stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אינדונזיה–פולין
סחר והשקעה

בשנת 2011 היצוא הפולני לאינדונזיה הסתכם ב-1.1 טריליון רופי (121 מיליון דולר), ואילו היבוא הסתכם ב-6.6 טריליון רופי (720 מיליון דולר), מה שהפך את מאזן הסחר לטובה עבור אינדונזיה. פולין מוכרת בעיקר מכונות, ציוד צבאי וכלי נשק וכימיקלים לאינדונזיה, תוך קניית פחם, טקסטיל, ריהוט עץ, שמן דקלים גולמי ומוצרים חקלאיים מאינדונזיה. בדרך כלל הריהוט שמוצאו באינדונזיה מסתיים בפולין ומייצא מחדש לשווקים אירופיים אחרים.
ההשקעה הפולנית באינדונזיה ברבעון הראשון של 2012 הגיעה ל-7 מיליון דולר במוצרי אלקטרוניקה ומכולות. בעוד שההשקעות הפולניות בכריית פחם, ריהוט וחקלאות הסתכמו ב-155 מיליון דולר.
יחסי ירדן–קוסובו

| יחסי ירדן–קוסובו |
| --- | --- |
ירדן: קוסובו


ירדן: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 10,887
אוכלוסייה
11,544,753: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 6,206
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי ירדן–קוסובו הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת ירדן לקוסובו. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 וירדן הכירה בה ב-7 ביולי 2009. שתי המדינות נהנות מיחסים טובים וידידותיים. אטיפטה יאהיאגה שכיהנה כנשיאה הרביעית של קוסובו שיבחה את תמיכתה של ירדן כאחת השותפויות החשובות ביותר של קוסובו במזרח התיכון. המלך עבדאללה שיבח את היחסים בין שתי המדינות והצהיר כי תמיכת ארצו בקוסובו תימשך. הוא הוסיף כי הממלכה ההאשמית תגדיל את מאמצי מדיניות החוץ שלה לתמוך בתהליך ההכרה הבינלאומיים בקוסובו.
היסטוריה

במהלך מלחמת קוסובו, ירדן הביעה את תמיכתה בהתערבות נאט"ו בקוסובו והחזירה את שגרירה מבלגרד. בדצמבר 2009 ירדן תמכה בקוסובו בחוות הדעת המייעצת של בית הדין הבינלאומי לצדק על הכרזת העצמאות של קוסובו. שגריר ירדן הנסיך זייד ראעד אל חוסיין העלה את הנקודות הבאות:
הרשויות בבלגרד, שהונחו בידי כוונות לאומנית מאז 1989, שללו מאנשי קוסובו את הזכות לממשל עצמי והשתתפות בשלטון על ידי דיכוי שיטתי.
החלטת האו"ם 1244 אומצה במטרה להפסיק את האלימות על ידי נסיגת הכוחות הסרביים, ולא כללה את האפשרות שקוסובו תהפוך שוב לחלק מסרביה.
הכרזת העצמאות מומשה כמוצא אחרון, לאחר שכל דרכי המשא ומתן מוצו.
ירדן וקוסובו כוננו יחסים דיפלומטיים מלאים ב-5 ביוני 2013.
יחסי ירדן–תוניסיה

| יחסי ירדן–תוניסיה |
| --- | --- |
ירדן: תוניסיה


ירדן: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 163,610
אוכלוסייה
11,544,753: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 3,947
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי ירדן–תוניסיה הם היחסים שבין הממלכה הירדנית ההאשמית לבין הרפובליקה התוניסאית. שתי המדינות הן חברות מלאות בליגה הערבית ובאו"ם.
סקירה כללית

בספטמבר 2019 עבדאללה השני, מלך ירדן קיבל בארמון אל חוסייניא את שר החוץ התוניסאי ח'מיס ג'ינאוי. במהלך הפגישה אישר המלך את היחסים המושרשים בין ירדן לתוניסיה, והביע נכונות להרחבת שיתוף הפעולה בתחומים שונים, לקראת שגשוג שתי המדינות והעמים ובשירות למטרות ערביות ואיסלאמיות. הדיונים התייחסו גם לחשיבות המשך התיאום וההתייעצות בין שתי המדינות בנוגע להתפתחויות האזוריות האחרונות ולנושאים שונים שעניינם הדדית לשתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

ירדן מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס.
תוניסיה מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן.
יחסי אינדונזיה–סרביה

| יחסי אינדונזיה–סרביה |
| --- | --- |
אינדונזיה: סרביה


אינדונזיה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 77,474
אוכלוסייה
284,049,195: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 11,181
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי אינדונזיה–סרביה הם יחסי החוץ בין אינדונזיה לסרביה. שתי המדינות הן המייסדות של ארגון המדינות הבלתי מזדהות.
היסטוריה

