stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחית גל
רגישות לאורך גל

הפרש המופע שיוצרת לוחית גל תלוי באורך הגל של האור הנכנס (בגלל היותו במכנה של השבר) ובמידה פחותה הוא משתנה בגלל נפיצה (שהיא שינוי במקדם השבירה כפונקציה של אורך הגל). כתוצאה מכך, לוחיות גל פועלות לפי התכנון רק עבור טווח מסוים של אורכי גל ולעיתים עבור אורך גל מסוים אחד בלבד.
בגלל תלות הרטרדציה באורך הגל, לוחית גל יכולה לגרום בו זמנית (למשל) להפרש פאזה של רבע גל באורך גל מסוים וגם להפרש פאזה של חצי גל באורך גל אחר. בגלל רגישות מקדם השבירה לאורך הגל (נפיצה), לוחית רבע-גל באורך גל מסוים לא תהייה לוחית חצי-גל בדיוק בחציו של אורך הגל הזה.
עבור לוחית גל יחידה, שינוי אורך הגל גורם לשגיאה ליניארית בפאזה. הטיה של הלוחית בזווית מסוימת משנה את זווית הפגיעה (אנ'), יוצרת שינוי של הדרך האופטית הפרופורציונלי לאחד חלקי קוסינוס הזווית ולכן משנה בסדר שני (ריבועי) את הפאזה. עבור הקיטוב בציר הבלתי-רגיל, הטיה משנה גם את מקדם השבירה ומערבבת עם מקדם השבירה הרגיל (על ידי קוסינוס) כך שבשילוב עם הדרך האופטית, השינוי בפאזה עבור האור המקוטב בכיוון הבלתי-רגיל הוא אפס.
יחידות

רטרדציה נמדדת במספר מערכות יחידות שונות: בזווית (רדיאן או מעלה), גל (wave) או יחידת אורך כמו ננומטר. גל אחד של רטרדציה שווה ל-360°, ל-2π או למספר הננומטרים באורך הגל הנמצא בשימוש. לדוגמה, הרטרדציה של לוחית רבע-גל היא λ/4 ± או ±90° או 2/π ± ושל לוחית חצי-גל היא λ/2 ± או ±180° או π ±. הרטרדציה בין רכיב הקיטוב המוטל על הציר המהיר לבין זה המוטל על הציר האיטי, ביחידת אורך, מוגדרת כ- \Delta nL.
לוחיות גל נפוצות

הסוגים הנפוצים ביותר של לוחיות גל הם לוחית-חצי גל ולוחית רבע-גל.
לעיתים נחוץ הפרש מופע אחר שאינו חצי גל ואינו רבע גל, למשל במקרה בו יש לבטל את הפרש המופע הנגרם בהחזרה פנימית מלאה במנסרה.
לוחיות גל נפוצות > לוחית חצי-גל

לוחית חצי-גל מעכבת את הפאזה של אחד מרכיבי הקיטוב בחצי אורך גל (או כפולה אי-זוגית של חצי אורך גל) בהשוואה לקיטוב השני. לוחית גל כזו משמשת בדרך כלל לשינוי זווית הקיטוב של אור: גל בעל קיטוב ליניארי הפוגע בלוחית חצי-גל בזווית מסוימת ביחס לציר האופטי שלה יצא ממנה מקוטב ליניארית אך בזווית כפולה. מקרה פרטי מוצג באיור משמאל, בפגיעה בזווית של 45°, הקיטוב יסתובב ב-90°. אם לוחית חצי גל מוצבת כך שקיטוב הגל הפוגע מקביל לציר האופטי, הגל יצא ללא שינוי. אם משתמשים במקור מקוטב ליניארית, אחריו לוחית חצי גל על מחזיק שמאפשר את סיבובה ולאחריה מקטב, מקבלים מנחת עצמה הניתן לכוונון.
לוחית חצי-גל יכולה גם להפוך גל מקוטב מעגלית עם קיטוב ימני לגל מקוטב מעגלית עם קיטוב שמאלי (ולהפך).
לוחיות גל נפוצות > לוחית רבע-גל

לוחית רבע-גל יוצרת הבדל פאזה של רבע אורך גל (או כפולה אי-זוגית של רבע אורך גל) בין רכיבי הקיטוב ויכולה לשנות אור מקוטב ליניארית לאור מקוטב מעגלית. אפקט זה מושג כאשר קרן מקוטבת ליניארית עוברת דרך לוחית רבע-גל כאשר זווית הקיטוב של הקרן הפוגעת היא 45° ביחס לציר האופטי של הלוחית. כך מתקבל אור עם קיטובים בעלי אותה משרעת בציר הרגיל ובציר הבלתי-רגיל. גם ההפך הוא נכון: אור מקוטב מעגלית הפוגע בלוחית רבע-גל יצא ממנה מקוטב ליניארית.
לוחיות גל נפוצות > גביש נוזלי (LCD)

