stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דראקס (היקום הקולנועי של מארוול)
יצירה ואפיון דמות > מראה ואפקטים מיוחדים

בסרט הראשון, תהליך האיפור של בטיסטה ארך כארבע שעות, ותהליך הסרתו ארך 90 דקות. לדראקס יש דפוסי צלקות שונים על גופו, שמחליפים את הקעקועים הפשוטים מהקומיקס, שלכל אחד מהם יש סיפור ספציפי. בנוסף, גוון העור שלו שונה מירוק בהיר בקומיקס לאפור בוצי יותר, כדי להימנע מדמיון חזותי לענק הירוק.
בסרט השני, תהליך האיפור של בטיסטה ארך רק 90 דקות, לעומת ארבע שעות בסרט הראשון. הוא נאלץ לשבת בסאונה בסוף ימי הצילומים כדי להוריד את האיפור, לאחר שבדיקת האיפור שלו נמצאה "שוחקת" מדי.
הערות שוליים

↑  A Complete List of Who Lives and Dies in 'Avengers: Infinity War', Time, ‏2018-04-27 (באנגלית)
↑  Every Marvel Character At The Funeral In Avengers: Endgame, ScreenRant, ‏2019-05-01 (באנגלית)
↑  Every MCU Easter Egg In What If? Episode 7, ScreenRant, ‏2021-09-22 (באנגלית)
↑  Splash Page – Marvel Considering ‘Iron Fist’ & ‘S.H.I.E.L.D.’ Movies, ‘Black Panther’ & ‘Guardians Of The Galaxy,’ Too!, web.archive.org, ‏2012-06-09
↑  Borys Kit, Comic-Con 2012: Marvel Names ‘Avengers’ Follow-Ups; Robert Downey Jr. Makes Surprise Appearance, The Hollywood Reporter, ‏2012-07-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Borys Kit, Marvel Signs WWE’s Dave Bautista for ‘Guardians of the Galaxy’ (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2013-03-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Borys Kit, ‘Guardians of the Galaxy’ Adds One More to Cast (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2013-04-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Guardians of the Galaxy Interview: Dave Bautista Talks Fights, Makeup and Humor, Collider, ‏2014-07-08 (באנגלית)
↑  I Am Not Drax: Bautista Did Heavy Lifting to Find His GotG Character, CBR, ‏2017-05-02 (באנגלית)
↑  Dave Bautista on Blade Runner 2 & Guardians of the Galaxy 2, Collider, ‏2017-01-25 (באנגלית)
↑  GUARDIANS OF THE GALAXY Q&A Highlights: AVENGERS, Sequel, and More, Collider, ‏2014-05-19 (באנגלית)
↑  "Guardians of the Galaxy" Set Visit Puts Concerns to Rest, CBR, ‏2014-07-08 (באנגלית)
↑  Guardians of the Galaxy 2: 40 Things to Know about the Sequel, Collider, ‏2017-02-06 (באנגלית)
דרב אל חורנה

דרב אל חורנה הייתה דרך עות'מאנית, שחברה את החורן עם עכו.
תוואי הדרך

הדרך החלה במערב בעכו, שהייתה עיר נמל. מעכו היא עברה לתל כיסון, אעבלין ותל חנתון ואז עברה בדרום בקעת בית נטופה לתל אדמי וירדה דרך נחל יבנאל אל דרום הכנרת. הדרך חצתה את הירדן בג'סר אל מג'אמי (ליד מיקום חצר גשר הישנה) או במעברת אום ג'וני. בעבר המזרחי של הירדן התפצלה הדרך לשני סעיפים. בסעיף דרומי היא המשיכה מזרחה לאום קיס, דרעא, בוסרה וקנטה, ובסעיף צפוני עלתה דרך פיק לדמשק.
היסטוריה

פרופ' בוסתנאי עודד טוען שהדרך שימשה כבר בסוף תקופת הברונזה ובתקופה הישראלית, לאור הימצאותן של מצודות מתקופות אלו לאורך הדרך.
הדרך שמשה בעיקר לסוחרים ופחות לצבאות, אף על פי ששימש את הצבא של אשור בפלישתו לתוך ארץ ישראל. בתקופה הרומית הוחלפה דרב אל חורנה על ידי דרך רומית שחברה את עכו עם בוסרה דרך טבריה.
הערות שוליים

↑  בוסתנאי עודד, דרב אל חורנה - דרך קדומה, ארץ ישראל, תשל"א, עמ' 191-197
↑  החכמים שתקו, האבן זעקה, מעריב, 3 בדצמבר 1971
1 2  Israel Roll, Between Damascus and Megiddo: Roads and Transportation in Antiquity across the. Northeastern Approaches to the Holy Land, MAN NEAR A ROMAN ARCH, 2009, pages 8 and 13
דליה קווה

