stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרוקט (משחק)
קרוקט תחרותי

אולימפיאדת פריז, בשנת 1900, כללה שלוש תחרויות קרוקט - זוגות, יחידים עם כדור אחד, ויחידים עם שני כדורים. פרט לשחקן בלגי שנפסל בשלב מקדמי, היו כל המשתתפים צרפתים. בתחרויות השתתפו שבעה גברים ושלוש נשים. על פי התיעוד שנותר מן התחרות עולה כי ייתכן שלזוג הצרפתי שזכה בתחרות הזוגות לא היו מתחרים. הייתה זו האולימפיאדה היחידה שכללה תחרות קרוקט. באולימפיאדת סנט לואיס שנערכה בשנת 1904 לא הייתה תחרות קרוקט, אלא תחרות בענף ספורט דומה שנקרא "רוק" (Roque). ה"רוק" שונה מקרוקט בכך שמשחקים אותו על מגרש קטן יותר, וחולי באמצעות פטישים קטנים יותר בעלי ראש מצופה אבן. ארצות הברית הייתה היחידה שהשתתפה בטורניר ה"רוק". התחרות היחידה הייתה תחרות יחידים, שמספר משתתפיה לא תועד. בהיעדר מתחרים, זכו האמריקנים בשלושת המקומות הראשונים. ביתר האולימפיאדות לא נכלל טורניר קרוקט.
בעולם קיימים מספר מועדונים המשחקים קרוקט תחרותי, והידוע מביניהם הוא "All England Lawn Tennis and Croquet Club" (מועדון מדשאת הטניס והקרוקט הכל אנגלי), המארח גם את אליפות וימבלדון בטניס.
ישנם מספר סוגי קרוקט בהם משחקים, כאשר ההבדלים ביניהם הם בשיטת הניקוד, סדר התורים, ומיקום החישוקים במגרש. "קרוקט ההתאחדות" ו"גולף קרוקט" הן צורות קרוקט בעלות כללים רשמיים שזכו להכרה בינלאומית. סוגים נוספים של קרוקט הם "מונדו קרוקט", "אקסטרים קרוקט" ו"קרוקט אופניים".
מעבר למשחקים ברמת המועדון ישנן אליפויות עולם וטורנירים בינלאומיים בהן משתתפות מדינות בעלות תרבות קרוקט כאנגליה, ארצות הברית, ניו זילנד ואוסטרליה. בין מדינות אלו נערך מדי שלוש או ארבע שנים טורניר "מגן הקרוקט הבינלאומי של מקרוברטסון". הממלכה המאוחדת היא הכוח המוביל בטורניר זה, וזכתה בו 13 פעמים מתוך 19 הפעמים בו התקיים.
אלוף העולם הנוכחי (2008) ב"קרוקט התאחדות" הוא כריס קלארק מהממלכה המאוחדת. אליפויות העולם מאורגנות על ידי WCF ‏ (World Croquet Federation - פדרציית הקרוקט העולמית), ומתקיימות אחת לשנתיים או שלוש. אליפות העולם הבאה תתקיים בשנת 2009 בפאלם ביץ' בפלורידה.
הקרוקט נחשב לספורט תחרותי מאוד. ייתכן שעובדה זו נובעת מכך שבניגוד לגולף, השחקנים מנסים לרוב להסיט את כדורי יריביהם לעמדות גרועות. עם זאת, משחק שלילי כשלעצמו אינו מהווה לרוב אסטרטגיה מנצחת ושחקן טוב יוכל להשתמש בכל ארבעת הכדורים על מנת לקדם את עמדתו, במקום להקשות על יריביו. הישג טוב בתחרויות בינלאומיות הוא צבירת 26 הנקודות האפשריות בשני תורים בלבד.
הקרוקט ייחודי בכך שבניגוד לסוגי ספורט רבים אחרים, גברים ונשים מתחרים זה בזה, ומדורגים יחדיו.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > גולף קרוקט

במשחק הגולף קרוקט כל שחקן מנסה בתורו להכות בכדור דרך אותו החישוק, והמנצח הוא זה שמצליח להכות בכדור ראשון דרך מרב החישוקים. המשחק הוא קל יותר ללמידה וקל יותר לשחק בו, אך אוהדי הקרוקט הרגיל טוענים שחסרון "חבטת הקרוקט" הופך אותו לפחות מתוחכם. בשל היותו קל ופשוט יותר ממשחק הקרוקט משחק "גולף קרוקט" זוכה לפופולריות ברחבי העולם, ובייחוד במצרים משם מגיע אלוף העולם הנוכחי, מוחמד נאסר.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > קרוקט "6 שערונים" אמריקני

