stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריאלה לזרוביץ'

| --- | --- |
לזרוביץ', 2017
לזרוביץ', 2017
 לידה:  12 בינואר 1976 (בת 48)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי, הטכניון, אוניברסיטת תל אביב
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מדור תכנון באט"ל  ראש ענף תקציבי לוגיסטיקה ורפואה באט"ל  ראש ענף תכנון ובקרה באט"ל  ראש מחלקת תקציבי יבשה ביועכ"ל/את"ק  היועצת הכספית לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים במשרד הביטחון
 
אריאלה קנול לזרוביץ' (נולדה ב-12 בינואר 1976) היא קצינת צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף שכיהנה כיועצת הכספית לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים במשרד הביטחון מספטמבר 2017 ועד יולי 2021.
קנול לזרוביץ' היא האישה הראשונה בתפקיד היועץ הכספי לרמטכ"ל והאישה הרביעית בתולדות צה"ל החברה בפורום מטכ"ל.
ביוגרפיה

קנול לזרוביץ' נולדה ברומניה. למדה בבית הספר הריאלי העברי בחיפה במחזור ע"ה (1994).
לזרוביץ' שימשה בין היתר כראש מחלקת תקציבי יבשה ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל (2015-2017), ראש ענף תכנון ובקרה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (2012–2015), וראש ענף תקציבי לוגיסטיקה ורפואה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (2008-2012).
בספטמבר 2017 מונתה לזרוביץ' לתפקיד היועצת הכספית לרמטכ"ל והיא האישה הראשונה בתפקיד זה. ביולי 2021 סיימה את תפקידה והוחלפה על ידי גיל פנחס.
בינואר 2022 מונתה לזרוביץ' לדירקטורית בחברת ב. יאיר.
השכלה וחיים אישיים

בוגרת תואר ראשון בכלכלה מהטכניון, בעלת תואר שני במדעי המדינה בהתמחות בדיפלומטיה וביטחון מאוניברסיטת תל אביב. בעלת תואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
קנול לזרוביץ' מתגוררת בחיפה והיא אם לשתיים.
לקריאה נוספת

הערך "אריאלה קנול לזרוביץ'" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 320, 2018, חיפה.
הערות שוליים

↑   טלי חרותי-סובר, לראשונה: יועצת כלכלית לרמטכ"ל, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2017
אריאלה בן-אברהם

| --- | --- |

תא"ל אריאלה בן-אברהם צנזורית צבאית ראשית, 2016
 לידה:  6 באוקטובר 1970 (בת 54) ו' תשרי ה'תשל"א צרפת
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1988–2020 (כ־32 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מדור יחסי ציבור ותקשורת בחיל הים  ראש ענף תקשורת בחטיבת דובר צה"ל  ראש ענף הסברה בפיקוד העורף  ראש מחלקת תקשורת בחטיבת דובר צה"ל  סגנית דובר צה"ל  צנזורית הצבאית הראשית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
אריאלה בן אברהם (נולדה ב-6 באוקטובר 1970) היא תת-אלוף (מיל') בצה"ל, שכיהנה כצנזורית הצבאית הראשית. קודם לכן שירתה כסגנית דובר צה"ל.
ביוגרפיה

בן אברהם נולדה בצרפת ועלתה לישראל בגיל 4.
את שירותה הצבאי החלה במערך הדוברות של חיל הים. בהמשך, שימשה קצינת ת"ש וח"ן של חיל הים וכיהנה כראש מדור יחסי ציבור ותקשורת של החיל. בפברואר 2003 מונתה לראש ענף תקשורת בחטיבת דובר צה"ל והועלתה לדרגת סגן-אלוף. היא מילאה תפקיד זה במהלך ההתנתקות ומלחמת לבנון השנייה תחת דוברות צה"ל רות ירון ומירי רגב. ביולי 2007 מונתה לראש ענף הסברה בפיקוד העורף, ושימשה בתפקיד במהלך מבצע עופרת יצוקה. במהלך שירותה בתפקיד העלה פיקוד העורף אתר אינטרנט ייעודי במספר שפות. ביולי 2011 מונתה לראש מחלקת תקשורת בחטיבת דובר צה"ל וקודמה לדרגת אלוף-משנה. החל מ-2014 כיהנה בנוסף גם כסגנית דובר צה"ל. באוגוסט 2015 מונתה לצנזורית הצבאית הראשית. במאי 2016 העניק לה הרמטכ"ל גדי איזנקוט דרגה אישית של תת-אלוף.
בינואר 2020 פורסם כי ביקשה להקדים את פרישתה. בפברואר 2020 פרשה. נכון ל-2021, בן-אברהם היא מנהלת התקשורת של חברת NSO.
השכלה

