stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 522 של הליוס איירווייז
החקירה

חקירת ההתרסקות העלתה כי בבוקר שקדם לטיסה בדקו מהנדסים את אטימות אחת הדלתות. לשם כך הם נאלצו לנתק את בורר לחץ האוויר האוטומטי בתא הטייס ולהעבירו למצב ידני. בעת ההכנות להמראה על ידי הקברניט הגרמני וטייס המשנה הקפריסאי, לא יוחסה חשיבות לכפתור, שלא היה במצב תקין. דקות ספורות לאחר ההמראה החלו להידלק מספר נורת אזהרה על "תצורת המראה" בתא הטייס. התראות אלו אמורות להופיע רק כאשר המטוס על הקרקע. בתא הטייס, בשונה מתא הנוסעים, מסכות החמצן אינן נפתחות באופן אוטומטי. עקב כך, צוות הטיסה לא הבין את פשר האיתות, ולא ידע מה מצבו החמור של המטוס.
בתא הנוסעים, מסכות החמצן הורדו. המסכות אפשרו לנוסעים מעט זמן נשימה, ולאחר מכן איבדו רוב הנוסעים את הכרתם אך נשארו בחיים כתוצאה מהיפוקסיה. מסכות החמצן במטוס מיועדות לפעול כאשר לחץ האוויר יורד בתא הנוסעים והן מתוכננות לספק חמצן במשך 12 דקות, מספיק זמן כדי שצוות הטיסה ינמיך לגובה בו יש מספיק חמצן. אחד הדיילים, צעיר בן 25, שהיה גם טייס חובב והיה בעברו חייל בכוח מיוחד של צבא קפריסין, ניצל את ארבעת מכלי החמצן הגדולים שנועדו לשמש את הדיילים כדי לעזור לנוסעים בשעת חירום והשתמש בהם במשך כשלוש שעות עד להתרסקות המטוס.
כאשר נכנס המטוס לשטחה האווירי של יוון, ומשלא נענה לקריאות במערכת הקשר, הוזנקו לעברו מטוסי קרב של חיל האוויר היווני אשר חשש כי מדובר במטוס חטוף שבכוונתו להתרסק על העיר אתונה. בינתיים הצליח הדייל להיכנס לתא הטייס. במהלך החקירה, התעורר דיון לגבי זהותו ומטרתו של הדייל: האם הדייל ניסה מלכתחילה לחבל במטוס? האם הכל קרה בתכנונו? האם אחד הנוסעים איים על הדייל כך שיחבל במטוס? אולם במהלך שחזור הטיסה ומציאת הקופסה השחורה, נשמע כי ניסה ליצור קשר עם מטוסי הקרב בשארית כוחותיו. הוכחה זו אישרה סופית את כוונתו של הדייל. כאשר הדייל ניסה ליצור קשר עם מטוסי הקרב, תדר מכשיר הקשר שבו השתמש היה מכוון על תדר לרנקה שבקפריסין ולכן איש לא שמע אותו. טייסי הקרב דיווחו כי מולם מטוס רפאים בו אין שום תנועה עד אשר נכנס הדייל אל תא הטייס, וניסה להחיות את טייס המשנה וליצור קשר עם מגדל הפיקוח ועם טייסי הקרב. כאשר הגיע המטוס לאזור שדה התעופה של אתונה הוא נכנס למצב "המתנה" על ידי הטייס האוטומטי. כעבור כשלוש שעות, בעוד מנסה הדייל בתא הטייס לזעוק לעזרה ואולי אף להנחית את המטוס, אזל למטוס הנוסעים הדלק. על פי הדו"ח הסופי, התאונה התרחשה בשל רצף של טעויות ואי הבנות קטנות אשר היו עשויות להימנע בבדיקה יסודית יותר של הטכנאים ושל צוות הטיסה.
הדמיה של המטוס לפני ההתרסקות, כאשר שני מטוסי הקרב מקיפים אותו
זנב המטוס לאחר ההתרסקות
מקסוול ג'נקינס

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 2005 (בן 19) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקסוול ג'נקינס (באנגלית: Maxwell Jenkins; נולד ב-3 במאי 2005) הוא שחקן ופעיל חברתי אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'נקינס נולד ב-3 במאי 2005 בשיקגו, אילינוי, הוא בנם של ג'ף ג'נקינס, לשעבר ליצן בקרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי, וג'ולי גרינברג, שחקנית קולנוע ותיאטרון. הם המייסדים והמנהלים של "קרקס מידנייט", שבסיסו בשיקגו, שהכנסותיו עוזרות לממן פרויקטים סביבתיים ופארקים בשיקגו שהקרקס מתארח בהם. ג'נקינס החל להופיע עם הקרקס בגיל שלוש, וביצע מופעי אקרובטיקה, הליכה על חבל, ג'אגלינג ונגינה במנדולינה.
