stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אס אה

| --- | --- |


 מדינה:  הרייך הגרמני 
 מטה הארגון:  מינכן 
 מייסדים:  ארנסט רהם 
 חברים:  3,000,000 (נכון ל־1934) 
 יושב ראש:  היינריך הימלר, ויקטור לוצה, באלדור פון שיראך, הרמן גרינג, ארנסט רהם, וילהלם שפמאן, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 תקופת הפעילות:  1921 – 10 באוקטובר 1945 (כ־24 שנים) 
 
אנשי האס.אה. נקראו גם "החולצות החומות" על שם המדים החומים שלהם.
היטלר מצדיע לאנשי האס אה, אפריל 1932
שְׁטוּרְמְאַבְּטַיְילוּנְג (בגרמנית: ‏Sturmabteilungקובץ:De-Sturmabteilung.ogg‏Ⓘ‏) הידועות בשמן המקוצר אֶס-אָה (SA) היו פלוגות הסער הנאציות, שהורכבו מאלפי בריונים ומובטלים. שמם לקוח מחיילי הסער – יחידת עילית גרמנית במלחמת העולם הראשונה. הם עודדו אלימות, פיזרו אסיפות והגבירו את חוסר הביטחון בקרב הציבור.
אנשי האס-אה נודעו גם בכינוי "החולצות החומות", על-שם צבע המדים שלהם, ולהבדילם מ"החולצות השחורות" – האס אס. המדים הללו, שבמקור יועדו לקולוניות אפריקאיות שהקיסרות הגרמנית הפסידה במלחמה, נותרו במחסנים עד שנקנו על ידי הרמן גרינג.
הקמת הארגון

בשנת 1921 הוחל בהקמת ארגון צבאי מתוך פלוגת הספורט של המפלגה הנאצית, וב-4 בנובמבר 1921 הוא אורגן פורמלית בשם אס-אה. רבים מחברי האס-אה באו משורות הפרייקור. בראש הארגון עמד לתקופה קצרה אמיל מוריס, מבריוני מינכן, ושען במקצועו. בתחילה נקראו הפלוגות "מחלקת ההתעמלות והספורט", אך לאחר זמן מה הוסרה ההסוואה; אנשי האס-אה קיבלו מדים חומים, שם חדש, והפכו למיליציה לכל דבר.
באוקטובר 1921 הועמד בראשות הארגון הנס אולריך קלינטש, מאנשיו של הסרן ארהארדט, שהיה מראשי המרידה הימנית הכושלת המכונה "הפוטש של קאפ". הקפיטן (סרן) ארנסט רהם (Röhm), שהיה מראשי הארגון, ניסה להובילו לכיוון של ארגון צבאי, אך היטלר מנע זאת ממנו, בהעדיפו שהארגון יעסוק בתעמולה ובפעולות אלימות.
בשנת 1922 מונה הרמן גרינג לעמוד בראש האס-אה. בנובמבר 1923 ליוו אנשי האס-אה את היטלר בפוטש במרתף הבירה, שבעקבותיו נדון היטלר למאסר. בין 1923 ו-1925 היה הארגון ללא כל מנהיג. הייתה זו תקופת שפל למפלגה כולה, בעת שישב היטלר בכלא לנדסברג, ולאחר מכן חלו הגבלות חמורות על פעילות המפלגה ופעילות האס-אה.
בשנת 1925, בעקבות שחרורו של היטלר מהכלא, עבר האס-אה ארגון מחדש ובראשו הועמד הנס פפר פון סלומון. בשנת 1930 מינה היטלר את ארנסט רהם לעמוד בראש האס-אה. רהם הכיר את היטלר מימיו הראשונים במפלגה, עת היה הוא קצין בדרגת סרן והיטלר היה טר"ש ששוחרר מן הצבא והתפרנס כמלשין פוליטי על מפלגות קיצוניות שחתרו תחת ערכי הרפובליקה הויימארית. הוא הרגיש שווה ערך להיטלר, והיה יכול לפנות אליו בגוף שני, "אתה" (du), תחת הפנייה המנומסת (Sie). רהם היה חשוב להיטלר בגלל גישתו לנשק מתוקף תפקידו בצבא הבווארי.
האס-אה הורכב מבריונים ומפושעים שניתנה להם דרך אחרת "להשתלב" בחברה הגרמנית. הפלוגה עברה אימונים צבאיים מרובים. דרכי פעולותיה כללו התפרעויות ברחובות ואלימות לצד הגנה על היטלר והמפלגה.
עליית המפלגה הנאצית

