stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסטין סטוול
קריירה

בשנת 2009, קיבל סטוול את תפקידו הראשון, בעונה השנייה של סדרת הנוער של ABC Family "סודות ההתבגרות" בתור ג'סי, בן זוגה של לורן. דמותו חזרה לתפקיד אורח גם בעונה השלישית שנה לאחר מכן.
בשנת 2011 שיחק את הדמות של קייל בסרט הקולנוע "סיפורו של דולפין", ובשנת 2014 שב לשחק את אותה הדמות גם בסרט ההמשך "סיפורו של דולפין 2" ובהמשך שנה זו שיחק בסרט "משתוללת" לצד סלינה גומז ובסרט הדרמה "ויפלאש" שביים דמיאן שאזל.
בשנת 2013 שיחק בדרמה הביוגרפית שביים סטיבן סודרברג לרשת הטלוויזיה HBO "חיי עם ליברצ'ה", עיבוד לספרו האוטוביוגרפי של סקוט תורסון. בשנת 2015 גילם את טייס הקרב פרנסיס גארי פאוורס בסרטו של סטיבן ספילברג "גשר המרגלים".
בשנת 2018 גילם את סמל פרד פולס בסרט המלחמה של ניקולאי פוגלסיג על פי תסריט של טד טלי "12 לוחמים" לצד כריס המסוורת'. בשנת 2019 החל לשחק בתור נייטלי בסדרת הטלוויזיה "מלכוד 22" ברשת הולו, המבוססת על רומן באותו שם על ידי ג'וזף הלר.
בשנת 2020 שיחק את פטריק סאליבן בסרט האימה העל-טבעי "אי האשליות". בשנת 2021 לוהק לשחק את התפקיד הראשי לצד לוסי הייל בקומדיה הרומנטית "The Hating Game".
חיים אישיים

היה במערכת יחסים עם השחקנית והדוגמנית נינה דוברב בשנים 2015–2016.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | נקר | חובש |  |
| 2011 | סיפורו של דולפין | קייל |  |
| 2013 | אהבה וכבוד | דלטון ג'וינר |  |
| 2014 | ויפלאש | ריאן קונולי |  |
| 2014 | Warren | טד גורדון |  |
| 2014 | משתוללת | קווין קרפנטר |  |
| 2014 | סיפורו של דולפין 2 | קייל |  |
| 2015 | גשר המרגלים | פרנסיס גארי פאוורס |  |
| 2016 | Remarkable Shades of Gay | ברוקלין |  |
| 2016 | פירות המאבק | אדי |  |
| 2016 | קולוסאל | ג'ואל |  |
| 2017 | Stratton | האנק |  |
| 2017 | קרב המינים | לארי קינג |  |
| 2018 | 12 לוחמים (אנ') | סמל פרד פולס |  |
| 2018 | Higher Power | מייקל |  |
| 2019 | בליעה | ריצ'י |  |
| 2020 | אי האשליות | פטריק סאליבן |  |
| 2021 | משחק השנאה | ג'ושוע טמפלמן |  |
| 2024 | The Inheritance | דרו |  |
| TBA | This Tempting Madness | ג'ייק |  |
| TBA | The Long Home |  | נדחה; צולם ב-2015 |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2009 | סודות ההתבגרות | ג'סי | 17 פרקים |
| 2009 | Secret Girlfriend | צ'אד | פרק: "You Get an Aquarium Girl" |
| 2010 | NCIS: לוס אנג'לס | ג'יימס וינסטון | פרק: "Special Delivery" |
| 2013 | חיי עם ליברצ'ה | בחור מאחורי הקלעים | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2013 | Shuffleton's Barbershop | טריי קול | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2015 | מוסר ציבורי | שון אובאנון | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2019 | מלכוד 22 | נייטלי | 5 פרקים |
| 2020 | סיפורים מופלאים | לוטננט תיאודור קול | פרק: "The Rift" |
| 2021 | הלוטוס הלבן | אורח במלון | פרק: "Departures" |
| 2022 | נשימה עמוקה | סם | 4 פרקים |
| 2022 | A Friend of the Family | פיט וולש | 6 פרקים |
| 2024 | שלוש נשים | איידן | 4 פרקים |
| 2024–הווה | NCIS: ההתחלה | לירוי ג'תרו גיבס | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  Falcone, Amanda. ""Bridge of Spies" Actor Credits UConn for his Magnanimity". UCONN Magazine. אורכב מ-המקור ב-2017-03-19. נבדק ב-18 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007441210305171  GND: 1078905320  ISNI: 0000 0004 4645 5086  LCCN: no2015027571  SUDOC: 24840136X  VIAF: 315085039   WorldCat (עם VIAF): 315085039
אולפני אלרום

