כתובת יהואש
מהימנות הכתובת

לפי המדווח התגלתה הכתובת ממזרח להר הבית בירושלים, והגיעה לידיו של סוחר העתיקות הירושלמי חסאן עקילאן, אשר העביר אותה לאספן העתיקות עודד גולן.
קדמוניותה של הכתובת, ושל גלוסקמת יעקב אחי ישו שהתגלתה יחד עמה, אושרה בשנת 2001 על ידי הגאולוגים שמעון אילני ואמנון רוזנפלד מהמכון הגאולוגי לארכיאומטריה ולמיקרוסקופיה בירושלים, שקבעו שהכתובת מקורית ואינה זיוף; למסקנה זהה הגיעו במעבדות של מוזיאון ROM בטורונטו ובמעבדות 'בטא אנליטיק' לתיארוך איזוטופי בפלורידה.
מעבדות מוזיאון ישראל בירושלים, שבדקו את כתובת יהואש בשנת 2002, לא שללו את קדמוניותה אך לא הגיעו למסקנות חד-משמעיות לגבי גיל הכתובת..
בתחילת שנת 2003 הקימה רשות העתיקות שתי ועדות מומחים במטרה לבדוק את האבן עצמה ואת תוכן הכתובת שעליה, וכן לבדיקת כתובת גלוסקמת יעקב אחי ישו:
"ועדת הכתב", שהורכבה ממומחים בתחום הכתבים הקדומים והשפות הקדומות, ותפקידה היה לבדוק האם הכתב ותוכנו מתאימים לעברית והארמית שהיו נהוגות בתקופה אליה מתייחסות הכתובות.
"ועדת החומר", שמנתה מומחים בתחום החומר (גאולוגים, כימאים), ותפקידה היה לבדוק את החומר ממנו עשויים הממצאים, את הפטינה וכל חומר נוסף שנמצא על גבי הממצאים.
מטרת הוועדות הייתה למסור חוות דעת רשמית באשר לאותנטיות של שני הממצאים, לאור הרגישות הפוליטית והדתית שהתעוררה סביבן: על פי הצהרת רשות העתיקות, הסיבה להקמת הוועדות הייתה ששני הממצאים מעוררי העניין לא התגלו בחפירה ארכאולוגית מסודרת, והעניין בהם "חייב את רשות העתיקות האחראית על כל ענייני העתיקות בישראל לנקוט יוזמה, לבדוק את הממצאים ולקבוע לגביהן עמדה". הנחת היסוד של הרשות הייתה כי יש להתייחס לכל חפץ שלא נתגלה בחפירה מסודרת כאל חפץ מזויף.
האבן שעליה "כתובת יהואש" נשברה במהלך העברתה מידי עודד גולן לרשות העתיקות לשם בדיקתה. במקביל לעבודת הוועדות החלו להופיע דיווחים בתקשורת לפיהם מדובר בממצא מזויף.
ב-15 ביוני 2003 התכנסו שתי הוועדות וניסחו הודעה משותפת שעל-פיה שני הממצאים השנויים במחלוקת, כתובת יהואש וגלוסקמת אחי ישו, מזויפים. ב-18 ביוני 2003 ערכה רשות העתיקות מסיבת עיתונאים שבה סיכמה את עבודת הוועדות ואת מסקנותיהן.
למסקנה זהה הגיע אד גרינשטיין, פרופסור למקרא מאוניברסיטת תל אביב; גרינשטיין טען שמצא אנכרוניזמים בלשונה של הכתובת, שהבולט שבהם הוא השימוש בביטוי "בדק הבית". בכתובת אומר כביכול יהואש "ואעש את בדק הבית", בעוד שבלשון המקרא (בניגוד לעברית המודרנית) "בדק בית" פירושו סדקים בקירות שיש לתקנם, ולא עבודת התיקון עצמה (ראו ספר מלכים ב', פרק י"ב, פסוק ו': "והם יחזקו את-בדק הבית לכל אשר-ימצא שם בדק").
מאידך, גם לאחר מסקנותיה הרשמיות של רשות העתיקות כתבו מספר מומחים[דרושה הבהרה] כי קשה לקבוע בוודאות כי הכתובת מזויפת, בהם פרופ' חיים כהן מאוניברסיטת בן-גוריון שחקר את הכתובת במשך כשלוש שנים, וטען כי: ”"both the nature of these contributions and the fact that they are completely new do support my long-standing position concerning the authenticity of the YI [Jehoash Inscription] as follows: In order to remove any possible doubt concerning my position as regards the authenticity of the YI, I wish to emphasize at the outset that I do not know whether or not this inscription is genuine. I do contend, however, that it can not be proven philologically to be a modern-day forgery. I would also add that if nevertheless the YI does turn out to be a forgery, then it is a most brilliant forgery in my opinion.”.
בעקבות הפרשה פתחה משטרת ישראל בחקירה והוגשו כתבי אישום נגד גולן וארבעה סוחרי עתיקות נוספים באשמת זיוף הכתובת וממצאים נוספים (ביניהם גלוסקמת אחי ישו). במרץ 2012 זיכה בית המשפט את גולן מחמת הספק מן האישומים. השופט אהרן פרקש כתב בפסק דינו: "סיכומו של דבר הוא כי לא ניתן לקבוע כי הכתובת מזויפת אף לא על פי השפה והלשון". (סעיף 453) אך מצד שני קבע השופט כי "החשדות שהתעוררו כלפי גולן במיוחד, על דרך התנהלותו והתנהגותו ביחס לכל העובדות שפורטו באישומים, העלו תהיות רבות והפנו אצבע מאשימה כלפיו. לגולן גם לא תמיד היו הסברים מניחים את הדעת ביחס אליהן." (סעיף 1293) אך הדגיש שאין בממצאים ובחוות הדעת שניתנו כדי לקבוע בוודאות הנדרשת במשפט הפלילי כי הלוח הוא זיוף. (סעיף 1297)