stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיולה בקה

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1832 טטה, הונגריה 
 פטירה:  5 במרץ 1918 (בגיל 85) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Beck Gyula 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
דיולה בקה (במקור בק-Beck עד 1862, בהונגרית: Bőke Gyula; טטה, 8 בנובמבר 1832 – בודפשט, 5 במרץ 1918) היה רופא יהודי-הונגרי, חבר באקדמיה ההונגרית למדעים.
ביוגרפיה

דיולה בק נולד במשפחה יהודית כבנם של שמעון בקה (בק) (1801–1885) ושל אנה שטיינר. דיולה בקה הוא מייסד רפואת האוזניים בהונגריה. הוא למד בגימנסיה פיאריסטית בטטה ובפשט, אחר כך באוניברסיטת וינה והפך לרופא בבית חולים שם. הוא התיישב במושונמגיארובאר במערב הונגריה בשנת 1859, אך כעבור שנתיים עבר לבירת הונגריה, שם החל לעסוק ברפואת אוזניים. לשם כך יצא תחילה לסיור לימודים בחו"ל ובילה זמן די ארוך בוורצבורג. אחרי חזרתו הפך למומחה האוזניים הראשון בהונגריה וככזה היה הרופא הראשי הראשון של בית החולים היהודי, לאחר מכן הפך לרופא הראשי של בית החולים רוקוש ובית החולים לילדים, פרופסור חבר בשנת 1868 ופרופסור מן המניין באוניברסיטה בשנת 1879. מאוחר יותר המנהל הראשון של מרפאת רפואת האוזניים. מחקריו ברפואת אוזניים הם למעלה ממאה, והוא מחבר ספר הלימוד הראשון לרפואת אוזניים. בקה נבחר כחבר במספר אגודות רפואיות זרות.
משפחתו

אשתו הייתה אטלקה פרוינד (1843–1910), בתו של בנדק פרוינד, רופא. בשנת 1891 התנצרו הוא ואשתו בכנסיית הקהילה הקתולית. בתם קורנליה בקה (פשט, 6 במאי 1864 – בודפשט, 22 בנובמבר 1942) הייתה אשתו של האתנוגרף והמתרגם בלה ויקאר.
עבודותיו העיקריות

הולכה חיצונית בכלל ועיצוב הקירות הקדמיים והתחתונים בפרט (פשט, 1863)
חרשות מבחינה רפואית (עבודות האספה הכללית של רופאים הונגרים ובוחני הטבע, 1864)
ספר לימוד לרפואת אוזניים לסטודנטים ולרופאים (בודה, 1868)
על מהות דלקת האוזן התיכונה (עבודות האספה הכללית של רופאים וטבעונים הונגרים, 1868)
השפעת הפרעות האוזניים על המוח (עבודות האספה הכללית של רופאים וטבעונים הונגרים, 1879)
אודות מכשירי שמיעה ושמיעה (כתב עת למדעי הטבע, 1880)
הקשר בין רפואת האוזניים לענפים אחרים של מדעי הרפואה (עבודות האספה הכללית של רופאים וטבעונים הונגרים, 1890)
על טיפול גופני בילדים. (בודפשט, 1891)
על בחינת שמיעה אצל מתחזים אבחון ופרוגנוזה. הוא הציג אותו בפגישה קונגרס רופאים וחוקרי טבע הונגרים בבראשוב. (בודפשט, 1892)
פגיעות נדירות באוזניים. אפיתליומה באוזניים (אפיתליומה היא גידול לא תקין של האפיתל, שהיא שכבת הרקמה המכסה את משטחי האיברים ומבנים אחרים של הגוף) וטיפול ברדיום (עיתון רפואי בבודפשט, 1904)
על חשיבותה של רפואת האוזניים בפרקטיקה הרפואית (עבודות האספה הכללית של רופאים הונגרים ובודקי טבע, 1905)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורכת ראשית אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. דיולה בקה
נקודת שם
חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. יוז'ף סיניאי. בודפשט, 1891-1914.
הערות שוליים

