stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראלף באנץ'
תיווכו מטעם האו"ם במזרח התיכון וקבלת פרס נובל לשלום > המשך פעילותו

לאחר חתימת הסכמי שביתת הנשק, חזר באנץ' למשרתו כמנהל מחלקת הנאמנויות של האו"ם.
ב-1954 נתמנה לתת-מזכיר האו"ם. השתתף במשימות שמירת השלום בתעלת סואץ ב-1956, בישראל ב-1958, בקונגו ב-1960, בתימן ב-1963 ובקפריסין ב-1964 ושימש כיועצו הראשי של מזכיר האו"ם או תאנט. ב-1971 פרש עקב מצב בריאותו ונפטר ב-9 בדצמבר.
במשך שנות פעילותו הציבורית שמר באנץ' על קשר מתמיד עם האקדמיה והיה פרופסור למדעי המדינה בכמה אוניברסיטאות אמריקאיות, ביניהן אוניברסיטת הווארד.
חיים אישיים

היה נשוי החל משנת 1930 למורה בשם רות אתל האריס, שהייתה תלמידתו בשיעורי ערב למדעי המדינה באוניברסיטת הווארד ולזוג נולדו שלושה ילדים - שתי בנות ובן. חיי המשפחה סבלו לעיתים קרובות מהיעדרויותיו הממושכות של אב המשפחה מהבית עקב דרישות הקריירה האקדמית והדיפלומטית.
בשנת 1963 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי ג'ון קנדי.
בשנת 1966 פקדה את המשפחה טרגדיה כשבתו ג'יין, אם לשלושה ילדים, איבדה עצמה לדעת. בשנותיו האחרונות סבל ראלף באנץ' מסוכרת תלויית אינסולין, ליקוי בראייה ודלקת וורידים. בשנת 1967 ביקש להתפטר מתפקידו כתת-מזכיר האו"ם אך נשאר עקב לחציהם של המזכיר הכללי או תאנט ושל הנשיא לינדון ג'ונסון. כיהן בתפקיד זה עד סתיו 1971.
ב-9 בדצמבר 1971 נפטר באנץ' בבית חולים בניו יורק.
שר הביטחון משה דיין, שהשתתף בשיחות על הסכמי שביתת הנשק, שלח לאלמנתו של באנץ' מברק תנחומים. ראש הממשלה גולדה מאיר כתבה לאלמנה: "כמעט ואין איש מחוץ לישראל הקשור עם מדינת ישראל באורח כה אינטימי מאז הקמתה ואשר תרם כל כך הרבה להפסקת מעשי האיבה הערבים הראשונים נגד ישראל". מאיר גם השתתפה בלוויה בניו-יורק.
לקריאה נוספת

אלעד בן-דרור, המתווך: ראלף באנץ' והסכסוך הערבי-ישראלי 1949-1947, מכון בן-גוריון, 2012.
פשפש הנשפים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ין גה לינג 
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2006 
 מספר עמודים:  303
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת משכל
 תאריך:  2009
 תרגום:  ברוריה בן ברוך
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002663668
 
פשפש הנשפים (באנגלית: The Banquet Bug) הוא ספרה של הסופרת הסינית ין גה לינג, שהיגרה לארצות הברית בעקבות אירועי טיין-אן-מן. הספר פורסם בארצות הברית, באנגלית, בשנת 2006. הספר תורגם גם לעברית ויצא לאור בישראל בינואר 2009.
עלילה

