stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יגאל עילם
הערות שוליים

↑  לפני קיר הברזל: עם עליית הליכוד נכנסת ישראל לתקופת ניסוי בציונות בלתי-אפשרית, דבר, 26 בספטמבר 1977.
1 2  יעקב בזק (שופט), "התובעים חוזרים על האשמות אבסורדיות ופראנואידיות כלפי עם קטן הנאבק על קיומו", מעריב, טור 5, 10 באוגוסט 1979.
↑  עמוס לבב, בבימ"ש בירושלים נפתח הדיון בתביעת לשון הרע שהגישו שני אישים בריטיים: המדינאי כריסטופר מהיו והסופר מייקל אדמס; 'מעריב': יש לנו עניין עם אנטישמים המנהלים תעמולה בסגנון נאצי, מעריב, 9 בנובמבר 1978.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280977805171  BnF: cb14502318z (data)  GND: 1147521018  ISNI: 0000 0000 6656 458X  LCCN: n86072267  NTA: 183556089  SUDOC: 167357964  VIAF: 8865969   WorldCat (עם VIAF): 8865969
פיגוע הירי בכביש 4

| חלק מפיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2024, מלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |
 תאריך:  15 באוקטובר 2024
 תאריך עברי:  י"ג בתשרי ה'תשפ"ה
 מקום:  כביש 4, מחלף יבנה, ישראל
 סוג:  פיגוע ירי
 הרוגים:  1
 פצועים:  4
 מספר מפגעים:  1
 מפגעים הרוגים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני
  (למפת גוש דן מוגדלת) מחלף יבנה(למפת גוש דן רגילה) מחלף יבנה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף יבנה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף יבנה
 
פיגוע הירי בכביש 4 אירע ב-15 באוקטובר 2024, במחלף יבנה שבכביש 4. בפיגוע נרצח שוטר, וארבעה אחרים נפצעו באורח קל ובינוני. המחבל נורה ונהרג.
הפיגוע

ביום שלישי, 15 באוקטובר 2024, סביב השעה 11:20 מחבל החל לירות לעבר ניידת משטרה ורכבים נוספים בכביש 4 לדרום מעט לפני מחלף יבנה. כתוצאה מהירי שוטר בן 33 נפגע אנושות, ובהמשך נקבע מותו בבית החולים אסותא באשדוד.
בצומת ניר גלים דווח על פצוע נוסף שנפצע באורח קל עד בינוני מרסיסי זכוכיות לאחר ירי לעבר רכבו.
המחבל נוטרל ונהרג על ידי אזרח חמוש שעבר במקום.
המחבל הוא שוהה בלתי חוקי יליד ג'באליה שהתגורר ביהודה ושומרון ושמו מוחמד בסאם ח'ליל דרדונה, בן 28.
הערות שוליים

↑  מתן צורי, מאיר תורג'מן, פיגוע ירי בכביש 4 ליד יבנה: גבר נרצח, ארבעה פצועים בינוני וקל; המחבל חוסל, באתר ynet, 15 באוקטובר 2024
1 2  מאיר תורג'מן, יואב זיתון, עינב חלבי, השוטר רס"מ אדיר קדוש נורה למוות בפיגוע, חודש לפני החתונה עם בן זוגו, באתר ynet, 15 באוקטובר 2024.
↑  משה שטיינמץ הדס גרינברג אורלי אלקלעי, פיגוע ירי ליד אשדוד ויבנה: הרוג וארבעה פצועים בכביש 4, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 באוקטובר 2024
↑  אוהביה שרעבי, פיגוע ירי בשתי זירות: גבר נרצח בפיגוע ירי בכביש 4, באתר ערוץ 7, 15 באוקטובר 2024
↑  "מחבל מנוטרל על הכביש": השיחה למד"א בעקבות הפיגוע בכביש 4 | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-10-15
דן ורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1944 (בן 80) 
 
