stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לזלי גרייס

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1995 (בת 29) הברונקס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Leslie Grace Martínez
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  Western High School 
 סוגה:  פופ לטיני  R&B  מוזיקת נשמה
 שפה מועדפת:  אנגלית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  Top Stop Music, סוני לטין 
 http://www.lesliegrace.net
 פרופיל ב-IMDb
 
לזלי גרייס מרטינז (בספרדית: Leslie Grace Martínez; נולדה ב-7 בינואר 1995) היא זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית. על עבודתה כזמרת היא קיבלה שלוש מועמדויות לפרסי הגראמי הלטיני. היא כיכבה בתפקיד נינה רוסאריו בעיבוד הקולנועי של ג'ון מ. צ'ו "שכונה על הגובה" (2021) על פי מחזמר זוכה פרס טוני מאת לין-מנואל מירנדה והיא לוהקה גם לגלם את ברברה גורדון / באטגירל בסרט "באטגירל" כחלק מהיקום הקולנועי של DC.
ראשית חיים וחינוך

גרייס נולדה להורים דומיניקנים בינואר 1995 בברונקס, רובע בניו יורק. אמה מנהלת מספרה בדרום פלורידה. היא גדלה בדייווי, פלורידה ולמדה בחטיבת הביניים אינדיאן רידג' ובתיכון המערבי, שם השתתפה במחזות זמר, מופעי כישרון והופעות מקהלה. ביצעה הופעות שירה וריקודים מגיל צעיר. דוברת אנגלית וספרדית.
קריירה > קריירת מוזיקה

היא הקליטה והוציאה אלבום מוזיקה נוצרי עצמאי בשותפות עם CD Baby בזמן שהייתה בחטיבת הביניים. הופעת הבכורה שלה הגיעה עם "האם אתה עדיין תאהב אותי מחר", קאבר דו לשוני של להיט שירלס משנת 1961. אלבום האולפן השני שלה, Leslie Grace, הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הלטיניים של בילבורד, ולמקום השלישי במצעד האלבומים הטרופיים של בילבורד.
הייתה מועמדת לקטגוריית "האלבום הטרופי העכשווי הטוב ביותר" בטקס פרסי הגראמי הלטיני השנתי ה-14 (בו שרה יחד עם צוות השחקנים של הסירק דו סוליי) ומועמדויות נוספות. בשנת 2014 היא גם השיגה מועמדויות בפרסי בילבורד בקטגוריות "אמנית השנה החדשה" ו"שירים לטיניים לוהטים, אמנית השנה, נקבה".
באמצע שנת 2016 השתתפה בתוכנית הריאליטי "ואפורי" של יוניוויזיון עם לואיס קורונל, צ'יקיס ריברה והמנחה גליליה מונטיחו. לאחר שהוציאה את הסינגל "Aire" עם מלומה, הם ערכו סיור ב-14 קונצרטים במקסיקו. באותה שנה הוציאה את הסינגל "נאדה דה אמור".
בינואר 2017 היא שיתפה פעולה עם הצמד Play-N-Skillz, Wisin ו-Frankie J עבור השיר של Siena, "Si una vez" ובפברואר של אותה שנה היא הייתה מועמדת לפרמוס לו נואסטרו בקטגוריה "אמנית השנה בפופ / רוק".
נכון ליוני 2015, גרייס היא הפרזנטור של משחת השיניים קולגייט וחתמה על עסקת הפצה עם Sony Music Latin ועל חוזה עולמי עם Sony / ATV.
ב-12 באפריל 2018, שיתוף הפעולה שלה עם סופר ג'וניור "Lo Siento" שוחרר בערוץ היוטיוב של SM Entertainment.
קריירה > קריירה קולנועית

ב-11 באפריל 2019 הוכרז כי גרייס תשחק בתפקיד נינה רוסאריו בעיבוד הקולנועי משנת 2021 למחזמר הזוכה בפרס טוני מאת לין-מנואל מירנדה. הסרט נקבע במקור לתאריך יציאה לשנת 2020 נדחה עקב מגפת הקורונה ושוחרר לבסוף בקיץ שלאחר מכן בבתי הקולנוע ובשרתי HBO Max במקביל. הסרט זכה לשבחים ורבים ציינו אותו כאחד הסרטים הטובים של השנה. גרייס זכתה לשבחים מצד המבקרים ובהם דייוויד ארליך מאינדיווייר שכתב שהיא "זרחה" בתפקיד. ק' אוסטין קולינס מ"רולינג סטון " אף כתב שהתפקיד היה אחד מהישגיה הגדולים.
ב-21 ביולי 2021 גרייס לוהקה לגלם את ברברה גורדון בסרט באטגירל של HBO Max, בסרט באטגירל ביקום הקולנועי של DC.
באוגוסט 2024 בוטלה יציאת הסרט והוא נגנז.
פילמוגרפיה

שכונה על הגובה (2021) - נינה רוסאריו
באטגירל (2026) - ברברה גורדון / באטגירל
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: Pasión‏
2013: Leslie Grace
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2015: Lloviendo Estrellas
אוריין ש.מ.

