stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנקאות בישראל
עמלות > סוגי העמלות

בעבר, העמלות הבנקאיות החשובות בבנקאות הישראלית היו אלו שניגבו על פעולות הקשורות בביצוע עסקאות סחר בינלאומי כמו אשראי דוקומנטרי. תפקיד הבנק בעסקאות אלה הוא הכרחי, שכן לא נעשית עסקה בתחום זה ללא הבנק. עם זאת, המומחיות הדרושה לביצוע העסקה היא רבה, ולכן ניתן היה לדרוש תשלום מיוחד מהעוסק בסחר הבינלאומי. גם היבואנים לא הביעו הסתייגות רבה מגובה העמלות, והם כללו אותן בעלות המוצר המיובא. רק בעסקאות ייצוא, שהמדינה בקשה לעודד, היה נהוג לתת פיצוי ממשלתי עקיף, אשר נועד בין השאר לכסות על העמלות הבנקאיות ושאר העמלות של עמילי המכס וחברות הביטוח בתחום זה.
העמלות על עסקאות במטבע חוץ החלו להיגבות כאשר הבנקים ביקשו להבחין בין העלויות של רכישת מטבעות ומכירתם הנקבעות בהתאם לתנאי השוק, לבין ההוצאות שלהן בגין ביצוע העסקאות. בעוד שהעלויות הראשונות היו ברורות וניתן היה לראות אותן בפומבי בכל עת, בעבר במכשירי רויטרס ובהווה באינטרנט, הרי העלויות מהסוג השני היו נתונות לשיקולים מסחריים כמו שאר העמלות.
העמלות בעסקאות ניירות הערך הן מסוגים אחדים: על ביצוע עסקאות קנייה ומכירה, על ניהול הפיקדון למשמרת של ניירות הערך, ועמלות מיוחדות הקשורות בפעולות בניירות ערך. בתחום זה קיימת תחרות רבה שכן הפעילות של הגופים מחוץ לבנקים בשוק ההון היא רבה. לקוחות אשר להם תיקי השקעות גדולים עשויים לשלם עמלות נמוכות יותר בגין ניהול חשבונם. עם זאת, הם עשויים לשלם תשלום גבוה על ניהול תיק ההשקעות ובכך המוסדות הפיננסיים מפצים עצמם על העלויות.
עמלות על פעולות בחשבון הלקוח הפרטי בבנקאות הונהגו רק אחרי משבר מניות הבנקים בשנות ה-80. עד אז השירותים ניתנו בחינם, בפועל "סובסדו" על ידי גביית העמלות בתחומים אחרים. לשם המחשה, הלקוח הפרטי לא היה מודע כי במחיר עבור הסוכר שהוא קונה בחנות כלולה עמלת ייבוא, אשר מכסה לבנק את השירות ללקוח הפרטי. לאחר משבר המניות הונהגה בבנקים מדיניות של "רציונליזציה" והוחל בגביית עמלות מלקוחות פרטיים: תחילה בשיעורים נמוכים ובהמשך, עדיין בשיעורים נמוכים, אבל על היקף רחב יותר של שירותים – כמו על ה"שורות" בדף ניהול החשבון. במהלך השנים הונהגו עמלות שלא היו מקובלות בעבר: "דמי ניהול חשבון" - תשלום קבוע שנגבה מדי חודש, "רישום שורה" - סכום שנגבה על כל פעולה המבוצעת בחשבון ודמי "הקצאת אשראי" - תשלום על הנכונות להעמיד מסגרת אשראי ללקוח.
לקריאה נוספת

עו"ד גלעד נרקיס, פרקים בדיני בנקאות, המכון למחקרי משפט וכלכלה בע"מ
מאיר חת,  הבנקאות בישראל במנהרת הזמן: 1965–2012, הוצאת ראובן מס, 2015.
הערות שוליים

