stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוח שנה קוסמי
הערות שוליים

↑  Therese Puyau Blanchard (1995). "The Universe At Your Fingertips Activity: Cosmic Calendar". Astronomical Society of the Pacific. אורכב מ-המקור ב-2007-12-16. נבדק ב-2007-12-15.
↑  Cosmos, episode 1 (1980)
↑  Episode 1: The Shores of the Cosmic Ocean (Cosmos: A Personal Voyage, Carl Sagan)
↑  "First Galaxies Born Sooner After Big Bang Than Thought". Space.com. נבדק ב-2015-11-07.
↑  Borenstein, Seth (19 באוקטובר 2015). "Hints of life on what was thought to be desolate early Earth". Excite. Yonkers, NY: Mindspark Interactive Network. Associated Press. נבדק ב-2015-10-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bell, Elizabeth A.; Boehnike, Patrick; Harrison, T. Mark; Mao, Wendy L. (19 באוקטובר 2015). "Potentially biogenic carbon preserved in a 4.1 billion-year-old zircon" (PDF). Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 112 (47): 14518–21. Bibcode:2015PNAS..11214518B. doi:10.1073/pnas.1517557112. ISSN 1091-6490. PMC 4664351. PMID 26483481. נבדק ב-2015-10-20free {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link) Early edition, published online before print.
↑  Yoko Ohtomo; Takeshi Kakegawa; Akizumi Ishida; Toshiro Nagase; Minik T. Rosing (8 בדצמבר 2013). "Evidence for biogenic graphite in early Archaean Isua metasedimentary rocks". Nature Geoscience. 7: 25–28. Bibcode:2014NatGe...7...25O. doi:10.1038/ngeo2025. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Borenstein, Seth (13 בנובמבר 2013). "Oldest fossil found: Meet your microbial mom". AP News. נבדק ב-15 בנובמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Noffke, Nora; Christian, Daniel; Wacey, David; Hazen, Robert M. (8 בנובמבר 2013). "Microbially Induced Sedimentary Structures Recording an Ancient Ecosystem in the ca. 3.48 Billion-Year-Old Dresser Formation, Pilbara, Western Australia". Astrobiology. 13 (12): 1103–24. Bibcode:2013AsBio..13.1103N. doi:10.1089/ast.2013.1030. PMC 3870916. PMID 24205812. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Erwin, Douglas H. (9 בנובמבר 2015). "Early metazoan life: divergence, environment and ecology". Phil. Trans. R. Soc. B. 370 (20150036): 20150036. doi:10.1098/rstb.2015.0036. PMC 4650120. PMID 26554036. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Cosmos: A Spacetime Odyssey (@35min)". אורכב מ-המקור ב-2014-03-11. נבדק ב-2014-03-11.
לורה אוסנס

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1985 (בת 38) ברנסוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט  Eagan High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
לורה אוסנס (באנגלית: Laura Osnes; נולדה ב-19 בנובמבר 1985) היא שחקנית וזמרת אמריקאית הידועה בעיקר בזכות עבודתה בברודוויי. היא גילמה את סנדי ב"גריז", את נלי פורבוש ב"דרום פסיפיק", את הופ הארקורט ב"הכל הולך" ואת בוני פארקר ב"בוני & קלייד". על האחרון הייתה מועמדת לפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר. כמו כן, אוסנס כיכבה בתפקיד הראשי במחזמר "סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין" עליו זכתה בפרס דרמה דסק והייתה מועמדת בשנית לפרס טוני.
חיים אישיים

אוסנס נולדה בברנסוויל וגדלה באיגן, מינסוטה. היא למדה תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת ויסקונסין - סטיבנס פוינט ונשרה לאחר שנה אחת כדי לקדם קריירה מקצועית.
ב-11 במאי 2007 נישאה לבן זוגה נתן ג'ונסון.
בשנת 2015 שימשה כמנטורית עבור "Songbook Academy", תוכנית קיץ לתלמידי תיכון שהופעלה על ידי "קרן ספר השירים האמריקאי הגדול" שנוסדה על ידי מייקל פיינשטיין.
אוסנס היא נוצריה.
קריירה > גריז: You're the One That I Want!

