stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הולי איירד
ביוגרפיה

איירד נולדה באלדרשוט שבמחוז המפשייר. כשהייתה בת תשע ולמדה בבית הספר לבלט "בוש דייוויס" היא צדה את עינו של מנהל ליהוק, וב-1980 קיבלה תפקיד בעיבוד לרומן "The History of Mr Polly" מאת הרברט ג'ורג' ולס. ב-1981 שיחקה בתפקיד אלספת' הקסלי (אנ') הצעירה בסדרת הטלוויזיה עיבוד לספרה האוטוביוגרפי "The Flame Trees of Thika".
ב-1982 שיחקה איירד בתפקיד ביאטריקס פוטר בסרט "סיפורה של ביאטריקס פוטר". ב-1987 הופיעה בדרמה הטלוויזיונית "The Happy Valley" לצדו של דנהולם אליוט, וגילמה תלמידת בית ספר בקניה בשנות השלושים של המאה העשרים. אחרי שהופיעה בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה שונות, היא זכתה להכרה כששיחקה בתפקיד ננסי ת'ורפ / גארווי בסדרה "Soldier Soldier". בשנת 2000 החלה לככב בסדרה "להעיר את המתים" בתפקיד פרנקי וארטון. איירד הייתה המספרת בתוכניות טבע אחדות של ה-BBC בהן התוכנית "Wild Mallorca", והשתתפה בפרסומות טלוויזיה. ב-2007 שיחקה בתפקיד פסיכולוגיה קלינית בדרמה "Secret Life" של ערוץ 4. ב-2009 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "Monday Monday" בהפקת "Talkback Thames".
ביוגרפיה > חיים אישיים

איירד הייתה נשואה לשחקן ג'יימס פיורפוי ולהם בן משותף ג'וזף. היא נשואה לטובי מריט ולהם בת, נלי.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 |  | The History of Mr Polly | מיס פולי |  |
| 1981 |  | The Flame Trees of Thika | אלספת' | מיני-סדרה |
| 1982 |  | The Tale of Beatrix Potter | ביאטריקס פוטר הצעירה |  |
| 1982 |  | The Spider's Web | פיפה האלישם-בראון | סרט טלוויזיה |
| 1983, 1985 |  | Affairs of the Heart | רוזמרי בונאמי | סדרת טלוויזיה |
| 1986 |  | Seal Morning | רואנה פאר |  |
| 1987 | עמק האושר | The Happy Valley | חואניטה קרברי | סרט טלוויזיה |
| 1988 | המפקח מורס | Inspector Morse | אנג'י הרטמן | בפרק "The Last Bus to Woodstock" |
| 1991 | מיס מארפל | Miss Marple | ג'ינה האד | בפרק "They Do It With Mirrors" |
| 1991–1992 |  | Hope It Rains | ג'ייס אליוט | סדרת טלוויזיה |
| 1991–1993 |  | Soldier Soldier | ננסי ת'ורפ / ננסי גארווי | סדרת טלוויזיה |
| 1992 |  | Carry On Columbus | מריה |  |
| 1996 |  | Intimate Relations | דירדרי |  |
| 1995–1998 |  | Dressing for Breakfast | קרלה | סדרת טלוויזיה |
| 1997 | אהבה על הדשא | Fever Pitch | ג'ו |  |
| 2000–2004 | להעיר את המתים | Waking the Dead | ד"ר פרנקי וורטון | סדרת טלוויזיה |
| 2002 | מכתבי אהבה | Possession | אלן אש |  |
| 2006 | ניחוח של סקס | Scenes of a Sexual Nature | מולי |  |
| 2006 | חדר מיון | Casualty | לורה מרימן | סדרת טלוויזיה |
| 2007 |  | Torn | שרה הופר |  |
| 2009 | חוק וסדר: בריטניה | Law & Order: UK | ג'וליה מורטימר | בפרק "Buried" |
| 2009 |  | Monday Monday | אליסון קרטמל |  |
| 2010 |  | Identity | טסה סטיין |  |
| 2011 | ההבטחה | The Promise | כריס מתיוס | מיני-סדרה |
| 2011 | עמוד שמונה | Page Eight | אן הרב | סרט טלוויזיה |
| 2017 | בלתי נשכח | Unforgotten | אליס | עונה שנייה |
| 2021 | ליל המכשפות | A Discovery of Witches | פרנקויזה | 7 פרקים |
| 2022 |  | Four Lives | ג'נט טיילור | מיני-סדרה |
| TBA |  | Hijack | אמנדה | סדרת טלוויזיה עתידית של אפל TV פלוס |
הערות שוליים

