stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום המריחואנה הבין-לאומי
ציון היום ברחבי העולם > קנדה > רג'ינה, ססקצ'ואן

ציון היום נערך ברג'יינה ביום שבת הראשון במאי מאז 1999, במקור בבית המחוקקים בססקצ'ואן. החל משנת 2001 נערך בפארק ויקטוריה, במרכז העיר עד שנת 2008, כאשר השינויים במדיניות ההיתרים של העירייה אילצו את המארגנים לשנות את המיקום לסנטרל פארק.
גלריה

ציון היום בדיסלדורף, גרמניה בשנת 2016
ציון היום בפורטלנד, אורגון בשנת 2015
ציון היום בקייפטאון, דרום אפריקה בשנת 2015
ציון היום בניו אורלינס, לואיזיאנה בשנת 2001
מפלגת הפיראטים הצ'כית במהלך ציון היום בפראג, צ'כיה בשנת 2010
ציון היום בפראג, צ'כיה בשנת 2018
ציון היום לראשונה בבלגרד, סרביה בשנת 2005
ציון היום בדיסלדורף, גרמניה בשנת 2016
האירוע "Hanfwandertag" בווינה, אוסטריה במסגרת ציון היום, מאי 2014
אירווין דנה ביל, פעיל חברתי ופוליטי אמריקאי, הידוע בעיקר במאמציו להכשרת קנאביס, צועד בראש מצעד המריחואנה של ניו יורק ב-1994 אשר התקיים לפני שציון היום החל בשנת 1999
ציון היום בקייפטאון, דרום אפריקה בשנת 2017
ז'אן פייר גלנד, פעיל קנאביס צרפתי במהלך ציון היום בצרפת בשנת 2007
ציון היום במדריד, ספרד בשנת 2004
ציון היום במדריד, ספרד בשנת 2004
הערות שוליים

↑  420 and Global Cannabis March cities - Cannabis, cannabis.shoutwiki.com
↑  They Marched for Marijuana, Against the Drug War [FEATURE | StoptheDrugWar.org], stopthedrugwar.org
↑  "In pictures: Global marijuana march". BBC News (באנגלית בריטית). 2012-05-05. נבדק ב-2021-07-21.
↑  Smoke and Jeers, The Village Voice, ‏1999-05-04
↑  Freedanabeal, FREE DANA BEAL: HELP FREE DANA BEAL, FREE DANA BEAL, ‏2009-10-04
↑  עכשיו זה רשמי: ניו יורק אישרה לגליזציה של קנאביס לצרכי פנאי, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2021
↑  STF decide que ato por legalização de drogas é liberdade de expressão e libera Marcha da Maconha, noticias.uol.com.br (ב־Brazilian Portuguese)
↑  Cannabis and Prohibition in Brazil - Encod.org, web.archive.org, ‏2012-06-10
↑  ורד לוביץ', אלפים השתתפו ב"יום המריחואנה הבינלאומי" בת"א, באתר ynet, 3 במאי 2003
↑  עופר מאיר, למה הפסיקה המשטרה את יום המריחואנה? תגובות, באתר ynet, 8 במאי 2004
↑  Public Pot Protests Set For National Road Tour | Otago NORML, web.archive.org, ‏2014-05-12
↑  Monday, 18 February 2008, 4:08 pm Article: Julian Slade, Public Pot Protests Set For National Road Tour | Scoop News, www.scoop.co.nz
↑  Global Marijuana March Archives, Pot TV (באנגלית אמריקאית)
↑  Marihemp Network Gallery :: Toronto, Ontario, Canada. GMM-MMM 2006., web.archive.org, ‏2007-05-09
↑  Global Marijuana March Toronto, Global Marijuana March Toronto (באנגלית אמריקאית)
↑  High times at Freedom fest, thestar.com, ‏2009-05-03 (באנגלית)
↑  Pot fans rally in Big Smoke, thestar.com, ‏2008-05-04 (באנגלית)
↑  Tens of thousands march in favour of legalizing marijuana, Toronto, ‏2011-05-07 (באנגלית)
ציון היום בניו אורלינס, לואיזיאנה בשנת 2002
צעדת יום המריחואנה הבין-לאומי בריו דה ז'ניירו, ברזיל בשנת 2014
כתובת גרפיטי בשכונה כריסטיאניה, דנמרק המתארת תמיכה בלגליזציית סמים קלים והתנגדות לשימוש בסמים קשים (כגון הזרקות)
אוטובוס לגליזציית הקנאביס של הארגון הבין-לאומי "NORML" באוקלנד, ניו זילנד
ציון יום המריחואנה העולמי בפריז, צרפת, 2018
ציון היום בקלגרי, אלברטה, קנדה, 5 במאי 2007
המאה ה-14

