stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוכות
סוכות בתולדות ישראל > גילוי החג בידי יושבי הארץ בימי נחמיה

מקור חשוב נוסף בתנ"ך לחג הסוכות הוא בספר נחמיה, פרק ח', פסוק י"ג, שם מתואר תהליך לימוד עזרא הסופר את יושבי הארץ היהודים את חוקי התורה, כמאה שנה לאחר שובם מגלות בבל, מייד לאחר בניית חומות ירושלים לאחר עליית עזרא. בתיאור בספר נחמיה נזכרים מארבעת המינים רק הלולב וההדס, אך לא האתרוג והערבה. כמו כן נאמר בפרק שהחג לא נחוג באותו האופן מימי יהושע בן נון ועד אותה תקופה (תחילת תקופת בית שני).
וַיִּמְצְאוּ כָּתוּב בַּתּוֹרָה אֲשֶׁר צִוָּה ה' בְּיַד מֹשֶׁה אֲשֶׁר יֵשְׁבוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל בַּסֻּכּוֹת בֶּחָג בַּחֹדֶשׁ הַשְּׁבִיעִי. וַאֲשֶׁר יַשְׁמִיעוּ וְיַעֲבִירוּ קוֹל בְּכָל עָרֵיהֶם וּבִירוּשָׁלִַם לֵאמֹר צְאוּ הָהָר וְהָבִיאוּ עֲלֵי זַיִת וַעֲלֵי עֵץ שֶׁמֶן וַעֲלֵי הֲדַס וַעֲלֵי תְמָרִים וַעֲלֵי עֵץ עָבֹת לַעֲשׂת סֻכֹּת כַּכָּתוּב. וַיֵּצְאוּ הָעָם וַיָּבִיאוּ וַיַּעֲשׂוּ לָהֶם סֻכּוֹת אִישׁ עַל גַּגּוֹ וּבְחַצְרֹתֵיהֶם וּבְחַצְרוֹת בֵּית הָאֱלֹהִים וּבִרְחוֹב שַׁעַר הַמַּיִם וּבִרְחוֹב שַׁעַר אֶפְרָיִם. וַיַּעֲשׂוּ כָל הַקָּהָל הַשָּׁבִים מִן הַשְּׁבִי סֻכּוֹת וַיֵּשְׁבוּ בַסֻּכּוֹת כִּי לֹא עָשׂוּ מִימֵי יֵשׁוּעַ בִּן נוּן כֵּן בְּנֵי יִשְׂרָאֵל עַד הַיּוֹם הַהוּא וַתְּהִי שִׂמְחָה גְּדוֹלָה מְאֹד. וַיִּקְרָא בְּסֵפֶר תּוֹרַת הָאֱלֹהִים יוֹם בְּיוֹם מִן הַיּוֹם הָרִאשׁוֹן עַד הַיּוֹם הָאַחֲרוֹן וַיַּעֲשׂוּ חָג שִׁבְעַת יָמִים וּבַיּוֹם הַשְּׁמִינִי עֲצֶרֶת כַּמִּשְׁפָּט.
סוכות בתולדות ישראל > חנוכה

בספר מקבים ב' מסופר על קביעת חג החנוכה כי בנוסף לטיהור המקדש, באותם ימים זכו גם לחגוג את חג הסוכות באיחור כהשלמה לחג הסוכות אותו לא זכו היהודים לקיים באותה שנה:
ומאת ה' הייתה זאת לחטא את הבית בעצם היום ההוא אשר טימאו אתו הגויים, והוא יום העשרים וחמשה לירח כסלו. ויחוגו חג לה' שמונת ימים כימי חג הסוכות, ויזכרו את הימים מקדם בחגגם את חג הסוכות בהרים ובמערות, ויתעו בישימון כבהמות שדה. ויקחו ערבי נחל וכפות תמרים וישירו שיר שבח והודיה לה', אשר נתן להם עוז ותשועה לטהר את בית מקדשו. ויעבירו קול בכל ערי יהודה לחוג את החג הזה מדי שנה בשנה.
סוכות בתולדות ישראל > לעתיד לבוא

