stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני ליטני
הערות שוליים

1 2  מנחם רוטשטיין, מיכל ליטובסקי, צים (עיתון ישראלי), 28 בספטמבר 1992
1 2 3 4 5 6  שרית ישי לוי, מכור לבואולינג, חדשות, 3 ביולי 1992
↑  הנמרים הנוראים, דבר, 18 באוקטובר 1967
↑  בוב דילן ב"איש חסיד", מעריב, 17 בדצמבר 1971
↑  גיורא מנור, עם עלות מסך -  ז'אק ברל חמוץ־מתוק, על המשמר, 4 באוגוסט 1970
↑  את "יום בו יקום" הלחין כבר בסוף שנות ה-60 והשיר פורסם לראשונה ב-1969 על ידי זמירה חן בעיבוד מוזיקלי של אדי שפירוביץ'(כל המילים האוהבות באתר סטריאו ומונו)
↑  מיכל סנונית, ושוב כמו מקודם..., על המשמר, 27 במרץ 1974
↑  "שמים" ־ להקה ישראלית חדשה, דבר, 25 באוגוסט 1976
↑  יעקב העליון, זמן ביניים, מעריב, 20 באוגוסט 1979
↑  גידי אביבי, מהמסיסיפי ועד שיקאגו, באתר הארץ, 24 במרץ 2001
↑  בועז סיטי, עכבר העיר השרון, דני ליטני עוד לא מצא שלווה, באתר הארץ, 6 באפריל 2010
↑  "המום, זה מדהים": הבינה המלאכותית שהחזירה לדני ליטני את קולו, נבדק ב-2023-06-29
↑  ביקורות:
תמר אבידר, חסידות בג'ינס, מעריב, 11 באוקטובר 1968
חוה נובק, חסידות עם גיטארה חשמלית, דבר, 3 באוקטובר 1968
נחמן בן־עמי, כוחה של אמונה: "איש חסיד היה" – בתיאטרון "בימות", מעריב, 23 באוקטובר 1968
יורם קניוק, חסידים וחסידות מטעם ("איש חסיד היה" בתיאטרון "בימות"), דבר, 25 באוקטובר 1968
↑  אריה כנרתי, אגמון מביא ד"ש מברודווי, דבר, 27 בינואר 1972
"איש חסיד היה" כובש את אמריקה, דבר, 23 בדצמבר 1971
↑  יונתן שטרן, -איש חסיד היה׳ חוזר, חדשות, 30 בינואר 1990
שוש אביגל, תיאטרון, חדשות, 16 במרץ 1990
↑  שוש אביגל, ביקורת - קשר אייר - תיאטרון בית ליסין, כותרת ראשית, 9 במרץ 1983
↑  נירית אנדרמן, הסוף על פי אסי דיין: 20 שנה ל"החיים על פי אגפא", באתר הארץ, 25 בנובמבר 2011
↑  דורית חכים, דליה שלף, "גולם במעגל" זכה בפרס וולגין, חדשות, 9 ביולי 1993
↑  רותה קופפר, "זינזאנה" למתחילים, באתר הארץ, 13 באפריל 2003
↑  רחל המרחלת - צליל הזמר, "העולם הזה", גיליון 1666 מ-6 באוגוסט 1969, עמוד 25
↑  רחל המרחלת - דרורה חבקין ודני ליטני נפרדו, "העולם הזה", גיליון 1861 מ-1 במאי 1973, עמוד 28
↑  רחל המרחלת - משנה חתיכה משנה דיעה, "העולם הזה", גיליון 1873 מ-25 ביולי 1973, עמוד 37
↑  ליאת רון, ‏דני ליטני | זמר, באתר גלובס, 22 ביולי 2010
יאיר לפיד, ‏משמיע ושר - אבל לא שומע, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2011
↑  אמיר שוורץ, ההופעה האחרונה של דני ליטני הייתה מלאת חסד ותקווה, באתר ynet, 21 בינור 2022
גאיה חלמיש, ‏דני ליטני מודיע: "מוזמנים להופעה שאולי תהיה האחרונה שלי", באתר ‏מאקו‏, 17 בינואר 2022
↑  "לא יכול לזהות שירים": דני ליטני בריאיון ראשון מאז הניתוח, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311716505171  GND: 115594092X  ISNI: 0000 0000 7910 1226  LCCN: no2008122839  MusicBrainz: 0cfaca3f-77cc-4538-92cd-0a918935b2ab  VIAF: 36737319   WorldCat (עם VIAF): 36737319 
דני ליטני בהופעה באמפי הגלבוע, 2008
מדריך נוער

ערך זה עוסק במשמעות הכללית של "מדריך נוער". אם התכוונתם להדרכת נוער בצה"ל, ראו .
המדריך הוא הדמות המובילה בקבוצה בתוך מסגרת בלתי פורמלית חינוכית כמו תנועת נוער, ארגון נוער, מרכז קהילתי וכדומה. בראש ובראשונה המדריך הוא מחנך. המדריך אחראי על ארגון פעילות הקבוצה (פעולות, טיולים ואירועים שונים), על העברתה, על הדינמיקה בקבוצה, ועל כל חניך כפרט בקבוצה. לרוב, המדריך מבוגר מחניכיו בשנים ספורות. מושג זה מושאל גם לקבוצות למידה או רכישת מיומנויות שונות על מנת לנכס למורה תכונות של מדריך כגון קרבה ונגישות.
תפקידים > תכנים וידע