↑  בנק לאומי לישראל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  בנק הפועלים בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  בנק ישראל אישר הקמה של בנק חדש נוסף: בנק אש ישראל, באתר בנק ישראל, ‏25 בדצמבר 2022
↑  דו"ח הוועדה לקידום התחרותיות במגזר הבנקאי
↑  רחלי בינדמן, מכירת לאומי קארד דוחקת את ישראכרט לבורסה, באתר כלכליסט, 30 ביולי 2018
↑  מקור: סקירה שנתית של המפקח על הבנקים 2007
↑  שלב נוסף בפתיחת התחרות: מס”ב, באתר ביזנעס (ארכיון)
↑  ליאל קייזר ושאול אמסטרדמסקי, רפורמת המעבר המהיר מבנק לבנק: איך זה יעבוד?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בספטמבר 2021
↑  רועי ויינברגר, ‏הציבור לא ממהר "לעבור בנק בקליק", אבל נהנה מהתחרות, באתר גלובס, 2 בפברואר 2022
↑  הבנק התמזג לתוך בנק הלואה וחסכון בשנת 1968, לבקשת בנק ישראל, לאחר שדיווח על הפסדים גדולים, ולאחר שבנק ישראל ערב להפסדי בנק זרובבל
↑  בנק ישראל - פרסום הודעה לעיתונות על סיוע לבנק לפיתוח תעשייה למניעת התמוטטותו.
↑  עירן פאר, ‏בנק לאומי למשכנתאות ימוזג לבנק-האם, באתר גלובס, 22 בינואר 2012
↑  שאול אברון, בנק אגודת ישראל נמכר לבל"ל, מעריב, 14 בינואר 1972
↑  עירית אבישר, ‏עכשיו זה רשמי: הבינלאומי ימזג לתוכו את בנק אוצר החייל, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2018
↑  אורנה רביב , ‏מיזוג בנק אמריקאי-ישראלי בבנק הפועלים יושלם השבוע, באתר גלובס, 28 ביוני 1999
↑  דפנה צוקר, ‏בנק הפועלים השלים רכישת השליטה בבנק הזעיר פ.ק.או תמורת 30 מיליון ש', באתר גלובס, 29 בספטמבר 2003
הבניין הראשי של בנק ישראל
תחרות העל טאטא סטיל 2013

| --- | --- |

 ענף:  שחמט 
 תקופת התחרות:  12 בינואר 2013 – 27 בינואר 2013 (16 ימים) 
 מספר מתמודדים:  14 
 עיר מארחת:  וייק אן זה 
 
 → תחרות העל טאטא סטיל 2012 תחרות העל טאטא סטיל 2014 ← 
 
תחרות העל בשחמט, טאטא סטיל 2013 התקיימה בוייק אן זה, הולנד, בין התאריכים 12 בינואר 2013 ל-27 בינואר 2013. בתחרות התקיימו שלושה עשר סיבובים. התחרות בקטגוריה 20 (מד כושר ממוצע 2732).
בתחרות ניצח מגנוס קרלסן עם 10 נקודות מ-13 אפשריות, ובכך השווה את תוצאת השיא שקבע גארי קספרוב בשנת 1999. מאז התחרות בשנה הקודמת הפסיד קרלסן רק משחק אחד, זכה בכל התחרויות בהן השתתף ושבר שיאים בזה אחר זה. גם בתחרות זו שבר את שיא כל הזמנים של מד הכושר העולמי.
משתתפי התחרות

מגנוס קרלסן - נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם עם 2861 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון לינואר 2013).
לבון ארוניאן - ארמני המדורג במקום ה-3 בעולם עם 2802 נקודות במד הכושר של פיד"ה.
פביאנו קרואנה - איטלקי המדורג במקום ה-5 בעולם עם 2781 נקודות במד הכושר של פיד"ה.
סרגיי קריאקין - רוסי המדורג במקום ה-5 בעולם עם 2781 נקודות במד הכושר של פיד"ה.
וישוואנתן אנאנד - הודי בשחמט ואלוף העולם הנוכחי. אנאנד מדורג במקום ה-7 בעולם עם 2772 נקודות.
היקארו נקמורה - אמריקאי, המדורג במקום ה-9 בעולם עם 2769 נקודות, ובמקום הראשון בארצות הברית.
האו ואנג - סיני, המדורג במקום ה-14 בעולם עם 2752 נקודות
פטר לקו - הונגרי, המדורג במקום ה-19 בעולם עם 2735 נקודות
אניש גירי - הולנדי, המדורג במקום ה-29 בעולם עם 2720 נקודות
פנטלה האריקרישנה - הודי , המדורג במקום ה-49 בעולם עם 2698 נקודות.
לוק ואן ולי - הולנדי, המדורג במקום ה-68 בעולם עם 2679 נקודות
איבן סוקולוב - הולנדי, המדורג במקום ה-82 בעולם עם 2663 נקודות
ארוין לאמי - הולנדי, המדורג במקום ה-145 בעולם עם 2627 נקודות
חואו ייפאן - סינית, המדורגת במקום ה-215 בעולם עם 2603 נקודות. אלופת העולם לנשים בין השנים 2010-2012
כל השחמטאים שהשתתפו בתחרות היו בדרגת רב-אמן.
משחקי התחרות > סיבוב שני