בן אברהם בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. היא בוגרת תוכנית המנהיגות של קרן וקסנר.
חיים אישיים

היא מתגוררת בהרצליה ואם לשלושה.
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, סא"ל בן אברהם עוזבת את דו"צ, באתר nrg‏, 17 ביוני 2007
אריסטרכוס מסמותרקיה

| --- | --- |

אריסטרכוס מסמותרקיה, פרט מתוך: "אפותיאוזיס של הומרוס" (1827) מאת ז'אן אוגוסט דומיניק אינגרס (1780–1867)
 לידה:  סביב 220 לפני הספירה סמותרקה, יוון 
 התאבד:  סביב 143 לפני הספירה קפריסין, הממלכה המאוחדת 
 מעסיק:  הספרייה הגדולה של אלכסנדריה 
 תפקיד:  ראש הספרייה הגדולה באלכסנדריה 
 
אריסטרכוס מסמותרקיה (220–143 לפנה"ס; ביוונית: Ἀρίσταρχος ὁ Σαμόθραξ Aristarchos o Samothrax) עסק בדקדוק יווני עתיק. הוא מזוהה כבעל ההשפעה החזקה ביותר מכל חוקרי השירה ההומרית. הוא היה הספרן הראשי של ספריית אלכסנדריה ונראה כי ירש את מורו אריסטופנס מביזנטיון בתפקיד זה.
חַיִיו

אריסטרכוס עזב את האי סמותרקיה בגיל צעיר ונסע לאלכסנדריה, שם למד עם מנהל הספרייה. מאוחר יותר, הוא היה מורה בחצר המלכותית, ולאחר מכן מנהל הספרייה מ-153 עד 145 לפני הספירה. לאחר שהוא נרדף על ידי תלמידו, תלמי השמיני, הוא מצא מקלט בקפריסין, שם מת.
נאמר שלאריסטרכוס היה זיכרון מדהים והוא היה אדיש לחלוטין לגבי המראה החיצוני שלו.
הדיווחים על סיבת מותו משתנים, אם כי יש הסכמה שזה היה במהלך הרדיפות של תלמי השמיני. דיווח אחד מציין שלאחר שחלה במחלת המיימת חשוכת מרפא, הרעיב את עצמו למוות בזמן גלות קפריסין.
עֲבוֹדָתו

הוא ייסד את המהדורה החשובה ביותר מבחינה היסטורית של השירים ההומריים, מספרים שהוא יישם עליה את שיטת המבטא של המורה שלו, תוך שהוא מציג את הטקסטים בעין זהירה לנכונות המטרית. דחייתו של שורות מפוקפקות הפכה את חומרתו לפתגם. סביר להניח שהוא, או נכון יותר, כנראה, אחד מקודמיו באלכסנדריה, זנודוטוס, היה אחראי לחלוקת האיליאדה והאודיסאה לעשרים וארבעה ספרים כל אחד.
עֲבוֹדָתו > עבודות אחרות

לפי הסודא, אריסטרכוס כתב כ-800 חיבורים (ὑπομνήματα ypomnimata) בנושאים שונים; כולם אבודים פרט לקטעים שנשמרו בסכוליה השונים. יצירותיו מכסות סופרים כמו אלקאיוס, אנאקראון, פינדארוס, הסיודוס והטרגדיות.
עֲבוֹדָתו > פיסוק

הוא שינה את מערכת הסימנים הטקסטואליים היווניים הקדומים (סמיה) ומנקודה מסוימת ואילך נקראו סימנים אלו סמלים אריסטרכיים. הקשר ההיסטורי של שמו לביקורת ספרות יצר את המונח "אריסטרך" למבקר שיפוטי.
הערות שוליים

↑  Schironi, Francesca (2018). The Best of the Grammarians: Aristarchus of Samothrace on the Iliad. Ann Arbor: University of Michigan Press. ISBN 9780472130764.
↑  Cic. ad Fam. iii.11.5, ix.10.1; in Pis. 30.73
↑  Hor. A. P. 450
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280048305171  PLWABN: 9812422791905606  BnF: cb131628251 (data)  CANTIC: a11140379  CiNii: DA06026845  GND: 118503960  ISNI: 0000 0000 6300 3576  LCCN: n84220855  LNB: 000197633  NLG: 138945  RERO: 02-A012407365  SELIBR: 301778  SUDOC: 078965217  VcBA: 495/10610  VIAF: 43254199   WorldCat (עם VIAF): 43254199
אנטוניס אנטוניאדיס

