stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיקום אסירים בישראל
תוכניות שיקום שונות

| --- | --- |
 :  ראו גם – עבודות שירות
רבים מהאסירים לא מסיימים 12 שנות לימוד ולא רכשו הרגלי עבודה נורמטיביים. לכן, עלולים לחזור למעגל הפשיעה לאחר השחרור. שירות בתי הסוהר מספק לאסיר הכשרה מקצועית בין כותלי בית הסוהר. מטרת התוכנית היא לאפשר מימוש עצמי ולסייע לאסיר לחזור ולתפקד באופן הטוב ביותר.
נוסף על זאת, כחלק מהליך השיקום, עומדת האפשרות לעבוד מחוץ לכותלי בית הסוהר בזמן המאסר, כאשר האסיר יוצא לעבוד וחוזר לכלא בסיום יום העבודה.
שיקום אסירים משוחררים בקיבוצים היא תוכנית אשר הוקמה על מנת לסייע במניעת חזרה לעבריינות בקרב המשוחררים. בקיבוצים, האסירים המשוחררים רוכשים כישורים חברתיים, כישורי עבודה ומרכיבים של תפיסת עולם נורמטיבית בעלת ערכים מוסריים. שיקום האסירים המשוחררים בקיבוץ תורם לניתוק מהחברה העבריינית אליה השתייכו וקושרת אותם לחברה שומרת חוק. מהאסיר המשוחרר נחסך תיוג שלילי בזכות כך שהקיבוץ אינו לוקח בחשבון את עברו של המשוחרר ובכך תורם להעלאת דימויו העצמי.
תוכנית ייחודית לשיקום עבריינים בארץ היא שיקום אסירים בישיבות. בתוכנית זו, האסירים המשוחררים מבודדים מהחברה העבריינית ונחשפים לפיקוח חברתי הדוק ולהקניית תפיסת חיים שונה. הישיבה מתמקדת בלימודים וכוללת פעילות חינוכית, הכשרה לחיים נורמטיביים ופעילויות דתיות וטקסיות. דגש חשוב בישיבות הוא האפשרות לפתיחת דף חדש המתאפשרת על ידי הנכונות לסלוח לעבריין שמביע חרטה על המעשה שעשה.
שיקום אסירים צעירים

| --- | --- |
 :  ראו גם – עבריינות נוער בישראל, טיפול, קידום נוער
אסירים קטינים (עד גיל 18) מוגדרים כאוכלוסייה בסיכון הגבוה ביותר. אוכלוסייה זו מתאפיינת לרוב בהתנהגות אלימה ולקויה חברתית ודימוי עצמי נמוך הנובע מטיפול לקוי, חוסר בתשומת לב וחינוך והשכלה ברמה נמוכה.
בשנת 1999 הוחלט להקים תוכנית לטיפול באסירים צעירים, תוכנית שוש"ן - שיקום ושילוב של נוער המשלבת נוער באופן נורמטיבי ותקין בחברה. במסגרת התוכנית נבחנים צרכיו המיוחדים של בן הנוער ומותאמת לו תוכנית אישית בשיתופו ובשיתוף גורמי טיפול שונים עוד בעת שהות בן הנוער במאסר. התוכנית מתבססת על עקרון "אהבה קשוחה", מצד אחד הקשבה, שוויון, חום ואהבה ומצד שני סמכות ועמידה ביעדי התוכנית באופן קפדני.
שיקום אסירים המכורים לסמים ואסירים אלימים

| --- | --- |
 :  ראו גם – התמכרות לסמים, התמכרות פסיכולוגית
כלא "חרמון" הוא בית סוהר המשמש כמכון גמילה מסמים ופועל בשיטת "קהילה טיפולית". בשיטה זו, האסירים לוקחים אחריות על ניהול חייהם. מטרת כלא טיפולי זה היא גמילה. הטיפול מתבסס על תפיסה כוללנית המשלבת תחומי טיפול רפואי, נפשי, חברתי ומשפחתי. הנושאים הטיפוליים כוללים תיעול כעסים, תקשורת בין-אישית, כישורי חיים, ביטוי רגשות, מניעת שימוש חוזר בסמים ואלכוהול והכנה לקראת השחרור.
הרשות לשיקום האסיר מטפלת בשיקום אסירים נפגעי סמים אשר לאחר שחרורם עוברים להוסטלים. בהוסטלים עובדים מכורים לשעבר כמדריכים אשר מהווים גשר בין אנשי המקצוע לבין המשוחררים, ומשמשים עבורם כמודל לחיקוי ולהזדהות. אחד מכל עשרה הוסטלים מיועד לאמהות משוחררות ולילדיהן.
שיקום וטיפול בגבר אלים מתבסס על תאוריה והתנסות קלינית אשר מתייחסת לצורך בשינוי דפוסי ההתנהגות, דפוסי חשיבה ושינוי רגשי, כדי להעניק למטופל יכולת שליטה על עצמו ועל חייו. הטיפול מזהה בעיות רגשיות וקוגניטיביות, מרחיב את הרגישות לסביבה, מפתח כישורי שליטה רחבים וטובים יותר ועוד. הטיפול בשירות בית הכלא כולל קבוצות טיפוליות שתכניהם מתמקדים בשיפור התקשורת הבין אישית, ניהול שליטה בכעסים, הבנת הגורמים לאלימות ועוד. מסגרת הטיפול נמשכת בין 12- 15 מפגשים שבועיים. מחלקות לטיפול בגברים מכים: בית התקווה - פועלת משנת 2000, מיועדת ל-40 מטופלים. זוהי מחלקה טיפולית המתקיימת כקהילה טיפולית, המודל המתקיים שם הוא התנהגותי קוגניטיבי. הטיפול נמשך לטווח ארוך עד כשנה; מחלקת "קשת" (אלימות במשפחה) – פועלת משנת 2010, מיועדת ל-54 אסירים.
שיקום אסירים עברייני מין