אין תמונה חופשית
דליה קווה (נולדה בפברואר 1943) היא ביולוגית ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה

קווה נולדה בשם דליה מרים יקותיאלי בתל אביב, ולמדה בתיכון עירוני א. באפריל 1948 נהרג אחיה אמנון במלחמת השחרור בקרב בנבי יושע; מות אחיה השפיע על יצירתה בהמשך. היא שירתה בנח"ל במסגרת גרעין של תנועת המחנות העולים. אחרי השירות הצבאי למדה ביולוגיה באוניברסיטה העברית לתואר הראשון והשני, ולדוקטורט בהוראת המדעים בתחום הגנטיקה. במשך השנים לימדה במרכז ללימודים קדם-אקדמיים של האוניברסיטה העברית. במקביל הייתה חברת צוות שעסק בכתיבת חומרי לימוד בביולוגיה, מטעם משרד החינוך והוראת המדעים של האוניברסיטה העברית.
קווה החלה לכתוב שירה לאחר שהוריה נפטרו. שירים פרי עטה התפרסמו בעיתונים, כתבי עת, אנתולוגיות בעברית ובאנגלית.
מתגוררת בירושלים, נשואה לבמאי יהודה קווה ואם לשלושה.
ספריה

אשה עיגול: שירים (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1990)
גשם: שירים (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001)
לימים הנוראים ריח של גויאבות (הוצאת כרמל, 2011)
לילה (הוצאת כרמל, 2013)
דרכון צפון קוריאני

כריכתו הקדמית של דרכון צפון קוריאני ביומטרי
הדרכון של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה (בקיצור: דרכון צפון קוריאני) הוא מסמך נסיעה שניתן להנפיק לאזרחי קוריאה הצפונית לצורך נסיעות בין־לאומיות. מכיוון שרוב הצפון קוריאנים אינם מקבלים הזדמנויות לעזוב את ארצם, מונפקים הדרכונים לעיתים רחוקות.
היסטוריה

הדרכונים המוקדמים ביותר של קוריאה הונפקו בשנת 1902 על ידי האימפריה הקוריאנית (אנ'), עם שני סוגים, דרכון מסחר ודרכון נסיעה. לדרכונים היה טקסט בסינית וכן תרגומים לאנגלית וצרפתית.
דרכונים צפון קוריאניים הונפקו לראשונה בשנות החמישים עם כיתוב בקוריאנית, רוסית וסינית, בעוד שבדרכונים כיום הכיתוב בקוריאנית ואנגלית בלבד.
מראה חיצוני

כיסויי הדרכון בצבע כחול כהה עם סמל קוריאה הצפונית מעוטר במרכז. המילים "조선민주주의인민공화국" (קוריאנית) ו"הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה" (אנגלית) כתובות מעל הסמל, עם "려권" ו"דרכון" למטה.
סוגי דרכונים

דרכון רגיל הוא דרכון בודד אשר המופק לאחר קבלת אישור מיוחד ונמסר לצפון קוריאנים המבקרים במדינות זרות מסיבות רשמיות, כגון, תחרויות ספורט ואקדמיה, נסיעות עסקים. דרכונים רגילים נלקחים בחזרה על ידי משרד החוץ לאחר החזרה לצפון קוריאה. הכריכה בצבע כחול כהה.
דרכון רשמי מונפק לצורכי מסחר ולנסיעות לחו"ל לצרכים כלכליים אחרים. כריכת הדרכון ירוקה.
דרכון דיפלומטי מונפק לבכירים ממשרד החוץ, הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה ומשרדים אחרים הכפופים למפלגת הפועלים של קוריאה. עבור פקידים אחרים, רק סגני שרים ומעלה יכולים לקבל דרכון דיפלומטי. הכריכה אדומה.
יש להחזיר דרכונים רשמיים ודיפלומטיים ולשמור אותם במשרד הדרכונים, משם ניתן לשלוף אותם לכל נסיעות חוץ נוספות. דרכונים רגילים לעולם אינם מונפקים ללא אישור מיוחד וכל המחזיקים חייבים לבקש אשרת יציאה על מנת לצאת כחוק מהמדינה.
דרישות לאשרה

נכון למרץ 2022, לאזרחים צפון קוריאנים עם דרכונים צפון קוריאני הייתה גישה ללא אשרה או אשרה בהגעה ל-39 מדינות וטריטוריות. כך לדוגמה המדינה היחידה באירופה המאפשרת כניסה באמצעות דרכון צפון קוריאני ללא אשרה היא בלארוס. בכך מדורג הדרכון במקום ה-104 בעולם מבחינת חופש הנסיעה על לפי מדד הנלי לדרכונים.
דוגמאות לדרכונים