כל משחקי הסיבוב השני הסתיימו בתיקו, אך לא כך נראו מהלך המשחקים עד ממש לסיומם. לבון ארוניאן (לבן) הגיע לעמדת יתרון משמעותי במשחקו מול מגנוס קרלסן שנאלץ לדייק מאוד כדי לחלץ תיקו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
8: 
7: 
6: 
5: 
4: 
3: 
2: 
1: 
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |
בעמדה זו 30. צב3 היה משפר את סיכוייו של הלבן לממש את יתרונו. למשל 30....מהה5 31. מהז5+ מהז7 32. מהח4
איבן סוקולוב (שחור) עמד זכוי לחלוטין מול היקארו נקמורה אך לא מצא את הדרך לזכייה.
חואו ייפאן (שחור) הייתה יכולה לממש את יתרונה במשחק מול לוק ואן ולי:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
8: 
7: 
6: 
5: 
4: 
3: 
2: 
1: 
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |
בעמדה זו זוכה המסע 57...א2 58. ג6 מהו7 59. מהד7 מז7 ואין ללבן הגנה
משחקי התחרות > סיבוב רביעי

משחק אחד בלט משכמו ומעלה - ניצחונו של אלוף העולם אנאנד על ארוניאן. אנאנד שיחק בכלים השחורים נגד המדורג השני בתחרות ויצר משחק מושלם אשר השאיר את משתתפי התחרות המומים - מגנוס קרלסן כינה את המשחק "מדהים"
.
”
"I had prepared this variation for Boris (Gelfand) for the match but I had to remember a lot of variations," Anand said.
As it happened, Aronian could not quite recover after Anand came up with a spectacular sacrifice on move 15 and another spectacle followed on the next move when Anand put his knight en prise.
Aronian won Anand's rook but by then it was over. With effortless display, Anand took his queen to king side to deliver the knockout punch. This game will probably go down as the game of the year according to pundits and will surely find its way in the best games ever list.
"This could easily be one of the best games I have played. To win a game like this against Levon, who is my nightmare opponent, as you probably know, is definitely wonderful," Anand said.
"I ran into a theoretical trap. I was not aware of Bc5, which is very strong. Vishy said he had prepared it for somebody else. I should study openings better," said Aronian
” .
במשחק בין ארוניאן לאנאנד שלף אנאנד חידוש תאורטי שהכין לקראת הדו-קרב מול בוריס גלפנד. להלן עמדת המוצא של החידוש:
משחקי התחרות > סיבוב שישי

קרלסן ניצח את סוקולוב, ותפס את המקום הראשון. סוקולוב יצא מהפתיחה בעמדה שקולה אך בהדרגה התדרדרה עמדתו ככל שזמנו הלך ופחת. קרלסן היה יכול לנצח בצורה יפה אך שגה במסע ה-46. פד5? שיכול היה לתת לסוקולוב משחק נגדי על ידי 46...מהד4 אך לאחר 46...רד8?. סוקולוב לא ניצל את ההזדמנות, וקרלסן סיים את המשחק במהירות.
ואן ולי מחץ את האו בהגנה ההודית. השחור הבין שעמדתו קשה והקריב רגלי באגף המלכה אך ההקרבה לא צלחה והלבן השיג יתרון מכריע שתורגם לזכייה מהירה.
חואו ייפאן לא הייתה מרוצה מהדרך שניצחה את גירי. היא השיגה יתרון גדול לאחר הפתיחה אך לא הצליחה לממש אותו. גירי הקריב טיב ועבר לסיום נחות אך עם סכוי לתיקו, ולבסוף הובס.
משחקי התחרות > סיבוב שנים עשר

קרלסן ניצח את נקמורה במשחק קצר, והבטיח את ניצחונו בתחרות סיבוב לפני סיומה, כאשר יתרונו על המקום השני עלה ל-1.5 נקודות. בנוסף מעולם לא השיג תוצאה של +7 בתחרות כה חזקה כך שזהו אחד מהישגיו הטובים ביותר.
משחקי התחרות > סיבוב שלושה עשר

קרלסן השלים את התחרות והשווה את שיאו של קספרוב 10/13 נקודות לאחר שהצליח לסיים בתיקו את משחקו עם גירי לאחר שבחר בהסתעפות פתיחה שלא מבטיחה רבות לשחור, ובנוסף לא דייק במסע ה-13. מאז התחרות הקודמת בוויק אן זה קרלסן הפסיד בסך הכל משחק בודד (לקרואנה) וניצח בכל התחרויות בהן השתתף, בנוסף לקביעת שיא כל הזמנים במד הכושר השחמטאי. גירי הלך והשתפר ככל שהתחרות התקדמה. ארוניאן החמיץ זכייה במשחק מול קרואנה לקראת סוף המשחק ביניהם, למרות זאת הבטיח ארוניאן את המקום השני בתחרות. לאלוף העולם אנאנד זו הייתה תחרות מהטובות שבהן השתתף בשנים האחרונות והוא התקרב לשיא יכולתו בחלק מהמשחקים, למרות המשחק הגרוע שהפגין בסיבוב האחרון.
פביאנו (לבן) מול ארוניאן (שחור) - הלוח אחרי המסע ה-46 של לבן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
8: 
7: 
6: 
5: 
4: 
3: 
2: 
1: 
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |
בעמדה זו ארוניאן היה יכול לשחק 46...ב4 ולהגדיל את יתרונו. המסע בו בחר צח5 מוחק את כל היתרון ומוביל לתיקו.
תוצאות התחרות