ג'נקינס למד בבית הספר התיכון של מכללת ליין טק (אנ') באזור רוסקו וילג' (אנ') של צפון שיקגו, אילינוי. ב-2023, החל ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בחוג ללימודים גלובליים (אנ') עם התמחות בלימודי קולנוע ומדיה.
קריירה

ג'נקינס החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2013 כשהופיע בסדרת הדרמה של ABC, "בגידה". לאחר מכן הוא המשיך לשחק בתפקידים חוזרים במספר סדרות בהן "סנס8", בבימוי של האחיות וצ'אוסקי, "שיקגו FIRE", בה גילם את דמותו של ג'יי ג'יי הולוואי.
בשנת 2016, ג'נקינס לוהק לתפקיד וויל רובינסון בסדרת הטלוויזיה "אבודים בחלל", גרסה מחודשת של נטפליקס לסדרת הטלוויזיה האייקונית מ-1965. הופעתו הייתה מועמדת למספר פרסי האמן צעיר ופרס סאטורן.
ב-2016 שיחק בסרט "גיבור אמריקאי", שהוצג בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. בו הוא גילם נער צעיר שמחלתו מאלצת את אביו, בגילומו של ג'רארד באטלר, להעריך מחדש את סדרי העדיפויות שלו ולחפש דרך להתחבר מחדש למשפחתו.
ב-2020 הוא גם כיכב לצד מארק וולברג וריד מילר בסרט הקולנוע "ג'ו בל". תפקידו כאחיו הצעיר של ג'יידין בל זכה לשבחי הביקורת, כאשר מבקר אחד ציין שהסצנות שלו הן בין החזקות ביותר בסרט.
בשנת 2021, ג'נקינס לוהק לתפקיד ג'ק ריצ'ר צעיר בסדרת הטלוויזיה "ריצ'ר" בהפקת אמזון המבוססת על סדרת הספרים הפופולרית.
ג'נקינס הוא גם מוזיקאי, ומנגן במנדולינה, גיטרה, גיטרה בס, כינור ותופים. להקתו, "Cowboy Jesus and the Sugar Bums", זכתה בפרס המוזיקה של שיקגו.
חיים אישיים

לצד הצלחותיו המקצועיות, ג'נקינס המשיך להופיע במופע הקרקס ללא מטרות רווח של משפחתו. באמצעות הופעות אלו, הם גייסו למעלה ממיליון דולר עבור שיפוצו של פארק בשיקגו, פרויקטים קהילתיים וסיוע באסונות בחו"ל. ג'נקינס היה גם דובר של ארגון צער בעלי חיים אמריקאי.
בתגובה למאמצי הקונגרס הלאומי האינדיאנים באמריקה להסיר קריקטורות אינדיאניות המשמשות כקמעות ספורט, ג'נקינס הוביל עצומה לשינוי הסמל ה"אינדיאני" הסטריאוטיפי שבו השתמש בית הספר התיכון שלו. בנאום במועצת בית הספר המקומית שלו, הוא טען שהסמל לא מפגין כבוד לעמים ילידים, ושיש תקדים היסטורי של בית הספר לשנות את מדיניותו כדי להתיישר עם הקידמה המודרנית, בדיוק כפי שהיה כאשר שינה את מדיניות ההרשמה שלו. לקבלת סטודנטיות. עד מהרה הוכרז שבית הספר יסיר את הסמל האינדיאני שלו כקמע.