גבישים נוזליים, שהם אוסף של מולקולות בעלות שבירה כפולה שסידורן במרחב, ולכן הרטרדציה שלהן, נשלטות על ידי שדה חשמלי. בדרך כלל לא חושבים על גבישים נוזליים כלוחיות גל אבל הם עונים להגדרה של לוחית גל כיוון שהם משנים את קיטוב הגל העובר דרכם. להבדיל מלוחיות גל שהוצגו קודם, במקרה זה החומר אינו הומוגני והשינוי בכוון הקיטוב יכול להשתנות מנקודה אחת למשניה באמצעות הפעלת שדה חשמלי. כאשר מציבים גבישים נוזליים בעובי הרצוי בין אלקטרודות השולטות בהפרש המופע לכל פיקסל, ומניחים אותם בין מקטבים, ניתן ליצור עבירות אופטית משתנה ונשלטת חשמלית, וזה עיקרון ההפעלה של מסכי LCD.
לוחיות גל נפוצות > לוחית גל מסדר אפס

לוחית גל מסדר אפס היא לוחית גל שגורמת להפרש מופע בשיעור חלק אורך הגל הרצוי בלבד, ללא תוספת של מספר שלם של אורכי גל. ישנם שני סוגים: לוחית גל מסדר אפס אמיתי (True zero order) ולוחית גל מסדר אפס הנקראת גם לוחית גל מרוכבת מסדר אפס (compound zero order waveplate).
לוחית גל מסדר אפס אמיתי היא לוחית דקה מאד, העשויה מחומר בעל שבירה כפולה, למשל מחומר פולימרי. עובי של לוחית גל מסדר אפס אמיתי שגורמת להפרש פאזה של גל אחד משתנה בהתאם לשינוי במקדם השבירה, Δn. עבור קלציט, מקדם השבירה משתנה רק במקום הראשון אחרי הנקודה העשרונית, כך שלוחית גל מסדר אפס אמיתי עבה פי עשרה מאורך גל אחד. עבור קוורץ ומגנזיום פלואוריד, מקדם השבירה משתנה במקום השני אחרי הנקודה העשרונית ולוחיות גל מסדר אפס אמיתי נפוצות עבור אורך גל מעל מיקרון אחד. למשל, לוחית חצי-גל אמיתית העשויה מקוורץ ומתוכננת ל-800 ננומטר צריכה להיות בעלת עובי של 45 מיקרון. היותה של לוחית הגל דקה כל כך מקשה על הטיפול והשימוש בה אך משפר את יציבות הפרש המופע המתקבל גם כאשר יש שינויים קלים באורך הגל, בטמפרטורה ובזווית הפגיעה. לוחית גל פולימרית, בהיותה מסדר אפס אמיתי, יכולה לשנות את הפרש הפאזה בפחות מאחוז כאשר זווית הפגיעה משתנה בתחום של ±10°, ולהשיג יציבות תרמית של אורך הגל האופטימלי בשיעור של 0.15 ננומטר למעלת צלזיוס. ללוחיות פולימריות יש עוד חסרונות, בנוסף לבעיות המכניות הנובעות מהעובי הזעום: הן לא עומדת בעצמות קרינה גבוהות וטמפרטורה האכסון מוגבלת. לוחיות סדר אפס אמיתי העשויות ממיקה מתפקדות בתחום אורכי גל רחב בגלל הנפיצה הנמוכה שלהן, ומאותה סיבה יכולות להוות לוחיות חצי-גל או רבע-גל באורכי גל כפולים, אך מצד שני הן מועדות לפגמים טבעיים, רגישות לעוצמת קרינה גבוהה ובעלות בליעה גבוהה יחסית.
לוחית גל מסדר אפס מורכבת משתי לוחיות גל (או יותר), העשויות מאותו חומר אך בעלות עובי שונה במקצת ומונחות בצמוד זו לזו, כאשר הציר המהיר של האחת מקביל לציר האיטי של השנייה. בסידור זה, ההפרש בין עובי הלוחיות הוא העובי שהיה דרוש ללוחית גל מסדר אפס אמיתי (45 מיקרון בדוגמה שלמעלה), ומאפשר נוחות בטיפול כיוון שהעובי הכולל יכול להיות גדול. שתי הלוחיות יכולות להיות צמודות אופטית (אנ'), מודבקות או מופרדות זו מזו. סידור זה מבטל את הפרשי המופע המצטברים בכל אחת מהלוחיות ומשפר את יציבות הפרש המופע המתקבל גם כאשר יש שינויים קלים באורך הגל ובטמפרטורה, אך לא בזווית הפגיעה.
לוחיות גל נפוצות > לוחית גל א-כרומטית