אנטוניס אנטוניאדיס (ביוונית: Αντώνης Αντωνιάδης;‏ נולד ב-25 במאי 1946 בפטרוצ'ורי שביוון) הוא כדורגלן עבר יווני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

אנטוניאדיס נולד בפטרוצ'ורי שביוון. החלוץ המרכזי החל את דרכו באספידה קסנטי שם שהה עד 1968, אז עבר לפנאתינאיקוס. באותה תקופה העברתו של אנטוניאדיס הייתה שנויה במחלוקת בקרב אוהדי פנאתינאיקוס ומעטים מהם חשבו שיעמוד בדרישות הגבוהות של המועדון. עם זאת, כבר במשחקו התחרותי הראשון כבש צמד בניצחון 0–2 על אריס סלוניקי. בשנים הבאות אנטוניאדיס זכה חמש פעמים בתואר מלך שערי הליגה והוביל את קבוצתו לזכייה ב-4 תוארי אליפות ופעמיים בגביע היווני. עונת 1970/71 הייתה יוצאת מן הכלל מבחינתו, בה כבש 10 שערים מתוך כלל 14 שעריה בגביע אירופה לאלופות וכן סיים כמלך שערי התחרות. פנאתינאיקוס הגיעה עד לגמר באותה עונה תחת המאמן פרנץ פושקש אך הפסידה בו 2–0 לאייאקס אמסטרדם.
אנטוניאדיס עזב אותה בשנת 1978 ועבר לאולימפיאקוס, אולם כעבור עונה עבר לאטרומיתוס. בשנת 1980 חזר לקדנציה שנייה בפנאתינאיקוס ופרש שנה לאחר מכן. הוא כבש בסך הכל 187 שערים ב-242 משחקי ליגה וממוקם במקום החמישי בטבלת הכובשים של כל הזמנים. אנטוניאדיס הפך בשנת 1976 לחבר בהתאחדות השחקנים היוונית PSAP, והיה לנשיא שלה מאז 1980. אנטוניאדיס מונה כסגן נשיא פנאתינאיקוס בקיץ 2008.
תארים

אליפות יוון (4): 1969, 1970, 1972, 1977
הגביע היווני (2): 1969, 1977
סגנית גביע אירופה לאלופות: 1970/71
גביע בלקאן: 1977
מלך השערים בליגה היוונית (5) (שיא): 1970, 1972, 1973, 1974, 1975
מלך השערים בליגה היוונית השלישית (2): 1967, 1968
מלך השערים בגביע אירופה לאלופות: 10 שערים, 1970/71
אנטוניאדיס (מקדימה) עם פרנץ פושקש בשנת 1971
אנג'לו פרוצי

אנג'לו פרוצי (באיטלקית: Angelo Peruzzi; נולד ב-16 בפברואר 1970) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת השוער.
פרוצי נחשב לאחד מגדולי השוערים האיטלקים בדורו. הוא זכה שלוש פעמים בתואר שוער העונה בסרייה א', וכן זכה עם יובנטוס בליגת האלופות בעונת 1995/1996. הוא נכלל בסגל נבחרת איטליה שזכתה במונדיאל 2006.
קריירת משחק