בפשפש הנשפים מגלה דן דונג, פועל מובטל, נשפי פרסומת לעיתונאים של חברות מסחריות ובהן כיבוד עשיר ומיוחד וגם תשלום עבור הטרחה. ברקע הסיפור חיי העניים בסין, שחיתות אנשי השררה והשלטון ותרבות של ניצול מצד עשירי הארץ וחוסר האונים של האיכרים ושל הפועלים.
ברקע מוזכרים מחשבים, האינטרנט והשימוש בטלפונים סלולריים. מה שמתחיל במקרה הופך אצל דן דונג להתמכרות למסיבות ולמעדנים המיוחדים המוגשים בהן. קנוניה וקשר של שתיקה הנחשפים לעיניו של דונג דוחפים אותו להפוך ממתחזה לעיתונאי חוקר עצמאי. תוצאות מרחיקות לכת של המהפך בהתנהגותו אינן מאחרות לבוא והן מטילות עליו עומס מצפוני. פשפש הנשפים הוא מסע ביקורת וסאטירה על השחיתות של החברה הסינית. הספר מתובל בטעמים וצבעים של המטבח הסיני המוצג לקורא בתפריטי הנשפים והמסעדות בהן מבקר דן.
דן דונג מתקשה לשמוע ולעכל את המצוקה של האנשים שחושבים שהוא עיתונאי ומקווים שמאמר שנון פרי עטו באחד מכתבי העת המפורסמים ורבי התפוצה, יביא לפתרון מהיר של בעיותיהם. אושר, עיתונאית ותחקירנית עצמאית מנסה לנצל את יכולתו של דן ליצור קשרים עם המרואיינים כדי שיעזור לה בתחקירים ובאיסוף החומר ובתמורה היא מציעה לו עזרה בעריכת הכתבות החשובות לו ועזרה בפרסומן שכן היא מיטיבה לכתוב ומכירה את אנשי המפתח בתחום התקשורת. דן מתקשה מעט בכתיבה ונזקק לשימוש במילון.
פשפש הנשפים הוא הרומן הראשון שפרסמה ין גה לינג באנגלית. היא פרסמה את ספרה הראשון בסין בשנת 1985. העלילה של פשפש הנשפים מורכבת ומפורטת, יש בה ענייני מין ורצח אבל הסוף נרמז ונראה צפוי. הפרקים אינם ממוספרים ואינם נושאים כותרות. הספר מציג את המטבח הסיני הכולל מאכלים מיוחדים כמו סנפירי כריש, רחם צפרדע, לשונות יונים, צדפות שונות ועוד. הספר מדגיש את הכוח של העיתונות שנציגיה מוזמנים לכנסים המתנהלים בצורת נשפים מפוארים עם אוכל עשיר, אירוח מפואר ותשלום עבור ההשתתפות. האנשים הפשוטים מאמינים בכוח המילה המודפסת בעיתון ובטוחים שכתבה שתציג את המקרה שלהם תביא לפתרון פלא.
השחיתות ותחושת אי האמון מודגשים על ידי הצייר ים צ'ן החי בחברה הגבוהה ומקיים קשרים הדוקים עם בני המנהיגים. הצייר שונא את המצב הזה ומצר הוא על אובדן הערכים ואובדן התרבות הסינית מלבד ערך האכילה. בספר מוצגים ראשי כפרים הגונבים תרומות המיועדות לעניי הכפר והם משתמשים בכסף לבניית בתיהם המפוארים. מוצג קבלן שלא משלם משכורות לפועלים במשך שנים והם פוחדים שיוחלפו באחרים ושכרם לא ישולם לעולם, הקבלן עצמו חי חיי מותרות ועושר.
לקריאה נוספת

פשפש הנשפים מאת ין גה לינג, מאנגלית לעברית ברוריה בן ברוך, ידיעות ספרים, 2009.
במקור באנגלית The Banquet Bug by Geling Yan היפריון, ארצות הברית, 2006.
הנס דורפנר

הנס דורפנר (בגרמנית: Hans Dorfner, נולד ב-3 ביולי 1965 בניטנדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבאיירן מינכן, בנירנברג ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

דורפנר שיחק כנער בבאיירן מינכן, ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1983. דורפנר שיחק בקבוצה עד שנת 1991, למעט שנתיים בהן הושאל לנירנברג, בין השנים 1984 ו-1986, בהן הוא סייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה לאחר שסיימה במקום הראשון בבונדסליגה השנייה. דורפנר המשיך עם הקבוצה עונה נוספת במסגרת הבונדסליגה. בשנת 1986 חזר דורפנר לבאיירן מינכן, וזכה עמה בגביע מקומי בשנת 1984, ובשלוש אליפויות בשנים 1987, 1989 ו-1990.
בשנת 1991 נרכש דורפנר על ידי נירנברג, ושיחק במועדון שלוש עונות, בהן הבקיע ארבעה שערים ב-60 הופעות. דורפנר פרש בשנת 1994 בגיל 29 בלבד, עקב פציעות מרובות.
קריירה בינלאומית

לדורפנר שבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, והוא נכלל בסגל ליורו 1988.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפויות הבונדסליגה (3): 1986/87, 1988/89, 1989/90
הגביע הגרמני (1): 1983/84
עם נירנברג:
אליפות הבונדסליגה השנייה (1): 1984/85
מלחמת מלכי הצפון

מלחמת מלכי הצפון היא סיפור מקראי על סכסוך בין עם ישראל והכנענים. המלחמה התרחשה בעמק יזרעאל, הגליל ולבנון.
מהלך המלחמה

את המלחמה ניתן לחלק לארבעה שלבים:
ההתכנסות במי מרום
תפיסת צבא הכנענים
שרפת חצור
כיבוש שאר הערים
מהלך המלחמה > ההתכנסות במי מרום

