stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבו בכר
יחסו ליהודים

בזמנו של מוחמד נאבקו המוסלמים בשבטים הלא מוסלמיים בחצי האי ערב, בין השאר גם ביהודים, לאחר שלא הצליחו ליצור עימם בריתות איתנות. אבו בכר לקח חלק מרכזי בגירוש השבט בני נצ'יר מאל-מדינה ב-624 וגירוש שבט בני קינוקאע היהודי. כמו כן, המוסלמים בראשות מוחמד הרגו את כל גברי שבט בני קוריט'ה, ונשותיהם וילידיהם אוסלמו או נמכרו לעבדות. בעקבות מסע הכיבושים המוצלח של אבו בכר בסוריה ועיראק נכבשו בין השאר יהודים ונוצרים רבים, אשר זכו למעמד של ד'ימי באימפריה, בתמורה לכניעה.
בתרבות

אבן אסחאק, היסטוריון ערבי מן המאה ה-8, כתב על אבו בכר שהיה אדם שאנשים חיפשו את קרבתו, בעל מידות טובות ואדם אהוד. נודע כאחד שיודע את תולדות שבט קורייש יותר מכל אדם. אנשים רבים היו דנים איתו ומתייעצים עמו, משום שהיה בעל ידע רב וניסיון בענייני מסחר. הוא הזמין את מי שנתן בו אמון להתעטף בכנפי האסלאם. אבו בכר, שקירב את צעירי מכה לאסלאם, ובתוכם גם מהמשפחות המשפיעות, נודע כפותר חלומות.
אבו בכר אל בגדאדי (אבו בכר הבגדדי), מייסד ארגון ח'ליפות המדינה האסלאמית, מכונה כך על שמו של אבו בכר משום היותו הח'ליף הראשון מאז הקמת הארגון. כמו כן, השם נהיה נפוץ לאורך ההיסטוריה.
ראו גם

אסלאם
מוחמד
ח'ליפה
האימפריה המוסלמית
לקריאה נוספת

קארן ארמסטרונג, מוחמד - ביוגרפיה של הנביא, הוצאת כתר, 2004
ברנרד לואיס, הערבים בהיסטוריה, הוצאת דביר, 1995
הערות שוליים

↑  חדורי מאג'יד, מלחמה ושלום בחוק האסלאם, אוניברסיטת מישיגן, 1951
↑  אל-זרקאלי, אל-עלאם, דאר אל-עלם לאל-מאלאיין, 2002
↑  אל-סאלאבי עלי מוחמד, הביוגרפיה של אבו בכר הצדיק, ניו יורק, 2007
↑  מויר ויליאם, חיי מוחמד והיסטוריה של האסלאם, כרך 4, עמ' 83, לונדון, 1861
↑  אל חסן מסעוד, ביוגרפיית אבו בכר הח'ליף הראשון והיסטוריית האסלאם בעת ח'ליפות אבו בכר, עמ' 47, 1976
↑  Funk and Wagnalls, האנציקלופדיה היהודית, כרך 2, ע"מ 498, ניו יורק, ‏1902
↑  קארן ארמסטרונג, מוחמד - ביוגרפיה של הנביא, הוצאת כתר, 2004.
|  הח'ליפים ישרי הדרך - الخلفاء الراشدون  |
| --- | --- | --- |
|  |  אבו בכר (632–634) • עומר בן אל-ח'טאב (634–644) • עת'מאן בן עפאן (644–656) • עלי בן אבי טאלב (656–661)  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257303105171  BIBSYS: 97013967  BnF: cb15598577g (data)  CiNii: DA15318036  GND: 118859323  ISNI: 0000 0000 7861 7829  LCCN: n50036870  NLA: 36043810  NTA: 075113694  SUDOC: 07814664X  TDVİA: ebu-bekir  Trove: 1199183  VIAF: 97606468   WorldCat (עם VIAF): 97606468 
הכיפה הירוקה בה קבור אבו בכר לצד מוחמד ועומר
מלחמות הרדה שהוביל אבו בכר
מיצובישי סיגמא

