stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבל
אבלות בדתות > מנהגי אבלות בנצרות > לוויה

טקס הלוויה מנוהל על ידי כוהן הדת של הקהילה. נקראים בו קטעים שונים מ-הברית הישנה ומספרי הבשורה בברית החדשה. לאחר מכן כהן הדת נושא דרשה, ואחד מקרוביו של המנוח נושא דברים בזכותו של המנוח. במקום הקבורה עצמו נערך "טקס ההפקדה": טקס המציין כי המוות אינו סוף החיים אלא שלב בחיים בו האדם מופקד ברשות האל. בסוף הטקס טומנים את המת בקבר, בדרך כלל כשהוא נתון בתוך ארון קבורה. הטקס מסתיים בכמה תפילות תחינה במהלכן מבקשים מהקדושים לשמור על הנפטר. במקומות שונים בעולם הנוצרי קיים נוהג של שריפת גופת המת, במשרפה מיוחדת שנועדה לכך. לשרפה יש תכלית פרקטית (חיסכון במקום קבורה) ולעיתים היא באה במקום קבורה.
אבלות בדתות > מנהגי אבלות בנצרות > אזכרות

טקסי זיכרון לנפטר נערכים בימים השלישי, השביעי, התשיעי השלושים והארבעים וכן ביום השנה לפטירה. מועדים אלה משתנים בזרמים שונים בנצרות ובתרבויות שונות.
נסיבות המוות

נסיבות המוות עשויות להשפיע במידה רבה על האופן בו האדם האבל יחווה את האובדן ותאבל עליו. אובדן יכול להיות צפוי (למשל אובדן של אדם שחלה במחלה סופנית ונפטר) או פתאומי (למשל מוות מדום לב או אירוע מוחי). המוות יכול להיות אלים (למשל רצח או מוות בפיגוע) ויכול להיות תוצאת התאבדות. גם גיל המנוח יכול להשפיע על האופן בו האדם יחווה את האובדן: כאשר מדובר באדם זקן שהלך לעולמו בגיל מבוגר התחושה תהיה שונה מאשר מוות בגיל צעיר. החוקרים ג'ורדאן ומקינטוש תארו את השינויים בתגובות האבל כפונקציה של נסיבות האובדן, כך:
| נסיבות המוות | דוגמאות | תגובות רגשיות שכיחות |
| --- | --- | --- |
| כלל האבלים | מוות ממחלה סופנית | תדהמה, צער, כעס, געגוע למנוח |
| מוות פתאומי | דום לב, שבץ מוחי | תדהמה, כעס |
| מוות אלים | תאונת דרכים, אסון טבע, טרור, אירוע פלילי | כעס, אשמה והאשמה עצמית |
| התאבדות | התאבדות | חיפוש משמעות, לאובדן, הסתרה, בושה, סטיגמה |
נסיבות המוות > עיצוב חוויית האובדן בעקבות נסיבות המוות

כאשר מדובר במוות בטרם עת, האדם האבל עשוי לבחון את נסיבות המוות, ובפרט את האפשרות למנוע מוות זה. לעיתים בוחר האבל בנרטיב חלופי לסיפור המוות, נרטיב שיש בו כדי להציג את המנוח או את האבל באור נאה יותר. דוגמה לכך ברמה הקיבוצית ניכרת ביחסה של היהדות להתאבדות. ההלכה שוללת התאבדות, והמתאבד נידון להיקבר מחוץ לגדר ואין יושבים עליו שבעה, אך בדרך כלל אין מקיימים דינים אלו, משום שמלמדים זכות על המתאבד ומניחים כי לקה בנפשו, שמותו היה תאונה, או שהספיק לחזור בתשובה בזמן שחלף מביצוע פעולת ההתאבדות ועד למוות.
על חשיבותו של הנרטיב החלופי עומד מרדכי רוטנברג בספרו שכול והאגדה החיה:
הצורך בטיפוח אגדה אישית חיוני לתפקודה ולהישרדותה של משפחת ההרוג. רק בחינה רגשית פסיכולוגית תגלה כי ניפוץ אגדה על נער שייחסו לו הקרבת חיים למען חבריו בשעה שדמו טרם התייבש - היא בגדר שפיכת דמם של הוריו, שכן במעמקי השכול רק הזיכרון האגדי יכול להפיח נשמת חיים במשפחת ההרוג.
שכול

שְׁכוֹל הוא מצב של אבל בו נמצא מי שיַלדוֹ מת. סוג זה של אבל זה הוא בעל מאפיינים ייחודיים המבדילים אותו מאבל שאינו שכול. אף שבדרך כלל מדובר בתגובה הרגשית, הרי שהדיון בשכול כולל גם היבטים פיזיים, קוגניטיביים, חברתיים ופילוסופיים. הורים שאיבדו את ילדיהם מכונים הורים שַׁכּוּלים.
מצבים פתולוגיים באבל

