stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תריסר החוליות

תריסר החוליות או תריסר הנידאנות, הן חלק ממחזור החיים (סמסרה) על פי האמונה הבודהיסטית.
שתים עשרה החוליות של מעגל החיים הן הבסיס לפראטיטיה-סמוטפאדה, והן מהוות את היישום השני של תהליך התלות הדדית ושל ההתהוות המותנית. כל חוליה בתורה באה לביטוי רק אחרי שהחוליה הקודמת מתעוררת לפעולה, בגלגל מתמיד, וכולן יחד מותנות בבורות.
מתוך רעיון הנידאנה (נידאנה בפאלי יכולה להיות מוצא, מקור, גורם, יסוד, בסיס, סיבה, תכלית, מטרה) ניתן להסיק כי אי אפשר להתנער מהעבר ואי אפשר לצפות לעתיד מושלם ונצחי. הגלגל ממשיך להסתובב ולכן לעד יסבול האדם מדוקהה.
הדמויות שמייצגות את החוליות

החוליות מיוצגות על ידי תריסר דמויות מסורתיות וממוקמות על צידו החיצוני של גלגל החיים:
עיוור – ייצוג האוידיה (בורות או בערות), הסיבה העיקרית לדוקהה. זהו הבסיס להבנת ארבע האמיתות האצילות, שלושת סימני הקיום, חמשת המצרפים סקנדה, קארמה ופראטיטיה-סמוטפאדה.
קדר – ייצוג הסנקהארה, הפעולות הנעשות במצב הבורות.
ויגנאנה, מודעות, הכרה
נמהרופה, שם (נמה) וצורה (רופה)
סדאיטאנה, ששת החושים, ראיה, שמיעה, ריח, טעם, מישוש וכתוספת לחמשת החושים המוכרים הבודהיזם כולל גם את החשיבה כחוש.
פאסה או ספרסה, הקשר בין החוש לבין יוצר הגירוי (בין בושם לחוש הריח, בין מנגינת החליל לחוש השמיעה, בין שקיעה לחוש הראיה).
ודאנה, איכות התחושה, האם נעים, לא נעים או תחושה נייטרלית. (שתיית כוס מים צוננים בקיץ - תחושה נעימה, אותה כוס מים שנשפכת על האדם - תחושה לא נעימה, לשבת ליד אגם מים - נייטרלי.
טנהא או טרסנה, תשוקה, תאוה. הסיבה לסבל.
אופדנה, התקשרות מכל סוג, לאדם, לחפץ, לחיית מחמד, לתחושה, לחיים עצמם, לאמונה, לאידיאל, לרעיון.
בהוה, תהליך של שינוי, הצעדים הננקטים על מנת ליצור מחדש תשוקה (טנהא).
ג'אטי, לידה.
ג'אמהראנה, הזדקנות ומוות, כל אשר נברא סופו למות.
אדם שמגיע לנירוואנה מצליח לצאת מגלגל החיים וזאת על ידי מעבר דרך תריסר חוליות חיוביות:
סבל
אמונה
תענוג
התרוממות הנפש
שקט נפשי
אושר
התמקדות
מודעות (היכולת להבין את הדברים כפי שהם)
פרישות
שוויון נפש (קור רוח)
חופש (חירות)
ראו גם

אבהידהמה
שלושת סימני הקיום
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנצ'יני

| --- | --- |
 
למעלה: כדורי ארנצ'יני למטה: מילוי פנימי של כדור ארנצ'יני
 
 מאכלים
 סוג:  rice ball, מנה 
 מטבח:  המטבח האיטלקי 
 מוצא:  סיציליה סיציליה, איטליה
 מרכיבים עיקריים:  אורז, פירורי לחם
 
ארנצ'יני (באיטלקית: Arancini; מילולית: תפוזונים או דמויי תפוזים) הוא מאכל סיציליאני איטלקי פופולרי המורכב מכדורי אורז ממולאים, מצופים ומטוגנים, בגרסאות שונות ומגוונות.
בסיציליה הארנצ'יני לרוב בצורת חרוט במטרה להזכיר את הר הגעש אטנה.
מקור