דן ורד (נולד ב-28 במרץ 1944) הוא יהודי ישראלי שהורשע בריגול למען סוריה.
ביוגרפיה

דן ורד נולד בתל אביב-יפו ב-1944 בשם דן רוזנפלד לבתיה ואברהם רוזנפלד. ב-1961 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה גאולה, וב-1970 סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת מיאמי. במהלך שהותו בארצות הברית, החל להזדהות עם המוחים כנגד מלחמת וייטנאם ועם המאבק של האפרו-אמריקאים והפורטוריקנים לשוויון זכויות, והצטרף לארגון הסטודנטים הסוציאליסטי "סטודנטים למען חברה דמוקרטית". עם חזרתו לארץ, התיישב ברמת גן ועסק בהוראת מתמטיקה. במקביל לעיסוקו בהוראה, הצטרף ורד לארגון השמאל "מצפן". בספטמבר 1970 פרש מהארגון יחד עם חבריו, בהם אודי אדיב ורמי ליבנה, ויחד עם אחרים הם הקימו את "הברית הקומוניסטית המהפכנית", ופרסמו את ביטאונה בשם "מאבק". בין ורד וחברי ההתארגנות התגלעו חילוקי דעות אידאולוגיים ובאוקטובר 1971 פרש ממנה, ויחד עם חברים, ביניהם אדיב, הקימו את "החזית האדומה", שפרסמה ביטאון משלה בשם זה. בסך הכול יצאו שלושה גליונות, האחרון בהם באפריל 1972.
ביוזמת שותפים מה"חזית האדומה", יהודים וערבים, יצר אודי אדיב קשר עם סוכן פלסטיני-סורי בשם חביב קהוואג'י, שהיה חבר באש"ף. אדיב וחבריו ובהם דן ורד נסעו לדמשק, שם עברו אימונים בתורת החבלה. לאחר מכן שבו לישראל. על פי התוכנית, הסורים היו אמורים לשדר דרך הרדיו מסרים מוצפנים, ובאמצעותם להפעיל את חברי החוליה שגייסו בביצוע פעולות חבלה.
תוכניותיהם של חברי הקבוצה לא יצאו לפועל, שכן השב"כ, שהיה במעקב צמוד אחרי המגויסים ומודע לכל תוכניותיהם, מיהר לעצור אותם. ב-8 בדצמבר 1972 נעצרו חברי הקבוצה, שכללה 20 ערבים (ביניהם ראש הרשת דאוד תורכי) וארבעה יהודים - אודי אדיב, דן ורד, יחזקאל כהן ודוד קופר. מעצרם של חברי הקבוצה עורר סערה ציבורית עזה. מעשה הבגידה של יהודים במדינתם נתפס אז בעיני הציבור בתדהמה, במיוחד על רקע האווירה הפטריוטית הגורפת ששררה בישראל בתקופה שבין מלחמת ששת הימים לבין מלחמת יום הכיפורים.
ב-25 במרץ 1973 נגזר דינם של חברי החוליה: ראש הרשת תורכי, ואדיב, שלא הביע חרטה על מעשיו, נידונו ל-17 שנות מאסר, ודן ורד אשר הביע חרטה על מעשיו, נידון ל-10 שנות מאסר. חברים אחרים בפרשה נידונו אף הם לתקופות מאסר שונות, קצרות יותר. בית המשפט ציין בין הסיבות להקלה בעונשו של ורד כי לידיעות שמסר לא היה ערך ביטחוני, וכי בשל העובדה שנסע ראשון לדמשק, לפני אודי אדיב, לא ידע ורד עם מי הוא עומד להיפגש ומה צפוי לו בדמשק.
ורד שוחרר מהכלא באוגוסט 1979, לאחר ריצוי שני שלישים מתקופת מאסרו. עם שחרורו הוא התגרש מאשתו הראשונה לה נישא בשנת 1972 טרם מעצרו. בשנת 1983 נישא בשנית, ובשנת 1984 נולד בנו - בן. הוא שב לעסוק בהוראת מתמטיקה, שבה עסק לפני מאסרו, ולימד במספר בתי ספר בתל אביב, האחרון שבהם תיכון עירוני ד'. במאי 1980 ביקש הרמטכ"ל, רפאל איתן, למנוע את העסקתו כמורה, אולם הדבר לא עלה בידו, כי ורד עבד בבית הספר הפרטי אנקורי.
הערות שוליים

↑  דן ורד ישוחרר מחר מהכלא, דבר, 2 באוגוסט 1979
↑  אברהם רותם, "רפול" נגד העסקת דן ורד כמורה, מעריב, 8 במאי 1980
רובר ניוול

| --- | --- |

רובר ניוול
 לידה:  18 באוקטובר 1856 טול, האימפריה הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  22 במרץ 1924  (בגיל 67) פריז, צרפת צרפת
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1878–1921 (כ־43 שנים)
 דרגה:  גנרל דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית המילואים ה-61   מפקד הקורפוס ה-3   מפקד הארמייה השנייה   מפקד צבא צרפת בחזית המערבית   מפקד הכוח הצרפתי בצפון אפריקה
 פעולות ומבצעים
 מרד הבוקסרים   מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 הצלב הגדול של לגיון הכבוד   המדליה הצבאית   צלב המלחמה (1914 - 1918)
 
רוֹבֵּר נִיוול (בצרפתית: Robert Nivelle;‏ 15 באוקטובר 1856 – 22 במרץ 1924) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שבלם את הגרמנים בקרב ורדן, ולאחר מכן היה מפקד הצבא הצרפתי בחזית המערבית.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