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אורן
 מייסדים:  אברהם למדן
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים)
 משרד ראשי:  א.ת מודיעין
 בעלות:  חן למדן (53.16%), משקיעים מוסדיים (36.84%%), ציבור (10%)
 ענפי תעשייה:  לוגיסטיקה ושינוע
 שווי שוק:  361 מיליון ש"ח (22 בדצמבר 2024)
 הכנסות:  253 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  7.75 מיליון דולר (2023)
 רווח:  4.98 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  91.9 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  395 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  אופיר פינס-פז
 מנכ"ל:  חן למדן
 עובדים:  900 (2018)
  
 www.orian.com
 
אוריין ש.מ. בע"מ המוכרת בשם המקוצר אוריין היא חברה ציבורית ישראלית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בתחום השירותים הלוגיסטיים בישראל.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1953 על ידי אברהם למדן, כחברה לעמילות מכס. לאחר הצטרפות הדור השני לניהול החברה, הורחבה פעילותה ובשנת 1984 החלה בפעילות שילוח מטענים והפכה לאחת משלוש החברות הגדולות בתחום והיחידה בבעלות מקומית. בשנת 1988 מונה כמנכ"ל חן למדן, בנו של אברהם, המשמש בתפקיד מאז.
בשנת 2000 הפכה אוריין לנציגה הבלעדית בישראל של חברת DB Schenker, אחת משלוש חברות ההובלה והלוגיסטיקה הגדולות בעולם עם מחזור מכירות של 18 מיליארד אירו.
בשנת 2004 רכשה אוריין את פעילותה של חברת אגיש, המתמחה בעמילות מכס.
בשנת 2006 הפכה לבעלת שליטה מלאה במחסנים הלוגיסטיים SCG לוגיסטיקה בע"מ .
בשנת 2007 הנפקו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית.
בשנת 2011 רכשה אוריין את חברת השילוח הבינלאומי והלוגיסטיקה י. ססובר.
בשנת 2018 רשמה החברה מחזור פעילות של 622 מיליון ש"ח והיא מעסיקה בארץ כ-900 עובדים וכ-100 קבלני משנה.
בפברואר 2018 יצאה החברה למהלך של גיוס כ-124 מיליון ש"ח מהציבור באמצעות הנפקת איגרות חוב.
בינואר 2020, זכתה יחד עם חברת שפיר הנדסה, במכרז של משרד הביטחון להקמת שלושה מרכזי אספקה לצה"ל.
בשנים האחרונות ביצעה אוריין רכישות משמעותיות נוספות: חברת אביב שיגור, הגדולה בישראל לשירותי דואר ובלדרות פנים ארציים; סופרין, המתמחה בעמילות מכס; קונספטליין המתמחה בשירותי הפצה והובלה של תרופות ומוצרים מבוקרי טמפרטורה.
תחומי פעילות

החברה עוסקת בארבעה תחומי פעילות עיקריים: ניהול כולל של שרשרת האספקה לייבוא וייצוא טובין מישראל לרחבי העולם באוויר ובים; שירותי בלדרות והובלה פנים ארציים; שירותי אחסון וניהול מלאי; מימון ביניים בכל הקשור לשחרור ומיסוי טובין. מדי שנה אחראית החברה על כ-40,000 משלוחים ימיים בכ-60,000 קונטיינרים, כ-95,000 משלוחים אוויריים במשקל כולל של כ-30,000 טון ולמעלה מ-3 מיליון חבילות לצד מאות אלפי משטחים. בין לקוחותיה בתעשיות ההיי-טק, הטקסטיל, הרכב והמזון נמנות: שטראוס גרופ, קרסו, התעשייה האווירית, פוקס, שופרסל, כלמוביל, קסטרו, זארה ועוד.
בעלי עניין

