stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
מחלקות אקדמיות

המחלקות האקדמיות של האוניברסיטה כוללות:
המחלקה לאמנות ואדריכלות
המחלקה למדעים
בית הספר להנדסה
בית הספר למשפטים
בית הספר לרפואה
בית הספר למנהל עסקים
בית הספר לעבודה סוציאלית ובריאות הציבור
בית הספר ללימודי המשך
קמפוסים

לאוניברסיטה מספר קמפוסים בעיר סנט לואיס או בקרבתה:
קמפוס דנפורת' - הקמפוס המרכזי שבו מתקיימות מרבית תוכניות התואר הראשון והתארים המתקדמים.
הקמפוס לרפואה - בית הספר לרפואה של האוניברסיטה פועל במסגרת המרכז הרפואי של אוניברסיטת וושינגטון.
הקמפוס המערבי - בקמפוס המערבי נמצאת ספריית האוניברסיטה, מרכז כנסים ושירותים אדמיניסטרטיביים שונים.
הקמפוס הדרומי - הקמפוס הדרומי כולל את מתקני הספורט של האוניברסיטה.
הקמפוס הצפוני - קמפוס זה מאכלס שירותים אדמיניסטרטיביים של האוניברסיטה.
זוכי פרס נובל

בין בוגרי וחוקרי האוניברסיטה נכללים זוכי פרס נובל:
ארתור קומפטון - חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1927
לואיס פדריקו ללואר - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1970
פול ברג - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1980
אהרון צ'חנובר - שימש פרופסור אורח בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וושינגטון, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004
בריאן קובילקה - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2012
אדוארד אדלברט דויזי - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1943
סברו אוצ'ואה - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1959
אלפרד הרשי - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1969
כריסטיאן דה דוב - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1974
דניאל נתנס - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1978
המילטון או. סמית' - זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1978
הערות שוליים

↑  Shanghai Ranking 2019
↑  סטודנטים באתר האוניברסיטה
↑  University Facts, אתר אוניברסיטת וושינגטון
↑  Our Campuses, אתר אוניברסיטת וושינגטון
↑  Nobel Prize Winners, אתר אוניברסיטת וושינגטון
| איגוד האוניברסיטאות האמריקניות - ארגון אוניברסיטאות מחקר מובילות בארצות הברית וקנדה |
| --- | --- | --- |
| אוניברסיטאות ציבוריות | אוהיו סטייט • אורגון • איווה • איווה סטייט • אילינוי • אינדיאנה • אריזונה • אריזונה סטייט •  באפלו • ג'ורג'יה טק • דרום פלורידה • וושינגטון • ויסקונסין–מדיסון •  וירג'יניה • טקסס • טקסס A&M • יוטה • מיזורי • מינסוטה • מישיגן • מישיגן סטייט • מרילנד • סטוני ברוק • פיטסבורג • פלורידה • פנסילבניה סטייט • פרדו • קולורדו • קליפורניה (אירוויין • ברקלי • דייוויס • לוס אנג'לס • סן דייגו • סנטה ברברה • סנטה קרוז • ריברסייד) • קנזס • קרוליינה הצפונית • ראטגרס • ראטגרס-ניו ברונסוויק |  |
| אוניברסיטאות פרטיות | אמורי • בוסטון • בראון • ברנדייס • ג'ורג' וושינגטון • ג'ונס הופקינס • דארטמות' קולג' • דיוק • דרום קליפורניה • הרווארד • ואנדרבילט • וושינגטון בסנט לואיס • טאפטס • טוליין • ייל • נורת'ווסטרן • ניו יורק • סטנפורד • פנסילבניה • פרינסטון • קולומביה • קורנל • קייס וסטרן ריזרב • קרנגי מלון • רייס • רוצ'סטר • שיקגו • Caltech •‏ MIT |  |
| אוניברסיטאות בקנדה | טורונטו • מקגיל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269882605171  PLWABN: 9810531085105606  BIBSYS: 90880559  BNE: XX146925  BnF: cb12509445j (data)  GND: 1011518-3  ISNI: 0000 0004 1936 9350  LCCN: n79069796  LNB: 000199751  MusicBrainz: 0a64e088-c8a6-47f9-a50f-d84d35cec8c5  NKC: kn20101011006  NLA: 36345913  RERO: 02-A009325489  SUDOC: 034328505  Trove: 1249260  ULAN: 500353469  VIAF: 312764918   WorldCat (עם VIAF): 312764918 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
1918 בקולנוע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1918  בקולנוע |  |
< · 1916 · 1917 — 1918 — 1919 · 1920 · >
כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-20 · כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-21 · פורטל הקולנוע
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1918 ונוגעים לעולם הקולנוע.
אירועים