דרכון צפון קוריאני משנות ה-50
דרכון משנות ה-50, עמוד פנימי
דרכון משנות ה-50, דף מידע אישי
כיסויי דרכון של מהדורת שנות ה-90
דרכון משנת 2019
הערות שוליים

↑  Facts: The North Korean (DPRK) Passport • Passport-collector.com, Passport-collector.com, ‏0 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  "North Korea's passports, and how they use them". North Korea News. 29 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Henley Passport Index: Q1 2022 Global Ranking
דרכון הנסיעות של האימפריה הקוריאנית, הונפק ב-1905.
דרישות ויזה לאזרחי צפון קוריאה  קוריאה הצפונית  אין צורך באשרה  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה  אשרה ניתנת בדואר אלקטרוני  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה או בדואר אלקטרוני  נדרשת אשרה
דריה דומרצ'בה

דריה ולדימירובנה דומרצ'בה (בבלארוסית: Дар’я Уладзіміраўна Домрачава; נולדה ב-3 באוגוסט 1986 במינסק), היא ביאתלטית בלארוסית. היא האלופה האולימפית בעלת 6 מדליות מהמשחקים האולימפיים, מהן 3 מדליות זהב מאולימפיאדת סוצ'י (2014) ומדליית זהב מאולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018). אלופת העולם בעלת 7 מדליות, מהן 2 מדליות זהב. היא בעלת 30 ניצחונות במסגרת סבב גביע העולם.
דומרצ'בה נולדה במינסק וגדלה בניאגאן שבסיביר. היא שירתה בקד"ב, סוכנות הביון הבלארוסית, עד 2014.
דומרצ'בה נישאה ב-2016 לביאתלט הנורווגי אולה איינר ביורנדלן ולזוג בת אחת.
הערות שוליים

↑  Belarus Olympic biathlete Darya Domracheva -- an ex-KGB agent -- is a renaissance woman, פוקס ניוז, 23 בפברואר 2018
דרבי (ספורט)

אוהדי סלטיק ואוהדי גלאזגו ריינג'רס מופרדים באצטדיון סלטיק פארק במהלך הדרבי של גלאזגו
דרבי בספורט הוא משחק בין שתי קבוצות בעלות רקע דומה, בדרך כלל בהקשר גאוגרפי, כלומר מאותו אזור או מאותה העיר. מקור הביטוי הוא במרוץ הסוסים על שם הרוזן מדרבי שנוסד ב-1780 באפסום שבאנגליה. עם הזמן הפכה המילה דרבי באנגלית לשם נרדף לכל תחרות ספורט. בנוסף, ישנו משחק כדורגל המוני המתקיים באופן מסורתי בעיירה אשבורן שבמחוז דרבי באנגליה בין שני חלקי העיירה. 'דרבי מקומי' הוא תחרות בין יריבים מקומיים. בהמשך הושמטה המילה 'מקומי' ונשארה רק המילה דרבי, במשמעותה הנוכחית.
המשחק בין שתי הקבוצות הגדולות של העיר נקרא לעיתים המשחק בשם "הדרבי הגדול", וזאת בניגוד למשחקי דרבי קטנים בין שתי קבוצות מאותו אזור שאין ביניהן יריבות משמעותית. משחקי דרבי מתאפיינים לעיתים קרובות ביריבות עזה ועוצמת רגשות, בקרב השחקנים והקהל, שעולה על זו שבמשחקים רגילים. פעמים רבות מתקשר הדרבי למאבקים פוליטיים, לאומיים או דתיים, לדוגמה:
לדרבי של גלאזגו (המכונה ה"אולד פירם"), בין סלטיק לגלאזגו ריינג'רס יש משמעות לאומית ודתית: בעוד שסלטיק היא קבוצה המדגישה את הנצרות הקתולית ובעלת הרבה אוהדים אירים, ריינג'רס מדגישה את נאמנותה ללאום הבריטי ולבריטניה הגדולה ואת הנצרות הפרוטסטנטית-אנגליקנית. בדרבי הזה יש חשיבות גדולה לצבעי הקבוצות: צבעיה של סלטיק הם ירוק וכתום (כצבעי הלאום האירי) וצבעיה של ריינג'רס הם כחול ואדום (כצבעי הדגל הבריטי).
לדרבי של ירושלים בין בית"ר ירושלים להפועל ירושלים יש משמעות פוליטית: בעוד שבית"ר היא קבוצה המזוהה עם הימין הפוליטי, מדגישה את הלאום היהודי שבה, הפועל היא קבוצה המזוהה עם הצד השמאלי של המפה הפוליטית ותומכת בשוויון סוציאלי. גם בדרבי זה יש משמעות לצבעי הקבוצות: צבעיה של בית"ר הם צהוב ושחור, צהוב היה צבע שבמשך תקופות ארוכות בהיסטוריה היה מזוהה עם העם היהודי והיהדות בעיקר בתקופות הקשות (ראו: הטלאי הצהוב), וצבעיה של הפועל הם אדום ושחור, כשאדום הוא צבע הפועלים, הסוציאליזם והקומוניזם (ראו: הפטיש והמגל).
לעיתים מכנים בכינוי דרבי גם משחקים בין שתי קבוצות שאין להן קרבה גאוגרפית, אך יש להן רקע משותף וקיימת ביניהן יריבות מושבעת רבת-שנים, מסיבה כלשהי (לדוגמה בישראל משחק בין שתי קבוצות מן המגזר הערבי נקרא גם כן דרבי).
בעברית ישנה קלישאה שלפיה "לדרבי חוקים משלו". הכוונה אינה לחוקי המשחק, אלא לכך שליחסי הכוחות בין הקבוצות אין משמעות רבה במשחקי דרבי.
דוגמאות ליריבויות מפורסמות > משחקי דרבי מרכזיים בכדורגל > בישראל

