stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריר
שריר שלד > פעולות שרירי השלד

שרירי שלד יכולים לפעול בשלוש דרכים:
כיווץ קונצנטרי – במהלכו שריר השלד מתכווץ ומתקצר, אופייני לפעולות הדורשות הפעלת כוח.
כיווץ סטאטי או כיווץ איזומטרי – במהלכו השריר שומר על אורכו כנגד עומס. אופייני לפעילות שרירים מייצבים של המפרקים והגוף.
כיווץ אקסצנטרי – במהלכו השריר מתארך תוך כדי ספיגת העומס המופעל עליו. אופייני לפעולת שרירים שונים במהלך תפקוד המנצל את הכבידה או את ההתמדה בצורה מבוקרת, כמו השריר הארבע ראשי במעבר לישיבה או מכופפי הברך במהלך הליכה.
כיווצי השרירים השונים מתקיימים בתוך תפקודיהם השונים של השרירים:
מניע ראשי – שריר עיקרי בתנועת מפרק מסוימת, כמו שריר הזרוע התלת ראשי בפשיטת המרפק.
שריר עזר – שריר המסייע למניע הראשי כאשר נדרש כוח רב יותר. למשל שרירי צוואר מסוימים המסייעים לסרעפת בפעולת הנשימה בזמן מאמץ או בזמן מחלת ריאות חסימתית.
שריר מייצב – שריר שפעולתו האיזומטרית מאפשרת לשמור על היציבה או מאפשרת לשריר אחר לבצע תנועה. למשל השרירים נוגדי הכבידה של הגו או שרירי שורש כף היד המשמרים את תנוחת שורש כף היד בזמן פעולת האצבעות.
סינרגיסט – שריר המבקר ומתאם תנועה או מנטרל תנועה מיותרת בזמן הפעלת מפרק. למשל שריר הזרוע התלת ראשי המנטרל את פעולת כיפוף המרפק כאשר שריר הזרוע הדו ראשי מסובב את האמה כלפי מעלה, או למשל השריר השוקתי הקדמי ופושט האצבעות הארוך המנטרלים הדדית את האינוורסיה והאיברסיה שהם יוצרים ומפיקים יחד תנועת כפיפה גבית בקרסול.
שרירי השלד פועלים לעיתים יחד עם שרירים אחרים לביצוע תנועה מסוימת ואז הם מכונים אגוניסטים, כמו שריר הזרוע הדו ראשי ושריר הזרוע האגוניסטים ששניהם מכופפים את המרפק. שרירים המבצעים תנועה הפוכה לשרירים אחרים מכונים אנטגוניסטים, כמו שריר הזרוע התלת ראשי (פושט של המרפק) האנטגוניסט של שריר הזרוע הדו ראשי (מכופף של המרפק).
שרירים יכולים לפעול במספר תפקידים על פי הנדרש וכן הם יכולים להיחשב כאגוניסטים או כאנטגוניסטים. לדוגמה, שריר הזרוע התלת ראשי הוא מניע ראשי בפשיטת המרפק, שריר עזר בפשיטת הכתף, שריר מייצב בזמן עמידת ידיים וסינרגיסט בסיבוב האמה כלפי מעלה. שריר הזרוע הדו ראשי הוא אנטגוניסט לשריר הזרוע התלת ראשי שכן הראשון מכופף את המרפק והשני פושט אותו, אך גם אגוניסט לשריר הזרוע בעת כיפוף המרפק שכן שניהם פועלים יחד לכיפופו.
שריר שלד > הסתגלות שריר שלד למאמץ

אימון הקשור במאמץ רב על שריר רצוני מסוים, כגון אימון משקולות, מאפשר גדילה של השריר על ידי כך שהוא גורם למיקרו-טראומה בשריר, כלומר נגרמים בו קרעים זעירים. בתגובה פותח הגוף בתהליך של תיקון הקרעים, תהליך אנבולי של סינתזת מולקולות חלבון, המביא לגדילה של תאי השריר שניזוקו באימון. תהליך זה של ריפוי ובנייה של השריר עשוי לדרוש כ-48 שעות. הקרעים הזעירים הם אחת הסיבות המרכזיות לתחושה של כאב שריר מושהה המורגשת לאחר המאמץ.
לחלופין, במצב של תת תזונה, כאשר הגוף זקוק לחלבונים לשימושים חיוניים אחרים ואין חלבונים זמינים במחזור הדם, מביא הוא לתהליך של קטבוליזם בו הוא מפרק חלבונים ישירות מתאי השריר, תוך כדי הקטנת מסתם. מסיבה זו אנשים הסובלים מרעב מאבדים מסת שריר בתהליך הנקרא אטרופיה של השריר.
שריר שלד > תחזוקה