בשנת 2007 השתתפה בתוכנית הריאלטי "גריז: You're the One that I Want!". כינויה בתוכנית היה "Small Town Sandy". אוסנס נבחרה לזוכה, וגילמה את סנדי בהפקה המחודשת בברודוויי של המחזמר "גריז" לצד מקס קרום, שזכה בתפקיד "דני". ההפקה עלתה בתיאטרון ברוקס אטקינסון ב-19 באוגוסט 2007. ב-20 ביולי 2008 עזבה את ההפקה והוחלפה על ידי אשלי ספנסר.
קריירה > לאחר גריז

ב-19 באוגוסט 2008 פורסם כי אוסנס לוהקה לגלם את קים מקפי במחזמר "ביי ביי בירדי" במופע "ברודוויי: שלושה דורות" של מרכז קנדי לאמנויות הבמה – הופעה בת שלוש מערכות הכוללת גרסאות מתומצתות של מחזות הזמר: "Girl Crazy", "ביי ביי בירדי" ו-"Side Show". המופע הועלה בתיאטרון אייזנהאואר במרכז קנדי בין ה-2 ל-5 באוקטובר באותה שנה. ב-21 באוקטובר 2008, היא גילמה את אליזבת (ליזי) בנט בקונצרט של המחזמר "גאווה ודעה קדומה" שהועלה בתיאטרון איסטמן ברוצ'סטר.
ב-11 בינואר 2009, אוסנס השתתפה ב-"Rock Tenor Showcase" – מופע המשלב מוזיקה קלאסית ומוזיקת ברודוויי עם שירי רוק אנד רול, שהועלה באולם פלורנס גולד במנהטן. לאחר מכן, ב-26 בינואר באותה שנה, היא השתתפה ב"לילה עם הנשים" – חלק מסדרת הקונצרטים "אורות בהירים" של חברת Dreamlight Theatre.
קריירה > קריירה בימתית

