stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lollipop (שיר של ליל ויין)
הצלחה מסחרית

ב-28 במרץ 2008, השיר זינק 76 מקומות מהמקום ה-85 למקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לסינגל המצליח ביותר של ליל ויין במצעד כאמן מוביל, וכן הראשון שלו שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד. שבוע לאחר מכן, הוא הגיע לשיא חדש במקום השביעי במצעד. ב-17 באפריל, הגיע השיר למקום השני וב-3 במאי הגיע לצמרת המצעד, והפך לשירו הראשון של ויין שהגיע למקום הראשון למצעד. בנוסף, זהו שירו הראשון של ויין במקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ובמצעד שירי הראפ.
השיר זכה להצלחה רבה גם בקנדה, והגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הסינגלים הקנדי ב-29 במאי 2008, וכן הפך לשירו המצליח ביותר של ויין בממלכה המאוחדת, שם הגיע בשיאו למקום ה-26 בהתבסס על הורדות בלבד. בניו זילנד, הגיע השיר בשיאו למקום השלישי וזכה בתואר הפלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי.
ב-2008, השיר היה לרינגטון הנמכר ביותר בארצות הברית עם למעלה מ-2.3 מיליון עותקים שנמכרו, ולשיר הדיגיטלי השני הנמכר ביותר, עם למעלה מ-3.1 מיליון עותקים. נכון ל-2022, הסינגל מכר 4,176,000 עותקים דיגיטליים בארצות הברית.
הצלחה מסחרית > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ של כל הזמנים | 367 |  |
רמיקסים

ברמיקס הרשמי משתתפים סטטיק מייג'ור והראפר קניה וסט. ישנה גרסה מורחבת של הרמיקס שבו ויין מדבר על הגשר המקורי ושר הוק שונה, כשקניה שר אד-ליבים, יחד עם ריף גיטרה לקראת הסוף. ברמיקסים אחרים משתתפים יאנג ג'יזי, גורילה זו, אייס הוד, קורופט, V.I.C., ניקי מינאז', ויז קאליפה, טקיטק, ראשידה וקייה, שיצרה גרסה נשית פופולרית לשיר. רמיקס נוסף נוצר לציון אלוף ה-NBA מ-2008 בוסטון סלטיקס.
השיר "Shawty Say" של דייוויד באנר דוגם את החלק הפותח של הבית השני של ליל ויין לפזמון שלו. הלהקה השוודית JJ השתמשה באלמנטים מהשיר בשירה "Ecstasy". הראפר דרייק דגם את השיר בשירו "In My Feelings" מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Scorpion.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 44 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 32 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הראפ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 22 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 33 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 39 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 26 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 12 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 6 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 10 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 29 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 39 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 33 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 133 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 39 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 39 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (1958-2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1958-2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1958-2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1958-2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 206 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×2 | 140,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 150,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×8 | 8,000,000 |
הערות שוליים

↑  דאוויין קארטר, סטיבן גארט, דאריוס האריסון, ג'ים ג'ונסין, רקס זאמור, מרקוס קופר
↑  Mariel Concepcion, Mariel Concepcion, Lil Wayne: New Album ‘Will Stick With You Forever’, Billboard, ‏2008-02-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  HipHopDX- https://hiphopdx.com, Lil Wayne Speaks Since Arrest, HipHopDX, ‏2008-02-01
↑  (אורכב 11.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Billboard Hot 100 Music Charts -Most Trusted Music Charts in the Industry" (בצרפתית). Billboard.com. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lil Wayne's "Lollipop" Highest Selling Ringtone for 2008". Yorapper.com. 10 בינואר 2009. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2008 Top Selling Hip Hop/R&B Artists, Ringtones, and Albums". E.G Radio Online. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2008 U.S. Music Purchases Exceed 1.5 Billion; Growth in Overall Music Purchases Exceeds 10%". Business Wire. 31 בדצמבר 2008. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grein, Paul (4 במאי 2011). "Week Ending May 1, 2011. Songs: Even Divas Struggle | Chart Watch – Yahoo! Music". New.music.yahoo.com. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  "The Top 20 Songs of 2008 on the Billboard Hot 100". Allnumberoneradio-kxklhd.itmblog.com. אורכב מ-המקור ב-24 במרץ 2010. נבדק ב-18 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6776e61f-5402-39c6-b1f5-0f704014041c
V-2

