stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווריל היינס
ביוגרפיה > שירותה במגזר הציבורי ובממשל אובמה

בשנת 2001 החלה היינס לעבוד כיועצת משפטית בארגון ועידת האג למשפט בינלאומי פרטי. כעבור שנה, ב-2002, הייתה עוזרתו המשפטית של דני ג'וליאן בגוס, שופט בית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית. בשנים 2003–2006 עבד היינס במשרד היועץ המשפטי של מחלקת המדינה האמריקאית, תחילה במשרד לענייני אמנות בינלאומיות ולאחר מכן במשרד לעניינים צבאיים-פוליטיים. משנת 2007 ועד 2008 עבדה היינס בוועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית כסגנית היועץ הראשי לחברי הוועדה מהמפלגה הדמוקרטית, שהיוותה אז את הרוב בסנאט, תחת הסנאטור ג'ו ביידן מדלאוור שכיהן אז כיו"ר הוועדה. לאחר מכן שבה למחלקת המדינה כעוזרת היועץ המשפטי לענייני אמנות בין השנים 2008-2010. בשנת 2010 מונתה היינס לסגנית עוזר הנשיא במשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן וסגנית היועץ לנשיא לענייני ביטחון לאומי בבית הלבן.
ב-18 באפריל 2013, הנשיא ברק אובמה הודיע על מינויה של היינס ליועצת המשפטית של מחלקת המדינה. עם זאת, ב-13 ביוני 2013, אובמה חזר בו ממינוי זה של היינס, ובחר מה כסגנית מנהל סוכנות הביון המרכזית. היינס החליפה את מייקל מורל שעזב את הסוכנות אחרי שכיהן כמנהל בפועל של ה-CIA. משרדו של סגן מנהל ה-CIA אינו כפוף לאישור הסנאט של ארצות הברית, והיינס נכנסה לתפקידה ב-9 באוגוסט 2013, היום האחרון לכהונתו של מורל. היינס היא האישה הראשונה שאיישה תפקיד בכיר זה.
בשנת 2015 הוטל על היינס לקבוע האם יוטל עונש משמעתי על סוכני ה-CIA המעורבים בפריצה למחשבי עובדי הסנאט שחיברו את דו"ח ועדת המודיעין על עינויי ה-CIA. היינס בחר שלא להטיל עליהם עונש משמעתי, והחליטה נגד דעתו של המפקח הכללי של הסוכנות. לאחר מכן, היא הייתה מעורבת במיזם ה-CIA להדפסת והפצת דו"ח ועדת המודיעין. ב-11 בינואר 2015 מונתה לסגנית היועצת לביטחון לאומי, וסיימה תפקיד זה עם השבעת ממשל הנשיא דונלד טראמפ.
במהלך שנותיה בבית הלבן של אובמה מילאה היינס תפקיד משמעותי בשיתוף פעולה הדוק עם ג'ון ברנן בקביעת מדיניות הממשל בנושא חיסול ממוקד על ידי כלי טיס בלתי מאוישים. האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות מתח ביקורת חריפה על מדיניות ממשל אובמה בנוגע לחיסול בידי כטב"מים, וטען שאינה עולה בקנה אחד עם נורמות זכויות האדם הבינלאומיות. במהלך הדלפות תכתובות הדוא"ל של הוועדה הדמוקרטית הלאומית בשיא הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, היינס, בכובעה כסגנית היועצת לביטחון לאומי, כינסה סדרת פגישות כדי לדון בדרכים להגיב לפריצות ולהדלפות.
ביוגרפיה > במגזר הפרטי

