stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטלת שתן לילית
הערות שוליים

1 2  van Kerrebroeck, P; Abrams P; Chaikin D; Donovan J; Fonda D; Jackson S; Jennum P; Johnson T; Lose G; Mattiasson A; Robertson G; Weiss J (2002). "The standardisation of terminology in nocturia: Report from the standardisation Sub-committee of the International Continence Society". Neurourol Urodyn. 21 (2): 179–183. PMID 11857672.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Weiss, J; Blaivas J; Stember D; Brooks M (1998). "Nocturia in adults: Etiology and classification". Neurourol Urodyn. 17 (5): 467–472. PMID 9776009.
1 2  Schatzl, G; Temml C; Schmidbauer J; Dolezal B; Haidinger G; Madersbacher S (יולי 2000). "Cross-sectional study of nocturia in both sexes: analysis of a voluntary health screening project". Urology. 56 (1): 75. PMID 10869627. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hetta, J (דצמ' 1999). "The impact of sleep deprivation caused by nocturia". BJU Int. 84: 27–28. PMID 10674891. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ancoli-Israel, S; Bliwise, D; Norgaard, J (2011). "The effect of nocturia on sleep". Sleep Medicine Reviews. 15 (2): 91–97. doi:10.1016/j.smrv.2010.03.002. אורכב מ-המקור ב-2013-12-03. נבדק ב-2013-12-26.
↑  Jensen, J; Lundin-Olsson L; Nyberg L; Gustafson Y (2002). "Falls among frail older people in residential care". Scand J Public Health. 30 (1): 54–61. PMID 11928835.
↑  Kobelt, G; Borgström F; Mattiasson A. (2003). "Productivity, vitality and utility in a group of healthy professionally active individuals with nocturia". BJU Int. 91 (3): 190–195. PMID 12581002.
↑  Abraham, L; Hareendran A; Mills I; Martin M; Abrams P; Drake M; MacDonagh R; Noble J (2004). "Development and validation of a quality-of-life measure for men with nocturia". Urology. 63 (3): 481–486. PMID 15028442.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שתן
הסופר קאפ האירופי 2011

הסופר קאפ האירופי 2011 היה המהדורה ה-36 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. הוא התקיים באצטדיון לואי השני במונקו ב-26 באוגוסט 2011. במשחק התמודדו ברצלונה, הזוכה בליגת האלופות 2010/11, ופורטו, הזוכה בליגה האירופית 2010/11. ברצלונה ניצחה 2–0 וזכתה בסופר קאפ האירופי הרביעי שלה.
מיקום

אצטדיון לואי השני במונקו היה המיקום של הסופר קאפ האירופי בכל שנה מאז 1998. האצטדיון, שנבנה בשנת 1985, משמש כביתה של קבוצת הכדורגל מונקו, המשחקת בליגה הצרפתית.
קבוצות

| קבוצה | העפלה | השתתפויות קודמות (מודגש מציין זכייה) |
| --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | הזוכה בליגת האלופות 2010/11 | 1979, 1982, 1989, 1992, 1997, 2006, 2009 |
| פורטוגל פורטו | הזוכה בליגה האירופית 2010/11 | 1987, 2003, 2004 |
משחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באוגוסט 2011 | ספרד ברצלונה | 2–0 | פורטוגל פורטו | אצטדיון לואי השני צופים: 18,048 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
| 26 באוגוסט 2011 | ליונל מסי  39' ססק פברגאס  88' | (סיקור) |   | אצטדיון לואי השני צופים: 18,048 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
| --- | --- |
השחקן המצטיין: ספרד אנדרס אינייסטה (ברצלונה): כללי המשחק: 90 דקות  30 דקות הארכה במידת הצורך  דו-קרב פנדלים אם התוצאה עדיין שוויון  שבעה מחליפים רשומים  מקסימום שלושה חילופים
ראו גם

גמר ליגת האלופות 2011
גמר הליגה האירופית 2011
הערות שוליים

↑  "Rahmenterminkalender 2011/2012". DFB.de (בגרמנית). Deutscher Fussball-Bund. 24 בנובמבר 2010. נבדק ב-17 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Calendrier Général des Compétitions 2011/2012" (PDF). LFP.fr (בצרפתית). Ligue de Football Professionnel. 31 במרץ 2011. ארכיון (PDF) מ-25 במאי 2011. נבדק ב-17 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Barcelona and Porto to contest Super Cup". UEFA.com. 29 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cesc seals Super Cup win for Barca". ESPN Soccernet. 26 באוגוסט 2011. נבדק ב-30 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cesc Fábregas scores first Barcelona goal in Uefa Super Cup triumph". The Guardian. 26 באוגוסט 2011. נבדק ב-30 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Regulations of the UEFA Super Cup 2011" (PDF). UEFA.com.
הסכסוך האוסטי-גאורגי