יבין מלך חצור החליט לגייס עוד 3 מלכים (מלכי מדון שימרון ואכשף) מהאזור וביחד התכנסו במי מרום כדי להילחם בעם ישראל. לפני שיצא יהושע למלחמה אמר לו אלוהים שלא יפחד מהמלחמה וציווה עליו (בהוראת שעה) לעקור את פרסות הסוסים ולשרוף את המרכבות של הכנענים. הציווי על עיקור הסוסים ושריפת המרכבות הוא מחודש כאשר בתורה נצטווינו רק על הריגת עמי כנען ולא על השמדת אמצעי לחימה .
הזיהוי של אתר הקרב "מי מרום" איננו ברור והדעה הרווחת היא הכפר מארון א-ראס. עם זאת, החוקר יצחק מייטליס דוחה את הסברה הזאת בשל התיאור של השימוש הבולט במרכבות במהלך הקרב, והכפר הנ"ל ממוקם בסביבה הררית גבוהה שלא מתאימה לתמרון מרכבות. לכן, מייטליס מציע לזהות את האתר באזור עמק החולה שכן מתאים לתמרון מרכבות וגם עשיר במים, מה שמתאים גם לזיהוי עם השם. על פי הפשט ביהושע י"א  מי מרום הוא מקום בארץ המצפה .על פי הרד"ק בארץ המצפה הוקם מזבח ואולי לכן הייתה שם אספת הלוחמים . זאת כנראה הסיבה כי לוחמי יהושע הצליחו להפתיע את מלכי הצפון מאחר שלא ציפו למתקפה במקום קדוש .על פי המסורת השיעית האסלאמית  ב'נבי יושע'  =יהושע ,ליד רמות נפתלי של היום מאוזכרת מלחמה זאת .
מהלך המלחמה > תפיסת צבא הכנענים

עם ישראל, שהיה אז בגלגל הגיע למי מרום במהירות גבוהה יחסית והפתיע את האויב. הבהלה יצרה מהומות והצבא הגדול נמלט ב-3 נתיבי בריחה: חלקם ברחו אל צידון חלקם אל משרפות מים וחלקם אל בעלבכ. חילות יהושע רדפו אחרי הצבא הנסוג והרגו בו רבים. צבא יהושע עקר את פרסות הסוסים ושרף את המרכבות כפי שציווה ה'.
מהלך המלחמה > שרפת חצור

לאחר שכל צבאות האויב חוסלו, התפנו צבאות יהושע לכבוש את ערי המדינה שהשתתפו במלחמה. הם כבשו את חצור, הרגו את מלכה יבין ושרפו את העיר. זוהי העיר היחידה במלחמה הזאת שנשרפה כליל, כי חצור היא זו שהסיתה את הערים האחרות להילחם בעם ישראל.
מהלך המלחמה > כיבוש שאר הערים

לאחר שרפת חצור, עבר צבא יהושע לכבוש את מדון, שימרון ואכשף. את הערים הללו לא שרף צבא יהושע, ולאחר שכל התושבים הושמדו, הערים נבזזו.
מדרשי חז"ל

לפי מדרש שיר השירים רבה "עם המלחמה" שהשתתף בקרב, כלל 60,000 לוחמים יהודים.
הערות שוליים

↑  John Garstang, The Foundation of Bible History: Joshua, Judges. London: Constable & Co. 1931, pp. 192-197
↑  שיר השירים רבה ד ד
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
מי מרום במפה מהמאה ה-17
L'oiseau et l'enfant

L'oiseau et l'enfant (בעברית: הציפור והילד) הוא השיר המנצח באירוויזיון 1977. השיר בוצע על ידי הזמרת הצרפתית מארי מרים, שייצגה את צרפת. השיר נכתב על ידי ג'ו גרייסי והולחן על ידי ז'אן פאול קרה. זהו השיר הצרפתי החמישי שניצח בתחרות האירוויזיון, ונכון לשנת 2024הוא הניצחון האחרון בתחרות.
השיר הוגרל להופיע שמונה עשרה ואחרון בגמר האירוויזיון (לאחר השיר הבלגי). עם סיום ההצבעה נחשף כי השיר ניצח עם 136 נקודות. לאחר האירוויזיון ביצעה מרים את השיר בארבע שפות אחרות שונות: אנגלית, ספרדית, גרמנית, ופורטוגזית, שפת אימה של מרים.
גרסאות כיסוי

