stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרי ממודנה
הערות שוליים

↑  קתרין לורה סטיוארט
↑  צ'ארלס, דוכס קיימברידג'
↑  שארלוט מריה סטיוארט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425067605171  PLWABN: 9810534985605606  BNE: XX5443356  BnF: cb15016599s (data)  GND: 119206080  ICCU: MUSV063060  ISNI: 0000 0000 6319 1976  LCCN: n82000826  NLA: 35860098  NTA: 292803737  SELIBR: 213177  SNAC: w6q24d9j  SUDOC: 110604954  Trove: 1119796  VcBA: 495/320732  VIAF: 54952899   WorldCat (עם VIAF): 54952899
משבר התוכנה

משבר התוכנה הוא מונח שנטבע כאשר הנדסת התוכנה הייתה תחום חדש שעדיין לא התבסס. משבר התוכנה מתייחס לפער שבין היכולת לפתח תוכנה איכותית באופן שיטתי לבין הגידול המהיר בכוח החישוב.
ראשיתו של המשבר התוכנה בסוף שנות ה-60, אז הדביקו לראשונה מחירי התוכנה את מחירי החומרה הנדרשת להרצתה. כתוצאה מכך עלתה חשיבותה של התוכנה וכן חשיבותן של דרכים שיטתיות לפיתוח תוכנה איכותית. בארבעים השנים האחרונות של המאה העשרים הוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע (ראו גם חוק מור) והיקף המערכות שניתן לפתח גדל גם הוא בהתאם. לעומת זאת, לא חל גידול דומה ביכולת השיטתית לפיתוח תוכנה, ומידת ההצלחה בפרויקטים לפיתוח תוכנה גדלה רק באחוזים בודדים, והיא עומדת, נכון לתחילת המאה ה-21 על כ-34%. משנות ה-80 ואילך, ברוב התחומים בהם עוסקת הנדסת תוכנה, הגורם העיקרי המגביל את פיתוח התוכנה הוא האנושי, ולא מהירות או ביצועי המחשבים. נכון לתחילת המאה ה-21, נתגלה שככל שהיקף הפרויקט גדול יותר, כך קטנים סיכויי הצלחתו.
משבר התוכנה לאורך השנים

לאורך השנים הוצעו דרכים רבות להתמודדות עם משבר התוכנה. רשימה חלקית של הפתרונות שנוסו: כלים, שפות תכנות, שפות מידול, פרדיגמות תכנות חדשות, שיטות פורמליות, ניהול שינוי, ניהול פרויקטים, ארכיטקטורה, מתודולוגיות, בדיקות ועוד. חלק מהדרכים שנוסו הועילו, והפכו לטכניקות מקובלות בענף (כמו ארכיטקטורה, תכנות מובנה ותכנות מונחה עצמים), אחרות נמצאות בשימוש אך במידה קטנה והולכת (כמו מתודולוגיית מפל-המים), ורבות אחרות לא שרדו את מבחן הזמן ונעלמו, ובמקומן הוצעו דרכים אחרות.
משבר התוכנה בפתח המאה העשרים ואחת

נכון לתחילת המאה העשרים ואחת, מצבו של תחום הנדסת התוכנה טוב יותר ממצבו בסוף שנות ה-60, אך הוא עדיין רחוק מרחק רב ממצבן המבוסס של דיסצפלינות ההנדסה האחרות. פרויקטים מוצלחים לפיתוח תוכנה, דהיינו, שסיפקו תוכנה המשמשת את המזמין ולא חרגו מלוחות התקציב והזמנים, עדיין מהווים רק כשליש מסך כל הפרויקטים לפיתוח תוכנה בעולם.
חברת הייעוץ סטנדיש גרופ סוקרת את תחום הנדסת התוכנה באופן שוטף ומפרסמת מעת לעת סטטיסטיקות שונות באשר למצבו. להלן עיקרי הדוח לשנת 2003:
רק 34% מהפרויקטים לפיתוח תוכנה מסתיימים בהצלחה ובזמן.
15% מהפרויקטים לפיתוח תוכנה נכשלים כמעט מיד עם תחילת הפיתוח.
51% מהפרויקטים נקלעים לבעיות ומסתיימים בחריגה משמעותית מתקציב הפיתוח, חריגה מלוחות הזמנים, ואיכות תוצר ירודה.
בפרויקטים הנמסרים לאחר חריגה מהתקציב, עלות החריגה הממוצעת היא כ-43%.
רוב הפרויקטים הנמסרים מחייבים שינויים משמעותיים לאחר המסירה.
בפרויקטים המסתיימים בהצלחה, רק 52% מתכונות המוצר שנדרשו במקור מיושמות. מתוכן, רק במחצית התכונות נעשה שימוש בפועל.
בענף הנדסת התוכנה מקובל כיום שאין בנמצא "תרופת פלא" למצבו של התחום, והשינוי יבוא על ידי שיפורים קטנים ומתמשכים (קָאיזֶן) בכל תחומי הנדסת התוכנה.
ראו גם

