ'יטטיב לאלט: Ich will, mein Gott, dir frei heraus bekennen (אני, אלהי, אתוודה בפניך בפתיחות)
אריה לאלט: Christi Glieder, ach bedenket (חברי כריסטוס, אה זכרו נא)
כורל למקהלה: Ertöt uns durch deine Güte (המיתנו באמצעות טובך)
הקלטות

היצירה לא הוקלטה רבות, רק כ-15 פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון גוסטב ליאונהארדט (ב-1983), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן
↑  The Cantatas of J. S. Bach: With Their Librettos in German-English Parallel Text, Alfred Dürr, Richard D. P. Jones, עמוד 14
↑  הבשורה על-פי יוחנן, א, 19-28
↑  ספר ישעיהו, פרק מ', פסוק ג'
↑  באתר Emmanuel Music
↑  פירוט פרסומי חברת באך, באתר IMSLP
↑  באתר All Music
↑  רשימת הקלטות באתר קנטטות באך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576987505171  BNE: XX5044094  BnF: cb13909485m (data)  GND: 300008252  LCCN: n88045276  MusicBrainz work: 038510b7-816d-4326-9f7c-9e11723e71f6  VIAF: 179906394   WorldCat (עם VIAF): 179906394
תאוריית התסריט המיני

תאוריית "התסריט המיני" (מאנגלית: Sexual Script Theory) מכניסה מטפורה ודימוי חדשים להבנת הפעילות המינית והמיניות האנושית כאינטראקציה נלמדת בעלת אופי חברתי. לפי תאוריה זו המיניות האנושית מיוצרת, מאורגנת ומתוחזקת חברתית ומשתנה בהקשר חברתי. התסריטים המיניים הם מעין "מרשמים" תרבותיים וחברתיים המכתיבים את ה"מי", "מה", מתי", "איפה" ו"איך" של ההתנהגות המינית (ויחסי המין בפרט), ומהי המשמעות של אותם יחסי מין או התנהגות מינית כאשר הם מתרחשים. התסריטים המיניים הם דינמיים בבסיסם, שונים בין בני-האדם בהתאם לחברה ולתרבות אליהם הם משתייכים ומשתנים לאורך זמן.
הרעיון הוצג לראשונה על ידי הסוציולוגים ג'ון ה' גאגנון וויליאם סימון בספרם פורץ-הדרך משנת 1973 "התנהגות מינית: המקורות החברתיים של המיניות האנושית". הספר עזר לעצב את שדה "חקר המיניות" והפך לטקסט בסיסי בגישת ה"הבניה החברתית" למיניות במדעי החברה. צמד החוקרים הוסיפו לפתח את הרעיון לאורך השנים, אך עקרונותיו ותפיסותיו הבסיסיות נותרו כשהיו.
ליבת גישתם של גאגנון וסימון הייתה לאתגר את התפיסה הרווחת באותה תקופה, במחקר ובכלל, לפיה מין הוא דבר "טבעי". בניגוד לדרכי חשיבה קלאסיות הרואות במיניות ובהתנהגות מינית אנושית כשייכות לתחום הביולוגי, הגופני והקליני, גאגנון וסימון שאפו להראות כיצד המיניות האנושית מאורגנת ונבנית תמיד סביב תנאים כלכליים, דתיים, פוליטיים, משפחתיים וחברתיים. כפי שטען גאגנון: "החידוש במה שעשינו אז היה להעלות טענה סוציולוגית להיבט בחיי החברה שנראה ככזה הנקבע על ידי ביולוגיה או פסיכולוגיה". הרעיון שגאגנון וסימון מציגים שואב ממגוון תאוריות חברתיות, תרבותיות, פסיכולוגיות ועוד, ביניהן תאוריות הבניה חברתית, מיניות, אינטראקציה סימבולית, תאוריית השיח ופמיניזם.
לטענת גאגנון וסימון, המיניות עבור בני האדם היא לעולם לא רק תשוקה הצפה בחופשיות, אלא תמיד מבוססת על כוחות חומריים ותרבותיים רחבים יותר. כלומר, אין מיניות "חיונית" בה הבסיס הביולוגי מנותק מהבסיס החברתי. בנוסף טען גאגנון כי יש "דרכים רבות להיות, לפעול, להרגיש מיני. אין מיניות אנושית אחת, אלא מגוון רחב של מיניות". על-בסיס תפיסה זו טענו החוקרים שהמיניות האנושית מוסיפה להתפתח ולהשתנות כתלות בחברה, בתרבות ובאנשים, וכך גם המחקר אודותיה צריך להתפתח ולהשתנות. בריאיון שפורסם לאחר מותו סיכם זאת סימון באומרו: "אחרי כל השנים המסקנה האחת אליה הגעתי היא שאין אמיתות משמעותיות קבועות על מיניות".
על החוקרים

