stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטבח יהודי חלב
המטבח היהודי בחלב > מחשי בל'בן

המחשי בל'בן הם קישואים ממולאים באורז וחומוס המבושלים בחלב עיזים ותבלינים, הם נאכלים באופן מסורתי בחג השבועות.
המטבח היהודי בחלב > מעמול

בגרסה היהודית החלבּית למעמול הבצק עשוי רק מקמח לבן ואין בו סולת. קיימות גרסאות בהן יוצרים רולדות מגולגלות, ופורסים את הרולדות לאחר האפיה, בחלק מהמתכונים נוהגים להוסיף לבצק מי ורדים או מי זהר.
המטבח היהודי בחלב > חמין חלבּי

החמין החלבּי מורכב מקובה, שעשוי מבורגול וסולת במילוי של בשר מטוגן עם בשר ותבלינים, בנוסף בחמין ישנם ביצים, בשר וקטניות, ללא תפוחי אדמה. בחלב היו מבשלים את החמין בתוך תנור אדמה. בפסח החמין היה זהה לחמין הרגיל אך הקובות עשויות מאורז טחון ובשר ועוף טחונים.
המטבח היהודי בחלב > חרוסת חלבּית

החרוסת החלבּית עשויה מתמרים מעוכים, אגוזים ויין אדום, זכר לדם שנשפך בעבדות של בני ישראל במצרים.
מאכלים > מתאבנים וכבושים

באבא גנוש - חציל מעוך מעורבב עם תבלינים, ולעיתים גם עם טחינה, עגבניות, שמן זית או שום.
חומוס
חומוס עם בשר - חומוס ביל ליחם
מסבחה
קובה - כופתה ממולאת, מבושלת או מטוגנת, שמעטפתה החיצונית עשויה מבורגול עם סולת, קמח, אורז או תפוחי אדמה, וממולאת לרוב בבשר בקר או כבש, בצל ותבלינים.
קבב
מח'לל (כבוש בערבית) - מחלל הוא שם קיבוצי לירקות כבושים בערבית, המח'לל החלבּי המסורתי עשוי בדרך כלל מלפת כבושה עם סלק או חצילים ופלפלים במילוי של שום, פלפל חריף ופטרוזיליה.
זיתים כבושים
בצל עם סומאק.
סלט ערבי.
סלט פתוש
סלק מבושל - שוואנדר מטבוח'.
סלט בורגול עם רימונים, תפוחים ופיסטוקים.
סלט טורקי.
מנזלה - תבשיל של חצילים מטוגנים וגרגירי חומוס ברסק עגבניות.
טאבולה
מוחמרה \ דיבס פלפלה - מטבל פלפלים חריף עם אגוזי מלך.
ג'אג'יק - מתאבן חלבי העשוי מיוגורט, שום, נענע ומלפפונים, מוגש בעיקר בחג השבועות.
מאכלים > מנות עיקריות

במיה - תבשיל במיה אשר בגרסתו החלאבית היה נעשה עם תבלינים, משמשים מיובשים ורוטב תמרהינדי, מוגש עם קציצות או עם חתיכות בשר/עוף.
חמין מקרוני
מגינה - פשטידה אשר עשויה מבשר טחון, בצל רכז רימונים (אופציונלי) וצנוברים אשר בין שכבותיהם חוצצים מצות מרוככות.
מדיאס - חצילים או קישואים מרוקנים במילוי בשר טחון, בצל, ירק ותבלינים המטוגנים ומבושלים ברוטב עגבניות.
מדרוטה - מאכל העשוי חצילים קלויים עם שמן זית אשר לו קיימות שלשוה סוגים שונים של וריאציות שונות - מדרוטה בשרית אשר תיעשה עם עוף/בקר/כבש, מדרוטה חומוס אשר תיעשה עם גרגירי חומוס ומדרוטה חלבית אשר תיעשה עם גבינה צפתית קשה.
סופריטו - עוף או בשר המבושלים עם תפוחי אדמה מטוגנים, המבושלים תוך שימוש מועט בתבלינים והסתמכות על טעמו של השמן מטיגון העוף, יש המוסיפים לסופריטו קובה.
מג'דרה - תבשיל אורז ועדשים שעוברות בישול והשרייה מקדימה, המג'דרה מבושלת בכורכום, בצל, ותבלינים.
מקלובה - תבשיל שכבות של אורז, עוף או בשר וירקות שונים, הנאפה בתנור. לאחר האפיה נהוג להפוך את המקלובה.
קוסא מחשי - קישואים ממולאים באורז ולעיתים בשר המבושלים ברוטב עגבניות עם שום.
קוסא בלבן - גרסה של הקוסא מחשי אשר מוכנת בעיקר לחג השבועות, קישוא ממולא באורז בלבד ללא בשר אשר מבושלת ברוטב יוגורט ושום.
קוסא בג'בן - פשטידה שמכינים לכבוד שבועות העשויה קישואים, חמאה וגבינה מלוחה לבנה אלסטית.
קלסונס - מאכל שבועות מסורתי אשר עשוי כיסונים ממולאים בגבינה לבנה (גבינה ערבית, גבינה עכואית או גבינה צפתית קשה), אשר מבושלים במים רותחים ולאחר מכן עוברים קליה במחבת, לאחר מכן תגורדנה גבינה לבנה מעליהם, לעיתים גם מגישים עם ספגטי מתחת ואז ייקרא המאכל "קלסונס ברשתה".
יפראקס - עלי גפן ממולאים באורז ומבושלים בשמן זית, לימון ורכז רימונים.
קבב גראז - מנה שמאוד מזוהה עם יהודי חאלב והיא למעשה עשוי מקבב המבושל עם דובדבנים ברוטב דובדבנים ומונח על לחם שטוח דקיק עם שקדים וצנוברים קלויים.
משקלה - תבשיל ירקות המכיל חצילים, גזר, עגבניות, תפוחי אדמה, סלרי, שום, פטרוזיליה ובצל מתובלים ברסק עגבניות.
מאכלים > מאפים

