stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליוט סטייבלר (חוק וסדר)
שותפים > אוליביה בנסון

סטייבלר היה שותפה של בנסון במשך 12 העונות הראשונות של הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד". השניים הם החברים הכי טובים וסומכים אחד על השני באופן מלא. נאמר באחד הפרקים שמערכת היחסים של בנסון עם סטייבלר היא מערכת היחסים הכי ארוכה שהייתה לבנסון עם גבר. השניים אפילו מסכימים לתרום כליה אחד לשני במידה והדבר יידרש. כשקאת'י נכנסת ללידה בעקבות תאונת דרכים, בנסון מסייעת לפרמדיקים להציל את קאת'י ואת איליי.
למרות הקשר הקרוב, לא חסרים חיכוכים שקשורים בעיקר לנקודת המבט שלהם על פשעים. בעוד אוליביה נוטה להאמין לקורבנות באופן אבסולוטי, סטייבלר הוא יותר ספקן מבין השניים. באחד הפרקים, כששלוש נשים הואשמו באונס של חשפן, בנסון ועוזרת התובע המחוזי, אלכסנדרה קאבוט (אנ') (סטפני מארץ') מאמינות לחשפן בעוד אליוט מפקפק בעדותו (מכיוון שלא האמין שגבר מסוגל להיאנס על ידי נשים).
בנסון וסטייבלר הופרדו פעמיים במהלך התכנית: בפעם הראשונה, לאחר עימות עם אנס ורוצח ילדים בשם ויקטור פול גיטנו (לו דיאמונד פיליפס), בנסון מבקשת שותף אחר לאחר שאליוט ציפה מאוליביה לירות בו למוות במטרה לחלץ שני ילדים שגיטנו חטף. במקום זאת, אוליביה עוברת למחלקת פשעי מחשב ואליוט מצוות לשותף זמני בשם לושיוס בליין (אנתוני אנדרסון) מהמדור המיוחד בקווינס. בנסון וסטייבלר הופכים לשותפים בשנית בעונה השמינית עד לסוף העונה ה-12.
בפרק "Merchandise" בעונה 12, בנסון וסטייבלר ממונים באופן זמני ליחידת המארשלים בארצות הברית במטרה לעצור זוג שמנהל רשת סחר בילדים שעובד מחוץ לאזור השיפוט של משטרת ניו יורק. לאחר שלכדו את הזוג, אליוט ואוליביה חוזרים בחזרה לתפקידם כבלשים.
לאחר שאליוט מתפטר מהיחידה, הוא לא מדבר עם אוליביה במשך 10 שנים. כשהם נפגשים שוב, אליוט מתוודה שלא היה לו האומץ להגיד לאוליביה שהוא עוזב ולא ידע איך ליצור איתה קשר במהלך השנים. כשרכבה של קאת'י מתפוצץ בהתנקשות, בנסון, שהפכה לקפטן של המדור המיוחד, עושה ככל יכולתה כדי למנוע מאליוט להתערב בתיק. הדבר יוצר מתיחות רבה בין השניים והם מנהלים שיחת נפש על הפרידה שלהם שנים קודם לכן. כשקאת'י מתה מפצעיה, אוליביה מנסה לנחם את חברה על אובדנו ומבטיחה לסייע לו להעמיד לדין את המתנקשים.
בנסון הבינה שאליוט סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומתית בעקבות מותה של קאת'י ומנסה בחוסר הצלחה לבקש ממנו להשיג עזרה ואפילו מארגנת התערבות טיפולית ביחד עם ילדיו. אליוט דוחה את עזרתה של אוליביה, אך הוא מתוודה בפניה מול ילדיו שהוא אוהב אותה (אם כי שניות לאחר מכן הוא מתקן את עצמו ואומר "אני אוהב אתכם" לאוליביה ולילדיו).
שותפים > פיט ברסלין

פיט ברסלין (נואה אמריך) היה שותפו של אליוט לפני שהאחרון הצתוות לאוליביה והוא מופיע בפרק "Ripped" בעונה 7. באותו הפרק, בנו של פיט, לוק (פול וסלי) מואשם בתקיפת חברתו לכיתה בבית הספר. בהמשך, מתברר שלוק הזריק לעצמו סטרואידים במטרה להצליח לשלב בין הלימודים לבין השתתפות בקבוצת הבייסבול הבית ספרית. לבסוף, מתברר שלוק השיג את הסטרואידים מפיט עצמו, שהחל להזריק אותם כדי להישאר עירני במהלך תפקידו כשוטר. בסוף הפרק, אליוט מונע מפיט להכות את בנו למוות ובהמשך מציל אותו לאחר שהוא מנסה להתאבד בביתו.
שותפים > לושיוס בליין

