stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יודית ארנדט
ביוגרפיה

ארנדט נולדה בקניגס ווסטרהאוזן שבמזרח גרמניה. היא התחילה להתחרות באופן מקצועי בשנות התשעים, וכבר ב-1995 סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי האנה קופפרנגל. ארנדט התחרתה באותה עונה באליפות העולם באופני כביש שנערכה באותה שנה בדויאטמה שבקולומביה, כשהיא מסיימת במקום ה-16 במקצה נגד השעון ובמקום ה-50 במקצה הכביש.
ב-1996, שוב סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי אותה קופפרנגל. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת אטלנטה (1996) וזכתה במדליית הארד במקצה הרדיפה האישית ל-3000 מטרים, לאחר שהגיעה אחרי מריון סלין הצרפתית שזכתה בכסף ואנטונלה בלוטי שזכתה במדליית הזהב.
ביוגרפיה > 1997: אלופת העולם ברדיפה אישית

ב-1997, התחרתה באליפות העולם גם בכביש וגם במסלול וזכתה בשני האירועים במדליות. באליפות העולם במסלול זכתה במדליית זהב ברדיפה אישית, לאחר שהקדימה את נטליה קמירובה הרוסייה ואיבון מקגרגור הבריטית. באליפות העולם בכביש, זכתה במדליית ארד בנגד השעון, לאחר שהגיעה אחרי זוכת מדליית הזהב ז'נין לונגו וזוכת מדליית הכסף זולפיה זאבירובה ב-29 שניות. בנוסף לכך באותה עונה, סיימה שלישית באליפות גרמניה, אחרי האנה קופפרנגל וורה הולפלד.
ביוגרפיה > 1998: אלופת גרמניה בכביש

ב-1998, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה, לאחר שהקדימה את ז'קלין ברבנץ ואת מנדי המפל. במקצה נגד השעון באליפות גרמניה, סיימה שנייה. באליפות העולם באופני כביש, ארנדט סיימה שמינית במקצה נגד השעון, 1:05 דקות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל.
ביוגרפיה > 1999: סגנית אלופת העולם בנקודות וברדיפה אישית ואלופת גרמניה בנגד השעון

ב-1999, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה בנגד השעון לראשונה, כשהיא מקדימה בשנייה אחת בלבד את פטרה רוסנר ואת ז'קלין ברבנץ. במקצה הכביש באליפות גרמניה, סיימה רביעית. לאחר מכן התחרתה בטור "הולנד ליידיז" וסיימה שנייה אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל, כשארנדט גם ניצחה את הקטע הראשון במרוץ. באליפות העולם במסלול שנערכה בברלין, ארנדט זכתה בשתי מדליות כסף, ברדיפה אישית ובמקצה הנקודות. כשבשני המקצים הקדימה אותה מריון סלין הצרפתית. באליפות העולם בכביש שנערכה בורונה, סיימה שישית במקצה נגד השעון, 50 שניות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל המנצחת.
ביוגרפיה > 2000: סגנית אלופת העולם בנקודות וברדיפה אישית

ב-2000, איבדה את תוארה כאלופת גרמניה בנגד השעון, לאחר שאיבדה את התואר להאנקה קופפרנגל. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת סידני (2000) וסיימה שביעית בנגד השעון, 1:31 דקות אחרי זוכת מדליית הזהב, לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל. באליפות העולם בכביש, סיימה תשיעית בנגד השעון, 1:38 דקות אחרי מארי מולדן המנצחת. באליפות העולם במסלול שנערכה במנצ'סטר, שחזרה ארנדט את ההישג שלה מ-1999, כשזכתה שוב במדליית כסף במקצה הנקודות וברדיפה אישית, כשבמקצה הנקודות הקדימה אותה מריון סלין ובמקצה הרדיפה האישית הקדימה אותה איבון מקגרגור.
ביוגרפיה > 2001: אלופת גרמניה בנגד השעון

ב-2001, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה בנגד השעון וסיימה רביעית במקצה הכביש באליפות. היא ניצחה את המרוץ החד יומי "טור רוטרדהם". באליפות העולם בכביש שנערכה בליסבון, היא סיימה חמישית במקצה נגד השעון, 55 שניות אחרי ז'נין לונגו המנצחת. אך לראשונה בלטה ארנדט גם במקצה הכביש, כשסיימה רביעית, 6 שניות אחרי Rasa Polikevičiūtė.
ביוגרפיה > 2002: אלופת גרמניה בנגד השעון בפעם השנייה ברציפות