מקור הארנצ'יני בסיציליה, שם הפך למאכל מסורתי במשתה שנערך ביום לוצ'יה הקדושה (ה-13 בדצמבר) בערים פלרמו, סירקוזה וטרפאני. מקור המסורת במשלוח אורז שהגיע ביום לוצ'יה הקדושה ב-1646, והציל את האי מרעב המוני שפקד אותו. על פי המסורת, המאכל הומצא במאה ה-10 כאופן להכין ארוחה מלאה הניתן לאכול בנוחות בזמן רכיבה עבור מסעות הציד של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
מקור > מקור השם

מקור השם, שמשמעותו המילולית באיטלקית היא "תפוזים קטנים", מגיע ממראה הארנצ'יני אחרי הטיגון ככדורים קטנים וכתומים. השם ארנצ'יני הוא ברבים, לכדור בודד יש לקרוא "ארנצ'ינו".
אופן הכנה

הכדורים מורכבים מבלילת אורז, המבושל בחלב או שמנת. באיטליה מכינים אותם משאריות של ריזוטו. הבלילה מעורבבת עם ביצה וגבינה צהובה כגון פרמזן, מעוצבת בצורת כדורים, המגולגלים בפירורי לחם ומטוגנים בשמן עמוק.
אופן הכנה > גרסאות ומילויים

הגרסה המסורתית והנפוצה ביותר של המאכל היא ארנצ'יני אל-ראגו, גרסה הממולאת ברוטב בולונז וגבינה, לרוב מוצרלה. גרסאות נפוצות נוספות כוללות ארנצ'יני אל-בורו, ממולא בחמאה או רוטב בשמל וארנצ'יני קון פונגי הממולא בפטריות.
מילויים נפוצים נוספים לארנצ'יני כוללים תרד או חצילים.
ברומא נהוג להכין סופלי, מאכל דומה לארנצ'יני, אך מכיל לרוב רוטב עגבניות ומוצרלה. המאכל הצרפתי קרוקט דומה במאפיינו לארנצ'יני אך ניתן להכינו מחומרי גלם אחרים מעבר לאורז.
ראו גם

אוניגירי
קובה (מאכל)
הערות שוליים

↑  ארנצ'יני - כדורי אורז ממולאים, באתר רותם ליברזון | בלוג אוכל, ‏2019-09-25
ארנצ'יני סיציליאני בצורת חרוט
ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף

| --- | --- |

גנרל ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף
 לידה:  29 במרץ 1890 קרלסרוהה, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 נהרג:  3 באוקטובר 1942 (בגיל 52) סטרושבוייה, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1942 (כ־32 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-410   מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29   מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4   מפקד קורפוס הפאנצר ה-24
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף (בגרמנית: Willibald von Langermann und Erlencamp;‏ 29 במרץ 1890 – 3 באוקטובר 1942) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון לנגרמן נולד ב-29 במרץ 1890 בקרלסרוהה, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-5 (פרייהר פון מנטויפל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר פון לנגרמן לרגימנט הדרגונים במילואים ה-7, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובאוגוסט 1916 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-10. זמן קצר לאחר מכן הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-22, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון לנגרמן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1927 מונה פון לנגרמן למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי), ובסתיו 1930 מונה למדריך בבית הספר לפרשים בהנובר. ב-1 בנובמבר 1930 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. בקיץ 1935 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקח הכללי על יחידות הפרשים והיחידות הממונעות בOKH.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-23 באוקטובר 1939 מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה ה-410 ששהתה בהמבורג, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-29 במאי 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, ולחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות הוא קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 בספטמבר 1940 מונה פון לנגרמן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פון לנגרמן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וספג אבדות כבדות במהלך הקרב על טולה.
ב-7 בינואר 1942 מונה פון לנגרמן למפקד הקורפוס הממונע ה-24, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-15 בינואר הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-17 בפברואר 1942 קיבל פון לנגרמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס הממונע ה-24 לקורפוס פאנצר, והוכפף לארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית לחם הקורפוס בקרב על וורונז', ולאחר מכן השתתף כחלק מהארמייה השישית בקרבות באזור סטלינגרד.
ב-3 באוקטובר 1942 נהרג פון לנגרמן בשעת סיור בחזית מרימון יד שהושלך לעברו.
שפם (בעלי חיים)

