stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית החולים האירופי ברצועת עזה
הערות שוליים

↑  HEALTH CONDITIONS OF THE ARAB POPULATION IN THE OCCUPIED ARAB TERRITORIES, INCLUDING PALESTINE, World Health Organization, April 24, 1992, page 18
↑  Long and Healthy Lives, UNRWA, 2009, page 31
↑  עזה: בתי החולים בחזית הקרבות, באתר ynet, 13 ביוני 2007
↑  המערכה שמנהלת החמאס נגד נגיף הקורונה ברצועת עזה (עדכני ל-12 באפריל 2020)
אלנטז'ו

| --- | --- |

אלנטז'ו - בצבע כתום
 מדינה:  פורטוגל פורטוגל
 בירת החבל ההיסטורי:  אבורה
 שפה רשמית:  פורטוגזית
 שטח:  27,292 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ההיסטורי:  790,849 (2012)
  ‑ צפיפות:  18.7 נפש לקמ"ר (2012)
 אזור זמן:  UTC -1
החבלים ההיסטוריים של פורטוגל, לרבות במרכז ובדרום "פרובינציית אלנטז'ו"
אלנטז'ו (בפורטוגזית:Alentejo, שם שמשמעותו היא "מעבר (além) לנהר טז'ו") הוא חבל ארץ היסטורי באזור הדרומי-מרכזי ודרומי של פורטוגל.
אלנטז'ו כולל את החבלים אלטו אלנטז'ו (אלנטז'ו עילית) ובאישו אלנטז'ו (אלנטז'ו תחתית). אלנטז'ו מכיל את המחוזות בז'ה, אבורה, פורטלגרה, וחוף אלנטז'ו (Alentejo Litoral).
הערים העיקריות שבו הן אבורה, בז'ה, סינש, סרפה, אשטרמוש, אלווש ופוטרלגרה. בחבל אלנטז'ו נמצאים הסה"כ 47 רשויות (מוניסיפיו).
מאז 1801 המוניסיפיו אוליבנסה שנכלל בקומארקה הישנה אלנטז'ו, הוא חלק מספרד.
החבל גובל עם ביירה באישה בצפון, עם ספרד (אנדלוסיה ואקסטרמדורה) במזרח, אלגארווה בדרום והאוקיינוס האטלנטי, ריבאטז'ו ואשטרמדורה במערב.
אלנטז'ו נודע, בין היתר בלהקות המוזיקה הקולית הפוליפונית הדומות לאלו הפועלות בטוסקנה, קורסיקה וכו'.
שטח החבל ההיסטוריה הוא 27,292 קמ"ר (29,6% משטח פורטוגל) והוא מאוכלס ב-790,849 תושבים (7,5% מאוכלוסיית המדינה).צפיפות האוכלוסייה הוא 18,7 תושבים לקמ"ר.
השם

השם "אלנטז'ו" משמעותו היא "מעבר ל (נהר) טז'ו".
שמות היסטוריים:
בלטינית:Transtagana
Comarca Alentejo - מימי הביניים עד 1801
Provincia Alemtejana - 1832
היא חולקה ב-1932 ל Alentejo Alto ו־Alentejo Baixo
היסטוריה

קומארקת אלנטז'ו הפכה ב-1801 לפרובינציית אלנטז'ו, שחולקה לפרובינציות אלטו אלנטז'ו - אלנטז'ו עילית ובאישו אלנטז'ו - אלנטז'ו תחתית.
החלוקה הסטטיסטית האירופית NUTS הגדירה מרחב סטטיסטי הקרוי המרחב אלנטז'ו המבוסס על החבלים ההיסטוריים מימי הביניים אלנטז'ו ואשטרמדורה וחלקים של ריבאטז'ו.
גאוגרפיה > שטח

שטח אלנטז'ו הוא 27,272 קמ"ר והוא מהווה 29,6% משטחה של פורטוגל. חיים בו
גאוגרפיה > תבליט הנוף

נוף החבל מגוון והוא עובר ממישורים של הדרום אל גבעות גרניט בצפון-מזרח בגבול עם ספרד. לצורך אספקת המים נבנו מספר סכרים, כשהחשוב ביניהם הוא סכר אלקווה. (Alqueva).
גאוגרפיה > הסביבה

על המישורים והגבעות גדלים שיחים, כמו כן אלוני שעם (Quercus suber) ואלוני גלעין (Quercus ilex), עצי זית וגפנים, אקליפטוס ועוד עצים מקומיים. נופי האלונים המטופחים ידועים בשם "מונטאדוש".
בעוד שבדרום שולטת החקלאות, בצפון החבל הפעילות הכלכלית המסורתית היא גידול הבקר, הכבשים והחזירים הלבנים והשחורים.
חופי אלנטז'ו הם מעט מאוכלסים ביישובים עירוניים בגלל הרוח החזקה מהאוקיינוס. יש בהם מערכות דיונות מרהיבות. חופי אלנטז'ו נחשבים למשובחים.
גאוגרפיה > נופה

