stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2005/2006 ביורוליג

עונת 2005/2006 ביורוליג הייתה העונה ה-49 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והשישית שאורגנה על ידי Euroleague Basketball Company.
המשחק הראשון התקיים ב-3 בנובמבר 2005 ותחרות הסתיימה ב-30 באפריל 2006. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של צסק"א מוסקבה, זה היה הניצחון החמישי בתולדות המועדון.
אנתוני פארקר (ארצות הברית) ממכבי תל אביב נבחר לכדורסלן המצטיין של העונה.
תיאודורוס פאפאלוקאס (יוון) מצסק"א מוסקבה נבחר לכדורסלן המצטיין של פיינל פור.
מתכונת התחרות

24 קבוצות החלו בעונה הסדירה כאשר המשחקים נערכו ב-3 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-4 בתים. מנצח של כל בית וסגנו קודמו למשחקי רבע הגמר שהתקיימו עד ל-2 ניצחונות. פיינל פור נערך בססקה ארנה, פראג.
שלבי הגמר > בית ד'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 6 | 5 | 1 | 448 | 434 | 14 |
| 2. | יוון אולימפיאקוס | 6 | 4 | 2 | 490 | 450 | 40 |
| 3. | ספרד אוניקאחה מאלגה | 6 | 3 | 3 | 447 | 435 | 12 |
| 4. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 6 | 0 | 6 | 425 | 491 | 66- |
שלבי הגמר > בית ה'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1. | ישראל מכבי תל אביב | 6 | 5 | 1 | 491 | 448 | 43 |
| 2. | ספרד ריאל מדריד | 6 | 4 | 2 | 446 | 412 | 34 |
| 3. | איטליה קלינמיו בולוניה | 6 | 2 | 4 | 469 | 477 | 8- |
| 4. | טורקיה אולקר | 6 | 1 | 5 | 415 | 484 | 69- |
שלבי הגמר > בית ו'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 6 | 5 | 1 | 441 | 391 | 50 |
| 2. | ספרד טאו קרמיקה | 6 | 4 | 2 | 453 | 422 | 31 |
| 3. | ליטא ריטאס וילנה | 6 | 3 | 3 | 422 | 427 | 5- |
| 4. | גרמניה ס.איץ'.פי. במברג | 6 | 0 | 6 | 374 | 450 | 76- |
שלבי הגמר > בית ז'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יוון פנאתינייקוס | 6 | 3 | 3 | 447 | 419 | 28 |
| 2. | טורקיה אפס פילזן | 6 | 3 | 3 | 446 | 447 | 1- |
| 3. | איטליה בנטון טרוויזו | 6 | 3 | 3 | 476 | 488 | 12- |
| 4. | קרואטיה ציבונה זאגרב | 6 | 3 | 3 | 458 | 473 | 15- |
שלבי הגמר > השלבים המתקדמים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   ישראל מכבי תל אביב |   ישראל מכבי תל אביב | 87 | 70 | 77 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   יוון אולימפיאקוס |   יוון אולימפיאקוס | 78 | 76 | 73 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   יוון אולימפיאקוס |   יוון אולימפיאקוס | 78 | 76 | 73 |   |   |   ישראל מכבי תל אביב |   