זיפי שפם של חתול.
שפם זקור של צ'ינצ'ילה.
בזואולוגיה, שפם הוא כינוי לזיפי שיער הצומחים מצידי פניהם של מספר בעלי חיים ומשמשים לחישה בידי מישוש, דומה מעט לזה של מחוש חרקים או למשוש החילזון.
לרוב שפמות מצויים אצל יונקים ובעיקר ליליים כמו חתולים ומיני טורפים אחרים. עם זאת היא נפוצה גם במיני יונקים אחרים (למעט אצל כמה יונקים ימיים) ואפילו במספר עופות למשל אלקית מצוייצת, תוכיליל או קיווי. אצל הדגים השפם מוחלף בבינים כמו של השפמנונאים והקרפיונאים והוא משמש למטרה דומה.
השפם מורכב מזקיק שיער ארוך בעל תאים עצביים המקושר בידי סינוסים לאונה הקודקודית של המוח. לרוב השפמות מפוזרות לאורך הראש בעיקר ב-4 אזורים: מעל העיניים, בלחיים, מתחת האף (באזור של השפם האנושי) ותחת הלסת התחתונה. אורך השפם משתנה אצל מינים כשאצל הצ'ינצ'ילה למשל אורך השפם הוא שליש מאורכו של הגוף.
שפם החתול והכלב התפתח מחלק מנוצות התרופודים. אצלם התפתחו סוגי נוצות שונים. בין שימושי הנוצות היו בידוד, קישוט ותעופה. שערות ונוצות היו פעם איברי מישוש, שתנועתם הפעילה חיישנים על העור, כנראה אצל הדינוזאורים, ורק לאחר מכן החלו לשמש גם לבידוד וכן תעופה. חלק מהשערות האלה עדיין שומרות על התפקיד האבולוציוני הזה, של חיישנים, למשל שפם החתול או הכלב.
מטרת השפם היא בעיקר כחוש המקביל לראייה ומשמש כאשר הראייה חלשה למשל בחשיכה, או במים עכורים. בנוסף נטען שזרימת האוויר שלאורך השפם יכולה לעזור לבעליו, למשל חתול לעבור לפתח באורך השפם. אצל חולדות אורך השפם עוזר לחולדה להסתמך על החישה כדי להחליט על מעבר בפתח מקביל לאורך הגוף, אך חתולים רבים ינסו לעבור בפתחים ברוחב שונה מאורך שפמם, כך שהדבר לא מוכח אצלם. עם זאת אצל כלבי ים נראה שהשפם מצליח להחליף את הראייה וכך כלבי ים עיוורים מצליחים לשרוד עם שפמם. לעומת זאת פגיעה בזיפים תקשה מאוד על בעליו לנוע ביעילות.
הערות שוליים

↑  אד יונג, עורך מדעי: ד"ר נעם לויתן (ע), תרגום: ארז אשרוב, עולם עצום - היקום המופלא והנסתר שמגלים לנו החושים של בעלי החיים, פארק תעשיות חמן: כנרת זמורה-ביתן דביר, 2024, עמ' פרק 6
עמוס שוקן

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1944 (בן 79) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  AmosSchocken1
 
עמוס שוקן וחנוך מרמרי
עמוס שוקן (נולד ב-6 בדצמבר 1944) הוא איש עסקים ישראלי העומד בראש קבוצת הארץ ומשמש כמוציא לאור של העיתון "הארץ". הוא בנו של העורך והמו"ל הקודם של העיתון, גרשום שוקן.
ביוגרפיה

