stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל פרידריך נאומן
עבודותיו

"ניסיון בהוראת הסלעים" (Versuch einer Gesteinslehre‏), 1824
"מתווה של קריסטלוגרפיה" (Grundriss der Kristallographie‏, 2 כרכים), 1830
"ספר לימוד של קריסטלוגרפיה, תאוריה ויישומים" (Lehrbuch der reinen und angewandten Kristallographie‏, 2 כרכים), 1830
"תרומות לידע על נורווגיה" (Beiträge zur Kenntnis Norwegens‏, 2 כרכים), 1834
"מפות גאוגנוזית של ממלכת סקסוניה" (Geognostische Spezialkarte des Königreiches Sachsen‏, 12 חלקים) 1835-1843
"הסברים ראשונים של קריסטלוגרפיה" (Anfangsgründe der Kristallographie‏), 1841, עודכן ב-1854
"יסודות המינרלוגיה" (Elemente der Mineralogie‏), 1845 (12 מהדורות עד 1885)
"ספר לימוד של גאוגנוזיה" (Lehrbuch der Geognosie‏, 2/3 כרכים 2 מהדורות), 1850-1872
"תיאור גאוגנוזי של אגן הפחם של פלוהה בסקסוניה" (Geognostische Beschreibung des Kohlenbassins von Flöha in Sachsen‏), 1865
"מפה גאוגנוזית של אגן ארצגבירגי" (Geognostische Karte des Erzgebirgischen Bassins‏, 2 חלקים), 1866
"מפה גאוגנוזית של אזור האיניכן" (Geognostische Karte der Umgebung von Hainichen‏), 1871
הדף הראשון מתוך החלק הראשון של "מפות גאוגנוזית של ממלכת סקסוניה"
קורטס חנרלס

משכן הסנאט במדריד
משכן הקונגרס במדריד
הקורטס חֵנֵרַלֵס (בספרדית: Cortes Generales, מילולית: "האספה הכללית") הוא הפרלמנט של ספרד, נקרא על פי רוב "הקורטס". הפרלמנט מורכב משני בתים - הסנאט ("Senado") שהוא הבית העליון, וקונגרס הנציגים ("Congreso de los Diputados") שהוא הבית התחתון. סמכויות הקונגרס נרחבות יותר משל הסנאט. ממשלת ספרד צריכה לקבל את אמונו על מנת להיכנס לתפקידה, ובסמכות הקונגרס להביע אי אמון בממשלה. רוב החקיקה מתחילה מהקונגרס, ועוברת אל הסנאט. בקונגרס צריכים להיות על פי החוקה בין 300 ל-400 חברים, הנבחרים בבחירות אזוריות ב-52 אזורי בחירה שהם חמישים מחוזות ספרד והערים סאוטה ומלייה שעל חופי מרוקו. בסנאט 264 מושבים, מהם 208 נבחרים בבחירות אישיות והיתר ממונים על ידי הגופים המחוקקים של 19 הקהילות האוטונומיות של ספרד.
היסטוריה > ימי הביניים (המאות 8 עד 15)

שיטת הקורטס (אספה) נעוצה במערכת הפיאודליזם של ימי הביניים. בעלי האחוזות ברמה העליונה החזיקו אספת נכבדים שייעצה להם באופן שוטף. המועצה התחלקה לשלוש שדרות: אצילים, אנשי כנסייה ובני "המעמד השלישי" (סוחרים ואומנים) המושב באספה נרכש בכסף מן האדון, כך שרק בעלי אמצעים יכלו לכהן בה. הקורטס החשוב ביותר היה הקורטס של לאון, אשר התכנס ב-1188 כקורטס של אלפונסו התשיעי, מלך לאון. ב-1230 התאחדה לאון עם קסטיליה והקורטס שלה התמקם בבירת קסטיליה, מדריד. המלך היה רשאי לפזר את הקורטס אך הקורטס היה אחראי על הצבא וקופת האוצר, וכך נשמר איזון שחייב התנהלות פוליטית זהירה.
לקראת סוף המאה ה-12 התחוללו מספר שינויים שהעלו את כוחו של "המעמד השלישי" בערים. הערים התפתחו וגדלו, האצילים קרסו תחת עול הרקונקיסטה שמימנו בכסף ובכוח אדם, ושגזלה משאבים רבים והבורגנים, שלא היו כפופים למערכת הפיאודלית היו פנויים לצבירת ממון ומיומנויות נדרשות. כך החלו לתפוס בני מעמד זה מקום גדל והולך בשורות הקורטס. כחלק ממערך היחסים הפוליטי מול המלך דרשו הערים וקיבלו פריווילגיות שאיפשרו להן חופש לנהל עת עסקיהן ולקבוע את חוקיהן. במקביל התחזק כוחו של הקורטס שיכל להתנגד לחוקים מלכותיים.
היסטוריה > מהמחצית השנייה של המאה ה-15 ועד המאה ה-17

