stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאבל זארובין
קריירה

פאבל נולד ב-7 בספטמבר 1981 בעיר בלורצק, בשקורטוסטן. מאז בית הספר חלם להיות עיתונאי. בגיל צעיר עבד ככתב העיתון "פועל בלורצק". לאחר סיום לימודיו בבית הספר עבר פאבל ליקטרינבורג. בשנת 1998 הוא נכנס לפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת אוראל על שם גורקי, ביקטרינבורג.
בשנים 2000–2003 עבד ככתב ושדרן חדשות מוביל של ערוץ 4 ביקטרינבורג. בשנת 2002, האקדמיה לטלוויזיה הרוסית הכירה בפאבל זרובין בתור הכתב האזורי הטוב ביותר. לאחר הצלחה זו עבר פאבל למוסקבה, שם החל לעבוד בתוכנית וסטי של החברה הממשלתית הרוסית לרדיו וטלוויזיה. מאז 2005 נחשב לעיתונאי מקורב לקרמלין, המכסה את עבודתו של נשיא רוסיה.
באביב 2015, במהלך שיחות מינסק על גורל חבל דונבאס, הצליח פאבל לצעוק שאלה לפטרו פורושנקו שלא רצה לדבר עם כתבים רוסיים. לאחר תרגיל זה הוסבה אבטחה סביבו כדי למנוע ממנו לעזוב את מרכז העיתונות. בהמשך דיווחו כמה כלי תקשורת מערביים על התנהגותו הלא נאותה, של הכתב הרוסי על כך שהתפרץ על נשיא אוקראינה.
מאז סתיו 2018 הוא כותב ומנחה בתוכנית האקטואליה "מוסקבה. קרמלין. פוטין", שמספקת השקפה רשמית יותר על הפוליטיקה הרוסית. התוכנית, עקב תשומת לב לפרטים חריגים וגישה לחומרים בלעדיים של הממשל, הפכה במהרה לאחת הפופולריות ביותר בטלוויזיה הרוסית. באפריל 2019 הוא הפך לעיתונאי הראשון בעולם שהצליח להקליט ולראיין קצרות באופן בלעדי את המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און במהלך הגעתו לרוסיה. בתחנת חאסאן בפרימוריה, בעת הליכתו של ג'ונג-און לרכבת שלו, צעק פאבל שאלה בקוריאנית. הוא לא ידע קוריאנית, אך שינן את המשפט מראש. קים ג'ונג און הגיב במפתיע והשיב לשאלתו, תשובתו התפשטה אז ברחבי התקשורת העולמית ונחשבה לתקדים יוצא דופן, מכיוון שלפני כן התקשורת לא הצליחה להוציא הצהרות ממנהיגי צפון קוריאה, וביתר שאת ללא הסכמות, תוך כדי תנועה.
ביוני 2019, בוועידת G20 באוסאקה, הוא הפך לעיתונאי הרוסי הראשון שהצליח לראיין את נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על שיחותיו עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.  באותו חודש, יחד עם ילנה וניק, הוא הנחה את תוכנית השאלות והתשובות הקו הישיר עם ולדימיר פוטין.
חיים אישיים

נשוי למריה קלשניקובה.
הערות שוליים

1 2 3  mega-stars.ru. "Биография, история жизни Зарубина Павла". mega-stars.ru. mega-stars.ru.
↑  "Ким Чен Ын впервые дал интервью иностранному СМИ: Выбор пал на российского журналиста" (ברוסית). tsargrad.tv. 2019-04-24. נבדק ב-2020-04-25.
↑  Россия 24 (2019-04-28). "Мифы и реальность: эксклюзивный репортаж о визите Ким Чен Ына в Россию - Россия 24". YouTube. Россия 24.
↑  Россия 24 (2019-04-24). "Эксклюзив! Первое интервью Ким Чен Ына иностранному журналисту - Россия 24". YouTube. Россия 24.
↑  "Трамп назвал Путина "прекрасным парнем"" (ברוסית). רי"א נובוסטי. 2019-06-29. נבדק ב-2020-04-25.
↑  Россия 24 (2019-06-29). "Эксклюзив: Трамп впервые дал интервью российскому корреспонденту - Россия 24". YouTube. Россия 24.
פאבל מיליוקוב

