stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלובליזציה מוגבלת
גלובליזציה מוגבלת אל מול גלוקליזציה

הגלוקליזציה, או כפי שתרגם אותה אורי רם ל"עולמקומיות", מתארת כיצד הגלובליזציה היא הכוח השוחק את מדינת הלאום מ"למעלה", כאשר הלוקליזציה, כתגובת נגד, שוחקת מ"למטה".
הטיפולוגיה של גלובליות מוגבלת נבדלת מן השימוש הראשון בגלוקליזציה בכך שהיא רלוונטית לכל הספירות הציבוריות, לא רק בשדה המסחרי, וההתייחסות למערכת היחסים בין הגלובלי לתת-גלובלי כדו צדדית ולא חד צדדית. שוני נוסף בין המושגים היא שגלובליזציה מוגבלת איננה מניחה על שחיקת מדינת הלאום; להפך, היא נשענת על החשיבות של גבולות לאומיים. הבנה זו בעלת מתאם לטענה של רולנד רוברטסון כי גלוקליזציה מסמלת סימולטנית והדדיות והיא שואפת לפתח ניסוח סכמטי נוסף של יחסי הגומלין בין הגלובליות לתת-גלובליות.
הקר טוענת כי גלובליזציה וגבולות הם מושגים נפרדים משמעותיים אשר להיות מולחמים יחדיו globorderization (globe-borderiztion) רק במקרים של הכלאה וסינתזה:
הקבוצה הראשונה ביחס בין גלובליזציה וגבולות היא של יחסים אנטגוניסטים: קשר של ניגודים שנמצאים במתח מתמיד ואיבה הדדית. על פניו, נראה כי הגלובליזציה נוגעת לתנועה, חופש ואוניברסליזם ואילו גבולות נוגעים בסטטוס קוו, הגבלות ופוליטיקה של קבוצות. ניתן אף להרחיק ולצרף תכונות נורמטיביות כמו התקדמות והארה לגלובליזציה ואילו המסורתיות והפונדמנטליזם מיוחס לגבולות. לדוגמה, מקרה הבוחן של אלימות במשפחה והפוטנציאל של השיח העולמי בנושא זכויות אדם ותנועה חוצת גבולות על שחרור נשים מפגיעה בתוך מדינות בעלות אופי פטריארכי.
הקבוצה השנייה מתארת יחסים של שיתוף פעולה ואף סמביוטיקה הדדית: הקפיטליזם זקוק לגבולות הלאומיים להפרדת העניינים באזורים טריטוריאליים שונים ולווסת את הכניסה שלהם לשטחים עשירים יותר. באליבר טוען כי הגבלת התנועה האנושית אל מול חופשיות תנועת ההון ולמעשה הופכת לאפרטהייד עולמי המחליף את הקולוניאליות הישנה.
הקבוצה השלישית, שהקר מציעה, כוללת יחסים מורכבים דיאלקטים אשר עלולים ליצור סינתזה בין הגלובליזציה לבין הגבולות: הם מעוצבים כתגובות נגד אחד לשנייה כמו שבא לידי ביטוי בחיזוק הלאומנות, הגזענות והגבולות הפטריארכים, אך גם ביטויים היברידיים לפעולות הנגד של הגלובליזציה לפעולות אלו. דוגמה לכך מעלה בארבר במושג הג'יהאד שמתאר לרוב תגובות מקומיות אלימות וקנאיות לכוחות הגלובליים אותם הוא מכנה מקוורלד. דוגמה אחרת היא משפחות גלובליות אשר מהוות כלאיים של אפשרויות, זהויות ורעיונות שמועברים לילדיהם באמצעות חיברות. הקר ממשיגה משפחות מסוג זה משפחות globordered מאחר שהן מתהוות בעולם גלובלי אך נמצאות בתוך שטחים, חברה וחוקים מדינתיים.
ראו גם

