stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לזניה
היסטוריה ומשמעות השם

מקור הלזניה הוא בעיר נאפולי שבאיטליה. השם "לזניה", מקורו במילה lasanon ביוונית, שמשמעותה גיגית, והרומאים אימצו אותה גם במשמעות של סיר בישול.
ישנה גם תאוריה שמקור המנה הוא במאה ה־14 באנגליה, שם בחצרו של המלך ריצ'רד השני נאכל מאכל דומה בשם לאזאן (נכתב Losyens), שהמתכון לו אף פורסם בספר הבישול הראשון שיצא לאור באנגליה. אולם, תאוריה זו אינה מקובלת, בעיקר כיוון שהרומאים עשו שימוש קדום הרבה יותר בשם, וסביר להניח שמתכון איטלקי הגיע לידי טבחי המלך האנגלי.
לזניה בתרבות הפופולרית

לזניה היא המאכל האהוב על חתול הקומיקס גארפילד.
הזמר אל ינקוביץ' הוציא גרסת כיסוי פרודית לשיר לה במבה הנקרא לזניה .
באחד מפרקי הסדרה "השכונה של הופ!-ישר למצלמה" הכינו מולי וצומי לזניית יום הולדת (תבשיל לזניה שעליו נכתב באמצעות מקלות גבינה גילו/גילה של חתן/כלת השמחה).
ראו גם

טימבאלו
בריש

בריש (ברוסית: Барыш) היא עיר במחוז אוליאנובסק שברוסיה.
היסטוריה

ייסוד בריש קושרים עם ייסוד מפעל טקסטיל בשנת 1826 בכפר גורייבקה. החל משנת 1869 במקום החלה להתפתח תעשיית טקסטיל והוקמו מספר מפעלים של תעשייה זו. ב-1848 הוקם מפעל נייר. ב-1928 היישוב קיבל את שמו הנוכחי.
בשנת 1975 בריש קיבלה מעמד של עיר.
אוכלוסייה

אוכלוסיית אוליאנובסק לפי שנים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1959 | 17,909 |
| 2 | 1979 | 20,288 |
| 3 | 1989 | 20,213 |
| 4 | 2002 | 18,902 |
| 5 | 2005 | 18,100 |
| 6 | 2009 | 17,343 |
| 7 | 2010 | 17,149 |
| 8 | 2011 | 17,100 |
| 9 | 2017 | 16,147 |
| 10 | 2018 | 15,974 |
נביל קאווק

| --- | --- |

נביל קאווק, 2010
 לידה:  20 במאי 1964 עבא, לבנון
 נהרג:  28 בספטמבר 2024 (בגיל 60) רובע הדאחייה, ביירות, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 השכלה:  סמינר קום, איראן
 עיסוק:  פוליטיקאי
 מפלגה:  חזבאללה חזבאללה
 דת:  אסלאם שיעי
נבּיל קאווּק (בערבית: نبيل قاووق, בעברית רווח שמו גם בכתיב נביל קַאוּק; 20 במאי 1964 – 28 בספטמבר 2024) היה טרוריסט ואיש דת שיעי לבנוני, בכיר בארגון הטרור חזבאללה ששימש כראש יחידת הביטחון המונע ולפני כן כסגן ראש המועצה המבצעת של הארגון. נהרג ב-28 בספטמבר בסיכול ממוקד של חיל האוויר הישראלי במסגרת מבצע חיצי הצפון.
ביוגרפיה

קאווק נולד ב־1964 בעבא בלבנון.
לימודי הדת של קאווק התקיימו בקום שבאיראן, שם הוא הושפע מהאידאולוגיה השיעית. הוא קיבל הכשרה צבאית ממשמרות המהפכה האסלאמית באיראן ומחזבאללה.
ביוגרפיה > פעילות בחזבאללה

קאווק הצטרף לארגון בשנות ה-80, ונחשב למוקד ידע מרכזי בתחומו. כיהן כסגן אחראי אזור הדרום מטעם המועצה המבצעת, קאווק היה אחראי על אזור דרום לבנון מטעם חזבאללה בשנים 1991–2010, ושימש כסגן יושב ראש המועצה המבצעת של חזבאללה עד 2018. קאווק היה חבר מועצת הג'יהאד ונחשב למקורב לצמרת ארגון הטרור חזבאללה. כממלא מקום של ראש המועצה המבצעת, הייתה לקאווק השפעה על הפעילות הפוליטית והצבאית של חזבאללה.
במלחמת לבנון השנייה הותקפו משרדיו של קאווק בצור על ידי חיל האוויר הישראלי.
באוקטובר 2020 הטיל משרד האוצר של ארצות הברית סנקציות על קאווק, לצד חוסיין אל-בגדאדי וישויות איראניות.
ב־28 בספטמבר 2024 הוא נהרג על ידי חיל האוויר הישראלי בסיכול ממוקד במסגרת מבצע חיצי הצפון.
קאווק היה נשוי ואב לשישה ילדים.
הערות שוליים

