stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאול חיות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1884 ברודי, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 במרץ 1935 (בגיל 50) וינה, אוסטריה הפדרלית 
 מדינה:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 שפות היצירה:  גרמנית, עברית 
 
שאול חיות (בגרמנית: Saul Chajes;‏ 15 במאי 1884, ברודי, גליציה – 15 במרץ 1935, וינה) היה ארכיונאי, ספרן וביבליוגרף יהודי אוסטרי. מחבר "אוצר בדויי השם" (1933) – רשימת הכינויים הספרותיים בספרות העברית והיידית מתקופת הגאונים ועד העת החדשה.
ביוגרפיה

שאול חיות נולד באביב 1884 בעיירה ברודי שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של אתל לבית שפירא והרב יצחק חיות, אב"ד ברודי, ונכדו של הרב צבי הירש חיות מז'ולקיב (מהר"ץ חיות). הוא היה דודנם של הרב והחוקר צבי פרץ חיות (1876–1927), רבה הראשי של וינה, ושל ההיגייניסט הברלינאי, רופא העור והמין ד"ר בֶּנוֹ חיות (1880–1938).
ב-8 באפריל 1908 נישא לאסתר פוֹגֶלמן. נסמך לרבנות.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לבירה וינה, והיה לעוזר-ספרן בספריית הקהילה היהודית. עבד בארכיון וספריית הקהילה בווינה עד מותו.
פרסם מאמרים מדעיים, מסמכים מקוריים וביבליוגרפיות מעל במות שונות.
חיבורו הגדול, שפורסם כשנתיים לפני מותו, הוא "אוצר בדויי השם" (וינה 1933) – "מפתח השמות הבדויים של המחברים בספרות ישראל בעברית ובאידית – כינוייהם, סימניהם ונוטריקוניהם עם פתרונותיהם – מתקופת הגאונים עד העת החדשה". ספר זה הוא הניסיון הראשון להתקין רשימה ממצה של שמות העט ששימשו לאורך ההיסטוריה בספרות ובעיתונות העברית והיידית.
הקובץ, שלדעת ישראל רובין (1954), הוא "הטוב ביותר בין אוספי הפסיבדונימים מן הספרות העברית והאידית", אף שכמובן אינו חף מטעויות, עודנו משמש כספר עזר.
חיות נפטר בווינה במרץ 1935, בן 51 במותו.
כתביו

אוצר בדויי השם: הוא מפתח השמות הבדויים של המחברים בספרות ישראל בעברית ובאידית – כנוייהם, סימניהם ונוטריקניהם עם פתרונותיהם – מתקופת הגאונים עד העת החדשה, וינה: היינריך גלאנץ (יוצא לאור על ידי קרן הפרסים על שם הרב צבי פרץ חיות ז"ל, בית מדרש הרבנים בוינא), תרצ"ג. (בלטינית וגרמנית: Thesaurus pseudonymorum quae in litteratura hebraica et judaeo-germanica inveniuntur / Pseudonymen-Lexikon der hebräischen und jiddischen Literatur.)
Zebi Perez Chajes: sein Leben und Wirken, Wien: Festschrift zur zehnjärigen Jubiläumsfeier des Jugendvereines Erez Israel, 1920-1930, 1930.
Moritz Rosenfeld, Saul Chajes, 'Bibliographie der Schriften, Reden und Vorträge von Hirsch Perez Chajes,' in: Abhandlungen zur Erinnerung an Hirsch Perez Chajes, Wien: Alexander Kohut Memorial Foundation, 1933, pp. IX-LVI.
Bibliographie der Schriften Bernhard Wachsteins: anlässlich seines dreissigjährigen Dienstjubiläums (1. Juli 1903 - 1. Juli 1933); herausgegeben im Auftrage des Vorstandes der israelitischen Kultusgemeinde Wien, Wien: Selbstverlag der Bibliothek der israel. Kultusgemeinde, 1933.
לקריאה נוספת

'Chajes, Saul,' in: Who's who in Central and East Europe, 1935, p. 161.
'Chajes, Saul,' in: Geoffrey Wigoder, Encyclopaedia Judaica, 1975, p. 119.
הערות שוליים