הכפר הגלובלי
משבר ההגירה באירופה
לקריאה נוספת

Daphna Hacker, 2017. Legalized Families in the Era of Bordered Globalization (Cambridge Uni. Press)
Bahira Sherif Trask, 2010. Globalization and Families Accelerated Systemic Social Change (U.S: Springer), pp. 21-38.
Thomas Hylland Erikson, 2007. Globalization The Key Concepts, (UK: Berg), pp. 1-14.
Ruth Zafran & Daphna Hacker, “Who Will Safeguard Transnational Surrogates' Interests? Lessons from the Israeli Case Study”, forthcoming Law & Social Inquiry (2019).
הדר דנציגר-רוזנברג ונעמי לבנקרון, 2015. "אלימות הגירתית", עיוני משפט ל"ז: 341–387.
אורי רם, "אתנוקרטיה ועולמקומיות: גישות חדשות לחקר החברה והמרחב בישראל", באר שבע: מרכז הנגב לפיתוח אזורי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
דפנה הקר ורוני ליברזון, "משפחות חוצות גבולות בישראל: בין האתנוס לאינדיבידואליזם ולגלובליזציה", המשפט טו(2): 509–529, 2010
שנהב, י, & Shenhav, Y. (2002). Globalization and Its Discontent / גלובליזציה בחוסר נחת. Israeli Sociology / סוציולוגיה ישראלית, ד(2), 451–463.
פישר, ס, & Fischer, S. (2004). Globalization and Its Challenges / גלובליזציה ואתגריה. The Economic Quarterly / הרבעון לכלכלה, 51(2), 264–306.
Thomas Hylland Erikson, 2007. Globalization The Key Concepts, (UK: Berg), pp. 1-14.
Bahira Sherif Trask, 2010. Globalization and Families Accelerated Systemic Social Change (U.S: Springer), pp. 21-38.
מגדל עדן (בת ים)

תבנית:מבנה
מגדל עדן הוא גורד שחקים המשמש למגורים בשכונת פארק הים שבבת ים. בנייתו הסתיימה בשנת 2022 וגובהו הוא 168.45 מטרים. הוא המגדל הגבוה בבת ים.
הבניין

הבניין מתנשא לגובה 168.45 מטרים ובעל 48 קומות - 3 קומות מרתף חניה, קומת מסחר,  3 קומות מלון, ו- 41 קומות מגורים הכוללות 177 יחידות דיור. הבניין ונמצא כ־500 מטרים מחוף בת ים, בצמוד למגדל לייטהאוס.
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
מגדל לייטהאוס
הערות שוליים

↑  מגדל עדן, על פי היתר בניה חתום מתאריך 28.8.22 שבארכיב המסמכים, אתר ההנדסה עיריית בת ים
תאונת הרכבת בבית יהושע

ערך זה עוסק בתאונת רכבת שאירעה ב-2006. אם התכוונתם לתאונת רכבת שאירעה ב-1963, ראו .
| --- | --- |
 תאריך:  12 ביוני 2006 
 שעה:  12:00
 מיקום:  צומת כביש 553 ומסילת החוף (סמוך לבית יהושע)
 קואורדינטות:  32°15′24″N 34°51′30″E﻿ / ﻿32.2566°N 34.85837°E﻿ / 32.2566; 34.85837
 הרוגים:  5
 פצועים:  כ-80
 נזק:  קטר ושני קרונות נוסעים הוצאו משימוש; קרונות נוספים הוצאו משימוש באופן זמני; המסילה נפגעה
 המעורבים באסון
 הווטרינר יונתן ועדיה
 הממונה הארצי בתחום דרכים והסדרי תנועה יובל בלום
  (למפת נתניה מוגדלת) תאונת הרכבת בבית יהושע(למפת נתניה רגילה) תאונת הרכבת בבית יהושע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תאונת הרכבת בבית יהושע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תאונת הרכבת בבית יהושע he
 
תאונת הרכבת במפגש בית יהושע היא תאונת רכבת שאירעה בישראל. ב-12 ביוני 2006 התנגשה רכבת נוסעים שיצאה מנמל התעופה בן-גוריון אל עכו בטנדר שנתקע על מפגש מסילת החוף עם כביש 553, סמוך לתחנת הרכבת בית יהושע. חמישה מנוסעי הרכבת נהרגו ויותר מ-80 נפצעו.
תיאור האירוע

