stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונס (הלכה)
שעת השמד > אנוסי משהד

בשנת 1839 נאלצו יהודי משהד לבחור בין התאסלמות למוות. הרמב"ם כותב בספרו איגרת השמד כי התאסלמות פחות חמורה מהתנצרות ואינה נחשבת לעבודה זרה, ובנוסף עקב העובדה שאחר ההתאסלמות אין כפייה מעשית ולכל ברור שהיהודים נשארים נאמנים לדתם, מותר להתאסלם כדי להישאר בחיים. לאור פסיקה זו יהודי משהד התאסלמו והמשיכו לקיים מצוות בסתר.
שעת השמד > בגטאות ומחנות הריכוז הנאצים

במחנות הריכוז הנאצים לא הייתה כלל מטרה של המרת דת, אלא ראייה של היהודים כגזע ביולוגי ורצון להשמידם בלי קשר לאמונתם. התנאים במחנות היו קשים ביותר, ובין היתר נאלצו לחלל שבת באופן קבוע. למרות זאת יש עדויות רבות על יהודים שקיימו מצוות תוך סכנת מוות על אף שמבחינה הלכתית לא היו חייבים לעשות זאת. לעומת זאת נכפה על היודנראט לעיתים קרובות להעביר את יושבי הגטאות למוות; היו שהזהירו מלעשות זאת מאחר שמדובר בעבירה על אחת משלוש עברות החמורות, שפיכות דמים.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה התלמודית - כרך א' בערך אונס (עמודים שמ"ו-שמ"ט), הערך גט מעושה
חידושי הרב מבריסק על הרמב"ם - הלכות יסודי התורה, פרק ה'
איגרת השמד - של הרמב"ם
אונס בגיטין - הרב יצחק שמשון הורביץ-מיזלש
הערות שוליים

↑  מקור: תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף נ"ד, עמוד א'.
↑  ”ומת האיש אשר שכב עמה לבדו. ולנערה לא תעשה דבר אין לנערה חטא מות, כי כאשר יקום איש על רעהו ורצחו נפש כן הדבר הזה. כי בשדה מצאה, צעקה הנערה המאורשה ואין מושיע לה.” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוקים כ"ד–כ"ה.)
↑  דוגמה לכך מופיעה עוד בתנ"ך, בנוגע לזמן הקרבתו של קרבן פסח. לכתחילה זמן ההקרבה הוא י"ד בניסן ומי שלא הקריב בזמן זה אינו יכול להקריב מאוחר יותר, אך התורה התחשבה במי שנאנס מפני שהיה טמא או שגר רחוק מבית המקדש ולא יכול היה לבוא בזמן, ועבורו נקבע מועד חוזר להקרבה הקרוי פסח שני. מקור: ספר במדבר, פרק ט', פסוקים י'–י"א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י', עמוד א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ד', הלכה א'.
↑  ארבעה טורים, אבן העזר, סימן מ"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מח ע"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף פ"ח, עמוד ב'
↑  ספר התשב"ץ חלק א' סימן א'
↑  חידושי המאירי על מסכת גיטין דף פ"ח עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות גירושין, פרק ב', הלכה כ'.
↑  אפרת וייס, עתירה לבג"ץ: סרבן הגט נכלא בצינוק בניגוד לחוק, באתר ynet, 19 בדצמבר 2001
↑  רש"י, מסכת יבמות, דף נ"ד, עמוד א'
↑  מסכת יבמות פרק "החולץ"
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות שבועות, פרק ג', הלכה א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות חובל ומזיק, פרק ח', הלכות ב'–ד'
↑  שם הלכה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ח, עמוד ב'.
↑  חידושי הרשב"א על מסכת קידושין דף ב' עמוד ב'
↑  בטור חושן משפט סימן ר"ה. וכן פסק רמ״א שם בסוף הסימן.
↑  מסכת בבא מציעא פרק המפקיד
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ד, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ח, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ח, עמוד א'.
↑  שו"ת, זכור - אמונה בימי השואה
↑   יפה אליאך, שמירת המסורת היהודית בקרב האסירים היהודים במחנות-הריכוז, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
צו גירוש יהודי ספרד
לוח זיכרון לאנוסי משהד בשכונת הבוכרים בירושלים
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה 1948

