stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסע מים אל ים
מקטעי השביל - ממערב למזרח > חלוקה לארבעה ימים

יום 1: מחוף אכזיב לאבירים בתוואי נחל כזיב תחתון – כ-19 ק”מ.
יום 2: מאבירים, עד חרבת חממה בתוואי נחל כזיב עליון ונחל מורן – כ-18 ק”מ.
יום 3: מחרבת חממה עד עין כובס (בסמוך לצפת) בתוואי הר מירון נחל מירון ונחל עמוד – כ-18 ק”מ.
יום 4: מעין כובס לחוף הכנרת בתוואי נחל עמוד מרכזי ותחתון – כ-16 ק”מ.
בשנת 2007 הוכשר מסלול מסודר ואחיד לכל אורך המסלול על ידי 'עמותת ידידי גדוד החבלה של הצנחנים' לזכר חבריהם שנפלו במלחמת לבנון השנייה. במסגרת פרויקט זה הוכשר נתיב הליכה בין אבירים לגשר אלקוש (נקודת חציית נחל כזיב על ידי כביש 89), קטע הליכה שנערך עד אז על כביש, או שדולג.
נקודות למילוי מי שתייה לאורך המסלול - ממערב למזרח (מעודכן לאביב 2023):
אנדרטת יד לי"ד, ליד חוף אכזיב
גן לאומי אכזיב, ליד חוף אכזיב
תחנת השאיבה הסמוכה לחניון נחל כזיב, הברז יוצא מהגדר בצד השביל
פארק גורן (לא נמצא בתוואי המסלול עצמו)
עין זיו בשמורת נחל כזיב (לא נמצא בתוואי המסלול עצמו)
חניון אבירים (2 דקות הליכה ממצד אבירים)
יישוב אבירים, ליד מגרש הכדורסל
תחנת דלק חורפיש ליד גשר אלקוש (כחצי ק"מ מתוואי המסלול עצמו)
חניון חרבת חממה במירון, כמו גם בי"ס שדה הר מירון
חניון שביל הפסגה בהר מירון
חניון הפיתול מתחת מירון
חניון כפר שמאי, נקרא גם חניון נחל עמוד (כ-1,190 מטר על השביל מעין יקים, לא בתוואי המסלול עצמו)
מתקן מקורות ליד כביש 85 (תחנת שאיבה צומת נחל עמוד)
תנועות נוער

המסע היה נפוץ במיוחד בשנות ה-50 וה-60, והיה חלק מהפעילויות הקבועות בתנועות הנוער ובתי הספר. המסלול מתחיל באזור חוף אכזיב, וכולל הליכה בעיקר דרך נחל כזיב ונחל עמוד. הצעידה נמשכת בין יומיים לארבעה ימים וכוללת לינה במקומות שונים בדרך, כמו המונפור, או שמורת הר מירון.
בתנועת השומר הצעיר, בשנות ה-60, משתתפי המסע היו תלמידי כיתות ח'. המסע התחיל מקבוץ אדמית שעל גבול הצפון, נע לאורך נחל בצת ומשם עבר לנחל כזיב. המחצית הראשונה של היום השלישי כללה עלייה לפיסגה החשופה דאז של הר מירון, המשך בנחל מירון (ואדי למון), וחציית נחל עמוד עליון על גשר צינורות חסר מעקה, שכונה גם "גשר המוות", (ראו תמונות בגלריה). כיום הגשר מכוסה כולו צמחים דוקרניים וקשה להבחין בו גם כשעומדים לידו. מיקום הקצה המזרחי של הגשר בקואורדינטות 244440/764444 בקירוב, כ-200 מ' צפונית למפגש עם נחל מירון.
מסע מים אל ים המשיך דרומה בנחל עמוד, דרך הסיפון והעמוד, עד לחוקוק. מסלול המסע הסתיים בחוף מלצ'ט, על שפת הכנרת, בערבו של יום המסע הרביעי. למסע היה אופי מחשל וכלל נשיאה על הגב של כל הציוד הדרוש.
בפסח 2009 חודש הטיול בשכבת ח' הארצית של התנועה.
גם כיום בתנועות הנוער השומר הצעיר, הנוער העובד והלומד והצופים, חניכי כיתה ח' עוברים את המסלול בחופשת הפסח.
כיום גם בתנועת אריאל, יש מחניכי כיתה ח' שעוברים את המסלול בזמן החופש הגדול.
בהנהגת צופי ירושלים של תנועת הצופים העבריים קיימת מסורת ארוכת שנים של טקס ההבטחה הצופית המתקיים לחניכי כיתות ח' בתום המסע מים אל ים בכנרת. הטקס כולל מבנים צופיים בתוך המים ומאות חניכים מהשכבה הבוגרת של התנועה מגיעים מספר ימים טרם הטקס על מנת לבנות את המבנים ולהכין את הטקס.
בתרבות