המאה ה-14 היא התקופה שהחלה בשנת 1301 והסתיימה בשנת 1400 (בין התאריכים 1 בינואר 1301 ל-31 בדצמבר 1400).
במחצית המאה הכתה באירופה ואסיה מגפת המוות השחור, וקטלה, לפי הערכות שונות, כ-35 מיליון בני אדם בסין לבדה, ובין 20 ל-25 מיליון בני אדם באירופה.
באסיה ירדו מגדולתן ארבע המעצמות שירשו את האימפריה המונגולית, בעקבות שורת משברים. שושלת יואן בסין נפלה, אורדת הזהב במזרח אירופה התפוררה ואיבדה מכוחה, החאנות של צ'אגאטאי במרכז אסיה פוצלה, והמדינה האילח'אנית באיראן התפצלה לנסיכויות יריבות וחדלה מלהתקיים.
באירופה זוהי תקופת ימי הביניים הגותיים. במהלכה פרצה מלחמת מאה השנים בין אנגליה וצרפת, בכנסייה הקתולית צמחו מאבקים וסכסוכים, ובאיטליה הופיע ראשית הרנסאנס. במקביל, עלתה קרנה של האימפריה העות'מאנית, תוך איום גובר והולך על אירופה הנוצרית.
ערים חדשות

טֶנוֹצְ'טִיטְלָאן, בירת האימפריה האצטקית. לימים: מקסיקו סיטי (1325)
סיאול (1394)
קמפהנג פט
אישים בולטים > מדינאים בולטים

אדוארד השלישי, מלך אנגליה, יוזם מלחמת מאה השנים.
אדוארד, הנסיך השחור.
פיליפ הרביעי "היפה", מלך צרפת.
פיליפ השישי, מלך צרפת.
שארל החמישי "החכם", מלך צרפת.
היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
רוברט הראשון, מלך סקוטלנד.
עות'מאן הראשון, מייסד האימפריה העות'מאנית.
באיזיט הראשון, סולטן האימפריה העות'מאנית.
טימור לנג, מייסד האימפריה הטימורית.
עמדה ציון הראשון, קיסר אתיופיה.
אישים בולטים > אנשי רוח בולטים

אבן ח'לדון – היסטוריון והיסטוריוגרף ערבי חשוב.
אבן בטוטה – נוסע וחוקר ארצות מרוקאי חשוב.
ויליאם איש אוקאם – נזיר פרנציסקני ופילוסוף אנגלי.
יאן הוס – תאולוג ורפורמטור בוהמי. מגדולי ההוגים ההוסיטים, וממבשרי הרפורמציה הפרוטסטנטית.
ג'ון ויקליף – כומר אנגלי ממבשרי הרפורמציה הפרוטסטנטית.
פרנצ'סקו פטרארקה – משורר איטלקי ומהוגי הדעות החשובים ברנסאנס.
דנטה אליגיירי – משורר ופילוסוף פלורנטיני.
ג'ובאני בוקאצ'ו – סופר איטלקי וממבשרי הרנסאנס האיטלקי, שחיבר את הדקאמרון.
סטפנו די ג'ובאני – צייר איטלקי.
ג'פרי צ'וסר – סופר ומשורר אנגלי, מחבר סיפורי קנטרברי.
אישים בולטים > אישים בולטים ביהדות

ר' אשר בן יחיאל, הרא"ש – מגדולי פרשני התלמוד ופוסקי ההלכה.
ר' לוי בן גרשום, הרלב"ג – פרשן המקרא, פילוסוף ומתמטיקאי יהודי שפעל בדרום צרפת.
ר' נסים בן ר' ראובן גירונדי, הר"ן – מגדולי פרשני התלמוד, וגדול פרשני הרי"ף.
ר' חסדאי קְרֶשְקַש רב, פילוסוף ומנהיג יהודי בולט.
אשתורי הפרחי – רב וחוקר ארץ ישראל.
ר' אהרן הכהן מלוניל – רב ואיש הלכה פרובנסלי.
ר' בחיי בן אשר – פרשן המקרא ומקובל ספרדי.
ר' מנחם המאירי – מגדולי פרשני התלמוד, חי בפרובאנס.
עמנואל הרומי – משורר, סופר, בלשן ופרשן מקרא יהודי-איטלקי.
תגליות והמצאות