ישראל מכבי תל אביב | 85 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ישראל מכבי תל אביב |   ישראל מכבי תל אביב | 85 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ספרד טאו קרמיקה |   ספרד טאו קרמיקה | 70 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד טאו קרמיקה |   ספרד טאו קרמיקה | 72 | 85 | 74 |   |   |   ספרד טאו קרמיקה |   ספרד טאו קרמיקה | 70 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד טאו קרמיקה |   ספרד טאו קרמיקה | 72 | 85 | 74 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 84 | 79 | 71 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   ישראל מכבי תל אביב |   ישראל מכבי תל אביב | 69 |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   רוסיהצסק"א מוסקבה |   רוסיהצסק"א מוסקבה | 73 |  |  |
|   |   רוסיהצסק"א מוסקבה |   רוסיהצסק"א מוסקבה | 66 | 75 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   טורקיה אפס פילזן |   טורקיה אפס פילזן | 57 | 71 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   טורקיה אפס פילזן |   טורקיה אפס פילזן | 57 | 71 |  |   |   |   רוסיהצסק"א מוסקבה |   רוסיהצסק"א מוסקבה | 84 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   רוסיהצסק"א מוסקבה |   רוסיהצסק"א מוסקבה | 84 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ספרד ברצלונה |   ספרד ברצלונה | 75 |  |  |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |  |  |
|  |   ספרדברצלונה |   ספרדברצלונה | 72 | 78 | 76 |   |   |   ספרד ברצלונה |   ספרד ברצלונה | 75 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרדברצלונה |   ספרדברצלונה | 72 | 78 | 76 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   ספרד ריאל מדריד |   ספרד ריאל מדריד | 58 | 84 | 70 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ספרד טאו קרמיקה | 87 |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ברצלונה | 82 |  |  |
שלבי הגמר > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באפריל 2006 | רוסיהצסק"א מוסקבה | 69:73 | ישראל מכבי תל אביב | ססקה ארנה, פראג צופים: 16,805 שיפוט: דטלודסקוקלידיס (יוון),  קרל יונגברנד (פינלנד)   איליה בלושביץ' (סרביה ומונטנגרו) |
| 30 באפריל 2006 |  |  | אנתוני פארקר (10)  טל בורשטיין (9)   מייסאו באסטון (6)   ניקולה וויצ'יץ' (4)    דרק שארפ  (3)   קירק פני (3)   ג'יימי ארנולד (14) | ססקה ארנה, פראג צופים: 16,805 שיפוט: דטלודסקוקלידיס (יוון),  קרל יונגברנד (פינלנד)   איליה בלושביץ' (סרביה ומונטנגרו) |
שלבי הגמר > ישראל בתחרות

