stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלגה הולבק
אחרי המלחמה

ביולי 1945, לאחר תום המלחמה באירופה, עזבה הולבק את העיר קן ונסעה לדנמרק. בהמשך שהתה שישה חודשים בארצות הברית ועבדה עבור יוניסף בפולין. בשנת 1957 חזרה לעבוד כמדריכת טיולים. לאחר פרישתה יזמה תוכנית לסיוע לקשישים, אשר אומצה על ידי הצלב האדום הדני בשם "חברים מבקרים". בשנת 1982 הוכרה כחסידת אומות העולם על ידי מדינת ישראל, כהוקרה על פועלה להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  "Helga Dorph Holbek (1897–1983)". Skeel, Schaffalitzky and Ahlefeldt. Finn Holbek. נבדק ב-15 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Synnestvedt 2005, pp. 57–59.
↑  "Les Secours Quakers – relief work in the south of France 1939–1945". Quakers in the World. נבדק ב-15 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Synnestvedt, Alice Resch (2005). Over the Highest Mountains. Pasadena, CA: International Productions. p. 112-125. Translated from Danish, Norwegian, and French. ISBN 0964804263.
↑  Moke, Paul (2020). "AFSC and the Holocaust". Quaker History. 109 (2): 8–14.
↑  Webster, Paul. "The Vichy Policy on Jewish Deportation". BBC. נבדק ב-18 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Synnestvedt 2005, p. 115.
↑  "American Friends Service Committee records relating to humanitarian work in France". U.S. Holocaust memorial Museum. נבדק ב-10 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Holbek, Helga". Yad Vashem. נבדק ב-15 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Friends Service Committee (Quakers) in France". Rescue in the Holocaust. נבדק ב-15 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Holbek, Helga. "Devastation in Normandy" (PDF). AFSC. Foreign Service Bulletin. pp. 59–60, 67. נבדק ב-15 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Synnestvedt 2005, p. 239.
↑  "Righteous Among the Nations Department" (PDF). Yad Vashem. נבדק ב-10 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה) Translated from Norwegian, French, and Danish.
ויליאם מקליי

ויליאם מקליי (באנגלית: William Maclay‏; 20 ביולי 1737 – 16 באפריל 1804) היה פוליטיקאי מפנסילבניה במהלך המאה ה-18. מקליי, יחד עם רוברט מוריס, היה חבר במשלחת הראשונה של פנסילבניה בת שני חברים לסנאט של ארצות הברית. הוא סייע לג'ון האריס האב בתכנון הפריסה של האריסברג, פנסילבניה ב-1785, שם נקרא רחוב מקליי על שמו. לאחר כהונתו בסנאט, כיהן בבית הנבחרים של פנסילבניה בשתי הזדמנויות, כשופט מחוזי וכאלקטור לנשיאות. הוא ידוע בכתב העת שלו המספק מידע היסטורי על הקונגרס הראשון של ארצות הברית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

מקליי נולד ב-20 ביולי 1737 במחוז צ'סטר, פרובינציית פנסילבניה, הוריו היו מהגרים פרסביטריאנים ממוצא סקוטי מפורטדאון, אירלנד במה שהפך מאז לצפון אירלנד. מקליי למד לימודים קלאסיים ולאחר מכן שירת כלוטננט במיליציה בקרב פורט דוקסן ב-1758. הוא המשיך לשרת במשלחות אחרות במלחמת הצרפתים והאינדיאנים.
ביוגרפיה > קריירה

הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1760. לאחר תקופה של עיסוק בעריכת דין, הוא הפך למודד אצל משפחת פן, ולאחר מכן לפרוטונוטרי ולפקיד של בתי המשפט של מחוז נורת'מברלנד בשנות ה-70 של המאה ה-18. במהלך המהפכה האמריקאית, הוא שירת בצבא הקונטיננטלי כקצין אספקה. הוא גם היה חבר תכוף באספה הכללית של פנסילבניה בשנות ה-80 של המאה ה-18. במהלך אותה תקופה, הוא גם היה הנציב האינדיאני, שופט של בית המשפט לתביעות משותפות וחבר במועצה המבצעת.
לאחר אשרור החוקה נבחר מקליי לסנאט של ארצות הברית וכיהן בקונגרס הראשון של ארצות הברית מ-4 במרץ 1789 עד 4 במרץ 1791. הוא קיבל כהונה של שנתיים במקום הקדנציה הרגילה של שש שנים לסנאטורים לאחר שהפסיד בהגרלה עם הסנאטור השני של פנסילבניה, רוברט מוריס. בסנאט, מקליי היה אחד החברים הרדיקליים ביותר בסיעה נגד המינהל.
הוא הסתכסך ללא הרף עם סגן הנשיא ג'ון אדמס בסנאט לאחר שאדמס דחה את ההסכם הפוליטי של מקליי לתמיכה במועמדותו לסגן הנשיא במהלך הבחירות לנשיאות ב-1789. ביולי 1789 הוא הוציא החלטה המחייבת את הנשיא לבקש את רשות הסנאט לפטר את חברי הקבינט, אך היא הובסה בהצבעת שובר השוויון של סגן הנשיא אדמס כאשר אדמס שכנע את טריסטראם דלטון וריצ'רד באסט לחזור בו מתמיכתם. במהלך דיונים בסנאט על חוק המגורים הקובע את מקום הבירה הלאומית הקבועה של ארצות הברית ומקום מושבה של הממשלה סגן הנשיא אדמס עבד עם מוריס, שהעדיף את פילדלפיה כבירה, כדי להביס את הצעתו של מקליי להציב אותה ליד נחלותיו על נהר ססקואנה.
ביומן שלו, שהוא היומן היחיד ואחד הרשומות החשובות ביותר של הקונגרס הראשון של ארצות הברית, הוא מותח ביקורת על סגן הנשיא אדמס והנשיא ג'ורג' וושינגטון. הוא גם מתח ביקורת על רבים מתומכיהם שניהלו את הסנאט וכללו סנאטורים מסוימים, מתוך אמונה שהדרכים שלהם לנהל את הסנאט אינן יעילות. הוא לא הצליח בניסיונו להיבחר מחדש על ידי בית המחוקקים של מדינת פנסילבניה. יומנו מבטא את שנינותו היבשה ומחויבותו לעקרונות דמוקרטיים.
לאחר פרישתו מהפוליטיקה הלאומית, הוא היה גם חבר בבית הנבחרים של מדינת פנסילבניה ב-1795, 1796 ו-1797. בנוסף, הוא היה אלקטור לנשיאות בבחירות לנשיאות של 1796 (הצביע לג'פרסון), שופט מחוזי מ-1801 עד 1803, וחבר שוב בבית הנבחרים של המדינה ב-1803. הוא מת ב-16 באפריל 1804 ונקבר בבית הקברות של כנסיית אולד פקסטון בהריסבורג. כמה מקרובי משפחתו היו גם פוליטיקאים, כולל אחיו, סמואל מקליי, ואחיינו, ויליאם פלנקט מקליי.
אחוזה ואדמה

מקליי פרש לחווה שלו בדאופין, פנסילבניה ב-1791, שם בנה אחוזה מאבן גיר ממש צפונית לגבול הצפוני של האריסברג. בשנת 1908, הבית נרכש על ידי ויליאם א. ביילי, צאצא למשפחת תעשיינים מברזל ופלדה מהאריסברג המוקדמת, אשר ביצע שיפוצים שיצר אדריכל העיר מילר קאסט לסגנון התחייה הג'ורג'יאני. כיום, הבניין מאוכלס ומתוחזק על ידי לשכת עורכי הדין של פנסילבניה.
האזור שממזרח לאחוזת מקליי זכה לכינוי "מקייסבורג" (היום דאונטאון) והשתרע אל מה שיהפוך למתחם הקפיטול של מדינת פנסילבניה. מכיוון שהוא לא היה מפותח ובתוך מישור ההצפה, הוא גם כונה לפעמים "הביצה של מקליי"; בחורף, זה היה אתר פופולרי להחלקה על הקרח. בעבר ניסה לעודד את העברת הבירה להריסבורג בזמן שהותו בסנאט האמריקני, מקליי מכר עשרה דונם של אדמה למדינת מסצ'וסטס לפני מותו. בשנת 1811, תוך שימוש בקרקע זו, החל האדריכל סטיבן הילס לבנות את בניין הקפיטול ובנייני משרדים של המדינה לאחר שהמושל סיימון סניידר הסכים לעבור מיקום מרכזי בפנסילבניה.
חיים אישיים ומשפחה

