stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ננאד בייליצה
קריירת משחק > ריאל בטיס ולאס פאלמס

לקראת עונת 1996/1997 בליגה הספרדית העליונה עבר בייליצה לריאל בטיס של המאמן לורנס סרה פרר, שם שיתף פעולה עם בן ארצו, רוברט יארני. הקבוצה רשמה הצלחה בליגה הספרדית כאשר סיימה רביעית בטבלה, בעונה בה בייליצה היה בעיקר שחקן משלים, שרשם 27 הופעות ליגה, מתוכן עשר בהרכב, וכבש פעמיים. באותה העונה העפילה הקבוצה לגמר הגביע, כאשר במפגש הראשון של חצי הגמר מול סלטה ויגו, כבש בייליצה את השער היחיד וקבע את תוצאת הסיום, 1-0 לבטיס. עם 1-1 בגומלין, עלתה בטיס למפגש מול ברצלונה בגמר. בייליצה נותר על הספסל ולא שותף בהפסדה של בטיס 2–3 לאחר הארכה.
בעונת 1997/1998, תחת לואיס אראגונס, חווה בייליצה ירידה במעמדו המקצועי. עד למחצית העונה הספיק לערוך שלוש הופעות ליגה בלבד, כולן כמחליף, ושתי הופעות נוספות בגביע אירופה למחזיקות גביע, אף הן מהספסל. בחלון ההעברות בינואר 1998, לאחר עונה וחצי בבטיס, עבר בייליצה ללאס פאלמס מליגת המשנה. הוא ערך 11 הופעות ליגה רצופות (עשר מתוכן בהרכב) וכבש שער בודד, אך סיים את העונה בשלהי חודש מרץ עקב פציעה. הוא המשיך לעונה נוספת בלאס פאלמס, אך שוב החמיץ משחקים רבים עקב ריבוי פציעות, וסיים את עונת 1998/1999 עם 13 הופעות ליגה בלבד. בסיום העונה שב בייליצה למולדתו לאחר שבע עונות רצופות בספרד.
קריירת משחק > אוסייק וקאיזרסלאוטרן

לקראת עונת 1999/2000, חזר בייליצה לקבוצת נעוריו אוסייק. במדיה של הקבוצה שב בייליצה לכושר משחק, וכבש שבעה שערי ליגה ב-16 הופעות שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה במקום השלישי. עונה לאחר מכן פתח בייליצה היטב וסייע לקבוצתו להעפיל לראשונה לסיבוב השלישי בגביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה את ברונדבי ואת ראפיד וינה. בייליצה בלט בעיקר בדו-קרב מול ראפיד וינה, בו כבש צמד במשחק הראשון (2-1 לאוסייק) ואת השער הראשון בגומלין (2-0 לאוסייק). עד לחודש ינואר רשם בייליצה 14 הופעות ליגה, בהן כבש תשעה שערים.
כושרו הגבוה של בייליצה זימן לו מעבר בחלון ההעברות של ינואר אל הבונדסליגה, אז חתם במדיה של קייזרסלאוטרן של המאמן אנדראס ברמה. בייליצה שיתף פעולה עם שחקנים בכירים ובהם יורי דז'ורקף ומריו באסלר הוותיקים ומירוסלב קלוזה הצעיר, ועד לתום העונה כבש שער ליגה בודד ב-13 הופעות. על הופעותיו באותה העונה זכה בתואר כדורגלן השנה בקרואטיה לשנת 2000, וכן להופעת בכורה בנבחרת קרואטיה.
בעונה לאחר מכן מיעט בייליצה לשחק, וגם בשתי העונות הבאות שותף בעיקר כמחליף. הוא סיים את דרכו בקבוצה בתום עונת 2003/2004, אחרי שלוש וחצי עונות במועדון, כשבמאזנו 65 הופעות ליגה מתוכן 41 בהרכב, וחמישה שערים.
קריירת משחק > שלהי הקריירה באוסטריה

לקראת עונת 2004/2005 עבר בייליצה לאדמירה ואקר מדלינג מהבונדסליגה האוסטרית, שם ערך 52 הופעות וכבש 12 שערים בשתי עונות. בתום עונתו השנייה במועדון, לא הצליחה הקבוצה לשרוד בליגה הבכירה, ובייליצה עזב לפ.צ. קרנטן מליגת המשנה האוסטרית, לקראת עונת 2006/2007. הקבוצה נבנתה כדי להילחם על ההפעלה לבונדסליגה, אך סיימה את העונה במקום השביעי והמאכזב. בייליצה עצמו סיפק מספרים מרשימים כשכבש 11 שערים (עונה שנייה בקריירה עם מספר דו-ספרתי של שערי ליגה) ב-29 הופעות. ב-15 בספטמבר 2007, זמן קצר לאחר פתיחת העונה, פוטר מאמן הקבוצה ובייליצה התמנה למאמן זמני-שחקן, תפקיד אותו מילא עד לתום העונה, כאשר הוא כובש שישה שערים ב-29 הופעות, אך מוביל את הקבוצה לירידה לליגה השלישית מהמקום העשירי בטבלה. ב-30 ביוני 2008, עם תום העונה, פרש בייליצה ממשחק פעיל בגיל 37.
קריירת משחק > נבחרת קרואטיה

