stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסקר הולטר
קריירה

את שירו הראשון "Love Me Like You Hate Me", כתב הולטר בשנת 2010 עבור טון דמלי.
הולטר היה שותף לכתיבת והפקת הלהיט הבינלאומי של דה ויקנד, "Blinding Lights". השיר היה לשירו החמישי של דה ויקנד שהגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100. השיר היה לשיר המושמע ביותר בספוטיפיי לשנת 2020, עם קרוב ל-1.6 מיליארד השמעות. בישראל, הגיע השיר למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט ובמצעד הרשמי של גלגלצ. נוסף על כך, זכה השיר במקום הראשון במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של גלגלצ לשנת 2020.
שירים שכתב או הפיק

| שם | שנה | אמנ\ית | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Love Me Like You Hate Me" | 2010 | טון דמלי | Cocool |
| "Lightbringer" (בהשתתפות נקרו פסיליטי) | 2011 | קובינט | Modern Ruin |
| "This Time Love Is For Real" | 2011 | סנה נילסן | I'm in Love |
| "Take Me Home" | 2011 | סנה נילסן | I'm in Love |
| "Let There Be Love" | 2012 | כריסטינה אגילרה | Lotus |
| "Free World" | 2013 | מייאבי | Miyavi |
| "Alone With Me" | 2014 | שר לויד | Sorry I'm Late |
| "A Town Called Paradise" (בהשתתפות זאק ברנט) | 2014 | טייסטו | A Town Called Paradise |
| "Let's Go" (בהשתתפות איקונה פופ) | 2014 | טייסטו | A Town Called Paradise |
| "Should've Been Us" | 2015 | טורי קלי | Unbreakable Smile |
| "Evil in The Night" | 2015 | אדם למברט | The Original High |
| "Things I Didn't Say" | 2015 | אדם למברט | The Original High |
| "Lies" | 2015 | הילרי דאף | Breathe In. Breathe Out. |
| "Run Away with Me" | 2015 | קארלי ריי ג'פסן | Emotion |
| "Jinx" | 2015 | DNCE | Swaay |
| "Love Myself" | 2015 | היילי סטיינפלד | Haiz |
| "You're Such A" | 2015 | היילי סטיינפלד | Haiz |
| "Rock Bottom" (סולו \ בהשתתפות DNCE) | 2015 | היילי סטיינפלד | Haiz |
| "Hell Nos and Headphones" | 2015 | היילי סטיינפלד | Haiz |
| "Just Like Fire" | 2016 | פינק | Alice Through the Looking Glass: OST |
| "Hair Up" (בהשתתפות גוון סטפאני ורון פונצ'ס) | 2016 | ג'סטין טימברלייק | Trolls |
| "Fuck Apologies" (בהשתתפות ויז קאליפה) | 2016 | ג'וג'ו | Mad Love |
| "Lady Wood" | 2016 | טובה לו | Lady Wood |
| "True Disaster" | 2016 | טובה לו | Lady Wood |
| "Doctor You" | 2016 | DNCE | DNCE |
| "Blown" (בהשתתפות קנט ג'ונס) | 2016 | DNCE | DNCE |
| "Be Mean" | 2016 | DNCE | DNCE |
| "Breathe" | 2017 | אסטריד אס | Party's Over |
| "Bon Appétit" (בהשתתפות מיגוס) | 2017 | קייטי פרי | Witness |
| "Secrets" | 2017 | פינק | Beautiful Trauma |
| "Dancing with Our Hands Tied" | 2017 | טיילור סוויפט | Reputation |
| "Bloom" | 2018 | טרוי סיון | Bloom |
| "Dance to This"  (בהשתתפות אריאנה גרנדה) | 2018 | טרוי סיון | Bloom |
| "1999" (בהשתתפות טרוי סיון) | 2018 | צ'ארלי XCX | Charli |
| "Timebomb" | 2019 | ווק דה מון | — |
| "Don't Feel Like Crying" | 2019 | סיגריד | Sucker Punch |
| "Enjoy Your Life" | 2019 | מרינה | Love + Fear |
| "True" | 2019 | מרינה | Love + Fear |
| "Blinding Lights" | 2019 | דה ויקנד | After Hours |
| "In Your Eyes" | 2020 | דה ויקנד | After Hours |
| "Hardest to Love" | 2020 | דה ויקנד | After Hours |
| "Scared to Live" | 2020 | דה ויקנד | After Hours |
| "Save Your Tears" | 2020 | דה ויקנד | After Hours |
|  | 2020 |  |  |
הערות שוליים