הזמר שלמה ארצי הוציא ב-1974 אלבום אותו הקדיש "לכל החברים מהמסע מים אל ים".
גלריה

מבנה צופי בכנרת בתום המסע מים אל ים של צופי ירושלים
פסח, 1966
1966
גשר הצינורות מעל נחל עמוד 1969
ראו גם

מסע
הערות שוליים

↑  גלעד כרמלי, יצאנו למסע מים אל ים | התיעוד והמדריך המלא: כך תעשו את זה גם, באתר ynet, 5 במאי 2023
↑  מים אל ים, באתר נאקב
↑  גלעד כרמלי, יצאנו למסע מים אל ים | התיעוד והמדריך המלא: כך תעשו את זה גם, באתר ynet, 5 במאי 2023
↑  1,245 מטר מחיבור השביל לכביש 8913, נ.צ. 771908 / 217025.
↑  תירוש דוד, הולכים מים אל ים, יד יצחק בן צבי, 2010
1 2  טיולי פסח 2011 בשבט אריאל, הנהגת ירושלים, באתר תנועת הצופים, ‏17/3/2011
מונפורט - מצודה צלבנית הצופה אל נחל כזיב
שמורת הר מירון
ה"עמוד" בשמורת נחל עמוד
סיכה שניתנה למשתתפי המסע מים אל ים בתנועת השומר הצעיר, שנות ה-80
מסש

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אדלן
 שטח:  11.4 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  160 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°26′22″N 20°47′44″E﻿ / ﻿48.4395°N 20.795519444444°E﻿ / 48.4395; 20.795519444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.meszes.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מסש(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מסש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מסש (בהונגרית: Meszes) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
במסש התגוררו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 11 |  |
| 1880 | 29 | 446 |
| 1910 | 11 |  |
| 1920 | 12 |  |
| 1930 | 21 |  |
| 1941 | 10 | 423 |
מסרשמיט KR175

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מסרשמיט
 שנות ייצור:  1953 – 1955
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  אין
 מודל אחריו:  מסרשמיט KR200
 סיווג:  מכונית מיקרו
 אורך:  2,820 מ"מ
 רוחב:  1,220 מ"מ
 גובה:  1,200 מ"מ
 משקל:  "רטוב" 220 קילוגרם
 מפרט טכני
 מנוע:  בנזין, שתי פעימות מקורר אוויר, צילינדר אחד בנפח 174 סמ"ק
 מעצב:  פריץ פנד 
 
מסרשמיט KR175 (בגרמנית: Messerschmitt KR175) היא דגם של מכונית מיקרו דו מושבית שצורתה דמוית בועה בעלת שלושה גלגלים שיוצרה על ידי חברת מסרשמיט גרמניה בין השנים 1953–1955.
חברת מסרשמיט פיתחה וייצרה במקור מטוסים ונאלצה להפסיק את הייצור בתום מלחמת העולם השנייה. בניסיון לחדש את פעילותה הסבה את הייצור לתחום הרכב. המכונית הראשונה שייצרה הייתה KR175, מכונית זעירה בממדיה, בעלת מכניקה פשוטה ובסיסית, מיועדת לנהג ולנוסע אחד בלבד אשר יושבים זה מאחורי זה ובעלת הנעה אחורית של הגלגל האחורי היחיד. המכונית צוידה במנוע מקורר אוויר בנפח של 174 סמ"ק שסיפק 9 כוחות סוס, היה חסכוני מאוד בדלק וצרך 3.7 ליטר ל-100 ק"מ. מהירותה המקסימלית של המכונית 80 קמ"ש.
עיצובה הכללי של המכונית הושפע מהצביון של החברה אשר ייצרה כלי טיס. פשטותה הטכנית וממדיה תאמו את דרישות השוק שלאחר המלחמה באירופה בכלל ובגרמניה בפרט. סך הכל יוצרו כ-15,000 מכוניות מדגם זה, אחדות מהן נמכרו בישראל בשנות החמישים. מכוניות אלה מהוות פריט ייחודי לאספנים. המכונית הופיעה בסרטים ברזיל ומשפחת אדמס.
ראו גם