מרבית האבלים יוכלו לצלוח את תהליך האבל ללא צורך בעזרה מקצועית. עם זאת בין 5% ל-15% יזדקקו לעזרה מקצועית. מצבים פתולוגיים באבל יכולים להיות תוצאה של נסיבות האבל: למשל חשיפה למראות קשים של תאונת דרכים בה נהרג אדם קרוב, או גילוי של גופת אדם שהתאבד יכולים לגרום להתפתחות של אבל טראומטי. גורם סיכון נוסף למצבים פתולוגיים באבל הוא רמה נמוכה של משאבים שהאדם האבל יכול להשתמש בהם. גם כאן זה יכול להיות תוצאה של נסיבות חיים, למשל אדם שחווה אובדן משמעותי ואחריו חווה אובדן משמעותי נוסף. מרבית מצבי אבל פתולוגיים אינם נחשבים כהפרעה נפשית העומדת בזכות עצמה. במהדורה החמישית של ה-DSM מופיע מצב פתולוגי אחד: הפרעת אבל מתמשך מורכב (Presist Complex Bereavement Disorder) ממוקמת בפרק של הפרעות שדרוש מחקר נוסף כדי לבסס את תוקפן. לאורך השנים הוצעו מגוון של קונספטים של הפרעות נפשיות שמקורן באבל: אבל נדחה (Deleyed Grief), אבל מורכב, אבל פתולוגי, הפרעת אבל ממושך, אבל טראומטי ועוד. אף שאין אלה הפרעות "רשמיות" המופיעות ב-DSM או ב-ICD 10, יש לגבי חלק מהן גוף ידע ההולך וגדל בהתמדה.
אבל אצל בעלי חיים

בעבר האמינו שתחושות והתנהגויות של אבל ייחודיות לבני אדם בלבד. אבל בשנים האחרונות ישנם מחקרים המעידים על קיומם של תחושות אבל בקרב חיות. בעלי חיים אלו מביעים צער קיצוני מהרגיל לאחר שמת מישהו, בדרך כלל קרוב משפחה או חבר לעדר, אך תועדו גם מקרים של בעלי חיים שהשתתפו באבל קבוצתי על פרט שייתכן שלא היה ביניהם קשר. חיות אלו גם מביעות אקטים של אבל, שלעיתים קרובות כוללים התאספות ומגע קרוב עם גופת בעל החיים שמת. רוב בעלי החיים שמביעים אבל הם  אינטליגנטיים וחברותיים, והם כוללים את הקופים, הפילים, הג'ירפות, הכלבים, החתולים, ה דולפינים, הקטלנים והעורבים.
ראו גם

הפרעת אבל ממושך
סרט שחור
הנצחה
טנטולוגיה
ברברה קינג
לקריאה נוספת

מרדכי רוטנברג, שכול והאגדה החיה - לא המעשה עיקר אלא המעשייה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2005.
צבי גבעולי, יש תקווה גם בשכול, ירושלים: הוצאת כרטא.
רוביק רוזנטל, האם השכול מת?, ירושלים: הוצאת כתר.
חיה גליק, מתחת לגל - דרכים להתמודדות עם השכול, הוצאת אסטרולוג.
חיים ליכט, בעבותות השכול - עיונים בעשרה סיפורי אגדה על השכול בעולמם של חכמים, הוצאת כרמל, 2007.
שמשון רובין, רות מלקינסון ואליעזר ויצטום, הפנים הרבות של האובדן והשכול - תאוריה וטיפול. חיפה: פרדס הוצאה לאור והוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 2016. (קישור למאמר סקירה על הספר מאת מריאנה גייטיני, באתר פסיכולוגיה עברית)
אליעזר ויצטום נפש אבל ושכול. הוצאת משרד הביטחון
הניה שנון קליין, שולמית קרייטלר, ומיכל קרייטלר, טנטולוגיה: מדעי האובדן השכול והאבל: נושאים נבחרים. הוצאת פרדס, 2013
תמר אשכנזי, אבל: היום שאחרי, פרידה זיכרון וחיים. ספריית מעריב, 2014
מיכאל פייגה, האנדרטה לאסון המסוקים ופרדוקס הפרטת ההנצחה של חללי הלאום, עיונים בתקומת ישראל 20, 2010, עמ' 136–137.
I Wish It Would Rain Down

"I Wish It Would Rain Down" הוא שיר של המוזיקאי הבריטי פיל קולינס מתוך אלבום הסולו הרביעי שלו, "...But Seriously" משנת 1989.

