stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוצא משותף
ראיות > ביוכימיה משותפת

כל צורות החיים המוכרות מבוססות על אותו ארגון ביוכימי בסיסי: מידע גנטי המקודד ב-DNA, מתומלל ל-RNA, באמצעות השפעת אנזימים ו-RNA, ואז מתורגם לחלבונים על ידי ריבוזומים, עם ATP, NADPH (ר"ת של Nicotinamide adenine dinucleotide phosphate) ואחרים כמקורות אנרגיה. ניתוח של הבדלי רצף קטנים בחומרים משותפים כמו ציטוכרום c מחזק את סברת המוצא המשותף האוניברסלי. כ-23 חלבונים נמצאים בכל האורגניזמים, ומשמשים כאנזימים המבצעים פונקציות ליבה כמו שכפול DNA. העובדה שקיימת רק קבוצה אחת כזו של אנזימים היא עדות משכנעת למוצא יחיד. זוהו 6,331 גנים משותפים לכל בעלי החיים החיים; ייתכן שהם נבעו מאב קדמון משותף אחד שחי לפני 650 מיליון שנים בפרקמבריון, לפני תקופת הפיצוץ הקמבריוני.
ראיות > קוד גנטי משותף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חומצות אמינו | לא קוטבי | קוֹטבִי | בסיסי | חומצי |  | קודון עצירה |
| 1     בסיס | בסיס 2> T | בסיס 2> T | בסיס 2> ג | בסיס 2> ג | בסיס 2> א | בסיס 2> א | בסיס 2> G | בסיס 2> G |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T | TTT | פניל-אלנין | CTT | סרין | ATT | טירוזין | GTT | ציסטאין |
| T | CTT | פניל-אלנין | CCT | סרין | ACT | טירוזין | GCT | ציסטאין |
| T | ATT | לאוצין | CAT | סרין | AAT | קודון סיום | GAT | קודון סיום |
| T | GTT | לאוצין | CGT | סרין | AGT | קודון סיום | GGT | טריפטופן |
| ג | CTT | לאוצין | CCT | פרולין | CAT | היסטידין | CGT | ארגינין |
| ג | CTC | לאוצין | CCC | פרולין | CAC | היסטידין | CGC | ארגינין |
| ג | CTA | לאוצין | CCA | פרולין | CAA | גלוטמין | CGA | ארגינין |
| ג | CTG | לאוצין | CCG | פרולין | CAG | גלוטמין | CGG | ארגינין |
| א | ATT | איזולאוצין | ACT | תראונין | AAT | אספרגין | AGT | סרין |
| א | ATC | איזולאוצין | ACC | תראונין | AAC | אספרגין | AGC | סרין |
| א | ATA | איזולאוצין | ACA | תראונין | AAA | ליזין | AGA | ארגינין |
| א | ATG | מתיונין | ACG | תראונין | AAG | ליזין | AGG | ארגינין |
| G | GTT | ולין | GCT | אלנין | GAT | חומצה אספרטית | GGT | גליצין |
| G | GTC | ולין | GCC | אלנין | GAC | חומצה אספרטית | GGC | גליצין |
| G | GTA | ולין | GCA | אלנין | GAA | חומצה גלוטמית | GGA | גליצין |
| G | GTG | ולין | GCG | אלנין | GAG | חומצה גלוטמית | GGG | גליצין |

הקוד הגנטי ("טבלת התרגום" לפיה מידע DNA מתורגם לחומצות אמינו, ומהן לחלבונים) זהה כמעט בכל צורות החיים המוכרות, מחיידקים וארכאונים ועד בעלי חיים וצמחים. האוניברסליות של קוד זה נתפסת בדרך כלל על ידי ביולוגים כראיה למוצא משותף אוניברסלי.
האופן שבו קודונים (שלישיות DNA) ממופים לחומצות אמינו עבר אופטימיזציה רבה. ריצ'רד איגל (Egel) טוען שבפרט שרשראות הצד ההידרופוביות (הלא קוטביות) מאורגנות היטב, מה שמרמז שאלו אפשרו לאורגניזמים המוקדמים ביותר ליצור פפטידים עם אזורים דוחי מים המסוגלים לתמוך בתגובות חילופי אלקטרונים (חמצון-חיזור) החיוניות להעברת אנרגיה.
ראיות > קווי דמיון נייטרליים באופן סלקטיבי