עמוס שוקן נולד בשנת 1944, בן לשולמית פרסיץ ולגרשום שוקן ונכד לזלמן שוקן, מייסד הוצאת שוקן ולשושנה פרסיץ, חברת הכנסת הראשונה עד השלישית מטעם סיעת הציונים הכלליים. לעמוס שוקן אח ואחות: הלל שוקן, אדריכל, ורחלי אדלמן, מנהלת הוצאת שוקן.
בילדותו ובצעירותו עבד בתפקידים שונים בעיתון, כולל כמחלק עיתונים. שירת בממר"ם. לאחר שחרורו מצה"ל, השתלב בעיתון כעוזר הנהלה. עם סיום לימודים לתואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, נסע לארצות הברית, שם סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 1972 מונה למנכ"ל "הוצאת עיתון הארץ בע"מ". ב-1983, חרף התנגדות אביו, הקים את העיתון "חדשות", שנסגר לאחר תשע שנות פעילות, משום שכשל כלכלית.
מלבד "הוצאת עיתון הארץ בע"מ", בבעלותה של "קבוצת הארץ" שבניהולו, פועלת גם "רשת שוקן", שמוציאה לאור מקומונים רבים.
עמוס שוקן הוא מהבולטים באספני האמנות בישראל. הוא נשוי לאירית ואב לשניים. הבכור שבהם, רוני שוקן, הוא עיתונאי ומשפטן.
השקפתו הפוליטית

שוקן כמעט ואינו מפרסם מאמרים פרי עטו ב"הארץ". מאמריו המעטים חושפים עמדות התומכות בחירויות הפרט על חשבון המדינה, למשל במקרה של תמיכה בסרבנות של טייסים (תוך הבעת התנגדות לעמדה המערכתית שאותה הביע עיתונו); או במקרה של מעמדם האזרחי של ערביי ישראל.
במהלך האינתיפאדה הראשונה, ב-21 באפריל 1989, הוצתה דלת דירתו של שוקן. אלמוני שהתקשר למערכות העיתונים לקח אחריות על המעשה בשם "הסיקריקים".
בחודש אפריל 2002, במהלך האינתיפאדה השנייה, הודיעה העיתונאית עירית לינור, כי היא מבטלת את המינוי על "הארץ" בשל דעותיו ה"אנטי-ציוניות", כלשונה. שוקן הגיב למכתבה וענה: "מוזר לי שמישהו יכול לומר על "הארץ" שהוא עיתון אנטי-ציוני, כשבעיני הוא עיתון ציוני לעילא, וכזה היה תמיד... לנגד עינינו יעמדו, כפי שעמדו תמיד, טובתה של מדינת ישראל וטובת האנשים שחיים בה, כמיטב הבנתנו ומצפוננו."
בשנת 2005 פרסם בעיתון "הארץ" מאמר בשם "האם ישראל רוצה שלום?" בנושא השתלבות במרחב ושלום בין העמים, בעקבות החלטת הכנסת לאשר את התיקונים לחוק האזרחות והכניסה לישראל, לפיהם לא יוכל אזרח ישראלי (כשהכוונה בעיקר לערביי ישראל), הנשוי לבן או בת זוג שנולדו בשטחים, לחיות עמם בישראל. במאמר טען שוקן כי "בתיקון לחוק יש איפוא אפליה קשה ופגיעה בזכויות האזרח של ערביי ישראל".
בדצמבר 2017, בעקבות התקרית שבה הנערה הפלסטינית עהד תמימי תקפה חיילי צה"ל בכפר נבי סאלח, צייץ שוקן בטוויטר כי הנערה היא "גיבורה שאינה מוכנה להיכנע להשפלה של נוכחות צבא כיבוש".
שוקן השווה בין אלמנטים מן השלטון הנאצי בגרמניה לבין המתרחש בישראל. בריאיון לאתר וואלה! NEWS בשלהי 2017 הסביר: "נאצים זה לא רק תאי גזים, אלא גזענות, הדרה של מיעוט; הרבה דברים שיש במדינת ישראל".
ב-30 באוקטובר 2024 אמר שוקן בכנס של "הארץ" בלונדון כי לממשלת ישראל "לא אכפת להשליט שלטון אפרטהייד אכזרי על האוכלוסייה הפלסטינית, היא מתעלמת מהעלות של שני הצדדים על הגנת ההתנחלויות בעוד היא נלחמת בלוחמי החופש הפלסטינים, שישראל קוראת להם מחבלים", וכי "רק סנקציות נגד ישראל יחזירו את ישראל למוטב". ביחס ללחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל טען שוקן כי "צה"ל מבצע נכבה שנייה". בעקבות פרסום הדברים נרשמה ירידה בפרסום בעיתון ונרשם גל של ביטולי מנויים. ביקורת על דבריו נשמעה גם מקרב עיתונאים מעיתונו שלו. חלק מהם כתבו כך ברשתות החברתיות: "אנו, עיתונאים ועיתונאיות ב'הארץ' המסקרים את המלחמה ותוצאותיה, מתנגדים באופן חד-משמעי לכך שאנשי טרור, מחבלים באשר הם, ייחשבו ללוחמי חירות. עמדתנו היא שמעשי רצח ומתקפות כלפי חפים מפשע אינם אמצעי ראוי להכלה באף מאבק". לאחר ביקורת מצד פוליטקאים רבים הבהיר שמחבלי חמאס אינם ראויים להיקרא לוחמי חופש.
הערות שוליים