השיר זכה להצלחה במצעדים בתחילת 1990, והגיע למקום ה-7 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי RPM 100.
מיקומי מצעדים

השיר היה להיט במצעד בשנת 1990, והגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי RPM 100. בקנדה, הסינגל שהה שישה שבועות בראש המצעדים, ודורג כסינגל הטוב ביותר של השנה במצעד סוף השנה של RPM. השיר הגיע גם למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השלישי בבלגיה ובהולנד.
וידאו קליפ

הקליפ צולם בשחור-לבן ובאורך של כ-8:30 דקות, הופק על ידי פול פלטרי ובוים על ידי ג'ים יוקיץ'. התפאורה היא תיאטרון בשנות השלושים, פרודיה על "חלף עם הרוח". השחקן ג'פרי טמבור מגלם במאי תיאטרון ביקורתי ואומלל, שעושה חזרות להצגה עם מספר רקדנים.

הסרטון זכה בפרס המוניטור הבינלאומי.
הערות שוליים

↑  Phil Collins Interviews, philcollins.co.uk, ‏7.12.2008
↑  Top RPM Singles: Issue 9249, RPM - ibrary and Archives Canada, ‏21.6.2019
1 2  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f5a97af7-41cb-38e8-8289-ae1e60c4e6ec
אגם פירמיד (נבדה)

ערך זה עוסק באגם בנבדה שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  487±0 קילומטר רבוע
 אורך:  48 קילומטר
 רוחב ממוצע:  14 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר טראקי 
 ‏אגן ניקוז:  4,730 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°02′00″N 119°34′00″W﻿ / ﻿40.033333333333°N 119.56666666667°W﻿ / 40.033333333333; -119.56666666667
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם פירמיד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם פירמיד(למפת נבדה רגילה) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.אגם פירמיד(למפת נבדה מוגדלת) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.אגם פירמיד
 
אגם פירמיד בתצלום משנת 1867
אגם פירמיד (באנגלית: Pyramid Lake) הוא אגם בנתיבו של נהר טראקי במדינת נבדה שבארצות הברית, 64 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר רינו. האגם נמצא בשטח שמורת האינדיאנים אגם פירמיד.
אורכו של האגם 48 קילומטרים, רוחבו 14 קילומטרים, ושטחו 487 קמ"ר. עומקו המרבי של האגם 106 מטרים.
נהר טראקי מזין את הנהר (במים הזורמים בנהר זה מאגם טאהו). נהר טראקי זורם אל קצהו הדרומי של אגם פירמיד. לאגם פירמיד אין מוצא, ומימיו מתאדים או מחלחלים. האגם מלוח, ומליחותו היא כ-1/6 ממליחות הים.
היסטוריה

האגם הוא השריד הגדול ביותר של אגם לאהונטאן, שכיסה את צפון-מערב נבדה בסוף עידן הקרח האחרון (לפני כ-15,000 שנים).
במהלך המאה ה-19 התיישב סביב האגם השבט האינדיאני פאיוט, אשר דג באגם. האגם מופה לראשונה בשנת 1844 על ידי ג'ון פרימונט, אשר נתן לאגם את שמו.
בעקבות הקמת סכר דרבי בשנת 1905, המוביל את מימי נהר טארקי למאגר לאהונטאן, פחתו מי האגם, והוא היה בסכנת התייבשות. שבט הפאיוט האינדיאני תבע את מחלקת הפנים של ארצות הברית.
היסטוריה > מקור השם

האגם נקרא על שם חרוטי אבן גיר בצורת פירמידה שנמצאים באגם. ג'ון פרימונט נתן לאגם את שמו בשנת 1844.
תיירות

האגם הוא אתר תיירות - דיג, מחנאות ושיט בסירות.
בתרבות

האגם שימש כאתר צילום "הכנרת" בסרט משנת 1965 "הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם" המתאר את חייו של ישו, וכן שימש כאתר הצילום של הסרט "יוצאי הדופן" בשנת 1961.
הערות שוליים

↑  מידע על מיקום האגם
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע על האגם
↑  תיאור גילוי האגם, ואיור המתאר את הגילוי
1 2  קורות חייו של ג'ון צ'ארלס פרימונט
↑  מקור השם - תצלומי פירמידות אבן הגיר
↑  מידע על נופש באתר
אגם פירמיד בשנת 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550901905171  LCCN: sh85109296  NARA: 10046216  VIAF: 315526272   WorldCat (עם VIAF): 315526272 
תצלום לוויין של האגם
רמות המים בשנים 1887–2017
מכתבים מאיוו ג'ימה

