stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איגנץ ראדוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1859 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  20 בנובמבר 1944 (בגיל 85) הג'ווידק, הונגריה 
 שם לידה:  Raussnitz Ignác 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
איגנץ ראדוש (במקור ראוסניץ-Raussnitz, בהונגרית: Rados Ignác;‏ פשט, 15 במאי 1859 – בודפשט, 20 בנובמבר 1944) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, מהפוריים באמצעות פרסומיו הרבים בכתבי עת מקצועיים, מראשוני החוקרים של המתמטיקאי הדגול יאנוש בויאי, הוא היה אחד העורכים הראשיים של לקסיקון פאלאס הגדול, אחיו של גוסטב ראדוש.
קורות חייו

איגנץ ראוסניץ נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר קארוי ראוסניץ ושל רוזליה זוננשיין. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבגימנסיה הראשית הממלכתית ברובע 5 בבודפשט ב-1877. הוא סיים תואר בקורס תלת שנתי באוניברסיטת מדעי הרוח והאמנות בבודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). במשך שנה אחת היה חבר יוצא דופן בבית הספר להכשרת מורים בבודפשט. הוא השיג את תעודת ההוראה שלו במתמטיקה ובפיזיקה ב-1883 ולאחר מכן הוסמך גם בגאומטריה גרפית וסיים עבודת דוקטורט. משנת 1884 לימד באקדמיה למסחר של בודפשט. ב-8 באוגוסט 1888 הועבר לבית הספר הריאלי הראשי ב-Székelyudvarhely. משנת 1894, לימד בבגימנסיה הראשית של רובע 5 עד שפרש ב-1920 וכן משנת 1895 לימד מתמטיקה באקדמיה המסחרית. כמורה למתמטיקה, הוא היה המורה לבגרות של המדען בעל השם העולמי לאו סילארד. ב-20 בנובמבר 1944 התאבד ככל הנראה עקב תלאות השואה.
יצירתו

מחקריו ומאמריו הרבים על מתמטיקה פורסמו ב:
כתבי העת של האוניברסיטאות
עלון המתמטיקה ומדעי הטבע (Mathematikai és Természettudományi Értesítő)
עיתון המתמטיקה והפיזיקה (Mathematikai és Fizikai Lapok)
בעיתון הלאומי של איגוד המורים (Országos Tanáregyesületi Közlöny)
הוא תרגם להונגרית את:
האפנדיקס (Appendix) של יאנוש בויאי
את וולפגנג ויוהאן בוליאי מאת פאל סטקל (Wolfgang und Johann Bolyai).
חלק מתרגומיו משנת 1897 יצא לאור כחוברות בתמיכתה הכספית של האקדמיה ההונגרית למדעים. איגנץ ראדוש עשה רבות כדי להבטיח שיצירתו של יאנוש בויאי לא תישכח.
הוא היה אחד העורכים הראשיים של לקסיקון פאלאס הגדול, וכתב מאמרים רבים בכרכי האנציקלופדיה.
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar tudóslexikon A-tól Zs-ig, szerk. Nagy Ferenc, Better-MTESZ-OMIKK, 1997. (לקסיקון המדענים ההונגרי)
Tudósnaptár (לוח השנה של המדענים)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XI. (Popeszku–Rybay). Budapest: Hornyánszky. 1906. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הוגרים)
Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
בלה שאק: האקדמיות למסחר שלנו ומוריהם (בודפשט, 1896).
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 283/1859. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-06.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 2954/1944. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-06.
שדרן ספורט

