stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמשון מאוסטרופולי
הערות שוליים

↑  אגרת רבי שמשון מאוסטרופולי באתר ויקיטקסט
↑  שבתי צבי, כרך א, תל אביב תשי"ז, עמ' 67, הערה 1.
↑  עיין ריש מאמר ה' וריש מאמר ח' בספר קרניים
↑  ראה לדוגמה בדן ידין מאמר י"ב סעיף קטן כ"ד
↑  דברים דומים טוען גם יהודה ליבס.
↑  מיוחס לסופר בשם אהרן מקרדינא שמוזכר אך ורק על ידי שמשון בספרו זה
↑  מובא בליקוטי שושנים להרב בסוף סימן י"ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308179305171  GND: 1053162529  ISNI: 0000 0000 8287 4684  LCCN: n89116161  NTA: 258464461  VIAF: 107314010   WorldCat (עם VIAF): 107314010
שפאט דדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1985 (בן 39)
 מוקד פעילות:  קוסובו 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
שפאט דדה (באלבנית: Shpat Deda; נולד ב-7 ביוני 1985) הוא זמר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי קוסובני. בשנת 2007 זכה לפרסום רב והפך למוקד התעניינות בתקשורת עקב הוצאת הסינגל "Úndreroj". עשר שנים לאחר מכן הוציא את אלבום הבכורה שלו, Molla e parë. ב-22 בספטמבר יצא אלבום ההמשך Shkendijë. בשנת 2020 פרסם את אלבומו השלישי, Rrugës.
מוזיקתו שאובה מרגשות אישיים של דדה. עיקר שיריו עוסקים באהבה, ייאוש, חברות ותקווה. מבחינה מוזיקלית, הוא מלחין בעיר יצירות פולק, אינדי וג'אז.
בשנת 2023 חשף תאגיד השידור האלבני כי דדה עתיד להשתתף בפסטיבלי אי קנגס, הקדם האלבני לאירוויזיון 2024 עם השיר "S'mund t'fitoj pa ty".‏ רק לאחר פרישתם של קייסי טולה, סמנטה קרבלה וסארדי סטוגאיי והחלפתם באירמה לפורי, רביעיית פיטר-פן ועדן באיה נחשפה הרשימה הסופית, בה נכללו 14 אמנים ותיקים, ואילו שבעה-עשר מתמודדים חדשים. הוא סווג לקטגוריית האמנים החדשים, ונאלץ לעבור את שלב חצי הגמר. הוא השתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות, ונמנה בין שלושת המעפילים לגמר. ערב הגמר נערך ב-22 בדצמבר 2023, ובסופו הגיע למקום השלישי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Molla e parë
2017: Shkendijë
2020: Rrugës
הערות שוליים

↑  "Festivali 62 i Këngës në RTSH, shpallen artistët pjesëmarrës në ngjarjen" [Festivali 62 i Këngës në RTSH, the artists participating in the event have bene announced]. RTSH Lajme (באלבנית). RTSH. 2023-10-17. נבדק ב-2023-10-17.
↑  Juhász, Ervin (2023-10-17). "Meet all the participants of the 62nd Festivali i Këngës!". ESCBubble (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-10-17.
↑  Bijuvignesh, Darshan (2023-11-01). "Albania: More Details of Festivali i Këngës 62 Announced Including Line-up Change". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-01.
↑  Tejeci, Erdi (2023-11-01). "Albania: Kejsi Tola and Samanta have withdrawn from Festivali i Këngës 62". Wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-11-01.
↑  Papadopoulos, Giorgos (2023-12-02). "Albania: Another performer drops out of Festivali i Këngës 62!". Eurovisionfun. נבדק ב-2023-12-02.
↑  Van Dijk, Sem Anne (2023-12-11). "Albania: Eden Baja Replaces Sardi Strugaj in Festivali i Këngës". Eurovoix. נבדק ב-2023-12-11.
↑  Mancheño, José Miguel (2023-12-22). "Desvelados los finalistas del Festivali i Këngës 62" [The finalists of Festivali i Këngës 62 have been revealed]. ESCplus España (בEuropean Spanish). נבדק ב-2023-12-22.
שלום צבטאני

| --- | --- |
 לידה:  1640 ה'ת' צנעא, תימן
 פטירה:  1715 (בגיל 75 בערך) ה'תע"ה צנעא, תימן
 
מארי שלום בן חיים צבטאני (ה'ת' – ה'תע"ה, 1640 – 1715) היה חכם מחכמי יהדות צנעא במאה ה-17, ודיין בבית הדין הגדול בצנעא.
ביוגרפיה