↑    Interview by Christopher Middleton, ‏My perfect weekend: James Purefoy, The Telegraph, 24 February 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810671140105606  BnF: cb140669199 (data)  ISNI: 0000 0001 1466 6653  LCCN: nr2005028690  VIAF: 5137397   WorldCat (עם VIAF): 5137397
הארכיון הציוני המרכזי

| --- | --- |


הכניסה לארכיון הציוני המרכזי
 מידע כללי
 סוג:  ארכיון
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1937
 תאריך פתיחה רשמי:  מבנה הארכיון החדש נחנך ב-1987
 אדריכל:  משה זרחי 
 קואורדינטות:  31°47′13″N 35°12′04″E﻿ / ﻿31.78686111°N 35.201°E﻿ / 31.78686111; 35.201
 www.zionistarchives.org.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) הארכיון הציוני המרכזי(למפת ירושלים רגילה) הארכיון הציוני המרכזי(למפת הרי ירושלים רגילה) הארכיון הציוני המרכזי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הארכיון הציוני המרכזי
 
הארכיון הציוני המרכזי (אצ"מ) הוא הארכיון הרשמי של מוסדות התנועה הציונית: ההסתדרות הציונית העולמית, הסוכנות היהודית, קרן קיימת לישראל, קרן היסוד והקונגרס היהודי העולמי. בארכיון הציוני המרכזי שמורים לצמיתות תיקים שנוצרו תוך כדי פעילות של מוסדות אלו ומוסדות המשנה הרבים שנוצרו על ידם. בנוסף, שמורים בארכיון הציוני תיקי ארכיונים של ארגונים ומוסדות היישוב היהודי בראשית דרכו בארץ ישראל.
בארכיון הציוני שמורים יותר מ-1,500 ארכיונים של אישים ממנהיגי ופעילי התנועה הציונית והיישוב. רשימת בעלי הארכיונים כוללת דמויות ידועות בהיסטוריה הציונית המודרנית, כמו: תיאודור הרצל, נחום סוקולוב, דוד וולפסון, מקס בודנהיימר, הנרייטה סאלד, אליעזר בן-יהודה, חיים ארלוזורוב ודמויות של פעילים, אנשי מקצוע ואחרים.
אוספי הארכיון כוללים: תיקים ודברי דפוס, אוסף מפות ותוכניות, אוסף תצלומים, אוסף כרזות וכרוזים, אוסף עיתונים וכתבי עת, ספרים, אוסף סרטי מיקרופילם, אוסף פריטים מוזיאליים ואוסף פריטים קוליים.
היסטוריה

| --- | --- |

מאוסף התמונות והכרזות של הארכיון הציוני המרכזי
הארכיון נוסד בשנת 1919 בברלין, על ידי ההיסטוריון גאורג הרליץ שמונה לתפקיד הארכיונאי של ההנהלה הציונית, על ידי חבר ההנהלה ארתור הנטקה. תחילה הועברו למוסד החדש תיקים של המשרדים הציוניים המרכזיים בווינה ובקלן, ואחר כך גם תיקים של הלשכה הראשית של הקרן הקיימת והמשרד הציוני המרכזי בלונדון. בו בזמן החל הארכיון באיסוף שיטתי של ספרים, כתבי עת ותצלומים המתעדים את תולדות הציונות ואת ארץ ישראל בזמן החדש.
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, ביקש ד"ר הרליץ היתר מן המשטרה להוצאת הארכיון מגרמניה, וכאשר ההיתר ניתן נארז החומר בארגזים והועבר לירושלים. הארכיון שוכן במרתף בבניין של המוסדות הלאומיים בירושלים ונפתח לקהל בסתיו 1934.
עם העברתו של הארכיון לירושלים התרחב מאוד תחום פעילותו. בנוסף לשמירת החומר הארכיוני של המוסדות הציוניים, קיבל על עצמו גם תפקיד של ארכיון היסטורי של מוסדות היישוב היהודי החדש בארץ ישראל. במקביל החל איסוף שיטתי של ארכיונים אישיים של מנהיגי התנועה הציונית והיישוב. לאחר שנות מלחמת העולם השנייה נעשה מאמץ מוגבר להביא לארץ את מעט החומר הארכיוני ששרד את המלחמה.
היסטוריה > ציוני דרך בתולדות הארכיון

