stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניות המערכה מסדרת ניו יורק
בנייה

מימון אוניות המערכה אושר על ידי חוק מ-24 ביוני 1910, שהגדיר כי עלות האוניות לא תהיה יותר מ-6,000,000 דולר. החוק גם קבע מדיניות עבודה חדשה לבנייתן, אשר הציב מגבלות קפדניות על שעות העבודה ותנאי העבודה של עובדי המספנות. הוגשו הצעות רק עבור אוניית המערכה טקסס, ב-27 בספטמבר 1910, בעוד שאוניית המערכה ניו יורק, הייתה אמורה להיבנות על ידי מספנת הצי של ניו יורק. ההצעות נפתחו עבור טקסס ב-1 בדצמבר. בסופו של דבר זכתה חברת ניופורט ניוז לבניית ספינות בחוזה עם הצעה של 5,830,000 דולר. בנייתה של טקסס החלה ב-17 באפריל 1911, היא הושקה ב-18 במאי 1912 והסתיימה ב-12 במרץ 1914. ניו יורק הונחה ב-11 בספטמבר 1911, הושקה ב-30 באוקטובר 1912 והושלמה ב-15 באפריל 1914.
עד 1926, סדרת ניו יורק נחשבה למיושנת בהשוואה לאוניות מערכה אחרות בשירות, כך ששתי האוניות זכו לשיפוץ מלא. בעוד מספר אוניות מערכה אחרות בשירות, כולל יוטה ופלורידה, הוסבו לספינות אימונים או נגרטו, ניו יורק וטקסס נבחרו לעבור שיפוץ כדי להגביר את המהירות, השריון והחימוש שלהן, בהתאם לאמנת הצי של וושינגטון משנת 1922.
3,000 טונות של שריון נוספו להן להגנה מפני מטרות אוויריות וצוללות. מספר תותחי הנ"מ 3 אינץ' הוגדל ל-8, ושישה מתותחי ה-5 אינץ' הועברו לקזמטים חדשים על הסיפון הראשי. צינורות הטורפדו הוסרו בשלב זה. 14 הדוודים הפחמיים של Babcock & Wilcox שלהן הוחלפו בשישה דוודים מונעי נפט של Bureau Express והארובות התאומות הוחלפו לארובה אחת, מאחורי המבנה העליון הקדמי. במקום תרני סריג הותקנו חצובות, ועל החצובה הקדמית הותקן מגדל פיקוח. באמצע האוניות נבנה מגדל שהכיל בקרת אש נוספת לגיבוי המערכת על התורן הקדמי. מעוט חדש הותקן על גבי צריח מספר 3, ומנופים הותקנו משני צידי הארובה לטיפול בסירה ובמטוסים. נוספה הגנה נוספת לסיפון, והרוחב שלהן הורחב ל-106 רגל (32 מטר). נוספו להן בליטות נגד טורפדו. עם זאת, הבליטות הללו הקשו על התמרון במהירויות נמוכות, הן התגלגלו רע, ודיוק הירי שלהן הצטמצם בים סוער.
היסטוריית שירות > USS ניו יורק

זמן קצר לאחר כניסתה לשירות, ניו יורק הפכה לאוניית הדגל לכיבוש האמריקאי של וראקרוס ב-1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה, היא הפכה לאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה ה-9, בפיקודו של אדמירל משנה יו רודמן. היא נשלחה לתגבר את הצי הגדול הבריטי בים הצפוני, היא ניהלה תפקידי הסגר וליווי שיירות. היא באה פעמיים במגע עם צוללות גרמניות, ומאמינים כי הטביעה אחת בטעות. היא חזרה לארצות הברית בתום המלחמה, והחלה לקחת על עצמה תפקידי סיור והדרכה. ניו יורק הותקנה במכ"ם XAF בפברואר 1938, כולל הדופלקס הראשון של ארצות הברית כך שאנטנה אחת תוכל לשלוח וגם לקלוט.
היא הייתה חלק מסיורי הנייטרליות לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, ובילתה את תחילת המלחמה בליווי שיירות בין ניו יורק לאיסלנד. היא תמכה במבצע לפיד, פלישת בעלות הברית לצפון אפריקה, שם היא השביתה סוללות חוף המאיימות על הנחיתות בנובמבר 1942. היא נשארה בליווי שיירות ובאימונים במשך מספר שנים, עד שהועברה לצי האוקיינוס השקט בסוף המלחמה ותמכה בנחיתה על איוו ג'ימה בפברואר 1945, ולאחר מכן בפלישה לאוקינאווה באפריל 1945. היא נפגעה קלות מהתקפת קמיקזה בקרב זה. לאחר המלחמה, היא שימשה כספינת מטרה במהלך שני ניסויי פצצת האטום של מבצע פרשת דרכים, ולאחר מכן נחקרה על השפעותיה, לפני שהוטבעה כמטרה מול הוואי ב-1948.
היסטוריית שירות > USS טקסס

