stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצר אל-אוח'יידיר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבצר
 מיקום:  מחוז כרבלא 
 מדינה:  עיראק עיראק
 קואורדינטות:  32°27′31″N 43°35′59″E﻿ / ﻿32.45850138°N 43.59975815°E﻿ / 32.45850138; 43.59975815
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. מבצר אל-אוח'יידיר(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. מבצר אל-אוח'יידיר
 
מבצר אַלְ-אֻחַ'יְדִר (בערבית: حصن الأخيضر, תעתיק מדויק: חצן אלאח'יצ'ר), או הארמון העבאסי באל-אוח'יידיר, הוא מבצר מלבני גדול שהוקם בשנת 775 לספירה וממוקם כ-50 ק"מ דרומית לעיר כרבלא שבעיראק. המבצר נבנה על ידי הח'ליף עיסא אבן מוסא (אנ'), אחיינו של א-ספאח מבית עבאס ומדגים אדריכלות אסלאמית עבאסית חדשנית במבנה חצרותיו, מתחמי המגורים בו והמסגד בו. בתחילת המאה ה-20 נערכו במקום חפירות בפיקוחה של הארכאולוגית הבריטית גרטרוד בל. אל-אוח'יידיר היה לתחנה חשובה בקרב הסוחרים בנתיבי הסחר האזוריים, בדומה לאטשאן (אנ') ומוּגְ'דה. מתחם המבצר כולל אולם מרכזי, איוואן גדול מעוצב, אולם קבלה ומגורי משרתים.
ייתכן ששם האתר קשור לאסמאעיל אבן יוסף אל-אוח'יידיר משבט בני אל-אוח'יידיר (אנ') אשר הנהיג מרד נגד בית עבאס ואשר לאחר מכן נהיה למושל כופה בתמיכתם של הקרמטים.
מבצר אל-אוח'יידיר
הצעה לאתר מורשת עולמית

ב-7 ביולי 2000 נוסף האתר לרשימת אתרי המורשת העולמית המוצעים של אונסק"ו בקטגוריית אתרי תרבות, אך נכון ל-2018 הוא לא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
הערות שוליים

↑  מבצר אל-אוח'יידיר - אתר מורשת עולמי של אונסק"ו
מוסדות הפטור (חינוך חרדי)

אחד מהמוסדות הפטור - תלמוד תורה של חסידות ויזניץ בבני ברק
מוסדות הפטור הם מוסדות חינוכיים במדינת ישראל אשר המדינה מכירה בתלמידיהם ככאלו בעלי אורח חיים ייחודי ועל כן מאפשרת פטור ממסגרת חובה ללומדים בהם. מוסדות הפטור הם בעיקר תלמודי תורה לבנים בחינוך היסודי החרדי, בהם לומדים תלמידים מכיתה א' עד כיתה ח'.
מוסדות הפטור הוקמו עוד טרם קום המדינה ומעמדם עוגן בחוק לימוד חובה משנת 1949, החוק הגדיר אך ורק את הפטור שמעניקה המדינה לאותם תלמידים אשר בחרו ללמוד במוסדות אלה על פני למידה במוסד מוכר.
נכון לשנת 2020, במוסדות הפטור למדו כ־51,000 תלמידים, אשר היוו כ-12% מתוך כ־432,000 תלמידי המגזר החרדי.
בסוף שנת 2020 חתם שר החינוך נפתלי בנט על התקנות החדשות, אשר מסדירות את ההוראות והתנאים לקבלת מעמד של מוסד פטור חרדי.
עיקרי התקנות להפעלת מוסדות הפטור ותקצובם:
התקצוב והיקף הלימוד - מוסד אשר ילמד 55% מתוכנית היסוד של בית ספר רשמי, יתוקצב בהתאם, בשיעור של עד 55%.
רישום ודיווח תלמידים
מניעת אפליה - ראשי המוסד ימנעו אפליית תלמידים בתוך המוסד החינוכי על רקע של ארץ מוצא, עדה ומעמד חברתי כלכלי. במקרה של אפליה, המשרד ישלול את מעמד הפטור ואת התקצוב.
פיקוח - משרד החינוך יבצע פיקוח ובקרה אחר תוכנית הלימודים, התקנון הבית ספרי, רישום ונוכחות תלמידים, ובאופן כללי אחר שגרות הלימוד.
חובות דיווח - מלבד חובת הדיווח בעניין רישום תלמידים, על המוסד להעביר דוחות כספיים בכל עת שיידרש.
בטיחות - משרד החינוך יתקצב רכז ביטחון, כאשר המוסד יחויב להעמיד מצדו בעל תפקיד זה.
הערות שוליים

↑  "תקצוב מערכת החינוך היסודי – מעבר לתקן דיפרנציאלי לתלמיד", חוזר מנכ"ל משרד החינוך (התשס"ג)
1 2 3  תקנות חדשות הקובעות את ההוראות והתנאים להפעלת מוסדות הפטור, 22 בדצמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לואיס מיילי

