stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוקליאוסינתזה כוכבית
היסטוריה

ארתור אדינגטון היה הראשון שהציע ב-1920 שהכוכבים מפיקים אנרגיה באמצעות היתוך מימן והליום, תוך התבססות על מדידותיו של פרנסיס ויליאם אסטון. ג'ורג' גאמוב הסיק ב-1928 שניתן לתאר את מה שמכונה כיום גורם גאמוב בנוסחה קוונטית. הנוסחה נתנה את ההסתברות לקרב שני גרעיני אטום במידה מספקת על מנת שהכוח הגרעיני יתגבר על מחסום קולון. גורם גאמוב שימש את אטקינסון ופריץ הוטרמנס בעשור שלאחר מכן, ומאוחר יותר את גאמוב עצמו ואדוארד טלר, על מנת לגזור את הקצב שבו תגובות גרעיניות יתרחשו בטמפרטורה הגבוהה שבגרעיני כוכבים.
במאמר משנת 1939 בשם "Energy Production in Stars" (ייצור אנרגיה בכוכבים) הנס בתה ניתח את האפשרויות השונות עבור תגובות שבהן מימן מותך להליום. בתה בחר בשני תהליכים שהוא האמין כי הם מקור האנרגיה של הכוכבים. התהליך הראשון, שרשרת פרוטון-פרוטון, הוא התהליך הדומיננטי בכוכבים שמסתם קרובה לזו של השמש. התהליך השני, מעגל הפחמן-חנקן-חמצן, שנחקר על ידי קארל פרידריך פון ויצאקר ב-1938, הוא תהליך חשוב בכוכבים כבדים ביחס לשמש. המחקרים הללו עסקו ביצירת אנרגיה המספיקה לשמירת חומו של הכוכב. אולם, המחקרים לא עסקו ביצירתם של גרעינים כבדים. פרד הויל היה הראשון שהחל לחקור בנושא ב-1946, והוא טען שאוסף של גרעינים חמים מאוד יותך לברזל. הויל המשיך בעבודתו ב-1954 עם מאמר מורחב שבו תיאר כיצד שלבי ההיתוך המתקדמים יגרמו ליצירת יסודות הנמצאים בין הפחמן לברזל בטבלת היסודות.
הפגמים בתאוריה של גאמוב החלו להצטבר במהירות, והתחלת האירועים הללו הייתה עם פרסומו של מאמר ביקורת ב-1957 על ידי מרגרט ברבידג', ג'פרי ברבידג', ויליאם אלפרד פוֹלֶר ופרד הויל עצמו. במאמר זה קובצו והוגדרו המחקרים הקודמים, ועל פיהם נבנתה תמונה רחבה שסיפקה הסבר טוב לשכיחות היחסית של היסודות. שיפורים משמעותיים נוספים נוצרו על ידי אלסטיר קמרון ודונלד קלייטון. קמרון הציג תאוריה משלו (בהשראתו של הויל) על הנוקליאוסינתזה. הוא שילב מחשבים בפתרון חישובים תלויי-זמן הנוגעים לאבולוציה של מערכות גרעיניות. קלייטון חישב לראשונה באופן התלוי בזמן את תהליך s, תהליך r, שריפת צורן והפיכתו ליסודות מקבוצת הברזל. הוא גם גילה את הכרונולוגיה הרדיוגנית הדרושה על מנת לקבוע את גילם של היסודות. שדה המחקר כולו פרח בשנות ה-70.
תגובות עיקריות

התגובות החשובות ביותר בנוקליאוסינתזה כוכבית הן:
שריפת מימן:
שרשרת פרוטון-פרוטון (p-p chain)
מעגל הפחמן-חנקן-חמצן (CNO cycle)
שריפת הליום
תהליך אלפא המשולש
תהליך אלפא
שריפת יסודות כבדים:
שריפת פחמן
שריפת ניאון
שריפת חמצן
שריפת צורן
יצירת יסודות כבדים מברזל:
לכידת נייטרון:
תהליך r
תהליך s
לכידת פרוטון:
תהליך rp
התפרקות פוטונית:
תהליך P
לקריאה נוספת