מכבי תל אביב השתתפה במשחקי ה-16, סיימה את הבית במקום הראשון, קודמה לשמינית הגמר ואחר כך לפיינל פור. בסוף העונה, מכבי הפסידה במשחק הגמר.
עונת 2005/2006 בגביע יול"ב

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  8 בנובמבר 2005
 תאריך סיום:  11 באפריל 2006
 מספר משתתפות:  24
 ערים מארחות:  משחק הגמר: ספירודום, שרלרואה
 זוכה:  רוסיה דינמו מוסקבה
 מספר משחקים:  149
 השחקן המצטיין:  סדרת הגמר: רעובן דוגלס פנמה דינמו מוסקבה
 מלך הסלים:  הוראס ג'נקינס ארצות הברית, הפועל ירושלים  20.4 למשחק
 מלך הריבאונדים:  מריו אוסטין ארצות הברית, הפועל ירושלים  9.4 למשחק
 מלך האסיסטים:  למון ג'ונס ארצות הברית, לוקאויל אקדמיק  6.3 למשחק
 → 2004/20052006/2007 ←
 
עונת 2005/2006 בגביע יול"ב הייתה העונה הרביעית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.
המשחק הראשון התקיים ב-8 בנובמבר 2005 ומשחק הגמר הסתיים ב-11 באפריל 2006. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
בסדרת הגמר של התחרות ניצחה דינמו מוסקבה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות כך היא קיבלה את הזכות להשתתף בעונת 2006/2007 ביורוליג.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-4 בתים בשיטת מפגש כפול בין קבוצות הבית. 16 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
לתחרות הוזמנו קבוצות ממדינות הבאות:
3 קבוצות - סרביה ומונטנגרו
2 קבוצות - בלגיה, צרפת, איטליה, ספרד, גרמניה, רוסיה, יוון
קבוצה בודדת - הולנד, בולגריה, ישראל, לטביה, פולין, טורקיה, פורטוגל
שלב הבתים > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יוון אריס סלוניקי | 10 | 7 | 3 | 827 | 785 | 42 | 17 |
| 2. | בולגריה לוקאויל אקדמיק | 10 | 6 | 4 | 827 | 826 | 1 | 16 |
| 3. | בלגיה ברי | 10 | 5 | 5 | 787 | 778 | 9 | 15 |
| 4. | לטביה ונטספילס | 10 | 5 | 5 | 811 | 807 | 4 | 15 |
| 5. | ספרד אסטודיאנטס | 10 | 4 | 6 | 833 | 849 | 16- | 14 |
| 6. | גרמניה אלבה ברלין | 10 | 3 | 7 | 847 | 887 | 40- | 13 |
שלב הבתים > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איטליה פלקנסטרו רג'אנה | 10 | 7 | 3 | 791 | 705 | 86 | 17 |
| 2. | סרביה ומונטנגרו המופארם | 10 | 7 | 3 | 756 | 703 | 53 | 17 |
| 3. | צרפת אסוול ליון-וילרבאן | 10 | 6 | 4 | 743 | 722 | 21 | 16 |
| 4. | יוון פאניוניוס | 10 | 4 | 6 | 710 | 746 | 36- | 14 |
| 5. | פולין אנוויל ולוצלאווק | 10 | 3 | 7 | 667 | 711 | 44- | 13 |
| 6. | הולנד אמסטרדם בסקטבול | 10 | 3 | 7 | 700 | 780 | 80- | 13 |
שלב הבתים > בית ג'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה אוניקס | 10 | 9 | 1 | 814 | 640 | 174 | 19 |
| 2. | סרביה ומונטנגרו פ.מ.פ. | 10 | 7 | 3 | 730 | 730 | 0 | 17 |
| 3. | ספרד אליקנטה | 10 | 5 | 5 | 750 | 704 | 46 | 15 |
| 4. | בלגיה ספירו שרלרואה | 10 | 5 | 5 | 664 | 680 | 16- | 15 |
| 5. | טורקיה בשיקטש | 10 | 3 | 7 | 723 | 754 | 31- | 13 |
| 6. | פורטוגל קואלוז סינטרה | 10 | 1 | 9 | 709 | 882 | 173- | 11 |
שלב הבתים > בית ד'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה דינמו מוסקבה | 10 | 8 | 2 | 804 | 707 | 97 | 18 |
| 2. | ישראל הפועל ירושלים | 10 | 7 | 3 | 859 | 823 | 36 | 17 |
| 3. | סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד | 10 | 5 | 5 | 837 | 794 | 43 | 15 |
| 4. | איטליה וירטוס רומא | 10 | 5 | 5 | 782 | 805 | 23- | 15 |
| 5. | צרפת לה-מאן סארת | 10 | 5 | 5 | 766 | 728 | 38 | 15 |
| 6. | גרמניה דויטשה בנק סקיליינרס | 10 | 0 | 10 | 625 | 816 | 191- | 10 |
השלבים המתקדמים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 באפריל 2006 | רוסיה דינמו מוסקבה | 60:73 | יוון אריס סלוניקי | ספירודום, שרלרואה צופים: 6,500 שיפוט: פטר סודק (סלובקיה),  שמואל בכר (ישראל)  דניאל חרצואלו (ספרד) |
| 11 באפריל 2006 | רעובן דוגלס, בויאן פופוביץ' (17) |  | טרל קאסל (17) | ספירודום, שרלרואה צופים: 6,500 שיפוט: פטר סודק (סלובקיה),  שמואל בכר (ישראל)  דניאל חרצואלו (ספרד) |
ישראל בתחרות

הפועל ירושלים החלה את התחרות בבית ג', סיימה אותו במקום השני והעפילה להמשך התחרות. היא הגיע למשחקי חצי הגמר בהם הפסידה לדינמו מוסקבה.
פורמולה 1 עונת 2000