בהפטרה של יום החג הראשון קוראים בספר זכריה את החזון שבו מתאר זכריה מלחמה עתידית על ירושלים, שלאחריה יחוגו כל העמים את חג הסוכות. יש הטוענים כי החג נושא פן אוניברסלי, הבא לידי ביטוי בהקרבת שבעים פרים בבית המקדש כנגד שבעים אומות העולם.
וְהָיָה כָּל הַנּוֹתָר מִכָּל הַגּוֹיִם הַבָּאִים עַל יְרוּשָׁלָ‍ִם וְעָלוּ מִדֵּי שָׁנָה בְשָׁנָה לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת לְמֶלֶךְ ה' צְבָאוֹת וְלָחֹג אֶת חַג הַסֻּכּוֹת. וְהָיָה אֲשֶׁר לֹא יַעֲלֶה מֵאֵת מִשְׁפְּחוֹת הָאָרֶץ אֶל יְרוּשָׁלַ‍ִם לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת לְמֶלֶךְ ה' צְבָאוֹת וְלֹא עֲלֵיהֶם יִהְיֶה הַגָּשֶׁם. וְאִם מִשְׁפַּחַת מִצְרַיִם לֹא תַעֲלֶה וְלֹא בָאָה וְלֹא עֲלֵיהֶם תִּהְיֶה הַמַּגֵּפָה אֲשֶׁר יִגֹּף ה' אֶת הַגּוֹיִם אֲשֶׁר לֹא יַעֲלוּ לָחֹג אֶת חַג הַסֻּכּוֹת. זֹאת תִּהְיֶה חַטַּאת מִצְרָיִם וְחַטַּאת כָּל הַגּוֹיִם אֲשֶׁר לֹא יַעֲלוּ לָחֹג אֶת חַג הַסֻּכּוֹת.
סוכות אצל השומרונים

השומרונים חוגגים את חג הסוכות במשך שבעה ימים ככתוב בתורה. את הסוכות בונים השומרונים בביתם. בעבר היו השומרונים בונים את הסוכה תחת כיפת השמים, אך בשל מעשים של חילול הסוכה מצד שכניהם הערבים בדרכים כאלו או אחרות, החליטו השומרונים כי עדיף לבנותה בתוך הבית.
הסכך בסוכה השומרונית עשוי מפירות "הדר" - שפירושו אצל השומרונים פירות עם הדר ויופי. הם נוהגים לצאת לפני סוכות לפרדסים ולמטעים ובוחרים פירות יפים ומושלמים. במרכז הסכך אתרוג גדול (בימינו בדרך כלל מזן תימני בשל גודלו) והוא מסודר בצורה ייחודית.
מצוות הסוכה אצל השומרונים משולבת עם מצוות ארבעת המינים וכך בסוכה ניתן למצוא את ארבעת המינים, בין השאר - פירות הדורים, ענפי עץ תמר (ראו בתמונה מעל הסכך), ענפי ער אציל ריחניים.
בזמן החג, השומרונים נוהגים להתארח איש אצל רעהו ודלתם פתוחה לכל מאן דבעי.
ביום הראשון של סוכות נערכת תפילה על פסגת הר גריזים ובה משתתפים כל בני הקהילה.
ראו גם

מסכת סוכה
סהרנה - חג העדה הכורדית במדינת ישראל
לקריאה נוספת

הרב ישראל דנדרוביץ, מן החג ועד החנוכה - הקשר בין חג החנוכה לחג הסוכות, בתוך: קובץ היכל הבעש"ט, גיליון כה - כסלו תשס"ט, עמודים: סא-פד
דניאל גולדשמידט, הערות לחג הסוכות, בתוך מחקרי תפילה ופיוט, עמ' 390–394 ועל קריאת החג, שם עמ' 395–398
הרב יעקב נגן, חג הסוכות במחשבת חז"ל: ניתוח של מוטיבים בהלכות חג הסוכות בספרות התלמודית, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית, 2003
פרס גראמי לביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2025, סנט וינסנט
 תיאור:  הפרס מוענק להקלטות אלטרנטיביות ווקאליות או אינסטרומנטליות (רצועות או סינגלים בלבד)
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה
 תקופת הפרס:  2023–הווה
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ארקטיק מאנקיז (2)
 
פרס הגראמי לביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר הוא פרס המוענק על ידי האקדמיה להקטלה על מנת להוקיר ביצועי מוזיקה אלטרנטיבית בכל שנה. הפרס הוענק בפעם הראשונה ב-5 בפברואר 2023 בטקס פרסי גראמי ה-65, ומתלווה לקטגוריה פרס גראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר והקטגוריה החדשה הראשונה בתחום הז'אנר האלטרנטיבי מאז יצירת התחום בשנת 1991.
האקדמיה הצהירה כי הפרס מוענק ל”רצועה או ביצוע יחיד שמכירה בהקלטות הטובות ביותר בהופעה אלטרנטיבית של סולן, שיתוף פעולה, צמד מבוסס או להקה מבוססת”.
רקע

בשנת 1991, ומשנת 1994 עד 1999, הפרס לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר היה ידוע כביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטובה ביותר. בפרק זמן זה, הפרס הוענק לשינייד או'קונור, U2, גרין דיי, נירוונה, בק, רדיוהד וביסטי בויז.
הקטגוריה הייתה אחת מחמש קטגוריות חדשות שהוכרזו ביוני 2022 לצד ביצוע האמריקנה הטוב ביותר, הפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית, אלבום שירת הספוקן וורד הטוב ביותר ופרס גראמי לפזמונאי השנה.
שיאני מועמדויות

