stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דראגן סטויקוביץ'
תארים > תארים כמאמן

אליפות יפן: 2010
הסופר קאפ היפני: 2011
מאמן העונה ביפן: 2010
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981/1982 | רדניצקי ניש | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 1 | 0 |
| 1982/1983 | רדניצקי ניש | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 17 | 1 |
| 1983/1984 | רדניצקי ניש | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 27 | 3 |
| 1984/1985 | רדניצקי ניש | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 0 | 0 |
| 1985/1986 | רדניצקי ניש | יוגוסלביה הליגה היוגוסלבית השנייה | 25 | 4 |
| 1986/1987 | הכוכב האדום בלגרד | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 32 | 17 |
| 1987/1988 | הכוכב האדום בלגרד | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 28 | 15 |
| 1988/1989 | הכוכב האדום בלגרד | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 29 | 12 |
| 1989/1990 | הכוכב האדום בלגרד | יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 31 | 10 |
| 1990/1991 | אולימפיק מרסיי | צרפת ליגת העל הצרפתית | 11 | 0 |
| 1991/1992 | הלאס ורונה | איטליה סרייה א' | 19 | 1 |
| 1992/1993 | אולימפיק מרסיי | צרפת ליגת העל הצרפתית | 0 | 0 |
| 1993/1994 | אולימפיק מרסיי | צרפת ליגת העל הצרפתית | 18 | 5 |
| 1994 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 14 | 3 |
| 1995 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 40 | 15 |
| 1996 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 19 | 11 |
| 1997 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 18 | 2 |
| 1998 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 28 | 7 |
| 1999 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 24 | 11 |
| 2000 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 26 | 5 |
| 2001 | נגויה גראמפוס | יפן ליגת העל היפנית | 15 | 3 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 422 | 125 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת יוגוסלביה> שנה | נבחרת יוגוסלביה> הופעות | נבחרת יוגוסלביה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1983 | 1 | 0 |
| 1984 | 5 | 2 |
| 1985 | 2 | 0 |
1986: 0
| 1987 | 5 | 2 |
| 1988 | 6 | 2 |
| 1989 | 11 | 1 |
| 1990 | 9 | 2 |
| 1991 | 1 | 0 |
| 1992 | 1 | 0 |
1993: 0
| 1994 | 2 | 0 |
| 1995 | 3 | 0 |
| 1996 | 8 | 3 |
| 1997 | 7 | 0 |
| 1998 | 10 | 1 |
| 1999 | 4 | 2 |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 2 | 0 |
| סה"כ | 84 | 15 |
הורות ומוגבלות

הורות ומוגבלות מתייחסת לתפקיד הורי של אנשים עם מוגבלויות שונות: פיזיות, נפשיות וקוגניטיביות, ברמה אישית, חברתית, אתית והלכתית.
ההפיכה להורה היא שלב התפתחותי בחיי האדם שרבים תופסים כהכרחי ואפשרי, אולם הדבר אינו נכון תמיד אצל אנשים עם מוגבלות. זאת בשל חסמים שונים עימם הם מתמודדים ברמות שונות בחייהם. הורים שהם אנשים עם מוגבלויות מתמודדים עם קשיי הורות ייחודיים, מעבר לקשיים ה'רגילים' של הורים. לדוגמה: הורים עם נכות פיזית, זקוקים בעיקר לסיוע פיזי בטיפול בילדים. לעומתם, הורים עם מוגבלות נפשית, צריכים להתמודד עם אתגרים שונים ביניהם השפעתה על יכול התפקוד, התמודדות עם סטיגמה וחשש התמיד שמערכות הרווחה ייקחו מהם את ילדיהם בשל העדר מסוגלות הורית. זאת נוסף לקשיים הכרוכים בטיפול שהם עצמם זקוקים לו בשל מוגבלותם (הליכים רפואיים, אשפוזים וכדומה). על כל אלה נוספות סטיגמות שהחברה נוטה להצמיד לאנשים עם מוגבלות. לא אחת הסטיגמות משפיעות גם על ילדיהם של הורים עם מוגבלות וגורמות להם בושה.
לאורך השנים אנשים עם מוגבלות תוארו כבלתי כשירים לגדל ילדים, בעיקר בשל נכותם העלולה לגרום לנזק להתפתחות הרגשית, הקוגניטיבית או החברתית של ילדיהם. לאור שינויים גלובליים שחלו בהכרה בזכויותיהם של אנשים עם מוגבלות לבריאות מינית, לפריון ולהורות, עומדים סטריאוטיפים אלו כעת יותר מתמיד למבחן ציבורי.
נתונים סטטיסטיים בישראל

