stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגיי בריליוב

| --- | --- |

סרגיי בריליוב, 2015
 לידה:  24 ביולי 1972 (בן 52) קובה הוואנה, קובה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 עיסוק:  עיתונאי, במאי טלוויזיה, מפיק טלוויזיה, עורך, קריין טלוויזיה
 מעסיק:  VGTRK, מגיש את "חדשות השבת"
 סוג כתב:  מגיש טלוויזיה
 פרסים והוקרה:  מדליה להנצחת 300 שנים לייסוד סנקט פטרבורג  מדליה להנצחת 1000 שנים לייסוד קאזאן  פרס TEFI  עיטור הידידות (רוסיה)  עיטור אות הכבוד הארמני  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sergeybrilevru
 טוויטר:  sergeybrilev
 טלגרם:  sergiobrilev
 sergeybrilev.ru
 
סרגיי בוריסוביץ' בריליוב (ברוסית: Сергей Борисович Брилёв; בספרדית: Sergey Borisovich Brilev; נולד ב־24 ביולי 1972) הוא עיתונאי, במאי טלוויזיה, מפיק טלוויזיה, עורך, קריין טלוויזיה מוביל ברוסיה, שמכהן כסמנכ"ל ערוץ רוסיה-1 והוא מנחה ומגיש תוכנית החדשות "חדשות בשבת" (Вести в субботу) בערוץ "רוסיה-1" של החברה הרוסית לרדיו וטלוויזיה.
נולד בהוואנה, קובה וגדל באקוודור ואורוגוואי. למד במכון ללימודי שפות במונטווידאו והמשיך לימודיו גם במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה.
דובר ספרדית ואנגלית. מאז 1995 עובד ב-VGTRK. לאורך הקריירה שלו ראיין אישים רבים לרבות נשיאי מדינות אמריקה הלטינית ונשיאי חבר המדינות, ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון, נשיאי ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש וברק אובמה ונשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב, ראשי ממשלת רוסיה, שרי החוץ של רוסיה וגם ראיין את נשיאי רוסיה דמיטרי מדבדב וולדימיר פוטין (איתו אף התיישב לריאיון ארוך עבור סרטו התיעודי "הנשיא").
באוקטובר 2018 זכה בפרס TEFI בקטגוריית מנחה חדשות הערב הטוב ביותר, על הגשת התוכנית "חדשות בשבת". הופיע בהופעת קמע בתפקיד עצמו בסרט "פלישה".
סיאד חלילוביץ'

סיאד חלילוביץ' (בבוסנית: Sejad Halilović; נולד ב-16 במרץ 1969) הוא כדורגלן עבר בוסני אשר שיחק בעמדת הקשר וייצג את נבחרות קרואטיה ובוסניה והרצגובינה.
קריירה

חלילוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הקרואטית ציבאליה, ובמהלך השנתיים בהם שיחק בקבוצה שותף 46 פעמים וכבש 4 שערים. בשנת 1992 חתם בקבוצת קרואטיה זאגרב (כיום דינמו זאגרב) לשלוש עונות, במהלכן זכה באליפות ובגביע. במהלך שלוש העונות בהן שיחק במועדון שותף חלילוביץ' ב-59 משחקים וכבש תשעה שערים.
בקיץ 1995 חתם חלילוביץ' בריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית, אך לאחר עונה בה שותף 17 פעמים ולא מצא את הרשת, עבר לליגה הישראלית וחתם בקבוצת הפועל באר שבע אותה אימן אלי גוטמן. חלילוביץ' היה חלק משמעותי בקבוצה שזכתה באותה העונה בגביע המדינה לאחר שניצחה בגמר 0:1 את מכבי תל אביב.
בקיץ 1997 עבר חלילוביץ' לליגה הטורקית, ושיחק במשך שלוש שנים בשלוש קבוצות שונות. בשנת 2000 חזר  לקרואטיה וחתם בקבוצת אוסייק, במדיה ערך שמונה הופעות. בעונת 2001/2002 חזר חלילוביץ' שוב לישראל ושיחק בקבוצת עירוני ראשון לציון, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.
לאחר ששיחק בקבוצות נוספות בקרואטיה, פרש חלילוביץ' ממשחק פעיל בשנת 2004, במדי קבוצת ליובליאנה הסלובנית.
החל משנת 2008 שימש כמאמן במחלקת הנוער של דינמו זאגרב, אך בשנת 2014 עזב את המועדון לאחר שבנו, אלן חלילוביץ', עבר לברצלונה.
קריירה > נבחרת לאומית