קווי דמיון שאין להם רלוונטיות להסתגלות אינם ניתנים להסבר על ידי אבולוציה מתכנסת, ולכן הם מספקים תמיכה משכנעת למוצא משותף אוניברסלי. עדויות כאלה הגיעו משני תחומים: רצפי חומצות אמינו ורצפי DNA. חלבונים בעלי אותו מבנה תלת־ממדי אינם צריכים להיות בעלי רצפי חומצות אמינו זהים; כל דמיון לא רלוונטי בין הרצפים הוא עדות למוצא משותף.
במקרים מסוימים, ישנם מספר קודונים (שלישיות DNA) המקודדים באופן מיותר את אותה חומצת אמינו. מינים רבים משתמשים באותו קודון באותו מקום כדי לציין חומצת אמינו שיכולה להיות מיוצגת על ידי יותר מקודון אחד, וזוהי עדות לאב קדמון משותף. אילו רצפי חומצות האמינו היו מגיעים מאבות קדמונים שונים, הם היו מקודדים על ידי כל אחד מהקודונים המיותרים, ומכיוון שחומצות האמינו הנכונות כבר היו במקום, הברירה הטבעית לא הייתה מניעה שום שינוי בקודונים. סחף גנטי יכול לשנות את הקודונים, אבל זה יהיה מאוד לא סביר לגרום לכל הקודונים המיותרים ברצף שלם להתאים בדיוק על פני שושלות מרובות.
באופן דומה, רצפי נוקלאוטידים משותפים, במיוחד כאשר הם לכאורה נייטרליים, כמו מיקום של אינטרונים ופסאודוגנים, מספקים עדות חזקה למוצא משותף.
ראיות > קווי דמיון אחרים

האוניברסליות של היבטים רבים של חיי התא הם ראיה תומכת. קווי דמיון אלה כוללים את נושא האנרגיה אדנוזין טריפוספט (ATP), ואת העובדה שכל חומצות האמינו שנמצאות בחלבונים הן שמאליות. עם זאת, ייתכן שנקודות הדמיון הללו נוצרו בגלל חוקי הפיזיקה והכימיה – ולא דרך מוצא משותף אוניברסלי – ולכן הביאו לאבולוציה מתכנסת. לעומת זאת יש עדויות להומולוגיה של תת-היחידות המרכזיות של ATPases Transmembrane בכל האורגניזמים, במיוחד האופן שבו האלמנטים המסתובבים קשורים לממברנה. זה תומך בהנחה של האב הקדמון הכולל כאורגניזם תאי, אם כי ייתכן שקרומים ראשוניים היו חצי חדירים והתפתחו מאוחר יותר לקרום של חיידקים מודרניים, ובנתיב שני התפתחו לארכאונים מודרניים.
ראיות > עצים פילוגנטיים

ראיה נוספת היא עצים פילוגנטיים מפורטים ("עצים גנאלוגיים" של מינים) הממפים את החלוקה המוצעת ואת האבות הקדמונים המשותפים של כל המינים החיים. בשנת 2010, דאגלס ל' תאובלד (Theobald) פרסם ניתוח סטטיסטי של נתונים גנטיים זמינים, ומיפה אותם לעצים פילוגנטיים, וכך נתן "תמיכה כמותית חזקה, על ידי בדיקה פורמלית, לאחדות החיים".
עצים אלו נבנו בשיטות מורפולוגיות, כגון מראה, אמבריולוגיה וכו'. לאחרונה התאפשר לבנות עצים אלו באמצעות נתונים מולקולריים המבוססים על קווי דמיון והבדלים בין רצפים גנטיים לחלבונים. כל השיטות הללו מייצרות תוצאות דומות במהותן, אם כי לרוב השונות הגנטית אין השפעה על המורפולוגיה החיצונית. עצים פילוגנטיים המבוססים על סוגים שונים של מידע תומכים זה בזה, וזו עדות חזקה למוצא משותף.
התנגדויות > ניתוח פילוגנטי של ענני חילופי גנים

תאובלד ציין כי העברת גנים אופקית משמעותית יכולה הייתה להתרחש במהלך האבולוציה המוקדמת. חיידקים מסוגלים לבצע חילופי גנים בין שושלות מרוחקות. זה מחליש את ההנחה הבסיסית של ניתוח פילוגנטי, לפיה דמיון של גנומים מרמז על מוצא משותף, מכיוון שחילופי גנים מספקים יאפשרו לשושלות לחלוק חלק גדול מהגנום שלהן בין אם הם חולקים אב קדמון (מונופיליה) ובין אם לאו. ממצא זה הביא לשאלות לגבי תקפות המודל של מוצא חיים יחיד. עם זאת, לא סביר שפרוטו-אורגניזמים לא קשורים לחלוטין היו יכולים להחליף גנים, שכן מנגנוני הקידוד השונים שלהם לא היו מביאים למערכות מתפקדות. מאוחר יותר, לאורגניזמים רבים שכולם נגזרו מאב קדמון בודד יכלו להיות גנים משותפים שכולם פעלו באותו אופן.
התנגדויות > אבולוציה מתכנסת