פאבל מיליוקוב (ברוסית: Павел Николаевич Милюков; 27 בינואר 1859, מוסקבה – 31 במרץ 1943, אקס לה בן, צרפת) היה פוליטיקאי רוסי, יו"ר המפלגה הדמוקרטית החוקתית, שר החוץ בממשלה הראשונה שהוקמה לאחר מהפכת פברואר.
פאבל מיליוקוב נולד במוסקבה, האימפריה הרוסית למשפחת אדריכל. לאחר סיום בית הספר למד באוניברסיטת מוסקבה, לאחר סיום הלימודי תואר ראשון נישאר באוניברסיטה במטרה לסיים הכנות לעבודת הדוקטורט. בשנת 1892 סיים עבודת תואר שני ולא הגיש עבודת הדוקטורט. החל מתחילת שנות ה-90 היה חבר בחברה להיסטוריה רוסית והחברה הארכאולוגית של מוסקבה.
פעילות מדעית

עבודת תואר שני של מיליוקוב חקרה את הרפורמות של תקופת פיוטר הגדול וקשר הרפורמות עם המצב הכלכלי במדינה. העבודה הגדולה של מיליוקוב היא "רישומים על ההיסטוריה של התרבות הרוסית" (Очерки по истории русской культуры). בנוסף לכך הוא כתב מחקר בתחום פיתוח המחשבה ההיסטורית ברוסיה (Главные течения русской исторической мысли).
בשנים 1886–1895 מיליוקוב לימד באוניברסיטת מוסקבה ומוסדות השכלה נוספים בעיר. ב-18 במרץ 1895 בעקבות הרצאה בניז'ני נובגורוד הושעה מעבודתו באוניברסיטה בהתאם להחלטת המשטרה. לאחר חקירה הוא לא הואשם בעבירה כלשהי אך נשלח לגלות בעיר ריאזן. בשנת 1897 הוזמן להרצות בסופיה אך כבר בשנת 1898 בלחץ השגריר הרוסי העסקתו הופסקה. מיליוקוב נסע למקדוניה בה השתתף בחפירות ארכאולוגיות.
פעילות פוליטית

בשנת 1899 פאבל מיליוקוב חזר לאימפריה הרוסית. בשנת 1901 נעצר באשמת פעילות פוליטית והיה מספר חודשים במעצר. באותה תקופה פרסם מספר מאמרים בעיתונות מחוץ לגבולות המדינה וקיבל הכרה רחבה. בשנים 1903–1905 העביר הרצאות בארצות הברית.
בשנת 1904 השתתף בוועידת פריז של מתנגדי המשטר. בהיוודע על אירועי יום ראשון העקוב מדם חזר לרוסיה.
בינואר 1905 היה בין מייסדי המפלגה הדמוקרטית החוקתית ובמרץ 1907 נבחר ליו"ר הוועד המרכזי. הוא היה פעיל מאוד בתחום יחסים בינלאומיים. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה תמך בניהול המלחמה עד לניצחון הסופי תוך דרישה לקבלת שליטה רוסית על מיצרי הבוספורוס והדרדנלים, בעקבות זאת קיבל כינוי מיליוקוב-דרדנלסקי. בשנים 1914–1915 אף היה מסכים על בסיס זה להגיע להסכם על הממשל.
ב-1 בנובמבר 1916 נאם מדוכן הדומה בה האשים את ראש הממשלה בוריס שטורמר ואשת הצאר אלכסנדרה, נסיכת הסה בהכנות לחתימת הסכם שלום עם האימפריה הגרמנית. בנאום זה הרבה להשתמש במשפט "טיפשות או בגידה". הנאום קיבל תהודה רבה היה בין הזרזים למהפכת פברואר.
לאחר מהפכת פברואר מיליוקוב התמנה לשר החוץ בממשלה החדשה. היה בעד כינון מונרכיה חוקתית, אך עמדתו לא התקבלה. מיליוקוב תמך בקיום כל התחייבויות המדינה כלפי מדינות ההסכמה, בעלי הברית במלחמה וב-18 בפברואר 1917 הוציא מסמך רשמי בנושא. בעקבות המשבר החוקתי שהתפתח באותה תקופה, הרכב הממשלה השתנה והוצע לו תפקיד שר החינוך בלבד. מיליוקוב לא הסכים לקבלו והתפטר מהממשלה.
מיליוקוב המשיך בפעילות מפלגתית והיה מתנגד לבולשביקים. לאחר שהם הגיעו לשלטון תמך בהתנגדות מזוינת לממשל החדש.
לאחר מהפכת אוקטובר מיליוקוב נסע לדרום המדינה. היה משתתף פעיל בממשל של אנטון דניקין. במאי 1918 תמך בניהול משא ומתן עם הגרמנים כי ראה בהם בעל ברית נגד הבולשביקים. עמדתו לא קיבלה את תמיכת המפלגה ומיליוקוב התפטר מתפקיד יו"ר המפלגה.
בנובמבר 1918 נסע לטורקיה ואחר כך לאירופה. פעל לרבות לקבלת תמיכה של ממשלות שונות לתנועת מתנגדי הבולשביקים. בשנת 1920 התיישב בצרפת. מיליוקוב היה יושב ראש ברית סופרים ועיתונאים רוסים. בתקופה זו התנגד להמשך פעילות צבאית נגד המשטר או התערבות צבאית של מדינות אירופה בנעשה ברוסיה. עמדותיו לא קיבלו את תמיכת המפלגה והוא עזב את שורותיה והקים מפלגה חדשה.
מ-27 באפריל 1921 ועד ל-11 ביוני 1940 מיליוקוב היה עורך ראשי של עיתון "ידיעות אחרונות" (Последние новости) שיצא לאור בפריז והיה בעל השפעה רבה בקרב המהגרים הרוסים. במקביל הוא המשיך במחקר היסטורי.
ב-28 במרץ 1922 שרד התנקשות של שני צעירים ימניים-אנטישמיים, שראו בו אחד ממארגני המהפכה, במהלך דיון פומבי באולם הפילהרמונית של ברלין שכינס מיליוקוב עם יריבו הפוליטי ולדימיר דימיטרייביץ' נבוקוב (אביו של הסופר ולדימיר נבוקוב). כשאחד המתנקשים פתח באש לעבר מיליוקוב, זינק נבוקוב לעברו מן הבמה, התגושש עמו והכריע אותו ארצה. או-אז רצח המתנקש השני פיוטר שבלסקי-ברוק (אנ') את נבוקוב בירי שני קליעים.
בשנת 1940, בתקופת מלחמת החורף תמך בברית המועצות וראה במלחמה זו המשך מדיניות הרחבה של האימפריה הרוסית. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא התנגד לגרמניה הנאצית והביע שביעות רצון לאחר הניצחון הסובייטי בסטלינגרד. נפטר בשנת 1943 באקס לה בן והוטמן בבית העלמין המקומי.
עבודות

