stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנלקוס לנקפורד
ביוגרפיה > מוות ומורשת

לנפקורד מת בביתו בנורפוק, וירג'יניה מהתקף לב, בגיל 54, ב-27 בדצמבר 1937. לאחר הלוויה רבת משתתפים בכנסייה הבפטיסטית שלו, הוא נקבר בבית הקברות ההיסטורי של פורסט לאן בנורפוק.
הערות שוליים

↑  מנלקוס לנקפורד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2  Congressional Record: Proceedings and Debates of the ... Congress (באנגלית). U.S. Government Printing Office. 1938.
↑  "Forest Lawn Cemetery Burials". historicforrest.com. נבדק ב-2020-02-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: L000080
דונלד ראסל

דונלד סטיוארט ראסל (באנגלית: Donald Stuart Russell‏; 22 בפברואר 1906 – 22 בפברואר 1998) היה פוליטיקאי, עורך דין, שופט ומנהל אקדמי אמריקאי מקרוליינה הדרומית. ראסל, דמוקרט, נבחר לתפקיד מושל קרוליינה הדרומית ב-1962 וכיהן בין השנים 1963 ל-1965, ולאחר מכן כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית בין השנים 1965 ל-1966.
ראסל המשיך לכהן כשופט מחוזי של בית המשפט המחוזי של מחוז קרוליינה הדרומית ולשופט המחוזי של בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המעגל הרביעי. לפני הקריירה הפוליטית שלו, ראסל שימש כעוזר מזכיר המדינה בשנות ה-40, והיה נשיא אוניברסיטת קרוליינה הדרומית בשנות ה-50. ראסל היה בן ברית קרוב ובן חסות פוליטי של ג'יימס פ. ברנס.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

ראסל נולד ב-22 בפברואר 1906, בקהילה הלא מאוגדת של לאפייט ספרינגס במחוז לאפייט, מיסיסיפי. אביו מת בשנת הולדתו. בשנת 1914, הוא עבר עם משפחתו לצ'סטר, קרוליינה הדרומית. הוא קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת קרוליינה הדרומית ב-1925.
ראסל קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קרוליינה הדרומית והתקבל ללשכת עורכי הדין בקרוליינה הדרומית ב-1928. הוא למד משפטים ברמת תואר שני בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן ב-1929.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

ראסל עסק בעריכת דין ביוניון, קרוליינה הדרומית, מ-1929 עד 1930, ולאחר מכן עבד במשרד עורכי הדין ניקולס, ויצ'ה וברנס בספרטנבורג, קרוליינה הדרומית, מ-1930 עד 1942. הוא עסק בעריכת דין פרטית בספרטנבורג בין השנים 1947 ל-1951 ומ-1957 עד 1963. בנוסף, ראסל כיהן כנשיא אוניברסיטת קרוליינה הדרומית מ-1951 עד 1957.
רוסייל כיהן במועצת התאמת המחירים של מחלקת המלחמה וכעוזר מנהל לייצוב כלכלי ב-1942, וב-1943 הפך לעוזרו של מנהל גיוס המלחמה. ראסל שירת בצבא ארצות הברית כמייג'ור ב-1944 והפך לסגן מנהל המשרד לגיוס מלחמה ב-1945.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת > שירות כעוזר מזכיר המדינה

בשנת 1947, ראסל החל לשרת כעוזר שר החוץ למינהל. הוא היה בן טיפוחיו של שר החוץ לשעבר ג'יימס פ. ברנס. במהלך אותה תקופה, הוא הסתבך בפרשת "מר בלנק" ותשעה פקידים נוספים במחלקת המדינה, שהודחו בשל אישומים לא מוגדרים הקשורים לנאמנות. המקרה הפך לסנסציה כאשר העיתונאי ברט אנדרוז השיג תמליל סודי של המקרה של מר בלנק ופרסם סדרת מאמרים ב-New York Herald-Tribune החל מה-2 בנובמבר 1947.
ביוגרפיה > מושל קרוליינה הדרומית