1937: הארכיון האישי של תיאודור הרצל הועבר מווינה לארץ ישראל.
1948: עם הקמת המדינה הכפיל הארכיון הציוני את תכולת אוספיו. תיקים רבים של הוועד הלאומי ושל מחלקות שונות של הסוכנות היהודית הופקדו בו ובכללן תיקי ארכיון המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
1955: ד"ר אלכס ביין התמנה למנהל הארכיון הציוני. בין המטרות שהציב לעצמו, היו איתור ארכיונים של אישים ושל ארגונים ציוניים, ששרדו באירופה שלאחר השואה וביניהם ארכיוניהם של מכס נורדאו ושל נחום סוקולוב, והעברתם ארצה.
1956: הקונגרס הציוני הכ"ד, שהתכנס בירושלים, הגדיר את הארכיון הציוני המרכזי כ"ארכיונה ההיסטורי של התנועה וההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית", והחליט שכל משרדיה ומוסדותיה של הנהלת ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית יעמידו לרשות הארכיון את כל התיקים שאין בהם צורך.
1985: הוחל בהקמת בניין חדש לארכיון הציוני המרכזי בסמוך לבנייני האומה בירושלים. האדריכל משה זרחי תכנן את הבניין הכולל שש קומות: שתי הקומות העליונות בהן נמצאים אולם הקריאה, אולם ההרצאות, אכסדרה לתערוכות ומשרדי הארכיון, וארבע קומות תת-קרקעיות בהן שמורים האוספים השונים.
1987: נחנך הבניין של הארכיון הציוני המרכזי בירושלים.
שנות ה-2000: התרחב מפעל הדיגיטציה והקטלוג הממוחשב של חומרי הארכיון השונים. המערכת הממוחשבת מכילה כ־2,876,000 רשומות, וכ-12,518,000 מיליון מסמכים, תצלומים, מפות, כרזות וכרוזים סרוקים.
היסטוריה > מנהלי הארכיון הציוני

1919–1955 – ד"ר גאורג הרליץ - מנהל הארכיון
1955–1971 – ד"ר אלכס ביין - מנהל הארכיון
1971–1990 – ד"ר מיכאל היימן - מנהל הארכיון
1990–1998 – יורם מיורק - מנהל הארכיון
2000–2008 – פרופ' חיים אבני - מנהל אקדמי
1994–2012 – מתתיהו דרובלס - יו"ר הוועד המנהל
2012–2021 – צבי (קיטו) חסון - יו"ר הוועד המנהל
2013–היום – ד"ר יגאל סתרי - מנהל הארכיון
2021-2020 - בת גלים שער - יו"ר הוועד המנהל
2022-היום - רני טריינין - יו"ר הוועד המנהל
גלריית תמונות

אולם העיון
קטלוג הארכיון השמור במגירות
שטיחים עם דמותו של תיאודור הרצל באוסף הרצל
אולם בארכיון
חלק מאוסף המפות והתוכניות
לקריאה נוספת

יורם מיורק, רכישות חשובות בארכיון הציוני המרכזי 1978–1979, יד לקורא 19, 1980, עמ' 190–191.
הערות שוליים

↑  יו"ר הארכיון הציוני הבאה: בת-גלים שער, באתר www.wzo.org.il
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256715505171  ISNI: 0000 0001 1481 0475  LCCN: n82010853  SNAC: w6dg7jb4  SUDOC: 026473615  VIAF: 123172035   WorldCat (עם VIAF): 123172035
ה'ס"ה

ה'ס"ה (5065)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 בספטמבר 1304 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 1305. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
אירועים

