stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שעורה (דלקת)
תסמינים

נפיחות (בדרך כלל בחלק קטן של העפעף)
אודם
כאב בעפעף העליון או התחתון
בלוטה רגישה למגע
רגישות לאור
עין דומעת
מניעה

כדי למנוע שעורה יש לנקות את העיניים וסביבתן מדי יום בעזרת תכשירים מיוחדים שעוזרים לשמור על היגיינת העין וסביבתה. יש להימנע מגירוד העין ונגיעה באזור לעיתים קרובות.
שעורה פנימית

ישנו מצב שבו נוצרת שעורה באחת הבלוטות העמוקות של העפעף. במצב כזה התסמינים הרבה יותר חריפים ממצב רגיל, ונדרשת התערבות של רופא עיניים וניקוז השעורה כיוון ששעורה כזו איננה נפתחת מעצמה.
ראו גם

דלקת עיניים
שעורה כלואה
לקריאה נוספת

ד"ר רוברט ברקוב (עורך ראשי), מֶ‏רְק - המדריך הרפואי השלם, בהוצאת כנרת זמורה ביתן דביר והד ארצי, 2002, עמ' 1036
פרנקי ורקאוטרן

פרנק ורקאוטרן (בהולנדית: Frank Vercauteren; נולד ב-28 באוקטובר 1956) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הקשר השמאלי, וכיום מאמן כדורגל.
ורקאוטרן שיחק במרבית הקריירה באנדרלכט, עימה זכה בתוארים מקומיים ואירופים. לזכותו מעל לשישים הופעות במדי נבחרת בלגיה, אותה ייצג בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובאליפות אירופה.
לאחר פרישתו החל בקריירת אימון, במהלכה אימן בין היתר בקבוצת נעוריו אנדרלכט וכן בקבוצות נוספות בבלגיה, פורטוגל, איחוד האמירויות הערביות ורוסיה.
קריירת משחק

ורקאוטרן הצטרף למחלקות הילדים של אנדרלכט כבר בגיל 7. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת 1975/1976, בה רשם 11 הופעות ליגה. כבר בעונתו הראשונה זכה ורקאוטרן עם קבוצתו בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ששולב כמחליף בדקה ה-32 של משחק הגמר בו גברה אנדרלכט 4-2 על וסטהאם יונייטד, ובגביע הבלגי, לאחר שפתח בהרכב בניצחונה של אנדרלכט 4-0 על לירסה במשחק הגמר.
החל מעונת 1976/1977, החל ורקאוטרן להשתלב באופן קבוע בהרכב הקבוצה. כבר בפתיחת העונה זכתה אנדרלכט בתואר הסופר קאפ האירופי, לאחר שגברה בשני מפגשים על אלופת אירופה המכהנת באיירן מינכן. ורקאוטרן פתח בהרכב קבוצתו בשני המשחקים. בעונת 1977/1978 פעם נוספת זכתה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות, הפעם לאחר ניצחון 4-0 על אוסטריה וינה במשחק הגמר, בו פתח ורקאוטרן. היא השלימה זכייה נוספת בסופר קאפ האירופי, לאחר ניצחון על ליברפול. במשחק הראשון גברה אנדרלכט 3-1 על אלופת אירופה המכהנת, ואת השער הראשון במשחק כבש ורקאוטרן כבר לאחר 17 דקות.
בעונת 1980/1981 זכה ורקאוטרן עם קבוצתו לראשונה באליפות בלגיה. כעבור עונה התמנה לקפטן הקבוצה. תחת המאמן פול ון הימסט, זכתה הקבוצה בגביע אופ"א בעונת 1982/1983, תואר אותו זכה להניף ורקאוטרן כקפטן. עונה אחר כך הגיעה הקבוצה פעם נוספת לגמר גביע אופ"א, אך הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין לטוטנהאם הוטספר. ורקאוטרן כבש את הפנדל הרביעי לזכות קבוצתו. החל מעונת 1984/1985 זכה ורקאוטרן עם קבוצתו בשלוש אליפויות נוספות ברציפות, ולאחריהן, בסיום עונת 1986/1987, עזב את הקבוצה. ורקאוטרן שיחק באנדרלכט במשך 12 עונות, מתוכן שש כקפטן הקבוצה, וצבר במדיה 367 הופעות ליגה בהן כבש 93 שערים.
לקראת עונת 1987/1988 הצטרף ורקאוטרן לנאנט מהליגה הצרפתית. בשתי העונות הראשונות בקבוצה היה ורקאוטרן מלך הבישולים של הליגה הצרפתית, אך במקביל הקבוצה לא הצליחה להשתלב בצמרת הטבלה. לאחר עונה אחת נוספת, בה לא היה שחקן הרכב קבוע, חזר ורקאוטרן לליגה הבלגית, כשחתם במולנביק מעיר הולדתו. בתום עונת 1992/1993, לאחר שלוש עונות במועדון, פרש ורקאוטרן ממשחק פעיל בגיל 37.
קריירת משחק > נבחרת בלגיה