| --- | --- |

Mitsubishi Sigma (אירופה)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מיצובישי מוטורס
 שנות ייצור:  1970 – 1996
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  Mitsubishi Sapporo 
 אורך:  4,750 מ"מ (אירופה)
 רוחב:  1,775 מ"מ (אירופה)
 גובה:  1,435 מ"מ (אירופה)
 משקל:  1,420 - 1,635 ק"ג (ריק) (אירופה)
 בסיס גלגלים:  2,720 מ"מ (אירופה)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,597 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1976–1987)  4 צילינדרים, 1,850 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1976–1987)  4 צילינדרים, 1,995 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1976–1987)  4 צילינדרים, 2,555 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1976–1987)  4 צילינדרים, 1,755 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1983-1989)  4 צילינדרים, 1,795 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1983-1989)  4 צילינדרים, 1,834 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1983-1989)  V6 צילינדרים, 1,997 סמ"ק (אוסטרליה, ניו זילנד בין השנים 1983-1989)  V6 צילינדרים, 24 שסתומים 1,998 סמ"ק  המפיק 125 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 8.9:1, יוצר בין השנים 1990–1996  V6 צילינדרים, 24 שסתומים, 2,498 סמ"ק המפיק 175 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, יוצר בין השנים 1990–1996  V6 צילינדרים, 2,972 סמ"ק המפיק 177 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, יוצר בין השנים 1990–1996 (אירופה)  V6 צילינדרים, 2,972 סמ"ק המפיק 170 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, יוצר בין השנים 1992–1996, הורכב בדגמי סטיישן (אירופה)  V6 צילינדרים, 2,972 סמ"ק המפיק 205 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, יוצר בין השנים 1990–1996 (אירופה)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  220 קמ"ש (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 177 כ"ס, הורכב בדגמי סדאן)  210 קמ"ש (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 170 כ"ס, הורכב בדגמי סטיישן)  230 קמ"ש (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 205 כ"ס, הורכב בדגמי סדאן)
 
מיצובישי סיגמא (ביפנית: シグマ, באנגלית: Mitsubishi Sigma) היא מכונית סלון (גרסאות שיוצרו לאירופה וישראל בין השנים 1991–1996), ומכונית משפחתית גדולה (גרסאות שיוצרו לשוקי אוסטרליה, ניו זילנד וצפון אמריקה) מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1976–1990 ביפן.
"מיצובושי מוטורס" ניצלה את דגם "מיצובישי סיגמא" במספר כלי רכב שונים המבוססים על הדגמים: "Mitsubishi Galant" (אנ') ו-"מיצובישי דיאמנטה" אשר נמכרו בשווקים שונים בתקופה זו.
כל גרסאות ה"מיצובישי סיגמא" יוצרו בין השנים 1976–1996.
"מיצובישי סיגמא"

הדגם קרוי על שם האות סיגמא - סִיגְמַא (גדולה  \Sigma , קטנה  \sigma , קטנה סופית ς) היא האות ה-18 באלפבית היווני.
4 דלתות.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
בין השנים 1991–1996 יוצר דגם מפואר של "מיצובישי סיגמא" 3,000 סמ"ק. הדגם הוגדר כמכונית סלון. דגם זה שווק גם בישראל (מכונית סלון שצוידה במנוע V6 בנפח 3.0 ליטר שסיפק 177 כ"ס).
"מיצובישי סיגמא" > תאוצות (דגמי 3.0 ליטר שנמכרו באירופה ובישראל)

תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.0 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 177 כ"ס, משודך לתמסורת ידנית, הורכב בדגמי סדאן).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.4 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 177 כ"ס, משודך לתמסורת אוטומטית הורכב בדגמי סדאן).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.6 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 170 כ"ס, משודך לתמסורת ידנית, הורכב בדגמי סטיישן).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.5 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 170 כ"ס, משודך לתמסורת אוטומטית, הורכב בדגמי סטיישן).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.1 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 205 כ"ס, משודך לתמסורת ידנית, הורכב בדגמי סדאן).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.9 שניות (מנוע 2,972 סמ"ק המפיק 205 כ"ס, משודך לתמסורת אוטומטית הורכב בדגמי סדאן).
"מיצובישי סיגמא" > שיווק באוסטרליה, ניו זילנד, צפון אמריקה

בין השנים 1980–1987 במשך שני דורות, גרסאות של דגמי "מיצובישי גלנט" סדאן וסטיישן שיוצרו ושווקו באוסטרליה נמכרו בשפ "מיצובישי סיגמא". בין השנים 1977–1980, לפני שיצרנית הרכב מיצובישי מוטורס השתלטה על פעולות "קרייזלר אוסטרליה", כונה דגם זה "קרייזלר סיגמא".
ביו השנים 1982–1987 יוצרו לשוקי אוסטרליה וניו זילנד הדגמים: "GH", "GJ", "GK", "GN" (ארבעה דורות)
בין השנים 1977–1988 במשך שלושה דורות, הגרסאות של "מיצובישי גלנט" (סדאן וסטיישן) שנמכרו בניו זילנד, נמכרו בשם "מיצובישי סיגמא".
דגמי "מיצובישי גלנט" (דור חמישי) נמכרו בצפון אמריקה משנת 1987 לשנת הדגם 1988 בתור "מיצובישי גלנט Σ" (סיגמא) ובין השנים 1988–1990 כ"מיצובישי סיגמא".
גלריה

