stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לירון לב
קריירה > דיבוב

בעקבות השתתפותו במחזמר "הלב", ב-1997 החל לדבב ולשיר בעברית בסדרות ובסרטי הנפשה לילדים. לאורך השנים דיבב עשרות תפקידים, בהם: אוליבר טוויסט בסדרה "אוליבר טוויסט", פייר בסדרה "היה היה - ממציאים" ו"היה היה - דואגים לכדור הארץ", טראנקס בסדרות ובסרטי "דרגון בול Z" ו"דרגון בול GT", קספר בסדרה ובסרט "קספר ובית הספר לרוחות", אדם פרייס בעונות הראשונות של "סמי הכבאי, ג'יימס ב"פוקימון", פול ב"אנטול" וגם ב"פריקבוי וצ'אם צ'אם". דיבב ב"מיקמק" (ובסרט המסע לכוכב המינימיקים) את מקס, והשתתף בסדרות נוספות, בהן "אי-שרדות", "קיד וקאט", "אווטאר: כשף האוויר האחרון", "האגדה של קורה", "חברים בחווה", "גלקטיק פוטבול", "מספרי משימה", "אובי", "צפרדע וחברים" "ג'יבר ג'אבר", "היכון, חידון, הופ!", "מקשקשים", "תיק תיק תק", "דובוני אכפת לי", "זובומפו", "הרפתקאות מקס", "גיבורי התנ"ך הגדולים", "סברינה: סודות של מכשפה בתיכון" ועוד. דיבב ב"בייבלייד" את ריוגה, באו (Bau) ועוד. בסדרה "בקוגן" דיבב את שון קאזאמי. בסדרה "סוניק" (SatAM) דיבב את סוניק הקיפוד וביצע את הגרסה השנייה של שיר הפתיחה.
בקולנוע דיבב לב את כריסטופר רובין בסרטי "פו הדב", טום רידל בסרט "הארי פוטר וחדר הסודות", את סקאמפ בסרט "היפהפייה והיחפן 2" ואת טרנס בסרטים "טינקרבל", "טינקרבל והאוצר האבוד", "טינקרבל והסוד הקסום" ו"טינקרבל וסוד הכנפיים". ב-2012 דיבב את הנסיך פיליפ בסרט "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים". ב-2013 דיבב את גאי בסרט "הקרודים" ואת הנסיך הנס בסרט "לשבור את הקרח". ב-2016 דיבב את ברנץ' בסרט "טרולים", וב-2021 בסרט המשך שלו, "טרולים מסביב לעולם". ב-2017 דיבב את לומייר בגרסה המחודשת של הסרט "היפה והחיה". ב-2018 דיבב את תומאס מקגרגור בסרט "פיטר ראביט". ב-2019 דיבב את דמותו של סימבה בגרסה המחודשת לסרט "מלך האריות". בשנת 2022 דיבב שוב את סוניק הקיפוד בסרט "סוניק – הסרט 2", כמחליפו של דניאל מגון. בשנת 2024 דיבב את בוק וודסמן בסרט "מרשעת".
בסדרות רבות גם ביצע את שירי הנושא ושירים נוספים בסרטים ובסדרות בהשתתפותו. בין השאר ביצע את שיר הנושא "אני עוד אנצח" בעונה השישית של "פוקימון" בשנת 2004 ואת השיר "לפתע הלכת חבר" בעונה השביעית ב-2005.
קריירה > טלוויזיה

לירון לב זכה לחשיפה ציבורית נרחבת בשנת 2004 כשהשתתף בעונה השנייה של תוכנית המציאות המוזיקלית "כוכב נולד". הפקת התוכנית ארגנה תוכנית "גלגל הצלה" שבה הוחזר לב על ידי הצופים, אולם לא עלה לגמר וסיים במקום הרביעי. בתום התוכנית הופיע במופע בימתי עם בוגרי העונה.
בנובמבר 2005 הופיע עם דני רובס בתוכנית "דואט ישראלי" ששודרה בערוץ חינוכית 23. בכל תוכנית הופגשו שני אמנים ישראליים לשיחה משותפת על יצירה ולביצועים משותפים לשיריהם. רובס ביצע בה את השיר "תחזירי מלחמה" שכתב והלחין לב.
בשנת 2005 שיחק בסדרת הטלוויזיה לנוער "השמינייה" בערוץ הילדים אצל HOT, ואף שר את שיר הפתיח "מול כל העולם", שהפך ללהיט גדול בקרב מעריציה. לב גילם את דמותו של אילן הרמן, בעונה הראשונה חייל שהיה חבר של רוני (דון לני-גבאי), ובעונה השנייה, משוחרר טרי שמנסה את דרכו בעולם המוזיקה ומשתתף בתוכנית מציאות בסגנון "כוכב נולד".
בשנת 2021 התמודד יחד עם הזמרת עדי כהן בתוכנית המציאות "אקס פקטור" לייצוג ישראל באירוויזיון 2022. לאחר סגירת הנבחרות השניים התפצלו והחליטו להתמודד לבדם. לב החליט לפרוש לקראת תום השלב הראשון בנבחרת.
קריירה > מוזיקה

