stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זובין
הערות שוליים

↑  Archived at Ghostarchive and the Wayback Machine: "Iran made Zoobin air launched TV guided air to surface missile first test موشك زوبين ايران". YouTube.
↑  "Defense & Security Intelligence & Analysis: IHS Jane's | IHS".
↑  "AGM-379/20 Zoobin".
↑  http://www.eisc.com.cn/webdata/Data.asp?nRecno=62706&Recno=188626&kw= (הקישור אינו פעיל, July 2016)[Radar]
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זובין".
תקרית הגבול בגבול ישראל–לבנון (2010)

תקרית הגבול בין ישראל ללבנון של שנת 2010 התרחשה ב-3 באוגוסט 2010, בין צה"ל לצבא לבנון. כוח צה"ל יצא לפעילות במובלעת על מנת לכרות עץ בצד הישראלי של הגבול בניסיון למנוע משטחים אלו להוות נקודות תורפה שבחזבאללה יוכלו לנצל. הפעילות הייתה ליד קיבוץ משגב עם והכפר הלבנוני אל-עדיסה בתיאום עם הצבא הלבנוני.
במהלך הפעילות נורתה אש אל עבר כוח צה"ל כדי לנסות להבריח אותו. סא"ל דב הררי, מג"ד במילואים, נהרג, ועוד קצין עזרא לקיה נפצע קשה. בתגובה צה"ל השיב בירי פגזים. נהרגו ארבעה חיילים לבנונים וכתב אל-אח'באר עסאף אבו רחאל.
זו הייתה ההסלמה החמורה בגבול מאז מלחמת לבנון השנייה ב-2006.
צבא לבנון טען כי הוא פתח באש על חיילי צה"ל בגלל שהם הפרו את ריבונותה של לבנון בכך שפעלו בשטח לבנון, למרות שכוחות צה"ל פעלו בצד הישראלי.
כוח יוניפי"ל אישר את טענותיה של ישראל והוסיף כי ישראל תיאמה איתם את העבודות בגבול מראש. שר ההסברה של לבנון הצהיר מאוחר יותר כי "הקו הכחול אינו הגבול הבין-לאומי ויש אזורים מדרום לקו הכחול שהם שטח לבנון".
ארצות הברית גינתה את האש הלבנונית על חיילי צה"ל, ובתגובה לתקרית הכריז בית הנבחרים של ארצות הברית על השעיית הסיוע לכוחות המזוינים הלבנוניים. לבנון הגיבה ואמרה כי היא תסרב לכל סיוע צבאי מארצות הברית המותנה בהסכמתה לא להשתמש בנשק נגד ישראל.
רקע

בשבועות שקדמו לתקרית התקיימו חילופי מהלומות בין הצד הלבנוני (בעיקר חזבאללה) והצד הישראלי לאור הדיווחים המצביעים על כך שבית הדין המיוחד ללבנון ירשיע את חברי חזבאללה. לאחר ביקור מאולתר בלבנון של עבדאללה, מלך ערב הסעודית ובשאר אל-אסד ימים ספורים לפני התקרית, כלי תקשורת שונים בלבנון ומחוצה לה אמרו שהסבירות להסלמה בגבול פחתה. צבא לבנון טען כי המתיחות החלה כאשר סיור ישראלי ניסה לעקור כמה עצים בין הכפרים הלבנוניים אל-עדיסה וכפר כילא, בעוד שצה"ל טען כי צלפים לבנונים פתחו באש על עמדת תצפית בתוך ישראל בזמן שכוחות ישראליים מבצעים פעולות ביטחון שוטף.
לדברי דובר צה"ל, "צבא לבנון ירה לעבר עמדת צה"ל לאורך גבול לבנון בצפון ישראל. החיילים שהו בשטח ישראל, ביצעו תחזוקה שוטפת ותואמו מראש עם יוניפי"ל". רק אז, אמר הדובר, השיבה ישראל באש. צה"ל פרסם צילומי אוויר שמעידים על כך שחיילי צה"ל עמדו בשטח ישראל בעת הירי ו"לא חצו את גבול לבנון". נציגי האו"ם אישרו את התמונות. אנליסטים ישראלים שיערו שייתכן שמפקד עריק שאוהד את חזבאללה הורה על התקיפה.
בדוח שפורסם על ידי בכירים ישראלים, הואשם צבא לבנון בניצול המצב שבו צה"ל ביצע עבודות תחזוקה ליד הגבול הלבנוני. לפי הדוח, ב-3 באוגוסט, בשעה 6:00, הודיע צבא ישראל לכוחות יוניפי"ל על כוונתו להתחיל בעבודות תחזוקה שלוש שעות לאחר מכן. נציגי יוניפי"ל ביקשו לדחות את העבודה עד השעה 11:00 וטענו כי נדרש זמן נוסף להתכוננות לנוכחות צה"ל. לאחר שצה"ל דחה את זמן התחלת העבודות, מפקדי יוניפי"ל הודיעו לצבא לבנון על התוכניות. בשלב זה, נטען כי ישראל חשדה כי צבא לבנון ניצל את ההתראה המוקדמת כדי להכין מארב וקרא לעיתונאים ולצלמים להגיע לאזור, במטרה לתעד את האירועים.
מקורות ישראליים ציינו כי ההתכנסות המוקדמת של עיתונאים ורכבי שידור באזור לפני העימות מעלה סימני שאלה לגבי התכנון והמטרות של צבא לבנון. הנוכחות הבולטת של כוחות התקשורת בזירה לפני התפתחות האירועים הובאה כהוכחה לטענות אלו.
עימות