"מיצובישי סיגמא" (אירופה)
"מיצובישי סיגמא" (אירופה)
"מיצובישי סיגמא", 3.0 ליטר - מבט לתא הנהג (אירופה)
"מיצובישי סיגמא", 3.0 ליטר - סטיישן (אירופה)
"מיצובישי סיגמא" - סטיישן (אירופה)
"מיצובישי סיגמא", 3.0 ליטר (אירופה)
"מיצובישי סיגמא" דגם "GJ", שנת 1982 (אוסטרליה)
"מיצובישי סיגמא" דגם "GLX", שנת 1986 (ניו זילנד)
"מיצובישי סיגמא", שנת 1990 (צפון אמריקה)
"מיצובישי סיגמא" שנת 1983 - סטיישן (ניו זילנד)
"מיצובישי סיגמא" דגם "GN", שנת 1985 - סטיישן (אוסטרליה)
מיצובישי סיגמא GK (דור שלישי)
מיצובישי סיגמא GN, מנוע 2,600, שנת 1987 (דור רביעי)
ראו גם

מיצובישי מוטורס
קרייזלר סיגמא
הערות שוליים

↑  מיצובושי מוטורס mitsubishi-motors.com/en/index
↑  "מיצובישי סיגמא", שנת 1989 thetruthaboutcars.com/2012/09/junkyard-find-1989-mitsubishi-sigma
↑  "מיצובישי סיגמא" auto-motor-und-sport.de/marken-modelle/mitsubishi/sigma
ליסה ג'רארד

| --- | --- |

ליסה ג'רארד
 לידה:  12 באפריל 1961 (בת 63) מלבורן, אוסטרליה 
 מקום הקמה:  מלבורן 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  Brinsley Road Community School 
 סוגה:  את'ריל ווייב, מוזיקת עולם, דארק ווייב 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  אקורדיון, גיטרה 
 חברת תקליטים:  4AD, האחים וורנר רקורדס 
 www.lisagerrard.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ליסה ג'רארד (אנגלית: Lisa Germaine Gerrard; נולדה ב-12 באפריל 1961 במלבורן)
היא מוזיקאית, זמרת ומלחינה אוסטרלית שזכתה לפרסום בינלאומי לאחר שהייתה חברה בדד קן דאנס עם ברנדן פרי.
ג'רארד זכורה בעיקר בשל קול הקונטראלטו (אלט), ובזכות יכולת הנגינה שלה ביָאנְגצִ'ין (סינית: 揚琴)-	ציתר טרפזי בעל מגוון מיתרים אשר מקישים עליהם באמצעות פטישי במבוק). הקריירה שלה החלה ב-1981 והיא הייתה מעורבת במגוון פרויקטים מוזיקליים. ג'רארד זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לזכייה בפרס אוסקר בזכות השתתפותה בסרט "גלדיאטור" שבו עבדה ביחד עם הנס צימר.
חנוכה חנוכה

ערך זה עוסק בשיר עברי לחנוכה. אם התכוונתם לשיר ביידיש, ראו .
"חנוכה חנוכה" הוא שיר שכתב לוין קיפניס לחג החנוכה.
קיפניס טען בראיון שקוים עימו כי את המוזיקה הלחין ד"ר ברוך בן-יהודה, אבל הוא לא רצה שיזכירו את שמו.
יש הטוענים כי בן יהודה התוודע ללחן כשביקר בראש פינה. שם, לפי טענתם, זומר הלחן בחתונות.
השיר זכה לביצועים רבים, כאשר המוכר שביניהם הוא של דליה עמיהוד ומקהלת הילדים.
השיר זכה גם בביצועים של יגאל בשן, של לברי מרק ושל הס יעקב.
הערות שוליים

↑  הדר בן-יהודה, נס החנוכה של לוין קיפניס, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, דצמבר 2018
↑  עבודה אודות הזמר העברי, ציפי פליישר
↑  חנוכה חנוכה, זמרשת - זמר עברי מוקדם
↑   חנוכה חנוכה, בביצוע דליה עמיהוד ומקהלת ילדים - חנוכה חנוכה, סרטון  באתר יוטיוב
↑   חנוכה חנוכה, בביצוע חנוכה חנוכה - שירי חנוכה, סרטון  באתר יוטיוב
1 2  חנוכה חנוכה חג יפה כל כך, בית לזמר
יוסף נחמני

| --- | --- |

ועד השומר האחרון עם השחרור: יושבים מימין לשמאל: יששכר סיטקוב, ישראל שוחט, יוסף נחמני, ושמואל הפטר
 לידה:  2 ביולי 1891 אולכסנדריה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  23 בינואר 1965 (בגיל 73)
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  איש השומר ומנהל משרד הקרן הקיימת לישראל בטבריה
 
