stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טבח שבעה באוקטובר
כוחות הביטחון וההצלה > ביבשה

מפקד מחוז דרום של משטרת ישראל, ניצב אמיר כהן, תושב שדרות, הכריז ב־06:41 על קוד "פרש פלשת", שמשמעותו היערכות חירום נוכח חדירה עוינת, כלומר הקפצתם של כל כוחות המשטרה במחוז לנקודות מפתח. בתוך 40 דקות הגיעו כוחות ימ"מ ראשונים לזירות הלחימה, וכעבור זמן קצר הגיעו שאר לוחמי היחידה. לוחמי צה"ל שהיו בבסיסים הסמוכים ליישובים, בהם לוחמי גדוד 13 של חטיבת גולני, ושוטרי משטרת ישראל, הגיעו להגן על חלק מהיישובים, אך כוחם היה דל בהשוואה לכוח המחבלים ורבים מהם נפגעו. כוח של 23 לוחמי נוחב'ה נועד לפרוץ לבית הסוהר שקמה באשקלון ולשחרר אסירים פלסטיניים הכלואים בו. כוחות מג"ב נטרלו בצומת יד מרדכי את המחבלים שנעו צפונה על שמונה אופנועים לכיוון אשקלון, אשדוד וקריית גת. חלק מהמחבלים חמקו והצליחו להגיע לשדרות, ושם השתתפו בעימותים עם צה"ל והמשטרה.
כרבע שעה אחרי תחילת המתקפה הגיעו מחבלים רבים, רכובים על טנדרים ואופנועים וחמושים היטב, אל מחנה רעים, שבו שוכנת מפקדת אוגדת עזה. תת־אלוף אבי רוזנפלד, מפקד אוגדת עזה, שידר לבור בקריה את פקודת "פרש פלשת". רוזנפלד הורה לפתוח את המפקדה החליפית של אוגדת עזה, אך מחבלי הנוח'בה חסמו את הדרכים למפקדת האוגדה ברעים. חדרי מלחמה במפקדה ברעים הועלו באש או נפגעו ממטחי פצמ"רים. גם התשתיות המבצעיות בבסיס נפגעו. מפקדים מהמטה המבצעי, שהוקפצו מהבית, הועברו בעקבות כך למפקדה החליפית. לאחר קרב של 40–60 דקות, הכניעו 30 מחבלים את השומרים ונעו פנימה אל המפקדה. בחמ"ל הגיפו חיילי צה"ל את דלת הברזל שבכניסה, והנותרים בחוץ המשיכו את הלחימה במחבלים. בד בבד, בחמ"ל האוגדה המשיכו לנהל את הלחימה האוגדתית אל מול מתקפת המחבלים בכל הגזרה. הקרב הסתיים אחרי שש בערב, לאחר 13 שעות של לחימה.
בעקבות פקודת "פרש פלשת" הזניקה חטיבת המבצעים את כלל כוחות הכוננות של צה"ל, ובכלל זה יחידות מובחרות, בהן שייטת 13 ויחידת שלדג, גדודי הצנחנים וביסל"ח. חיילים נוספים נהרו דרומה, חלקם על דעת עצמם. לוחמי יחידות מיוחדות של שלדג, סיירת מטכ"ל, שייטת 13, יהל"ם, הלוט"ר, הימ"ס, היס"מ, החטיבה הטקטית של משמר הגבול, היחידה המבצעית של השב"כ, יחידת מצדה ועוד הוזנקו לקרבות הבלימה.
שלושה גדודי חי"ר: גדוד 931 מחטיבת הנח"ל, גדוד 890 מחטיבת הצנחנים, וגדוד קרקל מחיל הגנת הגבולות הוקפצו בשעות הבוקר של 7 באוקטובר והשתתפו בבלימת המתקפה. יחידות אגוז, מגלן ודובדבן מחטיבת הקומנדו הוקפצו בשעות הבוקר המוקדמות והשתתפו בקרבות בכפר עזה, כיסופים ונחל עוז.
שני מפקדי אוגדות פעילים – תא"ל דן גולדפוס מפקד אוגדה 98 ותא"ל ברק חירם מפקד אוגדה 99 – הגיעו מיוזמתם לעוטף עזה, אספו אליהם כוחות שהיו בשטח וחילקו ביניהם את הפיקוד.
רק כעבור שעות אחדות מתחילת המתקפה הגיעו לוחמי צה"ל בהיקף משמעותי, והחלו לטהר את היישובים ממחבלים. בבוקר של 9 באוקטובר עדיין לא טוהרו הקיבוצים בארי וכפר עזה, ונמשך הקרב בשדרות. לקראת הצהריים הודיע דובר צה"ל כי כל היישובים טוהרו, אך ייתכן שעדיין נמצאים מחבלים בשטח ישראל. ב־10 באוקטובר נהרגו 22 מחבלים בשמונה מוקדים.
כוחות הביטחון וההצלה > באוויר