ביום שני 12 ביוני 2006, סמוך לשעה 12 בצהריים, נתקע טנדר על מפגש כביש 553 עם מסילת החוף של רכבת ישראל, סמוך לתחנת בית יהושע. תקלה זו קרתה מיד לאחר שהטנדר התנגש ברכב מסחרי וניזוק.
אף על פי שאגף המבצעים של הרכבת קיבל דיווח על פריצת המחסום והימצאותו של הטנדר על המסילה, ההודעה על כך לא הגיעה בזמן לנהג הרכבת שנסעה במהירות של כ-140 קמ"ש מדרום לצפון. נהג הרכבת הבחין ברכב התקוע ממרחק של כ-250 מטרים, אך לא הספיק לבלום והרכבת התנגשה ברכב במהירות של כ-130 קמ"ש. הרכבת הייתה רכבת מו-דו מתוצרת חברת אלסטום וכללה קטר Bo-Bo מדגם JT 42BW מספר 741 בראשה, ארבעה קרונות נוסעים וקרון ניהוג (רכבות מסוג זה כוללות בדרך כלל 7 קרונות נוסעים, אך בעקבות תאונת הרכבת באחוזם בתאריך 8 ביולי 2005 שבה נפגעו שלושה קרונות שנשלחו לתיקון בספרד, נאלצה רכבת ישראל להשתמש במערך קרונות מקוצר). ברכבת היו כ-200 נוסעים - מספר לא גבוה שנבע משעת הצהריים שאינה עמוסה במיוחד. נהג הטנדר, יונתן ועדיה, חולץ מרכבו לפני תאונת הרכבת ולא נפגע.
לאחר הפגיעה דחף הקטר את הרכב לאורך המסילה למרחק של מספר מאות מטרים ואז נשמט מהמסילה והתהפך. שלושת הקרונות הקדמיים נשמטו גם כן, כאשר השניים הראשונים גם התהפכו זה על זה תוך שהאחד מועך את השני וגורם ללכידת היושבים בו בתוכו. רוב הנפגעים היו מבין הנוסעים שישבו בשני הקרונות הראשונים, חמישה מהם נהרגו וכ-80 נפצעו בדרגות חומרה שונות. בשל מצב הקרונות חילוץ הנפגעים ארך זמן רב ונעשה בשיתוף כוחות של פיקוד העורף ומכבי האש, וכן מסוקים שהעבירו את הפצועים הקשים לבתי החולים.
הקטר ושני הקרונות הקדמיים נהרסו ויצאו לחלוטין מכלל שימוש. שלושת הקרונות האחרים יצאו משימוש באופן זמני ונשלחו לתיקונים. המסילה עצמה נפגעה ואיתה גם המסילה המקבילה לה, דבר שגרם להפסקת פעילות הרכבות על מסילת החוף ליותר מ-24 שעות, בהן תוקנו המסילות.
בית המשפט קבע שנהג הטנדר, וטרינר בשם יונתן ועדיה אשם בתאונה זו.
השלכות התאונה

התאונה ארעה כשנה לאחר אסון רבדים ותאונת הרכבת באחוזם, שנגרמו גם כן מהתנגשות במפגש כביש-מסילה. בעקבות התאונה נפתחה חקירת משטרה נגד נהג הרכב ונגד בכירים ברכבת ישראל. ב-25 באוקטובר 2007 החליטה הפרקליטות להגיש כתבי אישום נגד נהג הטנדר באשמת הריגה, נהיגה בשכרות, גרימת חבלה של ממש, נהיגת רכב בקלות ראש או רשלנות ועוד, ונגד מנכ"ל רכבת ישראל עופר לינצ'בסקי, סמנכ"ל חטיבת הפעלה ותחזוקת תשתיות ברכבת, הראל אבן, והממונה הארצי בתחום דרכים והסדרי תנועה, יובל בלום באשמת גרימת מוות ברשלנות. כחודשיים קודם לכן הודיע עופר לינצ'בסקי על סיום תפקידו כמנכ"ל הרכבת.
על מנת להגביר את הבטיחות, הורחבו שעות עבודת התצפיתנים ומוקמו תצפיתנים נוספים במפגשים (בתאונה זו לא נכח תצפיתן). כמו כן יישום ההחלטה על הפרדת מפלסיות במפגשי כביש מסילה ברחבי הארץ שהתקבלה כבר לאחר אסון רבדים תפסה תאוצה וכיום כמעט ואין בארץ צמתים כביש-רכבת. המפגשים הקיימים נמצאים בעיקר בכבישים כפריים ובדרכי עפר. למשך תקופה מסוימת אף הוגבלה מהירות הרכבות בקרבת המפגשים. ב-31 באוגוסט 2007 נפתח לתנועה גשר כביש במקום המפגש של בית יהושע.
במרץ 2010 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד שלושה ממנהלי רכבת ישראל על חלקם בתאונת הרכבת בבית יהושע, ובראשם המנכ"ל לשעבר עופר לינצ'בסקי, בעבירת גרימת מוות ברשלנות. נהג הטנדר שנתקע על המסילה הואשם בהריגה, לאחר שלטענת המדינה נהג בפזיזות כשהוא נמצא תחת השפעת חומרי הרדמה, בהם פתידין. הנהג, ועדיה, שהוא הנאשם המרכזי במשפט יצא מהארץ בשנת 2008 ועד סוף שנת 2009 לא שב אליה כדי להתייצב לפתיחת משפטו. ב-2010 הוא נעצר בארגנטינה (לטענת פרקליטיו נעצר לאחר שממילא היה בדרכו לישראל).
לאחר הליך גישור בפני השופט, הושג הסדר טיעון על פיו נמחקו מכתב האישום שניים מעובדי הרכבת ומנכ"ל הרכבת אשר עבדו בחברה במשך זמן קצר בלבד, וסמנכ"ל חטיבת ההפעלה ברכבת ישראל יודה במעשה פזיזות ורשלנות והתביעה תבקש להטיל עליו שירות לתועלת הציבור. כן הוסכם שחברת רכבת ישראל תורשע ויוטל עליה קנס. הרכבת הורשעה בגרימת מוות ברשלנות והוטל עלייה קנס בסך של 376 אלף ש"ח.
ב-25 בנובמבר 2015 הרשיע בית המשפט המחוזי מרכז את נהג הטנדר שנתקע על המסילה, יונתן ועדיה, בכל האישומים. ב-21 בספטמבר 2016 נגזרו על ועדיה 6 שנות מאסר, שלילת רישיון ל-25 שנה ופיצוי של 50 אלף ש"ח לכל אחת ממשפחות ההרוגים.
ראו גם