27 בינואר – הופעת הבכורה של טרזן בסרט "Tarzan of the Apes".
10 במרץ – האחים וורנר מוציאים סרט ראשון בהפקתם "My Four Years in Germany".
יולי – סרט ההנפשה "The Sinking of the Lusitania" הוא אחד סרטי הנפשה הראשונים שאינו מסוגת הקומדיה.
לואי ב. מאייר מגיע ללוס אנג'לס ומקים את חברת סרטי לואי ב. מאייר.
סרטים שוברי קופות

| מקום | שם | הכנסות |
| --- | --- | --- |
| 1 | מיקי | $8,000,000 |
| 2 | סטלה מאריס | n/a |
| 3 | Tarzan of the Apes | $1,000,000 |
| 4 | The Squaw Man | $600,000 |
| 5 | Old Wives for New | $300,000 |
| 6 | The Whispering Chorus | $200,000 |
| 7 | The Ghost of Slumber Mountain | $100,000 |
| 8 | הכתף שק | n/a |
| 9 | Headin' South | n/a |
| 10 | Bound in Morocco | n/a |
סרטים נוספים > גרמניה

"Alraune, die Henkerstochter, genannt die rote Hanne"
"כרמן", בבימויו של ארנסט לוביטש, בכיכובה של פולה נגרי
"Das Tagebuch des Dr. Hart", בבימויו של פול לני
"Ich möchte kein Mann sein", בבימויו של ארנסט לוביטש
סרטים נוספים > הונגריה

"A 99-es számú bérkocsi", בבימויו של מיכאי קרטש, בכיכובם של קלר לוטו ובלה לוגוסי
"Alraune", בבימויו של מיכאי קרטש (סרט אבוד)
"קזנובה", בבימויו של אלפרד דסי, בכיכובם של בלה לוגסי ואלפרד דסי (Alfréd Deésy)
"Faun", בבימויו של אלכסנדר קורדה, בכיכובם של גאבור ראינאי וארתור סומלאי
"מרי אן", בבימויו של אלכסנדר קורדה, בכיכובם של Ica von Lenkeffy, ו-Tivadar Uray
"A víg Özvegy", בבימויו של מיכאי קרטש
"Az ördög", בבימויו של מיכאי קרטש
"Karoly bakak", בבימויו של זולטן קורדה
"תמונתו של דוריאן גריי", בבימויו של אלפרד דסי, בכיכובם של בלה לוגוסי ונורברט דאן
"לילי", בבימויו של קורנליוס הינטנר, בכיכובו של בלה לוגוסי
"לולו", בבימויו של מיכאי קרטש, בכיכובו של בלה לוגוסי
סרטים נוספים > איטליה

"Fabiola", בבימויו של אנריקו גואזוני
סרטים נוספים > צרפת

"La Dixième Symphonie", בבימויו של אבל גאנס, ובכיכובם של סוורן-מארס וז'אן טולו
"Tih Minh", בבימויו של לואי פוייד, ובכיכובו של רנה קרסטי
"Vendemiaire", בבימויו של לואי פוייד
סרטים נוספים > בריטניה

"Victory and Peace", בבימויו של הרברט ברנון
סרטים נוספים > ארצות הברית

"Amarilly of Clothes-Line Alley", בבימויו של מרשל ניילן, בכיכובה של מרי פיקפורד
"Among the Cannibal Isles of the South Pacific"
Are Crooks Dishonest?, סרט קצר של הרולד לויד
"אריזונה", בכיכובו של דאגלס פיירבנקס
"The Bell Boy", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
"Bound in Morocco", בבימויו של אן דוואן, בכיכובו של דאגלס פיירבנקס
"The Cook", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
"Headin' South", בבימויו של אלן דוואן, בכיכובו של דאגלס פיירבנקס
"לב האנושות", בכיכובו של אריך פון שטרוהיים
"Hearts of the World", בבימויו של ד. וו. גריפית', בכיכובן של ליליאן גיש ודורותי גיש
"The Lamb", סרט קצר של הרולד לויד
"M'Liss", בבימויו של מרשל ניילן, בכיכובם של מרי פיקפורד ותומאס מייגן
"Moonshine", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
"My Four Years in Germany", הסרט הראשון בהפקת האחים וורנר
"Out of the Inkwell", סרט אנימציה בבימויו של מקס פליישר
"Out West", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
"סלומה", בבימויו של ג' גורדון אדוארדס, בכיכובה של תידה בארה
"The Sinking of the Lusitania", סרט אנימציה קצר מאת וינזור מקיי
"סטלה מאריס", בבימויו של מרשל ניילן, בכיכובה של מרי פיקפורד
"אוהל הדוד תום"
"Under the Yoke", בבימויו של ג' גורדון אדוארדס, בכיכובה של תידה בארה
"תחת עץ היער "Under the Greenwood Tree", בבימויו של אמיל שוטארד, בכיכובה של אלסי פרגוסון
סדרות סרטי קומדיה > בסטר קיטון (1917–1944)

