stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעת חלפון אינה עונה
עיבוד לתיאטרון

ב-12 ביוני 2018, פורסם כי הסרט יעלה בגרסה בימתית ויהפוך למחזמר בתיאטרון הלאומי הבימה. המחזמר, כלול ברפטואר התיאטרון לעונת 2018-2019, ומופיעים בו בתפקידים הראשיים: קובי מאור (ויקטור חסון), שלומי קוריאט (סרג'יו) (לסירוגין עם משה אשכנזי ואבי גרייניק), רוני דלומי (יעלי הצעירה) (לסירוגין עם עמית פרקש) וטל מוסרי (ג'ינג'י) (לסירוגין עם רוי מילר). טוביה צפיר וניצה שאול חוזרים לגלם במחזמר את דמותם מהסרט המקורי, יעלי ושמגר, כמבוגרים. במחזמר משחק גם אדם שיאון, הנכד של יעל דיין והנכדן של אסי דיין, אדם שיאון מגלם במחזמר את הנכד של סרג'יו קונסטנזה, הקרוי על שמו, ושל שיפרה חסון. את העיבוד לתיאטרון כתב דניאל לפין וביים משה קפטן.
הצגת הבכורה עלתה ב-13 במרץ 2019 בתיאטרון הבימה והיא ירדה מהבמות ב-20 בנובמבר 2021.
| שם השחקן/ית | הדמות |
| --- | --- |
קובי מאור: ויקטור חסון
שלומי קוריאט / משה אשכנזי / אבי גרייניק: סרג'יו
רוני דלומי / עמית פרקש / עמית יגור: יעלי הצעירה
טל מוסרי / רוי מילר: ג'ינג'י
עדנה בליליוס / שני קליין: שפרה חסון
ניצה שאול: יעלי המבוגרת
פיני קידרון / אורי הוכמן/ בן יוסיפוביץ': שמגר הצעיר
טוביה צפיר: שמגר המבוגר
שמוליק כהן: יוסיפון
שיפי אלוני / יעל לבנטל: סיניה קונסטנזה, בתו של סרג'יו
סנדרה שדה / יעל עמית: אחותו של סרג'יו
טל קלאי: ז'קלין
ספנדאו בלט

| --- | --- |

 מקום הקמה:  איזלינגטון 
 תקופת הפעילות:  1979–1990 2009 – 2019
 זרם:  התנועה הרומנטית החדשה 
 סוגה:  גל חדש • סינת'-פופ • סופיסטי-פופ • בלו-אייד סול
 חברת תקליטים:  קריסליס רקורדס, אפיק רקורדס 
 www.spandauballet.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ספנדאו בלט (באנגלית: Spandau Ballet) הייתה להקת גל חדש בריטית שהוקמה בשנת 1979. היא הפכה לאחת הלהקות המצליחות ביותר בעידן הרומנטי החדש של הפופ הבריטי והייתה חלק מהפלישה הבריטית השנייה בשנות ה-80.
ההרכב המקורי של הלהקה כלל את הסולן טוני האדלי, גארי קמפ בגיטרה, סינתיסייזר וקולות רקע, אחיו מרטין קמפ בגיטרה בס, הסקסופוניסט סטיב נורמן והמתופף ג'ון קיבל. גארי קמפ היה גם כותב השירים של הלהקה. סינגל הבכורה שלהם "To Cut a Long Story Short" הגיע למקום החמישי בבריטניה ב-1980 והיה הראשון מבין עשרת הסינגלים המובילים בבריטניה. הלהקה הגיעה לשיא הפופולריות ב-1983 עם האלבום True, כשהשיר בעל אותו השם מתוך האלבום הגיע למקום הראשון בבריטניה ולטופ 5 בארצות הברית. בשנת 2011, הוא קיבל פרס BMI כאחד השירים המושמעים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית עם ארבעה מיליון השמעות. בשנת 1984 הם קיבלו את פרס המוזיקה הבריטית.
פעילות

