stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמי הנריק
הערות שוליים

↑  כיהן גם כראש ארגון יוצאי אקרמן והסביבה בישראל (
ד"ר שאול צלרינג, דבר, 28 בינואר 1954).
↑  ד"ר ש. צלרינג, דואר היום, 15 ביולי 1935; 'צלרינג (צימרינג), שאול', בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל: 1799–1948, זכרון יעקב: א. בחור, 2008, עמ' 318.
↑  פרסום נשואין, הצופה, 26 ביוני 1945.
↑  הרשם לענייני ירושה בירושלים, ילקוט הפרסומים, 4706 (1 בדצמבר 1998), עמ' 965, טור 1; הקבר של רון הנריק בהר המנוחות, באתר BillionGraves.
↑  המחלקה להנצחת החייל, מעריב, 11 במרץ 1962.
↑  פרס ראשון לאמנית ירושלמית לתכנון גלעד הגבורה בבירה, דבר, 29 בנובמבר 1962.
↑  נפתחה תערוכת דגמי גלעד הגבורה בירושלים, דבר, 7 בפברואר 1963
↑  מרים קובובי, מגדל הגבורה, דבר, 9 באפריל 1964.
↑  היום - יום הזכרון לשואה ולגבורה, דבר, 9 באפריל 1964.
↑  בתיה ברוטין, לחיות עם הזיכרון: אנדרטות לזכר השואה בישראל, 2005, עמ' 45.
↑  מוזיאון לתולדות הדגנים במשרדי דגון החדשים, דבר, 20 ביוני 1966.
↑  שלט צנוע להנצחת נעמי הנריק ומקימי האנדרטה בתל שיפון נחנך בטקס הזיכרון השנתי לחללי חטיבה 679 ב-4.10.2018 ברמת הגולן.
↑  מפת י-ם מעשה פסיפס, חרות, 26 בדצמבר 1956.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 480620
נשיא רומניה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  קלאוס יוהאניס (21 בדצמבר 2014) 
 תאריך כניסה לתפקיד:  21 בדצמבר 2014
 תחום שיפוט:  רומניה 
 מעון:  ארמון קוטרוצ'ן 
 ייסוד המשרה:  28 במרץ 1974 
 איוש ראשון:  ניקולאה צ'אושסקו
 www.presidency.ro
 
נשיא רומניה (ברומנית: Președintele României) עומד בראש המדינה הרומנית והוא נבחר ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים. כהונתו מוגבלת לשתי קדנציות רצופות בלבד כאשר בכהונתו הראשונה הנשיא רשאי לא להיות חבר באף מפלגה. סמכויותיו של הנשיא רחבות ודומות לאלו של נשיא צרפת, ולא לסמכויות סמליות כמו לנשיא מדינת ישראל.
סמכויותיו של נשיא רומניה:
ממנה את הממשלה (על בסיס הצבעת אמון מהפרלמנט).
מציע את מועמדותו של ראש הממשלה.
לוקח חלק בישיבות הממשלה.
מסכם הסכמים עם שותפים בינלאומיים.
עומד בראש הכוחות המזוינים של המדינה.
מחליט על משאלי עם.
מתן חנינות (על בסיס אישי).
בעל זכות לפזר את הפרלמנט.
נשיאה הנוכחי של רומניה הוא קלאוס יוהאניס.
נשיאי רומניה

המפלגה הקומוניסטית הרומנית
     חזית ההצלה הלאומית
     מפלגת האיכרים הלאומית הנוצרית-דמוקרטית
     המפלגה הסוציאל-דמוקרטית
     המפלגה הליברל-דמוקרטית
     המפלגה הלאומית ליברלית
נשיאי רומניה > הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה (1965–1989)

