stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרלוס סאנצ'ס
קריירת מועדונים > נבחרת קולומביה

סאנצ'ס זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של קולומביה ב-9 במאי 2007 על ידי המאמן חורחה לואיס פינטו, וערך את הופעת הבכורה שלו נגד נבחרת פנמה. הוא שיחק בכל משחקי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2010, נטל חלק במשחקי הנבחרת בקופה אמריקה 2011 והיה חלק משמעותי בההעפלה של קולומביה למונדיאל 2014 לאחר ששיחק ב-12 משחקים במוקדמות. במונדיאל עצמו היה מהשחקנים הבולטים של הנבחרת שרשמה את הישג השיא שלה בהיסטוריה והגיעה עד לרבע הגמר כאשר סאנצ'ס היה מהשחקנים הבודדים ששיחקו את כל חמשת המשחקים. שיחק גם בטורנירי הקופה אמריקה 2015 ו2016 וכן גם במוקדמות מונדיאל 2018, שם שיחק ב-15 מתוך 18 המשחקים, והצליח להשיג עם נבחרתו את הכרטיס לרוסיה 2018. סאנצ'ס זומן לסגל הסופי של קולומביה ללמונדיאל ברוסיה אבל פתח לא טוב את הטורניר כאשר כבר במשחק הפתיחה מול יפן הוא הורחק בכרטיס אדום לאחר שלוש דקות בלבד, מה שגרם לו גם להחמיץ את המשחק הבא מול פולין. בסך הכל שיחק 3 משחקים בטורניר והודח עם נבחרתו בשלב שמיית הגמר על ידי נבחרת אנגליה בדו-קרב פנדלים.
קלוד ויז'ה

| --- | --- |

קלוד ויז'ה עם אשתו אווי, צילום מיוני 1945  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  3 בינואר 1921 בישווילר, חבל אלזס,  הרפובליקה הצרפתית 
 פטירה:  2 באוקטובר 2020 (בגיל 99) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Claude André Strauss 
 מדינה:  צרפת, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1951)  פרס  יוהאן פטר הבל (1984)  Grand prix de poésie de la SGDL (1987)  Elisabeth Langgässer Literature Award (2003)  פרס האגודה לידידות יהודית-נוצרית בצרפת (2006)  Prix Goncourt de la Poésie (2008)  פרס וקרסקו (1979)  פרס השירה הלאומי 
 
קלוד ויז'ה (בצרפתית: Claude Vigée,‏ 3 בינואר 1921 – 2 באוקטובר 2020) היה משורר, מתרגם ומסאי ישראלי-צרפתי, שכתב בשפה הצרפתית ובניב האלזסי.
ביוגרפיה

קלוד ויז'ה נולד בשם קלוד אנדרה שטראוס (Claude André Strauss) או סטרוס (בהיגוי צרפתי), למשפחה יהודית אלזסית ותיקה ביישוב בישווילר (Bischwiller) (בגרמנית -בישוויילר) במחוז ריין תחתון. גדל בחבל אלזס והגדיר את עצמו בספרו "סרפדים שחורים" בצורה זו: ”אני יהודי אלזסי - כלומר פעמיים יהודי ופעמיים אלזסי”. בבית דיברו בניב היהודי-אלזסי של הגרמנית. אווירת הבית הושפעה ממתחים בחי הזוג של ההורים ונטיית האם לדיכאון. אחרי שסיים לימודי תיכון במכללה הקלאסית בבישווילר ובתיכון "פוסטל דה קולאנז'" בשטרסבורג, ובחינות הבגרות, בשנת 1937 התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת שטרסבורג אך נאלץ להפסיקם עקב פריצת המלחמה וכיבוש אלזס על ידי הנאצים. בין השנים 1940 - 1942 שהה בטולוז שם המשיך את לימודי הרפואה באוניברסיטה. באותה תקופה הצטרף לרזיסטאנס במסגרת קבוצת התנגדות יהודית ושמה "בני דוד" (שהפכה בהמשך לחלק מ"הצבא היהודי"). הוא התחיל לפרסם תחת שם העט "קלוד ויז'ה", כשהשם ויז'ה בא בצירוף המלים הצרפתיות "Vie, j’ai", שמשמעותן, "חיים - יש לי" (או "אני חי"). באותה תקופה הכיר בטולוז את ז'אן קאסו, בנז'מן קרמייה ואת פייר זגרס.
עקב הרדיפות נגד היהודים והמרדפים המשטרתיים, בנובמבר 1942 החליט יחד עם אמו להימלט לפורטוגל באמצעות האנייה "סרפה פינטו" לארצות הברית, שם פגש קרובי משפחה רבים. בארצות הברית עבד בעבודות מזדמנות, בין השאר כשוטף כלים ומלצר במסעדות. למד שפות וספרויות רומאניות באוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס ובשנת 1947 סיים דוקטורט בספרות בנושא "הדמוני אצל גתה". אז נישא לדודניתו, יהודיה ממוצא אלזסי אף היא, אוולין מאייר, או כפי שכונתה, אווי. לזוג נולדו שני ילדים.
לימד ספרות צרפתית במספר אוניברסיטאות בארצות הברית, ביניהן אוניברסיטת המדינה של אוהיו, מכללת ולסלי ואוניברסיטת ברנדייס, על יד בוסטון, בה התמנה ראש החוג לשפות רומאניות. שם גדלו ילדיו. בשנת 1950 פרסם את קובץ שיריו הראשון.
בשנת 1959 חזר לצרפת והתיישב בפריז.
פרסם מאמרים ב"מרקור דה פראנס" וב"ייל פרנץ' סטאדיס" והרצה באוניברסיטת הרוורד.
בשנת 1960, לפי הזמנתו של גרשום שלום, עלה לישראל. למד עברית ולימד כפרופסור לספרות צרפתית והשוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1966 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בישראל התחיל לכתוב שירים בניב אלזסי. פרש לגמלאות בשנת 1984 ומשנת 2001, מגיל 80, חזר להתגורר בצרפת ואף התקרב שוב לאזור הולדתו באלזס, שם ביקר לעיתים סדירות.
ב-2 באפריל 2006 הרצה קלוד ויז'ה בקתדרלת נוטרדאם בפריז על נושא התקווה.
בינואר 2007 נפטרה אשתו, אוולין, שהובאה למנוחת עולמים בבית העלמין היהודי בבישווילר.
יצירותיו