הלהקה הוקמה בשנת 1976 ונקראה במקור "The Cut". המייסדים שלה היו גארי קמפ (גיטרה) וסטיב נורמן (גיטרה, סקסופון וכלי הקשה), חברים מבית הספר שלמדו בבית הספר של דיים אליס אוון באיסלינגטון. המניעים להקמת הלהקה היו תחומי עניין מוזיקליים והרצון להיות מוזיקאים. עד מהרה הצטרף אליהם תלמיד מאותו בית ספר, ג'ון קיבל, ושלושתם החלו לעשות חזרות באולם בית הספר. על גיטרת הבס ניגן מייקל אליסון. טוני הדלי, שהכיר את נורמן, הוזמן גם הוא ללהקה, בתור הסולן הראשי. כמה חודשים לאחר מכן, היו כמה שינויים בהרכב: ריצ'רד מילר הפך לנגן הבס; אחיו של גרי קמפ, מרטין, הצטרף גם הוא לקבוצה. בהמשך שונה שם הלהקה, בעקבות הצעת ידיד של חברי הלהקה, שראה בברלין גרפיטי ובו היה כתוב "Spandau Ballet" (בהתייחס לבלט ברובע שפנדאו של העיר).
לאחר זמן מה החלה הלהקה להופיע בלונדון, וזכתה להכרה רבה יותר מהציבור. הלהקה באותה תקופה ניגנה מוזיקה בסגנון הרולינג סטונס המוקדמים או הקינקס. לאחר שהמוזיקאים של ספנדאו בלט ביקרו במועדונים כמו Billy's ו-Blitz, שבהם קראפטוורק וטלקס נשמעו לעיתים קרובות, הם החלו לבצע יצירות משלהם באמצעות סינתיסייזרים.
לאחר מספר הצעות של נציגי חברת התקליטים, הלהקה בחרה ב-Chrysalis Records, איתה חתמו על חוזה. הסינגל הראשון היה "To Cut a Long Story Short", שיצא עשרה ימים לאחר שהלהקה הופיעה בציבור. הסינגל נכנס לטופ 5 בבריטניה באופן מיידי ב-1980. גם הסינגלים "The Freeze" ו-"Musclebound" הפכו ללהיטים.
ב-1985 הלהקה הופיעה במופע לייב אייד באצטדיון ומבלי.
הלהקה מכרה 25 מיליון אלבומים ויש לה 23 סינגלים ברחבי העולם. ללהקה היו שמונה אלבומים מובילים בבריטניה, כולל שלושה אלבומי אוסף הלהיטים הגדולים ואלבום של חומרים שהוקלטו מחדש. ההשפעות המוזיקליות שלהם נעו בין פאנק רוק ומוזיקת נשמה.
ב-1990 הלהקה התפרקה. ב-2005 התנהל משא ומתן בין חברי הלהקה על אפשרות של הקמה מחודש, אך האיחוד לא יצא לפועל.
הלהקה הוקמה מחדש ב-25 בספטמבר 2009 והוציאה את הסינגל הראשון שלה מזה 20 שנה, "Once More".
האלבום החדש של ספנדאו בלט כולל גם שירים חדשים וגם כמה להיטים קלאסיים מחודשים.
המופעים של איחוד הלהקה החלו בנובמבר 2009. ב-2019 הלהקה התפרקה.
הערות שוליים

↑  "Spandau Ballet's True wins award". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-03-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 58527  BNE: XX138846  BnF: cb13906641t (data)  GND: 5551719-5  ISNI: 0000 0001 2359 3281  LCCN: n88092005  MusicBrainz: 4c0d9acf-a8a1-4765-9c56-05f92f68c048  NKC: mzk2004218184  NLA: 35911118  NSK: 000050938  RERO: 02-A009270228  Trove: 1142267  VIAF: 153742037   WorldCat (עם VIAF): 153742037
הורה 79

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אלי כהן
 הופק בידי:  אלי כהן, משה אדרי, לאון אדרי, ברונו לנדסברג
 תסריט:  אלי כהן
 עריכה:  שלמה חזן
 שחקנים ראשיים:  טוביה טישלר שי גוטסמן מירית לויט
 מוזיקה:  טל ירדני
 צילום:  דני שניאור
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2014
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 תקציב:  2,026,057 ש"ח
 הכנסות:  28,516 צופים בישראל
 דף הסרט ב־IMDb
 
הורה 79 הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכתיבה ובימוי של אלי כהן.
העלילה עוסקת במחול והזדקנות. להקת מחול מובחרת שהתפרקה בגלל אירוע טראומטי, מוקמת שוב לאחר 33 שנה כדי להופיע חד-פעמית בפסטיבל כרמיאל. במהלך המפגש צצים ועולים אותם מתחים שהיו מנת חלקם בעבר - מתחים רומנטיים, מתחים מיניים, אהבות, שנאות, קנאות.
כהן בחר ללהק את הסרט ברקדני להקות מחול אותם בחר ממשתתפים בפסטיבל מחול כרמיאל. הוא התלבט בין ליהוק שחקנים מקצועיים שילמדו לרקוד, או רקדנים מנוסים שיודרכו בתחום המשחק. בסופו של דבר בחר באופציה השנייה - ולא רק בגלל ההיבטים התקציביים (הרקדנים הופיעו בהתנדבות).
השחקנים המקצועיים, נתן דטנר, גילה אלמגור ויוסי גרבר, מופיעים בו בתפקידים קטנים כך גם אלי כהן עצמו.
הסרט היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר (פרס חג'ג') בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
תקציר העלילה