בשנת 2020, ג'נקינס זכה לכבוד על תרומותיו השונות לצדקה ולקהילה כאשר הוענק לו פרס למנהיגים קהילתיים על ידי האקדמיה לאמנים צעירים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Consumed | טומי |  |
| 2016 | פופסטאר (אנ') | אוון בן ה-10 |  |
| 2016 | גיבור אמריקאי (אנ') | ראיין ג'נסן |  |
| 2020 | ג'ו בל | ג'וזף בל |  |
| 2024 | הם באים בלילה (אנ') | תומאס |  |
| TBA | This Too Shall Pass |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | בגידה (אנ') | אוליבר | 12 פרקים |
| 2015 | NCIS: ניו אורלינס | ראיין גריגס | פרק: "I DO" |
| 2015 | שיקגו FIRE | ג'יי.ג'יי | 2 פרקים |
| 2015–2017 | סנס8 | וויל צעיר | 7 פרקים |
| 2018–2021 | אבודים בחלל | וויל רובינסון | תפקיד ראשי (3 עונות); 28 פרקים |
| 2021 | שיקגו MED | אי ג'יי דניאלס | פרק: "A Square Peg in a Round Hole" |
| 2022 | ריצ'ר | ריצ'ר הצעיר | 6 פרקים |
| 2023 | אדוארד היקר | ג'ורדן אדלר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| TBA | The Bondsman | קייד האלורן | סדרה עתידית של פריים וידאו |
| שנה | עבודה מועמדת | קטגוריה | תוֹצָאָה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אבודים בחלל | שחקן המשנה הטוב ביותר בשירות הזרמה | מועמדות |  |
| 2021 | אבודים בחלל | ההופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר יותר בסדרת טלוויזיה | מועמדות |  |
| שנה | עבודה מועמדת | קטגוריה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אבודים בחלל | ההופעה הטובה ביותר בסדרה או בסרט בשירות הזרמה: שחקן צעיר | מועמדות |  |
| 2020 | פרס הצטיינות מיוחד | פרס מנהיגות בקהילה | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Knight, Meribah (15 בספטמבר 2011). "Just Children, but Training for the Center Ring". The New York Times. נבדק ב-22 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "From the Circus Ring to Outer Space: Maxwell Jenkins". Midnight Circus. www.midnightcircus.net. נבדק ב-22 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Midnight Circus' Young Stars Learn Trapeze, Rolla Bolla From The Pros". DNAinfo Chicago. נבדק ב-2021-10-21.
↑  "From the Circus Ring to Outer Space: Maxwell Jenkins". Midnight Circus in the Parks (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Maxwell Jenkins". IMDb. נבדק ב-2021-10-21.
↑  Andreeva, Nellie (2016-09-20). "Toby Stephens To Topline 'Lost in Space' Netflix Remake, Maxwell Jenkins To Co-Star". Deadline. נבדק ב-20 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Nominees 2019 - Young Artist Academy". youngartistacademy.org. נבדק ב-2021-10-21.
1 2 3  "Press Release 10.14.20 - Young Artist Academy". www.youngartistacademy.org. נבדק ב-2021-10-21.
1 2  "Past Saturn Award Recipients". www.saturnawards.org. נבדק ב-2021-10-21.
1 2  Hipes, Patrick (2021-03-04). "Saturn Awards Nominations: 'Star Wars: Rise Of Skywalker', 'Tenet', 'Walking Dead', 'Outlander' Lead List". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
1 2  West, Rachel (2016-09-13). "Gerard Butler On His Emotional TIFF Drama 'The Headhunter's Calling': 'It Was A Big Challenge'". ET Canada (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  Prokopy, Steve (2021-07-23). "Review: Mark Wahlberg Makes for Odd Casting in Joe Bell, Based on a True Story of a Father Seeking Connection". Third Coast Review (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Good Joe Bell Review: A Film with Good Intentions but a Bad Message". Collider (באנגלית אמריקאית). 2020-09-15. נבדק ב-2021-10-21.
↑  Petski, Denise (2021-06-11). "'Reacher': Kristin Kreuk, Marc Bendavid, Willie C. Carpenter Among 6 Cast In Amazon Series". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Maxwell Jenkins – imagista" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  Cowboy Jesus and The Sugar Bums (באנגלית), נבדק ב-2021-10-21
↑  "The Midnight Circus raises over $1 million for Chicago Park District projects". WGN Radio 720 - Chicago's Very Own (באנגלית אמריקאית). 2018-09-19. נבדק ב-2021-10-21.
↑  "This circus features rescued pit bulls instead of elephants and lions". TODAY.com (באנגלית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Edie Falco Leads List of Acclaimed New York Artists and Entertainers in Open Letter Urging State Lawmakers to Shut Down the Puppy Mill Pipeline". ASPCA (באנגלית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Maxwell Jenkins | Join the Circus or Get Lost In Space?". Flaunt Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Ending the Era of Harmful "Indian" Mascots | NCAI". www.ncai.org. נבדק ב-2021-10-21.