כחודש לאחר מעברו לקאיזרסלאוטרן, ובעיצומה של השנה בה נבחר לכדורגלן השנה בקרואטיה, זכה בייליצה בן ה-29 להופעת בכורה במדי נבחרת קרואטיה, תחת המאמן מירקו יוזיץ'. הוא עלה כמחליף בדקה ה-76 בניצחון 0–1 על אוסטריה במשחק ידידות. כחודש לאחר מכן ערך הופעה רשמית ראשונה, שוב כמחליף, כאשר עלה במקומו של רוברט פרוסינצ'קי בדקה ה-63 בניצחון 1–4 על לטביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. בחודשים הבאים ערך שתי הופעות נוספות במשחקי ידידות, אך לא זומן לסגל לקראת מונדיאל 2002.
לאחר כשנתיים וחצי ללא הופעה במדי הנבחרת, שב בייליצה בן ה-33 לסגל הנבחרת של אוטו באריץ', סמוך לפתיחת משחקי יורו 2004. לאחר שפתח בשני ניצחונות של קרואטיה במשחקי ידידות לקראת הטורניר, הוזמן בייליצה על ידי באריץ' לסגל קרואטיה ליורו. בייליצה פתח בהרכב קרואטיה למשחק הראשון בטורניר מול שווייץ (0-0), והוחלף לאחר 74 דקות על ידי ג'ובאני רוסו. בייליצה שמר על מקומו בהרכב גם מול אלופת אירופה המכהנת צרפת, והוחלף בדקה ה-68 במצב של שוויון 2-2, שנותר עד לסיום. בייליצה לא שותף בהפסד 2–4 לאנגליה שסיים את דרכה של קרואטיה בטורניר כבר בתום שלב הבתים, ולאחר הטורניר פרש מהנבחרת לאחר תשע הופעות במדיה.
תארים > תארים כשחקן

כדורגלן השנה בקרואטיה: 2000
תארים > תארים כמאמן

אליפות קרואטיה (2): 2017/2018, 2018/2019
הגביע הקרואטי: 2017/2018
הסופר קאפ הקרואטי: 2019
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990/1991 | אוסייק | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ליגת העל היוגוסלבית | 2 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 2 | 0 |
| 1992 | אוסייק | קרואטיה ליגת העל הקרואטית | 23 | 7 | 2 | 0 | – | – | – | – | 25 | 7 |
| 1992/1993 | אוסייק | קרואטיה ליגת העל הקרואטית | 3 | 0 | 1 | 0 | – | – | – | – | 4 | 0 |
| 1992/1993 | אלבסטה | ספרד ליגת העל הספרדית | 7 | 0 | 3 | 1 | – | – | – | – | 10 | 1 |
| 1993/1994 | אלבסטה | ספרד ליגת העל הספרדית | 1 | 0 | 2 | 0 | – | – | – | – | 3 | 0 |
| 1994/1995 | אלבסטה | ספרד ליגת העל הספרדית | 31 | 6 | 10 | 2 | – | – | 2 | 1 | 43 | 9 |
| 1995/1996 | אלבסטה | ספרד ליגת העל הספרדית | 40 | 13 | 1 | 0 | – | – | 2 | 0 | 43 | 13 |
| 1996/1997 | ריאל בטיס | ספרד ליגת העל הספרדית | 27 | 2 | 8 | 2 | – | – | – | – | 35 | 4 |
| 1997/1998 | ריאל בטיס | ספרד ליגת העל הספרדית | 3 | 0 | – | – | 2 | 0 | – | – | 5 | 0 |
| 1997/1998 | לאס פאלמס | ספרד הליגה הספרדית השנייה | 11 | 1 | – | – | – | – | – | – | 11 | 1 |
| 1998/1999 | לאס פאלמס | ספרד הליגה הספרדית השנייה | 13 | 2 | 1 | 0 | – | – | – | – | 14 | 2 |
| 1999/2000 | אוסייק | קרואטיה ליגת העל הקרואטית | 16 | 7 | 1 | 0 | – | – | – | – | 17 | 7 |
| 2000/2001 | אוסייק | קרואטיה ליגת העל הקרואטית | 14 | 9 | 1 | 0 | 6 | 3 | – | – | 21 | 12 |
| 2000/2001 | קייזרסלאוטרן | גרמניה בונדסליגה | 13 | 1 | – | – | – | – | – | – | 13 | 1 |
| 2001/2002 | קייזרסלאוטרן | גרמניה בונדסליגה | 11 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | 13 | 1 |
| 2002/2003 | קייזרסלאוטרן | גרמניה בונדסליגה | 21 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | 23 | 1 |
| 2003/2004 | קייזרסלאוטרן | גרמניה בונדסליגה | 20 | 2 | 1 | 0 | – | – | – | – | 21 | 2 |
| 2004/2005 | אדמירה ואקר מדלינג | אוסטריה הבונדסליגה האוסטרית | 24 | 5 | – | – | – | – | – | – | 24 | 5 |
| 2005/2006 | אדמירה ואקר מדלינג | אוסטריה הבונדסליגה האוסטרית | 28 | 7 | – | – | – | – | – | – | 28 | 7 |
| 2006/2007 | פ.צ. קרנטן | אוסטריה הליגה האוסטרית הראשונה | 29 | 11 | – | – | – | – | – | – | 24 | 5 |
| 2007/2008 | פ.צ. קרנטן | אוסטריה הליגה האוסטרית הראשונה | 29 | 6 | – | – | – | – | – | – | 29 | 6 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 366 | 81 | 35 | 5 | 8 | 3 | 4 | 1 | 413 | 90 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת קרואטיה> שנה | נבחרת קרואטיה> הופעות | נבחרת קרואטיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2001 | 4 | 0 |
| 2004 | 5 | 0 |
| סה"כ | 9 | 0 |
Windows Movie Maker

