stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיידקים בצורת L
משמעות קלינית

פרסומים מדעיים העלו את ההשערה כי חיידקים בצורת L עלולים לגרום למחלות בבני אדם ובעלי חיים אחרים, אך הראיות המקשרות אורגניזמים אלו למחלות הן מקוטעות ולעיתים אף סותרות, ולכן השערה זו נותרה שנויה במחלוקת. אורגניזמים בצורת L נצפו בריאות עכברים לאחר חיסון ניסיוני עם החיידק Nocardia caviae ומחקר שנערך לאחרונה הציע שאורגניזמים אלה עלולים להדביק חולים מדוכאי חיסון שעברו השתלת מח עצם. ייתכן שהיווצרות זני חיידקים חסרי דפנות-תא תורמת לרכישת עמידות חיידקית לאנטיביוטיקה. חיידקים בצורת L עשויים להיות שימושיים במחקר על צורות חיים מוקדמות ובביוטכנולוגיה. זנים אלה נבדקים לשימושים אפשריים בביוטכנולוגיה כזנים לייצור חלבון על ידי תהליכים של רקומבינציה. היעדר דופן תא מאפשר ייצור כמויות גדולות של חלבונים המופרשים בקלות יחסית מתא החיידק. אילו לחיידקים היה דופן תא, החלבונים היו מצטברים בחלל הפריפלסמי של התא. מבחינה קלינית, קיימת השערה המדעית היא כי ייתכן וחיידקים בצורת L הם תאים עמידים שעלולים להוות מקור לזיהומים חוזרים.
ראו גם

פרוטופלסט
אולטרה-מיקרו-חיידקים
טיהור מים

מתקן ההתפלה פלמחים
טיהור מים הוא תהליך של הסרת חומרים, כימיקלים ומזהמים בלתי רצויים מהמים. מטרת הטיהור היא להפיק מים המתאימים למטרה מסוימת. רוב טיהור המים נעשה לשם צריכה אנושית (מי שתייה), אך הוא יכול להעשות גם לשם מטרות נוספות, כגון לרפואה, רוקחות, חקלאות ותעשייה.
השיטות לטיהור המים יכולות להיות פיזיות, כגון סינון או שיקוע, ביולוגיות ווכימיות, כמו הוספת כלור למים, ושימוש בקרינה אלקטרומגנטית בעזרת נורות על-סגול. תהליך הטיהור יכול להפחית את ריכוזם של חומרים ומזהמים, הכוללים חלקיקים מומסים שונים, טפילים, חיידקים, אצות, נגיפים, ופטריות.
תקן האיכות למי השתייה נקבע על ידי הממשלה לפי סטנדרטים בינלאומיים. התקן כולל בדרך כלל ריכוזי מינימום ומקסימום למזהמים לפי השימוש שיעשה במים.
בלתי אפשרי להבחין בעין באיכותם של המים. פעולות פשוטות כגון הרתחה או סינון ביתי במסנן פחם פעיל אינן אפקטיביות כלפי כל סוגי המזהמים שיכולים להיות במים ממקור לא ידוע. אפילו מי מעיינות טבעיים, שנחשבו לבטיחותיים לכל שימוש במאה ה-19, צריכים להיבדק על מנת לבדוק באיזה טיפול יש צורך. למרות המחיר היקר, אנליזה כימית היא הדרך היחידה לקבוע מהן השיטות הנחוצות לטיהור המים.
על פי דו"ח משנת 2007 של ארגון הבריאות העולמי, ל-1.1 מיליארד אנשים בעולם אין גישה למי שתייה ראויים, ו-88% מתוך 4 מיליארד מקרי השלשול בכל שנה מיוחסים למים שאינם בטוחים ותנאים סניטריים והיגיינים לקויים. בכל שנה מתים כ-1.8 מיליון אנשים ממקרים כאלה. לכן, הורדת מספר מקרי המוות ממחלות שמועברות על ידי מים לא ראויים הוא יעד מרכזי לשיפור בריאות הציבור במדינות מתפתחות.
מקורות המים

מי תהום: מקורם של מים הנשאבים מהאדמה ממעיינות, קידוחים או בארות מגוון, החל במי גשמים מתחדשים וכלה במים לכודים בני מאות אלפי שנים. שכבות קרקע וסלעים מסננים באופן טבעי את מי התהום, ולכן הם צלולים מאוד. מי תהום בדרך כלל הם נקיים ברמה בקטריאלית גבוהה מאוד, כלומר הם כמעט ואינם מכילים חיידקים, אך הם עשירים במוצקים מומסים, כגון קרבונטים וסולפטים של סידן ומגנזיום. יונים אחרים עשויים להופיע כגון כלורידים וביקרבונטים, תלוי בשכבת הקרקע בהן מצויים המים. ייתכן כי יהיה צורך להקטין את כמות הברזל והמנגן במים אלה על מנת להפוך אותם לשימושיים לשתייה, בישול וכביסה. ייתכן כי ידרש גם צורך בחיטוי.
אגמים ומקורות ברמה: ממוקמים בדרך כלל על מקורות נהרות. רמות החיידקים בהם בדרך כלל נמוכות, אך קיימים חיידקים, חד-תאיים ואצות. אם האגם בקרבת יער או כבול, חומצה הומית תתן את צבעה למים. לחלק מהמקורות יהיה pH נמוך הדורש התאמה.
נהרות ותעלות ומקורות בשפלה: יכילו רמות חיידקים משמעותיות, ולעיתים אצות, מוצקים ומגוון של מומסים.
התפלת מי ים: נעשית על ידי זיקוק או אוסמוזה הפוכה.
הטיפול במים