1. מגנוס קרלסן - 10 נקודות ורמת ביצועים של 2933 

2. לבון ארוניאן - 8.5 נקודות ורמת ביצועים של 2837

3. וישוואנתן אנאנד - 8 נקודות ורמת ביצועים של 2816

4. סרגיי קריאקין - 8 נקודות ורמת ביצועים של 2816

5. פטר לקו - 7.5 נקודות

6. היקארו נקמורה - 7 נקודות

7. פנטלה האריקרישנה - 6.5 נקודות

8. אניש גירי - 6 נקודות 

9. האו ואנג - 6 נקודות

10. לוק ואן ולי - 6 נקודות

11. חואו ייפאן - 5.5 נקודות 

12. פביאנו קרואנה - 5 נקודות

13. ארוין לאמי - 4 נקודות

14. איבן סוקולוב - 3 נקודות
הערות שוליים

↑  מגנוס קרלסן, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  לבון ארוניאן, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  פביאנו קרואנה, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  סרגיי קריאקין, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  וישוואנתן אנאנד, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  היקארו נקמורה, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  האו ואנג, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  פטר לקו, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  אניש גירי, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  פנטלה האריקרישנה, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  לוק ואן ולי, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  איבן סוקולוב, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  ארוין לאמי, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  חואו ייפאן, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  דווח על הסיבוב הרביעי מאתר התחרות
↑  דווח על המשחק
אברהם אלסברג

| --- | --- |
 אלסברג במחסן הארכיון הציוני, 1952 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  13 במרץ 1919 אלברפלד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  20 באוגוסט 2006 (בגיל 87) עומר, ישראל 
 מדינה:  גרמניה, ישראל 
 
פאול אברהם אלסברג (30 במרץ 1919 – 20 באוגוסט 2006) היה גנז המדינה בין השנים 1971–1990.
ביוגרפיה

נולד באלברפלד (כיום חלק מהעיר וופרטל), גרמניה כפאול אלפרד אלסברג (Paul Alfred Alsberg) ובשנים 1937–1938 למד בבית מדרש לרבנים בעיר ורוצלב. בליל הבדולח נאסר עם חברו זאב שיפטן והשניים נשלחו לבוכנוואלד. בזמן שהותו של אלסברג במחנה, הצליח אחיו לסדר לו סרטיפיקט ללימודים. כך השתחרר, ובפברואר 1939 עלה לארץ ישראל על סיפון ה"מרקו פולו" כסטודנט. הוא סיים לימודים בהיסטוריה ובלשנות רומנית ותואר שני ב-1943 מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1942 נשא לאישה את בטי קשנר והחל לעבוד כיוצר ומוכר רהיטים בירושלים. באפריל 1948 גויס להילחם במלחמת העצמאות, היה חובש צבאי בשכונת מקור חיים בירושלים ונלחם בקרבות ברמת רחל. שוחרר מצה"ל בפברואר 1949. עבד בארכיון הציוני המרכזי החל מאוגוסט 1949 ועד ליולי 1957, שם שימש כעוזר ראשי למנהל הארכיון. ב-1951 התחיל את לימודי הדוקטורט ובשנת 1958 הוענק לו תואר דוקטור על סמך עבודה בנושא "מדיניות ההנהלה הציונית ממותו של הרצל עד מלחמת העולם הראשונה".
ב-1 באוגוסט 1957 מונה לממונה על גנזך המדינה והחל מ-1 באוגוסט 1971 ועד לפרישתו לגמלאות במרץ 1990 שימש כגנז המדינה.
היה לאח בבני ברית משנת 1953 ואילו משנת 1966 כיהן כיו"ר המועצה האזורית של לשכות הארגון בירושלים. הרצה שנים רבות בבית הספר לארכיונאות וספרנות באוניברסיטה העברית, וב-1985 הפך לפרופסור חבר. כמו כן, שימש כיו"ר הנשיאות של ארגון עולי מרכז אירופה וערך את בטאון הארגון. בשנים 1961–1962 היה הנשיא התשיעי של לשכת "דוד ילין", מספר 1588, של הבונים החופשיים בירושלים.
בתו היא עירית עובדיה אלסברג. ב-1973 שכל את בנו, שמעון (מוני) אלסברג אלסור, בשעתה הראשונה של מלחמת יום הכיפורים. זאת לאחר שנפל בגזרה הצפונית של תעלת סואץ, במעוז "לחצנית". לאחר פטירתו, הציעה משפחתו של אלסברג לאיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע לחלק מדי שנה פרס ברוח מורשתו – פרס אלסברג למחקר ארכיוני והכשרה מקצועית בארכיונאות.
הערות שוליים