טקסס גם השתתפה בכיבוש וראקרוס במשך מספר חודשים ב-1914, לפני שערכה אימונים ושדרוגים כדי להפוך לאונייה הראשונה של הצי האמריקני שהרכיבה כלי נשק נגד מטוסים. היא ניהלה סיורי שיירות בתחילת מלחמת העולם הראשונה והייתה האונייה האמריקאית הראשונה שירתה על ספינה גרמנית במהלך משימת ליווי שיירה ב-1917. היא הצטרפה לאוניות מערכה אמריקאיות אחרות בתגבור הצי הבריטי לקראת סוף המלחמה והייתה נוכחת בכניעת הגרמנים. בתקופת בין המלחמות היא הפכה לאחת מאוניות המערכה הראשונות ששיגרו והפעילו מטוסים, ולעיתים קרובות החליפה את זמנה בין האוקיינוסים האטלנטי והשקט בתרגילי אימון.
היא הייתה חלק מסיורי הנייטרליות בתחילת מלחמת העולם השנייה ותמכה בנחיתות של בעלות הברית בצפון אפריקה, ולאחר מכן ניהלה משמרות ליווי שיירות לנמלים בצפון אפריקה ובאירופה במהלך 1943. ב-6 ביוני 1944, היא תמכה במבצע אוברלורד, שחיפה על נחיתות בעלות הברית בחופי נורמנדי, צרפת, במיוחד על קרב פואנט דו אוק. מאוחר יותר באותו חודש, ב-25 ביוני, היא תמכה בהפגזת שרבור ושם נפגעה בפגז ארטילריה גרמני. ביולי היא עברה לתמוך במבצע דרגון, פלישת בעלות הברית לדרום צרפת. לאחר תיקונים והכשרה נרחבים, היא עברה לאוקיינוס השקט ותמכה בפלישה לאיוו ג'ימה בפברואר 1945. לאחר מכן היא עברה לתמוך בנחיתות באוקינאווה באפריל. לאחר תום המלחמה, טקסס הושבתה, ובשנת 1948 היא הועברה לפארק הלאומי סן חסינטו והוסבה לספינת מוזיאון, שם נשארה עד 31 באוגוסט 2022. היא הועברה למבדוק יבש בגלווסטון, טקסס תמורת פרויקט שיקום של 35,000,000 דולר, המוערך שיימשך 12–18 חודשים. ביתה החדש בטקסס עדיין לא נקבע נכון למועד המעבר.
אוניות הסדרה

| שם האונייה | מס' הגוף | המספנה | הונחה | הושקה | כניסתה לשירות | הוצאה משירות | גורל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניו יורק | BB-34 | מספנת הצי של ברוקלין | 11 בספטמבר 1911 | 30 באוקטובר 1912 | 15 במאי 1914 | 29 באוגוסט 1946 | הושבתה ב-13 ביולי 1948; הוטבעה כמטרה, 8 ביולי 1948 |
| טקסס | BB-35 | ניופורט ניוז בניית ספינות | 17 באפריל 1911 | 18 במאי 1912 | 12 במרץ 1914 | 21 באפריל 1948 | הושבתה ב-30 באפריל 1948; משמשת כספינת מוזיאון |
צריחים 1 ו-2 על סיפון טקסס, מציגים את תותחי ה-14 אינץ'. סרת ניו יורק הייתה סדרת אוניות המערכה הראשונה של הצי האמריקאי שנשאה את התותח הכבד הזה.
ניו יורק בבנייה ב-1912
ניו יורק (מימין) במהלך האימונים ב-1932
טקסס בפארק הלאומי סן חסינטו, שם היא עגנה כספינת מוזיאון עד 2022
אוניית מערכה מסדרת ניו יורק על גב שטר של שני דולר אמריקאי משנת 1918.
ברונו פרננדו

ברונו אפונסו דויד פרננדש (בפורטוגזית: Bruno Afonso David Fernandes; נולד ב-15 באוגוסט 1998), הידוע גם בשם ברונו פרננדו (Bruno Fernando), הוא כדורסלן אנגולי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג.
קריירה בתיכון