פרוצי החל את דרכו בקבוצת הנוער של רומא, ועלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1987/1988. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-13 בדצמבר 1987, בהפסד 2-0 למילאן, לאחר שנכנס כמחליף במקום פרנקו טנקרדי, שנפצע כתוצאה מזריקת חזיז מיציעי מילאן. הייתה זו הופעתו היחידה באותה עונה.
בעונת 1989/1990 הושאל פרוצי להלאס ורונה והיה לשוער הראשון, אך הקבוצה ירדה לסרייה ב' בסיום העונה לאחר שסיימה במקום ה-16. פרוצי חזר למועדון הבית שלו, רומא, אך לאחר שלושה מחזורים הורשע יחד עם שותפו לקבוצה אנדראה קרנבאלה בנטילת הסם מדכא התיאבון פנטרמין, והורחק מהמגרשים לשנה אחת.
עם סיום עונת ההרחקה, לקראת עונת 1991/1992, חתם פרוצי ביובנטוס עם מאמנה החדש, ג'ובאני טרפטוני. בעונה הראשונה שלו ביובנטוס שימש פרוצי כשוער מחליף, אך בעונת 1992/1993 כבר היה לשוער הבכיר של המועדון, שזכה באותה עונה בגביע אופ"א לאחר ניצחון על בורוסיה דורטמונד 6-1 בסיכום שני משחקי הגמר. פרוצי עמד בשערה של יובנטוס בשני המפגשים.
תואר האליפות הראשון של פרוצי הושג בעונת 1994/1995. באותה עונה השלימה הקבוצה זכייה בדאבל לאחר ניצחון בגמר הקופה איטליה על פארמה. במשחק הסופר קאפ האיטלקי בו השתתפה יובנטוס בזכות הזכייה, הורחק פרוצי בדקה ה-40, אך קבוצתו המשיכה לזכייה גם בתואר זה.
בעונת 1995/1996 זכתה יובנטוס בתואר היוקרתי ביותר באירופה, ליגת האלופות. פרוצי פתח בשער קבוצתו במשחק הגמר מול אייאקס אמסטרדם. המשחק הגיע להכרעה בדו-קרב פנדלים, ובמהלכו עצר פרוצי את הבעיטות של אדגר דווידס וסוני סילוי, וסייע לקבוצתו לזכות בתואר לאחר ניצחון 4-2 בבעיטות ההכרעה. בשנתיים שלאחר מכן זכו פרוצי ויובנטוס בשתי אליפויות נוספות, בתואר הסופר קאפ האירופי ובתואר הגביע הביניבשתי. כמו כן הגיעה הקבוצה פעמיים נוספות לגמר ליגת האלופות, אך נוצחה בגמר 1997 על ידי בורוסיה דורטמונד ובגמר 1998 על ידי ריאל מדריד. בעונות אלו חולק לראשונה תואר שוער העונה בסרייה א', ופרוצי זכה בתואר פעמיים רצופות, ב-1997 וב-1998. בסיום עונת 1998/1999 סיים פרוצי את דרכו ביובנטוס לאחר 301 הופעות בכל המסגרות.
בעונת 1999/2000 עבר פרוצי, בצוותא עם מרצ'לו ליפי, מאמנו ביובנטוס מאז 1994, לקבוצת אינטר מילאנו. בתום עונה אחת, לאחר שהקבוצה סיימה במקום הרביעי וליפי סיים את דרכו בקבוצה, חזר לקבוצה השוער סבסטיאן פריי ופרוצי נמכר ללאציו, אותה אימן אז השוודי, סוון-יוראן אריקסון (הוחלף בהמשך העונה על ידי דינו זוף). באחד ממשחקיו הראשונים בקבוצה הוא פגש את קבוצתו האחרונה אינטר במסגרת הסופר קאפ האיטלקי, וזכה בתואר הראשון שלו בקבוצה לאחר ניצחון 4-3. בעונת 2003/2004 זכו פרוצי ולאציו גם בגביע האיטלקי.
פרוצי שימש כשוער ראשון בלאציו עד לסיום עונת 2006/2007, בה זכה בפעם השלישית בתואר שוער העונה של הסרייה א'. במהלך העונה, לאחר הדרבי מול רומא ב-29 באפריל 2007, הודיע פרוצי כי יפרוש בתום העונה. ב-20 במאי הוא נכנס כמחליף בדקות הסיום של משחקה של לאציו מול פארמה, על מנת להיפרד מהקהל. היה זה משחקו האחרון בקריירה, בגיל 37.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

פרוצי ייצג את נבחרת איטליה באולימפיאדת ברצלונה ב-1992. הוא רשם שתי הופעות במהלך הטורניר בו הודחה איטליה ברבע הגמר. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך פרוצי תחת המאמן אריגו סאקי ב-25 במרץ 1995, בניצחונה של איטליה 4-1 על אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 1996. הוא היה השוער הראשון של איטליה במהלך טורניר יורו 1996, בו הודחה כבש בשלב הבתים.
פרוצי שותף במרבית משחקי של איטליה במוקדמות מונדיאל 1998, ואף היה אמור לשמש בשוער הראשון בסגל של צ'זרה מלדיני למונדיאל, אך נפצע בסמוך לטורניר ולא נכלל בסגל, ובמקומו נכלל ג'אנלוקה פליוקה. הוא שיחק במדי הנבחרת עד ל-1999, והיה אמור להיכלל בסגל ליורו 2000, אך שוב נפצע בסמוך לטורניר ונאלץ שלא לשחק בטורניר. המאמן ג'ובאני טרפטוני רצה לזמן אותו לסגל למונדיאל 2002 כשוער שלישי, אך פרוצי סירב בטענה כי הקמעות לטורניר המונדיאל כבר נבחרו. למרות זאת, הוא בחר שכן לקבל את הזימון כשוער שלישי ליורו 2004, ואף נכנס כמחליף במשחק ידידות מול ספרד לקראת הטורניר. הייתה זו הופעתו הראשונה במדי הנבחרת אחרי כחמש שנים.
פרוצי שימש כשוער ראשון בשלושה משחקים במוקדמות מונדיאל 2006 לאחר שהשוער הראשון, ג'אנלואיג'י בופון נפצע. הוא זומן למונדיאל 2006 כשוער שני לבופון, אך לא רשם הופעות בטורניר בו זכתה איטליה בתואר אלופת העולם. לאחר הטורניר פרש פרוצי מהנבחרת, לאחר שצבר 31 הופעות אך לא רשם אף הופעה במסגרת גביע העולם.
לאחר הפרישה