| שיאני מועמדויות> מספר מועמדויות | שיאני מועמדויות> אמן | שיאני מועמדויות> ביצועים |
| --- | --- | --- |
| 2 | ארקטיק מאנקיז | "There'd Better Be a Mirrorball" ‏•‏‏ "Body Paint" |
מחלבות יטבתה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1962–הווה (כ־63 שנים) 
 חברת אם:  שטראוס גרופ (50%)
 מיקום המטה:  יטבתה 
 קואורדינטות:  29°53′47″N 35°03′33″E﻿ / ﻿29.896333333333°N 35.059222222222°E﻿ / 29.896333333333; 35.059222222222 
 משרד ראשי:  יטבתה
 מוצרים עיקריים:  מוצרי חלב
  
 www.yotvata.co.il
 he
 
קו יצור שוקו במחלבות יטבתה
מחלבת יטבתה הוא שמה של מחלבה בבעלות שטראוס וקיבוץ יטבתה המשווקת מוצרי חלב שונים.
היסטוריה

מחלבת יטבתה הוקמה בשנת 1962 על ידי אנשי הקיבוץ ובראשם משה הס מקיבוץ חולדה ששימש כמלווה למשק ביטבתה. בשנותיה הראשונות של המחלבה היצור עמד על בין 500–800 אלף ליטר חלב בשנה וייצור שמנת.
בתחילת שנות השישים פתח חבר הקיבוץ, אריה הורביץ, קיוסק קטן על אם הדרך, להרוות את צמאונם של הנוסעים לאילת, בפרט במוצרי המחלבה של הקיבוץ. קיוסק זה התפתח במהלך השנים למסעדה.
בשנת 1997, נרכשה כ-50 אחוז מהבעלות על המחלבה על ידי מחלבות שטראוס, שהשקיעו בהמשך פיתוחה, כמחלבה שמשלימה את קו המוצרים של שטראוס.
בשנת 2010, ועדת פרס מפעל חיים בתעשייה מטעם איגוד תעשיות המזון, בחרה להעניק לינון יניר מנכ"ל מחלבת יטבתה את הפרס, לרגל מאה שנה לתנועה הקיבוצית, ועל תרומתה של מחלבת יטבתה לקידום תעשיית המזון בישראל.
ראו גם

יטבתה
הערות שוליים

↑  זהבה דברת, ‏שטראוס רכשה %50 מיוטבתה לפי שווי חברה של 32 מיליון דולר, באתר גלובס, 3 בנובמבר 1997
↑  אתר שטראוס אודות נתינת הפרס
עוזי לוי

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1959 (בן 66)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הקריה האקדמית אונו
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1981–2024 (כ־43 שנים)
 דרגה:    ניצב
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד הימ"מ  מפקד ימ"ס איו"ש  סגן מפקד מג"ב איו"ש  מפקד מג"ב צפון  מפקד מג"ב איו"ש  סגן מפקד משמר הגבול  ממלא מקום מפקד משמר הגבול  מפקד מחוז ש"י
 
עוזי לוי (נולד ב-3 בפברואר 1959) הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת ניצב. כיהן כמפקד מחוז ש"י במשטרת ישראל.
ביוגרפיה

לוי נולד וגדל בחבל התענכים, בן להורים חקלאים ומגדלי בקר. למד בבית ספר חקלאי מקיף "ויצו קנדה נהלל". עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, בנוסף עבר קורס מ"כים חי"ר ולחם במבצע ליטני.
בדצמבר 1981 התגייס לימ"מ, ושירת ביחידה כלוחם. במהלך מלחמת לבנון הראשונה השתתף במספר מבצעים חסויים בתוך לבנון.
לאחר תקופה ביחידה, יצא לקורס קצינים חי"ר בבה"ד 1, בסיום הקורס חזר ליחידה ושירת בתפקידים שונים: מפקד צוות, מפקד פלגה, קצין מבצעים, קצין הדרכה, קצין אג"ם וסגן מפקד הימ"מ. במהלך שירותו בימ"מ, השתתף בעשרות מבצעים חסויים שעדיין אסורים בפרסום. ב-1999 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
באוגוסט 2000 מונה למפקד ימ"ס איו"ש. סמוך לכניסתו לתפקיד פרצה האינתיפאדה השנייה, לוי הוביל את היחידה עד אמצע 2007, תקופה של לחימה מתמדת במהלכה השתתפה בכ-1,200 מבצעים, חיסלה כ-130 מחבלים ועצרה עוד מאות אחרים. במהלך תקופת פיקודו על יחידת הימ"ס, עוטרה היחידה ולוחמיה בצל"שים רבים, בין היתר, צל"ש הרמטכ"ל, צל"ש אלוף פיקוד המרכז וצל"ש מפקד האוגדה והייתה היחידה המעוטרת ביותר בצה"ל ובמשטרה באותה תקופה. בשנים אלה עוטרו כ-15 לוחמים ביחידה בצל״שים אישיים על סיכון חייהם.
בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד מג"ב איו"ש וב-2010 מונה למפקד מג"ב צפון. בתקופה זו מג"ב צפון כלל את מרחב צפון ואת מרחב חוף. בהמשך פוצל מרחב צפון במג״ב לשני מרחבים - צפון וחוף.
בפברואר 2012 הועלה לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מג"ב איו"ש. בספטמבר 2015 פרץ גל הטרור הפלסטיני, במהלכו התרחשו פיגועי טרור כמעט מדי יום, כאשר חלק גדול מהם התרחש בירושלים ובשטחי יהודה ושומרון. לוי הוביל את מג"ב איו"ש בתקופה מורכבת ומאתגרת של פיגועי טרור, החל מפיגועי דקירה, פיגועי דריסה והשלכת בקבוקי תבערה ועד לפיגועי ירי והשלכת מטענים.
ביולי 2016 מונה לסגן מפקד משמר הגבול.
בדצמבר 2020 עת מונה מפקדו במשמר הגבול קובי שבתאי לממלא מקום מפכ"ל המשטרה, כיהן כממלא מקום מפקד מג"ב.
בינואר 2021, הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז ש"י ופיקד על המחוז במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ב-12 בספטמבר 2024 הודיע למפכ"ל דני לוי על כוונתו לפרוש לאחר 42 שנות שירות במשטרת ישראל.
לוי נשוי ואב לשניים. בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני במדעי היהדות מהקריה האקדמית אונו. מתגוררים בעפולה.
הערות שוליים