לואיס מיילי (באנגלית: Lewis Miley; נולד ב-1 במאי 2006 בסטנלי שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים

מיילי גדל במחלקת הנוער של ניוקאסל יונייטד. ב-28 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד צ'לסי במשחק המחזור ה-38 בפרמייר ליג לעונת 2022/2023. ב-7 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–2 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הבתים לעונת 2023/2024.
לואיס מורנו אוקמפו

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1952 (בן 72) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 השכלה:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 תפקיד:  תובע בבית הדין הפלילי הבין־לאומי (16 ביוני 2003–15 ביוני 2012) 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 
חוסה לואיס מורנו אוקמפו (בספרדית: José Luis Moreno Ocampo; נולד ב-4 ביוני 1952 בבואנוס איירס) הוא עורך דין ארגנטינאי שכיהן כתובע בבית הדין הפלילי הבינלאומי מאז 2003 ועד יוני 2012, עת הוחלף על ידי סגניתו עד אותה עת, פאטו בנסודה. משרדו היה מעורב בעשרים מהמשברים הקשים ביותר של המאה ה-21, כולל עיראק, קוריאה, אפגניסטן ופלסטין. הוא ערך חקירות בשבע מדינות שונות, והציג אישומים נגד מועמר קדאפי בגין פשעים נגד האנושות שבוצעו בלוב, נשיא סודאן עומר אל באשיר בגין רצח עם בדארפור, הנשיא לשעבר של חוף השנהב לוראן גבאגבו, ג'וזף קוני וסגן הנשיא לשעבר. של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ז'אן פייר במבה. קודם למינויו שימש כתובע בארגנטינה, ונודע במאבקו בשחיתות ובניהול התביעה במשפט החונטה, בו הועמדו לדין חברי החונטה הצבאית ששלטה בארגנטינה בין 1976 ל-1983, בשל פשעים שביצעו בתקופת המלחמה המלוכלכת. כן עסק זמן מה כעורך דין פרטי וכמרצה למשפט פלילי באוניברסיטת בואנוס איירס.
הערות שוליים

↑  Prof. Luis Moreno Ocampo, The Faculty of Law
The Hebrew University of Jerusalem
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391671705171  PLWABN: 9810592543905606  GND: 129062545  ISNI: 0000 0000 1727 3970  LCCN: no2009006284  NKC: xx0315159  NTA: 30124331X  SUDOC: 193060833  VIAF: 67535254   WorldCat (עם VIAF): 67535254 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לימאן

ערך זה עוסק במישור באזור אוברן בדרום-מרכז צרפת.. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לימאן (בצרפתית: Limagne ‏האזנהקובץ:LL-Q150 (fra)-Benoît Prieur-Limagne.wav‏Ⓘ‏) הוא מישור גדול באזור אוברן, מזרחית לעיר קלרמון-פראן שבדרום-מרכז צרפת. המישור משתרע בעמק הנהר אלייה, ויובלו, הנהר דור (אנ'), בקצה מסיף סנטרל (אנ'). הוא שוכן כולו במחוז פוי-דה-דום שבחבל אוברן-רון-אלפ. לעיתים משתמשים במונח כדי לכלול אותו ושלושה מישורים נרחבים פחות (Langeac‏, Brioude ו-Issoire), הנמצאים גם הם לאורך עמק האלייה, ובמקרה זה הוא מכונה גראן לימאן (Grande Limagne) כדי להבדיל אותו מהאחרים.
יחד עם שן דה פוי הוכרז העתק לימאן כאתר מורשת עולמית טבעי ב-2 ביולי 2018 בשם "הזירה הטקטונית שן דה פוי - העתק לימאן".
מראה כללי של מישור לימאן
העיר ריו
טירת פרנטיז'נה
אטימולוגיה

אטימולוגיה עממית גורסת שמקור השם מלטינית "לקוס מגנוס" (Lacus Magnus), כלומר "אגם גדול", בהתייחס ל"אגם הגדול שכיסה את האזור. הוא התייבש בהדרגה, קיבל צורה של ביצה ענקית (במאה ה-17, עדיין היו מקרי טביעה באגם) לפני שנוצר המישור הפורה הנוכחי".
סביר יותר כי לימאן נובע מהתחילית לים (lim), "לימון, בוץ", המזכירה את ההיסטוריה של האזור כמכוסה באגם.
גאוגרפיה

הוא גובל במערב ברמת הגרניט שעליה בנויה שרשרת הרי הגעש של שן דה פוי, ובמזרח ברכס הרי פורה (צר'). הוא שטוח בדרך כלל, אורכו כ-90 קילומטרים ורוחבו 15 עד 40 קילומטרים, וגובהו בין 250 ל-500 מעל גובה פני הים. מדרום, הוא מנוקד בפסגות ומישורים עתיקים מאוד ממוצא געשי.
גאוגרפיה > אקלים