פרסום ספרים בעזרת טיפוגרפיה בסין.
התיאור הכתוב הקדום ביותר לצ'מבלו.
מודנידו לה לוצי (אנ') פרסם את הספר הראשון אי פעם באנטומיה מעשית, שכלל גישות מתקדמות לתקופה ובמקביל הנציח טעויות נפוצות (1316).
שימוש בתותחים באירופה (התיעוד העתיק ביותר נמצא בציור משנת 1326).
השפעת מזוהה כמחלה (1357).
יצירת של אבן ח'לדון, "מוקדימה" (1377), הייתה אבן דרך בחקר ההיסטוריה, ופרצה דרך בכך ששאפה לספק מבט כולל על ההיסטוריה ולאפיין מגמות היסטוריות באופן אל-זמני.
אזכור ראשון של קלף משחק בכרוניקה איטלקית (1379).
במאה זו החל להתפתח שריון הלוחות, שהגיע לשיאו במאה ה-15.
תרבות ואמנות

באירופה הסגנון האדריכלי השולט הוא אדריכלות גותית שנכנסת לשלב המאוחר שלה עם סגנון גותי קורן וסגנון גותי לוהב.
בתקופת אשיקאגה ביפן השפעות סיניות וזן בודהיסטיות חדרו לאיים, ועוררו את תחילתה של פריחה תרבותית, שהתאפיינה בכל תחומי האמנות: אדריכלות, ספרות, תיאטרון הנו, סידור פרחים אומנותי, עיצוב גנים וטקסים שונים, ביניהם טקס התה.
תקופתו של גאו קי (אנ'), שנחשב לעיתים כגדול משוררי שושלת מינג. גאו קי ביצע שינויים רדיקליים בשירה המקובלת, והשפעתו נותרה דומיננטית כ-300 שנה.
תקופתה של לאל דד (אנ') מקשמיר, הוגה זרם השירה המיסטית, ואטסון (אנ'), שלימים תשפיע על זרמים דתיים שונים בתווך שבין ההינדואיזם לאסלאם. זוהי גם תקופתו של אמיר ח'סרו (אנ'), שסגנון יצירותיו עתיד להפוך במאות הקרובות למאפיין של זרם מרכזי באמנות ההודית.
בראשית המאה, בימיה של השושלת האילח'אנית, מתחיל שיקום הדרגתי של בירות התרבות במערב אסיה, שנפגעו רבות בפלישה המונגולית. כובד המשקל התרבותי עובר לערים חדשות, כמו תבריז וסולטאניה. בתבריז הוקם בשנים אלו הראשידיה, מוסד אליו נאספו מרחבי העולם ספרים וכתבים בנושאי מדעים ואמנויות. במהלך המאה התחזק אזור מערב איראן, במיוחד תחת השושלת הטימורית, כמרכז התרבות האזורית. לקראת סוף המאה בלטו בחשיבותן ערים דוגמת סמרקנד והראת. אזור זה חווה לאורך המאה עלייה גם של סגנון איור שמקשט בין היתר ספרים או מבנים, מהם נותרו כמה עבודות מרשימות לתקופתן, חלקן בהשפעות מאזור סין.
התפתחות של סגנון אדריכלות מתקדם לתקופתו באזור אנטוליה. דרומה יותר, תחת שליטתם של הממלוכים, הושקע ממון רב בבנייתם של מבנים מונומנטליים רבים שנותרו איתנים גם במאה ה-21, שהתאפיינו במספר מבנים פונקוציאליזם הנבנים יחד כאותו אשכול ובבניית מינרטים שהפכו מעוטרים ומקושטים יותר ויותר. נטייתם של הממלוכים לרכז באותו אזור מספר מבנים מונומנטליים יצרו באזורי השליטה הממלוכים רחובות שונים שהם גלריה אדרכלית יוצאת דופן מתקופה זו.
ראשית התגבשותה של סוגה קלאסית בספרות הטורקית, שתהייה דומיננטית במאות השנים הקרובות.
בתרבות ארצות האסלאם נפוצה ספרות מיסטית פופולרית שעסקה ב"אותיות הדרכה רוחנית". בפרס במחצית השנייה של המאה פרחה הכתיבה ההיסטוריוגרפית.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות, הוצאת דביר, תל אביב, תשנ"ה.
הערות שוליים