ב-17 באוגוסט 1994 ערך חלילוביץ' את הופעתו היחידה במדי נבחרת קרואטיה, בניצחון 0:4 על נבחרת ישראל באצטדיון רמת גן.
בנוסף, לזכותו של חלילוביץ' 15 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה.
חיים אישיים

סיאד חלילוביץ' הוא אביו של הכדורגלן אלן חלילוביץ'. שני בניו האחרים, דינו ודמיר, משחקים במחלקות הנוער של ברצלונה.
תארים

אליפות קרואטיה: 1992/1993
הגביע הקרואטי: 1993/1994
גביע המדינה: 1996/1997
סקסטנט

ערך זה עוסק במכשיר למדידת זוויות. אם התכוונתם לקבוצת כוכבים, ראו .
קצין משמרת גשר עושה שימוש בסקסטנט
שימוש בסקסטנט לצורך מדידת זווית השמש מעל קו האופק

1. לכוון את הסקסטנט אל קו האופק

2. ללחוץ על המהדק כדי לשחרר את לוח המחוונים

3. להביא את השמש אל קו האופק

4. לשחרר את המהדק ולהתאים את מיקום השמש

5. לסובב קלות ימינה ושמאלה כדי לוודא את המיקום

6. לקרוא את הזווית הרשומה בחלון
סקסטנט (באנגלית: Sextant) הוא מכשיר מכני-אופטי למדידת זוויות, המשמש בעיקר לצורכי ניווט. המכשיר הומצא במחצית הראשונה של המאה השמונה עשרה.
שמו בא מהמילה הלטינית Sexstas שפירושה שישית (1/6), וזאת משום שהדגמים הראשונים של מכשיר זה היו בעלי קשת מדידה של שישית המעגל, 60 מעלות. עם פיתוח ושילוב של טכנולוגיה אופטית, הוכפלה פי שניים קשת המדידה ל-120 מעלות, אך שמו השתמר.
מכל עזרי הניווט, הסקסטנט הוא שמייצג ומסמל את יכולתו של האדם לנווט בלב ים, ללא כל קשר אל חוף מוכר.
הסקסטנט הוא מכשיר חיוני ביותר במציאת מיקום על ידי ניווט אסטרונומי.
עקרון פעולה

הסקסטנט מורכב ממראות שמעבירות את אור הַגֶּרֶם השמימי לעיגול המכיל בחציו מראה (המחזירה לעין את הגוף השמימי) ובחציו השני זכוכית שקופה (המראה את האופק). על ידי שינוי הזווית של המראה בחלק העליון של המכשיר "מורידים" את הגוף השמימי עד שהוא משיק לאופק, וכך מוצאים את הזווית בינו לבין האופק.
כדי למנוע נזק לעין מצפייה ישירה בשמש, נעשה שימוש בעדשות כהות אשר מקטינות את אור השמש.
יש צורך בשני תנאים לביצוע מדידות אמיתיות במכשיר:
שהגוף השמימי ייראה בבהירות ולא יכוסה בעננים או באובך.
שהאופק ייראה בבהירות כקו חד ללא הפרעות ערפל, אובך וכדומה. מסיבה זו מדידת זוויות בלילה אינה יעילה כי עקב החשיכה קו האופק יראה קרוב יותר ולא במרחק האמיתי.
סקסטנט
חלקי הסקסטנט
מציאת הרוחב הגאוגרפי על ידי מדידת גובה השמש בעת הצהריים במכשיר הסקסטנט
ראו גם

מד זווית
אצטרולב
מטה יעקב
הערות שוליים

↑  יצחק קוראל אלמוג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536450205171  BnF: cb119667354 (data)  GND: 4181103-3  LCCN: sh85120694  NARA: 10675931 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סורת אל-חדיד

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת הברזל
 מספר הסורה:  57
 מספר פסוקים:  29
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורה 57
 → סורת אל-ואקעהסורת אל-מג'אדלה ←
סורת אל-חדיד (בערבית: الحديد, "הברזל") היא סורה מספר 57 בקוראן, המונה 29 פסוקים.
שם הסורה נלקח מפסוק 25, בו נזכרת המילה "הברזל".
תוכן הסורה