ניתן למזער את הרגישות לאורך הגל על ידי שימוש בלוחית גל מסדר אפס העשויות משני חומרים שונים, כפי שנהוג לעשות בתכנון עדשות א-כרומטיות (שאינן רגישות לאורך גל). לדוגמה, משתמשים בלוחית אחת מקוורץ ולוחית שנייה ממגנזיום פלואוריד כדי להשיג הפרש מופע כמעט קבוע לתחום ארכי גל רחב.
כלים מתמטיים לחישוב

לוחיות גל, כמו גם מקטבים, ניתן לתאר באמצעות חשבון מטריצות ג'ונס (אנ'). בשיטה זו הקיטוב מתואר על ידי וקטורים, ואלמנטים אופטיים המשפיעים ליניארית על הקיטוב (כמו לוחיות גל ומקטבים) מתוארים באמצעות מטריצות.
ראו גם

גל אור
קיטוב
קיטוב ליניארי
קיטוב מעגלי
לקריאה נוספת

קיטוב קרינה אלקטרומגנטית באתר מכון ויצמן למדע, מאת רמי אריאלי
הסבר על לוחיות גל, כולל גרפים ונוסחאות שימושיות, CVI-MellesGriot,2009 עמ' 1.46-1.48 (באנגלית).
הסבר של עקרונות הפעולה של לוחיות גל הכולל גם מדריך רכש, 2020, מאת Xavier ZAMBRANA-PUYALTO (באנגלית).
Polarization Overview - Part 2: Waveplates & Retarders (Advanced), סרטון בערוץ "Edmund Optics", באתר יוטיוב, 21 בנובמבר 2013 (באנגלית).
ביאורים

↑  יש שני סוגי שבירה כפולה (Birefringence): ליניארית ומעגלית. בשבירה כפולה ליניארית מקדמי השבירה עבור אור בשני קיטובים ניצבים אינם שווים, מה שגורם להפרש המופע בניהם. בשבירה כפולה מעגלית, מקדם השבירה משתנה בין אור המקוטב מעגלית לימין או לשמאל, תופעה הרלוונטית למסובבי קיטוב.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Understanding Waveplates and Retarders, www.edmundoptics.com (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Waveplates (עמ' 1.47, 1.46), cvimellesgriot.com | caltech.edu, ‏2009 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Ray Williamson, Introduction to Waveplates - Tower Optical Corporation, Tower Optical Corporation, ‏6 בפברואר 2017 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Xavier ZAMBRANA-PUYALTO, WAVEPLATES: PHYSICAL PRINCIPLES, USES AND PURCHASE TIPS, Photoniques 104, 2020, עמ' 53-57 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Choosing a Wave Plate, www.thorlabs.com (באנגלית)
↑  Edmund Optics (2013-11-21), Polarization Overview - Part 2: Waveplates & Retarders (Advanced), נבדק ב-2024-07-29
1 2 3 4 5 6  Fisher, Robert E., TadicGaleb, Biljana, Yoder, R. Paul, Optical System Design, מהדורה שניה, McGraw-Hill, 2008, עמ' 526-527, ISBN 978-0-07-147248-7
הקיטוב של גל בעל קיטוב ליניארי אנכי העובר דרך לוחית חצי-גל עם ציר אופטי בזווית של 45 מעלות יסתובב ב-90 מעלות ויהפוך לגל בעל קיטוב אופקי.
ליל ולפורגיס הראשון (פליקס מנדלסון)

דיוקן של פליקס מנדלסון
ליל ולפורגיס הראשון (בגרמנית: Die erste Walpurgisnacht), אופוס 60, קנטטה לסולנים מקהלה ותזמורת על פי פואמה של יוהאן וולפגנג פון גתה.
מקורות הטקס

את הפואמה "ליל ולפורגיס" כתב גתה בשנת 1799. היא מתארת טקס פגני עתיק שהוא שריד למסורת קדומה בטרם השתלטה הנצרות על השבטים הפגניים הגרמאנים. על פי המסורת, בלילה שבין ה-30 באפריל ל-1 במאי, בשעת חצות, נפגשים השדים והמכשפות להילולה סוערת על פסגת הר ברוקן שבהרי הארץ (Harz) שבדרום גרמניה. טקס זה מציין את גירוש אפילת החורף ובוא האביב. 