↑  Taylor Swift – Dancing with Our Hands Tied (באנגלית), נבדק ב-2021-01-15
↑  Tone Damli – Love Me Like You Hate Me (באנגלית), נבדק ב-2021-01-15
↑  The Weeknd's 'Blinding Lights' Leads Hot 100 for 4th Week, DaBaby & Roddy Ricch's 'Rockstar' Launches in Top 10, Billboard (באנגלית)
↑  Bad Bunny, The Weeknd Top Spotify’s Year-End ‘Wrapped’ Lists, Variety, ‏1 בדצמבר 2020 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6688 8890  MusicBrainz: c956a6b7-59bd-4155-9fbd-3f3278d0c276  NLK: KAC2018M6796  VIAF: 8016154260798624480000   WorldCat (עם VIAF): 8016154260798624480000
אופל רקורד B

| --- | --- |

Opel Rekord Series B
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  1965–1966
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  אופל רקורד A
 מודל אחריו:  אופל רקורד C
 אורך:  4,529-4,551 מ"מ
 רוחב:  1,696 מ"מ
 גובה:  1,405-1,534מ"מ
 משקל:  900-1,135 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,639 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,492 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 8.2:1  4 צילינדרים, בטור, 1,698 סמ"ק, המפיק 75 כ"ס ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 8.8:1  4 צילינדרים, בטור, 1,897 סמ"ק, הפיק 90 כ"ס ב-5,100 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1  6 צילינדרים, בטור, 2,605 סמ"ק, המפיק 100 כ"ס ב-4,600 סל"ד, יחס דחיסה 8.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (אופציונלי, לדגם מנוע 6 צילינדרים)  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "GM "Powerglide" (אופציונלי, לדגם "אופל רקורד 1,900 S")
 מהירות מרבית:  133 קמ"ש (מנוע 1,492 סמ"ק)  146-150 קמ"ש (מנוע 1,698 סמ"ק)  154-162 קמ"ש (מנוע 1,897 סמ"ק)  163-168 קמ"ש (מנוע 6 צילינדרים 2,605 סמ"ק)
אופל רקורד B (בגרמנית: Opel Rekord Series B) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1965–1966.
תצורות "אופל רקורד B"

4 דלתות - סדאן (קוד דגם LV )
4 דלתות - סדאן דה-לוקס (קוד דגם LVL, קוד דגם מנוע 6 צילינדרים LVL-B6)
2 דלתות - סדאן (קוד דגם LZ)
2 דלתות - קופה (קוד דגם SZ, קוד דגם מנוע 6 צילינדרים SZ-B6)
3 דלתות - סטיישן (קוד דגם KW)
3 דלתות - מסחרית (קוד דגם L)
דגמי "אופל רקורד B"

אופל רקורד 1,400
אופל רקורד 1,700
אופל רקורד 1,700 S
אופל רקורד 1,900
אופל רקורד 1,900 S
אופל רקורד 2,600 (L-6)
תאוצות "אופל רקורד B"

תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 22-24 שניות (מנוע 1,492 סמ"ק)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 17.0-24.5 שניות (מנוע 1,698 סמ"ק)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.5-17.0 שניות (מנוע 1,897 סמ"ק)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.0-14.0 שניות (מנוע 2,605 סמ"ק)
תמונות

"אופל רקורד B", סדאן, 2 דלתות
"אופל רקורד B", סדאן, שנת 1966, 2 דלתות
"אופל רקורד B",  סדאן, 4 דלתות
"אופל רקורד B",  סדאן, 4 דלתות
"אופל רקורד B",  סדאן, 4 דלתות
"אופל רקורד B", קופה, שנת 1966
"אופל רקורד B", קופה, שנת 1966
"אופל רקורד B"  - סטיישן
"אופל רקורד B" - סטיישן
"אופל רקורד B", שנת 1965 - סטיישן
ראו גם