סרטים בכיכובו של רוסקו ארבוקל ובהשתתפותו של באסטר קיטון שיצאו לאקרנים ב-1918:
20 בינואר: "Out West" בתפקיד שריף / בעל סלון
18 במרץ: "The Bell Boy" בתפקיד נער מעלית
סדרות סרטי קומדיה > צ'ארלי צ'פלין (1914–1940)

סרטי צ'ארלי צ'פלין שיצאו לאקרנים ב-1918
14 באפריל: "חיי כלב"
29 בספטמבר: "The Bond"
20 באוקטובר: "הכתף שק"
נולדו

29 בינואר – ג'ון פורסיית', שחקן (נפטר ב-2010)
4 בפברואר – אידה לופינו, שחקנית ובמאית (נפטרה ב-1995)
16 בפברואר – פטי אנדרוז, זמרת ושחקנית, חברה בלהקת האחיות אנדרוז (נפטרה ב-2013)
1 במרץ – רוג'ר דלגדו, שחקן (נפטר ב-1973)
9 במרץ – מיקי ספיליין, סופר ושחקן (נפטר ב-2006)
17 באפריל – ויליאם הולדן, שחקן (נפטר ב-1981)
8 ביוני – רוברט פרסטון, שחקן וזמר (נפטר ב-1987)
6 ביולי – סבסטיאן קבוט, שחקן (נפטר ב-1977)
14 ביולי – אינגמר ברגמן, במאי שוודי (נפטר ב-2007)
9 באוקטובר – לילה קדרובה, שחקנית רוסייה (נפטרה ב-2000)
13 באוקטובר – רוברט ווקר, שחקן (נפטר ב-1951)
17 באוקטובר – ריטה הייוורת', שחקנית (נפטרה ב-1987)
27 באוקטובר – תרזה רייט, שחקנית (נפטרה ב-2005)
4 בנובמבר – ארט קרני, שחקן (נפטר ב-2003)
15 בדצמבר – ג'ף צ'נדלר, שחקן אמריקאי (נפטר ב-1961)
נפטרו

1 בפברואר – ג'וזף קאופמן, 36, שחקן ראינוע אמריקאי, היה נשוי לשחקנית אתל קלייטון
13 במרץ – ויליאם קורטלי ג'וניור, 26, שחקן אמריקאי
30 באפריל – מרי מוריס, 73, שחקנית תיאטרון וקולנוע אמריקאית
19 במאי – ס. רנקין דרו, 26, שחקן ובמאי אמריקאי
4 ביולי – וולטר סטרדלינג, 43, צלם קולנוע בריטי
12 באוגוסט – אנה הלד, 46, שחקנית וזמרת פולנייה
2 באוקטובר – אדווין ארדן, שחקן תיאטרון וקולנוע אמריקאי
19 באוקטובר – הרולד לוקווד, 31, שחקן אמריקאי
6 בנובמבר – ויליאם שיאה, 67, שחקן ובמאי סקוטי
סרטי בכורה

נואל קאוורד – "Hearts of the World"
ניל המילטון – "The Beloved Impostor"
באק ג'ונס – "Western Blood"
בן ליון – "The Transgressor"
איירין ריץ' – A Desert Wooing
ויל רוג'רס – "Laughing Bill Hyde"
הערות שוליים

↑  Coons, Robin (30 ביוני 1939). "Hollywood Chatter". The Daytona Beach News-Journal. Google. נבדק ב-28 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| שנים בקולנוע |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-19 | 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
מתוך הסרט Good Night, Nurse!.
כרזת הסרט "חיי כלב"
מורן סרף

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1977 (בן 47) פריז, צרפת 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  אוניברסיטת תל אביב 
 השקפה דתית:  יהדות 
 https://www.morancerf.com/
 
