stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם סטנלי האסלטין
ביוגרפיה

נולד בפילדלפיה לג'ון האסלטין, איש עסקים מצליח, ואליזבת שין האסלטין, ציירת נוף חובבת, האסלטין למד באוניברסיטת פנסילבניה ואחר כך באוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר בשנת 1854.
האסלטין הציג לראשונה את ציוריו בשנת 1855 באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, לאחר מכן הפליג לאירופה, והצטרף למושבה של ציירים אמריקאים שלמדו בדיסלדורף, ואז נסע במעלה הריין לשווייץ ולאיטליה. בסוף 1857 התיישב ברומא, ובחודשים שלאחר מכן ביצע טיולים רבים כדי לצייר את הנוף סביב רומא וקאפרי.
בשנת 1858 חזר האסלטין לפילדלפיה, ובסוף 1859 התקין סטודיו ברחוב העשירי בעיר ניו יורק, אז מקום מרכזי לציירי נוף אמריקאים. אף שרבים מציוריו מהתקופה הזאת קשורים לסיוריו האירופיים, האסלטין החל גם לצייר את חוף האוקיינוס של ניו אינגלנד, ובמיוחד חופי הים הסלעיים של נאראוונט, רוד איילנד, נהנט, מסצ'וסטס ומיין. הדיוק בו צייר את הנופים הללו זכה לשבחים ביקורתיים, והאסלטין נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1860, ואקדמאי מלא בשנת 1861.
בשנת 1864 נפטרה אשתו של האסלטין בזמן הלידה. הוא הקדיש זמן לאימוני אחיינו, האוורד ראסל באטלר, עד שהתחתן עם הלן מרשל בשנת 1866 ועבר להתגורר באירופה. בתחילה שקלה המשפחה להתיישב בפריז, אך בשנת 1867 הם עברו לרומא, אשר תשמש לאחר מכן כביתו של האסלטין ונקודת המוצא ממנו יוכל להציג ציורים של הנוף האירופי. בעוד שציוריו של קאפרי וסיציליה יתבררו כמבוקשים בקרב תיירים אמריקאים מבקרים, האסלטין גם טייל וצייר בצרפת, בלגיה והולנד, בבוואריה ובטירול בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנותיו המאוחרות הוא חזר מדי פעם לארצות הברית, ועשה טיול אחרון למערב בשנת 1899.
האסלטין נפטר מדלקת ריאות ברומא בשנת 1900. הוא קבור בבית העלמין הפרוטסטנטי ברומא.
בנו הרברט שבלייה האסלטין הפך לאחד מפסלי החיות המפורסמים ביותר, בעיקר סוסים. כמה מהעבודות המפורסמות ביותר שלו נעשו עבור לקוחות כמו ברברה האטון וגיא דה רוטשילד.
בתו של ויליאם, מילדרד (מילי), גם היא הייתה אמנית, התחתנה עם נסיך רומאי בשנת 1904.
הערות שוליים

↑  William Stanley Haseltine (1835-1900): Drawings of a Painter; essay by John Wilmerding, www.tfaoi.com
↑  Simpson, Marc, et al., Expressions of Place: The Art of William Stanley Haseltine. The Fine Arts Museums of San Francisco, 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274067905171  GND: 119129086  ISNI: 0000 0000 8121 8255  LCCN: n85141191  RKD: 36371  SNAC: w60615h2  SUDOC: 203845439  ULAN: 500006808  VIAF: 42641268   WorldCat (עם VIAF): 42641268 
ויליאם האסלטין, מפלי מים
ויליאם האסלטין, חוף סלעי
יהודה לייב הלוי אשלג

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1884 ה' בתשרי ה'תרמ"ה האימפריה הרוסית לוקוב, האימפריה הרוסית
 פטירה:  7 באוקטובר 1954 (בגיל 70) י' בתשרי ה'תשט"ו ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  פולין, ישראל 
 מקום פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 6 באוקטובר 1954 
 השתייכות:  מקובלים, חסידים
 תחומי עיסוק:  קבלה
 רבותיו:  האדמו"ר מקלושין וכן צדיק נסתר
 תלמידיו:  הרבנים ברוך שלום אשלג, שלמה בנימין אשלג
 חיבוריו:  תלמוד עשר הספירות, הסולם ועוד, ראו בפסקה חיבוריו
 צאצאים:  שלמה בנימין הלוי אשלג, ברוך שלום הלוי אשלג
 
 תפקידים נוספים:  רב שכונה
 
הרב יהודה לייב הלוי אשלג (ה' בתשרי ה'תרמ"ה, 24 בספטמבר 1884 – י' בתשרי ה'תשט"ו, 7 באוקטובר 1954) היה אדמו"ר ומקובל שעסק בפירוש ובהפצה של תורת הקבלה. מכונה "בעל הסולם" על שם פירוש הסולם שחיבר לספר הזוהר ועוד הרבה ספרים. זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית לשנת תשי"ג. מספר חצרות חסידיות הולכות בדרכו.
תולדות חייו

