stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתן זך
עמדות פוליטיות

בשנת 2010 ביטא זך את השקפותיו בנוגע לסכסוך הישראלי־ערבי ואמר: "אנחנו והערבים החמצנו את ההזדמנויות שלנו. הם, בטיפשות שלהם ב־1948 – ואנו בכל השנים לאחר מכן. יש לי חשש כבד שהמדינה הזו תפסיק להתקיים בעוד 50 שנה אם לא לפני זה, ובינתיים תהיה מלחמה אחרי מלחמה." הוא הביע את נכונותו להצטרף למשט לעזה בדומה למשט שנערך כמה חודשים קודם לכן. ביחס למגוריו בישראל אמר: "אילו ידעתי שישראל תהיה מה שהיא היום, לא הייתי חוזר ארצה מאנגליה ב־1978. ניתן לכתוב בעברית מבלי לחיות כאן. לא צריך לשמוע בכל יום על עינויים או הריגה בטעות של פלסטיני. לא ארצה לסיים את חיי במדינת אפרטהייד". זך תמך בחרם על ההתנחלויות, וסבר כי הכיבוש הוא המקור לרוב תחלואי החברה הישראלית. "אכזריות הדיכוי חדרה פנימה אלינו. אין יום שלא נרצחים כאן אנשים. האלימות בכבישים ובבתי־הספר חלחלה מהכיבוש. אני הייתי קצין ביטחון של חטיבה 8. אני לא משתמט, השתתפתי בשלוש מלחמות שהיו לחיים ולמוות".
בשנת 2010 בראיון בערוץ 10 אמר זך בנוגע לסדרות בטלוויזיה של "כושים יורים בכושים" כי "הכושים זה בשביל עדות המזרח". ואף "קם הרעיון הזה לקחת אנשים שאין להם שום דבר משותף; אלה באים מהתרבות הגבוהה ביותר שישנה, התרבות המערב־אירופאית, ואלה באים מהמערות". בעקבות הביקורת על התבטאויות אלה פרסם זך מאמר תגובה ובו התנצל על מה שאמר וטען כי הייתה זו "אמרה טיפשית", וכי המזרח תרם רבות לתרבות האנושית.
בשנת 2014, זך פרסם בעיתון הארץ מודעת הזדהות עם דברי אבו מאזן, שלפיהם ישראל ביצעה רצח עם בעזה במבצע צוק איתן. בעקבות המודעה הוא הוזמן לראיון בתוכניתו של רזי ברקאי, שם הוא חזר על דברי ההזדהות ובתגובה לשאלה על נפגעי הירי הישראלים בעוטף עזה הוא ענה: "אוי ווי, תסתכל על המפה פעם, עטפו אותם. מסביב לעזה הקטנה הנמושה העלובה שהשתלטו עליה אנשי חמאס, הקימו רשת של קיבוצים. למה דווקא שמה? הנגב גדול", עוד הוסיף: "אז הייתי חוטף בתל אביב, במלחמה כמו במלחמה. מי כיהודים חטפו כבר דברים יותר גרועים".
ב־19 בינואר 2015 פרסם מודעה בעיתון "הארץ", שבה הוא איחל לאבו מאזן הצלחה בתביעה על פשעי מלחמה שהגישה הרשות הפלסטינית בבית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג נגד מדינת ישראל.
ב־15 ביוני 2011 אמר זך "גם היטלר, סטלין ומוסוליני נבחרו בבחירות דמוקרטיות".
חיים אישיים