ד' באב – פולמוס הרבנים אודות לימוד הפילוסופיה: בשבת חזון, פורסם חרם חמור מבית דינו של הרשב"א על כל המפיצים דעות פילוסופיות ה"מגלות פנים בתורה שלא כהלכה". כן נגזר חרם למשך 50 שנה על המלמדים פילוסופיה לבחורים למטה מגיל 25, ונגזרה שרפה על הספרים המוציאים את דברי התורה מפשטה. על החרם חתומים חכמי ברצלונה, בהם רבי שלמה גרסיאן-חן.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הליגה הכלקידיקית

| --- | --- |

 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  432 לפנה״ס 
 תאריכי פירוק:  348 לפנה״ס 
 
הליגה הכלקידיקית (ביוונית: Κοινόν τῶν Χαλκιδέων; מוכרת גם בשם "הליגה האולינתית" על שם העיר החשובה ביותר בברית) נוסדה על ידי אולינתוס בשנת 432 לפנה"ס בצפון מזרח יוון. תחילה הייתה מכוונת נגד ניסיונות התפשטות של אתונה שעמדה בראש ברית חזקה המוכרת בשם הליגה האטית-דלית. לאחר התפרקות האימפריה האתונאית הראשונה בעקבות תבוסתה במלחמה הפלופונסית בשנת 404 לפנה"ס הייתה לכוח הדומיננטי בצפון מזרח יוון עד עלייתה של מוקדון באמצע המאה ה-4 לפנה"ס. פיליפוס השני נלחם בליגה זו כדי להרחיב את גבולותיו והצליח להביס אותה בסופו של דבר בשנת 348 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  ערך על הליגה באנציקלופדיה בריטניקה
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היצרות ריאתית

| --- | --- |
 שיוך:  מחלה קרדיווסקולרית 
 
היצרות ריאתית (באנגלית: Pulmonic stenosis) היא חסימה דינמית או קבועה של זרימת דם מהחדר הימני של הלב לעורק הריאה. הפגם בדרך כלל מאובחן לראשונה בילדות.
הגורמים

היצרות ריאתית נובעת בדרך כלל מחסימת מסתם מבודדת (היצרות מסתם הריאה), אך היא עשויה לנבוע גם מהיצרות עורק הריאה, כגון היצרות אינפונדיבולרית. זה עשוי להתרחש בקשר עם מומי לב מולדים אחרים כחלק מתסמונות מסובכות יותר (לדוגמה: טטרולוגיה על של פאלוט).
פתופיזיולוגיה

כאשר קיימת היצרות ריאתית (PS), ההתנגדות לזרימת הדם גורמת להיפרטרופיה של החדר הימני. אם מתפתחת אי ספיקת חדר ימין, הלחץ בפרוזדור הימני יעלה, וזה עלול לגרום לפתיחה מתמשכת של הנקב הסגלגל, להסטה של דם לא מחומצן מהפרוזדור הימני לפרוזדור השמאלי ולכיחלון מערכתי. אם ההיצרות הריאתית חמורה, מתרחשת אי ספיקת לב. פגם קשור כמו צינור עורקי פתוח מפצה חלקית על החסימה על ידי העברת דם מהחדר השמאלי לאבי העורקים ואז בחזרה לעורק הריאה (כתוצאה מהלחץ הגבוה יותר בחדר השמאלי) ובחזרה לריאות.
טיפול

הטיפול המועדף הוא שסתומי בלון שהוא הליך המשמש לשיפור זרימת הדם דרך מסתם אבי העורקים במצבים הגורמים להיצרות אבי העורקים, או היצרות של מסתם אבי העורקים (במילים אחרות: ניתוח מסתם אבי העורקים בלון (BAV) הוא הליך למתוח את מסתם אבי העורקים כדי לשפר את הסימפטומים של היצרות אבי העורקים) ומבוצע כאשר רואים שערך השיא במנוחה הוא >60 מ"מ כספית או ממוצע של מעל 40 מ"מ כספית.
היצרות מולדת של השוער

| --- | --- |

 תחום:  general surgery 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  409621 
 MeSH:  D011707
 
