stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הית' פרימן
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | חייל של שינוי | רנדי בארינגטון (בן ה-18) |  |
| 2010 | סקייטלנד | ברנט ברוקהאם | משמש גם כתסריטאי ומפיק |
| 2011 | Coffees | גוסטו | סרט קצר |
| 2013 | All American Christmas Carol | ג'ייק מרלי |  |
| 2014 | Dark Was the Night | ג'ים |  |
| 2015 | אין כמו בגיהנום | בנג'י |  |
| 2015 | הרוע שביננו | האב פטריק |  |
| 2016 | Warrior Road | ראסטי |  |
| 2019 | Why Not Choose Love: A Mary Pickford Manifesto | וולטר |  |
| 2020 | Soft | שומר | סרט קצר |
| 2021 | היום השביעי | מר מילר |  |
| 2021 | 12 יתומים חזקים | המאמן קוקס |  |
| 2021 | The Outlaw Johnny Black | שחקן |  |
| 2022 | אימה בערבה | פרנק "שיני זהב" | לאחר מותו |
| שנה | כותרת | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | ER | קווין | השתתפות מיוחדת |
| 2002 | עולמו המופלא של דיסני | פטריק דאלי | השתתפות מיוחדת |
| 2003 | מרוץ לאתמול | קאמרון | השתתפות מיוחדת |
| 2003 | NCIS | בנג'מין פרנק | השתתפות מיוחדת |
| 2005 | Medical Investigation | ג'וש | השתתפות מיוחדת |
| 2005–2007 | בונז | הווארד אפס | דמות חוזרת |
| 2007 | המפענחת | רוג'ר סטימפל | השתתפות מיוחדת |
| 2008–2009 | Raising the Bar | גווין דילון | ראשי |
| 2009 | סמוך עליי | אנדרו האנטר | השתתפות מיוחדת |
| 2009 | ללא עקבות | קית' בולדווין | השתתפות מיוחדת |
| 2009–2010 | ספרטקוס | אלביניוס/גלאבר/קריקסוס | ראשי |
| 2011 | Torchwood: Web of Lies | הסוכן ג'ו | השתתפות מיוחדת |
הערות שוליים

1 2  White, Abbey (16 בנובמבר 2021). "Heath Freeman, 'Bones' and 'NCIS' Actor, Dies at 41". The Hollywood Reporter. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maas, Jennifer (16 בנובמבר 2021). "Heath Freeman, Actor Who Played 'Bones' Villain Howard Epps, Dies at 41". TheWrap. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tapp, Tom (15 בנובמבר 2021). "Heath Freeman Dies: 'Bones,' 'NCIS,' 'ER' Actor Was 41". Deadline Hollywood. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bucksbaum, Sydney (15 בנובמבר 2021). "Bones actor Heath Freeman dies at 41". Entertainment Weekly. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dicker, Ron (16 בנובמבר 2021). "Heath Freeman, Who Played Memorable Serial Killer On 'Bones,' Dead At 41". The Huffington Post. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Feldman, Kate (16 בנובמבר 2021). "Actor Heath Freeman, who played serial killer on 'Bones,' dead at 41". New York Daily News. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lenthang, Marlene; Dasrath, Diana (16 בנובמבר 2021). "Heath Freeman, 'Bones' and 'NCIS' actor, dies at 41". NBC News. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
הידרופוביות

ערך זה עוסק בתכונה של מולקולות. אם התכוונתם לתסמין בשם זה, ראו .
טיפות טל על עלה הידרופובי
הידרופוביות (מיוונית: ύδρο, הידרו - מים; φόβος, פובוס - פחד) מתארת את התכונה הפיזיקלית של מולקולה להידחות ממים.
מולקולות הידרופוביות נוטות להיות לא קוטביות ולכן מעדיפות מולקולות נייטרליות אחרות או ממסים לא קוטביים. מולקולות הידרופוביות מתקבצות במים לצבר מולקולות הנקרא מיצלה. זהו גוש קולואידי בו ראשים הידרופיליים באים במגע עם הסביבה המימית, בעוד זנבות הידרופוביים מופנים כלפי המרכז.
מולקולות הידרופוביות לדוגמה הן אלקאנים, שמנים, שומנים וככלל חומרים שמנוניים אחרים. חומרים הידרופוביים משמשים להוצאת שמן ממים, לטיפול בדליפות נפט ובתהליכים כימיים המסירים מרכיבים לא קוטביים ממרכיבים קוטביים.
לעיתים קרובות המונחים הידרופוביות וליפופיליות ("אהבת שומן") מוצגים כהיינו הך, אך שני המושגים אינם זהים. למרות שחומר הידרופובי הוא בדרך כלל גם ליפופילי, ישנם יוצאי דופן, לדוגמה - סיליקון.
רקע כימי