ב-10 במרץ 2009, אוסנס הצטרפה להפקה המחודשת של המחזמר "דרום פסיפיק" בתיאטרון ויוויאן באומונט, כשהיא מחליפה את קלי או'הרה בתפקיד נלי פורבוש. אוסנס עזבה את ההפקה ב-4 באוקטובר 2009, כאשר או'הרה שבה מחופשת לידה. לאחר מכן אוסנס גילמה את בוני פארקר בבכורה העולמית של המחזמר "בוני & קלייד" בתיאטרון לה ג'ולה מה-10 בנובמבר עד ה-20 בדצמבר 2009.
ב-5 בינואר 2010, אוסנס שבה לגלם את תפקידה של נלי פורבוש ב"דרום פסיפיק" בתיאטרון ויוויאן באומונט. היא עזבה את ההפקה ב-8 באוגוסט 2010. בין ה-12 בנובמבר ל-19 בדצמבר 2010, אוסנס שבה לגלם את בוני פארקר במחזמר "בוני & קלייד" בתיאטרון הרפרטוארי אסולו בסרסוטה.
אוסנס גילמה את הופ הארקורט בהפקה המחודשת של המחזמר "הכל הולך" בברודוויי, שהחלה בהצגות מקדימות ב-10 במרץ 2011, ונפתחה רשמית ב-7 באפריל באותה שנה. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס מעגל המבקרים החיצוני ולפרס דרמה דסק לשחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר. כמו כן, הייתה מועמדת לפרס אסטר לרקדנית יוצאת מהכלל במופע ברודוויי. אוסנס עזבה את ההפקה ב-11 בספטמבר 2011.
אוסנס שבה לגלם את בוני פארקר בהפקת הבכורה בברודוויי של המחזמר "בוני & קלייד". ההצגות המקדימות החלו ב-4 בנובמבר 2011 וערב הפתיחה התקיים ב-1 בדצמבר בתיאטרון ג'רלד שונפלד. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר. ההפקה נסגרה ב-30 בדצמבר באותה שנה.
לאחר מכן אוסנס הופיעה בפרס מרכז קנדי לשנת 2011 במחווה לברברה קוק לצד סאטון פוסטר, רבקה לוקר, קלי או'הרה, פטי לופון, גלן קלוז ואודרה מקדונלד.
בינואר 2012, אוסנס גילמה את אלה בקריאה של עיבוד מחודש למחזמר "סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין". בין ה-28 במרץ ל-1 באפריל באותה שנה, אוסנס השתתפה בקונצרט Encores! של המחזמר "Pipe Dream" מאת רוג'רס והמרשטיין בניו יורק סיטי סנטר. ב-24 באפריל, אוסנס גילמה את מריה פון טראפ בקונצרט של המחזמר "צלילי המוסיקה" בקרנגי הול.
אוסנס גילמה את אלה במחזמר "סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין", שהחל בהצגות מקדימות בתיאטרון ברודוויי ב-25 בינואר 2013 ונפתחה ב-3 במרץ. על תפקיד זה זכתה בפרס דרמה דסק, והייתה מועמדת לפרס טוני. ב-26 בינואר 2014, אוסנס עזבה את ההפקה והוחלפה על ידי קארלי ריי ג'פסן.
בין מרץ למאי 2014, אוסנס גילמה את פולי פיצ'ם בהפקה המחודשת של המחזמר "אופרה בגרוש" של להקת תיאטרון אטלנטיק. על תפקיד זה הייתה מועמדת בשנית לפרס דרמה דסק לשחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר.
בין ה-11 באפריל ל-3 במאי 2015, אוסנס גילמה את ג'ולי ג'ורדן בהפקת המחזמר "קרוסל" של בית האופרה העירוני בשיקגו. לאחר מכן היא השתתפה בהפקת בכורה העולמית של המחזמר "Bandstand" בבימויו ובכוריאוגרפיה של אנדי בלנקנבואלר, שהועלתה בתיאטרון פייפר מיל במילברן, ניו ג'רזי בין ה-8 באוקטובר עד ה-8 בנובמבר 2015. אוסנס עברה עם ההפקה לברודוויי לתיאטרון ברנרד ב. ג'ייקובס. ערב הפתיחה התקיים ב-26 באפריל 2017, לאחר הצגות מקדימות שהתחילו ב-31 במרץ. ההפקה בברודוויי הסתיימה ב-11 בספטמבר 2017, לאחר 24 הצגות מקדימות ו-166 הופעות רגילות.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

בשנת 2013, אוסנס הופיעה בתפקיד סליה קרול בפרק בסדרה "אלמנטרי".
בשנת 2018, הופיעה בסרט "Bandstand: המחזמר מברודוויי על המסך" – הסרטה של המחזמר "Bandstand".
בין השנים 2020–2021, אוסנס הופיעה בספיישלים הטלוויזיוניים: "One Royal Holiday", "Raise a Glass to Love" ו-"Christmas in Tahoe" של ערוץ הולמארק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Between the Black | לוסי | סרט קצר |  |
| 2018 | Bandstand: המחזמר מברודוויי על המסך | ג'וליה טרויאן | הסרטה של המחזמר "Bandstand" |  |
| 2024 | בדיוק בזמן | האנה | — |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | לייט שואו עם דייוויד לטרמן | בתפקיד עצמה | מבצעת; עונה 20, פרק 125 |  |
| 2013 | Minute Motivations | בתפקיד עצמה | פרק: "Holiday Special" |  |
| 2013 | אומי זומי | סאני פיית אור השמש | דיבוב, פרק: "The Sunshine Fairy" |  |
| 2013 | אלמנטרי | סליה קרול | פרק: "We Are Everyone" |  |
| 2018 | גברת מייזל המופלאה | ליזי | פרק: "Midnight at the Concord" |  |
| 2019 | פוסי/ורדון | שירלי מקליין | פרק: "Life Is a Cabaret" |  |
| 2019 | In the Key of Love | מגי | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2019 | A Homecoming for the Holidays | שרלוט קווין | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2020 | שושלת | דונה | פרק: "You Make Being a Priest Sound Like Something Bad" |  |
| 2020 | A Killer Party | ויוויקה אורסונוולס | 7 פרקים; בנוסף מפיקה נלווית |  |
| 2020 | One Royal Holiday | אנה ג'ורדן | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2021 | Raise a Glass to Love | ג'נה סאוורן | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2021 | Christmas in Tahoe | קלייר רודס | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2023-הווה | צ'יפ צ'ילה | צ'יני צ'ילה | דיבוב; 14 פרקים |  |
פילמוגרפיה > אינטרנט