ב-2002, ניצחה ארנדט את שני מרוצי הקטעים בארצות הברית, Redlands Bicycle Classic ו-Women's Challenge וניצחה לראשונה את הטור דה ל'אוד. ביוני, ניצחה שוב את אליפות גרמניה בנגד השעון, מקדימה את פטרה רוסנר ורג'ינה שליישר. באליפות העולם בכביש, סיימה תשיעית בנגד השעון, 48 שניות אחרי זולפיה באבירובה הרוסייה שניצחה.
ביוגרפיה > 2003: סגנית אלופת העולם בנגד השעון

ב-2003 הצטרפה לקבוצת Equipe Nurnberger, בה רכבה עד סוף 2005. ארנדט ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם השלישית. היא ניצחה שלושה קטעים במרוץ Grande Boucle Féminine Internationale בצרפתנוסיימה שלישית במרוץ, היא ניצחה בפעם השנייה ברציפות את הטור דה ל'אוד. באליפות העולם שנערכה בהמילטון, זכתה לראשונה במדליה במקצה נגד השעון, כשזכתה בכסף, 10 שניות אחרי ג'ואנה סומריבה, זוכת מדליית הזהב. גם במקצה הכביש בלטה ארנדט, כשסיימה שמינית, 12 שניות אחרי סוזן ליונגסקוג השוודית.
ביוגרפיה > 2004: אלופת העולם בכביש וסגנית האלופה האולימפית בנגד השעון

ב-2004 ערכה ארנדט את אחת מהעונות היותר זכורות שלה. זה התחיל כשסיימה חמישית בלה פלש ואלון, ושנייה ב"מונטריאול וורלד קאפ". לאחר מכן היא ניצחה את "לה טור דו גרנד מונטריאול", כשניצחה גם קטע אחד במרוץ. לאחר מכן ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם הרביעית ברציפות, מקדימה את טריקסי ווראק ופטרה רוסנר. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת אתונה (2004) וזכתה במדליית כסף במקצה הכביש, 8 שניות אחרי שרה קאריגן האוסטרלית. לאחר שחצתה את קו הסיום, עשתה ארנדט תנועה מגונה בדמות אצבע משולשת, ככל הנראה בשל סגנון רכיבתה של קאריגן. במקצה נגד השעון באולימפיאדה, סיימה ארנדט במקום ה-11, 1:35 דקות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל. באליפות העולם שנערכה בוורונה, רשמה ארנדט מרוץ מוצלח מאוד, כשזכתה במדליית זהב במקצה הכביש, מקדימה את טטיאנה גודרזו האיטלקית שזכתה בכסף ב-10 שניות, ואת אניטה ואלן הנורווגית ב-12 שניות ובכך הפכה ארנדט לאלופת העולם ומדליית כסף במקצה נגד השעון, 51 שניות אחרי קתרין תוריג השווייצרית. בזכות הישגיה הרבים של ארנדט בעונה זו, היא הובילה את דירוג ה-UCI לנשים בעונה זו.
ביוגרפיה > 2005: אלופת גרמניה בנגד השעון בפעם החמישית

ההישג הבכיר הראשון של ארנדט בעונת 2005 היה מקום שלישי בלה פלש ואלון, לאחר שהגיעה אחרי ניקול קוק המנצחת ואונן ווד. היא ניצחה לראשונה את Gracia - Orlová לאחר שניצחה שני קטעים במרוץ. לאחר מכן סיימה שנייה בגראן פרמיו קאסטיליה לאון. ביוני ניצחה בפעם החמישית את אליפות גרמניה בנגד השעון, ולאחר מכן ניצחה שני קטעים בטור דה פמינין וסיימה שישית כללית. לאחר מכן ניצחה שני מרוצים חד יומיים, "Luk Challenge" בגרמניה וגרנד פרי ווילס בבריטניה. לאחר מכן סיימה ארנדט תשיעית בטור הולנד ליידיס. באליפות העולם, לא הצליחה לשחזר את הישגה משנה קודמת, כשסיימה במקום ה-35. במקצה נגד השעון, סיימה ארנדט רביעית, 56 שניות אחרי קתרין תוריג.
ביוגרפיה > 2006