בתקופת עליית המפלגה הנאצית לשלטון היה תפקיד האס-אה הטלת מורא על יריבים פוליטיים ואפילו רציחתם. אופיינית היא דרכו של איש האס-אה הורסט וסל, אשר נורה למוות עקב סכסוך על רווחי פרוצה. האס-אה ניצל את העובדה כי הרוצח היה קומוניסט ויצר אגדה שווסל נרצח בקטטה פוליטית. זמן מה לפני מותו פרסם וסל שיר בשם "הדגל מתנופף אל על" בעיתון הנאצי "דר אנגריף" (ההתקפה), שנערך על ידי יוזף גבלס. שיר זה הפך להמנון של אנשי האס-אה ולאחר מכן להמנון שני לגרמניה, לצד ההמנון "גרמניה מעל לכל".
היטלר היה מודאג מהקיצוניות שבדרכו של רהם. הוא סבר כי תדמית המפלגה נפגעה בשל כוחניות האס-אה וכי פעולותיו תהיינה לו לרועץ בדרכו לכס הנשיאות.
האס-אה לא ראה בעין יפה את הברית שכרת היטלר, עם עלייתו לשלטון בתחילת 1933, עם השמרנים, אשר ייצגו את בעלי ההון, התעשיינים והצבא. אנשי האס-אה, שמנה בסוף 1933 כ-3,000,000 חברים, סברו כי לאחר עשור של מאבק, אלים ברובו, הגיע הזמן לממש את חזונם באשר לגרמניה, וחזון זה כלל את סילוק השמרנים מעמדות הכוח שלהם, השתלטות על גרמניה והפיכתה למדינת אס-אה, במה שכונה על ידי רהם "המהפכה השנייה". בין היתר הועלתה הדרישה למזג את האס-אה עם הצבא, מה שהיה מביא להשתלטות האס-אה, הגדול יותר מבחינה מספרית, והטמעת הצבא, המבוסס על האצולה המשרתת בו מדורי דורות, באס-אה, הפרולטרי וההמוני.
הרמן גרינג והיינריך הימלר, ראש האס-אס שעדיין היה כפוף, לכאורה, לרהם ולאס-אה, החלו בפעולות שמטרתן להעמיד אותם במצב הטוב ביותר האפשרי אל מול האס-אה, לרבות גיוס כוח מזוין של כמה אלפי אנשים והעמדתו בכוננות בבית הספר לקצינים "ליכטרפלדה", בפאתי ברלין.
חיסול הארגון

ב-30 ביוני 1934 נתן היטלר לאס-אס פקודה לחיסול האס-אה, פקודה שביצועה נודע בשם "ליל הסכינים הארוכות". כל הנהגת האס-אה נעצרה, והיטלר הורה על גל של הוצאות להורג ללא משפט של כל חבריה. בזה אחר זה הובאו המנהיגים אל הקיר שלפני בית הספר לקצינים בליכטרפלדה ונורו על ידי כיתות יורים של האס אס והגסטאפו. רהם עצמו נרצח ביריות על ידי סוהריו.
בעקבות "ליל הסכינים הארוכות" הפך האס-אה לארגון שולי בגרמניה הנאצית ללא השפעה ממשית, לאחר ליל הסכינים, הוחלט להעמיד בראשו את ויקטור לוצה. לוצה נהרג בתאונת דרכים ב-2 במאי 1943, והוחלף על ידי וילהלם שפמאן, שפעל להעלאת המורל בקרב אנשיו ושילב יחידות של האס-אה בכוחות הלוחמים של הורמאכט.
במשפטי נירנברג עמד הארגון יחד עם חמישה ארגונים נוספים למשפט. משמעות התביעה הייתה שניתן להרשיע מי שהשתייך לארגון על סמך השייכות לארגון בלבד. הארגון לא הורשע.
ראו גם

שיר הורסט וסל – שיר המלחמה של האֶס אַה
אס-אס
אס דה
הלגיון הכסוף של אמריקה – ארגון פשיסטי אמריקאי שנוסד בהשראת האס אה
הערות שוליים

