stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
19 באפריל
אירועים היסטוריים ביום זה

1506 – פרוץ פוגרום ליסבון במהלך חג הפסחא, שבו נרצחו אלפי "נוצרים חדשים" מיהודי פורטוגל שהוטבלו לנצרות בכפייה
1775 – נורית הירייה שנשמעה ברחבי העולם בקרב לקסינגטון וקונקורד, שפותחת את מלחמת העצמאות של ארצות הברית
1810 – תושבי ונצואלה מדיחים את המושל הספרדי
1839 – נחתמת אמנת לונדון בה מכירה הולנד בעצמאות בלגיה, ונקבעת הנייטרליות של בלגיה
1898 – הקונגרס של ארצות הברית מעביר חוקים ומכריז על קובה כמדינה חופשית ועצמאית וכי לארצות הברית אין דרישות על שטחה
1903 – תחילת פוגרום קישינב
1917 – קרב עזה השני התחולל בנגב המערבי, מזרחית לעזה כחלק מהחזית הדרומית במלחמת העולם הראשונה
1920 – נפתחת ועידת סן רמו, על חלוקת שטחי האימפריה העות'מאנית לאחר שזו הפסידה במלחמת העולם הראשונה
1927 – השחקנית מיי וסט נידונה לעשרה ימים בכלא בעוון זימה, בשל תוכני המחזה שלה "סקס"
1936 – תחילת המרד הערבי הגדול בארץ ישראל
1943 – השלב האחרון של מרד גטו ורשה כאשר כוחות גרמניים נכנסים לגטו כדי לחסלו סופית
1955 – נוסדה העיר אופקים
1956 – גרייס קלי נישאת לרנייה השלישי, נסיך מונקו
1961 – מסתיימת הפלישה למפרץ החזירים לאחר שנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי מונע סיוע צבאי לגולים הקובנים
1971 – שיגור תחנת החלל סאליוט 1, תחנת החלל הראשונה ששוגרה
1974 – מתרחש אסון מחניים בו נהרגים שמונה חיילי צה"ל כתוצאה מהתנגשות בין שני מסוקי יסעור מעל שדה התעופה מחניים
1982 – מתחיל פינוי העיר הישראלית ימית מחצי האי סיני, בהתאם להסכם השלום בין ישראל למצרים
1982 – במסגרת תוכנית סאליוט הסובייטית, משגר פרוטון K משגר את תחנת החלל סאליוט 7
1987 – בתוכנית המערכונים של טרייסי אולמן מופיע קטע אנימציה קצר בשם "לילה טוב" – הסרטון הראשון של משפחת סימפסון
1993 – אחרי מצור של 50 יום, כוחות ה-FBI מנסים לפרוץ למתחם הכת של דייוויד כורש בטקסס. בשרפה שפורצת נהרגים כ-80 מאנשי כת הדיווידים
1995 – הבניין הפדרלי באוקלהומה סיטי נחרב מפיצוץ של מכונית תופת שהטמינו אמריקאים שרצו לנקום בממשלה הפדרלית על הפריצה למתחם הכת של דייוויד כורש בדיוק שנתיים לפני כן. 168 אנשים נהרגים
1998 – להקת "פיית' נו מור" מודיעה על פירוקה
1999 – בניין הרייכסטאג בברלין נפתח מחדש, והבונדסטאג, הפרלמנט הגרמני, עובר אליו
2001 – שיגור משימת מעבורת החלל אנדוור STS-100 לתחנת החלל הבינלאומית, כדי להתקין את קנדארם2
2004 – שיגור החללית סויוז TMA-4 עם צוות אסטרונאוטים וקוסמונאוטים לתחנת החלל הבינלאומית
2005 – הקרדינל יוזף רצינגר נבחר לאפיפיור ומשנה את שמו לבנדיקטוס השישה עשר
2008 – תקלה במהלך נחיתת החללית סויוז TMA-11, והחללית מבצעת נחיתה בליסטית. הצוות חולץ בשלום
2015 – ספינת דיג ועליה כ-700 מהגרים מאפריקה טבעה בים התיכון בדרכה מלוב לאיטליה. רק עשרות בודדות מנוסעיה ניצלו
2021 – מסוק המאדים אינג'ניואיטי מבצע את טיסתו הראשונה במאדים. זהו כלי הטיס הממונע הראשון שנשלח למשימה על כוכב לכת מחוץ לכדור הארץ
2024 – התקיפה הישראלית הראשונה באיראן
נולדו

