stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בגדי אבל
לבוש לבן בבגדי אבל

בגדי האבל המודרניים מקורם בכנסייה הנוצרית. לבוש שחור מסמל העדר שמחה.
בלוויה של ריצרד השני בשנת 1400 הבגדים היו בזהב ובשחור. נושאי הלפידים בלוויה בכנסיית סנט פול לבשו לבן.
במזרח אסיה למשל, בהודו וגם במערב ניתן למצוא אבלים הלובשים לבן. לדוגמה, ב-2004 כשהמלכה ג'וליאנה מהולנד נפטרה, בנותיה לבשו לבן לאות אבל.
כמו הצרפתים השליטים האנגליים לבשו בגדי אבל סגולים ולא שחורים כדי לבדל אותם מהציבור.
בציור של האנס הולביין מופיעה גברת גיין סמול בבגד שחור כבגד של אבלה. בגדי האבל השחורים הפכו לבגדי אבל של מעמד הסוחרים. עם זאת היא חבשה לראשה כומתה לבנה שאף היא אפיינה את הנשים האבלות בצרפת ובבריטניה במאה ה-16.
בציורי פורטרטים של נשים אבלות מהמאה ה-16 וה-17 ניתן לראות בגדים שחורים אך גם בגדים לבנים עם שוליים שחורים. היה יקר לנשים לקנות בגדים שחורים ללוויה ולכן השתמשו בסרטים שחורים כדי לעטר בגדים לבנים. במאה ה-19 הצבע השחור שלט בבגדי האבל. ילדים לבשו לבן באבל. עדיין הצבע השחור נחשב כצבע יקר.
גם למבוגרים היה יקר ללבוש בגדים בצבע שחור. לכן נהגו לקשט בגדים לבנים בעיטור שחור.
לבוש לבן ללווייה נחשב כאיחוד עם הטוהר של הנפטר. שחור ולבן נחשבים כסמליים לחיים ומוות ולכן נלבשים כבגדי אבלים.
כיום לבוש לבן של אבלים מסמל כבוד לנפטר הנחשב טהור.
בין המאה ה-15 למאה ה-20 לבוש לבן כאבל סימל קשר סימבולי למת שנחשב טהור.
בגדי הנפטר

הצבעים והבגדים בהם מולבש הנפטר מציינים את הגיל, המצב משפחתי והמעמד שלו[דרושה הבהרה].
בגדי הנפטר > ביהדות

אצל היהודים רוחצים את הנפטר ומלבישים אותו בתכריכים ומעליהם טלית. רחצת הנפטר נקראת "טהרה", טקס הטהרה לגברים מבוצע על ידי גברים ולנשים מבוצע על ידי נשים. במהלך הטקס הנפטר מנוקה ונרחץ במים, לאחר הנרחצה הגוף מיובש ומולבשים עליו בדים לבנים מליינן או מוסלין. אלו נקראים תכריכים. הם בדר"כ נתפרים ביד. גבר עשוי גם להיקבר עם כיפה או עם הטלית שלו. תכריכים הם הלבוש שבו מלבישים את המת כשמכינים אותו לקבורה. הוא נקרא כך מלשון "כריכה", שכן המנהג היה לכרוך סביב גוף המת רצועות של פשתן. כבר בזמן המשנה כונה לבושו של המת תכריכין. קיימים שבעה מלבושי קבורה סטנדרטים לפי סדר הלבשתם: כיסוי מרובע לראש, כיסוי לחלציים, מכנסיים בלי פתחים לרגליים ("קיטל"), כיסוי משולש, ארוך וצר לעיניים, שביס לראש וסדין מעטפת. בעזרת שלושה קשרים חיצוניים מהדקים את הרגליים והידיים בזמן העברת הגופה לקבר, כדי שהאדם יצא מהעולם כפי שנכנס אליו "ללא קשרים".
אטיקט - כללי לבוש בלוויה