לשמו של הטקס "ליל ולפורגיס" ישנם כנראה שני מקורות. האחד על שם הנזירה הנוצרית וַלְבּוּרגה שעסקה בעבודת מיסיון בקרב השבטים הפגנים הגרמאנים ומתה בשנת 780. יותר מאוחר הוכרזה כקדושה של יום האחד במאי. המקור השני הוא שמה של אלילת הפריון ואלדְבּוּרג מהמסורת הפגנית הגרמאנית.
ליל ולפורגיס מאת גתה

בפואמה של גתה מוזכרות שלוש אוכלוסיות:
דרואידים – כינוי לכהני הדת הפגנים (אליליים) בקרב השבטים הפגנים.
השומרים – קבוצות שומרים מתוך קהילת השבט הפגני שתפקידם להרתיע ולהפחיד את המיסיונרים הנוצרים באמצעות מסכות ותחפושות המזכירות את דמות השטן.
הנוצרים – מיסיונרים נוצרים המתנגדים לאמונה והטקסים האליליים, אך נרתעים בעצמם ממסכות ודמויות הקשורות באמונה הפגנית העתיקה.
הרעיון המרכזי העומד מאחורי הפואמה של גתה הוא המאבק שבין המיסיונריות הנוצרית שגתה חש סלידה עמוקה ממנה, למסורת הפגנית העתיקה, שגתה, אשר היה באותה עת מקורב לרעיונות הפנתאיזם (השקפה פילוסופית המזהה את האל עם הטבע) חש סקרנות ועניין כלפיה.
לימים, כאשר השלים גתה את יצירתו הגדולה פאוסט, הוא הכליל בה תמונה המתארת את מפיסטופלס המוביל את פאוסט לאורגיה של שדים בליל ולפורגיס. על מנת להבדיל בין שתי היצירות נהוג לכנות את הפואמה שנכתבה מוקדם יותר – "ליל ולפורגיס הראשון".
הלחנת היצירה

גתה עצמו חש כי הטקסט הדרמטי שהוציא תחת ידיו צריך להיות מולחן. באופן טבעי הציע זאת לידידו המלחין הברלינאי קרל פרידריך צלטר. צלטר לא מצא דרכים להלחין את הטקסט על אף שניהל על כך התכתבות ערנית עם גתה. לבסוף מסר את הטקסט לתלמידו המוכשר פליקס מנדלסון. גתה נתן אישורו לכך מאחר ש"הנער היהודי החביב והמוכשר" (כך כינה גתה את פליקס הצעיר) התלווה אל צלטר באחד מביקוריו אצל גתה והתחבב מאוד על גתה. 

כאשר היה מנדלסון בדרכו לאיטליה בשנת 1830, פגש בפעם האחרונה את גתה הקשיש (שהיה כבר בן 80) בעירו ויימאר. בפגישה זו הם דנו בסוגיות הקשורות להלחנת הפואמה. בעת שהותו ברומא בחורף 1830–1831 השלים את היצירה כמעט לגמרי. במכתב ששלח מרומא לאחותו פאני, הוא נשמע נלהב מהתיאורים הרבים של שדים ומכשפות "...שכפי שאת יודעת אני אוהב מאוד". הגרסה הראשונה של היצירה בוצעה בברלין באולם האקדמיה במהלך סדרת קונצרטים בניצוחו של מנדלסון עצמו בחורף 1833.
עשר שנים מאוחר יותר כתב מנדלסון גרסה מחודשת ליצירה שבוצעה לראשונה בפברואר 1842 בתיאטרון הגוונטהאוס בלייפציג תחת ניצוחו של מנדלסון, והיא הגרסה אותה נהוג לבצע כיום.
מבנה היצירה ותוכנה המוזיקלי

מנדלסון חש בעת כתיבת היצירה כי הוא יוצר יש מאין. יצירות מקהלתיות רחבות היקף כפי שהכירן מנדלסון היו אורטוריות לטקסטים דתיים או תנ"כיים, או המיסות הכנסיתיות. כאן היה מונח לפניו טקסט דרמטי המלא בתיאורים המגרים את הדמיון. הצורה בה בחר לצקת את תוכן היצירה, שאותה כינה קנטטה, היא למעשה עירוב שבין גישה אופראית גרמנית (סגנון האופרה הגרמנית של ובר) ומוזיקה ליטורגית כנסייתית.
למשל בתמונות האביב שלאחר הפתיחה התזמורתית, בשיר השומרים הנערכים להגנה מפני הנוצרים, וההילולה, משתמש מנדלסון במוטיבים עממיים גרמניים. ואילו בתמונת הכהן וקהל מאמיניו בקריאה לטקס ובסיום הקנטטה, משתמש מנדלסון בשפה כוראלית כנסייתית ובדו-שיח בין הכהן (סולו בריטון) לצאן מרעיתו (המקהלה), צורה המוכרת לנו במוזיקה כנסייתית עתיקה מימי הביניים.
הקנטטה מחולקת לתמונות כאשר מנדלסון נוקט חירות רבה באשר לשימוש בטקסט. הוא מעביר קטעים ממקומם ומחלקם בין סולן ומקהלה גם כאשר אין זכר לחלוקה זו בטקסט המקורי של גתה. במקומות מסוימים אף שינה טקסטים, וכל זאת על מנת ליצור דרמה בין הדמויות וקהל המאמינים. בנוסף נותן מנדלסון משקל רב מאוד לתזמורת. הפתיחה התזמורתית ארוכה ובעלת מבנה סימפוני. הפתיחה מתארת את סערות החורף והמעבר לתקופת האביב. לפני התמונה המרכזית של ההילולה יש מבוא תזמורתי המציין את תחילתו של הטקס המרכזי, כאשר בהמשך מצטרפת המקהלה לקטע סוער, ובו שימוש נועז בהברות הטקסט המקורי של גתה ליצירת חיקוי של קולות יללת הינשופים.
מונטנוצרטופס