| --- | --- |

מיכאל שומאכר זכה באליפות בפעם השלישית
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  12 במרץ 2000
 תאריך סיום:  22 באוקטובר 2000
 מספר עונה:  51
 מספר מרוצים בעונה:  17
 זוכה באליפות הנהגים:  מיכאל שומאכר
 נקודות הנהג הזוכה:  108
 זוכה באליפות היצרנים:  פרארי
 נקודות היצרן הזוכה:  170
 → פורמולה 1 עונת 1999 פורמולה 1 עונת 2001 ← 
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2000 נערכו 17 מרוצים. באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר שנהג במסגרת קבוצת פרארי. זו הייתה הפעם הראשונה מזה 21 שנה בה זכה נהג של פרארי באליפות העולם. קבוצת מקלארן העמידה את המכונית שהייתה המהירה ביותר אך סבלה קשות במהלך העונה כולה מכשלים טכניים רבים מה שפגע בנהגיה במסגרת המרוץ לאליפות וכן בהתמודדות שלה על תואר אליפות היצרנים.
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
המהירות המותרת בתוך ה"פיטס" מוגבלת ל-60 קמ"ש בזמן מיקצי האימונים (לעומת 80 קמ"ש בעונה הקודמת) ול-80 קמ"ש בזמן המרוץ (לעומת 120 קמ"ש בעונה הקודמת), למעט הגרנד פרי מונקו המוגבל ל-60 קמ"ש בכל מקרה.
כל קבוצה חדשה במסגרת סבב המרוצים חייבת להעמיד ערבות של 48 מיליון דולר לרשות ההפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), סכום שיוחזר לה ב-12 תשלומים במשך 12 שנים עם ריביות. קבוצה שלא תוכל לעמוד בהתחייבויותיה, תחולט הערבות שהפקידה. לפני כן, עמדה הערבות של חצי מיליון דולר בלבד.
בדיקות ריסוק חמורות יותר מאשר לפני כן.
מרוצי עונת 2000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר המרוץ | מקום המסלול | תאריך המרוץ | נהג מנצח | קבוצה מנצחת |
| 1 | מלבורן, אוסטרליה | 12 במרץ | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 2 | אינטרלאגוס, ברזיל | 26 במרץ | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 3 | אימולה, סן מרינו | 9 באפריל | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 4 | סילברסטון, אנגליה | 23 באפריל | דייוויד קולטהרד | מקלארן |
| 5 | ברצלונה, ספרד | 7 במאי | מיקה הקינן | מקלארן |
| 6 | נורברג, גרמניה (גרנד פרי אירופה) | 21 במאי | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 7 | מונטה קרלו, מונקו | 4 ביוני | דייוויד קולטהרד | מקלארן |
| 8 | מונטריאול, קנדה | 18 ביוני | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 9 | מני-קור, צרפת | 2 ביולי | דייוויד קולטהרד | מקלארן |
| 10 | שפילברג, אוסטריה | 16 ביולי | מיקה הקינן | מקלארן |
| 11 | הוקנהיים, גרמניה | 30 ביולי | רובנס באריקלו | פרארי |
| 12 | בודפשט, הונגריה | 13 באוגוסט | מיקה הקינן | מקלארן |
| 13 | ספא-פרנקורשם, בלגיה | 27 באוגוסט | מיקה הקינן | מקלארן |
| 14 | מונזה, איטליה | 10 בספטמבר | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 15 | ספידוויי, ארצות הברית | 24 בספטמבר | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 16 | סוזוקה, יפן | 8 באוקטובר | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 17 | ספאנג, מלזיה | 22 באוקטובר | מיכאל שומאכר | פרארי |
דירוג נהגים סופי

| מיקום | נהג | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | גרמניה מיכאל שומאכר | איטליה פרארי | 108 |
| 2 | פינלנד מיקה הקינן | בריטניה מקלארן | 89 |
| 3 | בריטניה דייוויד קולטהרד | בריטניה מקלארן | 73 |
| 4 | ברזיל רובנס באריקלו | איטליה פרארי | 62 |
| 5 | גרמניה ראלף שומאכר | בריטניה ויליאמס | 24 |
| 6 | איטליה ג'אנקרלו פיסיקלה | איטליה בנטון-פליילייף | 18 |
| 7 | קנדה ז'אק וילנב | יפן הונדה | 17 |
| 8 | בריטניה ג'נסון באטון | בריטניה ויליאמס | 12 |
| 9 | גרמניה היינץ הרולד פרנצן | בריטניה ג'ורדן | 11 |
| 10 | פינלנד מיקה סאלו | שווייץ סאובר | 6 |
| 11 | איטליה יארנו טרולי | בריטניה ג'ורדן | 6 |
| 12 | הולנד יוס ורסטאפן | בריטניה ארוז | 5 |
| 13 | בריטניה אדי ארוויין | בריטניה יגואר | 4 |
| 14 | ברזיל ריקרדו זונטה | יפן הונדה | 3 |
| 15 | ספרד פדרו דה לה רוסה | בריטניה ארוז | 2 |
| 17 | אוסטריה אלכסנדר וורץ | איטליה בנטון-פליילייף | 2 |
דירוג קבוצות סופי

