stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירוויזיון הילדים 2016
שינויים משנים קודמות

לאחר שהצוות ההולנדי השתלט על תחום יחסי הציבור והמפקח על התחרות הוחלף לאחר שהביע ביקורת
הוחלט על ידי המפקח החדש יון אולה סאנד שהתחרות תעבור מספר שינויים כגון תהיה הצבעת שופטים בלבד בניגוד לשנים קודמות שהקהל היה גם כן מעורב, גיל המשתתפים שונה מגילאי שמונה עד חמש עשרה לגילאי תשע עד ארבע עשרה, התחרות הוקדמה לשעה ארבע אחר הצהריים ביום ראשון במקום שבע בערב ביום שבת ומספר המקומות שהאולם חייב להכיל הוקטן, החלטות אלו גרמו לרשות השידור הסלובנית לפרוש מהתחרות ולרבות אחרות להביע מחאה.
בנוסף, רשות השידור המלטזית החליטה שחוץ מהופעות הזמרים והניקוד כל שאר הדברים בתחרות (מופעי ביניים, הופעות אורח, גלויות, מרכז צפייה בתחרות ועוד) יצולמו ממקומות אחרים במלטה ולא מהאולם הראשי, המקומות שמהם שאר הדברים יצולמו הם: רציף ולטה בעיר פלוריאנה, תיאטרון מנואל (שאגב אירח גם את טקס קבלת הפנים למשתתפי התחרות השנה שכללה את הגרלת סדר ההופעות) וכיכר סנט ג'ורג' בולטה.
בצוות השיפוט בכל מדינה יהיו חמישה מבוגרים וחמישה ילדים, כל הצבעות המבוגרים ישוקללו ברמת המדינה ולאחר מכן כקבוצה ויוצגו ביחד על המסך (כמו הצבעת הקהל באירוויזיון 2016)
ומקראי הניקוד יקראו את ניקוד השופטים הצעירים מכל מדינה (כמו הצבעת השופטים באירוויזיון 2016).
בנוסף, לאחר מכן יעלו לבמה 3 שופטים מומחים, המתעסקים במוזיקה באופן יומיומי, וכל אחד מהם מגיע ממדינה אחרת. כל אחד מהם יצביע בנפרד והצבעתו תהיה שווה ל-5% מכלל התוצאות. השופטים המומחים שנבחרו השנה הם: הראשון הוא כריסטר ביורקמן משוודיה שהתחרה ב-אירוויזיון 1992 והפיק את אירוויזיון 2013 ואירוויזיון 2016 וכן את כל הקדמים השוודים מאז שנת 2002. השני הוא מאדס גרינסטאד מדנמרק, בכיר בסניף של יוניברסל מיוזיק גרופ דנמרק.
השלישי הוא ההרכב ג'דווארד מאירלנד כשההצבעה הסופית תהיה שילוב של שני הדירוגים שלהם, והם יוכלו להצביע למדינתם.
בפעם הראשונה מאז שנת 2005, לא מחולקים 12 נקודות לכולם בתחילת ההצבעה, דבר היכול לגרום לשיא שלילי בניקוד המדינות (כולל 0 נקודות).
הערכות המדינה המארחת

שיר הנושא לתחרות נחשף במסיבת העיתונאים של אירוויזיון הילדים שהתקיימה באחד מימי החזרות של אירוויזיון 2016, השיר הנקרא "Embrace The Love" (חבק את האהבה) מבוצע על ידי זוכת התחרות הקודמת, דסטיני צ'אקונירה.
מנחי התחרות שנחשפו ב-27 באוקטובר הם בן קמיל וולארי ולה, שניהם מנחים ושחקנים בתוכניות רשות השידור המלטזית. זו הפעם הראשונה מאז 2013 שיש לתחרות שני מנחים.
הגרלת הסדר הראשונית התרחשה ב-14 בנובמבר בתיאטרון מנואל, שם המשתתפים הגרילו באיזה חלק של המופע הם יופיעו (1–9 או 10–17) והמשתתפים שיופיעו ראשונים או אחרונים הגרילו את המספר המדויק, בשונה מהשנים קודמות המדינה המארחת הוגרלה עם כולם ולא בנפרד.
הכרטיסים להופעה יצאו בראשון לנובמבר ועלו בין 45-90 יורו, מעלות כרטיסים הגבוהה בתולדות התחרות,
לשם השוואה הכרטיסים בשנה שעברה היו זולים פי שלושה ובשל כך שהיו רק 1,500 מקומות הכרטיסים נגמרו תוך שלושה ימים.
ההפקה המלטזית הזמינה משתתפי עבר רבים של התחרות לצפות בה ביניהם לדוגמה וינזנזו קאנטיולו, נציג איטליה ב-2014 שזכה בתחרות והתאומות מילו ורוזאן שייצגו את הולנד בשנת 2013.
השירים ששולבו בגלויות, הוקלטו על ידי המתמודדים ביומיים הראשונים לאחר הגעתם למלטה. ההקלטות נוהלו על ידי גלן ולה שייצג אותם באירוויזיון 2011.
סדר החזרות נקבע מראש ללא כל קשר למיקום, כדי שהמשלחות יתכננו את סדר הטיולים שלהן במלטה.
ביום הראשון עשו חזרות: איטליה, אירלנד, קפריסין, הולנד, ישראל, מקדוניה, מלטה ופולין.
וביום השני עשו חזרות: רוסיה, אוקראינה, אלבניה, בלארוס, בולגריה, ארמניה, גאורגיה, סרביה ואוסטרליה.
כאשר כל מדינה מקבלת 40 דקות ובין השירים הרביעי לחמישי ישנה שעת הפסקה לארוחת צהריים.
בימים השלישי והרביעי של החזרות, הן יתבצעו על ידי מבצעי החזרות בימים הראשון והשני (בהתאמה), אך לכל מדינה יש רק חצי שעה לחזרות, אשר יתבצעו בסדר הפוך, כלומר מי שעלה אחרון ביום הראשון, יעלה ראשון ביום השלישי.
מדינות משתתפות