את 2006 פתחה ארנדט באוסטרליה, כשסיימה עשירית בטור ג'ילונג ושישית בטור של ניו זילנד. היא סיימה תשיעית ברונדה ון פלנדרן ושנייה בלה פלש ואלון, 2 שניות אחרי ניקול קוק המנצחת. לאחר מכן סיימה רביעית ב-Tour de Berne. ארנדט ניצחה בפעם השנייה ברציפות את גרציה-אורלובה, לאחר שניצחה שלושה קטעים במרוץ וגם את קטגוריית הנקודות. לאחר מכן סיימה שנייה בגראן פרמיו קאסטילי ה לאון ושביעית בטור דה ל'אוד. לאחר מכן ניצחה ארנדט את המרוץ החד יומי La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal וסיימה שלישית בלה טור דה גרנד מונטריאול. היא התחרתה שוב בטור הולנד ליידיס וסיימה שלישית, כשהיא מנצחת את הקטע השישי והאחרון. באליפות העולם, סיימה ארנדט במקום השביעי בנגד השעון, ובמקום ה-14 בכביש.
ביוגרפיה > 2007: ניצחון שלישי בגרציה-אורלובה

גם את 2007 פתחה ארנדט באוסטרליה, כשסיימה שלישית בטור ג'ילונג וניצחה לראשונה את הטור של ניו זילנד. היא סיימה שוב בפעם השלישית בלה פלש ואלון וניצחה בפעם השלישית בגרציה-אורלובה, כשהיא מקדימה את אלכסנדרה בורצ'נקובה הרוסייה ואת אנדרה בוסמן. בנוסף לכך, ניצחה ארנדט שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות. היא השתתפה בטור דה ל'אוד וניצחה את החלק הראשון של הקטע השמיני, כשהיא מסיימת שלישית כללית. לאחר מכן סיימה שלישית ב-La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal ורביעית בלה טור דו גרנד מונטריאול, כשניצחה את הקטע השלישי. לאחר מכן סיימה שלישית באליפות גרמניה בנגד השעון וחמישית במקצה הכביש באליפות. היא השתתפה בג'ירו רוסה וניצחה את הקטע השישית, כשסיימה שביעית כללית. לאחר מכן ניצחה את טור תורינגה–רונדפראט, לאחר שגם ניצחה את הקטע השלישי. היא סיימה שנייה בטור הולנד ליידיז, אחרי קריסטין ארמסטרונג האמריקאית וניצחה את הקטע השלישי. בג'ירו דל טוסקנה, סיימה שלישית וניצחה את הקטע החמישי. באליפות העולם, סיימה במקום ה-21.
ביוגרפיה > 2008: שתי מדליות ארד באליפות העולם בכביש וניצחון ברונדה ון פלנדרן

גם עונת 2008 הייתה רווית תארים עבור ארנדט. היא סיימה תשיעית בטור ג'ילונג ורביעית בטור של ניו זילנד. לאחר מכן התחרתה באיטליה, וסיימה שלישית ב-GP Costa Etrusca - Giro Comuni Castellina Marittima - Santa Luce וחמישית ב-GP Costa Etrusca - Giro Comuni Montescudaio - Ribardella. לאחר מכן רשמה את אחד ההישגים הגדולים שלה באותה עונה, כשניצחה את המהדורה החמישית של הרונדה ון פלנדרן, לאחר שגברה על קריסטין ארמסטרונג בספרינט הסיום. בהמשך העונה סיימה שוב במקום השלישי בלה פלש ואלון, תשיעית בגרנד פרי שווייץ ושנייה ב-Tour de Brene. לאחר מכן סיימה שנייה בטור דה ל'אוד, 3:35 דקות אחרי סוזן ליונגסקוג המנצחת. ארנדט גם ניצחה את הקטע התשיעי והאחרון במרוץ. לאחר מכן ניצחה את שני המרוצים בקנדה, La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal ולה טור דו גרנד מונטריאול, כשניצחה שלושה קטעים. לאחר מכן סיימה שישית בג'ירו דל טרנטינו, כשניצחה גם את קטגוריית הנקודות במרוץ. ארנדט סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי האנקה קופפרנגל. לאחר מכן סיימה עשירית בג'ירו רוסה וניצחה את טור תורינגה–רונדפארט. ארנדט נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008), היא לא בלטה במרוץ הכביש לאחר שסיימה במקום ה-41, אך במקצה נגד השעון סיימה שישית, 1:08 דקות אחרי קריסטין ארמסטרונג המנצחת. לאחר מכן היא סיימה רביעית בג'יפי קווסט פראנס–פלואה וחמישית בטור הולנד ליידיז. לאחר מכן התחרתה ארנדט בגרמניה, וניצחה את Rund um die Nürnberger Altstadt. לאחר מכן היא התחרתה בג'ירו דלה טוסקנה שהיווה עבורה הכנה לאליפות העולם שתיערך באיטליה, וסיימה את המרוץ שלישית, כשהיא מנצחת את הקטע החמישי. באליפות העולם שנערכה בוארזה, היא זכתה במדליית ארד גם בנגד השעון וגם בכביש. במקצה נגד השעון, 22 שניות אחרי אמבר נבן. במקצה הכביש, היא נכנעה לניקול קוק שזכתה בזהב ולמריאנה ווס שזכתה בכסף בספרינט הסיום.
ביוגרפיה > 2009