הדרבי של תל אביב: מכבי תל אביב נגד הפועל תל אביב. היריבות העירונית של תל אביב על הרקע המסורתי בין אגודת הספורט של מכבי לאגודת הספורט של הפועל, הובילה להתפתחותה של יריבות ספורטיבית בין הקבוצות. בנוסף, מראשיתן היה לקבוצות בסיס תמיכה שונה. הפועל הוקמה בידי ההסתדרות, ונחשבה לקבוצה של בני מעמד הפועלים, בעוד מכבי נחשבה לקבוצה של אנשי מעמד הביניים והמקצועות החופשיים. במשחקים בין הקבוצות קיימים לעיתים קרובות עימותים מילוליים ולעיתים אף פיזיים.
הדרבי של חיפה: מכבי חיפה נגד הפועל חיפה. מכבי היא קבוצה עירונית המייצגת את תושבי חיפה והסביבה, ואילו שורשיה של הפועל במעמד הפועלים.
הדרבי של ירושלים: בית"ר ירושלים נגד הפועל ירושלים. בנוסף ליריבות הפוליטית, לדרבי הירושלמי יש גם היסטוריה שכונתית. עם הקמתו של מגרש קטמון הממוקם בקטמון הישנה, הפכה הפועל לקבוצה של קטמון הישנה בפרט ודרום ירושלים בכלל. כיוון שאצטדיון ימק"א של בית"ר היה ממוקם צפונה למגרשה של הפועל, הפכה בית"ר לקבוצה של צפון העיר. זיהוי זה היה בולט בעיקר בשנות ה-60, אך תמיד שררה בין הקבוצות בעיקר היריבות הפוליטית.
הדרבי של פתח תקווה: הפועל פתח תקווה נגד מכבי פתח תקווה.
הדרבי של רמת גן: הפועל רמת גן נגד הכח עמידר רמת גן.
הדרבי של אשדוד: הפועל אשדוד נגד מכבי עירוני אשדוד. ב-1999 התאחדו הקבוצות והוקם מועדון ספורט אשדוד, אך בשנת 2015 הוקמו הקבוצות מחדש בליגה ג'.
דוגמאות ליריבויות מפורסמות > משחקי דרבי מרכזיים בכדורגל > בעולם

הדרבי של צפון לונדון: ארסנל נגד טוטנהאם הוטספר
הדרבי של מנצ'סטר: מנצ'סטר יונייטד נגד מנצ'סטר סיטי
הדרבי של ליברפול (דרבי המרזיסייד): ליברפול נגד אברטון
הדרבי של גלאזגו (האולד פירם): סלטיק נגד גלאזגו ריינג'רס
הדרבי של ליסבון: בנפיקה נגד ספורטינג
הדרבי של מדריד: ריאל מדריד נגד אתלטיקו מדריד
הדרבי של ברצלונה: ברצלונה נגד אספניול
הדרבי של מילאנו (דרבי דלה מדונינה): מילאן נגד אינטר
הדרבי של רומא: רומא נגד לאציו
הדרבי של טורינו (דרבי דלה מולה): יובנטוס נגד טורינו
הדרבי של מינכן: באיירן מינכן נגד מינכן 1860
הדרבי של בלגרד: פרטיזן בלגרד נגד הכוכב האדום בלגרד
הדרבי של איסטנבול: בין גלאטסראיי, פנרבחצ'ה ובשיקטש
הדרבי של אזור אתונה (דרבי היריבות הנצחיות): אולימפיאקוס נגד פנאתינאיקוס
הדרבי של סלוניקי: פאוק נגד אריס
הדרבי של בואנוס איירס (הסופר קלאסיקו): בוקה ג'וניורס נגד ריבר פלייט
הדרבי של אבז'אנדה (הקלאסיקו של אבז'אנדה): אינדפנדיינטה נגד ראסינג קלוב
הדרבי של קהיר: אל-אהלי נגד א-זמאלכ
הדרבי של מוסקבה: בין צסק"א, ספרטק, לוקומוטיב ודינמו מוסקבה
דרבי ערי הבירה (רוסיה): בין מועדוני הכדורגל של סנקט פטרבורג לבין מוסקבה
הדרבי של חבל הבסקים: אתלטיק בילבאו נגד ריאל סוסיאדד
הדרבי של מרכז ודרום איטליה: רומא נגד נאפולי
הדרבי של אוהיו: קולומבוס קרו נגד מועדון הכדורגל סינסינטי
הדרבי של לוס אנג'לס: לוס אנג'לס גלאקסי נגד מועדון הכדורגל לוס אנג'לס
דוגמאות ליריבויות מפורסמות > משחקי דרבי מרכזיים בכדורסל

