stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קו A של הרכבת התחתית של ניו יורק
היסטוריה

קו A היה הקו הראשון שפעל על השדרה השמינית כאשר נפתח ב-10 בספטמבר 1932. מערכת חברת הרכבת התחתית העצמאית (IND) השתמשה למספור הקווים באותיות ולא במספרים, כנהוג בחברות האחרות באותה העת. מסלול הקו היה אז בין רחוב 207(אנ') אל התחנה ברחוב צ'מברס(אנ'). במקביל לו, הופעל קו מאסף שסימונו היה AA, והוא עצר בכל התחנות שבין תחנות המוצא והסופיות.
ב-9 באפריל 1936 נפתח קו IND Fulton Street(אנ') לשדרת רוקאוויי(אנ'). להרחבה זו היה חלק בלתי נפרד בהקמת בדפורד-סטויבסנט(אנ') כקהילה האפרו-אמריקאית המרכזית של ברוקלין. רכבת A חיברה את הארלם, הקהילה האפרו-אמריקאית המרכזית של מנהטן, לאזורים של בדפורד-סטויבסנט, שסיפקו הזדמנויות מגורים לאפרו-אמריקאים שלא נמצאו בכל שאר חלקי העיר ניו יורק.
ב-30 בדצמבר 1946 וב-28 בנובמבר 1948, הורחב הקו אל תחנת צומת ברודוויי דהיום(אנ') ולשדרת אוקליד(אנ') שבברוקלין.
ב-28 ביוני 1956, השלוחה לשעבר של רוקאווי ביץ', שהייתה חלק מהרכבת ללונג איילנד (LIRR)(אנ')  ולאחר שנבנתה מחדש לפי מפרטי הרכבת התחתית, החלה להסיע לרוקאווי פארק(אנ') ול-Wavecrest ברחוב ביץ' 25.
מסלול הקו

קו A מתחיל בצפון המזרחי של מנהטן, בתחנת אינווד רחוב 207(אנ') שבסמוך לאינווד היל פארק(אנ'). התחנה ממוקמת בין גשר הנרי הדסון לגשר ברודוויי שמעל להארלם ריבר והספייטי דייבל קריק. משם הקו יורד דרומה כמאסף ועוצר בכל 4 התחנות עד תחנת רחוב 175(אנ'). משם "ממהר" (קו אקספרס) לתחנות ברחובות 145(אנ'), 125, קולומבוס סירקל(אנ') שבפינה הדרום מערבית של הסנטרל פארק, ומשם לתחנות רח' 42(אנ'), 34(אנ'), 14(אנ'), 4(אנ'), קאנאל(אנ'), צ'מברס(אנ'), פולטון(אנ'), חוצה את האיסט ריבר במנהרה ועוצרת ב-High Street(אנ') שבברוקלין, Jay Street, (אנ')Hoyt(אנ'), נוסטראנד(אנ'), יוטיקה(אנ'), ברודוויי ג'נקשן(אנ'), שד' אוקליד(אנ'), ומשם עוצרת כמאסף בכל תחנה, כאשר בתחנת שד' רוקאוויי(אנ') רכבות A נוסעות לסירוגין: אחת הלאה לרחובות 104, 11 ושד' לֶפֵרְט(אנ') תחנה סופית;  והשנייה פונה אחרי תחנת שד' רוקאוויי דרומה לכיוון מפרץ ג'מייקה. אחרי 2 תחנות, שהשנייה היא קישור ל-AirTrain JFK(אנ')(אנ'), הרכבת חוצה את מפרץ ג'מייקה מעל גבי גשר עילי אל תחנה שבמרכז המפרץ בשם בְּרוֹאְד צ'אנל(אנ'). מתחנה זו יוצא שאטל S(אנ'), שלוקח את הנוסעים שמחוז חפצם הוא החלק המערבי של חצי האי רוקאוויי לארבע תחנות: רחובות ביץ' 90, 98, 105 ו-116. רכבת A לעומת השאטל, ממשיכה לחלק המזרחי של חצי האי, לתחנות רחובות ביץ' 67, 60, 44, 36, 25 ותחנה אחרונה פאר רוקאוויי שדרת מוט(אנ').
גלריה

מפת קווי הרכבת התחתית של ניו יורק. קו A מסומן כחול (יחד עם קווי B ו-C עד שמתפצלים).
תחנת המוצא הצפונית של קו A, ברחוב 207 אינווד.
שאטל S שמשרת את הנוסעים למערב חצי האי רוקאוויי מתחנת Broad Channel, בדרך לתחנה הסופית של הקו.
רכבת A בדרכה מזרחה בחצי האי רוקאווי (משרתת הנוסעים שנשארו על הרכבת ולא עברו לשאטל S), בדרך לתחנה הסופית השנייה של הקו.
ביאורים