תאונת הרכבת באנקרה (2018)
תאונת הרכבת בבית יהושע (1963)
הערות שוליים

↑  רענן בן-צור, נהג המכונית: "מישהו פגע בי - ועליתי על הפסים", באתר ynet, 12 ביוני 2006
1 2 3  ת"פ (מרכז) 29019-03-10 מדינת ישראל נ' יונתן דוד ועדיה - הכרעת הדין
↑  גלעד גרוסמן, מנכ"ל הרכבת יואשם בגרימת מוות ברשלנות, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2007
↑  דני בר, סוף למפגש הרכבת / כביש הקטלני בבית יהושע, אתר Carloss, כתבה מיום 4 בספטמבר 2007.
↑  אבי בר-אלי, שלוש שנים אחרי אסון בית יהושע: עופר לינצ'בסקי ושני בכירים ברכבת יואשמו בגרימת מוות ברשלנות, באתר TheMarker‏, 8 בדצמבר 2009
↑  כתב האישום
↑  הנאשם המרכזי בתאונת הרכבת הקטלנית בבית יהושע עזב את הארץ נענע10, 10 בנובמבר 2009
↑  איילה חננאל וגלעד גרוסמן‏, רוצח נהג המונית דרק רוט נעצר בארגנטינה, באתר וואלה, 16 במאי 2010
↑  בג"ץ 4395/12 דרור כהן נ' פרקליטות מחוז מרכז
↑  חדשות nana10, רכבת ישראל הורשעה בגרימת מוות ברשלנות בתאונה ב-2006 בבית יהושע, באתר nana10‏, 14 ביולי 2013
↑  גלעד מורג, עשור אחרי אסון הרכבת: 6 שנות מאסר לנהג, באתר ynet, 21 בספטמבר 2016
ת"פ (מרכז) 29019-03-10 מדינת ישראל נ' יונתן דוד ועדיה - גזר הדין
קבר רבי מאיר בעל הנס

| --- | --- |

קבר רבי מאיר בטבריה
 נתונים כלליים
 נקבר:  רבי מאיר
 תאריך פטירה:  המאה ה-2
 תאריך הילולה:  פסח שני (י"ד באייר)
 תאריך גילוי:  המאה ה-12 (תיעודים ראשונים)
 עיר:  חילה / טבריה / נבוריה
 קואורדינטות:  32°45′58″N 35°32′59″E﻿ / ﻿32.76621111°N 35.54981944°E﻿ / 32.76621111; 35.54981944
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) קבר רבי מאיר בעל הנס(למפת הגליל העליון רגילה) קבר רבי מאיר בעל הנס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר רבי מאיר בעל הנס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר רבי מאיר בעל הנס
 