הוא התחתן עם מרי מק'קלור האריס (1750–1809), בתו של ג'ון האריס הבן ונכדתו של ג'ון האריס האב, ששניהם היו מקור שמה של האריסברג. לוויליאם ולמרי היו כמה ילדים, ביניהם אלינור, שנישאה לוויליאם וולאס ונולדה לה בת בשם מרי אליזבת וולאס דוויט. קרובי משפחתה הם בריגדיר גנרל וולאס דוויט, גנרל ג'ון ל. דוויט ובריגדיר גנרל קלווין דוויט ג'וניור.
הערות שוליים

1 2  "William Maclay Mansion - Harrisburg, PA - Signs of History on Waymarking.com". www.waymarking.com. נבדק ב-2021-07-01.
↑  "April 30, 1789 and William Maclay…". The Petrey Page (באנגלית). 2009-01-23. נבדק ב-2024-08-05.
↑  "U.S. Senate: John Adams, 1st Vice President (1789-1797)". www.senate.gov. נבדק ב-2020-12-29.
↑  "U.S. Senate: William Maclay: A Featured Biography". www.senate.gov. נבדק ב-2024-08-05.
↑  "William Maclay Mansion - Written Historical and Descriptive Data" (PDF). Library of Congress - Historic American Buildings Survey. 1933. נבדק ב-2021-07-01.
↑  "William Maclay Mansion Historical Marker". www.hmdb.org (באנגלית). נבדק ב-2021-07-01.
↑  Harrisburg's old eighth ward. Michael Barton, Jessica Dorman, J. Howard Wert. Charleston, S.C.: Arcadia. 2002. p. 21. ISBN 0-7385-2378-X. OCLC 50902587.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
↑  "The History of Pennsylvania's Early Capitols - cpc.state.pa.us". cpc.state.pa.us. נבדק ב-2021-07-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264976605171  BnF: cb121734586 (data)  GND: 118860704  ISNI: 0000 0000 8360 3421  LCCN: n87858159  NTA: 070700974  SNAC: w6x07vm8  SUDOC: 077343824  US Congress: M000031  VIAF: 17264577   WorldCat (עם VIAF): 17264577 
אחוזת ויליאם מקליי (מימין) כפי שנראה ב-1933 בקירוב
אחוזת ויליאם מקליי כפי שנראתה בשנת 2022
דה אלכימיסט

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1977 (בן 47) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 שם לידה:  אלן דניאל ממן
 שם במה:  The Alchemist 
 מוקד פעילות:  בוורלי הילס, קליפורניה
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 עיסוק:  מפיק, ראפר, DJ
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  שיידי רקורדס, Decon 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלן דניאל ממן (באנגלית: Alan Daniel Maman; נולד ב-25 באוקטובר 1977, בוורלי הילס, קליפורניה), הידוע גם בשם הבמה "דה אלכימיסט" (The Alchemist), הוא מפיק ראפ והיפ הופ, DJ וראפר אמריקאי יהודי. דה אלכימיסט התפרסם בשנות ה-90 המאוחרות, עת היה שותף ללהקה "The Whooliganz". בשנות האלפיים הפיק שירים רבים לאמני היפ הופ וראפ מובילים. כיום הוא עובד עם הראפר אמינם כמפיק הרשמי שלו. בימי "The Wooliganz", צמד מוקדם יותר שהיה חבר בו, כינוי של דה אלכימיסט היה: "MudFoot" ("מאדפוט", מילולית: "רגל-בוץ").
קריירה > תחילת הדרך

בתור נער, אלן הזדהה עם הכתיבה והסאונד המחתרתיים של ההיפ-הופ והוא התחיל לכתוב לעצמו מילים לשירים כתחביב. הוא גם התחבר ל"Shifty Shellshock" מ"Crazy Town", ל"Evidence" מההרכב "Dilated Peoples" ולסקוט קאן, הבן של ג'יימס קאן. אלאן וסקוט החליטו להתאחד לצמד שנקרא "The Whooliganz". בזמן ששרו במסיבה בלוס אנג'לס, הם משכו את תשומת הלב של הראפר בי-ריל מההרכב סייפרס היל. הוא הזמין אותם להצטרף לקבוצה שלו, "The Soul Assassins" שכללה גם את ההרכבים האוס אוף פיין ו-"Funkdoobiest". בשנת 1993, "The Whooliganz" הוציאו את הסינגל הראשון שלהם שנקרא "Put Your Handz Up", שלא זכה לזמן שידור ברדיו. לייבל ההקלטות שלהם, "טומי בויז רקורדס" החליטו לגנוז את האלבום שלהם. אחרי שנדחו, סקוט החליט להתרכז במשחק בזמן שאלאן התחיל להתעניין בהפקת ביטים של היפ-הופ.
די ג'יי מאגז לקח את אלאן תחת חסותו ולימד אותו איך להשתמש בסמפלר ובלוח מיקסים. לאחר שהפיק מספר שירים להרכב סייפרס היל, אלאן נהיה המפיק המרכזי של חבר הילדות שלו הראפר "Eidence" וההרכב שלו "Dilated Peoples".
קריירה > Eminem Presents: The Re-Up

