stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירי לשם-פלאי
ספריה > ספרים שאיירה

עיניים צוחקות / מאת חיה מגנר
מעוף הטוקן / אופיר פרומוביץ'
החושך לא נושך / דורית אורגד
קוראים לה לילה / תמר אדר
שיר אני, שיר אמא / לאה איני
ברכה למדינה / אורלי דוד
השכנה טובה / אורלי לביטוב
מה לחשה השמש לירח? / חסיה כנעני
אמא שלי חולה / סיגל גיטלין-כהן
חפסה וחנר / פנינה דבוש
הנמלה האמיצה / מרים רוזן
גשם יורד / דליה קורח שגב
הפיל שחיפש לו אף אחר / שלומית מוסקוביץ
מילדה לנערה / ד"ר דליה ניסים ורונית ארגמן
תערוכות יחיד (איורים)

2010 – "טבע מצויר" – תערוכת יחיד של איורים בדיזנגוף סנטר.
2009– "טבע מצויר" – תערוכת יחיד של איורים במדיטק בחולון.
2008 – "טבע מצויר" – תערוכת יחיד של איורים בבית החברה להגנת הטבע בת"א.
2008 – תערוכת יחיד של איורים לספרי ילדים ב"גלריית האוטובוס" כפר אז"ר.
2004 – "מילים וצבעים" תערוכת יחיד של איורים וספרים בספרייה העירונית בחדרה.
בנוסף, השתתפה מירי לשם-פלאי ב-9 תערוכות קבוצתיות של מאיירים בישראל.
פרסים (איור)

1996 – פרס לאיור ע"ש נחום גוטמן עבור האיורים בסדרת "פצפונטבע".
2002 – פרס ראש העיר ראשון לציון, מקום ראשון בתחרות איורים ארצית בהשראת שירי אצ"ג.
מציצה עצמית

גבר מבצע מציצה עצמית
מציצה עצמית היא אקט של מין אוראלי שבו גבר מגרה את הפין שלו כצורה של אוננות. רק מספר מצומצם של גברים מסוגלים מבחינה פיזית לבצע מציצה עצמית.
היסטוריה

האגיפטולוג דייוויד לורטון מספר כי טקסטים עתיקים רבים מתייחסים למציצה עצמית במצרים העתיקה. על פי לורטון, במגילת הפפירוס "Bremner-Rhind", בקטע בשם "Book of Overthrowing Apophis", נמצא שיר המתאר כיצד אל השמש רע יצר את האלים שו ותפנוט לאחר שביצע בעצמו מין אוראלי וירק את נוזל הזרע אל האדמה. במגילות מצריות עתיקות, מעשה זה מתבצע בדרך כלל על ידי האל אתום, ורובן מתארות רק את היריקה של הזרע או רק את האוננות, ולא את שתיהן.
מישל פוקו ציטט את חיבורו של ארטמידורוס כמכיר במעשה של "נטילת איבר המין לתוך הפה" כאחת משלוש הדרכים לבצע "יחסים עם עצמך".
היבטים פיזיקליים

תמונה זו מציגה איבר מין זכרי
תמונה של גבר מבצע מציצה עצמית
class=notpageimage|הצגה
מעטים הגברים שתכונותיהם האנטומיות של גמישות ואורך הפין מאפשרות להם לבצע את האקט בבטחה. עם זאת, ניתן להגביר את יכולת הגמישות באופן יזום, באמצעות אימון גופני כגון התעמלות, כיפוף הגוף או יוגה. הביולוגים האמריקאיים קרייג בארטל ואלפרד קינסי מצאו כי פחות מ-1% מכלל הגברים יכולים ליצור מגע אוראלי עם הפין שלהם וכי רק 2 או 3 גברים מתוך 1,000 יכולים לבצע מציצה עצמית מלאה. בעבר, נתפסה מציצה עצמית על ידי הביהביוריזם כבעיה שיש לטפל בה, ולא כפרקטיקה מינית.
בתרבות הפופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מציצה עצמית היא סוגת נישה בתכני פורנוגרפיה. בעוד כמה סרטים פורנוגרפיים כוללים מציצה עצמית, מספר שחקני פורנו ידועים בשל מיומנותם בפעולה זו, כגון רון ג'רמי. בספרו האוטוביוגרפי של בריאן אולדיס, "The Hand-Reared Boy", הוא מתאר שנהג לבצע אוננות קבוצתית בפנימייה, ונער אחד עם פין גדול במיוחד היה מסוגל למצוץ לעצמו.
ראו גם