| --- | --- |


Windows Movie Maker ב-Windows 8
 מפתח:  מיקרוסופט
 מחזור חיים:  14 ספטמבר 2000 – 10 בינואר 2017 (16 שנים)
 גרסה אחרונה:  16.4.3528.0331 (7 באפריל 2014) 
 מערכת הפעלה:  Windows Server 2008 R2 ,Windows 7 ,Windows 8
 סוג רישיון:  תוכנה חינמית
 קטגוריה:  עריכת מדיה דיגיטלית
 אתר הבית
 
Windows Movie Maker או Windows Live Movie Maker (בעברית: יוצר הסרטים) היא תוכנה חינמית לעריכת וידאו שפותחה על ידי מיקרוסופט, והייתה כלולה במערכת ההפעלה Windows החל מ־Windows Me ועד Windows 8.
הפיתוח של יוצר הסרטים הופסק באופן רשמי ב־10 בינואר 2017, ואת מקומו מילא עורך הווידאו של אפליקציית התמונות ב־Windows 10, ומאוחר יותר תפס את מקומו עורך הווידאו Clipchamp שרכשה מיקרוסופט בספטמבר 2021.
היסטוריה > גרסאות 1.0 עד 2.5

הגרסה הראשונה של Movie Maker שוחררה ב-14 בספטמבר 2000 ונכללה עם Windows Me. הגרסה הבאה, גרסה 1.1 נכללה ב-Windows XP ששוחרר כשנה אחרי כן. גרסה זו תמכה ביצירת קובצי DV AVI וביצירת 8 קובצי WMV.
גרסה 2.0, הוצאה לאור בנובמבר 2002 והייתה עדכון חינמי לתוכנה. גרסה 2.1 הייתה עדכון קל ונכללה ב-Windows XP Service Pack 2. עם שחרור Windows XP Media Center Edition 2005, שוחררה גרסה 2.5 שכללה אפשרות ליצירת אפקטים בווידאו ותמיכה בצריבת DVD.
היסטוריה > גרסה 6.0

מיקרוסופט שחררה את גרסה 6.0 כחלק מ-Windows Vista וכללה אפקטים חדשים, מעברים וסוגי קבצים חדשים לשמירה. גרסת הפרימיום כללה אפשרות ללכידת וידאו ממצלמות HDV.
עם זאת, גרסת Windows Vista של Windows Movie Maker הסירה תמיכה ביבוא וידאו ממקור וידאו אנלוגי, כגון מצלמת וידאו אנלוגית או מצלמת רשת. כיוון שחלק מהמחשבים הישנים לא יכלו להפעיל את גרסה 6.0, מיקרוסופט שחררה את גרסה 2.6 שהותאמה עבור מחשבים אלו.
גרסה זו כללה את האפקטים והמעברים הישנים, כמו גרסה 2.1. עם זאת, בגרסה זו לא הייתה האפשרות ללכידת וידאו.
היסטוריה > Windows Live Movie Maker 2009