↑  Heinrich Weder, Sozialhygiene und pragmatische Gesundheitspolitik in der Weimarer Republik am Beispiel des Sozial- und Gewerbehygienikers Benno Chajes (1880-1938), Husum: Matthiesen (Abhandlungen zur Geschichte der Medizin und der Naturwissenschaften), 2000, p. 399.
↑  ד"ר י. רובין, בראי־הפסיבדונימים: קצת כרקטרולוגיה ספרותית, משמר, 25 במאי 1945.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519126005171  BIBSYS: 90393072  BnF: cb13760530b (data)  GND: 129770736  ISNI: 0000 0000 7326 0066  LCCN: n93050935  NKC: zmp20191055093  NTA: 111843812  RERO: 02-A011965551  SUDOC: 136869653  VcBA: 495/9338  VIAF: 209208582   WorldCat (עם VIAF): 209208582
שבצ'נקו (רובע)

| --- | --- |
סמל שבצ'נקוסמל שבצ'נקו
 מאידאן נזאלז'נוסטי  אנדרטת ולדימיר הגדול בפארק ולדימירסקאיה גורקה, מסמלי העיר  שער הזהב של קייב  מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מושל:  Gariaga Oleg
 תאריך ייסוד:  4 באפריל 1937 
 על שם:  טאראס שבצ'נקו 
 שטח:  27 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בראיון עירוני:  233,000
 קואורדינטות:  50°27′46″N 30°27′43″E﻿ / ﻿50.462694444444°N 30.461972222222°E﻿ / 50.462694444444; 30.461972222222 
 https://shev.kyivcity.gov.ua/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קייב מוגדלת) שבצ'נקו(למפת קייב רגילה) שבצ'נקו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרובע שבצ'נקו (באוקראינית: Шевченківський район) הוא רובע או "ראיון" של קייב, עיר הבירה של אוקראינה.
גאוגרפיה

גבולות הרובע נקבעו ב-1937 והוא ממוקם כמעט בלב ליבה של קייב. התשתית מפותחת מאוד בראיון. ישנן 10 תחנות מטרו בשטח קטן, מה שמפשט מאוד את התנועה ברובע.
ברובע שבצ'נקו נמצאים רוב אתרי המורשת התרבותית - 1374. מאידאן נזאלז'נוסטי, כיכר הניצחון, שדרת הנוף (רו'), שער הזהב של קייב, והרכבל המפורסם בקייב, ולדימירסקאיה גורקה (אנ'), גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי, הגן הבוטני (אנ'), שוק בסרבסקי, וגן החיות (אנ') היחיד בקייב, כמו גם כנסיות רבות, כגון כנסיית אנדריי הקדוש, קתדרלת סופיה הקדושה, מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש.
ב-17 באוקטובר 2022, בעת הפלישה הרוסית לאוקראינה, הרובע הותקף עם כטמ"בים איראנים מסוג שאהד 136.
הערות שוליים

↑  Шевченковский район: аутентичный и современный центр столицы, Segodnya.ua
שטפי גראף

ערך זה עוסק בטניסאית גרמנית. אם התכוונתם לאצנית אוסטרית, ראו .
שטפי גראף, 2010
שטפני מריה "שְׁטֶפִי" גראף (בגרמנית: Stefanie Maria "Steffi" Graf; נולדה ב-14 ביוני 1969) היא טניסאית עבר גרמניה, הנחשבת לאחת הטובות ביותר בכל הזמנים. ב-1988 הגיעה להישג ייחודי בתולדות הענף: "הסלאם המוזהב", כאשר זכתה בארבעת טורנירי הגראנד סלאם והוסיפה עליהם זכייה במדליית זהב אולימפית. בסך הכול זכתה ב-22 טורנירי גראנד סלאם ביחידות שהיווה שיא של כל הזמנים בעידן הפתוח עד שסרינה ויליאמס שברה שיא זה בינואר 2017. היא דורגה מספר אחת בעולם במשך 377 שבועות, יותר מכל שחקן או שחקנית אחרת בתולדות הדירוג. שיא ייחודי נוסף של גראף היא הזכייה בכל אחד מארבעת הטורנירים הגדולים ארבע פעמים או יותר.
משחקה של גראף היה מגוון ביותר והיא הרגישה בנוח על כל המשטחים השונים. די ב-6 זכיות באליפות צרפת הפתוחה הנערכת על מגרשי חימר ו-7 שבע זכיות באליפות וימבלדון על דשא, כדי להראות שגראף הצטיינה על כל מגרש טניס, מהחימר האיטי ועד לדשא המהיר ביותר.
גראף נשואה לטניסאי העבר אנדרה אגאסי, שדורג במקום הראשון בעולם לגברים. לזוג נולדו שני ילדים.
ביוגרפיה > נעורים