בעל השליטה בחברה הוא המנכ"ל חן למדן (65.37%) ולצדו משקיעים מוסדיים (22.66%) ומניות שבידי הציבור (11.97%).
בשנת 2006 קרן פימי הצטרפה לבעלות החברה לצד למדן כאשר רכשה 40% ממניות החברה בשווי 10 מיליון דולר. בשנת 2019 מכרה את מניותיה ברווח של 33 מיליוני שקלים ולמדן הגדיל את החזקותיו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אוריין ש.מ. בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  הדס מגן, אבי שאולי, ‏עסקת חבילה, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2011
↑  טלי ציפורי, ‏חברה על הכוונת: אוריין - חברת שילוח עם פוטנציאל צמיחה, באתר גלובס, 19 במאי 2011
↑  נועם שרביט, ‏סדר מקוצר, באתר גלובס, 17 ביולי 2005
↑  פימי "משלחת" את אוריין לבורסה: תגייס לפי 200 מ' ש' בתחילת 2007, באתר גלובס, 23 בנובמבר 2006
↑  טלי ציפורי, ‏אוריין מתרחבת דרך M&A: רוכשת חלק מפעילות ססובר תמורת 12.8 מיליון שקל, באתר גלובס, 13 ביוני 2011
↑   גילי מלניצקי, ערן אזרן, אסנת ניר, שפיר זכתה במכרז הענק של צה"ל להקמת מרכזי אספקה בכ-5.5 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2020
↑  גיא ליברמן, ‏הזכייה שהקפיצה את מניות שפיר ואוריין: יקימו מרכזי אספקה עבור צה"ל בכ-5.5 מיליארד שקל, באתר גלובס, 22 בינואר 2020
↑  אביב לוי, ‏אוריין חתמה על מסמך עקרונות לרכישת אביב שיגור, באתר גלובס, 15 ביולי 2012
↑  מיכאל רוכוורגר, אחרי תשואה  של 500%: פימי מוכרת שליש מאחזקותיה באוריין, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2010
↑  טלי ציפורי, ‏משלוח מתוק: פימי הרוויחה פי 4 על ההשקעה באוריין, באתר גלובס, 30 ביוני 2011
לטבים

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 בין 1,500,000 ל-2,000,000 (הערכה)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 לטביה לטביה: 1,229,600  בריטניה בריטניה: 30,000–200,000 ארצות הברית ארצות הברית: 96,000–102,000 רוסיה רוסיה: 28,520  קנדה קנדה: 27,870  ברזיל ברזיל: 25,000  אוסטרליה אוסטרליה: 18,938  אירלנד אירלנד: 14,000  נורווגיה נורווגיה: 8,000  ישראל ישראל: 4,700  שוודיה שוודיה: 4,000  גרמניה גרמניה: 4,000  ספרד ספרד: 3,700  קזחסטן קזחסטן: 1,100  ונצואלה ונצואלה: 400  צרפת צרפת: 300  ארגנטינה ארגנטינה: 200  צ'ילה צ'ילה: 100
 שפות
 לטבית
 דת
 בעיקר נצרות אורתודוקסית ולותרנית
 קבוצות אתניות קשורות
 עמים בלטיים
 
לטבים (בלטבית: latvieši) הם אומה וקבוצה אתנית שמקורן מהמדינות הבלטיות, מתגוררים בעיקר בלטביה שם הם מונים כמיליון וחצי נפש. כחצי מיליון לטבים נוספים חיים בעיקר במדינות כארצות הברית, הממלכה המאוחדת, רוסיה, קנדה, ברזיל ואוסטרליה. שפת האם שלהם היא לטבית.
מקור העם הלטבי הוא בלטביה שהייתה מוכרת בעבר כ"ליבוניה" או כ"לטגליה", ואשר התפתח לאומה הלטבית. כמו שאר המאפיינים הלטבים גם השפה הלטבית הושפעה מסביבתה. במשך השנים הושפעה התרבות הלטבית ומנהגיה בעיקר מהתרבות הגרמנית והסקנדינבית. התרבות הנוצרית שכיום שולטת בעם הלטבי הגיעה לאזור לטביה בסביבות המאה ה-11. רוב הלטבים הם לותרנים, מלבד אלו ששוכנים במזרח לטביה, שם הדת השלטת היא הנצרות הקתולית.
רובה המוחלט של האומה הלטבית חי כיום בלטביה, והיתר מתגורר בעיקר ברוסיה (קרוב לגבול הלטבי), בבריטניה ובצפון אמריקה. במשך 150 שנים נשלטו הלטבים על ידי האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת העולם הראשונה זכו לעצמאות קצרה של כ-22 שנים. לאחר קריסת ברית המועצות זכו הלטבים לעצמאות מחודשת הקיימת עד היום, אשר זכתה לרוב מוחלט של הכרה עולמית. בעיני רבים העם הלטבי וארצו הוא מרכז התרבות והאזור הבלטי[דרוש מקור].
הפשיטה על שגרירות מקסיקו באקוודור

חורחה גלאס, 2017
הפשיטה על שגרירות מקסיקו באקוודור התרחשה ב-5 באפריל 2024, כאשר כוחות משטרת אקוודור פרצו לשגרירות מקסיקו בקיטו, בירת אקוודור, תך הפרת אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים. בפשיטה נעצר חורחה גלאס, סגן נשיא אקוודור (אנ') לשעבר, שנמלט אל השגרירות ב-17 בדצמבר וביקש ממקסיקו מקלט מדיני.
רקע