↑  Toland, John (1976). Adolf Hitler. Garden City, New York: Doubleday & Company, p. 220 ISBN 0-385-03724-4
↑  הַאוּפְּטְמַן (Hauptmann).
| גרמניה הנאצית |
| --- | --- | --- |
| האידאולוגיה הנאצית | מיין קאמפף • הסדר החדש • קהיליית העם • דם ואדמה • פיהרר • עקרון הפיהרר • ההתפשטות הגרמנית מזרחה |  |
| תורת הגזע | איגניקה נאצית • מישלינג • ראסנשאנדה • לבנסראום • חוקי נירנברג • לבנסבורן • המשרד הראשי לגזע והתיישבות • משרד מדיניות הגזע |  |
| השלטון הנאצי | חוק ההסמכה • האחדה • התעמולה הנאצית: דר שטירמר, היהודי הנצחי, היהודי זיס, אולימפיאדת ברלין • אריזציה • אנשלוס • גנרלגוברנמן |  |
| ארגונים נאציים | אס אס • אס אה • ואפן אס אס • גסטפו • איינזצגרופן • אס דה • משטרת גרמניה הנאצית • המשרד הראשי לביטחון הרייך • ורמאכט • הנוער ההיטלראי • משרד התעופה של הרייך • משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם • המשרד המרכזי של הרייך למאבק בהומוסקסואליות ובהפלות • משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח |  |
| נאצים בכירים | אדולף היטלר • מרטין בורמן • יוזף גבלס • הרמן גרינג • היינריך הימלר • ריינהרד היידריך • היינריך מילר • ארנסט קלטנברונר • הנס פרנק • אדולף אייכמן • רודולף הס • באלדור פון שיראך • אלברט שפר • ארנסט רהם • לני ריפנשטאהל • יוליוס שטרייכר • יוזף מנגלה • רודולף פרנץ הס • אמון גת • יירגן שטרופ • פרנץ שטנגל • יוזף ביהלר • ריכרד ולטר דרה פושעי מלחמה נאצים נוספים |  |
| קבוצות נרדפות | יהודים • הומוסקסואלים • צוענים • נכים • קתולים • עדי יהוה • קומוניסטים • אחרים |  |
ראו גם פורטל השואה • פורטל גרמניה ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265826105171  PLWABN: 9810607794605606  BIBSYS: 90751576  BnF: cb11962069j (data)  GND: 63215-6  ISNI: 0000 0001 1512 8347  LCCN: n83001585  NKC: kn20090828001  NLA: 35728424  SUDOC: 027619249  VIAF: 138308139   WorldCat (עם VIAF): 138308139 
הפגנת פלוגות-סער בחזית בית המסחר היהודי נ. ישראל בברלין – מרץ 1933. כיתוב השלטים: "גרמנים! התגוננו! אל תקנו מיהודים!" ("Deutsche! Wehrt Euch! Kauft nicht bei Juden!")
ברונו סקלנובסקי

| --- | --- |

ברונו סקלנובסקי
 לידה:  17 באוקטובר 1893 וייטרקוביצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  1 באוגוסט 1957 (בגיל 63) טורונטו, קנדה קנדה
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, צ'כוסלובקיה, קנדה 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי  צבא צ'כוסלובקיה
 תקופת הפעילות:  1914–1948 (כ־34 שנים)
 דרגה:  גנרל של דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 ראש מטה משרד ההגנה מפקד הקורפוס ה-3
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 
ברונו סקלנובסקי (בצ'כית: Bruno Sklenovský‏; 17 באוקטובר 1893 - 1 באוגוסט 1957) היה מייג'ור גנרל צ'כוסלובקי אשר שימש כמפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

סקלנובסקי נולד בוייטרקוביצה ב-17 באוקטובר 1893. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית. באוגוסט 1916 הוא נפל בשבי הרוסי. הוא בחר להתגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים עבור עצמאות ארצם. ב-1920 הוא חזר לצ'כוסלובקיה, שזכתה בינתיים בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי. בין 1922-1923 הוא למד בבית הספר למלחמה בפראג. ב-1927 הוא חזר לבית הספר, הפעם כמורה לטקטיקת ארטילריה. באוקטובר 1933 הוא מונה למפקד גדוד ארטילריה. בין 1935–1938 היה חבר בצוות שעסק בתכנון ביצורי הגבול של צ'כוסלובקיה. לאחר מכן מונה לראש מטה הפיקו האזורי ברנו.
במרץ 1939 נכבשה צ'כוסלובקיה בידי הגרמנים. למשך תקופה קצרה, סקלנובסקי היה חבר בתנועת התנגדות לגרמנים, אולם בדצמבר של אותה שנה נמלט לצרפת שם חבר לממשלה הצ'כוסלובקית הגולה. הוא מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-1 של הצבא הצ'כוסלובקי הגולה. לאחר נפילת צרפת בידי הגרמנים, סקלנובסקי נמלט יחד עם הממשלה לבריטניה. הצבא הצ'כוסלובקי הגולה עבר ארגון מחדש, וסקלנובסקי מונה לסגן ראש מטה משרד ההגנה. ב-13 בינואר 1941 הוא מונה לראש מטה משרד ההגנה - תפקיד שהפך אותו בפועל למפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה. הוא כיהן בתפקיד עד סיום המלחמה, ולאחריה נותר בבריטניה כראש המשלחת הצ'כוסלובקית בארץ.
בסוף שנת 1945, חזר סקלנובסקי לצ'כוסלובקיה, ומונה ליועצו הצבאי של נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש. ב-1 באוקטובר 1946 הוא הועבר לתפקיד מפקד הקורפוס ה-3. בינואר 1948 הוא עזב את הצבא. כעבור חודש, השתלטו הקומוניסטים על הארץ. סקלנובסקי החליט לעזוב את הארץ. הוא עזב לגרמניה המערבית, ומשם לבריטניה ולבסוף השתקע בטורונטו שבקנדה. השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקי הוריד אותו לדרגת טוראי ושלל ממנו את כל עיטוריו. הוא נפטר בטורונטו ב-1 באוגוסט 1957.
קווין קוסטנר

