stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז אוחטה
עיצוב הפרויקט > תיאור פרויקט

שטח המתחם אמור להיות מחולק לפי היחס הבא: 35% לשימוש ציבורי, 49% למשרדי עסקים, 16% עבור משרדי חברת גזפרום וחברות הבת שלה.
המתחם אמור היה להיות מורכב משלושה אזורים עיקריים:
אזור 1: מתחם רב קומות רב-תכליתי. גובהו 396 מטר, 67 קומות. המתחם היה אמור להכיל שטחי משרדים וחניה, קומה 67 הייתה הופכת למרפסת תצפית. לידו אמור היה להיות מוקם מתחם ספורט ואולם כנסים.
אזור 2: מרכז תרבות רב תכליתי. באזור זה היו אמורים להקים מוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון לאדריכלות ותיאטרון.
אזור 3: אזור לפיתוח פוטנציאלי, ככל הנראה תוכנן להכיל מרכז ספורט ובילויים עם בריכת שחייה, טבעת החלקה ומרכזי כושר וספא, מלון דירות וחניה.
אדריכלים תכננו ליצור אזורים ירוקים ופארקים ליניאריים לאורך גדת נהר הנייבה. הקומה הגבוהה, בגובה 396 מטר, הייתה אמורה להיות בצורת מחומש בבסיסה - התייחסות לביצור לנדסקרונה ומבצרי נינשנץ שנמצאו באותו אתר במאות ה-14 וה-17 בהתאמה. שרידי המבצרים נחשפו במהלך חפירות ארכאולוגיות שהחלו בעקבות הוויכוח סביב הפרויקט.
הערות שוליים

↑  "Hearing on Okhta Center Pushed Back," The Moscow Times, #4271, November 10, 2009, p.7
↑  Sorokin, P., "ARCHEOLOGICAL MONUMENTS OF THE OKHAT CAPE," Science in Russia, #3, 2011, p. 19-25
↑  Antonova, M., "Tower causes rare government split," The Moscow Times, October 20, 2009, p.1
↑  Vishnevsky, B., "Decision at 396 meters - Plans for building "Gazprom City" in St. Petersburg change radically," Novaya Gazeta, March 22, 2007, p.4
↑  "Petersburg governor backs controversial Gazprom tower", ITAR-TASS Daily, December 1, 2006
↑  Stolyarova, G., "Tower critics planning referendum," The Moscow Times, #3575, January 16, 2007, p.9
↑  Rabotnova, V., "UNESCO vs. Gazprom," Moscow News, #6, February 16, 2007, p.5
↑  "Clashes erupt over Gazprom skyscraper," The Moscow Times, #4223, September 2, 2009, p.3
↑  Ohta Center official web-site
↑  "Годовой отчёт за 2008 год ОАО «Общественно-деловой центр „Охта"»" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2009-11-22. נבדק ב-2013-03-24.
↑  "Petersburg revolts against Gazprom-planned skyscraper," "ITAR-TASS Daily," November 24, 2006
1 2  Exhibit of competitive designs of the business center "Gazprom City" in St. petersburg
↑  Ellen Bennett, "Gazprom jury walk-out", Building Design, December 8, 2006
1 2  Steven Lee Myers, "Russian Window on the West Reaches for the Sky", New York Times, November 28, 2006
↑  90% Against, SPB Vedomosti, Issue 215, November 17 2006
↑  "Годовой отчёт за 2008 год ОАО «Общественно-деловой центр „Охта"»" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2009-11-22. נבדק ב-2013-03-24.
↑  Amanda Birch, "RMJM's Russian Odyssey," bdonline.co.uk August 8, 2008
↑  "Hearing on Okhta Center Pushed Back," The Moscow Times, November 10, 2009, p.7
סילן

| --- | --- |

סילן
 
 שם סיסטמטי:  Silane
 שמות נוספים:  Monosilane   Silicane  Silicon hydride  Silicon tetrahydride
 כתיב כימי:  H₄Si 
 מסה מולרית:  32.12 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף, מסריח
 מספר CAS:  7803-62-5
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  מגיב עם מים
 טמפרטורת היתוך:  185- °C   -88.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  112- °C   -161.15 K
 מקדם שבירה:  1.5456
 נקודת התלקחות:  18 °C   291.15 K
 NFPA 704:       4 ‏ 2 3 
 
סילן (נקרא גם סילאן; באנגלית: Silane) או צורן הידריד הוא תרכובת אנאורגנית שנוסחתה SiH4. זהו גז שקוף, דליק בעל ריח דוחה וחריף המזכיר חומצה אצטית. סילן הוא פירופורי - מתלקח ספונטנית באוויר ללא צורך בהצתה חיצונית.
החומר הוא אנלוג של מתאן CH4 אך בשל האלקטרושליליות הנמוכה של אטום הצורן (1.90 בהשוואה ל-2.55 בפחמן) קוטביות הקשר הפוכה (מטען שלילי חלקי על אטום המימן) בשל הבדל זה סילן נוטה יותר ליצור קומפלקסים עם יונים של מתכות המעבר. בטמפרטורה מעל 420 °C סילן מתפרק לצורן ולמימן ולכן משתמשים בו לייצור צורן נקי בשיטת (Chemical Vapor Deposition (CVD.
ייצור