| מיקום | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- |
| 1 | איטליה פרארי | 170 |
| 2 | בריטניה מקלארן | 162 |
| 3 | בריטניה ויליאמס | 36 |
| 4 | יפן הונדה | 20 |
| 5 | איטליה בנטון-פליילייף | 20 |
| 6 | בריטניה ג'ורדן | 17 |
| 7 | בריטניה ארוז | 7 |
| 8 | שווייץ סאובר | 6 |
| 9 | בריטניה יגואר | 4 |
פושקש ארנה

| --- | --- |

 על שם:  פרנץ פושקש 
 מיקום:  בודפשט, הונגריה
 קואורדינטות:  47°30′11″N 19°05′53″E﻿ / ﻿47.503083333333°N 19.098194444444°E﻿ / 47.503083333333; 19.098194444444
 אבן יסוד:  2017
 תקופת הפעילות:  15 בנובמבר 2019 – הווה (4 שנים)
 בעלים:  התאחדות הכדורגל ההונגרית
 משטח:  דשא
 אדריכל:  György Skardelli 
 קבוצות:  נבחרת הונגריה בכדורגל
 מושבים:  67,889
 ממדי משטח:  68X105
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בודפשט מוגדלת) פושקש ארנה(למפת בודפשט רגילה) פושקש ארנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פושקש ארנה (בהונגרית: Puskás Aréna) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בבודפשט, בירת הונגריה, המונה 67,889 מקומות ישיבה. האצטדיון נקרא על שם פרנץ פושקש, גדול שחקני נבחרת הונגריה בכל הזמנים.
האצטדיון נבנה על חורבותיו של האצטדיון הלאומי הקודם של הונגריה, שנחנך ב-1953 ונקרא במקור "אצטדיון העם", עד שבשנת 2002 שונה שמו ל"אצטדיון פרנץ פושקש". בשנת 2017 נהרס האצטדיון לטובת בניית האצטדיון הלאומי החדש, אשר נחנך ב-15 בנובמבר 2019 במשחק ידידות בין הונגריה לאורוגוואי, אשר הסתיים בניצחונה של אורוגוואי בתוצאה 2-1.
האצטדיון נבחר להיות אחד מהאצטדיונים שאירחו את יורו 2020 שנפרס ברחבי אירופה.
עתיד לארח את גמר ליגת האלופות לעונת 2025/26
גלריה

משחק החניכה של האצטדיון
מראה חזית האצטדיון מוארת בתאורת LED
מראה אווירי של האצטדיון וסביבתו
פורמולה 1 עונת 2001

| --- | --- |

מיכאל שומאכר זכה באליפות בפעם הרביעית
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  4 במרץ 2001
 תאריך סיום:  17 באוקטובר 2001
 מספר עונה:  51
 מספר מרוצים בעונה:  17
 זוכה באליפות הנהגים:  מיכאל שומאכר
 נקודות הנהג הזוכה:  123
 זוכה באליפות היצרנים:  פרארי
 נקודות היצרן הזוכה:  179
 → פורמולה 1 עונת 2000 פורמולה 1 עונת 2002 ← 
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2001 נערכו 17 מרוצים. באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר שנהג במסגרת קבוצת פרארי בהפרש גדול מאוד מדייוויד קולטהרד שזכה במקום השני.
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
כל קבוצה הורשתה להכין לכל סוף שבוע 40 צמיגים "יבשים" ו-28 צמיגי "גשם" (במקום 32 יבשים קודם לכן).
כל המנועים חייבים להיות מנועי 4 פעימות הפועלים בלחץ אטמוספירי, תצורת V10 ונפח של 3000 סמ"ק.
אישור שימוש במערכות אוטומטיות למניעת החלקה.
הגדלת גודל תא הנהג.
הגדלת קוטר צמיגי הגשם בסנטימטר אחד.
הרמת הכנפון הקדמי בחמישה סנטימטרים.
מרוצי עונת 2001