אנשי השומר
מימין לשמאל: מאיר חזנוביץ, שמואל הפטר, יוסף נחמני, יצחק נדב
יוסף נחמני (אגרנובסקי) (2 ביולי 1891, תרנ"א – 23 בינואר 1965, כ' בשבט תשכ"ה) היה איש השומר ומנהל משרד הקרן הקיימת לישראל בטבריה, "גואל קרקעות הגליל המזרחי".
ביוגרפיה

נולד בשם יוסף אוגרנובסקי באולכסנדריה שבפלך חרסון ברוסיה (כיום אולכסנדריה, באוקראינה) למשפחה ציונית. כבר כנער היה חבר מפלגת פועלי ציון, ועם סיום לימודיו בגימנסיה ב-1907 עלה לארץ ישראל עם אחיו משה. כמו רבים מעולי העלייה השנייה נדד כפועל חקלאי בחפשו עבודה במושבות ראשון לציון, עקרון ורחובות. לאחר שנה עלה לירושלים ועבד עם "קבוצת הסתתים" שארגן בוריס שץ לכיבוש עבודת הבניין בעיר על ידי פועלים יהודים, שם פגש את אלכסנדר זייד. הוא חבר לסניף פועלי ציון בעיר ולקומונת "ירושלים החדשה" יחד עם חברתו הקרובה רחל ינאית בן-צבי. פעילותו הציבורית נמשכה בין היתר במסגרת בחירתו מטעם "אחדות העבודה" לחבר אספת הנבחרים הראשונה.
ב-1911 נענה לקריאתו של זייד ועלה לגליל על מנת לכבוש את העבודה והשמירה שם. היה מבין ראשוני ארגון "השומר" ונבחר לוועד הארגון וכן לתפקידי גזבר ומזכיר הארגון. כן היה פעיל בהסתדרות פועלי הגליל. בתקופת מלחמת העולם הראשונה ארגן את ההגנה בגליל, לאחר שרבים מחבריו נאסרו. עם הקמת ארגון ההגנה הצטרף לשורותיו והיה למפקד גוש טבריה, במסגרת זו פיקד על פינוי הילדים מכפר גלעדי ותל חי זמן קצר לפני קרב תל חי. בתקופה זו התקרב אל ערביי האזור, למד את שפתם, תרבותם ומנהגיהם ועסק בגישור בין יהודים וערבים, כתוצאה מהיכרות קרובה, ובעזרתו של ראזק עבד אל-קאדר איתר קרקעות בתחומי החורן הגליל המזרחי והגליל העליון וביצע רכישות קרקע עבור חברת פיק"א והקרן הקיימת לישראל. נחמני תיווך בעסקאות לרכישת כ-90 אלף דונם קרקעות לאום.
נחמני נבחר בבחירות לעיריית טבריה ב־1927 לחבר המועצה, ונבחר בשנית בבחירות ב־1934. הוא כיהן כחבר בעירייה עד 1950.
בשנים 1937–1938 היה נחמני חבר ב"ועדת הטרנספר" (אנ') של הסוכנות היהודית (שקמה לאחר דו"ח ועדת פיל, שהמליץ על חילופי אוכלוסין).
ב-10 ביולי 1944 כתב נחמני ביומנו בקשר להתנגדות הערבים לרכישת קרקעות על ידי יהודים: "יש לתמוך ברעיון הטרנספר ואחת ולתמיד לפתור את שאלתנו".
ב-30 בנובמבר 1947, לאחר החלטת החלוקה של עצרת האו"ם, כתב נחמני ביומנו: "שמחה מעורבת בתוגה... תוגה שהפסדנו את חצי הארץ, את יהודה ושומרון... 80 אחוזים של הקרקע שייך עדיין לערבים ונוסף לזה [יהיו במדינה היהודית] 400 אלף ערבים". על פי יומניו והתכתבויותיו, נראה כי בתקופה זו זנח את הרעיון בדבר מדיניות טרנספר כוללת. במקום זאת, סבר כי להמשיך את "גאולת הקרקעות" ביתר שאת.
לפי היומנים הוא הזדעזע מפינויים של ערביי טבריה, עירו, על ידי הבריטים בזמן מלחמת העצמאות, ושאף לראותם חוזרים למקומם. ב-2 במאי הוא מונה לחבר בוועדה העירונית החדשה בטבריה שתפקידה היה "שמירת רכוש הערבים הנעדרים". אולם בסוף יולי כבר התנגד לשיבת הפליטים: "בעיתונים התחילו לדבר על החזרת הפליטים שהתרכזו בנצרת לטבריה וכו'. דברים שלא מתקבלים על הדעת, שבזמן מלחמה יחזרו ערבים לטבריה או למקומות אחרים ולאפשר על ידי זה לערער את הביטחון". באוגוסט היה מעורב בהבאת עולים יהודים לטבריה וביישובם בבתים נטושים של ערבים. לאחר מכן נטל חלק חשוב בתכנון והריסת בתי הערבים בעיר העתיקה של טבריה, לטובת סלילת כבישים והקמת גנים ציבוריים.
בעת המלחמה נחשף נחמני למעשי שוד, ביזה וגירוש ערבים פלסטינים מבתיהם ומכפריהם על ידי לוחמי פלמ"ח וצה"ל ותיעד את המעשים ביומניו.
ב-6 בנובמבר 1948, התייחס ביומנו למעשי טבח שנעשו בזמן מבצע חירם ותהה: "מנין לקחו מידת אכזריות כמו הנאצים? למדו מהם". בשל התבטאויות אלה, שהתגלו רק בשנת 2000, כינה אותו ההיסטוריון בני מוריס "מצפונה של התנועה הציונית".
נחמני נפטר בטבריה ב-1965 ונקבר בחלקת "השומר" בבית העלמין בתל חי.
ראו גם