↑  The Effects of the Little Ice Age (c. 1300-1850), Clark Science Center Smith College
↑  חברת צ'ארטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  chartered companies, The Columbia Encyclopedia
↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אנגולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Jan Oosthoek, עידן הקרח הקטן
↑  Peter Vanham, A brief history of globalization, World Economic Forum, ‏Jan 17, 2019
↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Chan-painting, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  היסטוריה של אמנות סין, באתר New World Encyclopedia
↑  התפשטות ההינואיזם בדרום מזרח אסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
1 2  אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אמנות מוסלמית - איראן המונגולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
1 2  אמנות עות'מאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אמנות אסלאמית - אמנות ממלוכית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שנים במאה ה-14
| ___ | 1301 | 1302 | 1303 | 1304 | 1305 | 1306 | 1307 | 1308 | 1309 |
| 1310 | 1311 | 1312 | 1313 | 1314 | 1315 | 1316 | 1317 | 1318 | 1319 |
| 1320 | 1321 | 1322 | 1323 | 1324 | 1325 | 1326 | 1327 | 1328 | 1329 |
| 1330 | 1331 | 1332 | 1333 | 1334 | 1335 | 1336 | 1337 | 1338 | 1339 |
| 1340 | 1341 | 1342 | 1343 | 1344 | 1345 | 1346 | 1347 | 1348 | 1349 |
| 1350 | 1351 | 1352 | 1353 | 1354 | 1355 | 1356 | 1357 | 1358 | 1359 |
| 1360 | 1361 | 1362 | 1363 | 1364 | 1365 | 1366 | 1367 | 1368 | 1369 |
| 1370 | 1371 | 1372 | 1373 | 1374 | 1375 | 1376 | 1377 | 1378 | 1379 |
| 1380 | 1381 | 1382 | 1383 | 1384 | 1385 | 1386 | 1387 | 1388 | 1389 |
| 1390 | 1391 | 1392 | 1393 | 1394 | 1395 | 1396 | 1397 | 1398 | 1399 |
1400: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548250105171  BnF: cb11977212j (data)  KulturNav: c1c2c667-42b2-4487-8c33-92ac4c9b4ceb  LCCN: sh85051098  NKC: ch460552 
קבירת קורבנות מגפת המוות השחור, שקטלה שליש מאוכלוסיית אירופה. פרט מתוך המיניאטורה "דברי הימים של גיל-לי מיוסיס".
1955 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1955  בטלוויזיה |  |
< · 1953 · 1954 — 1955 — 1956 · 1957 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1955 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
7 ביולי – שלט הרחוק  האלחוטי הראשון לטלוויזיות, מתוצרת זנית, הופך זמין לרכישה. אותו השלט הרחוק נקרא "Lazy Bones" ("עצמות עצלות").
22 בספטמבר – רשת ITV מתחילה את שידוריה בממלכה המאוחדת.
10 בדצמבר – הסדרה המצוירת הראשונה משודרת בשבת בבוקר בטלוויזיה האמריקנית (מייטי מאוס ב-CBS).
במהלך שנת 1955 נערך טקס פרסי הבאפט"א הראשון בממלכה המאוחדת.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1955

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 10 בספטמבר | Gunsmoke (אנ') | מערבון | CBS |
| 20 בספטמבר | Cheyenne (אנ') | מערבון | ABC |
| 1 באוקטובר | The Honeymooners | קומדיית מצבים | CBS |
| 2 באוקטובר | אלפרד היצ'קוק מגיש | אנתולוגיה, מסתורין, אימה | CBS |
| 3 באוקטובר | קפטן קנגורו (אנ') | תוכנית לילדים | CBS |
| 3 באוקטובר | מועדון מיקי מאוס | תוכנית לילדים, מוזיקלי | ABC |
| 10 בדצמבר | מייטי מאוס | אנימציה, גיבורי-על | CBS |
"Gunsmoke"
"The Honeymooners"
"מועדון מיקי מאוס"
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1955