1832 – חוסה אצ'גרי, מחזאי, מתמטיקאי, כלכלן ופוליטיקאי ספרדי, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-1916)
1836 – פרדינאן שבאל, דוור צרפתי שהעביר שלושים ושלוש שנה בבניית "הארמון האידיאלי", דוגמה מובהקת וייחודית לאדריכלות נאיבית (נפטר ב-1924)
1882 – ז'טוליו ורגאס, מדינאי ברזילאי, כיהן פעמיים כנשיא (התאבד ב-1954)
1892 – ז'רמן טאייפר, מלחינה צרפתייה, האישה היחידה בקבוצת המלחינים הידועה כ"קבוצת השישה" (נפטרה ב-1983)
1892 – גרגורי שיין, אסטרונום סובייטי יהודי (נפטר ב-1956)
1897 – ג'ירואמון קימורה, הגבר החי האחרון שנולד במאה ה-19 (נפטר ב-2013)
1903 – אליוט נס, איש חוק אמריקאי, מוביל החקירה נגד אל קפונה (נפטר ב-1957)
1912 – גלן תיאודור סיבורג, כימאי אמריקאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-1999)
1918 – אהרן אבדי, סופר וצייר ישראלי (נפטר ב-1979)
1919 – חנא חדד, איש ציבור ערבי-ישראלי, שימש כסגן יושב ראש הכנסת (נפטר ב-2020)
1922 – אריך הרטמן, אייס גרמני במלחמת העולם השנייה (נפטר ב-1993)
1924 – יצחק שושן (אבו סחיק), מראשוני המחלקה הערבית בפלמ"ח ומסתערב ישראלי (נפטר ב-2020)
1931 – גטאצ'ו היילה, פילולוג אתיופי-אמריקאי (נפטר ב-2021)
1931 – פרד ברוקס, חלוץ בתחום הנדסת תוכנה (נפטר ב-2022)
1932 – פרננדו בוטרו, צייר ופסל קולומביאני נאו-פיגורטיבי (נפטר ב-2023)
1934 – משה בר-יודא, השליח השלישי של הסוכנות היהודית לקהילת ביתא ישראל שבאתיופיה והראשון שנשלח אליהם באופן רשמי מטעם מדינת ישראל (נפטר ב-2014)
1940 – ירון אזרחי, פרופסור במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים (נפטר ב-2019)
1940 – יוסי אמינוף, כדורגלן ישראלי (נפטר ב-2020)
1941 – מישל רו, שף ומסעדן צרפתי שעבד בבריטניה (נפטר ב-2020)
1944 – ג'יימס הקמן, כלכלן אמריקאי
1946 – טים קארי, שחקן קולנוע, שיחק את ד"ר פרנק נ. פורטר בסרט הקאלט מופע הקולנוע של רוקי
1947 – עופר ללוש, צייר ופסל ישראלי
1949 – טוני ריי, מוזיקאי ג'מייקני-ישראלי, מחלוצי מוזיקת הרגאיי בישראל
1954 – טרבור פרנסיס, כדורגלן ומאמן אנגלי (נפטר ב-2023)
1955 – יהודה מעיין, שייט ישראלי ויושב ראש איגוד השיט הישראלי
1965 – גדי טאוב, עיתונאי וסופר ישראלי
1968 – אשלי ג'אד, שחקנית ופעילה חברתית אמריקאית
1968 – דודו ניב, שחקן תיאטרון ישראלי
1969 – סוזן פולגאר, שחמטאית יהודיה אמריקאית
1972 – ריבאלדו, כדורגלן ברזילאי, זוכה פרסי כדורגלן השנה בעולם וכדור הזהב
1973 – ציפי אובזילר, טניסאית ישראלית
1976 – שאול חיון, שחקן, זמר ובדרן חרדי ישראלי
1978 – גבריאל היינצה, כדורגלן ארגנטינאי
1978 – ג'יימס פרנקו, שחקן, דוגמן, תסריטאי ובמאי יהודי-אמריקאי
1979 – קייט הדסון, שחקנית קולנוע אמריקאית
1981 – היידן כריסטנסן, שחקן קולנוע קנדי
1987 – מריה שראפובה, טניסאית רוסייה
1988 – אלפי ארקורי, זמר אוסטרלי
1989 – ג'נובבה אנונמה, כדורגלנית מגינאה המשוונית
1995 – ליה סמית', שחיינית אמריקאית
2001 – אודיה, זמרת ישראלית
2002 – לורן גריי, זמרת ואושיית רשת אמריקאית
נפטרו