חורחה גלאס כיהן כסגן נשיא אקוודור (אנ') תחת הנשיא רפאל קוראה, בין השנים 2013 עד 2017. בהמשך הואשם והורשע בשתי פרשות של שוחד ושחיתות, על שתי הפרשות יחד נגזרו עליו 14 שנות מאסר.
בשנת 2022 שוחרר לפני תום שנות המאסר שנגזר עליו.
ב-17 בדצמבר 2023 ברח גלאס לשגרירות מקסיקו, אחרי שזומן לחקירה חדשה בנושא פרשת שחיתות נוספת, בזמן כהונתו כסגן הנשיא בזמן רעידת האדמה ב-2016. הוא ביקש מקלט מדיני ממקסיקו, כיון שעל פי טענתו מתנהלת מולו רדיפה פוליטית. בקשתו אושרה על ידי מקסיקו.
בתחילה ביקשה אקוודור ממקסיקו את הסגרתו, לאחר הבחירות בהן נבחר דניאל נובואה התבטא נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור כי הבחירות באקוודור, "לא היו מוצלחות". בתגובה להתבטאות הורה משרד החוץ של אקוודור לשגרירת מקסיקו לעזוב את אקוודור.
הפשיטה

ב-6 באפריל 2024 פרצו שוטרים חמושים בנשק חם לשגרירות מקסיקו דרך הגדר ועצרו את סגן הנשיא לשעבר חורחה גלאס, אחרי שביקש מקלט מדיני במקסיקו. בנוסף הם פצעו כמה דיפלומטים מקסיקניים במצב קל.
התביעה בבית הדין הבינלאומי

כמה ימים אחרי הפריצה תבעה מקסיקו את אקוודור בבית הדין הבינלאומי על ידי בקשה של צו ביניים על שמירה של שטחה בשגרירות באקוודור. אקוודור טענה בעצמה לבין דין בתביעה משל עצמה כי הסכמת בקשת המקלט של מקסיקו לגלאס היא בעצמה לא חוקית.
ב- 23 במאי 2024 דחה בין הדין את צו הביניים בגלל שאקוודר הבטיחה להגן על השגרירות, לכן החליט השופט נוואף סלאם לדחות את בקשת הצו.
תגובות

מקסיקו מקסיקו: נשיא מקסיקו, אנדרס מנואל לופס אוברדור, הגדיר את המעשה כ"הפרה בוטה של החוק הבינלאומי ושל ריבונותה של מקסיקו". בנוסף הודיע על ניתוק הקשרים עם אקוודור. גם ניקרגואה הודיעה על ניתוק הקשרים הדיפלומטיים עם אקוודור. ממשלת מקסיקו הודיעה על כוונתה להגיש תלונה לבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג.
אקוודור אקוודור: נשיא אקוודור, דניאל נובואה, הגיב ואמר שהחוק הבינלאומי אינו אמור להעניק מקלט מדיני לאנשים עם כתבי אישום.
ארצות הברית ארצות הברית: ארצות הברית גינתה את אקוודור על הפרת אמנת וינה ועודדה את שתי המדינות לפתור את הסכסוך על פי הנורמות הבינלאומיות.
ראו גם

יחסי אקוודור–מקסיקו
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  דרמה בדרום אמריקה: אקוודור פרצה לשגרירות מקסיקו ועצרה את סגן הנשיא הנמלט, באתר ynet, 7 באפריל 2024
1 2  בעקבות הפריצה לשגרירות: מקסיקו מנתקת את הקשרים הדיפלומטיים עם אקוודור | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-04-06
1 2  World Court rejects Mexico request for measures against Ecuador
↑  AFP-Agence France Presse, Nicaragua Cuts Ties With Ecuador After Raid On Mexican Embassy In Quito: Statement, www.barrons.com (באנגלית אמריקאית)
↑  גיא אלסטר‏, דרמה באקוודור: המשטרה פרצה לשגרירות מקסיקו ועצרה את סגן הנשיא לשעבר - וואלה חדשות, באתר וואלה, 6 באפריל 2024
↑  Events at the Embassy of Mexico in Ecuador
נדידת עופות

נדידת ציפורים מעל אגמון החולה
שחפית הקוטב נודדת מהקוטב הצפוני לקוטב הדרומי, ובחזרה
Pfeilstorch (אנ')החסידה הלבנה שפתרה את תעלומת הנדידה. ב-1822 היא ניצודה מעל גרמניה, כשהחץ כבר היה נעוץ בצווארה על ידי צייד מאפריקה
נדידת עופות היא תופעה אורניתולוגית, המתרחשת בעיקר בעונות המעבר, כאשר מיני עופות רבים נודדים, עם התקרב החורף, מאתרי הקינון שלהם למעונות-חורף באזורים חמים יותר, ושבים, עם התקרב הקיץ, לאתרי הקינון שלהם. העופות נודדים בין אירופה ואפריקה, בין אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית ואף בין הקטבים. העופות הנודדים הנמצאים בעונת הקיץ ברוסיה עוברים ברובם דרך ארץ ישראל, ואף שוהים בה לילה אחד או יותר, ומיעוטם, כמו השלווים, חוצים את הים התיכון ונוחתים בחופה הצפוני של ישראל.
מהי נדידה?

