הרמן ארמור וובסטר
ביוגרפיה

וובסטר נולד בעיר ניו יורק ב-6 באפריל 1878. אביו, ג'ורג' הנטינגטון וובסטר, היה שותף בניו יורק של חברת ארמור משיקגו. כאות הערכה וכבוד הוא קרא לילדו על שם החברה. מאוחר יותר עברה המשפחה לשיקגו, שם גדל הרמן וובסטר, וחזר מזרחה כדי ללמוד בבית הספר סנט פול בקונקורד, ניו המפשייר. הוא המשיך לבית הספר המדעי באוניברסיטת ייל, כיתת 1900, שם הוא ערך ותרם איורים למגזין ההומור בקמפוס The Yale Record. עם סיום לימודיו הפליג לאירופה כדי להשתתף בתערוכה האוניברסלית ב-1900 בפריז.
בפריז הוא למד שיעורי אמנות אצל צייר הקיר הסרבי אלפונס מוכה (1860 - 1939). במהלך השנתיים הבאות וובסטר התגורר בפריז. הוא נסע סביב העולם: ברלין, בערבות הרוסיות דרך מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית. משם למזרח - ערך ביקורים בבייג'ינג, נגסאקי, יוקוהמה וטוקיו. בסופו של המסע חזר הביתה דרך האוקיינוס השקט. הוא הגיע לשיקגו ממש לפני חג המולד, 1901.
באותה העת הוא הודיע למשפחתו כי רצונו להמשיך כאמן בפריז. משפחתו של וובסטר התנגדה לתוכנית שלו. וובסטר חזר לפריז ב-1904, לאחר ששנתיים ניסה ללא הצלחה, לפתח קריירה עסקית באמריקה .
עם שובו לפריז, נרשם וובסטר לאקדמיה ז'וליאן, שם הצטרף לסטודיו של ז'אן פול לורן (1838–1921), האקדמאי הפריזאי ופרופסור באקדמיה הלאומית. שם פגש וובסטר את דונלד שו מקלוהן (1876 - 1938), אמן קנדי שכבר התבסס משמעותית בעולם האמנות של פריז. מקלוהן היה אמן דפוס מיומן, כמו גם מורה, והוא זה שלימד את וובסטר את מלאכת התחריט. אומרים שוובסטר החל להתעניין בתחריט לראשונה לאחר שצפה בתיק של הדפסים שנעשו על ידי האמן הצרפתי בעל החזון שארל מריון (1821–1868) בספריה הלאומית. וובסטר אולי ידע גם על עבודתו של ג'יימס אבוט מקניל ויסלר (1834–1903), האמן האמריקאי שאישיותו האקסצנטרית והדפסי המופת שלו כבשו דורות של גרפיקאים צעירים. וובסטר אכן קיבל הדרכה מאז'ן בז'וט (1867–1931), יוצר הדפוס הצרפתי שנופי פריז והסיין שלו תיארו בצורה מושלמת את הרוח התוססת של פריז בתקופת הבל אפוק.
התחריטים הראשונים של וובסטר כללו תדפיסים פסטורליים קטנים שנעשו בכפר גרז ובסביבתו ביער פונטנבלו מחוץ לפריז. בשנת 1905, וובסטר הגיש שלושה התחריטיו לסלון דה לה סוסייטה הלאומי לאמנויות היפות. הם התקבלו, והוא הוכר ככישרון עולה. הוא הציג אותם גם באיטליה, ספרד וצרפת, בליווי דונלד שו מקלוהן. יחד הם עשו עשרות סקיצות, מחקרים ועיבודים, שרבים מהם סיפקו השראה לעבודותיהם הבאות. עם שובו לפריז, התבסס וובסטר בסטודיו ברחוב דה פירסטנברג. המוניטין שלו גדל במהירות עם הנפקת הדפסים נוספים, ובשנת 1907 הפך וובסטר למקורב של האגודה המלכותית של ציירים-חרטים בלונדון, וכן חבר ב-Société Nationale des Beaux-Arts וגם באקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנת 1915 זכה וובסטר במדליית הזהב בתערוכת פנמה-פסיפיק בסן פרנסיסקו.
ב-1910 ביקר וובסטר בניו יורק, שם התרשם מגורדי השחקים שראה, סוג בניין לא ידוע באירופה. הוא נשאר מספיק זמן כדי ליצור סדרה של רישומים ולפחות תחריט אחד שתיעד את הצורה והמבנה המשתנים של העיר.
ב-1914 התגייס וובסטר כנהג אמבולנס בכוחות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושירת עד 1917, כאשר נחשף לגז צבאי. ראייתו נפגעה קשות ואילצה אותו לנטוש את עבודת התחריט המעולה והמפורטת לטובת ציור בצבעי מים למשך תקופה של כמעט עשר שנים. למרבה האירוניה, צבעי המים שלו מתקופה זו, ובמיוחד אלו שנעשו במהלך מסעותיו לוונציה, הם מהיפים ביותר שהופקו אי פעם, ומתחרים באלו של ג'ון סינגר סרג'נט. הטכניקה שלו הייתה של אמנויות יפות מסורתיות, תוך שימוש בשכבות שקופות של דיו ספיה או צבע. על שירותו לאומה של צרפת, וובסטר זכה בפרס Croix de Guerre וזכה באות המסדר הלאומי של לגיון הכבוד ב-1926 (ב-1956 הועלתה דרגתו לקצונה).
וובסטר נפטר בפריז בשנת 1970. בשנת 1974 מסמכיו האישיים, מאמרי העיון שכתב, התכתבויות אישיות, והדפסים מעיזבונו, הועברו על ידי אשתו לארכיון לאמנות אמריקאית, במכון הסמיתסוניאן, כחלק מתערוכת הנצחה שלו.