מארי שלום נולד בשנת ה'ת' (1640) בערך, בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.
בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, וחזר והשתכן בקאע אל-יהוד. בין השנים ה'ת"ן–ה'תנ"ו (1690–1696) התמנה כדיין בהרכב השני של בית הדין בראשות מארי זכריה הכהן.
כתב חיבור שלא הגיע לידינו. מהרי"ץ הזכירו פעמיים בכתביו.
נפטר בשנת ה'תע"ה (1715).
לקריאה נוספת

ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 515
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 515
| חכמי בית דין צנעא |
| --- | --- | --- |
| הרכב 1 | הראב"ד מארי שלמה בן סעדיה מנזלי • מארי יחיא בן אברהם אלשייך הלוי • מארי זכריה בן יוסף הכהן |  |
| הרכב 2 | הראב"ד מארי זכריה בן יוסף הכהן • מארי משה בן סעדיה קטיעי • מארי שלום בן חיים צבטאני |  |
| הרכב 3 | הראב"ד מארי שלום בן עמרם חמדי הלוי • מארי יוסף בן סעדיה בשארי • מארי סעדיה בן שלום עמר הלוי |  |
| הרכב 4 | הראב"ד מארי דוד בן יחיא חותר • מארי צאלח בן יחיא צאלח • מארי יוסף בן סעדיה בשארי |  |
| הרכב 5 | הראב"ד מארי סעדיה בן משה קטיעי • מארי פנחס בן שלמה עראקי • מארי שלום בן יוסף בשארי |  |
| הרכב 6 | הראב"ד מארי  יחיא בן יוסף צאלח (מהרי"ץ) • מארי שלמה בן ישועה אלג'מאל • מארי שלום בן סעדיה הכהן |  |
| הרכב 7 | הראב"ד מארי אברהם בן יחיא צאלח • מארי יחיא בן יהודה צעדי • מארי יחיא בן דוד משרקי |  |
| הרכב זמני | הראב"ד מארי יוסף בן סאלם נקאש • מארי יוסף בן שלום קארה • מארי אברהם בן אהרן מנזלי |  |
| הרכב 8 | הראב"ד מארי יוסף בן שלום קארה • מארי יחיא בן שלמה אביץ' • מארי דוד בן אברהם צאלח |  |
| הרכב 9 | הראב"ד מארי סלימאן בן יוסף קארה • מארי יחיא בן שלום הכהן • מארי יחיא בן יעקב צאלח |  |
| הרכב 10 | הראב"ד מארי סלימאן בן סאלם צאלח • מארי אברהם בן צאלח צאלח • מארי יוסף בן דוד מנזלי |  |
| הרכב 11 | הראב"ד מארי יחיא יצחק הלוי • מארי יחיא קאפח • מארי אהרן הכהן • מארי יחיא אביץ' |  |
| הרכב 12 | הראב"ד מארי יחיא אביץ' • מארי עמרם קורח |  |
שרבורן (מסצ'וסטס)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מסצ'וסטס מסצ'וסטס
 מחוז:  מידלסקס
 ראש העיר:  ג'נט מקארתי
 תאריך ייסוד:  1674
 שטח:  41.9 קמ"ר
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,401 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  106.4 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  42°14′20″N 71°12′13″W﻿ / ﻿42.23889°N 71.20361°W﻿ / 42.23889; -71.20361
 אזור זמן:  UTC -5
 Sherborn MA |, www.sherbornma.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה שרבורן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה שרבורן(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי שרבורן(למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי שרבורן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שרבורן (באנגלית: Sherborn) היא עיר במחוז מידלסקס במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית כ-30 ק"מ מבוסטון.
היסטוריה

ככל הנראה באזור הייתה קיימת התיישבות אינדיאנית. האנגלים הראשונים הגיעו לאזור בשנת 1652. בשנת 1674 ההתיישבות החדשה אורגנה לעיירה. בעיירה נבנו מספר טחנות קמח והם היו מקור פרנסת תושבי העיר. כמו כן המקום היה ידוע בייצור של סיידר תפוחים. מוצרי תעשיית מזון שונים היו נמכרים בבוסטון שאיתה העיירה הייתה קשורה במסילת רכבת. בתים ישנים רבים של העיירה כוללים מקומות מסתור והיו חלק של מסילת הרכבת המחתרתית. במהלך השנים אוכלוסיית היישוב לא גדלה באופן מהותי. בעקבות מלחמת העולם השנייה ופיתוח האזור, אוכלוסיית העיר עברה של 1500.
נכון לשנת 2000 בעיירה התגוררו כ-4,200 תושבים מהם 96.5% לבנים.
בעיירה נשמרו מספר בתים מהמאה ה-17. בשנת 2003 בעיירה מצאה מקלט אמילי ובמקום קבורתה הוקם פסל לזכרה.
שקודרה