אליפות ארץ ישראל באתלטיקה נערכה בין התאריכים 7 - 8 במאי 1948 בתל אביב, בעיצומה של מלחמת העצמאות. השתתפו כ-100 אתלטים מ"הפועל" ומ"מכבי".
תוצאות נשים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | ציפורה לוין   מכבי הצפון תל אביב | 13.2 שניות |  |  |  |  |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | הפועל   רעיה ברונשטיין   רות מלצר   דבורה רוף   רות קורן | 58.6 שניות |  |  |  |  |
תוצאות נשים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | דבורה רוף   הפועל חיפה | 1.30 מטר | רעיה ברונשטיין   הפועל תל אביב | 1.25 מטר |  |  |
| קפיצה לרוחק | רות קורן   הפועל חיפה | 4.53 מטר | ציפורה לוין   מכבי הצפון תל אביב | 4.43 מטר |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | רעיה ברונשטיין   הפועל תל אביב | 9.57 מטר | סוניה לוין   הפועל תל אביב | 9.41 מטר |  |  |
| זריקת דיסקוס | פרידה ליכטבלאו   מכבי תל אביב | 31.40 מטר | סוניה לוין   הפועל תל אביב | 27.65 מטר |  |  |
| הטלת כידון | רעיה ברונשטיין   הפועל תל אביב | 30.35 מטר | דבורה רוף   הפועל חיפה | 21.94 מטר |  |  |
תוצאות גברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | יצחק כספי   צבא (מכבי נתניה) | 11.2 שניות | יחזקאל גרין   צבא (מכבי תל אביב) | 11.7 שניות |  |  |
| ריצת 200 מטר | יחזקאל גרין   צבא (מכבי תל אביב) | 23.1 שניות | יצחק כספי   צבא (מכבי נתניה) | 24.5 שניות |  |  |
| ריצת 400 מטר | יחזקאל גרין   צבא (מכבי תל אביב) | 53.9 שניות | מ. מגלי   הפועל תל אביב | 56.1 שניות |  |  |
| ריצת 800 מטר | אריה פויר   צבא (ברית מכבים עתיד) | 2:10.0 דקות | הלוי   צבא הפועל פתח תקווה | 2:14.2 דקות |  |  |
| ריצת 1500 מטר | אריה פויר   צבא (ברית מכבים עתיד) | 4:33.4 דקות | אברהם הגר   מכבי הצפון תל אביב | 4:38.5 דקות |  |  |
| ריצת 5000 מטר | אברהם הגר   מכבי הצפון תל אביב | 17:13.3 דקות | משה ברזילי   צבא  (הפועל תל אביב) | 17:14.1 דקות |  |  |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | צבא (מחנה אימון צבאי) א' | 45.8 שניות | צבא (מחנה אימון צבאי) ב' | 48.8 שניות |  |  |
תוצאות גברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | מנחם ראקוץ'   הפועל קריית חיים | 1.76 מטר | צבי ינובר   צבא (מכבי הצפון תל אביב) | 1.76 מטר |  |  |
| קפיצה לרוחק | צבי ינובר   צבא (מכבי הצפון תל אביב) | 6.49 מטר | יצחק כספי   צבא | 6.40 מטר |  |  |
| קפיצה במוט | צבי ינובר   צבא | 3.23 מטר   שיא ישראלי | יצחק קלאוזנר   הפועל חיפה | 3.09 מטר   שיא הפועל |  |  |
| קפיצה משולשת | יצחק קלאוזנר   הפועל חיפה | 12.77 מטר | צבי ינובר   צבא (מכבי הצפון תל אביב) | 12.71 מטר |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | אברהם גרין   מכבי תל אביב | 12.63 מטר | הלמן   צבא (מכבי תל אביב) | 12.06 מטר |  |  |
| זריקת דיסקוס | דב רבינוביץ'   ברית מכבים עתיד | 35.59 מטר | דוד הירשלר   הפועל חיפה | 34.94 מטר |  |  |
| הטלת כידון | אברהם גרין   מכבי תל אביב | 53.80 מטר | דוד הירשלר   הפועל חיפה | 48.32 מטר |  |  |
| יידוי פטיש | דב רבינוביץ'   ברית מכבים עתיד | 28.77 מטר | גרוס   הפועל רמת גן | 26.32 מטר |  |  |
אלכסיי פחוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במרץ 1978 (בן 46) מוסקבה, ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה 
 לאום:  רוסי
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  רוסית
 תחום כתיבה:  פנטזיה
 סוגה:  מדע בדיוני
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 האתר הרשמי
 
אלכסיי יורייביץ' פחוב (רוסית: Алексей Юрьевич Пехов; נולד ב-30 במרץ 1978) הוא סופר רוסי מסוגת הפנטזיה ומדע בדיוני. הוא זכה במספר פרסים בתחום, ספריו תורגמו לאנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית ושפות אחרות.
פחוב חבר באגודת הסופרים הרוסים (רו') ובאגודת סופרי מדע בדיוני ופנטזיה של אמריקה (אנ').
בשנת 2015 קיבל פרס "סופר פנטזיה ומדע בדיוני של השנה" כסופר שמכר הכי הרבה ספרים בשנת 2014[דרוש מקור].
קורות חיים