ב-1958, הוא התמודד ללא הצלחה על תפקיד מושל קרוליינה הדרומית, והפסיד בפריימריז הדמוקרטי לארנסט פ. "פריץ" הולינגס. בשנת 1962, הוא נבחר למושל קרוליינה הדרומית ה-107, וכיהן בין השנים 1963 ל-1965. ב-22 באפריל 1965 התפטר ראסל מתפקיד המושל, ולאחר מכן מינה אותו המושל החדש רוברט א. מקנייר למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של אולין ד. ג'ונסטון כסנאטור דמוקרטי, עד 1966.
ביוגרפיה > מושל קרוליינה הדרומית > אירועים בולטים במהלך כהונתו

ב-28 בינואר 1963, אוניברסיטת קלמסון רשמה את הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון שלה, הארווי גאנט, שלימים יהיה ראש עיריית שרלוט. ב-16 בספטמבר 1964, הכריז המושל לשעבר סטרום ת'ורמונד על מעברו למפלגה הרפובליקנית.  ב-29 באוקטובר 1964, יליד גרינוויל, צ'ארלס טאונס, זכה בפרס נובל לפיזיקה.  ב-3 בנובמבר 1964, רוב מצביעי קרוליינה הדרומית תמכו בבארי גולדווטר, המועמד הרפובליקני הראשון לנשיאות שניצח במדינה מאז תקופת השיקום.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

ראסל מונה על ידי הנשיא לינדון ב. ג'ונסון ב-11 באוקטובר 1966, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז קרוליינה הדרומית שהתפנה בעקבות מותו של השופט צ'ארלס ססיל ויצ'ה. מינויו אושר על ידי חבריו בסנאט של ארצות הברית ב-20 באוקטובר 1966, והוא החל לכהן בתפקיד ב-3 בנובמבר 1966. כהונתו הופסקה ב-1 במאי 1971, עקב מינויו לשופט בבית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית.
ראסל מונה על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון ב-7 באפריל 1971, למושב בבית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית שהתפנה על ידי השופט סיימון סובלוף. מינויו אושר על ידי הסנאט ב-21 באפריל 1971 והוא החל לכהן בתפקיד ב-23 באפריל 1971.
ביוגרפיה > מערכת יחסים עם ג'יימס פ. ברנס

הקשר הפוליטי/מקצועי הבולט ביותר של ראסל היה עם ג'יימס פ. ברנס:
מערכת היחסים של ראסל עם ביירנס נהייתה חשובה מאוד במהלך השנים הבאות, במיוחד כאשר ברנס קיבל תפקידים בולטים יותר ויותר בממשל רוזוולט. ראסל נסע לוושינגטון כעוזרו של ברנס כשברנס מונה למנהל המשרד לייצוב כלכלי באוקטובר 1942. במאי 1943, ראסל הלך בעקבות ברנס למשרד הגיוס וההמרה למלחמה, שברנס מונה לנהל. באוקטובר 1944 יצא ראסל לשירות פעיל במפקדת בעלות הברית העליונה של הצבא באירופה. מייג'ור ראסל שוחרר מאוחר יותר באותה שנה. בתחילת 1945, ראסל שימש כסגן מנהל משרד הגיוס וההמרה למלחמה, ולאחר מכן כעוזר מזכיר המדינה למינהל, תחת ביירנס, מאוגוסט 1945 עד ינואר 1947. ראסל יישם תוכניות לארגון מחדש של שירות החוץ ופיתח את סדרה ראשונה של הצהרות מתמשכות של מדיניות חוץ אזורית, שהפכה מאוחר יותר לפרקטיקה המקובלת. התעניינותו של ראסל בשירות החוץ הובילה מאוחר יותר למעורבותו בכמה ועדות פדרליות. בתור העוזר של ברנס, ראסל היה בפוטסדאם עם הנשיא הארי טרומן וברנס ונטל חלק בהחלטה להטיל את פצצת האטום הראשונה. ברנס וראסל עזבו את הממשל זמן קצר לאחר סיום המלחמה והצטרפו ל-Hogan & Hartson, משרד עורכי דין בוושינגטון הבירה.
ביוגרפיה > חיים אישיים, מותו ומורשתו

ראסל היה מתודיסט. הוא התחתן עם וירג'יניה אוטסי; נולדו להם ארבעה ילדים. ראסל מת ביום הולדתו ה-92, ב-22 בפברואר 1998. ביתו בספרטנבורג נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 2007. כאשר הוא מת, הוא הותיר עיזבון של למעלה מ-30 מיליון דולר (50 מיליון דולר בערך של 2018), שאותו השיג באמצעות השקעות טובות בבנקים, ביטוח וחברות שירות.
הערות שוליים