פרננדו, שנולד בלואנדה, בירת אנגולה, החל לשחק כדורסל בעיר הולדתו. בזמן ששיחק באליפות העולם בכדורסל עד גיל 17 2014 עם נבחרת אנגולה הוא משך את עיני הסקאוטים בארצות הברית. בתחילת 2015 הוא הצטרף לאקדמיית מונטוורדה שבפלורידה. הוא התחייב לשחק כדורסל מכללות במדי אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט באפריל 2016, אך לאחר מכן החליט לדחות את המעבר למכללות ל-2017. בעונת 2016/17 הוא שיחק באקדמיית IMG בבראדנטון, פלורידה. באוקטובר 2016 התחייב פרננדו לאוניברסיטת מרילנד, לאחר שקיבל הצעות גם מאוניברסיטת אובורן, אוניברסיטת אלבמה ואוניברסיטת המדינה של פלורידה, בין היתר.
קריירת מכללות

פרננדו ערך את הופעת הבכורה שלו במרילנד ב-10 בנובמבר 2017, נגד אוניברסיטת סטוני ברוק, אז עלה מהספסל ורשם 10 נקודות, 2 ריבאונדים, אסיסט, חסימה וחטיפה ב-13 דקות משחק. הוא נבחר לפרשמן השבוע באזור ה-Big Ten ב-8 בינואר 2018, לאחר שרשם 17 נקודות ו-11 ריבאונדים מול אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ושיא קריירה של 21 נקודות בניצחון 91–73 על אוניברסיטת איווה. בעונתו הראשונה הוא העמיד ממוצעים של 10.3 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-1.2 חסימות למשחק, וזכה בתואר פרשמן העונה באזור. לאחר העונה הכריז פרננדו על מועמדותו לדראפט ה-NBA ‏2018 והשתתף ב-NBA Draft Combine, מחנה אימונים לקראת דראפט ה-NBA, אך פרש מהדראפט וחזר למרילנד לשנה נוספת.
קריירה מקצועית > אטלנטה הוקס (2019–2021)

פרננדו נבחר בבחירה ה-34 בדראפט ה-NBA ‏2019 על ידי פילדלפיה 76', והפך לשחקן האנגולי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA. עוד בערב הדראפט הוא הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס. ב-7 ביולי 2019 הודיעו ההוקס שהחתימו את פרננדו על חוזה. ב-24 באוקטובר 2019 ערך פרננדו את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כשעלה מהספסל בניצחון 117–100 על דטרויט פיסטונס עם שבע נקודות, שלושה ריבאונדים ושני אסיסטים. הוא הועבר לראשונה לקבוצת ליגת הפיתוח של אטלנטה, קולג' פארק סקייהוקס, ב-25 בנובמבר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הפיתוח באותו ערב. פרננדו החמיץ מספר משחקים בינואר 2020 בגלל מותה של אימו.
ב-20 ביוני 2021 הושעה פרננדו למשחק אחד ללא תשלום על עזיבת הספסל במהלך עימות בין ההוקס לפילדלפיה 76'.
קריירה מקצועית > בוסטון סלטיקס (2021–2022)

ב-7 באוגוסט 2021 הועבר פרננדו בטרייד משולש, שכלל גם את סקרמנטו קינגס, לבוסטון סלטיקס. ב-19 בנובמבר 2021 ערך פרננדו את הופעת הבכורה שלו במיין סלטיקס, קבוצת הפיתוח של בוסטון, וקלע ארבע נקודות.
קריירה מקצועית > יוסטון רוקטס (2022–2023)

ב-10 בפברואר 2022 הועבר פרננדו, יחד עם אנס קאנטר פרידום ודניס שרדר, ליוסטון רוקטס בתמורה לדניאל תייס.
ב-26 ביולי 2022 חתם פרננדו מחדש ברוקטס על חוזה דו כיווני. ב-2 באוקטובר המירו הרוקטס את חוזהו הדו כיווני לחוזה לארבע שנים בשווי 10.9 מיליון דולר. ב-19 באוקטובר הוא פתח לראשונה בחמישייה ורשם 7 נקודות, 9 ריבאונדים ו-7 אסיסטים בהפסד 107–117 לאטלנטה הוקס.
קריירה מקצועית > חזרה לאטלנטה (2023–הווה)

ב-9 בפברואר 2023 הועברו פרננדו וגאריסון מת'יוז לאטלנטה הוקס בתמורה לג'סטין הולידיי, פרנק קמינסקי ושתי בחירות סיבוב שני עתידיות.
קריירה בנבחרת הלאומית