פחוב נולד ב-1978 במוסקבה. אחרי סיום בית ספר הוא למד רפואת שיניים במכון ע"ש סמשקו (רו'). כבר בבית הספר הוא התחיל לכתוב סיפורי פנטזיה. משנת 2001 פחוב סופר מקצועני.
פחוב נשוי. אשתו ילנה ביצ'קובה גם סופרת. חלק מהספרים נכתבו בשיתוף פעולה בין בני הזוג.
ספריו

טרילוגיה כרוניקות של סיאלה (Chronicles of Siala)
כורע בין הצללים (Shadow Prowler), 2002
ג'נגה עם הצללים (Shadow Chaser), 2002
סופה של צללים (Shadow Blizzard), 2003
הדיבר האחרון, 2003, בשיתוף עם אנדריי יגורוב
בסימן מנטיקורה (UNDER THE SIGN OF THE MANTIKOR), 2004
טטרלוגיה רוח וניצוצות (Wind and Sparks)
מחפשי הרוח (Chasers of the Wind), 2005
ענן הרוח, 2006
קוצר הרוח, 2008
ניצוץ ורוח, 2008
טטרלוגיה קינדרט (Kindrat), ביחד עם ילנה ביצ'קובה ונטליה טורצ'נינובה
קינדרט. האחים בדם, 2005
מכשף שבט המוות, 2007
מייסד, 2009
אלים חדשים, 2010
חקיין (Mockingbird, Пересмешник), 2009
טטרלוגיה השומר (Guardian)
השומר, 2010
אוטו דה פה, 2011
מדורות הזהב, 2012
קרן הארורים, 2014
הסדרה ספלקאסטרים (Spellcasters), ביחד עם ילנה ביצ'קובה ונטליה טורצ'נינובה
ספלקאסטרים, 2011
מלכודת לרוח, 2014
סדרה הלהבה הכחולה
לטוס (Letos), 2014
להבה כחולה, 2015
טלוריס, 2019
האש הלבנה, 2020
טווי החושך, 2021
הסדרה אדון החלומות , ביחד עם ילנה ביצ'קובה ונטליה טורצ'נינובה
אדון החלומות, 2014
יוצר סיוטים, 2015
ארינרים של היפנוס, 2017
הסדרה המתבונן (Созерцатель)
המתבונן, 2016
צל של אינגניום, 2018
פרסים

פרס "חרב ללא שם" (רו') בשנת 2002 על הרומן "כורע בין הצללים"
פרס "קדוקאוס כסוף" (מקום שני) בפסטיבל בינלאומי "גשר הכוכבים" (רו') בשנת 2003 על הסדרה "כרוניקות של סיאלה"
פרס "ספר השנה" ופרס "פנזיה רוסית הטובה ביותר 2004" של המגזין "עולם המדע הבדיוני" (רו') בשנת 2004 על הספר "בסימן מנטיקורה"
"קדוקאוס כסוף" בשנת 2006 על הסדרה "רוח וניצוצות"
פרס "הנודד" (רו') לשנת 2006 בקטגוריה "פנטזיה אורבנית" על הספר "קינדרט. האחים בדם"
פרס "פנזיה רוסית הטובה ביותר 2009" של המגזין "עולם המדע הבדיוני" על הרומן "החקיין"
פרס "פנזיה רוסית הטובה ביותר 2010" של המגזין "עולם המדע הבדיוני" על הספר "השומר". הספר גם היה מועמד לפרס "הנודד".
מדליה ע"ש אנטון צ'כוב של אגודת הסופרים הרוסים (רו') על התרומה לתרבות הרוסית לשנת 2010
ב-2011 ספרו הראשון בסדרת "כרוניקות של סיאלה" - "Shadow Prowler" היה מועמד לפרס The David Gemmell Legend Award for Fantasy — 2011" (DGLA)" בקטגוריה "Morningstar (Best Fantasy Debut)"
הרומן "קרן הארורים" קיבל פרס "ספר השנה" לשנת 2015 מהאתר Fantlab.ru (אנ')
באותה השנה פחוב קיבל פרס "סופר מדע בדיוני הטוב ביותר" בכנס "Роскон-2015"
אילן הרטוב