H. A. Bethe, Energy Production in Stars, Physical Reviews, 1939, volume 55, issue 1, pages 103, doi 10.1103/PhysRev.55.103 (subscription needed)
H. A. Bethe, Energy Production in Stars, Physical Reviews, volume 55, issue 5, pages 434-456, doi 10.1103/PhysRev.55.434 (subscription needed)
F. Hoyle, On Nuclear Reactions occurring in very hot stars: Sysnthesis of elements from carbon to nickel, Astrophys. J., 1954, issue Supplement 1, pages 121-146
E.M. Burbidge, G.R. Burbidge, W.A. Fowler, F. Hoyle, "Synthesis of the Elements in Stars". Reviews of Modern Physics. 29 (4): 547-650 (1957).  doi:10.1103/RevModPhys.29.547  ׂ(B2FH)
Clayton, Donald D. (1968). Principles of Stellar Evolution and Nucleosynthesis. New York: McGraw-Hill.
Alak K. Ray (2004) Stars as thermonuclear reactors: their fuels and ashes (arxiv.org article)
G. Wallerstein, I. Iben Jr.; P. Parker; A.M. Boesgaard; G.M. Hale; A. E. Champagne; C.A. Barnes; F. Käppeler; V.V. Smith; R.D. Hoffman; F.X. Timmes; C. Sneden; R.N. Boyd; B.S. Meyer; D.L. Lambert, Synthesis of the elements in stars: forty years of progress, Reviews of Modern Physics, 1999, volume 69, issue 4, pages 995-1084, Retrieved on 2006-08-04
S. E. Woosley, A. Heger; T. A. Weaver, The evolution and explosion of massive stars, Reviews of Modern Physics, 2002, volume 74, issue 4, pages 1015-1071
Clayton, Donald D. (2003). Handbook of Isotopes in the Cosmos. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0521823811.
הערות שוליים

↑  The synthesis of the elements from hydrogen, F. Hoyle, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, volume 106, pages 343-383, 1946
↑  Synthesis of the Elements in Stars, E. M. Burbidge, G. R. Burbidge, W. A. Fowler, F. Hoyle, Reviews of Modern Physics, volume 29, issue 4, pages 547-650, 1957, doi 10.1103/RevModPhys.29.547
משה ובר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 בדצמבר 1913 ה' בכסלו תרע"ד ירושלים 
 פטירה:  24 בפברואר 2000 (בגיל 86) י"ח באדר א' תש"ס 
 כינוי:  רב מישה
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 24 בפברואר 2000 
 השתייכות:  חסידות חב"ד-ליובאוויטש
 רבותיו:  הרבי מליובאוויטש
 בת זוג:  הרבנית מרים
 
הרב חיים משה ובר (ה' בכסלו תרע"ד, 23 בנובמבר 1913 - י"ח באדר א' תש"ס, 24 בפברואר 2000) היה מראשי ישיבות "חת"ם סופר" ו"אוהל משה", מחזיר בתשובה ומשפיע חב"די בישראל.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לפנחס לייבוש, תלמיד של רבי חיים מבריסק, ולחווה, בתו של אלימלך פרלמן. בהיותו בן שנתיים התייתם מאביו, שחלה במחלת הטיפוס. למד בישיבת תורת אמת של חסידות חב"ד. בשנת תרפ"ט, 1929, פגש את האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון כשביקר בארץ. מאוחר יותר מינה אותו הרבי ל"משפיע" בישיבה. האדמו"ר הבא, הרב מנחם מנדל שניאורסון מינהו ל"משפיע" ראשי לחסידיו בירושלים[דרוש מקור] והיה משפיע בבית הכנסת אהל יצחק. בעת ביקורו הראשון בחצרו, בשנת תשי"ז 1957, שלח הרבי מליובאוויטש את מזכירו בנימין קליין, לקבל את פניו בשדה התעופה.
כאשר חלה הרב ובר בצעירותו בדלקת ריאות קשה, הכריז רבה של העדה החרדית בירושלים, רבי יוסף צבי דושינסקי, על קיום חצי יום תענית ב"כולל" שבראשותו והוסיף לו את השם "חיים". היה מקורב גם לאדמו"ר רבי שלמה מזוויהל, ששלח את נכדיו ללמוד עמו בחברותא ומימן בסתר את הכולל לאברכים שהרב ובר עמד בראשו.
האדמו"ר רבי דוד קאהן מתולדות אהרן נהג ללמוד את כתבי אדמו"רי חב"ד מפי הרב ובר. האדמו"ר רואה ברב ובר את אחד מרבותיו בתורת החסידות[דרוש מקור].
פעילות