תינוק לאחר ניתוח Pyloric stenosis
היצרות מולדת של השוער (באנגלית: Pyloric stenosis) היא היצרות של הפתח התחתון של הקיבה, המוליך ממנה אל התריסריון.
תסמינים

בדרך כלל, ביטויי המחלה מופיעים החל מהשבוע השני או השלישי לחיים ועד לחודש השני או השלישי. התופעה גורמת להקאות קשות בחודשים הראשונים לחיי התינוק, הנובעות מכך ששריר השוער (pylorus) גדל משמעותית (היפרטרופיה) ומקשה על מעבר המזון אל התריסריון. ההקאות, שאינן כוללות מיצי מרה, הופכות להקאות קשות (הקרויות גם projectile vomiting - הקאה בכוח), והמופיעות בזמן האכלה או מיד לאחריה. היילוד רעב ודורש שוב מזון, והצואה מועטה וקשה.
אבחון

תופעת ההיצרות שכיחה פי חמישה בקרב תינוקות זכרים (1:150) לעומת נקבות (1:750), כאשר הליקוי שכיח במיוחד אצל בנים בכורים. מניחים כי הסיבה למום זה היא פגם גנטי, המועבר בצורה מולטיפקטוריאלית, וזאת בשל שכיחותו הגבוהה בקרב תאומים מונוזיגוטיים.
במהלך הבדיקה, ניתן לחשוד כי מדובר בהיצרות השוער אם במישוש ניתן למצוא מסה שגודלה כזית, באזור האפיגסטריום הימני, מתחת לגובה הכבד (מישוש יכול להיעשות לאחר מתן מזון או פורמולה לתינוק). את האבחנה יש לאמת באמצעות בדיקת אולטרה סאונד, בה רואים כי שריר השוער (הפיילורוס) מעובה (מעל 4 מ"מ) ומוארך (מעל 14 מ"מ). בצילום רנטגן הנעשה עם חומר ניגוד ניתן לראות כי הקיבה מתרוקנת באופן איטי, ואזור הפיילורוס נראה כמו קו דק ומוארך.
בדיקות הדם יגלו תמונה של היפוכלורמיה (תת כלור בדם), היפוקלמיה (תת אשלגן בדם) ובססת, וזאת עקב האיבוד הניכר של כלור וחומצה בהקאות.
טיפול

הטיפול הראשוני כולל את ייצוב מצב התינוק ותיקון החסרים האלקטרוליטיים כתוצאה מההקאות. טיפול המשך במרבית המקרים הוא ניתוחי – בניתוח פרדט-רמשטט (Fredet-Ramstedt operation) נעשה חתך בסרוזה ובשרירית של שריר השוער. מאז תחילת המאה ה-21 מקובל גם טיפול בשיטות כלפרוסקופיה. במרבית המקרים ניתן להתחיל בהאכלה כבר מספר שעות לאחר הניתוח, ועל פי רוב לאחריו לא נצפים סיבוכים.
הורמון מגרה זקיק

| --- | --- |

 שיוך:  gonadotropins 
 מזהים
 קוד MeSH:  D06.472.699.631.525.343.288.625 
 מזהה MeSH:  D043373 
 
מבנה תלת־ממדי של הורמון מגרה זקיק (ירוק וכתום) המצומד לקולטן FSH (כחול)
הורמון מגרה זקיק (FSH – Follicle Stimulating Hormone) הוא הורמון טרופי מסוג גונדוטרופין. הורמון זה מופרש על ידי בלוטת יותרת המוח הקדמית, ושאיבר מטרתו הוא בלוטת המין (אשך או שחלה). הפרשתם של גונדוטרופינים, בהם FSH, מתחילה בעקבות הפרשתו של GnRH, הנמנה עם ההורמונים המשחררים, מההיפותלמוס והשפעתם על בלוטת יותרת המוח הקדמית. ההורמון FSH מופרש אצל הנקבה ואצל הזכר, אך מביא למהלכם של תהליכים שונים בקרב בני שני המינים.
ההורמון הוא גליקופרוטאין המורכב משתי תת-יחידות: אלפא, המשותפת לו, לLH, לTSH ול-hCG, ובטא, המיחדת כל הורמון. התת-יחידות קשורות ביניהן בקשרי גופרית.
ההורמון FSH בנקבה