הלחימה החלה כאשר יחידת צלפים של צבא לבנון ירתה על עמדת תצפית של צה"ל בתוך שטח ישראל לאחר שקיבלה אישור ממפקדים לבנונים. היריות נורו מטווח של כ-700 מטר מבניין בכפר אל-עדיסה שבלבנון. בתגובה צה"ל פתח במתקפה ארטילרית כבדה לעבר מוצבים של צבא לבנון, בטענה כי המוצבים מחזיקים ב"עמדה דומיננטית" ויכולים היו להוות איום על הכוחות שעדיין על הקרקע.
מספר דקות לאחר תחילת העימות, תקף חיל האוויר הישראלי מרכז פיקוד של הכוחות המזוינים הלבנוניים בעיירה טייבה שבדרום לבנון, והשמיד מספר נגמש"ים מסוג M113.
לאורך תקיפות אלו, התקבלו בצה"ל מספר פניות מדרגי הפיקוד הבכירים של צבא לבנון, בבקשה להפסקת אש כדי לאפשר ללבנונים לפנות את נפגעיהם. מאוחר יותר הסכים צה"ל להפסקת אש ועצר את התקפותיו. חצי שעה לאחר מכן, חוליית RPG של צבא לבנון ירתה לעבר טנק ישראלי, אך החטיאה. הטנק השיב באש אל עבר העמדה הלבנונית שממנה הגיעה התקיפה.
תגובות

ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו אמר כי הוא מטיל על ממשלת לבנון "אחריות ישירה על הפרובוקציה האלימה הזו נגד ישראל". עוד הוסיף כי "ישראל הגיבה באגרסיביות, ותעשה זאת בעתיד נגד כל ניסיון להפר את השקט בגבול הצפון, ולתקוף את תושבי הצפון ואת החיילים שמגנים עליהם". משרד החוץ הישראלי כינה את התקרית "הפרה חמורה של החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם" ורק "אחת מני רבות של הפרות של החלטה 1701, כשהחמורה שבהן היא התחמשות מסיבית של חזבאללה, לרבות חימוש מחדש של יחידות חזבאללה בדרום לבנון." הוא הכריז, "ישראל רואה בממשלת לבנון אחראית לתקרית החמורה, ומזהירה מההשלכות אם אלה יימשכו". שר החוץ אביגדור ליברמן "הנחה את המשלחת הדיפלומטית הישראלית לאו"ם להגיש מחאה למזכ"ל האו"ם ולמועצת הביטחון".
נשיא לבנון מישאל סולימאן אמר כי הוא "יעמוד מול הפרת החלטה 1701 של ישראל, יהיה המחיר אשר יהיה". הוא גינה את ההתנגשות הכוללת "הפצצת מחסום של צבא לבנון והתקפות על רכוש לבנוני" וקרא לשתי המדינות לכבד את גבול הקו הכחול.
חוף מהסרטים 2

| --- | --- |

פוסטר הסרט
 בימוי:  ג'פרי הורנדיי 
 הופק בידי:  דייוויד בוולו
 תסריט:  דן ברנדסן בילי אדי מאט אדי מארק לאנדרי
 עריכה:  דייוויד פינפר 
 שחקנים ראשיים:  רוס לינץ' מאיה מיטשל גרייס פיפס גארט קלייטון ג'ון דה לוקה כריסי פיט מולי שון גריי
 מוזיקה:  דיוויד נסים לאורנס 
 צילום:  מארק אירווין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית26 ביוני 2015 ישראל2 ביולי 2015
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מסיבת חוף, סרט מוזיקלי 
 סרט קודם:  חוף מהסרטים (2013)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
חוף מהסרטים 2 (באנגלית: Teen Beach 2) הוא סרט ההמשך לסרט "חוף מהסרטים". הסרט שודר בהקרנת בכורה בערוץ דיסני בארצות הברית בתאריך ה-26 ביוני 2015. הסרט שודר ב-2 ביולי 2015 בערוץ דיסני ישראל. בסרט מופיעים, בין השאר, רוס לינץ', מאיה מיטצ'ל, גרייס פיפס, גארט קלייטון, ג'ון דה לוקה וכריסי פיט. הסרט עלה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
שחקנים > שחקנים ראשיים