על פי חוקי התרמודינמיקה חומר שואף לרמת האנרגיה הנמוכה ביותר. קשרים כימיים מקטינים את האנרגיה הכימית ולכן מים שהם חומר קוטבי היכול ליצור קשרי מימן בין המולקולות שלו, שואפים ליצור את אותם הקשרים. אך מאחר שחומרים הידרופוביים אינם קוטביים ואינם יכולים ליצור קשרי מימן, המים דוחים אותם וקושרים קשרי מימן בינם לבין עצמם. תופעה זו היא שגורמת לאינטראקציה ההידרופובית (שלמעשה שמה שגוי מפני שהכוח הדוחה מגיע מהמולקולות ההידרופיליות). שתי הפאזות הללו שאינן ניתנות לערבוב (הידרופובית והידרופילית) יצמצמו את שטח הפנים הנמצא במגע אחת עם השנייה למינימום. התופעה מכונה היפרדות פאזות.
ראו גם

תוצא לוטוס
אמפיפיליות
היער הלאומי טונגס

| --- | --- |
היער הלאומי טונגס ליד קטצ'יקן
היער הלאומי טונגס ליד קטצ'יקן
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1907
 גוף מנהל:  שירות היערות של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  69,000 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  אלסקה 
 קואורדינטות:  56°43′N 133°00′W﻿ / ﻿56.72°N 133°W﻿ / 56.72; -133
 http://www.fs.usda.gov/tongass/
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהיער הלאומי טונגס(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהיער הלאומי טונגס
 
היער הלאומי טונגס הוא יער לאומי ששוכן בדרום-מזרח אלסקה (אלסקה פאנהנדל), ארצות הברית. הוא היער הלאומי הגדול ביותר בארצות הברית ושטחו מתפרס על פני 69,000 קמ"ר (17 מיליון אקרים). היער הוא חלק מאזור אקולוגי שהוגדר על ידי הקרן העולמית לשימור חיות הבר כיער הגשם הגדול בעולם, וככזה שמהווה בית גידול למינים נדירים ולמינים בסכנת הכחדה, הן מבחינת בעלי החיים שבו והן מבחינת הצומח. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית וכולל בתוכו הרים, איים כגון ארכיפלג אלכסנדר, פיורדים וקרחונים.
היסטוריה

ב-1902 הכריז נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט על ארכיפלג אלכסנדר כעל יער לשימור. ב-1907 הוא הרחיב את השמורה לשטח יער טונגס. ב-1908 התווספו שני יערות לשמורה ויצרו יחד אזור שמקיף את רוב שטחה של דרום אלסקה. במשך השנים נוספו עוד שטחים ליער הלאומי.
תיאור

בשמורה מתגוררים כ-75,000 אנשים שמתקיימים מהקרקע. שלושה שבטי ילידים חיים בדרום אלסקה ובאזור היער: טלינגיט, האידה וצימשיאן. כמו כן, ממוקמות בשטח היער 31 ערים ועיירות, בהן ג'ונו, בירת אלסקה. הפארק קרוי על שם אנשי הטונגס המהווים חלק משבט טלינגיט, שישבו באזור, בעיקר ליד העיר קטצ'יקן.
אקולוגיה

היער הוא חלק מאזור יערות לאורך החוף הפסיפי הצפוני. יחד עם גרייט בר הוא מוגדר "יער גשם לח" והוא מאופיין באקלים ממוזג. הצומח שבו מורכב בעיקר בעצי מחט. הקרקע מורכבת בחלקה מקרסט (אבן גיר, מנוקזת היטב, מערות רבות) וגרניט (קרקע שאינה מנוקזת היטב). מינים נדירים ומוגנים רבים שנראים רק לעיתים רחוקות בצפון אמריקה חיים באלפי האיים שלאורך החוף. דגי סלמון, דובים חומים ושחורים ועיטם לבן-ראש חיים ומתרבים ביער. עופות נודדים רבים מקננים בחודשי הקיץ בשמורה, בהם גם שחפית הקוטב.

כ-40% משטח היערות הם שטחים שאינם מיוערים, כגון שטחי מים, קרח, סלעים וצמחייה נמוכה. בעבר נחטבו עצים ביער, אך כיום הדבר אסור בכ-78% אחוזים משטח היער, ונותרו כ-70% משטח היער הראשוני שמיועדים להישאר כך.
תיירות

ביער מבקרים כמעט מיליון תיירים בשנה, רובם מגיעים בשיט דרך הים. בשמורה קיימים מרכזי מבקרים שמספקים סיורים מודרכים ושיט במעבורות, כבר מ-1968. כמו כן, קיימות כ-150 בקתות להשכרה, חלקן במקומות מרוחקים שניתן להגיע אליהם רק ברגל, בסירה או במטוס ימי. בנוסף, פתוחים לציבור אתרי צפייה בדובים ו-15 חניוני לילה.
היתוך (מתכת)