| --- | --- |
טיל V-2 במוזיאון בפנמינדה
טיל V-2 במוזיאון בפנמינדה
 מידע בסיסי
 ייעוד:  מודל נשק 
 ארץ ייצור:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית לאחר המלחמה גם ארצות הברית ארצות הברית וברית המועצות ברית המועצות
 יצרן:  מיטלוורק (אנ')
 פיתוח:  מרכז המחקר הצבאי בפנמינדה
 עלות יחידה:  100,000 רייכסמארק ב־ינואר 1944, 50,000 במרץ 1945
 שימוש ראשון:  1944
 פעילות מבצעית:  1944–1952
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת העולם השנייה
 תקופת השירות:  1946–1952 (כ־6 שנים) 
 משתמשים:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת (לאחר המלחמה)   ארצות הברית ארצות הברית (לאחר המלחמה)   ברית המועצות ברית המועצות (לאחר המלחמה)
 פלטפורמת שיגור:  רכב
 מאפיינים כלליים
 משקל:  12,500 ק"ג 
 ממדים
 אורך:  14 מ' 
 קוטר:  1.65 מ' 
 מוטת כנפיים:  3.56 מ' 
 ביצועים
 מהירות:  5,760 קמ"ש
 טווח:  320 ק"מ 
 תקרת גובה:  206 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  1,000 ק"ג
 הנחיה:  מערכת בקרה מבוססת ניווט אינרציאלי
 
טיל V-2 (קיצור של Vergeltungswaffe 2 – נשק הנקמה) היה הטיל הבליסטי הראשון בעולם. הטיל שימש את גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, בעיקר נגד מטרות בריטיות ובלגיות. ה־V-2 היה העצם הראשון שיצר האדם שחצה את גבול החלל.
עקב רמת הדיוק הנמוכה של נקודת פגיעתו, הוא הופנה בדרך כלל נגד ערים ולא מטרות צבאיות. בסך הכל יוצרו כ־3,000 טילים שהרגו כ־7,250 אזרחים וחיילים. במהלך ייצור הטיל נהרגו כ־20,000 עובדי כפייה (חלקם שבויי מלחמה) שאולצו לעבוד בתנאים קשים במיוחד במתקני הייצור התת־קרקעיים.
היסטוריית פיתוח > רקע: עבודתם של גודרד ואוברט