בריידי (רוס לינץ')
מקנזי "מאק" (מאיה מיטשל)
לילה (גרייס פיפס)
טנר (גארט קלייטון)
שחקנים > שחקני משנה

אליסה (פיפר קורדה)
דבון (ריימונד אלקסנדר צ'אם ג'וניור)
סיקט (ג'ורדן פישר)
צ'י צ'י (כריסי פיט)
בוצ'י (ג'ון דלוקה)
גיגלס (מולי שון גריי)
ראסקל (קנט בויד)
ספנסר (רוס בטלר)
סטרוטס (ג'סיקה לי קלר)
לוגנאט (ויליאם לופטיס)
קיקי (קייטלין לווסון)
פסקול

ב-23 ביוני 2015 יצא הדיסק של פסקול הסרט, הנקרא (Teen Beach 2 (Original Motion Picture Soundtrack ובו כל השירים המופיעים בסרט.
| # | שם בעברית | שם באנגלית | אורך | מבצעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | הקיץ הטוב ביותר | Best Summer Ever | 3:28 | רוס לינץ', מאיה מיטשל, גארט קלייטון, גרייס פיפס, ג'ון דלוקה, ג'ורדן פישר וכריסי פיט ומולי גריי | זהו השיר המסיים את הסרט "סיפור הפרברים", והשיר הפותח את הסרט "חוף מהסרטים 2". לשיר זה יש גרסה נוספת המבוצעת על ידי איימי פאוארס ומתיו טישל. |
| 02 | בעצמי | On My Own | 2:25 | רוס לינץ | לשיר זה יש גם גרסה ארוכה יותר באורך 3:27, גם אותה מבצע. רוס לינץ השיר נכתב על ידי להקת R5 במיוחד עבור הסרט. |
| 03 | בדיוק איפה שאני רוצה להיות | Right Where I Wanna Be | 2:29 | גארט קלייטון וגרייס פיפס | לצורך שיר זה נעשה שימוש באפליקציית סירי (Siri) של אפל. |
| 04 | מתאהבת בך (חזרה 2) | Falling For Ya (Reprise 2) | 2:04 | ג'ורדן פישר וכריסי פיט | זוהי סצנה קומית של מריבה בין סיקט לצ'י צ'י על מי ישיר את השיר עכשיו שלילה איננה. |
| 05 | רוצה להיות איתך | Wanna Be With You | 2:51 | ג'ורדן פישר | מופיע ברקע. |
| 06 | הפוך את העצוב לחיוך | Twist Your Frown Upside Down | 2:58 | גארט קלייטון, גרייס פיפס, רוס לינץ' ומאיה מיטשל |  |
| 07 | מסך הכסף | Silver Screen | 2:58 | רוס לינץ' ומאיה מיטשל | "מסך הכסף" הוא כינוי למסך קולנוע. |
| 08 | תציל אותי | Rescue Me | 2:34 | סברינה קרפנטר | מופיע ברקע. הבהרה: סברינה קרפנטר לא משתתפת בסרט. |
| 09 | חייב להיות אני | Gotta Be Me | 3:53 | רוס לינץ', מאיה מיטשל, גארט קלייטון, גרייס פיפס, ג'ורדן פישר וג'ון דלוקה | קליפ לשיר זה פורסם על ידי חברת דיסני ב-26 באפריל 2015 כמו גם שחרור הסינגל. לשיר יש גרסה נוספת המבוצעת על ידי צ'ארלי מייסון, חואקים פרסון, ג'ואן אלקהנס וניקלאס מולינדר. |
| 10 | נועד להיות (חזרה 3) | Meant to Be (Reprise 3) | 1:55 | רוס לינץ', מאיה מיטשל, גארט קלייטון וגרייס פיפס |  |
| 11 | ככה אנחנו עושים | That's How We Do | 3:36 | רוס לינץ', מאיה מיטשל, גארט קלייטון, גרייס פיפס, ג'ון דלוקה וג'ורדן פישר ומולי גריי | זהו השיר הפותח את הסרט "לילה, מלכת החוף" שמחליף את "סיפור הפרברים". |
| 12 | מתחילים מחדש | Starting Over | 2:55 | להקת R5 | בדומה ל"החתולים הכי מגניבים בעיר" מהסרט הראשון, גם שיר זה נשמע ברקע בסוף הסרט. |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | המועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | בחירת הטלוויזיה: הכוכב של הקיץ | רוס לינץ' | מועמדות |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | בחירת הטלוויזיה: הכוכבת של הקיץ | מאיה מיטשל | מועמדות |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | בחירת המוזיקה: שיר מסרט או סדרה | צוות השחקנים של חוף מהסרטים 2 | מועמדות |
שידור הסרט בעולם