אילן הרטוב (14 באוקטובר 1927 - 16 בנובמבר 2013) היה דיפלומט וכלכלן ישראלי, ששימש כראש מועצת קריית שמונה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לאהרן ודורה בלוך, בתו של יוסף פיינברג, ממייסדי ראשון לציון. למד בגימנסיה העברית רחביה. שירת בפלמ"ח. בוגר לימודי כלכלה ומנהל עסקים. בתחילת שנות ה-50 היה סופרו הפרלמנטרי של העיתון "הדור". בצעירותו עברת את שמו ל"הרטוב", תרגום שם נעוריה של אמו "פיינברג".
בשנת 1954 כיהן למשך שנה כראש המועצה של קריית שמונה. לאחר מכן החל לעבוד בשירות החוץ הישראלי.
בשנת 1956 שימש הרטוב כמלווה של ליאון יוריס במהלך שהותו בישראל להכנת התחקיר לצורך כתיבת הספר "אקסודוס".
ב-1965 מונה לנספח כלכלי במדגסקר ב-1967 מונה ליועץ כלכלי באתיופיה.
בתחילת שנות ה-70 מונה כיועץ כלכלי של ראש עיריית ירושלים טדי קולק וכיהן כסמנכ"ל חברת קרתא.
בשנת 1976 היה בין חטופי המטוס באנטבה, שבו טס עם אמו לחתונת אחיו, העיתונאי דניאל בלוך, בארצות הברית. הוא שימש כמתורגמן של אידי אמין מול החטופים הישראלים. אמו, דורה בלוך, אושפזה בבית חולים בקמפלה ושם נרצחה על ידי אנשיו של אידי אמין.
ב-1978 מונה לנספח כלכלי לארצות מערב אפריקה בחוף השנהב. ב-1981 היה ראש מדור אינטרסים גאנה ובטוגו. ב-1986 ציר כלכלי באיטליה. ב-1990 מונה לנהל מחלקה כלכלית במשרד החוץ. בשנים 1991–1993 כיהן כשגריר ישראל בפיג'י.
הרטוב כיהן כחוקר במכון טרומן בירושלים.
חיים אישיים

היה נשוי למרים ואב לשתי בנות. בתו אילת, אשת רוני הרניק (בנם של מאיר ורעיה הרניק, ואח של גוני הרניק), נהרגה באסון ורסאי, בשנת 2001.
אימפריום

אימפריום (לטינית: imperium) הוא מושג ששימש ברומא העתיקה לציון הסמכות, העוצמה והרשות לצווֹת שהוענקו לשליטי המדינה בתקופת המלוכה הרומית, הרפובליקה הרומית, והקיסרות הרומית המוקדמת.
מובן אחר של המונח היה בהקשר של שליטה בשטח. המונח "אימפריום רומנום" (Imperium Romanum) משמעו שטח שבשליטת האימפריה הרומית, כשהכוונה היא לכל חלק בעולם בו שלטה רומא. המונח המודרני של אימפריה התפתח ממובן זה.
תקופת המלוכה

מקור המונח הוא בתקופת המלוכה הרומית, כאשר המלך הרומי היה בעל שררה שכונתה אימפריום במדינה. לאחר מותו של המלך, יורשו היה צריך לקבל אישור מחודש לאימפריום מאספת הקוריות. יחד עם זו האישור היה כנראה רשמי בלבד. לאחר שקיבל המלך החדש את האימפריום מידי העם הוא קיבל למעשה את הסמכות לשלוט במדינה ובעם כראות עיניו. בין שלטון מלך למלך היה קיים מלך זמני, אינטררקס, שנבחר מקרב הסנאט הרומי, והיה בעל אימפריום זמני עד בחירתו של המלך החדש.
לאחר ייסוד הרפובליקה הרומית וגירוש המלכים, הועברה סמכות האימפריום לידי פקידים נבחרים של העם, המגיסטראטים, ובראשם הקונסולים. האימפריום העניק למגיסטראטים את הסמכות והכוח לפעול כראשי המדינה. בניגוד לתקופת המלוכה, שבה היה האימפריום מוחזק למשך כל תקופת חייו של השליט, תוקפה של סמכות האימפריום הייתה מותנה ברפובליקה לשנת כהונתו של המגיסטראט, ובסוף השנה בטלה סמכות זו.
תקופת הרפובליקה > משמעות האימפריום בתקופת הרפובליקה