1390 – רוברט השני, מלך סקוטלנד (נולד ב-1316)
1709 – לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם (נולד ב-1641)
1776 – יעקב עמדין, מגדולי הרבנים במאה השמונה עשרה (נולד ב-1698)
1824 – ג'ורג' ביירון, משורר אנגלי (נולד ב-1788)
1881 – בנג'מין דיזראלי, בריטי יהודי, סופר וראש ממשלת בריטניה (נולד ב-1804)
1882 – צ'ארלס דרווין, חוקר טבע אנגלי, הוגה תורת האבולוציה (נולד ב-1809)
1906 – פייר קירי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1903 (נולד ב-1859)
1914 – צ'ארלס פירס, פילוסוף, מדען ומתמטיקאי אמריקאי (נולד ב-1839)
1949 – סטיבן שמואל וייז, ממנהיגי יהדות ארצות הברית במחצית הראשונה של המאה העשרים (נולד ב-1874)
1967 – קונראד אדנאואר, הקנצלר הראשון של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (נולד ב-1876)
1972 – אלכסנדר פן, משורר ישראלי (נולד ב-1906)
1987 – מילט קאהל, אנימטור אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני (נולד ב-1909)
1989 – דפנה דה מוריאה, סופרת ומחזאית בריטית (נולדה ב-1907)
1992 – רבקה כצנלסון, עיתונאית ומבקרת ספרות ואמנות ישראלית, אשת מפא"י, עורכת "דבר הפועלת" בשנים 1962—1970 (נולדה ב-1903)
1992 – בני היל, שחקן טלוויזיה וקומיקאי בריטי (נולד ב-1924)
2005 – חנה טאו, רבנית, מחנכת ומהפכנית בלימוד תורה לנשים, וממייסדות מדרשת הרובע
2008 – יהונתן יפרח, חבר הכנסת השביעית וראש מועצה מקומית שדרות (נולד ב-1929)
2009 – ג'יימס גראהם באלארד, סופר אנגלי (נולד ב-1930)
2010 – דבורה ברטונוב, רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית (נולדה ב-1915)
2011 – גרטה וייץ, אתלטית נורווגית (נולדה ב-1953)
2013 – סטורם ת'ורג'רסוןֿ, מעצב גרפי אנגלי, נודע בעקבות עיצוב עטיפת The Dark Side of the Moon של הפינק פלויד (נולד ב-1944)
2016 – רונית אלקבץ, שחקנית, במאית ותסריטאית ישראלית (נולדה ב-1964)
2016 – אריה אבנרי, עיתונאי ואיש ציבור, שימש כיושב ראש תנועת אומ"ץ (נולד ב-1937)
2017 – שמואל איינשטיין, ראש ישיבת פוניבז' לצעירים (נולד ב-1928)
2018 – לאון אדרי, יזם, מפיק קולנוע ואיש עסקים ישראלי, ממקימי "יונייטד קינג" ו"סינמה סיטי" (נולד ב-1948)
2019 – פסח סלבוסקי, צייר ישראלי, יליד ארצות הברית (נולד ב-1947)
2021 – רות פרחי, שחקנית ישראלית (נולדה ב-1927)
2021 – וולטר מונדייל, פוליטיקאי אמריקאי, סגנו של ג'ימי קרטר (נולד ב-1928)
2021 – עדה אמיכל ייבין, סופרת ומחזאית ישראלית (נולדה ב-1931)
2021 – מני בסון, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1968)
2022 – קנה טנקה, האדם האסייתי המבוגר ביותר אי פעם בוודאות שתועד (נולדה ב-1903)
2022 – אהרון אשל, קצין צה"ל בדרגת אל"ם (נולד ב-1934)
2022 – פרימן ויליאמס, כדורסלן אמריקאי (נולד ב-1956)
2023 – יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי (נולד ב-1947)
2024 – דניאל דנט, פילוסוף אמריקאי (נולד ב-1942)
2024 – שלום אביטן, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1951)
חגים ומועדים החלים ביום זה

יום העצמאות של ונצואלה
18 באפריל – 20 באפריל
אפריל
לוח אירועים שנתי
גרג באלרד (כדורסלן)

| --- | --- |
 לידה:  29 בינואר 1955 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  9 בנובמבר 2016 (בגיל 61) טיירון, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  4, 5, 42
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון
 דראפט:  בחירה רביעית, 1977 וושינגטון בולטס
 קבוצות כשחקן
 1977–1985 1985–1987 1987–1988 1988 1989 1989:  וושינגטון בולטס גולדן סטייט ווריורס סקאבוליני פזארו ליברטאס פורלי אולבני פטרונס סיאטל סופרסוניקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1978) זכייה באליפות הליגה האיטלקית (1988)
 קבוצות כמאמן
 1993–1994 1994–2004 2004–2007:  דאלאס מאבריקס (עוזר) מינסוטה טימברוולבס (עוזר) אטלנטה הוקס (עוזר)
גרגורי "גרג" באלרד (באנגלית: Gregory "Greg" Ballard;‏ 29 בינואר 1955 – 9 בנובמבר 2016) היה כדורסלן, סקאוט ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1977–1989. בעונת 1977/1978 זכה באליפות ליגת ה-NBA כשחקן וושינגטון בולטס, ולאורך 11 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 12.4 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
בין השנים 1993–2007 שימש כעוזר מאמן בדאלאס מאבריקס, במינסוטה טימברוולבס ובאטלנטה הוקס.
קריירת מכללות