פרננדו השתתף באליפות העולם בכדורסל עד גיל 17 2014 בדובאי, והעמיד ממוצעים של 9.1 נקודות, 10.6 ריבאונדים ו-2.7 חסימות למשחק במדי נבחרת אנגולה. בשנת 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה הבוגרת במסגרת הטורניר הקדם-אולימפי בבלגרד. ב-2016 הוא הוביל את אנגולה לזכייה באליפות אפריקה עד גיל 18 עם ממוצעים של 18.3 נקודות, 6.6 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק, וזכה בתואר ה-MVP מאתר Afrobasket.com.
ב-2018 הוא הצטרף לנבחרת הבוגרת למוקדמות האולימפיאדה. הוא לא שיחק במדי הנבחרת הלאומית עד 2022, אז חזר למוקדמות המונדובאסקט וסייע לנבחרתו להעפיל לגביע העולם בכדורסל 2023.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אטלנטה | 56 | 13 | 12.7 | 0.518 | 0.135 | 0.569 | 3.5 | 0.9 | 0.3 | 0.3 | 4.3 |
| 2020/2021 | אטלנטה | 33 | 0 | 6.8 | 0.409 | 0.000 | 0.682 | 2.4 | 0.3 | 0.1 | 0.1 | 1.5 |
| 2021/2022 | בוסטון | 20 | 0 | 2.9 | 0.500 | 1.000 | 0.800 | 0.8 | 0.2 | 0.0 | 0.2 | 1.0 |
| 2021/2022 | יוסטון | 10 | 0 | 9.4 | 0.707 | 0.000 | 0.579 | 4.0 | 0.3 | 0.1 | 0.8 | 6.9 |
| 2022/2023 | יוסטון | 31 | 4 | 11.7 | 0.516 | 0.000 | 0.682 | 3.9 | 1.0 | 0.2 | 1.0 | 4.1 |
| 2022/2023 | אטלנטה | 8 | 0 | 5.1 | 0.579 | 0.000 | 0.833 | 1.9 | 0.1 | 0.0 | 0.4 | 3.4 |
| קריירה |  | 158 | 17 | 9.5 | 0.527 | 0.133 | 0.639 | 3.0 | 0.6 | 0.2 | 0.4 | 3.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | אטלנטה | 6 | 0 | 2.0 | 0.667 | 0.000 | 1.000 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
| קריירה |  | 6 | 0 | 2.0 | 0.667 | 0.000 | 1.000 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
הערות שוליים

↑  "Bruno Afonso David Fernandes profile, Afrobasket U18 2016".
↑  "Bruno Fernando". NBA. נבדק ב-2023-07-27.
↑  סטאבס, רומן (2 באוקטובר 2016). "Angolan Bruno Fernando becomes Maryland basketball's first commit of 2017 class". וושינגטון פוסט (באנגלית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Four-star center Bruno Fernando commits to SMU". ספורטס אילוסטרייטד (באנגלית). נבדק ב-2023-07-27.
↑  סטאבס, רומן (10 בנובמבר 2016). "Maryland basketball officially signs 2017 prospects Bruno Fernando, Darryl Morsell". וושינגטון פוסט (באנגלית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Stats - Maryland Terrapins". אוניברסיטת מרילנד (באנגלית). נבדק ב-2023-07-27.
↑  "Maryland, Ohio State Earn Weekly Men's Basketball Honors: Buckeyes' Keita Bates-Diop earns Player of the Week award; Terrapins' Bruno Fernando named Freshman of the Week". Big Ten (באנגלית). CBS Interactive. 8 בינואר 2018. אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2018. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פיליפס, סקוט (28 במאי 2018). "Maryland big man Bruno Fernando withdraws from 2018 NBA Draft". NBC Sports. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Maryland's Bruno Fernando drafted 34th overall, will be traded to the Hawks". וושינגטון פוסט (באנגלית). נבדק ב-25 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Atlanta Hawks Acquire Draft Rights To Bruno Fernando From 76ers". אטלנטה הוקס. 6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Atlanta Hawks Sign Bruno Fernando". אטלנטה הוקס. 7 ביולי 2019. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Trae Young has 38 points, Hawks beat Pistons 117-110". ESPN. 24 באוקטובר 2019. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hawks' Bruno Fernando: Remains out Tuesday". CBS Sports. 13 בינואר 2020. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hawks' Bruno Fernando suspended and 76ers' Joel Embiid fined". NBA. ארכיון מ-11 באוקטובר 2021. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Celtics Acquire Dunn, Fernando in Three-Team Trade". בוסטון סלטיקס. 7 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Celtics Re-Acquire Daniel Theis in Four-Player Deal with Rockets". בוסטון סלטיקס. 10 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rockets Re-Sign Bruno Fernando". יוסטון רוקטס. נבדק ב-2023-07-27.
↑  "Rockets agree to four-year deal with Bruno Fernando". HoopsHype.com. 2 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rockets vs. Hawks - NBA Box Score - October 19, 2022". ESPN. נבדק ב-2023-07-27.
↑  "Rockets Complete Four-Player Trade with Atlanta". יוסטון רוקטס. 9 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Angola set to face endless challenges at FIBA AfroBasket 2017". פיב"א. נבדק ב-2023-07-27.
↑  "EUROBASKET NEWS". eurobasket.com. נבדק ב-2023-07-27.
↑  "What can the first Angolan in the NBA bring to the table in Window 4?". פיב"א. נבדק ב-2023-07-27.
פרננדו (משמאל) וג'ורדן מקריי ב-2019
איירבוס בלוגה