במשך שנים רבות ההתייחסות לעברייני מין בעולם ובארץ הייתה כאל סוטים, פוגעים בחברה, שיש להרחיקם מהקהילה ולהענישם. בשנים האחרונות חל שינוי משמעותי באופן הטיפול והשיקום בעברייני מין, לאור ההבנה שענישה לבדה אינה מביאה לירידה בשיעור המועדות (חזרה לפשיעה). הרצף הטיפולי מגדיל את סיכויי האסירים לשיקום, ושימור השיקום לאורך זמן מאפשר התמודדות יעילה יותר עם השילוב מחדש בקהילה. לשם כך הרשות לשיקום האסיר מפעילה פרויקטים טיפוליים בתחומים שונים הכוללים טיפול פרטני או קבוצתי, בהתאם לצורכי האסיר המשוחרר. מטרת הקבוצה הטיפולית לעברייני מין בקהילה היא להגן על הציבור מפני עבריינות מין על ידי מניעת עבריינות מין חוזרת וקרבנות נוספים.
התוכנית הטיפולית מבוססת על 3 עקרונות בסיסיים:
התנהגות מינית סוטה היא התנהגות נלמדת ולכן ניתנת לשינוי.
דפוס התנהגות מינית סוטה הוא הרגל מודע של חיפוש שחרור ממתח רגשי. ההתנהגות הסוטה כלפי אדם אחר מהווה רק שחרור רגעי במקרה הטוב. התנהגות זו, בדרך כלל, מהווה מכשלה עצמית מאחר שהיא מגבירה את עוינות האדם לעצמו ולאחרים.
התנהגות סוטה יוצרת התמכרות, אולם, בשונה מהתנהגויות התמכרויות אחרות, הנזק הוא בעיקר לאחר.
שיקום אסירות

הרשות לשיקום האסיר הקימה מסגרת טיפול ושיקום לאסירות משוחררות, שהוגדרה כתחום נפרד בעבורו הוקם מערך עצמאי ונפרד. צוות המטפלות המועסקות עובר הכשרה ייחודית לטיפול בנשים אשר חוו טראומות קשות כמו פגיעה מינית או זנות. יועצת השיקום בבית הכלא מבצעת סדנאות הכנה לקראת השחרור מהכלא ולאחר השחרור מתבצע מעקב אחר האסירות המשוחררות ברחבי הארץ.
לאסירות משוחררות מוצע הוסטל למגורים וטיפול נפשי על בסיס יום יומי תוך רכישת הרגלי חיים ועבודה. בהוסטלים ישנה יחידה נפרדת לאימהות אשר בה, בנוסף לתוכנית הטיפול של האם, ישנו תהליך של שיקום משותף ויצירת קשר עם הילד בעזרת אנשי מקצוע.
בתחום התעסוקתי מסייע לנשים ה"מרכז יום לשיקום תעסוקתי". מרכז זה משמש כתחנת מעבר בין החיים בכלא, עיסוק בזנות והתמכרויות, לבין חיים נורמטיביים בקהילה. במרכז הנשים מקבלות ייעוץ מקצועי וכלים לרכישת הרגלי עבודה, השלמת השכלה וכן טיפול נפשי אשר מכוון אותן כיצד להשתלב בעולם התעסוקה.
"פרויקט השכלה גבוהה לאסירות משוחררות" הוא תוכנית, במסגרתה לומדות האסירות המשוחררות במכינה קדם אקדמאית באוניברסיטת חיפה. בוגרות הפרויקט משתלבות במסגרות שונות אשר חלקן אקדמאיות וחלקן לימודים גבוהים מסוגים אחרים.
התוכנית הטיפולית האלטרנטיבית מאפשרת לנשים לקבל טיפול נפשי אישי וקבוצתי. הדבר מאפשר רכישת כישורים התורמים לקיום חיים נורמטיביים. הטיפול האלטרנטיבי לנשים כולל מגוון תחומים כמו תזונה ובריאות נפשית ורפואית, חינוך וחינוך מיני. הידע הנרכש מסייע לנשים לזהות ולבטא את הרצונות שלהן. בנוסף, בטיפול האלטרנטיבי מושם דגש על חינוך להורות המתמקד בעידוד קשר בריא ונורמלי בין הילדים לאימהות ובכך תורם העלאת תחושת המסוגלות של האמהות, העלאת ההערכה העצמית והעצמתם.
לקריאה נוספת