| --- | --- |
קווין קוסטנר, 2016
קווין קוסטנר, 2016
 לידה:  18 בינואר 1955 (בן 70) לינווד, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Kevin Michael Costner 
 סוגה מועדפת:  קאנטרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מדינת קליפורניה בפולרטון (1978)  Villa Park High School (1973)  Mt. Whitney High School  Buena High School 
 בן או בת זוג:  כריסטין באומגרטנר (25 בספטמבר 2004–2023)  אל מקפירסון (1996–1997)  Bridget Rooney (1995–1996)  Birgit Cunningham (1996–1996) 
 צאצאים:  ג'ו קוסטנר, לילי קוסטנר, Annie Costner 
 מספר צאצאים:  7 
 פרסים והוקרה:  פרס במבי (2024)  פרס גילדת שחקני המסך (2013)  דוב הכסף (1991)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר – סדרות דרמה (2023)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של דלאס-פורט וורת' לבמאי הטוב ביותר (1990)  פרס גלובוס הזהב (1991)  פרס האמי לשחקן ראשי במיני סדרה או סרט (2012)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (25 במרץ 1991)  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר  פרס פטל הזהב - השחקן הגרוע ביותר (1992)  פרס תפוח הזהב (1988)  פרס סזאר של כבוד (2013)  פרס יופיטר  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  פרס גילדת הבמאים האמריקנית 
 http://kevincostner.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
קוסטנר עם אשתו, כריסטין באומגרטנר. תצלום מפברואר 2013
קווין מייקל קוסטנר (באנגלית: Kevin Michael Costner; נולד ב-18 בינואר 1955) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, מוזיקאי, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי, זוכה שני פרסי אוסקר על בימוי והפקה של סרטו "רוקד עם זאבים", והיה מועמד גם על משחק בסרט זה. כשחקן טלוויזיה הוא זוכה פרס אמי, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך על משחקו במיני סדרה "האטפילד ומקוי".
ביוגרפיה

קווין קוסטנר נולד בלינווד, קליפורניה שבארצות הברית. בנם השלישי של ביל קוסטנר, חשמלאי, ושל שרון ריי (לבית טדריק), עובדת סוציאלית. אחיו הבכור דן נולד ב-1950, ואח נוסף מת בלידה ב-1953. עבודת האב אילצה את המשפחה להחליף מקום מגורים באופן תדיר, ולכן קוסטנר נאלץ לעבור לבית ספר חדש מדי פעם.
כנער הוא שר במקהלת הכנסייה הבפטיסטית, כתב שירה, והשתתף בחוגי כתיבה. בגיל 18 פיתח תחביב של שיט נהרות ובנה בעצמו סירת קאנו למטרה זו.
בשנת 1973 התקבל למגמת מנהל עסקים באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון. בתקופה הלימודים קוסטנר החליט לקחת שיעורי משחק, והתמיד בכך חמישה ימים בשבוע. ב-1978 סיים תואר שני בשיווק והתחתן עם חברתו ללימודים סינדי סילבה.
עם סיום הלימודים החל קוסטנר לעבוד בשיווק, אך פגישה מקרית עם שחקן הקולנוע ריצ'רד ברטון בטיסה למקסיקו שינתה את חייו. ברטון יעץ לו לעזוב הכול ולהתרכז במשחק, אם זהו הדבר שבו הוא באמת מעוניין. קוסטנר התפטר מעבודתו ועבר להוליווד. הוא עסק בעבודות מזדמנות: נהג משאית, עבד על ספינת דיג ושימש כמדריך באוטובוס לתיירים אל בתיהם של כוכבי הוליווד, עד שלבסוף הצליח להתקבל כשחקן בסרט.
קריירה