המדריך אחראי על תכנון התכנים שיועברו לקבוצה והעברתם. עליו לוודא שתוכן הפעילות עונה על המטרות החינוכיות ואינו פוגע בחניך. עליו להתאים את הפעילות לקבוצה וליכולתה. המדריך הוא מקור ידע מקצועי ומקור ידע דידקטי-פדגוגי. תכונה זו מתבטאת בפעולות השונות בתכניהן ובמתודיקה בה הוא בוחר להשתמש.
תפקידים > תהליכים קבוצתיים וערכיים

המדריך מעורר את חניכי הקבוצה להתפתחות ערכית באמצעות תוכני הפעולות ובאמצעות הפגנת דוגמה אישית. על המדריך להיות ער לתהליכים המתרחשים בתוך הקבוצה ולנתב אותם על פי המטרות החינוכיות, מצפונו, ערכיו וכללי המסגרת. לפני גיבוש החניכים לכדי קבוצה עשוי להדרש המדריך לגיוס ובניית הקבוצה. שלב הגיוס נעשה לרוב כחלק מגיוס קהל היעד על ידי המסגרת הכוללת של הפעילות, אך תהליך בניית הקבוצה מוטל על המדריך ובתוכו היכרות, גיבוש, קביעת נהלים או חוזה קבוצתיים והגדרת מטרות. תהליך זה נוצר על מנת ליצור קביעות ומחויבות של החניכים אל הקבוצה והפעילות.
תפקידים > החניך המודרך

המדריך מטפח את החניך כאינדיבידואל, מסייע בידו להתפתח אישית בתפקידו ומציע אוזן קשבת לחניך. עליו לדאוג שהחניך מרגיש חלק מהקבוצה בה הוא פועל וחלק מהמסגרת לה שייכת הקבוצה. המדריך צריך להיות ער במיוחד לחניכים שהתנהגותם חריגה ולמצוא יחד איתם את מקומם בדינמיקה הקבוצתית. במקרים מיוחדים יש באפשרותו להתייעץ עם הסמכות המתאימה.
המדריך דואג לביטחון האישי של החניך, אם במקום הפעילות הקבוע או בפעילויות חוץ. בתחומים הנוגעים לביטחון הפיזי או הנפשי של החניך, עליו לפעול בגבולות האחריות שלו ולערב את הגורמים המוסמכים לכך במידת הצורך.
תפקידים > מסגרת ההדרכה

המדריך הוא נציג המסגרת, ערכיה ומדיניותה. מדריכים רבים משמשים כ"אנשי שיווק" של תוכניות, פעילויות, מסרים ושל חידושים שמקורם במסגרת הפעילות. מסיבה זו ניתן דגש גם על הופעתו של המדריך אם בלבישת מדים מסוימים או ברושם אותו הוא מותיר.
המדריך הוא נציג הקבוצה' בתוך המסגרת. עליו להבהיר את צורכי הקבוצה ויכולותיה על מנת להתאים את המסגרת אל הקבוצה עצמה.
ברוב המקרים נדרש המדריך לעבוד בצוות עם מדריך נוסף. לשם כך עליהם להיות מתואמים במסרים אותם הם רוצים להעביר, בשיטות הפעולה ובחלוקת התפקידים ביניהם. במצבים מסוימים פועל המדריך כחלק מצוות מדריכים איתם הוא נדרש לשתף פעולה. התקשורת בין המדריכים, תרבות הדיון ונוהלי עבודה מאפשרים עבודה צוותית זו.
תכונות המדריך

המדריך האידיאלי ראוי שיהיה אדם אחראי, סבלני, מקצועי וסמכותי. עליו לדעת לקיים קשר איכותי עם חניכיו כקבוצה וכיחידים. עליו להכיר את הערכים אותם הוא מעביר לחניכיו על בוריים ולממשם. עליו להיות בעל גישה חינוכית ובעל ידע בשיטות חינוך. חשובה מכל היא יכולתו לתת לחניכיו דוגמה אישית.
המדריך כחניך

המדריך עצמו שייך לקבוצה הכוללת מדריכים אחרים ובמסגרת זו הוא מקבל ליווי בהדרכת הקבוצה, הכשרה נוספת והכוונה רציפה בנוגע לתוכני הפעילות. לעיתים קבוצה זו היא גם קבוצת בני גילו, חניכים בקבוצה משל עצמם, ולעיתים קבוצה זו מורכבת ממדריכים בלבד (כמו בצוותי הדרכה או בצוותים של רכזי תנועות) אך גם קבוצות מסוג אלו הן קבוצות מודרכות. בנוסף, מקבל המדריך הנחיה אישית לפתרון בעיות איתן הוא נתקל במסגרת הפעילות.
עמידה מול קבוצה