אופל
אופל אולימפיה רקורד
אופל רקורד P1
אופל רקורד P2
אופל רקורד A
אופל רקורד C
אופל רקורד D
אופל רקורד E
לקריאה נוספת

אופל רקורד - היסטוריה, kmrodados.blogspot.co.il
הערות שוליים

↑  "אופל רקורד B"  דגמים ומפרט טכני automobile-catalog.com/model/opel/rekord_b
↑  "אופל רקורד B" revolvy
↑  "אופל רקורד B" spiegel.de/auto/aktuell/opel-rekord-b
↑  דגמי "אופל רקורד B" medial.se/opel/rekb
אז'ן דיקר

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1841 (יוליאני) קורסארה, אסטוניה 
 פטירה:  6 בדצמבר 1916 (בגיל 75) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1862, 1863) 
 תחום יצירה:  ציור 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב גדולה של האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1862) 
 
אז'ן דיקר (בגרמנית: Eugen Dücker‏; 29 בינואר / 10 בפברואר 1841 – 6 בדצמבר 1916) היה צייר גרמני-רוסי מבית הספר לציור בדיסלדורף.
ביוגרפיה

אז'ן דיקר היה בנם של הנגר אדוארד דיקר (1813–1886) ואשתו אמאלי, לבית פישר (1810–1880). אחותו ותלמידתו הייתה הציירת מאריה דיקר. הם הגיעו ממשפחה גרמנית-בלטית מאזור הים הבלטי.
הוא קיבל שיעורי רישום ראשונים מהשרטט והליטוגרף פרידריך סיגיסמונד שטרן (Friedrich Sigismund Stern) .
בין השנים 1858–1862 הוא למד באקדמיה בסנט פטרסבורג, שם למד לראשונה פיסול אצל דייוויד ינסן (1816–1902) ואז פנה לציור נוף.
הוא סייר באירופה במענק נסיעות של שש שנים. הוא נסע לקרלסרוהה, שם לקח שיעורים מקרל פרידריך לסינג ולמינכן. בשנת 1864 התיישב בדיסלדורף ובשנת 1872 הוא החליף את אוסולד אשנבאך כמורה לציור נוף באקדמיה לאמנות בדיסלדורף ונשאר שם במשך 44 שנים.
ב־14 באפריל 1874 הוא נישא לרגינה שנאלוך בדיסלדורף. ב־1879/80 שהה במושבת הציירים בהסן.
בנסיעות לימודיות הוא ביקר בהולנד, בלגיה, צרפת ואיטליה.
לציוריו דיקר העדיף את הנוף הצפוני של גרמניה, במיוחד את הים הצפוני והבלטי. שם שהה לעיתים קרובות עם חברו קרל אירמר והתלמידים בכיתת הציור שלו. מרבית תמונותיו מראות את הים מהחוף. בשל ריבוי הסטודנטים שהלכו בעקבותיו בתפיסת האמנות הנטורליסטית שלו, דיקר נחשב למייסד "סגנון דיקר" בציור הנוף של דיסלדורף.
דיקר היה חבר באקדמיות לאמנות בסנט פטרסבורג, ברלין, סטוקהולם ואגודות צבעי המים בסנט פטרסבורג, וינה ובריסל, וכן היה חבר באיגוד אמני דיסלדורף, אגודת האמנים של דיסלדורף מלכסטן ומועדון התחריט של דיסלדורף.
הערות שוליים

↑  Kulturportal West Ost | Dücker, Eugen, kulturportal-west-ost.eu
↑  Digitale Sammlungen / (1890) ... für das... [602 / Suche Eduard Schoenfeld [602-611]], digital.ub.uni-duesseldorf.de, ‏1890 (בגרמנית)
↑  Bettina Baumgärtel: Die „Dücker-Linie“. In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819–1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 2, S. 463 ff.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116235063  ISNI: 0000 0000 6678 2480  RKD: 24584  ULAN: 500000485  VIAF: 64753015   WorldCat (עם VIAF): 64753015
אוליבר קירך

אוליבר קירך (בגרמנית: Oliver Kirch; נולד ב-21 באוגוסט 1982 בזוסט, מערב גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