מינים רבים של בעלי חיים יוצאים במחזור חייהם למסעות נדידה. אולם העופות, מטבעם הם בעלי החיים הניידים ביותר. שחפית הקוטב, לדוגמה, עוברת את המרחק בין הקוטב הצפוני לקוטב הדרומי – בעונת נדידה אחת. העוף שתועד בנדידתו עובר את המרחק הגדול ביותר ללא עצירת ביניים הוא לימוזה חומת-בטן הנודדת מאלסקה עד ניו זילנד, כ-11,000 קילומטרים.
העופות מותאמים אנטומית ופיזיולוגית לחיים באוויר. כנפיהם, זנבם, עצמותיהם, ריאותיהם, שקי האוויר וחילוף החומרים הייחודי שלהם, כולם תורמים ליכולת זו. התעופה מקנה לעופות את היכולת לנוע מחבל ארץ אחד למשנהו ובחזרה, בהתאם לחילוף העונות, ובחיפוש אחר אקלים נוח לרבייה ולמציאת מזון. נדידת העופות שימשה עוד בימי קדם כאינדיקציה לשינוי במזג האוויר. הגעת עופות מסוימים, מסמנת עד ימינו את מועדי השנה. בישראל הופעת הנחליאלי בסתיו והסנונית באביב מסמלים את חילופי העונות.
נתיבי הנדידה וסוגי העופות הנודדים בהם משתנים בעיקר בהשפעת האדם. ציידי עופות עוקבים אחר נתיבי הנדידה, מנתחים אותם וחוזים את כיוון הנדידה, אולם במהרה לומדים העופות להימנע מתעופה באזורים מסוימים. כך למשל פסקה בימינו כמעט לחלוטין נדידת עופות דורסים מעל לבנון, אף על פי שמעל ישראל הם עוברים באלפיהם, וזאת בשל הציד חסר-הרסן של העופות שהתחולל בה. גידולי השדה השונים הייחודיים לעופות מסוימים, וחרקים ועכברים שבקרבת גידולים אלה, מהווים מזון לעופות, ועל כן משנה הטופוגרפיה את נתיב הנדידה[דרושה הבהרה].
הנדידה המסיבית פיתחה תרבות פנאי בשם "צפרות". מרכזים שהוקמו פיתחו מודעות לכך שנדידת העופות אינה נכס ארצי אלא כלל עולמי, והאחריות לשמירה על תופעת טבע זו היא בידי כל בני האדם. במדינות מפותחות נחקקו חוקים להגנה על מינים מסוימים, ולהגבלת הציד של מינים אחרים, כחלק מתוכניות שיקום ושימור הטבע. צעד נוסף כלל הקמת מרכזים לחקר הנדידה, שמטרתם היא לנתח את נתיבי המעבר של מיני עופות, לגלות את השפעת האדם על אופי הנדידה, ולמנוע את הרס בתי הגידול ואת תחלואת העופות הנודדים כתוצאה מהתפתחות התעשייה.
התמריצים לנדידה

השינויים הסביבתיים שהביאו לאבולוציה של הנדידה אינם אותם שינויים סביבתיים המביאים את העופות לנדוד במועד. העופות אינם מחכים עד שייעלם מקור מזונם או עד שמזג האוויר ימנע מהם לאגור כוחות לנדידה, על כן עיתוי הנדידה נקבע זמן רב לפני שהתנאים הסביבתיים מכתיבים אותה. לקראת הנדידה מתרחש שינוי עצבי בחלק התחתון של המוח – ההיפותלמוס השולט במנגנון הרעב. כתוצאה מכך אוכל העוף מזון בשיעור של 40% יותר מאשר בשאר תקופות השנה. השומן נאגר מתחת לעור, בשרירים המשמשים לתעופה, ובחלל הבטן. עופות קטנים מעלים בכל יום את משקלם בגרם אחד, וממשיכים בהתנהגות זאת עד כשבועיים לפני תחילת הנדידה[דרוש מקור]. הצורך באנרגיה בעת הנדידה דחוף כל-כך, כך שבשעת עצירה יאגור העוף כמות מזון בבטנו ורק אז ימשיך במעופו.
כמות השומן בגוף העוף מחוץ לעונת הנדידה היא 3%–5%. עופות הנודדים למרחקים קצרים ובינוניים מגיעים ל-15% שומן בגוף, עופות הנודדים מרחקים ארוכים מגיעים ל-50% שומן בגוף. שומן זה, על אף שאמור להכביד על העוף, מספק אנרגיה לשרירי התעופה ומונע התעייפות ומחסור בזמן הנדידה. מחקרים הראו שהתארכות היום ומשך האור בתקופת האביב, הוא הממריץ הסביבתי לתופעת האכילה המוגברת. האור לא רק משפיע על מרכזי האכילה בהיפותלמוס אלא גם תורם לשינויים הורמונליים ומגביר ייצור פרולקטין, קורטיקוסטרון וטסטוסטרון המקלים על בניית תאי שומן בעקבות אכילת היתר.
לקראת עונת הנדידה, ניכר שינוי בדפוסי השינה והערנות של העופות הנודדים, בעיקר בעופות הנודדים בלילה, ויש לשער שהתנהגות זו היא הכנה לנדידה הלילית. התנהגות זו נצפית לעיתים רחוקות בטבע, אך מחקרים שנעשו בשבי על עופות נודדים, גילו התאמה בין התכיפות ומשך חוסר השקט, לבין המרחק שעוברים קרוביו החופשיים של העוף בעונת נדידה. בדומה לתופעת האכילה המוגברת, גם התארכות האור תורמת לחוסר השקט. האור משפיע על היווצרות הורמון המלטונין שמגביר ערנות. תמריץ נוסף לנדידה הוא שינוי הטמפרטורה על שלל היבטיו. כשהאביב מאחר להגיע העופות טרם עוזבים את משכנם, וכשהאביב מקדים הם מתחילים בנדידה וכך מנצלים את מרבית המשאבים הסביבתיים של האזור אליו הם נודדים. התמריץ לנדידה הסתווית טרם הובן כיאות. ההשערה הנוכחית היא ששעון פנימי אצל העופות שמתחיל בתנועתו עם תחילת הנדידה באביב, מראה לעופות שהגיע העת לנדידה הסתווית. השערה נוספת היא ששינויים הורמונליים המתרחשים לאחר עונת הרבייה, הם מדד לעונת הנדידה חזרה.
כל אותן פעילויות או שינויים לקראת הנדידה ואלו המדרבנים אותה מכונים רגשת נדידה.
בחירת העיתוי לנדידה

