stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תדע שאני פה
רשימת רצועות

| תדע שאני פה> מס' | תדע שאני פה> שם | תדע שאני פה> משך | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  | תדע שאני פה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | תדע שאני פה  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | הנשיקות שלי  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | מותר לי לנוח  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | חורף בלעדיי  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אדם אדם  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | עוד טיפה (ביחד עם אופק אדנק)   | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מסיבת הרווקות  | 2:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | נשבעת אמונים  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | מאה קילומטר  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 11 בנובמבר 2024 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | שרית • הליקון ארומה |  |
הערות שוליים

↑ Release formats for תדע שאני פה on May 8, 2024:
"תדע שאני פה - EP". Apple Music (US). 11 בנובמבר 2024. נבדק ב-11 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) • תדע שאני פה |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "עם בליוובל" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" • "אדם אדם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godmother" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" • "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
ברוך ידיד

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1964 (בן 60)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מעסיק:  i24NEWS
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  BaruchYedid
 
ברוך ידיד (נולד ב-13 ביולי 1964) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש כפרשן לענייני ערבים של "I24NEWS", וקודם לכן כראש הדסק לענייני ערבים של "עכשיו 14". ידיד הוא חוקר ויועץ בתחום המדיני ביטחוני בענייני המזרח התיכון, מומחה לענייני ערבים, בעבר שימש יועץ לפרויקטים אזרחיים בשטחי הרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

ברוך ידיד למד בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר, במגמת ביולוגיה. בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושימש כלוחם ומפקד בחטיבת גולני.
בשנים 1987–1989 שימש ככתב לענייני ערבים ופלילים בסוכנות הידיעות עתי"ם בירושלים.
בשנת 1989 התגייס כסוכן פעיל של השב"כ באזור חברון, במהלך האינתיפאדה הראשונה חזר לשירות קבע בצה"ל. בשנת 1993, במהלך שירותו כקצין, החל בלימודי היסטוריה והמזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן וסיים את לימודיו ב־1995.
בין השנים 1989–1993 כיהן כקצין מנהל האזרחי בחברון. ב-1995 מונה למפקד מנהלת התיאום והקישור בשכם. בשנת 2000 החל לשמש כיועץ לענייני ערבים בפיקוד המרכז ובמפקדת מתאם פעולות הממשלה בשטחים, עד לשחרורו מצה"ל ב-2007, בדרגת סגן אלוף.
בשנת 2011 הקים את חברת "עירון". כמו כן, הוא בעלים ברשתות מסעדות ובתי קפה והיה אחד מהזכיינים הראשונים של חברת ג'פניקה בישראל.
בשנת 2011 הגיש לבית משפט בארצות הברית חוות דעת שנועדה לסייע ל"הבנק הערבי" בדחיית תביעה שהוגשה נגדו על ידי משפחות של נפגעי טרור, שלטענתן הבנק ניהל כספי טרור.
משנת 2020 ועד אוקטובר 2024 שימש כראש הדסק לענייני ערבים של "עכשיו 14". באוקטובר 2024 עבר לערוץ i24NEWS.
חבר בתנועת "הביטחוניסטים".
נשוי לרחלי ואב לילדים, הזוג מתגורר בעלמון.
הערות שוליים

↑  עירון באתר checkId
↑  יוסי מלמן, הידיד, באתר העין השביעית, 30 באוקטובר 2024
↑  מאיה גדש, ‏ברוך ידיד מצטרף ל-i24NEWS כפרשן לענייני ערבים, באתר מעריב אונליין, 31 באוקטובר 2024
↑  ברוך ידיד, באתר הביטחוניסטים
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין וסג"ל • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדן • שי גולדשטיין • בועז גולן • שרון גל • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
משה סעדה

משה סעדה (נולד ב-14 בספטמבר 1972, ז' בתשרי ה'תשל"ג) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד בכנסת העשרים וחמש ועורך דין ישראלי, ששימש כשנה כממלא מקום מנהל המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש), וכשבע שנים כסגן מנהל המחלקה.
ביוגרפיה