על פי נתוני ביטוח לאומי בשנת 2015 שולמו קצבאות נכות ל-350,000 נכים. הגיל הממוצע של מקבלי קצבת נכות הוא 47.
בנתוני ביטוח לאומי לא נמצאו נתונים על מקבלי קצבת נכות שהם הורים לילדים. הנתון לא נמצא גם בדוח השנתי של נציבות שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות. העדרו של נתון זה מצביע על הדרתם של אנשים עם מוגבלות מהמרחב הציבורי בכלל ועל חסרונם של שירותים ממוקדים להורים אלו שיינתנו על ידי היחידות השונות המסייעות להם (כמו למשל אגף השיקום במשרד הרווחה, משרד הבריאות ועוד).
הזכות להורות

ב-13 בדצמבר 2006 אימצה האספה הכללית של האו”ם את האמנה הבינלאומית לזכויות אנשים עם מוגבלויות שאושררה בישראל ב-2012. האמנה מצטרפת לשורת אמנות לזכויות אזרחיות ופוליטיות, חברתיות וכלכליות, לזכויות ילדים ולביעור אפליה כנגד נשים. האֲמנה הבינלאומית לזכויות אנשים עם מוגבלות קובעת סטנדרט של שוויון, השתתפות מלאה, הכללה והשתלבות בחברה, ביצוע התאמות, וקבלת החלטות על ידי האדם עצמו. הסטנדרטים הללו חלים על פי האמנה בתחומי החיים השונים: חינוך, מגורים בקהילה, בריאות ושיקום, נגישות, הכרה בכשרות משפטית, משפחה והורות, נגישות למערכת המשפט, תעסוקה ועוד.
הזכות להורות היא אחת מהזכויות הבסיסיות המעוגנות באמנה אותן יש לאפשר לאנשים עם מוגבלות (סעיף 23 - כבוד לבית ולמשפחה). במסגרת זו מעוגנת זכותם שלאנשים עם מוגבלות להנשא ולהקים משפחה, לקבל מידע על פוריות ותכנון המשפחה, להחליט על מספר הילדים והרווחים ביניהם ולקבל מידע מותאם לגילם ולצרכיהם בנושאי מיניות. חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (1998) קובע כי "אנשים עם פיגור שכלי בעלי זכויות שוות לכל אזרח, בין אלו קיימת הזכות להינשא, לקחת חלק ביחסי אישות ולהוליד ילדים".
בוועדת האתיקה של איל"ה (האגודה הישראלית לחקר הפוריות) נטען כי ישנה הבחנה בין הזכות הטבעית להורות והזכות למימוש הורות, כלומר ההורות באופן טבעי לבין הורות שמצריכה התערבות כלשהי (רפואית, כלכלית, משפטית, ומדעית). הזכות להורות מורכבת משתי זכויות שונות: הזכות השלילית קובעת כי אי אפשר למנוע מזוג להוליד באופן טבעי והזכות החיובית להורות לפיה יש זכות לקבלת טיפול רפואי ולכן אם המכשול להיות הורה הוא רפואי בעניינו, יש לאפשר לאדם זכות לקבל סיוע רפואי להפוך להורה. חובת המדינה איננה נגזרת מהזכות להורות אלא מתוך הזכות לקבל סיוע רפואי.
קיימת הכרה בזכות של כל אדם להיות הורה ובעל משפחה משל עצמו, אך לנשים עם מוגבלות, קשה לעיתים להשיג משפחה והורות בהשוואה לאישה ללא מוגבלות, שעבורה זכויות אלו מובנות מאליהן. מחקרים מצאו שנשים רבות עם מוגבלות חונכו להאמין שהן לא יכולות לצפות ליחסים עם בן זוג ואינן יכולות להקים משפחה ולגדל ילדים. כמו כן נמצא שנשים עם מוגבלות מרגישות שאנשי מקצוע בתחום הבריאות אינם מעודדים אותן לקיים יחסי מין ולהיכנס להריון .
טובת הילד