| סדר | מדינה | שפה | אמן | שיר | תרגום לעברית | מקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אירלנד אירלנד | אנגלית, אירית | זנה דונאלי | "Bríce Ar Bhríce" | "אבן אחר אבן" | 10 | 122 |
| 2 | ארמניה ארמניה | אנגלית, ארמנית | אנאהיט אדמיאן ומארי ורדאניאן | "Տարբեր" | "שונה" | 2 | 232 |
| 3 | אלבניה אלבניה | אלבנית, אנגלית | קלסטה סחיה | "Besoj" | "מאמין" | 13 | 38 |
| 4 | רוסיה רוסיה | אנגלית, רוסית | סופיה פיסנקו ולהקת פרויקט מי החיים | "Water Of Life" | "מי החיים" | 4 | 202 |
| 5 | מלטה מלטה | אנגלית | כריסטינה מגרין | "Parachute" | "מצנח" | 6 | 191 |
| 6 | בולגריה בולגריה | אנגלית, בולגרית | לידיה גאנבה | "Вълшебен Ден" | "יום קסום" | 9 | 161 |
| 7 | מקדוניה מקדוניה | מקדונית | מרטיה סטנויקוביץ' | "Love will Lead our Way" ("Љубовта не води") | "האהבה תוביל את דרכנו (האהבה תוביל אותנו)" | 12 | 41 |
| 8 | פולין פולין | אנגלית, פולנית | אוליביה וייצ'ורק | "Nie zapomnij" | "אל תשכחו" | 11 | 60 |
| 9 | בלארוס בלארוס | אנגלית, רוסית | אלכסנדר מיניונק | "Музыка моих побед" | "המוזיקה של הניצחונות שלי" | 7 | 177 |
| 10 | אוקראינה אוקראינה | אוקראינית, אנגלית | סופיה רול | "Planet Craves For Love" | "הכוכב משתוקק לאהבה" | 14 | 30 |
| 11 | איטליה איטליה | איטלקית, אנגלית | פיאמה בוצ'ה | "Cara Mamma" | "אמא יקרה" | 3 | 209 |
| 12 | סרביה סרביה | סרבית | דוניה יליצ'יץ' | "У ла ла ла" | "או לה לה לה" | 17 | 14 |
| 13 | ישראל ישראל | עברית, אנגלית | Shir & Tim | "Follow My Heart" | "לעקוב אחר ליבי" | 15 | 27 |
| 14 | אוסטרליה אוסטרליה | אנגלית | אלכסה קרטיס | "We Are" | "אנחנו" | 4 | 202 |
| 15 | הולנד הולנד | אנגלית, הולנדית | קימורה, סטפניה וסטרה (להקת "נשיקות") | Kisses and Dancin' | "נשיקות וריקודים" | 8 | 174 |
| 16 | קפריסין קפריסין | אנגלית, יוונית | יורגוס מיכאילידיס | "Dance Floor" | "רחבת הריקודים" | 16 | 27 |
| 17 | גאורגיה גאורגיה | גאורגית | מרים מאמאדאשווילי | "მზეო" | "שמש" | 1 | 239 |
מדינות אחרות > מדינות שפרשו