↑  نبيل قاووق, באתר האנציקלופדיה הערבית העתיקה
↑  סרטון שבו ניתן לשמוע את הגיית שמו, מכוון לנקודה המתאימה
1 2   חוסל נביל קאווק, מפקד יחידת הביטחון המונע של חיזבאללה, באתר צה"ל, 29 בספטמבר 2024
1 2  מבט לטרור: חזבאללה, לבנון וסוריה (23 – 30 בספטמבר 2024), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 30 בספטמבר 2024
1 2 3  Koppel, Ted (21 ביולי 2006). "Gifts for Iran: Look what spreading democracy can do". The New York Times. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Treasury Targets High-Ranking Hizballah Officials". U.S. Department of the Treasury (באנגלית). 2024-01-25. נבדק ב-2024-01-30.
↑  "US sanctions 2 senior members of Lebanon's Hezbollah". Arab News (באנגלית). 2020-10-24. נבדק ב-2024-01-30.
↑  "Nabil Qaouk". Counter Extremism Project (באנגלית). נבדק ב-2024-01-30.
↑  "US sanctions 2 senior members of Lebanon's Hezbollah". AP News (באנגלית). 2020-10-23. נבדק ב-2024-01-30.
↑  "Qaouk: The Masks of Arab leaders have fallen". LBC News. 21 בנובמבר 2011. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Clancy Chassay in Beirut (19 באוגוסט 2006). "Stand alongside Hizbullah, Lebanon's army tells troops". The Guardian. נבדק ב-17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hezbollah rejects claim of involvement in Syria". The Daily Star. 5 במרץ 2012. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2013. נבדק ב-17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Qaouq: Mask has fallen off 14 March following Lutfallah II case". Now Lebanon. 5 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-30 בינואר 2013. נבדק ב-17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Qaouq Rejects Feltman's Interference in 2013 Elections". Naharnet. 5 במאי 2012. נבדק ב-17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hezbollah on high alert ahead of IDF drill". ynet. נבדק ב-17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "IAF strikes Lebanese army base". Ynet. 27 ביולי 2006. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  359 ימים למלחמה, באתר ynet, 29 בספטמבר 2024
ציטוקין

| --- | --- |

אינטרלויקין 16 הוא דוגמה לציטוקין
 שיוך:  signaling molecule, גליקופרוטאין, חלבון 
 מזהים
 FMA:  84050 
 קוד MeSH:  D12.644.276.374 
 מזהה MeSH:  D016207 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0079189 
 
ציטוקינים (Cytokines) הם חלבונים קטנים שמהווים את הבסיס לתקשורת בין תאי מערכת החיסון.
הציטוקינים מופרשים בעיקר על ידי תאי מערכת החיסון, אך גם על ידי תאים אחרים, כולל תאים שאינם שייכים למערכת החיסון כגון תאי עצם ותאים של כלי דם. הציטוקינים הם בעלי טווח פעילות קצר-בינוני לרוב, פועלים באמצעות רצפטורים, ומשתתפים בתהליכים רבים. הפעילות הציטוקינית היא לרוב מקומית, אך במקרים מסוימים יש השפעה על הגוף כולו. הם פועלים בריכוזים נמוכים יחסית, על ידי קישור לרצפטורים באפיניות גבוהה ביותר.
הציטוקינים הראשונים זוהו באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר MIF (ראשי תיבות באנגלית: Migration Inhibition Factor, "גורם עיכוב נדידת תאים") התגלה במקביל על ידי ג'ון דייוויד ובארי בלום. הציטוקינים הראשונים התגלו בתרביות של תאי כליה במעבדתו של סטנלי כהן ב-1974.
סיווג ציטוקינים

את הציטוקינים ניתן לחלק למספר קבוצות. תהליך קביעת השמות של הציטוקינים התבצע פעמים רבות לפני גילוי פעילותם, ולכן ישנה טרמינולוגיה בלתי עקבית בנושא זה (ולמעשה במערכת החיסון כולה). רבים מהציטוקינים נקראו "מתווכי תאי-דם לבנים", או בלועזית Interleukins. כפועל יוצא, רבים מהציטוקינים מסומנים בקיצור באותיות IL, ולאחריהן מספר.
סיווג ציטוקינים > חלוקה תפקודית של ציטוקינים