לאחר שעזבה את הבית הלבן כיהנה היינס במספר תפקידים באוניברסיטת קולומביה, בפרט בתוכנית המיזמים העולמיים של אוניברסיטת קולומביה, תוכנית שנועדה להביא לזכאות למלגה אקדמית במקומות שונים בעולם כמו גם בתוכנית המשפט לביטחון לאומי בבית הספר למשפטים בקולומביה. כמן כן, היא עמיתה בסוכנות לזכויות בסיסיות של האיחוד האירופי בווינה שבאוסטריה. היינס מכהנת גם בוועדה הלאומית הדו-מפלגתית לשירות צבאי, לאומי ושירות ציבורי. הוועדה הוקמה על ידי הקונגרס של ארצות הברית הן כדי לפתח המלצות לשם עידוד אמריקאים נוספים, ובפרט צעירים, להשתתף בשירות הציבורי — והן כדי לבחון את תהליך השירות הבררני בכוחות המזוינים של ארצות הברית. היינס היא גם עמיתה בכירה במכון למדיניות ביטחון ומשפט באוניברסיטת סירקיוז.
בשנת 2018 תמכה היינס במינויה ג'ינה הספל על ידי הנשיא דונלד טראמפ לתפקיד מנהל ה-CIA. על אף שלא התייחסה להיסטוריה של הספל בסוכנות, היא שיבחה את ידיעותיה ב-CIA ובענף המודיעין. דעה זו הובאה על ידי בית הלבן כדי לקדם את אישור מינוייה של הספל בסנאט. מועמדותה של הספל הייתה שנוייה במחלוקת כי לפי דיווחים שונים היא הייתה מעורב בפעילות אתרי העינויים הסודיים של ה-CIA בשנים 2002 ו-2003. נוסף על כך, הספל הודתה כי סייעה להשמדת קלטות וידאו שתיעדו עינויים בידי חוקרי ה-CIA.
היינס העניקה שירותי ייעוץ עסקי למספר חברות וארגונים למטרות רווח עם אינטרסים עסקיים הקשורים למדיניות הביטחון הלאומי של ארצות הברית, בהם חברת כריית המידע "פלנטיר" (Palantir Technologies) ו"ווסטאקסק אדוויזורס". בסוף יוני 2020, זמן קצר לאחר שנכנס לתפקידה כמפקחת על מדיניות החוץ ושיקולי הביטחון הלאומי של צוות המעבר הנשיאותי 2020 של ג'ו ביידן, העסקתה בידי "פלנטיר" ותאגידים אחרים הוסרה בפתאומיות מקורות החיים שלה כפי שפורסמו באתר מכון ברוקינגס, שם היא משמשת כעמיתה בכירה.
ביוגרפיה > ראשת המודיעין הלאומי

ב-23 בנובמבר 2020 הכריז ג'ו ביידן, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, כי בכוונתו למנות את היינס לראשת המודיעין הלאומי. אם מינוייה יאושר בידי הסנאט, היינס תהיה האישה הראשונה בתפקיד. ב-20 בינואר 2021, מעט אחרי ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית, אישר הסנאט ברוב של 84 תומכים מול 10 מתנגדים את מינויה של היינס לראשת המודיעין הלאומי. היא הושבעה לתפקידה יממה לאחר מכן.
פטריק בוורלי

| --- | --- |

בוורלי, 2018
 לידה:  12 ביולי 1988 (בן 36) שיקגו שבאילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88
 מספר:  22
 מכללה:  אוניברסיטת ארקנסו
 דראפט:  בחירה מספר 42, 2009 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 2008–2009   2009–2010   2011–2012   2013–2017   2013   2017–2021   2021–2022   2022–2023   2023   2023  2024-2023   2024–2025:  בי.סי. דניפרו   אולימפיאקוס   ספרטק סנקט פטרבורג   יוסטון רוקטס  ← ריו גראנדה ואלי וייפרס   לוס אנג'לס קליפרס   מינסוטה טימברוולבס   לוס אנג'לס לייקרס   שיקגו בולס   פילדלפיה 76'   מילווקי באקס   הפועל תל אביב
 הישגים כשחקן
 חמישיית ההגנה של העונה ‏(2017)   חמישיית ההגנה השנייה של העונה ‏(2014, 2020)   מנצח אתגר הכישורים של ה-NBA ‏(2015)   גביע הליגה היווני (2010)   השחקן המצטיין של היורוקאפ (2012)   חמישיית העונה של היורוקאפ (2012)
פטריק בוורלי (באנגלית: Patrick Beverley; נולד ב-12 ביולי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי.
קריירה במכללות

בעונתו הראשונה של בוורלי באוניברסיטת ארקנסו הוא הוביל את הקבוצה בנקודות (13.9 למשחק), בחטיפות (1.7 למשחק) ובאחוזי קליעה מהשלוש (42%) ומהעונשין (89%). כמו כן מסר 3.1 אסיסטים והוריד 4.5 ריבאונדים למשחק. הוא פתח ב-34 מתוך 35 המשחקים שלו וקלע בספרות כפולות ב-24 משחקים. את שיא הקריירה שלו במכללה רשם במשחק הבכורה, כשקלע 29 נקודות, להם הוסיף 5 אסיסטים ו-5 ריבאונדים. בעונתו השנייה קלע 12.1 נקודות והוריד 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשל יכולתו הטובה הוא היה מועמד לתואר השחקן המצטיין של המכללות, אך סולק מהקבוצה לאחר שנתפס מרמה בלימודים.
קריירה מקצועית > אירופה