השדרן יורם ארבל בשידור משחק הכדורסל של מכבי תל אביב
שדרנית ספורט
שדרן ספורט הוא אדם המתאר את המתרחש, במסגרת שידור תחרות ספורט, לאוזניו של המאזין או הצופה בטלוויזיה או ברדיו. בטלוויזיה מופיע השדרן לעיתים בתחילתה ובסופה של התחרות, אך במהלך התחרות עצמה רק קולו נשמע ברקע כשהתמונה המשודרת היא שידור התחרות.
על פי רוב, לצד שדרן הספורט ישב פרשן שתפקידו להעניק ניתוח מקצועי לתחרות הספורט, אך גם להעניק לשדרן רגעי אתנחתא במהלך השידור. אולם, השדרן הוא הדמות הבכירה והדומיננטית בשידור התחרות: רשות הדיבור נתונה לו לאורך רוב השידור, והוא האחראי להעניק אותה למשתתפים נוספים בשידור אם ישנם כאלה, כמו הפרשן או שדרן הקווים. כמו כן, בשידורי טלוויזיה, מעביר לעיתים השדרן בקשות או הנחיות לבמאי, בעיקר בנוגע להילוכים חוזרים. לשדרן השפעה רבה על אופי השידור, והוא עושה זאת באמצעות צורת ההתנסחות, משלב הדיבור, עוצמתו והאינטונציה שלו בהתאם למתרחש בתחרות.
שדרן הספורט יהיה לרוב נייטרלי ויתאים את דבריו והאופן שבו הם נאמרים לביצועי הספורטאי או הקבוצה, אולם בתחרויות שבהן מתמודדים ספורטאי או קבוצה שעמם השדרן מזדהה, כמו ספורטאי יחיד, קבוצה או נבחרת לאומית המייצגים את מדינתו או קבוצה שאותה הוא אוהד, הוא עלול לחטוא בחוסר אובייקטיביות או בהפגנת פטריוטיות. עם זאת, לעיתים כלל לא יצופה מהשדרן לנקוט בגישה נייטרלית, כתלות בקהל הצופים או המאזינים.
לצד מהלכים בולטים שנצרבו בתודעתם של אוהדי הספורט, כמו שערים שהובקעו או סלים שנקלעו, זכור בדרך כלל גם האופן שבו תוארו על ידי צוות שידור הספורט, בעיקר כשמדובר בתיאורים נלהבים ומלאי רגש.
תפקיד שדרן הספורט אינו דורש רישיון או לימודי תעודה, אולם במדיות השונות ניתנת עדיפות לאנשים בעלי רקע וידע בתחום הספורט, ובישראל מתקיימים מאז שנות התשעים קורסים ייעודיים לשדרני ספורט.
תקשורת הספורט נוהגת לפרסם באופן תקופתי דירוג של שדרני הספורט לפי איכות השידור שהפגינו בפרק זמן זה. השדרנים נמדדים בדרך כלל על פי בקיאותם כפי שבאה לידי ביטוי בשידור, דיוק בפרטים ומידת העניין שהם מעוררים בקרב הצופים.
ראו גם

רשימת שדרני ספורט
שדרן קווים
הערות שוליים

↑  שלמה מן, בדידותו של שדר במשחק שלא נגמר, באתר העין השביעית, 27 בפברואר 2013
↑   אלון עידן, אם נדב יעקבי לא צועק, זה עדיין קלאסיקו?, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2015
↑  עמית סלונים, ‏נס ז'לגיריס 2014, באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2014
↑  בן מיטלמן, ‏20 שנה למשחק הגורלי מול צרפת, באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2014
↑  Top 5 commentators of English football‏, sportskeeda‏, 11 בפברואר 2015
↑  מצעד השדרנים השלם, באתר וואלה, 3 בפברואר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529688805171  LCCN: sh85126958  LNB: 000343316
נחמיה בן-תור

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  26 באוקטובר 1923 בודפשט, הונגריה הונגריה
 פטירה:  1 באפריל 2017 (בגיל 93)
 תאריך עלייה:  4 בינואר 1939
 מדינה:  הונגריה, ישראל 
 כינוי:  ארזיה
 בת זוג:  אלישבע היימן
 השתייכות:   אצ"ל  לח"י  צה"ל
 תקופת הפעילות:  1939–1940 (אצ"ל) 1940–1948 (לח"י) 1948 – 1949 (צה"ל)
 תפקידים בשירות
 חטיבה 8, גדוד 82, פלוגה א' - סמל קשר פלוגתי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות
 
נחמיה בן־תור (וינטר) (26 באוקטובר 1923 – 1 באפריל 2017) היה עורך דין וסופר, מלוחמי מחתרות האצ"ל והלח"י (כינויו בלח"י היה ארזיה), בתחילת שנות ה-40, נחמיה הקים תא קטן של המחתרת שפעל בנחלת יצחק ובסביבתה, היה פעיל בהקמת "מפלגת הלוחמים" ומפלגת התחיה.
ביוגרפיה > ילדותו ונעוריו

בן־תור נולד בשנת 1923 בבודפשט שבהונגריה לראובן-זאב ולפנינה גרנק לפרידה ועמנואל מבית היימן.
נחמיה גדל באווירה חילונית, ופגישתו הראשונה עם זהותו היהדות היה עם הצטרפותו למקהלת בית הכנסת ולבית"ר בגיל 11. ב-4 בינואר 1939, בהיותו בן 15, עלתה משפחתו לארץ ישראל והוא השתתף בפעילויות בית"ר. הוא גויס לשורות האצ"ל, ולאחר פרישתו של אברהם שטרן מהאצ"ל, החליט נחמיה לחבור אליו.
השתתף במבצעי לח"י רבים. במלחמת העצמאות לחם בחטיבה 8.
ב-1962 הוסמך כעורך דין, ומילא תפקידים ציבוריים רבים.
פרסם ספרות יפה, ספרי תיעוד על מחתרת הלח"י וספרי משפט.
התגורר במושב עשרת .נפטר ב-2017, והובא למנוחות בבית העלמין האזורי של מועצה אזורית גדרות.
ספריו

