stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אסטוניה–ליטא

| יחסי אסטוניה–ליטא |
| --- | --- |
אסטוניה: ליטא


אסטוניה: ליטא
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 65,300
אוכלוסייה
1,356,415: 2,851,781
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 77,836
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 27,294
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי אסטוניה–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין הרפובליקה של ליטא. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו, שתיהן ריבוניות וחברות בארגון האומות המאוחדות.
היסטוריה

שתי המדינות היו רפובליקות סובייטיות בברית המועצות. שתי המדינות הכירו אחת בשנייה במהרה וכוננו מחדש יחסים דיפלומטיים ב-16 ביוני 1991.
הסכמים

הסכמים טרילטרליים (בהם מעורבות שלוש ישויות, או מדינות) נחתמו בין אסטוניה, ליטא, ולטביה, גוש המדינות הבלטיות.
שלוש המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי ב-1992. ההסכם נעשה לא רלוונטי לאחר שכל שלוש המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי וחתמו על אמנת שנגן, שמשמעותה פתיחת כל הגבולות וסחר חופשי ממילא ומילא.
שתי המדינות חתמו ב-31 בינואר 2017 על הסכם בנושא תחבורה יחד עם לטביה. ההסכם הוא התנאי המוקדם להפעלת רכבת מהירה שתעבור בין שלוש המדינות.
ייצוג

אסטוניה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בווילנה, בירת המדינה.
ליטא מיוצגת באסטוניה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטאלין, בירת המדינה.
ראו גם

המדינות הבלטיות
יחסי בחריין–דנמרק

| יחסי בחריין–דנמרק |
| --- | --- |
בחריין: דנמרק


בחריין: דנמרק
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 43,094
אוכלוסייה
1,616,117: 5,983,727
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 404,199
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 67,550
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי בחריין–דנמרק הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בחריין ובין ממלכת דנמרק. לבחריין שגרירות בבריסל שאמונה על היחסים עם דנמרק, ואילו לדנמרק שגרירות בריאד שבערב הסעודית שאחראית על הקשרים וכן קונסוליה כללית במנאמה, בחריין.
היסטוריה

שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-10 באוגוסט 1974.
ב-14 באוקטובר 2011 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בתחום המיסים.
היסטוריה > ביקורים רשמיים

באוקטובר 2010 ביקרה בדנמרק משלחת מטעם משרד החוץ, משרד ההגנה ומשרד הביטחון הלאומי של מועצת השורא של בחריין.
בדצמבר 2010 ביקרה בבחריין אחותה של מלכת דנמרק מרגרטה השנייה, בנדיקטה, נסיכת דנמרק
בפברואר 2011 ביקרה בבחריין מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק.
סחר

בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-30 מיליון דולר. עיקר הייצוא מבחריין לדנמרק היה זכוכית, ואילו עיקר הייצוא מדנמרק לבחריין כלל מכונות ודגנים שונים.
יחיא אביץ'

| --- | --- |

 לידה:  1863 האימפריה העות'מאנית החל מ-1844 צנעא, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1934 (בגיל 71 בערך) ממלכת תימן צנעא, ממלכת תימן 
 מדינה:  תימן 
 מקום פעילות:  צנעא
 תקופת הפעילות:  ?–1934 
 תחומי עיסוק:  הרב הראשי ליהדות תימן, אב בית דין
 רבותיו:  ר' אברהם קארה, ר' יחיא קאפח
 תלמידיו:  ר' רצ'א צארום, ר' יוסף קאפח
 
מארי יִחְיֵא אל-אַבְּיַץ' (מערבית: يحيى الأبيض; ה'תרכ"ג, 1863 – כ"ו בחשוון ה'תרצ"ה, 3 בנובמבר 1934) היה הרב הראשי ליהדות תימן ואב בית הדין.
קורות חיים