↑  "Lane Tech's 'Indian' symbol closer to removal following LSC vote". Nadig Newspapers - Northwest Side Local Newspapers (באנגלית אמריקאית). 2020-08-05. נבדק ב-2021-10-21.
↑  Greene, Morgan. "Lane Tech will remove Native American symbol as mascot". Chicago Tribune. נבדק ב-2021-10-21.
כונין (לבנון)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  בינת ג'בייל
 גובה:  710 מטרים
 קואורדינטות:  33°08′56″N 35°26′17″E﻿ / ﻿33.14888889°N 35.43805556°E﻿ / 33.14888889; 35.43805556 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכונין(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכונין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כונין (בערבית לבנונית: كونين) היא עיירה בנפת בינת ג'בייל שבמחוז א-נבטיה, דרום-מזרחית לתבנין בדרום לבנון.
אדוארד הנרי פאלמר כתב שהשם כונין הגיע משם פרטי.
היסטוריה

בשנת 1875, במסעו בלבנון ויקטור גרן העריך את אוכלוסיית המקום ב־400 תושבים, חלקם מתואלים וחלקם זרם אחר באסלאם.
בשנת 1881, מפת הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את המקום כך: "כפר, בנוי מאבן, המכיל כ-200 מתואלים, הוא ממוקם על רכס, עם זיתים ואדמות עיבוד מסביב; מים מבורות מים בכפר ומתוך בריכה גדולה." עוד ציינו: "יש בכפר זה שני עמודים עגולים ושני עמודים מתומנים, שרידי חומרים ישנים ומשקוף באורך 17' הנושא כתובת יוונית. יש גם כמה בורות מים ובריכה גדולה. הכתובת על המשקוף היא כנראה הנוסחה המקובלת, KYPIE BOHΘH ("עזרה, אדוני")."
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ב-31 במרץ 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, חיסל צה"ל בסיכול ממוקד בכפר את אסמאעיל א-זין, מפקד בכיר ביחידת טילי הנ"ט של כוח רדואן של חזבאללה.
ב-11 בנובמבר 2024, במסגרת מבצע חיצי הצפון, דובר צה"ל בערבית, אביחי אדרעי, פרסם הוראת פינוי לתושביהם של 21 כפרים בדרום לבנון ביניהם גם כונין.
החל מ-11 בנובמבר 2024, הכפר נמצא בשליטה ישראלית מלאה, ואסורה הכניסה לאזרחים.
הערות שוליים

↑  Palmer, 1881, p. 87
↑   Guérin, 1880, p. 375; as given in Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 202
↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 202
↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 250
↑  Nziv, ישראל חיסלה בדרום לבנון מפקד בכיר ביחידת טילי הנ"ט של חיזבאללה, באתר Nziv.net, ‏31 במרץ 2024
↑  צה"ל אישר: חיסלנו בלבנון מפקד ביחידת הנ"ט של כוח רדואן, באתר www.inn.co.il
אוטובוס מפרקי

אוטובוס מפרקי של חברת דן מתוצרת מאן NG-313, במסוף רדינג בתל אביב
אוטובוסים מפרקיים של חברת אגד מתוצרת מרצדס O405G. כל האוטובוסים מדגם זה יצאו מהשירות.
אוטובוס עם שני מפרקים בהמבורג
טרוליבוס – פיאט 2405F
אוטובוס דו מפרקי בספרד
אוטובוס מפרקי או אוטובוס אקורדיון (באנגלית: Articulated bus) הוא אוטובוס ארוך המחולק לשני מקטעים או יותר, המחוברים זה לזה באמצעות מפרק מסתובב. המפרק מקטין את רדיוס הפניות של האוטובוס המפרקי ומאפשר לאוטובוס המפרקי יכולת תמרון למרות אורכו. המפרק חלול על מנת שהנוסעים יוכלו לעמוד בו או לעבור ממקטע למקטע. הוא מצופה בקפלים שמזכירים מפוח של אקורדיון, והרצפה בו קשיחה והיא בצורת עיגול. לאוטובוסים מפרקיים קיבולת נוסעים גדולה ועל כן הם פופולריים בקווי תחבורה ציבורית עמוסים במיוחד, בקווים עירוניים מהירים ובשדות תעופה. גרסאות ארוכות קיימות גם לטרוליבוסים המונעים על ידי רשת חשמלית (לדוגמה: דגם פיאט 2405F) ולאוטובוסים דו-קומתיים, אם כי האחרונים נדירים למדי. אוטובוסים ארוכים החלו להיות נפוצים ברבות ממדינות העולם במחצית השנייה של המאה ה-20, אם כי השימוש בהם היה בלתי חוקי במספר מדינות כמו בגרמניה המערבית (עד 1960) ובבריטניה (עד 1980). בישראל מופעלים אוטובוסים ארוכים על ידי החברות דן, סופרבוס (כחלק מפרויקט המטרונית בחיפה ובקריות, ובירושלים), אגד (בגוש דן ובירושלים), מטרופולין (בבקעת אונו), בית שמש אקספרס ודן באר שבע.