רובר ניוול נולד ב-15 באוקטובר 1856 בטול לאב צרפתי ולאם פרוטסטנטית אנגלייה. בשנת 1878 התגייס ניוול לצבא הצרפתי ושירת בו כקצין תותחנים. ניוול מילא מספר תפקידי פיקוד ומטה, אך עקב היותו פרוטסטנטי קידומו בצבא היה מאוד איטי. בשנת 1900 השתתף בחיל המשלוח לסין שנשלח לדכא את מרד הבוקסרים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ המלחמה היה ניוול מפקד רגימנט הארטילריה ה-5.  לאחר הצלחותיו בקרב הראשון על המארן ובקרב הראשון על האן באוקטובר 1914 קודם לדרגת גנרל בריגדה וקיבל את הפיקוד על הבריגדה ה-27. בינואר 1915 קודם לדרגת גנרל דיוויזיה וקיבל את הפיקוד על דיוויזיית המילואים ה-61. בדצמבר 1915 מונה ניוול למפקד הקורפוס ה-3 ולחם עמו בקרב ורדן כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פיליפ פטן. ב-30 באפריל 1916 מונה פטן למפקד קבוצת הארמיות המרכזית, ובמקומו מונה ניוול למפקד הארמייה השנייה. ניוול היה אחד המפקדים הראשיים בזמן קרב ורדן והוביל את צרפת לניצחון על הגרמנים בקרב זה. בדצמבר 1916 הוא מונה למפקד הראשי של כוחות צרפת בחזית המערבית, והיה האחראי למתקפת ניוול, מבצע רחב היקף של מדינות ההסכמה שנועד להכניע את הגרמנים. מבצע זה נחל כישלון חרוץ וגרם למספר אבדות גבוה אצל הצרפתים, והוביל לפרוץ המרידות בצבא הצרפתי (1917). בעקבות כישלון המבצע הועבר ניוול מתפקידו אל המערכה בצפון אפריקה. ניוול חזר לצרפת בנובמבר 1918 עם תום המלחמה. ב-1921 פרש סופית מצבא צרפת. הוא מת בפריז שלוש שנים לאחר מכן, ב-22 במרץ 1924.
הערות שוליים

↑  זו הייתה הדרגה הגבוהה ביותר באותו זמן
↑  מצביא חדש ליד וורדון, הצפירה, 10 במאי 1916
↑  שונות, הארץ, 24 במרץ 1924
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810680465605606  BNE: XX5265383  BnF: cb106827128 (data)  GND: 1038074231  ISNI: 0000 0001 1935 7032  LCCN: nb99022929  Léonore: 278049  NTA: 317433253  SNAC: w67447rn  VIAF: 66853177   WorldCat (עם VIAF): 66853177
מיכאל נהוראי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוקטובר 1931 הומולשט, ממלכת רומניה
 פטירה:  16 באוקטובר 2020 (בגיל 88)
 כינוי:  שם לידה: מיכאל צבי ליטמן
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת מרכז הרב          האוניברסיטה העברית בירושלים
 מקום פעילות:  אוניברסיטת בר-אילן
 תקופת הפעילות:  ? – 16 באוקטובר 2020 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  מחשבת ישראל    חקר הרמב"ם
 צאצאים:  יאיר נהוראי
 
מיכאל צבי נהוראי (ליטמן; י' בחשוון תרצ"ב, 21 באוקטובר 1931 – כ"ח בתשרי תשפ"א, 16 באוקטובר 2020) היה רב, חוקר בתחום מחשבת ישראל, פרופסור לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן. עסק בעיקר בחקר רמב"ם.
קורות חיים