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012-2013 | עיר החלומות | לורה אוסנס | סדרה; 2 פרקים |  |
| 2013 | יומן הנסיכה | בתפקיד עצמה | וידאו בלוג עבור Broadway.com |  |
| 2017 | עם הלהקה | בתפקיד עצמה | וידאו בלוג עבור Broadway.com |  |
תיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | מיקום | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007-2008 | גריז | סנדי | תיאטרון ברוקס אטקינסון | הפקת ברודוויי |  |
| 2009 | דרום פסיפיק | נלי פורבוש | תיאטרון ויוויאן באומונט | הפקת ברודוויי |  |
| 2009 | בוני & קלייד | בוני פארקר | תיאטרון לה ג'ולה | הפקה אזורית |  |
| 2010 | בוני & קלייד | בוני פארקר | התיאטרון הרפרטוארי אסולו | הפקה אזורית |  |
| 2011 | הכל הולך | הופ הארקורט | תיאטרון סטיבן סונדהיים | הפקת ברודוויי |  |
| 2011 | בוני & קלייד | בוני פארקר | תיאטרון ג'רלד שונפלד | הפקת ברודוויי |  |
| 2012 | Pipe Dream | סוזי | ניו יורק סיטי סנטר | קונצרט Encores! |  |
| 2012 | צלילי המוסיקה | מריה פון טראפ | קרנגי הול | קונצרט |  |
| 2013-2014 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | אלה | תיאטרון ברודוויי | הפקת ברודוויי |  |
| 2014 | אופרה בגרוש | פולי פיצ'ם | להקת תיאטרון אטלנטיק | הפקת אוף-ברודוויי |  |
| 2014 | עגלת הלהקה | גבריאלה | ניו יורק סיטי סנטר | קונצרט Encores! |  |
| 2015 | קרוסל | ג'ולי ג'ורדן | בית האופרה העירוני בשיקגו | הפקה אזורית |  |
| 2015 | Bandstand | ג'וליה טרויאן | תיאטרון פייפר מיל | הפקה ניסיונית מחוץ לניו יורק |  |
| 2017 | Bandstand | ג'וליה טרויאן | תיאטרון ברנרד ב. ג'ייקובס | הפקת ברודוויי |  |
| 2019 | סקרלט פימפרנל | מרגריט | מרכז לינקולן | קונצרט |  |
דיסקוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | גריז | סנדי |  |
| 2011 | הכל הולך | הופ הארקורט |  |
| 2012 | Pipe Dream | סוזי |  |
| 2012 | בוני & קלייד | בוני פארקר |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | סינדרלה |  |
| 2015 | מחברת המוות: המחזמר | סאיו יאגאמי |  |
| 2017 | Bandstand | ג'וליה טרויאן |  |
| שנה | שם | הערות שוליים |
| --- | --- | --- |
| 2013 | If I Tell You (משיריו של מורי יסטון) |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פריוקט מועמד | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | הכל הולך | פרס דרמה דסק | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2011 | הכל הולך | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2011 | הכל הולך | פרס אסטר | רקדנית יוצאת מהכלל במופע ברודוויי | מועמדות |  |
| 2012 | בוני & קלייד | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 2012 | בוני & קלייד | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | שחקנית ראשית אהובה במחזמר | זכייה |  |
| 2012 | בוני & קלייד | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | צמד בימתי אהוב (עם ג'רמי ג'ורדן) | מועמדות |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס מעגל המבקרים החיצוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס דרמה דסק | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | זכייה |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס ליגת הדרמה | ביצוע נכבד | מועמדות |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס אסטר | רקדנית יוצאת מהכלל במופע ברודוויי | מועמדות |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | שחקנית ראשית אהובה במחזמר | זכייה |  |
| 2013 | סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | צמד בימתי אהוב (עם סנטינו פונטנה) | זכייה |  |
| 2014 | אופרה בגרוש | פרס דרמה דסק | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2017 | Bandstand | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2017 | Bandstand | פרס ליגת הדרמה | ביצוע נכבד | מועמדות |  |
| 2017 | Bandstand | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | שחקנית ראשית אהובה במחזמר | מועמדות |  |
| 2017 | Bandstand | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | הופעת דיווה אהובה | מועמדות |  |
| 2017 | Bandstand | פרס בחירת הקהל של Broadway.com | צמד בימתי אהוב (עם קורי קוט) | מועמדות |  |
מול (סרביה)