ב-2009, סיימה שנייה ב-Durango-durango Emakumeen Saria בספרד וניצחה את מרוץ הקטעים Iurreta-emakumeen Bira, ביחד עם שלושה קטעים. לאחר מכן סיימה חמישית בג'ירו דל טרנטינו ושנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי טריקסי ווראק. היא ניצחה את הקטע השביעי בג'ירו רוסה ובאליפות העולם, סיימה רביעית במקצה נגד השעון, 1:24 דקות אחרי קריסטין ארמסטרונג, ושישית במקצה הכביש, 1:07 אחרי טטיאנה גודזרו.
ביוגרפיה > 2010: סגנית אלופת העולם בנגד השעון

את 2010 פתחה ארנדט עם מקום שלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה. היא סיימה שמינית בטרופאו אלפרדו בינדה וברונדה ון פלנדרן, ותשיעית בלה פלש ואלון. לאחר מכן סיימה שנייה בגרנד פרי שווייץ וב-Gp Ciudad De Valladolid. לאחר מכן סיימה רביעית Durango-durango Emakumeen Saria, שלישית ב-Iurreta-emakumeen Bira ושנייה בג'ירו דל טרנטינו. היא החזירה לעצמה את התואר כאלופת גרמניה בנגד השעון, וסיימה שנייה במקצה הכביש. לאחר מכן השיגה ארנדט את המיקום הכי גבוה שלה בג'ירו רוסה, כשסיימה שנייה, 2:05 דקות אחרי מארה אבוט האמריקאית. היא השתתפה ב"לה רוט דה פראנס" וסיימה שנייה, כשניצחה את הקטע השישי במרוץ שהיה נגד השעון. לאחר מכן סיימה רביעית בג'י.פי דה פלואה-ברטאן ושנייה ב-Chrono Champenois - Trophée Européen. לקראת סוף העונה, ניצחה בפעם הראשונה את הג'ירו דלה טוסקנה. באליפות העולם שנערכה במלבורן, זכתה ארנדט במדליה נוספת במקצה נגד השעון, לאחר שזכתה בכסף, 15 שניות אחרי אמה פוליי המנצחת. גם במקצה הכביש בלטה ארנדט לאחר שסיימה חמישית, שנייה אחת אחרי ג'ורג'ה ברונזיני המנצחת ושלוש רוכבות נוספות.
ביוגרפיה > 2011: אלופת העולם בנגד השעון