נולד בשם מיכאל צבי ליטמן בכפר הומולשט, במחוז ניאמץ בחבל מולדובה שברומניה. בימי מלחמת העולם השנייה גורש מביתו, בהיותו כבן עשר, על ידי המשטר הפאשיסטי-צבאי. הגיע באוניית מעפילים לארץ ישראל, ולאחר שהאוניה נתפסה על ידי הבריטים שהה כמה חודשים במחנה המעצר בעתלית. במהלך שהותו בעתלית, חולקו הילדים היתומים בין הזרמים הפוליטיים שהיו בארץ ישראל לפי מפתח מפלגתי. מיכאל צבי רצה בתחילה להצטרף לשומר הצעיר, אך אדם מבוגר ששהה במקום הסביר לו שבשומר הצעיר לא שומרים תורה ומצוות והמליץ לו לבקש להצטרף למזרחי.
הוא נשלח ללמוד כשלוש שנים במוסד "יקיר" בכפר הרא"ה, שם גם עבד בחקלאות. למד במחזור הראשון של ישיבת כפר הרא"ה, אצל הרב משה צבי נריה והרב יעקב כלאב. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב בירושלים אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק. הוא היה קרוב מאד לרב צבי יהודה קוק, וכאשר הוא ביקש לעבור לישיבת חברון, הרב פרץ בבכי והוא חזר בו מכוונתו. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. לימד אמונה במרכז הרב במשך מספר שנים. במהלך שהותו בישיבה, לבקשת הרצי"ה, כתב את כותרות המשנה לספר אורות התשובה במהדורה השלישית שהוציא הרב דרוקמן.
הרב נהוראי כיהן כר"מ בישיבה התיכונית נתיב מאיר בשנתה הראשונה של הישיבה עוד כששכנה בשכונת אבו תור. בהמשך בסביבות שנת 1958 נשלח על ידי הרב צבי יהודה קוק ללמד בבתי ספר חילוניים, ובין השאר לימד מחשבת ישראל ותלמוד בקריית חיים, בכפר סבא ובתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים.
בשנת תשל"ה (בערך 1975), לאחר שחלק בכתב העת "עמודים" על הרב צבי יהודה הכהן קוק, ונקט בעמדה כי שיבת ציון הנוכחית יכולה להסתיים בגלות שלישית אם עם ישראל לא ישוב בתשובה, עזב את ישיבת מרכז הרב. עם זאת, המשיך להעריץ את הרצי"ה והתבטא: "הרב צבי יהודה היה בעיניי קודש קודשים, אין לנו את הכלים להכיל את האישיות המופלאה הזו".
הוא השלים באוניברסיטה העברית דוקטורט על מורה הנבוכים של הרמב"ם. היה חבר סגל במחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן. עיסוקו העיקרי היה חקר הרמב"ם, אולם פרסם גם מאמרים שעסקו ברש"י, רבי יהודה הלוי, רמב"ן, רלב"ג, רבי חסדאי קרשקש, הרב יצחק יעקב ריינס, הרב אברהם יצחק קוק, הרב יוסף דב סולובייצ'יק, הרב אלכסנדר שפרן ואחרים.
היה מתומכי "חוגי הצעירים" במפד"ל בהנהגת זבולון המר. בשנת 1975 היה בין מקימי החוג ליהדות דתית מאוזנת שריכז אנשי שמאל דתיים. בשנת 1977 חתם על עצומה בעד מינוי המר לשר החינוך (בניגוד לדעת הרצי"ה, שתמך במינוי הרב חיים דרוקמן).
בשנת 1959 התחתן עם רחל בלוי, אחייניתו של עמרם בלוי. בנו הוא עורך הדין יאיר נהוראי.
בשנת ה'תשע"א קיבל את אות "מחנך למופת".
נפטר בכ"ח בתשרי תשפ"א.
מאמריו

"כופין אותו עד שיאמר רוצה אני", בתוך: זאב ספראי ואבי שגיא (עורכים), "בין סמכות לאוטונומיה במסורת ישראל", הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1997.
"כיצד הרמב"ם ניסח את השקפתו על הבריאה", בתוך: דעת, כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה, אונ' בר-אילן, תשנ"ו.
"חזרה בתשובה - משמעה והשלכותיה", הגות: מחקרים בהגות החינוך היהודי, מכללת ליפשיץ, תש"ס.
הערות שוליים

↑  חגי שטמלר, עין בעין, תבונות, תש"ף, עמ' 406
↑  מנחם רוטנברג, מרכז הרב - מכללה לבטחון רוחני, הצופה, 27 באוגוסט 1965; המשך
↑  ראו: הרב חגי שטמלר, עין בעין - משנתו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, עלי, 2016, עמ': 134-135, 333. הרב יוסף בדיחי, יוסף לקח, עמ' 492-493.
↑  הרב ד"ר חגי שטמלר, מהתורה הגואלת לפסגת האקדמיה: סיפורו של פרופ' מיכאל צבי נהוראי, באתר מקור ראשון, ‏ז' במרחשון ה'תשפ"א
↑  מודעה, מעריב, 31 ביולי 1968; חלצ - חברים למען צעירי המפד"ל, מעריב, 6 באוקטובר 1972
↑  יוסף וקסמן, חוג דתי חדש, מעריב, 14 בספטמבר 1975
↑  זבולון המר לתפקיד שר החינוך והתרבות, מעריב, 19 ביוני 1977
↑  הרב צבי יהודה הכהן קוק, להלכות ציבור, ירושלים: חוסן ישועות, תשע"ט, עמ' קנח-קנט, תמה-תמו
↑  פרסום נישואין, שערים, 6 באוקטובר 1959
↑  ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265970805171  LCCN: n88237638  VIAF: 50790358   WorldCat (עם VIAF): 50790358
להושיט יד

| --- | --- |

 מטה הארגון:  מרכז רימון, שמעון בן שטח 10 אלעד
 מייסדים:  אברהם עטר
 מנכ"ל:  אברהם עטר
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים)
 https://www.l-yad.org/
 
