stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1690 ופרלינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  9 באוקטובר 1726 (בגיל 36) אורסליבן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  טירת באד הומבורג 
 בן או בת זוג:  כריסטינה שרלוטה, רוזנת זולמס-בראונפלס (3 באוקטובר 1722–?) 
 
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג (23 במרץ 1690 - 9 באוקטובר 1726) היה נסיך הסן-הומבורג.
ביוגרפיה

קזימיר וילהלם היה בנו הצעיר של פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג, הנסיך המפורסם של הומבורג, מנישואיו השניים עם לואיזה אליזבת מקורלנד, בתו של יקוב קטלר, דוכס קורלנד. הוא התחנך יחד עם אחיו למחצה הצעיר ממנו בשלוש שנים גאורג לודוויג (מנישואיו השלישיים של פרידריך השני עם הרוזנת סופיה זיבילה מליינינגן-וסטרבורג. במהלך ביקור אצל בן דודו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין התעוררה בו התשוקה לציד, שחלק עם אביו ואחיו.
מאחר שאחיו הגדול פרידריך השלישי ושני בניו הקדימו אותו בקו הירושה, הוא בחר בקריירה צבאית ולחם ב-1708 בגדוד מקלנבורג בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה. בתחילת 1715, הוא נכנס לצבא השוודי בפיקודו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה. כבר בתחילת הקיץ הוא נפל בשבי בוויסמר ופרש מהצבא.
בשנת 1718 חילקו נסיכי הסן-הומבורג כמה נכסים באמצעות הגרלה. קזימיר וילהלם קיבל את האחוזה בהוטנסלבן. הוא גם היה הבעלים של בית סינקלייר מול טירת הומבורג בבאד הומבורג.
מורשתו היא יומן הציד שלו,  המתאר את תשוקתו לציד ולסוסים.
משפחתו

קזימיר וילהלם התחתן ב-9 באוקטובר 1722 עם כריסטינה שרלוטה, רוזנת זולמס-בראונפלס, בתם של וילהלם מוריץ, רוזן זולמס-בראונפלס ומדלינה סופיה מהסן-הומבורג, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
פרידריך הרביעי, רוזן הסן-הומבורג (1724–1751)
אויגן (1725)
אולריקה סופיה (1726–1792)
הערות שוליים

↑  E. G. Steinmetz: Aus dem Jagdtagebuch des Landgrafen Kasimir Wilhelm von Homburg, in: Mitteilungen des Vereins für Geschichte und Landeskunde zu Bad Homburg vor der Höhe, 1936
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1052840728  VIAF: 309604620   WorldCat (עם VIAF): 309604620
קלקופלור

קלקופלור (calcofluor) היא שיטת צביעה המיועדת לאיבחון איתור מעבדתי מהיר של פטרת.
הצביעה נעשית בחומר זרחני (פלואורסצנטי) ובאמצעות מיקרוסקופ מיוחד מדגימה באופן בלתי ספציפי פטריות מיקרוסקופיות.
שמושים: איתור מהיר של זיהום פטרייתי בנוזלי גוף או דוגמאות ריקמה מן החי או הצומח.
קזימיר פון ליטגנדורף