יצירתו של ויז'ה הייתה מגוונת והתאפיינה בחיפוש מתמיד שירתי ופילוסופי. היא כללה שירים בחרוזים ובפרוזה, סיפורים, מסות ותרגומים ובלטו בה נושאי השורשים, הגלות, העקירה, התלישות והתקווה של האדם.
כתביו, שחוברו במהלך כ-50 שנות פעילות, זכו לפרסים רבים בצרפת ומחוצה לה. הוא נודע בגישתו הפציפיסטית ופעל למען התקרבות תוך יחסי שלום בין תרבויות שונות.
השתתף בין היתר באנתולוגיה של שירים פציפיסטים עם שיר על מלחמת לבנון הראשונה - "קולם של החיילים המתים" (La voix des jeunes soldats morts).
בשנת 2006 הוקמה אגודת ידידים של יצירתו של קלוד ויז'ה, בראשותה של אן מוניק, פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת פריז III. בשנת 2008 פורסמה מהדורה של מכלול שיריו בהוצאה לאור הצרפתית "גלעד" (Galaade) בעריכתו של ז'אן-איס מאסון, עם מקדמה מאת מישל (Michèle) פינק ומבוא, ביבליוגרפיה והערות שוליים מאת אן מוניק, תחת הכותרת
"Mon heure sur la terre", בהתאם לכותרת אחד משיריו. הקובץ שהודפס כעבור זמן קצר בפעם נוספת זכה לפרס גונקור לשירה.
לאחר פטירתה של אשתו אוולין כתב ויז'ה שירי אבל לזכרה.
נפטר ב-2 באוקטובר 2020.
מבחר יצירות > שירים ופרוזה

La lutte avec l'ange (1939-1949) 1950 - פורסם ב-1950, מהדורה חדשה בהוצאת ל'ארמטאן 2005 בסדרה "משוררים מחמש יבשות"
Avent, Paris, Les Lettres, 1951.
Aurore Souterraine, Paris, Seghers, 1952.
La Corne du Grand Pardon, Paris, Seghers, 1954.
L'été indien,(poèmes, suivis du Journal de l'Été indien). Paris, Gallimard, 1957.(קיץ הודי, מלווים ב"יומן הקיץ ההודי")
* Le poème du retour
Le passage du vivant
Dans le creuset du vent
Danser vers l’abîme
Les Moissons de Canaan 1967 (יבולי כנען) שירים וסיפורים
1984 Les Orties noires (הסרפדים השחורים) - פואמה
1985 - Une voix dans le défilé - רישומים על ישראל
1988 - Le Feu d'une nuit d'hiver (האש של ליל חורף)
1991 - Apprendre la nuit (ללמוד את הלילה)
Les Puits d'eau vive, Albin Michel, 1993
Treize inconnus de la Bible, 1996
Le passage du vivant, 2001 שירים ומסה
Danser vers l'abîme ou La spirale de l'extase, 2004 - לרקוד בתהום או ספירלת האקסטזה, שירים ומסה
Être poète pour que les hommes vivent 2006
Chants de l'absence-Songs of Absence (Menard Press, London) -(Temporel,Paris)Temporel 3 et 5
Mon heure sur la terre (poèmes complets) , Editions Galaade, collection "Le Siècle des poètes", 2008 (סדרת "המאה של המשוריים")
Mélancolie solaire, Orizons, 2008 (מלנכוליה סולרית)
Les sentiers de velours sous les pas de la nuit, Les cahiers de Peut-être, 2010
Rêver d'écrire le temps, de la forma à l'informe,Orizons, 2011
מבחר יצירות > כתבים אוטוביוגרפיים

