אלון אולארצ'יק
ביוגרפיה > שנות התשעים

לאורך שנות ה־90 המשיך אולארצ'יק להקליט מוזיקה לאירועים שונים: הצגות ("סוגרים את הלילה" של יוסף מונדי), מיצגים ("מוזיקה לצבים בפסטיבל עכו") ולבלט - עם הרקדנית איריס הופמן. בנוסף, הקליט מספר ג'ינגלים, כ"תל אביב – עיר בלי הפסקה".
ב־1990 השתתף אולארצ'יק במופע איחוד נוסף של "כוורת". באותה שנה הפיק מוזיקלית לאתי אנקרי את אלבומה הראשון "רואה לך בעיניים", שבו גם ניגן ושר, ולגידי גוב את אלבומו "אין עוד יום", בו הלחין מספר שירים (בהם "למה ליבך כמו קרח?" ו"נערה במשקפיים") וכן ניגן בפסנתר, קלידים, בס וגיטרות ושר קולות רקע.
ב־1991 זכה אולארצ'יק בפרס אקו"ם. באותה שנה השתתף ביחד עם גידי גוב, מוני מושונוב, שלמה יידוב ושלמה בראבא במופע "ערב חד פעמי קונבנציונלי". ב־1992 הפיק את אלבום הבכורה של טיפקס, "שביל קליפות הגרעינים", בו השתתף בקולות רקע. במקביל, הוא הלחין וביצע את השירים לקלטת הילדים "איתמר מטייל על קירות", המבוססת על קובץ סיפורים של דויד גרוסמן (בהשתתפותו של ירון לונדון).
ב־1993 יצא אלבומו השלישי "תגיד לי מה אתה מרגיש", בהפקתו המוזיקלית של יזהר אשדות. אולארצ'יק כתב את המילים והלחנים לכל השירים, פרט ל"יהיה יהיה" (לך על התופים). בהקלטת האלבום השתתפו אתי אנקרי, להקת שפתיים ואשדות עצמו. אשדות השתתף גם בעיבודי השירים ששילבו מוזיקת ג'אז, רוק, בלדות ומוזיקה מזרחית. אולארצ'יק אייר את חוברת מילות השיר של האלבום. שלושת השירים המצליחים ביותר מן האלבום היו "החיים קשים", "כל דבר קט", ו"בן בסט" (עם קולות רקע של מיטל טרבלסי). באותה שנה הפיק אולארצ'יק לאתי אנקרי את אלבומה השני, "קראת לי אסתר", בו עיבד את רוב השירים.
ב־1994 כתב אולארצ'יק יצירה קלאסית לפסטיבל ישראל. את היצירה ניגן ביחד עם המוזיקאי אנדרה היידו וסימפונט רעננה. הקטע הראשון ביצירה הוקדש לפרנק זאפה, שמת זמן קצר לפני כן. באותה שנה השתתף במופע "כולם ביחד וכל אחד לחוד" ביחד עם קורין אלאל ודני בסן, הפיק את אלבומה השני של להקת טיפקס, "האחרון בעשירון התחתון", והתארח באלבום "רדיו בלה בלה" של "החברים של נטאשה" בשיר "אני לא רוקד כשעצוב", שהיה גם שותף לכתיבתו.
ב־1995 השתתף אולארצ'יק בהופעות האיחוד של להקת הג'אז של אהרל'ה קמינסקי "הפלטינה", וביצירת האלבום היחיד שהוציאה, אשר היווה למעשה את התיעוד היחיד של הלהקה בדיסק.
ב־1996 יצא אלבומו הרביעי, "בואי נגיד שאני שלך", בהפקה מוזיקלית עצמית. הפקת השירה הייתה של קורין אלאל והעיבודים של ניר לוי. גם באלבום זה כתב אולארצ'יק את המילים והלחנים לכל השירים, למעט שיר אחד. שיר הנושא של האלבום היה לאחד מלהיטי הסולו הגדולים ביותר של אולארצ'יק. דיאנה, אשתו, ביימה קליפ שיר, וזכתה על כך בציון לשבח בתחרות הקליפים השנתית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה. באותה שנה הופיע אולארצ'יק שוב בפסטיבל ישראל, עם איריס ועופר פורטוגלי, ובעקבות הצלחת המופע יצאו השלושה לסיבוב הופעות. ב־1997 הוציא לאור את "מחפש אותך", שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "צה"ל 1".
ב־1998 הוציא אולארצ'יק את אלבומו החמישי, "בשקט". באלבום זה הקליט גרסאות שקטות ללהיטיו הקודמים בגיטרה ופסנתר, ביחד עם הגיטריסט ברק חנוך. באותה שנה עיבד והפיק מוזיקלית אולארצ'יק את ההופעה ואת אלבום ההופעה של אתי אנקרי ודוד ד'אור, והפיק והשתתף באלבומי הבכורה של מיטל טרבלסי ושל אמל מורקוס. באלבום "עבודה עברית" שיצא באותה שנה חידש את השיר "אלילת האגם" של אהובה עוזרי, ועיבד את החידוש לשירו של בועז שרעבי "משאלה", בביצועה של אתי אנקרי. במשך השנה הלחין את המוזיקה להצגות "חברות הכי טובות" ו"הורדוס".
ב־1998 השתתף אולארצ'יק במופע האיחוד של כוורת, שהונצח באלבום "כוורת בפארק". ב־1999 הוציא את האלבום "אולארצ'יק ג'אז", אשר הוקלט בהופעה חיה במועדון "הקמלוט" בתל אביב. באלבום זה השתתף אולארצ'יק בשירה בלבד ולראשונה באלבומיו לא השתתף בנגינה. האלבום הציג גרסאות עבריות בתרגומו לשירי ג'אז ידועים. באותה השנה יצא לאור גם ספר שתרגם בשם "מעשה בשתי פילות": את הספר כתבה באנגלית אשתו, דיאנה, ואיירה האמנית עינת מגל שמאלי. עוד באותה שנה השתתף אולארצ'יק בדרמת הטלוויזיה של אברהם הפנר "ארץ קטנה איש גדול", וכן בסרט דוקומנטרי על הפקת הדיסק של אמל מורקוס. באותה שנה כתב את המוזיקה לסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן, ובהשתתפותם של כוכבי ערוץ הילדים.