בתעשייה מפיקים סילן מצורן בתהליך דו שלבי. בשלב הראשון מגיבים צורן עם חומצת מימן כלורי ב 300°C לקבלת טריכלורוסילן ומימן גזי
Si_{(s)}+3HCl_{(g)}\longrightarrow SiHCl_{3(l)}+H_{2(g)}
תוצר התגובה טריכלורוסילן מורתח בנוכחות זרז במזרז קבלת סילן וצורן ארבע כלוריד, הזרז המקובל הוא אלומיניום כלוריד AlCl3
4SiHCl_{3(l)}\longrightarrow SiH_{4(l)}+3SiCl_{4(l)}
בשיטה חלופית לייצור סילן בדרגת ניקיון גבוהה המתאימה להכנת צורן לתעשיית המוליכים למחצה חומרי הגלם הם צורן ברמת ניקיון מטלורגית (דרגה נמוכה מזו הנחוצה לתעשיית המוליכים למחצה), מימן וצורן טטרה כלוריד וכוללת סדרת תגובות בהם תוצרי הלוואי ממוחזרים וניקוי בזיקוק. התגובות בתהליך זה:
Si+2H_{2}+3SiCl_{4}\longrightarrow 4SiHCl_{3}
2SiHCl3\longrightarrow SiH_{2}Cl_{2}+SiCl_{4}
2SiH_{2}Cl_{2}\longrightarrow SiHCl_{3}+SiH_{3}Cl
2SiH3Cl\longrightarrow SiH_{4}+SiH_{2}Cl_{2}
פירוק תרמי של הסילן שהופק בתהליך זה נותן צורן בדרגת ניקיון גבוהה וגז מימן בתהליך חד שלבי
תהליך תעשייתי נוסף להפקת סילן הוא חיזור של צורן דו-חמצני (SiO2) בתגובה עם אלומיניום ומימן בלחץ גבוה
3SiO_{2}+6H_{2}+4Al\longrightarrow 3SiH_{4}+2Al_{2}O_{3}
שימושים

לסילן כמה יישומים תעשייתיים ומעבדתיים. משתמשים בסילן להצמדת סיבי זכוכית וסיבי פחמן למטריצות פולימריות לקבלת חומרים מרוכבים. הסילן מצפה את הסיב ומאפשר קישור לפולימר. באופן דומה משתמשים בסילן לקבע ציפוי יציב מבחינה ביולוגית לשתלי טיטניום. יישומים אחרים כוללים ציפויים דוחי מים, ציפוי לבנים וציפויים נוגדי גרפיטי לקירות. משתמשים בסילן לבניית שכבה של צורן פולי קריסטליני על פרוסות סיליקון, בייצור תאים פוטווולטאים משתמשים בסילן לריבוד שבכת צורן אמורפי המסומם במימן (a-Si:H) על זכוכית.
משתמשים בחומר גם כראגנט מחזר בסינתזה אורגנית ואורגנו-מתכתית.
תיבת נח (סדרת טלוויזיה ישראלית)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  שמוליק קלדרון
 כותבים:  מאיה הפנר רני בלייר
 בימוי:  רני בלייר
 שחקנים:  מארק איווניר עופר שכטר שמוליק קלדרון מירה עווד תומר בן-דוד יעל אבקסיס רומי אבולעפיה אילנית בן-יעקב מלאני פרס אורי גבריאל לירון לבו
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 עורכים:  נילי פלר
 בעלי תפקידים נוספים:  אסתי ירושלמי
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  רשת, ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  6 בנובמבר 2009 – 24 בינואר 2010
 
תיבת נח היא סדרת דרמה ישראלית, ששודרה לראשונה בערוץ 2, רשת, ב-6 בנובמבר 2009. הסדרה שנוצרה על ידי שמוליק קלדרון, עוקבת אחר מפגשים טיפוליים שבועיים הנערכים בקבוצה המונה כשמונה חברים שעורך פסיכותרפיסט לשעבר בשם נח, המגולם על ידי מארק איווניר. במקביל מוצגים אירועים המתרחשים במרינה ביפו, שם עוגנת היאכטה של נח.
נתרן הידרוקסידי

| --- | --- |

 שם סיסטמטי:  Sodium hydroxide
 שמות נוספים:  סודה קאוסטית, נתר, נתר איכול, מספר או"ם 1824 (תמיסה) או 1823 (מוצק טהור)
 כתיב כימי:  NaOH 
 מסה מולרית:  39.9971 גרם/מול
 מראה:  מוצק לבן
 מספר CAS:  1310-73-2
 צפיפות:  2.1 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  111 גרם ב-100 מ"ל מים ב-20°C (תגובה אקסותרמית)
 ממסים:  מתנול, אתנול, אציטון
 טמפרטורת היתוך:  318 °C   591.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  1,390 °C   1663.15 K
 מקדם שבירה:  1.3576
 בסיסיות:  2.43- ‏pKb
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  425.8- קילוג'ול למול
 אנטרופיה מולרית תקנית:  64.4 ג'ול למול למעלה
 NFPA 704:       0 ‏ 3 1 
 