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
6 בינואר – רואן אטקינסון, שחקן בריטי
9 בינואר – ג'יי קיי סימונס, שחקן אמריקאי
19 בפברואר – ג'ף דניאלס, שחקן אמריקאי
21 בפברואר – קלסי גראמר, שחקן אמריקאי.  נודע בעיקר בזכות הופעתו, בתפקיד הפסיכיאטר פרייז'ר קריין בתוכניות "חופשי על הבר" ו"פרייז'ר"
19 במרץ – ברוס ויליס, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי
29 במרץ – ברנדן גליסון, שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי
17 במאי – ביל פקסטון, שחקן ובמאי אמריקאי (נפטר ב-2017)
2 ביוני – דיינה קארווי, שחקן קולנוע וקומיקאי אמריקאי
17 ביוני – מיקי קם, שחקנית וזמרת ישראלית
31 באוקטובר – גילת אנקורי, מדבבת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלוגו הישן של רשת ITV
לרינץ סאבו

| --- | --- |
דיוקן מ-1923 מצוייר על ידי יוז'ף ריפל-רונאי
דיוקן מ-1923 מצוייר על ידי יוז'ף ריפל-רונאי
 לידה:  31 במרץ 1900 מישקולץ, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 באוקטובר 1957 (בגיל 57) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  צרפתית, הונגרית 
 תקופת הפעילות:  מ-1922 
 צאצאים:  Klára Gáborjáni 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1957)  פרס באומגרטן (1944)  פרס באומגרטן (1937)  פרס באומגרטן (1932)  פרס אטילה יוז'ף (1954) 
 
לרינץ סאבו, בשמו המלא -  לרינץ סאבו גאבוריאני
(בהונגרית:gáborjáni Szabó Lőrinc, ‏ 31 במרץ 1900 - 3 באוקטובר 1957) היה משורר ומתרגם הונגרי.
קורות חייו > ילדות וצעירות

לרינץ סאבו נולד ב-1900 בעיר מישקולץ במשפחתם של  לרינץ באלינט סאבו  נהג קטר במקצועו,  ושל אילונה לבית פאניצקי , בעלת שורשים סלובקיים מצד אביה. 
עם אבותיו של סאבו נמנו כמרים קלוויניסטים ומורים. בזמנו קיבלה משפחתו תואר אצולה מהוויבוד  של טרנסילבניה, גאבור בתלן.
כשהיה בן שלוש עברו לגור לבלשאדיארמט. למד בבית ספר בבאלשאדיארמט ואחר כך בדברצן. מגיל צעיר מאוד נתגלו כשרונותיו הספרותיים 

למד בהתחלה הנדסה אבל שינה את דעתו ועבר ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת בודפשט .
עם שיריו הראשונים שעדיין נשאו אופי פרנסיאני פנה אל עורך כתב העת "ניוגאט", (המערב), מיהאי באביץ' ששלח אותם לפרסום רק מאוחר יותר, אולם הכניס אותו למקום המפגש הפופולרי של הסופרים באותה עת - בית הקפה "צנטראל". הוא אף קיבל אותו כעוזר הוראה  באוניברסיטה בזמן הקצר שלימד שם, ומאוחר יותר חלק את דירתו  איתו ועם סטודנטים אחרים. 
סאבו לא סיים את לימודיו וב-1921 זמן קצר אחרי נישואיו לקלרה מיקש, בתו של הסופר לאיוש מיקש התחיל לעבוד בכתב-העת Az Est  (הערב). עבד שם למשך 23 שנה עד 1944.
קורות חייו > המשך פעילותו הספרותית

ב-1928-1927 ייסד וערך את המגזין הספרותי "פאנדורה". . כמו כן כתב בעיתון Pesti napló.  
את שיריו הראשונים פרסם בשנות ה-1920  בכתב העת Nyugat. ("המערב"). קובץ השירה הראשון שלו יצא לאור ב-1922 תחת הכותרת
Föld, erdő, Isten (אדמה, יער, אלהים) וזכה להצלחה רבה.  קיבל בהמשך את הפרס באומגרטן לספרות בשנים 1932, 1937 ו-1943.
כמתרגם, נחשב סאבו לאחד ממתרגמי השירה המוכשרים והפורים ביותר של הונגריה.. הוא תרגם יצירות מאת שייקספיר כמו טימון איש אתונה,  (1935) כרצונכם (1938), מקבת (1939), טרוילוס וקרסידה ב-1948, כמו כן תרגם The Rime of the Ancient Mariner ו Kubla Khan מאת קולרידג', פרחי הרוע מאת שארל בודלר (יחד עם באביץ' ועם ארפד טוט, "הצוואה הגדולה",  מאת פרנסואה ויון, בית ספר לנשים מאת מולייר, יסורי ורתר הצעיר  מאת גתה, טס לבית דרברוויל מאת תומאס הרדי, יצירות של פול ורלן, טיוטצ'ב, פושקין, איוואן קרילוב, היינריך פון קלייסט, מריקה, ניטשה, שטפן גאורגה, רילקה, גוטפריד בן ולדימיר מאיאקובסקי ויוזף ויינהבר.
קורות חייו > בימי מלחמת העולם השנייה