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1983–2024 (כ־41 שנים) 
 מיקום המטה:  אל-רום 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הסרטים 
  
 www.elrom.tv
 
אולפני תרגום אלרום בע"מ היא חברה ישראלית להפקת כתוביות, תרגום והפקת DCP. החברה פועלת בקיבוץ אל-רום שברמת הגולן.
במקום בקיבוץ אל-רום פועל מוזיאון "חוויה מהסרטים" בו ניתן לצפות בסרט תלת-ממד המתאר את תהליך הפקת התרגום והכתוביות בסרטים.
היסטוריה > אולפן תרגום

החברה הוקמה ב-1983, והתמקדה בתחילה בהפקת כתוביות לסרטי 16 מ"מ. ב-1998 החלה לעסוק גם בגיור של משחקי מחשב ותוכנה. ב-2004 הוקמה שלוחה של החברה במנהטן, ניו יורק, שעיסוקה העיקרי הוא הפקת כתוביות לכבדי שמיעה ושירותי תרגום.
החברה מעסיקה כיום למעלה מ-70 עובדים, בקיבוץ אל-רום ובניו יורק. בין לקוחות האולפנים ניתן למנות חברות הפצה ישראליות, חברות הלוויין והכבלים yes ו-HOT, וכן חברות הפצה בארץ ובעולם.
בשנת 2020 הוחלט בקיבוץ אל-רום על מכירת החברה. חמישה עובדי אולפנים ותיקים התאגדו לשותפות במטרה להמשיך ולהפעיל את אולפני אלרום.
ב-1 באפריל 2021 החלו אולפני אלרום לפעול במתכונת חדשה, כאשר עובדי החברה הם גם הבעלים, לאחר שרכשו את הזכויות מקיבוץ אל-רום.
היסטוריה > אולפן דיבוב

בשנת 1996 רכשו אלרום את אולפן הדיבוב והסאונד "אולפנטו בע"מ". האולפן הוקם ב-1991 בתל אביב, והיה בבעלותו של המדבב יוני חן, עד לפטירתו ב-1995. לפני הרכישה הסופית של אלרום ב-1997 האולפן לעיתים נקרא בשם "אלרום-אולפנטו".
בין שנת 1992 ל-2016 נוהלה מחלקת הדיבוב על ידי הבמאי שרון כהן. לאחר מכן פתח אולפן דיבוב משלו, SC Produb.
משנת 2004, קיבלו אלרום זכויות הדיבוב של תוכני חברת וולט דיסני. לאחר פרישתה של שפרירה זכאי מעסקי הדיבוב ב-2009, הפכו להיות ספקי הדיבוב העיקריים של דיסני, לצד אולפני דאבי דאב. בנוסף, סיפקו את שירותיהם לאולפנים נוספים, כגון יוניברסל, כמו גם לערוצי הטלוויזיה הופ! וניקלודיאון.
חברות הדיבוב והכתוביות התפצלו לכאורה בינואר 2021, אם כי עדיין נקראו באותו השם. בתחילת 2023, אולפן הדיבוב שינה את שמו לפרפקט וויסס (Perfect Voices), ואף התחיל להפיק דיבובים בגרמנית עבור חברת RTL Deutschland (גר').
אולפן הדיבוב נסגר ב-30 באפריל 2024.
הערות שוליים

1 2  משרד יחסי הציבור של אורי אטון, יוביל את מערך יחסי הציבור של אולפני אלרום, באתר scooper
↑  חוויה מהסרטים , אל רום | Weekend, באתר m.weekend.co.il
↑  ynet, אולפני אלרום 2000 פתחו שלוחה בניו יורק, באתר ynet, 7 בדצמבר 2004
↑  מסלול טיול באלרום ועמק הבכא, באתר Weekend
↑  דובב אקר, פוסט על סגירת האולפן, ברשת החברתית פייסבוק, 30 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365958905171  VIAF: 28151431565156301735   WorldCat (עם VIAF): 28151431565156301735
שאיין (שפה)