אביה, פטר גראף, לימד אותה לשחק טניס בגיל שלוש, בעזרת מחבט עץ בסלון ביתם. כבר בגיל ארבע החלה לשחק על מגרש טניס אמיתי, ובגיל חמש השתתפה בתחרות הראשונה שלה. כבר בגיל צעיר מאוד החלה לזכות בתחרויות נוער וב-1982 הייתה אלופת אירופה לנערות עד גיל 12 ועד גיל 18. באותה שנה, בגיל 13 בלבד, שיחקה לראשונה בטורניר מקצועני בפילדרשטאט, שם הפסידה בתוצאה 4–6 6-0 לשחקנית הצמרת טרייסי אוסטין. לאחר המשחק הביעה אוסטין זלזול ביכולתה של גראף הצעירה, באמרה כי יש מאות נערות כמוה בארצות הברית. לימים נפגשו השתיים בשנית ב-1994, במשחק שהסתיים בניצחון 0–6 6-0 של גראף.
בפתח העונה המקצוענית המלאה הראשונה שלה (1983) דורגה גראף במקום ה-124 בעולם. בשלוש השנים הבאות היא לא זכתה בטורנירים, אבל משחקה השתפר בעקביות וכך גם דירוגה. מיקומה בסוף השנים 1983, 1984 ו-1985 היה 98, 22 ו-6 בהתאמה. ב-1984 היא ניצחה בטורניר הטניס של אולימפיאדת לוס אנג'לס, אך לא זכתה במדליית זהב, שכן טניס היה ספורט ראווה בלבד ולא ספורט אולימפי רשמי.
אביה של גראף ויסת בקפידה את לוח הזמנים של בתו, על מנת למנוע עומס יתר ושחיקה, שהזיקו לכוכבים צעירים רבים בעולם הטניס. היא השתתפה במספר מצומצם יחסית של טורנירים. גם חייה האישיים היו תחת פיקוח הדוק של האב, שדחה בשמה הזמנות לאירועים חברתיים של הסבב. גראף התרכזה במשחק והתאמנה ארבע שעות ביום, מה שתרם לשיפור המתמיד ביכולתה.
באפריל 1986 זכתה לראשונה בתואר מקצועני, בטורניר של הילטון הד, דרום קרוליינה, לאחר ניצחון בגמר על כריס אוורט. עד סוף אותה שנה זכתה בשבעה תארים נוספים והעפילה למקום ה-3 בעולם, בגיל 17 בלבד.
המאפיין הבולט ביותר של גראף היה חבטת כף היד אימתנית, שבזכותה דבק בה הכינוי "פראוליין (העלמה) פורהנד". היא פיתחה עם השנים גם את חבטות גב היד והיעף שלה. ההגשות שלה היו מהירות (105 מייל לשעה) ומדויקות. נוסף על כל אלה עמדה לרשותה מהירות מרשימה, לאחר שבנעוריה הצטיינה בריצת 400 מטרים.
ביוגרפיה > שנת הפריצה

גראף פתחה את שנת 1987 בהצטיינות גדולה, כשזכתה בשישה טורנירים לפני אליפות צרפת הפתוחה. בגמר בצרפת היא ניצחה את המדורגת הראשונה בעולם, מרטינה נברטילובה, בתוצאה 4–6 4-6 8-6, וזכתה בתואר גרנד סלאם ראשון. אף על פי שהפסידה לנברטילובה במשחקי הגמר של וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה, היא העפילה לפסגת הדירוג העולמי לראשונה, באוגוסט 1987, לאחר שזכתה בשלושה תארים נוספים. את השנה סיימה עם מאזן של 2–75. בנוסף להצלחותיה האישיות, היא זכתה בגביע הפדרציה עם נבחרת גרמניה המערבית.
ביוגרפיה > הסלאם המוזהב

שנת 1988 הייתה הטובה ביותר של שטפי גראף, ואחת מהטובות ביותר בתולדות הטניס. היא פתחה את השנה בניצחון חלק על אוורט בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. בצרפת היא הגנה על תוארה, עם ניצחון גדול על נטשה זברבה 6-0 6-0, במשחק שארך 32 דקות בלבד.
בווימבלדון חיכתה לה בגמר נברטילובה, שזכתה באליפות בשש השנים הקודמות ברציפות (וניצחה את גראף עצמה בגמר של 1987). משחק הגמר היה צמוד ונברטילובה ניצחה במערכה הראשונה 5–7. אבל אז התעלתה גראף וניצחה בשתי המערכות הבאות 2–6 6-1, תוך כדי שהיא זוכה ב-12 מ-13 המשחקונים האחרונים ושמה קץ לרצף הזכיות של נברטילובה על הדשא האנגלי.
באליפות ארצות הברית הפתוחה, הגרנד סלאם הרביעי והאחרון של השנה, היא ניצחה בגמר את גבריאלה סבטיני בשלוש מערכות. בכך הייתה לאישה השלישית (לאחר מורין קונלי ב-1953 ומרגרט סמית קורט ב-1970) שזוכה ב"גרנד סלאם", כלומר בכל ארבעת הטורנירים הגדולים בשנה אחת.
באולימפיאדת סיאול (1988) שוחק טניס לראשונה כספורט אולימפי רשמי. כך ניתנה לגראף ההזדמנות להוסיף עיטור נוסף להישגיה הגדולים. היא זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון על סבטיני, 6-3 6-3 בגמר ובכך השלימה את מה שנודע בתקשורת כ"סלאם המוזהב" (Golden Slam). נוסף לכך, זכתה גם בתואר גרנד סלאם לזוגות היחידי בקריירה שלה (בווימבלדון, יחד עם סבטיני) ובמדליית ארד אולימפית בטורניר הזוגות.
עד היום גראף היא היחידה בענף הטניס - אשה או גבר - שזכתה ב"סלאם המוזהב" בשנה קלנדרית בודדת.
ביוגרפיה > שנות השפל