הדרבי של תל אביב: מכבי תל אביב נגד הפועל תל אביב
הדרבי של מוסקבה: בין צסק"א מוסקבה, דינמו מוסקבה וחימקי מוסקבה
הדרבי של איסטנבול: אנאדולו אפס נגד פנרבחצ'ה אולקר
הדרבי של אזור אתונה: אולימפיאקוס נגד פנאתינאיקוס
הדרבי של סלוניקי: פאוק נגד אריס
הדרבי של לוס אנג'לס: לוס אנג'לס לייקרס נגד לוס אנג'לס קליפרס
הדרבי של ניו יורק: ניו יורק ניקס נגד ברוקלין נטס
ראו גם

תרבות כדורגל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4379019-7
ההעתק הצפון אנטולי

מגמות לאורך ההעתק הצפון אנטולי לאורך האלף השני לספירה
ההעתק הצפון אנטולי במאה ה-20
ההעתק הצפון אנטולי (בטורקית: Kuzey Anadolu Fay Hattı או KAFK) הוא העתק גאולוגי פעיל, החוצה את אנטוליה בטורקיה מאזור ימת ואן במזרח ועד ים השיש במערב, ומקביל, פחות או יותר, לחופי הים השחור שמצפון למדינה. ההעתק הוא גבול חילוף (Transform boundary) בין לוחות טקטוניים - הלוח האנטולי מדרום לו נע מערבה בקצב של עד 20 ס"מ בשנה, ביחס ללוח האירו-אסיאתי שמצפון לו. בין היתר חולף ההעתק במרחק של כעשרים קילומטרים מדרום לאיסטנבול.
מגמות

רעידות האדמה לאורך ההעתק הצפון אנטולי תועדו באופן עקבי למדי החל במאה ה-10 לספירה לפחות, ונתגלה כי הן מתרחשות בהֶקבצים הנמשכים כמה עשרות שנים בכל פעם, כשבכל הֶקבץ מתקדמות רעידות האדמה לאורך ההעתק בכיוון אחיד, מזרחה או מערבה, וגורמות לרעידות הבאות. הסיבה לכך היא שבמהלך רעידת אדמה משתחרר הלחץ הנבנה על-פני הקרקע ובמעמקים בקרע מוגבל באורכו לאורך ההעתק, ובקצותיו של קרע זה העומס נותר בעינו. ברי כי העומס בקצה שלכיוונו מתקדמות רעידות האדמה רב מזה שבצידו האחר, שם הוא שוחרר במהלך רעידת האדמה הקודמת. בשנת 2000 נטבע הכינוי "סופת רעידות אדמה" (Earthquake storm) כמתאר את התופעה.
כבר במאה ה-4 לספירה תיעד ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מרקלינוס את רעידת האדמה אשר התרחשה אור ליום ה-24 באוגוסט 358 ופגעה בכ-150 ערים לאורך ההעתק, מפונטוס במזרח ועד מקדוניה במערב. ברעידת אדמה זו חרבה העיר ניקומדיה, העיר הראשה של ביתיניה ואיזמיט המודרנית, ובתיה שהיו בנויים על מורדות הגבעות, התמוטטו וקרסו על אלה שניצבו תחתיהם. בעקבות רעידת האדמה פרצה בעיר שרפה אשר כילתה אותה לחלוטין במשך חמישה ימים.
הקבץ רעידות האדמה האחרון החל באמצע המאה ה-20 ועד סופה נמנו שבע רעידות אדמה בגודל של 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט לפחות. רעידת אדמה במגניטודה 7.9 התרחשה בעיר ארזינג'אן במזרח אנטוליה ב-26 בדצמבר 1939, והיא נחשבת לרעידת האדמה הקשה ביותר שפקדה את טורקיה במאה ה-20 (מספר הקורבנות הרשמי הוא 32,962, אך קיימות הערכות של עד 160,000 הרוגים). ב-26 בנובמבר 1943 התרחשה רעידת אדמה במגניטודה 7.7 ב-טוסיה (אנ'), מערבה מארזינג'אן לאורך ההעתק, וב-1 בפברואר 1944, מערבה ממנה, בבולו (7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט). מגמת ההתקדמות של רעידות האדמה מערבה המשיכה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20 לכיוון ים השיש, וב-22 ביולי 1967 רעדה האדמה במגניטודה 7.2 סמוך לעיר אדאפזרי (אנ') שבנפת סקריה (אנ').
רעידת האדמה באיזמיט