בורקיטס - מאפה בצק פריך, הממולא במילויים שונים כגון חצילים או גבינות, מנה זו נהוגה בעיקר במטבח היהודי החלבּי ומוצאה מהמטבח הספרדי, נאכל בדרך כלל בחג השבועות.
לחמזיקס - בצק ממולא בגבינות, המטוגן בשמן עמוק עד להזהבה, נאכל בעיקר בחנוכה.
לחמא בעג'ין - בצק דק, עליו בשר, בצל ותבלינים הנאפים בחום גבוה עד להזהבה, נהוג להגיש את הלחמא בעג'ין עם סלט ירקות קצוץ עליו.
מעמולים מגולגלים - בצק פריך מתוק במילוי תמרים ואגוזים, המגולגל לרולדות, לאחר האפייה פורסים את הרולדות לעוגיות.
מעמולים - את הבצק למעמולים מכינים מקמח וסולת. ישנם מילויים רבים למעמולים, ולכל מילוי דוגמה, שאותה יוצרים עם מזלג או בעזרת צובטן מעמולים. דוגמאות למילויים הם: אגוזים וסוכר, שומשום, סוכר וקינמון, פיסטוקים, סירופ סוכר ומי זהר או תמרים, הל וקינמון.
כעאכ - טבעות מלוחות מבצק פריך המכוסות בשומשום.
קובה בסנייה - שכבות של בורגול וסולת, שביניהן שכבת בשר טחון מטוגן עם בצל, המאפה נאפה עד להשחמה.
סמבוסק - מאפה שמרים בצורת סהר, בדרך כלל מכינים את הסמבוסק במילויים של בשר מטוגן, גבינה או חומוס.
ספיחה בדומה ללחמג'ון אך קטן יותר ועשוי מבצק עבה יותר.
בורקס (בורמאז) - בצק עלים שבניהן תערובת גבינות, לעיתים עם תרד, הבורמאז היה נאכל בשבועות בין שאר מאכלי הגבינה.
עיג'ה - חביתת ירק
מאכלים > מרקים

חאמוד - מרק ירקות, בשבתות וחגים היו מוסיפים לו עוף או בשר, ישנן כמה גרסאות לחאמוד, גרסה אדומה וגרסה צהובה.
קובה סומאקייה - מרק קובה עם סומאק, רסק עגבניות וחצילים.
קובה חמדה - מרק קובה דלעת, בצל ורסק עגבניות.
קובה מטפונה - מרק קובה עם ירקות שורש, בצל ורסק עגבניות.
פסוליה - מרק שעועית אדום.
שורבה - מרק עגבניות ואורז, לעיתים עם קציצות, בגרסה זו המרק נקרא "שורבה מע קבבאת".
שושבראק \ שישברק - מרק כיסונים (נקרא גם: מרק כובעים) הממולאים בבשר טחון חי עם בצל ותבלינים המבושל במרק עם חלב עיזים. בגרסתו הכשרה השושבראק מבושל במרק עם ירקות ורסק עגבניות.
שורבה ביל עדאש - מרק עדשים צהוב (עם כורכום וכמון) המבושל עם שום, בצל ואורז.
מאכלים > קינוחים