חוק מור
חוק וירת
הנדסת תוכנה
לקריאה נוספת

פרד ברוקס, "ללא מטה קסם: מהות ומקריות בהנדסת תוכנה" (גרסה עברית של No Silver Bullet), מעשה חושב, אוגוסט 1987.
דוד הראל, "בליעת מטה הקסם: לקראת עתיד ורוד בפיתוח מערכות", מעשה חושב, נובמבר 1992.
הערות שוליים

↑  What Are Your Requirements / Standish Group, 2000
↑  Brooks, Fred (1987) No Silver Bullet
סאפיר (משגר לוויינים)

סאפיר (בפרסית: سفیر, תעתיק מדויק: ספיר [פ' רפויה], מילה ערבית במקורה, שפירושה "שגריר" או "שליח") הוא שמו של משגר לוויינים מפיתוח וייצור משרד ההגנה האיראני, המבוסס על חלקים ממשגר הטיל הצפון קוריאני BM-25 מוסודאן. סאפיר נחשף לראשונה ב-4 בפברואר 2008, על פי דיווחי הטלוויזיה של איראן, נועד משגר זה לשאת לחלל את הלוויין האיראני אומיד. הטיל עושה שימוש בטכנולוגיית הטיל שיהאב (אף הוא מבוסס על טכנולוגיה צפון קוריאנית), אולם מותקן בו גם שלב שני ובו שני מנועים רקטיים קטנים.
לטיל שני שלבים המונעים בדלק נוזלי. בהצגת הטיל לנשיא איראן ופמלייתו נראו בבירור מנועי השלב השני של הטיל, המונעים באמצעות דלק נוזלי. אין בשלב זה פרטים מאומתים על הימצאותו של שלב שלישי, שנועד להכניס את הלוויין למסלולו סביב כדור הארץ. בתצוגה הוצג גם חיפוי החרטום הנפתח, שנועד להגן על הלוויין בעת השיגור. החיפוי שהוצג עבר ניסויי הפרדה, דבר המעיד על מצב מתקדם של תוכנית הפיתוח של הטיל בעת הצגתו הפומבית הראשונה.
על המשגר נכתב, באלפבית לטיני: SAFIR IRILV. ההשערה היא ש-IRILV הם ראשי תיבות של 
Islamic Republic of Iran Launch Vehicle.
דגמים

למשגר הלוויינים סאפיר מספר דגמים הנבדלים ביניהם בביצועים.
סאפיר 1 - דגם ניסוי שכשל מלשגר את הלוויין באוגוסט 2008
סאפיר 2 - המשגר שנוסה בהצלחה ב-2009 ושיגר הלוויין אומיד. ככל הנראה זהה לדגם הבסיסי
סאפיר 1 B - דגם משופר בו הוגדל דחף השלב הראשון מ-32 טון ל-37 טון וכושר הנשיאה של מטעד לחלל עלה ל-50 ק"ג. פרטים על דגם זה נמסרו על ידי דוברים איראניים ב-31 בינואר 2011.
היסטוריית השיגורים של משגר הלוויינים סאפיר > שיגור ראשון לחלל

כלי התקשורת באיראן הודיעו כי משגר הלוויינים שוגר לחלל בתאריך 17 באוגוסט 2008. לראשונה שוחררו תמונות של המשגר על כן השיגור וכן סרטון וידאו המראה את המראת הטיל. דוברים איראניים ציינו בתחילה כי שוגר לוויין, אך לאחר ההודעות הראשונות שונתה הגרסה ל"לוויין דמה". גורמים אמריקניים רשמיים ציינו כי השיגור נכשל, וכי לא הייתה הפרדה בין שלבי הטיל, שהתפרק באוויר בגובה רב.
היסטוריית השיגורים של משגר הלוויינים סאפיר > שיגור שני לחלל

בתאריך 2 בפברואר 2009 שיגרה איראן בפעם השנייה את משגר הלוויינים סאפיר, הפעם עם הלוויין אומיד בחרטומו. שיגור זה הוכתר בהצלחה ואיראן הצטרפה בכך ל"מועדון החלל", המדינות אשר בונות לוויינים, משגרים ומערך קרקעי תומך.
איור המציג את הפרדת השלבים בטיל סאפיר
נמל התעופה הבין-לאומי של סוצ'י

נמל התעופה הבין-לאומי של סוצ'י (ברוסית: Международный Аэропорт Сочи), שכונה בעבר נמל התעופה הבינלאומי של אדלר-סוצ'י (Международный Аэропорт Адлер-Сочи), הוא נמל תעופה השוכן ברובע אדלר במזרחה של העיר סוצ'י ברוסיה. הנמל ממוקם בעמק הנהר מזימטה בגובה של 27 מטרים מעל פני הים, כשני ק"מ מחופי הים השחור וכ-22 ק"מ ממרכז העיר.
היסטוריה