סן מרינו סן מרינו - רשות השידור של סן מרינו הודיעה ב-14 ביולי שהם לא ישתתפו בתחרות והם מאחלים המון הצלחה למלטה באירוח התחרות החשובה הזו.
סלובניה סלובניה - ב-24 במאי 2016, רשות השידור הסלובנית הודיעה על פרישתה מהתחרות, לאחר השתתפות של שנתיים ברציפות, הם הסבירו ששינוי בהליך החוקים בתחרות גרמה לפרישתם.
מונטנגרו מונטנגרו - ב-29 באוגוסט 2016, הודיעו אתרים מסוימים שרשות השידור של מונטנגרו החליטה לא להשתתף השנה בתחרות.
מדינות אחרות > מדינות שלא חזרו לתחרות מסיבות שונות

צ'כיה צ'כיה - רשות השידור הצ'כית, Česká televize, הודיעה שלא תעשה את הופעת הבכורה שלה בתחרות זו.
ספרד ספרד - ב-13 במאי 2016, יון אולה סאנד הודיע במסיבת עיתונאים, שהם יצרו קשר עם מספר רשויות שידור במטרה לשכנע אותן לחזור לתחרות, ביניהם ספרד.
נורווגיה נורווגיה - ב-24 במאי, רשות השידור הנורווגית, NRK, הודיעה שלא תחזור לתחרות.
ליטא ליטא - לדברי ולדיסלאב יעקובלב, המדינות הבלטיות: אסטוניה וליטא מעוניינות לחזור לתחרות.
צרפת צרפת - ראש המשלחת הצרפתית לאירוויזיון, נכח בתחרות בשנה שעברה בבולגריה והיה חבר בצוות השיפוט שבחר את הזמרת המלטזית, דבר המעיד שלרשות השידור הצרפתית יש עניין בחזרה לתחרות.
פינלנד פינלנד - פינלנד לא תעשה את "הופעת הבכורה שלה" בתחרות זו. למרות שהנושא נשקל ברשות השידור הפינית.
יוון יוון - ב-25 במאי 2016, רשות השידור היוונית הצהירה, שאין להם תוכניות לחזור השנה לתחרות.
אסטוניה אסטוניה - אסטוניה לא תעשה את "הופעת הבכורה שלה" בתחרות זו. למרות שהנושא נשקל ברשות השידור האסטונית. אסטוניה הודיעה שהיא תשקול להשתתף בשנה הבאה.
גרמניה גרמניה - בתאריך ה-20 בספטמבר הודיעה רשות השידור הגרמנית לאיגוד השידור האירופאי שגרמניה לא תשתתף בתחרות ב-2016. לדבריהם, מועד זה הוא מאוחר מדי כדי לבחור נציג לתחרות והם ינסו להצטרף בשנת 2017. אך גם השנה התחרות תשודר בליווי פרשנות גרמנית באתר הרשמי שלהם.
בלגיה בלגיה - ב-13 במאי 2016, יון אולה סאנד הודיע במסיבת עיתונאים, שהם יצרו קשר עם מספר רשויות שידור במטרה לשכנע אותן לחזור לתחרות, ביניהם בלגיה.
שוודיה שוודיה - כאשר שוודיה הכריזה על פרישתה מהתחרות בשנה שעברה היא הודיעה שזו תהיה "פרישה לשנה-אחת", וכאמור הם יחזרו בתחרות של שנת 2016, אבל SVT לא הצהירה עדיין שום דבר.
הונגריה הונגריה - הונגריה לא תעשה את הופעת הבכורה שלה בתחרות זו. למרות שהנושא נשקל ברשות השידור ההונגרית.
רשימת מגישי הנקודות

אוסטרליה אוסטרליה - סבסטיאן היל בן ה-11.
אוקראינה אוקראינה - אנה טרינצ'ר, נציגת אוקראינה ב-2015 שסיימה במקום ה-11.
איטליה איטליה - ג'ייד סיסולונה בת ה-14.
אירלנד אירלנד - אנדראה לדי בת ה-15.
אלבניה אלבניה - ג'אנה דיזדארי.
ארמניה ארמניה - מיקה ורוסיאן, נציג ארמניה ב-2015 שסיים במקום ה-2.
בולגריה בולגריה - מילאן פבלוב בן ה-11.
בלארוס בלארוס - רוסלן אסלנוב, נציג בלארוס ב-2015 שסיים במקום ה-4.
גאורגיה גאורגיה - אלנה סטורואה בת ה-12.
הולנד הולנד - אנאלוס בת ה-10.
ישראל ישראל - איתי לימור בן ה-15 (כתב חדשות הילדים בערוץ הראשון).
מלטה מלטה - גאיה קאווז'י, נציגת מלטה ב-2013 שזכתה בתחרות.
מקדוניה מקדוניה - אנטוניה דימטריוסקה בת ה-14.
סרביה סרביה - טומיסלב רדוזויץ' בן ה-11.
פולין פולין - ניקולט ולודרצ'יק בת ה-10.
קפריסין קפריסין - לוקאס דמטריו בן ה-11.
רוסיה רוסיה - מיכאיל (מישה) סמירנוב, נציג רוסיה ב-2015 שסיים במקום ה-6.
הערות שוליים