היום אכתוב בעט: דרכו של איש לחי, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 1991
הבריחה הגדולה, הוצאת בורסי, 1993
אהבה מעבר לחומות, הוצאת מלוא, 1994
חולות זועקים, ספריית בית אל, 1997
מאופל מחתרת, המרכז למורשת ירושלים ע"ש זאב ז'בוטינסקי, 2002
לח"י - אנשים: סיפור חייהם של 840 לוחמים ולוחמות (מהעורכים), כרכים א-ב, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2003.
האמת הצרופה: "האמת המשפטית" והאמת ההיסטורית על גילוי מחבואו של אברהם שטרן - "יאיר" על ידי הבריטים, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2015
אגדת דב הבלונדיני מלח"י - פרשת חייו המופלאים של יעקב גרנק - אימת הבריטים, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2013
לקסיקון לח"י, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2007
נושאי לפיד החירות, קיצור תולדות חייהם של ראשי לח"י: אברהם שטרן (יאיר), יצחק שמיר (מיכאל), נתן ילין-מור (גרא), ישראל אלדד (אלדד), הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2008
ספר תולדות לוחמי חירות ישראל (לח"י), הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2010
המרדף, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 2016
דיני עמותות להלכה ולמעשה (עם בן-ציון גרינברגר), הוצאת בורסי, 2002
עדות שמיעה - הכלל וחריגיו, הוצאת בורסי, 2003
דיני משמעת בשירות הציבורי, הוצאת בורסי, 2011
צווים נגד בניה בלתי חוקית, הוצאת בורסי, 2014
הערות שוליים

↑  aronco, תל אביב מחתרות | יעקב מרקל - מדריך תל אביב 0522504592
1 2 3  נחמיה בן-תור, ספר תולדות לוחמי חירות ישראל, כרך א, על המחבר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304291905171  LCCN: no91024341  VIAF: 70954045   WorldCat (עם VIAF): 70954045 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וידאל ששון

| --- | --- |

וידאל ששון. ברצלונה, 2006
 לידה:  17 בינואר 1928 האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 במאי 2012 (בגיל 84) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Vidal Sassoon 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  בוורלי אדמס (1967–1980) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 sassoon.com
 