יש כללי סטיילינג ללבוש של גבר ולאשה בלוויה הן לאבלים והן למבקרים.
בתרבות המערבית מצופה ללבוש בלוויה בגדים שחורים או כהים ולבוש פורמלי. אם כי במאה ה-21 ניתן ללבוש בגדים בצבעים שונים ללוויות ולאו דווקא לבוש פורמלי,
עדיין ההעדפה היא לצבעים כהים ולסגנון לבוש פורמלי שמרני. יש גם העדפה ללבוש לא חשוף ולז'קט לגברים.
בלוויה דתית יש לשמור על כללי הלבוש הנהוגים לפי הדת: בגדים כפי שאדם הולך לכנסייה בלוויה קתולית דתית ובגדים כפי שאדם נוהג ללכת אתם לבית כנסת בלוויה יהודית.
כדאי לברר אם נדרש קוד לבוש מסוים ללוויה או לטקס האזכרה. למשל, יש המבקשים ללבוש בגד בצבע האהוב על הנפטר ובגד אהוב עליו. למשל, אם שחקן כדורגל נפטר, המשפחה עשויה לבקש מחבריו להתלבש בבגדי האימון שלו.
יש לוויות בהם נדרש כיסוי ראש לנשים ולגברים. (למשל, אצל יהודים או יוונים-אורתודוקסים).
קיימות רשימות של בגדים רצויים לנשים, גברים וילדים ללוויה.
סרטים על לוויות ואבל

ישנם סרטים רבים המציגים בגדי אבל ובגדים בלוויות.
למשל:
1979 חיה ותן למות
1982 מלחמת הכוכבים 2
1994 ארבע חתונות ולוויה אחת
לקריאה נוספת

Encyclopedia of clothing and fashion Valerie Steele Charles Scribners Sons, 2005
Anne Blue Wills Mourning Becomes Hers: Women, Tradition, and Memory Albums Vol. 20, No. 1 (Winter 2010), pp. 93-121
Encyclopedia of the Renaissance . Published by The Renaissance Society of America / Charles Scribners Sons, New York, 1999
Parkes Colin Murray, Pittu Laungani, & Bill Young (Eds.). Death and bereavement across cultures. Hove : Brunner-Routledge, 1997.
Abramovitch,H (1986) The clash of value in Jewish funeral in Jerusalem/ Proceedings of Jewish Studies 2. World union of the Ninth World
(Parkes Colin Murray, Pittu Laungani, & Bill Young (Eds. Death and bereavement across cultures. Hove : Brunner-Routledge, 1997.
יעקב סמסונוב

מצבת יעקב סמסונוב בבית הקברות בחדרה
יעקב סמסונוב (1882 גומל - 17 במאי 1931 חדרה) - תושב חדרה, חקלאי ומוכתר חדרה.
קורות חייו

יעקב סמסונוב נולד בגומל, האימפריה הרוסית (כיום הומל בשטח בלארוס), לאריה לייב ומלכה סמסונוב. יעקב היה האח החמישי מתוך שישה ילדים. אב המשפחה, אריה לייב, עבד במפעל נייר משפחתי והמשפחה הייתה מן המכובדות בעיר. על אף מעמדה הרם, נמשך אב המשפחה אחר תנועת חובבי ציון והחל בהכנות לעליה לארץ. במסגרת ההכנות רכשה המשפחה שטח אדמה בחדרה.
ב-1893 עלתה המשפחה ארצה. עליה זו לוותה בקשיים רבים ובתשלומי "בקשיש" גבוהים על מנת לאפשר את ירידת בני המשפחה לחוף יפו. לאחר מספר ימים ביפו הגיעה המשפחה לחדרה והתיישבה בחאן. 6 שנים חלפו עד שהשלטונות הטורקים התירו בניית בתי מגורים. בעקבות קבלת האישור התיישבה המשפחה ברחוב הגיבורים בחדרה בבית שבנה אב המשפחה. בהמשך הפך את בית זה לביתו של יעקב. יעקב למד במקווה ישראל.
עיסוקה העיקרי של המשפחה היה בחקלאות. יעקב עצמו ניהל את המחלבה הקואופרטיבית בחדרה.
המשפחה התמודדה עם קשיי הסתגלות רבים ובניהם קדחת הביצות שבמשך כ-20 שנה הפילה חללים רבים מבני חדרה וביניהם מספר בני משפחת סמסונוב (בסה"כ נפטרו בחדרה 214 איש מהמחלה). רק לאחר גילוי יתוש האנופלס והכינין למדו התושבים להתמודד עם המחלה.
בנוסף התמודדו התושבים עם סביבה ערבית עוינת. יחסים מתוחים אלו הגיעו לשיאם במאורעות תרפ"א (1921) כשחדרה הותקפה על ידי המון ערבי. התוקפים נהדפו אך הספיקו להבעיר מספר בתי מתיישבים וביניהם את ביתו של נחום סמסונוב אחיו של יעקב.
יעקב מונה לתפקיד מוכתר חדרה ושימש איש הקשר בין היישוב היהודי באזור לבין השלטונות הטורקיים ששלטו בארץ (ב-1918 עם הגעת הבריטים לארץ החליפו בתפקיד אחיו נחום). יעקב הוערך על ידי התושבים היהודים והערבים ופעל רבות לגישור ופישור יריבויות בין יהודים, ערבים והשלטונות הטורקים. בנוסף סייע יעקב ברכישת קרקעות (חדרה, כרכור ועוד). בין שאר פעולותיו הצליח יעקב להביא לשחרור אחיו אהרון מהכלא הטורקי בעכו לאחר שנאסר (עם קבוצה של חדרתים צעירים) באשמת בגידה.
יעקב נשא לאישה את רחל לבית רבינוביץ מיפו. נולדו להם שלוש בנות (שולמית, אופירה ופנינה) ובן (אריה).
הזמרת רמה סמסונוב היא אחייניתו (בת אחיו, אהרון).
לקריאה נוספת