באלרד נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, וגדל בפומונה הסמוכה. בין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת אורגון, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה – "אורגון דאקס" – לצדם של רון לי וסטו ג'קסון. בעונתו האחרונה בקבוצה רשם ממוצעים של 21.7 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).‏ 1,119 הריבאונדים שאסף לאורך קריירת המכללות מציבים אותו במקום הראשון בתולדות ה"אורגון דאקס".
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1977 נבחר באלרד בבחירה הרביעית, על ידי וושינגטון בולטס. בעונתו הראשונה בוושינגטון זכה עם הבולטס באליפות ה-NBA הראשונה בתולדות המועדון, כמחליפו מהספסל של בוב דאנדרידג'. לאורך הפלייאוף שותף ב-19 מתוך 21 משחקי קבוצתו, ותרם 3.9 נקודות בממוצע למשחק. במשחק השישי של סדרת הגמר, מול סיאטל סופרסוניקס, התעלה באלרד עם משחק מצוין של 12 נקודות, 12 ריבאונדים, 6 אסיסטים ו-3 חטיפות, בניצחון אשר השווה את תוצאת הסדרה ל-3–3. בעונה העוקבת התמודדו הבולטס והסופרסוניקס פעם נוספת בסדרת הגמר, אולם הפעם ידה של סיאטל הייתה על העליונה.
בעונות הבאות הפך לשחקן חמישייה קבוע ולאחד השחקנים המובילים של הבולטס, לצדם של אלווין הייז, קווין גריווי, ג'ף רולנד וריקי סוברס. בעונת 1981/1982 הוביל את קלעי קבוצתו עם 18.8 נקודות בממוצע למשחק, והוליך את הבולטס לשלב חצי גמר המזרח בפלייאוף.
ביוני 1985, לאחר 8 עונות רצופות בוושינגטון, הועבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס תמורת בחירת דראפט עתידית. בגולדן סטייט חזר לשמש כשחקן ספסל, ובשתי עונותיו במדיה קלע 7.9 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת 1987/1988 עבר לשחק בקבוצת סקאבוליני פזארו האיטלקית. ב-25 משחקיו בפזארו קלע 22.8 נקודות בממוצע למשחק, והוביל אותה לזכייתה הראשונה באליפות ליגת העל האיטלקית. בעונתו האחרונה בקריירה, 1988/1989, שיחק לתקופות קצרות בליברטאס פורלי מהליגה האיטלקית, ב"אולבני פטרונס" מליגת ה-CBA ובסיאטל סופרסוניקס, בטרם פרש ממשחק, בגיל 34.
קריירת אימון

בעונת 1993/1994 שימש באלרד כעוזרו של מאמן דאלאס מאבריקס, קווין באקנר. את עונתו היחידה בדאלאס סיימה הקבוצה עם המאזן הגרוע ביותר בליגה, 13–69.
בין השנים 1994–2004 היה עוזר מאמן במינסוטה טימברוולבס, תחת המאמנים הראשיים ביל בלייר ופליפ סונדרס. במהלך התקופה העפילה מינסוטה לשלב הפלייאוף 8 פעמים ברציפות, ובעונת 2003/2004 השתתפה לראשונה בתולדותיה בגמר האזור המערבי.
בין השנים 2004–2007 היה חבר בצוות האימון של אטלנטה הוקס, אותה אימן מייק וודסון, ובין השנים 2007–2013 שימש כסקאוט בקבוצה. בשנת 2014 מונה לסקאוט של קבוצת וושינגטון ויזארדס.
ב-9 בנובמבר 2016 נפטר באלרד לאחר מאבק בסרטן הערמונית, בגיל 61.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של באלרד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של באלרד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של באלרד, באתר sports-reference.com
↑  גרג באלרד, באתר קבוצת אוניברסיטת אורגון
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1977, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין וושינגטון לסיאטל, באתר basketball-reference.com
↑  באלרד נשלח בטרייד לווריורס, באתר וושינגטון פוסט, 18 ביוני 1985
↑  באלרד מקווה לחזור ל-NBA, באתר לוס אנג'לס טיימס, 23 בפברואר 1989
1 2  ההודעה על פטירתו של באלרד, באתר ESPN,‏ 9 בנובמבר 2016
סטיב נובאק