אוננות
תנוחות מין
הערות שוליים

1 2  Dan Savage, Savage Love: Straight Answers from America's Most Popular Sex Columnist, Penguin, 1998. (באנגלית)
1 2 3  Autofellatio and Ontology, web.archive.org, ‏2010-12-29
↑  Autofellatio, web.archive.org, ‏2006-10-21
↑  Foucault, Michel, The History of Sexuality: The Care of the Self, Pantheon Books, 1984
↑  William Guy, Michael H. P. Finn (1954). "A Review of Autofellatio: A Psychological Study of Two New Cases". Psychoanalytic Review (41): 354–358.
↑  Cavenar JO Jr, Spaulding JG, Butts NT. "Autofellatio: a power and dependency conflict.", Journal of Nervous & Mental Disease. November 1977; p. 356-360.
↑  Nardwuar vs Ron Jeremy, www.nardwuar.com
↑  Auto-Fellatio!, web.archive.org, ‏2009-09-29
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
מישור אייברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  66°50′00″S 65°30′00″W﻿ / ﻿66.8333°S 65.5°W﻿ / -66.8333; -65.5
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמישור אייברי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמישור אייברי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור אייברי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור אייברי
 
מישור אייברי (באנגלית: Avery Plateau) הוא מישור מכוסה קרח, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המישור מצוי באמצע הדרך בין חוף לובט לבין חוף פוין.
אורכו של המישור 64 קילומטרים, והוא מתנשא לגובה של 2,000 מטרים מעל פני הים.
המישור גובל במישור המימונט שמדרום לו, ובמישור ברוס שמצפון לו.
היסטוריה > גילוי המישור

לא ידוע מתי התגלה המישור או נראה לראשונה, אך על פי המשוער ראו אותו בינואר 1909 חברי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בראשות ז'אן-באטיסט שארקו ממיקומם במצר מאתה. המישור מופתה באמצעות תצלומי אוויר ובהתבסס על פי סקרים שנערכו על הקרקע על ידי סקר שטחי החסות של איי פוקלנד, בשנים 1946–1962.
היסטוריה > מקור השם

ההוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה נתנה למישור את שמו בשנת 1955.
המישור נקרא על שמו של סרן ג'ורג' אייברי (George Avery), שהיה רב החובל בספינה לייבלי (Lively), אשר, יחד עם סרן ג'ון ביסקו שהיה רב החובל בבריג טולה (Tula), חקרו אזור זה בחצי האי האנטארקטי בפברואר 1832.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
| מישורי ארץ גרהאם / רמות ארץ גרהאם |
| --- | --- | --- |
| סדר אלפביתי: | אייברי • ברוס • דטרויט • המימונט • הרברט • לאקלאבר • לואי פיליפ • פוסטר • פורבידן |  |
| המישורים מצפון לדרום: | לאקלאבר • לואי פיליפ • דטרויט • הרברט • פוסטר • פורבידן • ברוס • אייברי • המימונט |  |
מסגד נור-אסטנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  אסטנה 
 מדינה:  קזחסטן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2008
 תאריך פתיחה רשמי:  2008 
 חומרי בנייה:  זכוכית, בטון, גרניט ואלוקובונד
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 מידות
 גובה:  63 מטר
 קואורדינטות:  51°07′36″N 71°24′57″E﻿ / ﻿51.126561°N 71.415737°E﻿ / 51.126561; 71.415737
 he
 