רישומים על היסטוריה של התרבות הרוסית
פיתוח מחשבה היסטורית ברוסיה
ספר זכרונות
נאום טיפשות או בגידה בדומה
סנוקר ים

שולחן משחק - סנוקר ים
סנוקר ים הוא משחק שולחן צפון אירופאי הנקרא גם נווס (novuss), קארונה. המשחק פופולרי מאוד במדינות הבלטיות וצפון אירופה. המשחק לשניים או ארבעה אנשים.
למרות כללי המשחק הפשוטים יחסית, "סנוקר ים" הוא משחק אסטרטגי, אנרגטי וסוחף. את המשחק משחקים עם מקלות סנוקר, שניים או ארבעה שחקנים. במהלך המשחק, השחקנים נמצאים תמיד בצד אחד של השולחן. תכונה זו הופכת את המשחק לנגיש לאנשים על כיסא הגלגלים (בגרמניה, קנדה, ארצות הברית, ליטא ועוד מדינות נערכות תחרויות בהן השחקנים על כיסא הגלגלים ושחקנים רגילים מתחרים זה בזה בלי שום הגבלות). את המשחק משחקים באמצעות מקלות סנוקר עם כלים עגולים ושטוחים העשויים מעץ (ולא עם כדורים כמו במשחקי ביליארד רגילים). התכונה הזאת נותנת למשחק גמישות מבחינת המיקום, כלומר אין צורך בעמידת השולחן בצורה אופקית מושלמת ואף ניתן לשחק את המשחק על הספינה או יאכטה, מכאן שם המשחק "סנוקר ים".
היסטוריה של המשחק

