יהדות קונסרבטיבית
הערות שוליים

1 2  Ismar Schorsch, “Zacharias Frankel and the European Origins of Conservative Judaism,” Judaism 30 (1981)4. עמ' 344-348.
↑  Daniel Gordis, Conservative Judaism: The Struggle between Ideology and Popularity, בתוך: Jacob Neusner (עורך), The Blackwell Companion to Judaism, Blackwell Publishing, 2003. עמ' 338-342
↑  ”If you are My witnesses...”: Special Issue on Theology. Conservative Judaism אוגדן 51, גיליון 2 (חורף 1999). עמ' 13.
↑  If you are My witnesses, עמ' 41, 59.
↑  דורף, Our Ancestors To Our Descendants, עמ' 200-202.
↑  Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State, 1995. עמ' 414, הערת שוליים 97.
1 2 3  Alan Silverstein, Modernists vs. Traditionalists: Competition for Legitimacy within American Conservative Judaism, התפרסם בתוך: Studies in Contemporary Jewry : Volume XVII, Oxford University Press, 2001. עמ' 34–50. (להלן: סילברשטיין).
↑  דורף, Ancestors, עמ' 107-114.
↑  Meyer, Response, עמ' 84-89.
↑  Neil Gillman, Conservative Judaism: The New Century, Behrman House, 1993. עמ' 54-56.
↑  ציטוט ידוע זה מובא, בין היתר, ב: לואיס ג'ייקובס, Principles of the Jewish Faith: An Analytical Study, Wipf and Stock, 2008. עמ' 298; ובערכו של גינצבורג באנציקלופדיה יודאיקה. מקור: לוי גינצבורג, שאלות ותשובות מענה לוי. בית המדרש לרבנים באמריקה, 1938. עמ' 39.
↑  דורף, עמ' 24-25; גורדיס, כל המאמר; וכו'. Daniel J. Elazar, Rela Mintz Geffen, The Conservative Movement in Judaism: Dilemmas and Opportunities, SUNY Press, 2012. עמ' 4–5, 73. (להלן: גפן, אלעזר).
↑  ישנם שני ספרי הדרכה הלכתיים עבור הפרט הנחשבים למוסמכים ביותר בתנועה: A Guide to Jewish Religious Practice, מאת הרב יצחק קליין, שיצא ב-1979; ו-The Observant Life: The Wisdom of Conservative Judaism for Contemporary Jews, שנכתב על ידי כעשרים מחברים שונים, שנועד להחליף את קודמו ויצא ב-2012. לסקירה: דניאל גורדיס, Conservative Observance, Then and Now, קומנטרי, מרץ 2014.
↑  Adele Berlin (עורכת). The Oxford Dictionary of the Jewish Religion, Oxford University Press, 2011. עמ' 184-185.
↑ ראו למשל:
Daniel H. Gordis. Positive-Historical Judaism Exhausted. בתוך: Conservative Judaism, כרך XLVII. עמ' 4.
לאונרד לוין, ?Is the Halakhic Authenticity of Conservative Judaism a Broken Myth
יואל רוט, Why I Quit the Conservative Law Committee, יט"א, 10 בדצמבר 2006.
↑  אליוט דורף, Medieval and Modern Theories of Revelation, התפרסם בתוך: ‏Etz Hayim, Jewish Publication Society, 2005. עמ' 66.
↑  ראו גם  הרצאה: ששה אפיונים של פסיקה קונסרבטיבית, בביצוע הרב דוד גולינקין, סרטון  באתר יוטיוב
↑  דוד גולינקין, Halakha For Our Time: A Conservative Approach To Jewish Law, United Synagogue, 1991. עמ' 26–31.
↑  Shai Cherry, Ethical Theories in the Conservative Movement.‏ דניאל גוטנמכר, אחריות להלכה, התחדשות כהלכה: העקרונות השמרניים של האורתודוקסיה, עמ' 106.