בתקופת הרפובליקה שימש המושג כסמל הסמכות, העוצמה והרשות לצווֹת שהוענקו למגיסטראטים, נושאי משרות, על–ידי המדינה, לצורך פיקוד על צבא, שיפוט, תחום מגיסטראט מסוים, סמכות ענישה, או שליטה בשטח. כמו בתקופת המלוכה קבלת האימפריום הייתה מותנה אישור של אספת הקוריות.
האימפריום שימש כמונח המצביע על מאפיין של אנשים, או מידת הכוח שברשותם. אדם בעל אימפריום היה בעל סמכות מוחלטת בתוך תחום המגיסטראט שלו, וניתן היה להטיל וטו או לבטל החלטה שלו רק על–ידי אדם בעל אימפריום רב יותר.
סמכות האימפריום נתנה למחזיקה שלטון כמעט מוחלט מחוץ לחומת העיר רומא, אולם בתוך חומות רומא (אינטרה-פומריום)(אנ') הוגבל כוחו, והאזרח היה יכול במקרים של איום בהוצאה להורג על ידי נשוא האימפריום, לפנות למשפט או בתקופה מאוחרת יותר לטריבון. במשך הזמן התקבע שהאימפריום חל רק במרחק קילומטר וחצי מהעיר רומא, ובתוך תחום זה נהנה מחזיק האיפריום מסמכות שיפוטית בלבד (נוסף לסמכויות שלטוניות אחרות שלא נבעו מסמכות האימפריום).
האימפריום ניתן באופן סדיר כל שנה לפקידים נבחרים, שבראשם עמדו הקונסולים. במקרי חרום נתמנו דיקטטור ומגיסטר אקוויטום שנהנו מאימפריום מורחב.
עם התרחבותה של הרפובליקה הרומית והצורך ההולך וגדל בפיצול נטל העבודה על המגיסטראטים, ושליחת נציבים לפרובינקיות הרומיות שיהיו בעלי סמכות חוקית לשלוט נוצרו משרות הפרומגיסטראטים. קונסולים ופראיטורים לשעבר, שלאחר סיום כהונתם ברומא קיבלו אימפריום מורחב (prorogare imperium) שמתוקפו יכלו לשמש כנציבים בפרובינקיות שימשו שם כפרומגיסטראטים כשהם נהנים משלטון כמעט מוחלט. מאוחר יותר נוצרו גם משרות פרוקוואיסטור (במקום קוואיסטור).
במינויים מיוחדים חריגים, כמו במינוי של גניאוס פומפיאוס מגנוס נגד קווינטוס סרטוריוס, זכה בעל האימפריום בדירוג אימפריום מאיוס (imperium maius), כלומר, אימפריום בדירוג שמעל לכל בעלי האימפריום האחרים (במקרה של פומפיאוס, גם הקונסולים) בתוך תחום הפיקוד שלהם (שלו היה "המוחלט בימים ובתוך 75 קילומטרים ביבשה").
תקופת הרפובליקה > סממני האימפריום

האימפריום של אדם, צוין בשתי דרכים בולטות: מגיסטראט קורולי או פרומגיסטרט נשא נס שנהב שבראשו סמל העיט כסמל אישי של משרתו. כל מגיסטרט כזה לווה גם בליקטורים, משמר אישי, שנשא את הפסקס—הסמל המסורתי של האימפריום והסמכות. מחוץ לפומריום—תחומה המקודש של רומא—נוספו גרזנים לפסקס, כדי לסמל את כוחו האימפריאלי של המגיסטראט להטיל עונש מוות מחוץ לרומא (בתוך הפומריום הוסרו הגרזנים). מספר הליקטורים שצעדו לפני אדם, היה עדות לדרגת האימפריום שלו. בשדה הקרב, מגיסטראט קורולי בעל אימפריום היה לובש אבנט אדום מעל כתפו, כשהוא נעוץ בחזית שריון החזה שלו. אנשים בעלי אימפריום היו זכאים גם לכיסא קורולי בזמן כהונתם. סממנים אלו אומצו מסממני השלטון של המלך הרומי, שבתורם התבססו על התרבות האטרוסקית.
תקופת הרפובליקה > בעלי האימפריום

מידת האימפריום של בעלי התפקידים השונים ברומא הייתה, על–פי מספר הליקטורים שניצבו בפניהם:
דיקטטור - 24 ליקטורים; 12 לפני הרפורמות של סולה. כיוון שלדיקטטור הייתה סמכות להעניש בעונש מוות גם בתוך גבולות העיר רומא, הליקטורים שלו לא הסירו את הגרזנים מהפסקס שלהם בתוך הפומריום.
קונסול - 12 ליקטורים
פראיטור - 6 ליקטורים, 2 בתוך רומא
מגיסטר אקוויטום (אדון הסוסים, סגנו של הדיקטטור) - 6 ליקטורים.
איידיל קורולי (aedilis curulis) - 2 ליקטורים. לאיידיל הפלבאי (aedilis plebis) לא היה אימפריום ולכן הוא לא לווה בליקטורים.
פרומגיסטראט, אנשים שביצעו משימה מגיסטריאלית בלי שהחזיקו במשרה היו אף הם בעלי אימפריום בדרגה מקבילה למגיסטראט אותו מילאו. לדוגמה, אימפריום פרוקונסולרי היה שווה בערך לאימפריום קונסולרי, פרופראיטור היה שווה באימפריום שלו לפראיטור, וכן הלאה.
מעמד האימפריום בתקופת הקיסרות המוקדמת