בשנת 2008 חתם בוורלי בקבוצת בי.סי. דניפרו האוקראינית, ובעונתו היחידה בקבוצה העמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-7.0 ריבאונדים למשחק. במהלך העונה נבחר למשחק האולסטאר של הליגה האוקראינית וזכה בתחרות ההטבעות.
בשנת 2009 העמיד עצמו בוורלי לבחירה בדראפט ה-NBA, ונבחר על ידי קבוצת לוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-42, אך העדיף להמשיך לשחק באירופה. ב-26 באוגוסט 2009 חתם באולימפיאקוס היוונית, בה שיתף פעולה עם ג'וש צ'ילדרס ולינאס קלייזה. בעונת 2009/2010 זכה עם אולימפיאקוס בגביע הליגה היווני והגיע עמה לגמר היורוליג, בו הפסידה לברצלונה, ולגמר אליפות הליגה היוונית, בו הפסידו לפנאתינייקוס. בינואר 2011 חתם בוורלי בספרטק סנקט פטרבורג, ובסיום עונת 2011/2012, לאחר שזכה בתואר ה-"MVP של היורוקאפ", עזב את הקבוצה.
קריירה מקצועית > יוסטון רוקטס

ב-7 בינואר 2013 חתם ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, והועבר מיידית לקבוצת הבת שלה בליגת הפיתוח, "ריו גרנדה ואלי". ב-15 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA במשחק נגד הלוס אנג'לס קליפרס, בו הוא רשם 3 נקודות, אסיסט אחד וחטיפה אחת. לאורך העונה החל בוורלי לקבל יותר דקות משחק כרכז המחליף של ג'רמי לין, ובפלייאוף 2013 תפס את מקומו של לין כרכז הפותח של הקבוצה. במשחק השני של הפלייאוף, מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, רשם בוורלי משחק שיא עם 16 נקודות, 12 ריבאונדים ו-6 אסיסטים בהפסד 105-102.
בעונת 2013/2014 מילא את תפקיד הרכז הפותח של הרוקטס באופן קבוע, ונבחר בסיום העונה לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בעונה הבאה, במסגרת סוף-שבוע האולסטאר זכה באתגר הכישורים לאחר שגבר על ברנדון נייט בגמר התחרות. במרץ 2015 נפצע בשורש כף היד, ונאלץ להחמיץ את המשך אותה עונה.
ביולי 2015 חתם על הארכת חוזה ביוסטון לארבע עונות נוספות עבור כ-23 מיליון דולר. בשתי העונות הבאות ניפק ממוצעים סולידיים לצידו של ג'יימס הארדן, שהתקפת הקבוצה נעה יותר ויותר סביבו. בשתיהן פספס 26 משחקים במצטבר עקב פציעות.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס קליפרס

לקראת עונת 2017/2018 הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, לצד לו ויליאמס, מונטרז הארל וארבעה שחקנים נוספים, בתמורה לכריס פול. ב-22 בנובמבר 2017, לאחר 11 משחקים במדי הקליפרס, עבר ניתוח ארתרוסקופיה בברכו הימנית, ונאלץ להחמיץ את המשך העונה.
ביולי 2019 חתם בקבוצה על הארכת חוזה לארבע עונות נוספות, עבור כ-40 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > מינסוטה טימברוולבס

באוגוסט 2021 הועבר עם ראז'ון רונדו ודניאל אוטורו בטרייד לממפיס גריזליס, תמורת אריק בלדסו, ומספר ימים לאחר מכן הועבר בטרייד נוסף למינסוטה טימברוולבס, תמורת ג'רט קולבר וחואן הרננגומס.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס

ב-1 ביולי 2022 הועבר בטרייד גדול לג'אז כחלק מעסקת ההעברה של רודי גובר בדרך ההפוכה לטימברוולבס.
ב-25 באוגוסט הועבר בטרייד מהג'אז ללייקרס בו טיילן הורטון-טאקר וסטנלי ג'ונסון עשו את הדרך ההפוכה לג'אז.
קריירה מקצועית > שיקגו בולס ופילדלפיה 76

ב-21 בפברואר 2023 חתם בשיקגו בולס.
ב-9 ביולי 2023 חתם בפילדלפיה 76'.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס

ב-8 בפברואר 2024, ביום האחרון של חלון ההעברות, הועבר למילווקי בתמורה לקמרון פיין ובחירת סיבוב שני.
קריירה מקצועית > הפועל תל אביב