נתרן הידרוקסידי (Sodium hydroxide), סודה קאוסטית (caustic soda), או נֶתֶר (באנגלית: Lye) הוא תרכובת אנאורגנית שמהווה בסיס חזק. נוסחתו הכימית היא NaOH.
לנתרן הידרוקסידי יש שימושים מגוונים בתעשייה (למשל בייצור נייר וחומרי ניקוי), ושימוש ביתי (למשל כפותח סתימות ביוב). בטמפרטורת החדר זהו חומר מוצק בצבע לבן, הנמכר לרוב בצורת כדוריות במכלי פלסטיק העמידים בפני איכול.
ייצור עולמי

כ-57 מיליון טונות של נתרן הידרוקסידי מיוצרות בעולם מדי שנה.
כימיה > הפקה

נתרן הידרוקסידי נוצר באופן ספונטני כשטובלים נתרן במים; בתגובה אקסותרמית ואלימה, בה נוצרים חום ואור, עוברת קבוצת הידרוקסיל מהמים לנתרן ומולקולת מימן נפלטת אל הסביבה:
2Na+2H_{2}O\Rightarrow H_{2}+2NaOH.
כיום מפיקים בתעשייה נתרן הידרוקסידי בתהליך כלור-אלקלי - על ידי אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי במים. בתהליך זה מתקבלים עוד 2 כימיקלים חשובים ביותר: כלור ומימן.
2NaCl+2H_{2}O\Rightarrow H_{2}+Cl_{2}+2NaOH.
שיטה ישנה יותר התבססה על פירוק בחום של נתרן קרבונט לנתרן חמצני שסופח מים לקבלת נתרן הידרוקסידי
1  Na_{2}CO_{3}\Rightarrow CO_{2}+Na_{2}O 

2  Na_{2}O+H_{2}O\Rightarrow 2NaOH
כימיה > תגובות

בתגובת סתירה בין נתרן הידרוקסידי לחומצה מתקבל מלח נתרן. מאות מלחים מיוצרים באמצעות תגובה עם נתרן הידרוקסידי בתעשייה הכימית. סבון, המורכב מחומצת שומן שבראשה אטום נתרן, מיוצר אף הוא בתגובת סתירה של חומצת שומן עם נתרן הידרוקסידי או הידרוליזה בסיסית של אסטר של חומצת שומן על ידי נתרן הידרוקסידי כמודגם באיור (תגובת ספוניפיקציה, Saponification; לכמה מהסבונים המודרניים הרכב שונה).
נתרן הידרוקסידי תוקף זכוכית ליצירת נתרן סיליקאט. כמו כן הוא מאכל אלומיניום מתכתי תוך שחרור גז מימן:
 2Al(s)+6NaOH(aq)\Rightarrow 3H_{2}(g)+2Na_{3}AlO_{3}(aq).
באוויר, נתרן הידרוקסיד מגיב עם פחמן דו-חמצני ומתקבל נתרן פחמתי ("סודה לכביסה"), אשר יכול להגיב עם אדי מים לקבלת סודה לשתייה:
2NaOH(s)+CO_{2}(g)\Rightarrow 2NaCO_{3}+H_{2}O\Rightarrow 2NaHCO_{3}
לכן, יש לשמור נתרן הידרוקסידי בכלים מחומרים עמידים (כמו פלסטיק) ואטומים לאוויר. תגובה זו אקסותרמית.
נתרן הידרוקסידי מסוכן מאוד למגע עקב פעילותו הכימית ועלול לגרום כוויות. פירוש המילה קאוסטית (Caustic) ב"סודה קאוסטית" הוא "מאכלת", עקב היות התרכובת בסיס חזק המסוגל לאכל חומרים רבים. עבודה עם החומר מחייבת לבישת כפפות והרכבת משקפי מגן.
הערות שוליים

