stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמי תורג'מן
ביוגרפיה > באזרחות

לאחר שחרורו מצה"ל עסק בייעוץ ביטחוני לתעשיות ביטחוניות, ובין השנים 2018-2017 שימש כחוקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון.
בנובמבר 2018 מונה לתפקיד יו"ר חברת נגה - ניהול מערכת החשמל בע"מ (בשמה הקודם: "ניהול מערכת בע"מ"), חברה ממשלתית שהוקמה במסגרת הרפורמה במשק החשמל לשם ניהול מערכת החשמל הארצית. תורג'מן כיהן בתפקיד במשך שתי כהונות, וכהונתו השנייה הסתיימה ב-18 בינואר 2025; הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות החליטה לאחר בדיקה של יחסי הדירקטוריון וההנהלה, שלא להאריך את מינויו של תורג'מן לכהונה שלישית, מבלי לפסול את אפשרות הארכת כהונתו בשלושה חודשים נוספים ככל שהדבר נדרש להבטחת יציבות החברה.
ב-5 למרץ 2025 הרמטכ"ל ה-24, רב-אלוף אייל זמיר, הקים צוות מומחים בראשות תורג'מן כדי לבחון מחדש את תחקירי 7 באוקטובר של צה"ל, ולהציג לו את הממצאים. בנוסף הצוות כולל את מפקד חיל האוויר לשעבר האלוף במילואים עמיקם נורקין, מפקד חיל הים לשעבר האלוף במילואים אלי שרביט, ולצידם בכירים נוספים כמו תת-אלוף במילואים עופר לוי וקציני מודיעין.
השכלה וחיים פרטיים

תורג'מן בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
הוא נשוי ואב לחמישה ילדים. מתגורר עם משפחתו בגבעת עדה. בתו גל שירתה בין היתר כעוזרת לדובר צה"ל ועוטרה במהלך שירותה באות מצטיין הרמטכ"ל.
הערות שוליים

↑  רון בן ישי, מוטב מאוחר: השריון עושה היסטוריה, באתר ynet, 4 ביולי 2008
↑  מתן צורי, אלוף פיקוד הדרום: חמאס הופתע מאופן הפעלת הכוח בצוק איתן, באתר ynet, 11 במאי 2015
1 2  ליאור גוטמן, החברה שתנהל את מערכת החשמל יוצאת לדרך, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2018
1 2  פרטי הדירקטורים של החברה, בדוח הכספי של חברת ניהול מערכת לשנת 2019
↑  [https://www.washingtoninstitute.org/experts/sami-turjeman פרופיל סמי תורג'מן, באתר מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון
↑  חברי הדירקטוריון של החברה, באתר חברת נגה - ניהול מערכת החשמל בע"מ
↑  יובל שדה, אחרי התפטרות המנכ"ל - רשות החברות פתחה בבדיקה על התנהלות חברת נגה, באתר כלכליסט, 16 בדצמבר 2024
↑  צבי זרחיה, נפסל מינויו של סמי תורג'מן לקדנציה שלישית כיו"ר נגה, באתר כלכליסט, 21 בינואר 2025
↑  יואב זיתון, תוכניות זמיר נחשפות - וגם המינויים | זו הביקורת החריפה של האלוף החדש במטכ"ל, באתר ynet, 5 במרץ 2025
הפשיטה (סרט, 2011)

| --- | --- |

 בימוי:  גארת' אוונס 
 הופק בידי:  Ario Sagantoro 
 תסריט:  גארת' אוונס 
 עריכה:  גארת' אוונס 
 שחקנים ראשיים:  איקו אואיס Donny Alamsyah ג'ו טסלים Yayan Ruhian 
 מוזיקה:  מייק שינודה 
 מדינה:  אינדונזיה 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, Eagle Pictures, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 ביולי 2012 
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אינדונזית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט אמנויות לחימה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  ג'קרטה, אינדונזיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   raid
 סרט הבא:  The Raid 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפשיטה הוא סרט מותחן פעולה אינדונזי משנת 2011, שנכתב בוים ונערך בידי גארת' אוונס(אנ'). הסרט מתאר חוליה של המשטרה הלאומית של אינדונזיה שפושטת על מתחם דירות של ברון סמים בשכונת העוני של ג'קרטה, מוקפת בידי פושעים ונאלצת להילחם במתחם.
בהקרנת הבכורה הבינלאומית של הסרט בפסטיבל הסרטים של טורונטו, הסרט קיבל ביקורות חיוביות. שם הסרט שונה ל-The Raid: Redemption (הפשיטה: הגאולה) בארצות הברית כי החברה המפיצה לא הצליחה להשיג זכויות על השם. השינוי גם איפשר לאוונס לתכנן סרטים עתידיים בסדרה.
סרט המשך בשם הפשיטה 2 יצא לאקרנים ב-2014. הפקתו של סרט שלישי נשקלה, אך הוחלט שלא להתקדם עם הפרויקט.
עלילה