להקת ריקודי עם "הורה 79", נחשבה כאחת להקות המחול הטובות בישראל. הלהקה התפרקה בעקבות אירוע טראומטי שקרה בארצות הברית ובו נספו שני חברי הלהקה וחבריה נפוצו לכל עבר. בשנת 2012, יוזמת הנהלת פסטיבל המחולות בכרמיאל מופע חד-פעמי, מחווה ללהקה המצטיינת.
ברכה (צפי שמעוני) מתמנה למרכזת הלהקה בזכות כשרון ניהול ושליטה.
נחמיה - חמי (טוביה טישלר) שהמשיך לעבוד ככוריאוגרף להקות ריקוד, מתמנה לכוריאוגרף הלהקה שתרקוד בדיוק את אותם המחולות מלפני 33 שנה.
איתן (שי גוטסמן) היה "החתיך של הלהקה", נפגש עם אהובתו שרונה (מירית לויט) ומתחיל ביניהם רומן אך היא מעדיפה לבסוף לחזור לבעלה.
רפי (עמוס קב), עתה הוא הומו מוצהר, מחוץ לארון, אבל אז לא העז להסגיר את סודו. הסוד כלל אהבה גדולה ונואשת למנחם-מאני (אמנון דוייב). המפגש מערער את שלוות הנפש של שניהם. מאני מספר לו על דאגתו לבנו רועי "שיצא מהארון" ובתוכו מתעוררים ספקות לגבי הזהות המינית שלו עצמו.
יוסקי (אלי כהן) הוא חבר הלהקה שבמפגש המחודש איש לא זוכר את קיומו מלבד אווה (תמר גולנדר) המחפשת את קרבתו והם מקיימים יחסים בעת הפסטיבל בכרמיאל.
מיקי (שרגא ברק) טיפוס מוחצן ועליז, היה בעבר חביבן של הנשים. כעת הוא מרצה עבודות שירות באיכילוב על מרמה ולכולם הוא מספר שהוא מיליונר.
שרה ב. (גילה אלמגור), אישה דעתנית ואסרטיבית, בעלת מחסן תלבושות. מנדבת תלבושות לחברי "הורה 79" עבור המופע ובכך מצילה את הלהקה.
נחום (נתן דטנר) היה פעם חבר הלהקה ונזרק ממנה. כעת הוא מנהל הפסטיבל ומנסה לחבל בהצלחת הלהקה.
דורי (יוסי גרבר) מייסד הלהקה. אדם שנוא על כל חברי הלהקה. התעמר בהם ובגללו התאבד אחד מחברי הלהקה שנסע עם חברת הלהקה והתנגש בכוונה במשאית בעת מסע הלהקה בדנבר, קולורדו.
לאחר אימונים בבי"ס אלון בגבעתיים ובכפר הירוק הם מגיעים להופעה בכרמיאל אך נחום הנקמני מבטל את הופעתם באמפיתיאטרון ומעביר אותם לאולם קטן. באולם הריק יושב דורי עם המטפל הסיעודי שלו. הם נותנים הופעה מצוינת ודורי משבח אותם אך הם מתרחקים ממנו ומביעים בשקט את סלידתם ממנו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טוביה טישלר | נחמיה (חמי) | רקדן/כוריאוגרף |
| שי גוטסמן | איתן | רקדן |
| מירית לויט | שרונה | רקדנית/בת זוג לשעבר של איתן |
| צפי שמעוני | ברכה | רקדנית/מרכזת הלהקה |
| נתן דטנר | נחום | רקדן לשעבר |
| גילה אלמגור | שרה ב | בעלת מחסן בגדים |
| יוסי גרבר | דורי | מייסד הלהקה |
| אמנון דוייב | מאני | רקדן |
| עמוס קב | רפי | רקדן |
| תמר גולנדר | אווה | רקדנית |
|  אלי כהן | יוסקי | רקדן |
| שרגא ברק | מיקי | רקדן |
המקלט (סרט, 2007)

| --- | --- |
עטיפת התקליטור
עטיפת התקליטור
 בימוי:  רועי הורנשטיין
 הופק בידי:  נועה לוי, אריאל בוטנרו
 תסריט:  רועי הורנשטיין
 עריכה:  אלי קטן
 שחקנים ראשיים:  יחזקאל לזרוב גילה אלמגור סתיו נגר
 מוזיקה:  אלברטו שוורץ
 צילום:  איתי מרום
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2007
 משך הקרנה:  78 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המקלט הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2007 בכתיבתו ובבימויו של רועי הורנשטיין, עם יחזקאל לזרוב, גילה אלמגור וסתיו נגר בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אב ובנו היורדים למקלט על רקע "מתקפת פתע על ישראל". כאשר הבן מתעורר בבוקר שלמחרת הוא נחרד ללמוד מאביו, כי "ישראל הושמדה במהלך המתקפה".
רוב העלילה מתרחשת באפלולית של המקלט.
הסרט זכה בפרס ראשון ב-Hollywood DV Film Festival, בארצות הברית.
תקציר העלילה