המדריך, כמחנך, נדרש לעמוד מול הקבוצה וליצור בהם הנעה ללמידה או לעשיה. מעבר למסרים המילוליים מעביר המדריך מסרים גם באמצעות קולו, גופו והסביבה בה הם נמצאים.
עמידה מול קבוצה > שפה מילולית

חשוב שהניסוח יהיה מתאים לגיל החניכים ולרמת הבנתם. לא להשתמש במילים לועזיות מפוצצות או בסלנג לא מובן ולא מוכר. חשוב לקרוא קריאה מוקדמת של טקסט לפני שמקריאים אותו.
עוצמת הקול - יש לווסת את עוצמת הקול בהתאם לתוכן ולסיטואציה בהדרכה. קולות רמים וצורמים מדי יעייפו את השומע. מנגד, קולות שקטים ובלתי ברורים יעמעמו את המסר ויעייפו את השומעים.
קצב הדיבור- דיבור קצבי ומהיר או דיבור איטי ומפוזר, יותירו את המדריך כפי הנראה ללא קהל שומעים.
עמידה מול קבוצה > שפת גוף

באמצעות התנועה אנו יוצרים שיח נוסף לזה המילולי. התנועות מעבירות מסרים מודעים ובלתי מודעים. תנועותינו צריכות להשתלב במרחב בו מתנהלת האינטראקציה עם הקבוצה. תנועות המשדרות כעס, אי-נוחות וקצרות רוח, כמו גם תנועות של זלזול או אדישות, ייצרו ניכור בין המדריך והקבוצה. על המדריך להפגין ביטחון עצמי שעה שהוא עומד מול חניכיו. ביטחון עשוי לבוא לידי ביטוי בשליטה בחומר, באופן העברתו והזדהות עם המסרים. שפת הגוף מקרינה גם רמת התלהבות ועניין המשתקפת בתגובת הקבוצה.
ידיים - הידיים מהוות איבר משמעותי להמחשת השיח המילולי. תנועת ידיים מינימלית תקטין את עוצמת המסר ואת נוכחות המדריך. תנועת ידיים מוגזמת תהפוך את האירוע לקריקטוריסטי ומגוחך.
תנועה בחלל – אובייקט בתנועה מעורר תשומת לב. במהלך הסבר יכול המדריך להתנועע על מנת ללכוד את מבטם של החניכים. תנועה רבה מדי יכולה לעייף ולהסיח את הדעת מהעיקר.
מבט - קשר העין של המדריך עם הקבוצה חשוב לאין שיעור. מצד אחד הוא מאפשר את השליטה בקבוצה ומאידך הוא מעביר מסרים של עניין ומחויבות מהמדריך לחניכים ודורש מהם מעורבות.
ישנו כלל בסיסי בהתנהלות החניך מול המדריך. כלל זה הוא כלל המחנה: כלל המחנה אומר שכל חניך חייב לתת לכל מדריך שמבקש לפחות שליש מהחטיף או ממתק שאצליהם וחשוב להבהיר שחניך שאינו מקשיב לכלל יוכנס לכלא המחנה שבו יש את כל הקומנריות
עמידה מול קבוצה > סביבה (setting)

החלל בו מתקיימת הפעילות משפיעה על אופייה. סביבת פעילות שקטה מרעשים ומהסחות דעת מסייעת לריכוז החניכים והתמקדות במסרים. סביבת הפעילות יכולה לספק גירויים מכוונים מראש שיסייעו להעברת המסר.
דילמות בהן נתקל המדריך

בשלבים רבים של עבודתו נדרש המדריך להתמודד עם משימות רבות המתלוות ליחסים בינו לבין הקבוצה והמסרים החינוכיים אותם הוא מבקש להעביר. אחד המוקשים הגדולים, בעיקר במסגרות שעיקר הקשר של החניך אל הקבוצה הוא חברתי, הוא התנהגות החניכים. המדריך מתמודד עם בעיות של הגעה בזמן, שמירה על שקט, ריכוז, הקשבה ותרבות דיון.
מדריך חוץ (מד"ח)

