stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורג אברס
פעילותו המדעית והספרותית > השפעה

לעבודותיו של אברס הייתה השפעה רבה. המהדורות הראשונות של מדריכי בֶּדֶקֶר למצרים, מראשיתם ב-1877, הסתמכו על המידע שסיפק אברס והכילו מאמרים שלו. ספרי התנ"ך המצוירים שיצאו בראשית המאה ה-20 גם התבססו על עבודותיו של אברס.
ברומנים ההיסטוריים ובספרי המדע הפופולרי שלו תרם אברס לקירוב הקהל הרחב באירופה לחקר המדעי של מצרים העתיקה. בכתיבת ספרו "בצאת ישראל ממצרים" הסתמך שמחה בן-ציון על "יהושע" של אברס כ"מקורו הראשון והעיקרי".
הערות שוליים

1 2  הספר תורגם לעברית על ידי שלמה הרברג וראה אור ב-1928 בהוצאת "אמנות"; ב-1930 הופיע בעברית הספר "ורדה", שגם הוא נטוע במצרים העתיקה וגם הוא תורגם בידי הרברג והופק בהוצאת "אמנות"
↑  מהדורת פפירוסי אברס: המהדורה הראשונה מ-1875 –
כרך ראשון,
כרך שני
↑  הפפירוסים אצורים באוספי ספריית אוניברסיטת לייפציג שמימנה את רכישתם מתרומת מלך סקסוניה
↑  חיבורו ראה אור בתרגום לאנגלית במקביל לפרסום בגרמנית, ככל הנראה לצורך תצוגה וקידום מכירות בארצות הברית; The Hellenic Portraits from the Fayum at Present in the Collection of Herr Graf
↑  פרופיסור יהודה על השפעות מצריות בתנ"ך, המשקיף, 24 בנובמבר 1939
↑  Ägypten in Bild und Wort
↑  Palästina in Bild und Wort. Nebst der Sinaihalbinsel und Dem Lande Goshen
↑  אברס וגותה תרגמו לגרמנית גם את ספרו של צ'ארלס וילסון מ-1865 – "ירושלים, העיר הקדושה" (Jerusalem, die Heilige Stadt)
↑  Cicerone durch das alte und neue Aegypten
↑  Die Geschichte meines Lebens. Vom Kind bis zum Manne
↑  תנ"ך בציור ותמונות תנ"כיות, כתובים, 16 באוגוסט 1928
↑  "בצאת ישראל ממצרים",הוצאת "אמנות", 1927
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260650605171  PLWABN: 9810561644305606  BIBSYS: 90530611  BNC: 000060582  BNE: XX849542  BnF: cb12992978r (data)  CANTIC: a11413785  CiNii: DA06704232  GND: 118681559  ICCU: TSAV427356  ISNI: 0000 0001 2102 0412  LCCN: n83124624  LNB: 000032778  MGP: 206959  NKC: jn19990001960  NLA: 35964093  NLG: 111992  NTA: 070463492  RERO: 02-A000055057  RKD: 316360  SELIBR: 184396  SNAC: w6mk6rmq  SUDOC: 070384177  Trove: 1165389  ULAN: 500339419  VcBA: 495/71631  VIAF: 67259743   WorldCat (עם VIAF): 67259743
ג'ורג' לופז

| --- | --- |

ג'ורג' לופז באפריל 2019
 לידה:  23 באפריל 1961 (בן 63) מישיון הילס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 בן או בת זוג:  Ann Serrano Lopez (18 בספטמבר 1993–1 ביוני 2011) 
 צאצאים:  Mayan Lopez 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://georgelopez.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' לופז (באנגלית: George Lopez; נולד ב-23 באפריל 1961) הוא שחקן, מדבב וקומיקאי אמריקאי. הוא ידוע בכיכובו בסיטקום "ג'ורג' לופז" (אנ') שנוצר על ידו. לופז זכה במספר פרסים על פועלו ותרומתו לקהילה הלטינית, כולל פרס אימג'ן לשנת 2003, פרס רוח הלטינו לשנת 2003 עבור מצוינות בטלוויזיה ופרס ההשפעה הלאומית של מדיה היספנית. הוא נבחר לאחד מ-25 ההיספנים המובילים באמריקה על ידי מגזין "Time" בשנת 2005.
ביוגרפיה