בשנת 2006, הראפר אמינם הוציא לאור אלבום מיקסטייפ בשם "Eminem Presents: The Re-Up" (בעברית: "אמינם מציג: הרי-אפ"). דה אלכימיסט, שהוא המפיק הרשמי של אמינם, הפיק מספר קטעים מהמיקסטייפ, וגם שמר על האווירה המיקסטייפית שלו, דבר שהוא מתמחה בו.
קריירה > פרויקטים אחרים

דה אלכימיסט הוא גם המפיק המוזיקלי של המשחק ה-10 בסדרת Grand Theft Auto שנקרא "Grand Theft Auto: Chinatown Wars". הוא היה אצל טים ווסטווד כשאמינם, רויס דה 5'9" ומיסטר פורטר עשו אצלו אלתורים, בתור מפיק מוזיקלי. בריאיון עם ה"Worldwide Conspiracy Radio" בשנת 2010 הוא הכריז שהוא הולך לעשות 2 פרויקטים עם הראפר/מפיק או-נו (בשם המשותף Gangrene) שהראשון (ושמו "Sawblade EP" בעל 4 שירים ו-4 האינסטרומנטליים שלהם) יצא ביולי של אותה שנה והשני (ושמו "Gutter Water") יופץ בנובמבר. דה אלכימיסט היה גם הדי ג'יי של אמינם בתוכנית האירוח "ג'ונתן רוס" ב-BBC1 ב-4 ביוני 2010.
בשנת 2017 חבר לצמד כהן@מושון והראפר מיכאל סוויסה והפיק את השיר "אין שום בעיה" מתוך האלבום "ימים ארוכים".
בשנת 2020 הוציא לאור ביחד עם הראפר פרדי גיבס את האלבום "Alfredo". האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-63.
חיים אישיים

נולד בשם אלן ממן למשפחה יהודית. בשנת 2020 נולד ילדו הבכור.
אלבומים > אלבומי אולפן - סולו

(1st Infantry (2004
(Chemical Warfare (2009
(2012) Russian Roulette
(2015) Israeli Salad
אלבומים > שיתופי פעולה

(Return of the Mac (2007 - ביחד עם הראפר Prodigy.
(2009) The Antidote (ביחד עם הראפר Fashawn- הופק ולוקט על ידי דה אלכימיסט)
(2010) Covert Coup - עם הראפר Curren$y
(2011) How Does it Feel EP - עם הראפר ChrisCo.
(2012) Step Brothers - ביחד עם הראפר Evidence [עדיין לא יצא].
(2010) Sawblade EP
(Gutter Water (2010
(2011) Greneberg - עם הראפר Roc Marciano
(2012) Vodka & Ayahuasca
(2012) Odditorium EP
(2025) Life Is Beautiful -  עם Larry June ו2 צ׳יינז
אלבומים > EPs

(2008) The Alchemist's Cookbook
אלבומים > מיקסטייפים

(2003) The Cutting Room Floor
(2003) Insomnia
(2006) No Days Off
(2006) The Chemistry Files
(2008) The Cutting Room Floor 2
אלבומים > אלבומי אינסטרומנטליים/ביטים