מדריך חוץ הוא חבר צוות הדרכה בתנועות הנוער אשר אינו מוביל קבוצת גיל מסוימת, אלא אחראי על תחום חינוכי מסוים. 
המד"ח משמש כפונקציה מקצועית ומהווה מקור ידע וסמכות בעניין פעילות החוץ ביישוב ובאזור. הוא מרכז את כל פעילות החוץ ארגונה והכנת הקבוצות לקראתה. 
המד"ח פועל ברמה המקומית. תפקיד זה נלמד לרוב בקורס מד"חים או במסגרת הכשרה אחרת. לרוב, הקורס מוצע לבוגרי כיתות ט' במקביל לקורס מדריכים
.
פעילות בתנועת הנוער בתפקיד מד"ח מוכרת על ידי משרד החינוך כמחויבות אישית.
המד"ח עובד בשלושה מישורים:
הנחיה והובלה של המדריכים בבנית והעברת פעילויות חוץ (עזרה בתכנון וביצוע).
יוזמה של אירועי שיא הקשורים בפעילות חוץ, ארגונם ויישומם.
אפשרות לעבודה עם חתכים שונים ביישוב, ללא קשר לתהליך השנתי הארוך שעוברות הקבוצות.
מדריך חוץ וטבע אחראי על פעילויות המחנאות, טיולים, ניווטים, א"ש לילה, בישולי שדה, טקסי אש וההכנה הערכית והלימודית של הקבוצות השונות לקראת פעילויות אלו.
מדריך תרבות הוא מדריך שאחראי על אירועי תרבות, כגון טקסים, מצעדים, ואירועים חברתיים נוספים. אירועים אלו לרוב מטרתם להגביר את תחושת הסולידריות וליצור הזדהות של החניך אל מסגרת רחבה יותר מהמסגרת הגרעינית של הקבוצה: תנועת הנוער, מועצה אזורית, מסגרת השיוך הלאומי או הדתי וכו'.
ראו גם

מקורות ההשפעה של המדריך
הדרכה
מתודיקה בהדרכה
מורה
מרטינה נברטילובה

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1956 (בת 68) פראג, צ'כיה
 מדינה:  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה/ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  ארצות הברית סאראסוטה, פלורידה, ארצות הברית
 בן או בת זוג:  Yulia Lemigova (15 בדצמבר 2014–?)  ג'ודי נלסון (1983–1991) ריטה מיי בראון 
 גובה:  1.73 מטר
 יד חובטת:  שמאל
 פעילות כמקצוענית:  1975–2006 (כ־31 שנים) 
 סה"כ פרסים שצברה:  21,626,089 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  1442–219 
 דירוג שיא:  1 (10 ביולי 1978)
 זכיות בטורנירים:  167
 זוגות
 מאזן קריירה:  747–143 
 דירוג שיא:  1 (10 בספטמבר 1984)
 זכיות בטורנירים:  177
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 18
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה - 3 פעמים (1981, 1983, 1985)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה - 2 פעמים (1982, 1984)
 וימבלדון:  זכייה - 9 פעמים (1978, 1979, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1990)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה - 4 פעמים (1983, 1984, 1986, 1987)
 
מרטינה נברטילובה (בצ'כית: Martina Navrátilová, ‏האזנהקובץ:Cs-Martina Navratilova.ogg‏Ⓘ‏; נולדה ב-18 באוקטובר 1956) היא אחת מהטניסאיות הטובות ביותר בהיסטוריה. נברטילובה החלה להשתתף בתחרויות בשנות ה-70 ופרשה בשנת 2006. היא ייצגה את מולדתה צ'כוסלובקיה ולאחר מכן את ארצות הברית אליה ערקה ב-1975. היא דורגה במקום הראשון בעולם ומחזיקה בשיאים רבים של טניס הנשים, ובראשם זכייתה ב-167 טורנירים ליחידות, יותר מכל טניסאי אחר (נשים וגברים).
ראשית דרכה בענף

נברטילובה נולדה בפראג, צ'כוסלובקיה (לשעבר) ב-18 באוקטובר 1956. שמה היה מרטינה סוברטובה. הוריה התגרשו והיא אימצה את שמו של הגבר לו נישאה אימה, מרטין נברטיל. נברטילובה החלה את אימוניה בטניס על משטח החימר האיטי והייתה נערה שמנמנה וחסרת כושר. במשך השנים השתפר כושרה ונברטילובה שינתה את סגנון המשחק שלה להתקפי, אולי האגרסיבי ביותר מבין כל הטניסאיות בהיסטוריה. היא החלה לשחק על גבי משטחי דשא, וניצלה היטב את כושרה הגופני הגבוה. את יריבותה בת 16 השנים עם כריס אוורט פתחה נברטילובה ב-1973, כשהיא בת 17. באותה השנה העפילה לרבע הגמר באליפות צרפת כטניסאית אלמונית למדי, והפתיעה בעשותה כן עם משחק הסרב\וולי האגרסיבי שלה, שנחשב ללא אורתודוקסי על החימר.
ההגירה

נברטילובה נולדה בצ'כוסלובקיה וחיה תחת המשטר הקומוניסטי עד גיל 19. ב-1975, היא עזבה את צ'כוסלובקיה והיגרה לארצות הברית, בטענה שהיא לא יכולה להתאמן כראוי תחת המשטר הקומוניסטי, שהיא חיה בפחד ושהיא לא מקבלת את מלוא הכסף שמגיע לה על הזכיות שלה. כלי התקשורת בצ'כוסלובקיה לא פרסמו מילה על הטניסאית עד לזכיתה באליפות וימבלדון בפעם הראשונה ב-1978. היא קיבלה אזרחות אמריקנית ב-1983. היא חזרה לצ'כוסלובקיה בפעם הראשונה ב-1985, כשזכתה בגביע פד שנערך בעיר הולדתה, פראג, כנגד המדינה ממנה היגרה. היא אומנם חזרה כגיבורה, אבל הביקור שלה עורר גל מבוכה בצמרת השלטון.
הישגים בולטים