| מונטנוצרטופס |
| --- | --- |
מאובנים של מונטנוצרטופס איור של מונטנוצרטופס
תקופה
קרטיקון עליון 70 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
משפחה:: לפטוצרטופסיים
סוג:: מונטנוצרטופס
מין:: Montanoceratops cerorhynchos
שם מדעי
 Montanoceratops ‏שטרנברג, 1950

מונטנוצרטופס (שם מדעי: Montanoceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הלפטוצרטופסיים אשר התקיים באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון בתחילת גיל המאסטריכט לפני 70 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים

ממצאיו של הדינוזאור התגלו בידי משלחת של החוקר האמריקאי ברנום בראון וצוותו לתצורות סנט נהר מרי (אנ') שבצפון מונטנה, שם נחשפו עצמות חלקיות, בעיקר של הצלעות, עצמות הירך והאגן אך כמעט ללא הגולגולת. הם הובאו למוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע ותוארו למדע בשנת 1951 בידי החוקר צ'ארלס מורטרם שטרנברג. משמעות שמו היא: "הפרצוף המקורנן של מונטנה". הסוג הכיל מין אחד - Montanoceratops cerorhynchos. ממצאים אפשריים נוספים התגלו באלברטה שבקנדה אך לא בטוח שהם שייכים לסוג.
דינוזאור זה היה קרובו של הלפטוצרטופס ובמראהו דמה למיני הצרטופסיים, אך היה דו-רגלי קטן באורך 3 מטרים בקירוב, עם עטרה קטנה וללא שרידים של קרניים על החוטם או המצח. בתחילה סברו שחלק מעצם האף שלו היא למעשה קרן, אך זה התברר כטעות. הוא היה בעל לסת גדולה שכללה מקור עבה ובו שורות של שיניים טוחנות רחבות שנועדו לתלוש צמחייה מהקרקע. זנבו של הדינוזאור היה בעל מספר חוליות גבוה יחסית, מבנה שנועד לתפקד בצורה יעילה יותר לתנועה וליציבה. בנוסף ייתכן שהוא השתמש בזנבו כדי לתקשר וייתכן שהיה מכוסה בנוצות פלומתיות.
חלק מהמאובנים שלו כוללים עדויות למחלות בעמוד השדרה (Ankylosis), אשר גרמו לעצמות שלו להתכופף.
מונטנגרית

| --- | --- |
 מדינות:  סרביה, מונטנגרו
 אזורים:  הבלקן
 דוברים:  150,000
 שפת אם:  120,000
 כתב:  אלפבית קירילי
 משפחה:  הודו-אירופית בלטו-סלאבית סלאבית דרומית סרבו-קרואטית שטוקאווי מונטנגרית
 לאום:  מונטנגרו מונטנגרו
 מוסד:  המכון לפיתוח השפה המונטנגרית
 קוד שפה:  cnr
 קוד ISO 639-2:  cnr 
 קוד ISO 639-3:  cnr 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מונטנגרית הוא השם שניתן במונטנגרו לניב העיקרי (השטוקאווי) של השפה הסרבו-קרואטית. תת-ניב זה נבדל רק במידה מועטה ביותר מן הניב השטוקאווי המדובר בסרביה (או במקומות אחרים). השם "מונטנגרית" משמש רק על מנת ליצור בידול מ"סרבית", מטעמים פוליטיים.
22% מתושבי מונטנגרו הצהירו במפקד אוכלוסין מ-2003 על מונטנגרית כשפתם העיקרית. לאחר שהפכה מונטנגרו למדינה עצמאית ב-2006, נעשו מאמצים לקדם את המאפיינים הייחודיים לדיאלקט המקומי ולבדלו מהסרבית. השפה הוכרזה כשפתה הרשמית של מונטנגרו (לצד סרבית, קרואטית ובוסנית, שכולן דומות מאוד ומובנות הדדית, ואף מבוססות על אותו ניב של השפה הסרבו-קרואטית, וכן אלבנית), והחלו ביצירת תקן לשוני רשמי.
הערות שוליים