גרסה פופולרית בארצות הברית ובקנדה היא קרוקט "6 שערונים" (six-wicket), המאורגן על ידי גוף בשם "התאחדות הקרוקט של ארצות הברית". המשחק דומה ל"קרוקט התאחדות" בשינויים אחדים, כאשר שני העיקריים שבהם הם כי יש לשחק בכדורים על פי סדר מסוים (כחול, אדום, שחור, צהוב), ושחוסר היכולת לשחק בכדור (לאחר חבטת "רוקט") אינו מסתיים עם סוף התור, אלא נמשך מתור לתור, עד לאחר שהכדור "משתחרר" לאחר שעבר דרך חישוק. שינויים אלו מביאים להעדפה של האסטרטגיה והתכנון על פני יכולת החבטה המדויקת, ומביאים להצלחת שחקנים זהירים והגנתיים על פני שחקנים תוקפנים בעלי יכולת חבטה. המשחק נחשב למאתגר יותר מבחינה אינטלקטואלית, ושחקניו מציינים כי בניגוד לקרוקט "התאחדות" במשחק זה האסטרטגיה תביס תמיד את היכולת הפיזית, מה שמאפשר גם לשחקנים בעלי יכולת פיזית נמוכה, אך כושר חשיבה ותכנון להצטיין בו. הבדל נוסף הוא כי ה"חישוקים" (hoops) בגרסה הבריטית נקראים "שערונים" (wickets). למשחק קיימות גרסאות שונות כגון "קנטאקי קרוקט" המשוחק על מגרש חמר.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > קרוקט החצר האחורית

בארצות הברית ובקנדה הפך הקרוקט למשחק פופולרי, וכלי המשחק נמכרים באופן תדיר בחנויות לכלי בית וחנויות ספורט. כלים אלו כוללים 6 פטישים, 6 כדורים, 9 "שערונים" ושתי יתדות, הניתנים להצבה בחצר הבית לשם משחק של קרוקט ביתי. המשחק הנפוץ ביותר הוא "קרוקט רצח" (cut-throat) בו אין השחקנים מתחרים על נקודות אלא על מהירות, מי הראשון שיצליח להעביר את כל כדוריו דרך השערונים.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > מונדו קרוקט

מונדו קרוקט הוא משחק הדומה לקרוקט רגיל, אך הוא משוחק במגרש גדול בהרבה בצורת הספרה 8, עם פטישים גדולים וכדורי באולינג. המשחק נוצר בשנת 1998 ומאז מתקיימת אליפות עולם מדי שנה בעיר פורטלנד במדינת אורגון, כאשר השחקנים לבושים כמו "הכובען המשוגע" מאליס בארץ הפלאות.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > אקסטרים קרוקט

קרוקט "אקסטרים" משוחק על פי כללי "קרוקט החצר האחורית", אך הוא אינו משוחק בחצר האחורית כי אם בשטח, ביערות, בגבעות, בחול ובבוץ.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > קרוקט אופניים

המשחק הגיע כנראה מאוסטרליה בתחילת המאה ה-20. המשחק קיבל צורה רשמית ב-1997 כאשר מייק פוג'מן מאנגליה וולפגנג ונדלינגר מאוסטריה המציאו מחדש את הספורט באוסטריה וקראו לו "Fahrradkrocket". בגרסה זו של המשחק השחקנים נוסעים באופניים, ואסור להם לגעת ברצפה באף חלק של גופם במהלך המשחק, וקיימת הגבלת זמן של 10 שניות לכל חבטה. מאפיינים אלו מביאים למשחק מהיר ותחרותי, המסתיים כאשר אחד השחקנים מצליח לפגוע ביתד שבסיום המסלול עם שני הכדורים שלו.
סוגים שונים של משחק הקרוקט > ואקו קרוקט

זו גרסה של "קרוקט החצר האחורית", המותאמת למשרדים ולמקומות סגורים. במקום שערונים ממתכת משתמשים בצינורות PVC.
הקרוקט באמנות ובספרות