↑  "Gyászjelentése (1918)".
↑  "Bőke Simon gyászjelentése (1885)".
↑  "Magyarországi egyetemi tanárok életrajzi adattára 1848–1944 I. Zsidó és zsidó származású egyetemi tanárok" (PDF). Eötvös Loránd Tudományegyetem. ELTE Eötvös Kiadó. 2012.
↑  Elhunyt Bőke Gyuláné Freund Etelka (1910. december 30.) Pesti Hírlap, 32. évfolyam, 311. szám, 17. oldal
↑  "Keresztelési bejegyzésük a krisztinavárosi római katolikus keresztelési akv. 113-114./1891. folyószámok alatt".
↑  "Bőke Kornélia keresztelési bejegyzése a budapest-szentistvánvárosi rk. keresztelési akv. 54/1889. folyószáma alatt".
↑  "Bőke Kornélia halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 343/1942. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1379 6341  LCCN: n2016070281  VIAF: 166346621   WorldCat (עם VIAF): 166346621
דלתא אקוורידים דרומיים

| --- | --- |
 סוג:  שנתי
 שביט/אסטרואיד אב:  מרסדן/קרכט
 תקופת פעילות המטר:  12 ביולי עד ה-19 באוגוסט
 סביבות תאריך השיא:  28 ביולי
 הרדיאנט בקבוצת:  סמוך לכוכב δ דלי
 קז"ש בשנה רגילה:  20
 מהירות כניסה לאטמוספירה:  41 ק"מ/שנייה
 
מטר דלתא אקוורידים דרומיים הוא מטר מטאורים בינוני (כ-20 קז"ש בשיא) המגיע לשיאו כל שנה סביב ה-28 ביולי. הדלתא-אקוורידים קרויים כך משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים דלי, סמוך לכוכב שסימולו האות היוונית δ (בלועזית: Delta Aquarii). לרוב מבדילים בין שני מטרים עם נקודת הקרנה קרובה - הדלתא אקוורידים הדרומיים אל מול הצפוניים. קז"ש הצפוניים קטן בהרבה משל הדרומיים ולאחרונה אף הוסרו מרשימת העבודה לתצפית ויזואלית של ארגון המטאורים הבינלאומי.
מטר הדלתא-אקוורידים הוא מטר יחסית קל לצפייה מרוב חלקי כדור הארץ (עם עדיפות לחצי הכדור הדרומי), כיוון שנקודת ההקרנה שלו נמצאת בשמיים במשך כל הלילה בתקופת הפעילות. בישראל מגיעה נקודת ההקרנה בשיאה לגובה 45 מעלות, מה שמאפשר לראות עד כ-70% מהקז"ש בתנאי תצפית אופטימליים.
הערות שוליים

↑  P. Jenniskens, 2006. Meteor Showers and their Parent Comets. Cambridge University Press, Chapt. 23
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גינדי השקעות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2003, ישראל ישראל – הווה
 הכנסות:  10.4 מיליון ש"ח (2017)
 רווח תפעולי:  1.92 מיליון ש"ח (2017)
 רווח:  הפסד של 28.1 מיליון ש"ח (2017)
  