מורן סרף (נולד ב-1977) הוא מדען מוח אמריקאי-צרפתי-ישראלי, פרופסור לעסקים (בבית הספר לניהול קלוג באוניברסיטת נורת'ווסטרן), משקיע והאקר בעל כובע לבן לשעבר.
הוא המייסד של Think-Alike ו-B-Cube והמארח והאוצר של PopTech, אחד מ-5 הכנסים המובילים בעולם. סרף הוא גם הנשיא והמייסד-שותף של ארגון ה-Human Single Neuron Society. החל משנת 2013, הוא חבר במכון נורת'ווסטרן למערכות מורכבות.
סרף קיבל פרסים רבים, כולל פרס Extraordinary Minds מטעם קרן ג'ון טמפלטון, ופרס Chicagoan. הוא נבחר לאחד מ"40 הפרופסורים המובילים מתחת ל-40". הוא זכה במספר תחרויות סיפור לאומיות, ובראשן The Moth GrandSLAM, מספר פעמים.
סרף הוא פרופסור לתסריטאות אלפרד סלואן במכון הסרטים האמריקאי (AFI), שם הוא מלמד סדנה שנתית על מדע בסרטים. הוא גם יועץ מדעי לסרטים וסדרות הוליוודיות (Limitless, Bull, Falling Water וכו').
הוא דיבר בפומבי על נושאים של מדעי המוח, עסקים, קבלת החלטות ופריצה (TED, PopTech, Google) ודעותיו על הסיכונים בפריצה למוח של בני אדם מופיעות לעיתים קרובות בתקשורת.
ביוגרפיה

סרף נולד בפריז, צרפת, למשפחה יהודית, וגדל בישראל. הוא למד בבית הספר הישראלי לאמנויות. הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה ישראליות רבות לילדים בצעירותו.[דרוש מקור] בשנת 2002, היה לו את אחד הפודקאסטים הראשונים בעולם, שם הוא הנחה תוכנית רדיו שבועית.[דרוש מקור]
כילד צעיר, הפך סרף למתכנת נלהב והיה חלק מקהילה קטנה של האקרים שסללה את הדרך לפריצת כובע לבן מקוון.
חינוך

לסרף תואר ראשון בפיזיקה (1998–2000), ותואר שני בפילוסופיה (2000) מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2002 הוא קיבל את פרס מלגת הנשיא תוך כדי לימודי דוקטורט בפילוסופיה. ב-2005 עבר למדעי המוח, ובסופו של דבר השלים דוקטורט במדעי המוח ב-Caltech בשנת 2009.
תוך כדי לימודיו, עבד סרף כהאקר כובע לבן בתעשיית אבטחת הסייבר המתפתחת בישראל, וביצע מבחני חדירה עבור בנקים ומוסדות ממשלתיים. הוא מייחס חלק ניכר מהבנתו את המוח ואת הדרך שבה הוא חוקר לזמנו שבילה בשבירת קודים ובביצוע בדיקות חדירה. פגישה יחידה עם פרנסיס קריק, שבה דנו השניים בחשיבות "שימוש בכישורי פריצה כדי ללמוד את הכספת המעניינת ביותר בעולם - המוח שלנו", גרמה לפרופ' סרף לעזוב את תפקידו העסקי הבכיר ולהמשיך לדוקטורט במשרה מלאה ב-Caltech, תחת פרופ' כריסטוף קוך.
סרף השלים את הדוקטורט שלו ב-Caltech במהלך 2005–2009 ועבד על אחד מפרויקטי הדגל במדעי המוח: "רישום נוירונים בודדים בבני אדם". פרויקט זה כולל חקר בני אדם באמצעות הקלטות ישירות מהמוח שלהם בזמן שהם ערים עם אלקטרודות מושתלות בתוך ראשיהם. מערך המחקר הייחודי הזה קנה לו הכרה עולמית והביא לכמה מהפרסומים שצוטטו בהרחבה שהציבו את סרף בחזית המחקר במדעי המוח.
לאחר תקופתו ב-Caltech עבר פרופסור סרף ל-NYU, שם בילה שלוש שנים בלימוד מה הופך תוכן למעניין וחיפש דרכים לתרגם את מחקר מדעי המוח שלו לקהל רחב יותר. לשהותו שם הוא מייחס לעניין שלו במציאת דרכים להבין איך לתרגם את חקר המוח ליישומים ואת הצורך לעבוד יחד עם עולם העסקים כדי לתקשר מדע.
לאחר שהותו ב-NYU למד מעורבות, ועם הצמיחה של תשומת הלב הציבורית לעבודתו (בין השאר בשל זכיותיו החוזרות ונשנות בתחרות סיפורי Moth Grandslam, שבה דן על אחורי הכלאים של מדעי המוח), פרופ' סרף הפך לדמות ציבורית בתחום התקשורת המדעית, שם הרצאותיו זכו לאוהדים רבים.
בשנת 2014 מונה סרף כפרופסור בבית הספר לניהול קלוג, שם הוא ממלא תפקידים כפרופסור לעסקים וגם כפרופסור למדעי המוח.
בשנת 2016 הוא הצטרף למעבדת המדיה של מכון MIT כפרופסור אורח, שם החל את עבודתו על הקלטת חלומות ומניפולציה.
מחקרים