לושיוס בליין (אנתוני אנדרסון) הופיע בפרק "Fat" בעונה 7, לאחר שעבר באופן זמני מהמדור המיוחד בקווינס והפך לשותפו של אליוט (בזמן שאוליביה עברה למחלקת פשעי מחשב). באותו הפרק, קרייגן מסביר שהוא ביקש שבליין יהיה שותפו של סטייבלר על מנת שהאחרון ירגיש "מה זה לעבוד עם מישהו כמוך" מבחינת חוסר הסבלנות והשיטות האלימות בה השניים משתמשים לאורך עבודתם. לאחר שהתיק נסגר, לושיוס חוזר לקווינס.
שותפים > דני בק

דני בק (קוני נילסן) היא השותפה הזמנית של אליוט, בזמן שאוליביה עבדה כסוכנת סמויה עבור הבולשת (במציאות, השחקנית מרישקה הרגיטאי יצאה לחופשת לידה). למרות הקשיים הראשונים בתפקיד, דני ואליוט מתקרבים והיא מוצאת את מקומה ביחידה. מתגלה שישנו מתח מיני בין השניים ובאחד הפרקים הם מתנשקים. למרות זאת, אליוט מבין שהוא עדיין אוהב את אשתו ודני עוזבת את היחידה בעקבות קושי נפשי בתפקיד.
שותפים > ג'ו מרלו

ג'ו מרלו (שרון סטון) הייתה השוטרת החונכת של אליוט והשותפה הראשונה שלו. לאחר מכן, היא התפטרה מהמשטרה והפכה לעוזרת לתובע המחוזי. ג'ו צורפה ליחידה בעונה 11 על פי בקשתו של ג'ק מקוי (סם ווטרסטון) ובאחד הפרקים היא חושפת שהיא חלתה בסרטן, עברה כריתת שד כפולה ובעלה עזבה אותה.
שותפים > טיה לאונטי

בלשית איטלקייה (מגולמת על ידי איילת זורר) ששיתפה פעולה עם אליוט ועם משטרת ניו יורק כמה פעמים בעבר, בעודו מוצב באיטליה. היא עזרה לו ללכוד מאפיונר בסיציליה ונוהגת לצחוק על השליטה של סטייבלר באיטלקית. כשנתיים לאחר מותה של קאת'י, מגיעה לניו יורק ללכוד את העבריין הישראלי, מיכאל אברמוב (מארק איווניר), שרצח את אחד משותפיה באיטליה. בהפתעה גמורה היא זוכה שוב בסיועו של אליוט שהפך לחלק מהיחידה למאבק בפשיעה מאורגנת. בעודם עובדים על תוכנית המעצר נגד אברמוב, המחסומים הרגשיים שלה כלפי סטייבלר משתחררים בהדרגה והיא מגיעה לביתו לאחר המעצר שצלח במטרה להגיע איתו לאינטימיות אולם הוא אומר לה בעודם שיכורים כי הוא מאוהב באישה אחרת.
הערות שוליים

↑  Madeline Holcombe, Elliot Stabler is back in a ‘Law & Order: SVU’ spin-off, CNN, ‏2020-04-01 (באנגלית)
↑  Will Thorne, Dick Wolf Fires Writer From ‘Law & Order’ Spinoff for Threatening to ‘Light Up’ Looters, Variety, ‏2020-06-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  "חוק וסדר: פשע מאורגן ", עונה 3, פרק 18.
↑  Mariska Hargitay on Law and Order : Interviews : TV : Entertainment : Sympatico / MSN, web.archive.org, ‏2009-02-06
↑  נכון לעונה השנייה של התכנית "חוק וסדר: פשע מאורגן", לא ידוע בדיוק איזה אדם ממשפחת הפשע "ויטלי" הזמין את ההתנקשות, מכיוון שרוב חברי המאפייה נהרגו בעונה השנייה. אחת התאוריות שחלק מהדמויות בסדרה מעלות היא שקאת'י נועדה להיות המטרה האמיתית של ההתנקשות במטרה לענות את סטיבלר.
↑  Kimberly Roots, Law & Order: Organized Crime‘s Stabler Tells Benson He Loves Her (Yes, Really) in Emotional SVU Crossover, TVLine, ‏2021-04-23 (באנגלית אמריקאית)
בית יהודיוף