האמנה לזכויות הילד התקבלה בשנת 1989 ואושררה על ידי מדינת ישראל ב-1991. האמנה מפרטת עקרונות שונים העוסקים בזכויות הילד, בהם עקרון טובת הילד. על פי עיקרון זה, על טובת הילד להוות שיקול עיקרי בכל החלטה המשפיעה על הילד, ובמיוחד כשיקול מנחה של קובעי מדיניות. עקרון טובת הילד מהווה קו מנחה בחוק הנוגע לטיפולי פוריות במדינות רבות.
ועדת מור יוסף שהתגייסה בשנת 2012 ודנה בנושא הסדרה חקיקתית בסוגיית הפריון וההולדה מתוך עקרון טובת הילד כמעט בכל נושא.
החברה האירופאית לפוריות ואמבריולוגיה (ESHRE) מציגה שלוש גישות ביחס לעקרון טובת ילד שטרם נולד:
גישת הסף המקסימלי- לא יינתן טיפול פוריות אלא אם נעריך כי הטיפול בילד לאחר לידתו יהיה אופטימלי.
גישת הסף המינימלי- לא יינתן טיפול פוריות כאשר נראה כי טוב לאותו ילד שלא יבוא לעולם כלל מאשר שיבוא.
גישת הסף הסביר- לא יינתן טיפול פוריות רק כאשר קיימת הערכה לסיכון גבוה לפגיעה משמעותית בילד.
ועדת מור יוסף דחתה את גישת הסף המקסימלי מתוך ראייה כי הזכות להורות הקיימת גם למי שאינו יכול לספק את התנאים המיטביים לילד שייוולד. זאת בנוסף לעובדה שבישראל לא קיימת כל חקיקה המונעת מאנשים להביא ילדים לעולם. גם הגישה המינימלית נדחתה על ידי הוועדה.
בוועדה עלה חשש כי מניעת סיוע בהבאת ילדים לעולם בשם עקרון טובת הילד, למעשה נובעת מרצון החברה להימנע מנשיאה בנטל הכרוך בגידולו של ילד אשר צפוי להיוולד פגוע או שהוריו לא יוכלו לטפל בו. חברי הוועדה היו מודעים לחשש האמור ונמנעו מלתת משקל לאינטרס זה.
לאור כל זאת הוחלט כי הגישה השלישית, לפיה נבדק האם קיים סיכון גבוה לפגיעה משמעותית בילד, תהווה קו מנחה לגיבוש המלצות הוועדה. גישה זו מהווה גישת ביניים בין שתי הגישות הקיצוניות ומאזנת בין הזכות להורות ובין טובת הילד העתידי.
הוועדה המליצה כי יועמד לרשות הרופא המטפל מנגנון עזר להערכת המסוגלות ההורית וטובת הילד ולרופא שמורה הזכות לסרב להעניק טיפול בשל חשש גבוה לפגיעה משמעותית בטובת הילד. כמו כן סברה הוועדה כי אין לראות בסירוב הרופא לטפל בשל עילה זו כאפליה.
בפירוט המצבים שהעלתה הוועדה לגביהם תבדק שאלת טובת הילד צוינו מוגבלויות של ההורים העתידיים.
הוועדה התייחסה למספר שאלות בנושא זה, כגון: האם נדרשים שני הורים מתפקדים לצורך גידול ילד ? האם ניתן לקבל עזרה כתחליף להורה ? מהו סף המגבלה התפקודית ? הוועדה המליצה לאפשר מתן טיפולי פוריות אם יש לפחות הורה אחד מתפקד. אם קיימת מוגבלות פיזית – הורה נתמך בעזרה סבירה.
מצב נוסף שדורש התייחסות לשאלה טובת הילד- מגבלה נפשית או קוגניטיבית של ההורה העתידי. הוועדה קבעה כי ניתן לתת טיפולי פוריות למי שמסוגל לתת בעצמו הסכמה מדעת. הסכמה לטיפולי פוריות לא תוכל להינתן על ידי אפוטרופוס או מיופה כוח.
סטיגמות