ורקאוטרן החל את דרכו בנבחרת בלגיה תחת המאמן גי תיס ב-16 בנובמבר 1977, בהפסדה של בלגיה 3-0 לצפון אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978, מהם לא הצליחה בלגיה להעפיל. בלגיה אומנם הצליחה להעפיל לטורניר הגמר של יורו 1980, ואף לסיים בו במקום השני, אך ורקאוטרן לא זומן לטורניר על ידי תיס.
לאחר שסייע לבלגיה להעפיל למונדיאל 1982 בספרד, זומן ורקאוטרן על ידי תיס לסגל הנבחרת לטורניר. בלגיה פתחה את הטורניר בניצחון 1-0 על אלופת העולם המכהנת ארגנטינה. ורקאוטרן, בכדור מסובב לתוך הרחבה, בישל לארווין ונדנברג את השער היחיד במשחק. ורקאוטרן פתח בהרכב נבחרתו בכל חמשת משחקיה בטורניר. בלגיה סיימה את שלב הבתים במקום הראשון, אך בשלב הבתים השני נחלה הפסדים לפולין ולברית המועצות וסיימה את דרכה בטורניר.
ורקאוטרן זומן על ידי תיס לסגל בלגיה לקראת יורו 1984. שוב היה ורקאוטרן בהרכב נבחרתו בכל משחקיה בשלב הבתים, אך הפעם סיימה בלגיה את דרכה כבר בסיום השלב הראשון. במשחק האחרון שלה בשלב הבתים הפסידה בלגיה לדנמרק בתוצאה 3-2, על אף שהובילה בתוצאה 2-0. את השער השני לזכות הנבחרת במשחק כבש ורקאוטרן בדקה ה-39.
ורקאוטרן זומן על ידי תיס לטורניר הבין-לאומי האחרון שלו, מונדיאל 1986 במקסיקו. הוא פתח בכל משחקי נבחרתו בשלב הבתים, ממנו הצליחה להעפיל לשמינית הגמר. במשחקה האחרון בשלב זה פגשה בלגיה את פרגוואי, ולאחר 30 דקות הקשית ורקאוטרן בנגיעה מחוץ לרחבה אל החיבור הרחוק, והעלה את נבחרתו ליתרון 1-0, בדרך לשוויון 2-2 בסיום. ורקאוטרן פתח בהרכב נבחרתו גם במשחקיה בשמינית הגמר (4-3 על ברית המועצות), רבע הגמר (ניצחון בפנדלים על ספרד) וחצי הגמר, שם הודחה בלגיה על ידי ארגנטינה מצמד של דייגו מראדונה. המשחק היחיד בו לא שותף היה המשחק על המקום השלישי. בלגיה סיימה את הטורניר במקום הרביעי.
ב-12 באוקטובר 1988 שיתף תיס את ורקאוטרן בן ה-32 במשחקו האחרון במדי בלגיה, משחק ידידות מול ברזיל. בסך הכול שיחק ורקאוטרן ב-63 משחקים במדי נבחרתו, וכבש בהם תשעה שערים.
תארים > תארים כשחקן

גביע אופ"א: 1982/1983
גביע אירופה למחזיקות גביע (2): 1975/1976, 1977/1978
אליפות בלגיה (4): 1980/1981, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987
הגביע הבלגי: 1975/1976
הסופר קאפ האירופי (2): 1976, 1978
הסופר קאפ הבלגי (2): 1985, 1987
נעל הזהב הבלגית: 1983
תארים > תארים כמאמן

אליפות בלגיה (2): 2005/2006, 2006/2007
הסופר קאפ הבלגי (2): 2006, 2007
אליפות בלגיה: 2010/2011
הסופר קאפ הבלגי: 2011
מאמן השנה בבלגיה: 2010/2011
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972/1973 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 11 | 3 |
| 1976/1977 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 32 | 4 |
| 1977/1978 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 32 | 4 |
| 1978/1979 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 32 | 9 |
| 1979/1980 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 31 | 6 |
| 1980/1981 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 33 | 10 |
| 1981/1982 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 8 |
| 1982/1983 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 6 |
| 1983/1984 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 29 | 12 |
| 1984/1985 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 30 | 14 |
| 1985/1986 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 35 | 9 |
| 1986/1987 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 8 |
| 1987/1988 | נאנט | צרפתליגת העל הצרפתית | 31 | 4 |
| 1988/1989 | נאנט | צרפתליגת העל הצרפתית | 32 | 8 |
| 1989/1990 | נאנט | צרפתליגת העל הצרפתית | 15 | 7 |
| 1990/1991 | מולנביק | בלגיהליגת העל הבלגית | 16 | 1 |
| 1991/1992 | מולנביק | בלגיהליגת העל הבלגית | 14 | 1 |
| 1992/1993 | מולנביק | בלגיהליגת העל הבלגית | 20 | 2 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 495 | 116 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת בלגיה> שנה | נבחרת בלגיה> הופעות | נבחרת בלגיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1977 | 2 | 0 |
| 1978 | 3 | 1 |
| 1979 | 4 | 0 |
1980: 0
| 1981 | 6 | 0 |
| 1982 | 11 | 0 |
| 1983 | 6 | 1 |
| 1984 | 9 | 1 |
| 1985 | 4 | 3 |
| 1986 | 12 | 2 |
| 1987 | 5 | 1 |
| 1988 | 1 | 0 |
| סה"כ | 63 | 9 |
הערות שוליים

