התקדמות הדיוויזיה המוטסת השישית אל נהר הסן
פריסה > הגזרה הדרומית

בדרום החלה חטיבת הצנחנים השלישית לחצות את הנהר דייב ב-18 באוגוסט, אולם עוכבה בשל הצורך בבניית מעבר שיחליף את הגשר שנהרס על ידי הדיוויזיה במהלך מבצע טונגה. עם רדת הלילה גדוד הצנחנים הקנדי הראשון הגיע לעורף הגרמנים וגדוד הצנחנים ה-8 הגיע לפאתי Goustranville. למחרת בבוקר המשיכה התקדמות החטיבה לתוך Goustranville, שם ספגה אש ארטילרית כבדה מהקרקע הגבוהה בפוטוט. ההתקפה שלהם דשדשה וגיייל החליט להתחיל מחדש את ההתקדמות באותו לילה. הוא הורה לחטיבת הצנחנים ה-3 לאבטח את נקודת ההתחלה לאורך תעלת הצוללים ומסילת הרכבת, בעוד שחטיבת הצנחנים ה-5 תקפה את עמדת התותחנים בפוטוט.
בשעה 22:00 נעה חטיבת הצנחנים ה-3 קדימה, וכבשה את שני גשרי התעלה שלמים, ו-150 שבויים מרגימנט הגרנדירים 744. עד השעה 01:00 ב-19 באוגוסט, הם היו בפאתי דוזולה, אך אז הפכו למטרות לארטילריה גרמנית, אשר גרמו למספר נפגעים. במקביל חצתה חטיבת הצנחנים 5 את התעלה דרומה יותר. גדוד הצנחנים ה-7 קיבל פקודה לאבטח את האזור ממזרח לפוטוט-אן-אוז', בעוד שגדוד הצנחנים ה-12 תקף את הכפר. בדרך, גדוד הצנחנים השביעי ספג אש ממקלעים גרמניים, ואז צפה בשורה של חיילים מתקרבים אליהם. בתחילה חשבו שהם גדוד הצנחנים ה-13, אולם הם זוהו עד מהרה כגרמנים, והגדוד ארב להם ממרחק של 25 יארד (23 מטרים), וגרם אבדות קשות לגרמנים.
כשגדוד הצנחנים 13 התקדם קרוב מספיק לגבעה 13, הם ביצעו תקיפה עם כידונים על הפסגה. עם זאת, הם הגיעו במקביל לגדוד תגבורת גרמנית, אשר תקף מיד התקפת נגד, אילץ את הגדוד לסגת, וגרם למספר אבדות. התקפת המשך של הגרמנים על הבריטים הנסוגים נעצרה על ידי מטח ארטילרי. במהלך תקופה זו כבש גדוד הצנחנים ה-12 את פוטוט-אן-אוז', ולקח 160 שבויים וכמה כלי נשק כבדים.
למחרת, ב-21 באוגוסט, חטיבת הצנחנים השלישית התקדמה לעבר נהר הטוק ב- Pont-l'Évêque, ונלחמה דרך עמדת חי"ר ושריון גרמנית באנבולט. הכפר נכבש בסופו של דבר על ידי גדוד הצנחנים ה-8 לאחר קרבות קשים. כאן החטיבה החזיקה מעמד בזמן שחטיבת הצנחנים החמישית נעה דרכם, והגיעה לפונט-ל'אבק ב-22 באוגוסט. לאחר מכן הוביל גדוד הצנחנים 13 את התקפת החטיבה לתוך העיירה; מטרתם הייתה לחצות את שני הסניפים של הטוק בעיירה וליצור ראש גשר על הגדה הצפונית. במקביל יחצה גדוד הצנחנים ה-12 במעלה הנהר ויאבטח סוללת רכבת בסנט ג'וליאן. בשעה 15:00 הניחה הארטילריה המלכותית מטח עשן לכיסוי התקדמות גדוד הצנחנים ה-12. הגרמנים פתחו באש כשהם היו בסביבות 400 יארד (370 מטרים) מהנהר; רק עשרה מאנשי הגדוד הצליחו לעבור, ואז נלכדו בגדה הרחוקה. התחמושת אזלה, וללא תמיכה, הם נסוגו בסופו של דבר.  גדוד הצנחנים ה-13 לחם בדרכו לתוך העיירה ומעבר להסתעפות הראשונה של הנהר, אך ההתנגדות הגרמנית הייתה קשה והם לא הצליחו לעבור את השלוחה המזרחית.
ב-22 באוגוסט הצליח סיור מגדוד הצנחנים 13 לחצות את הזרוע המזרחית של הנהר, ותוגבר במהירות על ידי שאר הגדוד. הם נלחמו במשך שלוש שעות כדי להשיג דריסת רגל ראויה ולאחר מכן נאלצו לסגת שוב.  למחרת גילו סיורים מגדוד הצנחנים 7 שהגרמנים נסוגו במהלך הלילה, ולכן הם חצו את הנהר ואבטחו את הקרקע הגבוהה צפונה, ובעקבותיהם שאר החטיבה.  ב-25 באוגוסט חטיבת השירות המיוחד הראשונה השתלטה על המערך המוביל, ופנתה לכיוון בזוויל, אך שוב ההגנה הגרמנית עיכבה את ההתקדמות. חטיבת הצנחנים ה-3 וחטיבת השירות המיוחד ה-4 ביצעו התקפת איגוף שמאלית כדי לכבוש את הכפר, כשהם ספגו אבדות כבדות מירי מרגמות גרמניות.
מאוחר יותר באותו יום, גייל קיבל פקודות שדיוויזיית הרגלים ה-49 (ווסט ריידינג) תכבוש את פונט אודמר. משוכנע שהוא נמצא בעמדה טובה יותר לכבוש את המעבר מעל נהר הריסל שם, הוא הורה לחטיבת הרגלים ההולנדית לנוע ולהצטרף לחטיבת הצנחנים החמישית בכיבוש העיירה. ב-26 באוגוסט אנשי חטיבת הצנחנים, חלקם רכובים על טנקי קרומוול של גדוד הסיור המוטס השישי, דהרו לעבר הגשר ממזרח בעוד ההולנדים פנו לשם ממערב. החטיבה ההולנדית הגיעה ראשונה, דקות ספורות לאחר שהגרמנים הרסו את הגשר, מעט לפני גדוד הצנחנים 7. החטיבה ההולנדית עברה לאבטח את הרמה המשקיפה על הנהר, בעוד חטיבת הצנחנים ה-5 כבשה את העיירה.