| --- | --- |

קזימיר פון ליטגנדורף
 לידה:  31 בדצמבר 1862 גראץ, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  28 ביולי 1958 (בגיל 95) גראץ, אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 תקופת הפעילות:  1880–1919 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-7 מפקד הדיוויזיה ה-31 מפקד הקורפוס ה-21
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 
קזימיר דומיניק פרייהר פון ליטגנדורף (בגרמנית: Kasimir Dominik Freiherr von Lütgendorf;‏ 31 בדצמבר 1862 – 28 ביולי 1958) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ליטגנדורף נולד ב-31 בדצמבר 1862 בעיר גראץ שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. הוא היה בן למשפחת אצולה בעלת רקע צבאי. הוא למד בבית הספר לקצינים במוראביה וב-1880 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. הוא טיפס בהדרגה בסולם הדרגות. ב-15 בדצמבר 1910 כבר החזיק בדרגת גנרל מיור, וב-8 במאי 1914 לדרגת פלדמרשל לוטננט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה ליטגנדורף למפקד הדיוויזיה ה-7. הדיוויזיה שלו לחמה כנגד צבא סרביה כחלק מהקורפוס ה-4 אשר היה חלק מהארמייה השנייה של אדוארד פון בהם-ארמולי. ב-17 באוגוסט הורה ליטגנדורף להוציא להורג 120 תושבים בעיירה שאבאץ בטענה שהיו מעורבים בקרבות רחוב. למעשה פינה הצבא הסרבי את העיירה ללא כל התנגדות. מרבית ההרוגים היו נשים, ילדים או זקנים. באותו ערב נודע לליטגנדורף על שלושה מחייליו שהשתכרו ממשקה שבזזו, ולאחר מכן ירו לכל עבר. בלי לחקור את העניין יתר על המידה, הורה ליטגנדורף להוציא להורג את השלושה באמצעות כידונים. בלילה שלאחר מכן הובלו השלושה אל הרחבה לפני הכנסייה בשאבאטס, שם התאספו המונים לצפות במאורע, תוך שהם צועקים בדרך את חפותם. יחידת הכידונאים שהוקצתה לכך סרבה לבצע את ההוצאה להורג, והיה צורך להחליפה. לפתע הופיע במקום מפקד הקורפוס קרל טרשצ'יאנסקי תוך שהוא מנופף בכובעו וקורא "עצרו, עצרו!". אולם הוא איחר את המועד - השלושה כבר היו מתים.
באוקטובר של אותה שנה, הועבר ליטגנדורף לקבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-31 בחזית הרוסית, והשתתף עמה במתקפת הקרפטים ומתקפת גורליצה-טרנוב. במאי 1916 הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-21, ולחם עמו בחזית האיטלקית כחלק מהארמייה ה-11 של ויקטור דנקל. באוקטובר של אותה שנה הועבר הקורפוס שלו לחזית הרומנית כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד ארתור ארץ פון שטראוסנבורג. באוגוסט 1917 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במרץ 1918 הוא הוחזר לחזית האיטלקית כחלק מהארמייה ה-10 של אלכסנדר פון קרובטין, והשתתף עמה בקרב הנהר פיאווה וקרב ויטוריו ונטו.
הוא פרש מהצבא בתחילת 1919. ב-1920 נשפט באוסטריה, לא בגלל הטבח בשאבאץ, אלא בגלל הרג שלושת החיילים. הוא נידון לשישה חודשי מאסר. הוא נפטר ב-28 ביולי 1958 בגיל 95.
הערות שוליים

↑  מקס הייסטינגס, פורענות: 1914, אירופה יוצאת למלחמה, הוצאת מודן, 2014. עמ' 232-233.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140057307  ISNI: 0000 0001 1001 8157  LCCN: no2013141562  VIAF: 103367675   WorldCat (עם VIAF): 103367675 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קזימיר פון ליטגנדורף".
קלבן דוגלאס סילבה אוליביירה

קלבן דוגלאס סילבה אוליביירה (נולד ב-25 בפברואר 2001), הידוע בשם קלבן, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק בעמדת המגן ימני במועדון צסק"א מוסקבה.
קריירה

קלבן החל את דרכו במחלקת הנוער של גוארני דה פליוסה המקומית, שם עורר עניין מהקבוצה אתלטיקו פרנאאנסה. קלבן הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה באוגוסט 2018.
בשנת 2019, קלבן היה חלק מהסגל הבוגר שזכה באליפות מדינת פרנה. הוא אף הפך לשחקן הראשון שנולד במאה ה-21 ששיחק בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו פרנאאנסה. ב-6 באפריל 2019, הוא כבש את השער הראשון שלו במועדון נגד ריו ברנקו במסגרת גביע פרנאאנסה. ב-19 במאי 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית. כמו כן, הוא זכה בגביע הברזילאי ב-2019 ואף שיחק בשלושה משחקים בגביע, כולל שני משחקי הגמר.
הערות שוליים

↑  Caçula do grupo, Khellven faz história no Athletico, renova por cinco anos e conquista a torcida, globo
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלבן דוגלאס סילבה אוליביירה".
קלייב פונטינג

קלייב פונטינג (באנגלית: Clive Ponting;‏ 13 באפריל 1946 - 28 ביולי 2020) היה חוקר וסופר בריטי בתחום ההיסטוריה ומדע המדינה. שימש כעוזר מזכיר ההגנה הבריטי.
פרשת בלגראנו