| מדינה | ערוץ | תאריך | שם הסרט |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הבריתארצות הברית | ערוץ דיסני | 26 ביוני 2015 | Teen Beach 2 |
| קנדהקנדה | Family Channel | 26 ביוני 2015 | Teen Beach 2 |
| דרום אפריקהדרום אפריקה | ערוץ דיסני דרום אפריקה | 26 ביוני 2015 | Teen Beach 2 |
| איטליהאיטליה | ערוץ דיסני איטליה | 27 ביוני 2015 | Teen Beach 2 |
| אוסטרליהאוסטרליה ניו זילנדניו זילנד | ערוץ דיסני אוסטרליה וניו זילנד | 27 ביוני 2015 | Teen Beach 2 |
| ישראלישראל | ערוץ דיסני ישראל | 2 ביולי 2015 | חוף מהסרטים 2 |
| ספרדספרד | ערוץ דיסני ספרד | 3 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| פורטוגלפורטוגל | ערוץ דיסני פורטוגל | 4 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| אורוגוואיאורוגוואי אל סלוודוראל סלוודור אקוודוראקוודור ארגנטינהארגנטינה בוליביהבוליביה גואטמלהגואטמלה הונדורסהונדורס הרפובליקה הדומיניקניתהרפובליקה הדומיניקנית ונצואלהונצאולה מקסיקומקסיקו ניקרגואהניקרגואה פנמהפנמה פרגוואיפרגוואי פרופרו צ'ילהצ'ילה קולומביהקולומביה קוסטה ריקהקוסטה ריקה | ערוץ דיסני אמריקה הלטינית | 12 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| ברזילברזיל | ערוץ דיסני ברזיל | 12 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| בריטניהבריטניה אירלנדאירלנד | ערוץ דיסני הממלכה המאוחדת ואירלנד | 17 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| פוליןפולין | ערוץ דיסני פולין | 18 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| הונגריההונגריה | ערוץ דיסני הונגריה | 18 ביולי 2015 | Tengerparti tini mozi 2 |
| צ'כיהצ'כיה | ערוץ דיסני צ'כיה | 18 ביולי 2015 | Film Mých Snů 2 |
| רומניהרומניה | ערוץ דיסני רומניה | 18 ביולי 2015 | Plaja Adolescentilor 2 |
| בולגריהבולגריה | ערוץ דיסני בולגריה | 18 ביולי 2015 | Плажен тийн филм 2 |
| יפןיפן | ערוץ דיסני יפן | 25 ביולי 2015 | ティーン・ビーチ ２ |
| גרמניהגרמניה | דיסני סינמאג'יק גרמניה | 26 ביולי 2015 | Teen Beach 2 |
| הולנדהולנד | ערוץ דיסני הולנד | 29 באוגוסט 2015 | Teen Beach 2 |
| בלגיהבלגיה | ערוץ דיסני בלגיה | 29 באוגוסט 2015 | Teen Beach 2 |
| צרפתצרפת | ערוץ דיסני צרפת | 31 באוגוסט 2015 | Teen Beach 2 |
| קוויבקקוויבק | ערוץ דיסני קנדה בצרפתית | 6 בספטמבר 2015 | Teen Beach 2 |
טריוויה

מבצעי הגרסה השנייה של "חייב להיות אני" הם כותבי השיר Determinate מסרט הלהיט של ערוץ דיסני "לימונד מאות'".
כמו בסרט הראשון, גם בסרט זה כל סצנות החוף צולמו בפוארטו ריקו, על אותו חוף שצולם הסרט הראשון.
רוס לינץ' ומאיה מיטשל סיפרו כי צולמה סצנה בה נשיקה בין בריידי למאק. הנשיקה בסצנה זו, לדבריהם, לא הופיעה בתסריט ונכנסה כאלתור עקב דרישות המעריצים לאחר הסרט הראשון. עם זאת הנשיקה לא מופיעה בסרט ועל כן, אם לא הייתה ההודעה רק ניסיון להטעות את הצופים, נראה כי זו ירדה בעריכה, כנראה על מנת לא ליצור מגבלת גיל לצפייה.
סופו של סרט זה קובע למעשה כי כל אירועי הסרט הזה והסרט הקודם "חוף מהסרטים" לא קרו מעולם.
הערות שוליים

1 2  טריילר 3 לסרט ובו נחשף התאריך, מתוך ערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני
1 2 3  פרומו הסרט מתוך ערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני ישראל
1 2  הקליפ באתר יוטיוב
↑  שיר מתוך הסרט מתוך ערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני הממלכה המאוחדת ואירלנד, שבתיאור שלו רשום את תאריך הבכורה
ג'יגולו