↑  2 "תחנות אקספרס" שנותרו כאלה עד היום
↑  ראו מפת קווי הרכבת התחתית בפרק גלריה. קו A מסומן בכחול יחד עם קווים B ו-C עד להתפצלות ביניהם.
↑  ראו המפה משמאל עם הקו האדום שבקצהו המזרחי תחנת לפרט.
↑  בנוסף לקו A שמגיע לתחנה המחוברת ל-AirTrain של נמל התעופה JFK, גם לקווים E,J,Z ו-LIRR חיבור דומה בשכונת ג'מייקה שבקווינס.
↑  בנסיעה זו ניתן לצפות מהקרונות בנמל התעופה JFK ממזרח ובגשרים חוצי המפרץ ממערב - ראו סרטונים רלוונטיים בפרק "קישורים חיצוניים".
הערות שוליים

↑  George Frey, What to See at the End of the A Train, NYC’s Longest Subway Line, Untapped New York, July 06 2021
↑  Review of the A and C Lines, MTA - NYC Transit, December 11, 2015
1 2  Gay Midnight, Crowd Rides First Trains in New Subway, The New York Times. September 10, 1932
1 2  Joseph Cunningham et al., 1993, A History of the New York City Subway System pp. 16, 27, Books Google
↑  New Subway Link Opened by Mayor; He Tells 15,000 in Brooklyn It Will Be Extended to Queens When Red Tape Is Cut., The New York Times, April 9, 1936
↑  Echanove, Matias. "Bed-Stuy on the Move". Master thesis. Urban Planning Program. Columbia University
↑  Arthur John Huneke, The Destination - Rockaway Park, Arrts-Arrchives.com, August 09, 2005
↑  Ira Henry Freejman, Free Ride Oopens Rockaways Line; Fete Marks Longest Single Extension of Rapid Transit in History of the City Commissioner's Children Help Mayor Arrives Late, The New York Times, June 29, 1956
1 2  NYC Subway Map, MTA
| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- | --- | --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |  |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |  |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |  |
מקס גרינפילד

| --- | --- |

גרינפילד, 2013
 לידה:  4 בספטמבר 1979 (בן 45) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 בת זוג:  טס סנצ׳ז
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
מקס גרינפילד (באנגלית: Max Greenfield; נולד ב-4 בספטמבר 1979) הוא שחקן ומדבב אמריקאי-יהודי. הוא ידוע בעיקר בשל כיכובו בסדרה הקומית של FOX "הבחורה החדשה" בה הוא גילם את שמידט, עליו היה מועמד לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה. לאחר מכן החל לגלם את דייב ג'ונסון בסדרה הקומית "חדשים בשכונה" ברשת CBS.
ביוגרפיה

גרינפילד נולד וגדל בדובס פרי, ניו  יורק שבארצות הברית, למשפחה יהודית, ואף חגג בר מצווה.
קריירה

קריירת המשחק של גרינפילד החלה עם סיום לימודי התיכון שלו, בשנת 1998. הוא החל לשחק בתפקידי אורח בסדרות כמו "בוסטון פאבליק", "בנות גילמור" ו-"The O.C". את התפקיד הראשי הראשון שלו קיבל בסדרה "Modern Men" שעסקה בשלושה רווקים ששוכרים מאמן כדי לעזור להם להבין ולהסתדר עם נשים. העונה שודרה למשך עונה אחת בעלת שבעה פרקים. ב-2004 שיחק בדרמה "לחצות את הברונקס" לצד ג'רי פררה. בהמשך שיחק במספר תפקידים חוזרים או קבועים ב"ורוניקה מארס", ב"בטי המכוערת", ב"גריק", ובסדרות אחרות.
בשנים 2011-2018 הוא כיכב בסדרה "הבחורה החדשה" בתור שמידט, לצד זואי דשנל. תפקיד זה הביא לו מועמדויות למספר פרסים יוקרתיים, ביניהם פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
ב-2014 השתתף במספר סרטים ביניהם הקומדיה "באים ביחד" בכיכובו של פול ראד, בסרט של "ורוניקה מארס" שב לתפקידו בתור ליאו ד'אמטו מהסדרה באותו שם, ובסרט "אודות אלכס" בתור ג'וש לצד אוברי פלזה ומגי גרייס. ב-2015 שיחק בתפקיד אורח ב-3 פרקים בעונה החמישית של הסדרה "אימה אמריקאית".
ב-4 באוגוסט 2016 יצא לאקרנים הקומדיה הרומנטית "שלום, קוראים לי דוריס" שם הוא כיכב לצידן של סאלי פילד וטיין דיילי. ב-2017 השתתף בסרטים "טירת הזכוכית", "אני לא כאן" ו"מעל החוק".
בשנת 2018 הופיע בתפקיד רוני בסדרה "הרצח של ורסצ'ה" - העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "סיפור פשע אמריקאי". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בקומדיה של CBS, "חדשים בשכונה" לצד הקומיקאי והשחקן סדריק הבדרן.
בשנת 2019 השתתף בסרט הקומי "מה גברים רוצים" בכיכובה של טראג'י פ. הנסון.
בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה "צעירה מבטיחה" בבימויה של אמרלד פנל ובכיכובה של קארי מאליגן. בהמשך תרם את קולו לסרט האנימציה "כלבים נגד חתולים 3: האיחוד".
חיים אישיים