אפיון

אורכו של אוטובוס מפרקי הוא כ-18 מטרים, לעומת אוטובוס רגיל שאורכו נע בדרך כלל בין 10 ל-14 מטרים. בדרך כלל חלקו הקדמי של האוטובוס המפרקי גדול יותר מחלקו האחורי, והוא אינו שונה באופן מהותי מאוטובוס רגיל, עד לחלק שמאחורי הגלגלים האחוריים. שם "נחתך" תא הנוסעים ומותקן המפרק. החלק האחורי של האוטובוס קצר יותר מחלקו הקדמי והוא נח על ציר בודד או שני צירי גלגלים. אף על פי שחלקו האחורי של האוטובוס מחובר אל חלקו הקדמי בחיבור של קבע, ואזור המפרק מוקף בכיסוי מחומר גמיש ("אקורדיון"), אין הבדל של ממש בין התנהגותו על הכביש לבין התנהגותו של כל נגרר אחר, ובשני המקרים חלים על כלי הרכב אותם כללים פיזיקליים, הן בפניות והן בנסיעה לאחור (בריחה לכיוון ההפוך מכיוון סיבוב ההגה). בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 החל ייצורם של אוטובוסים מפרקיים שלהם שני מפרקים, ואורכם יכול להגיע לכ-25 מטרים.
הנעת האוטובוס אפשרית גם באמצעות הגלגלים שבחלקו הקדמי (בדרך כלל בציר האחורי) או באמצעות אלה שבחלקו האחורי. שיטה זו היא הפופולרית כיום, ויתרונה הוא בכך שהמנוע ממוקם בסופו של האוטובוס (ולא מתחת לתא הנוסעים) ועל כן ניתן להתקין באוטובוס תא נוסעים עם רצפה רציפה ונמוכה במיוחד. מאחר שלא תמיד יכול הנהג לראות את כל דלתות הרכב (ישירות או באמצעות מראה), לעיתים מותקנים באוטובוסים מפרקיים מנגנונים לסגירת הדלתות באופן אוטומטי, או לנטרול יכולת הנסיעה עד לסגירתן. פתרון טכני לבעיה זו, שהחל להיות מיושם בעשור האחרון, הוא התקנה מעל הדלתות של מצלמות טלוויזיה במעגל סגור, שמשדרות אל צג או צגים שליד הנהג.
יתרונו העיקרי של האוטובוס המפרקי הוא בקיבולת הנוסעים הגדולה שלו המגיעה לכ-140 נוסעים בישיבה ובעמידה, ובאוטובוס עם יותר ממפרק בודד, הנתון מגיע ליותר מ-200 נוסעים. לאוטובוס המפרקי קיבולת גדולה יותר מאשר לאוטובוס דו-קומתי, הן בשל כך שבאחרון בדרך כלל לא מתאפשרת נסיעה בעמידה בקומה העליונה, והן בשל העובדה שניתן למקם את המנוע מתחת לרצפתו של האוטובוס המפרקי. דבר זה איננו מתאפשר באוטובוס דו-קומתי בשל מגבלת הגובה, ועל כן המנוע, כמו גם גרם המדרגות מפחיתים מנפח תא הנוסעים. בנוסף, עליית הנוסעים והורדתם קלה ומהירה יותר באוטובוס מפרקי מאשר באוטובוס דו-קומתי, הוא אינו מציב בעיות נגישות למוגבלי תנועה, והוא נחשב ליציב יותר בשל כך שמרכז הכובד שלו נמוך יותר.
אוטובוסים מפרקיים בישראל

בישראל משמשים מספר דגמים של אוטובוסים מפרקיים:
מאן NG-313 ומאן NG-363 הנמצאים בשימוש אצל אגד ודן.