סעדה נולד וגדל במושב רמות מאיר למשפחה בת שלושה אחים ואחות. אביו הוא הרב נסים סעדה, יליד תוניס ששימש רב המושב ורב מועצה אזורית גזר. אמו, מלכה סעדה, לבית משפחת בן דהן, היא ילידת מרוקו שעבדה כגננת. למד בתלמוד תורה חרדי, והיה חניך בתנועת הנוער העובד והלומד. לאחר מכן למד בישיבה תיכונית ובישיבת ההסדר שעלבים. בשירותו הצבאי שרת כלוחם בחטיבת הנח"ל.
אחיו הוא הרב אילן סעדה, רב המושב רמות מאיר.
פעילותו במחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש)

סעדה עשה את כל דרכו המקצועית במחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) בפרקליטות המדינה. התמחה תחת מנהלי מח"ש ערן שנדר, הרצל שבירו וסגנו מומי למברגר.
החל מ-2011 שימש כסגן מנהל המחלקה, תחת אורי כרמל. בשנת 2016 החליף במשך כשנה את כרמל, בשל מחלתו של האחרון, ושימש בפועל כמנהל המחלקה לחקירות שוטרים וכן כסגן מנהל המחלקה. לאחר פרישת כרמל בשנת 2017, שלחו עשרות פרקליטים במח"ש המלצה לפרקליט המדינה שי ניצן, למנות את סעדה במקומו. כרמל עצמו המליץ על מינויו של סעדה, אולם לבסוף מונתה קרן בר-מנחם. היו שטענו[דרושה הבהרה] שהמינוי נעשה בשל דרישותיו של מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך, אשר התעמת עם סעדה על רקע פרשת אום אל-חיראן ופרשת רוני ריטמן. ניצן הכחיש טענות אלו.
לאחר פרישת שי ניצן מתפקיד פרקליט המדינה בשנת 2020, הגיש סעדה מועמדות למשרה, אך משנודע לו על כוונת הממונים עליו לפטרו, בעקבות חשדות על קשרים מוסתרים עם השר לביטחון פנים, עתר לבג"ץ בבקשה שאם כך הדבר, יש לחייב את היועץ המשפטי ושר המשפטים לעצור את תהליך המינוי עד לקבלת הכרעה באשר לסוגיית פיטוריו. עתירתו של סעדה נדחתה על הסף. בהמשך, הגיש לבית הדין האזורי לעבודה תביעה לפיצוי בסך 500,000 ש"ח על התעמרות בעבודה בשל עמדותיו בתיקי נתניהו ובפרשת אום אל-חיראן. בנובמבר 2024 התביעה הסתיימה בפשרה לפיה סעדה יפוצה ב-110 אלף ש"ח.
על רקע משבר האמון בינו ובין מנהלת המחלקה, זומן באוקטובר 2021 לשימוע לפני פיטורים, ובינואר 2022 פוטר מעבודתו. סעדה ערער על הפיטורין, אולם משך את הערעור בטרם השיבה המדינה, כדי שיוכל להתמודד בבחירות לכנסת העשרים וחמש. בכך הביא להשלמת הליך הפיטורים.
בסך הכל שירת סעדה במח"ש במשך עשרים ושלוש שנה. במסגרת עבודתו היה חלק ממובילי החקירות והגשת כתבי האישום באירועים רבים, דוגמת פרשת השוטרים הנוקמים ופרשת הניצבים, התנהגות המשטרה בעת פינוי עמונה, ניהול תיק מנשה ארביב והרב יאשיהו פינטו, פרשת רונאל פישר ורות דוד, פרשת סבג וכן היה מעורב ברמות שונות בתיקים פליליים של שוטרים רבים.
לאחר פיטוריו מהמחלקה שודר ראיון שלו לעמית סגל, בו מתח ביקורת על ראשי מערכת אכיפת החוק, בהם היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, פרקליט המדינה, שי ניצן, ומפכ"ל המשטרה, רוני אלשיך. שני האחרונים דחו ביקורת זו. פרקליטות המדינה פרסמה הודעה לפיה טענותיו של סעדה נובעות מרצונו לבוא חשבון עם המערכת ועם העומדים בראשה, לאחר שב-2018 לא נבחר לתפקיד מנהל מח"ש. מאידך, פרקליט המדינה וראש מח"ש לשעבר, ערן שנדר, גיבה חלק מדבריו של סעדה, אך חלק עליו בנושא הקשר לחקירות נתניהו. כמה ימים לאחר מכן, פרסמו ראשי מח"ש הקודמים, הרצל שבירו ואורי כרמל, מכתב גיבוי לפועלו של משה סעדה במח"ש בתקופתם.
קריירה פוליטית