הסכסוך הגאורגי-אוסטי מתייחס לסכסוך אתנו-פוליטי במחוז האוטונומי של גאורגיה, דרום אוסטיה. הסכסוך התעורר בשנת 1989 והתפתח למלחמת אזרחים. למרות ההכרזה על הפסקת אש, ומאמצי השכנת שלום רבים, נותר הסכסוך בלתי פתור. תקריות אש נקודתיות המשיכו להתרחש מאז, ורוב השטח אינו בשליטת השלטון המרכזי בטביליסי. באוגוסט 2008, הגיעה המתיחות הדיפלומטית ועימותים עצימות נמוכה, בין גאורגיה לממשל הבדלני של דרום אוסטיה, למלחמה בדרום אוסטיה.
רקע > רקע

אזור דרום אוסטיה נמצא בחלק הצפוני של מרכז גאורגיה, בשיפולי הקווקז הגדול, ומשתרע על 3,900 קמ"ר. בשנת 1989, בתחילת הסכסוך הגאורגי-אוסטי, מנתה אוכלוסיית המחוז כ-99 אלף נפש, מהם כ-66% אוסטים (משנות העשרים היוו האוסטים 66%-69% מאוכלוסיית המחוז) ו-29% גאורגים. מסך של כ-164 אלף האוסטים ברחבי ברית המועצות, התגוררו כ-65 אלף בדרום אוסטיה.
מבחינה גאוגרפית נמצאת דרום אוסטיה בשיפולי מרכז רכס הקווקז הגדול. היא גובלת ממזרח, מדרום וממערב, במחוזות האחרים של גאורגיה. מצפון היא גובלת ברפובליקה של צפון אוסטיה שהיא חלק מהפדרציה הרוסית. פסגות רכס הקווקז הגדול יוצרת חיץ פיזי בין גאורגיה לרוסיה. המעבר היחיד המאפשר מעבר של כל רכב כל ימות השנה היא מנהרת רוקי שנפתחה בשנת 1988. המעברים האחרים פתוחים בעונת הקיץ בלבד, חלקם נועד להולכי רגל. המעבר הנמתח לאורך 3,660 בגובה 3,000 מעל פני הים, מאפשר קשר דו כיווני ישיר ורציף מצפון אוסטיה לדרום אוסטיה ומרוסיה לגאורגיה. המאבק הטריטוריאלי של הצפון אוסטים כנגד האינגושים והקברדינים ושל הדרום אוסטים כנגד הגאורגים, יצרה תלות של האוסטים ברוסיה. התמיכה הרוסית הכרחית להישרדותם של האוסטים בצפון אוסטיה ובדרום אוסטיה. מציאות זו מאפשרת לרוסיה לקדם את השפעתה והאינטרסים הפוליטיים שלה בעבר הקווקז באמצעות האוסטים.
האוסטים, צאצאי האלאנים, הגיעו לאזור דרום אוסטיה במאה השלוש עשרה, לאחר שהממלכה האלאנית נפוצה לכל עבר בעקבות הפלישות המונגוליות לאזור מגוריהם שהשתרע בין נהר הדון לנהר הוולגה. האוסטים שהתיישבו בשני צידי רכס הקווקז הגדול, השתייכו במהלך ההיסטוריה שלהם לישויות שונות שהתקיימו באזור. האוסטים שהגיעו לדרום אוסטיה הפכו לנתינים פיאודליים של גאורגיה. הם היו חלק מהנסיכות הגאורגית, נסיכות סמאצ'בלו, והיו למעשה חלק מהממלכות הגאורגיות שהתקיימו בגאורגיה עד לסיפוחה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1801. עם סיפוח גאורגיה לאימפריה הרוסית, אוחדו שני חלקי העם האוסטי ליחידה אחת תחת מלכות המשנה של הקווקז שבירתה טביליסי. הקמתה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, בשנת 1918, ניתקה את דרום אוסטיה מצפון אוסטיה. גאורגיה שהייתה המנשביקית דיכאה באכזריות התקוממות אוסטית בולשביקית, והרוסים עשו שימוש באוסטים בעת פלישת הצבא האדום לגאורגיה, כשעילת הפלישה הייתה תמיכה ב"מרד האיכרים והפועלים" בגאורגיה, פברואר 1921. הרוסים שכבשו את גאורגיה, התקיימו בה משטר סובייטי, ובאפריל 1922 ייסדו את האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה במסגרת מדיניות של יצירת יחידות טריטוריות אוטונומיות בברית המועצות עבור מיעוטים אתניים, שנקראה קורניזציה (коренизация)‏, תחת הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז בתחילה ולאחר מכן תחת גאורגיה הסובייטית (גאורגיה סס"ר). החבל האוטונומי של צפון אוסטיה הוקם רק בשנת 1924, בנפרד מדרום אוסטיה. למרות מדיניות הקורניזציה חששו הסובייטים, שעדיין לא ביססו את שלטונם על גאורגיה, לקרוע את דרום אוסטיה מגאורגיה ולאחד אותה עם צפון אוסטיה.
הערות שוליים