נולד בלוקוב שבפולין (אז באימפריה הרוסית). למד בישיבת גור בוורשה והיה תלמידו של רבי מאיר שלום רבינוביץ, האדמו"ר מקלושין. תשוקתו ללימוד חוכמת הקבלה החלה עוד בצעירותו. במכתב לאברהם מנדל בראונשטיין, שפורסם בספר הזוהר עם פירוש הסולם תשט"ו[דרוש מקור], כתב הרב אשלג כי מורה אלמוני לימד אותו קבלה עוד טרם עלייתו לארץ ישראל. מסופר שהיה מחביא דפי זוהר וכתבי האר"י בתוך דפי הגמרא. לאחר פטירת רבו, היה לתלמידו של רבי יהושע אשר השני מפוריסוב. נסע גם (יחד עם רבו האחרון) לאדמו"ר מבעלז, רבי יששכר דוב. בגיל 19 נישא לרבקה רויזא, בת דודו הרב מאיר יוסף אברמוביץ, חסיד גור שהתגורר בפוריסוב.
לאחר תקופת מגורים קצרה על שולחן חותנו בפוריסוב עקר לוורשה, שם הוסמך לרבנות ושימש כדיין וכמורה-צדק במשך שש עשרה שנה. במהלך תקופה זו פגש במקובל נסתר שעבד לפרנסתו כסוחר. הרב אשלג מכנהו בכתביו "מורי הקדוש זצ"ל". מרבו זה למד את חוכמת הקבלה, ואף היה נוכח בפטירתו.
לאחר פטירת מורו עלה לארץ ישראל עם רעייתו בט"ז בתשרי תרפ"ב-1921 והתיישב בעיר העתיקה בירושלים, שם למד בישיבת חיי עולם. בישיבה החלו להיאסף סביבו אברכים לשיעורים בקבלה.
בארץ ישראל התפרנס תחילה מעיבוד עורות לסת"ם[דרוש מקור] ובייצור סבון, באמצעות מכונה שהביא עמו מפולין[דרוש מקור]. לאחר זמן קצר מינהו הרב זוננפלד, מטעם העדה החרדית לרבה של גבעת שאול,  שהייתה אז פרבר בשערי ירושלים.
בשנים 1926–1928 שהה בלונדון, שם חיבר את חיבורו המקיף "תלמוד עשר הספירות" (פנים מאירות ופנים מסבירות) על הספר "עץ חיים". וחלק מפירוש הסולם.
הרב אשלג הלחין ניגונים על מזמורי תהלים, זמירות שבת ותפילות הימים הנוראים. בין היתר הלחין את "למנצח על שושנים", (ספר תהלים, פרק מ"ה) - לחן של כ-20 דקות, אסדר לסעודתא, ואזמר בשבחין
הרב אשלג נפטר ביום הכיפורים ה'תשט"ו (1954), ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
על פי עדות נכדו, הרב שמחה אשלג, עוד מימי מלחמת העולם הראשונה הוא זעק רבות על חורבן העולם הממשמש ובא[דרוש מקור]. בשנות השלושים הוא התריע על כך בקול גדול. בכתביו משנת תרצ"ג-1933 מצוי המשפט "כבר זעקתי על קץ העולם"[דרוש מקור][דרושה הבהרה]. הוא הכריז על הצורך בלימוד ספר הזוהר בישיבות פולין, ולשם כך אף נפגש עם רבנים ואדמו"רים, בבקשה שייסדו סדרי לימוד בזוהר בישיבותיהם, אך הם לא שעו לבקשותיו[דרוש מקור]. הוא ראה באגואיזם המתפשט בעולם סכנה גדולה, שבסופו של תהליך יוביל למשטר נאציסטי שעלול להחריב את כלל האנושות.
תולדות חייו > יחסו לארץ ישראל ולמדינת ישראל

בעל הסולם ייחס חשיבות לעלייה לארץ ישראל. אחרי הצהרת בלפור הכריז שזה סימן משמיים שחובה לעלות לארץ ישראל[דרוש מקור][דרושה הבהרה]. הוא טען כי "נותנים זמן מן השמיים - עשרים שנה כדי לעלות לארץ ישראל"[דרוש מקור]. ייסד קבוצה סודית של שלוש מאות משפחות אמידות בפולין כדי לעודד עלייה לארץ ישראל[דרוש מקור]. משהתגלה הדבר מיד קמו לו מתנגדים מקרב הציבור החרדי שייחסו לו מניעים ציוניים. בעקבות זאת התבטלה הקבוצה[דרוש מקור].
בעת הכרזת העצמאות אמר: "אכן הרגשתי מעט יום טוב". אמר שייסודו של יישוב יהודי בארץ ישראל לא יתבטל עד ביאת המשיח. עם זאת, כתב שהגאולה הגיעה מצד הבורא לעם ישראל כמתנה, ואנו לא קיבלנו אותה. "כל זמן שאין בן ישראל מסוגל לדת ישראל, עדיין ארצנו שבויה בידי הנכרים". במאמר "וזאת ליהודה" כתב, שרבים בועטים בגאולה ויורדים מהארץ משום שאינם יודעים את משמעותה האמיתית. עוד הוסיף, שזכינו להתפשטות ספר הזוהר וגאולת הארץ מידי הנכרים מצד האלוהים, ואנו עדיין זקוקים להשתלם בלימוד והבנת ספר הזוהר כדי שתגיע הגאולה השלמה.
פעולתו הציבורית