מראשוני חלוצי הטילים המודרניים היה האמריקני רוברט גודרד, אשר נזקפת לזכותו המצאת ובניית רקטת הדלק הנוזלי הראשונה בעולם, אותה שיגר בהצלחה ב־16 במרץ 1926. גודרד והצוות שפעל בהנחייתו שיגרו 34 רקטות בין 1926 ו־1941, ובאחד השיגורים השיג גובה שיא של 2.6 קילומטרים ומהירויות של עד ל־885 קמ"ש. המונוגרפיה שלו משנת 1919 - "על שיטה להגעה לגבהים קיצוניים", נחשבת לאחד הטקסטים הקלאסיים של הטילאות במאה ה־20. בחיבורו זה, גודרד ניסח כמה מעקרונות היסוד של הטיל המודרני; כמו השימוש בגירוסקופ ובהנעה וקטורית. בחיבור גודרד תיאר ניסויים רבים שערך ברקטות דלק מוצק הפועלות על בסיס אבק שרפה נטול עשן. פריצת דרך קריטית הייתה הרעיון להשתמש בנחיר פליטה שהומצא קודם על ידי הממציא השוודי גוסטב דה לאוול. השימוש בנחיר דה לאוול מאפשר את ההמרה היעילה ביותר של אנרגיית חום של גזים לוהטים לתנועה קדימה. גודרד יישם בהצלחה את השימוש בנחיר הזה, והצליח להגדיל את הנצילות של הרקטות שלו מ־2% ל־64%, ולהשיג מהירויות פליטת גזים של מעל מאך 7. במרץ 1935, גודרד יישם בהצלחה את העקרונות של שימוש בגירוסקופים ובניהוג ווקטורי והצליח לשלב תוכנית הטיה (tilt program) באחת מהרקטות שלו, וכך הרקטה ששוגרה הצליחה לעבור מטיסה אנכית לחלוטין לטיסה אופקית לחלוטין, ונחתה לבסוף במרחק של מעט יותר מ־3 קילומטרים מנקודת השיגור. הצלחה זו המחישה את האפקטיביות של השימוש במערך גירוסקופים כדי לשלוט במסלול הרקטה, ושימשה השראה לכמה מהתכנונים הרקטיים הראשונים של חלוצי הרקטות הגרמנים.
באופן עתידני מאוד, גודרד ניבא גם כמה מההיבטים המרכזיים של המסע המודרני בחלל, כגון השימוש באנרגיה סולארית כאמצעי חלופי להנעה, והשימוש במגן חום מתכלה (Ablative heat shield) - אשר במילותיו של גודרד עצמו: "מתוכנן כשכבה מבודדת תרמית שמטרתה להתכלות בחדירה לאטמוספירה, בדיוק כמו פני השטח של מטאור החודר לאטמוספירה". גודרד אף ניבא במובן מסוים את השימוש בהנעה יונית (High-velocity ion propulsion).
דמות חשובה נוספת בפיתוח המוקדם של רקטות הייתה הרמן אוברט הגרמני. בהשפעת ספריו ורעיונותיו של הסופר הצרפתי ז'ול ורן על מסע לירח, אוברט כתב ב־1923 את ספרו "ברקטה אל החלל הבין כוכבי" שהפך גם הוא לאבן פינה בספרות המודרנית על טילים, והצית את דמיונו של ורנר פון בראון. ב־1927 הקים אוברט הקים את "החברה למסעות בחלל" במטרה לקדם מחקר תאורטי ומעשי על הנעה רקטית. הרעיון של רקטות כמושא מחקר, כמו גם הרעיון של שליטה מרחוק (Remote control) בכלי טיס, היו מוקדי התעניינות מרכזיים בקרב גופים צבאיים ואקדמיים שונים בגרמניה במהלך כמה העשורים שקדמו למלחמת העולם השנייה, והקמת הגוף הזה התניעה אף יותר את שיתוף הפעולה במחקר על הנעה רקטית.
חשיבותו של אוברט לא הייתה רק ארגונית, אלא שהוא ערך מספר ניסויים חשובים ברקטות והסיק מהן מסקנות שהיו חשובות לתכנון ה־V-2. במהלך הניסויים שלו ברקטות דלק נוזלי, אוברט הבחין שתהליך ה"אטומיזציה" (כלומר שטיפות הדלק מתחלקות לטיפות קטנות יותר ויותר), או "השמדה עצמית" (Self-destruction) של טיפות הדלק הבוערות מוביל לבעירה מהירה יותר. תופעה זו נובעת מכך שככל שהטיפות קטנות נוצר שטח מגע גדול יותר בין המחמצן וחומר הדלק, מה שמוביל לבעירה מהירה יותר. תגלית זו אפשרה את התכנון של תאי בעירה יעילים יותר מקודם, והיא מרכזית לתכנון מנגנוני הזרקה (Injectors) יעילים בטילים.
פיתוחי המשך שנקטעו

על בסיס הטיל V-2, בוצעה עבודת פיתוח של טיל בליסטי דו־שלבי A-9/A-10 בעל טווח של 5,000 קילומטרים שיועד לפגיעה בארצות הברית. הפיתוח של טיל זה נקטע עם תבוסת גרמניה וסיום מלחמת העולם השנייה.
פרויקט נוסף היה בשם "Prüfstand XII", שמטרתו לאפשר שיגור של טילים בליסטיים מצוללות באמצעות הפיכת צוללות לפלטפורמה מתאימה לשיגור טילים בליסטיים (מה שמכונה SLBM - Submarine-launched ballistic missile). הפלטפורמה שפותחה נבחנה בניסוי בהצלחה, אך המלחמה הסתיימה לפני שנעשה במערכת שימוש. לאחר המלחמה, צבאות ארצות הברית, ברית המועצות, וצרפת השתמשו במערכת כבסיס לפיתוח פלטפורמות לשיגור טילים בליסטיים בין יבשתיים מצוללות.
לוגיסטיקה של השיגור - לוח זמנים