תמונה של המסגד משנת 2021
מסגד נור-אסטנה (בקזחית: Нұр-Астана мешіті; ברוסית: Мечеть «Нур Астана») הוא מסגד באסטנה, קזחסטן. זהו המסגד השלישי בגודלו במרכז אסיה. גובהו 40 מטר והוא מסמל את גילו של הנביא מוחמד כאשר על פי המסורת המוסלמית נגלה אליו האל, וגובה הצריחים הוא 63 מטר (207 רגל), הגיל של מוחמד במותו.
המסגד, שתוכנן על ידי האדריכל הלבנוני צ'ארלס חדיפה, ממוקם על גדת הנהר השמאלית בעיר אסטנה. הבנייה החלה לראשונה במרץ 2005 והסתיימה ב-2008. המסגד היה מתנה על פי הסכם בין נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב ואמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני. יש בו מקום ל-5,000 מתפללים בתוך המסגד, ועוד מקום ל-2,000 למתפללים מחוץ למסגד. המבנה עשוי מזכוכית, בטון, וגרניט.
מפרץ אום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  67°26′00″S 60°44′00″E﻿ / ﻿67.4333°S 60.7333°E﻿ / -67.4333; 60.7333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ אום(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ אום
 
מפרץ אוּם (באנגלית: Oom Bay) הוא מפרץ בחוף מוסון, שבאנטארקטיקה.
המפרץ, שרוחבו 3.2 קילומטרים, מצוי בין כף ברוס לבין ראש קמפבל.
היסטוריה > גילוי המפרץ

המפרץ התגלה ב-18 בפברואר 1931 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה (BANZARE) בפיקודו של דאגלס מוסון.
היסטוריה > מקור השם

מוסון קרא למפרץ על שמו של סגן ק. א. אום (K.E. Oom), מהצי המלכותי האוסטרלי, קרטוגרף משלחת החקר.
לקריאה נוספת

• DMA, , P 420
הערות שוליים

↑  גאזט השמות הרשמי האנטארקטי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  ההיסטוריה של גילוי המפרץ
מסעות בנימין השלישי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מנדלי מוכר ספרים
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  סאטירה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1878
"מסעות בנימין השלישי" היא סאטירה עברית מאת הסופר מנדלי מוכר ספרים. היצירה פורסמה לראשונה בשנת 1878 ביידיש, ומאז ועד היום נחשבת לסאטירה הנוקבת מכולן על חיי היהודים בגולה.
הסיפור מגולל את מסעותיו של בנימין השלישי ביחד עם עוזרו ושותפו למסע סנדריל, מן העיירה בטלון (שם המעיד על אופייה). השניים נוסעים למרחקים כדי למצוא את "היהודים האדמוניים" שמעבר לסמבטיון. בנימין השלישי וסנדריל הם בני דמותם של דון קישוט ועוזרו המפורסם סנצ'ו פנסה.
שם הסאטירה נסמך על מסעותיהם האמיתיים של שני ה"בנימין" – בנימין מטודלה ובנימין השני.
היצירה עובדה ברבות השנים למספר מחזות, הראשונים שבהם הוצגו בתיאטרון היידיש הממלכתי במוסקבה, עם שלמה מיכאלס ובנימין זוסקין בתפקידים הראשיים (1926), והחל משנות השלושים של המאה ה-20 על בימות "האהל" ו"הבימה".
נושאים עיקריים > סאטירה