אשתו נעמי פרסמה כי יו"ר מפלגת הציונות הדתית בצלאל סמוטריץ' הבטיח לשריין אותו ברשימת המועמדים בבחירות לכנסת ה-25. בהמשך ניהל משא ומתן בו נבחנה הצטרפותו למפלגותיהם של איילת שקד ואיתמר בן גביר. לאחר מכן, פורסם כי שוטרים ושוטרים לשעבר פעלו כנגד שיבוצו באחת מרשימות הימין לכנסת, בטענה כי במסגרת תפקידו במח"ש ביצע מעשים בלתי חוקיים ושיבש הליכי חקירה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 שוריין סעדה על ידי בנימין נתניהו במקום ה-28 ברשימת הליכוד לכנסת ונבחר לכנסת העשרים וחמש.
ביולי 2023 אסרה ועדת האתיקה של הכנסת על סעדה לקדם חוק נגד המחלקה לחקירות שוטרים אחרי תביעה שלו נגדה וטענות לניגוד עניינים.
מנהלי מח״ש בעבר הרצל שבירו ואורי כרמל שכיהנו בתפקידם בשנים 2003–2018 יצאו נגד הצעת החוק של סעדה והגדירו אותה כ״שימוש נלוז וכואב בכל תקלה ובכל ליקוי כמנוף להרס המערכת כולה״.
בחודש מרץ 2024, פורסמו מכתבי איומים שקיבלו סעדה ובני משפחתו, במטרה לגרום לו להפיל את הממשלה.
ביוני 2024 הודח סעדה מוועדת החוקה, עקב התנגדותו ל"חוק הרבנים", יחד עם חברת הכנסת טלי גוטליב.
חיים אישיים

נשוי לנעמי, יועצת עסקית, אב לחמישה. מקיים אורח חיים דתי. מתגורר במזכרת בתיה והוא ממקימי "קהילת ישי" (ראשי תיבות: יחד שבטי ישראל) ביישוב.
גלעד כץ (דיפלומט)

ערך זה עוסק בדיפלומט ויועץ ישראלי. אם התכוונתם לכדורסלן ישראלי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1971 (בן 53) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
גלעד כץ (נולד ב-4 במרץ 1971; ז' באדר התשל"א) הוא לשעבר הקונסול הכללי של ישראל ביוסטון, בין השנים 2017–2021. קודם לכן, מילא תפקידים שונים במשרד ראש הממשלה, בתוכם יועץ ראש ממשלת ישראל, בין השנים 2010–2017.
ביוגרפיה