לופז נולד ב-23 באפריל 1961 במישיון הילס (אנ'), לוס אנג'לס שבקליפורניה להורים ממוצא מקסיקני. אביו עזב אותו כשהיה בן חודשיים ואמו עזבה אותו בהיותו בן 10. הוא גודל על ידי סבתו מצד אמו, בניטה גוטיירז, עובדת במפעל, וסב חורג, רפוגיו גוטיירז, עובד בניין. לופז למד בתיכון סן פרננדו (אנ') וסיים את לימודיו בשנת 1979.
בשנת 2000, לאחר מספר שנים של הופעות סטנדאפ, השחקנית סנדרה בולוק פנתה ללופז על מנת שהוא יפיק ויככב בקומדיה. בולוק הייתה מודאגת מהיעדר סיטקומים המכוונים להיספנים בטלוויזיה האמריקאית ודחפה להשיג סיטקום בטלוויזיה שמככבים היספאנים מבלי שיעסוק אך ורק בקהילה האמריקאית ההיספנית. ABC התחילה לשדר את סדרת הטלוויזיה "ג'ורג' לופז" (אנ'). בשנת 2002 לופז הפך לאחד הלטינים הבודדים שכיכבו בסדרה קומית בטלוויזיה בארצות הברית, בנוסף לדסי ארנז, פרדי פרינזה וג'ון לגוויזאמו. "ג'ורג' לופז" היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור ב-ABC בין השנים 2002 – 2007. לופז כיכב בתוכנית, והיה היוצר השותף, הכותב והמפיק שלה.
לופז היה חבר צוות ופרשן בתוכנית הספורט של HBO ב-NFL בעונת 2003/2004.
ב-8 במרץ 2007 הוכרז כי ג'ורג' לופז יצטרף לתוכנית "Nick at Nite" (אנ') בערוץ ניקלודיאון. הוא הופיע לראשונה בתוכנית ב-10 בספטמבר 2007.
בשנים 2009–2011 הנחה את התוכנית "Lopez Tonight" ברשת TBS.
בשנת 2022 החל לככב בסיטקום "Lopez vs Lopez" ברשת NBC.
ביוגרפיה > חייו האישיים

לופז הוא אב לילדה מנישואיו לאן סראנו, ממנה התגרש ב-2011.
לופז תמך בברני סנדרס בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. מתגורר בלוס אנג'לס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Ski Patrol |  |  |
| 1993 | Fatal Instinct |  |  |
| 2001 | Bread and Roses |  |  |
| 2002 | Real Women Have Curves |  |  |
| 2002 | Outta Time |  |  |
| 2005 | The Adventures of Sharkboy and Lavagirl |  |  |
| 2006 | Balls of Fury |  |  |
| 2006 | Tortilla Heaven |  |  |
| 2008 | אולי תתבגר |  |  |
| 2008 | Henry Poole Is Here |  |  |
| 2008 | הצ'יוואווה מבוורלי הילס |  | דיבוב |
| 2009 | Shannon's Rainbow |  |  |
| 2010 | מרגל במשרה חלקית |  |  |
| 2010 | יום האהבה |  |  |
| 2010 | Marmaduke |  |  |
| 2011 | Beverly Hills Chihuahua 2 |  |  |
| 2011 | הדרדסים |  | דיבוב |
| 2011 | ריו |  | דיבוב |
| 2011 | April Apocalypse |  |  |
| 2012 | Beverly Hills Chihuahua 3: Viva la Fiesta! |  |  |
| 2013 | הבריחה מכדור הארץ |  |  |
| 2013 | הדרדסים 2 |  | דיבוב |
| 2014 | ריו 2 |  | דיבוב |
| 2014 | ריקוד מגניב | אוסקר |  |
| 2015 | Spare Parts |  |  |
| 2016 | הטיהור של משפחת בלאק | נשיא אל באמה |  |
| 2016 | Car Dogs |  |  |
| 2016 | Aloha Santa |  |  |
| 2017 | משחקי גמדים |  | דיבוב |
| 2018 | River Runs Red | חאוויר |  |
| 2019 | El Chicano |  |  |
| 2020 | גובה המיסים |  |  |
| 2020 | כלבים נגד חתולים 3: האיחוד | פבלו הקקדו | דיבוב |
| 2021 | No Man's Land | רמירז |  |
| 2023 | בלו ביטל | רודי |  |
| 2024 | The Underdoggs |  |  |
| TBA | Afterward |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Fidel |  |  |
| 2002 | The Brothers García |  |  |
| 2002 | Curb Your Enthusiasm |  |  |
| 2007–2002 | George Lopez |  |  |
| 2004 | Naughty or Nice |  |  |
| 2006 | Freddie |  |  |
| 2007 | America's Mexican |  |  |
| 2008–2007 | להקת האחים העירומים |  |  |
| 2008 | רינו 911 |  |  |
| 2009 | Mr. Troop Mom | אדי סראנו | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2009 | Tall, Dark, & Chicano |  |  |
| 2011–2009 | Lopez Tonight |  |  |
| 2012 | Take Me Out |  |  |
| 2012 | It's Not Me, It's You |  |  |
| 2013 | שייק |  |  |
| 2014 | Saint George |  |  |
| 2015 | Real Rob |  |  |
| 2017–2016 | Lopez |  |  |
| 2016 | America's Got Talent |  |  |
| 2017 | The Comedy Get Down |  |  |
| 2018 | The Garbage Man Show |  |  |
| 2019 | הקאסה-גרנדה |  |  |
| 2020 | הארלי קווין |  |  |
| 2020 | Jimmy Kimmel Live! |  |  |
| 2021 | חדשים בשכונה |  | פרק אחד |
| 2022 - הווה | Lopez vs Lopez | ג'ורג' | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
הערות שוליים