נולד בצנעא בירת תימן למארי סאלם (שלום). כשהגיע יעקב ספיר הלוי לתימן במסעותיו פגש במארי סעיד אל-אביץ', בנו של מארי יחיא אל-אביץ' הדיין וסבו של הרב אביץ', שסיפר לו על אביו, מארי יחיא, אשר ליווה את השד"ר ברוך בן שמואל מפינסק, תלמיד רבי ישראל משקלוב שנסע לחפש אחר בני עשרת השבטים, ועבר במסעו בתימן.
בצעירותו למד אצל מארי אברהם קארה ואחר כך היה לתלמיד חבר של הרב יחיא קאפח. בצעירותו נקרא לשמש כרב בית הכנסת "בית פנחס" (בית הכנסת של משפחת פנחס), התגורר בביתם של בני משפחת פנחס, וגם לאחר שנשא לאישה את רומיה (לבית גיאת) המשיך לגור בביתם. לאחר מכן, בשנת ה'תרס"ו (1906) החל לשמש כרב בית הכנסת "בית מסורי". הרב אביץ', שנהג כשיטתו של הרב קאפח, רבו, מנהיג הזרם הדרדעי, מצא בבית הכנסת ציבור מעורב, דרדעים ועיקשים, בלדי ושאמי, והיה עליו למצוא דרך של פשרה בנוסחי התפילה. לכן הנהיג שינויים מעטים בלבד בנוסח התפילה. במקרים אחרים השלים עם הנוסח המקובל, למשל אמירת קדושת "כתר" בתפילת מוסף במקום קדושת "נקדישך".
פתח מחדש את הישיבה בבית הכנסת בית צאלח שנסגרה בשנות הרעב בתימן. בשנת 1905, לאחר המצור על צנעא (חוזת אלנפר), החלה קהילת צנעא להתארגן והקימה לה בית דין – גוף משפטי שהיה מקובל על היהודים שהשלטונות הכירו בסמכותו. אחד מחברי בית הדין הנבחרים היה הרב אביץ', אך הוא פרש תוך חודשים מעטים מתאריך בחירתו.
לאחר פטירת הרב יחיא יצחק הלוי בסיוון תרצ"ב (1932) נבחר לרב ראשי, כשעוזריו הם הרב עמרם קורח והרב חיים משרקי. כדרכם של רבני תימן, במקביל לרבנותו היה גם בעל מקצוע, צורף וטַבָּע במטבעת המדינה. תחילה עבד כצורף עם אחיו שלמה, ולאחר מכן עם שני בניו, משה ושמואל.
בתפקידו כרבהּ של תימן לימד רבות, היה דיין בית הדין, שוחט ומוהל, ונשא את עול הציבור על כתפיו. בתקופה שבה שימש כרב ראשי פרצה מחדש המחלוקת החריפה בין העיקשים לדרדעים, ולדברי הרב עמרם קורח נבחר לתפקיד בשל מזגו הנוח, כדי שיוכל לפשר בין הצדדים.
היה בעל ידיעות כלליות באסטרונומיה, בגאומטריה ובאלגברה. היה בקי גם בשפה הערבית, וכן באנגלית ובטורקית. היה בעל ידיעות רבות ברפואה, והיה מעין רופא עבור בני הקהילה היהודית והמוסלמית של צנעא.
היה מיודד גם עם חכמים מוסלמים וכן עם האימאם יחיא חמיד אלדין, שליט תימן, שהוא היה אחד מרופאיו.
בבית מדרשו למדו, בין השאר, הרבנים רצון (רצ'א) צארום, שלום קורח, דוד קאפח ובנו הרב משה אביץ'. כשנפטר הרב דוד קאפח פרס את חסותו על בנו יוסף קאפח, לימים רב בעל השפעה בישראל.
נפטר במוצאי שבת פרשת חיי שרה, אור לכ"ו בחשוון תרצ"ה. במקומו מונה לרבה של תימן עוזרו, הרב עמרם קורח.
כתב ספרים רבים, שנותרו ברובם בכתב יד. בין השאר כתב הערות על פירוש הרס"ג לספר תהלים ולספר איוב, הערות על פרשני המקרא ועל הש"ס. כן כתב שו"ת, שאבד בעת העלייה לישראל. מכתביו נדפסו בשנת תשע"ו חידושיו על משנה תורה לרמב"ם.
על שמו רחוב בראש העין.
צאצאיו > בניו

הרב משה אביץ', רב הקהילה הדרדעית בתימן לאחר מות אביו
הרב עזרי (עזריאל) אביץ', מילא את תפקידו של אחיו משה לאחר פטירתו, מאמצע שנת תש"ד ועד עלייתו לישראל. בישראל היה רב בית כנסת תפארת ציון בשכונת עמידר בעיר בת ים. למחייתו היה שען
שמואל אביץ', צורף
שם המשפחה של צאצאיו הוא אביץ', או בעברות בשמות אביעד בעל הצליל הדומה, או לבני, המשמר את משמעותו הערבית (אביץ' - לבן).
ספרו

איש על העדה: חידושי מאור הגולה הגאון כמוהר"ר יחיא אלאביץ' על משנה תורה להרמב"ם, כולל תולדות חייו ומאמרים העוסקים במשנתו ובפועלו, ליקט וערך שמואל בכה"ר משה אביץ' (לבני), קריית אונו: מכון משנת הרמב"ם, תשע"ו
הערות שוליים