הרב ובר עסק רבות במצוות גמילות חסדים. ביתו בן שני החדרים בשכונת בתי אונגרין זכה לכינוי "מלון ובר", לאחר שהתארחו בו חסרי בית ומרי נפש. הוא גייס כסף עבור משפחות נזקקות ועבד עם הרב משה אשכנזי, רב קהילת חב"ד בתל אביב, והרב שלמה אליעזר מרגליות מירושלים בחלוקת צדקה.
בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, הקים הרב ובר עם הרב יהודה דייטש, את "המרכז לשיעורי תורה לנוער ולמבוגרים". במסגרת הרשת העבירה קבוצת רבנים בראשותו שיעורי תורה בפני בני נוער ומבוגרים בערי הפריפריה.
באייר תשכ"ז, (1967), לאחר שהכותל המערבי שוחרר במלחמת ששת הימים, הקים הרב ובר, בהוראת הרבי מליובאוויטש, דוכן להנחת תפילין הפועל עד היום ברחבת הכותל המערבי. הוא הציב שלט המזהיר על איסור העלייה להר הבית לדעת פוסקים רבים ואף הציב שומר שיפקח על כך.
בשנותיו האחרונות, הרב ובר הקים ועמד בראש ישיבת "בארה של מרים", על שמה של רעייתו, ללימוד תורת הקבלה.
פעילות > תלמידיו

תלמידו העיקרי היה הרב עידו ארליך-ובר, שאף שינה את שם משפחתו לארליך-ובר. הוא עורך עלון שבועי בשם "שמעו ותחי נפשכם", ומביא בו חידושים וסיפורים מרבו.
הרב שלום ארוש
הרב תדהר אילון - ראש ישיבת "שמן ששון" ומחבר סדרת ספרי הקבלה "עץ התדהר"
הזמר והיוצר דדי בן-עמי
הרב שלמה עופר
חיים אישיים

הרב ובר היה חשוך ילדים. אחיו היה רבי זלמן, ראש ישיבת פרשבורג. גיסו, בעלה של אחותו, היה עמרם בלוי מנהיג נטורי קרתא.
נפטר בי"ח באדר א' ה'תש"ס ונטמן לצד אמו, בסמוך ל"חלקת הרבנים" בהר המנוחות.
ספריו

ירים משה - על חמישה חומשי תורה, פרקי אבות, ומסכתות בש"ס. הספר יצא לאור בהוצאה מחודשת במרץ 2016, לקראת מלאות 16 שנים לפטירתו
ירים משה - על פרקי אבות, בהוצאת ישיבת בארה של מרים, תש"ם
ילקוט אמונה וביטחון - פרקים ביסודות האמונה היהודית
שמעו ותחי נפשכם - לקט הוראות למעשה לפי סדר פרשיות השבוע
ספריו > ספרים שנכתבו אודותיו

אריה ארליך: עבדי משה - ביוגרפיה על הרב ובר
הרב עידו ארליך-ובר: והאיש משה - לקט סיפורים והנהגות מחיי הרב ובר
הערות שוליים

↑  שמו ותחי נפשכם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297425305171  ISNI: 0000 0003 7412 2572  LCCN: n85299540  VIAF: 67920929   WorldCat (עם VIAF): 67920929
נאדיה ח'יארי

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1973  (בת 50) תוניס
 לאום:  תוניסיה תוניסאית
 מקום לימודים:  אקס-אן-פרובאנס
 תחום יצירה:  ציור כתיבה
 זרם באמנות:  סאטירה אמנות מחאה
 יצירות ידועות:  ויליס החתול
 פרסים והוקרה:  Honoré Daumier Award Agora Med Award
נאדיה ח'יארי (בערבית: نادية خياري; נולדה ב-21 במאי 1973) היא קריקטוריסטית תוניסאית, ציירת, אמנית גרפיטי ומורה לאמנות. היא פרסמה כמה אוספי רצועות קומיקס שהתפרסמו בעולם הערבי, והתפרסמה במיוחד עקב האקטיביזם שלה במהפיכה, אז יצרה את דמות החתול "ויליס", שכונה בכלי תקשורת רבים בעולם "חתול המהפכה".
ביוגרפיה