היחסים הדו-צדדיים כוננו רשמית בשנת 1954. הקשרים הפוליטיים ההיסטוריים בין אינדונזיה ליוגוסלביה כללו את ארגון המדינות הבלתי מזדהות, אשר נשיא אינדונזיה הראשון סוקרנו ונשיא יוגוסלביה, יוסיפ ברוז טיטו, היו האבות המייסדים של הארגון עוד בשנת 1961.
לאחר פירוק יוגוסלביה, ולאחר מכן בעקבות מלחמת בוסניה בשנים 1992–1999, היחסים הדו-צדדיים הגיעו לרמה הנמוכה ביותר, כאשר אינדונזיה כמדינה המאוכלסת בעולם הגדול ביותר במוסלמים, גינתה את פשע הטיהור האתני על בסיס גזע ודת, נגד מוסלמים בוסניאקים שבוצעו על ידי הסרבים. באופן טבעי, חלק ממוסלמים אינדונזיים חלקו והפגינו את הסולידריות עם בוסניאקים מוסלמים.
היחסים הדו-צדדיים שבו השתפרו בחזרה בשנות האלפיים. בשנת 2008, אינדונזיה תמכה בשלמותה הלאומית של סרביה בכך שהיא לא הכירה בעצמאותה של קוסובו מסרביה. עם זאת, אינדונזיה הפצירה בסרביה ללכת תמיד בדרך השלום באמצעות דיאלוג ליישוב הסכסוכים ולטיפול בבעיות הבדלניות בקוסובו.
יחסי סחר

שווי הסחר הדו-צדדי בשנת 2004 היה 15 מיליון דולר, והוא עלה ל-50 מיליון דולר בשנת 2008. בשנת 2012, שווי הסחר הדו-צדדי בין אינדונזיה לסרביה הסתכם ב-40.9 מיליון דולר. מאזן הסחר נוטה בכבדות לטובת אינדונזיה, כאשר 33.9 מיליון דולר הוא סך היצוא האינדונזי לסרביה ואילו הייצוא מסרביה מסתכם בכ-7 מיליון דולר. הייצוא האינדונזי לסרביה כולל מוצרי טקסטיל וחקלאות, ואילו הייצוא הסרבי לאינדונזיה כולל מכונות, כימיקלים ומכשירי בריאות.
שיתוף פעולה

אינדונזיה וסרביה הסכימו לכונן שיתוף פעולה בתעשייה הצבאית. שיתוף הפעולה כולל גם תחומים אחרים, כמו תיירות ותרבות. לציון 60 שנה ליחסים הדו-צדדיים בין אינדונזיה לסרביה, נערך ליל תרבות אינדונזי במהלך יריד התיירות הבינלאומי ה-36 בבלגרד, ב-25 בפברואר 2014. במופע התרבותי הוצגו ריקודים מסורתיים באינדונזיה, תערוכה ותצוגת אופנה בטיקית.
נציגויות דיפלומטיות

אינדונזיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה.
ידיד רובין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1938 חדרה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  3 בינואר 2012 (בגיל 73) גבעת חיים איחוד, ישראל 
 
ידיד רובין (24 באוגוסט 1938, חדרה - 3 בינואר 2012) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה

ידיד רובין נולד בקיבוץ גבעת חיים בשנת 1938. בעקבות הפילוג בקיבוץ הצטרפה משפחתו לקיבוץ גבעת חיים איחוד. בסוף שנות ה-50 נסע עם משפחתו לאוסטריה, שם למד מספר חודשים באקדמיה לאמנות בווינה. לאחר שובו לישראל התגייס לצה"ל ושירת כצנחן. לאחר שירותו הצבאי למד במכון אבני, ובשנת 1967, בעקבות קבלת מלגה, נסע ללמוד ברויאל קולג' אוף ארט בלונדון. בין השנים 1981–1983 התגורר ביפו, ולאחר מכן שב להתגורר בקיבוץ.
רובין הציג במקומות רבים בישראל ומחוצה לה. בתקופה שלפני מותו עבד בשיתוף פעולה עם גלריה שלוש בתל אביב וגלריה בלוס אנג'לס. רובין זכה להכרה משמעותית רק לאחר מותו.
בראשית 2024 הגישה אלמנת הצייר, אילת רובין, תביעה נגד גלריה שלוש והבעלים שלה נירה יצחקי על הונאה כספית ואי העברת תשלומים.
סגנונו האמנותי