כור היתוך לברזל ובו הסיגים צפים מעל הברזל הנוזלי
היתוך מתכת הוא חלק מתהליך הפקת מתכת, אשר מטרתו להפיק מתכת גולמית מעפרה. כך מתבצעת הפקת ברזל מתוך עפרת ברזל, נחושת מעפרת נחושת(אנ') ומתכות אחרות מתוך עפרותיהם. בתהליך ההיתוך נעשה שימוש בחום ובחומר כימי מחזר, בדרך כלל דלק שהוא מקור לפחמן כגון קוק, ובעבר פחם, כדי ליצור תגובת חיזור בעפרת המתכת. הפחמן נקשר כימית לחמצן שבעפרה ומותיר מתכת לא מחומצנת. הפחמן מתחמצן בשני שלבים, ראשית נוצר פחמן חד-חמצני ואחר כך פחמן דו-חמצני. כיוון שרוב עפרות המתכת אינן טהורות, לרוב יש צורך להשתמש אף בתלחים ("פלוקס") (באנגלית: Flux), בדרך כלל חומרים המכילים סידן פחמתי כגון אבן גיר, כדי להסיר סיגים.
מבחינה כמותית, רוב המתכות הנמצאות בשימוש האדם מופקות בתהליך היתוך. עם זאת, היתוך אינו מתאים להפקת מתכות מסוימות, בהן: אלומיניום, כספית, ליתיום, ועוד.
עקרונות ההיתוך

תהליך ההיתוך אינו מתמצה רק ב"התכת המתכת מתוך העפרה", כפי שלעיתים טועים לחשוב. רוב העפרות מכילות תרכובות שבהן המתכת קשורה ליסודות כימיים אחרים, כגון חמצן (היוצר תחמוצת), או גופרית (היוצרת סולפה). כדי להפיק מתכת יש לסלק יסודות אלה ביצירת תגובה כימית שבה הם נקשרים לפחמן. מכאן שתהליך ההיתוך מורכב משימוש בחומרים מחזרים אשר יקשרו עם אותם יסודות מחמצנים כדי לשחרר את המתכת. כיוון שרוב עפרות המתכת אינן מורכבות ממינרל טהור, יש צורך גם בשימוש בתלחים (כגון סיד) כדי ליצור תגובה כימית עם הפסולת ולהסירה כסיגים.
באופן היסטורי, בתהליכי ההיתוך הקדומים נעשה שימוש בפחמן (שבפחם) כדי לגרום לחיזור בבדיל (מתוך המינרל קסיטריט SnO2), נחושת (מתוך קופריט Cu2O, מלכיט Cu2CO3(OH)2, ומינרלים אחרים), עופרת (מתוך תחמוצת עופרת(אנ') PbO), ולבסוף ברזל (מתוך המטיט Fe2O3 ומינרלים אחרים), כדי ליצור את התגובות הכימיות הבאות:
בכל התגובות הכימיות הללו הגורם המחזר היה פחמן חד-חמצני, כיוון שהפחם והתחמוצות נותרו מוצקים ולכן לא יכלו להגיב ישירות זה עם זה. הרשימה מעלה היא בסדר עולה של טמפרטורה הנדרשת להליך ההיתוך. לאור זאת ניתן להבין מדוע בתולדות הציוויליזציה האנושית תקופת הנחושת קדמה לתקופת הברונזה וזו קדמה לתקופת הברזל.
תגובת חיזור יכולה להתרחש גם בטמפרטורה הנמוכה מטמפרטורת ההתכה של המתכת. תהליך זה נמצא בשימוש בכבשני ברזל וניתן להפיק ממנו גושי מתכת ספוגיים (מחוררים) שיש צורך בעיבוד נוסף כדי להביא לדחיסתם.
בימי קדם, המקור העיקרי לבדיל היה בתחמוצת SnO2 (קסיטריט). המקור העיקרי לנחושת ועופרת היה בתרכובות גופריתיות (סולפות), Cu2S (קלקוסיט(אנ')), ו-PbS (גלנה); כדי להפיק את המתכת ממינרלים אלה היה צורך קודם לחמצנם, על ידי קלייה באוויר, בתגובות הכימיות הבאות:
כסף נמצא בטבע בדרך כלל במינרלים סולפידיים המעורבים יחד עם גלנה, לכן הותך תחילה עם עופרת ואחר כך הופרד ממנה בצריפה.
ראו גם

כבשן
הערות שוליים

↑  חומרים שתפקידם לסלק חומרים לא רצויים בתהליך ההיתוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548510305171  LCCN: sh85123636  NDL: 00570361
המגלופוליס של צפון מזרח ארצות הברית