ממזרח לפורטלגרה משתרע פרק הטבע של הרי סאו ממדה, הכולל כפרים מימי הביניים.
(Parque Natural da Serra de São Mamede).
בדרום על יד מרטולה, נמצא פארק הטבע של עמק גואדיאנה, עם אוכלוסייה דלילה יותר.
במערב האזור נמצאים רצועת החוף שבין הנמל סינש לכף סאו וינסנטה, הכולל את פארק הטבע של דרום מערב אלנטז'ו ואת חוף וינסנטה.
אקלים

האקלים הוא ים-תיכוני. במרבית ימי השנה הוא חם עד חם מאוד ויבש. הטמפרטורות עולות בקיץ עד כ-40°C, בעוד שהחורפים הם יחסית רכים ולחים.
עם זאת האקלים אינו אחיד בכל האזור. באזורי החוף הטמפרטורות באמצע הקיץ הם בדרך כלל יותר נמוכות (כ-25°C)לעומת אזורי פנים.
בדרך כלל הטמפרטורות הגבוהות ביותר הן בדרום הפנימי, לאורך עמק גואדיאנה בין מרטולה לז'ורומניה, במיוחד על יד מורה.
כשבקיץ נושבות רוחות מזרחיות ודרום-מזרחיות, עמק הנחל סאדו, עם יישובים כמו אלוולאדה דו סאדו ואלקאסר, הופך לחם ביותר
דמוגרפיה

לפי נתוני המפקד מ-2021 במרחב אלנטז'ו חיו 471,322 תושבים והצפיפות היא 17,3 תושבים/קמ"ר.
האזור הוא הכי פחות מאוכלס בפורטוגל ועם האחוז הגדול ביותר של תושבים זקנים, כש-22.9% מהאוכלוסייה היא מעל גיל 65 (הממוצע הלאומי הוא 17.5%)
קיים תהליך של התמעטות האוכלוסייה. ב-2012 נספרו בחבל ההיסטורי 790,849 תושבים.
ישנה הגירה של כפריים אל ערי פורטוגל ומשם לחוץ לארץ. מתיישבים כאן אירופאים צפוניים המחפשים אקלים יותר רך, אולם הם לא תמיד נשארים באפון קבוע. מהגרים מסין, ברזיל, ובעיקר ממזרח אירופה מפצים על צמצום האוכלוסייה.
דמוגרפיה > המוניסיפיוש

תת-המרחב אלנטז'ו עיליון - מחוז פורטלגרה - כולל 15 מוניסיפיוש
תת-המרחב באישו אלנטז'ו או אלנטז'ו תחתון- מחוז בז'ה - כולל 13 מוניסיפיוש
תת המרחב מרכז אלנטז'ו מחוז אבורה- כולל 14 מוניסיפיוש:
תת המרחב "חוף אלנטז'ו" כולל 5 מוניסיפיוש.
החינוך

במרחב פועלים מוסדות לחינוך גבוה כמו:
אתרי תיירות

מספר ערים מסווגות על ידי אונסק"ו כמורשת עולמית:
אבורה
אלוואש
אלקווה
מונסאראש
מרוואו
קשטלו דה וידה
וילה ויסוזה
חוף אלנטז'ו עם סינש וטוריה
בכל האזור קיימים אין ספור אתרים בעלי חשיבות היסטורית ותרבותית
ב-2014 בתחרות עולמית שאורגנה של ידי העיתון USA Today זכה אלנטז'ו בתואר "אזור היינות שהכי כדאי לבקר"
באותה שנה חופי אלטנטז'ו ליטורל צוינו על ידי בעיתון The Guardian כטובים ביותר באירופה.
ב-2015 האזור השיג שיא של מבקרים, כשחצי מיליון תיירים לנו בו. רובם היו מספרד, הממלכה המאוחדת, הולנד, ארצות הברית, בלגיה וברזיל.
ב-2010, 2011, 2013 ו-2013 זכה האזור לפרס של האזור התיירותי הטוב ביותר של פורטוגל.
תרבות > ייצור השעם

פורטוגל היא אחת ממייצרות הגדולות של שעם. ב-2010 היא ייצרה 54% מהתפוקה העולמית של שעם, הרוב בשטחי המרעה של אלנטז'ו, שבהם האקלים הוא מיטבי.
השעם מילא תפקיד חשוב בתולדות פורטוגל.
בעיטורי חלונות האבן של בית המועצה של מנזר הצלוב בטומאר ניתן לראות גזעי אלוני שעם ששימשו בקרוולות של הימאים הפורטוגזים
מסורת ייצור השעם מצגת במוזיאונים אתנוגרפיים כמו מוזיאון על שם ז'וזה רז'יו בפורטלגרה.
תרבות > הזמר האלנטז'ני Cante alentejano