קלייב פונטינג התפרסם לראשונה בקשר לפרשת בלגראנו שפרצה ב-1984. הגנרל בלגראנו הייתה משחתת ארגנטינאית אשר טובעה בידי טילים בריטיים בזמן מלחמת פוקלנד ב-1982 ורוב צוותה נספה. ב-1984 הציג חבר הפרלמנט הבריטי  טאם דלייל (Tam Dalyell) מסמכים פנימיים של משרד ההגנה אשר העידו לכאורה כי בזמן שטובעה, הייתה הגנרל בלגראנו במנוסה ומחוץ לתחום ההגנה סביב ספינות הצי הבריטי. דבר הפרסום גרם מבוכה רבה לממשלת תאצ'ר אשר קודם לכן הכחישה טענות דומות. קמה מהומה רבה סביב זהות המקור שהדליף את המסמכים. גב' תאצ'ר, כך נטען, רתחה מזעם. לאחר שהודה קלייב פונטינג בהדלפה הוגש נגדו כתב אישום על הפרת חוק סודות המדינה והיה צפוי כי יורשע. קלייב פונטינג הציג שתי טענות הגנה:
קיים עניין לציבור במקרה
קיימת עדיפות להעברת אינפורמציה לחבר פרלמנט.
ב-11 בפברואר 1985 הוא זוכה בידי חבר מושבעים וזאת למרות ההדרכה שנתן השופט למושבעים, כי "עניינו של הציבור הוא זה שהממשלה המכהנת קובעת ככזה". הפרשה נהפכה לציון דרך בהיסטוריה של המשפט האנגלי.
פעילות אקדמית וכתיבה

בעקבות הפרשה פרש קלייב פונטינג מהשירות הציבורי והוא שימש כמרצה למדע המדינה באוניברסיטת ויילס בסוואנסי (University of Wales at Swansea). הוא היה סופר פורה של ספרי היסטוריה פוליטית. בין השאר חיבר את היסטוריה ירוקה של העולם (A Green History of the World: The Environment and the Collapse of Great Civilizations) אשר הכה גלים בחוגי שמירת הסביבה, ביוגרפיה של וינסטון צ'רצ'יל והיסטוריה של מלחמת קרים. בכתביו נקט פונטינג עמדות של עיון מחדש וכפירה במוסכמות ממסדיות.
גולת הכותרת של כתיבתו הייתה חיבורו עב הכרס היסטוריה עולמית - פרספקטיבה חדשה (World History - A New Perspective) בו סיכם ופיתח פונטינג את פרשנויות 'ההיסטוריה החדשה' של ההיסטוריה העולמית.
נפטר ב-28 ביולי 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280130005171  PLWABN: 9810691601605606  BIBSYS: 90226231  BnF: cb122717890 (data)  CiNii: DA01957729  ISNI: 0000 0001 0898 7530  LCCN: n86048709  NDL: 00473200  NKC: mzk2012710212  NLK: KAC200306602  NTA: 071607137  SNAC: w6909pf4  SUDOC: 031518117  VIAF: 49284412   WorldCat (עם VIAF): 49284412
קלברט צ'ייני

| --- | --- |

צ'ייני בשנת 2018
 לידה:  17 ביולי 1971 (בן 53) אוונסוויל, אינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  29, 40
 מכללה:  אוניברסיטת אינדיאנה
 דראפט:  בחירה שישית, 1993 וושינגטון בולטס
 קבוצות כשחקן
 1993–1999 1999–2000 2000–2002 2002–2003 2003–2006:  וושינגטון בולטס/ויזארדס בוסטון סלטיקס דנוור נאגטס יוטה ג'אז גולדן סטייט ווריורס
 הישגים כשחקן
 זכייה בפרס נייסמית' (1993) זכייה בפרס ג'ון אר. וודן (1993)
קלברט נת'ניאל צ'ייני (באנגלית: Calbert Nathaniel Cheaney; נולד ב-17 ביולי 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1993–2006. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 9.5 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