| נשיא> מס. | נשיא> דיוקן | נשיא> שם (לידה–מוות) | תקופת כהונה> נכנס לתפקיד | תקופת כהונה> עזב את התפקיד | תקופת כהונה> זמן בתפקיד | מפלגה פוליטית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | ניקולאה צ'אושסקו Nicolae Ceauşescu (1918–1989) | 28 במרץ 1974 | 22 בדצמבר 1989 | 15 שנים, 249 ימים | המפלגה הקומוניסטית הרומנית |
| 1 |  | ניקולאה צ'אושסקו Nicolae Ceauşescu (1918–1989) | צ'אושסקו שמר על ארצו תחת מדינה קומוניסטית. למרות חברותה של ארצו בברית ורשה, צ'אושסקו הכיר במדינת ישראל, תמך בלאומיות הרומנית וגינה את פלישת ברית ורשה לצ'כוסלובקיה ב-1968. עם נאומו התזות של יולי ב-1971, צ'אושסקו החל ברפורמה מעין-מאואיסטית ונאו-סטליניסטית. הוא ואשתו הודחו במהלך המהפכה הרומנית ב-1989 והוצאו להורג שלושה ימים מאוחר יותר. | צ'אושסקו שמר על ארצו תחת מדינה קומוניסטית. למרות חברותה של ארצו בברית ורשה, צ'אושסקו הכיר במדינת ישראל, תמך בלאומיות הרומנית וגינה את פלישת ברית ורשה לצ'כוסלובקיה ב-1968. עם נאומו התזות של יולי ב-1971, צ'אושסקו החל ברפורמה מעין-מאואיסטית ונאו-סטליניסטית. הוא ואשתו הודחו במהלך המהפכה הרומנית ב-1989 והוצאו להורג שלושה ימים מאוחר יותר. | צ'אושסקו שמר על ארצו תחת מדינה קומוניסטית. למרות חברותה של ארצו בברית ורשה, צ'אושסקו הכיר במדינת ישראל, תמך בלאומיות הרומנית וגינה את פלישת ברית ורשה לצ'כוסלובקיה ב-1968. עם נאומו התזות של יולי ב-1971, צ'אושסקו החל ברפורמה מעין-מאואיסטית ונאו-סטליניסטית. הוא ואשתו הודחו במהלך המהפכה הרומנית ב-1989 והוצאו להורג שלושה ימים מאוחר יותר. | צ'אושסקו שמר על ארצו תחת מדינה קומוניסטית. למרות חברותה של ארצו בברית ורשה, צ'אושסקו הכיר במדינת ישראל, תמך בלאומיות הרומנית וגינה את פלישת ברית ורשה לצ'כוסלובקיה ב-1968. עם נאומו התזות של יולי ב-1971, צ'אושסקו החל ברפורמה מעין-מאואיסטית ונאו-סטליניסטית. הוא ואשתו הודחו במהלך המהפכה הרומנית ב-1989 והוצאו להורג שלושה ימים מאוחר יותר. |
נשיאי רומניה > רומניה (1989–היום)

הערות:
1אמיל קונסטנטינסקו היה המועמד של מפלגת האיכרים הלאומית הנוצרית-דמוקרטית שמועמדותו נתמכה כחלק מהוועידה הדמוקרטית הרומנית הנוטה לימין בשנים 1992 ו-1996.
2טראיאן בססקו היה המועמד לנשיאות של המפלגה הדמוקרטית שמועמדותו נתמכה כחלק מהוועידה הדמוקרטית הרומנית הנוטה לימין בשנת 2004, לצד המפלגה הלאומית הליברלית. בשנת 2009, בחירתו החוזרת נתמכה רק על-ידי המפלגה הליברל-דמוקרטית לצד פלג מסוים של מפלגת האיכרים הלאומית הנוצרית-דמוקרטית.
נשיאי רומניה > נשיאים בפועל (1990–היום)

| נשיא> מס. | נשיא> דיוקן | נשיא> שם (לידה–מוות) | תקופת כהונה> נכנס לתפקיד | תקופת כהונה> עזב את התפקיד | תקופת כהונה> זמן בתפקיד | מפלגה פוליטית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| — |  | ניקולאיה וקרויו Nicolae Văcăroiu (1943–) | 20 באפריל 2007 | 23 במאי 2007 | 33 ימים | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| — |  | ניקולאיה וקרויו Nicolae Văcăroiu (1943–) | ואקארויו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו הראשונה של בססקו. | ואקארויו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו הראשונה של בססקו. | ואקארויו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו הראשונה של בססקו. | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| — |  | קרין אנטונסקו Crin Antonescu (1959–) | 10 ביולי 2012 | 27 באוגוסט 2012 | 48 ימים | המפלגה הלאומית ליברלית |
| — |  | קרין אנטונסקו Crin Antonescu (1959–) | אנטונסקו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו השנייה של בססקו. | אנטונסקו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו השנייה של בססקו. | אנטונסקו, נשיא הסנאט, שירת כנשיא זמני לאחר השעייתו השנייה של בססקו. | המפלגה הלאומית ליברלית |
הערות שוליים

↑  ilovevaquero, נשיא רומניה, תפקידיו וסמכויותיו העיקריות.
↑  הודח פעמיים, פעם הראשונה ב-2007 ופעם שנייה ב-2010.
| נשיאי רומניה |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה (1974-1989) | ניקולאה צ'אושסקו |   |
| רומניה (מאז 1989) | יון איליאסקו • אמיל קונסטנטינסקו • יון איליאסקו • טראיאן בססקו • קלאוס יוהאניס |   |
נקודת טרט