בשנת 2010 נכנס לשירות מאן NG-363F, בעל ארבע דלתות.
בשנת 2015 נכנס לשירות מאן NG-363F, בעל חמש דלתות. האוטובוס מתוצרת ״מרכבים״ מכיל 53 מושבים ויכול לשרת עד 133 נוסעים בישיבה ובעמידה.
בשנת 2018 חברת קווים החלה לעשות שימוש במפרקיות מדגם "סולאריס אורבינו 18" של חברת סולאריס הפולנית המשמשות אותה בגוש דן, מודיעין עילית וביתר עילית.
בשנת 2020 חברת דן החלה לעשות שימוש במפרקיות מדגם "סולאריס אורבינו 18".
באוקטובר 2020 דווח שחברת אגד הזמינה 120 יחידות של מפרקית מ סוג "סולאריס אורבינו 18" לטובת אשכול ירושלים, והגיעו במאי 2021.
המטרונית בחיפה הופעלה עד 15 באוגוסט 2021, באמצעות אוטובוסים מפרקיים מסוג אורבנית תוצרת הארגז, ועד שנת 2019 גם באמצעות אוטובוס היברידי מטיפוס פיליאס. האוטובוסים הכילו 40 מושבים, המאפשרים נסיעה של עד 140 נוסעים לאורבנית ו-154 נוסעים בפיליאס, בישיבה ועמידה.
חברת סופרבוס שזכתה במכרזי הפעלת המטרונית בחיפה ובחלק מהקווים בירושלים, הזמינה עבורם 68 אוטובוסים חשמליים עם מרכב של מרכבים שהורכב על שלדת גולדן דרגון (עד 250 ק"מ נסיעה בין טעינות), והשאר אוטובוסים דיזל מוגמרים מתוצרת "גולדן דרגון" הסינית, אוטוקאר הטורקית וסולאריס הפולנית. האוטובוסים מדגם זה מכילים עד 118 נוסעים בישיבה ועמידה ובעלי חמש דלתות. האוטובוסים נכנסו לשירות מ-10 באוקטובר 2021. האוטובוסים החשמליים היו בנסיעות ניסוי בקווי סופרבוס בירושלים, ונכנסו לשירות בפברואר 2022, ואילו האוטובוסים של סולאריס עברו לקווי סופרבוס בירושלים.
גלריה

אוטובוס מפרקי בשוודיה
הרבה אוטובוסים מפרקים בספרד
הערות שוליים

↑  סולאריס תספק לאגד 120 אוטובוסים, באתר מגה מוטור, ‏1 בנובמבר 2020
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
היסחפות האונייה אורורה

היסחפות אוניית המחקר "אורורה" באנטארקטיקה, במהלך מסע המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית (1917-1914), היה אירוע קשה ורב-תלאות שנמשך 312 ימים. במאי 1915, בשעת סערה עזה, האונייה ניתקה מן העוגנים והחבלים שריתקו אותה למקומה במצר מקמרדו. "אורורה" נלכדה בקרח ים דחוס, לא יכלה לתמרן ולהיחלץ מאחיזתו, וכך נסחפה אל המים הפתוחים של ים רוס והאוקיינוס הדרומי כשהיא מותירה מאחור עשרה אנשים לכודים על החוף עם אספקה זעומה.