בעל הסולם פעל לקידום רעיונותיו ונפגש לשם כך עם ראשי היישוב, עם מנהיגי תנועות הפועלים ועם אישי ציבור, ובהם דוד בן-גוריון, זלמן שזר, משה שרת, חיים ארלוזורוב, מאיר יערי, יעקב חזן, דב סדן וחיים נחמן ביאליק.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
בן-גוריון כתב כי נפגש עם הרב אשלג "הרבה פעמים": "אני רציתי לדבר איתו על קבלה, והוא איתי על סוציאליזם".
במאמרו "שלושה ביקורים ומה שביניהם" סיפר דב סדן: ”הרב ר' יהודה לייב אשלג, מגדולי המקובלים שבדור, שאמר לעשות את יסודות הקבלה מנוע היסטורי בדורנו, ומתוך תפיסתו הסוציאליסטית הבנויה על כך, ביקש מגע עם התנועה הקיבוצית”.
הגותו > אגואיזם ואלטרואיזם

עיקר תורתו של בעל הסולם סובבת על עניין האגואיזם והאלטרואיזם או "הרצון לקבל" ו"הרצון להשפיע". לדבריו, מטרתו של האדם בחייו היא להפוך את עצמו מאגואיסט לאלטרואיסט. תפיסה זו עולה בקנה אחד לכאורה עם תפיסות סוציאליסטיות וקומוניסטיות בהן גילה עניין. עם זאת, הוא הדגיש שהרצון לתת צריך להיות "לשם השם יתברך", ולא למטרה אנושית. לכן כתב בשנת 1933 שברית המועצות מתקשה לדאוג לרווחתם הכלכלית של אזרחיה ואף צפה את נפילתה.
חזונו לחברה העתידית כולל מציאות אלטרואיסטית התנדבותית, שתצמח מתוך תהליך חברתי כולל שייצור מבנה חברתי שיתופי על בסיס השפעה-לזולת.
יש להעביר את הקומוניזם מן הפסים של "שלי שלי ושלך שלך", שהוא מדת סדום, אל הפסים של "שלי שלך ושלך שלך", דהיינו לאלטרואיזם אבסולוטי. וכשרוב הציבור יקבל תורה זו בפועל, אז הזמן להגיע לכלל "לעבוד לפי היכולת ולקבל לפי הצורך". והסימן הוא: אם כל אחד ואחד יעבוד כפועל בקבלנות. נמצא, מטרם שרוב הציבור מוכן להשפיע לזולתו, אין לקבוע משטר קומוניזם אלטרואיסטי.
הגותו > עשה לך רב

בלי רב מקובל בעל השגה רוחנית אי אפשר להתקדם לרוחניות:
האדם יבחר לעצמו אדם חשוב ומפורסם שיהיה לו לרב שממנו יוכל לבוא לעסק תורה ומצוות על מנת להשפיע נחת רוח ליוצרו... ונמצא בכל פעם שמשוה צורתו לרבו הוא מתדבק בו לשעתו, ומתוך כך הוא משיג ידיעותיו ומחשבותיו של רבו, לפי מידת דבקותו... ואז יוכל התלמיד לעסוק בתורה ומצוות לשמה בכל לבבו ונפשו ומאודו, שהיא הסגולה המביאה לדבקות נצחית בהקב"ה.
הגותו > צורה חדשה ללימוד הקבלה

הרב אשלג ראה חשיבות רבה בהנגשת לימוד הקבלה לציבור ופעל לכך באמצעות כתיבת ספריו העיקריים: פירוש הסולם וספר תלמוד עשר הספירות.
הרב אשלג מסביר בהקדמתו לתלמוד עשר הספירות כי החשש העיקרי שראו חכמים בהפצת חוכמת הקבלה היה חשש ההגשמה, שבו עוברים על איסור של "לא תעשה לך פסל וכל תמונה". על כן האריך בביאוריו באופן השולל הגשמה של זמן ומקום בעניינים רוחניים.
במאמר "עת לעשות" הוא מתבטא בתקיפות על מצב הדור, ועל כך שאנשים לא הגונים חיבלו בחכמת הקבלה. הוא מוסיף ואומר שלא שינה ולא הוסיף על דברי האר"י כקוצו של יו"ד, אלא כל מטרתו לתת פנים חדשות לעבודת ה' ולתיקון ישראל וכלל האנושות.
ממשיכי דרכו