התהליכים שלהלן הם הנפוצים במתקני טיהור המים. בחלקם לא יהיה צורך, תלוי באיכות המים. ישנן שיטות רבות נוספות והבחירה תעשה לפי יעוד המים והעלות.
הטיפול במים > לפני הטיפול

שאיבה – המים צריכים להשאב מן המקור או להיות מובלים בצינורות או מכלים. כדי להימנע מהוספת מזהמים, על התשתית להיות בנויה מחומרים מתאימים על מנת שלא יתרחש זיהום מקרי.
סינון גס – השלב הראשון בטיהור המים היא להסיר פסולת ועצמים גדולים כגון ענפים, עלים וזבל העלולים להפריע לשלבי הטיהור הבאים. רוב מי התהום אינם זקוקים לשלב זה.
אחסון – מי נהרות צריכים להתאחסן במקורות מים לתקופה של בין כמה ימים לחודשים, על מנת לאפשר לתהליכי טיהור ביולוגים טבעיים להתרחש. מאגרים אלה גם מספקים לתקופות קצרות של בצורת, ולאפשר לאספקת המים להישאר גם אם יש זיהום במקור.
הכנה לריכוך – מים עשירים במלחים קשים, מטופלים עם סודה לשתייה (נתרן פחמתי) על מנת לשקע סידן פחמתי.
הכנה לכלורינציה (חיטוי בכלור) – במתקנים רבים מוסיפים כלור למים הנכנסים על מנת למזער התפתחות אורגניזמים בצינורות ובמכלים. בגלל ההשפעה האפשרית השלילית על איכות המים, תהליך זה הופסק בחלק מהמקומות.
הטיפול במים > לפני הטיפול > איזון רמת ה-pH

רמת ה-pH של מים מזוקקים היא 7 (לא חומצי ולא בסיסי), ולמי ים ממוצע של 8.3 (בסיסיים מעט). אם המים חומציים, ניתן להוסיף להם סיד, נתרן פחמתי, או נתרן הידרוקסידי על מנת להעלות את ה-pH. חומצות כמו חומצה מלחית או חומצה גופרתית יוכנסו למים בסיסיים בנסיבות מסוימות על מנת להוריד את ה-pH. מים עם pH נמוך עשויים למוסס מתכות כבדות כמו עופרת מן הצינורות ולכן נוטים להשאיר את המים בסיסיים מעט.
הטיפול במים > הפתתה

הפתתה (מלשון פתית) היא תהליך הפיכת המים לצלולים, כלומר הסרת עכירות וצבע. שלב זה נעשה באמצעות הוספת חומרים שיגרמו להגדלת המוצקים על ידי התלכדות חלקיקים לפתית גדול יותר ויצירת משקע שניתן להסיר אחר כך בסינון. המים מעורבבים באיטיות ליצירת מגע בין החלקיקים והתגבשותם לפתית גדול יותר. ניתן להשתמש בברזל (III) הידרוקסידי, אלומיניום הידרוקסידי או ב־PolyDADMAC.
הטיפול במים > שיקוע

מים שעברו את אגן ההפתתה נכנסים לאגן השיקוע. זהו מכל גדול בו זרימה איטית, המאפשר לפתיתים לשקוע לתחתית. הזרימה מן האגן היא מעל סכר כך שרק השכבה העליונה עוברת. הזמן המינימלי למים באגן השיקוע הוא בדרך כלל 4 שעות. השכבה שנוצרת בתחתית היא משמעותית ומהווה בדרך כלל בנפח 3%-5% מנפח המכל, ולכן יש להסירה.
הטיפול במים > סינון

המים עוברים דרך מסנן נוסף להסרת הפתיתים שלא שקעו. שלב זה נעשה בדרך כלל בעזרת מסנן חול, בעל שכבה של פחם פעיל. אחר כך נעשה סינון בעזרת ממברנה. לצורך הסרת יונים מן המים משתמשים בחילוף יונים וממברנה חדירה למחצה.
הטיפול במים > חיטוי