ב-2008, כשנה לאחר פרישתו, היה פרוצי בצוות המקצועי של איטליה תחת המאמן מרצ'לו ליפי. כשהאחרון סיים את תפקידו בעקבות הכישלון במונדיאל 2010, סיים גם פרוצי את תפקידו בנבחרת. ב-22 באוקטובר 2010 הוא מונה כעוזרו של צ'ירו פרארה בנבחרת איטליה עד גיל 21. ב-2 ביולי 2012, כשפרארה עבר לתפקיד המאמן בסמפדוריה, עבר איתו פרוצי לשמש כעוזר מאמן בקבוצה. אמנם, הוא פוטר מתפקידו יחד עם פרארה בעקבות כישלון הקבוצה כחמישה חודשים לאחר מכן.
תארים > תארים קבוצתיים

ליגת האלופות: 1995/1996
גביע אופ"א: 1992/1993
אליפות איטליה (3): 1994/1995, 1996/1997, 1997/1998
הגביע האיטלקי: 1994/1995
הגביע הביניבשתי: 1996
הסופר קאפ האירופי: 1996
הסופר קאפ האיטלקי (2): 1995, 1997
הגביע האיטלקי: 2003/2004
הסופר קאפ האיטלקי: 2000
אליפות העולם: 2006
תארים > תארים אישיים

שוער העונה בסרייה א' (3): 1997, 1998, 2007
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987/1988 | רומא | איטליהסרייה א' | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | - | 1 | 0 |
| 1988/1989 | רומא | איטליהסרייה א' | 12 | 0 | 7 | 0 | 1 | 0 | - | - | 20 | 0 |
| 1989/1990 | הלאס ורונה | איטליהסרייה א' | 29 | 0 | 1 | 0 | - | - | - | - | 30 | 0 |
| 1990/1991 | רומא | איטליהסרייה א' | 3 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | - | - | 5 | 0 |
| 1991/1992 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 6 | 0 | 6 | 0 | - | - | - | - | 12 | 0 |
| 1992/1993 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 29 | 0 | 6 | 0 | 10 | 0 | - | - | 45 | 0 |
| 1993/1994 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 32 | 0 | 1 | 0 | 6 | 0 | - | - | 39 | 0 |
| 1994/1995 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 26 | 0 | 8 | 0 | 9 | 0 | - | - | 43 | 0 |
| 1995/1996 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 30 | 0 | 0 | 0 | 10 | 0 | 1 | 0 | 41 | 0 |
| 1996/1997 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 29 | 0 | 2 | 0 | 9 | 0 | 3 | 0 | 43 | 0 |
| 1997/1998 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 31 | 0 | 1 | 0 | 11 | 0 | 1 | 0 | 44 | 0 |
| 1998/1999 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 25 | 0 | 1 | 0 | 8 | 0 | - | - | 34 | 0 |
| 1999/2000 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 33 | 0 | 4 | 0 | - | - | - | - | 37 | 0 |
| 2000/2001 | לאציו | איטליהסרייה א' | 29 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | 1 | 0 | 37 | 0 |
| 2001/2002 | לאציו | איטליהסרייה א' | 27 | 0 | 2 | 0 | 8 | 0 | - | - | 37 | 0 |
| 2002/2003 | לאציו | איטליהסרייה א' | 30 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | - | - | 36 | 0 |
| 2003/2004 | לאציו | איטליהסרייה א' | 27 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | - | - | 34 | 0 |
| 2004/2005 | לאציו | איטליהסרייה א' | 21 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | - | - | 24 | 0 |
| 2005/2006 | לאציו | איטליהסרייה א' | 30 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | - | 30 | 0 |
| 2006/2007 | לאציו | איטליהסרייה א' | 28 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | - | 28 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 478 | 0 | 41 | 0 | 95 | 0 | 6 | 0 | 620 | 0 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 5 | 0 |
| 1996 | 6 | 0 |
| 1997 | 9 | 0 |
| 1998 | 5 | 0 |
| 1999 | 1 | 0 |
2000: 0
2001: 0
2002: 0
2003: 0
| 2004 | 1 | 0 |
| 2005 | 4 | 0 |
2006: 0
| סה"כ | 31 | 0 |
אנטוניס פוטסיס