↑  http://www.aftonbladet.se/nojesbladet/article21625485.ab פרסום על הנושא באתר אפטונבלדט השוודי
↑  http://www.escdaily.com/junior-eurovision-ebu-fires-yakovlev/ פרסום על הפיטורים של ולדיסלאב
↑  http://www.junioreurovision.tv/page/blog?id=format_changes_for_the_junior_eurovision_2016 פרסום באתר הרשמי
↑  בשיר נמצאים שלושה משפטים בשפה האנגלית
↑  "יש נציגים: ישראל תשלח לאירוויזיון הילדים את שירה פריימן וטימוטי סניקוב". וואלה! תרבות. נבדק ב-2016-10-26.
↑  The Radio and Television of San Marino has decided not to participate in the Junior Eurovision Song Contest edition 2016. We formulate all our wishes to the Maltese friends for the best outcome of this important event.
↑  חברה בקהילה האיטלקית במלטה
↑  חבר בקהילה הבולגרית במלטה
↑  חברה בקהילה הפולנית במלטה
מוקי בצר

| --- | --- |

מוקי בצר, מרץ 1968
 לידה:  14 באוקטובר 1945 (בן 79) נהלל, ארץ ישראל
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  נורית בצר
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1964–1986 (כ־22 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה בסיירת מטכ"ל  סגן מפקד סיירת מטכ"ל  מפקד יחידת שלדג  מפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה מבצע אביב נעורים    מלחמת יום הכיפורים  מבצע יונתן   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון 
 תפקידים אזרחיים
 ראש מכינת מנשרים קלו
 
משה "מוקי" בצר (נולד ב-14 באוקטובר 1945) הוא מקימה ומפקדה הראשון של יחידת שלדג וממפקדי הלוחמים במבצע יונתן.
רקע משפחתי

בצר נולד בנהלל וגדל במושב בית שערים. הוא נכד של שניים ממייסדי נהלל, ישראל בצר ושפרה לבית שטורמן, אנשי העלייה השנייה. אביו, נחמן בצר, היה איש ההגנה ופלוגות הלילה של אורד וינגייט.
שירות צבאי

את עיקר הקריירה הצבאית שלו עשה בצר ביחידות המובחרות של צה"ל. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1964, התנדב לצנחנים, שירת בסיירת הצנחנים ועבר קורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר מונה למפקד מחלקה בסיירת שקד, ולחם בראשה במלחמת ששת הימים בקרבות הציר המרכזי. בתום המלחמה, על פי בקשתו של מתן וילנאי, שב לצנחנים והיה סגן מפקד הסיירת, עד לפציעתו הקשה בפעולת כראמה. כשהחלים השתתף בצר בהקמת מערך האבטחה של אל על. הוא שב לצבא כמפקד פלוגה וכמפקד קורס סיור בסיירת אגוז והשתתף בפשיטת הסיירת על אל-ח'יאם שבלבנון ב-31 בינואר 1971.
הוא יצא לאוגנדה בשליחות צה"ל ועסק באימון הצנחנים של אידי אמין. אהוד ברק, מפקד סיירת מטכ"ל באותה תקופה ולימים ראש ממשלת ישראל, ויוני נתניהו, שהכיר אותו עוד מן הצנחנים, משכו אותו ליחידה. בצר היה מפקד פלוגת האימונים ביחידה והשתתף בין היתר במבצע ארגז לחטיפת גנרלים סורים בגבול לבנון. במבצע אביב נעורים, שנערך באפריל 1973, השתתף בצר כמפקד אחת החוליות שתקפו שני בנייני מגורים של מנהיגי המחבלים בלב ביירות. תחת פיקודו בחוליה היה סגן מפקד היחידה באותה עת, יוני נתניהו. החוליה הרגה את יוסוף א-נג'אר, סגנו של יאסר ערפאת.
במלחמת יום הכיפורים לחם ברמת הגולן, בכוח בפיקודו של יוני נתניהו, שלחם בקומנדו הסורי וחילץ את סא"ל יוסי בן-חנן. ב-20 באוקטובר עבר להילחם במסגרת כוח נוסף של היחידה בחזית הדרום. לאחר המלחמה השתתף בפעולת ההשתלטות במעלות ובפעולת ההשתלטות בבית-שאן כקצין בכוח הפורץ. בשנת 1974, בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים, שבה לא באו יכולותיה של סיירת מטכ"ל כיחידה מיוחדת לידי ביטוי, הקים בצר את יחידת שלדג, שבראשית דרכה הייתה פלוגת מילואים של סיירת מטכ"ל.
ביולי 1976, לפני מבצע יונתן, היה בצר מפקד מערך המילואים של סיירת מטכ"ל. במבצע עצמו היה סגנו של יוני נתניהו ומפקד כוח הפריצה לטרמינל הישן. בצר היה מהלוחמים שהשתתפו במבצע. לאחר שיוני נפצע אנושות, לקח בצר פיקוד על כלל כוחות היחידה והשלים את ההשתלטות על הטרמינל ואת משימת חילוץ בני הערובה.
לאחר מבצע אנטבה יזם בצר את הקמתה של יחידת קומנדו לעיתות מלחמה, שתתמחה בשיתוף פעולה עם חיל האוויר. בהקמת היחידה נעזר בצר רבות בדודיק רוטנברג, איש הצנחנים ומגיבורי הקרב על גבעת התחמושת, וביפתח ספקטור, ראש מחלקת מבצעים בחיל האוויר. בעקבות תמיכתו של סגן הרמטכ"ל באותם ימים, רפאל איתן, הוחלט בינואר 1977 להפוך את פלוגת המילואים ליחידה סדירה, ובצר מונה למפקדה הראשון של יחידת שלדג. היחידה הייתה כפופה באותם ימים למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי והייתה מסונפת לצנחנים. בהמשך, הפכה היחידה ליחידה מיוחדת ייעודית של חיל האוויר. הלוחמים הגיעו מסיירת מטכ"ל ומסיירת שקד שפורקה באותה שנה, וב-1978 התגייס מחזור הטירונים הראשון למסלול לוחם ביחידת שלדג, והיווה את צוות הלוחמים הראשון של היחידה. בצר פיקד על היחידה עד שנת 1979, ובתפקידו האחרון בצה"ל, והוא כבר אלוף-משנה, עמד בראש מפקדת כוחות אוויר מיוחדים, שאותה יזם והקים. המפקדה, כיחידת שלדג שהקים לפניה, נותרה גוף מטה בחיל האוויר אולם במקביל גם היוותה מודל ראשוני למפקדת העומק. באוקטובר 1985 סיים בצר את שירות הקבע בצה"ל.
המעבר לחיים האזרחיים