אנשים עם מוגבלות נתפסים כתלותיים וזקוקים לתמיכה, לכן קשה לאנשים ללא מוגבלות לדמות אותם בתפקיד המסורתי של הורה המגדל והמטפל בילדים. נכות מנקודת מבט של פרשנויות תרבותיות רבות נתפסת עדיין לעיתים קרובות כמכשול במשפחה וכסמל של תופעה רעה בתוך הקהילה, ובכך גדל הסיכוי שאנשים עם מוגבלות יתפסו כיעד וכהתגלמות הסטראוטיפ השלילי הזה. הבעיות והמצבים הניצבים בפני אנשים המתמודדים עם המוגבלות בתוך החברה משתנים בהתאם לנסיבות כגון גיל, גזע, עוני, אזור גאוגרפי, אך לרוב הם מובילים לכיוון של אפליה ואלימות בין מגזרית. יש להתייחס לאפליה זאת כאל הפרה של זכויות האדם ולהגדיר אותה באופן יעיל בעזרת מדדים, לאסור אותה בחקיקה, ולהפוך אותה מבעיה פרטית בתוך המשפחה לבעיה ציבורית וחברתית.
השדולה הלאומית לבריאות הנשים (National Women's Health Network ) קובעי מדיניות ואנשי מקצוע בתחום הבריאות מטילים אימה על נשים " לא רצויות" כדי שיסכימו לניתוח עיקור בשל פחד מהתרבות אוכלוסייה עם מוגבלות, תלות אימהות אלו במחלקות הרווחה והטלת הנטל הכלכלי על השירותים הציבוריים. פחדים אלו מקורם בסטראוטיפים שליליים שקיימים בציבור כלפי אנשים עם מוגבלות. כמו כן ידוע על מדינות רבות שבהן התרחשו ועדיין מתרחשים עיקורים כפויים.
האמונה הנפוצה שנשים עם מוגבלות אינן צריכות להביא ילדים לעולם מקשה על הנשים ההרות למצוא רופאים שיטפלו בהן. כאשר הן הופכות לאימהות, הן נתקלות בקשיים רבים: תוכניות שונות מיועדות לגיל הרך אינן מביאות בחשבון אם עם מוגבלות, יש המאבדות את החזקה על ילדן במקרי גירושין בגלל המוגבלות, יש מקרים שהרשויות הסוציאליות מוציאות ילדים מחזקת אימהות עם מוגבלות רק בגלל היותן נכות בנוסף על דיווחי נשים עם מוגבלות על קשיים להפוך לאם ולהחזיק בילד, קיימת אפליה בכל הנוגע לאפשרות של אנשים עם מוגבלות לאמץ ילדים או לקבל ילדים לאומנה.
מדיניות ציבורית-חברתית

חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב 1962 מאפשר התערבות בנושא ההחלטה בדבר הפסקת הריון משום שהוא עוסק באי יכולת של אדם בעל ליקוי שכלי או נפשי, או מי שאינו בעל אחריות מלאה למעשיו, לנהל את ענייניו בכוחות עצמו. במקרים כאלו החוק קובע כי בית משפט רשאי למנות אפוטרופוס שהוא קרוב משפחה או כל אדם אחר לפי ראות עיני בית המשפט. על פי חוק זה, אם ישנו גורם אחראי, כגון האפוטרופוס האחראי על הגוף, או צד שלישי (לדוגמה מוסד) המעוניין בהפסקת הריון, באפשרותו לפנות לבית המשפט בבקשה לבצע פעולת הפסקת הריון או עיקור בגוף.
חוק הסעד לטיפול במפגרים, תשכ"ט 1969 (חוק ישראל 69) מאפשר התערבות נוספת בכך שהוא בא להגן על אדם בעל הליקוי השכלי לשמור על זכויותיו כאדם וכאזרח, למצוא פתרון לצרכיו המיוחדים ולהקנות סמכות פעולה נרחבת לפקיד הסעד. על פי חוק זה ניתן למנוע מזוגות בעלי ליקוי שכלי הורות בכמה אופנים: מניעת נישואין, הפלה טרום לידה, אמצעי מניעה ועיקור.
רשויות הסעד פועלות באמצעות חוק אימוץ ילדים תשמ"א 1981 (חוקי ישראל 1981) המתייחס לפסולי הדין. החוק קובע לגבי כל אוכלוסייה, שאם הורה מזניח את הטיפול בילדיו וכתוצאה מכך שלומו של הילד עלול להיפגע, אז אפשר להתערב בהפניית הילד למשפחת אומנה או בתהליך הוצאת הילד לאימוץ. קיימים שמונה תנאים על פיהם למרות התנהגות ההורים ניתן לממש את האימוץ. בין התנאים: ההורה אינו מסוגל לדאוג לילדיו כראוי בשל התנהגותו או מצבו, ואין סיכוי שהתנהגותו או מצבו ישתנה בעתיד הנראה לעין (אף על העזרה הכלכלית והטיפולית שרשויות הסעד יעניקו לו).
חוק הנוער (טיפול והשגחה) תש"ך 1960 (חוקי ישראל 1960) מגן על ילדים במצב שבו הורים מזניחים את הטיפול בילדיהם, או כששלומו שהילד עלול להיפגע. במקרים אלו יכול בית המשפט להתערב ולנקוב בדרכי טיפול, כגון מתן הוראות איך להתנהג עם ילדם או העברת הטיפול להשגחתו של פקיד סעד בלי להוציא את הילד מהוריו.
למרות האמור יש צורך לציין כי על אף החוק יש פסיקה של בית הדין העליון האומרת שגם אם ההורה הוא פסול דין, עדיין יש לבדוק ולבחון את כל התנאים האחרים, כמו היעדר יכולתו לתפקד כהורה.
היבט הלכתי

