stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מומי אנגמלאו
קריירת מועדונים

אנגמלאו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקוטון ספורט מליגת העל הקמרונית. הוא זכה עם המועדון בשלוש אליפויות קמרון.
ב-3 באוגוסט 2016 חתם אנגמלאו בריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על סנקט פלטן במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2016/2017. ב-1 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על וולפסברג במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.
ב-26 באוגוסט 2017 חתם אנגמלאו ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. בסך הכל ערך אנגמלאו 158 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 30 שערים. הוא זכה עם המועדון בארבע אליפויות שווייץ ובגביע השווייצרי.
ב-8 בספטמבר 2022 חתם אנגמלאו על חוזה לשתי עונות בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על אחמט גרוזני במסגרת הגביע הרוסי. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–2 לזניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור העשירי בליגה לעונת 2022/2023. ב-29 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–6 על חימקי במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-23 בדצמבר 2015 ערך אנגמלאו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 0–1 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות. ב-6 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת רואנדה במשחק ידידות.
אנגמלאו היה חלק מסגל נבחרת קמרון בטורנירים גביע הקונפדרציות 2017, בו ערך שתי הופעות, וגביע אפריקה לאומות 2021, בו ערך שבע הופעות.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
מטרודורה

מטרודורה (בערך 200–400 לספירה) הייתה רופאה יווניה ומחברת הטקסט הרפואי העתיק ביותר שנודע כי נכתב על ידי אישה, "על מחלות ותרופות של נשים" (Περὶ τῶν Γυναικείων παθῶν τῆς μἠτρας).  לא ידוע דבר על זהותה של מטרודורה מעבר לשמה.
רקע היסטורי

נשים רופאות היו פעילות בגינקולוגיה ומיילדות ביוון וברומא העתיקה, והיה נדיר שעסקו בתחומי רפואה אחרים. לידה ומיילדות בעת העתיקה נתפסו כתחומים מקובלים בתחום הרפואה עבור נשים רופאות. הן הצליחו להשיג הכשרה רפואית, בעיקר בגלל המסורת העתיקה של תורת המיילדות והקשר שלה לנשים שהוכשרו על ידי נשים אחרות.
כירורגיה לא הייתה נפוצה ביוון העתיקה או ברומא, והיא גם לא נכללה במחקרה של מטרודורה, בניגוד לכתיבתה של רופאה אחרת, אספסיה הרופאה, שכתבה על ניתוחים גינקולוגים כולל הפלות. כותבים רופאים אחרים התייחסו לעיתים קרובות לעבודותיה של אספסיה, ביניהם אתיוס וסורנוס מאפסוס.
עבודתה ומחקריה

מטרודורה הקדישה הרבה מזמנה לעבודה בקליניקה. עבודותיה מתייחסות לבדיקות שנערכו הן באופן ידני והן באמצעות ספקולום ומראות היכרות מפורטת עם הפיזיולוגיה. היא התמקדה בפתולוגיה, כמו רופאים גברים שהושפעו מהיפוקרטס. בניגוד להרבה כותבים רפואיים גברים באותה עת, היא התייחסה במחקריה ישירות לכתבי היפוקרטס והקורפוס ההיפוקרטי (אנ'), ולא למקורות משניים שהופצו במאות השנים שעברו מאז היפוקרטס ועד לזמנה. כך למשל, היא אימצה את התיאוריות של היפוקרטס בנוגע להיסטריה. בנוסף, הרחיבה את תחום הגינקולוגיה על ידי ניסוח סיווגים של הפרשות מהנרתיק. כמו כן, הציעה תיאוריות בנושאים שנויים במחלוקת כמו סימפטומולוגיה ואטיולוגיה, כמו למשל אפשרות לזיהומים טפיליים בפי הטבעת הגורמים להפרשות בנרתיק, דלקת ברחם ועוד. המחקר והתיאוריה המקוריים שלה, תרמו רבות לתחומים אלה. במחקרה נמצאות גם תרכובות רפואיות רבות שלא נמצאו במקומות אחרים.
החיבור הרפואי: על מחלות ותרופות של נשים

"על מחלות ותרופות של נשים" ששרד עד היום, הוא החיבור הרפואי של מטרודורה, בו יש שני כרכים המכילים 63 פרקים.
עבודתה כוללת אנציקלופדיה רפואית, שערכיה ממוינים לפי א' ב' וזו כנראה האנציקלופדיה הרפואית הידועה הראשונה. כתב היד לא שלם ומסתיים באות אפסילון.
השפעתה