בשנת 2008 נישא גרינפילד למנהלת הליהוק טס סנצ׳ז. להם בת ובן, לילי ואוזי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Cross Bronx | אייק גרין |  |
| 2005 | When Do We Eat? | אית'ן |  |
| 2014 | באים ביחד | ג'ייק |  |
| 2014 | ורוניקה מארס | ליאו דמאטו |  |
| 2014 | אודות אלכס | ג'וש |  |
| 2015 | שלום, קוראים לי דוריס | ג'ון פרמונט |  |
| 2015 | מכונת הכסף | סוכן משכנתאות |  |
| 2016 | עידן הקרח: מסלול התנגשות | רוג'ר | דיבוב |
| 2017 | מורים בהפרעה |   | מפיק |
| 2017 | מעל החוק | טום |  |
| 2017 | טירת הזכוכית | דייוויד |  |
| 2017 | I'm Not Here | אבא |  |
| 2018 | מחווה טיפשית וחסרת טעם | כריס מילר (אנ') |  |
| 2018 | השבועה | דן מור |  |
| 2019 | מה גברים רוצים | קווין מירט'ל |  |
| 2020 | צעירה מבטיחה | ג'ו מקלמור השלישי |  |
| 2020 | Cats & Dogs 3: Paws Unite! | רוג'ר | דיבוב |
| 2022 | The Valet | וינסנט רויס |  |
| 2023 | First Time Female Director | רובי |  |
| 2024 | הקרב על הפופ-טארט | ריק לודווין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | לא לבושה | ויקטור | 3 פרקים |
| 2002 | בוסטון פאבליק | שון טאלטן | פרק: "Chapter Thirty-Five" |
| 2003 | בנות גילמור | לוקאס | פרק: "Chicken or Beef?" |
| 2005 - 2007 & 2019 | ורוניקה מארס | ליאו דמאטו | 14 פרקים |
| 2005 | תא רדום | מתבגר #2 | פרק: "Al-Faitha" |
| 2006 | Modern Men | קייל ברוסטר | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
| 2007 | The O.C. | סנדי כהן הצעיר | פרק: "The Case of the Franks" |
| 2007 | חף מפשע | בראדלי סלואן | פרק: "Tear Asunder" |
| 2007–2008 | בטי | ניק פייפר | 8 פרקים |
| 2008 | גריק | מייקל | 5 פרקים |
| 2008 | Kath & Kim | בחור בקרב | פרק: "Wicked Gay" |
| 2009 | מצדי המתרס | דייוויד סטיינברג | 4 פרקים |
| 2009 | מלרוז פלייס | מיקי ריצ'רדס | פרק: "Cannon" |
| 2010 | קאסל | דייוויד ניקוליידס | פרק: "Food to Die For" |
| 2010 | שקר לי | דמיאן מוסו | פרק: "The Whole Truth" |
| 2010 | הבלתי רגילים | מיסטר רובינס | פרק: "No Ordinary Quake" |
| 2010 | The Whole Truth | ג'וזף טוצ'י | פרק: "Cold Case" |
| 2010 | סמויים | רדמן | פרק: "The Key to It All" |
| 2010–2011 | The Gentlemen's League | מקס | 2 פרקים |
| 2011 | הכל לטובה | איאן | פרק: "You've Got Male" |
| 2011, 2014 | שוות בקליבלנד | סטיב / דאג | 2 פרקים |
| 2011–2018 | הבחורה החדשה | וינסטון שמידט | תפקיד ראשי (7 עונות); 146 פרקים מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר (2012) מועמדות לפרס אמי לשחקן משנה הטוב ביותר בסדרה קומית (2012) |
| 2012 | NTSF:SD:SUV:: | אליסטר מק'ווין | פרק: "Lights, Camera, Assassination" |
| 2013–2020 | ההמבורגרים של בוב | בו בו | דיבוב; 5 פרקים |
| 2014 | רובוט צ'יקן | בובי / טאק | דיבוב; פרק: "Super Guitario Center" |
| 2014–2015 | מינדי | לי | 2 פרקים |
| 2015 | אימה אמריקאית: המלון | גבריאל | 3 פרקים |
| 2017 | ג'וליאן המלך | קיפר | דיבוב; 2 פרקים |
| 2017 | ויל וגרייס | אלי וולף | פרק: "How to Succeed in Business Without Really Crying" |
| 2018 | הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי | רוני | 3 פרקים |
| 2018 | רגעים מתים | קוטריק | 2 פרקים |
| 2018–הווה | חדשים בשכונה | דייב ג'ונסון | תפקיד ראשי (4 עונות); 83 פרקים |
| 2019 | סדרה של צרות | דיווי, ארנסט ופרנק | 2 פרקים |
| 2019 | בוג'ק הורסמן | מקסימיליאן בנקס | דיבוב; 3 פרקים |
| 2020 | צעד וחצי | לוני | דיבוב; 2 פרקים |
| 2021 | טוקה וברטי | תומאס | דיבוב; פרק: "Corpse Week" |
| 2021 | The Breakup Diet | דווין | סדרת רשת; פרק: "Cuz I Want it that Way" |
| 2021 | דוקטור דוגי קאמלואה (אנ') | ד"ר ארתור גולדשטיין | פרק: "Mom-Mentum" |
מי אוהב אותך יותר ממני