לפי חלק מפרשני הקוראן, ניתן לחלק את התוכן של סורת אל-חדיד לשבעה חלקים, או שבעה נושאים:
מונותאיזם
גדולתו לכאורה של הקוראן.
המצב בו יהיו לכאורה המאמינים והלא מאמינים ביום הדין.
סיפורם של אומות קדומות שנכחדו לכאורה מפני שהן דחו את האל.
מתן צדקה
צדק חברתי
דחיית רעיונות של סיגוף, פרישות ונזירות.
הערות שוליים

↑  TheLastDialogue, Surah Al Hadid Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Tanzil - Quran Navigator | القرآن الكريم, tanzil.net
↑  Sura al-Hadid, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-ואקעה | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-מג'אדלה |
| הסורה הקודמת: סורת אל-ואקעה | סורה 57 | הסורה הבאה: סורת אל-מג'אדלה |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4722590-7  SUDOC: 241155614  TDVİA: hadid-suresi  VIAF: 65163510369610931536   WorldCat (עם VIAF): 65163510369610931536
עיוורון לילה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עיניים 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D009755
 סיווגים
 ICD-10:  H53.6 
 
עיוורון לילה מציין מצב שבו קשה או בלתי אפשרי לאדם לראות באור נמוך או בחושך קל. זהו תסמין של כמה מחלות עיניים. עיוורון לילה יכול להיות מולד או נגרם כתוצאה מפציעה או תת-תזונה (למשל, חוסר בוויטמין A).
הסיבה הנפוצה ביותר להתפתחות עיוורון לילה היא רטיניטיס פיגמנטוזה – מחלה שבה תאים קולטי אור ברשתית מאבדים בהדרגה את יכולתם להגיב לאור. חולים הלוקים במחלה גנטית זו סובלים מעיוורון לילה מתקדם ובסופו של דבר גם ראייתם באור יום עלולה להיפגע. עוד סיבה לעיוורון לילה הוא מחסור בוויטמין A. במלחמת העולם השנייה הופץ מידע שגוי על ידי הבריטים כדי לחפות על הסיבה להצלחת משימותיהם בלילה. הצלחתם, לטענתם, הייתה טמונה בראייה לילית משופרת והטייסים קיבלו עידוד לאכול הרבה גזר המכיל, בין היתר, כמות גדולה של ויטמין A. הסיבה הממשית להצלחתם בלילה הייתה השימוש בטכנולוגיות מכ"ם מתקדמות.
עיוורון לילה נפוץ בקרב גברים יותר מבקרב נשים.
סויוז T-13

סויוז T-13 (ברוסית: Союз Т-13) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-6 ביוני 1985 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן לתחנת החלל סאליוט 7.
צוות > צוות המראה

ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
ויקטור סביניך - מהנדס טיסה
צוות > צוות נחיתה

ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
גאורגי גרצ'קו - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

לאוניד פופוב - מפקד
אלכסנדר אלכסנדרוב - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

"סויוז T-13" שוגרה ב-6 ביוני 1985 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
החללית ביצע עגינה בתא עגינה קדמי של תחנת החלל סליוט 7 ב-8 ביוני. תחנת החלל הייתה במצב תקלה משמעותית וללא שליטה. בהדרגה הצוות עבר לתחנת החלל והחל בפעילויות תיקון. לאחר שתחנת החלל חזרה למצב תקין, הצוות התחיל לעבוד לפי תוכנית ניסויים.
ב-18 בספטמבר לתחנת החלל התחברה חללית סויוז T-14. לאחר 110 ימי טיסה ולדימיר דז'ניבקוב ביחד עם גאורגי גרצ'קו חזרו בחללית "סויוז T-13" לכדור הארץ.
פעילות משלחת מס' 4 לתחנת החלל סאליוט 7 > רקע

מאז שצוות סויוז T-12 עזב תחנת החלל סאליוט 7 היא פעלה באופן אוטונומי. בפברואר 1985 התרחשה תקלה במערכת הקשר ולא היה ניתן יותר להעביר פקודות לתחנת החלל. צוות בקרה החליט להפעיל את המשדר מחדש. כתוצאה מכך התרחשה תקלה בכלל מערכת החשמל של תחנת החלל והיא נותרה ללא מקורות חשמל.
לאחר הערכת מצב הוחלט לבצע משימה תיקון. בחללית "סויוז T-13" הותקנו מערכות לשיפור יכולת עגינה ידנית, הוגדל מלאי דלק, מים ומזון במטרה להגדיל יכולת טיסתו עצמאית. כתוצאה מכך הוא היה יכול לכלול זוג אנשי צוות בלבד.
ב-8 ביוני החללית התקרבה לתחנת החלל ובמרחק של 4.4 ק"מ התהליך עבר לידני. לאחר מספר תמרונים העגינה לתא עגינה קדמי הסתיימה בהצלחה.
פעילות משלחת מס' 4 לתחנת החלל סאליוט 7 > תיאור פעילות