ידיד רובין נחשב בעיני רבים ל"צייר הארץ ישראלי האחרון". כמי שלמד תחת מורים כגון סטימצקי ושאר גדולי המופשט הלירי, "מרד" רובין במסורת זו של ציור תוך שהוא בונה שפה אישית משלו.
בניגוד למוריו שציירו בצבעים מדוללים ושבורים, פיתח רובין סגנון יותר ישיר הנשען על משיכות צבע רוויות ביותר, בהשראת ציירים אקספרסיביים כגון ואן גוך.
יצירותיו המוקדמות, מן התקופה שלאחר שובו מלונדון, הושפעו מסגנון ה"הארד אדג'" המופשט והגאומטרי. בשנות ה-70 של המאה ה-20 התנסה בסגנונות שונים. בין היתר עסק בפיסול ובאמנות מושגית. בשנות ה-80 הפך ציור הנוף לנושא המרכזי בציוריו. עבודותיו אופיינו בצבעוניות עזה, במשיכות מכחול אקספרסיביות ונטייה לסגנון גרפי של הדימויים.
ציוריו עוטים עליהם מסווה של נאיביות רבה כאשר דימויים ארכיטיפיים של עץ, בית וטרקטור המצוירים באופן נאיבי ואף סכמטי אינם אלא צוהר לציור מורכב ביותר הנשען על יחסים צבעוניים ייחודיים והנחת צבע חדשנית ואמיצה. תחת מעטה הנאיביות "מסתנן" ידיד אל תוך נבכי החיים והרגש, תוך שהוא נשען אך ורק על הדימויים הפשוטים ביותר המקיפים אותו בקיבוץ בו הוא התגורר.
גלריה

ללא כותרת, 1970
ברזל צבוע
רחוב דובנוב 10, תל אביב-יפו
יחסי ירדן–רוסיה

| יחסי ירדן–רוסיה |
| --- | --- |
ירדן: רוסיה


ירדן: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 17,098,242
אוכלוסייה
11,544,753: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 13,978
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי ירדן–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הפדרציה הרוסית לבין הממלכה הירדנית ההאשמית. המדינות כוננו את יחסיהן בשנת 1963, כאשר רוסיה הייתה חלק מברית המועצות. החל משנות התשעים, עם התפרקותה של ברית המועצות, היחסים חמים, ולמדינות קיימים אינטרסים משותפים רבים. רוסיה מחזיקה שגרירות ברבת עמון, וירדן מחזיקה שגרירות במוסקבה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו את יחסיהן ב-20 באוגוסט 1963, כאשר רוסיה הייתה חלק מברית המועצות, על אף שירדן הייתה בעלת ברית של ארצות הברית והגוש המערבי במהלך המלחמה הקרה. היחסים בין המדינות בשנות השישים עד שנות התשעים המוקדמות היו קרים, עקב עמדתה של ארצות הברית. הירדנים התנגדו לשיטה הקומוניסטית ונאבקו בקומוניזם, בטענה כי הוא ההפך המוחלט מחופש.
ירדן קיימה יחסים עם ברית המועצות על אף התנגדותה לקומוניזם, כיוון שברית המועצות תמכה במדינות ערב במלחמות רבות והיחסים היו חיוניים לירדן כדי לחזק את תמיכתם בפלסטינים בסכסוך הישראלי-פלסטיני, במישרין ובעקיפין.
ב-18 בדצמבר 1991 הכירה ירדן ברוסיה ובכל מדינות חבר העמים האחרות. ביקורים רמי דרג של מנהיגי שתי המדינות אחת אצל השנייה הם דבר נפוץ שקורה אחת לחצי שנה בממוצע. בספטמבר 2000 ניהלו ולדימיר פוטין ועבדאללה השני שיחה קצרה ב"פסגת המילניום" בניו יורק. בחודש אוגוסט 2001 נסע המלך לביקור רשמי לרוסיה. המלך ביקר ברוסיה בין 2001 ל-2005 שבע פעמים. הנשיא פוטין נסע לביקור רשמי בממלכה ההאשמית של ירדן ב-12 עד ה-13 בפברואר 2007.
כיום היחסים בין שתי המדינות הם ידידותיים על רקע הרבה אינטרסים משותפים. בניגוד לכך, ירדן חברה בכוח המשימה המיוחד למבצע פתרון אינהרנטי במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה יחד עם בחריין, קטר, ערב הסעודית וארצות הברית, שנלחם כנגד משטר בשאר אל-אסד ורוסיה. ירדן מצליחה לשמור על יחסיה ההדוקים עם רוסיה גם כאשר היא תומכת בארצות הברית.
יחסים כלכליים

בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת חלה עלייה משמעותית בייצוא הירדני לרוסיה ובשנת 2013 חלה ירידה קיצונית בו. לשם השוואה, ערך הייצוא הירדני לרוסיה בשנת 2012 עמד על 22 מיליון דולר אמריקאי ולאחר שנה הוא עמד על 6.92 מיליון דולר בלבד. בשנת 2014 הייצוא עלה במעט וכלל בעיקר תרסיסים להגנה על מזון מפני מזיקים. הייצוא הרוסי לירדן משמעותי בהרבה ועמד על 227 מיליון דולר אמריקאי כאשר רובו כלל דגנים.
בשנת 2014 חתמה ירדן חוזה עם החברה הממשלתית הרוסית רוסאטום העוסקת באנרגיה אטומית, שעיקרו בנייה עתידית של שני כורים גרעיניים לייצור חשמל בשווי של חמישה מיליארד דולרים אמריקאיים כל אחד. כיום הפרויקט הוא בשלבי תכנון, ובניית הכורים צפויה להסתיים לקראת שנת 2025.
יחסי ירדן–קטר

| יחסי ירדן–קטר |
| --- | --- |
ירדן: קטר (מדינה)


ירדן: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 11,586
אוכלוסייה
11,544,753: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 76,916
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי ירדן–קטר הם היחסים הדיפלומטיים והרשמיים שבין הממלכה הירדנית ההאשמית לבין מדינת קטר
יחסים פוליטיים > 1998 - 2006 - תקופת הקרירות

היחסים בין קטר לירדן היו יחסים קרירים עקב תמיכתה של ירדן בבחריין במסגרות ובסכסוכים רבים, כמו כן, ההכרעה בסכסוכי השטח שבין קטר לבחריין בשנת 2001 הוכרעה בידי שופט ירדני, שתמך בבחריין. בשנת 2006 נמנעה קטר מהצבעה לנציג הירדני שהתמודד על תפקיד יושב ראש פיפ"א, יש לציין שהירדני היה הערבי היחיד שהתמודד.
דיפלומט ירדני בכיר אמר כי "הדברים הללו הם רק הקש ששבר את גב הגמל, ישנן ויהיו עוד הרבה סוגיות וסכסוכים." והוא צדק, בשנת 2002 שגריר קטר בירדן הוחזר לארצו עקב ראיון המבקר את השושלת ההאשמית עם האקדמאי הסורי אסעד ח'ליל ברשת אל-ג'זירה. מה שגרם גם לסגירת משרדי אל-ג'זירה ברבת עמון ולגינויים מצד ירדן על הראיון שהיה "משמיץ ומזיק" על פיהם.
בשנת 2003 הרשויות הקטריות עצרו את פיראס אל-מג'אלי, אזרח ירדני חף מפשע בקטר שאף עבד בטלוויזיה הלאומית של קטר והאשימו אותו בריגול לטובת ממשלת ירדן. אל-מג'אלי נשפט ודינו היה גזר דין מוות אך חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, אמיר קטר דאז, העניק לו חנינה ושחרר אותו להמשך חייו.
יחסים פוליטיים > 2006 - היום - התחממות היחסים

היחסים התחממו בהדרגה עם תחילת תהליך הדמוקרטיזציה של קטר והתחממו עוד יותר עם תחילת שלטונו של תמים בן חמד אאל ת'אני, אמיר קטר הנוכחי. בשנת 2014, שר הפנים הירדני, סלאמסה חמד, הדגיש את עומק היחסים שיש בין מדינתו לבין מדינת קטר. הוא אמר כי היחסים בין ירדן קטר מבוססים על אחווה, כבוד הדדי, דאגה משותפת והצטלבות אינטרסים. הוא הוסיף כי ירדן תשמח לשתף פעולה עם קטר במגוון תחומים ולא תתערב בעניינים פנימיים של המדינה.
יחסי ירדן–צ'ילה

| יחסי ירדן–צ'ילה |
| --- | --- |
ירדן: צ'ילה


ירדן: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 756,102
אוכלוסייה
11,544,753: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי ירדן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת ירדן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

