stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יזהר דוד

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1969 (בן 54) אביטל, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  אלון
 השתייכות:   שירות הביטחון הכללי
 תקופת הפעילות:  1990–2014 (כ־24 שנים)
 דרגה:  רכז נפה
 תפקידים בשירות
 חבר במערך אבטחת רכזים, רכז שטח, רכז נפה
 תפקידים אזרחיים
 מורה לאזרחות יו"ר "תנועת המורים – מחנכים. מורי דרך" סופר מנכ"ל "העמותה למנהיגות ישראלית משותפת" מרצה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני ועל הפרעת דחק פוסט-טראומטית
 
יזהר דוד (נולד ב-1 בדצמבר 1969 במושב אביטל) הוא מרצה ומחבר הספרים "פצצה מתקתקת" ו"מסוכלים" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, ששירת כמנהל שטח ביחידת רכזי שב"כ בשומרון. ממייסדי "העמותה למנהיגות ישראלית משותפת" והמנכ"ל שלה, וממייסדי ארגון הגג "שותפות מגן ישראלית לטיפול וצמיחה מפוסט טראומה". הלום הקרב הראשון שקיבל אות מופת שיקומי.
ביוגרפיה

נולד במושב אביטל בשנת 1969.
בעל תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ובלימודי האסלאם והמזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במנהל ובמנהיגות בחינוך מאוניברסיטת תל אביב. ובעל תואר שני נוסף בלימודי המשפט מאוניברסיטת בר-אילן, ותעודת הוראה במסגרת "צוות הטובים לחינוך" בבית ברל.
שירת כלוחם ומפקד בפלגת עורב גולני. בסיום השירות, בשנת 1990, התגייס בעקבות אחיו לשירות הביטחון הכללי. במהלך האינתיפאדה השנייה היה מנהל ביחידת שטח. בעקבות שירותו בשב"כ לקה בהלם קרב. במהלך ההחלמה, השלים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2014 פרש מהשב"כ.
יזהר פרסם את "הלם הקרב" שלקה בעת פעילות מבצעית בשב"כ בספרו הראשון "פצצה מתקתקת" דבר שהוביל את השב"כ לבחינה מחדש של הליווי והטיפול שמקבלים אנשי שטח, שבעקבותיה הוכנסו שינויים רבים שבחלק מהם יזהר שותף.
בשנת 2015 עמד בראש "תנועת המורים – מחנכים. מורים דרך", שהוקמה למען קידום החינוך בישראל בשנת 2017, היה ממייסדי "העמותה למנהיגות ישראלית משותפת" והיה המנכ"ל הראשון שלה. עמותה זו מקדמת לימודי ערבית ותרבות ערבית, ופתחה (בשותפות עם "מרכז מעשה") את "המדרשה למנהיגות ישראלית משותפת" בתוך מכללת עמק יזרעאל – המכינה הראשונה בארץ שבה גם תלמידים ערבים. בשנת 2019, היה מייסד ויו"ר "שותפות מגן ישראלית לטיפול וצמיחה בפוסט טראומה", שנועד להיות ארגון גג לעמותות המסייעות להלומי הקרב בישראל.
בשנת 2019 קיבל את אות המופת השיקומי.
ספריו

פצצה מתקתקת – סיפורו המטלטל של איש שב"כ – סיפורו האישי כמנהל שטח בזמן האינתיפאדה השנייה וכנפגע הלם קרב, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016
מסוכלים - להציל חיים של אחרים לאבד את עצמך - מותחן המבוסס על סיפור אמיתי שהתרחש בעת שירותו של יזהר בשב"כ. בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר 2022.
הערות שוליים