הספר "מסעות בנימין השלישי" הוא כולו סאטירה חריפה ועוקצנית מאוד. אין בספר צלילי רוך וחמלה לרכך ולהמתיק במקצת את המרירות המתחלחלת בלעגו ובהלצותיו של מנדלי. כאן סטה הסופר מדרכו לצרף את מידת הרחמים ואת הקינה ואת הדמעות אל מידת ביקורתו הנוקבת ואל צחוקו ותוכחתו ההולמים כפטישים. זהו הספר היחידי של מנדלי המצטיין באחדות סאטירית מרה וקודרת. הפעם הניף מנדלי את שוט הסאטירה לא על העניות החומרית – הקבצנות, אלא על העניות הרוחנית – הבטלנות (כשם העיר בטלון), זו התרבות המשונה שצמחה על קרקע ההסתגרות בגטו וההתנוונות הגלותית. הבטלנות מטפחת בלב היהודי את מידת השאננות וההסתפקות והבטחה של "תולעת השוכנת בחזרת":
ממה אני ניזון? הבל הבלים! יש אלוהים... הבורא יתברך שמו הוא אב הרחמים וישראל רחמנים בני רחמנים, ומה יתאונן אדם חי?
הבטלנות משלימה עם החיים העלובים, המזוהמים ושמחה על "פת קיבר ותבשיל של גריסין", על "קפוטה קרועה ומדולדלת ומלוכלכת". הבטלנות משמעותה חיים מצומצמים, רומנטיקה חסרת בסיס מציאותי ומעוף לשחקים. הבטלנות רוקמת אגדות משונות, והבטלנים מאמינים בהן ובאיוולתן. הבטלנות מרכיבה על האפסות הגשמית והרוחנית מין גאווה מופרזת שאין לה יסוד, אידיאלים משונים של בעלי דמיון מטורפים, נטולי כוח פיזי ועקרים רוחניים. בייחוד נלעגים היהודים הבטלנים, כשהם משנסים את מותניהם ומתחילים לפעול, להגשים במעשים את האידיאליזם הרומנטיים של הגטו, כי אז מתגלים "כל האפסות והכישלון, כל הטירוף והקלאסה שיש בחיי הבלה של אומה קצרת ידיים ומעוטת דמות, היושבת כולה בטלה ו'יצר הרע' כבר פסק ממנה", כדברי ביאליק. בספר הציג מנדלי לראווה את גיבוריו בנימין וסנדריל כסמל למפעליהם המגוחכים של חולמי הגטו. המפעלים הללו הם פרי בוּרוּת וטמטום מוח, פרי התלישות מהמציאות והחיים על פי ספרים.
נושאים עיקריים > ציונות

יש משערים, כי מנדלי נתעורר לכתוב סאטירה זו בקשר עם תנועת "חיבת ציון", שעמדה אז בראשית קיומה. הספר "קיצור מסעות בנימין השלישי" נדפס ביידיש בדפוס האלמנה והאחים ראָם (רוֹם) בשנת תרל"ט, כשהחלה ההתיישבות על הקרקע בארץ ישראל. ואולם את הספר העברי "מסעות בנימין השלישי" פרסם מנדלי בשנת תרנ"ז, שנת ייסוד הציונות של הרצל; לפיכך הוסיף ואמר בסיום הספר כי "כתבי העיתים [=העיתונים] העבירו את השמועה, שבנימין שלנו, בעל המסעות, עובר עכשיו בראש חברת תיירים לאותן מדינות הים ואיים רחוקים". לפיכך ניתן להסיק כי "מסעות בנימין השלישי" היוותה סאטירה חריפה על התנועה הציונית.
נושאים עיקריים > "דון קישוט"