צ'ילה וירדן כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1954. שנתיים לאחר מכן הוקמה בעמאן נציגות צ'יליאנית. האמנות הדו-צדדיות הראשונות בין צ'ילה לירדן מתוארכות לשנת 1977, כאשר נחתם הסכם על תחבורה אווירית בעמאן. ארבע שנים אחר כך נחתם הסכם בסיסי לשיתוף פעולה כלכלי, טכני ותרבותי, ואילו בשנת 1997 נחתם הסכם פטור מוויזה לבעלי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים.
בשנת 2008 הגיעו עבדאללה השני, מלך ירדן וראניה, מלכת ירדן לביקור ממלכתי בצ'ילה, אז חתמו שתי המדינות על הסכמים דו-צדדיים בנושא תיירות, עבודות ציבוריות, השקעות, סחר ותעשייה, וכן כמו כן נחתמה התוכנית המבצעת לשיתוף פעולה מדעי ותרבותי, ונוצרה המועצה העסקית הצ'יליאנית-ערבית. מאוחר יותר, בתחילת 2010, ביקר הנסיך חסן בן טלאל, מלווה באשתו הנסיכה סרבת אל-חסן, בצ'ילה, שם ערך פגישות עם רשויות שונות, פרלמנטרים, אנשי אקדמיה, אנשי עסקים ונציגי הקהילה הערבית בערים סנטיאגו דה צ'ילה, ולפראיסו וולדיביה. בשנה שלאחר מכן, נשיא צ'ילה סבסטיאן פיניירה ערך ביקור עבודה בעמאן כדי להיפגש עם המלך עבדאללה השני. לרגל האירוע קיימו שני ראשי המדינה פגישה פרטית בה סקרו את היחסים הדו-צדדיים ואת הנושאים הרלוונטיים ביותר על סדר היום האזורי והבינלאומי. לאחר מכן התקיימה פגישה ממושכת בין שתי המשלחות. ב-3 בנובמבר 2015 קיימו שתי המדינות פגישה ראשונה של התייעצויות פוליטיות באמצעות משרדי החוץ שלהן.
יחסים כלכליים

המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-11 מיליון דולר בשנת 2016, שהם גידול של 26% בחמש השנים האחרונות. המוצרים העיקריים שמייצאת צ'ילה לירדן היו עיסת עץ כימית, צמחי אבן, קרטון, ואילו ירדן מייצאת לצ'ילה בעיקר בגדים שונים העשויים סיבים סינתטיים ואשלגן הידרוקסידי.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן, המוסמכת גם עבור ערב הסעודית, ובנוסף מחזיקה קונסוליה בעקבה.
ירדן מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
יוסף עופר (הרש)

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1929 אוראדיה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  24 באוגוסט 2003 (בגיל 74) 
 שם לידה:  הנריק הרש 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 צאצאים:  עופרה עופר 
 
יוסף עופר (16 ביוני 1929 – 25 באוגוסט 2003) היה סופר וטייס ישראלי, מראשוני חיל האוויר הישראלי.
קורות חיים > בשואה

עופר נולד ב-1929 באורדיאה שבצפון טרנסילבניה, רומניה בשם הנריק הרש. ב-1940 הועבר חלקה הצפוני של טרנסילבניה להונגריה, בעלת בריתה של גרמניה הנאצית, על פי תכתיב וינה. ב-1944, כאשר גילו הגרמנים כי הונגריה מתכוונת לעבור לצידן של בעלות הברית, החל מבצע מרגרטה ובמהלכו נכבשה הונגריה, ועמה טרנסילבניה על ידי הגרמנים. במהלך הכיבוש הגרמני אירעה שואת יהודי הונגריה, ועופר בן ה-14 נשלח עם כל יהודי עירו למחנה הריכוז אושוויץ. הוא היה הניצול היחיד ששרד מכל משפחתו.
עופר שרד משום שהיה עובד כפייה במפעל מטוסים שפעל ליד מחנה ההשמדה. כפועל כפייה צעיר רכש את האהבה לטיס. בסיפורו "שחרור" מתאר עופר את מהלך עבודתו בהרכבת כנפיים למטוסי הפוקה-וולף Fw 190. סיפורו של עופר מגיע לשיא עם תיאור השבועה שנשבע בעת שחרורו ממחנה הריכוז באפריל 1945, להפוך בעצמו לטייס.
קורות חיים > בארץ ישראל

עופר עלה לארץ כמעפיל ביולי 1946, בספינת המעפילים "הגנה". הוא נשלח על ידי שלטונות המנדט הבריטי למחנה המעצר למעפילים בעתלית. לאחר שחרורו מהמעצר הצטרף לקיבוץ אפיקים, שהפך לביתו. בקיבוץ אף פגש את מי שהפכה לאשתו לימים, חווה. באותה תקופה הוא עברת את שמו ליוסף עופר.
ב-1947, כאשר התחילו קרבות מלחמת העצמאות ועוד לפני הקמת המדינה הצטרף לחטיבת גולני. במהלך הקרבות לשחרור טבריה החל המשוריין שבו היה לעלות בלהבות והוא ניצל ממוות רק בזכות מנחם גולן, לימים מפיק סרטים ובמאי קולנוע, אשר הצליח להוציאו מהמשוריין ולהצילו ברגע האחרון.
קורות חיים > טייס