אם אורגניזמים מוקדמים היו מונעים על ידי אותם תנאים סביבתיים לפתח ביוכימיה דומה באופן של התכנסות, ייתכן שהיו רוכשים באופן עצמאי רצפים גנטיים דומים. "המבחן הפורמלי" של תאובלד זכה בהתאם לביקורת על ידי טקאהירו יונזווה (Yonezawa) ועמיתיו על כך שלא כלל שיקול של התכנסות. הם טענו שהמבחן של תאובלד אינו מספיק כדי להבחין בין ההשערות המתחרות. תאובלד הגיב בטענה שהבדיקות שלו מבחינות בין מבנה פילוגנטי לבין דמיון רצף בלבד. לכן, טען, התוצאות שלו מראות ש"חלבונים אמיתיים שמורים אוניברסליים הם הומולוגיים".
התנגדויות > עולם ה-RNA

כל האורגניזמים החיים עשויים להיות צאצאים מאורגניזם חד-תאי מקורי עם גנום DNA, והדבר מרמז על מקור יחיד לחיים. ייתכן שהיה קיים אב קדמון משותף אוניברסלי שכזה, לא אך סביר שישות כה מורכבת נוצרה מאליה, ולכן לא סביר שתא עם גנום DNA היה מקור החיים. כדי להבין את מקור החיים, הוצע כי חיים תאיים מבוססי DNA צמחו ממולקולות RNA משכפלות עצמיות פרה-תאיות פשוטות יחסית המסוגלות לעבור ברירה טבעית, לפי השערת עולם ה-RNA. במהלך האבולוציה, עולם ה-RNA הזה הוחלף בהופעתו האבולוציונית של עולם ה-DNA. עולם של גנומי RNA המשכפלים באופן עצמאי כנראה כבר לא קיים (נגיפי RNA תלויים בתאי מארח עם גנום DNA), ולכן לא ברור כיצד ניתן להביא ראיות מדעיות לשאלה האם היה מקור אחד של אירוע חיים שממנו צמחו כל החיים.
מיה איידן

| --- | --- |

מיה איידן, 2013
 לידה:  25 באוקטובר 1974 (בת 49)
 מדינה:  ישראל
 מעסיק:  חדשות 13 בעבר: ynet
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  מיה-איידן-162120127171565
 טוויטר:  maya_aidan
מיה איידן (נולדה ב-25 באוקטובר 1974) היא עיתונאית ישראלית וכתבת הרווחה של חדשות 13.
ביוגרפיה

מיה איידן גדלה בשכונת קריית היובל שבירושלים. החלה את עבודתה העיתונאית כחברת מערכת התוכנית "משעל חם" ששודרה בערוץ 2. לאחר מכן היא מונתה ככתבת רווחה בחדשות HOT באזור המרכז.
היא שימשה ככתבת אתר ynet בארצות הברית ולאחר חזרתה לישראל הצטרפה למערכת תוכנית התחקירים "קופסא שחורה" בערוץ 2 בהגשת עמנואל רוזן וענת גורן.
לאחר מכן החלה לשמש בחדשות השבת של ערוץ עשר כתחקירנית וככתבת מגזין.
משנת 2010 היא משמשת הכתבת הרווחה בערוץ.
בשנת 2015 קיבלה אות הוקרה לאיש תקשורת מטעם קרן שלם על סדרת כתבות "שווים" שעסקה בבעלי מוגבלויות והתמודדותם עם בירוקרטיה ושודרה במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ עשר.
בפברואר 2018 שודר בערוץ עשר סרט התעודה שיצרה "דאון טאון תל אביב", על בסיס סדרת כתבות בנושא דרום תל אביב ששודרה בחדשות הערוץ.
חיים אישיים

איידן בוגרת בית הספר כותרת לתקשורת ובעלת תואר ראשון בתקשורת. מתגוררת בתל אביב ואם לילד.
הערות שוליים

↑  אמילי גרינצווייג‏, כתבים חדשים בחדשות 10, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2010
↑  אלכסנדר כץ, אות הוקרה הוענק למיה איידן מ'חדשות 10' על סדרת הכתבות "שווים", באתר אייס, 22 בנובמבר 2015
מגדל בית המכס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 שימוש:  בית מלון
 כתובת:  כיכר מקינלי 3 בוסטון, מסצ'וסטס
 מיקום:  בוסטון 
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1913–1915 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1915 
 אדריכל:  Peabody, Stearns & Furber
 מידות
 גובה:  151 מטר
 קומות:  32 
 קואורדינטות:  42°21′33″N 71°03′12″W﻿ / ﻿42.359069°N 71.053369°W﻿ / 42.359069; -71.053369
 האתר הרשמי של בית המכס
  (למפת בוסטון מוגדלת) מגדל בית המכס(למפת בוסטון רגילה) מגדל בית המכס
 