״להושיט יד״ היא עמותה ישראלית לתמיכה ולסיוע לילדים בעלי נכויות מורכבות, חולי סרטן, סי.פי ובני משפחותיהם. העמותה הוקמה על ידי אברהם עטר בשיתוף פעולה עם הורים לילדים חולי סרטן.
הקמה ופעילות

העמותה הוקמה בשנת 2006 במטרה לסייע לילדים חולי סרטן ולבני משפחותיהם, הן בתמיכה נפשית וחברתית והן במימון טיפולים שאינם כלולים בסל הבריאות, בסיוע למציאת תורמי מח עצם, ארגון מערך הסעות לטיפולים ועוד. העמותה מפעילה מערך של מתנדבים עבור ילדים חולי סרטן בכל רחבי הארץ, ומקיימת מגוון פעילויות מיוחדות במחלקות האונקולוגיות שבבתי החולים בישראל.
התמחות העמותה

מאז הקמת העמותה. צוות וחברי העמותה חרתו על דגלם להושיט יד לילדים חולי סרטן במצבים קשים ומורכבים. העמותה זכתה להטיס מאות ילדים במצבים קשים לארה״ב. בסיוע של צוות רפואי סוציאלי וסיעודי
פעילויות מיוחדות

עמותת ״להושיט יד״ מפעילה מחלקה להשאלת ציוד רפואי ושיקומי לילדים חולי סרטן, הן בתקופת האשפוז והן לאחר השחרור הביתה. בנוסף מפעילה העמותה רכב משאלות ייחודי להגשמת משאלותיהם של ילדים חולי סרטן בשלבים שונים של המחלה, באמצעותו מגיעים ילדים לטיפולים בבתי החולים ומוחזרים לביתם. בנוסף הוקמה על ידי העמותה גינה ייעודית בהוספיס לילדים בבית ויזל שבבית חולים תל השומר עבור ילדים חולים במצב סופני.
על פי פרסומי העמותה, מטרת פעילותה היא "לנתק את הכאב מהילדים החולים ולהגשים את חלומם". כך, מדי שנה מקיימת עמותת "להושיט יד" נופשים בארץ ובחו״ל עבור הילדים החולים. במסגרת הנופשים מפעילה העמותה פרויקט מיוחד בשם "טיסת החלומות" במהלכו מוטסים הילדים לפארקי שעשועים שונים בעולם, דוגמת הדיסנילנד ופארק יוניברסל באורלנדו בליווי הורה מלווה וצוות רפואי. במהלך הפעילויות המיוחדות פועלת העמותה להביא ידוענים שונים ולהפגישם עם הילדים החולים. כך, במאי 2019 הצטרפה לטיסת החלומות השחקנית הישראלית גל גדות.
קרנות סיוע והצלת חיים

מחלקת קרנות הסיוע ב"להושיט יד" מסייעת מדי שנה לחולים סופניים במציאת מחקרים חדשניים שעשויים לתת לילדים החולים סיכוי להצלת חיים ובגיוס מימון עבור טיפולים רפואיים ותרופות אשר אינם כלולים בסל הבריאות. הקרנות הן אישיות ומוקמות באופן נפרד עבור כל חולה אשר נעזר בסיוע כספי.
דירוג העמותה

עמותת ״להושיט יד״ נושאת את "תו מידות לאפקטיביות" ורשומה בפנקס העמותות של רשם העמותות (ע"ר 580457232) שבמשרד המשפטים, עם אישור ניהול תקין.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  https://www.l-yad.org/files/leoshitYadPaper.pdf (אורכב 24.06.2017 בארכיון Wayback Machine)
↑  "להושיט יד": פרויקט טיסת החלומות יוצא לדרך, באתר חדשות 13, 1 באפריל 2018
↑  יעל ולצר, גל גדות משמחת את ילדי עמותת להושיט יד באל איי, באתר ynet, 23 במאי 2019
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "להושיט יד".
צבעים משלימים