| --- | --- |

תפוצת דוברי שאיין, לפי מפקד אוכלוסין בשנת 2000
 מדינות:  ארצות הברית 
 אזורים:  מונטנה ואוקלהומה בארצות הברית
 דוברים:  1,900 (מפקד אוכלוסין 2015)
 שפת אם:  בארצות הברית
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  שפות אלגיות שפות אלגונקוויות שאיין
 לאום:  אומת שאיין
 קוד שפה:  chy 
 קוד ISO 639-2:  chy 
 קוד ISO 639-3:  chy 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
שאיין, או בשמה הילידי צֵהֶסֶנֵסְצֶסְטוֹצֶה (Tsėhésenėstsestȯtse), היא השפה הילידית המדוברת בפי בני אומת שאיין, בשטחי המדינות מונטנה ואוקלהומה בארצות הברית. שאיין ממוינת למשפחת-השפות האלגונקוויות. כמו בכל השפות האלגונקוויות האחרות, יש לה מורפולוגיה מדבקית (אגלוטינטיבית) מורכבת. שפה זו נמצאת בסכנת הכחדה, ברמות שונות, בשתי המדינות בה היא מדוברת.
מיון

שאיין היא אחת מהשפות האלגונקוויות, שהן ענף במשפחת-השפות האלגיות. שאיין מקובצת בקבוצת "השפות האלגונקוויות של השפלה", יחד עם אחיותיה אָרָפָּאהוֹ ובלקפוט, המדוברות בפי אומות אלגונקוויות החיות באזורי השפלה, ויחד הן יוצרות שפראכבונד.
תפוצה גאוגרפית

שאיין מדוברת בעיקר ב"שמורה האינדיאנית שאיין הצפונית" בצפון-מזרח מדינת מונטנה ומעט במדינת אוקלהומה. על פי דיווח של אומת שאיין בשמורה הצפונית במונטנה ממרץ 2013, היו רשומים כ-10,050 חברי שבט שאיין; מתוכם, מעט יותר מרבע מאוכלוסיית שאיין בגיל 5 ומעלה דיברו שפה שאינה אנגלית.
תפוצה גאוגרפית > סטטוס נוכחי

שפת שאיין נחשבת "בסכנת הכחדה ודאית" במונטנה ו"בסכנת הכחדה קריטית" באוקלהומה על ידי אונסק"ו. במונטנה מספר הדוברים הוא כ-1700 על פי אונסק"ו, ובאוקלהומה 400 דוברים קשישים בלבד. אין מידע עדכני על שום מדינה אחרת בארצות הברית בה היא מדוברת.
פונולוגיה

בשאיין יש 3 תנועות שיכולות להופיע באלופון בלתי-קולי או לָחוּש (ועל כן 6 וריאנטים), 11 עיצורים ו-2 טונים. כל הברה נושאת טון, שלרוב אינו מיוצג בכתיבה, אך ניתן לסימון באמצעות קו מעל אות-התנועה.
פונולוגיה > תנועות

בשאיין יש 3 תנועות בסיסיות /e a o/. הפונמה /e/ מבוטאת בדרך כלל כאלופון [ɪ] ולעיתים משתנה ל-[ɛ].
כל אחת מהתנועות האלה לוקחת ארבעה טונים: טון גבוה (כמו á [á]); טון נמוך (כמו a [à]); טון אמצעי (כמו ā [ā]); וטון עולה (כמו ô [ǒ]). כשתנועה מבוטאת בלתי-קולית היא יכולה לקבל נקודה מעל האות (למשל ė [e̥]). הטונים הגבוה והנמוך הם פונמיים, ואילו תנועות בלתי-קוליות אלופוניות על פי ההקשר הפונטי.
|  | קדמיות | מרכזיות | אחוריות |
| --- | --- | --- | --- |
| אמצעיות | e |  | o |
| פתוחות |  | a |  |
פונולוגיה > עיצורים

|  | דו-שפתיים | שיניים | בתר-מכתשיים | וילוניים | סדקיים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סותמים | p | t |  | k | ʔ |
| חוככים | v | s | ʃ | (x) | h |
| אפִּיים | m | n |  |  |  |
פונולוגיה > אורתוגרפיה

מערכת הכתב של שאיין מבוססת על האלפבית הלטיני, עם התאמות מיוחדות לשפה, ויש בה 14 אותיות בלבד. היא לא מערכת פונמית טהורה ולא תעתיק פונטי; הבלשן וֵּיין לימן תיאר אותה כ"כתיב הגייה" – כלומר מערכת איות מעשית, שנועדה להקל על הגייה נכונה. קיימות כמה וריאציות אלופוניות שאינן מיוצגות בכתב, דוגמת תנועות בלתי-קוליות.
פונולוגיה > אורתוגרפיה > אותיות המייצגות תנועות