ג'ון ה. גאגנון (22 בנובמבר 1931 - 11 בפברואר 2016. מאנגלית: John H. Gagnon) ו-וויליאם סימון (20 ביולי 1930 – יולי 2000. מאנגלית: William Simon) היו מחלוצי הסוציולוגים של המיניות האנושית. ספרם המשותף שראה אור בשנת 1973 "התנהגות מינית: המקורות החברתיים של המיניות האנושית" מילא תפקיד מרכזי בעיצוב הסוציולוגיה העכשווית של המיניות האנושית והמיניות הביקורתית. גאגנון כתב וערך 15 ספרים ולמעלה ממאה מאמרים והוענק לו תואר הכבוד פרופסור אמריטוס לסוציולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של ניו יורק בסטוני ברוק, שם לימד וערך את מחקריו בין השנים 1968 עד 1998. סימון, שהיה בן למהגרים יהודים מפולין ונולד בניו-יורק, היה תומך נלהב בסובלנות מינית ותמך בזכויות הלהט"ב מראשית המאבק הגאה.
גאגנון וסימון שאבו השראה מהוגים וחוקרים בתחומי הסוציולוגיה, תרבות, אנתרופולוגיה, היסטוריה ופסיכולוגיה חברתית, בהם מרגרט מיד, פיטר בורק, ארווינג גופמן, ג'ורג' הרברט מיד, זיגמונד פרויד ואלפרד קינסי. עם זאת, הם היו הראשונים שהציעו לבחון את נושא התסריטים המיניים, מה שהפך לתרומה המפורסמת ביותר שלהם.
תאוריית "התסריט המיני" > הרקע לתאוריה ותפיסת המיניות האנושית לפי גאגנון וסימון

כפי שצוין לעיל, רעיון "התסריט המיני" הובא לראשונה בספרם של גאגנון וסימון "התנהגות מינית", המהווה למעשה אסופת מאמרים פרי עטם (אותם כתבו ביחד ולחוד) בהם דנו במיניות האנושית, מקורותיה והתפתחותה. לפי תאוריה זו, העומדת בניגוד לתפיסות שרווחו באותה תקופה, המיניות האנושית היא סמלית בבסיסה, ולא רק ביולוגית, "טבעית" או אוניברסלית, ולפיכך יש לבחון את המשמעויות של המיניות ושל סמליה ולחפש אחר מקורותיה החברתיים.
גאגנון וסימון טענו כי חקר המיניות האנושית, מבלי להתייחס להיבטים האישיים, החברתיים והתרבותיים במסגרתם היא נוצרת וסביבם מוענקת לה משמעות, הוא חסר וחלקי. הם ראו בעיסוק של בני-האדם ב"טבעה" של ההתנהגות המינית ככזה המסתיר את המרכיבים החברתיים במיניות האנושית, ואף העבירו ביקורת על המורשות המחקריות של פרויד וקינסי, שראו בדחף המיני מנדט ביולוגי בסיסי הלוחץ-כנגד וצריך להיות נשלט על ידי המטריצה התרבותית והחברתית (דימוי שהיה נפוץ מאוד באותה תקופה). גאגנון וסימון מסכימים כי מה שבאופן קונבנציונלי מתואר כ"התנהגות מינית" אכן מושרש ביכולות ובתהליכים ביולוגיים, אך לתפיסתם לא יותר מאשר צורות אחרות של התנהגות אנושית. לטענתם, קיומו של מצע ביולוגי למין ולמיניות בשום אופן אינו מהווה עילה לעליונות הדטרמיניזם הביולוגי, ואף סביר להניח שההפך הוא הנכון – ייתכן ותחום המיניות הוא התחום בו עליונות העמדה הסוציו-תרבותית על-פני העמדה הביולוגית היא השלמה ביותר.
גאגנון וסימון בספרם שאפו להבין התנהגויות ופעילויות מיניות מכל הסוגים (אך עם זאת מוגדרות – טובות או רעות, סוטות או קונפורמיות, נורמליות או פתולוגיות, פליליות או לא פליליות) כתוצרים של תהליך התפתחות פסיכו-חברתי מורכב, וזאת משום שהן משובצות בתסריטים חברתיים בהם הפעולות הגופניות עצמן הופכות לאפשריות.
תאוריית "התסריט המיני" > מאפייני "התסריט המיני"