ככל הידוע כיום אין יצירה של תאי שריר, ומתקיימים רק תהליכים של פירוק ובניה.
קיימים תאים מיוחדים הנקראים תאי לוויין (Satellite cells). תאים אלו נמצאים בצמוד לסיבוני השריר והם תאים מלווים – שניהם עטופים יחד במעטפת השריר. לתאי הלוויין יש יכולת חלוקה שלאחריה הם מתאחים עם סיבוני השריר. בתהליך זה נוסף לתוך סיב השריר גרעין וכן נפח הציטופלסמה גדל, והתוצאה היא למעשה הגדלת מסת השריר. החלבון מיוסטטין מגביל את גדילת תאי השריר.
שריר חלק

שריר חלק (Smooth) הוא שריר המצטיין במבנה האחיד בציטופלזמה. תאיו קטנים ובעלי גרעין אחד בלבד.
תאי השריר החלק מתכווצים לאט יותר. קטרם 2–10 מיקרון,
וארכם 15–200 מיקרון. בתקופת ההריון עשוי אורך תאי
שריר הרחם להגיע עד 500 מיקרון.
השרירים החלקים אינם נתונים לשליטה רצונית כמו שרירי השלד, אלא מופעלים על ידי מערכת העצבים האוטונומית הבלתי מודעת.
השרירים החלקים מהווים את המרכיב העיקרי בדפנות איברים פנימיים שונים, כגון הקיבה, כיס המרה, כלי הדם, הלימפה וכו'. השרירים החלקים מפתחים במידת מה אנרגיה, אך היא מועטה מאוד יחסית לשרירי השלד.
בין סיבי השריר החלק השונים, מוצאים מבנים הנקראים
Gap Junctions. מבנים אלו מאפשרים תיאום חשמלי בין תאי שריר הלב.
שריר הלב

שריר הלב (Myocardium) הוא הרקמה המקנה ללב את היכולת להתכווץ ולהתרפות ובכך היא מקנה לו את היכולת להזרים את הדם במחזור הדם הריאתי ומחזור הדם הסיסטמי.
בכל תא בשריר הלב יש גרעין אחד.
שריר הלב > הרכב

שריר הלב מורכב מתאי שריר מתמחים עם יכולת שאיננה נשלטת על ידי רקמות שריר במקום אחר בגוף. שריר הלב, בדומה לשרירים אחרים, יכול להתכווץ, ובנוסף, הוא יכול להפיק פעילות חשמלית, בדומה לתאי עצב.
אספקת הדם לשריר הלב מגיעה אליו באמצעות העורקים הכליליים.
שריר הלב > פתולוגיה

חסימה של עורקים כליליים על ידי טרשת העורקים ו/או פקקת יכולה לגרום להתקף לב.
ישנם מספר נגיפים שיכולים לגרום לדלקת של שריר הלב, הידועה כמיוקרדיטיס.
קרדיומיופתיות הן מחלות של שריר הלב ובמקרים רבים הגורם להם הוא מוטציות גנטיות.
כישלון של הלב להתכווץ כראוי (מכל סיבה שהיא) מכונה לעיתים אי ספיקת לב. למרות זאת, המונח המתאים למצב זה הוא אי ספיקה של שריר הלב. אי ספיקת לב הוא מונח כללי המתייחס למחלות לב קשות הנגרמות מסיבות רבות (אי ספיקה של שריר הלב, מחלה של שסתום הלב, היפרטרופיה של החדרים) ומסתיימות בחוסר יכולת של הלב לשמור על לחץ מילוי תקין ו/או זרימת דם מופחתת לגוף בזמן מנוחה או פעילות גופנית. אי ספיקה של שריר הלב המסתיימת באי ספיקה של הלב כולו גורמת לקיצור תוחלת החיים ולהפחתה באיכותם.
מחלות השרירים

מחלות דלקתיות:
שערוניות – מחלה טפילית הנגרמת על ידי תולעת נימית הנפוצה בבשר חזיר שלא בושל דיו.
מיוזיטיס – דלקת רקמת השרירים.
פולימיוזיטיס – דלקת רב שרירית שגורמיה אינם ידועים.
מחלות ליקוי (ליקוי מבני וכו'):
המחלה ע"ש מקארדל – נגרמת בעקבות ליקוי שמונע את ניצול החומצה הלקטית.
המחלה ע"ש דושן – ניוון שרירים על שם דושן.
מחלות נוספות הן סרטן של רקמת השרירים ותמס שריר.
סרקופניה (sarcopenia), בעברית נקראת לעיתים דלדול שריר השלד, היא ירידה במסה ובכוחם של שרירי השלד. מופיעה בדרך כלל בגילאים שאחרי גיל העמידה, ויותר אצל גברים מאשר אצל נשים. תוצאת דלדול שריר השלד היא הגבלות בתפקוד, עלייה בסיכון לנפילה ולשברים בעצמות ותשישות.
ראו גם

שרירים - מונחים
טונוס
כישור השריר
אברון הגיד על שם גולג'י
חלבון
שרירים פנאומטיים מלאכותיים
דלדול שרירים
מתיחת שריר
לקריאה נוספת

אלי כרמלי, השריר, נווה-רם, 2000
הערות שוליים

↑  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  כל מה שתמיד רציתן לדעת על נשים וספורט באתר מאוחדת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547082105171  BNE: XX525170  LCCN: sh2002006196  NARA: 10643239  NDL: 00565842  NKC: ph116338 
מערכת העצבים שולטת על תנועת הגוף באמצעות תקשורת בין תאי עצב למערכת השרירים. שליחת האותות הגורמים לעכבה או שפעול של השרירים מתבצעת בתהליך של העברה סינפטית. מקראה: 
1 - אקסון. 
2 - צומת עצב-שריר. 
3 - סיב שריר. 
4 - סיבוני שריר (Myofibrils).