אלבום משפחות זכרון יעקב, הוצאת "כרמים"
משה סמילנסקי, חדרה, 1981 [דרושה הבהרה]
הערות שוליים

↑  תאריכי הלידה והפטירה מצילום המצבה
↑  =1
↑  מתוך 30,000 דונם שרכש יהושע חנקין בחדרה מהאפנדי הלבנוני סלים חורי
↑  פרסום בעיתון דואר-היום מ 30 בינואר 1923
↑  כשנולד הבן אריה החלו לכנות את יעקב "אבו נימר"
| ראשי עיריית חדרה |
| --- | --- | --- |
| ראשי 'ועד מתיישבים/ מוכתרים' | יעקב ברמן (1892–1896) • מנחם מנדל נחומובסקי (1896–1904) • ישראל פיינברג (1904–1911) • צבי בוטקובסקי (1911–1918) • יעקב סמסונוב (1918–1919) • י.ל. אבוהב (1919) • זאב בן יהודה (1919–1921) • צבי בוטקובסקי (1921–1925) • יחזקאל גולדנברג (1925–1927) • שלמה מאירסון (1927–1936) |  |
| ראשי מועצה מקומית | שלמה מאירסון (1936–1946) • דוד ברמן (1946–1952) |  |
| ראשי העיר | דוד ברמן (1952–1954) • יצחק וידרקר (1954–1965) • דב ברזילי (1965–1978) • יחיאל כהנא (1978–1989) • נחמיה להב (1989–1998) • ישראל סדן (1998 - 2005) • חיים אביטן (2005–2013) • צביקה גנדלמן (2013–2022) • ניר בן חיים (מ-2022) |  |
תרסה אלסהמר

מאלין תרסה אלסהמר (בשוודית: Malin Therese Alshammar; נולדה ב-26 באוגוסט 1977) היא שחיינית שוודית. היא אלופת העולם (מלבורן 2007 ושנגחאי 2011), אלופת אירופה ושיאנית עולם בעבר (2009–2024) במשחה ל-50 מטר פרפר (בריכת 25 מטר). סגנית אלופה אולימפית (סידני 2000). השתתפה ב-5 אולימפיאדות. כמו כן היא בעלת 8 מדליות באליפויות עולם מ-7 אליפויות עולם, מהן 2 זהב ובעלת 21 מדליות באליפויות אירופה מ-7 אליפויות אירופה, מהן 10 זהב. נוסף לכך, זכתה אלסהמר ב-17 מדליות ב-6 אליפויות עולם (בריכת 25 מטר), מהן 10 זהב ו-22 מדליות ב-7 אליפויות אירופה (בריכת 25 מטר), מהן 15 זהב.
ביוגרפיה