ציטוקינים מעודדי דלקת: IL-1, IL-6, IL-17 ו-TNF-α.
בעכברים IL-11 מעודד דלקת. דיכויו הביא להארכת החיים בבריאות טובה.
ציטוקינים מדכאי דלקת: IL-10, TNF-β.
אינטרפרונים (Interferons) - ציטוקינים המעורבים בפעילות כנגד וירוסים. האינטרפרונים הידועים מכולם הם IFN-α, IFN-β ו-IFN-γ, אך ישנם גם אחרים.
כימוקינים (Chemokines) - קבוצת ציטוקינים אשר גורמים לכימוטקסיס (שינוע) והתגייסות של תאי דם לבנים לאזור מסוים. מוכרות כיום ארבע קבוצות של כימוקינים, המסווגות בהתאם למבנה המולקולרי של החלבונים: C, CC, CXC ו-CX3C. בכל משפחה של כימוקינים ישנם חברים רבים, אותם נהוג לסמן באות L (קיצור של ליגנד) ומספרים. סימון זה מסייע להבדיל בין הכימוקין עצמו, לבין הקולטן שלו - אשר מסומן באופן דומה, אך עם האות R (קיצור של רצפטור) במקום האות L. כימוקינים בולטים כוללים את CXCL8, CXCL5, CCL2 ו-CX3CL1. היסטורית רבים מהכימוקינים קיבלו שמות נפרדים בעת גילוים, ללא ההקשר של משפחת הכימוקינים, ולכן הם מכונים במספר רב של שמות. לדוגמה, הכימוקין CXCL8 כונה בעבר IL-8, והכימוקין CCL2 נקרא גם MCP-1.
ציטוקינים המטופואטיים - ציטוקינים אשר יכולים לגרום לשגשוג והתרבות של תאי מערכת החיסון. ביניהם ניתן למנות את IL-2, IL-3, IL-4, IL-5, IL-7, IL-12, IL-13, IL-15, IL-21, IL-23, GM-CSF, G-CSF, אריתרופואטין ועוד.
ציטוקינים ממשפחת ה-TNF - בקבוצה קטנה של ציטוקינים בעלי דמיון מבני. באופן חריג, מולקולות ממשפחה נותרות לעיתים קשורות לממברנה של התא, ולא מופרשות. אמנם מאפיין זה נפוץ, אך איננו הכרחי ולא קיים בכל חברי המשפחה. לרוב ציטוקינים ממשפחת ה-TNF יובילו לתמותת התא, או לאקטיבציה של תאים חיסוניים. בין היתר ניתן למנות את הציטוקינים והמולקולות TNF-α, TNF-β, CD40L,Fas (CD95), BAFF ו-APRIL. ‏TNF הוא ראשי תיבות של Tumor Necrosis Factor ("פקטור הרג גידולים"). מקור ראשי תיבות אלו הוא בחקר הסרטן, שם ציטוקין זה התגלה לראשונה, ומכאן ניתן להסיק על ההשפעה מרחיקת הלכת של ציטוקין בנוגע להרג תאים.
ניתן לסווג ציטוקינים גם לפי התאים המפרישים אותם, וכן לפי פעילותם המשותפת.
סיווג ציטוקינים > סיווג ציטוקינים לפי תאי TH

ציטוקינים המופרשים על ידי תאי TH1 - ציטוקינים אלה משתתפים בהגברה של תגובות חיסוניות מתווכות תאית (Cell Mediated Immunity), כלומר, משפיעים על פעילותם של תאי CTL ותאים מקרופאג'ים. בין חברי המשפחה ניתן לציין במיוחד את IFN-γ ו-TNF-α.
ציטוקינים המופרשים על ידי תאי TH2 - ציטוקינים המשתתפים בהגברת תגובות חיסוניות מתווכות נוגדנים (Humeral Immunity), וכן על תגובות חיסוניות כנגד טפילים. ציטוקינים אלה משפיעים על הבשלת תאי B, וגם על גרנולוציטים רבים כמו אאוזינופילים, באזופילים ותאי מאסט (מעודדים דה-גרנולציה). משפחה זו כוללת את הציטוקינים IL-4, IL-5 ו-IL-13.
ציטוקינים המופרשים על ידי תאי TH17 - ציטוקינים המתאפיינים בפעילות מעודדת-דלקת חזקה במיוחד. בין היתר ניתן למנות את הציטוקינים IL-17 (IL17-A), IL17B, IL17C, IL17D, ו-IL17F. תאים סטרומליים (מבניים) ותאי אנדותל בסביבה הדלקתית מגיבים לציטוקינים ממשפחת IL-17, ובתגובה מפרישים כימוקינים רבים, ומגייסים לסביבה המודלקת תאים חיסוניים. הכימוקין המרכזי שמופרש בתנאים אלו הוא CXCL8, כימוקין המגייס בעיקר נויטרופילים. מסתמן כי ציטוקינים ממשפחת ה-IL-17 משתתפים בפתופיזיולוגיה של מספר מחלות אוטואימוניות.
ציטוקינים המופרשים על ידי תאי Treg - תאי T רגולטוריים אחראיים לדיכוי פעילות חיסונית, וכפועל יוצא ציטוקינים המופרשים על ידי תאים אלו הם מדכאי-דלקת. ציטוקינים אלו כוללים את IL-10, IL-35 ו-TNF-β.
ציטוקינים המופרשים על ידי תאי TFH - תאי T הם תאים התומכים בהתמיינות של תאי B לכדי תאי פלזמה. פעולתם מתווכת על ידי ביטוי הציטוקינים CD40L, IL-4 ו-IL-21.
מאפיינים ואופן פעולה