בית יהודיוף עם סיום בנייתו (מבט ממזרח)
ריצוף מגני דוד באחד מחדרי הקומה השנייה
אחד מציורי הקיר בבית יהודיוף - מראה של נוף ארופאי
בית יהודיוף (מוכר גם בכינויים 'הארמון', 'בית המשיח' ו'בית יהודיוף חפץ') הוא מבנה מגורים מפואר אשר נבנה סביב השנים 1905–1910 ברחוב עזרא 19, על גבולה הדרומי של שכונת הבוכרים בירושלים. הבית הוא אחד המונומנטים הפרטיים החשובים בירושלים, יוצא הדופן בפארו ובממדיו, ועל כן הוכרז "אתר מורשת לאומית".
הבית נבנה עבור האחים דוד ואלישע יהודיוף, תושבי העיר קוקנד שבאוזבקיסטן. האחים היו מעשירי אוזבקיסטן ועסקו במסחר בתעשיית הכותנה והמשי. השניים החליטו לבנות בית בשכונת הבוכרים בירושלים, שישמש את המשפחה בעת עליותיהם לרגל. משנשא אלישע את בתו של ישראל חפץ לאישה, התמנה האחרון עם בנו צבי לנהל את בניית בית המשפחה בשכונת הבוכרים, שכן משפחת חפץ היו תושבי ירושלים. ישראל חפץ, חותנו של אלישע, בנו של דוד מלמד חפץ גר אז בעיר העתיקה.
מבנה העזר והחלונות הקבועים בו (מבט מצפון)
מבנה

בית יהודיוף תוכנן בידי אדריכל איטלקי בסגנון אירופאי, ובהשראת בית מדיצ'י מפירנצה. תוכניתו הותאמה למגרש המלבני עליו הוקם. הבית אשר אורכו כ-55 מטר ורוחבו כ-20 מטר כולל שתי קומות מגורים וממערב לו, מתחת לחצר, מבנה עזר חד קומתי שרובו תת-קרקעי. השיש בבניין והמרצפות יובאו מאיטליה. לבניין המלבני פתחי כניסה מארבעת צדדיו, שתיים מהן כניסות ראשיות: האחת מובילה ממרכז החזית הצפונית אל קומת הקרקע והשנייה נתונה בצדו המזרחי של הבניין, בנויה משני גרמי מדרגות עגולים המובילים היישר לקומה השנייה דרך שביל ושער חיצוני הקבוע בגדר הצפונית. לאורך שתי קומות הבית עובר מסדרון רחב, ומשני צדדיו חדרי מגורים גדולים. ברצפת המסדרון העליון שני פתחים מעוגלים עשויים לבני זכוכית המעבירים אור לקומה הראשונה. תקרת מסדרון הקומה השנייה וחלקם העליון של הקירות שלאורכו, מעוטרים בציורי קיר מעשה ידיו של הצייר שמואל מלניק, גדול ציירי הקיר באותה העת. הציורים משלבים נופים ותמונות חי וצומח לצד מבנים שונים. לצד הציורים, עיטורי כיור בתבליט בדגמים שונים. בעיטורי הבית מופיעים לא מעט מוטיבים יהודיים כמו מגני דוד וסמלי שבטי ישראל, לצד כתובות עבריות.
בקומה השנייה מלבד חדרי המגורים ישנם שני אולמות אירוח 'סלונים', בגדול שבהם (המזרחי) ניצבים עמודים עגולים ועליהם קשתות מעוטרות, והותקן בו אח לחימום שכן חדר אירוח זה שימש את המשפחה בימי החורף ובאירועים רבי משתתפים. באולם הקטן יותר (הדרומי) אשר שימש כחדר האוכל יש גג זכוכית גדול מידות בצורת פירמידה שנעה על מסילות ובחודשי הקיץ נשארה פתוחה. בחג סוכות היא הוזזה ובמקומה הונח סכך, כך הפך האולם לסוכה גדולת מידות אשר קושטה במיטב הרקמות והשטיחים הבוכריים ושמה הלך לפניה, בה התארחו מלבד תושבי השכונה אף רבים מאנשי הממסד.
גג הבניין שטוח ומוקף מעקה ברזל מסוגנן עם שילוב גביעי אבן גדולים, מוטיב השואב אף הוא מעולם האמנות היוונית הקלאסית.
היסטוריה