הספר "מסעות בנימין השלישי" בנוי לפי המתכונת של "דון קישוט" למיגל דה סרוואנטס. בנימין השלישי ודון קישוט איש למנשה, שניהם, דמותם הנלעגת עוצבה ונתגבשה בכוח ההשפעה הנפסדת של ספרים אווילים ותפלים, אגדיים ומשונים. שניהם היו משוללים חוש הממשות וראו את העולם דרך מראה המסלפת את הכתוב בספריהם והשתוקקו למעשי נסים ונפלאות. לשניהם שימשו גיבורי ספרים דומים לחיקוי. דון קישוט שואב את ידיעותיו בענייני העולם והחיים מתוך הרומנים על האבירים ותעלוליהם, ובנסיעתו המהוללת היה האביר אמאדיס מגאליה נר לרגליו. בנימין שקד בהתמדה עצומה על ספרי המסעות הדמיוניים של רבה בר בר חנה, אלדד הדני ואחרים, והנוסע רבי בנימין מטודלה היה לו למופת. נושא כליו של דון קישוט הוא סנצ'ו פנסה, ושל בנימין – סנדריל האישה. גם בהשתלשלות המקרים יש דמיון: הם יוצאים לנסיעותיהם בלי הציוד הדרוש, הם עניים ועלובים, תועים בעולם וסופגים עלבונות ומכות, אבל מנעים את חייהם הדמיון המקים להם עולם של פלאות.
דון קישוט ובנימין השלישי שניהם מחומר אחד קורצו, מהחומר המתסיס והמוליד את השאיפה להפוך חלומות למציאות, וההבדל ביניהם הוא כמותי ולא איכותי. ההבדל הזה מתבלט גם מהיקפם של הספרים המתארים אותם ואת עלילותיהם: הספר "דון קישוט" הוא אפופיה גדולה המקפת את כל שטחי החיים בספרד בשלהי המאה ה-16, ואולם "מסעות בנימין השלישי" היא נובלה מורחבת, המטפלת בעניין מסוים – בבטלנות ההזייתית היהודית – ולועגת לחולמי הגטו תוך חד-צדדיות סאטירית מצומצמת מאוד. דון קישוט איש למנשה הוא טיפוס אינדיבידואלי, הוא יחיד בדורו, הוא בעל אידיאלים נשגבים ואוניברסליים, הוא אינו מובן לבני סביבתו, כי תוכן דבריו הנעלים הוא למעלה מהשגתם, הוא מגוחך אמנם במעשי תעתועיו, במראהו העלוב ובדמיונותיו המטורפים, אבל הוא נערץ כבעל נפש טהורה ואצילית, כאידיאליסט חסר אמצעי הגשמה, החי מחוץ למציאות, הוא "האביר בן דמות היגון", המעורר רגשות עצב. לא כן בנימין השלישי – זהו טיפוס קולקטיבי, המשקף את הסביבה הגטואית המגדלת "דון קישוטים" קטנים במספר רב מאוד, והם, השגותיהם פעוטות ועלובות, תוכניותיהם ועלילותיהם נעדרות מרחב ומעוף, כי גם גדלות השיגעון אין להם. בנימין הוא "התולעת שהגיחה מהחזרת", הוא איש בער בהוויית העולם ומוגבל מאוד גם בחלומותיו, ולכן מנדלי מתקלס בו בספר.
מנדלי ידע על קיום "דון קישוטיות" יהודית היסטורית, נבואית לאומית, אלא לא זו הולידה את בנימין, כי אם שאיפת המחבר ללעוג לתלישותם של בני הגטו מהמציאות ולמזונם הרוחני המשונה ולמעשיהם המשונים. ההלצה הסאטירית הנמיכה את קומתו של בנימין השלישי, הטילה בו מומים ועשתה אותו לבור ולשוטה, ללעג ולקלס ולדיראון עולם.
מחזות

ב-21 ביולי 1936 עלתה בתיאטרון "האהל" הצגת הבכורה של מחזה המבוסס על היצירה, בבימויו של משה הלוי ובעיבודו של המחזאי והמתרגם אהרן אשמן. את דמותו של בנימין גילם בהצגה שחקן התיאטרון מאיר מרגלית ואת דמותו של סנדריל גילם השחקן יעקב שחורי. על התפאורה היה אמון הצייר יצחק פרנקל והעיבוד המוזיקלי נעשה בידי מרק לברי.
ההצגה זכתה להצלחה רבה והוצגה לפחות עד לאמצע שנות ה-50, כמו כן הוצג המחזה פעמים רבות בפני קהל עולים חדשים.
ב-25 במרץ 1937 העלה תיאטרון הבימה אף הוא מחזה על בסיס הספר. את העיבוד למחזה ביצע ראובן גרוסמן (אבינעם), על הבימוי הופקד ברוך צ'מרינסקי שאף גילם את דמותו של בנימין. בתפקיד סנדריל שיחקו לסירוגין יהושע ברטונוב ואברהם ברץ. על התפאורה הופקד ראובן רובין ועל העיבוד המוזיקלי פורדהאוס בן ציסי. שלא כהפקתו של האהל שרצה במשך שנים, הפקה זו ירדה כעבור כשנתיים ולאחר 17 הצגות בלבד.
בשנת 1945 העלה תיאטרון המטאטא את המחזה "מסעות בנימין הרביעי". המחזה מרמז לסיפור "מסעות בנימין השלישי", ומספר את קורותיו של חייל יהודי שעלה לארץ ישראל עם תום מלחמת העולם השנייה. את המחזה ביים יצחק נוז'יק, על הפזמונים הופקדה לאה גולדברג ובתפקיד בנימין הופיע שמואל רודנסקי.
בשנת 1976 הועלה מחזה המבוסס על היצירה בתיאטרון בימות. במחזה שיחקו ספי ריבלין, דינה גולן ואברהם מור. השירים למחזה נכתבו על ידי נעמי שמר. כמה מהשירים שנכתבו למחזה זכו לפופולריות רבה, ביניהם 'פירות חמישה עשר' ('שלג על עירי'), 'סימן שעוד לא הגענו' - (עיבוד מוזיקלי גיל אלדמע), ו'שירת העשבים', אולם המחזה עצמו לא זכה להצלחה מסחרית גדולה.
בשנת 2006 הועלתה שוב היצירה בתיאטרון יידישפיל בהשתתפות ששי קשת ויעקב בודו.
הוצאות