ראמה, קצין בחיל החטיבה הניידת, מצטרף לחוליה בת 20 איש בראשות סמל ג'אקה וסגן וואהיו לפשיטה על מתחם דירות במטרה לעצור את ברון הפשע טאמה ריאדי. ריאדי מנהל את המתחם יחד עם סגניו אנדי ומאד דוג, ומאפשר לפושעים ומכורים לשכור חדרים תחת חסותו. הצוות מצליח לחמוק ללא שיתגלו אל הקומה הראשונה ונלחם בהצלחה בדיירים שונים. הם פוגשים גם דייר שומר חוק בשם גופר שמעביר תרופות לאשתו החולה. כאשר הם ממשיכים לקומה הששית הצוות מתגלה בידי שני תצפיתנים צעירים, שאחד מהם מספיק להפעיל את האזעקה לאחר שהשני נורה.
טאמה מזעיק תגבורת. זוג צלפים מחסל את השוטרים השומרים על החלק החיצוני של הבלוק, וקבוצת חמושים הורסת את הרכב בו הגיעה החולייה. כשהם מנצלים את הכאוס שמשתרר, אנשיו של טאמה משיבים לידיהם את השליטה בחמש הקומות הראשונות. לאחר מכן מודיע טאמה במערכת הכריזה כי השוטרים הנותרים ממוקמים בחדר המדרגות בקומה הששית, ומבטיח מגורי קבע למי שיחסל אותם. וואהיו מתוודה בשלב זה בפני ג'אקה כי הוא זה שיזם את המשימה לחסל את טאמה, שנמצא בקשרים קרובים עם בכירי משטרה כולל וואהיו עצמו. המשימה אינה מאושרת בידי הפיקוד של המשטרה, ולא תבוא תגבורת לחלץ אותם. מרבית חברי הצוות הנותרים מחוסלים בידי חמושים שאורבים להם מלמעלה.
השוטרים הנותרים נסוגים לדירה ריקה, וראמה משתמש בגרזן כדי על מנת ליצור חור ברצפה כדי שהצוות יוכל לעבור לקומה שמתחת. לאחר שהם נופלים לקומה למטה הצוות נאבק באנשים של טאמה, מאבד שלושה אנשים, ושוטר בשם בואו נפצע קשה. ראמה משתמש במקרר ומכל פרופאן כדי לבנות מטען חבלה מאולתר שהורג את אנשיו של טאמה הנוכחים במקום. כשקבוצה נוספת מתקרבת, אנשי הצוות הנותרים מתחלקים לשתי קבוצות: ג'אקה, וואהיו ושוטר בשם דאגו נסוגים לקומה השלישית, בעוד ראמה ובואו ממשיכים מעלה.
לאחר שנלחמו בקבוצת חמושים, ראמה ובואו מצליחים לאתר את דירתו של גופר, שנעתר בחוסר רצון להסתיר אותם. כנופיה סורקת את הדירה, אך לא מצליחה למצוא אותם. ראמה מטפל בפצעיו של בואו, ויוצא כדי לחפש את הקבוצה של ג'אקה. הוא נתקל בכנופיה שחפשה אחריהם בדירה, והורג את כולם לאחר קרב ממושך. בקומה הששית הוא פוגש באנדי, שהרג שנים מאנשיו של טאמה. מתברר שאנדי הוא אחיו המנוכר של ראמה, שנרשם למשימה בהוראתו של אביו כדי לחפש אחריו. ראמה מסרב לעזוב את הבניין ללא חבריו, ואילו אנדי מסרב לנטוש את חיי הפשע להם הורגל. ראמה נפרד מאחיו כדי לחפש את יתר חברי הצוות.
'מאד דוג' מגלה את ג'אקה וחבורתו בקומה הרביעית. וואהיו ודאגו נמלטים, ומאד דוג מאתגר את ג'אקה לקרב ללא כלי נשק, בסופו הוא מחסל את ג'אקה. טאמה מגלה את בוגדנותו של אנדי באמצעות מצלמות האבטחה, תוקף ופוצע אותו. ראמה מתאחד שוב עם וואהיו ודאגו, והם עולים לקומה ה-15 כדי להילחם בטאמה. במהלך הדרך ג'אקה נפרד מהם כשהוא מגלה שמאד דוג מענה את אנדי. מאד דוג מאפשר לראמה לשחרר את אנדי ונלחם בשניהם, והם מצליחים להרוג אותו בסיומו של קרב ארוך.
בינתיים, וואהיו ודאגו מתעמתים עם טאמה. וואהיו הורג במפתיע את דאגו, ולוקח את טאמה כבן ערובה. טאמה מתגרה בוואהיו ומספר לי כי ידע שהם עתידים לפשוט על הבניין, כי יוזם הפשיטה הוא מפקדו המושחת וואיהו ראזה, ושוואיהו עתיד להיהרג גם אם ייברח מהבניין. וואיהו הנואש הורג את טאמה ומנסה להתאבד, אך מגלה כי הכדורים באקדחו נגמרו. אנדי מסייע לראמה לברוח עם וואהיו עצור בידיו, ואף מספק לו הקלטות של הפקידים המושחתים אתם היה טאמה בקשר. ראמה מבקש מאנדי לחזור הביתה, אך אנדי מסרב וטוען שממקומו בעולם הפשע הוא יכול להגן עליו. אנדי חוזר אל הבלוק ומחייך.
שחקנים