על פי מקורות בריטיים, משחק "סנוקר ים" הופיע לראשונה בפאבים בריטיים באנגליה עוד במאה ה-17. אותם המקורות טוענים כי המשחק ראשון נוצר על ידי ימאים בריטיים על פי סקיצה שיצרו וויקינגים. לטענת הנורווגים המשחק שאבותיו וויקינגים הוא למעשה האב טיפוס של משחק הביליארד. מקורות בריטים אחרים טוענים, כי המשחק הובא מאזור נפאל שבהודו במאה ה-17. באותה התקופה הייתה הודו אחת  הקולוניות של בריטניה. המשחק המקורי (הודי) - נקראה קארום (או סנוקר אצבע). הימאים הבריטיים שינו במקצת את לוח המשחק, הוסיפו מקלות ושינו את כללי המשחק. הם הביאו את המשחק לבריטניה שם במהרה הפך המשחק "סנוקר ים" לפופולרי ונמצא כמעט בכל פאב.
כך או כך, בין השנים 1927-1925, ימאים מלטביה ו/או אסטוניה (תלוי את מי שואלים) לקחו עימם סקיצה של המשחק דומה שראו בפאבים בריטיים. הם יצרו משחק חדש לאחר שהוסיפו שינויים ושכלולים, ובנו שולחן ראשון. משחק השולחן כבש במהרה ערי נמל כדוגמת Ventspils ,Tallinn ו-Liepaja. המשחק הפך לפופולרי מאוד במדינות הבאלטיות, ואף קיבל הכרה כספורט רשמי לאומי בתקופה הסובייטית (1989-1945), ההוכרה הזאת נשמרת גם היום (2013).
כללי המשחק > מספר משתתפים

2 שחקנים המתמודדים ביניהם, או 4 שחקנים (2 זוגות) המתמודדים ביניהם.
גיל המשתתפים - 6+
לתשומת לב: הכללים שלהלן מתייחסים למשחק של 2 משתתפים, למעט הסעיף המציין הבדלים במשחק של 4 שחקנים (ההבדלים במשחק זוגות (4 משתתפים)).
כללי המשחק > מטרת המשחק

מטרתו של כל שחקן היא להכניס את כל הפולים שלו (המסודרים בצד שמולו) לתוך כל אחד מארבעת הסלים שבפינות השולחן.
כללי המשחק > הגדרות

פולים - דיסקיות קטנות מחוררות במרכזן, בצבע שחור או אדום. כל שחקן פותח משחק עם 8 פולים (ראו מס' 1, 2 בתרשים 1).
ביטה - דיסקית גדולה מחוררת במרכזה, באמצעותה פוגעים/מכים בפולים (מס' 3 בתרשים 1).
אזור מרכז – העיגול במרכז השולחן (מס' 4 בתרשים 1).
אזור מכה – אזור צבוע, הצמוד לדפנות השולחן (למעשה הצלע של כל שחקן), בין הסלים הצמודים אליו. לכל שחקן אזור מכה משלו (מס' 5 בתרשים 1).
אזור השן – כל אזור המכה והסלים הצמודים אליו (כל הצלע הצמודה לשחקן). לכל שחקן אזור שן משלו (מס' 6 בתרשים 1).
סלים – נמצאים בפינות השולחן ומהווים יעד להכנסת הפולים (מס' 7 בתרשים 1).
בנדה – דופן השולחן (מס' 8 בתרשים 1).
חוץ/פנים בהתייחס לפול - פול נחשב "בפנים" (בתוך) אזור המרכז או "בפנים" (בתוך) אזור השן אך ורק כאשר רואים דרך החור שבמרכזו את השטח הצבוע ולא רואים את קו הגבול (תרשימים 2 ו-3).
חוץ/פנים בהתייחס לביטה – ביטה נחשבת כמצויה "בפנים" (בתוך) אזור המכה כאשר לא רואים דרך החור שבמרכזה את קו הגבול של אזור המכה (רואים את השטח הצבוע בלבד (מס' 1, 2 תרשים 4)).
כללי המשחק > סדר הפעולות בתחילת המשחק

כל שחקן עובר לצד שמולו ומסדר 8 פולים במרכז אזור המכה, צמוד לקו הבנדה, בצורה הבאה: 4 פולים בכל אחד מצידי קו המרכז, צמודים זה לזה וצמודים לבנדה. *בסיום הסידור חוזר השחקן לצד שמול הפולים שסידר. (תרשים 1)
לתשומת לב: במהלך המשחק כל שחקן נשאר בצד השולחן שלו.
כללי המשחק > איסורים

אין להניח ידיים או אצבעות על גבי השולחן.
אין להעביר אחת משתי הידיים מעבר לקו הבנדה.
אין להכות בפולים של היריב אלא אם כן המכה מתבצעת דרך הבנדה, או כאשר הנגיעה הראשונה של הביטה היא בפול של השחקן המכה.
אין להכות ישירות בפול הנמצא "בפנים" (פול הנמצא באזור המרכז או באזור השן של השחקן המבצע המכה – ראו הסבר חוץ/פנים בסעיף ההגדרות).
בשום שלב במשחק לא יהיו בשדה יותר מ-8 פולים לשחקן.
כללי המשחק > כללים בסיסיים