שירי הזמר האופייניים של האזור, בעיקר בחלק הדרומי שלו (אלנטז'ו באישו) -(קאנטה אלנטז'אנו) cante alentejano - הוכרז על ידי אונסק"ו כמורשת תרבותית רוחנית עולמית. מדובר בשירי זמר מקהלתיים פוליפוניים א קפלה המבוצעים לסירוגין על ידי מקהלה וסולנים.
סולן ראשון (פונטו- punto) מבצע מנגינה עם מלים החוזרים אחר כך בשירת מקהלה ( alto"אלטו") של כ-30 אנשים ויותר. בדרך כלל שר גם סולן שני הקרוי גם "פונטו".
השירים מבוצעים בעת עמידה והליכה איטית ומתואמת, כשזרועות חברי המקהלה מתחברות..
גסטרונומיה

המטבח מאלנטז'ו מתגאה בכמה מאכלים מפורסמים:
.alentejo migas - מבוסס על לחם דגנים הקרוי "סליירו" ובשר חזיר. נחשב למנת סתיו וחורף עתירת קלוריות.
açorda à alentejana -המרק האלנטז'י - הוא המרק הפופולרי ביותר במטבח הפורטוגזי. הוא מאכל ממקור כפרי עשוי מים חמים, שמן זית, לחם מיושן מפורר לפירורים, ביצים עלומות, כוסברה וקצת שום. לפעמים מוסיפים סרדין או דג בקלה
sopa de cação - מרק דג קוצן קטיפתי
ensopado - תבשיל מרקי עם פרוסת לחם בתחתית הקערה,
גרסה: ensopado de borrego -עשוי מחתיכות בשר כבש כבושות עם כמון וצפורן, בישול עד לריכוך
cerdo a la alentejana - בשר חזיר בסגנון אלנטז'י - אחת המנות המסורתיות של המטבח הפורטוגזי - שילוב של בשר ונקניק עם תפוח אדמה וכוסברה.
lombo de porco em presunto - חלצי חזיר עטופים בשינקן עם לפתים קטנים
גבינות כבש מסרפה, אבורה, ניסה
שמן זית ממורה
massa de pimentão- ממרח פלפלים פירי-פירי עם מחל
עוגות ביצים (pasteles de huevo)
גסטרונומיה > יינות מקומיים

אלנטז'ו הוא אזור היינות המרכזי של פורטוגל והוא כולל שליש מכרמי המדינה.
בעשורים האחרונים של המאה ה-20 פותחו יינות לבנים מיוחדים. היינות האדומים והלבנים כוללים אחוז יחסית גבוה של אלכוהול.
ישנם שמונה אזורי כרמים עיקריים:
פורטלגרה
בורבה Borba
רדונדו Redondo
אבורה
רגואנגוש Reguengos
גראנז'ה - אמארלז'ה
וידיגיירה
מורה Moura
זני הענבים העיקריים הם:
אבונדנטה, אלפרושיירו פרטו, אליקנטה בוסשט, אנטאו ואש, ארינטו, קברנה סוביניון, קריניאן, שרדונה, דיאגאלווש, פרנאו פירש, באגה (גראן נואר), מנטאודו, מורטו, פלומינו, פריקיטה, ראבו דה אובליה, טמרפניו, וטרינקדיירה.
גלריה

בז'ה
פורטלגרה
אבורה
סרפה
אלווש
גרנדולה
מרטולה
נוף
שדה
מונטאדו
החוף הוויסנטיני
אי - מינה דה סאו דומינגו
טירת סרפה
קשטלו דה וידה
לקריאה נוספת

Eyewitness Travel Guides - Portugal with Madeira and the Azores Dorling Kindersley, London 1997 ISBN 0-7513-0406-9
Martin Symington et al - Eyewitness Travel - Portugal, Dorling Kindersley, London 2018, ISBN 978-024130-931-5
הערות שוליים

↑  Eyewitness Guide 1997 עמ' 29
↑  Eyewitness Guide 1997 עמ' 29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge798393 
נוף טיפוסי של חבל אלנטז'ו אל יד אלווש, מדרום לנהר טז'ו. העצים בחזית הם אלוני השעם ושרידי שדה חיטה חתוך. מאחורה נראים כרמים ועצי זית.
אחד הכפרים הציוריים ביותר של אלנטז'ו הוא מונסראש, על יד מאגר המים אלקווה, במחוז אבורה
קבוצה מוזיקלית מסורתית השרה שירי זמר מאלנטז'ו.
ביוגל

ביוגל צבאי בסי במול (Bb)
ביוּגֶל, ששמו העברי הוא קַרְנוֹן (באנגלית - Bugle), הוא אחד מכלי הנשיפה ממתכת הפשוטים ביותר.
הביוגל עשוי מפליז כמו שאר כלי המתכת, למעשה הוא בעצם חצוצרה קטנה ללא שסתומים. מאחר שאין שום אמצעי שליטה בגובה הצלילים, העברת גובה הצליל נעשית כולה על ידי מתיחות שפתי הנגן וחוזק נשיפתו. הביוגל מוגבל לתווים שנמצאים באקורד של סולם דו מז'ור.
הביוגל שימש בעבר באופן קבוע לניגון תרועות בצבא, בטקסים ממלכתיים ובמלחמות. החצוצרה והקורנית התפתחו ממנו.
לפעמים מחשיבים את הקורנית כ"גרסה עם שסתומים" של הביוגל.
בוריס יגורוב