הטענת רכיב תחנת החלל הבינלאומית "קולומבוס" בנמל התעופה של ברמן
המטוס בתקופה בה כונה "סופר טראנספורטר"
איירבוס בלוגה בשנת 2005
איירבוס בלוגה (באנגלית: Airbus Beluga) מכונה גם איירבוס A300-600ST, הוא מטוס מטען מתוצרת יצרנית המטוסים האירופית איירבוס. המטוס הוא מטוס איירבוס A300-600 בו הורחב בטן המטוס בצורה משמעותית על מנת שיוכל לשאת מטענים גדולים במיוחד.
ממטוס זה נבנו חמש יחידות, והן משמשות את איירבוס להעברת חלקי מטוסים בין מפעליה הפזורים בצרפת, גרמניה, ספרד, ובריטניה. בתחילה נקרא המטוס "סופר טראנספורטר" (Super Transporter), אולם בהמשך שונה שם המטוס לשמו באנגלית של הלבנתן הלבן, "בלוגה".
פיתוח

כשנוסדה איירבוס ב-1970 הוסעו רכיבי המטוסים המיוצרים במספר מדינות בכבישים. בשנת 1972 רכשה איירבוס ארבעה מטוסי בואינג 377 שעברו הסבה דומה, ומכונים "סופר גופי" (Super Guppy).
בשנת 1991 החלו החברות דיימלר-קרייזלר איירוספייס ו-Aérospatiale, שתי השותפות העיקריות של איירבוס, בפיתוח מטוס שיחליף את הבואינג 377. המטוס שתוכנן היה זהה ל-A300 בכנפיים, מנועים, כן הנחיתה, וחלקו התחתון. אולם כדי שיוכלו להכניס מטענים מבלי לנתק את המערכות ההידראוליות, הועבר תא הטייס לתחתית המטוס. כמו כן חוזק מבנה הזנב כדי לשמור על יציבות המטוס.
בניית המטוס החלה בספטמבר 1992, וטיסת הבכורה התקיימה ב-13 בספטמבר 1994. לאחר 335 שעות של מבחנים, קיבל המטוס את אישור הרשויות באוקטובר 1995.
המטוס משמש להעברת רכיבי המטוסים להרכבה הסופית בטולוז או המבורג. במשך השנים שמשו המטוסים להעברת מגוון רחב של מטענים מיוחדים, בהם רכיבי תחנת חלל, מכונות, ומסוקים.
נפח תא המטען גדול יותר מהC-5 גלקסי והאנטונוב 124, אולם המטוס מוגבל לנשיאת מטען של עד 47 טון, בהשוואה לגלקסי היכול לשאת 122.5 טון, והאנטונוב 124 המסוגל לשאת 150 טון. למרות גודלו, המטוס לא מסוגל לשאת את חלקי ה-A380 המועברים לרוב על גבי ספינות.
בשנת 1999 נשא המטוס את ציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם", מפריז לטוקיו. גובה הציור היה גדול בשביל הבואינג 747, והוא הועבר בתוך מכולה מיוחדת במטוס.
מטוס איירבוס בלוגה XL אמור להחליף אותו ובשנת 2020 הוא ביצע את הטיסה הראשונה.
מפרט טכני

|  | A300-600ST‏ |
| --- | --- |
אורך: 56.15 מטר
מוטת כנפיים: 44.84 מ'
גובה: 17.24 מ'
שטח כנפיים: 122.40 מ'
קוטר: 3.95 מ' בתא המטען  7.1 מ'
משקל ריק: 86 טון
משקל המראה מרבי: 155 טון
טווח (עם 40 טון מטען): 2779 ק"מ
טווח (עם 26 טון מטען): 4632 ק"מ
הנעה: שני מנועי  CF6-80C2A8 תוצרת ג'נרל אלקטריק
קיבולת מטענים: 47 טון
קיבולת דלק: 23,860 ליטר
נפח מטענים: 43,000 מ"ק
אורך מסלול מינימלי: 2,324 מ'
צוות: 2
הערות שוליים