כותבים רפואיים ביוון וברומא העתיקה, הרבו להתייחס אל ספרה בכתביהם, וספרה גם תורגם ופורסם באירופה של ימי הביניים. התרגומים הלטיניים הראשונים של הספר הופיעו בין המאות השלישית לחמישית. כתב היד הידוע העתיק ביותר של יצירתה של מטרודורה ממוקם בפירנצה. עבודותיה של מטרודורה צוטטו בכתביהם של כותבים רפואיים אחרים, וכן פורסמו מחדש כתקצירים.
הטקסטים המלומדים של יוון ורומא העתיקה היו חלק מיסודות המחקר המערבי בימי הביניים באירופה. גם עבודותיה של מטרודורה הופצו בתקופה זו.
ברשימות הביבליוגרפיות שלה נמצאת בין היתר עבודה שכותרתה "a Berenice called Cleopatra" או "mono marciglia". דבר זה גרם כנראה, לכמה מו"לים בימי הבינים לייחס בטעות את עבודתה לקלאופטרה השביעית, המלכה המפורסמת של מצרים. כך הספר "על מחלות ותרופות של נשים" פורסם בשם "קלאופטרה" על ידי קספר וולף בשנת 1566, ולאחר מכן על ידי ישראל שפיץ בשנת 1597.
הערות שוליים

↑  For the Greek text and Italian translation, see Giorgio Del Guerra, Il Libro di Metrodora, Milan 1953.
1 2  James, Sharon L.; Sheila Dillon (2012). A Companion to Women in the Ancient World. John Wiley and Sons. p. 123. ISBN 9781444354805.
↑  Furst, Lilian R. (1999). Women Healers and Physicians: Climbing a Long Hill. University Press of Kentucky. p. 138. ISBN 9780813109541.
↑  Furst, Lilian R. (1999). Women Healers and Physicians: Climbing a Long Hill. University Press of Kentucky. pp. 138–9. ISBN 9780813109541.
↑  New Scientist. New Science Publications. 136: 88. 1992. {{cite journal}}: חסר או ריק |title= (עזרה)
↑  Judith P. Hallett; Marilyn B. Skinner, eds. (1997). Roman Sexualities. Princeton University Press. pp. 199–200. ISBN 9780691011783.
↑  Cancik, Hubert; Helmuth Schneider & David E. Orton. Brill's New Pauly Antiquity, Volume 8. Brill, 2006; digitized by University of Michigan, 2010. p. 219.

9789004122710ISBN
↑  Miles, Margaret M. (2011). Cleopatra: A Sphinx Revisited. University of California Press. p. 141. ISBN 9780520243675.
↑  Howard, Sethanne (2008). Hidden Giants, 2nd Edition. Lulu.com. p. 29. ISBN 9781435716520.
↑  Miles, Margaret M. (2011). Cleopatra: A Sphinx Revisited. University of California Press. p. 142. ISBN 9780520243675.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810608721205606  GND: 105573029X  VIAF: 14153530971848702765   WorldCat (עם VIAF): 14153530971848702765 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מטרודורה".
מד מהירות אוויר

תרשים של מד מהירות אופייני למטוס חד-מנועי מהיר.
מד מהירות של מטוס קל
רב-מנועי.
מד מהירות האוויר (באנגלית: Airspeed Indicator או Airspeed Gauge), הוא מחוון בכלי טיס המציג לטייס את מהירות הטיסה באוויר, בדרך כלל בקשר.
סימונים > מטוסים קלים