↑  תנועת המורים – מחנכים. מורים דרך, באתר "גיידסטאר ישראל"
לוטן רוזנבלום, איך קרה שהמורים נאלמו, ונעלמו, באתר "הגיע זמן חינוך", 8 באפריל 2015
↑  העמותה למנהיגות ישראלית משותפת, באתר "גיידסטאר ישראל"
 העמותה למנהיגות ישראלית משותפת, ברשת החברתית פייסבוק
 המדרשה למנהיגות ישראלית משותפת, ברשת החברתית פייסבוק
המדרשה למנהיגות ישראלית משותפת באתר מרכז מעשה
↑  שותפות מגן ישראלית לטיפול וצמיחה בפוסט טראומה, באתר "גיידסטאר ישראל"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007571027105171  LCCN: no2016073762  VIAF: 646146461541827731209   WorldCat (עם VIAF): 646146461541827731209
יזהר הר-לב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביוני 1969 (בן 55) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יזהר הר-לב (נולד ב-14 ביוני 1969) הוא סופר ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב וגדל בחיפה. בן שני למשפחה בת 4 ילדים.
בשירותו הצבאי שירת בחיל הים. כשחזר מטיול במזרח, השתקע לתל אביב, שם החל לעבד בענף הפרסום כקופירייטר ועיתונאי .משנת 2001 החל לעבוד ככותב ותסריטאי עצמאי.
לאחר שטייל בדרום אמריקה ובניו יורק, חזר לישראל, פגש את מירית ונישא לה.
ספרו הראשון פובידיליה ראה אור בשנת 2003, זכה לעיבוד קולנועי שהוצג בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ואף השתתף במסלול פנורמה בפסטיבל ברלין.
ספרו השני מיקסי גריל ראה אור בשנת 2005.
ספרו השלישי קצב התמוססות הקרחונים ראה אור בשנת 2013 והיה בין המועמדים לפרס ספיר.
לדבריו, המשותף בין שלושת ספריו הוא "תחושה בסיסית של חרדה ודאגה מול הקיום".
בשנת 2020 יצא לאור ספרו הרביעי שיעורים בהתפרקות.
בין עבודותיו הרבות בתחום התסריטאות: "מסכים", סדרת דרמה עבור yes, "תא גורדין", סדרת מתח וריגול עבור yes ושידורי קשת שנמכרה לרשת NBC ו"המדרשה" סדרת מתח עבור רשת.
כמו כן יצר את הסדרה ״ילדות רעות״.
ספריו

פובידיליה, תל אביב, ידיעות ספרים, 2003
מיקסי גריל, תל אביב, ידיעות ספרים, 2005
קצב התמוססות הקרחונים, ירושלים, כתר, 2013
שיעורים בהתפרקות, כנרת זמורה - ביתן דביר, 2020
הערות שוליים

↑  יזהר הר-לב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
↑   יזהר הר-לב, במיזם "סופרים קוראים"  של המרכז לספריות וספרות בישראל
↑   פוריה גל גץ, "שיעורים בהתפרקות", באתר הארץ, 19 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312912305171  BnF: cb17903154m (data)  GND: 1089705379  ISNI: 0000 0000 6986 9354  LCCN: no2003025220  VIAF: 97299555   WorldCat (עם VIAF): 97299555
יונתן פארדס

יונתן פארדס ברנל (בספרדית: Jonathan Paredes Bernal; נולד ב-14 באוגוסט 1989) הוא קופץ למים מגובה רב מקסיקני. הוא בעל מדליית ארד בתחרות הראשונה שנערכה ממקפצה של 27 מטר באליפות העולם (ברצלונה 2013).
ביוגרפיה

פארדס נולד במקסיקו סיטי.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה פארדס במדליית ארד, בתחרות הראשונה בתולדות אליפויות העולם ממקפצה של 27 מטר, בתוצאה של 578.35 נקודות, אחרי אורלנדו דוקה מקולומביה (590.20 נקודות) וגארי האנט מבריטניה (589.30 נקודות).
ביוגרפיה > 2015 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכה פארדס במדליית כסף, בתחרות ממקפצה של 27 מטר, בתוצאה של 596.45 נקודות, אחרי גארי האנט (629.30 נקודות) ולפני ארטם סילצ'נקו מרוסיה (593.95 נקודות).
יונתן סאגיס

| --- | --- |
 השתייכות:  מקובל צפתי
 פטירה:  1622
 רבותיו:  האר"י
 
רבי יונתן סאגיס (או סאגיש. נפטר בשנת 1622) היה מקובל צפתי, מתלמידיו של האר"י שכונו "גורי האר"י".
פעילותו