 www.gindi.com
 
גינדי השקעות בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייזום, פיתוח, שיווק וניהול של פרויקטים למסחר ולמגורים, קניונים, מרכזים מסחריים, מגדלי יוקרה ושכונות מגורים, בהיקפים של אלפי דירות ומאות אלפי מטרים מרובעים בישראל, ברומניה ובהונגריה. מפתחת ומחזיקה נדל"ן למגורים ולמסחר בארץ ובעולם.
החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי מנור גינדי, אורי לוי ואייל פרידמן, שהם בהתאמה בנו וחתניו של משה גינדי.
איגרות חוב של החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד למחיקתן מהמסחר.
פרויקטים של החברה:
פרויקט "גינדי תל אביב" במתחם השוק הסיטונאי לשעבר, בשותפות עם האחים משה ויגאל גינדי ורבוע כחול נדל"ן
"קניון הגבעה" בגבעת שמואל, שנמכר לחברת הביטוח "הראל"
קניון "TLV Fashion" בתל אביב
בדצמבר 2013 קרסו מרפסות בבניין שנבנה על ידי "גינדי השקעות" כיזם ו"אורתם מליבו" כקבלן המבצע. כתוצאה מכך ביטלו 36 מתוך 38 הרוכשים את הקנייה והקריסה חייבה בדיקה יסודית של הבניין ושל בניין סמוך. בתביעה שהגישה נגד "אורתם מליבו" העריכה "גינדי השקעות" את נזקיה מהקריסה ב־100 מיליון ש"ח.
באפריל 2019 מכרה גינדי את חברת הפינוי בינוי שלה, כאשר בין הפרויקטים שלה הם: פינוי בינוי מתחם הצעירים, פינוי בינוי בגבעתיים ופינוי חניון בתל אביב תמורת 55 מיליון ש"ח.
ראו גם

גינדי החזקות
הערות שוליים

1 2 3  גינדי השקעות: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אורן פרוינד, בצל הניסיונות למכירה: גינדי השקעות משלמת את החוב ויוצאת מהבורסה, באתר כלכליסט, 3 במאי 2018
↑  גינדי תל אביב
↑  רז סמולסקי, "בריטיש ישראל במו"מ מתקדם לרכישת רבע מקניון הגבעה לפי שווי של 212 מיליון שקל", באתר הארץ, 6 באוגוסט 2008
↑  אורי חודי, ‏קריסת בניין גינדי השקעות בחדרה: כשלים דומים בבניין סמוך, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2013
↑  אביב לוי, ‏המפסידים מקריסת אורתם: גינדי, אורי דורי ומחזיקי האג"ח, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2016
↑   הדר חורש, אחים דוניץ רכשה את זרוע ההתחדשות העירונית של גינדי השקעות ב-65 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2020
דיולה גלאטר

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1886 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 התאבד:  3 ביוני 1927 (בגיל 41) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 הושפע על ידי:  דיולה בנצור 
 
דיוקן שני ילדים
נערה רוקמת
שדה עם רועה כבשים ועננים
דיולה גלאטר (בהונגרית: Glatter Gyula;‏ מינכן, 27 במרץ 1886 – בודפשט, 3 ביוני 1927) היה צייר יהודי-הונגרי. צייר עטור פרסים ומצליח ביותר כבר מגיל 22.
קורות חיים

דיולה גלאטר נולד במשפחה יהודית של אמנים כבנו של הצייר ארמין גלאטר. הוא החל את לימודיו בבודפשט, שם למד בבית הספר לציור מ-1901 עד 1904, לאחר מכן ב-1906 למד באקדמיה של מינכן, אחר כך במושבת האמנים של באיה מארה ובמושבת האמנים של סולנוק, ולבסוף המשיך את הכשרתו בבית הספר לאמנים בנצור. המאסטר שלו היה דיולה בנצור.
מאביב 1908, הציג באופן קבוע את יצירותיו בהיכל האמנות היוקרתי. הוא היה בן עשרים ושניים כאשר הוענק לו פרס הרקאני על תמונתו "אישה זקנה ונערה צעירה". מאביב 1908 ועד סוף השנה למד בסולנוק במלגת כוהנר. בתערוכת החורף השנתית 1909–1910 של היכל האמנות הוא זכה במדליית הזהב הקטנה הממלכתית בגיל עשרים ושלוש בלבד עם דיוקן של אישה, ולאחר מכן ב-1911 זכה ב"פרס הדיוקן" ביובל ה-200 בסלון הלאומי. ב-1926 הוא גם צייר את יורש העצר אוטו בלקאיטיו (אנ').
הוא התבלט כבר בגיל צעיר, אנשים ראו בו מועדף מיוחד של הגורל. כבר ב-1913, בשנה לפני שפרצה מלחמת העולם הראשונה, הוא היה צייר הדיוקנאות המבוקש ביותר בחוגי האלפיון העליון. בנוסף, צייר גם מספר תמונות כלליות, עירום, נופים וטבע דומם. הוא זכה להצלחה רבה גם מחוץ להונגריה במהלך תערוכותיו בוונציה, מינכן ווינה.
גלאטר היה חבר בקבוצת האמנים הראשונה בדֶמֶש, שנוסדה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20, וחי ועבד בדמש עד מותו בביתו המרוהט שכלל סטודיו משלו. אלו הדיוקנאות האחרונים שנותרו בסטודיו שלו: הנסיכה המלכותית אנה; הנסיך המלכותי פרנץ יוזף; הרוזן קארוי צ'אקי, שר ההגנה.
לאחר מותו, אורגנה בשנת 1928 בהיכל האמנות תערוכת זיכרון והנצחה בהצגת חלק מיצירותיו. ניתן למצוא כמה מציוריו בגלריה הלאומית של הונגריה .
הוא שם קץ לחייו ב-3 ביוני 1927.
הדיוקנאות המפורסמים יותר שלו