השפעת התבליט חשובה מאוד בגלל סידור המכשולים ההרריים (בכיוון צפון / דרום). סידור זה, בניצב לתנועה הכללית ממערב למזרח של האטמוספירה המאפיינת את קווי הרוחב של צרפת, הוא מקור היובש היחסי של לימאן.
מאפיין אקלימי זה הוא תוצאה של השפעה עקב התבליט, זהו אפקט פן (רוח יבשה הנושבת במורד מדרון צל גשם בצד הנגדי למשב האוויר). הקומונה מלאו (צר'), השוכנת בלימאן, היא אחד האתרים היבשים ביותר בצרפת, עם 530 מילימטרים גשם בשנה.
לימאן הוא אכן אחד האזורים שבהם נמצא אחד משיעורי הגשמים הנמוכים ביותר בצרפת.
הטמפרטורות היומיות המרביות לעיתים רחוקות עולות על C°‏ 30 בקיץ, ואילו שלג וכפור בלילה ואפילו ביום אינם נדירים בחורף.
גאולוגיה

מישורי לימאן הם אגנים של משקעים מתקופת האאוקן העליון ועד המיוקן התחתון. הם חלק מהקבוצה הגדולה של אגני מערב אירופה הנרחבים (בקע מערב אירופה) הכוללים גם את ברס (אנ'), עמק הרון, מישור הריין העילי (אנ') וגראבן אגר (אנ'). אגנים קנוזואיקונים אלה ממוקמים מול הקשת האלפינית, בדרך כלל מקבילים אליה ונוצרו במהלך הקימוט האלפיני. השקיעה הייתה הגדולה ביותר בבקע לימאן, שם היא הגיעה במערב ל-2,000 מטר (שיא השקיעה הגיע ל-2,700 מטרים אנכית מעל העיר ריו (אנ'), ישירות מעל להעתק). לימאן הוא רק גראבן למחצה (רק העתק אחד במערבו והמישור עולה בהדרגה בכיוון מזרח). בקע זה התמלא במשקעים שמקורם בעיקר ביבשת: המילוי היה ברצף, תוצרי סחיפה (חולות, ארקוזה), משקעים בלגונה (חוואר-גבס), משקעים במים מלוחים (חוואר), ואז משקעים באגם (אבני גיר ביטומניות מקומיות). משקעים אלה תואמים את תפקודו של אגן לגונה-אגמי עם חדירה של הים לאזור בגיל הרופליאן (אנ') העליון (29 מיליון שנים לפני זמננו) שמקורו ככל הנראה מדרום.
היסטוריה

המונח לימאן מתאר מישור פורה קטן בסביבה הררית, מילה שמקורה כנראה מלטינית לימוס (limus) שפירושה בוץ.
עם שחר החקלאות, האגם המקורי הגדול התמלא זה מכבר. שכבת האדמה העליונה הייתה עשירה אז בחומרים אורגניים ובחולות געשיים היורדים מהשרשרת הגעשית הצעירה של שן דה פוי, שהתערבבו עם שכבות החוואר ואבני הגיר שמקורם מהשיקוע הארוך.
מתקופת תרבות לה טן הבחינו התושבים בפריון הגדול מאוד של הקרקעות השחורות הללו והם החלו לנקז את האזור הזה, שאז היה מנוקד באגמים קטנים ובביצות, אך חצו שני נהרות שניקזו את המישור, האלייה והדור. במשך מאות שנים, הפכו הארוורנים, אחד השבטים הגאלים החזקים, את הקצה המערבי של לימאן (קלרמון-פראן וסביבתה) למרכז שטחם. במהלך אלף השנים של שלטון הגאלים, ההרחבה הגדולה של התעשייה (כלי חרס, כרייה, מטלורגיה), יחד עם גידול אוכלוסייה אנושית ולכן חקלאית, שגרמה לבירוא יערות מסיבי שהגדיל משמעותית את כמות מי הנגר ולכן את הסחיפה.
בסוף העת העתיקה, בתקופה של ארגון חברתי חלש, גרם הניקוז הסתום לכיסוי השדות בבוץ בכל אירוע גשמים עז. במשך קרוב ל-1,500 שנים, על רקע חברתי בעייתי (מלחמות, חוסר יציבות פוליטית, מגפות וכו'), ניסו התושבים לביית את סביבתם על ידי ניקוז הביצות שלהם, המאמצים העיקריים מתוארכים למאות ה-17 וה-18 (ייבוש הביצות העיקריות) והמאה ה-19. רק בעקבות יישום תוכנית לימאן (Plan Limagne) משנת 1968, הפך הניקוז למושלם ופונקציונלי, ובכך הפך מישור זה לאחד הפוריים ביותר באירופה.
כלכלה