במהלך השנים התקרב סאבו אל הפאשיסם ההונגרי ולגרמניה הנאצית, שם הוזמן לאירועי תרבות. 
סאבו גוייס בצבא ההונגרי במלחמת העולם השנייה והשתתף בקרבות נגד ברית המועצות.  פגש את דיולה גמבש ובכנס ספרותי בלילאפירד שיבח את יופיה של שירת המלחמה. ב-1942 הצטרף סאבו ל"ברית הסופרים האירופים" מיסודה של יוזף גבלס.
בימינו נודעה התכתבותו עם המזיכר הראשי של ארגון זה שהיה לידיד קרוב שלו. סאבו הפך לדובר המחלקה ההונגרית של הברית, אחרי יוז'ף נירה, ופרסם מאמרים במגזין הארגון -  "Europäische Literatur"
קורות חייו > בימי המשטר הקומוניסטי

אחרי כיבוש בודפשט על ידי הצבא הסובייטי הקפטן הסובייטי הקירגיזי טמירקול אומטלייב הציל ממוות את המשורר, את משפחתו ואת ספרייתו. 
בסימן אסירות תודה הקדיש סאבו לאותו קצין את השיר "טמירקול אומטלייב". 
שיתוף הפעולה שלו עם הנאצים עורר חרם נגדו מצד השלטון וחוגי התרבות של הונגריה הקומוניסטית . למזלו לא נאסר. הורשה לפרסם רק תרגומים.
בתקופה הזאת הוא כתב  למגירה יצירות שזכו מאוחר יותר להערכה רבה. 
כתב את רומן השירים "נגינת צרצרים"  על ימי ילדותו ונעוריו  כמו כן את מחזור השירים הליריים "השנה ה-26" לזכר אישה אהובה.  
במרוצת הזמן  חשיבותו כמשורר זכתה להכרה, קיבל את הפרס יוז'ף אטילה ואחר כך זמן קצר לפני מותו -  פרס קושוט.
סאבו נפטר ב-1957 מהתקף לב בבודפשט, ברובע יוז'פווארוש.
שירתו

שירתו עמדה בהתחלה בסימן האקספרסיוניזם עם ביטויי מרדנות כלפי החברה הקפיטליסטית העירונית ופולחן הממון . זאת מבלי להיות שירת מחאה אלא בעלת אופי איטלקטואלי מובהק שהתמקד בשאלות יסוד כאשר ה"אני" הועמד במרכז. .
כמה משיריו הוקדשו לילדיו "לוצי" (Lóci) ו"קלארי", בעוד שבשירים אחרים הוא נזכר בילדותו.   
ב-1950 התאבדה חברתו ארז'בט קורזאטי . הסונטה "השנה ה-26" שנכתבה לזכרה, פורסמה ב-1957.
הוקרה

1932, 1937, 1944 - שלוש פעמים - פרס פרנץ באומגרטן
1954 - פרס יוזף אטילה
1957 - פרס קושוט
הנצחה

1998 - נבחר לחבר שלאחר המוות של האקדמיה הדיגיטלית לספרות בהונגריה.
במקום שבו נולד בעיר משקולץ  במתחם ורשמרטי יש רחוב שנקרא "דרך סאבו לרינץ" ובית ספר יסודי הנקרא על שמו.
דמותו ויצירתו במדיה האמנותית

1983 - שני שירים של להקת הרוק הסובייטית הרוסית נאוטילוס פומפיליוס (באלבום  Переезд - "בתנועה")" באופרה האיטלקית" ו"מוזיקה" הולחנו לפי שירים של לרינץ סאבו.
קבצי שירה