לוטננט גנרל פאל ורנהארדט, המפקד צבאי של בודפשט (1912);
הרוזן אלבין צ'אקי. נשיא הבית העליון של הפרלמנט (1912);
הרוזנת גברת זיצ'י (1915-1916);
הרוזן מיקלוש באנפי (1915);
פופי הוסאר, שחקן (1918);
המלחין יאנוש קוסלר (1923);
הרוזנת בתלן (אשת ראש ממשלת הונגריה) (1923);
הצלם יוז'ף פצ'י (1923);
הרוזן יאנוש מיקש, הבישוף של סומבטהיי (1926);
הפסל יוז'ף רונה (1926).
פרסים והוקרה

פרס הרקאני (1908)
מדליית זהב קטנה של המדינה (1909)
פרס הדיוקן של הסלון הלאומי (1911)
פרס המדינה הפיגורטיבי (1921)
Medaille Anterieurement (1927, פריז)
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי גישה מקוונת
קיזלבך
אמנים בדמש
נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  http://digit.bibl.u-szeged.hu/00000/00099/01927/00126/dm_1927_128_002.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1079880364  RKD: 124249  VIAF: 85145003702261340894   WorldCat (עם VIAF): 85145003702261340894
דלתא C

הדלתא C או ת'ור-דלתא C היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 13 לוויינים בין 1963 ל-1969. הטיל היה בן למשפחת טילי הדלתא.
שלבו הראשון של המשגר היה טיל ת'ור-DSV-2. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. למשגר דלתא C-1 היה שלב שלישי מסוג FW-4D שהיה חזק יותר מהאלטאיר-1. במשגר דלתא C-1 נעשו שניים או שלושה שיגורים (לא ידוע בבירור).
כל השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל. רוב השיגורים שלחו לווייני מחקר של נאס"א למסלול לווייני נמוך.
ראו גם

משגר לוויינים
דלתא L

הדלתא L או תור-דלתא L היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור שני לווייני מחקר ב-1969 ו-1972. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.
הדלתא L היה משגר בעל שלושה שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E והשלב השלישי היה שלב FW-1D.
השיגור הראשון בוצע ב-27 באוגוסט 1969 ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל אך בעקבות כשל במערכת ההידראולית של הטיל נאלצו להפעיל את מערכת ההשמדה העצמית של הטיל כ-383 שניות לאחר השיגור. השיגור השני בוצע ב-31 בינואר 1972 בSLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג והושלם בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים
דלתא M