↑  בקשה לאזרחות ממחלקת ההגירה בממשלת ארץ ישראל, באתר ארכיון המדינה, ‏1942
1 2  אורי דרומי, "מקצועיות ללא פשרות" בארכיון המדינה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2006
↑  אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו מאת דוד תדהר, כרך מס. 18, באתר אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו מאת דוד תדהר, ‏1969
1 2  ריאיון עם פרופ' אברהם אלסברג בנושא תולדות ארכיון המדינה, באתר ארכיון המדינה, ‏22 בדצמבר 1996
↑  א. אלסברג – מדיניות ההנהלה הציונית ממותו של הרצל ועד מלחמת העולם הראשונה – עבודת דוקטור באישור פרופ' דינור, באתר ארכיון המדינה
↑  אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
↑  פרס אלסברג, באתר האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257783205171  GND: 132554534  ISNI: 0000 0001 0963 6687  LCCN: no2005077791  NTA: 079763901  VIAF: 33162787   WorldCat (עם VIAF): 33162787
גביע העולם בשחמט 2021

| --- | --- |
 ענף:  שחמט 
 ארגון מפעיל:  פיד"ה 
 תקופת התחרות:  12 ביולי 2021 – 6 באוגוסט 2021 (26 ימים) 
 מספר תחרות:  11 
 מספר מתמודדים:  206 
 עיר מארחת:  סוצ'י 
 worldcup.fide.com
 
 → גביע העולם בשחמט 2019 גביע העולם בשחמט 2023 ← 
 
גביע העולם בשחמט 2021 הוא הטורניר ה־11 של גביע העולם בשחמט, שמארגן פיד"ה. זהו טורניר יחידים, שנערך לפי שיטת המפסיד יוצא. בתחרות השתתפו 206 שחמטאים והיא נערכה בין ה־10 ביולי 2021 ל־6 באוגוסט 2021 בסוצ'י, רוסיה. במקום הראשון זכה יאן-קשישטוף דודה, שניצח בגמר את סרגיי קריאקין בתוצאה ½ : ½1. השניים העפילו לתחרות המועמדים 2022. אלוף העולם, מגנוס קרלסן, סיים במקום השלישי.
משתתפים

206 המשתתפים נבחרו במספר אופנים:
אלוף העולם המכהן, מגנוס קרלסן
אלופת העולם בשחמט לנשים, ג'ו ונג'ון
ארבעת השחמטאים שהעפילו לחצי גמר גביע העולם בשחמט 2019
אלוף העולם לנוער 2019
89 שחמטאים מתחרויות יבשתיות
13 השחמטאים עם ממוצע מד הכושר הגבוה ביותר שלא עלו לפי הקריטריונים הקודמים
91 התאחדויות לאומיות עם הדירוג הגבוה ביותר של 10 השחמטאים המובילים במדינה יכולים לבחור שחמטאי אחד שלא העפיל בקריטריונים הקודמים
4 שחמטאים על פי בחירת נשיא פיד"ה
2 שחמטאים על פי בחירת המארגנים.
מבנה התחרות

בכל סיבוב שני השחמטאים משחקים ביניהם שני משחקים רגילים כאשר כל אחד משחק משחק אחד בשחור ואחד בלבן. קיימת הגבלת הזמן של 90 דקות לכל אחד ולאחר המסע ה-40 תוספת של 30 דקות. כל מסע, מתחילת המשחק, מזכה בתוספת של 30 שניות. שני המשחקים משוחקים בשני ימים רצופים.
אם בתום שני המשחקים התוצאה היא שוויון, למחרת המשחק השני מתקיימים משחקים מהירים עד להכרעה. המשחקים המהירים משוחקים לפי הסדר הבא:
שני משחקי שח מהיר. 25 דקות עם תוספת של 10 שניות למסע.
שני משחקי שח מהיר. 10 דקות עם תוספת של 10 שניות למסע.
שני משחקי בליץ. 5 דקות עם תוספת של שלוש שניות למסע.
משחק ארמגדון אחד. ללבן 5 דקות לשחור 4 דקות. תוספת של 3 שניות למסע החל מהמסע ה-61. במקרה של תיקו השחור זוכה.
המנצח בהתמודדות בכל סיבוב עולה לשלב הבא בתחרות והמפסיד מודח ממנה.
בסיבוב הראשון יתמודדו 156 המועמדים עם מד הכושר הנמוך ביותר. 78 המנצחים ו־50 השחמטאים עם מד הכושר הגבוה ביותר יתמודדו בסיבוב השני. ומהסיבוב הזה ואילך המנצחים מתקדמים לשלב הבא.
מבנה התחרות > העפלה לתחרות המועמדים