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מפרץ המלך ג'ורג' 
 קואורדינטות:  62°05′18″S 57°57′02″W﻿ / ﻿62.08846°S 57.95055°W﻿ / -62.08846; -57.95055
 נתונים מדיניים
 מגלה:  ספינת המחקר דיסקברי II 
 תאריך גילוי:  1937 
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת טרט(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת טרט
 
נקודת טרט או נקודת טורט (באנגלית: Turret Point; מילולית: נקודת הצריח), היא לשון יבשה באי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מכוסה סלעים גבוהים, הבולטים למרחוק.
לשון היבשה מהווה את הגבול הדרומי של פתחו של מפרץ המלך ג'ורג'.
היסטוריה

הנקודה מופתה לראשונה בשנת 1937 על ידי צוות ספינת המחקר דיסקברי II ‏(Discovery II).
היסטוריה > מקור השם

צוות הספינה נתן ללשון היבשה את שמה.
זהו שם תיאורי: "צריח האבנים" (Turret משמעו באנגלית צריח).
עם השנים נוצר בלבלול האם הכוונה ללשון היבשה, או לאיון קטן בסמוך לחוף.
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (של בריטניה). נתנה בשנת 1960 את השם ללשון היבשה, מאחר שהשם "נקודה" (באנגלית "point") מתייחס על פי רוב לאתר יבשתי, ולא לאתר מימי.
מרק פטיסון

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1813 
 פטירה:  30 ביולי 1884 (בגיל 70) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  אוריאל קולג' 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן או בת זוג:  Emilia, Lady Dilke 
 
מרק פטיסון (באנגלית: Mark Pattison; נולד ב-10 באוקטובר 1813 – 30 ביולי 1884) היה סופר אנגלי וכומר בכנסיית אנגליה. הוא שירת כרקטור לינקולן קולג', אוקספורד.
חייו

הוא היה בנו של מרק ג'יימס פטיסון, רקטור האקסוול (Hauxwell), יורקשייר, שהעניק לו חינוך פרטי. אחותו הייתה דורותי וינדלואו פטיסון ("האחות דורה"). 

ב-1832 הוא נרשם ללימודים גבוהים בקולג' אוריאל, אוקספורד, שם הוא קיבל את התואר הראשון שלו ב-1836 במקום שני בכיתה. לאחר מספר ניסיונות להתקבל לאחווה הוא נבחר ב-1839 לאחוות יורקשיר בלינקולן, קולג' אנטי-פוסביט (Puseyite). פטיסון היה בזמן זה בפוסביט והושפע רבות מג'והן הנרי ניומן, שאצלו עבד, וסייע לו בתרגום הספר Catena Aurea של תומאס אקווינס  וכתב ב-British Critic  וב-Christian Remembrancer.
הוא הוסמך ככומר ב-1843 ובאותה שנה הוא החל ללמד בקולג' לינקולן, שם רכש מהר מאוד שם של מורה מצוין, מלהיב וחביב לתלמידיו. הנהלת הקולג' הייתה למעשה בידיו, ושמו כמלומד עלה ופרח באוניברסיטה. ב-1851 התפנתה משרת הרקטור של הקולג', והיה נדמה בוודאות שפטיסון ייבחר לתפקיד, אולם הוא נכשל בכך. הוא התאכזב מכך מאוד ובריאותו נפגעה מכך. ב-1855 הוא התפטר מהוראה, נסע לגרמניה על מנת לחקור את מערכת החינוך המקומית, והחל במחקריו על חייהם של איזק קזובון ושל יוזף יוסטוס סקליגר, בהם עסק לשארית חייו.
ב-1861 הוא נבחר לבסוף לרקטור לינקולן, ובאותה שנה נשא לאישה את אמילי פרנסיס סטרונג (שכונתה אחרי כן ליידי דילקה Lady Dilke). כרקטור הוא כתב סקירות ספרותיות רבות והתעניין במיוחד במדעי החברה, אפילו ישב בראש ועדה בנושא בקונגרס ב-1876. אולם, הוא נמנע מהשגרה של מנהלת האוניברסיטה וסירב להיות סגן הנשיא. אולם בעוד שהוא חי חיי למדנות, הוא אהב מאוד חברה, בעיקר חברת נשים. הוא הלך לעולמו בהרופייט (Harrogate), יורקשייר.
הביוגרפיה של איזק קזובון שכתב ראתה אור ב-1875; הוא גם כתב על ג'ון מילטון  בסדרת "English Men of Letters" של Macmillan' ב-1879. הספרות והתאולוגיה של המאה ה-18 הייתה נושא מחקר אהוב עליו, למשל כתב ב-1860 את 'Tendencies of Religious Thought in England, 1688-1750' לספר Essays and Reviews שהיה בזמנו מפורסם; ספר אחר שלו על התקופה היה מהדורה שלו של Essay on Man של אלכסנדר פופ משנת 1869. ספרו, Sermons and Collected Essays, אותו ערך הנרי נטלשיפ (Henry Nettleship) יצא לאור אחרי מותו ( 1889), כך גם זכרונותיו (1885), אוטוביוגרפיה שטבועה במלנכוליה ובמרירות. הוא מעולם לא זכה להשלים את   Life of Scaliger, עליו עבד.
ביבליוגרפיה