| --- | --- |

 בימוי:  קלינט איסטווד 
 הופק בידי:  קלינט איסטווד, סטיבן ספילברג, רוברט לורנז 
 תסריט:  Iris Yamashita, פול האגיס 
 עריכה:  ג'ואל קוקס 
 שחקנים ראשיים:  קן ואטאנבה (טדאמיצ'י קוריבאישי) Jeremy Glazer שידו נאקאמורה מארק מוזס רוקסן הארט Ryō Kase Eijiro Ozaki Nori Bunasawa Tsuyoshi Ihara (Takeichi Nishi) יוקי מצוזאקי Kazunari Ninomiya Luke Eberl Ryan Carnes Mathew Botuchis ראיין קליי 
 מוזיקה:  קייל איסטווד 
 צילום:  טום סטרן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס, אמבלין אנטרטיינמנט, Malpaso Productions, האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בפברואר 2007 
 משך הקרנה:  141 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט היסטורי, סרט דרמה, סרט שמבוסס על ספרים 
 מקום התרחשות:  יפן, איוו ג'ימה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lettersfromiwojima
 פרסים:  פרס האוסקר על עריכת סאונד הטובה ביותר (אלן רוברט מאריי, בוב אסמאן)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר 
 סרט קודם:  גיבורי הדגל 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מכתבים מאיוו ג'ימה (באנגלית: Letters from Iwo Jima ביפנית: 硫黄島からの手紙) הוא סרט מלחמה אמריקאי-יפני משנת 2006 בבימויו של קלינט איסטווד. הסרט מתאר את קרב איוו ג'ימה במהלך מלחמת העולם השנייה מנקודת מבטם של החיילים היפנים, בהתבסס על מכתבים שנמצאו באי. הסרט מהווה את החלק השני בסדרת סרטים המתארים את הקרב, כאשר הסרט הראשון היה "גיבורי הדגל". הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות שונות, כולל הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר.
עלילה

הסרט מציג את סיפורם של חיילי הקיסרות היפנית במהלך קרב איוו ג'ימה, הקרב שנחשב לאחד מהקרבות האכזריים ביותר בחזית הפסיפית של מלחמת העולם השנייה. הסרט מתמקד במיוחד בגנרל טדמיצ'י קוריבאיאשי (קן ואטאנבה), שמונה להגן על האי, ובחייל פשוט בשם סאיגו (קאזונארי נינומיה), אופה שהפך ללוחם. בעוד החיילים מבינים שהסיכויים נגד האמריקנים אינם לטובתם, הם נאחזים במורשתם ובכבודם האישי, ומנהלים קרב עיקש ואמיץ, למרות ידיעתם שהם עומדים בפני תבוסה בלתי נמנעת. הסיפור מתמקד בהבנה האנושית של החיילים, החששות שלהם, והמאבק על הישרדותם.
צוות שחקנים

קן ואטאנבה בתפקיד גנרל טדמיצ'י קוריבאיאשי - המפקד העליון של הכוחות היפנים באיוו ג'ימה, המנהיג את חייליו באומץ ובכבוד, על אף הידיעה שהקרב אבוד.
קאזונארי נינומיה בתפקיד סאיגו - אופה שהפך לחייל הנאבק לשרוד את הקרב. סיפורו האישי משקף את סיפורם של רבים מהחיילים הפשוטים שנשלחו לקרב.
ריו קסה בתפקיד שימיזו - חייל צעיר שמגיע לאי כמגויס חדש ומתמודד עם קשיי הקרב והמורל הירוד של הכוחות.
שידו נאקמורה בתפקיד לוטננט איטו - מפקד קשוח שאוחז בקנאות במסורת ובערכי הכבוד היפני, ומוכן להקריב את עצמו ואת חייליו בשם המולדת.
ביקורות

הסרט "מכתבים מאיוו ג'ימה" זכה לשבחים רבים מצד המבקרים, שראו בו סרט מלחמה ייחודי המציג את הצד האנושי והמורכב של האויב היפני במלחמת העולם השנייה. הסרט זכה לציון של 91% באתר Rotten Tomatoes ולציון של 89 מתוך 100 באתר Metacritic.
אבק מינרלי

אבק מדברי מעל ים סוף
אבק מינרלי (באנגלית: Mineral Dust) או אבק מדברי (באנגלית: Desert Dust) – חלקיקים מוצקים שמרחפים או מוסעים באטמוספירה הכוללים אירוסול (עשן וערפל) ונעים על ידי הרוח. הם מצויים במצב של השקעה על פני כדור הארץ. עיקר כמות האבק מקורה בהסרה של קרקעות אך גם יכולה להגיע ממקור קוסמי, שרפה, פליטה תעשייתית, אפר געשי ומלחי ים. גודל החלקיקים נע בין גודלו של גרגר סילט (בעברית טין) לזה של חול, לרוב קטן מ-62 מיקרון. מקור התופעה הוא בעיקר במדבר הסהרה שבאפריקה ובמדבריות טקלה מקאן וגובי שבאסיה. לתופעה השפעות כלל עולמיות.
מנגנוני היווצרות של אבק מינרלי