האחים דוד ואלישע יהודיוף בנו את ביתם בירושלים לצורך שהות בו בעת עליותיהם לרגל מקוקנד לירושלים. הבניה נמשכה מספר שנים במהלך העשור הראשון של המאה העשרים ותחילת העשור השני. ניהול הבניה הופקד כאמור בידי חמיו וגיסו של אלישע, תושבי ירושלים. בשנת 1910 אליעזר בן-יהודה מזכיר את הבית בהיותו עדיין בתהליך בניה וכתב ב'האור' דברי שבח והלל לשכונת הבוכרים ושם מופיע האזכור "והעולה על כולם הבניין החדש שבונה אדון חפץ הצעיר לו ולגיסו”. ייתכן כי גם בשל דברי בן יהודה התקבל השם 'בית יהודיוף חפץ' כאחד משמות הבית. בשנת 1914, לקראת חג הפסח, הגיע אלישע עם משפחתו לביקור בירושלים ואז גם חנך את הבית, וכך דווח בעיתון 'החרות' שאלישע יהודיוף הגיע לירושלים "לחוג את חנוכת ארמונו היפה והנהדר שבנה גיסו מר חפץ בשבילו". מקץ חודשים מעטים חזרו לקוקנד אלישע ובכורו אברהם לטפל בעסקיהם בעוד רעייתו ריינה וילדיהם מתארחים בבית חפץ הורי האישה, שם גם נולד בנם הצעיר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה גורשה המשפחה מהארץ בשל נתינותם הרוסית עת שרוסיה הייתה מדינת אויב של האימפריה העות'מאנית. הטורקים ניצלו את הבית והשתמשו בו כמפקדה צבאית. משפונה הבית לאחר המלחמה ערכו יהודי ירושלים בחדר האוכל הגדול של הבית סדר פסח למאתיים חיילים יהודים ששרתו בצבא הבריטי בארץ ישראל וחודש לאחר מכן נערכה בבית קבלת פנים לגנרל אלנבי מטעם יהודי ירושלים בהשתתפות ד"ר חיים ויצמן, מושל ירושלים והרבנים הראשיים. מאוחר יותר בשנת 1918 לבית היתומים ציון-בלומנטל. על אף שהייתה מושכרת לבית היתומים 'ציון' בחודש פברואר 1921 נערכה בבית יהודיוף ועידת היסוד של הרבנות הראשית וועידה בה נבחרו הרבנים הראשיים א.י. הכהן קוק ויעקב מאיר.
למן שנת 1922 משפחת יהודיוף החלה לגור בבית שנקרא בפיה 'הבית הגדול' ואז נאלצו לפנות את בית היתומים מן הקומה העליונה. שכן כשהושכר המבנה כולו לא ידעו בני המשפחה שיאלצו לברוח מקוקד מחמת הבולשביקים שגרשו אותם מביתם שם ובזזו את כל רכושם ומפעליהם. בית היתומים התקשה לתפעל את המוסד עם קומה אחת ובשנת 1928 פינה את הבניין. לאחריו הושכרה קומת הקרקע לבית הספר "שפיצר" בהנהלת חנה שפיצר. בשנות הארבעים, עת המשפחה אכלסה את הקומה השנייה של הבניין, שימש מבנה העזר שמתחת לחצר המערבית כמרכז פעילות האצ"ל בירושלים. הכניסה אל מבנה העזר הייתה דרך שער השירות שבסמוך לו.
בני המשפחה שברחו מקוקנד בעקבות המהפכה הבולשביקית והגיעו לירושלים בקבוצות קטנות ובדרכים שונות גרו בבית עד לשנת 1948. לאחר קום המדינה השתכנו בבית שני בתי ספר חרדיים: בית חנה של חסידי חב"ד ובית יעקב של החינוך העצמאי. כמה מחדרי הבית הגדולים חולקו לשתי כיתות על ידי מחיצות.
כיום משמש המבנה את בית הספר לבנות "נתיב בתיה" של החינוך החרדי העצמאי.
הארמון של המשיח

השם "הארמון של המשיח" שגם בו מוכר בית יהודיוף הוא אגדה אורבנית. בתחילת המאה ה-20 היה בית יהודיוף הבית הפרטי הגדול והמפואר ביותר לא רק בשכונת הבוכרים אלא בירושלים כולה. בבית היה חדר אוכל גדול, שבו נערכו חתונות ושמחות לא רק של בני המשפחה. מסיבות אלו קראו לו בני ירושלים על דרך הקיצור "הארמון". בנין מפואר זה שכן בקצה שכונת הבוכרים, שהייתה בזמנה שכונה יוצאת דופן מבין כל השכונות שנבנו מחוץ לחומות. השכונה תוכננה ונבנתה בסגנון אירופי עם רחובות רחבים ורבים מבני ירושלים באו לטייל בה. אחד מאלה היה הסופר ש"י עגנון, שאהב מאוד את השכונה בכלל ואת בית יהודיוף בפרט, ובספרו "שירה" כתב:
גדול שבכולם היה הבית המפואר שנבנה לשם המלך המשיח, שכשיבוא משיח צדקנו יבוא לירושלים תחילה ויבואו האבות והזקנים והמלכים והשרים ואנשי כנסת הגדולה להקביל פניו ועמהם צדיקים רבים ונכבדים, והכינו להם אחינו עולי בוכרה בית גדול וטוב...
מאז פרסומו של עגנון נפוצה האגדה כי הבית שבנו דוד ואלישע יהודיוף, באמצעות חתנו של אלישע ישראל חפץ עבור משפחתם, נבנה עבור המשיח.
לקריאה נוספת