הרב אשלג לא הורה על ממשיך רשמי שלו, ולאחר פטירתו תלמידיו לא התיימרו לתפוס את מקומו, אלא רק עסקו בהפצת חכמת הקבלה בקרב העם, כפי שביקשם.
בין תלמידיו וממשיכי דרכו בלימוד ובהפצת הקבלה:
בנו, הרב ברוך שלום אשלג, אדמו"ר בבני ברק;
בנו, הרב שלמה בנימין אשלג, אדמו"ר בבני ברק;
נכדו, הרב מאיר יוסף ויצמן, מרבני חסידות גור וראשי ישיבת המקובלים שער השמים בירושלים, פוסק הלכה בירושלים;
הרב יהודה צבי ברנדויין (מקובל), גיסו של בעל הסולם והאדמו"ר מסטרטין,
הרב משה יאיר וינשטוק - מחברם של כשמונים ספרים בתורת הנגלה והנסתר.
הרב דוד מינצברג היה מנהיג קהילה של תלמידי הרב אשלג, מבני היישוב הישן.
הרב משה ברוך למברגר - שהיה גם משמשו של בעל הסולם.
הרב בנימין סינקובסקי - מחבר ספר "יד בנימין", מאמרים ששמע מרבו בעל הסולם.
נכדו, הרב יהודה לייב אשלג, אדמו"ר בבני ברק. מחבר ספרי "בני היכלא" ועריכה לפירוש הסולם.
אחיינו, הרב מרדכי שיינברגר, רב קהילת אור הגנוז. מחבר פירוש מעלות הסולם על תיקוני הזוהר.
נכדו, הרב יעקב משה שמואל גרנירר, אדמו"ר בבני ברק, מחבר קיצור תלמוד עשר הספירות. וספרי המאמרים בדרכו של בעל הסולם.
הרב אברהם מרדכי גוטליב, תלמיד הרב"ש, אדמו"ר בקריית יערים טלז-סטון, חיבר עשרות ספרים בתורת בעל הסולם.
הרב אברהם ברנדווין, היה אדמו"ר מסטערטין בעיר העתיקה בירושלים, חיבר מספר ספרים בתורת בעל הסולם.
נכדו, הרב יחזקאל יוסף אשלג, בן הרב"ש. היה אדמו"ר בבני ברק, מחבר הספרים "יסוד יוסף".
חיבוריו