↑  המינוח הקודם נתר מְאַכֵּל בוטל על-ידי האקדמיה ללשון העברית, ובמקומו נקבע המונח נתר איכול. ראו החלטות האקדמיה בישיבה שסו, אתר האקדמיה ללשון העברית, 3 בפברואר 2020
↑  Sodium Hydroxide
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553573705171  GND: 4171257-2  LCCN: sh85124265  LNB: 000314574 
תהליך כלור-אלקלי לייצור: מימן, כלור ונתרן הידרוקסידי על ידי אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי.
תוצאת פגיעה מסודה קאוסטית
יצירת סבון בתגובת סיבון (Saponification, הידרוליזה של אסטר בתנאים בסיסיים), על ידי תגובת נתרן הידרוקסיד עם אסטר של חומצת שומן, במקרה של טרי גליצרידים האלכוהול הוא גליצרול
שאול (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  יורם לוי
 כותבים:  דוב'לה גליקמן, יורם לוי
 בימוי:  איתן ענר, שירלי שטרן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 מוזיקה:  יונתן בר גיורא
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 3
 תקופת שידור מקורית:  18 במרץ 2002 – 2002
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
שאול היא קומדיית מצבים אשר שודרה בערוץ 3 בכבלים בשנת 2002.
הסדרה התמקדה בעלילותיו של שאול (מגולם על ידי דוב'לה גליקמן), בעליה של חנות פרחים המתגורר בקומה שמעל לחנות.
דמותו של שאול מבוססת על דמות אותה גילם גליקמן בתחילת שנות התשעים בפרסומות של "דפי זהב".
שחקנים ודמויות

שאול (דב גליקמן): מוכר חמניות נוירוטי.
סוזי (סיגלית פוקס)
ניצה (שירה עמידן-אברמוביץ')
גרינשפן (דביר בנדק)
גרגורי (אלכסנדר סנדרוביץ'): עולה מברית המועצות, רופא ממורמר שנאלץ לעבוד כמוכר פרחים בחנות של שאול משום שלא הצליח למצוא בישראל עבודה כרופא.
ראפיק (ישי קרני)
ג'וני

ערך זה עוסק בקומדיית מצבים. אם התכוונתם לשיר של בר צברי, ראו .
| --- | --- |
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  יונתן קוניאק איציק כהן
 בימוי:  איתן ענר
 שחקנים:  יונתן קוניאק, איציק כהן, רוזינה קמבוס, דוידה קרול, אודליה מורה-מטלון
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  17
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הבירה ירושלים (JCS)
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (טלעד) שידורים חוזרים: הוט קומדי סנטרל ערוץ 24 החדש (11 באוקטובר 2020 - הווה)
 תקופת שידור מקורית:  25 באפריל 2002 – 17 באוגוסט 2003
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ג'וני היא קומדיית מצבים ישראלית, שהופקה על ידי חברת JCS עבור זכיינית הטלוויזיה טלעד, אשר שודרה בערוץ 2 בשנים 2002–2003. הסדרה עוסקת בקורותיו של ג'וני (נאג'י) מועלם (קוניאק), מעצב אופנה הומוסקסואל הגר ברמת גן בשכנות לאמו השתלטנית דוריס (איציק כהן). את הסדרה ביים איתן ענר.
את הסדרה יצרו יונתן קוניאק ואיציק כהן, והם גם מככבים בתפקידים הראשיים וגם שרים את שיר הנושא.
דמויות

ג'וני (נאג'י) מועלם (יונתן קוניאק): גיבור הסדרה. שמו המקורי הוא נאג'י, אך הוא לא מחבב אותו. הומוסקסואל נשי-סטריאוטיפי כבן 30 המתיימר להתפרנס מעיצוב אופנה, אך למעשה חי על חשבון אמו.
דוריס מועלם (איציק כהן): אמו הכוחנית והשתלטנית של ג'וני, ילידת עיראק בת 55. דוריס מתקשה להתמודד עם נטייתו המינית של בנה, ומקווה שיישא אישה ויקים משפחה. דוריס גם היא נושאת יומרות מקצועיות ללא כיסוי: לטענתה היא ספרית וקוסמטיקאית מדופלמת, אולם היא זה שנים לא עסקה במקצועות אלה לפרנסתה. לצד הופעתה הגרוטסקית, האיפור הכבד והבגדים הצבעוניים, מאופיינת דוריס במבטא עיראקי כבד ובביטויים בערבית-עיראקית-יהודית המתבלים את דיבורה.
פרידה (רוזינה קמבוס): ידידתה הקרובה של דוריס, ילידת רומניה שנמלטה יחד עם אמה לישראל ממשטר צ'אושסקו. הכירה את דוריס כאשר הצילה את חייה במבצע אנטבה. "פאם פאטאל" מזדקנת המחלקת את ימיה בין משחקי קלפים עם דוריס לבין חיזור אחרי גברים צעירים ממנה. לבושה באופן פרובוקטיבי המשדר מיניות בוטה, אף שנראה כי עברה את הגיל הראוי לכך. היא דוברת עברית במבטא רומני כבד, ולשונה קלוקלת, רצופת שגיאות, ולעיתים קרובות מכילה רמיזות מיניות למורת רוחה של דוריס. בכל פעם שהיא נכנסת היא אומרת "שלום בכל הנוכחות".
מיצי (מיימוּצה) (דוידה קרול): אמה הקשישה של פרידה, חירשת למחצה וסנילית כמעט לחלוטין (אם כי מפתיעה לעיתים באבחנותיה החדות בנוגע למתרחש סביבה), הנגררת אחרי בתה לכל מקום.
שרה'לה טישלר (אודליה מורה-מטלון): ידידתו הקרובה של ג'וני, ממוצא אשכנזי. ג'וני מקיים עם שרה'לה יחסי אהבה-שנאה. היא פולשת לדירתו ברגעים הבלתי מתאימים ביותר, והוא מנסה ככל יכולתו לגרש אותה משם, ועם זאת היא בעצם ידידתו הקרובה ביותר ואולי אפילו היחידה. נחשבת לקלת דעת ותמימה, ואולי אפילו טיפשה. סובלת מהשמנת יתר ומנסה לרזות ואף מצליחה. מושא שנאתה של דוריס, אשר לרוב קוראת לה "גברת מנחוסה" ו"שרה פרה". דוריס אף הרגה את אמה שפרה בכך שזרקה עליה עציץ ממרפסת ביתה.
דמויות > דמויות משנה