הציטוקינים בדרך-כלל אינם מיוצרים בכל העת, אלא בעיקר לאחר מפגש עם אנטיגן. רוב הציטוקינים פועלים באופן אוטוקריני (כלומר, פועלים על אותם התאים עצמם שהפרישו אותם) או פאראקריני (פועלים על תאים סמוכים), אך לעיתים ישנה גם השפעה אנדוקרינית (סיסטמית), בייחוד כאשר ריכוז הציטוקינים גבוה במיוחד. שפעול של מערכת החיסון מאופיין בשלב מוקדם בביסוס דלקת, תהליך הנשען על הציטוקינים מעודדי הדלקת IL-1, IL-6, TNF-α ואחרים. מלבד פעילותם האוטו/פראקרינים בסביבת הדלקת, ציטוקינים אלה גם אחראיים לסימנים וסימפטומים סיסטמיים, כמו חום גבוה, חולשה, וחוסר תיאבון. כפועל יוצא, חום גבוה איננו מהווה מחלה, אלא ביטוי לשפעול מערכת החיסון מגורם כזה או אחר. הגורם לכך עשוי להיות שפיר, כמו חיסון, או פתולוגי, כמו הידבקות בפתוגן (וירוס/חיידק) או נאופלסטי (סרטני).
רוב הציטוקינים מסוגלים לעורר מספר תגובות שונות בתאי היעד שלהם, תופעה המכונה פליאוטרופיזם או רב-תגובתיות. הסיבה לכך היא שלסוגים שונים של תאים יש במקרים רבים קולטנים לאותו הציטוקין. באותה העת, לציטוקינים רבים השפעה דומה או זהה, כיוון שהם מעוררים בדיוק את אותה תגובה של שרשרת העברת אותות בכל תאי היעד. תכונה זו נקראת 'יתירות', או Redundancy. לרבים מהציטוקינים הידועים ישנה גם השפעה מעודדת וגם יכולת מדכאת על לימפוציטים בפרט, ועל התגובה החיסונית בכלל, כתלות בתנאים בהם הם פועלים. כאשר שני ציטוקינים מגבירים זה את זה, נאמר עליהם כי הם פועלים באופן סינרגיסטי. מנגד כאשר הציטוקינים נוגדים זה את זה, האינטראקציה ביניהם נקראת אנטגוניזם.
מאפיינים ואופן פעולה > מנגנון פעילות

הציטוקינים נקשרים לקולטנים ייחודיים לסוג תאים מסוים, הממוקמים על-גבי ממברנות התאים. קישור הציטוקין לקולטן מעורר שרשרת תגובות כימיות באמצעותה מתרחשת העברת אות בתא (Signal transduction cascade), ובסופה היא מובילה לשינויים ברמה הביוכימית וברמת הפנוטיפ. רבים מהקולטנים לציטוקינים הם רצפטורים הקשורים לפעילות טירוזין קינאז אך למעשה אינם קולטני טירוזין קינאזות (TRK).
מרבית הציטוקינים נקשרים לקולטנים אשר מעוררים העברת אותות באמצעות מערכת ה-JAK-STAT. במערכת זו, חלבוני ה-JAK הם קינאזות הפועלות על שיירי טירוזין, ופעילותם מובילה לגיוס ולשפעול מוליכים-תוך-תאיים שנקראים STAT. חלבוני ה-STAT המשופעלים יוצרים דימרים שחודרים לגרעין התא, שם הם פועלים כפקטורי שעתוק. ישנם חלבוני JAK רבים, וכן חלבוני STAT רבים, והצירוף הייחודי של אותם חלבוני JAK-STAT אחראי לביטוי גנים ספציפיים. מבחינה טרמינולוגית, JAK אלה ראשי תיבות ל-Janus Kinase, ואילו STAT הם ראשי תיבות ל-Signal Transducer and Activation of Transcription ("מוליך אות ומשפעל שעתוק").
ראו גם