אחד הדברים שהופכים את המיניות האנושית למובחנת ולשונה כל-כך מהמאפיינים הביולוגיים של בעלי-חיים אחרים הוא השימוש בשפה, בסמלים ובמטאפורות כמרכיבים של המיניות האנושית. נראה כי בני-האדם יצרו מספר עצום של מטאפורות המשמשות לדבר, לחשוב, לכתוב ולקיים מיניות, ואלו מהוות חלק מרכזי ביצירת התסריטים המיניים. בהתבסס על ניתוח לשוני, יחסים מיניים נחשבים כמתוסרטים אם הצדדים המעורבים בהם עושים שימוש במאפיין לשוני אחד לפחות מתוך החמישה שלהלן:
התייחסות לשלבים צפויים מראש.
התייחסות לידע כללי.
יצירת קונצנזוס על ידי שיחה זורמת ומשתפת פעולה.
שימוש בדוגמאות ורמיזות היפותטיות וכלליות.
שימוש קולי פעיל.
מחקרים שנעשו על תסריט מיני ותאוריית התסריט המיני מצאו כי תסריטים מיניים מאורגנים על פי מאפיינים סוציולוגיים שונים, בהם מגדר, מגזר ואתניות. גאגנון וסימון מציינים בספרם כי בחקר ההתנהגות המינית והמיניות האנושית יש לעשות הבחנות חשובות בין קבוצות חברתיות שונות, הן ברמת המאקרו (כמו תרבויות שונות) והן ברמת המיקרו (כמו שוני במעמד סוציו-אקונומי, או שוני מגדרי בין נשים לגברים). לתפיסתם, הבדלים אלו – עליהם יש לתת את הדעת כאשר ניגשים לחקור את המיניות האנושית – לא רק רומזים על חשיבות הגורמים הסוציו-תרבותיים והמבנה החברתי לחקר המיניות, אלא אף מהווים אזהרה מפני קבלה חסרת-ביקורת של ההכללות הנוגעות להתפתחות פסיכוסקסואלית של האדם.
תאוריית "התסריט המיני" > התאוריה בהקשר היסטורי