לסרף מחקרים על תודעה והקרנת מחשבות וחלומות של אנשים ישירות מהמוח שלהם, והיכולת לפרוץ את המוח שלנו, ועל עבודתו במדעי המוח בשיווק. יישומים כוללים חיזוי עניין ומעורבותם של אנשים בתוכן על ידי התבוננות בתגובות העצביות שלהם. על עבודה זו מונה על ידי פרופ' פיליפ קוטלר "המנהיג הבא בשיווק". הוא תורם תכוף ל"ביזנס אינסיידר", "פורבס" ובירחוני תקשורת פופולריים אחרים שבהם הוא כותב על נושאים במדעי המוח ובעסקים ועל דרכים ליישם מדע בקבלת החלטות.
בהרצאתו ב-TED משנת 2016, דן סרף בשיטה למיצוי חלומות שעל פי השמועות יהפוך שיטה זו לחברה, Dream-Alike. אזכור דומה של עבודתו על הקרנת מחשבות נדון מאוחר יותר בפוסט בבלוג ב'חכה אבל למה'.
קריירה

לפני הקריירה האקדמית שלו, מילא סרף תפקידים בתחומי התרופות, טלקומוניקציה, אופנה, פיתוח תוכנה ומחקר חדשני.
קריירה > פריצה

סרף בילה כמעט עשור בעבודה כהאקר של מערכות מחשוב, ופרץ למוסדות פיננסיים וממשלתיים כדי לבדוק ולשפר את האבטחה שלהם.
כהאקר, סרף עבד תחילה עבור צ'ק פוינט, ומאוחר יותר הקים צוות האקרים "כובע לבן" להשכרה שלו שעזר לעסקים לאבטח את המערכות שלהם מפני האקרים זדוניים. מאוחר יותר, הצוות שלו השתלב ב-ADC (מרכז ההגנה המתקדם) בחברת סטארט-אפ בשם אימפרבה שבה ניהל סרף את המרכז ובילה מספר שנים לפני שעזב לאקדמיה, כשהוא מחזיק בתפקידים ניהוליים שונים.
חלק מסיפוריו של סרף על האקינג וחוויותיו כהאקר נכללו בסרטים שונים והפכו לבסיס להערכתו ברחבי העולם.
קריירה > מדעי המוח

בראיון לפורבס, ייחס פרופסור סרף את הצלחתו כמדען מוח לרקע הפריצה שלו, ואמר שהכלים הלא מסורתיים שבהם הוא משתמש כדי לחקור את המוח ודרך החשיבה היצירתית שלו על קופסאות שחורות שואלים מתקופתו בשבירת קודים. סרף ידוע בעבודתו החלוצית בחקר חולים שעוברים ניתוח מוח, המאפשר לו לחקור התנהגות, רגשות, קבלת החלטות וחלומות על ידי רישום ישיר של הפעילות של נוירונים בודדים באמצעות אלקטרודות המושתלות במוחו של המטופל.
כפרופסור לעסקים, עבודתו של סרף מתמקדת במניעים של קבלת החלטות במדעי המוח של הצרכנים, ובשימוש בטכניקות נוירו-שיווק כדי לקבל תובנות לגבי התנהגות צרכנים. הוא עורך שותף של מספר כתבי עת אקדמיים הן במדעי העסק והן במדעי המוח ויועץ לחברות בתעשיות רבות, כולל רכב (פרארי), ביצועים (רד בול), פיננסים (טרנסיוניון) ומערכות יחסים (טינדר).
קריירה > הוליווד

מאז 2007, סרף מחזיק במינוי קבוע במכון האמריקאי לקולנוע (AFI) בתור פרופסור אלפרד פ. סלואן, שם הוא מלמד סדנה שנתית לתקשורת מדעית בקולנוע ובטלוויזיה. דרך הסדנה הזו הוא עבד על סרטים ותוכניות טלוויזיה שונות. הוא גם מארגן את הסמינר השנתי של סלואן, שבו ערך דיונים פומביים על תקשורת מדעית עם דמויות הוליוודיות שונות.
ספרים