אנטוניס פוטסיס (ביוונית: Αντώνης Φώτσης; נולד ב-1 באפריל 1981, באתונה, יוון) הוא כדורסלן יווני המשחק באיליסיאקוס בשתי עמדות הפורוורד.
קריירה

ב-1996, בגיל 15, פוטסיס החל את הקריירה המקצועית שלו באיליסיאקוס. כעבור שתי עונות עבר לפנאתינייקוס זאת לאחר שהרשים במדיה של איליאיסקוס. במשך שנותיו במועדון הפאר היווני זכה בארבע אליפויות ופעם אחת ביורוליג.
בשנת 2001, לאחר ארבע שנים במועדון נרשם פוטסיס לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-48 הכללי על ידי הממפיס גריזליס. אך, שיחק במדיה עונה אחת בלבד, והשיג בהם כ-4 נקודות וכ-2.2 ריבאונדים בממוצע ב-28 משחקים בהם שותף. עקב רצונו לזכות בדקות משחק משמעותיות בחר לעזוב את הקבוצה.
לאחר עונת הרוקי הלא מוצלחת בליגת ה-NBA, חזר לקבוצתו הקודמת, פנאתינייקוס. לאחר עונה אחת בלבד עבר לריאל מדריד עימה שיחק שנתיים וזכה באליפות ספרד. לאחר מכן עבר לדינמו מוסקבה עימה זכה בגביע יול"ב. בקיץ 2008, חתם לקדנציה שלישית בפנאתינייקוס ובמדיה זכה בשתי אליפויות אירופה ובשלוש אליפויות יוון. בקיץ 2011, חתם בשורותיה של אולימפיה מילאנו.
ב-2 ביולי 2013 חתם לקדנציה רביעית בפנאתינייקוס לשלוש שנים.
פוטסיס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של יוון. עם נבחרתו הלאומית זכה במדליית הזהב באליפות אירופה 2005 ובמדליית הכסף באליפות העולם 2006.
תארים בקריירה

עם פנאתינייקוס:
אליפות יוון: 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2009, 2010, 2011, 2014
הגביע היווני: 2003, 2009, 2014, 2015, 2016, 2017
אליפות היורוליג: 2000, 2009, 2011
עם ריאל מדריד:
אליפות ספרד: 2005
עם דינמו מוסקבה:
גביע יול"ב: 2006
עם נבחרת יוון
אליפות אירופה בכדורסל: 2005
מדליית כסף באליפות העולם בכדורסל: 2006
טורניר אקרופוליס: 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008
אינטגרל

ערך זה עוסק בפעולה מתמטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
עבור פונקציה חיובית 



f
(
x
)


{\textstyle f(x)}

, האינטגרל המסוים  \int _{a}^{b}f(x)\,dx הוא השטח 



S


{\textstyle S}

 הכלוא מתחת לגרף הפונקציה.
אִינְטֶגְרָל או אַסְכֶּמֶת הוא מושג מתמטי בתחום החשבון האינפיניטסימלי, המהווה (עבור פונקציה ממשית) הכללה מתמטית של מושג הסכום. לאינטגרל שימושים רבים ביותר, וּבהם חישוב שטח של תחום מישורי, נפח של מרחב רב־ממדי, מסה של גוף, אורך של מסילה עקומה, הסתברות של משתנים מקריים רציפים, כוח הפועל בין שני גופים, אנרגיית החום הכוללת של אמבט, מהירות מקומו המרחבי של גוף הנע בהשפעת כוח בעל עצמה משתנה ועוד.
המושג הכללי של אינטגרל כולל בתוכו שני מושגים שונים לכאורה: האינטגרל המסוים והאינטגרל הלא־מסוים (קרי: הפונקציה הקדומה).
האינטגרל המסוים של פונקציה אי־שלילית המוגדרת על קטע סופי, הוא מספר השווה לשטח הכלוא בין ציר ה־



x


{\textstyle x}

 לבין גרף הפונקציה, בין קצות הקטע (ראו תרשים משמאל).
האינטגרל הלא־מסוים או הפונקציה הקדומה  של 



f


{\textstyle f}

 מציינים את קבוצת כל הפונקציות הממשיות, שנגזרתן שווה ל־



f


{\textstyle f}

. לפונקציה מסוג זה נהוג לקרוא "פונקציה קדומה" של 



f


{\textstyle f}

.
מהו אינטגרל (אנימציה)
המשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי קובע ששני המושגים הללו מתלכדים. כלומר: אם הפונקציה 



f


{\textstyle f}

 אינטגרבילית בקטע 



[
a
,
b
]