סרטו הראשון היה סרט פורנו רך שעליו התחרט אחר כך (במיוחד אחרי שהסרט יצא לאור לאקרנים שוב בשנת 1986 כשקוסטנר כבר היה מפורסם). הוא נשבע כי לא יעבוד שוב כשחקן אם זה יהיה סוג העבודה שיקבל. הוא לא שיחק במשך שש שנים, כשהוא מחכה לפריצה הגדולה. זו באה בסרט "החברים של אלכס" (1983). קוסטנר שיחק בסרט את אלכס, שלהלוויתו, לאחר שהתאבד, מגיעים שאר השחקנים. אומנם הקטעים שבהם שיחק קוצצו לבסוף מהסרט (למעט הופעה קצרצרה כגווייה בתחילת הסרט), אך הבמאי לורנס קסדן זכר אותו כשהחליט לביים את הסרט "סילברדו" (1985) והזמין אותו והקריירה שלו המריאה.
סרטיו הבולטים בשנות השמונים היו "הבלתי משוחדים" ו"שדה החלומות". הצלחתו הגדולה ביותר הייתה בשנת 1990 בסרט "רוקד עם זאבים". קווין קוסטנר היה המפיק, הבמאי והשחקן הראשי בסרט שעסק ביחסים הטעונים בין האדם הלבן לאינדיאנים במחצית השנייה של המאה ה-19. הסרט זכה להצלחה קופתית וגרף שבעה פרסי אוסקר, ביניהם לסרט הטוב ביותר ולבימוי.
ב-1991 גלם קוסטנר את דמותו של רובין הוד בסרט שובר קופות "רובין הוד נסיך הגנבים". הסרט הפך להצלחה מסחררת ונחשב לאחד הסרטים הרווחיים של אותה שנה.
מאז לא הצליח קוסטנר לשחזר את ההצלחה ומלבד הסרט "שומר הראש", נכשלו רוב הסרטים ששיחק בהם, הסרט "עולם המים", לדוגמה, בקושי כיסה את תקציבו (175 מיליון דולר).
הקריירה של קוסטנר התחדשה שוב בשנת 2000 עם השתתפותו בסרט "13 ימים". ב-2003, הוא ביים וכיכב בסרט "שטח פתוח". הסרט זכה לביקורות טובות.
קוסטנר כיכב בסרטים "המגן" ו"מיסטר ברוקס", כאשר באחרון הוא שיחק רוצח סדרתי.
ב-2012 השתתף במיני סדרה "האטפילד ומקוי" של ערוץ ההיסטוריה. הסדרה עוסקת בסכסוך האטפילד ומקוי, סכסוך המשפחות המפורסם ביותר בתולדות ארצות הברית, בו נרצחו לפחות 12 אנשים משתי המשפחות בשנים 1863–1891. קוסטנר גילם את ראש משפחת האטפילד, ויליאם אנדרסון הטפילד, לצדו של ביל פקסטון שגילם את ראש משפחת מקוי, רנדולף מקוי. על תפקידו זה זכה קוסטנר בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקן ראשי במיני-סדרה או סרט.
ב-2015 קוסטנר הפיק סרט דוקומנטרי על הקצין הסובייטי סטניסלב פטרוב, האיש שמכונה "האיש שהציל את העולם" על חלקו במניעת התלקחות מלחמה גרעינית ב-1983. הסרט מתמקד בחייו של פטרוב ובאירועי הלילה של 26 בספטמבר 1983, שטעות במערכות הזיהוי הסובייטיות דיווחו על ירי טילים גרעיניים לעבר ברית המועצות, טעות שכמעט הציתה מלחמה גרעינית.
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה "מאחורי המספרים" שמבוסס על ספרה של מרגוט לי שטרלי, לצידן של השחקניות טראג'י פ. הנסון, ג'אנל מונה ואוקטביה ספנסר.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי של אהרן סורקין "המשחק הגדול", בתפקיד אביה של מולי, בגילומה של ג'סיקה צ'סטיין.
בשנת 2018 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "ילוסטון" שהופקה על ידי רשת הטלוויזיה Paramount Network ויצרו אותה התסריטאי טיילור שרידן והמפיק ג'ון לינסון. קוסטנר מגלם את ג'ון דאטון, פטריארך ממשפחת דאטון בעלת המיליונים ובעלת "חוות ילוסטון דאטון", החווה הכי גדולה בארצות הברית הממוקמת במונטנה. קוסטנר נמנה כחלק ממפיקי הסדרה, בעוד משחקים בה לוק גריימס, וס בנטלי וקול האוזר.
חיים אישיים