↑  ISO 639-3 Reference Authority
| שפות סלאביות |
| --- | --- | --- |
| מזרחיות | רוסית • אוקראינית • בלארוסית • רוסינית |  |
| מערביות | פולנית • צ'כית • סלובקית • שפות סורביות: סורבית עילית, סורבית תחתית • קשובית • שלזית |  |
| דרומיות | בולגרית • מקדונית • סלאבית כנסייתית עתיקה • סלובנית • סרבו-קרואטית: בוסנית, סרבית, קרואטית, מונטנגרית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7669200-0  NKC: ph890428 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא מונטנגרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליגת ה-ABA

| --- | --- |

 תחום:  כדורסל
 ארגון:  American Basketball Association
 מדינות:  ארצות הברית ארצות הברית
 קבוצות:  7–11
 מנהל:  דייב דבושר
 תקופת הפעילות:  1967–1976 (כ־9 שנים)
 אלופה אחרונה:  ניו יורק נטס
 מירב הזכיות:  אינדיאנה פייסרס (3)
 מפעל מקביל:  ליגת ה-NBA
ליגת ה-ABA ‏(בשמה המלא: American Basketball Association) הייתה ליגת כדורסל מקצוענית בארצות הברית אשר נוסדה ב-1967, ולמעשה חדלה מלהתקיים לאחר שהתאחדה עם ליגת ה-NBA בשנת 1976.
ליגת כדורסל הנושאת שם זהה קמה בשנת 1999, אך זו אינה קשורה לליגה המקורית.
היסטוריה

ליגת הכדורסל המקצועני הבכירה בארצות הברית של שנות ה-60 הייתה ה-NBA. הליגה, שבאותה תקופה מנתה 10 קבוצות, מיאנה לצרף מועדונים חדשים והעמידה דרישות גבוהות בפני מצטרפים פוטנציאלים. מקימי ליגת ה-ABA היו אנשי עסקים שראו בערים בעלות תרבות ספורט ואמצעים לכלכל קבוצת כדורסל מקצועני פוטנציאל עסקי בלתי ממומש. הם חברו יחד והקימו ליגה חדשה שהיוותה אלטרנטיבה לליגת ה-NBA הוותיקה יותר. בעלי הקבוצות בליגת ה-ABA קיוו למשוך צופים ולגרוף רווחים אך גם, בסופו של דבר, לכפות איחוד על ליגת ה-NBA העשירה יותר.
הליגה החדשה קידמה עצמה כגרסה מהירה, צבעונית ונוצצת יותר של הכדורסל הסטנדרטי, וכללי המשחק שרווחו באותה תקופה עודכנו לתועלתה. כדור המשחק הרשמי שנבחר היה אדום-כחול-לבן (במקום החום המסורתי), הוסף קו שקליעה ממנו שווה שלוש נקודות (שלשה) והותרה השחלה של הכדור לסל (הטבעה) שהייתה אסורה עד אז. השלשה נכנסה ל-NBA לאחר איחוד הליגות. מלבד העונה האחרונה טרם האיחוד עם ה-NBA, הונהג גם שעון זריקות של 30 שניות במקום 24 שניות ב-NBA. במהלך כל עונה נערך משחק האולסטאר של ה-ABA, שהציג את השחקנים המצטיינים בליגה.
בשנותיה הראשונות אומנם סבלה הליגה משיעורי נוכחות נמוכים באולמות אך עם השנים, הודות לסגנון המשחק החופשי של ה-ABA והשיפור המתמיד באיכות הכדורסל, החלה הליגה לצבור פופולריות בקרב הצופים. התחרות בין הליגות על צופים וחוזי שידור הובילה למאבק על גיוס מיטב הכדורסלנים. ליגת ה-ABA אף הסירה את האיסור שטבע ה-NBA על גיוס שחקני תיכון ושחקני מכללות פעילים. מאבק זה סייע להגדלת התחרותיות בענף והוביל בסופו של דבר לשיפור ניכר בתנאי העסקה של הסגל המקצועי בענף, בהם שחקנים ושופטים.
מחסור בחוזי שידור טלוויזיוניים והפסדים כספיים כבדים חרצו את דינה של ליגת ה-ABA כגוף עצמאי,[דרוש מקור] והיא התמזגה סופית לתוך ה-NBA ב-1976.
הקבוצות בליגה > קבוצות שעברו ל-NBA לאחר האיחוד

ניו ג'רזי אמריקנס / ניו יורק נטס: 1967–הווה (עברה ל-NBA כ"ניו ג'רזי נטס", ומאז 2012 נקראת "ברוקלין נטס").
דאלאס צ'אפרלס / טקסס צ'אפרלס / סן אנטוניו ספרס: 1967–הווה.
דנוור רוקטס / דנוור נאגטס: 1967–הווה.
אינדיאנה פייסרס: 1967–הווה.
הקבוצות בליגה > קבוצות שהתפרקו