המים צריכים לעבור חיטוי על מנת להוציא מהם גורמי מחלות. החיטוי נעשה גם על ידי סינון וגם על ידי הוספת חומרי חיטוי למים בשלב האחרון בטיהור מי שתייה. גורמי מחלות כאלה כוללים נגיפים, חיידקים (למשל שיגלה ו-Escherichia coli), ופרוטיסטים (טפילים) כגון Giardia lamblia.
הטיפול במים > חיטוי > חיטוי בכלור

השיטה הנפוצה ביותר לחיטוי היא באמצעות כלור או תרכובות שלו. כלור הוא מחמצן חזק ההורג במהירות מיקרואורגניזמים רבים. מכיוון שכלור הוא גז רעיל, קיימת סכנה בשימוש בו. אף על פי שכלור יעיל כנגד חיידקים, הוא אינו יעיל כנגד טפילים היוצרים ציסטות במים.
הטיפול במים > חיטוי > חיטוי באוזון

אוזון הוא מולקולה בלתי יציבה המוותרת בקלות על אטום חמצן אחד ובכך מייצרת מחמצן חזק הרעיל לרוב האורגנימים החיים במים. חיטוי באמצעי זה נמצא בשימוש נרחב בעיקר באירופה. חיטוי זה יעיל גם כנגד טפילים היוצרים ציסטות, וכמעט נגד כל גורמי המחלות. ניתן לייצר את האוזון על ידי העברת חמצן באור אולטרה סגול או פריקה חשמלית. כדי להשתמש בו האוזון חייב להיווצר במקום ולבעבע למים. אחד החסרונות העיקריים של חיטוי באמצעות אוזון הוא שהוא לא משאיר חומר חיטוי במים.
הטיפול במים > חיטוי > חיטוי באמצעות אור אולטרה סגול

אור על-סגול יעיל מאוד במים בעכירות נמוכה (ויעילותו יורדת ככל שהמים עכורים יותר). החיסרון העיקרי שלו כמו האוזון, שהוא אינו משאיר חומר חיטוי במים.
הטיפול במים > תהליכים נוספים

הפלרת מי שתייה
ריכוך מים קשים
טיפולים מיוחדים בהתאם למקור המים, כגון הסרת רדיום (חומר רדיואקטיבי), או פלואור
שיטות נוספות

הרתחה
סינון באמצעות פחם פעיל גרגירי
זיקוק
אוסמוזה הפוכה
בישראל

בישראל פועלים מתקני התפלה גדולים אחדים, המספקים כמחצית מצריכת מי השתייה במדינה, ומאפשרים להתגבר על המחסור במים ואף לייצא מים לירדן.
| מתקן | היקף התפלה שנתי (מיליון מ"ק) | מחיר ריאלי (שקל לקוב) | שנת הפעלה | זכיין | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אשקלון | 119 | 2.9 | 2005 | VID‏ (קרן קיסטון+ורידיס) | עם הקמתו, היה מתקן ההתפלה הגדול והמתקדם ביותר בעולם בסוגו. |
| פלמחים | 90 | 2.2 | 2007 | Via Maris | עלות ההקמה – 100 מיליון דולר. בשנת 2013 הוכפלה קיבולת הייצור של המתקן. |
| חדרה | 127 | 2.65 | 2010 | H2ID ‏(IDE + שיכון ובינוי) | באתר אורות רבין של חברת החשמל. היה בעת הפעלתו המתקן הגדול מסוגו בעולם. |
| שורק | 150 | 2.01 | 2013 | SoreK Desalination Ltd.-SDL ‏(IDE + האצ'יסון ומפואה) | התחיל לפעול באוגוסט 2013 במחצית מכושר הייצור הסופי ומנובמבר אותה שנה בתפוקה מלאה. בעלות של חברת האצ'יסון ומפואה היא דרך חברת בת HWIH – Hutchison Water Israel Holdings Pte. Ltd. |
| אשדוד | 100 | 2.4 | 2015 | חברת GES וחברת שפיר | באוקטובר 2021 נמכרה לג'נריישן קפיטל (GES) וחברת שפיר עקב כשלים טכניים ומימוניים |
| שורק 2 | 200 | 1.6 | 2023 (מתוכנן) | IDE | IDE זכה במכרז |
| גליל מערבי | 100 |  ? | 2025 (מתוכנן) | IDE | חברת IDE ובנק הפועלים זכו במכרז |
ראו גם