לקוסטנר שלושה ילדים מאשתו הראשונה סינדי סילבה שהיה נשוי לה בשנים 1978–1994. לו גם ילד ממערכת יחסים קצרה שקיים עם שדרנית הטלוויזיה ברידג'יט רוני. ב-1996 חי במשותף עם אל מקפירסון.
בספטמבר 2004 נישא למעצבת תיקי היד כריסטין באומגרטנר הצעירה ממנו ב-20 שנה, ולהם שלושה ילדים משותפים.
במאי 2023 הודיעו הזוג על תהליך גרושין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | לרדוף אחרי החלומות |  |  |
| 1982 | משמרת לילה |  |  |
| 1982 | פרנסס |  |  |
| 1983 | החברים של אלכס |  |  |
| 1983 | האבירים של סטייסי |  |  |
| 1983 | שולחן לחמישה |  |  |
| 1983 | עדות |  |  |
| 1984 | צללים בשחור |  |  |
| 1985 | פנדנגו |  |  |
| 1985 | גלגלי תהילה |  |  |
| 1987 | הבלתי משוחדים |  |  |
| 1987 | ללא מוצא |  |  |
| 1989 | שדה החלומות |  |  |
| 1990 | נקמה |  | גם מפיק |
| 1990 | רוקד עם זאבים |  | גם במאי ומפיק זוכה פרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר |
| 1991 | רובין הוד: נסיך הגנבים |  | גם מפיק |
| 1991 | ג'י. אף. קיי - תיק פתוח |  |  |
| 1992 | שומר הראש |  | גם מפיק |
| 1993 | עולם מושלם |  |  |
| 1994 | ואייט ארפ |  |  |
| 1994 | המלחמה |  |  |
| 1995 | עולם המים |  | גם מפיק |
| 1996 | גביע הפח |  |  |
| 1997 | הדוור |  | גם במאי ומפיק |
| 1999 | מכתב בבקבוק |  | גם מפיק |
| 1999 | בשם האהבה |  |  |
| 1999 | משחק האלופים |  |  |
| 2000 | 13 ימים |  | גם מפיק |
| 2001 | הפריצה ללאס וגאס |  |  |
| 2002 | דרגונפליי - הסימן המסתורי |  |  |
| 2003 | שטח פתוח |  | גם במאי ומפיק |
| 2005 | הצד הטוב של הכעס |  |  |
| 2005 | השמועה אומרת ש... |  |  |
| 2006 | המגן |  |  |
| 2007 | מיסטר ברוקס |  | גם מפיק |
| 2008 | אולי תתבגר |  | גם מפיק |
| 2009 | הבת החדשה |  |  |
| 2010 | קומפני מן |  |  |
| 2014 | יום הבוחר |  |  |
| 2014 | ג'ק ראיין: גיוס הצללים |  |  |
| 2014 | שחור או לבן |  | גם מפיק |
| 2014 | 3 ימים להרוג |  |  |
| 2015 | המרוץ לפסגה | ג'ים וייט |  |
| 2016 | מאחורי המספרים |  |  |
| 2016 | קרימינל |  |  |
| 2017 | המשחק הגדול |  |  |
| 2019 | אמנות המירוץ בגשם |  |  |
| 2019 | הרודפים |  |  |
| 2020 | תן לו ללכת |  |  |
| 2024 | הורייזון: סאגה אמריקאית |  | גם במאי, מפיק ותסריטאי |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | סיפורים מופלאים |  |  |
| 2012 | הטפילד ומקוי |  | מיני-סדרה גם מפיק |
| 2018–2023 | ילוסטון | ג'ון דאטון | גם מפיק |
הערות שוליים

↑  גיא פולת, האיש שהציל את העולם משואה גרעינית, באתר סיפור אמיתי, ‏28 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434649905171  PLWABN: 9810624620705606  BNE: XX896428  BnF: cb12520619s (data)  CANTIC: a10070187  CiNii: DA06056518  GND: 119020858  ISNI: 0000 0001 2148 0363  LCCN: n85376866  LNB: 000243184  MusicBrainz: e1866900-717b-4606-b9ae-16f01f7272b0  NDL: 00464961  NKC: jn20000700330  NLA: 36023242  NLG: 71712  NLK: KAC201507579  NTA: 073744034  SNAC: w6280ddj  SUDOC: 034451609  Trove: 1190410  VIAF: 112190255   WorldCat (עם VIAF): 112190255
פנחס טולידאנו