המגלופוליס הצפון מזרחי לאורך חופה האטלנטי של ארצות הברית.
המגלופוליס של צפון-מזרח ארצות הברית הוא אגד ערים בחופה המזרחי, היוצרות רצף אורבני מפותח וצפוף המשתרע ממסצ'וסטס ופרבריה הצפוניים של בוסטון ועד פרבריה הדרומיים של עיר הבירה וושינגטון די. סי.
ניתן לראות במפה כי רצף זה מופיע כקו ישר כמעט. בשנת 2000, תמך האזור, המהווה 2% מכלל שטחה של ארצות הברית, ב-49.6 מיליון תושבים, שהיוו 17% מאוכלוסייתה. צפיפות האוכלוסין הממוצעת באזור באותה שנה עמדה על 359.6 איש לקמ"ר בעוד שצפיפות האוכלוסין הממוצעת בארצות הברית כולה עמדה על 31.1 איש לקמ"ר. אוכלוסיית האזור צפויה לגדול ל-58.4 מיליון איש עד שנת 2025. הגאוגרף הצרפתי, ז'אן גוטמן, הגה את הביטוי בעקבות הוצאת ספרו, "מגלופוליס: העיור בחוף הצפון מזרחי של ארצות הברית" (Megalopolis: The Urbanized Northeastern Seaboard of the United States), שיצא לאור בשנת 1961. אחת ממסקנותיו הייתה שהערים הבונות את הרצף האורבני הגדול - במיוחד וושינגטון, בולטימור, פילדלפיה, ניו יורק ובוסטון - קשורות אחת לשנייה באופן מיוחד וסבוך בזכות פרבריהן הגובלים אלו באלו ומתפקדות למעשה כעיר ענק: מגלופוליס. מאז התפרסם ספרו של גוטמן צבר הרעיון חשיבות הן באקדמיה והן בתקשורת.
אוכלוסייה

להלן חלק הארי של האוכלוסייה במגלופוליס לפי אזורים:
| דירוג (בארצות הברית) | אזור | מפקד אוכלוסין 2000 | מפקד אוכלוסין 2010 | גידול |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | המטרופולין של ניו יורק | 21,361,797 | 22,085,649 | +3.39% |
| 4 | המטרופולין של וושינגטון-בולטימור | 7,572,647 | 8,572,971 | +13.21% |
| 5 | בוסטון רבתי | 7,298,695 | 7,559,060 | +3.57% |
| 8 | עמק דלאוור | 6,207,223 | 6,533,683 | +5.26% |
| סך הכל |  | 42,440,362 | 44,751,363 | +5.45% |
הערות שוליים

↑  "Northeast". America 2050
↑  "High Speed Rail in America". America 2050. January 2011
הגישה הפילוסופית למיתוס

הגישה הפילוסופית למיתוס מתייחסת למספר תאוריות המוצאות התאמה בין תפקוד המיתוס והנושא בו הוא דן לבין נושאים פילוסופיים שהטרידו את יוצריו. המיתוס עונה על צורך אנושי כלשהו, ועל פי חוקרי הגישה הפילוסופית, הצורך הוא צורך פילוסופי.
חלק מן החוקרים רואים במיתוס פילוסופיה, בעוד שאחרים רואים בו כקדם-פילוסופי וקדם-לוגי, כלומר מחליפה הפרימיטיבי של הפילוסופיה המובנית: תשובה בלתי מובנית או מוכחת לוגית לבעיות פילוסופיות בוערות.
בין החוקרים החשובים שעסקו בטבעו הפילוסופי של המיתוס ניתן למנות את לוסיאן לוי-בריהל, פול רדין (אנ') ואלבר קאמי. גם פרשנותם של חלק מהחוקרים שעסקו בגישה המדעית למיתוס (ע"ע הגישה המדעית למיתוס) רלוונטית לדיון על טבעו הפילוסופי של המיתוס שכן היא מובילה למסקנות סיסטמטיות מתודולוגיות הנוגעות לאופיו הפילוסופי של המיתוס.
החשיבה המיתית כהפך של הפילוסופיה