החברים בקבוצת ים רוס: שורה אחורית משמאל: ג'ויס, היוורד, קופ, ספנסר-סמית. במרכז: מקינטוש שלישי משמאל, סטנהאוז רביעי משמאל
"אורורה", ספינת קיטור בת 40, ששימשה לפנים לציד לווייתנים בחוג הארקטי, הביאה את קבוצת ים רוס אל כף אוונס במצר מקמרדו בינואר 1915, במטרה להקים שם בסיס מוצא למסעות הנחת מצבורים, כסיוע לחצייה הטראנס-אנטארקטית המתוכננת של שקלטון. רב החובל של "אורורה", אניאס מקינטוש, התייצב בראש פעילויות החוף, והקצין הראשון ג'וזף סטנהאוז קיבל את הפיקוד על הספינה. ייתכן שחוסר הניסיון של סטנהאוז היה אחראי לבחירת מעגן חורף לא-נאות, אם כי האפשרויות שעמדו לפניו היו מוגבלות בהוראת הממונים עליו. אחרי שהספינה נעקרה ממעגנה ונסחפה, נגרם לה נזק חמור מקרח הים, שכלל בין השאר פגיעה בהגה ואיבוד העוגנים; בכמה הזדמנויות היה מצבה של "אורורה" חמור כל כך, שרב החובל סטנהאוז שקל אפשרות נטישה. מאמצים ליצור קשר אלחוט עם כף אוונס ובהמשך עם תחנות בניו זילנד ובאוסטרליה עלו בתוהו, וההיסחפות עם הקרח נמשך לכל אורך החורף והאביב הדרומיים, עד לנקודה שמצפון לחוג האנטארקטי. בפברואר 1916 החל הקרח להישבר וכעבור חודש השתחררה הספינה מאחיזתו. בליל ה-23 במרץ 1916 קיבל האלחוטן אלפרד גודווין, מתחנת בלאף בניו זילנד, מסר מסטנהאוז, שנועד למלך ג'ורג' החמישי. במסר הדחוף הודיע סטנהאוז על מצבה הרעוע של אורורה, שאיבדה את מוט ההיגוי שלה וסבלה מעוד נזקים, ועל עשרת אנשי המשלחת, שנשארו תקועים על החוף בבסיס כף אוונס, ללא צידה מספקת ועם ביגוד שאיננו עונה על דרישות החורף האנטארקטי. במועד התשדורת נמצאה "אורורה" בקו רוחב 65° דרום ו-155° מזרח. סטנהאוז פנה אל המלך בבקשה, לשלוח מיד אונייה מצוידת כיאות לבסיס כף אוונס במצר מקמרדו. "אורורה" השתחררה לבסוף מן הקרח ב-12 בפברואר 1916 והצליחה להגיע לניו זילנד ב-2 באפריל. אז יכלה סוף סוף להגיע לניו זילנד לתיקונים ולחידוש האספקה, לפני ששבה לאנטארקטיקה לחלץ את חברי קבוצת החוף ששרדו בחיים.
על אף התפקיד שמילא בהצלת הספינה, הודח סטנהאוז מן הפיקוד על "אורורה" אחרי שהגיעה לפורט צ'אלמרס, על ידי מארגני משלחת החילוץ של קבוצת ים רוס, והספינה חזרה למצר מקמרדו עם רב חובל חדש ועם צוות שרוב אנשיו הוחלפו. כהוקרה על שירותו ב"אורורה" קיבל סטנהאוז תואר אבירות (OBE).
רקע

המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית כללה שתי קבוצות. הראשונה, בראשות ארנסט שקלטון הפליגה לים ודל 
באנדיורנס, בכוונה להקים שם בסיס, שממנו תצא קבוצה לחצות את היבשת דרך הקוטב הדרומי אל מצר מקמרדו בצד של ים רוס. קבוצה שנייה בראשות אניאס מקינטוש תפליג באוניה "אורורה" אל בסיס ים רוס משם תצא להניח מצבורי צידה לאורך הנתיב המתוכנן של שקלטון, משימה ששקלטון לא צפה בה שום קשיים מיוחדים לקבוצתו של מקינטוש. בכל מקרה, שקלטון לא השקיע זמן רב ומחשבה לפרטים של מבצע ים רוס. כתוצאה מכך, עם הגיעו לאוסטרליה, מצא עצמו מקינטוש רדוף בעיות מבעיות שונות, כספיות וארגוניות גם יחד, שהחמורה בהן נגעה ל"אורורה". ספינת ציידי הלווייתנים הוותיקה מן החוג הארקטי אומנם הייתה חזקה, אך הייתה בת 40 ולאחר המשלחת האוסטרלו-אסייתית לאנטארקטיקה של דאגלס מוסון, נזקקה לתיקונים מקיפים. בעקבות התערבותו של המדען וחוקר הקטבים האוסטרלי הנודע, אדג'וורת דייוויד, הקצתה ממשלת אוסטרליה כסף ומתקני מבדוק להכשרת "אורורה" להמשך שירותה באנטארקטיקה.