משחק הקרוקט היווה השראה ליצירות רבות בתחום האמנות הפלסטית ובספרות. בין היתר היווה המשחק נושא לציוריהם של וינסלו הומר, אדואר מאנה, לואיז אבמה, פייר בונאר ונורמן רוקוול.
ספרו של הרברט ג'ורג' ולס "שחקן הקרוקט" השתמש במשחק כמטפורה לדרך בה האדם מתמודד עם שאלת קיומו.
התיאור הידוע והאהוב ביותר של הקרוקט בספרות העולם הוא תיאור משחק הקרוקט באליס בארץ הפלאות, יצירתו של לואיס קרול. השחקנים במשחק זה משתמשים בקיפודים ככדורים ובציפורי פלמינגו כפטישים. הקלפים משמשים כ"שערונים". המשחק מתואר כמשחק של החברה הגבוהה, ובו משתתפות הדוכסית והמלכה, הממשיכה להורות במהלך המשחק על עריפת ראשי המשתתפים במשחק.
בסרט מלכות הכיתה משנת 1989 בכיכובם של וינונה ריידר וכריסטיאן סלייטר, משחקות בנות הקליקה ״הת׳רז״ במשחק קרוקט לפי צבעים שתואמים את לבוש הדמויות (אדום, ירוק, צהוב וכחול). גיבורה ספרותית אהובה אחרת בספרות הילדים המשחקת בקרוקט היא בילבי בת גרב גיבורת ספרה של אסטריד לינדגרן.
צד אפל יותר למשחק הקרוקט חשף סטיבן קינג בספרו "הניצוץ", בו משתמש הגיבור שיצא מדעתו ג'ק טורנס בפטיש קרוקט על מנת לפגוע בקורבנותיו. עם זאת, בגרסה הקולנועית שבוימה על ידי סטנלי קובריק, הוחלף פטיש הקרוקט בגרזן.
אירוע דומה מתואר בשיר "The Music Box" מתוך האלבום "Nursery Cryme" של להקת ג'נסיס, המתאר ילדה שרצחה את חברה באמצעות פטיש קרוקט. ציור הילדה המניפה את פטיש הקרוקט מופיע על עטיפת האלבום.
ברומן המדע הבדיוני הקומי מלבד הכלב, מאת קוני ויליס, מתואר הקרוקט כמשחק ויקטוריאני טיפוסי. נד הנרי, שהוצנח ללא הכנה אל המאה ה-19, מצפה למשחק תרבותי ורגוע ומגלה כי נערה ויקטוריאנית מחונכת לכאורה אך תחרותית ומפונקת, משחקת קרוקט באלימות ותוך רמייה.
אדואר מאנה, "משחק הקרוקט", 1873
טורניר הקרוקט באולימפיאדת פריז, 1900
תחרות ה"רוק", אולימפיאדת סנט לואיס, 1904
משחק קרוקט ביתי בקוטב הדרומי, צולם באפריל 2005
משחק הקרוקט ב"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", צייר ג'ון טניאל
קרחון קרסנט (וושינגטון)

ערך זה עוסק בקרחון ברכס הרי אולימפיק, במדינת וושינגטון שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  וושינגטון 
 קואורדינטות:  46°10′01″N 121°29′13″W﻿ / ﻿46.1669°N 121.487°W﻿ / 46.1669; -121.487
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון קרסנט(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון קרסנט(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט קרחון קרסנט(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט קרחון קרסנט
 
קרחון קרסנט (באנגלית: Crescent Glacier) הוא קרחון הממוקם על המדרונות הדרום-מזרחיים של הר אדמס במדינת וושינגטון שבארצות הברית. ההר מצוי בשטח היער הלאומי גיפורד פינצ'וט .
קרחון קרסנט נמצא בסמוך ממערב לקרחון גוצ'ן (קרחון גוצ'ן נמצא בסמוך ממזרח לקרחון קרסנט).
קרחון קרסנט ממוקם בקרקס קרחוני קטן (שצורתו סהר) שפתחו פונה דרומה וראשו (הדופן למול הפתח) תלול.
גובה קרחון קרסנט נע בין 2,600 מטרים מעל פני הים, בשיא גובהו (בראשו של הקרחון)למרגלות המצוק התלול המתנשא מעל קרחון קרסנט, הקרחון יורד במורנה לגובה של 2,400 מטרים מעל פני הים. זרוע אחת של הקרחון משתרעת ומשתפלת דרומה לגובה של 2,300 מטרים מעל פני הים.
אורכו של הקרחון 400 מטרים (חצי קילומטר).
שטחו של הקרחון 0.44 קילומטרים רבועים.
היסטוריה > נסיגת הקרחון