על פי התפיסה היהודית מצוות פרו ורבו היא מצווה חשובה ומרכזית. מטרתה של המצווה היא שיהיה העולם מיושב ויתקיים המין האנושי. אמנם על פי ההלכה איש או אישה שאינם יכולים לפרות ולרבות בגין בעיות רפואיות פטורים ממצווה זו.
השלכות על הילדים

ילדים שהוריהם עם מוגבלות כלשהי מתמודדים עם מציאות חיים ייחודית. לסוג המוגבלות של ההורים השלכות שונות על ילדיהם. עד היום נערכו מספר מחקרים הבודקים חוויות הילדות עם הורים המתמודדים עם מוגבלות. המגמה בספרות התאורטית והאמפירית בנושא הורות של אנשים עם מוגבלות פיזית התרכזה בהשפעת ההורות על ילדים בשני תחומים מרכזיים: התפתחותם הפסיכולוגית של ילדים להורים מוגבלים ותפקידם של הילדים כמטפלים בהוריהם. בספרות הדנה ב"מטפלים הצעירים" (young carers) או ב"ילד הורי" (parental child) הועלתה הנחה בדבר השפעתו המזיקה של תפקיד המטפל על התפתחותם הרגשית של הילדים.
במחקר שנערך על ילדים להורים חירשים עלה כי התפקיד הבעייתי ביותר עבורם היה הצורך לשמש למגשרים בין ההורה לעולם ולתקשר/לתרגם עבור המשפחה במשימות היום-יום. מחקר אחר מרחיב נקודה זו בטענה שילדים שומעים להורים חירשים נדרשים לקבל החלטות בענייני משפחה ואנשים שמולם הם מתרגמים לא תמיד עושים את ההבחנה בין תפקידם כמתורגמנים לבין מעמדם כילדים של הורה. בשל כך נחשפים הילדים פעמים רבות לבעיות המשפחה, למצבה הכלכלי ולנושאים רבים אשר אינם מעוניינים לקחת על עצמם וודאי לא להחליט לגביהם.
עם זאת ישנם חוקרים שביטאו התנגדות לתפיסה שהורות של אנשים עם מוגבלות היא פגומה או שונה באיכות מזו של הורים אחרים במחקר שבדק חוויית ילדות להורים עם מגבלה פיזית עלה סוגיה מעניינת שתלות פיזית מסוימת בילד עשויה להעצים את תחושות המסוגלות והכשירות שלו. בנוסף הילדים להורים עם מוגבלות מפתחים סבילות ובעיקר סבלנות גדולה יותר למגבלות אצל האחר.
הערות שוליים

↑  Farber, R.S, Mothers with disabilities: In their own voice, American Journal of Occupational Therapy
↑  ריבקין ד., מילשטיין א., דוח מחקר. תכנית "מסד נכויות" לליווי הורים עם מוגבלויות במסגרת מכון אדלר: מחקר הערכה, מכון אדלר
↑  נציבות שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות, אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות, באתר משרד המשפטים, ‏2014(הקישור אינו פעיל)
↑  משרד המשפטים, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, באתר משרד המשפטים, ‏2014
↑  Beleza, M.L, Discrimination against women with disabilities, Council of Europe Publishing, 2003
↑  משרד הבריאות, המלצות הוועדה הציבורית לבחינת הסדרה חקיקתית של נושא הפריון וההולדה בישראל, באתר משרד הבריאות, ‏2012
↑  Gurung , P., A Study on Familial Discrimination against Women with Disabilities and their Response., Social Inclusion Research Fund Secretariat SNV Nepal, 2013
↑  Alvares, L.; Case, H.A.; Kronenberger, E. J.; Ortoleva, S,. Barbara Faye Waxman Fiduccia Papers On women and girls with disabilities center for women policy studies: Reproductive Health Justice for Women with Disabilities.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Traustadottir,  R, Obstacles to Equality: The Double Discrimination of Women with Disabilities, Overview Article, The Center on Human Policy, Syracuse University
↑  משרד המשפטים, חוק הכשרות והאפוטרופסות, באתר משרד המשפטים, ‏1962
↑  משרד המשפטים, חוק הסעד (טיפול במפגרים), באתר כנסת ישראל, ‏1969
↑  משרד המשפטים, חוק אימוץ ילדים, באתר משרד המשפטים, ‏1981
↑  משרד המשפטים, חוק הנוער (טיפול והשגחה), באתר משרד המשפטים, ‏1960
↑  פורטוביץ, ד', רימרמן, א', תגובות של הורים על הולדת ילד נכה, חברה ורווחה ו 2-3, עמ' 176-185
↑  Duvdevany I, Yahav R., Moin V., Accepting disability? The parenting experience of father with spinal cord injury, Qualitative Health Research 18, עמ' 1021-1033
↑  Hoffmeister, R. J, Families with Deaf Parents: A Functional Perspective, In Thurman,  S. E. (Ed.), Children of Handicapped Parents, Orlando: Academic Press, עמ' 111-130
↑  Royster, M, The Roysters: Deaf parents: A personal perspective, The Deaf American (3)34, עמ' 19-22
↑  Greer, B. G, Children of Physically Disabled Parents: Some Thoughts, Facts, and  Hypotheses, In Thurman, S. E. (Ed.), Children of Handicapped Parents, Orlando: Academic Press, 1985, עמ' 131-154
הטריוס נפוס