צ'ייני נולד וגדל בעיר אוונסוויל שבאינדיאנה, ובין השנים 1989–1993 למד באוניברסיטת אינדיאנה. לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אינדיאנה הוז'רס") שיחק תחת המאמן בוב נייט, ובכל 4 העונות היה הקלעי המוביל שלה, עם ממוצע כולל של 19.8 נקודות למשחק. בעונת 1991/1992 הוביל את ההוז'רס לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, אולם במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת דיוק קלע 11 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 78–81.
בעונתו האחרונה, 1992/1993, זכה בפרס נייסמית' ובפרס ג'ון אר. וודן המוענקים לשחקן המצטיין בליגת המכללות, לאחר שממוצעיו עמדו על 22.4 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק. על אף הצטיינותו, הודחה אינדיאנה מטורניר המכללות בשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight), כשהפסידה מול אוניברסיטת קנזס בתוצאה 77–83. במהלך אותה עונה עקף את גלן רייס כ"מלך הסלים" של מחוז Big-Ten בכל הזמנים, ואת קריירת המכללות סיים עם 2,613 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 1993 נבחר צ'ייני בבחירה השישית, על ידי וושינגטון בולטס. בעונת הרוקי שלו קלע 12.0 נקודות בממוצע למשחק, וב-5 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים של וושינגטון, לצדם של כריס ובר, ג'וואן הווארד, רוד סטריקלנד וגאורגה מורשאן, עם ממוצע של 12.9 נקודות למשחק. עונתו הטובה ביותר מבחינה סטטיסטית הייתה 1994/1995, בה קבע שיאי קריירה של 16.6 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
באוגוסט 1999, לאחר 6 עונות עם הבולטס, חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 4.0 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת 2000/2001 הועבר עם רוברט פאק לדנוור נאגטס, בתמורה לבראיינט סטית'. באותה עונה השתתף בתשעה משחקים בסך הכול, בשל פציעה, ובעונה העוקבת קלע 7.3 נקודות למשחק עבור הנאגטס.
ביולי 2002 חתם ביוטה ג'אז על חוזה לעונה אחת, וסיומה עבר לשחק בגולדן סטייט ווריורס. בקיץ 2006, לאחר 3 עונות עם הווריורס, פרש צ'ייני ממשחק, בגיל 34. לאורך הקריירה העפילה קבוצתו לפלייאוף ה-NBA פעמיים בלבד (1997 ו-2003), ובשתי הפעמים הודחה בסיבוב הראשון.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של צ'ייני ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של צ'ייני, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אינדיאנה לדיוק, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אינדיאנה לקנזס, באתר sports-reference.com
↑  הקלעים המובילים של Big-Ten בכל הזמנים, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1993, באתר basketball-reference.com
↑  צ'ייני ופאק נשלחים בטרייד לדנוור, באתר לוס אנג'לס טיימס, 17 באוקטובר 2000
קלבוקו

| --- | --- |
תצפית על קלבוקו מהצפון לאורך כביש 225 על חופי אגם יאנקיווה
תצפית על קלבוקו מהצפון לאורך כביש 225 על חופי אגם יאנקיווה
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי פעיל
 גובה:  2,003 מטר
 מדינה:  צ'ילה 
 מיקום:  מחוז לוס לאגוס צ'ילה
 רכס הרים:  הרי האנדים
 מספר הר געש:  358020
 התפרצות אחרונה:  22 באפריל 2015
 העפלה ראשונה:  1859, ז'אן רנו (Jean Renous)
 קואורדינטות:  41°19′48″S 72°37′06″W﻿ / ﻿41.330000°S 72.618333°W﻿ / -41.330000; -72.618333
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט קלבוקו(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט קלבוקו
 
הר הגעש קלבוקו (בספרדית: volcán Calbuco, "מים כחולים" בשפת המפוצ'ה) הוא הר געש שכבתי בדרום צ'ילה, השוכן דרומית מזרחית לאגם יאנקיווה וצפונית מערבית לאגם צ'אפו (Lago Chapo), במחוז לוס לאגוס. הר הגעש והאזור סביבו הם חלק משמורת הטבע השמורה הלאומית יאנקיווה (Reserva nacional Llanquihue).
תיאור

הר הגעש קלבוקו שייך לחגורה הגעשית הדרומית של האנדים, ויחד עם הר הגעש השכן אוסורנו הם בין הרי הגעש הפעילים ביותר באנדים של דרום צ'ילה. ההר משתרע מצפון מערב לדרום מזרח, גובהו 2,003 מטרים. בפסגתו יש לוע ברוחב שבין 400 ל-500 מטרים. המדרון הדרומי של ההר הוא בתחומי העיר פוארטו מונט והמדרון הצפוני בתחומי פוארטו ורס (Puerto Varas). ההר שוכן כ-30 קילומטרים ממרכזי אוכלוסייה עיקריים. המבנה הטופוגרפי מגן על הערים פוארטו מונט ופוארטו ורס, והסכנה המוחשית מהתפרצות געשית היא לעיירה אנסנדה (Ensenada), בקצה המזרחי של אגם יאנקיווה, צפונית לקלבוקו.
היווצרות הר הגעש מתוארכת בין שלהי הפליסטוקן להולוקן והייתה תהליך מורכב שכלל התמוטטות של ההר בסוף הפליסטוקן וגלישת סלעים בנפח של 3 קילומטרים מעוקבים שהגיעו עד האגם. הר הגעש הוא אנדזיטי המאופיין בהתפרצויות געשיות מתפוצצות שבהן הלבה מכילה בדרך כלל 55% עד 60% צורן דו-חמצני.
היסטוריה של התפרצויות

