stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייל סמבר
תיאור > קרניים

לזכרים יש זוג קרניים מסוג אנטלר העשויות מעצם הגדלה כל שנה ולא מקרן אמיתית (קראטין). הקרניים גדולות ועבות המתחלקות לשלושה סיעופים: סיעוף אחד בינוני באזור המצח, ושני סיעופים המתפצלים בקצה הקרן. סיעוף רביעי באזור המצח הוא תופעה די נדירה אצל הזכרים, ובמקומות מסוימים כ-10% מהזכרים יצמיחו אותו. אורך הקרניים של המבוגרים הוא בדרך כלל עד 110 סנטימטרים (43 אינץ'). אין עונה קבועה לנפילת הקרניים של הסמברים, ולכן ניתן לראות קרבות בין זכרים כשאחד מהם ללא קרניים כלל או עם קרניים קטנות בשלבי צמיחה. בטאיוואן הסמברים מגודלים בחוות מיוחדות יחד עם איילי סיקה לקרניהם הנופלות מדי שנה, ומשמשות כידיות יקרות לפיגיונות ואקדחים.
תיאור > תת-מינים

בשל צבעם המשתנה אף מפרט לפרט, נרשמו בעבר למעלה מארבעים תת-מינים;
נכון לעכשיו מוכרים שבעה תת-מינים של סמבר, אף על פי שישנם חוקרים המציעים תת-מינים נוספים. גודל תת-המינים כאמור משתנה ממזרח למערב. תת-המין הסמבר ההודי הנפוץ בהודו וסרי לנקה, הוא הגדול מבין תת-המינים הן בפרופורציות הגוף והן בקרניו. סמבר דרום סין (הנפוץ החל מדרום סין ומיאנמר ועד מלזיה), הוא כנראה השני במונחים של גודל הגוף עם קרניים קטנות מעט מהסמבר ההודי. לסמבר הסומטרי שמאכלס את האי סומטרה, ולסמבר הבורנאי הנפוץ בבורנאו, נראה שיש את הקרניים הקטנות ביותר ביחס לגודל גופם. הסמבר הפורמסני (טאיוואן) הוא הקטן מבין תת-המינים, בעוד שקרניו הם בגודל דומה לסמבר דרום סין.
להלן רשימת תת-המינים:
סמבר הודי (Rusa unicolor unicolor) נפוץ בהודו, נפאל, בנגלדש וסרי לנקה.
סמבר דרום סין (Rusa unicolor cambojensis) נפוץ בדרום סין, מיאנמר, תאילנד, לאוס, וייטנאם, קמבודיה וחצי האי המלאי.
סמבר מרכז סין (Rusa unicolor dejeani) נפוץ במרכז סין.
סמבר האינאן (Rusa unicolor hainana) נפוץ באי האינאן, סין.
סמבר סומטרי (Rusa unicolor equina) נפוץ באי סומטרה, ובאיים הסמוכים: פגאי, סיפאורה, סיברוט, וניאס, (אינדונזיה).
סמבר בורנאי (Rusa unicolor brookei) נפוץ באי בורנאו המחולק בין אינדונזיה, מלזיה וברוניי.
סמבר פורמסני (Rusa unicolor swinhoii) נפוץ בטאיוואן.
תפוצה טבעית ובית גידול

איילי הסמבר נפוצים בדרום ומזרח אסיה; תפוצתם מתחילה החל מהמורדות הדרומיים של הרי ההימלאיה בצפון הודו ודרום נפאל, עוברת דרך בנגלדש, מרכז ודרום סין (כולל האי האינאן), טאיוואן, מדינות הודו-סין (בהוטן, מיאנמר, תאילנד, לאוס, וייטנאם, קמבודיה, חצי האי המלאי), ומסתיימת באיים האינדונזים: סומטרה, ניאס, סיפאורה, סיברוט, ופגאי; בבורנאו מלבד הצד האינדונזי הסמבר מצוי גם בחלק של ברוניי ומלזיה. ב-1996 הסמבר דווח בפארק הלאומי אוג'ונג קולון שבאי ג'אווה, אך לאחר מכן התברר שהדבר נבע מבלבול עם אייל הטימור.
בית גידולם של איילים אלה מגוון, וכולל: יערות סוב-טרופיים לחים ויבשים, יערות ירוקי-עד לחים ויבשים, יערות נשירים, יערות הרריים, יערות שפלה, יערות מחטנים, יערות גשם טרופיים, ביצות וסוואנות. הסמברים לעיתים רחוקות יתרחקו ממים, וזהו הגורם היחיד כמעט שישפיע על בחירת בית הגידול. הסמבר מעדיף גם כיסוי צפוף של שיחים ועשבים, אף שטבעו משתנה מאוד בגלל תפוצתו הרחבה ברחבי דרום אסיה. באזורים מסוימים הסמברים נמנעים מאזורים דלי צמחייה ואת תפקידם האקולוגי ממלאים איילי הצ'יטאל ואיילים קטנים מהמין מונטיאק מצוי הסובלניים יותר. במהלך חיפושים אחר מזון הזכרים חולפים מדי יום על שטח של כ-1500 דונם, והנקבות על כ-300 דונם.
בהודו, הסמבר נוטה לחיות ביערות צחיחים בגוג'ראט וראג'סטאן, ביערות אורן ואלון למרגלות ההימלאיה, ביערות ירוקי עד בין ההרים של צפון מזרח הודו, וביערות נשירים (לחים ויבשים) בכל רחבי תת-היבשת ההודית. מחוץ להודו הוא נוטה לחיות ביערות ממוזגים, ובטאיוואן ביערות תת-אלפינים. גמישות בית הגידול מקורה בתזונתו הרחבה: בהודו לבדה תועדו כ-130–180 מינים של צמחים הנצרכים על ידי הסמבר, מה גם שהוא אינו בררן במזונו כאיילים אחרים; מלבד זאת הסמבר גם יכול לשנות את תזונתו בהתאם למזון הזמין באותה תקופה. הסמברים חיים בעיקר באזורים נמוכים, ובמקומות כמו מזרח טאיוואן, מיאנמר, ומורדות הרי ההימלאיה הם נמצאים בגבהים של עד 3,500 מטר מעל פני הים.
אקולוגיה > פעילות והתנהגות