עם הקמתו של חיל האוויר הישראלי היה עופר מראשוניו. הוא היה בוגר קורס הטיס הראשון שהחל והסתיים כולו בארץ (קורס טיס מס' 3 - 12/4/51) ובכך הצליח לדבריו "לממש את השבועה שנשבע שש שנים בדיוק קודם לכן" בעת שיצא ממחנה הריכוז הנאצי. בהמשך הפך עופר למדריך טיסה ושימש כטייס וכמפקד טייסת התובלה הראשונה של חיל האוויר, טייסת 103, שכונתה "טייסת הפילים". הוא אף היה זה שהלחין את המנגינה להמנון הטייסת.
במבצע קדש, ב-1956, היה עופר הטייס המוביל של הרביעייה השנייה של מטוסי DC-3 דקוטה, מהם צנחו לוחמי חטיבת הצנחנים על יד מעבר המיתלה. ב-1963 התמנה למפקד הטייסת. ב-1966 נשלח לבריטניה שם כיהן כנספח אווירי של צה"ל בשגרירות ישראל וב-1969 השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
לאחר שחרורו מונה עופר לקברניט באל על ובכך עסק עד פרישתו לגמלאות. הוא היה בין מדליקי המשואה לזכר ששת המליונים, בשנת היובל למדינה. ב-25 באוגוסט 2003 נפטר ממחלת הסרטן והובא לקבורה בבית הקברות ירקון.
קורות חיים > ההאשמה בגילוי עריות

בתו של עופר, הסופרת, המשוררת והמתרגמת עופרה עופר אורן, כתבה ביצירותיה ואמרה בראיונות עיתונאיים כי הייתה קרבן לגילוי עריות ולאלימות פיזית ומילולית מצד אביה בשיתוף אמה. טענות שפורסמו ברבים לאחר פטירתו למרות שהוכחשו בעודו בחיים.
יצירתו

את ספרו הראשון כתב עופר עוד בזמן שירותו בצה"ל ("מתא הטייס", הוצאת אותפז - 1968). הספר עסק בתחום הטייס, כרוב יצירתו. ראו למשל - "רשאי להמריא" (הוצאת משרד הביטחון מערכות - 1992). עופר היה מראשוני סופרי המדע הבדיוני בארץ, כשכתב את ספרו "זוהר הארגמן" (הוצאת ביתן - 1970). הרקע בעלילת ספרו זה היה גם הוא טיסה - גיבורי הספר הם טייס ונווט ישראליים, הלוחמים בחוצנים הפולשים לכדור הארץ. עופר הצליח לשלב בסיפור בדיוני זה גם את הרקע שלו כניצול שואה. בנוסף לספרים כתב עופר גם סיפורים קצרים, חלקם לילדים כגון "ציפה ודון זרגוזה", שיצא לאור בהוצאת ביתן, ב-1995, וחלקם פורסמו בבמות ספרותיות שונות. כמו כן כתב מספר תסכיתים ששודרו ברדיו. ספרו האחרון, "מאלף החלומות", יצא לאור לאחר פטירתו.
יצירתו > ספריו

מתא הטיס, הוצאת אותפז, ה'תשכ"ט (1968)
זוהר הארגמן, תל אביב, הוצאת ביתן, תש"ל
רשאי להמריא תל אביב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, ה'תשנ"ב (1992)
ציפה ודון זרגוזה או חתונה בספרי, תל אביב, הוצאת ביתן, ה'תשנ"ו (1995), איורים - דני קרמן
מאלף החלומות, תל אביב, הוצאת חלונות, ה'תשס"ד (2003), אחרית דבר מאת דוד נצר
הערות שוליים

↑   מדליקי המשואות תשנ"ח (1998) - סיפורו של יוסי עופר, סרטון בערוץ "YadVashem יד ושם", באתר יוטיוב (אורך: 02:18)
↑  יוסף עופר באתר GRAVEZ
↑   אברהם בלבן, החושך הוא שק המולבש על ראשה, באתר הארץ, 15 באפריל 2024
↑  ענת מידן, "כנפיים שבורות." ידיעות אחרונות, מוסף "7 ימים" 28 בנובמבר 2003 ע"ע 30–32, 77;
ריאיון עם שירה פליקס, חלק א, חלק ב;
 עופרה עופר אצל עינב גלילי, סרטון בערוץ "Ofra Offer", באתר יוטיוב (אורך: 06:13);
עופרה עופר-אורן | הביאה לפרסום: נעם ברקן, היום אני כבר יודעת: לא אני המפלצת, באתר ynet, 20 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303939605171  BnF: cb150027457 (data)  GND: 131643134  ISNI: 0000 0000 7250 6546  LCCN: nr92036527  SUDOC: 236971670  VIAF: 44577275   WorldCat (עם VIAF): 44577275 
עופר במדי נספח אווירי בלונדון 1967
יחסי ירדן–תימן