ב-1469 נישאו איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה ופרדיננד השני מלך ארגון, איחדו את ממלכותיהם ויצרו ישות מדינית גדולה וקתולית בספרד. השניים, ולצידם האצילים והכנסייה, טרחו להוריד מחשיבותו של הקורטס על ידי הפחתת סמכויותיו, דבר שהתאפשר כתוצאה מהעוצמה המלכותית שלאחר סיום הרקונקיסטה, עד שהפכו את האספה ללא יותר ממאשרת אוטומטית של כל החלטה מלכותית. אולם, הקורטס עדיין שלט בקופה הציבורית ובמיסים. גם בתקופת האימפריה הספרדית היה מעמדו של הקורטס לא יותר מאספה נאמנה למלך. "תור הזהב של ספרד" לא היה תור זהב של חירות פוליטית. הן בית בורבון והן בית הבסבורג נטו לריכוז הכוח בידי השליט.
במקביל לקורטס הכללי במדריד התקיים עד 1707 שלטון אוטונומי בנווארה ובמסגרתו קורטס אוטונומי. קורטסים עצמאיים התקיימו גם בקטלוניה, ולנסיה ואראגון. לאסיפות אלה היה יותר כוח ברמה המקומית מאשר לקורטס הקסטיליאני במדריד.
היסטוריה > בתקופת המלחמות הנפוליאוניות וברפובליקה הראשונה

ב-1808 נכבשה ספרד על ידי נפוליאון בונפרטה. בין ספטמבר 1810 לספטמבר 1814 התקיים שלטון גולה בעיר קדיס ובמסגרתו פעל הקורטס של קדיס. תוצאת כינוסי הקורטס הייתה חקיקת החוקה של חודש מרץ 1812, וכן חוקים רבים אחרים שהפכו את המשטר ממשטר אבסולוטי למשטר של מונרכיה פרלמנטרית. ניסיון זה להפוך את המשטר האבסולוטי לקונסטיטוציוני כשל ופרננדו השביעי, מלך ספרד ביטל במאי 1814 את תיקוני הקורטס. אף על פי כן נחשב הקורטס ותיקוניו כאחד ממקורות ההשראה העיקריים של הליברליזם הספרדי במאה התשע-עשרה.
בין השנים 1820 ל-1823 הצליחו הכוחות הליברליים בפיקודו של רפאל דל רייגו לכפות על המלך לפעול לפי החוקה ובשלוש שנים אלה התקיימה מלוכה פרלמנטרית בספרד.
הרפובליקה הספרדית הראשונה (1873-1874) נוהלה על ידי הקונגרס, כאשר הסנאט פוזר עקב תמיכתו במלוכה. חברי הקונגרס החלו לכתוב חוקה שתהפוך את ספרד לרפובליקה פדרלית, אך רעיון הרפובליקה לא צלח ובית בורבון הושב מחדש עם עלייתו לשלטון של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד.
היסטוריה > המאה ה-20

להלכה ניהלו אלפונסו השנים עשר ואלפונסו השלושה עשר משטר של מונרכיה פרלמנטרית, אולם כוח השפעתו של הקורטס היה זעום. התפתחות פוליטית הורגשה רק לאחר 1917, עת המפלגה הקומוניסטית של ספרד (PCE) ומפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית (PSOE) האשימו את הממשלה בזיופי בחירות בערי השדה. ההתקוממות הפוליטית ועלייתן של קבוצות אנרכיסטיות הובילו לפיזור הקורטס ולמשטר דיקטטורי ב-1921.
היסטוריה > המאה ה-20 > הרפובליקה השנייה