יש להכות בפול תמיד באמצעות הביטה ולא ישירות על ידי המקל.
זכות המכה הראשונה נקבעת על פי סיכום מראש בין השחקנים.
יש להכות בפולים באמצעות הביטה אך ורק מאזור המכה המסומן על השדה.
יש להניח את הביטה בתוך אזור המכה כך שלא ניתן יהיה לראות את קו הגבול דרך החור שבמרכזה (מס' 1,2 תרשים 3).
שחקן המצליח להכניס את הפול שלו לסל – זוכה במהלך נוסף, זאת בתנאי שלא ביצע שום עבירה במקביל.
אם פול של השחקן נכנס למרכז השדה (העיגול הפנימי שבאזור המרכז) ונחשב למצוי "בפנים" (לא רואים את קו הגבול מהחור שבמרכזו (תרשים 2)) - לא ניתן להכות בו ישירות. המכה תתבצע אך ורק דרך הבנדה או באמצעות פול אחר של השחקן. כנ"ל לגבי אזור השן (תרשים 3).
אם הפול נעמד על צידו - יש לחכות לעצירה מוחלטת שלו, ורק אז מניחים אותו מחדש - אף פעם לא בכיוון הסל.
המשחק מאפשר תמיד "זכות מילה אחרונה" ליריב במידה והשחקן מולו הכניס את כל הפולים שלו לסלים. כך קיימת האפשרות להשגת תיקו במשחק.
כללי המשחק > עונשים

עונש של הצבת פול באזור המרכז - אם הפול נהדף אל מחוץ לשולחן, יש להחזירו לנקודת האמצע של אזור המרכז (מס' 1 תרשים 5). במידה ונקודה זו תפוסה – יש להניח את הפול בתוך העיגול בצמוד לקו הגבול שלו על גבי הקו החותך בצד שממנו קפץ/נהדף מהשולחן (מס' 2 תרשים 5). במידה וגם מיקום זה תפוס - יש להניח את הפול על הקו החותך הבא בהתאם לכיוון השעון (מס' 3 תרשים 5). אם גם נקודות אלו תפוסות – יש להניח את הפול בין שני הקווים החותכים (מס' 6 תרשים 5).
עונש של הוספת/החזרת פול של השחקן חזרה למשחק – הפול יוחזר למקום הפנוי הקרוב ביותר לקו המרכזי באזור המכה בצמוד לבנדה. האחריות על החזרת הפול היא על היריב ולא על מבצע העבירה. במידה והיריב המשיך לשחק ולא החזיר את הפול – העונש מבוטל.
העונש תקף במקרים הבאים:
פגיעה בפול כלשהו ישירות (ללא הביטה).(עונש 2)
הכנסת הביטה לסל כלשהו. (עונש 2)
הדיפת הביטה אל מחוץ לשולחן. (עונש 2)
פגיעה ישירות בפול הנמצא באזור המרכז - מחזירים את הפול חזרה למקום בו היה טרם המכה.
פגיעה ישירות בפול של השחקן (המבצע את המכה) אשר נמצא באזור השן שלו - מחזירים את הפול חזרה למקום בו היה טרם המכה.
!במידה ולשחקן שביצע עבירה יש את כל שמונת הפולים על השולחן – מופעל "כלל החוב". על פי כלל החוב השחקן היריב צריך לזכור להחזיר למשחק פול של השחקן מיד לאחר שהצליח להכניסו לסל. כלל זה יופעל בהתאם להסכם בין הצדדים, כפי שייקבע לפני תחילת המשחק.
ההבדלים במשחק זוגות (4 משתתפים)

זוג השחקנים השותפים עומדים זה מול זה כאשר ההתמודדות היא מול השחקנים העומדים משני צידיהם (תרשים 6).
מתחילים את המשחק עם 16 פולים מכל צבע, שמונה בכל צד של שחקן, ובסה"כ 32 פולים בשדה.
התור של השחקנים מתנהל על פי כיוון השעון.
המשחק היום

היום למשחק הזה שמות רבים: סנוקר ים, נווס (novuss), ביליארד באלטי, קארונה. ברחבי העולם קיימות ליגות של "סנוקר ים" ונערכים תחרויות ביניהם - גביעת אירופה והעולם בנסוקר ים שבין המשתמשים יש גם אנשים על כיסאות גלגלים.
תרשים 1 - תיאור כללי של משחק סנוקר ים
תרשים 2 - פולים מחוץ למרכז השדה
תרשים 3 - פולים מחוץ לאזור "שן"
תרשים 4 - פולים בתוך אזור המרכז
תרשים 5 - מיקום ביטה ב"אזור המכה" (לפני המהלך)
תרשים 6 - תרשים למשחק עם ארבעה שחקנים
עניין