אורי תימור, "שיקום עבריינות בישיבות ובקיבוצים - הבניית תפיסת עולם בלתי עבריינית והקניית דפוסי התנהגות נורמטיבית", מגמות מד (3) 507-530, 2006.
פרופ' נחום רקובר, תקנת השבים, גישת היהדות לשיקום עבריינים לשעבר, 493. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 2007
הערות שוליים

↑  שירלי אברמי, הבניית שיקול הדעת השיפוטי בענישה - סקירה משווה, עמ' 3
↑  אודות שירות בתי הסוהר, באתר GOV.IL
↑  אריה בנדר, שפוטים לדת, מעריב, 20 בספטמבר 1989
אלעד הופמן

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1985 (בן 39) יבנה שבישראל
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  11
 קבוצות כשחקן
 2003–2004   2004–2006   2006–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010–2013   2013–2014 2014–2015   2015–2016   2016–2018   2018-2024:  הפועל גליל עליון   אליצור רמלה   מכבי הוד השרון   אליצור יבנה   בני השרון   אליצור אשקלון   אליצור יבנה   מכבי אשדוד באר טוביה מכבי קריית גת   הפועל באר שבע/ב"ש  עירוני נס ציונה   אליצור יבנה
 הישגים כשחקן
 שחקן העונה בליגה הלאומית (2010–2011) אליפות המחוז הדרומי בליגה ארצית (2023/24)
אלעד הופמן (נולד ב-8 באוקטובר 1985 ביבנה), הוא כדורסלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הקלע. גובהו 1.93 מטר.
ביוגרפיה

הופמן גדל במחלקת הנוער של אליצור יבנה, משם עבר לקבוצת הנוער של מכבי רחובות ואת קריירת המשחק המקצוענית שלו החל בהפועל גליל עליון.
בעונת 2003-2004 החל את דרכו המקצועית בהפועל גליל עליון מליגת העל בכדורסל. במהלך אותה שנה לא זכה הופמן לדקות משחק רבות ושותף ב-5 משחקים בלבד. בסיום אותה עונה עבר לאליצור רמלה מהליגה הלאומית. במדי רמלה זכה הופמן לדקות משחק רבות ושותף ב-40 משחקים במהלך שתי עונות במועדון.
בעונת 2006-2007 חתם הופמן בקבוצת מכבי הוד השרון. לאחר עונה אחת במועדון בה שותף ב-25 משחקים עזב את המועדון.
בעונת 2007–2008 עבר הופמן לשחק בקבוצת נעוריו אליצור יבנה במדיה שיחק עונה אחת, ובלט מאוד עם ממוצע של 31 נק' ב-28 משחקים בהם שותף.
בעונת 2008–2009 חתם בקבוצת בני השרון  מליגת העל במדיה שיחק גם ביורוקאפ. לאחר עונה אחת בקבוצה עזב הופמן את בני השרון ועבר לשחק באליצור אשקלון גם היא מליגת העל. במדי אשקלון הרבה הופמן לשחק אך לא הרבה לקלוע נקודות ושמר על ממוצע נמוך יחסית.
בסיום אותה עונה החליט הופמן לשוב פעם נוספת אל אליצור יבנה מהליגה הלאומית בכדורסל
הופמן הרבה לשחק במדי אליצור יבנה כאשר העמיד ממוצעים גבוהים של 33.8 נק' לעונה והרבה לשחק כשחקן חמישה. הוא התבלט באותה העונה כשחקן משמעותי וכמוביל קבוצתי.
לאחר כ-4 שנים במדי אליצור יבנה עבר הופמן פעם נוספת לשחק בליגת העל הפעם בקבוצת מכבי אשדוד באר טוביה. באותה עונה הייתה אמורה אשדוד לרדת לליגה הלאומית אך בעקבות משבר תקציבי של קבוצת ברק נתניה נשארה הקבוצה בליגה.
בעונת 2014–2015 חזר הופמן פעם נוספת אל הליגה הלאומית ועבר לשחק בקבוצת מכבי קריית גת במדיה הצטיין והעמיד ממוצע גבוה של 36 נק' ב-37 משחקים[דרוש מקור]. בסיום אותה העונה העפילה מכבי קריית גת לליגת העל והופמן שוחרר מן הקבוצה.
בעונת 2015–2016 חתם הופמן בהפועל באר שבע/ב"ש בה שיחק עונה אחת והעמיד ממוצע של 29.6 נק'
בסיום אותה עונה עבר הופמן לשחק בעירוני נס ציונה שירדה מליגת העל אל הליגה הלאומית. לאחר עונה אחת בליגה הלאומית העפיל הופמן עם נס ציונה לליגת העל.
הופמן נחשב לאחד הקלעים הדומיננטיים בליגה הלאומית עם יכולת פיזית ועליונות אל מול שחקני הגנה של קבוצת יריבות, הופמן גם נחשב לקלע צבע מחונן בעל יכולת אתלטית מרשימה.
לאחר עונה בליגת העל בה העמיד ממוצעים של 4.3 נקודות, 1.5 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים ב-14.3 דקות למשחק, עזב הופמן את נס ציונה וחתם לעונה בקבוצת נעוריו, אליצור יבנה.
הערות שוליים