↑  גנק: ורקאוטרן יעזוב, עשוי לנהל את המשחקים נגד חיפה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2011
| נבחרת בלגיה – מונדיאל 1982 |
| --- | --- | --- |
|  1 פפאף •  2 גרטס •  3 ל. מילקאמפס •  4 מיוס •  5 רנקן •  6 ורקאוטרן •  7 דארדן •  8 ואן מור •  9 ונדנברג •  10 קואק •   11 קולמנס •  12 קאסטרס • 13 ואן דר אלסט •  14 באקה • 15 דה שרייבר • 16 פלסרס • 17 ורהיין • 18 מומנס • 19 מ.מילקאמפס • 20 ואנדרסמיסן • 21 צ'רניאטינסקי • 22 מונרון • מאמן: תיס |  1 פפאף •  2 גרטס •  3 ל. מילקאמפס •  4 מיוס •  5 רנקן •  6 ורקאוטרן •  7 דארדן •  8 ואן מור •  9 ונדנברג •  10 קואק •   11 קולמנס •  12 קאסטרס • 13 ואן דר אלסט •  14 באקה • 15 דה שרייבר • 16 פלסרס • 17 ורהיין • 18 מומנס • 19 מ.מילקאמפס • 20 ואנדרסמיסן • 21 צ'רניאטינסקי • 22 מונרון • מאמן: תיס | בלגיה |
| נבחרת בלגיה – יורו 1984 |
| --- | --- | --- |
|  1 פפאף •  2 גרון •  3 למבריכטס •  4 קלייסטרס •  5 דה וולף •  6 ורקאוטרן •  7 ונדרייקן •  8 קלאסן •  9 ונדנברג •  10 קואק •   11 קולמנס •  12 מונרון • 13 באקה •  14 דה חריף • 15 ורהיין • 16 שיפו • 17 וורדקרס • 18 צ'רניאטינסקי • 19 מומנס • 20 דה קונינק • מאמן: תיס |  1 פפאף •  2 גרון •  3 למבריכטס •  4 קלייסטרס •  5 דה וולף •  6 ורקאוטרן •  7 ונדרייקן •  8 קלאסן •  9 ונדנברג •  10 קואק •   11 קולמנס •  12 מונרון • 13 באקה •  14 דה חריף • 15 ורהיין • 16 שיפו • 17 וורדקרס • 18 צ'רניאטינסקי • 19 מומנס • 20 דה קונינק • מאמן: תיס | בלגיה |
| נבחרת בלגיה – מונדיאל 1986  (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פפאף •  2 גרטס •  3 פ.ואן דר אלסט •  4 דה וולף •  5 רנקן •  6 ורקאוטרן •  7 ונדראייקן •  8 שיפו •  9 ונדנברג •  10 דסמט •   11 קולמנס •  12 מונרון • 13 גרון •  14 קלייסטרס • 15 ל.ואן דר אלסט • 16 קלאיסן • 17 מומנס • 18 וייט • 19 ברוס • 20 בודאר • 21 דמול • 22 ורוורט • מאמן: טיס |  1 פפאף •  2 גרטס •  3 פ.ואן דר אלסט •  4 דה וולף •  5 רנקן •  6 ורקאוטרן •  7 ונדראייקן •  8 שיפו •  9 ונדנברג •  10 דסמט •   11 קולמנס •  12 מונרון • 13 גרון •  14 קלייסטרס • 15 ל.ואן דר אלסט • 16 קלאיסן • 17 מומנס • 18 וייט • 19 ברוס • 20 בודאר • 21 דמול • 22 ורוורט • מאמן: טיס | בלגיה |
לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה

לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Ludwig Viktor Joseph Anton von Österreich‏; 15 במאי 1842 – 18 בינואר 1919) היה אריסטוקרט אוסטרי, אחיהם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו.
ביוגרפיה