עם תחילת שיגורי הרקטות בשעה 06:28 הוזנקו לאוויר שני מטוסי קרב מבסיס חצרים. הם פיטרלו כשעה סביב אסדת הגז תמר מחשש לפגיעה בה באמצעות כטב"מ. מבין שתי טייסות מסוקי הקרב, טייסת 113 החזיקה כוננות בצפון וטייסת 190 הייתה בהדממה.
צמד מסוקי קרב שהיה בכוננות מיידית לטובת אוגדת עזה הגיע לעוטף סביב 7:30–8:00 מבסיס רמת דוד שבצפון. מבסיס רמון הגיע מסוק קרב ראשון לעוטף ב־8:32. במשך היום הופעלו עשרה מסוקי קרב AH-64 אפאצ'י ב־28 גיחות. הם ירו פגזי תותחים 30 מ"מ וטילי הלפייר. הופעלו גם כטמ"מי זיק חמושים של חיל התותחנים (שחלקם הגיעו מבסיס פלמחים).
בתחילה הופעלו מסוקי הקרב כדי לעצור את שטף המחבלים והמון האזרחים שנהרו לשטח ישראל דרך הפרצות בגדר הגבול. בהמשך הופעלו המסוקים לטובת הבסיסים והיישובים. בארבע השעות הראשונות מתחילת הקרבות תקפו מסוקי קרב ומטוסי קרב כ־300 מטרות, רובן בשטח ישראל.
כמה מסוקי יסעור הטיסו את לוחמי גדוד 890 של הצנחנים. מחבלי חמאס פגעו באמצעות טיל נ"ט במסוק בדרך ליישוב כרם שלום, הטייס הצליח לנחות ליד כפר מימון והלוחמים התפנו מהמסוק ללא פגע והביאו להצלת המושב. המסוק נותר בוער בשטח. מסוקי ינשוף הטיסו יחידות שונות, בהן את יחידת דובדבן מאזור מעלה אדומים לאזור פרי גן ובארי.
כוחות הביטחון וההצלה > בים

בדקות הראשונות של המתקפה נכחו מול זיקים שתי דבורות וצרעה מפלגה 916 של חיל הים, מאוישות בלוחמים ולוחמות.
סירה מהירה ושש סירות גומי שהובילו מחבלים פשטו אל חוף זיקים ואשקלון. על כל סירה היו בין שישה לשמונה מחבלים. לוחמי פלגה 916 הטביעו שתיים מתוך שבע סירות החמאס ופגעו בכל המחבלים שהיו במים. חמש סירות מחבלים הצליחו להגיע לחוף, אך כוחות צה"ל הרגו את רוב המחבלים. כ־20 מחבלים נהרגו. כמו כן, חיל הים פגע בכלי חקלאי שניסה לפרוץ את גדר הגבול בקרבת החוף ובחוליות מחבלים נוספות ביבשה. כך שובשה החדירה מהים ונמנעה פגיעה בשני אתרים אסטרטגיים הסמוכים לחוף העזתי: מתקן קו צינור הנפט ותחנת הכוח רוטנברג באשקלון.
עם זאת, חלק מהמחבלים הגיעו אל החוף ופגעו בישראלים. חוליות קומנדו ימי של חמאס נחתו בחוף זיקים ורצחו דייגים ומתרחצים ישראלים.
כוחות הביטחון וההצלה > חילוץ תושבים

צה"ל וכוחות המשטרה פעלו כדי לחלץ ישראלים וזרים שהותקפו. הישראלים שלחו בקשות לעזרה באמצעות טלפונים ניידים לקרוביהם, למשטרה ולערוצי התקשורת.
משפחות בקיבוצים הסתגרו בממ"דים. סרן (במיל') אלחנן קלמנזון מעותניאל הגיע לקיבוץ בארי עם אחיו ואחיינו במהלך הקרבות בקיבוץ. הם חילצו ממנו כמאה אנשים. בפעולה זו אלחנן נהרג ואחיו מנחם נפצע.
אלפי אנשים שהיו בפסטיבל המוזיקה נובה ברחו לכל עבר. חלקם ברחו לפרדסים, לשדות, למכולות ועוד. חלקם העמידו פני מתים וכך ניצלו. כעשרה בדואים עסקו בחילוץ ישראלים מהמסיבה ברעים. שלושה מהם נהרגו בפעילות. עווד דראושה, פרמדיק מאכסאל, העניק סיוע רפואי ופינוי לנפגעים בפסטיבל המוזיקה ולבסוף נרצח גם הוא.
כוחות הביטחון ואזרחים פעלו לאיתור וחילוץ נפגעים מאזור הקרבות. לוחמים ותיקים, בהם אלוף (מיל') יאיר גולן, אלוף דוד זיני, אלוף (מיל') נועם תיבון, תא"ל רומן גופמן, תא"ל עופר וינטר, תא"ל יעקב הלר ואל"ם (מיל') ליאון בר, שנהרג, הגיעו לאזורי הקרבות וסייעו בלחימה ובחילוץ נפגעים.
ביום השני ללחימה הגיעו לשטחי הלחימה, ברכבי שטח, כ־600 מתנדבים בדואים ישראלים, רובם משבט אל עזאזמה, והחלו לחפש נעדרים. בשלב מאוחר יותר התלוו אליהם שוטרים ומאבטחים. הם חילצו מאות אנשים בעשרות מוקדים.
כוחות הביטחון וההצלה > המערך הרפואי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כוחות הביטחון וההצלה > המערך הרפואי > מתקפות חמאס על צוותים רפואיים