פעולת שרירי השלד במהלך טיפוס קירות.
שרירים שהוגדלו בתהליך של פיתוח גוף
ארני רייס הבן

| --- | --- |

ארני רייס הבן, 2009
 לידה:  15 בינואר 1972 (בן 52) סן חוזה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  American Repertory Company 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארני רייס הבן (נולד ב-15 בינואר 1972) הוא שחקן, אמן לחימה, ופעלולן אמריקאי אשר נודע במיוחד בזכות התפקידים אותם גילם בסרטי פעולה ואמנויות לחימה משנות השמונים ושנות התשעים.
חיים מוקדמים

רייס נולד בסן חוזה שבקליפורניה לשחקן/פעלולן ארני רייס האב והוא הנכד של מהגרים מהפיליפינים. לרייס יש שלושה אחים ושתי אחיות. אחד מהאחים שלו, לי רייס, הוא מתאגרף, והאחר, סנטינו ראמוס, הוא קולנוען/אמן.
רייס החל לעסוק באמנויות לחימה בגיל צעיר, ולמד באותה התקופה טאקוונדו, הפקידו וג'ו ג'יטסו ברזילאי בהדרכת אביו.
קריירה

הופעת הבכורה של רייס בסרט קולנוע הייתה בשנת 1985, בהיותו בן 13, כאשר הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט "The Last Dragon" בו הוא הפגין הן מיומנויות באמנויות הלחימה והן כישרון משחק טבעי. באותה השנה הוא שיחק גם בסרט "Red Sonja" יחד עם ארנולד שוורצנגר ובריג'יט נילסן. במהלך אותה התקופה רייס כיכב גם בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "ילד הקראטה" בה הוא שיחק לצד גיל ג'רארד. בשנת 1988 שיחק גם בפרק בסדרת הטלוויזיה המצליחה מקגייוור.
בשנת 1990 שיחק את צב הנינג'ה דונטלו בסרט הלייב אקשן "צבי הנינג'ה" בו הוא ביצע גם את כל הפעלולים עבור הדמות. בשנת 1991 השתתף גם בסרט ההמשך "צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר" בו הוא שיחק בתפקיד משנה שליח פיצה. בשנת 1993 שיחק בסרט "Surf Ninjas". בשנת 2002 שיחק בסרט "שעת שיא 2" ובשנת 2003 שיחק בסרט "The Rundown" לצד המתאבק דוויין "דה רוק" ג'ונסון. באותה התקופה רייס שיחק גם בתפקיד אורח בשלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "Kung Fu: The Legend Continues" לצד דייוויד קאראדין.
בשנת 2006 רייס הנחה את תוכנית הריאליטי של אמנויות הלחימה "Final Fu" בערוץ MTV.
בשנת 2008 שיחק גם בתפקיד משנה קטן בסרט "אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח".
רייס השתתף בהמשך גם בקרבות של ארגון אמנויות הלחימה המעורבות "Strikeforce".
לאורך השנים רייס ביצע גם פעלולים באמצעות חליפת לכידת תנועה עבור הסרטים שוברי הקופות "אווטאר" (2009) ו"אליס בארץ הפלאות" (2010).
ב-2013 רייס שיחק בסדרה "NCIS: לוס אנג'לס" בתור חייל מנפאל אשר מומחה בלחימה באמצעות סכינים.
חיים אישיים

ביוני 2015 פורסם בתקשורת שרייס סובל מאי-ספיקת כליות ונזקק להשתלה. אחותו ציינה בעבר בראיון שרייס עובר דיאליזה שלוש פעמים בשבוע במשך ארבע שעות בכל פעם. משפחתו של רייס החלה קמפיין GoFundMe על מנת לסייע בגיוס 75,000 דולר עבור ההוצאות הרפואיות של רייס. באוגוסט 2022 ציין רייס בתקשורת שההשתלה הייתה מוצלחת והוא הבריא.
פילמוגרפיה > כשחקן