זכייה באליפות אוסטרליה הפתוחה: יחידות 1981, 1983, 1985 ; זוגות 1980, 1982-1984 ; זוגות מעורבים 2003.
זכייה באליפות צרפת הפתוחה: יחידות 1982, 1984 ; זוגות 1975, 1982, 1984-1988 ; זוגות מעורבים 1974, 1985.
זכייה באליפות וימבלדון: יחידות 1978–1979, 1982-1987, 1990 ; זוגות 1976, 1979, 1981-1984, 1986 ; זוגות מעורבים 1985, 1993, 1995.
זכייה באליפות ארצות הברית הפתוחה: יחידות 1983–1984, 1986-1987 ; זוגות 1977–1978, 1980, 1983-1984, 1986-1987, 1989-1990 ; זוגות מעורבים 1985, 1987, 2006.
זכייה בגביע הפדרציה: זכתה עם צ'כוסלובקיה ב-1975, עם ארצות הברית ב-1982, 1986, 1989.
נברטילובה נחשבת על ידי רבים לשחקנית הגדולה ביותר שאי פעם שיחקה את המשחק, ולא לחינם. השיא המדהים שלה של זכייה ב-167 טורנירי סבב הוא אחד הכבירים בהיסטוריה. נברטילובה זכתה ב-18 תוארי "גראנד סלאם" ביחידות, אך לא הצליחה לזכות בכל ארבעת ה"גראנד סלאם" ביחידות בשנה אחת, אבל זכתה בו בזוגות יחד עם פם שרייבר ב-1984. כמו כן היא מדורגת במקום השני בהיסטוריה במספר כולל של תוארי גראנד סלאם - היא מחזיקה 58 מהם, ושנייה רק ל-62 של מרגרט קורט. נברטילובה זכתה ב-1448 משחקים בקריירה שלה והפסידה 221 בלבד, רקורד של 87% של ניצחונות בקריירה שנמשכה במהלך שלושים ושתיים שנים.
נברטילובה השפיעה רבות על המשחק גם בהישגים שלה על המגרש וגם מחוצה להם ועשתה רבות כדי לחזק את הספורט הנשי בכלל ואת הטניס הנשי בפרט.
הישגים בולטים > אחר

בשנת 2019 ביצעה תפקיד משחק ראשון בסדרת הטלוויזיה הקומית "הפוליטיקאי" של נטפליקס, בתור ברידג'יט, מאמנת סוסים והמאהבת של ג'ורג'ינה (גווינת' פלטרו).
חיים אישיים

נברטילובה יצאה מהארון כלסבית בשנת 1981, לאחר שקיבלה אזרחות אמריקאית. בתחילת שנות ה-80 היא ניהלה מערכת יחסים עם הסופרת האמריקאית והפעילה למען זכויות להט"ב, ריטה מיי בראון. בשנים 1984–1991 היא הייתה בקשר זוגי עם הסופרת ג'ודי נלסון. לאחר פרידתן הגישה נלסון תביעת מזונות נגד נברטילובה אף על פי שלא היו נשואות.
נברטילובה ידועה כפעילה למען זכויות הלהט"ב. בשנת 1998 בטקס הפתיחה של המשחקים הגאים שנערכו באמסטרדם, היא נשאה נאום מוקלט שהוקרן על מסכי הענק באצטדיון. בשנת 2006 בטקס הפתיחה של האאוטגיימס העולמי הראשון, שנערך במונטריאול, מארק טוקסברי והיא קראו את הצהרת מונטריאול, העוסקת בזכויות הלהט"ב.
ב-7 באפריל 2010 אובחנה נברטילובה כחולה בסרטן השד. היא החלימה אולם ב-2023 אובחנו אצלה שני גידולים ממאירים נוספים בגרון ובשד. לאחר כחודשיים, הודיעה כי החלימה גם מהם.
ב-6 בספטמבר 2014 במהלך חצי גמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, הציעה נברטילובה נישואין לבת זוגה יוליה למיגובה.
הערות שוליים

↑  מרטינה נברטילובה אובחנה כחולת סרטן השד, באתר וואלה, 7 באפריל 2010
↑  מרטינה נברטילובה הודיעה: "חליתי שוב בסרטן" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  נברטילובה הציעה נישואין לבת זוגה בחצי הגמר, באתר ONE‏, 7 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011055915405171  PLWABN: 9810610274105606  BNE: XX991572  BnF: cb12016194j (data)  CiNii: DA00883208  GND: 119006022  ISNI: 0000 0001 1032 2271  LCCN: n83148151  LNB: 000279800  NDL: 00451045  NKC: jn19990209574  NLA: 36393647  NSK: 000128071  NTA: 071839186  RERO: 02-A003632629  RKD: 370970  SUDOC: 028297822  Trove: 1253437  VIAF: 108608022   WorldCat (עם VIAF): 108608022 
נברטילובה וטוקסברי בטקס הפתיחה של אירוע האאוטגיימס העולמי הראשון שנערך במונטריאול, 2006
דרום אפריקאים

| --- | --- |

 שפות
 אנגלית, ססוטו, צונגה, סווזי, ונדה, סצוואנה, אפריקאנס, סוטו צפונית, זולו, קוסה, נדבלה דרומית 
 