אלעד הופמן במדי עירוני נס ציונה (מספר 11, חולצה כתומה במרכז)
דקירות הסלנדרמן

דקירות הסלנדרמן הוא השם שניתן לאירוע שהתרחש בוויסקונסין ב-31 במאי 2014, במסגרתו שתי נערות בשם אניסה וייר ומורגן גרייסר הובילו נערה בגילן בשם פייטון לאוטנר ליער ודקרו אותה 19 דקירות כפולחן עבור הדמות הבדיונית "סלנדרמן". לאחר התקיפה, לאוטנר הצליחה לזחול לכיוון הכביש. שם היא נמצאה, הובהלה לבית החולים ושוחררה לאחר שישה ימי אשפוז. וייר וגרייסר נמצאו לא אשמות בזכות הגנת אי שפיות ונשלחו למוסדות פסיכיאטרים, שם הן מרצות את מאסרן (25 שנה עד למאסר עולם ו-40 שנה עד למאסר עולם, בהתאמה). שבע שנים לאחר המקרה (2021), וייר שוחררה בשחרור מוקדם ונמצאת תחת השגחה עד שתגיע לגיל 37.
סלנדרמן

סלנדרמן היא דמות בדיונית שנוצרה עבור תחרות עריכת תמונות בנושא העל טבעי שנערכה בפורום "Something Awful (אנ')". המיתוס סביב הדמות הורחב לאחר מכן על ידי גולשים שונים, שהוסיפו לו סיפור רקע ותכונות אופי.
על פי המיתוס, סלנדרמן היא דמות גבוהה, רזה, חסרת הבעה ובעלת ראש בצבע לבן. הדמות מתוארת כלובשת חליפה אלגנטית בצבע שחור ובחלק מהעיבודים מתוארת כבעלת זרועות שיוצאות מתוך גבה. כחלק מהמיתוס, מסופר שהדמות יכולה לגרום לחוזים בה אמנזיה, שיעולים והתנהגות פרנואידית. ברוב העיבודים שנעשו על הדמות, מקום משכנו של הסלנדרמן הוא ביערות.
התקיפה

האירוע התרחש באזור מיוער בשם "David's Park" ("הפארק של דייוויד") שנמצא בסמוך לעיר ווקשה שבוויסקונסין, במהלך משחק מחבואים ב-31 במאי 2014. התוקפות, אניסה וייר (נולדה ב-10 בנובמבר 2001) ומורגן גרייסר (נולדה ב-16 במאי 2002) ריתקו לאדמה את פייטון איזבלה לאוטנר (שכונתה "בלה" בתקופת התקיפה) ודקרו אותה 19 דקירות בזרועותיה, רגליה ובחזה בעזרת סכין באורך 13 ס"מ. הדוקרות החמיצו את לבה של פייטון בפחות ממילימטר, אך פגעו בקיבה ובכבד של פייטון. התוקפות ציוו על לאוטנר לשכב בזמן שהן מזעיקות עזרה, אך הן ברחו מהמקום והשאירו אותה לבדה. לאוטנר הצליחה לגרור את עצמה לכביש הקרוב, שם היא נמצאה על ידי רוכב אופניים שהתקשר למוקד החירום.
חמש שעות לאחר מכן, התוקפות נלכדו בסמוך למחלף 94 (אנ') בזמן ששהו בחנות רהיטים במרחק של כמעט 8 ק"מ ממקום התקיפה. הסכין איתה הן תקפו את לאוטנר הוחבאה בתרמיל שהן סחבו. מטרתן הייתה לפגוש את סלנדרמן במקום שתואר כאחוזה שלו, הממוקמת ביער הלאומי בצ'קמגון-ניקולט (אנ'), שנמצא במרחק של כ-320 ק"מ. השתיים ראויינו לאמצעי התקשורת וגרייסר סיפרה שהיא לא הרגישה שום אמפתיה ללאוטנר, בעוד וייר חשה אשמה על התקיפה. למרות זאת, השתיים הצהירו שהתקיפה הייתה הכרחית ונועדה לרצות את סלדרמן.
לאוטנר שוחררה לביתה לאחר שישה ימי אשפוז בבית החולים וחזרה לבית הספר בספטמבר 2014.
מצבה הנפשי של גרייסר