גראף זכתה בגרנד סלאם חמישי ברציפות באוסטרליה ב-1989. בצרפת הפסידה לארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו בת ה-17. אך לאחר מכן חזרה לעצמה וניצחה את נברטילובה בשלוש מערכות בשני הגרנד סלאמים הנותרים: וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה.
הסדקים הראשונים בשלטון היחיד שלה החלו להופיע ב-1990. היא אמנם פתחה את השנה היטב, עם ניצחון נוסף באוסטרליה (על מרי ג'ו פרננדז), אך בצרפת נפגשה לראשונה בגמר גרנד סלאם עם יריבתה הגדולה מוניקה סלש. סלש בת ה-16 גברה עליה בשתי מערכות. לאחר מכן גראף הפסידה באופן בלתי צפוי בחצי הגמר בווימבלדון לזינה גריסון ופעם נוספת הפסידה בגמר ארצות הברית לסבטיני.
1990 הייתה שנה קשה מאוד ברמה האישית עבור גראף. דוגמנית לשעבר של פלייבוי הגישה תביעת אבהות נגד פטר גראף (שהתבררה לאחר מכן כשקרית), והבליץ התקשורתי השפיע עליה קשות, עד כדי שפרצה בבכי במסיבת עיתונאים שנערכה לאחר אחד מהסיבובים המוקדמים בווימבלדון. אף שגראף הצליחה לשמור על המקום הראשון בעולם למרות הכל, היא כבר לא נראתה כה בלתי מנוצחת כפי שהייתה בשנתיים הקודמות.
מגמת הירידה בכושרה המשיכה ב-1991. פציעות ובעיות אישיות תרמו לירידה בכושרה והיא הסתפקה בגרנד סלאם אחד בלבד (וימבלדון). סלש, שלא השתתפה בווימבלדון באותה שנה, המשיכה להתקדם, זכתה בשלושת הגרנד סלאמים האחרים ובמרץ 1991 הדיחה את גראף מראשות הדירוג העולמי.
מאזן הכוחות ב-1992 היה דומה לקודמתה. הדומיננטיות של סלש נותרה בעינה והיא זכתה שוב בכל הגרנד סלאמים פרט לווימבלדון. בצרפת גברה סלש על גראף בגמר צמוד, 10-8 במערכה המכרעת. אולם בווימבלדון הוכיחה גראף שלפחות על משטחי דשא ידה עודנה על העליונה, כשגברה על סלש 2–6 6-1. באולימפיאדת ברצלונה מנעה ממנה ג'ניפר קפריאטי מדליית זהב שנייה בקריירה והותירה אותה עם מדליית הכסף. היא אף זכתה בשנית בגביע הפדרציה, הפעם במסגרת גרמניה (המאוחדת).
בפתח שנת 1993 נראה היה שמקומה הראשון של סלש מובטח. היא גברה על גראף בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בשלוש מערכות (גם בעזרת החלטת שופט שנויה במחלוקת לרעת גראף ביתרון 0–1 לגרמניה). גראף, שבמשך שנתיים תמימות לא הצליחה לכבוש מחדש את המקום הראשון מידיה של סלש, עמדה לחזור לפסגה בנסיבות מזוויעות, שאין להן דבר וחצי דבר עם רוח ספורטיבית.
ב-30 באפריל 1993 תקף מעריץ של גראף, מעורער בנפשו בשם גינתר פרשה (Parche) את סלש, באמצע משחק רבע גמר נגד מגדלנה מליבה בהמבורג, ודקר אותה בשכמות. פרשה הסביר את מעשהו בכך שרצה לעזור לגראף לשוב למקום הראשון. אף על פי שלגראף לא היה כל חלק במעשה הנפשע, היא ספגה ביקורת תקשורתית מרובה, על כך שלא גינתה בפומבי את המעשה. היא ביקרה את סלש בבית החולים, אך מיעטה להזכיר את הפרשה לאחר מכן.
ביוגרפיה > השיבה לצמרת