שני שחמטאים יעפילו לתחרות המועמדים 2022. המעפילים יהיו שני המדורגים הגבוהים ביותר ב־4 המקומות הראשונים מלבד קרלסן, נפומניאשצ'י וראג'בוב שכבר העפילו לתחרות המועמדים. מפני שאף אחד מהם לא העפיל לגמר שני העולים לגמר יאן-קשישטוף דודה וסרגיי קריאקין העלו לתחרות המועמדים.
בנוסף, כל העולים לרבע הגמר, מלבד העולים לגמר וקלרסן שכבר העפילו לתחרות המועמדים, העפילו לגראנד פרי 2022 שמשם תהיה הזדמנות גם כן להעפילו לתחרות המועמדים. העולים הם: אטיין בקרו, וידיט גוג'ראתי, ולדימיר פדוסייב, מוחמד אמין טבאטבאי וסם שנקלנד.
פרסים

| סיבוב | כמות שחמטאים | זכייה ברוטו | סך כל הסכום שמחולק בסיבוב |
| --- | --- | --- | --- |
| ראשון | 78 | 3,750 $ | 292,500 $ |
| שני | 64 | 6,000 $ | 384,000 $ |
| שלישי | 32 | 10,000 $ | 320,000 $ |
| רביעי | 16 | 16,000 $ | 256,000 $ |
| שמינית גמר | 8 | 25,000 $ | 200,000 $ |
| רבע גמר | 4 | 35,000 $ | 140,000 $ |
| מקום רביעי | 1 | 50,000 $ | 50,000 $ |
| מקום שלישי | 1 | 60,000 $ | 60,000 $ |
| מקום שני | 1 | 80,000 $ | 80,000 $ |
| הזוכה | 1 | 110,000 $ | 110,000 $ |
| סך הכול | 206 |  | 1,892,500 $ |
שמינית גמר עד הגמר > מקום שלישי

| מיקום | שם | קצב רגיל 1 | קצב רגיל 2 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורווגיה מגנוס קרלסן | 1 | 1 | 2 |
| 30 | רוסיה ולדימיר פדוסייב | 0 | 0 | 0 |
שמינית גמר עד הגמר > גמר

| מיקום | שם | קצב רגיל 1 | קצב רגיל 2 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 | פולין יאן-קשישטוף דודה | ½ | 1 | ½1 |
| 10 | רוסיה סרגיי קריאקין | ½ | 0 | ½ |
הערות שוליים

↑  חוקי גביע העולם השחמט מאתר פיד"ה
↑  20% מהזכייה עובר לפיד"ה
↑  לבון פרש מהתחרות בגלל בעיות רפואיות
האימפריה הבריטית
מקורותיה של האימפריה (1497–1583)

יסודותיה של האימפריה הבריטית נטועים עוד לפני שבריטניה הפכה לישות פוליטית אחת, כשאנגליה וסקוטלנד היו ממלכות נפרדות. בעקבות הצלחתן של ספרד ופורטוגל בחקר הגלובלי, מינה מלך אנגליה הנרי השביעי ב-1496 את יורד הים הוונציאני ג'ון קבוט להוביל מסע לגילוי נתיב ימי לאסיה דרך צפון האוקיינוס האטלנטי. קאבוט הפליג ב-1497, ועל אף שנחת בהצלחה על חופי ניופאונדלנד (שהאמין כי הם חופי אסיה, בדומה לאמונתו של כריסטופר קולומבוס חמש שנים לפניו), לא היה שום ניסיון מצידו להקים בה מושבה. קאבוט יצא למסע שני בשנה שלאחר מכן אך ספינותיו נעלמו בים.
לא היו עוד ניסיונות להקמת מושבות עד לתקופת כהונתה של אליזבת הראשונה, בעשורים האחרונים של המאה ה־16. הרפורמציה הפרוטסטנטית באנגליה קנתה לה יריבות חדשה עם ספרד הקתולית. ב-1562, הורתה אליזבת לפריבטירים ג'ון הוקינז ופרנסיס דרייק לתקוף ספינות עבדים פורטוגזיות וספרדיות שיוצאות מחופי מערב אפריקה לאמריקה, במטרה להשתלב בסחר העבדים האטלנטי שהנהיגו. ניסיונות אלו נכשלו לרוב, ועם פרוץ מלחמת אנגליה-ספרד ב-1585, עודד הכתר האנגלי מתקפות פיראטיות נוספות על נמלים ספרדיים בחופי אמריקה ועל ספינות ספרדיות העושות את דרכן דרך האוקיינוס האטלנטי, עמוסות אוצרות מן העולם החדש. באותו הזמן, סופרים ויוצרים רבי השפעה כריצ'רד האקלוט וג'ון די (שהיה הראשון להשתמש בביטוי "האימפריה הבריטית") החלו ללחוץ להקמתה של אימפריה קולוניאלית אנגלית. באותה התקופה, הספרדים התבצרו בנחישות באמריקה, הפורטוגזים הקימו שרשרת של עמדות מסחר ומבצרים מחופי ברזיל לאפריקה ולסין, והצרפתים הקימו התיישבות באגנו של נהר סנט לורנס, שמאוחר יותר תהפוך לצרפת החדשה.
מקורותיה של האימפריה (1497–1583) > אירלנד