מיני העופות השונים נשארים באזור מחיה קבוע בשתי תקופות במשך השנה, בעונת הקינון ובמהלך החורף. מלבד בתקופות אלו, נמצאים מרבית העופות בתנועה מתמדת מאזור מחיה אחד למשנהו. כל מין, קבוצה או פריט בוחרים יום מסוים וקבוע לנדידה, ויש אף שבוחרים בשעה מסוימת ביום המתאימה מבחינתם לנדידה. ישנם מינים שעיתוי נדידתם אינו קבוע ותלוי בסיפוק צורכיהם באספקת מזון מסוים, כך שתחילת נדידתם משתנה משנה לשנה.
היקף הנדידה הגדול ביותר נמדד בשעות הלילה, כשהמדידה נעשית בעיקר באמצעי שמע ובשימוש ברדאר. אך יש גם מיני ציפורים הנודדות ביום. כך התגלה שהנדידה הלילית מתחילה כשעה אחר שקיעת החמה, מגיעה לשיא כמותי קרוב לחצות הלילה, ויורדת בהדרגה עד לזריחה.
נדידה במשך היום מאופיינת בדרך כלל בהסתמכות על זרמי אוויר חם ("תרמיקות") הנוצרים רק במשך היום ורק מעל יבשה. הנודדים במשך היום הם העופות הדואים – דורסים למיניהם, שקנאים, חסידות, עגורים וגם סיסים, שרקרקים וסנוניות. בכפוף לתנאי מזג האוויר, השעה ביום וגורמים נוספים – גובה הנדידה נע בין עשרות לאלפי מטרים.
מחקרים רבים בנושא זה בדקו מהן יתרונות נדידת הלילה. עופות קטנים, שעיקר פעילותם במשך היום, אינם חשופים בלילה לאויביהם הטבעיים, כמו כן פריטים בלהקה שיכולת תעופתם חלשה, מגבירים את סיכוי הישרדותם בצורה זו. אולם בנדידה הלילית, לוקחים חלק גם מעופפים מצטיינים ועופות מים שנודדים למרחקים גדולים מעל גופי ים גדולים וללא אפשרות חניה למנוחה.
ההסבר המתקבל ביותר על הדעת לנדידה דווקא בשעות הלילה, קשור באופן ישיר לחשיבות שמירת האנרגיה בזמן התעופה למרחקים גדולים. תעופה ממושכת גורמת לעלייה דרסטית בטמפרטורת הגוף. אצל פריטים במשפחת הסבכיים נרשמה עלייה דרסטית בחום גופם, מ-38 מעלות צלזיוס בשעת מנוחה עד ל-44 מעלות צלזיוס בשעת מאמץ. בתעופה, מאבד העוף נוזלים, כשאלה מתאיידים לצורך צינון גופו, אולם האוויר בשעות הלילה קריר יותר, וכתוצאה מכך מאבד העוף פחות נוזלים. באוויר קריר נחלשות במקצת מערבולות האוויר, והתעופה שקטה ונוחה יותר לעופות שמשקלם נמוך. העופות הנודדים בשעות היום דווקא מנצלים את מערבולות האוויר וחומו. אלה הם, על פי רוב, עופות גדולים, שהאוויר החם ומערבולות האוויר מסייעים להם בחסכון באנרגיה הנדרשת למעוף. נצפה אף שמינים רבים העפים בשעות היום, מוצאים את מזונם, חרקים ועופות קטנים, בזרמי האוויר החם.
הסבר נוסף נעוץ בעובדה שהנדידה הלילית מתחילה מאתרי האכילה של העופות. על אף שהעיכול אצל העופות הוא מהיר ביותר, תמיד נמצאה כמות מזון גדולה בקיבתם של עופות נודדים שניצודו. מכך ניתן להסיק שחלוקת יומם של העופות הנודדים בנויה כך ששעות היום מוקדשות לאגירת מזון ולמנוחה, בלילה המזון מצטמצם וקשה ללקטו, ועל כן מתרחשת הנדידה בלילה. אך אם המצב היה הפוך, היו מגיעים העופות למצב של תשישות, מאחר שיכולת ליקוט המזון המותאם למינם נעשית באופן יעיל בעיקר בתקופת פעילותם העיקרית, שהיא עונת הקינון והרבייה. מחקרים הראו כי משך הזמן שהעוף מתאושש לאחר הנדידה, קשור באופן ישיר לכמות השומן הנותרת בגופו לאחר שהגיע ליעדו. מינים אחדים, שנודדים גם ביום וגם בלילה, נוטים לנדוד ביום מעל הים ואילו בלילה מעל היבשה.
התמצאות וניווט