מחבלי חמאס תקפו במכוון צוותים רפואיים, אמבולנסים, מרפאות ומתקנים רפואיים. תשעה רכבי הצלה נשרפו והושבתו ואנשי רפואה נרצחו ונפצעו. בקיבוץ סופה הותקף אמבולנס בידי מחבלים. הם ירו בגלגליו ונטרלו אותו. האמבולנס של קיבוץ ניר עוז נשרף כליל בידי מחבלים. בכיסופים ירו מחבלים ברפי סמט, נהג האמבולנס של הקיבוץ ופצעו אותו. על אף פציעתו הוא טיפל בפצוע אחר מהקיבוץ. כשיצא מביתו גילה שהמחבלים פגעו בצורה קשה באמבולנס היישובי. באופקים ירו המחבלים לעבר אמבולנס של מד"א ורצחו את נהגו, אהרון חיימוב. האמבולנס של מנהל תחנת מד"א באופקים, דני שטקרמן, הותקף בידי חוליית מחבלים בצומת אורים ונהגו נפצע. בשדרות, האמבולנס של מתנדב מד"א, חננאל ג'ראפי, נורה בידי מחבלי חמאס. ג'ראפי נפצע, חולץ בידי פרמדיקים מתחנת מד"א בשדרות ופונה לבית החולים. מתנדב מד"א מקיבוץ אורים, דייוויד הולצר, העיד על ירי מכוון לעבר אמבולנס סמוך לאורים, ירי שאף תועד. במסיבה ברעים ירו המחבלים רקטת RPG לעבר אמבולנס שבו היו פצועים ואנשי צוות, האמבולנס נשרף כליל ונרצחו בו כעשרה בני אדם. בין הנרצחים באמבולנס היו שני גבאי ואליקים ליבמן, שגופותיהם זוהו רק זמן רב לאחר הטבח. כן נרצח במסיבה הפרמדיק עווד דראושה בעת שהעניק סיוע רפואי לנפגעים. בקיבוץ כפר עזה פתחו מחבלים מחופשים לחיילי צה"ל באש לעבר אמבולנס של איחוד הצלה, חיילים שהיו במקום הרגו את המחבלים והצוות ניצל. בבארי הותקפה מרפאת היישוב, שבה רוכזו פצועים שנפגעו במתקפה. נרצחו במרפאה בין השאר ד"ר דניאל לוי והפרמדיקית עמית מן, שטיפלו בפצועים. שלש רקטות שירה חמאס פגעו במרכז רפואי ברזילי באשקלון; רקטות פגעו במחלקות נשים והיריון בסיכון ובאגף בריאות הילד וגרמו נזק רב.
מנכ"ל מד"א, אלי בין, תיאר את תקיפות צוותי ההצלה במכתב למזכ"ל האו"ם: "הפרמדיקים שלנו נמצאו כשהם עדיין עוטים את כפפות הטיפול, כאשר מחבלי החמאס רצחו אותם. נהגי האמבולנסים שלנו נרצחו בדם קר על מושב הנהג בדרכם להציל חיים. האמבולנסים שלנו נשרפו ונפגעו מאש מחבלי החמאס כדי למנוע מהצוותים שלנו להציל חיים באמצעותם". דו"ח של ארגון רופאים לזכויות אדם קבע כי אירועי תקיפת צוותי ההצלה בידי חמאס ב־7 באוקטובר "מצביעים על דפוס פעולה של פגיעה מכוונת בצוותי הצלה ומתקני רפואה", וקרא לחקור את העדויות והדיווחים כפשעי מלחמה.
כוחות הביטחון וההצלה > המערך הרפואי > ויסות פצועים בין בתי החולים

בימים הראשונים למערכה נמתחה ביקורת על משרד הבריאות שלא ויסת את הפצועים בין בתי החולים. רוב הפצועים הועברו לסורוקה ולברזילי, ואילו בתי החולים במרכז שהועמדו במצב חירום לא קיבלו פצועים. גורמים במערך הרפואי אף ציינו שחוסר הוויסות עלה בחיי אדם.
אבידות נפש ורכוש > הרוגים ופצועים