טיהור שפכים
ננוטכנולוגיה ירוקה
הערות שוליים

↑  עמנואל מזור, מי התהום והאדם, הוצאת משרד הביטחון 1996, עמ' 61
↑  Ashkelon Desalination Plant Project Page, באתר IDE Technologies(הקישור אינו פעיל, 23.8.2021)
↑  יואב כהן, מתקן התפלה נחנך בפלמחים, אתר גלי צה"ל און ליין, 5 בספטמבר 2007
↑  מתקן התפלה חדרה, לוחות זמנים, באתר החשב הכללי
זה קורה: מתקן ההתפלה בחדרה התחיל לפעול, 23 בדצמבר 2009, אתר ynet
מתקן התפלת מי-הים הגדול מסוגו בעולם נחנך היום בחדרה, 16 במאי 2010, tashtiot.co.il
↑   אבי בר-אלי, החלה אספקת המים ממתקן ההתפלה בשורק – הגדול בישראל, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2013.
↑  אתר הרשות להתפלה
↑   אבי בר-אלי, הקריסה הגדולה בתולדות המדינה: הממשלה בדרך להסדר חוב של 1.2 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2017
↑  עדיאל איתן מוסטקי, כבר לא בידי מקורות: הושלם המכרז להפרטת מתקן ההתפלה באשדוד, באתר כלכליסט, 28 באוגוסט 2022
↑   אורה קורן, התנועה לאיכות השלטון: "לחקור את מעורבותן של IDE והאצ'יסון בפרשת שורק", באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2019
↑  סוניה גורודיסקי, חברת IDE ובנק הפועלים זכו במכרז להקמת מתקן התפלה בגליל המערבי, באתר ישראל היום, 13 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551104005171  BnF: cb119319126 (data)  GND: 4064698-1  LCCN: sh85145478  NARA: 10641312  NDL: 00932173  NKC: ph163872
לילי זלוף

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1932 בצרה, עיראק 
 פטירה:  2014 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 מספר צאצאים:  2 
 
לילי זלוף (1932 – 4 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית.
ביוגרפיה

לילי זלוף נולדה בבצרה שבעיראק בשנת 1932. מנעוריה הייתה פעילה בהתארגנויות ציוניות בבצרה שפעלו באופן מחתרתי, ובהן למדה עברית. בשנת 1949 עזבה את עיראק ועלתה לישראל דרך טהרן עם אחיה ואחותה. אביהם הגיע בשנת 1951. לאחר הגעתה לישראל נשלחה לקיבוץ רמת יוחנן. בזכות ידיעתה את השפה העברית, השתלבה במהירות והייתה בוועדת התרבות של הקיבוץ. בשנת 1950 נשלחה מטעם הקיבוץ לשער העלייה כדי לסייע בקליטת עולים חדשים מעיראק, ובשנת 1951 התגייסה לצה"ל ושירתה בנח"ל. ב-1953 נישאה ועברה לגור בבני ברק ולזוג שני ילדים.
למדה ספרות באוניברסיטת בר-אילן. הייתה חברה פעילה באגודת הסופרים העבריים, חברה בפא"ן ובאקו"ם. השתתפה בחוגים לספרות והופיעה בבמות שונות.
זלוף פרסמה את קובץ שיריה הראשון, "צלילה", בשנת 1986, והוציאה לאור עוד ארבעה קובצי שירה במהלך חייה. רבים משיריה מתארים את אישיותה החצויה בין תרבויות. לשון כתיבתה שאובה מעולם הרוח היהודי-בבלי.
על יצירתה זכתה בפרס מטעם אח"י ובמענק מטעם קרן תל אביב לספרות ואמנות.
נפטרה ב-3 במאי 2014, והובאה למנוחות לצד בעלה אליהו בבית העלמין ירקון.
ספריה

צלילה: שירים (תל אביב: טרקלין, תשמ"ו 1986)
שעון עתיק: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ח 1988)
נופים שתוקים (תל אביב: עקד, תש"ן 1990)
קדשת ימים (תל אביב: ב' סופר, תשנ"ו 1996)
עד יחדל צלי (תל אביב: עקד, תשס"ב 2002)
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, בין בצרה לבני ברק: המשוררת שלא התנתקה מעיראק, באתר הארץ, 2 ביוני 2014
↑  זלוף לילי, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית
↑  דליס,' שירים כמשאלת-לב'. מאזנים ע"ט, גל' 6 (כסלו תשס"ו, דצמבר 2005), עמ' 35-36.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298551605171  LCCN: n87863153  VIAF: 75378566   WorldCat (עם VIAF): 75378566
אליעזר הלבני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1901 טורקה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  16 באוקטובר 1984 (בגיל 83 בערך) 
 תחום יצירה:  איור, אמן קרמיקה 
 
אליעזר הלבני (שביעי משמאל בשורה העליונה) בין חברי בית אלפא, 1928
אליעזר הלבני ("לוֹזר") (1901 - 16 באוקטובר 1984) היה מאייר, צייר ואמן קרמיקה ישראלי.
ביוגרפיה