↑  Poniewozik, James (22 באוגוסט 2005). "25 Most Influential Hispanics in America - TIME" – via content.time.com. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455211705171  PLWABN: 9810594387805606  BIBSYS: 13012503  BNE: XX5631770  BnF: cb16500303q (data)  GND: 141089083  ISNI: 0000 0001 1881 3614  LCCN: no2003063180  MusicBrainz: 4a41c200-153b-4158-87b3-db0fea627e2c  NKC: xx0218092  NLK: KAC2020M0829  NTA: 332010422  SUDOC: 139186867  VIAF: 120335529   WorldCat (עם VIAF): 120335529
ברשיר גריי

| --- | --- |

גריי ב-2016
 לידה:  28 בנובמבר 1993 (בן 30) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם במה:  Bryshere Y. Gray 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  Overbrook High School 
 http://teamyazz.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ברשיר יאזואן "וי" גריי (באנגלית: Bryshere Yazuan Gray; נולד ב-28 בנובמבר 1993), המשתמש בשם הבמה Yazz The Greatest, הוא שחקן וראפר אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו בתור חאקים ליון בסדרת הדרמה המוזיקלית "אימפריה".
ביוגרפיה

גריי נולד וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה. אמו, אנדריה מייברי, נכנסה להריון כשהייתה נערה, ובהיעדר אביו הוא גדל על ידי אם חד-הורית לצד אחותו הקטנה בריאנה. כשהיה בן חמש אובחן עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. אהבתו הגדולה הייתה כדורגל בתקופת לימודי התיכון, אך הוא עבר למוזיקה לאחר שנפצע כשהיה בן 16. הוא התחיל להשתמש בכישרון שלו כאמן רחוב כדי להרוויח כסף ולעזור לאימו לעמוד בהוצאות המשפחה. הוא עבד גם בפיצה האט ואז השתמש בכסף שעשה שם כדי לשלם ולהכין את הקליפ הראשון שלו לפני שפוטר שם על התעסקות במוזיקה במקום עבודה. מאמציו הובילו בסופו של דבר לשותפות עם האמרגן צ'רלי מאק.
ב-13 ביולי 2020, גריי נעצר על ידי המשטרה באריזונה בעקבות אירוע אלימות במשפחה לכאורה עם אשתו שהגיע לשיאו במצב של מתרס עם המשטרה. גריי עומד בפני האשמות בגין תקיפה בנסיבות חמורות, אלימות במשפחה והפרת סדר.
קריירה

מאז 2013, הופיע גריי במגוון רחב של פסטיבלי מוזיקה באזור פילדלפיה, כולל בפסטיבל Made in America Festival של הראפר ג'יי זי. הוא גם היה מופע החימום בהופעות של הראפרים Fabolous ו-2 Chainz.
בשנת 2015, קיבל גריי את תפקידו הראשון בתור חאקים ליון, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה המוזילית של רשת פוקס "אימפריה", לצד טראג'י פ. הנסון, טרנס הווארד וג'סי סמולט. הסדרה צברה קהל מעריצים ואף זכתה בפרסים בטקסי פרס גלובוס הזהבפרסי האמי, וגריי אף קיבל מועמדויות על משחקו בין היתר מפרסי ה-BET, בטקס פרסי NAACP Image וגם בפרסי בחירת הנוער. הסדרה סיימה את שידוריה לאחת 6 עונות ב-2020.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בדרמת הריקודים "Honey: Rise Up and Dance" לצדה של טייאנה טיילור. שיחק גם בסרט הספורט "Sprinter" ובתפקיד הראשי בסרט הפשע "Canal Street" לצידו של השחקן לאנס רדיק.
קריירה > מוזיקה