| שם הסרט | שנה | הערות |
| --- | --- | --- |
| The Last Dragon | 1985 |  |
| Red Sonja | 1985 |  |
| ילד הקראטה | 1986 |  |
| מקגייוור | 1988 |  |
| Ernie and Master Kim | 1989 |  |
| צבי הנינג'ה | 1990 |  |
| צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר | 1991 |  |
| Secret Bodyguard | 1991 |  |
| Kung Fu: The Legend Continues | 1993 |  |
| Surf Ninjas | 1993 |  |
| White Wolves II: Legend of the Wild | 1995 |  |
| Paper Dragons | 1996 |  |
| Small Time | 1996 |  |
| The Ultimate Fight a.k.a. The Process | 1998 |  |
| Rush Hour 2 | 2001 |  |
| Poolhall Junkies | 2002 |  |
| המרדף | 2003 |  |
| Redline | 2007 |  |
| אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח | 2008 |  |
| The Red Canvas a.k.a. The Art of Submission | 2009 |  |
| NCIS: לוס אנג'לס | 2013–15 | שיחק בשתי פרקים - "The Frozen Lake" ו-"Expiration Date" |
| Ninja Apocalypse | 2014 |  |
| The Librarians | 2017 | בפרק "And the Fatal Separation" |
| ברוקלין תשע-תשע | 2018 | בפרק "The Negotiation" |
| The Next Kill | 2018 |  |
| Superstore | 2018-2021 | שיחק ב-3 פרקים - "Toxic Workplace" "Cloud 9 Academy" ו-"Perfect Store" |
| Uncharted Live Action Fan Film | 2018 |  |
פילמוגרפיה > כאיש פעלולים

| שם הסרט | שנה | הערות |
| --- | --- | --- |
| צבי הנינג'ה | 1990 | ביצע את הפעלולים של הדמות דונטלו |
| צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר | 1991 | ביצע את הפעלולים של הדמות קנו |
| אווטאר | 2009 | איש פעלולים |
| אליס בארץ הפלאות | 2010 | ביצע את הפעלולים של הדמות טווידלדי |
| Act of Valor | 2011 | איש פעלולים |
הערות שוליים

↑  "Ernie Reyes Jr". AllMovie. נבדק ב-2018-07-22.
↑  Wiltens, Jim (ביוני 1987). "Big and Little Ernie Reyes: Sidekicks for Life". Black Belt magazine. 25 (6): 59. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rizzo, Francis (2005-08-25). "MacGyver - The Complete Third Season". DVD Talk. נבדק ב-2016-01-03.
↑  Dornbush, Jonathon (2015-06-12). "Teenage Mutant Ninja Turtles II's Ernie Reyes Jr. needs kidney transplant". Entertainment Weekly. נבדק ב-2016-01-03.
↑  Rothman, Michael (2015-06-12). "'Teenage Mutant Ninja Turtles' Star Ernie Reyes Jr. Needs Kidney Transplant". ABC News. נבדק ב-2016-01-03.
↑  Remer, Justin (2014-07-07). "Kung Fu: The Legend Continues: The Complete First Season". DVD Talk. נבדק ב-2016-01-03.
↑  Iverson, Dan (2006-07-16). "The Final Fu". IGN. נבדק ב-2016-01-03.
↑  West, Jay (2011-03-10). "'Star Tours' flashback: The rapping C-3PO of 1987". Los Angeles Times. נבדק ב-2016-01-03.
↑  Takeda, Allison (12 ביוני 2015). "Ernie Reyes Jr., Teenage Mutant Ninja Turtles Actor, Needs a Kidney Transplant". Us Weekly. נבדק ב-13 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'TMNT' Actor Ernie Reyes Jr. Needs Kidney Transplant". ABC News. 2015-06-13. נבדק ב-2015-10-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb142201222 (data)  ISNI: 0000 0003 8774 213X  LCCN: no2017032442  MusicBrainz: 5ce04436-06da-4580-824f-ea161a94ef3d  VIAF: 280754681   WorldCat (עם VIAF): 280754681
משה רוזנבוים

משה אהרן רוזנבוים (נולד בכ"ז בניסן ה'תש"י, 14 באפריל 1950) הוא פוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית בית אל בין 2003 ל-2013.
ביוגרפיה

נולד במושב שפיר לחיה בלומה ומאיר, חקלאים ניצולי השואה. למד בישיבת אור עציון במרכז שפירא ושרת בחטיבת הצנחנים כלוחם וקצין, והשתתף במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל למד ריכוז משק מושבי במשך כשנה במכללת רופין, ועבד כרכז המשק של מושב תקומה במערב הנגב. לאחר לידת בנו הבכור, בגיל 25, עבר לירושלים והחל ללמוד בישיבת מרכז הרב. בשנת 1977 היו מהגרעין המייסד של היישוב בית אל, שחלקו היה מבוגרי מרכז הרב. היה ממקימי ישיבת בית אל, וניהל בה מסלול של תלמידים מחו"ל. לאחר מכן חזר לשירות קבע במשך 12 שנה.
ב-2003 נבחר לראשות המועצה המקומית בית אל, עד נובמבר 2013. כשחולקו צווי הקפאת הבנייה, קרע את הצו שקיבל. כראש מועצה הוביל את המשא ומתן על פינוי בתים בשכונת האולפנה, שהוביל בסופו של דבר לפשרה לפיה הבתים יפונו ובמקומם ייבנו 300 יחידות דיור חדשות.
למד לימודי תעודה במכון לשלטון מקומי באוניברסיטת בר-אילן, ולתעודת הוראה במכללת הרצוג.
חיים אישיים