1970 La Lune d'hiver (ירח חורפי), פרוזה אוטוביוגרפית - שכתב אחרי המלחמה ועד שנת 1960, והמוקדשת ל-43 בני משפחתו שנספו בשואה
1995-1994 Un panier de houblon (סל כשותית) - אוטוביוגרפיה בשני כרכים
1996 La maison des vivants,(הבית של האנשים החיים) פרוזה אוטוביוגרפית
Le grenier magique,(1998 (עליית הגג המכושפת) פרוזה אוטוביוגרפית,
מבחר יצירות > מסות

1949 Forme du poème: Étude sur la poétique,
(צורת השיר: מסה על השירה)
1960 Les Artistes de la Faim, Paris, Calmann-Lévy (אמני הרעב), מסות על ספרות,
1962 Révolte et louanges (מרד ושבחים), מסה על ספרות
1978 L'Art et le démonique (האמנות והדמוני), מסה על ספרות
1982 L'Extase et l'errance (אקסטזה ונדודים) - על השירה והפרוזה של התנ"ך
1986 La Manne et la rosée (המן והטל) מסה על התורה
1992 Dans le silence de l'Aleph, Albin Michel (בדממה של האלף)
Le passage du vivant, 2001 שירים ומסה
Danser vers l'abîme ou La spirale de l'extase, 2004 - לרקוד בתהום או ספירלת האקסטזה, שירים ומסה
La nostalgie du père: nouveaux essais, entretiens et poèmes, 2000-2007 2007 (געגועים לאב - מסות חדשות, ראיונות ושירים)
20082008 - Mélancolie solaire: nouveaux essais, cahiers, entretiens inédits, poèmes (2006-
(מלנכוליה סולרית: מסות חדשות, מחברות, ראיונות שלא פורסמו, שירים)
פרסים ואותות כבוד

1977, הפרס הבינלאומי יעקב בורקהרדט בשווייץ
1979 פרס פמינה אלנה וקרסקו לבקורת ספרות
1984 פרס יוהאן-פטר האבל במערב גרמניה,
1987 הפרס הגדול לשירה מטעם חברת אנשי הספרות (Société des gens de lettres) של צרפת, בפריז
1994 הפרס של קרן יהדות צרפת (Fondation du judaïsme français)
1996 הפרס הגדול לשירה של האקדמיה הצרפתית
ב-18 במרץ 2000 נפתח בבישווילר מרכז תרבות על שמו.
2002 הפרס לספרות אירופאית של קרן וירט - Fondation Würth
אוקטובר 2006 פרס האגודה לידידות יהודית-נוצרית (l'Amitié judéo-chrétienne) בצרפת
2006 הוקמה האדגודה של ידידי יצירתו, בראשות אן מאניק.
2008 פרס גונקור לשירה (Bourse Goncourt de la poésie) עבור "Mon heure sur la terre"
התקיימו כמה כנסים שהוקדשו ליצירתו של קלוד ויז'ה:
בשנת 1985 - באוניברסיטת בן-גוריון, ב-1988 - בסריזי-לה -סאל, ב-1989 באוניברסיטה למדעי הרוח בשטרסבורג וב-1999 באוניברסיטת תל אביב.
תרגומים

קלוד ויז'ה תרגם לצרפתית משירתם של ריינר מריה רילקה, תומאס סטרנס אליוט,
איוואן גול ועוד.
יצירות מתורגמות לעברית

שירים בתרגומו של משה בן הראש
השיר מחוץ לאש - בתרגומו מצרפתית של עזרא זוסמן (ראה ב"בסימן כוכב", שירי משוררים יהודים בספרות העולם, מבחר -(בחר וערך איתמר יעוז-קסט), עקד-פסיפס, -2003
לקריאה נוספת

Jean-Yves Lartichaux, Claude Vigée, Seghers, coll. "Poètes d'aujourd'hui", 1978.
La terre et le souffle: Actes du colloque/ Sous la dir. de Michèle Finck, Hélène Péras. Paris: Albin Michel, 1992.
Finck A. Claude Vigée: un témoignage alsacien. Strasbourg: Nuée bleue, 2001.
L'oeil témoin de la parole: Rencontre autour de Claude Vigée/ David Mendelson, Colette Leinman, eds. Paris: Parole et Silence, 2001.
Anne Mounic, La poésie de Claude Vigée, Danse vers l'abîme par joui-dire, Éditions L'Harmattan, 2005.
Pillau H. u.a. Unverhoffte Poesie, Poetik des Unverhofften: Studien zur Dichtung von Claude Vigée. Hamburg: Lit, 2007.
הערות שוליים