ב-16 ביולי 2024 חתם לשנתיים בהפועל תל אביב תמורת כ-2.2 מיליון דולר לעונה.
ב-13 בפברואר 2025 עזב בוורלי את הפועל תל אביב.
סטטיסטיקות הקריירה > ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | אולימפיאקוס | 19 | 5 | 9.3 | 0.514 | 0.182 | 0.824 | 1.9 | 0.6 | 0.6 | 0.2 | 2.7 |
| קריירה | קריירה | 19 | 5 | 9.3 | 0.514 | 0.182 | 0.824 | 1.9 | 0.6 | 0.6 | 0.2 | 2.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | יוסטון | 41 | 0 | 17.4 | 0.418 | 0.375 | 0.829 | 2.7 | 2.9 | 0.9 | 0.5 | 5.6 |
| 2013/2014 | יוסטון | 56 | 55 | 31.3 | 0.414 | 0.361 | 0.814 | 3.5 | 2.7 | 1.4 | 0.4 | 10.2 |
| 2014/2015 | יוסטון | 56 | 55 | 30.8 | 0.383 | 0.356 | 0.750 | 4.2 | 3.4 | 1.1 | 0.4 | 10.1 |
| 2015/2016 | יוסטון | 71 | 63 | 28.7 | 0.434 | 0.400 | 0.682 | 3.5 | 3.4 | 1.3 | 0.4 | 9.9 |
| 2016/2017 | יוסטון | 67 | 67 | 30.7 | 0.420 | 0.382 | 0.768 | 5.9 | 4.2 | 1.5 | 0.4 | 9.5 |
| 2017/2018 | קליפרס | 11 | 11 | 30.4 | 0.403 | 0.400 | 0.824 | 4.1 | 2.9 | 1.7 | 0.5 | 12.2 |
| 2018/2019 | קליפרס | 78 | 49 | 27.4 | 0.407 | 0.397 | 0.780 | 5.0 | 3.8 | 0.9 | 0.6 | 7.6 |
| 2019/2020 | קליפרס | 51 | 50 | 26.3 | 0.431 | 0.388 | 0.660 | 5.2 | 3.6 | 1.1 | 0.5 | 7.9 |
| 2020/2021 | קליפרס | 37 | 34 | 22.5 | 0.423 | 0.397 | 0.800 | 3.2 | 2.1 | 0.8 | 0.8 | 7.5 |
| 2021/2022 | מינסוטה | 58 | 54 | 25.4 | 0.406 | 0.343 | 0.722 | 4.1 | 4.6 | 1.2 | 0.9 | 9.2 |
| 2022/2023 | לייקרס | 45 | 45 | 26.9 | 0.402 | 0.348 | 0.780 | 3.1 | 2.6 | 0.9 | 0.6 | 6.4 |
| 2022/2023 | שיקגו | 22 | 22 | 27.5 | 0.395 | 0.309 | 0.533 | 4.9 | 3.5 | 1.0 | 0.7 | 5.8 |
| 2023/2024 | פילדלפיה | 47 | 5 | 19.6 | 0.432 | 0.321 | 0.810 | 3.1 | 3.1 | 0.5 | 0.4 | 6.3 |
| 2023/2024 | מילווקי | 26 | 8 | 20.9 | 0.391 | 0.361 | 0.852 | 3.6 | 2.6 | 0.7 | 0.5 | 6.0 |
| קריירה |  | 666 | 518 | 26.6 | 0.413 | 0.371 | 0.760 | 4.1 | 3.4 | 1.1 | 0.5 | 8.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | יוסטון | 6 | 5 | 33.3 | 0.431 | 0.333 | 1.000 | 5.5 | 2.8 | 1.2 | 0.7 | 11.8 |
| 2013/2014 | יוסטון | 6 | 6 | 33.7 | 0.380 | 0.318 | 0.700 | 4.2 | 1.8 | 0.5 | 0.3 | 8.7 |
| 2015/2016 | יוסטון | 5 | 5 | 25.8 | 0.270 | 0.214 | 1.000 | 4.4 | 2.2 | 0.4 | 0.4 | 5.8 |
| 2016/2017 | יוסטון | 11 | 11 | 29.5 | 0.413 | 0.404 | 0.786 | 5.5 | 3.0 | 1.5 | 0.2 | 11.1 |
| 2018/2019 | קליפרס | 6 | 6 | 32.5 | 0.426 | 0.433 | 0.750 | 8.0 | 4.7 | 1.0 | 1.0 | 9.8 |
| 2019/2020 | קליפרס | 8 | 8 | 20.8 | 0.513 | 0.364 | 0.500 | 4.1 | 2.4 | 1.0 | 0.4 | 6.3 |
| 2020/2021 | קליפרס | 17 | 7 | 19.0 | 0.426 | 0.351 | 0.857 | 2.4 | 1.4 | 0.7 | 0.7 | 4.9 |
| 2021/2022 | מינסוטה | 6 | 6 | 32.3 | 0.429 | 0.346 | 0.682 | 3.2 | 4.8 | 1.2 | 1.2 | 11.0 |
| 2023/2024 | מילווקי | 6 | 6 | 35.0 | 0.410 | 0.364 | 0.867 | 3.3 | 5.5 | 1.0 | 0.7 | 8.2 |
| קריירה |  | 71 | 60 | 27.4 | 0.414 | 0.361 | 0.790 | 4.3 | 2.9 | 0.9 | 0.6 | 8.2 |
הערות שוליים