תחרות ותשומת לב במוח האנושי: הקלטות נוירונים בודדים ומעקב עיניים בבקרות בריאים ונבדקים עם הפרעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, Lap Lambert Academic Publishing, 2012,מסת"ב 9783844309591
מחקרי נוירונים בודדים של המוח האנושי: גישוש קוגניציה, נכתב בשיתוף עם יצחק פריד ו-Ueli Rutishauser ו-Gabriel Kreiman,The MIT Press, 2014,מסת"ב 9780262323994
Consumer Neuroscience, MIT Press, 2017,מסת"ב 9780262036597
פורסייט, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, 2017,מסת"ב 978-1983736643
פרסים והכרה

2016: 40 פרופסורים מובילים מתחת ל-40
2010, 2016: אלוף ארצות הברית פעמיים בגראנד סלאם עש
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט |
| --- | --- |
2016: ללא גבולות
2016: שׁוֹר
2016: מר רובוט
2016: מים נופלים
2016: בְּהִירוּת
2017: תורת ההשפעה
2021: גוטפלד!
2021: המוח, הסביר
2022: בתוך תודעתו של רמאי
2022: העתיד של
פילנתרופיה

בשנת 2018, סרף הקים את B-Cube, מלכ"ר המסייע לארגונים להשתמש בהתקדמות במדעי המוח כדי לשנות התנהגות. בעוד שהמאמצים של B-Cube אינם פומביים, ההערכה היא שהם השקיעו 12 מיליון דולר ב-2018 בפרויקטים שלהם. B-Cube עבדה עם פרארי (על שיפור הערכת סיכונים בנהיגה), עם SS&C (על דרכים לשיפור הלמידה בכיתות), עם Viacom (על יישומים של מדעי המוח לבידור) ועם Founders Pledge (על שימוש במדעי המוח לטוב חברתי).
מכיוון שסרף הוא המארח והאוצר של PopTech ואחראי על תוכנית העמיתים שלהם, B-Cube עשוי להיות מעורב גם במשימת PopTech לקידום חברתי באמצעות טכנולוגיה.
סרף דיבר באו"ם ובארגונים שונים על דרכים להשתמש במדעי המוח ובמחקר לקידום הוצאתם של אנשים צעירים מהעוני, על האתיקה של שימוש במדעי המוח למניעת איומים על הדמוקרטיה ועל הסכנות של כלכלת הקשב.
ממשל

סרף עבד עם השירות הדיגיטלי של ארצות הברית (USDS) תחת הנשיא אובמה, והמשיך לעבוד עם 18F במהלך ממשל טראמפ. עבודתו התמקדה באבטחת סייבר, בפרט בפרויקט 'login.gov'.
חיים אישיים

בשנת 2017, ניהל סרף קשר עם השחקנית אשלי ג'אד. הם נראו יחד לאחרונה בפסטיבל סאנדנס. בשנים 2011–2012 יצא סרף עם השחקנית קריסטינה אנאפו (דם אמיתי). בשנת 2016, סרף נבחר לאחד הרווקים הנחשקים ביותר של מגזין Elle.
בזמנו הפנוי, סרף הוא טייס של מטוסים פרטיים ומסוקים.
מועצת מנהלים ותפקידים אחרים

חבר מועצת המנהלים, Chicago Ideas
מארח ואוצר, PopTech
מייסד שותף, הקרן למחקר תוך-גולגולתי אנושי
חבר מועצת המנהלים, VR Americas
מייסד שותף, ThinkAlike
מייסד (שמועות), DreamAlike
עמית חדשנות נשיאותי, הבית הלבן USDS/18F
מייסד, B-Cube
ראו גם

דן אריאלי
בריאן ג'ונסון (יזם)
אילון מאסק
אחמד שאה מסעוד

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 בספטמבר 1953 בזאראק, אפגניסטן 
 נרצח:  9 בספטמבר 2001 (בגיל 48) Khwaja Baha Wuddin, אפגניסטן 
 מדינה:  אפגניסטן 
 השכלה:  אוניברסיטת קאבול  Lycée Esteqlal 
 מפלגה:  ג'מעאת-א-אסלאמי 
 
 
 פרסים והוקרה
 מסדר איסמעיל סמאני (2021) 
 