האבק המדברי מורכב מחרסיות וסילט אשר גודלן הכולל לא עולה על כ-50 מיקרון. הסילט ברובו מורכב מקוורץ. בבדיקת מנגנונים להיווצרות חלקיקי אבק מתמקדים באופן יצירת הסילט ופחות באופן יצירת החרסיות מכיוון שהיווצרות החרסית היא בעיקרה תוצאה של בליית גרגרי חול וסילט.
יש מספר מנגנונים להיווצרות הסילט: שחיקה קרחונית, שחיקה איאולית (הובלה ושחיקה של סדימנטים באמצעות הרוח), שחיקה פלוביאטילית (שחיקה נחלית, על ידי זרימת מים), בלייה על ידי מלח.
מנגנוני היווצרות של אבק מינרלי > היווצרות של סילט בסביבות קרות

בעבר הייתה רווחת ההשערה כי הסילט נוצר בסביבות קרות, ליד קרחונים. השערה זו הייתה נפוצה עקב איתור מצבורי סילט גדולים במקומות שבעבר היו מכוסים בקרחונים, או בקרבת אותם אזורים.
התהליך של שחיקה קרחונית הוא התהליך העיקרי של יצירת הסילט. בתהליך זה קורים שני דברים:
הקרחון מחליק על הסלע, שוחק אותו ומייצר חלקיקים.
בקדמת הקרחון יש דחיפה של אותם חלקיקים, ושם הם זמינים להסעה על ידי מים ורוח.
תיאור המנגנון:
חלקיקי קוורץ נוצרים על ידי שחיקת הקרחון, אז מתחילה הסעה של החלקיקים על ידי הקרחון. לאחר מכן נוצרים משקעים מעורבים על ידי שטיפה והפשרה של הקרחונים. חלקיקים דקים מתרוממים לאוויר על ידי הרוח ומוסעים על ידי פעולה איאולית ולבסוף- השקעת החלקיקים והיווצרות משקעי לס.
יש שני אזורים לאורך הקרחון שהם דומיננטיים בייצור הסילט:
המורינות- נחשולי קרח הגולשים במורד המדרון
אזור הגרירה- זהו אזור הדחיפה של החומר.
מנגנוני היווצרות של אבק מינרלי > היווצרות של סילט בסביבות חמות

הראייה לכך שהסילט נוצר לא רק בסביבות קרות, אלא גם בסביבות חמות, היא המצאות מצבורי סילט גם באזורים בהם לא היה כיסוי של קרחונים. ישנה רשימה ארוכה של תהליכים גאומורפיים שיכולים לגרום להיווצרות של סילט גם בסביבות חמות, אך המשמעותיים ביותר הם השחיקה האיאולית והשחיקה הפלוביאטילית.
צורות שבירה של חלקיקי חול וכיצד הם הופכים לסילט:
תהליכים פלוביאטילים:
במערכת פלוביאטילית תנועת החומר היא על ידי הסעה של המים בנהרות ובנחלים. לגודל הנהר ולעוצמת הזרימה יש השפעה על שחיקת החומר המוסע.
תיאור המנגנון הפלוביאלי:
חומר בלוי לא ממויין שנוצר על ידי פעילות קרחונית, החומר מוסע על ידי המים בזרימה טורבלנטית, כתוצאה מכך נעשית הפחתה בגודל החלקיק, ומשם ישנה השקעה של אותם חלקיקים בוואדיות ובמניפות סחף. אותם החלקיקים עוברים לאחר מכן הסעה איאולית על ידי הרוח והשקעה שלהם במקום אחר כקרקע לס. ככל שהחומר נמצא יותר זמן במערכת הפלוביאלית הוא יהיה דק יותר. לעיתים ניתן יהיה ללמוד על מקור האבק על פי הצורה המורפולוגית שלו.
תהליכים איאולים:
עיצוב פני השטח כתוצאה של סופות אבק. בזמן סופת אבק החלקיקים נשחקים בשני אופנים: בינם לבין עצמם ובינם לבין עצמים שעומדים בדרכם, דוגמת סלעים.
תיאור מנגנון איאולי:
בתחילה מדובר בחומר לא ממוין אשר נוצר במערכת קרחונית או פלוביאלית, לאחר מכן מתרחשת הסרה איאולית של החומר ובאוויר עובר החומר שחיקה ונוצר הסילט. בסופו של התהליך ישנה השקעה של הסילט כקרקע לס.
תהליכים משולבים:
במרבית המקרים, חלקיקי הסילט עוברים כמה תהליכים ולא רק אחד, משמע, ישנו שילוב של תהליכים ביצירת הסילט.
מקורות האבק המדברי