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1937 מוסקבה
 פטירה:  12 בספטמבר 1994 (בגיל 56) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/רוסיה רוסיה
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית הראשונה לרפואה של מוסקבה ע"ש סצ'נוב (1961) 
 עיסוקים נוספים:  רופא
 תקופת השירות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 זמן שהייה בחלל:  1 ימים, 0 שעות, 17 דקות
 משימות
 ווסחוד 1
 עיטורים
   
 
בוריס בוריסוביץ' יגורוב (ברוסית: Борис Борисович Егоров; 26 בנובמבר 1937 –  12 בספטמבר 1994) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית ווסחוד.
קורות חיים

בוריס יגורוב נולד במוסקבה למשפחת רופאים. בשנת 1961 הוא סיים מכון לרפואה במוסקבה והחליט לעסוק בתחום חדש ומתפתח - רפואת החלל.
למרות שבאופן רשמי יגורוב לא נכלל ביחידת הקוסמונאטים, הוא עבר קורס הכנות והוצב בצוות של חללית ווסחוד 2. בכך, בשנת 1964 הוא היה הרופא הראשון שהגיע לחלל.
לאחר הטיסה בוריס יגורוב המשיך לעסוק במחקרים שונים בתחום רפואת החלל ובשנת 1967 סיים עבודת הדוקטורט.
במשך שנים הוא עבר במכוני מחקר סובייטים בתחום זה ובשנים 1984-1992 היה מנהל מכון ביוטכנולוגיה. במהלך עבודתו יגורוב פרסם מאמרים רבים והוא בעל 16 המצאות.
בוריס יגורוב נפטר מהתקף לב בשנת 1994 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
על שמו נקרא אסטרואיד 8450
בית החולים האנגלו-רוסי

| --- | --- |

 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1 בפברואר 1916 
 תאריך סגירה:  ינואר 1918 
 גאוגרפיה
 מיקום:  סנקט פטרבורג, רוסיה
 קואורדינטות:  59°55′58″N 30°20′41″E﻿ / ﻿59.9327°N 30.3446°E﻿ / 59.9327; 30.3446
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) בית החולים האנגלו-רוסי(למפת סנקט פטרבורג רגילה) בית החולים האנגלו-רוסי
 
בית החולים האנגלו-רוסי (באנגלית: Anglo-Russian Hospital; ברוסית: Англо-русский военный госпиталь) היה בית חולים בפטרוגרד, שהוקם בתקופת מלחמת העולם הראשונה ונקרא 'מתנת האימפריה (הבריטית) לבעלת בריתנו הרוסית' ונוסד בשנת 1915. בשל פרוץ המהפכה נסגר בשנת 1918.
ליידי מוריאל פאגט וליידי סיביל גריי סייעו בגיוס הכספים לשמירה על בית החולים, הממוקם במה שנמצא כיום ארמון בלוסלסקי-בלוז'רסקי והקימו כמה בתי חולים שדה לאורך החזית המזרחית. הנוירוכירורג החלוצי ג'פרי ג'פרסון שירת כאן כ-18 חודשים בשנים 1916–1918. בבית החולים ביקרו הצארינה אלכסנדרה ובנותיה ודווח שהנסיך פליקס יוסופוב נאלץ לעבור בבית החולים הליך הוצאת עצם דג מגרונו כמה שעות לאחר רצח רספוטין.
בית החולים נסגר זמן לא רב לאחר מהפכת אוקטובר והצוות האנגלי בראשות דוקטור פלמינג פונה לאנגליה.
לקריאה נוספת

Harmer, Michael, The Forgotten Hospital, Springwood Books, 1982
הערות שוליים

↑  [https://www.elibrary.ru/item.asp?id=16715885 АНГЛО-РУССКИЙ ГОСПИТАЛЬ В ПЕТРОГРАДЕ
↑  The Anglo-Russian Hospital in Petrograd
↑  Harmer, Michael, The Forgotten Hospital, Springwood Books, 1982, p.117
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 241881389   WorldCat (עם VIAF): 241881389
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות יידוי הפטיש באולימפיאדת פריז (2024) התקיימו באצטדיון סטאד דה פראנס, פריז, צרפת. מקצה המוקדמות התקיים ב-2 באוגוסט. תחרות הגמר התקיימה יומיים לאחר מכן.
אית'ן קצברג מקנדה, שזכה בתואר אלוף העולם בשנה הקודמת בבודפשט, זכה במדליית הזהב בתוצאה של 84.12 מטר. בכך הקדים ב-4.25 מטרים את בנצה האלאס, ההונגרי, שזכה במדליית הכסף. מיכאילו קוחאן זכה במדליית הארד.
תוצאות > מקצה המוקדמות