ח'יארי נולדה ב-21 במאי 1973, בתוניס.
לאחר שסיימה את בית הספר התיכון, עברה לצרפת, שם למדה בפקולטה לאמנות פלסטית באקס-אן-פרובאנס. היא סיימה תואר שני בהצלחה וחזרה לתוניסיה, שם לימדה אמנות במכון התוניסאי לאמנות. מאוחר יותר, בשנת 2013, קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת ליאז' (בלגיה).
גם כאשר חיה בתוניסיה, המשיכה לפרסם רצועות קומיקס בעיתון צרפתיים שונים. כך, בשנת 2011, החלה לפרסם ביקורות נועזות כלפי מנהיג תוניסיה, זין אל-עאבדין בן עלי, בפייסבוק כחלק מרגשות האביב הערבי.
לנוכח המדיניות הקפדנית של משטר עלי בנושא ביקורת וחופש המחאה, כדי להימנע מעונש מאסר היא הקפידה "ללמוד להערים, להציע אבל לא לומר". בהתייחס ליצירתה בזמן המחאה, היא אמרה בעבר: "בשבילי זו לא עבודה. זהו חופש. כאילו נולדתי מחדש. לפני המהפכה הייתי זומבי - חושבת, אבל לא יכולה לבטא את עצמי. אז לא הרגשתי שאני חיה. עם המהפכה נולדתי, כמו תינוק. הבכי הראשון שלי היה הציור שלי. ועכשיו מבחינתי זו מהפכה באמנות שלי, לגמרי. אני יכולה סוף סוף לבטא את עצמי ולומר מה אני חושבת ואפילו לבקר את הממשלה. מבחינתי, אני יכולה סוף סוף לממש את התשוקה שלי: קומיקס".
בנוסף לקומיקס המחאתי שהביא לפרסומה, הייתה ידועה בזמן המחאה גם בזכות הגרפיטי ה'בועט' שלה, שאותו פרסמה בשמה רק לאחר המחאה.
ח'יארי זכתה לשבחים רבים וחשובים על יצירות האמנות שלה. היא זכתה בפרס הונורה דאומייר (2012), פרס הסאטירה הפוליטית (2014), ופרס אגורה מד לדיאלוג בין תרבותי במזרח התיכון (2015). בשנת 2016 היא נבחרה לאחת מ-100 הנשים המשפיעות ביותר של ה-BBC. בספטמבר 2016 הציגה את עבודותיה בפסטיבל לה מונד.
ביוגרפיה > קריקטוריסטים למען שלום

ח'יארי היא חברה בארגון קריקטוריסטים למען שלום, במסגרתו אף קיבלה את פרס הונורה דאומייר. במסגרת הארגון היא שיתפה פעולה עם אמני מחאה נוספים מהעולם הערבי, ואף עם מישל קישקה הישראלי, שתיאר אותה כידידתו הטובה בספרו, פלאפל עם חריף, כשצייר אותה בדמות החתול ויליס.
הערות שוליים

↑  "Nadia KHIARI: "Willis le chat fait la révolution en Tunisie", יוטיוב, ‏11 בדצמבר 2016 (בצרפתית)
↑  Nadia Khiari, lambiek.net (באנגלית)
↑  Philippe MAGNERON, Khiari, Nadia - Bibliographie, BD, photo, biographie, www.bedetheque.com (ב־)
↑  Nadia Khiari | abart, en.isabart.org
↑  Khalili, Mustafa; Media, Source: Samar (2012-07-12). "Tunisian cartoonist Nadia Khiari: 'I draw to take the heat off certain situations' - video". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-12-04.
1 2 3  WILLIS FROM TUNIS - Cartooning for Peace, web.archive.org, ‏2016-12-20
1 2  "Nadia Khiari, des caricatures contre les dictatures". Le Monde.fr (בצרפתית). 2016-09-09. נבדק ב-2020-12-04.
↑  Nadia Khiari's "Willis in Tunis": Born Again in Revolution, Open Source with Christopher Lydon, ‏2012-11-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  "100 Women 2016: Female Arab cartoonists challenge authority". BBC News (באנגלית בריטית). 2016-11-28. נבדק ב-2020-12-04.
↑  מישל קישקה, פלאפל עם חריף, עמ' 75. מודן הוצאה לאור. "ידידתי הטובה, וויליס מתוניסיה, קיבלה בצרפת את הפרס 'קריקטורות עם ביצים' " הכוונה ב"ויליס" היא לח'יארי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290769005171  BnF: cb16597230w (data)  GND: 1221994735  ISNI: 0000 0003 7073 2808  LCCN: no2021034538  NTA: 341013110  RERO: 02-A022420111  SUDOC: 161128769  VIAF: 250084330   WorldCat (עם VIAF): 250084330
נבז'יס (כדורסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1992 
 מדינה:  ליטא 
 אולם ביתי:  קדאיניאי ארנה (2,200 מושבים)
 מיקום:  קדאיניאי, ליטא
 ליגה:  ליגת העל הליטאית בכדורסל 
 מאמן:  ליטא גדימינאס פטראוסקאס
 צבעי תלבושת:  ירוק ושחור
 www.kknevezis.lt
 
מועדון הכדורסל נבז'יס (בליטאית: Krepšinio klubas Nevėžis), הידוע גם כנבז'יס קדאיניאי (Nevėžis Kėdainiai), הוא מועדון כדורסל ליטאי מקדאיניאי המשחק בליגת העל הליטאית בכדורסל.
היסטוריה