אלסהמר נולדה בסולנה, במחוז סטוקהולם שבשוודיה. אמה, בריט-מרי סמדה, הייתה שחיינית מצטיינת שייצגה את שוודיה באולימפיאדת מינכן (1972) וסיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה.
אלסהמר החלה את הקריירה שלה כשחיינית גב ובשנת 1991 זכתה לראשונה באליפות שוודיה בשחייה (בריכה של 25 מטר) במשחה ל-50 מטר גב. ב-1992 היא זכתה באליפות שוודיה במשחה ל-100 מטר גב.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.39 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:12.46 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 סיימה אלסהמר במקום 15 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.46 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:19.17 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 1:03.12 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:13.20 דקות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה אלסהמר במקום 16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.15 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:03.79 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 10 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.88 דקות.
בשנת 1997 עברה אלסהמר להתגורר בארצות הברית בלינקולן שבנברסקה על מנת ללמוד ולשחות באוניברסיטה המקומית.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 זכתה אלסהמר בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.69 דקות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.78 שניות.
באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיימה אלסהמר במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.83 שניות, במקום 17 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.87 שניות, במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.28 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:07.60 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.52 דקות ובשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.30 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 3:43.07 דקות.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בליסבון פורטוגל בדצמבר 1999 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 24.09 שניות.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2000 זכתה אלסהמר ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.44 דקות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.41 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.38 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.00 דקות.
ביוגרפיה > שלוש מדליות אולימפיות

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה אלסהמר בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.51 שניות, אחרי אינגה דה ברוין מהולנד (24.32 שניות) ולפני דארה טורס מארצות הברית (24.63 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.33 שניות, אחרי דה ברוין (53.83 שניות) ולפני טורס וג'ני תומפסון (54.43 שניות) שתיהן מארצות הברית. בנוסף, היא זכתה מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.30 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:36.61 דקות והולנד (3:39.83 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001, זכתה אלסהמר בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.88 שניות, אחרי דה ברוין (24.47 שניות) ולפני סנדרה ווקר מגרמניה (24.96 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.18 שניות, אחרי דה ברוין (25.90 שניות) ולפני בת ארצה אנה קארין קאמרלינג (26.45 שניות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במוסקבה, רוסיה באפריל 2002 זכתה אלסהמר ב-4 מדליות זהב והייתה לשחיינית המצטיינת באליפות פעם שנייה ברציפות. במשחה ל-50 מטר חופשי (24.16 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי (52.89 שניות) ובמשחי שליחות 4x100 מטר חופשי (3:35.09 דקות) ו-4X100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:55.78 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002, זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.84 שניות ובשתי מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.66 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.15 דקות. בנוסף היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.41 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיימה אלסהמר במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.46 שניות ובמקום 27 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.68 שניות. בנוסף, היא סיימה במקום 6 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.36 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 2004 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.12 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 25.01 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.93 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.22 דקות.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005, זכתה אלסהמר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.39 שניות, אחרי דאני מייטקה מאוסטרליה (26.11 שניות) ובת ארצה קאמרלינג (26.36 שניות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2006 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.06 שניות ובמדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.87 שניות.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007, זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.91 שניות, לפני מייטקה (26.05 שניות) ואינגה דקר מהולנד (26.11 שניות) ובמדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.62 שניות, אחרי ליבי טריקט (לנטון) מאוסטרליה (24.53 שניות) ולפני מרליין פלדהויס מהולנד 24.70 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2008 זכתה אלסהמר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.71 שניות, אחרי מרליין פלדהויס שקבעה שיא עולם חדש של 24.09 שניות והינקליין שריידר (24.59 שניות) שתיהן מהולנד.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה אלסהמר במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.52 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא בשנת 2009, זכתה אלסהמר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.88 שניות, אחרי בריטה שטפן מגרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 23.73 שניות ולפני קייט קמפבל מאוסטרליה ומרליין פלדהויס (23.99 שניות). היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.59 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש בתוצאה של 25.07 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 זכתה אלסהמר ב-5 מדליות, שתי מדליות זהב, אחת כסף ושתי מדליות ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.45 שניות, לפני הינקליין סחרדר הולנד (24.66 שניות) ופרנצ'סקה הלסול מבריטניה (24.67 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.63 שניות, לפני יינט אוטסן מדנמרק (25.69 שניות) ומלני הניק מצרפת (26.09 שניות). מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.18 דקות, אחרי בריטניה (3:59.72 דקות) ולפני גרמניה (4:03.22 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.80 שניות, אחרי בת ארצה שרה שסטרם (57.32 שניות) והלסול (57.40 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.81 דקות, אחרי גרמניה (3:37.72 דקות) ובריטניה (3:38.57 דקות).
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה אלסהמר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.14 שניות, לפני ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (24.2 שניות) וולדהויס (24.49 שניות) ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.76 שניות, אחרי אינגה דקר מהולנד (25.71 שניות) ולפני מלני הניק מצרפת (25.86 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.71 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אלסהמר במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.61 שניות.
ביוגרפיה > אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