קלבוקו התפרץ תכופות במהלך ההולוקן. מאז 1837 הוא התפרץ לפחות עשר פעמים. ההתפרצות האחרונה התרחשה ב-22 באפריל 2015, אחרי הפסקה של למעלה מ-40 שנים. ההתפרצות שקדמה לה הייתה ב-1972.
אחת ההתפרצויות ההיסטוריות הגדולות ביותר התרחשה בשנים 1894-1893. התפרצויות עזות העיפו פצצות געשיות בקוטר של 30 סנטימטרים למרחק של 88 קילומטרים מהלוע, ויצרו להארים חמים גדולים. התפרצות זו יצרה כיפת לבה בלוע. התפרצויות עזות אירעו באפריל 1917, והן גרמו להרחבת מתחם כיפת הלבה בלוע שבפסגה וליצירת להארים חמים. התפרצות מתפוצצת קצרה נוספת התחוללה בינואר 1929 וכללה זרם פירוקלסטי וזרימת לבה. התפרצות גדולה של קלבוקו ב-1961 שילחה עמוד אפר לגובה שבין 12 ל-15 קילומטרים. ויצרה זרמים פירוקלסטיים שהתפזרו בעיקר לדרום מזרח וזרמי לבה. התפרצה קטנה קצרה במשך 4 שעות התחוללה ב-26 באוגוסט 1972. ב-12 באוגוסט 1996 אובחנה פעילות פומרולות משמעותית בלוע הראשי.
התפרצות קלבוקו ב-22 באפריל 2015 גרמה ביטולים של טיסות ופינוי 1,500 תושבים בקוטר של 20 קילומטרים סביב ההר. דווח על זרימת לבה לאגם צ'אפו באותו יום, ועל אפר שנשר על העיר הסמוכה פוארטו מונט.
הערות שוליים

1 2  Calbuco
↑  כך על פי אתר GVP, מקורות אחרים נוקטים ב-2,015
↑  Calbuco Volcano and minor eruptive centers distributed along the Liquiñe-Ofqui Fault Zone, Chile (41°–42° S): contrasting origin of andesitic and basaltic magma in the Southern Volcanic Zone of the Andes
↑  Evacuation as Calbuco volcano erupts in Chile
עמוד האפר מתנשא מעל קלבוקו בהתפרצות של 22 באפריל 2015. צולם מפוארטו ורס
קיריל טרוסוב

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1982 (בן 42) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  גרמניה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ותאטרון של מינכן 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 troussov.com
 
קיריל טרוסוב (בגרמנית: Kirill Troussov; נולד ב-7 במרץ 1982 בסנקט פטרבורג) הוא כנר ומורה לכינור גרמני.
קריירה