בשל התחממות כדור הארץ הקרחון נסוג - ובין שנת 1904 לשנת 2006 קרחון קרסנט איבד 6 אחוזים משטחו.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון תיאורי. לקרחון צורת סהר. באנגלית "קרסנט" משמעו "סהר".
| קרחוני רכס קסקייד |
| --- | --- | --- |
| קרחוני הר אדמס (וושינגטון) | אדמס • גוצ'ן • קרסנט |  |
| קרחוני הר רנייר | אדמונדס • אינגרהאם • אינטר • אמון • פירמיד • פלט • פריינגפן |  |
| קרחונים על הרים אחרים ברכס | ליליאן • פיירצ'יילד • קארי • קוויטס • קמרון |  |
קנת' סטון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 ביוני 1914 ניו בדפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  18 בפברואר 1995 (בגיל 80) פרינסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kenneth Meyer Setton 
 ענף מדעי:  חקר ימי הביניים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת בוסטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת בוסטון  המכון למחקר מתקדם  אוניברסיטת מניטובה  אוניברסיטת פנסילבניה  Gennadius Library 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1949)  מדליית האסקינס (1980)  עמית אקדמיית ימי הביניים של אמריקה (1957) 
 
קנת' מייר סטון (באנגלית: Kenneth Meyer Setton,‏17 ביוני 1914 ניו בדפורד שבמסצ'וסטס - 18 בפברואר 1995 פרינסטון, שבניו ג'רזי) היה היסטוריון אמריקאי, שעסק בהיסטוריה של ימי הביניים, ובמיוחד במסעי הצלב, בתולדות האפיפיורים ובתחילת הרנסאנס.
ביוגרפיה

קנת' מייר סטון נולד בשנת 1914 בניו בדפורד במדינת מסוצ'סטס. ילדותו והתבגרותו היו קשים למדי. הוא נאלץ לפרנס את עצמו מגיל 13.
בשנת 1936 סיים את התואר הראשון כבוגר פי בטא קפא של אוניברסיטת בוסטון.
ב-1938 סיים את התואר השני בהיסטוריה ובשנת 1941 הציג באוניברסיטת קולומביה בניו יורק את עבודת הדוקטורט שלו "הגישה הנוצרית כלפי הקיסר במאה הרביעית" תחת הדרכתו של לין תורנדייק.
התחיל את הקריירה האקדמית שלו באוניברסיטת בוסטון ובאוניברסיטת מניטובה. אחר כך הוא לימד בשנים 1950–1965 באוניברסיטת פנסילבניה בה התקבל אחרי חוקר אחר של ימי הביניים, ג'ון ל. לה מונטה. בשנים 1965–1968 לימד באוניברסיטת ויסקונסין, בה כיהן כמנהל המכון למחקר בתחום מדעי הרוח. אחרי 1968 עבד במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג'רזי. כיהן במקביל לתקופה כמנהל ספריית גנאדיוס ביוון.
פרסים ואותות כבוד

מלגת גוגנהיים
הפרס ג'ון פרדריק לואיס של החברה הפילוסופית - קיבל שלוש פעמים:
1957 - עבור ספרו "על הרקע הביזנטי של הרנסאנס האיטלקי"
1984 - עבור "האפיפיורות והלבנט", כרכי ג' ו ד'
1990 - עבור ספרו "ונציה, אוסטריה והטורקים במאה ה-17
1980 - מדליית הסקינס של האקדמיה האמריקאית לחקר ימי הביניים - עבור שני הכרכים הראשונים של הספר "האפיפיורות והלבנט"
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת בוסטון ואוניברסיטת קיל בגרמניה.
מבחר ספריו

1941 - Christian Attitudes Toward the Emperor in the Fourth Century (גישות נוצריות כלפי הקיסר במאה הרביעית)
The Bulgars in the Balkans and the occupation of Corinth in the seventh century (הבולגרים בבלקן וכיבוש קורינתוס במאה השביעית)
1939 -1950  1571-1204 The Papacy and the Levant (האפיפיורות והלבנט) 4 כרכים
1990-1955 עם Harry W.Hazard, Robert Lee Wolff, Marchall W Baldwin, Norman Zacour, -History of the Crusades (תולדות מסעות הצלב) 5 כרכים
1991 - Venice, Austria and the Turks in the 17th Century
1992 - Western Hostility to Islam
Catalan Domination of Athens 1388-1311
Europe and the Levant in the Middle Ages and Renaissance (אירופה והלבנט בימי הביניים ובעידן הרנסאנס)
Athens in the Middle Ages
קמרון צולב