טיטוס הטריוס נפוס (Titus Haterius Nepos Atinas Probus Publicius Matenianus) היה מושל הפרובינקיה ערביה, ומפקד הלגיון היחיד בפרובינקיה, הלגיון השלישי קירנאיקה משנת 130 לספירה.
הטריוס נפוס מופיע כמושל ערביה בכמה מתעודות מדבר יהודה מהארכיון של בבתא. הוא מוזכר בפפירוס ידין 23, שמתוארך לנובמבר 130, כמושל ערביה (legatus pro praetor) ומקום מושבו היה באותו הזמן בפטרה.
הטריוס נפוס היה אחד מהמצביאים הרומאיים שדיכאו את מרד בר כוכבא.
כתובות אחדות שנמחקו בפטרה, וכן בגרשה, גרמו לחלק מהחוקרים לקשור זאת למרד בר כוכבא ולהתקוממות של האוכלוסייה היהודית והנבטית בפרובינקיה. חוקרים אחרים דחו טענה זו, בגלל כתובת מגרשה שבה השם של הטריוס נפוס לא נמחק. בכתובת זו הטריוס נאפוס מוזכר בתור קונסול ולכן היא מאוחרת לשנת 134 (ראו בהמשך), ויכול להיות שהמחיקות של שמו בוצעו לפני שנת 134. חשוב לציין כי המחיקות לא יכולות להיות מחיקות רשמיות מכיוון שהטריוס נפוס מונה לקונסול בשנת 134, ושירת קריירה מרשימה לאחר מכן.
טקסט נוסף שהתגלה בצפון ירדן מזכיר מנהיג שבט נבטי שמרד (מרד) שלוש שנים נגד נפוס העריץ (נפס זלמ). טקסט זה מוסיף מידע לכך שחלק מהשבטים הנבטים השתתפו בהתקוממות מקבילה למרד בר כוכבא בפרובינקית ערביה.
בשנת 134 מונה לקונסול ממשיך בהיעדרו, כנראה כדי שיוכל לפקד על כוח של 2 לגיונות ויותר.
נפוס קיבל מהקיסר אדריאנוס את העיטור אות הטריומף (ornamenta triumphalia), שניתן רק למפקדי פרובינקיות קונסולריות. הענקת עיטור זה והישארותו בתפקיד של הטריוס נפוס גם לאחר שנת 134 - 135, שבמצב רגיל היה מוחלף לפני כן, מוכיחה כי נפוס השתתף בדיכוי המרד כמעט לכל אורכו. בנוסף לנפוס קיבלו את אות הטריומף גם יוליוס סוורוס, מושל יהודה ולפני המרד מושל בריטניה, וגאיוס פובליקיוס מארקלוס, מושל פרובינקיית סוריה, מצב חריג שלא היה כדוגמתו מאז המלחמות הפרתיות בתקופת הקיסר טראיאנוס. לאחר מכן היה מושל פאנוניה עילית בשנים 138-142.
לקריאה נוספת

W. Eck, 'The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View', JRS 89 pp. 84-89.
Werner Eck, 'Hadrian, the Bar Kokhba Revolt, and the Epigraphic Transmission', in Bar Kokhba reconsidered, Peter Schfer (editor), Tibingen: Mohr: 2003, pp. 167-168
P. -L. Gatier, 'Gouverneurs et procurateurs 'a Gerasa', Syria 73 (1996), 48f.
Eck, Werner, "Vier mysteriöse Rasuren in Inschriften aus Gerasa: Zum 'Schicksal' des Statthalters Haterius Nepos", in: Ἐπιγραφαί. Miscellanea epigrafica in onore di Lidio Gasperini, hg. G. Paci, Bd. 1, Rom 2000, 347-362.
W. Eck, 'Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia', ZPE 124 (1999) 226–227
W. Eck, 'Der angebliche Krieg des Aelius Caesar in Pannonien und die ornamenta triumphalia des Haterius Nepos', in L. Borhy (ed.), Von der Entstehung Roms bis zur Aufldsung des Romerreiches, Dissertationes Pannonicae Ser. I II, Vol. 4 (I999), 28-3 I
S. Abbadi and F. Zayadin, Nepos the Governor of the Provincia Arabia in a Safaitic Inscription?, Semitica 46 (1996), 155-63.
הערות שוליים