ג'יגולו (באנגלית: Gigolo) הוא גבר הנמצא במערכת יחסים או בקשר חברתי עם אישה ומקבל ממנה תמיכה כלכלית או גמול חומרי אחר, או, גבר שהוא רקדן (בעיקר בהקשר מיני) ומייעד את שירותיו רק או בעיקר לנשים. לעיתים מובן המונח כמתאר זנות גברית עבור נשים.
המונח מתאר פעמים רבות גבר שמאמץ אורח חיים המתאפיין בקיום מספר מערכות יחסים מעין אלו אחת-אחר-השנייה, ומסתמך על אורח חיים זה במקום להשיג הכנסה בדרכים אחרות. לרוב יהיה הג'יגולו גבר צעיר יחסית המקיים מערכת יחסים עם אישה מבוגרת ועשירה ממנו ומספק לה חברה, מהווה עבורה בן לוויה, ומקיים עימה מערכת יחסית מינית.
אטימולוגיה

המקור האטימולוגי של המילה הוא ככל הנראה בצרפתית, כגרסת הזכר למילה Gigolette, שמשמעה פרטנרית מקצועית לריקוד או זונה. מילה זו נגזרת מהמילה הצרפתית המוקדמת Giguer שמשמעה "לרקוד". המילה האנגלית המוקדמת Giglot עשויה הייתה אף היא להיות מקור למילה Gigolette.‏
המילים Gigolo ו-Gigolette מתועדות לראשונה בצרפתית בשימוש מאמצע המאה ה-19, בהקשר לפרטנרים מקצועיים לריקוד, לרוב רקדניות, באולמות הריקודים של המונמארטר בפריז.

רקדניות אלו קיבלו תשלום עבור ריקוד ולעיתים גם עבור יחסי מין. בסוף המאה ה-19, המונח ג'יגולו התקשר יותר לגברים, לרוב ממוצא זר, שנשים אמידות היו שוכרות את שירותיהם כבני לוויה ולמערכת יחסית אינטימית.
בקולנוע

במונח נעשה שימוש נרחב למדי בתרבות הפופולרית, למשל בסרט האילם "ג'יגולו" משנת 1926 שהפיק ססיל ב. דה-מיל, בסרט "ג'יגולו בלבד" משנת 1978 בכיכובו של דייוויד בואי, בסרט "ג'יגולו אמריקאי" משנת 1980 בכיכובו של ריצ'רד גיר, או בסרט "הג'יגולו מת לצחוק" משנת 1988 בסרט הישראלי "יהושע יהושע" בכיכובו של אברי גלעד, משנת 1999 בכיכובו של רוב שניידר, וכן בסדרה "יומנו של ג'יגולו" משנת 2022 בנטפליקס.
ראו גם

זנות גברית
שוגר דדי
הערות שוליים

↑  "gigolo". Merriam-Webster Dictionary
↑  Otterman, Sharon, "'Swiss Gigolo' Sentenced to Six Years". 2009-03-09., The Lede, March 9, 2009, News, הניו יורק טיימס, February 14, 2013.
↑  Dahlkamp, Jürgen, Röbel, Sven, and Smoltczyk, Alexander, Dahlkamp, Jürgen; Röbel, Sven; Smoltczyk, Alexander (2009-03-06). "Gigolo Trial: Trial to Begin for Man Who Duped Germany's Richest Woman". Spiegel Online., Spiegel Online International, accessed February 14, 2013.
1 2  "gigolo"., Word Reference, accessed February 14, 2013.
↑  Freundschuh, Aaron. The Courtesan and the Gigolo: The Murders in the Rue Montaigne and the Dark Side of Empire in Nineteenth-Century Paris (2017, Stanford University Press)
1798

שנת 1798 היא השנה ה-98 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1798 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

24 במאי – אירים לאומניים פותחים במרד עקוב מדם נגד הכובש האנגלי
12 באפריל – הרפובליקה ההלבטית, מקדימת דרכה של שווייץ, מכריזה על עצמאותה
9 ביוני – נפוליאון כובש את מלטה
7 ביולי – בעקבות פרשת XYZ, הקונגרס של ארצות הברית מחליט על ביטול האמנות עם צרפת ומתחילה המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת
11 ביולי – מוקם חיל הנחתים האמריקאי
1 באוגוסט – המלחמות הנפוליאוניות: פורץ קרב הנילוס
2 באוגוסט – מלחמות המהפכה הצרפתית: קרב הנילוס מסתיים בניצחון הבריטים
7 בנובמבר – רב החובל אדמונד פאנינג מגלה את אטול פאלמירה באוקיינוס השקט
נולדו