ר' יונתן סאגיס נמנה עם 10 - 12 חברי ה"כת הראשונה" של תלמידי האר"י, והוא מוזכר ב"סדר ישיבת החברים העיקריים" שסידר האר"י, מיד אחרי ר' חיים ויטאל שישב בראש. גם בשנת 1575, בעת החתימה על שטר ההתקשרות של תלמידי האר"י, הוא חתום שני, מיד לאחר חתימת ר' חיים ויטאל.
ר' חיים ויטאל כתב על ר' יונתן סאגיס, שנשמתו משורש אהרון וחור, ובאותה הקדמה מפרט ר' חיים ויטאל את שורש נפשו של כל אחד מחברי הכת על פי תורת הקבלה, כשר' יונתן סאגיס בספירת הגבורה השנייה. בהמשך באותה הקדמה כותב ר' חיים ויטאל, על ר' יונתן סאגיס (בשם רבו האר"י) שרובו טוב ואין בו חשש שיטה לצד הרע. סאגיס גם פעל בכיתתו של ר' חיים ויטאל שפעלה לאחר חצות הלילה.
ר' משה גאלנטי נשא את בתו של סאגיס, ועל שמו נקרא בנו ר' יהונתן גאלנטי שהיה רב ודיין בצפת.
ר' יונתן סאגיס נפטר כפי הנראה בשנת ה'שפ"ב (1622) בצפת. סתירה לתאריך פטירתו היא מכך שר' חיים ויטאל מוסיף לשמו של סאגיס "ז"ל" בספרו "שער הגלגולים" - דבר שלא ייתכן משום שר' חיים ויטאל נפטר בשנת 1620 - שנתיים לפני סאגיס.
חיבוריו

דרוש מר' יונתן סאגיס על "ג' כדים יש לשכינה", נמצא במכון לכתבי יד שבספרייה הלאומית נמצאים גם ליקוטים שלו מקבלת האר"י (175- 8). באנציקלופדיה לתולדות חכמי ישראל, ליעקב גליס נכתב עליו כי כתב הגהות ל"עץ חיים" והם במכון.
הערות שוליים

↑  כלומר: אין סיכוי שיבחר ברע. ר' חיים ויטאל, "ספר הגלגולים" (ראו הערה 81 - בדף ס"ז ע"ב).
↑  פרופסור מאיר בניהו, "לקוטות לתולדות קשריהם של חכמי א"י עם חכמי איטליה".
↑  דוד הלחמי, "חכמי ישראל".
↑  אם כי ייתכן שהמילה נוספה בהדפסה מאוחרת של הספר בידי אחד המו"לים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהוד-מונוסון

ערך זה עוסק ביהוד-מונוסון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הכרזת שם העירייה על ידי שר הפנים
הנצחה לנרצחי הפיגוע באוקלהומה סיטי בגן אוקלהומה ביהוד
יְהוּד-מוֹנוֹסוֹן (לשעבר: יהוד, נוה מונוסון) היא עיר במזרח בקעת אונו במחוז מרכז. העיר קיבלה את שמה המאוחד במסגרת איחוד רשויות מקומיות של העיר יהוד עם היישוב הקהילתי הסמוך לה נְוֵה מוֹנוֹסוֹן (הידוע גם כנְוֵה אֶפְרָיִם מונוסון) בשנת 2003. במסגרת הסכם האיחוד נקבע, כי נווה מונוסון ימשיך לשמור על האוטונומיה שלו ועל צביונו הקהילתי באמצעות מנהלה מקומית במעמד סטטוטורי של ועד רובע עירוני.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים ביהוד-מונוסון 31,841 תושבים (מקום 73 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.9%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 83.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 13,963 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
מתוך האוכלוסייה המאוחדת הנ"ל, אוכלוסייתה של העיר יהוד היא כ-22,600 תושבים ואילו אוכלוסייתה של נוה מונוסון היא כ-2,600 תושבים. מתוך הדירוג הכלכלי-חברתי המאוחד הנ"ל, הדירוג הכלכלי-חברתי של יהוד הוא גבוה-בינוני (7 מתוך 10) ואילו הדירוג הכלכלי-חברתי של נוה מונוסון הוא גבוה (9 מתוך 10).
הקמת העירייה