קמרון צולב בבזיליקה פלדיאנה בעיר ויצ'נצה, איטליה
קמרון צולב הוא סוג קירוי בצורה של שני קמרונות חבית החותכים אחד את השני בניצב. להבדיל מקמרון חבית שממוקם מעל שני קירות מקבילים, קמרון צולב נבנה מעל ארבעה עמודים במסביב לריבוע או מלבן ומאפשר מעבר בארבעה כיוונים.
פיתוח הקמרון הצולב החל באדריכלות הרומית ושימושו היה נפוץ בעיקר ברומנסק ובאדריכלות הגותית. החללים המרכזיים בכנסיות הגותיות מקורים על ידי קמרונות צולבים. בגותיקה המאוחרת נעשה שימוש בקמרונות צלעות שהם בעלי גאומטריה דומה אלא ששיטת הבנייה היא שונה. בקמרון צולב הלבנים מונחות מעל פיגומי עץ בצורת שני גלילים החותכים זה את זה ואז מתקבלים "קווי רכס" (במבט מתחת לקמרון) הנובעים מחיבור שני הגלילים. בקמרון הצלעות בונים קודם כל את הקשתות המהוות את אותם קווי רכס, ואחר כך ממלאים בלבנים נוספות ביניהן.
ראו גם

קשת
קמרון חבית
קמרון צלעות
קמרון סקספרטייט
קבוצת אלעזרא

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 שליטה בחברה:  אלי אלעזרא
 הכנסות:  7.85 מיליארד ש"ח (2021)
 רווח תפעולי:  368 מיליון ש"ח (2021)
 רווח:  189 מיליון ש"ח (2021)
 הון עצמי:  758 מיליון ש"ח (2021)
 סך המאזן:  34.4 מיליארד ש"ח (2021)
 מנכ"ל:  אור אלעזרא
  
 אתר רשמי
 
אלעזרא החזקות בע"מ, או קבוצת אלעזרא, היא חברת החזקות והשקעות ישראלית פרטית שבשליטת איש העסקים אלי אלעזרא. בעברה הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
מנכ"ל החברה הוא אור אלעזרא, בנו של אלי אלעזרא. מלבדו, מועסקים בחברה עוד כ-12 בני משפחה בתפקידים ניהוליים בכירים. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים באשקלון.
היסטוריה

קבוצת אלעזרא נוסדה בשנת 1995 על ידי איש העסקים אלי אלעזרא.
בשנת 2001 זכתה במכרז של רשות החברות הממשלתיות ורכשה, תמורת כ-80 מיליון שקל, את חברת אפרידר, חברה ממשלתית, שנוסדה ב–1950 לפיתוח העיר אשקלון. בתחילה היה איש העסקים מוטי זיסר שותף לעסקה זו, אך הוא נסוג ממנה ואלעזרא לווה את יתרת התשלום מבנק לאומי.
ב-2002 רכשה קבוצת אלעזרא את מלוא מניות חברת "אלבר" מידי חברת "דיסקונט השקעות" ומנהליה הבכירים של אלבר, תמורת 268.5 מיליון שקל.
בינואר 2006 הוקמה חברת "אלעזרא החזקות" כאשר מלוא מניותיה מוחזקות על ידי חברת האם "אלעזרא יוזמה והשקעות". באוקטובר של אותה שנה רכשה כ-82% ממניות חברת "הכשרת היישוב ביטוח", שבשליטת משפחת נמרודי, תמורת כ-90 מיליון שקל. לביצוע עסקה זו בנק מזרחי טפחות העניק לאלעזרא מימון של 60 מיליון שקל, ויתרת הסכום מומנה ממקורות פרטיים.
במאי 2007 גייס אלעזרא בבורסה כ-300 מיליון שקל באיגרות חוב עבור חברת ההחזקות שלו, "אלעזרא החזקות". בעקבות המשבר הכלכלי העולמי של 2008, עלה חשש שאלעזרא לא יעמוד בהחזרי החוב, אך הוא הצליח למחזר את חובותיו ולעמוד בתשלומי האג"ח.
ב-2011 מחק אלעזרא את מניות החברה מהמסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לאחר שרכש את מניות הציבור ב-30 מיליון שקל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קבוצת אלעזרא: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אלעזר לוין, ‏מוטי זיסר ואלי אלעזרא רוכשים את חברת הבנייה אפרידר ב-80.2 מיליון שקל, באתר גלובס, 14 בפברואר 2001
↑  שלומית לן, אבי שאולי, ‏זיסר: "כואב לי שמספידים אותי אבל זה סגולה לחיים ארוכים", באתר גלובס, 11 בספטמבר 2011
↑  יורם גביזון, אלי אלעזרא נאלץ להגדיל ל-50% את היקף ההון העצמי שיממן את רכישת אלבר, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2002
↑  הארץ, הושלמה מכירת הכשרה אחזקות ביטוח לאלי אלעזרא תמורת 90 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 27 באוקטובר 2006
↑  אתי אפללו, לאלי אלעזרא יש 65 מיליון שקל להחזיר עד סוף 2008 - השאלה היא מאיפה, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2008
↑  רון שטיין, ‏האם אלי אלעזרא זקוק לעזרה?, באתר גלובס, 18 בנובמבר 2008
↑   אורן פרוינד, אלעזרא לבעלי האג"ח: "ותרו על שעבוד מניות אלבר ואערוב אישית לחוב", באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2013
↑  ערן אזרן, אלי אלעזרא מוחק את הכשרה ביטוח: ירכוש מניות הציבור ב-30 מיליון ש', באתר הארץ, 1 במרץ 2011
קרחון קרסנט (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בקרחון באנטארקטקיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 רכס הרים:  גבעות קוקרי 
 קואורדינטות:  77°40′00″S 163°13′01″E﻿ / ﻿77.6667°S 163.217°E﻿ / -77.6667; 163.217
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קרסנט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קרסנט
 