פציעתה של סלש השאירה אותה מחוץ למגרשים במשך 28 חודשים. גראף זכתה בשלושת הגרנד סלאמים הנותרים ב-1993 ושבה לפסגת הדירוג העולמי. לאחר שניצחה את סנשז ויקריו באוסטרליה, 1994, השלימה "סלאם קטן", לאחר שזכתה בארבע התחרויות הגדולות ברצף, אך לא באותה שנה. בצרפת הפסידה בחצי הגמר למרי פירס ובוימבלדון נוצחה במפתיע בסיבוב הראשון על ידי לורי מקניל. הפסד בשלוש מערכות לסנשז ויקריו בארצות הברית חתם שנה לא יוצאת דופן בסטנדרטים שלה, אבל המקום הראשון בעולם היה שלה. בגמר אליפות ארצות הברית חשה לראשונה בכאבי הגב שעתידים היו לרדוף אותה עד הפרישה.
גראף החמיצה את אליפות אוסטרליה ב-1995 בגלל פציעה, אך חזרה לזירה במהרה וזכתה בצרפת ובווימבלדון. בגמר האליפות האנגלית היוקרתית ניצחה את סנשז ויקריו במשחק שזכור כאחד הטובים בתולדותיה, שאף כלל משחקון אחד, הלפני אחרון, שארך 20 דקות. באליפות ארצות הברית פגשה בגמר את סלש שחזרה לפעילות בינתיים. גרף ניצחה את הגמר הדרמטי 3–6 0-6 7-6. ההצלחה על המגרש לוותה ב-1995 במשבר אישי מחוצה לו. שלטונות המס בגרמניה האשימו אותה בהתחמקות מתשלום עברו רווחיה בשנותיה הראשונות בסבב. להגנתה לא יכלה גראף לומר דבר פרט לכך שענייניה הפיננסיים נוהלו כולם על ידי אביה בלא ידיעתה. פטר גראף הורשע בדין ונשפט ל-45 חודשי מאסר, מתוכם ריצה 25. הפרשה הסתיימה לבסוף ב-1997: גראף הסכימה לשלם כופר קנס של 1.3 מיליון מארק, וההליכים המשפטיים נגדה בוטלו.
בשנת 1996 חזרה גראף במדויק על הופעותיה בתחרויות גרנד סלאם של השנה הקודמת: היעדרות מאוסטרליה וזכייה בשלוש האחרות. שוב היו אלה סנשז ויקריו (צרפת ווימבלדון) וסלש (ארצות הברית) שהפסידו לה במשחקי הגמר. באמצע משחק חצי הגמר שלה בווימבלדון, נגד קימיקו דטה, זכה הקהל להבעה נדירה של חוש הומור מצד הגרמנייה השקולה בדרך כלל. כשקרא לעברה מאן דהו מהקהל "שטפי, התינשאי לי?" בעודה עומדת להגיש, היא פנתה לעברו והשיבה "כמה כסף יש לך?"
1996 הייתה השנה האחרונה אותה סיימה גראף כמדורגת במקום הראשון בעולם. עם זאת במהלך השנה הייתה זו סלש שעקפה אותה לפרקים. באותה שנה גם הואשמה בהשתמטות ממס. היא לא הייתה מעורבת ישירות בדבר, אך אביה, פטר גראף, שניהל את כספיה, איחר לדווח על ההכנסות לשטלונות המס של גרמניה.
ביוגרפיה > שנים אחרונות בסבב

גראף איבדה במרץ 1997 את המקום הראשון בעולם למרטינה הינגיס הצעירה. פציעות טורדניות בגב ובברכיים הרחיקו אותה מהמגרשים לשבועות וחודשים בשנים האחרונות של הקריירה שלה, אך לא מנעו ממנה מלשוב ולשחק היטב כאשר הייתה כשירה. 1997 הייתה השנה הראשונה מזה עשור שבה לא נפל אף אחד מארבעת התארים החשובים בידיה. במשך רוב השנה הייתה פצועה. גם 1998 הייתה שנה עתירת פציעות ומשוללת תוארי גרנד סלאם. היא סיימה אותה במקום ה-9 בעולם, הדרוג הנמוך ביותר עבורה מאז 1984.
כשכבר נדמה היה שכוכבה דעך הצליחה גראף לחזור לעצמה ב-1999. בצרפת היא הגיעה לגמר הגרנד סלאם הראשון שלה מזה שלוש שנים, חזרה מפיגור של מערכה ושבירה כדי לנצח את המדורגת אחת בעולם, מרטינה הינגיס. קודם לכן היא גברה על לינדזי דבנפורט (3 בעולם) ברבע הגמר ועל סלש (2) בחצי הגמר. אף שחקן לפניה בעידן המודרני לא ניצח את שלושת המדורגים הראשונים בעולם בדרך לתואר גרנד סלאם. היא קראה לזכייה זו תואר הגרנד סלאם "המספק ביותר" שלה.
הטעם המתוק נותר עוד בפיה כשהגיעה לגמר וימבלדון התשיעי בקריירה שלה, אותו הפסידה לדבנפורט. הפציעות שבו להטריד אותה והיא החליטה לפרוש מהמשחק באוגוסט 1999. באותה עת הייתה מדורגת 3 בעולם.
ביוגרפיה > סיכום הקריירה