↑  יעקב ספיר הלוי, "ספר מסע תימן", פרק כח: מעשה ר' ברוך מצפת שליח לבני משה ועשרת השבטים, באתר פרויקט בן-יהודה
↑  משה צדוק, יהודי תימן: תולדותיהם וארחות חייהם, הוצאת עם עובד, 1983, עמ' 125
↑  ראו בת ציון עראקי קלורמן, יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות, כרך 3, רעננה: הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2008, עמ' 67
↑  אליפז, הרב רצון (רצ'א) צארום, דבר, 15 בפברואר 1970
↑  איש על העדה: חידושי מאור הגולה הגאון כמוהר"ר יחיא אלאביץ' על משנה תורה להרמב"ם, כולל תולדות חייו ומאמרים העוסקים במשנתו ובפועלו, קריית אונו: מכון משנת הרמב"ם, תשע"ו, עמ' 13; קטעים מעטים הודפסו בספרי הוצאת הגנזים של יהודה לוי נחום
↑  ר' משה אביד: הרב הראשי בתימן, דבר, 5 במאי 1944
| חכמי בית דין צנעא |
| --- | --- | --- |
| הרכב 1 | הראב"ד מארי שלמה בן סעדיה מנזלי • מארי יחיא בן אברהם אלשייך הלוי • מארי זכריה בן יוסף הכהן |  |
| הרכב 2 | הראב"ד מארי זכריה בן יוסף הכהן • מארי משה בן סעדיה קטיעי • מארי שלום בן חיים צבטאני |  |
| הרכב 3 | הראב"ד מארי שלום בן עמרם חמדי הלוי • מארי יוסף בן סעדיה בשארי • מארי סעדיה בן שלום עמר הלוי |  |
| הרכב 4 | הראב"ד מארי דוד בן יחיא חותר • מארי צאלח בן יחיא צאלח • מארי יוסף בן סעדיה בשארי |  |
| הרכב 5 | הראב"ד מארי סעדיה בן משה קטיעי • מארי פנחס בן שלמה עראקי • מארי שלום בן יוסף בשארי |  |
| הרכב 6 | הראב"ד מארי  יחיא בן יוסף צאלח (מהרי"ץ) • מארי שלמה בן ישועה אלג'מאל • מארי שלום בן סעדיה הכהן |  |
| הרכב 7 | הראב"ד מארי אברהם בן יחיא צאלח • מארי יחיא בן יהודה צעדי • מארי יחיא בן דוד משרקי |  |
| הרכב זמני | הראב"ד מארי יוסף בן סאלם נקאש • מארי יוסף בן שלום קארה • מארי אברהם בן אהרן מנזלי |  |
| הרכב 8 | הראב"ד מארי יוסף בן שלום קארה • מארי יחיא בן שלמה אביץ' • מארי דוד בן אברהם צאלח |  |
| הרכב 9 | הראב"ד מארי סלימאן בן יוסף קארה • מארי יחיא בן שלום הכהן • מארי יחיא בן יעקב צאלח |  |
| הרכב 10 | הראב"ד מארי סלימאן בן סאלם צאלח • מארי אברהם בן צאלח צאלח • מארי יוסף בן דוד מנזלי |  |
| הרכב 11 | הראב"ד מארי יחיא יצחק הלוי • מארי יחיא קאפח • מארי אהרן הכהן • מארי יחיא אביץ' |  |
| הרכב 12 | הראב"ד מארי יחיא אביץ' • מארי עמרם קורח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453055305171  LCCN: n2018016887  VIAF: 8148268258305112833   WorldCat (עם VIAF): 8148268258305112833
יחסי אסטוניה–טורקיה

| יחסי אסטוניה–טורקיה |
| --- | --- |
אסטוניה: טורקיה


אסטוניה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 783,562
אוכלוסייה
1,356,415: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 12,659
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

שר החוץ של טורקיה אהמט דבוטאולו ושר החוץ של אסטוניה אורמס פאט נפגשים באיסטנבול, 2011
יחסי אסטוניה–טורקיה הם יחסי החוץ בין טורקיה לאסטוניה.
סקירה כללית