במתקפה נהרגו ונטבחו כ־1,163 אזרחים ישראלים וזרים, מתוכם 779 אזרחים, 329 חיילים, 58 שוטרים ו־10 אנשי שב"כ (שבעה מהם לוחמים מצוות טקילה). 251 אנשים נחטפו לרצועת עזה.
הנרצחת הצעירה ביותר הייתה נעאמה אבו ראשד מאבו קרינאת. אימה נורתה והיא יולדה בניתוח חירום, אך נפטרה 14 שעות לאחר היוולדה. הנרצח המבוגר ביותר היה משה רידלר, ניצול שואה מקיבוץ חולית שהיה בן 91.
יותר מ־3,300 פצועים מהמתקפה הובאו לבתי חולים, בהם בית החולים סורוקה, המרכז הרפואי קפלן, המרכז הרפואי שמיר ומרכז רפואי ברזילי. אזרחים נקראו לתרום דם.
בין ההרוגים בחילופי אש עם המחבלים היו ראש המועצה האזורית שער הנגב, אופיר ליבשטיין; אלוף־משנה אסף חממי, מפקד החטיבה הדרומית באוגדת עזה, שנהרג בהגנה על נירים, וגופתו נחטפה לעזה, אלוף־משנה יהונתן שטיינברג, מפקד חטיבת הנח"ל; אלוף־משנה רועי לוי, מפקד היחידה הרב־ממדית, שנהרג בקרב בקיבוץ רעים, סגן אלוף יהונתן צור, מג"ד סיירת נח"ל, רס"ן חן בוכריס, סגן מפקד יחידת מגלן, ושני מפל"גים בסיירת מטכ"ל: רס"ן אריאל בן משה ורס"ן טל (טלכו) כהן.
58 שוטרים ולוחמי מג"ב נהרגו בקרבות. בין ההרוגים היו מפקדי תחנות רהט ושגב שלום ותשעה לוחמי ימ"מ, המספר הגדול ביותר של לוחמים ביחידה שנהרגו ביום אחד בהיסטוריה של היחידה.
21 ערבים־ישראלים, רובם בדואים, נרצחו במתקפה מפגיעת רקטות ומירי של מחבלים. מהנרצחים הבדואים ארבעה היו מהיישוב אל־באט, שלושה מרהט, שלושה מערערה בנגב, שניים מאל־באט כחלה, שניים מאבו תלול, אחד מתל שבע ואחד מכסיפה.
בין הנרצחים במתקפה היו גם אזרחים זרים: 39 פועלים תאילנדים; עשרה סטודנטים נפאלים לאגרונומיה שנרצחו בעלומים; ארבעה אזרחים פיליפינים, בהם שלושה שעבדו בסיעוד קשישים בעוטף ואחת במסיבה ברעים; שני מטפלים סיעודיים מסרי לנקה שעבדו בבארי; ושלושה פועלים סינים שנרצחו בשדרות.
חלק מגופות ההרוגים הושחתו באמצעות שיסוף גרונות, מלכוד גופות ברימונים, שרֵפת גופות ושרפת אנשים חיים. ואף עריפת ראשים. כמו כן ישנן עדויות רבות למעשי אונס והתעללות מינית בנשים טרם רציחתן. בהקלטה של אחד המחבלים מטלפון של אחת הנשים שרצח הוא התגאה באוזני משפחתו: "הרגתי עשרה יהודים במו ידיי". משרד הבריאות ופסיכיאטרים הזהירו מצפייה בסרט מ־7 באוקטובר שהפיק דובר צה"ל, בנימוק שהצפייה עלולה לגרום טראומה נפשית לצופה.
חלק משרידי גופות הנרצחים אותרו על ידי ארכאולוגים של רשות העתיקות בשל מצבן.
יש עדויות לכך שצה"ל הורה ליחידות הלוחמות שלו לפעול על פי "נוהל חניבעל", אך בלי לציין באופן ברור את השם המפורש הזה. ההוראה הייתה לעצור "בכל מחיר" כל ניסיון של מחבלי חמאס לחזור לעזה, גם אם הם מחזיקים בחטופים. בשבוע שלאחר המתקפה בדקו חיילי יחידות מובחרות כ־70 כלי רכב שנותרו בשטח שבין יישובי העוטף לרצועה. כלומר, כלי רכב שניסו להגיע לעזה אך ספגו בדרך ירי ממסוק קרב, כטמ"ם או טנק. לפחות בחלק מהמקרים, כל מי שהיה ברכב נהרג. תחקירים מצאו שצה"ל הפעיל נוהל חניבעל כלפי חיילים ואזרחים בכמה מקומות שאליהם חדרו מחבלים.
| זירה | מספר הרוגים |
| --- | --- |
הטבח במסיבה ברעים: 365
הטבח בבארי: 100
הטבח בכפר עזה: 60
הטבח באופקים: 35
הטבח בניר עוז: 38
קרב שדרות: 41
הטבח בנתיב העשרה: 21
הטבח בחוף זיקים: 17
הטבח בכיסופים: 18
הטבח בחולית: 12
הטבח בנחל עוז: 12
מתקפת הטרור על ניר יצחק: 5
אבידות נפש ורכוש > אלימות מינית