גאגנון וסימון פרסמו את ספרם "התנהגות מינית" בעיצומה של מה שלימים נקראה "המהפכה המינית" של שנות ה-60. באותה תקופה פרץ הגל השני של הפמיניזם, שהוביל לדיונים רחבים אודות אלימות מינית, פורנוגרפיה ומיניות של נשים. במקביל, קמה תנועת "סטונוול" שהפכה לראשיתה הסמלית של תנועה הומוסקסואלית ולסבית חדשה ופעילה, שנועדה ליצור נוף להט"בי חדש ולייצר לגיטימציה עולמית שאפילו גאגנון וסימון יכלו בקושי לחזות.
גאגנון וסימון כתבו לצד תנועות חברתיות אלה (הומוסקסואליות, לסביות ופמיניסטיות), שהיוו כוחות עיקריים של השינוי בכל הנוגע ליחס ולעיסוק במין ומיניות, ולעיתים קרובות אף לקחו בהן חלק. על אף שאף אחד מהם לא היה הומוסקסואל, הם היו פתוחים וסובלניים כלפי להט"בים ("גיי פרנדלי"), מאפיין נדיר באותה העת. בספרם, הם מקדישים כמה פרקים להומוסקסואליות ולסביות ומציינים כי מבחינתם החשיבה בת-זמננו הרואה בהומוסקסואלים ובלסביות כסוגים מיוחדים של אנשים, שיש לחקור כדי להבין מה הוביל אותם להיות "כאלה", היא שמניחה את הבעיתיות מלכתחילה. לתפיסתם, חיפוש אחר הסיבה מדוע אנשים הם הומוסקסואלים אינו שונה מחיפוש אחר הסיבה מדוע אנשים הם רופאים או כל דבר אחר, וכי יש נושאים הרבה יותר מעניינים לחקור. הם טוענים כי גישות להומוסקסואליות "נשלטות על ידי השקפה פשטנית והומוגנית של התכנים הפסיכולוגיים והחברתיים של הקטגוריה 'הומוסקסואל' ובה בעת מתעניינים [כמעט] בלעדית בשאלה הכי קשה והכי פחות מתגמלת מכל השאלות – זו של האטיולוגיה". הם נדהמו מההנחות העומדות מאחורי מערכות הסיווג המיני ומהשאלות הפשוטות הנוגעות לנטיות מיניות שאלו ביקשו לייצר, ובמובן מסוים ביקשו לפרק את הקטגוריות מיניות ואת התאוריות הסיבתיות-אטיולוגיות הנוגעות לסיווגים מיניים.
התקופה בה פורסם הספר "התנהגות מינית" קדמה לשינויים רבים שפקדו את העולם בשנות ה-80 וה-90 וביניהם הופעת האיידס, פיתוח טכנולוגיות רבייה חדשות, הופעת הקוויריות, פיתוח ויאגרה, והם קדמו אף לפוסט-מודרניזם. אומנם צמד הכותבים רומזים בסוף הספר על השינויים העתידים לבוא, אך גם הם לא ידעו מה יוליד יום. על אף השינויים המשמעותיים שחלו, אחד העקרונות המשמעותיים שנכחו בעת פרסום ספרם לראשונה, ושנותר עודנו בעל השפעה חזקה, הוא היחס השלילי העוצמתי כלפי מין, שמדכא הרבה מהמיניות. אומנם חל שינוי בנראות המיניות האנושית, וניתן אפילו לומר שהסביבה הפכה ל"מינית" יותר משהייתה לפני 40 שנה, אך היחס השלילי כלפי מין לא נעלם. הוא איננו בא לידי ביטוי באותו אופן כיום כפי שבא לידי ביטוי לפני למעלה מ-40 שנה, אך זאת משום ששינה והתאים עצמו לשינויים שהתרחשו בעולם.
תאוריות ומושגי מפתח הקשורים לתאוריית התסריט המיני > הבניה חברתית

הבניה חברתית היא מונח בתחום התאוריה הסוציולוגית לפיה העולם האנושי אינו טבעי במובן כלשהו והסדר החברתי הוא תוצאה של תהליכים חברתיים. מה שנחשב למציאות מעוצב על ידי אינטראקציה של פרטים בתרבות או בחברה מסוימת. גישה זו מבקשת לערער על תפיסות מהותניות של תהליכים חברתיים, ולערער על ההנחה שתופעות חברתיות הן טבעיות או נורמליות. תחת זאת, הגישה הזו טוענת שתהליך חברתי יצר את התפיסה של תופעות אלה כטבעיות. כך למשל מפורשות דתות כהבניה חברתית, ותפיסות של מקומם של גברים ונשים בחברה כמו גם של מיניות.
רעיון "התסריט המיני" מתקשר לפיתוחים הרחבים של תאוריית ההבניה החברתית על טבעם של חיי בני-האדם, החברתיים מבסיסם. לפי תאוריית ההבניה החברתית אמונות, תפיסות ועמדות שונות הנוגעות לחברה ולמבנה החברתי מועברות הלאה לילד/ה הגדל/ה בתרבות מסוימת כתופעות טבעיות בחברה. לפיכך, התסריטים המיניים יכולים לנבוע, ולרוב נובעים, מהדרך בה גדל/ה והתחנך/ה הילד/ה לאורן של האמונות הנוגעות לחברה ולמבנה החברתי.
תאוריות ומושגי מפתח הקשורים לתאוריית התסריט המיני > מיניות

מיניות היא הדרך בה בני אדם חווים, מתנהגים ומבטאים את עצמם כיצורים מיניים, בהתייחס לפעילויות המובילות או הקשורות במגע מיני. המיניות מושפעת ממספר גורמים בהם התכונות הגנטיות הקובעות דפוסים של תגובה מינית, גישות חברתיות לגבי מין ומטענו האישי של כל אדם. המחקר של המיניות האנושית מקיף מארג של התנהגויות חברתיות ועוסק במגוון רחב של היבטיה השונים (בהם ביולוגיים, פוליטיים, מוסריים ופסיכולוגיים). מבחינה חברתית-תרבותית המיניות כתופעה תופסת מקום גדל והולך בחברה הפוסט-מודרנית, בה היבטים מסוימים בחיים החברתיים הופכים מתירניים יותר מבעבר. שינוי תפיסתי זה הוביל בין היתר לעיסוק נרחב במיניות כתופעה תרבותית הדוניסטית, קרי, שלא למטרות רבייה.
תאוריות ומושגי מפתח הקשורים לתאוריית התסריט המיני > נורמות מיניות