ב-2009 שינתה מיקרוסופט את Movie Maker עד יסודה ולא כללה את תוכנה זו ב-Windows 7. התוכנה הייתה חלק מחבילת Windows Live Essentials. שם התוכנה שונה ל-Windows Live Movie Maker. גרסת הבטא של התוכנה יצאה ב-17 בספטמבר 2008 וגרסתה הסופית שוחררה ב-19 באוגוסט 2009.
Windows Live Movie Maker לא תואם לגרסאות קודמות של מיקרוסופט, כגון Windows Vista ו-Windows XP.
היסטוריה > Windows Live Movie Maker 2011

ב-24 ביוני 2010 שוחררה גרסת הבטא של Windows Live Movie Maker 2011. הגרסה הסופית של התוכנה שוחררה ב-30 בספטמבר 2010. על מנת להתקין את גרסה זו, יש להתקין את גלריית התמונות של חלונות.
באפריל 2012 יצאה הגרסה האחרונה, תחת השם Windows Movie Maker 2012.1, לאחר שמיקרוסופט הכריזה על הפסקת התמיכה במותג Windows Live.
ב-10 בינואר 2017 הופסקה התמיכה בחבילת Windows Essentials, הכוללת את Windows Movie Maker. עקב כך, לא ניתן להוריד את התוכנה מאתר Microsoft. עם זאת, ניתן להשיג את קובץ ההתקנה של התוכנה מאתרי צד שלישי ולהתקינה גם על חלונות 10 ו-11 ללא בעיות מיוחדות.
נשקייה

תצוגת Man At Arms במוזיאון הנשקייה המלכותית בלידס
נשקייה (Armory או Armoury וגם Arsenal) היא סדנה בה יוצרים, מתקנים, מתחזקים ומאחסנים אמצעי לחימה שונים ובכלל זה, תחמושת, כלי נשק ושריון.
נשקיות קיימות בגופים ביטחוניים כגון צבא ומשטרה, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק חם מודרני ותחמושת, אך גם במוזיאונים ובקרב היסטוריונים, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק קר היסטורי ושריונות, אותם הן גם מציגות לראווה בתערוכות ומוזיאונים. נשקיות פועלות גם במסגרת אגודות העוסקות בשחזור היסטורי וכן בהפקות של סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה בהם יש סצנות לחימה רבות ושימוש בכלי נשק (כגון חרבות ורובים).
הנשקייה המלכותית (הממלכה המאוחדת) היא אחת הנשקיות העתיקות ביותר שעדיין פעילות והראשונה להציג את אמצעי הלחימה שלה בתערוכה לציבור הרחב, דבר שהפך אותה למוזיאון הראשון בבריטניה. הנשקייה המלכותית היא בעלת אחד האוספים הגדולים ביותר של נשק ושריון, שכולל נשק קר מרחבי העולם, שריונות מימי הביניים והרנסאנס, שריונות של משפחת המלוכה הבריטית ואוסף כלי ארטילריה. כיום מרוכזים אוספי הנשקייה במצודת לונדון (שריונות משפחת המלוכה), מוזיאון הנשקייה המלכותית בלידס (נשק היסטורי ושריונות מימי הביניים והרנסאנס) ופורט נלסון (ארטילריה ונשק מהעת החדשה).
בארמון הופבורג שבווינה, אוסטריה, ישנו אוסף גדול מאוד של כלי נשק ושריונות מימי הביניים והרנסאנס, הנמצא בתצוגה באגף החדש של הארמון.
נשקיית הקרמלין ייצרה בעבר כלי נשק, שריון ותכשיטים לשליטי רוסיה וכיום היא מוזיאון נשק ותכשיטים בקרמלין במוסקבה.
נשקיית ספרינגפילד בארצות הברית הייתה יצרן של נשק חם ותחמושת עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית בשנים 1777–1968.
ניפוק רוס"ר דרך אשנב בנשקיה אמריקאית מודרנית.
בצה"ל הגוף האחראי על הנשקיות הוא אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. הנשקיות בסיסי צה"ל משמשות בעיקר לאחסנה, ניפוק ותחזוקה שוטפת של נשק ותחמושת. לצידן קיימים מרכזי שיקום ואחזקה (מש"א) העוסקים בתיקונים ושדרוגים של האמל"ח. למשל, ניסור קנים של רובי M16A1 ארוכים על מנת לקצרם והחלפת קת על מנת ליצור רובי שירות דמויי M4A1 קרבין.
האדון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אי. אל. ג'יימס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2019 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תרגום:  שירה פאר
 סדרה
 הספר הבא:  הגברת
 