↑  Petersen, Melody (1998-02-25). "Donald S. Russell Dies at 92; Politician and Federal Judge". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-12-26.
1 2 3 4  
דונלד ראסל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  
"Donald S. Russell Papers, 1929–1998". Federal Judicial Center. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  
"SC Governors, Donald S. Russell Papers, 1963–1965". SCiway. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  
"South Carolina Governor Donald Stuart Russell". SCiway. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
Alsop, Joseph; Alsop, Stewart (15 באוגוסט 1947). "Matter of Fact: The Case of the Ten". Washington Post. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Andrews, Bert (2 בנובמבר 1947). "A State Department Security Case: The Story of an Employee Dismissed After 8-Month F.B.I. Investigation with the Nature of the Charges Against Him Never Revealed". New York Herald-Tribune. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Andrews, Bert (4 בנובמבר 1947). "7 Dropped as Loyalty Risk Say Statement Department Pursues Them: Protest Impairment of Their Job Opportunities". New York Herald-Tribune. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Andrews, Bert (6 בנובמבר 1947). "Marshall Says 'Security Risks' Can Appeal; Won't Tell Charges". New York Herald-Tribune. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Lindley, Ernest (3 בנובמבר 1947). "What Price Security? The Case of Mr. Blank". Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Emerson, Thomas I.; Helfeld, David M. (1 בינואר 1948). "Loyalty Among Government Employees". Yale University. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "THURMOND BREAK IS MADE OFFICIAL; He Will Work as Republican for Goldwater Election". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1964-09-17. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-02-10.
↑  "Berkley.edu". אורכב מ-המקור ב-31 במרץ 2022. נבדק ב-15 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Evans-Russell House, Spartanburg County (716 Otis Blvd, Spartanburg)". National Register Properties in South Carolina. South Carolina Department of Archives and History. נבדק ב-15 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Writer, ROBERT W. DALTON Staff. "Court ends bickering over ex-governor's will". GoUpstate (באנגלית). נבדק ב-2018-08-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183169353  ISNI: 0000 0000 2515 5210  LCCN: n85137018  NARA: 10569363  SNAC: w69p476m  US Congress: R000525  VIAF: 50659298   WorldCat (עם VIAF): 50659298
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי

| --- | --- |
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי, ציור מיניאטורי בצבעי מים על שנהב מאת ז'אן-מארק נאטייה (אנ')
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי, ציור מיניאטורי בצבעי מים על שנהב מאת ז'אן-מארק נאטייה (אנ')
 לידה:  17 ביוני 1714 תירי-סו-קלרמון, ממלכת צרפת 
 פטירה:  4 בספטמבר 1784 (בגיל 70) פריז, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Céssar-François Cassini 
 ענף מדעי:  קרטוגרפיה ואסטרונומיה
 מקום מגורים:  צרפת
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 צאצאים:  ז'אן-דומיניק קאסיני 
 תרומות עיקריות
 מפה טופוגרפית של צרפת
 חתימה:   
 
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי (בצרפתית: César-François Cassini de Thury;‏ 17 ביוני 1714 – 4 בספטמבר 1784), המכונה "קאסיני השלישי" (Cassini III) היה אסטרונום וקרטוגרף צרפתי.
ביוגרפיה

סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי נולד בתירי-סו-קלרמון (אנ'), במחוז אואז בצרפת, בנם השני של ז'אק קאסיני וסוזן פרנסואז שרפנטייה דה שרמואה (Suzanne Françoise Charpentier de Charmois). הוא היה נכדו של ג'ובאני דומניקו קאסיני, ויהפוך לאביו של ז'אן-דומיניק קאסיני, הרוזן דה קאסיני.
בשנת 1739, הוא הפך לחבר באקדמיה הצרפתית למדעים כאסטרונום נלווה משני, ב-1741 כאסטרונום נלווה, ובשנת 1745 כאסטרונום חבר מלא.
בינואר 1751 הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של לונדון.
הוא מונה לתפקידו הרשמי של אביו בשנת 1756 והמשיך בפעולות המדידה שקיבל בירושה. ב-1744 החל בבניית מפה טופוגרפית גדולה של צרפת, אחת מנקודות הציון בהיסטוריה של הקרטוגרפיה. המפה הושלמה על ידי בנו ז'אן-דומיניק קאסיני (הקאסיני הרביעי) ופורסם על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים מ-1744 עד 1793, 180 הלוחות שלה ידועים בתור מפת קאסיני (אנ').
תפקיד המנהל של מצפה הכוכבים בפריז נוצר למענו בשנת 1771 כאשר הממסד חדל להיות תלוי באקדמיה הצרפתית למדעים.
יצירותיו העיקריות הן: La méridienne de l'Observatoire Royal de Paris ("מרידיאן המצפה המלכותי של פריז"; 1744), תיקון מדידת קשת המרידיאן (אנ') של המרידיאן של פריז (אנ'), Description géométrique de la terre ("תיאור גאומטרי של כדור הארץ" 1775); ו-Description géométrique de la France ("תיאור גאומטרי של צרפת"; 1784), אשר הושלם על ידי בנו ("קאסיני הרביעי").
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי מת מאבעבועות שחורות בפריז ב-4 בספטמבר 1784.
כתביו