על פני מד המהירות ישנם סימונים של פסים צבעוניים תקניים. התחום הלבן הוא תחום מהירות ההפעלה הנורמלית כאשר המדפים פתוחים לצורך המראה ונחיתה. התחום הירוק הוא תחום מהירות ההפעלה ללא מדפים פתוחים. התחום הצהוב הוא תחום בו המטוס יכול לטוס באוויר יציב ללא טלטולים.
קו אדום מציין את המהירות שאין לעבור אותה (מכונה באנגלית: VNE או (velocity (never exceed). זוהי המהירות הבטוחה המקסימלית שאסור למטוס לעבור אותה בשום מקרה. לפני הקו האדום ישנו פס צהוב המסמן את אזור הזהירות, אשר מתחיל ממהירות השיוט המקסימלית (VNO) עד ל- VNE. הפס הירוק מתחיל ממהירות הזדקרות כאשר המדפים והגלגלים סגורים (VS1) עד ל- VNO. הפס הלבן מתחיל במהירות הטיסה היציבה המינימלית עם מדפים פתוחים (VSO) עד למהירות המקסימלית בה המדפים יכולים להיות פתוחים (VFE). במטוסים רב-מנועיים ישנו קו אדום ריק קצר בתחתית התחום הירוק המציין את המהירות המינימלית בה ניתן לשלוט במטוס כאשר ישנה תקלה קריטית באחד מהמנועים והוא הופך להיות לא יעיל (VMC) וקו כחול המציין את המהירות עבור קצב הטיפוס המיטבי כאשר ישנה תקלה קריטית באחד מהמנועים (VYSE).
סימונים > מטוסים גדולים

מד המהירות חשוב במיוחד לשמירה על מהירויות-V בזמן טיסה. אך במטוסים גדולים מהירויות-V יכולות להיות תלויות במידה רבה בגובה שדה התעופה, בטמפרטורה ובמשקל המטוס. לכן במטוסים גדולים לא משתמשים בתחומי הצבע המופיעים במד מהירות כמו במטוסים קלים, במקומם ישנם במחוון המהירות מספר מצביעים נעים הניתנים לקביעה מראש על ידי הטייס המציינים את מהירויות ה-V המתאימות לתנאים המסוימים בהם המטוס פועל.
במטוסי סילון אין VNO ו- VNE כמו במטוסים בעלי מנועי-בוכנה, במקום זאת יש להם מהירות טיסה מקסימלית (VMO) ומספר מאך מקסימלי (MMO). כדי לצפות בגבולות אלה טייס של מטוס סילון נעזר במד מהירות ובמד מאך, כאשר בשניהם יש קו אדום מתאים. במספר מטוסי סילון, מד המאך משולב בתוך מד המהירות אשר מכיל שני מצביעים האחד על גבי השני, אחד המראה את המהירות והשני מראה את מספר המאך.
מד מהירות חלופי יחיד הוא "מחוון המהירות המותרת המקסימלית". הוא כולל בתוכו מצביע נע אשר מציין את המהירות שאין לעבור אותה, אשר משתנה בהתאם לגובה כדי להימנע מהתחלה של גלי הלם טרנס-קוליים על הכנף. המצביע הוא בדרך כלל רצועה הצבועה אדום-לבן. ככל שהמטוס מטפס לגובה רב יותר כך ש- MMO הופך להיות המהירות המוגבלת במקום VMO, המצביע זז ומראה ערכי מהירות נמוכים יותר.
במטוסים מודרניים המצוידים בתא טייס מזכוכית ישנם שני מחווני מהירות: מד מהירות אלקטרוני בתצוגת הטיסה הראשית (PFD) ומד מכני מסורתי לשימוש כאשר ישנה תקלה במד האלקטרוני. המהירות בדרך כלל מוצגת בפס הנע למעלה ולמטה כאשר המהירות הנוכחית באמצע. במד המהירות האלקטרוני משתמשים באותה סכמת צבעים כדי לציין את מהירויות ה-V כמו במד המהירות המכני.
עקרון הפעולה