ביוני 2016, קבעה אלסהמר את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) במשחה 50 מטר חופשי ובכך הייתה לאישה השחיינית הראשונה המשתתפת בשש אולימפיאדות והשלישית בכלל. היא זכתה לכבוד לשאת את דגל שוודיה בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם היא סיימה במקום 15 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.72 שניות.
שיאיה האישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 23.88 שניות, שיא שוודיה (2009)
100 מטר חופשי: 53.58 שניות, שיא שוודיה (2009)
200 מטר חופשי: 2:03.33 דקות (2000)
50 מטר גב: 29.22 שניות (2005)
100 מטר גב: 1:02.42 דקות (2000)
50 מטר פרפר: 25.07 שניות, שיא עולם בעבר (2009)
100 מטר פרפר: 57.56 שניות (2009)
שיאיה האישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 23.27 שניות, שיא שוודיה (2009)
100 מטר חופשי: 52.17 שניות, שיא שוודיה (2000)
200 מטר חופשי: 1:59.94 דקות (2002)
50 מטר גב: 26.62 שניות, שיא שוודיה (2009)
100 מטר גב: 57.43 שניות, שיא שוודיה (2009)
50 מטר פרפר: 24.46 שניות, שיא עולם בעבר (2009)
100 מטר פרפר: 56.12 שניות, שיא שוודיה (2009)
100 מטר מעורב אישי: 58.51 שניות, שיא שוודיה (2009)
תארים והשגים

אלסהמר שברה במהלך הקריירה שלה 9 שיאים עולמים בשחייה. 6 שיאים במשחה ל-50 מטר פרפר (2 בבריכה אולימפית ו-4 בבריכה של 25 מטר), 2 שיאי עולם במשחה ל-50 מטר חופשי (בריכה של 25 מטר) ושיא עולם במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (בריכה של 25 מטר).
משנת 2006 זכתה אלסהמר במהלך הקריירה שלה במספר תוארי אליפות שוודיה האישיים הרב ביותר (73 במספר). מאז היא צברה תארים נוספים.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר
הערות שוליים

↑  Britt-Marie Smedh באתר sports-reference.com
↑  תרסה אלסהמר השיגה את הקריטריונים לאולימפיאדה היסטורית שישית אתר swimswam מתאריך 24 ביוני 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1207932671  VIAF: 1723156012402349700003   WorldCat (עם VIAF): 1723156012402349700003
דגניה ב'

| --- | --- |
דגניה ב' במרכז, דגניה א' בצד שמאל למעלה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק הירדן
גובה ממוצע: ‎-198 מטר
תאריך ייסוד: 1920
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 764 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) דגניה ב'(למפת עמק בית שאן רגילה) דגניה ב'(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דגניה ב'(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דגניה ב'32°42′01″N 35°34′31″E﻿ / ﻿32.7002903457431°N 35.5751403507512°E﻿ / 32.7002903457431; 35.5751403507512  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק הירדן (in English: Emek HaYarden Regional Council) באדום - דגניה ב' בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
אתר האינטרנט
דְּגַנְיָה ב' היא קבוצה הנמצאת בעמק הירדן, כעשרה ק"מ מדרום לטבריה, בתחום המועצה האזורית עמק הירדן.
היסטוריה