↑  גולינקין, עמ' 30–33 וכו'; דורף, עמ' 101–107 וכו'.
↑  דיאנה וילה, "תהליכים בפסיקת ההלכה הקונסרבטיבית בימינו" (בקש"ח).
1 2  Rosemary Skinner Keller, Encyclopedia of Women and Religion in North America, Indiana University Press, 2006. עמ' 584.
↑  Women and Minyan באתר כנסת הרבנים.
↑  Mamzerut באתר כנסת הרבנים.
↑  Conservative Movement Affirms Rights of Transgender and Gender Non-Conforming People, אתר כנסת הרבנים, 2 ביוני 2016.
↑  ראו למשל בתשובה: Resolution on the Conversion Process in Israel, 2011.
↑  אדם פרזיגר, Between Catholic Israel and the Krov Yisrael: Non Jews in Conservative Synagogues (1982-2009),
Journal of Jewish Studies, אביב 2010.
↑  Conservatives Welcome Non-Jews — But Will They Be Second-Class Citizens In Synagogue. ג'ואיש דיילי פורוורד, 30 במרץ 2017.
↑  קשר: The Rabbinical Assembly Annual Report 2020.
↑  2020 & 2019 Consolidated Financial Statements And Auditors Report. עמ' 8.
↑  אבינועם רוזנק, Halakha as Education: Philosophical and Halakhic Trends within the Conservative Movement, עמ' 203.
↑  Jewish Americans in 2020,‏ מרכז המחקר פיו, 11 במאי 2021.
↑  Steven M. Cohen, Conservative Jewry’s numbers plummeting, but core engagement steady, JTA, 10/11/2015; Uriel Heilman, Conservative Judaism Seeks To Rebrand Itself — But as What?, Jewish Daily Forward, 20/11/2015; Steven M. Cohen, Members and Motives: Who Joins American Jewish Congregations and Why, S3K Report, סתיו 2006.
↑  Rela Mintz Geffen, Conservative Judaism, בתוך: Judith R. Baskin (עורכת), The Cambridge Dictionary of Judaism and Jewish Culture. Cambridge University Press, 2011. עמ' 339. ב-2000 (גפן, אלעזר. עמ' 74) היא נקבה בבין 1.25 ל-1.5 מיליון קונסרבטיבים בעולם.
↑  על הנאולוגים: מינץ גפן, עמ' 133 ו-174.
↑  David J. Fine, Abraham Geiger and and the Hamburg Gebetbuchstreit of 1842, בתוך: Christian Wiese (עורך) Jüdische Existenz in der Moderne: Abraham Geiger und die Wissenschaft des Judentums, Walter de Gruyter, 2013. עמ' 161-178.
↑  מאיר, עמ' 86.
↑  ZRIJ, דצמבר 1843. עמ' 5.
↑  מאיר, עמ' 136–137, 87-92.
↑  George Y. Kohler, Reading Maimonides' Philosophy in 19th Century Germany, Springer, 2012. עמ' 78.
↑  ראו ציטוט מלא: דרכי המשנה, עמ' 21.
↑  חיים לנדרר. R’ Shlomo Yehuda Rapoport (Shir), Champion of Jewish Unity in the Modern Era.
↑  David Ellenson. Rabbi Esriel Hildesheimer and the Creation of a Modern Jewish Orthodoxy. University of Alabama Press. עמ' 78.
↑  David Harry Ellenson, After Emancipation: Jewish Religious Responses to Modernity, Hebrew Union College Press, 2004. עמ' 173-176.
↑  Michael K. Silber. The Emergence of Ultra-Orthodoxy: The Invention of Tradition. Harvard University Press, 1992. עמ' 35-36.
↑  David Ellenson. Rabbi Esriel Hildesheimer and the Creation of a Modern Jewish Orthodoxy. University of Alabama Press. עמ' 40-41.