בשנת 2013 הוציא את הסינגל הראשון שלו "Respect".
במרץ 2015, אושר כי סמולט וגריי הוחתמו בחברת קולומביה רקורדס בתור אמני סולו. ב-2015 כחלק מעבודתו בסדרה "אימפריה", הוציא מספר שירים שהצליחו ואף נכנסו למצעדי הלהיטים של בילבורד הוט 100, כמו גם למצעד שירי ה-R&B\היפ הופ ומצעד שירי ה-R&B. בין השירים שנמנים "No Apologies" ו-"You're So Beautiful" לצד ג'סי סמולט ו-"Drip Drop" לצד סראייה כחלק מפסקול העונה הראשונה של הסדרה. שנה לאחר מכן, כחלק מפסקול העונה השנייה; יצא השיר "Chasing the Sky" בו הוא שר לצד סמולט וטרנס הווארד. השיר הגיע למקום ה-24 במצעד שירי ה-R&B של מצעדי הבילבורד, והשיר "Good People" בוא הוא שר לצד סמולט והפעם הגיע למקום ה-20 באותו המצעד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Honey: Rise Up and Dance | טיירל |  |
| 2019 | Sprinter | מרקוס בריק |  |
| 2019 | Canal Street | קולי סטיילס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020-2015 | אימפריה | חאקים ליון | תפקיד ראשי; (6 עונות); 102 פרקים |
| 2017 | The New Edition Story | מייקל ביווינס | תפקיד ראשי; מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Meet Bryshere Gray, The Bad Boy Doing Better On ‘Empire’, VIBE, January 21, 2015,
↑  URAL GARRETT, Empire State of Mind: Bryshere Gray Talks Hakeem And Working With Timbaland, HipHopDX, February 05, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1074198697  ISNI: 0000 0004 4740 9946  LCCN: no2015040810  MusicBrainz: 8ff3f228-eae4-437b-8287-9997d2123606  VIAF: 315190320   WorldCat (עם VIAF): 315190320
גונאר נורדאהל

גוּנָאר נוּרדָאהל (19 באוקטובר 1921 – 15 בספטמבר 1995) היה כדורגלן שוודי, שהתפרסם בעיקר הודות לתקופה בה שיחק במדי מילאן בשנים 1949–1956.
קריירה

נורדאהל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת העיר דיירפורש שבשוודיה, בטרם עבר לנורשפין. בנורשפין הוא זכה ב-4 אליפויות לאומיות, והבקיע 7 שערים במשחק אחד במדיה.
נורדאהל נקרא לראשונה לשחק במדי נבחרת שוודיה בכדורגל בשנת 1945. ב-1948, הוא סייע לשוודיה לזכות במדליית הזהב בטורניר האולימפי, וגם זכה בתואר "מלך השערים" של אותו הטורניר.
במהלך התקופה בה שיחק במועדונים בשוודיה, כבש נורדאהל 149 שערים ב-172 משחקים. הוא הועבר למילאן ב-22 בינואר 1949. מאוחר יותר, הצטרפו אליו באיטליה שני חבריו לחוד-ההתקפה של הנבחרת, גונאר גרן ונילס לידהולם וכך נוצרה שלישיית גרה-נו-לי במילאן.
העברתו של נורדאהל למילאן אילצה אותו לפרוש מהנבחרת הלאומית, עקב החוקים של התקופה, שמנעו משחקנים מקצוענים לשחק במדי נבחרת שוודיה. במהלך 30 המשחקים שהספיק עד אז לשחק עבור נבחרת שוודיה, הוא כבש 44 שערים, שהם בערך ממוצע של 1.5 שערים למשחק, נתון נדיר לתקופה ההיא ואף להיום. בשמונה העונות בהן שיחק במדי מילאן, הוא היה מלך השערים של סרייה א' חמש פעמים. אחרי שעזב את מילאן, עבר נורדאהל לשחק עבור רומא למשך שתי עונות.
נורדאהל עדיין מחזיק בתואר מלך השערים של כל הזמנים במילאן, עם 210 כיבושים בליגה. הוא עדיין ממוקם במקום השני בטבלת מלך השערים בכל הזמנים של סרייה א', עם 225 כיבושים ב-291 משחקים. רק סילביו פיולה כבש יותר שערים ממנו, עובדה שהופכת את נורדאהל לכובש הלא-איטלקי המוביל בכל הזמנים באיטליה.
נורדאהל החזיק בשיא הכיבושים לעונה אחת בסרייה א', עם 35 שערים בעונת 1949/1950, במשך 66 שנים, עד שגונסאלו היגוואין שבר את שיאו.
חיים אישיים

תומאס נורדאהל, בנו של גונאר, היה חבר בסגל של נבחרת שוודיה במהלך מונדיאל 1970.
נורדאהל נפטר בגיל 73 באלגרו שבאיטליה.
תארים

אליפות סרייה א': פעמיים
אליפות אלסוונסקאן (שוודיה): 4 פעמים
הגביע השוודי: פעם אחת
קופה לטינה: פעמיים
אולימפיאדה (מדליית זהב): פעם אחת
מלך השערים בטורניר האולימפי: פעם אחת
מלך השערים באיטליה: 5 פעמים
מלך השערים בשוודיה: 4 פעמים
ג'יין אייזנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1955 (בת 68) הברונקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת וסליין 
 מעסיק:  הפורוורד, פילדלפיה אינקוויירר 
 בן או בת זוג:  מרק ברגר 
 צאצאים:  מרים ברגר 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  jane_eisner, Jane_Eisner
 