נבז'יס נוסדה ב-1992, ונקראה על שם נהר נבז'יס, הזורם בעיר קדאיניאי. הקבוצה החלה את דרכה ב-LKBL, הליגה השלישית בליטא, ב-1996, וב-1998 עלתה לליגת המשנה. ב-2002 זכתה באליפות ועלתה לליגת העל הליטאית בכדורסל. בין 2004 ו-2009 העפילה הקבוצה לפלייאוף שש עונות ברציפות, וב-2006 אף הגיעה לחצי הגמר, בו הודחה על ידי האלופה בסופו של דבר ריטאס וילנה 1–2. באותה עונה העפילה נבז'יס לחצי גמר הליגה הבלטית לאחר ניצחון ברבע הגמר על ונטספילס ותבוסה 56–91 לז'לגיריס קובנה. ב-2008 זכתה הקבוצה בתואר הראשון שלה, גביע האתגר של הליגה הבלטית, לאחר ניצחון בגמר 81–68 על VEF ריגה.
ב-2017, לאחר שגברה על רילסקי ספורטיסט וא.א.ק. לרנקה במוקדמות היורופקאפ, העפילה נבז'יס למפעל כלל-אירופי לראשונה בתולדותיה (ובפעם היחידה, נכון ל-2024). בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית ב', אך בסיבוב השני סיימה במקום השלישי בבית י' והודחה.
שחקנים

יוון גאורגיוס קאלאיצאקיס
יוון פנאיוטיס קאלאיצאקיס
לטביה ארטורס ז'אגרס
ישראל עמית עבו
עונה אחר עונה

| עונה | רמה | ליגה | מקום | גביע | הליגה הבלטית | מקום | תחרויות אירופאיות | תחרויות אירופאיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000/01 | 2 | LKAL | 5 |  |  |  |  |  |
| 2001/02 | 2 | LKAL | 1 |  |  |  |  |  |
| 2002/03 | 1 | LKL | 10 |  |  |  |  |  |
| 2003/04 | 1 | LKL | 7 |  |  |  |  |  |
| 2004/05 | 1 | LKL | 6 |  |  |  |  |  |
| 2005/06 | 1 | LKL | 1 |  | הליגה הראשונה | 4 |  |  |
| 2006/07 | 1 | LKL | 5 | סיבוב שלישי | הליגה הראשונה | 10 |  |  |
| 2007/08 | 1 | LKL | 6 |  | גביע האתגר | 1 |  |  |
| 2008/09 | 1 | LKL | 5 | רבע גמר | הליגה הראשונה | 10 |  |  |
| 2009/10 | 1 | LKL | 12 | סיבוב רביעי | הליגה הראשונה | 10 |  |  |
| 2010/11 | 1 | LKL | 9 | סיבוב שלישי | הליגה הראשונה | 8 |  |  |
| 2011/12 | 1 | LKL | 7 | סיבוב שלישי | הליגה הראשונה | 7 |  |  |
| 2012/13 | 1 | LKL | 8 | חצי גמר | עונה סדירה | עונה סדירה |  |  |
| 2013/14 | 1 | LKL | 8 | סיבוב חמישי | רבע גמר | רבע גמר |  |  |
| 2014/15 | 1 | LKL | 10 |  | שלב הבתים | שלב הבתים |  |  |
| 2015/16 | 1 | LKL | 19 | רבע גמר | רבע גמר | רבע גמר |  |  |
| 2016/17 | 1 | LKL | 9 |  | רבע גמר | רבע גמר |  |  |
| 2017/18 | 1 | LKL | 8 |  |  |  | יורופקאפ | שלב הבתים השני |
| 2018/19 | 1 | LKL | 9 | שמינית גמר |  |  |  |  |
| 2019/20 | 1 | LKL | 10 | שמינית גמר |  |  |  |  |
| 2020/21 | 1 | LKL | 10 | סיבוב שני |  |  |  |  |
| 2021/22 | 1 | LKL | 10 | סיבוב ראשון |  |  |  |  |
| 2022/23 | 1 | LKL | 8 | רבע גמר |  |  |  |  |
| 2022/23 | 1 | LKL | 9 | שמינית גמר |  |  | יורופקאפ | מוקדמות |
הערות שוליים

↑  SEB Baltic Basketball League 2005-2006, eurobasket.com
↑  "Solidų pranašumą iššvaistęs „Nevėžis" pateko į FIBA Europos taurę" [לאחר שאיבדה יתרון מוצק, נבז'יס העפילה ליורופקאפ של פיב"א]. BasketNews.lt (בליטאית). נבדק ב-2024-01-04.
↑  קפץ מדרגה: עמית עבו חתם בנבזיס הליטאית, באתר ערוץ הספורט, 4 בינואר 2024
קדאיניאי ארנה, שנבנה ב-2013, הוא אולמה הביתי של הקבוצה.
מתחם בושוולד