איקו אוואיס - ראמה אחד מחבריי החוליה שפושטת על הבניין של טאמה
ג'ו טאסלים - ג'אקה הסמל שמוביל את היחידה בפשיטה
ריי סאטפי - טאמה ריאדי ברון סמים והבוס של המתחם אליו מתבצעת הפשיטה
יאיין רוחיאן - מאד דוג לוחם מיומן ואחד משני סגניו של טאמה
דוני אלמסיה - אנדי אחד משני סנגיו של טאמה, אחיו הגדול של ראמה
יאנג דרמוואן - גופר דייר בבניין שמטופל באישה חולה
פייר גראנו - וואהיו הסגן שמארגן את הפשיטה
אקה רחמדיה - דאגו לוחם מיומן וחבר החוליה
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט זוכה ל-87 אחוזי טריות המבוססים על 172 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.5. באתר Metacritic עומד על ציון ממוצע משוקלל של 73, המבוסס על 31 מבקרים.
פיטר בראדשו מהגרדיאן העניק לסרט חמישה כוכבים וכתב: "פסטיבל הכדורים האלים, האינטנסיבי והמבריק הזה מאינדונזיה, מבייש את סרטי האקשן המערביים". רוברט קוהלר מוראייטי שיבח את הבמאי: "לוקח את הזא'נר לרמה גבוהה יותר של אינטנסיביות".
רוג'ר איברט העניק לסרט כוכב אחד מתוך ארבעה, וציין כי: "אוונס יודע שיש קהל מעריצים לנוסחה שלו, שבה אפקטים מיוחדים מגבירים את המהומה בקטל חסר היגיון".
אורון שמיר כינה את הסרט בהארץ "אחד האירועים הקולנועיים של השנה", והכריז: "הקליימקס האמיתי הוא משהו שבכל שנותיי לא ראיתי בקולנוע – ועל כמה סרטים אפשר לכתוב היום דבר כזה?"
דורון פישלר סיכם את הסרט בקצרה באתר עין הדג, והכתיר אותו: "אחד מסרטי האקשן הטובים ביותר שראיתי".
הערות שוליים

↑  Gareth, The Raid: The Raid Trailer.... and that title, The Raid, ‏2012-02-24
↑  EXCLUSIVE: Gareth Evans sings the praises of 'Apostle'... | Impact Online, web.archive.org, ‏2018-01-12
↑  Bradshaw, Peter (2012-05-17). "The Raid – review". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-07.
↑  Robert Koehler, The Raid, Variety, ‏2011-09-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Roger Ebert, The Raid: Redemption movie review (2012) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  אורון שמיר, "הפשיטה": אקשן אינדונזי מרתק, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2012
↑  דורון פישלר, כפרת עוונות: הביקורות שלא נכתבו
קירגיזסטן