La méridienne de l’Observatoire Royal de Paris (1744)
Description géométrique de la terre (1775)
Description géométrique de la France (1784)
César-François Cassini de Thury (1775). Relation d'un voyage en Allemagne. Paris: Imprimerie Royale.
לקריאה נוספת

D. Aubin, Femmes, vulgarisation et pratique des sciences au siècle des Lumières : Les Dialogues sur l’astronomie et la Lettre sur la figure de la Terre de César-François Cassini de Thury, Brepols (2020)
ביאורים

↑  זה היה המתחרה ארוך שנים לקו גריניץ' כמרידיאן ראשי של העולם.
הערות שוליים

1 2 3  Cassini, 1911 Encyclopædia Britannica
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810806948005606  BNE: XX1239094  BnF: cb12241101g (data)  CANTIC: a10375405  CiNii: DA13762432  DSI: 12294  GND: 119076675  ICCU: CFIV216043  ISNI: 0000 0000 8344 5718  LCCN: nr92028407  NKC: mzk2008469410  NLG: 241371  NTA: 122017501  RERO: 02-A003082337  SNAC: w6283d8w  SUDOC: 029452279  VcBA: 495/36148  VIAF: 71663104   WorldCat (עם VIAF): 71663104
פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין

פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין (גרמנית: Franz Joseph II von Liechtenstein;‏ 16 באוגוסט 1906 – 13 בנובמבר 1989), היה נסיך ליכטנשטיין בשנים 1938–1989.
ביוגרפיה

פרנץ יוזף נולד בטירת פראואנטהל, דויטשלנדסברג, לאלויס, נסיך ליכטנשטיין ואליזבת אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה ומריה תרזה, נסיכת פורטוגל.
בשנת 1938 מת דודו פרנץ הראשון, נסיך ליכטנשטיין ללא ילדים, ופרנץ יוזף עלה לשלטון במקומו.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה ליכטנשטיין נייטרלית, ושני הצדדים שמרו על כך. אמנם, ממש לפני סוף המלחמה העניק פרנץ יוזף מקלט מדיני ל-494 חיילים מהארמייה הלאומית הרוסית הראשונה, בראשותו של גנרל בוריס סמיסלובסקי. פרנץ יוזף היה פופולרי ואהוב מאוד בליכטנשטיין. הוא פיקח על הפיתוח הכלכלי של הנסיכות, שהפכה ממדינה חקלאית נידחת לאחת המדינות העשירות בעולם. במהלך שלטונו קיבלו הנשים זכות הצבעה במדינה, לאחר משאל עם שנערך (בקרב גברים בלבד) בשנת 1984.
בשנת 1984 העביר פרנץ יוזף את רוב סמכויותיו לבנו הנס אדם, נסיך הכתר של ליכטנשטיין. פרנץ יוזף מת בגראבס, 26 ימים לאחר אשתו גאורגינה פון וילצ'ק, ובנו הנס אדם השני עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-7 במרץ 1943 התחתן פרנץ יוזף עם גאורגינה פון וילצ'ק, בתם של פרדיננד מריה פון וילצ'ק ונורברטינה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1945)
פיליפ ארזאמוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1946)
ניקולאוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1947)
נורה, נסיכת ליכטנשטיין (נולדה ב-1950)
פרנץ יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין (1962–1991)
פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה

פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Friedrich Josias Prinz von Sachsen-Coburg und Gotha‏, 29 בנובמבר 1918 – 23 בינואר 1998), היה הטוען לכתר דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה בין השנים 1954–1998.
ביוגרפיה

פרידריך יוזיאס נולד בקובורג ב-29 בנובמבר 1918 לקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה ולויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מטילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, זמן קצר לאחר שב-14 בנובמבר 1918 התפטר אביו מהשלטון, בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית. מצד אביו היה פרידריך יוזיאס נינה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
בשנת 1938 הוא התגייס לוורמאכט, והשתתף בכיבוש צ'כוסלובקיה, פולין וצרפת. בשנת 1941 הוא לחם ביוגוסלביה ובברית המועצות, ובחורף 1941 הוא חלה באורח קשה. לאחר החלמתו הוא נלחם כאובר-לויטננט בקווקז. ב-25 בינואר 1942 התחתן פרידריך יוזיאס עם בת דודתו ויקטוריה לואיזה, רוזנת זולמס-בארוט, בתם של הנס, רוזן זולמס-בארוט וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנה נולד לו בן אחד. בשנת 1944 הוא מונה לעוזרו של גנרלפלדמרשל ארווין רומל בחוף הצרפתי. ביוני 1944 הוא הוצב בדנמרק תחת הגנרל הרמן פון האנקן, שם נפל בשבי הבריטי במאי 1945, אך שוחרר כבר בסתיו אותה שנה. לאחר שחרורו הוא שהה במשך תקופה בסטוקהולם, אצל אחותו זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה. בשנת 1946 הוא קיבל עבודה בחברת הספנות השוודית Johnson Line AB, ומשנת 1948 הוא הועסק על ידי WR גרייס ושות' בסן פרנסיסקו. ב-19 בספטמבר 1946 הוא התגרש מאשתו הראשונה, וב-14 בפברואר 1948 הוא התחתן עם דניס הנרייטה דה מוראלט, ממנה נולדו לו 3 ילדים. לאחר שעבד בחברת ספנות בסנטוס, ברזיל משנת 1951, הוא חזר לגרמניה בשנת 1952 ועבד בחברת הספנות בהמבורג.
פרידריך היה הבן השלישי במשפחה, ומשום כך לא היה אמור לרשת את תוארי אביו, אולם אחיו הבכור יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה התחתן בשנת 1932 בנישואים מורגנטיים וויתר על זכויותיו, ואילו אחיו הוברטוס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה נהרג בשנת 1943, ומשום כך, לאחר מות אביו בשנת 1954, ירש פרידריך יוזיאס את תאריו. בשנת 1958 החזירה לו ממשלת אוסטריה את נכסי המשפחה באוסטריה, אשר הוחרמו בשנת 1945 על ידי בעלות הברית.
בשנת 1958 הוא החל לעבוד בחברת ספנות בבואנוס איירס, ובשנת 1964 הוא חזר לגרמניה והתיישב בהמבורג. ב-17 בספטמבר 1964 הוא התגרש מאשתו השנייה, וב-30 באוקטובר אותה שנה הוא התחתן עם קתרין ברמה, אך ממנה לא היו לו ילדים. בשנת 1967 הוא עבר להתגורר בקובורג, ובהמשך הוא התגורר בעיקר באוסטריה. ב-23 בינואר 1998 מת פרידריך יוזיאס באמשטטן, ובנו אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ירש את תאריו.
משפחתו

ב-25 בינואר 1942 התחתן פרידריך יוזיאס עם ויקטוריה לואיזה, רוזנת זולמס-בארוט, בתם של הנס, רוזן זולמס-בארוט וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנה נולד לו בן אחד:
אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (נולד ב-1943)
ב-14 בפברואר 1948 הוא התחתן עם דניס הנרייטה דה מוראלט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
קלאודיה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (נולדה ב-1949)
ביאטריס שרלוט, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (נולדה ב-1951)
אדריאן, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1955–2011)
היטל גלילי