לאחר עגינה מוצלחת ופתיחת פתחים התברר שהטמפרטורה בתוך תחנת החלל היא כ-3–5 מעלות מתחת לאפס. כמו כן הפאנלים סולאריים של תחנת החלל לא היו מכוונים לשמש ולא היו מסוגלים לספק חשמל לתחנה. מלאי המים שהיה קיים הוקפא.
החלו פעילויות לחידוש עבודת תחנת החלל. בניגוד למקובל עבודות בתוך התחנה היו מבוצעות על ידי קוסמונאוט בודד והשני היה בעתודה בתוך החללית.
ב-10 ביוני בעזרת מדחפי החללית שונה מסלול תחנת החלל ופאנל סולארי שלה החל לפעול. קוסמונאוטים בדקו מצברים של תחנת החלל והחלו בטעינתם.
ב-11 ביוני מצברים החלו לפעול והיה ניתן להפעיל מערכות תאורה, ניקוי אוויר, חימום ומערכות בקרה שונות.
ב-12 ביוני מים במערכות התחנה התחממו ועברו למצב נוזלי. באותו יום לראשונה בוצע שידור טלוויזיה מתחנת החלל. הקוסמונאוטים הופיעו ללא בגדים חמים במטרה להציג מצב תקין.
ב-14 ביוני פעולות תיקון הסתיימו ותחנה חזרה לפעילות מלאה ותקינה.
ב-23 ביוני לתא עגינה אחורי של תחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 24. עם החללית הגיעו 2,300 ק"ג אספקה וציודים להחלפת ציוד פגום.
ב-15 ביולי חללית מטען פרוגרס 24 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-21 ביולי לתחנת החלל הגיעה חללית מטען TKS (שוגרה בשם "קוסמוס 1669"). עם החללית הגיע מטען שכלל פאנל סולארי חדש וחליפות חלל משודרגות.
ב-2 באוגוסט דז'ניבקוב וסביניך ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5 שעות. במהלך פעילות זו הותקן פאנל סולארי חדש.
ב-18 בספטמבר לתחנת החלל התחברה חללית סויוז T-14 (ולדימיר ואסיוטין היה מפקד צוות). החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
ב-26 בספטמבר חללית "סויוז T-13" עזבה את תחנת החלל על סיפונה היה ולדימיר דז'ניבקוב ביחד עם גאורגי גרצ'קו.
סביניך נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 5.
חללית סויוז T-14 נותרה מחוברת כחללית חירום.
פעילות משלחת מס' 4 לתחנת החלל סאליוט 7 > בתרבות

על פעילות לתיקון תחנת החלל צולמו 3 סרטים תיעודיים.
בשנת 1999 סביניך פרסם ספר בו תיאר את האירועים.
בשנת 2017 צולם סרט "סאליוט 7" שזכה במספר פרסים.
סיריל אביטבול

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1977 (בן 46) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת צרפת
 השכלה:  בית הספר הלאומי לאלקטרוכימיה ואלקטרומטלורגיה של גרנובל  תיכון שפטל 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מעסיק:  רנו, CDK Technologies, Caterham F1, יונדאי מוטורספורט 
 
סיריל אביטבול (בצרפתית: Cyril Abiteboul; נולד ב-14 באוקטובר 1977) הוא מהנדס ומנהל צרפתי. היה מנהל קבוצת הפורמולה 1 של רנו בין השנים 2014 – 2020. שימש בעבר כמנהל קבוצת קאטרהם.
קריירה