H.S. Jones, Intellect and Character in Victorian England: Mark Pattison and the Invention of the Don (Cambridge: C.U.P., 2007)[1]
הערות שוליים

↑  Walsall's Own 'Lady with the lamp, Miss W R Probert, The Blackcountryman, Spring 2007, Vol. 40 No. 2 p. 51ISSN 0006-4335
הערך מבוסס על ערך במהדורה האחד עשר של האנציקלופדיה בריטניקה, שהיא כיום דומיין ברשות הציבור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277063905171  PLWABN: 9810631322905606  BnF: cb12699318d (data)  CiNii: DA02655430  GND: 119524066  ICCU: SBLV124185  ISNI: 0000 0001 2319 6809  LCCN: n50050689  NDL: 01041278  NKC: mub2015869334  NLA: 35412233  NTA: 070896739  SNAC: w6nw0g9h  SUDOC: 028522362  Trove: 943494  VcBA: 495/198965  VIAF: 134317   WorldCat (עם VIAF): 134317
נקודת זכות אקדמית

במוסדות אקדמיים, נקודת זכות (בראשי תיבות: נ"ז או נק"ז) היא מדד כמותי להתקדמותו של סטודנט לקראת השלמת לימודיו לתואר אקדמי. נקודות הזכות של הקורס נקבעות לפי היקפו, מורכבותו וחשיבותו. ההיקף הכולל הנדרש בלימודים לתואר ראשון הוא כ-120 נקודות זכות (כלומר כ-20 שעות לימוד שבועיות במשך שישה סמסטרים), בלימודי הנדסה נדרשות בדרך כלל 160 נקודות ובלימודי חינוך והוראה 180 נקודות זכות.[דרוש מקור]
במסגרת לימודים לתואר מתקיים שילוב בין קורסי חובה, שאותם חייב לקחת כל סטודנט במסלול מסוים, וקורסי רשות, שאותם בוחר הסטודנט מתוך שלל קורסים המוצעים לו. מדידת משקלם של הקורסים בנקודות זכות מאפשרת להגיע להצבת חובות אקדמיות זהות לכל הסטודנטים במסלול מסוים, בלי תלות בהרכב הקורסים שבחרו.
בנוסף לקורסים אקדמיים המקנים נקודות זכות, ניתנות נקודות זכות בהיקף מצומצם על פעילות לא אקדמית. דוגמה לכך היא חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, הקובע שסטודנט יהיה זכאי לשתי נקודות זכות אקדמיות, פעם אחת במהלך לימודיו לתואר ראשון, בגין פעילות התנדבותית או שירות מילואים.
האוניברסיטה הפתוחה מציגה את דרישותיה בתחום זה:
בתכניות לתואר בוגר (BA) באוניברסיטה הפתוחה חובה לצבור לפחות 120 נ"ז. תכניות כאלה מקבילות לתכניות תלת-שנתיות באוניברסיטאות אחרות. בתכניות לתואר בוגר בהנדסה (B.Sc.) נדרשות כ-160 נ"ז. תכניות כאלה מקבילות לתכניות ארבע-שנתיות להנדסה באוניברסיטאות אחרות.
ראו גם

השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי
הערות שוליים

↑  מערכת פרוטוקול, נקודות זכות אקדמיות – מהי נקודת זכות לתואר, באתר פרוטוקול, ‏13 בדצמבר 2019
↑  הכרה בהתנדבות סטודנטים כפעילות המזכה בנקודות זכות אקדמיות, פורסם על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 2018.
↑  זכויות הסטודנטים המשרתים במילואים, באתר המילואים, צה"ל
↑  זכויות סטודנטים בשירות מילואים, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  דרישות הלימודים הכלליות לתואר ראשון, מתוך אתר האוניברסיטה הפתוחה
נווה פנחס

| --- | --- |

שומרוני מול שער כניסה חדש לבית הכנסת הקטן בנווה פנחס
 מידע
 עיר:  חולון 
 קואורדינטות:  32°00′46″N 34°47′44″E﻿ / ﻿32.012777777778°N 34.795611111111°E﻿ / 32.012777777778; 34.795611111111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) נווה פנחס(למפת גוש דן רגילה) נווה פנחס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה פנחס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה פנחס  he נווה פנחסhe נווה פנחסמפת  __ חולון (in English: Holon)  __ אזור (in English: Area) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח ומדרום: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממערב: __ בת ים (in English: Bat Yam)  ^ כיום שטחי מקוה ישראל (in English: Mikveh Israel) הם חלק מפארק אריאל שרון   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שלט הנצחה בנווה פנחס
שער הכניסה לבית הכנסת הגדול בנווה פנחס
שלט הסבר ברחבת בית הכנסת הגדול בנווה פנחס ברח' בן עמרם 14
נווה פנחס היא שכונה שומרונית בעיר חולון, הנקראת על שם הכוהן השומרוני פנחס בן אברהם (1923–1992).
גאוגרפיה

השכונה ממוקמת בדרום מזרח העיר, סמוך לאזור התעשייה וגובלת בשכונות נאות יהודית ונווה ארזים. מתגוררים בה כ-300 תושבים (2006), רובם ככולם שומרונים. השכונה היא למעשה רחוב אחד בן עשרים וארבעה בתים, רחוב בן עמרם, הקרוי על שמו של משה, הנביא הבלעדי בדת השומרונית. הרחוב מקביל מהצד המערבי לרחוב המעלות השייך לשכונת נאות יהודית, ומצד המזרחי לכביש רחוב המלאכה העובר דרך אזור התעשייה של חולון ומהווה עורק תחבורה חשוב ואחת הגישות לעיר (מצומת אזור). ישנם בשכונה שני בתי כנסת שומרוניים  ו"מכון א.ב. ללימודי שומרונות". נווה פנחס מתאפיינת בבנייה נמוכה, כמו בשכונת נווה ארזים הסמוכה, אך ישנם גם שני בנייני דירות בני שלוש קומות בדומה לשכונת נאות יהודית הסמוכה.
תושבי חולון לא נוהגים לקרוא לשכונה בשמה, אלא "השכונה השומרונית" ותושבי העיר השומרונים מכנים אותה "השכונה".
נווה פנחס היא אחת משתי השכונות השומרוניות היחידות בעולם כיום, ולמעשה גם אחד משני האזורים השומרוניים היחידים בעולם (האזור השני הוא השכונה השומרונית אשר נמצאת בהר גריזים שבשומרון ושמה קריית לוזה).
היסטוריה

עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 חיו בה כ-60 שומרונים, שלא היו מרוכזים במסגרת קהילתית, אלא היו מפוזרים בערים חולון, תל אביב, רמת גן וראשון לציון. חבר הכנסת יצחק בן-צבי, חוקר עדות ישראל וידיד טוב של הקהילה השומרונית, הציע לרכז אותם על מנת שיוכלו לחיות כקהילה ולשמור על ייחודם השומרוני.
עם היבחרו לתפקיד נשיא מדינת ישראל, בן צבי וראשי העיר של חולון ד"ר חיים קוגל ופנחס אילון הקצו את השטח המיועד לבניית שכונה שומרונית בעיר וגם סייעו במימון בניית הבתים הראשונים בשכונה בשנת 1954. באותה שנה עברו כמחצית מקהילת השומרונים בארץ (כ-400 איש) להתגורר בשכונה.
בתחילת שנות ה-60 נחנך בית כנסת בשכונה. אחרי מלחמת ששת הימים קלטה השכונה כמה משפחות שומרוניות משכם, ובתוכם משפחות של כוהנים. עד אז לא היו בשכונה (ובחולון בכלל) כוהנים שומרונים. בסוף שנות ה-90 נחנך בית כנסת נוסף, קטן יותר, אשר שופץ משמעותית בשנת 2006. כמו כן נבנו בשנים האחרונות מספר בתי מגורים חדשים בעקבות הריבוי הטבעי של הקהילה. מספר משפחות שומרוניות בחולון מתגוררות בשכונות הסמוכות לנווה פנחס – נווה ארזים, נאות יהודית וקריית שרת.
עד 1992 נקראה השכונה בשם נווה מרקה.
גלריה