נולד ביישוב אבן שמואל, בן שלישי במשפחה של שבעה ילדים, לאב ממוצא דרום אפריקאי, ואם ישראלית ילידת גוש עציון, טרום מלחמת העצמאות. סבו מצד אימו הוא משה (מושקו) מושקוביץ, איש חינוך, ממייסדי ישיבת הר עציון וממחדשי היישוב היהודי בגוש עציון לאחר מלחמת ששת הימים. בהמשך עברה המשפחה להתגורר באלון שבות שבגוש עציון. גדל והתחנך בבית הספר Torah Academy של חב"ד ביוהנסבורג, דרום אפריקה, בין השנים 1977–1981, במסגרת שליחות חינוכית של אביו, יעקב כץ, מטעם הסוכנות היהודית. אביו ניהל את לימודי היהדות בבית הספר "קינג דייוויד", שהיה בית הספר היהודי הגדול ביותר בדרום אפריקה. בשנת 1981 חזרה משפחתו ארצה, והמשפחה חזרה להתגורר באלון שבות. בין השנים 1982–1985 למד בבית הספר הממלכתי-דתי בגוש עציון, ולאחר מכן עד שנת 1989 למד בישיבה התיכונית "חורב" בירושלים.
לאחר סיום לימודי התיכון, המשיך ללימודים בישיבת ההסדר "שעלבים", עד שנת 1994, במסגרתה שירת בצה"ל בגדוד 202 של הצנחנים, ואף יצא לקורס סמלים.
לאחר לימודיו בישיבת ההסדר וסיום שירותו בצה"ל, החל ללמוד באוניברסיטת בר-אילן, ושימש בשנים 1997–1998 עוזר מחקר של פרופסור שמואל ליימן-ווילציג מהמחלקה למדע המדינה. בשנת 1997 סיים תואר ראשון במדע המדינה ותקשורת המונים, ובשנים 2001–2002 סיים לימודי תעודה ביחידה לעיתונות ותקשורת, תואר ראשון בהיסטוריה כללית, ותואר שני עם תזה במדע המדינה – מגמת תקשורת ציבורית. כותרת התזה, שנכתבה בהדרכת ליימן-ווילציג הייתה "תמורות בפובליציסטיקה הרוויזיוניסטית משנות העשרים עד שנות התשעים בנושא אקטיביזם מדיני-ביטחוני".
בין השנים 2002–2004 שימש ככתב לענייני אקטואליה בשבועון "מקור ראשון", ובהמשך משנת 2005 ועד שנת 2009 שימש ככתב מדיני ביומון "מקור ראשון", וכתב טור שבועי בנושא כלכלי-פוליטי. כיום מגיש תוכנית ברדיו גלי ישראל.
בשנים 2010–2017 שימש כיועץ ראש הממשלה.
ביוגרפיה > פעילות דיפלומטית

בשנת 2017 מונה על ידי ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לתפקיד הקונסול הכללי של ישראל ביוסטון, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2021.
בתקופת כהונתו נפגעה הקהילה היהודית מהוריקן הארווי. כחלק מפעילותו הדיפלומטית התקבל סיוע כספי של מדינת ישראל, באמצעות משרד התפוצות, בסך של מיליון ש"ח.
נוסף על כך, בתפקידו כקונסול הוכרז על כינון טיסות ישירות מדאלאס לישראל, על ידי חברת אמריקן איירליינס, חברת התעופה הגדולה בעולם. אולם הקו מעולם לא הושק עקב חוסר ביקוש.
הערות שוליים

↑  החלטת ממשלה 2215, מיום 25.12.2016
↑  טל שלו‏, יועצו במשרד רה"מ ופעיל ליכוד: המינויים הפוליטיים של נתניהו, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2016
↑  מקור ראשון, 8.9.2017
↑  חברת התעופה הגדולה בעולם משיקה קו ישיר לישראל, באתר ערוץ 14
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏אמריקן איירליינס דוחה את השקת קו תל אביב-דאלאס, באתר גלובס, 7 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011213902805171  VIAF: 977165396152321520002   WorldCat (עם VIAF): 977165396152321520002
Schlörwagen

| --- | --- |

Schlörwagen
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Karl Schlör עבור "קראוס-מפי" ("Krauss-Maffei" (אנ'))
 שנות ייצור:  1939
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 סיווג:  מכונית משפחתית
 אורך:  4,328 מ"מ
 רוחב:  2,100 מ"מ
 גובה:  1,275 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,600 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1.7 ליטר המפיק 38 כ"ס ב-3,500 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  135 קמ"ש
 קשר:  "Mercedes-Benz 170 H" מתוצרת מרצדס
 מעצב:  Karl Schlör
Schlörwagen (בתעתיק עברי: שְלֶרְוָואגן) היא אב טיפוס של מכונית משפחתית אשר תוכננה בשנת 1939 על ידי המהנדס הגרמני Karl Schlör עבור חברת "Krauss-Maffei" (אנ')
היסטורית דגם ה-Schlörwagen