הבקר והמטעים נעלמו כיום, והוחלפו על ידי דגנים, טבק או סלק סוכר רווחיים יותר, עם תשואות דומות לאלה של האזורים החקלאיים העשירים האחרים של צרפת כמו בוס וברי (אנ').
על הגבעות המנקדות את המישור נותרו מעט כרמים, שרידים מעטים ואנקדוטלים ממה שהיה לפני המשבר הגדול שגרמה מגפת הפילוקסרה במחצית השנייה של המאה ה-19, אחד האזורים המייצרים העיקריים של יין השולחן בצרפת.
ב-27 בפברואר 2017, הודיע סטפן לה פול (Stéphane Le Foll), אז שר החקלאות, במסגרת התערוכה החקלאית של 2017 על תמיכה בפרויקט של "מעבדה חיה המוקדשת לאגרואקולוגיה (אנ') בגידולי חקלאות בלימאן", שמטרתו להיות "תרגום מבצעי של חזון האגרואקולוגיה שפותח בדו"ח "חדשנות חקלאית 2025"". מעבדה זו, המכונה "מעבדת חדשנות טריטוריאלית לגידולים הגדולים של לימאן-ואל ד'אלייה", הוקמה בשנת 2016 והפכה למעבדה חיה (אנ') החקלאית הראשונה.
אתרים בולטים

מנזר מוזק (צר') – ידועה בשל הפיסול רומנסקי
ביום (צר') – הקומונה ידועה בזכות יריד השום באמצע אוגוסט ובעברה העשיר
טירת ראוול (צר')
אפיאה (צר') – בעיקר בשל הטירה.
ריו (אנ') עיר הרנסאנס, אחד היישובים שהוגדרו "עיר אומנות והיסטוריה" (Villes et Pays d'Art et d'Histoire)
איסון (צר') – בשל חורבות הטירה שלה ועמודי הבזלת שלה וההיסטוריה שלה: זה היה מקום גלותה של המלכה מרגו
פרנטיז'נה (צר') – בשל הטירה שלה עם גן אנגלי, אבל גם בשל הגשר התלוי מעל הנהר אלייה
איסוואר (צר') – בשל הכנסייה שלה, מגדל השעון ומרכז העיירה
הערות שוליים

↑  "Chaine des Puys - Limagne fault tectonic arena". UNESCO.
↑  Vocabulaire de termes régionaux pour l’Auvergne
↑  Le Laboratoire d’innovation territorial d'Auvergne sur les rails
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4111308-1  VIAF: 245022788   WorldCat (עם VIAF): 245022788
תסמונת אלפורט

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 תסמינים:  דלקת פקעיות הכליה, לקות שמיעה, המטוריה, אי-ספיקת כליות 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  238260 
 MeSH:  D009394
 סיווגים
 ICD-10:  Q87.8 
 
תסמונת אלפורט (באנגלית: Alport syndrome) היא ביטוי קליני של מספר פגמים גנטיים הגורמים למחלה קשה הגורמת לאובדן תפקודי הכליות באופן הולך וגובר עם השנים - עד מצב של אי-ספיקת כליות. בדרך כלל, הביטוי הראשוני הוא המטוריה - הימצאות דם בשתן. קיימות פגיעות גם בשמיעה ובראייה. שכיחות התסמונת היא אדם אחד לכל 5,000 עד 10,000, כשהיחס משתנה באוכלוסיות שונות.
היסטוריה

התסמונת זוהתה לראשונה בשנת 1927 בבריטניה על ידי רופא משפחה יליד דרום אפריקה, ד"ר ססיל א. אלפורט (1880–1959). אלפורט תיאר משפחה ובה שלושה דורות שסבלו ממחלת כליות ומחירשות. הוא גילה שהסימן הראשון למחלה הוא דם בשתן (המטוריה), ולאחר מכן המחלה הולכת ומתגברת עם השנים. מאז התגלו עוד משפחות רבות שבהן הופיעה תסמונת דומה, ובשנת 1961 נקראה התסמונת על שם אלפורט.
לאחר שנים התגלה שתסמונת זו נגרמת עקב פגמים גנטיים שונים ברכיבים של קולגן מסוג 4 - Type IV Collagen - מרכיב חשוב ברקמות שונות, כולל בכליות.
מנגנון הפגיעה וצורות ההורשה הגנטית