בשנת 2016 ביצעה הלהקה מבית קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים, "קידס יונייטד" (ילדים מאוחדים) את השיר. ביצועם הצליח להגיע למצעד הצרפתי באוגוסט 2016 ובכך לחזור אליו לאחר ארבעים שנים של היעדרות, השיר יצא מהמצעד כעשרה חודשים לאחר מכן, ביוני 2017.
באוקטובר 2016 פורסמה גרסה עברית לשיר. הגרסה העברית "ילדים וציפורים" נכתבה על ידי אסף פרי ובוצעה על ידי הרכב מתנועת דרור-ישראל.
מצעדים

הערה: הנתונים מתייחסים למצעדים בשנות השבעים של המאה העשרים ולא למצעדים שאליהם נכנסו גרסאות כיסוי.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 15 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 19 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 23 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 6 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 5 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
הערות שוליים

↑  PAROLES DE LA CHANSON L'OISEAU ET L'ENFANT PAR MARIE MYRIAM, מילות השיר באתר "מילים לשירים"
↑  KIDS UNITED - L'OISEAU ET L'ENFANT page, אתר המצעד הצרפתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2ddf29d2-6a2b-36bc-bc9f-e1b4700ba89c
ערן בן ימיני

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1966 (בן 58)
 מדינה:  ישראל 
 
ערן בן ימיני (נולד ב-21 ביוני 1966) הוא מייסד ארגון מגמה ירוקה, ארגון סטודנטים ארצי למען איכות הסביבה. כיהן כיו"ר התנועה הירוקה שרצה יחד עם מימד לבחירות לכנסת השמונה עשרה.
ביוגרפיה

בן ימיני הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מהטכניון ודוקטורנט להיסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת בר-אילן. בעת שהותו באנגליה בשנות ה-90 נחשף לפעילות סביבתית רבה כנגד כביש M11. עם שובו לארץ סבר כי הפעילות שהתקיימה נגד סלילת כביש חוצה ישראל מעטה, והקים בשנת 1997 את מגמה ירוקה (בתוך החברה להגנת הטבע), ארגון סטודנטים ארצי להגנת הסביבה בכלל, ולמאבק נגד חוצה ישראל בפרט. לאחר מכן הפכה מגמה ירוקה לארגון עצמאי. תחת הנהגתו של בן ימיני הרחיב הארגון את פעילותו לתחום נרחב יותר של צדק סביבתי.
בשנים 2004–2007 שימש בן ימיני כרכז המסלול הסביבתי של התוכנית ל"חממה ליזמות חינוכית" במכון לחינוך דמוקרטי, במכללת סמינר הקיבוצים, וכיום הוא מלמד במסלול. משנת 2003 הוא מנחה תוכנית עמיתי הסביבה של מרכז השל - המכון הישראלי לחשיבה ומנהיגות סביבתית. בשנת 2008 פרש מתפקיד יו"ר הוועד המנהל של מגמה ירוקה, לאחר שעמד בראש הארגון מאז הקמתו.
ב-2008 הקים בעזרת אלון טל ופעילים נוספים את התנועה הירוקה, כיהן כיושב ראש עד 2010. בעקבות החלטתה של ועידת התנועה באוקטובר 2010 להתמקד בהיבט הסביבתי על חשבון ההיבט הכלכלי והמדיני, הודיע בן ימיני על התפטרותו מתפקיד היושב ראש, אך נשאר בהנהגת המפלגה.
ב-26 ביולי 2013 נבחר לתפקיד יושב-ראש משותף של התנועה הירוקה יחד עם יעל כהן-פארן בבחירות להנהגת התנועה הירוקה. ב-21 במרץ 2017 החל לשמש כמנכ"ל ארגון חיים וסביבה.
הערות שוליים

↑  אביב לביא, דרכנו, באתר הארץ, 28 בינואר 2003 - מאבקו של ערן בן ימיני בכביש 6
↑  משה אביעזר, התנועה הירוקה בוחרת את רשימתה לכנסת, באתר nrg‏, 12 בדצמבר 2008
↑  הצוות באתר חיים וסביבה, אוחזר בתאריך 22 באפריל 2018.
Joyride (שיר של קשה)

"Joyride" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית קשה. הוא יצא לאור ב-4 ביולי 2024, על ידי חברת התקליטים קשה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן הבא שלה. השיר מציין את הוצאתה הראשונה של קשה מאז שעזבה את חברות התקליטים RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס. הסינגל נכתב על ידי קשה, מדיסון לאב, קווין היקי.
רקע והוצאה