תמונת הקבר בשנת 1894

מקום קברו של התנא רבי מאיר, מצוי לפי ספרות חז"ל באסייא. לפי התלמוד בסוף ימיו נאלץ לגלות לבבל ונקבר באסייא, אך ביקש להניח את ארונו על חוף הים, כדי שילחכו גלי ימה של ארץ ישראל את ארונו. הנוסע בנימין מטודלה בן המאה ה-12, תיאר את קברו של רבי מאיר בבבל. אמנם, באותה תקופה החלו כבר לציין את מקום קבורתו גם בתחומי ארץ ישראל. רבי שמואל ב"ר שמשון, בין עולי הרגל הראשונים לתעד את קברו בטבריה, מציין את קברו גם בנבוריה. החל מהמאה ה-18 הקבר נקרא על שם "רבי מאיר בעל הנס". כיום, הקבר בטבריה נחשב לאחד מקברי הצדיקים המפורסמים בארץ ישראל ובעולם. במתחם הקבר מצוי בית כנסת גדול וכולל.
מסורת הקבר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 1170 לערך, ביקר בבבל הנוסע היהודי המפורסם בנימין מטודלה והוא מציין את קברו של רבי מאיר בעיר "חילה" (ייתכן שמדובר באל-חלה[דרוש מקור]).
ומשם חמשה פרסאות לחילה. ושם עשרת אלפים מישראל. ובה ארבע בתי כנסיות אחת של ר' מאיר והוא קבור לפניה
בשנת 1180 לערך, ביקר בבבל נוסע יהודי מפורסם נוסף בשם רבי פתחיה מרגנסבורג. גם הוא ציין את קברו של רבי מאיר בחילה, אך הוסיף שהערבים מכנים את הקבר בשם קבר "מאיר אל חנק" והיהודים קבר "רבי מאיר חנקי". פתחיה מסביר שם זה באגדה מקומית, לפיה הקבר של רבי מאיר היה מקודש בעיני היהודים וגם המוסלמים בבבל. הם הקימו מבנה מפואר סביבו, מקושט בדברי פאר, ביניהם אבנים יקרות. יום אחד ביקר הסולטן בקבר, חשק באחת האבנים וגנב אותה. בלילה, הופיע רבי מאיר בחלומו ותפס בגרונו עד שלא יכל היה לנשום. רבי מאיר הסכים לשחררו רק אם למחרת, קבל עם ועדה, יחזיר את האבן למקומה. אכן הסולטן החזיר את האבן ומאז, רבי מאיר כונה "החונק".
בהמשך מסעו, פתחיה ביקר גם בעיר טבריה, שם הראו לו "לצד דרום, דרך חמי טבריה", קבר המיוחס לרבי מאיר. רבי פתחיה מעיר: "זה אינו נכון" היות שרבי מאיר נקבר, לפי בקשתו, על שפת נהר הפרת בבבל.
רבי שמואל ב"ר שמשון (1210 לערך), בחיבור "מסע דפליסטינא", תיאר את קבר רבי מאיר בטבריה.
ומשם (= מבית שאן) הלכנו לטברייא ולפני בואנו העיר ראינו קברו של ר' מאיר, ולפני העיר קבר של ר' יוחנן בן נורי יש עליו בית ותחת הבית הוא המערה, והוא ציוה לבנות הבית בימיו, ולפני המערה קברו של ר' אלעזר בר' שמעון וקברו של ר' כהנא
אלא שרבי שמואל ב"ר שמשון תיאר את קבר רבי מאיר גם בנבוריה.
משם (= מעמוקה) לכפר נברתא ומצאנו קבר של ר' מאיר
עדות נוספת למסורת קברו בטבריה באותה תקופה (1215 לערך), מצויה בכתבי מנחם החברוני.
ומשם (= מכפר חנניה) הלכתי לטבריא וראיתי חמי טבריא ולפני חמי טבריא הים ימה של טבריא, והדרך כבושה בין הים ובין חמי טבריא, כאשר רוצים עמי הארץ והעולם ללכת מטבריא לבית שאן ומשם לדמשק. ונכנסתי בטבריא וראיתי מערה אחת ונכנסתי שם במערה וראיתי קברו של ר' חייא ובניו. משם הלכתי ובאתי למקום שר' מאיר קבור שם אצל בהכ"נ (= בית הכנסת) שלו והוא חרב ב"ע והלכתי משם וראיתי קברו של ר' יהודה בר אילעאי אצל הכרמים. משם הלכתי וראיתי מערה אחת ובתוך המערה קברו של ר' כהנא
מסורת הקבר > רבי מאיר אחר

בעוד רוב עולי הרגל מזהים את קבר רבי מאיר עם התנא רבי מאיר, רבי משה באסולה (בן המאה ה-16), סבור כי אין מדובר בתנא רבי מאיר: "יש ציון של אבנים זקוף במישור, ושם מתקבצים להתפלל ערב ובוקר, אומרים כי שם נקבר אחד ששמו ר' מאיר שנשבע שלא ישב עד כי יבוא שילה ונקבר מעומד, ואיננו סתם ר' מאיר דמתניתין".
יעקב השליח (המאה ה-13, כתב כי בטבריה קבור ר' מאיר קצין. חוקרים רבים (כגון, פרופ' מאיר איש-שלום) סבורים שמדובר ברב צרפתי מהעיר קצין, מבעלי התוספות, ולא ר' מאיר התנא.
השם "רבי מאיר בעל הנס" מופיע לראשונה בשני ספרים שיצאו לאור במאה ה-16 - "יחוס אבות" (1537) ו-"יחוס הצדיקים" (1561), אלא שבהם גם רשום שהוא קבור בגוש חלב "ולא בטבריא". בספרו של רבי יחיאל היילפרין "סדר הדורות" שיצא לאור ב-1769 (23 שנים לאחר פטירת מחברו), כתב היילפרין כי בטבריה קבור ר' מאיר תלמיד אלישע ובגוש חלב קבור ר' מאיר בעל הנס, והוסיף "ולא ידעתי אילו מהשניים מי הם". הרב מרדכי שרעבי (המאה ה-20), הכחיש בתוקף שר' מאיר קבור בטבריה וסבור כי הקבר המיוחס לתנא רבי מאיר הוא קברו של רבי מאיר ש"ץ בעל האקדמות לחג השבועות, שחי בזמנו של רש"י.
האתר