ע"פ טיילור ופרייזר, האדם הקדום חושב בצורה זהה או קרובה לצורת חשיבתו של האדם המודרני. לעומת זאת, לוסיאן לוי-בריהל מבדיל בין צורת החשיבה הקדומה לזו המודרנית. לא זאת בלבד שהמיתוס אינו מבוסס אמפירית בדומה לחשיבה המדעית של היום, הוא גם א-לוגי, "קדם- לוגי" בלשונו של לוי-בריהל. האדם הקדום, ע"פ טיילור ופרייזר, מבחין בעולם באופן זהה לאדם המודרני, קרי כצופה מן החוץ המתבונן בעולם, עורך ניסויים לצורך הבנתו אך לעולם אינו משפיע על תוצאותיהם. לעומתם טוען לוי-בריהל שהאדם הקדום רואה את העולם כחלק ממנו. הוא אינו מבדיל או מפריד בינו לבין הטבע והוא שואף להתייחד עמו, לשלב קדום, סימביוטי במהותו. המיתוס מורכב מיסודות שבהכרח נוגדים את המדע, על פי לוי-בריהל, שכן כל התופעות, לרבות בני האדם עצמם, חפציהם ותרבותם, הם חלק מתחום אימפרסונלי ומיסטי המתמזג עם הטבע.
טיילור ופרייזר מכלילים את המיתוס כפילוסופיה, בזמן שלוי-בריהל מעמיד אותו מול הפילוסופיה, כיוון שהפילוסופיה, על פיו, דורשת התרחקות ומרחק בין האדם לבין הטבע. כיוון שהאדם הפרימיטיבי מתייחד עם הטבע, הוא אינו פילוסופי במהותו.
האדם הקדום כפילוסוף

בניגוד ללוי-בריהל, שראה בחשיבה המיתו-פואטית חשיבה קדם מדעית, הנוגדת במהותה את החשיבה המדעית המודרנית, פול רדין האמין בקיומם של יסודות פילוסופיים, לוגיים ומובנים בתוך המיתוס. רדין מחלק כל תרבות ל"אנשים רגילים" ול"הוגים". ההוגים מחפשים אחרי ההסבר הפילוסופי המלא, לעומת ה"אנשים הרגילים", המסתפקים בהסבר פשוט ו"א-לוגי". אמנם גם ה"אנשים הרגילים" מעדיפים הסברים מובנים בעלי תבניות דומות, אך הם מוכנים להסתפק אף בהסברים פחותים. כמות ה"אנשים הרגילים" וה"הוגים" נותרת זהה בכל דור ודור. על פי רדין, ההסברים המיתו-פואטיים התפתחו בהדרגה להסברים מדעיים מובנים יותר כתוצאה מהתפתחות ומהתקדמות ההיסטוריה. ה"הוגים" המאוחרים מסתמכים על ה"הוגים" הראשונים וכך נוצרת התקדמות. ההסבר של רדין מבטל את הסברו של לוי-בריהל לפיו האדם הקדום בכלל לא חשב בצורה קרובה לצורת החשיבה של האדם המודרני.
המיתוס כמעשייה פילוסופית

מספר חוקרים, ביניהם הנס יונאס ורודולף בולטמן, רואים במיתוס אמירה פילוסופית, כעין מעשייה בעלת מסר פילוסופי. אלבר קאמי יישם את שיטות האנליזה של חוקרים אלו בפרשנותו למיתוס של הומרוס "סיזיפוס". בפרשנות זו מתאים קאמי את המיתוס אל האקזיסטציאליזם, הזרם בו הוא דוגל.
הומרוס מתאר את סיזיפוס כאדם מסכן הראוי לרחמים: סיזיפוס נידון לגלגל אבן במעלה הר גבוה, אך בכל פעם שהאבן מגיעה לפסגת ההר, היא מתגלגלת למטה שוב וסיזיפוס נאלץ לחזור ולגלגל אותה לפסגה שוב ושוב באופן נצחי.
קאמי, לעומת זאת, אינו מתייחס לסיזיפוס ברחמנות, אלא בהערצה. סיזיפוס נידון לגורל האנושי המצפה לכל האדם: חיים ללא מטרה וכיוון – "האבסורד שבקיום האנושי", בלשונו. סיזיפוס יודע את גורלו ואת עתידו, אך במקום להתאבד ולשים קץ לסבלו, הוא ממשיך. ועל כן הוא דמות הראויה להערצה, על גבורתה לעמוד מול הגורל האנושי, האקזיסטנציאליסטי.
ניתן ליישם את הפרשנות של קאמי גם על מיתוסים רבים נוספים, למשל: הדנאידות, פרומתאוס ועוד. קאמי סובר כי המיתוס הוא פתח לחשיבה האקזיסטנציאליסטית של האדם, ושיש לקרוא, לנתח ולהבין את המיתוס באופן אקזיסטנציאליסטי.
ראו גם

מיתוס
מיתולוגיה
הגישה המדעית למיתוס
לקריאה נוספת

רוברט סגל, תאוריות של מיתוס; תרגום: תמי אילון-אורטל; עריכה מדעית: יהונתן אלשך, תל אביב: רסלינג, 2007.
אלבר קאמי, המיתוס של סיזיפוס; תרגום: צבי ארד; הוצאת עם עובד, תל אביב, 2000
Paul Radin, Primitive man as philosopher, New York,1927
Lucien Lévy-Bruhl, How Natives Think, 1926
המחוז הפדרלי של צפון קווקז