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר המרוץ | מקום המסלול | תאריך המרוץ | נהג מנצח | קבוצה מנצחת |
| 1 | מלבורן, אוסטרליה | 4 במרץ | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 2 | ספאנג, מלזיה | 18 במרץ | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 3 | אינטרלאגוס, ברזיל | 1 באפריל | דייוויד קולטהרד | מקלארן |
| 4 | אימולה, סן מרינו | 15 באפריל | ראלף שומאכר | ויליאמס |
| 5 | ברצלונה, ספרד | 29 באפריל | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 6 | שפילברג, אוסטריה | 13 במאי | דייוויד קולטהרד | מקלארן |
| 7 | מונטה קרלו, מונקו | 27 במאי | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 8 | מונטריאול, קנדה | 10 ביוני | ראלף שומאכר | ויליאמס |
| 9 | נורברג, גרמניה (גרנד פרי אירופה) | 24 ביוני | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 10 | מני-קור, צרפת | 1 ביולי | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 11 | סילברסטון, אנגליה | 15 ביולי | מיקה הקינן | מקלארן |
| 12 | הוקנהיים, גרמניה | 29 ביולי | ראלף שומאכר | ויליאמס |
| 13 | בודפשט, הונגריה | 19 באוגוסט | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 14 | ספא-פרנקורשם, בלגיה | 2 בספטמבר | מיכאל שומאכר | פרארי |
| 15 | מונזה, איטליה | 16 בספטמבר | חואן פבלו מונטויה | ויליאמס |
| 16 | ספידוויי, ארצות הברית | 30 בספטמבר | מיקה הקינן | מקלארן |
| 17 | סוזוקה, יפן | 14 באוקטובר | מיכאל שומאכר | פרארי |
דירוג נהגים סופי

| מיקום | נהג | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | גרמניה מיכאל שומאכר | איטליה פרארי | 123 |
| 2 | בריטניה דייוויד קולטהרד | בריטניה מקלארן | 65 |
| 3 | ברזיל רובנס באריקלו | איטליה פרארי | 56 |
| 4 | גרמניה ראלף שומאכר | בריטניה ויליאמס | 49 |
| 5 | פינלנד מיקה הקינן | בריטניה מקלארן | 37 |
| 6 | קולומביה חואן פבלו מונטויה | בריטניה ויליאמס | 31 |
| 7 | קנדה ז'אק וילנב | יפן הונדה | 12 |
| 7 | גרמניה ניק היידפלד | שווייץ סאובר | 12 |
| 7 | איטליה יארנו טרולי | בריטניה ג'ורדן | 12 |
| 10 | פינלנד קימי רייקונן | שווייץ סאובר | 9 |
| 11 | איטליה ג'אנקרלו פיסיקלה | צרפת רנו | 8 |
| 12 | בריטניה אדי ארוויין | בריטניה יגואר | 6 |
| 13 | גרמניה היינץ הרולד פרנצן | בריטניה ג'ורדן | 6 |
| 14 | צרפת אוליביה פאניס | יפן הונדה | 5 |
| 14 | צרפת ג'אן אלזי | צרפת פרוסט | 5 |
| 16 | ספרד פדרו דה לה רוסה | בריטניה יגואר | 3 |
| 17 | בריטניה ג'נסון באטון | צרפת רנו | 2 |
| 18 | הולנד יוס ורסטאפן | בריטניה ארוז | 1 |
דירוג קבוצות סופי

| מיקום | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- |
| 1 | איטליה פרארי | 179 |
| 2 | בריטניה מקלארן | 102 |
| 3 | בריטניה ויליאמס | 80 |
| 4 | שווייץ סאובר | 21 |
| 5 | בריטניה ג'ורדן | 19 |
| 6 | יפן הונדה | 17 |
| 7 | צרפת רנו | 10 |
| 8 | בריטניה יגואר | 9 |
| 9 | צרפת פרוסט | 4 |
| 10 | בריטניה ארוז | 1 |
| 11 | איטליה מינרדי | 0 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 2001 | 2002 |
| מיכאל שומאכר | אלוף העולם-מיכאל שומאכר | מיכאל שומאכר |
| פרארי | אליפות היצרנים-פרארי | פרארי |
עקב לבן (סוג)

| עקב לבן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עקבים
סוג:: עקב לבן
מינים
 עקב לבן  עקב הגלימה  עקב אפור-גב
שם מדעי
 Pseudastur ‏בליית, 1849