במתקפת הפתע ביצעו מחבלי חמאס תקיפות מיניות והתעללות מינית בהיקף נרחב נגד גברים, נשים ונערות ישראלים. נטען כי ההיקף והשיטתיות של פשעים אלה, לצד הרציחות והעינויים של תושבי ישראל, עונים על ההגדרה של פשעים נגד האנושות, ואף רצח עם. לפי העדויות, הפשעים כללו אונס, אונס קבוצתי, הטלת מומים והשחתה מכוונת של איברי המין של הקורבנות.
מחבלי חמאס שנעצרו על ידי כוחות הביטחון הישראליים הודו כי קיבלו פקודות מפורשות לתקוף מינית נשים ישראליות. על פי עדויות שהגיעו לאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל, תקיפות אלה התרחשו בכל הזירות שבהן פעלו מחבלי חמאס במהלך המתקפה, כולל בטבח בנובה, בבתים בעוטף עזה ובבסיסי צבא. מחבל אחד אמר שניתנה לו פקודה לאנוס גופות.
ב־21 בפברואר 2024 פרסם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית דו"ח על ההתעללויות המיניות במהלך הטבח. לפי הדו"ח, "מחבלי חמאס תקפו מינית בכל סוגי הזירות ב־7.10, בשיטתיות ובסדיסטיות בלתי נתפסת. לא רק נשים וילדות, גם ילדים וגברים נפגעו. רבים ממעשי האונס בוצעו בצורה קבוצתית, תוך שיתוף פעולה בין המחבלים המתעללים. לעיתים קרובות, בוצע האונס מול קהל – בני זוג, משפחה או חברים – באופן שנועד להגביר את הכאב וחוסר האונים של כל הנוכחים ולזרוע אימה נוספת".
ב־4 במרץ 2024 התפרסם דו"ח של צוות מיוחד של האו"ם לענייני אלימות מינית בסכסוכים. הדו"ח מתבסס על ראיונות עם ניצולים ועדים לטבח, חטופים ששוחררו, אנשי כוחות הצלה, וכן על צילומים מהמתקפה ומפגשים עם נציגים של רשויות וכוחות הביטחון. הדו"ח קובע כי במתקפת חמאס על ישראל ב־7 באוקטובר בוצעו תקיפות מיניות, והפגיעה המינית ממשיכה כלפי חטופות וחטופים המוחזקים ברצועה. עם זאת קובע הדו"ח שלא ניתן לקבוע את היקף התקיפות המיניות, וייתכן שההיקף לא ייוודע לעולם.
אבידות נפש ורכוש > חטופים

המחבלים חטפו 251 אנשים וגופות במהלך הטבח משטח ישראל אל רצועת עזה. רוב החטופים היו אזרחים, לרבות נשים, ילדים וקשישים, וכן כמה עשרות עובדים זרים (רובם מתאילנד) ותיירים. רק מיעוטם היו חיילי צה"ל, שנחטפו מהבסיסים הסמוכים לגבול. בנוסף, עוד לפני מתקפת הפתע, החזיק חמאס בארבעה ישראלים: האזרחים אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, ובגופותיהם של חיילי צה"ל הדר גולדין ואורון שאול שנהרגו במבצע צוק איתן ב-2014. בסך הכול, לאחר מתקפת הפתע, החזיק חמאס ב-255 חטופים מישראל – חיים ומתים, מתוך 251 החטופים שנחטפו במהלך הטבח 138 שוחררו בחיים, 40 גופות חולצו מעזה עד 8 בפברואר 2025. 73 נותרו חטופים, מתוכם 34 נהרגו וגופותיהם מוחזקות בשבי.
אבידות נפש ורכוש > נזק לטבע ולרכוש

הנזקים הישירים כתוצאה מהמתקפה הם חסרי תקדים: לפי נתוני הממשלה, ביישובי העוטף, בהם התחוללה עיקר המתקפה, נגרם נזק של יותר מ־5 מיליארד שקלים. הפגיעה בחקלאות מוערכת לבדה במאות מיליוני שקלים. לפי משרד האוצר, הנזק שנגרם גדול פי חמישה משאר המבצעים הצבאיים ומלחמות ישראל בעשורים האחרונים. יותר מ־2,000 מבנים בעוטף עזה נפגעו בדרך זו או אחרת, ונגרם נזק כבד לתשתיות, לרבות כבישים, קווי חשמל, מים, תקשורת ועוד. יותר מ־10,000 כלי רכב נהרסו ויצאו מכלל שימוש. מהירי הרקטי נפגעו אלפי מבנים בדרום ועד גוש דן. דונמים רבים נשרפו כליל ובעלי חיים רבים מצאו את מותם, בהם עשרות כלבים שנורו בידי המחבלים.
אבידות נפש ורכוש > נזק לטבע ולרכוש > מעשי ביזה ביישובי העוטף