יחסי טורקיה עם אסטוניה מבוססים על "חוזה הידידות ושיתוף הפעולה" שנחתם ב-1 בדצמבר 1924. הכיבוש והסיפוח של אסטוניה על ידי ברית המועצות במלחמת העולם השנייה מעולם לא הוכר על ידי טורקיה. לאחר קריסת ברית המועצות כוננו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות מחדש ב-2 באוקטובר 1991.
התמיכה החזקה שהעניקה טורקיה לחברות נאט"ו של אסטוניה והתמיכה של אסטוניה בתהליך החברות באיחוד האירופי משקפת באופן חיובי את היחסים הדו-צדדיים. שתי המדינות שיש להן גישה מקבילה לבעיות בינלאומיות עכשוויות, ממשיכות את שיתוף הפעולה שלהן בפלטפורמות בינלאומיות, כמו האו"ם, נאט"ו והאיחוד האירופי. במהלך נשיאות האיחוד האירופי, אסטוניה הציגה גישה בונה וניסתה להמשיך את הדיאלוג בין טורקיה לאיחוד האירופי. טורקיה משמשת כמדינת חסות למרכז המצוינות בסייבר, שיתוף פעולה של נאט"ו בטאלין מאז נובמבר 2015. כ-575 אזרחים טורקים גרים באסטוניה.
ביקורים רמי דרג

נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, ביקר באסטוניה בתאריכים 23–24 באוקטובר 2014. מרינה קליורנד, שרת החוץ האסטונית לשעבר, ביקרה בטורקיה ב-24 באוגוסט 2016 בתפקידה כיו"ר מועצת אירופה. שר החוץ הטורקי מלבוט צ'אבושולו ביקר באסטוניה ב-27 באוקטובר 2016. לבסוף, שר החוץ סוון מיקסר ביקר בטורקיה ביולי 2017 במסגרת נשיאות האיחוד האירופי באסטוניה וראש ממשלת אסטוניה יורי רטס ערך ביקור באוגוסט 2017.
יחסי סחר

בשנת 2018 היקף המסחר הכללי בין שתי המדינות היה 312 מיליון דולר (יצוא טורקיה 92 מיליון דולר; יבוא מאסטוניה 220 מיליון דולר). הסכום הכולל של השקעות ישירות מאסטוניה לטורקיה בתקופה שבין 2002–2018 הסתכם ב-11 מיליון דולר, ואילו ההשקעות הישירות הטורקיות באסטוניה באותה תקופה היו 3 מיליון דולר.
תיירות

טורקיה היא היעד התיירותי הפופולרי ביותר עבור אסטונים. 61,707 תיירים אסטוניים ביקרו בטורקיה בשנת 2018. ברקובר - אסטוניה, קיים בית קברות של החיילים העות'מאנים שנלקחו בבני ערובה והובאו לאסטוניה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין.
אסטוניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-5 קונסוליות באנטליה, בורסה, איסטנבול, מרסין וטרבזון.
יחזקיה ממגדבורג

| --- | --- |
 מקום פעילות:  מגדבורג
 השתייכות:  בעלי התוספות, ראשוני אשכנז
 רבותיו:  רבי שמשון מקוצי
 תלמידיו:  רבי אליעזר מטוך, רבי חיים פלטיאל
 בני דורו:  מהר"ם מרוטנבורג, רבי אביגדור הכהן
 חיבוריו:  תוספות
 
רבי יחזקיה בן יעקב ממגדבורג היה מבעלי התוספות בגרמניה במאה השלוש עשרה. יש שכתבו כי חיבר פסקי תוספות ותוספות, פסקיו מצוטטים בעיקר בידי בעל הגהות אשר"י, הגהות מימוניות, והמרדכי. בנוסף, אחיינו, רבי אליעזר מטוך, מביא מדבריו בתוספותיו, בכינוי "מורי דודי".
קורות חייו