יחזקאל (ז'אק כהן): בעלה לשעבר של דוריס ואביו של ג'וני. יליד עיראק, בעל חנות לממכר שטיחים. מבוסס מאוד כלכלית, ודוריס חיה למעשה על חשבונו.
ניסו (דני שטג): אחיו הגדול של ג'וני שעבר לעבוד כעורך דין בדאלאס. לעיתים דוריס מתייחסת אליו כאל בנה האמיתי ונראה כי היא אוהבת אותו יותר מאשר את ג'וני. כאשר הוא מגיע לביקור בארץ דוריס בטוחה שהוא חוזר לתמיד, אך כאשר היא שומעת שהוא רוצה למכור את האופנוע היא מציעה ליעקב את כספה כדי ש"יישאר" לאופנוע קשר למשפחה, ובעקבות ריבים מתמשכים של ג'וני ודוריס הוא מגלה לניסו את התכנון.
יעקב (זהר ליבה): בחור צעיר ונאה מאוד, העובד במכולת של השכונה. אהוב לבו של ג'וני. מקיים עם ג'וני מערכת יחסים, ולבסוף נוטש אותו. בפרק האחרון של הסדרה הוא חוזר אליו כאשר מסתבר שהוא הרקדן החדש במסע ההופעות העולמי של דנה אינטרנשיונל שג'וני מצטרף אליו בתור המעצב. בכל פעם שיעקב מתקשר לג'וני, האחרון עונה "הלו יעקב" בפסקול הנלקח מהשיר "יעקב" של ההרכב ללדין.
עובדיה (יחזקאל עוזר): בן זוגה של דוריס. מנהל בנק עשיר כקורח, אך קמצן בצורה חולנית. גם הוא, כמו דוריס ויחזקאל, ממוצא עיראקי, ובשל כיעורו וקומתו הנמוכה מכונה לעיתים בלעג "הגמד מבגדאד".
פיני רהב (משה לניאדו): כתב במדור הרכילות "ציפורה" ורכלן לא קטן בעצמו, שמסבך את ג'וני כאשר שרהל'ה בּוֹדָה לו שהיא בהריון מג'וני, ולקראת סוף הסדרה בּוֹדָה לו שהיא וג'וני מתחתנים.
בסדרה התארחו ידוענים ישראלים אחדים, וכמה מהם הופיעו בתפקיד עצמם (או, ליתר דיוק, בפרודיה עצמית): גלית גוטמן, צביקה פיק, מרגלית צנעני, דנה אינטרנשיונל, ורדה רזיאל-ז'קונט, מורן אייזנשטיין, אילנה אביטל, תקווה עזיז ורבקה בכר.
בעקבות הסדרה

הסדרה התאפיינה בהצגה מוקצנת ואבסורדית של מצבים קומיים בחיי הגיבורים, והייתה פורצת דרך בכך שהדמות הראשית שלה הייתה הומוסקסואל מוצהר. כמו כן, היא זכורה בזכות ההקפדה הרבה על עיצוב התפאורה ולבוש הדמויות, באופן שיצר אופי ויזואלי ייחודי. מאפיין נוסף של הסדרה הוא הדיאלוגים השנונים, הרצופים משחקי מילים ורמיזות לתרבות ההומוסקסואלית.
ביוני 2003 הוקרן פרק מתוך הסדרה בפסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי "פריימליין" בסן פרנסיסקו וב"ניו-פסטיבל" בניו יורק.
במאי 2013 הסדרה שבה לשידורים חוזרים בערוץ הוט קומדי סנטרל.
ב-11 באוקטובר 2020 הסדרה שבה לשידורים חוזרים בערוץ 24 החדש.
לקריאה נוספת

פדבה, גלעד (2012). סיטקום שחור כחול-לבן עם עתיד ורוד: קאמפ, מזרחיות ו'טלוויזיית בורקאס' בקומדיית המצבים ההומואית הישראלית "ג'וני". עיונים בחקר התרבות 1: 213-243.
הערות שוליים

↑  סדרה קומית חדשה של טלעד, באתר הארץ, 10 באפריל 2002
↑  אביבה קרול, ‏הצלחה לטלעד: הסדרה הקומית "ג'וני" התקבלה לניו-פסטיבל 2003 בניו יורק, באתר גלובס, 21 באפריל 2003
קצרים, באתר הארץ, 1 במאי 2003
תיק סגור