↑  ראו איירבוס בלוגה העביר את הציור החירות מובילה את העם ליפן
↑  ראו מפרט המטוס באתר איירבוס
איירבוס בלוגה XL

איירבוס בלוגה XL הוא מטוס תובלה רחב גוף המבוסס על מטוס A330-200 שנועד להחליף את איירבוס בלוגה. לדגם XL סיומת גוף הדומה בחלקה לדגם הקודם. פיתוח, בניה ותפעול מבוצע על ידי חברת איירבוס להובלת חלקי מטוסים גדולים מדי.
הפרויקט הושק בנובמבר 2014 ומתוכנן שיהיה בעל קיבולת גבוהה יותר ב-30% מהדגם הקיים. ה-XL מסוגל לספק שתי קונסולות כנף A350 XWB במקום אחת. סיום עבודות העיצוב הוכרז ב-16 בנובמבר 2015. ההרכבה הסופית החלה בשנת 2017.
הטיסה הראשונה (טיסת מבחן) שהמטוס ביצע הייתה ב-19 ביולי 2018, בידי הטייס כריסטוף קל, טייס המשנה ברנרדו סאייס-בניטו הרננדז ומהנדסת הטיסה ג'ין מישל פן. המטוס המריא בשעה 14:21 שעון מקומי ונחת בהצלחה בשדה התעופה בטולוז, בלגנאק, צרפת, הטיסה נמשכה 4 שעות ו-11 דקות.
ב-9 בינואר 2020 נכנס לשירות פעיל כאשר ביצע המטוס את הטיסה המבצעית הראשונה.
מאפיין השוואתי

| נתונים | איירבוס בלוגה XL | איירבוס בלוגה |
| --- | --- | --- |
| כושר נשיאה | 53 טון | 47 טון |
| אורך | 63.10 מטר | 56.15 מטר |
| מוטת כנפיים | 60.30 מטר | 44.84 מטר |
| גובה | 18.90 מטר | 17.24 מטר |
| קוטר המטוס | 8.80 מטר | 7.10 מטר |
| טווח טיסה | 4,074 ק"מ | 2,779 ק"מ |
| משקל המראה מרבי | 227 טון | 155 טון |
| משקל נחיתה מרבי | 187 טון | --- |
| מנועים | רולס רויס טרנט 700 | 2 × ג'נרל אלקטריק CF6-80C2A8, 232-2276 kN |
הערות שוליים

↑  «Beluga XL programme achieves design freeze» Airbus, 16 September 2015
↑  «Крупнейший грузовой самолёт Airbus совершил первый полет» // Бизнес Цензор, 19 июля 2018
↑  Самолет Airbus BelugaXL совершил первый полет // Популярная механика, 19 июля 2018
↑  «Flying whale: Airbus BelugaXL takes flight» New Atlas, July 20, 2018
↑  המטוס המוזר והמדהים שלעולם לא תטוסו בו, באתר כלכליסט, 14 בינואר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יאלטה

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם לוועידה, ראו .
הטיילת של יאלטה (נאברז'נה) עם מלונות, בתי קפה ומסעדות
ארמון ליבדיה, הממוקם בכפר בשם זה, ושימש לוועידת יאלטה במלחמת העולם הII
הרכבל ביאלטה
קן הסנונית ליד יאלטה, נבנה בסגנון נאו-גותי ב-1912 לפקודתו של הברון הגרמני סטנגל, ועל פי עיצוב האדריכל הרוסי א. שרווד
יאלטה (באוקראינית ורוסית: Ялта, בטטרית של קרים: Yalta) היא עיר בחצי האי קרים בדרום אוקראינה (דה יורה), על החוף הצפוני של הים השחור. העיר נוסדה על חורבות יישוב דייגים יווני עתיק שנקרא "חוף מבטחים" (γιαλος - יאלוס ביוונית).
העיר בנויה על לשון יבשה הפונה דרומה עמוק אל תוך הים השחור, ומוקפת בהרים מיוערים. האקלים באזור הוא ים תיכוני ממוזג, וסביב העיר יש מטעי זיתים וכרמים. המונח 'יאלטה רבתי' משמש לתיאור אזור החוף הדרומי של חצי האי קרים, מגדת הנהר פורוס, ועד העיר גורזוף.
אקלים