אוליבר קירך גדל במערב גרמניה בנורדריין-וסטפאליה בעיר זוסט ושיחק באקדמיות שהיו באזור שלו מגיל 10, ב-SUS לגדן, ב-SUS שטאטלוהן וב-SPVGG פרדן.
את הופעת הבוגרים הראשונה שלו עשה בקבוצת SC פרל.
בעונת 2002/2003 עבר לבורוסיה מנשנגלדבך, ופתח לראשונה בהרכב רק בעונה שלאחר מכן. לאחר 4 שנים עבר אוליבר קירך לארמיניה בילפלד. קירך כבש בהופעת הבכורה שלו בקבוצה. בסך הכל שיחק 71 משחקים במדי הקבוצה וכבש שבעה שערים.
בתחילת עונת 2010/2011 חתם על חוזה לשלוש שנים בקייזרסלאוטרן שם שיחק שנתיים בהן רשם 50 הופעות וכבש שער אחד מול הרטה ברלין.
קירך חתם בבורוסיה דורטמונד תמורת מיליון יורו על חוזה בן שנתיים עד 30 ביוני 2014. קירך נמנה עם סגל קבוצתו בגמר ליגת האלופות 2013, והבקיע את שערו הראשון בקבוצה מול באייר לברקוזן במחזור ה-32 בבונדסליגה במשחק שנגמר בתוצאה 2-2. בסיום עונת 2014 חתם קירך על חוזה לשנתיים נוספות במועדון.
ב-30 באוגוסט 2015 חתם בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה. קירך ערך שבע הופעות בלבד בקבוצה, שנשרה בסיום העונה אל הליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל.
אופל רקורד P2

| --- | --- |

Opel Rekord P2
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  1960–1963
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  אופל רקורד P1
 מודל אחריו:  אופל רקורד A
 אורך:  4,515 מ"מ
 רוחב:  1,632 מ"מ
 גובה:  1,405-1,516 מ"מ
 משקל:  910-975 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,541 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,196 סמ"ק, המפיק 40 כ"ס ב-4,400 סל"ד, יחס דחיסה 7.5:1  4 צילינדרים, 1,488 סמ"ק, המפיק 50 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 7.25:1  4 צילינדרים, 1,680 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 7.25:1  4 צילינדרים, 1,680 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס ב-4,100סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (אופציונלי)
 מהירות מרבית:  119 קמ"ש (מנוע 1,196 סמ"ק)  125-128 קמ"ש (מנוע 1,488 סמ"ק)  130-132 קמ"ש (מנוע 1,680 סמ"ק המפיק 55 כ"ס)  135-140 קמ"ש (מנוע 1,680 סמ"ק המפיק 60 כ"ס)
 צריכת דלק:  9.5 ליטר - 10 ליטר ל - 100 ק"מ (מנוע 1,488 סמ"ק)  9.5-10.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,680 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס)  9.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,680 סמ"ק המפיק 60 כ"ס)
אופל רקורד P2 (בגרמנית: Opel Rekord P2) היא מכונית משפחית גדולה מתוצרת יצרן הרכב גרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1960–1963.
תצורות "אופל רקורד P2"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
3 דלתות - סטיישן
3 דלתות - מסחרית
דגמי "אופל רקורד P2"

אופל רקורד 1,200
אופל רקורד 1,500
אופל רקורד 1,700
אופל רקורד 1,700 S
תאוצות "אופל רקורד P2"

בין 0-100 קמ"ש היא 24-27 שניות (מנוע 1,488 סמ"ק)
בין 0-100 קמ"ש היא 20-22 שניות (מנוע 1,680 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 20 שניות (מנוע 1,680 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס)
תמונות

"אופל רקורד P2", שנת 1962, 2 דלתות
"אופל רקורד P2", שנת 1962, 2 דלתות
"אופל רקורד P2"
"אופל רקורד P2", שנת 1962, 4 דלתות
"אופל רקורד P2" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אופל רקורד P2", קופה
"אופל רקורד P2", קופה
"אופל רקורד P2", שנת 1963 - קופה
"אופל רקורד P2", קופה
"אופל רקורד P2", קופה, שנת 1963 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אופל רקורד P2", שנת 1962 - סטיישן
"אופל רקורד P2" - סטיישן
"אופל רקורד P2", שנת 1962 - סטיישן
ראו גם

