stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסתר רבה
לשונו של המדרש

לשון המדרש בחלק הראשון (פרשה א-ו) היא עברית, ארמית, יוונית ולטינית. את החלק הזה מתארכים חוקרים למאה ה-6 לספירה. החלק השני של המדרש (פרשה ז-י), בו מצויים סיפורים, מרחיב העורך על אירועי המקרא, ללא קשר ישיר לפסוקים הנדרשים כלל. בצד ההרחבה הסיפורית קיימות גם דרשות לשוניות. בחלק זה מצויה הרחבה לספר יוסיפון. מן הזיקה הלשונית לקהלת רבה תארכו את עריכתו של חלק זה למאה ה-11.
חלוקת המדרש

פרשה א': פרק א' פסוקים א'-ג'.
פרשה ב': פרק א' פסוקים ד'-ח'.
פרשה ג': פרק א' פסוקים ט'-י"ב.
פרשה ד': פרק א' פסוקים י"ג-כ"ב.
פרשה ה': פרק ב' פסוקים א'-ד'.
פרשה ו': פרק ב' פסוקים ה'-כ"ג.
פרשה ז': פרק ג' פסוקים א'-ט"ז.
פרשה ח': פרק ד' פסוקים א'-י"ז.
פרשה ט': פרק ה' פסוקים א'-י"ד.
פרשה י': פרק ו' פסוק א'-פרק י' פסוק ג'.
מהדורות דפוס

כינויו של מדרש זה ניתן לו הודות להכללתו המאוחרת, בקובץ המדרשים מדרש רבה בדפוס ונציה. כמו כן הודפס בדפוס קושטא ובדפוס פיזארו אשר בהוצאות דפוס אלו נקרא מגילת אחשוורוש.
מהדורה ביקורתית יצאה בירושלים בשנת תשע"ה, בעריכת יוסף תבורי וארנון עצמון, בהוצאת מכון שכטר למדעי היהדות.
למגילת אסתר קיימים עוד שני מדרשים: מדרש פנים אחרים ומדרש אבא גוריון. במדרשים אלו קיימות מקבילות לשוניות למדרש אסתר רבה.
לקריאה נוספת

ענת רייזל, מבוא למדרשים, הוצאת תבונות, מכללת הרצוג – גוש עציון, תשע"א, אסתר רבה ומדרשים נוספים לאסתר, עמ' 208–220.
הערות שוליים

↑  על הדפוס הראשון של חמש המגילות ראו: מ"ב לרנר, 'הדפוס הראשון של "מדרש חמש מגילות": עיונים בדרכי פעולתם של המדפיסים העבריים בקושטא ובפיזארו, יד להימן (תשמ"ד), עמודים 289-311.
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| מדרש רבה |
| --- | --- | --- |
| קובצי מדרש קדומים | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • רות רבה • קהלת רבה |  |
| קבצים מספרות התנחומא | שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה |  |
| קבצים אירופים מאוחרים | שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286639905171  LCCN: n88291737  VIAF: 174644320   WorldCat (עם VIAF): 174644320
אריים (תת-משפחה)

| אריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
על־משפחה:: תוכיים
משפחה:: תוכיים
תת־משפחה:: אריים
שם מדעי
 Arinae

זוג ארות ירוקות-כנף
Pyrrhura frontalis
אריים (שם מדעי: Arinae), היא תת-משפחה ממשפחת התוכיים החיים ביבשת אמריקה הדרומית וכן באמריקה המרכזית, דרום מקסיקו והאיים הקריביים. המין תוכון קרוליינה (Conuropsis carolinensis) שנכחד הגיע אף לאמריקה הצפונית לפני הכחדתו.
אלו תוכים גדולים בעלי צבעים מרשימים ומקור חזק ומעוקל העוזר לפצח זרעים קשים. הם עופות חברתיים הפעילים ביום ופולטים קריאות עזות. חלק מהתוכים גם יודעים לחקות קולות והם חיות מחמד מבוקשות.
הגדולה בבני הקבוצה היא ארת ענק יקינתונית שיכולה להגיע למשקל 1.2-1.7 ק"ג.
מיון