עם יסוד הקיסרות הרומית על ידי אוגוסטוס יצק זה את האימפריום הפרוקונסולרי, יחד עם סמכויות הטריבון וסמכויות אחרות, למשרה חדשה, הפרינקפס. במעשה זה יצר אוגוסטוס מעטה של חוקיות רפובליקנית לשלטון היחיד שלו. האימפריום הפך לנחלת הקיסר הרומי, ומעמד ה"אימפריום מאיוס" ו"הטריבון פוטסטס" הפכו לסימן מובהק של הפרינקיפס הרומים, ששאבו מהם את הסימוכין החוקיים לשלטונם.
| מוסדות פוליטיים ובעלי תפקידים (מגיסטראטים) ברפובליקה הרומית ובאימפריה הרומית |
| --- | --- | --- |
| תפקידים רגילים | קנסור • קונסול • פראיטור • קוואיסטור • איידיל • טריבון • פרומגיסטראט • פרפקט • ליקטור |  |
| בעלי תפקידים מיוחדים | דיקטטור • מפקד הפרשים • טריומווירי • ועדת העשרה |  |
| משרות נוספות | פונטיפקס מקסימוס • פרינקפס סנאטוס • ויגינטיסקסווירי |  |
| תארים קיסריים | פרינקפס • אוגוסטוס • קיסר • טטררך • אימפרטור • פטריקיוס |  |
| מוסדות | הסנאט הרומי • המשפט הרומי • אספת העם • מסלול המשרות • אימפריום • קנסוס • קולגיום |  |
אלכסיי פיודורוב

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1972 (בן 52) מוהילב, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן 
 מד כושר נוכחי:  2,401 (נכון ל־יולי 2024) 
 מדינה:  בלארוס 
 
אלכסיי פיודורוב (ברוסית: Алексей Фёдоров ; נולד ב-27 בספטמבר 1972) הוא שחמטאי סובייטי-בלארוסי בעל דרגת רב-אמן. אלוף בלארוס בשנים 1993 ,1995 ,2005 ו-2008.
נכון לינואר 2019, מדורג במקום החמישי בבלארוס לפי מד כושר.
ביוגרפיה

אלכסיי פיודורוב נולד במוהילב בתקופה בה הייתה חלק מברית המועצות. עד שנת 1992 ייצג את ברית המועצות ומשנת 1993 מייצג את בלארוס. השתתף בשבע אולימפיאדות לשחמט עם תוצאה ממוצעת של 54.3 אחוז (+22=32-16) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).
פיודורוב השתתף באליפות העולם שארגנה פיד"ה בשנים 1999, 2000 ו-2002. בשנת 1999 הודח פיודורוב בסיבוב הרביעי ובשנים 2000 ו-2002 הודח בסיבוב הראשון.
פיודורוב נחשב למומחה בתחום הפתיחות ובעיקר בגמביט המלך ובהגנה סיציליאנית בהסתעפות הדרקון ובהתקפת ולימורוביץ'.
קבלת דרגות בינלאומיות

1992 - אמן בינלאומי
1996 - רב אמן.
תוצאות מתחרויות נבחרות

השתתף בתחרות היוקרתית קורוס בשנת 2001, בתחרות ניצח גארי קספרוב. פיודורוב חלק מקום 10.
סיים במקום ראשון משותף בתחרות איירופלוט בשנת 2003.
סיים במקום הראשון, עם 9 נקודות מתוך 10 אפשריות בתחרות Parsvnath בשנת 2006.
הערות שוליים

↑  תוצאות של פיודורוב באולימפיאדות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
↑  תוצאות תחרות קורוס בשנת 2001 (באנגלית)
↑  דווח על התחרות Parsvnath, באתר צ'סבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אילניק

אילניק (באוקראינית: Ільник; בפולנית: Ilnik) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, כ-12 ק"מ מהעיר טורקה, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.
הכפר נוסד במחצית השנייה של המאה ה-15, ובשנת 1507 נזכר קיומה של כנסייה אורתודוקסית במקום.
יהודי אילניק