האדון הוא רומן רומנטי ארוטי משנת 2019 מאת אל ג'יימס, הספר תורגם לעברית על ידי שירה פאר ויצאה לאור בעברית בהוצאת ידיעות ספרים.
עלילה

מקסים (מקס) טרווליאן הוא אריסטוקרט האנגלי אשר חי חיים טובים כצלם, דוגמן ומלחין, טרווליאן שוכב עם אשה מזדמנת כמעט כל לילה אך אין לו בת זוג.
באופן פתאומי אחיו קיט מת והוא יורש את מחוז טרוותיק ואת התואר "הרוזן מטרוותיק".
עוזרת הבית של מקס היא מהגרת אלבנית בשם אלסיה דמאצ'י (בת 23). בפעם הראשונה שהוא רואה אותה הוא מתאהב בה ואף היא מתאהבת בו, הוא מגלה את כישרונותיה בתחום המוזיקה והוא נהנה להקשיב לה מנגנת בפסנתר יום אחד הוא מכניס אותה לחדר הצילום שלו, הוא מצלם אותה ואז מנשק אותה, לאחר מכן היא מספרת לו שהיא הוברחה מאלבניה על ידי מבריח שהבריח אותה למטרות זנות, היא ברחה ממנו לפני שנגע בה, יום לאחר מכן המבריח מחפש אותה שוב.
מקס מסתיר אותה בדירת האירוח שלו בקורנוול, בדירה הוא מגלה שהיא בתולה והם מתחילים במערכת יחסים.
שני אנשים פורצים לדירתו של מקסים ומגלים את אלסיה ומרביצים לה, מקס מגיע ולוכד אותם, הוא ואלסיה הולכים לבית אחוזת טרוותיק שם היא מגלה שהוא רוזן, והיא חושבת שהוא זקוק לה מינית והוא לא אוהב אותה באמת, מקסים מגיע ומעמיד אותה על טעותה.
לאחר כמה ימים אלסיה מספרת לו שהיא מאורסת בעל כורחה לגבר אלבני שהיא לא רוצה בו מפני שהוא גבר אלים, למחרת הארוס שלה - אנטולי חוטף אותה לאלבניה.
מקסים מגיע לביתה בקוקס ומבקש מאביה את ידה, אביה אומר לו שהיא הובטחה לגבר אחר, באותו רגע אלסיה נכנסת והם מתחבקים, היא אומרת למקסים שייתן לה לטפל בבעיה, מיד אחר כך אנטולי - הארוס נכנס.
אלסיה משקרת לאביה ואומרת שהיא בהיריון ממקסים, אביה מתעצבן ומוציא רובה ציד היא מסבירה לאביה שהיא שונאת את אנטולי ומראה לו סימני חבלות ממנו, כשמקסים רואה את זה הוא מתנפל על אנטולי וחובט בו. אנטולי שולף אקדח ומאיים לרצוח את אלסיה, אלסיה אומרת לו שהיא הוציאה את הכדורים מהאקדח ביום שלפניי, אביה של אלסיה מגרש את אנטולי מביתו. אביה של אלסיה מכוון את רובה הציד שלו על מקסים ומכריח אותו להתחתן עם אלסיה,בתגובה מקסים מציע נישואים לאלסיה.
ביקורת

"האדון" זכה לביקורות שליליות חזקות על ידי מבקרי ספרות, כאשר צובר הביקורות Book Marks דיווח על שלוש ביקורות שליליות ושתי ביקורות חיוביות מבין 6 שנאספו. ה"גרדיאן" תיאר זאת כ"לורד בוגר מתעלל במהגרת אלבנית, כאשר מחברת "חמישים גוונים של אפור" מחליפה BDSM במשחקי כוח מצמררים להחריד" והוסיף כי "יש מחסור מוחלט בבגרות רגשית שזה באמת מטריד". איזבל כתבה "הנרטיב כל כך מחויב לביצוע מיניות של הפגיעות וחוסר האונים של אליסה עד שהתוצאה פוגענית".  ב"אטלנטיק" אמרו שזה "מדרדר ללא תקווה ולא מבדר בצורה עצומה". בביקורת חיובית, Booklist קבעה כי "האמונה של הספר בכוחה הטרנספורמטיבי לאין שיעור שאהבה תגיע למקום המתוק שהקוראים מחפשים להיסחף".
עיבוד קולנועי

ב-25 בפברואר 2020, פורסם ב וראייטי כי האדון יעובד לסרט שיופק על ידי סרטי יוניברסל.
הערות שוליים