שני חיבוריו העיקריים הם:
תלמוד עשר הספירות - פירוש על קטעים נבחרים בכתבי האר"י. המהדורה הראשונה, שכללה 16 כרכים, יצאה לאור החל משנת תרצ"ז (1937).
פירוש הסולם על ספר הזוהר (18 כרכים, יצאו לאור בין השנים תש"ה–תשי"ג (1945–1953)). הספר כולל את ההקדמות: מבוא לספר הזוהר, הקדמה לספר הזוהר, פתיחה לחוכמת הקבלה ופתיחה לפירוש הסולם.
חיבורים נוספים:
פנים מאירות ופנים מסבירות, פירוש על ספר "עץ חיים" מרבי חיים ויטאל. ספר זה הורחב לאחר מכן לתלמוד עשר הספירות.
קונטרסים: "מתן תורה", "הערבות" ו"השלום", 1933.
בית שער הכוונות, הכולל את הפירוש "אור פשוט" ללקט קטעים נבחרים מכתבי האר"י, ת"ש (1940).
פתח השער - יסודות בחכמת הקבלה (כתבים המקודמים של הרב אשלג מתקופת ורשה)
כתבי הדור האחרון, יצירותיו האחרונות, בהן ניתח משטרים חברתיים שונים והתווה תוכנית מפורטת לבניין חברה עתידית מתוקנת (שברי כתבים שנדפסו בידי בני ברוך מתוך כתבי יד עם פירוש ארוך המותאם לבני זמננו).
קול התור - הקדמות, מאמרים ורשימות דברים בנושאי תורה, ערבות ישראל, משיחיות וקבלה (לקט מאוחר).
עיתון "האֻמָּה" (1940). נסגר על ידי השלטונות הבריטים לאחר הוצאת גיליון אחד בלבד בשל אי הסדרת הרישיון.
"מאמרי הסולם א' וב" "אגרות הסולם" ו"הקדמות הסולם" מאמרים של בעל הסולם מתוך אוסף כתבי ידו - יצאו בהוצאה של אור הסולם (מהדורה מזוקקות וכמעט מלאות עם צנזורה מועטת).
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, אישים כרך א', בהוצאת מוסד הרב קוק, עמ' כה-כז.
אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ז, בני ברק, תשמ"ט, עמ' רכה-רמד.
אברהם מרדכי גוטליב, הסולם, 1997.
בועז הוס, "'קומוניזם אלטרואיסטי': הקבלה המודרניסטית של הרב אשלג", עיונים בתקומת ישראל 16 (2006), עמ' 109–130.
טוני לביא, 'סוד הבריאה-תורת האלוהות ותכלית האדם בקבלת הרי"ל אשלג', מוסד ביאליק, תשס"ח.
טוני לביא, 'מחשבת הבריאה, הקונסטרוקציה והרקונסטרוקציה של הנברא במשנת ר' יהודה לייב הלוי אשלג', בתוך קבלה 10, תשס"ד, עמ' 249–334.
טוני לביא, 'עולם האצילות: התפשטותו, שיעור קומתו ותכליתו בקבלת ר' יהודה ליב הלוי אשלג', בתוך קבלה 15, תשס"ז, עמ' 335–368.
יונתן מאיר, "גילוי וגילוי בהסתר: על 'ממשיכי' הרי"ל אשלג, ההתנגדות להם והפצת ספרות הסוד", קבלה: כתב עת לחקר כתבי המיסטיקה היהודית, טז (תשס"ז), עמ' 151–258.
יונתן מאיר, "גילויים חדשים על ר' יהודה ליב אשלג: הערות על הקבלה במזרח אירופה ובארץ ישראל בראשית המאה העשרים", קבלה: כתב עת לחקר כתבי המיסטיקה היהודית, כ (תשס"ט), עמ' 345–368.
רון גלבוע, הזולת שבמעמקיי: אלטרואיזם, הפנמה ופסיכולוגיזציה במשנה הקבלית של יהודה הלוי אשלג, הוצאת כרמל, 2022.
משה שרון, עשרה נכנסו לפרד"ס (יסודות וחכמת הקבלה לפי בעל הסולם), תל אביב: ספר טוב 2017.
יונתן מאיר, נפתולי סוד: שלוש הרצאות על ר' יהודה ליב אשלג והקבלה במאה העשרים, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תשפ"ד
איש צעיר עם חצוצרה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  Young Man with a Horn 
 בימוי:  מייקל קורטיז 
 הופק בידי:  ג'רי וואלד 
 תסריט:  קארל פורמן, אדמונד ה' נורת' 
 עריכה:  אלן קרוסלנד 
 שחקנים ראשיים:  קירק דאגלס לורן באקול דוריס דיי הוגי קרמייקל
 מוזיקה:  לורן קירק
 צילום:  טד מקורד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בפברואר 1950
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט מוזיקלי 
 הכנסות:  1,500,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
אדם צעיר עם חצוצרה (באנגלית: Young Man with a Horn) הוא סרט דרמה מוזיקלי אמריקאי משנת 1950 בבימויו של מייקל קורטיז עם קירק דאגלס, לורן באקול, דוריס דיי והוגי קרמייקל בתפקידים הראשיים.
התסריט מתבסס על הרומן "איש צעיר עם חצוצרה" מאת דורותי בייקר (אנ') (1938) המתבסס באופן רופף על חייו של נגן הקורנט ביקס ביידרבק.
המלחין והפסנתן הוגי קרמייקל מופיע בסרט כפסנתרן, שחקן וסיידקיק. הוא הכיר את ביקס ביידברק והופיע אתו.
את פרקי הנגינה של קירק דאגלס מנגן החצוצרן הנודע הארי ג'יימס.
תקציר העלילה

ריק מרטין (קירק דאגלס) מתאהב במוזיקת ג'אז ובנגינה בחצוצרה מאז שהיה ילד קטן. הוא רכש חצוצרה בעזרתו של נגן החצוצרה ארט האזרד (חואנו הרננדז) שלימד אותו את סודות הנגינה והטכניקה בכלי זה.
כעת הוא בוגר ומוצא עבודה בתזמורתו של ג'ק צ'נדלר (וולטר ריד) שם הוא פוגש את הזמרת ג'ו ג'ורדן (דוריס דיי) ואת פסנתרן הג'אז "סמוק" (הוגי קרמייקל). שניים מכירים בכישרונו של ריק שמתקשה לנגן בתזמורת ריקודים עם כללי נגינה נוקשים ומרבה לאלתר על החצוצרה, דבר שמביא לפיטוריו.
ג'ו מסדרת לו עבודה בתזמורת ביג בנד בניו יורק ומכירה לו את חברתה איימי נורת' (לורן באקול). איימי היא מתמחה בפסיכיאטריה, אכולה בבעיות נפשיות לאחר שאימה התאבדה ומעדיפה מוזיקה קלאסית ונגינה של שופן על פני ג'אז. למרות זאת ריק נמשך אליה והם מתחתנים.
הנישואים אינם מוצלחים והם רבים כל הזמן. ריק מתחיל לשתות אלכוהול, להיפגש פחות עם עמיתיו הנגנים ואיכות נגינתו יורדת.
ארט האזרד נפגש איתו בבית קפה ומנסה לשווא לעודד אותו. ביציאה מבית הקפה נפגע ארט ממכונית ומועבר לאשפוז. ריק ממהר לבית החולים אבל מסתבר שארט כבר מת. הוא נוכח בעצב בטקס האשכבה שלו בכנסייה.
בשובו הביתה אומרת לו איימי כי החליטה לעזוב את ההתמחות ולנסוע לפריז עם חברתה וכי התחתנה איתו רק כדי לחוות מה זה נישואים. היא רוצה להתגרש ובחמת זעם שוברת את תקליטיו הרבים. ריק בורח לרחובות ניו יורק שתוי נופל ברחוב ומובא לבית מחסה לאלכוהוליסטים.
סמוק וג'ו מוזעקים למקום ומעבירים אותו לבית חולים.
בניגוד לספר ולמציאות, ריק מתאושש וממשיך להופיע עם סמוק וג'ו שמבצעים ביחד את השיר With the Song in my Heart.
NetBSD