מסעות בנימין השלישי תל אביב: דביר (ספריית דביר לעם), תש"י.
מסעות בנימין השלישי ואחרים (ערך והוסיף הערות ואחרית דבר: בני מר), תל אביב: עם עובד, תשס"ז-2007.
מסעות בנימין השלישי: סיפור / חיברו מנדלי מוכר-ספרים ועיטרו בציורים יהודה לודוויג שוורין, ירושלים: מוסד ביאליק על ידי דביר, תשי"א.
מסעות בנימין השלישי ספרון: ידיעות אחרונות; מס’ 6, ירושלים: עופר, תש"ו.
לקריאה נוספת

חיים נחמן ביאליק, "מנדלי ושלושת הכרכים", "יוצר הנוסח", "מנדלי זקן", "בגבורות".
יוסף חיים ברנר, "הערכת עצמנו בשלושת הכרכים", כל כתבי ברנר, VII, עמ' 219–267.
ראובן בריינין, "מנדלי מו"ס", "מחקרים וניסיונות", ח"א, עמ' עט-צד ; "התקופה", ג' עמ' 676–700.
גלי דרוקר בר-עם, "מסע בין מסעות: דיון השוואתי בשלוש גרסאות 'מסעות בנימין השלישי' מאת מנדלי מוכר ספרים", מחקרי ירושלים בספרות עברית כ"ד, עמ' 93–124, (2011). (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
דוד פרישמן, שני מאמרים, כל כתבי דוד פרישמן לחג יובלו, כרך א', עמ' 70-89; כרך ב', עמ' 149–195.
יוסף קלוזנר, חמישה מאמרים על מנדלי, "יוצרים ובונים", II, 62-124.
מ. קליינמן, "דמויות וקומות".
מנחם ריבולוב, "ספר המסות".
"חוברת מנדלי", "השילוח", כרך ל"ד.
ספר "מנדלי מוכר ספרים" – קובץ מאמרי ביקורת, חלק שביעי, כל כתבי מנדלי, הוצאת "מוריה", ברלין תרפ"א.
הערות שוליים

↑  פתגם יידי עממי: "עבור תולעת בחזרת (אַ וואָרעם אין כריין) – כל העולם הוא חזרת". (גרסה נוספת: "תולעת היושבת בחזרת חושבת שאין בעולם מקום מתוק יותר".)
↑  "מסעות בנימין השלישי" ב"אהל", דבר, 22 ביולי 1936
↑  ח.פ., מסעות בנימין השלישי בהצגת "אהל", דבר, 11 באוגוסט 1936
↑  רשימת יצירותיו של מרק לברי באתר הספרייה הלאומית, עמוד 3.
↑  לאן הערב?, מעריב, 8 באפריל 1949 וגם למשל בכפר, דבר, 14 באוקטובר 1942
↑  "מעמק הבכא לעמק יזרעאל", דבר, 17 בנובמבר 1936
↑  תקוה וינשטוק, עולים ב"תיאטרו", מעריב, 2 במרץ 1953
↑  "הבימה" בעבודתה להצגת "מסעות בנימין השלישי", דבר, 25 במרץ 1937
↑  עמוד ההצגה(הקישור אינו פעיל, 11.4.2021) באתר הבימה.
↑  אגודת העיתונאים בתל אביב, ספר השנה של העיתונאים, 1946, ע' 205. באתר גוגל ספרים.
↑  שמעון לב-ארי, נוז'יק יצחק, בתוך מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי של אוניברסיטת תל אביב.
↑  ע.ז, מסעות בנימין הרביעי ב"המטאטא", דבר, 21 בדצמבר 1945
↑  לפי עמוד ד' בהוצאה לעיל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430422205171  GND: 1150271418  LCCN: n85077368  MusicBrainz work: f5ad398c-1b0f-4ae4-9430-17ccd18f184a  VIAF: 309280023   WorldCat (עם VIAF): 309280023 
מנדלי מוכר ספרים
הרצל
פסל של דון קישוט ונושא כליו, סנצ'ו פנסה
"מסעות בנימין השלישי" - המהדורה המצוירת
מפרץ איינסוורת' (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בבארץ ג'ורג' החמישי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  67°48′00″S 146°37′01″E﻿ / ﻿67.8°S 146.617°E﻿ / -67.8; 146.617
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ איינסוורת'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ איינסוורת'
 