[הצליל המיוצג] – האות
a - [a]
e - [e/ɪ/ɛ]
o - [o]
פונולוגיה > אורתוגרפיה > אותיות המייצגות עיצורים

[הצליל המיוצג] – האות
h - [h/s/ʃ]
k - [k]
' - [ʔ]
m - [m]
n - [n]
p - [p]
s - [s]
š - [ʃ]
t - [t]
v - [v]
x - [x]
פונולוגיה > אורתוגרפיה > טונים

á, é, ó - טון גבוה
ȧ, ė, ȯ או â, ê, ô - בלתי-קוליות או לְחוּשוֹת
הטון הנמוך לרוב אינו מסומן.
מורפולוגיה ותחביר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התפתחות היסטורית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  "Northern Cheyenne Tribe website". אורכב מ-המקור ב-2011-02-02. נבדק ב-2020-07-19.
↑  
"UNESCO Atlas of the World's Languages in danger". נבדק ב-2012-09-29.
↑  Linguist Wayne Leman included one more variant in his International Journal of American Linguistics (1981) article on Cheyenne pitch rules, a lowered-high pitch (e.g. à), but has since recognized that this posited pitch is the same as a low tone.
↑  "Cheyenne language, alphabet, and pronunciation". Omniglot. נבדק ב-27 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285682105171  BnF: cb14570372q (data)  LCCN: sh85023193 
שמות חלקי הטיפי בשפת שאיין
ישר מחוץ לשום מקום: סקובי-דו פוגש את אמיץ הכלב הפחדן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  דמותו של סקובי דו מאת ג'ו רובי וקן ספירס דמותו של אמיץ הכלב הפחדן מאת ג'ון ר. דילוורת'
 בימוי:  ססיליה ארנוביץ' המילטון
 הופק בידי:  ססיליה ארנוביץ' המילטון
 תסריט:  מייקל ראיין
 עריכה:  דייב קורטר
 מדבבים:  פרנק ולקר גריי גריפין מת'יו לילארד קייט מיקוצ'י ג'ף ברגמן מרטי גרבשטיין תיאה וייט
 מוזיקה:  ג'ודי גריי אנדי אזרין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה
 חברה מפיצה:  Warner Bros. Home Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הוצאה ביתית, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  14 בספטמבר 2021
 משך הקרנה:  78 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 סוגה:  קומדיית אימה, קומדיה, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 סרט קודם:  סקובי-דו: החרב האגדית 
 סרט הבא:  סקובי-דו: תעלול או ממתק! 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ישר מחוץ לשום מקום: סקובי-דו פוגש את אמיץ הכלב הפחדן (באנגלית: Straight Outta Nowhere: Scooby-Doo! Meets Courage the Cowardly Dog) הוא סרט מסתורין-קומי מונפש לילדים, שהופק על ידי חברת ההנפשה "האחים וורנר הנפשה" והופץ ישירות למדיה הביתית בשנת 2021 על ידי "Warner Bros. Home Entertainment". סרט זה הוא ה-36 בסדרת סרטי "סקובי דו" שהופצו ישירות למדיה ביתית, והוא משמש כקרוסאובר בין הסדרות "סקובי-דו, איפה אתה?" ו"אמיץ הכלב הפחדן".
הסרט הופץ ב-DVD ובמדיות ביתיות ב-14 בספטמבר 2021.
עלילה