ב־1958 נשא לאישה את אסיה הרמתי (הוכברג), אך השניים התגרשו כעבור זמן קצר. ב־2014 נישא זך לשרה אביטל לאחר 40 שנות זוגיות. לזך לא היו ילדים משלו, מה שלימים הביע עליו צער רב. במסגרת ראיון לתוכנית הטלוויזיה "חוצה ישראל", אמר זך: ”היום אני מאוד מתחרט, וזה גורם לי להרבה כאב. כי הטיפשות זוהרת מתוך זה. אני הייתי האב הכי נפלא שיכול להיות בעולם”.
בשנת 2009 אובחן זך כלוקה במחלת אלצהיימר, אך המשיך לפרסם ספרי שירה ולהתראיין. בשנת 2016 הלך מצב בריאותו והחמיר. בשנותיו האחרונות הוא התגורר בבית האבות משען רמת אפעל שברמת גן.
זך נפטר ב־6 בנובמבר 2020, בגיל 89. הוא הובא למנוחות בקיבוץ עינת, וכפי שביקש הושמעו בהלווייתו שלושה משיריו: "כי האדם עץ השדה", "ועוד לא אמרתי הכל" ו"ציפור שנייה". על מצבתו נחרטו מילות השיר "לבדו" שכתב זך ומתחת לשמו נחרט ציטוט מתוך אחד משיריו: "כאן נותר כל המיותר".
עיריית תל אביב קבעה לזכרו לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב מלכי ישראל 9.
פרסים והוקרה

1972 - השיר "כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" הולחן על ידי מתי כספי עבור ערב שירי המשוררים הראשון של גלי צה"ל
1982 - פרס ביאליק לספרות
פרס ע"ש עקביהו על מפעל חיים בשירה מטעם אוניברסיטת בר־אילן.
1995 - פרס ישראל
2003 - פרס אקו"ם לשנת תשס"ג על מפעל חיים בזמר העברי
זכה בפרס הבינלאומי באיטליה לשירה.
2022 - הועלה המופע "כמו עץ השדה" משיריו
ציטוטים משיריו מופיעים באתרים שונים כמו: פסיפס השיר "אני תמיד רוצה עיניים" בבית הורים ע"ש פנחס רוזן רמת חן, "כי האדם עץ השדה" בפארק ע"ש לילי שרון בעכו ועוד.
כתביו > ספרי שירה

בשלושה (עם אריה סיון ומשה דור, 1953)
שירים ראשונים (1955)
שירים שונים (1960)
כל החלב והדבש (1966)
במקום חלום (1966)
מבחר (1974)
צפונית מזרחית (1979)
אנטי־מחיקון (1984)
בית־ספר לריקודים (1985)
שירים על כלב וכלבה (1990)
כיוון שאני בסביבה (1996)
כי האדם עץ השדה (1999)
הזמיר כבר לא גר פה יותר (2004)
כל השירים ושירים חדשים (2008. שלושה חלקים)
מן המקום שבו לא היינו אל המקום שבו לא נהיה (2013)
אומרים שממש יפה שם (2016)
כתביו > פרוזה

מות אמי (1997)
קוף המחט (2004)
כתביו > ספרי ילדים

הסיפור הקטן על האנשים הגדולים (2001)
הנשר הגדול (2001)
הדבורה דבורה (2001)
כתביו > ספרי עיון

זמן וריתמוס אצל ברגסון ובשירה המודרנית, הוצאת אל"ף, 1966.
קווי אוויר: על הרומנטיקה בסיפורת הישראלית ועל נושאים אחרים שיחות מילואים, הוצאת כתר, 1983.
אימג'יזם ווורטיציזים: מאמר שכתב זך ב־1976 בעבור האנתולוגיה Modernism: A Guide to European Literature של הוצאת Penguin Books ובו הוא מסכם את עיקרי מחקר הדוקטורט שלו. הופיע בעברית ב־2010, הוצאת 'עמדה', 'דחק – כתב עת לספרות טובה', מאנגלית: יהודה ויזן
השירה שמעבר למלים – תיאוריה וביקורת (1954–1973), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011.
אני רוצה תמיד עיניים / עורכת: שרה אביטל. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019
הסופר בחברת ההמונים: תיאוריה וביקורת 1954–1996 / עורכת: שרה אביטל. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021.
כתביו > פרקי ביוגרפיה