החל מהמאה ה-18 התפרסם הקבר בעולם היהודי בזכות קופות הצדקה למען עניי ארץ ישראל, שהופצו תחת השם "קופות רבי מאיר בעל הנס" או "קופות רמבעה"ן". קופת צדקה זו נוסדה בשנת 1744 על ידי הרב חיים אבולעפיה, מחדש היישוב היהודי בטבריה באותה עת. הרב אבולעפיה הבין שכדי לעלות את קרנה של טבריה בעולם היהודי ולמשוך אליה מתיישבים, עולי רגל ותרומות, קברו של ר' מאיר התנא אינו מספיק. יש לקשור סביבו הילה אגדתית וניסית שתמשוך קהל רב להשתטח על הקבר ולבקש בקשות שונות באופן פיזי וממשי או מרחוק, בעזרת תרומות. הרב אבולעפיה גם פרסם את מילות הקריאה המיוחדת בעזרתה יש לפנות לר' מאיר בעל הנס - "אלהי מאיר, ענני!". מילים אלו מופיעות על כל קופסאות הצדקה של רבי מאיר בעל הנס ונאמרים על ידי כל המבקר את קברו.
בשנת 1790 נעשתה קופת רמבעה"ן לקופה משותפת לספרדים ואשכנזים.
למרות כספי הצדקה והתרומות שזרמו מכל העולם היהודי, הקבר עצמו נשאר ללא שינוי - תלולית אדמה ועליו גל אבני בזלת שחורות. במשך הזמן, אבנים אלו הוסרו ובמקומן הונחה אבן גדולה ועגולה, קרוב לוודאי אבן ריחיים עתיקה. בתחילת המאה ה-19 נבנה מבנה סביב הקבר אך הוא חרב ברעידת אדמה ב-1837. כ-25 שנה לאחר מכן, הונחה אבן ריחיים גדולה נוספת על הקבר.
בשנת 1866, הקהילה הספרדית של טבריה גדלה מאוד לאחר גל עליה ממרוקו. ועד הקהילה הספרדית קנה, ב-1866 את חלק האדמה עליו נמצא הקבר מידי השלטון העות'מאני. בשנת 1867 נבנה במתחם הקבר בית כנסת שנקרא בשם "כתנות אור" ונוסדה ישיבה ספרדית בשם "מאיר בת עין". לפי הרשום בעיתון "המגיד" מתאריך 20 ביוני 1867, בעת הבניה אירע נס במקום. הפועלים נאלצו להזיז את אבני הריחיים מעל הקבר והתחייבו להחזירם למקום באותו ערב. למרות מאמצים רבים הם לא הצליחו להזיז את האבנים חזרה. אך לפני שאבדו את תקוותם להצליח, אירע הנס, האבנים נעמדו וחזרו בעצמן למקומן, כאילו לא הוזזו כלל. תיאור הנס בעיתון גרם לגל של תרומות שזרם מקהילות רבות מבירות ועד סינגפור. בשנת 1900 נוסדה במקום ישיבת אור תורה.. בהמשך, נבנו בית כנסת וחדרי מלון לעולי רגל. 
עד מלחמת השחרור, התפללו שם גם דייגים מוסלמים למטרת הצלחה בדייג והנצלות מסערות בים.
אתר הקבר מחולק לשני מתחמים, המתחם הספרדי (התחתון) והמתחם האשכנזי (העליון), המתחם הספרדי מתוחזק ומופעל על ידי משפחת ועקנין במסורת ירושה של דורות רבים, את המתחם האשכנזי מתחזקת ומפעילה ישיבת אור תורה.
במרתף, מתחת לאתר, נמצאו שני קברים נוספים המיוחסים לתלמידיו של רבי מאיר - רבי סומכוס ורבי שמעון בן אלעזר.
בליל פסח שני (י"ד באייר) נערכת במקום הילולה, שבה פוקדים את הציון אלפי מתפללים.
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק ט', הלכה ג'.
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר מסעות, מסע דפליסטינא מר' שמואל ב"ר שמשון (1210), עמ' 63. וכתב אליקים כרמולי בצרפתית הערה 57, ותרגם אותו אברהם הלקין בהערה יג (עמ' 65): "ר' מאיר זה בלתי ידוע לנו, ואין זה רבי מאיר התנא המפורסם, שהרי הוא מת בבבל ונקבר בחלא (בחילה)".
↑  ספר דרך צדיקים חלק ב' עמוד 290
↑  כך כתב גם ישעיה הורוויץ בספרו עדן ציון, ירושלים תשט"ז עמ' פז הערה א
↑  עודד אבישר, ספר טבריה, ירושלים: כתר, 1973
↑  משה קליערס, טבור הארץ, תרס"ו, עמודים עב-ג, באתר היברובוקס
↑  הערב: הילולת רבי מאיר בעל הנס. אלפים פוקדים את הציון הקדוש, באתר www.hidabroot.org, ‏2024-05-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575147905171
רנו סאלטהקטר