שקודרה (באלבנית: Shkodra או Shkodër), היא העיר הרביעית בגודלה באלבניה. העיר נמצאת בצפון המדינה ושוכנת על הגדה המזרחית של האגם שנקרא על שמה - אגם שקודרה. שקודרה היא בירת מחוז שקודרה, הממוקם בצפון מערב אלבניה. העיר נוסדה בסביבות המאה ה-4 לפנה"ס. ב-1400 העיר הייתה המרכז של ההומניזם האלבני. בשקודרה נולדו הוגי דעות בולטות כמו מרין ברלטי (Marin Barleti) ומרין בצ'יקמי (Marin Becikemi). בשקודרה הוקם ב-1639 המצפה האסטרונומי הראשון בבלקן.
היסטוריה

שקודרה נוסדה סביב המאות הרביעית והחמישית לפנה"ס. ייתכן כי מקור שמה הוא "שקו דרינון" (Sco' Drinon) שמשמעותו 'המקום בו נהר הדרין הולך'[דרוש מקור]. מחפירות ארכאולוגיות שנערכו בטירה רוזפה (Rozafa) שבשקורדה, אנו מסיקים כי המרכז היה מיושב מאז תקופת הברונזה. העיר נכבשה על ידי הרומאים בשנת 168 לפנה"ס, על ידי הסלאבים בשנה 1040, ולאחר מכן על ידי משפחת בלשאי (Balshaj), על ידי הרפובליקה של ונציה, ובשנת 1479 על ידי העות'מאנים - לאחר שדיכאו התנגדות רבת-עוצמה במצודה. העות'מאנים שלטו בעיר עד מלחמת הבלקן הראשונה והיא הייתה יחד עם אדירנה ויואנינה משלושת המבצרים המשמעותיים של האימפריה העות'מאנית ברומליה. במהלך מלחמה זאת, העיר באה במצור במשך 7 חדשים, מ-28 באוקטובר 1912 - 23 באפריל 1913, על ידי כוחות סרביה ומונטנגרו. מפקד העות'מאנים בעיר, אסעד פשה זכה לתהילה על העמידה האיתנה במלחמה, אל מול מתקפות חוזרות ונשנות במהלך המצור, בהם היו למונטנגרים אבדות רבות. אולם לאחר מתקפה חזקה ובעקבות מחסור במים נכנע אסעד פשה לצבא מונטנגרו. הכניעה נתקבלה בזעם בטורקיה שראתה באסעד פשה בוגד. ימים מועטים לאחר מכן נכנעה מונטנגרו ללחץ של אוסטרו-הונגריה, בניגוד להבטחה במהלך המצור שלעולם לא יוותרו על העיר וב-14 במאי 1913 השיגה את כוחותיה מהעיר. יום קודם לכן שרפו המונטנגרים את השוק העירוני ובזזו אותו.
בסוף מאי 1913, נקבע בהסכם לונדון (1913) ששקודרה תהיה חלק מאלבניה שעצמאותה הוכרה בהסכם זה.
במלחמת העולם הראשונה הגיעו הכוחות הסרבים לשקודרה בסוף יוני 1915. בינואר 1916 נכבשה העיר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, והיא היוותה מרכזה של האוסטרים בשטחי אלבניה שכבשה. לקראת סוף המלחמה נכנסו כוחות צרפת לעיר והם החזיקו בה בסיום המלחמה בנובמבר 1918. במרץ 1920 עזבו הצרפתים ושקודרה הועברה לשלטון אלבניה.
בדצמבר 1924 הייתה שקודרה היעד הראשון שנכבש בידי צבאו של זוגו הראשון, מלך אלבניה בעת השתלטותו, בגיבוי יוגוסלביה על אלבניה.
המבצר של שקודרה

שם המבצר של שקודרה הוא רוזפה, ויש לה היסטוריה בת כמה אלפי שנים. הטירה נבנתה על גבעה גבוהה, מכוסה לחלוטין בסלעים בלתי עבירים. בשל מיקומה האסטרטגי היה זה מעוז בלתי מעורער במשך מאות שנים. שקודרה הייתה בירתו של עם האילירים ובחפירות שנערכו נמצאו עובדות שמראה כי כבר בעת האילירים הטירה שימשה להגנה על האוכלוסייה המקומית שחיו מתחת לה. בשל ההיסטוריה עתיקת היומין של הטירה, היא זכתה לשם אגדי בפי תושבי העיר.
ערים תאומות

קוסובו פריזרן, קוסובו
מונטנגרו אולצין, מונטנגרו
קוסובו ג'קובה, קוסובו
מונטנגרו צטיניה, מונטנגרו
הערות שוליים