הסמבר חי בעיקר ביער ומבלה את זמנו באכילת מגוון רחב של צמחייה, הכולל: עשבים, עשבי תיבול, עלים, פירות, צמחי ושרכי מים, (תלוי בבית גידול המקומי); כמו כן הם ניזונים ממגוון רחב של שיחים ועצים. הסמברים הם פריט טרף מועדף על אריות אסייתים וטיגריסים מתת-המינים: הבנגלי, הדרום-סיני, ההודי-סיני המלאי, והסומטרי. בהודו, הסמבר מהווה כמעט 60% מתזונתו של ה טיגריס הבנגלי; במקרים מסוימים, טיגריס זה אף מסוגל לחקות את קריאתו של הסמבר כדי לגרום לו להתקרב למארב. תנינים גדולים מהמינים תנין הביצות ותנין הים צדים מדי פעם גם סמברים בוגרים, ואילו נמרים ודהולים יצודו בעיקר סמברים צעירים או חולניים, אף על פי שהם מסוגלים לתקוף גם בוגרים בריאים.
הסמברים פעילים בכל שעות היממה, ושיא פעילותם הוא בלילה או שעות הדמדומים והזריחה. זכרים חיים לבד במשך רוב השנה, ונקבות חיות בעדרים קטנים של עד 16 פרטים; באזורים מסוימים, עדר ממוצע מורכב משלוש או ארבעה פרטים בלבד, בדרך כלל בהיקף של נקבה בוגרת אחת, ואחרות צעירות יותר; עם זאת לעיתים קרובות מתאספים מספר עדרים בסמוך למים ואז מספרם מגיע אף למאות פרטים. בהודו בשטחי המרעה ניתן לראות עדרי סמבר רועים לצד תאואים אסייתים, גאורים, קרנפים הודים, חזירי בר, איילי צ'יטאל ועוד.
כמו רוב האיילים, הסמבר בדרך כלל שקט אף על פי שכל הבוגרים יכולים לשאוג או לעשות קולות קצרים בקול גבוה כאשר הם מבוהלים. כמו כן הם מתקשרים באמצעות בלוטות הריח ברגל.
הזכרים נוהגים להתפלש ולחפור עם קרניהם באדמה ספוגה בצואה, ולאחר מכן למרוח על גזעי עצים. הסמברים נעמדים על רגלייהם האחוריות באופן שכיח יותר משאר האיילים, אם כדי לאכול ואם כדי לסמן את ענפי העץ שמעליהם בקרניהם. למרות חוסר הקרניים של הנקבות, הם מגינות על צאצאיהם בהצלחה מפני טורפים, דבר חריג יחסית בקרב האיילים. כאשר הסמבר מותקף על ידי דהולים, כלבי ציד, או כלבי בית, הוא יוריד את ראשו, יזקוף את רעמתו ויכה בכלבים. הסמברים מעדיפים לתקוף את הטורפים הקטנים במים רדודים, הן בשל גובהם והן בשל העובדה שהם שחיינים טובים. מספר סמברים עלולים ליצור מערך הגנה צמוד ולרדוף ולהכות ביחד בכלבים מה שיגרום להם מהר יותר לסגת. כאשר הסמבר חש בסכנה הוא ירים את זנבו ואחת מרגליו ויכה בחוזק בקרקע או במים, לעיתים תוך כדי השמעת קול המזכיר נביחה, ובכך יזהיר את בעלי החיים האחרים בסביבה.
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