במקום שכן שדה תעופה קטן אשר הוקם בין 8 ביולי ל-1 בספטמבר 1941 כדי להגן על חופי הים השחור של רוסיה במלחמת העולם השנייה. נמל התעופה נוסד לאחר תום המלחמה, ב-23 בנובמבר 1945, ובשנה שלאחר מכן עשו בו שימוש 17,000 נוסעים. ב-1956 נבנה בנמל טרמינל ונסלל בו מסלול הטיסה הראשון. בשנת 1957 כבר טיפל הנמל ב-35,000 נוסעים ובמטען במשקל כולל של 1,000 טון. במחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-20 הוקמו בנמל טרמינל נוסעים (כיום הטרמינל הישן) ומסוף מטען חדשים וכן בית מלון ובו 200 חדרים. ב-1981 החל הנמל לשרת קווי טיסה בינלאומיים. בשנת 2006, לקראת משחקי החורף האולימפיים של אולימפיאדת סוצ'י, הוחלט להפריט את הנמל, וב-20 בנובמבר 2006 הוא נמכר, תמורת סכום של כ-5 מיליארד רובל, לחברת ההשקעות "בייסיק אלמנט" (Basic Element) שבבעלות אולג דריפסקה. בשנת 2009 נחנך טרמינל הנוסעים החדש, ובשנת 2013 נוסף לנמל טרמינל אח"מ.
הנמל

בשדה שני מסלולי טיסה מבטון באורך של 2,890 מטר (06-24) ו-2,200 מטר (02-20), אשר שופצו לקראת המשחקים האולימפיים ונסללו מחדש, והוא מסוגל לטפל במטוסי נוסעים עד לגודל של בואינג 767 ואיליושין Il-96. בטרמינל החדש הותקנו 10 שערי עלייה למטוס, וקיבולת הנוסעים שלו עומדת על 3,800 איש בשעה, ו-4 מיליון נוסעים בשנה. בשנת 2013 עשו 2,427,676 מיליון נוסעים שימוש בנמל התעופה, והוא דורג מבחינה זו במקום השמיני ברוסיה. התחבורה הציבורית אל השדה מבוססת על שירותי אוטובוסים ומוניות שירות, וכן קו הרכבת "אירואקספרס" (Aeroexpress) שנחנך בסוף 2013 ומקשר אותו אל מרכז העיר.
תאונות

ב-28 ביולי 1962 פגע מטוס אארופלוט בצלע הר בגובה של 600 מטרים, והתרסק במרחק של כ-21 ק"מ דרומית-מזרחית לנמל התעופה. במטוס שעשה את דרכו מסימפרופול לסוצ'י, היו 74 נוסעים ושבעה אנשי הצוות, וכולם נספו.
ב-1 באוקטובר 1972 המריא מטוס איליושין Il-18 של אארופלוט מנמל התעופה, בדרכו לנמל התעופה הבינלאומי ונוקובו במוסקבה, אך הוא התרסק במרחק של 4 ק"מ ממערב לנמל ונפל לים השחור. המטוס שקע בנקיק תת-ימי בעומק של 600 מטרים מתחת לפני הים. כל 101 הנוסעים ושמונת אנשי הצוות שהיו במטוס נספו.
ב-3 במאי 2006 עשה מטוס איירבוס A320 של חברת ארמוויה את דרכו מירוואן לנמל התעופה בסוצ'י בטיסה 967. בזמן הגישה לנחיתה התרסק המטוס לים השחור כשישה ק"מ דרומית מערבית לנמל, וכל 105 הנוסעים ושמונת אנשי הצוות נספו.
ב- 25 בדצמבר 2016 התרסק מטוס טופולב Tu-154 של משרד ההגנה הרוסי לתוך מימי הים השחור כ-20 דקות לאחר שהמריא מנמל התעופה בדרכו לבסיס חיל האוויר בחמיימים שליד לטקיה שבסוריה לקראת חגיגות חג המולד. במטוס היו 92 נוסעים וכולם נספו מתוכם 68 חברי מקהלת הצבא האדום.
הערות שוליים

↑  Аэропорт Сочи продан с аукциона
↑  СОЧИ
↑  Аэропорты "Базэл Аэро" обслужили в 2013 году более 6,2 млн пассажиров
↑  CCCP-11186
↑  CCCP-75507
↑  EK32009
↑  "מטוס רוסי התרסק בדרך לסוריה". mako. 2016-12-25. נבדק ב-2016-12-25.
נתי כהן

ערך זה עוסק במאמן כדורסל ישראלי. אם התכוונתם למנכ"ל משרד התקשורת וקצין קשר ותקשוב ראשי, ראו .
נתי כהן (נולד ב-6 ביוני 1973) הוא מאמן כדורסל ישראלי שישמש כמאמן בליגת העל ובליגה הלאומית. בנוסף משמש כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער של מכבי אשדוד
כהן גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון. בגיל צעיר מאוד החל לאמן קבוצות ילדים ונוער.
קריירת אימון