משנה לשנה זה (2009)
כתביו > מתרגומיו

דקלים ותמרים / צרור שירי עם ערביים בתרגום נתן זך וראשד חוסיין, הוצאת דביר, 1967.
מעגל הגיר הקווקזי / ברטולט ברכט, הוצאת אור־עם, 1983.
קדיש ושירים אחרים / אלן גינסברג, הוצאת עם עובד, 1988.
הנה, קונטרס לשירה, מס' 3 / פרידריך כריסטיאן דליוס, הוצאת תג, 1995.
הנה, קונטרס לשירה, מס' 8 / אדוארדו סאנגווינטי, הוצאת תג, 1995.
עליך אחלום חרישית / אלזה לסקר־שילר, הוצאת אבן חֹשן, 1996.
הנה, קונטרס לשירה, מס' 21 / ו.ה. אודן, הוצאת ירון גולן, 1998.
כתביו > מחזה

בית ספר לריקודים, התיאטרון הקאמרי, במאי: שמואל בונים, תפאורה: אריה נבון, מוזיקה: סשה ארגוב, הצגת הבכורה: דצמבר 1984.
כתביו > משיריו

כי האדם עץ השדה (קיים לחן וביצוע של שלום חנוך)
אני רוצה תמיד עיניים (קיים לחן וביצוע של שלמה ארצי)
יופיה אינו ידוע (קיים לחן וביצוע של שלמה ארצי)
איך זה שכוכב (קיים לחן וביצוע של מתי כספי)
כשאלוהים אמר בפעם הראשונה (קיים לחן וביצוע של מתי כספי)
כלבלב הו בידי בם בם (קיים לחן וביצוע של מתי כספי)
שיר ערב (מסתבך והולך) (קיים לחן וביצוע של מתי כספי)
לא טוב היות האדם לבדו (קיים לחן וביצוע של מתי כספי, קיים ביצוע מפורסם ללחן זה של יהודית רביץ ודני ליטני)
כמעט טוב (אל תתנצל) (קיים לחן וביצוע של מתי כספי, ביצוע נוסף של נורית גלרון)
הנה פתחתי חלון (קיים לחן של מתי כספי בביצוע: ריקי גל)
עד מחר (קיים לחן וביצוע של יוני רכטר)
ועוד לא אמרתי הכל (קיים לחן של אבנר קנר בביצוע אריק איינשטיין. קיים לחן נוסף של אילן וירצברג בביצוע נורית גלרון)
כולנו זקוקים לחסד (קיים לחן של אילן וירצברג בביצוע: נורית גלרון)
אני יושב על שפת הרחוב (קיים לחן וביצוע של שלמה ארצי)
פזמון חוזר (קיים לחן של אשר ביטנסקי בביצוע נורית גלרון. קיים גם לחן וביצוע של אלון עדר)
ציפור שנייה (קיים לחן של מישה סגל בביצועים רבים, ביניהם של נורית גלרון, חוה אלברשטיין, יהורם גאון, סוזן ופרן)
הצייר מצייר (קיים לחן וביצוע של עמית פוזננסקי)
כשצלצלת רעד קולך (קיים לחן וביצוע של חנן יובל, קיימים גם ביצועים נוספים ללחן זה של נורית גלרון ושל אסף ארליך)
הפעם הראשונה (קיים לחן וביצוע של שלמה יידוב, זהו גם שם אלבום הבכורה שלו)
שיר לאוהבים הנבונים (קיים לחן של דפנה אילת בביצוע חוה אלברשטיין)
יש איזה שוחד (קיים לחן וביצוע של שם טוב לוי)
איך שהעצים (קיים לחן וביצוע של רונן ירקון)
כל הזמן (קיים לחן וביצוע של רונן ירקון)
כי תבואנה אל הארץ
תימהון
אני שומע משהו נופל
ענק
רבים משיריו של זך הולחנו: "כי האדם עץ השדה", "פזמון", "איך זה שכוכב", "שבעה", "יופייה אינו ידוע", "לבדו", "ציפור שנייה" ועוד. ב־1981 הוציאה נורית גלרון את האלבום שירים באמצע הלילה שהתבסס כולו על שיריו של זך, שהעניק לאלבום את שמו וכתב לו הקדמה. ב־1997 פרסמה להקת הפוסט-פאנק סדרני הדשא את השיר (שבהמשך הפך לשיר המזוהה עמה) "מוות לסמלת", שבו הופיע בית משירו של זך "שיר NO טיפוסי" שנכתב בזמן מלחמת לבנון הראשונה ושזך עצמו אישר לשימוש.
ב־1992 הקליט שפי ישי את השיר "שבעה" באלבום הסולו הראשון שלו, "אהבה ושנאה". כשיצא השיר הוא נפסל לשידור בגלי צה"ל[דרוש מקור].
ב־2010 יצא לאור "גבר לא ידבר על כך" אלבום הסולו השני של שפי ישי שהוקדש לשירי נתן זך.
ב־2008 יצא האלבום כמה נהדרת היית בו מקריא זך משיריו על רקע מוזיקה מאת המלחין שלומי פריג'. באלבום מנגנת הפסנתרנית שירה שקד והוא כולל ואלס לפסנתר שכתב סבו של זך לכבוד טקס ההכתרה של וילהלמינה, מלכת הולנד. ב־2011 הוציא זך אלבום נוסף עם פריג', אהבה צומחת בלילות. לאלבום זה עיצב את העטיפה האומן מנשה קדישמן.
בקולנוע