הסמברים מתרבים בעיקר בעונת הגשמים אף על פי שהם יכולים להתרבות כל השנה. הייחום נמשך כ-18 ימים, ובהם הזכר מסמן שטח שממנו הוא מושך נקבות סמוכות, אך בניגוד לאיילים אחרים הוא אינו אוסף הרמון. הזכר מתפלש לעיתים קרובות בבוץ, ייתכן כדי להדגיש את צבע הפרווה שלו, שבדרך כלל כהה יותר מזה של נקבות. אף על פי שהסמברים משמיעים שאגות ונביחות רמות, כאשר הם מיוחמים על פי רוב הם אינם קולנים. זכר דומיננטי גדול המגן על שטחו יהיה מוקף לפעמים על ידי מספר זכרים קטנים יותר, שיעזרו לו להביס בהצלחה יריבים אחרים. בקרבות בין זכרי הסמבר הם נועלים את הקרניים ודוחפים אחד את השני בדומה לאיילים אחרים, אבל באופן ייחודי להם, הם לפעמים נעמדים על רגליהם האחוריות ומתנגשים כלפי מטה על היריב באופן המזכיר קרבות של יעלים ואנטילופות. כאשר הנקבות נלחמות ביניהן, אף הן נעמדות על רגליהן האחוריות, ומשתמשות ברגליים הקדמיות כדי להכות אחת את השנייה בראש.
ההריון של הנקבה נמשך בסביבות שמונה חודשים (לפי מספר מחקרים הוא עשוי להיות ארוך יותר), לאחריהם נולד בדרך כלל רק עופר אחד במשקל 5–8 ק"ג (ב-2% מהלידות דווחו תאומים); העופרים נולדים ללא נקודות, אם כי בתת-מין מסוים יש נקודות שנעלמות זמן קצר לאחר הלידה. העופר מתחיל לאכול מזון מוצק לאחר 5 עד 14 ימים, ולהעלות גרה לאחר חודש; בסביבות 3–5 שנים העופרים מגיעים לבגרות.
תוחלת חייו של אייל הסמבר בשבי עד 28 שנים, ואילו בטבע סביר להניח שהיא אינה יותר מ-12 שנים.
הבאה למדינות אחרות

הסמברים הובאו למדינות רבות בעיקר לשם ציד שעשוע. אף על פי שתפוצתם באזורים אלה גדולה למדי, הם אינם נכללים במפת התפוצה.
הבאה למדינות אחרות > אוסטרליה

באוסטרליה, ציד הסמבר הוא ספורט פופולרי, ואגודות ציד אוסטרליות מקיימות ביניהם תחרויות על פוחלצי סמבר. בשל מספרם המוגזם הם משפיעים על צמחים מקומיים, ואף יכולים לגרום למיני צמחים להיכחד. הסמברים הוכנסו במקור לוויקטוריה להר סוגארלואף (Sugarloaf) ב-1860 בסמוך לפארק הלאומי קינגלייאק, ואזורים הסמוכים לעיר "טווראדין" (עיר הרחוקה 57 ק"מ ממלבורן) והעיר "באלראט" (105 ק"מ ממלבורן). הסמברים הסתגלו במהירות לאזורי הביצות, ולאחר מכן התפשטו צפונה יותר. שחרור נוסף אירע בחצי האי קובוארג שבטריטוריה הצפונית.
מלבד זאת היו אף ניסיונות נוספים להכניסם לאי טסמניה שלבסוף נחלו כישלון.
התפשטות הסמבר הייתה עדיין יציבה בניו סאות' ויילס ובוויקטוריה, אולם בסביבות 1980 החל גל שחרורים גדול בחופים הדרומיים של ויקטוריה; הסמברים המשיכו להתפשט מזרחה והגיעו עד לפרברים החיצוניים של מלבורן. בשל העדר טורפים מקומיים גדולים הסמברים התרבו בהצלחה, וכיום מספרם נאמד בכ-100,000 פרטים.
בוויקטוריה, איילי סמבר נחשבים כיום כאיום על המגוון הביולוגי בחוק ההגנה על החי והצומח (1988) בשל ההשפעה השלילית שלהם על הצמחייה ובעלי החיים המקומיים. הסמברים ניזונים ממספר צמחים נדירים הנמצאים בסכנת הכחדה, ולמעלה מ-60 מיני צמחים זוהו כנפגעים במישרין או בעקיפין על ידי הסמברים. סמבר זכר בוגר עלול להזיק באופן משמעותי גם לשיחים ועצים, על ידי עקירת שיחים ושבירת ענפים, ולפעמים אף מסוגל להמית עץ או שתיל על ידי קילוף שכבה עבה מהגזע בקרניו הגדולות. הסמברים גם אוכלים שתילים, פירות או זרעים של צמחים רבים, ומלבד זאת הם משאירים סימנים על הצמחייה כדי לסמן את הטריטוריה שלהם.
היחס כיום כלפי הסמברים שנוי במחלוקת; למרבה האירוניה דווקא ארגוני השימור דוגלים בהשמדת הסמברים בשל ההשפעה הסביבתית שלהם, ואילו ארגוני ציד שאחראים במידה רבה להתפוצצות האוכלסין (על ידי שחרור איילים למקומות נוספים), רוצים להגן על אוכלוסיית האיילים בשל הרווח שהם מפיקים מהם. איילי הסמבר עדיין רשומים כמינים מוגנים בוויקטוריה ובניו סאות' ויילס ונדרש רישיון כדי לצודם, בעוד שבקווינסלנד ואוסטרליה המערבית הם הוכרזו כמינים מזיקים וניתן לצוד אותם בכל עת ללא הגבלה. ארגוני שימור הסביבה מעוניינים שהסמברים יוכרזו כמין פולש בכל האזורים, בשל התפוצצות האוכלוסייה וההשפעה השלילית שלהם על המינים מקומיים.
בסביבות 2008–2009 ניצודו בוויקטוריה 35,000 סמברים על ידי ציידים חובבנים - רבים מתוכם בפארקים וגנים לאומיים. מספר זה גדול יחסית, אם כי הוא מהווה פחות מ-40% מהאוכלוסייה הנתונה כל העת בצמיחה.
הבאה למדינות אחרות > ניו זילנד ואחרות