לצד מעשי הרצח, האונס והחטיפות, התרחשה ביישובי העוטף ביזה בהיקף רחב. היא בוצעה ברובה בידי אזרחים תושבי עזה, שהגיעו בעקבות מחבלי חמאס ושאר ארגוני הטרור. בקיבוץ בארי תועדו מעשי ביזה שבהם השתתפו גם נשים וילדים עזתים. לפי הניו יורק טיימס, הבוזזים "התמקדו בהתקפה שלהם על החלקים המערביים של הקיבוץ, האזור שהיה הקרוב ביותר לעזה. הם בזזו את השכונות הללו בית אחר בית". גם מחבלי החמאס השתתפו בביזה. נבזזו גם בעלי חיים. הם בזזו בין היתר ציוד רפואי של ארגון יד שרה. בציוד שנבזז לעזה היו גם 15 טרקטורים גדולים של חברת ג'ון דיר. החברה, שהבחינה בכך, נטרלה אותם מרחוק. מעשי ביזה נרחבים היו גם בקיבוץ ניר עוז שנכבש בידי החמאס למשך שעות ארוכות. משחקי ילדים וחפצים אחרים שנבזזו נמצאו בח'רבת אחזעה בידי כוחות צה"ל, ובחניית בית החולים נאצר בח'אן יונס, נמצא רכב שנבזז. בנתיב העשרה בזזו מחבלים בתי תושבים בזמן שאלו הסתגרו בממ"דים וגנבו כסף ורכוש. בכפר עזה בזזו מחבלים את בית הקפה "קפה בסיבוב", ואחר כך שרפו אותו.
תגובות לאחר המתקפה > תגובות בישראל

ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הגיע למוצב הפיקוד העליון בערך בשעה 9:00. בשעה 11:30 בבוקר 7 באוקטובר, 5 שעות לאחר תחילת המתקפה, יצא נתניהו אל הציבור בהצהרה ראשונה והודיע: "אנחנו במלחמה". עוד אמר כי הורה לראשי מערכת הביטחון "לטהר את היישובים, לבצע גיוס מילואים נרחב ולהשיב מלחמה שערה בעוצמה ובהיקף שהאויב לא הכיר."
הקבינט המדיני־ביטחוני התכנס לדיון משעה 14:45 עד 16:20. בשעה 22:16 מסר נתניהו הודעה נוספת לתקשורת, שבה אמר כי "צה"ל יפעיל מייד את כל עוצמתו כדי להשמיד את יכולות חמאס". שר הביטחון יואב גלנט אמר ש"נשנה את פני המציאות ברצועת עזה 50 שנה קדימה".
ב־7 באוקטובר בערב, בתגובה לפתיחת המתקפה, חתם שר האנרגיה ישראל כ"ץ על צו המורה להפסיק את אספקת החשמל לרצועת עזה. יומיים לאחר מכן הנחה לנתק את אספקת המים לרצועה.
ב־8 באוקטובר החליט הקבינט המדיני־ביטחוני על "נקיטת פעולות צבאיות משמעותיות" והחלה ההיערכות למלחמת חרבות ברזל.
ב־11 באוקטובר הודיעו בני גנץ ובנימין נתניהו על הקמתה של ממשלת חירום משותפת. נשיא המדינה, יצחק הרצוג, ציין כי "מאז השואה לא נרצחו יהודים רבים כל כך ביום אחד".
חברים בודדים בממשלה הודו בכישלונם. שר האוצר בצלאל סמוטריץ' ערך ב־15 באוקטובר מסיבת עיתונאים ובה אמר כי הוא "לוקח אחריות על מה שהיה ומה שיהיה". "צריך להודות ביושר, כאב ובראש מורכן – נכשלנו. הנהגת המדינה ומערכת הביטחון נכשלה בשמירה על ביטחון תושביה", אמר סמוטריץ'. כמה מחברי הליכוד, דוגמת השר יואב קיש וח"כ אליהו רביבו, קיבלו אחריות וביקשו סליחה מהציבור. ראשי מערכת הביטחון הודו בכישלונם. הרמטכ"ל הרצי הלוי הצהיר ב־12 באוקטובר: "צה"ל אחראי לביטחון המדינה ואזרחיה, ובשבת בבוקר בעוטף עזה לא עמדנו בזה". ראש השב"כ רונן בר כתב באיגרת לעובדי הארגון ולבני משפחותיהם: "לא הצלחנו לייצר התרעה מספקת... האחריות על כך היא עליי". ראש אמ"ן אלוף אהרון חליוה כתב באיגרת לאנשי אמ"ן: "אמ"ן תחת פיקודי כשל במתן התרעה למתקפת הטרור שביצע חמאס... וכראש אמ"ן אני נושא באחריות המלאה לכישלון". אהרון חליוה ומפקד יחידת 8200 יוסי שריאל התפטרו בקיץ 2024. ראש המל"ל, צחי הנגבי, שהעריך לפני המתקפה כי חמאס מורתע, טען: "זאת טעות שלי, שמשקפת את הטעות של כל גורמי ההערכה לאורך שנים רבות". בשב"כ, שלפי התחקיר החיצוני שביצע עמדתו היתה שחמאס לא מורתע, התפטרו לפחות שישה גורמים ניהוליים-פיקודיים בדרגות בכירות ובדרגות ביניים.
ימים אחדים לאחר המתקפה החלו הפגנות מול הקריה בתל אביב שקראו לשחרור השבויים. בעקבות המתקפה השוו רבים בישראל את חמאס לנאצים ולדאעש.
ב־21 באוקטובר 2023 פורסם ששב"כ הקים גוף ששמו חפ"ק ניל"י, שמטרתו לזהות ולהרוג את כל פעילי הנוח'בה של חמאס שהשתתפו בפשיטה וחזרו לעזה. פורסם שחלק ממשתתפי הפשיטה כבר נהרגו. ב־26 באוקטובר החלה הלחימה הקרקעית ברצועת עזה.
ראשי הממשלה לשעבר נפתלי בנט ויאיר לפיד התראיינו לרשתות התקשורת הזרות, נטלו חלק במערך ההסברה הישראלית במלחמת חרבות ברזל, והצדיקו את התגובה הישראלית. בנט השווה את חמאס לנאצים.
אמנים רבים פרסמו הודעות תמיכה במהלכים הישראלים, וחלקם אף סייעו בתרומות. חלק מהאמנים, בהם עידן עמדי (שהיה לוחם בחיל ההנדסה הקרבית), התגייסו למילואים. אמנים רבים החלו לבטא ביצירתם את שאירע מאז המתקפה.
תגובות לאחר המתקפה > תגובות החברה המוסלמית בישראל ושאר העולם