דרום אפריקאים (באנגלית: South Africans) הם תושבים החיים בדרום אפריקה, כמו גם בעלי אזרחות החיים ברחבי העולם.
מי שנולד בדרום אפריקה לפני 6 באוקטובר 1995, נחשב אזרח דרום אפריקאי.
היסטוריה

בדרום אפריקה נמצאו שרידים אנושיים מוקדמים בסטרפונטיין ובאתרים אחרים. התושבים המודרניים הראשונים של המדינה היו הציידים-לקטים סן ('בושמן') ואנשי ה-Khoi ('הוטנטוטים'), שרעו בעלי חיים. חמולות דוברי בנטו שהיו אבותיהם של נגוני (העמים הזולו, הקוסה, הסוואזי והנדבלה של היום) וקבוצות שפות טסואנה-סוטו (הסוטו/באסוטו, טסואנה ופדי של היום) היגרו ממזרח אפריקה כבר בתחילת המאה ה־11.
קבוצות אלה נתקלו במתיישבים אירופאים בסוף המאה השמונה עשרה ותחילת המאה התשע עשרה, כאשר אילו החלו את נדידתם למעלה מהכף. הסוחרים, החיילים והחקלאים האירופים של הכף חיסלו, גירשו או שעבדו את רועי החוי הילידים וייבאו עבודת עבדים ממדגסקר, אינדונזיה והודו. כאשר הבריטים ביטלו את העבדות ב-1834, התבסס דפוס הדומיננטיות המשפטית הלבנה. בפנים הארץ, לאחר שכמעט השמידו את הסאן והחוי, עמים דוברי בנטו ואירופיים נלחמו זה בזה בשורה של מלחמות אתניות וגזעיות שנמשכו עד 1994.
הסכסוך בין מנהיגות דוברי בנטו היה נפוץ וחמור כמו זה שבין עמי הבנטו ללבנים. בהתנגדות להתפשטות הקולוניאלית, שליטים אפריקאים שחורים ייסדו ממלכות ואומות גדולות ועוצמתיות. התוצאה הייתה הופעתן של אומות זולו, קוסה, פדי, ונדה, סוואזי, סוטו, טסואנה וצונגה, יחד עם האפריקנרים הלבנים.
דמוגרפיה

מפקד האוכלוסין של דרום אפריקה מ-2022 הראה שאוכלוסיית דרום אפריקה גדלה מ-51.7 מיליון ב-2011 ליותר מ-62 מיליון ב-2022; קצב צמיחה של 1.8% לשנה בתקופת המדידה. לפי המפקד היוו הנשים כ-51.5% מכלל האוכלוסייה בעוד שהגברים היוו כ-48.5% מהאוכלוסייה. ריכוזי האוכלוסייה הגבוהים ביותר נספרו בחאוטנג (כ-15 מיליון) ובקוואזולו-נטאל (כ-12.4 מיליון), בעוד שבקייפ הצפוני הייתה האוכלוסייה הקטנה ביותר (כ-1.3 מיליון).
אפריקאים שחורים נותרו קבוצת האוכלוסייה הדומיננטית עם 81.4%, ואחריהם האוכלוסייה הצבעונית עם 8.2%. אחוז האוכלוסייה הלבנה ירד ל-7.3% ב-2022 מ-8.9% ב-2011, בעוד שאחוז ההודים/אסייתים עלה מעט מ-2.5% ב-2011 ל-2.7% ב-2022. הגיל החציוני עלה ל-28 שנים מ-25 שנים ב-2011, מה שמצביע על עלייה עקבית לאורך זמן ועלייה כוללת של שלוש שנים.
יותר מ-55,000 חסרי בית נרשמו, עם יותר גברים (70,1%) מאשר נשים (29,9%), הן חסרי גג והן מוגנים. חוסר בית היה נפוץ יותר במטרופולינים (74.1%) בהשוואה לאזורים שאינם מטרופולינים (25.9%). העיר טשואן רשמה את השיעור הגבוה ביותר של חסרי בית (18.1%), ואחריה העיר יוהנסבורג עם 15.6%. בהסתכלות על חמש הסיבות המובילות לחוסר בית, אובדן עבודה/חוסר הכנסה היה הנפוץ ביותר עבור גברים ונשים כאחד (41.3%), ואחריו שימוש לרעה באלכוהול וסמים (25%).
דמוגרפיה > דרום אפריקאים שחורים