ב-1931 הוכרז על בחירות כלליות וב-14 באפריל 1931 הוקמה הרפובליקה הספרדית השנייה, רפובליקה נשיאותית עם בית נבחרים בן בית יחיד. הקורטס הוכרז כ"קורטס מכונן" שתפקידו להכין חוקה רפובליקאית. שינוי המשטר הביא לעליית ממשלה רפובליקנית-סוציאליסטית תחת הנהגתו של הנשיא מנואל אסאניה. בין שאר החירויות החוקתיות שנכללו בחוקה החדשה, נכללו זכות הביטוי, זכות ההתאגדות, הפרדת הדת מהמדינה, הוכרה הזכות להתגרש, וכן הורחבה זכות ההצבעה לנשים. לעומת כל זאת, החוקה החדשה נישלה את האצולה הספרדית מכל המעמד המשפטי הנפרד שהיה לה; מבנה הרשות המחוקקת פושט לפרלמנט המורכב מבית אחד אשר נקרא קונגרס הנבחרים; ויצרה את הבסיס המשפטי להלאמה של תשתיות ציבוריות כגון: אדמות, בנקים, ופסי רכבת. למרות יצירת היקף רחב של חירויות, מנסחי החוקה נכשלו בהשגת הסכמה לגבי נושאים עיקריים עם הימין השמרני, אשר היה מושרש בצורה רבת כוח באזורי הכפר, וכן גם עם הכנסייה הקתולית, אשר בתי הספר שהיו בניהולה, הולאמו על ידי הממשלה הרפובליקנית.
בחירות לתקופת הקורטס השנייה התקיימו ב-1934 ובהן ניצחה מפלגת CEDA, ובהנהגתו של חוסה מריה חיל-רובלס הוקמה קואליציה של מפלגות ימין-מרכז, וימין קיצוני. עקב הבחירות פרץ מרד אסטוריאס, אשר דוכא באכזריות על ידי פרנסיסקו פרנקו.
ב-16 בפברואר 1936 נערכו בחירות חדשות בספרד. למרות היריבויות ואי-ההסכמות שבין הסוציאליסטים, קומוניסטים, והרפובליקנים השמאלנים המובסים במדריד ובקטלוניה, הוחלט ביניהם כי כדאי להם לעבוד ביחד, ולכן הם הקימו את החזית העממית. החזית העממית זכתה בבחירות ל-263 מקומות בפרלמנט כנגד 156 מקומות לימין אשר התאגד בקואליציה שנקראה "החזית הלאומית" ושהורכבה מחברי מפלגת CEDA, קרליסטים, ומלוכנים. מפלגת המרכז המתונה זכתה לייצוג כמעט אפסי; בין הבחירות ב-34' ו-36' קבוצתו של לרו נפלה מ-104 מקומות ל-9 בלבד. ב-17 ביולי הוביל פרנקו מרד צבאי נגד הממשלה הלגיטימית, הוא יצא ממרוקו הספרדית בראש נאמניו והוביל לפרוץ מלחמת האזרחים בספרד. הממשלה והקורטס המשיכו להתקיים עד לנפילת מדריד במרץ 1939.
היסטוריה > המאה ה-20 > תחת שלטון פרנקו

פרנקו ביטל את המערכת המפלגתית והחליף אותה במה שכינה "דמוקרטיה אורגנית" בה היו אמורים האזרחים להשתתף באופן ישיר בהחלטות מבלי מנגנון מפלגתי כלשהו. בין 1939 ל-1942 כיהנו בגוף המחוקק 100 חברי הפלנחה (הארגון הפוליטי היחיד), בדומה לפוליטביורו. בשנת 1942 הוקם מחדש קורטס עם בית יחיד בו כיהנו 400 נציגי ציבור, עם רוב מובטח לחברי הפלנחה.
היסטוריה > המאה ה-20 > החזרת הדמוקרטיה

ב-15 ביוני 1977 התקיימו בחירות דמוקרטיות כלליות לבחירת קורטס מכונן שתפקידו יהיה להכין חוקה מודרנית ליברלית. הקורטס דן כשנה וחצי וב-6 בדצמבר 1978 נחתמה ופורסמה חוקת ספרד מ-1978. החוקה כוננה קורטס דמוקרטי בעל שני בתים לפי הדגם הבריטי של מלוכה פרלמנטרית.
הרכב ובחירות

סמכויות הקונגרס נרחבות יותר משל הסנאט. הממשלה צריכה לקבל את אמונו על מנת להיכנס לתפקידה, ובסמכות הקונגרס להביע אי אמון בממשלה. רוב החקיקה מתחילה מהקונגרס, ועוברת אל הסנאט. אם הסנאט מאשר אותה כלשונה היא עוברת לחתימה על ידי המלך. במקרה שהסנאט דוחה הצעת חוק או מתקן אותה היא חוזרת לקונגרס, ובסמכותו לאשר את התיקונים ברוב רגיל, או לאשר את הנוסח המקורי ברוב מוחלט של חברי הקונגרס, או ברוב רגיל לאחר המתנה של חודשיים.
בקונגרס צריכים להיות על פי החוקה בין 300 ל-400 חברים. חברי הקונגרס נבחרים בבחירות אזוריות ב-52 אזורי בחירה שהם חמישים מחוזות ספרד והערים סאוטה ומלייה שעל חופי מרוקו. מספר הצירים שמוקצה לכל מחוז נקבע לפי הנוסחה הבאה: 102 מהמקומות מוקצים בצורה בלתי פרופורציונלית לגודל המחוז, אלא בהקצאה של שני מקומות לכל אחד מ 50 המחוזות ומקום אחד לכל אחד מהאזורים של סאוטה ומליה. שאר 248 הצירים מחולקים בין המחוזות באופן פרופורציונלי למספר תושביהן. המחוזות הגדולים ביותר הם של מדריד וברצלונה שלכל אחד מהם יש למעלה מ-30 נציגים, לערים בינוניות יש מחוזות בני כעשרה נציגים, אך יש לא מעט מחוזות עם מספר נציגים בודדים, דבר אשר גורם לייצוג יתר שלהם. חלוקת המושבים בין המפלגות השונות בכל מחוז נעשית בשיטה יחסית, כשכל מפלגה מציגה רשימת מועמדים.
בסנאט מכהנים כ-265 חברים מהם כ-208 נבחרים בבחירות בחמישים המחוזות השונים. לרוב המחוזות מוקצים ארבעה סנאטורים, ואילו במחוזות המורכבות מאיים יש בין שניים לשלושה סנטורים לכל אי (או קבוצה איים). הסנאטורים נבחרים בכל מחוז בבחירות אישיות, ולכל בוחר יש זכות להצביע עבור עד שלושה מועמדים. יתר החברים ממונים על ידי הגופים המחוקקים של 19 הקהילות האוטונומיות של ספרד, כשלכל קהילה אוטונומית מוקצה סנאטור אחד בתוספת של עוד סנאטור על כל מיליון תושבים.
זמן הכהונה המקסימלי של שני הבתים הוא ארבע שנים, ולמרות שהחוקה לא מחייבת זאת, עד כה הבחירות לשני הבתים נערכו תמיד בו זמנית. ראש הממשלה יכול להביא לפיזור הקורטס חנרלס, או כל אחד מבתיו, על ידי בקשה מהמלך.
לקריאה נוספת