בהתאם למודל החיזוי, צפויה הייתה רעידת אדמה חזקה להתרחש באזור זה של צפון מערב טורקיה במהלך הרבע האחרון של המאה ה-20 או בתחילת המאה ה-21. בליל ה-17 באוגוסט 1999 התרחשה רעידת אדמה קשה באיזמיט, אשר גרמה לתנועת הקרקע לאורך קרע בן 150 ק"מ לערך בהעתק, מדוזג'ה (Düzce) במזרח, דרך מפרץ איזמיט, ועד לים השיש במערב. לאורך הקרע נמדדו העתקים של 2.5 עד 4 מטרים, ושיא של 5.7 מטרים סמוך לאקיאזי (Akyazı) מזרחית לאיזמיט. רעידת האדמה נמשכה 45 שניות והורגשה גם באנקרה ובאיזמיר, מרחק של מאות קילומטרים מהמוקד. בסיום פעולות החילוץ קבעו הרשויות הטורקיות כי מספר ההרוגים כתוצאה מרעידת האדמה עמד על 17,480 בני אדם ו-505 נעדרים. עם זאת, גם נתונים אלה מוטלים בספק וסביר שמספר ההרוגים גבוה בהרבה. לנתונים יש להוסיף מספר בלתי ידוע של חסרי קורת גג שאיבדו את חייהם במשך החורף של 1999-2000. מספר הפצועים הוערך ב-43,953 בני אדם ואילו מספרם של חסרי קורת גג הוערך בכ-600,000. פחות משלושה חודשים לאחר רעידת האדמה באיזמיט, ב-12 בנובמבר 1999, פקדה את האזור רעידת המשנה החזקה ביותר, במגניטודה 7.2. מוקד הרעידה שגבתה לבדה 763 קורבנות, היה בדוזג'ה, כ-120 ק"מ מזרחית לאיזמיט ולמוקד הרעידה העיקרית.
הסכנה לאיסטנבול

איסטנבול שוכנת במרחק של 80 ק"מ ממערב לאיזמיט. למרות שהיא נמצאת 20 ק"מ בלבד מצפון להעתק, מזה 240 שנים לא ידעה איסטנבול רעידת אדמה קשה. בשל מגמת התקדמות רעידות האדמה מערבה לאורך ההעתק במהלך המאה ה-20, מעריכים המדענים את הסיכוי לרעידת אדמה קשה אשר תפגע בעיר במשך שלושים השנים הקרובות בכ-60%.
ראו גם

ההעתק המזרח אנטולי
הערות שוליים

↑  Amos Nur and Eric H. Cline 2000., Poseidon's Horses: Plate Tectonics and Earthquake Storms in the Late Bronze Age Aegean and Eastern Mediterranean, ScienceDirect,
↑  Kelly Gavin, Ammianus and the Great Tsunami, The Journal of Roman Studies (JRS), vol. 94, pp. 147-161, Cambridge University Press, 2012
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
הרס באיזמיט (1999)
הוועד היהודי של טהראן

הוועד היהודי של טהראן, שנרשם רשמית בשנת 1934, הוא ארגון גג של כל הארגונים היהודיים הפועלים למען יהודי איראן.
היסטוריה

הוועד היהודי של טהראן הוקם בשנת 1270 בלוח השנה המוסלמי, על ידי קבוצת מנהיגים יהודים בטהראן. הוא הוקם בשם "חברה", לאחר מכן שונה ל"וועד בית הספר היהודי", ובשנת 1317 בלוח המוסלמי, שונה שם הוועד ל"וועד היהודי של טהראן". שנה לאחר מכן הוא נרשם רשמית. כשהוועד הוקם, היו חברים בו בין השאר, איוב לוקמאן נהוראי, אנייתוללה מונטכאב, עבדאללה גולשאן, מורטזה מועלם, זיה נהוראי, עזיז אלגניאן, יהודה הרוניאן, אשהאג ברוכים, רוחלה בן רוחי, לזר סאפאני, ואפיני פמילי.
פעילויות

הוועד היהודי של טהראן אחראי על 25 בתי כנסת הקיימים באיראן, בית החולים כיריקה באודלאג'אן (אנ') (שכונה יהודית היסטורית), בית הקברות היהודי בדרך חוראסאן, בית מטבחיים כשר, ובתי ספר ומרכזי ספורט רבים. הוועד עושה פעולות נוספות כגון טיפול בקשישים ואפיית מצות לחג הפסח.
בנוסף, הוועד הקים בטהראן סמכות משפטית יהודית השולטת בעניינים יהודיים.
הוועד כיום