17 במרץ - רבי יעקב עטלינגר ממנהיגי יהדות גרמניה ומחבר הספר ערוך לנר
17 בינואר – אוגוסט קונט סוציולוג ופילוסוף צרפתי (נפטר ב-1857)
26 באפריל – אז'ן דלקרואה, צייר צרפתי (נפטר ב-1863)
13 ביולי – שרלוטה, נסיכת פרוסיה (אלכסנדרה פיודורובנה), רעייתו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה (נפטרה ב-1860)
12 באוקטובר – פדרו הראשון, קיסר ברזיל (נפטר ב-1834)
24 בדצמבר – אדם מיצקביץ', סופר ומשורר פולני (נפטר ב-1855)
נפטרו

2 בפברואר – יששכר בר בלוך, רב גרמני
4 ביוני – ג'קומו קזנובה, מאהב (נולד ב-1725)
ראו גם

ילידי 1798‎
נפטרים ב-1798‎
בחירות אזוריות

בחירות אזוריות הן שיטת בחירה הנפוצה במרבית מדינות העולם הדמוקרטיות כגון: בריטניה, גרמניה, ארצות הברית. על פי שיטה זו ישנה חלוקה של המדינה למספר מחוזות בחירה, הנקבעים מראש על ידי הממשל וועדותיו, כאשר כל מחוז בוחר את נציגיו לבית הנבחרים – הפרלמנט. בחלק מהשיטות האזוריות, כל מחוז בוחר נציג אחד, ובחלקן – כל מחוז בוחר מספר נציגים. אנשים השואפים להיבחר לפרלמנט (או להיבחר מחדש) מתמודדים על קולות הבוחרים לפי אזורי הבחירה, ומי מהם שזוכה במספר הקולות הרב ביותר באזורו מקבל מנדט, או לחלופין משפר את מקומו ברשימה המפלגתית. כך למעשה נוצר מצב שבו בית הנבחרים מורכב מנציגי מחוזות המחויבים מעבר למפלגתם למחוז בחירתם, וכך הדגש ניתן לא רק להיבט הלאומי-קולקטיבי אלא גם להיבט המקומי.
השיטה הנפוצה הנוספת היא בחירות ארציות, הנהוגה לדוגמה בישראל, ובה המדינה כולה היא אזור בחירה אחד.
מקור השיטה האזורית

מקור השיטה הוא במבנה הפיאודלי של מעצמות אירופה. בעבר היו מחולקות המדינות למחוזות אשר נשלטו בידי אדונים. כאשר נוצר מעבר למדינה המודרנית, וזכות הבחירה הפכה להיות רווחת הכלל, נותרו המחוזות בעיניהם כאזורי בחירה. ניתן לראות דוגמה בולטת לכך באנגליה, שהייתה מעוז הפיאודליזם, וחלשה על חלק נרחב מן העולם על ידי קולוניות (קולוניאליזם), אשר הושפעו ממנה, מרעיונות הפיאודליזם והחלוקה למחוזות.
סוגי בחירות אזוריות

בחירות אזוריות משולבות – שיטה שבה יש חלוקה של ההצבעה בין הצבעה כלל-ארצית לבין הצבעה אזורית. ישנה קביעה מראש מה יהיה יחס הקולות וכיצד תתבצע החלוקה. כך למעשה מצביע האזרח הן בבחירות אזוריות והן בארציות. מטרתה של שיטה זו היא ליהנות מיתרון הקשר והאחריות בין הבוחר לנבחר, אך יחד עם זאת לוודא שלא יהיו סטיות חמורות בהצבעה במידה שכלל האוכלוסייה הייתה מצביעה.
בחירות אזוריות גרידא – בחירות בהן נציגי בית הנבחרים נבחרים אך ורק בבחירות אזוריות, על פי חלוקה גאוגרפית.
דרכי בחירה

בסוגיית הבחירות האזוריות ישנו נתון חשוב לציון, והוא מספר הנציגים מכל מחוז בחירה. גם כאן ישנה חלוקה בין מדינה למדינה לפי ראות עיניה והבנת האוכלוסייה, המערכת הפוליטית והרכב בית הנבחרים.
מספר רב של נציגים – בשיטה זו נבחרים מכל אזור מספר נציגים. ייתכנו מחוזות שבהם ייבחרו שלושה נציגים וייתכנו אף יותר או פחות, בהתאם למספר בעלי זכות הבחירה במחוזות השונים. ריבוי הנציגים מכל מחוז נועד לשמר את עקרון הייצוג והיחסיות שעליהם מתבססת הדמוקרטיה. שימוש בשיטה זו מביא לריבוי מפלגות ועל כן מחייב ממשל קואליציוני, שלעיתים קרובות נוטה לחוסר יציבות, אך עם זאת, בשיטה זו בית הנבחרים מייצג טוב יותר את כלל הקולות בחברה.
נציג אחד מכל מחוז – בשיטה זו המדינה מתחלקת למספר מחוזות בחירה לפי מספר המושבים בבית הנבחרים (אם מדובר בשיטה אזורית גרידא) ובכל מחוז בחירה נבחר נציג אחד בלבד. לחלופין ניתן להקצות לבחירה האזורית מספר מסוים של מושבים מתוך כלל המושבים, ואז המדינה מחולקת למחוזות לפי מספר המושבים שהוקצו לבחירה האזורית. שיטה זו מעודדת את היווצרותה של מערכת דו-מפלגתית. ברוב המקרים, כאשר הבחירות נערכות בשיטה זו, שתי המפלגות הגדולות מקבלות כ-90% מכלל הקולות, דבר שמאפשר יציבות ממשלתית אך מחליש את המפלגות הקטנות, שזוכות לייצוג מועט, ובכך למעשה עלול להימנע ייצוגן של קבוצות מיעוט בחברה.
יתרונות וחסרונות השיטה