↑  Florence Trocmé באתר פואזיבאו
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטה, מעריב, 5 במאי 1966
↑  בטיסט קרטיין - באתר הביוביבליוגרפי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269584305171  PLWABN: 9810546056805606  BIBSYS: 90095586  BNE: XX1467528  BnF: cb11928281k (data)  CANTIC: a2025121x  CiNii: DA03578324  GND: 118897713  ICCU: CFIV089272  ISNI: 0000 0001 2118 5225  LCCN: n83067296  LNB: 000297790  NTA: 068645678  RERO: 02-A003942375  SUDOC: 027725553  Trove: 1081845  VIAF: 4937802   WorldCat (עם VIAF): 4937802
קרלוס סאסטרה

| --- | --- |

קרלוס סאסטרה
 לידה:  22 באפריל 1975 (בן 49) ספרד ספרד
 גובה:  173 ס״מ 
 משקל:  61 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  מטפס
 קבוצות עבר:  ONCE CSC   סרוולו   Geox-TMC
 הישגי שיא:   טור דה פראנס (2008)  קלסיקה פרימוורה (2006)
 www.carlossastre.com
 
קרלוס סאסטרה קאנדיל (בספרדית: Carlos Sastre Candil; נולד ב-22 באפריל 1975 במדריד) הוא רוכב אופניים ספרדי שפרש ב-2011 מרכיבה מקצוענית. סאסטרה הוא זוכה הטור דה פראנס לשנת 2008.
גובהו של סאסטרה הוא 1.70 מטר ומשקלו 62 ק"ג. הוא נחשב כמטפס מצטיין ובולט ברכיבה בקטעים הרריים ובגרנד טורים. במשך הקריירה שלו סיים סאסטרה 15 פעמים בין עשרת המקומות הראשונים בשלושת הגרנד טורים. ססטרה לא נתפס ולא נחשד מעולם בשימוש בחומרים אסורים, והוא נחשב לרוכב הטורים בעל ההישגים הטובים ביותר בדורו מבין הרוכבים שלא הורשעו בשימוש בחומרים אסורים.
תארים

זכייה בקלסיקה פרימוורה: 2006
זכייה בטור דה פראנס: 2008
הערות שוליים

↑  Carlos Sastre retires, אתר Velonews.com, ‏ 15 בספטמבר 2011
↑  Carlos Sastre - Biography
↑  90th Tour de France, July 5-27, 2003
↑  סאסטרה דורג 17 בסיום, אך מיקומו של אחד מהרוכבים שסיימו לפניו, מיקל אסטרלוזה, בוטל לאחר שהתברר כי השתמש בחמרי אמרוץ
קקטוס ג'ק רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  טראוויס סקוט
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־7 שנים)
 מיקום המטה:  יוסטון, טקסס
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה 
 
קקטוס ג'ק רקורדס (באנגלית: Cactus Jack Records) היא חברת תקליטים אמריקאית שנוסדה על ידי הראפר טראוויס סקוט. האמנים הנוכחיים החתומים בחברה הם סקוט, שק ווס, דון טוליבר, לוקסורי טקס, סואופייגו, ליל יוסרי, וונדה-גירל והדי ג'יי של סקוט צ'ייס בי.
לחברה יש גם חטיבת הפצה משלה בשם "קקטוס ג'ק פבלישינג".
היסטוריה

במרץ 2017 הודיע סקוט כי ישיק חברת תקליטים משלו בשם קקטוס ג'ק רקורדס. במהלך ראיון אמר סקוט, "אני לא עושה את זה כדי להיות בעל שליטה כספית במוזיקה שלי. אני רוצה קודם כל לעזור לאמנים אחרים, להשיק שמות חדשים, לספק הזדמנויות. אני רוצה לעשות עבורם את מה שקרה לי, אבל יותר טוב". בספטמבר 2017, חתם הראפר סמוקפורפ (אנ') בחברה, אך עזב זמן מה מאוחר יותר בשנת 2019. ב-17 בדצמבר, צמד ההיפ-הופ "האנצ'ו ג'ק" (המורכב מסקוט וקוואבו משלישיית ההיפ-הופ מיגוס) הוציאו את אלבום הבכורה שלהם Huncho Jack, Jack Huncho, תחת החברה. האלבום הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
בפברואר 2018 חתם הראפר שק ווס בחברה על עסקה משותפת עם אינטרסקופ רקורדס ו-GOOD Music. ב-10 במרץ, הכירז ווס על אלבום הבכורה שלו, Mudboy, שיצא ב-5 באוקטובר. ב-8 באוגוסט, הוציא סקוט את אלבום האולפן השלישי שלו, Astroworld. מאוחר יותר באותו החודש, הוחתם הראפר דון טוליבר בחברה, לאחר שהופיע בשיר "Can't Say", מתוך אלבומו של סקוט, Astroworld, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. נוסף על כך, אלבום הבכורה של שק ווס, Mudboy, הגיע למקום ה-17 באותו המצעד.
ב-29 בנובמבר 2019, הכריז סקוט על אלבום האוסף הראשון של החברה, JackBoys, שיצא ב-27 בדצמבר. אלבום האוסף הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, והפך לאלבום הראשון שהגיע למעמד זה בשנת 2020. ב-13 במרץ 2020, הוציא דון טוליבר את אלבום הבכורה שלו, Heaven or Hell, תחת החברה, שהגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200.
אמנים > הקלטה > אמנים בהווה