נורמות חברתיות משפיעות על מגוון רחב של התנהגויות אנושיות, בהן גם התנהגויות מיניות. נורמות מיניות קיימות ברוב התרבויות בעולם ויכולות להיות אישיות, כלומר כאלה שנאכפות על ידי הפרט, או חברתיות, כלומר כאלה שנאכפות על ידי החברה. למשל, הנורמה המינית ברוב התרבויות כוללת יחסים הטרוסקסואליים בין פרטים נשואים. הנורמות המיניות משתנות כל הזמן ולכן ההגדרה מהי התנהגות מינית נורמלית איננה חד-משמעית, אלא נובעת מהתרבות של חברה מסוימת וכוללת טווח רחב של התנהגויות.
בתרבויות המערב מיניות "נורמלית" יכולה להיות מוגדרת ככל מעשה מיני שאינו כולל סטיות, כאשר הנטייה היא ליחסים מונוגמיים מתמשכים באורח החיים ההטרוסקסואלי. עם זאת, ניתן לראות כי במקביל לנורמות מיניות נפוצות אלו ישנו תהליך ליברליזציה בחברות שונות, שהוביל לכך שהומוסקסואליות הוגדרה כחוקית במדינות רבות. עם זאת, גם בחברות מערביות חברי קהילת הלהט"ב לא נהנים מקבלה חסרת תנאים של מיניותם, מה שמלמד על כך שתהליך שינוי הנורמות עוד נמצא בעיצומו וטרם הושלם.
סטייה מהתנהגות מינית נורמלית היא נפוצה וניתנת להגדרה במספר דרכים - גישה חיובית תגדיר סטייה זאת כ"חופש מיני" "שחרור מיני" או "אהבה חופשית", בעוד שגישה שלילית תגדיר זאת כ"פריצות מינית". גם התייחסות להגבלות מיניות תוגדר באופן שלילי כ"דיכוי מיני", בעוד גישה חיובית לכך תגדיר הגבלות מיניות כ"צניעות", "איפוק מיני", "חיי אישות בנישואין" או "מהוגנות מינית".
תאוריות ומושגי מפתח הקשורים לתאוריית התסריט המיני > תאוריית התסריט החברתי

תאוריית התסריט המיני נוגעת ישירות לתאוריית התסריט החברתי ומהווה למעשה דוגמה ספציפית, מעין תת-קטגוריה, של תסריטים חברתיים, המתייחסים ליחסים מיניים והתנהגות מינית בתוך ההקשר החברתי. מייקל וו. וידרמן הגדיר זאת בבירור באומרו: "תאוריית התסריט החברתי מצביעה על העובדה שחלק ניכר מההתנהגות המינית נראית כפועלת על פי תסריט. בדומה לתסריטים בהם משתמשים שחקנים על מנת להנחות את התנהלותם, תסריטים חברתיים מנחים בני חברה מסוימת מהי ההתנהגות ההולמת, כיצד לפרש התנהגויות שונות ומה המשמעות הנלווית להתנהגויות מסוימות". היות שהתסריטים המיניים מהווים חלק מהקבוצה הרחבה של התסריטים החברתיים גם תאוריות חברתיות, כמו תאוריית האינטראקציה הסימבולית, תאוריית השיח ותאוריות מתחום הפמיניזם, מהוות מקור משמעותי להבניית תסריטים מיניים.
תאוריות ומושגי מפתח הקשורים לתאוריית התסריט המיני > תסריט מגדרי