תת-משפחת אריים (Arinae )
סוג Pionites - בו 2 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי ראש-נץ (Deroptyus accipitrinus).
סוג Hapalopsittaca - בו 4 מינים.
סוג Nannopsittaca - בו 2 מינים.
סוג Psilopsiagon - בו 2 מינים.
סוג Bolborhynchus - בו 3 מינים.
סוג Touit - בו 8 מינים.
סוג Brotogeris - בו 8 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי נזירי (Myiopsitta monachus).
סוג Forpus - בו 7 מינים.
סוג ארת ענק (Anodorhynchus) - בו 3 מינים.
סוג ומין יחיד מקאו ספיקס (Cyanopsitta spixii) - נכחד מן הטבע.
סוג ארה (Ara) - בו 8 מינים.
סוג ומין יחיד מקאו כחול בטן (Orthopsittaca manilata).
סוג מקאו כחול ראש (Primolius) - בו 3 מינים.
סוג ומין יחיד מקאו אדום-כתפיים (Diopsittaca nobilis).
סוג תוכי דק-מקור (Rhynchopsitta) - בו 2 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי צהוב-אוזן (Ognorhynchus icterotis).
סוג ומין יחיד קוניור זהוב (Guaruba guarouba).
סוג ומין יחיד תוכון זהוב-פלומה (Leptosittaca branickii).
סוג ומין יחיד תוכון קרוליינה (Conuropsis carolinensis) - נכחד.
סוג תוכון חיוור-מקור (Psittacara) - בו 10 מינים.
סוג קוניור (Aratinga) - בו 6 מינים.
סוג תוכון חום-גרון (Eupsittula) - בו 5 מינים.
סוג ומין יחיד תוכון כחול-ציצית (Thectocercus acuticaudatus).
סוג ומין יחיד תוכי המחילות (Cyanoliseus patagonus).
סוג תוכון (Pyrrhura) - בו 24 מינים.
סוג תוכון דק-מקור (Enicognathus) - בו 2 מינים. בו תוכון צר-מקור
שבט Androglossini
סוג Pyrilia - בו 7 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי אדום-כתר (Pionopsitta pileata).
סוג ומין יחיד תוכי קצר-זנב (Graydidascalus brachyurus).
סוג ומין יחיד אמזונה צהובת-פנים (Alipiopsitta xanthops).
סוג Pionus - בו 7 מינים (ועוד 3 מינים בספק).
סוג אמזונה (Amazona) - בו 30 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי כחול-בטן (Triclaria malachitacea).
בורגון-פראנש-קונטה

בורגון-פראנש-קונטה (בצרפתית: Bourgogne-Franche-Comté) הוא חבל במזרח צרפת, החל מ-2016. בירת המחוז היא דיז'ון. החבל הורכב משני חבלים קודמים: בורגון, פראנש-קונטה בעקבות רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית. מספר חבלי הארץ ירד מ-22 חבלים ל-13 חבלים. החבל מורכב משמונה מחוזות: קוט-ד'אור (Côte-d'Or), דו, ז'ורה, נייוור (Nièvre), סון עילית, סון ולואר (Saône-et-Loire), יון (Yonne) וטריטוריית בלפור.
בירת החבל היא דיז'ון. שמו של החבל נוצר מאיחוד שמו החבלים ב-1 בינואר 2016 כשם זמני. ביולי 2016, מועצת החבל החליטה כי שם זה יהיה השם הרשמי.
נכון ל-2012 בחבל היו 2,816,814 תושבים, 11 מתוך 18 חבלים, ושטח החבל הוא 47,784, שישית בין שטחי חבלי צרפת.
גאוגרפיה