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בירת המחוז פדרלי:  פיאטיגורסק 
 תאריך ייסוד:  19 בינואר 2010 
 שטח:  170,439 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז פדרלי:  9,823,481 (2018)
 קואורדינטות:  43°42′41″N 44°48′22″E﻿ / ﻿43.7114°N 44.8061°E﻿ / 43.7114; 44.8061 
 http://skfo.gov.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז הפדרלי של צפון קווקז (ברוסית: Северо-Кавказский федеральный округ) הוא אחד מהמחוזות הפדרליים של רוסיה. כולל את החלק הדרומי של המדינה עד לגבול עם גאורגיה ואזרבייג'ן. המחוז הוקם בהתאם לצו נשיאותי מ-19 בינואר 2010. אוכלוסיית המחוז מונה מעל ל-9 מיליון איש ושטחו כ-170,700 קמ"ר.
משרדו של נציג הנשיא במחוז נמצא בעיר פיאטיגורסק ונציג הנשיא הוא יורי צ'ייקה (מאז ינואר 2020).

במחוז נכללים:
דאגסטן
אינגושטיה
קברדינו-בלקריה
קאראצ'אי-צ'רקסיה
צפון אוסטיה - אלניה
חבל סטברופול
צ'צ'ניה
הערים המרכזיות:
סטברופול
גרוזני
נלצ'יק
נציג הנשיא במחוז הפדרלי של צפון הקווקז

אלכסנדר כלופונין (19 בינואר 2010 – מאי 2014)
סרגיי מליקוב (12 במאי 2014 – יולי 2016)
אולג בלאוונצב (28 ביולי 2016 – 26 ביוני 2018)
אלכסנדר מאטובניקוב (26 ביוני 2018 – 21 בינואר 2020)
יורי צ'ייקה (החל מינואר 2020)
המחוז הפדרלי של הוולגה

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בירת המחוז פדרלי:  ניז'ני נובגורוד 
 תאריך ייסוד:  13 במאי 2000 
 שטח:  1,788,900 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז פדרלי:  29,542,696 (2018)
 קואורדינטות:  56°20′00″N 44°00′00″E﻿ / ﻿56.333333333333°N 44°E﻿ / 56.333333333333; 44 
 http://www.pfo.gov.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז הפדרלי של הוולגה (ברוסית: Приво́лжский федера́льный о́круг – פְּרִיווֹלְסְקִי פידירַלְנִי אוֹקרוק; בראשי תיבות: ПФО – פֶּפוֹ) הוא אחד מהמחוזות הפדרליים של רוסיה. המחוז נמצא בחלק המזרחי של רוסיה האירופאית. אוכלוסיית המחוז, נכון למפקד שנערך ב-2010 עומדת על 29,899,699 נפש ושטחו עומד על כ-400 אלף קמ"ר. נציג הנשיא במחוז הוא גריגורי ראפוטה, שמשרדו בניז'ני נובגורוד.

במחוז נכללים:
בשקיריה
צ'ובשיה
מחוז קירוב
מארי אל
מורדוביה
מחוז ניז'ני נובגורוד
מחוז אורנבורג
מחוז פנזה
מחוז פרם
מחוז סמרה
מחוז סראטוב
טטרסטן
אודמורטיה
מחוז אוליאנובסק
הערים המרכזיות:
קאזאן
אופה
ניז'ני נובגורוד
סמרה
פרם
סראטוב
טוליאטי
אוליינובסק
איז'בסק
פנזה
נציגי הנשיא במחוז

סרגיי קיריינקו (18 במאי 2000 - 14 בנובמבר 2005)
אלכסנדר קונובאלוב (נובמבר 2005 - מאי 2008)
גריגורי ראפוטה (14 במאי 2008 - דצמבר 2011)
מיכאיל בביץ' (דצמבר 2011 - 7 בספטמבר 2018)
איגור קומארוב (7 בספטמבר 2018 -)
המחוז הפדרלי הדרומי

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בירת המחוז פדרלי:  רוסטוב על הדון 
 תאריך ייסוד:  13 במאי 2000 
 על שם:  דרום 
 שטח:  447,821 קמ"ר
 קואורדינטות:  47°54′00″N 39°43′00″E﻿ / ﻿47.9°N 39.716666666667°E﻿ / 47.9; 39.716666666667 
 http://www.ufo.gov.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז הפדרלי הדרומי (ברוסית: Южный федеральный округ) הוא אחד המחוזות הפדרליים של רוסיה. הוא כולל את החלק הדרום-מערבי של המדינה (בין אוקראינה לבין קזחסטן). אוכלוסיית המחוז מונה כ-13,973,000 איש (לפי מיפקד של 2002) ושטחו 418,500 קמ"ר.
משרד הנציגות הנשיאותית נמצא ברוסטוב על דון.
במחוז נכללים הסובייקטים הפדרליים:
רפובליקת אדיגיה
מחוז אסטרחן
מחוז וולגוגרד
רפובליקת קלמיקיה
מחוז קרסנודר
רפובליקת קרים
מחוז רוסטוב
העיר הפדרלית סבסטופול
הערים המרכזיות:
רוסטוב על דון - מעל מיליון תושבים
וולגוגרד - מעל מיליון תושבים
קרסנודר
סבסטופול
סימפרופול
אסטרחן
סוצ'י
טגנרוג
וולז'סקי
בעקבות הסיפוח של דונצק, לוגנסק, ז'פורוז'יה וחרסון, צורפו מחוזות אלה כחלק מהמחוז הפדרלי הדרומי. סיפוח זה אינו מוכר על ידי רוב מדינות העולם.
נציגי הנשיא