מקצה הדירוג התקיים בשעות הבוקר ב-2 באוגוסט 2024. 32 אתלטים חולקו לשתי קבוצות מרחק נדרש להעפלה לגמר: 77.00 מטר (Q) או 12 האתלטים בעלי התוצאות הטובות ביותר (q).
| דירוג | קבוצה | שם | מדינה | 1 | 2 | 3 | מרחק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | B | אית'ן קצברג | קנדה קנדה | X | 79.93 |  | 79.93 | Q |
| 2 | A | רואן המילטון | קנדה קנדה | 76.97 | X | 77.78 | 77.78 | Q |
| 3 | A | מיכאילו קוחאן | אוקראינה אוקראינה | X | 77.42 |  | 77.42 | Q |
| 4 | B | רודי וינקלר | ארצות הברית ארצות הברית | 77.29 |  |  | 77.29 | Q |
| 5 | B | אייווינד הנריקסן | נורווגיה נורווגיה | X | 77.14 |  | 77.14 | Q |
| 6 | B | בנצה האלאס | הונגריה הונגריה | 76.84 | 72.89 | 76.90 | 76.90 | q |
| 7 | A | יאן שאוסיננד | צרפת צרפת | X | 75.43 | 76.86 | 76.86 | q |
| 8 | A | תומאס מרדל | נורווגיה נורווגיה | X | 75.43 | 76.78 | 76.78 | q |
| 9 | B | פאבל פאיידק | פולין פולין | X | X | 76.56 | 76.56 | q |
| 10 | A | וויצ'ך נוביצקי | פולין פולין | X | 76.32 | 75.50 | 76.32 | q |
| 11 | B | כריסטוס פרנצ'סקאקיס | יוון יוון | 75.53 | 73.94 | 74.21 | 75.53 | q |
| 12 | B | מרלין האמל | גרמניה גרמניה | 75.25 | X | X | 75.25 | q |
| 13 | B | אדם קינן | קנדה קנדה | X | 69.97 | 74.45 | 74.45 |  |
| 14 | B | דנזל קומננטיה | הולנד הולנד | X | 72.17 | 74.31 | 74.31 |  |
| 15 | A | ראנגר קרלסון | שוודיה שוודיה | 72.72 | 73.96 | 73.94 | 73.96 |  |
| 16 | B | וולודימיר מיסליבצ'וק | צ'כיה צ'כיה | 73.84 | X | X | 73.84 |  |
| 17 | A | מאתיה גרגוריץ' | קרואטיה קרואטיה | 71.48 | 72.94 | 73.69 | 73.69 |  |
| 18 | A | סרגיי מרגייב | מולדובה מולדובה | 73.46 | X | 70.73 | 73.46 |  |
| 19 | A | וואנג קי | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 65.43 | 72.52 | 69.60 | 72.52 |  |
| 20 | B | גבריאל קר | צ'ילה צ'ילה | 72.28 | 72.12 | 72.31 | 72.31 |  |
| 21 | B | דניאל ראבה | הונגריה הונגריה | 71.37 | X | 72.29 | 72.29 |  |
| 22 | B | דייגו דל ריאל | מקסיקו מקסיקו | 69.39 | 72.10 | X | 72.10 |  |
| 23 | B | חואקין גומס | ארגנטינה ארגנטינה | X | 64.94 | 72.10 | 72.10 |  |
| 24 | A | אומברטו מנסילה | צ'ילה צ'ילה | 71.75 | 71.83 | 70.81 | 71.83 |  |
| 25 | A | דונאט ורגה | הונגריה הונגריה | 69.95 | 71.65 | 69.71 | 71.65 |  |
| 26 | B | ג'רום וגה | פוארטו ריקו פוארטו ריקו | 69.19 | 71.61 | 70.44 | 71.61 |  |
| 27 | B | אוזקאן בלטאצ'י | טורקיה טורקיה | X | 71.40 | 71.24 | 71.40 |  |
| 28 | A | סוארן קלוזה | גרמניה גרמניה | 71.20 | X | X | 71.20 |  |
| 29 | A | מיכאיל אנסטסאקיס | יוון יוון | X | 70.14 | X | 70.14 |  |
| 30 | A | מוסטפא אל גמל | מצרים מצרים | 68.12 | 68.65 | 70.09 | 70.09 |  |
| 31 | A | פטריק האייק | צ'כיה צ'כיה | 67.96 | 68.45 | 68.80 | 68.80 |  |
|  | A | דניאל האג | ארצות הברית ארצות הברית | X | X | X | ללא תוצאה |  |
תוצאות > גמר