בצר הקים את חברת מ. בצר יזום וניהול פרויקטים, במסגרתה הקים שתי שכונות ברמת ישי, ניהל את פרויקט שכונת נווה גנים בקריית מוצקין, והיה ממייסדי היישוב נווה זיו בגליל המערבי.
לאחר מבצע אנטבה התגלע ויכוח חריף בין בצר לבין משפחת נתניהו על חלקם של בצר ונתניהו בתהילת המבצע. בצר טוען שהיות שנתניהו היה בתרגיל בסיני, רוב תכנון המבצע הוטל עליו – זאת בניגוד לכתוב בספרו של שמעון פרס "יומן אנטבה". לאחר מספר שנים שמעון פרס חזר בו ואישר שיוני נתניהו אכן היה בפעילות בדרום בזמן תכנון המבצע כפי שטען מוקי בצר ואף שלח לבצר מכתב התנצלות שפורסם על ידי אמנון אברמוביץ' בערוץ 10. העימות עם בני משפחת נתניהו החריף לאחר פרסום ספרו של עידו נתניהו, אחיו הצעיר של יוני, "הקרב האחרון של יוני" (1991).
בשנת 1996 יצא לאור ספרו של בצר, Secret soldier : the true life story of Israel’s greatest commando, שאותו כתב יחד עם הסופר והעיתונאי רוברט רוזנברג. בספר מוצגת גרסתו של בצר לדברים. חלק ניכר ממשתתפי המבצע בחרו שלא להתערב בפולמוס על המבצע. מתן וילנאי, חברם של יוני נתניהו ובצר, שהשתתף כמח"ט הצנחנים במבצע אמר כי: "כשיוני נהרג, המבצע היה עלול להיכשל בקלות. המבצע הצליח הודות למוקי בצר ולאנשים שלו שרצו פנימה. בשניות האלה נקבע אם המבצע הצליח או נכשל".
בשנת 2005 הקים מוקי בצר, ביחד עם ד"ר יוסי לשם, מכינה קדם צבאית לפיתוח מנהיגות חברתית. המכינה הנקראת "מנשרים קלו", שוכנת בבית ספר שדה חוף הכרמל בסמוך למעגן מיכאל המוקף בשפע אתרי טבע, היסטוריה וארכאולוגיה – רצועת חוף-הים, הציפורים בברכות הדגים, נחל תנינים, קיסריה ושמורת הר-הכרמל – המשמשים בסיס ללימודי הסביבה. המכינה פועלת בשיתוף עם "החברה להגנת הטבע".
חיים אישיים