יחד עם מד הגובה ומד המהירות האנכית, מד מהירות האוויר הוא חלק ממחווני הטיסה השייכים למערכת הפיטו-סטטית.
מד המהירות פועל באמצעות מדידת ההפרשים בין הלחץ הסטטי המתקבל באמצעות אחד או יותר מהפתחים הסטטיים לבין הלחץ הטוטלי המתקבל באמצעות זרימת אוויר ישירה דרך צינור הפיטו. הפרש לחץ זה נקרא "התנגשות לחצים".
הפתחים הסטטיים ממוקמים בחלק החיצוני של המטוס, מיקומם נקבע כך שיהיו חשופים ללחץ אטמוספירי בצורה המדויקת ביותר עם כמה שפחות הפרעות הנגרמות ממבנה המטוס. ישנם מטוסים בעלי פתחים סטטיים בשני צידיו של גוף המטוס או בזנב המטוס, כדי להשיג מדידה מדויקת יותר של הלחץ הסטטי בזמן החלקה.
התקרחות הוא בעיה נפוצה עבור צינורות הפיטו כאשר טמפרטורת האוויר היא מתחת לאפס וכאשר ישנה לחות באטמוספירה, למשל כאשר טסים דרך ענן או כשיש משקעים. לכן משתמשים בצינורות פיטו המחוממים בצורה חשמלית כדי למנוע היווצרות של קרח על הצינורות.
כאשר ישנה חסימה במערכת הסטטית, מד מהירות האוויר ומד הגובה לא יפעלו כראוי. כדי למנוע בעיה זאת, רוב המטוסים מצוידים במקור חלופי עבור הלחץ הסטטי. במטוסים ללא לחץ אוויר מווסת, מקור הסטטי החלופי מושג באמצעות פתח החשוף לאוויר שבתא הנוסעים. זוהי מדידה פחות מדויקת אך היא בכל זאת עובדת. במטוסים בעלי תא נוסעים עם לחץ אוויר מווסת, הפתח הסטטי החלופי הוא סט של פתחים סטטיים במעטפת החיצונית של גוף המטוס אך במיקום שונה מאלה של הפתחים הסטטיים הראשיים.
שימוש

הטייס משתמש במד מהירות האוויר לאורך כל שלבי הטיסה, החל מההמראה, הטיפוס, השיוט, ההנמכה והנחיתה כדי לשמור על המהירות בהתאם לסוג המטוס ותנאי הסביבה בה הוא פועל כפי שמצוין במדריך השימוש.
בעת טיסת מכשירים, מד המהירות משמש בנוסף למד האופק המלאכותי גם כמד לשליטה על זווית השיפוע סביב ציר הרוחב (עלרוד) בזמן טיפוס, הנמכה ופניות.
משתמשים במד המהירות גם לצורך ניווט לפי חישוב (חישוב המיקום לפי המרחק והזמן שעבר המטוס בכיוונים שונים) בהיעדר אמצעים כמו VOR ,NDB (ניווט על פי תדרי רדיו) או GPS.
ראו גם

מחווני טיסה
מהירויות-V
מערכת פיטו-סטטית
תרשים של מד מהירות אוויר המציג מקורות לחץ מצינור הפיטו ומהפתח הסטטי.
מחוז אורנג' (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  ג'ייק קסדן 
 הופק בידי:  סקוט רודין 
 תסריט:  מייק וייט 
 עריכה:  טרה טימפון 
 שחקנים ראשיים:  קולין הנקס סקיילר פיסק ג'ק בלאק קתרין אוהרה ג'ון לית'גו לילי טומלין קווין קליין
 מוזיקה:  מייקל אנדרוז 
 צילום:  גרג גרדינר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט, אולפני MTV אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בינואר 2002
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סיפור התבגרות, סרט קומדיה 
 תקציב:  18,000,000 דולר
 הכנסות:  41,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   orangecounty
 www.orangecountymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחוז אורנג' (באנגלית: Orange County) היא קומדיית נעורים משנת 2002. ג'יק קסדן ביים את הסרט וקולין הנקס משחק בתפקיד הראשי.
עלילה