הלבני נולד בטורקה שבגליציה למשפחה חסידית. עלה לארץ ישראל ב-1920 במסגרת תנועת השומר הצעיר, הצטרף לגרעין ההכשרה של בית אלפא, אשר חבריו עסקו בעבודות תשתית כגון סלילת כבישים. הלבני נפצע בעבודת פיצוץ סלעים לצורך הנחת קו מים לקיבוץ גבע, והתעוור בעינו השמאלית.
החיים בעמק יזרעאל חשפו את הלבני לאורח החיים ולתרבות של הערבים והבדואים. במקביל הושפע עמוקות מגילוי הפסיפסים העתיקים בבית הכנסת בבית אלפא אשר נחפר ב-1929. מקורות השראה אלו, יחד עם מורשת התרבות האירופית, השפיעו על יצירתו העתידית.
בסוף שנות ה-20 ותחילת ה-30 צייר ציורים סאטיריים ואייר קריקטורות על חיי הקיבוץ במסגרת עלון הקיר הקיבוצי "ברחש". חלק מיצירותיו אלו שמורות בארכיון בית אלפא.
ב-1940 חל פילוג בבית אלפא בעקבות משבר בין חברי מפא"י לחברי השומר הצעיר, במסגרת פילוג זה נערכו חילופי חברים עם קיבוץ רמת יוחנן. הלבני היה בין העוברים לרמת יוחנן, אשר היה לביתו לשארית חייו. ברמת יוחנן עסק תחילה בעיצוב קישוטי חג הפסח והגדת הפסח של הקיבוץ. תערוכת העיטורים לחגי ישראל הוצגה בתל אביב, וציוריו הוצגו בתערוכה במוזיאון חיפה לאמנות.
הלבני השתלם בצרפת בציור וקרמיקה. בהמשך התמחה בפיסול ועיצוב אמנותי של כלי קרמיקה. הוא יצר כלים כגון גביעים, כדים, ספלים וקערות מעוטרים בעבודת יד במוטיבים ארץ-ישראליים: פרשים ערבים, עולי תימן, איכרים בעבודתם וכדומה. הלבני עסק בכל שלבי יצירת הכלים, החל מהכנת חומר הגלם, עיצוב הכלי, צביעתו ועיטורו, וכלה בשריפת כלי הקרמיקה בתנור. הלבני נהג לחתום על הכלים "א. הלבני רמת יוחנן ישראל". כלים בחתימתו נמצאים באוספים רבים ובגלריות ונמכרים במכירות פומביות.
ב-1973, כשהוקם אגף חדש בחדר האוכל של רמת יוחנן, עיטר הלבני את קירותיו בציורי קרמיקה המתארים דמויות מארץ ישראל הקדומה, חקלאים, רועי צאן ועולי הרגל לירושלים. הדמויות בציורים הן בעלות עין אחת, יש המפרשים זאת כאזכור לעיוורונו של האמן באחת מעיניו.
פריטים מתוך תערוכת עיטורי חגים:
פריטים מציורי הקרמיקה בחדר האוכל של רמת יוחנן
הערות שוליים

↑  תערוכת העטורים לחגי ישראל, דבר, 6 במרץ 1945
↑  במוזיאון העירוני, הצופה, 16 במרץ 1953
↑  קערה של אליעזר הלבני בגלריה אגוזי
↑  צלחת של אליעזר הלבני בבית מכירות קדם
↑  יצירות של אליעזר הלבני ב-bidSpirit
↑  יצירות נוספות של הלבני ב-bidSpirit
↑  יורם קניוק, סם שפיגל שלא הכרתם, באתר ynet, 11 בנובמבר 2009
אליעזר הלבני, ירושלים, פרט מתוך ציורי הקרמיקה בחדר האוכל של רמת יוחנן
המערכת המוטורית

המערכת המוטורית (מערכת התנועה) היא מכלול הרכיבים במערכת העצבים המרכזית, מערכת העצבים ההיקפית, השרירים, הגידים ומערכת השלד והמפרקים, אשר מעורבים בהוצאה לפועל של תנועות.
חלקיה השונים של המערכת המוטורית במוח ובחוט השדרה אחראים על הפעלתם של שרירי השלד בגוף. השליטה המוטורית מנוהלת באמצעות אותות שמועברים מתאי עצב מוטוריים הנמצאים במערכת העצבים המרכזית, דרך אקסונים במערכת העצבים ההיקפית לתאי שריר. חלק גדול מהידוע על המערכת המוטורית התגלה עקב חקר מחלות הפוגעות בתנועה.
אזורים ומסלולים מוטוריים