היה נשוי לחנה, ילידת ארצות הברית, ולהם שבעה ילדים (בהם הילדה הראשונה שנולדה בבית אל). לאחר פטירת אשתו ממחלה, נישא לרבקה, אלמנת הרב אלימלך שפירא, ראש המכינה בפדואל שנרצח בפיגוע ירי. מתגורר בפדואל.
הערות שוליים

↑  מחלקים צווי הקפאה; ראש מועצת בית אל קרע הצו, באתר ynet, 27 בנובמבר 2009
↑  ישי קרוב, הסכם לפינוי שכונת האולפנה, באתר ערוץ 7, 19 ביוני 2012
↑  אורי פולק, ‏יו"ר מועצת בית אל: קבענו נוסחה – עשרה בתים על כל בית שיפונה ביו"ש,  באתר כיפה, 20 ביוני 2012
אבנר שמעוני (ראש מועצה)

אבנר שמעוני (נולד ב-16 בספטמבר 1956) הוא איש ציבור שכיהן כראש המועצה האזורית חוף עזה מ-2001 ועד לפירוקה במסגרת תוכנית ההתנתקות ב-2005.
ביוגרפיה

נולד לרחל ויחזקאל. התגורר עם משפחתו בראשון לציון. הגיע לנוה דקלים ב-1988 בעקבות חברו מנחם בית-הלחמי. מיד עם בואו החל לשמש מזכיר המועצה האזורית חוף עזה. ב-10 בנובמבר 1987 נעצר, יחד עם בית-הלחמי, בחשד כי היו מעורבים בהריגת נערה פלסטינית בדיר אל-בלח, ושוחררו בערבות לאחר מספר שעות, אך נאסר עליהם לצאת מאשקלון למשך שבוע.
בתקופת כהונתו של צבי הנדל כראש המועצה, שימש גזבר המועצה והיה רכז המשק במושב עצמונה.
בשנת 2001 נבחר לראשות המועצה. בתקופת כהונתו התמודדו תושבי חבל עזה עם פיגועי הטרור הקשים של האינתיפאדה השנייה, בהם הפיגוע במכינה בעצמונה, רצח טלי חטואל ובנותיה, רצח הרב יצחק עראמה, פיגוע הירי ברפיח ים, הפיגוע בציר כיסופים וירי מתמיד של פצצות מרגמה ורקטות קסאם לעבר יישובי החבל.
עם ההכרזה על תוכנית ההתנתקות, היה ממובילי המאבק כנגדה. הוא ורעייתו היו המתיישבים האחרונים שיצאו מגוש קטיף. בשל סירובו ליצור קשר עם מנהלת סל"ע, לא קיבלה משפחתו קרווילה באתר הקרווילות של נוה דקלים בעין צורים, והוא שכר דירה בשפיר הסמוכה. זמן קצר לאחר ההתנתקות התמנה למנכ"ל מועצת יש"ע. ביולי 2006 התפטר מתפקידו. מתנדב במרכז להנצחת מורשת גוש קטיף.
כשנה לאחר ביצוע ההתנתקות לקה באפאזיה, ומאז הוא מצוי בהליכי שיקום ומוגבל בתנועה ובדיבור.
חיים אישיים

נשוי לרחל (רוחל'ה), בתו של הקבלן חיים שכטר ואב לארבעה. מתגורר בניצן ב'.
הערות שוליים

↑  שמעון אלקבץ, כדור בגב, בדרך לגימנסיה, חדשות, 11 בנובמבר 1987
↑  שמעון אלקבץ, כעס בדיר אל-בלח, הלם בגוש קטיף, חדשות, 7 בדצמבר 1987
↑  שמעון אלקבץ, מתנחלי גוש קטיף יצאו בריקודים: החשודים בהריגת התלמידה שוחררו, חדשות, 13 בנובמבר 1987
↑  רועי שרון, מנכ"ל מועצת יש"ע הולך הביתה, באתר nrg‏, 9 ביולי 2006
סרגיי ליסוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2004  (בן 20 בערך) טוליאטי שבדרום רוסיה
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס נכים
 
סרגיי ליסוב (נולד ב-2004) הוא טניסאי פאראלימפי המשחק בכיסא גלגלים ברמת אופן, ומייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים 2024 בפריז.
ביוגרפיה