לאחר השתתפותו ב"כוכב נולד", הוחתם לב בחברת התקליטים NMC. במרץ 2007 הוציא סינגל ראשון בשם "מתעורר מחדש" שכתב והלחין, אולם האלבום (שכבר הוקלט) נגנז בסופו של דבר ולא יצא לחנויות.
לב החל לעבוד על אלבום נוסף; בינואר 2010 יצא הסינגל הראשון "לב פתוח" ובאוגוסט 2011 יצא הסינגל "השמש חזקה מדי". בנובמבר יצא הסינגל "שנינו".
בינואר 2014 השיק יחד עם רבקה זהר את אלבומם המשותף "לא כמו אתמול". במאי 2015 יצא אלבומם המשותף השני "אור מסביב".
קריירה > הופעות

בחנוכה 2004 שיחק לב בתפקיד ראשי במחזמר המקורי "האסופית" שיצר אבי קורן הלחין מירון מינסטר וביים עופר שפריר. הוא גילם את גילברט בלייט, חברהּ של אן שרלי (סשה גרישקוב, שהייתה איתו גם בעונה השנייה של כוכב נולד) לצד מיקי קם בתפקיד הדודה מרילה.
בחנוכה 2005 השתתף במופע "שיר נולד" – זמרים ישראלים שרים שירי ילדים מכל הזמנים – שביים משה קפטן לצד זמרים ושחקנים רבים, בהם צביקה הדר, צביקה פיק, עודד מנשה, ריקי גל, נינט טייב, מאיה בוסקילה, בוגרי כוכב נולד ועוד.
בשנת 2006 שיחק בהצגת הילדים פיטר פן בה גילם את פיטר פן עצמו, כתבו מאור מימון, ובר קדמי, ביים ליאור חמו, והלחינה אירית תמיר.
בשנת 2007 שיחק במחזמר "הרפתקאות דורה והפיראטים" בה גילם את דייגו, שתרגמה לעברית סמדר שיר, וביימו ג'ניפר ראפ, ועידן עמית.
בשנת 2008 שיחק בהצגת הילדים "חגיגת השירים של דתיה" בה גילם את מיק העכבר, שכתבה והלחינה דתיה בן דור, וביים עידן עמית.
מ-2010 משתתף במופע מחווה מוזיקלי לגשש החיוור בשם "כולם חכמים כולם" לצד אורי בנאי, אבי דור ודורי בן זאב, בהנחייתם ובניהולם המוזיקלי של האחים עוזי וחיים אסנר.
ב-2010 גם השתתף לב במופע לכבוד המלחין אריה לבנון. לאחר המופע אזר לירון אומץ ופנה אל זמרת נוספת שהשתתפה, רבקה זהר, ואמר לה כי חומרים חדשים שכתב יהלמו מאוד את קולה. זהר, אשר לא הכירה כלל את לירון לב, וסירבה פעמים רבות להצעות לדואטים ושיתופי פעולה, האזינה לחומרים של לב והוקסמה. השיר הראשון שאליו האזינה זהר, "תיקון כללי" יצא לאור בביצועם המשותף במאי 2013 והחל מסוף מאי 2013 החלו השניים להופיע במופע משותף לקראת אלבום משותף.
ב-2024 העלה יחד רביטל ויטלזון-יעקבס את המופע "מסיבת כיתה", בו הם שרים שירי ילדות נוסטלגיים משנות ה-80 בסגנון שירה בציבור.
קריירה > כיוצר לאחרים