↑  שלומי מינץ, "אנשים", נסיך הגאות והשפל, באתר nrg‏, 20 באפריל 2005
↑  איתן לוין, הוצתה דלת דירתו של עמוס שוקן, מעריב, 25 באפריל 1989
↑  מרב יודילוביץ', עירית לינור: "הארץ" - לא ציוני, באתר ynet, 25 באפריל 2002
↑  עמוס שוקן, האם ישראל רוצה שלום?, באתר הארץ, 5 במאי 2005
↑  עמוס שוקן, ציוץ בטוויטר, ‏18 בדצמבר 2017
↑  יעקב אילון‏, עמוס שוקן: נאצים זה לא רק תאי גזים, באתר וואלה, 14 בדצמבר 2017
↑  מערכת ישראל היום, בעקבות התבטאויות מו"ל "הארץ" בלונדון: משרד הפנים מקפיא את כל שיתופי הפעולה עם העיתון, באתר ישראל היום, 30 באוקטובר 2024;
יוסי נכטיגל, ‏מו"ל עיתון הארץ, שוקן: "מחבלי חמאס הם לוחמי חופש", באתר כיכר השבת, 30 באוקטובר 2024
↑  דוד ורטהיים‏, מאות ביטולים ל"הארץ" מאז התבטאויות שוקן; משרד החוץ לבד ביטל כ-90 מינויים, באתר וואלה, 3 בנובמבר 2024
↑  רן בוקר, עיתונאים ב"הארץ" נגד שוקן: "אנשי טרור אינם לוחמי חופש"; המו"ל בתגובה לסערה: "שקלתי שנית את שאמרתי", באתר ynet, 31 באוקטובר 2024
↑   עידו דוד כהן, עמוס שוקן בעקבות הסערה על דבריו: "על חמאס יש לומר שהם אינם לוחמי חופש", באתר הארץ, 31 באוקטובר 2024
↑  מאיה גדש, עו"ד אברהם בלוך, ‏קרא להטיל סנקציות על ישראל: תלונה הוגשה נגד מו"ל עיתון "הארץ", והוא הגיב, באתר מעריב אונליין, 31 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588308505171  GND: 139731253  ISNI: 0000 0003 5563 9656  LCCN: no2017020612  VIAF: 102584915   WorldCat (עם VIAF): 102584915
מים (גמד)

מים (באנגלית: "Mîm"), או "מים הגמד", היה גמד קטן שהופיע בספריו של טולקין מתקופת העידן הראשון ואולי האחרון מבין גזע הגמדים הקטנים. הוא נודע לרוב בלקיחת חלק בהרפתקאותיו של טורין טורמבר.
הופעתו

