ג'וזף מרפי
ביוגרפיה

מרפי נולד ב-20 במאי 1898 בעיירה קטנה במחוז קורק שבאירלנד לדניס מרפי, כומר ופרופסור בבית הספר הלאומי של אירלנד שהיה מוסד ישועי, ולאלן לבית קונלי, הייתה עקרת בית. היו לו עוד אח ואחות קטנים ממנו. ג'וזף גדל בבית קתולי אדוק, אביו טיפח בבנו את הרצון ללמוד ולדעת.
אירלנד סבלה באותה תקופה מאחת התקופות הרבות של שפל כלכלי שעברו עליה, ומשפחות רבות רעבו ללחם. אף שדניס מרפי עבד כל הזמן, הכנסתו הספיקה בקושי לפרנסת משפחתו.
ג'וזף הצעיר למד בבית הספר הלאומי והצטיין בלימודיו. הוריו עודדו אותו ללמוד בסמינר להסמכת כמרים והוא התקבל לסמינר ישועי, אך בשנות העשרה המאוחרות החל להציב סימני שאלה על הדוקטרינה הישועית הקתולית ועזב את הסמינר. מכיוון שהתעניין ברעיונות חדשים ושאף להתנסות בחוויות חדשות, דבר שלא יכול היה לעשות באירלנד הקתולית, ג'וזף עזב את משפחתו והיגר לאמריקה. הוא הגיע למרכז המהגרים ב"אליס איילנד" כשבכיסו $5 בלבד. למזלו מצא חדר בבית דירות וחלק אותו עם רוקח שעבד בבית מרקחת מקומי.
שליטתו של מרפי בשפה האנגלית הייתה דלה מאוד משום שבביתו דיבר גאלית. הוא החל לעבוד כפועל, ומשכורתו הספיקה לקניית אוכל ולתשלום שכר דירה בלבד. הוא התיידד עם שותפו לדירה וכאשר התפנתה משרה בבית המרקחת בו עבד חברו, המליץ עליו חברו והוא התקבל לעבודה כעוזר לרוקח. זמן קצר לאחר מכן החל ללמוד רוקחות. בשל להיטותו ללמוד, עבר מרפי את הבחינות בתוך זמן קצר ונעשה לרוקח מוסמך. לאחר שנים מספר קנה בית מרקחת וניהל עסק מצליח.
כאשר ארצות הברית הצטרפה למלחמת העולם השנייה, התגייס מרפי לצבא ושירת כרוקח ביחידת הרפואה של גדוד 88 של חיל הרגלים. באותה תקופה התחדש העניין שגילה בדת והוא הרבה להרהר על אמונות רוחניות שונות. כשהשתחרר מהצבא בחר שלא לעסוק עוד ברוקחות. הוא הרבה לנסוע ולמד באוניברסיטאות שונות בארצות הברית ומחוצה לה.
מרפי נמשך לדתות המזרח הרחוק ונסע להודו ללמוד אותן לעומק. הוא למד על תורות עיקריות וכיצד הן התהוו. הוא למד גם את תורותיהם של פילוסופים שונים, מימי קדם עד זמננו. האדם שהשפיע עליו יותר מכל היה ד"ר תומאס טראוורד, ששימש שופט והיה גם פילוסוף ורופא. מרפי למד ממנו על פילוסופיה, תאולוגיה, משפטים ואף מיסטיקה ומסדר הבונים החופשיים. מרפי נעשה חבר במסדר זה, ובמהלך השנים הגיע לדרגה 32 במסדר הסקוטי. עם שובו לארצות הברית, בחר מרפי להיות כומר ולהפיץ את הידע הרחב שרכש לכלל הציבור. הוא ייסד בלוס אנג'לס כנסייה משלו, שהתנגדה לרעיונות הקתוליים. עד מהרה התפשטה השמועה על המסר האופטימי, מלא התקווה שהפיץ, ולכנסייה הצטרפו המוני אנשים.
מרפי תמך בתנועת "חשיבה חדשה" שפיתחו בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 פילוסופים והוגי דעות רבים אשר כתבו, הטיפו, ויישמו גישה חדשה לחיים. הם גילו כי אפשר להשיג את הדברים שאנו רוצים בהם באמת בעזרת אורח חשיבה וגישה לחיים המשלבים בין המטפיזי, הרוחני והפרגמטי. כנסייתו של ד"ר מרפי כונתה "כנסיית המדע האלוהי", ושם הועברו הרבה סמינרים ותוכניות לימוד, הכשירו גברים ונשים כמטיפים בכנסייה. במהלך השנים, הצטרפו לכנסייתו כנסיות אחדות, ויחד הקימו את "פדרציית המדע האלוהי". מרפי היה אחד המנהיגים שסייעו להקמת בית הספר למדע האלוהי בסנט לואיס, מיזורי.
רבים באו לשמוע את הרצאותיו של מרפי וכ-1,500 איש באו לדרשת יום ראשון בכנסייה. עקב הצטרפות ההמונים, הכנסייה שהקים מרפי עברה פעמיים למקומות יותר גדולים ולבסוף התיישבה בלגונה הילס שבקליפורניה. כדי להגיע אל האנשים הרבים שרצו להאזין לד"ר מרפי, הוא קיבל תוכנית שבועית ברדיו שלה האזינו יותר ממיליון בני אדם[דרוש מקור]. תוכניות הרדיו הוקלטו ונמכרו בכנסיות אחרות, חנויות ספרים ונשלחו בדואר.
יחסי העבודה של מרפי עם מזכירתו ג'ין רייט התפתחו לרומן, והם נישאו. באתה העת, שנות ה-50, בני הזוג מרפי החלו להוציא סדרת חוברות וספרונים. הביקוש להם היה גדול מההיצע, והייתה דרישה להפצה גדולה יותר של ספרים וקלטות, וד"ר מרפי הוזמן להרצאות בכל רחבי המדינה ואף למדינות שונות בעולם. נהג להופיע גם בפני אסירים בבתי כלא והעניק להם השראה ומשמעות לחיים.
בהרצאותיו עסק בחשיבות התת מודע והסביר את עקרונות החיים המבוססים על האמונה באל אחד, ה"אני הנני". מרפי חיפש תמיד דרכים פשוטות להצגת המסר שלו, ורבים העידו כי השיגו בעזרת הקלטות והספרים שלו את המטרות אליהן שאפו. ההנחה הבסיסית של מרפי היא כי הפתרון לכל בעיה מצוי באדם עצמו. כדי לשפר את חייכם, עליכם לשנות את המחשבות והאמונות שלכם ולא לשנות את הגורמים החיצוניים.
מרפי כתב יותר מ-30 ספרים. ספרו הידוע ביותר, "כוחו של התת-מודע", יצא לאור לראשונה בשנת 1962. על פי האתר המוקדש למכירת כתביו, נמכרו מיליוני עותקים מהספר ברחבי העולם.
ג'וזף מרפי נפטר בדצמבר 1981. אשתו, ד"ר ג'ין מרפי, המשיכה להפיץ את תורתו לאחר מותו.