מכרות מתחם בושוולד
מתחם בושוולד או מכלול סלעי היסוד בושוולד (באנגלית: Bushveld Igneous Complex) הוא מחדר שכבתי גדול בתוך קרום כדור הארץ שהוטה ונסחף וכיום הוא מחשוף סביב שולי אגן מבני - אגן טרנסוואל. מתחם בושוולד שוכן בדרום אפריקה והוא בין האזורים העשירים ביותר במחצבים על פני כדור הארץ.
המתחם מכיל את העתודות הגדולות ביותר בעולם של מתכות קבוצת הפלטינה: פלטינה, פלדיום, אוסמיום, אירידיום, רודיום ורותניום, יחד עם כמויות גדולות של ברזל, בדיל, כרום, טיטניום וונדיום.
בנוסף למתכות חוצבים מכמה מקומות במתחם אבני גברו או נוריט לשם סיתות לבנייה. את האתר גילה הגאולוג ההולנדי גוסטף מולנגרף (Gustaaf Molengraaff‏; 1942-1860) ב-1898 כאשר זיהה בעת שצפה על האזור מהרים צפונית לפרטוריה את המבנה בצורת האגן .
תיאור

מתחם בושוולד נמצא בלב האזור המכונה בושוולד (Bushveld) - אזור נרחב באפריקה הדרומית המתאפיין בצמחיית בתה סובטרופית, וקרוי על שמו. המתחם מכסה שטח שצורתו דמויות אגס במרכז מחוז טרנסוואל. הוא מחולק לאונה מזרחית ומערבית בתוספת שלוחה צפונית. המרכז הגאוגרפי של המתחם שוכן צפונית לפרטוריה בירת דרום אפריקה, במפגש קו רוחב 25° דרום עם קו אורך 29° מזרח. אורכו כ-480 קילומטרים ורוחבו המקסימלי כ-240 קילומטרים. שטח המתחם כ-66,000 קמ"ר, דומה לשטחה של אירלנד. המתחם מוקף בחגורת הרים, והקרקע בו נוטה כלפי המרכז בשיפוע שבין 10° ל-20°. עובי המתחם משתנה, כשלעיתים מגיע לעובי של 9 קילומטרים.
כל שלושת החלקים של המערכת נוצרו באותו זמן, לפני כ-2 מיליארד שנים, והם דומים במידה ניכרת. כמויות גדולות של סלע מותך ממעטפת כדור הארץ נדחפו דרך סדקים אנכיים ארוכים בקרום כדור הארץ והגיעו לפני השטח כמחדרים לופוליתים - ויצרו את המחדר השכבתי המכונה מתחם בושוולד.
מחדרים אלו קדמו למכתש פרדפורט הסמוך בלפחות 30 מיליון שנים. לאורך זמן גרמו ההשפעות של הזרקות הסלע המותך, יחד עם ההתגבשות המינרלים השונים בטמפרטורות שונות, ליצירת מבנה הדומה לעוגת שכבות הבנוי משכבות סלע מובחנות, כולל שלוש שכבות המכילות מתכות מקבוצת הפלטינה, אותן נהוג לכנות שוניות. חלקים גדולים באזור המרכזי מכוסים בסלעים צעירים יותר.
סלעים געשיים כיסו את הסיל הדיאבזי הקדום יותר. ניתן לצפות במחשופים שלהם בצד הדרום-מזרחי של המתחם. צבעם בדרך כלל ירקרק והם בנויים מקלינופירוקסן, שהותמר להורנבלנדה ופלגיוקלז, והם נחשבים לשלב המוקדם ביותר של המתחם.
המתחם כולל מחדרים מאפיים (the Rustenburg Layered Suite - "המכלול השכבתי של רסטנבורג") ושלב פלסי.
הרכב הסלעים משתנה מסלעים אולטרה-מאפיים כדוגמת פרידוטיט, כרומטיט, הרצבורגיט וברונזיטיט בחלקים התחתונים של המתחם לסלעים מאפיים דוגמת נוריט, אנורתוזיט וגברו בחלקים העליונים, ומעל ל"מכלול השכבתי של רסטנבורג" המאפי יש שלב פלסי (the Lebowa Granite Suite - "מכלול הגרניט של לבווה").
אוצרות הטבע במתחם