גם ב-2011 בלטה ארנדט וזכתה בתארים רבים. היא החלה את עונתה עם מקום רביעי באליפות אוסטרליה הפתוחה וניצחה בפעם השנייה את הטור של ניו זילנד, כשהיא מנצחת שלושה קטעים במרוץ. לאחר מכן סיימה שביעית בטרופאו אלפרדו בינדה וחמישית ברונדה ון פלנדרן. היא סיימה עוד פעם במקום השלישי בלה פלש ואלון, ובמקום השני בשני מרוצים חד יומיים בלוקסמבורג - גרנד פרי אלזי יעקובס וגרנד פרי ניקולה פרנץ, כשבשני המרוצים הקדימה אותה ההולנדית מריאנה ווס. היא סיימה רביעית ב-Gp Ciudad De Valladolid ושלישית ב-Durango-durango Emakumeen Saria ו-Iurreta-emakumeen Bira. לאחר מכן ניצחה את הג'ירו דל טרנטינו, וקטע בודד במרוץ. היא ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם השמינית, וסיימה שנייה במרוץ הכביש, אחרי אינה-יוקו טוטנברג. לאחר מכן סיימה שלישית בג'ירו רוסה. בהמשך העונה ניצחה את Memorial Davide Fardelli - Chronometro Individuale ו-Chrono Champenois - Trophée Européen, שני מרוצים חד יומיים. היא ניצחה שני קטעים בג'ירו דל טוסקנה, אך פרשה מהמרוץ לפני הקטע השישי. באליפות העולם שנערכה בקופנהגן, הצליחה סוף סוף ארנדט, לאחר שנים של ניסיונות, לנצח את מקצה נגד השעון, מקדימה את לינדה וילומסן ב-21 שניות ואת אמה פוליי ב-24 שניות. במקצה הכביש לא בלטה, וסיימה במקום ה-49.
ביוגרפיה > 2012: עונת הפרישה: סגנית האלופה האולימפית ואלופת העולם בפעם השנייה ברציפות בנגד השעון

את עונת האחרונה בקריירה שלה העבירה ארנדט בקבוצת Orica - AIS האוסטרלית ורשמה עוד עונה מצוינת. היא פתחה אותה עם ניצחון ראשון בטור של קטר ומקום תשיעי בטור של ניו זילנד. בהמשך העונה סיימה רביעית בטרופאו אלפרדו בינדה וניצחה בפעם השנייה את מרוץ הרונדה ון פלנדרן, לאחר שגברה על קריסטין ארמסטרונג ב-2 שניות והקדימה אותה, בעוד ג'ואל נומאינווילה מנצחת את הספרינט מהפלוטון ולוקחת את המקום השלישי. היא התחרתה בעוד קלאסיקה, לה פלש ואלון, וסיימה שישית. בהמשך התחרתה בספרד וסיימה שלישית ב-Durango-Durango Emakumeen Saria וניצחה את Emakumeen Euskal Bira. באפריל ניצחה את אליפות גרמניה גם במקצה נגד השעון בפעם התשיעית וגם במקצה הכביש בפעם השלישית. לאחר מכן סיימה שישית בג'ירו רוסה, 8:30 דקות אחרי מריאנה ווס המנצחת וניצחה את טור תורינגה–רונדפארט. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת לונדון (2012) וזכתה במדליית כסף במקצה נגד השעון, לאחר שהגיעה 15 שניות אחרי זוכת מדליית הזהב קריסטין ארמסטרונג. במקצה הכביש סיימה במקום ה-37 ולא התבלטה. ארנדט סיימה שלישית ב"טור בריינוואש ליידיז" (לשעבר טור הולנד ליידיז). היא הגנה על תוארה בהצלחה כאלופת העולם בנגד השעון, לאחר שניצחה את התחרות שהתקיימה בואלקנבורג, מקדימה את זוכה מדליית הכסף אוולין סטיבנס ב-34 שניות, ואת לינדה וילומסן ב-41 שניות. גם במקצה הכביש בלטה והייתה דומיננטית, כשסיימה שמינית, 4:37 דקות ממריאנה ווס המנצחת. ארנדט זכתה לראשונה גם במדליית כסף בנגד השעון לקבוצות באליפות העולם, לאחר שקבוצתה סיימה 24 שניות אחרי קבוצת Specialized-lululemon.
בתום עונת 2012, פרשה ארנדט מרכיבה תחרותית.
חיים אישיים

ארנדט התגוררה רוב השנים בלייפציג. היא לסבית והייתה בזוגיות עם רוכבת האופניים ויריבתה לשעבר פטרה רוסנר. ב-2012 עברה לגור במלבורן עם בת זוגה החדשה, אנה וילסון האוסטרלית, עורכת דין ורוכבת אופניים בעצמה לשעבר.
הערות שוליים

↑  NC Germany 1998, procyclingstats.com
↑  World Championship | WE, procyclingstats.com
↑  World Championship WE | ITT, procyclingstats.com
ארנדט במהלך מקצה נגד השעון של אולימפיאדת לונדון (2012)
גבעת ההגנה

| --- | --- |

האנדרטה על גבעת ההגנה
 מידע כללי
 על שם:  ההגנה 
 גובה:  528 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  פארק הכרמל
 רכס הרים:  הכרמל
 קואורדינטות:  32°44′36″N 35°02′14″E﻿ / ﻿32.743472222222°N 35.037277777778°E﻿ / 32.743472222222; 35.037277777778
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) גבעת ההגנה(למפת הגליל המערבי רגילה) גבעת ההגנה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת ההגנה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת ההגנה
 