"מי אוהב אותך יותר ממני" הוא שיר שכתב מיכה שטרית והלחין ארקדי דוכין שגם ביצע את השיר. השיר יצא לאור בשנת 2004. בשנת יציאתו ובשנים שלאחר מכן זכה השיר למעמד המנוני בציבור הישראלי והושמע לעיתים קרובות במדיות שונות, לרבות כרינגטון פופולרי של טלפונים ניידים. השיר מזוהה בציבור עם ארקדי דוכין, קולו וסגנונו.
השיר שימש לפרסומת של חברת סלקום לשירות "סלקום ווליום". הוא זכה לכ-100,000 הורדות רינגטונים בביצוע של שלומי שבת לקמפיין הפרסומי.
באפריל 2018 שרה הזמרת עדן אלנה שיר זה בטקס הדלקת המשואות לציון 70 שנה למדינת ישראל. ב-2024 השיר שימש כשיר סיום העונה והסדרה של "היהודים באים". באותו שנה הוציאה אודיה גרסת כיסוי לשיר.
רקע

השיר נכלל לראשונה באלבום האוסף של דוכין, שנקרא "יותר ממני", ועבורו הוקלט שיר אחד חדש זה. שירו של דוכין קיבל את התואר "שיר השנה" בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24. השיר הגיע למקום השני במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשס"ה (2005), ולמקום ה-15 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התשס"ד (2004) של גלגלצ. עופר אוחיון ביים קליפ של השיר.
השיר נכתב לאהובה, ולא נאמר בשיר במפורש מי היא אותה אהובה. בהופעה באקספו ב-15.2.25 שיתף ארקדי כי מיכה סיפר לו שכתב את השיר על מדינת ישראל.
מבנה השיר

השיר כולל שלושה בתים ופזמון חוזר, כאשר הבית האחרון קצר מקודמיו. השיר בנוי מרצף שאלות ששואל הדובר, שנותרות ללא מענה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | פסקול העשור | 16 |  |
הערות שוליים