חבל זה נמצא במזרח צרפת המטרופוליטנית וגובלת בשווייץ במזרח. בצפון היא גובלת בחבל גראנד אסט מצפון, ממערב בחבלים איל-דה-פראנס וסאנטר-עמק הלואר ובדרום בחבל אוברן-רון-אלפ.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2012 בחבל היו 2,816,814 תושבים. 11 מתוך 13 חבלי צרפת המטרופוליטנית.
ערים עיקריות:
דיז'ון: 151,212 תושבים - בירת החבל
בזאנסון: 116,914 תושבים - בירת החבל לשעבר פראנש-קונטה
בלפור: 50,078
שאלון-סור-סון: 44,985
נוור: 36,762
ראו גם

בורגון
פראנש-קונטה
הערות שוליים

↑  חוק מספר 29-2015 מה-16 בינואר 2015 מאתר החוקים הצרפתי
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17023173r (data)  GND: 1213817021  LCCN: n2020001295  MusicBrainz: 0522dc27-bc97-4cf1-af64-47993bce7bad  NKC: ge1005292  SUDOC: 219494797  VIAF: 2572151052067833530009   WorldCat (עם VIAF): 2572151052067833530009
אראס בולוט אינמלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1990 (בן 34) איסטנבול, טורקיה 
 מדינה:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית באיסטנבול 
 פרופיל ב-IMDb
 
אראס בולוט אינמלי (בטורקית: Aras Bulut İynemli; נולד ב-25 באוגוסט 1990) הוא שחקן טורקי. ידוע בשל תפקידו בתור שחזאדה באיזיט בסדרה "הסולטאן" ובזכות תפקידו בתור יאמאץ' בסדרה "הבור".
ביוגרפיה

אינמלי נולד באיסטנבול, טורקיה. יש לו אח גדול, השחקן אורקון אינמלי ואחות גדולה, מנחה הטלוויזיה והזמרת ישים אינמלי. דודו של אינמלי הוא השחקן ג'נגיז דאנר, בת דודתו היא השחקנית מיראי דאנר ואח של סבו (דוד רבא שלו) הוא השחקן והבמאי אילהאן דאנר.
אחרי סיום לימודיו בתיכון, החל אראס ללמוד לתואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטה הטכנית של איסטנבול.
קריירה

בשנת 2017 התחיל לדגמן לחברה "Defacto". באותה שנה החל לככב בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הבור" בתפקיד של יאמץ'.
שיחק בסרט ״נס בתא מספר 7״ כדמות הראשית.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Arka Sokaklar | קינן | סדרת טלוויזיה |
| 2010–2013 | Öyle Bir Geçer Zaman Ki | מטה אקראסו | סדרת טלוויזיה |
| 2013–2014 | הסולטאן | שחזאדה באיזיט | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | Mahmut ile Meryem | מהמוט | סרט קולנוע |
| 2013 | Tamam mıyız? | איהסאן | סרט קולנוע |
| 2014 | pek Yakinda |  | סרט קולנוע |
| 2015 | Maral | סארפ | סדרת טלוויזיה |
| 2016–2017 | שתולים | אומוט\מרט יילמאז | סדרת טלוויזיה |
| 2021-2017 | הבור | יאמאץ' | סדרת טלוויזיה; 4 עונות |
| 2019 | נס בתא מספר 7 | ממו | סרט קולנוע |
אקטאה (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, המונח אקטאה או אקטאיה (ביוונית עתיקה: Ἀκταία, "השוכנת על החופים", מ-ἀκτή, "חוף הים") עשוי להתייחס לדמויות הבאות:
אקטאה, הנראידה של החוף הסלעי. 50 נימפות הים הללו הן בנותיהם של נראוס ודוריס האוקיינידית. אקטאה ואחיותיה האחרות ניחמו את תטיס כשזעקה באהדה על צערו של אכילס על ידידו ההרוג פאטרוקלוס.
אקטאה, נסיכת לוב (אנ'). הייתה אחת מהדנאידות (אנ'), בנותיהם של המלך דנאוס (אנ') ופיאריה (אנ'). היא נישאה ורצחה את בן דודה פריפאס (אנ'), בן איגיפטוס (אנ') בליל כלולותיהם בפקודת אביה.
אקטאה, שמה הקודם של אטיקה, שמלכה הראשון היה אקטאוס (אנ'). שמה שונה לכבודה של אתיס (אנ'), בתו של המלך קרנאוס (אנ') מאתונה.
הערות שוליים