במהלך התבגרותה, גרייסר סיפרה שהיא חוותה הזיות בהן היא ראתה רוחות, צבעים "נמסים" וכן היו לה שני חברים דמיוניים בשם מייגן וסאב. גרייסר סיפרה שאחת ההזיות, שחזרה על עצמה מספר פעמים הציגה דמות בשם "זה" שגופו היה בצבע אפור דמוי עשן ודיו, שעמד מאחוריה בזמן שבהתה במראה, בדומה לסנדרמן.
לאחר מעצרה, אמה של גרייסר, אנג'י סיפרה שבתה נכנסה למצב פסיכוטי. הרופאים שטיפלו בה חזו בה מדברת לעצמה מספר פעמים, מעמידה פנים שהיא חתול ומטפלת בנמלים כאילו היו חיות מחמד. היא תיארה הזיות בהן היא ראתה חדי-קרן וניהלה שיחות עם סלנדרמן ועוד דמויות בדיונות כגון סוורוס סנייפ (דמות מספרי "הארי פוטר").
בסתיו 2014, גרייסר הועברה לבית החולים הפסיכיאטרי "וינבאגו" (אנ') במטרה לבדוק האם היא כשירה לעמוד למשפט. הרופאים איבחנו את גרייסר עם סכיזופרניה בילדות. למרות זאת, במקום להתחיל בטיפול תרופתי, צוות המוסד ניסו ללמד את גרייסר את החוקים עליהם היא עברה במטרה להכין אותה למשפט. כמעט שנה לאחר מכן, גרייסר נמצאה כשירה לעמוד למשפט.
הסכיזופרניה ממנה סבלה גרייסר לא טופלה במשך כמעט שנתיים, מה שגרם לה "להיתקע" במצב פסיכוטי ולאבד קשר עם המציאות. בדצמבר, היא נשלחה בחזרה למוסד והחלה לקבל תרופות אנטי-פסיכוטיות, מה שעזר לה להיות צלולה ולהביע חרטה על מעשייה. ב-23 במרץ 2016, גרייסר נשלחה לכלא תוך הוראה להמשיך בטיפול התרופתי, אך למרות זאת, מצבה הנפשי התדרדר.
המשפט והמאסר

לאחר האישומים, גרייסר נשפטה באשמת ניסיון לרצח מדרגה ראשונה ו-וייר נשפטה באשמת ניסיון לרצח מדרגה שנייה. בגלל טבעה האכזרי של התקיפה, התוקפות נשפטו כבגירות, למרות היותן קטינות בעת ביצוע המעשה.
בשנת 2017, וויר הודתה באשמה. למרות זאת, חבר המושבעים מצא אותה לא אשמה בעקבות מחלה נפשית. גרייסר חתמה על הסדר טיעון לפיו היא לא תעמוד למשפט, אלא תישלח להערכה פסיכיאטרית במטרה לקבוע כמה זמן היא תצטרך להתאשפז בבית חולים פסיכיאטרי. לאחר מכן, גרייסר הודתה באשמה, אך לא נשפטה בשל מחלה נפשית. גרייסר אובחנה כסובלת מסכיזופרניה, מחלה ממנה גם אביה סובל.
וויר נשפטה ל-25 שנה עד מאסר עולם בבית חולים פסיכיאטרי, מתוכן היא בילתה 3 שנים בבידוד. לאחר שתשוחרר, צווה עליה להיות תחת השגחה עד שתגיע לגיל 37.
גרייסר נשפטה קיבלה את העונש המקסימלי בחוק – 40 שנה עד מאסר עולם, מתוכן היא בילתה 3 שנים בבידוד. גרייסר נשפטה להישאר בבית החולים עד שהסיפטומים של מחלתה ייעלמו בהדרגה או עד שתגיע לגיל 53, מה שיגיע קודם. גם לאחר שחרורה, גרייסר צוותה להיות תחת השגחה צמודה והמשך טיפול תרופתי בפיקוח.
אף על פי שלגרייסר ניתנה האפשרות לשחרור מוקדם מהמוסד, היא עדיין תצטרך להיות תחת השגחה צמודה לכל תקופת עונשה. גרייסר אושפזה בבית חולים פסיכיאטרי, והייתה המטופלת הכי צעירה במוסד.
בדיון משפטי שהתרחש בשנת 2021, וייר (שהייתה בת 19) הקריאה מכתב ובו נכתב "אני מצטערת ומתחרטת על הצער, הכאב והפחד שגרמתי", לא רק ללאוטנר, אלא גם ל-"קהילה בה אני חיה". וייר הצהירה שהיא "שונאת את מה שהיא עשתה ב-31 במאי 2014, אך בעזרת שיחות ארוכות (עם פסיכולוג), אני כבר לא שונאת את עצמי בגלל המעשים האלו". ב-1 ביוני 2021, השופט ציווה על שחרורה של וייר מבית החולים הפסיכיאטרי, תוך שהוא פוקד עליה להגיע באופן קבוע לבית החולים למעקב עד שזאת תגיע לגיל 37.
ב-13 בספטמבר 2021, וויר שוחררה לביתה תחת הגבלות (אנ') כדוגמת היותה תחת מעקב לוויני במטרה למנוע ממנה לעזוב את ויסקונסין, השימוש שלה באינטרנט נוטר ונאסר עליה לגלוש ברשתות חברתיות. ווילר צוותה להמשיך בטיפול תרופתי ולהיות תחת מעקב של שירותי הרווחה. כמו כן, צווה על וייר להתגורר אצל אביה.
הערעור של גרייסר