האיחוד העולמי של חכמי דת מוסלמים, היושב בקטר, פרסם ב־7 באוקטובר 2023 הודעת תמיכה במתקפת הטרור של חמאס. ב־21 באוקטובר הוא פרסם פסק הלכה שלפיו המתקפה של תושבי רצועת עזה ו”פלסטין” היא ג’יהאד על פי ההלכה, כלומר חובה החלה עליהם לשחרר את אדמתם. פסק ההלכה הדגיש, שהסיוע לתושבי עזה ו”פלסטין” הוא חובה הלכתית החלה על כל המוסלמים, כל אחד על פי מעמדו ויכולתו, ובכל אמצעי אפשרי – בהקרבת חיים, בכסף, במילים, בהפגנות, בעמדה מדינית ועוד.
תגובות לאחר המתקפה > תגובות החברה המוסלמית בישראל ושאר העולם > ברשות הפלסטינית

בסקר שנעשה בין 31 באוקטובר ל־7 בנובמבר 2023 בקרב מדגם מייצג של האוכלוסייה הפלסטינית ביהודה ושומרון ובצפון רצועת עזה, הביעו 59% תמיכה חזקה במתקפה ועוד 16% הביעו תמיכה מסוימת. בקרב הנשאלים מיהודה ושומרון הביעו 68% תמיכה חזקה במתקפה, ואילו בקרב תושבי דרום רצועת עזה הביעו רק 47% תמיכה חזקה במתקפה. בסקר שנערך בין 22 בנובמבר ל־2 בדצמבר, בזמן ההפוגה במלחמת חרבות ברזל בנובמבר, ענו 72% מהנשאלים שחמאס פעל בצורה נכונה כשיזם את המתקפה; 82% בגדה המערבית ו־57% בעזה תמכו בכך. בעזה חשבו 37% מהנשאלים שזו הייתה טעות ובגדה המערבית חשבו כך 12%. 89% ענו שחמאס לא ביצע פשעי מלחמה במלחמה. 85% ענו שהם לא צפו בסרטונים שפרסמו כלי תקשורת בינלאומיים המציגים מעשים או זוועות שביצעו אנשי חמאס נגד אזרחים ישראלים ב־7 באוקטובר, כמו הרג של נשים וילדים בבתיהם, והרוב גם טען שחמאס לא ביצע אותם. באוגוסט 2024 אותרו מסמכים של מנגנון הביטחון הכללי של חמאס, שלפיהם חמאס זייף תוצאות של סקרים בקרב תושבי עזה. לפי המסמכים, כשנשאל הציבור העזתי במרץ 2024 אם החלטת חמאס לתקוף את ישראל ב־7 באוקטובר הייתה נכונה, 64.4% השיבו כי היא הייתה שגויה. אבל חמאס שינה את התוצאות ופרסם ש־71.3% תמכו במתקפה על ישראל (בתוצאות האמת רק 30.7% תמכו במתקפה). לפי גורמים פלסטיניים, חמאס ידע את תוצאות האמת אך העביר לסוקר תוצאות מזויפות במשך יותר משנה.
מחמוד עבאס כינס ב־7 באוקטובר ישיבת חירום של הרשות הפלסטינית, שבה הדגיש את זכותם של הפלסטינים להגן על עצמם. לאחר כמה ימים הוא גינה פגיעה באזרחים על ידי שני הצדדים. לדבריו הרשות הפלסטינית התנגדה לאלימות ותמשיך בפעולה פוליטית להשגת מטרותיה. בהמשך הוא פרסם ציוץ שבו גינה את מתקפת חמאס, אך מחק אותו. במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל עבאס קרא לחמאס "להשלים במהירות" את עסקת החטופים, כדי "לחסוך מהעם הפלסטיני אסון נוסף עם השלכות לא פחות חמורות מהנכבה של 1948".
מוחמד אשתייה, ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, סירב לגנות את המתקפה וטען שהאשמה היא על ישראל, שכן הפלסטינים קוראים כבר 75 שנה לפתרון של בעיית הנכבה וגינוי צריך להיות על הרג כל אזרח. עבאס זכי, חבר הוועד המרכזי של פת"ח, הודה לחמאס על ביצוע המתקפה. בתגובה, נאמר בפת"ח שעבאס זכי מייצג את עצמו ולא את עמדות פת"ח. ג'מאל אל־חוואיל, חבר המועצה המהפכנית של פת"ח (ער'), אמר: "ברצון אללה, נראה בגדה המערבית מראות דומים כמו שעשינו בעוטף עזה. כוחות הביטחון של הרשות צריכים להצטרף ללחימה". לדבריו, בפת"ח צריכים לוותר על תמיכה בפתרון שתי המדינות.
ב־19 בנובמבר 2023 הפיצה הרשות הפלסטינית בעולם מסמך, שבו טענה כי צה"ל הוא שהרג את המבלים במסיבת נובה. למחרת הסירה הרשות הפלסטינית את המסמך מהאתר שלה ומחשבונותיה ברשתות החברתיות, ולפי דובר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, הרשות הפלסטינית הבהירה שהמסמך אינו משקף את עמדתה הרשמית.
בסוף נובמבר 2023 אמר ג'יבריל רג'וב שמתקפת הפתע הייתה תגובה טבעית לכיבוש של ישראל וחלק ממלחמת ההגנה של הפלסטינים.
בסוף דצמבר 2023 אמר אוסאמה אל־עלי, השגריר הפלסטיני בעמאן וחבר המועצה הלאומית הפלסטינית המייעצת לתנועת הפתח, שחמאס עשה טעות והביא "100 קטסטרופות על עזה".
לאחר ביקורת של חמאס על החלטתו של אבו מאזן למנות ראש ממשלה פלסטיני חדש, מוחמד מוסטפא, יצא הפתח במתקפה נגד חמאס והאשים אותו כי יזם את המתקפה של 7 באוקטובר 2023 בלי להתייעץ עם המערכת הפלסטינית, ובכך כפה עליהם אסון "גדול יותר מהנכבה של 1948".
תגובות לאחר המתקפה > תגובות החברה המוסלמית בישראל ושאר העולם > בקרב ערביי ישראל