↑  קרניי (1951). האלים של היוונים. לונדון: תמזה והדסון (אנ'). עמ' 64
↑  רוברט אי בל (אנ'). נשים מהמיתולוגיה הקלאסית: מילון ביוגרפי. ABC-CLIO (אנ'). עמ' 4. ISBN 9780874365818
↑  היגינוס (אנ'), פאבולות
↑  הומרוס, איליאדה, 18.41; אפולודורוס, ביבליותקה, 1.2.7; הסיודוס, תאוגוניה, 240
↑  תרזה ביין (2013). אנציקלופדיה של פיות בפולקלור ובמיתולוגיה העולמית. McFarland, Incorporated, Publishers. עמ' 11, 12. ISBN 9780786471119
↑  הומרוס, איליאדה 18.39-51
↑  אפולודורוס, ביבליותקה, 2.1.5
↑  פאוסניאס, 1.2.6
אריך-דן-אילי

אריךּ־דן־אילי (פירוש שמו "משפט האל יימשך לעד", מילולית "ארוך דין אל") (1319–1308 או 1307–1296? לפנה"ס), היה מלך אשור. אביו היה אנליל־ניררי (אנ'). אריך־דן־אילי מלך כ־12 שנים והנחיל מסורת של מערכות צבאיות כנגד השכנות של אשור בכל שנה.
הערות שוליים

↑  ק.פבריציוס, קארן רדנר (ע), The Prosopography of the Neo-Assyrian Empire, כרך 1, 1998, עמ' 131–132. (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אנליל-ניררי | המלך ממלכי אשור | הבא: אדד-ניררי הראשון |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אראסטס

אראסטס וארומנוס בסצנת סימפוזיון מתוך "קברו של קופץ למים", 450 לפני הספירה.
ביוון העתיקה, האראסטס (ἐραστής, "מאהב") היה זכר מבוגר אשר קיים מערכת יחסים פדרסטית עם נער מתבגר שהיה מכונה ארומנוס. אראסטס היה בעיקר המונח האתונאי לתואר זה. בספרטה השתמשו במונח אייספנלאס (eispnelas), "מעורר השראה", ובכרתים פילטור (philetor), "המתיידד".
המילה שימשה גם כמונח כללי לתאר כל זכר מעריץ שחיזר אחר נער מסוים, גם אם לא נענה על ידו והפך להיות מאהבו.
תכונות התפקיד