קיריל טרוסוב החל לנגן בכינור בגיל ארבע ולמד אצל אירינה אטיגון בקונסרבטוריון  של סנקט פטרסבורג. בשנת 1990 עברה משפחתו לגרמניה, שם המשיך את לימודיו בבית הספר למוזיקה בליבק ובמכללה למוזיקה ומחול בקלן עד 2005 אצל הפרופסור זכר ברון. הוא המשיך ללמוד אצלו במשך שנה בבית הספר למוזיקה ע"ש המלכה סופיה במדריד. את לימודיו סיים אצל כריסטוף פופן בבית הספר הגבוה למוזיקה ותיאטרון מינכן עם תואר שני באמנויות (Konzertexamen / Meisterklasse). בין המנטורים שלו היו איגור אויסטרך ויהודי מנוחין.
בשנת 1990 ערך הופעת בכורה במוסקבה, עם התזמורת הרוסית הלאומית בניצוחו של ארנולד כץ. מאז ניגן קיריל טרוסוב עם תזמורות מובילות בעולם, בהן התזמורת הממלכתית של ברלין, תזמורת הגוונדהאוס, תזמורת פריז, התזמורת הלאומית של צרפת, האקדמיה של סנט מרטין בשדות, התזמורת הסימפונית של ווהאן, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית, תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה, הפילהרמונית של מינכן, התזמורת הסימפונית של במברג, התזמורת הרוסית הלאומית, התזמורת דל מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו, ורבים אחרים. הוא עבד עם מנצחים בעלי שם בינלאומי, בין היתר עם סר נוויל מרינר, דניאלה גאטי, לורנס פוסטר, ייז'י בלוהלאווק, דייוויד שטרן, כריסטוף פופן, ולדימיר ספיבקוב, מיקו פרנק, קשישטוף אורבנסקי ולואי לאנגרה.
בשנת 2010 הוא החליף את גדעון קרמר בתיאטרון שאנז אליזה בפריז בקונצרט של תזמורת הלאומית של צרפת בניצוחו של דניאלה גאטי. הוא ניגן את קונצ'רטו לכינור מספר 1 של בלה בארטוק ואת "מוזיקה לכינור ותזמורת" מאת רודי שטפאן. הקונצרט הועבר בשידור חי ברדיו צרפת וזכה לשבחים רבים בעיתונות המוזיקה.
כסולן ומוזיקאי קאמרי ומורה, טרוסוב מוזמן באופן קבוע לפסטיבלים שונים בהם: פסטיבל ורבייה, פסטיבל מנוחין גשטאד, פסטיבל המוזיקה שלזוויג-הולשטיין, לודוויגסבורגר שלוספסטפילה ואקדמיית קרונברג בפרנקפורט. אולמות הקונצרטים שבהם הופיע כוללים את: הפילהרמונית הברלינארית וקונצרטהאוס ברלין, קונצרטחבאו באמסטרדם, ארמון הבוז-ארטס של ברוקס, תיאטרון שאטלט, תיאטרון שאנז אליזה והאודיטוריום של לובר בפריס, דה-דואלן ברוטרדם כמו גם אודיטוריו נסיונל דה מוזיקה במדריד.
בשנים 2011–2014 הוא היה עוזרו של פרופסור כריסטוף פופן בבית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן.
טרוסוב מעביר כיתות אמן לנגינה בכינור ולמוזיקה קאמרית בגרמניה ומחוצה לה. לעיתים קרובות הוא משתתף בפרויקטים באקדמיית קרונברג בפרנקפורט. בשנת 2013, הוא סייר בסין עם התזמורת הקאמרית של פסטיבל ורבייה, הסיור היה הצלחה אדירה. הוא ביצע את "ארבע העונות" מאת אנטוניו ויוואלדי ואסטור פיאצולה.
בנוסף לעבודתו כסולן ומורה, קיריל טרוסוב הוא גם מוזיקאי קאמרי ומשתף פעולה עם אמנים כמו יורי בשמט, גוטייה קפוסון, יוליה פישר, סול גאבטה, נטליה גוטמן, פרנס הלמרסון, דניאל הופ, מישה מייסקי, ג'וליאן קוונטין., יוליאן רחלין, היינריך שיף, דמיטרי סיטקובצקי, יוג'ה ואנג וכריסטיאן זכריה.
בשנים 2014, 2016 קיריל טרוסוב היה שופט בתחרות הבינלאומית שונפלד בסין.
כלים

1997–2006 טרוסוב ניגן בכינור אנטוניו סטרדיווארי "לה רנייאר" משנת 1727, בבעלות חברת מוצרי LVMH (לואי ויטון מואט הנסי)
מאז שנת 2006 מנגן קיריל טרוסוב על כינור אנטוניו סטרדיווארי "הברודסקי", עליו ניגן לראשונה אדולף ברודסקי מוזיקה של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי ב-4 בדצמבר 1881.
פרסים

1993 – פרס ראשון בתחרות הכינור הבינלאומית אולג כגן
1993 – חתן פרס בתחרות יהודי מנוחין הבינלאומית לכנרים צעירים בפולקסטון
1994 – פרס ראשון בתחרות הכינור הבינלאומית של הנריק ויניאבסקי
1994 – "דוידוף פרייז" בפסטיבל המוזיקה שלזוויג-הולשטיין
1995 – "רויטרס – מלגה" בפסטיבל ורבייה
1998 – פרס התרבות האירופי "פרו-אירופה" Europäischer Kulturpreis
2003 – פרס המוזיקה "ימאהה"
הערות שוליים