ליסוב נולד בטוליאטי שבדרום רוסיה. עד גיל 8 לא סבל ממגבלה גופנית, ועסק בספורט, בעיקר כדורגל. בגיל 9, לאחר שהופיעה מגבלה רפואית בירכו, החל לשחות ולשחק טניס כחלק מתהליך השיקום. הוא החל להתאמן עם נבחרת רוסיה לנוער בטניס כיסאות גלגלים, וזכה עם הנבחרת במדליית זהב באליפות העולם לנוער בהולנד בשנת 2018. הוא דורג כנער בשנת 2018 במקום הרביעי בעולם, כאשר חי ברוסיה.
ליסוב עלה מרוסיה בשנת 2019 והצטרף למועדון הספורט לנכים ספיבק ברמת גן.
בשנת 2022 זכה ליסוב במקום השני באליפות ישראל וב-2024 זכה במקום הראשון. כיום הוא מדורג במקום ה-26 בעולם. הוא מתאמן אצל מאמנת הטניס עופרי לנקרי ומאמן הכושר יובל לוטוק. ב-22 ביוני 2024 הבטיח את מקומו במשחקים הפאראלימפיים 2024.
הערות שוליים

↑  ליאת רוטנר, סרגיי ליסוב: "כדי להגיע לרמה שלי אתה חייב לתרגל כל יום. להתאמן בלי הפסקה", באתר חדשות 13, 15 בפברואר 2023
↑  אברהם תשובה, הטניסאי סרגיי ליסוב מצטרף למשלחת הפראלימפית לפריז, באתר ynet, 22 ביוני 2024
↑  סרגיי ליסוב, באתר Tennis Zone, ‏17 בדצמבר 2022
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | עמית חסדאי |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי • אמיר לוי |  |
|  בוצ'יה | נדב לוי |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל •  חתירה זוגית (שחר מילפלדר וסאלח שאהין) |  |
|  טאקוונדו |  אסף יסעור • עדנאן מילאד |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • מעיין זיקרי • סרגיי ליסוב •  גיא ששון |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי |  |
|  כדורשער |  נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קאנו/קיאקים | טליה אילת (קיאק) • אירן שפיר (קאנו) |  |
|  שחייה | ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אריאל מליאר •  מארק מליאר |  |
חסידות בעלז

| --- | --- |

 שורשים, סיווג והנהגה
 מקום ייסוד:  בלז 
 תאריך ייסוד:  המאה ה־19 
 מייסד:  רבי שלום רוקח
 מנהיג:  הרב ישכר דב רוקח
 ארגונים ופעילות
 מרכז:  קריית בעלז, ירושלים
 
חסידות בעלז (בכתיב מסורתי, המשמש גם בחסידות: בעלזא; הכתיב העברי התקני: בֶּלז) היא חצר חסידית שנוסדה בתחילת המאה ה-19 בעיירה בֶּלז, ובראשה עומד כיום הרב ישכר דב רוקח (השני). החסידות היא החסידות החמישית בגודלה בעולם, ונכון לשנת 2018 מנתה כ-7,500 משפחות.
תולדות

חסידות בעלז הוקמה בתחילת המאה ה-19 בעיירה בלז שבגליציה המזרחית (כיום: אוקראינה). אדמו"רי החסידות כיהנו ברבנות העיירה בלז ולכן תוארם היה "רָב" בשונה מהכינוי המצוי "רֶבֶּה".
האדמו"ר הראשון, רבי שלום רוקח המכונה "שר שלום", היה תלמידם של החוזה מלובלין, רבי אורי מסטרליסק והמגיד מלוצק. רבי שלום אף בנה בית כנסת גדול במרכז העיירה. לאחר פטירתו בשנת 1855, ירש אותו צעיר בניו, רבי יהושע. חצרו גדלה והגיעה לסדר גודל של אלפי חסידים. לאחר פטירתו בשנת 1894, ירש אותו בנו, רבי ישכר דב רוקח. הוא התנגד בחריפות לציונות ולתנועת המזרחי. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא עזב את העיר. לאחר המלחמה חזר אליה ושיקם את בית הכנסת. לאחר פטירתו של רבי ישכר דב בשנת 1926 מונה בנו רבי אהרן לממלא מקומו.
לאחר השואה

עד למלחמת העולם השנייה הייתה בעלז אחת החסידויות החזקות והמשפיעות בגליציה המזרחית. בשואה נספו רוב חסידי בעלז שבגליציה, בהם כל משפחתו של רבי אהרן. רבי אהרן נמלט מאירופה, עם אחיו רבי מרדכי רוקח מבילגוריי והגיע לתל אביב, שם פתח בית כנסת ברחוב אחד העם. בקיץ ובימים הנוראים שהה בקטמון בירושלים.
ריבוי הניצולים מהונגריה, שבה היו חסידי ואוהדי בעלז רבים, תרם להתבססות החסידות לאחר השואה. החסידים אשר עלו לארץ ישראל התיישבו בעיקר בירושלים, שבה היה ריכוז של חסידי בעלז עוד לפני השואה, בתל אביב, ובבני ברק. רבי אהרן שלח את הבחורים הגליציאנים ללמוד בישיבת שפת אמת של חסידות גור ואת ההונגרים לישיבת דושינסקיא, עד לשנת ה'תש"י שבה הוקמה ישיבה של החסידות. חסידי בעלז אחרים ששרדו את השואה היגרו לריכוזי היהדות החרדית בעולם, בפרט לניו יורק, לונדון, אנטוורפן ומונטריאול, ופתחו שם קהילות ובתי כנסת עצמאיים. בניו יורק השתקעו החסידים באיסט סייד (בעיקר יוצאי גליציה) ובויליאמסבורג (בעיקר יוצאי הונגריה). לימים העביר האדמו"ר הנוכחי את מרכז החסידות לבורו פארק. בסוף ימיו של רבי אהרן נבנו הישיבה ובית המדרש ברחוב אגריפס. רבי אהרן הלך לעולמו בכ"א באב ה'תשי"ז ולא השאיר צאצאים.
זקני החסידים החליטו להכתיר את בן אחיו, ישכר דב, שהיה אז ילד בן 9, כאשר יגדל. כשנה וחצי לאחר חתונתו, בחודש אב תשכ"ו, הכתירוהו לאדמו"ר.
לאחר השואה > ה"מתנגדים"