ג'יין אייזנר (אנגלית: Jane Eisner; נולדה ב-31 בדצמבר 1955) היא עורכת ועיתונאית יהודית-אמריקאית, ומיולי 2008 עורכת העיתון היהודי-אמריקאי "The Forward".
קריירה

אייזנר שימשה כעורכת וכתבת בפילדלפיה אינקוויירר במשך 25 שנים. בשנת 2006 הצטרפה למרכז הלאומי לחוקה (National Constitution Center) בפילדלפיה שם היא משמשת כסגן נשיא לענייני תוכניות ארציות ויוזמות.
קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת וסליאן (Wesleyan University) בשנת 1977 ותואר שני מאוניברסיטת קולומביה. היא שימשה כעמיתת קופל לחקר העיתונות באוניברסיטת וסליאן והיא מלמדת שם כתיבה עיתונאית. בשנת 2009 הצטרפה כעמיתה לתוכנית מנהיגות למנהלי תקשורת בבית הספר לעיתונאות באוניברסיטת קולומביה.
בשנת 2004 פורסם ספרה, "Taking Back the Vote: Getting American Youth Involved in our Democracy", אשר בחן את הירידה בשיעור ההצבעה בקרב הצעירים בארצות הברית.
משנת 2009 מגישה תוכנית אירוח לנשים בשם "The Salon" בערוץ היהודי בכבלים (The Jewish Channel).
ג'יין אייר (סדרה, 1983)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ג'יין אייר מאת שרלוט ברונטה
 בימוי:  ג'וליאן אמיאס
 הופק בידי:  בארי לטס
 תסריט:  אלכסנדר ברון
 עריכה:  איאן קולינס אוליבר וייט
 שחקנים ראשיים:  זילה קלארק טימותי דלטון
 מוזיקה:  פול ריד
 מדינה:  בריטניה
 חברה מפיצה:  BBC
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1983
 משך הקרנה:  239 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית צרפתית
 סוגה:  סדרת דרמה, סדרה המבוססת על ספר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'יין אייר (באנגלית: Jane Eyre) הוא סדרת טלוויזיה עיבוד לרומן באותו שם של הסופרת שרלוט ברונטה שיצא לאור ב-1847. הסדרה הופקה בשנת 1983 ב-BBC בבימויו של ג'וליאן אמיאס. בתפקיד הראשי כג'יין אייר הופיעה השחקנית זילה קלארק ואת תפקיד אדוארד רוצ'סטר גילם טימותי דלטון. האחוזה דין פארק(אנ') בנורת'המפטונשייר שימשה כאתר צילומים של תורנפילד הול, מקום מגוריו של רוצ'סטר.
צוות השחקנים

זילה קלארק - ג'יין אייר
טימותי דלטון - אדוארד רוצ'סטר
ג'ין הארווי - גברת פיירפקס
בלאנש יוינו - אדל
דמיאן תומאס - ריצ'רד מייסון
קרול ג'יליס - גרייס פול
ג'וליה קפלמן - ברתה
מרי טאם - בלאנש אינגרם
אנדרו ביקנל - סט. ג'ון ריברס
אליין דונלי - דיאנה ריברס
מורג הוד - מרי ריברס
קולט ברקר - הלן ברנס
שאן פטנדן - ג'יין אייר הצעירה
ג'ודי קורנוול - גברת ריד
אלן קוקס - ג'ון ריד
אמה ג'ייקובס - אלייזה ריד
טרייסי צ'יילדס - ג'ורג'יאנה ריד
ג'מה ווקר - ג'ורג'יאנה ריד הצעירה
קתרין אירווין - אלייזה ריד הצעירה
רוברט ג'יימס - מר ברוקלהרסט
קייט דייוויד - בסי
איב מת'סון - ליאה
גראמן F-9 קוגאר

גראמן F-9 קוגר (באנגלית: Grumman F-9 Cougar) היה מטוס קרב מתוצרת חברת גראמן, מארצות הברית. המטוס היה חד מנועי וחד מושבי, והיה מיועד לשירות על נושאות המטוסים של צי ארצות הברית. המטוס היה מבוסס על ה-F9F פאנת'ר של אותה החברה, אך בקוגר הוחלפה הכנף לכנף משוכה לאחור והושתל מנוע חזק יותר.
פיתוח

עם קבלת ידיעות על קיומו של המיג 15, הוציא הצי האמריקאי מכרז לייצורו של מטוס קרב בעל כנף משוכה לאחור. גראמן קיבלה את החוזה, וביססה את מטוסה על הפאנת'ר. המטוס אמנם לא הגיע למהירות הקול, אך היה יכול להגיע למהירות של 0.875 מאך.
שירות מבצעי

