ידיעות עיריית תל אביב
החזרה לפעילות של העיתון

בשנת 1932, ולאחר הפסקת פעילותו של העיתון לארבע שנים בעקבות מחלתו של טשרנוביץ, החליטה הנהלת העירייה לחדש את פעילותו של העיתון והחלה לחפש מועמדים לתפקיד העורך.
ביוני 1932 מונתה ועדה ל"איוש עורך לידיעות העירייה" והיא החלה לראיין מועמדים שונים אשר פנו אליה בבקשה להתמנות לתפקיד. באותה התקופה המליץ הסופר חיים נחמן ביאליק לדיזנגוף למנות את הסופר א"ז בן ישי לתפקיד העורך. דיזנגוף נפגש עם בן ישי והמליץ לו להגיש את מועמדותו לתפקיד. ב-25 באוגוסט הגיש בן ישי את מועמדותו לתפקיד באופן רשמי להנהלת העירייה ובחודש ספטמבר אישרה הוועדה את מינויו של בן ישי לתפקיד העורך, בעיקר לאור המלצתו החמה של דיזנגוף .
באוקטובר 1932, יצאה לאור המהדורה הראשונה בעריכתו של בן ישי.
העיתון שינה את אופיו והחל לפרסם מאמרים קצרים בעניינים מנהליים שעמדו על הפרק, הרצאות כלליות במועצה העירונית, תמצית מקוצרת של ישיבות המועצה והחלטותיה, סקירה קצרה על עבודת הוועדות ועל עבודתן של מחלקות העירייה, פרסומים ממוסדות הנתמכים על ידי העירייה כמו מוזיאונים, ספריות וכו', עדכונים לגבי מצב התעשייה והמסחר בתל אביב, עדכונים על המתרחש במועצות ועיריות אחרות, חידושים ותיקונים בעיריות מתוקנות ברחבי העולם, פרסום סטטיסטיקות בדומה למפקד האוכלוסין המתקיים בימנו, תמצית מאמרים שהתפרסמו בעיתונות אחרת בישראל ומחוצה לה בדבר העיתון או העיר תל אביב, פרסום חוקי עזר חדשים ופרסום קטעי עבר של העיר תל אביב. העיתון יצא לאור אחת לשבועיים או אחת לחודש כגיליון כפול, ומספורן של המהדורות אופס בכל תשרי - במהדורת ראש השנה.
הגרסה החדשה של העיתון קיבלה מעמד חשוב אצל ראשי העיר, בראש ובראשונה אצל דיזנגוף, והם ביקשו לראות בעיתון לא רק כלי ביטוי של תושבי תל אביב, אלא אף כלי ביטוי של כלל היישוב היהודי בארץ ישראל תחת שלטון המנדט.
דיזנגוף התגייס לא אחת לקדם את העיתון, ואף פנה במכתבים לראשי עיריות ברחבי הארץ, מפעלים וארגונים בבקשה להעביר לעיתון ידיעות עדכניות, לחתום על מנוי לעיתון ולפרסם בו מודעות, ולקהילות היהודיות בתפוצות בקריאה להימנות עם מנויי העיתון בעלות של דולר אמריקאי אחד לשנה .
במהדורה הראשונה שהופקה באוקטובר 1932 פרסם דיזנגוף את ברכתו לרגל הוצאת המהדורה. הייתה זאת הפעם הראשונה בה פרסם דיזנגוף בעצמו מאמר בעיתון והוא, בעידודו של בן ישי פתח את הדלת לאנשי ההנהגה הספרותית, התרבותית, הכלכלית והמדינית לכתוב בעיתון. גם ראש העיר ישראל רוקח התגייס למען הפצת העיתון ובשנת 1938 פנה לשורה של חברות גדולות בתל אביב בבקשה שיפרסמו בעיתון העירייה. לעיתים צורפו למהדורותיו הקבועות של העיתון חוברות זיכרון לתוספות מיוחדות לאירועים היסטוריים וחגיגיים, כך למשל בין היתר יצאה החוברת לרגל 25 שנותיה של תל אביב, חוברת דיזנגוף למלאת 75 שנה להולדתו וחוברת האבל לזכרו של דיזנגוף .
בין השנים 1940–1943 בעקבות מלחמת העולם השנייה, היה מחסור בנייר אשר גרם לעיכובים שונים בהפצת העיתון כך שבמהלך תקופה זאת העיתון לא הופץ באופן סדיר, וכשהופץ הוא הופץ במתכונת מצומצמת.
כך למשל בפתח הגיליון הראשון של העיתון בשנת 1940 אשר הופץ רק בנובמבר, הסביר ראש העיר רוקח במאמר שפרסם כי מאז חידש העיתון את פעילותו ב-1932 גדלה האוכלוסייה מ-52 אלף איש ל-170 אלף, השטח העירוני גדל באלפי דונמים. הוא כתב במאמרו כי העיתון תיעד את התפתחותה של תל אביב והפך למעין אנציקלופדיה שוטפת של העיר ולספר הימים של ההולך ונעשה. הוא ציין כי על דפי העיתון נצררו למשמרת ולזיכרון חיי תל אביב על אורחותיהם וצלליהם בתקופה המכריעה ביותר. לכותב קורות העיר העברית, לחוקריה וללומדיה לא תהיה האפשרות לוותר על מקור חשוב מעין זה ולכן בוצע השינוי בתבניתו, הדפסתו על נייר פשוט וצמצום בתמונות.