| יחסי ירדן–תימן |
| --- | --- |
ירדן: תימן


ירדן: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 527,968
אוכלוסייה
11,544,753: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 529
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי ירדן–תימן הם היחסים שבין הממלכה הירדנית ההאשמית לבין הרפובליקה התימנית. שתי המדינות הן חברות מלאות בליגה הערבית ובאו"ם.
סקירה כללית

במהלך מלחמת האזרחים של צפון תימן תמכה ירדן בממלכת תימן כנגד הכוחות הרפובליקנים ומצרים בראשותו של גמאל עבד אל נאצר.
במהלך מלחמת האזרחים השנייה בתימן השתתפה ירדן לצד הקואליציה בראשות ערב הסעודית במבצע סופה נחרצת כנגד החות'ים.
נציגויות דיפלומטיות

ירדן מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא.
תימן מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן.
יחסי ירדן–קניה

| יחסי ירדן–קניה |
| --- | --- |
ירדן: קניה


ירדן: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 580,367
אוכלוסייה
11,544,753: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 1,895
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

קונסול
מוחמד פארוק צ'אודהרי, קונסול של כבוד: אמג'ד מוסא, קונסול של כבוד
יחסי ירדן–קניה הם היחסים בין ממלכת ירדן לבין קניה. לירדן שגרירות וקונסוליה בניירובי, ואילו לקניה שגרירות בקהיר המייצגת אותה גם בירדן, נוסף על קונסוליה בעמאן.
היסטוריה

בנובמבר 2014, במהלך ביקורו באיחוד האמירויות הערביות, שוחח נשיא קניה, אוהורו קניאטה עם המלך עבדאללה השני, מלך ירדן כדי להילחם בקיצוניות, ובמהלך השיחה ביקש נשיא קניה את סיועה של ירדן. מוחמד בן ראשד אאל מכתום, סגן נשיא איחוד האמירויות הערביות, היה מעורב אף הוא בשיחה. קניאטה ביקר גם בעקבה שבירדן שם הוא השתתף בפסגה בהשתתפות מנהיגים נוספים.
בספטמבר 2016 ביקר בקניה המלך עבדאללה השני. במהלך הביקור שארך יום אחד השתתף המלך בתרגיל צבאי משותף וכן נפגש עם נשיא קניה, אוהורו קניאטה.
בתחילת 2017 נחנכה בניירובי שגרירות ירדן במדינה.
סחר

ירדן ביטאה בעבר רצונה בפתיחתה לסחר עם מדינות אפריקה השונות, לרבות קניה.
קניה נחשבת לשלישית בגודלה בשוק האפריקאי הלא ערבי ביבשת ולשער עסקים חשוב באזור האגמים הגדולים של אפריקה.
קניה מייבאת מירדן סחורות ובעיקר כימיקלים, דשנים, תרופות, מוצרי פלסטיק, רהיטים ומכונות למיזוג אוויר. מצידה, ירדן מייבאת מקניה סחורות שונות ובעיקר קפה, טקסטיל וממתקים.
משלחות דיפלומטיות

שגרירות קניה בקהיר היא האחראית גם על היחסים עם ירדן.
יחסי אינדונזיה–ספרד

| יחסי אינדונזיה–ספרד |
| --- | --- |
אינדונזיה: ספרד


אינדונזיה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 505,370
אוכלוסייה
284,049,195: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 32,996
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי אינדונזיה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים של אינדונזיה וספרד. ספרד מזהה את אינדונזיה כבעלת בריתה הטבעית וכינתה את אינדונזיה כאחת העדיפות ביחסי החוץ שלה עם אזור אסיה. לאינדונזיה ישנה שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה ובלאס פאלמאס דה גראן קנריה, ולספרד שגרירות בג'קרטה וקונסוליה בסמיניאק שבאלי. שיתוף הפעולה התרחב לתחומים שונים, החל מסחר, תרבות וכלה במגזר טכנולוגי חינוך והגנה.
היסטוריה