קירגיזסטן (בקירגיזית: Кыргызстан; ברוסית: Кыргызстан או Киргизия) או בשמה הרשמי הרפובליקה הקירגיזית (בקירגיזית: Кыргыз Республикасы; ברוסית: Кыргызская Республика) היא מדינה ללא מוצא לים במרכז אסיה. בעבר הייתה חלק מברית המועצות (כקירגיזסטן הסובייטית), אך במהלך התפרקות השלטון הסובייטי היא הפכה למדינה עצמאית ב-31 באוגוסט 1991. למדינה גבולות עם סין במזרח, קזחסטן בצפון, אוזבקיסטן במערב וטג'יקיסטן בדרום.
מתוך אוכלוסיית קירגיזסטן כ-90% הם מוסלמים, והיא אף מדינה חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – רפובליקות ברית המועצות#רשימת הרפובליקות, ההפיכה העממית בקירגיזסטן (2010)
בעברה הקדום התגוררו בשטח המדינה שבטים נודדים שהתפרנסו ממרעה וגרו באוהלי יורטה המתאימים למזג האוויר באזור וניתנים להעברה ממקום למקום.
במהלך העידן המודרני התיישבו במקום מיעוטים אתניים שונים לצד בני העם הקירגיזי. כחלק מהשינויים הבולטים שעוררה העת החדשה המאוחרת באזור זה עקב סיפוח הטריטוריה של הקירגיזית לאימפריה הרוסית בשנים 1855–1876 ככיבוש ח'אנות קוקנד.
ב־1937 תחת שלטון ברית המועצות הפכה קירגיזסטן לאחת מהרפובליקות הסובייטיות. לפיכך, שמה המלא היה "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית", כמו כן שמותיה הנוספים היו "SSR הקירגיזית", "קירגיסטן הסובייטית" ו"קירגיזיה".
קירגיזסטן הפכה לרפובליקה עצמאית ב-31 באוגוסט 1991, עם התפרקות ברית המועצות.
פוליטיקה

בשנים הראשונות שלאחר קבלת העצמאות המלאה (בשנת 1991), נתפס הנשיא אסקר אקייב כמי שמעוניין לבצע תהליך של רפורמות כהפרטה של הקרקע ושל משאביה הכלכליים של המדינה. אולם למרות התמיכה של התורמות המערביות, כולל קרן המטבע הבינלאומית, סבלה הכלכלה של קירגיזסטן מנקודת פתיחה חלשה — בעיקר כתוצאה מפירוק גוש הסחר של ברית המועצות, אשר מנע מהמדינה את המעבר החלק לכלכלה חופשית.
בשנת 2002, לקראת הבחירות לפרלמנט, הואשם חבר הפרלמנט אזימבק בקנזרוב בשחיתות והועמד למשפט בעיר ג'לאל-אבאד. המונים צעדו לעיר אולם המשטרה נקטה בצעדים אלימים לפיזור ההפגנות והביאה לפציעתם של עשרות בני אדם. בהמשך הגיעו ההפגנות לבירה בישקק, והמפגינים דרשו את שחרור בקנזרוב והתפטרותו של אקייב. ב-2010 מונה בקנזרוב לסגן ראש ממשלת קירגיזסטן.
בשנת 2005 דרשה האופוזיציה לבטל את הבחירות השנויות במחלוקת לפרלמנט. לאחר שאקייב סירב לדרישה, התפשטו ההפגנות האלימות גם לבירה ובוצעה הפיכה בראשות האופוזיציה. בתום 14 שנות שלטון, נמלט אסקר אקייב עם משפחתו לקזחסטן השכנה במסוק והפרלמנט מינה את קורמאנבק באקייב, ממנהיגי האופוזיציה, לעמוד בראש המדינה.
בנובמבר 2006 פרץ משבר פוליטי במדינה לאחר שהמונים יצאו להפגנות בדרישה מבאקייב לחתום על החוקה החדשה שהציע הפרלמנט, הכוללת הקטנת כוחו של הנשיא והעברת סמכויות לפרלמנט. ההפגנות אף התעצמו בעקבות טענות על כך שבאקייב לא מימש את הבטחותיו להקטין את כוחו של הנשיא ולהילחם בשחיתות.
ב-7 באפריל 2010 הרגו מפגינים את שר הפנים מולדומוס קונגנטייב והאופוזיציה הכריזה על הפיכה. למחרת הכריזה רוזה אוטונבייבה, שרת החוץ לשעבר, העומדת בראשות הממשלה החדשה במדינה, על הקמת ממשלה זמנית שתכהן במשך שישה חודשים והצהירה כי תפעל לגיבוש חוקה חדשה ולקיום בחירות במדינה בחודשים הקרובים. כמו כן הודיעה על פיזור הפרלמנט: "אחרי העברת השלטון לידינו, אנו מפזרים את הפרלמנט". ב-19 במאי 2010 מונתה לנשיאה הזמנית של קירגיזסטן, עד 31 בדצמבר 2011, על פי ההסכם של הממשלה הזמנית. בתפקיד שר הפנים, החליף את קונגנטייב השר שרנייאזוב בולוטבק. ב-10 באוקטובר 2010 התקיימו בחירות פרלמנטריות ובהם ניצחה המפלגה הלאומית הקירגיזית.
בנובמבר 2011 נבחר אלמזבק אטאמבייב לנשיא קירגיזסטן ובשש שנות כהונתו הצליח לייצב את המשטר במדינה. באוקטובר 2017 נבחר סואורונבאי ג'נבקוב להחליפו, באחת מהעברות השלטון השקטות והדמוקרטיות בתולדות מרכז אסיה.
באוקטובר 2020 שוב פרץ משבר פוליטי על רקע הבחירות לפרלמנט. הדבר הביא לגל מחאות, לביטול הבחירות והכרזה על בחירות חדשות. סואורונבאי הודיע על התפטרותו ולממלא מקומו מונה קאנטבק איסאייב, שהעביר את המושכות לראש הממשלה סאדיר ג'פארוב. בבחירות 2021 האחרונות זכה ברוב קולות ומונה לנשיא קירגיזסטן.
כלכלה