מפרץ איינסוורת' (באנגלית: Ainsworth Bay) הוא מפרץ רחב מכוסה קרח, בחוף ג'ורג' החמישי, בארץ ג'ורג' החמישי שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרץ 8 קילומטרים, והוא ממוקם בין כף בייג' וכף ווב.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ התגלה על ידי משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914) בפיקודו של דאגלס מוסון.
היסטוריה > מקור השם

מוסון קרא למפרץ על שמו של ג'ורג' איינסוורת', חבר במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר היה המטאורולוג הראשי של קבוצת החקר לאי מקווארי (חלק ממשלחת החקר האוסטרלאסיתית).
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, , p. 410
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
ממשלת ישראל הראשונה

| --- | --- |
 
 ממשלת ישראל הראשונה בראשות דוד בן-גוריון ב-1 במאי 1949.  משמאל לימין: גולדה מאיר, שניאור זלמן שזר, בכור-שלום שטרית, צבי מימון (קצרן הממשלה), דב יוסף, אליעזר קפלן, משה שרת, דוד בן-גוריון, זאב שרף (מזכיר הממשלה), פנחס רוזן, דוד רמז, חיים משה שפירא, יצחק מאיר לוין ויהודה לייב מימון
 מידע כללי
 10 במרץ 1949 – 1 בנובמבר 1950 (שנה)
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 ראש הממשלה:  דוד בן-גוריון
 מפלגה שולטת:  מפא"י
 סיעות הקבינט:  מפא"י  החזית הדתית המאוחדת  המפלגה הפרוגרסיבית  ספרדים ועדות מזרח  הרשימה הדמוקרטית של נצרת
 מספר שרים:  12
 הקבינט הקודם:  הממשלה הזמנית
 הקבינט הבא:  ממשלת ישראל השנייה
ממשלת ישראל הראשונה פעלה מ-10 במרץ 1949 עד 30 באוקטובר 1950, כשדוד בן-גוריון הגיש את התפטרותו לנשיא, והממשלה הפכה לממשלה זמנית במשך 16 יום, עד לכינון הממשלה השנייה.
תוצאות הבחירות לאספה המכוננת

| רשימה | רשימה | ראש הרשימה | מושבים | מושבים | קולות | קולות | שיוך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מפא"י |  | דוד בן-גוריון | 46 | 46 / 120 | 155,274 | 35.7% | קואליציה |
| מפ"ם |  | יצחק טבנקין | 19 | 19 / 120 | 64,018 | 14.7% | אופוזיציה |
| החזית הדתית המאוחדת |  | יהודה לייב פישמן | 16 | 16 / 120 | 52,982 | 12.2% | קואליציה |
| תנועת החרות |  | מנחם בגין | 14 | 14 / 120 | 49,782 | 11.5% | אופוזיציה |
| הציונים הכלליים |  | פרץ ברנשטיין | 7 | 7 / 120 | 22,661 | 5.2% | אופוזיציה |
| המפלגה הפרוגרסיבית |  | פנחס רוזן | 5 | 5 / 120 | 17,786 | 4.1% | קואליציה |
| ספרדים ועדות מזרח |  | בכור-שלום שטרית | 4 | 4 / 120 | 15,287 | 3.5% | קואליציה |
| מק"י |  | שמואל מיקוניס | 4 | 4 / 120 | 15,148 | 3.5% | אופוזיציה |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת |  | סיף-אלדין אל-זועבי | 2 | 2 / 120 | 7,387 | 1.7% | קואליציה |
| רשימת לוחמים |  | נתן ילין-מור | 1 | 1 / 120 | 5,363 | 1.2% | אופוזיציה |
| ויצו |  | רחל כהן-כגן | 1 | 1 / 120 | 5,173 | 1.2% | אופוזיציה |
| התאחדות התימנים בישראל |  | זכריה גלוסקא | 1 | 1 / 120 | 4,399 | 1.0% | אופוזיציה |
הקמת הממשלה