| --- | --- |

נובאק במדי הניו יורק ניקס ב-2012
 לידה:  13 ביוני 1983 (בן 41) ליברטיוויל, אילינוי שבארצות הברית
 עמדה:  סמול ופאוור פורוורד
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  6
 מכללה:  אוניברסיטת מרקט
 דראפט:  בחירה מספר 32, 2006 יוסטון רוקטס
 קבוצות כשחקן
 2006—2008 2007 2008—2010 2010—2011 2011 2011 2011—2013 2013—2014 2014—2015 2015—2016 2016—2017:  יוסטון רוקטס ריו גראנדה ואלי וייפרס לוס אנג'לס קליפרס דאלאס מאבריקס רינו ביגהורנס סן אנטוניו ספרס ניו יורק ניקס טורונטו ראפטורס יוטה ג'אז אוקלהומה סיטי ת'אנדר מילווקי באקס
סטיב מייקל נובאק (באנגלית: Steven Michael Novak, נולד ב-13 ביוני 1983 בליברטיוויל, אילינוי שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הפורוורד. נובאק שיחק לאורך הקריירה ב-9 קבוצות בליגת ה-NBA, כשהאחרונה שבהן היא מילווקי באקס. סגנון משחקו נודע בשימת דגש על קליעה טובה מאוד מטווח של שלוש נקודות.
קריירה > קריירה טרום מקצוענית

נובאק שיחק בקבוצת כדורסל התיכונים של תיכון בראון דיר שבוויסקונסין. בשנתו האחרונה בתיכונים רשם ממוצעים של 20.6 נקודות, 10.4 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק, כשב-2002 הוא מדורג במקום ה-17 מבין הסמול פורוורדים בתיכונים בארצות הברית על ידי אתר Scout.com. באותה שנה הוא גם נבחר להיות שחקן השנה בכדורסל תיכונים בוויסקונסין. נובאק גויס למכללת מרקט לקראת עונת 2002/03.
בעונתו הראשונה במכללת מרקט שיחק נובאק בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל, כשאיתו משחקים במכללה שחקני NBA עתידיים כמו דוויין וייד וטראוויס דינר. ממוצעיו בעונה זו היו 6.7 נקודות למשחק עם 50.5% דיוק מעבר לקשת השלוש, ב-33 משחקים בהם שותף.
בעונת 2003/2004 פתח נובאק ב-29 מ-32 המשחקים שבהם שותף, כשהוא קולע 12.5 נקודות ומוריד 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונה הבאה פתח נובאק באותו מספר של משחקים, אך שותף באחד פחות, וממוצעיו שופרו ל-13.5 נקודות ו-4.1 ריבאונדים.
בעונתו האחרונה נרשמה קפיצה ביכולתו של נובאק, כשבמשחק הוא קולע 17.5 נקודות בממוצע (הנתון הגבוה ביותר בקבוצתו באותה עונה) ומוריד 5.9 כדורים חוזרים, בנוסף לאחוז דיוק של 97.4 מקו העונשין, כל אלו מובילים להכללתו בחמישיית העונה של קונפרנס הביג איסט. נובאק סיים את לימודיו במכללה עם תואר בלימודי תקשורת.
הערות שוליים

1 2  ישנה מחלוקת האם נולד בשנת 1984 או בשנת 1983
↑  הרוקטס מצוותים את נובאק לריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח, אתר OurSportsCentral.com, ‏11 בנובמבר 2007
↑  נובאק חוזר לניקס תמורת 15 מיליון דולר ב-4 שנים, אתר CBSN, ‏9 ביולי 2012
↑  מובילי אחוזי האיבודים ב-NBA לעונה בודדת של שחקן באתר Basketball-Reference.com
נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20

ערך זה עוסק בנבחרת העתודה של ישראל בכדורסל עד גיל 20. אם התכוונתם לנבחרת הבוגרים, ראו .
| --- | --- |
 התאחדות:  איגוד הכדורסל בישראל
 הצטרפות:  1939
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 מאמן:  ישראל אלעד חסין
 נבחרת העתודה גברים של ישראל
 
 אליפות העולם בכדורסל עד גיל 21
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1993)
 ההישג הטוב:  מקום 7 (2001)
 אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20
 הופעות:  21 (הראשונה ב-1992)
 ההישג הטוב:   זכייה (2018, 2019)    סגנות (2000, 2004, 2017, 2023)
 