אין תמונה חופשית
הרב ד"ר פנחס ברוך טולידאנו (נולד סביב שנת ה'תרצ"ה, 1935) הוא פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה הספרדי של לונדון ואמסטרדם. עורך תורני, מחבר ספרי הלכה, ראש מכון 'אור הטוב' לההדרת ספרים ישנים והוצאה לאור מכתבי יד.
קורותיו

נולד במקנס שבמרוקו סביב שנת תרצ"ה, לאביו הדיין רבי ברוך אברהם טולידאנו ולאימו ג'אמילא. בבחרותו בשנת תשי"א, הגיע הרב יצחק צבי סטימצקי למרוקו במטרה לגייס בחורים ללמוד בלונדון בישיבת תורת אמת. רבי פנחס נשלח עם קבוצת בחורים במרוקו לישיבה זו, ושם למדו אצל הרב יצחק צבי זיידל סמיאטיצקין והרב אליעזר לופיאן. כמו כן, למד בישיבת עץ חיים-לונדון אצל הרב נחמן שלמה גרינשפאן. נסמך לרבנות בגיל עשרים.
בשנת ה'תשל"ד, התמנה לדיין בבית הדין הרבני של לונדון. ובשנת ה'תש"ם, בברכתם של הרב עובדיה יוסף והרב שלום משאש, נבחר לכהן כאב בית הדין ורבם של קהילת הספרדים בלונדון. בשנה זו קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון. ייסד את בטאון רבני אירופה - שרידים, בשנים הראשונות היה עורך הבטאון, ולאחר מכן המשיך לכתוב בו מדי שנה. בשנת ה'תשנ"ח התמנה לרבם של קהילות הספרדים באמשטרדם, בנוסף לכהונתו בלונדון. התכתב בהלכה עם רבי יוסף משאש ורבי שלום משאש.
קורותיו > יחסו למדינת ישראל

הרב פנחס רואה בחיוב את הקמתה של מדינת ישראל, והתבטא עליה שהיא 'כתר מלכות': "אנו שזכינו לראות במו עינינו לכתר מלכות היינו במדינתנו המחודשת עלינו לשתף עמה את כתר התורה שהוא העליון שבכתרים שבלי כתרה של תורה".
חיבוריו

ברית שלום (שלשה חלקים) - שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך.
מקור הברכה - קיצור שולחן ערוך.
תוספת ברכה - חיבור שהדפיס על השו"ת של אביו 'שאלו לברוך' בו הוא מחזק דברי אביו.
חיי עולם - הלכות אבלות.
חיבוריו > ההדרת ספרים ישנים וכתבי יד

כנפי יונה - הלכות תפילין, להרב רפאל משה אלבז, תשנ"ה.
ספרי רבי ברוך אברהם טולידאנו: שו"ת שאלו לברוך (ארבעה חלקים); הלכה ברינה (סיכום הלכות שולחן ערוך בדרך שיר עם פירוש); ברוך טעם (דרשות); אמרי ברוך; ויעש ברוך (דרשות).
משנת הגט - אוסף חיבורים בענייני גיטין, תשע"ו.
גרש ירחים - הלכות גיטין להרב יוסף משאש.
השמים החדשים - שו"ת לרבי משה טולידאנו.
הערות שוליים

1 2  הקדמת המחבר לשו"ת ברית שלום חלק ראשון.
↑  ראו דבר המערכת, שרידים חוברת א-ג (שנים תשמ"ב-ד).
↑  ראו אוצר המכתבים ח"ג סימן א'תתכד.
↑  ראו שמ"ש ומגן חלק א יורה דעה סימן כט.
↑  הרב פנחס טולידאנו, דבר המערכת, בטאון שרידים חוברת א, תשרי תשמ"ב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269074405171  ISNI: 0000 0001 1878 7030  LCCN: nr93050509  VIAF: 82477162   WorldCat (עם VIAF): 82477162
מורדי בן חמו

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1974 (בן 51) אלג'יריה 
 ענף מדעי:  חקר אוטיזם, חקר האסלאם
 מקום מגורים:  ערד, ישראל
 תאריך עלייה:  2005
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סורבון
 מוסדות:  אוניברסיטת סורבון  אוניברסיטת חיפה  המכללה האקדמית עמק יזרעאל  דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו  המרכז הלאומי לחקר אוטיזם, אוניברסיטת בן-גוריון
 בת זוג:  אמארו בן חמו
 מספר צאצאים:  2
 https://mordibenhamou.com/
 