לודוויג ויקטור נולד בארמון הופבורג שבווינה ב-15 במאי 1842. אביו היה פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, בנו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אמו הייתה סופי, נסיכת בוואריה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. אחיו הגדולים שנתיים לפני לידתו, מתה אחותו מריה אנה בת הארבע, ועוד באותה שנה ילדה אמו ילד מת. אחיו הגדולים של לודוויג ויקטור אשר שרדו היו פרנץ יוזף, לימים פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ומקסימיליאן, לימים מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו. וכן קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
מכיוון שהיה צעיר הבנים, היה לודוויג ויקטור גם המפונק שבהם. במהלך מהפכות אביב העמים ב-1848, נאלצה המשפחה לברוח מווינה לאינסברוק ואז לאולומואוץ. כשגדל, הוא התגייס לצבא, ומכיוון שאחיו היה הקיסר, מונה למפקח הכללי של חיל הרגלים. עם זאת, לא הייתה לו שום כוונה להתערב בפוליטיקה. הוא התנגד לשאיפותיו של אחיו מקסימיליאן במקסיקו, ודחה את הצעתו להינשא לנסיכה איזבל בתו של פדרו השני, קיסר ברזיל. גם אמו ניסתה להשיא אותו, והציעה לו את אחייניתה סופיה שרלוטה, נסיכת בוואריה, אחותה הצעירה של הקיסרית סיסי. עם זאת, לודוויג ויקטור, שהיה הומוסקסואל מוצהר, נשאר רווק כל חייו ובמקום זאת התרכז בבניית אוסף האומנות שלו. הוא בנה לעצמו את "ארמון לודוויג ויקטור" בכיכר שוורצנברגפלאץ בווינה. הוא הרבה להסתבך בשערוריות, עד שאחיו הקיסר נאלץ לאסור עליו לשהות בווינה.
הוא פרש לארמון בזלצבורג, שם חי את שארית חייו כפילנתרופ וכפטרון אמנות. הוא נפטר ב-18 בינואר 1919 בגיל 76. הוא היה אחרון נכדיו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
רצח עמוס מנטין

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |
 תאריך:  26 ביוני 2003
 תאריך עברי:  כ"ו בסיוון ה'תשס"ג
 מקום:  באקה אל-גרבייה
 סוג:  רצח
 הרוגים:  1
 מספר מפגעים:  1
 
רצח עמוס מנטין היה רצח של עובד "בזק" בידי נער פלסטיני ביוני 2003, בימי השיא של האינתיפאדה השנייה. כעבור עשר שנים חייב בית משפט, באופן תקדימי, את הרשות הפלסטינית ואת מעבידת הנרצח לפצות את משפחתו בגין הרצח.
עובד "בזק", עמוס מנטין, הגיע בליווי מאבטח אל היישוב באקה אל-גרבייה לשם תיקון תקלות, בעקבות הזמנות תיקון מאת תושבים מקומיים. בזמן שהמאבטח שוחח עם תושב המקום המתין מנטין ברכבו של המאבטח בחלונות סגורים. נער פלסטיני בן 15 וחצי הגיע למקום, ירה במנטין חמישה כדורים והרגו. המאבטח הצליח לפצוע את המחבל וללכוד אותו.
המחבל הרוצח נשפט בבית משפט צבאי ונדון למאסר עולם.
תביעת הפיצויים

עיזבונו של מנטין ואמו הגישו לבית המשפט המחוזי תביעה לפיצויים נגד "בזק" וכמה נושאי משרה בה; נגד לילית אבטחה בע"מ, אשר הכשירה את בן נעים לתפקידו כמאבטח והעסיקה אותו ב"בזק"; נגד הראל חברה לביטוח בע"מ, אשר הוציאה פוליסות ביטוח ל"בזק" ו"לילית"; ונגד הרשות הפלסטינית והמועצה הפלסטינית. בשנת 2013, 10 שנים לאחר הרצח, לאחר משפט ארוך חייב בית המשפט המחוזי בהחלטה תקדימית את הרשות הפלסטינית בתשלום פיצוי של כ-1.4 מיליון ש"ח למשפחת הנרצח, על הנזקים שנגרמו לה, בנימוק: "משהביעה הרש"פ את נכונותה לאמן נער בן 15.5 בשימוש בנשק במשך 50 ימים... הרי שברור שעודדה אותו ליישם את המידע שצבר במשך לימודיו, ונוכח האווירה ששררה באותם ימים, ליבוי השנאה וההסתה כלפי ישראל וכלפי היהודים, אך טבעי היה בעיני המחבל כי עליו לממש את הידיעות שצבר במחנה האימונים של הרש"פ בהפעלת נשק ברוח התקופה, קרי: בדרך של רצח יהודי". נדחתה תביעת המשפחה להטיל פיצויים עונשיים על הרשות הפלסטינית. חברת "בזק" חויבה בתשלום פיצוי של כ-600,000 שקלים למשפחה, לא כולל הוצאות משפט. נדחתה התביעה נגד חברת האבטחה "לילית" ונגד הראל חברה לביטוח. מדובר בפעם הראשונה שבה חברה נושאת באחריות לרצח עובד שלה כתוצאה מפעולת טרור[דרוש מקור].
על פסק הדין הוגשו ערעורים לבית המשפט העליון, ונפסק בהם חיוב של הרשות הפלסטינית בפיצויים עונשיים בסך 3 מיליון ש"ח, בנוסף לפיצויים שבהם חויבה בבית המשפט המחוזי. בקשה הרש"פ לדיון נוסף, נדחתה. הדיון בערעורה של "בזק" טרם הסתיים.
הערות שוליים