יותם הלפרין, נבחר ל"חמישיית הטורניר" באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 20, 2004
מולי קצורין, מאמנה הראשון של נבחרת העתודה
יניב גרין, מכוכבי נבחרת העתודה של 2000–2001
נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20 היא נבחרת כדורסלנים ישראלית שגילם אינו עולה על 20 (בעבר גם עד גיל 21 או עד גיל 22, בהתאם לתקנון הטורניר בו היא השתתפה). הנבחרת השתתפה בכל אליפויות אירופה שנערכו, מאז הוחל בקיום טורנירים אלה ב-1992, וכן ב-3 מבין 4 אליפויות העולם שנערכו. ההישג הגדול ביותר של הנבחרת הייתה פעמיים זכייה באליפות אירופה, בשנים 2018 ובשנת 2019, מלבד זאת, זכתה הנבחרת 4 פעמים במקום השני באליפות אירופה, בשנים 2000, 2004, 2017 ו-2023. בנוסף היא השלישית בהיסטוריה שהעפילה ל-3 גמרים רצופים מ-2017 עד 2019 והשנייה בהיסטוריה שזכתה שנתיים ברציפות (2018, 2019). באליפות העולם, ההישג הטוב ביותר היה המקום השביעי ב-2001.
הישגים לפי טורניר

לפי מידע וסטטיסטיקות, בארכיון אתר פיב"א:
סגל הנבחרת

סגל נבחרת העתודה לאליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2024 שנערכה בפולין:
ראו גם

נבחרת ישראל בכדורסל (בוגרים)
הערות שוליים

↑  ברק חקלאי ואפרת עמורבן, שמיר עוזר מאמן נבחרת ישראל, קטש בעתודה, באתר ynet, 23 בינואר 2017
↑  הסטטיסטיקות של תמיר בלאט באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2017, יולי 2017, באתר FIBA.com
↑  היסטוריה: נבחרת ישראל אלופת אירופה עד גיל 20, באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2018
↑  אלופת אירופה, באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2019
↑  אפרת עמורבן, בוטלו אליפויות אירופה לנבחרות צעירות, באתר ynet, 7 באפריל 2020
↑  אריה ליבנת, נבחרת העתודה חתמה את טורניר הקיץ בניצחון על אוקראינה 65:92, באתר הארץ, 24 ביולי 2021
↑  נבחרת העתודה הפסידה בגמר אליפות אירופה, באתר ערוץ 7, ‏2023-07-16
הארי אליאד

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1927 קראיובה, רומניה 
 פטירה:  6 באוגוסט 2012 (בגיל 84) בוקרשט, רומניה 
 מקום קבורה:  בית העלמין פילנתרופיה 
 מדינה:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1949
 מקום לימודים:  Fraţii Buzeşti National College 
 בן או בת זוג:  לאוני ולדמן-אליאד 
 פרסים והוקרה:  העיטור להצטיינות בתרבות של רומניה (2002) 
 
הארי אליאד (ברומנית:Harry Eliad ‏;8 באוקטובר 1927 - 6 באוגוסט 2012) היה במאי ושחקן תיאטרון יהודי רומני בשפות רומנית ויידיש. עד 2012 כיהן כמנהל התיאטרון הממלכתי של העיר פלוישט ואחר כך של התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט (2012-1989)
קורות חייו > ילדות וצעירות

הארי אליאד נולד בקראיובה ברומניה. התייתם מאביו בגיל צעיר. מגיל שש התאהב באמנות התיאטרון תוך כדי צפייה בחזרות השחקנים בתיאטרון של קראיובה.
הוא למד בבית ספר התיכון היהודי ובתיכון "פראצי בוזשט" (האחים בוזסקו) בעיר הולדתו. בהמשך סיים בהצטיינות לימודי מוזיקה ואמנויות הבמה בקונסרבטוריון קורנטי.
קורות חייו > הקריירה האמנותית