לאחר שחבורת "מסתורין בע"מ" חושפת פושע דמוי-ליצן ובכך מסכלת שוד בנק, סקובי-דו שומע רעש מוזר ונס על נפשו. במקביל, בעיירת שום מקום, נראה שאמיץ הכלב הפחדן סובל מאותה בעיה, אם כי נראה שמיוריאל ויוסטס לא שמים לבם לכך. החבורה ממהרת אחרי סקובי, ומגלים שהגיעו לעיירת שום מקום שבקנזס, שם ציקדות עוינות רבות תוקפות את אמיץ וסקובי. לאחר שבכוחות משולבים הם הורגים את הציקדות, מיוריאל מזמינה את החבורה לביתה.
גם חברי "מסתורין בע"מ" וגם משפחת בג מוזמנים לארוחת ערב עם ראש עיריית שום מקום. עם זאת, בדרכם לשם, מותקפים סקובי ואמיץ על ידי מלכת ציקדות ענקית, שהורסת את הטנדר של יוסטס. בהגיעם לאחוזתו, מציע ראש העירייה לחברי "מסתורין בע"מ" סיור במוזיאון המפרט את ההיסטוריה המפותלת ומלאת-המוזרויות של עיירת שום מקום. יוסטס פורש חזרה לביתו, בעוד ששאגי, סקובי ואמיץ מותקפים שנית על ידי מלכת הציקדות ואחד מצאצאיה מפיל את פרד, דפני, ולמה ומיוריאל למערה נסתרת, שם הם מגלים מכונה מוזרה ששולחת באקראי שיחות סלולריות; שאגי, סקובי ואמיץ הורסים את המכונה במהלך בריחתם ממלכת הציקדות, כשבמקביל, בבית משפחת בג, יוסטס מקבל אורחים אקראיים; כל מבקר הוא אחד ממקבלי השיחה, שמשאיר אחריו כמויות גדולות של כסף.
בניסיון לשוב לבית משפחת בג על מנת לפענח את התעלומה, הקבוצה מותקפת שוב על ידי מלכת הציקדות, אשר חוטפת את רובם ומשאירה מאחור רק את סקובי ואמיץ. כשהם מחברים את הטאבלט האישי של ולמה למחשב של אמיץ, הם מגלים שגודלה הלא-טבעי של המלכה הוא כתוצאה מהשפעתו של מטאור המכיל חומר אפל, שככל הנראה חיסל את הדינוזאורים, אשר קבור מתחת לבית משפחת בג. אמיץ וסקובי מאחזרים את המטאור ומצילים את החבורה, אך ניסיונם לברוח מסוכל על ידי מלכת הציקדות, שלוקחת את המטאור ואת מיוריאל כבת ערובה, מה שמאלץ את אמיץ להתמודד עם פחדיו ולהתעמת איתה. לאחר קרב ארוך, מלכת הציקדות נלכדת מתחת להריסות טחנת הרוח של משפחת בג.
הגנרל והסגן מגיעים עד מהרה לתפוס את מלכת הציקדות, שמתגלה כרובוט מכני ענקי שנשלט על ידי קוטס החתול ומיסייה דה לה קוואק. לאחר שגילו את קיומו של המטאור, השניים שיתפו פעולה על מנת להשתלט על בית עיירית שום מקום ולהשתמש במשאביה על מנת לחפור את המטאור ולשדוד מספר מקומיים אמידים. כשנודע להם ש"מסתורין בע"מ" נמצאת באזור, השניים השתמשו במטאור במטרה לשטוף את מוחם של אוכלוסיית הציקדות המקומית על מנת להפחיד אותם ו"להגביר את ההימור". הגנרל מנסה להשמיש את המטאור כנשק, אך לפי הצעתו של אמיץ, הוא הופך לכדור דיסקו, לאורו הקבוצה חוגגת את ניצחונה.
צוות המדבבים

פרנק ולקר – סקובי-דו; פרד ג'ונס
גריי גריפין – דפני בלייק; פראו גלוקנשפיל
מת'יו לילארד – שאגי רוג'רס
קייט מיקוצ'י – ולמה דינקלי; הטאבלט של ולמה
ג'ף בנט – המדריך לעזרה הכללית; הסגן
ג'ף ברגמן – יוסטס בג; המחשב של אמיץ; ראש עיריית שום מקום
מרטי גרבשטיין – אמיץ הכלב הפחדן; הליצן; מר מקגיל
צ'אק מונטגומרי – הגנרל; מר גלוקנשפיל
פול שופלר – קוטס החתול; מיסייה דה לה קוואק; מנחה "חדשות שום מקום"
תיאה וייט – מיוריאל בג; הגברת הזקנה העשירה
הפקה

על אף היותו של הסרט אירוע קרוסאובר בין זיכיון "סקובי דו" לסדרת ההנפשה "אמיץ הכלב הפחדן", טרם הפצת הסרט חשף ג'ון ר. דילוורת', יוצרה המקורי של "אמיץ הכלב הפחדן", כי לא היה מעורב בהפקת הסרט. נוסף לכך, נמסר על שובם של מרטי גרבשטיין ותיאה וייט לדיבוב דמויותיהם של אמיץ ומיוריאל בג, בעוד שלדיבוב דמותו של יוסטס בג, אותו דיבבו בעבר ליונל וילסון וארתור אנדרסון, לוהק ג'ף ברגמן; עקב מותם של השניים בשנת 2003 ושנת 2016, בהתאמה. ברגמן דיבב בעבר את דמותו של יוסטס בפרסומת מסחרית לרגל יום השנה ה-20 של ערוץ "Cartoon Network" בשנת 2012.
סרט זה הוא סרטה האחרון של תיאה וייט, שמתה במהלך ניתוח להסרת סרטן הכבד ב-30 ביולי 2021, והוא הוקדש לזכרה.
הפצה