רבי יחזקיה נולד לרבי יעקב במגדבורג, אביו היה שליח ציבור במגדבורג, ולאחר פטירתו קונן עליו רבי משה מתקו וכתב שהסתלק בעוון הדור.
לאחר פטירת אביו, בעוד הוא צעיר לימים, רצו רוב יהודי הקהילה למנות את רבי יחזקיה לשליח ציבור כממלא מקום אביו, אך קצת מאנשי הקהילה לא חפצו במינויו. השאלה האם מיעוט אנשי הקהילה יכולים לעכב את מינוי הש"ץ הופנתה לרבי משה מתקו ורבי יצחק אור זרוע. הראשון פסק כי המיעוט יכול לעכב את המינוי רק אם מדובר ברבים, אך אדם בודד אינו יכול לעכב, אף כי עדיף לפעול בדרכי נועם ולפייס את המתנגדים. לעומתו, פסק ר"י אור זרוע, בהסתמך על רבי שמחה משפיירא, כי אין למנות ש"ץ אלא בהסכמת כל הקהל ואפילו יחיד יכול לעכב את המינוי. בתשובותיהם, מעתירים המשיבים שבחים על רבי יחזקיה הצעיר כגדול בתורה, אולם רבי משה מתקו מציין כי טרם הגיע למעלתו של אביו המנוח. מעשה זה אירע לאחר שנת ד'תתק"ף, כי רבי שמחה משפיירא מוזכר בו כמי שכבר נפטר, ובשנה זו היה רבי שמחה עדיין בחיים. לא ידוע כיצד הסתיימה המחלוקת, אך רבי יחזקיה המשיך כנראה להתגורר במגדבורג.
ככל הנראה למד אצל רבי שמשון מקוצי, כמו כן למד אצל הראבי"ה, והיו לו קשרים גם עם רבי יחיאל מפריז.
רבי יחזקיה פגש את רבי יצחק מווינה בעל אור זרוע כאשר ביקר האחרון במגדבורג. רבי יצחק אמר הלכה בשם הראבי"ה ורבי יחזקיה השיב שאביו הורה במגדבורג אחרת. השיב לו רבי יצחק שכיוון שאביו הנהיג כך, "מקום שיפול העץ שם יהיו פירותיו".
משפחתו

ככל הנראה יש לזהות את אביו יעקב עם רבי יעקב ברבי נחמן המוזכר ב"דעת זקנים" על התורה וכן מובאים בשמו מנהגים שונים. רבי נחמן זה הוא כנראה אחיהם של ר"י הלבן ורבי פתחיה מרגנשבורג.
בן אחותו היה רבי אליעזר מטוך, שהיה גם תלמידו.
תלמידיו

רבי אליעזר מטוך היה תלמידו של רבי יחזקיה ומציינו בכינוי מורי דודי.
גם רבי חיים פלטיאל ממגדבורג היה תלמידו של רבי יחזקיה, וכן רבי שמריה בן יצחק.
רבי אביגדור הכהן מכנו בתואר מורי וכן המהר"ם מרוטנבורג .
ספריו

ספרו פסקי מהרי"ח יצא לאור בחלקו על מסכתות בבא קמא, קידושין, שבת, אך מרבית חיבורו לא נדפס.
כמו כן חיבר תוספות על מסכתות הש"ס ונדפס חלק מתוספותיו ופרישתו לפסחים בספר קימחא דפיסחא.
בקונטרס שם הגדולים לרבי אהרן שליצשטט נכתב שחיבר פסקי תוספות וייתכן שהכוונה לספרו פסקי מהרי"ח.
הערות שוליים

1 2  יצחק אייזיק בן יעקב, קונטרס שם הגדולים לרבי אהרן שליצשטט, דברים עתיקים ב, לייפציג תר"ו, עמ' 9, באתר היברובוקס. אמנם מצוין שם כי גם רבי יעקב מנורטהויזן חיבר פסקי תוספות, וכנראה היו מספר קובצי פסקים.
1 2  הקדמת המו"ל לפסקי מהרי"ח ב"ק
1 2  יצחק בן משה מווינה, אור זרוע, חלק א', סי' קיד–קטו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
1 2 3  אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, מוסד ביאליק, ירושלים תשל"ו (מהדורה חמישית), עמ' 564–566.
↑  באטלס עץ חיים כתב שהיה תלמיד הראבי"ה ותלמיד חבר לרבי יחיאל מפריס
↑  אור זרוע מהדורת מכון ירושלים סימן תש"מ אות ז', ונכתב שם שזו הוספה מכת"י שאינה בדפוסים.
↑  אפרים אלימלך אורבך, ערוגת הבושם, חלק ד', מבוא, עמ' 125–126 בהערה 97. למנהגים המובאים בשמו ראה למשל אצל רבי אברהם קלויזנר, מנהגי מהרא"ק, באתר היברובוקס.
1 2  לקט יושר - יו"ד - יוסף בן משה, ממינשטר (page 89 of 172), באתר www.hebrewbooks.org
↑  שו"ת מהר"ם מרוטנבורג דפוס לבוב סימן קנ"ז
↑  תשובות מהר"ם מרוטנבורג וחביריו ח"א במבוא מאת שמחה עמנואל עמוד 106
↑  הגהות מרדכי כתובות רצ"א
↑  שו"ת מהר"ם מרוטנבורג דפוס לבוב סימן ק"ט - קי"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307943305171  LCCN: no2004075949  VIAF: 53864616   WorldCat (עם VIAF): 53864616
יחסי בחריין – סן מרינו

| יחסי בחריין – סן מרינו |
| --- | --- |
בחריין: סן מרינו


בחריין: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 61
אוכלוסייה
1,616,117: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 55,254
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי בחריין–סן מרינו הם מערכת היחסים המורכבת בין ממלכת בחריין ובין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. עם זאת, לא מתקיימת עוינות בין השתיים ויש יחסים כלכליים בין המדינות ושיתוף פעולה במגוון תחומים.
ייצוג