בשנים 1949–1950 עבד כשחקן בתיאטרון הלאומי בקראיובה. הופעת הבכורה שלו הייתה במחזה של ויקטור אפטימיו "Înșir-te mărgărite” (תשתזרו מרגליות).
ב-1953 בעידוד עמיתו וידידו, השחקן טומה קרג'יו עבר לתיאטרון הממלכתי של פלויישט (כיום התיאטרון "טומה קרג'יו"), בו עבד כבמאי עד 1988 ובשנים 1984–1988 כמנהל התיאטרון.
במקביל לימד כמרצה בכיתה לבימוי של בית הספר העממי לאמנויות בפלויישט.
בשנות ה-1970 ביים הארי אליאד מדי פעם הצגות בעיקר מוזיקליות באולם מז'סטיק בבוקרשט ובתיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט:
ב-1976 - המחזמר " מזל טוב ו...וזליג שור!" שאותו הפיק יחד עם אאורל פליה ואלכס מרקוביץ' על מוזיקה מאת ריכרד שטיין ופלורנטין דלמר. אחר כך הפיק יחד עם ברנרד פרידמן - ב-1977 את " נשים הן לא צחוק", ב-1978 "מי מפחד מ...רומאו ויוליה?", ב-1979 ביים רסיטל של אשתו, השחקנית לאוני ולדמן-אליאד "שירו איתי שיר", ב-1980 - הפיק שוב עם ברנרד פרידמן -את המופע "בשעה טובה!"
בדצמבר 1989 עבר לתיאטרון היהודי הממלכתי של בוקרשט כבמאי, ופעל בתפקיד של מנהל התיאטרון עד יום מותו.
אליאד הקדיש את עצמו באותן השנים לשימור מסורת התרבות והתיאטרון בשפה יידיש. ארגן 29 סיורי הופעות של להקת התיאטרון ברחבי העולם, תוך שיתוף פעולה עם שחקנים ובמאים חשובים ברומניה, ארצות הברית וגרמניה.
ב-1991 הפיק בתיאטרון היהודי - "מחרוזת שירים", ב-1993 -את "הזכייה הגדולה " מאת שלום עליכם, ב-1996 - את הקומדיה "שלוש כלות לאבא" מאתאז'ן לביש
הפרויקט הדגל שהוביל כמנהל התיאטרון היידי היה האינטגרלה של יצירות שלום עליכם שכללה עיבודן לתיאטרון מוזיקלי תוך שילוב של שירים מהרפרטואר ביידיש. בלטו בעיקר ההצגות "ציידי החלומות" ו"הרומן של איש עסקים" (מנחם מנדל). אליאד ביים ביידיש גם יצירות מהמחזאות הקלאסית העולמית, למשל מחזות מאת צ'כוב וגוגול. כמו כן הפיק אליאד את מחזות הזמר "קברט" ו"כנר על הגג".
ההצגה האחרונה שאותה ביים הייתה קומדיה לפי וודי אלן - "איך מפתים נשים" ("Play It Again, Sam").
הוא כתב מאמרים וספרות עיון על אמנות השחקן והבמאי בתיאטרון. כיהן כסגן-יושב ראש של קרן התרבות"אברהם גולדפדן " וכחבר במועצה המנהלתשל פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה.
הארי אליאד נפטר ב-2012 בגיל 84. הוא נקבר בבית העלמין פילנתרופיה בבוקרשט.
קורות חייו > חייו הפרטיים

אליאד היה נשוי לשחקנית היידית לאוני ולדמן-אליאד.
פרסים ואותות הוקרה

אמן מצטיין של רומניה
2002 - עיטור מסדר ההצטיינות בתרבות של רומניה בדרגת אביר.
2009 פרס להצטיינות על מפעל חייו - מטעם משרד התרבות של רומניה
2010 - במאי השנה בתחם התיאטרון ברומניה
לקריאה נוספת

Israil Bercovici - O sută de ani de teatru evreiesc în România, editura Integral, București 1998
(ישראל ברקוביץ' - מאה שנות תיאטרון יהודי ברומניה)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ש.ע. ב -Lives in the Yiddish Theatre vol.8
↑  Adevărul,  Dana Mihai 2012
↑  1998 I.Bercovici עמ' 302-299
↑  1998 I.Bercovici  עמ' 305-304
גורקה

| --- | --- |

חיילי גורקה בשירות צבא הודו הבריטית, 1920.
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 אוסף שבטים בעיקר במרכז נפאל
 שפות
 ניבים של נפאלית
 דת
 הינדואיזם
גורקה (בנפאלית: गोर्खा, בנפאלית 'גוקלית': गोर्खाली) היא קבוצה אתנית, הכוללת מספר שבטים בהרי ההימלאיה שבנפאל. בני הגורקה מוכרים מאז המאה ה-19 כעם 'לוחמני' ואמיץ, על כן גויסו רבים מביניהם לשורות הצבא הבריטי החל משנת 1815. בשנים האחרונות, הם משרתים גם בצבא ההודי והנפאלי.
לבני הגורקה סכין סמלית וייחודית, הנקראת "קוקרי"(אנ'). לסכין להב מתעקל, המתרחב לקראת חוד הסכין. הקוקרי נענדת באופן מסורתי על חגורתם של חיילי הגורקה, וכן מהווה סמל לרוב יחידותיהם.
סכין קוקרי מושחזת
יחידות גורקה