לפסטיגל 2004 כתב יחד עם דורון מדלי את מילות השיר "לעוף" שהלחין אוהד חיטמן ושר הראל סקעת. השיר הגיע בתחרות למקום השני. לפסטיגל 2007 הלחין יחד עם טל פורר את מילותיו של דורון מדלי לשיר "הלילה אתה מנצח" שביצע תום אבני.
שיתוף הפעולה עם מדלי המשיך באלבום "תהום", אלבום הסולו הראשון של מדלי שיצא בשנת 2008. לב הלחין שלושה משירי האלבום למילים שכתב מדלי: "ממה אתה עייף", "מסלול חיי" ו"חופש" שאותו אף ביצע בדואט עם מדלי. השיר יצא כסינגל בשנת 2009.
ב-2010 כתב והלחין את השיר "צל של הזמן" לאלבום הבכורה של הזמרת הצעירה ליהי עטר.
באותה שנה פורסם השיר "בואי אליי" שאת מילותיו לב כתב לוולדי בלייברג, (גם הוא בוגר "כוכב נולד"), והלחין מיכאל צ'רקיס. בשנת 2016 כתב והלחין את השיר ״חוזר למציאות״ ללירן דנינו (גם הוא בוגר "כוכב נולד").
בשנת 2022, לאחר פרישתו מ"אקס פקטור", לקח לב חלק בכתיבת השיר "Head Up", ביחד עם אלה דורון, יהל דורון ונעמה כהן, אחד משני השירים שנבחרו עבור ספיר סבן, שעלתה לגמר התוכנית, לקראת הליך הבחירה הישראלי לאירוויזיון 2022.
חיים אישיים

ב-28 בינואר 2019 פרסם קליפ לשיר "אלנבי", במהלכו הוא נראה מתנשק עם גבר. באותו היום פורסם ראיון עמו באתר ynet, בו יצא מהארון. ב-30 בדצמבר 2021 חשף בתוכנית אקס פקטור לאירוויזיון שהוא עומד להיות אבא עם בן זוגו בהורות משותפת.
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של לירון לב מתוך מאמרי פורום לירון לב בתפוז
↑  כדי שלא יאבד, באתר הטלוויזיה החינוכית
↑  המחזמר "הלב", באתר של ירון כפכפי
↑  לירון לב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  גלעד ינאי, לירון לב ועדי כהן: "השנה אנחנו קופצים למים ועושים דברים שחששנו מהם הרבה שנים", באתר חדשות 13, 1 באוקטובר 2021
↑  אסף נבו,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'‏רבקה זהר ולירון לב השיקו את האלבום המשותף "לא כמו אתמול", באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2014
↑  האסופית, באתר "הבמה"
↑  דן שילון,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏גששים 2010, באתר ‏מאקו‏, 7 ביולי 2010
↑  רן בוקר,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'לירון לב: "אני לא יוצא מהארון - זה פשוט אני", באתר ynet, 28 בינואר 2019
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298555305171  MusicBrainz: 7be5565a-c017-43b2-b9bd-951198c071c8  VIAF: 298892693   WorldCat (עם VIAF): 298892693
אלפרדו סראנו

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1906 איידן, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  2 באפריל 1990 (בגיל 83) בני ברק, ישראל ישראל
 מדינה:  איטליה 
 פעילות בולטת:  מזכיר הקהילה היהודית במילאנו
 תקופת הפעילות:  1932–1990 (כ־58 שנים)
 עיסוק:  עובד ציבור
 בת זוג:  דיאנה חדג'ס
 מספר צאצאים:  3
 
אלפרדו סראנו (6 בספטמבר 1906, ט"ז באלול תרס"ו– 2 באפריל 1990, ז' בניסן תש"ן) היה פקיד בקהילה היהודית של מילאנו בין השנים 1931–1943, בתפקידו זה היה אחראי על תשלומי המיסים של קהילת מילאנו. היה מזכיר סניף הקרן הקיימת במילאנו, מנהל המשרד לענייני פלשתינה-א"י ברומא (ינואר-יוני 1945) מזכיר הקהילה היהודית של מילאנו (1945–1969).
חייו לפני המלחמה