עידוד הקשר בין הבוחר לנבחר הציבור – כאשר המועמדים נבחרים בבחירות אזוריות רמת המחויבות שלהם לבוחרים עולה, וזאת בשל הקשר הפרטני. הבחירה מצטמצמת מרמת המדינה לרמת המחוז כך שניתן ליצור מחויבות ואחריות בין הנבחר לבוחריו.
ממשל יציב יותר – בבחירות אזוריות עולה כוחן של המפלגות הגדולות במידה שלא תחייב אותן בהכרח להיכנס לממשל קואליציוני המהווה כשל ממשל.
זרימת כוחות חדשים למשחק הפוליטי – האפשרות להיבחר לפי אזור, מקילה על כניסת מוחות רעננים וצעירים למערכת הפוליטית.
בשל קיומם של שינויים דמוגרפיים, יש לעשות רענון ובחינה מחדש מדי תקופה של החלוקה האזורית. לדוגמה, בבחירות אזוריות במחוזות חד-נציגיים, חשוב לוודא שבכל המחוזות יש מספר שווה (בקירוב) של בעלי זכות בחירה. הקביעה מחדש של מחוזות הבחירה יכולה להוות פתח למניפולציות ושליטת יתר בידי השלטון המכהן (ראו הטיה בקביעת מחוזות בחירה).
השיטה האזורית מעלה את כוחן של המפלגות הגדולות ומפחיתה מכוחן של הקטנות. הדבר פוגע בעקרון הייצוגיות של הדמוקרטיה, מפני שייתכנו זרמים או דעות בעם אשר קולם לא יישמע ולא ייוצג. מנגד, ריבוי מפלגות עלול להוביל לחוסר יציבות ממשלית.
הדיון בישראל בנושא מעבר לבחירות אזוריות

הממשל בישראל הוא תוצאה של מפתח המפלגות ביישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת המנדט, אשר המשיך עם קום המדינה. בשל אי יציבות הממשלים הרווחת בישראל, קיים דיון בנושא שינוי שיטת הבחירות, מתוך שאיפה ששינוי שכזה יביא לכינונו של ממשל יציב. מוועדות הבדיקה השונות שנערכו במשך השנים עולה כי אם יחול שינוי בשיטת הבחירות, יהיה זה מעבר לבחירות אזוריות משולבות. משמע – חלק מן המנדטים בכנסת יחולקו על פי השיטה האזורית כשלכל אזור נציג אחד, ואילו היתר ימשיכו להיבחר על פי השיטה הכלל-ארצית היחסית. פתרון זה, שעודו שנוי במחלוקת, נובע ממסקנת הוועדות השונות שהוקמו במשך השנים, ונובע מההבנה כי במעבר לשיטה אזורית גרידא ישנה סכנה בחלוקה לא נכונה של אזורי הבחירה, דבר שעלול להוביל לעיוותים בתוצאות הבחירות.
השינוי בשיטת הבחירות מצריך שינוי בסעיף 4 של חוק הכנסת. שינוי שכזה מחייב רוב של 61 חברי כנסת. בעבר, כאשר החל הדיון בנושא, עמד הפרש הקולות בין המערך לליכוד באופן קבוע על יותר מ-10%, ובשל הפחד מהשינוי הדרסטי שתביא השיטה החדשה היא לא יושמה. כיום, בשל המחלוקות המתמשכת בעניין, לא ניתן להשיג רוב שכזה בשל חשש המפלגות, ועל כן שיטת הבחירות הנוכחית עוד עומדת על כנה. אלמנט חשוב נוסף המעכב את השינוי הוא הבעייתיות בחלוקה לאזורים. ישראל היא מדינה קטנה וישנו חשש גדול יותר מהפגיעה בעקרון היחסיות, על כן נערכים דיונים רבים בנושא מספר מחוזות הבחירה, שנעים סביב 12,‏ 17,‏ 60 או 120 אזורים. סיבה נוספת לעיכוב בשינוי היא היותה של ישראל מדינה שמחייבת מגוון רחב של דעות בבית נבחריה, על אף חוסר היציבות שמגוון זה יוצר.
ההצעות המשפיעות למעבר לבחירות אזוריות