אחמד שאה מסעוד (בפשטו: احمد شاه مسعود, 2 בספטמבר 1953 – 9 בספטמבר 2001) היה מנהיג אפגני, ממנהיגי הלוחמים נגד הסובייטים במלחמת אפגניסטן הראשונה, שמילא תפקיד מרכזי בסילוקם של הכוחות הכובשים, ובעקבות כך זכה לכינוי "האריה מפנג'שיר". הוא נהרג ב-9 בספטמבר 2001 בהתנקשות.
בעקבות נסיגת הסובייטים ולאחר התמוטטותה של ממשלת נג'יבאללה הקומוניסטית שנתמכה על ידי ברית המועצות, מונה לשר ההגנה בממשלתו הזמנית של בורהאנודין רבאני שהורכבה מנציגי הפלגים השונים. עם זאת, המדינה סבלה מחוסר יציבות בשל התנגדותם של הפלגים האסלאמיים הרדיקליים לממשלה זו, התנגדות שהובילה למלחמת אזרחים עקובה מדם. אחמד שאה מסעוד היה מצביא מוכשר והצליח להנחיל תבוסות רבות למתנגדיו, אך בסופו של דבר נסוג מהבירה קאבול בעקבות עדיפותו הצבאית של ארגון הטליבאן (שהיה הפלג הרדיקלי הדומיננטי) שנתמך בצורה מסיבית על ידי פקיסטן.
בעקבות עליית הטליבאן לשלטון ב-1996, הקים ושימש כמנהיגה הצבאי של הברית הצפונית שלחמה בטליבאן והתבססה בצפון-מזרח המדינה. ב-9 בספטמבר 2001, יומיים לפני הפיגוע במגדלי התאומים, נפגש מסעוד באזור טקהאר עם שני אנשים שהתחזו לעיתונאים והיו ככל הנראה מחבלים מתאבדים מאל-קאעידה. המחבלים פוצצו עצמם והתנקשו במסעוד.
מסעוד, מוסלמי סוני ממוצא טג'יקי, נולד והתחנך במחוז פנג'שיר (پنجشیر) הנמצא בצפון אפגניסטן. מסעוד היה מוסלמי סוני שנאמר עליו כי נשא עמו תמיד את ספרו של אל-ע'זאלי הסופי. הוא התנגד בחריפות לפרשנויות האסלאמיות הפונדמנטליסטיות של הטליבאן, אל-קאעידה או הזרם הווהאבי בסעודיה. בעיני תומכיו הוא נחשב לא רק מנהיג צבאי אלא גם מנהיג רוחני. לאחר עליית ממשלת חאמיד כרזאי בעקבות מלחמת אפגניסטן השנייה הוכרז מסעוד כגיבור לאומי ויום מותו ב-9 בספטמבר הוכרז כחג לאומי בשם "יום מסעוד".
ביוגרפיה

אחמד שאה מסעוד נולד בשנת 1953 בעיר באזארכ אשר נמצאת במחוז פנג'שיר. בעת לידתו נקרא אחמד שאה כאשר השם מסעוד הוסף לאחר שהצטרף לקבוצות ההתנגדות בשנת 1974. אביו דוסט מוחמד קאן, היה קולונל בצבא המלכותי של אפגניסטן. במהלך ראשית חייו עברה משפחתו מפנג'שיר לתקופה קצרה להראט ולאחר מכן לקאבול שם העביר את מרבית ילדותו.
בשנת 1973 מוחמד דאוד קאן צבר כוח ונהפך לנשיא הרפובליקה של אפגניסטן, דבר שהוביל ליצירת קבוצות איסלאמיות אשר התנגדו לקומוניזם ולהשפעה הגוברת של ברית המועצות באפגניסטן. במהלך זמן זה, בעת שלמד באוניברסיטה, מסעוד נעשה מעורב בתנועה האיסלאמית שהייתה תחת הנהגתו של בורהנודין רבאני, אשר היה פרופסור באוניברסיטה.
הפלישה הסובייטית > המהפכה הקומוניסטית באפגניסטן (1978)