↑  גור סלומון, ה-ע' של המדינה, מקור ראשון, ‏ 1 ביוני 2007.
↑  אפרת וייס, מפקד מסתערבי מג"ב: אנחנו במשחק חתול ועכבר, באתר ynet, 23 במרץ 2007.
↑  סבב מינויים בסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, באתר השירותים והמידע הממשלתי, 18 בינואר 2021
↑  איציק סבן, גל הפרישות במשטרה נמשך: מפקד מחוז ש"י ניצב עוזי לוי עוזב את תפקידו, באתר ישראל היום, 12 בספטמבר 2024
יחסי בוטסואנה–נמיביה

| יחסי בוטסואנה–נמיביה |
| --- | --- |
בוטסואנה: נמיביה


בוטסואנה: נמיביה
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 824,292
אוכלוסייה
2,545,200: 3,066,900
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 12,351
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 4,027
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי בוטסואנה–נמיביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין רפובליקת נמיביה. נמיביה קיבלה עצמאות מדרום אפריקה ב-1990 וזמן קצר לאחר מכן שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. לבוטסואנה נציבות עליונה בווינדהוק, בירת נמיביה, ואילו לנמיביה נציבות עליונה בגאבורונה, בירת בוטסואנה.
גבול משותף

נמיביה גובלת בבוטסואנה מצפון וממערב. תוואי הגבול נקבע על פי אמנה שנחתמה ב-1 ביולי 1890 בין בריטניה (ששלטה בבוטסואנה) וגרמניה (ששלטה בנמיביה). מחלוקות בין שתי המדינות על הגבול הביאו למתיחות ניכרת בין שתי הממשלות בשנות ה-90.
גבול משותף > המחלוקת על האי קסיליקי/סדודו

בין שתי המדינות הייתה מחלוקת ארוכת שנים לגבי השליטה על האי קסיליקי/סדודו, הנמצא ברצועת קפריבי.
הרקע לסכסוך הוא אי בהירות בנוגע להסכם הלגולנד-זנזיבר ב-1890 בו הועברה רצועת קפריבי מהאימפריה הבריטית לקיסרות הגרמנית. נמיביה הייתה אז "דרום-מערב אפריקה הגרמנית"; ובוטסואנה הייתה מדינת חסות בריטית בשם "בצ'ואנאלנד".
בהסכם מוזכר גבול ההשפעה בין שתי המעצמות בדרום רצועת קפריבי ב"ערוץ המרכזי של נהר הצ'ובה". טענת בוטסואנה הייתה שהמילים "הערוץ המרכזי" מתייחסים לערוץ שזורם צפונית לאי קסיליקי, ולכן האי שייך לה. לעומתה, טענה נמיביה ש"הערוץ המרכזי" מתייחס לערוץ הנע מדרום לאי ולכן האי שייך לה.
בשל כך, ב-1999 קבעו שופטי בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג כי "הערוץ הצפוני של נהר הצ'ובה שסביב האי קסיליקי/סדודו מוכרח להיחשב כערוץ המרכזי שלו". ולכן, ע"פ החלטה זו, האי קסיליקי/סדודו הוא טריטוריה של בוטסואנה.
גבול משותף > הסכסוך על נהר אוקבנגו