1 2  Gilbert, Sophie (18 באפריל 2019). "The Indelible Awfulness of E. L. James's 'The Mister'". The Atlantic. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Book Marks reviews of The Mister by E. L. James". Book Marks. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cain, Sian (17 באפריל 2019). "EL James's The Mister – turns out books and sex can be this bad" – via www.theguardian.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Faircloth, Kelly. "E.L. James's The Mister Fucks a Duck". Jezebel.
↑  Maguire, Susan (באפריל 2019). "The Mister". Booklist. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (25 בפברואר 2020). "Movie Rights to 'Fifty Shades of Grey' Author's 'The Mister' Land at Universal (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-11 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רועי אבן, ‏הגוון ה-51, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2020
יהושע רפאל בנבנישתי

| --- | --- |

ספר שדה יהושע על התלמוד הירושלמי, מהדורת קושטא 1662
 לידה:  1590 קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1668 (בגיל 78 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1668 
 רבותיו:  יוסף מטראני, אברהם אליגרי 
 תלמידיו:  ישראל בנבנישתי 
 
רבי יהושע רפאל בנבנישתי (ה'ש"נ בערך, 1590 – ה'תכ"ה בערך, 1665) היה מחכמי טורקיה ומנהיגי הקהילה היהודית בה במאה ה-17. רופא, מדקדק ופייטן. מחבר הביאור שדה יהושע לתלמוד ירושלמי.
קורות חיים

נולד לרבי ישראל, בעיר קושטא שבטורקיה, כבן למשפחת בנבנישתי. הוא אחיו הבכור של רבי חיים בנבנישתי מחבר "כנסת הגדולה".
למד תורה מפי רבי יוסף מטראני (מהרימ"ט), ומפי רבי אברהם אליגרי, מגדולי רבני קושטא. השתלם בדקדוק אצל ר' יצחק עוזיאל. בין תלמידיו אחיינו, הרב ישראל בנבנישתי מחבר ספר בית ישראל.
יצירתו

רבי יהושע רפאל בנבנישתי שימש כרב ודיין בקושטא. הוא פירש את התלמוד הירושלמי, הקשה לקריאה בשל שפתו השונה משפת התלמוד הבבלי, וקרא לחיבורו שדה יהושע. החיבור מקיף את הסוגיה תוך השוואה עם סוגיות מקבילות בתלמוד הבבלי ומוסיף ליקוט נרחב מתורתם של ראשונים. בשל לשונו הקצרה, לעיתים קשה להבין את פירושיו בסקירה מהירה, ונדרש לכך עיון מעמיק.
עוד כתב: "סדר הגט" ו"סדר חליצה", שהודפסו בספר "גט פשוט"; "אוזני יהושע", דרשות על התורה והספדים; "עבודה תמה", ביאור סדר תפילת מוסף ועבודת יום הכיפורים.
רבות מתשובותיו מכונסות בספר השו"ת שלו "שער יהושע". תשובות רבות נוספות שלו נשתמרו בכתבי בני זמנו; ולפי עדותו של החיד"א, הוא חיבר ספר שו"ת בארבעה כרכים, אך הספר עלה באש בשרפה גדולה שהייתה בקושטא.
נותרו בכתב יד, ספריו: "משמרת המצוות", פיוט על תרי"ג המצוות; "לבוש מלכות", נפלאות הבורא בגוף האדם; "פרק בשיר".
הערות שוליים

↑  בית ישראל, הקדמת המחבר
| פרשני התלמוד הירושלמי |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-16 | רבי שמואל יפה אשכנזי • רבי אלעזר אזכרי • רבי שלמה סיריליו |  |
| המאה ה-17 | רבי יהושע רפאל בנבנישתי (שדה יהושע) • רבי משה בן שלמה אבן חביב |  |
| המאה ה-18 | רבי אליהו מפולדא • רבי דוד פרנקל (קרבן העדה) • רבי יעקב כהנא • רבי משה מרגלית (פני משה) • הגאון מווילנה • רבי נחום טרייביטש (שלום ירושלים) |  |
| המאה ה-19 | רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין • רבי אברהם אשכנזי (נחמד למראה) • רבי מאיר מארים שאפיט • רבי יוסף שאול הלוי נתנזון • רבי יהושע אייזיק שפירא (נועם ירושלמי) • רבי יעקב דוד וילבסקי (הרידב"ז) • רבי ישראל משקלוב |  |
| המאה ה-20 | רבי יחיאל בר לב • רבי ישראל חיים דייכס • רבי חיים קניבסקי • רבי יצחק אייזיק קרסילשציקוב • רבי חיים אלעזר שפירא • רבי שאול ליברמן • רבי ישכר תמר • רבי משה פיינשטיין |  |
| פירושים אבודים | הרמב"ם • רבי יהודה בר יקר • רבי מנחם זמבה |  |
| פירושים שלא פורסמו | רבי משה זכות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007508021705171  GND: 1089712227  ISNI: 0000 0000 2625 5010  LCCN: n83158376  NTA: 309268184  VIAF: 16147566   WorldCat (עם VIAF): 16147566
פטרופוליס