↑  גיא הדס,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏"מי אוהב אותך יותר ממני" - רינגטון השנה של סלקום, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2005
↑   עדן אלנה בטקס הדלקת המשואות, אפריל 2018
↑   היהודים באים | שיר סיום (מתוך עונה 6, פרק 13), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:19)
↑   אודיה - מי אוהב אותך יותר ממני (Prod. by Almog Tabeka), בביצוע אודיה, שיר  באתר יוטיוב (אורך: 2:16), 26 בנובמבר 2024
| פרס עמ"י |
| --- | --- | --- |
| תגלית השנה | מאיה בוסקילה (פריצת השנה, 2005) • שירי מימון (זינוק השנה, 2006) • בית הבובות (תגלית השנה, 2006) • קרן פלס (2007) • רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| זמר השנה | אהוד בנאי (2005) • עברי לידר (2006) • הראל סקעת (2007) • עידן יניב (2008) |  |
| זמרת השנה | מאיה בוסקילה (2005) • מירי מסיקה (2006) • נינט טייב (2007) • מירי מסיקה (2008) |  |
| הרכב השנה | הדג נחש (2005) • בית הבובות (2006) • סינרגיה (2007) • סינרגיה (2008) |  |
| אלבום השנה | ענה לי (2005) • מטרופולין (2006) • בעזרת הג'אם (2007) • פורטה (2008) |  |
| שיר השנה | "מי אוהב אותך יותר ממני" - ארקדי דוכין (2005) • "הוא" - איזבו ושוטי הנבואה (2006) • "ואת" - הראל סקעת (2007) • "זה ששומר עליי" - שרית חדד; "בואי נעזוב" - רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| קליפ השנה | "שירת הסטיקר" - הדג נחש (2005) • "Perfect Cure" ‏- My Second Surprise‏ (2006) • "עם הזמן" - אביב גפן (2007) • "מכונת השירים הגדולה" - חמי רודנר (2008) |  |
| במאי השנה | ליאור מולכו (2005) • עמית עייני וקובי פלשמן (2006) • אסף בילט (2007) |  |
| תרומה מיוחדת למוזיקה העברית | שמוליק קראוס (2005) • אריק איינשטיין (2006) • שלמה ארצי (2008) |  |
| קטגוריות נוספות | די.וי.די השנה: משינה (2005) • "שבלול" - חבורת לול (2006) • מלחין השנה: ארקדי דוכין (2005) • תמלילן השנה: אהוד בנאי (2005) • צלם הקליפים של השנה: ניתאי נצר (2005) • מופע השנה: עברי לידר (2006) • חביבי הקהל: סינרגיה (2008) |  |
יום הנראות הביסקסואלי

בניין עיריית תל אביב-יפו מואר בצבעי דגל הגאווה הביסקסואלי לציון יום הנראות הביסקסואלי, 23 בספטמבר 2019
יום הנראות הביסקסואלי, יום החגיגה הביסקסואלית או יום הגאווה הביסקסואלית מצוין ב-23 בספטמבר. הוא הוכרז במטרה לקדם הכרה בקהילה הביסקסואלית, בהיסטוריה ביסקסואלית, ובתרבות ביסקסואלית.
היסטוריה

הרעיון לקדם יום גאווה ייחודי לקהילה הביסקסואלית נולד בכינוס הארגון הביסקסואלי הוותיק בארצות הברית הקרוי כיום 'BiNet USA' אך נוסד בשם 'הרשת הביסקסואלית הרב-תרבותית של צפון אמריקה' (NAMBN). בוועידה הראשונה של הארגון שנערכה בסן פרנסיסקו ב-1990 השתתפו למעלה מ-450 אנשים מ-20 מדינות בארצות הברית ומ-5 ארצות נוספות. בברכה ששלח ראש העיר לרגל הכינוס הכריז כי ב-23 ביוני אותה שנה יקיים יום גאווה ביסקסואלי עירוני.
בשנת 1999 צוין היום לראשונה באופן רשמי בכנס האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. מי שקידם את הרעיון היו שלושה פעילי זכויות בי-סקסואלים: וונדי קארי ממיין, מיכאל פייג' מפלורידה וגיגי רייבן ווילבור מטקסס. כך הסביר ווילבור: "מאז מרד סטונוול, הקהילה ההומו-לסבית גדלה בעוצמה ובניראות. גם הקהילה הביסקסואלית התחזקה, אך במובנים רבים אנו עדיין בלתי נראים. גם אני מותנה על ידי החברה לתייג זוג שהולך יד ביד באופן אוטומטי כסטרייט או הומו, בהתאם למגדר המוערך של כל אחד". הרעיון בקיום יום גאווה ייחודי, בנפרד מהאירועים הלהט"ביים הכלליים, בא בתגובה למחיקה ביסקסואלית הנפוצה לא רק בחברה הכללית אלא לעיתים גם במרחבים להט"ביים. קארי, הסבירה כי התאריך ליום זה נבחר במידה מסוימת של אקראיות: "ישבנו באחד הכנסים הדו שנתיים והוצאנו קיטור. אני חושבת שהיה זה גיגי שאמר שצריך לערוך מסיבה. כולנו אהבנו את פרדי מרקיורי, הביסקסואל הענק. יום ההולדת שלו היה בספטמבר, אז למה לא ספטמבר? רצינו יום שנופל על סוף השבוע כדי להבטיח שרוב האנשים יוכלו לעשות משהו. יום הולדתו של גיגי היה ב-23 בספטמבר, וזה נפל בסוף השבוע. אז, פוף! היה לנו יום!". כאמור, ועידת ה-ILGA העולמית נפלה על תאריך זה בשנה הראשונה בה צוין.
בתחילה צבר היום תאוצה רק באזורים עם נוכחות ביסקסואלית משמעותית, אולם כיום הוא מצוין ברחבי ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, גרמניה, יפן, ניו זילנד, שוודיה, בריטניה וישראל. בשנת 2012 הכריזה מועצת העיר ברקלי בקליפורניה על 23 בפברואר כיום המצוין באופן רשמי בעיר. ב-2013 נערך ב-23 בפברואר מפגש סגור בין נציגי ממשל לכ-30 פעילים ביסקסואליים במטרה לדון בסוגיות הרלוונטיות לקהילה זו. באותה שנה התייחס גם השר לענייני נשים ושוויון בבריטניה, ג'ו סווינסון, ליום הנראות ואמר: "אני מברך את יום הנראות הביסקסואלי המסייע להעלות מודעות לסוגיות הניצבות בפני אנשים ביסקסואלים, ומציע אפשרות לחגוג את הגיוון ולהתמקד ב-ב' שבלהט"ב".
יום הנראות בישראל