↑  Nils Roemer, Jewish Scholarship and Culture in Nineteenth-Century Germany: Between History and Faith, Wisconsin Uni. Pess, 2005. עמ' 57-58.
↑  Reformed Judaism and Its Pioneers, עמ' 182, למטה.
↑  Christian Wiese, Challenging Colonial Discourse: Jewish Studies And Protestant Theology In Wilhelmine Germany, Brill, 2005. עמ' 333.‏ Steven M. Lowenstein, Lukewarm Establishment or Miltiant Ideology?: German Liberal Judaism in the 1920, בתוך: Lauren B. Strauss, Michael Brenner (עורכים), Mediating Modernity: Challenges and Trends in the Jewish Encounter with the Modern World : Essays in Honor of Michael A. Meyer, Wayne University Press, 2008. עמ' 250–253, 256-257.‏ראו את ההכרזה של "ההתאחדות החופשית" ב-1909 (די וולט, עמ' 922).
↑  יהודה שוויצר. רבנים קונסרבטיבים בקהילות המתבוללות בהונגריה.
↑  Robert S. Wistrich, The Modernization of Viennese Jewry,‏ בתוך: Jaacob Katz (editor), Toward Modernity: the European Jewish Model, Transaction Publishers, 1987. עמ' 53.
↑  Jacob Rader Marcus, Abraham J. Peck, The American Rabbinate: A Century of Continuity and Change, 1883-1983, KTAV Publishing House, Inc., 1985. עמ' 105.
↑  Abraham J. Karp, Jewish Continuity in America: Creative Survival in a Free Society, University of Alabama Press, 2013. עמ' 212-213.
↑  Gurock, American Jewish Orthodoxy in Historical Perspective, עמ' 162. הציטוט המקורי מתוך: ספר היובל של אגודת הרבנים האורתודוקסים דארצות הברית וקנדה: למלאת עשרים וחמש שנים להוסדה (תרס"ב-תרפ"ז), אריאב, 1928. עמ' י"ח.
↑  ראו למשל: כהן, Birth, עמ' 19-25.
↑  כהן, Birth, עמ' 54-56.
1 2  על נרטיב הרצף בין ברסלאו לקונסרבטיביות האמריקנית, ראו למשל: ד"ר יהונתן ד. סרנה,  היהדות האורתודוקסית והיהדות הקונסרבטיבית: כיצד ומתי התחוללה התפצלות לשתי תנועות?, סרטון  באתר יוטיוב, יום עיון במכון ואן ליר, 29 בדצמבר 2009.
↑  Pamela Susan Nadell, Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, ABC-CLIO, 1988. עמ' 264–269. (להלן: נאדל)
↑  סילברשטיין, עמ' 40-42.
↑  Jack Wertheimer, The American Synagogue: A Sanctuary Transformed, Cambridge University Press, 2003. עמ' 380.
↑  נאדל, עמ' 7. ראו: יהודה לייב אפשטיין, לשאלת העגונה: כולל סקירה על הפולמוס שהיה בין הרבנים האורתודוקסים והרבנים הקנסורביטיבים באמריקא, ניו יורק, ת"ש. וסקירה אורתודוקסית לדור אחרון: מספר לדור אחרון מה שפעלה אגודת הרבנים במלחמתה הקדושה נגד המתקנים החדשים..., ניו יורק תרצ"ז.
↑  נאדל, עמ' 8.
↑  Steven T. Katz, American Rabbi: The Life and Thought of Jacob B. Agus, NYU Press, 1996. עמ' 208–210. (להלן: אגוס).
1 2 3 4  Michael R. Cohen, The Birth of Conservative Judaism: Solomon Schechter's Disciples and the Creation of an American Religious Movement, Columbia University Press, 2012. עמ' 137–140, 157.
↑  Cohen, The Birth of Conservative, עמ' 133-134;‏  Lawrence A. Hoffman, Beyond the Text: A Holistic Approach to Liturgy, Indiana University Press, 1989. עמ' 65.