צבעים משלימים לפי מודל הצבעים RGB
צבעים משלימים הם זוגות של צבעים אשר, כאשר הם משולבים בפרופורציות הנכונות, מבטלים זה את זה משום שהם מפיקים צבע לבן, צבע שחור או גוונים של אפור. לפי תורת הצבעים, אותם הצבעים ממוקמים זה מול זה בגלגל הצבעים. כאשר נעשה שימוש בשני צבעים משלימים ביצירות שונות, השימוש באותם הצבעים יוצר ניגודיות גבוהה ומראה תוסס יותר. בשל כך לעיתים רבות נעשה שימוש בצבעים משלמים ביצירות אמנות, בדפוס, בפרסום, בעיצוב פנים, ועוד.
להן זוגות צבעים שנחשבים צבעים משלימים, בהתאם לתורת הצבעים עליה מסתמכים:
תורת הצבעים המודרנית מסתמכת על מודל הצבעים החיבוריים RGB או במודל הצבעים החיסוריים CMYK, ולפי המודלים הללו זוגות הצבעים המשלימים הם אדום-ציאן, ירוק-מג'נטה, וכחול-צהוב.
לפי מודל הצבעים המסורתי RYB זוגות הצבעים המשלימים הם אדום-ירוק, צהוב-סגול וכחול-כתום.
לפי תאוריית התהליכים המנוגדים (אנ') זוגות הצבעים עם הניגודיות הגבוהה ביותר הם אדום-ירוק וכחול-צהוב.
הצבעים שחור-לבן נחשבים לצבעים משלימים על סמך כל התיאוריות הנ"ל.
צבעים משלימים לפי מודל הצבעים המסורתי RYB
כוכב הצבעים שפותח ב-1867 על ידי צ'ארלס בלאן(אנ'). אמנים בולטים שונים מהמאה ה-19 כמו ואן גוך, מונה ורנואר עשו שימוש בצבעים המשלימים לפי תאוריה זו
הצבעים המשלימים לפי מודל הצבעים RGB
טבלה עם דוגמאות רבות לשילובי צבעים
דוגמה לשימוש בצבעים משלימים ביצירת האמנות "ליל כוכבים" של וינסנט ואן גוך
הערות שוליים

↑  Shorter Oxford English Dictionary, 5th Edition, Oxford University Press (2002) "A color that combined with a given color makes white or black."
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוטרגה

| --- | --- |

תצוגה של מספר סוגי בוטרגה
 
 מאכלים
 מוצא:  צפון אפריקה
 אופן הגשה:  מנה ראשונה, שילוב במנות פסטה שונות
 מרכיבים עיקריים:  ביצי נקבות דגים
בּוֹטַרְגָה (יהדות תוניסיה: אָדָם-אֵל-חוּט, או אָדָמְחוּט; יהדות לוב: אוֹבׇדִיטוֹנוֹ, (uova di tonno - באיטלקית "ביצי טוּנה") ערבית: בַּטָארִךְ או אֵל-בַּאטָארִךְ (البطارخ); צרפתית: לָה-פוּטָארְג; ספרדית: לָּה-בוֹטארגָה; איטלקית: בוֹטָארְגָה, יוונית: אבגוטאראחו) הוא מעדן העשוי שק ביצי דגים הנכבש במלח ומיובש. שק הביצים לרוב שייך לקיפון בורי או טונה כחולת-סנפיר. מקור הנוסח הכי מוכר של המעדן הוא באזור הים התיכון. ניתן למצוא מאכל דומה במטבח היפני הנקרא קרסומי ובמטבח הקוריאני שם הוא נקרא אוראן (אנ') ומופק מביצי קיפון או מוסר. בארץ המאכל מזוהה עם יהודי לוב ותוניסיה. [דרוש מקור]
באיטליה נפוץ המעדן בעיקר בדרום המדינה, ומזוהה עם המטבח של סיציליה וסרדיניה.
הבוטרגה מיוצר ונצרך גם בצרפת, יוון וטורקיה. הוא נחשב מאכל גורמה בריא, שהיה פופולרי מאוד בקרב דייגים שהיו משמרים את ביצי הדגים לשימושם העצמי.
הכנה

בין אמצע יולי לאמצע ספטמבר, כשנקבות דג הבורי מגיעות לאגמים כדי להשריץ, הדייגים לוכדים אותן ופותחים את נקבות הדגים בזהירות כדי לחלץ מהן את כיסי הביצים, שחייבים להישאר מחוברים. הם מכנים אותם “רגליים”. את הכיסים הם מניחים במלח במשך שש עד שמונה שעות ואז שוטפים ומייבשים על רשת במשך כמה ימים.
בעבר לצורך הכנת המאכל ולאחר שביצי הדגים הומלחו במלח היו מיבשים את ביצי הדגים בחוץ בשמש ומכסים ברשת למניעת כניסת חרקים. במדינות מסוימות באסיה, הייבוש הראשוני נעשה בחוץ תחת משקלם של לוחות עץ, והוא נמשך מספר ימים. בהמשך מונחים לוחות הביצים השטוחים בשמש, על מנת לקבל את צבע המנה האדום.
צבע הביצים המיובשות תלוי בטריות הביצים, ככל שהביצים טריות יותר צבען בהיר יותר, זמן רב מרגע הוצאתם מהדג הטרי והקפאתם במקרר הביצים יקבלו גוון כהה עד שחור בניסיון לשמרם לבוטרגה, ככל שהגוון צהוב ובהיר יותר וללא פגם בשלמות המעטפת החיצונית, עלותם גבוהה יותר.
כיס הביצים המיובש נעטה בשעוות דבורים או שיטה מודרנית יותר בשקית ואקום, במטרה לשמרם לאורך זמן. לצורך אכילת הביצים המיובשות חותכים את הביצים יחד עם השעווה לפרוסות דקות ולאחר מכן מסירים את השעווה, או מגרדים לפירורים / פרוסות (לאחר שהשעווה או שקית הוואקום הוסרו).
כיום נהוגה שיטה נוספת והיא יבוש בצל במכונות יבוש מבוקרות, שיטת ההכנה המסורתית כפי שהייתה נהוגה בעבר וכפי שהיא נהוגה כיום אינה דורשת חומרים משמרים, תוספים או צבעי מאכל, מכך נחשב המאכל למזון מזין ובריא, עם תכולת חלבון גבוהה וחומצות שומן חיוניות.
בשנים האחרונות שפים ברחבי העולם משלבים את הבוטרגה במנות שונות בשילובי ים־יבשה (למשל: ביצי דגים מגורדות על בשר בקר צלוי), מנות המשלבות טעמים מלוחים־מתוקים (גילוחי ביצי דגים עם מלון או מנגו), מרקמים מנוגדים (יבש, מחוספס, חלק, מימי) ועוד. יש האומרים שהמאכל מייצג את האוממי של הים התיכון, שמשלים טעמים וקושר ביניהם.
מקור השם