קירגיזסטן היא מדינה ענייה יחסית. עם זאת, בערים הגדולות קיימת תעשייה מפותחת למדי שנותרה לאחר יציאת ברית המועצות מהמדינה.
בקירגיזסטן קיימת חקלאות המבוססת בעיקר על מרעה צאן ועל גידול פירות וירקות. בנחלים ההרריים, המצויים בקירגיזסטן, קיים פוטנציאל משמעותי לייצור חשמל באמצעות אנרגיה הידרואלקטרית, אך מלבד הנחלים, לקירגיזסטן כמות מצומצמת של אוצרות טבע.
שלטון מקומי

קירגיזסטן מחולקת לשבעה מחוזות. היא שאבה מרוסיה שני מחוזות עיקריים ושתי ערים. כל אזור מחולק לעוד מספר מחוזות המנוהלים על ידי פקידים הממונים בידי הממשל המרכזי.
הערים הראשיות הן:
בישקק (הבירה) — 650 אלף תושבים.
אוש — 320 אלף תושבים.
תוקמק — כ-70 אלף תושבים.
קרה בלתה — כ-70 אלף תושבים.
קארקול — כ-70 אלף תושבים.
ג'לאל-אבאד — כ-70 אלף תושבים.
גאוגרפיה

את רוב שטחה של קירגיזסטן תופסים הרי טיין שאן, הרים גבוהים עם עמקים עמוקים. נקודת הגובה המינימלי במדינה היא בשולי עמק פרגנה (300 מטרים מעל פני הים), והמקסימלית היא "פיק פובדי" ("פסגת הניצחון" ברוסית), ששמו הקירגיזי הוא "ג'נגיש צ'וקוסו" וגובהו 7,349 מטרים.
במדינה נמצא אגם גדול ששמו איסיק קול ("האגם החם" בקירגיזית), ששטחו למעלה מ-6,000 קילומטר רבוע. הפסגות הגבוהות (למעלה מ-4,000 מטרים מעל גובה פני הים) של ההרים מכוסות בשלג כל השנה. במדינה זורמים נחלים רבים, אם כי מעט מהם גדולים ביותר, נהר נרין, נהר טלס ונהר צ'ו.
האקלים נוח יחסית, יבש וחם בקיץ וקר בחורף. הטמפרטורה הממוצעת ביולי בעמקים היא 20–27 מעלות צלזיוס, אך לעיתים קרובות נרשמות טמפרטורות של למעלה מ-40 מעלות. בינואר הטמפרטורה הממוצעת היא 6–8 מעלות, אבל נרשמו גם טמפרטורות נמוכות מ-35-. כמות המשקעים בעמקים נעה בדרך כלל בין 200 ל-400 מילימטרים בשנה, ובמדרונות הצפוניים ומערביים של ההרים היא עולה עד ל-750 מילימטרים בשנה.
בתוך שטחה של קירגיזסטן ישנן שש מובלעות השייכות למדינותיה השכנות (4 של אוזבקיסטן ו-2 של טג'יקיסטן), ואף כוללת בעצמה מובלעת בתוך שטח אוזבקיסטן.
דמוגרפיה

אוכלוסיית קירגיזסטן מונה כ-6.5 מיליון תושבים (2020).
דמוגרפיה > דתות ומוצאות אתניים