הקורטס של קסטיליה ולאון 1188-1350
הערות שוליים

↑  Payne, Stanley G. (1973). "A History of Spain and Portugal (Print Edition)". University of Wisconsin Press. Library of Iberian resources online. 2, Ch. 25: 632. נבדק ב-30 במאי 2007. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297327005171  BnF: cb12065110g (data)  LCCN: n83023759  SUDOC: 032574452  VIAF: 163102379   WorldCat (עם VIAF): 163102379 
כינוס הקורטס של קטלוניה, 1495
הקורטס של קדיס
הדף הפותח של חוקת ספרד מ-1978
קינדר-טרנספורט

פליטים ילדים יהודים מגיעים לנמל טילברי שליד לונדון בספינה "ורשה", פברואר 1939
האנדרטה "ערוץ מעבר לחיים" (2011), המוצבת בהוק ואן הולנד ליד העיר רוטרדם, עיר נמל בה ירדו הילדים מהרכבת ועלו על אונייה לכיוון בריטניה במהלך קינדר-טרנספורט
קינדר-טרנספורט (מגרמנית: Kindertransport, "משלוח ילדים") הוא כינוי למשלוחי הצלה של 12,000 ילדים יהודים וילדים נוצרים לא-ארים משטחי גרמניה הנאצית והשטחים שנכבשו על ידה לבריטניה בין דצמבר 1938 לפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939, מתוכם 10,000 ילדים יהודים.
את ההחלטה על מבצע ההצלה קיבלה ממשלת בריטניה בעקבות אירועי ליל הבדולח.
רקע

לאחר ליל הבדולח החל לחץ על ממשלות במדינות רבות לקלוט פליטים יהודים שהיו בסכנה בגרמניה, באוסטריה ובצ'כוסלובקיה. במיוחד היה הלחץ גדול על בריטניה, אשר בידה הייתה השליטה בהגירה לארץ ישראל, שעל פי הצהרת בלפור יועדה כבית לאומי לעם היהודי. הסוכנות היהודית העלתה דרישה לקליטת 10,000 ילדים יהודים מגרמניה בארץ ישראל, הצעה שנדחתה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בגלל הרצון שלא לפגוע בקשרים עם הערבים. עם זאת, בלחץ הציבור הבריטי, שהיה מזועזע מאירועי ליל הבדולח, הממשלה הבריטית הסכימה לקלוט בשטחי בריטניה עצמה אלפי ילדים יהודים מאזורי השליטה הנאצית. משפחות בריטיות רבות הביעו נכונות לארח ילדים אלה בבתיהם, בהם הוריה של מרגרט תאצ'ר, לימים ראש-ממשלת בריטניה.
פרנק מייסלר - ארבע אנדרטות לזכר מבצע ההצלה ה"קינדר-טרנספורט"