אופל
אופל אולימפיה רקורד
אופל רקורד P1
אופל רקורד A
אופל רקורד B
אופל רקורד C
אופל רקורד D
אופל רקורד E
לקריאה נוספת

אופל רקורד - 9 דורות, car.info
הערות שוליים

↑  "אופל רקורד P2" auto-panorama.de/panoplayer/Opel_P2
↑  "אופל רקורד P2" - דגמים מפרט automobile-catalog.com/model/opel/rekord_p2
↑  "אופל רקורד P2" opel-classic-parts.com/en/car/7_Rekord_P2_1961-62
↑  "אופל רקורד P2" .car.info/en-se/opel/rekord/p2
אורי אסף (משורר בהונגרית)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 ביוני 1942 (בן 82) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל, הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 
אורי אסף (נולד ב-1942) הוא משורר וצייר ישראלי הכותב בהונגרית.
ביוגרפיה

אורי אסף נולד בחיפה ובגיל 5 הוריו היגרו להונגריה וילדותו, נעוריו ובגרותו עברו עליו שם. הוא חזר לישראל בשנת 1969, לאחר שקיבל תואר דוקטור בכימיה באוניברסיטת בודפשט. בשנים 1969–2002 עבד במחקר מדעי באוניברסיטה העברית בירושלים.
אורי פרסם עד כה, בין השאר, את הספרים הבאים בהונגרית: "קול אבן" (2001), "איטיות מכוונת" (2002), "כוכב לכת עדין" (2003), "שירי צייר" (2006), "היער הירושלמי" (2012), "ביחד ולחוד" (2013), "שמש זוהרת אחת ויחידה" (2015) ו"קפקא בתמונות" (2019). הספר "קפקא בתמונות" ראה אור בעברית בשנת 2019 בתרגומו של רמי סערי ובהוצאת כרמל.
אורי אסף תרגם להונגרית את ספר הזוהר (2014) ואת האוטוביוגרפיה של שלמה מימון (2015), וערך את הספר "היידי טריאן 2008-1932" (2011). אחדים משיריו תורגמו לעברית וראו אור, בין השאר, במוסף תרבות וספרות של העיתון "הארץ".
כיום, מחלק אורי את זמנו בין בודפשט לירושלים ומקדיש חלק ניכר מעתותיו לציור ולהוראת עברית בהונגריה.
יצירותיו הוצגו בתערוכת יחיד בשנת 2006 בבית האמנים בירושלים, בשתי תערוכות בגלריית הגג של מנזר פאנונהאלמה בהונגריה (2003, 2005)‏ ובתערוכה משותפת בשנת 2007 בבראטיסלבה.
בשנת 2016 ראתה אור בהוצאת קליגרם שבבודפשט וביוזמת השגריר הישראלי היוצא, אילן מור, אסופה דו-לשונית, עברית והונגרית, שאורי אסף וידידו, המשורר ההונגרי יאנוש מרנו, תרגמו מעברית ומערבית להונגרית. באסופה המקיפה שבעריכת רמי סערי כלולים מבוא וכן שירה ישראלית עכשווית במקור ובתרגום. בספר מופיעים שירים פרי עטם של ארבעים משוררות ומשוררים מישראל, בכללם למשל יצירות מאת חיים גורי, אהרן אלמוג, טהא מוחמד עלי, דליה רביקוביץ, ישראל אלירז, חמוטל בר-יוסף, נורית זרחי, ארז ביטון, רות בלומרט, יונה וולך, רחל חלפי, יצחק לאור, רוני סומק, אלי הירש, טל ניצן, שמעון אדף, יקיר בן-משה, יחזקאל נפשי, יונתן ברג והילה להב.
הערות שוליים

↑  http://art.org.il/he/exhibition_art.php?id=167
↑  http://art.org.il/he/artist.php?id=9
↑  ArtFacts, Uri Asaf | Artist, ArtFacts (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257954505171  PLWABN: 9810578644205606  ISNI: 0000 0000 8008 0258  LCCN: no2015057928  VIAF: 97632948   WorldCat (עם VIAF): 97632948
אולימפיה ליובליאנה (כדורסל)