בתחילת הקריירה שלו אימן כהן במחלקות הנוער של הפועל חולון (מאמן נוער, עוזר מאמן ותקופה קצרה כמאמן ראשי בבוגרים), בני הרצליה, הפועל כפר סבא והפועל גליל עליון. כמו כן, אימן בקבוצות הבוגרים של בני הרצליה (ממהליגה הארצית) והפועל כפר סבא.
בעונת 2003/04 החל לאמן את מחלקת הנוער של הפועל גליל עליון, איתה זכה באליפות הליגה לנוער. במקביל שימש כעוזרם של דני פרנקו ועודד קטש בקבוצה הבוגרת.
בעונת 2004/05 הוביל את תיכון עמק החולה לאליפות ליגת העל לתיכונים. בחודש ינואר 2005 החל לשמש בעוזר מאמן בנבחרת הקדטים של ישראל.
בעונת 2008/09 אימן את קבוצת מכבי הוד השרון, איתה הגיע עד לחצי גמר הליגה הלאומית והפסיד לברק נתניה. בחודש יוני 2009 מונה למאמן נבחרת הקדטים של ישראל, בה אימן שלוש שנים.
בעונת 2009/10 אימן את קבוצת מכבי פתח תקווה, איתה העפיל לליגה הלאומית מהמקום הראשון, אך ראשי הקבוצה העדיפו להישאר בליגה הארצית מטעמים כלכליים.
בתחילת עונת 2010/2011 החל לאמן את אליצור יבנה מהליגה הלאומית למשך שלוש עונות. במהלכן הגיע עם הקבוצה שלוש פעמים ברציפות לחצי גמר הפלייאוף.
בחודש מאי 2012 עזב את נבחרת הקדטים והצטרף למחלקת הנוער של עירוני נס ציונה כמנהלה המקצועי.
בחודש יוני 2013 חתם כהן בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל, אותה אימן עד למחזור העשירי ופוטר. בחודש פברואר 2014 החליף את עמיר עוזי באליצור יבנה. בתחילת עונת 2014/15 חתם כהן בקבוצת מכבי קריית גת, (במקביל לתפקיד המנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב). זכה באליפות 2014 עד 2015[דרוש מקור].
במהלך עונת 2016/17 התפטר נתי כהן מאימון מכבי קריית גת.
ב-21 בדצמבר 2017 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית.
ב-15 בפברואר 2018 חתם במכבי חיפה מליגה העל וישמש כעוזר מאמן.
ב-11 ביוני 2018 חתם כמאמן מכבי הוד השרון בעונתו הראשונה בהוד השרון הוביל את הקבוצה לסיום במקום ה-11.
בעונת 2019/20 הוביל כהן את הקבוצה במשך 22 מחזורים עד להפסקת הליגה בעקבות משבר הקורנה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-6 עם מאזן חיובי של 12 ניצחונות ו-10 הפסדים.
ביוני 2020 חתם בהפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית.
בפברואר 2023 חתם במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית, באפריל 2023 פוטר מתפקידו והוחלף באבי סוכר.
חייו האישיים

בשנת 1983 עבר כהן טרגדיה משפחתית כשבחודש וחצי איבד את סבו, אביו ואחיו. כהן נשוי משנת 2000 ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  אהרלה ויסברג‏, מכבי אשדוד: בראד גרינברג עוזב, נתי כהן הוא מחליפו המיועד, באתר וואלה, 13 במאי 2020
↑  דובי פיק וכפיר חודרה, ‏"אברהמי יאמן בקריית אתא, נתי כהן בהפועל חיפה", באתר ONE‏, 21 בדצמבר 2017
↑  דובי פיק, ‏"מכבי חיפה מינתה את נתי כהן לתפקיד עוזר המאמן", באתר ONE‏, 15 בפברואר 2018
↑  כפיר חודדה, ‏"סוגר מעגל: נתי כהן חתם במכבי הוד השרון", באתר ONE‏, 11 ביוני 2018
↑  מכבי הוד השרון: אלון שטיין יחליף את נתי כהן
סולנאים

| סולנאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סולנאים
שם מדעי
 Solanales ‏ברכטולד ופרסל, 1820
סולנאים (שם מדעי: Solanales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים. על פי מערכת המיון APG II מ-2003, הסדרה כוללת חמש משפחות:
סולניים (Solanaceae)
חבלבליים (Convolvulaceae)
Montiniaceae
Sphenocleaceae
Hydroleaceae
המינים בסדרה זו חולקים מספר מאפיינים: עלים מסורגים, ללא עלי לוואי; לרוב הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת, חמישה אבקנים, מאוחים (לפחות בבסיסם).
על פי שיטת המיון של קרונקוויסט מ-1981, משפחות נוספות מוינו תחת הסולנאים, כגון השלהביים, הממוינים כיום תחת האברשאים.
נער בית הכיסא

| --- | --- |

ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט, שימש בשנים 1760 - 1761 בתפקיד נער בית הכיסא של המלך ג'ורג' השלישי ובשנים 1762 - 1763 כראש ממשלתו
 תחום שיפוט:  אנגליה
 ייסוד המשרה:  1524
 איוש ראשון:  סר אדוארד בורטון
 איוש אחרון:  הדוכס ג'יימס המילטון
 תאריך ביטול המשרה:  1901
 