כילד שניצל במסגרת מבצע ההצלה קינדר-טרנספורט, נבחר האמן פרנק מייסלר לעצב ולתכנן את האנדרטאות לזכר מבצע ההצלה הנועז.
ארבע אנדרטאות עשויות ברונזה, דומות אחת לשנייה בעיצובן, של חבורה של חמישה ילדים צעירים בגודל טבעי, הוצבו בתחנות מסע מרכזיות:
בריטניה: (2006), "kindertransport-the arrival, ילדי הקינדר טרנספורט ההגעה." מחוץ לתחנת הרכבת ברחוב ליברפול בלונדון. התחנה אליה הגיעו כ-12,000 ילדים יהודים (כ-10,000) וילדים נוצריים לא-ארים (2,000), שם קיבלו מהשלטון הבריטי מעמד של פליטים וכך ניצלו מציפורני הנאצים.
גרמניה: (2008), "trains to life-trains to death, רכבת לחיים רכבת למוות." מחוץ לתחנת הרכבת פרידריכשטראסה, בברלין. תחנת המוצא של הילדים לעבר החופש, אל מדינות המשוחררות מהשלטון נאצי.
פולין: (2009), "the departure, הגירוש." דנציג, עיר הולדתו של מייסלר, בתחנת הרכבת בה ראה את הוריו בפעם האחרונה.
הולנד: (2011), "channel crossing to life, ערוץ מעבר לחיים." בהק-ואן-הולנד שליד העיר רוטרדם, נמל ימי. תחנה בה הילדים היו יורדים מהרכבת ועולים על אונייה לכיוון בריטניה.
האנדרטה מנציחה את האירועים והסיפורים הרבים של חיים של ילדים רכים שהשתנו מקצה לקצה בין דצמבר 1938 עד ספטמבר 1939. המבצע כלל בתוכו גופים רבים שהביאו להצלחתו והאנדרטה מוקירה להם תודה: אלו שסכנו את חייהם כדי להציל את הילדים, אזרחים שבחרו לאמץ ילד פליט, תרמו כספים, האנדרטה מנציחה את גבורתם של הילדים שלקחו חלק במסע הכה מורכב ומכאיב הזה, ועם זאת לציין ולזכור שאף על פי שהילדים אכן ניצלו רובם לא זכו להתאחד עם הוריהם ומשפחותיהם ולרוב נשארו יתומים בתום המלחמה.
האנדרטה עוסקת בראש ובראשונה בנושא של "ילדים בשואה". היא מזכירה לצופים שאלו רק מקצת הילדים שזכו לקבל הזדמנות לחיים, בעוד שכ-1.5 מיליון ילדים נרצחו באכזריות (מתוכם כ-1.2 מיליון ילדים יהודים והשאר צוענים ונכים).
מפגש הניצולים

ברטה לברטון, שניצלה בקינדר-טרנספורט והתגוררה באנגליה, יזמה בשנת 1989 (לאחר 50 שנה) מפגש ראשון של "בוגרי" הקינדר-טרנספורט. המפגש התקיים בלונדון ביוני 1989, ובו נכחו כ-1200 מהילדים הניצולים ומשפחותיהם, שהגיעו ממקומות שונים בעולם. חלקם הגיעו מהחוף המזרחי של ארצות הברית, וכתוצאה הקימו שם את ארגון הקינדר-טרנספורט (1991). ארגון זה נועד לשמר את הקשר בין הניצולים ומשפחותיהם, להביע הכרת תודה למצילים, ולתמוך בצדקה לילדים נזקקים. הארגון יזם את ההכרה ביום 2 בדצמבר 2013 - 75 שנה מיום ההגעה של ראשוני הילדים לאנגליה - כיום הקינדר-טרנספורט העולמי.
בבריטניה קיים ארגון הפליטים היהודים (Association of Jewish Refugees) ובו קבוצה העוסקת בנושא הקינדר-טרנספורט.
ברטה עלתה לארץ ב-2008 וגרה על יד בתה ביישוב קדומים, שם נפטרה ב-1 בדצמבר 2020.
תיעוד בקולנוע

הסרט "קינדר-טרנספורט" בבימויו של מרק ג'ונתן הריס, זכה בשנת 2001 בפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.
Sabine Brüning, Peter Merseburger: Als sie nicht mehr deutsch sein durften. Über die Kindertransporte nach England. סרט תעודה. Sender Freies Berlin 1989.
Mark Jonathan Harris: Kindertransport. "Into The Arms Of Strangers: Stories Of The Kindertransport". 2000. תעודה, זוכה פרס האוסקר לשנת 2001.
Melissa Hacker: My Knees Were Jumping. דוקודרמה, 2000.
Stranger in A Strange Land - filmed by British Television in Israel, England and Germany, on the life of Karen Gershon
האיש הנעלם – הסיפור של וילפריד ישראל, סרט דוקומנטרי, 2017, סרטו של יונתן ניר בהפקת נעם שלו מהיילייט פילם. הסרט מתאר בין היתר את הרקע ליוזמת הקינדר-טרנספורט, ואת חלקו המשמעותי של וילפריד ישראל בהנעת התהליך ובקיומו. בסרט כלולים בין היתר ראיונות עם שבעה גברים ונשים ניצולי הקינדר-טרנספורט המספרים את תחושותיהם בימים שקדמו לנסיעה וביום שנפרדו מהוריהם ועלו על הרכבות שהביאו אותם בהמשך לאנגליה.
לקריאה נוספת