| דירוג | שם | מדינה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | מרחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | אית'ן קצברג | קנדה קנדה | 84.12 | X | 82.28 | X | X | X | 84.12 |
|   | בנצה האלאס | הונגריה הונגריה | 77.58 | 78.84 | 79.97 | 79.94 | 77.66 | 79.82 | 79.97 |
|   | מיכאילו קוחאן | אוקראינה אוקראינה | 78.54 | 79.39 | X | 78.17 | 76.53 | 79.24 | 79.39 |
| 4 | אייווינד הנריקסן | נורווגיה נורווגיה | 76.45 | 79.18 | X | X | 76.11 | X | 79.18 |
| 5 | פאבל פאיידק | פולין פולין | 78.01 | 77.22 | 78.57 | 78.80 | X | 76.64 | 78.80 |
| 6 | רודי וינקלר | ארצות הברית ארצות הברית | 77.92 | X | X | X | 71.90 | X | 77.92 |
| 7 | וויצ'ך נוביצקי | פולין פולין | 77.42 | 77.28 | 76.75 | 77.03 | X | 75.92 | 77.42 |
| 8 | יאן שאוסיננד | צרפת צרפת | X | X | 77.38 | 77.15 | X | X | 77.38 |
| 9 | רואן המילטון | קנדה קנדה | 76.59 | X | X | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | 76.59 |
| 10 | מרלין האמל | גרמניה גרמניה | 74.85 | 76.03 | X | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | 76.03 |
| 11 | תומאס מרדל | נורווגיה נורווגיה | 74.25 | 73.68 | X | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | 74.25 |
| 12 | כריסטוס פרנצ'סקאקיס | יוון יוון | X | 73.34 | X | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | לא המשיך לשלב הבא | 73.34 |
הערות שוליים

↑  "Paris 2024 - Olympic Schedule - Athletics (אורכב 24.03.2024 בארכיון Wayback Machine)", Olympics.com. Retrieved 29 June 2024.
↑  "Men's Hammer Throw Qualification Results". olympics.com. 31 ביולי 2024. נבדק ב-31 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
בויאן בוטוליה

בויאן בוטוליה (בסרבית: Бојан Бутулија, ‏נולד ב-23 ביולי 1979, בלגרד) הוא שחקן כדוריד סרבי. הוא משחק כיום בקבוצת הכדוריד של מכבי תל אביב ונחשב לאחד מגדולי שחקני הכדוריד הזרים ששיחקו בישראל בכל הזמנים. מספר חולצתו של בויאן בוטוליה הוא 33. בוטוליה משחק בעמדת המקשר השמאלי.
פרטיזן

בויאן בוטוליה גדל במועדון הנוער של פרטיזן בלגרד, והיה נחשב לאחד הכישרונות הגדולים של מחלקת הנוער הסרבית. בשנת 1999 הועלה בוטוליה לקבוצת הבוגרים של פרטיזן בלגרד.
הוא שיחק במועדון עד לשנת 2005. בעונת 2011 הוא חזר וזכה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית. בעונת 2018/19 בוטוליה חזר פעם נוספת לפרטיזן. בסיום העונה הוא מונה למאמן המועדון.
אחרי פרטיזן בלגרד

בשנת 2005, החליט בוטוליה שהוא עוזב את פרטיזן בלגרד לטובת הקבוצה הרומנית היצ'ם קונסטנה. בוטוליה שיחק שנתיים בקבוצה הרומנית וגביע האתגר, אך אחרי שנתיים החליט כי הגיע זמנו לעזוב לאחר שלא זכה בכלל בקרדיט וכבש רק שער אחד. לאחר שעזב את היצ'ם קונסטנה, חתם בוטוליה בספורט רטיסטה, גם היא מרומניה.
בוטוליה התקדם מאוד וכבש 134 שערים. עם ספורט רטיסטה שיחק בוטוליה בגביע האתגר ובגביע איצ'ף. כעבור 3 שנים בספורט רטיסטה, הבין בוטוליה שמעמדו קטן והוא צריך לפנות לקבוצה יותר גדולה. בוטוליה החליט לחזור לפרטיזן בלגרד ושיחק שם שנתיים וכבש 34 שערים בסך הכול.
בוטוליה זכה עם באליפות רומניה עם קונסנטה, ב-3 גביעי האתגר ו-2 גביעים עם רטיסטה. בעונת 2011 זכה בוטוליה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית.
בישראל

לאחר שנתיים בקבוצת מוצאו, פרטיזן בלגרד, בוטוליה עבר להפועל ראשון לציון ובכך העלה את מעמדו לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. בוטוליה מחזיק בממוצע של 12 שערים למשחק והוא הכובש המצטיין של ליגת העל. ב-28 במאי 2012, נבחר בויאן בוטוליה לנבחרת העונה של ליגת העל בכדוריד. בעונת 2012/2013, זכה בוטוליה בתואר השחקן המצטיין של העונה, וזכה עם קבוצתו, הפועל ראשון לציון, באליפות המדינה. שבועיים לאחר סיום העונה, חתם בוטוליה במכבי תל אביב. הוא שיחק במכבי עד לשנת 2017 ולאחר עונה זו חזר לפרטיזן בלגרד
משפחה

בויאן בוטוליה נישא בשנת 2009 לאלינה, אזרחית רומניה. לשניים יש ילדה. ולו בן אחד מנישואיו הראשונים לבת עמו.
הערות שוליים