רוב השטחים תורמי האבק בקנה מידה עולמי הם באזורים צחיחים או צחיחים למחצה כדוגמת סהרה, מדבר גובי, מדבריות ערב, מדבר מוהאבי, פטגוניה, פפס, אוסטרליה (מדבר ויקטוריה הגדול ומדבר גיבסון) ודרום אפריקה.
מאפיינים סביבתיים כלליים של שטחים הנחשבים תורמי אבק בקנה מידה עולמי:
מאפיינים אזוריים:
ממוצע משקעים של מתחת ל-200 מ"מ בשנה.
משטר רוחות חזק.
שקע טופוגרפי.
מאפייני פני השטח:
משקעי נחלים דקי גרגר – לאחר ההשקעה הגרגרים זמינים להסעה על ידי הרוח.
כיסוי צומח דליל – צמחייה מקבעת את הקרקע ומעלה את רמת החיספוס בפני הקרקע תכונות אלו מונעות את סחיפת החלקיקים, ברגע שיש צמחייה דלילה האבק יכול לנוע חופשי.
דרגת חספוס נמוכה – פני שטח חלקים יחסית, חספוס גבוה בקרקע מאט את הרוח הקרובה לקרקע ובכך מונע הרמה של אבק מדברי.
צורות דומיננטיות כתורמות אבק באזורים אלו:
פלאיות - שטחים מישוריים רחבים ושטוחים לכן אין כוח חספוס חזק שמאט את הרוח שמגיע לקרקע כך גם הרוח חלשה שומרת על מהירותה ויכולה להרים לאוויר גרגרי אבק.
מניפות סחף - מאופיינות בכמות גדולה של חלקיקים דקי גרגר.
הסעת אבק מדברי – התופעה, אזורי השפעה

חלקיקי האבק המדברי הם יבשים ולכן בשילוב רוחות הם יכולים להתרומם באוויר, אף לגבהים של 10 ק"מ ויותר, לעבור הסעה למרחק של אלפי קילומטרים בהתאם לעוצמת הרוח ברגע נתון, ולהיות מושקעים במקום חדש. מאזור הסהרה באפריקה, המקור הגדול ביותר של אבק מדברי על פני כדור הארץ, יכולים להתרומם בשנה כמיליארד מטרים מעוקבים של אבק מדברי.
לנדידת האבק המדברי יש השלכות בקנה מידה נרחב:
- בקטריות הנקשרות באבק יכולות לעבור מרחק של יותר מ-5,000 קילומטרים מאפריקה עד לאיים הקאריביים, וכמו כן גם צפונה לכיוון האי הבריטי וארצות סקנדינביה, לאורך הים התיכון ואזור דרום מערב אסיה. באופן דומה, האבק שמקורו באסיה במדבריות גובי וטקלה מקאן נסחף למזרח דרך קוריאה, יפן והאוקיינוס השקט, כשהשפעתו בדרך היא על החוג הארקטי, איי הוואי והחוף המערבי של ארצות הברית.
- לאירועים טרנס-אוקייניים ובין-יבשתיים עונתיים יכול להיות להם תפקיד בהעברת פתוגנים (מחוללי מחלה) או בהרחבת המגוון הביו-גאוגרפי של אורגניזמים מסוימים מעצם היותם אירועים המתפרסים על פני תפוצה רחבה ביותר.
- בעת התרוממות גרגירי האבק המדברי לגובה הם משמשים כגרעיני התעבות של עננים כאשר הם מגיעים לגבהים הנכונים ולטמפרטורה המתאימה באטמוספירה, ובכך הם מהווים זרז לירידת גשמים. ניתן לראות את הדבר באופן ברור מתצלומי הלווין המופיעים בעמוד.
- כשגרעיני האבק המדברי שוקעים חזרה לקרקע הם משפיעים בעצמם על תחומים רבים: מקשים על גידולי חקלאות, תפקוד יומיומי של האדם (קשיי נשימה, ראות), שוניות אלמוגים- גוויעה של שוניות אלמוגים באיים הקאריביים מיוחסת בעיקר לנדידת אבק מדברי מהסהרה.
כמות האבק המתרוממת ומועברת באטמוספירה למרחקים גדולים, כפופה לתנאים סביבתיים המוכתבים ומושפעים מ: האקלים הגלובלי, טמפרטורות הים באזורים טרופיים, מטאורולוגיה אזורית, הרכב פני השטח, ושימושי הקרקע המשתנים באזור המקור של האבק.
מדבריות משחררים לאטמוספירה אבק באופן רציף וכמעט ללא הפסקה, אך לאירועים הגדולים והמשמעותיים, שנצפים על ידי לוויינים, יש השפעה נרחבת על המערכות האקולוגיות והביולוגיות שנמצאות בכיוון הרוח.
השפעת האדם על היווצרות האבק המדברי