סוזי אדלר, האוהבת והאהובה: יומנה של סוזי אדלר, ילדת ה"קינדר-טרנספורט", בעריכת יהודית תידור באומל. הוצאת יד ושם, ירושלים, 2004. תרגמה מגרמנית: נלי ארדשטיין
ג'ייק ווליס סימונס, נערה מברלין, הוצאת ידיעות ספרים, 2012. סיפור שמתרחש על רקע עלית הנאצים לשלטון, ליל הבדולח ומשלוחי הילדים היהודים מגרמניה לאנגליה.
נעמי שמואל, רסיסים, הוצאת יד ושם, ירושלים, 2008. מספר על קורות אמה של המחברת, הסופרת והמשוררת קרן גרשון, שהגיעה לאנגליה ב-1938 בקינדר-טרנספורט. תורגם גם לאנגלית.
Mark Jonathan Harris, Deborrah Oppenheimer: Kindertransport in eine fremde Welt. Goldmann Verlag. ISBN 3442151384
Barry Turner: Kindertransport. ISBN 388350033X
Rebecca Göpfert: Der Jüdische Kindertransport von Deutschland nach England 1938/39. Geschichte und Erinnerung. ISBN 3593362015
Anja Salewsky: Der olle Hitler soll sterben! Erinnerungen an den jüdischen Kindertransport nach England. Claasen Verlag 2001. ISBN 3546002717
Christiane Berth: Die Kindertransporte nach Großbritannien 1938/39. Exilerfahrungen im Spiegel lebensgeschichtlicher Interviews. (Hamburger Zeitspuren 3). Dölling und Galitz Verlag 2005. ISBN 3937904069
Gershon, Karen 1966. We Came As Children. Gollancz. England.
Gershon, Karen 1990. Collected Poems, Macmillan, Papermac, England.
Lori Segal, ‏Other People's Houses, 1966
הערות שוליים

↑  Naomi Shepherd: ‘A Refuge from Darkness’ Pantheon books, N.Y, l984. Published as ‘Wilfrid Israel, German Jewry’s Secret Ambassador’ by Weidenfeld and Nicolson, London, in 1984; in German translation by Siedler Verlag, Berlin; and in Hebrew as "שגריר ללא ארץ", the Bialik Institute in l989. This biography won the Wingate Prize for the best book on Jewish subjects for l984.
↑  Oldfield, Sybil, It Is Usually She": The Role of British Women in the Rescue and Care of the Kindertransport Kinder.", hofar: An Interdisciplinary Journal of Jewish Studies 23, 2004, עמ' 57-80
↑  . בשמו האנגלי נקרא הסרט The Essential Link - The Story of Wilfrid Israel.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292842405171  GND: 7559346-4  LCCN: sh00008556  VIAF: 153433609   WorldCat (עם VIAF): 153433609 
אנדרטה "קינדר-טרנספורט ההגעה" (2006) לזכר הקינדר-טרנספורט מעשה ידיו של הפסל והאדריכל הגרמני-בריטי-ישראלי פרנק מייסלר (Meisler), מחוץ תחנת הרכבת ברחוב ליברפול בלונדון
אנדרטה "רכבת לחיים - רכבת למוות" (2008) לזכר הקינדר-טרנספורט מעשה ידיו של פרנק מייסלר (Meisler) מחוץ תחנת הרכבת פרידריכשטראסה בברלין
אנדרטה (2009), "the departure,
הגירוש." בגדנסק (לשעבר דנציג), עיר הולדתו של מייסלר, בתחנת הרכבת בה ראה את הוריו בפעם האחרונה.
לוחית זיכרון באנדרטת קינדר-טרנספורט בגדנסק
לוחית זיכרון באנגלית באנדרטת קינדר-טרנספורט בגדנסק
קרני פרה

קַרְנֵי פָרָ֟ה (לעיתים: פזר גדול, לעיתים נדירות: אופן ועגלה) הן מן הנדירים שבטעמי המקרא, המטעימות רק מילה אחת בתורה, בפרשת מסעי, ולפי המסורה רק 16 מילים בכל התנ"ך (מהן רק פעם אחת נוספת נקרא הטעם בציבור, במגילת אסתר). בחלק גדול מהפעמים, מופיע הטעם בתוך פסוקים גדולים במיוחד. הטעם מופיע מעל המילה בפסוק, והוא יכול להופיע בכל מקום במילה; באות שבה הוא מופיע, בה מתבצע הטעמת הנגינה. הטעם מלווה בכל המקרים ב"משרת", הטעם ירח בן יומו שמופיע במילה שלפניו בפסוק.
השם ומקורו וצורת הסימן