שילוט רחוב עירוני בשכונה
מנורה וכיתוב בארמית בכניסה לבית מגורים בשכונה
בית הכנסת הקטן בשכונה
רחוב בן עמרם בשכונה
הערות שוליים

↑  http://www.holon.muni.il/html%20files/hebrew/shomronim_1.html?HighLightText=נווה
↑  אסף קמר, "כאן הדת אינה עסק". אצל השומרונים בחולון, באתר ynet, 2 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270502005171
מרק פיק

| --- | --- |
לוח זיכרון מארד לזכרם של מרק וינו פיק באתר בית החרושת המקורי בסגד
לוח זיכרון מארד לזכרם של מרק וינו פיק באתר בית החרושת המקורי בסגד
 לידה:  12 בדצמבר 1843 סגד
 פטירה:  11 במאי 1892 (בגיל 48) סגד
 מדינה:  הונגריה
 מקצוע:  תעשיין
מרק פיק (בהונגרית: Pick Márk; סגד, 12 בדצמבר 1843 – סגד, 11 במאי 1892) היה תעשיין יהודי-הונגרי, יצרן סלמי בעל השם העולמי "פיק", מייסד מפעל פיק סגד.
ביוגרפיה

מרק פיק נולד למשפחה יהודית בעיר סגד שבדרום הונגריה על שפת נהר הטיסה. למד מסחר והפך לסוחר תבואה. פיק פתח חנות בשנת 1869, שם החל להכין סלמי בכמה מקבצים של טון, בדומה לחנויות אחרות למסחר בדגן ופפריקה. בן עירו ובן תקופתו יאנוש קוטאני (שהיה צעיר מפיק ב-15 שנים) הלך כנראה בעקבות הצלחתו להצלחה משלו. בשנת 1883 הפריד את ייצור הסלמי משאר העסקים של פיק. בעיר הולדתו סגד החל לייצר סלמי חורף בעזרת בעלי מלאכה איטלקים. החברה החלה את הייצור השוטף שלה בשנת 1885, אשר בסוף המאה גדלה ל-25–30 קרונות רכבת בשנה. לאחר מותו המוקדם בשנת 1892 אלמנתו ניהלה את המפעל ובנו הגדול ינו הצטרף למפעל בשנת 1898. הוא קנה את מפעל סלמי הסמוך טיאני שפשט את הרגל, וכל הנדל"ן של המפעל לאורך גדת הנר הטיסה עבר לבעלות משפחת פיק. ינו פיק ביקש לבצע שינויים מהותיים בתהליך הייצור ולהשתמש בכלים מודרניים יותר. הוא היה בעל חוש מסחרי מפותח שהכיר בחשיבות הפרסום. סלמי החורף הפך למוצר העיקרי של החברה בעשור הראשון של המאה העשרים. בין שתי מלחמות העולם מפעל פיק הפך לאחד המפעלים החשובים ביותר בתעשיית המזון ההונגרית, והסלמי פיק הפך למותג עולמי. משנת 1906 ינו היה חבר בהנהלת החברה ומשנת 1934 ואילך ניהל אותה באופן עצמאי לבד עד להלאמתו בשנת 1948. ינו פיק נפטר בשנת 1968.
פועלו למען הקהילה

מרק פיק ומשפחתו תרמו רבות לקהילה היהודית בסגד וגם להקמתו של בית הכנסת המפואר של סגד שנבנה אומנם בשנים 1900- 1902, לאחר מותו של מרק פיק, אך אלמנתו תרמה כסף לבנייתו ברוח צוואתו.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. Online elérés
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש (הו') (כרך V P - S), העורך הראשי. László Markó, מועדון הספרים ההונגרי, בודפשט, 2004 ISBN 9789635490592
The Jewish History of Pick Salami, Hungary’s Most Iconic Pork Product
הערות שוליים

↑  הסלמי של פיק הוא הונגריקום
↑  Pick Szeged Zrt. – Történet (Bonafarm csoport, Hozzáférés: 2019. június 4.)
נץ דורס (רקטה)

|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  רקטה ארטילרית מדויקת ארוכת-טווח
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  תעש מערכות, אלביט מערכות יבשה
 פיתוח:  ישראל תעש מערכות
 תקופת השירות:  2014?–הווה (כ־10 שנים)
 משתמשים:   צה"ל
 פלטפורמת שיגור:  משאית עם משגר LYNX או משגר רקטות "להב"
 ממדים
 אורך:  5.4 מטר
 קוטר:  370 מילימטרים (15 אינץ')
 ביצועים
 טווח:  300 ק"מ
 דיוק:  10 מטר (CEP)
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  נפיץ, 200 ק"ג חומר נפץ מרסק
 ניווט:  GPS וניווט אינרציאלי
 