| --- | --- |


 משפחה:  BSD
 גרסה אחרונה:  9.0 ב־14 בפברואר 2020 (לפני 5  שנים ו־4  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  רישיון BSD (שני סעיפים)
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  pkgsrc 
 סביבת שולחן עבודה:  ממשק שורת פקודה 
 מבוססת על:  386BSD 
 פלטפורמות:  DEC Alpha, SuperH, SPARC, RISC-V, VAX, PowerPC, מוטורולה 68000, ארכיטקטורת MIPS, ARM, PA-RISC, x86 
 אתר אינטרנט:  https://www.NetBSD.org/ 
 OpenBSD ←
 
NetBSD היא מערכת הפעלה דמוית יוניקס (מבוססת 4.4BSD LITE), שנועדה להיות חופשית להשגה וניתנת להפצה חוזרת.
יתרונה של NetBSD על פני מערכות דומות כגון FreeBSD וOpenBSD היא היסיבות (פורטאביליות) הנרחבת של המערכת, שהביאה לכך שהמערכת אכן הוסבה לפלטפורמות חומרה רבות, כ־54 במספר נכון ל-2005. הצורך ביסיבות גם הביא את המערכת לתמיכה בממשקים ופרוטוקולים רבים. הסלוגן הידוע של הפרויקט הוא "of course it runs NetBSD", והיא אכן ידועה בתור המערכת שרצה על מערכות חומרה רבות.
שם המערכת מורכב מ־BSD שמראה על זיקה למערכת BSD, ומ־Net כהבעת הערכה לאינטרנט ששימשה כלי לפיתוח המערכת על ידי אנשים שעולם לא פגשו זה בזה, דבר שלא היה מקובל באותה תקופה.
השם

NetBSD היא אחת ממספר מערכות הפעלה אשר מבוססות על הקוד של BSD אשר פותח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. לקראת סוף שנות השמונים החלו בברקלי לפתח גרסה אשר לא משתמשת קוד קנייני של יוניקס מחברת AT&T. מסיבות היסטוריות המאמצים הללו החלו מהקוד של מחסנית התוכנה של התמיכה ברשת (ובפרט: התמיכה ב-TCP/IP. לכן הגרסה החופשית כונתה BSD/Net.
איפה אתם בחג?

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "מדלגים על החג" של ג'ון גרישם
 בימוי:  ג'ו רות'
 הופק בידי:  מייקל ברנתן, כריס קולומבוס
 תסריט:  כריס קולומבוס
 עריכה:  ניק מור
 שחקנים ראשיים:  ג'יימי לי קרטיס טים אלן
 מוזיקה:  ג'ון דבני
 צילום:  דון בורג'ס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Revolution Studios, 1492 Pictures 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Releasing
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בנובמבר 2004
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט חג המולד 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 תקציב:  60 מיליון דולר
 הכנסות:  96.6 מיחיון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   christmaswiththekranks
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
איפה אתם בחג? (באנגלית: Christmas with the Kranks) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2004 בבימויו של ג'ו רות', עם ג'יימי לי קרטיס וטים אלן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "מדלגים על החג" (Skipping Christmas) של ג'ון גרישם משנת 2001.
תקציר העלילה