↑  כתבי ynet, פלסטיני בן 15 רצח טכנאי של "בזק", באתר ynet, 26 ביוני 2003
↑  ע' איו"ש 346/03 התובע הצבאי נגד ג'ואדרה, ניתן ב-1 ביולי 2004
↑  ע"א 2144/13 עזבון המנוח עמית עמוס מנטין ז"ל ואחרים נ' הרשות הפלסטינית ואחרים, ניתן ב־6 בדצמבר 2017
↑  החלטת הנשיאה חיות, ניתנה ביום 21.04.2021, באתר supremedecisions.court.gov.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספר ישעיהו

| --- | --- |

קטע מספר ישעיהו במגילות הגנוזות
 
 שפה:  עברית 
 סוגה:  ספרי נבואה 
 מספר פרקים:  66
 מספר פסוקים:  1,291
 סדרת ספרים:  נביאים
 הספר הקודם:  ספר מלכים
 הספר הבא:  ספר ירמיהו
 דמויות מרכזיות:  ישעיהו בן אמוץ
 יצירות נגזרות:  מדרש ישעיה 
 
ספר יְשַׁעְיָהוּ הוא אחד מעשרים וארבעה ספרי התנ"ך העברי הנכלל במדור הנביאים. הוא הראשון מבין ספרי נביאים אחרונים, לפני ספר ירמיהו, ספר יחזקאל ותרי עשר. הספר מרכז את נבואותיו של הנביא ישעיהו בן אמוץ, ומכיל תוכחות מוסר רבות מאת ה' כלפי עמו סביבות תקופת חייו.
על פי ברייתא המובאת בתלמוד הבבלי במסכת בבא בתרא, הועלה הספר על גבי הכתב על ידי חזקיה, מלך יהודה וסיעתו (המאה השמינית – שביעית לפני הספירה, על פי הכרונולוגיה המקובלת במחקר). אולם לדעת חוקרי המקרא חלקו השני של הספר חובר רק בתקופת שיבת ציון, במאה החמישית לפני הספירה.
רבים מחוקרי המקרא מייחסים את הספר לשניים או לשלושה מחברים שונים מתקופות שונות.
רקע היסטורי

ספר ישעיה מכסה תקופה היסטורית ארוכה בת מאות שנים, בה קמו ונפלו מעצמות אזוריות (האימפריות האשורית, הבבלית והפרסית), נוהלו מסעי כיבושים נרחבים והגליות עמים. בשנים אלו התחוללו שינויים מדיניים שעברו על ממלכת ישראל ויהודה, ולוו בתככים, יריבויות ובריתות עם העמים הסובבים. בשל התקופה הארוכה והאירועים המוזכרים בו, מקובל במחקר ליחס את הספר לשני כותבים לפחות – הראשון ישעיה בן אמוץ (פרקים א–לט) אשר ניבא בירושלים, ישעיה השני אשר זהותו אינה ידועה (פרקים מ–סו; מהם מ–מח בבבל, ומט–ס"ו בירושלים). יש המזהים גם את ישעיה השלישי (פרקים נה–סו) ואולי אף כותבים נוספים.
על פי כותרת הספר הנביא ניבא בימי המלכים עוזיהו, יותם, אחז וחזקיהו, ברבע האחרון של המאה השמינית לפנה"ס לערך (יש' א 1). אך הנבואה המוקדמת ביותר של הנביא ישעיה בן אמוץ אשר ניתן לתארכה על פי רקעה ההיסטורי, היא מימי אחז בשנת 733 לפנה"ס (יש' ז), והמאוחרת ביותר מתוארכת לפי פרק לו לשנת 701 לפנה"ס, בתקופת המצור על ירושלים, בימי המלך חזקיהו מלך יהודה. שנים אלו, מ-733 עד 701 לפנה"ס היו בצל התעצמותה של ממלכת אשור, וכיבושיה המרשימים את ארם דמשק, ואת שומרון (יש' ז–ח). עם נפילת שומרון בשנת 720 לפנה"ס הוגלו רבים מתושביה. לאחר הכיבוש ממלכת ישראל סופחה לאשור (הפכה לפחוה אשורית), וקרבתה של אשור לגבול יהודה העלה חשש מכוחה והעיק מטבע הדברים גם על ממלכת יהודה הסמוכה. כנגד חששות אלה עמדה תפיסתו הדתית-מדינית של ישעיהו בן אמוץ, לפיה ירושלים עירו של ה' תינצל מכיבוש. נבואה זו התגשמה בימי סנחריב מלך אשור, בשנים 701, אך העיר שניצלה שועבדה לסנחריב, ותושביה נאלצו להעלות מיסים לממלכת אשור.
רקע היסטורי > ישעיהו השני