היטל גלילי
היטל גלילי הוא שיטה קרטוגרפית (שיטת מיפוי) להעברת מידע גאוגרפי מגוף כדורי למשטח דו־ממדי (למשל מכדור הארץ למפת נייר).
שיטה זו יוצרת מהמשטח המיועד צורת גליל מסביב לגוף כדורי. העברת המידע מהכדור לגליל מתבצעת על ידי תאורה מתוך הגליל שמציגה את המידע על פני הגליל. המידע משורטט על פני המשטח, והמפה נוצרת כאשר הגליל נפרש. היטלים גליליים משמשים להצגת כדור הארץ כולו, ולא להצגת מידע מקומי. המידע הנמצא על הכדור בחלקים המשיקים לגליל יוצגו בצורה המהימנה ביותר וישמרו על כיוון, מרחק, קנה מידה, גודל ופרופורציה. המידע הנמצא על הכדור בקצוות הגליל יוצג בצורה מעוותת בפרמטרים הללו.
סוגי היטלים גליליים

היטל גלילי קונפורמי מרקטור – היטל זה יראה עיוותים ניכרים בקווי רוחב גבוהים (אזורי הקטבים)
היטל גלילי מילר – קווי הרוחב משתנים ביחס של 4/5 ביחס להיטל מרקטור
היטל גלילי משמר שטח: היטל גל-פטרס, היטל ברמן, היטל למברט גלילי (אנ')
ראו גם

היטל (ייצוג גרפי)
מחוון טיסו
רוברט וודוורד ברנוול

רוברט וודוורד ברנוול (באנגלית: Robert Woodward Barnwell‏; 10 באוגוסט 1801 – 5 בנובמבר 1882) היה בעל עבדים אמריקאי,  בעל מטעים, עורך דין ומחנך מקרוליינה הדרומית, אשר כיהן כסנאטור הן בסנאט של ארצות הברית והן בסנאם של הקונפדרציה. ברנוול הגן ציבורית על עבדות ופרישה; הוא החזיק באופן אישי לפחות 128 עבדים.
ביוגרפיה

ברנוול נולד בביופורט, קרוליינה הדרומית, ב-10 באוגוסט 1801, למשפחה משגשגת ובעלת השפעה. אביו רוברט ברנוול כיהן בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא גם היה דודו הגדול של אחד מהדמוקרטים הקיצוניים המשפיעים ביותר, רוברט ברנוול רט. הוא החל את השכלתו המתקדמת בביופורט קולג', ולאחר מכן סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו הוא חזר הביתה כדי לנהל את המטע המשפחתי.
הקריירה הפוליטית של רוברט וודוורד החלה בשנת 1826 כאשר כיהן בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית עבור מחוז ביופורט. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1828, אז נבחר לבית הנבחרים האמריקני. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים מ-1829 עד 1833. ברנוול תמך בהצהרת הביטול וחשש שאנדרו ג'קסון "נכון לאכוף את המנדט שלו בחודי כידונים". מ-1833 עד 1841, הוא היה ראש מכללת קרוליינה הדרומית, הידועה כיום כאוניברסיטת קרוליינה הדרומית בקולומביה.
ברנוול מונה לתפוס את מושב הסנאט של ארצות הברית לאחר מותו של פרנקלין ה. אלמור ב-29 במאי 1850. הוא כיהן רק מיוני עד דצמבר, כאשר לאחר בחירות מיוחדות החליף אותו רוברט ברנוול רט. בתקופה זו האיזון הקלוש בין הסנאטורים הצפוניים והדרומיים הצריך מינויים קצרי טווח שכאלו. הפעולה האחת שלו בסנאט כללה את קבלתה של קליפורניה כמדינה. הוא התנגד לקבלת המדינה לאיחוד לשווא, אבל לאחר מכן נכנע ופיקח באופן אישי על קבלתו של אחד הסנאטורים החדשים שלה, ג'ון פרימונט.
בשנת 1861, ברנוול היה ציר בקונגרס הזמני של מדינות הקונפדרציה של אמריקה שנערך במונטגומרי, אלבמה. בפגישה הראשונה של הקונגרס ב-4 בפברואר 1861, ביקש ויליאם פ. צ'ילטון למנות את ברנוול לכהן כנשיא באופן זמני על הקונגרס עד לארגונו הקבוע. הקונגרס אישר את ההצעה הזו, אך מאוחר יותר באותו יום, ברנוול העביר את התפקיד להאוול קוב. באותו קונגרס, הוא ניהל את ההצבעה (9 בפברואר 1861) שהבטיחה את בחירתו של ג'פרסון דייוויס לנשיא הקונפדרציה הראשון והיחיד וחתם על חוקת הקונפדרציה. הוא ייצג את קרוליינה הדרומית בסנאט הקונפדרציה מ-1862 עד 1865.
לאחר מלחמת האזרחים, הוא חזר לקולומביה ולאוניברסיטה כמרצה. הוא היה יו"ר הפקולטה במכללת קרוליינה הדרומית משנת 1866 ועד להדחתו ב-1873. הוא מת בקולומביה ב-5 בנובמבר 1882, אך נקבר בחצר הכנסייה של סנט הלנה בביופורט.
מורשת