יושב ראש הוועד הנוכחי הוא רחמטוללה רפי. לפניו שימש כיו"ר ד"ר סיאמק מרה סדק שהוא כיום הנציג היהודי בפרלמנט האיראני. לפני מרה סדק, כיהן כיו"ר הרון ישעיה. ב־26 בינואר 2007, כתב ישעיה מכתב לנשיא מחמוד אחמדינז'אד בנושא הערותיו להכחשת השואה, והמכתב הביא לתשומת לב תקשורתית ברחבי העולם.
כיום ממומן באמצעות הוועד היהודי מרכז הצדקה ובית החולים ד"ר ספיר בטהראן. זהו בית חולים הפועל בחינם ומטפל במאות חולים נזקקים, בלי קשר לאמונתם או השתייכותם הדתית.
הערות שוליים

↑  IRANIAN JEWS Iran Jewish
↑  .The Jewish Society in Iran (אורכב 09.01.2008 בארכיון Wayback Machine) World Council of Churches
↑  http://www.7dorim.com/tasavir/Anjoman.asp
↑   Kashrut Authorities in Iran and Around the World
↑  Report of Iranian President’s visit from Yousef-Abad Synagogue, Tehran Iran Jewish
↑  Iran: Jewish Leader Criticizes President For Holocaust Denial Radio Free Europe
↑  Iran’s Jews uneasy over Holocaust-denier Ahmadinejad Daily Times
↑  On the Jewish Presence in Iranian History (אורכב 18.10.2008 בארכיון Wayback Machine) Monthly Review
↑  Iranian Jews Say Republic Safe for Them ABC News
ההפגנה בעקבות הטבח בסברה ושתילה

ההפגנה בעקבות הטבח בסברה ושתילה היא הפגנה של השמאל בישראל שנערכה בכיכר מלכי ישראל בתל אביב ב-25 בספטמבר 1982, בעקבות טבח סברה ושתילה. כונתה בתקשורת: "הפגנת הארבע מאות אלף".
רקע

מבצע שלום הגליל, שהחל ביוני 1982, נהנה בתחילה מתמיכת רוב גדול בציבור הישראלי, אך בהמשך, בעקבות התמשכות הלחימה והתרחבותה מעבר לאמור בפקודת המבצע, החלה להישמע ביקורת ציבורית הולכת וגוברת על המלחמה, שנתפסה בעיני חלקים גדולים בציבור כ"מלחמת ברירה". ב-16 בספטמבר אותה שנה, במסגרת השתלטות צה"ל על מערב ביירות, הוכנסו למחנות הפליטים הפלסטינים סברה ושתילה כוחות הפלנגות הנוצריות, שתפקידם היה לטהר את המחנות מלוחמי אש"ף שנותרו בהם. תוך זמן קצר החלו לוחמי הפלנגות לטבוח ללא הבחנה בתושבי המחנות והרגו מאות מהם כנקמה על רצח בשיר ג'ומאייל, לפני שעזבו את המחנות בבוקר ה-18 בספטמבר. הטבח, שישראל נתפסה כמעורבת בו, הביא לתגובות חריפות כלפיה בעולם, ובהן האשמה באחריות לו מצד נשיא ארצות הברית רונלד רייגן. בישראל הביא הטבח את ההתנגדות הציבורית למלחמה לשיאה. זו התבטאה בדרישה, לה היו שותפים גורמים בקואליציה ואף במפלגת השלטון, הליכוד, להקמת ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת נסיבות הטבח, אך דרישה זו נדחתה על ידי ראש הממשלה מנחם בגין.
מהלך ההפגנה