בקלאווה - מאפה עשוי שכבות פילו שבניהן אגוזים קצוצים וסוכר, לאחר אפייתה, יצוקים על הבקלאווה סירופ סוכר ומי ורדים.
עמאר - קינוח שמוצאו בלבנון, הנקרא גם ליאלי ביירות, הקינוח מבוסס על סולת, קצפת, סירופ סוכר ופיסטוק.
קטאיף - כיסון ממולא גבינת עיזים מומתקת או בפיסטוק.
כנאפה - עוגה עשויה שערות קדאיף במילוי של גבינת עיזים המבושלת על הגז בתבנית מיוחדת. לאחר אפייתה יוצקים על הכנאפה סירופ סוכר.
מרציפן - רקיחת שקדים טחונים, מים, סוכר ולעיתים מי זהר. בגרסה החלבּית המרציפן ממולא בפיסטוק ומעוטר בעזרת מזלג כמו מעמולים.
מוהלביה - קינוח העשוי מקמח תירס או קמח אורז עם חלב, סוכר ומי זהר/ורדים אשר מעליו יפוזר פיסטוקים קלויים.
מסטיקה שמלי - וריאציה מיוחדת של עוגת הסולת המפורסמת מן המזרח התיכון אשר מתובלת בגרגירי מסטיקה ומי ורדים.
חלאוות אל-ג'בן
ריז בחליב - אורז המבושל בחלב ומתובל בקינמון טחון מעל, מוגש חם או קר.
מאכלים > קינוחים > משקאות

ערק - משקה אלכוהולי העשוי מזרעי או עלי האניס שעוברים התססה.
יין - משקה שהיה נפוץ בעיקר אצל היהודים והנוצרים בעיר, בשל האיסור על פי דת האסלאם לשתיית.
קפה
סוס - משקה המופק משוש (צמח).
משקה חרובים
משקה תמרהינדי
משקה רימונים
חלב שקדים
קמרדין - משקה העשוי מלדר משמשים מבושל ומסונן, בדרך כלל מתובל במי זהר.
סחלב - משקה המבוסס חלב חם, קורנפלור המוגש עם קינמון.
גַ'לָבּ - סירופ עשוי חרובים, תמרים מולסת תמרים ומי ורדים.
תה (שאי)
פיפיטאדה - משקה מסורתי של יהודי ספרד העשוי מחליטה והשריה של זרעי מלון בתוספת סוכר ומי זהר/ורדים, מוגש בעיקר בשבירת הצום בצאת יום כיפור.
לקריאה נוספת

ניחוחות חלב: ממטעמי המטבח החלבי / פופה דוויך ומיכאל ג' כהן, באתר הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  מתכון: שישברק לבנה עיזים של חיים כהן, באתר mako
↑  קובה סורי כשר לפסח - רחל כתב, נבדק ב-2022-01-25
↑  אלומה בליליוס, "מחשי ב'לבן": שבועות נוסח חאלב, באתר ynet, 13 במאי 2010
↑  חמין הקובות הסודי של יהודי סוריה - מטבח מקומי, באתר www.limortiroche.com
↑  אלומה בליליוס, חרוסת משני צידי הגבול: חַלַבּית מול טורקית, באתר ynet, 7 באפריל 2011
1 2 3  עומר עילואן, ‏איך מכינים קבב חלאבי? קבלו שיעור מהשף עומר עילואן, באתר ‏מאקו‏, 17 ביולי 2015
↑  סודות הבישול החאלבי של עליזה - מרק חאמוד עוף, באתר sites.google.com
↑  מאת נוף עתאמנה אסמעיל, קובה סומאקייה, באתר השולחן, ‏2018-12-17
אמי טאן

| --- | --- |

אמי טאן
 לידה:  19 בפברואר 1952 (בת 72) אוקלנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של סן חוזה, קולג' לינפילד, Peterson High School, אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, סן חוזה סיטי קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  חוג שמחת המזל, בתו של מרפא העצמות 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של קליפורניה (2011)  הפרס האסייני/פאסיפי לספרות (2006)  המדליה הלאומית למדעי הרוח (2023) 
 www.amytan.net
 חתימה:   
 
אמי טאן (באנגלית: Amy Tan; בסינית: 譚恩美; נולדה ב-19 בפברואר 1952) היא סופרת אמריקנית ממוצא סיני. כותבת בעיקר על יחסי אמהות-בנות ועל חייהם של בני הדור הראשון למהגרים סיניים בארצות הברית. בשנת 1993 עובד ספרה הפופולרי "חוג שמחת המזל" לסרט מצליח.
ביוגרפיה