הסרט הופץ ב-DVD ובמדיות ביתיות ב-14 בספטמבר 2021, בהפצתה של "Warner Bros. Home Entertainment".
ביקורות

בביקורת שכתב עבור האתר "Geek Vibes Nation", העניק דילון גונזלס לסרט ביקורת חיובית: ”יש רגעים שמרגישים קצת מרוחים על מנת להצדיק את האורך העלילתי, אבל קל לעבור אותם כשאתה נהנה לבלות עם הדמויות האלה.” בביקורת חיובית דומה, כתבה בקי אובריאן מ-"Cinelinx" כי הסרט ”עלה על כל הציפיות שלי. זהו סרט שמעריצי שתי הסדרות ייהנו ממנו. זה מכתב אהבה של ממש לכל מה שהופך גם את סקובי-דו וגם את אמיץ הכלב הפחדן לכיפים לצפייה.”
מנגד, אתר הביקורות המרוכזות "Common Sense Media" העניק לסרט 2/5 כוכבים.
האתר "Boca do Inferno" ציין כי הסרט ”שווה את ההזדמנות לראות אותם שוב על הבמה, נלחמים במפלצות מתוך פחדנות, אהדה מעוררת רחמים והרבה רעבתנות.”
הערות שוליים

↑  "Straight Outta Nowhere: Scooby-doo Meets Courage The Cowardly Dog (PG)". British Board of Film Classification. July 27, 2024. Retrieved March 3, 2025.
↑  Dilworth, John R. [@Creaj] (June 22, 2021). "I had no involvement with this product" (Tweet). Archived from the original on June 24, 2021. Retrieved March 3, 2025 – via Twitter.
↑  Milligan, Mercedes (June 22, 2021). "'Straight Outta Nowhere: Scooby-Doo Meets Courage the Cowardly Dog' Crossover Arrives Sept. 14". Animation Magazine. Archived from the original on June 22, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  "Eustace Bagge". Archived from the original on November 28, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  "Cartoon Network 20th Anniversary Party (October 2012)". YouTube. March 31, 2013. Archived from the original on November 28, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  Guy, Jack (August 2, 2021). "Thea White, voice of Muriel in 'Courage the Cowardly Dog', dead at 81". CNN. Archived from the original on October 3, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  Peters, Megan (August 1, 2021). "Courage the Cowardly Dog Star Thea White Dies at 81". ComicBook.com. Archived from the original on August 7, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  "Straight Outta Nowhere: Scooby-Doo Meets Courage the Cowardly Dog - Exclusive Official Clip". IGN. September 14, 2021. Archived from the original on September 19, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  Gonzales, Dillon (September 5, 2021). "'Straight Outta Nowhere: Scooby-Doo Meets Courage the Cowardly Dog' DVD Review – Hilarious Team-Up Will Please Fans". Geek Vibes Nation. Archived from the original on September 19, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  O'Brien, Becky (September 15, 2021). "Straight Outta Nowhere: Scooby Doo Meets Courage the Cowardly Dog (Review)". Cinelinx. Archived from the original on September 16, 2021. Retrieved March 3, 2025.
↑  Costello, Brian. "Straight Outta Nowhere: Scooby-Doo! Meets Courage the Cowardly Dog". Common Sense Media. Archived from the original on January 4, 2022. Retrieved March 3, 2025.
↑  Milici, Marcelo (October 14, 2021). "Straight Out of Nowhere: Scooby-Doo! Meet Courage the Cowardly Dog (2021)". Boca do Inferno. Archived from the original on June 28, 2022. Retrieved March 3, 2025.
זהר שביט

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1951 (בת 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  ספרות
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  איתמר אבן-זהר 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  יעל דר, ניצה בן-ארי, רן הכהן, טל קוגמן 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2025) 
 בן או בת זוג:  יעקב שביט 
 צאצאים:  נגה שביט, אוריה שביט, אבנר שביט 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקר תרבות הילד והנוער, היסטוריה חברתית של התרבות העברית ומגעים בין תרבויות
 