גולדי הון עם תספורת שעיצב לה ששון ב-1970
סניף של סלון ששון בעיר לידס
וידאל ששון (באנגלית: Vidal Sassoon;‏ 17 בינואר 1928 - 9 במאי 2012) היה מעצב שיער ואיש עסקים יהודי בריטי. הוא נודע בזכות הפופולריות של התסרוקת הגאומטרית הפשוטה בשם גזרת חמש הנקודות שעיצב, עבור מעצבת האופנה מרי קוואנט, וכוכבות קולנוע כמו מיה פארו, גולדי הון, קמרון דיאז, נסטסיה קינסקי והלן מירן.
חייו המוקדמים היו בעוני קיצוני, כאשר שבע שנות ילדותו בילה בבית יתומים. הוא עזב את בית הספר בגיל 14, והחל לעבוד למחייתו בעבודות מזדמנות בלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה. למרות שהוא קיווה להפוך לשחקן כדורגל מקצועי, הוא הפך לשוליה במספרה בהצעת אמו.
לאחר שפיתח מוניטין בזכות התסרוקות החדשניות שלו, הוא עבר ללוס אנג'לס בתחילת שנות ה-70, שם פתח את הסניף הראשון של הרשת העולמית של מכוני עיצוב השיער שלו, בנוסף שיווק קו מוצרים לטיפול בשיער שהפך למותג מצליח.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ששון נולד למשפחה יהודית בלונדון, אמו, בטי (בלין) (1900–1997), נולדה באזור איסט אנד של לונדון. משפחתה היגרה לאנגליה מאוקראינה בשנות ה-80 של המאה ה-19, כדי להימלט מהאנטישמיות והפוגרומים. אביו, ג'ק ששון, יהודי ספרדי, נולד בסלוניקי, בחלקה הצפוני של יוון. הם הכירו ב-1925 ונישאו ב-1927. לאחר מכן הם עברו לשכונת שפרדס בוש במערב לונדון, בה הייתה קהילה של יהודים מיוון. לששון היה אח צעיר יותר, איבור, שמת מהתקף לב בגיל 46.
אביו נטש את המשפחה למען אישה אחרת כאשר היה בן שלוש. אמו לא הייתה מסוגלת לפרנס את המשפחה, הם סבלו מעוני וסולקו מביתם, והפכו לחסרי בית. הם נאלצו לעבור לגור עם אחותה הגדולה של אמו. שם חלקו דירת שני חדרים עם דודתו ושלושת ילדיה. בדירה הקטנטנה שבה גרו שבעה מהם לא היו שירותים, מה שאילץ אותם לחלוק את השירותים שבחוץ עם שלוש משפחות נוספות. הוא זכר שעמד לעיתים קרובות בתור להשתמש בשירותים במזג אוויר קפוא. עקב עוני שלהם, שלחה אמו לבסוף את ששון ואת אחיו הצעיר לבית יתומים יהודי, שם שהו שבע שנים, עד שהיה בן 11, אז נישאה אמו בשנית. אמו הורשתה לבקר אותם רק פעם בחודש.
הוא למד בבית ספר יסודי אזורי בו היו כאלף ילדים, כמעט כולם נוצרים. לעיתים קרובות התגרו בו חברי כיתתו בגלל יהדותו. לאחר זכייה בתחרות ריצה של 100 יארד בתחרות של כל בתי הספר באזור הפך תלמיד פופולרי. "הדחף לנצח מעולם לא עזב אותי מאז", הוא כותב אחר כך. ששון ושאר הילדים בבית הספר פונו מלונדון זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, ב-3 בספטמבר 1939. הוא היה בן 11. הוא ואחיו נשלחו להולט, במחוז וילטשייר, כפר קטן של אלף איש.
לאחר שובו ללונדון עזב את בית הספר בגיל 14 ועבד כשליח. המלחמה הייתה אז בשיא עוצמתה כשלונדון עדיין מופצצת, מה שאילץ אותו לישון במקלטים תת-קרקעיים. במהלך שעות העבודה, הוא אמר "התרגלתי לראות גופות ודם ולשמוע קריאות ייסורים" כשהוא נושא הודעות ממרכז לונדון לרציפי נמל לונדון. אמו התעקשה שהוא ילמד סַפָּרוּת שהוא יהפוך לבעל מספרה מקצועית. עם זאת, הוא חלם להיות שחקן כדורגל, ספורט שבו הצטיין. כשהיא לקחה אותו לבית הספר לספרות של מעצב שיער יהודי ידוע, אדולף כהן, הם התאכזבו מיד כשאמר להם שמדובר בתוכנית של שנתיים שתעלה הרבה יותר ממה שהם יכולים להרשות לעצמם. עם יציאתם מהסלון, "חשבתי שהיא עלולה להתעלף מאכזבה" סיפר. כעבור כמה דקות, קרא להם בחזרה בעל הסלון כהן, אמר שהוא התרשם מהנימוסים הטובים שלו, ושהוא יכול להתחיל בשבוע הבא ולשכוח מהעלות. אמו התחילה לבכות מרוב שמחה.
הוא היה צעיר מכדי לשרת בצבא במלחמת העולם השנייה, אבל היה חבר ב"קבוצה 43", מיליציה יהודית שהתעמתה עם ארגונים פשיסטים בלונדון. בשנת 1948 הגיע לישראל במסגרת המח"ל, הצטרף לפלמ"ח, ולחם בגדוד השלישי של חטיבת הנגב במלחמת העצמאות.
ביוגרפיה > קריירה

ב-1954 פתח ששון מספרה משלו בלונדון. הוא החל לפתח סגנונות עיצוב שיער חדשניים והסביר כי ביקש לשונות ולפשט תסרוקות לזוויות בסיסיות של חיתוך וצורה, שהיו מודרניים וקלים לתחזוקה. עיצוב שיצר עבור הדוגמנית פגי מופיט, גזרת קערה א-סימטרית, נודעה כ"חמש הנקודות".
ב-1964 יצר ששון תסרוקת קצרה וזוויתית במישור אופקי שהייתה מבוססת על גזרת "קארה" הקלאסית. התספורות הגאומטריות שלו נראו חתוכות בצורה חמורה, אבל היו נטולות תרסיס לשיער או חומרי עיצוב לחלוטין, תוך הסתמכות על הברק הטבעי של השיער. ב-1965, הוא פתח את הסלון הראשון שלו בניו יורק בשדרות מדיסון. לצורך הדרכת העובדים בסלון החדש, שלח עובד שלו מלונדון, פול מיטשל, שאחר כך הפך למעצב שיער ידוע בזכות עצמו.
ב-1966, בהשראת שערה הקצוץ הצמוד של כוכבת הקולנוע קלרה בואו, הוא יצר עיצובים עבור מעצב האופנה הצרפתי עמנואל אונגרו. הבמאי רומן פולנסקי הביא אותו להוליווד מלונדון ב-1968, תמורת שכר של 5,000 דולר, כדי ליצור גזרת פיקסי ייחודית עבור מיה פארו לסרט "תינוקה של רוזמרי" מול קהל של מעצבי אופנה ועיתונאים. עיצובי השיער שלו כבשו את העולם והוא הקים רשת בינלאומית של מספרות, ושל בתי ספר לספרות.
בתחילת שנות ה-70 עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה ושם התגורר עד מותו.
ב-1973 החל לשווק קו מוצרי טיפוח שיער על שמו, ומכר אותו ב-1983 לחברה שנרכשה מאוחר יותר על ידי פרוקטר אנד גמבל, אך המשיך לשמש כיועץ למותג ולקבל תמלוגים. המותג התרחב וכלל גם קו של מייבשי שיער. ב-2003 תבע את פרוקטר אנד גמבל, בטענה שהחברה מחסלת את המותג שלו. ב-2004 הגיעו שני הצדדים לפשרה. ששון גם תבעה את איש העסקים הישראלי מוריס ששון, שבשנות ה-70 הקים את מותג הג'ינס "Sasson Jeans" (אנ'), על שימוש בשם המותג שלו. גם שם הגיעו שני הצדדים לפשרה.
ביוגרפיה > פעילות ופילנתרופיה בישראל