↑  קורניזציה (коренизация) - מדיניות הפיכת אזורים בעלי ייחוד אתני ליחידות מנהליות בדרך כלל אוטונומיות, שהונהגה בברית המועצות בשנות העשרים. משמעותו המילולית של המושג הוא "נטיעת שורשים". האזורים שקיבלו אוטונומיה היו לעיתים קרובות אזורי מיעוטים שדוכאו.
↑  דוד מרשל לאנג (1962), ההיסטוריה המודרנית של גאורגיה הסובייטית, עמ' 228-229, (באנגלית)
↑  פאול קולייר וניקולאס סאמבניס (2005), הבנת מלחמת אזרחים: עדויות ואנליזה, עמ' 271, ISBN 0821360493, (באנגלית)
|  יחסי גאורגיה–רוסיה  |
| --- | --- | --- |
| כללי | האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה • המחוז הצבאי של עבר הקווקז • כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה • קונפדרציית עמי ההר של הקווקז |  |
| סכסוכים פנימיים בגאורגיה | מלחמת האזרחים הגאורגית (1991-1993) • מלחמת דרום אוסטיה (1991–1992) • מלחמת אבחזיה (1992-1993) • מלחמת אבחזיה (1998) • משבר קודורי (2001) • מהפכת הוורדים (2003) • משבר אג'ריה (2004) |  |
| משבר רוסיה-גאורגיה (2006) | החבלה בצינור הגז הצפון-אוסטי • חרם היין • משבר קודורי • מחלוקת הריגול • גירוש הגאורגים מרוסיה |  |
| טענות לחדירה למרחב האווירי | תקרית תקיפת המסוקים • תקרית הטילים • תקרית הפלת המטוס בגאורגיה |  |
| שונות | מחלוקת השגריר הרוסי (2007) • הפגנות גאורגיה (2007) • משבר רוסיה-גאורגיה (2008) • מלחמת גאורגיה-רוסיה (2008) |  |
הסופר קאפ האירופי 2012

הסופר קאפ האירופי 2012 היה המהדורה ה-37 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק, שנערך באצטדיון לואי השני במונקו ב-31 באוגוסט 2012, בין צ'לסי, הזוכה בליגת האלופות 2011/12 צ'לסי, ואתלטיקו מדריד, הזוכה בליגה האירופית 2011/12.
זה היה הסופר קאפ האחרון ששוחק באצטדיון לואי השני, שאירח את המשחק מאז 1998, והמהדורות הבאות התארחו במקומות שונים, החל במהדורת 2013 ששוחקה באדן ארנה בפראג.
אתלטיקו מדריד ניצחה 4–1 וזכתה בסופר קאפ האירופי השני שלה. רדאמל פלקאו כבש שלושער במחצית הראשונה ומירנדה הוסיף את הרביעי לאתלטיקו בדקה ה-60', לפני שגארי קייהיל צימק לצ'לסי בדקה ה-75'.
מיקום

אצטדיון לואי השני במונקו היה המיקום של הסופר קאפ האירופי בכל שנה מאז 1998. האצטדיון, שנבנה בשנת 1985, משמש כביתה של קבוצת הכדורגל מונקו, המשחקת בליגה הצרפתית.
הקיבולת נטו של אצטדיון לואי השני הייתה 18,000. למעלה מ-70% מהכרטיסים היו שמורים לקהל הרחב ולאוהדי שני המועדונים. צ'לסי ואתלטיקו חילקו את הכרטיסים שלהם ישירות לאוהדים שלהם.
קבוצות