FMR Tg500
הערות שוליים

↑  3-wheelers in the movies. 1
מסע האלונקות (פסקול)

| --- | --- |

 פסקול מאת ששת וגידי גוב
 יצא לאור:  1977
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  34:30
 חברת תקליטים:  ישראדיסק
 הפקה:  חנניה בר
מסע האלונקות הוא פסקול מאת להקת ששת לסרט הישראלי "מסע אלונקות". השירים בפסקול חלקם של להקת ששת מתוך אלבומה, חוץ מהשיר "מסע האלונקות", שנכתב והולחן במיוחד לסרט. כלל השירים הולחנו ועובדו על ידי שם טוב לוי.
ב-2007 יצאה לאור מהדורה מיוחדת של האלבום של להקת ששת, ולה צורף דיסק הפסקול.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שם טוב לוי (למעט "מסע האלונקות", מילים: יעקב גלעד).
| מסע האלונקות> מס' | מסע האלונקות> שם | מסע האלונקות> מקור | מסע האלונקות> משך | מסע האלונקות>  | מסע האלונקות>  | מסע האלונקות>  | מסע האלונקות>  | מסע האלונקות>  | מסע האלונקות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מסע האלונקות - נעימת הנושא  |   | 04:36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מי  |   | 03:51 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 7/8  |   | 02:39 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | הליכה מזרחית  |   | 03:03 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | כנורות, קרביות ועצב  |   | 02:24 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מסע האלונקות (בשיתוף גידי גוב)   |   | 04:41 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | צבעים  | מתוך אלבום הבכורה של להקת ששת | 06:52 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | פה מינור  | מתוך אלבום הבכורה של להקת ששת | 06:24 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 34:30 |  |  |  |  |  |  |
בתקליט המקורי שירים 1–5 היו בצד א', שירים 6–8 היו בצד ב'
משתתפים

מוזיקה ועיבודים: שם טוב לוי
ביצוע: להקת ששת:
יהודית רביץ: שירה וכלי הקשה
עדי רנרט: קלידים ושירה
שמוליק בודגוב: גיטרה, שירה
שמוליק ארוך: גיטרה בס, שירה
איקי לוי: תופים וכלי הקשה
שם טוב לוי: חלילים ושירה
מתי כספי: כלי הקשה
אילן גרוניך: כינור
זאב דיקוורט: סקסופון
הוקלט באולפני "טריטון"
טומי פרידמן ולואי להב: טכנאי הקלטה
חנניה בר: הפקה בפועל
| גידי גוב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי סולו | תקליט ראשון (1978) • 40:06 (1983) • תנו לגדול בשקט (1985) • דרך ארץ (1987) • אין עוד יום (1991) • ריקוד ירח (2003) • בקצה ההר (2005) • אם היינו (2015) |  |
| הופעות ואוספים | דרך ארץ - ההופעה (1988) • גידי גוב מגיש: לאה גולדברג (1988) • שירים שהתפזרו (1993) • שירים מלילה גוב (1995) • שירים מלילה גוב 2 (1997) • שלל שיריו (2009) |  |
| אלבומים בהשתתפותו | משירי תנועות הנוער (1974) • משירי ארץ ישראל הישנה (1975) • מסע האלונקות (פסקול) (1977) • הלהקה (פסקול) (1978) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • הכבש השישה עשר • גזוז • דודה • פרנסה טובה |  |
| שירים | יעלה ויבוא (1973) • זמר לספינה (1975) • שלל שרב (1987) • יורם (1987) • עניין של זמן (1992) • איזה אחלה עולם (עם מאור כהן) (1995) • חייך וחיי (עם ריטה) (1997) |  |
| סרטי קולנוע | מסע אלונקות (1977) • חרבת חיזעה (1978) • הלהקה (1978) • דיזנגוף 99 (1979)  • אל תשאלי אם אני אוהב (1979) • מגש הכסף (1983) • אירית עירית (1985) • דרך הנשר (1990) • אשה זרה (1993) |  |
| תוכניות טלוויזיה | דלת הקסמים • זהו זה! • כן מה?! • לילה גוב • הסודות של כנרת • גידי גוב הולך לאכול • יום חדש • פעם בחיים • הנרגנים • גם להם מגיע • המסע המופלא של אהרוני וגידי • השנים הכי יפות • כוכב נולד |  |
| הצגות | התשה (1981) • הג'יגולו מקונגו (1989) |  |
| שיתופי פעולה | שיתופי פעולה |  |
| מוזיקה | דני סנדרסון • יוני רכטר • עלי מוהר • יהודה פוליקר • מאיר אריאל • עמיר בניון • יהודית רביץ • רונה קינן |  |
| טלוויזיה | מוני מושונוב • שלמה בראבא • ענת גוב • אתי אנטה-שגב • ישראל אהרוני |  |
מסרשמיט Bf 110

מסרשמיט BF 110 (כונה לעיתים גם מי 110) היה מטוס קרב דו-מנועי כבד (Zerstörer, "צרשטרר", בגרמנית: "משמיד") שהיה בשירות הלופטוואפה בזמן מלחמת העולם השנייה. הרמן גרינג שהיה תומכו של המסרשמיט, נתן לו את הכינוי "כנפי ברזל".
פיתוחו של ה-Me 210, שהיה אמור להחליף את המסרשמיט, החל לפני תחילת המלחמה, אך עקב בעיות בייצורו שירת ה-Bf 110 לצד מחליפיו, ה-Me 210 וה-Me 240, במגוון רחב של תפקידים עד לסופה.
היסטוריה