ניווט מסלולם של העופות מבוסס על שימוש משולב של מספר חושים שלהם. רבים מהעופות משתמשים בשמש כמעין מצפן ניווט. השימוש במיקומה של השמש כאמצעי להגדרת כיוון המעוף, דורש מנגנונים המפצים ומנרמלים את מהלכה של השמש על פני שעות היום.
הניווט מבוסס על יכולות נוספות של העוף הנודד, כמו היכולת לזהות ולחוש את השדה המגנטי של כדור הארץ, הכושר לזהות באופן ויזואלי נקודות ציון גאוגרפיות, ואף על סימני ריח.
הסברה היא שהדחף לנדידה ארוכת טווח נטמע בעופות כבר מגיל צעיר, ונוצרת בהם התקשרות ארוכת שנים לאתרי רבייה פוטנציאליים ולאתרים המתאימים לשהיית חורף. כשנוצר קשר לאתר מסוים, מגלים העופות "נאמנות" רבה לאתר זה ופוקדים אותו מדי שנה.
כושרם של העופות לנווט נכונה אל מחוז חפצם, אינה מוסברת במלואה כביטוי של כושר גנטי מולד. כושרם לבצע בהצלחה מעופים ארוכי טווח שניווטם מורכב, ניתן, ככל הנראה, להסבר מספק גם באמצעות ההנחה שיש לעופות הנודדים יכולת קוגניטיבית לזהות אתרי מחיה העונים על צורכיהם, וליצור במוחם מעין מפות ניווט של מסלולי המעוף אליהם. ניטור מהחלל של נדידה יומית של עופות, כעיטי דגים ואיות צרעים, הראה שעופות בוגרים מיטיבים לתקן את מסלולם כתוצאה מסטיות מסלול שנגרמות על ידי סחיפת רוחות.
עופות נודדים משתמשים, ככל הנראה, בשני כלים לזיהוי וחישת השדה המגנטי לצורך ניווט דרכם ליעדם. האחד, טבוע כולו בגנטיקה הביולוגית של העוף, והשני מבוסס על ניסיון נרכש. ציפור צעירה עפה בכיוון הנכון כבר במסע הנדודים הראשון שלה, ועושה זאת תוך חישת השדה המגנטי של כדור הארץ, אך אינה יודעת מה יהיה אורך מסעה.
המנגנון המשמש לחישת השדה המגנטי ומנחה את העוף בכיוון הרצוי למעופו, מבוסס על תהליכים כימיים המתבצעים בפיגמנטים מיוחדים בתאי גוף העוף, הרגישים לצבעים באורכי גל ארוכים ומופעלים בהשפעת השדה המגנטי. בחלוף הזמן, ובאמצעות הניסיון שהם רוכשים ממהלכי נדידה קודמים, לומדים העופות גם לזהות אתרים גאוגרפיים במסלולי מעופם, ומתבצע מעין "מיפוי" באמצעות מגנטיטים זעירים במערכת העצבית שבפניו של העוף (מערכת העצב המשולש שלו), המאפשר לעוף לחוש את עוצמת השדה המגנטי בנקודת הימצאו. מכיוון שעופות נודדים לאורך צירים אורכיים בכיוון צפון-דרום או דרום-צפון, העוצמה המשתנה של השדה המגנטי בקווי הרוחב השונים מאפשרת לעוף לפענח את מקום הימצאו באופן מדויק יותר, עד הגיעו לאתר היעד.
מחקרים מאוחרים יותר מלמדים גם על קשר עצבי בין עין העוף לבין "אשכול N" שבמוח המרכזי של העוף, אותו חלק במוחו של העוף שהוא האקטיבי ביותר במהלך ניווט מסלולו, שמרמז אולי על כך, שהעוף אף רואה את השדה המגנטי עצמו במסלול מעופו, או איזשהו ביטוי ויזואלי של שדה זה.
תולדות המחקר על נדידת העופות