נבואות הנביא המכונה ישעיה השני, בפרקים מ–ס"ו, משויכות לתקופה מאוחרת יותר, שבה העם ביהודה כבר מצוי בגלות בבבל, ובהן קריאות והפצרות של הנביא אל העם לצאת מבבל ולשוב לארץ. קריאות אלה מאפיינות את תקופת עליית האימפריה הפרסית ובראשה המנהיג כורש, בשנת 539 לפנה"ס. מכאן שמדובר בשליש האחרון של המאה השישית לפנה"ס. כורש השתלט על בבל ומלך על כל שטחי האימפריה הבבלית במסופוטמיה. מהכרזת כורש אשר פורסמה בראשית עלייתו לשלטון, עולה כי הנהיג מדיניות גמישה ונוחה כלפי העמים בשטח מלכותו, ובכלל זה יהודה, ואפשר את חזרתם לישראל של גולי בבל ובניית המקדש בירושלים. זהו הנתון ההיסטורי היחיד המצוין בחלקו המאוחר של הספר.
רקע היסטורי > ישעיהו השני > הפולמוס עם הזורואסטריות

| --- | --- |
 :  ראו גם – יחסי זורואסטריות-יהדות
בחלקו המאוחר של ספר ישעיה אפשר למצוא הדים לפולמוס עם הזורואסטריות: "כֹה אָמַר ה' לִמְשִיחוֹ לְכוֹרֶשׁ (...) כִי-אֶפֶס בִלְעָדָי אֲנִי ה' וְאֵין עוֹד. יוֹצֵר אוֹר וּבוֹרֵא חֹשֶךְ עֹשֶׂה שָלוֹם וּבוֹרֵא רָע אֲנִי ה' עֹשֶׂה כָל אֵלֶה." (פרק מ"ה, פסוקים א'–ז'). ישעיהו מחדד את ההבדל בין המונותאיזם המקראי לבין הדואליזם הזורואסטרי, שמייחס את בריאת הרוע לאל נפרד.
תוכן הספר

לפי הכתוב בפסוקים הפותחים את הספר, התנבא מחברו ישעיהו בן אמוץ בתקופת מלכי יהודה – עוזיהו (כנראה רק משנת מותו – 757 לפנה"ס), דרך מלכות יותם, אחז, ועד סוף ימי חזקיהו. פרשנים מסוימים מרחיבים את ימי נבואתו גם לימי מנשה.
למרות זאת, מפרק מ' עוסקת הנבואה, ככל הנראה, בתקופת העלייה מבבל והכרזת כורש, קרי כ-200 שנה לאחר הזמן הכתוב בתחילת הספר. כך סבור הפרשן בן המאה ה-11, משה אבן ג'יקטילה, אשר את דבריו מביא האבן עזרא בפירושו לישעיהו: ”ואלה הנחמות הראשונות, מחצי הספר על דעת רבי משה הכהן נוחו עדן, על בית שני”. בשל התקופה הארוכה בת מאות השנים מתחילת הספר ועד לסופו, נהוג במחקר המודרני ליחס את הנבואות למספר נביאים (ראו הסבר להלן ברקע ההיסטורי).
נבואותיו של ישעיהו הנביא עוסקות בין היתר בשלום עולמי והימנעות ממלחמה (הפיכת כלי מלחמה לכלי גינון) כמתואר בחזון אחרית הימים.
כמו גם בתפיסה שהחזרה בתשובה יכולה לכפר על החטאים, במלחמה בעוולות החברתיים, בהתנגדות לתפיסה הפולחנית של הדת שרווחה אז – שהקורבנות מכפרים גם ללא שינוי במעשים, ובעבודה זרה. בניגוד לתפיסות רבות ביהדות שלעגו לעבודת הפסילים כלא מועילה וכחסרת היגיון ישעיהו תפס את העבודה הזרה כביטוי לגאווה של האדם עצמו – שמשתחווה למעשי ידיו כלומר לעצמו, ובהתאם, כדי לתקן את הבעיה יש לשבור את גאוות האדם.
חיבורו של ספר ישעיה וישעיה השני