בניו זילנד, איילי סמבר נפוצים בעיקר באזורי חוף ונקיקים בחבל מנוואטו-ונגנאוי, במחוזות: הואווהנואה (Horowhenua District), רנגיטיקי (Rangitikei District), וונגנאוי (Wanganui District). עד לאחרונה הם היו מוגנים, אבל כעת מחלקת השימור של ניו זילנד הסירה את תקנות הציד, ומאפשרת לציידים לצודם ללא הגבלה כדי שהללו לא ידחקו את בעלי החיים המקומיים.
הסמברים לא הצליחו להשתלב בנוף הברזילאי, אך לעומת זאת נקלטו בהצלחה במדינת סנט וינסנט והגרנדינים ובמחוז הכף המערבי בדרום אפריקה.
הבאה למדינות אחרות > ארצות הברית

איילי סמבר הוכנסו לאיי סנט וינסנט שבפלורידה בשנת 1908. אייל נוסף החי על האי באופן טבעי הוא האייל פרדי לבן-הזנב הקטן פי שניים מהסמבר; אולם למרות זאת הסמברים אינם פוגעים בפרדים כיוון שהפרדים מאכלסים את האזורים הגבוהים, ואילו אייל הסמבר נפוץ על פי רוב בשפלות ובביצות. כדי להבטיח שהסמברים לא ידחקו את האיילים הפרדים, היתרי ציד הוצאו מאז 1987 כדי לווסת את האוכלוסייה, ובכל שנה ניתנים בממוצע כ-130 היתרים לציד בן שלושה ימים. האוכלוסייה היציבה של הסמברים באי היא 70–100 פרטים. מלבד זאת איילי הסמבר הובאו גם למדינות טקסס וקליפורניה.
הערות שוליים

↑  אייל סמבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539318105171 
סמבר זכר בפארק הלאומי קאנאה, מאדהיה פרדש, הודו
תת-המין סמבר הודי בג'איפור, הודו.
תת-המין סמבר דרום סין בתאילנד.
נקבת סמבר צעירה לצד אימה בהודו.
זכרים מבוגרים ניזונים משרכי מים בביצות בראג'אסטן, הודו.
בשל גובהו אייל הסמבר ניזון אף מענפי עצים ומעלים.
טיגריס בנגלי טורף סמבר צעיר.
דהולים תוקפים סמבר זכר בפארק הלאומי באנדיפור. ניתן להבחין כי הסמבר מניף את זנבו לאות אזהרה, ומוריד את צווארו כדי לתקוף את הדהולים.
עופר צעיר של סמבר.
סמברים באזור מוצף בפארק הלאומי קאולדאו, ראג'סטאן, הודו.
עדר סמברים לצד גאורים. הפארק הלאומי פריאהאר,קרלה, הודו.
עופר מתבגר לצד אימו בפארק הלאומי נאג'ארהול, קרנטקה, הודו.
אייל סמבר זכר ב"פארק הלאומי באנרגאטה" בקרנטקה, הודו.
אייל הסמבר משפיע לרעה על הפאונה האוסטרלית. בתמונה: וולבי זריז
"המתת עץ" כפי שנראית בתמונה, היא דוגמה לאחד מהנזקים הנגרמים לפלורה האוסטרלית על ידי אייל הסמבר.
אייל פרדי לבן-זנב במסצ'וסטס.
בני עבדי שלמה

במקרא, בני עבדי שלמה הם סוג של "קבוצת יוחסין" שעלו מבבל בימי עזרא, הם מתייחסים כצאצאי העבדים שנתנום שלמה המלך למס עובד ויש משערים כי הם בעצם צאצאי שבעת העממים של ארץ כנען. הקבוצה לא זכתה אפוא לנישואין בקהל ישראל ובחז"ל השקיפו עליהם כעוזרי חיילי נבוכדנצר בחורבן בית המקדש הראשון וכלהוטים אחרי חיתון עם בנות ישראל.
עבדי שלמה המקוריים