ייצוגים איקונוגרפיים של זוגות פדרסטיים מתארים לעיתים קרובות – אולם לא תמיד – את האראסטס כבעל זקן, בעוד שהארומנוס לעולם נטול זקן. אף על פי כן, האראסטס לא היה בגיל בשלות לנישואין, בהערכה גסה בין עשרים לשלושים. פער גילאים גדול נחשב למכשול במערכת יחסים כזו, כפי שמעידה קביעתו של אריסטו כי סולון לא יכול היה להיות האראסטס של פייסיסטראטוס שכן פער הגילאים בין השניים היה גדול מידי (בערך 31 שנים).
כאשר ליחסים היה פן מיני, האראסטס היה השותף הפעיל, וההתעלסות מתוארת לרוב כפרונטלית, בעמידה, תוך כדי חיכוך איבר המין בין הירכיים. במיתולוגיה דמות האראסטס הייתה מיוצגת על ידי אלים כגון זאוס ואפולו וגיבורים כגון הרקולס ואורפיאוס.
מספר מקורות עתיקים, כגון הפיידרוס של אפלטון והתביעה של אייסכינס נגד טימרכוס מעידים כי האראסטס האידיאלי היה מאופק ביחסיו עם אהובו, ואהבתו הייתה ביטוי לנדיבותו וחביבותו. הוא מתואר כניגוד לאדם ששוכר נערים להנאתו ומתנהג בגסות רוח איתם – התנהגות המעידה על אדם מתעלל וחסר השכלה. קסנופון נוקב גם הוא, כבדרך אגב, באחת התכונות של האראסטס האידיאלי, ומציין כי אדם כזה לא יסתיר דבר בנוגע לנער מאביו של אותו צעיר.
במחוזות מסוימים היה הוא זה שיזם את פרשיית האהבים על ידי חיזור או ביצוע חטיפה מסורתית של הנער, בעוד שבאחרים, כגון ספרטה, היה זה הנער שביקש את מערכת היחסים. על אף שמימוש פדרסטיה פדגוגית (חינוכית) קיבלה עידוד ופיקוח רשמיים, נראה כי היא הייתה נתונה לבחירה בידי הגבר המבוגר בכל הערים, מלבד ספרטה, שם חובה היה לפעול לממשה על פי חוק.
אראסטסים מתוארים לעיתים קרובות כמי שמפעילים מאמץ גדול למשוך את תשומת לבו ואת חיבתו של הארומנוס. המשימה הובילה לעיתים קרובות לתגרות רחוב עם מחזרים אחרים, ויכוחים במשפחה, התנהגות שערורייתית כגון שינה על סף דלתו של הנער, כתיבת שירי אהבה, הענקת מתנות, ולעיתים כפייה גלויה.
אחת המתנות האופייניות שנתן האראסטס לארומנוס היא חיות מחמד כגון ציפור. על כך טוען אריסטופאנס:" מאהבים מעניקים ציפורים אצילות לנאהביהם"
תחומי אחריות

תפקיד האראסטס היה לאהוב ולחנך את הנער הצעיר, או לדאוג להשכלתו. טבע לימודים אלה השתנה לפי התרבות של הפוליס שהתגוררו בה, אולם לרוב התבסס על התרבות הפיזית של הגימנסיון, אשר כלל אתלטיקה ואימונים צבאיים כמו גם לימודי פילוסופיה ומוזיקה. האראסטס ערך לעיתים קרובות חוזה או הבטיח להורים של הנער המיועד להציג בפניהם את הגבולות המדויקים ואת ההגדרה של מערכת היחסים.
אחריות נוספת כללה ניהול ההיבטים הכספיים של הנער הצעיר, בייחוד, כפי שקרה לעיתים קרובות, אם לא היה לו אב, ואז היה האראסטס מפקח על רכושו של הנער עד שהלה הגיע לפרקו. מפעם לפעם הוביל דבר זה להאשמות בנוגע לניהול כושל וגנבה בוטה, כמו במקרה של דמוסתנס והארומנוס שלו אריסטרכוס. האראסטס היה לרוב אזרח רב השפעה, מעורב בחיים הפוליטיים והחברתיים בפוליס שלו, לעיתים קרובות נישא לאישה ממשפחה פטריקית, ונהנה מרווחה כלכלית במידה כזו או אחרת.
קבלת עול האחריות בתוך מערכת היחסים הפדרסטית לא הייתה עניין זול, בייחוד בתקופות של הילולות שהיו בגדר חובה לפי תכתיבי המסורת. בכרתים זה התבטא במשתאות ובמספר מתנות טקסיות: שור, במטרה להקריבו לזאוס; חליפה צבאית, שמסמלת את הגעת הארומנוס למעמד של לוחם; וגביע שמציין את הסמכתו של הנער הצעיר להיות נוכח בסימפוזיון – כמו גם תפקידים דתיים וטקסיים אפשריים. לא היה זה נדיר עבור חבריו של האראסטס לתרום לרף ההוצאות, וההילולה איחדה את החברים של שני בני הזוג, בדומה לאירוע משפחתי רב-משתתפים.
בעוד שהקשר הפדרסטי האידיאלי היה מבוסס על אקט של נדיבות המאהב כלפי אהובו, טיפוח טוב לב ומצוינות בקרב המאהב הועילה לא רק לו עצמו אלא גם לנער הצעיר עליו היה אחראי. לפי קסנופון, ברור מאליו כי "כל אדם, שנמצא בטווח ראייה של הארומנוס שלו, דואג להצטיין ונמנע מלעשות או לומר דברים נבזיים או פחדנים, שלא ייראה נקלה בעיניו".
אראסטס כמטאפורה פוליטית