מרדכי (מורדי) בן חמו (יליד 1974) הוא סופר אוטיסט ישראלי-אלג'יראי, מוזיקאי, חוקר במרכז הלאומי לחקר אוטיזם באוניברסיטת בן-גוריון וחוקר אסלאם. הוא לימד בין השאר באוניברסיטת סורבון, אוניברסיטת חיפה ובמכללה האקדמית עמק יזרעאל.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1974 בדרום אלג'יריה למשפחה יהודית ענייה. כשהיה בן חמש, עם התחזקות האסלאם הקיצוני במדינה, עלו משפחתו של מורדי לישראל והתיישבו בדימונה.
כעבור שנתיים, בעקבות קשיי התאקלמות, עברה משפחתו לצרפת והשתכנו ברובע האחד-עשר של פריז, שהיה אז רובע המהגרים מצפון אפריקה, ובו התגוררו אנשים בעלי רקע חברתי כלכלי נמוך.
בילדותו פיתח בן חמו את אהבתו למוזיקה. הוא החל לעבוד כמוזיקאי מקצועי, וליווה אמנים באולפני הקלטות ובהופעות. בגיל 15, עוד לפני שעזב את ביתו, הוא התקבל לקונסרבטוריון המקומי בעזרת מלגה. כמו כן, במהלך שנות בגרותו הוא ביקר בישראל מספר פעמים ואף התגייס בהתנדבות לצה"ל ושירת במשך כמה חודשים.
כשהיה בגיל 17, בעקבות אלימות פיזית ומילולית שספג מצד הוריו, עזב מורדי את בית הוריו. הוא המשיך ללכת לבית הספר ולאחר כשנה שחי ברחוב הדבר הגיעה לידיעתה של מנהלת בית הספר בו למד והיא צירפה אותו לפנימייה של בית הספר ללא תשלום.
בגיל 16 אובחן עם אספרגר, ולאחר שסיים את בית הספר התקבל ללימודים באוניברסיטת סורבוןשבפריז. לאחר שסיים דוקטורט בסוציולוגיה ובפסיכולוגיה חברתית בהצטיינות החל להרצות במחלקה לסוציולוגיה.
בשנת 2005 עלה לישראל והחל ללמד באוניברסיטת חיפה בחוג לסוציולוגיה וגם במכללה האקדמית עמק יזרעאל. במקביל, הוא זכה לחסות מחברת הגיטרות האמריקאית PRS. לאחר תקופה הוא עבר לערד עם משפחתו, הקים אולפן הקלטות בביתו והחל ללמד מוזיקה.
החל משנת 2019 הוא משמש כחוקר במרכז הלאומי לחקר אוטיזם באוניברסיטת בן-גוריון.
באוגוסט 2019 הוציא לאור את ספרו האוטוביוגרפי "אוטיזם, קוסקוס ורוק&רול" על ידי ספרי צמרת. באותו החודש השתתף בעונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "סליחה על השאלה" של כאן 11.
במרץ 2024 הוציא את הרומן הראשון שלו, "הבושה", אשר עוסק ביהדות צפון אפריקה, האסלאם ובקורות משפחתו של מורדי. הספר תורגם לצרפתית ובעקבותו יצאה פתווה כנגד מורדי.
מורדי היה מורה בבית הספר דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו, והוא מלווה כגיטריסט את הזמר ביני לנדאו.
משפחתו וחיים אישיים

אביו הוא אברהם בן חמו. בגיל עשר נחשף מורדי לעובדה שסבו שהכיר איננו סבו הביולוגי אלא התחתן עם סבתו לאחר שכבר נכנסה להיריון מנער ערבי מוסלמי באלג'יריה. כעבור שנים חידש מורדי את הקשר עם משפחת הסבא. בעקבות מלחמת חרבות ברזל ופעילותו של מורדי למען ישראל בכלי התקשורת בצרפתית ובערבית, החלו רשויות אלג'יריה לתחקר ולאיים על משפחת הסבא בעקבות הקשר שלהם למורדי.
את אמארו אשתו הכיר בעת שהתנדב בעמותה למען נוער בסיכון. בשנת 2009 נולד לו בנו הבכור וב-2019 נולד לו בנו השני.
ספריו

אוטיזם, קוסקוס ורוק&רול, הוצאת ספרי צמרת, 2019
הבושה, הוצאת ספרי צמרת, 2024
ראו גם

אוטיזם בישראל
ביאורים

↑  בספטמבר 2021 תורגם הספר לאנגלית.