המטוס נכנס לשירות מבצעי מלא רק באוגוסט 1953, ולכן לא זכה להשתתף במלחמת קוריאה. גם במלחמת ווייטנאם לא השתתף, מאחר שהוחלף בשנים 1958–1959 במטוסים יותר מתקדמים, דוגמת הקרוסיידר.
המטוס שירת תקופה קצרה במלאכים הכחולים, הצוות האווירובטי של הצי, אך הוחלף בידי ה-F-11.
הערות שוליים

↑  ארצות הברית ארצות הברית
↑  ארצות הברית ארצות הברית
↑  Grumman F9F (F-9) Cougar - Specifications - Technical Data / Description, www.flugzeuginfo.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567966405171  LCCN: sh85033393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ולי מאדאם דה סן לורן

| --- | --- |

ג'ולי מאדאם דה סן לורן 1800
 לידה:  30 בספטמבר 1760 בזאנסון, צרפת 
 פטירה:  8 באוגוסט 1830 (בגיל 69) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 
ג'ולי (אלפונסין תרז ברנדין ג'ולי דה מונטגנט דה סן לורן, ברון דה פורטיסון; בצרפתית: Alphonsine Thérèse Bernadine Julie de Montgenêt de St. Laurent, Baronne de Fortisson ‏ 30 בספטמבר 1760 - 8 באוגוסט 1830) הייתה פלגשו של הנסיך אדוארד.
ג'ולי נולדה בסן לורן סור מר שבצרפת, למשפחה אריסטוקרטית מצרפת, כנראה בשנות ה-60 המאוחרות של המאה ה-18. אישה מחוננת, שבין היתר ידעה לדבר ולכתוב אנגלית וצרפתית באופן מושלם.
פגישתה עם הנסיך

ג'ולי ואדוארד נפגשו כנראה לראשונה קצת לפני שאדוארד ברח אל משפחתו שבאנגליה, בסתיו 1789. ההיסטוריונית מולי גילן שערה כי ג'ולי בוגרת מהנסיך בשבע שנים. הנחות אלו מבוססות על שני מכתבים שנכתבו בידי אדוארד, האחד, לאחיו, דוכס קלרנס, והשני, מכתב שכתב בשנת 1818, בו ציין כי הוא וג'ולי חיים ביחד במשך 27 שנים. עם זאת, הציון הראשון של שמה של ג'ולי במכתביו של אדוארד היה בשנת 1790, כשבקש ממנה לבוא אליו, לגילברט.
אזכור ראשון

במהלך שירותו הצבאי של הנסיך אדוארד, החל משנת 1785, היה הנסיך תחת פיקוחו הנוקשה של הברון ונגנהיים (Wangenheim). בשנת 1790 בז'נבה, בהיותו בן 23, התעייף הנסיך מהפיקוח המתמיד של הברון ומתפקידו הצבאי והחליט לחזור לאנגליה. אביו, המלך ג'ורג, נזעם לגלות שבנו חזר לאנגליה ללא אישורו והחליט לשלוח אותו אל הסלע המבודד שבגיברלטר. אדוארד הגיע לשם ב–30 בינואר 1790 מסאות'המפטון.
כשחלפה השנה הראשונה ב"סלע" שבגיברלטר, הנסיך נעשה חסר מנוחה ואומלל. הקצינים ציינו כי מצב בריאותו לא היה כפי שהיה. בינואר 1791, חל שינוי, הנסיך כתב לאחד מאחיו, דוכס קלרנס מכתב. במכתב מצוינת לראשונה ג'ולי :
אני מרגיש את הרצון למשאבים, אולי פחות מכל אדם, (בגלל) שאני מסתדר בעזרתה של קצת מוזיקה, כמה ספרים, ושיחה קטנטנה עם ארבעה או חמישה קצינים, ... וחוץ מזה יש לי כרגע אישה צעירה שגרה עמי, שאני כתבתי לה, לבוא אלי מצרפת, שיש בבעלותה כל הכשרה שמעולה בלחלק מצב רוח טוב, לא ממעמד קטן של תבונה, ומעל לכל, פנים יפות ואדם נאה, יכולים להעביר בנעימות את השעות שלי בחברתה."
גיברלטר

הנסיך אדוארד בילה שמונה עשר חודשים בגיברלטר, מלווה במהלך כל אותה תקופה במאדאם דה סן לורן. בחזרתו ללונדון, אדוארד קבל נזיפות על היותו שומר על ליידי צרפתייה תחת קורת הגג שלו. במהלך תקופה זו אדוארד התחנן שיעבירו אותו לכל מקום אחר באירופה, פרט לגיברלטר. ואכן ביוני 1791, הנסיך אדוארד יצא לדרך מגיברלטר לקוויבק עם הגדוד שלו, "פוילרס המלכותי השביעית". בעיתון הטיימס דווח : "יותר ממשרת פחות מנסיך; ליידי צרפתייה, האיש ששייך לעצמו, ושרת שווייצרי, שהרכיב את כל החליפה שלו. "
קוויבק