דגם המכונית נחשף לציבור בתערוכת המכוניות בברלין בשנת 1939 ("Berlin Motor Show" (אנ')), הפרויקט נדחה עד תום מלחמת העולם השנייה, אבל לא הגיע מעולם לייצור המוני
שלדת דגם ה-"Schlörwagen" נבנתה על פי דגם "Mercedes-Benz 170 H", אך משקלו של ה-"Schlörwagen" עמד על יותר מ-250 ק"ג ממשקל דגם ה- "Mercedes-Benz 170 H".
מבנה המכונית הייעודית התבסס על צורת כנפי מטוס והוא תוכנן לצריכת דלק מינימלית, עם שבעה מושבים, והמכונית אמורה הייתה לשמש גם כרכב משפחתי מרווח
ניסוי מנהרת רוח לדגם ה-"Schlörwagen" בוצע בעיר גטינגן, בגרמניה.
המבנה האווירודינמי המיוחד של הדגם הביא לתוצאה של מקדם גרר 0.113; בדיקות עוקבות של המודל הממונע הראו מקדם גרר גבוה מעט יותר אך עדיין מרשים של 0.186, נתון נדיר בעולם הרכב, גם בתחילת המאה ה-21.
דגם ה"Schlörwagen" היה דומה (בחלקו) בצורתו החיצונית לדגם ה-Dymaxion Car שנבנה בארצות הברית בשנת 1933.
היסטורית דגם ה-Schlörwagen > "Krauss-Maffei" - יצרן הדגם

קראוס-מאפי הוקמה בשנת 1931 ממיזוג בין שתי חברות מהעיר מינכן: (Maffei (אנ')), שנוסדה בשנת 1838, לבין קראוס ושות' ("Georg Krauß" (אנ'))(נוסדה בשנת 1860).
שתי החברות השתייכו ליצרנים הגרמניים המובילים של קטרים מסוגים שונים. Maffei גם בנה רכב אחר מופעל קיטור, ולאחר מכן, יוצרו כלי רכב עם מנועי בעירה, כולל קטרים, טרוליבוס, ואוטובוסים עד שנת 1950.
Schlörwagen

מנוע אחורי
גוף מאלומיניום (נבנה על ידי "Ludewig Brothers" מהעיר אסן)
2 דלתות (במרכז הדגם בלבד)
3 חלונות צד
מקדם גרר - 0.113 (בדיקות עוקבות של המודל הממונע הראו מקדם גרור גבוה מעט אך עדיין מרשים של 0.186)
לוח מחוונים ומערכת ההיגוי - ממוקמים במרכז הדשבורד
מושבים: 3 שורות בטור (7 נוסעים)
תמונות

דגם "Schlörwagen"
דגם "Schlörwagen"
דגם "Schlörwagen" - מבט לתא הנהג
דגם "Schlörwagen" עם מדחף מטוס רוסי המפיק 130 כ"ס (שנת 1942)
מפתח דגם ה"Schlörwagen" קרל שלר (Karl Schlör)
שרטוט דגם "Schlörwagen"
דגם "Schlörwagen" במנהרת רוח (ניסוי הבוחן את מקדם הגרר של הדגם)
ראו גם

אב טיפוס
הערות שוליים

↑  דגם "Schlörwagen" dieselpunks.org/profiles/blogs/lord-k-s-garage-113-the-schl-rwagen
↑  דגם  "Schlörwagen" nast-sonderfahrzeuge.de/MB-Exotenforum/forum_entry
↑  דגם "Schlörwagen" fr.de/wissen/schloerwagen-windschnittigstes-auto-verschollen
↑  דגם "Schlörwagen" ingenieur.de/technik/fachbereiche/fahrzeugbau/der-legendaere-schloerwagen-75-jahre
סיי