פגישות עם נתן זך - בימוי: דוד פרלוב (1996)
נתן זך - פגישה עם משורר - בימוי: יהודה קווה (2007)
ראו גם

סוס העץ מיכאל
לקריאה נוספת

נתן זך, משנה לשנה זה: פרקי ביוגרפיה ספרותית ומובאות, 2009(הספר בקטלוג ULI)
עמוס לוין, בלי קו – לדרכה של 'לקראת' בספרות העברית החדשה, הקיבוץ המאוחד, 1984
שיחה עם נתן זך, 'מקסימום אנרגיה במינימום מילים'. תומאס ארנסט יום, אימג'יזם ושירה עברית. מראיין: אריאל קריל. דחק – כתב עת לספרות טובה, כרך ב', עמ' 90–96, 2012
גבריאל מוקד, ‏ארבעה משוררים – דברים על יהודה עמיחי, נתן זך, דוד אבידן ויונה וולך, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
ניסים קלדרון, פרק קודם: על נתן זך בראשית שנות השישים, הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, 1985
ניסים קלדרון, "זך, נתן", לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים, עמ' 409–412, 2014
אורי הולנדר, המוזיקה של המהפכה: נתן זך 1955–1966, מוסד ביאליק, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
דורית מאירוביץ', עקרונות הפואטיקה של נתן זך, אוניברסיטת תל אביב, המחלקה לספרות עברית, 1981
אורציון ברתנא, עדות קריאה, פפירוס, 1982
חמוטל בר יוסף, נאו־דקאדנס בספרות הישראלית 1955–1965: המקרה של נתן זך, ביקורת ופרשנות 27, עמ' 125–152, 1991
סיגל נאור פרלמן, "לכתוב כאילו היית ערפאת עצמו, על נתן זך ודיוקן המשורר כמשרטט דיוקן, מטעם 6, יוני 2006
סיגל נאור פרלמן, "יופיה עוד אינו ידוע, לשון אופוזיציונית, בגידת האם ועוצמתה של שירת 'זך המאוחר'", מטעם 13, מרץ 2008
אמירה לם, "עם מי נשאר לי לדבר" (ריאיון עם נתן זך), ידיעות אחרונות, המוסף '7 ימים', 14 במאי 2004
חמוטל צמיר, "בשם הנוף: לאומיות, סובייקטיביות ומגדר בשירת שנות החמישים והששים", 2006
עמוס לוין, "'בלי קו' לדרכה של לקראת בספרות העברית החדשה", הקיבוץ המאוחד, 1984
ראובן שוהם, בעולם של נתן זך גם פרצוף מוכר הוא זר: עיונים שונים ביצירת נתן זך, מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשע"ג
סיגל נאור פרלמן, "בשדות אז אולי: פואטוביוגרפיה, עיון בשירתו המאוחרת של נתן זך", הקיבוץ המאוחד, 2014
חנה סוקולוב־עמיחי,"על מנת לזכור: יהודה עמיחי, נתן זך ועובדות שראוי להציג", עכשיו מס' 73–74, 14–2013
נתן זך בשיחה על אידית סיטוול (מראיינת: מיכל סגל), דחק – כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016
אילת נגב פרויקט בן-יהודה, זך, נתן
הערות שוליים