(2000) Gangster Theme Music
(2001) Action/Drama
(2002) The Ultimate Music Machine
(2004) Lab Tested, Street Aprroved
(2005) 1st Infantry - The Instrumentals
(2007) Rapper's Best Friend
(2012) Rapper's Best Friend 2
(2012) Covert Coup - Instrumentals
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏אלכמיסט, הדיג'יי היהודי של אמינם, יופיע בישראל, באתר ‏מאקו‏, 1 ביוני 2014
↑  Kyle Eustice, The Alchemist Welcomes 1st Child Amid Wildly Productive Year in Hip Hop, באתר hiphopdx.com, ‏28 בדצמבר 2020 (באנגלית)
Madusa S., The Alchemist Welcomes His First Child During Christmas Weekend, באתר hotnewhiphop.com, ‏28 בדצמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3635 5736  MusicBrainz: 03f3deb7-0419-4bf9-a1e7-511946385717  NKC: xx0190518  VIAF: 311792908   WorldCat (עם VIAF): 311792908 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1869 גרייט ברינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  27 באוגוסט 1963 (בגיל 94) אקרה, גאנה 
 מדינה:  ארצות הברית, גאנה 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום קבורה:  טירת אוסו 
 מקום מגורים:  אטלנטה, גאנה, ברלין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיסק, אוניברסיטת היידלברג, הרווארד קולג', אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, אוניברסיטת הרווארד, Searles High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  נשמתם של השחורים, Dusk of Dawn, Black Reconstruction, ג'ון בראון, The Philadelphia Negro 
 הושפע מ:  Alexander Crummell, ויליאם ג'יימס 
 בן או בת זוג:  Nina Gomer Du Bois (1896–1950)  שירלי גרהם דו בויז (1951–?) 
 צאצאים:  יולנדה דו בויז 
 פרסים והוקרה:  פרס לנין לשלום (1959)  מדליית ספינגארן (1920)  היכל התהילה של איגוד העיתונאים השחורים הלאומי (2004) 
 חתימה:   
 
ויליאם אדוארד בורגהרד דְיוּ בּוֹיְס (באנגלית: William Edward Burghardt "W. E. B." Du Bois ; ‏ 23 בפברואר 1868 - 27 באוגוסט 1963) היה סוציולוג, סופר ומשורר אפרו-אמריקאי, מייסד "האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים" (NAACP) ואחד ממייסדי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית וראשי המאבק השחור לשוויון זכויות בארצות הברית בסוף המאה ה-19 והמחצית הראשונה של המאה ה-20. מהוגי רעיון הפאן-אפריקניות ואיחוד המדינות העצמאיות של אפריקה ואסיה בעידן הפוסט קולוניאליזם. מגדולי האינטלקטואלים שהצמיחה ארצות הברית ואחת מדמויות המופת של הקהילה האפריקאית-אמריקאית. דְיוּ בּוֹיְס היה מנושאי הדגל של התפיסה לפיה יש לבצע היפוך מחשבתי יסודי על מנת למנוע את הנצחת מצבם הנחות והבלתי נסבל של השחורים לאחר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, שביטל אמנם את העבדות בארצות הברית, אך הותיר את האוכלוסייה של העבדים המשוחררים במצב חוקי לא מוגדר, כשנמנעת מהם התקדמות מבחינת חינוך ותעסוקה והם נותרים בעוני ובנחשלות, שרק מחזקים בעיני החברה הלבנה את גזירת הגורל האלוהית ואת טבעם כעצלנים, טיפשים ולא-יוצלחים. דְיוּ בּוֹיְס הגדיר כמטרתו את "החזרת התקווה, הכבוד העצמי והאמונה ביכולת" של השחורים לקחת חלק בחברה האמריקנית על כל היבטיה החברתיים, התרבותיים, המדיניים והאינטלקטואליים. באופן כזה, האמין, יופרכו גם הטענות הגזעניות כלפיהם. זו בויז התנגד למנהיגים שחורים כבוקר טי. וושינגטון שהסתפקו בקידום חינוכי שנועד להקנות לשחורים קיום בכבוד ללא תלות בלבנים ותוך הסכמה עם הפרדה גזעית וחוסר שוויון תעסוקתי וחוקי והעלה על נס את חשיבות ביסוס הגאווה השחורה על תרבות ייחודית השואבת ממסורות אפריקאיות.
ספרו של דְיוּ בּוֹיְס מ-1903, "נשמתם של השחורים" (The Souls of Black Folk) הוא הספר המכונן בתולדות המאבק האמריקני לשוויון זכויות אזרחי ולמען כבוד האדם. הספר מתאר בלשון ייחודית, אמפתית וציורית אך גם עניינית ומדויקת את התוודעותם של האפרו-אמריקאים לתרבותם, לשורשיהם ולזהותם. הספר שינה את האופן שיוצאי היבשת השחורה תפסו את עצמם ואת הדרך בה תפסו אותם לבנים (לפחות ככל האמור בליברלים בצפון ארצות הברית).
דְיוּ בּוֹיְס ראה בשיטה הפוליטית הדמוקרטית-קפיטליסטית ממסד מדכא ונצלני והיה עסוק במהלך חייו בחקירת מודלים חלופיים מהאימפריה היפנית וגרמניה הנאצית (לפני השואה, אליה התנגד בתוקף) ועד ברית המועצות וסין של מאו.[דרוש מקור]
שנים ראשונות ופעילות אקדמית