המטוס הוכתר כהצלחה במבצעים הראשונים של המלחמה, פלישת גרמניה לפולין, המערכה בנורווגיה ובקרב על צרפת. חולשתו העיקרית של המסרשמיט הייתה חוסר זריזותו ויכולות תמרון נמוכות. חיסרון זה של המטוס ניכר בקרב על בריטניה, כאשר טייסות שלמות של מסרשמיט נסוגו מהקו עקב אבדות כבדות והוצבו מחדש כמטוסי קרב במתקפות לילה, תפקיד שהתאים לו. המטוס נהנה מתקופה מוצלחת לאחר הקרב על בריטניה כמטוס קרב למשימות עליונות אווירית. במהלך המערכה בבלקנים, המערכה בצפון אפריקה ובחזית המזרחית הוא שימש כמטוס קרב-הפצצה ותרומתו לצבא הגרמני, הוורמאכט, הייתה רבה. מאוחר יותר במלחמה היה תפקידו העיקרי כמטוס קרב בגיחות ליליות, והוא הפך למטוס הקרב הלילי העיקרי של הלופטוואפה. רוב טייסי הלופטוואפה הטיסו בשלב זה או אחר של המלחמה מטוס זה, ואלוף ההפלות שהטיס מטוס זה היה מיור היינץ וולפגנג שנאופר, שטען ל-121 הפלות ב-164 משימות.
הערות שוליים

↑  לופטוואפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012431031805171  GND: 4331245-7  LCCN: sh85083982  NARA: 10662699  NKC: ph550377 
מבט מהקוקפיט של המטוס
מעבורת

ערך זה עוסק בכלי שיט. אם התכוונתם לסוג של חללית, ראו .
המעבורת "גאוות בילבאו" עוזבת את נמל פורטסמות'
מעבורת נושאת אוטובוס, מיצר טיקינה, אגם טיטיקקה
מעבורת פורקת כלי רכב באיסטנבול, ליד גשר גלאטה
מעבורת היא כלי שיט רחב, שתכליתו לשאת בני אדם על חפציהם ממקום למקום על פני המים. מעבורת מאפשרת לעיתים גם מעבר פשוט של מכוניות ומשאיות, ויש אף מעבורות המובילות (אנ') רכבת שלמה על מטענה ונוסעיה.
המעבורת מחליפה גשר לשם חיבורן של שתי נקודות ביבשה. מעבורות נפוצות בעולם כולו, הואיל ויש צורך במעבר בין מקומות המופרדים על ידי מים. בארץ עשירה בנהרות כמו ברזיל, ובארץ עשירה בפיורדים כנורווגיה, המעבורת היא כלי תחבורה מן המעלה הראשונה בחשיבותו.
במדינות מפותחות ישנה נטייה לוותר על שירותי המעבורות ולהחליפם בגשר או במנהרה שמאפשרים קשר יציב, רצוף ומהיר יותר בין ארצות. דוגמאות בולטות לכך הן המנהרה שנחפרה בין צרפת ואנגליה מתחת לים, וגשר ארסונד שהוקם בין שוודיה לדנמרק. ההשקעה בשני פרויקטי ענק אלה הייתה גבוהה, ובאה כחלופה למעבורות שהתקיימו עד אז.
שירותי מעבורות בולטים > אפריקה

חברת Marine Service Company מטנזניה מפעילה שירות לנוסעים ומטענים באגמי ויקטוריה, טנגניקה ומלאווי. החברה אף מפעילה את אחת מן המעבורות הוותיקות באזור, MV Liemba אשר נבנתה בשנת 1913 בתקופת השלטון הקולוניאלי הגרמני במזרח אפריקה.
שירותי מעבורות בולטים > אירופה