קבוצה מהחסידים שהתנגדה להכתרה לא הסכימה לקבל את מרותו, פרשה והקימה בית מדרש בבני ברק ברחוב מהרש"ל. אל ה"מתנגדים" הצטרף מאוחר יותר הרב שלום ברנדר, ראש ישיבת בעלז. גם באנטוורפן הוקם בית כנסת של "המתנגדים". בלונדון שלטו ה"מתנגדים" על בית המדרש של בעלז וחסידי רבי ישכר דוב הקימו בתי מדרש ומוסדות חינוך חדשים. לאחר שרבי יהושע רוקח, נינו של האדמו"ר רבי ישכר דב רוקח (הראשון). הוכתר לאדמו"ר ממחנובקה רובם של ה"מתנגדים" הצטרפו אליו ומאז נקראה החצר "בעלז-מחנובקה", מה שגרם למתח בין החצרות, המחלוקת בין החצרות הסתיימה בהסכם שנחתם בכסלו ה'תשע"ו לפיו תיקרא החסידות "מחנובקא-בעלז". מיעוטם של ה"מתנגדים" לא קיבל על עצמו את מרותו של רבי יהושע וממשיכים להתפלל בבית הרב ברנדר בבני ברק.
מוסדות

היכל בית המדרש הגדול
תלמוד תורה בעלז בתל אביב
תלמוד תורה בעלז בירושלים
לוגו הכשרות "מחזיקי הדת"
מרכז החסידות נמצא בקריית בעלז שבירושלים, שם נבנה המרכז העולמי במבנה ענק ומפואר, המזכיר בצורתו את בית הכנסת בעיירה בעלז. בצמוד אליו ביתו של הרבי המכונה "די גרויסע שטוב" כפי שהיה נקרא בגליציה בפי החסידים, אשר בקומתו התחתונה נמצא אולם הטישים. סביב בית המדרש בנויה קריית בעלז שבה כאלף משפחות חסידים.
קהילות נוספות קיימות בבני ברק, אשדוד, בית שמש, תל אביב, חיפה, קריית גת, גבעת זאב והר יונה; וכן מחוץ לישראל: בבורו פארק, מונסי, ויליאמסבורג, לייקווד, סטטן איילנד, מונטריאול, אנטוורפן, לונדון, מנצ'סטר, ווסטקליף (אנ'), ציריך, וינה, מלבורן וסאו פאולו.
לחסידות מערכת קהילתית רחבה, הכוללת:
בית דין צדק, המפעיל גם מערכת כשרות
רשת חינוך לבנים הכוללת תלמודי תורה ורשת ישיבות (ראו להלן). בינואר 2022 פורסם כי החסידות מנהלת מגעים עם משרד החינוך בניסיון לגבש מתווה שיאפשר להגדיל את היקף התקציב המועבר למוסדות החינוך של החסידות לבנים, בתמורה ללימודי ליבה. מתווה לקידום לימודי ליבה במוסדות החינוך נחתם ביוני 2022.
רשת מוסדות חינוך לבנות "בית מלכה", אשר הוקמה בתשל"ז על שם הרבנית מלכה. בהמשך התפתחה לרשת מוסדות בירושלים בני ברק, אשדוד, חיפה, בית שמש וקריית גת.
השבועון המחנה החרדי
ארגון "להתענג" להפצת מוסר וחסידות והשקפת חסידות בעלזא.
ארגוני חסד פנים קהילתיים לתמיכה בנזקקים, בהם ארגון הגג בישראל "אהבת חסד" שתחתיו אגפים במגוון תחומים לעזרה וסיוע לחסידים, ארגון "סעד ומרפא" המפעיל מרפאת עזרה ראשונה בקריית בעלזא.
מכון הוצאה לאור "מעשה רוקח".
מכון הוצאה לאור "אור הצפון" המוציא לאור ירחון, ועלון שבועי "עלים לתרופה".
ארגון שיעורי תורה ומכון הוצאה לאור "יגדיל תורה".
ארגון לקירוב רחוקים, "צהר - עם אחד בלב אחד" וישיבת "תורה ואמונה" לבעלי תשובה.
מוסדות > ישיבות