ייעודה המקורי של האספה המכוננת היה לכונן חוקה למדינה, אך עם קבלת חוק המעבר שינתה האספה את ייעודה והפכה עצמה לכנסת הראשונה. עתה קם הצורך להקים ממשלה. סיעת מפא"י הייתה הסיעה הגדולה ביותר, אך היא לא החזיקה ברוב מוחלט בכנסת, ולכן היה צורך לכונן קואליציה שתיתן אמון בממשלה. בן-גוריון התנגד בתוקף להכללתן של תנועת החרות ומק"י בקואליציה העתידית, תוך שהוא טובע את הביטוי "בלי חרות ומק"י", דהיינו, בלי הרוויזיוניסטים והקומוניסטים. מפ"ם קיוותה להקים עם מפא"י ממשלה סוציאליסטית צרה אך נתקלה בדחייה ונותרה באופוזיציה. בן-גוריון החליט לפנות אל החזית הדתית, הפרוגרסיבים, הספרדים ורשימות המיעוטים.
בסך הכל תמכו בממשלה 73 חברי כנסת. בהסכמים הקואליציוניים נקבע שהממשלה תיתן שוויון זכויות גמור לכל אזרח, תחתור לשלום, תשמור על נייטרליות במלחמה הקרה, תעודד עלייה ותאכלס את המדינה.
ציוני דרך ומדיניות > מדיניות ביטחונית

ממשלה זו חתמה על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, שכן מצעה העיקרי של מפא"י בבחירות אלה היה השגת הסכמי הפסקת אש. בהסכמים אלו נקבע הקו הירוק כגבולה של ישראל. בנוסף לכך נחקק חוק שירות ביטחון, שקבע את הקריטריונים לגיוס לצה"ל.
ציוני דרך ומדיניות > מדיניות כלכלית

מדיניותה הכלכלית של הממשלה, שנגזרה ברובה מהיותה של מפא"י מפלגה סוציאליסטית, הייתה מדיניות הקיצוב, אשר זכתה לשם "צנע". במסגרת מדיניות זו הוטלה הגבלה על כמות המצרכים שהותר לכל אזרח לקנות. במהלך כהונתה של הממשלה הציבור היה מאוחד יחסית בתמיכתו בצנע, אולם לאחר הרחבת המדיניות לקראת סוף כהונתה, התחיל לפרוח השוק השחור.
ציוני דרך ומדיניות > שונות

ממשלה זאת נאלצה להתמודד עם השאלה של כינון חוקה לישראל הצעירה. החזית הדתית המאוחדת התנגדה לחלוטין לכינון חוקה מעשה ידי אדם. מפא"י תמכה בכינון חוקה, לאחר ביסוס המדינה ולאחר קליטת העולים, ואילו כל שאר סיעות הממשלה תמכו בכינון חוקה מידית. בסופו של דבר, התקבלה הצעתו של חבר המפלגה הפרוגרסיבית, יזהר הררי, לקראת סוף כהונת הממשלה, שקבעה שהחוקה לא תכונן מיד, אלא תיכתב פרקים-פרקים אשר יהוו חוקי יסוד, שלבסוף יתאגדו לכלל חוקת המדינה.
הממשלה העלתה את עצמותיו של חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל.
הממשלה תמכה בחוק השבות, אשר איפשר לכל יהודי לעלות ארצה. בן-גוריון התייחס אל החוק כאל אחד מ"חוקי השתייה של מדינת ישראל".
הממשלה תמכה גם בחוק לימוד חובה, אשר לפיו כל ילד חויב ללמוד במסגרת חינוכית מגיל 5 עד גיל 16, שמומן על ידי תקציב המדינה למרות המצב הכלכלי הקשה.