↑  "Mendelssohn: Sextet - Y. Wang, K. Troussov, DA Carpenter, M. Rysanov, S. Gabetta, L. Mesh".
↑  "Matsuev, Sitkovetsky, Troussov, Bashmet and Maisky at Verbier Festival 2012".
↑  "Julia Fischer and Kirill Troussov on Arte TV 2019".
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-05-25. נבדק ב-2014-05-25. {{cite web}}:  (עזרה) Schoenfeld International String Competition
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-05-31. נבדק ב-2014-05-30. {{cite web}}:  (עזרה) European Cultural Award
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810622103105606  BnF: cb14021827m (data)  GND: 135120799  ISNI: 0000 0000 5515 9941  LCCN: n00067107  MusicBrainz: 0119dbcd-076c-4b58-81a8-ce68e243e668  VIAF: 12504457   WorldCat (עם VIAF): 12504457
קלקוט מטסקלקלה

קלקוט מטסקלקלה (אנגלית: Kalkot Mataskelekele; נולד ב-1949 באיפירה) היה נשיא ונואטו בין 2004 ל-2009.
מטסקלקלה נשלח ללימודים תיכוניים במלבורן ומאוחר יותר למד משפטים באוניברסיטה של פפואה ניו גיני. עם שובו לוונואטו, ב-1982, החל לעבוד כפרקליט במשרד התובע הכללי. ב-1987 התפטר על מנת שיוכל להיבחר לפרלמנט. בין 1991 ל-1995 שימש כסגן שר המשפטים. במקביל לכהונתו בפרלמנט, עסק בעריכת דין במשרד פרטי שפתח.
לבחירתו של מטסקלקלה ב-2004 קדמו שלושה סיבובי בחירות, שבהם מועמדי הקואליציה והאופוזיציה לא הצליחו להשיג את הרוב הדרוש לבחירתם - שני שלישים מחברי הפרלמנט. עם היבחרו, בסיבוב הרביעי, תמה תקופה של למעלה 3 חודשים בהם לא היה לוונואטו נשיא. בהיבחרו, היה לנשיא הראשון של ונואטו שהוא בעל השכלה אקדמית.
קלייב גריינג'ר

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1934 סוונסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 במאי 2009 (בגיל 74) לה חויה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה, אקונומטריקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נוטינגהאם  תיכון קיימברידג'שייר 
 מנחה לדוקטורט:  הארי פיט 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו  אוניברסיטת נוטינגהאם 
 תלמידי דוקטורט:  Tae-hwy Lee, Jesús Gonzalo, Zhuanxin Ding, Norman R. Swanson, Anthony N. Pettitt, Heather M. Anderson 
 פרסים והוקרה:  Clarivate Citation Laureates (2003)  עמית החברה האקונומטרית (1972)  פרס נובל לכלכלה (2003)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  הרצאת פישר-שולץ  מלגת גוגנהיים 
 
סר קלייב ויליאם ג'ון גריינג'ר (באנגלית: Sir Clive William John Granger;‏ 4 בספטמבר 1934 - 27 במאי 2009) היה כלכלן בריטי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2003.
ביוגרפיה

גריינג'ר נולד בסוונסי שבדרום ויילס, בנם של אדוארד ג'ון גריינג'ר ואוולין גריינג'ר. שנה לאחר לידתו עברה המשפחה ללינקולן.
במהלך מלחמת העולם השנייה עבר גריינג'ר עם אמו לקיימברידג', שם למד בבית ספר יסודי והתחיל את לימודיו התיכוניים, אך המשיך אותם בנוטינגהאם, לשם עברה משפחתו לאחר המלחמה.
לאחר לימודיו התיכוניים, למד גריינג'ר באוניברסיטת נוטינגהאם. תחילה למד לתואר משותף בכלכלה ובמתמטיקה, אך בשנה השנייה ללימודיו עבר ללמוד מתמטיקה בלבד. לאחר קבלת התואר הראשון שלו, ב-1955, המשיך ללמוד באוניברסיטה גם לתואר שלישי בסטטיסטיקה. בהמשך שימש גם כפרופסור מן המניין באוניברסיטת נוטינגהאם.
בשנת 1956, כשהוא רק בן 22, מונה למרצה זוטר לסטטיסטיקה באוניברסיטה.
בשנים 1959–1960 עבד באוניברסיטת פרינסטון שבארצות הברית. בשנת 1969 הוא פיתח שיטה שקיבלה שם מבחן גריינג'ר.
ב-1972 החל גריינג'ר לשמש כחבר החברה האקונומטרית.
בשנת 1974 עבר להתגורר בארצות הברית, על מנת לעבוד באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
ב-2003 זכה גריינג'ר בפרס נובל לכלכלה על שיטות לניתוח סדרות עתיות כלכליות עם מגמות משותפות (קואינטגרציה).
גריינג'ר נפטר ב-27 במאי 2009 בשכונת לה הויה שבסן דייגו, קליפורניה. הותיר אחריו אישה, פטרישיה, בן ובת.
קול התור