העירייה המאוחדת של יהוד ונוה אפרים הוקמה במהלך שנת 2004, על בסיס השלד המבני של עיריית יהוד הקודמת, תוך ביצוע קיצוצים רבים במצבת עובדי העירייה, סגירת מחלקות מקבילות במועצה המקומית נוה אפרים, ובמקביל כינון מִנְהֶלֶת רובע בנוה מונוסון. העירייה החדשה החלה את דרכה בנקודת מוצא קשה, לאחר שירשה חובות של 200 מיליון ש"ח מעיריית יהוד ושל כ-7 מיליון ש"ח מהמועצה המקומית נוה אפריים. קוצצו עשרות עובדים, מבנה העירייה שונה מן היסוד והעירייה השיגה איזון תפעולי במקביל להנהגת תוכניות פיתוח רחבות היקף (אזור התעשייה – מבני היי-טק, תוכנית "לוגנו" לשיקום, חידוש ופיתוח לב יהוד ההיסטורית, פרויקט תמר בנוה מונוסון, מקב"ת גני יהודה והרחבת קריית הסביונים, פרויקט מגשימים, תוכנית אזור התעשייה והיי-טק משולב עם רשות שדות התעופה בעקבות הפינוי הצפוי של בסיס חיל האוויר בצפון מתחם נתב"ג).
היוזמה להקמת העירייה בשנת 2003, נעוצה במדיניות משרד הפנים להשיג חיסכון בעלויות השירותים המוניציפליים במרחב בקעת אונו. לשם כך, במקום עיריית יהוד והמועצה המקומית נוה מונוסון, הוקמה עיריית-גג משותפת אף ששני היישובים אינם קשורים ביניהם ביום-יום ובתחילת התהליך הכוונה הייתה לאחד את נוה מונוסון עם קריית אונו, סביון, גני יהודה וגני תקוה. הלכה למעשה, עיריית-הגג מתפקדת כעירייתה של העיר יהוד ואילו תושבי נוה מונוסון, אשר נהנים מעצמאות חברתית-קהילתית במסגרת מנהלה מקומית בעלת מעמד סטטוטורי של ועד רובע עירוני, רוכשים ממנה שירותים מוניציפליים (טיפול אדמיניסטרטיבי של החינוך הפורמלי, רווחה, תחזוקת היישוב, מינהל הנדסה וגזברות). דגם מוניציפלי דו-רובדי זה נבנה במסגרת מדיניות משרד הפנים, לאחד רשויות. אימוץ מדיניות זו של שלטון מקומי דו-רובדי, בדומה למועצות האזוריות דהיום המכילות מספר ועדים מקומיים, קיבל ביטוי מוחשי ב הצעת-חוק העיריות, התשס"ו-2005 במסגרתה הוצע להקים "עיריות אזוריות" המכילות ועדים מקומיים או ועדי רובע עירוני, תוך שמירת אופיו העצמאי של כל יישוב ויישוב.
בשנת 2006 הנפיקה העירייה איגרות חוב מוניציפליות בשווי 100 מיליון ש"ח. מהלך זה התבסס על פעולות הייעול המעמיקות שננקטו בשנים 2004–2006 ותוכניות הפיתוח רבות המתבצעות בעיר, אשר יצרו דעה חיובית על העירייה בקהילה העסקית והממשלתית. הדבר התבטא באישורי שרי האוצר והפנים למהלך ההנפקה וכן בהענקת דירוג "+A" לאיגרות החוב של העירייה על ידי חברת המידרוג "מעלות".
בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן פגעה רקטה שנורתה מרצועת עזה בבית בעיר וגרמה לו לנזק כבד.
טבע עירוני