השליטה של מערכת העצבים המרכזית על תנועות הגוף נעשית דרך מספר מסלולים עצביים, כאשר כל אחד מהם אחראי על קבוצה מסוימת של שרירים או על היבט מסוים של הוצאת התנועה לפועל. למשל, פעולות כמו הליכה, שימוש בשפת גוף, דיבור, תנועת היד ותנועת האצבעות מערבות מנגנונים מוטוריים שונים. בכל רגע נתון פועלים כמה מסלולים מוטוריים במקביל, והמוח מתאם את פעולתם על מנת לתכנן ולבצע תנועות מורכבות ולהתאים אותן למידע על הסביבה שמתקבל ממערכות החושים. היכולת לשלוט על מספר תנועות במקביל מאפשרת התמודדות עם ריבוי משימות. למשל, ניהול דיאלוג במהלך טיול רגלי עם ידיד. ניתן לחלק את המערכת המוטורית לפי סוגי ואזורי השרירים שהיא מפעילה (שריר חלק ושריר לב או שריר שלד; לפי מיקום על ציר ראש-זנב: משרירי העיניים והראש, דרך שריר הסרעפת ועד לגפיים התחתונות ופי הטבעת; בפלג גוף ימין או שמאל; שרירי יישור ושרירי כפיפה) וכן ניתן לחלק את המערכת המוטורית לאורך ציר ההפעלה והבקרה שלה, מקליפת המוח עד לקצוות ההיקפיים.
אזורים ומסלולים מוטוריים > שליטה מוטורית מקליפת המוח

מרכז השליטה הראשי על הפעילות המוטורית הרצונית בגוף הוא האזור המוטורי העיקרי. אזור זה ממוקם בקליפת המוח, בחלקה האחורי של האונה המצחית. האזור המוטורי העיקרי בכל המיספרה מאורגן בהתאם לסידור המרחבי של האיברים בגוף (מהרגליים לראש), כך שקבוצות תאי עצב השולטות על שרירים סמוכים בגוף נמצאות זו ליד זו על פני קליפת המוח. גודל האזור המוקדש לכל קבוצת שרירים הוא פרופרציונלי למורכבות של התנועות שהם מבצעים - האזור ששולט על הפעלת אצבעות הידיים, למשל, תופס חלק ניכר מהאזור המוטורי העיקרי. ייצוג חלקי הגוף על פני אזור זה נקרא ההומונקולוס המוטורי.
שני אזורי מוח סמוכים, הממוקמים מעט קדמית לאזור המוטורי העיקרי, ממלאים תפקיד חשוב בתכנון תנועות. האזור המוטורי המשלים (Supplementary motor area) מעורב בלימוד וביצוע רצפים של תנועות. הקליפה הקדם-מוטורית (Premotor cortex) מטפלת בתנועות מורכבות המונחות על ידי מידע מהחושים, בעיקר כאשר מדובר במידע שאינו קשור ישירות לתנועה (למשל הנחיה מילולית). נזק לאזורים אלו בקליפת המוח (למשל עקב שבץ מוחי) עלול לגרום לסוגים שונים של אפרקסיה, שבה אובדות יכולות של ביצוע פעולות מוטוריות נלמדות ומוכוונות. אפרקסיה יכולה להתבטא בדרכים רבות, כגון קושי לבצע תנועות של הגפיים בתגובה להנחיה מילולית או קושי לצייר ולהרכיב צורות גאומטריות.
האזורים המוטוריים בקליפת המוח שולטים על רוב שרירי השלד דרך המסלול הקורטיקו-ספינלי, שיורד מקליפת המוח לאורך חוט השדרה. מסלול זה, שמכונה גם "המערכת הפירמידלית", משמש לביצוע תנועות רצוניות ומוכוונות של הגפיים, כמו אחיזה של חפצים בעזרת האצבעות. לאורך המסלול, במהלך הירידה דרך המוח המוארך, מרבית האקסונים של תאי העצב חוצים לצדו הנגדי (קונטרלטרלי) של הגוף. מסיבה זו, גם הפקודות המוטוריות עובדות בדרך כלל בצורה קונטרלטרלית, כלומר כך שההמיספרה הימנית של המוח שולטת על צדו השמאלי של הגוף, ולהפך. האותות העצביים היורדים מתאי עצב מוטורי עליונים של המוח מגיעים בסופו של דבר לגרעינים של תאי עצב מוטורי תחתונים (אנ'), בנקודות שונות לאורך חוט השדרה, שמקושרים ישירות לתאי השריר שעליהם הם משפיעים. פגיעה באזור המוטורי העיקרי או במסלול הקורטיקו-ספינלי, למשל עקב אירוע מוחי, גורמת בדרך כלל לחולשה או שיתוק של השרירים הנשלטים על ידיו. פגיעה בחוט השדרה עקב טראומה גופנית או מחלות שונות גורמת לרוב לשיתוק מוטורי מלא או חלקי בשרירים מאזור הפגיעה ומטה.
השליטה על שרירי הפנים והלשון מתבצעת דרך מסלול נפרד (המסלול הקורטיקו-בולברי), אשר יורד רק עד לגזע המוח ומשם מתחבר לעצבי הגולגולת.
דוגמה למחלה ניוונית הפוגעת בתאי עצב המוטורי עליונים ותחתונים, הנחוצים לפיקוח המוח על הפעלתם של מרבית השרירים הרצוניים בגוף, היא טרשת אמיוטרופית צידית (ALS). במחלה זו, תאי העצב נהרסים וכתוצאה מכך נפגעת היכולת להפעיל את השרירים - בהם שרירי הגפיים, הבליעה, הדיבור והנשימה, ולהיחלשותם בהדרגה עד כדי שיתוק.
אזורים ומסלולים מוטוריים > מסלולים מסייעים