הפגיעה נגרמת עקב פגמים בשרשראות־חלבון של קולגן מסוג 4. שרשראות אלה נמצאות באופן תקין בקרומים ברקמות מסוימות בכליות, בעיניים, בריאות וב"שבלול" - איבר השמע באוזן הפנימית.
התסמונת נגרמת מפגמים גנטיים בכל אחת משלוש שרשראות הקולגן הבאות:
| שרשרת הקולגן הפגומה | הגן הפגוע | כרומוזום | צורת הורשה | שכיחות יחסית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (‎IV‏) ‎Alpha-3‏ | COL4A3 | 2 | ברוב המקרים: הורשה אוטוזומית רצסיבית במקרים נדירים: הורשה אוטוזומית דומיננטית צורות הורשה אלו אינן קשורות למין, ופוגעות במידה שווה בנשים ובגברים. | כ-15% מהמקרים | ידועים 6 סוגי מוטציות. |
| (‎IV‏) ‎Alpha-4‏ | COL4A4 | 2 | ברוב המקרים: הורשה אוטוזומית רצסיבית במקרים נדירים: הורשה אוטוזומית דומיננטית צורות הורשה אלו אינן קשורות למין, ופוגעות במידה שווה בנשים ובגברים. | כ-15% מהמקרים | ידועים 12 סוגי מוטציות. |
| (‎IV‏) ‎Alpha-5‏ | COL4A5 | X | הורשה בתאחיזה לכרומוזום X צורת הורשה זו פוגעת בעיקר בגברים. | כ-85% מהמקרים | ידועים כ-300 סוגי מוטציות. כ-5% מהחולים סובלים מתופעה נוספת: ליומיומטוזיס מפושט. |
מנגנון הפגיעה וצורות ההורשה הגנטית > הורשה גנטית

הצורה ה"קלאסית" - כ-85% מהמקרים - מועברים הפגמים בהורשה בתאחיזה לכרומוזום X. רוב החולים הם גברים, כי לגברים יש כרומוזום X אחד בלבד, ואם הכרומוזום היחיד שלהם מכיל גן פגוע - הגבר יהיה חולה. לכל אישה, לעומת זאת, יש שני כרומוזומי X. אם רק אחד מהם מכיל גן פגוע, האישה תהיה נשאית. רוב הנשאיות הן בריאות (אם כי מחקרים אחרונים הראו, ש-30% מהן סובלות גם כן ממחלת הכליות). בתרשים שלהלן אפשרויות ההורשה השכיחות:
אשה נשאית שבן זוגה בריא, מורישה את הגן הפגוע למחצית מצאצאיה. לבנות של זוג זה יהיה סיכוי שווה להיות נשאיות או להיות בריאות לחלוטין. לעומתן, לבנים של זוג זה יש סיכוי שווה להיות חולים בתסמונת אלפורט או להיות בריאים לחלוטין.
גבר חולה שבת זוגו בריאה מוריש את הגן הפגוע אך ורק לבנותיו, שתהפוכנה להיות נשאיות (כי גבר מוריש לבנותיו את כרומוזום X היחיד שיש לו). לעומת זאת, הבנים של זוג כזה יהיו דווקא בריאים, כי הם יורשים מאימם כרומוזום X תקין, ומאביהם - כרומוזום Y שאיננו קשור לתסמונת זו.
ביתר צורות ההורשה - כ-15% מהמקרים - הורשה אוטוזומית (כלומר הורשה שאיננה קשורה למין) על כרומוזום 2 - גברים ונשים לוקים במחלה באופן שווה.
בדרך כלל הורשה רצסיבית, כלומר: המחלה תבוא לידי ביטוי רק אצל מי ששני הגנים שלו פגומים. לעומת זאת, מי שיש לו גן אחד תקין וגן אחד פגום יהיה אומנם נשא של המחלה, אך הוא עצמו לא יהיה חולה.
במיעוט המקרים הורשה דומיננטית, כלומר: מספיק שאחד הגנים יהיה פגום, כדי שהמחלה תבוא לידי ביטוי.
מנגנון הפגיעה וצורות ההורשה הגנטית > ביוכימיה

באופן תקין מתחברות שרשראות הקולגן משלושת הסוגים שבטבלה הנ"ל - (‎IV‏) ‎Alpha-3‏, (‎IV‏) ‎Alpha-4‏, (‎IV‏) ‎Alpha-5‏ - ויוצרות רשת של קולגן (Collagen Network) בקרומים שונים בגוף. פגם באחת מהשרשראות האלה עלול לגרום לפגיעה ברשת הקולגן. מנגנון הפגיעה המולקולרי המדויק אינו ברור, אך קיימת עדות שפגיעה בשרשראות אלה של קולגן מסוג 4 (IV) גורמת לשקיעה של שרשראות קולגן מסוגים אחרים - מסוג 5 (V) ומסוג 6 (VI). הדבר גורם לעיבוי של הקרום, ולשינויים ביציבותו ובתפקודו.
מחלת הכליות