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

תצלום מהופעה שהתקיימה ב-2013
 לידה:  31 בדצמבר 1977 (בן 47) מחוז גנגנאם, סיאול, קוריאה הדרומית
 שם לידה:  박재상 
 שם במה:  PSY 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון, מכללת ברקלי למוזיקה 
 סוגה:  קיי פופ, היפ הופ, ריקוד, היפ האוס
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 חברת תקליטים:  YG Entertainment
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  לחצן הפעלה מכסף  לחצן הפעלה מיהלום  לחצן הפעלה מזהב  פרסי QQ Music 
 http://www.psypark.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פארק גֵ'ה-סאנג (בקוריאנית: 박재상,‏ 朴載相; באנגלית: Park Jae-sang; ‏נולד ב־31 בדצמבר 1977), המוכר בעולם כ-PSY (נהגה כ-סיי), הוא זמר, רקדן, מפיק ומוזיקאי דרום קוריאני. סיי היה חתום בחברת התקליטים YG Entertainment, אך כיום מנהל חברה משלו הנקראת P-NATION.
קריירה

סיי ידוע במיוחד בזכות הלהיט העולמי "Gangnam Style" ("גנגנאם סטייל"), שבין דצמבר 2012 ליולי 2017 היה הקליפ הנצפה ביותר ביוטיוב, זאת לאחר שעקף את מספר הצפיות של השיר Baby של ג'סטין ביבר. ב-21 בדצמבר 2012 עבר הקליפ את רף מיליארד הצפיות, והיה לסרטון הראשון ביוטיוב שהגיע למספר כזה של צפיות. נכון לדצמבר 2023, הקליפ ממוקם במקום ה-11 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ב-7 בינואר 2012 ערך סיי את הופעתו הבין-לאומית הראשונה, מול למעלה מ-80,000 מעריצים ביפן. ביולי 2012 הוציא את אלבומו השישי, שכלל את "גנגאנם סטייל".
ב-13 באפריל 2013 הוציא סיי את השיר "Gentleman".
ב-31 במאי 2014 "Gangnam Style" עבר את רף 2 מיליארד הצפיות.
ב-9 ביוני 2014 הוציא את השיר "Hangover" יחד עם הראפר סנופ דוג, שנכון ל-12 באפריל 2023 קיבל למעלה מ-362 מיליון צפיות.
ב-30 בנובמבר 2015 הוציא את השיר "DADDY". השיר זכה ליותר מ-6 מיליון צפיות וחצי תוך יממה.
ב-10 במאי 2017 הוציא את השיר "NEW FACE" שעקף את רף 50 מיליון הצפיות.
בנוסף לשירים הללו, במהלך העשור השני של המאה ה-21, הוציא סיי שירים נוספים כגון: "I LUV IT", "KOREA", "RIGHT NOW" ועוד.
ב-29 באפריל 2022 הוציא את אלבומו ה-8, Psy 9th. השיר המצליח ביותר באלבום הוא "That That" שהוציא עם הזמר שוגה, שמוכר כחבר בלהקה הדרום-קוריאנית BTS.
חיים אישיים

ב-14 באוקטובר 2006 נישא סיי ליו היי-יאון, נגנית צ'לו ואשת חינוך ועסקים, אותה הכיר דרך מכר משותף והיה בן זוגה לשלוש וחצי שנים קודם לכן. לזוג תאומות.
דיסקוגרפיה

ראו גם: דיסקוגרפיה של סיי (אנ')
Psy from the Psycho World! (אנ') (2001)
Ssa2 (אנ')  (2002)
3 Mai (אנ')  (2002)
Ssajib (אנ') (2006)
PsyFive (אנ') (2010)
Chiljip Psy-da (אנ') (2015)
4×2=8 (אנ') (2017)
Psy 9th (אנ') (2022)
הערות שוליים