את נתיב המים העמוס ביותר בעולם, תעלת למאנש, חוצות מעבורות רבות המקשרות בין הממלכה המאוחדת לבין נמלים שונים ביבשת אירופה, רובן לנמלים צרפתיים: קאלה, דנקרק, דייפ, רוסקוף, שרבור, קן, סן-מלו, לה האבר. מעבורות מפליגות מן האי הבריטי אף לבלגיה, דנמרק, הולנד, נורווגיה, ספרד ואירלנד. חלק מן המעבורות נושאות בעיקר תיירים, אולם רובן נושאות בעיקר מטענים, חלק מן המעבורות מיועדות אך ורק למשאיות מטענים. בבריטניה מעבורות מכונות לעיתים בכינוי הכולל RORO.
נתיב המעבורות הפעיל ביותר (במספר ההפלגות) הוא בחלקו הצפוני של מצר ארסונד, בין הלסינגבורג, סקונה בשוודיה ואלסינור בדנמרק. טרם נפתח לתנועה גשר ארסונד ביולי 2000, מעבורות למכוניות ומעבורות למכוניות ורכבות, חצו את המצר עד שבע פעמים בכל שעה. בשנת 2013 התדלדלה תנועת המעבורות במצר, אולם עדיין קיימת מעבורת החוצה את המצר כל 15 דקות, מכל צד, בשעות היום. אורך הנתיב הוא כ-2.2 מיל ימי (כ-4.1 ק"מ) והחצייה אורכת כ-22 דקות. בעשור השני למאה ה-21 כל המעבורות בנתיב זה בנויות כך שהן יכולות לשוט לכל כיוון באותה יעילות ואין צורך לסובבן בקטע החזרה בנתיב. משמעות הדבר שלמעבורות אלה אין חרטום, או ירכתיים במובן המקובל של המונח, כך גם צד ימין וצד שמאל של הספינה, המשתנים בהתאם לכיוון שאליו שטה המעבורת. אף שמרחק החצייה קצר, על רוב המעבורות במצר יש מסעדות, קפטריה וקיוסקים. נוסעים היושבים במסעדת המעבורת ואשר אינם עולים למעבורת במכוניתם, יכולים לעשות חציה כפולה, או משולשת של המצר, בעודם סועדים וזאת במחיר נסיעה בודדת. כרטיסי נסיעה לנוסעים במעבורת זו זולים ביחס לקווים ארוכים יותר.
מעבורות תיירים גדולות שטות בים הבלטי בין אולנד בפינלנד לשוודיה, אסטוניה, לטביה וסנקט פטרבורג ברוסיה, וכן בין איטליה לסרדיניה, קרואטיה, ספרד ויוון. במובנים רבים מעבורות אלה דומות לאוניות תענוגות, אולם הן יכולות לשאת גם מאות כלי רכב בסיפונים נפרדים. בנוסף לכך שהן משמשות ככלי תחבורה ליעדי תיירות פופולריים, הן מהוות יעד תיירות כשלעצמן, עם מסעדות רבות, מועדוני לילה, ברים, חנויות ומופעי בידור. בנוסף פועלים שירותי מעבורות מקומיים רבים בפינלנד, שוודיה, נורווגיה, אסטוניה ויוון.
באזורים הדרום-מערביים והדרומיים של הים הבלטי קיימים מספר נתיבי מעבורות עם תנועה רבה של כלי רכב. כך קווי המעבורות בין טרלבורג בשוודיה לרוסטוק, טרלבורג לשווינואוישצ'ה, גדסר (דנמרק) לרוסטוק, גדיניה לקרלסקרונה, ויסטה בשוודיה לשווינואוישצ'ה, משמשים בעיקר להעברת כלי רכב מסחריים. בקווים הארוכים יותר, קיימים על המעבורת תאי שינה פשוטים.
באיסטנבול פועלים קווי מעבורות המקשרים בין הצד האירופי של הבוספורוס לבין צידו ביבשת אסיה וכן קווים לאיי הנסיכים ולערי חוף סמוכות. אוטובוס הים באיסטנבול המפעיל מעבורות נוסעים מאיסטנבול, הסיע בשנת 2014‏ 47 מיליון נוסעים, מספר נוסעי המעבורת הגדול בעולם.
שירותי מעבורות בולטים > צפון אמריקה

המבנה הגאוגרפי של קנדה, עם קו חוף ארוך ומספר רב של אגמים גדולים, הופך את המעבורות לכלי תחבורה חיוני בפרובינציות שונות. חברת BC Ferries הקנדית מפעילה את שירות המעבורות השלישי בגודלו בעולם, המעביר נוסעים בין האי ונקובר והיבשה, בחוף המערבי של קנדה. החברה מפעילה גם שירות מעבורות לאיים נוספים. בשנת 2015, החברה הסיעה למעלה מ-8 מיליון כלי רכב ו-20 מיליון נוסעים.
אף על החוף המזרחי של קנדה קווי מעבורות רבים, חלקם מופעלים על ידי ממשלת קנדה. קווים אלה מגיעים בין היתר לניופאונדלנד. בימות הגדולות היו בעבר קווי מעבורות רבים, אולם היום קיימות חברות בודדות המפעילות שירותים אלה. בתוך חלק מערי קנדה קיימים שירותי מעבורות, כך בהליפקס, טורונטו וונקובר.
חברת Washington State Ferries מפעילה את שירות המעבורות הגדול ביותר בארצות הברית והשני בגודלו בעולם בנפח תעבורת כלי רכב. לחברה עשרה קווים במפרץ פיוג'יט ובמצר חואן דה פוקה, כולל קווים בין מדינת וושינגטון לאי ונקובר. בשנת 2016 הסיעה החברה 10.5 מיליון כלי רכב ו-24.2 מיליון נוסעים.
מעבורת סטטן איילנד בניו יורק, המפליגה בין הרבעים של מנהטן וסטטן אילנד, היא קו המעבורות העמוס ביותר בארצות הברית במספר הנוסעים. להבדיל מרוב קווי המעבורות, הנסיעה בקו מעבורת זה היא חינם. בעיר ניו יורק גם שירותי מעבורות קטנים יותר לאורך נהר ההדסון ליעדים בניו ג'רזי וצפון מנהטן. בשנת 2015 הכריז ראש העיר ניו יורק על תוכנית להרחבת שירותי המעבורות בעיר, כדי לקשר בין חלקי עיר מבודדים יחסית. אף בעיר ניו אורלינס שירותי מעבורות רבים, לנוסעים ולכלי רכב, כולל קו מעבורת הפועל בעיר מאז 1827, אחד העתיקים בצפון אמריקה.
מעבורות בישראל