השם "קרני פרה" מופיע כבר בתיקוני הזוהר, וכן בשלהי תקופת הגאונים ובתחילת תקופת הראשונים (אצל רובם הוזכר בשם "פזר גדול").
השם "קרני פרה" הוא על שם צורת סימון הטעם, הנראה כשתי קרניים של פרה (כמו תלישא גדולה ותלישא קטנה). בכתבי יד או גם בדפוסים שונים ישנים מצוי שהסימן מופיע בצורת אות V קטנה מעל האות המוטעמת, ולעיתים הוא מעוגל בקצוות שלו כלפי מטה, באופן הדומה מעט לאות m (בכתב קטן).
במסורת יהדות תימן, תנועת היד המייצגת טעם זה היא הנפת שתי אצבעות כלפי מעלה.
תפקיד ומיקום במדרג הטעמים

במדרג הטעמים, נחלקים הטעמים לשניים: "מחברים" (או "משרתים") ו"מפסיקים". קרני פרה הוא אחד מן הטעמים המפסיקים.
לעומת הטעמים המשרתים, שכולם מחברים באופן שווה (וההבדל ביניהם הוא רק בניגון), הטעמים המפסיקים אינם מפסיקים באופן שווה; יש מהטעמים המפסיקים שמפסיקים משפט שלם ("מאמר"), ויש שמפסיקים את חלקיו או את חלקי חלקיו והלאה. מקובל (החל מראשית המאה ה-19) לחלק את הטעמים המפסיקים לארבע חלוקות: קיסרים, מלכים, משנים ושלישים.
"קרני פרה" שייכים לחלוקה האחרונה, אלו שמקובל לכנותם "שלישים", והם מסמנים עצירה קצרה במיוחד. חלוקת השלישים מחולקת אף היא לארבע דרגות, ו"קרני פרה" - יחד עם "פזר" - הם בדרגה הראשונה.
נגינת קרני פרה

המסורת לנגינת טעם זה אינה ברורה: בספר מגן אבות לרשב"ץ נאמר: ”ויש נגינה מורה על ההרעשה והוא השלשלת כמי שהוא מתרעש בעצמו על דבר, ויש תנועה אחרת כזו והיא בצורת קרני פרה והיא נגיעה דומה לפזר גדול כאדם המנגח ותסמך לה לעולם כמין חצי עגולה קורין לה ירח בן יומו... ואין אנחנו מבדילים... בין פזר גדול וקרני פרה.”
אך ישנם מקורות למסורת בדבר ניגון טעם זה, ולפי מקורות אלו הוא קרוב בנגינתו לטעמים פזר, תלישא קטנה ותלישא גדולה (צורת הטעם אף מורכבת מצורת שני אלו האחרונים יחד):
רבי אליהו בחור כתב כי נגינת הטעם הוא כמו תלישא גדולה, תלישא קטנה ופזר (ושלכן נקרא "פזר גדול"), אך לא פירט את הסדר ביניהם.
לפי מקור קדום אחד ניגון הטעם מכיל שלושה טעמים אחרים בזה אחר זה: תלישא גדולה, פזר ותלישא קטנה. סדר התלישות הזה, נתמך בצורת הטעם [   ֟   ], שבו מסודרת התלישא הגדולה לפני התלישא הקטנה (אך ראו להלן).
בדומה לכך, אך בשינוי קל בסדר, נקט בספר "מסורת הקריאה", לפיו שלושת הטעמים הם בסדר זה: פזר, תלישא גדולה ותלישא קטנה.
לפי מקור אחר: "נגינתו קרובה לנגינת הפזר, רק בחוזק גדול מהפזר כאלו הקול יראה שתים עם סבוב בסופם".
יש מביאים בשם רבי לוי יצחק מברדיצ'ב בשם תיקוני הזוהר, כי טעם זה מורכב מהטעמים תלישא קטנה ותלישא גדולה. לפי דעה זו, סדר נגינת הטעמים שונה לכאורה מאופן צורת הטעם.
לפי "ספר הדקדוק קטן" (וילנה תקצ"ג), הטעם אמנם מורכב מפזר בין שתי תלישות, אך סדר התלישות עצמן הוא כפי שמובא מרבי לוי יצחק מברדיטשוב, ולשיטתו כך הוא הטעם: תלישא קטנה, פזר ותלישא גדולה. על שינוי סדר נגינת הטעמים מהאופן בו מופיעים ה"תלישאות" בצורת הטעם הוא מבאר "אף שהתלישא גדולה עומד ראשונה, הוא כי כן דרך תלישא גדולה לעמוד בימין והתלישא קטנה בשמאל".
לפי מקור מאוחר, אך נפוץ: "ניגון קרני פרה, כעין פזר ותלישא [גדולה]".
משמעות הטעם > בתורת הקבלה