היומנים של יוסף נחמני
לקריאה נוספת

יוסף נחמני – איש הגליל / ערך והביא לבית הדפוס: יוסף ויץ, רמת גן: משפ' נחמני ליד מסדה, תשכ"ט-1969 (אנתולוגיה של מכתבים מאת נחמני, מובאות מיומניו ומאמרים עליו ומפרי עטו).
יוסף נחמני / ירושלים: אגף ההסברה, הקרן הקיימת לישראל. תשכ"ו 1966.
בני מוריס,  תיקון טעות: יהודים וערבים בארץ ישראל: 1956-1936, תל אביב: עם עובד, תש"ס 2000. יוסף נחמני והשאלה הערבית ב־1948, עמ' 58–103.
הערות שוליים

↑  דייויד סלע, מהפכן וציוני: סיפורו הלא ייאמן של צאצא הנביא מוחמד, באתר ישראל היום, 8 באוקטובר 2020
↑  מוריס, עמ' 99–100.
↑  מוריס, עמ' 61. מוריס מצטט ישירות מהיומן. נוסח שונה מופיע בספר יוסף נחמני איש הגליל בעריכת יוסף ויץ, עמ' 220: "האם יסכימו הערבים שאנחנו נתחזק ונתרבה בארץ? המוצא הוא טראנספר ופעם לתמיד תפתר הבעיה".
↑  מוריס, עמ' 63.
↑  מוריס, עמ' 64.
↑  מוריס, עמ' 76–79.
↑  מוריס, עמ' 85.
↑  מוריס, עמ' 89–90.
↑  מוריס, עמ' 86.
↑  מוריס, עמ' 203, הערה 2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007508017305171  ISNI: 0000 0000 4712 5485  LCCN: no2008131864  VIAF: 61365382   WorldCat (עם VIAF): 61365382
Deinococcus radiodurans

| Deinococcus radiodurans |
| --- | --- |
 D. radiodurans
מיון מדעי
ממלכה:: חיידקים אמיתיים
מערכה:: Deinococcus-Thermus
מחלקה:: Deinococci
סדרה:: Deinococcales
משפחה:: Deinococcaceae
סוג:: Deinococcus
מין:: D. radiodurans
שם מדעי
 Deinococcus radiodurans ‏‏Brooks & Murray, 1981

Deinococcus radiodurans (בעבר נקרא Micrococcus radiodurans), חיידק אקסטרמופיל והאורגניזם בעל החסינות הגבוהה ביותר נגד קרינה. בעוד שמינון של 10 גריי מספיק להרג אדם, ומינון של 60 גריי מספיק להרג כל התאים בתרבית חיידקי E. coli, חיידק D. radiodurans מסוגל לשאת מינון מיידי של עד 5,000 גריי בלי לאבד את יכולת הקיום, ועד 15,000 גריי עם 37% שרידות. החיידק מסוגל לשרוד תנאי חום, קור, יובש, ואקום וחומצה, ועקב זאת הוא ידוע כחיידק פוליאקסטרמופיל (polyextremophile), בעל עמידות ליותר ממצב קיצוני אחד.
מספר מינים נוספים בסוג זה תוארו, והם קשורים לחיידקים חסיני חום כגון Thermus; הקבוצה קרויה לפיכך Deinococcus-Thermus.
היסטוריה