שון ברומדר (קולין הנקס), נער חובב גלישת גלים ומסיבות ממחוז אורנג' שבקליפורניה, עורך חשבון נפש אחרי מותו של חברו הטוב לוני בתאונת גלישה. בהשפעת רומן מאת מרקוס סקינר (קווין קליין), פרופסור באוניברסיטת סטנפורד, הוא מחליט ללמוד בסטנפורד ולהיות סופר. מחוז מגוריו נתפס בעיניו כסביבה המגבילה את התפתחותו כסופר, בגלל ערכיו החומרניים ורדידותו האינטלקטואלית.
בשנת הלימודים האחרונה בתיכון ברומדר משפר בחריצות את ציוניו, ובעצת היועצת בבית הספר (לילי טומלין) נרשם אך ורק לסטנפורד. הוא אינו מתקבל, כי היועצת שלחה עבורו לאוניברסיטה את גיליון הציונים של תלמיד אחר, גרוע ממנו. חברתו אשלי (סקיילר פיסק) מארגנת לו פגישה בביתו עם ארתור גרטנר (גארי מרשל), חבר במועצת המנהלים של סטנפורד, כדי שיוכל להסביר את מצבו. הפגישה נכשלת בגלל התנהגותם של אימו האלכוהוליסטית סינדי (קתרין אוהרה) ואחיו המסומם לאנס (ג'ק בלאק). בהמשך מבקש שון מאביו העשיר באד (ג'ון לית'גו), הנשוי עתה לאישה צעירה (לזלי מאן), לתרום לסטנפורד כדי לשפר את סיכוייו להתקבל, אך האב מסרב.
בניסיון אחרון לשנות את רוע הגזירה, אשלי ולאנס מסיעים את שון לסטנפורד. הממונה על קבלת סטודנטים, דון דארקט (הרולד ראמיס), כבר אינו במשרדו. אשלי ושון מוצאים אותו בביתו, מראים לו את גיליון הציונים האמיתי, והוא מסכים לחזור למשרד - אחרי שאשלי נותנת לו בטעות כמה מגלולות הסמים של לאנס, המוסוות כאספירין. כשהם מגיעים למשרד הבניין עולה באש; השריפה החלה כשלאנס הבעיר את רשימת הסטודנטים שהתקבלו לאוניברסיטה.
אשלי מתעמתת עם שון ומבהירה לו שאם יעזוב את מחוז אורנג' כדי ללמוד בסטנפורד, הקשר ביניהם יסתיים. שון משוטט בקמפוס, וסטודנטית מזמינה אותו למסיבת אחווה, בה הוא מגלה, לאכזבתו, שתלמידי סטנפורד ריקניים ושטחיים ממש כמו חבריו בבית. בהמשך הוא פוגש במקרה את פרופסור סקינר, שזוכר את הסיפור הקצר ששון שלח לו. במהלך שיחתם, אומר סקינר לשון שהסביבה שבה גדל יכולה לסייע לו להתפתח כסופר יותר מן האוניברסיטה היוקרתית, כפי שדבלין תרמה לג'יימס ג'ויס ומחוז לה פאייט תרם לויליאם פוקנר. שון מוצא את אשלי, מתנצל בפניה, והשלושה חוזרים הביתה.
בינתיים, במחוז אורנג', הוריו של שון נפגשים כדי לחפש פתרון לבעיה. הם מתפייסים, ובאד תורם לסטנפורד בניין חדש למשרד הקבלה. האוניברסיטה מקבלת את שון בזכות התרומה, אך הוא מחליט, בעקבות דבריו של סקינר, להישאר עם אשלי ועם משפחתו. בסצנה האחרונה של הסרט, שון יוצא לגלוש עם חבריו בפעם הראשונה מאז מותו של לוני.
שחקנים

קולין הנקס - שון ברומדר
ג'ק בלאק - לאנס ברומדר
קתרין אוהרה - סינדי ברומד
סקיילר פיסק - אשלי
ג'ון לית'גו - באד ברומדר
לזלי מאן - קריסטה ברומדר
צ'בי צ'ייס - מנהל בית הספר הרברט
לילי טומלין - היועצת גב' קוב
גארי מרשל - ארתור גרטנר, חבר מועצת המנהלים של סטנפורד
הרולד ראמיס - דון דארקט, הממונה על הקבלה בסטנפורד
בן סטילר - כבאי
קווין קליין - מרקוס סקינר
מגדל עתידים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  קריית עתידים, רחוב 2229, מגדל 8
 מיקום:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2007–2013 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2010 
 עלות:  125 מיליון דולר
 אדריכל:  זרחי אדריכלים
 מידות
 גובה:  143.45 מטר
 קומות:  35 (5 נוספות תת-קרקעיות)
 קואורדינטות:  32°06′56″N 34°50′35″E﻿ / ﻿32.1156°N 34.8431°E﻿ / 32.1156; 34.8431
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדל עתידים(למפת גוש דן רגילה) מגדל עתידים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל עתידים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל עתידים  he מגדל עתידיםhe מגדל עתידיםמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל עתידים, מגדל החזון או מגדל 8 הוא מגדל משרדים בפארק עתידים בתל אביב, שנחנך בפברואר 2013. הוא מתנשא לגובה של 143.45 מטרים. שטח קומה טיפוסית במגדל הוא כ-1,900 מ"ר. המגדל נמצא בבעלות עיריית תל אביב ואוניברסיטת תל אביב.
היסטוריה