{\textstyle [a,b]}

 (בהמשך יוגדרו התנאים לאינטגרביליות) וגם יש לה פונקציה קדומה, אז האינטגרל המסוים של 



f


{\textstyle f}

 בקטע 



[
a
,
b
]


{\textstyle [a,b]}

 שווה לביטוי 



F
(
b
)
−
F
(
a
)


{\textstyle F(b)-F(a)}

, כאשר 



F


{\textstyle F}

 מסמנת את הפונקציה הקדומה של 



f


{\textstyle f}

.
סימון

את האינטגרל מסמנים בסימן ∫ שניתן על ידי גוטפריד וילהלם לייבניץ ושמקורו ב־S הארוכה שבתחילת המילה הלטינית Summa (סְכוּם), שאותה הוא כתב כ־ſumma. אין לבלבל בינו לבין האות ʃ, המייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום (שׁ) באלפבית הפונטי הבינלאומי.
האינטגרל המסוים

כאמור לעיל, האינטגרל המסוים של פונקציה ממשית, מעל קטע סגור, שווה לשטח שמתחת לגרף הפונקציה ומעל ציר ה־



x


{\textstyle x}

 (כאשר השטח שמתחת לציר ה־



x


{\textstyle x}

 מוגדר כשטח שלילי). כדי לקבל הגדרה מסודרת של האינטגרל, יש לבחון את המשמעות המדויקת של המושג "שטח", במיוחד כאשר הגרף אינו ישר, ואף אינו בהכרח רציף. השטח של מלבן מובן היטב, ואחת הדרכים להגדיר את השטח שמתחת לגרף היא לקרב את הצורה שמתחת לגרף באמצעות מלבנים זרים (וּמקבילים לצירים). בהגדרה זו יש בעיה עקרונית: כל עוד מספר המלבנים סופי, והפונקציה אינה מלבנית, השטח הכולל שלהם אינו אלא קירוב של השטח האמיתי, וניתן לשפר את הקירוב על ידי הקטנת המלבנים והגדלת מספרם.
ברנרד רימן הפך את הבעיה הזו להגדרה של ערך האינטגרל: במקום לחפש את הקירוב הטוב ביותר, שלרוב אינו קיים, מסכמים מלבנים קטנים ורבים יותר, כך שהקירוב ילך וישתפר. בסופו של דבר בוחרים את הגבול של סדרת הסכומים המתקבלת מסדרת הקירובים. גישה דומה, המגיעה לאותן תוצאות, מבוססת על סכומי דארבו: כאן מקרבים את הצורה החוסמת מלמטה ומלמעלה באמצעות מלבנים הכלואים מתחת לגרף ומלבנים הכולאים אותו מלמעלה.
הראשון שהגדיר את האינטגרל המסוים במדויק היה רימן. בעקבותיו הוצעו הכללות רבות: בתחום של פונקציה#תחום ההגדרה של הפונקציה (העשוי להיות הישר הממשי כולו, קובייה במרחב האוקלידי ה־n־ממדי, או כל מרחב קומפקטי מקומית), בערכים שהפונקציה עשויה לקבל (מספרים ממשיים או מרוכבים, מספרים p־אדיים, או וקטורים שאלו רכיביהם), ובאופי הפונקציות שעבורן מחושב האינטגרל.
האינטגרל המסוים > חלוקה של קטע

סדרה (סופית) של נקודות 



a
=

x

0


<

x

1


<
⋯
<

x

n
−
1


<

x

n


=
b


{\textstyle a=x_{0}<x_{1}<\dotsb <x_{n-1}<x_{n}=b}

 נקראת חלוקה של הקטע 



[
a
,
b
]


{\textstyle [a,b]}

. את הסדרה אפשר לפרש כאילו היא מחלקת את הקטע ל־



n


{\textstyle n}

 תת־קטעים 



[

x

0


,

x

1


]
,
[

x

1


,

x

2


]
,
…
,
[

x

n
−
1


,

x

n


]


{\textstyle [x_{0},x_{1}],[x_{1},x_{2}],\dotsc ,[x_{n-1},x_{n}]}

, החותכים זה את זה רק בנקודות הקצה שלהם. לכל חלוקה 



π


{\textstyle \pi }

 אפשר להגדיר את קוטר החלוקה (או פרמטר החלוקה) באופן הבא:  \lambda (\pi )=\max _{1\leq i\leq n}|x_{i}-x_{i-1}|. מכיוון שסכום אורכי הקטעים הוא 



b
−
a


{\textstyle b-a}

, הקוטר של חלוקה בת 



n


{\textstyle n}

 קטעים הוא לפחות 






b
−
a

n




{\textstyle {\frac {b-a}{n}}}

. מכאן שכדי לקרב את קוטר החלוקה לאפס, יש להגדיל את מספר הנקודות באופן שאינו חסום.
חלוקה 