| אמן | שנת חתימה | הוצאות בחברה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| טראוויס סקוט | 2017 | 3 | מייסד החברה; בשיתוף עם אפיק וגראנד האסטל (אנ') |
| האנצו ג'ק (טראוויס סקוט וקוואבו) | 2017 | 1 | בשיתוף עם קוואליטי קונטרול (אנ'), אפיק, קפיטול, גראנד האסטל (אנ') ומוטאון |
| שק ווס | 2018 | 1 | בשיתוף עם אינטרסקופ ו-GOOD |
| דון טוליבר | 2018 | 1 | בשיתוף עם אטלנטיק ו-We Run It |
| לוקסורי טקס | 2019 | 1 | בשיתוף עם 808 מאפיה (אנ') |
| ג'קבויז | 2019 | 1 | בשיתוף עם אפיק |
| דה סקוטס | 2020 | 1 | בשיתוף עם אפיק, ריפבליק ו-Wicked Awsome |
אמנים > הקלטה > תקליטני בית

צ'ייס בי (בשיתוף עם קולומביה)
אמנים > הקלטה > אמנים בעבר

סמוקפורפ (אנ') (2017–2019; בשיתוף עם אלאמו (אנ') ואינטרסקופ)
אמנים > הפצה

וונדה-גירל (אנ') (בשיתוף עם סוני\ATV (אנ') ו-וונדרצ'יילד)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: האנצ'ו ג'ק - Huncho Jack, Jack Huncho
2018: טראוויס סקוט - Astroworld
2018: שק ווס - Mudboy
2020: דון טוליבר - Heaven or Hell
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2019: ג'קבויז וטראוויס סקוט - JackBoys
קרלוס מרצ'נה

קרלוס מרצ'נה לופס (בספרדית: Carlos Marchena López; נולד ב-31 ביולי 1979 בסביליה, אנדלוסיה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו 69 הופעות במדי נבחרת ספרד. מרצ'נה מסוגל לשחק גם בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים

מרצ'נה החל את קריירת הכדורגל המקצוענית שלו בגיל 18 בקבוצת סביליה מעיר הולדתו, כאשר הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הספרדית. בעונת 1999/2000 הוא שיחק לראשונה במסגרת ליגת העל הספרדית, לאחר שקבוצתו העפילה אליה. בהופעת הבכורה שלו בליגה זו הוא שותף לאורך כל המשחק בתיקו 2:2 נגד ריאל סוסיאדד.
סביליה ירדה ליגה פעם נוספת בסיום העונה, וכתוצאה מכך עבר מרצ'נה לקבוצה הפורטוגלית בנפיקה ליסבון. יכולת טובה שלו במדי בנפיקה משכה את עינו של מועדון הצמרת הספרדי ולנסיה, שהיה זקוק לשחקן שישמש כגיבוי לבלם הוותיק מירוסלב דיוקיץ'. מרצ'נה הוחתם על חוזה לארבע שנים בוולנסיה, בעסקה בין הקבוצות במסגרתה עשה זלטקו זאהוביץ' את הדרך ההפוכה ועבר לבנפיקה. בעונתו הראשונה בקבוצה, שבה זכתה ולנסיה באליפות הראשונה שלה מזה 30 שנה, שיחק מרצ'נה 16 פעמים ולקח לו זמן להותיר את רושמו, אך בהדרגה הוא הפך עם השנים לשחקן הרכב חשוב בקבוצה.
בעונת 2003/2004, כאשר ולנסיה השיגה דאבל היסטורי של זכייה באליפות ספרד ובגביע אופ"א, מרצ'נה לקח תפקיד עיקרי בהגנת ולנסיה ופיתח שותפות יעילה בחוליה האחורית עם רוברטו אז'אלה. הופעותיו המרשימות הובילו להכללתו בסגל נבחרת ספרד לטורניר יורו 2004.
עונת 2004/2005 לא הייתה מוצלחת לוולנסיה, כשתחת המאמן החדש קלאודיו ראניירי, כשלה הקבוצה הן במסגרות הספרדיות והן בטורנירים האירופיים. במשחק האחרון של שלב הבתים בליגת האלופות, מול ורדר ברמן באצטדיון המסטאייה, הפגין מרצ'נה יכולת טובה, שלא סייעה לקבוצתו שהפסידה את המשחק והודחה מהמפעל. למרות הכישלון מרצ'נה נשאר שחקן קבוע בשתי העמדות ההגנתיות של הקבוצה בהן שיחק.
בסיום המשחק בליגת האלופות מול אינטר מילאן במרץ 2007, היה מרצ'נה מעורב בקטטה על המגרש, שנגרמה על ידי חברו לקבוצה דויד נבארו. מרצ'נה קיבל מאופ"א עונש השעיה מארבעה משחקים בעקבות האירוע, יחד עם מספר שחקנים אחרים משתי הקבוצות שהיו מעורבים בקטטה. שני המועדונים גם ספגו מאופ"א קנס של 106,000 לירות שטרלינג. בעונת 2007/2008 זכה מרצ'נה עם ולנסיה בתואר החמישי בקריירה שלו - גביע המלך הספרדי. לאחר יורו 2008 הוא נבחר על ידי חבריו לקבוצת ולנסיה לכהן כקפטן החדש של הקבוצה. במהלך שתי העונות הבאות החמיץ משחקים רבים עקב פציעות, אך עדיין סייע לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה בעונת 2009/2010.
ב-2010 עבר מרצ'נה לקבוצת ויאריאל. לאחר שנתיים עבר לדפורטיבו לה קורוניה, ועזב את הקבוצה בסוף עונת 2013/2014.
נבחרת לאומית