אביטבול נולד וגדל בפריז. לאחר לימודי התיכון למד הנדסה רב תחומית במכון גרנובל לטכנולוגיה (Grenoble ENSEEG (אנ')). לאחר סיום לימודיו בשנת 2011 הצטרף לחברת רנו בבולון-ביאנקור כאחראי על אתר האינטרנט של קבוצת רנו. בשנת 2007 מונה לתפקיד מנהל פיתוח עסקי ובשנת 2010 מונה למנהל הפעילות של קבוצה.
לקראת עונת 2012 הפסיקה הקבוצה את פעילותה ועברה להתחרות בשם "לוטוס". בעקבות כך עזב אביטבול את הקבוצה. בספטמבר אותה שנה הצטרף לקבוצת קאטרהם. חודשיים וחצי לאחר מכן לאחר מכן מונה למנהל הקבוצה. ביולי 2014 עזב את קבוצת קאטרהם ושב לקבוצת רנו כחלק מתהליך של ארגון מחדש במערך הפורמולה 1 של רנו. בינואר 2015 מונה למנהל הקבוצה.
כמנהל הקבוצה הוביל את חזרתה לאליפות בעונת 2016. במהלך עונת 2018 הודיעה קבוצת רד בול על הפסקת שיתוף הפעולה עם רנו שהייתה ספקית המנועים של הקבוצה במשך 12 עונות. חודשיים לאחר מכן החתים הצליח אביטבול לשכנע את דניאל ריקארדו, נהגה של קבוצת רד בול, לעזוב את הקבוצה ולהצטרף לרנו החל מעונת 2019, החתמה שנחשבה למפתיעה במאבק בין הקבוצות.
לקראת עונת 2021 הודיעה רנו על שינוי ארגוני ומיתוג מחדש של קבוצת הפורמולה כקבוצת אלפין. בעקבות כך הודיע אביטבול על התפטרותו.
הערות שוליים

↑  Caterham's Tony Fernandes announces shake-up, BBC, 21 September 2012
↑  Caterham name 35-year-old Cyril Abiteboul as team principal, BBC, 8 November 2012
↑  אלי שאולי, ועים בפורמולה 1 - קייטראהם מחליפה ידיים, אוטו, 3 ביולי 2014
↑  Cyril Abiteboul: Managing Director, RenaultSportF1.com, 28 January 2015
↑  Cyril Abiteboul leaves Renault and will not lead Alpine F1 team, Sky Sport, 112 January 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סורת אל-מאאידה

| --- | --- |

שם הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת השולחן הערוך
 מספר הסורה:  5
 מספר פסוקים:  120
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורת אל-מאאידה (תרגום רקנדורף)
 → סורת א-נסאאסורת אל-אנעאם ←
סורת אל-מאאידה, או סורת השולחן הערוך (בערבית: سورة المائدة), היא סורה מספר 5 בקוראן, המונה 120 פסוקים.
שם הסורה נלקח מפסוק 112 בסורה, ומשמעותו היא שולחן.
תוכן הסורה

הסורה הזו עוסקת במספר נושאים הקשורים להלכה האסלאמית, ובהם:
איסור על אכילת בשרם של בעלי חיים מסוימים
איסור על צריכת אלכוהול
איסור על רצח
כמו כן, הסורה מזכירה את שליחותם לכאורה של משה ושל ישו.
בפרט, סורה 5 (סורת אל-מאאידה), פסוקים 23–24:
"משה אמר לבני עמו, בני עמי, זכרו את החסד שנטה לכם אלוהים, בהקימו בכם נביאים ובעשותו אתכם למלכים, ובנותנו לכם את אשר לא נתן לאיש משוכני העולמים. בני עמי, היכנסו אל הארץ הקדושה אשר כתב לכם אלוהים, ואל תיסוגו אחור פן תלכו לאבדון."
הערות שוליים

↑  הקוראן סורה 5 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  Sura al-Ma'ida, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-נסאא | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-אנעאם |
| הסורה הקודמת: סורת א-נסאא | סורה 5 | הסורה הבאה: סורת אל-אנעאם |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877423305171  GND: 4746961-4  LCCN: n84020848  TDVİA: maide-suresi  VIAF: 177824266   WorldCat (עם VIAF): 177824266
סקסטוס קורנליוס דקסטר

סקסטוס קורנליוס דקסטר (בלטינית: Sextus Cornelius Dexter) היה מצביא רומאי שחי ופעל במהלך המאה השנייה. הוא עמד בראש הצי הרומאי הסורי בזמן מרד בר כוכבא  ועוטר על ידי אדריאנוס בעיטורים צבאיים על חלקו בדיכוי המרד.
תולדות חייו