מִשְרת נער בית הכיסא (באנגלית: groom of the stool; מכונה לעיתים מטפח הישבן) הייתה קיימת אצל כמה מלכים באנגליה של המאה ה-16, ואולי עוד קודם לכן. נושא המשרה היה משרתו של המונרך, והיה אמור להתלוות אליו לחדר השינה, לדאוג לנוחיותו, ובעת הצורך להיות נוכח בבית הכיסא ולדאוג לנקיון אחוריו של המלך לאחר עשיית הצרכים.
המשרה הוענקה תמיד לחביבו של המלך, שזכה להתייחד עם המלך בלשכת בית הכיסא. היא אוישה על ידי בני אצילים ואנשי המעמד הגבוה. נושאי משרה רמת דרג זו נעשו לעיתים קרובות לאנשי סודו של המלך, משום שהייתה להם גישה לחדריו הפרטיים.
מקור המונח

המילה "stool" באנגלית, שמשמעותה המקורית "כיסא", משמשת גם במובן של "בית כיסא", ואילו המילה "groom" מציינת סוג של משרת אישי. נושא המשרה היה אחראי גם להלבשתו של המלך, ולכן יש היגיון במעבר לשימוש במילה "stole" שמשמעותה "גלימה", אשר מדגישה תפקיד נוסף של המשרת. קשר נוסף בין בית כיסא לבגדים מוצאים במילה נוספת שציינה באותה תקופה את שמו של בית הכבוד - "garderobe". חדר זה שימש גם כחדר בגדים, היות שהריח הגן על הבגדים מפני עשים. זה גם מקורה של המילה האנגלית "wardrobe" שמשמעותה כיום חדר ארונות או ארון בגדים.
סיפורו של הנרי נוריס

בתור אנשים מקורבים ביותר לכס המלכות, נערי בית הכיסא נאלצו ליטול חלק בכל ההתרחשויות בארמון המלך. המפורסם מכולם בהקשר זה הוא סר הנרי נוריס (Sir Henry Norreys), אשר הוצא להורג בעוון בגידה בשנת 1536. נוריס, נער בית הכיסא של הנרי השמיני, הואשם על לא עוול בכפו בכך שהיה מאהבה של המלכה אן בולין. נוריס הועלה לגרדום יומיים לפני הוצאתה להורג של אן בולין, במסגרת הקשר שנרקם בידי אויביה. ייחוסו הגבוה של נוריס שיחק לטובתו, ותומאס קרומוול לא זכה לענות אותו בזמן החקירה, כך שנוריס יכול היה להמשיך לטעון לחפותו לכל אורך החקירה מבלי לשלם על כך מחיר. לא ידוע אם המלך, שחיכה רק אחד עשר יום לאחר ההוצאות להורג על מנת להתחתן עם ג'יין סימור, השתתף בעצמו בקשירת הקשר או שהסתפק באישור ההוצאות להורג.
שינוי שם המשרה

בשנת 1660 שונה שם המשרה ל"נער הגלימה" (groom of the stole). לא מן הנמנע שהשימוש במילה האנגלית stole במקום המילה stool נועד לייפות את תיאור התפקיד, בעוד החובות המוטלות על נושא המשרה לא השתנו. כאשר מלכה עמדה בראש המדינה היו ממנים אישה לתפקיד "נערת הגלימה". משרת "נער הגלימה" בוטלה ב-1901, עם עלייתו לכס המלוכה של אדוארד השביעי.
נאוויד

| --- | --- |

הלוויין נאוויד
 מידע כללי
 מפעיל:  איראן
 יצרן:  Iran University of Science & Technology
 תאריך שיגור:  3 בפברואר 2012
 משגר:  סאפיר מדגם מתקדם
 אתר שיגור:  מרכז החלל סמנאן 
 משימה
 סוג משימה:  לוויין חישה מרחוק ובחינת טכנולוגיות
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 נטייה:  55 מעלות
 אפואפסיד:  375 ק"מ
 פריאפסיד:  250 ק"מ
 משך המשימה הכולל:  3 בפברואר 2012 – הווה (12 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  50 ק"ג
 ערוצי תקשורת:  UHF ו - VHF
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  38075
 מאגר המידע הלאומי:  2012-005A
 
נאוויד (בפרסית: نويد, תעתיק מדויק: נויד, "נושא בשורות טובות"), הוא שמו של לוויין מפיתוח איראני עצמאי. הלוויין הוצג פומבית ביום תעשיות החלל של איראן, ב-3 בפברואר 2010. דוברים איראנים שונים התייחסו ללוויין כאל "לוויין סטודנטים", שמטרותיו הן חישה מרחוק של כדור הארץ למשימות מחקר. הלוויין שוגר לחלל ב - 3 בפברואר 2012, כחלק מהאירועים המציינים את "ימי השחר", החגיגות המאורגנות על ידי המשטר מדי שנה לציון המהפכה האיסלמית של 1979. הלוויין נשרף באטמוספירה של כדור הארץ ב-19 במרץ 2012.
מבנה הלוויין