הדלתא M או תור-דלתא M היה משגר לוויינים אמריקאי ששוגר 13 פעמים בין 1968 ל-1971. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.
הדלתא M היה משגר בעל שלושה שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E והשלב השלישי היה שלב סטאר-37D. בשיגור האחרון נוספו לשלב הראשון שישה מאיצים במקום שלושה והטיל נקרא דלתא M6 או "Super Six".
כל השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל. השיגור הראשון בוצע ב-18 בספטמבר 1968 אך הטיל איבד שליטה ומערכת ההשמדה העצמית שלו הופעלה. השיגור החמישי נכשל חלקית והביא את הלוויין שהיה עלו למסלול לא שמיש. 12 השיגורים הראשונים נשאו לווייני תקשורת למסלול גאוסטציונרי והשיגור האחרון (דלתא M6) הביא את הלוויין אקספלורר 43 למסלול אליפטי גבוה.
ראו גם

משגר לוויינים
ד'ת"ט

ד'ת"ט (4409)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 648 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 649. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
ד'ת"ג

ד'ת"ג (4403)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 642 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 643. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דלתא D

הדלתא D או תור-דלתא D היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 2 לווייני תקשורת ב-1964 ו-1965. המשגר היה שדרוג של הדלתא C ואחד ממשפחת טילי הדלתא.
שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2A. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. ההבדל המרכזי ביותר בין הדלתא C לדלתא D היה שלדלתא D נוספו שלושה מאיצי קסטור 1 לשלבו הראשון.
שני השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים
דודו ירדני

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1946
 פטירה:  31 בדצמבר 2014 (בגיל 68)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1971–2014 (כ־43 שנים)
 עיסוק:  יוצר, מדבב, מפיק
 בן או בת זוג:  טמירה ירדני 
 צאצאים:  טל ירדני 
 
דודו ירדני (22 באוגוסט 1946 - 31 בדצמבר 2014) היה מפיק, יוצר ושחקן ישראלי.
קריירה כשחקן

ירדני שירת בצבא בלהקת פיקוד המרכז. בשנת 1971 שיחק בדמותו של ג'מוס בסרט "חסמבה ונערי ההפקר", שמבוסס על ספר של יגאל מוסינזון הנושא את אותו שם. באותה השנה שיחק בדמות אנס בסרט "מלכת הכביש". בשנת 1998 שיחק ירדני בדמותו של עוזר מאמן ספורט בקומדיית המצבים "שמש". בשנת 2004 השתתף בסרט "מדינת היהודים". בשנת 2012 הפיק את העונות התשיעית והעשירית של תוכנית המציאות השירה "כוכב נולד".
קריירה כמפיק

בשנת 1995 הפיק דודו ירדני את תוכנית האירוח "שישי שואו", תוכנית שהנחה צביקה הדר וששודרה בערוץ 2, שהייתה התוכנית הראשונה שירדני הפיק. התוכנית ירדה מהמסך לאחר חמישה פרקים, במקום אחרי 45 פרקים שהיו מתוכננים מכיוון שקיבלה אחוזי רייטינג נמוכים. בשנת 1996 הפיק ירדני את תוכנית הקומדיה "הקומדי סטור". באותה השנה, הפיק ירדני את התוכנית "משדרים חשמונאים פלוס", תוכנית פרודיה על חנוכה ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 1997 יצר ירדני את התוכנית "איתי ורבותיי" ששודרה בערוץ הילדים. באותה השנה, הפיק ירדני לערוץ הילדים גם תוכנית קומדיה בשם 'פרה פרה'. בשנת 2002 הפיק ירדני את התוכנית "שחר" ל־HOT. שנתיים לאחר מכן, ב-1997 יצר את הסדרה "שמש".
בשנת 2005 הפיק דודו ירדני את התוכנית "חשיפה" לחברת yes הטלוויזיה בלוויין. בשנת 2007 הפיק את סדרת הטלוויזיה "השיר שלנו". שנה לאחר מכן, ב-2008 יצר ירדני את הסדרה "הנפילים", ואת "הפיג'מות בקפה קר-סול" שהיא ספין אוף של הקומדיית המצבים הפיג'מות. בשנת 2009 הפיק ירדני את הסדרה דני הוליווד, ואת "המופע של דובל'ה", גם היא סדרת ספין-אוף של "הפיג'מות". בשנת 2010 הפיק ירדני את הסדרות "עושים כבוד" ו"חמש עשרה דקות". בנוסף, הוא הפיק את הסדרה "תיכון השיר שלנו", שהיא ספין-אוף של "השיר שלנו", ואת הסדרה מנדלבאום בלש פרטי, ספין-אוף נוסף של "הפיג'מות".
בשנת 2011 הפיק ירדני את התוכנית "המסע המופלא של אהרוני וגידי", בה השתתפו ישראל אהרוני וגידי גוב. בשנת 2012 הפיק ירדני את 'עניין של זמן' ואת העונות התשיעית והעשירית של התוכנית "כוכב נולד", אותה גם יצר. בשנת 2013 הפיק ירדני את תוכנית הספין-אוף של "כוכב נולד" - בית ספר למוסיקה, שמיועדת לילדים צעירים. באותה השנה הפיק גם את הסדרה אופוריה. משנת 2014 הפיק ירדני את העונה התשיעית של "הפיג'מות", את העונה החמישית של השמיניה, את העונה השנייה של סברי מרנן ואת העונה השנייה של "הכוכב הבא".
חלה באלצהיימר ונפטר בגיל 68. הותיר אחריו אישה, טמירה ירדני, ושני ילדים.
דלתא E

