מלאקה
אתרי תיירות > אתר המורשת העולמית > אזור מבני הציבור של גבעת סנט פול

גבעת סנט פול הייתה מושב השלטון של העיר מאז היווסדה. כבר כשפראמסוורה ייסד את העיר הוא הקים את ארמונו על הגבעה שנודעה אז כבוקיט מלאקה (Bukit Melaka - גבעת מלאקה), משום שהיא שלטה על שפך הנהר והייתה מוגנת על ידי ביצות מצד היבשה. הפורטוגזים שהקימו מצודה סביב הגבעה קראו לה בפשטות "גבעה" (Oiteiro). בפסגת הגבעה הם בנו כנסייה. כאשר ההולנדים השתלטו על מלאקה הם הפכו את הכנסייה הקתולית לכנסייה פרוטסטנטית ושם הגבעה שונה לסנט פול, השם שנשמר עד היום. על הגבעה היה מושב השלטון של הבריטים ושל מלאקה לאחר קבלת העצמאות. אתרים אלו מצויים בשכונת בנדר היליר (Bandar Hilir).
בתוך אזור מבני הציבור של גבעת סנט פול כלולים מבני ציבור היסטוריים שנבנו על ידי הפורטוגזים, ההולנדים והבריטים, שעברו שימור. האתרים מצויים על הגבעה ולאורך רחובות קוטה (Jalan Kota), לקסאמנה (Laksamana) וכיכר העיר.
כיכר העיר או הכיכר ההולנדית - מכונה גם "הכיכר האדומה" על שם צבע הבניינים שבה. הכיכר קרובה לגדה הדרומית של הנהר ובה כמה מבנים היסטוריים:
בית העירייה (בהולנדית עתיקה Stadhuys) - נבנה על ידי ההולנדים עבור המושל וסגנו ב-1650 על יסודות של מבצר פורטוגזי, והוא הבניין ההולנדי העתיק ביותר שעדיין עומד על תלו במזרח הרחוק. בתקופת השלטון הבריטי פתחו בו מיסיונרים בית ספר ציבורי שהפך ב-1871 לתיכון מלאקה ועבר מן המקום ב-1931. במקור היה הבניין צבוע בלבן וב-1911 צבעו אותו הבריטים באדום. הבניין שוחזר בשנים האחרונות, וכיום יש בו מוזיאון להיסטוריה ואתנוגרפיה. בין המוצגים תלבושות מסורתיות וחפצים מההיסטוריה של מלאקה.
כנסיית קרייסט צ'רץ (Christ Church of Malacca) - כאשר כבשו ההולנדים את מלאקה מהפורטוגזים ב-1641 הם החלו להשתמש בכנסיית סאו פאולו שבראש גבעת סנט פול עבור הפולחן הפרוטסטנטי, ושם הכנסייה שונה ל-Bovenkerk (הכנסייה במעלה הגבעה). ב-1741, החליטו תושבי העיר ההולנדים לבנות כנסייה חדשה לכבוד 100 שנים לכיבוש העיר. בניית הכנסייה ארכה 12 שנים והסתיימה ב-1753 והיא החליפה את ה-Bovenkerk ככנסייה הראשית של ההולנדים במלאקה. עם חתימת הברית האנגלית-הולנדית של 1824 הועברה מלאקה, בשנת 1825, לידי הבריטים, וב-1838 הוקדשה הכנסייה על ידי הבישוף של קולקטה לכנסייה האנגליקנית ושמה שונה ל"קרייסט צ'רץ". מ-1858 נטלה ממשלת מושבות המצרים (השם שניתן לפנאנג, מלאקה וסינגפור) את הטיפול בתחזוקת המבנה. כמו בית העירייה הסמוך היה הבניין צבוע במקור בלבן, וב-1911 צבעו אותו הבריטים באדום. הכנסייה היא כיום מבנה הכנסייה ההולנדי העתיק ביותר מחוץ להולנד.
 הכנסייה נבנתה בסגנון הבנייה הקולוניאלי ההולנדי. צורתה מלבן, אורך החזית 12.8 מטרים והעומק 25 מטרים. התקרה מתנשאת לגובה של 12 מטרים ונתמכת בקורות עץ, והגג מקורה ברעפים הולנדיים. הרצפה מרוצפת באריחי גרניט שהובאו כזיבורית בספינות שהגיעו מהולנד, וכן ממצבות מהתקופה הפורטוגזית. הקירות נבנו מלבנים הולנדיות, שנוצרו מלטריט מקומי וטויחו בטיח סיני. החלונות ההולנדים המקוריים הוקטנו ונוספו להם עיטורים, לאחר שהבריטים השתלטו על מלאקה. הגזוזטרה שלפני הכניסה וחדר בגדי הכהונה נוספו באמצע המאה ה-19.
בית הדואר הישן - נבנה בסגנון ההולנדי ב-1931 ומשמש כיום כמוזיאון הנוער.
מזרקת ויקטוריה - נבנתה משיש אנגלי ב-1904 לכבוד שישים שנות מלכותה של המלכה ויקטוריה.