דְיוּ בּוֹיְס נולד במסצ'וסטס למשפחה שהייתה בת לקהילה קטנה מאוד של שחורים חופשיים בעלי אדמות במדינה. סבו מצד אמו היה עבד יליד מערב אפריקה למשפחת קולוניאליסטים מהולנד. הוא נלחם במסגרת הצבא הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית וככל הנראה קנה כך את חירותו. סבו מצד אביו היה צרפתי-אמריקאי ואביו היה ממזר שנולד כתוצאה מיחסיו עם שפחה משוחררת בהאיטי. בילדותו ונעוריו חי דְיוּ בּוֹיְס בקהילה מעורבת, זכה לחינוך מעולה ולא ידע כמעט אפליה גזעית.
בין השנים 1885 ל-1888 למד באוניברסיטת פיסק בנאשוויל שבטנסי. שם נתקל לראשונה בחוקי ג'ים קרואו שנועדו לכפות הפרדה גזעית. במסעותיו בדרום ארצות הברית נתקל לראשונה בגזענות ממוסדת ובמעשי לינץ'. לאחר שקיבל תואר בוגר אוניברסיטה עבר ללמוד בקולג' הרווארד, אחד ממוריו היה הפילוסוף ויליאם ג'יימס. ב-1892, לאחר תואר נוסף בהיסטוריה ופילוסופיה, זכה במלגת לימודים באוניברסיטת ברלין. בעת שהותו באירופה למד סוציולוגיה ובין היתר היה תלמידו של היינריך פון טרייצ'קה. ב-1895 היה לאפרו-אמריקאי הראשון שקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד נושא עבודת הדוקטורט שלו היה דיכוי סחר העבדים לארצות הברית. ב-1896 נשא לאשה את נינה גומר (1896–1950), ילדם הראשון בורגהרד, נפטר בעודו תינוק. לזוג נולדה בת נוספת, יולנדה.
לאחר סיום לימודיו, עסק דְיוּ בּוֹיְס בהוראה ובמחקר במספר אוניברסיטאות וממוסדות לימוד. אחת מעבודותיו הראשונות הייתה מחקר-שדה סוציולוגי על שכונות השחורים בפילדלפיה שהתקיים ב-1896, אותה פרסם במסגרת אוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1898 בכותרת The Philadelphia Negro, היה זה המחקר האקדמי הראשון שנושאו היה אוכלוסיית השחורים בארצות הברית. ב-1897 דחה את הצעתו של פרדריק דאגלס לפיה על השחורים לחתור להיטמעות בחברה הלבנה. כנגד זאת טען דְיוּ בּוֹיְס שעל השחורים לחתור למחקר תרבותם-שלהם וליצירה חברתית ותרבותית נבדלת וגאה תוך אימוץ המורשת האפריקאית.
באותה עת טבע דְיוּ בּוֹיְס את המונח ("העשירית המוכשרת") "The Talented Tenth", לפיו בכל חברה (ללא קשר לגזע), קיימת עילית חברתית ואינטלקטואלית האחראית לעיצובה התרבותי ולקידומה.
ב-23 באפריל 1899, בעת שהותו באטלנטה, ג'ורג'יה כמרצה להיסטוריה וסוציולוגיה באוניברסיטה, הזדעזע דְיוּ בּוֹיְס עמוקות ממעשה הלינץ' של סאם הוסה, אפרו-אמריקאי בן 24 שהוצא להורג במכות, נתלה ונשרף על ידי המון שאף ביתר לאחר מכן את גופתו בחשד שרצח את מעסיקו. האירוע שינה את כיוון פעולתו של דְיוּ בּוֹיְס מהתמקדות בעיסוק אקדמי וכתיבת מאמרים ללקיחת עמדת מנהיגותית אקטיבית.
"נשמתם של השחורים"