פיטסבורג פייפרס / מינסוטה פייפרס / פיטסבורג קונדורס: 1967–1972.
מינסוטה האסקיז / מיאמי פלורידיאנס / דה פלורידיאנס: 1967–1972.
אנהיים אמיגוס / לוס אנג'לס סטארס / יוטה סטארס: 1967–1975.
ניו אורלינס בקנירס / ממפיס פרוס / ממפיס טאמס / ממפיס סאונדס: 1967–1975.
סן דייגו קנקיסטדורס / סן דייגו סיילס: 1972–1975.
קנטקי קולונלס: 1967–1976.
אוקלנד אוקס / וושינגטון קאפס / וירג'יניה סקוויירס: 1967–1976.
יוסטון מאבריקס / קרוליינה קוגרס / ספיריטס אוף סנט לואיס: 1967–1976.
תוצאות גמר ה-ABA

| עונה | האלופה | תוצאה | הסגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967/1968 | פיטסבורג פייפרס | 4–3 | ניו אורלינס בקנירס |
| 1968/1969 | אוקלנד אוקס | 4–1 | אינדיאנה פייסרס |
| 1969/1970 | אינדיאנה פייסרס | 4–2 | לוס אנג'לס סטארס |
| 1970/1971 | יוטה סטארס | 4–2 | קנטקי קולונלס |
| 1971/1972 | אינדיאנה פייסרס | 4–2 | ניו יורק נטס |
| 1972/1973 | אינדיאנה פייסרס | 4–3 | קנטקי קולונלס |
| 1973/1974 | ניו יורק נטס | 4–1 | יוטה סטארס |
| 1974/1975 | קנטקי קולונלס | 4–1 | אינדיאנה פייסרס |
| 1975/1976 | ניו יורק נטס | 4–2 | דנוור נאגטס |
פרסים עונתיים

| עונה | MVP של העונה | MVP של הפלייאוף | רוקי העונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967/1968 | קוני הוקינס (פיטסבורג פייפרס) | קוני הוקינס (פיטסבורג פייפרס) | מל דניאלס (מינסוטה מאסקיז) |
| 1968/1969 | מל דניאלס (אינדיאנה פייסרס) | וורן ג'באלי (אוקלנד אוקס) | וורן ג'באלי (אוקלנד אוקס) |
| 1969/1970 | ספנסר הייווד (דנוור רוקטס) | רוג'ר בראון (אינדיאנה פייסרס) | ספנסר הייווד (דנוור רוקטס) |
| 1970/1971 | מל דניאלס (אינדיאנה פייסרס) | זלמו בייטי (יוטה סטארס) | צ'ארלי סקוט* (וירג'יניה סקוויירס) |
| 1970/1971 | מל דניאלס (אינדיאנה פייסרס) | זלמו בייטי (יוטה סטארס) | דן איסל* (קנטקי קולונלס) |
| 1971/1972 | ארטיס גילמור (קנטקי קולונלס) | פרדי לואיס (אינדיאנה פייסרס) | ארטיס גילמור (קנטקי קולונלס) |
| 1972/1973 | בילי קנינגהם (קרוליינה קוגרס) | ג'ורג' מקגיניס (אינדיאנה פייסרס) | בראיין טיילור (ניו יורק נטס) |
| 1973/1974 | ג'וליוס אירווינג (ניו יורק נטס) | ג'וליוס ארווינג (ניו יורק נטס) | סוון נייטר (סן אנטוניו ספרס) |
| 1974/1975 | ג'וליוס אירווינג* (ניו יורק נטס) | ארטיס גילמור (קנטקי קולונלס) | מרווין בארנס (ספיריטס אוף סנט לואיס) |
| 1974/1975 | ג'ורג' מקגיניס* (אינדיאנה פייסרס) | ארטיס גילמור (קנטקי קולונלס) | מרווין בארנס (ספיריטס אוף סנט לואיס) |
| 1975/1976 | ג'וליוס אירווינג (ניו יורק נטס) | ג'וליוס אירווינג (ניו יורק נטס) | דייוויד תומפסון (דנוור נאגטס) |
(*) חלקו בפרס.
קומישנרים

1967–1969: ג'ורג' מייקן
1969–1972: ג'ק דולף
1972–1973: בוב קרלסון
1973–1974: מייק סטורן
1974–1975: טד מונשק
1975–1976: דייב דבושר
קבוצת כל הזמנים של ה-ABA

בשנת 1997, במלאת 30 שנה להקמת הליגה, נבחרה "קבוצת כל הזמנים של ה-ABA" שהורכבה מ-30 השחקנים הטובים והמשפיעים ביותר לאורך 10 שנות קיומה. רשימת השחקנים התפרסמה ב-23 באוגוסט 1997, בעיר אינדיאנפוליס, במהלך טקס איחוד יוצאי ליגת ה-ABA. מלבד קבוצת כל הזמנים, נערכו הצבעות לשחקן ולמאמן המצטיינים של ה-ABA בכל הזמנים. בתואר השחקן המצטיין זכה שחקן וירג'יניה סקוויירס וניו יורק נטס ג'וליוס ארווינג, ובתואר המאמן המצטיין זכה בובי "סליק" לאונרד, מאמנה של אינדיאנה פייסרס.
הערות שוליים