בצר היה נשוי לנורית גפן בצר, אחותו של יהונתן גפן, עד למותה הטראגי ב-1977. בנם הוא המפיק והבמאי שאול בצר, ששירת אף הוא כלוחם בסיירת מטכ"ל. כעת הוא נשוי בשנית ואב לשלושה, ומתגורר ביישוב הקהילתי תמרת שבגליל התחתון שהוא אחד ממייסדיו.
לקריאה נוספת

מוקי בצר, לוחם חשאי: סיפורו של איש היחידות המיוחדות בצה"ל, הוצאת כתר, 2015.
בן כספית ואילן כפיר, אהוד ברק: חייל מספר אחד, קוראים, 1998.
אבנר שור, צוות איתמר, הוצאת כתר, 2003.
משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000.
דה מייקמייקס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק 
 
דה מייקמייקס (באנגלית:The Makemakes) היא להקת פופ רוק אוסטרית.
חברי הלהקה הם דומיניק (דודו) מוהרר, מרכוס כריסט ופלוריאן מיינדל. הם יצגו את אוסטריה באירוויזיון 2015 עם השיר "I Am Yours".
קריירה > 2014-2012

ב־15 ביוני 2012 הוציאו דה מייקמייקס את סינגל הבכורה The Lovercall. השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים האוסטרי. ב־15 באפריל 2014 הם הוציאו את הסינגל "Million Euro Smile". השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים האוסטרי.
קריירה > 2015:אירוויזיון

ב-13 במרץ 2015 נבחרו דה מייקמייקס לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2015 עם השיר "I am Yours". השיר נבחר באמצעות תחרות שארגנה רשות השידור האוסטרית. אוסטריה עלתה אוטומטית לגמר בשל זכייתה בשנה הקודמת. הם הגיעו עם גרמניה למקום האחרון עם ניקוד אפס.
קריירה > 2018 – הווה

במרץ 2018 הוציאו דה מייקמייקס סינגל חדש בשם "Keep On Moving". בינואר 2019 הוציאה הלהקה את הסינגל "Freedom". ביולי 2019 הוציאה הלהקה את הסינגל "The Beach". השיר דורג במקום ה-21 במצעד הסינגלים הסקוטי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שם | פרטים | מיקומי תרשים שיא> אוסטריה |
| --- | --- | --- |
| המקמייקס |  השיר פורסם: 12 במאי 2015 | 7 |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> אוסטריה | מיקומי שיא> איסלנד | מיקומי שיא> סקוטלנד | מיקומי שיא> ברטניה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "The Lovercall" (אנ') | 2012 | 6 | - | - | - | ללא חלק מאלבום |
| "Million Euro Smile " (אנ') | 2014 | 2 | - | - | - | ללא חלק מאלבום |
| "I Am Yours" (אנ') | 2015 | 2 | 35 | - | - | המקמייקס |
| "Keep On Moving" | 2018 | - | - | - | - | ללא חלק מאלבום |
| "Freedom" | 2019 | - | - | - | - | ללא חלק מאלבום |
| "The Beach" | 2019 | - | - | 21 | 60 | ללא חלק מאלבום |
| "Heyo" | 2019 | - | - | 22 | 67 | ללא חלק מאלבום |
| "Vivo Per Lei" | 2020 | - | - | - | - | ללא חלק מאלבום |
הערות שוליים

↑  Granger, Anthony (13 במרץ 2015). "Austria: The MakeMakes Selected!". Eurovoix. נבדק ב-13 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  iTunes - Musik – „The Lovercall - Single“ von The Makemakes
↑  iTunes - Musik – „Million Euro Smile - Single“ von The Makemakes
↑  "The Makemakes - Keep On Moving". נבדק ב-6 ספט' 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Freedom - Single by The Makemakes". Apple Music. נבדק ב-14 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Beach - Single by The Makemakes". Apple Music. נבדק ב-14 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169913532 (data)  MusicBrainz: bf0e8651-3dd0-4e45-9af8-c78243ace5db  VIAF: 100144647647917467793   WorldCat (עם VIAF): 100144647647917467793 
דה מייקמייקס עם קונצ'יטה וורסט
ישראל באירוויזיון למוזיקאים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 רשת שידור:  IBA‏ (1986) IPBC‏ (2018-)
 השתתפות ראשונה:  1986
 זכיות:  0
 השתתפויות:  2 (0 גמר)
 היעדרויות:  15
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  2018
 