| קבוצה | העפלה | השתתפויות קודמות (מודגש מציין זכייה) |
| --- | --- | --- |
| אנגליה צ'לסי | הזוכה בליגת האלופות 2011/12 | 1998 |
| ספרד אתלטיקו מדריד | הזוכה בליגה האירופית 2011/12 | 2010 |
בעבר היו ארבעה מפגשים בין קבוצות אנגליות לספרדיות בסופר קאפ האירופי (1979, 1980, 1982, 1998), כאשר קבוצות אנגליות ניצחו בשלושה מתוך הארבעה.
משחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 באוגוסט 2012 | אנגליה צ'לסי | 1–4 | ספרד אתלטיקו מדריד | אצטדיון לואי השני צופים: 14,312 שיפוט: סלובניה דאמיר סקומינה |
| 31 באוגוסט 2012 | גארי קייהיל  75' | (סיקור) | רדאמל פלקאו  6', 19', 45'   ז'ואאו מירנדה  60' | אצטדיון לואי השני צופים: 14,312 שיפוט: סלובניה דאמיר סקומינה |
| --- | --- |
השחקן המצטיין: קולומביה רדאמל פלקאו (אתלטיקו מדריד): כללי המשחק: 90 דקות  30 דקות הארכה במידת הצורך  דו-קרב פנדלים אם התוצאה עדיין שוויון  שבעה מחליפים רשומים, מתוכם ניתן להשתמש בעד שלושה
ראו גם

גמר ליגת האלופות 2012
גמר הליגה האירופית 2012
הערות שוליים

↑  "Tactical lineups" (PDF). UEFA.com. Union of European Football Associations. 31 באוגוסט 2012. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chelsea and Atlético to contest Super Cup". UEFA.com. Union of European Football Associations. 20 במאי 2012. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Josef, Ladislav (17 ביוני 2011). "Prague celebrates 2013 Super Cup honour". UEFA.com. Union of European Football Associations. נבדק ב-23 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Daniel Taylor (19 במאי 2012). "Chelsea win Champions League on penalties over Bayern Munich". The Guardian. נבדק ב-19 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Atl Madrid 3–0 Athletic Bilbao". BBC Sport. 9 במאי 2012. נבדק ב-15 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chelsea and Atlético latest in a long line". UEFA.com. Union of European Football Associations. 9 ביולי 2012. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Regulations of the UEFA Super Cup 2012" (PDF). UEFA.com. Union of European Football Associations. נבדק ב-29 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
הטנק בדגניה

| --- | --- |
הטנק בדגניה - טנק רנו R-35 סורי בקיבוץ דגניה א' שננטש בקרבות מלחמת העצמאות
הטנק בדגניה - טנק רנו R-35 סורי בקיבוץ דגניה א' שננטש בקרבות מלחמת העצמאות
 מידע כללי
 סוג:  רנו R-35
 שימוש:  טנק בחיל השריון של צבא סוריה
 מיקום:  דגניה א'
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°42′27″N 35°34′38″E﻿ / ﻿32.7074737°N 35.5772552°E﻿ / 32.7074737; 35.5772552
 האנדרטה באתר יזכור
 he
 
הטנק בדגניה הוא טנק מדגם רנו R-35 של חיל השריון הסורי, אשר התקדם לקיבוץ דגניה א' ב-20 במאי 1948, בקרב עמק הירדן שבחזית הסורית במלחמת העצמאות. לוחמי צה"ל בדגניה הצליחו לפגוע בו ולהשמידו. אירוע זה נחשב לאחד מסיפורי הגבורה הגדולים של מלחמת העצמאות. עם זאת, לא ידוע בוודאות מי עצר את הטנק, ולסיפור יש חמש גרסאות.
הטנק נותר סמוך לשער הקיבוץ כאנדרטה וסמל למלחמתם הנועזת של מגיני דגניה.
רקע

קיבוץ דגניה א', אם הקבוצות והקיבוצים, נוסד בשנת 1910 ומצוי בדרום מערב הכנרת, בסמוך למוצא הירדן. ב-18 במאי 1948, ארבעה ימים לאחר שדוד בן-גוריון נשא את הכרזת העצמאות, נכבשה משטרת צמח שבעמק הירדן על ידי צבא סוריה. הסורים גם כבשו את הקיבוצים הסמוכים: שער הגולן ומסדה. כבר למחרת, 19 במאי, כוחות הוזנקו לגזרה, פלוגה מחטיבת כרמלי ותגבורת נוספת. בבוקר 20 במאי, כוחות סורים ניסו להתקדם לכיוון מערב. מהצד הישראלי מערך ההגנה התבסס ביישובים דגניה א' ודגניה ב' ובשטח שביניהן. באזור תל בית ירח ובסביבת הכנרת הוצב תותח 20 מ"מ, מרגמות ותותחים נוספים לבלימת מתקפה עתידית. אלה הצטרפו אל כוחות החי"ר, חיל המשמר ולוחמי הקיבוצים שהיו בשטח. הללו, תחת פיקוד משה דיין, מנעו ניסיון סורי להתבסס מערבית למוצא הירדן.
הקרב בדגניה