ברנוול קולג' של אוניברסיטת קרוליינה הדרומית נקרא על שם ברנוול; ביולי 2021 המליצה הוועדה הנשיאותית של האוניברסיטה לתולדות האוניברסיטה להסיר את שמו מהמכללה.
הערות שוליים

↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 2022-01-19, נבדק ב-2022-01-24
1 2  "Appendix 11: Research Reports on Building Names: Barnwell College". Presidential Commission on University History. University of South Carolina. 16 ביולי 2021. נבדק ב-25 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2991 8764  LCCN: n91094279  SNAC: w6bv8h51  US Congress: B000168  VIAF: 75496380   WorldCat (עם VIAF): 75496380
וקטור אוקלידי

וקטור המצביע מנקודה A לנקודה B
וקטור אוקלידי, המכונה לעיתים קרובות פשוט "וקטור", הוא קונספט בסיסי בפיזיקה לייצוג של כיוון וגודל.
בפיזיקה וקטורים משמשים כדי לתאר את תנועתם של עצמים, את הכוחות הפועלים עליהם ותופעות פיזיקליות שונות.
וקטור מיוצג לעיתים רבות באמצעות קטע, או בצורה גרפית כחץ המחבר בין נקודה התחלתית A לנקודה סופית B.
הקונספט בצורתו המודרנית פותח בסוף המאה ה-19 על ידי המתמטיקאי האמריקני ג'וסיה וילארד גיבס והמתמטיקאי הבריטי אוליבר הביסייד.
ראו גם

מרחב אוקלידי
הערות שוליים

↑  Vector - Encyclopedia of Mathematics, encyclopediaofmath.org
↑  "vector | Definition & Facts". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-08-19.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4202708-1
רוברט וורד ג'ונסון

רוברט וורד ג'ונסון (באנגלית: Robert Ward Johnson‏; 22 ביולי 1814 – 26 ביולי 1879) היה בעל מטעים ועורך דין אמריקאי ששימש כחבר הסנאט הבכיר של הקונפדרציה מארקנסו, מושב אליו נבחר ב-1861. קודם לכן שימש כציר מארקנסו לקונגרס הזמני של הקונפדרציה בין השנים 1861 ל-1862.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