מרצ'נה ייצג לראשונה את ספרד במסגרת בינלאומית כאשר השתתף עם נבחרת הנוער של ספרד, לצד שחקנים בולטים אחרים לעתיד כמו צ'אבי ואיקר קסיאס, באליפות העולם לנוער ב-1999 ואף זכה עמה בטורניר. הוא זומן לסגל הנבחרת האולימפית של ספרד (עד גיל 23) לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סידני 2000, והיה שותף לזכיית נבחרתו במדליית הכסף.
מרצ'נה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של ספרד באוגוסט 2002 במשחק הוקרה לפרנץ פושקאש שנערך בבודפשט, זמן קצר לאחר גביע העולם בקוריאה הדרומית וביפן.
מרצ'נה היה חבר בסגל הנבחרת הלאומית ליורו 2004, לאחר שזומן אליו זמן קצר לפני הטורניר על ידי המאמן איניאקי סאס על מנת לחזק את סגל הנבחרת מבחינה הגנתית. בזמן שספרד כשלה בטורניר והודחה כבר בשלב הבתים, הוא ערך שתי הופעות במסגרתו. במהלך הטורניר הוא קיבל שני כרטיסים צהובים. הוא נכלל בסגל הנבחרת גם למונדיאל 2006. עם זאת, הוא לא היה שחקן קבוע בהרכב ושיחק פעם אחת בלבד במהלך המונדיאל, במשחק האחרון בשלב הבתים נגד ערב הסעודית.
מרצ'נה זומן פעם נוספת על ידי המאמן לואיס אראגונס לסגל נבחרת ספרד ליורו 2008, והפעם היה שחקן קבוע בהרכב, הן במשחקי המוקדמות לטורניר והן באליפות אירופה עצמה. יחד עם קרלס פויול, סרחיו ראמוס וז'ואן קפדבילה, מרצ'נה היווה חלק מחוליית הגנה חזקה במיוחד שספגה שני שערים בלבד במהלך הטורניר. הוא סייע לנבחרתו לזכות באליפות לאחר ניצחון בגמר על גרמניה, ואף נכלל בנבחרת המצטיינים של הטורניר בשל עבודתו הקשה ויכולת הנהגת המשחק שהפגין.
לאחר מינויו של ויסנטה דל בוסקה למאמן הנבחרת איבד מרצ'נה את מקומו במרכז ההגנה לג'רארד פיקה הצעיר. אף-על-פי-כן הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2010, ובמשחק ההכנה מול ערב הסעודית שבר את שיא משחקי הנבחרת הרצופים ללא הפסד בכל הזמנים, שהיה שייך לגארינצ'ה הברזילאי, וקבע אותו על 50 משחקים. בטורניר עצמו נכנס כמחליף בדקות האחרונות בשלושה משחקים והיה שותף משני לזכיית הנבחרת.
תארים

אליפות ספרד: 2001/2002, 2003/2004
גביע אופ"א: 2003/2004
הסופר קאפ האירופי: 2004/2005
גביע המלך הספרדי: 2007/2008
אליפות העולם לנוער: 1999
מדליית כסף אולימפית: 2000
אליפות אירופה: 2008
מונדיאל: 2010
נבחרת הטורניר באליפות אירופה: 2008
רבינא בר אמוציא

| --- | --- |
 לידה:  בבל
 פטירה:  507 ד'רס"ז
 מדינה:  בבל, האימפריה הסאסאנית
 מקום פעילות:  פומבדיתא, בבל
 תקופת הפעילות:  הדור השני לסבוראים
 השתייכות:  ישיבת פומבדיתא
 