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להרחיב על הנימוקים הסגנוניים לכאן ולכאן.
על פי האמור לעיל בדבר חלקו של הספר המתנבא על מאורעות שהתרחשו רק מאתיים שנה לאחר מכן, הסיקו חוקרי ביקורת המקרא (הראשון היה יוהאן כריסטוף דדרליין בשנת 1775) כי הספר מחולק לשניים, ונכתב על ידי שני נביאים שונים לפחות, שספרם נאסף לספר אחד, המכונים במחקר "ישעיהו הראשון" (פרקים א'–ל"ט) ו"ישעיהו השני" (פרקים מ'–ס"ו). ככל הנראה קדם להם פרשן המקרא הספרדי ר' אברהם אבן עזרא בפירושו לספר (פרק מ, פסוק א) שכתב ”ודע כי מעתיקי המצוות ז"ל אמרו כי ספר שמואל כתבו שמואל והוא אמת, עד וימת שמואל. והנה דברי הימים יוכיח ששם דור אחר דור לפני זרובבל...”, וככל הנראה כוונתו שאף שחז"ל ייחסו את ספר שמואל לשמואל – כמחצית הספר נכתבה לדעתם על ידי ממשיכיו, וכך אמרו חז"ל אף ביחס לספר דברי-הימים. במילים אחרות, אבן-עזרא סבר שכך יש לפרש גם את מעבר התקופות בין חלקיו השונים של הספר.
חלוקת הספר לשניים כפי שהוזכרה לעיל מקובלת כמעט ללא עוררין בקרב חוקרי המקרא בימינו. אמנם יש חוקרים אשר חילקו את הספר לשלושה חלקים (א'–ל"ט, מ'–נ"ה, נ"ו–ס"ו) על בסיס הרקע ההיסטורי בו מתרחשים כנראה פרקים אלו, אך חלוקה זו פחות מקובלת. חלוקת הספר מתבססת, בנוסף לרקע ההיסטורי של הנבואה, גם על המוטיבים השונים של הנבואות. כך למשל, רק בפרקי ישעיהו השני מופיע תיאור של האל כבורא העולם.
התפיסה המסורתית רואה בכל הספר חיבור אחיד שחובר על ידי נביא אחד. תפיסה זו מסתמכת על ראיית הספר כחיבור אחיד בברייתא המובאת בגמרא. למעשה תפיסה זו רווחה כבר מאז שלהי ימי בית שני לפחות. כך למשל אנו למדים מדברי בן סירא, בן המאה ה-3 לפנה"ס – המאה ה-2 לפנה"ס, אשר בחיבורו הוא כותב על ישעיהו כי ”בעוז רוחו ראה מראשית אחרית, וינחם אבלי ציון” (ספר בן סירא, מח לג), כאשר כוונתו ככל הנראה לנבואה הכתובה בחלק השני של הספר, ולמרות זאת בן סירא מייחס זאת לישעיהו הנביא עצמו. גם יוסף בן מתתיהו, בן המאה ה-1 לספירה, מתאר בספרו כי יהודי בבל הראו לכורש כי הנביא ישעיהו ניבא לפני כמאתיים שנה על ניצחונותיו, וכי דבר זה השפיע לטובה על יחסו של כורש ליהודים. כמו כן במגילות מדבר יהודה, המתוארכות החל מהמאה ה-3 לפנה"ס, אנו רואים כי מגילת ישעיהו כללה את שני החלקים כחיבור אחד.
על טענות חוקרי המקרא ענו פרשנים מסורתיים, כגון שד"ל, אשר טען שאם מקבלים את אפשרות הנבואה אין צורך להגיע לפרשנות זו. ד"ר אהרן קמינקא, רחל מרגליות, וזאב יעבץ טוענים כי מטבעות לשון ייחודיות לישעיהו קיימות בשני הספרים כאחד, ולפיכך לדעתם הספר אחד הוא. אחת הדוגמאות למטבע לשון כזו היא המילה "אנוש" ככינוי לאדם, המופיעה פעמים רבות לאורך כל ספר ישעיהו על שני חלקיו, אך לא מופיעה ברוב יתר ספרי הנביאים והכתובים.
באמצעות שימוש בעיבוד שפה טבעית על הטקסט בספר, טוען פרופ' משה קופל כי החלק השני של ספר ישעיהו מתחיל בפרק ל"ג, ולא בפרק מ' כמקובל.
על דמותו של ישעיהו

ישעיהו היה מעורה במדיניות יהודה ומקורב לבית המלכות. עמדתו הייתה כי כיבושי האימפריה האשורית ואיומה על ממלכת יהודה אינה רק מאבקי כוח בין אימפריות אלא גם מהווה שליחת ה' להעניש את ממלכת יהודה הפושעת, ולכן אם יהודה רוצה להינצל עליה לפנות אל ה' ולא אל ממלכות האזור. מן העמדה הזאת נבע העידוד שהעניק ישעיהו לחזקיהו, שלא להיכנע למלך אשור.
ניבים, ביטויים שמקורם בספר ישעיהו

בָּנִים גִּדַּלְתִּי וְרוֹמַמְתִּי (פרק א', פסוק ב') – ביטוי לאכזבה של אבות מבניהם או של מחנכים מתלמידיהם.
שָׁמִיר וָשָׁיִת (פרק ה' פסוק ו') – במקור – מיני קוצים, ובהשאלה – חורבן ועזובה.
וַיָּנֻעוּ אַמּוֹת הַסִּפִּים (פרק ו' פסוק ד') – ביטוי לאירוע דרמטי שהתרחש. אמות הספים הם העמודים המרכזיים עליהם מונח המשקוף.
אָכֹל וְשָׁתֹה כִּי מָחָר נָמוּת (פרק כ"ב, פסוק י"ג) – פתגם על נהנתנות וחוסר דאגה מיום המחר;
מְהָרְסַיִךְ וּמַחֲרִיבַיִךְ מִמֵּךְ יֵצֵאוּ (פרק מ"ט, פסוק י"ז) – פסוק מתוך נבואת נחמה, שמשמעותו המתבקשת היא כפשוטו: בעתיד, יסתלקו מירושלים אלה שהרסו והחריבו אותה; עם הזמן, הושאל הפסוק למשמעות שלילית והפך לביטוי נפוץ על גַיִס חמישי: אנשים מבפנים המביאים לאסונות;
אֲנִי֙ לְפָנֶ֣יךָ אֵלֵ֔ךְ וַהֲדוּרִ֖ים אושר אֲיַשֵּׁ֑ר (פרק מה, פסוק ב), מקור הביטוי 'ליישר את ההדורים'.
מִצְוַת אֲנָשִׁים מְלֻמָּדָה (פרק כ"ט, פסוק י"ג) – מעשה הנעשה ללא כוונה והרגשה, אלא כאוטומציה וכדבר שבשגרה.
ממצאים ארכאולוגיים > מגילות מדבר יהודה