רחל ברקאי, משפחת יהודיוף ו'הארמון' בשכונת הבוכרים בירושלים, ירושלים 2024.
זאב ענר (עורך), סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, אורבך, תל אביב, 1988.
שמואל הולנד ""ואלה תולדות", שערים ורחובות" בתוך: אייל מירון (עורך), ירושלים וכל נתיבותיה, יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1996 (עמוד 237).
עדנה בן-יהודה, "בית יהודיוף-וגם הארמון של המשיח", הוצאה עצמית, 2014
דרור ורמן, הבוכארים ושכונתם בירושלים, ירושלים: יד בן-צבי, ה'תשנ"ב, שאלו שלום ירושלים
הערות שוליים

↑  רחל ברקאי, משפחת יהודיוף ו'הארמון' בשכונת הבוכרים בירושלים, ירושלים: הוצאה פרטית, 2024, עמ' 107-61
↑  הצבי, בוני ירושלים, ‏6 ביולי 1910
↑  דואר היום, פצצה, ‏18 ביולי 1922
↑  דואר היום, אספת הרבנים לסדור הרבנות הראשית, ‏23 בפברואר 1921
↑  דואר היום, הנהלת ת"ת לבנות א' (שפיצר), ‏24 באוגוסט 1934
↑  רחל ברקאי, משפחת יהודיוף ו'הארמון' בשכונת הבוכרים בירושלים, ירושלים 2024, עמ' 126-111.
↑  יפי הבניין, דואר היום, 9 בנובמבר 1922
אלישע יהודיוף עם כמה מילדיו ושניים מנכדיו בחדר בעל תקרת הזכוכית - 1927.
מראה בית יהודיוף עם הגג השטוח ועליו מבנה היציאה מן הקומה העליונה אל הגג ומבנה הזכוכית הפירמידלי שכיסה את אחד האולמות וניתן להזזה על גבי מסילות.
המסדרון המרכזי בקומה השנייה בבית יהודיוף עם ציורי קיר מרהיבים על התקרה
אליפות וימבלדון 1979

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  25 ביוני 1979 – 7 ביולי 1979 (13 ימים) 
 מספר תחרות:  93 
 כספי זכייה:  £277,066
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:ביורן בורג (שוודיה) נשים:מרטינה נברטילובה (ארצות הברית) זוגות גברים:פט פלמינג/ג'ון מקנרו (ארצות הברית) זוגות נשים:מרטינה נברטילובה/בילי ג'ין קינג (ארצות הברית) זוגות מעורבים:בוב יואיט/גריר סטיבנס (דרום אפריקה)
 אתר רשמי
 