תצפית מהגבעה על המחצבה ומפרץ חיפה
גבעת ההגנה היא פסגה בהר הכרמל בתחומו של פארק הכרמל בגובה של 528 מטר מעל פני הים (הפסגה השנייה בגובהה על רכס הכרמל) משתרעת על פני 17 דונם. נקראת על שם ארגון ההגנה, שאנשיו התאמנו במקום.
גאוגרפיה

הגבעה נמצאת מצידו הצפוני של כביש 672 בקטע הכביש שבין אוניברסיטת חיפה ועספיא ליד האנטנה של משרד התקשורת.
בצפון הגבעה, במקום בו יש תצפית על נוף עמק זבולון מפרץ חיפה והגליל, אנדרטה הבנויה מגוש אבן בזלת. על האנדרטה בצידו הרחב מופיע סמל ההגנה, במרכזו משושה מבעדו יש תצפית על הנוף. בצידו המערבי של גוש הבזלת בחלקו העליון חרות פסוק ” וְגַנּוֹתִי עַל-הָעִיר הַזֹּאת לְהוֹשִׁיעָהּ” (ישעיהו לז, לה), בחלקו התחתון חרות ”ההגנה מרחב חיפה תשל"א 1971 שנת היובל לכינונה”. את האנדרטה עיצב והקים הפסל מרדכי כפרי. האנדרטה נחנכה ב-28 במרץ 1972 לציון חמישים שנה להקמת ארגון ההגנה. הטקס התקיים במעמד ראש הממשלה דאז גולדה מאיר.
הגבעה נמצאת על גבול שמורת הטבע הר הכרמל - נשר. הגבעה בנויה מסלע קירטון. הגבעה מכוסה בעצי אורן ירושלים, בין העצים מוצבים שולחנות מעץ לרווחת המטיילים. מהגבעה לכוון מערב יש תצפית על מחצבת בית החרושת נשר למלט שנפתחה באזור בתחילת שנות הארבעים של המאה העשרים ונקראה "מחצבת ח'רייבה". מחצבה זו נטושה היום. על מורדות הגבעה לכוון המחצבה צומחים פרחים ממשפחת הסחלביים כגון דבורנית דינסמור, דבורנית נאה, סחלב פרפרני ועוד.
הערות שוליים

↑  אנדרטה להגנה הוקמה בכרמל, דבר, 22 במרץ 1972
↑  אנדרטת ההגנה 1972
↑  "גבעת ההגנה" מדריך ישראל החדש כרך 5: הכרמל וחופו ורמות מנשה, בעריכה סלמאן אבו רוכן ויעקב שורר, הוצאת משרד הביטחון 2001 עמ' 61
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
רוני גמזו

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1966 (בן 59) ישראל 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  פוריות, גינקולוגיה, מיילדות ומנהל מערכות בריאות
 תפקידים:  מנכ"ל משרד הבריאות  מנכ"ל בית החולים איכילוב   בכיר בחטיבת הבריאות של ה-OECD   מנהל התוכנית הלאומית לבריאות דיגיטלית, משרד הבריאות   הממונה הלאומי לנגיף הקורונה
 פרסים והוקרה:  האגודה הישראלית לחקר הפוריות
 
פרופ' רוני גמזוּ (נולד ב־27 בינואר 1966) הוא גניקולוג ומנהל ישראלי, המכהן כיו"ר חברת מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים. קודם לכן, שימש מנהל בית החולים איכילוב, בשנים 2015–2024. הוא שימש גם כמנכ"ל משרד הבריאות וראש תוכנית "מגן ישראל" למאבק בנגיף הקורונה בישראל.
ביוגרפיה