ישראל נטלה חלק באירוויזיון למוזיקאים צעירים פעמיים החל מהצטרפותה הראשונה ב-1986, כאשר שירה רבין נשלחה כנציגתה בתחרות לנגן בכינור. ישראל נעדרה מהתחרות 13 פעמים בשנים 1988 עד 2016.
ישראל חזרה לתחרות בשנת 2018 ושלחה כנציג את נגן הצ'לו תמיר נעמן-פרי ומאז לא השתתפה עוד בתחרות.
המבצעים והשירים שייצגו את ישראל באירוויזיון למוזיקאים צעירים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | כלי | יצירות | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | שירה רבין | כינור | לא ידוע | לא העפילה לגמר | X |
| 2018 | תמיר נעמן-פרי | צ'לו | 1) Hungarian Rhapsody Op 68 by Popper   2) Preludio-Fantasia from Suite for צ'לו by Cassado | לא העפיל לגמר | X |
ראו גם

האירוויזיון למוזיקאים צעירים
ישראל באירוויזיון
ישראל באירוויזיון הילדים
מייק ג'והנס

מייקל אוון ג'והנס (באנגלית: Michael Owen Johanns; נולד ב-18 ביוני 1950) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה בשנים 2009–2015. קודם לכן כיהן כמושל נברסקה בשנים 1999–2005, ובנוסף היה יושב ראש אגודת מושלי מדינות המערב התיכון (Midwestern Governors Association) ב-2002. ב-2005 מונה ג'והנס למזכיר החקלאות של ארצות הברית בידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, ונהיה למזכיר החקלאות הרביעי שמדינתו היא נברסקה.
קורות חיים

ג'והנס נולד בעיר אוסאייג' שבצפון איווה, בנם של אדלין לוסי (לבית רויק) וג'ון רוברט ג'והנס. אביו היה ממוצא גרמני וממוצא לוקסמבורגי-חלקי, ואילו הורי אמו היגרו לארצות הברית מפולין. הוא גדל ועבד בחווה החקלאית של משפחתו. סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון אוסאייג' ב-1968, והמשיך ללמוד באוניברסיטת סנט מרי שבמינסוטה, שם קיבל ב-1971 תואר ראשון בתקשורת. קיבל את תואר הדוקטור במשפטים שלו מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קרייגטון, והצטרף ללשכת עורכי הדין של נברסקה ב-1974.
אחרי שסיים את לימודיו הגבוהים, התמחה ג'והנס עבור שופט בית המשפט העליון של נברסקה הייל מקון בשנים 1974–1975. אחר התמחותו אצל השופט מקון, החל לעסוק בחוק ומשפט אצל משרד עורכי הדין קורנין והאנון (Cronin and Hannon) בשנים 1975–1976. מ-1976 עד 1991 המשיך לעסוק במשפטים ועבד כעורך דין.
ב-1983 החל לשרת במועצת מחוז לנקסטר מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובתפקיד זה כיהן עד 1987. ב-1989 נבחר אל מועצת עיריית לינקולן מטעם המפלגה הרפובליקנית, ושם כיהן עד 1991. ב-7 במאי 1991 הוא נבחר לראש העיר ה-47 של לינקולן, אחרי שגבר בבחירות הכלליות על ראש העיר המכהן ביל האריס עם 54% מקולות הבוחרים. הוא נכנס לתפקידו כראש העיר ב-3 בדצמבר אותה השנה. ב-1995 זכה בכהונה נוספת בתפקיד ללא התנגדות משמעותית, ונהפך לראש עיריית לינקולן הראשון שעשה זאת מאז שנות ה-50 של המאה ה-20. מחליפו בתפקיד היה דייל יאנג, אשר מונה לתפקיד בידי מועצת עיריית לינקולן כאשר ג'והנס נבחר למושל המדינה.
בבחירות לתפקיד מושל נברסקה ב-1998 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית וניצח את יריבו הדמוקרטי, ונבחר מחדש ב-2002. ב-2008 התמודד ג'והנס לסנאט האמריקאי מטעם מדינת נברסקה עם התפטרותו של צ'אק הייגל. בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית ניצח את איש העסקים פאט פלין ולאחר מכן זכה בבחירות הכלליות. הוא הושבע לתפקיד בראשית 2009, ויחד עם ג'ים ריש מאיידהו, נהיה לאחד משני הסנאטורים הרפובליקנים חדשים שהושבעו בקונגרס ה-111 של ארצות הברית. בפברואר 2013 הודיע אין בכוונתו להתמודד מחדש לסנאט בבחירות 2014.
הוברפוניק

| --- | --- |

הוברפוניק (עם גייקה ארנרט) בהופעה בפריז, 2008
 מקום הקמה:  סיינט ניקלאס, Flemish Region 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 סוגה:  טריפ הופ, אינדי-פופ, אלקטרופופ
 hooverphonic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אלכס קאלייר, ריימונד גירטס, גייקה ארנרט
 חברים לשעבר
 אסתר לייבירט, ליזייה סדוניוס, קיוקו בארטסואן, פרנק דושנה, נואמי וולפס, לוקה קרויסברגס
 