FSH פועל באופן כפול בשחלה במהלך המחזור החודשי:
השפעה על התפתחות הזקיק - בתחילת המחזור, מפרישה בלוטת יותרת המוח הורמון זה והוא מביא לכך שהזקיק הראשוני הנמצא בשחלה יתפתח. לקראת אמצע המחזור החודשי יופרש הורמון LH והוא יגרום לתהליך הביוץ.
גורם להפרשתם של אסטרוגנים מהזקיק הבשל - בהשפעת האסטרוגנים מתחלקים תאי רירית הרחם וכלי הדם ברחם נעשים רחבים, בנרתיק מתרחבים תאי אפיתל ומפרישים נוזלים ריריים וכן מתפתחים צינורות החלב.
הפרשת ההורמון FSH מופעלת במנגנון משוב שלילי - ריכוז גבוה של אסטרוגן בדם יגרום לעיכוב הפרשת ההורמון.
ההורמון FSH בזכר

ההורמון FSH גורם להופעתם של סימני מין משניים וכן מעודד את התפתחותם של צינורירי הזרע באשכים וחיוני ליצירת תאי זרע באבוביות הזרע. הפרשת ההורמון מעוכבת על ידי ספירת זרע גבוהה, הגורמת לתאי סרטולי להפריש אסטרדיול, ABP ואינהיבין, לו ההשפעה המעכבת.
הומומורפיזם

ערך זה עוסק בהעתקה משמרת באלגברה. אם התכוונתם להעתקה משמרת בלוגיקה מתמטית, ראו .
באלגברה, הומומורפיזם הוא פונקציה בין מבנים אלגבריים מאותו טיפוס, המשמר את כל המבנה (לרבות הפעולות, היחסים והקבועים). הומומורפיזם מתרגם תכונות מסוימות של המבנה הראשון אל המבנה השני. הומומורפיזם הפיך נקרא איזומורפיזם.
דוגמאות

הומומורפיזם בין חבורות הוא פונקציה  \varphi :G\to H שעבורה  \varphi (g_{1}\!\cdot \!g_{2})=\varphi (g_{1})*\varphi (g_{2}) לכל  g_{1},g_{2}\in G. הכפל באגף שמאל הוא פעולת החבורה של  G, ואילו הכפל באגף ימין הוא פעולת החבורה של  H. מתכונה זו נובע גם שאיבר היחידה של  G עובר לאיבר היחידה של  H, וההפכי עובר להפכי.
הומומורפיזם בין מרחבים ליניאריים נקרא העתקה ליניארית. זוהי פונקציה מן הווקטורים של מרחב  V מעל שדה  F, אל הווקטורים של מרחב  W מעל אותו שדה, המקיימת שתי אקסיומות:  \varphi (v_{1}+v_{2})=\varphi (v_{1})+\varphi (v_{2}) (לכל שני וקטורים  v_{1},v_{2}\in V) ו- \varphi (\alpha \cdot v)=\alpha \cdot \varphi (v) (לכל וקטור  v\in V וסקלר  \alpha \in F). אותן דרישות, בהחלפת השדה  F בחוג כלשהו  R, מגדירות הומומורפיזם בין מודולים. גם כאן, אין צורך לדרוש במפורש שהפונקציה מעבירה את איבר האפס של המרחב הראשון אל איבר האפס של השני, משום שהדרישה נובעת מן הדרישות האחרות.
הומומורפיזם בין חוגים הוא פונקציה  \varphi :R\to S (כאשר  R,S הם חוגים עם יחידה), השומרת על החיבור והכפל, ומעבירה את איבר היחידה של  R לאיבר היחידה של  S. תכונה אחרונה זו אינה נדרשת מהומומורפיזם של חוגים בלי יחידה, וקיימים הומומורפיזמים כאלה (שאינם שומרים על איבר היחידה) גם בין חוגים עם יחידה. אם ל- R,S יש איבר יחידה, ו- S הוא תחום שלמות, או ש- f היא על, אז כל פונקציה השומרת על החיבור והכפל, מעבירה את איבר היחידה לאיבר היחידה.
הגרעין והתמונה