מגדל בית המכס (באנגלית: Custom House Tower) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר מקינלי 3 בעיר בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. חלקו התחתון נבנה בשנת 1849 והמגדל בראשו הוקם בשנת 1915. המגדל מתנשא לגובה של 151 מטרים, והוא חלק ממתחם בית המכס של בוסטון ובעל מעמד של מבנה היסטורי לאומי משנת 1973.
הערות שוליים

↑  בית המכס של בוסטון באתר Emporis
מגדל בורוביצקאיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל שער, סימן נוף 
 על שם:  pine barrens 
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1490
 תאריך פתיחה רשמי:  1490 
 קואורדינטות:  55°44′56″N 37°36′45″E﻿ / ﻿55.74891°N 37.61254°E﻿ / 55.74891; 37.61254
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מגדל בורוביצקאיה(למפת מוסקבה רגילה) מגדל בורוביצקאיה he
 
מגדל בורוביצקאיה (ברוסית: Боровицкая башня) הוא מגדל ושער בחלק הדרום-מערבי של הקרמלין במוסקבה. משקיף על כיכר בורוביצקאיה ועל גן אלכסנדר ליד גשר האבן הגדול.
שער בורוביצקי הוא מבחינה כרונולוגית מהבניינים הראשונים במוסקבה; הם היו קיימים במבצר העץ של דמיטרי דונסקוי.
המגדל מעל השער נבנה בשנת 1490, במהלך בנייתו מחדש של הקרמלין מאבן לבנה ללבנה.
במאה ה-21, מכל שערי הקרמלין, רק שער בורוביצקיה נותר שער נסיעה - הם משמשים את השיירה הנשיאותית של נשיא רוסיה.
הערות שוליים

↑  Знаменитые исторические Здания — Узнай Москву, um.mos.ru
| הקרמלין |
| --- | --- | --- |
| מבנים | ארמון הקרמלין הגדול • ארמון טרם • ארסנל הקרמלין • כנסיית הנחת הגלימה • כנסיית שנים עשר השליחים • מנזר העלייה לשמים • נשקיית הקרמלין • מגדל הפעמונים של איוואן הגדול • קתדרלת הבשורה • קתדרלת העלייה לשמים • קתדרלת המלאך מיכאל • ארמון הסנאט • ארמון הקרמלין הממלכתי • בניין הסגל הנשיאותי של רוסיה | מראה מהאוויר |
| החומה | חומת הקרמלין • מגדל ספאסקיה • מגדל טרויצקאיה • מגדל בורוביצקאיה | מראה מהאוויר |
| כיכרות וגנים | גן אלכסנדר • קבר החייל האלמוני • כיכר איוואנובסקיה • כיכר הקתדרלות • פעמון הצאר • תותח הצאר • גן טאיניצקי | מראה מהאוויר |
| אחזקה ותרבות | המנהל לענייני נשיא רוסיה • פסטיבל מגדל ספאסקאיה | מראה מהאוויר |
יוהאן השני, נסיך ליכטנשטיין

יוהאן השני, נסיך ליכטנשטיין (גרמנית: Johann II. von Liechtenstein,‏ 5 באוקטובר 1840 - 11 בפברואר 1929), היה נסיך ליכטנשטיין בשנים 1858–1929.
ביוגרפיה

יוהאן נולד ב-5 באוקטובר 1840 באייזגרוב, מוראביה, לאלויס השני, נסיך ליכטנשטיין ולפרנציסקה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, בתם של פרנץ דה פאולה קינסקי, רוזן וצ'יניץ וטטאו ותרזה, רוזנת ורבנה ופרוידנטל.
בשנת 1858 זמן קצר לאחר שיוהאן נהיה בן 18 מת אביו אלויס השני, נסיך ליכטנשטיין, ויוהאן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1862 נתן יוהאן חוקה לנסיכות ליכטנשטיין, ובשנת 1866 לאחר פירוק הקונפדרציה הגרמנית בעקבות מלחמת אוסטריה–פרוסיה, ביטל יוהאן את צבא הנסיכות, מכיוון שטען שזו הוצאה מיותרת.
יוהאן קירר במקצת את יחסי הנסיכות עם האימפריה האוסטרו-הונגרית, ומאידך הידק את היחסים עם שווייץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוביל יוהאן לאיחוד מכסים עם שווייץ ובשנת 1924 התקבל הפרנק שווייצרי כמטבע החוקי בנסיכות.
בשנת 1921 העניק יוהאן חוקה חדשה לנסיכות, אשר למרות שעברה מספר שינויים בשנת 2003 היא עדיין החוקה הקיימת במדינה.
יוהאן נחשב לפטרון בולט של האמנויות והמדעים במהלך שלטונו הארוך, אולם הוא לא היה חברותי למדי ולא נהג להשתתף באירועים חברתיים. יוהאן מעולם לא התחתן ולא היו לו ילדים, כמו כמה מבני משפחתו.
בין השנים 1905–1920 שופץ והורחב ארמון ואדוץ, על אף שיוהאן לא גר בטירה ובכלל בליכטנשטיין, אם כי יורשיו עברו לגור שם בשנת 1938.
ב-11 בפברואר 1929 מת יוהאן בוואלטיצה, צ'כוסלובקיה, ואחיו פרנץ הראשון, נסיך ליכטנשטיין עלה לשלטון במקומו.
מגדל בלומברג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  מנהטן, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  בלומברג 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2001–2005 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2004 
 אדריכל:  סזאר פלי
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 גובה:  246 מטר
 קומות:  54
 קואורדינטות:  40°45′43.2″N 73°58′4.8″W﻿ / ﻿40.762000°N 73.968000°W﻿ / 40.762000; -73.968000
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימגדל בלומברג(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימגדל בלומברג(למפת מנהטן רגילה) מגדל בלומברג(למפת מנהטן מוגדלת) מגדל בלומברג
 