אלפרדו סראנו נולד בשנת 1906 באיידין שבטורקיה למשה ולאלגרה סראנו.
עם פרוץ המלחמה בין האימפריה העות'מאנית לאיטליה בספטמבר 1911, ולאור העובדה שהמשפחה החזיקה באזרחות איטלקית, הוגלתה המשפחה לנאפולי, ובשנת 1912 עברה להתגורר ברודוס, שבאותם ימים הייתה בשליטה איטלקית.
בשנת 1926 נרשם אלפרדו סראנו ללימודים בפקולטה לכלכלה ומסחר של אוניברסיטת בוקוני שבמילאנו, שם למד בין השאר אצל החוקר הנודע ג'ינו זאפה.
בשנת 1932 הוכתר לדוקטור, לאחר שכתב עבודת מחקר תחת הדרכתו של הפרופסור לואיג'י פיליפו דה מג'יסטריס, אחד הגאוגרפים האיטלקיים הבכירים של התקופה. עם סיום לימודיו, ולפי בקשת שלמה אומברטו נכון, התקבל כפקיד בקהילה היהודית של מילאנו. בתפקידו זה היה אחראי על תשלומי המיסים של הקהילה היהודית במילאנו.
באוקטובר 1938, התחתן אלפרדו סראנו עם דיאנה בת מנחם ווידא חדג'ס, ילידת איידין אף היא, שהגיעה למילאנו לבקר את אחיה.
פעילותו בזמן מלחמת העולם השנייה

באוגוסט 1938 נקרא סראנו למשרדי עיריית מילאנו על מנת לעדכן את רשימות היהודים, כל זאת לפי בקשת המשרד המרכזי לדמוגרפיה וגזע.
סראנו מעיד ביומנו שעשה כל דבר על מנת להאט את קצב העבודה על הרשימות.
מייד אחרי כיבוש מילאנו על ידי הגרמנים ב12/9/1943, הם פנו למשרדי הקהילה היהודית וניסו לאתר גם את הרשימות שערכה הקהילה היהודית, אולם, רשימות אלה הוחבאו על ידי סראנו במרתפי הקהילה ומעולם לא נתפסו על ידי הגרמנים.
משם פנו הגרמנים לעיריית מילאנו ודרשו את הרשימה שהייתה ברשותם. אולם לא הפיקו ממנה תועלת רבה מכיוון שעוד קודם רבים מתושבי מילאנו עזבו את העיר עקב ההפצצות הכבדות של בנות הברית. בנוסף רשימת השמות שהופיעה בספר הזה, התבססה על מפקד האוכלוסין של שנת 1938 וברובה הייתה מבולבלת הודות לפעילות המכשילה של סראנו.
עם כיבוש מילאנו הצטרף סראנו לרעייתו ושתי בנותיו שברחו כבר בפברואר של אותה שנה לפזארו ולאחר שגם זו נכבשה בידי הגרמנים, ברחה כל המשפחה למומבארוצ'ו.
במומבארוצ'ו הצליח סראנו לשכור בקרבת פסו דל באטו סנטו בית כפרי שהיה במצב גרוע, ולמעשה הייתה זאת רפת. הוא שכר את הבית מאיכר בשם ג'ינו צ'אפוני. ג'ינו צ'אפוני כך גם האיכר דנטה פרציני ואב המנזר סנטה רפאלי, שהיה ראש מנזר באטו סנטו, ידעו שמתגוררת במקום משפחה יהודית אך לא הסגירו אותם.
כל העת ריחפה סכנה שיגלו שהם יהודים, הסיכון היה חזק יותר מפני שזו הייתה משפחה שומרת מצוות. ביומן מתאר סראנו את ההכנות לחג הפסח באפריל 1944.
עם נסיגת הכוחות הגרמנים לקו הגותי בקיץ 1944, הגיעו כוחות גרמניים לכפר מומבארוצ'ו וקבעו בה את בסיסם.
סראנו ובני משפחתו היו בטוחים שהצליחו להסתיר את היותם יהודים מהחיילים הגרמנים שהסתובבו בכפר, אולם רק לאחר המלחמה נודע כי המפקד הגרמני במקום, אריך אדר, ידע על כך שבכפר מסתתרות משפחות יהודיות והחליט להתעלם מכך
בין 24–26 באוגוסט 1944 התנהל הקרב בכפר, כשבמנזר באאטו סנטו מסתתרים למעלה מ-300 פליטים ביניהם משפחת סראנו. בסיומו שחררו הכוחות הקנדים את הכפר מכוחות הוורמאכט.
באוקטובר 1944 מונה סראנו למתורגמן של יחידה 310 של ההנדסה הקרבית. יחידה שהשתייכה לדיוויזיה מספר 85 של הצבא הבריטי.
לאחר המלחמה