עבדי שלמה מוזכרים בספר מלכים ובספר דברי הימים; ב”וַיִּשְׁלַח לוֹ חוּרָם בְּיַד עֲבָדָיו אוניות [אֳנִיּוֹת] וַעֲבָדִים יוֹדְעֵי יָם וַיָּבֹאוּ עִם עַבְדֵי שְׁלֹמֹה אוֹפִירָה וַיִּקְחוּ מִשָּׁם אַרְבַּע מֵאוֹת וַחֲמִשִּׁים כִּכַּר זָהָב וַיָּבִיאוּ אֶל הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה” (דברי הימים ב ח יח) וכן ב”וְגַם עַבְדֵי חירם [חוּרָם] וְעַבְדֵי שְׁלֹמֹה אֲשֶׁר הֵבִיאוּ זָהָב מֵאוֹפִיר הֵבִיאוּ עֲצֵי אַלְגּוּמִּים וְאֶבֶן יְקָרָה” (דברי הימים ב ט י). לא ברור אם עבדי שלמה נמנו עם שבעים אלף העבדים של שלמה נושאי סבל וחוצבי-הר, שעליהם מספר הכתוב ”ויהי לשלמה שבעים אלף נשא סבל ושמנים אלף חצב בהר” (מלכים א ה כט) ושם פירש רש"י, שהם היו "גרים גרורים". המלבי"ם מנמק כי עבדי שלמה היו מצאצאי שבעת עממין על סמך, שנמנו בספר עזרא יחד עם הנתינים
בספר מלכים עוד מסופר על שימוש שלמה בעבדיו להבאת כסף מאופיר; ”וָאֳנִי עָשָׂה הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה בְּעֶצְיוֹן גֶּבֶר אֲשֶׁר אֶת אֵלוֹת עַל שְׂפַת יַם סוּף בְּאֶרֶץ אֱדוֹם. וַיִּשְׁלַח חִירָם בָּאֳנִי אֶת עֲבָדָיו אַנְשֵׁי אֳנִיּוֹת יֹדְעֵי הַיָּם עִם עַבְדֵי שְׁלֹמֹה” (מלכים א ט כח) הובאה רשימה מפורטת על מפעלי הבנייה של שלמה ועל הזהב שהביא מאופיר על ידי עבדי חירם ועבדיו. שם נאמר כי שלמה שעבד את האוכלוסייה הכנענית הנשארת ונתנה למס עובד - סוג עבדות שפורש כעבודה גופנית ולא רק תשלומת-מיסים וארנונא.
רשימת עזרא

הצירוף בני עבדי שלמה בא ברשימת העולים מבבל ”כָּל הַנְּתִינִים וּבְנֵי עַבְדֵי שְׁלֹמֹה שְׁלֹשׁ מֵאוֹת תִּשְׁעִים וּשְׁנָיִם” (עזרא ב נח) ונמנו כעשר משפחות;
בני סוטי
בני הספרת (בספר נחמיה: בני ספרת)
בני פרודא (בספר נחמיה: בני פרידא)
בני יעלה (בספר נחמיה: בני יעלא)
בני דרקון
בני גדל
בני שפטיה
בני חטיל
בני פכרת הצביים
בני אמי (בספר נחמיה: בני אמון)
מספרם יחד עם כל הנתינים היו סך הכל 392 נפש.
רשימת עזרא > קביעת ייחוסם בעם

על העובדה שנמנו יחד עם הנתינים כתב המלבי"ם שלפי הדעה בתלמוד שצאצא של בת ישראל מגוי או עבד הוא ממזר, אכן היו עשר משפחות הללו ממזרים והשתייכו לסוג שתוקי ואסופי שבעשרת היוחסין. ואילו לדעה האחרת בתלמוד, שלפיה הצאצא כשר כתב שיש לומר לפי תוספות תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ט"ז, עמוד ב' כי מוצאם מעבדים שהתייאשו בעליהם מהם והשתחררו ללא גט, שדינם כ"גרי וחרורי" (= בן חורין, סוג אחד מבין העשרה יוחסין), אלא שנמנו בספר עזרא יחד עם הנתינים כי היו בין שבעת האומות עליהם הטיל שלמה מס עובד.
בספר נחמיה מסופר שהתיישבו באותם הערים בו התיישבו לפני גלותם על ידי נבוכדנצר; ”בערי יהודה ישבו איש באחזתו בעריהם ישראל הכהנים והלוים והנתינים ובני עבדי שלמה.” (נחמיה יא ג)
ישיבתם בתדמור