בשעה 04:15 לפנות בוקר, התקפה ארטילרית סורית החלה על הכוחות הישראלים. בחסות ירי המרגמות, התקדמו כוחות טנקים, רכבים משוריינים ולוחמי וחי"ר של צבא סוריה לכיוון הדגניות. על הכביש הראשי בין שתי הדגניות התקדמו שלושה טנקי רנו ונעו קדימה לכיוון דגניה א'. מגני הקיבוץ הצליחו בסיוע מקלעים, מרגמות ותותחי ארטילריה לבלום את ההתקדמות הסורית, והסבו לכוחותיהם נפגעים רבים. ההתקפה הסורית נבלמה לקראת השעה 7:45, ולכן הכוח הסורי החל להגביר את ההתקפה על דגניה ב'.
עצירת הטנק

במהלך ההתקפה על דגניה א', אחד מהטנקים הסורים נפגע בפאתי הקיבוץ. במשך שעתיים היתמר ממנו עשן שחור. ישנה מחלוקת לגבי מי היה האדם שעצר את הטנק ובאיזו דרך. ישנן חמש גרסאות עיקריות של לוחמים שונים אשר טענו שהיה להם חלק בעצירת הטנק.
עצירת הטנק > ברוך בר לב

מן הידועות שבגרסאות היא שברוך בר-לב (בורק'ה), מפקד כיתת גדנ"ע וחבר משק דגניה, הערים על צוות הטנק בכך שהשאיר את שער הקיבוץ פתוח, מה שגרם למפקד הטנק לחשוב שמדובר במלכודת ולהיעצר בשער הקיבוץ ואז יידה מספר בקבוקי תבערה לעבר הטנק והבעירו. כשהטנק כולו עלה באש הלוחמים הסורים קפצו ממנו וברחו על נפשם.
עצירת הטנק > שלמה אנשל

בשנת 1990 טען שלמה אנשל בריאיון לעיתון 'הארץ' שהוא עצר את הטנק על ידי פגז פיא"ט. אנשל היה לוחם גולני שנבחר לשאת הפיא"ט בזכות עברו בצבא הבריטי כלוחם בבריגדה היהודית. שם, הוא למד לירות במטול פיא"ט נגד טנקים וצבר ניסיון בשימוש בו. לפי גרסתו, נשכב מול הטנק ושיגר לעברו שלושה פגזים ממטול הפיא"ט. רק בפעם השלישית הצליח לפגוע בו. לדבריו, הוא הרג את אחד מאנשי הצוות, אילץ את השני להיחלץ החוצה והוא נהרג בצרור יריות.
בדיקה שערך חיל החימוש בשנת 1991 מראה כי הפגיעה נגרמה ממטען חלול. בבדיקה נמצאה חדירה בליסטית אחת בצריח, אחת בצריחון המפקד, ורסס היקפי מתחת לאזור הפגיעה. לאור זאת נקבע כי "ממדי הרסס ההיקפי, צורתו ועובי השריון הנחדר, מתאימים לפצצת מטול פיא"ט". בשנת 2006 מתי גרינברג מהמחלקה להיסטוריה בצה"ל השיב לאנשל כי הטנק "נפגע בפגז פיא"ט והושמד באמצעות בקבוק מולוטוב". אף על פי כן, סיבת עצירת הטנק איננה ודאית, אך אנשל טוען כי קודם הוא יירה מהמטול ורק לאחר מכן נזרקו בקבוקי התבערה. הניתוח המדוקדק של מומחי חיל החימוש לא מתייחס כלל למשמעות מיקומו וכיוונו של קדח הכניסה, שהוא בצריח מלמעלה למטה, דבר שבשטח מישורי של קרב דגניה, ובנשק בכינון ישיר ולא תלול מסלול, וללא נקודת ירי גבוהה, מרמז על כך שהטנק נפגע ממטען חלול, אבל לא בקרב זה, אלא ככל הנראה באירוע קודם.
עצירת הטנק > דוד זרחיה

לטענת דוד זרחיה (דוידסקו), סגן מפקד מחלקה בחטיבת כרמלי, הוא עלה על הטנק, דפק על הצריח והבטיח לטנקיסט שלא יאונה לו כל רע. מרגע שהשריונר הסורי פתח את הצריח מהצד נורה צרור יריות. הלוחם הסורי השיב בירי וזרחיה השחיל במהירות רימון יד לתוך הטנק והרג את הצוות.
עצירת הטנק > שלום הוכבאום