ב-1901 יצא לאור ספרו של בוקר ט. וושינגטון Up from Slavery, דְיוּ בּוֹיְס כתב מאמר ביקורת לספר בו ביקר בחריפות את הרוח הפשרנית המוצגת בו ושגולמה בדמותו של וושינגטון, לפיה השחורים צריכים להסתפק בחינוך לעצמאות כלכלית ולקבל את דחיקתם התרבותית אל השוליים. בשנת 1902 קיבל דְיוּ בּוֹיְס פנייה מהוצאת הספרים מק'קלרג (A.C. McClurg & Co.) להוציא לאור ספר שיתבסס על סדרת מאמרים שכתב ושיציג את בשורתו לקהל הרחב. ספר זה, שראה אור ב-18 באפריל 1903, היה "נשמתם של השחורים". הספר מורכב מתשעה מאמרים שפרסם דְיוּ בּוֹיְס בעבר וערך אותם מחדש (אחד מהם "על מר בוקר ט. וושינגטון" מבוסס על מאמר הביקורת הנ"ל) וחמישה מאמרים חדשים שכתב במיוחד עבור הספר. כבר ביוני אותה שנה נדפס הספר בשלוש מהדורות.
לשון הספר פיוטית, ייחודית, אמפתית וציורית אך גם עניינית ומדויקת. בפתיחת כל אחד מהפרקים כתב דְיוּ בּוֹיְס תווים של שיר נשמה מסורתי כושי ולצידו, תוך הדגשת השוויון התרבותי, ציטוט של שיר מאוצרות התרבות העולמית (לורד ביירון, פרידריך שילר, אלפרד טניסון, עומר ח'יאם, שיר השירים, וכדומה). בראש הפרק האחרון, "על שירי התוגה", המדגיש את הזמר כחלק מרכזי מחיי התרבות והרוח של האפרו-אמריקאים, גם שורת השיר ("אני קובר את הגוף הזה") היא ממסורת שירי העבדים.
בפרק הראשון "על המאבקים הרוחניים שלנו" טבע דְיוּ בּוֹיְס את המונח הסוציולוגי "מסך" (veil) כמחסום תודעתי שלא רק ניצב בין שחורים ללבנים (ובין אוכלוסייה מופלה ללא-מופלה באופן כללי) אלא אף מופנם על ידי האוכלוסייה המופלה עצמה וגורם לה לחוסר אמונה באפשרות של שינוי מצבה. מטרתו המוצהרת מורכבת משלושה מאמצים: להסיר את ה"מסך" התודעתי הפנימי של האדם השחור, לצקת בקיום הנפרד תוכן חיובי תרבותי וחברתי (רעיון זה מנוגד באופן בולט לרעיונותיו של בוקר ט. וושינגטון בדבר התבוללות תרבותית רצויה של השחורים) ולאפשר ללבנים לראות את השחור החדש "מעבר למסך".
הפרקים הבאים בספר דנים באופן מפורט, תוך דוגמאות חיות רבות, חלקן אוטוביוגרפיות, בנושאים כלליים היסטוריים, סוציולוגיים ותרבותיים כגון חיי העבדים המשוחררים, התרבות הלבנה של מדינות הדרום, אמונת האבות כמו גם באירועים אישיים כואבים כמו מות בנו הבכור התינוק, המוצגים תוך הרהור על מטרות החיבור.
בפרק התשיעי השווה דְיוּ בּוֹיְס בין ה'דרום הישן' הפיאודלי לכאורה שלפני מלחמת האזרחים האמריקנית, המאופין על ידי הג'נטלמן בעל התפיסה הפטרנליסטית, ל'דרום החדש' המורכב מ"בעלי יוזמה חסרי רסן ובהם 'דרומיים' עניים ורעבתניים, 'צפוניים' רודפי בצע ומהגרים (יהודים) ללא חוש מוסרי". במהדורת היובל של הספר שיצאה ב-1953 השמיט דְיוּ בּוֹיְס את המילה "יהודים" והחליף אותה ב"מהגרים".
מנהיג תנועה