פעילות האדם המייצרת אבק היא בעיקרה פעילות המתרחשת באזורים צחיחים. אלו אזורים רגישים לשינוי בצורת הנוף וכתוצאה מכך גורמים לפליטת אבק. פעילות כמו רעיית יתר, הרס שטחים חקלאיים, בצורת ומדבור מביאים למצב בו יש יותר קרקע חשופה בשולי המדבריות. בעקבות זאת ישנו יותר אבק המועלה לאטמוספירה.
גזים ואירוסולים- נעשה שימוש על ידי האדם לצורכי חקלאות- שימוש בחומרי ריסוס והדברה, כאשר חומרים אלו נעים עם הרוח, המגבירים את כמות וגודל חלקיקי האבק המדברי באוויר.
ראו גם

גאוגרפיה פיזית - מונחים
סופת אבק מדברי העולה מחופי צפון מערב אפריקה ומוסעת על ידי הרוח, כאלף קילומטרים אל תוך האוקיינוס האטלנטי. (פברואר 2000)
יציאת אבק מדברי מחופי מערב אפריקה אל עבר האוקיינוס האטלנטי
Redsea sandstorm May13-2005
אבק מדברי מתרומם ממאוריטניה וסנגל, הנמצאות על חופה המערבי של אפריקה, ומוסע מערבה מעל האוקיינוס האטלנטי
אולד פיית'פול (קליפורניה)

אולד פיית'פול גייזר של קליפורניה בהתפרצות
מקום הגייזר כפי שנראה בין ההתפרצויות
אולד פיית'פול אוף קליפורניה (באנגלית: Old Faithful Geyser of California תרגום מילולי: "הגייזר הזקן והנאמן של קליפורניה") הוא גייזר בלב אזור היין של עמק נאפה (אנ') במחוז נאפה בקליפורניה, בקרבת העיר קליסטוגה (אנ'). מוכר גם כהגייזר של קליסטוגה, (Calistoga Geyser), האולד פיית'פול הקטן (Little Old Faithful) והגייזר של הר סנט הלנה (Mt. Saint Helena Geyser).
גייזר זה הוכרז זמן קצר לאחר הקמת חברת הנשיונל ג'יאוגרפיק ב-1888 כאחד משלושת הגייזרים המכונים אולד פיית'פול (זקן ונאמן) בעולם בשל התפרצויותיו הסדירות. הוא מתפרץ כל 10–45 דקות. מרווח הזמן בין ההתפרצויות תלוי במועד לאורך השנה ובכמות מי הגשמים המזינים את מאגר המים שממנו מתפרץ הגייזר. כאשר יש האטה במחזורי התפרצויותיו, ניתן לחזות שתוך מספר שבועות עלולה להתרחש רעידת אדמה ברדיוס של עד כ-800 ק"מ (500 מייל) מסביב לגייזר.
הגייזר הוא חלק ממערך גאותרמי שבו מעיינות חמים שבהם התפרסם האזור. מערך זה נוצר כתוצאה מהתפוצצות אדירה של הר געש שהיה בחלק הזה של עמק נאפה. התפוצצות זאת ארעה לפני 4.3 מיליון שנים. שרידי הר הגעש הזה ממשיכים לרחוש בעדינות מתחת לעמק נאפה, והם שיוצרים את המערך הגאותרמי. הגייזר אומנם פועל כתוצאה מתהליכים גאותרמיים טבעיים, אך הוא נוצר באופן מקרי כתוצאה מפעולה אנושית. בסוף המאה ה-19, מתיישב במקום קדח לצורך חפירת באר בחלקה שלו, והקידוח חדר לתוך כיס אדים טבעי וגרם להתפרצות שכמעט הרגה אותו. בשנת 1906 החלקה נרכשה על ידי החוואים פרן רצ'ה (Fran Rache) ואשתו גרייס (Grace), שב-1916 קדחו באר נוספת בסמוך, ועל ידי כך יצרו גייזר נוסף. במשך תקופה קצרה היו במקום שני גייזרים, אך כעבור זמן קצר הם כיסו את הגייזר השני. מספר שנים לאחר מכן הם החלו להשתמש בו כדי להזרים מים לבריכה טיפולית שהם בנו מחוץ לאזור הסלעים הגעשיים. בשנת 2009 הבאר השנייה הפסיקה לתפקד, והבריכה עומדת כיום ריקה. ב-1974 החלקה נרכשה על ידי הווארד קרים (Howard Cream) ואשתו אולגה (קולבק), שהיו חובבי גייזרים נלהבים. הבעלים החדשים המשיכו לפתח את המקום כאתר תיירות, כפי שהוא היום. הזוג התגרש ב-1987, ואולגה הייתה לבעלת המקום היחידה, עד לפטירתה ב-2008 בגיל 93.
אתר הגייזר משמש למחקרים גאולוגיים של קבוצות מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי וממכון קרנגי למדע. משנת 1990 עד שנת 2002 היה במקום סייסמוגרף ששימש למדידה ותיעוד של פעילות סייסמית.
בצמוד לגייזר מצויה חווה לגידול עזים פתוחה לביקורים וכן הוקם שם מוזיאון גאולוגי ובו מידע על היווצרות הגייזרים, על תולדות האזור ועוד. המקום הוא אחד המקומות המצולמים ביותר במדינת קליפורניה.
ראו גם