אישור להקמת המגדל התקבל כבר בשנת 2001, אך הקמת המגדל הוקפאה בעקבות התפוצצות בועת ההיי-טק, וחודשה בסוף 2006. ביוני 2007 פורסם מכרז סגור להקמת המגדל, בו זכתה  חברת "א. ארנסון", בספטמבר 2007, תוך הכרזה על סיום הבנייה תוך 27 חודשים (סוף 2009).
עם זאת, בעקבות קשיים בשיווק המשרדים במגדל השלמת בנייתו התעכבה.
ב-2013 שכרה חברת הביטוח כלל 22 קומות בבניין ל-24 שנים בסכום שהוערך בלמעלה מ-725 מיליון שקל.
מבנה

המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים זרחי, שמייסדו משה זרחי תכנן את קריית עתידים בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. העיצוב של המגדל תוכנן להתאים לדרישות תעשיית ההיי-טק עם שטח קומה נרחב. במטרה למקסם ככל שניתן את שטחי החלונות, כדי להגדיל את מספר המשרדים הפינתיים ולהקטין ככל שניתן את מספר החללים שאינם צמודים לחלונות, נבחרה הכלאה בין שני נפחים, ריבוע וצלב, בעלי עיצוב חיצוני שונה. שילוב זה ייצר שטח מעטפת אופטימלי ביחס לשטח הרצפה. כלפי חוץ מאופיין הריבוע בפסי חלונות וחיפוי גרניט אופקיים ואילו הצלב בפסים אנכיים. הצלב צומח עד לצמרת ו"מחביא" את המערכות הטכניות באמצעות ארבעה משולשים
המגדל נישא לגובה של 35 קומות (143 מטרים) וכולל 110,000 מ"ר. יש בו 17 מעליות, חניון רכבים ומתחם חניה ומקלחות עבור רוכבי אופניים. מערכת המעליות של המגדל מאפשרת לחלק כל קומה לארבעה רבעים מופרדים. לחברות שעשויות לשכור כמה קומות תוכננה כניסה נפרדת.
בסמוך למגדל מתוכננת הקמת שני מגדלים נוספים, האחד בגובה של 25 קומות והשני של 17 קומות.
דיירי המגדל

כלל החזקות
סיטיגרופ
Informatica
F5 Netwoks Israel
נתיבי הגז הטבעי לישראל
מדינול
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
הערות שוליים

1 2  שלומית צור, ‏כלל ביטוח שכרה 22 קומות במגדל עתידים בתל אביב, באתר גלובס, 13 במרץ 2013
↑  גיא ימין, ‏עקב ההתעוררות בשוק המשרדים: עתידים תבנה מגדל ב-125 מיליון דולר, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2006
מגדל של 40 קומות יוקם בקרית עתידים, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2006
↑  אריאל רוזנברג, ‏פורסם מכרז סגור לבניית "מגדל החזון" בן 40 קומות בקרית עתידים, באתר גלובס, 7 ביוני 2007
↑  אריק מירובסקי, א.ארנסון תקים את מגדל החזון בקריית עתידים ב-80 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 9 בספטמבר 2007
↑  מיכל מרגלית, ‏מה יעלה בגורל "מגדל החזון" היוקרתי בקריית עתידים בת"א?, באתר גלובס, 21 בפברואר 2011
מיכל מרגלית, ‏מגדל עתידים למרות תל אביב לא מתרומם, באתר גלובס, 1 באפריל 2012
↑   רז סמולסקי, כלל ביטוח תשכור 21 קומות במגדל עתידים, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2013
1 2  נועם דביר, מגדל רובוטריק שנותן נוף לכולם, באתר הארץ, 31 במרץ 2011
↑  רז סמולסקי, עתידים מתכננת שני מגדלים נוספים בתל אביב, באתר TheMarker‏, 29 ביוני 2011
↑  מיכל מרגלית, ‏נתיבי גז שכרה שתי קומות במגדל עתידים בתל אביב, באתר גלובס, 3 באפריל 2012
↑  רז סמולסקי, מדינול במשא ומתן לשכירת שתי קומות במגדל עתידים בתל אביב, באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2011
מדינת גבול