↑  remembertheaba.com
↑  תוצאות ההצבעה לקבוצת כל הזמנים, באתר Remember the ABA
מגדל כנסיית סלבדור

מבט ממגדל הפעמונים של מגדל כנסיית סלבדור
מגדל כנסיית סלבדור (בספרדית: Torre de la iglesia del Salvador), הוא מבנה עתיק בעיר טרואל במחוז טרואל, באראגון שבספרד. המגדל הוא דוגמה בולטת לאדריכלות בסגנון מודחאר. יחד עם כנסיות אחרות בעיר ובמחוז סרגוסה הוא מוגדר מ-1986 כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אדריכלות מודחאר באראגון. הוא הוקם בתור הזהב של ממלכת אראגון במאה ה-14, כאשר עדיין הייתה אוכלוסייה מוסלמית בעיר בזכות הפריבילגיות שהעניק להם אלפונסו השני, מלך אראגון.
תיאור

המגדל ניצב על רחוב סלבדור, העובר תחתיו בקשת המחודדת שעליה עומד המגדל, מה שמאפשר לצדדים הפונים לרחוב להיות חופשיים מבניינים נספחים, בשונה מהצדדים האחרים של הבסיס, הלחוצים בין הבתים. הוא הוקם ליד כנסיית אל סלבדור. הדמיון עם מגדל כנסיית סן מרטין בולט לעין.
המגדל מחקה את מבנה המינרט של האל-מוואחידון עם שני מגדלים מרובעים קונצנטריים שביניהם נמצא גרם המדרגות. למגדל הפנימי שלוש קומות חופפות המכוסות בקמרון צלעות ומגדל פעמונים עם קשתות מחודדות. העיטורים החיצוניים כוללים קשתות מעורבבות, סריג אלכסוני וקרמיקה מזוגגת בצבעים ירוקים ולבנים. לצורך העלייה יש לטפס על 122 מדרגות, על הקירות המטויחים ניתן לראות גרפיטי מתקופת הבנייה.
לאחר סיום עבודות השחזור, בין 1991 ל-1993, הוא הפך למגדל מודחאר הראשון שאפשר היה לבקר בו בעיר טרואל. שלושת החדרים הפנימיים, כמו גם מגדל הפעמון ונקודת התצפית, מהווים את מרכז המידע על אדריכלות מודחאר בטרואל.
במהלך הרבעון הראשון של 2020 יכנס למחזור מטבע בערך 2 אירו עם תמונת המגדל על אחד מפניו.
אתר מורשת עולמית

האתר הוכרז כ"אתר אמנותי היסטורי" (Monumento histórico artístico), כיום "אתר של עניין תרבותי" (Bien de Interés Cultural). מגדל כנסיית סלבדור בטרואל הוכרז, יחד עם המכלול המונומנטלי של מבנים בסגנון מודחאר של העיר, אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1986.
על פי ההכרזה:
ההתפתחות במאה ה-12 של אמנות מודחאר באראגון נבעה מהתנאים הפוליטיים, החברתיים והתרבותיים הייחודיים ששררו בספרד לאחר הרקונקיסטה. אמנות זו, המושפעת מהמסורת האסלאמית, משקפת גם סגנונות אירופיים שונים בני אותה תקופה, במיוחד הגותיים. הסגנון שהיה רווח עד ראשית המאה ה-17, היה מאופיין בשימוש מעודן ומלא המצאה בלבנים ואריחים מזוגגים באדריכלות, במיוחד במגדלי הפעמונים.
מרכז המידע על אדריכלות מודחאר בטרואל

מגדל כנסיית סלבדור משכן בשלושת חדריו הפנימיים ובמגדל הפעמונים מיצגים להבנת אדריכלות מודחאר. התופעה החברתית בה היא נולדה, כמו גם החומרים ותהליכי הבנייה שהופכים אותה לסוג היחידי של אמנות ספרדית בלעדית, שהגיעה להתפתחות המקסימלית בעיר טרואל.
חדר 3. המודחאר בטרואל. דגם בקנה מידה של טרואל במאה ה-14.
חדר 2. המודחאר בזמן. חומרי בנייה.
חדר 1. מודחאר בחלל. גאוגרפיה של מודחאר.
הערות שוליים

↑  Monedas de dos euros llevarán la imagen de la torre mudéjar de El Salvador de Teruel
↑  Mudejar Architecture of Aragon