קרחון קרסנט (באנגלית: Crescent Glacier; מילולית: קרחון הסהר) הוא קרחון קטן באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם בסמוך ממזרח לקרחון האוורד, שבגבעות קוקרי.
הקרחון זורם לכיוון צפון, אל עמק טיילור.
היסטוריה > מיפוי הקרחון

הקרחון נחקר בדצמבר 1957, על ידי הגאולוג האמריקאית טרוי ל. פיווי (Troy L. Pewe).
קצין טקטיקות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  STO, Air Commando
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   חיל האוויר של ארצות הברית
 סוג:  כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  כנף המבצעים המיוחדים ה-24
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית  פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
קצין טקטיקות מיוחדות (באנגלית: Special Tactics Officer; בראשי תיבות: STO) בחיל האוויר של ארצות הברית הוא מפקד צוות בכוחות הטקטיים המיוחדים, המהווים את הזרוע הקרקעית של חיל האוויר במבצעים מיוחדים.
קציני הטקטיקות המיוחדות מאורגנים במסגרת כנף המבצעים המיוחדים ה-24 וכפופים לפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר ופיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC).
תפקיד

קצין טקטיקות מיוחדות STO אחראי על האימונים וההערכות של לוחמי הטייסות הטקטיות המיוחדות, ובלחימה הוא פורס כמפקד צוות או כמפקד משימה. תפקידו לנהל את השתלבות הממד האווירי במבצע היבשתי. המשימות כוללות הפעלת מנחתים מאולתרים ושדות תעופה קדמיים, חיפוש והצלה קרבי, איתור נעדרים ומנותקים, ביצוע ניתוחי שדה, תצפיות ואיסוף מודיעין, וסיוע אש כולל הכוונת תקיפות אוויריות, אמנעה, סימון מטרות לנשק מונחה וסיוע אווירי קרוב
מסלול הכשרה