זהר שביט (נולדה ב-14 באפריל 1951) היא פרופסור אמריטה, ומייסדת התוכנית לתואר השני במחקר תרבות הילד והנוער באוניברסיטת תל אביב. כלת פרס ישראל לשנת תשפ"ה, לחקר התרבות והאמנות.
חייה ופועלה

זהר שביט נולדה כזהר דרור, לציפורה לבית קרסנינסקי ילידת יאשינובקה בפולין ולמיכאל פיינברג, שהיה נכדו של העילוי מוויטבסק ונינו של הגאון מווילנה. אביה עיברת את שמו למיכאל דרור. אביה נולד ביאלטה, וגדל בבית שבנה האדריכל קרסנוב ובו התגורר מקסים גורקי. משורר הילדים הסובייטי
סמואיל מרשק היה נשוי לדודתו. אביה גדל במשפחה יהודית מתבוללת של סוחרים עשירים ונעשה ציוני בהשפעת יוסף טרומפלדור, ישב בכלא בשל פעילותו הציונית ועלה לישראל בשנת 1925. כשעלה לישראל גזר על עצמו לא לדבר רוסית ותוך שלושה חודשים למד עברית. את רוב חייו הקדיש לכתיבת המילון העברי-רוסי.
שביט הייתה בנעוריה חניכה בשומר הצעיר וסיימה בהצטיינות את לימודיה בגימנסיה הרצליה. ב-1978 סיימה את הדוקטורט בהנחייתו של פרופסור איתמר אבן-זהר במסלול הישיר ללימודי דוקטורט לתלמידים מצטיינים באוניברסיטת תל אביב.
שהתה בשבתונים באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ובאוניברסיטת פנסילבניה בארצות הברית, באוניברסיטת גטינגן ואוניברסיטת קלן בגרמניה, ובאוניברסיטת פריז 8 בצרפת. השתתפה בסמינרים מחקריים רבים באוסטריה, איטליה, בריטניה, ארצות הברית, בלגיה, ברית המועצות, גרמניה, דנמרק, ספרד, צרפת, פינלנד, שוודיה, תאילנד, ונתנה הרצאות, בחלקן הגדול הרצאות פתיחה, בכנסים בכל רחבי העולם.
ספריה ומאמריה האקדמיים יצאו לאור באנגלית, ספרדית, גרמנית, צרפתית, פורטוגלית, ערבית, טורקית, שוודית, נורווגית, צ'כית, פינית ודנית. ערכה כמאה וחמישים ספרים, בעיקר בהוצאות מסדה וכתר. בנוסף עסקה בתרגום ספרות ילדים. ב-1978 זכתה בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על תרגומה לספר "חוות הקסמים".
זהר שביט היא בת זוגו של ההיסטוריון והסופר יעקב שביט ואמם של המתרגמת נגה שביט, הסופר וחוקר האסלאם פרופסור אוריה שביט, וחוקר הקולנוע, העיתונאי והסופר ד"ר אבנר שביט.
פעילותה הציבורית

שביט הייתה יועצת לשר המדע, התרבות והספורט מתן וילנאי בשתי תקופות כהונותיו, ובמסגרת זו קידמה את חוק הקולנוע, חוק הספריות הציבוריות, וחוק המועצה הציבורית לתרבות. שימשה כיועצת לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת. הייתה חברה בדירקטוריונים של סינמטק תל אביב, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ובוועדות המערכת של מכון ליאו בק, "קשר" ויד יצחק בן-צבי. היא חברה כיום (2019) במועצת המנהלים של האופרה הישראלית ובמועצת הפרסים הספרותיים של משרד החינוך והתרבות.
עמדה בראש ועדת "חזון אלפיים" שגיבשה מסמך הדן בתרבות במדינת ישראל. יזמה את הפרויקט "ספר לכל בית" ועמדה בראשו שש שנים.
בשנת 2003 עמדה שביט בראש רשימת "שינוי" למועצת העיר תל אביב-יפו. בהיותה חברת מועצת העיר מונתה לתפקיד יועצת ראש העירייה לענייני תרבות, וכיהנה בו עד שנת 2021. במסגרת התפקיד יזמה את פרויקט "שירה על הדרך" בתל אביב וגם פעלה להעברתם של ארכיון התיאטרון וארכיון גנזים לבית אריאלה.
ב-2004 יזמה יחד עם דובר העירייה הלל פרטוק את פרויקט "שירה על הדרך", שכלל תחרות שירה בין כותבים צעירים ותליית קטעי שירי משוררים ישראליים ידועים בשלוש שדרותיה המרכזיות של העיר וכן על גבי משאיות אשפה ואמצעי שילוט מרכזיים בעיר ובתחנות אוטובוס.
ספריה