לות'ר קראנק (טים אלן), אשתו נורה (ג'יימי לי קרטיס) ובתם בלייר (ג'ולי גונסלו) גרים ברובע שקט וקהילתי בעיר ריברסייד באילינוי. הם חוגגים כל שנה את הכריסמס ביחד עם תושבי השכונה. לפני החג מודיעה להם בלייר כי היא יוצאת בשליחות חיל השלום לפרו וכי הם יצטרכו לחגוג את החג לבדם.
לות'ר מחשב את הוצאות החג ומגיע להחלטה "לדלג" על החג ובמקום זה לקנות כרטיס זוגי לשיט תענוגות בים הקריבי שיעלה מחצית מהוצאות חג המולד. נורה מקבלת זאת בהסתייגות אך לבסוף היא מסכימה. הם לא מביאים בחשבון את דעתם של אנשי השכונה ובראשם ויק פרומאייר (דן אקרויד).
לות'ר מסרב לתת את התרומות הקבועות בחג, מסרב לקנות עץ חג המולד ובעיקר מסרב להעמיד את בובת איש השלג הגדול "פרוסטי" מעל ביתו כפי שעושים שאר אנשי השכונה. הם מפעילים עליו לחץ ומנדים אותו אך לשווא.
כשהם מתחילים לארוז מתקשרת אליהם בלייר ומודיעה לה כי הכירה בחור בפרו וכי הם התארסו ועומדים להגיע אליהם תוך 12 שעות.
בהשפעת נורה מחליט לות'ר לוותר על השיט ולהתחיל לסדר את הבית לכריסמס. הוא לא מצליח למצוא עץ ואחד השכנים שעומד לצאת לחופשה מסכים להלוות לו את העץ. לות'ר נעצר על ידי השוטרים בחשד לגניבה ובעת העמדת "פרוסטי" על גג הבית הוא מועד ונשאר תלוי על חבל. ויק קורא ליחידת הצלה והם משחררים אותו ואז הוא מודיע להם כי הם נשארים לחג בגלל שבלייר חוזרת. כאן לוקח ויק פיקוד ומגייס את כל אנשי השכונה לעזור להם בארגון סעודת החג.
השוטרים נשלחים להביא את הזוג מנמל התעופה בהוראה לעכב אותם כמה שאפשר כדי להרוויח זמן לארגון המסיבה.
לבסוף הכל מסתדר והזוג מתקבל בשמחה על ידי ההורים ואנשי השכונה. לות'ר רואה את שכניו וולט ובוו שיל לבד בביתם. בוו מתמודדת עם מחלת הסרטן ולות'ר מחליט לעשות מעשה טוב ולתת להם את צמד הכרטיסים לשיט בקריבים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימי לי קרטיס | נורה קראנק |  |
| טים אלן | לות'ר קראנק |  |
| דן אקרויד | ויק פרומאייר |  |
| ג'ולי גונסלו | בלייר קראנק |  |
| אמט ואלש | וולט שיל |  |
| אליזבת פרנץ | בוו שיל |  |
| צ'יק מרין | סלינו | שוטר |
| ג'ייק ביוסי | טרין | שוטר |
| רנה לבן | אנריקה | ארוס של בלייר |
Ubuntu MATE

| --- | --- |


צילום מסך משולחן העבודה של המסך בגרסה 21.04
 מפתח:  צוות הפיתוח של Ubuntu MATE
 משפחה:  לינוקס
 מודל קוד:  קוד פתוח
 מחזור חיים:  23 באוקטובר 2014 – הווה (10 שנים) 
 גרסה אחרונה:  22.04 LTS ("Jammy Jellyfish") ב־21 באפריל 2022 (לפני שנתיים, 9  חודשים ו־27  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  תוכנה חופשית, בעיקר הרישיון הציבורי הכללי של גנו
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  Dpkg 
 סביבת שולחן עבודה:  MATE 
 מבוססת על:  אובונטו לינוקס 
 אתר אינטרנט:  ubuntu-mate.org
 
Ubuntu MATE היא הפצת לינוקס המהווה נגזרת רשמית של אובונטו ומשתמשת בסביבת שולחן העבודה MATE.
היסטוריה

פיתוח ההפצה החל כגרסה לא רשמית של אובונטו אשר התבססה על גרסה 14.10 של אובונטו. היא הפכה לרשמית על ידי קנוניקל החל מפברואר 2015, החל משחרור הביתא הראשונה של הגרסה שהתבססה על אובונטו 15.04.
תמיכה בארכיטקטורת  32 סיביות הוסרה מהפצה זו בגרסה 18.10.
הערות שוליים

↑  Ubuntu flavors, מתוך האתר הרשמי של אובונטו
↑  Ubuntu MATE Is Now An Official Ubuntu Flavor, omgubuntu.co.uk
↑  Dropping 32-bit support, DistroWatch
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איש המערב