↑  דו"ח המשחק בין יוסטון לאוקלהומה סיטי, באתר basketball-reference.com
↑  בוורלי מנצח באתגר הכישורים לשנת 2014, באתר yahoo.com
↑  בוורלי נפצע בשורש כף היד ונאלץ להחמיץ את המשך העונה, באתר sbnation.com
↑  אדריאן ווג'נרובסקי, בוורלי חותם על הארכת חוזה ביוסטון, באתר yahoo.com
↑  הקליפרס שולחים את כריס פול ליוסטון, באתר הקליפרס, 28 ביוני 2017
↑  בוורלי עבר ניתוח בברכו ויחמיץ את המשך עונת 2017/2018, באתר הקליפרס, 22 בנובמבר 2017
↑  בוורלי חותם על חוזה בקליפרס, באתר הקבוצה, 12 ביולי 2019
↑  בוורלי מסכם על חוזה בקליפרס, באתר upi.com,‏ 1 ביולי 2019
↑  Bulls sign Patrick Beverley, NBA.com, 21
February 2023
↑  אפרת עמורבן, חיזוק נוצץ: פטריק בברלי חתם לשנתיים בהפועל ת"א, באתר ynet, 16 ביולי 2024
↑  חוזה "היסטורי"? בארה"ב עקצו את בוורלי, דוויט הווארד הצטרף, באתר וואלה, 18 ביולי 2024
קולנוע אוריון

ערך זה עוסק בבית קולנוע היסטורי בירושלים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בתי קולנוע בירושלים, בית קולנוע 
 כתובת:  רחוב שמאי 4, ירושלים 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  31°46′51″N 35°13′04″E﻿ / ﻿31.78093333°N 35.21785°E﻿ / 31.78093333; 35.21785
 he
 
פנים אולם המוזיקה רדיו סיטי בניו יורק, ההשראה לעיצוב הפנים של האולם
כרטיס כניסה לאולם אור-4 שבקולנוע אוריון משנת 1987
קולנוע אוריון היה בית קולנוע ירושלמי שפעל במתכונות שונות במשך כמעט 60 שנים, בין 1938-1996.
בית הקולנוע שכן במבנה בצורת חצי גליל, העשוי מפח גלי (בדומה למבני "צריף ניסן"), בעל קירות בטון וגג קל משקל שנשען על קשתות פלדה עבות. כתובת בית הקולנוע הייתה רחוב שמאי 4. המבנה שבו שכן קולנוע זה שימש את סניף מקדונלד'ס אוריון שבירושלים. החל מ-2018 המבנה משמש כאכסניה בשם "הוסטל סינמה".
בתרבות

קולנוע אוריון מוזכר בשיר "ירושלים שלי" מאת דן אלמגור.
ראו גם

בתי קולנוע בירושלים
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, המשולש הירושלמי: ביוגרפיה אורבנית, כתר ספרים, 2011 עמ' 216 - 218
הערות שוליים

↑  נעמה ריבה, המבנים ההיסטוריים של ירושלים מתחדשים עם בתי מלון קטנים והוסטלים, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2018
↑  קולנוע חדש בירושלים, דואר היום, 5 בינואר 1936
↑  קולנוע חדש "אוריון", דבר, 20 ביוני 1938
1 2  יותם נבין, מיגדלי זכוכית במתחם אוריון, כל העיר, 16 בפברואר 1990
↑  הכנסת ־ לבית הסוכנות ו"אוריון", הַבֹּקֶר, 15 בדצמבר 1949
↑  נפתח קולנוע חדש בירושלים, על המשמר, 16 בינואר 1953
קולנוע חדש בשם "אור־נוע" ייפתח חגיגית ביום ה' הבא בירושלים., הארץ, 9 בינואר 1953
↑  רן לוי, אוריון, לחלק לארבע, כל העיר, 9 במרץ 1984
↑  ענת מגן, מכסחי הקהל, כל העיר, 18 בינואר 1985
↑  מירי לוי, לא רב־חן - רב־אוריון: פתיחה מוקדמת מדי, טלאי על טלאי, כל העיר, 30 במאי 1986
↑  אלדד שרון, קולנוע מפוצל, מעריב, 20 באפריל 1986
↑  רן לוי-, סביב - רב־אוריון, כל העיר, 29 במרץ 1985
↑  רוני רחמי, תלונה - בהלה בקולנוע אוריון, כל העיר, 1 באוגוסט 1986
↑  שחר אילן, אור לחילוניים, כל העיר, 4 בדצמבר 1987
↑  אמנון אטד, פה קבור הכלב - אולם קולנוע אורנע שוב מוצע להשכרה, כל העיר, 22 ביוני 1990
↑  קותי פונדמינסקי, יוזמה: קולנוע אוריון משודרג, באתר ynet, 8 בספטמבר 2003
אליזבת פרילוגר