רוברט וורד ג'ונסון נולד ב-22 ביולי 1814 במחוז סקוט, קנטקי, לבנג'מין ומתילדה (לבית ויליאמס) ג'ונסון. לאביו היו שלושה אחים שנבחרו כחברי הקונגרס של ארצות הברית, והמשפחה מאוד התבלטה בפוליטיקה של המדינה. סבו רכש אלפי דונמים באזור בסוף המאה ה-18. המשפחה הייתה בעלת עבדים. בין אחיו היו אחות בשם ג'ולייט. דודיו מצד אביו היו ריצ'רד ג'ונסון, חבר קונגרס וסנאטור, וסגן נשיא ארצות הברית תחת מרטין ואן ביורן; ואחיו, ג'יימס ג'ונסון וג'ון טלמקוס ג'ונסון, מבוגר וצעיר בהתאמה, שניהם נבחרו כחברי קונגרס ממדינת קנטקי.
בשנת 1821, כאשר ג'ונסון היה בן שבע, הוריו העבירו את המשפחה לטריטוריית ארקנסו, שם מונה אביו כשופט עליון. הם התיישבו בליטל רוק ואביו מונה בשנת 1836 כשופט המחוזי הפדרלי הראשון במדינת ארקנסו החדשה. מאוחר יותר נשלח ג'ונסון בחזרה לקנטקי כדי ללמוד באקדמיית צ'וקטו, אשר דודו, ריצ'רד ג'ונסון, ייסד ב-1825 בחוותו ליד ג'ורג'טאון, במטרה לחנך את נערי הצ'וקטו מהדרום-מזרח בשפה האנגלית ובתרבות האירופאית-אמריקאית. הוא קיבל שכר גבוה מהממשלה הפדרלית.
לפעמים, בין 200 ל-300 נערים למדו באקדמיה. תלמידי הצ'וקטו היו בבית הספר בתקופה שלפני גירוש העמים האינדיאנים של "חמשת השבטים המתורבתים" בשנות ה-30 של המאה ה-19, אך הם היו תחת לחץ בדרום-מזרח בגלל פלישת המתיישבים. דודו של ג'ונסון המשיך להפעיל את בית הספר עד סוף שנות ה-30, לאחר שכמה עמים הועברו בכוח לטריטוריה האינדיאנית שממערב לנהר המיסיסיפי. ג'ונסון הצעיר המשיך ללמוד בקולג' סן ג'וזף, אקדמיה בברדסטאון, שם סיים את לימודיו.
לאחר סיום לימודיו בסן ג'וזף, ג'ונסון חזר לליטל רוק. הוא למד משפטים כשותף משפטי ונכנס ללשכת עורכי הדין ב-1835. הוא נשא לאישה את שרה פרנסס סמית' ב-1836. נולדו להם שישה ילדים; שלושה מהם שרדו עד גיל בגרות. שרה נפטרה ב-1862, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. בשנה שלאחר מכן, כשהיה בן 49, נשא ג'ונסון את אחותה הצעירה, לורה, אולם לא נולדו להם ילדים.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בליטל רוק, ג'ונסון השתלב במהרה בפוליטיקה של המפלגה הדמוקרטית. הוא נבחר לעורך הדין של ליטל רוק וכיהן בין השנים 1840 ל-1843, ושימש למעשה כפרקליט המדינה.
אחותו ג'ולייט נישאה לאמברוז סווייר, שנבחר מאוחר יותר לחבר הסנאט של ארצות הברית מארקנסו. גם סווייר וגם ג'ונסון הפכו לחלק מ"המשפחה", קבוצה של גברים שקשורים זה לזה בנישואין ובפוליטיקה, ששלטו במפלגה הדמוקרטית של המדינה ובפוליטיקה שלה, וכן בייצוגה הלאומי בשנים שלפני מלחמת האזרחים.
לפני מלחמת האזרחים האמריקנית, ג'ונסון העביר את משפחתו להלנה, ארקנסו, בדלתא של המיסיסיפי, שם פתח את משרדו המשפטי. ג'ונסון נבחר משם, החל ב-1846, לקונגרסים ה-30, ה-31 וה-32. הוא מונה לראש ועדת בית הנבחרים לענייני האינדיאנים. בתקופה זו, גיסו סווייר היה יו"ר ועדת הסנאט לענייני האינדיאנים.
ג'ונסון סירב להתמודד לבחירה מחדש ב-1852. הוא מונה על ידי בית המחוקקים לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את כהונתו שטרם הסתיימה של הסנאטור סולון בורלנד. בשנת 1855, הוא נבחר על ידי בית המחוקקים למושב זה, וכיהן בתפקיד במשך כל תקופת הכהונה עד ה-3 במרץ 1861. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, הוא שימש כציר בממשלה הזמנית של הקונפדרציה ב-1862. לאחר מכן הוא כיהן כחבר בסנאט של הקונפדרציה מ-1862 עד 1865.
ביוגרפיה > אחרית חייו ומותו

מלחמת האזרחים האמריקנית סיימה את הקריירה הפוליטית של ג'ונסון. נזק לרכוש וביטול העבדות הרסו אותו כלכלית. לאחר המלחמה, הוא עסק בעריכת דין בוושינגטון הבירה במשך יותר מעשור. בשובו לארקנסו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19, הוא התמודד ללא הצלחה לבחירה מחדש לסנאט ב-1878. ג'ונסון מת בליטל רוק, ארקנסו ב-26 ביולי 1879 ונקבר בבית הקברות ההיסטורי מאונט הולי שם.
דיוקן של רוברט וורד ג'ונסון בשנותיו הצעירות
האליץ'

ערך זה עוסק בעיירה. אם התכוונתם למפרץ, ראו .
האליץ' (באוקראינית: Галич; ברוסית: Галич, גאליץ'; בפולנית: Halicz; ביידיש: העליטש) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, על גדת נהר דניסטר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.