דמות האראסטס כמיטיב לארומנוס שלו הייתה חקוקה בתפישתם של האתונאים במידה כה רבה עד כי מנהיגים פוליטיים עשו שימוש ביחס האראסטס האידיאלי לארומנוס שלו כמייצג את היחסים האידיאליים שצריכים להיות בין אזרח לפוליס שלו. הקבלות אלו התרחשו בשני מקרים שונים.
פריקלס, אדם שככל הנראה נמנע ממערכות יחסים עם נערים ורכש לנשים חיבה עמוקה, השתמש במודל האראסטס כדוגמה אותה צריכים האתונאים לאמץ ביחסם אל עירם. בנאום המיוחס לו על ידי תוקידידס הוא מטיף לאתונאים להתבונן "יום אחר יום בכוחה של העיר ולהפוך לאראסטסים שלה", כאשר בכוונתו לומר כי "חיילים-אזרחים צריכים לנהוג באתונה כמאהביה, כאראסטסים שלה, כלומר, לאהוב את העיר ללא תנאי, יותר מאשר את החיים עצמם".
במקרה אחר, שמוצג כפארודיה של המקרה הראשון וזוכה להתייחסות כזו מצד אריסטופאנס במחזהו "הפרשים", מכנה עצמו הפוליטיקאי קליאון כאראסטס של דמוס (ביוונית : אזרחי המדינה). התפנית, שמגיעה במלוא עוצמתה הקומית, קורה כאשר מאוחר יותר בהמשך המחזה, דמותו של דמוס, המייצגת את העם, מקבלת קיתונות של ביקורת על היותה להוטה יתר המידה לקבל את אהבתו של קליאון, ועל תמימותה שכן המאהב "בתמורה, בגד ועזב".
ראו גם

הומוסקסואליות ביוון העתיקה
זנות ביוון העתיקה
בורגווארד איזבלה (2017)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Borgward
 שנות ייצור:  הוצג ב- 2017 (דגם קונספט)
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  בורגווארד BX7 (דגם קונספט, הוצג בשנת 2015)
 מודל אחריו:  אין
 חברת אם:  חברת אם=Goliath-Werke Borgward & Co
 אורך:  5,000 מ"מ
 רוחב:  1,920 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  פחות מ-600 כ"ס
 מעצב:  Anders Warming
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט (בגרמנית: Borgward Isabella Concept) היא מכונית קונספט, 4 דלתות, בתצורת סלון - קופה  אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "Borgward Group AG"
המפרט הטכני נותר חסוי, מלבד הגדרת דגם ה"בורגווארד איזבלה (2017) קונספט " כ"רכב חשמלי."
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט

דגם ה- "בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ב- פרנקפורט גרמניה בשנת 2017.
דגם הקונספט ה"בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" יוצר 56 שנים לאחר סגירתה של חברת המכוניות הגרמנית "Borgward"Goliath-Werke Borgward & Co" ופתיחתה המחודשת בשנת 2009.
דגם  ה-"בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" הוצג שנתיים לאחר הצגת דגם הקונספט בורגווארד BX7.
שם הדגם  "בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" הזכיר את דגם המכונית המשפחתית אשר בנתה החברה בסוף שנות החמישים של המאה העשרים : בורגווארד איזבלה.
תמונות

בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט - תא הנהג
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
ראו גם