שרה עמיחי (גילה אלמגור) יושבת לארוחת ערב עם בנה (יחזקאל לזרוב) ונכדה (סתיו נגר). היא מתאמצת לפתוח בשיחה אבל הבן שותק רוב הזמן ופניו זועפות וגם הנכד מסתפק בתשובות קצרות. מסתבר ששניהם נמצאים עדיין בטראומה לאחר שהאם נרצחה לפני חצי שנה בפיגוע טרור. שדרן הרדיו (מלאכי חזקיה) מדווח על המצב הביטחוני החמור וכי מצרים עומדת להחזיר את שגרירה מישראל. האב בטוח שמלחמה כוללת עומדת לפרוץ.
בלילה נשמעות צפירות אזעקה, האב מזנק ממיטתו, לוקח מסכות אב"כ, מעיר את הבן, רץ אתו למקלט ונועל אותו ולא מאפשר לאנשים אחרים להיכנס. מעתה משליט האב את רצונו על הבן. הוא יוצא מדי פעם להביא אוכל וחוזר עם הודעות שישראל נכבשה אך "אנו נהדוף אותם".
אדם נכנס למקלט והאב משוכנע שמדובר בחייל מצרי או סורי ומתנפל עליו. מתחולל מאבק ממושך במהלכו נפצע האב אך מצליח לקשור את האדם ולסתום את פיו. הוא מורה לבן להרוג את האדם "לפני שהוא יהרוג אותם" אך הבן מסרב. הבן מוצא בתיקו של אביו מכתב לאביו ובו מודיעים לו מהחברה בה עבד כי הוא מפוטר מעבודתו בגלל היעדרויות וחוסר מוטיבציה. הבן מבין כי האב נמצא בסערת רגשות. הוא מטפס על סולם דרך פיר ומגיח החוצה. הוא מגיע לבית סבתו בה נמצאים שוטרים שמחפשים אותו כבר מספר ימים. מסתבר שצפירות האזעקה הופעלו בטעות...
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יחזקאל לזרוב | אבא |  |
| סתיו נגר | בן |  |
| גילה אלמגור | שרה עמיחי | סבתא |
| מלאכי חזקיה | שדרן רדיו | בקול בלבד |
מבצע סבתא

| --- | --- |

 בימוי:  דרור שאול
 הופק בידי:  עינת ביקל, אורי סבג
 תסריט:  דרור שאול
 שחקנים ראשיים:  רמי הויברגר  עמי סמולרצ'יק   צח שפיצן   עינת ויצמן
 מוזיקה:  ישי אמיר
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  הד ארצי
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  1999
 משך הקרנה:  54 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 פרסים:  פרס אופיר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מבצע סבתא הוא סרט קומי ישראלי מתוך רצועת "ראשון בדרמה" של ערוץ 3 משנת 1999 אשר בוים ונכתב על ידי דרור שאול.
הסרט זכה בפרס אופיר לדרמה בטלוויזיה. עם השנים הוא צבר פופולריות רבה בישראל וזכה למעמד של סרט פולחן.
תקציר עלילה

הסרט הוא קומדיה סאטירית שמבוססת על סיפורו האמיתי של הבמאי דרור שאול. הסרט שמתרחש בישראל, סביב שלושה אחים יתומים, יוצאי הקיבוץ הבדיוני "עסיסים": עידן מדריך בני הנעורים, בני מתקין הכבלים, ואלון, המוכר בשם "קרמבו", קצין צה"ל המפקד על יחידת מסתערבים.
סבתא חיה, סבתם של שלושת האחים, נפטרה (אחד ממשפטי המפתח בסרט הוא "סבתא חיה מתה"). הקיבוץ מסרב לטפל בענייני ההלוויה (דבורה המזכירה אומרת לקרמבו בטלפון: "הקיבוץ לא יממן חתונה או לוויה של מי שלא חי בו בשנתיים האחרונות"- תקנון חתונות ולוויות), והאחריות נופלת על הנכדים. שלושתם מבקשים לקבור אותה בקיבוץ אותו ייסדה, אך שפע אי-הבנות, אלתורים וקיצורי דרך הופכים את ההלוויה לפארסה עוקצנית על חיי הקיבוץ והביטחוניזם הישראלי.
צוות השחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
רמי הויברגר: אלון שגיב ("קרמבו")
עמי סמולרצ'יק: בני שגיב
צח שפיצן: עידן שגיב
עינת ויצמן: חגית, חברתו של בני
רוזינה קמבוס: דבורה
הוגו ירדן: סרג'יו
דניאל מילר: כריסטין
פבלו זלצמן: קלאודיו
דוידה קרול: סבתא חיה
אייל רוזלס: גבי, מפקדו של קרמבו
רותם אבוהב: שירלי, פקידתו של קרמבו
עפרון אטקין: אלוף הפיקוד
דביר בנדק: דני מהשב"כ
פאבל ציטרינאל: איגור
אמיל בן שמעון: מוכר מקררים
מרק רוזנבאום: מנהל בנישתי
ממדוח אפדילה: תומר מהשב"כ
טל ענבי: מדריכה
גדי דורפמן: אריק
ליאור גינתי: רודף גדול
רע גלובוס: יפתח
המקורות לעלילת הסרט