 → אליפות וימבלדון 1978 אליפות וימבלדון 1980 ← 
 
אליפות וימבלדון 1979 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים

משתתפי האליפות קיבלו את הפרסים הבאים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תחרות | תחרות | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| בודדים | גברים | £20,000 | £10,000 | £5,000 | £2,500 | £1,500 | £760 | £440 | £265 |
| בודדים | נשים | £18,000 | £8,750 | £4,375 | £2,000 | £1,160 | £585 | £340 | £200 |
| זוגות | זוגות גברים | £8,000 | £4,000 | £2,000 | £1,000 | £520 | £170 | £80 | - |
| זוגות | זוגות נשים | £6,930 | £3,464 | £1,600 | £800 | £364 | £116 | £54 | - |
| זוגות | זוגות מעורבים | £4,200 | £2,100 | £1,000 | £500 | £250 | 0 | 0 | - |
סך הפרסים באליפות היה £277,066
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
פט פלמינג וג'ון מקנרו (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
וויטק פיבק (פולין פולין) וטום אוקר (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב הראשון
בוב לוץ וסטן סמית' (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
בוב יואיט ופרו מקמילן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), מנצחי תחרויות 1967, 1972 ו-1978, הודחו בחצי הגמר
מרטי ריסן ושרווד סטיוארט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
ג'ין מאייר ואלכסנדר מאייר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
בריאן גוטפריד (ארצות הברית ארצות הברית) וראול רמירס (מקסיקו מקסיקו), הפסידו במשחק הגמר
יאן קודש ותומאס שמיד (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו בסיבוב השליש
ויקטור פצ'י (פרגוואי פרגוואי) ובלז' טארוצ'י (הונגריה הונגריה), הפסידו במשחק הגמר
מארק אדמונסון וג'ון מרקס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
ג'ון אלכסנדר ופיל דנט (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
רוס קייס וג'ף מסטרס (אוסטרליה אוסטרליה), מנצחי תחרות 1977, הודחו ברבע הגמר
קולין דואודסדייל והיינץ גונטהארט (שווייץ שווייץ), הודחו בסיבוב השני
טים גוליקסון וטום גוליקסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
ריי ראפלס ואלן סטון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב הראשון
ברוס מנסון (ארצות הברית ארצות הברית) ואנדרו פטיסון (רודזיה רודזיה), הודחו בסיבוב הראשון
במשחק הגמר פט פלמינג וג'ון מקנרו מארצות הברית נפגשו עם בריאן גוטפריד מארצות הברית וראול רמירס ממקסיקו וניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. מנצחות תחרות 1978 השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים חדשים. 8 זוגות קיבלו דירוג:
מרטינה נברטילובה ובילי ג'ין קינג (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
בטי שטוב (הולנד הולנד) וונדי טרנבול (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר
פרנסואז דיר (צרפת צרפת) ווירג'יניה וייד (בריטניה בריטניה), הודחו בחצי הגמר
רוזמרי קזאלס וכריס אוורט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
דיאן פרומהולץ (אוסטרליה אוסטרליה) מריס קרוגר (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
מימה יאושובץ (יוגוסלביה יוגוסלביה) ווירג'יניה רוזיצ'י (רומניה (1965-1989) רומניה), הודחו בחצי הגמר
אילנה קלוס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) ובטי סטיוארט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
סו ברקר (בריטניה בריטניה) ואן קיומורה (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה ובילי ג'ין קינג מארצות הברית שיחקו נגד בטי שטוב מהולנד וונדי טרנבול מאוסטרליה וניצחו אותן ב-3 מערכות. לבילי ג'ין קינג זה היה ניצחון גראנד סלאם ה-20 (מתוכם 11 אישיים) בקריירה שלה. בכך היא שברה את השיא של אליזבת ריין.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. 8 זוגות קיבלו דירוג:
פרו מקמילן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) ובטי שטוב (הולנד הולנד), מנצחי תחרות 1978, הפסידו במשחק הגמר
בוב יואיט וגריר סטיבנס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), מנצחי תחרות 1977, ניצחו בתחרות
מרטי ריסן (ארצות הברית ארצות הברית) וונדי טרנבול (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
ג'ון ניוקומב ואיבון גולגונג אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
יון ציריאק ווירג'יניה רוזיצ'י (רומניה (1965-1989) רומניה), הודחו בסיבוב השלישי
??
ג'ון לויד (בריטניה בריטניה) ורוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
רוס קייס (אוסטרליה אוסטרליה) ובטי סטיוארט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
במשחק הגמר בוב יואיט וגריר סטיבנס מדרום אפריקה שיחקו נגד פרו מקמילן מדרום אפריקה ובטי שטוב מהולנד וניצחו אותם בשתי מערכות.
ביורן בורג, מנצח התחרות
מרטינה נברטילובה, מנצחת התחרות
זאב מעופף

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  פעולה   ריגול
 יוצרים:  דונלד בליסריו 
 שחקנים:  ז'אן-מייקל וינסנט   ארנסט בורגניין   אלכס קורד   ג'ין ברוס סקוט
 פרסים:  עריכת הסאונד הטובה ביותר
 פסקול:  Airwolf Themes 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  80 
 הפקה
 מוזיקה:  Sylvester Levay 
 אורך פרק:  45 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  CBS‏ (עונות 1-3)   USA‏ (עונה 4)
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  22 בינואר 1984 – 7 באוגוסט 1987 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זאב מעופף (באנגלית: Airwolf) הייתה סדרת טלוויזיה אמריקנית אשר שודרה בין השנים 1984 ל-1987. הסדרה עוסקת במסוק צבאי על-קולי, שם-קוד זאב מעופף (Airwolf) וצוותו, שהשתתפו במגוון משימות, לרוב הקשורות לריגול עם דגש על המלחמה הקרה. הסדרה נוצרה על ידי דונלד בליסריו. בשלוש העונות הראשונות כיכבו בה ז'אן-מייקל וינסנט, ארנסט בורגניין, אלכס קורד וג'ין ברוס סקוט, בעונה הרביעית לוהק צוות חדש.
מנגינת הנושא נכתבה והולחנה ברובה בידי סילבסטר לוויי.
הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון בשלהי שנות ה-80.
תקציר עלילה