| --- | --- |

 לידה:  1980 (בת 45 בערך) בויסי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Boise High School (1998)  אוניברסיטת אמורי (2002)  אוניברסיטת סנט אנדרוז (2003)  בית הספר למשפטים בהרווארד (2008)  אוניברסיטת המדינה של בויסי (1994) 
 תפקידים בולטים:  פרקליטת המדינה של ארצות הברית 
 
אליזבת ברכּס פרילוגר (באנגלית: Elizabeth Barchas Prelogar; נולדה ב-1980) היא עורכת דין שכיהנה כפרקליטת המדינה של ארצות הברית. היא כיהנה בתפקיד בפועל החל מ-20 בינואר 2021, עם תחילת ממשל ג'ו ביידן, ומינויה אושר על ידי הסנאט ב-11 באוגוסט 2021. היא הוחלפה על ידי שרה מ. האריס ב-20 בינואר 2025, עם תחילת כהונתו השנייה של דונלד טראמפ כנשיא.
ראשית חייה והשכלה

פרילוגר נולדה בבויסי שבאיידהו בשם אליזבת ברכּס. לאחר סיום לימודיה התיכוניים, למדה פרילוגר ספרות אנגלית וספרות רוסית באוניברסיטת אמורי. היא סיימה את לימודיה באמורי בהצטיינות ולאחר מכן למדה כתיבה יוצרת באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. לאחר מכן למדה משפט בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם שימשה גם כעורכת במערכת של Harvard Law Review. היא זכתה במלגת לימודים לסטודנטים המעוניינים להיות עיתונאים וללמוד מחוץ לארצות הברית, על בסיס מאמר שכתבה על צנזורה ברוסיה. היא דוברת רוסית באופן שוטף. היא סיימה את לימודיה בהצטיינות עם תואר JD בשנת 2008.
פרילוגר נבחרה בתחרויות יופי כ"מיס איידהו ארצות הברית" בשנת 2001 ו"מיס איידהו" בשנת 2004.
קריירה

לאחר לימודיה הייתה פרילוגר עוזרת משפטית של מריק גרלנד בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה (2008–2009) ושל שופטות בית המשפט העליון של ארצות הברית רות ביידר גינסבורג (2009–2010) ואלנה קגן (2010–2011). לאחר מכן עבדה פרילוגר במספר משרדי עורכי דין והתמקדה בליטיגציה בבית המשפט העליון. היא לימדה קורס בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד ולקחה מספר תיקים פרו בונו.
בשנים 2014–2019 כיהנה פרילוגר כעוזרת פרקליט המדינה של ארצות הברית. במסגרת תפקיד זה היא טענה בבית המשפט העליון. בנוסף היא הייתה חלק מצוות החקירה של התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, שהוביל רוברט מולר.
עם כניסתו לתפקיד נשיא ארצות הברית, מינה ג'ו ביידן את פרילוגר כסגנית ראשית של פרקליט המדינה של ארצות הברית, והיא כיהנה בפועל בתפקיד פרקליטת המדינה. היא כיהנה בתפקיד ללא מינוי רשמי במשך כשבעה חודשים, תקופה שנחשבת לארוכה יחסית. ב-10 באוגוסט 2021 הכריז ביידן רשמית שפרילוגר היא מועמדתו לתפקיד, ובאותו היום הוצגה מועמדותה בפני הסנאט. ב-7 באוקטובר אישרה ועדת המשפט של הסנאט את מועמדותה ברוב של 13 תומכים מול 9 מתנגדים, וב-28 באוקטובר אישר הסנאט את המינוי, ברוב של 53 תומכים מול 36 מתנגדים. היא האישה השנייה שמכהנת בתפקיד (הראשונה הייתה אלנה קגן).
הערות שוליים