הדלתא E או תור-דלתא E הוא משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 23 לוויינים בשנים 1965 עד 1971. המשגר הוא  מסדרת טילי הדלתא.
שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור-1. שלבו השני של המשגר היה שלב דלתא E (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב אלטאיר-2 או FW-4D (דלתא E1). שישה שיגורים בוצעו בתצורת דלתא E ו17 בתצורת דלתא E1.
השיגורים בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג. כל השיגורים הושלמו בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים
דודו הררי

הררי בנובמבר 2013
דוד (דודו) הררי (נולד ב-17 באוגוסט 1945) הוא מנהל ישראלי; שימש מנכ"ל החברה לפיתוח עכו העתיקה.
ביוגרפיה

הררי נולד ב-17 באוגוסט 1945 במראקש, ובשנת 1955 עלה לארץ ולמד בתיכון קריית חיים.
באוגוסט 1963 התגייס לצה"ל והצטרף לחיל הים. סיים קורס קצינים ובדצמבר 1968 השתתף במבצע נועה על סיפון אח"י חרב. בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כמפקד משאבי אנוש של כלל הזירה הדרומית בדרגת סגן אלוף, ובאוגוסט 1989 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו הוא שימש כסמנכ"ל מילוז ומילואות צפון עד ספטמבר 1993, ולאחר מכן מונה למנכ"ל החברה לפיתוח עכו העתיקה, אשר במהלך השנים משרד התיירות הרחיב את תחום אחריותה והיא הפכה לחברה לפיתוח עכו העתיקה ונצרת. במהלך תפקידו כמנכ"ל החברה לפיתוח עכו הביא לפיתוח מואץ של עכו העתיקה ולהפיכת העיר לעיר תיירות מובהקת. בין הפרויקטים החשובים שהוא הוביל נמנים: שיפוץ ושיחזור אולמות האבירים (המצודה ההוספיטאלרית + מצודת אל ג'זאר), שיקום כלא עכו, גילוי מנהרת הטמפלרים, שחזור החמאם הטורקי, הקמת מרכז מבקרים בעכו העתיקה ופיתוח קו שייט עכו–חיפה. בנוסף, הוא הצליח להביא להכרזת אונסק"ו על העיר כעיר לשימור מורשת תרבות עולמית [דרוש מקור], ובכך הייתה העיר הראשונה בארץ שקיבלה את המעמד הזה בטקס של אונסק"ו בהלסינקי.
בין השנים 1992–1994 הוא שימש כנשיא מועדון "רוטרי" בעכו.
הררי שימש במשך כ-25 שנה כסגן-יו"ר פסטיבל עכו, ובשנת 2019 אף קיבל את אות יקיר פסטיבל עכו על פעילותו. בנוסף, הוא שימש כחבר דירקטוריון של הרובע היהודי בירושלים ושל חברת אתרים בתל אביב ומשמש עד היום כחבר דירקטוריון של מכללת ארז, וחבר בוועדת אונסק"ו בישראל.
נשוי ללאה ואב לשניים.
הערות שוליים