D. radiodurans התגלה ב-1956 על ידי ארתור אנדרסון בתחנת ניסויים חקלאיים באורגון. בניסויים שנערכו כדי לקבוע האם ניתן לעקר מזון משומר באמצעות מינונים גבוהים של קרינת גמא, נחשף בשר למינוני קרינה שנחשבו כמסוגלים להרוג כל צורת חיים מוכרת, ואולם לאחר מכן התקלקל הבשר. מן הבשר בודד החיידק D. radiodurans.
מנגנוני חסינות מקרינה

Deinococcus radiodurans משיג את עמידותו לקרינה הודות לכך שהוא מחזיק מספר עותקים של הגנום שלו והודות למנגנוני תיקון דנ"א מהירים. לרוב מתקן החיידק שברים בכרומוזומים שלו תוך 12-24 שעות בתהליך דו-שלבי. ראשית מחבר החיידק מחדש כמה קטעי כרומוזומים בתהליך הקרוי single-strand annealing (אנ'). בשלב השני חלבון מתקן שברים בשני הגדילים באמצעות רקומבינציה המולוגית (אנ'). בשל "קשיחותו" זכה לכינוי "קונאן החיידק" (בעקבות קונאן הברברי).
שאלה שעלתה ביחס ל-Deinococcus radiodurans היא כיצד יכולה הייתה להתפתח יכולת עמידות כה טובה נגד קרינה. רמות של קרינת רקע טבעית נמוכות מאוד, ברוב המקומות במידה של 0.4mGy לשנה ובמקום בו ידועה קרינת הרקע הגבוהה ביותר, גוארפארי שבברזיל הקרינה מגיעה ל-175mGy בלבד לשנה. עם רמות קרינה כה נמוכות המופיעות בטבע, בלתי סביר שאורגניזמים יפתחו מנגנונים מיוחדים למניעת השפעות קרינה במינון גבוה.
ואלרי מטימור וג'ון בטיסטה מאוניברסיטת לואיזיאנה שיערו כי העמידות בפני קרינה של Deinococcus radiodurans היא תוצאת לוואי של מנגנון להתמודדות עם יובש תאי ממושך. כתמיכה להשערה, הם ערכו ניסוי שבו הראו כי מוטנטים של החיידק אשר רגישים במיוחד לפגיעה מקרינה מייננת, הם גם רגישים מאוד לפגיעה מייבוש ממושך, בעוד שזן הבר בעל עמידות משני גורמים אלו. בנוסף לתיקון דנ"א D. radiodurans משתמש בביטוי חלבון LEA ‏(Late Embryogenesis Abundant) להגנה מפני התייבשות.
מייקל דאלי מאוניברסיטת השירותים המזוינים של מדעי הבריאות (USUHS) שיער כי החיידק משתמש במנגן כדי להגן על עצמו מפגיעת קרינה.
קבוצת חוקרים מהמחלקה לכימיה אורגנית במכון ויצמן גילתה בעזרת ניתוח סריקות במיקרוסקופ אלקטרוני שהדנ"א ב-D. radiodurans ארוז היטב במבנה דמוי טבעת שייתכן שמאפשר תיקון דנ"א ביתר קלות.
שימושים

אחד השימושים האפשריים בחיידקי Deinococcus מהונדסים גנטית הוא עיכול ופירוק ממסים ומתכות כבדות, במיוחד באתרים רדיואקטיביים. הגן החיידקי mercuric reductase הועבר מ-Escherichia coli אל Deinococcus כדי לסלק יוני כספית המצויים לעיתים קרובות בפסולת רדיואקטיבית הנוצרת בתעשיית הנשק הגרעיני. חוקרים אלו פיתחו זן חדש של Deinococcus, הזן המהונדס מסוגל לטהר גם רעלי כספית וגם שיירי טולואן הנמצאים באתרי פסולת רדיואקטיבית מעורבת.
הערות שוליים

↑  Mattimore V, Battista JR (1996). "Radioresistance of Deinococcus radiodurans: functions necessary to survive ionizing radiation are also necessary to survive prolonged desiccation". JOURNAL OF BACTERIOLOGY 178 (3): 633–637. PMID 8550493
↑  Battista JR, Park MJ, McLemore AE (2001). "Inactivation of two homologues of proteins presumed to be involved in the desiccation tolerance of plants sensitizes Deinococcus radiodurans R1 to desiccation". CRYOBIOLOGY 43 (2): 133–139. PMID 11846468
↑  Pearson, Helen (30 September 2004). Secret of radiation-proof bugs proposed. Internal antioxidants may shield cells from radiation damage.
↑  Levin-Zaidman S, Englander J, Shimoni E, Sharma AK, Minton KW, Minsky A (2003). "Ringlike structure of the Deinococcus radiodurans genome: a key to radioresistance?". SCIENCE 299 (5604): 254–256. PMID 12522252
↑  Brim H, McFarlan SC, Fredrickson JK, Minton KW, Zhai M, Wackett LP, Daly MJ (2000). "Engineering Deinococcus radiodurans for metal remediation in radioactive mixed waste environments". NATURE BIOTECHNOLOGY 18 (1): 85–90. PMID 10625398
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542367705171
שירז (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1993 (בת 31) ג'וניה, לבנון
 שם לידה:  פמלה סעדה
 מוקד פעילות:  לבנון
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 סוגה:  פופ ערבי
 שפה מועדפת:  אנגלית • ערבית • צרפתית
 כלי נגינה:  קול
 