בורגווארד BX7
בורגווארד איזבלה
לקריאה נוספת

בורגווארד איזבלה (2017) קונספט ( Borgward Isabella: sports car concept, electric SUV reality )
הערות שוליים

↑  דגמי חברת Goliath-Werke Borgward & Co Preston Tucker & Others: Tales of Brilliant Automotive
↑  בורגווארד איזבלה (2017) קונספט 2017 Borgward Isabella Concept Review - Top Speed
↑  בורגווארד איזבלה (2017) קונספט  Borgward Unveils Future-Focused Isabella EV Concept
↑  בורגווארד איזבלה (2017) קונספט  Isabella Concept » borgward.com
↑  איזבלה (2017) קונספט autoblog
אנרי לפבר

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1901 Hagetmau, צרפת 
 פטירה:  29 ביוני 1991 (בגיל 90) Navarrenx, צרפת 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מקום לימודים:  הפקולטה לאמנויות של פריז, סורבון 
 מוסדות:  אוניברסיטת שטרסבורג  אוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס 
 מונחה לדוקטורט:  ז'אן בודריאר
 תחומי עניין:  פילוסופיה, סוציולוגיה 
 עיסוק:  פילוסוף, מבקר ספרות, לוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית, מרצה באוניברסיטה, פוליטיקאי, סוציולוג, גאוגרף 
 מדינה:  צרפת 
 צאצאים:  Roland Lefebvre 
 
אנרי לפבר (צרפתית: Henri Lefebvre;‏ 16 ביוני 1901 – 29 ביוני 1991) היה פילוסוף וסוציולוג צרפתי מרקסיסט. אף על פי שלפבר היה מזוהה עם המפלגה הקומוניסטית והסוציאליסטית של צרפת, הוא הציג בכתביו תפיסות עולם מגוונות שנעות על הספקטרום של פוסט-מודרניסטיות וליברליות. בין היתר ניתן למצוא בעבודותיו את המושג "הזכות לעיר", שבא לערער על מושגים פורמליים של אזרחות, זכויות ומרחב ציבורי ואת ביקורתו האנטי-קפיטליסטית בנוגע לחיי היום-יום בעיר.
ביוגרפיה

אנרי לפבר נולד בשנת 1901 בעיירה אז'טמו שבדרום צרפת. בנעוריו הוא עזב לפריז לטובת לימודים. תחילה תכנן לפבר ללמוד הנדסה, אך בשל מחלה שפקדה אותו נאלץ לוותר על כך, ולבסוף החל ללמוד פילוסופיה בשנת 1919, באוניברסיטת סורבון בפריז. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20, סמוך לסיום לימודיו, הצטרף לפבר לתנועת סטודנטים קטנה המזוהה עם תפיסות עולם שמאלניות, שבין חבריה היו ז'ורז' פוליצר, נורברט גוטרמן וז'ורז' פרידמן (אנ'). קבוצה זו הייתה אקטיביסטית מאוד והקימה כתב עת בשם "פילוסופיס" (Philosophis), בו פרסם לפבר את מאמריו הראשונים.
לפבר גדל במשפחה נוצרית קתולית אדוקה ממעמד בינוני. החינוך הקתולי הנוקשה בבית הוביל אותו בבגרותו לחפש דרך אחרת. כך, סביב שנות ה-30 לחייו מצא את עצמו מסתובב בחוגים קומוניסטים ומרקסיסטים, מפתח תאוריות פורצות דרך שמערערות את התפיסה הנורמטיבית בעיקר בסוגיות הנוגעות לשייכות ולזכויות, תוך שהוא מבקר את הניכור הקפיטליסטי. בשל רעיונות אלו, קנה לפבר מקום של כבוד בעולם הפוליטי והפך לאחד ממובילי הדעה של המפלגה הקומוניסטית בצרפת (PCF). לפבר נסע ברחבי העולם, הרצה ויעץ לפוליטיקאים, בעיקר לאלו המזוהים עם המפלגה הקומוניסטית. עם זאת, בשל דעותיו העצמאיות, הביקורת על הדוגמטיות הסטליניסטית ופיתוח תאוריות שונות בעיקר בנוגע לתפיסה המרקסיסטית, אשר לא התיישרו עם קווי המפלגה באותה תקופה, הוצא לפבר בשנת 1958 מהמפלגה הקומוניסטית הצרפתית והשקיע את חייו בפיתוח התיאוריות שלו, לימודן באוניברסיטה והפצתן בספרים ומאמרים רבים.
לפבר הלך לעולמו ביוני 1991, בגיל 90. רעיונותיו והגותו, בעיקר אלו הנוגעים לזכויות במרחב הציבורי ולמעמדם של אנשים בחברה, רלוונטיים ומשפיעים עד היום. הם ממשיכים לזכות להתייחסות רבה, לדוגמה בקמפיינים פוליטיים של מפלגות שמאל כתימוכין לקידום של שילוב זרים, ביטול הפרדה גזעית, קידום דיור ציבורי ועוד.
עבודתו המחקרית