כ-58% מאוכלוסייתה הם קירגיזים, 17% רוסים, 15% אוזבקים. כמו כן, במדינה מתגוררים גם מיעוטים אתניים נוספים, כגון אוקראינים, גרמנים, טטרים, קזחים, דונגנים, אויגורים וטג'יקים. המיעוט הרוסי (הראשון בגודלו במדינה) מתגורר בעיקר בבישקק, בירתה של קירגיזסטן, ובאזורים הסמוכים לה. המיעוט האוזבקי (השני בגודלו במדינה) מתגורר בעיקר בדרום מערב המדינה.
מבחינת הדת במדינה, כ-90% מהרפובליקה הקירגיזית הם בני דת האסלאם ובפרט מהזרם הסוני, אם כי בני מיעוטים כמו הטג'יקים הם מוסלמים-שיעים. קיים גם מיעוט של נוצרים-אורתודוקסים-רוסים המהווה כ-7% מאוכלוסיית קירגיזסטן, ולצד כ-3% בני דתות אחרות.
בעבר, הייתה קיימת קהילה יהודית קטנה שבטרם העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 לישראל מנתה כ-10,000 יהודים אשכנזים ויהודים-בוכרים. עם זאת, לאחר עלייתם, נשארה קהילה זניחה של כמה מאות יהודים בלבד, כשמתוכה גם משפחות מתבוללות.
תרבות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התרבות הקירגיזית היא תרבות של נוודים הררים. מאפיינים אותה מוזיקה ייחודית ואגדותיהם של מספרי סיפורים היוצרות את המאנאס, אחד מהאפוסים הארוכים ביותר בספרות העולם.
לסוסים מקום חשוב בתרבות הקירגיזית. המשקה המסורתי של הקירגיזים הוא קומיס - חלב סוסה.
תרבות > האפוס של מאנאס

האפוס של מאנאס הוא אוסף מיתולוגי של שירים, אגדות וסיפורי עם אשר עברו מדור לדור וקובצו באוסף אחד המתארות את חייו והרפתקאותיו של הגיבור המיתולוגי מאנאס ולוחמיו האמיצים המשולבים יד ביד עם ההיסטוריה של העם הקירגיזי.
מאנאס היה ח'אן (שליט/אדון), לוחם ומפקד מוכשר אשר נולד וחי במחוז טאלאס. המיתולוגיה סביב מאנאס החלה כנראה במאה ה-10 לספירה אולם יש הטוענים שהיא החלה במאה ה-12 או ה-15.
הסיפורים על מאנאס הם ערש התרבות הקירגיזית ועד היום ניתן למצוא מספרי סיפורים מקצועיים הנקראים מאנסאצ'י אשר נודדים ממקום למקום ומספרים את סיפורי הרפתקאותיו של מאנאס, שעל פי המסורת נחשב למייסד ולאבי האומה הקירגיזית אשר איחד את השבטים הקירגיזיים במאבקם לעצמאותם מול השבטים הקלמיקים ששלטו באזור.
על דגל קירגיזסטן ניתן לראות 40 קרני שמש המסמלות את 40 השבטים אשר איחד מאנאס לאומה אחת.
תרבות > יורטה

לאורך מאות שנים שימש היורטה כבית העתיק של השבטים הקירגיזיים הנודדים, והוא מסמל את מסורת הנוודים העתיקה, האחדות והרעות של העם הקירגיזי. הטונדוק — אותו חלק אשר מחזיק את גג היורטה — מופיע על הדגל הלאומי והסימבוליקה שלו מפורשת בכך שכל העם הקירגיזי נמצא תחת גג היורטה.
היורטה הוא אוהל הבנוי ממוטות עץ הקשורים בחבלים ועטופים בשמיכות העשויות מצמר כבשים ומעורות של בעלי חיים, לרוב יש כיסוי חיצוני המעוטר באיורים מסורתיים על מנת לייפות את היורטה. היורטה הוא מבנה פונקציונלי; במקרה הצורך או בעת סכנה, למשל, עם התקרבות שבט פולש, ניתן להרכיב ולקפל יורטה בפחות משעה.
נהוג לשבת ביורטה על הרצפה ולכן ביורטה פרוסים שטיחים עבים המבודדים מן הקור. ברוב היורטות יש צד שהוא מטבח וחדר אוכל ובו נמצא שולחן נמוך אשר אוכלים סביבו, וצד שהוא סלון וחדר שינה ובו נמצאים רוב בני המשפחה. גם במאה ה-21 ניתן לראות בקיריגיזיסטן משפחות רבות אשר מציבות מספר יורטות, בעיקר לאירוח תיירים.
תרבות > סוסים

משחר הימים הסוסים שימשו את הנוודים הקירגיזיים כמקור חיים. הקירגיזים, אשר הצטיינו מאז ומעולם בגידול וביות סוסים, צדו איתם, השתמשו בהם כבהמות משא להעברת סחורות, אכלו את בשרם, שתו את החלב שלהם, וסחרו בהם על מנת לקנות תבואה ומזון אשר לא תמיד היו זמינים בהרים. על פי המסורת ברגע שילד קירגיזי יכול ללכת ולרוץ באופן עצמאי זהו הזמן להושיב אותו בפעם הראשונה על סוס.
תרבות > לבוש מסורתי