הלוויין בנוי בצורת קובייה שאורך פאתה 50 ס"מ. הוא מזכיר בתצורתו את הלוויין האיראני הראשון מפיתוח עצמי, אומיד, אולם הוא גדול ממנו מעט ובניגוד אליו הוא מכוסה במשטחי תאים פוטו-וולטאיים לייצור חשמל.
יישומים

על פי הפרסומים האיראניים, הלוויין כולל מצלמה שנועדה לצלם את כדור הארץ לשם יישומים מחקריים שונים ובהם מיפוי כדור הארץ, מעקב אחר צמחייה ותהליכי מידבור, סיוע בעת רעידות אדמה (הערכת נזקים) וכן ניטור ימים. הרזולוציה המוצהרת של צילומים מלוויין זה היא 400 מטר והיא נעדרת ערך צבאי-מודיעיני.
סולמית סתומה

| סולמית סתומה |
| --- | --- |
 סולמית סתומה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות עילאיים
סדרה:: סורבאוקונכה
משפחה:: סולמיים
סוג:: סולמית (Epitonium)
מין:: סולמית סתומה
שם מדעי
 Epitonium lamellosum ‏לאמארק, 1822

סולמית סתומה (שם מדעי: Epitonium lamellosum) הוא מין חילזון ימי טורף בסוג סולמית (אפיטוניום) שבמשפחת Epitoniidae (סולמיים, אפיטוניים). חילזון זה נפוץ בים התיכון וניתן למצאו גם בחופי ישראל.
הקונכייה שלו נחשבת ליפה ומרשימה, וגודלה כ-30 מילימטר. צבע הקונכייה הוא לבן עד קרם בהיר. צורתה מגדלית סלילית ופיתוליה תפוחים ועגולים, ואינם חופפים. לאורך ציר הפיתול משובצות במרווחים אחידים טבעות לבנות (מעין צלעות מעגליות) העוטפות את פיתולי הקונכייה ומחזקות אותה. צלעות טבעתיות אלה מאפיינים את המשפחה והעניקו לה את שמה העממי: ונטלטרפ - Wentletrap, בגרמנית: wendeltreppe, שפירושו "מדרגות לולייניות" או "מדרגות ספירליות". גם השם העברי "סולמית" מקורו בטבעות אלה המזכירות שלבים של סולם ספירלי המתפתל לאורך הקונכייה.
נגזרים

נגזרים הם משפחה של מכשירים פיננסים בעלי ערך כספי, המגדירים זכות וחובה בין שני צדדים ומבוססים על נכס אחר הנקרא נכס הבסיס. נכסי הבסיס הם הנכסים הפיננסיים שעליהם מבוסס מחיר הנגזר. (אופציות הן דוגמה לנגזרת). הנכס יכול להסחר באופן ישיר (כגון מניה, סחורה או מטבע), או מדד של נכס/ים הנסחרים באופן עקיף כגון מדד כלשהו, או מדד שהוא נגזר בעצמו, כגון מדד הפחד (Vix). הדוגמה הפשוטה ביותר לנגזר הוא חוזה עתידי, שהוא הסכם בין שני צדדים להעביר ביניהם כמות מסוימת של נכס, במחיר קבוע מראש ובזמן קבוע מראש, למשל חוזה קניה של $10,000 לפי שער קבוע מראש של 4 שקלים לדולר. הנגזרים נקראים כך כי המסחר בהם אינו בנכס עצמו כי אם בחוזים המתייחסים לנכס, שערכם נגזר מערכו של הנכס. כך למשל, ערכו של החוזה העתידי מהדוגמה שלנו יעלה ככל ששער הדולר יעלה. סוגי נגזרים נוספים הם אופציות וחוזי SWAP.
לכל הנגזרים המאפיינים הבאים:
הם מגדירים הסכם בין מוכר הנגזר לבין הקונה הנוגע לנכסי בסיס כלשהם (כמות, מחיר) בצורה הניתנת לניסוח כנוסחא מתמטית סגורה המגדירים את התקבול בפקיעה.
יש להם תאריך פקיעה
מיון הנגזרים לסוגים, יכול להתבצע על פי תכונותיהם השונות:
סוג הנגזר (חוזה עתידי, אופציה, אופציות דולר חוזה Swap)
סוג מדד הבסיס (מטבע, מניה, מדד, סחורה ועוד)
השוק שבו הם נסחרים (בורסה, עושה שוק פרטי)
אופן הסדר ההתחייבות עם פקיעת הנגזר (תשלום, העברת סחורה בפועל)
הנגזרים מאופיינים בכך, שיחידה אחת של נגזר, מייצגת כמות גדולה יחסית של יחידות נכס בסיס. כך למשל, בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אופציה אחת למסחר בשקל/דולר משקפת כמות של $10,000. תכונה זו היא שגורמת לערך הנגזרים לנוע באופן חריף מאוד יחסית לתנודות נכס הבסיס, ומהווה למעשה סוג של מנוף.
השימוש בנגזרים