↑  N. Lewis (ed.) the documents fron the bar kokhba period in the cave of letters, greek papyri, Jerusalm, 1989, No. 23, 25 ,26
↑  Yigael Yadin, The finds from the Bar Kokhba period in the Cave of Letters Vol. III, Jerusalem, 2002, pp. 102-104
↑  W. Eck, 'The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View', JRS 89 pp. 84-89
↑  tarcky, J., Bennett, C., ‘Découvertes récentes au sanctuaire du Qasr à Pétra’, Syria 45. pp. 41-66.
↑  Carl H. Krakeling (ed.), Gerasa, City of the Decapolis, New Haven: American Schools of Oriental Re-search, I938, pp.402 no. 58
↑  Glen W. Bowersock,"Lucius Verus in the Near East," in Rome et ses provinces: Hommages à Jean Charles Balty, ed. C. Evers and A. Tsingarida (Brussels, 2001), pp.75.
↑  Eck, Werner, "Vier mysteriöse Rasuren in Inschriften aus Gerasa: Zum 'Schicksal' des Statthalters Haterius Nepos", in: Ἐπιγραφαί. Miscellanea epigrafica in onore di Lidio Gasperini, hg. G. Paci, Bd. 1, Rom 2000, 347-362.
↑  P. -L. Gatier, 'Gouverneurs et procurateurs 'a Gerasa', Syria 73 (1996), 48f.
↑  Abbadi S., Zayadine F., 'Nepos the Governor of the Provincia Arabia in a Safaitic Inscription?', Semitica 46, 1996, pp. 155-164.
↑  באפריל 134, הטריוס נאפוס כבר קונסול (CIL XVI 78)
↑  CIL XI 5212=ILS 1058.
↑  W. Eck, 'Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia', ZPE 124 (1999) 226–227
↑  W. Eck, 'The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View', JRS 89 pp. 76-89
↑  CIL XVI 84
היפר-אינפלציה

היפר אינפלציה בארגנטינה
שטר בן 50 מיליארד דינר יוגוסלבי משנת 1993
היפר-אינפלציה (או אינפלציה דוהרת) היא תהליך אינפלציוני שיצא מכלל שליטה (סחרור מחירים), כאשר, בדרך כלל, שיעור האינפלציה הולך וגדל מבלי להגיע לשווי משקל. עליית המחירים המהירה בהיפר-אינפלציה צפויה להביא לאובדן מהיר של ערך הכסף, לשינויים מוניטריים (ראו חוק גרשאם) ואף להתמוטטות המערכת הכלכלית.
הגדרה

על אף שאין הגדרה מקובלת אחת להיפר-אינפלציה, אינפלציה של 20% לחודש ויותר נחשבת להיפר-אינפלציה. חרף זאת, נהוג להשתמש במושג גם לציון קצבים נמוכים בהרבה. הגדרה המקובלת על הכלכלנים היא "מעגל אינפלציה שאינו נוטה התאזנות". מעגל שכזה נוצר כאשר בכל השלמת סיבוב קצב האינפלציה רק גדל. על אף שישנה מחלוקת רבה על הגורמים להיפר-אינפלציה, ברור שהיא מופיעה לאחר גידול לא מבוקר בכמות הכסף בשוק, ולאחר התערערותו של המטבע. בנוסף לכך היא קשורה במלחמות ובהתמודדות איתן, בתקופות שפל כלכלי, ובשינוי הסדרים החברתיים.
מאפיינים

ב-1956 כתב פיליפ קייגן את עבודת מחקר הראשונה שניסתה להתמודד עם התופעה ותוצאותיה. בעבודה זו הוא הגדיר היפר-אינפלציה כאינפלציה של לפחות 50% לחודש (המחירים מכפילים עצמם כל 51 יום).
מאפיינים > סימנים לכלכלה בהיפר-אינפלציה