לאחר שהתבסס כלכלית היה מבקר בקביעות בישראל ותורם למטרות שונות. הוא היה פעיל באגודת ידידי האוניברסיטה העברית בלוס אנג'לס, ותרם להקמת "המרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון" באוניברסיטה העברית בירושלים. בנוסף היה פעיל באגודה למען החייל.
עסקיו היו פעילים בישראל החל מאמצע שנות ה-70. הוא שיווק את קו מוצרי טיפוח שיער באמצעות חברת "דיפלומט". בנוסף ערך קורסים של רשת בתי ספר לספרות שלו בישראל.
חיים אישיים

ששון היה נשוי ארבע פעמים, תחילה לאליין ווד, שהייתה פקידת הקבלה בסלון שלו, ב-1956; הנישואים הסתיימו בשנת 1958. בשנת 1967, הוא התחתן עם השחקנית בוורלי אדמס (אנ'), אותה פגש בזמן צילומי סרט בה עיצב תסרוקות. היו להם שלושה ילדים ביולוגיים ובן מאומץ אחד. בתו קטיה ששון הייתה שחקנית ודוגמנית, מתה ממנת יתר בשנת 2002. ששון ואדאמס התגרשו לאחר 13 שנות נישואים. אשתו השלישית הייתה הדוגמנית ג'נט הרטפורד-דייוויס; היא התגיירה למענו והם הגיעו ב-1983 להתחתן בישראל, אך הרבנות סרבה לחתן אותם מאחר שלא עבור "גיור כהלכה". הם נישאו לבסוף בלוס אנג'לס אך התגרשו זמן קצר לאחר מכן.
בשנת 1992, הוא התחתן עם המעצבת רונדה "רוני" ששון, מנהלת בפרוקטר אנד גמבל.
ביוני 2011 דווח כי ששון אובחן כחולה בלוקמיה שנתיים קודם לכן. הוא מת מהמחלה ב-9 במאי 2012 בביתו בבל אייר, לוס אנג'לס, מוקף במשפחתו.
פרסים והוקרה

בשנת 2009 קיבל ששון תואר "מפקד" במסדר האימפריה הבריטית לכבוד תרומתו לתעשיית עיצוב השיער הבריטית.
הערות שוליים