הנגזרים נועדו במקור לשמש ככלי גידור בפעילות מסחרית מחוץ לשוק ההון. כך למשל, חוזה עתידי על מחיר דלק מטוסים, מאפשר לחברת תעופה לחשב מראש את רכיב הדלק בכרטיס הטיסה הנמכרים זמן רב מראש, ולהבטיח לעצמה רווחים, גם אם מחיר הדלק עולה. כך, החברה תפסיד רווח פוטנציאלי במקרה שמחיר הדלק ירד. הצד השני לחוזה, מגדר גם הוא את הסיכון בפעילות המסחרית שלו, שכן הוא מבטיח לעצמו מחיר קבוע מראש לדלק שהוא מוכר, וכך מבטיח לעצמו רווחים אם מחיר הדלק ירד. אך גם הוא יפסיד רווח פוטנציאלי במקרה שמחיר הדלק יעלה. יוצא ששני הצדדים הורידו את הסיכון שעלול היה להיות כתוצאה משינויי במחיר הדלק. הורדת הסיכון אינה בחינם. התשלום עבורה הוא העובדה שהרווח גם אינו יכול לעלות, כתוצאה משינוי המחיר.
חברת התעופה יכלה לבחור בגידור מסוג אחר. היא יכלה לקנות אופציה על מחיר הדלק. אופציה מאפשרת לחברת התעופה לקנות דלק במחיר קבוע מראש, אבל לא מחייבת אותה. לכן היא משמשת כביטוח. בתמורה לרכישת האופציה, משלמת חברת התעופה פרמיה למנפיק האופציה. אם מחיר הדלק יורד, הרי שחברת התעופה תבחר לקנות את הדלק בשוק החופשי. במידה ומחיר הדלק יעלה, תבחר חברת הדלק לממש את האופציה ולקנות את הדלק ממנפיק האופציה. מנפיק האופציה, כמו כל חברת ביטוח לוקח על עצמו סיכון בתמורה לפרמייה.
עם הזמן התפתח המסחר בנגזרים לשימושים נוספים. להלן השימושים הנפוצים בנגזרים:
גידור הסיכון הנובע משינויי מחיר בנכס כלשהו (כמו בדוגמה שלעיל).
מסחר במינוף גבוה, שכן שינוי קטן במדד הבסיס גורר שינוי גדול בערך הנגזר.
מסחר ספקולטיבי, כאשר הרווח או ההפסד מגיע מהתנהגות כלשהי של המדד, שאינה בהכרח עליה או ירידה. כך למשל יכולים הסוחרים באופציות, להרוויח דווקא כאשר המדד עומד במקום.
מסחר במדד שאין לו נכס בסיס או משהו שמייצג אותו. דוגמה קיצונית יכולה להיות אופציה על מזג אוויר. דוגמה יותר מעשית היא חוזה על ריבית.
יצירת אופציה, שמקבלת ערך בתלות בתנאים כלשהם.
השימוש בנגזרים > מסחר ספקולטיבי

בניגוד לשימוש הקלאסי בנגזרים, לצורך גידור הסיכון כמו בדוגמה שלעיל, יכולים נגזרים לשמש במסחר ספקולטיבי בסיכון גבוה. ניקח כדוגמה משקיע הסבור כי מחיר הזהב עתיד לעלות. באופן רגיל, המשקיע היה קונה זהב, ממתין שמחירו יעלה, ומוכר אותו ברווח. במקום זה, המשקיע יכול לקנות אופציה על מחיר הזהב הנוכחי (למשל מסוג Call). קניית האופציה הזו אומרת שהמשקיע קונה ביטוח המגן עליו מפני עליית מחירים. המשקיע יכול לקנות את הזהב במחיר קבוע מראש, גם אם מחיר הזהב עולה. אבל אם המחיר אכן עולה, המשקיע לא חייב באמת לקנות זהב על מנת לממש את הרווח. הוא יכול לקבל ישר פיצוי כספי בגודל ההפרש בין המחיר בשוק לבין המחיר שהובטח לו. יוצא שהמשקיע הרוויח מעליית מחיר הזהב, מבלי שהוא בכלל נגע בזהב.
היות שמחיר ביטוח על נכס נמוך משמעותית ממחיר הנכס עצמו, המשקיע משלם מחיר נמוך מאוד, לעומת המחיר שהיה משלם אם באמת היה קונה זהב. יוצא שאחוז הרווח יכול להיות גדול עשרות מונים לעומת הרווח שהיה נוצר בקניית זהב. אבל כמו בכל ביטוח, הסכום ששולם עבור הביטוח עצמו, תמיד הולך לאיבוד. כך שאם למשל מחיר הזהב לא עולה, הרי שהאופציה שמחזיק המשקיע מאבדת את כל ערכה, והוא מפסיד 100% מההשקעה.
כמובן שהדוגמה לעיל יכולה לעבוד בכיוון ההפוך. נניח שיש משקיע הסבור שמחיר הזהב עומד לרדת. באופן רגיל, המשקיע היה שואל מגורם כלשהו זהב, מוכר אותו בשוק, ממתין שמחירו ירד, קונה אותו בחזרה ומחזיר את ההשאלה (או במילים אחרות מכירה בחסר). במקום זה המשקיע יכול לקנות אופציה על מחיר הזהב הנוכחי המגן עליו מפני ירידת מחיר (אופציה מסוג Put). אופציה זו משמשת באופן רגיל את מי שמחזיק זהב, ורוצה לבטח את עצמו מפני ירידת מחירים. משקיע המחזיק אופציה כזו, יקבל פיצוי על ירידת מחיר הזהב, מבלי שיש לו בכלל זהב. ושוב, כמו בדוגמה הקודמת, מחיר הביטוח נמוך מאוד יחסית למחיר הזהב. ולכן הרווח שיתקבל יחסית להשקעה הכספית גבוה מאוד. אך מצד שני, גם בדוגמה הזו, המשקיע יכול לאבד את כל השקעתו - דמי הביטוח - אם מחיר הזהב לא יורד.
במסחר בנגזרים, המשקיע יכול להיות גם זה שמספק את הביטוח. המשקיע יכול "לכתוב" אופציה, למכור אותה ולקבל את דמי הביטוח שמשלם הצד הקונה. המשקיע צריך לקוות כמובן שהתסריט שאותו הוא מבטח לא יתממש, שכן אז, כמו כל חברת ביטוח, הוא עלול לשלם סכום גבוה יחסית לפרמייה שקיבל, ולהפסיד סכומים ניכרים.
השימוש בנגזרים > ארביטראז'