מגדל בלומברג (באנגלית: Bloomberg Tower) הנקרא על שם חברת בלומברג הוא שמו הלא רשמי של מבנה המצוי בשדרות לקסינגטון 731, בין רחובות 58 ו-59 באזור מידטאון של רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. המבנה משמש את הנהלת חברת בלומברג. הבניין מכונה גם בשם 'חצר המקור' (One Beacon Court) בשל המבנה המלבני המואר בצורת המקור אשר מכסה את המגדל, והחצר המרוצפת בקומת הקרקע שלו. גובה המבנה 246 מטרים ובו 54 קומות. המבנה נבנה בין השנים 2001 ו-2005 על פי תכנון חברת האדריכלים של סזאר פלי.
לוחות המתכת המעטרים את המבנה מאפשרות למטפסי מבנים לטפס על המבנה בקלות רבה יחסית. מסיבה זו הוצבו סביב המבנה שומרים במטרה למנוע טיפוס על המבנה.
המבנה נמצא כיום בבעלות חברת ורנאדו ריאלטי טראסט (Vornado Realty Trust).
ראו גם

גורדי שחקים בניו יורק
מחשב אישי

חלקי מחשב ביתי. לקבלת מידע נוסף על חלק, לחצו עליו
מחשב אישי (באנגלית: Personal Computer, וידוע בראשי התיבות PC) הוא מחשב שמחירו זול מספיק לשימוש ביתי וממדיו מאפשרים למקמו בבית רגיל, והוא נועד לשימוש על ידי משתמש יחיד (או משתמשים אחדים, כשכל אחד משתמש בתורו במחשב, באופן אישי). המחשבים האישיים הראשונים שהתבססו על מיקרו-מחשבים, יוצרו לראשונה בשנות ה-70.
היסטוריה

המונח מחשב אישי הופיע לראשונה בשנת 1964, שנים אחדות קודם למימושו של חזון זה, במאמר שפורסם בכתב העת New Scientist.
המיקרו מחשבים הראשונים שיצאו לשוק בשנות ה-70 נועדו בעיקר למומחי מחשבים בתעשייה ובאוניברסיטאות כמו גם לחובבים נלהבים. בחצי השני של שנות ה-70, יוצרו ונמכרו עשרות דגמים שונים של מיקרו מחשבים גם עבור שוק הצרכנים הביתי. הם נקראו "מחשבים ביתיים". מחשבים אלו היו ארוזים כמוצר צריכה והתאימו לשוק רחב יחסית. רובם הכילו מקלדת מובנית, התחברו לטלוויזיה, כללו תוכנות משחקים ב-CARTRIDGE, אפשרו תיכנות בשפת BASIC ושמרו תוכניות על טייפ קלטות ומאוחר יותר על כונני דיסקטים. לתפוצה רחבה במיוחד זכה ה-Apple II. הגיליון האלקטרוני הראשון, VisiCalc, יועד למחשב זה. היישום זכה לכינוי killer application (בתרגום חופשי, "תוכנת מחץ"), כלומר יישום שמצדיק בפני עצמו רכישת מחשב, זאת לאחר שמעבדי תמלילים כבר החלו את דרכם על גבי מיקרו מחשבים ייעודיים קודמים.
ב-1981 "הופיע" ה-IBM-PC שהשריש את המונח "מחשב אישי" ושינה את התעשייה. תוך שנים ספורות הופיעו "תואמים" – מחשבים של יצרנים אחרים השומרים על תאימות עם ה-PC ומסוגלים להריץ תוכנות שנכתבו עבורו.
בשנת 1982 נבחר המחשב האישי ל"איש השנה" של השבועון Time.
ראשי תיבות PC