בין השנים 2014–2023, קשה הייתה מעורבת במאבק משפטי עם המפיק לשעבר שלה, ד"ר לוק. היא תבעה אותו במקור על תקיפה מינית ופגיעה, ואז הוא תבע אותה נגד לשון הרע. התביעה עצרה את הקריירה של קשה לכמה שנים והיא הגישה צו מניעה ראשוני ב-2016 להשתחרר מהחוזה שלה עם RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס שעליו חתמה כשהייתה בת 18. צו המניעה נדחה ומאז הוציאה שלושה אלבומים נוספים מתחת לתווית. אלבומה החמישי והאחרון תחת חברות התקליטים, Gag Order, יצא לאור במאי 2023. התביעה שלה הייתה אמורה להגיע למשפט ביולי 2023, אך הושגה פשרה חודש לפני מועד המשפט, ובכך הסתיימה התביעה בת העשור הקרוב. בדצמבר 2023, דווח רשמית שקשה נפרדה מ-RCA ומקימוסבי, כמו גם מצוות הניהול שלה, Vector Management. "זקוקים להתחלה חדשה בחיי, דרכינו נפרדו, אבל אשאר אסירה תודה לנצח על הריצה שהייתה לנו", אמרה קשה בהצהרה למגזין וראייטי. היא חתמה עם צוות ניהול חדש, "Crush Music" בסוף פברואר 2024. בראיון למגזין "V", קשה רמזה על מוזיקה ואמרה שיש יום שבו היא פנויה להוציא מוזיקה חדשה.
קשה הכריזה על צאת הסינגל ב-29 ביוני 2024 עם סרטון טיזר. בתחילה היא הקניטה את המילים "GET IN LOSER" עם תמונה ברשתות החברתיות שהקניטה את שם השיר ותאריך יציאתו. הזמרת נראתה עם ויניל אדום ומראה טהור. הסינגל יצא לאור על ידי הלייבל של קשה, קשה רקורדס, שפורסם באמצעות וורנר צ'אפל מיוזיק. השיר מציין את יציאתה הראשונה של קשה מאז שעזבה את חברות התקליטים RCA וקימוסבי, כמו גם את הוצאתה הראשונה שלה כאמנית עצמאית. Kesha חשפה את השיר ארבעה ימים לפני יציאתו בברוקלין ב-Planet Pride.
הרכב

"Joyride", הוא שיר המתואר כרצועת אלקטרופופ ומוזיקת דאנס אלקטרונית. השיר הוא הרכב חגיגי "נועז" עם השפעות פולקה תוך שימוש באקורדיון, סינת'ים כבדים ושירה מאופנת. השיר מציג את חזרתו של סגנון ה"לדבר-שירה" של קשה, המזכיר את יצירותיה הקודמות.
ביקורת וקבלה

זואי גאי ממגזין "Vulture" קראה לשיר "באנגר" המסונכרן בצורה מושלמת עם הקיץ. תומאס מייר מ"רולינג סטון" כינה את השיר "קמפי מענג" עם טעם של "קיץ קשה חסר דאגות". וראייטי הדהד את תחושותיו של גאי, שתיארה את השיר כ"אלקטרו-באנגר" בתזמון מושלם לקיץ, כמו גם התקשרות ללהיטיה הקודמים כמו "Tik Tok" ו-"We R Who We R". מגזין "Clash" העניק ציון 8 מתוך 10 לשיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |  |
הנס בלדונג

| --- | --- |

דיוקן עצמי
 לידה:  שנות ה־80 של המאה ה־15 שוואביש גמונד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  ספטמבר 1545 שטרסבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 שם לידה:  Hans Baldung 
 לאום:  גרמנים 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  רנסאנס גרמני 
 הושפע על ידי:  אלברכט דירר 
 יצירות ידועות:  אדם וחוה, The Ages and Death, Eve, the Serpent and Death 
 
הנס בלדונג גרין (בגרמנית: Hans Baldung Grien או Grün; בין 1470 ל-1490 – ספטמבר 1545) היה צייר גרמני מתקופת הרנסאנס ואחד מתלמידיו החשובים של אלברכט דירר. הוא פיתח סגנון ציור מובחן, מלא רגש והבעה ויצר במגוון תחומים, בהם ציור פורטרטים, תחריטי עץ, אריגים וקישוטי כנסיות.
קורות חייו