בין החודשים ינואר 1945-יוני 1945 שימש סראנו כמנהל המשרד המרכזי של פלשתינה - א"י באיטליה המשוחררת. המשרד שכן ברומא וטיפל בפליטים הרבים מהשואה, שרומא הייתה תחנת מעבר עבורם בדרך לארץ ישראל.
בנובמבר 1945 חזר סראנו עם משפחתו למילאנו, שם הצליח אחרי מאבק ארוך, להשיב לרשותם את הבית עליו השתלטו מקומיים, אחרי שהם נאלצו לברוח ממילאנו. סראנו הקים במילאנו את המשרד לחיפוש קרובים לסיוע לפליטי השואה שחזרו מהמחנות, ובאותה שנה מונה על ידי נשיאת הקהילה רפאלה קאנטוני למזכיר קהילת מילאנו. תפקיד אותו מילא עד שנת 1969 בה עלה ארצה והתגורר בבני ברק. סראנו המשיך בארץ בפעילות למען הקרן הקיימת לישראל עד פטירתו בשנת 1990.
משפחתו ומורשתו

לאלפרדו ודיאנה סראנו נולדו שלוש בנות מתילדה, ויקטוריה ומרים.
מתילדה היא הסופרת, המתרגמת והמשוררת מתילדה כהן סראנו.
סראנו כתב את סיפור חייו, ויומנו על קורותיו לפני המלחמה ובמהלכה, פורסם לראשונה באיטלקית בשנת 2017 על ידי העיתונאי רוברטו מאצולי. בשנת 2021 תורגם היומן לעברית על ידי אלון אלטרס.
בשנת 2019 החליטה עיריית מומבארוצ'ו לקיים בכל שנה תחרות חיבורים על השואה על שם משפחת סראנו. התחרות פתוחה לכל התלמידים באיטליה והיא נקראת
Premio Nazionale Mombaroccio Sarano-Luci nel buio della Shoah
בשנת 2021 הודיע הבמאי ההוליוודי ג'וליאן ארמן כי בכוונתו להפיק סרט על סיפורה של משפחת סראנו ושל הקצין הגרמני אריך אדר.
משפחתו ומורשתו > ספרים

Siamo Qui Siamo Vivi. Il diario inedito di Alfredo Sarano e la famiglia scampati alla Shoah. a cura di Roberto Mazzoli prefazione di Liliana Segre. (Edizioni San Paolo, Milano 2017). ISBN 978-88-922-1241-1
אנחנו כאן, בחיים. יומנו של אלפרדו סראנו. רוברטו מאצולי. תרגם אלון אלטרס. גפן בית הוצאה לאור, ירושלים תשפ"ב.
אלפרדו סראנו. 'זריעה אל הרוח, מחשבות'. בעריכת מתילדה כהן-סראנו. הוצאה עצמית, ירושלים 1995.
We are Here ! We are alive !, The Diary of Alfredo Sarano. Historical Commentry by Roberto Mazzoli, Foreword by Liliana Segre. Translated from the Italian by Avigayil Diana Kelman. English edition by the Sarano family 2024
הערות שוליים

↑  עמודים 73–76 ביומן העברי
↑  Distruggete quel convent, Giancarlo Mandolini. Santuario Beato Sante della Provincia Picena-San Giacomo della Marca, del Frati Minori-Mombaroccio (PU) 2003. pp.94-97
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313769605171  ICCU: CUBV141944  ISNI: 0000 0004 9916 8435  LCCN: no2018052493  VIAF: 97537750   WorldCat (עם VIAF): 97537750
פיט ונץ

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1979 (בן 45) ווילמט, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  פיטר לואיס קינגסטון ונץ השלישי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דהפול, North Shore Country Day School 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  DCD2, ‏Fueled by Ramen, איילנד
 בן או בת זוג:  אשלי סימפסון 
 צאצאים:  ברונקס ונץ 
 petewentz.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
פיטר לואיס קינגסטון "פיט" ונץ השלישי (באנגלית: Peter Lewis Kingston "Pete" Wentz III; נולד ב-5 ביוני 1979) הוא מוזיקאי אמריקאי. הוא הבסיסט, הפזמונאי הראשי וזמר הרקע בלהקת פול אאוט בוי.
ביוגרפיה