ויקטור קאזאנצב (19 במאי 2000 – 9 במרץ 2004)
ולדימיר יאקובלב (מרץ – 13 בספטמבר 2004)
דמיטרי קוזאק (ספטמבר 2004 – 24 בספטמבר 2007)
גריגורי ראפוטה (9 באוקטובר 2007 – 7 במאי 2008)
ולדימיר אוסטינוב (14 במאי 2008 ואילך)
המחוז הפדרלי הסיבירי

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בירת המחוז פדרלי:  נובוסיבירסק 
 תאריך ייסוד:  13 במאי 2000 
 על שם:  סיביר 
 שטח:  5,114,800 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז פדרלי:  19,287,434 (2018)
 קואורדינטות:  55°N 83°E﻿ / ﻿55°N 83°E﻿ / 55; 83 
 http://www.sibfo.ru/, http://www.sfo.gov.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז הפדרלי הסיבירי (רוסית Сибирский Федеральный Округ) הוא אחד מהמחוזות הפדרליים של רוסיה. המחוז נוסד ב-13 במאי 2000.
המחוז ממוקם במרכז הגאוגרפי של רוסיה ושטחו – 4,361,800 קילומטר רבוע, כ-30 אחוז משטחה של רוסיה. אוכלוסייתו מונה 17,178,300 בני אדם (נכון לשנת 2000) והצפיפות היא 3.8. נובוסיבירסק היא העיר המרכזית של המחוז הפדרלי. 10 סובייקטים פדרליים של רוסיה נכללים במחוז.
נשיא רוסיה ממנה בכל מחוז פדרלי נציג שתפקידו לבדוק את תפקוד המוסדות הפדרליים במחוז. סרגיי מנייאילו הוא נציג הנשיא משנת 2016 ומשרדו בנובוסיבירסק.

למחוז פדרלי זה שייכים:
רפובליקת אלטאי
מחוז אלטאי
מחוז אירקוטסק
מחוז קמרובו
מחוז קרסנוירסק
מחוז נובוסיבירסק
מחוז אומסק
מחוז טומסק
רפובליקת טובה
רפובליקת חקסיה
הערים המרכזיות:
נובוסיבירסק
אומסק
קרסנוירסק
ברנאול
אירקוטסק
נובוקוזנצק
קמרובו
טומסק
אולן אודה
צ'יטה
אנגרסק
אבאקן
נורילסק
הנציג הנשיאותי במחוז

לאוניד דראצ'בסקי (18 במאי 2000 – 9 בספטמבר 2004)
אנטולי קוואשנין (ספטמבר 2004 – ספטמבר 2010)
ויקטור טולוקונסקי (9 בספטמבר 2010 – 12 במאי 2014)
ניקולאי רוגוז'קין (מאי 2014 – יולי 2016)
סרגיי מנייאילו (28 ביולי 2016 ואילך)
המערה (אופרה)

דיסק האופרה
המערה היא אופרת וידאו-ארט בשלוש מערכות של המלחין האמריקאי סטיב רייך לטקסט של אשתו, בריל קורוט. הצגת הבכורה נערכה ב-1994 על ידי אנסמבל סטיב רייך בניצוחו של פול היליר.
עלילה

המערה המדוברת באופרה היא מערת המכפלה, בה קבורים לפי המסורת שלושת האבות  ושלוש האמהות וכן אדם וחוה. האופרה מורכבת משלוש מערכות, בכל אחת נשאלות חמש שאלות: מיהו אברהם בשבילך? מי היא שרה בשבילך? מי היא הגר בשבילך? מי הוא ישמעאל בשבילך? מי הוא יצחק בשבילך? במערכה הראשונה עונים על השאלה יהודים ישראלים, בשנייה עונים פלסטינים, ובשלישית אמריקאים.
הידרוספירה

תרשים של צורות הביוספירה. ההידרוסיפירה מצוינת בכחול
הידרוספירה (Hydrosphere) היא מונח בגאוגרפיה פיזית המתאר את כלל המים בכוכב לכת.
ההידרוספירה של כדור הארץ