↑  פרסום נישואין, הצופה, 11 בדצמבר 1958
↑  נ. זיטלבך (עיבד), יובל הציונות המדינית ⁩ | ⁨הבקר לילדים⁩ | 25 ספטמבר 1947 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il, ‏25.9.1947
↑  "הצופה לילדים" (מודעת פרסומת) | ⁨הצופה⁩ | 25 אוקטובר 1950 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il, ‏25.10.1950
↑  פול דה-קריף (עיבד נ. זיטלבך), קָאוּדִי יַנְג - הַלּוֹחֵם בַּמָּוֶת | ⁨הבקר לילדים⁩ | 18 מרץ 1948 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il, ‏18.3.1948
↑  חיה שחם, 'השיר הנכון' מול 'השיר הזר' - הפואטחקה של "שירים שונים" (זך) לאור "כוכבים בחוץ" (אלתרמן) (עמ' עמ' 30–31), באתר alterman.org.il, המאמר פורסם בספרה של חיה שחם "קרובים רחוקים:, ‏2004
↑  ראובן שוהם, נתן זך מביט במראה ורואה פנים אחרות (עמ' 189), באתר app.oranim.ac.il, פורסם בכתב העת "דברים", סמינר אורנים, ‏2013
↑  בועז פיילר ורוני סופר, נתן זך: אתנדב למשט לעזה, זו מדינת אפרטהייד, באתר ynet, 5 באוקטובר 2010
↑  המקור, המקור 21.07.10 - נתן זך מדבר על הכול, באתר nana10‏, 21 ביולי 2010
↑  נתן זך, יש מזרח ויש מזרח, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 ביולי 2010
↑  נתן זך לגלג: רקטות פגעו בעוטף עזה? אוי ווי, באתר nrg‏, 30 בספטמבר 2014
↑  המשורר נתן זך מאחל בהצלחה לאבו-מאזן, באתר ynet, 19 בינואר 2015
↑  אריק בנדר, "כמו היטלר, גם נתניהו נבחר בצורה דמוקרטית", באתר nrg‏, 15 ביוני 2011
↑  אמירה לם ואיתי אילנאי, הקרב על זך, באתר ynet, 10 בפברואר 2020
1 2  יובל פלוטקין, פרידה ממשורר: נתן זך הובא למנוחות, באתר ynet, 9 בנובמבר 2020
↑  סיפורו של גיבור תרבות: המשורר נתן זך הלך לעולמו בגיל 89 (קובי מידן מראיין את זך), באתר יוטיוב, 6 בנובמבר 2020, בדיקה אחרונה ב־2 בדצמבר 2022
↑  אמירה לם ואיתי אילנאי, הקרב על זך, באתר ynet, 10 בפברואר 2020
↑  וואלה‏, המשורר וחתן פרס ישראל נתן זך הלך לעולמו בגיל 89, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2020
1 2  רן רימון, המופע משיריו של נתן זך היה צעד אמיץ, באתר ynet, 29 במרץ 2022
↑  המחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן העניקה למשורר נתן זך את הפרס ע"ש עקביהו על מפעל חיים בשירה, אתר אוניברסיטת בר-אילן, 17.5.2009
↑  ynet, איטליה: זך יקבל את פרס השירה הבינלאומי, באתר ynet, 6 בדצמבר 2009
↑  הילה אהרון בריק, עניין - שיחה עם נתן זך, באתר www.habama.co.il, ‏2009-03-10
↑  הפקה עצמית‏, בכורה: נתן זך ושלומי פריג' - "תקוות חוט השני", באתר וואלה, 7 באפריל 2011
↑  זך, נתן / אילת נגב - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: זרובבל גלעד, יהושע טן-פי | פרס ביאליק לספרות יפה  1982 | הבא: נסים אלוני, עוזר רבין |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270140405171  PLWABN: 9810687735005606  BnF: cb121148109 (data)  CANTIC: a10929502  GND: 119095416  ICCU: LO1V155306  ISNI: 0000 0001 0912 0074  LCCN: n82098493  MusicBrainz: ab167f8f-531d-4308-aea3-ccdd1db2f663  NKC: xx0198676  NLA: 35470808  NSK: 000420641  NTA: 074526812  RERO: 02-A003993645  SNAC: w63j3dnw  SUDOC: 029544149  VIAF: 68960605   WorldCat (עם VIAF): 68960605 
חבורת "לקראת" בקפה כסית, 1953 (מימין לשמאל): יצחק לבני, י' ליש, מקסים גילן, נתן זך ומשה דור
ציטוט משירו של נתן זך "כי האדם עץ השדה" בפארק ע"ש לילי שרון בעכו
פסיפס עם שירו של נתן זך "אני רוצה תמיד עיניים" בפתח בית ההורים ע"ש פנחס רוזן ברמת חן
1996 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1996  בטלוויזיה |  |
< · 1994 · 1995 — 1996 — 1997 · 1998 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1996 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
22 במרץ – תחרות האירוויזיון התקיימה באוסלו שבנורווגיה. בתחרות זכתה הולנד, עם השיר "The Voice" ("הקול") בביצוע הזמרת האירית איימר קווין.
15 ביולי – ערוץ הטלוויזיה MSNBC מתחיל את שידוריו בארצות הברית.
7 באוקטובר – ערוץ הטלוויזיה פוקס ניוז מתחיל את שידוריו בארצות הברית.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1996