את ההפגנה, שנקבעה למוצאי שבת, 25 בספטמבר 1982, ארגנה תנועת השמאל החוץ פרלמנטרית שלום עכשיו, שקראה להקמת ועדת חקירה ממלכתית, להתפטרותם של בגין ושר הביטחון אריאל שרון ולהסגת כוחות צה"ל מביירות. במודעה שפרסמה התנועה לקראת ההפגנה נכתב: "די לחרפה! על מה מכסה הסירוב להקמת ועדת חקירה? ממשלת הליכוד האחראית למחדל הנורא חייבת ללכת! בואו להפגנת ענק של כל מי שאינם יכולים להשלים עם הדמות שממשלה זו משווה למדינה". לקריאה הצטרפו תנועות נוספות, בהן מפלגת האופוזיציה המרכזית, המערך (שכללה אז גם את מפ"ם ורצ), חד"ש, שינוי, הפנתרים השחורים ותנועות הנוער השומר הצעיר, הנוער העובד והלומד והמחנות העולים.
ההפגנה נקבעה לשעה שמונה בערב, ובעיתון מעריב דווח למחרת כי "שעתיים לפני המועד הרשמי לתחילת ההפגנה כבר הצטופפו בכיכר רבבות בני אדם". המפגינים נשאו שלטים וקראו קריאות בגנות הממשלה, בהן גם "בגין רוצח". את האירוע הנחתה השחקנית חנה מרון, ובין הנואמים בו היו יו"ר מפלגת העבודה שמעון פרס, ראש הממשלה לשעבר יצחק רבין, חברי הכנסת שולמית אלוני (רצ) וויקטור שם-טוב (מפ"ם), הסופר ס. יזהר, המשורר יהונתן גפן וכן אברהם בורג, אז פעיל בתנועת "חיילים נגד שתיקה" שהתנגדה למלחמה. הדוברים מתחו ביקורת חריפה על בגין ושרון. רבין אמר כי "עלינו לפנות לראש הממשלה ולממשלה ולומר להם: שאו באחריות למחדל הנורא, פנו מקומכם", ואלוני קראה להם: "החזירו את המנדט ולכו. לכו לבקר פצועים, לכו לנחם אבלים". הנואמים הדגישו את הנזק שגרמו המלחמה והטבח לתדמיתה של ישראל בעולם. "מדיניות זו - זה לא אנחנו", קרא פרס והוסיף: "אנחנו לא רוצים להיות בודדים כדרום אפריקה".
במהלך ההפגנה עצרה המשטרה עשרים אזרחים תומכי הממשלה, שניסו לשבש את מהלך האירוע והתעמתו עם המפגינים.
במקביל להפגנת 'שלום עכשיו' בכיכר מלכי ישראל, כ-2,500 איש הפגינו ברחובות פריז נגד מדיניות ישראל. גם בבון התקיימה הפגנה נגד אירועי הטבח.
מהלך ההפגנה > מספר המפגינים

מקור המספר ארבע מאות אלף (כעשירית מאוכלוסיית ישראל באותו זמן) נמצא בדבריו של צלי רשף, מראשי שלום עכשיו, שהצהיר במהלך ההפגנה כי "יש כאן ארבע מאות אלף איש" (בדיווח במעריב נאמד מספר המפגינים ב"מאות אלפים"). מספר זה התקבע בתודעה הציבורית, אף שרבים התייחסו אליו בספקנות וטענו כי הכיכר כלל אינה יכולה להכיל מספר כזה של מפגינים (אורי אבנרי העריך את מספר המפגינים בכ-200 אלף, והיו שטענו כי היה אף נמוך יותר). כיום מקובל להניח כי מספר המפגינים המוצהר היה מוגזם.
השפעה

הסערה הציבורית הביאה להקמתה בנובמבר 1982 של ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת נסיבות הטבח, בראשות נשיא בית המשפט העליון יצחק כהן. הוועדה, שפרסמה את מסקנותיה בפברואר 1983, קבעה כי לא הייתה מעורבות ישירה של ישראל בטבח, אך המליצה כי שר הביטחון שרון יועבר מתפקידו ולא יחזיק עוד בתיק זה (שרון סירב להתפטר, אך כעבור שבוע הועבר בעקבות החלטת הממשלה לתפקיד שר בלי תיק). כמו כן מתחה הוועדה ביקורת על תפקודם של ראש הממשלה בגין, שר החוץ יצחק שמיר ובכירי הצבא, בראשם הרמטכ"ל רפאל איתן.
ההפגנה הביאה להכרה ב"שלום עכשיו", שהוקמה ארבע שנים קודם לכן ופועלת מאז בשולי השיח הפוליטי, ככוח משמעותי בשמאל הישראלי.
הערות שוליים

↑  400,000 השתתפו בהפגנת מחאה בככר מלכי ישראל, דבר, 26 בספטמבר 1982
↑  יעל גרינפטר, השבוע לפני- 400 אלף בהפגנה הגדולה ביותר שנערכה בתל אביב: "אפשר היה לעצור את הטבח", אתר "הארץ", 24.9.2015
↑  אטילה שומפלבי, כולם מדברים "שלום עכשווית", באתר ynet, 8 באפריל 2008
↑  מרק בריל, ‏בלוף ה-400 אלף, פעם שנייה, באתר גלובס, 11 בספטמבר 2011
דניאל איילה פרס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1906 אבאלה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  20 ביוני 1975 (בגיל 68) חלפה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מוקד פעילות:  מקסיקו 
 עיסוק:  כנר, מנצח, מלחין
 כלי נגינה:  כינור
 
דניאל איילה פרס (בספרדית: Daniel Ayala Pérez;‏ 21 ביולי 1906 – 20 ביוני 1975) היה כנר, מנצח ומלחין מקסיקני.