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טנו אנפלו
 שפת המקור:  אסטונית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1993
 מספר עמודים:  127
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד
 תאריך:  2005
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002491325
מדינת גבול (באסטונית: Piiririik) רומן שכתב הסופר והמשורר האסטוני טנו אנפלו, התפרסם תחת שם העט "אמיל טודה". ראה אור באסטוניה בשנת 1993 וזיכה את מחברו בפרסים ספרותיים יוקרתיים רבים. תורגם ליותר מתריסר שפות, בין השאר לעברית (2005). הספר תורגם לעברית על ידי המשורר רמי סערי. הספר האסטוני הראשון שתורגם לעברית. הספר הראשון שראה אור בסדרת "צפון", סדרה המתפרסמת במסגרת הוצאת הקיבוץ המאוחד והמתמקדת בספרות מהארצות הסקנדינביות והבלטיות.
עלילה

רוב הרומנים שאנפלו כתב אינם ממוקמים באסטוניה בלבד – גיבוריהם חיים או נודדים אי-שם באירופה. מבחינה זו "מדינת גבול" איננו חריג: ביצירה נע המספר בין אסטוניה של ילדותו ושל שנות בחרותו לבין צרפת של ההווה הארעי שלו והולנד של נסיעתו. ב"מדינת גבול" עוסק הסופר בפשע, שמבצע מלגאי אסטוני צעיר המבלה את ימיו בצרפת, בחברת פרופסור אמיד שפיתה אותו לחיות אתו. אולם כיוון שנראה כי איש אינו מתעניין בפשע שהמספר מתוודה עליו, יש ביצירה יותר מן הרומן הפסיכולוגי מאשר יסודות ספר מתח. זאת ועוד, האדישות שמגלה העולם הסובב את הגיבור כלפי הפשע שהוא ביצע מעלה על הדעת את האפשרות, שהפשע הוא למעשה פשע כפול, אך במישור האלגורי בלבד: פשעו של היחיד כלפי עצמו בתחושות האשם והבדידות המתלוות בלי הרף לקיומו, ופשעה של החברה המגלה אדישות כלפי מצוקתם הקיומית של יחידיה. בבסיס הספר עומדות שאלות אקזיסטנציאליסטיות רבות שאין עליהן מענה ושמוסיפות מתח ליצירה מראשיתה ועד סופה: כיצד יוכל האדם לשאת את האשמה אם לא ייענש על הפשע שביצע? איך עליו לחיות את חייו כאשר סודות שאינם נותנים לו מנוח הופכים את חייו לגיהנום? עד כמה יכול אדם להיות אחראי על חייו שלו ועל חיי זולתו? ובאיזו קלות יכולים אנשים להיפטר ממצפונם? חלק מהותי מן התהייה המתלווה לסוגיות אלה הוא הרצון להגיע לחופש חברתי, מיני, דתי ומטפיזי דווקא באמצעות התפישה של אי-שלמות החיים ובעזרת יצירת מודעוּת להתמקדות כמיהתו של המספר באושר שאיננו בר-השגה.
מיקום ההתרחשות

מדינת הגבול שהמספר נמלט ממנה אינה רק הצפונית בין המדינות הבלטיות, ארץ קטנה השוכנת לחופי המפרץ הפיני. בה במידה היא יכולה לסמל גם את גבוליוּת דעתו של המספר, את מצבו הגבולי בין אנשים שדבר אינו חסר בחייהם לבין אנשים שאין להם מאומה. נראה כי טודה סבור שחציית גבולות ובריחה ממולדת אומללה אינה מאפשרת לאדם, למרות הכול, למצוא את מקומו בעולם, שהרי הבורח אינו יכול לברוח מעצמו. המלגאי האסטוני שהספר מתאר אינו נזכר ביצירה אף לא פעם בשמו. מבחינות רבות ממחיש העדר שמו את קיומו הארעי בחיים ואת זהותו המתמסמסת. המדינה מייצגת מעצם טבעה את השררה, את הסמכות, את הסדר ואת הגבולות, אבל היינו-הך אם מדובר באסטוניה, בצרפת, בהולנד או בישראל, גבולות המדינה אינם יכולים להיות גבולות תפישותיה של החשיבה האנושית. רק חלק ממקור בעיותיו של המספר תלוי במדינה שנגזר עליו להיוולד בה. החלק האחר קשור קשר אמיץ לגבולות נפשו ולאפשרות חצייתם, והסופר אכן כותב על הגבולות ועל מה שנמצא מֵעברם האחר. יחד עם זאת, מצב העדר הגבולות שהגיבור חי בו מורה כי לפי תפישת הסופר החופש מצריך גבולות מעצם טבעו – גבולות מוסריים, רגשיים ומעשיים. בלעדיהם נישא האדם כעלה נידף ברוח ומיטלטל לכל עבר בריק תהומי ובחוסר נחת מתמיד.
השפעה על התרבות האסטונית