סערת ציטוקינים
הערות שוליים

↑   גדעון לב, חסימת חלבון המעורב ביצירת דלקות האריכה בצורה חריגה את חייהם של עכברים, באתר הארץ, 23 ביולי 2024
↑  Anissa A. Widjaja et al., Inhibition of IL-11 signalling extends mammalians healthspan and lifespan, July 17, 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540881305171  BnF: cb12102585p (data)  LCCN: sh85035236  NDL: 00576262  NKC: ph119281 
מסלול הפרשת ציטוקינים והורמונים. הפרשה אוטוקרינית מאופיינת בכך שהתא מפריש ליגנדים לסביבה החוץ תאית, אשר לאחר מכן נקשרים לקולטנים על פני הממברנה של אותו התא. הפרשה פראקרינית היא דומה להפרשה אוטוקרינית, אך במקום להיקשר לקולטנים באותו התא - הליגנדים נקשרים לקולטנים הנמצאים על תאים סמוכים. הפרשה אנדוקרינית היא שונה, ומתבטאת בפיזור הליגנדים ברחבי הגוף דרך זרם הדם. כך ישנו קישור רחוק-טווח בין תאים שונים מרחבי הגוף.
אירועים מרכזיים בהולכת אותות באמצעות JAK-STAT.
אבו נעמה נאסר

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1965 חדאת'א, לבנון
 נהרג:  3 ביולי 2024 (בגיל 59) חוש, ליד העיר צור, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 כינוי:  אל-חאג' אבו נעמה
 השתייכות:  חזבאללה חזבאללה
 תקופת הפעילות:  1986–2024 (כ־38 שנים)
 דרגה:  מקבילה לתת-אלוף
 פעולות ומבצעים
 מלחמת לבנון השנייה  מלחמת האזרחים בסוריה  החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
מוחמד נעמה נאסר (בערבית: محمد نعمة ناصر, מכונה אל-חאג' אבו נעמה ולעיתים גם אבו עלי נאסר; 5 ביוני 1965 – 3 ביולי 2024) היה מפקד יחידת "עזיז" של חזבאללה באזור צור. נהרג בסיכול ממוקד במהלך החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, יחד עם מחבל נוסף בתקיפת כטב"ם, ובנו נפצע בתקיפה.
ביוגרפיה

נאסר נולד ב-5 ביוני 1965 בכפר חדאת'א בדרום לבנון. הוא הצטרף לחזבאללה בשנת 1986, השתתף במלחמת לבנון השנייה ואף היה מעורב בחטיפת חיילי צה"ל שהובילה למלחמה. בין השנים 2011–2016 היה שותף למלחמות בעיראק ובסוריה. ב-2016 התמנה למפקד יחידת עזיז של חזבאללה, לאחר שקודמו נהרג.
ב-8 באוקטובר 2023, יום לאחר מתקפת הפתע של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר, הצטרף ארגון הטרור חזבאללה לעימות בלחימה בעצימות נמוכה עם ישראל. כתוצאה מכך פונו יישובים בצפון ישראל וחזבאללה ירה רקטות ושיגר כטב"מים במשך חודשים על יישובים ועל אתרים צבאיים, בסיסים ואתרים אסטרטגיים. ישראל השיבה בתקיפות אוויריות בעומק לבנון, נגד מפקדות ותשתיות טרור, כמו גם נגד משלוחי נשק. בין שאר הפעילויות הצבאיות של ישראל נמנו מספר סיכולים ממוקדים של מחבלים בכירים בחזבאללה.
ב-8 בינואר 2024 תקפה ישראל את ויסאם א-טוויל והרגה אותו. ב-12 ביוני 2024 סוכל בלבנון גם טאלב עבדאללה, שניהם היו מקביליו של אבו עלי נאסר בארגון חזבאללה. עבדאללה היה האחראי על גזרה אחרת בדרום לבנון.
ביוגרפיה > הסיכול הממוקד

ב-3 ביולי 2024, בסביבות השעה 14:00, תקף כטב"מ של צה"ל רכב באזור חוש שליד העיר צור, שבו נסעו אבו נעמה נאסר ומחבל נוסף. כתוצאה מהתקיפה נהרגו השניים, ובנו של נאסר נפצע. נאסר היה מפקד יחידת "עזיז" של חזבאללה, בדרגה המקבילה למפקד אוגדה. יחידת עזיז אחראית על גזרה נרחבת מדרום לבנון ועד אל-בקאע שבעומק לבנון. על פי הודעת צה"ל, נאסר שימש בתפקידו משנת 2016 והוביל את ירי הנ"ט והרקטות מדרום-מערב לבנון לעבר עורף מדינת ישראל וכוחות צה"ל. הוא גם הכווין מתווי טרור רבים לעבר ישראל וביצע תפקידים מרכזיים בחזבאללה.
ביוגרפיה > בעקבות הסיכול

בתגובה לסיכול שיגר חזבאללה בשעות שלאחר מכן כ-100 רקטות לעבר יישובי צפון ישראל. גם למחרת, ב-4 ביולי, שיגר ארגון הטרור מאות רקטות ארטילריות ועשרות כטב"מים לעבר יישובי הצפון בתגובה לסיכול, במה שהיה ליום עם מספר השיגורים הגבוה ביותר מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל. כתוצאה מהשיגורים נהרג חייל צה"ל מעוצבת יפתח.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל
ההתנקשות בסאלח אל-עארורי
טאלב עבדאללה
הערות שוליים