בשנת 2020, גרייסר הגישה ערעור על פסק דינה וביקשה להישפט כקטינה. עורך דינה, מת'יו פיניקס, טען שגרייסר צריכה להיות מואשמת בניסיון לרצח ממדרגה שנייה ושהיא תושאלה על ידי רשויות החוק לפני שאלו הקריאו בפניה את זכותיה. הערעור הוגש לבית המשפט העליון בוויסקונסין, אך בשנת 2021, בית המשפט דחה את הערעור.
אחרית דבר

בעקבות האירוע, משרד החינוך בוויסקונסין חסם את הגישה לאתר "ויקי" המאגד בתוכו קריפיפסטות. שבוע לאחר האירוע, יוצרו של סלנדרמן, אריק קנודסן אמר: "אני מעורער לחלוטין מהטרגדיה בוויסקונסין ולבי יוצא אל המשפחות שנפגעו מאותו אירוע קטלני".
מנהל אתר הויקי המוקדש לקריפיפסטות הצהיר ש-"האירוע היה חריג ולא משקף את קהילת הקריפיפסטות". מנהל האתר הצהיר שהאתר לא עודד בשום צורה פגיעה, רצח או פולחן שטני מכל סוג.
חברי קהילת הקריפיפסטות הסטרימו את עצמם באתר יוטיוב במטרה לגייס כסף עבור לאוטנר. ג'ו ג'וסווסקי, מנהל אתר המוקדש לקריפיפסטות הצהיר שמטרה של הסטרימינג הייתה להראות שלקהילת האתר אכפת מהקורבן ולא תומכת בפגיעה אמיתית, מכיוון שהם נהנים מאלימות במדיה.
ב-12 באוגוסט, מושל ויסקונסין, סקוט ווקר הכריז על ה-13 באוגוסט 2014 כיום שמוקדש למען לאוטנר והפציר בתושבי ויסקונסין ללבוש בגדים בצבע סגול כהוקרה עבורה. בנוסף, ווקר שיבח את האומץ והתעוזה שלאוטנר הפגינה במהלך החלמתה. העיר מדיסון אירחה פסטיבל ב-29 באוגוסט, מספר ימים לפני שלאוטנר חזרה לבית הספר. בפסטיבל נמכרו בירות ונקניקיות וכל ההכנסות שומשו לתשלום ההוצאות הרפואיות של לאוטנר. האירוע נוהל על ידי 250 מתנדבים וגויסו בו $70,000 עבור לאוטנר.
אחרית דבר > הוויכוח אודות השפעות האינטרנט בקרב ילדים

התקיפה עוררה ויכוח עז באשר לתפקידה של רשת האינטרנט בחברה ובקרב ילדים. ראסל ג'ק, שוטר ממשטרת ווקשה, הצהיר שהתקיפה "אמורה להוות קריאת השכמה להורים" והוסיף שהאינטרנט "מלא במידע ובדברים נפלאים שמלמדים ומבדרים", אך למרות זאת הוא גם "מלא בדברים אפלים ומעוותים". ג'ון אגלהוף, סוכן FBI בגמלאות הצהיר שהאינטרנט הפך ל-"חור שחור" ובו הילדים נחשפים לעולם זדוני. אגלהוף הצהיר שהדרך הטובה ביותר למניעת תקיפות נוסעות היא לגרום להורים לנטר אחר הרגלי הגלישה של הילדים וללמד אותם על ההבדל בין טוב לרע. שירה צ'ס, עוזרת מחקר באוניברסיטת ג'ורג'יה הצהירה שקריפיפסטה לא יותר מסוכנת מסיפורי אימה על ערפדים או זומבים. היא תמכה בהיווצרותן של קריפיפטסות מסיבה שהן משפרות את כישורי הכתיבה של הגולשים.
אחרית דבר > בתרבות הפופולרית