"נץ דורס" היא רקטה ארטילרית מתקנת מסלול ארוכת טווח מתוצרת תעש מערכות והמשכה אלביט מערכות יבשה.
קוטר הרקטה 370 מ"מ ואורכה 5.4 מטר. היא נושאת ראש קרבי עם חומר נפץ מרסק במשקל של עד 200 קילוגרם (440 ליברות). היא בעלת טווח של 300 קילומטר ודיוק של 10 מטר. הרקטה משוגרת ממשגר רקטות PULS. התקיים גם ניסוי לשיגורה מספינת טילים.
"נץ דורס" מוגדרת כ"רקטה מתקנת מסלול". בעוד שלטיל יש מערכת ביות עצמאית ויכולת לעקוב אחרי המטרה באופן אקטיבי ולתקן את מסלולו בהתאם לתנועתה, רקטה מתקנת את מסלולה כך שהיא תפגע בנקודת ציון נייחת שהוזנה בעת השיגור. רקטת "נץ דורס" מודעת למיקומה של המטרה ומונחית על ידי מערכת ניווט אינרציאלית וכן GPS.
על פי נתוני היצרן, בשל הנחיה זו מסוגלת "נץ דורס" לפגוע בדיוק של עד 10 מטר CEP (כלומר, שתיתכן החטאה ברדיוס של עד 10 מטר בסבירות של 50%), מה שהופך את הרקטה למדויקת בהרבה מרקטות קרקע-קרקע רגילות, חסרות הנחיה או יכולת תיקון עצמית.
מערכת "נץ דורס" נבחנת על ידי צה"ל לצורך שימוש המערך הרקטי של חיל התותחנים. במערכת נערכו ניסויים בשיגור מספינות וצה"ל בוחן את האפשרות להכניסה לשימוש גם בחיל הים.
הערות שוליים

↑  נשק יום הדין מול חיזבאללה: הרקטה שמכסה את כל שטח לבנון נחשפת, באתר וואלה, 11 ביוני 2016
↑  IMI Systems, Predator Hawk (300km Tactival Missile), company brosur, www.imi-israel.com, ‏2020-10-06
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאלי (עמק)

| --- | --- |
בית בכפר סאלי
בית בכפר סאלי
 מידע כללי
 סוג:  עמק
 מיקום
 מיקום:  Champawat district 
 קואורדינטות:  32°17′31″N 76°14′13″E﻿ / ﻿32.2919756°N 76.2369096°E﻿ / 32.2919756; 76.2369096
 he
 
סאלי (בהינדי: सल्ली, "סאלי") הוא עמק במחוז קאנגרה, שבמדינת הימאצ'ל פרדש, בצפון הודו. עמק סאלי ממוקם במרחק של שעתיים נסיעה מהעיר דרמסאלה שבה נמצא משכנם של הדלאי לאמה וממשלת טיבט הגולה. בתוך מק'לאוד גאנג', כפר הכלול בשטח המוניציפלי של דרמסאלה.
משפחה מקומית בכפר סאלי
סאלי שוכן בחלקו הצפוני של עמק קאנגרה והיא מוקפת ביערות.
מרק פטריוטי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מרק ירקות 
 מוצא:  הרפובליקה העממית של סין 
 מרכיבים עיקריים:  פטריית מאכל, ירק עלים 
 
מרק פטריוטי (בסינית מפושטת: 护国菜; בכתב סיני: 護國菜; בפין יין: hùguó cài) הוא מרק ירקות שמקורו בצ'אוג'וֹאוּ (潮州人) (אנ') שבדרום מזרח סין. הוא פותח במהלך השנה האחרונה של שושלת סונג בסין כמאכל מאולתר.
היסטוריה

לפי תושבי מחוז גואנגדונג, לפני קרב יאמן (קרב ימי ב-19 במרץ 1279),  ז'או בינג (אנ'), הקיסר האחרון של שושלת סונג ואנשיו חיפשו מחסה במנזר בצ'אוג'ואו. נזירי המנזר הגישו מרק צמחוני מאולתר עשוי מצמחי מאכל, פטריות מאכל וציר ירקות. הקיסר אהב את המרק וקרא לו "מנה להגנה על הארץ" או "מרק לשמירה על האומה" (護國菜). דור מאוחר יותר קראו לו באנגלית "מרק פטריוטי". לאחר שג'או בינג מת, הכנת המרק הפכה לדרך לכבד את קיסר סונג האחרון.
הכנה