↑  אהוד קינן, 2 מיליארד צפיות לגנגנאם סטייל, באתר ynet, 1 ביוני 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811792351305606  BIBSYS: 15014685  BnF: cb166903539 (data)  GND: 1118382137  ISNI: 0000 0003 7289 0324  LCCN: no2012135342  MusicBrainz: f99b7d67-4e63-4678-aa66-4c6ac0f7d24a  NKC: jx20130326002  NLK: KAC201509483  VIAF: 272806646   WorldCat (עם VIAF): 272806646 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיצובישי מוטורס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת ב-TYO ומספרה 7211
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (7211) 
 מייסדים:  מיצובישי תעשיות כבדות 
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־55 שנים)
 חברת אם:  מיצובישי 
 חברות בנות:  מיצובישי מוטורס תאילנד  מיצובישי מוטורס אוסטרליה  מיצובישי מוטורס אירופה  מיצובישי מוטורס צפון אמריקה  מיצובישי מוטורס הפיליפינים  Renault–Nissan–Mitsubishi Alliance 
 מיקום המטה:  טוקיו, יפן
 בעלות:  קבוצת מיצובישי (66%)   ניסאן (34%)
 ענפי תעשייה:  ייצור מכוניות ומשאיות קלות
 מוצרים עיקריים:  מכונית, רכב מסחרי, Sport utility vehicle 
 הכנסות:  1.907 מיליארד ין ¥‏ (2016)
 רווח:  15,621 מיליון ין ¥‏ (2010)
 מנכ"ל:  טאקו קאטו
 עובדים:  29,555 (2016)
  
 Mitsubishi-Motors.com
 
מיצובישי מוטורס (ביפנית: 三菱自動車工業株式会社‏, באנגלית: Mitsubishi Motors Corporation) היא תאגיד רב-לאומי העוסק בייצור כלי רכב שמרכזו ומטה פעילותו נמצא בעיר טוקיו שביפן. מיצובישי החלה לייצר מכוניות בשנת 1917. מיצובישי מודל A הייתה המכונית היפנית הראשונה שיוצרה בייצור סדרתי. הגבלות שהטילו בעלות הברית על החברה לאחר מלחמת העולם השנייה הובילו לפיצולה לשלוש חברות קטנות. בתחילת שנות השישים כלכלת יפן חוותה תהליכי צמיחה והתפוצה של מכוניות משפחתיות גדלה. שלוש החברות השונות החלו לפתח דגמים שונים, שזכו להצלחה רבה. בשנת 1964 אוחדו החברות מחדש לחברת מיצובישי תעשיות כבדות. הגידול המהיר בקצב ייצור המכוניות הוביל את החברה להקים בשנת 1970 את חברת מיצובישי מוטורס על מנת שתהווה גוף אחד המרכז את כל פעילות הרכב.
במטרה להתפתח ולהיכנס לשווקים אחרים, בעיקר לשוק האמריקאי, החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת קרייזלר. שיתוף הפעולה נמשך מתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 ועד לתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. במהלך השנים שיתפה החברה פעולה עם מספר רב של יצרניות רכב ביניהן וולוו, קבוצת PSA ויונדאי. בשנת 2016 רכשה חברת ניסאן 34% ממניות החברה.
מיצובישי הייתה יצרנית הרכב היפנית הגדולה השנייה אחרי סובארו שהחלה בשנת 1988 למכור מכוניות בישראל למרות החרם הערבי. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 זכתה החברה לפופולריות גדולה ודגמי הלנסר והסופר לנסר היו לדגם הנמכר בישראל במשך מספר שנים.
היסטוריה > שנים ראשונות