בפקעית (Glomerulus) קיים קרום המסנן את הדם, והוא קרוי קרום גלומרולרי בסיסי ‎Glomerular Basement Membrane‏ (‎GBM‏). פגיעה בקרום זה, הבנוי מרשת של שרשראות קולגן, גורמת לאובדן של תאי דם ושל חלבון מהדם אל השתן.
הביטוי הראשוני של התסמונת הוא הימצאות דם בשתן (המטוריה). לחלקם כמות קטנה שניתן להבחין בה רק במיקרוסקופ (המטוריה מיקרוסקופית), אך אצל רוב החולים ריכוז הדם בשתן גבוה מספיק עד שניתן להבחין בו בעין. בסוג השכיח ביותר של המחלה - הורשה בתאחיזה לכרומוזום X - יש ל-100% מהגברים דם בשתן, אבל גם ל-95% מהנשים הנושאות את הגן הפגוע באחד מכרומוזומי X.
ביטוי קליני ראשוני נוסף הוא הימצאות חלבון בשתן (פרוטאינוריה), שהולכת ומוחמרת עם השנים - עד לאובדן מסיבי של חלבון בשתן (תסמונת נפרוטית).
לאורך השנים מצטלקות הכליות, ומתפתחת אי-ספיקת כליות הדרגתית, שהופכת עם השנים לאי-ספיקת כליות סופית, המצריכה טיפול בדיאליזה או השתלת כליה. כ-90% מהלוקים בתסמונת סובלים מאי-ספיקת כליות סופית עד גיל 40, מתוכם כ-75% עד גיל 30. אי-ספיקת כליות גורמת לתופעות קליניות קשות ורבות - הפרעות בחומרים רבים בגוף, אנמיה עקב חוסר באריתרופויאטין, דלדול עצמות ועוד.
בסוג השכיח ביותר של המחלה - הורשה בתאחיזה לכרומוזום X - רוב הנשים הנושאות את הגן הפגוע הן בריאות, אולם לפי מחקרים אחרונים, כ-30% מאותן נשים סובלות מאי-ספיקת כליות סופית עד גיל 60, מתוכן כ-12% עד גיל 40.
אצל רוב החולים מופיע גם יתר לחץ דם, שמתפתח בדרך כלל כבר בעשור השני של חייהם.
ליקויים בשמיעה

פגיעה בשמיעה בשתי האוזניים, מסוג תחושתי-עצבי, אינה קיימת בגיל הינקות, אלא מתפתחת בדרך כלל עד גיל 30. בתחילה הפגיעה היא בתדרי קול גבוהים - בין 2000 ל-8000 הרץ, עם התקדמות המחלה נפגעת גם השמיעה בתדרים נמוכים, עד להפרעה בהבנת דיבור. בסוג השכיח ביותר של המחלה - הורשה בתאחיזה לכרומוזום X, מפתחים כ-90% מהגברים אובדן שמיעה עד גיל 40, אבל גם 10% מהנשים הנושאות את הגן הפגוע.
הפגיעה בשמיעה מקדימה בדרך כלל את מחלת הכליות.
פגיעות בעיניים

"לנטיקונוס קדמי" הוא עיוות עדשת העין לצורת חרוט הבולט קדימה 3–4 מ"מ בשתי העיניים. העיוות מופיע אצל 25% מהלוקים במחלה. הוא אינו קיים בינקות, אלא הולך ומוחמר עם הגיל. פגיעה זו גורמת לירידה הדרגתית בראייה, והדבר מחייב החלפה תדירה של העדשות במשקפי הראייה.
תופעה ברשתית הקרויה "רטינופתיה של נקודות וכתמים". מופיעה אצל 85% מהלוקים במחלה. מתעוררת בדרך כלל ביחד עם אי-ספיקת הכליות, ואיננה גורמת להפרעות בראייה.
תופעה נדירה של דלדול בחלק האחורי של קרנית העין, שגורמת לנזק לראייה.
ליומיומטוזיס מפושט

ליומיומטוזיס מפושט Diffuse Leiomyomatosis הוא תופעה נדירה, העלולה להתרחש - בין היתר - במקרה של פגמים - הן בשרשרת (‎IV‏) ‎Alpha-5‏ והן בשרשרת (‎IV‏) ‎Alpha-6‏ (מוטציה בשני הגנים COL4A5 ו-COL4A6 אשר נמצאים שניהם על כרומוזום X).
בנוסף לתסמונת אלפורט, סובלים חולים אלה מגידולים שפירים בוושט, בקנה הנשימה, בסמפונות, ולנשים - בדגדגן, בשפתיים הגדולות וברחם.
ליומיומטוזיס מפושט מופיע בכ-5% מהסובלים מתסמונת אלפורט בצורה ה"קלאסית" - זו שמועברת בהורשה גנטית בתאחיזה לכרומוזום X. הליומיומטוזיס פוגע במידה שווה בגברים ובנשים, בעוד שהתופעות האופייניות לתסמונת אלפורט - בכליות, באוזניים ובעיניים - מופיעות בעיקר אצל גברים.
אבחון > בדיקות שתן

דם בשתן (המטוריה). תאי הדם האדומים בשתן מופיעים בצורות מעוותות, מה שמעיד על דמם ממקור כלייתי.
חלבון בשתן (פרוטאינוריה). לא קיים בשנים הראשונות לחיים, אולם מתפתח לאחר מכן.
אבחון > בדיקות דם