ראשי התיבות באנגלית למחשב אישי, PC (ראשי תיבות של Personal Computer), שימשו לציון קו מוצרים ספציפי של חברת IBM, קו הקרוי IBM PC, שהוכרז ב-12 באוגוסט 1981 ותרם רבות לתפוצתו הרחבה של המחשב הביתי, ואשר הוביל לייצור של מחשבים תואמי-IBM בידי חברות רבות אחרות. כיום משמש המונח PC לציון כל מחשב אישי התואם לקו הטכנולוגי שהובל לראשונה על ידי מחשבי IBM PC, תוך הבדלה ממחשבים ביתיים שאינם תואמים כגון מחשבי מקינטוש של אפל.
רכיבי המחשב האישי

מרכיבי המחשב האישי מאורגנים לפי ארכיטקטורת פון נוימן. לרשימה מקיפה של רכיבי מחשב ראו: קטגוריה:חומרה.
רכיבי המחשב האישי > רכיבים אופציונליים פנימיים

כרטיס קול, רמקולים, אוזניות, מיקרופון: רכיבים המאפשרים קבלת משוב קולי מהמחשב, השמעת מוזיקה, הקלטה ושיחה. פעולתו של כרטיס הקול דומה לזו של הכרטיס הגרפי: קישור בין המחשב ובין אמצעי הפלט (רמקולים ואוזניות) והקלט (מיקרופון) הקוֹליים. בדומה לכרטיס הגרפי קיימים כרטיסי קול המובנים על גבי לוח האם ומהווים חלק ממנו, וקיימים כרטיסים אחרים המותקנים ככרטיסי הרחבה. רוב לוחות האם שיוצרו בשנות ה-2000 כללו תמיכה מובנית באודיו.
כוננים: אלו הם כל רכיבי הזיכרון במחשב אשר אינם הזיכרון הפנימי, אשר הוזכר לעיל. הדיסק הקשיח נחשב אף הוא לכונן, ואליו מצטרפים במחשבים אישיים רבים כוננים נוספים, הנבדלים מהדיסק הקשיח בכך שהנתונים נשמרים בהם על גבי מדיות חיצוניות, אותן ניתן להוציא מהכונן. ברוב המחשבים האישיים יש כוננים פנימיים, המותקנים במארז המחשב ומחוברים ישירות ללוח האם; בנוסף ניתן לרכוש כוננים חיצוניים, אותם מניחים בסמוך למחשב ואשר מתחברים אליו באמצעות כבל. הכוננים הנפוצים ביותר כיום הם:
דיסק און קי הוא אמצעי זעיר ונתיק לאחסון נתונים. בגלל היותו נתיק, ניתן לחברו למחשבים שונים, ולהעביר באמצעותו נתונים בין המחשבים.
כונן תקליטורים (וגם DVD ו-Blu-ray): אמצעים לאחסון נתונים הפועלים בטכנולוגיה אופטית (הנתונים נכתבים ונקראים באמצעות לייזר). אמצעי זה מאפשר העברה של כמויות גדולות של מידע ממחשב למחשב וכן אחסון נתונים לזמנים ארוכים. על גבי תקליטורים או DVD ניתן לשמור מידע אך ורק באמצעות צורב. מאז שנת 2006 רוב הכוננים האופטיים אשר נמכרו עם המחשבים האישיים היו צורבים.
כונן תקליטונים: התקליטון הוא אמצעי אחסון ותיק המאפשר העברה נוחה של קבצים קטנים ממחשב למחשב, אך תפוצתו זניחה כיום.
התקני תקשורת: רכיבים המאפשרים למחשב לתקשר עם מחשבים אחרים באמצעות רשת או באמצעות האינטרנט. תקשורת פשוטה בין שני מחשבים יכולה להתבצע באמצעות חיבור כבל בין שני המחשבים. כדי לאפשר למחשב לתקשר עם מחשבים רבים נדרש להתקין כרטיס רשת או מודם; האחרון משמש בדרך כלל בעת שהתקשורת מתבצעת על גבי קווי טלפוניה.
רכיבי המחשב האישי > רכיבים אופציונליים פריפריאליים