מיצובישי, שעסקה בבניית אוניות, החלה לייצר מכוניות בשנת 1917 בה הוצג דגם המיצובישי מודל A, המכונית היפנית הראשונה שיוצרה בייצור המוני. המכונית, בתצורת סדאן בעלת 7 מושבים, יוצרה כולה בעבודת יד והתבססה על פיאט טיפו 3. הייצור הידני הוביל לכך שמחירה של המכונית היה גבוה בהשוואה למתחרות האמריקאיות והאירופאיות שיוצרו בייצור המוני. ייצורה של המכונית הופסק בשנת 1921 לאחר שרק 22 מכוניות נבנו.
בשנת 1920 הוקמה חברת "מיצובישי כלי טיס בע"מ" שעסקה בייצור מנועים ולחלקים נוספים למטוסים. בשנת 1934 אוחדו חברת הספינות וחברת כלי הטיס לחברה אחת תחת השם "מיצובישי תעשיית כבדות" (Mitsubishi Heavy Industriesׂׂׂׂ) שהייתה החברה הפרטית הגדולה ביפן באותם ימים. החברה עסקה בייצור של כלי טיס, אוניות וקרונות רכבת. בשנת 1937 ייצרה החברה את דגם ה-PX33, אב טיפוס של רכב צבאי בתצורת סדאן. הדגם היה הראשון ביפן שעשה שימוש בטכנולוגיית הנעה של 4 על 4, טכנולוגיה שתשוב ותשמש את החברה ברכבי הספורט שלה כחמישים שנה מאוחר יותר.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

ייצור המכוניות התחדש מיד לאחר מלחמת העולם השנייה. החברה חזרה לייצר אוטובוסים ובמקביל החלה לייצר רכב משא קל בעל שלושה גלגלים בשם מיצובישי מיזאשימה וקטנוע בשם "יונת הכסף"(אנ'). הגבלות שהטילו בעלות הברית על הזאיבצו לאחר המלחמה אילצו את החברה להתפרק לשלוש חברות קטנות יותר שלכל אחת מהן הייתה נגיעה לתעשיית הרכב: תעשיות כבדות מערב יפן, תעשיות כבדות מרכז יפן ותעשיות כבדות מזרח יפן.
תעשיות כבדות מזרח יפן החלה בייבוא הנרי ג'יי, דגל סדאן זול, שיוצר על ידי חברת קייזר האמריקאית בחלקים והורכב ביפן. הייבוא החל בשנת 1951 ונמשך שלוש שנים עד להפסקת הייצור בידי קייזר. באותה שנה חברת תעשיות כבדות מרכז יפן החלה בייבוא דומה של דגם הג'יפ CJ-3BS, שיוצר על ידי ויליס. הסכם זה נמשך עד לשנת 1998, כשלושים שנה לאחר הפסקת שיווק הדגם בידי ויליס.
בתחילת שנות השישים כלכלת יפן חוותה תהליכי צמיחה, המשכורות עלו והתפוצה של מכוניות משפחתיות גדלה. חברת תעשיות כבדות מרכז יפן, ששינתה את שמה לשין מיצובישי תעשיות כבדות (Shin Mitsubishi Heavy-Industries), הקימה מחלקה ייעודית לתחום הרכב כחלק ממטה החברה. בשנת 1959 השיקה החברה את דגם המיצובישי 500. בהמשך הוסיפה החברה להיצע הדגמים גם את המיניקה והקולט 1000, המכונית הראשנה בסדרת המכוניות שנשאו את אותו השם. בשנת 1964 הוצג דגם הדבונייר (Debonair), מכונית יוקרה בתצורת סדאן שיועדה לשוק היפני ושימשה כרכב של מנהלי החברה.
תעשיות כבדות מערב יפן, ששינתה את שמה ל"מיצובישי בניית אוניות והנדסה" ותעשיות כבדות מזרח יפן, ששינתה את שמה ל"מציבושי ניהון (Nihon) תעשיות כבדות" השקיעו גם הן בתחום הרכב במהלך שנות החמישים. בשנת 1964 אוחדו
שלוש החברות למיצובישי תעשיות כבדות. בתוך שלוש שנים ייצרה החברה למעלה מ-75,000 רכבים מדי שנה. הגידול במכירות וההצלחה של דגם הגלאנט, שהושק בשנת 1969, הובילו את החברה למסקנה כי יש להקים גוף מרכי שירכז את כל הפעילות בענף הרכב. ב--2 באפריל 1970 הוקמה חברת מיצובישי מוטורס כחברת בת של מיצובישי תעשיות כבדות. ניהול החברה החדשה ניתן לטומיו קובו, מהנדס מחטיבת כלי הטיס של החברה.