המרק הפך לחלק מהמטבח של Teochew, והמתכון שלו התפתח עם הזמן. על אף שהסינים מאז שושלת מינג נוהגים להשתמש בעלי בטטה, זנים אחרים כוללים ירבוז, תרד, תרד מים (אנ') וירקות עליים אחרים; וצירי מרק אלטרנטיביים כמו בקר או עוף. לעיתים קרובות מוסיפים מרכיבים אחרים כמו ביצים טרופות, נקניק יבש מגורר, טופו, אטריות עשויות מעמילן וכו'. המסעדות של מחוז גואנגדונג מקשטות את המרק באופן שגרתי בתרשים טאיג'יטו (תרשים או ציור פילוסופי). עם זאת, הגרסה האותנטית ביותר של המרק היא בדרך כלל תוצרת בית ופשוט, מוכן רק באמצעות ירקות עלים, פטריות מאכל ומרק ירקות.
לקריאה נוספת

רשימת מרקים
רשימת מרקי ירקות
מלוח'יה
מרק חומעה
מרק תרד
מרק גרגיר נחלים
הערות שוליים

↑  Fang Xiaolan (方曉嵐 ); Chen Jilin (陳紀臨) (2012). Traditional Chaozhou Cuisine (外婆家的潮州菜) (בסינית מסורתית). Hong Kong: Wan Li Book Co. Ltd. (萬里機構). pp. 90–91. ISBN 9789621446237.
↑  "Nanyuan Restaurant - Authentic GD Cuisine". newsgd.com. נבדק ב-1 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zhang, Enlai (2008). Chinese Cuisine - Recipe and Their Stories (3rd ed.). Beijing: Foreign Language Press. pp. 132–133. ISBN 9787119028248.
↑  Chan, Kei-Lum (2016). China: The Cookbook. Phaidon Press Limited. p. 93edition=1. ISBN 9780714872247.
↑  "护国菜（菠菜羹）". 豆果. נבדק ב-4 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  方曉嵐; 陳紀臨. "護國菜". myCOOKey (בסינית). נבדק ב-15 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "护国菜（菠菜羹）". 豆果美食. נבדק ב-1 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "生活夜校：饮食也"护国" 原来关佢事……". 东网. 东网. באוקטובר 2019. נבדק ב-2019-10-21. {{cite web}}:  (עזרה)
נץ הים הכספי

| נץ הים הכספי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: נץ
מין:: נץ הים הכספי
שם מדעי
 Accipiter badius ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


נץ הים הכספי (שם מדעי: Accipiter badius) הוא מין דורס קטן בן הסוג נץ שבמשפחת הנציים המצוי בטבע בדרום אסיה ובאפריקה.  בישראל הוא מוגדר כמזדמן נדיר, ונצפה רק פעמים ספורות.
נץ זה קטן מהנץ המצוי ומגיע לאורך 25–35 ס"מ, למוטת כנפיים של 50–65 ס"מ ולמשקל 75–260 גרם. הוא בעל נוצות אפורות-כהות ובעל בטן וחזה מסורטטים בורוד. הנץ בעל כנפיים וזנב ארוכים, רגליים קצרות וצהובים בעלות טפרים גדולים בקצה ובעל ראש מעוגל עם מקור שחור קצר ומעוקל.
הנץ מצוי בטבע ביערות טרופיים, שטחים חקלאיים ושדות מרעה וגם באזורים עירוניים. הוא חי בזוגות הממריאים בגובה נמוך ומחפשים טרף הכולל מכרסמים כמו עכבריים וסנאיים, עופות קטנים, מיני לטאות ונחשים קטנים וחרקים כשהציד נעשה בתאוצה מהירה לעבר הטרף ולעיתים תוך כדי עבודת צוות. לעיתים הם גם אוכלים נבלות.
הנצים מקננים בין העצים והנקבה מטילה 3–4 ביצים בקן עשוי מענפים ומצופה בעשב ומקננת במשך 18–21 יום.
תת-מינים:
Accipiter badius cenchroides
Accipiter badius dussumieri
Accipiter badius badius
Accipiter badius poliopsis
Accipiter badius sphenurus
Accipiter badius polyzonoides
נץ שצד תוכי
Accipiter badius
הערות שוליים

↑  נץ הים הכספי באתר הרשימה האדומה של IUCN