ביולי 1905, לאחר שהפך לדובר העיקרי של השחורים שהתנגדו לדרכו של בוקר ט. וושינגטון, כינס דְיוּ בּוֹיְס יחד עם מנהיגים אחרים ועידה במפלי ניאגרה בקנדה. המתכנסים ייסדו את "תנועת הניאגרה".
ב-1907 יסד את כתב העת של התנועה "The Horizon: A Journal of the Color Line" אותו ערך עד 1910.
ב-12 בפברואר 1909 ייסדו ראשי תנועת הניאגרה וליברלים לבנים (רבים מהם יהודים) את "האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים" (NAACP), המילה "צבעונים" הוכנסה לפי דרישתו של דְיוּ בּוֹיְס כתחליף למילה "שחורים" (Blacks) או "כושים" (Negro). במאי התכנסה בניו יורק הוועידה הלאומית של השחורים (National Negro Conference) בה התמנה דְיוּ בּוֹיְס למנהל הפרסום והמחקר של האיגוד. בתפקידו זה, אותו מילא עד 1934 היה עורך כתב העת "The Crisis: A Record of the Darker Races" ומילא תפקיד חשוב בעידוד אמנים וסופרים שחורים לפרסם את עבודותיהם במה שכונה "הרנסאנס של הארלם" אותו הגדיר במאמר "A Negro Art Renaissance".
אחד הנושאים העיקריים אותם חזר ותיאר דְיוּ בּוֹיְס ונגדם מחה היה תופעת הלינץ' ובפרט העובדה שמבצעי לינץ' שביצעו פשעים חמורים לאור היום מעולם לא הועמדו לדין בדרום ארצות הברית. במסגרת זו הוביל מסע להחרמת סרט הראינוע "הולדתה של אומה" המעלה על נס את תנועת הקו קלוקס קלאן. דְיוּ בּוֹיְס מחה כנגד המפלגה הדמוקרטית שנסמכה על כוחם של נציגי המפלגה ממדינות הדרום ולפיכך חסמה כל חקיקה נגד מעשי לינץ' בקונגרס ולא נרתע מפרסום תמונות קשות של לינץ' על גבי דפי ה-The Crisis.
בקיץ 1917, בשל שביתה בסנט לואיס, גויסו פועלים אפרו-אמריקאים למלא את מקומם של פועלים לבנים שובתים. הדבר עורר גל מהומות (East St. Louis Riot) בהם נהרגו עשרות שחורים. בתגובה פרסם דְיוּ בּוֹיְס את המאמר "The Massacre of East St. Louis" (טבח מזרח סנט לואיס) והוביל ב-28 ביולי מצעד מחאה שקט של 9,000 שחורים בשדרה החמישית בניו יורק.
מלחמת העולם הראשונה ואחריה

בעת מלחמת העולם הראשונה תמך דְיוּ בּוֹיְס בגיוס והתנדבות אפרו-אמריקאים לצבא ארצות הברית. לאחר המלחמה ראיין חיילים שחורים ששירתו בצבא וגילה שפרט לחטיבה 92 של חיל הרגלים האמריקאי (92nd Infantry Division שנקראת גם "Buffalo Soldiers") לא היו חיילים שחורים מעורבים בקרב, רובם הועסקו בעבודות כפיים ולא בפעילות צבאית ולא נשאו נשק. דְיוּ בּוֹיְס העלה על נס את תרומתם של החיילים השחורים והדגיש שלמרות הגזענות בצבא ראוי ששחורים ישרתו בו.
ב-1915 כתב בירחון "אטלנטיק" מאמר בשם "שורשיה האפריקאים של המלחמה". במאמר זה הסביר שהעושר הקפיטליסטי של כל המדינות האימפריליסטיות מבוסס על ניצול עבודתן של "האומות הכהות" באפריקה, באסיה ובקריביים. עיקרה של המלחמה, טען, הוא המאבק האימפריאליסטי ובפרט המאבק על אוצרות הזהב, היהלומים, הגומי, והקקאו של אפריקה.
מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף דְיוּ בּוֹיְס כמשקיף בועידת השלום בפריז ובקונגרס הפאן-אפריקאי הראשון שהתקיים בעיר.
ב-1920 פרסם דְיוּ בּוֹיְס את האוטוביוגרפיה "Darkwater: Voices From Within the Veil". בנוסף ייסד באותה עת ירחון לילדים: "The Brownies' Book", אותו הקדיש ל"ילדי השמש" ובו יצר לראשונה נאראטיב אפרו-אמריקאי פשוט לילדים (כתב העת יצא באופן סדיר כשנה).
ב-1921 נסע ללונדון והיה בין מארגני הקונגרס הפאן-אפריקאי השני. דְיוּ בּוֹיְס הפך למנהיג הפוליטי והחברתי המוביל בקונגרס והגדיר את מטרותיו ב"מניפסט לחבר הלאומים" מתוך מאבק אידאולוגי עם מרקוס גארבי, שטבע את הסיסמה "אפריקה לאפריקאים" ותמך בשיבת האפרו-אמריקאים למולדתם. משנת 1922 החל דְיוּ בּוֹיְס לתקוף את גארבי והגדיר את תנועתו כסכנה לאפרו-אמריקאים.