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1996. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1996.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 9 בינואר | מפגשים מהסוג האישי | קומדיית מצבים, מדע בדיוני | NBC |
| 29 במרץ | נאש ברידג'ס (אנ') | דרמה משטרתית, דרמה קומית | CBS |
| 28 באפריל | המעבדה של דקסטר | אנימציה, קומדיה, מדע בדיוני | Cartoon Network |
| 22 ביולי | הדיילי שואו בהנחיית קרייג קילבורן | תוכנית לילה, סאטירה פוליטית | קומדי סנטרל |
| 26 באוגוסט | הרקיע השביעי | דרמה | The WB |
| 6 בספטמבר | סופרמן: סדרת האנימציה | גיבורי-על, פעולה, הרפתקאות, מדע בדיוני | Kids' WB |
| 13 בספטמבר | כולם אוהבים את ריימונד | קומדיית מצבים | CBS |
| 16 בספטמבר | השופטת ג'ודי | תוכנית מציאות בענייני משפט אזרחי המבוססת על בוררות | סינדיקציה |
| 16 בספטמבר | קוסבי (אנ') | קומדיית מצבים | CBS |
| 17 בספטמבר | ספין סיטי | קומדיית מצבים, סאטירה פוליטית | ABC |
| 19 בספטמבר | סוף סוף סוזן (אנ') | קומדיית מצבים | NBC |
| 20 בספטמבר | קלולס (אנ') | קומדיית מצבים לנוער | ABC |
| 27 בספטמבר | סברינה המכשפה הצעירה | פנטזיה, קומדיית מצבים, על-טבעי | ABC |
| 28 בספטמבר | מהדורה מוקדמת | הרפתקאות, פנטזיה, דרמה קומית | CBS |
| 7 באוקטובר | ארתור | אנימציה, דרמה קומית | PBS |
| 7 באוקטובר | היי ארנולד! | אנימציה, דרמה קומית | ניקולודיאון |
| 25 באוקטובר | The Crocodile Hunter (אנ') | סדרת תיעודית בטבע | Animal Planet |
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות הישראליות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בישראל במהלך שנת 1996. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה ישראליות ששודרו בישראל לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1996.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 8 במרץ | החרצופים | קומדיה, סאטירה, בובות | ערוץ 2 |
| יולי 1996 | הפוך | דרמה | ערוץ 2 |
| 25 בספטמבר | כסף קטלני | דרמה | ערוץ 2 |
|  | המוסד | טלנובלה | ערוץ 2 |
|  | חצי המנשה | קומדיית מצבים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | ארץ מקור | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 בפברואר | דרגון בול GT | אנימה, הרפתקאות, קומדיה, פנטזיה, שונן | יפן | Fuji TV |
| 17 בנובמבר | הדיירת מאחוזת ויילדפל | דרמה תקופתית סדרה המבוססת על ספר | הממלכה המאוחדת | BBC One |
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1996