1 2 3  פעילות החברה לפיתוח עכו העתיקה
↑  24/10/2012 - דודו הררי - פיתוח העיר עכו באתר מועדון רוטרי חיפה
↑  אבי שמול, ‏28 מיליון שקל יושקעו בשיקום לדוגמא של שכונת מגורים בעכו העתיקה, באתר גלובס, 15 ביוני 2003
↑  Nomination of the OLD CITY of Acre באתר אונסק"ו
↑  פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר חוזר באתר mefik‏, 1 באוגוסט 2013
↑  Nomination of the OLD CITY of Acre באתר אונסק"ו
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דודו הררי".
דלתא N

הדלתא N או תור-דלתא N היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-9 שיגורים בין 1968 ל-1972. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא והאחרון בסדרה שקיבל אות לזיהוי. אחריו קיבלו טילי הדלתא מספר זיהוי בן 4 ספרות.
לדלתא N היו שני שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור וששימש בהצלחה את טילי הדלתא L והדלתא M. לשלב הראשון נוספו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E. בשיגורים בעלי מטען כבד יותר הוספו שישה מאיצים לשלב הראשון והטיל נקרא דלתא N6 או "Super Six". שלושה שיגורים בוצעו בתצורת דלתא N6.
שיגורי הדלתא N בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל וב-SLC-2 מבסיס חיל האוויר ונדנברג. בשיגור אחד נכשל הדלתא N להביא את הלוויין שנשא למסלול הרצוי.
ראו גם

משגר לוויינים
דלתא J

הדלתא J או תור-דלתא J היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש בשיגור יחיד של הלוויין אקספלורר 38. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.
הדלתא J היה נגזרת של משגר הדלתא E. היו לו אותם שני שלבים ראשונים (שלב ראשון: טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 1 במשגר הדלתא E. שלב שני: שלב דלתא E) אך השלב השלישי (אלטאיר 2) הוחלף בשלב חזק יותר בעל מנוע סטאר-37D.
השיגור בוצע ב-SLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג ב-4 ביולי 1968 והביא בהצלחה את הלוויין אקספלורר 38 למסלול לווייני בינוני.
ראו גם