כתובת הקדשה של קנטוריון מהלגיון השני טריאנה, מסאלדאי (saldae) שבפרובינקית מאוריטניה, מתארת את הקריירה של סקסטוס קורנליוס דקסטר. הוא יליד הקולוניה סלדאי, בפרובינקיה מאוריטניה. הוא התחיל את שירותו הצבאי בשנת 122 כמפקד של הקוהרטה החמישית ריטורום בפרובינקיה בריטניה, טריבון צבאי של הלגיון השמיני אוגוסטה בפרובינקיה גרמניה עילית, מפקד של האלה אוגוסטה גמינה בפרובינקיה קפדוקיה. לאחר מכן מונה למפקד של הצי הרומאי הסורי, תוך שעל חלקו הוא קיבל עיטורים צבאיים מידי אדריאנוס. לאחר המרד הוא מונה כפרוקורטור של נאופוליס במצרים, ולאחר מכן הפך להיות שופט באלכסנדריה. בתפקידו האחרון הוא מונה לפרוקורטור של פרובינקיית אסיה.
חלקו בדיכוי מרד בר כוכבא

סקסטוס קורנליוס דקסטר עוטר על ידי אדריאנוס בעיטורים צבאיים על השתתפותו בזמן מרד בר כוכבא כמפקד הצי הסורי. מנחם מור טוען כי העיטורים הצבאיים של דקסטר אינם הולמים מפקד צי, ולכן דקסטר השתתף בתור מפקד האלה אוגוסטה גמיניה, ורק לאחר המרד הוא מונה בגלל הצטיינותו למפקד הצי הסורי. ורנר אק לעומתו טוען כי מסדר התפקידים בכתובת עולה בבירור כי דקסטר היה מפקד הצי הסורי בזמן מרד בר כוכבא ועל זה הוא קיבל את העיטורים הצבאיים שלו, כמו כן מצורת הכתב חייבים לתארך את הכתובת המקוטעת למאה השנייה לספירה, ולכן היא שייכת למרד בר כוכבא. כמו כן טוען אק כי בהסתמך על הכתובות והאותות הצטיינות של קורנליוס דקסטר, יש שלושה אתרים אפשריים שבהם הוא עשוי היה להצטיין בימי מרד בר כוכבא: בכנרת, בים המלח או בים התיכון.
לקריאה נוספת

Werner Eck, Hadrian, the Bar Kokhba Revolt, and the Epigraphic Transmission, in Bar Kokhba reconsidered, Peter Schäfer (editor), Tibingen: Mohr: 2003, pp. 163-164
הערות שוליים

↑  CIL VIII, 08934 = ILS 1400
↑  הוא מוזכר בדיפלומה צבאית רומית מחודש יולי, שנת 122 לספירה המציינת כי הוא היה מפקד הקוהרטה: R. S. O. Tomlin,‘Roman Britain in 2007 III: Inscriptions’, Britannia 39, 2008, pp. 381–384 no. 18, figs. 17–18
↑  CIL VIII, 08925
↑  CIL III 00553
↑  CIL VIII, 08934 = ILS 1400: Donis donato miltaribus a division Hadriano ob bellum Iudaicum
↑  מנחם מור, 'הצבא הרומי בפרובינקיה יודיאה בשנים 132-135 לסה"נ', יוון ורומא בארץ-ישראל (1989), עמ' 128-129; ראו גם: מנחם מור, 'עוצמתו והיקפו של מרד בר-כוכבא : עיון מחודש', לאוריאל (תשסו), 2005, עמ' 78–79; וגם: Jarrett, M. 1972, 'An album of equestrians from North Africa in the Emperor's service', Ep. Stud. 9, pp. 173, no. 48
↑  Werner Eck, 'Hadrian, the Bar Kokhba Revolt, and the Epigraphic Transmission', in 'Bar Kokhba reconsidered', Peter Schäfer (editor), Tibingen: Mohr: 2003, pp. 163-164
סרגיי גורוליוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 1953 (בן 71) מחוז צ'יטה, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  בלארוס, ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום  צבא בלארוס
 תקופת הפעילות:  מ-1974
 דרגה:   גנרל-לייטננט
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 עיטורים
 Order of the Homeland Service  עיטור הכוכב האדום 
 
סרגיי פטרוביץ' גורוליוב (בבלארוסית: Сяргей Пятровіч Гурулёў, נולד ב-21 בפברואר 1953) הוא גנרל בלארוסי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2001–2009.
ביוגרפיה