גראף זכתה במהלך הקריירה ב-107 תארים ליחידות ו-11 תארים לזוגות. מניין הגרנד סלאמים ליחידות שלה, 22, שני רק לזה של מרגרט קורט (24), וסרינה ויליאמס (23). אף שחקן או שחקנית לא זכה כמוה בכל אחת מתחרויות הגרנד סלאם ארבע פעמים לפחות. המאזן הכולל שלה בתחרויות גרנד סלאם עומד על 34–282 (89%). הרקורד המקצועני הכולל שלה בסבב הוא 115–902 (89%). אף שחקן או שחקנית לא החזיק מעמד בפסגת הדרוג יותר ממנה בסך הכול (377 שבועות) או ברצף (186).
ביוגרפיה > פרסים

גראף הייתה "השחקנית החדשה של השנה" בסבב ה-WTA לשנת 1986, "שחקנית השנה" בין 1987 ל-1990 ושוב בין 1993 ל-1996, ו"השחקנית המעניינת של השנה" ב-1998. ה-ITF מצידו הכתיר אותה כ"אלופת העולם" שלו בין 1987 ל-1990, ושוב ב-1993, 1995 ו-1996. נוסף על אלה זכתה בכיבודים ועיטורים רבים בגרמניה ומחוצה לה, כולל "מדליית החרות האולימפית" שהעניק לה נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי חואן אנטוניו סאמראנש ב-1999.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

ב-22 באוקטובר 2001 נישאה גראף לאנדרה אגאסי בביתו בלאס וגאס. ארבעה ימים לאחר מכן נולד בנם ג'אדן גיל. שנתיים אחר כך הצטרפה למשפחה בת בשם ג'אז אל.
גראף הקימה את ארגון "ילדים למען מחר" (Children For Tomorrow), מוסד לא למטרות רווח שפועל למען ילדים מאזורי מלחמה ואסון. כמו כן היא שגרירה של הקרן העולמית לשימור חיות הבר.
הופעות במשחקי גמר של טורנירי גרנד סלאם > זכיות (22)

| שנה | גרנד סלאם | יריבה בגמר | תוצאת הגמר |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | אליפות צרפת הפתוחה | מרטינה נברטילובה | 6-4, 4-6, 8-6 |
| 1988 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | כריס אוורט | 6-1, 7-6 |
| 1988 | אליפות צרפת הפתוחה | נטשה זברבה | 6-0, 6-0 |
| 1988 | וימבלדון | מרטינה נברטילובה | 5-7, 6-2, 6-1 |
| 1988 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | גבריאלה סבטיני | 6-3, 3-6, 6-1 |
| 1989 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | הלנה סוקובה | 6-4, 6-4 |
| 1989 | וימבלדון | מרטינה נברטילובה | 6-2, 6-7, 6-1 |
| 1989 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | מרטינה נברטילובה | 3-6, 7-5, 6-1 |
| 1990 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | מרי ג'ו פרננדז | 6-3, 6-4 |
| 1991 | וימבלדון | גבריאלה סבטיני | 6-4, 3-6, 8-6 |
| 1992 | וימבלדון | מוניקה סלש | 6-2, 6-1 |
| 1993 | אליפות צרפת הפתוחה | מרי ג'ו פרננדז | 4-6, 6-2, 6-4 |
| 1993 | וימבלדון | יאנה נובוטנה | 7-6, 1-6, 6-4 |
| 1993 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | הלנה סוקובה | 6-3, 6-3 |
| 1994 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 6-0, 6-2 |
| 1995 | אליפות צרפת הפתוחה | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 7-5, 4-6, 6-0 |
| 1995 | וימבלדון | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 4-6, 6-1, 7-5 |
| 1995 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | מוניקה סלש | 7-6, 0-6, 6-3 |
| 1996 | אליפות צרפת הפתוחה | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 6-3, 6-7, 10-8 |
| 1996 | וימבלדון | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 6-3, 7-5 |
| 1996 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | מוניקה סלש | 7-5, 6-4 |
| 1999 | אליפות צרפת הפתוחה | מרטינה הינגיס | 4-6, 7-5, 6-2 |
הופעות במשחקי גמר של טורנירי גרנד סלאם > הפסדים (9)

| שנה | גרנד סלאם | יריבה בגמר | תוצאת הגמר |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | וימבלדון | מרטינה נברטילובה | 7-5, 6-3 |
| 1987 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | מרטינה נברטילובה | 7-6, 6-1 |
| 1989 | אליפות צרפת הפתוחה | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 7-6, 3-6, 7-5 |
| 1990 | אליפות צרפת הפתוחה | מוניקה סלש | 7-6, 6-4 |
| 1990 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | גבריאלה סבטיני | 6-2, 7-6 |
| 1992 | אליפות צרפת הפתוחה | מוניקה סלש | 6-2, 3-6, 10-8 |
| 1993 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | מוניקה סלש | 4-6, 6-3, 6-2 |
| 1994 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 1-6, 7-6, 6-4 |
| 1999 | וימבלדון | לינדזי דבנפורט | 6-4, 7-5 |
הערות שוליים