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  שי כנות, רשף לוי
 כותבים:  רשף לוי
 בימוי:  שי כנות
 שחקנים:  דני גבע, אורי קלאוזנר ועמוס לביא.
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 חברת הפקה:  JCS
 בעלי תפקידים נוספים:  שאול מזרחי, וסיגלית פוקס.
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  2002–2003
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תיק סגור היא סדרת דרמה ישראלית בת עונה אחת ששודרה בערוץ 10, ועלתה לשידור ב-10 בפברואר 2002 והסתיימה ב-28 באפריל. העלילה מתרחשת בתחנת משטרה בבאר שבע. היא נוצרה על ידי התסריטאי רשף לוי שכתב את כל פרקיה, והבמאי שי כנות שביים את עשרת הפרקים הראשונים.
הסדרה שודרה בימיו הראשונים של ערוץ 10 (2002), והפקתה החלה עוד לפני שהערוץ עלה לשידור. היא הייתה התוכנית היקרה ביותר שהופיעה בלוח השידורים דאז (עלות הפקת כל פרק הייתה כ-100 אלף דולר). למרות הביקורות המשבחות הצליחה "תיק סגור" להניב בפרק הראשון רק 3.6% רייטינג ואחרי הפרק השלישי ירדה מלוח השידורים. כשנה לאחר מכן שודרה הסדרה מתחילתה ועד סופה אך עדיין לא הצליחה לסחוף קהל צופים גדול. בדצמבר 2006 שודרו כל פרקי הסדרה כרצועה לילית-יומית קבועה. רענן שקד, מבקר הטלוויזיה של ידיעות אחרונות, כינה אותה: "הסדרה הטובה ביותר שאתם לא רואים". דמותו של מנחם מדמוני המשיכה אחר כך לסדרה "הבורר", גם היא סדרה של רשף לוי ושי כנות. הסדרה שודרה שוב במלואה בערוץ yes קולנוע ישראלי בקיץ 2015.
פרטי עלילה

בני לוי (דני גבע) הוא חוקר תל אביבי ציני ושחצן, שמועבר לדרום עקב בעיות משמעת והתנהגות אלימה ומצוות למנחם מדמוני (אורי קלאוזנר), חוקר חביב, שמכיר את התושבים ומסתדר איתם בכל מצב. בין השניים מתפתחת מערכת יחסי עבודה טעונה, המושפעת מהבדלי האופי ביניהם. בכל פרק יוצאים השניים לחקור מקרה רצח ועוקבים צעד אחר צעד אחרי תנועותיו האחרונות של הקורבן. ככל שהחקירה מתקדמת, נאלצים השניים להתמודד עם חשודים אפשריים ועם תפניות מפתיעות. הם זוכים לגיבוי ממפקד היחידה, תורג'מן (עמוס לביא), ומשתפים בחקירות את חבריהם לתחנה. הצוות מורכב משלל דמויות: ריטה שוקרון כסגנית המפקד; שאול מזרחי כחוקר בצוות; וסיגלית פוקס כחוקרת מתחילה. עוד משתתפים: מרינה שויף, ולדימיר פרידמן, עדי טופול, נטע גרטי ומשה נאור.
שחקנים ודמויותיהם

בני לוי (דני גבע)
מנחם מדמוני (אורי קלאוזנר)
יוסי תורג'מן (עמוס לביא)
אמיל אוחנינה (שאול מזרחי)
ענת ארבלי (סיגלית פוקס)
רינה אקמן (ריטה שוקרון)
דימטרי זגנוב (ולדימיר פרידמן)
אורי פקר (משה נאור)
מיכל מדמוני (עדי טופול)
רונה חלפון (מרינה שויף)
אורן הקטן (אורן איסקוב)
דני הקטן (דניאל קזקוב)
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏החלה בצילומי סדרה ל"ישראל 10", באתר גלובס, 29 באוגוסט 2001
↑  רותה קופפר, הסדרה הכי טובה שלא ראיתם, באתר TheMarker‏, 27 במאי 2003
↑  רותה קופפר, כחול לבן מאדום לשחור, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2008
צוות התוכנית (מימין למעלה): סיגלית פוקס, עמוס לביא, אורי קלאוזנר, שאול מזרחי, משה נאור, ריטה שוקרון, ולדימיר פרידמן ודני גבע.
חיבור שקע-תקע