סן מרינו אינה מיוצגת בבחריין בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בחריין אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כאמור, לשתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, אך דה פקטו, יכולים אזרחי סן מרינו לגשת לשגרירות הבחריינית באיטליה ולקבל שם שירותים קונסולריים.
יחסים כלכליים

סן מרינו ייצאה לבחריין בשנת 2015 סחורה בסך 89.3 אלף דולר אמריקאי. בחריין ייצאה לסן מרינו בשנת 2010 סחורה בשווי 45.7 אלף דולר אמריקאי.
יואכים מרקרט

קרל יואכים מרקרט.
קרל יואכים מרקרט (בגרמנית: Karl Joachim Marquardt; נולד ב-19 באפריל 1812 ומת ב-30 בנובמבר 1882) היה היסטוריון גרמני וחוקר של רומא העתיקה.
קורות חיים

מרקרט נולד בשנת 1812 בעיר דנציג (גדנסק). הוא למד באוניברסיטת ברלין ובלייפציג, ובשנת 1836 נעשה למורה בגימנסיית פרידריך וילהלם בברלין. בשנת 1840 הוא עשה את הדוקטורט שלו בקניגסברג (קלינינגרד), ובשנת 1856 מונה למנהל גימנסיית פרידריך וילהלם בפוזנן. בשנת 1859 מונה לראש הגימנסיה בעיר גותה.
את חיבורו "Historiae equitum romanorum libri quatuor" (יצא לאור בשנת 1841) הקדיש מרקרט לפילולוג קרל לכמן, דבר שהוביל לכך שמרקרט הומלץ בפני המוציא לאור של הספר "Handbuch der römischen Alterthumer" ("מסה על רומא העתיקה") של החוקר וילהלם אדולף בקר, כמי שראוי להמשיך את עריכתו והוצאתו של החיבור לאור לאחר מות המחבר בשנת 1846.
הפרויקט הושלם לאחר 20 שנים והיה כה מוצלח, עד כי זמן לא רב לאחר מכן כבר הגיעה דרישה מהציבור להוציא מהדורה נוספת של החיבור. מרקרט מצא עצמו לא מתאים לבצע את המשימה לבדו, והניח את הכנת שלושת הכרכים הראשונים (Römisches Staatsrecht; "מערכת המשפט הרומית") בידי תאודור מומסן, בשעה שהוא עצמו ההדיר את הכרך החמישי ואת הכרך השישי (Römische Staatsverwaltung, "מנהל ציבורי ברומא", בין השנים 1873–1878) וכן את הכרך השביעי (Das Privatleben der Römer, בין השנים 1879–1882).
מרקרט הצטיין בסגנונו הבהיר, יכולת ארגון שיטתית ושפע הפניות למחברים עתיקים ומודרניים כאחד, ומעלות אלו חיבבו אותו על הסטודנטים.
מרקרט מת בעיר גותה בשנת 1882.
יהוא אבן זהב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בן 65 בערך) רחובות, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1978–2005 (כ־27 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין קשר של פיקוד הצפון  ראש מחלקת מבצעים באגף התקשוב  ראש חטיבת התקשוב באגף התקשוב  מפקד יחידת לוטם
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון הראשונה
 
יהוא אבן זהב (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף שהיה מפקדה הראשון של יחידת לוטם באגף התקשוב.
ביוגרפיה

אבן זהב התגייס לצה"ל בשנת 1978 ושירת בחיל הקשר והתקשוב. הוא שימש קצין הקשר של פיקוד הצפון וראש מחלקת מבצעים באגף התקשוב. באפריל 2002 מונה לראש חטיבת התקשוב ובמרץ 2003 מונה למפקדה הראשון של יחידת לוטם, היחידה כלל מיזוג של מספר יחידות, שהיו קודם לכן בחיל הקשר ובחטיבת התקשוב המטכ"לית. את שם היחידה בחר אבן זהב על שם בתו לוטם. הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2005 והשתחרר משירות הקבע.
לאחר שחרורו שימש ראש חטיבה באמדוקס עד 2007. בשנת 2008 מונה לסגן נשיא בכיר בחברת CTI Computech International בארצות הברית. ב-2011 היה ממקימי חברת ProVisionC4I ומכהן כנשיאה. ב-2016 מונה למנכ"ל CTI ישראל.
אבן זהב הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1990), ותואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי (1998).
הערות שוליים