ונץ נולד בווילמט, אילינוי, פרבר של שיקגו, שבארצות הברית למשפחה ממוצא אנגלי וגרמני (אביו) וממוצא אפרו-ג'מייקני (אימו). הוא למד בתיכונים" "New Trier" ו-"מדינת החוף הצפוני" (North Shore Country), בו אף נמנה עם סגל קבוצת הכדורגל של בית-הספר. בשנת 1997, נרשם ונץ ללימודי מדע המדינה באוניברסיטת דה-פול, ונשר לאחר סמסטר אחד, כדי להתמקד בקריירת המוזיקה.
קריירה

תחילה הופיע ונץ בסצנת ההארדקור פאנק בשיקגו, וניגן במספר להקות בשלהי שנות התשעים, בהן ארמה אנגלוס (בה היה שותף ליצירה עם טים מקלארת', חבר להקת רייס אגיינסט), "הדרך הצהובה של הכומר" (Yellow Road Priest) ו"הבוגד בגזע". ונץ והבסיסט של להקת ארמה אנגלוס, ג'ו טרומן ייסדו את להקת הפופ פאנק פול אאוט בוי, לאחר שטרומן הציג את פיט בפני חברו פטריק סטאמפ. ב-2004, ארמה אנגלוס, בה ונץ שימש כסולן, ערכה את הופעתה האחרונה.
קריירה > פול אאוט בוי

בשנת 2002, יצא המיני האלבום של פול אאוט בוי, "Fall Out Boy/Project Rocket Split EP". כעבור שנה, בשנת 2003, הוציאה הלהקה אלבום נוסף שנקרא Fall Out Boy's Evening Out With Your Girlfriend, באמצעות חברת התקליטים Uprising Records. לימים, לאחר צאת האלבום המצליח יותר של הלהקה, Take This To Your Grave, בחסותה של חברת-התקליטים העצמאית Ramen Records, יעבור האלבום הקודם עיבוד דיגיטלי מקצועי. בהמשך אותה השנה, חתמו חברי הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים Island Records וב-2004, בעזרת החברה החדשה, יצא האלבום אקוסטי בגרסת DVD שנקרא My Heart Will Always Be the B-Side to My Tongue.
במאי 2005, יצא אלבומה השלישי של הלהקה, From Under The Cork Tree. ונץ חיבר את המילים לסינגל הראשון - Sugar, We're Going Down, יחד עם אביו כאשר שהו בשיקגו. השיר הגיע למקום ה-8 במצעד הבילבורד. ב-6 בפברואר 2007, יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Infinity on High.
קריירה > פרויקטים אחרים

ונץ חיבר ספר בשם "הילד עם הקוץ בצידו" (The Boy With the Thorn In His Side), העוסק בסיוטיו כילד. כותרת הספר מרמזת לשיר באלבום של הסמית'ס, The Queen is Dead. ספרו השני, "ילדים של יום גשום", אמור היה לצאת ב-14 בפברואר 2006, אך מועד הוצאתו נדחה. לבסוף יצא הספר בקיץ 2007, כשיתוף פעולה עם ויליאם בקט מלהקת דה אקדמי איז....
בבעלותו של ונץ מצויה חברה, Clandestine תעשיות, עוסקת בשיווק ספרים ופרטי-ביגוד, בין היתר. ב-2 באוגוסט 2007, חברת האופנה DKNY (דונה קארן ניו יורק) הצטרפה לשותפות עם Clandestine תעשיות. וונטז עצמו
הוא הופיע כדוגמן בקדימון של DKNY/Clandestine. בנוסף על כך, הוא מחזיק בזכויות של החברות Fueled by Ramen ו-Decaydance Records הכוללות את: "פאניק!,אט דה דיסקו", "סוויט בלאד סטייסי" ודוגמנים אחרים בבאזנט (Buzznet), כמו-גם את ג'ים קלאס הירוס, קוברה סטארסשיפ ורבים אחרים.
לונץ יש גם חברת הפקת סרטים שנקראת Bartskull Films, שהפיצה את סרט ה-DVD "שחררו את העטלפים" שבו מככב ונץ, שותפיו ללהקה וכמה מחבריו האישיים. סרט ההמשך נמצא בתהליכי הפקה.
ונץ פתח מועדון לילה בניו יורק עם חברי להקת ג'ים קלאס הירוס, דה אקדמי איז וקוברה סטארסשיפ. מנהלי הלהקות כלולים גם הם בהנהלה. שמו של הבר הוא "מלאכים&מלכים" (Angels&Kings). 
ונץ עזר ללהקת פאניק! אט דה דיסקו, הלהקה שהוא החתים לחברת Decaydance Records ב-2005 עם האלבום השני שלהם, שעתיד לצאת בשנת 2008.
בשנת 2018 גילם את באג בסרט הפעולה "תוכנית בריחה 2: הגיהנום" לצד סילבסטר סטאלון ודייב בטיסטה.
חיים אישיים