↑  Emory Magazine, Volume 78(1), Spring 2002
↑  Student wins award for overseas journalism, Harvard Law Today, February 10 2006
1 2  Josh Gerstein, "Biden selects Elizabeth Prelogar to be solicitor general, Politico, August 10 2021
1 2  Meet the Solicitor General, The United States Department of Justice
↑  U.S. Senate panel advances Biden solicitor general pick Prelogar, Reuters, ‏October 7 2021
↑  John Fritze, Senate confirms Elizabeth Prelogar as government's top Supreme Court lawyer, USA Today, ‏October 28 2021
ירדנה ארזי (אלבום)

ירדנה ארזי הוא אלבום הבכורה של הזמרת ירדנה ארזי, שיצא בשנת 1982.
בשנת 1978 פרשה ארזי משלישיית שוקולד מנטה מסטיק והחלה לקדם קריירת סולו עצמאית. באותה שנה הכירה את חברה לחיים נתן תומר, הזוג נישא ב-1983.
לאחר שהנחתה את תחרות אירוויזיון 1979 יצאה לשנה של הקלטות והופעות בחברת התקליטים הגרמנית אריולה אריסטה אך שבה לישראל עקב רצונה להינשא לתומר והצטרפה לצוות המחזמר ברנשים וחלומות שזכה להצלחה גדולה בשנת 1981. רק עם סיום הצגות המחזמר החלה ארזי בעבודה על אריך נגן ופנתה לחברות התקליטים השונות. הגם שזכתה עד לאותו שלב להצלחה גדולה וטיפחה קריירה מוזיקלית למעלה מעשור, חברות התקליטים לא מיהרו להאמין בפוטנציאל המכירות של ארזי וביקשו להכתיב לה סגנונות מוזיקליים שלא היו לרוחה.
בשלב זה הציע תומר להקים עבורה ואיתה חברת תקליטים עצמאית ולאפשר לה חופש אמנותי מלא. בשנת 1982 הוציאה ארזי את אלבום הסולו הראשון שלה, המתאפיין במקצבי רוק/פופ-רוק והוא הרוקיסטי ביותר של ארזי מכל אלבומי שנות ה-80. אריק רודיך חברם הקרוב של הזוג ובעלה דאז של לאה לופטין חברתה לשלישיית שוקולד מנטה מסטיק, היה אחראי על ההפקה המוזיקלית, הלחנים והעיבודים (מלבד שיר אחד).
האלבום נחל כישלון מסחרי, אך למרות זאת בלטו מתוכו מספר שירים כגון: "בלי דמעות", "אני לא גרטה גרבו" (בו שרה ארזי בסגנונה של קייט בוש), ו"מוזיקה נשארת" שעמו השתתפה ארזי לראשונה בתחרות הקדם אירוויזיון והגיעה למקום השני. כמו כן, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השבועי והגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים העברי השנתי.
התקליט הופץ על ידי חברת התקליטים "הד ארצי", כאשר כל הבאים אחריו הופצו כבר על ידי NTE חברת התקליטים העצמאית של ארזי ובעלה נתן תומר (לא כולל את "מתוך שאהבתי" מ-1995 והוצאות מחודשות על גבי תקליטור של האלבומים הישנים). התקליט לא הופץ מעולם על תקליטור.
כרוניקת סינגלים

מחול מערבולות - יצא ב-9 בספטמבר 1980. שהה 13 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השביעי. לשיר צולמו שני סרטונים, האחד צולם על שפת הים והשני באולפן עטוי מרבדים דמוי אוהל בדואי. בשני הסרטים הופיעה ירדנה ארזי יחפה
מוזיקה נשארת - יצא ב-13 באפריל 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', הגיע לראש המצעד ודורג 8 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ב.
בלי דמעות - יצא ב-10 באוגוסט 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום החמישי.
אני לא גרטה גרבו/ השתנית בין לילה  - יצא ב-16 בנובמבר 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השלישי.
זמנך עבר / מחכה לאף אחד
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | זמנךָ עבר  | אהוד מנור | 4:32 |
| 2. | שיר צועני  | אבי קורן | 4:27 |
| 3. | אני לא גרטה גרבו  | אהוד מנור | 3:09 |
| 4. | מחכה לאף אחד  | נירית ירון-גרוניך | 3:42 |
| 5. | מוזיקה נשארת  | שמרית אור | 2:37 |
| 6. | השתנית בין לילה  | נירית ירון-גרוניך | 4:10 |
| 7. | אהלי קידר  | שמרית אור | 3:10 |
| 8. | בלי דמעות  | יעקב גלעד | 3:45 |
| 9. | מחול מערבולות  | יצחק ויינגרטן | 3:36 |
| 10. | גוזל קטן  | שמעון ישראלי | 3:46 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:55 |
כל הלחנים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת", לחן - הנרי ברטר)
בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'.
משתתפים באלבום