נחל יהוד – הנחל הזורם דרומית לעיר, משמש כיום כתעלת ביוב פתוחה, אך בשל העובדה כי הוא אחד מיובליו של נחל איילון, עתיד הנחל להשתקם ולהשתלב כחלק מפארק אריאל שרון.
נחל אונו – הנחל העובר מערבית לעיר, היווה את אחד מהנחלים המרכזיים בבקעת אונו, כיום הנחל מוזנח ויבש במרבית עונות השנה, ועתיד להיעלם עם הקמתן של שכונות מגורים חדשות במקום.
חינוך

בעיר שתי חטיבות ביניים, "סביונים" ו"פסגות" הנמצאות זו מול זו וחולקות ביניהן את שער הכניסה, חצר משותפת, מגרש כדורגל ואתלטיקה, אולם ספורט וקיוסק לרווחת התלמידים.
בנוסף לכך, בעיר שוכן בית הספר תיכון מקיף יהוד, המשרת את האזור ומנקז אליו את תלמידי יהוד, נוה מונוסון, סביון, גני יהודה, מגשימים, בני עטרות, בית אריה, עלי זהב, רינתיה, מזור, כפר טרומן ועוד.
תעשייה

לעיר אזור תעשייה מפותח, בו הרחוב הראשי ע״ש ראש המועצה הנבחר הראשון אברהם אלטלף. מצויים, בין השאר, מפעלי מבת של התעשייה האווירית, חברת ההיי-טק הבינלאומית מיקרו פוקוס, חברת החיישנים Vayyar וחברת מגל מערכות בטחון.
ראשי העיר מאז האיחוד

עוזי מאיר (1998–2003, בתקופתו בוצע איחוד הרשויות)
יוסי בן דוד (2004–2013)
יעלה מקליס (2013–2024)
אמנון סעד (2024–הווה)
ערים תאומות

ארצות הברית אוקלהומה סיטי, אוקלהומה, ארצות הברית
ראו גם

נחל אונו
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו בעיר פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  נְוֵה אֶפְרָיִם הוא שמו הקרטוגרפי של היישוב לפי ועדת השמות הממשלתית, בעוד ששמו המוכרז של ועד הרובע העירוני הוא נוה מונוסון. שמה של המועצה המקומית שבוטלה ב-2003 היה נוה אפרים מונוסון, לאחר שהוחלף לבקשת התושבים מנוה אפרים. לפירוט,ראו כאן.
↑  פרופיל יהוד-מונוסון באתר הלמ"ס
↑  גלעד מורג ומתן צורי, הרס גדול ביהוד: רק הכלב היה בבית - וניצל, באתר ynet, 22 ביולי 2014
↑  בין היתר, על פי הרשום בתוך מבנה הקבר, בשנים הראשונות של פתח תקווה (כנראה במאורעות תרפ"א) הותקפה המושבה בידי קומץ מערביי יהודיה - שמו הערבי של הכפר במקום, ונרצחו אישה וילדיה. בחצר המתחם נערכה סעודת סולחה רבת משתתפים ובראשם רבנים ואנשי דת מוסלמים, אשר נאמו על המורשת המשותפת של אברהם אבינו, במקום של נינו "הקדוש" יהודה.
| בקעת אונו |
| --- | --- | --- |
| עיריות | קריית אונו • יהוד-מונוסון • גני תקווה • אור יהודה (רמת פנקס) • רמת גן (תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר) |  |
| מועצות מקומיות | סביון (גני יהודה) |  |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון |  |
| מועצה אזורית דרום השרון | מגשימים • כפר מעש • גת רימון |  |
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566815005171  VIAF: 141914421   WorldCat (עם VIAF): 141914421
יזהר בר-גד

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1971 (בן 53) רחובות, ישראל ישראל
 ענף מדעי:  מדעי המוח
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (2003) 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן (2005) 
 www.ibglab.org
 תרומות עיקריות
 ראש החוג למדעי המוח אוניברסיטת בר-אילן
 