בפברואר 2005, ונץ נטל מנת יתר של משכך הכאבים "אטיבן" ונמצא מעולף במכוניתו. לאחר מכן, בילה שבוע בבית חולים. ניסיון ההתאבדות הוזכר בשיר "Seven Minutes in Heaven" שנכלל באלבום של הלהקה From Under The Cork Tree. לאחר המקרה, עבר ונץ לבית הוריו.
במרץ 2006, פורסמו תמונות עירום של ונץ באינטרנט. הקליפ לסינגל "This Ain't a Scene, It's an arms Race" מכיל סצנה שמכילה את "התאונה".
בריאיון למגזין "בלנדר" במרץ 2007, אמר ונץ כי הוא ביסקסואל שנמשך לגברים.
בשנת 2006, החל ונץ לצאת עם השחקנית והזמרת, אשלי סימפסון. הזוג התחתן לאחר שנתיים, ב-17 במאי 2008.
ב-20 בנובמבר 2008, נולד בנם הראשון, ברונקס. בשנת 2012 אשלי הגישה בקשת גירושין, פיט ואשלי התגרשו בשנת 2012.
אליסון סטדמן

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1946 (בת 78) ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 מקום לימודים:  East 15 Acting School 
 בן או בת זוג:  מייק לי (1973–2001)   Michael Elwyn 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסון סטדמן, OBE (באנגלית: Alison Steadman; נולדה ב-26 באוגוסט 1946) היא שחקנית אנגלייה. ב-1991 זכתה בפרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "מותק של חיים" של מייק לי, וב-1993 זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה כמרי בהפקה המקורית של המחזה "קול קטן" (אנ').
ההופעה המקצועית הראשונה שלה על הבמה הייתה ב-1968, ואחר כך ביססה את הקריירה שלה בהופעות במחזות של מייק לי משנות השבעים של המאה העשרים. ב-1976 השתתפה במחזה "Nuts in May" וב-1977 במחזה "המסיבה של אביגייל". ב-1986 הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על תפקידה בסדרה "הבלש המזמר" של ה-BBC, וב-2001 הייתה מועמדת לפרס על הופעתה בסדרת הדרמה "גדולים מהחיים" של ITV. תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה "גאווה ודעה קדומה" (1995) ובסדרה הקומית "גאווין וסטייסי" (2007–2010). בקולנוע השתתפה בסרטים " A Private Function" (מ-1984), "בקצב השעון" (1986), "שירלי ולנטיין" (1989), "טופסי טורווי" (1999) וב"החיים על פי פיטר סלרס" (2004).
ביוגרפיה

סטדמן נולדה בליברפול, הצעירה מבין שלוש הבנות של מרג'ורי (שם נעורים אוונס) וג'ורג' פרסיבל סטדמן. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות "צ'יילדוול ואלי" שבפרוור צ'יילדוול בליברפול. אחרי כן בסתיו 1966 התקבלה לבית הספר למשחק "East 15 Acting School", ובמהלך שנת הלימודים השנייה היא פגשה את מייק לי.
ביוגרפיה > תיאטרון