מגדל השעון (Tan Beng Swee) - נבנה ב-1886 ביוזמת משפחה סינית עשירה.
כנסיית פרנסיס קסווייאר - שוכנת על רחוב לקסמנה (Jalan Laksamana), רחוב צר המקביל לנהר. כנסייה בסגנון גותי שנבנתה על ידי האב הצרפתי פדרי פארבה (Paderi Farve) ב-1849 מעל לחורבות המבצר הפורטוגזי המוקדשת לפרנסיסקו חאווייר.
שער סנטיאגו (Porta de Santiago) - הסמל הידוע ביותר של מלאקה. נמצא ברחוב קוטה (Jalan Kota) לא רחוק מהכיכר ההולנדית. שער מלבנים לטריטיות הוא כל מה שנשאר ממצודת מלאקה (Fortaleza de Malaca המכונה א-פאמוסה, A Famosa "הידועה") הפורטוגזית ששופצה בידי ההולנדים ונהרסה ב-1807 על ידי הבריטים. הבריטים חששו שלאחר סיום המלחמה עם נפוליון מלאקה תחזור לידיים הולנדיות, ותהווה תחרות לנמל הבריטי בפנאנג. השער נותר לאחר שסטמפורד ראפלס (Thomas Stamford Raffles), מייסד סינגפור לעתיד ששהה בעיר בחופשת מחלה, הצליח לבטל את הוראת ההרס. על השער חקקו ההולנדים ב-1670 את השנה ואת סמל חברת הודו המזרחית ההולנדית.
גבעת סנט פול - מאחורי שער סנטיאגו מוביל שביל במעלה הגבעה אל חורבות כנסיית סאו פאולו הפורטוגזית. הכנסייה נבנתה ב-1521, והועברה לידי הישועים ב-1548 בהוראת הבישוף של גואה. פרנסיסקו חאווייר, שקיבל את הכנסייה, בנה במקום בית ספר "הקולג' של סאו פאולו". חאווייר השתמש במלאקה כבסיס למסעותיו המיסיונרים באיי התבלינים וביפן. מכאן גם יצא למסעו האחרון ב-1552 לסין. הוא לא הורשה להיכנס למדינה, ומת על האי שאנגצ'ואן, 14 קילומטר מהחוף הדרומי של סין. גופתו הובאה משם למלאקה ונקברה תחילה ליד הכנסייה, בטרם הוצאה כעבור כמה חודשים על מנת להיקבר סופית בגואה. קבר פתוח מסמן כיום את מקום קבורתו הזמני. ב-1556 נוספה לכנסייה קומה שנייה, וב-1590 נוסף מגדל פעמונים ושם הכנסייה שונה ל"כנסיית אם האלוהים" (Igreja de Madre de Deus). הכנסייה הייתה הכנסייה העיקרית במאה השנים הראשונות לכיבוש ההולנדי. לאחר בניית כנסיית Bovenkerk (כיום קרייסט צ'רץ), הרסו ההולנדים את הגג והשתמשו בכנסייה כחלק מביצורי מלאקה. כשהבריטים השתלטו על מלאקה ב-1824 הם השתמשו במקום לאחסון אבק שרפה והמקום הוזנח. בסמוך לכנסייה בית הקברות הפורטוגזי וההולנדי.
המוזיאונים לאורך רחוב קוטה (Jalan Kota) - לאורך הרחוב מרוכזים מוזיאונים רבים. החל מ"בית העירייה" שהוזכר (המוזיאון לאתנוגרפיה), ובהמשך המוזיאון לספרות, מוזיאון המושל, ומוזיאון הממשל הדמוקרטי. בהמשך המוזיאון לארכיטקטורה, מוזיאון האסלאם, מחלקת העתיקות והמוזיאונים, מוזיאון UMNO (מפלגת השלטון), מוזיאון העפיפונים, מוזיאון היופי הנצחי ומוזיאון הבולים. בהמשך בית בסטיון (Bastion House) - נבנה ב-1910 על ידי חברת דנלופ (Dunlop) הבריטית שהייתה יצרנית גומי. כיום "מוזיאון העולם המלאי עולם האסלאם " (Muzium Dunia Melayu Dunia Islam). שם המבנה נלקח מקרבתו לאחד הבסטיונים (בסטיון הוא מבנה בחומה המאפשר ירי לאורך החומה) של מצודת מלאקה.
ארמון סולטנות מלאקה (Istana) - בהמשך רחוב קוטה. שחזור של הארמון שבנה הסולטאן מנסור שאה (Mansur Syah; שלט 1456–1477). מבנה מעץ שנבנה ב-1984 על בסיס מידע שנלקח מספרי ההיסטוריה. המבנה המקושט בגגות רעפים רבים (שבמקור היו כנראה מאבץ או מנחושת) נבנה ללא שימוש במסמרים אלא רק ביתדות מעץ. בתוך המבנה מוזיאון התרבות (Muzium Kebudayaan) שנועד לתאר את תור הזהב של סולטנות מלאקה באמצעות תצוגות בדיורמות, תלבושות, כלי נשק ותכשיטים מהתקופה.