↑  https://www.balkan-handball.com/intervju-nedelje/novi-trener-partizana-bojan-butulija-crno-beli-uvek-idu-na-pobedu/
אסוד (יישוב)

אסוד (בהונגרית: Aszód) היא עיר במחוז פשט, הונגריה, מקום מושבה של נפת אסוד.
מקור השם

שם היישוב בא משם העצם "אסו" שפירושו מסלול מים עונתי – נחל ברדה הזורם בעיירה נקרא אסו בימי הביניים.
מיקום

אסוד ממוקמת לאורך הכביש הראשי מס' 3, לצד שפת הגבעות של גדלה, בעמק נהר הגאלגה, 14 ק"מ מהעיירה גדלה ו -16 ק"מ מהעיר הטוון. היישובים השכנים הם: באג, דומוני, הוויזג'רק, איקלד, קרטל. תחנת הרכבת אסוד ממוקמת על קו 80A MAV קו הרכבת בודפשט-הטוון.
היסטוריה

אזור אסוד היה מיושב מאז התקופה הפרה-היסטורית: מהחפירות עולה כי בתקופה הנאוליתית היה המקום מיושב ברציפות במשך כ -400 שנה בסביבות 3500 לפני הספירה. בסמוך נחפרו יישובים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל לאורך נהר הגאלגה. בתחילת נדידת העמים, אזור אסוד היה הגבול בין עמים שונים השבטים הגרמאנים וסרמטים והעמים (בעיקר קבאדים ומיאזיגים); ממצאים של הונים, גפידים ואווארים טרם נמצאו. בזמן כיבוש הונגריה על ידי השבטים המדיארים קיבל את שמו הכפר קרטל הסמוך לאזור אסוד וגם נקודות רבות אחרות באזור.
בתחילת המאה העשרים נבנתה במקום הכנסייה האקומנית בתוך "מכון השיפור ההונגרי המלכותי" (בית סוהר/פנימייה לנוער) באסוד. הכנסייה הנאו-גותית החדשה הייתה בעלת שלושה-אולמות תפילה ונחנכה ב־20 ביוני 1906. עד 1950 קיימו כאן תפילות הקתולים, הפרוטסטנטים והיהודים וקיימו את טקסי הפולחן שלהם (כל אחד באולם נפרד). בטקסים אלה נכחו לא רק התלמידים וצוות המכון, אלא גם מאמינים שחיו באזור. בשנת 1960 נהרסה הכנסייה שלא נעשה בה שימוש. השואה השמידה את הקהילה היהודית באסוד: כמאתיים מבני הקהילה נספו במחנות ההשמדה.
ילידי המקום

הרב יהודה אסאד (1794 – 1866) היה אב"ד, ראש ישיבה, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בהונגריה.
הברון פרידייש פודמניצקי מוצאו מאסוד, מי שגיולה קרודי קרא לו "החתן" של בודפשט.
שמעון הבשי במקור הנדלר (22 במרץ 1868) תאולוג הונגרי-יהודי, רב ופרופסור באוניברסיטה.
דיולה סיגטי (במקור שפיצר 1879 – 1929) היה פילולוג קלאסי הונגרי-יהודי.
מאנצי הֶרֶנְדִי (במקור הרמן, 1896 – 1973) הייתה שחקנית יהודייה-הונגריה, סוברט אופרטה.
אימרה ברצלר (גם דוד, 1861 – 1936) היה רופא מיילד-גינקולוג, רופא ראשי בבית החולים,
חיו במקום

שנדור פטפי המשורר הלאומי ההונגרי למד בבית הספר באסוד משנת 1836 עד 1839.
מידע נוסף

Aszód Önkormányzatának honlapja
Aszód.lap.hu – Linkgyűjtemény
Aszodinfo.hu - Független hírportál
Az aszódi futball klub hivatalos honlapja
Légifotók Aszódról
Térkép Kalauz – Aszód
Petőfi Muzeális Gyűjtemény és Kiállítóhely, Aszód
Szentháromság templom
אתר עיריית אסוד
Aszód.lap.hu - אוסף קישור
Aszodinfo.hu - פורטל חדשות עצמאי
האתר הרשמי של מועדון הכדורגל אסוד
תצלומי אוויר של Aszód
מדריך למפות - Aszód
אוסף וגני התערוכה של מוזיאון פטפי, אסוד
כנסיית השילוש הקדוש
הערות שוליים

↑  Magyar Petőfi Múzeum – A Petőfi Múzeum szórólapja
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 242713006   WorldCat (עם VIAF): 242713006
בויאן

ערך זה עוסק בכפר באוקראינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בויאן (באוקראינית: Бояни; ברומנית: Boian) הוא כפר באוקראינה המערבית, בסביבות העיירה סדיגורא שבמחוז צ'רנוביץ שבבוקובינה. הכפר היה רכושו של יון נקולצ'ה (Ion Neculce, 1672-1745), רושם דברי הימים של נסיכות מולדובה במאה ה-18 ומבעלי הקרקעות הגדולים ביותר באותה תקופה.
בכפר עומד פסל של יון נקולצ'ה, ועומדת בו מצבת זיכרון לקורבנות הדיכוי הקומוניסטי.
הקהילה היהודית