רבינא בר אמוציא (שמו השתבש בספרים בצורות שונות), מחכמי הדור השני של הסבוראים, על גבול הדור הראשון. לפי איגרת רב שרירא גאון, נפטר בחודש אדר ד'רס"ז (507).
רבי אברהם אבן דאוד, בספרו "ספר הקבלה", מזכיר אותו בין חכמי הדור השני של הסבוראים, בשם רבינא מן אומצא. לפי "ספר הקבלה", היה רבינא זה ראש ישיבת פומבדיתא במשך שנה אחת, אחרי רב שמואל בר רבא, ונפטר בשנת ד'רע"ט (519). אחריו היה רב סימונא לראש הישיבה. יש שהבינו מאיגרת רב שרירא גאון שרבינא בר אמוציא נמנה עם חכמי הדור הראשון, דורו של ראש הישיבה רבה יוסי, ולא היה ראש ישיבה.
הערות שוליים

↑  ספר הקבלה לראב"ד, עמ' 33 במהדורת גרשון כהן
↑  אגרת רב שרירא גאון, עמ' 98 במהדורת בנימין מנשה לוין
| סבוראים |
| --- | --- | --- |
בהתאם לספר הקבלה שחילק את הסבוראים לדורות
| דור ראשון | רבה יוסי ראש ישיבת פומבדיתא • רב רחומי השלישי |  |
| דור שני | ראשי ישיבת פומבדיתא: רב סימונא • רב אחא בר הונא • רב אחאי • רב שמואל בריה דרב אבהו • רב רבאי מרוב  ראשי ישיבת סורא: רב עינא |  |
| דור שלישי | רב חנן מאישקיא • רב מרי בר רב דימי סורגו • מר בר רב הונא • רב חנניה (חיננאי) |  |
| דור רביעי | רב יצחק (פירוז שבור) • |  |
| דור חמישי | רב ששנא • מר הונא |  |
תנאים • אמוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
קוד ליניארי

קוד ליניארי הוא קוד, כלומר, אוסף של וקטורים מעל שדה סופי בן  q איברים, המהווה מרחב וקטורי. המבנה המוגבל של קודים אלה מאפשר לאפיין ולחקור אותם באופן תאורטי, וליישם שיטות פשוטות ויעילות לקידוד ופענוח שלהם (כדוגמת פענוח סינדרומי, שיוצג בהמשך; גם מציאת מרחק מינימלי בקוד ליניארי ניתנת לביצוע יעיל בהרבה מאשר במקרה הכללי).
בתקשורת, משמשים קודים ליניאריים לתיקון ואיתור שגיאות באמצעות הוספת יתירות למסר הנשלח. למשל, קוד המינג הבינארי מאורך 7 הוא קוד ליניארי המאפשר שידור מידע של 4 סיביות (מספרים בין 0 ל-15) באמצעות מילים בנות 7 סיביות. בתמורה ליתירות, מבטיח הקוד את האפשרות לתקן כל שגיאה בודדת.
הגדרה

קוד ליניארי מאורך  n, ומימד  k הוא תת-מרחב מממד  k של המרחב הווקטורי  \mathbb {F} _{q}^{n}, כאשר  \mathbb {F} _{q} הוא השדה הסופי בן  q האיברים. קוד כזה מכונה גם קוד  \ [n,k]  q-ארי, (עבור  q=2,  הקוד מכונה קוד בינארי, ועבור  q=3, טרנארי) או במקרה שיש עניין לציין את מרחק הקוד  d, קוד  [n,k,d].
תכונות