פטרופוליס (בפורטוגזית: Petrópolis), הידועה גם כ"עיר הקיסרית" של ברזיל, היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו הנמצאת כ-60 ק"מ צפונית לעיר ריו דה ז'ניירו. אוכלוסיית העיר כ-300,000 תושבים, ושטח המחוז לו היא משמשת כבירה 811 קמ"ר. גובה העיר 810 מטר מעל פני הים.
העיר נמצאת בין גבעות מיוערות המכונות סרה דוס אורגאוס, בעמק הנהרות קיטנדיניה ופיאבניה, והיא מקום נופש פופולרי בימי הקיץ. מלבד האקלים הנוח, והסביבה הציורית, מוקד המשיכה המרכזי בעיר הוא ארמון הקיץ של מלכי ברזיל, אשר משמש כיום כמוזיאון, המתמחה בהיסטוריה וממורביליה של האימפריה הברזילאית.
היסטוריה

שמה של העיר ניתן לה על שמו של הקיסר פדרו הראשון, שליטה הקיסרי הראשון של ברזיל העצמאית. העיר הייתה מקום הנופש של המשפחה הקיסרית לימי הקיץ במהלך המאה ה-19, ובירתה הרשמית של מדינת ריו דה ז'ניירו בין 1894 ל-1902.
מקורותיה של העיר הם בפעולתו של ברנרדו סוארז דה פרואנסה, שבשנת 1720 פתח מסלול אלטרנטיבי בין ריו דה ז'אנירו ומדינת מינאס ז'ראיס, לאורך הסרה דל אסטרלה. כאשר נסע הקיסר פדרו הראשון בנתיב זה מצא כי האקלים באזור פטרופוליס הוא לרוחו, וכך רכש חווה חקלאית שנמצאה במקום, והחל בונה את ארמונו שם. בשנת 1830 הושלמה בניית הארמון, ואריסטוקרטים ברזילאים אחרים החלו עד מהרה לבנות אף הם מעונות קיץ בסמוך למעון המלכותי.
יורשו של פדרו הראשון, הקיסר פדרו השני, הביא למקום חוואים גרמנים, שאת הגירתם עודד, והפך את האזור השומם לעיר. היישוב פטרופוליס נוסד ב-16 במרץ 1843, ובשנת 1857 הוכרז כעיר. המחוז נוסד ב-1844. הדרך בין העיר פטרופוליס לריו דה ז'ניירו נפתחה רשמית ב-1910 ונסללה ב-1928.
בביקור בתערוכה שערכה ארצות הברית בפילדלפיה ב-1876 במלאת מאה שנה לעצמאות ארצות הברית, התרשם פדרו השני מן הטלפון והתקין בארמונו את הטלפון הראשון בברזיל, שחיבר בין ארמונו ובין משרדו.
אחרי ייסוד הרפובליקה והגליית המשפחה הקיסרית, בשנת 1889, ארמון הקיץ המשיך לשחק תפקיד חשוב בהיסטוריה הברזילאית. בשנת 1903 נחתם בארמון הסכם השלום עם בוליביה שהעניק לברזיל את השטח שעליו הוקמה מדינת אקרי. ב-15 באוגוסט 1947 נפתחה בארמון הוועידה הראשונה של ארגון מדינות אמריקה שנועדה לשמור על השלום והביטחון ביבשת, והביאה לעולם את האמנה הבין אמריקנית לעזרה הדדית.
העיר ידועה אף בכך שהסופר היהודי האוסטרי הגולה, שטפן צווייג, ואשתו, שכנו בה בשנותיהם האחרונות בטרם התאבדו בשנת 1942.
בעיר הוקמה בשנת 1966 הישיבה הראשונה על אדמת ברזיל. הישיבה - "מחנה ישראל" חב"ד - בראשותו של הרב חיים בנימיני ובניהולו של בנו הרב אברהם דוד בנימיני. בישיבה זו התחנכו רבים מרבני ברזיל מכל החוגים הדתיים וחרדים, והיא היוותה תשתית למוסדות היהדות הפועלים היום בברזיל.
בשנת 2022 התרחש באזור שיטפון שגרם ל-171 קורבנות.
הערות שוליים