ישיבות קטנות של בעלז קיימות בירושלים, בית חלקיה, טלז סטון, קוממיות, בני ברק, בית שמש, חיפה, ו-2 ישיבות באשדוד. מחוץ לישראל ישנן ישיבות קטנות בלונדון, מנצ'סטר, אנטוורפן, מונטריאול, מונסי ו-3 ישיבות בבורו פארק.
ישיבות גדולות:
הישיבה ברחוב אגריפס בירושלים, נוסדה בשנת ה'תש"י. ראש הישיבה היה הרב יהושע סג"ל דייטש. בהמשך כיהן בראשות הישיבה הרב שלום ברנדר. בשנותיה הראשונות שכנה במבנה בקטמון ובשנת תשי"ד הונחה אבן הפינה למבנה באגריפס. לאחר מכן עמדו בראשות הישיבה הרב משה שובקס והרב שמואל ישכר רוזנגרטן, שכיהן גם כראש כלל ישיבות החסידות.
ישיבה גדולה בני ברק בראשות הרב חיים צבי שפירא. הוקמה בשנת ה'תשנ"ב.
ישיבת דובר שלום בראשות הרב יוסף צבי קוט. הוקמה בשנת ה'תשנ"ד בראשון לציון, וכיום ברובע ז' באשדוד.
ישיבת אהל יהושע בראשות הרב מאיר דב (בערל) רכניצר, הוקמה בשנת ה'תשנ"ז בחיפה.
ישיבת ישמח לב בראשות הרב שלמה לוינגר, הוקמה בה'תשע"ט רובע ג' באשדוד.
ישיבת ביתר בראשות הרב שלמה בינעט, הוקמה בה'תשפ"א בעיר בית שמש, כיום ממוקמת בעיר ביתר.
ישיבת קריית הרצוג שהוקמה בבית שמש בה'תשפ"ב וכיום ממוקמת בקרית הרצוג בבני ברק, מנהלה הגשמי הוא העסקן יעקב גרוס
מוסדות > ישיבות > ישיבות גבוהות למבוגרים

ישיבת ברכת אהרן השוכנת בשכונת רמות בירושלים בראשות הרב אהרן רייכמן והרב אריה פרידמן
ישיבת אהבת תורה שמשלבת עבודה, בראשות הרב אהרלה כהנא
ישיבת קדושת אהרן, שבה התלמידים לומדים חצי יום ועובדים לפרנסתם חצי יום. הישיבה שוכנת בבניין המוסדות.
מוסדות > פעילות להחזרה בתשובה

בתחילת שנות ה-80 הורה האדמו"ר, רבי ישכר דב רוקח, לפעול להחזרה בתשובה. תחילה נפתח ארגון בשם "אחדות הנוער", במסגרתו יצאו פעמיים בשבוע אברכי כולל מהחסידות לפעילות עם בני נוער בגילאי 13–14 במושבים אורה ועמינדב ליד ירושלים ובמושבים על יד העיר בני ברק. האברכים למדו עם בני הנוער משניות. כשהתגייסו הנערים לצה"ל, נותק עמם הקשר, מה שהוביל את הפעילים להבנה שיש צורך בהקמת ישיבה ייעודית לנערים הללו.
בהמשך הוקמה ישיבה לחוזרים בתשובה בשם "ישיבת תורה ואמונה" בשכונת גבעת משה בירושלים, כשבמקביל ממשיכים החסידים לערוך חוגי בית והרצאות.
בשנות ה-90 הוקם הארגון צהר - עם אחד בלב אחד. הארגון ריכז תחתיו את פעילויות ההחזרה בתשובה של החסידות: חוגי בית, כנסים, סמינרים וימי עיון לבעלי תשובה. בוגרי הפעילות השתלבו בישיבת "תורה ואמונה". נשיא הארגון הוא האדמו"ר מבעלז ומנכ"ל העמותה הוא הרב מנחם קליין.
בסמוך לישיבה הוקם כולל אברכים לבוגרי הישיבה הנשואים, בכולל גם מסלול ללימוד גמרא בעיון כדרך הלימוד בישיבות הליטאיות.
חלק מצוות הארגון הם חוזרים בתשובה בעצמם, בהם המנהל הרוחני הרב יצחק אלכמייסטר. חלק מהחוזרים בתשובה דרך הארגון הפכו לחסידי בעלז.
בין המרצים ומוסרי השיעורים: הרב אריה שכטר, הרב יהודה יוספי, הרב מרדכי נויגרשל והרב עמנואל תהילה.
ב-2014 ניתן לעמותה צו פירוק על ידי בית משפט.
בתקופת מלחמת "חרבות ברזל" פעל הארגון רבות במלונות המפונים, בהפצת יהדות וקירוב לבבות