מקור שמו של המאכל בערבית: بطارخ - בַּטָארִח' (ביצי דגים) או מהמילה הקופטית "אוטאקאחון" או מיוונית מהתקופה הביזנטית: ᾠοτάριχον שמשמעו "ביצה" - ᾠóν "מומלחת" - τάριχον.
היסטוריה

היסטוריית הבוטרגה נקשרה במהלך הדורות בקשר הדוק לים התיכון
הפקה של בוטרגה תועדה לראשונה באזור הדלתא של הנילוס במאה העשירית לפני הספירה.
במאה ה-15, מרטינו דה-קומו (מומחה קולינריה איטלקי) מתאר ייצור של בוטרגה על ידי המלחה ולאחר מכן עישון.
ישנן עדויות כבר לפני 4,000 שנים לכך שהמצרים המליחו וייבשו ביצי דגים כדי לשמרן. השם בוטרגו תועד בכתב כמלה שנגזרה מבַּטָארִח' בערבית (“ביצי דגים מומלחות ומיובשות”) במאה ה-16, אז נהפך מאכל זה למומחיות של מרטיג, עיירה בקטו־בלו השוכנת בסמוך למרסיי.
ראו גם

מייאונגראן
קרסומי
קיפון בורי
הערות שוליים

1 2 3 4   קמיל לברו, בוטרגה - הקוויאר של הים התיכון, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2013
↑  Como, Maestro Martino Of., The Art of Cooking : the First Modern Cookery Book., Berkeley: University of California Press, 2005
קנבינואידים סינתטיים

Spice, המותג הפופולרי ביותר שמכיל קנבינואידים סינתטיים. המותג מכיל עשבי תיבול שרוססו עם קנבינואיד סינתטי ממשפחת JWH
קנבינואידים סינתטיים (באנגלית: Synthetic cannabinoids; נקרא בעברית גם: מיסטר נייס גאי/נייס גאי, קנאביס מזויף או קנאביס סינתטי) הם סוג של סם פיצוציות. קנבינואידים סינתטיים בדרך כלל מורכבים מכל מיני חומרים כימיים שמנסים לחקות את השפעותיהם של תרכובות ה-THC וה-CBD שנמצאים בצמח הקנאביס.
בדרך כלל, קנבינואידים סינתטיים מורכבים משילוב של חומרים כימיים (ביניהם HU-210, JWH-018 ואחרים). לרוב מדובר באגוניסטים המתחברים לקולטן הקנבינואידים ומשפיעים על האדם הלוקח אותם באופן המדמה חומר פסיכואקטיבי בקנאביס רגיל.
עם זאת, רוב הקנבינואידים הסינתטיים לא מומלצים לעישון, אידוי או אכילה, היות שייצורן לא נמצא תחת פיקוח, ולעיתים אותם הקנבינואידים הסינתטיים מכילים רעלנים, לדוגמה: רעל עכברים מסוג ברודיפקום. לא ידוע כמה אנשים מתו מעישון קנבינואידים סינתטיים, היות שצריכתן בלתי-חוקית ברוב מדינות העולם ולכן גם המחקר עליהן מוגבל, אך ישנם מאות דיווחים על הרעלות מדי שנה.
היסטוריה