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
17 בפברואר – סשה פיטרס, שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית ילידת-דרום אפריקה.
21 בפברואר – סופי טרנר, שחקנית קולנוע טלוויזיה בריטית. התפרסמה בדמותה של סאנסה סטארק בסדרה "משחקי הכס"
16 באפריל – אניה טיילור-ג'וי, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
1 ביוני – טום הולנד, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי
1 בספטמבר – זנדאיה קולמן, זמרת, שחקנית, רקדנית ודוגמנית אמריקאית
13 בספטמבר – לילי ריינהרט, שחקנית אמריקאית
11 בדצמבר – היילי סטיינפלד, זמרת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  הבמאי הטוב ביותר
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990, והוא מייצג את ההכרה שבימוי הסרט היה יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.
עד היום, זכו בפרס אופיר 24 במאי קולנוע מובילים, מהן 4 במאיות ישראליות. בכך הפך פרס אופיר (בשונה מהמקבילה שלו - פרס האוסקר), לפרס המוביל של זכיות לבמאיות, כאשר בפרס האוסקר זכו רק שלוש נשים עד היום.
ארתור לונדון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בפברואר 1915 Přívoz, צ'כיה 
 פטירה:  8 בנובמבר 1986 (בגיל 71) פריז, צרפת 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות של איברי-סיר-סן 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה 
 בן או בת זוג:  ליז לונדון 
 פרסים והוקרה
 עיטור הרפובליקה של צ'כוסלובקיה 
 
ארתור לונדון (1 בפברואר 1915 – 8 בנובמבר 1986) היה מנהיג קומוניסטי צ'כוסלובקי ממוצא יהודי. עמד לדין במשפטי פראג ונידון למאסר. משפטי פראג היו סדרה של משפטי ראווה שנערכו בסוף 1952 בפראג בהשראתו של סטלין, ונועדו לבצר את שלטונו בארצות הגוש הקומוניסטי. לונדון פרסם ספר בשם "ההודאה" (L'Aveu) על המשפט שהיה לבסיס לסרט דוקומנטרי.
קורות חיים