| --- | --- |

Renault Celtaquatre, דגם " ZR 2" בתצורה 4 דלתות סדאן
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1938–1934
 יחידות שיוצרו:  כ-44,000 יחידות
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו מונאקטר
 מודל אחריו:  רנו ז'יוואקאטר
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 פלטפורמה:  של דגם רנו פרימהקטר (אנ')
 אורך:  4,020-3,860 מ"מ
 רוחב:  1,510 מ"מ
 גובה:  1,590 מ"מ
 משקל:  1,150 ק"ג (דגם 4 דלתות סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,780-2,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 1,463 סמ"ק המפיק 34 כ"ס ב-3,500 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  100 קמ"ש
 צריכת דלק:  8.0 ליטר ל-100 ק"מ
רנו סאלטהקטר (בצרפתית : Renault Celtaquatre) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו, אשר יוצרה בין השנים 1938–1934 בצרפת.
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קבריולה
דגמי "רנו סאלטהקטר"

"ZR1" - יוצר בין השנים 1935-1934
"ZR2" - יוצר בשנת 1935
"ADC 1" - יוצר בין השנים 1935–1936
"ADC2" - יוצר בין השנים 1937-1936
"ADC3" - יוצר בין השנים 1937–1938
"BCR" - יוצר בין השנים 1937–1938 (מסחרית)
"AEC1" - יוצר בין השנים 1935–1936
גלריה

"רנו סאלטהקטר"
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1" - קבריולה
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1" - קבריולה
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - קבריולה
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - בתצורה 4 דלתות סדאן
"רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - בתצורה 4 דלתות סדאן
ראו גם

רנו NN
רנו מונאקטר
הערות שוליים

↑  דגמי "רנו" בין השנים 1989 - 1899 / ראו  "רנו סאלטהקטר" שנת 1934 oldtimer-klassiker.de/renault
↑  דגמים : "ZR2", "ZR1" web.archive.org/web/20070422231539
↑  דגם "ADC2", שנת 1936 lecruchon2.free.fr/1936_Celta_4_ADC2
↑  דגמים : "ADC3", "ADC1" web.archive.org/web/20070505185640
דימיטריוס איטודיס

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1970 (בן 54) טריקלה, יוון
 קבוצות כמאמן
 1990–1992   1992–1995   1995–1996   1996   1996–1997   1997–1999   1999   1999–2012   2013–2014   2014–2022   2022–2023   2022–2023   2024–:  ק.ק. זאגרב עד גיל 18   ק.ק. זאגרב (עוזר מאמן)   פאוק סלוניקי (עוזר מאמן)   פאוק סלוניקי   פאניוניוס אתונה (עוזר מאמן)   פיליפוס סלוניקי   מ.א.נ.ט   פנאתינאיקוס (עוזר מאמן)   באנוויט   צסק"א מוסקבה   נבחרת יוון   פנרבחצ'ה   הפועל תל אביב
 הישגים כמאמן
 2 אליפויות היורוליג (2016, 2019)  מאמן השנה ביורוליג (2016)  6 אליפויות רוסיה (2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021)  מאמן העונה של התאחדות הכדורסל הרוסית (2015, 2017, 2018)
 
דימיטריוס איטודיס (ביוונית: Δημήτριος Ιτούδης; נולד ב-8 בספטמבר 1970) הוא מאמן כדורסל יווני המאמן את הפועל תל אביב מליגת העל והיורוקאפ.
קריירה