אולד פיית'פול
הערות שוליים

1 2 3 4  אתר California's Old Faithful, באתר Atlas Obscura
↑  Wyoming Jones, OLD FAITHFUL GEYSER OF CALIFORNIA, The University of New Orleans, ‏Aug. 1997 (ארכיון)
↑  המפורסם ביותר בין השלושה הוא האולד פיית'פול גייזר בפארק ילוסטון.
1 2  Old Faithful Geyser, אתר Old Faithful Geyser of California (ארכיון)
↑  Old Faithful Geyser of California, אתר expedia
אגרטל רובין

דוגמה לאגרטל של רובין.
האגרטל של רובין (הידוע לפעמים בשם הפנים של רובין או אשליית אגרטל/פנים) הוא קבוצה מפורסמת של תמונות דו-משמעיות שפותחו בסביבות 1915 על ידי הפסיכולוג הדני אדגר רובין.
דוגמה נוספת לתמונה דו-משמעית שכלל רובין בספרו בשפה הדנית הייתה הצלב המלטזי.
רובין הציג בעבודת הדוקטורט שלו (1915) תיאור מפורט של יחסי הדמות החזיתית והרקע, פועל יוצא של המחקר שערך על התפיסה החזותית והזיכרון במעבדה של המורה שלו, גיאורג אליאס מולר. מרכיב אחד במחקרו של רובין ניתן לסיכום בעקרון היסודי הבא: "כאשר לשני שדות יש גבול משותף, והאחד נתפס כדמות והשני כרקע, החוויה התפיסתית המיידית מאופיינת באפקט מעצב היוצא מהגבול המשותף של השדות ואשר פועל רק בשדה אחד או פועל חזק יותר באחד מאשר באחר".
האפקט

האפקט הוויזואלי מציג בדרך כלל לצופה שתי פרשנויות, שכל אחת מהן תואמת את תמונת הרשתית, אך רק אחת מהן יכולה להיתפש ברגע נתון. הסיבה לכך היא שקווי המתאר התוחם ייראו כשייכים לצורת הדמות, הנראית משובצת על רקע חסר צורה. אם הרקע יתפרש במקום זאת כדמות, אזי אותו קו מתאר תוחם ייראה כשייך אליו.
האפקט > הסבר

סוגים אלה של גירויים מעניינים ושימושיים כאחד מכיוון שהם מספקים הדגמה מצוינת ואינטואיטיבית של ההבחנה בין דמויות לרקע שהמוח עושה במהלך תפיסה חזותית. ההבחנה דמות-רקע של רובין, מכיוון שהיא כללה התאמת דפוסים קוגניטיביים ברמה גבוהה יותר, שבה התמונה הכוללת קובעת את הפרשנות המנטלית שלה, ולא את ההשפעה נטו של החלקים הבודדים, השפיעה על אסכולת פסיכולוגית הגשטאלט, שגילתה דוגמאות דומות דומות רבות בעצמה.
בדרך כלל המוח מסווג תמונות לפי איזה אובייקט מקיף איזה – ובכך יוצר עומק ויחסים בין עצמים. אם עצם אחד מקיף עצם אחר, העצם המוקף נראה כדמות, וככל הנראה העצם הרחוק יותר הוא הרקע, ולהפך. זה הגיוני, שכן אם חתיכת פרי מונחת על האדמה, צריך לשים לב ל"דמות" ולא ל"אדמה". עם זאת, כאשר קווי המתאר אינם כל כך בלתי מאוזנים, עמימות מתחילה לזחול לתוך אי השוויון הפשוט שהיה בעבר, והמוח חייב להתחיל "לעצב" את מה שהוא רואה; ניתן להראות שעיצוב זה נמצא ברמה גבוהה יותר מתהליכי זיהוי הרכיבים המרכיבים את הפנים ותמונת האגרטל, ומסוגל לבטל אותן. אפשר לחשוב על הרמות הנמוכות כמרכיבות אזורים נפרדים בתמונה (שכל אחד מהם הגיוני בנפרד), אבל כשהמוח מנסה להבין את התמונה בכללותה, נוצרות סתירות, ויש להשליך את אחד המרכיבים שנוצרו.