על אף שפיגרה מאחורי המעצמות האירופיות האחרות בהקמת מושבות ברחבי העולם, הייתה אנגליה עסוקה בקולוניזציה של ישות הקרובה לביתה, אירלנד. הקולוניזציה החלה בה בתקופה הנורמנית, המשיכה עם הכיבוש הטיודורי המחודש ועם כיבושי אוליבר קרומוול. ניתן לראות בקולוניזציה של אירלנד כמבוא לאימפריה העולמית שתקום, ובחלקה היו פעילים אנשים שמאוחר יותר פעלו בקולוניזציה של צפון אמריקה. בפרט הקבוצה שנודעה כ"אנשי המדינה המערבית", שכללה את המפרי גילברט, וולטר ראלי, פרנסיס דרייק, ג'ון הוקינז, ריצ'רד גרנוויל, וראלף ליין.
האימפריה הבריטית הראשונה (1583–1783)

ב-1578 הופקד סר המפרי גילברט על ידי המלכה אליזבת הראשונה על מסעות התגלית מעבר לים. גילברט הפליג בשנה שלאחר מכן לאיי הודו המערביים במטרה להטריד את הנמלים הספרדיים, וכדי להקים מושבה בצפון אמריקה; אך המשלחת בוטלה עוד לפני שחצתה את האוקיינוס האטלנטי. ב-1583 יצא גילברט למסעו השני, אל האי ניופאונדלנד, שם באופן רשמי טען בעלות אנגלית על מפרץ סנט ג'ון, על אף שלא הותיר שום מתיישבים מאחור. גילברט לא שרד את מסע החזרה לאנגליה, והוחלף על ידי אחיו למחצה, וולטר ראלי. ב-1584 הקים ראלי את מושבת רואנוק על חופה של צפון קרוליינה המודרנית, אך מחסור באספקה גרם לכישלון ההתיישבות.
ב-1603 ירש ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד את הכתר האנגלי וב-1604, נחתם חוזה לונדון שסיים את מלחמת אנגליה-ספרד. לאחר שהשיגה שלום עם אויבתה העיקרית, תשומת הלב האנגלית פנתה מהריסת תשתיות קולוניאליות של אומות אחרות להקמת מושבות משלה. על אף שניסיונותיה הראשונים נחלו כישלון, האימפריה הבריטית החלה ללבוש צורה במהלך השנים המוקדמות של המאה ה־17, עם ההתיישבות הבריטית בצפון אמריקה ובקריבים, ובהקמתה של חברה פרטית, חברת הודו המזרחית הבריטית שנוסדה כדי לסחור באסיה. תקופה זאת, עד לאובדן שלוש עשרה המושבות לאחר הכרזת העצמאות של ארצות הברית לקראת סוף המאה ה־18 נקראת "האימפריה הבריטית הראשונה".
האימפריה הבריטית הראשונה (1583–1783) > היריבות עם הולנד באסיה

מסוף המאה ה־16, החלו אנגליה והולנד לערער את המונופול הפורטוגזי על הסחר באסיה, עם הקמתן של חבַרות הון משותף, חברת הודו המזרחית הבריטית וחברת הודו המזרחית ההולנדית, שהוקמו בשנים 1600 ו-1602. מטרתן העיקרית של החברות הללו הייתה להיכנס לסחר המשתלם בתבלינים, ולהתמקד במקורו, אינדונזיה, ובמרכזו שבהודו. הקרבה בין לונדון לאמסטרדם והתחרות המתמשכת בין אנגליה להולנד הובילה לעימות בין שתי החבַרות, לאחר הכיבוש ההולנדי של איי מאלוקו (שלפני כן היה מעוז פורטוגזי) לאחר נסיגת האנגלים מהאזור ב-1622, והצלחת האנגלים בהודו, בסוראט, לאחר הקמת מפעל במקום ב-1613.
אף על פי שאנגליה תנצח את הולנד בסופו של דבר כאימפריה קולוניאלית, לתקופה קצרה המערכת הפיננסית המתקדמת של הולנד ושלוש מלחמות הולנד-אנגליה במאה ה־17 הותירו את הולנד בעמדה חזקה מזו של אנגליה באסיה. העוינות פסקה לאחר המהפכה המהוללת ב-1688, בה ויליאם מאורנג' ההולנדי עלה לכתר האנגלי, והביא שלום בין אנגליה להולנד. הסכם בין שתי המדינות השאיר את הסחר בתבלינים האינדונזי להולנדים ואת תעשיית הטקסטיל ההודית לאנגלים. בסופו של דבר עתיד הטקסטיל לעלות על התבלינים מבחינה כלכלית, והחל מ-1720 גם מבחינה שיווקית, וההסכם נתן בסופו של דבר יתרון לחברת הודו המזרחית האנגלית על זו ההולנדית. חברת הודו המזרחית האנגלית העתיקה את מוקדה מסוראט – מרכז הסחר בתבלינים – לפורט סנט ג'ורג' (שבעתיד יקרא מדרס), בומביי (נמסרה מידי הפורטוגזים לצ'ארלס השני מלך אנגליה ב-1661 כנדוניה לקתרינה דה ברגנסה) וסוטנוטי (שעתידה להתאחד עם שני כפרים אחרים לעיר קולקטה).
האימפריה הבריטית הראשונה (1583–1783) > המאבק העולמי עם צרפת