1 2 3   אמיר ענבר, לחוות את השנה הטובה ביותר של טניסאי בהיסטוריה, ולא ליהנות לרגע, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2019
↑  סוכנויות הידיעות, מלבורן, הפעם שטפי התאמצה. 71 דקות, חדשות, 29 בינואר 1989
↑  גראף. אין מה לעשות, חדשות, 28 בינואר 1990
↑  דניאל אצ'רקן, ניו יורק, פלשניג מדו של סבאטיני, חדשות, 9 בספטמבר 1990
↑  אבא גראף: שטפי לא בכושר, בגלל העיתונות הגרמנית, חדשות, 27 ביוני 1991
↑  ווימבלדון - שטפי גראף, בפעם הרביעית, חדשות, 5 ביולי 1992
↑   אמיר ענבר, כשמוניקה סלש הפילה את השלטון של שטפי גראף, באתר הארץ, 8 ביוני 2017
↑   אמיר ענבר, השבוע לפני 25 שנה | הדקירה שפצעה ענף שלם, באתר הארץ, 22 במאי 2015
↑  גיורא גודמן, לונדון, ווינירית על גג העולם, חדשות, 4 ביולי 1993
↑  איך התאפשרו העלמות המס של שטפי גראף, באתר גלובס, 10 בדצמבר 1996
↑  מה יוליד הבן?, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118824996  ISNI: 0000 0000 7858 5804  LCCN: n87892224  LNB: 000345156  NDL: 00839900  NKC: jn20000700626  VIAF: 84033868   WorldCat (עם VIAF): 84033868
שפה חופשית הקשר

במדעי המחשב, שפה חופשית הקשר (או שפה חסרת הקשר) היא שפה פורמלית אשר קיים דקדוק חסר הקשר המגדיר אותה; כלומר, שפה  \ L היא שפה חופשית הקשר אם קיים דקדוק חסר הקשר  \ G כך ש- \ L היא אוסף כל המילים שניתן לגזור מהסימן התחילי של  \ G. ניתן להוכיח, ששפה היא חופשית הקשר אם ורק אם קיים אוטומט מחסנית לא דטרמניסטי המקבל אותה.
משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת פעולות של איחוד ושרשור שפות, אך לא תחת חיתוך והפרש (להבדיל מהשפות הרגולריות).
הגדרה פורמלית

מבחינה פורמלית נהוג להגדיר שפה חופשית הקשר כשפה שנוצרת על ידי דקדוק חופשי הקשר (דקדוק מטיפוס 2 בהיררכיה של חומסקי). דקדוק  \ G ייקרא חופשי הקשר אם ורק אם כל כלל יצירה בו הוא מהצורה  \ A\to \alpha  כאשר  \ A הוא משתנה דקדוקי ואילו  \ \alpha  היא מחרוזת כלשהי של משתנים דקדוקיים וסימנים טרמינליים.
המונח "חופשית הקשר" בא מכך שההחלפה של  \ A צריכה להתבצע ללא חשיבות לשאלה מה נמצא מימינו ומשמאלו של  \ A, כלומר ללא חשיבות להקשר בו הוא מופיע.
דוגמה

השפה  \ L=\left\{a^{n}b^{n}|n\geq 1\right\} היא שפה חופשית הקשר ואינה שפה רגולרית. דקדוק חופשי הקשר שיוצר אותה הוא הדקדוק שמכיל את המשתנה  \ S והסימנים הטרמינליים  \ a,b ואת כלל היצירה  \ S\to aSb|ab.
לעומת זאת, השפה  \ L=\left\{a^{n}b^{n}c^{n}|n\geq 1\right\} אינה חופשית הקשר, ניתן להוכיח זאת על נקלה באמצעות שימוש בלמת הניפוח לשפות חופשיות הקשר.
סגירות

משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת מספר פעולות:
הפעלת הומומורפיזם על מילות הקוד (התאמה השומרת על פעולת השרשור)
שרשור שתי שפות זו לזו
הפעלת סגור קלין על שפה
איחוד שתי שפות
חיתוך עם שפה רגולרית
לעומת זאת, משפחה זו אינה סגורה תחת הפעולות:
השלמת שפה
חיתוך עם שפה חופשית הקשר
הפרש בין שתי שפות חופשיות הקשר
בעיות הכרעה הקשורות לשפות חופשיות הקשר

מספר שאלות הקשורות לשפות חופשיות הקשר לא כריעות, בהן:
שקילות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים שוות, כלומר  L(A)=L(B)?
זרות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים לא נחתכות, כלומר  L(A)\cap L(B)=\phi ?
הכלה: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שפה אחת מוכלת בשנייה, כלומר  L(A)\subseteq L(B)?
הערה: כל הבעיות האלה כריעות כשמדובר בשפות רגולריות.
לעומת זאת השאלות הבאות כריעות:
שפה ריקה: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר ריקה?
סופיות: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר סופית?
חברות בשפה: בהינתן דקדוק A ומחרוזת X האם X בשפה L(A)?
שקיעת האימפריה הרומית