פרטים רבים בעלילת הסרט מקורם בקורות חייו של הבמאי בקיבוץ כיסופים. בפרט, לוויית הסבתא המתקיימת בקיבוץ והתנערותו של הקיבוץ ממימון הלוויה, הובלת הגופה ברכב פרטי (במהלכה מבוצעת עצירה לקניית מקרר) וארון הקבורה אשר מתפרק במהלך טקס הקבורה - מבוססים על סיפור אמיתי.
בהערות הבמאי שנוספו לסרט בגרסת ה-DVD, מספר דרור שאול, כי דמותו של "קרמבו" מבוססת על אחיו, אשר במציאות הוא האח האמצעי. האח, סא"ל (מיל.) טל שאול, היה מפקד יחידת שמשון, ראש אגף אבטחה בשירות הביטחון הכללי, וכיום מנהל מחוז ירושלים של קופת חולים מאוחדת. את אחד ממשפטי המפתח שקרמבו אומר בסרט, "אתה מתחיל הכי מהר שלך ולאט לאט מגביר!", לקח שאול הבמאי מאליהו לוי, מורה לשחיה מקיבוץ ניר יצחק, שלימד ילדים (וביניהם שאול עצמו) מאזור יישובי חבל אשכול.
חלק מהסצנות בסרט צולמו בקיבוץ יקום.
טריוויה

ביולי 2023 הופל אתר סדרות במבצע גדול ומורכב של רשויות החוק. למבצע הם החליטו להעניק את השם "מכת שמש" על שמו של המבצע שבמרכז הסרט באמרם שזה סמלי ביותר ששם ששואב השראה מיצירה ישראלית ידועה ישמש כשם לפעילות נגד מי שגונב יצירות ישראליות.
הערות שוליים

↑  ציון נאנוס, ‏הסודות מאחורי "מבצע סבתא" נחשפים, באתר ‏מאקו‏, 10 במאי 2011
↑  איתי ורד, 20 שנים ל"מבצע סבתא": גיבורי וכוכבי סרט הקאלט מתאחדים, באתר חדשות 13, 10 במאי 2019
↑  עמרי אסנהיים, קרמבו האמיתי, באתר nrg‏, 11 במרץ 2005.
↑  עמוס הראל, "קרמבו בעקבות המתנקש", הארץ, ‏ 18.02.2005.
↑  טיפ של אלופים, ראיון עם אליהו לוי (מתוך ידיעות אחרונות, 30.04.20), בדף הפייסבוק של מועצה אזורית אשכול
↑   במבצע מורכב: אתר "סדרות" הורד מהאוויר ואיתו מאות אלפי שעות של תוכן גנוב, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 14:34)
נמליים

| נמלים |
| --- | --- |
 קמפונית בטנזניה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: נמליים
שם מדעי
 Formicidae ‏לטריי, 1809

נמליים (בשם המדעי: Formicidae; בשם השגור: נמלים) היא משפחה בסדרת הדבוראים. במשפחה זו הוגדרו יותר מ-13,800 מינים, ומעריכים שיש כ-22,000 מינים.
תפוצה ושונות

| אזור | מספר מינים |
| --- | --- |
ניאוטרופי: 2,162
ניארקטי: 580
אירופה: 180
אפריקה: 2,500
אסיה: 2,080
מלנזיה: 275
אוסטרליה: 985
פולינזיה: 42
הנמלים חיות בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה. רק במספר מועט של איים גדולים, כמו גרינלנד, איסלנד, חלק מפולינזיה ואיי הוואי, אין אוכלוסייה מקומית של נמלים. הנמלים ממלאות תחום רחב של נישות אקולוגיות, ומסוגלות לנצל תחום רחב של מזונות. רוב מיני הנמלים הם אוכלי-כל, אך לא כולם.
ההצלחה של הנמלים מתבטאת גם בביומסה שלהן – המסה הכוללת של חומר שנמצא בנמלים חיות. לפי הערכות שבוצעו בסביבות שונות, הביומסה הכוללת של הנמלים מהווה 10% עד 30% מהביומסה הכוללת של כל החיות היבשתיות, שיעור שעולה על זה של כל החולייתנים יחד. מספר הפרטים של הנמלים הוערך כ-20 קואדריליון (20,000 טריליון). ההצלחה של הנמלים מיוחסת לארגון החברתי המפותח שלהן, וכן ליכולתן לשנות את מקום המגורים שלהן, לנצל משאבים מסוגים שונים, ולהגן על עצמן. חברות של נמלים מתאפיינות בחלוקת עבודה, תקשורת בין פרטים, ויכולת לפתור בעיות מורכבות.
הנמלים פיתחו מערכות יחסים מורכבות עם מינים אחרים, וביניהן חיקוי, שיתוף פעולה וטפילות.
גודלן של הנמלים נע בין 0.75 ל-52 מילימטר. המינים הגדולים ביותר הם של מלכות נמלי כידן ציידות. הגדולה שבכל הנמלים מעולם הייתה הטיטאנומירמה (או הפורמיקיום) שהגיעה לאורך 6 ס"מ ולמוטת כנפיים באורך 15 ס"מ. צבעיהן משתנים: רובן אדומות, חומות או שחורות, יש גם כמה מינים ירוקים או צהובים, וכמה מינים טרופיים מתאפיינים בברק כמו מתכתי. בימינו ידועים יותר מ-12,000 מינים (הערכה גבוהה יותר אומרת שישנם כ-14,000), כאשר הגיוון הגדול ביותר נמצא באזורים טרופיים.
קיימים מאגרי מידע מקוונים על מיני נמלים, המסייעים לחוקרים לעקוב אחרי המינים הידועים והמינים החדשים שמתגלים מפעם לפעם. הקלות היחסית שבה ניתן ליצור מנמלים קבוצות-דגימה גרמה לכך שהן משמשות כמין מייצג במחקרים על שונות ביולוגית.
אחד הסוגים הבולטים בארץ ישראל הוא נמלת קציר, שבארץ מצויים כ-15 מינים ותת-מינים שלה.
תפוצה ושונות > נמליים בארץ ישראל