גופי העפרות במתחם כוללים את שונית UG2 (ראשית תיבות של Upper Group 2 - "קבוצה עליונה מספר 2") המכילה עד 43.5% כרומיט, והשכבות המכילות פלטינה - שונית מרנסקי (Merensky Reef) ושונית פלאט (Plat Reef).
שונית מרנסקי קרויה על שם הגאולוג הגרמני ד"ר הנס מרנסקי (Hans Merensky‏; 1952-1871), שגילה את העפרה. עובי שונית מרנסקי נע בין 30 ל-90 סנטימטרים. זהו סלע נוריט עם שכבות נרחבות של כרומטיט ומינרלים סולפידיים המכילים את העפרה. ה"שונית" מכילה בממוצע 10 חלקים למיליון של מתכות קבוצת הפלטינה בפירוטיט, פנטלנדיט ופיריט כמו גם במינרלים נדירים של קבוצת הפלטינה ובסגסוגות.
שונית מרנסקי ושונית UG2 מכילים כ-90% מכל העתודות הידועות בעולם של מתכות קבוצת הפלטינה. כ-80% מהפלטינה וכ-20% מהפלדיום המיוצרים בעולם כל שנה מופקים משכבות אלו.
הערות שוליים

↑  Bushveld Igneous Complex מתוך הספר Meteorite Craters
↑  השם Bushveld Igneous Complex הופיע לראשונה בספרות ב-1905
↑  A 2.023 Ga age for the Vredefort impact event and a first report of shock metamorphosed zircons in pseudotachylitic breccias and Granophyre - S.L. Kamo, W.U. Reimold, T.E. Krogh and W.P. Colliston (1996)
מחדר שכבתי במתחם בושוולד – שכבות כהות של כרומיטיט ושכבות בהירות של אנורתוזיט, לסירוגין. מחשוף נהר מונונונו (Mononono) בסמוך לסטיילפורט (Steelpoort)
נובל קוויזין

מנה בסגנון נובל קוויזין של ז'אק לאמלואז
סקאלופ עם שומר וגסטריק טנג'רין
נוּבֶל קוִויזין (מצרפתית: Nouvelle Cuisine, "מטבח חדש") הוא גישה לבישול אוכל והצגתו במטבח הצרפתי. הביטוי הופיע לראשונה במאה השמונה עשרה, כשוונסן לה שאפל כתב על אודות סגנון הבישול הפשוט שעליו הוא ממליץ בספרו "הטבח המודרני" (Cuisinier moderne,‏ 1735). 
הביטוי נוצר מחדש בהקשר הבישול הצרפתי בסוף שנות השישים של המאה ה-20 בידי מבקרי המסעדות הנרי גו וכריסטיאן מיו, אשר חזרו על סיסמה שהייתה שגורה בפיו של המעצב כריסטיאן דיור בשנות החמישים של המאה ה-20, "New Look" (מבט חדש), שאותו הטיח כלפי כתבי אופנה נלהבים.
הנובל קוויזין במשמעותו המקובלת כיום הוא זרם בבישול שתיארו וייסדו שני מבקרי המסעדות החשובים בצרפת, בשנת 1972, הנרי גו וכריסטיאן מיו. גו ומיו ייסדו בשנת 1968 מדריך מסעדות בשם גו מיו, השני בחשיבותו בצרפת לאחר מדריך מישלן. מטרת הזרם היא עידוד הצגה טבעית ופשוטה יותר של האוכל, שבו יגולמו תכונותיו הטבעיות של חומר הגלם. זאת, ללא בישול יתר שיהרוס את מרכיביו וללא שומן רב מדי, שני מאפיינים של הבישול הראוותני בן המאה התשע עשרה, מבית מדרשו של אוגוסט אסקופייה וקודמיו, ועדיין משל בכיפה. מיישמי אידאולוגיה זו היו השפים מישל גראר, אלן סנדרנס, האחים טרואגרו ואלן שאפל, מאיר הצוהר לנובל קוויזין ומבשרה היה השף פרנאן פואן כולם בעלי שלושה כוכבים במדריך המסעדות מישלן.
עקרונות הנובל קוויזין היו כדלהלן: טריות מוחלטת של מרכיבי המאכל, קלילות והרמוניה טבעית בביצועו ופשטות בשיטת הבישול. הבישול יתבצע עם פחות שומן, לא עוד תבשילים בלתי ניתנים לעיכול ולא מאכלים "בתחפושת". במקום זאת הם פיתחו רטבים קלים המבוססים על צירי בשר ומיציו, תבלינים וירקות המבושלים כך שטעמם הטבעי נשמר, ובישול מהיר ללא שומן, בו האוכל ישמור על חלק ממרקמו. הדבר היה כרוך בבישול בתנור או בגריל, אידוי, בישול בבאן מארי, או בישול בפפיוט.
הנרי גו התווה עשרה קווי מתאר שלאורם יבשלו בנובל קוויזין:
זמן הבישול יופחת לרוב הדגים, לכל פירות הים, לעוף, בשר לסוגיו, ירקות ופסטה.
שימוש חדש במוצרים. במקום להסוות את טעמי חומרי הגלם עם רטבים עשירים. השפים ילכו מוקדם בבוקר לקניות בשוק של המוצרים הטריים והאיכותיים ביותר.
צמצום כמות המנות המופיעות בתפריט.
פחות שימוש בקירור.
שימוש בטכנולוגיה מתקדמת.
הפסקת היצמדות לעקרונות מיושנים כגון משרה לבשר ציד.
איסור על שימוש ברטבים עשירים יתר על המידה, שמסווים את טעמיהם הטבעיים של חומרי הגלם ואשר פוגמים בצורה קשה בבריאות.
ישומו של ידע תזונתי עדכני. מעבר לתבשילים קלים, שימוש נרחב בירקות טריים ושימוש מופחת בבשר.
הימנעות מהגשה ראוותנית, מגמה בה החל אנטונין קארם, מאה וחמישים שנה קודם לכן. על אסתטיקת המנות להיות פשוטה.
המצאת תבשילים חדשים וטכניקות בישול חדשות.
בפועל הנובל קוויזין התממש במנות קטנות בצלחות גדולות, האוכל היה מעוטר בצורה הנחשבת נאה לעין וכלל מעט תוספות. ירקות הוגשו בצורתם הטבעית לצד בשר דקיק, והארוחה הכילה גם מקפא אוורירי המלווה דג רענן וטרי. כוכבי בישול חדשים היו מחיות ירקות, שאף מילאו את מקום הקינוח בהתגלמותם כמרקים.
זרם הנובל קוויזין היה שנוי במחלוקת אך הוא הותיר את חותמו, ושפים רבים דוגלים בו גם במאה ה-21.
ראו גם