ערך זה עוסק בעיירה בסרביה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באנאט הצפוני
 שטח:  68.1 קמ"ר
 גובה:  69 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,009 (2011)
  ‑ צפיפות:  100 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°45′31″N 20°07′31″E﻿ / ﻿45.75861°N 20.12528°E﻿ / 45.75861; 20.12528
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי מול(למפת סרביה רגילה) בלגרד ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי מול  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מוֹל (בסרבית קירילית: Мол, בסרבית בכתב לטיני: Mol, בהונגרית: Mohol) היא עיירה בסרביה השוכנת במחוז באנאט הצפוני אשר בפרובינציית וויבודינה, וסמוכה לאדה.
היסטוריה

תיעוד ליישוב במקום קיים מ-1323 עת נשלט האזור על ידי קארוי הראשון, מלך הונגריה. במחצית הראשונה של המאה ה-16 נכבש האזור על ידי סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה מול לחזקת ממלכת הבסבורג מתוקף הסכם קרלוביץ, וב-1702 מתועדת התיישבות סרבים בעיירה. בתקופה זו נכללה מול ב"שטח הספר" של ממלכת הבסבורג. בהמשך עברה לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ובשלהי המאה ה-19 חוברה לקו מסילות הברזל. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים מתוקף חוזה טריאנון.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-6 באפריל 1941 תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור נמסר לחזקת הונגריה. לאחר הפיכת צלב החץ בהונגריה בוצעו בעיירה מעשי טבח בתושבים יהודים וסרבים. לאחר המלחמה נכללה מול בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובאזור התפתחה תעשייה. לאחר פירוק יוגוסלביה עברה העיירה לחזקת סרביה.
הקהילה היהודית

יהודים התיישבו במול בראשית המאה ה-19, אך קהילה אורתודוקסית מאורגנת נוסדה רק במחצית השנייה של המאה. ב-1840 הוקם בית עלמין וב-1872 בית הכנסת ולצידו תלמוד תורה. ב-1931 מנתה הקהילה 117 נפשות, שהיוו כאחוז אחד מתושבי העיירה. במול התגורר בילדותו האמן הרב-תחומי לסלו מוהולי-נג'י. ב-1940 נוסד במקום סניף של התנועה הציונית וסניף של ויצו.
ערב הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה מנתה הקהילה 100 נפשות. בני הקהילה נרצחו כחלק משואת יהודי הונגריה. לאחר המלחמה, ב-1947 התגוררו במול 11 יהודים, רובם עלו לישראל לאחר הקמתה. החל משנות החמישים של המאה ה-20 לא מתגוררים יהודים בעיירה. ב-1960 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות. נכון ל-2013, היה בית העלמין היהודי קיים ובתוכו 125 מצבות ואנדרטה לזכר הנרצחים בשואה.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות יוגוסלביה, עמוד 171
מוהול, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 222. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  , מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-5 באפריל 2018 (בסרבית).
↑  היסטוריה של מול באתר vajdasag.rs (בהונגרית).
↑  הקהילה היהודית במול, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 171.
↑  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
↑  צילום האנדרטה מבית העלמין היהודי במול, באתר infocenters.co.il.
↑  בית העלמין היהודי במול, באתר JewishGen (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471633705171  LCCN: n2002031232  VIAF: 133886273   WorldCat (עם VIAF): 133886273
מוזיק קונקרט