נניח כי  \varphi :A\to B הומומורפיזם בין מבנים אלגבריים. התמונה היא אוסף האיברים  {\text{Im}}(\varphi ) של  B המתקבלים מהפעלת ההומומורפיזם על אברי  A. בקטגוריות רבות הנפוצות באלגברה, אוסף האיברים של  A המועתקים אל איבר האפס (איבר היחידה במקרה של חבורה) של  B נקרא הגרעין של ההומומורפיזם ומסומן  \ker(\varphi ). בחבורות, לדוגמה, התמונה היא תת-חבורה של  B, ואילו הגרעין הוא תת-חבורה נורמלית של  A. קיומו של הגרעין מאפשר לבנות אובייקט מנה (חבורת מנה, חוג מנה, מודול מנה), ואז מתקיים משפט האיזומורפיזם הראשון:  A/\ker(\varphi )\cong {\text{Im}}(\varphi ).
לתמונה ולגרעין יש הגדרות כלליות יותר, בשפה של תורת הקטגוריות, ואין הן קיימות בכל קטגוריה.
באופן כללי יותר, לכל הומומורפיזם של מבנים אלגבריים  \varphi :A\to B ניתן להתאים קונגרואנציה (יחס שקילות שהוא תת-מודל של המכפלה הישרה  A\times A), וקבוצת המנה המצוידת באותו מבנה אלגברי, איזומורפית לתמונה. הגדרה זו הכרחית למשל בהקשר של מונואידים או חבורות למחצה.
הומומורפיזמים מיוחדים

בקטגוריות של חבורות, חבורות למחצה, מונואידים, חוגים, מודולים, מרחבים וקטוריים:
הומומורפיזם חד-חד-ערכי נקרא מונומורפיזם, ומכונה גם שיכון.
הומומורפיזם על נקרא אפימורפיזם.
הומומורפיזם חד-חד-ערכי ועל נקרא איזומורפיזם.
הומומורפיזם מהמבנה אל עצמו נקרא אנדומורפיזם. (אנדו = פנימי)
איזומורפיזם מהמבנה אל עצמו נקרא אוטומורפיזם. (אוטו = עצמי)
הדיוויזיה ה-94 (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  פורט-לי 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1918   1921   1956 – 1918   1946   כיום
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 
הדיוויזיה ה-94 הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שהשתתפה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה ה-94 הוקמה ב-1918 ונועדה לקום עם חיילים דוברי ספרדית שגויסו מפוארטו ריקו. הצבא מצא שחסרים לו מספיק מדריכים דוברי ספרדית כדי להכשיר גברים ליחידות התמיכה והשירות של הדיוויזיה, ולכן הוסכם ליצור אותה כדיוויזיה "על הנייר" המורכבת רק מארבעה רגימנטים של חי"ר, כמו הדיוויזיה ה-93. לרגימנטים הרגלים הוקצו מספרים 373–376, שהיו משויכים לדיוויזיה ה-94 של הצבא הלאומי. רגימנטים הרגלים ה-373 וה-374 אורגנו עם פוארטו-ריקנים היספנים, בעוד שרגימנט הרגלים ה-375 אורגן עם אפרו-פוארטו-ריקנים. רגימנט הרגלים ה-376 מעולם לא אורגן. עם סיום מלחמת העולם הראשונה, היחידות פורקו במחנה לאס קאסאס, פוארטו ריקו.
היסטוריה > בין המלחמות

הדיוויזיה ה-94 הוקמה מחדש במילואים המאורגנים ב-24 ביוני 1921, הוקצתה לאזור הקורפוס הראשון, והוקצתה לקורפוס ה-11. הדיוויזיה הוקצתה למדינת מסצ'וסטס כאזור הבית שלה. בניגוד ליחידות הסדירות והמשמר במרחב הקורפוס הראשון, הדיוויזיה ה-94 לא השתתפה בתמרוני מרחב הקורפוס הראשון השונים ובתמרוני הארמייה הראשונה של 1935, 1939 ו-1940 כיחידה מאורגנת בשל מחסור בכוח אדם וציוד מגויסים. במקום זאת, שובצו הקצינים וכמה חיילי מילואים מגויסים ליחידות הסדירות והמשמר כדי למלא משבצות פנויות ולהעלות את היחידות לכוחות שלום מלאים לתרגילים. בנוסף, חלק מהקצינים מונו כשופטים או כאנשי תמיכה.
היסטוריה > המלחמה הקרה