שקיעת האימפריה הרומית הוא מונח היסטוריוגרפי המתייחס לתקופת הזמן שבה נחלשה ולבסוף נפלה האימפריה הרומית המערבית. לסקירה מפורטת של הליכי שקיעתה של האימפריה, ראו הערך שלהי העת העתיקה.
נקודת הפתיחה לתקופת השקיעה של רומא שנויה במחלוקת בין היסטוריונים, ומשתנה בהתאם לתאוריות השונות בהן מחזיקים אותם היסטוריונים בנוגע לסיבות לנפילתה. עם זאת, מקובל להצביע על התקופה החל מאמצע המאה הרביעית כנקודת זמן בה ניתן להבחין בהחלשות משמעותית של חלקה המערבי של האימפריה וכפיפות הולכת וגוברת שלו לחלק המזרחי. מקובל לראות בקץ השלטון המאוחד באימפריה, אחרי מותו של תאודוסיוס הראשון בשנת 395 את הנקודה בה החלה השקיעה הופכת מוחשית יותר. חציית הריין (אנ') בשנת 406, חלק מנדידת העמים, הייתה אירוע דרמטי ואות מבשר לבאות. בשנת 410, כאשר כבש אלאריק הוויזיגותי את רומא, חדלה זו להוות כוח של ממש.
מטעמי נוחות, רבים נוהגים לתארך את מועד נפילתה הסופי של האימפריה במועד הדחת הקיסר המערבי האחרון, רומולוס אוגוסטולוס, ב-4 בספטמבר 476. עם זאת, חשוב לזכור כי האימפריה המערבית חדלה להיות אימפריה או גורם משמעותי כבר כמה עשרות שנים לפני כן.
את המונח "שקיעת האימפריה הרומית" טבע ההיסטוריון אדוארד גיבון בספרו הנודע "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית" מן המאה השמונה עשרה. גיבון טען כי הסיבה העיקרית לנפילת האימפריה הייתה הנצרות, ששחקה את רצונם של הרומים למלא את "חובתם האזרחית" בשירות צבאי, והפחיתה את עניינם של התושבים בחיי העולם הזה לטובת ההבטחה לעולם הבא.
אנרי פירן הציג את "תזת פירן" שלו בשנות העשרים של המאה ה-20, במסגרתה טען כי האימפריה לא שקעה ונעלמה בבת אחת אלא המשיכה באופנים כאלו ואחרים עד תחילת כיבושי האסלאם במאה השביעית.
תאוריה אחרת שהעלה ההיסטוריון פיטר בראון בשנים האחרונות דחתה את הרעיון שהאימפריה הרומית "נפלה" ובמקום תר אחר מאפיינים של "שינוי" שהתרחשו לאורך מאות שנים, כשהוא מבחין בשורשי תרבות ימי–הביניים כבר בתרבות הרומית, עם מעבר והשתנות הדרגתית משלב לשלב בלא שבירה חדה.
המשבר הכלכלי

בשנת 230 לספירה בקירוב, ביטחון ושלום האימפריה הרומית החל להתערער. אויבי רומא, במזרח הפרסים ובצפון השבטים הגרמאניים, הלכו והתחזקו וביקשו לפלוש לגבולות האימפריה הרומית.
כדי להבטיח את המשך קיום האימפריה, הקיסרים גייסו חיילים שכירים, שדרשו שכר גבוה, אך לא תמיד הקיסר יכול לעמוד בדרישותיהם, כיוון שבזבז את כסף האימפריה המועט שנשאר, במשתאות ובמעשי הוללות.
כדי לשלם לחיילים השכירים, הקיסרים הטילו מיסים כבדים על נתיניהם. הם טבעו מטבעות קטנים יותר, אך לא שינו את ערכם. הם ערבבו מתכות זולות במטבעות הזהב והכסף. הם סירבו לקבל מיסים במטבעות שהם טבעו, ודרשו שנתיניהם ישלמו את המס בתוצרת חקלאית או בעבודות שירות שונות.
לקריאה נוספת

Alexander Demandt (1984). Der Fall Roms: Die Auflösung des römischen Reiches im Urteil der Nachwelt.
הערות שוליים

↑  לקט של 210 תאוריות על הסיבות לנפילת האימפריה, מאת אלכסנדר דמנדט
↑  לפי הסברה המקובלת
↑  מדור לדור חלק ב, תל, 1993, עמ' 70 - 73
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb170338925 (data)  LCCN: sh85115160  NKC: aun2007476070  SUDOC: 192482270 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.