הסדרה מתמקדת סביב "זאב מעופף"- אב טיפוס מתקדם של מסוק על-קולי מתקדם בעל יכולות חמקניות גבוהות וחימוש רב. זאב מעופף תוכנן עי ידי ד"ר צ'ארלס הנרי מוֹפֶט (בגילומו של דייוויד המינגס) - גאון עם נטייה פסיכופתית לענות ולרצוח נשים - ונבנה על ידי ה"פירמה" (The Firm), חטיבה בתוך ארגון הביון המרכזי (CIA) של ארצות הברית. מופט וצוותו גונבים את המסוק במהלך תצגות אש חיה בפני בכירים. במהלך הגניבה, מופט פותח באש על הבונקר של הבכירים. הוא הורג סנאטור ופוצע קשה את סגן מנהל הפירמה, מייקל קולדסמית' בריגס השלישי, שידוע בכינויו "ארכאנג'ל" (אלכס קורד) . מופט לוקח את המסוק לללוב לביצוע שורה של פעולות התקפיות כשירות עבור קדאפי, בתמורה למקלט מדיני בלוב.
ארכאנגל מגייס את סטרינגפלו הוק (וינסנט), טיפוס מתבודד שחי בבקתה בהרים עם כלבו.הוק היה טייס ניסוי בזמן הפיתוח של זאב מעופף. חברו היחיד הוא דומיניק סאנטיני (בורגניין), זקן חביב ובעל חברת התעופה "סאנטיני אייר" המספקת לשניהם עבודה לעת מצוא.
הוק מצליח למצוא את המסוק בעזרת חברו דומיניק, אך במקום להחזירו הוא מחביא אותו בהר געש כבוי בעמק מונומנט. הוק מבצע משימות עבור ממשלת ארצות הברית בעזרת "זאב מעופף" תמורת מציאתו של אחיו סיינט-ג'ון הוק, שנעדר מאז מלחמת וייטנאם.
הסדרה הציגה את דמותה של קייטלין אושאנסי (סקוט) בעונתה השנייה של הסדרה כטייסת מסוקים של משטרת הכבישים של טקסס, שמצטרפת לחברת "סאנטיני אייר" ובהמשך מתפקדת גם כטייסת גיבוי במסוק "זאב מעופף".
"החברה"

"החברה" המסתורית הידועה בשם "The Firm" מסועפת ל-CIA ומנוהלת בידי מייקל קולדסמית' בריגס השלישי, שידוע בכינויו "ארכאנג'ל" (אלכס קורד). בשתי העונות הראשונות, ארכאנג'ל נעזר בשירותיה של מארלה (דבורה פראט), בעלת דוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה, הנדסת חשמל, פסיכולוגיה ומיקרוביולוגיה.
הסדרה הייתה אפלה ועלילתית ובעלת מאפיינים מהמלחמה הקרה, כאשר אנשי "החברה" מנסים להניח את ידיהם על "זאב מעופף" בכל הזדמנות, ובנוסף לבושים כולם בלבן כדי לשכנע את הוק ודומיניק ב"טובתם". "החברה" הייתה גם בעלת בריתם וגם אויביהם למשך כל הסדרה.
המסוק

המסוק שכינויו בסדרה "זאב מעופף" היה בעצם מסוק מדגם בל 222 דו מנועי, שצבוע בצבע אפור מטאלי פרט לגחון הצבוע לבן (בצורה המאפיינת קטלן). המסוק צויד בזוג מנועי סילון וזרבובית בקדמת המסוק שנועדה לתדלוק אווירי, בנוסף למקלעים החבויים בקצות כנפיים נשלפות ומשגר רקטות מסוג AGM-65 מאבריק, AGM-114 הלפייר וAIM-9 סיידווינדר מונחה חום בגחון המסוק. המסוק עצמו בעל שריון בלתי חדיר, והעיצוב הפנימי של המסוק היה הייטקי ומשוכלל, וכלל מערכות זיהוי אווירי, אמצעי האזנה ושיבוש תדרים, הטלת מוץ ונורים כנגד אמצעי לחימה אחרים וטיסה חמקנית.
הרעיון מאחורי "זאב מעופף" היה היותו על-קולי ומחומש בצורה כזו שתאפשר לו להשתלב כמסוק אזרחי וצבאי ("זאב במעטה של כבשה"). הלוגו של "זאב מעופף" היה ראש זאב שחושף שיניו, שמאחוריו כנפיים וראש של כבשה במסווה.
"זאב מעופף" יכול היה לכאורה לבצע תמרונים שאינם אפשריים במסוקים מציאותיים - טיסה במהירויות על קוליות ובגבהים שהם מחוץ למעטפת הטיסה של מסוקים בני זמננו.
לאחר סיום הסדרה המסוק נמכר לחברה גרמנית ושימש כאמבולנס אווירי. ב-6 ביוני 1992, במהלך סופת רעמים ובתנאי ראות קשים, התרסק המסוק על צלע הר מיוער ושלושת אנשי צוותו נהרגו.
באוגוסט 2006 נוצר תעתיק של "זאב מעופף" מדגם בלתי שמיש של מסוק הבל-222, והוצב במוזיאון מסוקים בפיג'ן פורג', טנסי.
עונה רביעית