מבין חברי הקבוצה של ים רוס, שהפליגו בדצמבר 1914, רק למקינטוש, לארנסט ג'ויס, הממונה על הכלבים, ולרב המלחים של הספינה ג'יימס "סקוטי" פאטון היה ניסיון של ממש בתנאים האנטארקטיים. כמה אנשים בקבוצה היו תוספות של הרגע האחרון: אדריאן דונלי, מכונאי רכבות שמעולם לא הפליג בים, היה לקצין מכונות שני ב"אורורה", וליונל הוק, קצין הרדיו, היה חשמלאי מתלמד בן 18 הקצין הראשון של "אורורה" היה ג'וזף סטנהאוז, מחברת אוניות הקיטור של הודו הבריטית. סטנהאוז, שהיה בן 26 כשהצטרף למשלחת, שהה באוסטרליה והחלים מתקופת דיכאון כששמע על תוכניותיו של שקלטון. הוא נסע מיד ללונדון כדי להבטיח לעצמו את התפקיד. בנעוריו הושפע סטנהאוז מסיפורי הגבורה בדרך לכיבוש הקטבים של פריטיוף ננסן, קפטן סקוט וויליאם ספירס ברוס, אך לא היה לו שום ניסיון אישי במימי אנטארקטיקה או בקרח שלה.
במצר מקמרדו > מעגן חורף

"אורורה" הגיעה אל מצר מקמרדו בינואר 1915, במועד מאוחר בעונה בגלל העיכוב ביציאתה מאוסטרליה. כיוון שהקבוצה הייתה בפיגור של שלושה שבועות בלוח הזמנים שלה, החליט מקינטוש שהעבודה להנחת המצבורים תתחיל תיכף ומיד, ולקח על עצמו את הטיפול בנושא. ב-25 בינואר כבר יצא בראש אחת מקבוצות המזחלות המוקדמות, והשאיר את סטנהאוז כמפקד הספינה. בשבועות הספורים לפני שהמצר קפא כולו למשך החורף, היה על סטנהאוז לפקח על פריקת יתר קבוצות החוף ומחסני האספקה אל החוף. כמו כן נדרש למצוא מעגן קבע בטוח לספינה לחודשי החורף; לפני צאתו לדרך הורה מקינטוש במילים מפורשות לסטנהאוז, שזו היא חובתו הראשונה במעלה.  
המעגן היחיד הבטוח לחורף במצר מקמרדו שהיה ידוע עליו היה הבסיס הישן של משלחת דיסקברי של סקוט בהאט פוינט, דרומית לבליטה הידועה כלשון הקרחון, שחילקה את המצר לשני חלקים. אלא שספינתו של סקוט קפאה בקרח למשך שנתיים, ונדרשו שתי אוניות חילוץ וכמה מטעני נפץ כדי לשחרר אותה. שקלטון היה נחוש בדעתו להימנע ממצב כזה, ונתן למקינטוש הוראות מפורשות, שאותן העביר כלשונן לסטנהאוז, להעגין את "אורורה" מצפון ללשון. שום ספינה לא חרפה קודם בחלקו הצפוני החשוף של המצר, והימאים המנוסים ארנסט ג'ויס וג'יימס פאטון הטילו ספק בתבונה שבכך ביומניהם הפרטיים. אחרי תום המשלחת, כתב ג'ון קינג דייוויס, שמונה להנהיג את משימת החילוץ של קבוצת ים רוס, כי מן הראוי היה להתעלם מהוראתו של שקלטון וכי סטנהאוז היה צריך לקחת את "אורורה" למעגן המבטחים של האט פוינט, על אף הסיכון שבקפיאה בקרח.
סטנהאוז ניסה תחילה להטיל עוגן בצד הצפוני של לשון הקרחון עצמה. אסון נמנע בדוחק כאשר שינוי בכיוון הרוח איים לכלוא את "אורורה" בין הלשון לקרח הדחוס, שהתקדם בכיוונה. לאחר שבחן אפשרויות אחרות ופסל אותן, החליט סטנהאוז לבסוף להטיל עוגן בכף אוונס, שם הקים סקוט את בסיס משלחת טרה נובה, כ-11 ק"מ צפונית ללשון הקרחון. ב-14 במרץ, לאחר כמה ניסיונות כושלים, תמרן סטנהאוז את "אורורה" בירכתיה תחילה אל עבר החוף בכף אוונס, שם הוטלו שני עוגנים גדולים ושוקעו בבטון בקרקע. כבלים ועוגנים נוספים הוטלו בעקבותיהם. ב-14 במרץ הייתה הספינה צמודה לקרח החוף ומחוברת אליו, במילים של הקצין השני לזלי תומסון, "במספר מספיק של כבלים ועוגנים להחזיק משחתת".