פמלה סעדה (בערבית: Pamela Saadé; נולדה ב-19 בספטמבר 1993) היא זמרת לבנונית, הידועה בעיקר בזכות להיטה "Kif Badak Aani Tghib", שצבר ביוטיוב למעלה מ-80 מיליון צפיות בסך הכול. היא ייצגה את לבנון במיס כדור הארץ 2008. בשנת 2019 חידשה את השיר "Bella ciao"; גרסתה זכתה להצלחה בינלאומית.
קריירה

בשנת 2015, שירז הוציאה את "Kif Badak Aani Tghib" שזכה להצלחה גדולה וצבר עשרות מיליוני צפיות ביוטיוב. מאוחר יותר, בשנת 2016 שירז המשיכה לזכות להצלחה הזו עם יציאתם של "Gamara" ו-"Ayesh Ma3aya". במשך שנתיים רצופות, השתתפה שירז במרתון ביירות (אנ') הבינלאומי; מאז 2015 היא ביצעה שם את הלהיטים הפופולריים ביותר שלה מול קהל שעלה על 100,000 בדאון טאון ביירות, ובמרכז התערוכות והפנאי הבינלאומי של ביירות. שירה "Agmal Wahda" זכה להצלחה גם כן.
פרסים

שירז זכתה בפרס Murex d'Or בשנת 2016 וזכתה בתואר "כוכב/ת שירי הנוער הטוב/ה ביותר". שירז זכתה בכפתור הכסף מטעם יוטיוב על צבירה של 100,000 מנויים.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2011: "Layalik"
2011: "Layalik (Remix)"
2014: "Amout Wansak"
2015: "Kif Badak Aani Tghib"
2016: "Gamara"
2016: "Ayech Ma3aya"
2017: "Sahart Ayouni"
2017: "Sahar Sahar"
2018: "Chou Ba'amel Bhal Alb"
2018: "Agmal Wahda"
2019: "Bella Ciao Bel Arabi"
הערות שוליים

1 2  شيراز | كيف بدك عني تغيب | (Shiraz | Kif Badak 3ani Tghib (Audio, נבדק ב-2021-12-19
1 2  شيراز | كيف بدك عني تغيب | (Shiraz | Kif Badak 3ani Tghib (Music Video, נבדק ב-2021-12-19
↑  85 Beauties Set Their Sights on 'Miss Earth 2008' Crown - OhmyNews International, web.archive.org, ‏2008-12-10
↑  Shiraz – Bella Ciao بالعربي [Official Music Video] (2019) / شيراز – بيلا تشاو بالعربي, נבדק ב-2021-12-19
↑  كليب (قمرة) لشيراز حقق نجاحاً كبيراً | مجلة الجرس (בערבית)
↑  شيراز | عايش معايا | (Shiraz | Ayesh Ma3ya (Audio, נבדק ב-2021-12-19
↑  خاص الفن- شيراز تستعد لعدد من الحفلات وSingle جديدة, Elfann News (בערבית)
↑  شيراز | أجمل واحدة | |Shiraz | Agmal Wahda | Music Video, נבדק ב-2021-12-19
↑  شيراز .. الجمهور توّجها نجمة الأغنيّة الشبابيّة!, Musicnation - ميوزيك نايشن, ‏2016-05-29 (בערבית)
↑  شيراز| نجمة الأغنية الشبابية بإختيار الجمهور| Shiraz, נבדק ב-2021-12-19
↑  Shiraz - شيراز - YouTube, www.youtube.com
נוסח לא-אורתודוקסי