נכון ל-2020 ידועים בישראל 398 מינים ותת-מינים ב-46 סוגים שונים.
תת-משפחה Aenictinae
הסוג כידנית (Aenictus)
תת-משפחה Amblyoponinae
הסוג אמבליופונה (Amblyopone)
תת-משפחה Cerapachyinae
הסוג Cerapachys
תת-משפחה רֵיחָנִּיּוֹת (Dolichoderinae)
הסוג עורפנית (Bothriomyrmex)
הסוג קטיפנית (Liometopum)
הסוג בנאית ישראלית (Tapinoma israele)
תת-משפחה כִּידָנִיּוֹת (Dorylinae)
הסוג כידן (Dorylus)
תת-משפחה חַד-מָתְנִיּוֹת (Formicinae)
הסוג Acropyga
הסוג קמפונית (Camponotus)
הסוג נווטת (Cataglyphis)
הסוג Formica
הסוג לזיוס (Lasius)
הסוג חרולית (Lepisiota)
הסוג אצנית (Paratrechina)
הסוג ננסית (Plagiolepis)
הסוג אורגת (Polyrhachis)
תת-משפחה לֶפְּטָנִילְיוֹת (Leptanillinae)
הסוג לפטנילת (Leptanilla)
הסוג Yavnella
תת-משפחה דּוּ-מָתְנִיּוֹת (Myrmicinae)
הסוג גחונית (Aphaenogaster)
הסוג Bondroitia
הסוג גבעולית (Cardiocondyla)
הסוג לבובית (Crematogaster)
הסוג Goniomma
הסוג Lophomyrmex
הסוג נמלת קציר (Messor)
הסוג מורית (Monomorium)
הסוג Myrmecina
הסוג Nesomyrmex
הסוג נמלה עיננית (Oxyopomyrmex)
הסוג אסמית (Pheidole)
הסוג Pyramica
הסוג Rhoptromyrmex
הסוג להבית (Solenopsis)
הסוג Stenamma
הסוג חרמשנית (Strongylognathus)
הסוג קוצנית (Temnothorax)
הסוג כתפית (Tetramorium)
הסוג פרואטה (Proatta)[דרושה הבהרה]
הסוג נמלת אש קטנה (Wasmannia)
תת-משפחה פּוֹנֶרִיּוֹת (Ponerinae )
הסוג Anochetus
הסוג צרפכית (Cryptopone)
הסוג Emeryopone
הסוג Hypoponera
הסוג Pachycondyla
הסוג Ponera
הסוג פרואטה[דרושה הבהרה]
תת-משפחה Proceratiinae
הסוג Proceratium
תת-משפחה שִּטִּיּוֹת (Pseudomyrmecinae)
הסוג שיטית (Tetraponera)
מבנה גוף