↑  אפי לנדאו, ‏דיבורית לכל טנק, אינטרנט לכל טען-קשר, באתר גלובס, 1 באפריל 2002
↑  שלומי דיאז, בת, יחידה: סג"מ לוטם תשרת בלוט"ם, באתר ישראל היום, 30 ביולי 2013
↑  מנכ"ל חדש ל-CTI ישראל, אתר ישראל דיפנס, 4 בפברואר 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי בחריין–טורקיה

| יחסי בחריין–טורקיה |
| --- | --- |
בחריין: טורקיה


בחריין: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 783,562
אוכלוסייה
1,616,117: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 12,659
משטר
מונרכיה חוקתית: משטר נשיאותי

יחסי בחריין–טורקיה הם יחסי החוץ בין ממלכת בחריין ובין הרפובליקה הטורקית.
סקירה כללית

על בסיס קשרים היסטוריים ותרבותיים משותפים, מתנהלים היחסים הפוליטיים בין טורקיה לבחריין בהתאם לעקרונות האינטרס והדיאלוג ההדדי. טורקיה פתחה את שגרירותה בבחריין בשנת 1990 ואילו שגרירות ממלכת בחריין באנקרה פועלת מאז 2008.
במסגרת ביקורים דו-צדדיים רמי דרג, ביקר מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה בטורקיה בין התאריכים 25–28 באוגוסט 2016, ואילו נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ערך ביקור רשמי בבחריין בתאריכים 12–13 בפברואר 2017. במהלך הביקורים הללו, נחתמו הסכמים שונים, ומדליית השייח' עיסא אל סלמן, העיטור הממלכתי הגבוה ביותר של בחריין, הוענקה לנשיא ארדואן.
בנוסף, שר החוץ של בחריין השייח' ח'אלד בן אחמד בן מוחמד אל-ח'ליפה השתתף בוועידת ה-OIC שהתקיימה ב-18 במאי 2018 באיסטנבול. מנגד, הסיבוב השני של ההתייעצויות הפוליטיות בין משרדי החוץ של טורקיה ובחריין התקיים באנקרה ב-25 במרץ 2016.
נציגויות דיפלומטיות

בחריין מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
טורקיה מחזיקה בבחריין שגרירות במנמה.
יחסי בחריין–הפיליפינים

| יחסי בחריין–הפיליפינים |
| --- | --- |
בחריין: הפיליפינים


בחריין: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 300,000
אוכלוסייה
1,616,117: 116,080,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 3,766
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי בחריין–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים.
היסטוריה

היחסים הרשמיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים כוננו בשנת 1978.
ביקורי מדינה

ראש המדינה הפיליפיני הראשון שערך ביקור ממלכתי בבחריין היה אז הנשיא פידל ראמוס בין ה-10 ל-11 במרץ 1997. ראש ממשלת בחריין, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, ערך ביקור ממלכתי בין ה-6 ל-8 בנובמבר 2001. לראש הממשלה הוענק מסדר סיקטונה בדרגת רג'ה ב-7 בנובמבר 2001 במהלך ביקורו. מנהיג בחריין ערך שני ביקורים נוספים בשנת 2003 מ-25 בפברואר ל-3 במרץ וב-29 באוקטובר ל-1 בנובמבר. ב-14–15 בדצמבר ערכה הנשיאה אז גלוריה מקאפגל ארויו ביקור ממלכתי בבחריין. ראש הממשלה חליפה ערך ביקור עבודה נוסף בין 7 ל-13 באפריל 2005. ארויו ערכה ביקור ממלכתי נוסף בין 3 ל-4 בפברואר 2009.
יחסי עבודה

בין 1,500–2,000 פיליפינים עבדו ברפואה בבחריין ב-2007. נכון לשנת 2014, היו יותר מ-67,000 פיליפינים בבחריין, חלקם עבדו בבחריין עם אשרת עבודה.
יחסי גרנדה – קוריאה הדרומית

| יחסי גרנדה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
גרנדה (מדינה): קוריאה הדרומית


גרנדה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
344: 99,720
אוכלוסייה
117,232: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,320: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,263: 33,126