מים התגורר עם שני בניו באמון רוד' שבמישור השמור, שם הוא החזיק אוצר סודי. במהלך שהותו של טורין עם פורעי החוק, מים ובניו נראו כשהם מתגנבים מעבר לפורעי החוק ונושאים שקים כבדים. מים נלכד, וחצים נורו לעבר בניו איבון וקהים.
בתמורה לחייו נאלץ מים להוביל את הפורעים אל האולמות הסודיים שלו בביתו שבאמון רוד'. שם התברר כי קהים נהרג על ידי חץ טועה ששלח אנדרוג, שנאלץ אז לשבור את קשתו ואת החצים, וטורין כפיצוי הציע את שירותו למים. מסיבה זו מים סבל את פורעי החוק, ולכל הפחות כיבד את טורין (ואף קינא באהבתו של טורין לבלג).
כשהגיע בלג קותליון לאמון רוד', מים כועס: הוא שנא את העלפים, במיוחד את אלו של הסינדר. אף על פי כן היה עליו לסבול את העלף באולמותיו. שנאה זו כלפי בלג היא זו שהביאה את מים להסגיר את מיקום פורעי החוק למורגות. לאחר שבגד בפורעי החוק, ופלוגת אורקים הסתערה על הגבעה, כל הפורעים נהרגו, למעט טורין ובלג. בלג הושאר קשור על פסגתו של אמון רוד' על ידי האורקים, ושם מצא אותו מים וניסה להרוג אותו אך הוברח על ידי אנדרוג. מים נמלט ויצא לחפש את בנו, אבל כנראה שבנו איבון נהרג על ידי אורקים. בסופו של דבר מים עושה את דרכו להריסות נרגותרונד לאחר שטורין הרג את גלאורונג ולקח את האוצר הרב שהיה שם.
הורין תליון, שראה את כל מה שקרה לטורין יחד עם להקת פורעי החוק בעיניו של מורגות, שוחרר מאנגבד וירד דרומה אל נרגותרונד כדי לקחת את הנאוגלמיר. בא אל הריסות העיר, אך מים הגמד כבר היה שם ותבע בעלות על כל אשר היה שם, במיוחד על הנאוגלמיר. כאשר מים, מסרב לדרישתו של הורין לתת לו את הנאוגלמיר, הורין הורג אותו (אף על פי שהורין רצה להשאיר אותו בחיים). במילותיו האחרונות קילל מים את האוצר בקללת גמדאים. קללה זו הייתה אחד הגורמים לשגעונו של הורין, ואחר כך בסופו של דבר גם אחת הסיבות להתנשאותו של תינגול מעל הגמדאים, מה שהוביל לחורבן דוריאת ומות תינגול
ראו גם

גימלי
תורין צינת-אלון
הערות שוליים

↑  Beren and Luthien, pg
↑  הסילמריליון, פרק כ"א-על טורין טורמבר
↑  Unfinished Tales, Part One: The First Age, II: "Narn i Chîn Húrin" (The Tale of the Children of Húrin)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יונתן דני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 (בן 58 בערך) חולון
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 עיסוק:  שחקן, צלם
 מקום לימודים:  מדרשה לאמנות בבית ברל, בית ספר קדמה
 פרופיל ב-IMDb
יונתן דני שנקרא גם יעקב רונן מורד (נולד ב-1966) הוא שחקן, וצלם ישראלי.
ביוגרפיה

דני נולד בחולון. הוריו הגיעו מעיראק בשנות ה-50, וכנער התחנך בקיבוץ יקום. דני למד צילום במדרשה לאמנות בבית ברל, וכיום עוסק בצילום דוקומנטרי. בעבר שימש כצלם מערכת בעיתון "העיר", ולימד צילום ותקשורת בבית-הספר קדמה.
קריירה