↑  ראו את הכרזה על מותו, למשל כאן (بصواريخ الكاتيوشيا والفلق.. المقاومة تضرب مقرات العدو عند حدود فلسطين رداً على اغتيال القائد “الحاج أبو نعمة”).
↑  יואב זיתון, ליאור בן ארי, היה מעורב בחטיפת חיילי המילואים ב-2006, נערך לתמרון בגליל: צה"ל אישר את חיסול בכיר חיזבאללה, באתר ynet, 3 ביולי 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, דיווח: מפקד שטח בכיר בחזבאללה חוסל מהאוויר בדרום לבנון, באתר וואלה, 3 ביולי 2024
↑  גאנם איברהים, ‏דיווח: צה"ל חיסל מהאוויר בעיר צור את מפקד יחידת "עזיז" בחיזבאללה, באתר ‏מאקו‏, 3 ביולי 2024
↑  שחר קליימן, מפקד על יחידה שפועלת בגזרה שלמה: זהו בכיר חיזבאללה שחוסל, באתר ישראל היום, 3 ביולי 2024
↑  ליאור בן ארי, לבנון: חוסל מפקד בחיזבאללה - שמקביל בדרגתו לבכיר ביותר שחוסל עד כה, באתר ynet, 3 ביולי 2024
↑  עוזי ברוך, כטב"ם ישראלי תקף רכב בדרום לבנון, מפקד בכיר בחיזבאללה חוסל, באתר ערוץ 7, 3 ביולי 2024
↑  כלכליסט ו-ynet, לוחם צנחנים נהרג בקרב בעזה, וקצין מילואים - מירי רקטה בצפון, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2024
↑  כתבי ynet, פגיעות ישירות במטחים הכבדים ביותר לצפון: שוגרו כ-200 רקטות ויותר מ-20 כטב"מים, באתר ynet, 4 ביולי 2024
↑  הותר לפרסום: רס"ן (מיל') איתי גלאה בן 38 מרמת גן נהרג מפגיעת רקטה בצפון, באתר ערוץ 7, 4 ביולי 2024
לול (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

קטע מתוך הפרק השני של התוכנית, מימין לשמאל: שלום חנוך, ליהי חנוך, אורי זוהר, אריק איינשטיין, בועז דוידזון, ברוריה דוידזון
 סוגה:  סדרת טלוויזיה קומית
 כותבים:  אריק איינשטיין, צבי שיסל, אורי זוהר
 בימוי:  בועז דוידזון (תוכנית 1)  אורי זוהר (תוכנית 2,3,4)
 שחקנים:  אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, ליהי חנוך, צבי שיסל, בועז דוידזון, ברוריה דוידזון, אושיק לוי, סימה אליהו, דורי בן זאב, משה איש כסית, ג'וזי כץ, מוטי מזרחי, טליה שפירא, אורי גרוס, יהודית סולה, תיקי דיין, ציפי לוין
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיק:  צבי שיסל, איציק קול
 חברת הפקה:  אולפני הגר
 עורכים:  דוד טור
 צלמים:  אדם גרינברג, דוד גורפינקל
 אורך פרק:  30 דקות - שעה
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  17 ביולי 1970 – 18 במרץ 1973
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
לול היא תוכנית טלוויזיה בת ארבעה חלקים ששודרה בטלוויזיה הישראלית בין השנים 1969 ל-1973, חלק חמישי היה אמור להיות מופק בשנת 1973, אך עקב פרוץ מלחמת יום הכיפורים הפקתו בוטלה עקב חוסר זמן שידור. התוכנית נכתבה והופקה על ידי חברת ההפקות "הגר" וקבוצת אמנים נוספים בהנהגתו ובבימוי של אורי זוהר ובועז דוידזון שכונתה בעקבות תוכנית זו "חבורת לול". התוכנית כללה מערכונים, קטעי קישור ושירים והוקלטה באולפני ישראקול.
התוכנית הראשונה שודרה בחלקה החל משנת 1969 במספר מערכונים ושירים, כאשר שודרה לראשונה באופן מלא ב-17 ביולי 1970. שלושת החלקים הנוספים של הסדרה שודרו ב-4 בדצמבר 1970, ב-18 באוקטובר 1971 וב-18 במרץ 1973. התוכנית הייתה חלק מעבודה משותפת של "חבורת לול" שכללה בין היתר גם את תקליטיו של אריק איינשטיין מאותן שנים, את סרט הקולנוע "שבלול", וכן גם בחלק מהשחקנים בסרטיו של אורי זוהר "מציצים" ועיניים גדולות. בשנת 1988 הפיק וביים צבי שיסל יחד עם אריק איינשטיין את הסרט "לול", שהכיל מקטעי שירים ומערכונים נבחרים, ששודרו במהלך התוכנית, וקטעים נוספים שצולמו מאחורי הקלעים.
תוכנית ראשונה - לול 1