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  הלל ריבלין 
 סוגה:  קבלה 
 
קול התור הוא ספר בנושא תהליכי הגאולה על פי הקבלה.
לטענת צאצאי הרב הלל ריבלין משקלוב, הוא זה שחיבר את הספר על-פי תורת רבו, הגאון מווילנה. הספר פורסם לראשונה על ידי שלמה זלמן ריבלין בשנת תש"ז,  אף שרעיונות רבים בספר מופיעים כבר בפזמוניו של הרב יוסף ריבלין (נפטר ב-1896), נכדו של הרב הלל ומבוני השכונות החדשות בירושלים.
מסרים עיקריים של הספר

מסר מרכזי בספר הוא כי הגר"א ראה את עצמו ניצוץ משיח בן יוסף, שתפקידו לדאוג לבניין הארץ, ולצורך כך שלח את תלמידיו. מוטיב מרכזי נוסף הוא עניין שני משיחין ו"עוד יוסף חי", שעניינו הוא שישנם שני משיחים: משיח בן יוסף ומשיח בן דוד. משיח בן יוסף יפעל בימי עקבתא דמשיחא, ועניינו הוא קירוב הגאולה על ידי מעשי ישראל בדרך טבעית שמעוררת הנהגה אלוהית ניסית נסתרת. לעומת זאת, משיח בן דוד יפעל בימות המשיח, ועניינו הוא הגאולה עצמה, שתבוא על ידי מעשים עם ניסים גלויים. בתלמוד (בתלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א' ועוד) נאמר שנגזר על משיח בן יוסף שייהרג במלחמת גוג ומגוג, ובספרי הקבלה מפורש שייהרג ידי ארמילוס הרשע (שר הערב רב). הגר"א מוסר לתלמידיו בספר קול התור (חלק א' החל מאות ו') שבעה עקרונות בנוגע לאתחלתא דגאולה, בהם הכלל של "עוד יוסף חי", כלומר שגזירת מותו של משיח בן יוסף התבטלה (על ידי אורך הגלות, סבל ייסוריו, המעשים שנעשים על ארץ ישראל, חבלי משיח ותפילותינו בעד חייו). המשמעות של נצחיותו של 'משיח בן יוסף' היא קיום עקבות המשיח לפני הגאולה, והצלחת קיבוץ גלויות.
הדפסת הספר

למרות העדויות המוקדמות בכתבי ר' יושעה ריבלין על שיטה זאת, עצם קיומו של הספר הגיע לתודעה הציבורית רק בימי בנו, ר' שלמה זלמן ריבלין, שהחל בהדפסת קבצים מהספר, ופרסם ספרים נוספים על ההיסטוריה של עליית תלמידי הגר"א לפי שיטתו, דוגמת ספר "מוסד היסוד", פזמוניו של אביו, "חזון ציון"- שהוא ספר דרשות של בנו של ר' הלל, ר' משה ריבלין (שכיוניו היה "ר' משה מגיד" או "המגיד דורש ציון") שעוסקים בענייני הגאולה, ועוד.
ר' זלמן ריבלין לא הספיק לסיים את הדפסת הספר, ובחייו הוציא לאור רק מהדורה מקוצרת וחלקית, שלא זכתה לתפוצה רבה. לאחר מלחמת ששת הימים צירף הרב מנחם מנדל כשר את הספר כפי שהדפיסו ר' זלמן לספרו התקופה הגדולה. לפי עדותו של ר' זלמן עצמו, אין הספר העתקה מדויקת של ספר שחיבר ר' הלל, אלא סיכום של מסורות שעברו בעל-פה במשפחת ריבלין ובין צאצאי תלמידי הגר"א, כפי שניתן לראות בכתבי אביו ר' יושעה, ובדרשותיו של ר' משה מגיד. באותה שנה (תשכ"ט) הודפס הספר על ידי הרב חיים פרידלנדר והוועד להפצת "קול התור". בשנת תשנ"ד יצאה לאור מהדורה נוספת בתוספת כמה הרחבות על ידי פרופ' יוסף ריבלין, נכדו של ר' זלמן ריבלין.