הדיוויזיה הופעלה מחדש במילואים של צבא ארצות הברית בשנת 1956. ב-14 במאי באותה שנה, בוטל סמל שרוולי הכתף "9/4", וסמל שרוולי הכתף הפוארטו-ריקני לשעבר (עם שינוי קל בעיצוב) הוחזר לתוקף. הדיוויזיה הוגדרה מחדש כמפקדת הפיקוד ה-94 (דיוויונית) ב-16 באוקטובר 1963, והושבתה ב-1967 כחלק מהפשרה בין שר ההגנה האמריקני רוברט ס. מקנמארה שרצה למזג את המילואים של הצבא לתוך המשמר הלאומי של הצבא לבין הקונגרס של ארצות הברית שרצה לשמור על העתודה של הצבא כפי שהיה קיים אז. על פי תוכנית הפשרה, כל הדיוויזיות הקרביות ורוב הדיוויזיות הקרביות הנפרדות של המילואים הושבתו עם גידול מקביל במשמר הלאומי; במקביל, הוקצו מחדש במילואים יחידות תמיכה קרבית ושירות קרבי לא דיוויזיוניות. כוחות של המפקדה נשלחו להשתתף במלחמת וייטנאם, ובקיץ 1987 המפקדה השתתפה בתרגיל של נאט"ו כדי לדמות את ההגנה של איסלנד מפני כוחות ברית ורשה. בשנת 1988 כוח הנדסה של המפקדה נשלח להונדורס לסלילת דרכים במקומות קשים למעבר. במהלך מלחמת המפרץ 1,000 מחיילי המפקדה נשלחו לאזור המפרץ הפרסי לתמיכה בכוחות הלוחמים.
היסטוריה > כיום

באוגוסט 2003 הוגדרה המפקדה כ"פיקוד המוכנות האזורי ה-94", אשר פרס 20 יחידות ולמעלה מ-2,500 חיילים במהלך המלחמה בטרור. ב-17 באוקטובר 2009 הוגדר הפיקוד כ"דיוויזיית האימונים ה-94", אשר שוכנת בפורט גרג-אדמס, וירג'יניה וכפופה לפיקוד האימונים ה-80.
דרום אפריקה במלחמת העולם הראשונה

| --- | --- |
נס דרום אפריקה האדום
 צד בעימות:  חלק ממדינות ההסכמה
 תאריך כניסה לעימות:  5 באוגוסט 1914
 העילה למלחמה:  הכרזת המלחמה הבריטית על האימפריה הגרמנית
 תאריך סיום העימות:  11 בנובמבר 1918
 אירועי הסיום:  שביתת הנשק
 ראש המדינה בפועל:  לואי בותה
 נתוני המדינה
 אוכלוסייה:  6,465,000 אנשים
 נתוני הצבא
 צבא דרום אפריקה:  231,500 חיילים
 תוצאות המלחמה
 אבדות בנפש:  12,452 הרוגים
 
לחימתה של דרום אפריקה במלחמת העולם הראשונה הייתה, כדומיניון בריטי, בצד מדינות ההסכמה, אך כללה מספר מאפיינים ייחודיים ושונים מאלה של הדומיניונים האחרים. הרכב האוכלוסייה של איחוד דרום אפריקה, מתיישבים בריטים ואפריקאנרים (בורים), יצר בתחילת המלחמה תנועת התנגדות להצטרפותה של דרום אפריקה למלחמה נגד גרמניה. לבד מהמערכות במזרח אפריקה, במזרח התיכון ובאירופה, נלחם צבאה של דרום אפריקה בטריטוריה גרמנית שהיה לו אתה גבול יבשתי משותף, דרום מערב אפריקה הגרמנית, בשונה משאר הדומיניונים של האימפריה שחייליהם נלחמו מעבר לים.