1. זהר שביט. החיים הספרותיים בארץ ישראל, 1933-1910. מכון פורטר וסמיוטיקה בשיתוף עם הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1982, 467 עמ'.
2. Zohar Shavit. Poetics of Children’s Literature. The University of Georgia Press: Athens and London, 1986, 200 pp.
2a. Zohar Shavit. Poética da Literatura para Crianças. Caminho, colecção universitária: Lisaboa, 2003, 255pp (Translation of the above into Portuguese).
2b. Zohar Shavit. Poetics of Children’s Literature. The University of Georgia Press, Athens and London, 2009, 200 pp. Paperback Edition.
2c. Zohar Shavit. “Teksters ambivalente status”. In Harald Bache-Wiig (red.), Nye Veier Til Barneboka. Landslaget for norskundervisning (LNU) og Cappelen Akademisk. Forlag: Oslo, 1997, 97-133 (Norwegian translation of chapter three: “The Ambivalent Status of Texts”).
2d. Zohar Shavit. La posicion ambivalente de los textos. El caso de la literatura para ninos. In Montserrat Iglesias Santos, Teoria de los Polisistemas, Arco/libros: Madrid, 1999, 147-181 (Spanish translation of chapter three: “The Ambivalent Status of Texts”).
2e. Zohar Shavit: Poetika otroške književnosti Sodobnost 11, November 2016 1551-1575 (Slovene translation of chapter two: "The Self-Image of Children's Literature").
3. Malte Dahrendorf/Zohar Shavit (Hrsg.). Die Darstellung des Dritten Reiches im Kinder- und Jugendbuch [The Presentation of the Third Reich in Books for Children and Adolescents]. Dipa: Frankfurt a.M., 1988, 158 pp.
4. Zohar Shavit. David Friedländer: Lesebuch für jüdische Kinder [David Friedländer: Lesebuch for Jewish Children]. Neu herausgegeben und mit Einleitung und Anhang versehen von Zohar Shavit, Dipa: Frankfurt a.M., 1990, 102 pp.
5. זהר שביט. מעשה ילדות. מבוא לפואטיקה של ספרות ילדים. עם עובד והאוניברסיטה הפתוחה: תל אביב, 1996 (השתתפה בכתיבה: בשמת אבן-זהר), 456 עמ'. נוסח מורחב ומעובד של Poetics of Children’s Literature.
6. Zohar Shavit und Hans-Heino Ewers, in Zusammenarbeit mit Ran HaCohen und Annegret Völpel. Deutsch-jüdische Kinder- und Jugendliteratur. Von der Haskalah bis 1945. Die deutsch- und hebräischsprachigen Schriften des deutschsprachigen Raums. Ein bibliographisches Handbuch [German-Jewish Literature for Children and Adolescents. From the Haskalah to 1945. The German and Hebrew Texts in the German Speaking Area. A Bibliographical Handbook], Metzler Verlag: Stuttgart, 1996, 1495 Seiten.
7. זהר שביט (מחברת ועורכת ראשית). בנייתה של תרבות עברית. כרך חמישי במסגרת תולדות היישוב היהודי בארץ-ישראל מאז העלייה הראשונה. האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ומוסד ביאליק: ירושלים, 1998, 736 עמ'.
8. זהר שביט. עבר בלא צל. אופקים, עם עובד: תל אביב, 1999, 402 עמ'.
9. Annegret Völpel, Zohar Shavit. Deutsch-Jüdische Kinder- und Jugendliteratur. Ein literaturgeschichtlicher Grundriß [German-Jewish Literature for Children and Adolescents. A literary-historical outline]. Metzler Verlag: Stuttgart Weimar, 2002, 465, Seiten.
10. Zohar Shavit. A Past without Shadow. Routledge: New York, 2005, 336 pp.
11. שמואל פיינר, זהר שביט, נטלי ניימרק-גולדברג, טל קוגמן (עורכים). הספרייה של תנועת ההשכלה. עם עובד: תל אביב, 2014, 504 עמ'.