עם התפתחות אי-ספיקת כליות - מופיעות תוצאות אופייניות לאי-ספיקת כליות: הפרעות בחומרים רבים, אנמיה.
במקרים של איבוד רב של חלבון בשתן - ירידה ברמת אלבומין שבדם (היפואלבומינמיה).
במקרים מסוימים הפרעות המטולוגיות נוספות: ירידה בכמות טסיות הדם (טרומבוציטופניה), טסיות דם גדולות מאוד, הכלה גרנולוציטית.
אבחון > בדיקות דימות

בדיקת אולטרה סאונד של הכליות בשלבים מוקדמים של המחלה תיראה תקינה, אך כאשר המחלה מתקדמת ניתן להבחין בהתכווצות הכליות.
אבחון > ביופסיה של הכליה

ביופסיית כליה היא שלב חשוב מאוד באבחנה. מבוצעת באמצעות ניקור של הכליה עם מחט מתאימה.
קיימים סיכונים בניקור כליה - במיוחד למי שחולה באי-ספיקת כליות - ולכן נדרש שיקול דעת האם לבצע את הבדיקה. ניתן להימנע מביופסיה של הכליה אצל מי שבמשפחתו כבר אובחנה בוודאות תסמונת אלפורט, ומתגלים אצלו סימנים ראשוניים של המחלה, או אצל מי שאובחנה אצלו תסמונת אלפורט על פי ביופסיה של העור, כמפורט בהמשך.
אבחון של תסמונת אלפורט על פי ביופסיה של הכליה נעשה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני:
הממצא האופייני ביותר הוא עיבוי של הקרום הגלומרולרי הבסיסי (‎GBM‏). בשלבים ראשוניים של המחלה אין העיבוי בולט כל כך, ומופיע רק במקטעים, ובהמשך, ככל שהמחלה מתקדמת, נעשה הקרום עבה יותר ויותר.
רשת הקולגן בקרום הגלומרולרי הבסיסי (בשכבה הקרויה Lamina Densa) איננה אחידה, ויש בה התפצלויות.
אי סדירות באפיתל בנימי הדם.
בדיקות אימונולוגיות מגלות חוסר של שרשראות ‎Alpha-3‏, ‎Alpha-4‏, ‎Alpha-5‏ של קולגן מסוג 4 - בקרום הגלומרולרי הבסיסי (‎GBM‏). אף על פי שהפגם הגנטי הוא רק בשרשרת אחת - כל שלושת סוגי השרשראות האלה אינם באים לידי ביטוי בקרום.
אבחון > ביופסיה של העור

את תסמונת אלפורט ניתן לאבחן באמצעות ביופסיה של העור. בבדיקה זו נמנעים מהסיכון הקיים בביצוע ביופסיה של הכליה. בביופסיה של העור, בדומה לביופסיית כליה, ניתן לגלות חוסר של שרשראות ‎Alpha-3‏, ‎Alpha-4‏, ‎Alpha-5‏ של קולגן מסוג 4 - באפיתל העור.
אבחון > בדיקות נוספות

בדיקת שמיעה (אודיומטריה) לאיתור ירידה בשמיעה בתדרים גבוהים.
בדיקות עיניים, לאיתור פגיעות בעיניים האופייניים לתסמונת אלפורט.
מניעה וטיפול > טיפול עד לשלב שבו מתפתחת אי-ספיקת כליות

טרם נמצא טיפול המונע התפתחות של אי-ספיקת כליות, למי שלוקה בתסמונת זו. נדרש מעקב רפואי הדוק ומתן טיפול רפואי בתופעות המתעוררות עם השנים, בעיקר טיפול נגד יתר לחץ דם ונגד החלבון בשתן.
קיימות עדויות, שתרופות מסוימות עשויות להאט את התפתחות המחלה:
ציקלוספורין אֵיי Cyclosporine A (תרופה נוגדת חיסון). לתרופה זו גם תופעות לא רצויות, ונדרש טיפול זהיר ומבוקר.
מעכבי ACE (אנזים ממיר אנגיוטנסין), כגון קפטופריל Captopril, אנלפריל Enalapril (קונברטין®).
תרופות חוסמות אנגיוטנסין 2 (‎Angiotensin II receptor antagonist‏), כגון: לוסרטן Losartan (אוקסאר®), קנדסרטן Candesartan (אטאקנד®).
שילוב של תרופה מקובצת הסטטינים Statins - כגון סימבסטטין Simvastatin (סימוביל®) - יחד עם תרופות השייכות לשתי הקבוצות הקודמות - עשוי להפחית את כמות החלבון בשתן.
מניעה וטיפול > טיפול במצב של אי-ספיקת כליות