הוא נולד בשוואביה שבגרמניה בתאריך שאינו ידוע במדויק למשפחת אינטלקטואלים. אביו היה עורך דין, דודו היה רופא וגם אחרים ממשפחתו המורחבת החזיקו במקצועות אקדמיים. את הכשרתו הבסיסית בציור רכש אצל אמן בשטרסבורג החל מ-1500 בערך.
הוא החל לעבוד כשוליה של דירר בנירנברג ב-1503, ושם קיבל את הכינוי "גרין" שהוצמד לשמו.
ב-1507 הגיע להאלה וביצע שם עבודות לקישוט כנסיית העיר שכללו את ציורי המזבח.
ב-1509 חזר לשטרסבורג, היה לאזרח בעיר והחל להתפרנס מציור באופן עצמאי. ב-1510 נישא למרגרט הרלין, הצטרף לגילדה מקצועית, פתח בית מלאכה והחל לחתום על עבודותיו בראשי התיבות HBG (הנס בלדונג גרין). מ-1512 עבד במשך כארבע שנים על עיטורי המזבח בקתדרלת פרייבורג. ב-1533 התמנה לחבר מועצת העיר.
עבודתו

בתחילת עבודתו עסק בעיקר בקישוטי כנסיות, אך לאחר מכן עבר לביצוע עבודות שהוזמנו על ידי לקוחות פרטיים, דבר ששינה את סגנון יצירתו. הוא עבר מהתמקדות בציורי המדונה וקדושים אחרים לציור של סצנות מהמיתולוגיה וציורי דיוקנאות.
הוא חיבב את היופי העירום של הגוף האנושי, במיוחד נשי, עד ליצירת אווירה ארוטית בציורים אלו. בגרמניה של זמנו היה זה חידוש והעזה להציג ארוטיות כזו, כאשר הנשים אצלו הוצגו בדמות חוה, אלות שונות או מכשפות. עם זאת, ברבים מציורים אלה הוסיף גם מימד אפל בדמותו של המוות האורב בסופם של החיים. דמויות שלדים, מלאך המוות או זיקנה, יוצרות ניגוד ליופי הצעיר והמושך שבמרכז הציורים. ציורים שלו הם הראשונים שמשתמשים במוטיב שהתפתח בהמשך ונקרא "מוות והעלמה". כמו כן, יצר ציורים שמתארים את תהליך ההתבגרות וההזדקנות של האדם, בהם נראים נשים כשהן צעירות, בוגרות ומבוגרות.
נושא המכשפות העסיק אותו רבות. תופעת ציד מכשפות החלה להיות ממוסדת בתקופתו לאחר שהאפיפיור הוציא בולה בעניין. כתוצאה מכך, גירה הנושא את דמיונו והוא הרבה לצייר מכשפות כשהן בתנוחות מפתות ובעירום וכשהן עוסקות בפעולות המיוחסות להן באגדות כגון רקיחת שיקויים, מעוף על מטאטא, יחסים מיניים עם השטן או עם שדים וטקסי נשיקת הבושה.
מוות והעלמה
חמש מכשפות
מדונה והילד
הוצאה להורג של דורותאה הקדושה
הערות שוליים

↑  באתר המוזיאון הבריטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281916405171  PLWABN: 9810637644205606  BIBSYS: 90114277  BNE: XX1139613  BnF: cb119605981 (data)  CANTIC: a10573288  CiNii: DA06408207  DSI: 236  GND: 118506188  ISNI: 0000 0001 2123 5974  KulturNav: b2decb6c-e076-4af2-b33d-14d368fa178a  LCCN: n50017621  LNB: 000209119  MusicBrainz: 5094bab5-ce0d-4c55-9bf3-9f1936422284  NGV: 5128  NKC: xx0048062  NLA: 36195434  NSK: 000471145  NTA: 069299633  RKD: 3999  SELIBR: 176639  SNAC: w67w7b4j  SUDOC: 027601137  TePapa: 31711  Trove: 1227304  ULAN: 500024290  VcBA: 495/991  VIAF: 22150893   WorldCat (עם VIAF): 22150893
גימבל