הוּברפוֹניק (Hooverphonic) היא להקה בלגית שהוקמה באוקטובר 1995. אף על פי שסווגה בהתחלה כהרכב טריפ הופ, היא הרחיבה במהרה את המנעד המוזיקלי שלה, הכולל רוק אלטרנטיבי, אלקטרוניקה, אלקטרופופ, רוק ואחרים.
חברי הלהקה קראו לה במקור "הובר" (Hoover), אולם מאוחר יותר שינו את שמה ל"הוברפוניק", לאחר שגילו שלהקות אחרות כבר השתמשו בשם "הובר", וגם משום שרצו להימנע מבעיות משפטיות עם חברת הובר, יצרנית שואבי האבק.
דיסקוגרפיה

1996 - A New Stereophonic Sound Spectacular
1998 - Blue Wonder Power Milk
1998 - (Battersea (EP
2000 - The Magnificent Tree
2002 - Hooverphonic Presents Jackie Cane
2003 - Sit Down and Listen to Hooverphonic (אלבום חי)
2005 - No More Sweet Music/More Sweet Music
2006 - Singles '96-'06 (הדָרָה)
2007 - The President of the LSD Golf Club
2010 - The Night Before
2012 - Hooverphonic with Orchestra (הדָרָה)
2012 - Hooverphonic with Orchestra Live (אלבום חי)
2013 - Reflection
2016 - In Wonderland
2016 - The Best of Hooverphonic (הדָרָה)
הערות שוליים

↑  בלגיה: להקת Hooverphonic תתמודד באירוויזיון 2020, באתר EuroMix
↑  איגוד השידור האירופי: תחרות האירוויזיון בוטלה!, באתר EuroMix, ‏18/03/2020
↑  בלגיה: Hooverphonic יתמודדו באירוויזיון 2021!, באתר EuroMix, ‏23/03/2020
↑  Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021!
↑  Eurovision 2021 Results: Voting & Points
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14011772z (data)  GND: 1087118115  ISNI: 0000 0001 0669 4208  LCCN: no2006009929  MusicBrainz: 62dc94cc-f611-4345-87cb-b914796a4a45  NKC: xx0021509  VIAF: 145035618   WorldCat (עם VIAF): 145035618 
הסולנית גייקה ארנרט, 2008
מאיר אילן

| --- | --- |

מאיר אילן, אוקטובר 1957
 לידה:  1918 פולין פולין
 נהרג:  24 בפברואר 1971 (בגיל 53 בערך)
 תאריך עלייה:  1934
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין תותחנים ראשי  ראש מחלקת מבצעים במטכ"ל  ראש אגף האפסנאות
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני
 תפקידים אזרחיים
 מנהל הייצוא החקלאי במשרד החקלאות, מנכ"ל קריית הפלדה, מנכ"ל חברת "כימיקלים ופוספטים"
 
מאיר אילן (טננבוים) (1918 – 24 בפברואר 1971) היה אלוף בצה"ל, ממייסדי חיל התותחנים.
ביוגרפיה

אילן נולד בפולין ועלה לארץ בשנת 1934, והיה מראשוני המתנדבים לחיל התותחנים של הצבא הבריטי. היה ממקימי חיל התותחנים של צה"ל, שימש כקצין תותחנים ראשי (קתמ"ר) בשנים 1949-1953. בשנים 1953–1954 שימש כראש מחלקת מבצעים במטה הכללי, כיהן כממלא מקום ראש אגף אפסנאות (אג"א, היום אט"ל) וב-1955 מונה לראש האגף, בספטמבר 1956 הועלה לדרגת אלוף. במלחמת סיני הוא היה אחראי לכל הפעילות הלוגיסטית. במרץ 1960 סיים את תפקידו ופרש מצה"ל.
עם שחרורו מצה"ל נתמנה לממונה על הייצוא החקלאי במשרד החקלאות, ב-1961 מונה למנהל קריית הפלדה, בה הצליח להעלות את המפעל על מסלול של רווחיות לאחר מאבק נחוש עם העובדים על העלאת התפוקה.
ב-1965 מונה למנכ"ל חברת "כימיקלים ופוספטים" (שהייתה איחוד בין החברות  "פוספטים בנגב ו"דשנים וחומרים כימיים"). ב-1969 מונה במקביל למנהל החטיבה האנאורגנית ב"כימיקלים לישראל". בינואר התפטר מתפקידו. שימש יו"ר משק לשעת חירום בצפון. בפברואר 1971 נהרג בתאונת דרכים בכביש החוף, ונקבר בחלקה הצבאית בבית העלמין קריית שאול.