אלו נקראים גם מסלולי המערכת האקסטרה-פירמידלית (אנ'). שני מנגנונים עיקריים מסייעים לקליפת המוח לקראת ובמהלך ביצוע תנועות, והם מווסתים בזמן אמת את השליטה המוטורית:
המוח הקטן (צרבלום) ממלא תפקיד חשוב בתזמון של תנועות מהירות ותורם לדיוק ולקואורדינציה של התנועות. פגיעה באזור זה עלולה לגרום לרעד המתגבר דווקא בתנועה מכוונת וכן לדיסארתריה אטקטית.
גרעיני הבסיס משתתפים במעגל מוטורי מורכב ששולח פלט לקליפת המוח דרך התלמוס. פעילותם של גרעיני הבסיס מתאמת ביצוע ותזמון של תנועות איטיות יותר, והיא חיונית להכרעה עבור שפעול או דיכוי של תנועה, זאת בהתאם לקלט המתקבל מהחומר השחור. מחלת פרקינסון ומחלת הנטינגטון הן מחלות ניווניות שפוגעות בתפקוד של גרעיני הבסיס וגורמות בין השאר לליקויים במערכת המוטורית. במחלת פרקינסון, מוות של תאי החומר השחור גורם למחסור בדופמין ולדיכוי יתר במעגל המוטורי של גרעיני הבסיס. דבר זה מביא לאיטיות בתנועה ולקושי בהתחלה ובהוצאה לפועל של תנועות, וכן לרעד המופיע במנוחה. במחלת הנטינגטון, ניוון בגרעיני הבסיס גורם דווקא לפעילות עודפת של דופמין, היוצרת בין השאר תנועות בלתי רצוניות של השרירים.
אזורים ומסלולים מוטוריים > מוקדי שליטה נוספים

מספר מסלולים שמתחילים בגזע המוח שולטים על תפקודים מוטוריים שונים:
המסלול הווסטיבולו-ספינלי - מסלול היוצא מגרעיני שיווי המשקל במוח המוארך לעבר שרירי הגוף והרגליים, ומסייע לשמור על יציבה.
המסלול הרטיקולו-ספינלי - יוצא מהתצורה הרשתית בגזע המוח לשרירי הרגליים, ושולט על תנועות מחזוריות ואוטומטיות של הליכה.
המסלול הטקטו-ספינלי - יוצא מחלקו האחורי של המוח האמצעי (הטקטום) לעבר שרירים באזור הגוף והצוואר, ועוזר לתאם בין הזזת הראש לבין תנועות העיניים.
אזורים ומסלולים מוטוריים > פעילות מוטורית בלתי רצונית

בנוסף לתנועות שנשלטות על ידי המוח, קיימים גם מסלולים עצביים אשר כלל אינם עוברים דרכו. מסלולים אלה מנהלים תגובות בלתי רצוניות לגירויים, הנקראות רפלקסים. הרפלקסים פועלים דרך מעגלים עצביים המחברים בין קולטני חישה לבין תאי העצב המוטוריים שמשפיעים על פעולת השריר.
הרפלקס הפשוט ביותר הוא רפלקס המתיחה של השריר, שפועל דרך סינפסה בודדת בין קולטן מתיחה בכישור השריר לבין תא עצב מוטורי בחוט השדרה. רפלקס זה מסייע לשמור על אורך השריר כנגד כוחות חיצוניים.
יתר הרפלקסים הם מורכבים יותר ופועלים במסלולים הכוללים מספר סינפסות. דוגמה אחת לכך היא רפלקס הנסיגה בתגובה לגירוי מזיק, למשל כאשר נוגעים בחפץ מאוד חם. אף על פי שמעגל הרפלקס עצמו מערב רק את תאי העצב בחוט השדרה, המוח יכול לווסת ולדכא את התגובה הרפלקסיבית במקרה הצורך.
העברת אותות עצביים לשרירים

הממשק בין מערכת העצבים לבין השרירים הוא דרך סינפסות הנקראות צומת עצב-שריר. סינפסה זו מקשרת בין אקסון של תא עצב מוטורי לבין קרום התא של סיבי שריר המטרה.
כל אקסון מעצבב מספר סיבי שריר (מסיבים בודדים ועד אלפי סיבים), אשר מתכווצים יחד כאשר הם מקבלים את האות העצבי. האקסון וכל סיבי השריר שאליהם הוא מקושר מהווים יחידה תנועתית אחת.
תאי העצב המוטוריים משחררים לסינפסה את המוליך העצבי אצטילכולין, אשר נקשר לקולטנים על גבי סיב השריר וגורם לפתיחתן של תעלות יונים. פתיחת תעלות היונים מביאה לשינוי במתח החשמלי של סיב השריר (דפולריזציה), המאפשר כניסה של יוני סידן לתוך סיב השריר. ביחידת התפקוד הבסיסית של השריר, הסרקומר, כניסת יוני הסידן מתניעה תהליך פיזיולוגי הגורם לכיווץ של השריר.
נוירוני מראה