במרכז, שקע ישראלי משולב תקן ישן ותקן חדש, מימין תקע ישראלי תקן חדש, משמאל תקע ישראלי תקן ישן.
חיבור שקע-תקע הוא האמצעי הנפוץ לחיבור או ניתוק מהיר של מכשירי חשמל ביתיים ואחרים לרשת החשמל. לחיבור שני רכיבים עיקריים:
התקע הוא רכיב עטוף בחומר מבודד, המחובר למכשיר באמצעות כבל חשמלי. בתוך התקע, מחוברים גידי הכבל לאלקטרודות הבולטות מתוכו ומאפשרות התאמתו לשקע מתאים. האלקטרודות עשויות על פי רוב פליז או ניקל. תקעים חשמליים כוללים יציאה של שתי אלקטרודות לפחות - לחיבור קו המופע וקו האפס. בחלק מהתקעים קיימת אלקטרודה שלישית להארקה. קו המופע יהיה בפין הימני, האפס בשמאלי וההארקה בתחתון. ימין ושמאל כאן הם כאשר מסתכלים על התקע מאחור, כלומר במצב בו הוא מחובר לשקע. צבע הבידוד של המוליך של הפאזה בתקן הישראלי הוא חום (אדום בתקן הישן), ושל האפס - כחול (שחור בתקן הישן). קו ההארקה הוא בצבע ירוק צהוב. לעיתים קרובות ישנם תבליטים קטנים בחלקו הפנימי של התקע, בהם המופע (פאזה) מסומנת בסימן ~ (טילדה) או באות L, האפס בספרה 0 או באות N, וההארקה ב־⏚. תקעים למכשירים תלת-מופעיים (מערכת תלת-פאזית) מכילים שלוש אלקטרודות מופע.
השקע הוא הרכיב שאליו מחובר התקע, והוא תואם לתקע. המעטפת של שקעים חשמליים עשויה חומר מבודד, על פי רוב בקליט, ומכילה פתחים חריצים המתאימים לסידור האלקטרודות של התקע. השקע מחובר לרשת החשמל באמצעות מוליכים המחוברים לאלקטרודות פנימיות קפיציות, בעלות מבנה המותאם לעטיפת האלקטרודות של התקע, תוך יצירת שטח מגע משמעותי ביניהם. שקעים חשמליים עשויים להיות ניידים (כמו בקצהו של כבל מאריך) או נייחים. שקעים נייחים ניתנים להתקנה כמעט על כל משטח, בין אם מדובר בקיר, ריהוט או כל אלמנט יציב אחר. קיימים שקעים להתקנה בולטת על משטחים, אשר מכונים על הטיח (עה"ט), ושקעים להתקנה שקועה. כאשר מסתכלים על השקע המותקן, השקע מסודר בצורה כזו שהפאזה בצד ימין של השקע, האפס בצד שמאל, ולמטה ההארקה. צבע הבידוד של המוליך של הפאזה בתקן הישראלי הוא חום (אדום בתקן הישן), ושל האפס - כחול (שחור בתקן הישן). קו ההארקה הוא בצבע ירוק צהוב. לעיתים קרובות ישנם תבליטים קטנים בחלקו הפנימי של השקע, בהם הפאזה מסומנת בסימן ~, האפס בספרה 0, או באות N, וההארקה ב־⏚. שקעים למכשירים תלת-מופעיים (תלת-פאזי) מכילים שלוש אלקטרודות מופע.
בישראל

ברוב המתקנים הביתיים בישראל בשנות החמישים נעשה שימוש בשקעים ותקעים עם שני פינים המכונים גם תקע אירופי (סוג C). סוג זה של תקעים נמצא בשימוש עד היום לשם חיבור מכשירים בעלי בידוד כפול.
בתחילת שנות השישים אומץ תקן ישראלי לתקעים ושקעים עם שלושה פינים בפרופיל שטוח. תקן זה הוא ייחודי ובלעדי לישראל (סוג H). בשקעים אלו נוספה הארקה שלא הייתה קיימת בשקעים הישנים, אולם חסרונם של השקעים החדשים היה בזה שלא איפשרו חיבור התקעים הישנים בעלי שני הפינים העגולים (תקע אירופי C), והיה צורך להשתמש במתאמים מיוחדים. עם הזמן שונה התקן והוחל שימוש בשקעים בהם היה שינוי במכסה השקע, שני פתחים שהם שילוב של פתח שטוח ופתח עגול, שאיפשר גם חיבורם של תקעים עם שני פינים עגולים (תקע אירופי C).
בשנת 1989 אומץ תקן ישראלי (SI 32) חדש לתקעים - שלושה פינים בפרופיל עגול במקום שלושה פינים בפרופיל שטוח לאלקטרודות (ראו בתמונה למעלה). בתחילה הופצו שקעים המתאימים גם לתקן החדש (עם פתח שהוא שילוב של פתח שטוח ופתח עגול גם לפין ההארקה, ראו תמונה למעלה) ובשנת 2006 החלו להופיע התקעים החדשים עם שלושה פינים בפרופיל עגול, בעלי קוטר גדול מבעבר. יתרונם של הפינים העגולים הוא בכך שהם נותנים שטח מגע גדול יותר בהדקים של השקעים ומונעים התחממות של נקודות המגע, דבר המגביר את הבטיחות (במוסדות מסודרים לא מפיצים יותר תקעים בפרופיל שטוח). חסרונם בכך שאין אפשרות להכניס תקעים חדשים עם שלושה פינים עגולים לשקעים ישנים שבהם חור פין הארקה (שלישי תחתון) בפרופיל שטוח. החדשים לא ייכנסו גם לשקעים הישנים יותר, בעלי שלושה חורים בפרופיל שטוח. חוסר התאמה זה דורש שימוש במתאמים או מפצלים כדי לחבר תקע חדש לשקע ישן, שימוש בעייתי מבחינה בטיחותית.
בבתים ישנים ניתן למצוא גם תקעי BS-546 (סוג D) של 15 אמפר שנועדו למזגנים. שקע נוסף שניתן למצוא בישראל הוא שקע תלת פאזי בעל חמישה מגעים.
סוגי שקעים