הפרוצדורה שקדמה לכל שיגור של טיל V-2 הייתה בסדר הכרונולוגי הבא:
שעה לפני השיגור - מכלי הדלק והחמצן ממולאים בסדר הבא: 4000 ק"ג אלכוהול, 5000 ק"ג חמצן נוזלי, 150 ק"ג HTP, זרז נתרן פרמנגנט - 13 ק"ג. בנוסף, הגאי הסילון עשויי הגרפיט מחוברים לטיל.
30 דקות לפני השיגור - גירוסקופים מוצבים בצירים האופקיים והאנכיים המיועדים להם; ההתאמה לצירים המיועדים נעשית באופן מדויק באמצעות קולימטורים. ראש הקרב מחומש.
10 דקות לפני השיגור - הרצה של כל מנגנוני המתגים והשסתומים בהתאם לסדר הפעולה שלהם. לחצים וטמפרטורות נבדקים.
3 דקות לפני השיגור - כל הגירוסקופים מתחילים לעבוד; הם סובבים בקצב של 30,000 סל"ד (500 סיבובים בשנייה).
2 דקות לפני השיגור - בדיקות אחרונות של הטיל.
דקה לפני השיגור - שסתומי הדלק והחמצן נפתחים ומאפשרים ל־9 ק"ג בשנייה של דלק להגיע בהשפעת הכבידה לתא הבעירה.
20 שניות לפני השיגור - צופה מרחוק מאשר שהדלק ניצת. משאבת הדלק מתחילה לפעול.
10 שניות לפני השיגור - משאבת הדלק והמחמצן פועלת עתה במלוא העוצמה; ספקי הכוח החיצוניים מכובים והבטריות הפנימיות מופעלות - שלב הדחף הראשוני מאותחל.
5 שניות לפני השיגור - הדחף עתה ב־8 טון. כל המערכות עובדות.
רגע השיגור - שלב הדחף הראשי של 25 טונות מתחיל.
תרומת ה־V-2 למאמץ המלחמתי הגרמני

עלות הפיתוח והייצור של טילי ה־V-1 וה־V-2 הייתה שקולה לכ-40 מיליארד דולר אמריקני, פי 1.5 יותר מהעלות של פרויקט מנהטן שהפיק את פצצת האטום. כ־6,048 טילי V-2 נבנו ומתוכם רק 3,225 שוגרו. פרויקט ה־V-2 צרך כשליש מתוצרת הדלק של גרמניה ונתחים גדולים של טכנולוגיות קריטיות אחרות. כדי להפיק את כמות הדלק האלכוהולי הדרושה לשיגור טיל V-2 יחיד היה צורך ב־30 טונות של תפוחי אדמה, זאת בעת בה מזון לא היה מצוי בשפע.
ל־V-2 לא היה מרעום קרבה, כך שלא ניתן היה ליזום את פיצוצו מעל הקרקע. הטיל שנחבט בקרקע במהירות על קולית קבר את עצמו בטרם התפוצץ ובכך נפגעה יעילות הפיצוץ. בנוסף לכך, מערכות ההנחיה שלו לא אפשרו פגיעה במטרות נקודה בעלות ערך אסטרטגי, ולכן שוגר אל מטרות בגודל של עיר. העלות שלו השתוותה לזה של מפציץ בעל 4 מנועים, שהיה מדויק יותר, בעל טווחים ארוכים יותר, נשא חימוש במשקל רב יותר, וניתן היה לשימוש חוזר. לשם השוואה, ביממה אחת במהלך מבצע הוריקן הטיל חיל האוויר המלכותי מעל 10,000 טונות של פצצות על בראונשוויג ודיסבורג, כמות השקולה ל־10,000 טילי V-2. בנוסף, מערכות טילים אחרות שתוכננו, כגון מערכת טילי הקרקע אוויר וסרפאל, היו בעלות פוטנציאל רב יותר להשפעה על תוצאות המלחמה; כאמצעי לעצירת ההפצצות המסיביות של בעלות הברית על ערי גרמניה.
לטילי ה־V-2 לא הייתה כל השפעה על תוצאות המלחמה, ועיקר ערכם היה מוראלי ותעמולתי; לקראת סיום המלחמה הוא חיזק את האמונה של מעצמות הציר בקיומם של נשקי פלא (Wonder weapons) שיוכלו להפוך את הקערה על פיה. מורשתו של ה־V-2 באה לידי ביטוי בעולם שאחרי מלחמת העולם השנייה, בכך שסלל את הדרך לפיתוח טילים בליסטיים בין יבשתיים ולמסע בחלל.
לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה, שימש טיל ה־V-2 כאב־טיפוס לפיתוח טילים בליסטיים נוספים בארצות הברית, ברית המועצות ומדינות אחרות. מידע טכני, רכיבים, משוואות ההנחיה, הניווט והבקרה של הטיל, כמו גם פרטים תכנוניים מסווגים רבים נמסרו לצבא ארצות הברית. המהנדסים שתכננו את הטיל ובראשם ורנר פון בראון נשבו בסיום המלחמה על ידי האמריקנים. חלק מהמהנדסים נבחרו ושולבו בתוכנית החלל האמריקנית כחוקרים וכמפתחי טילים ובהם הטיל סטורן 5 ששיגר את חלליות אפולו לירח. רבים מהאספקטים התכנוניים של טיל ה־V-2 שבמובן מסוים לא צלחו כיוון שלא פותחו עד הסוף, הפכו לאחר המלחמה לדוגמה לקווים מנחים לתכנון טילים עתידיים. הרדסטון הוא למעשה גרסה מעט מתקדמת של הטיל V-2.
בנוסף לחומרה של הטיל V-2, ממשלת ארצות הברית העבירה מסמכים רבים מגרמניה לארצות הברית. אלו הכילו משוואות מיכון הנוגעות להנחיה, הניווט והבקרה של הטיל, כמו גם קונספטים מתקדמים על כלי רכב חלליים. בשנות ה־50 כמה מהמסמכים האלו היו שימושיים לפיתוח קונספטים מרכזיים לארכיטקטורה של מערכות ניווט אינרציאליות, כגון טרנספורמציות מטריציוניות (direction cosine matrix transformations) מסוימות, ואלו יושמו בתוכניות מוקדמות כגון מערכות ההנחיה של טילי האטלס ומיניטמן כמו גם למערכות הניווט של הצוללות של חיל הים האמריקני.
בטילי ה־V-2 שנתפסו נעשה שימוש למגוון משימות חקר. מספר טילי V-2 שוגרו כדי לדגום את האוויר בשכבות שונות כדי לקבוע את הלחצים האטמוספיריים השונים ברמות שונות וכדי לראות אילו גזים מרכיבים את השכבות העליונות של האטמוספירה. ניסויים אחרים ניסו למדוד את רמת הקרינה הקוסמית. בהזדמנות אחרת שיגרו טיל V-2 כדי לצלם את כדור הארץ "מלמעלה" וכך צולמה התמונה הראשונה בחלל.
מספר טילי V-2 מקוריים מוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, בהם מוזיאון האוויר והחלל הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון, מוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון, לה קופול שבצרפת, ועוד.
ראו גם