בין שתי מלחמות העולם נמנו בכפר 40 משפחות יהודיות. אלה עסקו בחקלאות וברוכלות.
עם כיבוש האזור בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, החלו האוקראינים תושבי האזור לפרוע ביהודי אילניק, ולשדוד את רכושם. כעבור חודש החלו הגרמנים בהחרמת רכוש מיהודי הכפר, ובדצמבר צוו היהודים למסור את פרוותיהם.
בתחילת שנת 1942 אסרו שוטרים אוקראינים מספר צעירים יהודים, ורצחו אותם באכזריות ביער הסמוך לכפר.
בקיץ 1942 גורשו יהודי הכפר לטורקה, ומשם שולחו תוך תקופה קצרה למחנה ההשמדה בלז'ץ. היהודים המעטים שנותרו בכפר הועברו גם הם בשלהי 1942 לטורקה, ומשם לגטו סאמבור.
מספר מיהודי הכפר הסתתרו ביערות הסביבה, וחלקם הוסגר לגרמנים ונרצח. בשלהי 1943 התרכזו כ-60 יהודים מהסביבה בשני בונקרים ביער הסמוך לכפר, ולאחר שנתגלו, נהרגו בקרב שקיימו עם הגרמנים.
אלכסנדר קרושלניסקי

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1992 (בן 32) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית הלאומית לתרבות גוף, ספורט ובריאות על שם לסגאפט בלנינגרד 
 גובה:  1.8 מטרים
 בן או בת זוג:  אנסטסיה בריזגאלובה 
 ספורט
 ענף ספורט:  קרלינג 
 
אלכסנדר אלכסנדרוביץ' קרושלניסקי (ברוסית: Александр Александрович Крушельницкий ; נולד ב-20 במאי 1992, סנקט פטרבורג, רוסיה) הוא שחקן קרלינג רוסי.
בוגר האוניברסיטה הלאומית הממלכתית לתרבות הגופנית, בריאות וספורט על שם לסגאפט.
ביוני 2017 הוא התחתן עם זוגתו ושותפתו למשחק,  אנסטסיה בריזגאלובה, שיחד איתה זכה בשנת 2016 באליפות העולם בקרלינג לזוגות מעורבים. השניים זכו גם במדליית ארד המשחקים האולימפיים בשנת 2018 בתחרות הזוגות מעורבים, אך זו נלקחה מהם בשל פרשיית אימרוץ. ב-18 בפברואר 2018 קרושלניסקי נכשל בבדיקת סימום שנערכה לו ומצאה בדמו מלדוניום. לאחר בדיקה של מבחנה נוספת בית הדין לבוררות בספורט הודיע על תחילת הליכים פורמליים נגד הספורטאי, בין השאר הוחלט על העברת המדליה לידי הנבחרת הנורווגית וקורשלניצקי עזב את הכפר האולימפי.
הערות שוליים

↑  Чемпионы мира Крушельницкий и Брызгалова стали мужем и женой.
↑  סערה חדשה: ספורטאי רוסי נתפס בבדיקת סמים, באתר ONE‏, 18 בפברואר 2018
↑  דיווח: מדליסט רוסי באולימפיאדת החורף חשוד בשימוש בסם אסור, באתר מעריב אונליין, 18 בפברואר 2018
↑  אורן אהרוני, הבדיקה השנייה של הספורטאי הרוסי - חיובית, באתר ynet, 20 בפברואר 2018
↑    Oliver Brown, ‏Russian curling bronze medallist suspected of failed drugs test at Winter Olympics, The Telegraph, 18 February 2018
↑  "Russian mixed doubles curling Olympic bronze medallist fails drugs test".
↑  http://www.tas-cas.org/fileadmin/user_upload/Media_Release_ADD_p2018__English__2.pdf
איגאל

איגאל (בהונגרית: Igal) הוא כפר במחוז שומוג', נפת קאפושוואר.
מיקום

הכפר ממוקם לאורך כביש 6505 המחבר את קאפושוואר עם סאנטוד (Szántód), 24 קילומטרים מקאפושוואר וכ-40 קילומטרים מאגם בלטון; הוא מושפע גם מכביש 6503 מבאטה ומכביש 6507 שמגיע מכיוון קוצ'ולה.
היישוב מוקף בשדות, כרמים, יערות וגבעות. גבעות שומוג'-טולנה משתרעות לאורך גבולו הצפוני - בכיוון מזרח-מערב - ומגיעות לנקודה הגבוהה ביותר שלה באיגאל, על גבעת צ'וצ'וש בגובה 301 מטר.
היסטוריה