אמי טאן נולדה ב-1952 באוקלנד קליפורניה לאביה ג'ון, מהגר מסין, מהנדס חשמל שהפך לכומר בפטיסטי, ואמה דייזי, מהגרת מסין, ששמרה על אמונות סיניות ברוחות רפאים, קללות ועין הרע.
בהיותה בת 15 נפטרו אביה ואחיה, הגדול ממנה, ממחלת סרטן במוח. מתוך אמונה בקללה הרודפת אותם, לקחה אמה אותה ואת אחיה הצעיר לאירופה, שם נשלחה ללמוד בבית ספר בשווייץ, במוֹנְטְרֶה. באותה תקופה התאהבה אמי בחבר, שהיה מעורב בסחר סמים, וכמעט נישאה לו בחשאי. למרות זאת הצליחה לסיים את לימודי התיכון שנה אחת מוקדם יותר.
סיפור חייה של האם ומשפחתה לבד שימשו כחומר עשיר ומרתק לסיפורים ששולבו בספריה. דייזי, אמה של טאן, הייתה עדת ראייה להתאבדותה של אמה, וטאן סברה שסבתה, אמה והיא עצמה סבלו כולן מדיכאון. יחסיה המורכבים של טאן עם אמה היו רצופים מריבות קשות, דבר שהוביל אותה להחלטה שלא להביא ילדים לעולם.
טאן למדה ב-5 מכללות, ביניהן אוניברסיטת העיר סאן חוזה ובאוניברסיטת ברקלי - וקיבלה תעודת B.A באנגלית ובלשנות וכן – M.A בבלשנות, שניהם מאוניברסיטת קליפורניה בסן חוזה. עבדה כמומחית לפיתוח שפה אצל ילדים עם מוגבלות, ולאחר מכן כמנהלת פרויקט של משרד החינוך של ארצות הברית, של ילדים לקויי למידה. בשנת 1983 עבדה ככותבת עסקית פרילנסרית של חברות טלקומוניקציה כמו IBM ו-AT&T.
קריירה ספרותית

ב-1985, החלה טאן לכתוב ספרות. סיפור ראשון שלה התפרסם ב-1986 מבלי שהתכוונה באמת להמשיך כסופרת.
ב-1987, לאחר ביקור ראשון בסין, מולדת הוריה, לשם נסעה עם אמה, כתבה את ספרה הראשון, "חוג שמחת המזל", שהפך לרב מכר. בשנת 1999 לקתה טאן במחלת ליים, ואת מאבקה במחלה תיעדה בספרה "היפוכו של גורל, אסופת הרהורים".
אמי טאן כתבה כ-9 ספרים, 7 מהם תורגמו לעברית, והרבה מאמרים. ספריה תורגמו לכ-35 שפות. ספרה "חוג שמחת המזל" עובד בשנת 1993 לסרט, בו שימשה גם כמפיקה-שותפה עם רון באס, והיה מועמד לפרס BAFTA ו- WGA. על כל פעולתה כסופרת, זכתה טאן בפרסים רבים, כולל פרס הזהב של חבר העמים Commonwealth Gold Award.
סיפור שלה, "לב בן אלמוות", עובד להצגה ברחבי ארצות הברית וצרפת. היא הופיעה בדמות עצמה באחד מפרקי משפחת סימפסון, ומרבה להופיע.
בנוסף על כישרונותיה והצלחותיה כסופרת, נגעה טאן גם בעולם המוזיקה: כתבה את הליברטו של "בתו של מרפא העצמות" עבור האופרה בסן פרנסיסקו, הופיעה כזמרת רקע במספר מסגרות, ואף החלה לאייר בעיתון טבע.
טאן מרצה במספר אוניברסיטאות ברחבי העולם כולל בסטנפורד, באוקספורד, בסין, ובקטר.
חיים אישיים

היא נשואה מאז 1974 ללו דמאטיי (Lou DeMattei). הזוג חי בסוסליטו, קליפורניה ולזוג אין ילדים, מבחירה.
ספריה שתורגמו לעברית

the Joy Luck Club - חוג שמחת המזל, 1990, מחברות לספרות, תרגום: שפי פז, מהדורה בעטיפה מחודשת, הוצאת דביר, 2015, תרגום: צילה אלעזר
the Kitchen God’s Wife אשת אל המטבח, 1992 מחברות לספרות, תרגום: צילה אלעזר
the Hundred Secret Senses מאה החושים הנעלמים, 1996, מחברות לספרות, תרגום: צילה אלעזר
the Bonesetter's Daughter  בתו של מרפא העצמות, 2001, מחברות לספרות, תרגום: צילה אלעזר
The Opposite of Fate היפוכו של גורל, אסופת הרהורים, 2006, מחברות לספרות, תרגום: אראלה טלנברג-לרר
Saving Fish from Drowning להציל דגים מטביעה, 2007, מחברות לספרות, תרגום: יעל גרינפטר
the Valley of Amazement עמק הפלאות, 2013, כנרת, זמורה-ביתן, 2015, תרגום" אמיר צוקרמן
ספריה שלא תורגמו לעברית

1995 The Moon Lady and Sagwa/ Aladdin
The Chinese Siamese Cat/ Phoenix Audio 2006
Where the Past Begins/ HarperColins Publishers 2017
הערות שוליים