נמצאו מספר עותקים של ספר ישעיהו בין מגילות מדבר יהודה. בפרט, העותק השלם היחיד של ספר מספרי המקרא שנמצא במערות קומראן הוא "מגילת ישעיהו השלמה" שנמצאה במערה 1.
ממצאים ארכאולוגיים > לוחות אוגרית

בשנת 1932 פרסם וירולו, חוקר עתיקות העיר הקדומה אוגרית, טקסטים אוגרתיים ובהם מקבילה אוגריתית למספר פסוקים מספר ישעיהו.
ראו גם

שירי עבד ה'
כיסא הכבוד
קדושה (תפילה)
וגר זאב עם כבש
לקריאה נוספת

אהרן קמינקא, השתלשלות רעיונות ישעיהו ואחדות ספרו, בתוך התקופה, ספרים כב, כג, כה; תל אביב תרצ"ד–תרצ"ה (1934–1935).
רחל מרגליות, אחד היה ישעיהו, תל אביב: יהושע צ'צ'יק, תש"ד (1944).
שלום מ' פאול, ישעיה, פרקים מ–סו, מבוא ופירוש "מקרא לישראל", תל אביב וירושלים: עם עובד ומאגנס, תשס"ח; כרך ראשון: פרקים מ–מח; כרך שני: פרקים מט–סו, 2008
שמואל שרירא, מבוא לכתבי הקודש, פרק שביעי – ספרי נבואה, ג' – ישעיהו, 1967, עמ' 127–131
משה צבי סגל, מבוא המקרא, ספר שני, פרק שנים עשר – ישעיה, ב' – ספר ישעיה, 1977, עמ' 289–341
רביב, רבקה, "הוראת נביאים אחרונים: הדגמה בספר ישעיהו", שמעתין 176 (תש"ע), עמ' 46–69
מיכאל חיוטין, "ישעיהו מד, יג – לאור שיטת הפסול המצרית", בית מקרא מס' 37 (1992)
עולם התנ"ך – ישעיה
ישעיהו – כציפורים עפות, יואל בן נון, בנימין לאו, הוצאת ידיעות ספרים (2013)
סויוזמולטפילם

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1936–הווה (כ־89 שנים)
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 משרד ראשי:  רחוב האקדמאי קורוליוב 21, מוסקבה, רוסיה
 ענפי תעשייה:  בידור
 מוצרים עיקריים:  סרט מונפש 
 הכנסות:  161,001,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח תפעולי:  −500,669,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  753,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 הון עצמי:  9,825,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 אנשי מפתח:  יוליאנה סלאשצ'יובה (יו"ר דירקטוריון) בוריס משקובצוב (מנכ"ל)
  
 souzmult.ru
 
סויוזמולטפילם (ברוסית: Союзмультфильм) הוא אולפן סרטי אנימציה הוותיק ביותר ברוסיה ואולפן הפקת סרטי אנימציה הגדול ביותר בתקופת ברית המועצות ואחד מאולפני הפקת סרטי האנימציה הגדולים ביותר ברוסיה.
מאז הוקם האולפן הפיק למעלה מ-1,500 סרטי אנימציה והוא נחשב לאחד הפורים בתקופת ברית המועצות. במשך שנים רבות סמל האולפנים היה צ'בורשקה.
היסטוריה > השנים הראשונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
האולפן הוקם ב-10 ביוני 1936 במוסקבה ובאותה שנה יצא סרט האנימציה הסובייטי הראשון "באפריקה חם".
היסטוריה > לאחר התפרקות ברית המועצות

עם פירוק ברית המועצות התפצל האולפן למספר חברות והופסקה יצירת סרטים חדשים. זכויות היוצרים על הסרטים הישנים נמכרו לחברה אמריקאית. חוזה מכירת הזכויות נידון בבתי משפט במשך שנים רבות.
היסטוריה > מאז 2001

ב-1 ביוני 2010, אוגדו בצו נשיאותי של דמיטרי מדבדב 5 אולפני אנימציה רוסיים ליצירת תאגיד ממלכתי להפקת סרטי אנימציה, "אוסף הסרטים הממלכתי המאוחד" (Объединенная государственная киноколлекция).
תכנים > תוכן מקור

נו, פוגודי!
38 תוכים
צ'יבורשקה
ויני-פוך
ויני-פוך מגיע לביקור
ויני-פוך ויום עמוס
תכנים > תוכן רכש

המוזיקאים מברמן
החתול לאופולד
קרלסון על הגג
קרלסון המעופף
מאשה והדוב
המעשיות של מאשה
האגדות של מאשה
פפה פיג
הפיקסיז
לונטיק
הנבחנים
קיטי קאט
ראו גם

נו, פוגודי!
38 תוכים
הופמניאדה
סובורוב (סרט)