החברות Poseidon Lines ו-Salamis Lines הפעילו שירות מעבורות סדיר בין חיפה ופיראוס דרך לימסול ורודוס בתדירות של פעמיים בשבוע. השירות הופסק בשנת 2001 עקב המצב הביטחוני.
חברת מנו ספנות הפעילה קו מעבורת שבועי בין חיפה לאודסה עד לשנת 2003, שנתיים לאחר מכן ניסתה החברה לייסד קו סדיר בין חיפה ללימסול אך נסגר מיד עקב חוסר ביקוש ומחירים לא אטרקטיביים.
בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, התחיל לפעול קו מעבורת בין העיר איסקנדרון (שבדרום טורקיה) לחיפה במטרה לאפשר מעבר משאיות בין טורקיה לירדן ועיראק, אך עד מהרה הוחלפה המעבורת באניית גל-נוע.
בשנת 2016 נפתח קו שייט תיירותי מחיפה לנמל בעכו.
ראו גם

אוניית נוסעים
גשר מעבורת
מעבורת כבל
מצ'אלה

מצ'אלה (בספרדית: Machala) היא בירת מחוז אל אורו שבדרום-מערב אקוודור, והעיר הרביעית בגודלה במדינה. העיר שוכנת לחוף מפרץ גואיאקיל, ובה הנמל (Puerto Bolívar) השני בחשיבותו במדינה, אחרי נמל גואיאקיל.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מספר אוקטן

איזואוקטן (למעלה) לו נקבע מספר אוקטן 100, והפטאן (למטה) לו נקבע מספר אוקטן 0.
מספר אוקטן הוא המדד המקובל לבחינת הביצועים של בנזין במנוע בעירה פנימית. ככל שמספר האוקטן גדול יותר כך ניתן ליצור לחץ דחיסה גבוה יותר בתוך תאי השרפה של המנוע מבלי לגרום להצתת התערובת. לכן, במנועים בעלי נצילות גבוהה שבהם נוצר לחץ דחיסה גבוה, נעשה שימוש בדלקים בעלי מספר אוקטן גדול.
היסטוריה

כבר בשנת 1912 נצפתה במנועי שרפה פנימית תופעת ההצתה המוקדמת והבלתי מתואמת. המנועים הפיקו רעש שהוגדר כ"צילצולים", ולאחר בדיקות המנוע התגלו נזקים מכניים רבים למכלולי הבוכנה השונים. הבדיקות העלו כי הגורם העיקרי לנזקים קשור בשליטה על יחס הדחיסה בתוך הצילינדרים. מהנדסים ניהלו מספר רב של ניסיונות לשיפור התיאום בין מועד הדחיסה ותזמון ההצתה, בין היתר באמצעות שינויים במבנה הצילינדרים עצמם, אך כל הניסיונות לא הובילו למציאת הגורם ליצירת ה"צילצולים" ולהפחתת הנזקים במנוע.
בשנת 1927 העלה המהנדס גרהם אדגר (Graham Edgar) את הרעיון כי בעיית ההצתה המוקדמת קשורה בהרכב חומרי הדלק ובעיקר ביחס התערובת בין החומרים הדליקים לבלתי דליקים כתלות בלחץ המופעל עליהם, ובתנאי שיהיו בעלי מאפיינים פיזיקליים דומים כמו נקודת רתיחה והיתוך, צפיפות וכושר אידוי. אדגר מצא כי התערובת של איזואוקטן (C8H18) והפטן (C7H16) ביחס של 60:40 עומדת בדרישות הללו והיא הפכה לתערובת הדלק הסטנדרטית במנועי רכב החל בשנות ה-30.
עקרונות

