פרנק מייסלר
עבודותיו > אנדרטאות להנצחת מבצע ההצלה קינדר-טרנספורט

מייסלר, שהיה בין הילדים שניצלו במסגרת מבצע ההצלה קינדר-טרנספורט, נבחר לעצב ולתכנן את סדרת האנדרטאות לזכר המבצע. האנדרטאות מנציחות את האירועים וסיפורי החיים של הילדים, שהשתנו בין השנים 1938–1939. ארבע האנדרטאות עשויות ברונזה חומה בוהקת, ומתארות קבוצות של ילדים בגודל טבעי עומדים על במה מבטון, ובשלושתן מופיעים פסי רכבת. דמויות הילדים הצעירים שעומדים בקבוצה לפעמים מתרכזות סביב דמות ילד "בוגרת" יותר, והן מציגות מציאות אבסורדים של ילדים קטנים עם מזוודות גדולות שיוצאים למסע אמיץ לבדם, כאשר חסרונם של ההורים, "הנוכחים-נעדרים", צורם. במהלך ההכנות ליצירת הפסלים ביצע מייסלר עבודה היסטוריונית בכך שחקר את בגדי הילדים, המזוודות, התיקים, כלי הנגינה, הצעצועים, השיער והתסרוקות, כדי להתאימם לרוח התקופה של סוף שנות השלושים.
הרעיון ליצירת אנדרטת ההנצחה הראשונה החל בבריטניה, כאשר במהלך ארוחה בה נכח הנסיך צ'ארלס הוא הביע את רצונו בפני מייסלר להקים אנדרטה לציון 70 שנים לקינדר-טרנספורט, כדי להוקיר את הילדים שהגיעו ללונדון והיוו בבגרותם חלק חשוב בהיסטוריה של בריטניה.
האנדרטאות הוצבו ברחבי אירופה לפי תחנות דרך מרכזיות במסעם של ילדי הקינדר-טרנספורט:
בריטניה (2006) - "Kindertransport - the arrival" (קינדר-טרנספורט - ההגעה) - הוצבה מחוץ לתחנת הרכבת ברחוב ליברפול בלונדון, התחנה אליה הגיעו כ-12,000 ילדים, מהם כ-10,000 יהודים וכ-2,000 נוצרים. בתחנה זו קיבלו הילדים מהשלטון הבריטי מעמד של פליטים וכך ניצלו מהנאצים. האנדרטה מהווה מעין ניגוד בין הפעילות וההמולה של ההמון הפוקד מדי יום את התחנה, בין הילדים הניצבים במרכזה בתנוחה סטטית, והבעות פניהם נעות בין התרגשות ואופטימיות לבין חשש וזהירות. קבוצת הפיסול מכילה דמויות של חמישה ילדים בגודל טבעי, העומדים על משטח גבוה דמוי רציף רכבת ומתחתיו מסילת רכבת ממתכת, לרגליהם מונחים מזוודות וכלי נגינה, ואחת מהם היא ילדה היושבת על מזוודה ומחזיקה בובת דובון. הם לבושים בקפידה, על צווארם תלוי פתק עם מספר אותו חויבו לענוד לאורך המסע מכיוון שהיווה מעין תעודת זהות ואישור כניסה לבריטניה. על הרציף משני צדדיו הוצבו 16 לוחות ברונזה, ועל כל אחד מצוין שם של תחנת מוצא ממנה יצאו ילדי הקינדר-טרנספורט.
גרמניה (2008) - "Trains to life - trains to death" (רכבות לחיים - רכבות למוות) - הוצבה מחוץ לתחנת הרכבת פרידריכשטראסה בברלין, תחנת המוצא של הילדים במסעם. באנדרטה מפוסלים שבעה ילדים העומדים על רציף רכבת, מחולקים לשתי קבוצות פיסול, העומדות בגבן זו אל זו, כך שהן מייצגות ניגודים וגורלות שונים - לחיים ולמוות. בקבוצה אחת נראים שני ילדים זקופים ודינמיים, לבושים היטב ובידיהם מזוודות, ומתחתם ברציף נכתב בלוחית קטנה במספר שפות "הרכבת לחיים", כלומר קבוצה זו מייצגת את הילדים שניצלו באמצעות רכבת הקינדר-טרנספורט. בקבוצה השנייה נראים חמישה ילדים בעלי תנוחה סטטית, בגדיהם בלויים ועליהם טלאי צהוב, לרגליהם מזוודות ריקות ותכולתם מפוזרת, מבטם נראה מלנכולי ומושפל או תועה בחלל, ועל הרציף מתחתם נכתב "הרכבת למוות" - החמישה מייצגים ילדים בשואה שלא זכו לעלות לרכבת קינדר-טרנספורט והובלו ברכבות למחנות ההשמדה. מייסלר בחר להקים אנדרטה זו מבלי להציג רק את מבצע ההצלה ולהתעלם ממיליון וחצי ילדים שלא שרדו בשואה.
ב-2015 נחנך פסל קינדר - טרנספורט בהמבורג בשם The Last Farewell.
פולין (2009) - "The departure" (הגירוש) - הוצבה בגדנסק (דנציג לשעבר) עיר הולדתו של מייסלר, בתחנת הרכבת בה ראה את הוריו בפעם האחרונה. באנדרטה קבוצת ילדים הדומה לזו שבאנדרטה ברחוב ליברפול שבלונדון, שני בנים ושלוש בנות, העונדים על צווארם כרטיס עם מספר; הדמויות עומדות על במת בטון דמוי רציף ומתחתיו פסי רכבת, הבמה מוקפת ב-16 לוחיות הכוללות את שמות הערים מהם יצאו משלוחי הקינדר-טרנספורט. אחד מהבנים מנופף בידו לשלום לקרוביו ולארץ מולדתו. עמידתם חופשית והם נראים יוצאים למסע ארוך אל עתיד לא ידוע, ומבטאים ביטחון ואומץ.
הולנד (2011) - "Channel crossing to life" (ערוץ מעבר לחיים) - הוצבה בהוק-ואן-הולנד שליד העיר רוטרדם, עיר נמל ימי בה ירדו הילדים מהרכבת ועלו על אונייה לכיוון בריטניה. בתחנה זו נפרדו מהליווי הצמוד של אנשי האס אס המאיימים, שליוו אותם לאורך המסע באירופה הנאצית, ועלו על האוניות בדרך לחופש. קבוצת הפיסול מורכבת משישה ילדים הדומים לילדים באנדרטאות האחרות, עומדים על במת בטון, חמישה מהם צופים לכיוון הים ומאחוריהם יושב אחד מהם לצד מזוודתו ונראה שקוע בהרהורים, ולידו זרוק עיתון חדשות גרמני.