התוכנית שודרה ב-17 ביולי 1970.
היא הורכבה בעיקר משירים וביניהם מונולוגים קצרים של אורי זוהר וצילומי רחוב.
היי טלוויזיה
אבשלום
האיש על הצב
למה לי לקחת ללב
הבלדה על יואל משה סלומון
הדוד סם
כל השירים, למעט "היי טלוויזיה", "האיש על הצב" ו"הדוד סם", הופיעו באלבום "שבלול". 'הדוד סם' ו'האיש על הצב' הופיעו בתקליטון 'לול'.
תוכנית שנייה - לול 2

התוכנית שודרה ב-17 בדצמבר 1970.
היא הורכבה משירים וביניהם מערכונים שכללו פרודיות על תוכניות טלוויזיה, בהשתתפות אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, צבי שיסל ואושיק לוי.
אסור לוותר
אמא שלי
כתבו עליו בעיתון
אשת האיכר
אבישג
מאיה
מה איתי
כל השירים הופיעו באלבום "פלסטלינה".
תוכנית שלישית - לול 3

התוכנית שודרה ב-18 באוקטובר 1971.
זיהום אוויר
הרומאים (יאללה בית"ר)
האיש שבקיר
כינור
חידון התנ"ך
מרק עוף
אני אוהב לישון
אני רואה אותה בדרך לגימנסיה
צא מזה
היא תבוא
שיר מספר 8
חמוץ חמוץ (פרודיה על השיר מתוק מתוק של יגאל בשן ולהקת פיקוד צפון)
אני ואתה
כל השירים, למעט "חמוץ חמוץ", הופיעו באלבום "בדשא אצל אביגדור". הקלטה של המערכון "חידון התנ"ך" הופיעה באלבום "יסמין". 'חמוץ חמוץ' הופיע בתקליטון 'לול 3'.
תוכנית רביעית - לול 4

התוכנית שודרה ב-18 במרץ 1973.
לה מרמור מאת פרלש
חוק זה חוק
מה היה אילו
אני אשה
העולים החדשים
פסוקו של יום
גביע המדינה בכדורגל
רוח סתיו
נומי נומי (לילה לילה)
רותי (לי כל גל נושא מזכרת)
אמא אדמה
לא פעם, בקיץ
שיר השוק
יצאנו אט
שיר של אחרי מלחמה
השירים "רוח סתיו", "נומי נומי", "רותי", "לא פעם בקיץ" ו"יצאנו אט" בוצעו בהופעה חיה. חלק מהשירים (רותי, יצאנו אט) הופיעו באלבום "ארץ ישראל הישנה והטובה". השירים "אמא אדמה" ו"שיר של אחרי מלחמה" הופיעו באלבום "יסמין". ל"שיר השוק" נכתבו מילים חדשות והוא הופיע מאוחר יותר בתקליט "סע לאט" כ"הבלדה על זומטי ולבטי".
מערכונים בולטים מהתוכנית

"לול" כללה מערכונים וכן שירים שהפכו לקלאסיקה של הבידור ישראלי:
"עולים חדשים" - מערכון בו אריק איינשטיין ואורי זוהר מגלמים עולים חדשים שזוכים ללגלוג מהעולים הוותיקים יותר. בהמשך מראים כיצד כאשר בכל דור העולים הוותיקים נוהגים ללגלג על מנהגיהם ותרבותם של העולים החדשים.
"לה מרמור, מאת פֵרְלֵשׁ" - מערכון אשר מציג את תופעת שגעון הכדורגל בישראל. אב (אורי זוהר) ובנו מצפים לשידור משחק הכדורגל, אך במקומה משודרת אופרה בשם "לה מרמור, מאת פֵרְלֵשׁ" (בגילומם של איינשטיין, צבי שיסל וסימה אליהו, לבושים בבגדי רומאים). האב והבן, שהתאכזבו מביטול תוכנית הספורט האהובה עליהם, מכלים זעמם במכשיר הטלוויזיה ומרסקים אותו במהלומות פטיש. שם המלחין פרלש היה שם בדוי ושם "האופרה" רומז לשמה של האופרה "לוצ'יה די למרמור" של המלחין גאטנו דוניצטי.
בתוכנית זהו זה! נעשתה פארודיה למערכון, ובה במקום שידור משחק הכדורגל משודרת תוכנית דת בהנחיית אורי זוהר הלועג לצופים המבזבזים את זמנם בצפייה במשחקי כדורגל. פרודיה נוספת נעשתה בתוכנית "מצב האומה", שבאותו יום שידור אורכה קוצר בגלל משחק כדורגל ששודר אחריהם.
"חידון התנ"ך" - פרודיה על מאפייניו של חידון התנ"ך.
ראו גם