הפקה מוזיקלית ועיבודים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת" - הנרי ברטר).
משתתפים באלבום > נגנים

מיקי שביב - גיטרה בס.
חיים רומנו - גיטרות חשמליות ואקוסטיות.
מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה.
שם טוב לוי - חליליות וחליל.
אריק רודיך - פסנתר אקוסטי Yamaha, פסנתר חשמלי Yamaha CP-70B, פסנתר חשמלי פנדר, סינתיסייזר Yamaha CS-70M, סינתיסייזר Prophet-5, מיני-מוג סינטיסייזר, מלודיקה וקולות רקע.
מזי כהן - קולות רקע בשירים: "בלי דמעות", "גוזל קטן", "השתנית בין לילה".
משתתפים באלבום > קרדיטים

הוקלט באולפני "סיגמא" בתל אביב, 1982.
טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה זיתוני.
חיתוך התקליט: סטיב אנג'ל, אולפני "אוטופיה", לונדון.
עיצוב העטיפה: יוסי אורבך.
צילום העטיפה: יקי הלפרין.
מפיק: נתן תומר.
מריק גרלנד

מריק בריאן גרלנד (באנגלית: Merrick Brian Garland; נולד ב-13 בנובמבר 1952) הוא משפטן יהודי-אמריקאי שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ו ביידן בין השנים 2021–2025. לפני כן היה שופט פדרלי בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה משנת 1996 עד 2021.
קורות חיים

גרלנד נולד בשיקגו שבאילינוי למשפחה יהודית. אימו, שירלי לבית הורביץ, הייתה פעילה במועצה למען הקשיש היהודי בשיקגו. אביו סיריל היה פרסומאי שניהל את עסקו הקטן מביתם. גרלנד גדל בלינקולנווד, פרוור של שיקגו וסיים את לימודי התיכון בסקוקי שבאילינוי כמצטיין הכיתה. ב-1974 סיים תואר בוגר אוניברסיטה (BA) מאוניברסיטת הרווארד וב-1977 סיים תואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים של הרווארד. הוא התמחה אצל השופט הנודע הנרי ג'יי פרנדלי בבית המשפט לערעורים ואחר כך אצל שופט בית המשפט העליון ויליאם ברנן.
מ-1979 עד 1981 היה גרלנד עוזרו של התובע הכללי של ארצות הברית בנג'מין סיווילטי. מ-1981 עד 1989 ומ-1992 עד 1993 עבד כעורך דין במשרד פרטי וכמרצה בבית הספר למשפטים הרווארד בין 1985–1986 בנושא הגבלים עסקיים. ב-1989 חזר לחיים הציבוריים, והיה לעוזר התובע הפדרלי במחוז קולומביה. הוא היה אחראי לחקירה ומעורב בתביעה בפרשות טימותי מקווי, מבצע הפיגוע באוקלהומה סיטי; בתיקו של טד קזינסקי, הידוע יותר בכינויו ה"יונבומבר"; ובפיגוע הטרור בפארק האולימפי סנטניאל באטלנטה שבג'ורג'יה בזמן האולימפיאדה שנערכה בעיר ב-1996.
קורות חיים > כהונה כשופט

בספטמבר 1996 מינה נשיא ארצות הברית ביל קלינטון את גרלנד לשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה, תפקיד בו הוא כיהן עד כניסתו למשרת התובע הכללי.
ב-16 במרץ 2016 הכריז נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, על כוונתו למנות את גרלנד לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של השופט השמרן אנטונין סקאליה, שנפטר כחודש לפני כן. המינוי טורפד לאחר שסנאטורים רפובליקנים מנעו דיון באישור מועמדותו בסנאט, בטענה שעל הנשיא שייבחר בבחירות לנשיאות בנובמבר 2016 למנות את מחליפו של השופט המנוח סקאליה. יורשו של אובמה, הנשיא דונלד טראמפ, החליט למנות לתפקיד את השופט הפדרלי ניל גורסץ' ומינוי זה אושר בסנאט.
קורות חיים > בממשל הפדרלי

בינואר 2021 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית ג'ו ביידן כי בחר בגרלנד להיות התובע הכללי בממשלו העתידי. ב-10 במרץ 2021 אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויו לתובע הכללי ברוב של 70 מול 30.