נהר אוקבנגו העובר מאנגולה דרך נמיביה לבוטסואנה הוא מקור חשוב למים עבור בוטסואנה, וכן לדלתת האוקבנגו המהווה מקור חשוב להכנסה תיירותית עבור בוטסואנה שכן היא מיוחדת בריבוי חיות הבר והציפורים שבה. בנוסף, הנהר מהווה מקור מים חשוב לבוטסואנה. נמיביה, המתמודדת עם בצורת, חפרה תעלה באורך של 300 ק"מ מהנהר, ותכננה לבנות צינור מים באורך של 250 ק"מ שיסיט את המים מהנהר ויסייע בהתמודדות עם הבצורת.
בוטסואנה טענה בתגובה כי 97% ממימי הנהר מתאדים, כך שהיא לא יכולה לאפשר אובדן מים נוספים. נמיביה הגיבה וטענה כי הפרויקט שלה משתמש בחצי אחוז מהמים בנהר, וכי לה הזכות על כל המים של הנהר העובר דרכה. במטרה להתמודד עם הסכסוך, אנגולה, נמיביה ובוטסואנה הקימו בספטמבר 1994 את ועדת המים של אגן נהר אוקבנגו, שתייעץ להן באשר לחלוקת המשאבים של הנהר.
שיתוף פעולה

בוטסואנה ונמיביה הן שתיהן חברות בקהילת הפיתוח הדרום אפריקאית (SADC) שהמטה שלה בגאבורונה. המטרה העיקרית של SADC היא לקדם את שיתוף הפעולה בין 15 מדינות דרום אפריקה בתחומים הכלכליים, החברתיים והביטחוניים.
יחסים כלכליים

ב-2002 חתמו תאגידי המים של נמיביה ובוטסואנה על הסכם לאספקת חשמל לעיירות גנזי בבוטסואנה ודה הוק בנמיביה. שתי המדינות שקלו לשתף פעולה בפריסת סיבים אופטיים שיעקפו את דרום אפריקה תוך הפחתת עלויות. בנוסף, באוקטובר 2008 אישרה נמיביה את הצעתה של חברה פרטית לייצא פחם מבוטסואנה דרך מסילת רכבת שתיבנה בנמיביה.
קול צפת

| --- | --- |

 סוגה:  ביטאון
 מו"ל:  ההגנה
 עורך ראשי:  ישעיהו עשני
 תאריכי הופעה:  דצמבר 1947 – מאי 1948 (כ־153 ימים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  פלשתינה (א"י)
קול צפת הוא עלון שיצא לאור בידי לוחמי ההגנה במהלך המצור על צפת במלחמת העצמאות ב-1948 עד לאחר כיבוש צפת, תחילה כחוברת ואחר כך בדפים בודדים. מטרת העיתון הייתה הפצת הודעות ממטה ההגנה והעלאת המורל בקרב היהודים הנצורים. סך הכל יצאו לאור 11 גיליונות עד לאחר כיבוש העיר.
היסטוריה > רקע

בשנת 1944 מינה פיקוד ההגנה את מאיר מיבר למפקד הרובע היהודי בצפת, והחל בעבודות ההכנה של הרובע ללחימה ולעמידה בתנאי מצור וכן ברכישה והסתרה של נשק בסליקים, בהסתר מפני השלטון הבריטי. בעיר ובסביבתה שהו באותה העת כוחות הבריטים מועטים, שמטרתם הייתה לא להתערב בהתנגשויות שבין שני הצדדים ולפנות את כוחותיהם מן העיר בבוא העת ללא פגע.
ביום שישי ה-2 בינואר 1948 התקיפו הכוחות הערביים לראשונה את הרובע היהודי במשך כתשע שעות. ההתקפה נכשלה באבדות כבדות לכוחות התוקפים.
ב-16 באפריל 1948 פינו הבריטים את כחותיהם מהעיר צפת. הכחות הערביים השתלטו מיד על נקודות מפתח בעיר, ובהמשך ניסו לפרוץ לרובע היהודי ולחסלו. כוחות ההגנה הדפו את המתקפה במאמצים רבים. האזור היהודי בצפת היה מכותר למעשה בידי הכחות הערביים, ודרכי הגישה אליו נחסמו. כוחות ההגנה הזעיקו לתגבורת את הגדוד השלישי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח, שהצליח להגיע לעיר לפנות בוקר ה-17 באפריל.
בשבועות שלאחר מכן ניהלו כוחות ההגנה קרבות קשים לבלימת התקפות הכוחות הערביים על הרובע. כדי להכריע את המערכה, שלח יגאל אלון את כל הגדוד השלישי של הפלמ"ח. הגדוד הגיע לעיר ב-1 במאי 1948, והחל בקרבות תנופה נגד הכוחות הערביים. ההתקפה הראשונה ב-6 במאי נכשלה והכחות נסוגו. כישלון ההתקפה גרם לדמורליזציה חריפה בקרב יהודי העיר. ההתקפה השנייה החלה ב-9 במאי והסתיימה בניצחון ההגנה. ב-11 במאי, עם שוך הקרבות, סרקו הכוחות את העיר הערבית, שנמצאה ריקה, והודיעו על כיבוש העיר.
ראו גם