בתלמוד הובא שלפי הדעה שמי שנולד מגוי הוא ממזר, אין לקבל גרים מעיר תדמור מפני שהם בעצם מבני עבדי שלמה ונידונים בדין ממזר;. מובא במדרש רבה וכן בתלמוד כי בני עבדי שלמה לקחו יד בחורבן בית המקדש;
תריסר אלפי גברי ושיתא אלפי קשתויי וחד אמר תריסר אלפי גברי ומנייהו שיתא אלפי קשתויי; בשעה שנכנסו עובדי כוכבים להיכל הכל נפנו על כסף וזהב והם נפנו על בנות ירושלים שנאמר (איכה ה, יא) נשים בציון ענו בתולות בערי יהודה
לפי המובא ברש"י לא היה כל צורך לבני עבדי שלמה לאנוס בנות ישראל הודות לעשרם ובגללו רצו דווקא בנות ישראל להינשא להם. אכן בתלמוד ירושלמי מובא בשם חגי הנביא כי הם כשרים לבא בקהל בתור גרים; ”אמר להן על המדוכה הזאת ישב חגי הנביא והעיד שלשה דברים על צרת הבת שתינשא לכהונה ועל עמון ומואב שהן מעשרין מעשר עני בשביעית ועל גירי תדמור שהן כשרין לבא בקהל” (תלמוד ירושלמי מסכת יבמות), בני תרמוד אכן היו די מוכרים לחז"ל וכן בשיעור הדלקת חנוכייה שיערו לפי השארת בני תרמוד בשוק.
עבדי שלמה נזכרים גם בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף י"ז, עמוד א', כגורמי פסול הייחוס של בני העיר תרמוד, שם שעשוי להיות שיבוש של שם העיר תדמור.
הערות שוליים

↑  "וממה שחשבם ביחד עם הנתינים, משמע שהם מן השבע האומות שנתנם שלמה למס עובד כמ"ש בדה"ב (ח ז, ושם "העם הנותר מן החתי והאמרי והפרזי והחוי והיבוסי אשר לא מישראל המה מן בניהם אשר נותרו אחריהם בארץ אשר לא כלום בנ"י ויעלם שלמה למס עד היום הזה") -מלבי"ם לספר עזרא ב נה
↑  מלבים לספר עזרא ב נה
↑  רבי יוחנן וסביא דאמרי תרוייהו אין מקבלים גרים מן התרמודים ומי אמר ר' יוחנן הכי והתנן כל הכתמים הבאים מן הרקם טהורים ורבי יהודה מטמא מפני שהם גרים וטועים מבין העובדי כוכבים טהורים והוינן בה קפסיק ותני מבין העובדי כוכבים ואפי' מן תרמוד ואמר רבי יוחנן זאת אומרת מקבלין גרים מתרמוד וכי תימא זאת ולא ס"ל והא אמר רבי יוחנן הלכה כסתם משנה אמוראי נינהו ואליבא דר' יוחנן מתרמוד מאי טעמא לא פליגי בה רבי יוחנן וסביא חד אמר משום עבדי שלמה וחד אמר משום בנות ירושלים בשלמא למ"ד משום עבדי שלמה קסבר עובד כוכבים ועבד הבא על בת ישראל הולד ממזר אלא למ"ד משום בנות ירושלים מאי היא פליגי בה רב יוסף ורבנן ותרוייהו משמיה דרבה בר בר חנה חד אמר תריסר אלפי גברי ושיתא אלפי קשתויי וחד אמר תריסר אלפי גברי ומנייהו שיתא אלפי קשתויי בשעה שנכנסו עובדי כוכבים להיכל הכל נפנו על כסף וזהב והם נפנו על בנות ירושלים שנאמר (איכה ה, יא) נשים בציון ענו בתולות בערי יהודהתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ט"ז, עמוד א'תלמוד ירושלמי תענית ד ה
↑  רש"י, מסכת יבמות, דף ט"ז, עמוד א'
↑  "עד שתכלה רגל מן השוק עד כמה א"ר יוחנן עד דכליא רגלא דתרמודאי פי' עצים ידועים אצלם ונקראים תרמודא ובני אדם המביאין אותם נקראין תרמודאי ומתעכבין עד אחר שקיעת החמה כמו חצי שעה עד שמגיעין לבתיהם
הצגה ליניארית

בתורת החבורות, הצגה ליניארית היא הצגה של חבורה נתונה כחבורת מטריצות (או, באופן כללי יותר, כחבורה של העתקות הפיכות של מרחב הילברט), באמצעות הומומורפיזם מן החבורה לחבורת ההעתקות הליניאריות של מרחב וקטורי מעל שדה כלשהו.
הצגה של חבורה  G מאפשרת לייצג את איברי החבורה כטרנפסורמציות ("סימטריות") של מרחב ווקטורי כאשר פעולת החבורה מתאימה להרכבה של הטרנספורמציות, מה שהופך הצגות למקרה פרטי של פעולת חבורה על קבוצה. במקרה של פעולה על מרחב ממד סופי, הצגה מאפשרת לייצג את איברי החבורה כאוסף מטריצות, כאשר פעולת החבורה מתאימה לכפל מטריצות.
את תורת ההצגות, העוסקת בהצגות ליניאריות, פיתח פרדיננד גאורג פרובניוס בסוף המאה ה-19, והיא הפכה להיות ענף מרכזי בתורת החבורות, בעל יישומים רבים במתמטיקה ומחוץ לה.
חבורה שיש לה הצגה נאמנה (כזו שבה ההעתקה מן החבורה אל ההעתקות הליניאריות אינה מאבדת מידע) נקראת חבורה ליניארית.
מונחים והגדרות