ישנו סטנדרט כפול בכל הנוגע לתסריט המיני ההטרוסקסואלי המסורתי. תסריט זה מציג התנהגויות מיניות שונות לגברים ולנשים, בהן נשים מצופות לגלות התנהגות מינית אך ורק במסגרת יחסים מחייבים, בעוד גברים מצופים לגלות התנהגות מינית בכל סוג של יחסים. גברים צעירים שלא הבינו כי נשים בנות גילם מחזיקות במערכת של תסריטים מיניים שונה משלהם, מוצאים עצמם נבוכים לעיתים קרובות. בשלב בו צעירים מקבלים סוף סוף מרחב פרטיות גדול יותר ממשפחתם (למשל בעת יציאה ללימודים באוניברסיטה או לאחר הנישואין), נדמה כי לגברים צעירים נראה ברור מאליו כי כעת יקיימו יחסי מין "באופן טבעי", מאחר שרוב המכשולים הוסרו. עם זאת, נשים צעירות שינהגו באותו אופן מסתכנות בכך שיתויגו כ"סוטות", זאת משום שבתסריט המיני ההטרוסקסואלי המסורתי אישה המביעה עניין רב מדי או אגרסיבי במין, במיוחד מחוץ למערכת יחסים אינטימית, מרמזת על גבריות, ייאוש או ליקוי אחר כלשהו.
מחקרים שעסקו בתאוריית הסכמה המגדרית העלו כי זכרים ונקבות מתקשרים באופן שונה כבר מגיל צעיר מאוד. באחד המחקרים, שנערך על ידי מרתה בוסטון וגארי לוי בשנת 1991, נמצא כי ילדים, בעיקר בנים, הראו יכולת גבוהה יותר לפעול לפי תסריט תואם מגדרית למגדר של עצמם, יותר מתסריט התואם למגדר האחר. כך, בנוסף לרכישת ידע לגבי תפקידי מגדר סטראוטיפיים בתרבות שלהם, ילדים צעירים פיתחו גישות, העדפות והתנהגויות תואמות-מגדר, בהיבטים שונים של חייהם.
מגיל צעיר גברים מחונכים לקבל ולהחצין את מיניותם, בעוד נשים מחונכות להדחיקה. מבחינה אנטומית, איברי המין הגבריים חשופים יותר לעין ולטיפול של בעליהם מאלה הנשיים. בנים צעירים לומדים לאחוז בפין על מנת לתת שתן ולרחוץ אותו. מנגד, ילדה אינה לומדת לגעת בדגדגן שלה אלא לומדת לנגב את הפות לאחר מתן שתן כך שלא ייחשף לחיידקים מאזור פי הטבעת. התוצאה היא שבנים ובנות מקבלים מסרים שונים מאוד לגבי אבריהם המוצנעים. מחד, בנים לומדים מהר מאוד שהמגע באיבר המין הוא נעים, ולא בהכרח "מלוכלך" מחלקים אחרים בגופם אותם הם יכולים לראות. מאידך, בנות לומדות כי כמעט שאינן יכולות לראות את איבר מינן, וכי קשורים בו אספקטים של "לכלוך" שדורשים זהירות יתרה. בצורה דומה, תפקידי מגדר עשויים לעודד חקירת מיניות שונה אצל בנים ובנות ובהתאם להיווצרות תסריטים מיניים שונים בין גברים ונשים.
ראו גם > ערכים הקשורים למגדר ומיניות

מיניות
יחסי מין
הומוסקסואליות
לסביות
זהות מגדרית
נטייה מינית
סקסולוגיה
פורנוגרפיה
ארוטיקה
ראו גם > ערכים הקשורים לתאוריות חברתיות משלימות או מקבילות

פמיניזם
הבניה חברתית
אינטראקציה סימבולית
חינוך מיני
לקריאה נוספת

דניס, ו' (1998). לוהט ומטריד: גברים ונשים – מין ואהבה לקראת שנות האלפיים. (תרגום: ט' נתיב עירוני). תל אביב: ביתן.
טייפר, ל' (2001). מיניות: מגיל ילדות ועד זיקנה – תחושות, רגשות ופעולות מיניות שולטים על חיינו! (תרגום: ר' שפירא). הוד השרון: אסטרולוג.
ירום, נ' (2018). מצפן לזוגיות ראויה: מדריך לשותפות במיניות ואינטימיות. חיפה: פרדס הוצאה לאור.
נוסבאום, נ' (1996). הקשר בין פערים בתסריט המיני של בני זוג לבין תפיסת איכות הנישואין והקשר המיני. חיפה: אוניברסיטת חיפה, בית-הספר לעבודה סוציאלית.
Klein, V., Imhoff, R., Reininger, K. M., & Briken, P. (2019). Perceptions of Sexual Script Deviation in Women and Men. Archives of Sexual Behavior, 48(2), 631-644.
Kimmel, M. (Ed.). (2007). The Sexual Self: The Construction of Sexual Scripts. Vanderbilt University Press: Nashville.