בשם "רכיבים פריפריאליים" מכונים התקנים אשר אינם מותקנים בתוך המארז, אלא ממוקמים בסמוך למחשב ומחוברים אליו באמצעות כבל (כזה הוא גם העכבר, אך מפאת חיוניותו הרבה הוא לא משתייך לקטגוריה זו).
מדפסת: מתקן המחובר למחשב ומשמש להוצאה של תדפיס, טקסטואלי או גרפי של מידע המאוחסן במחשב, בדרך כלל על נייר.
סורק: אמצעי קלט המעביר תמונות ומסמכים לקובץ תמונה, ובכך מאפשר לאחסנם במחשב ולהציגם על צג המחשב. סורקים חדרו לשוק המשתמשים הביתיים בשנים האחרונות, ומשולבים לעיתים במדפסות all-in-one.
זיכרון פלאש: (Flash memory) שבב, המאפשר כתיבה ומחיקה חוזרת על גבי השבב שמאחסן את המידע לאורך זמן ללא תלות במקור חשמל כלשהו המחובר לשבב, כיום כל הדיסק און קי הם זיכרון פלאש.
מצלמת אינטרנט: מצלמת וידאו המחוברת אל המחשב והמשמשת צפייה באירועים, מקומות או אנשים בזמן אמת.
מגמות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מערכת ההפעלה הדומיננטית למחשבים אישיים היא Windows לגרסאותיה השונות, וקדמה לה מערכת ההפעלה MS-DOS. הרחק מאחור, מבחינת תפוצתן, משתרכות מערכות ההפעלה לינוקס. מחשבים אישיים מסוג מקינטוש משתמשים במערכת הפעלה ייעודית להם, Mac OSX.
המחשבים האישיים הראשונים היו בעלי נפחי זיכרון נמוכים, צגים מונוכרומטיים ירודים, וכמעט ללא התקנים חיצוניים. ככל שהואץ פיתוח המחשבים כך ירד מחירם, ותפוצתם גדלה. מספר המחשבים האישיים ברחבי העולם נאמד בסוף 2004 בכ-575 מיליון. מאז שנות השמונים ועד היום נעים מחירי המחשבים האישיים בין כ-500 דולר למחשב בסיסי ועד כ-2,000 דולר למחשב חזק ומאובזר. במהלך שנת 2006 נמכרו במדינת ישראל כ-659 אלף מחשבים אישיים מתוכם 23.6% היו ניידים.
בשנותיהם הראשונות פעל כל מחשב אישי בנפרד, כשהעברת מידע בינו ובין מחשבים אחרים נעשתה באמצעות העברתו הפיזית על-גבי תקליטון או אמצעי אחסון אחר. במהלך השנים חוברו מחשבים אישיים ביניהם ברשתות תקשורת. תחילה ברשתות פרטיות, פנים ארגוניות, ולאחר מכן ברשתות ציבוריות, כגון BBS. התפשטות רשת האינטרנט מקשרת בין מחשבים רבים ברחבי תבל, הן מחשבים אישיים לסוגיהם, שרתים ופלטפורמות מגוונות אחרות.
זמן מה אחרי הצגת הטלפון הסלולרי ב-1973, החלו להופיע התקנים שונים שכונו "טלפון חכם". ב-2007 הציגה חברת אפל את האייפון, שהגדיר מחדש את התצורה של טלפון חכם, ואחריו הופיעו טלפונים חכמים נוספים בתצורה דומה, בעיקר (אבל לא רק) כאלו המבוססים על מערכת הפעלה אנדרואיד. לקראת סוף העשור השני של המאה ה-21, עם הגידול המתמיד בתפוצת טלפונים חכמים, מחשבי כף יד, ומחשבים בתצורת טאבלט, שוק המחשבים האישיים עובר האטה והצטמצמות: ב-2010 נמכרו מעל 340 מיליון מחשבים בעולם, וב-2015 ירד מספר המחשבים שנמכרו לכ-240 מיליון.
סוגי מחשב נוספים

מחשב נייד – משפחה בתוך המחשב האישי הם המחשבים הניידים הקרויים גם "מחשב ירך" או "מחשב מחברת". במחשבים אלו מוזערו רכיבי המחשב ונדחסו למארז קטן וקל שנוספה לו סוללה חשמלית גדולה נטענת, כך שאפשר לטלטלו ולעבוד איתו כמעט בכל מקום.
מחשב לוח – הוא מחשב בעיצוב משטח אחד. צג המגע שלו מאפשר לעשות שימוש במחשב בעזרת סטיילוס, או במגע אצבע, כתחליף לעכבר ומקלדת.
מחשב כף יד וטלפון חכם – הם מחשבים זעירים בעל מסך מגע בגודל כף יד. בתחילה הם נועדו לשמש מעין יומן וספר טלפונים, אך כיום הם מחשבים לכל דבר. מחשבי כף יד מודרניים אינם נבדלים מטלפונים חכמים כמעט במאום, אם כי עד הופעת האייפון, היו אלו שתי קטגוריות נבדלות. אף על פי שמכשירים אלו הם מחשבים לכל דבר, והם בהחלט "אישיים", הם בדרך כלל לא נחשבים ל"מחשב אישי".
מחשבים שאינם לשימוש אישי, בכללם מחשב מרכזי ומחשב על
הערות שוליים

↑  "Computer Sales Statistics". Statistic Brain (באנגלית אמריקאית). 18 פבר' 2016. נבדק ב-2017-07-30. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4115533-6  NKC: ph115619 
ילדים משתמשים במחשב ביתי
מחשב אישי מדגם "אמיגה" משנת 1987
מחשב אישי במארז מיני-טאור
יוהאן השני, רוזן אולדנבורג

| --- | --- |
 לידה:  1270 אולדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1316 (בגיל 46 בערך) אולדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 בן או בת זוג:  Elisabeth von Braunschweig-Lüneburg Hedwig von Diepholz (1298–?) 
 