ב-1968 לאחר שעזבה את בית הספר בלוטון שבאסקס, שיחקה סטדמן בתיאטרון רפרטוארי והופיעה בהתחלה בעיר לינקולן. תפקידה הראשון היה כתלמידה המפתה סנדי, במחזה "פריחתה של מיס בורדי". במחזה של מייק לי "המסיבה של אביגיל" גילמה את דמותה של בוורלי המפלצתית, והופיעה שוב באותו תפקיד בעיבוד הטלוויזיוני של המחזה. סטדמה זכתה בפרס אוליבייה על תפקידה במחזה "קול קטן", וכן שיחקה ב"חתולה על גג פח לוהט", ב-"Entertaining Mr Sloane", ב"מלון פרדיסו" ועוד. בין התיאטראות בהם הופיעה היו תיאטרון רויאל קורט, התיאטרון המלכותי, תיאטרון האולד ויק, תיאטרון המפסטד, נוטינגהאם פלייהאוס, אברימן ליברפול והתיאטרון המלכותי הלאומי.
ב-1983 כיכבה בתפקיד אלמיר בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "טרטיף" מאת מולייר. ב-2010 שיחקה בתפקיד מאדאם ארקאטי בהפקה מחודשת של "Blithe Spirit" מאת נואל קאוורד, והשתתפה בסיבוב הופעות מנובמבר 2010 ועד מרץ 2011.
ביוגרפיה > קולנוע

סטדמן השתתפה בסרטי קולנוע רבים בהם "P'tang, Yang, Kipperbang",‏ "A Private Function", "אלופים", "בקצב השעון", "יום שני הסוער", "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", "שירלי ולנטיין", "Wilt", "מותק של חיים", "Blame It on the Bellboy", "טופסי טורווי" ובסרט "קונפטי". בשנת 2021 תשחק בסרט הפעולה הבריטי-אמריקאי "קינגס מן: ההתחלה", מהווה פריקוול והפרק השלישי בסדרת סרטי קינגסמן.
ביוגרפיה > טלוויזיה

בטלוויזיה הופיעה סטדמן בסדרה "גדולים מהחיים" בתפקיד בטי, בסדרה "Grumpy Old Women", בסדרת האנימציה "Stressed Eric", בסיטקום "שיאכלו עוגות", במיני-סדרה "הבלש המזמר", ב-"No Bananas", במחזה "מעגל הגיר הקווקזי", בסדרה "Adrian Mole: the Cappuccino Years" בתפקיד פולין מול, בסרט הטלוויזיה "The Missing Postman" לצידו של ג'יימס בולאם ובמיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" בתפקיד גברת בנט. ב-1991 שיחקה בתפקיד לורן פטרסון בסדרה "Gone to the Dogs" ובהמשכו "Gone to Seed".
היא השתתפה בדרמות לטלוויזיה שביים מייק לי בהם "Nuts in May",‏ "Hard Labour" ו"המסיבה של אביגיל". עוד השתתפה בסדרה הקומית "The Worst Week of My Life" של ה-BBC. ב-2007 שיחקה בתוכנית "Coming Home" של BBC ויילס על אודות משפחתה הוולשית.
בין השנים 2007 ו-2009 הופיעה סטדמן בסדרה הקומית של ה-BBC "גאווין וסטייסי" בתפקיד פאם שיפמן, אמו של גאווין. עוד שיחקה בשנת 2007 בעיבוד של BBC Four לרומן "פאני היל".
ב-2014 השתתפה סטדמן בפרק סדרה "הסודות", וב-2015 שיחקה בעונה השלישית של הסדרה "אורפן בלאק".
בשנת 2020 החלה לככב בסדרה דרמה של ה-BBC "חיים ביחד" בתפקיד ראשי של גייל ריינולדס, אישה המגלה אי-שביעות רצון בנישואים שלה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בעת צילומי הסרט "Hard Labour" במנצ'סטר 1972, נסע הבמאי מייק לי לליברפול לראות את המחזה "The Foursome" מאת טד וייטהד (סטדמן שיחקה באותה עת בהצגה עם "ליברפול אברימן"). לי הזמין את סטדמן להופיע בסרט שלו, ובמהלך עשיית הסרט הם היו לזוג. השניים התחתנו ב-1973 ונולדו להם שני בנים, טובי (יליד 1978) וליאו (יליד 1981). בני הזוג נפרדו ב-1995 והתגרשו בשנת 2001.
בן זוגה של סטדמן הוא השחקן מייקל אלווין, הם חיים בהייגייט שבלונדון.
פרסים ומועמדויות

1987 - מועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה ב"הבלש המזמר"
1992 - פרס השחקנית הטובה ביותר של איגוד המבקרים האמריקני על תפקידה בסרט "מותק של חיים"
1993 - פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "קול קטן"
1998 - מועמדות לפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "The Memory of Water"
2000 - הוענק לה תואר קצינה של מסדר האימפריה הבריטית
2001 - מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר על משחקה ב"גדולים מהחיים"