חבר הכנסת איימן עודה טען כי דבר אינו מצדיק פגיעה בחפים מפשע וגינה את התנהגות חמאס, שהרג יהודים וערבים בישראל. הוא גם גינה פגיעה בחפים מפשע בעזה, וטען כי שלום על בסיס שתי מדינות הוא הדרך למנוע פגיעות כאלה. כן פנה עודה לאזרחים ערבים בישראל וביקש מהם להימנע מאלימות.
בזמן המתקפה היו כמה יוזמות של ערבים ישראלים לאיתור נעדרים, חילוץ וטיפול רפואי בישראלים מתוך שטחי האש, תוך סיכון חייהם של המחלצים שחלקם נהרגו במסגרת פעילותם. בדואים כתבו שהם רוצים להתנדב ללחימה במסגרת צה"ל והמשטרה, ולסייע בכל דרך אפשרית. חבר הכנסת אחמד טיבי הקים מוקד סיוע לאזרחים יהודים וערבים שמופעל בידי מתנדבים יהודים וערבים, בין היתר לשם סיוע למשפחות נעדרים. עמותת "נשים בדואיות למען עצמן" פתחה חמ"ל למען תושבי הדרום שנפגעו, בדואים ויהודים. החמ"ל מעניק סיוע במוצרים ובתמיכה נפשית.
מייד אחרי המתקפה הוקם "משמר לשותפות ערבית־יהודית בתל אביב–יפו" המונה כ־500 אנשים, יהודים וערבים. מטרת המשמר להגיע לנקודות חיכוך אפשריות ולהרגיע מתחים. אמיר בדראן, פוליטיקאי מקומי הקשור ליוזמה, שוחח עם ארגוני ערבים כמו האגודה למען ערביי יפו, המועצה האסלאמית הנבחרת ביפו, ועדי שכונות ערביות, שייח'ים ואימאמים וטען כי כולם מזועזעים מהמתרחש ופועלים כדי למנוע אלימות והסתה. יוזמה דומה קיימת כבר שנתיים בין יישובים בכרמל ותושבי פוריידיס. קבוצה של כ־600 תושבים בחיפה, ערבים ויהודים, נרתמה למען ניקוי מקלטים ציבוריים בעיר.
באום אל־פחם יזמה תנועת חיראק שיירת מכוניות לתמיכה בחמאס. מארגן ההפגנה נעצר. אוניברסיטת חיפה השעתה ארבעה סטודנטים ערבים שהביעו תמיכה בחמאס ברשתות החברתיות.