לנמליים גוף המורכב משלושה חלקים: ראש, חזה ובטן. לנמליים שלושה זוגות רגליים. זוג רגליים היוצא מהחלק העליון של החזה, ושני זוגות רגליים היוצאות מהחלק התחתון של החזה. בראשן ישנו זוג מחושים המאפשרים להן:
הרחה – הנמלים מבחינות בריחות רבים, התקשורת בין חברי המושבה נעשית בעזרת פרומונים (חומרי הפרשה בעלי טעם וריח). לדוגמה: פרומון שביל המסמן את השביל למקור מזון. הנמלים מרבות לנקות את מחושיהן, מכיוון שכל גרגר לכלוך עליהם מפריע להן בהרחה.
מישוש – הן נוגעות במחושיהן אלה באלה כדי להבחין בין בנות קן לפולשים, וכדי להפיץ מידע על מקור מזון חדש או על סכנה. חוש המישוש מפותח אצלן מאוד.
בנוסף למחושים יש לנמליים גם זוג צבתות (מנדיבולות) המשמשות אותן לאחיזת מזון וללחימה. נמליים הן מיוחדות בצורתן המורפולוגית מחרקים אחרים בכך שיש להן מחושים "בעלי מרפקים", בלוטות מטאפלאורליות (אנ'), ומפרק שנוצר מהחלק השני של הבטן שלהן, הקרוי גבעולון (אנ'). הגבעולון יוצר מותניים צרים בין המסוסומה (אנ') (החזה ופרק הבטן הראשון, שהולחם אליו) והגסטר (אנ') (הבטן חוץ מהפרקים שבגבעולון). הגבעולון יכול להיווצר מפרק אחד בלבד, (רק פרק הבטן השני), או משני פרקים – גבעולון וגבעולית (אנ') (הפרק השני והפרק השלישי של הבטן).
כמו לחרקים אחרים, לנמלים יש שלד חיצוני, כיסוי חיצוני שמספק מעטפת מגן סביב הגוף ונקודת חיבור לשרירים, בניגוד לשלד הפנימי של בני אדם ושאר בעלי החוליות. לחרקים אין ריאות; חמצן וגזים אחרים, כגון פחמן דו-חמצני, עוברים דרך השלד החיצוני באמצעות שסתומים זעירים בשם ספירקולות. לחרקים גם אין מערכת דם סגורה; במקום זאת, יש להם צינור מנוקב ארוך ודק לאורך החלק העליון של הגוף (נקרא העורק הגבי) שמתפקד כמו הלב, ושואב המולימפה (נוזלים המקבילים לדם ברוב חסרי החוליות) לכיוון הראש, וכך מניע את זרימת הנוזלים הפנימית. מערכת העצבים מורכבת מחוט עצבים בטני (אנ') שעובר לאורכו של הגוף, עם מספר גרעינים וענפים לאורך כל הדרך לקצוות הגפיים.
מבנה גופן של הנמלים מאפשר להן לשאת משקל הגדול משמעותית ממשקל גופן.
מבנה גוף > הראש

הראש של הנמלה מכיל הרבה אברי חישה. כמו רוב חרקים, לנמלים יש עיניים מורכבות שעשויות מהרבה עדשות זעירות שמחוברות ביחד. עיני הנמלה טובות בזיהוי תנועה חדה, אך אינן מאפשרות רזולוציית תמונה גבוהה. יש לנמלים גם שלוש עיניות קטנות על החלק העליון של הראש לגילוי רמת האור והקוטביות. לעומת בעלי החוליות, לרוב הנמלים ראייה נמוכה עד בינונית וחלק מהמינים התת-קרקעיים עיוורים לחלוטין. עם זאת, לכמה מהנמלים, כגון נמלת הבולדוג האוסטרלית, יש ראייה מצוינת והן יכולות לזהות את המרחק והגודל של אובייקטים שזזים מטר מהן.
שני מחושים מחוברים לראש; איברים אלו מזהים כימיקלים, זרמי אוויר ותנודות; הם גם משמשים כדי לשדר ולקלוט אותות באמצעות מגע. בראש יש שתי לסתות (אנ') חזקות. הלסתות משמשות לנשיאת מזון, לתפעול אובייקטים, לבניית קינים, ולהגנה. במינים מסוימים, כיס קטן (החדר האינפרבוכלי) בתוך הפה משמש לאחסון מזון, ומאפשר לנמלה להעביר מזון לנמלים אחרות או לזחלי הנמלים.
מבנה גוף > הרגליים

כל שש הרגליים מחוברות לחזה ומסתיימות מכופפות לצבתות.
מבנה גוף > כנפיים

רק לנמלים שמתרבות – המלכות (אנ') והזכרים – יש כנפיים (אנ'). המלכות משילות את הכנפיים לאחר מעוף הכלולות, ומשאירות צלקות ברורות, תכונה ייחודית של מלכות. בכמה מינים, נוצרות מלכות בלי כנפיים (מלכה שכזו נקראת ארגטואיד (אנ')) וזכרים.
מבנה גוף > הבטן

בתוך הבטן של הנמלה יש איברים פנימיים חשובים, כולל אלו של מערכת הרבייה, הנשימה (טרכיאות), ועל מערכות ההפרשה. בפועלות של מינים רבים השתנה תפקידו של איבר הטלת הביצים (אנ') לעוקץ המשמש להכרעת טרף והגנה על הקן.
מבנה גוף > פולימורפיזם (רב-צורתיות)