תצפיות מתועדות בנושא הנדידה נעשו על ידי הומרוס, הרודוטוס ואריסטו (750 ל-322 לפנה"ס) ביוון העתיקה. אריסטו ציין כי העגורים נודדים מאזור הים השחור אל דלתת הנילוס, הוא תיאר את נתיב נדודיהם של מינים רבים בארצות הים התיכון. פליניוס הזקן, חוקר טבע רומאי, חיזק בספריו את דברי אריסטו, והוסיף מינים אירופים אחרים. על אף תרומתו הרבה, אריסטו אחראי למספר אמונות טפלות בנושא העופות. האמונה כי עופות ישנים שנת חורף המשיכה להתקיים מספר מאות שנים אחריו. מחקרים רבים מוטעים נעשו בנושא זה, עד שהוכח בוודאות אחרת בתחילת המאה ה-20.
תלמידיו של אריסטו האמינו, שבמהלך עונת החורף העופות מסתתרים במחילות ובגומחות בעצים. מאמרים אחרים סברו כי עופות מסוימים, כדוגמת הסנוניות, מעבירים את שנת החורף בתוך המים. איששו את הסברה דייגים, שמצאו ברשתות הדיג דגה רבה וכן מספר עופות "שקועים בשינה עזה". הנכון הוא שעופות קטנים אכן מורידים את רמת פעילותם, עד החלשת הדופק, בלילות קרים ולעיתים אף בעונת הרבייה. אריסטו אחראי גם לתאוריה מוזרה. הוא טען כי עופות מסוימים עוברים שינוי מקיף במראם במהלך חילוף העונות. עוף שבא מהדרום ועוף שזה הרגע נע דרומה, הפכו בדמיונו לאותו עוף. אריסטו הכיר בניצוי העופות, המשתנה בכל עונה, וידע זה בלבל אותו.
מאמר מקיף שנכתב בשנת 1703 טען כי העופות הנודדים חורפים על הירח, ובתחילת הקיץ שבים לכדור הארץ. במאה ה-19 חוקרי טבע רבים, קיבלו את הרגלי הנדידה של עופות גדולי גוף. אולם התקשו להבין איך עופות קטנים, הידועים בקשיי תעופתם, מסוגלים לאותם מרחקים. הם הגו את הרעיון, שהעופות הגדולים סוחבים את חבריהם למסע כ"מטען חי". אגדות אלו עדיין קיימות במספר מדינות במזרח אירופה ובשבטים אינדיאנים, אך הן מתבססות על תצפיות שגויות בעופות קטנים המציקים למינים גדולים בזמן תעופתם.
שיטות לחקר הנדידה

במהלך המאות האחרונות הומצאו ונבחנו עשרות שיטות לעקוב אחר נדידת העופות. השיטות המסורתיות עדיין עובדות, אך לצדן משמשות גם שיטות מודרניות, אשר פותחו עבור תחומים שונים לגמרי.
שיטות לחקר הנדידה > תצפיות ישירות – צפרות חובבנית

צפרות, תצפית אנושית ויזואלית בעופות, היא השיטה העתיקה והפשוטה ביותר, ברם הנפוצה ביותר, שהפכה לכלי בידי חובבי העופות והמומחים כאחד. הגודל, הצבע, השירה וצורת המעוף הם עזרים בזיהוי העוף ולימוד הנדידה. נתיבי הנדידה הגדולים, שתועדו בסוף המאה ה-19, רוכזו מאלפי תצפיות באזור אחד, במהלך העונה הקצרה יחסית של הנדידה.
לשיטה זו נודעו כמה חסרונות משמעותיים: ראשית, היא מוגבלת לשעות האור, ויש עופות הנודדים דווקא בלילה. גרוע מכך, השיטה מאפשרת תיעוד של מעבר העופות רק בנקודה אחת, ולא את מסלול הנדידה כולו, כולל ההמראה והנחיתה. רק בשנות החמישים של המאה העשרים התחוורה החשיבות הרבה של תצפיות לילה. מידע חשוב נאסף מצפייה בטלסקופים, ומראיית צלליות העופות על פני הירח. אך גם באופן זה לא ניתן היה להעריך נכונה את היקף הנדידה, מאחר שלא ניתן לצפות כך בכל מרחבי השמיים.
שיטות לחקר הנדידה > שיטת שמע

עזר לתצפית הלילית הוא שימוש באמצעי שמע והקלטה של קריאת העופות. מיקרופון המחובר למגבר חזק, מסוגל לקלוט צליל בגובה רם וישירות מעל המקלט. גם לשיטה זו כמה חסרונות: ישנם מיני עופות שקריאתם בלילה שונה מקריאתם ביום, והדבר מקשה על זיהוי המין. אין כל ביטחון שהעוף ישמיע קול במעופה. קשה לדעת מהו כיוון התעופה של העוף, כך שגם בעזרת אמצעי זה אפשר רק לשער את היקף הנדידה הלילית.