יוהאן השני, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Johann II. Graf von Oldenburg; מת בין 1314 ל-1316) היה רוזן אולדנבורג בין השנים 1285–1315.
ביוגרפיה

יוהאן נולד לפני 1272 בווילדהאוזן והיה בנם של כריסטיאן השלישי, רוזן אולדנבורג ואשתו הדוויג פון אולדנבורג.
לאחר מות אביו בשנים 1285–1289, יוהאן השני היה תחת האפוטרופסות של דודו אוטו השני, רוזן אולדנבורג-דלמנהורסט, שהתגורר בדלמנהורסט ואשר כנראה שימש כאפוטרופוס של בני אחיו המנוח. בתקופה שבין 1301 ל-1314 הוא שלט יחד עם אחיו כריסטיאן, שאינו מוזכר בכרוניקה של ראסטדה. מנזר ראסטדה סבל מהתקפות של יוהאן השני, ותדמיתו של הרוזן הזה במסורת המקומית שלילית בהתאם: הוא הביא את המדינה לעוני רב, חי ברסטדה, אף על פי שהיה נשוי, עם פילגש והתנהג כמו איכר.
יוהאן היה מעורב בהיסטוריה של ייסוד המנזר הדומיניקני בבלנקנבורג. ארבע שנים לאחר מכן, הוא אילץ את המנזר, שהוקם תחילה בלהה ב-1290, לעבור לשפלת האנט הבלתי פרודוקטיבית מבחינה כלכלית ממזרח לאולדנבורג כדי להגביל את הנזק החומרי אשר נגרם מאובדן הטריטוריה בצדו.
לקראת סוף המאה ה-13, יוהאן היה מעורב במריבות נגד הסטדינגרים וב-1292 או 1293 במתקפה הכושלת של אוטו השני על עמדת השלטון של הארכיבישופות של ברמן בצד סטדינגר לכטר.
משפחתו

יוהאן התחתן פעמיים. נישואיו הראשונים היו לאליזבת, בתם של יוהאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג וליוטגרד פון הולשטיין-איצהו. נישואיו השניים היו לרוזנת הדוויגה מדיפהולץ.  ליוהאן היו חמישה ילדים:
כריסטיאן הרביעי, רוזן אולדנבורג
יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג, התחתן עם מכטילד (מטילדה) מברונקהורסט
קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג
מוריץ מאולדנבורג (נהרג בפעולה ב-1368 ליד בלקסן), דיקן (דומדצ'נט) של קתדרלת ברמן, מנהל דיוקסיה של הארכיבישוף של ברמן (1345–1362), הארכיבישוף הנבחר של ברמן (1348) וקואדיוטור של ברמן (1348) -1360)
גיזלה מאולדנבורג; התחתנה עם גרהרד השלישי, רוזן הויה
הערות שוליים

↑  http://thepeerage.com/p780.htm#i7799 The Peerage
↑  http://www.jmarcussen.dk/historie/reference/oldenburg.html Rulers of Oldenburg
↑  Adolf Hofmeister, "Adel, Bauern und Stände", in: Geschichte des Landes zwischen Elbe und Weser: 3 vols., Hans-Eckhard Dannenberg and Heinz-Joachim Schulze (eds.), Stade: Landschaftsverband der ehem. Herzogtümer Bremen und Verden, 1995 and 2008, vol. I 'Vor- und Frühgeschichte' (1995; ISBN 978-3-9801919-7-5), vol. II 'Mittelalter (einschl. Kunstgeschichte)' (1995; ISBN 978-3-9801919-8-2), vol. III 'Neuzeit' (2008; ISBN 978-3-9801919-9-9), (=Schriftenreihe des Landschaftsverbandes der ehem. Herzogtümer Bremen und Verden; vols. 7–9), vol. II: pp. 195-240, here p. 211.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1034915207  VIAF: 303270316   WorldCat (עם VIAF): 303270316
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר

יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Johann Wilhelm Herzog von Sachsen-Weimar;‏ 11 במרץ 1530 – 2 במרץ 1573) היה דוכס סקסוניה בין השנים 1566–1572, ודוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1572–1573.