↑  The official website, about, https://www.amytan.net/about.html
↑  שמו הנכון של בעלה
↑  מרב יודילוביץ', אמי טאן: "רציתי לקפוץ מהגג", על הספר "היפוכו של גורל", באתר ynet, 12 בפברואר 2001
אורנה לב טוב, בין בדיון למציאות, באתר nana10‏, 6 במרץ 2006
↑  לילך וולך, שוטי שוטי תודעתי, באתר nana10‏, 12 באוקטובר 2007
↑   עלית קרפ, גם כוכבת ספרותית כמו אמי טאן יכולה ליפול בפח, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297233405171  PLWABN: 9810628829205606  BIBSYS: 90376328  BNC: 000161022  BNE: XX896369  BnF: cb12150117n (data)  CANTIC: a11307705  CiNii: DA03993880  GND: 119363925  ISNI: 0000 0001 2238 0225  LCCN: n88021941  LNB: 000000127  MusicBrainz: 73671c52-02f7-46b9-970b-88122367a1d8  NDL: 00475928  NKC: xx0008746  NLA: 36730846  NLG: 65967  NLK: KAC199627051  NSK: 000069192  NTA: 074542745  RERO: 02-A003887047  SELIBR: 227910  SNAC: w6mb12p1  SUDOC: 029993210  Trove: 957908  VIAF: 110768273   WorldCat (עם VIAF): 110768273
יחסי ישראל–רואנדה

| יחסי ישראל–רואנדה |
| --- | --- |
ישראל: רואנדה
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ישראל: רואנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 26,338
אוכלוסייה
10,019,883: 14,386,849
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 14,098
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,889: 980
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי ישראל–רואנדה הם מערכת היחסים שבין הממשלות של מדינת ישראל לבין רפובליקת רואנדה.
בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים.
טרי מקאוליף

טרנס ריצ'רד מקאוליף (באנגלית: Terence Richard McAuliffe;‏ ‏נולד ב־9 בפברואר 1957) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל וירג'יניה ה-72 בשנים 2014–2018. מקאוליף היה גם יושב ראש שותף של מסע הבחירות של ביל קלינטון בבחירות לנשיאות של 1996, יושב ראש שותף של ועדת ההשבעה הנשיאותית של 1997, יושב ראש הוועידה הארצית של הדמוקרטים ב-2000, יושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית בשנים 2001–2005, ויושב ראש מסע הבחירות של הילרי קלינטון בבחירות לנשיאות של 2008.
מקאוליף התמודד ללא הצלחה על משרת מושל וירג'יניה בבחירות של 2009. בבחירות של 2013, לאחר שהתמודד ללא יריבים שניצבו מולו בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, הוא הביס בבחירות הכלליות את מועמד המפלגה הרפובליקנית קן קוצ'ינלי, ואת מועמד המפלגה הליברטריאנית רוברט סרוויס. בשל הגבלת הכהונה על מושלי וירג'יניה שלא מאפשרת להיבחר ליותר מתקופת כהונה רצופה אחת, נבחר אחריו לתפקיד המושל מי שכיהן תחתיו כסגן המושל, ראלף נורתם. בבחירות של 2021, התמודד מקאוליף שוב בבחירות לתקופת כהונה שנייה לא רצופה למשרת המושל, אך נוצח בהפרש קל על ידי מועמד הרפובליקנים גלן יאנגקין.
במשך כל תקופת כהונתו של מקאוליף כמושל, שלטה בבית המחוקקים המדינתי המפלגה הרפובליקנית, והוא קבע שיא במספר הטלות הווטו, יותר מכל מושלי וירג'יניה לדורותיהם. כמושל הוא התמקד בעיקר בפיתוח הכלכלי של המדינה וקבע גם שיא במספר ההחלטות שקיבל להשבת זכות הבחירה לעבריינים לשעבר. במהלך שנת כהונתו האחרונה, הגיב מקאוליף לעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל, גינה את העצרת, וקרא להסרתן של אנדרטאות הקונפדרציה במרחב הציבורי ברחבי וירג'יניה. כמה שנים לאחר מכן החל יורשו בתפקיד נורתם בהסרת אנדרטאות אלו.
ראשית חייו

טרי מקאוליף נולד וגדל בסירקיוז שבמדינת ניו יורק, כבנם של מילדרד קתרין (לבית לונרגן) וג'ק מקאוליף. אביו עסק בתיווך נדל"ן והיה פעיל מקומי במפלגה הדמוקרטית. מוצא משפחתו הוא אירי.
ב-1975 סיים מקואליף את לימודיו בבית הספר התיכון וחטיבת הביניים על שם הבישוף לודן. ב-1979 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה, שם הוא שימש כיועץ במעונות הסטודנטים. לאחר סיום לימודיו הוא עבד במסע הבחירות של הנשיא ג'ימי קרטר בבחירות של 1980, ובגיל 22 היה למנהל הפיננסי הלאומי של המטה של קרטר. לאחר אי-הצלחתו של קרטר להיבחר, למד מקאוליף בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם הוא קיבל תואר במשפטים ב-1984.
קריירה עסקית