↑  בעבר נקראה גם Scutari
↑  שיחה עם ג'אויד ביי, החרות, 11 במרץ 1913
↑  ההגנה על סקוטרי וגבורה, החרות, 10 באפריל 1913
↑  משדה המערכה המונטוניגרית, מוריה, 11 בנובמבר 1912
מה עם סקוטרי, מוריה, 6 בדצמבר 1912
↑  מערכות המלחמה, החרות, 24 בפברואר 1913
1 2  המלחמה, הצפירה, 16 בפברואר 1913
↑  פרטים על נפילת סקוטרי, החרות, 7 במאי 1913
↑  אסעד פשה יישאר באלבניה, החרות, 3 ביולי 1913
↑  Albania in the Twentieth Century, A History: Volume I: Albania and King Zog, pages 42-43
↑  ההרשחורים הגיעו לשקודרה, החרות, 2 ביולי 1915
↑  מרד באלבניה, דואר היום, 17 בדצמבר 1924
המרד באלבניה, דואר היום, 18 בדצמבר 1924
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564868205171  BnF: cb145239215 (data)  GND: 4325862-1  LCCN: n85376118  MusicBrainz: 5609edd3-fbfc-4d14-8d1c-2d4e9d06be74  NKC: ge305392  NLG: 177120  SUDOC: 071134263  VcBA: 497/2905  VIAF: 153683066   WorldCat (עם VIAF): 153683066 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מבצר רוזפה (שקודרה)
תומאזו מוצ'ניגו

שלט האצולה של תומאזו מוצ'ניגו.
תומאזו מוצ'ניגו (באיטלקית: Tommaso Mocenigo;‏ 1343–1423) היה הדוכס ה-64 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1414 ועד פטירתו.
קודם למינויו פיקד מוצ'ניגו על הצי הצלבני בקרב ניקופוליס בשנת 1396. לאחר קרב זה המשיך מוצ'ניגו לפקד על הצי הוונציאני ונצח במספר קרבות כנגד הצי של ג'נובה. מוצ'ניגו שירת את לה סרניסימה כשגריר בקרמונה, ובעת כהונה זו, בשנת 1414, נפטר קודמו, מיקלה סטנו, ומוצ'ניגו נבחר לתפקיד הדוג'ה. מוצ'ניגו נמלט מהעיר קרמונה בחשאי, מחשש שיאסר על ידי שליט העיר בשל מינויו.
במהלך כהונתו חתם מוצ'ניגו על הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית, אולם לאחר זמן קצר שבה הלחימה בין ונציה לאימפריה, בעקבות הניצחון על העות'מאנים בקרב גאליפולי.
מצ'ניגו אילץ את הפטריארך של אקוויליה לוותר על טריטוריות לטובת הרפובליקה בשנת 1420, ושב וכבש את פריולי ואת דלמטיה. בתקופת כהונתו פרח המסחר בעיר, ומצ'ניגו שיפץ ובנה מחדש את ארמון הדוג'ה, וייסד את הספרייה של הארמון.
שלישיית עתר

| --- | --- |
Atar Piano Trio - Chamber music group based in Jerusalem
 מקום הקמה:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 חברים
 עפר שלי טניה בלצר אנטון אנדריב
 חברים לשעבר
 קריסטינה רייקו קופר, מרינה כץ
 
שלישיית עתר היא הרכב קאמרי אשר נוסד בשנת 1996 בירושלים על ידי בוגרי האקדמיה למוסיקה על שם רובין.
השלישייה מרבה להופיע בקונצרטים, בסדרות מוזיקה קאמרית, בהפקות שונות ובפרויקטים מוזיקליים מיוחדים. ההרכב זכה להדרכתם של מוזיקאים מן השורה הראשונה כבנימין אורן, דוד חן וג'רום לבנטל, וכן השתלם באוסטריה אצל שלישיית אלטנברג מווינה.
פעילות מוזיקלית

השלישייה, בניהולו המוזיקלי של הפסנתרן עפר שלי, פועלת כדי לקרב קהל מגוון אל חוויית ההאזנה למוזיקה קאמרית, בהפקת תוכניות מגוונות לקונצרטים בחוגי האזנה פרטיים וסדרות מוזיקה קאמרית ברחבי הארץ והעולם, כמו גם בקונצרטים מודרכים לילדים ולסטודנטים. היא מגישה מדי שנה למעלה מ-80 קונצרטים ברחבי ישראל ומחוצה לה, ברפרטואר רחב ומגוון. שלישיית עתר מופיעה במוזיאון ישראל, בית גבריאל, אולם ויקס במכון ויצמן ברחובות, מרכז עינב בתל אביב, במרכז למוזיקה ירושלים שבמשכנות שאננים ובמקומות נוספים. ההרכב מוזמן באופן קבוע להופיע בטקסים ממלכתיים מטעם יד ושם, האוניברסיטה העברית ומשרד החוץ.
השלישייה אף עוסקת בפיתוח תוכניות נושאיות הכוללות מחקר, עיבוד, איתור חומרים נדירים וביצוע של מוזיקה קאמרית סביב נושא מסוים. חלק מהפרויקטים יצאו לאור על גבי אלבומים.
השלישייה פעילה בתחום החינוך המוזיקלי, בסדנאות לבני נוער וסטודנטים ומקיימת שיתופי פעולה עם מוזיקאים מובילים; מבצעת יצירות של מלחינים ישראליים בולטים בני זמננו, יוזמת פרויקטים מוזיקליים ייחודיים המשלבים טקסט, מוזיקה ותיאטרון ומביאה לביצוע יצירות נשכחות ונדירות בעיבודן מחדש למדיום הקמרי.
פעילות מוזיקלית > פעילות בינלאומית