הדמיה של מערך גימבלים תלת-צירי; הדיסקה שבמרכז נמצאת באוריינטציה קבועה.
גימבל (באנגלית: gimbal) הוא סוג של תמיכה צירית המאפשרת סיבוב של אובייקט ביחס לציר יחיד.
מערך של שלושה גימבלים, אשר מושחלים אחד לתוך השני כך שציריהם ניצבים, מעניק חופש תנועה זוויתית מלאה (3 דרגות חופש) לאובייקט שבתוכו, שכן כל אחד משלושת הגימבלים מאפשר סיבוב ביחס לאחד מצירי התנועה האפשריים: גלגול, סבסוב או עלרוד.
מערך גימבלים מאפשר למצב הזוויתי של גוף המוצב על הגימבל הפנימי להישאר בלתי תלוי בסיבוב המשענת שלו (ראו הדמיה), ולכן שילובו משמש בשלל יישומים טכנולוגיים הדורשים פלטפורמות מיוצבות.
לדוגמה, בספינה השטה בים סוער, הגירוסקופים, המצפנים, התנורים ואפילו מחזיקי המשקאות נעזרים בגימבלים כדי שנטייתם ביחס לאופק תשמר למרות טלטול הספינה עקב תנועת הגלים.
המשענת הגימבלית המשמשת כמשען למצפנים ומנגנונים אחרים נקראת לפעמים מתלה קרדן על שם המתמטיקאי והפיזיקאי האיטלקי ג'ירולמו קרדאנו (1576–1501) שתיאר אותו בפירוט. אף על פי כן, קרדן לא המציא את הגימבל וגם לא טען שהוא הראשון שתיארו. האמצעי המכני הזה ידוע מאז העת העתיקה, ותואר לראשונה על ידי המהנדס בן המאה ה-3 לפנה"ס פילון מביזנטיון (אנ'), אם כי כמה חוקרים מודרניים מצדדים בטענה כי לגימבל אין ממציא יחיד בר-זיהוי.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הגימבל תואר לראשונה על ידי הממציא היווני פילון מביזנטיון (280–220 לפנה"ס). פילון תיאר סיר דיו בצורת תמניון משוכלל עם פתח בכל פאה, אשר ניתן לסובבו כך שכאשר כל פאה היא למעלה, ועדיין ניתן לטבול את העט בדיו – אך עם זאת הדיו לעולם לא זולג דרך הפתחים שבפאות האחרות. זה הושג בעזרת העיקרון של הצבת צנצנת הדיו שבמרכז הסיר על שלוש טבעות מתכתיות קונצנטריות כך שהיא נותרה נייחת ללא קשר לאופן שבו הסיר החיצוני הסתובב.
יישומים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יישומים > מנועים רקטיים

ביישומים של הנעת חלליות, המנועים הרקטיים מוצבים בדרך כלל על צמד גימבלים כדי לאפשר למנוע יחיד לבצע ניהוג וקטורי הן בציר העלרוד והן בציר הסבסוב. כדי לשלוט בגלגול, צמד מנועים עם בקרת עלרוד או סבסוב דיפרנציאלית משמשים לייצר מומנט מסביב לציר הגלגול של כלי הרכב החללי.
יישומים > כרונומטרים ימיים

קצב הפעולה של כרונומטר ימי מכני הוא רגיש לאוריינטציה שלו. מסיבה זו, כרונומטרים מכניים הוצבו בעבר על גימבלים, כדי לבודד אותם מהטלטלות של ספינה בים.
נעילת גימבל

נעילת גימבל היא אובדן דרגת חופש במערך גימבלים תלת-צירי אשר מתרחש כאשר הצירים של שניים מהגימבלים מגיעים למצב בו הם מקבילים, מה שנועל את המערכת באופן סיבוב דו-ממדי מנוון. אף על פי שיש רק שתי תצורות שגורמות לנעילת גימבל מדויקת, מבחינה מעשית נוצרים קשיים משמעותית בתפקוד המערך כבר בסמוך לאוריינטציות האלו. כאשר מערך גימבלים מתקרב לתצורת הנעילה, סיבובים קטנים של פלטפורמת הגימבל בכללותה מצריכים תנועות מהירות ביותר של הגימבלים המקיפים. אף על פי שהיחס הוא אינסופי רק בנקודה של נעילת הגימבל, מגבלות המהירות והתאוצה המעשיות של הגימבלים – הודות לאינרציה (המסה של כל טבעת גימבל), חיכוך במיסבים, התנגדות זרימת האוויר או זורם אחר מסביב לגימבלים, והיבטים פיזיקליים והנדסיים אחרים – מגבילים את תנועת הפלטפורמה בסמוך לנקודת הנעילה.
ראו גם

מפרק אוניברסלי
בל קאופמן

| --- | --- |

בל קאופמן (שנייה מימין)
 לידה:  10 במאי 1911 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  25 ביולי 2014  (בגיל 103) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Белла Михайловна Койфман 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית קברות מאונט כרמל 
 אירועים משמעותיים:  הגירה (1922) 
 מקום לימודים:  מכללת האנטר, אוניברסיטת קולומביה 
 שפות היצירה:  רוסית, יידיש, אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  Up the Down Staircase 
 פרסים והוקרה:  הליגה נגד השמצה 
 
בלה "בל" קאופמן (באנגלית: Bella "Bel" Kaufman; ‏10 במאי 1911 – 25 ביולי 2014) הייתה סופרת אמריקאית ממוצא יהודי-רוסי. נכדתו של הסופר שלום עליכם.
ביוגרפיה