בולי צפת
לקריאה נוספת

מאיר מיבר, צפת ממצור לשחרור, ספריית כיס לחייל העברי, הוצאת שירות התרבות של צה"ל
ישעיהו עשני, בסמטאות צפת, בהוצאת ספריית צפת, 1961
יחיאל לימור, יאיר ספרן, הקול שמאחורי הפגזים והיריות: 'קול צפת' - העיתון שהופיע בצפת במלחמת העצמאות, קתדרה, 168, 2018 עמודים 101–118
הערות שוליים

↑  דוד בן-גוריון, 'יומן המלחמה 1949-1947', כרך ג'
↑  מאיר מיבר בשיחה עם דני צדקוני, למרחב, 30 באפריל 1968
↑  בעיר הערבית נפלה מהומה, דבר, 24 באפריל 1958
↑  ישעיהו עשני, במכתבו למערכת האנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
↑  תצלום הגיליון, באתר בידספיריט
יאן קאמה

יאן קאמה (באנגלית: Seretse Khama Ian Khama; נולד ב-27 בפברואר 1953) הוא פוליטיקאי ואיש צבא ששימש כנשיא בוטסואנה הרביעי בין 1 באפריל 2008 ל-1 באפריל 2018. לאחר ששירת כמפקד צבא בוצואנה, הוא נכנס לפוליטיקה והיה סגן נשיא בוצואנה מ-1998 עד 2008, ולאחר מכן ירש את פסטוס מוגאה כנשיא ב-1 באפריל 2008. הוא זכה בבחירות 2009 ובאוקטובר 2014.
ביוגרפיה

יאן קאמה הוא בנם השני של סרטסה קחאמה ורות וויליאמס קחאמה (אנ'). הוא נולד בסארי, בזמן שאביו חי בגלות בבריטניה, עקב התנגדות משטר האפרטהייד בדרום אפריקה לנישואיו עם אישה לבנה.
יאן קאמה התחנך במוסד של ארגון הקולג'ים הבין-לאומיים במבבנה, ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא טייס מוסמך. באפריל 1977, קאמה מונה למח"ט בתקופת נשיאותו של סרטסה קחאמה, ושימש כסגן מפקד תחת סגן הנשיא לשעבר, לוטננט גנרל מומפטי מרפה (אנ'). מאוחר יותר שימש כמפקד צבא בוצואנה (אנ') בין 1989 ל-1998.
קאמה הודיע ב-16 בדצמבר 1997 כי יפרוש מצבא בוצואנה ב-31 במרץ 1998. מכיוון שזה היה תאריך הפרישה של הנשיא קט מאסירה (אנ'), פרישתו עוררה ספקולציות פוליטיות לגבי קאמה. ב-1 באפריל 1998, כאשר סגן הנשיא פסטוס מוגאה ירש את מאסירה כנשיא, מונה קאמה לסגן הנשיא. עם זאת, קאמה לא החזיק במושב באספה הלאומית, ולכן לא יכול היה להיכנס מיד לתפקידו כסגן הנשיא. בתחילת יולי 1998 הוא זכה ברוב מוחץ בבחירות ביניים בצפון סרווה, וקיבל 2,986 קולות מול 86 קולות למועמד האופוזיציה ממפלגת החזית הלאומית של בוצואנה (אנ'). ב-13 ביולי הוא מונה לחבר באספה הלאומית והושבע לתפקיד סגן נשיא. בפעולות אלה, הוא למעשה ויתר על מנהיגותו התורשתית, מכיוון שהמלכים החוקתיים של בוצואנה המודרנית מנועים מבחינה חוקית מלהשתתף באופן פעיל בפוליטיקה המפלגתית.
לאחר ניצחון המפלגה הדמוקרטית של בוצואנה (אנ') בבחירות באוקטובר 1999, נותר קאמה סגן הנשיא.
נשיאות > תקופת ביניים, 2008–2009

כשפסטוס מוגאה התפטר מהנשיאות, ב-1 באפריל 2008, ירש אותו קאמה כנשיא. בטקס ההשבעה שלו בגאבורונה, אמר קאמה כי תהיה המשכיות במדיניות ולא "שינויים קיצוניים", אף שלדבריו עשוי להיות ניכר "שינוי בסגנון ודגש מיוחד על מספר נושאים". הוא מינה את Mompati Merafhe (אנ'), שהיה שר החוץ, לסגן הנשיא.
בבחירות הכלליות בבוצואנה ב-2009 (אנ') נבחר קאמה לכהונה כנשיא וזכה ב-53.26% מהקולות וברוב המושבים באספה הלאומית.
קאמה הטיל איסור על ציד פילים בשנת 2014.
בבחירות הכלליות בבוצואנה 2014 (אנ') זכה קאמה בקדנציה השנייה שלו. מפלגתו קיבלה 46.45% מהקולות, וזכתה ברוב המושבים באספה הלאומית. לקראת הבחירות, פוליטיקאי האופוזיציה גומולמו מוטסוואלדי (אנ') מת בתאונה ב-30 ביולי 2014. היו ספקולציות שמדובר בהתנקשות ממניעים פוליטיים, אך המשטרה הגיעה למסקנה שהמוות היה תאונה.
בשנת 2015 הוענק לקאמה תואר דוקטור לשם כבוד במדעי המדינה מאוניברסיטת קונקוק (אנ') בקוריאה הדרומית.
דעות פוליטיות