האוכלוסייה הכללית מעדיפה להשקיע הונה במטבע חוץ יציב או בנכסי דלא ניידי. הון במטבע המקומי מומר בהקדם כדי לשמור על כוח הקנייה.
האוכלוסייה מתייחסת לכספה לא במונחים של המטבע שלה, אלא במונחים של מטבע חוץ יציב אחר, גם מחירים יצוינו בעזרת מטבע חוץ. למשל, בסוף שנות ה-90 בטורקיה נהוג היה לסמן מחירים באמצעות הדולר על אף שטורקיה סבלה מאינפלציה כרונית בלבד.
קניות באשראי מחושבות מראש כך שיפצו על אובדן כוח הקנייה במהלך תקופת האשראי, גם אם תקופה זו קצרה.
משכורות ומחירים מחושבים בעזרת מדד מחירים, והאינפלציה המצטברת לאורך שלוש שנים מתקרבת או עולה על 100%.
דוגמאות קיצוניות

בהיפר-אינפלציה צפויים קצבים של עד מאות אחוזים בחודש.
גרמניה בתחילת שנות ה-20 כאשר קצב האינפלציה הגיע ל-106×3.6% בחודש (מחירים מוכפלים כל 49 שעות). האינפלציה הגבוהה יצרה מצבים משונים. לדוגמה, ערך הכסף ירד כל כך מהר שבמפעלים שילמו לפועלים את המשכורת פעמיים ביום, בבוקר ובערב, זאת משום שבמהלך פרק זמן כבר ירד ערך הכסף ולא היה ניתן לקנות בו כלום. בברלין, כיכר לחם שהיה עולה בסביבות 160 מארק בסוף 1922, עלה כ-200 מיליון מארק מארק בנובמבר 1923.
יוון בזמן הכיבוש הגרמני (1941-1944) עם קצב של 109×8.55% (מחירים מוכפלים כל 28 שעות).
והמקרה החמור ביותר שתועד התרחש בהונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה, 1016×4.19% בחודש (המחירים מוכפלים כל 15 שעות).
מקרה קרוב יותר לזמננו היא יוגוסלביה בין ה־1 באוקטובר 1993 ל-24 בינואר 1994, אשר סבלה מקצב אינפלציה של 1015×5% לחודש (מחירים מוכפלים כל 16 שעות). השטר בעל הערך הגבוה ביותר היה בן 500 מיליארד דינר.
דוגמה נוספת מ-2018, היא ההתמוטטות הכלכלית של ונצואלה, כאשר הערכות קרן המטבע הבינלאומית הן אינפלציה של 10,000,000 אחוזים ב-2019.
דוגמאות מתונות יותר כוללות עוד מדינות מזרח אירופאיות כאוקראינה בתקופת מעבר כלכלי בתחילת שנות ה־90, בבוליביה ופרו ב-1985, במקסיקו מ-1982 עד 1988, ארגנטינה ב-1989, ברזיל בתחילת שנות ה-90, זימבבואה ב-2006, וישראל מ-1980 עד 1985 (ראו: האינפלציה בישראל).
ראו גם

חוק גרשאם
הערות שוליים

1 2  Hyperinflation, www.johndclare.net
↑  The hyperinflation crisis, 1923 - The Weimar Republic 1918-1929 - Edexcel - GCSE History Revision - Edexcel, BBC Bitesize (באנגלית בריטית)
↑  Herrero, Ana Vanessa; Specia, Megan (2019-01-10). "Venezuela Is in Crisis. So How Did Maduro Secure a Second Term?". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-01-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7696600-8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרמניה, 1923. ערך שטר הפפימרק היה כה נמוך שהוא שימש בתור טפט.
הבני שחור קולר

| הבני שחור קולר |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרראים
סוג:: הבני
מין:: הבני שחור קולר
שם מדעי
 Agapornis swindernianus ‏קאל, 1820
תחום תפוצה


הבני שחור קולר (שם מדעי: Agapornis swindernianus) המכונה גם תוכי האהבה של סווינדרן הוא מין של הבני, החי ביערות במרכז ומערב אפריקה
תיאור

גודלו של ההבני שחור הקולר הוא כ-13 סנטימטרים (כולל הזנב) ומשקלו נע בין 39–41 גרם.
צבעם של הנוצות הוא ירוק והן מעט יותר חיוורות באזור הראש והגוף העליון. על העורף יש פס השחור, החזה כתום או צהוב-זית, והופך לצהוב בבטן. על העכוז ישנם סימנים כחולים ואדומים בהירים. הרגליים והמקור נעים בין אפור לשחור וקשתיות העיניים צהובות.
גידול

הבני שחור קולר פחות ידוע באירופה, באמריקה ובמדינות אחרות, שכן הדרישה התזונתית של המין לצמחים מסוימים מונעת את ההצלחה בשמירה על מין זה בשבי.
ללא זרע צלקנית מסוימת (טרי), הוא מת בתוך ימים ספורים, ולכן מניחים שמין זה אינו מסוגל לחיות בשבי.