רוב אוכלוסיית דרום אפריקה היא אוכלוסייה המסווגת עצמה כשחורים אפריקאים או אנשים שחורים של דרום אפריקה, אך הם אינם הומוגניים מבחינה תרבותית או לשונית. החלקים האתניים העיקריים של הקבוצה הם זולו, קוסה, באפדי (צפון סוטו), באטסואנה, דרום נדבלה, סוטו (דרום סוטו), ונדה, צונגה וסוואזי, שכולם דוברים בעיקר שפות דרום בנטו. התפוצה המקומית של המוצא האתני הדרום אפריקאי השחורה נמצאת גם במדינות השכנות לדרום אפריקה. הבאסוטו הם הקבוצה האתנית הרוב של לסוטו. הקבוצה האתנית של צואנה מהווה את רוב אוכלוסיית בוטסואנה. הקבוצה האתנית סוואזי היא הקבוצה האתנית הרוב בסווזילנד. הקבוצה האתנית צונגה נמצאת גם בדרום מוזמביק; הם ידועים גם בשם שאנגאן (Shangana, Shangane או Shangani).
הקויסאנים של דרום אפריקה הם חלק מהמיעוט של ילידי דרום אפריקה הנחשבים כילדים שחורים. חלק ממהקויסאנים מזדהים כצבעוניים בגלל המוצא המעורב שלהם.
דמוגרפיה > דרום אפריקאים צבעוניים

האוכלוסייה הצבעונית מרוכזת בעיקר באזור הכף, ומגיעה משילוב של רקע אתני כולל ילידים דרום אפריקאים, לבנים, גריקווה ואסיאתים. בתקופת האפרטהייד מוצא אתני זה כלל על פי חוק כל מי שהוא בעל רקע רב-גזעית. בחירה במוצא אתני צבעוני אינה ברירת המחדל של מרבית תושבי דרום אפריקה, גם אם מוצאם רב-גזעי. הם יעדיפו להגדיר עצמם כשחורים, לבנים או אסיאתיים. למוצא האתני הזה אין בהכרח שפה אתנית וגם לא מקור גזעי ספציפי. למרות שלא קיימת הומוגניות מבחינה תרבותית או לשונית, רבים מאלה המזדהים כצבעוניים מדברים בדרך כלל אפריקאנס כשפת אם.
מוצאם של הצבעוניים בדרום אפריקה הוא לרוב עירוב של ילידים אפריקאים (עמים דוברי בנטו דרום אפריקאים, קויסאן דרום אפריקאי ואפריקאים שאינם ממוצא דרום אפריקאי), גריקווה רב-גזעי, קבוצות אירופאיות (בעיקר הולנדיות ובריטיות) וקבוצות אסייתיות (ג'אווניסים, מלאים, הודים, מלגשים ועוד קבוצות אסייתיות שונות) - בעיקר של עבדים שהובאו לדרום אפריקה.
הזהות הקייפ מלאית (או הקייפ המוסלמית), אשר סווגה כתת-קבוצה של צבעוניים על ידי ממשלת האפרטהייד, כללה לרוב אנשים בעלי מורשת רב-גזעית מהקייפ, שהתאסלמה.
קויסאן מתייחס לשתי קבוצות נפרדות. הקויקוי, שהשתלבו בכלכלה של האדם הלבן, ואשר רבים מהם המירו את דתם מוקדם לנצרות ואנשי הסאן, שנקראו בפי האירופים בושמנים, שהיו ציידים-לקטים. קבוצות הקויסאן כמיעוט משלימות את שאר אוכלוסיית דרום אפריקה הילידית והם אינם מסווגים את עצמם כשחורים דרום אפריקאים, אפריקאים או אפילו שחורים אפריקאים. במפקד האוכלוסין של 2011, למשל, הרוב המכריע של קהילת סן בפלטפונטיין שמקורה בחלקים הצפוניים של נמיביה ודרום אנגולה בחרו להיות מסווגים כ'אחר' ולא כשחורים ורבים מאלה הטוענים שהם צאצאים של Namaqualand Khoikhoi (אנ') מסווגים את עצמם כצבעוניים.
בתוך הקהילה הצבעונית, יימצאו גם מהגרים חדשים יותר, כלומר צבעוניים מרודזיה לשעבר (כיום זימבבואה); נמיביה ומהגרים ממוצא אירופי-הודו (כגון אנגלו-הודים) שהגיעו לכף כאשר הודו ובורמה קיבלו את עצמאותן.
בשנת 2008, בית המשפט העליון בפרטוריה קבע כי צאצאיהם של סינים שהגיעו לפני 1994, וסווגו כתת-קבוצה של צבעוניים על ידי ממשלת האפרטהייד, זכאים לפיצוי. כתוצאה מפסיקה זו, כ-12,000–15,000 אזרחים סינים אתניים שהגיעו לפני 1994, המהווים 3%–5% מכלל האוכלוסייה הסינית במדינה, יוכלו ליהנות ממדיניות ההעצמה הכלכלית השחורה הממשלתית.
דמוגרפיה > דרום אפריקאים לבנים