המסה הכוללת של ההידרוספירה בכדור הארץ היא 1.4 × 1018 טון שהם כ-0.023% מהמסה הכללית של כדור הארץ. הרוב המוחלט, כ-97% מההידרוספירה, הם האוקיינוסים. שאר המים המרכיבים את ההידרוספרה נמצאים בתוך הם לרוב אורגניזמים, אגמים, נחלים וכיוצא בזה. תחום הימצאות ההידרוספירה בכדור הארץ משתרע על פני שכבה דקה יחסית מנפח הכדור - מ-8 ק"מ גובה עד ל-11 ק"מ עומק מתחת לאדמה.
ההידרוספירה מקיימת קשרים עם ספרות אחרות הליתוספירה, האטמוספירה והביוספירה. הדבר מתקיים דרך מחזורי חומרים כמו מחזור המים, מחזור הפחמן, מחזור הזרחן, מחזור החנקן, מחזור החמצן ועוד יסודות ותרכובות.
שינויים בביוספרה או בחלק ממחזורי החומרים עשויים לשנות את הרכב ההידרוספירה. דוגמה חשובה לכך היא אסון החמצן שהתרחש לפני מיליארדי שנים, שבו התפתחות של חיידקים מסוג אצות כחוליות הורידה את ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה והעלתה את ריכוז החמצן באטמוספירה, בקרקע ובמים. דבר זה גרם להכחדה המונית של רוב היצורים אל-אווירניים, ולשינוי סביבתי קיצוני שהוביל לתנאים שמאפשרים התפתחות של יצורים אווירניים כולל בעלי חיים וצמחים.
דוגמאות נוספות לשינויים בהידרוספירה הם שינויים בריכוז הפחמן הדו-חמצני עקב שינויים במחזור הפחמן. בעבר הרחוק שינויים כאלה בעקבות אירועים געשיים או שינויים אקולוגיים גרמו לשינוים גם בריכוז הפחמן הדו-חמצני במים. עליית ריכוז הפחמן הדו-חמצני במים גוררת לאוקיינוסים ולימים להפוך חומציים יותר. בימנו, בעקבות פליטת פחמן דו-חמצני על ידי ידי האדם, נגרמת במקביל לשינוי אקלים והגברת אפקט החממה גם החמצת אוקיינוסים, דבר שעלול לגרור הכחדת מינים ושינוי אקולוגי נרחב באוקיינוסים. התחממות עולמית גורמת לא רק להתחממות השכבות הנמוכות של האטמוספירה אלה גם להתחממות של האוקיינסים עצמם. למעשה רוב החום שנגרם עקב הגברת אפקט החממה נקלט באוקיינוסים, בגלל קיבול חום גבוה יותר של מים. שינו הטמפרטורה של האוקיינוסים גורר שינויים נוספים - הן בהשפעה ישירה על נישות אקולוגיות של יצורים חיים ימייים והן בהרכב הכימי של האוקיינוסים. היבט נוסף של שינוי אקלים והשפעתם היא המסת קרחונים, דבר שמשנה את ריכוז המלח. התחממות עולמית עלולה גם לגרום להפשרה של ביצות כבול קפואות המכילות כמות גדולה של מתאן דבר שעלול לגרור הפתעה אקלימית - התחממות מהירה. דוגמה חשובה נוספת לקשרים בין הספרות היא תופעת אל ניניו שבה חום מהאוקיינוס זורם אל האטמוספירה וגורם לשיאי חום.
דוגמאות נוספות להשפעות של האדם על הההידרוספירה נובעות מסוגים שונים של זיהום מים וזיהום קרקע - דוגמה חשובה לכך היא הזרמת כמויות גדולות של זרחן ואשלגן וחנקן לאוקיינוסים עקב שימוש נרחב שיש בהם לשם דישון כימי של שדות במסגרת חקלאות תעשייתית. היבטים אחרים נוגעים לזיהום כימי תעשייתי עקב חומרים שונים כולל שמנים, מתכות כבדות מיקרופלסטיק ועוד.
הידרוספרות בכוכבי לכת אחרים

מדענים וחוקרים סבורים כי הידרוספירה עבה קיימת מסביב לירח אירופה שמסביב לכוכב הלכת צדק. השכבה החיצונית של הידרוספירה זו מורכבת כמעט לגמרי מקרח, אבל קיימים מודלים שלפיהם קיים גם אוקיינוס שלם בעומק 100 ק"מ מתחת לקרח. לפי הטענה, האוקיינוס הזה נמצא במצב נוזלי בגלל כוחות גאות ושפל הפועלים על הירח במסלולו. נפח ההידרוספירה של הירח אירופה הוא פי 2.3 מזה של כדור הארץ.
ראו גם

ליתוספירה
אוקיינוס