סרט תיעודי בשם "היזהרו מהסלנדרמן (אנ')" נוצר על ידי סרטי HBO (אנ') במרץ 2016 ושודר ברשת HBO ב-23 בינואר 2017.
הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" הציגה בעונה 16 פרק בשם "זעמו של גלזגומן (אנ')" המבוסס ברפרוף על המקרה.
בסדרה "מחשבות פליליות", הפרק "האיש הגבוה" מבוסס על המקרה.
ב-14 באוקטובר 2018, רשת Lifetime שידרה סרט בשם "Terror in the Woods" המבוסס על המקרה. בסרט מככבים אלה ווסט ג'רייר, סופיה גרייס מקארתי, סקיילר מורגן ג'ונס, אנג'לה קינסי, דרו פאוול (אנ') וקרי הוד. השחקנית כריסטינה ריצ'י שימשה כמפיקת הסרט.
ב-31 במרץ 2019, סרט נוסף שבוסס על המקרה בשם "Mercy Black (אנ')" בכיכובה של השחקנית דניאלה פינדה יצא בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס". הסרט בוים על ידי אוון אגרטון והוא הופק ברובו על ידי חברת בלאמהאוס הפקות. עלילת הסרט עוקבת אחר שתי חברות שמאובחנות בסכיזופרניה המנסות לרצוח את חברתן, בתקווה שרוח בשם מרסי בלאק תעניק להן מתנה בתמורה. בהמשך הסרט, דמות הפרוטגוניסט משוחררת מבית החולים הפסיכיאטרי ונלאצת להתמודד עם התוצאות המחרידות למעשיה בעולם האמיתי.
ב-24 באוקטובר 2019, יותר מחמש שנים לאחר התקיפה, לאוטנר (אז בת 17) התראיינה בתוכנית הטלוויזיה "20/20 (אנ')" על התקרית מנקודת המבט שלה בפעם הראשונה. היא סיפרה על הצלקות שנותרו בה מהאירוע ואמרה "אני לא חושבת עליהן יותר. הן כנראה ידהו בהמשך". לאוטנר סיפרה בראיון שהיא הכירה את התוקפות כשהייתה בכיתה ד'. כשנשאלה מה היא תגיד לגרייסר אם היא תפגוש אותה, היא הצהירה שהיא תודה לה, מכיוון שהתקיפה עוררה בה רצון להתמקצע ברפואה.
בספטמבר 2021 דווח שלאוטנר עזבה את מחוז ווקשה והחלה ללמוד במכללה.
שושלת סאטווהאנה

| --- | --- |

 
 היקף משוער של אימפריית סאטווהאנה, בתחילת המאה ה-1 לספירה
 ממשל
 משטר:  מלוכה
 ראש המדינה:  ראג'ה
 שפה נפוצה:  פראקריט  סנסקריט (לעיתים רחוקות)
 עיר בירה:  פראטישתאנה (אנ') אמראוואטי
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  שלהי המאה ה-2 לפנה"ס
 פירוק:   
 תאריך:  תחילת המאה ה-3 לספירה
 ישות קודמת:  האימפריה המאורית
 ישות יורשת:  האחשדרפנים המערביים שושלת וקאטאקה שושלת פלאווה
 דמוגרפיה
 דת:  הינדואיזם בודהיזם
 
שושלת סאטווהאנה, המכונה גם האנדראס בפוראנות (אנ'), הייתה שושלת הודית עתיקה. רוב החוקרים המודרניים מאמינים כי שלטון סאטווהאנה החל בסוף המאה השנייה לפנה"ס ונמשך עד תחילת המאה השלישית לספירה, אם כי יש מייחסים את תחילת שלטונם למאה ה-3 לפנה"ס בהתבסס על הפוראנות, אך ייחוס זה אינו מאומת על ידי עדויות ארכאולוגיות. ממלכת סאטווהאנה כללה בעיקר את אנדרה פרדש, טלנגאנה ומהאראשטרה של ימינו. בזמנים שונים, שלטונם השתרע על חלקים מגוג'ראט, מאדהיה פרדש וקרנאטקה. לשושלת היו ערי בירה שונות בתקופות שונות, כולל קוטלינגלה (טלנגאנה), פראטישתאנה (אנ') ואמראוואטי.
מקורה של השושלת אינו ודאי, אך על פי הפוראנות (אנ'), המלך הראשון שלהם הדיח את שושלת קנווה (אנ'). בעידן שאחרי האימפריה המאורית, שושלת סאטווהאנה השכינה שלום באזור הדקאן ועמדה בהצלחה בהתקפות של פולשים זרים. במיוחד המאבקים שלה עם בני הסאקה (האחשדרפנים המערביים) נמשכו זמן רב. השושלת הגיעה לשיאה תחת שלטונם של גאוטמיפוטרה סטאקרני (אנ') ויורשו ואסישתיפוטרה פולומאווי (אנ'). הממלכה התפצלה למדינות קטנות יותר בתחילת המאה ה-3 לספירה.
מלכי שושלת סאטווהאנה היו הראשונים להטביע מטבעות במדינה הודית עם תמונות של שליטיהם. הם היוו גשר תרבותי ומילאו תפקיד חיוני במסחר ובהעברת רעיונות ותרבות אל מישור האינדוס-גנגס (אנ') וממנו אל הקצה הדרומי של הודו.
היסטוריה

מידע על שושלת סאטווהאנה מגיע מהפוראנות, כמה טקסטים בודהיסטים וג'יינים, כתובות והמטבעות של השושלת, ודיווחים זרים (יווניים ורומיים) המתמקדים במסחר. המידע שמספק מקורות אלה אינו מספיק כדי לשחזר את ההיסטוריה של השושלת בוודאות מוחלטת. כתוצאה מכך, קיימות תיאוריות מרובות לגבי הכרונולוגיה של שושלת סאטווהאנה.
היסטוריה > הקמה