ההכשרה ממיינת וכוללת סבולת ומאמצים גופניים, מסעות והישרדות, וכישורי קרב ונשק. שיעור הנפל הוא בין הגבוהים ביותר ב-SOF ועומד סביב 90–95%.
מבדקי הערכה ומיון: 2 שבועות בבסיס חיל האוויר לקלנד (Lackland AFB) טקסס. המבדקים מתמקדים בפיזיולוגיה של הספורט, תזונה, תרגילים בסיסיים, היסטוריה ויסודות בקרת קרב. המועמדים עוברים מבחנים וראיונות אישיים ופסיכולוגיים. רק מועמדים העומדים בדרישות ימשיכו במסלול.
קורס מפעילי בקרת קרב: 15.5 שבועות בבסיס חיל האוויר קייסלר, מיסיסיפי. בקורס לומדים זיהוי וביצועי מטוסים, עזרי ניווט אווירי, מזג אוויר, פיקוח טיסה, שרותי תעופה, נוהלי תקשורת, בקרת גישה רגילה, נוהלי מכ"ם וכללי תנועה אווירית.
קורס צניחה בסיסי: 3 שבועות בבית הספר לצניחה של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, ג'ורג'יה הכולל חמש צניחות.
קורס מילוט והישרדות: 3 שבועות בבית הספר ליסודות המילוט (U.S. Air Force Basic Survival School) בבסיס חיל האוויר פירצ'ילד (Fairchild AFB) מדינת וושינגטון. הקורס כולל לימוד טכניקות מילוט, הסתתרות, הישרדות, היחלצות והתמודדות בשבי.
קורס בקרי קרב: 13 שבועות בשדה פופ, צפון קרוליינה. האימונים כוללים אימונים גופניים, לוחמה זעירה, ניווט יבשתי, תקשורת, אזורי תקיפה, חבלה, סיוע אש ופעולות שטח כולל צניחה.
קורס אימון מתקדם: 12 שבועות בטייסת אימונים טקטיים מיוחדים (Special Tactics Training Squadron), בסיס חיל האוויר הורלבורט (Hurlburt Field), פלורידה. החניכים עוברים הכשרה מקיפה ומתקדמת בנושא כלי נשק, חבלה, תצפית וסיור. הקורס מחולק לארבעה שלבים: ים, יבשה, פריסה ופרופיל משימה מלא. הקורס בוחן את המגבלות האישיות של המתאמן באמצעות אימון נפשי ופיזי תובעני.
קורס צניחה חופשית: 5 שבועות בבית הספר לצניחה חופשית של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, ג'ורג'יה הכולל 30 צניחות.
קורס צלילה קרבית: 6 שבועות בבית הספר לצלילה קרבית של חיל האוויר (U.S. Air Force Combat Diver School) בפנמה סיטי, פלורידה. הקורס מחולק לשני שלבים: צלילת אוויר (SCUBA) וצלילה במערכת נשימה סגורה. החניכים לומדים צלילות בסיסיות ועקרונות והצלה בים במהלך החלק הראשון של האימונים. בשלב הבא החניכים לומדים את יסודות הצלילה הקרבית בדגש על ניידות חשאית מתחת למים בתנאי פעולה שונים. הקורס כולל צלילות עד עומק 40 מטר. עם סיום ההכשרה החניך מוסמך כצוללן לוחם.
ראו גם

טייסות טקטיות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי
הערות שוליים

↑  "COMBAT CONTROLLERS AND SPECIAL TACTICS OFFICERS". 9 בינואר 2009. נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Tactics Officer". 30 אפר' 2003. אורכב מ-המקור ב-2013-09-17. נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Tactics". אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2013. נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Air Force Special Tactics Officer: Overview". נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AFSOC Special Tactics". אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2013. נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hardest Air Force Jobs". אורכב מ-המקור ב-2013-11-04. נבדק ב-11 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michelle Tan (14 במאי 2010). "AETC aims to lower war-zone job washouts". Air Force Times. נבדק ב-11 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
קאו דאי

סמל הדת מדמה את העין שרואה הכל
הדת קאו דאי (בווייטנאמית: Đạo Cao Đài) היא מסגרת ארגונית שמחברת בין דתות מן המזרח ומן המערב. בעקבות מפגש בין הדתות המזרחיות והנצרות הוקמה בווייטנאם דת בשם קאו דאי. דת זו יצרה לעצמה מסגרת ארגונית שלפי טענתה, משתייכים אליה כ-1.5 מיליון מאמינים. עיקר אמונתם היא בעין הגדולה, שמסמלת את אלוהים, המשקיפה מכל עבר במקדש של דת הקאו דאי, והיא מחברת בין דתות מן המזרח ומן המערב. זו דת שמשלבת רעיונות מהטאואיזם, מהבודהיזם, מהקונפוציוניזם ומהקתוליות.
משמעות שמה של הדת

משמעות השם "הקאו דאי" היא ישות אלוהית ששמה היה קאו דאי (בעברית "כס עליון"). ישות זו התגלתה אל נגוֹ ואן צְ’יוּ, פקיד בשירות הקולוניאלי הצרפתי, במהלך טקס סיאנס שגרתי. ישות אלוהית זו טענה שהיא ההרמוניה שמאחדת בין שלוש הדתות נצרות, יהדות ואסלאם. סמל הדת נובע מצורת העין שהתגלתה אל נגוֹ ואן צְ’יוּ והיא העין השלישית או עין האלוהים.
היסטוריה של הדת > הקמת הדת

הדת החלה את דרכה בשנת 1919 כשנאספו כמה אנשים באי פוּ קווֹק בניהם נגוֹ ואן צְ'יוּ, פקיד בשירות הקולוניאלי הצרפתי וערכו טקס שכלל סיאנס. במהלך הסיאנס התגלתה ישות אלוהית שכינתה את עצמה "קאו -די". היא הציגה את עצמה כאלוהים, כישו וכמוחמד. באחד המפגשים הורתה הישות למאמיניה לסמל אותו בעין פקוחה, שרואה הכול. ב-1925 ציוותה אותה ישות לייסד דת חדשה אשר תישא את שמה.
היסטוריה של הדת > התפתחות הדת