באיגרת משנת 1211 המקום נקרא וילה איגאל, ובשנת 1272 כבר היה רשום ככפר. בשנת 1448, אמנה הזכירה את איגאל כאופידום, כלומר עיר שוק. בשנת 1462 היישוב קיבל מכתב פריבילגיה ממתיאש הראשון, מלך הונגריה ואישור לארגן יריד לאומי ארבע פעמים בשנה. ב-1687 נכתב ברישום של הפלטין הנסיך פאל אסטרהאזי כי את עיר השוק הצליחו לכבוש בחזרה מהטורקים, אך היישוב הפסיק להתפתח ואוכלוסייתו פחתה. בפברואר 1707, צבאו של פרנץ ראקוצי ספג שם תבוסה רצינית. בשנת 1856, מגפת כולרה חיסלה את האוכלוסייה.
אתרים בעלי חשיבות

איגאל ספא: המרחצאות פועלות משנת 1964, בשנת 2001 זכו במעמד של ספא. המים התרמיים הם בעלי תכולת אלקלי-כלוריד וביקרבונטים עם יוד. הם משמשים לטיפול בהפרעות שרירים ושלד, הפרעות במחזור הדם לאחר פציעות, בעיות מפרקים, בעיות גינקולוגיות, מחלות אורולוגיות והפרעות בקרב קשישים.
בית באומגרטנר
הכנסייה הרומית-קתולית (סנט אנה)
גולגולתא
מאגר איגאל, אגם דייג ומאגר הגנה מפני שיטפונות
ילידי המקום

ג'רג' ורה (במקור הוגו האואר; בהונגרית: Verő György; איגאל, 31 במרץ 1857 – בודפשט, 12 במרץ 1941) היה מלחין, מחזאי, מנצח, במאי, סופר תולדות התיאטרון יהודי-הונגרי.
מאמרים קשורים

רחוב החילזון באיגאל שיר עם
לקריאה נוספת

ספא ומרחצאות תרמיים - דרום טרנסדנוביה. עורך: איגוד הספא והמרחצאות התרמיים דרום טרנסדנוביה ( 2009-2008) - פרק ספא)
אוטיליה ינדז'ייצ'אק

אוטיליה ינדז'ייצ'אק (בפולנית: Otylia Jędrzejczak; נולדה ב-13 בדצמבר 1983) היא שחיינית-עבר פולנייה. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004), פעמיים ברציפות אלופת עולם (ברצלונה 2003 ומונטריאול 2005), 4 פעמים ברציפות אלופת אירופה (הלסינקי 2000, ברלין 2002, מדריד 2004 ובודפשט 2006) ושיאנית עולם (2002–2006) במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה

ינדז'ייצ'אק נולדה וגדלה ברודה שלונסקה. היא החלה לשחות בגיל 6.
ביוגרפיה > 1999

באליפות אירופה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בסוף יולי 1999 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.60 דקות, אחרי מטה יאקובסן מדנמרק (2:10.40 דקות) ומריה פלאז מספרד (2:11.49 דקות).
ביוגרפיה > 2000 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2000 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.63 דקות, לפני מטה יאקובסן (2:08.77 דקות) ומיריה גרסיה מספרד (2:10.44 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.97 שניות, אחרי מרטינה מורבצובה מסלובקיה (58.72 שניות) ולפני יוהנה שברג משוודיה (59.29 שניות).
חודשיים וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת סידני (2000) סיימה ינדז'ייצ'אק במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.48 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אירופה חדש של 2:07.81 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.14 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 58.66 שניות ועלתה מהמקום הרביעי לשלב חצי הגמר.
ביוגרפיה > 2001 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2001 היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.72 שניות, אחרי פטריה תומאס מאוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 58.27 שניות ולפני יונקו אונישי מיפן (58.88 שניות).
ביוגרפיה > 2002 > שיאנית עולם

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בתחילת אוגוסט 2002 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בפעם השנייה ברציפות במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:05.78 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של סוזי אוניל מאוסטרליה (2:05.81 דקות), לפני אווה ריסטוב מהונגריה (2:08.24 דקות) ואניקה מלהורן מגרמניה (2:09.37 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.97 שניות, אחרי מרטינה מורבצובה (57.20 שניות) ולפני אנה-קארין קמרלינג משוודיה (58.94 שניות).
ביוגרפיה > 2003 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד 2003 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.56 דקות, לפני אווה ריסטוב (2:07.68 דקות) ויוקו נאקאנישי מיפן (2:08.08 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.22 שניות, אחרי ג'ני תומפסון מארצות הברית (57.96 שניות) ולפני מרטינה מורבצובה (58.24 שניות).