אוקטנים הם משפחה של פחמימנים המשמשים כמרכיב עיקרי של בנזין. האוקטן הוא נוזל חסר צבע הרותח בטמפרטורה של 125 מעלות צלזיוס. איזואוקטן שנוסחתו הכימית היא  {\ce {(CH3)3CCH2CH(CH3)2}}, משמש כאמת מידה סטנדרטית לבחינת נטייתם של דלקים מסוג בנזין להתלקח באופן עצמי. הצתה עצמית של בנזין עלולה לגרום לחוסר יעילות ואף לנזק בפעילותו של המנוע אם היא מתרחשת במהלך הדחיסה, בשלב הקודם להצתה המתוזמנת למצב שבו הלחץ נמצא בשיאו בתוך הצילינדר. הצתה מוקדמת כאמור עלולה לגרום לשברים במכלולי המנוע.
מכיוון שקיימים דלקים מסוימים אשר מגלים עמידות רבה יותר בפני דטונציה מאשר איזואוקטן, ייתכן מצב שבו לבנזין מסוים יקבע מספר אוקטן גבוה מ-100. כאשר נעשה שימוש בדלקים כמו גפ"מ או דלקים מבוססי אלכוהול כגון מתנול ייתכן מצב שבו יקבע לדלק מספר אוקטן של 110 ואף יותר מכך. על מנת להעלות את מספר האוקטן של בנזין רגיל, ניתן להשתמש גם בתוספי דלק שונים אשר רובם מורכבים מחומרים אשר המולקולות שלהם מכילות אטום אחד או יותר של חמצן. בעבר נעשה שימוש בתוסף דלק המכיל גם עופרת טטרה אתיל אך השימוש בו הופסק מסיבות של בריאות הציבור ואיכות הסביבה וכיום נעשה בו שימוש רק בדלק למנועים תעופתיים.
מספר אוקטן אינו מהווה מדד לתכולת האנרגיה של הבנזין אלא רק לנטייתו לבעור באופן מבוקר ולא להתפוצץ.
קביעת המדד

קביעת מספר האוקטן של בנזין מסוים מתבצע באמצעות הפעלת מנוע בדיקה, והשוואת ביצועי הדטונציה שלו מול מנוע הפועל בתערובת של איזואוקטן והפטאן. החלק היחסי באחוזים של איזואוקטן בתערובת אשר מניבה ביצועים שווים הוא מספר האוקטן שנקבע לבנזין הנבדק. לדוגמה, בנזין המפיק מאפייני דטונציה זהים לתערובת המכילה 95% איזואוקטן ו-5% הפטן יהיה בעל מספר אוקטן של 95.
דוגמאות למספרי אוקטן של חומרים שונים

| שם | שם כימי | מספר אוקטן |
| --- | --- | --- |
| הפטאן | n-Heptan | 0 |
| הקסן | n-Hexan | 26 |
| פנטן | n-Pentan | 58 |
| איזוהקסן | ‎ | 74 |
| ציקלוהקסן |  | 83 |
| נאופנטן | ‎ | 86 |
| בוטאן | n-Butan | 94 |
| איזופנטן | ‎ | 94 |
| נאוהקסן | ‎ | 94 |
| בנזול | בנזן | 99 |
| איזואוקטן | ‎ | 100 |
| איזובוטן | Methylpropan | 102 |
| דיאיזופרופיל | ‎ | 102 |
| ציקלופנטן |  | 103 |
| אתילבנזול | Ethylbenzen | 107 |
| אתנול |  | 108.6 |
| טולואול | Methylbenzen | 110 |
| ETBE | Ethyl tert-butyl ether | 117 |
| MTBE | Methyl tert-butyl ether | 118 |
| קסילול | o-Xylol | 120 |
| דיציקלופנטדיין | ‎ | 229 |
לקריאה נוספת

Stauffer, Eric; Dolan, Julia A.; Newman, Reta (2008). "Flammable and Combustible Liquids". Fire Debris Analysis. pp. 199–233. doi:10.1016/B978-012663971-1.50011-7. ISBN 978-0-12-663971-1.
Dabelstein, Werner; Reglitzky, Arno; Schütze, Andrea; Reders, Klaus; Brunner, Andreas (2016). "Automotive Fuels". Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Weinheim: Wiley-VCH. doi:10.1002/14356007.a16_719.pub3. ISBN 978-3527306732.
Kemp, Kenneth W.; Brown, Theodore; Nelson, John D. (2003). Chemistry: the central science. Englewood Cliffs, N.J: Prentice Hall. p. 992. ISBN 0-13-066997-0.
Harwood, Richard; Coates, Christopher; Talbot, Christopher (2015-07-31). Chemistry for the IB Diploma Second Edition. Hodder Education. ISBN 9781471829222.
מסע דרך החלל הפנימי

מסע דרך החלל הפנימי (באנגלית: Adventure Thru Inner Space) הוא מתקן שפעל בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המתקן נפתח ב-5 באוגוסט 1967, עם פתיחת ארץ המחר, ונסגר בשנת 1985 על מנת לפנות מקום לסטאר טורס - מתקן המבוסס על "מלחמת הכוכבים", סרטו של ג'ורג' לוקאס.
תיאור המתקן