מכיוון שיאלטה שוכנת מדרום להרי האי קרים, והיא סגורה בתוך חצי גורן של גבעות, האקלים בה ממוזג. בפברואר הטמפרטורה הממוצעת מגיעה ל-4°C. נדיר לראות שלג במקום, ושכבות השלג הדקות, אם ישנן, נמסות במהירות. ביולי, מגיעה הטמפרטורה הממוצעת ל-24°C. בגלל הקרבה לים השחור, ובזכות רוחות הבריזה הקלות המנשבות באזור, העיר כמעט אינה מתחממת, אלא לעיתים נדירות ביותר. השמש מאירה בממוצע 2,250 שעות, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13°C.
היסטוריה > עד למאה ה-20

קיום היישוב ביאלטה נרשם לראשונה בידי גאוגרפים ערבים מן המאה ה-12 אשר תיארו את המקום כישוב דייגים ביזנטי עם נמל.[דרוש מקור] במאה ה-14 המקום שימש כתחנת מסחר של ספני ג'נובה, לאורך חופי קרים ונודע בשם אטליטה או גאליטה. ב-1475 המקום נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית, וסופח למחוז שנקרא אייאלת קיף (או 'פאודיסיה'), בעוד האזור שמצפון ליאלטה נותר עצמאי בחלקו במשך שנים רבות ונקרא חאנות קרים. ב-1778 תושביה היוונים של יאלטה גורשו למריופול, אך חלקם נותרו בכפר סמוך אשר הם יסדו, שנקרא אף הוא יאלטה. האימפריה הרוסית סיפחה את יאלטה אליה בשנת 1783, יחד עם שאר חצי האי קרים, דבר שהוביל למלחמת רוסיה טורקיה בשנים 1787-1792.
בשנת 1894 בסמוך לעיר הוקם יקב מסנדרה הפועל עד היום.
במאה ה-19 המקום שימש כעיירת נופש וקיט לבני האצולה הרוסית. הסופר הנודע לב טולסטוי בילה שם מספר חופשות קיץ, ואנטון צ'כוב קנה שם ב-1898 את האחוזה הלבנה ("בלאיה דאצ'ה") בה התגורר עד 1902. העיר יאלטה היא המקום המתואר בסיפורו הקצר של צ'כוב, 'האשה והכלב' ובמחזה המפורסם שלו 'האחיות. שם העיר נקשר גם עם בית המלוכה הרוסי, כאשר ב-1889 הצאר אלכסנדר השלישי בנה את ארמון מסאנדרה מעט צפונה לעיר, וב-1911 הצאר ניקולאי השני בנה מערבית לעיר את ארמון ליבאדיה.
היסטוריה > במאה ה-20

במאה ה-20 שימשה יאלטה כעיר הקיט והנופש העיקרית לאזרחי ברית המועצות. בשנת 1920 לנין הכריז על חשיבותה הרפואית של המנוחה למעמד העובדים (פרולטריון), ועל אזור יאלטה כמתחם שנועד לצורך זה במיוחד. תנועת אזרחים בברית המועצות לא הייתה פשוטה ומעטים בלבד, בעיקר מיוחסי השלטון, הורשו להגיע ולנפוש לחוף הים השחור. סטלין השתמש בארמון מסאנדרה כארמון הנופש הפרטי שלו.
ב-4 בנובמבר 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, נורו למוות על ידי הנ.ק.ו.ד., כל האסירים הפוליטיים בבית הכלא שביאלטה, וזאת יום לפני כיבוש העיר על ידי הגרמנים. העיר שוחררה בשנת 1944 על ידי כוחות הפרטיזנים בפיקוד של לאוניד ויכמן. בסוף מלחמת העולם השנייה הגיעה העיר לכותרות בהיותה מקום הכינוס של מנהיגי בנות הברית בוועידת יאלטה.
היסטוריה > מאז התפרקות ברית המועצות