קוד  [n,k] ליניארי  C מכיל  q^{k} איברים, וניתן להצגה באמצעות בסיס בן  k איברים. מטריצה אשר שורותיה הן בסיס לקוד מכונה מטריצה יוצרת של הקוד.
לכל שתי מילות קוד שונות  \mathbf {x} ,\mathbf {y}  מגדירים  \mathrm {d} (\mathbf {x} ,\mathbf {y} )=\mathrm {w} (\mathbf {x} -\mathbf {y} ) (כאשר  \mathrm {d} (\cdot ,\cdot ) מציין את מרחק המינג בין המילים, ו- \mathrm {w} (\cdot ) את משקל המילה - כלומר, מספר המקומות בהם היא שונה מאפס), ומרחק הקוד מוגדר להיות  d=\min _{\scriptstyle \mathbf {x} ,\mathbf {y} \in C \atop \scriptstyle \mathbf {x} \neq \mathbf {y} }\mathrm {d} (x,y). מכך ניתן להסיק שמרחק הקוד של קוד ליניארי שווה למשקל המינימלי של מילות הקוד השונות מאפס:  d=\min _{\mathbf {x} \in C\setminus \{\mathbf {0} \}}\mathrm {w} (\mathbf {x} ).
ככל מרחב ליניארי, גם לקוד  C קיים משלים אורתוגונלי, המהווה גם קוד ליניארי, מסומן  C^{\perp } ונקרא הקוד הדואלי של  C. בהינתן מטריצה יוצרת  G של  C, מתקיים
C^{\perp }=\left\{\mathbf {x} \in F^{n}:\forall \mathbf {c} \in C\;\mathbf {x} \mathbf {c} ^{\mathrm {T} }=0\right\}=\left\{\mathbf {x} \in F^{n}:\mathbf {x} G^{\mathrm {T} }=0\right\}.
מטריצה יוצרת של קוד זה מכונה מטריצת בדיקת זוגיות של  C, ומקיימת  GH^{T}=0 כאשר  G היא מטריצה יוצרת של  C, ו- H היא מטריצת בדיקת זוגיות שלו. מכאן מקבלים כי
\mathbf {c} \in C\iff H\mathbf {c} ^{\mathrm {T} }=\mathbf {0} .
בשיטת הפענוח הסינדרומי נעשה שימוש במטריצה זו לפענוח  C.
סימון מקובל

בספרות אין אחידות בסימון הפרמטרים של קוד ליניארי. בעוד שבחלק מהספרים מדובר בקוד  [n,k,d] ליניארי, וקוד  (n,k,d) בלתי ליניארי (כאשר בסימון הראשון משמעות  k ממד המרחב בעוד שבשני  k הוא מספר המילים המדויק בקוד), בחלק מהספרים נהוג סימון הפוך. בערך זה נעשה שימוש בסימון הראשון (הסוגריים המרובעים) לסימון קוד ליניארי.
פענוח קודים ליניאריים > ראשי מחלקות

בהינתן קוד  [n,k] ליניארי  \ C, ניתן לחלק את המרחב  \mathbb {F} _{q}^{n} למחלקות מהצורה  \mathbf {a} +C לכל  \mathbf {a} \in \mathbb {F} _{q}^{n}. כלומר, לאוספי כל הווקטורים המתקבלים מהוספת וקטור כלשהו (לאו דווקא מילת קוד) לכל איברי  C. המחלקות המתקבלות על ידי  C שוות כולן בגודלן לגודלו של  C, דהיינו מכילות  q^{k} איברים כל אחת.
למחלקות הללו קיימים נציגים רבים. למעשה, כזכור מתורת החבורות, קיים שוויון  \mathbf {a} +C=\mathbf {b} +C בין שתי מחלקות אם ורק אם  \mathbf {a} -\mathbf {b} \in C. על כן, שני וקטורים  \mathbf {a} ,\mathbf {b}  שייכים לאותה המחלקה אם ורק אם ההפרש ביניהם הוא מילת קוד. לכן, כל אחד מאיברי מחלקה יכול לשמש נציג שלה. עם זאת, נבחר לכל מחלקה כנציג וקטור בעל משקל מינימלי במחלקה. את הנציגים שהתקבלו באופן זה נכנה ראשי המחלקות של  C.
פענוח באמצעות ראשי מחלקות מתבסס על האבחנה שאם נשלחה מילת קוד  \mathbf {x}  והתקבלה תחתיה מילה  \mathbf {y} , וקטור השגיאה  \mathbf {v} =\mathbf {x} -\mathbf {y}  (במקרה הבינארי, למשל, מדובר בווקטור אשר מכיל 1 במקומות בהם התקבלו השגיאות בתקשורת) שייך לאותה המחלקה לה שייכת המילה  \mathbf {y} . משקל וקטור השגיאה שווה למספר השגיאות שהתקבלו בתקשורת. לכן, אם אנחנו מעוניינים בתיקון שגיאות לפי שיטת השכן הקרוב ביותר, יהיה עלינו להניח וקטור שגיאה ממשקל מינימלי, ולכן שווקטור השגיאה הוא אחד מראשי המחלקה לה שייך  \mathbf {y} . לאחר שקבענו את וקטור השגיאה  \mathbf {v} , הפענוח יתרחש באמצעות הוספת וקטור השגיאה המשוער  \mathbf {v}  לווקטור שהתקבל  \mathbf {y} , ותתקבל באופן זה מילת הקוד המקורית.
ניתן להעיר ששיטה זו אינה חד משמעית תמיד, ובקוד בעל מרחק קוד של  d=2t, תיתכן מחלקה אשר תכיל שני ראשי מחלקות אפשריים בעלי משקל  t, אשר הבחירה ביניהם תעשה שרירותית. ביישומים בהם לא מעוניינים בבחירה שרירותית, ניתן להשתמש בשיטת פענוח לא שלם לפיה מבוצע פענוח אך ורק כאשר משקל ראש המחלקה שנמצא קטן מ- t.