בדצמבר 2012 התקיים בישראל הכנס הביסקסואלי הראשון, עבור הקהילה הביסקסואלית ובהובלת פעילים ופעילות ביסקסואלים ישראליים. הכנס התקיים במזא"ה 9, מרכז הצעירים של עיריית תל אביב יפו. הכנס הופק בהובלת לילך בן דוד, שירי אייזנר, שירלי רויטמן ו-דןוג.
בדצמבר 2015, בחג החנוכה התקיים הכנס השני בישראל עבור הקהילה הביסקסואלית בישראל, במכללת מנשר, אשר אורגן על-ידי עתליה ישראלי-נבו. התארחו בו עשרות משתתפים ומשתתפות מהקהילה הביסקסואלית בישראל והוא הכיל מגוון תכנים רחב שכיוונו לחגוג את הזהות והנראות הביסקסואלית.
בספטמבר 2019 הואר בניין עיריית תל אביב בצבעי דגל הגאווה הביסקסואלי, לציון יום הנראות.
בספטמבר 2023 התקיים בתל אביב כנס חברתי, מקצועי וקהילתי עבור הקהילה הביסקסואלית בישראל לרגל יום הנראות, בסימן 'גם וגם וגם'. הכנס הופק על-ידי הקהילה עצמה, בחסות עיריית תל אביב והאגודה למען הלהט"ב וכן בהובלת הפעילים נועם מזרחי, בן מיכאל, ואמילי רייכר היה הכנס הראשון לאחר שנים ללא פעילות ביסקסואלית רשמית בחסות מרכז גאה בישראל. הכנס התקיים במרכז הגאה הזמני, בבנייני מתחם שרונה (כיוון שהמרכז הגאה של תל אביב היה בשיפוצים), וכלל גם פיקניק בדשא, ועשרות דוכנים של אמנים מהקהילה.
בספטמבר 2024 לראשונה התקיים כנס ביסקסואלי שנה שנייה ברצף, הפעם במרכז הגאה המשופץ של תל אביב בגן מאיר. גם בשנה זו הכנס התקיים במתכונת 'גם וגם וגם' וכלל דוכני אומנות, מרחב חברתי וכנס מקצועי.
ראו גם

יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי
הערות שוליים

↑  ניצן צבי כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏מחר בבוקר ייערך בת"א מצעד הגאווה לציון יום הנראות הביסקסואלי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 בספטמבר 2016
↑  גיא ארליך,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'הכנס הביסקסואלי־פאנסקסואלי הראשון, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2012
↑  עתליה ישראלי-נבו, הזמנה לאירוע - פסטיבי+, באתר גוגל גרופס, ‏29.11.2015
↑  lgbtq admin, יום הנראות הביסקסואלית | 21.9.23, באתר המרכז הגאה, ‏2023-09-01
↑  עיריית תל-אביב-יפו, עמוד הזמנת כרטיסים לאירוע, באתר המרכז הגאה עיריית תל-אביב-יפו
להקת הפלטינה