אגרגט (סדרת טילים)
V-1
V-3
הערות שוליים

↑  היסטוריית הרקטה באתר NASA
↑  The V-2 and the Russian and American Rocket Program
↑  A Method of Reaching Extreme Altitudes
↑  The V2 and the German, Russian and American Rocket Program, German Canadian Museum of. (באנגלית)
↑  ROCKET PROPULSION Basics of Space Flight: Rocket Propulsion, www.braeunig.us
1 2  http://www.v2rocket.com/start/makeup/design.html
↑  http://newsgroups.derkeiler.com/Archive/Soc/soc.history.war.world-war-ii/2006-04/msg00582.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10641046 
מבנה ה־V-2
שיגור V-2, קיץ 1943
דגם מנהרת רוח של ה־V-2.
מנוע ה־V-2
אחד הרכיבים החשובים במערכת הבקרה של חלק מדגמי הטיל V-2 הוא מד התאוצה הקרוי "Mueller Mechanical Integrating Accelerometer". מד התאוצה הוא התקן מתוחכם העושה שימוש בגירוסקופ ובמטוטלת כדי למדוד תאוצות.
מארז לשיגור הטיל מהים. מארז זה אמור היה להיות נגרר בידי צוללת.
V-2 בהכנות לשיגור
התמונה הראשונה שצולמה מעל קו קרמן, בגובה של 105 ק"מ, צולמה ממצלמה על גבי הטיל V-2 מס' 13 משופר ששיגרו מדענים אמריקאים ב־24 באוקטובר 1946
נזקי פגיעת טיל V-2 בצומת הראשי של אנטוורפן, בלגיה, ב־27 בנובמבר 1944
סקנג'בין