הספר "מדינת גבול" הוא במובנים רבים יצירה שאין לה תקדים בספרות אסטוניה: זה איננו רק הרומן האסטוני הראשון שעיקרו מיפוי המתחים והפערים בין מזרח אירופה למערבה, אלא גם חלוץ בתחום הסיפורת הפוסטמודרניסטית בלשון האסטונית והיצירה הראשונה שההומוסקסואליות של הכותב מובעת בה באורח ברור כל כך. למרות השבחים והפרסים שהורעפו על הסופר ראו מבקרים אסטונים אחדים במדינת גבול יצירה שערורייתית, שאינה מתרכזת בבעיות המהותיות של האסטונים אלא מתמקדת בדמות תמהונית וחריגה המטיילת לה אי-שם בין פריז לברלין.
התפתחות דמות הגיבור

העלילה בספר אינה העיקר, וחלק ניכר מהשתלשלות האירועים ביצירה מועבר במתן רמזים, בדילוג בין זמנים שונים ובהסתכלות סובייקטיווית מצומצמת של הגיבור על התרחשויות חייו. מבחינה זאת דווקא הפשטות לכאורה של פרקי הספר מכסה על מורכבות רבה, רב-משלביות ועושר בתחומי התוכן והמבנה של הרומן. כיוון שהעלילה במדינת גבול פשוטה למדי, ההתרחשויות ביצירה אינן ממלאות תפקיד מהותי בגיבושה, אלא משרתות את הסופר בראש ובראשונה כדי לצייר דיוקן נפשי מעמיק של דמות המספר. גיבור אנטי-גיבור זה הוא אדם צעיר שאופיו פסיבי, ראיית עולמו פסימיסטית, ויחסו הן למולדתו הענייה והעגמומית הן לצרפת כמייצגת תרבותה של אירופה המערבית הוא ביקורתי ביותר. שרידי כמיהתו של המספר לסבתו המתה ולעולם ילדותו שהיה ואינו עוד מתובלים אף הם בדחייה של המולדת, אשר טרם יצאה מעליבות העידן הסובייטי ומבחינת הסופר עודנה מתקיימת במאה רחוקה והזויה. ייאוש המספר ניזון מתחושת אובדן הערכים של צעירי המזרח לנוכח חומרנות העולם המערבי הנכסף ומהרגשת חוסר-התועלת של היחיד, במיוחד בתחומי הספרות, התרבות והאמנות. ככל שסיפור קורותיו של המלגאי האסטוני בצרפת ובהולנד מתקדם, הולך הניהיליזם ומשתלט על ריקנות חייו, והבוז שהוא רוחש כלפי אידאולוגיות כאלה ואחרות וכלפי חשיבה תבניתית וצביעוּת מתעצם יותר ויותר.
סגנון

מבחינה סגנונית ניתן לכנות את כתיבתו של אמיל טודה ב"מדינת גבול" פרוזה פואטית או שירה פרוזאית. לדיאלוגים אין מקום מרכזי ברומן, כי זווית ההסתכלות היחידה המוגשת לקוראים היא זו של המספר. מאפייניה הבולטים ביותר של כתיבה זו הם זרימה איטית אך קולחת, ריבוי נדבכים ודקויות, יצירת מתח, קיום אילוזיות הומו-ארוטיות וטשטוש הגבולות בין המציאות, הדמיון, ההזיה והבדיה. המרְאָה שהציב הסופר בספרו אינה משקפת רק את עולם המספר, אלא מציירת תמונה שלמה של תקופה שראשיתה במתחים, בקרעים ובשסעים: בין מזרח למערב, בין קומוניזם לקפיטליזם, בין אמונה דתית לחוסר-אמונה באלוהים ובאדם כאחד, בין פריצות או לפחות הפקרות וקלות-דעת בתחום המיני לבין התנזרות גמורה מיחסי קרבה עם הזולת, בין חופש לשעבוד ובין אהבה לרִיק. הרומן האימפרסיוניסטי והפיוטי אינו מתיימר לגשר על-פני הפערים או לכסות על הקרעים: המספר מעדיף להקדיש את עתותיו להתבוננות מעמיקה וביקורתית בסביבתו ובתוך תוכו.