קאו דאי התפשטה במהירות בדרום וייטנאם, וב-1926 היא הוכרה רשמית כדת חדשה. בשנת 1930 כבר מנתה למעלה מחצי מיליון מאמינים, ובשני העשורים הבאים הצליחה לתמרן בכישרון בפוליטיקה בדרום ווייטנאם והפכה למעין מדינה קטנה ואוטונומית עם צבא מקומי. מהתחלה צנועה זו צמחה כת דתית שעתידה הייתה להפוך לאחד הכוחות הפוליטיים והצבאיים המרכזיים בדרום וייטנאם של שנות ה-40 וה-50.
במשך השנים הכת גדלה במהירות והגיעה למיליון מאמינים. הדת הצליחה לשגשג ולאחר סיום המלחמה עם יפן, נוצר חלל פוליטי ומדיני, ומנהיגי הכת השכילו להצטרף לארגון "הוויטמין". אזור טאי נין הפך במהרה למרכז דתי, רוחני, פוליטי וכלכלי. ראשי הכנסייה גבו מיסים מהמאמינים ומתושבי האזור ודאגו לפתח מקורות תעסוקה, בעיקר חקלאות שיתופית לאיכרים הרבים שנסו לאזור לאחר המלחמה עקובת הדם, אך מעמד הכת נחלש עם עזיבת הצרפתים. ב-1956 השתלטו כוחות הממשלה החדשה על האזור וכבשו גם את המקדש. אלפי מאמינים נכלאו ומתו. בהמשך הוחרמו גם נכסי הדת. בשלהי שנות ה-80 הדת החדשה החלה לצמוח מחדש, וראשיה החלו לקיים את הטקסים המיסטיים, להכשיר כמרים חדשים ולפעול למען ההרמוניה ושלום במדינה ובכל העולם. עם השנים מספר המאמינים שהצטרפו לדת פחת, אך עדיין מצטרפים לדת מאות מאמינים בשנה. כיום מרכז הדת נמצא במקדש "קאו די" שבטאי נין ותיירים מכל קצוות תבל נוהרים למקום כדי לחזות בטקסים הססגוניים, ומאמינים רבים מגיעים להתפלל במקום.
פולחן הדת

התפילות נערכות ארבע פעמים ביום ואורכות כשעה. הן משלבות מזמורים דתיים בליווי תזמורת כלי נגינה מסורתיים וביניהם משולבות דקות שקטות של מדיטציה.
המקדש הראשי

המקדש הראשי (Holy See) של קאו דאי ניצב בפרובינציית טאי נין (Tay Ninh) והמוני מאמינים מגיעים מדי יום לתפילות המתקיימות במקדש 4 פעמים ביום. אלפי מטיילים מגיעים לשם. המקדש הוא מבנה גדול וססגוני בעל עיטורים מצוירים בדמות דרקוני ענק המתפתלים על עמודי המקדש הוורודים. קירות המקדש ותקרתה מעוטרים בציורי קיר עם דמויות מיתולוגיות כמו חד קרן ודרקונים. אולם התפילה גדול וצבעוני: על התקרה מצויר רקיע כחול שבו מצוירים עננים. הקירות צבועים בצבע צהוב, המרצפות מצוירות ובקצה האולם מעל המזבח תלוי כדור שעליו מצוירת העין הגדולה.
הערות שוליים

1 2  יעל אשכנזי, ווייטנאם – קאו דאי, מאמיני העין הגדולה, באתר מסע אחר
1 2  גילי חסקין, דתות בווייטנאם, באתר גילי חסקין מדריך חובק עולם
↑  מקדש קאו דאי בווייטנאם, באתר My trip
1 2 3 4  קאו דאי- הדת הכי צבעונית ומסקרנת בסביבה, באתר unique-vietnam
↑  אריה רוזנברג, וייטנאם: מקדש קאו דאי, באתר מסע אחר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283190905171  BnF: cb11978262b (data)  GND: 4295509-9  LCCN: sh85019851  NDL: 00565022  SUDOC: 027823733 
המקדש הראשי של דת הקאו-דאי - Holy See
קרב הג'יראדי

קרב הג'יראדי התחולל במלחמת ששת הימים במתחם הג'יראדי שבצפון סיני. הקרב ניטש ב-5 וב-6 ביוני 1967 בין חיילים מהדיוויזיה המצרית ה-7 לבין חיילי חטיבה 7 של צה"ל.