קוויבק הייתה משעממת עבור הנסיך לא פחות מגיברלטר. במכתב לאחיו מיום 8 ביולי 1792, כתב הנסיך אדוארד:
"אני חייב להודות שלמרות שארץ זו [קוויבק] עדיפה על גיברלטר, על ידי חירותו של יחיד" נהנה מהתפרסות על ... בכל זאת, זו שהות מייגעת ועצובה, עבור כל אדם שמחפש הנאה מופלאה, על פני, מזחלות מסיבה אלו. אני חרד מהחורף הבא, כפי שאני משוכנע זה יהיה ללא ספק יותר טיפשי וחסר עניין מקודמו"
לא רק זאת, בקוויבק התעוררו בעיות שהחלו כבר להופיע בגילברט, עם חיילי הגדוד שלו. חייליו מרדו בו עקב הטקטיקות הקשות אותם רכש בגרמניה. 1793, הוא לכד את מנהיגי המורדים כאשר גזר דינו של אחד מהם היה מוות. בפועל, אדוארד לא הוציא להורג את החייל, אך, הקושי עם חייליו והחורפים הקשים, גרמו לו לחפש משרה אחרת.
קוויבק > החברה בקוויבק

בקוויבק ובהמשך בהליפקס, ג'ולי נתקלה בבעיות מצד החברה הנשית. הן התנכרו לה. מולי גילן העירה כי:
"החברויות שלה עם נשים בקוויבק היו ככל הנראה פרטיות. היא נהלה (שיחות) בראש השולחן של הנסיך בין אורחים שהיו כמעט תמיד גברים. הנסיך מעולם לא דרש ממנה קבלת פנים ציבורית בכל מקום, ונשים אלו אשר סירבו ארשת פנים לא פתוחה להכרה חברתית ויתרו על תוצאת המבוכה של נוכחותה.
הליפקס

באוקטובר 1793, הנסיך אדוארד הועלה לדרגת מייג'ור ג'נרל (אלוף). הוא וג'ולי, עזבו יחד באותו זמן את קוויבק. דרכם נפרדה כאשר הנסיך המשיך למלחמה בצרפתים בים הקריבי. ג'ולי בילתה בהליפקס תקופה, עד להפלגתה לאנגליה. שם היא נפגשה עם וונטוורת' (John Wentworth) שהתרשם ממנה: ”היא אלגנטית, מחונכת היטב, אישה מספקת רגשות”
ב-11 במאי 1794, יום אחרי עזיבתה לאנגליה, הגיע הנסיך אדוארד להליפקס והשניים פספסו זה את זה. ב-14 ביולי, חזרה ג'ולי להליפקס עם ההודעה של הנסיך על מיקומו. היא הגיעה לשם ב-19 באוגוסט. שוב, אדוארד נוקט אותם צעדי משמעת עם חייליו:
פעם אחת הנסיך רמש את מצב הדברים [שתייה והימורים] עם מורת הרוח הבולטת ביותר שלו, ובמהירות שם קץ לזה בקרב הצבא, על ידי מסדר של היחידה כל בוקר בשעה 5 בבוקר, תמיד מטפל בעצמו. ... הנסיך מעולם לא נגע בקלף, ולכן וכשהמסדר מוקדם כל כך נאלצו אנשי הדת שלהם לפרוש למיטה מוקדם, הימורים כמו גם שתייה נפל מחוסר שימוש
כמו גם, המשיכה הביקורת כלפי הנסיך וגברתו, ג'ולי. בין המבקרים היה ג'ון קרוסקיל (John Crosskill), הרוזן של מוירה, אשר אסר על אשתו להשתתף בפעילויות בהן נוכחת המאדם והוא אף התפטר בשל כך מתפקידו, " הרוזן מוירה" בשנת 1796. מבקר נוסף היה נשיא בית המשפט העליון, מר סטריינג' (Sir Thomas Andrew Lumisden Strange), אשר סירב לארוחת ערב עם הנסיך, כל עוד המאדאם נוכחת.
הליפקס > הביתן של הנסיך, בדפורד