בגיל 14 פתח מקאוליף את העסק הראשון שלו לריבוד שבילי גישה ומגרשי חנייה.
ב-1985 סייע מקאוליף לייסד את פדרל סיטי ניישנל בנק, בנק מקומי שבסיסו בוושינגטון די. סי.. בינואר 1988, כשהיה בן 30, בחרה בו מועצת המנהלים של הבנק כיושב הראש שלה, ובכך הוא היה ליושב הראש הצעיר ביותר באיגוד הבנקים שתחת הזיכיון של הפדרל ריזרב. ב-1991 הוא ניהל את המשא והמתן למיזוג הבנק עם קרדיט אינטרניישנל בנק, מהלך שהוא הוא הגדיר כ"התנסות העסקית הגדולה ביותר" שלו. מקאוליף היה לסגן יושב הראש של הבנק המאוחד החדש.
ב-1979 הכיר מקאוליף את ריצ'רד סוואן, עורך דין שהיה אחראי על גיוס הכספים למסע הבחירות של ג'ימי קרטר בפלורידה. ב-1988 הוא נשא לאישה את בתו של סוואן, דורותי. מקאוליף רכש נכסים מ-Resolution Trust Corporation בשותפות עם קרן פנסיה בשליטת האחווה הבינלאומית של עובדי החשמל (אנ') ושל איגוד קבלני החשמל הלאומי (אנ'). הם רכשו נכסים בשווי של 50 מיליון דולר בעבור 38.7 מיליון דולר. מקאוליף קיבל מחצית משווי הרכישה ב-1996 הוא רכש חברת בנייה בקשיים, "אמריקן הריטייג' הומס", שהייתה על סף פשיטת רגל. הוא שימש כיושב ראש החברה. עד 1998 עלה בידו להפוך את החברה לאחת מהחברות הגדולות ביותר לבניית בתים במרכז פלורידה. ב-1999 כבר עמד קצב בניית הבתים החד-משפחתיים של החברה על 1,000 בתים לשנה. בסוף 2022 רכשה חברת KB Home את אמריקן הריטייג' תמורת 74 מיליון דולר.
ב-1997 השקיע מקאוליף 100,000 דולר כאנג'ל בחברת Global Crossing, חברת תקשורת שרשומה בברמודה, ששנה לאחר מכן יצא בהנפקה לציבור. ב-1999 הוא מכר את רוב החזקותיו בחברה תמורת 8.1 מיליון דולר.
ב-2000 הצטרף מקאוליף לחברת ZeniMax Media כיועץ.
ב-2009 הצטרף מקאוליף לחברת GreenTech Automotive כיושב ראש שלא בתפקיד ניהולי. החברה, שהיא חברת החזקות, רכשה את חברת המכוניות החשמליות הסינית EU Auto MyCar תמורות 20 מיליון דולר במאי 2010. מאוחר יותר באותה שנה הוא העביר את מטה החברה למקלין שבווירג'יניה, ומפעל הייצור שלה התמקם מאוחר יותר במיסיסיפי. בדצמבר 2012 הודיע מקאוליף על התפטרותו מגרין טק כדי להתמקד בהתמודדותו על משרת מושל וירג'יניה. ב-2013 חקרה הוועדה לניירות ערך ולבורסות את גרין טק ואת מקאוליף בחשד להונאת אשרות. הוא ניסה להשיג הטבות מס משותפות הפיתוח הכלכלית של וירג'יניה (Virginia Economic Development Partnership), סוכנות גיוס העסקים של המדינה, כדי לבנות את המפעל של גרין טק בווירג'יניה. הוא סירב לספק לשותפות את התיעוד המתאים בנוגע לאסטרטגיה העסקית והמשקיעים שלהם, מה שגרם לשותפות לדחות את התמריצים עבור גרין טק. מאוחר יותר הוא טען טענת שווא במהלך מסע הבחירות שלו לתפקיד המושל שהשותפות לא שיתפה פעולה ולא גילתה עניין בגרין טק.
ב-2017 תבעו המשקיעים בגרין טק את מקאוליף על הונאה, וב-2018 הוכרזה החברה כפושטת רגל. התובעים טענו שמקאוליף סייע להשיג אשרות בקטגוריית EB-5 בתמורה להשקעות של 560,000 דולר בגרין טק, שחרגו מהמכסה של המחלקה לביטחון המולדת. במרץ 2018 דחה שופט פדרלי את התביעה נגד מקאוליף.
על פי הוושינגטון פוסט מקאוליף "הרוויח מיליונים כבנקאי, ביזם נדל"ן, כקבלן בניין, כבעל מלון וכבעל הון סיכון באינטרנט".
ראשית הקריירה הפוליטית > היחסים עם בני הזוג קלינטון