רוני גמזו נולד, גדל והתחנך בחולון, להורים שעלו לישראל מאיראן. אביו השתלב בשוק הצורפות, והאם כעוזרת לגננת. שם משפחתו המקורי בילדותו היה גם זו לטובה. בשנים 1985–1988 שירת בצה"ל, בתחילה בחיל ההנדסה הקרבית, ולאחר מכן נשלח לקורס חובשים. שם, לדבריו, נפתח בפניו תחום הרפואה. בהמשך התקדם לתפקיד מפקד הקורס, והשתחרר בתור קצין בדרגת סגן.
בשנים 1988–1994 למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובאוניברסיטת תל אביב וקיבל תואר דוקטור לרפואה. את הסטאז' עבר בבית החולים איכילוב. בשנת 1996 קיבל תואר Ph.D על מחקר בתחום הפוריות, בשנת 1998 קיבל תואר MHA במנהל מערכות בריאות, בשנת 2002 קיבל תואר שני במנהל עסקים, ובשנת 2008 קיבל תואר ראשון במשפטים, כולם מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1997 החל התמחות בגינקולוגיה ומיילדות בבית החולים ליס לנשים וליולדות, וסיים אותה בשנת 2002. לאחר מכן, בשנים 2003–2005 השלים התמחות־על במִנהל רפואי בבית החולים איכילוב. בשנים 2007–2008 ביצע התמחות מחקרית בגינקולוגיה באוניברסיטת ראדבוד שבהולנד.
ב־2002, בעודו מתמחה, מונה לסמנכ"ל לכלכלה רפואית בבית החולים איכילוב, ובשנת 2008 מונה למנהל בית החולים הכללי באיכילוב. במאי 2010 מינה אותו סגן שר הבריאות יעקב ליצמן למנכ"ל משרד הבריאות. בתקופת כהונתו אירעה שביתת הרופאים בישראל, ובתחילת 2014 פקד את המרכז הרפואי הדסה משבר כספי, שהוביל לצו הקפאת הליכים למרכז.
ב־6 בספטמבר 2015 מונה למנכ"ל איכילוב, המרכז הרפואי בתל אביב ע"ש סוראסקי.
בשנת 2014–2015 כיהן בתפקיד בכיר בחטיבת הבריאות של הארגון OECD, ובשנים 2015–2017 היה מנהל התוכנית הלאומית לבריאות דיגיטלית במשרד הבריאות.
גמזו כיהן כפרופסור חבר בפקולטה לרפואה ובבית הספר לבריאות הציבור, וכפרופסור מן המניין בפקולטה לניהול - כולם באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > תפקידים ניהוליים במערכת הבריאות הציבורית

גמזו כיהן כסמנכ"ל כלכלה רפואית בבית החולים איכילוב, המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי (2002–2008), כמנהל בית החולים הכללי באיכילוב (2008–2010), כמנכ"ל משרד הבריאות (ב-2010–2015), וכמנכ"ל בית החולים איכילוב בשנים 2015–2024.
במקביל לתפקידו כמנכ"ל איכילוב, שימש בתפקיד מנהל התוכנית הלאומית לבריאות דיגיטלית במשרד הבריאות בשנים 2015–2017, ובשנת 2019 כיהן כיו"ר ועדת סל התרופות.
באפריל 2020 מונה לאחראי לטיפול בבתי האבות בישראל במסגרת ההתמודדות עם נגיף הקורונה. הוא הקים את פרויקט "מגן אבות ואמהות" להגנה על אנשי גיל הזהב מהקורונה. ב־23 ביולי 2020 מונה גמזו לפרויקטור הלאומי לנגיף הקורונה לתקופה של שלושה וחצי חודשים, במסגרת ההתמודדות עם נגיף הקורונה. הוא עזב זמנית את תפקידו באיכילוב ובמקומו מונו גיל פייר ויצחק שפירא. בצוות המטה הרפואי של גמזו היו חברים ראש מטה הקורונה באיכילוב פרופ' עידית מטות, מנהל המחלקה לטיפול נמרץ בבית החולים בילינסון, פרופ' פייר זינגר ומנהל בית החולים לילדים בשיבא, ד"ר איתי פסח, לצד מנכ"ל הדסה פרופ' זאב רוטשטיין, מנכ"ל משרד הבריאות לשעבר גבי ברבש, המשנה למנכ"ל שיבא פרופ' ארנון אפק, מנכ"ל אסותא פרופ' שוקי שמר וסגן מנכ"ל משרד הבריאות בעז לב.
עלייה מחודשת בתחלואה הובילה בספטמבר 2020 להחלטת ממשלה, בהמלצתו של גמזו, על סגר בתקופת חגי תשרי. בנובמבר 2020 סיים את כהונתו כפרויקטור ארצי למאבק בקורונה וחזר לנהל את בית החולים איכילוב.
בספטמבר 2022 הודיע על פרישתו מתפקידו כמנכ"ל איכילוב, ואמר שיישאר בבית החולים בתפקיד הדומה ליו"ר. ב-21 ביולי 2024 הודיע להנהלת בית החולים איכילוב שיסיים את תפקידו.
בנובמבר 2024 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים ובמקביל, ליו"ר דירקטוריון התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
| --- | --- |
 פרסים 1996 – פרס למחקר הקליני הטוב ביותר – האגודה הישראלית לחקר הפוריות  1997 – מתמחה מצטיין במרכז הרפואי איכילוב תל אביב:  מלגות 1994 – Foulkes Foundation  1995 – המדען הראשי במשרד הבריאות  1998 – קרן ליאו מינץ למחקר בגינקולוגיה  2008 – המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות  2009 – המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2016 נולדה לו ולזוגתו קארן ברונר, מנהלת המחלקה לקידום בריאות באסותא, בת בכורה.
פרשת יוסל'ה שוחמכר