מועדון כדורסל אולימפיה (בסלובנית: Košarkarski klub Olimpija) היה מועדון כדורסל מליובליאנה, סלובניה, שהתאחד עם צדביטה זאגרב הקרואטית ליצירת קבוצת צדביטה אולימפיה.
אולימפיה זכתה ב-23 אליפויות לאומיות, כולל שמונה רצופות בין 1992 ל-1999. המועדון שיחק בשתי ליגות לאומיות שונות מאז 1946, הליגה היוגוסלבית (1946–1991) והליגה הסלובנית (1991–2019). הקבוצה זכתה בשלוש אליפויות אזוריות, אחת בליגה האדריאטית ושתיים בליגה המרכז אירופית. היא גם זכתה ב-20 גביעים, 8 תוארי סופר-קאפ וגביע ספורטה אחד.
היסטוריה

מועדון הכדורסל אולימפיה נוסד בשנת 1946 כחלק מאגודת התרבות הפיזית סוובודה. משחקה הראשון של הקבוצה נערך באותה שנה מול קבוצת אודרניק, ואולימפיה ניצחה 37–14. בסוף 1946 שונה שמו של המועדון לאנוטנוסט (Enotnost) ונודע בשם זה עד 1954, אז קיבל את השם א.ס.ק. אולימפיה.
אולימפיה זכתה באליפות הליגה היוגוסלבית הראשונה שלה בעונת 1957 תחת ניצוחו של המאמן-שחקן בוריס קריסטנצ'יץ'. בשנים הבאות זכתה אולימפיה בחמש אליפויות יוגוסלביה נוספות: 1959, 1961, 1962, 1966 ו-1970. המועדון פתח עידן חדש עם התפרקות יוגוסלביה ועצמאותה של סלובניה, כאשר אולימפיה זכתה בשמונה אליפויות רצופות בין 1992 ל-1999.
ברמה הבינלאומית, עונת 1993/1994 הייתה העונה הטובה ביותר של המועדון, בה זכה בגביע האירופי נגד טאו ויטוריה. בעונת 2001/2002 זכתה אולימפיה ב"כתר המשולש הקטן", לאחר שזכתה בליגה הסלובנית, בגביע הסלובני ובליגה האדריאטית.
ב-8 ביולי 2019 התמזגה אולימפיה עם צדביטה זאגרב הקרואטית ויצרה את מועדון צדביטה אולימפיה המשחק בליגה הסלובנית, בליגה האדריאטית וביורוקאפ.
המועדון היה חבר מייסד באיגוד הכדורסל האדריאטי ב-2015, ובנובמבר 2020 הועברו מניות המועדון באיגוד למורנר בר ממונטנגרו.
אולמות

אולמה הראשון של הקבוצה היה גימנסיום טאבור, לפני שעברה לטיבולי הול בעל 4,500 המושבים ב-1965. בשנת 2010 עברה הקבוצה לאולם החדש, סטוז'יצה ארנה עם קיבולת של 12,480 אוהדים.
שחקנים בולטים

השחקנים הבאים נחשבים לחשובים ביותר על ידי האתר הרשמי של המועדון.
איבו דנאו – זכה שש פעמים באליפות יוגוסלביה עם אולימפיה והופיע יותר מ-200 פעמים במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל. ב-2007 הפך לסלובני הראשון שנכנס להיכל התהילה של פיב"א.
בורוט באסין – נבחר ל-MVP של גמר גביע אירופה לאלופות 1967 לאחר שקלע 30 נקודות נגד ריאל מדריד, וזכה במדליית כסף עם יוגוסלביה באליפות העולם בכדורסל 1967.
מרקו מיליץ' – קפטן אולימפיה וסלובניה לשעבר, הסלובני הראשון ב-NBA.
וינקו ילובאץ – הופיע ב-240 משחקים בנבחרת יוגוסלביה, איתה זכה במדליית הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976).
פטר וילפאן – בילה את רוב קריירת המשחק שלו באולימפיה, הפך לקפטן הראשון של נבחרת סלובניה לאחר שהמדינה קיבלה עצמאות ב-1991.
יורה זדובץ – נחשב לאחד הרכזים הטובים באירופה, שיחק באולימפיה בשלוש תקופות בין שנות ה-80 לתחילת שנות ה-2000. זדובץ זכה באליפות אירופה בכדורסל עם יוגוסלביה ב-1989 וב-1991, וזכה באליפות העולם עם הנבחרת ב-1990.
16 שחקני אולימפיה לשעבר שיחקו ב-NBA:
גוראן דרגיץ'
ראשו נסטרוביץ'
בנו אודריך
שארונאס יאסיקביצ'יוס
דמיאן רודז'
מרקו מיליץ'
פרימוז ברזץ'
ולדימיר סטפניה
בושטיאן נאכבר
יירי ולש
סומאילה סמאקה
ראדיסאב צ'ורצ'יץ'
דני גרין
ארון ביינס
דאוויס ברטאנס
דאמיר מארקוטה
שחקנים בולטים > מספרים שהוצאו לגמלאות

| מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> # | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> לאום | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> שחקן | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> עמדה | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> תקופה | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> שנת הפרשה | מספרים שהוצאו לגמלאות באולימפיה ליובליאנה> מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 | סלובניה | מרקו מיליץ' | PF | 1994–1997, 1999–2000, 2006–2009 | 2015 |  |
| 13 | סלובניה | איבו דנאו | PG | 1956–1970 | 2007 |  |
שחקנים בולטים > שחקנים בדראפט ה-NBA

| עמדה | שחקן | שנה | סיבוב | בחירה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| PF | סלובניה מרקו מיליץ' | 1997 | 2 | 33 | פילדלפיה 76' |
| C | גאורגיה (1990–2004) ולדימיר סטפניה | 1998 | 1 | 27 | סיאטל סופרסוניקס |
| C | סלובניה פרימוז ברזץ' | 2000 | 1 | 27 | אינדיאנה פייסרס |
| SG/SF | צ'כיה ירי ולש | 2002 | 1 | 16 | פילדלפיה 76' |
| SG/PG | ישראל יותם הלפרין | 2006 | 2 | 53 | סיאטל סופרסוניקס |
| PG | סלובניה גוראן דרגיץ' | 2008 | 2 | 45 | סן אנטוניו ספרס |
| PF | לטביה דאוויס ברטאנס | 2011 | 2 | 42 | אינדיאנה פייסרס |
| PG | אוקראינה איסוף סאנון | 2018 | 2 | 44 | וושינגטון וויזארדס |
| PF | קרואטיה לוקה שמאניץ' | 2019 | 1 | 19 | סן אנטוניו ספרס |
1 2  לא שיחק בליגה
↑  נבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA או לאחת מחמישיות העונה
תארים > תחרויות מקומיות

הליגה הסלובנית
הגביע הסלובני
הסופר קאפ הסלובני
הליגה היוגוסלבית
הגביע היוגוסלבי
הליגה היוגוסלבית השנייה
ליגת הרפובליקה הסלובנית
תארים > תחרויות אירופיות