גו-מיו
לקריאה נוספת

ענבר, אביטל. התענוגות של צרפת. תל אביב, אריה ניר מודן, 1997, עמ' 23, 26, 96, 205, 394.
Larousse Gastronomique, president of gastronomic comitee: Joel Robuchon, Clarkson Potter, Random House, New York, 2001, pp. 801-802.
Sharon Tyler Herbst, Food Lover's Companion, Third Edition, Barrron's, New York, 2001, pp. 417-418.
Alan Dvidson, The Oxford Comapanion to Food, Oxford University Press, November 2003, pp. 541-542.
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 29-40, 65.
Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin), pp. 6, 7, 30, 69-70, 80, 99, 165, 190, 246, 247, 295, 303.
Durand, Rodolph, Monin, Philippe, and Rao Hayagreeva, "Institutional Change in Toque Ville: Nouvelle Cuisine as an Identity Movement in French Gastronomy." American Journal of Sociology 108, no. 4 (2003): 795-843.
נבות היזרעאלי

.
| --- | --- |

 תקופה:  ימי אחאב מלך ישראל, המאה ה-9 לפנה"ס
 עיסוק:  חקלאי 
 בתנ"ך:  ספר מלכים א', ספר מלכים ב', פרק ט'
 
איור מפראג של המאה הארבע עשרה: משמאל סצנת סקילתו של נבות, ומימין כרמו
נבואת אליהו לאחאב ואיזבל בכרם
נָבוֹת הַיִּזְרְעֵאלִי הוא דמות מקראית המופיעה לראשונה בספר מלכים א. בבעלות נבות היה כרם בשכנות לאחוזתו של אחאב מלך ישראל. אחאב ביקש לצרף את השטח לאחוזתו ולהפכו לגן ירק. הוא פנה אל נבות בהצעה לרכוש ממנו את הכרם תמורת כרם טוב יותר או תמורת כסף, על פי בחירתו של נבות. נבות סירב מפני שהכרם היה נחלת אבותיו (יש הדורשים את שמו של נבות כקיצור של "נחלת אבות"). אחאב חוזר לביתו ”סַר וְזָעֵף עַל הַדָּבָר אֲשֶׁר דִּבֶּר אֵלָיו נָבוֹת הַיִּזְרְעֵאלִי”.
על מנת להיפטר מנבות דרשה איזבל אשת אחאב מזקני עירו לטפול עליו אשמת שווא של פגיעה בכבוד המלכות, להעמידו למשפט בליווי עדי שקר, ולגזור עליו מוות. נבות הועמד לדין, נמצא אשם ונסקל למוות. אחאב הלך לרשת את הכרם אך שם חיכה לו אליהו הנביא וניבא לו נבואת חורבן.