באותה תקופה, אדוארד השתכן ב"בית מדינה" של וונטוורת' יחד עם משפחתו. וונטוורת בנה את הקוטג' שלו כשישה קילומטרים מהליפקס בצד המערבי של אגן בדפורד שאותה כינה "תאו של לורנס הנזיר" (Friar Lawrence's Cell). עם עזיבתו של סר ג'ון, החל אדוארד לבנות את בית האחוזה המפואר, "הביתן של הנסיך" (Prince's Lodge), שהתפשט למרחבים. הדוכס וג'ולי שהו שם במשך השנים 1794–1800.
ביער האחוזה נבנה מקדש סיני עם מחרוזות ופעמוני נחושת אליו הוביל שביל מפותל ביער, בצורת השם ג'ולי, שביל ג'ולי. כמו גם, אדוארד תכנן נחל (Hemlock Ravine) טבעי שצורתו משתנה ללב, אגם ג'ולי ("Julie's pond") כסימן לאהבתו אליה.
ההודעה על הפרידה

בשנת 1816, הנסיך אדוארד וג'ולי השתכנו בבריסל. בשנת 1818, בעקבות מותה בטרם עת של נכדתו היחידה מנישואים של המלך ג'ורג' השלישי, הנסיכה שרלוט מוויילס נוצר משבר ירושה. ליורש העצר ולאחריו הצעיר של יורש העצר - הנסיך פרדריק, דוכס יורק לא היו ילדים, ובניו האחרים של המלך ג'ורג' היו אף הם לא נשואים. בעקבות המשבר, כל בניו של המלך ג'ורג', ובהם גם ויליאם הרביעי, דוכס קלרנס (לימים, המלך ויליאם הרביעי) מיהרו להתחתן על מנת להוליד יורש לכס המלוכה.
רוברט פולפורד (Robert Fulford) תיאר את קבלת המכתב בידי הנסיך וג'ולי. היה זה שבועות אחדים לאחר מותה של הנסיכה שרלוט כי אדוארד וג'ולי היו בארוחת הבוקר בבית שלהם בבריסל :
... הדוכס השליך אותה על הנייר לקרוא, בזמן שהוא פתח את המכתבים שלו. פתאום הוא היה מוטרד על ידי שמיעת התנשמות גרגור. כמה רגעים הוא חשב כי מאדאם עומדת למות: אבל, כאשר היא התאוששה מספיק, היא הצביעה על הנייר, בו נאמר כי הוא הפך להיות חיוני עבור הירושה שכי הדוכס קנט צריך להתחתן.
ימיה האחרונים

המסורת טוענת כי ג'ולי פרשה למנזר בבלגיה או צרפת. על פי מקנזי פורטר, ג'ולי הלכה לחיות עם משפחתה, דה מונטגנטס (Montgenêts), בסנט לורן-סור-מר על חופי נורמנדי. היא נישאה לנסיך פרוספרו קולונה.
הם נסעו ללואיזיאנה שם ללקולונה הייתה משפחה. משם המשיכו לקוויבק, שם נשארה בזמן שבעלה סדר עניינים משפחתיים ברוסיה. באחד מהטיולים, מת בעלה והיא המשיכה להתגורר בקוויבק. נאמר כי היא מתה שם בגיל 106, סביר להניח כי הדבר לא נכון. מולי גילן טענה שג'ולי נקברה בבית הקברות של פר לשז.
שמועות

לאדוארד וג'ולי היו ילדים מחוץ לנישואים. תומכי דעה זו, מאמינים כי המלכה ויקטוריה דאגה להשמיד את העדויות של הילדים בקפידה.
יש הטוענים כי ג'ולי הייתה נשואה לז'אן צ'ארלס אנדרה דה מסטרה, הברון דה פורטיסון ואף ילדה לו בן בשם מלאני. היא כביכול הייתה נשואה לו כבר מתחילת מערכת יחסיה עם אדוארד וקיימה רומן מתחת אפו של בעלה אשר נעלם מהתמונה כאשר היא נסעה יחד עם אדוארד ובנה לקוויבק. הברון חזר לתמונה, לאחר שאדוארד נשלח למרטיניק וגואדלופה. הוא התגייס לצבא הצרפתי ונשלח להודו המערבית ונהרג באחד הקרבות הללו. ראשו נערף מכדור תותח. המסורת מספרת כי ראשו התגלגל עד רגליו של הנסיך.
אנדרסון ב"החיים של אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט" טען כי אף אחת מהשמועות אינה נכונה, ג'ולי לא פרשה למנזר בסוף חייה, היא לא מתה בגיל 106, היא מעולם לא הייתה נשואה ולא היו לה ילדים. עם זאת, היו לה לפחות שלושה מאהבים. האחרון שבהם, עזב אותה בשביל להינשא לאחרת, אך, היא הייתה אהובה עד יום מותו.
לקריאה נוספת

Bookmark and Share - Prince Edward's Legacy: The Duke Of Kent In Halifax - Romance And Beautiful Builidings
Mollie Gillen. The Prince and His Lady: The Love Story of the Duke of Kent and Madame de St Laurent. Formac. 2005.
ג'ולי שרי מאת ג'וי קרול, יצא לאור על ידי הוצאת כרם, בשנת 1987