שלום הוכבאום, ניצול שואה וחבר דגניה, טען שהוא זה שהכניע את הטנק. לפי גרסתו, הטנק נתקע על גדת תעלה. אז, חברי הקיבוץ והוכבאום בראשם, ניצלו את ההזדמנות והשליכו לעבר הטנק שני בקבוקי תבערה מאולתרים אשר הבעירו אותו.
עצירת הטנק > יצחק עשת

יצחק עשת, גם הוא לוחם גולני, אשר שירת קודם לכן בצבא הבריטי וצבר ניסיון על מטול פיא"ט. הוא טוען שהכניע את הטנק לאחר שירה פגז מהמותן. לדבריו הוא הרג את אחד הטנקיסטים וגרם לשני להימלט ולהיהרג על ידי רימונים.
אחרית הדבר

הטנק ניצב סמוך לשער הקיבוץ כסמל לנחישותם של הלוחמים אשר הגנו על דגניה. מספר ספרים נכתבו על הקרב בדגניה ובראשם "הטנק - הקרב בשערי דגניה" של יובל שיאון, ו"עמק במערכה" של אסף אגין.
בשנת 2018, לאחר שבע שנות מחקר, הוציא אסף ענברי את הספר "הטנק". הספר מתאר את פרשת עצירת הטנק מנקודת מבטם של חמשת האנשים הטוענים שהשמידו אותו. אף על פי כן, גם ענברי אינו מכריע בסוגיה ולדבריו אינו יודע מי עצר את הטנק. הספר עובד למחזה על ידי על ידי יואב שוטן גושן ועירד רובינשטיין, אשר עלה בתיאטרון הקאמרי בשנת 2022. על-סמך הספר פותח גם משחק מחשב קצר בשם "טנק אחד במאי".
גלריה

חזית הטנק
חזית הטנק מזווית נוספת
הטנק מהצד האחורי
מבט מהצד
אחורי הטנק
חזית הטנק מהצד השני
סמל חברת רנו על הטנק בדגניה
פנים הטנק
השלט הניצב בסמוך לטנק מאמץ את הגרסה לפיה הטנק הושמד בידי אנשי הקיבוץ באמצעות בקבוקי תבערה
הטנק כפי שצולם ימים ספורים לאחר עצירתו
לקריאה נוספת

אסף ענברי, הטנק, הוצאת ידיעות ספרים, 2018.
הערות שוליים

↑  הקרב על הדגניות, בעיתון דבר, ‏4 במאי 1958
↑  נתוני קרב: דגניה א', באתר מפת אתרי מלחמת העצמאות
↑  נתן דונביץ', הקרב על הדגניות הביא מפנה לטובה בחזית הירדן, בעיתון "הארץ", ‏24 במאי 1948
↑  קרב עמק הירדן - מי עצר את הטנק בדגניה?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
1 2  במקום בו נעצרו הזחלים - שם נקבע המיתוס, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2018
↑  מיכאל מס, איך באמת נפגע הטנק של דגניה?, השריון, גיליון 7, 2000, עמ' 61-60.
↑  סא"ל יהלי עמית, שלט הנצחה - הקרב על דגניה - בתשובה לשאלתך, מחלקת היסטוריה, ענף חקר קרבות, 17 ביולי 2006
1 2 3  תעלומה: מי עצר את הטנק הסורי במלחמת העצמאות?, באתר ‏מאקו‏, 17 במרץ 2018
↑  משה ניסנבוים, מי עצר את הטנק הסורי בדגניה, באתר ישראל היום, 21 במאי 2018
↑  יואב בירנברג, המחזה שמנסה לענות על השאלה: מי עצר את הטנק?, באתר ynet, 15 בפברואר 2022
הקאמרי השיקו וכולם באו לצפות: מעודד בן עמי עד יעל אלקנה, באתר "סרוגים", 13 במרץ 2022
↑  המשחק One Tank In May, באתר Free Game Planet, ‏2019-05-21 (באנגלית)
צריחון הטנק ובו חור חדירת פגז פיא"ט
הסתמכות על המסתורין