יזהר בר-גד (נולד ב-7 ביוני 1971) הוא פרופסור מן המניין במרכז לחקר המוח ע"ש לסלי וסוזן גונדה באוניברסיטת בר-אילן. בר-גד הוא חוקר בתחום הנוירופיזיולוגיה והחישוביות העצבית. תחומי המחקר העיקריים שלו הם עיבוד מידע בגרעיני הבסיס (basal ganglia) במצב נורמלי ובפתולוגיות שונות, כגון מחלת פרקינסון וסינדרום טורט.
ביוגרפיה

נולד ברחובות וגדל בפרטוריה, דרום אפריקה ובקריית גת. התגייס לצה"ל בשנת 1989 לחיל המודיעין, השתחרר ב-1994 בדרגת סרן.
בשנים 1994–1997 עבד בחברת אמדוקס, כאיש מחקר ומנהל פרויקטים בפיתוח של בינה מלאכותית מבוזרת. בשנים 1997–2002 עבד בחברת סנקטום (Sanctum) בישראל ומאוחר יותר בקליפורניה כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO).
בשנת 2005 מונה כמרצה במרכז לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2008–2011 שימש ראש החוג למדעי המוח. בשנת 2010 התמנה למרצה בכיר. בשנת 2012 התמנה לפרופסור חבר ומשנת 2018 הוא משמש פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן.
יזהר בר-גד חוקר עיבוד מידע בגרעיני הבסיס במצב נורמלי ובמצבים פתולוגיים שונים. מחקרו משלב בין שיטות ניסויות בתחומי הנוירופיזיולוגיה של מערכות עם שיטות חישוביות מתחומי מדעי הנתונים והחישוביות העצבית. מחקריו המוקדמים עסקו בעיקר בשינויים בחישוביות המוחית המתרחשים בזמן מחלת פרקינסון והטיפולים בה (טיפולים תרופתיים וגריית מוח עמוקה). מחקריו המאוחרים עוסקים בשינויים הנוירופיזיולגיים המתרחשים בהפרעות התפתחותיות, כגון סינדרום טורט והפרעת קשב (ADHD).
יזהר בר-גד נשוי לשבלת שדה בר-גד ולהם 3 ילדים. מתגורר בגבעת שמואל.
השכלה אקדמית

בשנים 1992–1995 למד ביולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, בתוכנית המצטיינים.
בשנת 2003 השלים תואר שלישי באוניברסיטה העברית בחישוביות עצבית, בהנחייתם של פרופ חגי ברגמן ופרופ' יעקב ריטוב. עבודת הדוקטור שלו נכתבה בנושא "הפחתת ממדים תלוית עידוד כמודל לעיבוד מידע בגרעיני הבסיס".
מלגות, פרסים ומענקים

2015 – פרס מפא"ת לחשיבה יוצרת.
הערות שוליים

↑  בר-גד יזהר | המרכז הרב תחומי לחקר המוח ע״ש גונדה, באתר gondabrain.biu.ac.il
↑  עידו אפרתי, הישראלי שמוביל את המחקר העולמי על טורט מפענח את מנגנון התסמונת, באתר הארץ, ‏24 ביוני 2016
↑  עמוק בתוך המוח, באתר הידען, ‏27 בספטמבר 2010
↑  מחקר בינלאומי על תסמונת טורט: מה גורם לתנועות הלא רצוניות?, באתר vod.alternativli.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258093505171  ISNI: 0000 0000 6836 5998  ORCID: 0000-0002-2999-4083  VIAF: 97647450   WorldCat (עם VIAF): 97647450
יחיאל בנטוב

יחיאל בנטוב (5 בפברואר 1930 – 16 באוגוסט 2024) היה פעיל התיישבות בנגב וראש מועצת אופקים.
ביוגרפיה