כתביו ומחקריו של לפבר נפרסים על פני שישה עשורים וכוללים עשרות ספרים, מאמרים ופרסומים שונים. מתוך הגותו עולים שלושה רעיונות מרכזיים: הביקורת על חיי היומיום, הייצור החברתי של המרחב והזכות לעיר.
עבודתו המחקרית > הביקורת על חיי היומיום

אחד מכתביו המפורסמים ביותר של לפבר היה "הביקורת על חיי היום-יום". שכלל שלושה כרכים והיה פרי של מחקר מתמשך שליווה את לפבר ברוב שנותיו. במהלכן הוא פיתח תובנות ומסקנות שונות על מהות חיי היום-יום, או כפי שהוא נהג להגדיר זאת "חיים בנאליים וחסרי משמעות". לפבר שאל כיצד אנו משתמשים בחיים אלו ואיך זה בא לידי ביטוי ביחס בין הפרט לבין החברה וכוחות השוק. לפבר היה אחד מראשוני התאורטיקנים שחקרו ובדקו את שגרת חיי היום-יום בקרב אנשים. הוא חקר ובדק את משמעות הבנאליות בשגרה ואת השלכותיה על הפרט והחברה. הוא העמיק בתחושת הריקנות בשגרת היום-יום לאחר מלחמת העולם הראשונה. לפבר טען כי החיים הם משאב יקר ערך וחייבים לנצל כל רגע בהם. הזמן הבלתי מנוצל הוא המסוכן ביותר, שכן אליו נכנסים כוחות חזקים אשר משפיעים על הפרט וכתוצאה מכך על החברה.
לפבר יצא מנקודת הנחה כי אותו שעמום בחיי היום-יום מוביל את האדם להיכנס לנקודה שבה נוח לו. כתוצאה מכך לחיות את חייו במצב של "טייס אוטומטי" על פי הגדרתו, מצב בו אין צורך לחשוב יותר מדי או לעשות דברים משמעותיים המוציאים מאזור הנוחות ובכך משמרים את הקיים. כך נוצר ניכור בין האדם לעצמו, כלומר ניכור בין הנפש לגוף, ולאחר מכן ניכור בין אדם לחברו וכך גם בין האדם לחברה הכללית. כתוצאה מכך נפגעת הערבות ההדדית וישנן השלכות על מעורבות חברתית של הפרט. לתוך הוואקום הזה נכנסים כוחות השוק הקפיטליסטים או לחלופין משטרים טוטליטריים שמנצלים את האדישות שמקורה בשעמום. בניגוד לפילוסופים וסוציולוגים אחרים שניסו לחקור את מקורות היום-יומיות, לפבר מבקש להבין כיצד ניתן לשנות ולעצב את המצב בעתיד. בשלושת הכרכים העוסקים בשאלת "הביקורת על חיי היום-יום" מנסה לפבר להציג כיצד אותה תאוריה באה לידי ביטוי בתקופות זמן שונות.