↑  "קוואנט מאת קוואנט"-ספרה של אופנאית מרי הוואנט שזכתה לתואר אצילות, כותבת על ההשפעה שנודעת לנוער בהכוונת האופנה, הארץ, 5 באוקטובר 1966
1 2  איתמר זהר, וידאל ששון, מעצב השיער של הוליווד, מביט לאחור בסיפוק, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2010
1 2  "מצטער גבירתי שנאלצת לחכות", דבר, 8 במרץ 1976
↑  ספר צמרת מהפלמ"ח, מעריב, 18 בדצמבר 1975
אלה הם חיי בלונדון, מעריב, 18 בנובמבר 1970
↑  בשנות הששים עשה וידאל ששון הלונדוני מהפכה בתספורת וייצר את "קו חמש הנקודות", מעריב, 18 בפברואר 1975
↑  תסרוקות חדשות בהשראה צרפתית, הארץ, 9 במרץ 1966
רבות מחשבות על ראש האישה, דבר, 11 במרץ 1966
תספורת בששון, מעריב, 30 בדצמבר 1966
↑  מאת ג'יניה בלפנטה, הניו יורק טיימס, האבולוציה של הפריזורה, באתר הארץ, 15 ביולי 2002
↑  סורק שיער, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2001
שירות גלובס, ‏שארק תשווק מוצרי חשמל של וידאל ששון, רבלון ושול, באתר גלובס, 26 ביולי 2005
↑  וידל ששון תובע את פרוקטר & גמבל על הזנחת מותגו, באתר הארץ, 3 באפריל 2003
↑  שחר אטואן, המעצבת אל ששון: האבא כונה "מלך הג'ינס", הבת מוכתרת בארה"ב כהבטחה, באתר הארץ, 9 במאי 2014
↑  אמיר שביב, לוס־אנג'לם, וידאל ששון מחלק ציונים, כותרת ראשית, 6 ביולי 1983
↑  עמיר פלג, ששון יביא שמחה, חדשות, 17 באפריל 1988
↑  וידאל ששון מתכנן הקמת מפעלים בישראל, מעריב, 9 בנובמבר 1977
↑
↑  ליופי של שיער - וידאל ששון, "העולם הזה", גיליון 2400 מ-31 באוגוסט 1983, עמוד 20
הגיע לביקור לחמישה ימים הפילנטרופ היהודי וידאל ששון, חבר אגודת ידידי האוניברסיטה העברית. מטרת הביקור: פתיחתו של מסע הפרסום של סדרת מוצרי השיער, המשווקת עתה גם בישראל, כל העיר, 7 באוקטובר 1983
↑  נביא התסרוקות וידאל ששון לא הגיע, אבל חסידיו עשו הפניג ענק, "העולם הזה", גיליון 2050 מ-15 בדצמבר 1976, עמוד 52
↑  קטיה ששון, בתו של הספר האגדי וידאל ששון, לא מסתפקת בלהיות "בת של", חדשות, 8 באפריל 1985
↑  מר ששון ושימחה בישראל, "העולם הזה", גיליון 2406 מ-12 באוקטובר 1983, עמוד 36
↑  הילה אוחיון, מעצב השיער הבריטי וידאל ששון מת בגיל 84, באתר הארץ, 10 במאי 2012
↑  Guardian staff reporter, Queen's birthday honours list: Diplomatic service and overseas list, The Guardian, ‏13 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272108705171  BIBSYS: 8070896  BnF: cb122607181 (data)  CiNii: DA16994820  GND: 119070324  ISNI: 0000 0003 6252 7652  LCCN: n87817556  LNB: 000185458  NDL: 01236599  SNAC: w6s196hx  SUDOC: 161121292  VIAF: 226728535   WorldCat (עם VIAF): 226728535
גורית אקסלרוד בר נתן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1929 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  8 בפברואר 2007 (בגיל 77) 
 שם לידה:  Gertrud Axelrad 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס למדן (1956)  פרס יציב (1956) 
 
גוּרית אַקסלרוד–בר נתן (נכתב גם אקסלרד, אכסלרד) (31 באוקטובר 1929 – 8 בפברואר 2007) הייתה סופרת ילדים ונוער ואשת חינוך ישראלית.
ביוגרפיה

אקסלרוד נולדה בווינה בירת אוסטריה בשם גרטרוד אקסלרוד למשפחת כובענים אמידה. בשנת 1939 נמלטה, יחד עם משפחתה, מאימת השלטון הנאצי. היא התגוררה בעיר שאנגחאי שבסין במשך עשר שנים, ולמדה שם בבית הספר האנגלי.
בשנת 1949 עלתה לישראל. בעקבות היכרותה עם יעקב אשמן, שהיה אז עורך עיתון הילדים "הארץ שלנו", החלה לכתוב את סיפורי הילדים הרבים שנהגה לספר. אשמן גם הציע לה לעברת את שמה לגורית. שנים רבות עסקה בכתיבת ספרי ילדים ובכתיבה לעיתוני ילדים. בשנת 1956 (תשט"ז הוענק לה פרס יציב לסופרים צעירים, על מדורהּ "הכתב הנודד", שהתפרסם בקביעות ב"דבר לילדים".
באותה שנה זכתה בפרס למדן על ספרה הראשון, "סין, סונג ואני".
גורית אקסלרוד נסעה לשנים אחדות לאפריקה עם בעלה, אלי בר נתן, שליח מטעם המדינה במסגרת פעולות הסיוע ליבשת השחורה, וכתבה ספרים אחדים על חייה שם: "החמור המעופף", "ציפאנגו" ו"כובע טמבל בג'ונגל". בשנת 1964, אחרי שובם לארץ, התיישבו עם בתם נעמי (לימים לביא) במושב עשרת שליד גדרה, ושם כתבה את הספרים "הרפתקה לילית" ו"תעלומת האגרטל הסיני". רבים סיפוריה שודרו כתסכיתים ב"קול ישראל".
בשנת 1964 עברה להתגורר בעשרת יחד עם בעלה אלי בר נתן. בשנת 1977 הקימה את חדר העיון בבית הספר היסודי "גדרות", בו המשיכה לעבוד עד ימיה האחרונים. בזכות גישתה המיוחדת ושיטות הלימוד הלא שגרתיות התחבבה אקסלרוד על ילדים רבים והפכה לדמות מוערכת ביישובי גדרות. פיתחה את חדר העיון שבראשותה למקום מיוחד, שעודד וטיפח את יכולת הביטוי, צבירת הידע והסקרנות של הילדים, אם בכתיבת חיבורים, שהמצטיין שבהם נבחר מדי חודש על ידי ועדת תלמידים, ואם בחידוני ידע בתולדות ישראל. למתקשים שבהם סייעה בשיחה, באוזן קשבת, בסיפורים ובמוזיקה.
ספריה