מוזיק קונקרט (מושג הלקוח מצרפתית: Musique concrète כלומר מוזיקה ממשית או מוזיקה קונקרטית) היא תנועת אוונגרד מוזיקלית שהתפתחה החל מסוף שנות הארבעים בצרפת ומהווה את אחד הבסיסים למוזיקה האלקטרונית של ימינו. אבי התנועה הוא פייר שפר.
התחלה

הופעתו של המושג לראשונה היא ביומנו של שפר, ב-15 במאי 1948. התנגדותו של שפר הייתה להפשטה שראה במוזיקה האינסטרומנטלית. שפר רצה לעשות שימוש בצלילים יומיומיים או בכאלה שניתן למצוא בעולם כבסיס לחומר מוזיקלי חדש. שפר ועמיתו פייר אנרי הקליטו צלילים על גבי תקליטים ולאחר מכן על גבי סרטים מגנטיים שהפכו לנגישים בתחילת שנות החמישים. המעבר לשימוש בסרטים מגנטיים במקום תקליטים הקל מאוד על תהליכי ההקלטה, העריכה ועיבוד הקול - מה שעזר לפיתוח התנועה.
הצלילים בהם עסק שפר לאו דווקא תאמו לתווים. שפר סבר כי המוזיקה המערבית מגבילה עצמה קשות באמצעות קשירה אל קולות המושמעים על ידי כלי נגינה בהוראת תווים. לפיו, על מנת להתנסות, עלינו להקשיב לקולות הנמצאים "מחוץ לעולם המוזיקה". יחד עם זאת, שפר לא התנגד לסדר וארגון - לפי משנתו מרבית העבודה מגיעה אחרי תהליך ההקלטה. בכל צליל שהוקלט ראה שפר אינסוף צלילים פוטנציאליים אותם ניתן להפיק באמצעות מניפולציה של צליל זה. בין יתר האמצעים, השתמשו שפר ואנרי בהאטה והאצה של הצליל, ערבול מספר צלילים, שינוי גובה הצליל והחשוב ביותר - מונטאז' של הצלילים. רעש הופך למוזיקה, לפי שפר, באמצעות המניפולציה עליו והסידור שלו.
יצירתו הראשונה של שפר, Étude aux chemins de fer (אטיוד הרכבות), מורכבת מהקלטות של רכבות. עם זאת, עיקרון נוסף של שפר היה שיש ליצור הפרדה בין קהל המאזינים למקור הקול. בכך הוא לא התכוון שהמאזין לא יוכל לזהות את הגורם שיצר את הקול, אלא שהוא לא יוגבל על ידי כך - ויוכל להמשיך משם הלאה בהתמקדות בקול עצמו. על המאזין לפי שפר לא להיות מכוון למאמץ מתמשך של זיהוי מקורות הקולות אלא להאזין לפעולתם הטהורה עליו בתור צלילים. אחת הדרכים ליצור הפרדה זו הייתה המניפולציה של הקול המוקלט.
היצירות המוזיקליות של התנועה

ב-5 באוקטובר 1948 זכו 5 יצירות של שפר להשמעה פומבית ראשונה, בפריז. היצירות נקראו בכללן Cinq études de bruits (חמישה אטיודים של רעש) וכללו:
Déconcertante ou Étude aux tourniquets
Imposée ou Étude aux chemins de fer
Concertante ou Étude pour orchestre
Composée ou Étude au piano
Pathétique ou Étude aux casseroles
חמש היצירות היו כמובן מוקלטות לחלוטין, ללא אף חלק בביצוע חי.
מלחינים מפורסמים שנחשבים כשייכים לתנועה מלבד שפר ואנרי הם דליה דרבישייר ואדגר וארז. גם לפייר בולז וליאניס קסנאקיס ישנן יצירות המשויכות לתנועה.
התארגנות התנועה