ממשלתו של מוחמד דאוד חאן ניסתה לצמצם את השפעתה של המפלגה הקומוניסטית דמוקרטית של האנשים (PDPA) על ידי התעלמות מהודעות המפלגה, מינויים פוליטיים לתפקידים של אנשים מחוץ למפלגה ולבסוף הכרזה על פירוק המפלגה בתוספת מעצר של חברי מפלגה בכירים. ב-27 באפריל 1978, המפלגה והיחידות הצבאיות הנאמנות לה, התחילו במהפכה אלימה במסגרתה נהרגו דאוד חאן, משפחתו הקרובה ושומרי הראש שלו. כמו כן במסגרת ההפיכה הושגה שליטה על הבירה קאבול. הממשלה החדשה בראשות המפלגה הקומוניסטית דמוקרטית של האנשים, לא נהנתה מתמיכת ההמונים. היא הודיעה ויישמה דוקטרינה עוינת למתנגדים פוליטיים הן מחוץ למפלגה והן מהמפלגה עצמה.
המפלגה החלה ברפורמות בעלות אופי מרקסיסטי-לנינסטי. הרפורמות והזיקה של המפלגה לברית המועצות נתקלו בהתנגדות חזקה של האוכלוסייה, בייחוד כאשר הממשלה ניסתה לאכוף את המדיניות המרקסיסטית שלה על ידי מעצר, הגליה או רצח של המתנגדים. מעריכים כי בין 50,000 ל-100,000 אנשים נעצרו או נרצחו על ידי הכוחות הקומוניסטיים באזורי המרחב הכפרי/פריפריה בלבד.[דרוש מקור] כתוצאה מן הדיכוי, אזורים גדולים במדינה, בייחוד באזורים הכפריים החלו להתארגן למרד נגד הממשלה החדשה. באפריל 1979 התסיסה הגיעה ל-24 מתוך 28 המחוזות של אפגניסטן. כמחצית מן הצבא האפגני ערק או הצטרף להתקוממות.
בזכות האמונה כי ההתקוממות כנגד הממשלה הקומוניסטית תקבל תמיכה מן העם, החל מסעוד ב-6 ביולי 1979 במרד במחוז פנג'שיר. המרד נכשל בשלביו הראשונים. מסעוד שהבין כי יש עדיפות גדולה לממשלה מבחינת כוח צבאי, העדיף להימנע מעימות ישיר באמצעות ניהול מלחמת גרילה, ובעקבות זאת לקח את השליטה במחוז תוך כדי הדיפת הכוחות האפגניים הקומוניסטים מחוצה לו.
הפלישה הסובייטית > נפילת המשטר האפגני קומוניסטי (1992)

לאחר יציאת הכוחות הסובייטים בשנת 1989, המפלגה הדמוקרטית בראשות מוחמד נג'יבולא נאבקה בכוחות עצמה כנגד המורדים בשלטונה. בעזרת גיבוי של משלוחי נשק עצומים שקיבלו מברית המועצות הצליחה המפלגה להגיע ליכולות וביצועים שלא הגיעה אליהם מעולם תחת השלטון הסובייטי, והצליחו לשלוט על כל הערים המרכזיות באפגניסטן. בשנת 1992 עם נפילת ברית המועצות נפגעה בצורה קשה האספקה, התחיל להיווצר מחסור באוכל, דלק וציוד, דבר שערער את יכולות השליטה של הממשלה והצבא וגרם לפלגנות בתוכו.
כמה ימים לאחר שנג'יבולא איבד את השליטה על המדינה, מפקדי הצבא ומושלים מקומיים הקימו שלטונות מקומיים ברחבי המדינה. מועצות משותפות (שורא) מונו באופן מיידי לממשלת השלטון המקומי. עימותים בין מפקדי צבא הביא במהירות לנפילת הממשלה בקאבול. באמצע חודש ינואר ב-1992, כשלושה שבועות לאחר נפילת השלטון הסובייטי, התגלו חיכוכים בין המפקדים של הברית הצפונית כאשר אחת מן הסיבות הייתה הפחד של מספר מפקדים מהחלפתם באנשים ממוצא פשטוני על ידי הנשיא נג'יבולא. מסעוד שהיה מודע לבעיות הצליח להגיע להסכם פוליטי עם מספר מפקדים אחרים ובכך הקים את הקואליציה של הברית הצפונית אשר הכילה תשעה מחוזות הנמצאים בצפון וצפון-מזרח המדינה. בשל המהומה שהתרחשה בשלטון בקאבול, לא היה שום כוח שימנע מן הברית הצפונית מלכבוש בסיס מרכזי של חיל האוויר (بګرام) הנמצא מספר קילומטרים צפונית לקאבול. ב-18 במרץ 1992 הודיע נג'יבולא על התפטרותו. ב-17 באפריל באותה שנה, נג'יבולא נעצר בשדה התעופה של קאבול בעת שניסה לברוח. הוא מצא מקלט במפקדות המקומיים של האו"ם בקאבול, שם הוא נשאר ללא פגע עד שנת 1996. גנרלים קומוניסטיים בכירים ופקידי ממשל נג'יבוללה פעלו כסמכות מעבר להעברת השלטון לבריתו של אחמד שאה מסעוד. על אף שהוצע לו להנהיג את המדינה על ידי המועצה המקומית בקאבול הוא סירב והורה לכל כוחותיו שנמצאו צפונית לקאבול לאל להיכנס לבירה עד שלא יימצא פתרון פוליטי. יתרה מכך הוא יצא בקריאה לכל מנהיגי המפלגות באפגניסטן לנסות ולהגיע להסכם פוליטי שיהיה מקובל על כל הצדדים והמפלגות.