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1971–1976 (כ־5 שנים)
 סוגה:  ג'אז, ג'אז-פיוז'ן
 
להקת הפלטינה הייתה להקת ג'אז-פיוז'ן, אחד מהרכבי הג'אז הראשונים בישראל (לצד "הברנשים של אלברט פיאמנטה"). הלהקה הוקמה על ידי אהרלה קמינסקי ורומן קונסמן ב-1971 לפי בקשתו של אריק איינשטיין (שאף טבע את שמה) ופעלה עד 1976. במהלך שנות פעילותה התחלפו בה מלבד קמינסקי וקונסמן, מספר רב של נגנים.
תולדות הלהקה

בשנת 1971 ביקש אריק איינשטיין מאהרלה קמינסקי (מתופף וחבר בולט בסצנת הג'אז הקטנה שהתקיימה אז בישראל, בעיקר במסגרת הרכבי ג'אז מקוריים שניגנו בבתים פרטיים ובמועדון "בר-ברים") שירכיב עבורו להקת ליווי להופעות. באותה תקופה, שמע קמינסקי במקרה את הסקסופוניסט רומן קונסמן במועדון סורמלו בירושלים, והחליט להקים את הלהקה יחד עמו. קונסמן, עולה חדש מברית המועצות, היה כבר בעל קריירה עצמאית כמוזיקאי, והביא עמו גוף ידע וניסיון שלא היה קיים עד אז בארץ. קמינסקי וקונסמן צירפו אליהם ללהקה את יצחק קלפטר ואת נגן הבס האמריקאי פול סילבר והופיעו כלהקת הליווי של איינשטיין, שנתן ללהקה את שמה. להקת הפלטינה ליוותה את סיבוב ההופעות שליווה את תקליטו של איינשטיין, "בדשא אצל אביגדור". במקביל החלה לעבוד עצמאית, בניהולו האמנותי של קונסמן, שכתב את רוב החומרים המקוריים ואת כל העיבודים. לאחר שקלפטר עזב ל"אחרית הימים" וסילבר חזר לארצות הברית, הצטרפו להרכב הפסנתרן יעקב נגר בפסנתר חשמלי ואלון אולארצ'יק בבס. כשנגר עזב הצטרפו להרכב אלונה טוראל, פסנתרנית ומעבדת ששבה מלימודים בניו-יורק ונחום פרפקוביץ', שהיה אף הוא עולה חדש.
להקת הפלטינה ליוותה אמנים רבים והשתתפה, בין השאר, בהקלטות אלבומיהם של תיקי דיין, חוה אלברשטיין ("חוה אלברשטיין והפלטינה"), אסתר עופרים ועדנה גורן. ב-1976 הקליטה את האלבום השלישי שלה, "הנערה עם שיער הפשתן", שהקלטותיו אבדו ונמצאו רק בשנת 2001, ואז גם יצא לאור כשנה לאחר מותו של קונסמן (2003). הפלטינה ליוותה את דני ליטני בהקלטות האלבום "דני ליטני עם להקת שמיים". בסך הכל הקליטה שלושה אלבומים בין השנים 1973–1976 והשפיעה על המוזיקה הישראלית גם מחוץ לחוגי הג'אז. אחד מהישגיה המקצועיים המשמעותיים של הלהקה היה בשנת 1974, כשקיבלה הזמנה להופיע באחד מאירועי המוזיקה החשובים בתחום הג'אז, פסטיבל הג'אז של ניופורט(אנ'), בארצות הברית.
חברי ההרכב > הרכב להקת הליווי של אריק איינשטיין

אהרלה קמינסקי - תופים
רומן קונסמן - סקסופון וחליל
יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית
יעקב נגר
פול סילבר - גיטרה בס
חברי ההרכב > חברים בגלגולי הלהקה הנוספים

קלידים
אלונה טוראל - אורגן האמונד, פנדר רודס ופסנתר
נחום פרפרקוביץ' (עד 1975) - גם קלרינט, מלודיקה
קובי ארליך (מ-1975)
גיטרה
חיים קריו (מ-1975)
בס
אלון אולארצ'יק
ויקטור פונורוב
זאב ז'ביז'ינסקי
קולות
ריקי מנור
חברי ההרכב > הרכב להקת הליווי בהקלטות להקת "שמיים"