יחיאל בנטוב נולד במרוקו, ועם עלותו ארצה ב-1948, שירת בנח"ל והתיישב בנגב. עד 1955 היה מרכז משק יטבתה, שנה לאחר מכן מרכז אזור הערבה מטעם הסוכנות היהודית. הדריך במושבים מבטחים וביטחה, ועד אמצע שנות ה-60 ריכז ותכנן את הקמת היישובים במסגרת גוש מבטחים וגוש השבלים.
תפקידו הציבורי הראשון באופקים היה מזכיר מועצת הפועלים במקום (1966–1969). מ-1969 החל לכהן כראש מועצה מקומית של אופקים. דאג לטפח את אופקים כעיר גנים, כשהוא עומד בראש מבצע הנטיעות במקום. עמד בראש המועצה בזמן קליטת פליטי וייטנאם בישראל ועשה נפשות בקרב עולים להתיישבותם בעיירה.
דוד בן-גוריון הזכיר את יחיאל בנטוב, במכתב לשר הפיתוח ד"ר דב יוסף, לאחר שנפגש עם בנטוב ביוטבתה ב-1953:
שמחתי למצוא מרכז המשק, בחור ממרוקו, ששרת בנח"ל ואינו יכול לזוז מהמקום גם אם ייעזב על ידי האחרים. כבר מזמן לא נפגשתי עם חלוץ מעולה כזה. בחור זה הוא תפארת אדם, חלוץ מופתי, ואם כי אני בטוח שלא קרא מעודו גיתה ולא שמע  שמו, הריהו איש תרבות במובן העליון של מלה זו! למקום יש עתיד מזהיר שכן בראשו עומד אדם, יחיאל שמו, השקול בעיני כנגד כמה חלקות של נח"ל, ואשר בידיו האמונות והנאמנות אפשר למסור גורל המשק!
עם עוזבו את תפקידו כראש המועצה המקומית אופקים, ששנים ספורות לאחר מכן קיבלה מעמד של עיר, עבר לפעילות כיועץ לממסד בנושאי חברה ורווחה וכן בנושאי התיישבות ועיירות פיתוח.
היה בעל השכלה בתחום כלכלה ומינהל.
ספרו האוטוביוגרפי נקרא "ארבעים שנה במדבר" ובו הוא פורש את קורות פעילותו, יחד עם רעייתו אראלה, שהייתה לצדו לאורך כל התקופה, בנגב בכלל ובאופקים בפרט.
יזהר הררי

יזהר הררי, נובמבר 1969
יזהר הררי (16 ביולי 1908 – 1 בפברואר 1978) היה חבר הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, המפלגה הליברלית הישראלית והמערך.
ביוגרפיה > טרום הקמת המדינה

הררי נולד ביפו ליהודית לבית אייזנברג וחיים הררי, ממייסדי תל אביב. אמו יהודית הייתה אשת חינוך וסופרת (בתו של אהרן אייזנברג, ממייסדי רחובות), ואביו חיים היה מחנך עברי, סופר ועסקן.
את לימודיו האקדמיים עשה יזהר הררי בפריז, שם למד מדע המדינה ועיתונאות. בנוסף למד משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים ובסוף שנת 1933 הומלץ לקבל רישיון עריכת דין על ידי המועצה המשפטית הממשלתית.
לפני קום המדינה היה הררי פעיל בארגונים ציוניים: בין השאר כיהן כחבר בוועד הפועל הציוני ובוועדים ציונים נוספים. כמו כן היה חבר בהנהגת "ההגנה", ולאחר קום המדינה שירת בדרגת סגן-אלוף.
ביוגרפיה > פוליטיקה