קשר ראשוני בין האימפריה הספרדית לממלכות המוקדמות באיים המזרחיים האינדונזיים נוצר במאה ה-16, אם כי פורטוגזים, בריטים והולנדים הם שכבשו לבסוף את הארכיפלג האינדונזי.
במהלך עידן התגליות בתחילת המאה ה-16, קרלוס הראשון, מלך ספרד שלח את פרדיננד מגלן למצוא את הדרך המערבית כדי להגיע לאיי מאלוקו. במהלך תקופה זו, ספרד התמודדה עם שליטה פורטוגזית בארכיפלג המזרחי האינדונזי, ושלטה בקצרה על צפון סולווסי ותודורה במאלוקו, לפני שלפני כן דחפה צפונה לארכיפלג הפיליפינים על ידי חברת הודו המזרחית ההולנדית בשנת 1663. כתוצאה מכך, בניגוד למקביליהם הפורטוגזים וההולנדים, ההשפעה הספרדית בארכיפלג האינדונזית הייתה קצרה ומינימלית למדי מכיוון שהקימו עצמם בפיליפינים במקום.
היחסים הדיפלומטיים החלו רשמית בשנת 1958, ואחריה הוקמו שגרירויות בשתי המדינות. בעקבות הצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004 בבנדה אצ'ה באי סומטרה, כוחות צבא ספרדים יחד עם כוחות בינלאומיים וצוותי חיפוש והצלה, היו מעורב במאמצי הסיוע אסון הצונאמי בין אצ'ה ואת האי ניאס.
ביקורים רשמיים

ב-5–8 בפברואר 2007, ביקרה מלכת ספרד סופיה באינדונזיה, ובדקה את פרויקטי הסיוע של ספרד לשחזור באצ'ה וניאס לאחר הרס הצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004, גם הוא פרויקט לשמירת טבע בפארק הלאומי גונגונג לייזר. המלכה ביקרה את בנדה אצ'ה, מדן, ניאס וג'קרטה כאורחתו של נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו. במהלך ביקורה הביעה המלכה את התפעלותה ותדהמתה עד כמה טוב אינדונזיה מנהלת את מדינתה למרות המגוון העצום של תושביה.
שיתוף פעולה טכנולוגי והגנתי

מאז שנות ה-80 ספרד ואינדונזיה התחילו בשותפות אסטרטגית בטכנולוגיית אווירונאוטיקה, CASA הספרדית ו-IPTN של אינדונזיה (שכונה בעבר Nurtanio) עיצבו וייצרו יחד את מטוסי התובלה הבינונית CN-235. מאוחר יותר ספרד פיתחה אותם למודל C-295 והפכה את אינדונזיה לייצור משותף שלה וכמפיצה באזור אסיה, בעבר הזמינה אינדונזיה תשעה C-295. בשנת 2013 ספרד ואינדונזיה חתמו על מזכר הבנות לשיפור שיתוף הפעולה הביטחוני, הכולל חינוך, תכנון, חדשנות, תמיכה לוגיסטית ורכישת מוצרי הגנה.
סחר והשקעות

שווי המסחר הכולל בין שתי מדינות הגיע ל-1.92 מיליארד דולר בשנת 2008, 2.08 מיליארד דולר בשנת 2009 ו-2.18 מיליארד דולר בשנת 2010. מאזן הסחר לרוב לטובת אינדונזיה, עם עודפים מהתקופות 2005–2010, בשנת 2009 רשמה אינדונזיה עודפים בסך 1.58 מיליארד דולר, ועודפים בסך 1.62 מיליארד דולר בשנת 2010. ספרד דורגה במקום ה-14 של שותפי הייצוא של אינדונזיה, והיא רוכשת בעיקר פחם, נחושת, שמן דקלים, גומי טבעי ואלקטרוניקה. לעומת זאת, ספרד מוכרת מטוסים, אלומיניום, נייר סיגריות ותרופות לאינדונזיה.
ההשקעה של ספרד באינדונזיה נחשבת כמי שלא הגיעה לפוטנציאל האמיתי שלה מכיוון שיש מקום לצמוח. במהלך חמש שנים (2005–2010) הגיעה ההשקעה של ספרד לשווי של 48.9 מיליון דולר ב-17 פרויקטים, בעיקר בענפי הבנייה, הכימיה והתרופות, התחבורה, הלוגיסטיקה, האחסון והתקשורת, שנמצאים ברובם בג'אווה ובאלי.
יחזקאל נפשי

| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1977 (בן 46) פתח תקווה ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  משורר, סופר
 שפות היצירה:  עברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 
יחזקאל נפשי (נולד ב-24 בנובמבר 1977) הוא משורר וסופר ישראלי.