חיים קריו
אהרלה קמינסקי
אלונה טוראל
ריקי מנור
אוהד אינגר (בס)
דיסקוגרפיה

הפלטינה, הקלטה חיה בבר-ברים (1973)
Freedom - חירות (1973) - יצירה ארוכה ומורכבת בהלחנת רומן קונסמן
הנערה בעלת שיער הפשתן (1976) - עיבוד ליצירה של קלוד דביסי. האלבום נגנז וראה אור במהדורה מיוחדת ב-2003, לאחר מותו של רומן קונסמן
הפלטינה - אוסף והקלטות מהופעות חיות (1995)
דיסקוגרפיה > הקלטות נוספות בהם השתתפו

חוה אלברשטיין והפלטינה (1974)
הים - משיריו של המלחין והזמר הברזילאי דוריוואל קאימי, בביצוע אמנים שונים, בהם: מתי כספי, הדודאים, מיכל טל וניצה שאול (1975)
הערות שוליים

↑  עלי מוהר,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פלאטינה זה חומר טוב, דבר, 28 בינואר 1972
↑  "כל הג'אז שלו" – סיפורו של המוזיקאי נחום פרפרקוביץ' – כותב ומתחקר: דודי פטימר
↑  בן שלו,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ברוכים הבאים לשנות ה-70, באתר הארץ, 2 בפברואר 2002
↑  להקת הפלטינה" חוגגת 77 לאהרלה קמינסקי, אתר בית היוצר
↑  טלילה בן זכאי,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'החמישיה שלנו בניופורט, מעריב, 7 ביוני 1974 המשך
↑  "בעוד הגיטרה מייבבת" – סיפורו של הגיטריסט חיים קריו – כותב ומתחקר: דודי פטימר
↑  הפלטינה, הופעה חיה בבר-ברים, באתר disccenter
↑  הפלטינה, חירות, באתר סטריאו ומונו ישראל
↑  מידע על הלהקה בעקבות המהדורה המיוחדת, באתר חברת התקליטים MIO - ארכיון האינטרנט
↑  סריקה של החוברת הנלוות לדיסק, בתפוז אנשים
↑  פרסומת, הקלטה פומבית של תוכנית הרדיו "התיבה המזמרת", מעריב, 10 במרץ 1974
יעקב העליון,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'במקצב ברזיליאני, על ההקלטה של תוכנית הרדיו "התיבה המזמרת" (ידיעה בתחתית מקבץ הידיעות), מעריב, 14 במרץ 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312777305171
אימון פארטלק

אימון פארטלק היא שיטת אימון, שפותחה בשוודיה על ידי המאמן גוסטה הולמר בשנות השלושים של המאה ה-20, במטרה לשפר את מהירות הריצה. המילה "פרטלק", מקורה בשפה השוודית ופירושה משחקי מהירות: Fart=מהירות, Lek=משחק.
מטרת האימון פארטלק היא אימון של ריצה רציפה כאשר המטרה לשלב קצבים משתנים (גבוהים, בינוניים וקלים). מבנה האימון יכלול תמיד חימום ושחרור. כאשר את לב האימון מחולק לפי זמן או מרחק כדי להכניס קצבים משתנים.
לדוגמה: ריצה, כאשר כל 500 מטר אני מחליף קצב קל, בינוני, תחרותי, כפול x חזרות או אימון המשלב זמן. למשל, 5 דקות אימון קל, 5 דקות אימון בקצב בינוני ו-5 דקות קצב תחרות (או אפילו מהר יותר מהצפוי בתחרות) כפול × חזרות.
חשיבות

חשיבות אימוני הפארטלק היא ב:
התנסות בריצה בדפקים גבוהים. בדרך כלל באימונים מסוג אחר המתאמן אינו מגיע כמעט למקסימום יכולת. באימונים המשלבים אינטרוולים המטרה היא הגעה לסף מקסימום הדופק.
תרגול הגוף בקצבים משתנים בריצה ללא עצירות. כמו בתחרויות, הרצים משתמשים בשינוי קצב על מנת לעקוף או להגיע לקו סיום ועדיין שומרים על תנועת הריצה, יכולת אירובית והשרירים מתרגלים תוך כדי האימון לשינויי קצבים ולשמירת מתח בריא בשרירים.
שיפור יכולות אירוביות: מאחר שבאימונים האלו משולבים גם דפקים גבוהים 80-85% תוך כדי ריצה רציפה, אנו נראה שיפור ביכולות האירוביות ככל שנשלב אימונים אלו בתוכנית הייעודית.
התאמה לרמות שונות של רצים: ניתן וקל לבצע התאמות ואימוני פארטלק שונים קצרים, ארוכים, קלים או קשים יותר בהתאם לרמת הרץ, הניסיון והיכולות הנוכחיות שלו.