בכניסה למתקן: בלובי שבו נמצא התור הקירות מכוסים בתרשים של פתית שלג המהבהב מדי פעם. בקצה החדר עומד מיקרוסקופ ענק שדרכו נוסעים מבקרים (ובצדו האחר נוצרת האשליה שהם הוקטנו). באזור התור נשמעים ברמקולים קולם של מדענים שלכאורה עורכים ניסוי להקטנת אנשים.
בנסיעה עצמה זה נוסעים המבקרים ב"רכבי-אטום" דרך המיקרוסקופ ענק המקטין אותם לכאורה, והמבקרים עוברים בחדרים שבהם רואים פתיתי שלג הולכים וגדלים ולבסוף המבקרים נכנסים לתוך פתית השלג על מנת לראות את מבנהו המולקולרי, ובהמשך, כאשר המבקרים קטנים עוד יותר - רואים את האטומים המרכיבים את המולקולה ואת גרעין האטום המרכיב אותו. המדען המספר במתקן מחליט שלא להיכנס לתוך הגרעין והמבקרים חוזרים ו"מוגדלים".
בזמן הנסיעה חזרה לתחנה רואים עין ענקית המביטה בנו דרך מיקרוסקופ. אפקט זה היה אחד הפופולריים ביותר במתקן.
ההחלפה ב"סטאר טורס"

לאחר שהמתקן הוחלף בסטאר טורס, חלקים ממנו נשארו, לדוגמה: מבנה התור (בו רק התפאורה הוחלפה), והיציאה. הסימולטור החדש עומד במקום בו בעבר עמד המיקרוסקופ הענק.
כיום, ניתן לראות למשך זמן קצר בסרט של "סטאר טורס" את המיקרוסקופ.
נתוני המתקן

פתיחה: 5 באוגוסט 1967
סגירה: 2 בספטמבר 1985
מתכנן: WED מיזמים
מממן: מונסאנטו
מתקנים קודמים שעמדו במקום זה:
אולם הכימיה של מונסנטו (1955-1966)
אולם תהילת האלומניום (1955–1960)
המתקן שנמצא כיום במיקום זה: סטאר טורס
סוג המתקן: אומנימובר
שיר הנושא: "ניסים ממולקולות"
מרי אן קוטון

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1832 סנדרלנד, הממלכה המאוחדת 
 הוצאה להורג:  24 במרץ 1873 (בגיל 40) דרהאם, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  דרהאם 
 
מרי אן קוטון (31 באוקטובר 1832 - 24 במרץ 1873) הייתה רוצחת מורשעת שהוצאה להורג בעקבות הרעלת בנה החורג. חרף הרשעתה היחידה ברצח, יש הטוענים כי היא הייתה רוצחת סדרתית שרצחה כ-21 בני אדם, ביניהם שלושה מתוך ארבעת האנשים שלהם הייתה נשואה, ו-11 מתוך 13 ילדיה. שיטת הרצח המועדפת עליה הייתה כנראה הרעלה באמצעות ארסן.
הקורבנות

בין הקורבנות המיוחסים לקוטון היו:
בעלה הראשון, וויליאם מובריי.
בעלה השני, ג'ורג' ווארד.
בעלה השלישי, ג'יימס רובינסון.
בעלה הרביעי, פרדריק קוטון.
המעצר

שמועות החלו לעורר חשדות, ודוקטור וויליאם ביירס קילבורן, שבחן את גופתו של בנה של מרי אן, צ'ארלס, החל בחקירה עצמאית. הוא בדק דגימות, ובבדיקות הוא מצא ארסן. הוא דיווח למשטרה, שעצרה את מרי אן.
הוצאה להורג

ב-24 במרץ 1873 מרי אן הוצאה להורג בתלייה. המפרקת שלה לא נשברה במהלך התלייה, והיא נחנקה למוות על חבל התלייה.
בתרבות

הלהקה מקברה (אנ') הוציאה לאור בשנת 2011 שיר בשם "מרי אן" המדבר על קוטון.
ראו גם

ארז'בט באטורי
הערות שוליים

↑  The Story of the Black Widow: Mary Ann Cotton, נבדק ב-2023-09-25
↑  Greatest British Extremists Of All Time, pantheon.world (באנגלית)
↑  Crime and Punishment in Durham: Mary Ann Cotton, community.dur.ac.uk
↑  Dark Angel: How were Mary Ann Cotton’s terrible crimes uncovered?, Radio Times (באנגלית בריטית)
↑  Illustrations Page 7, www.maryanncotton.co.uk
↑  Macabre - Grim Scary Tales (באנגלית), 2011, נבדק ב-2023-09-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337390305171  LCCN: nr2001037485  VIAF: 36848031   WorldCat (עם VIAF): 36848031 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי אן קוטון".