Föld, erdő, Isten (אדמה, יער, אלהים, 1922)
Kalibán (קליבן, 1923)
Fény, fény, fény (אור, אור, אור, 1926)
A Sátán műremekei (יצירות המופת של השטן, 1926)
Te meg a világ (אתה ועולם, 1932)
Különbéke (שלום נפרד, 1936)
Harc az ünnepért (מאבק על החג, 1938)
Régen és most (פעם ועכשיו, 1943)
Tücsökzene (שירת צרצר, 1947)
A huszonhatodik év (השנה ה-26, 1957)
לקריאה נוספת

Frank-Rutger Hausmann   "Dichte, Dichter, tage nicht!" – Die Europäische Schriftsteller-Vereinigung in Weimar 1941–1948. ISBN 3-465-03295-0
2004
איתמר יעוז-קסט -  לרינץ סאבו  ב- צבי הפלאות  -אנתולוגיה מן השירה ההונגרית לדורותיה, עקד, תל אביב 1984 עמ' 130
הערות שוליים

1 2 3 4 5  יעוז-קסט 1984עמ' 130
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268773705171  PLWABN: 9810668474005606  BnF: cb121724986 (data)  CiNii: DA13227767  GND: 119048930  ISNI: 0000 0001 0879 531X  LCCN: n50013045  MusicBrainz: 7bd52aad-7714-4a14-b45b-2e5892a24fdf  NKC: mzk2004231174  NSK: 000358356  NTA: 071331719  RERO: 02-A003881936  SELIBR: 251126  SUDOC: 030273919  VIAF: 24642813   WorldCat (עם VIAF): 24642813 
פסל המשורר בעיר דברצן
נדודי בני ישראל במדבר

מפה משוערת של מסלול נדודי בני ישראל במדבר
נדודי בני ישראל במדבר (או מסעי בני ישראל) נמשכו לפי המסופר בתורה ארבעים שנה, מתום יציאת מצרים ועד לכניסתם לארץ כנען. בלשון חז"ל מכונים האנשים שיצאו ממצרים ולא זכו להיכנס לארץ המובטחת "דור המדבר".
על פי המסופר בתורה, בחודש השלישי לאחר שיצאו בני ישראל ממצרים התרחש מעמד הר סיני, ובו התגלה אליהם אלוהים ונתן להם את התורה.
במהלך המסע אכלו בני ישראל מן שירד מהשמים ושליו. המן ירד פעם ביום במשך ימי השבוע, ובימי שישי ירדה כמות כפולה, שכן המן לא ירד בשבת משום קדושתה.
חטא המרגלים

האל ציווה על משה לשלוח שנים עשר מרגלים לתור את ארץ כנען, קודם לכניסת עם ישראל אליה. למשימה נבחר נציג מכל אחד משבטי ישראל, כולם ממנהיגי העם. שליחות המרגלים נמשכה ארבעים ימים, ובמהלכה הם עברו בכל הארץ וראו את עריה. בשובם, עשרה מהם צפו בעיות קשות בכיבושה, וגרמו לעם להתייאש מלהיכנס לארץ. בעקבות חטא הדיבה מבקש אלוהים להכות את העם כולו במגפת דבר ולהשמיד אותו, אך לאחר תחינות של משה מומתק העונש, ונקבע שבני ישראל ישהו במדבר סיני ארבעים שנה, כנגד ארבעים הימים שהיו המרגלים בארץ, עד שימותו כל בני הדור מבן עשרים ומעלה. קבוצה קטנה מבני ישראל ("המעפילים") ניסתה להתקדם ולהיכנס לארץ ישראל באופן עצמאי, אולם ניגפה במלחמה מול עמלק.
אירועים מיוחדים במדבר