עקב לבן (שם מדעי: Pseudastur) הוא סוג של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית ביערות הגשם. בסוג שלושה מינים.
מאפיינים

אלו עופות דורסים בינוניים בגודלם השייכים לתת-משפחת העקבים וקרובים לעקב. הם בעלי נוצות לבנות, למעט בכנפיהם, מקורם ועיניהם והם פעילי יום הדואים מעל היערות הטרופיים.
כמו מרבית הדורסים הם מחפשים טרף קטן עד בינוני אותו הם קוטלים בטופריהם הגדולים. הם ניזונים מזוחלים קטנים, חרקים, עופות ויונקים עד גודל של קפוצ'ין או חוטמן.
מאפיינים > מינים

עקב לבן (Pseudastur albicollis)
עקב הגלימה (Pseudastur polionotus)
עקב אפור-גב (Pseudastur occidentalis)
פי. טי. ברנום

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1810 בתאל, ארצות הברית 
 פטירה:  7 באפריל 1891 (בגיל 80) ברידג'פורט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Phineas Taylor Barnum. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Mountain Grove Cemetery 
 תפקיד:  Mayor of Bridgeport, Connecticut (1875–1876)  חבר בית הנבחרים של קונטיקט 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית, המפלגה הדמוקרטית 
 בן או בת זוג:  Nancy Fish  Charity Hallett 
 חתימה:   
 
פיניאס טיילור ברנום (באנגלית: Phineas Taylor Barnum; 5 ביולי 1810 –  7 באפריל 1891) היה אמרגן אמריקני הזכור בזכות מתיחותיו ועקב ייסוד הקרקס שהפך ל"קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי". ברנום היה איש עסקים שעסק בבידור ומעולם לא נטש את מטרתו - "להכניס כסף לכספת שלי". ייתכן שהיה המיליונר הראשון שעשה את הונו מעסקי השעשועים. תגובתו למבקריו הייתה: "אני מארגן מופעים... שום כיסוי לא יעשה ממני משהו אחר". בניין הביולוגיה באוניברסיטת טאפטס קרוי על שמו.
בשנים 1865 עד 1869 כיהן כחבר בית הנבחרים של קונטיקט ובשנים 1875 עד 1876 כיהן כראש עיריית ברידג'פורט בקונטיקט.
ראשית חייו

ברנום נולד בבית-אל, קונטיקט, בן לפילו ברנום, חייט וזבן, ולאשתו השנייה, איירין טיילור, אחד מעשרה ילדים. סבו מצד אמו, פיניאס טיילור, היה נוכל רב תחומי שהשפיע רבות על נכדו. ברנום עצמו היה מתמטיקאי מוכשר ששנא עבודה פיזית. הוא החל לעבוד כזבן, ולמד להתמקח ולהטעות כדי למכור, ובהמשך היה מעורב בשגעון הלוטו בארצות הברית. ברנום נישא לצ'אריטי האלט, כשהייתה בת 19, והפכה לשותפתו ב-44 השנים הבאות.
לברנום הבעל הצעיר היו כמה עיסוקים: חנות כלבו, מכירות פומביות של ספרים, ספקולציות בנדל"ן ורשת לוטו ארצית. הוא הפך למעורב בפוליטיקה המקומית ויצא חוצץ נגד "החוקים הכחולים" שקידמו הקלוויניסטים ונועדו להגביל הימורים ונסיעות. ב-1828 ייסד את העיתון "כרוז החופש". מאמרי המערכת שלו שיצאו כנגד הכנסייה הביאו לכמה תביעות שהוגשו נגדו. הוא ישב במאסר חודשיים, אך משהשתחרר, הפך למוביל בתנועה הליברלית. ב-1843 נאסר הלוטו, מקור הכנסתו העיקרית בקונטיקט, והוא עבר לניו יורק. ב-1835 החל במופע שלו - והציג את ג'ויס הת', שפחה עיוורת ומשותקת כמעט לחלוטין, כמי שהייתה האחות של ג'ורג' וושינגטון, כלומר בת למעלה מ-160.
מופעים נוספים