גורוליוב נולד ב-21 בפברואר 1953 במחוז צ'יטה. ב-1974 הוא התגייס לצבא האדום, ולמד בבית הספר לפיקוד טנקים. הוא שירת כמפקד יחידות טנקים בעבר הבאיקל ובגרמניה המזרחית. ב-1986 הוא סיים את לימודיו באקדמיית השריון. לאחר פירוק ברית המועצות, הוא עבר להתגורר בבלארוס והחל לשרת בצבא הבלארוסי. ב-1997 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. ביולי 2000 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-28. בפברואר 2001 הוא מונה לראש המטה הכללי הבלארוסי, וכיהן בתפקיד עד 2009. ב-4 בדצמבר 2009 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית-תעשייתית. הוא כיהן בתפקיד עד 20 ביוני 2017.
סטניסלב הקדוש

| --- | --- |

משמאל למעלה: הכתרתו לבישוף, החייאת פיוטר, רציחתו, ביתור גופתו
 לידה:  26 ביולי 1030 שצ'פנוב
 פטירה:  11 באפריל 1079 (בגיל 48) קרקוב
 קדוש עבור:  הכנסייה הקאתולית
 קאנוניזציה:  17 בספטמבר 1253, באסיזי על ידי אינוקנטיוס הרביעי
 מקום פולחן עיקרי:  קתדרלת ואוול
 חג:  11 באפריל, 8 במאי (קרקוב)
 פטרון של:  פולין, קרקוב
סטניסלב הקדוש (או המרטיר) או סטניסלב משצֶ'פָּנוב (בפולנית Stanisław ze Szczepanowa או Stanisław Szczepanowski (סטניסלב שצֶ'פָּנובסקי); בלטינית: Stanislaus (סטניסלאוס);‏ 26 ביולי 1030 - 11 באפריל 1079) הוא הקדוש הפטרון הנוצרי-הקתולי של פולין והעיר קרקוב. סטניסלב כיהן כבישוף של קרקוב והסתכסך עם מלך פולין בולסלאב השני (הנדיב), שרצח אותו במו ידיו. הועלה למדרגת קדוש בכנסייה הקתולית ב-1253.
תולדות חייו

המקור ההיסטורי היחיד לתולדות חייו הוא מכתבי ההיסטוריון גאלוס אנונימוס (שכתביו מתוארכים לשנת 1115 לערך). שאר החומר אודותיו הוא הגיוגרפיה (סיפורי קדושים).
תולדות חייו > שנים ראשונות

סטניסלב נולד בכפר שצ'פנוב שבפולין קטן והתחנך בקתדרלה של בירת פולין באותה עת, גנייזנו. ייתכן שאף הגיע לפריז. ב-1072 נבחר לכהן כבישוף קרקוב בהוראת האפיפיור אלכסנדר השני. כאשר הוכתר בולסלאב למלך פולין שכנע אותו סטניסלב להקים בפולין מנזרים בנדיקטינים על מנת לסייע בניצורה של פולין.
תולדות חייו > החייאת פיוטר

העימות הראשון של סטניסלב עם הכתר היה על רקע של משפט מקרקעין. סטניסלב רכש עבור הכנסייה חלקת אדמה מאדם ששמו פיוטר (Piotr). לאחר זמן מה נפטר אותו פיוטר ויורשיו סירבו להכיר במכירה ופנו למלך למשפט. המלך פסק לטובת היורשים ונגד הבישוף. בתגובה ביקש סטניסלב מבית המשפט שיינתנו לו שלושה ימים על מנת שיוכל להביא את פיוטר עצמו לעדות. המלך ואנשי החצר הגיבו בגיחוך, אך נתנו לו את מבוקשו. במשך שלושה ימים צם סטניסלב והתפלל ובתומם הלך בגלימת הבישוף ועם עדים לבית הקברות שם היה קבור פיוטר. סטניסלב ביקש מפיוטר לקום ולבוא לעזור לו במתן עדות ואכן - פיוטר המת קם מקברו והעיד שאכן בוצעה מכירה ושהקרקע שייכת לכנסייה. לאחר מכן שאל סטניסלב את פיוטר האם הוא מעוניין להמשיך לחיות או לשוב ולנוח על משכבו ופיוטר ביקש לשוב לקברו.
תולדות חייו > העימות עם המלך והרצחו