יחסי גרנדה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין גרנדה ובין הרפובליקה של קוריאה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-1 באוגוסט 1974, ונשמרו עד ל-מרץ 1975. היחסים הוקפאו לשמונה שנים, במהלכם קיימה גרנדה קשרים דיפלומטיים עם השכנה היריבה של קוריאה הדרומית, קוריאה הצפונית, קשר דיפלומטי במשך שש שנים (מאי 1979 ועד ינואר 1985). בחודש מאי 1984, חודשו היחסים בין גרנדה וקוריאה הדרומית, ואלו נמשכים עד היום.
בשנת 1990 ביטלה קוריאה הדרומית את דרישות הוויזה מתושבי גרנדה, ומאז הם יכולים להיכנס למדינה בקלות.
נציגויות דיפלומטיות

גרנדה מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
קוריאה הדרומית מיוצגת בגרנדה על ידי שגרירות שיושבת במדינה סמוכה לגרנדה, בשם טרינידד וטובגו. שגרירות זו מייצגת את קוריאה הדרומית בפני מדינות איים נוספות באזור.
בנוסף, קוריאה הדרומית מיוצגת בגרנדה על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בסנט ג'ורג'ס, בירת גרנדה.
יהדות שרעב

מבט-על, שרעב.
יהדות שרעב היא חלק מקהילת יהדות תימן, והיא קהילה יהודית שהתקיימה במחוז שרעב שבתימן עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל בשנת ה'תש"ט (1949).
מחוז שרעב

שרעב הוא אזור גאוגרפי שבין איב לתעז, בדרום מערב תימן, כחלק מאזור "תימן התחתונה". רוב אזור שרעב נמצא ברמה מישורית וממזרח לאזור נמצאת הדרך הראשית צנעא-דמאר-ירים. שרעב איננה נמצאת על דרך המלך, ואיננה מקום פורה במיוחד, בשל הגובה הנמוך יחסית מעל פני הים (בין 1000 ל-1500 מטר).
מאפיינים

בשרעב ובשכנותיה, עודין ושמיר (נמצאות במזרח נפת מקבנה), נמצא המספר הגדול ביותר של יהודים בתימן - למעלה מ-10,000 בשנות ה-40 - ושל נקודות יישוב (כ-130) ביחס לשטח.
יהודי שרעב ניכרו בפשטות חייהם, בדיבורם המתנגן ובמבטאם המיוחד, ביחס לשאר יהודי תימן. מדובר בהגייה נחצית של האות קו"ף (נשמע כמו האות קו"ף בהגייה העיראקית), והגיית החולם כצירה, ששרשיה קדומים עד תקופת המקרא. יהדות שרעב השפיעה רבות גם על יהודי המחוזות הסמוכים: ד'אלע (ממזרח לשרעב), אלחוגריה (מדרום מערב), בעדאן (הנקרא גם מחוז איב מצפון-מזרח), והערים עדן וחבאן. השפעה זו באה לידי ביטוי בעיקר בהגיית האותיות והתנועות הזהה למבטא השרעבי אף שניגוני התפילות במחוזות אלו אינם זהים לניגונים במחוז שרעב.
יהודי שרעב הרבו לעסוק באגדה, בספר הזוהר, בקבלה ובמעשי נסים ונפלאות. רבים מהם היו תלמידי חכמים ומקובלים, וכן "בעלי חפץ" ו"פותחי ספרים". הם התפרנסו ברובם מאריגה, צורפות, סנדלרות, חייטות וחקלאות.
יהודי שרעב הושפעו במסורתם הליטורגית וההלכתית מנוסח הספרדים והשולחן ערוך (נוסח שאמי, בניגוד לנוסח הבלדי).
מקרב יהודי שרעב יצאו מספר דמויות בולטות, ביניהן בין השאר: רבי שלום שבזי, רבי שלום שרעבי, רבי מרדכי שרעבי, מרי חיים סינוואני, מרי שלמה סינוואני, הרב יוסף משולם והמשורר ר' יוסף בן ישראל.
ראו גם

שרעבי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012331759505171
יחסי גרמניה–תימן

| יחסי גרמניה–תימן |
| --- | --- |
גרמניה: תימן


גרמניה: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 527,968
אוכלוסייה
84,431,715: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,777: 529
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי גרמניה–תימן הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ותימן.
רקע

ב-24 באוקטובר 1962 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה כוננה יחסים עם הרפובליקה הערבית של תימן, וב-19 בדצמבר 1967 היא כוננה יחסים עם הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן. ב-21 בדצמבר 1972 הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית כוננה יחסים עם הרפובליקה הערבית של תימן, וב-10 ביולי 1969 היא כוננה יחסים עם הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן.
במהלך מלחמת האזרחים בתימן נשענים כוחות הקואליציה בראשות סעודיה על נשק מתוצרת גרמנית, למרות אמברגו הנשק שהטילה גרמניה על שני הצדדים בתימן.