בעקבות התפרקות ברית המועצות סבלה יאלטה ממשבר כלכלי, שנבע מכך שאזרחי רוסיה ואוקראינה ברובם התרוששו, בעוד העשירים המעטים נסעו לערי קיט באירופה ובטורקיה. העיר הפכה לנמל מעבר, בעיקר לנוסעים באוניות, ובהיותה תחנת קצה למסילה הארוכה ביותר באוקראינה. בעיר מלונות, חופים, בתי תיאטרון וקולנוע, ותעלה ציורית, שלאורכה טיילת.
בשנת 2014 סופח חצי האי קרים לפדרציה הרוסית, וכך גם העיר. רבים מהמפעלים ומהעסקים בעיר הולאמו (כך גם יקב הווינטג' הנודע "מסנדרה"). הענף הרווחי ביותר של העיר הוא תיירות וזה נמצא בירידה מתמדת מאז הסיפוח, לנוכח האיסורים שהטיל האיחוד האירופי על מכירת חבילות טיולים לאזור ועצירת ספינות תענוגות השטות עם דגל האיחוד בנמלי ילטה.
במהלך התפרצות מגפת הקורונה ברוסיה, נודע כי ראש עיריית יאלטה, איוואן אימגרונט, חלה בנגיף COVID-19 וב-18 באוקטובר 2020 הלך לעולמו לאחר שמצבו החמיר.
אתרים בעיר

הטיילת החדשה (נברז'נאיה) - חודשה ב-2003.
הכנסייה הארמנית
הכנסייה הקתולית, קתדרלת נבסקי וארמון ליבאדיה (כולם פרי תכנון האדריכלים הרוסים המפורסמים נ. קרסנוב ופ. טרבניוב)
הרכבל של יאלטה - המובילה לגבעת דרסן, ממנה ניתן לצפות על החוף
מלון טאוריקה המשוחזר - הראשון באימפריה הרוסית עם מעלית
קתדרלת נבסקי וארמון ליבדיה - (שניהם פרי תכנונו של קרסנוב)
בניין משרד הביטחון לשעבר (סגנון גותי)
גן החיות של יאלטה
המוזיאון הימי (האקווריום) של יאלטה - ובו דולפינים קטנים.
מוזיאון בית צ'כוב
מוזיאון בית לסיה אוקראינה
גן ציבורי - גן המעשיות
בית המלחין א ספנדיארוב
פסל אלכסנדר השלישי - נחנך ב-2017
ובסביבת יאלטה:
הגן הבוטני ניקיטסקי (הוקם בשנת 1812)
ארמון ליבדיה
ארמון מסנדרה ובתי היקב
מרכז הילדים הבינלאומי בגורזוף
הר פטרי והרכבל
ארמון ורונצוב
קן הסנונית
היהודים

בגלל מיקום ארמון המלוכה של הצאר, הוגבלה נוכחות היהודים, ובין 1860 ועד 1893 נאסרה ישיבתם בעיר כלל. החל מ-1893 הותר אך ורק ליהודים הרשומים כתושבי רוסיה, ואשר להם אישור לנוע ברחבי המדינה להתיישב שם. האחרים - כולל זקנים וחולים שהגיעו למקום לצורך רפואי, גורשו. ב-1897 היו 1,025 יהודים כ-8% מן האוכלוסייה. ב-1926 היו 2,353 יהודים בעיר שהם כ-6% מתושביה (גידול במספר, אך ירידה ביחס לאוכלוסייה הכללית). עם הכיבוש הגרמני בסוף 1941, היהודים רוכזו בגטאות. ב-16 וב-17 בדצמבר 1941, נרצחו כ-1500 יהודים בגטאות אלו..
בסוף מלחמת העולם השנייה הגרמנים שידרו הודעה על "הוועידה היהודית ביאלטה" כשכוונתה לבנות הברית.
כיום יש במקום מרכז קהילתי יהודי וארגון "חסד נפתול" וכן בית חב"ד.
ערים תאומות

צרפת ניס, צרפת
הערות שוליים

↑  פוטין הבטיח ולא קיים: בקרים חיים באי-ודאות, באתר ynet, 20 בינואר 2015
↑  אסיר ציון לשעבר, דוד שרייר פטרוב, כתב רומן אוטוביוגרפי בחלקו, על נעוריו ביאלטה בזמן מלחמת העולם השנייה, בשם "סתיו ביאלטה"
↑  על התגובה הגרמנית לקראת ההפסד מתוך הספר המכוון: האויב היהודי (אנגלית)
↑  על יהודי ילטה (אנגלית)
↑  העיתון הצופה מפרסם מאמר הרב מיאלטה כולל תמונת הקהילה המקומית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552516305171  GND: 4028454-2  LCCN: n79125132  MusicBrainz: fdacd3ea-b1b8-45dd-bc8e-8cc22a9a522f  NARA: 10045718  NKC: ge397964  NSK: 000249891  SUDOC: 027505375  VIAF: 136032988   WorldCat (עם VIAF): 136032988