הצעת החוק הראשונה – התקבלה על ידי הציונים הכלליים בכנסת השלישית, אשר הציעו לחלק את הארץ ל-30 אזורי בחירה, כאשר בכל אזור ייבחרו 3 נציגים. ואילו 30 המקומות הנותרים ייבחרו מתוך רשימה כלל–ארצית.
1968 – ועדת דב יוסף שהוקמה עם ייסוד מפלגת העבודה הישראלית במטרה לבחון את שיטות הבחירה הנהוגות בעולם ולגבשם להצעה שתציע מפלגת העבודה בכנסת ה-7. המלצות ועדת דב יוסף היו דומות מאוד להצעה הראשונית אם כי שונה מבחינת שיטות חישובי עודפי הקולות.
הצעה פרטית – הוגשה למפא"י ואחר כך למפלגת העבודה על ידי עו"ד דוד בר-רב-האי. הצעה זו כוללת את הרעיון לחלק את הארץ ל-14 אזורי בחירה לפי החלוקה הקיימת לנפות, ומבטיחה ערך כמעט שווה לקולו של כל בוחר.
הצעת מואב – הוגשה בשם התנועה לזכויות האזרח על פי הצעתו של ח"כ מואב. הצעה זו כוללת חלוקה ל-24 אזורי בחירה שבכל אזור ייבחרו 5 נציגים. הבוחר יוכל להצביע למפלגה המועדפת עליו וכן לדרג את מועמדיה על פי סדר העדפתו.
חוק הבחירה הישירה – כחלק מהנסיונות להביא לשינוי בממשל, חוקק בשנות ה-90 חוק הבחירה הישירה לראש הממשלה. בבחירות 1996 נעשה שימוש בחוק זה אך לאחר כישלונו בשל ריבוי המפלגות הקטנות, המצב חזר לקדמותו ב-2003. עצם קיום הניסיון ואי הצלחתו הוביל את הדיון הציבורי חזרה לשאלת הבחירות האזוריות.
ועדת מגידור – ועדה שהוקמה על ידי נשיא המדינה, משה קצב, לבחינת הממשל. אחת מהמלצות הוועדה הייתה לחלק את הבחירות לכנסת ל-60 מנדטים בבחירה ארצית, ואילו ה-60 הנותרים ייבחרו בבחירות אזוריות בחלוקה ל-17 אזורים, כאשר בכל אזור ייבחרו בין 2–5 נציגים לפי חלקו היחסי. בנוסף המליצה הוועדה להעלות את אחוז החסימה ל-2.5%.
שינוי חוק הכנסת – הצעת חוק שהוגשה על ידי חברי הכנסת אופיר פינס, מנחם בן ששון, גדעון סער ואיתן כבל. ההצעה למעשה כוללת חלוקת המדינה ל-60 אזורי בחירה שייקבעו על ידי הוועדה המרכזית לכנסת. בנוסף לכך ייערכו בחירות כלל-ארציות, והחלוקה בין שתי השיטות תהיה 60/60.
מודל בן-זקן-בראון – מודל של המכון למחשבה ישראלית אשר מחלק את ישראל ל-120 מחוזות בחירה. המודל נבנה בשנת 2021 על-ידי פרופ' אבנר בן-זקן ואיש המחשבים דניאל בראון. המודל מתבסס על ביג-דאטה של הפיזור הגאוגרפי של המצביעים בישראל, ואלגוריתם שחיבר קלפיות על בסיס גאוגרפי. על פי המודל, חלוקה של ישראל ל-120 מחוזות בחירה מאפשרת נציגות משמעותית והוגנת לחלקים השונים של המדינה שאינם מיוצגים עתה בכנסת.
ראו גם

הבחירות לכנסת
בחירות לרשויות המקומיות בישראל
בחירות בשיטה הרובנית
לקריאה נוספת

אוריאן א. ואמיר ר., הבאות: באיזה שיטה נבחר books/5928, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1997
בריכטה א. (1991), רשימות על שינוי שיטת הבחירות והממשל. חיפה: אוניברסיטת חיפה.
בריכטה א, דמוקרטיה ובחירות: על שינוי שיטת הבחירות והמינויים בישראל, ת"א: עם עובד, תשל"ז
ארז כסיף, לחלק את הארץ: על שיטת החלוקה האזורית ועל אודות צדק חלוקתי, ירושלים: הוצאת כרמל, 2008