הת' נפטרה ב-1836 עוד לפני שהגיעה לגיל שמונים. לאחר שנה של הצלחה חלקית עם המופע "התיאטרון המוזיקלי והמדעי המפואר של ברנום" שלאחריה התרחשה "הפאניקה של 1837", ושלוש שנים קשות נוספות, רכש ב-1841 את "המוזיאון האמריקני של סקאדר". הוא הוסיף מוצגים, שיפץ את המבנה ושינה את שם המקום ל""מוזיאון האמריקני של ברנום". להצלחת המקום תרמה הדלקת מנורת מגדלור בלילה, הנפת דגלים ביום, תליית ציורי ענק של חיות והפיכת הגג לגן ממנו גם התעופפו כדורים פורחים. למוצגים הקבועים שכללו פוחלצים נוספו מופעים ומיני "מוזריות" כדוגמת לבקנים, ענקים, גמדים, שמנים, להטוטנים, קוסמים, "נשים אקזוטיות", דגמים של ערים וקרבות מפורסמים ולבסוף גן חיות.
ב-1842 הציג ברנום את המתיחה המפורסמת הראשונה שלו, "בתולת הים מפיג'י", אותה שאל מבעל מוזיאון אחר, מוזס קימבל. היה זה ראש קוף שנתפר לזנב דג. הוא הצדיק את מתיחותיו כפרסום, דרך למשוך תשומת לב למוזיאון - "אני לא מאמין בלשטות באנשים, אלא מעוניין למשוך אותם ולאחר מכן לרצות אותם". לאחר מכן הציג את הגמד צ'ארלס סטרטון, כגנרל טום אצבעוני - "האדם הקטן ביותר שהיה מסוגל ללכת לבד" בן 11 (למעשה החל להופיע כשהיה בן ארבע). הילד אומן לחקות אנשים כנפוליאון והרקולס. בגיל חמש שתה יין, ובגיל שבע עישן סיגרים להנאת הקהל. על אף ניצולו, אהב טום את עבודתו ושמר על קשרי ידידות עם ברנום.
ב-1843 שכר ברנום רקדן אינדיאני, פו-האם-מי, ראשון מבין רבים שהציג. בשנתיים לאחר מכן, נסע באירופה יחד עם טום ואף פגש במלכה ויקטוריה במה שהפך להצלחה יחצנית גדולה. הצלחה זו הובילה למפגשים עם משפחות מלוכה נוספות, בהם גם הצאר שאפשר לו לרכוש פריטים נוספים, בהם אוטומטונים. בהמשך ניסה לרכוש את בית היוולדו של שקספיר, אם כי ללא הצלחה. שלוש השנים בהן טייל באירופה, לבד ממספר חודשים בהם הצטרפה אליו אשתו, היו שנות נהנתנות, הוללות ובזבזנות. חזרתו לניו יורק, ב-1846, סימנה את המשך חגיגת הרכש, כאשר קנה מוזיאונים נוספים. בסוף אותה שנה ביקרו 400,000 איש במוזיאון של ברנום.
מופעים נוספים > ברנום וג'ני לינד

ייצוגה של ג'ני לינד "הזמיר השוודי", ביסס את מעמדו של ברנום כאמרגן מן השורה הראשונה. החוזה שהוצא לה, $1,000 ללילה ל-150 לילות כשכל הוצאותיה שולמו מראש, היה חסר תקדים. כדי לממן את החוזה, לווה ברנום סכומי עתק על אף שמעולם לא שמע אותה שרה. למעשה, כלל לא היה ברור כיצד לינד, שזכתה להצלחה גדולה באירופה, תתקבל על ידי הקהל האמריקני. כתוצאה מחודשים של הכנות, חיכו ללינד כ-40,000 איש בנמל וכ-20,000 במלון, העיתונות סקרה את בואה ומוצרי ג'ני לינד הוצאו לרכישה. סדרת המופעים שהחלה ב-11 בספטמבר 1850 זכתה להצלחה גדולה, ורווחו של ברנום היה גדול פי ארבעה מהשקעתו.