במושבות של כמה מיני נמלים, ישנן כתות פיזיות – פועלות המחולקות לפי גודל מובהק, הנקראות פועלות קטנות, בינוניות וגדולות. לעיתים קרובות, לנמלים הגדולות יותר יש ראשים גדולים באופן לא פרופורציונלי, ולסתות חזקות יותר. נמלים כאלו נקראות לפעמים "חיילות" משום שהלסתות החזקות יותר הופכות אותן ליעילות יותר בלחימה, אף על פי שהן עדיין פועלות שה"חובות" שלהן לא מאוד שונות משל הפועלות הקטנות והבינוניות. בכמה מינים, אין פועלות בינוניות, מה שיוצר פיצול חד בין קטנות לגדולות. בנמלים אורגות (אנ'), למשל, יש חלוקת גודל דו-מצבית (אנ') מובהקת. בכמה מינים אחרים יש גיוון רציף בגודל הפועלות. בנמלת הקציר ההודית המזרחית (אנ') יש הבדל של כמעט פי-500 במשקל היבש בין הקטנות ביותר והגדולות ביותר. הפועלות לא יכולות להזדווג; עם זאת, בגלל מערכת קביעת המין ההפלודיפלואידית בנמלים, פועלות של מספר מינים יכולות להטיל ביצים לא מופרות ההופכות לזכרים הפלואידים פוריים. תפקיד הפועלות עשוי להשתנות עם הגיל וגם בכמה מינים, המכונים נמלי דבש (אנ'), חלק מהפועלות הצעירות מוזנות עד שהגסטר שלהן מתנפח, והן משמשות כמכל לאחסון מזון. פועלות אחסון מזון כאלה מכונות רפלטיות (repletes). פועלות רפלטיות כאלה מתפתחות למשל בנמלי דבש מהמין Myrmecocystus mexicanus בצפון אמריקה. בדרך כלל הפועלות הגדולות ביותר במושבה מתפתחות לרפלטיות; ואם אלה יוסרו מן המושבה, יהפכו פועלות אחרות לרפלטיות. זה מדגים את הגמישות של הפולימורפיזם הזה. בעבר חשבו שפולימורפיזם במורפולוגיה והתנהגותן של הפועלות נקבעים על ידי גורמים סביבתיים כגון תזונה והורמונים שמובילים לנתיבי התפתחות שונים; עם זאת, נמצאו הבדלים גנטיים בין עובדי הכתות שונות ב-Acromyrmex (מין של נמלים גוזרות עלים). הפולימורפיזם הזה נגרם על ידי שינוי גנטי קטן יחסית; הבדל ברמת גן יחיד של נמלת האש האדומה (אנ') יכול לקבוע אם במושבה תהיה מלכה אחת או מספר מלכות. למין של נמלת הבולדוג (Myrmecia pilosula) יש רק זוג אחד של כרומוזומים (לזכרים יש רק כרומוזום אחד מכיוון שהם הפלואידים), המספר הנמוך ביותר הידוע עבור כל חיה כלשהי, מה שהופך אותו לנושא מעניין ללימודי גנטיקה והתפתחות ביולוגית של חרקים חברתיים.
מחזור החיים

הנמלה מתפתחת בגלגול מלא: מביצה לזחל, ההופכת לגולם ואחר כך לנמלה בוגרת.
הנמלה מתחילה את חייה כביצה. אם הביצה מופרית, הצאצא יהיה נקבה; אחרת, הוא יהיה זכר (ראו פלואידיות).
בשלב הזחל, הנמלה אינה יכולה לזוז, ונמלים אחרות ("פועלות" במושבה) דואגות להאכיל אותה: הנמלה הפועלת פולטת מזון מהזפק ("הקיבה החברתית") שלה לתוך הפה של הזחל. במינים מסוימים מאכילים את הזחלים גם במזון מוצק שהובא מבחוץ, או בביצים לא-מופרות שהוטלו במיוחד למאכל, ולפעמים גם מוציאים אותן מהקן כדי שיוכלו לאכול טרף שנלכד בחוץ.
סוג התזונה שנותנים לזחלים הוא שיקבע אם הזחל יתפתח, בסופו של דבר, למלכה או לפועלת, ובאיזו כת תהיה הפועלת.
הזחל משיר את עורו ארבע פעמים או חמש בתהליך הגדילה שלו, עד שהוא הופך לגולם.
זחלים וגלמים צריכים להיות בטמפרטורה קבועה כדי להתפתח כראוי, ולכן הנמלים הפועלות מעבירות אותם לעיתים קרובות מתא לתא בקן.
נמלה הבוקעת מהגולם כפועלת מתחילה שלב זה של חייה בטיפול במלכה ובזחלים. לאחר מכן היא עוברת לעבוד בחפירה ובעבודות אחרות הקשורות לתחזוקת הקן. לאחר מכן היא עוברת לעבוד בהגנה ובחיפוש מזון. החלפת ה"מקצוע" נעשית במהירות רבה. הסבר אפשרי לסדר זה של עבודות הוא שהגנה וחיפוש מזון הן פעולות מסוכנות עם סיכוי גבוה להיפגע ולמות, ולכן משתלם יותר שדווקא הנמלים הזקנות יותר, שממילא עומדות לסיים את חייהן, יעבדו בעבודות אלו.
תוחלת החיים של נמלים נקבות נעה בין שנה אחת לשלוש. לעומתן המלכה יכולה לחיות כ-30 שנה. הזכרים, לעומתן, חיים רק מספר שבועות בודדים. אורך החיים הממוצע של מלכת נמלים הוא פי 100 מזה של חרקים אחרים באותו גודל החיים לבד.
באזורים טרופיים הנמלים פעילות במשך כל ימות השנה, אולם באזורים קרירים יותר הן אינן פעילות במהלך החורף אלא נכנסות לתרדמת חורף. יש מינים שבהם רק הנמלים הבוגרות נכנסות לתרדמה, ויש מינים שבהם גם הזחלים נכנסים למצב של הפסקה בהתפתחות (דיאפאוזה).