כאשר אדם מרגיש עניין, הוא מתמקד באובייקט, באירוע או בתהליך שעוררו את עניינו.
עניין משותף, ציור משנת 1855.
עניין הוא רגש או תחושה הקשורים ישירות לקשב. זאת משום שגירויים העולים בקנה אחד עם התעניינותו של אדם ברגע מסוים עשויים למשוך את תשומת ליבו במיוחד. כתוצאה מכך, כאשר אדם (או בעל חיים מפותח אחר) מרגיש עניין, הוא מתמקד באובייקט, באירוע או בתהליך שבו הוא מתעניין. בעקבות זאת, העניין מהווה גורם הנעה למגוון רחב של התנהגויות. תחושה של היעדר עניין מכונה שעמום.
לרגש העניין הבעת פנים ייחודית משלו, שבה אישונים מורחבים הם הרכיב הבולט ביותר.
המונח עניין משמש גם לתיאור נטייה רגשית קבועה. כך לאדם יכול להיות עניין בתחומים מסוימים, גם אם הוא לא מפנה אליהם קשב בהווה. תחומים אלה נקראים תחומי עניין.
גורמים שמעוררים עניין

הגירויים שמעוררים עניין באדם קשורים לניסיון העבר שלו, באופן ספציפי למידת היותם חדשים עבורו. מצד אחד גירויים מוזרים ולא מוכרים מעוררים עניין וסקרנות, ומאידך, גירויים חדשים שיש בהם משהו מוכר, מוטמעים בקלות לסכמות קיימות ומרחיבים אותן, באופן שמתגמל את המוח ומעורר הנאה ועניין בהם. גירויים מעניינים קשורים במידה רבה גם לצרכים, כלומר למידה בה הם ממלאים צרכים ומסבים הנאה, או מפריעים למילוי צרכים ובכך מסבים כאב.
עם זאת, היכולת לעורר את הקשב והיכולת להחזיק את הקשב בריכוזו, הם שני דברים שונים.
למרות שהקשב עשוי זמנית להתמקד בגירויים פתאומיים וחדים, אם אין בהם דבר מה נוסף מלבד היותם חדים ופתאומיים, בני אדם לא מדברים עליהם כ"מעניינים", והקשב עובר במהרה לדברים אחרים.
תופעה זו מוסברת בין היתר על ידי תהליכי הביטואציה או התרגלות, שבהם חלה ירידה בעוצמת התגובה לגירוי מסוים בעקבות חשיפה מתמשכת אליו. ההתרגלות מסייעת לאדם להתמקד באירועים חדשים בסביבה, על ידי הפחתת הצורך לבזבז מאמץ התנהגותי בהגבה חוזרת ונשנית לגירויים ישנים.
כדי להחזיק את תשומת הלב במשך זמן ממושך יש לטפח מידת-מה של התעניינות ממשית.
בחינוך

הבנת הפסיכולוגיה של עניין הופכת את החשיבות הגדולה של עניין בחינוך למובנת מאליה. ככל שהמורה מצליח לעורר ולשמר עניין בתלמיד, כך תגבר הקלות, המהירות והדבקות שבה הוא ירכוש מידע.
מחקר

לפי פול סילביה, מחבר הספר "חקירת הפסיכולוגיה של עניין", במחקר הנוכחי בתחום, המונח משמש כמושג כללי העשוי להכיל מונחים פסיכולוגיים ספציפיים יותר, כמו סקרנות ובמידה פחותה בהרבה - הפתעה. סילביה טוען בספרו שההבחנה בין עניין לבין סקרנות היא מבלבלת ושנויה במחלוקת, כאשר חוקרים מסוימים טוענים שמדובר בשני גורמי הנעה שונים בעלי השלכות רגשיות שונות. כמה מהחוקרים טוענים שעניין הוא הרגש המניע את ההתנהגות שהיא סקרנות. אחרים טוענים שסקרנות היא הנעה ראשונית לקשב קצר-טווח, שיכולה לגרום לעניין וקשב לזמן ממושך יותר.
ראו גם

בעל עניין
ניגוד עניינים
דבר שנאמר בזה ואינו עניין לו
פרדוקס המספרים המעניינים
הערות שוליים