לונדון נולד באוסטרבה למשפחה יהודית. בשנת 1937 הוא התנדב להילחם במלחמת האזרחים בספרד במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. לאחר ניצחונו של פרנקו עבר לצרפת. במלחמת העולם השנייה נתפס על ידי הנאצים ונשלח למאוטהאוזן. בסיום המלחמה עבר לשווייץ אך עבר במהרה לפראג בה היה חבר מרכזי במפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. סמוך לאחר תפיסת השלטון על ידי הקומוניסטים בשנת 1948 נתמנה לסגן שר החוץ. בשנת 1951 נעצר על ידי השלטונות ובמשך מעל שנה הוחזק בכלא, עונה והושפל כדי להביאו להודות בפשעים שיוחסו לו. ב-20 בנובמבר 1952 היה אחד מ-14 נאשמי משפטי פראג שהואשמו בריגול ובגידה במסגרת קשר של הציונות עם הטיטואיזם והאימפריאליזם המערבי.
במהלך המשפט הודה בפשעים שיוחסו לו ובין השאר אמר שבהוראת רודולף סלנסקי החדיר סוכנים ציונים, טרוצקיסטים ולאומנים בורגניים שונים למשרד החוץ.
אשתו כתבה מכתב בו נאמר: "לאחר שנאסר בעלי חשבתי ... שהוא נפל קורבן למזימות בוגדים ... כשקראתי את כתב האשמה נתבדתה תקוותי: בעלי לא היה קרבן אלא בוגד במפלגתו, בוגד במולדתו ... בשעת המלחמה היה אבי אומר: מוטב מת במשפחה מאשר בוגד ... יחד עם כל האנשים ההגונים מצהירה אני שבוגדים אלו שאתם חורצים את דינם בפראג מן הדין שיקבלו עונש כפי המגיע להם".
באפריל 1956 טיהרו השלטונות הצ'כוסלובקיים את שמו של לונדון והוא שוחרר מהכלא.
בשנת 1963 היגר עם אשתו לצרפת. התגורר בפריז, שם נפטר בשנת 1986.
הערות שוליים

↑  י. פס, בשולי הדברים - השלושה, דבר, 10 באפריל 1956., 10 באפריל 1956
↑  יוסף קרוק, הדרמה של פועלי פריס, דבר, 20 ביוני 1958., 20 ביוני 1958
↑  טוהרו שלושה מאנשי סלאנסקי, דבר, 4 באפריל 1956
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281703805171  PLWABN: 9810562639105606  BNE: XX880023  BnF: cb11913282h (data)  CANTIC: a10280959  GND: 119004364  ISNI: 0000 0001 0865 826X  LCCN: no93019807  NKC: jk01072378  NTA: 072549858  SUDOC: 026993570  VIAF: 5664073   WorldCat (עם VIAF): 5664073
דניס הופר

| --- | --- |

דניס הופר (2008)
 לידה:  17 במאי 1936 דודג' סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  29 במאי 2010 (בגיל 74) וניס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Jesus Nazareno Cemetery 
 שם לידה:  Dennis Lee Hopper 
 סוגה מועדפת:  סרט פעולה, סרט מלחמה, מערבון, סרט אפי, מותחן פסיכולוגי, סרט בלשי, סרט הרפתקאות, סרט פשע, סרט דרמה, סרט מתח 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1955–2010 (כ־55 שנים) 
 מקום לימודים:  אולפן השחקנים  מכון האמנות של קנזס סיטי  תיכון הליקס  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע 
 בן או בת זוג:  ברוק הייוורד (9 באוגוסט 1961–1969)  קת'רין לה-נאסה (17 ביוני 1989–אפריל 1992)  דריה הלפרין (14 במאי 1972–1976)  מישל פיליפס (31 באוקטובר 1970–8 בנובמבר 1970)  ויקטוריה דאפי (13 באפריל 1996–29 במאי 2010) 
 צאצאים:  הרדינג הופר, רות'אנה הופר, מרין הופר 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (26 במרץ 2010)  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (1995)  פרס פטל הזהב לשחקן המשנה הגרוע ביותר (1995)  פרס איגוד המבקרים האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר (1986)  פרס דונוסטיה (2002)  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניס לי הופר (באנגלית:  Dennis Lee Hopper; ‏17 במאי 1936 - 29 במאי 2010) היה שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי שהיה מועמד לשני פרסי אוסקר.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

הופר נולד בדודג' סיטי שבקנזס, למריג'ו ולג'יי מילארד הופר. משפחתו של הופר עברה לקנזס סיטי לאחר מלחמת העולם השנייה, שם למד אמנות ב"בית לאמנות של קנזס". בגיל 13 עבר עם משפחתו לסן דייגו, שם למד בבית ספר "ווסטר", לאחר מכן עבר ל"תיכון הליקס". הוא החל לפתח את יכולות המשחק שלו בבית ספר לתיאטרון מקומי בסן דייגו בשם "אולד גלוב", ולאחר מכן עבר לאולפן השחקנים במנהטן.