π
′



{\textstyle \pi '}

 היא עידון של חלוקה 



π


{\textstyle \pi }

, אם החלוקה הראשונה כוללת את כל הנקודות המופיעות בחלוקה השנייה. לדוגמה, 



a
=

x

0


<

x

1


<

x

2


<

x

3


=
b


{\textstyle a=x_{0}<x_{1}<x_{2}<x_{3}=b}

 מעדנת את 



a
=

x

0


<

x

2


<

x

3


=
b


{\textstyle a=x_{0}<x_{2}<x_{3}=b}

. ברור שבמקרה כזה, 



λ
(

π
′

)
≤
λ
(
π
)


{\textstyle \lambda (\pi ')\leq \lambda (\pi )}

.
האינטגרל המסוים > הגדרת האינטגרל המסוים באמצעות סכומי רימן

בחלוקה נתונה 



a
=

x

0


<

x

1


<
⋯
<

x

n
−
1


<

x

n


=
b


{\textstyle a=x_{0}<x_{1}<\dotsb <x_{n-1}<x_{n}=b}

, אפשר לבחור נקודה 




ξ

i


∈
[

x

i
−
1


,

x

i


]


{\textstyle \xi _{i}\in [x_{i-1},x_{i}]}

 מכל תת־קטע. חלוקה כזו, יחד עם הנקודות שנבחרו מהתת־קטעים, נקראת חלוקה מסומנת. לחלוקה כזו אפשר להגדיר את סכום רימן  \sigma (f,\pi )=\sum _{i=1}^{n}{f(\xi _{i})\cdot |x_{i}-x_{i-1}|}. זהו השטח הכולל של המלבנים שבסיסם הוא הקטע 



[

x

i
−
1


,

x

i


]


{\textstyle [x_{i-1},x_{i}]}

 וגובהם 



f
(

ξ

i


)


{\textstyle f(\xi _{i})}

 (עבור 



i
=
1
,
…
,
n


{\textstyle i=1,\dotsc ,n}

), כאשר השטח הוא "שטח מכוון" (העשוי להיות חיובי או שלילי, בהתאם לסימן של הפונקציה בנקודה 




ξ

i




{\textstyle \xi _{i}}

). כל סכום רימן מהווה קירוב לשטח שמתחת לגרף הפונקציה, בקטע המדובר 



[
a
,
b
]


{\textstyle [a,b]}

.
פונקציה 



f
(
x
)


{\textstyle f(x)}

, המוגדרת בקטע 



[
a
,
b
]


{\textstyle [a,b]}

, היא אינטגרבילית לפי רימן, אם לכל בחירה של סדרת חלוקות מסומנות 




π

1


,

π

2


,
…


{\textstyle \pi _{1},\pi _{2},\dotsc }

 בעלות גדלים 



λ
(

π

m


)


{\textstyle \lambda (\pi _{m})}

 השואפים לאפס, הגבול  \lim _{m\rightarrow \infty }\sigma (f,\pi _{m}) קיים (היינו, הסדרה מתכנסת). במקרה כזה, כל הגבולות  \lim _{m\rightarrow \infty }\sigma (f,\pi _{m}) שווים זה לזה, והאינטגרל המסוים מוגדר כערך (המשותף) של כל הגבולות; ערך זה הוא השטח שבין גרף הפונקציה לציר ה־



x


{\textstyle x}

. אם לא כל הגבולות האלה קיימים, הפונקציה אינה אינטגרבילית לפי רימן.
את ערך האינטגרל מסמנים כך:  \int _{a}^{b}f(x)\,dx. הביטוי שבתוך האינטגרל, 



f
(
x
)


{\textstyle f(x)}

, נקרא אינטגרנד. המשתנה 



x


{\textstyle x}

 בביטוי זה הוא "משתנה האינטגרציה", והוא קשור לתחום האינטגרציה – המשמעות היא שהנקודה השמאלית בתחום היא 



x
=
a


{\textstyle x=a}

 והנקודה הימנית היא 



x
=
b


{\textstyle x=b}

. אם מחליפים את משתנה האינטגרציה, כדי לשמור על ערך האינטגרל יש לשנות את תחום האינטגרציה בהתאמה. לדוגמה, אם 



t
=
k
x


{\textstyle t=kx}

, אזי מתקיים:  \int _{a}^{b}f(x)\,dx=\int _{ka}^{kb}{\tfrac {1}{k}}f({\tfrac {t}{k}})\,dt.