"ומפני חטאינו גלינו מארצנו" בסידור ההיכל בהמבורג, 1818, הרפורמי המובהק הראשון.
נוסחים לא-אורתודוקסיים או לא-מסורתיים הם נוסחי התפילה המשמשים בזרמים הלא-אורתודוקסיים ביהדות, ובכלל זה בתנועות הרפורמית, הקונסרבטיבית, הרקונסטרוקטיבית, ובקהילות עצמאיות שונות. נוסחים אלו שונים באופן מהותי מהסידורים המסורתיים המקובלים בבתי הכנסת האורתודוקסיים. הם מותאמים למקום ולזמן, ומשקפים את התפיסות הדתיות ותפישות העולם המקובלות על הקהילה. מטרתם היא להפוך את התפילה למובנת ורלוונטית למתפללים, לאפשר להם להתפלל מתוך הזדהות עם תוכן הטקסט, ולהעצים את החוויה הרוחנית שבתפילה. הנוסחים מתאפיינים במחיקת קטעים המתייחסים לאמונות תאולוגיות שאינן מקובלות על התנועות הלא-אורתודוקסיות ובקיצור התפילה, אם כי הם מוסיפים להישען על השלד המסורתי של הסידור.
היות שמטרתם המוצהרת של הנוסחים הלא-אורתודוקסיים היא התאמה לרוח הזמן והמקום, מטבע הדברים הם שונים בין קהילות שונות ואף משתנים באותה קהילה לאורך זמן. קיימים מספר רב של סידורים ומחזורי תפילה לא-אורתודוקסיים. לדוגמה, בתנועה הרפורמית (והליברלית) באירופה בלבד, יצאו בשנים 1816–1967 כחמישים סידורי תפילה שונים ביותר מ-175 מהדורות. כמו כן, קהילות ומנייני תפילה שונים עשויים לבחור להשמיט או להוסיף קטעי תפילה על מה שמופיע בטקסט הכתוב.
היסטוריה

ההצעות לרפורמה בנוסח התפילה החלו בסוף המאה ה-18 בגרמניה. תנועת ההשכלה היהודית החלה לשים דגש על החוויה הרוחנית-דתית בתפילה, בניגוד ל"עבודת האלוהים" שיש לקיימה כמצווה פורמלית. תהליך החילון המהיר הביא להפחתת מספר באי בתי הכנסת, בעיקר בערים הגדולות, והביא את חלק מהמשכילים להמליץ על שינויים בנוסח התפילה שיחזירו לבתי הכנסת את החילונים החדשים.
מלכתחילה, היו שתי מגמות עיקריות בתיקון התפילה. הזרם המתון לא רצה לצור פילוג בקהילות, ולכן ביקש להכניס שינויים מעטים יחסית בנוסח ובצורת התפילה. בקהילות אלה המשיכו להתפלל מן הסידור המסורתי לפחות עד אמצע המאה ה-19, תוך הכנסת שינויים באופן שבו נאמרו התפילות בפועל.
הזרם הקיצוני יותר פרש מלכתחילה מהקהילות והתפלל במניינים נפרדים, ולכן יכול היה להרשות לעצמו לערוך שינויים מפליגים בנוסח. כבר בשנת 1818 הוציאו מתפללי "ק"ק בית חדש" בהמבורג סידור משל עצמם, שנכתב עברית וגרמנית ונקרא משמאל לימין. בברלין, האגודה לרפורמה ביהדות התקיימה וקיימה תפילות בנוסח רדיקלי משלה משנת 1845 ועד חורבן הקהילה בשואה.
בארצות הברית, כמעט מלכתחילה התפללו האורתודוקסים והרפורמים (ואחרי כן בני הזרמים האחרים) בבתי כנסת נפרדים. בשנת 1857 פרסם הרב יצחק מאיר וייז סידור בשם "מנהג אמריקה", שנועד לשמש בכל בתי הכנסת במדינה. אבל גישתו נדחקה, כאשר חלק מן היהודים שם דבקו בנוסח המסורתי, ואילו הרפורמים בחרו להתפלל בנוסחים שכללו שינויים רבים יותר, כמו "עולת תמיד" של הרב דוד איינהורן משנת 1885 וספר התפילה של איגוד הרבנים הרפורמיים משנת 1894.
חידושים ושינויים מהנוסח המסורתי

למרות הגיוון הרב של נוסחי התפילה הלא-אורתודוקסיים, ישנם מאפיינים ועקרונות שרבים מהנוסחים מקיימים לפחות את חלקם.
חידושים ושינויים מהנוסח המסורתי > תפילה בשפת המדינה

בקהילות הרפורמיות (אך לא בקהילות הקונסרבטיביות) מחוץ לישראל נהוג לעיתים קרובות לומר חלק מהתפילה או רובה בשפת המדינה הידועה למתפללים, ולא בעברית. לעיתים קרובות הסידורים מודפסים כך שהנוסח העברי והנוסח בשפת המקום מופיעים זה לצד זה (וכן לצידם, לעיתים, הנוסח העברי בתעתיק), כך שכל קהילה יכולה לבחור באיזה שפה לומר כל תפילה, וכן, אם התפילה נאמרת בעברית, יכולים מי שאינם דוברי עברית לעקוב אחריה ולהבינה.