כשחקן
בשנת 1988 הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בסרט "יוננם" גילם את יוננם.
בשנת 2001 השתתף בסרט "כיכר החלומות" בתפקיד יונתן. באותה השנה גם שיחק בסרט "Made in Israel".
בשנת 2002 הופיע בסרט "בית"ר פרובנס".
בשנת 2003 שיחק בסרט "מסעות ג'יימס בארץ הקודש" בתפקיד עזרא שוטר.
בשנת 2012 השתתף בסרט "בלדה לאביב הבוכה" גילם את יעקב הכריש.
כצלם
בשנת 2000 הציג עם האמן ציון אלגרבלי תערוכה בגלריה עמי שטייניץ, שכללה תצלומים של סופרים, משוררים וכותבים אחרים, שכולם ממוצא מזרחי. בתערוכה הציג מעין טריפטיכונים העשויים מדיוקן של הכותב, צילום מסביבת עבודתו ותמונת ילדות שלו. בחלל התערוכה הוצבו גם כתביהם של המצולמים, ובהם ד"ר סמי שלום שטרית, פרופ' אלה שוחט, הסופר והמשורר סמיר נקאש והסופרת רונית מטלון.
דני מציג בעבודתו אנקדוטות מההוויה הישראלית בפריפריה, החל באולם חתונות/מועדון ריקודים ושירה בבת-ים, עבור במשחקי ילדים בגבעתיים וכלה במשחק כדורסל ברמת-גן.
אחד מהצילומים של דני שראוי לציון מיוחד הוא הצילום המופלא המציג ילד המחכה בהכנעה גמורה לחבטה שתגיע מהכדור שנזרק אליו כאילו נורה מתוך אקדח.
נרגותרונד

נרגותרונד (באנגלית: Nargothrond; בסינדרין: "המערות שעל-יד גדת הנרוג") הייתה עיר וממלכה בדיונית שהופיעה ב"לגנדריום" של טולקין. נרגותרונד הייתה מבצר ועיר תת-קרקעית שנבנתה על ידי פינרוד פלגונד על גדות הנהר נרוג, והייתה בירת ממלכה עלפית במערב בלריאנד. העיר נהרסה על ידי גלאורונג הדרקון, כפי שמסופר ב"סילמריליון" וב"ילדי הורין".
תיאור

בדומה למבנים אחרים של ערים תת-קרקעיות רבות שנבנו על ידי הגמדאים, גם נרגותרונד כללה קילומטרים רבים של מערות ומנהרות בצורות וגדלים שונים שנחצבו בסלע. במרכזה נחצבו שלושה אולמות גדולים אליהם התכנסו כל המנהרות והמערות, שם ישב מלך העיר. העמוקות שבמערות היו החדר הפנימי ביותר, שם אגר גלאורונג מאוחר יותר את האוצרות הנותרים של נרגותרונד לאחר משיסתה ורבץ עליהם עד שעזב. הכניסה הראשית לעיר הייתה דרך דלתות פלגונד הפונות לכיוון נהר הנרוג, שנמצא כחמש מאות מטרים מהאולמות הגדולים של פלגונד.
היסטוריה > שנות השלום

בהשראת מנגרות אשר בדוריאת, והחיפוש אחר מקום נסתר ממנו ניתן יהיה להיות בטוח מפני ידו הארוכה של מורגות', הקים פינרוד את נרגותרונד בשנים הראשונות לאחר חזרת הנולדור לארץ התיכונה, במערות הנרוג מתחת לגבעות המיוערות של טאור-אן-פארות על הגדה המערבית של הנרוג. מיקום זה גילה לו הואלא אולמו. פינרוד נעזר בגמדאי נוגרוד שהכינו עבורו גם את הנאוגלמיר, שרשרת הגמדים.
עם זאת, פינרוד לא היה הראשון להתעמק במערות אלה: תחילה התגוררו בהם ה"גמדאים הקטנים", שקראו למקום בשם: "נולוקיז'דין" לפני שגורשו. במקור, אל הכניסה לעיר הוליך שביל צר לאורך גדות הנהר, אך מאוחר יותר נבנה גשר על פני הנרוג.
פינרוד שלט בנרגותרונד עד שהצטרף לברן במסע החיפוש אחר הסילמריל, ובעוזבו את העיר, שלטונו הוחלף על ידי אחיינו אורודרת. עם זאת, בני פאנור, קלגורם וקורופין התגוררו בתקופה זו בנרגותרונד והרעילו את אנשיה במחשבות רעות, וזרעו פחד וחוסר אמון כלפי גורמים חיצוניים. לאחר דיווח על מותו של פינרוד הם הוגלו בבושת פנים.
היסטוריה > משיסת נרגותרונד