אנשים לבנים בדרום אפריקה הם בעיקר צאצאים של הולנדים, גרמנים, הוגנוטים צרפתיים, אנגלים, פורטוגזים ואחרים מאירופה. מבחינה תרבותית ולשונית, הם מחולקים לאפריקאנרים, הדוברים אפריקאנס, וקבוצות דוברות אנגלית. אוכלוסיית הלבנים ירדה בשנות ה-90 וה-2000 עקב שיעור ילודה נמוך והגירה. כגורם בהחלטתם להגר, רבים מציינים את שיעור הפשיעה הגבוה, מדיניות אפליה מתקנת ואפליה גזעית. משנת 1994 עד 2010, כ-400,000 לבנים היגרו לצמיתות. למרות הגירה שלילית גבוהה, תושבים מאירופה המשיכו להגיע לדרום אפריקה באותן שנים. ב־2005, כ-212,000 אזרחים בריטים התגוררו בדרום אפריקה. ב-2011, המספר גדל לכ-500,000. דרום אפריקאים לבנים שהגרו בשנות ה-90 חזרו במספרים גדולים בשנות ה-2000 וה-2010. במאי 2014, "מהפכת השיבה הביתה" העריכה כי כ-340,000 דרום אפריקאים לבנים חזרו לדרום אפריקה בעשור הקודם.
גלי הגירה לבנים נוספים לדרום אפריקה התרחשוב במאות ה-20 וה-21. בשנות ה-70 עברו תושבים פורטוגזים רבים של מושבות אפריקאיות כמו אנגולה ומוזמביק לדרום אפריקה לאחר עצמאותן של אותן אומות. בנוסף, ממשלת האפרטהייד עודדה הגירה ממרכז אירופה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, במיוחד מפולין והונגריה וכן מטורקיה, אזרבייג'ן וארמניה.
דמוגרפיה > הודים דרום אפריקאים

לצאצאי מהגרים מהודו הבריטית בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 יש אוכלוסייה מוערכת של 1.2 מיליון או 2.5% מאוכלוסיית דרום אפריקה; רבים מהם צאצאים של עבדים שהובאו במאה התשע-עשרה לעבודה במטעי הסוכר של אזור החוף המזרחי של נטאל ודבקו בדתות שונות ודיברו שפות שונות. מספר קטן יותר של אנשים, הנקראים Passenger Indians הגיע באופן עצמאי למטרות עבודה ועסקים בערך באותה תקופה. הודים נחשבים לאחת מארבע קבוצות הגזע של דרום אפריקה.
דמוגרפיה > סינים דרום אפריקאים

ישנה קבוצה משמעותית של סינים דרום אפריקאים (כמעל 300,000 איש), הקבוצה הסינית הגדולה ביותר ביבשת אפריקה. הסינים החלו להגיע לדרום אפריקה על ידי ההולנדים במאה ה־17, אך גל הגירה גדול הגיעה בבהלה לזהב בתחילת המאה ה-20 . בממשלת האפרטהייד הם סווגו כתת-קבוצה של צבעוניים. בתחילת שנות ה-80 הגיע גל נוסף של מהגרים מהונג קונג וטייוואן אשר הוזמנו על ידי המשלה על מנת לפתח התעשייה במדינה, אלו סווגו כלבנים במהלך האפרטהייד.
דמוגרפיה > קבוצות קטנות יותר

ישנה אוכלוסייה קטנה אך בולטת של אנשי למבה (הטוענים שהם ממוצא יהודי) המתגוררים בעיקר באזורים הצפון מזרחיים של דרום אפריקה שיש להם מוצא בנטו ושמי .
זימבבואים, סומלים, פקיסטנים וניגרים מרכיבים קהילות מהגרים גדולות. ישנם גם וייטנאמים, יפנים וקוריאנים בדרום אפריקה.
אוכלוסייה קטנה של צוענים משבט קלדרש חיה בדרום אפריקה.
שפות

דרום אפריקה היא חברה רב תרבותית המאופיינת בגיוון הלשוני העשיר שלה. המדינה היא רב לשונית עם 11 שפות רשמיות, שלכל אחת מהן ישנו מעמד שווה. רוב תושבי דרום אפריקה הם רב לשוניים ומסוגלים לדבר לפחות שתיים או יותר מהשפות הרשמיות. חוקת המדינה מבטיחה מעמד שווה ל-11 שפות רשמיות כדי לתת מענה לעמים המגוונים של המדינה ולתרבויותיהם. השפות הן: אפריקאנס, אנגלית, נדבלה, קוסה, זולו, פדי, סוטו, צואנה, סוואזי, ונדה, צונגה. אנגלית מובנת בדרך כלל ברחבי הארץ, בהיותה שפת העסקים, הפוליטיקה והתקשורת, והשפה הפרנקה של המדינה. אבל היא מדורגת רק במקום החמישי המשותף מתוך 11 השפות הרשמיות כשפת בית.
מלבד 11 השפות המוכרות רשמית, ישנן עשרות שפות אחרות בדרום אפריקה: אפריקאיות, אירופאיות, אסייתיות ועוד. שפות נוספות המדוברות בדרום אפריקה ומוזכרות בחוקה הן שפות קוי, נאמה וסן, שפת הסימנים, ערבית, גרמנית, יוונית, גוג'ראטי, עברית, הינדית, פורטוגזית, סנסקריט, טמילית, טלגו ואורדו. יש גם כמה קריאולים ילידיים ופידג'ינים.