הסתמכות על המסתורין הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי שבו ההסבר המוצע לתופעה או עובדה הוא שתופעה זו אינה ניתנת להסבר; גם טיעון המסתמך על העדר הסבר לוקה באותו כשל, אם אינו מראה שהסבר כזה אינו קיים. לעומת זאת, הטענה כי לתופעה מסוימת לא קיים הסבר, בפני עצמה, עשויה להיות תקינה מבחינה לוגית, בתנאי שאינה מוצגת כהסבר.
הכשלים מסוג זה הם ברוחו של השיר "אל נבקש":
"אל נבקש הכול לדעת
דוגמה:
"אם יש אלוהים, כיצד ייתכן שצדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
(התופעה נטולת ההסבר, לפיה האל מאפשר צדיק ורע לו, מתיימרת להראות שההנחה בדבר קיום האל מביאה לסתירה. הכשל הוא בכך שלא נשללו הסברים לתופעה המתיישבים עם קיום האל).
דוגמה לטיעון הפוך הלוקה באותו כשל:
"מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
(העדרו המתחייב של הסבר לתופעה מוצע כהסבר עבורה).
ולעומת זאת:
"מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
(כאן אין כשל, משום שהמענה מסיק את העדרו המתחייב של הסבר לתופעה שבשאלה מתופעה כללית יותר שאינה ניתנת להסבר. ראו גם תורת הגמול).
וגם:
"מדוע זכה בלוטו דווקא ראובן, שיש לו שתי דירות והוא מכה את אשתו?"
(הטיעון: לא ניתן להסביר את הזכייה האקראית בהגרלה).
הערות שוליים

↑  מתוך: "אל נבקש". מילים תמי לוי.
היפרטרופיה של חדר שמאל

| --- | --- |

 תחום:  קרדיולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D017379
 סיווגים
 ICD-10:  I51.7 
 
היפרטרופיה של חדר שמאל, (באנגלית: "Left ventricular hypertrophy" או "LVH") היא עיבוי של שכבת השריר שבדופן חדר שמאל של הלב. היפרטרופיה של חדר שמאל עשויה להתרחש באופן טבעי כתוצאה מאימונים גופניים בעצימות גבוהה, המעלים את דרישת הגוף לחמצן ובכך את העומס על הלב, מה שגורם לטווח הארוך לעיבויו של השריר. באופן פתולוגי, עשויה היפרטרופיה של חדר שמאל להיגרם כתוצאה ממחלות כלי דם או מיתר לחץ דם.
על אף שהיפרטרופיה של חדר שמאל אינה מוגדרת כמחלה בפני עצמה, היא מהווה במקרים רבים סימן למחלות אחרות המערבות את הלב. כל מחלה המעלה את התנגודת שכנגדה צריך חדר שמאל להתמודד בעת ההתכווצות עשויה להוביל להיפרטרופיה של השריר. בין מחלות אלו ניתן למנות היצרות או אי ספיקה של מסתם אבי העורקים, היצרות או אי ספיקה של המסתם הצניפי (בשל הפעלת מנגנוני פיצוי המכבידים את העומס על הלב), הצרת אבי העורקים ויתר לחץ דם. נוסף למחלות אלו עשויה היפרטרופיה של חדר שמאל גם להתפתח כתוצאה ממחלה ראשונית של שריר הלב כדוגמת קרדיומיופתיה היפרטרופית.
היפרטרופיה של חדר שמאל עשויה להיות מצב הפיך, כך שבחלק מהמקרים לאחר הטיפול במחלה שגרמה להתעבות השריר, יחזור השריר לעוביו הנורמלי.
אבחנה

השיטה המקובלת לאבחון של היפרטרופיה של חדר שמאל היא ביצוע בדיקת אקוקרדיוגרפיה, בה ניתן למדוד את עוביו של שריר חדר שמאל. עובי שריר תקין בזמן סוף הדיאסטולה (הרפיית הלב) אמור להיות בין 0.6-1.1 ס"מ. אם עובי השריר עולה על 1.1 ס"מ ניתן לקבוע כי המטופל סובל מהיפרטרופיה של חדר שמאל.
אבחנה > אבחנה באמצעות א.ק.ג.

בבדיקת א.ק.ג. קיימים מספר קריטריונים לאבחנה של היפרטרופיה של חדר שמאל, אם כי הספציפיות והרגישות של כל קריטריון בפני עצמו אינן גבוהות, כך שייתכן מצב בו מטופל יסבול מהיפרטרופיה של חדר שמאל, אך תרשים הא.ק.ג. שיבוצע לו יהיה יחסית תקין. עם זאת, צירופם של מספר קריטריונים בתרשים א.ק.ג. מסוים מעלה את הסבירות לקיומה של היפרטרופיה. לרוב, משמשים ממצאי הא.ק.ג להחלטה בדבר הצורך לשלוח את המטופל לבדיקות אבחנתיות נוספות כגון אקוקרדיוגרפיה או בדיקות הדמיה אחרות.
הקריטריונים מתחלקים לקריטריון וולטאז' ולקריטריונים תומכים:
אבחנה > אבחנה באמצעות א.ק.ג. > קריטריון וולטאז