1 2  נאדל, עמ' 9-11.
↑  Edward K. Kaplan, Spiritual Radical: Abraham Joshua Heschel in America, 1940-1972, Yale University Press, 2007. עמ' 128-130.
1 2  מינץ, גפן, Dilemmas and Opportunities. עמ' 17–18, 25-26.
↑  Nacha Cattan, Conservative Head Calls Sabbath-Driving Rule a ‘Mistake, the Forward, 7 בנובמבר 2003.
↑  Israel’s Conservative Movement Bans Driving to Shul on Shabbat, 14 באוקטובר 1992.
↑  Saul Lieberman and the Orthodox.
↑  Jeffrey S. Gurock, American Jewish Orthodoxy in Historical Perspective, KTAV Publishing House, 1996. עמ' 56-57.
↑  ראו למשל: Donniel Hartman, The Boundaries of Judaism, A&C Black, 2007. עמ' 155. ראו את הפסק באגרות משה, יורה דעה, סימן קס.
↑  כהן, עמ' 158.
↑  Dana Evan Kaplan, Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal, Columbia University Press, 2013. עמ' 24–25. להלן: קפלן; לגבי הכרעות בתי-המשפט: אגוס, עמ' 7-8.
↑  דוד גולינקין, "Was Professor Saul Lieberman "Orthodox" or "Conservative? עמ' 17-18.
↑  Marc Lee Raphael, Judaism in America, Columbia University Press, 2005. עמ' 64.‏ Jack Wertheimer, Recent Trends in American Judaism, American Jewish Committee (AJC), 1989. עמ' 64-68.
↑  נאדל, עמ' 338.
↑  Edward S. Shapiro, A Time for Healing: American Jewry Since World War II, JHU Press, 1995. עמ' 171–172 (כולל הציטוטים מסקלר).
↑  נאדל, עמ' 15.
↑  קפלן, Contemporary, עמ' 236–238. ראו גם: CONSERVATIVE GROUP VOTES TO ADMIT WOMEN AS RABBIS, הניו יורק טיימס, 25 באוקטובר 1983.
↑  The Conservative Movement and Homosexuality: Settled Law in Unsettling Times
↑  תשובת ועד ההלכה, 6 בדצמבר 2006. עמ' 19.
↑  Conservative rabbinic group issues guidelines for same-sex wedding rituals. הסוכנות הטלגרפית היהודית, 4 ביוני 2012.
↑  ג'ק ורטהיימר, The New American Judaism: How Jews Practice Their Religion Today, הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, עמ' 128-134.
↑  למקור נגיש:Conservative Judaism’s Rebranding Effort Could Signal a Sea Change, Algemeiner Journal, 15 בינואר 2016.
↑  מועד: שנתון למדעי היהדות, גיליון י"ז, מכללת בית ברל, 2006. עמ' 108.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| זרמים ביהדות |
| --- | --- | --- |
| אורתודוקסים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסים מודרניים • נאו-אורתודוקסים |  |
| ליברלים | רפורמים • קונסרבטיבים (נאולוגים) • רקונסטרוקציוניסטים • התחדשות יהודית • חילונים-הומניסטים |  |
| תקופת בית שני | פרושים • צדוקים • איסיים • בייתוסים • תרפויטים • נצרות קדומה |  |
| ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת | רבניים • קראים • שבתאים • פרנקיסטים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555405405171  GND: 4296529-9  LCCN: sh85031276 
הרב זכריה פרנקל, הנחשב לאביה הרוחני של היהדות הקונסרבטיבית.
שניאור זלמן שכטר, המשפיע מבין מנהיגיה בארצות הברית.
רבות קונסרבטיביות קוראות בתורה
השימוש הראשון במונח "פוזיטיבי-היסטורי", דצמבר 1843.
בית המדרש לרבנים בברסלאו
בית המדרש לרבנים באמריקה.
לוגו התנועה המסורתית בישראל