קאמה נקט עמדה נחרצת נגד ממשלת זימבבואה, במיוחד נגד רוברט מוגאבה. הוא סירב להכיר בה אלא אחרי שהצטרפו אליה חברי התנועה לשינוי דמוקרטי (אנ') בראשות מורגן צוונגיראי. קאמה גם גינה את פעולתו של נשיא סודאן עומר אל-בשיר באזור דארפור והפך למבקר קולני של ממשלות רודניות באפריקה יחד עם הנשיא ג'קאיה קיקווטה (אנ') מטנזניה והנשיא לוי מואנוואסה מזמביה.
תחת קאמה, הממשלה גם הקימה את מנהלת שירותי המודיעין והביטחון (DISS) בעלת סמכויות משטרה, הנתפסת כמקבילה של בוטסואנה לבולשת הפדרלית בארצות הברית. למרות שסוג זה של ארגון אינו חדש ונמצא במדינות רבות, יש לו מבקרים בבוצואנה שטוענים שיש מעט מאוד איומים מקומיים או בין לאומיים שהמשטרה והצבא לא יכלו להתמודד איתם.
במישור הכלכלי, קאמה התנגד להסתמכות היתר על יהלומים, ותמך בגיוון הכלכלה, במיוחד למגזר החקלאות והתיירות.
קאמה הטיל איסור על ציד פילים בתקופתו כנשיא, ותמך במאמצי שימור שלהם. בשנת 2018, הוא מתח ביקורת על הנשיא דונלד טראמפ על עידוד צייד פילים.
קאמה התנגד בחריפות לאלכוהול.
מבחינה דיפלומטית, הוא ניתק את הקשרים עם צפון קוריאה ב-2014 בגלל הפרות זכויות האדם הבוטות שלה.
פרישה לגמלאות

ב-1 באפריל 2018, מוקגווצי מסיסי הושבע לנשיא ה-5 של בוצואנה, וירש את קאמה לאחר עשר שנות כהונה מלאות. לאחר מספר חילוקי דעות עם מסיסי, ובמיוחד ביקורת על מסיסי על נטיות סמכותיות, החליט קאמה לעזוב את ה-BDP ולהצטרף לחזית הפטריוטית של בוטסואנה (BPF) (אנ'), מפלגה חדשה שהוקמה על ידי פורשי ה-BDP. הוא פעל למען BPF, שזכתה בשלושה מושבים בבחירות הכלליות ב-2019 (אנ') באזור סרובה.
בשנת 2018, לאחר שהתפטר מהנשיאות, הפך קאמה לחבר במועצת המנהלים של ארגון Conservation International (אנ') שבסיסו בארצות הברית ופעיל גם בבוצואנה.
בדצמבר 2022 הוציא בית משפט בבוצואנה צו מעצר קאמה בגין החזקת 5 כלי נשק בלתי חוקיים לאחר אי התייצבותו בבית המשפט. בסך הכל הוגשו נגדו 14 אישומים.
הערות שוליים

↑  "True to tradition, Khama is born to rule Botswana", Sapa-AFP (Pretoria News), 1 April 2008.
↑  "H.E. Lt General Serêtsê Khama Ian Khama | The AAS". www.aasciences.africa. אורכב מ-המקור ב-16 באפריל 2021. נבדק ב-2021-04-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Arnold, Guy (29 במאי 2002). "Obituary: Lady Ruth Khama". the Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Waterford Kamhlaba Background". אורכב מהמקור ב-14 באפריל 2012. נבדק ב-2010-12-23. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
↑  Gordon Bell "Botswana's leader to keep winning formula", Reuters (IOL), 30 March 2008.
↑  "EISA Botswana: 2009 National Assembly election results". www.eisa.org.
↑  "Botswana auctions off permits to hunt elephants". BBC News. 7 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "EISA Botswana: 2014 National Assembly election results". www.eisa.org.
↑  "DISS whistleblower claims Motswaledi was assassinated". Sunday Standard. 1 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Admin, B. G. "Dr Ian Khama; the politics of honorary degrees – Botswana Guardian". www.botswanaguardian.co.bw.
↑  Staff WRITER (11 בפברואר 2016). "Mmegi Online :: President Khama has a new official name". Mmegi Online. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Botswana's Khama tells Mugabe to go". Reuters. 17 בנובמבר 2017 – via www.reuters.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Banya, Nelson (14 באוגוסט 2008). "Khama to boycott summit if no Zimbabwe deal". Reuters – via www.reuters.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  News, web.archive.org, ‏2020-06-10
↑  "Botswana unravels: unmasking Africa's democracy poster child". The Africa Report.com. 28 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Botswana determined to diversify its economy". 13 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Botswana's Ian Khama: Trump encouraging elephant poaching". BBC News. 16 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Oxford, Adam (12 באוגוסט 2020). "Subscribe to the Sunday Standard | Sunday Standard". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "北韩人权惨无人道 竟不如非洲难民 韩国之眼 朝鲜日报网 >".
↑  "President Mokgweetsi Masisi holds on to power in Botswana poll". Financial Times. 25 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Botswana – Botswana since independence". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-05-26.
↑  Co, Maverick Maven (2018-07-25). "Khama joins Conservation International as a Distinguished Fellow". BotswanaUnplugged (באנגלית בריטית). אורכב מ-המקור ב-20 במאי 2019. נבדק ב-2020-05-23. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810558305405606  GND: 1067832742  ISNI: 0000 0000 7193 5314  LCCN: nb2009027267  NTA: 331573911  SUDOC: 161257402  VIAF: 101455210   WorldCat (עם VIAF): 101455210 
קאמה במהלך ביקור ממלכתי בצ'ילה ב-2017
מוסואו