דגניה ב' נוסדה בשנת 1920, על ידי קבוצת "עבודה" של בני העלייה השנייה. שמה של דגניה ב' הוחלט על ידי החלוצים הראשונים בעמק הירדן אשר קבעו כי כל היישובים אשר יוקמו בעמק הירדן ייקראו דגניה, ע"ש הדגן הרב אשר גדל בעמק (דגניה ג' הייתה קיבוץ גניגר של היום, אשר ישב במקום אשר קיבוץ בית זרע נמצא כיום). במאורעות 1936–1939, המכונים גם המרד הערבי הגדול, שימש המקום בסיס יציאה להקמת יישובי חומה ומגדל. בין מייסדי הקבוצה נמנה לוי אשכול, לימים ראש ממשלת ישראל. גם קדיש לוז (לימים יו"ר הכנסת) הצטרף לקבוצה בשנת 1921. במפקד בשנת 1931 נספרו 136 תושבים ונמנו 39 בתים.
דגניה ב' הייתה שותפה במפעל המים מכון חמשת הקיבוצים, שהוקם בשנים 1942–1943, וכלל מכון שאיבה על גדות הירמוך שהעלה את המים אל ראש אמת מים, ממנה זרמו המים במערכת תעלות פתוחות להשקיית השדות.
במלחמת העצמאות הצליחו מגיניהן של דגניה א' ודגניה ב' לבלום את צבא סוריה שפלש לעמק הירדן. הסורים תקפו בשני ראשים ממשטרת צמח. כוח אחד מול דגניה א' וכוח שני מול דגניה ב'. טנק סורי שהגיע לפתחה של דגניה א' נפגע ונעצר בידי מגיני המקום ונמצא שם עד היום. חמישה תותחים 65 מ"מ ה"נפוליונצ'יק" שהגיעו לארץ באותו הזמן נשלחו מיד להגנת עמק הירדן, שם הופעלו לראשונה על ידי חיל התותחנים של צה"ל, הפתיעו את הסורים, גרמו לבהלה והיו מהגורמים לנסיגה הסורית בקרב על הדגניות.
בשנת 1970 נמנו 525 תושבים ובשנת 2005 מנתה האוכלוסייה 510 נפשות. בקבוצה החלו לבנות שכונה קהילתית שתגדיל את מספר הנפשות במקום.
הקבוצה במאה ה-21

כלכלת הקבוצה מתבססת על גידולי שדה כמו חיטה, אבטיחים, תלתן ואספסת. מטעים כמו תמרים, אבוקדו וגידול בננות. הקבוצה מפעילה גם רפת בקר גדולה. בעבר היו בדגניה ב' בריכות דגים. בדגניה ב' נמצאים שני מפעלים: "מרססי
דגניה", לייצור מרססים לחקלאות, ו"דגניה סיליקון", לייצור מוצרים מסיליקון. הקבוצה מפעילה גם אירוח כפרי בשם דגנית, וכן מפעל לשוקולד ופרלינים בשם "גליתא". הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל.
ראו גם

דגניה א'
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465504805171  GND: 1180403266  LCCN: nr99001765  VIAF: 245467803   WorldCat (עם VIAF): 245467803 
בית הילדים בדגניה ב', 1945. צילום של זולטן קלוגר
ג'ו לומברדו

ג'וזף מייקל לומברדו (באנגלית: Joseph Michael Lombardo; נולד ב-8 בנובמבר 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי ואיש אכיפת החוק לשעבר, המכהן כמושל נבדה ה-31 מאז שנבחר לתפקידו בבחירות 2022.
לומברדו, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן במשך 34 שנים כשריף של מחוז קלארק בו שוכנות הערים לאס וגאס והנדרסון.
ביוגרפיה