נדרש טיפול תומך באי-ספיקת כליות: דיאטה מתאימה, הגבלת כמות הנוזלים, מתן אריתרופויאטין במקרה של אנמיה, ויטמין D3 במקרה של דלדול עצם, תרופות נגד יתר לחץ דם ועוד. במצב של אי-ספיקת כליות סופית - נדרש טיפול בדיאליזה או השתלת כליה. 3% - 4% ממושתלי הכליה עקב תסמונת אלפורט מפתחים דלקת בכליה המושתלת, עקב נוגדנים הפועלים נגד הקרום הבסיסי הגלומרולרי שבכליה המושתלת.
מניעה וטיפול > טיפול בליקויים בראייה ובשמיעה

במקרים של פגיעה בעדשות העין - ניתן לנתח את העיניים בניתוח הדומה לניתוח קטרקט, או ניתוח לתיקון העיוות בעדשת העין.
במקרים של חירשות - שימוש במכשיר שמיעה, לרבות בשתל שבלולי.
מניעה וטיפול > ייעוץ גנטי

חולים בתסמונת זו ונשאים שלה חייבים לעבור ייעוץ גנטי כדי לאתר קרובי-דם נוספים הנושאים את הפגם הגנטי, וכדי למנוע את העברת הפגם הגנטי לדורות הבאים.
במקרה של הפגם הגנטי השכיח ביותר, תורשה בתאחיזה לכרומוזום X:
גבר החולה בתסמונת זו איננו מעביר את הפגם הגנטי לבניו, אך כל בנותיו תהיינה נשאיות (כאמור, חלק מהנשים הנשאיות עלולות גם כן ללקות באי-ספיקת כליות עם השנים).
אישה נשאית - מחצית מבניה יחלו בתסמונת, ומחצית מבנותיה תהיינה נשאיות כמו אימן.
לקריאה נוספת

Arthur Cecil Alport.
Alport Syndrome - Ramesh Saxena.
Alport Syndrome - Prasad Devarajan et al.
Alport syndrome - Geneva Foundation for Medical Education and Research.
Alport Syndrome and Thin Glomerular Basement Membrane Disease - Clifford E. Kashtan.
Effects of an Intensified Treatment With ACE-I,ATA II and Statins in Alport Syndrome - Mario Negri Institute for Pharmacological Research.
Alport's syndrome and diffuse leiomyomatosis - Alberto Sessa.
ד"ר ססיל א. אלפורט
(1959-1880)
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הורשת תסמונת אלפורט בתאחיזה לכרומוזום X
צורת הורשה זו קיימת בכ-85% מהלוקים בתסמונת אלפורט.

בתרשים הימני - צאצאים של אישה נשאית ושל גבר בריא:
- בנות: מחציתן יורשות מאימן גן לקוי על כרומוזום X ומאביהן גן בריא, ולכן הן נשאיות, ואילו מחציתן יורשות גנים בריאים הן מאימן והן מאביהן, ולכן הן בריאות.
- בנים: מחציתם יורשים מאימם גן לקוי על כרומוזום X, ולכן הם חולים, ומחציתם יורשים מאימם גן בריא, ולכן הם בריאים.

בתרשים השמאלי - צאצאים של אישה בריאה ושל גבר חולה:
- כל הבנות יורשות מאביהן גן לקוי על כרומוזום X ומאימן גן בריא, ולכן כולן נשאיות.
- כל הבנים יורשים מאימם גן בריא על כרומוזום X, ולכן כולם בריאים.

הערה: ביתר ה-15% מהלוקים בתסמונת אלפורט - התורשה איננה בתאחיזה לכרומוזום X, ובמשפחות כאלה נשים וגברים חולים באופן שווה.
למבורגיני אורראקו

| --- | --- |

Lamborghini Urraco, דגם "P300"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  1972 – 1979
 יחידות שיוצרו:  791
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  Lamborghini Silhouette (אנ')
 סיווג:  מכונית ספורט בתצורת קופה
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,250 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 גובה:  1,110 מ"מ
 משקל:  1,100-1,308 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 1,994 סמ"ק המפיק 182 כ"ס ב-7,500 סל"ד, יחס דחיסה 9.8:1 (דגם P200)  V8 צילינדרים, 2,463 סמ"ק המפיק 220 כ"ס ב-7,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.4:1 (דגם P250)  V8 צילינדרים, 2,996 סמ"ק המפיק 250 כ"ס ב-7,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.1:1 (דגם P300)
 מהירות מרבית:  215 קמ"ש (דגם P200)  240 קמ"ש (דגם P250)  254 קמ"ש (דגם P300)
 מעצב:  מרצ'לו גנדיני מקבוצת ברטונה (אנ')
למבורגיני אורראקו (באיטלקית: Lamborghini Urraco) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1972 – 1979 בעיירה Sant'Agata Bolognese (אנ') במטרופולין של בולוניה (אנ') במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.