בת מוסואו אורגת בעיר העתיקה של ליג'יאנג
המוסואו (בסינית: 摩梭) היא קבוצה אתנית מטריארכלית קטנה שחיה במחוזות יונאן ובסצ'ואן שבסין, בקרבת טיבט. רוב האוכלוסייה, המונה כ-40 אלף איש, חיים בקרבת אגם לוגו (Lugu "אמא  אגם") ובמישור יונג נינג (Yongning). בגלל התנאים הטופוגרפיים, הקבוצה חיה בבידוד עד שנות ה-80 של המאה ה-19.
המוסואו כחברה מטריארכלית

ברישומים מתקופת הקיסרות של שושלת סווי (618-581 לספירה) וטאנג (618-907 לספירה) נקרא השטח עליו חיים שבט המוסואו כ"ממלכת הבנות". על פי הרשומות הסיניות שלטו במקום מלכות בלבד.
ארכאולוגים משערים כי המוסואו הם קבוצה קטנה שהתערבה בעבר עם שבט בשם נְגוּ. הסינים מחשיבים את מיעוט המוסואו כחלק ממיעוט ה"נאש'י" הסמוכים גאוגרפית ותרבותית אליהם. לאחרונה הוכח כי יש זיקה היסטורית בין שבט הנגו ושבט המוסואו.
הייחודיות של שבט המוסו בימינו

נכון לעשור השני של המאה העשרים ואחת, המטריארכליות שבחברה פחתה, עם זאת, הפן התרבותי מסורתי בה עדיין נשמר - המילה "נישואים", "אבא", "בעל" ועוד, אינם קיימים בשפה; ככל שלאישה יש יותר מאהבים, כך היא נחשבת לבעלת מעמד מכובד יותר.
האמהות הן ראשי השבט, שמקבלות עזרה מגורמים שונים, כגון: האב, הילדים, דודים וחברים. בני המשפחה נשארים יחד עד סוף חייהם, מתוך האמונה שאדם זר (שזורם בו דם אחר), אינו יכול לחיות בשלווה עם משפחה בעלת דם זר לשלו. ולכן, המשפחה תיהרס, וכך גם, הערך העליון בשבט.
הבנות חיות עם האמהות ומקבלות חדר לעצמן אחרי שהן עוברות את "טקס החצאית" (skirt ceremony). גם הגברים חיים יחד עם משפחתם והם אלה שבאים אל חדרי הנשים מדי לילה ולילה, וחוזרים לביתם לפני זריחת החמה. הגבר אינו אחראי לילד שייוולד מהקשר, אבל הוא כן אחראי לילדים של אחותו שגרים בביתו.
חוק חשוב נוסף, אוסר על דיבור עם בני המשפחה על מערכות היחסים שיש לאדם או לבני משפחתו. בעקבות כלל זה, רבים מהילדים אינם יודעים מי הם האבות שלהם. למרות המגבלות וחוסר הידע לגבי זהות האב, אוסרת החברה על גילוי עריות (העונש הוא מוות).
בשנים האחרונות ישנם גברים שעוזבים את משפחתם ועוברים לחיות יחד עם המאהבת שלהן. עזיבה זו היא לתמיד, ולכן, עליהם לדאוג להמשך קיומם במשפחה החדשה אליה עברו. כך, הם הופכים לכוח עובד בבית (מפרנסים, מנקים, מבשלים, ועוד) הנמצא על תנאי. בכל רגע נתון, יכולה "אם הבית" לסלקו. כאשר הוא יסולק לא יהיה לו לאן לחזור.
הילדים בשבט המוסואו עצמאיים מאוד. לא פעם קורה שהם נשלחים למקומות נידחים ביבשת. לפעמים יש "חילופי ילדים" עם ילדים של השכנים.