סגנון הלבוש הקירגיזי מושפע רבות מתנאי מזג האוויר אשר משתנים בקיצוניות מחום לקור. בקיץ בקירגיזסטן חם, והטמפרטורה הממוצעת היא סביב 30 מעלות; בחורף הטמפרטורות צונחות מתחת לאפס, ושלג יכול להיערם עד לגובה של מטר במישורים ובמקומות נמוכים. פסגות ההרים מושלגות במשך כל השנה.
הבגדים צריכים להיות קלים ולאפשר חופש תנועה בזמן רכיבה על סוס או רעיית צאן. בחורף הנוודים מתעטפים בפרוות חיות על מנת לשמור על חום גופם.
פריט הלבוש המפורסם ביותר הוא ללא ספק הקאלפאק – הכובע הקירגיזי המסורתי. זהו כיסוי ראש ארוך העשוי מצמר כבשים דחוס, ועליו עיטורים מסורתיים אשר מסמלים את הייחוס השבטי.
מודיעין וביטחון

שירות הביטחון הקירגיזי הוא שירות הביטחון הלאומי שהפך לוועדה הממלכתית לביטחון לאומי, האחראית גם לביטחון חוץ.
הכוחות המזוינים של רפובליקת קירגיזסטן הם הגוף האחראי לספק את ביטחון המדינה כנגד איומי חוץ.
ראו גם

יהדות קירגיזסטן
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  גם הן עצמאיות: קירגיזיה אוזבקיסטאן ואזרביג׳אן⁩, חדשות, 1 בספטמבר 1991
1 2  Kyrgyzstan - Section I. Religious Demography, באתר האינטרנט של מחלקת המדינה של ארצות הברית (באנגלית)
| הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי |
| --- | --- | --- |
| חברות | אפגניסטן • אלג'יריה • צ'אד • מצרים • גינאה • אינדונזיה • איראן • ירדן • כווית • לבנון • לוב • מלזיה • מאלי • מאוריטניה • מרוקו • ניז'ר • פקיסטן • תימן • ערב הסעודית • סנגל • פלסטין (מיוצגת על ידי אש"ף) • סודאן • סומליה • תוניסיה • טורקיה • בחריין • עומאן • קטר • איחוד האמירויות הערביות • סיירה לאון • בנגלדש • גבון • גמביה • גינאה ביסאו • אוגנדה • בורקינה פאסו • קמרון • קומורו • עיראק • המלדיביים • ג'יבוטי • בנין • ברוניי • ניגריה • אזרבייג'ן • אלבניה • קירגיזסטן • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • מוזמביק • קזחסטן • אוזבקיסטן • סורינאם • טוגו • גיאנה • חוף השנהב |  |
| מדינה מושעית | סוריה |  |
| מדינות משקיפות | בוסניה והרצגובינה • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • קפריסין הצפונית • תאילנד • רוסיה |  |
| ארגונים משקיפים | הליגה הערבית • האו"ם • המדינות הבלתי-מזדהות • האיחוד האפריקאי • הארגון לשיתוף פעולה כלכלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567619505171  PLWABN: 9810618180205606  BNE: XX453274  BnF: cb13507963h (data)  CiNii: DA13263589  GND: 4030848-0  HDS: 044998  ISNI: 0000 0001 2154 7329  KulturNav: 4e0f2d39-1cd9-4ba4-aa82-f25fa1998af4  LCCN: n91129681  MusicBrainz: 188b4a6b-a4d8-3864-ba46-8446c7b658b4  NARA: 10045260  NDL: 00577512  NKC: ge134304  NSK: 000376663  RERO: 02-A000098433  SUDOC: 027840883  TDVİA: kirgizistan  UKPARL: VbCPB1Pn  VcBA: 497/24642  VIAF: 148476223   WorldCat (עם VIAF): 148476223 
הר סולימאן ליד העיר אוש
זוג קירגיזי בתלבושת מסורתית
אתר הזיכרון אטה-ביית, הסמוך לבירה בישקק
נובי גוד

| --- | --- |

עץ השנה החדשה (יולקה)
 שמות נוספים:  "Новый год в России" - תרגום מילולי: השנה החדשה ברוסיה רוסיה
 מדינה:  רוסיה, מדינות ברית המועצות לשעבר, ברית המועצות 
 סוג:  חג אזרחיי עם אופי חילוני
 סיבה:  תחילתה של השנה האזרחית
 סמלים:  יולקה, דד מורוז (סבא כפור), סנגורוצ'קה (נערת השלג)
 מועד
 תאריך:  31 בדצמבר 2025
 