מאז הקמתה על ידי פינרוד, פעלו עלפי נרגותרונד בפעולות חשאיות כנגד מורגות', וארבו וצדו את כוחותיו במקום לצאת למלחמה גלויה. כאשר טורין טורמבר הובל לשם על ידי גווינדור נסיך נורגותרונד, הוא זכה להערכה רבה על ידי אורודרת, מלך נרגותרונד, והפך למצביא מכובד היושב במועצת המלך.
טורין שכנע את העם לנטוש את מדיניותו ארוכת השנים של מארבים, ובמקום זאת להילחם בגלוי נגד מורגות'. הוא שכנע את אורודרת לבנות גשר על נהר הנרוג כדי לאפשר מעבר מהיר של כוחות אל מחוץ לעיר. אורודרת בנה את הגשר מדלתותיו אל מעבר לנרוג, ויצא למלחמה גלויה כנגד מורגות'. במשך מאות שנים של חיפוש, מורגות' לא הצליח למצוא את מבצר נרגותרונד, אולם כעת לא רק שנחשף מיקומה של העיר, אלא שהגשר החדש הסיר את אמצעי הגנתה העיקרי. גלאורונג הדרקון נשלח ממעוזו של מורגות' באנגבנד עם צבא אורקים כדי לכבוש את העיר. בשנת 495 לעידן הראשון, לאחר תבוסת צבא נרגותרונד בשדה טומלהד, הגיעו גלאורונג וצבא האורקים דרומה, חצו את הגשר, הרגו את נציבי העיר ושבו את תושביה. טורין נחפז להגיע לנרגותרונד, אך כשפי הדרקון שיתקו אותו. הניצולים ברחו לחפש מקלט בדוריאת, מה שהוביל לידיעתו של תינגול על נפילת נרגותרונד.
גלאורונג נשאר בנרגותרונד עד לשנת 499 לעידן הראשון, אז יצא צפון-מזרחה לברתיל כדי להתעמת בשנית עם טורין טורמבר, שבסופו של דבר הרג אותו. אף על פי שהממלכה חדלה מלהתקיים, המשיך מים הגמד הקטן להתגורר במערות בטענה שהיא ואוצרותיה הם שלו ככופר תמורת סבל בני עמו, עד שבא הורין תליון, אבי טורין, והרג אותו על בגידתו בבנו. האוצר, כולל הנאוגלמיר, הובא אז לממלכת האלפים של דוריאת ונמסר למלך תינגול. לאחר מכן, נהרסו המערות במהלך מלחמת החרון, יחד עם מרבית בלריאנד.
ראו גם

גונדולין
נחל זווית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־2.35 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־580 מטרים
 שפך:  נחל כזיב 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל זווית(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל זווית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל זווית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל זווית
 
נחל זווית הוא נחל אכזב בגליל העליון. אורכו כ־2.35 קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם כ־300 מטרים מדרום למועצה המקומית פסוטה, בגובה של כ־580 מטרים מעל פני הים. כיוון הזרימה הכללי שלו הוא דרום־מערב. הוא זורם במורדות הדרום־מזרחיים של היישווב הקהילתי אבירים. במרחק של כ־240 מטרים מצפון לשכונת גבעת הרקפות במעלות־תרשיחא, ובגובה של כ־400 מטרים מעל פני הים, הנחל נשפך לנחל כזיב.
מתחת לנחל קיימת מערת זווית.
הערות שוליים

↑  נחל זווית,עין זיו,אבירים, באתר Wikiloc | Trails of the World (באנגלית)
↑  מערת זווית
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאו הניתק לעשה

לאו הניתק לעשה הוא סוג של לאו (מצוות לא תעשה) בתורה, אך בשונה מלאו רגיל, לאו זה ניתן לתיקון על ידי קיום מצוות עשה שמתקנת את העבירה.
העובר על לאו הניתק לעשה אינו נענש עליו בעונש מלקות.