השלישייה יוצאת לסיורים באירופה וארצות הברית. בין השאר, הופיעה בפסטיבל בינלאומי למוזיקה קאמרית הרטברג באוסטריה, פסטיבל בברדונקיה שבאיטליה, סיור קונצרטים בצפון איטליה ברסיטלים לכינור ופסנתר, סיור בהונגריה ובסלובקיה עם המופע "כשאור דולק בחלונך", בטורינו שבאיטליה עם המופע "אהבה ושנאה".
השלישייה הפיקה פרויקטים שנתיים שנוגנו על במות בארצות הברית ובישראל והוקדשו למוזיקה קמרית עכשווית פרי עטם של מלחינים ישראליים ואמריקאיים, ביניהם: "מראות מהר נבו" ב-2015 ו"חלום בתוך חלום" משנת 2016, אגדה יהודית בשנת 2018.
פעילות מוזיקלית > פרויקטים מיוחדים

המופע "קאמרי ארץ ישראלי – לאורו של שוסטקוביץ'", פרי שיתוף פעולה עם המלחינים מיכאל וולפה וערן אל-בר. הפרויקט, שהתמקד בביצוע מוזיקה ישראלית לצד קלאסיקה של דמיטרי שוסטקוביץ', הועלה במרכז עינב ובירושלים בשנת 2003.
מופעים המשלבים טקסט ומוזיקה קמרית: המופע "כשאור דולק בחלונך", פרי שיתוף פעולה עם זמרת הסופרן יעלה אביטל, מוקדש לעיבודים מקוריים לשירים, שהיו לקלאסיקה ישראלית, לצד שירים שנכתבו במיוחד עבורו. המופע מועלה מזה שלוש שנים ברחבי הארץ ובחו"ל וחלקים ממנו שודרו ברדיו והוקלטו לתקליטור.
הפרויקט "אהבה ושנאה" מוקדש למוזיקה ספרדית בשיתוף עם הסופרן ולריה ונטורה וכולל עיבודים מקוריים לשירים של דה פאיה, גרנדוס, אלבניס, לורקה ואחרים.
התוכנית "הקברט היהודי" מציגה מוזיקה קאמרית ושירי קברט מאירופה של ראשית המאה ה-20, מיצירותיהם של קורט וייל, ארנולד שנברג, רוברט קאן, יוסף אחרון ואחרים, בעיבודים מקוריים, עם הזמרות יעלה אביטל, ולריה ונטורה ומיכל אוקון. מופעים המשלבים פרוזה ומוזיקה קאמרית: "צריך להשתיק את המוזות" - על-פי טקסט של יואל הופמן, "סיפור פשוט" - בשיתוף עם ערן צור, על פי ספרו של ש"י עגנון ועוד.
פעילות מוזיקלית > דיסקוגרפיה

כשאור דולק בחלונך (2008)
נופי ילדות (2012)
צריך להשתיק את המוזות (2015)
אל הציפור (2023)
חברי השלישייה > עפר שלי, פסנתר