באופן פורמלי, הצגה היא הומומורפיזם  \rho :G\rightarrow \operatorname {GL} (V), כאשר  G היא החבורה הנתונה,  V הוא מרחב וקטורי מעל שדה  F, ו- \operatorname {GL} (V) היא חבורת ההעתקות הליניאריות ההפיכות של המרחב. כאשר  V הוא מרחב מממד סופי  n, אפשר לזהות את החבורה  \operatorname {GL} (V) עם חבורת המטריצות ההפיכות  \operatorname {GL} _{n}(F). במקרה זה  n נקרא ממד ההצגה  (\rho ,V).
גרעין של הצגה  \rho :G\rightarrow \operatorname {GL} (V) הוא הגרעין של ההומומופריזם  \rho . משמע, זו תת-חבורה נורמלית  Ker(\rho ) ב- G המורכבת מכל האיברים שנשלחים להעתקת זהות  id_{V} תחת  \rho . הצגה נאמנה היא הצגה שהגרעין שלה הוא תת-החבורה הטריוויאלית  {e} של  G.
בהינתן שתי הצגות  (\rho _{V},V),  (\rho _{W},W) של חבורה  G, העתקה ליניארית  f:V\to W נקראת הומומורפיזם של הצגות אם לכל  g\in G מתקיים  f\circ \rho _{V}(g)=\rho _{W}(g)\circ f. לעיתים מכונים הומומורפיזמים של הצגות גם העתקות של הצגות של  G או העתקות  G-אקוויוואריאנטיות.
אם העתקת הצגות  f:V\to W בין שתי הצגות  (\rho _{V},V),  (\rho _{W},W) היא איזומורפיזם של מרחבים ליניאריים, אז גם ההעתקה ההופכית  f^{-1} היא העתקה של הצגות. במקרה זה נאמר שההעתקה  f היא איזומורפיזם של הצגות, וההצגות  (\rho _{V},V),  (\rho _{W},W) נקראות איזומורפיות או שקולות.
בהינתן הצגה  (\rho ,V) של חבורה  G ותת-מרחב  W\subseteq V שנשמר על ידי כל האופרטורים  \rho (g),g\in G (כלומר,  \rho (g)(W)\subseteq W לכל  g\in G), ההצגה  \rho :G\to GL(W) נקראת תת-הצגה של ההצגה  (\rho ,V). במקרה זה מתקבל הומומורפיזם של הצגות  (\rho ,W)\to (\rho ,V) הנתון על ידי השיכון  W\to V.
לכל חבורה  G מוגדרות שתי הצגות מיוחדות: הצגת האפס וההצגה הטריוויאלית. הצגת האפס היא הצגה על מרחב האפס  \{0\} בה כל איברי החבורה פועלים על ידי העתקת זהות על מרחב זה. ההצגה הטריוויאלית היא ההצגה החד-ממדית  G\rightarrow \operatorname {GL} (F) בה כל איברי החבורה פועלים על ידי העתקת זהות על המרחב  F.
הצגה  (\rho ,V) של חבורה  G נקראת פריקה אם קיים תת-מרחב  \{0\}\neq W\subsetneq V שנשמר על ידי כל האופרטורים  \rho (g),g\in G. הצגה שאין לה תת-מרחב כזה (כלומר, כל תת-הצגה שלה היא הצגת האפס או ההצגה  (\rho ,V) עצמה) נקראת הצגה אי-פריקה.
סכום ישר של ההצגות  (\rho _{V},V),  (\rho _{W},W) של חבורה  G הוא הצגה  (\rho _{V}\oplus \rho _{W},V\oplus W) של  G על הסכום ישר  V\oplus W.
הצגה נקראת סופית מקומית אם היא איזומורפית לסכום ישר של הצגות ממימד סופי.
מכפלה טנזורית של ההצגות  (\rho _{V},V),  (\rho _{W},W) של חבורה  G היא הצגה  (\rho _{V}\otimes \rho _{W},V\otimes W) של  G על המכפלה הטנזורית של מרחבים ווקטוריים  V\otimes W.
בהינתן הצגה  (\rho _{V},V) של חבורה  G, ההצגה הדואלית לה היא הצגה  (\rho _{V}^{*},V^{*}) של  G על המרחב הדואלי של  V. בהצגה זו, כל איבר  g\in G פועל על ידי האופרטור הליניארי  \rho _{V}^{*}(g):=\rho _{V}(g^{-1})^{*}:V^{*}\to V^{*}.
קטגוריית ההצגות של חבורה  G היא קטגוריה בה האובייקטים הם הצגות של החבורה  G והמורפיזמים הם הומומופריזמים של הצגות של  G. קטגוריה זו היא אחד מנושאי המחקד המרכזיים בתורת ההצגות המודרנית.
בהינתן בהינתן הצגה  \rho :G\to GL(V) ותת-חבורה  H\leq G, צמצום ההצגה  (\rho ,V) לתת-חבורה  H היא ההצגה של  H הנתונה על ידי  \rho |_{H}:H\to GL(V) (כלומר, איברי  H פועלים על ידי אותם אופרטורים ליניאריים כמו בהצגה המקורית). את ההצגה המצומצת נהוג לסמן  (\rho \downarrow _{H},V) או  (Res_{H}^{G}\rho ,V).
הצגות חד-ממדיות