יורוליג
גביע ספורטה
תארים > תחרויות אזוריות

הליגה האדריאטית
הליגה המרכז אירופית
תארים > תחרויות אחרות

טורניר חג המולד של פיב"א
הישגים בתחרויות אירופיות

| עונה> יורוליג | הישג> יורוליג | הערות> יורוליג | יורוליג |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959/1960 | רבע גמר | הודחה על ידי א.ס.ק. ריגה, 79–95 (L) בליובליאנה ו-63–79 (L) בריגה |  |
| 1961/1962 | חצי גמר | הודחה על ידי ריאל מדריד, 105–91 (W) בליובליאנה ו-53–69 (L) במדריד |  |
| 1962/1963 | רבע גמר | הודחה על ידי ספרטק ברנו, 86–83 (W) בליובליאנה ו-72–79 (L) בברנו |  |
| 1966/1967 | פיינל פור | מקום שלישי במדריד, הפסידה לריאל מדריד 86–88 בחצי הגמר וניצחה את סלביה פראג 88–83 במשחק על המקום השלישי |  |
| 1970/1971 | רבע גמר | מקום שלישי בבית עם איניס וארזה, סלביה פראג ואולימפיק אנטיב |  |
| 1996/1997 | פיינל פור | מקום שלישי ברומא, הפסידה לאולימפיאקוס 65–74 בחצי הגמר וניצחה את אסוול ליון-וילרבאן 86–79 במשחק על המקום השלישי |  |
| 1999/2000 | רבע גמר | הודחה 2–1 על ידי ברצלונה, 67–70 (L) בברצלונה, 71–64 (W) בליובליאנה ו-66–71 (L) בברצלונה |  |
| 2000/2001 | רבע גמר | הודחה 2–0 על ידי קינדר בולוניה, 79–80 (L) בבולוניה ו-79–81 (L) בליובליאנה |  |
גביע ספורטה
| 1967/1968 | רבע גמר | הודחה על ידי סלביה פראג, 64–95 (L) בפראג ו-82–70 (W) בליובליאנה |  |
| 1968/1969 | חצי גמר | הודחה על ידי סלביה פראג, 76–83 (L) בליובליאנה ו-61–82 (L) בפראג |  |
| 1982/1983 | חצי גמר | הודחה על ידי סקאבוליני פזארו, 78–97 (L) בפזארו ו-92–107 (L) בליובליאנה |  |
| 1991/1992 | חצי גמר | הודחה 2–1 על ידי פאוק, 81–68 (W) בליובליאנה, 61–79 (L) ו-86–104 (L) בסלוניקי |  |
| 1992/1993 | רבע גמר | מקום שלישי בבית עם אפס פילזן, סרגוסה, צסק"א מוסקבה, הפועל תל אביב וא.ס.ק. ריגה |  |
| 1993/1994 | זכייה | ניצחה את טאו ויטוריה 91–81 בגמר בלוזאן |  |
| 1995/1996 | רבע גמר | מקום 6 בבית עם פאוק, דינמו מוסקבה, זריניבאץ, קאלב וק.ק. ולוצלאווק |  |
הישגים בתחרויות אירופיות > הדרך לזכייה בגביע האירופי 1993/1994

| סיבוב | קבוצה | בית | חוץ |
| --- | --- | --- | --- |
שלישי: העפילה אוטומטית
| טופ 12 | מקדוניה 1991 רבוטניצ'קי סקופיה | 89–77 | 80–66 |
| טופ 12 | טורקיה טופאש בורסה | 87–78 | 103–90 |
| טופ 12 | ספרד טאו ויטוריה | 86–73 | 63–67 |
| טופ 12 | שווייץ בלינצונה | 77–62 | 53–50 |
| טופ 12 | קרואטיה ק.ק. ספליט | 68–76 | 84–79 |

| חצי גמר | יוון אריס סלוניקי | 84–78 | 79–83 |
| חצי גמר | יוון אריס סלוניקי | 74–61 | 79–83 |
| גמר | ספרד טאו ויטוריה | 91–81 | 91–81 |
הערות שוליים

1 2  כשקרואטיה וסלובניה מתאחדות: מיזוג בין אולימפיה לובליאנה לצדביטה זאגרב, באתר הארץ, 4 ביוני 2019
↑  "Rimac trener Cedevite Olimpije, prva okrepitev Edo Murić" (בסלובנית). Ljubljana: RTV סלובניה. 8 ביולי 2019. נבדק ב-8 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Assemblies confirmed new club BC Cedevita Olimpija Ljubljana". צדביטה זאגרב. נבדק ב-8 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "REGIONALNA KOŠARKA PREŽIVJELA Klubovi postaju vlasnici nove ABA lige". sportske.jutarnji.hr (בקרואטית). 16 ביוני 2015. נבדק ב-16 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FMP i dalje sporan". Dnevni list Danas (בסרבית). 12 בנובמבר 2020. נבדק ב-21 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hala Tivoli (dvorana in drsališče Tivoli) – Šport Ljubljana". sport-ljubljana.si (בסלובנית). נבדק ב-23 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ivo Daneu" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2019. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Borut Bassin Taubi" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-12 ביולי 2019. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marko Milić" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-15 ביולי 2019. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vinko Jelovac" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-15 ביולי 2019. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Peter Vilfan" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2019. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jure Zdovc" (בסלובנית). ק.ק. אולימפיה. אורכב מ-המקור ב-8 במרץ 2018. נבדק ב-8 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Union Olimpija Ljubljana retires Marko Milic's jersey.
↑  Olympic Legends – Ivo Daneu.
↑  SLO – Daneu reflects on amazing Hall of Fame career [part I].
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2014042092  VIAF: 309824219   WorldCat (עם VIAF): 309824219 
איבו דנאו (משמאל) ב-1962