פסנתרן, מעבד ועורך מוזיקלי. יליד ישראל, בוגר האקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בירושלים, תלמידם של הגב' פולי אסא, פרופ ברכה עדן והפרופ בנימין אורן. המשיך את לימודיו לתואר השני בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובסמינרים בינלאומיים למוזיקה קאמרית בקיבוץ מזרע, באוסטריה ובאיטליה, בהדרכת שלישיית אלטנברג. ניגן בהרכבים קאמריים רבים כסולן וכפסנתרן מלווה לזמרים. שימש כאסיסטנט למלחין מיכאל וולפה בתקופת לימודיו באקדמיה.
בשנת 1996 ייסד את שלישיית הפסנתר "עתר" בשיתוף עם הכנרת טניה בלצר, מאחוריו שנים רבות של פעילות ענפה על בימות הקונצרטים בישראל ומחוצה לה, הקלטות, שיתופי פעולה עם מוזיקאים מובילים ופרויקטים מוזיקליים מקוריים שזכו לשבחים והצלחה על הבמות ומשודרים ברדיו ובטלוויזיה.
כמעבד, חיבר עשרות רבות של עיבודים ליצירות קאמריות, לשירים ולמוזיקה עממית. בין הפרויקטים אנתולוגיה הכוללת עיבודים לשירים עבריים להרכב קאמרי וזמרת סופרן, שירי יידיש ולדינו, עיבוד קאמרי למחזור השירים הנודע של דה פאיה, שירי עם מסקוטלנד ואירלנד ומוזיקה לתיאטרון. רובם הוקלטו ויצאו לאור בתקליטורים.
כמורה לפסנתר ולמוזיקה קאמרית שימש בסגל ההוראה של בית הספר "מגניפיקט" וקונסרבטוריון "הסדנה". הוא מלמד בבית הספר ע"ש טדי קולק בירושלים, מרצה במוסדות שונים, מדריך הרכבי ביצוע לבני נוער ומנחה קונצרטים מוסברים.
חברי השלישייה > טניה בלצר, כינור

ילידת אוקראינה. עלתה לישראל בשנת 1994.
החלה בלימודי הכינור בגיל 5. בגיל 7 זכתה בתחרות האומן הצעיר. בגיל 14 זכתה בתחרות ארצית באוקראינה. סיימה תואר ראשון בהדרכת פרופ' גליזרובה ותואר אומן בהדרכת הגב' אורה שירן באקדמיה ע"ש רובין בירושלים. במשך לימודיה ניגנה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובהרכבים קאמרים רבים וזכתה בתחרות מוזיקה קאמרית של האקדמיה. סיימה קורס למוזיקה קאמרית באוניברסיטת בר-אילן בהדרכת המלחינים גדעון לוינסון ובטי אוליברו.
משנת 1997 מנגנת בשלישיית עתר, ובמקביל היא מנגנת ברסיטלים רבים בישראל ומחוצה לה: בשנת 2006 הוזמנה לתת סדרת רסיטלים באיטליה לזכר הכנר הנודע צ'יקרולה. ביצעה יצירות בביצוע בכורה, כולל יצירה לעוגב, כינור סולו ומקהלה, שניכתבה עבורה על ידי א. פרוצ'י ושודרה ברחבי העולם. היא מרבה לבצע מוזיקה של מלחינים ישראלים עכשווית ומשתתפת בפסטיבלים של מוזיקה ישראלית כמו "סדנה ישראלית" ו"חג למוזיקה הישראלית".
עוסקת גם בהוראת כינור ומנהלת ב -Magnificat Institute בירושלים.
חברי השלישייה > אנטון אנדרייב, צ'לו

אנטון אנדרייב נולד בסנט פטרסבורג, רוסיה ולמד צ'לו ממיטב המורים: פרופסור א. ניקיטיאן הנודע בקונסרבטריון של סנט פטרסבורג ב-2004, פרופסור יוליוס ברגר בקורס הקיץ באוניברסיטת מוצרטאיום בזלצבורג ב-2007 וב-2008, ואף השתתף בכיתות אמן של הפרופסורים בונדוריאנסקי ורוסטרופוביץ.
אנדייב זכה בשלל פרסים בתחרויות צ'לו נחשבות, ביניהן תחרות הצ'לו של סנט פטרסבורג ב-2003, תחרות לביצוע יצירותיו של דמיטרי שוסטקוביץ ב-2006, תחרות דוטזאור לצ'לו בדרסדן 2001, ותחרות מרבינסקי הבינלאומית בסנט פטרסבורג, 2003.
ב-2008 הצטרף לרביעיית כלי הקשת רימסקי-קורסקוב. זמן מה לאחר מכן הפך לסולן הצ'לו של אנסמבל הבארוק "הולנד החדשה" ושל התזמורת הקאמרית "דיברטיסמנט", והחל להופיע ולתת כיתות אומן בכל העולם. במשך השנים, השתתף אנדייב בפסטיבלי מוזיקה רבים, דוגמת השלזוויג-הולשטין, פסטיבל זלצברג, פטסיבל צ'לו הרבסט וכו'. כך, שיתף פעולה עם אמני המוזיקה הקאמרית המובילים ברוסיה, כמו פיטר לאול, איליה איוף, אלכסנדה אדרייבה, אוריש ומיכאל בלכר ועוד, ולקח חלק בהקלטות והפקות מוזיקליות רבות של חברות בינלאומיות. ביוני 2022 עלה אנדרייב לישראל, הצטרף לתזמורת הקאמרית הישראלית, וכצ'לן בשלישיית עתר.
חברי השלישייה > חברת השלישייה בעבר > קריסטינה רייקו קופר, צ'לו