סין, סונג ואני; מצויר בידי המחברת; תרגם מכתב-יד: יעקב אשמן, תל אביב: גדיש, תשט"ו.
ציפאנגו; מצֻיר בידי המחברת; ערך: אוריאל אופק, תל אביב: מסדה, תשי"ז. (סיפורו של נער יהודי שנקלע במלחמת העולם ליפן) (הדפסה נוספת: 1964)
החמור המעופף; ציורים: נחום גוטמן, תל אביב: עמיחי, תשכ"א. (על שיגורם של שלושה ילדים מתל אביב לירח) (קטעים מן הספר שודרו ברדיו)
כובע טמבל בג'ונגל, תל אביב: עם עובד, תשכ"ד.
הרפתקה לילית וסיפורים אחרים; איורים: ברקו א', ירושלים: ניצנים (סדרת 'משפחת מזל טוב'), 1978. (קטעים מן הספר שודרו ברדיו) (הסדרה: על עלילותיה של משפחה ישראלית)
תעלומת האגרטל הסיני: וסיפורים אחרים; איורים: ברקו א', ירושלים: ניצנים (סדרת 'משפחת מזל טוב'), 1978. (קטעים מן הספר שודרו ברדיו)
ג'וג'ו צהוב בגwונגל סיפור הרפתקאות ארוך של גורית אקסלרד על עלילות ילד ישראלי בניגריה שמעולם לא פורסם כספר אלא רק כהמשכים ב"דבר לילדים".ד"ר אלי אשד "ב"דבר לילדים כרך לג תשכ"ג 1963  בין החודשים אפריל לספטמבר 1963  נמצא כעת ברשת בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד
https://www.no-666.com/2023/11/03/%d7%92%d7%95%d7%92%d7%95-%d7%a6%d7%94%d7%95%d7%91-%d7%91%d7%92%d7%95%d7%a0%d7%92%d7%9c-%d7%92%d7%95%d7%a8%d7%99%d7%aa-%d7%90%d7%9b%d7%a1%d7%9c%d7%a8%d7%93-%d7%91%d7%a0%d7%99%d7%92%d7%a8%d7%99/
הערות שוליים

↑  "פרס יציב" הוענק לגורית אכסלרד, דבר, 9 בפברואר 1956; מבית: פרס יציב לגורית אכסלרד, דבר, 17 בפברואר 1956.
↑  פרס למדן הוענק לנחמני ואקסלרוד, דבר, 30 במרץ 1956.
↑  שולמית עדי, ספרים מן האיצטבה: סין, סונג ואני, מעריב, טור 2, 9 בספטמבר 1955.
↑  מאיר בראלי, ניגריה לילדים ולבוגרים, דבר, 12 ביוני 1964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308995305171  ISNI: 0000 0000 6925 7462  LCCN: no2015128712  VIAF: 97178794   WorldCat (עם VIAF): 97178794
2020 בספורט

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2020  בספורט |  |
< · 2018 · 2019 — 2020 — 2021 · 2022 · >
כל ערכי השנים בספורט במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספורט במאה ה-21 · פורטל הספורט
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2020 ונוגעים לעולם הספורט.
שנת 2020 תיזכר בספורט כשנת מגפת הקורונה, בשל התפרצות נגיף קורונה אלים שגרמה לביטולן של תחרויות ספורט ברחבי העולם בכל ענפי הספורט בכלל, ובכלל זה דחיית אולימפיאדת טוקיו, אליפויות עולם ואליפויות יבשתיות בענפי הספורט השונים, אירועי הספורט הגדולים והחשובים בעולם.
אולימפיאדה > אולימפיאדת טוקיו

לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 למועד מאוחר יותר שלא יעלה על קיץ 2021. עם זאת, הוחלט כי לא יהיה שינוי בשם המשחקים.
אולימפיאדה > המשחקים הפאראלימפיים טוקיו