↑  Exploring the Psychology of Interest | Paul J. Silvia | 9780195158557 | Oxford University Press Canada, www.oupcanada.com
↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Psychology of Interest, www.newadvent.org
1 2 3  רוברט ס. וודוורת (1965). פסיכולוגיה. תל אביב: מסדה.
↑  Barbie: Manufactured by Mattel, designed by evolution VII | Psychology Today, www.psychologytoday.com (באנגלית)
↑  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
↑  K. Ann Renninger, Suzanne Hidi, Andreas Krapp (ע), The Role of interest in Learning and Development, New York and London: Psychology Press - Taylor & Francis Group, 2014
↑  Silvia, Paul J, Exploring the psychology of interest. New York, NY, US: Oxford University Press. (2006). viii
↑  Exploring the Psychology of Interest
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555622505171  GND: 4161990-0  LCCN: sh85067242  NDL: 00567247 
הגירויים שמעוררים עניין באדם קשורים לניסיון העבר שלו, באופן ספציפי למידת היותם חדשים עבורו.
עונת 1971/1972 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  14 באוגוסט 1971 – 11 במאי 1972 (272 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  דרבי קאונטי
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1160 (2.51 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (33) פרנסיס לי (מנצ'סטר סיטי)
 → 1970/19711972/1973 ←
 
עונת 1971/1972 הייתה העונה ה-73 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-14 באוגוסט 1971 והסתיימה ב-11 במאי 1972. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי ושפילד יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. אם כמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
דרבי קאונטי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו נוטינגהאם פורסט והאדרספילד טאון. במקומן לליגה הבכירה עלו נוריץ' סיטי ובירמינגהאם סיטי.
כדורגלנים מצטיינים

פרנסיס לי ממנצ'סטר סיטי כבש 33 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
גורדון בנקס מסטוק סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | דרבי קאונטי | 42 | 24 | 10 | 8 | 69 | 33 | 2.091 | 36 | 58 | זכייה בליגה  העפלה לגביע האלופות |
| 2 | לידס יונייטד | 42 | 24 | 9 | 9 | 73 | 31 | 2.355 | 42 | 57 | זכייה בגביע האנגלי  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 3 | ליברפול | 42 | 24 | 9 | 9 | 64 | 30 | 2.133 | 30 | 57 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 23 | 11 | 8 | 77 | 45 | 1.711 | 32 | 57 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5 | ארסנל | 42 | 22 | 8 | 12 | 58 | 40 | 1.450 | 18 | 52 |  |
| 6 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 19 | 13 | 10 | 63 | 42 | 1.500 | 21 | 51 | העפלה לגביע אופ"א כמחזיקת גביע |
| 7 | צ'לסי | 42 | 18 | 12 | 12 | 58 | 49 | 1.184 | 9 | 48 |  |
| 8 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 19 | 10 | 13 | 69 | 61 | 1.131 | 8 | 48 |  |
| 9 | וולברהמפטון וונדררס | 42 | 18 | 11 | 13 | 65 | 57 | 1.140 | 8 | 47 |  |
| 10 | שפילד יונייטד | 42 | 17 | 12 | 13 | 61 | 60 | 1.017 | 1 | 46 |  |
| 11 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 15 | 11 | 16 | 49 | 52 | 0.942 | 3- | 41 |  |
| 12 | לסטר סיטי | 42 | 13 | 13 | 16 | 41 | 46 | 0.891 | 5- | 39 |  |
| 13 | איפסוויץ' טאון | 42 | 11 | 16 | 15 | 39 | 53 | 0.736 | 14- | 38 |  |
| 14 | וסטהאם יונייטד | 42 | 12 | 12 | 18 | 47 | 51 | 0.922 | 4- | 36 |  |
| 15 | אברטון | 42 | 9 | 18 | 15 | 37 | 48 | 0.771 | 11- | 36 |  |
| 16 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 12 | 11 | 19 | 42 | 54 | 0.778 | 12- | 35 |  |
| 17 | סטוק סיטי | 42 | 10 | 15 | 17 | 39 | 56 | 0.696 | 17- | 35 | העפלה לגביע אופ"א |
| 18 | קובנטרי סיטי | 42 | 9 | 15 | 18 | 44 | 67 | 0.657 | 23- | 33 |  |
| 19 | סאות'המפטון | 42 | 12 | 7 | 23 | 52 | 80 | 0.650 | 28- | 31 |  |
| 20 | קריסטל פאלאס | 42 | 8 | 13 | 21 | 39 | 65 | 0.600 | 26- | 29 |  |
| 21 | נוטינגהאם פורסט | 42 | 8 | 9 | 25 | 47 | 81 | 0.580 | 25 | 34- | ירדה ליגה |
| 22 | האדרספילד טאון | 42 | 6 | 13 | 23 | 27 | 59 | 0.458 | 25 | 32- | ירדה ליגה |
עונת 1972/1973 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  16 בספטמבר 1972 – 8 ביוני 1973 (266 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  באיירן מינכן
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  1031 (3.37 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  5,326,000 (17,405 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (36) גרד מילר  באיירן מינכן
 → 1971/19721973/1974 ←
 