בעת המלחמה המתמשכת ברותניה קיבלו חיילים רבים בשורות שנשותיהן אינן נאמנות ושקרקעותיהם נבזזות, דבר שגרם לתופעה של עריקה. המלך בולסלאב העניש קשות את הנשים הבלתי-נאמנות וננזף על כך על ידי הבישוף. מקורות אחרים מוסרים שהבישוף הוכיח את המלך על חוסר נאמנותו-שלו ועל הרגליו המיניים. גאלוס אנונימוס מציין שהמלך היה "אלים" ושהבישוף היה "בוגדני". כך או כך, סטניסלב נידה את המלך והפסיק את אמירת המזמורים לכבודו בקתדרלת קרקוב. הנידוי שימש בידי יריביו של המלך, שהוציא מצידו גינוי לבישוף כבוגד, פשע שעונשו מוות.
המלך ציווה על אנשיו להוציא את הבישוף להורג ללא משפט אולם לא מצא אדם שיהין להרים יד על הבישוף. לפיכך, הרג אותו המלך במו ידיו (בעיצומה של מיסה או בארמון המלכותי בקרקוב). לאחר הרצח ביתר המלך את גופתו של הבישוף לגזרים והשליכם לבריכת הארמון. לפי האגדה נותרו אבריו של הבישוף שלמים כיוון שעל הבריכה שמרו ארבעה עיטים.
רציחתו של סטניסלב עוררה את יריביו של המלך לקום נגדו והוא נאלץ לוותר על כסאו ולהמלט להונגריה, כאשר על הכס עלה אחיו, ולדיסלב הראשון הרמן.
התקדשותו

תפיסתו של סטניסלב כמרטיר (קדוש מעונה) החלה מיד עם הרצח. ב-1245 הועברו שרידיו לקתדרלת ואוול בקרקוב שנקראה על שמו ובה הוכתרו כל מלכי פולין, כשהם כורעים ברך לפני הסרקופג בו נטמן. ב-1253 הוקדש באסיזי על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי.
ב-1600 לערך קבע האפיפיור קלמנס השמיני את יומו ל-7 במאי, אולם בקרקוב נחוג היום ביום מותו ב-8 במאי, כפי שנחוג מאז 1245. בשנת 1969 שינה הוותיקן את יומו ל-11 באפריל.
סטניסלב הקדוש מהווה סמל לאומי בפולין. חלוקת פולין נמשלה לביתור גופתו של סטניסלב ונאמר שפולין תשוב ותתאחד כפי שחלקי גופו של סטניסלב שבו והתחברו. האפיפיור יליד פולין יוחנן פאולוס השני ביקש לתזמן את ביקורו הראשון כאפיפיור בקרקוב לחגיגות 900 שנה למותו של סטניסלב באפריל 1979, אולם השלטון הקומוניסטי שחשש מהתפרצות לאומית-דתית דחה את הביקור ליוני.
התקדשותו > מורשת

כיום ישנם עדיין הרבה סלאבים נוצריים וכאלה ממוצא מזרח אירופאי שנקראים על-שמו, "סטניסלב", או בקצרה "סטס".
הערות שוליים

↑  נאום האפיפיור לפני צאתו לביקור, 2 ביוני 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395894805171  PLWABN: 9810673340805606  BnF: cb11984395t (data)  GND: 118901664  ISNI: 0000 0003 7416 8810  LCCN: n79115468  NKC: jx20090518004  NTA: 087839962  SELIBR: 207294  SUDOC: 027901831  VIAF: 35738217   WorldCat (עם VIAF): 35738217
סורת אל-כות'ר

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת השפע
 מספר הסורה:  108
 מספר פסוקים:  3
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-כות'ר (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-מאעוןסורת אל-כאפרון ←
סורת אל-כות'ר
סורת אל-כַּוּתְ'ר (בערבית: سورة الكوثر), או סורת השפע, היא סורה מספר 108 בקוראן. סורה קצרה זו, הקצרה ביותר בקוראן, מונה שלושה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-אעדיאת ולפני סורת א-תכאת'ר.
נוסח

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 108:1 إِنَّآ أَعۡطَيۡنَٰكَ ٱلۡكَوۡثَرَ 108:2 فَصَلِّ لِرَبِّكَ وَٱنۡحَرۡ 108:3 إِنَّ شَانِئَكَ هُوَ ٱلۡأَبۡتَرُ    | אִנַּא אַעְטַיְנַכַּ אַל-כַּוְּתַ'רַ  פַצַלִּ לִרַבִּכַּ וַּאנְחַר. אִנַּ שַּאנִאַכַּ הֻוַּ אַל-אַבְּתַרֻ.    | אנו הענקנו לך את השפע לכן שא תפילה לריבונך וזבח זבח. שונאך הוא ּכרות הזרע. |