ב-1951 הקים שפר יחד עם אנרי את "הקבוצה למחקר המוזיק קונקרט" (Groupe de Recherche de Musique Concrète) ששכנה ב-RTF - רשות השידור הצרפתית הלאומית דאז. הקבוצה הקימה אולפן ובין השנים 1951 ל-1953 הופקו בו 12 יצירות מוזיקליות.
בשנת 1958, לאור חוסר שביעות רצון מהתנהלות הקבוצה, הקים שפר את "הקבוצה למחקר מוזיקלי" (Groupe de Recherches Musicales) ששכנה מאוחר יותר ב-ORTF - שמה החדש של רשות השידור הצרפתית. הקבוצה קיימת עד היום.
תופעות מקבילות

בתחילת שנות החמישים החל קרלהיינץ שטוקהאוזן לעבוד בתחום המוזיקה האלקטרונית. גם הוא השתמש בהקלטות של צלילים מצויים, אולם בניגוד לתנועת המוזיקה הקונקרטית, הוא גם החל לסנתז צלילים באמצעות מתנדים. שפר לא רצה לעבוד עם מתנד לצורך יצירת צליל שאינו נובע מן העולם ובניגוד אליו שטוקהאוזן רצה לפתח את האפשרות הזאת לצד האפשרות של הקלטת צלילים מצויים ועיבוד שלהם. הוויכוח בין שפר לשטוקהאוזן לא מנע מהאחרון ליטול חלק בפעילות "הקבוצה למחקר המוזיק קונקרט" תחת שפר.
ראו גם

מוזיקה אלקטרונית
לקריאה נוספת

Pierre Schaeffer, A la Recherche d’une Musique Concrète, Paris: Éditions du Seuil, 1952. (בצרפתית)
Pierre Schaeffer, Traité des Objets Musicaux, Paris: Éditions du Seuil, 1966. (בצרפתית)
הערות שוליים

↑  Paul Hegarty. Noise/Music: a History, New York: Continuum, 2007. pp. 32
↑  אטיוד הרכבות ב-YouTube
↑  אתר ה-Groupe de Recherches Musicales
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553047905171  BnF: cb11978707k (data)  GND: 4165034-7  LCCN: sh85030725
מוזיקת לואו-פיי

סטודיו ביתי מינימליסטי מאולתר, המורכב מציוד משנות ה-80 וה-90; יכול לשמש להקלטת מוזיקת לואו-פיי
לואו-פיי או לו-פיי (באנגלית: Lo-fi, ונכתב גם כ-lofi; קיצור של low fidelity) הוא כינוי להקלטת מוזיקה או קול באיכות נמוכה, לעיתים כדי לחסוך בעלויות ולעיתים כדי להשיג איכות שמע אותנטית יותר.
אומני לואו-פיי רבים משתמשים במכשירי הקלטה זולים כדי להקליט את המוזיקה שלהם. את המונח טבע לראשונה בסוף שנות השמונים שדרן רדיו אשר הקדיש חצי שעה בתוכניתו להקלטות ביתיות תחת השם "לואו-פיי".
אמני לואו-פיי בולטים בני זמננו הם אריאל פינק, דבנדרה בנהארט, בק, אליוט סמית' ולהקת בלר.
היסטוריה