קריסטינה מנגנת על צ'לו שיצר ויליאם פורסטר בשנת 1786. את לימודיה השלימה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק אצל הצ'לנים ג'ואל קרסניק, רוברט מאן ופליקס גלימיר והיא מחזיקה בתואר דוקטור באומנות המוזיקה. קריסטינה מכהנת כפרופסור אורח האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים במוזיקת עולם ומרצה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. את הקריירה שלה התחילה כמוזיקאית קלאסית ובהמשך הרחיבה את פעילותה לסגנונות מוזיקליים רבים, מוזיקת עולם ומוזיקה מקורית. היא מרבה להופיע כסולנית וכנגנית קמרית על במות מכובדות ברחבי העולם: בקארנגי הול, מרכז לינקולן, מרכז קנדי, אולם הנרי קראון בירושלים, אולם רוי תומפסון בטורונטו, המרכז לאומנויות בסיאול ועוד.
כסולנית זכתה לנגן בין השאר עם התזמורת הקמרית של פראג, התזמורת הסימפונית של טורונטו, הסימפונית של אוסקה ולאחרונה השתתפה בסיור קונצרטים עם תזמורת יומיורי מטוקיו. הניו יורק טיימס כינה אותה "סנסציה בקונצרט" ואילו לוס אנג'לס טיימס כינה אותה "וירטואוזית מדהימה". לאחרונה ביצעה את "פסיון המים" מאת טן דאן באולם דיסני בלוס אנג'לס וזכתה בביקורות נלהבות, הופיעה כסולנית בפסטיבלי "ימי המוזיקה העולמית" של ISCM בקוריאה ולוקסמבורג ובספריית הקונגרס בוושינגטון די.סי. בתחום המוזיקה העכשווית ביצעה יצירות רבות בבכורה עולמית: "צלילו של קול" מאת פיליפ גלאס, "סונטה לצ'לו ופסנתר" מאת רוברטו סיירה, "קונצ'רטו לצ'לו" של מריו דוידובסקי ו-"הקונצרטו הכפול" מאת יוסף ברדנשווילי. כמוזיקאית קמרית, זכתה בפרס הראשון בתחרות על שם ולטר מ' נאומברג. היא השתתפה בהרכבים נודעים רבים, כולל "רביעיית ג'לאטו", "קונצרטנטה" ו"רביעיית המיתרים ויטמן", וממשיכה להופיע במסגרת הרכב המוזיקה העכשווית "קונטיניואום" והשלישייה הפופולרית והאקלקטית "אינטרסקשן".
שרביט אדוארד הקדוש

שרביט אדוארד הקדוש
שרביט אדוארד הקדוש (באנגלית: St Edward's Sceptre) המכונה גם השרביט עם הצלב (באנגלית: Sceptre with the Cross) הוא שרביט המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.
היסטוריה ושימושים

השרביט נוצר עבור טקס ההכתרה של המלך צ'ארלס השני בשנת 1661. בשנת 1905 שונה מראה השרביט בעקבות גילויו של יהלום קולינן, ובראש השרביט שובץ יהלום קולינן 1 ("הכוכב הגדול של אפריקה") בן 530 קרט (106 גרם). היהלום שובץ בצורה בה ניתן להסירו מהשרביט ולענוד אותו כסיכה.
השרביט מסמל את הסמכות הארצית של המונרך - סמכות אותה הוא מבצע תחת הצלב. במהלך טקס ההכתרה אוחז המונרך את שרביט אדוארד הקדוש בידו הימנית ואת שרביט היונה המסמל את סמכותו הרוחנית של המלך, בידו השמאלית, בעת שהארכיבישוף מקנטרברי מכתיר את המונרך בכתר אדוארד הקדוש.
השרביט מוצג בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.
שושלת וולאשמה

| --- | --- |
 מדינה:  יפאט ואדאל
 השליט האחרון:  ברכאת אבן עומר דין
 תקופת השושלת:  המאה ה-13 – 1559
 אתניות:  סומלים
 
שושלת וולאשמה (וולסמע) הייתה משפחת אצולה מוסלמית אשר שלטה ביפאט - כיום חלקים של מזרח אתיופיה, ג'יבוטי ומערב סומליה. האציל המוקדם ביותר של משפחה זו הידוע לנו היה עומר אבן דונאיה (נפטר ב-1275). בנו, עלי אבן וואלי אסמה, כבש את סולטנות שוואה המוסלמית.
האציל האחרון של השושלת היה אבן ברכאת עומאר דין, שגורש מבירתו הרר על ידי המצביא האתיופי המלמאל (אמלמאל) בשנת 1559.
רשימת שליטי שושלת וולאשמה