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ויל בראון
 בימוי:  אנתוני מאן
 הופק בידי:  ולטר מיריש
 תסריט:  רג'ינלד רוז
 עריכה:  ויקטור הרמן, ריצ'רד הרמנס
 שחקנים ראשיים:  גרי קופר לי ג'יי. קוב ג'ולי לונדון ארתור או'קונל ג'ק לורד
 מוזיקה:  ליין הרלין
 צילום:  ארנסט הלר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 באוקטובר 1958
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מערבון, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  טקסס 
 הכנסות:  1,500,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש המערב (באנגלית: Man of the West) הוא מערבון אמריקאי משנת 1958 בבימויו של אנתוני מאן, עם גרי קופר, ג'ולי לונדון ולי ג'יי. קוב בתפקידים הראשיים.
הסרט ספג ביקורות אך ז'אן-לוק גודאר שהיה אז מבקר קולנוע קבע שזה הסרט הטוב ביותר של השנה. עם השנים הוא הפך לסרט פולחן והמבקר פיליפ פרנץ' קבע שזאת יצירת מופת של אנתוני מאן.
התסריט נכתב בידי רג'ינלד רוז והוא מבוסס על הרומן "The Border Jumpers" של ויל בראון (1955).
בסרט יש כעין חזרה לסצנה בו עומד גרי קופר בקרב אקדחים נגד פושעים כמו בסרט בצהרי היום (1952) ולבסוף מחסל את כולם. השחקן רוברט וילק שהיה גם אז בין האקדוחנים שנלחמו בו נלחם בו גם כעת.
ג'ולי לונדון הקליטה את השיר "איש המערב" שלא נכלל בסרט.
תקציר העלילה

לינק ג'ונס (גרי קופר) מגיע רכוב על סוסו מהעיירה "התקווה הטובה" לעיירה קרוסקאט בטקסס. הוא עולה על רכבת לפורט וורת' ובתיקו כסף שנאסף על ידי אנשי עיירתו למטרת שכירת מורה. ברכבת הוא מכיר את סאם ביסלי (ארתור או'קונל) שמכיר לו את בילי אליס (ג'ולי לונדון), זמרת בסלונים שלדברי ביסלי המהמר והרמאי, תוכל לשמש לו גם בתפקיד מורה.
הרכבת נעצרת והנוסעים מתבקשים לעזור להעמיס גזרי עצים להסקה. באותו רגע הם מותקפים על ידי ארבעה שודדים. אחד מהם, אלקוט (ג'. ויליאמס) שישב בקרון והאזין לשיחה, חוטף את תיקו של לינק.
שומר הרכבת מצליח להניס את ארבעת השודדים ולפגוע באלקוט. הרכבת נסתלקת במהירות ובשטח נשארים לינק, בילי וביסלי.
הם מתחילים לצעוד ומגיעים לשורת צריפים. שם הם מוצאים את השודדים. מתברר שלינק היה בעבר חבר הכנופיה הזאת שבראשה עומד דוק טובין (לי ג'יי. קוב). לפני 12 שנה הוא החליט לחזור למוטב, נטש אותם וכעת גר בקהילת "התקווה הטובה" נשוי עם שני בנים ומקובל בקהילה אף על פי שהם יודעים על עברו.
דוק טובין מקבל אותו בחמימות ומבקש ממנו להצטרף שוב לחבורה שכוללת את קולי טובין (ג'ק לורד) אחיינו של דוק, פונצ'ו (רוברט וילק) וטראוט (רויאל דנו). קולי הוא האלים ביניהם, הוא מציית להוראתו של דוק להרוג את אלקוט הפצוע ולגאול אותו מיסוריו.
לינק וביסלי חופרים לו קבר וקולי רוצה לאנוס את בילי. הוא מצמיד סכין לצווארו של לינק ומורה לבילי להתפשט. רק כשלינק מסכים להצטרף לחבורה מורה דוק לקולי לשחרר אותו.
למחרת מגיע למקום אחיין נוסף, קלוד טובין (רוברט דהנר), שרוצה לחסל את לינק היות שהוא זוהה בתחנת הרכבת על ידי השריף של קרוסקאט. דוק מסרב ומודיע לכולם שהם יוצאים לשדוד את הבנק בעיירה לאסו.
בדרך מתעמת לינק עם קולי ומתחיל להפשיטו, קולי יורה בו אך פוגע והורג את ביסלי ובתגובה הורג אותו דוק.
לינק וטראוט יוצאים ללאסו ומוצאים שם עיר רפאים. הבנק נטוש ובתוכו נמצאת אישה שמאיימת עליהם באקדח. טראוט יורה בה למוות ובעקבות זאת יורה בו לינק והורג אותו.
למקום מגיעים פונצ'ו וקלוד במטרה לחסל את לינק אך הוא מתגבר עליהם והורג אותם.
לינק חוזר לבסיס ומסתבר לו שבילי הוכתה ונאנסה על ידי קלוד. הוא מוצא את קלוד ובדו-קרב אקדחים הוא מחסל אותו ומוצא בכיסיו את צרור הכסף של אנשי "התקווה הטובה".
לינק ובילי עוזבים את המקום. בילי אוהבת את לינק אבל יודעת שהוא יחזור למשפחתו והיא תחזור להיות זמרת.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרי קופר | לינק ג'ונס |  |
| ג'ולי לונדון | בילי אליס | זמרת |
| לי ג'יי. קוב | דוק טובין | שודד |
| ארתור או'קונל | סאם ביסלי |  |
| ג'ק לורד | קולי טובין | שודד |
| רויאל דנו | טראוט | שודד |
| רוברט וילק | פונצ'ו | שודד |
| ג'ון דנר | קלוד טובין | שודד |