איטודיס החל את קריירת האימון שלו בשנת 1990 במחלקת הנערים (עד גיל 18) של ק.ק. זאגרב. כעבור שנתיים, מונה לעוזר המאמן במחלקת הבוגרים של המועדון.
בשנת 1995 חזר למולדתו ומונה לעוזר המאמן של פאוק סלוניקי ובהמשך אף מונה למאמנה הראשי.
בשנת 1996 עבר לפאניוניוס אתונה, ומונה לעוזר המאמן, אך כעבור שנה עבר לפיליפוס סלוניקי, שם מונה למאמנה הראשי.
בשנת 1999 הצטרף למאמן הסרבי ז'ליקו אובראדוביץ' והיה עוזר המאמן של פנאתינייקוס עד שנת 2012, עת עזב אובראדוביץ' את המועדון. בתקופה זו זכה איטודיס בארבעה גביעי יורוליג (2002, 2007, 2009, 2011), בסופרוליג (2000), ב-11 אליפויות יוון ובשבעה גביעים. בתום תקופה זו, יצא איטודיס לשנת שבתון יחד עם אובראדוביץ'.
בשנת 2013, התפצלו דרכיהם, כשאובראדוביץ' עבר לפנרבחצ'ה, ואילו איטודיס עבר לבאנוויט.
בשנת 2014 עבר איטודיס למועדון הפאר הרוסי צסק"א מוסקבה, עימה זכה בשתי אליפויות יורוליג (ב-2016 וב-2019) ושש פעמים בליגה המאוחדת של VTB.
ב-15 בנובמבר 2024 מונה איטודיס למאמנה של הפועל תל אביב מליגת העל והיורוקאפ.
הערות שוליים

↑  סתיו איפרגן, עכשיו זה רשמי: דימיטריס איטודיס מונה למאמן הפועל ת"א, באתר ynet, 15 בנובמבר 2024
רנו מונאקטר

| --- | --- |

Renault Monaquatre
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1936–1931
 הרכבה:  צרפת צרפת  בלגיה בלגיה
 מודל קודם:  רנו מונאסיקס
 מודל אחריו:  רנו סאלטהקטר
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 אורך:  3,900 מ"מ
 רוחב:  1,570 מ"מ
 משקל:  950-900 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 1,289 סמ"ק המפיק 25 כ"ס  4 צילינדרים בטור, 1,463 סמ"ק המפיק 30 כ"ס  4 צילינדרים בטור, 2,120 סמ"ק המפיק 35 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מעצב:  לואי רנו
רנו מונאקטר (בצרפתית : Renault Monaquatre) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1936–1931 בצרפת ובבלגיה
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - סדאן
2 דלתות - קבריולה
דגמי"רנו מונאקטר"

"Type UY 1" - יוצר בין השנים 1932–1933
"Type YN" - יוצר בשנת 1932
"Type YN 1" - יוצר בין השנים 1932–1933
"Type YN 2" - יוצר בין השנים 1933–1934
"Type YN 3" - יוצר בשנת 1934
"Type YN 4" - יוצר בין השנים 1935-1934
גלריה

"רנו מונאקטר"
"רנו מונאקטר"
"רנו מונאקטר"
"רנו מונאקטר" דגם "Y.N.2"
"רנו מונאקטר" דגם "Y.N.4", שנת 1935
"רנו מונאקטר" דגם "Y.N.4", שנת 1935
"רנו מונאקטר", שנת 1934 - קבריולה
"רנו מונאקטר", שנת 1934 - קבריולה
"רנו מונאקטר", שנת 1934 - קבריולה, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

רנו NN
הערות שוליים

↑  Automobilia". Toutes les voitures françaises 1934 (salon [Oct] 1933). Paris: Histoire & collections. Nr. 22: 60–61, 63. 2002
↑  "רנו מונאקטר" web.archive.org/web/20070417042217
↑  "רנו מונאקטר" web.archive.org/web/20080513083810
↑  דגם UY 1 web.archive.org/web/20070422051738
↑  דגם YN 3 web.archive.org/web/20070418131549
↑  דגם YN 4 web.archive.org/web/20050324213154
חיים ולירו

| --- | --- |

 לידה:  1846 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1923 (בגיל 77 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
משה יוסף ולירו, בנו של חיים אהרון
חיים אהרן ולירו (1845 – אוגוסט 1923, ט' באלול ה'תרפ"ג) היה איש עסקים, מייסד בנק ולירו – הבנק העברי הראשון – ואיש ציבור יהודי בירושלים של המאה ה-19.
השירותים הפיננסיים שהבנק שבבעלותו סיפק קידמו את הקהילה היהודית בירושלים ובארץ ישראל. ההון שהוזרם באמצעות הבנק הושקע ברכישת קרקעות, בבנייה, בפיתוח תשתיות ובדחיפת ירושלים הנחשלת של המאה ה-19 אל המתווה של ערים מודרניות.