| --- | --- |

שרבטה סקנג'בין - משקה קר
 סוג:  משקה 
 מוצא:  איראן 
 
עלי חסה וסירופ סקנג'בין, ממנהגי חג ה'סיזדה בדר'
סקנג'בין (פרסית: سکنگبین, ערבית: سکنجبین) הוא סירופ המשמש להכנת משקה המקובל במטבח הפרסי. הוא עשוי מתערובת של דבש או סוכר עם חומץ, ולעיתים מטובל גם בנענע או מנטה.
מקובל להגישו בקיץ כמשקה צונן (שרבטה סקנג'בין - شربت سکنجبین), בייחוד בקיץ, לעיתים בלוויית חתיכות מלפפות. בחג ה'סיזדה בדר'(אנ') הנחגג ביום האחרון של הנורוז (היום השלושה עשר לחודש הראשון בלוח השנה הפרסי) מקובל לאכול עלי חסה טבולים בתרכיז. המשקה נפוץ מאירן גם למטבחים הסלג'וקיים והעות'מאניים, ובטורקית הוא מכונה Sirkencübin. סולטנים עותמאניים נהגו לשתות אותו במיוחד בארוחות האיפטר בימי הרמאדן.
מקורתיו של הסירופ עתיקים והוא מתואר כבר על ידי אבן סינא בחיבור 'ייתרונות המשקא הנקרא סקנג'בין' (ערבית:منافع الشراب المسمي سكنجبين). המשקה מוזכר גם בשירו של ג'לאל א-דין רומי - "תן עוד דבש לסקנג'בין, כי אנחנו הולכים ומוסיפים חומץ'.
השם סקנג'בין נגזר מהשורש הפרסי סרקה (سرکه) שפירושו חומץ, והשורש 'אנגבין' (انگبین) שפירושו דבש. בערבית האות ک השנייה מוחלפת ב-ج (או בכתב פונטי הצליל /g/ מתחלף ב-/dʒ/).
הערות שוליים

↑  Seljuk Cuisine: A Chef's Quest for His Soulmate by Omur Akkor (באנגלית)
↑  Mehmet SARIOĞLAN &
Gülhan CEVİZKAYA, TÜRK MUTFAK KÜLTÜRÜ: ŞERBETLER, page 247 (בטורקית)
↑   ישראל שר, המיקסולוג הישראלי שרוקח משקאות מבוססי חומץ מהמאה ה-17, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2021
↑  تحميل كتاب سكنجبين = منافع الشراب المسمي سكنجبين؛ابن سينا ل ابن سينا، حسين بن عبدالله pdf, كتاب بديا, ‏20 בינואר 2019 (בערבית)
↑  Dı̂vân-i Kebı̂r: Bahr-i hezec ahrab museddes, translated by Nevit Oguz Ergin, Volume 14 page 24: "Give more honey for iskencubin, Because we keep increasing the vinegar" (באנגלית)
היתוך גרעיני

היתוך גרעיני (באנגלית: Nuclear fusion) הוא תהליך שבו גרעיני אטומים מתמזגים לגרעין גדול יותר. תהליך זה כרוך בפליטת אנרגיה רבה, והוא מתרחש בכוכבים ובפצצת מימן.
התהליך

ההיתוך הגרעיני המתרחש במרכזם של כוכבים, הוא שגורם להם להקרין אנרגיה לסביבתם הרחוקה במשך מיליארדי שנה. על אף שהתהליך מפיק אנרגיה רבה, הוא אינו מתחיל באופן ספונטני, אלא דורש אנרגיה תחילית רבה. אנרגיה זו נוצרת מהדחיסה הכבידתית בכוכבים.
בעת ההיתוך הגרעיני שמתרחש בשמש יש שרשרת תהליכים (שרשרת פרוטון-פרוטון):
ראשית מתמזגים שני זוגות של פרוטונים (שהם גרעיני האיזוטופ הרגיל של מימן 1H) ויוצרים שני גרעינים של דאוטריום (2H איזוטופ של מימן). בתהליך זה נפלטים גם שני נייטרינו ושני פוזיטרונים.
כל אחד מגרעיני הדאוטריום מתמזג עם פרוטון נוסף על־מנת ליצור שני גרעיני האיזוטופ של הליום-3 (3He).
שני גרעיני ה-3He מתמזגים לגרעין בריליום אחד בלתי־יציב, המתפרק לגרעין הליום 4He ולשני פרוטונים.
מאחר שמסת גרעין ההליום (4He) הנוצר קטנה מזו של ארבעה פרוטונים, ההפרש משתחרר בצורת אנרגיה של 26.7 MeV. זהו מקור האנרגיה של השמש.
היתוך שני גרעיני מימן דורש אנרגיה רבה בשל דחייתם החשמלית הטבעית. אנרגיה כזו לא קיימת בשמש, אך ההיתוך מתרחש בכל זאת בשל תופעת המנהור הקוונטי, המאפשרת הופעה של חלקיקים משני צדי מחסום פיזי או אנרגטי.
בכוכבים זקנים יותר בהם אזל המימן, מתרחשות תגובות בהן גרעיני הליום מתמזגים לגרעיני פחמן, ואף לגרעינים יותר כבדים, עד ברזל, היסוד הכבד הראשון שבו להיתוך גרעיני אין כל תועלת. לאחר זמן רב, הכוכב צובר כמות ברזל גדולה מאוד, הלחץ מההיתוך הגרעיני נחלש רבות ועקב כך מתפוצץ. הברזל משתחרר מהכוכב ומתפרק בחלל לכל שאר החומרים האחרים כולל את יסודות החיים.
היתוך גרעיני מתרחש גם בעת פיצוץ פצצת מימן. כדי להתחיל אותו כוללת הפצצה גם פצצת אטום, שמספקת את האנרגיה הדרושה להתחלת התהליך. אנריקו פרמי הגדיר את השמש כ"פצצת מימן טובה".
בעשורים האחרונים נעשים ניסיונות לרתום אנרגיה זו בתהליך מבוקר של "היתוך גרעיני קר", כלומר היתוך גרעיני הנעשה בטמפרטורה שאינה גבוהה במידה חריגה, לשם ייצור אנרגיה. אף שהוכרז בעבר מספר פעמים על הצלחה במימוש תהליכי היתוך קר, כל הניסיונות לחזור על הניסויים נכשלו. בקהילת הפיזיקה מוסכם שאין כל תהליך ידוע של היתוך קר.
כור היתוך גרעיני

מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, ניסו חוקרים ברחבי העולם להפיק אנרגיה מהיתוך גרעיני, כך שהאנרגיה שמושקעת בהיתוך תהיה קטנה מהאנרגיה המתקבלת בעת הפעלת כור היתוך גרעיני.
ב-1 ביולי 2005, התקבל אישור לבניית כור מחקר בינלאומי גדול בצרפת על בסיס היתוך גרעיני. הכור אמור להפיק בסופו של דבר כמויות גדולות של אנרגיה לאורך זמן ממושך, אך לא ישמש לייצור חשמל אלא למחקר בלבד. בניית הכור, אשר זכה לשם איטר (ITER) (בעבר היו אלו ראשי התבות - International Thermonuclear Experimental Reactor, אך בימינו זהו שמו המלא, ופירושו בלטינית "הדרך"), תוכננה מראש להסתיים עד שנת 2020, ועלותו הוערכה בכ־7 מיליארד דולר. בפועל, חרג המיזם הן מלוח הזמנים הצפוי והן מתקציבו, ובנייתו צפויה להימשך לפחות עד 2026.
ההיתוך הצפוי להתקיים ב-ITER מבוסס על היתוך של דאוטריום (המופק ממי הים) וטריטיום ההופכים לגרעין של הליום ומשחררים נייטרון אחד. הנייטרון פוגע במעטפת עבה של ליתיום 7 העוטפת את הכור והופך גרעין של ליתיום לגרעין של הליום ולגרעין של טריטיום שמוחזר לכור לצורך שימוש בהיתוך נוסף בהמשך, וכן נפלט בתהליך נייטרון שעשוי לייצר עוד גרעין של טריטיום. כך שהדלק לתהליך הוא למעשה דאוטריום וליתיום 7, שני חומרים המצויים בשפע עצום על פני כדור הארץ.
ב-5 בדצמבר 2022 השיגו חוקרים במעבדה הלאומית הפדרלית לורנס ליברמור בקליפורניה, פריצת דרך בתחום היתוך אינרציאלי. הם הצליחו לייצר תגובת היתוך גרעיני, שהביאה לרווח נטו באנרגיה, כלומר שכמות האנרגיה שיוצרה בהיתוך גדולה מזו שהושקעה כדי לייצר אותה
באוגוסט 2023 הכריזו מעבדות לורנס ליברמור האמריקאיות כי הצליחו שוב ליצור אנרגיה מהיתוך מימני: 3.15 מגה ג'ול בהשקעה של 2.05 מגה ג'ול.
ראו גם