הררי כיהן במשך שבע קדנציות בכנסת, שבהן עבר מספר מפלגות וכאשר רוב מפלגתו העיקרית נעה ימינה במפה הפוליטית, הררי ומספר חברי כנסת נוספים פנו דווקא לצד השמאלי שלה.
את תחילת דרכו החל במפלגה הפרוגרסיבית, בה כיהן במשך ארבע קדנציות עד הכנסת הרביעית. בכנסת הרביעית, בעת איחוד המפלגה עם המפלגה הליברלית הישראלית כיהן בהמשך הקדנציה בסיעה זו ורץ איתה גם בבחירות לכנסת החמישית.
בכנסת החמישית החליטה הסיעה להתמזג עם גח"ל ולאחר מכן לליכוד, צעד אשר לא היה מקובל על הררי ועל שישה חברי כנסת נוספים, בהם משה קול, שהתפצלו עקב כך מהסיעה והקימו סיעת מרכז עצמאית בשם ליברלים עצמאיים.
במאי 1968, במהלך הכנסת השישית פרש הררי מסיעתו, הליברלים העצמאיים, והצטרף למפלגת העבודה שבהמשך אוחדה למערך, איתם רץ גם לכנסת השביעית.
במהלך כהונתו בכנסת תיפקד הררי בוועדות כנסת רבות בין השאר בוועדת החוץ והביטחון ובועדת החוקה, חוק ומשפט. כמו כן שימש בכנסת הראשונה כיו"ר ועדת הכנסת ובאותה תקופה העביר את החלטת הררי הקרויה על שמו.
בנו של יזהר הררי הוא פרופ' חיים הררי, פיזיקאי בעל שם, ונשיא מכון ויצמן למדע לשעבר.
החלטת הררי

החלטת הררי אשר עלתה לאחר הצעתו של יזהר הררי, היא אחת ההחלטות החשובות ביותר בתולדות המשפט הישראלי. ההחלטה, התקבלה ביום 13 ביוני 1950, קבעה כי הכנסת הראשונה לא תחוקק חוקה למדינת ישראל, וכי החוקה תיכתב בפרקים, הקרויים "חוקי יסוד" שיתאגדו, לבסוף, לכלל חוקת המדינה. כתוצאה מהחלטה זו אין למדינת ישראל חוקה כתובה.
ההחלטה היוותה פשרה אשר תפקידה היה הרצון של הכנסת לשמור על זכותה לחוקק חוקה, ומנגד לדחות את בניית החוקה באופן סופי לזמן בלתי מוגדר.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר חיים הררי (בלומברג)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 497.
↑  Law students diploma day, פלסטיין פוסט, 9 במרץ 1933
↑  27 עו"ד חדשים, דבר, 22 בדצמבר 1933
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
יחסי אוסטריה–קטר

| יחסי אוסטריה–קטר |
| --- | --- |
אוסטריה: קטר (מדינה)


אוסטריה: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 11,586
אוכלוסייה
9,118,988: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 76,916
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה אבסולוטית

שר החוץ האוסטרי אלכסנדר שלנברג (מימין) נפגש עם מקבילו הקטרי מוחמד בן עבד א-רחמן בן ג'אסם אאל ת'אני (אנ') בשולי ועידה בינלאומית נגד המדינה האסלאמית ברומא, יוני 2021
יחסי אוסטריה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין מדינת קטר.
סקירה כללית

היחסים העיקריים בין אוסטריה לבין קטר הם היחסים הכלכליים, בין שתי המדינות התרחש סחר אדיר של 250 מיליון דולר בשנת 2015, הסכום כמעט והכפיל את עצמו משנת 2014. בשתי המדינות קיימת קהילה קטנים של אזרחי המדינה השנייה, הקהילה האוסטרית בקטר מתחילה לגדול לעומת הקהילה הקטרית הדועכת באוסטריה.
מספר ההולך וגדל של חברות אוסטריות מעורבות בשוק הקטרי במגוון דרכים: פעילות, השקעה ועוד, שתי חברות משמעותיות הפועלות בקטר הן חברה לניקוי מים, זו האחראית לסינון המים שמגיעים לצנרות בקטר, וחברה האחראית על כל ציוד הביטחון בנמל התעופה הבין-לאומי חמד.
ייצוג

אוסטריה מיוצגת בקטר בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה ברובע וסט ביי שבדוחה, בירת המדינה.
קטר מיוצגת באוסטריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בווינה, בירת המדינה.