בלה קאופמן נולדה בברלין בירת הקיסרות הגרמנית, שם שהו אמהּ לליה, בתו של שלום עליכם, ואביה, שלמד שם רפואה. כשסיים אביה את לימודיו שבה המשפחה לעיר אודסה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), ושם גדלה בלה. כבר בהיותה נערה בת 10, בשנת 1921, פרסמה קאופמן את שירהּ הראשון בשפֿה הרוסית, "אביב" (Весна), בכתב-העת האודסאי 'פעמונה' (Колокольчики).
בשנת 1923 היגרה משפחתה לארצות הברית, והשתקעה בניו יורק. בגיל 18 החלה ללמוד ספרות אנגלית במכללת הנטר שבניו יורק, והמשיכה ללימודי תואר שני באוניברסיטת קולומביה. עם תום לימודיה החלה לעבוד בהוראה במספר בתי ספר תיכוניים בעיר ניו יורק, ובמקביל שלחה ידהּ בכתיבה. בין היתר כתבה במגזין "אסקווייר", שם החלה להשתמש בשם העט "בל קאופמן". ב-1965 פרסמה את הרומן 'במעלה המדרגות היורדות' (Up the Down Staircase), סאטירה חברתית המבוססת על חוויית ההוראה שלה, אשר מגוללת את סיפורם של מורים צעירים בבית ספר תיכון בניו יורק, בוגרי תוכנית מצטיינים באוניברסיטה, ועל התמודדותם עם עמיתיהם ותלמידיהם. הספר נחל הצלחה כבירה, וכיכב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 64 שבועות. ב-1967 עובד הרומן לסרט קולנוע בעל אותו שם.
בשנת 1979 פרסמה קאופמן רומן נוסף, Love, etc.‎ (אנגלית: "אהבה וכו'"). מאז חיברה עוד מספר סיפורים קצרים, ובמקביל המשיכה בעבודתה כמורה ומרצה.
ספרה שתורגם לעברית

במעלה המדרגות היורדות (עברית: דוד רון), רמת-גן: מסדה, (1968).
אדית נסביט

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1858 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  4 במאי 1924 (בגיל 65) New Romney, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Edith Nesbit 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  St Mary in the Marsh 
 שם עט:  E. Nesbit, Fabian Bland 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  ילדי המסילה 
 תקופת הפעילות:  מ-1884 
 בן או בת זוג:  הוברט בלנד (22 באפריל 1880–14 באפריל 1914)  Thomas Tucker (20 בפברואר 1917–4 במאי 1924) 
 צאצאים:  Rosamund Edith Nesbit Bland 
 מספר צאצאים:  5 
 www.edithnesbit.co.uk
 
אדית נסביט (באנגלית: Edith Nesbit;‏ 15 באוגוסט 1858 - 4 במאי 1924) הייתה סופרת ספרי ילדים אנגלייה.
ביוגרפיה

אדית נסביט נולדה בקנינגטון, לונדון, אנגליה. היא התייתמה מאביה כשהייתה בת ארבע, וילדותה עברה עליה בנדודים עם אמה, אחותה ושני אחיה. היא נשלחה לפנימייה בצרפת, ויותר מאוחר - למנזר בגרמניה.
בשנת 1880 נישאה להוברט בלנד, אחד ממייסדי האגודה הפביאנית והפכה אף היא לחברה בתנועה. לזוג נולדו שני בנים ובת. בלנד נפטר בשנת 1914 ונסביט נישאה מחדש כשלוש שנים לאחר מותו.
נסביט החלה לכתוב בגיל צעיר, אך התפרסמה רק בגיל ארבעים. היא הייתה סופרת פורייה, שפרסמה כארבעים ספרים ושיתפה פעולה בחיבורם של כמה עשרות ספרים נוספים. היא כתבה בעיקר ספרי הרפתקאות לילדים והפכה לסופרת חשובה ופופולרית באנגליה ובעולם כולו. באנגליה אף קראו על שמה פרס לספרות ילדים.
נסביט נפטרה בשנת 1924 כתוצאה מסרטן הריאות.
מספריה

מחפשי האוצר (1898) הוצאת מחברות לספרות זמורה בע"מ, 1989
חמישה ילדים והזהו (1902) הוצאת מ. מזרחי 1974 (בתרגום אוריאל אופק) וגם ידיעות ספרים, 2009
עוף החול והשטיח (1904)
הקמע (1906), סדרת מרגנית, הוצאת זמורה ביתן
ילדי המסילה (1906)
הטירה הקסומה (1907), הוצאת מחברות לספרות וכן הוצאות אוקיינוס ומודן, 2009.