דחייה כנ"ל
אולימפיאדה > אולימפיאדת הנוער לוזאן

9 בינואר - 22 בינואר
ישראל המשלחת הישראלית זכתה ב-2 מדליות, כסף וארד.
נועה סולוש, זכה במדליית כסף בתחרות המושלבת, ובמדליית ארד בסופר G בסקי אלפיני
אופניים > טור דה פראנס

טור דה פראנס 2020, 29 באוגוסט – 20 בספטמבר – טאדיי פוגאצ'אר (סלובניה סלובניה)
אופניים > ג'ירו ד'איטליה

ג'ירו ד'איטליה 2020, 3 באוקטובר – 25 באוקטובר – טאו גייגן הארט (בריטניה בריטניה)
אופניים > וואלטה אספניה

וואלטה אספניה 2020, 20 באוקטובר – 8 בנובמבר – פרימוז' רוגליץ' (סלובניה סלובניה)
אופניים > אליפות העולם באופני כביש

אליפות העולם באופני כביש 2020, נערכה באימולה, שבאיטליה בין ה-24 ל-27 בספטמבר 2020.
אופניים > אליפות העולם באופני כביש > נשים

כביש - אנה ואן דר ברחן (הולנד הולנד)
נגד השעון - אנה ואן דר ברחן (הולנד הולנד)
אופניים > אליפות העולם באופני כביש > גברים

כביש - ז'וליאן אלאפיליפ (צרפת צרפת)
נגד השעון - פיליפו גאנה (איטליה איטליה)
אתלטיקה > אליפות העולם באתלטיקה באולם > אליפות העולם

האליפות שהייתה אמורה להיערך בנאנג'ינג, סין ב-13 במרץ - 15 במרץ, נדחתה בשנה בשל התפרצות נגיף קורונה-ווהאן.
אתלטיקה > אליפות אירופה באתלטיקה

האירוע בוטל
אתלטיקה > אליפות אפריקה באתלטיקה

התחרות בוטלה
אתלטיקה > שיאי עולם > אתלטיות

| תאריך | מקצוע | שם האתלטית | מדינה | מקום תחרות | שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 בפברואר | קפיצה משולשת | יולימאר רוחאס | ונצואלה ונצואלה | מדריד, ספרד | 15.43 מטר (אולם) |
אתלטיקה > שיאי עולם > אתלטים

| תאריך | מקצוע | שם האתלט | מדינה | מקום תחרות | שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בפברואר | קפיצה במוט | ארמנד דופלנטיס | שוודיה שוודיה | טורון, פולין | 6.17 מטר (אולם) |
| 15 בפברואר | קפיצה במוט | ארמנד דופלנטיס | שוודיה שוודיה | גלאזגו, סקוטלנד | 6.18 מטר (אולם) |
בייסבול

וורלד סיריס -
החלקה על הקרח > אליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח

אליפות העולם שהייתה אמורה להיערך במונטריאול, קנדה ב-16 במרץ עד 22 במרץ, בוטלה בשל התפרצות נגיף קורונה-ווהאן ב-11 במרץ.
טניס > המנצחות בתחרויות הגראנד סלאם

אליפות אוסטרליה הפתוחה - סופיה קנין (ארצות הברית ארצות הברית)
אליפות צרפת הפתוחה - איגה שוויונטק (פולין פולין)
אליפות וימבלדון - בוטלה בשל מגפת הקורונה
אליפות ארצות הברית הפתוחה - נאומי אוסקה (יפן יפן)
טניס > המנצחים בתחרויות הגראנד סלאם

אליפות אוסטרליה הפתוחה - נובאק ג'וקוביץ' (סרביה סרביה)
אליפות צרפת הפתוחה - רפאל נדאל (ספרד ספרד)
אליפות וימבלדון - בוטלה בשל מגפת הקורונה
אליפות ארצות הברית הפתוחה - דומיניק תים (אוסטריה אוסטריה)
טניס > גביע הפדרציה

גמר נדחה ל-2021
טניס > גביע דייוויס

גמר נדחה ל-2021
כדורגל > יורו 2020

נדחה לשנת 2021
כדורגל > ליגת האלופות

באיירן מינכן (גרמניה גרמניה) ניצחה 0–1 את פריז סן-ז'רמן (צרפת צרפת) בגמר שנערך באצטדיון האור בליסבון ב-23 באוגוסט.
כדורגל > הליגה האירופית

סביליה (ספרד ספרד) ניצחה 2–3 את אינטר מילאנו (איטליה איטליה) בגמר שנערך באצטדיון ריין אנרגי בקלן ב-21 באוגוסט.
כדורגל > הסופר קאפ האירופי

באיירן מינכן ניצחה 1–2 (בהארכה) את סביליה בסופר קאפ האירופי 2020 שנערך בפושקש ארנה בבודפשט ב-24 בספטמבר.