↑  "Emperor Street". World Digital Library. 1860–1870. נבדק ב-2013-08-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557270105171  BNE: XX456838  GND: 4103032-1  LCCN: n50062329  MusicBrainz: 8c205205-9e00-4418-8f99-acbbcca90c03  VIAF: 123125591   WorldCat (עם VIAF): 123125591
קאסטיון דה לה פלאנה

קאסטיון דה לה פלאנה (בספרדית: Castellón de la Plana; בוולנסית: Castelló de la Plana) היא עיר הבירה של מחוז קאסטיון בקהילה האוטונומית ולנסיה שבספרד. העיר נמצאת במזרח חצי האי האיברי, על חוף הים התיכון. מספר תושביה הוא 180,204 (נכון ל-2012).
העיר הוקמה רשמית ב-8 בספטמבר 1251, לאחר כיבוש הממלכה המורית על ידי חיימה הראשון, מלך אראגון ב-1233. העיר תמכה בארכידוכס קרל במלחמת הירושה הספרדית, אך לבסוף נכבשה על ידי כוחות פליפה החמישי.
העיר החלה להתפתח בתחילת המאה ה-19, אולם ההתפתחות נבלמה בעקבות מלחמת חצי האי נגד נפוליאון.
ערים תאומות

רומניה טרגובישטה, רומניה
צרפת שאטלרו, אקיטן החדשה, צרפת
יפן אובה (אנ'), צ'וגוקו, יפן
ספרד ליידה, קטלוניה, ספרד
לה ספציה

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לה ספציה (באיטלקית: La Spezia) היא עיר במחוז ליגוריה בצפון מערב איטליה ומשמשת כבירת נפת לה ספציה. העיר שוכנת על חוף מפרץ לה ספציה בין הערים ג'נובה ופיזה על חוף הים הליגורי והיא נחשבת כנקודת ההתחלה המזרחית של הריביירה האיטלקית. לה ספציה היא אחת מערי הנמל המסחרי והצבאי המרכזיות באיטליה. מהנמל יוצאות מעבור גם ספינות לכפרי צ'ינקווה טרה. בתחומה כמה ממפעלי הציוד הצבאי הגדולים במדינה.
היסטוריה

התיישבות אנושית באזור העיר לה ספציה קיימת מאז העידן הפרהיסטורי. בתקופת האימפריה הרומית המרכז החשוב באזור היה בלוני (Luni) הסמוכה ללה ספציה.
החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 החלה תנופת התפתחות יוצאת דופן בתולדות העיר, זאת לאחר שהעיר הייתה למוקד בנייתו של הצי הגדול של בית סבויה. עם תום מלחמת העולם השנייה הפך נמל לה ספציה לנמל יציאה של ניצולי שואה עת הפליגו לארץ ישראל. בתקופה שבין שלהי 1945 לאביב 1948 הפליגו מנמל לה ספציה למעלה מ-23,000 יהודים בספינות מעפילים לישראל.[דרוש מקור] בזכות תפקידו המרכזי של הנמל במפעל ההעפלה הוא זכה לכינוי "שער ציון".
בנוסף, שימשה מספנת לה ספציה להכשרת ספינות לקליטת מעפילים. בין הספינות שהתאמתן נעשתה במקום היו לקוממיות, כ"ט בנובמבר ודב הוז.
ספורט

מועדון הכדורגל ספציה מגיע מהעיר ומשחק בסרייה א'.
ערים תאומות

צרפת טולון, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, צרפת
גרמניה ביירוית, בוואריה, גרמניה
ארצות הברית ואייחו, קליפורניה, ארצות הברית
ראו גם

מדיניות "היד הקשה" ופרשת לה ספציה
רפאלו

טירת רפאלו מהחוף
רַפַּאלוֹ (באיטלקית: Rapallo) היא קומונה (עיירה) במטרופולין של ג'נובה, במחוז ליגוריה באיטליה.
נכון לשנת 2017 היו בה 29,778 תושבים. היא שוכנת לחוף הים הליגורי, על מפרץ טיגוליו, בין פורטופינו לקיאווארי (אנ'), 25 קילומטרים מזרח-דרום מזרחית לג'נובה עצמה.
האקלים מתון. רבות מהווילות בנויות בגבעות המתנשאות מיד מאחורי העיר, ומגינות עליהן מפני הרוחות הצפוניות העזות.
"פארק הטבע האזורי פורטופינו" (Parco Naturale Regionale di Portofino), המקיף את שטחן של שש קומונות ליגוריות, כולל את אזור רפאלו.