למקאוליף הייתה קריירה פורייה בגיוס תרומות במסגרת המפלגה הדמוקרטית, והיו לו יחסים אישיים ופוליטיים קרובים עם ביל קלינטון ועם הילרי קלינטון. מקאוליף וצוותו גייסו 275 מיליון דולר, אז סכום חסר תקדים, עבור קלינטון, בעת נשיאותו. לאחר תום נשיאותו של קלינטון, הוא נתן ערבות לבני הזוג קלינטון על המשכנתא בסכום של 1.35 מיליון דולר על ביתם בצ'פקואה שבמדינת ניו יורק, עסקה שהעלתה שאלות אתיות. ב-1999 הוא שימש כיושב ראש חגיגות המילניום של ארצות הברית תחת הנשיא קלינטון. ב-2000 הוא עסק בגיוס תרומות יחד עם בני הזוג קלינטון לטובת סגן הנשיא אל גור וקבע שיא של גיוס 26.3 מיליון דולר באירוע אחד.
ב-1999 אמר מקאוליף לניו יורק טיימס, "יצרתי את כל הקשרים העסקיים שלי דרך הפוליטיקה. הכול קשור זה בזה". כאשר הוא יצר קשרים עסקיים חדשים, הוא המשיך, "גייסתי מהם כספים". הוא הודה שהצלחת עסקיו נבעה בין השאר מקשריו עם קלינטון, באומרו, "אין כל ספק, זה חלק מזה". הוא גם ציין את קשריו עם חברי בית הנבחרים לשעבר דיק גפהארדט וטוני קואליו, את פנקס הכתובות שלו של יותר מ-5,000 שמות, ואת יכולתו ליצור קשר אישי עם אנשים. ב-2004 היה מאקוליף לאחד מחמשת חברי מועצת המנהלים של קרן קלינטון (אנ'). הוא המשיך להיות חבר במועצה עד 2013 ושב אליה ב-2024. ב-2012 אמר מקאוליף לכתב הניו יורק טיימס מארק לייבוביץ' שפנקס הכתובות שלו מכיל 18,632 שמות.
ראשית הקריירה הפוליטית > ועידת הדמוקרטים של 2000

ביוני 2000, כאשר פעלו מארגני הוועידה הארצית של הדמוקרטים לגייס 7 מיליון דולר, התפטר יושב ראש הוועידה רוי רומר כדי להתמנות המפקח על מועצת החינוך המאוחדת של מחוז לוס אנג'לס. מקאוליף קיבל מיד מינוי כמחליפו כאשר התבקש לעשות כן בשיחת טלפון עם מי שהתכוון להיבחר כמועמד המפלגה לנשיאות, אל גור. על רקע השיא של גיוס תרומות יחד עם קלינטון באירוע אחד בסכום של 26 מיליון דולר חודש קודם לכן, הבטיח מקאוליף שהסכום של 7 מיליון דולר לא יהווה בעיה ושהוא יגויס במהירות רבה. רבים במפלגה שיבחו את בחירתו של מקאוליף, מהלך שהראה על העלייה בהשפעתו, וג'יימס קארוויל אמר לניו יורק טיימס ש"המניות שלו נסחרו בשיא של כל הזמנים".
ראשית הקריירה הפוליטית > יושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית

בפברואר 2001 נבחר מקאוליף כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית, תפקיד בו הוא שימש עד פברואר 2005. במהלך כהונתו בתפקיד גייסה הוועדה 578 מיליון דולר ומחקה את הגרעון שלה בפעם הראשונה בתולדותיה. טרם כהונתו בתפקיד, שימש מקאוליף כיושב ראש פורום המנהיגות העסקית של הוועדה ב-1993 וכיושב ראש הפיננסיים של הוועדה ב-1994.
ב-2001 הקים מקאוליף את המכון לזכויות הצבעה. ביוני אותה שנה הוא הכריז על הקמת מיזם גיוס המצביעים ההיספנים. באותה שנה הוא גם הקים את המרכז להצבעת הנשים, שמטרתו חינוך, מעורבות וגיוס נשים ברמה המקומית להתמודדות על תפקידים.
בתקופה שבין בחירות אמצע הכהונה של 2002 לבין הוועידה הארצית של הדמוקרטים של 2004, יצרה הוועדה הלאומית הדמוקרטית מחדש פעילויות ובריתות פני מפלגתיות. מקאוליף פעל לתכנון מחדש של לוח הזמנים של הבחירות המקדימות, ואפשר לאריזונה, מישיגן, ניו מקסיקו וקרוליינה הדרומית להצביע במועד מוקדם יותר. המהלך אפשר לקהילות אפרו-אמריקאיות והיספניות ולאיגודים מקצועיים שיתוף רחב יותר בבחירות המקדימות לנשיאות. על פי הוושינגטון פוסט, המהלך חיזק את מאמצי גיוס התרומות של הסנאטור ג'ון קרי. הוועדה הלאומית הדמוקרטית בנתה מחדש את המטה שלה ומקאוליף יצר את פנקס הבוחרים הלאומי הראשון של המפלגה, מסד נתונים ממוחשב שהכיל יותר מ-175 מיליון שמות, שנודע בשם "דמזילה" (Demzilla). בבחירות לנשיאות של 2004 ארגנה הוועדה הדמוקרטית הלאומית בפעם הראשונה שישה עימותי בחירות.
כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית, הוביל מקאוליף מהלך של שליחת דואר אלקטרוני ישיר ותרומות מקוונות, ובנה בסיס תרומות קטן שחיסל את החוב המפלגתי, ועל פי הוושינגטון פוסט, "יכול היה ליצור בסיס כוח של המפלגה למשך שנים". תחת הנהגתו של מקאוליף, גייסה הוועדה 248 מיליון דולר מתורמים שתרמו סכומים נמוכים מ-25,000 דולר במהלך מערכת הבחירות של 2004-2003.
בינואר 2005, שבועות ספורים לפני תום כהונתו כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית, ייעד מקאוליף 5 מיליון דולר מכספי המפלגה לסייע לטים קיין ולדמוקרטים אחרים בווירג'יניה בבחירות המתקרבות. תרומה זו הייתה הגדולה ביותר למועמדים לתפקידים לא נשיאותיים בהיסטוריה של הוועדה, והייתה חלק מניסיונו של מקאוליף להוכיח את חיוניותה של המפלגה במדינות הדרום בעקבות בחירות 2004. קיין הצליח להיבחר וכיהן כמושל וירג'יניה בשנים 2006 – 2010.
ראשית הקריירה הפוליטית > המשך פעילותו

מקאוליף היה יושב ראש שותף של מטה הבחירות של הילרי קלינטון בבחירות לנשיאות של 2008, והיה אחד מצירי-העל שלה בוועידת המפלגה של אותה שנה.
ב-2012 היה מקאוליף מרצה אורח בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד.
ראשית הקריירה הפוליטית > בחירות 2009 למושל וירג'יניה

ב-10 בנובמבר 2008 הקים מקאוליף ועדת בדיקה לקראת הבחירות למשרת מושל וירג'יניה של 2009. על פי הוושינגטון פוסט, הוא האמין ביכולתו להיבחר "בגלל שהוא יכול היה לנהל מסע בחירות כמנהיג עסקי שיוכל להשיג מקומות עבודה עבור וירג'יניה". הוא גם ציין את יכולתו לגייס כספים למועמדים הדמוקרטים לתפקידים הזוטרים. הוא גייס יותר מ-7.5 מיליון דולר במהלך מסע הבחירות והוסיף כספים אישיים שלו בהיקף של 500,000 דולר.
בבחירות המקדימות ניצבו מולו שני חברים בכירים במפלגה הדמוקרטית של וירג'יניה, חבר הסנאט המדינתי קריי דידס, שהיה מועמד המפלגה למשרת התובע הכללי של המדינה ב-2005, ובריאן מורן, לשעבר מנהיג סיעת המיעוט בבית הנבחרים של וירג'יניה. ב-9 ביוני 2009 הגיע מקאוליף למקום השני בבחירות המקדימות כאשר זכה ב-26 אחוזים מהקולות מול 50 האחוזים של דידס ו-24 האחוזים של מורן.
מושל וירג'יניה > בחירתו

ב-8 בנובמבר 2012 שלח מקאוליף הודעת דואר אלקטרוני לתומכיו בה הוא הודיע על כוונתו להתמודד ב-2013 על תפקיד מושל וירג'יניה. בהודעה הוא כתב, "ברור לי לחלוטין שתושבי וירג'יניה רוצים שהמושל הבא שלהם יתמקד ביצירת משרות ושתהיה לו אחריות פיסקלית של השכל הישר במקום בשיעסוק בסוגיות מפלגתיות פלגניות".
ב-2 באפריל 2013 נבחר מקאוליף כמועמד הדמוקרטים, שכן הוא התמודד מבלי שניצבו מולו מועמדים אחרים. בבחירות הכלליות הוא התמודד מול מועמד המפלגה הרפובליקנית, התובע הכללי המכהן של וירג'יניה קן קוצ'ינלי, ומול מועמד המפלגה הליברטריאנית רוברט סרוויס. הוא זכה ב-47.8 אחוזים של הקולות מול 45.2 האחוזים שקיבל קוצ'ינלי ו-6.5 האחוזים שקיבל סרוויס. הוא שבר מגמה של 40 שנה כשהיה הראשון שנבחר לתפקיד מושל וירג'יניה בתקופה זו מטעם מפלגתו של הנשיא המכהן מאז 1973.