כתוצאה מתהליך ההתפשטות שהתרחש מסוף המאה ה-19 ובמהלך המאה ה-20, סם הקנאביס הפך מתופעה מקומית בהודו ובמזרח התיכון לתופעה כלל עולמית.
עם זאת, ברוב המדינות, גידול ושימוש בקנאביס הוא בלתי-חוקי, ולכן הוא מאוד יקר למסחר, קנייה ויצור. הדבר הוביל אנשים לחפש אלטרנטיבות חוקיות וזולות לקנאביס, שיביאו בערך את אותה השפעה של סם הקנאביס.
באותה התקופה, בעשור הראשון של המאה ה-21, ג'ון וו. האפמן, פרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלמסון, ניסה לייצר חומר סינתטי המדמה את השפעתו של הקנאביס. האפמן סינתז מגוון של תרכובות כימיות המשפיעות על המערכת האנדוקנבינואידית, ובכך יצר את החומר האגוניסט JWH-018. החומר היה מיועד למחקר ופיתוח ולא לשימוש עצמי, אך בהמשך, החומר רוסס על צמחים ונמכר בשוק האפור תחת המותגים Spice ו-K2, שצברו במהרה פופולריות רבה, בעיקר בארצות הברית.
מוצרים

לעיתים קרובות, קשה לדעת איזה מוצר או צמח מכיל קנבינואידים סינתטיים, ומה אותם החומרים המצויים בתוך הקנבינואידים הסינתטיים, וזאת בשל העובדה שאין פיקוח על הקנבינואידים הסינתטיים, והקלות שבה אפשר לייצר אותן במעבדה פרטית.
המוצרים הפופולרים ביותר שהכילו קנבינואידים סינתטיים, ובדגש על JWH-018, היו Spice ו-2K. עם זאת, היום יש עוד תרכובות כימיות של קנבינואידים סינתטיים שנועדו למכירה המונית בשוק האפור, בשל העובדה שאין עליהם רגולציה, מכיוון שהם לא מוכרים על ידי מוסדות הבריאות (ביניהן: RCS-8, JWH-250, RCS-4, WIN 48,098, ועוד).
הרעלה

קנבינואידים סינתטיים מורכבים מחומרים אגוניסטים מלאים, ולא מחומרים אגוניסטים חלקיים כמו ה-THC וה-CBD שנמצאים בצמח הקנאביס. בשל כך, הם מתחברים לכלל קולטני הקנבינואידים בגוף. לכן, קנבינואידים סינתטיים נוטים להיות חזקים הרבה יותר, ומלווים בתופעות לוואי כגון פסיכוזה, חרדה, בחילה, פרנויה, ולעיתים אף עלולים להוביל  לפגיעה עצמית. בנוסף, בקנבינואידים סינתטים מסוימים, יש רעל עכברים מסוג ברודיפקום, שעלולים להוביל לבעיות במחזור הדם, לדימום פנימי, ולעיתים אף למוות.
בשנים המאוחרות של העשור השני של המאה ה-21, התפרצה "מגפה" לא ידועה בעיקר בארצות הברית. לאחר חקירה של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC), התגלה כי אותם החולים עישנו קנבינואידים סינתטיים בעלי רעל עכברים מסוג ברודיפקום. מההרעלות, עד כה, מתו 61 ואושפזו מאות. האירוע ההמוני העלה מודעות רבה לנושא הקנבינואידים הסינתטים.
המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מצא כי מספר מקרי המוות משימוש בקנבינואידים סינתטיים שילש את עצמו בין 2014 ל-2015, כשרוב המקרים היו הרעלות ברודיפקום, אך גם הרעלות מחומרים אחרים שהסתננו לתוך הקנבינואידים הסינתטיים.
בספטמבר 2018, לפחות 10 אנשים נטלו מנת יתר של קנבינואיד סינתטי בניו זילנד, כנראה מסוג AMB-FUBINACA, בקרייסטצ'רץ' במשך יומיים. חלקם היו במצב אנוש וביחידה לטיפול נמרץ.
ב-10 בדצמבר 2021, מחלקת הבריאות של מחוז הילסבורו, פלורידה, דיווחה על מקרים של קנבינואידים סינתטיים המכילים רעל עכברים. 2 אנשים אשר נטלו מהסם נהרגו, ו-41 אושפזו, בשל בעיות במחזור הדם.
הערות שוליים

↑  Erin Moritz, Notes from the Field: Outbreak of Severe Illness Linked to the Vitamin K Antagonist Brodifacoum and Use of Synthetic Cannabinoids — Illinois, March–April 2018, MMWR. Morbidity and Mortality Weekly Report 67, 2018 doi: 10.15585/mmwr.mm6721a4
↑  Legalized cannabis linked to fewer synthetic cannabinoid poisonings, WSU Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  A. J. Herrington, New Zealand City Has 10 Synthetic Cannabis Overdoses in 48 Hours, High Times, ‏2018-09-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  2 dead, 41 hospitalized in Hillsborough from poisonous batch of ‘Spice’, Tampa Bay Times (באנגלית)