חבורת לול
לול - סרט הקולנוע
לול - פסקול הסרט שיצא על אלבום ב-1988
ניל דה-גראס טייסון

| --- | --- |

צילום מ-2017
 לידה:  5 באוקטובר 1958 (בן 66) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרופיזיקה, מבנה היקום
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה (1991)  אוניברסיטת הרווארד  תיכון ברונקס למדעים  אוניברסיטת טקסס באוסטין  הרווארד קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  Robert Michael Rich 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1991–1994)  האגודה הפלנטרית  PBS  אוניברסיטת מרילנד  פלנטריום היידן 
 פרסים והוקרה:  פרס ספרות ע״ש קרל סנדברג (2018)  עמית הוועדה למחקר סקפטי  Science Writing Award  מדליית סטיבן הוקינג להנגשת המדע (2017)  מדליית האברד (2017)  Dwight Nicholson Medal for Outreach (2017)  מדליית רווחת הכלל (2015)  פרס החדשנות של נייט (2015)  מדליית נאס"א לשירות ציבורי מצטיין  פרס המדע ע"ש אייזק אסימוב (2009) 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 טביעת המינוח כוכב לכת ננסי, מנהל פלנטריום היידן בניו יורק
 חתימה:   
 
ניל דה-גראס טייסון (באנגלית: Neil deGrasse Tyson; נולד ב-5 באוקטובר 1958 בניו יורק) הוא אסטרופיזיקאי ואסטרונום אמריקאי, ומנהלו של פלנטריום היידן במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, בו הקים את המחלקה לאסטרופיזיקה ב-1997.
ביוגרפיה

טייסון נולד ב-1958 במשפחה קתולית מברונקס. אביו, סיריל דה גראס-טייסון היה סוציולוג ממוצא אפרו-אמריקני, ששימש כיועץ למשאבי אנוש של ראש העיר ניו יורק, ג'ון לינדסי. אמו, סונצ'יטה מריה לבית פליסיאנו, הייתה גרונטולוגית  ממוצא פורטוריקני.
טייסון למד באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת טקסס באוסטין ובאוניברסיטת קולומביה. בין השנים 1991 ל-1994 הוא עסק במחקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון.
בין השנים 1995 ל-2005, כתב טייסון מאמרים בנושאי היקום עבור מגזין Nature History האמריקאי, שחלקם פורסמו מאוחר יותר בספריו "מוות מחור שחור" ו"אסטרופיזיקה למי שאין לו זמן". במהלך אותה תקופה, כתב טור חודשי במגזין Star Date, וענה על שאלות בנושאי היקום תחת השם "מרלין". טייסון שירת בוועדה הממשלית של ארצות הברית ב-2001 שעסקה בעתידה של תעשיית התעופה והחלל האמריקאית, ובוועדת "הירח, מארס, ומעבר" בשנת 2004. הוא זכה במדליית שירות יוצא דופן של נאס"א במהלך אותה שנה.
נוסף למחקרו האקדמי הוא ידוע בכך שהוביל את ההחלטה להחריג את כוכב הלכת פלוטו ככוכב לכת ולהגדירו מחדש ככוכב לכת ננסי. טייסון מתראיין רבות בגופי תקשורת ואף מנחה את תוכנית רדיו אינטרנטית שבועית הנקראת StarTalk.
בנובמבר ודצמבר 2018 הואשם טייסון באונס על ידי אישה שלמדה איתו באוניברסיטת טקסס באוסטין, ושלוש נשים נוספות האשימו אותו בהטרדה מינית. טייסון הכחיש את טענת האונס, ולגבי המתלוננות האחרות טען שהוא לא הובן כהלכה.  מעסיקיו ומפיקי "קוסמוס: מסע לחלל" פתחו בחקירה, שהסתיימה במרץ 2019. הם לא פרסמו את תוצאות החקירה אך הודיעו כי טייסון רשאי להמשיך בתפקידיו, לרבות ניהול פלנטריום היידן.
הופעות במדיה

בשנת 2014 הנחה את הסדרה הדוקומנטרית המדעית "קוסמוס: מסע לחלל", שהייתה הגרסה המחודשת לסדרת המדע "קוסמוס" שנוצרה במקור על ידי קרל סייגן בשנת 1980, ושודרה ברשת פוקס בארצות הברית ובנשיונל ג'יאוגרפיק בשאר העולם. הוא הנחה גם את סדרת ההמשך "קוסמוס: עולמות אפשריים" שעלתה לאוויר ב־9 במרץ 2020.