סימוקה (אנ') מוזכר כמלך הראשון ברשימת המלכים בכתובת סאטווהאנה בננגהאט (אנ'). הפוראנות השונות קובעות שהמלך הראשון של השושלת שלט במשך 23 שנים, ומציינים את שמו בכמה איותים שונים. מאמינים כי אלו הם איותים פגומים של סימוקה, הנובעים מהעתקה והעתקה מחדש של כתבי היד. לא ניתן לתארך את סימוקה בוודאות על סמך ראיות זמינות. בהתבסס על התאוריות הבאות, תחילתו של שלטון סאטווהאנה מתוארך באופן שונה מ-271 לפנה"ס עד 30 לפנה"ס. על פי הפוראנות, הדיח מלך אנדרה הראשון את שלטון שושלת קנווה (אנ'). הוא מכונה "באליפוקצ'ה" בכמה טקסטים. ד. ק. סירקר תיארך אירוע זה לשנת 30 לפנה"ס, תאוריה שנתמכת על ידי חוקרים רבים אחרים.
"המטסייה פוראנה" מזכירה ששושלת אנדרה שלטה במשך כ-450 שנה. מכיוון ששלטון שושלת סאטווהאנה הסתיים בתחילת המאה ה-3, ניתן לתארך את תחילת שלטונם למאה ה-3 לפני הספירה. האינדיקה (אנ') של מגסתנס (350 - 290 לפנה"ס) מזכיר שבט רב עוצמה בשם "אנדרה", שמלכו החזיק צבא של 100,000 חיילי רגלים, 2,000 פרשים ו-1,000 פילים. זו יכולה להיחשב עדות נוספת לשלטון סאטווהאנה החל מהמאה ה-3 לפני הספירה. הברהמנדה פוראנה (אנ') קובעת כי "ארבעת מלכי הקנווה ישלטו בארץ במשך 45 שנים; ואז (זה) ילך שוב לאנדראס". בהתבסס על הצהרה זו, המצדדים בתאוריה זו טוענים ששלטון סאטווהאנה החל מיד לאחר שלטון האימפריה המאורית, ואחריו אינטררגנום של קנווה, ולאחר מכן, תחיית שלטון סאטווהאנה. לפי גרסה אחת של התאוריה סימוקה החליף את שליטי מאוריה. וריאציה של התאוריה היא שסימוקה היה האדם שהחזיר את שלטון שושלת סאטווהאנה על ידי הדחת שושלת קנווה; העורך של הפוראנות בלבל בינו לבין מייסד השושלת.
רוב החוקרים המודרניים מאמינים ששלטון סאטווהאנה החל במאה הראשונה לפני הספירה ונמשך עד המאה השנייה לספירה. תאוריה זו מבוססת על תיעוד של הפוראנות וכן על עדויות ארכאולוגיות ונומיסמטיות. התאוריה שמתארכת את שלטונם לתקופה מוקדמת יותר מוטלת כעת במידה רבה בספק מכיוון שהפוראנות השונות סותרות זו את זו, ואינן נתמכות במלואן בראיות אפיגרפיות או נומיסמטיות.
הכתובת העתיקה ביותר המיוחסת לשושלת סאטווהאנה היא זו שנמצאה על לוח של התוף העליון (מדהי) של הסטופה הגדולה בקנאגנאהאלי (אנ'), המזכירה את שנת 16 לתקופת שלטונו של ואסיסתיפוטרה סרי צ'ימוקה סאטווהאנה, שניתן לתארך אותה בערך לשנת 110 לפני הספירה.
𑀭𑀸𑀜𑁄 𑀲𑀺𑀭𑀺 𑀙𑀺𑀫𑀼𑀓 𑀲𑀸𑀢𑀯𑀸𑀳𑀦𑀲 𑀲𑁄𑀟𑁂 𑀯𑀙𑀭𑁂 𑁛𑁗 𑀫𑀸𑀢𑀺𑀲𑁂𑀓

"ראנו סירי צ'ימו (קה) סאטווהאנה סודה ואצ'ארה 10 6 מאטיסקה"

""בשנת שש עשרה 16 של המלך סירי צ'ימוקה סאטווהאנה"
על לוח אבן אחר בקנאגנאהאלי, המלך מוצג אולי יחד עם נגאראג'ה, והכתובת אומרת:
𑀭𑀸𑀚𑀸 𑀲𑀺𑀭𑀺 𑀙𑀺𑀫𑀼𑀓𑁄 𑀲𑀸𑀤𑀯𑀸𑀳𑀦𑁄 𑀦𑀸𑀕𑀭𑀸𑀬 𑀲𑀔𑀥𑀸𑀪𑁄

"ראג'ה סירי צ'ימוקו סדאוואהאנו נאגאראיה סאקהאדיאבהו"

"אדון המלך סימוקה סאטווהאנה, נגאראג'ה סאקהאדיאבהו"