במדינות שונות נעשה שימוש בשקעים ותקעים חשמליים שונים בצורתם. התקעים עם שלושת הפינים העגולים שבשימוש בישראל, ובגרסה דומה בתאילנד. תקעים עם שני פינים יכולים להתאים לשקעים במדינות רבות. תקעים עם שני פינים ממדינות רבות יתאימו גם לשקעים ישראליים (ראו בקישורים חיצוניים).
סוגי שקעים > שקע אוניברסלי

שקעים "אוניברסליים" או "רב-סטנדרטיים" נועדו להכיל שקעים מסוגים שונים. בתחומי שיפוט מסוימים, הם מפרים תקני בטיחות עבור שקעים.
סוגי שקעים > A

השקע הלא מוארק שנפוץ בארצות הברית. ידוע גם כ־NEMA 1-15 ומוגדר בתקן 6 ANSI/NEMA WD.
תקע לא מוארק מסוג A הומצא בשנת 1904 על ידי הארווי האבל השני והוא בעל שני פינים מקבילים שטוחים, שקעים ללא הארקה מסוג A אינם מותרים יותר בבניינים חדשים בארצות הברית ובקנדה, אך עדיין ניתן למצוא אותם בבניינים ישנים יותר.
שקע זה נחשב מסוכן יחסית, משום שהוא יצוק בקו זהה לקו הקיר ואינו משוקע. בזמן הוצאת התקע, הפינים חשופים עם חשמל "חי" למגע, ובמיוחד על ידי ילדים קטנים, בעלי אצבעות דקות.
סוגי שקעים > B

שקע מוארק שהוא השקע הביתי הנפוץ בצפון אמריקה. תקעים מסוג A יכולים להיכנס גם לשקעים מסוג B. ידוע גם כ־NEMA 5-15.
לתקעים מסוג A ו-B יש שני שיניים שטוחות ולעיתים יש חור בסמוך לקצה. החורים האלה נועדו למניעת החלקה של התקע מתוך השקע, כאשר לחלק מן השקעים ישנה בליטה שתופסת השקע למקומו.
שקע זה נחשב מסוכן יחסית, משום שהוא יצוק בקו זהה לקו הקיר ואינו משוקע. בזמן הוצאת התקע, הפינים חשופים עם חשמל "חי" למגע, ובמיוחד על ידי ילדים קטנים, בעלי אצבעות דקות.
סוגי שקעים > C

יורופלאג (Europlug) קיים בשני סוגים. האחד לשימוש לשימוש עד 2.5 אמפר ובשמו הרשמי CEE 7/16. זהו תקע לא מוארק שתוכנן להתאים לכל השקעים הנפוצים באירופה (למעט השקעים הבריטיים מסוג G). מתאים גם לשקעים ישראליים. שקעים מהסוג הזה אינם נפוצים ואינם תקניים במרבית המדינות.
סוג זה הוא התקע הנפוץ ביותר בעולם. לשני הפינים שרוולים מבודדים באורך 10 מ"מ.
הגרסה השנייה, שנועדה לשימוש עד 16 אמפר מסוג C (CEE 7/17), הפינים של שקע זה אינם מבודדים. שקעים מסוג N, המשמשים בברזיל ובדרום אפריקה, אינם תואמים לגרסת ה-16 אמפר של סוג C בגלל צורת התקע.
הגרסה השנייה של שקע זה נחשב מסוכן יחסית, משום שהוא יצוק בקו זהה לקו הקיר ואינו משוקע. בזמן הוצאת התקע, הפינים חשופים עם חשמל "חי" למגע, ובמיוחד על ידי ילדים קטנים, בעלי אצבעות דקות.
סוגי שקעים > D

שקע מוארק עם שלושה פינים גדולים יחסית ופין ההארקה בולט מעבר לשניים האחרים. זה היה התקן בבריטניה עד שנת 1962. הוא עדיין בשימוש במדינות שונות כגון הודו, נפאל ונמיביה. שמו הוא BS-546 (גרסת 5A).
שקע זה נחשב מסוכן יחסית, משום שהוא יצוק בקו זהה לקו הקיר ואינו משוקע. בזמן הוצאת התקע, הפינים חשופים עם חשמל "חי" למגע, ובמיוחד על ידי ילדים קטנים, בעלי אצבעות דקות.