השעה חצות כפי שמבשרים מדי שנה פעמוני הקרמלין שבמוסקבה (בירת רוסיה)
נוֹבִי גוֹד (ברוסית: Новый Год, "השנה החדשה") הוא חג המציין את תחילת השנה על פי לוח השנה הגרגוריאני, בלילה שבין 31 בדצמבר ל-1 בינואר. הוא נחוג מדי שנה במדינות ברית המועצות לשעבר ובקרב מהגרים ממדינות אלה ברחבי העולם, כולל רבות מהמשפחות שעלו מברית המועצות לישראל בשנות ה-90.
נובי גוד הוא גם החג הפותח את עונת חג המולד. ישנו פער בן 13 ימים בין לוח השנה הגרגוריאני ללוח הביזנטי שמשמש את הכנסייה הפרבוסלאבית, ולכן במדינות בעלות רוב נוצרי-פרבוסלאבי מתקיימים החגים הדתיים, חג המולד הנחוג ב-25 בדצמבר  וחג מילת המושיע הנחוג ב-1 בינואר, בתאריכים 7 בינואר ו-14 בינואר בהתאמה לפי הלוח הגרגוריאני.
נובי גוד הוא חג חילוני שהחל להתגבש בתקופה הסובייטית, כאשר ברית המועצות דיכאה את החגים הדתיים, כולל חג המולד. כדי לשמר את אווירת החג אך ללא סממנים דתיים, נובי גוד הפך להיות החג המרכזי של סוף השנה, שלו סממנים דומים לאלה של חג המולד, כגון קישוט עץ יולקה והנחת מתנות למרגלותיו. החג שאב גם סממנים פולקלוריסטיים מן המיתולוגיה הסלאבית, כמו דד מורוז וסנגורוצ'קה, המקבילים לדמותו של סנטה קלאוס.
היסטוריה > תחילת השנה באימפריה הרוסית

מראשיתו של הלוח היוליאני בשנת 45 לפנה"ס, קבעה האימפריה הרומית כי היום הראשון בשנה הוא 1 בינואר. באותה עת הנצרות טרם נוסדה, ולחגיגות השנה החדשה בתאריך זה היה אופי פגני. לכשנוסדה הנצרות הקתולית (בטרם התפלגותה), אימצה הנצרות את הלוח היוליאני, אך ניסתה לבטל את החגיגות הפגניות המסורתיות באמצעות קביעת ראש השנה הנוצרי בספטמבר. מאחר שהנוהג העממי היה כה מושרש, המאמץ נכשל והכנסייה הקתולית ויתרה בסופו של דבר. בהמשך היו תקופות שבהן דווקא 1 במרץ נחשב ליום הראשון בלוח.
כאשר רוס של קייב אימצה את הנצרות לפני כאלף שנה, בחרה הכנסייה הפראבוסלאבית להשתמש בלוח השנה הביזנטי, הזהה ללוח היוליאני-רומי. החגים הדתיים ברוסיה מתקיימים על פי לוח השנה הביזנטי מאז ועד היום. בשל מאמצי הכנסייה לעקר את החגיגות הפגאניות שהתקיימו בינואר, יום תחילת השנה ברוסיה צוין עד שלהי המאה ה-15 בתאריך 1 במרץ.
בשנת 1492 החלו לציין ברוסיה את יום תחילת השנה ב-1 בספטמבר. באותו יום נערכו טקסים נוצריים בהשתתפות הצאר הראשי, הכנסייה, הכמרים והאצולה. האירוע המרכזי התקיים בבירה מוסקבה מול קתדרלת המלאך מיכאל. הטקס נפתח בבוקר כאשר לקול צלצול מגדל הפעמונים של איוואן הגדול יצאה מקתדרלת העלייה לשמים תהלוכה של הפטריארך מלווה באנשי דת נושאי סמלים. במקביל יצאה תהלוכה של הצאר ופמיילתו. לכשהגיעו הצאר והפטריארך לשבת בבימה, הפסיקו הפעמונים ובמקביל תפסו את מקומם אנשי הכמורה והאצולה לפי דרגתם. במהלך הטקס הנוצרי, הצאר הפנה פניו אל סמלי הדת וקיבל ברכה מהפטריארך. בהמשך ניגשו המכובדים בצמדים לקוד בפני הצאר והפטריארך. לאחר מכן נשא הפטריארך נאום, אחריו נשא הצאר נאום, ואחריהם נשא נאום אחד הזקנים מהמכובדים. בנוסף נישאו ברכות קצרות בקול לכבוד הצאר, אשר הסתיימו בתרועת כל הקהל והצבא ובקידה של הצאר בחזרה. בסיום הטקס הלך הצאר למיסה בכנסיית הבשורה בקרמלין.