משגר לוויינים
דלק מימן

דלק מימן הוא דלק ללא-פליטה הנשרף עם חמצן. ניתן להשתמש בו בתאי דלק או במנועי בעירה פנימית. הוא משמש מזה שנים באוטובוסים של תאי דלק, ולאחרונה הוחל להשתמש בו גם ברכבי תאי דלק קטנים יותר. הוא משמש גם כדלק להנעת חלליות.
נכון לשנת 2018, מרבית המימן (כ-95%) מיוצר מדלקים מאובנים על ידי שינוי קיטור או חמצון חלקי של מתאן והגזת פחם, ועם כמות קטנה בלבד בדרכים חלופיות כגון הגזת-ביומסה או אלקטרוליזה של מים או תרמו-כימיה סולארית, דלק סולארי ללא פליטת פחמן.
מימן נמצא בקצה השמאלי העליון של הטבלה המחזורית, כלומר זהו היסוד הראשון והקל מכולם. מכיוון שמשקל המימן קטן מאוויר, הוא עולה באטמוספירה ולכן נמצא לעיתים רחוקות בצורתו הטהורה, H2. בלהבה של גז מימן טהור, הבוער באוויר, המימן (H2) מגיב עם חמצן (O2) כאשר התוצרים הם מים (H2O) ואנרגיה עודפת המשתחררת.
אם התהליך  מתבצע באוויר אטמוספירי במקום חמצן טהור, כפי שקורה בדרך כלל, בעירת מימן עשויה להניב כמויות קטנות של תחמוצות חנקן, יחד עם אדי המים.
האנרגיה המשתחררת מאפשרת למימן לפעול כדלק. בתא אלקטרוכימי ניתן להשתמש באנרגיה ביעילות גבוהה יחסית. אם משתמשים בו פשוט לחום, חלות מגבלות התרמודינמיקה הרגילות על היעילות התרמית.
מימן נחשב בדרך כלל כמוביל אנרגיה, כמו חשמל, מכיוון שהוא חייב להיות מיוצר ממקור אנרגיה ראשוני כגון אנרגיה סולארית, ביומסה, חשמל (למשל בצורת מערכת פוטו-וולטאית או באמצעות טורבינות רוח), או פחמימנים כגון גז טבעי או פֶּחָם. ייצור מימן קונבנציונלי באמצעות גז טבעי גורם להשפעות סביבתיות משמעותיות; כמו בכל שימוש בפחמימנים, פחמן דו-חמצני נפלט. עם זאת, תוספת של 20% מימן (חלק אופטימלי שאינו משפיע על צינורות גז ומכשירים) לגז טבעי יכולה להפחית את פליטת ה-CO2 הנגרמת על ידי חימום ובישול.
הפקה

מכיוון שמימן טהור אינו מופיע באופן טבעי בכדור הארץ בכמויות גדולות, הוא בדרך כלל דורש קלט אנרגיה ראשוני כדי לייצרו בקנה מידה תעשייתי. ניתן לייצר דלק מימן ממתאן או באמצעות אלקטרוליזה של מים. נכון לשנת 2020, רוב המימן (כ-95%) מיוצר מדלקים מאובנים על ידי שינוי קיטור או חמצון חלקי של הגזת מתאן ופחם עם כמות קטנה בלבד בדרכים אחרות כגון הגזת ביומסה או אלקטרוליזה של מים.
שנוי צורה בקיטור-מתאן, הטכנולוגיה המובילה כיום לייצור מימן בכמויות גדולות, מחלצת מימן ממתאן. עם זאת, תגובה זו משחררת לאטמוספירה פחמן דו-חמצני ופחמן חד-חמצני שהם גזי חממה אקסוגניים למחזור הפחמן הטבעי, וכך תורמים לשינוי האקלים. באלקטרוליזה החשמל מועבר במים כדי להפריד את אטומי המימן והחמצן. בשיטה זו ניתן להשתמש באנרגיית רוח, סולארית, גיאותרמית, הידרו, דלקים מאובנים, ביומסה, גרעינית ועוד מקורות אנרגיה רבים אחרים. השגת מימן מתהליך זה נחקרת כדרך קיימא לייצר אותו מבית באופן זול.
למרות מספר פריצות דרך טכנולוגיות בעשור השני של המאה ה-21, ששיפרו משמעותית את יעילות הפקתו, עד סוף העשור טרם השתלב המימן כמקור אנרגיה נפוץ, מכיוון שעדיין נותר, בהשוואה למקורות האנרגיה המקובלים, פחות יעיל להפקה ולכן יקר משמעותית.
סיכונים

דלק מימן מסוכן בגלל אנרגיית ההצתה הנמוכה שלו יחד עם אנרגיית הבעירה הגבוהה של מימן, וכן מכיוון שהוא נוטה לדלוף בקלות ממכלים. היו דווחים על פיצוצים בתחנות מילוי דלק למימן. תחנות תדלוק מימן בדרך כלל מקבלות משלוחי מימן באמצעות משאיות אספקת מימן. הפרעה במתקן לאספקת מימן יכולה להשבית מספר תחנות לתדלוק מימן.
ראו גם

חמצן-מימן