אירועים אחדים במהלך הנדודים זכו לתיאור מפורט:
קריעת ים סוף: שבוע לאחר יציאת מצרים, פרעה השיג את בני ישראל במטרה לתקוף אותם. הים נקרע ובני ישראל עברו בתוכו. כשהמצרים ניסו להיכנס אחריהם הם טבעו, ובכך הסתיים תהליך יציאת מצרים.
מעמד הר סיני וחטא העגל: משה עלה להר סיני במטרה להוריד משם את לוחות הברית עבור בני ישראל, ושהה שם ארבעים יום. אלוהים נתן למשה את לוחות הברית מוכנים, כתובים באצבע אלוהים, אולם כאשר ירד משה מהר סיני וגילה כי בני ישראל הקימו פסל של עגל מזהב והם סוגדים לו, הוא ניפץ את הלוחות, גרס את הפסל לרסיסי זהב, מהל אותם במים והכריח את כל עם ישראל לשתות מהם. כל מי שחטא בחטא העגל מת ממגפה או מחלה. לאחר מכן קרא משה "מי לה' אלי!" בני לוי נאספו אליו והוא אמר להם ”כֹּה-אָמַר יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל: שִׂימוּ אִישׁ-חַרְבּוֹ עַל-יְרֵכוֹ, עִבְרוּ וָשׁוּבוּ מִשַּׁעַר לָשַׁעַר בַּמַּחֲנֶה, וְהִרְגוּ אִישׁ-אֶת-אָחִיו וְאִישׁ אֶת-רֵעֵהוּ וְאִישׁ אֶת-קְרֹבוֹ.” בני לוי עשו כמצוותו והרגו 3,000 מבני ישראל. לבסוף חזר משה ועלה להר סיני, אולם הפעם אלוהים לא הביא לו את לוחות הברית מוכנים, אלא גרם לו לסתת אותם מחדש בעצמו במשך ארבעים יום.
הקמת המשכן וחנוכתו: לאחר חטא העגל הצטוו בני ישראל על בניית משכן לה'. התורה מאריכה בתיאורם של כלי המשכן, אופן בנייתו, התנדבות הקהל, כמויות חומרי הגלם וסיפור חנוכת המשכן בימי המילואים.
חטא המרגלים.
המקושש: אדם שעבר עבירה חמורה של חילול שבת. משה, מנהיג העם, לא ידע כיצד לנהוג במקרה זה, והוציא את גזר דינו, מוות בסקילה, רק לאחר שאלוהים הורה לו כיצד לנהוג.
בעת חניית העם במדבר דיברו אהרון ומרים אודות האישה הכושית אשר לקח משה. בעקבות כך נענשה מרים בעונש הצרעת.
מחלוקת קורח ועדתו: קורח הנהיג מרד כנגד הנהגתם של משה ואהרון, בטענה: ”וַיִּקָּהֲלוּ עַל מֹשֶׁה וְעַל אַהֲרֹן וַיֹּאמְרוּ אֲלֵהֶם רַב לָכֶם כִּי כָל הָעֵדָה כֻּלָּם קְדֹשִׁים וּבְתוֹכָם ה' וּמַדּוּעַ תִּתְנַשְּׂאוּ עַל קְהַל ה'.” (ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוק ג'). האל העניש את קורח ועדתו במיתה.
קברות התאווה: מקום במדבר פארן, שבו היו שתי מרידות של עם ישראל נגד האל ונגד משה. שם גם הוקמה הסנהדרין הראשונה על ידי משה.
נחש הנחושת: צורת נחש שהכין משה מנחושת, על פי הוראת ה', על מנת להפסיק הרג בעם ישראל בעקבות מכת נחשים. כל מי שהוכש על ידי נחש, הסתכל על נחש הנחושת ונרפא.
משה והסלע: בני ישראל צמאו למים ורבו עם משה ואהרן. משה התפלל אל ה' ונענה שעליו לקחת את המטה, להקהיל את עדת בני ישראל ו"לדבר אל הסלע לעיניהם" ועל ידי כן מהסלע יצאו מים. משה הכה את הסלע פעמיים ומהסלע יצאו מים רבים. ה' כעס על משה והענישו בזאת שלא יזכה להכניס את בני ישראל לארץ ישראל.
ברכת בלעם: בלק בן ציפור מלך מואב התיירא מעם ישראל העולה ממצרים, ולכן שלח את זקני מואב ומדין לשכור את בלעם בן בעור כדי שיקלל את העם. בלעם הסכים, ויצא יחד עם אתונו לכיוון מחנה בני ישראל במדבר. הוא ניסה לקלל אותם אך לא הצליח ובמקום זאת ברך אותם.
מעשה זמרי: זמרי בן סלוא משבט שמעון חטא עם כזבי בת צור, כרבים מבני ישראל שחטאו בזנות לאור המלצתו של בלעם לשלוח אליהם את בנות מואב לאחר חוסר הצלחתו לקללם. הריגתו על ידי פינחס עצרה את המגפה שהתחוללה אז בעם ישראל כעונש על שחטאו בחטא בעל פעור.