ביקוע גרעיני
היתוך בכליאה מגנטית
היתוך בכליאה אינרציאלית
הערות שוליים

↑  פריצת דרך גדולה בייצור אנרגיה מהיתוך גרעיני, באתר ynet, 9 בפברואר 2022
↑  Frequently Asked Questions, ITER
↑  Frequently Asked Questions, ITER
↑  Clercq, Geert De (2016-10-07). "Nuclear fusion reactor ITER's construction accelerates as cost estimate swells". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-07-19.
↑  Tom Wilson, US scientists boost clean power hopes with fusion energy breakthrough, Financial Times, ‏בנובמבר 2022
↑  ירון דרוקמן, פריצת דרך בהיתוך גרעיני: "הישג מדעי גדול", באתר ynet, 13 בדצמבר 2022
↑  https://www.kan.org.il/item/?itemId=140299
↑  Mordecai D. Rosen, The long road to ignition: An eyewitness account, Phys. Plasmas 31, 2024, עמ' 090501
↑  Tom Wilson & Alice Hancock, US scientists repeat fusion power breakthrough, Finnancial Times, August 6, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536099805171  BNE: XX553775  BnF: cb11977891b (data)  GND: 4030323-8  LCCN: sh85092995  LNB: 000323763  NARA: 10641972  NDL: 00564769  NKC: ph233608 
סכמת היתוך גרעיני של מימן להליום
בצק סוכר

| --- | --- |

בצק סוכר, הגוש הימני צבוע
 
 מאכלים
 סוג:  אייסינג למאפים, מגדן 
 מרכיבים עיקריים:  סוכר, סוכר אינוורטי, סירופ גלוקוז, עמילן 
 
עוגה המצופה בבצק סוכר, בעיצוב הגרסה הדו-ממדית של סמליל ויקיפדיה
בצק סוכר (פונדן; באנגלית: Fondant) הוא בצק שנועד לרידוד ולציפוי עוגות. בצק סוכר ביתי מורכב מאבקת סוכר, אבקת ג'לטין, מים, שומן מוקשה, חומרי טעם וריח, חומרים מקשים, גלוקוזה נוזלית, ולעיתים גם חלבון ביצה - בהתאם למתכון.
צבעו המקורי של בצק הסוכר הוא לבן. יש המוסיפים צבע מאכל לבצק לפני רידודו. לרוב נוהגים להשתמש בצבעי מאכל ג'ל בריכוז גבוה, כדי לא לפגוע במרקם הבצק. ניתן לצייר על הבצק בעזרת מכחולים וצבע מאכל מדולל במעט אלכוהול בריכוז גבוה, בטכניקות ציור שונות.
הבצק נלוש (תוך שימוש מבוקר במעט אבקת סוכר או קורנפלור) עד שהוא גמיש מספיק לרידוד. הבצק מרודד על משטח, עד להגעה לגודל הרצוי ולעובי של עד חצי סנטימטר, ולאחר מכן נפרש על גבי עוגה יציבה כגון עוגה בחושה, עוגת פירות וכדומה.
ציפוי בבצק סוכר מתאים רק לעוגות שאינן מצריכות קירור, מכיוון שהבצק רגיש ללחות שבמקרר. בין העוגה לבצק הסוכר צריכה להיות שכבת "דבק" דקה כגון ממרח שוקולד, ריבה או כל קרם יציב שאינו מצריך קירור. יש הנוהגים לצפות את העוגה ביריעת מרציפן לפני הציפוי בבצק הסוכר, כדי לקבל מראה חלק יותר.
הבצק נוטה להתייבש במהירות ולכן עבודת הציפוי מתבצעת במהירות רבה, כדי שלא ייווצרו סדקים ביריעת הבצק. שארית בצק הסוכר נשמרת בתוך ניילון אטום הרמטית. אורך חיי בצק הסוכר הוא מספר חודשים.
זיגוג

לאחר ציפוי העוגה בבצק הסוכר, היא מעוטרת לעיתים בזיגוג ("רויאל אייסינג"), המורכב מאבקת סוכר שאליה מוסף מעט מאוד חלבון ביצה בהדרגה, תוך ערבוב מתמיד, או בקרם חמאה המורכב מחמאה, גלוקוז, חלב ואבקת סוכר. הציפוי מוזלף בעזרת שק זילוף בעל פייה ("צנתר") באחת ממגוון צורות, או בעזרת משולש נייר קטן המגולגל למעין חרוט בעל פיה. ניתן ליצור עיטורים שונים באופן זה, ולאחר שהתייבשו להדביקם לציפוי בצק הסוכר בעזרת קרם זיגוג טרי. ניתן גם לכתוב על העוגה בעזרת הציפוי. יש הנוהגים ליצור עיטורים בצורת פרחים ממלבני בצק סוכר מגולגלים ולהדביקם על העוגה, או באמצעות חותכנים ייעודיים.