עלי אבן וולי אסמה
עומר אבן דונאיה
חאק א-דין הראשון
סאבר א-דין הראשון
ג'מאל א-דין הראשון
עלי אבן סאבר א-דין
אחמד אבן עלי
חאק א-דין השני
סעאד א-דין השני
סאבר א-דין השני
מנסור א-דין
ג'מאל א-דין השני
בדלאי אבן סעאד א-דין
מוחמד אבן בדלאי
שמס א-דין אבן מוחמד
אבו בכר אבן מוחמד
| שושלת וולאשמה |
| --- | --- | --- |
סולטנות יפאט • סולטנות אדאל
| סולטאנים | עלי אבן וולי אסמה • עומר אבן דונאיה • חאק א-דין הראשון • סאבר א-דין הראשון •  ג'מאל א-דין הראשון • עלי אבן סאבר א-דין • אחמד אבן עלי • חאק א-דין השני • סעאד א-דין השני • סאבר א-דין השני • מנסור א-דין • ג'מאל א-דין השני • בדלאי אבן סעאד א-דין • מוחמד אבן בדלאי • שמס א-דין אבן מוחמד • אבו בכר אבן מוחמד |  |
| ראו גם | הסכסוך האתיופי-סומלי • אחמד אבן איברהים אל-גאזי • מלחמת אתיופיה-אדאל |  |
ממלכות האימפריה האתיופית • היסטוריה של סומליה
שושלת זאגווה

| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה האתיופית
 מייסד:  מארה תקלה היימנות
 השליט האחרון:  יטברק
 תקופת השושלת:  933–1270 (כ־337 שנים)
 אתניות:  אגאו
 
שושלת זאגווה (מכונה גם "בית משה") היא שושלת קיסרים ששלטו באימפריה האתיופית מ-928 עד-1270 שושלת זו היא היחידה מכל שליטי האימפריה שלא התייחסה לזרעו של מנליק בנם של מלכת שבא ושלמה המלך, ולכן התקשתה לשלוט בחבשים שראו בהם כבלתי חוקיים לכתר.
היסטוריה

על פי המסורת האתיופית בשנת 858 יהודית מלכת ממלכת ביתא ישראל התקוממה כנגד קיסרות אקסום וכבשה את שטחה, קיסר אקסום דיל נהואד מצא מקלט בשאווה ושם המשיך לשלוט המסורת מספרת שהברית ההדוקה בין האגאו ליהודים התמוטטה ומלכי ביתא ישראל נלחמו כנגדם במחוז לסתה לחימה זו גרמה להגירה של תושבי האגאו צפונה לאזור בוגוס שם הם מצאו מקלט וצאצאיהם נקראים כיום ביליאנים. בשנת 933 המצביא הצבאי מארה תקלה היימנות רצח את הקיסר דיל נהואד והצליח להשיב את השטחים הנוצריים בצפון אתיופיה שנשלטו על ידי היהודים תחת שלטון השושלת שייסד "שושלת זאגווה" שפירושה בשפת האגאו "זא" ("מתוך") ו"אגאווה" ("האגאו"). בגלל שלא היו מצאצאי מנליק ואפילו לא היו שמים אלא כושים לחבשים הנוצרים היה קשה לראותם בתור שליטים ולכן שושלת זו ייחסה את עצמה לצאצאי משה רבנו ואשתו צפורה. ממלכתם של הזאגווה כללה את רמת אריתריאה, תיגראי, וג, לסתה, דמות ובגמדר. הזאגווה כמו קבעו בירה חדשה בלסתה העיירה רוהה כיום לליבלה.
שלום פלאח

| --- | --- |

 לידה:  1855 תוניס, תוניסיה 
 פטירה:  4 בדצמבר 1936 (בגיל 81 בערך) 
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית 
 שפות היצירה:  ערבית יהודית 
 
ר' שלום פלאח (1855 – 4 בדצמבר 1936) היה משכיל עברי, מחנך, עיתונאי, מתרגם, משורר, סופר, פעיל ציוני ואיש ציבור יהודי-תוניסאי.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
"הרואה" (שלום פלאח), ספר צדק ושלום, תונס : דפוס וזאן וכאסתרו, תרנ"ז (1897).
אצדק אנג’א : והו חדית גריב אלדי ג’רא פ’י ספאניה פי מדת סבע מיאת סנא ומנהו יערף אלאנסאן קוות רבהו, תונס : דפוס וזאן וכאסתרו, 1887. ("אמת מרשיעה")
ספר שיעורי החנוך :כללי למוד שפת עבר בדרך שמושית, תונס : דפוס צ’ וזאן, תר"ס 1899.
בן כוזיבא, תונס: מטבעת ציון וזאן, 1896. (תרגום של "ספר הריסות ביתר" לקלמן שולמן)
אלתוארך אלאסראלייא, תונס : מטבעת וזאן וכאסתרו, 1887. (תולדות עם ישראל)