מקור רווח נוסף מהשימוש בנגזרים, הוא רווח הנובע מהבדלי מחירים הנוצרים תוך כדי מסחר, בין המחיר המעשי של נגזר בשוק, לבין מחירו התאורטי, המכונה ארביטראז'. אם נחזור לדוגמה של הזהב, נניח כי מחירו כרגע $1200 לאונקיה. ברור כי חוזה עתידי לקניית זהב במחיר של $1190, שווה $10. אם תוך כדי מסחר, כתוצאה מלחצי ביקוש והצע, ימכר חוזה כזה במחיר של $11, ימצא סוחר שיזדרז ויקנה אונקיית זהב במחיר של $1200, וימכור חוזה כזה במחיר של $11. בהגיע יום פקיעת החוזה, ימכור הסוחר את הזהב שהחזיק במחיר של $1190 ויפסיד על הזהב $10. אך מכיוון שקיבל $11 על החוזה, עדיין נשאר ברווח של $1. זהו רווח בטוח, הנקרא בשפת הסוחרים "כסף על הרצפה" שכן זהו רווח נטול סיכון. מטבעו של ארביטראז' שהוא ייסגר. בדוגמה שלנו, הארביטראז' הביא להצעים של חוזים. היצעים מביאים לירידת מחיר, כך שהפער אינו מחזיק מעמד זמן רב.
השימוש בנגזרים > השפעה הדדית בין הנגזר לנכס הבסיס

באופן תאורטי, מחירו של הנגזר מושפע באופן ישיר ממחירו של נכס הבסיס, אך לא הפוך. מחירו של נכס הבסיס אמור להיות מושפע אך ורק מהביקושים וההצעים שיש בנכס הבסיס. עם זאת, באופן מעשי, בשוק משוכלל, בהחלט קיימת השפעה הפוכה. לעיתים השפעה זו דומיננטית במיוחד. במיוחד כאשר נפח המסחר בנגזרים נמצא באותו סדר גודל של נפח המסחר בנכס הבסיס, או אף גבוה ממנו. המנגנון האחראי לכך הוא מנגנון הארביטראז' שתואר לעיל. ביקושים והיצעים בנגזרים, יכולים לגרום להפרש מחיר בין הערך המחושב של הנגזר על פי מחירו של נכס הבסיס, לבין מחירו בפועל. במקרה כזה, יכול להיות שמחירו של נכס הבסיס יותאם למחיר הנגזר ולא ההפך. סוחרי הארביטראז', אשר פעולתם היא הגורמת להיות שוק משוכלל, יגרמו להופעת היצעים וביקושים בנכס הבסיס ומחירו ינוע ויותאם למחירו של הנגזר.
מסחר בנגזרים

המסחר בנגזרים בעולם מתבצע בשתי זירות מסחר עיקריות:
מסחר במסגרת הבורסות - מסחר רשמי ומוסדר, תחת פיקוח רגולטורי. מסחר מסוג זה דומה למסחר בניירות ערך. אין קשר ישיר בין הקונה והמוכר. המסחר מתבצע דרך הבורסה. סוגי הנגזרים נקבעים מראש על ידי הבורסה והיא גם אחראית על כך שכל ההתחייבויות יתקיימו.
מסחר מעבר לדלפק (Over-the-counter) - מסחר ישיר בין קונה למוכר, בזירות מסחר פרטיות. בסוג מסחר זה אין רגולציה, וכמו כן קשה יותר לדעת את היקף המסחר שכן לא תמיד העסקאות מדווחות.