עונת 1972/1973 הייתה העונה העשירית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-16 בספטמבר 1972 והסתיימה ב-8 ביוני 1973.
וופרטל וקיקרז אופנבך עלו מהליגות האזוריות.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות עונה השנייה ברציפות ובפעם השלישית בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. אם בסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם הפרש שערים הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17 וה-18 ירדו בסוף העונה לליגות אזוריות, ושתי קבוצות מליגות אזוריות עלו במקומן. למטרת קביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מחמש ליגות אזוריות, סך הכול 10 קבוצות.
איינטרכט בראונשווייג ורוט-וייס אוברהאוזן ירדו לליגות אזוריות.
כדורגלנים מצטיינים

גרד מילר מבאיירן מינכן כבש 36 שערים, והיה מלך השערים של הליגה בפעם החמישית בקריירה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | באיירן מינכן (אלופה) | 34 | 25 | 4 | 5 | 93 | 29 | 64 | 54 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | פ.צ. קלן | 34 | 16 | 11 | 7 | 66 | 51 | 15 | 43 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | פורטונה דיסלדורף | 34 | 15 | 12 | 7 | 62 | 45 | 17 | 42 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | וופרטל | 34 | 15 | 10 | 9 | 62 | 49 | 13 | 40 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 17 | 5 | 12 | 82 | 61 | 21 | 39 | זכייה בגביע הגרמני העפלה לגביע מחזיקות הגביע |
| 6. | שטוטגרט | 34 | 17 | 3 | 14 | 71 | 65 | 6 | 37 | סגנית בגביע הגרמני העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | קיקרז אופנבך | 34 | 14 | 7 | 13 | 61 | 60 | 1 | 35 |  |
| 8. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 15 | 4 | 15 | 58 | 54 | 4 | 34 |  |
| 9. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 12 | 10 | 12 | 58 | 68 | 10- | 34 |  |
| 10. | דיסבורג | 34 | 12 | 9 | 13 | 53 | 54 | 1- | 33 |  |
| 11. | ורדר ברמן | 34 | 12 | 7 | 15 | 50 | 52 | 2- | 31 |  |
| 12. | בוכום | 34 | 11 | 9 | 14 | 50 | 68 | 18- | 31 |  |
| 13. | הרטה ברלין | 34 | 11 | 8 | 15 | 53 | 64 | 11- | 30 |  |
| 14. | המבורג | 34 | 10 | 8 | 16 | 53 | 59 | 6- | 28 |  |
| 15. | שאלקה 04 | 34 | 10 | 8 | 16 | 46 | 61 | 15- | 28 |  |
| 16. | הנובר 96 | 34 | 9 | 8 | 17 | 49 | 65 | 16- | 26 |  |
| 17. | איינטרכט בראונשווייג | 34 | 9 | 7 | 18 | 33 | 56 | 23- | 25 | ירדו ליגה |
| 18. | רוט-וייס אוברהאוזן | 34 | 9 | 4 | 21 | 45 | 84 | 39- | 22 | ירדו ליגה |
עמרן כהן

עמרן כהן הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.
כהן הוא גידם.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) התחרה באתלטיקה ובשחייה בדרגת נכות F:
במשחה 50 מטר בסגנון חופשי דורג במקום השני וזכה במדליית כסף עם תוצאה של 37.23 שניות.
במשחה 50 מטר בסגנון גב דורג במקום השישי עם תוצאה של 55.43 שניות.
בתחרות פנטאתלון דורג במקום השלישי וזכה במדליית ארד.
בתחרות קפיצה לרוחק דורג במקום החמישי עם תוצאה של 5.18 מטר.
בתחרות ריצה ל-100 מטר דורג במקום השלישי וזכה במדליית ארד עם תוצאה של 12.40 שניות.
בתחרות ריצה ל-1500 מטר דורג במקום החמישי עם תוצאה של 5:10.90 דקות.