בתחילת המאה העשרים היה נהוג במדינות שונות בעולם להקליט הקלטות שטח של מוזיקת פולק. התיאור של מוזיקה זו כ "לואו-פיי" אינו מדויק, שכן ההקלטות נעשו אומנם באיכות ירודה, אך הדבר לא נעשה בשל בחירה מודעת אלא משום שההקלטה נעשתה תוך שימוש בציוד נייד.
ב-1975 שחרר בוב דילן תקליט בשם The Basement Tapes (בעברית: קלטות המרתף) שהוקלט בשנת 1967 ללא כוונה להוציאו לאור. הקלטות אלה מהוות במידת מה אבן דרך בהתפתחות הלואו-פיי, שכן איכותן הנמוכה היא חלק ברור מערכה של ההקלטה. יחד עם צמיחת הלואו-פיי התפתח שוק מיוחד של איסוף גרסאות בוטלג (הפצה 'מחתרתית'). הרדיפה אחר איכות אותנטית הובילה מוזיקאים לפרסם גרסאות באיכות בסיסית יותר של אלבומיהם. לו ריד, למשל, פרסם גרסת לואו-פיי מיוחדת לאלבום של להקתו, הוולווט אנדרגראונד. מאפייניו הם סאונד ביתי, גולמי, לא מעובד, המוקלט באמצעים טכנולוגיים זולים ועממיים.
בתחילת שנות השמונים, נפוצה טכנולוגיית הקסטות עם הופעת אמצעים כגון מכשיר הטייפ Portostudio בעל ארבעת הערוצים.
הלואו-פיי, על הצרימות והדלות הטכנולוגית שלו הפך לכלי ביטוי כנגד הסאונד הפופ, המלוטש, שנחשב לאותנטי פחות בעיני חלק מהמאזינים.
בשנות התשעים בלט אמן מוזיקת הפולק אליוט סמית' אשר פרסם את אלבומיו הראשונים בסגנון הלואו-פיי פולק, והיה לאחד מאמני הלואו-פיי פולק הנודעים והמשפיעים ביותר. איכויות הלואו-פיי התאימו לסגנונו המוזיקלי ייחודי.
בשנת 2017, תרם יוצר היוטיוב "ChilledCow" (לימים, "Lofi Girl" (אנ')) רבות להעלאת המודעות התרבותית לז׳אנר הלואו-פיי עם העלאתו של שידור חי תחת השם ‏ "lo-fi hip-hop radio - beats to relax/study to" (בעברית: ״רדיו היפ-הופ לואו-פיי - מקצבים להירגע/ללמוד איתם״), ובו מוצג סרטון אנימציה אינסופי של נערה הלומדת מתוך מחברתה תוך כדי האזנה למוזיקת לואו-פיי באזניות. שידור זה, אשר נמשך ברציפות, וכמעט ללא הפסקות, הפך פופולרי במיוחד בקרב תלמידים וסטודנטים אשר בוחרים להאזין למוזיקה המתנגנת בשידור חי תוך כדי למידה. הנערה המצוירת, שזכתה לכינוי lo-fi girl, הפכה לויראלית.
בישראל ניתן להגדיר את להקת הפה והטלפיים כלהקת לואו-פיי. בשנת 2016 יצא לאור האלבום "ענבלאנס" שיצרו ענבר פרלמוטר ורם אוריון. האלבום, שהוגדר כלואו-פיי, הוקלט בדירה בלונדון, במהלך חמישה ימים בינואר 1996 על גבי קלטת ארבעה ערוצים.
הערות שוליים

↑  עידן בן טובים, ‏לאחר שנתיים של שידור: לאן נעלמה Lofi Girl?, באתר Geektime‏, 12 ביולי 2022
↑   שלי קרן, יוטיוב הסירה ערוץ פופלרי, וקוממה עליה קהילה שלמה. בסוף היא נאלצה להתנצל, באתר TheMarker‏, 12 ביולי 2022
↑  How 'Lofi Hip Hop Radio to Relax/Study to' Became a YouTube Phenomenon, www.vice.com (באנגלית)
↑  הפה והטלפיים | qube.co.il, באתר www.qube.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414124705171  GND: 7853876-2  LCCN: sh2015002119 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מה שלומך יקירי

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"מה שלומך יקירי" (מוכר כ"מה שלומך, יקירי?") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2011, כסינגל השביעי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד של רשת ג'. בדומה ל-"Mi Amor", הגיע למקום התשיעי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הופק והולחן על ידי הנרי, שעשה זאת עם עוד שישה שירים מהאלבום, ועם הלהיט "מאחלת לך". השיר הוא מעין בלדת פופ, המשלבת בתוכה את הסגנון הים-תיכוני, בה שרית חדד מנסה לברר מה שלום בן זוגה לשעבר, ואף מספרת כי מתגעגעת אליו ואל משפחתו.
יוצאת התוכנית "אייל גולן קורא לך", נוי גבאי, ביצעה את השיר מחדש.
וידאו קליפ

טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפת הסינגל ללא שמו ואורכו. האודיו זכה להצלחה נאה, ונכון ל-1 בספטמבר 2018, מונה הצפיות שלו עומד על קרוב למיליון צפיות.