החל משנת 1815 החל הצבא הבריטי לגייס לשורותיו חיילי גורקה, גיוס שהתעצם לאחר המרד ההודי הגדול של שנת 1857. בתחילת המאה ה-20 שירתו בצבא הבריטי עשרה רגימנטים גורקאים שהיו רגימנטים של חיל רגלים קל בתפקיד קלעים (רג' קלעי הגורקה ה-1 עד ה-10), רגימנטים אשר שירתו תחת צבא הודו הבריטית. בשנת 1947 עם קבלת העצמאות וחלוקת הודו, הועברו רוב יחידות הגורקה לשירות צבא הודו החדש ומספר קטן נשאר בשירות הצבא הבריטי.
בצבא הבריטי בשנת 1948 לאחר עצמאות הודו נותרו ארבע רגימנטי גורקה, אך החל משנת 2006 חיילי הגורקה בצבא הבריטי משרתים בחטיבת הגורקה אשר מרכזת מספר יחידות סיוע (רגימנט קשר, רגימנט לוגיסטיקה ורגימנט הנדסה) בנוסף לרגימנט לוחם; רגימנט קלעי גורקה המלכותי שמורכב משני גדודים.
בצבא הודו שישה רגימנטי גורקה המשיכו לשרת בהודו לאחר עצמאותה והועברו מצבא הודו הבריטית ובמשך השנים הורכב רגימנט נוסף. נכון לשנת 2009, כ-42,000 חיילי גורקה משרתים בצבא ההודי בשבעה רגימנטים (קלעי גורקה ה-1, ה-3, ה-4, ה-5, ה-8, ה-9 וה-11).
בצבא נפאל משרתים כיום שני גדודי גורקה אשר הוקמו עוד במאה ה-18 והם יחידות הגורקה העתיקות ביותר. גדודים אלו שירתו בין היתר במשימות חיל משלוח של האו"ם בין היתר בסיני בשנת 1974.
משטרת סינגפור כוללת כוח אשר גויס תחילה מחיילי גורקה לשעבר. כוח זה "משלחת הגורקה" (Gurkha Contingent) הוא כיום כוח עילית במשטרת סינגפור אשר משמש לתגבור עמדות משטרה ובמשימות מיוחדות.
דון צ'ייני

| --- | --- |

צ'ייני (מספר 24) במדי אוניברסיטת יוסטון, 1968
 לידה:  22 במרץ 1946 (בן 78) באטון רוז', לואיזיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת יוסטון
 דראפט:  בחירה מספר 12, 1968 בוסטון סלטיקס
 קבוצות כשחקן
 1968–1975  1975–1976  1976–1977  1977–1980:  בוסטון סלטיקס  ספיריטס אוף סנט לואיס  לוס אנג'לס לייקרס  בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1969, 1974)  5 בחירות לחמישיית ההגנה השנייה (1972–1975, 1977)
 קבוצות כמאמן
 1980–1983  1983–1985  1985–1987  1987–1988  1988–1992  1992–1993  1993–1995  1995–2001  2001–2004:  דטרויט פיסטונס (עוזר)  סן דייגו/לוס אנג'לס קליפרס (עוזר)  לוס אנג'לס קליפרס  אטלנטה הוקס (עוזר)  יוסטון רוקטס  דטרויט פיסטונס (עוזר)  דטרויט פיסטונס  ניו יורק ניקס (עוזר)  ניו יורק ניקס
 הישגים כמאמן
 זכייה בפרס מאמן השנה ב-NBA‏ (1991)
דונלד ריי "דון" צ'ייני (באנגלית: Donald Ray "Don" Chaney; נולד ב-22 במרץ 1946) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1968–1979, ושימש כמאמן ב-NBA בין השנים 1980–2004. לאורך קריירת המשחק זכה בשתי אליפויות NBA כשחקן בוסטון סלטיקס, ונבחר 5 פעמים לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. ממוצעיו הכוללים ב-NBA הם 8.4 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
לאורך קריירת האימון שימש בין היתר כמאמן הראשי של הקבוצות לוס אנג'לס קליפרס (1985–1987), יוסטון רוקטס (1988–1992), דטרויט פיסטונס (1993–1995) וניו יורק ניקס (2002–2004). מאזנן הכולל של הקבוצות אותן אימן הוא 337 ניצחונות ו-494 הפסדים (40.6%).
קריירת מכללות

צ'ייני נולד וגדל בעיר באטון רוז' שבלואיזיאנה, ובין השנים 1964–1968 למד באוניברסיטת יוסטון. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שני חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד: המאמן גאי לואיס והסנטר אלווין הייז. בעונת 1966/1967 העפיל עם יוסטון פיינל פור טורניר אליפות המכללות, אך הקבוצה הפסידה במשחק חצי הגמר מול UCLA‏ (58–73), בה שיחק לו אלסינדור. בעונה העוקבת שוב הודחה יוסטון בחצי הגמר על ידי UCLA, מולה הובסה בתוצאה 69–101. לאורך קריירת המכללות רשם צ'ייני ממוצעים של 12.6 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.