השלום בין הולנד לאנגליה ב-1688 גרם לכך ששתי המדינות נכנסו למלחמת תשע השנים כבעלות ברית. אך העימות – שהתנהל באירופה ומעבר לים בין צרפת, ספרד והברית האנגלו-הולנדית – הותיר את בריטניה ככוח קולוניאלי חזק יותר מההולנדים, שנאלצו להקדיש חלק גדול יותר מצבאם באירופה. במאה ה־18 הפכה בריטניה לכוח הדומיננטי בעולם, וצרפת הפכה ליריבתה העיקרית.
בשל מותו של קרלוס השני, מלך ספרד ב-1700 הועברו הכתר הספרדי והאימפריה הקולוניאלית שלו לפיליפ דוכס אנז'ו, נכדו של מלך צרפת. עלייתו של פיליפ לכתר הספרדי העלה את הרעיון של איחוד צרפת, ספרד והאימפריות הקולוניאליות שלהן, דבר ממנו חששו בריטניה ושאר הכוחות באירופה. ב-1701, צידדו בריטניה, פורטוגל והולנד באימפריה הרומית הקדושה נגד ספרד וצרפת במלחמת הירושה הספרדית. המלחמה, בה צרפת וספרד הפסידו, נמשכה עד 1714 ובסופה, בהסכם אוטרכט, ויתר פיליפ על זכויותיו ועל זכויות צאצאיו על הכתר הצרפתי. האימפריה הבריטית הרחיבה את חזקותיה: היא קיבלה את ניופאונדלנד ואקדיה מצרפת, ואת גיברלטר ומינורקה מספרד. גיברלטר, שהיא עדיין אחת מהטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, הפכה לבסיס ימי חשוב ואיפשרה לבריטניה לשלוט במיצר גיברלטר המחבר בין האוקיינוס האטלנטי לים התיכון.
מינורקה הוחזרה לספרד בהסכם אמיין ב-1802, לאחר שעברה פעמיים מיד ליד. ספרד נתנה לבריטניה גם את הזכויות לאסיאנטו (אישור למכור עבדים באמריקה הספרדית).
מלחמת שבע השנים שהחלה ב-1756, הייתה המלחמה הראשונה שהתנהלה ברחבי הגלובוס – באירופה, בהודו, בצפון אמריקה, בקריביים, בפיליפינים ועל חופי אפריקה. לחתימת חוזה פריז ב-1763 הייתה השפעה גדולה על עתידה של האימפריה הבריטית. עתידה של צרפת ככוח קולוניאלי בצפון אמריקה למעשה נגמר עם ההכרה בדרישות הבעלות של בריטניה על ארץ רופרט ומסירתה של צרפת החדשה (והשארת מאות דוברי צרפתית בשליטה בריטית), ומסירת לואיזיאנה לספרד. ספרד מסרה את פלורידה לבריטניה. בהודו, המלחמה הקרניתית השאירה את צרפת בשטחיה, אך עם מגבלה צבאית והתחייבות לתמוך בקולוניות הבריטיות, ובעצם עזיבת עתידה של הודו לבריטניה. הניצחון הבריטי על צרפת במלחמת שבע השנים הותיר למעשה את בריטניה ככוח הדומיננטי בעולם.
עלייתה של "האימפריה הבריטית השנייה" (1783–1815)

לאורך עשורים אלו העמיקה האימפריה את שליטתה באוקיאניה, אמריקה הצפונית ובאסיה.
בתקופה זו האימפריה אימצה עקרונות מדיניות שמטרתם להקטין את ההתנגדות בשטחים הכבושים, ובין היתר אסרה על פעילותם של מיסיונרים נוצרים מסיבה זו.