לומברדו, בנו של יוצא חיל האוויר של ארצות הברית, נולד בסאפורו שביפן. הוא חי ביפן למעלה מעשור לפני שעבר ללאס וגאס ב-1976. בשנת 1980 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון רנצ'ו. לומברדו למד באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס, שם השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה אזרחית ותואר שני במדעי ניהול משברים. במהלך 2006 היה לבוגר המחזור ה-227 של אקדמיית ה-FBI הלאומית. בתום לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית, שם שירת במשמר הלאומי של נבדה ובשירות המילואים של הצבא האמריקאי, וב-1986 השתחרר מהצבא.
בשנת 1988 הצטרף לומברדו למשטרת המטרופולין של לאס וגאס כשוטר. במרוצת השנים התקדם בסולם הדרגות: ב-1996 הגיע לדרגת סמל, ב-2001 ללוטננט וב-2006 קודם לדרגת קפטן. בשנת 2011 התמנה לעוזר שריף. בתפקיד זה היה אחראי על קבוצת שירות אכיפת החוק במשרד שריף מחוז קלארק, שכללה את היחידות האחראיות על שירותי לוגיסטיקה, טכנולוגיית מידע, מערכות רדיו ותקנים מקצועיים. בשנים 2007–2014 היה לומברדו חבר במועצת המנהלים של משטרת המטרופולין של לאס וגאס. הוא פרש מהמשטרה לאחר 26 שנות שירות ועזב את מועצת המנהלים של המשטרה ב-2014 לאחר שנבחר לשריף.
ב-4 בדצמבר 2013 הכריז לומברדו על מועמדותו לתפקיד שריף מחוז קלארק. הוא ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית והביס בדוחק את המועמד הדמוקרטי קפטן בדימוס לארי ברנס, ביום בחירות 2014. לומברדו נכנס לתפקידו ב-5 בינואר 2015. כשריף, לומברדו היה מפקד משטרת המטרופולין של לאס וגאס, סוכנות אכיפת החוק המשולבת של עיריית לאס וגאס ומחוז קלארק וסוכנות אכיפת החוק הגדולה ביותר בנבדה. בראשית כהונתו החל בביזור פעולות הבילוש של משטרת המטרופולין של לאס וגאס, והעביר את האחריות על הבילוש מיחידות המתמקדות בפשעים מוגדרים לשמונה מפקדות שונות לפי מיקומן הגאוגרפי. כשריף פיקח לומברדו על חקירת הטבח בסטריפ של לאס וגאס, אירוע הירי ההמוני הקטלני ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
ב-28 ביוני 2021 הכריז לובמרדו על מועמדותו לתפקיד מושל נבדה בבחירות 2022. הוא זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית ב-14 ביוני 2022 עם 38.3% מהקולות, והביס 11 מועמדים אחרים בהם הסנאטור לשעבר דין הלר.
בבחירות הכלליות התמודד מול המושל המכהן, סטיב סיסולאק. המירוץ בין השניים היה צמוד ביותר, ורק כעבור ימים אחדים הוכרז לומברדו כמנצח בבחירות כאשר קיבל 48.81% מהקולות מול 47.3% שקיבל יריבו סיסולאק. זכייתו של לומברדו הייתה הניצחון היחיד של הרפובליקנים בבחירות לתפקידי המושל ב-2022, והפעם הראשונה מאז הפסדו של מושל אילינוי פאט קווין בה מושל דמוקרטי הפסיד בבחירות לכהונה שנייה.
ביוגרפיה > מושל נבדה

לומברדו הושבע לתפקידו ב-2 בינואר 2023.
במהלך הקמפיין לומברדו הביע התנגדות להפלות, אך במאי 2023 חתם על חוק המונע העמדה לדין של מבצעי הפלות במדינה ומאפשר למרפאות המציעות שירותים אלה, להמשיך לפעול במדינה.
חיים אישיים

ב-2015 לומברדו נישא בשנית לדונה, מתווכת נכסים. הוא אב לבת מנישואיו הראשונים.
הוא קתולי.
הערות שוליים

↑  שלבי ליו אדרמן, Who is Clark County, Nevada Sheriff Joseph Lombardo?, באתר Atlanta Journal-Constitution‏, 2 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  בריאן נורדלי, Metro Police veteran Joe Lombardo jumps into race for sheriff, באתר לאס וגאס סאן, 4 בדצמבר 2013 (באנגלית)
↑  קולטון לורצ'הד, 3 notable changes since Sheriff Joseph Lombardo took office, באתר Las Vegas Review-Journal‏, 26 ביולי 2015 (באנגלית)
↑  זאכרי ברייט ואחרים, Clark County Sheriff Lombardo announces run for governor as Republican; says he’ll veto new taxes, take ‘law and order’ tack, באתר The Nevada Independent‏, 28 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  ג'ון לוצ'ר, Joe Lombardo wins Nevada GOP primary for governor, will challenge Sisolak, באתר NBC News‏, 15 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  AP‏, Joe Lombardo, Trump-backed Republican sheriff, wins Nevada governor race, באתר הגרדיאן, 12 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  Nevada Republican governor approves abortion protections in cross-party move, AP News, ‏2023-05-31 (באנגלית)
↑  Ana Ley, For Clark County sheriff, it’s policy wonk or likable leader, Las Vegas Sun, ‏2014-10-15 (באנגלית)