כל קרקטר כפלי של חבורה  G מגדיר הצגה חד-ממדית (היא בהכרח הצגה אי-פריקה). פעולת כפל על קרקטרים כפליים של  G מתאימה לכפל טנזורי של ההצגות החד-ממדיות המתאימות ופעולת ההיפוך בחבורת הקארקטרים מתאימה לדואליות של הצגות.
מעל שדה סגור אלגברית, כל ההצגות האי-פריקות של חבורה אבלית סופית הן חד-ממדיות. מעל המרוכבים, כל אלו הן קרקטרים כפליים.
דוגמאות > דוגמאות כלליות

יהי  F שדה,  G חבורה הפועלת על קבוצה  S (פעולה זו נתונה על ידי העתקה  a:G\to Aut(S)). אז הצגת הפרמוטציה של  G על אוסף הפונקציות  F[S]:=Fun(S,F) מוגדרת על ידי  g.f=f\circ a(g^{-1}) לכל פונקציה  f:S\to F ולכל  g\in G. במילים אחרות,  (g.f)(s)=f(g^{-1}.s) לכל  s\in S.
ההצגה השמאלית הרגולרית של  G על אוסף הפונקציות  F[G]: הצגה זו מתאימה לפעולת כפל משמאל של החבורה  G על עצמה. בהצגה זו כל איבר  g\in G פועל על פונקציות  G\to F על ידי הזזה משמאל בקלט הפונקציה. בדומה, מוגדרת ההצגה הימנית הרגולרית של  G על  F[G], המתאימה לפעולת כפל מימין בהופכי של החבורה  G על עצמה.
ההצגה הצמודה של  G על אוסף הפונקציות  F[G]: הצגה זו מתאימה לפעולת ההצמדה של החבורה  G על עצמה. בהצגה זו כל איבר  g\in G פועל על פונקציה  f:G\to F על ידי הצמדה בקלט הפונקציה, כלומר,  (g.f)(h)=f(g^{-1}hg) לכל  h\in G.
ההצגה הרגולרית של המכפלה הישרה  G\times G על אוסף הפונקציות  F[G]: הצגה זו מתאימה לפעולת כפח דו-צדדית של החבורה  G\times G על הקבוצה  G; פעולה זו נתונה על ידי  (g_{1},g_{2}).h:=g_{1}hg_{2}^{-1} לכל  (g_{1},g_{2})\in G\times G,h\in G. צמצום של הצגה זו לתת-חבורות  \{e\}\times G,  G\times \{e\} נותן את ההצגות השמאלית והימנית הרגוליות של  G בהתאמה. צמצום של הצגה זו לחבורה  G משוכנת אלכסונית ב- G\times G נותן את ההצגה הצמודה של  G.
דוגמאות > דוגמאות נוספות

עבור חבורה ציקלית סופית  (\mathbb {Z} /m\mathbb {Z} ,+), כל הצגה ממד סופי מעל שדה המרוכבים  \mathbb {C}  היא סכום ישר של הצגות חד-ממדיות (אי-פריקות) הנתונות על ידי אקספוננטים  e_{n}:\mathbb {Z} /n\mathbb {Z} \to GL_{1}(\mathbb {C} )\cong \mathbb {C}  המוגדרים על ידי  e_{n}(k)=e^{2\pi ink/m} לכל  k\in \mathbb {Z} /m\mathbb {Z} .
עבור החבורה הציקלית האינסופית  (\mathbb {Z} ,+), הצגה של החבורה מעל שדה  F נתונה ביחידות על ידי זוג  (T,V) כאשר  V מרחב ווקטורי מעל  F ואילו  T:V\to V אופרטור ליניארי הפיך. אם  F סגור אלגברית אזי כל הצגה האי-פרידה של  (\mathbb {Z} ,+) ממד סופי איזומורפית להצגה מהצורה  \mathbb {Z} \to GL_{n}(F),  k\mapsto T^{k} כאשר  T היא מטריצת בלוק ז'ורדן עם ערך עצמי שונה מאפס. הצגה זו היא אי-פריקה אם ורק אם  n=1.
יהי  F שדה בעל אופיין שונה מ- 2,3. עבור החבורה הסימטרית  S_{3} (חבורת תמורות על 3 איברים), הפעולה של החבורה על הקבוצה  \{1,2,3\} מגדירה הצגת פרמוטציה  S_{3}\to GL_{3}(F). הצגה זו מתפרקת לסכום ישר של ההצגה הטריוויאלית והצגה דו-ממדית אי-פריקה, המכונה הצגת שיקוף של  S_{3}. מקור השם הוא במקרה בו  F=\mathbb {R} , אז הפעולה של  S_{3} על המרחב הווקטורי  \mathbb {R} ^{2} היא בעלת אופי גאומטרי: איברי החבורה פועלים על המישור על ידי שיקופים וסיבובים בכפולות של  2\pi /3 רדיאנים.