לעונה הרביעית היא שודרה ברשת הכבלים USA, לוהקו שחקנים חדשים לכל התפקידים. ז'אן-מייקל וינסנט הופיע בפרק הראשון בלבד. פרקי העונה צולמו בקנדה. העלילה נכתבה כך שיצאו ממנה כל הדמויות הוותיקות - דומיניק נהרג בפיצוץ מסתורי וארכאנג'ל נשלח במפתיע למשימה בחו"ל. העלילה מתמקדת באח האובד סיינט-ג'ון הוק (השחקן בארי ואן דייק), אחייניתו של דומיניק ג'ו סאנטיני (השחקנית מישל סקארבלי), מייג'ור מייק ריברס מחיל האוויר האמריקני (השחקן ג'ראנט ווין דייוויס), וסוכן ממשלה בשם ג'ייסון לוק (השחקן אנטוני שרווד). לא התאפשרו המשך צילומי המסוק, מה שדרש מיחזור רב של צילומים מעונות קודמות. תקציב הפרקים עמד על 300,000 דולר לפרק. עונה זו נחשבה לנחותה בהרבה, ללא הצלחה וכמעט אינה קשורה לשלוש העונות הקודמות.
ראו גם

רעם כחול
נחש צפע (סדרת טלוויזיה)
אביר על גלגלים
הערות שוליים

↑  Accident Bell 222 D-HHSD, Aviation-safety.net
↑  Airwolf (TV Series 1987) - IMDb, נבדק ב-2020-12-22
המסוק "זאב מעופף"
תעתיק של מסוק "זאב מעופף" במוזיאון התעופה בטנסי.
הר הקסמים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  פנטזיה בטלוויזיה 
 שחקנים:  הלן דולימור 
 ארץ מקור:  אוסטרליה 
 מספר פרקים:  50 
 הפקה
 הפצה:  Endemol Australia 
 שידור
 רשת שידור:  ABC Television 
 תקופת שידור מקורית:  3 ביוני 1997 – 24 בנובמבר 1998 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הר הקסמים (באנגלית: Magic Mountain) היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 52 פרקים ששודרה ברשת הטלוויזיה האוסטרלית ABC בין 1997 ל-1998. הסדרה שודרה גם בטלוויזיה החינוכית הישראלית ב-2001.
עלילת הסדרה מתמקדת סביב ארבעה חברים (צבה, דרקון, אריה ודובת פנדה) שגרים על הר דמיוני בשם הר הקסמים. צבבה הוא שמה של הצבה בחבורה והיא מאופיינת באחריות וברצינות. קוני הוא הדרקון המאופיין בחכמה ומסתוריות. לקוני יש את היכולת לעשות קסמים, אמנם לרוב הם יוצאים לו בצורה שונה ממה שהוא תכנן. אריק הוא האריה הניחן בשובבות ומרץ של ילד. ודובית הוא שמה של דובת הפנדה המפונקת והילדותית.
קורונה קיילצה

קורונה קיילצה (בפולנית: Korona Kielce) היא קבוצת כדורגל פולנית המשחקת בליגת העל הפולנית. הקבוצה מייצגת את העיר קיילצה.
מאז היווסדה לא זכתה הקבוצה בתואר כלשהו. בשנת 2007 עברה לאצטדיון חדש. הקבוצה הגיעה לחצי גמר הגביע הפולני בשנת 2006 ולגמר הגביע הפולני בשנת 2007.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1973 לאחר איחוד שתי מועדונים מהעיר קיילצה. הקבוצה עלתה לליגת המשנה הפולנית בשנת 1975 ולא הצליחה לעלות ליגה עד לשנת 2005 כאשר הקבוצה זכתה באליפות הליגה השנייה ושיחקה בליגה הראשונה עד לשנת 2020 כאשר ירדה ליגה לאחר עונה הקבוצה חזרה לליגה הבכירה.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

ברזיל אדי אדריאנה
פולין וייצ'ך קובלבסקי
פולין פבל סאסין