יוסל'ה שוחמכר
יוסל'ה שוחמכר עם הוריו ואחותו, 1962
יוסל'ה שוחמכר בבר-המצווה שלו, פברואר 1965
פרשת יוסל'ה שוחמכר היא פרשה ציבורית בולטת בראשית שנות ה-60 בישראל שנקראה על שמו של הילד יוסל'ה שוחמכר, יליד מרץ 1953. הפרשה התחוללה לאחר שסבו החרדי, שהילד הופקד בידו, סירב להחזירו להוריו, בשל אורח חייהם החילוני. יוסל'ה הוחבא בישראל ולאחר מכן הוברח אל מחוץ לישראל, עד שאותר על ידי המוסד והוחזר להוריו. הפרשה הגבירה את הקיטוב בין חרדים לחילונים בישראל.
השתלשלות הפרשה

יוסל'ה עלה בגיל 4 בשנת 1957 יחד עם הוריו, אידה ואלתר, מברית המועצות, דרך פולין, במסגרת עליית גומולקה. בשל קשיים כלכליים מסרו אותו הוריו לסבו, נחמן שטרקס, חרדי מחסידי ברסלב בירושלים, ואת אחותו מסרו הוריו לפנימייה דתית. הסבא נשלח בשנות השלושים על ידי הסובייטים לגלות בסיביר, מפני שעסק בלימוד תורה בסתר. שם איבד את הראיה בעין אחת.
לאחר חודשים אחדים, כאשר חפצו ההורים לחזור לרוסיה במסגרת עצומה שנחתמה על ידי שבע מאות איש שבקשו לשוב מישראל לרוסיה, הם ביקשו מהסב שיחזיר את יוסל'ה, אך הסב סירב. על פי הנטען, נאמר לסב שההורים רוצים לחזור לרוסיה עם יוסל'ה ובכך יוציאו אותו לשמד. בעקבות זאת, ארגנו הסב ובנו, שלום שטרקס, את החבאתו של שוחמכר. הם הסבירו לילד שהוריו רוצים לקחתו חזרה לרוסיה, שם יוצא לשמד, וכך שכנעוהו לשתף עמם פעולה. שוחמכר הוחבא במקומות שונים בישראל, בין השאר בראשון לציון, ירושלים, צפת, בני ברק ומושב קוממיות.
החיפושים אחרי יוסל'ה עלו בתוהו. בית המשפט העליון הורה לסב להשיב את הילד עד ל-15 בפברואר 1960, אולם הסב סירב, גם לאחר שנכלא, בטענה שבתו וחתנו רוצים לרדת לברית המועצות שם יוציאו את הילד לשמד. ב-21 ביוני 1960 הוברח שוחמכר לחוץ לארץ, כשהוא מחופש לילדה, בידי רות בן דוד. בן דוד ניצלה את כישוריה וניסיונה כסוכנת ה"מאקי" (המחתרת האנטי-נאצית שפעלה בצרפת במלחמת העולם השנייה), ושינתה בדרכונה את רישום בנה מ-"Claude" לשם "Claudine". כך הערימה על אנשי ביקורת הגבולות (שניסו לאתר ילד שנחטף). שוחמכר הוחבא זמן רב באירופה, בהם כששה חודשים בפיבלן שליד פריס ואז הועבר לארצות הברית.