בקבלה נמצאים רמזים רבים על קרני פרה, מהם כבר בתיקוני הזוהר. בתיקוני הזוהר נאמר כי "קרני פרה" מכוונות לספירות נצח והוד ובאמצעותן ייערך קרב שבו יימחה עמלק, וכן שהן מרמזות לתלמידי חכמים המתווכחים ו"מתנגחים כשוורים" זה עם זה בלימוד התורה,
וכן שהם מרמזים למשיח בן דוד ולמשיח בן יוסף, שעליהם נאמר "אצמיח קרן לדוד" ו"מצמיח קרן ישועה". ספירות אלו מתוארות כקרניים, ימנית ושמאלית בהתאמה, לספירת המלכות כשהיא מקבלת מהגבורה. הן מתוארות גם כקרנים לספירת בינה כאשר היא משפעת בגבורה. כך או כך מהוות הקרניים סמל לחוזק ומבטאות את ספירת הגבורה. ב"אגרת הטעמים" לרבי חיים ויטאל נאמר כי "קרני פרה מרמז על השכינה ועל השפע שיושפע ממנה".
משמעות הטעם > בתורת החסידות

גם בספרות החסידית עסקו ברמזי טעם זה: בקונטרס "אמרי צדיקים" של רבי צבי חסיד מימפולה, הביא הסבר קבלי-חסידי מפי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב המבוסס על כך שהטעם מורכב מתלישא קטנה ואחריה תלישא גדולה.
הרב משה וולפסון כתב ש"קרני פרה" מרמז על פירוד וגלות ועל חודש אב.
משמעות הטעם > בספרות הדרוש

במאמר על טעמי הקריאה בקונטרס הדרוש "ברכת אברהם וקריאותיו" (פראג שנ"א), מעמיד את "קרני פרה" כנגד ספר איוב שבו נאמר "ועוללתי בעפר קרני", פסוק העוסק בשפל מצבו של איוב אך רומז לגאולה, ודומה בכך לפרה אדומה שלגביה נאמר "מטמאת טהורים ומטהרת טמאים". ובשם רבי שמשון מאוסטרופולי דרשו: ”קרני פרה, כל קרן ישראל וגדולתם פרה ורבה... לצמיחת קרן משיחנו וקרנו תרום במהרה בימינו”.
יש מי שציין, על פי הקשר כל הפעמים בהם מופיע "קרני פרה" בתנ"ך, כי הוא מעין "צלצול מהדהד" שבא להורות על משמעות ייחודית לאדם או לנושא שבמילה שבה מופיע טעם זה, והוא מציין את פירוט המשמעויות:
כשהוא המרכזי ובעל ההשפעה מתוך השאר המוזכרים אתו בפסוק או באותה הפרשה.
כאשר מתגלית בייחוד מהותו של אותו אדם המוזכר.
כאשר בא הפסוק להדגיש מוסר השכל על גמול טוב או רע שהתקיים במושא הפסוק, וכן לציון נבואה שהתגשמה.
במילה שנלמד ממנה כלל חשוב המשליך על מקומות אחרים, ואף הלכתיים.
במחשבים

ייצוג הטעם בתקן Unicode הוא U+059F.
כדי להפיק את הטעם "קרני פרה" ב־Windows במצב כתיבה עברי, יש להחזיק את מקש ה־Alt לחוץ, להקיש במקלדת הנומרית את ארבעת המספרים הבאים: 1, 4, 3, 9, ואז לשחרר את מקש ה־Alt.
מערכת Windows בגרסת 2000 ומעלה תומכת בטעמי המקרא, אך נדרש גופן מיוחד לשם התצוגה המדויקת שלהם, כמו למשל גופן Ezra SIL המופץ כתוכנה חופשית.
רודולף וייגל

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1883 פז'רוב, צ'כיה 
 פטירה:  11 באוגוסט 1957 (בגיל 73) זאקופנה, רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, אפידמיולוגיה
 מקום מגורים:  פולין
 מקום קבורה:  בית הקברות ראקוביצקי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לבוב  אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן  האוניברסיטה היגלונית  Danylo Halytsky Lviv National Medical University 
 מוסדות:  האוניברסיטה היגלונית  אוניברסיטת לבוב  אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (8 בנובמבר 1930)  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה (1957)  אביר הצלב הגדול של מסדר הקדוש גרגוריוס (1938)  מסדר לאופולד (1937)  חסיד אומות העולם (29 בינואר 2003) 
 בן או בת זוג:  Zofia Weigl 
 תרומות עיקריות
 חקר חיידקים, פיתוח חיסונים
 
רודולף סטפן יאן וייגל (בפולנית: Rudolf Stefan Jan Weigl‏; 2 בספטמבר 1883 – 11 באוגוסט 1957, זאקופנה, פולין) היה ביולוג פולני והממציא הראשון של חיסון יעיל כנגד טיפוס הבהרות. ייסד את מכון וייגל בלבוב (כיום באוקראינה) בו ערך ניסויים בחיסונים.
בתקופת השואה, הסתיר יהודים במכון שלו וסיכן את חייו בעשותו כן. החיסונים שייצר הוברחו לגטו לבוב ולגטו ורשה, סייעו להצלת חייהם של יהודים רבים, והוא הוכר כחסיד אומות העולם.