באזורים מסוימים בקליפת המוח הקשורים לפעילות מוטורית קיימים תאי עצב המכונים נוירוני מראה. תאים אלה מעבירים תגובה עצבית גם כאשר האדם מבצע פעולה מוטורית מסוימת, וגם כשהוא צופה באדם אחר המבצע את אותה הפעולה. תאוריות שונות מנסות לקשור בין פעילות נוירוני המראה לתהליכי למידה, חיקוי, אמפתיה, שפה ועוד.
מיומנויות מוטוריות

מיומנות היא יכולת נרכשת או כישרון לבצע פעולות מסוימות המיועדות להניב תוצר או תוצאה רצויה, באופן יעיל מבחינת משאבי זמן ואנרגיה. התפתחות המיומנויות המוטוריות מתחילה בינקות וכוללת את הפיתוח של המוטוריקה הגסה לצורך מיומנויות כגון ישיבה והליכה. במהלך הילדות מתפתחות מיומנויות מוטוריות עדינות יותר, אשר הולכות ומשתכללות עם ההתבגרות, למשל ציור, כתיבה, הקלדה עיוורת ועוד.
רכישת מיומנות היא תהליך של למידה המשתמר בזיכרון הפרוצדורלי. רכישה של מיומנויות מוטוריות מתקדמות יותר מתאפשרת בהתאם לשלבי ההתפתחות הגופנית. כמו כן, לחזרתיות ואימון יש חשיבות רבה עבור תהליך הרכישה של המיומנויות המוטוריות.
ראו גם

אמבידקסטריות
יד דומיננטית
תיאום עין-יד
מערכת המישוש
אדפטציה מוטורית
פעולה פסיכומוטורית
לקריאה נוספת

Carlson, Neil R. (2009). Physiology of Behavior (10th ed.). Allyn & Bacon. p. 262-294. ISBN 9780205666270.
הערות שוליים

↑  אוסנת מרקוזה, חלק א' – מאפייני הפעולה של היחידה המוטורית והשריר השלם, באתר משרד החינוך - מערכת שידורים לאומית, ‏5/11/2020
↑  שירי מקוב, יאיר בן חורין, מצגת: מבוא לתנועה וקשת הרפלקס, באתר אורט ישראל - קמפוס אביב, ‏12/09/2016
1 2  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Jung E. Park, Apraxia: Review and Update, Journal of Clinical Neurology (Seoul, Korea) 13, 2017-10, עמ' 317–324 doi: 10.3988/jcn.2017.13.4.317 (באנגלית)
1 2 3  Hazzard's Geriatric Medicine and Gerontology, 8e | AccessMedicine | McGraw Hill Medical, accessmedicine.mhmedical.com, Chapter 62: Cerebrovascular Disease (באנגלית)
↑  Cohen, E. J., Bravi, R., & Minciacchi, D. (2018). The effect of fidget spinners on fine motor control. Scientific reports, 8(1), 1-9.
| תפקוד מערכת העצבים והמוח |
| --- | --- | --- |
| תקשורת במערכת העצבים | תא עצב • דחף עצבי • סינפסה • מוליך עצבי • העברה סינפטית • רשת עצבית • הפלסטיות של מערכת העצבים • אפנון עצבי |  |
| מערכות תפקודיות | מערכות חישה • המערכת המוטורית • המערכת הלימבית • מערכת החיזוק • המערכת הנוירואנדוקרינית |  |
| תפקודים קוגניטיביים | תפיסה • זיכרון • קשב • תפקודים ניהוליים |  |
| בדיקות למדידת תפקודים עצביים | EEG - אלקטרואנצפלוגרם • NCT - בדיקת מוליכות עצבית • fMRI - דימות תהודה מגנטית תפקודי • MEG - מגנטואנצפלוגרפיה • PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים |  |
| גרעיני הבסיס |
| --- | --- | --- |
| אזורים מוחיים | סטריאטום (הגרעין הזנבי • פוטמן • גלובוס פלידוס • גרעין האקומבנס) •  אמיגדלה • פקעת ההרחה (אנ') • הגרעין התת-תלמי (אנ') • החומר השחור |  |
| תפקודים | שליטה מוטורית • למידה |  |
האזור המוטורי העיקרי במוח, מסומן באדום.
המסלול הקורטיקו-ספינאלי (המוטורי) - הנתיבים העיקריים מהאזור המוטורי העיקרי של קליפת המוח אל חוט השדרה