עד שנת 1860, נאסר על היהודים להתיישב בבויאן. באותה שנה נוסדה הקהילה היהודית במקום.
בתחילה, היו בקהילה מספר מוסדות מצומצם כדוגמת בית כנסת גדול ובית ספר עממי. בשנת 1886, חלה התפתחות משמעותית, בעקבות התיישבותו של האדמור רבי יצחק פרידמן. רבי יצחק העתיק את מגוריו מסדיגורה ובעקבותיו הצטרפו לבויאן חסידים רבים. מאז הייתה בויאן למוקד משמעותי לחסידות שמקורה בסדיגורה.
היסטוריה

ב-1914, כבש הצבא הרוסי את בויאן ואת חצר מדרשו של רבי יצחק. לאחר המלחמה נבנתה העיירה מחדש, אך התיישבו בה מעט יהודים.
היסטוריה > השואה

ב-1940, העיירה נכבשה מחדש על ידי הרוסים, ולאחר מכן גם על ידי הרומנים. בשנת 1941 נשלחו היהודים בעיר לטרנסניסטריה ומעט מהיהודים נותרו בחיים. ב-1944 העיירה חזרה להשתייך לברית המועצות ואין מידע רלוונטי באשר לגורל היהודים.
חסידות בויאן (באיאן)

בחודש חשוון ה'תרמ"ז עבר להתגורר בכפר האדמו"ר הראשון של חסידות בויאן, הרב יצחק מבויאן, הידוע בכינויו "הפחד יצחק", בנו הגדול וממשיכו של רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (הראשון), משושלת רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, שהיה האדמו"ר בין השנים תרמ"ו (1886) עד פטירתו בי"ז באדר תרע"ז (1917).
רבי יצחק הנהיג חצר גדולה ונכבדה בבויאן, ולקראת מלחמת העולם הראשונה, בשנת תרע"ד, עבר עם משפחתו לווינה, כמו שאר אדמו"רי בית רוז'ין, כיוון שפחדו מהשלטון הרוסי, שעדיין שמר טינה לזקנם, רבי ישראל מרוז'ין. במהלך המלחמה חרבו כל המבנים ששימשו כחצרו של האדמו"ר, ועל כן הוא לא שב אל הכפר. האדמו"ר המשיך לנהל את חצרו בווינה ביד רמה ובאצילות כדרך בית רוז'ין.
לקריאה נוספת

Michael Toma. Never From Eagle Hill. 1985 (about the Boian in Canada)
הערות שוליים

↑  פנקס הקהילות, יד ושם- רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, תש"ם, עמ' 517-523
↑  פנקס הקהילות, יד ושם  רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, תש"ם, עמ' 517-523
אקוולייזר

תגובות התדר של אקולייזר פרמטרי המכוון להנחתה (באדום) ולהגברה (בכחול). ניתן להבחין בצורת הפעמון של תגובות התדר
אקולייזר גרפי לשני ערוצים (סטריאו); 15 תחומי תדרים בכל ערוץ
אִקווֶלַייזֵר (באנגלית: Equalizer, בעברית: שַׁוְיָן) הוא מכשיר אלקטרוני או אלגוריתם (הממומש בחומרה או בתוכנה) המיועד לשנות את העוצמה היחסית של תדרים בתוך אות שנושא מידע.  השינוי נעשה באמצעות הגברה או הנחתה של תחומי תדרים מסוימים בתוך האות. אקוולייזרים משמשים בעיבוד אותות בכלל ובעיבוד אותות שמע בפרט, לצורך השוואה בין אות שמתקבל לאחר שידור או הקלטה לאות המקורי (זה מקור השם equalizer).  כיום משמש האקוולייזר גם ליצירת שינויים יזומים באות, במטרה להדגיש או להחליש תחומי-תדרים מסוימים מסיבות אמנותיות או טכניות.
האקוולייזר הפשוט ביותר מבוסס על מסננים שמעבירים רק תחומי תדרים מסוימים. אקוולייזרים מורכבים יותר שמשמשים בעיקר למערכות שמע הם האקוולייזר הפרמטרי והאקוולייזר הגרפי.
אקוולייזר פרמטרי מגביר או מנחית תחום תדרים מסוים סביב תדר מרכזי שניתן לשלוט בו. שני פרמטרים נוספים שניתן לשלוט בהם הם השבח ובדרך כלל גם רוחב הסרט (פקטור Q). צורת תגובת התדר של אקולייזר פרמטרי נראית כפעמון (bell shape) או כמדף (shelf shape).
אקוולייזר גרפי מכיל חלוקה קבועה מראש של תדרי השמע ל-3 עד 31 תחומי תדרים. ניתן לשלוט על כל תחום תדרים בנפרד ולבצע עליו הנחתה או הגברה, אך תחומי התדרים וצורת התגובה של כל תחום קבועים מראש ולא ניתן לשנותם.