קריטריון סוקולוב - גל S בליד-V1 + גל R בליד-V5 או V6 (הגדול מביניהם), גדולים יחדיו מ-35 מ"מ (7 משבצות גדולות בפרט הא.ק.ג), או גל R בליד-AVL גדול מ-11 מ"מ
קריטריון קורנל - בגברים - גל S בליד-V3 + גל R בליד-AVL גדולים יחדיו מ-28 מ"מ, בנשים - גל S בליד-V3 + גל R בליד-AVL גדולים יחדיו מ-20 מ"מ
גל R בליד 1 + גל S בליד 3 גדולים יחדיו מ-25 מ"מ
גל R בליד-AVF גדול מ-20 מ"מ
גל S בליד-AVR גדול מ-14 מ"מ
גל R בלידים-V4, V5 או V6 גבוה מ-26 מ"מ
גל ה-R הגדול ביותר בלידי החזה + גל ה-S הגדול ביותר בלידי החזה גדולים יחדיו מ-45 מ"מ
אבחנה > אבחנה באמצעות א.ק.ג. > קריטריונים תומכים

גל R הנמשך מעל ל-50 מילישניות בלידים V5 או V6
צניחת מקטע ST עם היפוך של גל T בלידים שמאליים (מכונה "סטריין" - "Strain")
אבחנה > אבחנה באמצעות א.ק.ג. > שינויי א.ק.ג. אופייניים נוספים

הגדלה של עלייה שמאל - מתבטאת בגל P מיטראלי - שצורתו כצורת האות M
ציר לב שמאלי
עלייה של מקטע ST בלידי חזה V1-V3
ראו גם

קרדיומיופתיה
היפרטרופיה של חדר ימין
הערות שוליים

↑
↑  Gradman AH, Alfayoumi F (2006). "From left ventricular hypertrophy to congestive heart failure: management of hypertensive heart disease". Prog Cardiovasc Dis. 48 (5): 326–41. doi:10.1016/j.pcad.2006.02.001. PMID 16627048.
↑  https://litfl.com/left-ventricular-hypertrophy-lvh-ecg-library/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph910470 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תרשים א.ק.ג. המציג היפרטרופיה של חדר שמאל
העיר ללא יהודים

| --- | --- |

 מבוסס על:  העיר ללא יהודים 
 בימוי:  הנס קרל ברסלאור 
 תסריט:  אידה ינבאך, הוגו בטאוור, הנס קרל ברסלאור 
 שחקנים ראשיים:  Johannes Riemann Anny Miletty Armin Berg Armin Seydelmann Hans Effenberger Josef Steinbach Gisela Werbezirk Ferdinand Maierhofer Mizzi Griebl Eugen Neufeld הנס מוֹזֶר Sigi Hofer 
 מוזיקה:  Gerhard Gruber 
 צילום:  Hugo Eywo 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקרנת בכורה:  1924 
 משך הקרנה:  80 דק' 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט דרמה, סרט אילם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
העיר ללא יהודים (גרמנית: Die Stadt ohne Juden) הוא סרט אוסטרי מז'אנר האקספרסיוניזם מאת הבמאי ה.ק. ברסלאור. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1924 והוא מבוסס על ספר באותו שם מאת הסופר האוסטרי היהודי הוגו בטאואר (שהתנצר בצעירותו) אשר שילם בחייו על ביקורתו כלפי האנטישמים. הסרט הוא אחד מתוך סדרת סרטים אקספרסיוניסטים אוסטריים מאותה תקופה, ומכאן ערכו המחקרי הרב. הוא הוקרן לראשונה בווינה ב-25 ביולי 1924.
בספרו, שפורסם ב-1922, תיאר הוגו בטאוור חזון אלגורי מדויק למדי של העתיד הקרוב, שאירע אחר כך. למרות שיעודו של הספר היה לבדר, והוא נכתב כתגובה סאטירית לאנטישמיות הכללית שרווחה בשנות העשרים בווינה, הוא עורר סערה רבתי והיה לרב מכר שתורגם לשפות רבות. מיד בתום הקרנת הבכורה, רצח לאומן חבר המפלגה הנאצית את הסופר הוגו בטאוור. הרוצח, שנישא על גלי ההערצה באווירת האנטישמיות העממית באוסטריה, יצא לחופשי לאחר שהות של שנה וחצי במוסד פסיכיאטרי.