stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קובי דג'אני
סטטיסטיקה

| עונה | מועדון | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | ליגה> בישולים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע> בישולים | גביע טוטו> הופעות | גביע טוטו> שערים | גביע טוטו> בישולים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אירופה> בישולים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים | סה"כ> בישולים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/03 | בני יהודה | 7 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 13 | 1 | 0 |
| 2003/04 | בני יהודה | 16 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 1 | 0 |
| 2004/05 | בני יהודה | 28 | 0 | 0 | 3 | 1 | 0 | 6 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 37 | 2 | 0 |
| 2005/06 | בני יהודה | 23 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 0 | 0 |
| 2006/07 | בני יהודה | 23 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 | 0 | 0 |
| 2007/08 | מ.ס אשדוד | 24 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 28 | 0 | 0 |
| 2008/09 | מ.ס אשדוד | 20 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 0 | 0 |
| 2009/10 | הפועל פתח תקווה | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 0 | 0 |
| 2009/10 | הפועל אשקלון | 16 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 1 | 0 |
| 2010/11 | מכבי נתניה | 32 | 3 | 3 | 4 | 0 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 43 | 3 | 3 |
| 2011/12 | מכבי נתניה | 35 | 2 | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 41 | 2 | 1 |
| 2012/13 | מכבי נתניה | 26 | 3 | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 | 3 | 3 |
| 2013/14 | הפועל באר שבע | 19 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 21 | 0 | 0 |
| 2014/15 | הפועל חיפה | 23 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 0 | 0 |
| סה"כ קריירה | סה"כ קריירה | 297 | 11 | 7 | 22 | 1 | 0 | 55 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 374 | 13 | 7 |
הערות שוליים

↑  קובי דג'אני נחשף: "אני השחקן החשוד באונס", באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2011
↑  מוטי פשכצקי, ‏"אני קובי דג'אני, השחקן החשוד באונס", באתר ערוץ הספורט, 28 ביוני 2011
כפר ביאליק

| --- | --- |
 הכניסה לכפר ביאליק בשדרות עמיהוד
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: זבולון
גובה ממוצע: ‎10 מטר
תאריך ייסוד: 1934
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 765 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) כפר ביאליק(למפת הגליל המערבי רגילה) כפר ביאליק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר ביאליק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר ביאליק32°49′17″N 35°05′11″E﻿ / ﻿32.8213405620717°N 35.0864399938684°E﻿ / 32.8213405620717; 35.0864399938684  heמפת היישובים של מועצה אזורית זבולון באדום - כפר ביאליק בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

כְּפַר בְּיַאלִיק הוא מושב (כפר שיתופי) באזור הצפון השוכן בסמיכות לקריית ביאליק בתחומה של המועצה האזורית זבולון והוא היישוב הצפוני ביותר שבה.
היישוב קרוי על שמו של המשורר חיים נחמן ביאליק, שנפטר כחודש לפני הקמת היישוב.
היסטוריה

המושב נוסד בשנת 1934 על אדמות הקרן הקיימת לישראל על ידי עולים מגרמניה, בארגון המשרד להתיישבות יהודי גרמניה, כאגודה שיתופית חקלאית. בשנת 1941 התגוררו בכפר ביאליק 28 משפחות על שטח של 500 דונם. הענף העיקרי בכפר היה הרפת, בה היו כ-100 פרות. בנוסף אליו היו 100 דונם עצי פרי ו-100 דונם ירקות. בשנת 1962 התפתח סכסוך קרקעות בין כפר ביאליק לקיבוץ אושה על שטח של כ-67 דונם.
בכפר ביאליק התגוררו בשנות ה-90 של המאה ה-20 כ-130 חברים. בעקבות החלטות 727 ו-737 של מינהל מקרקעי ישראל, ניסה ועד האגודה לקדם הרחבה של היישוב בכ-90 יחידות דיור ופרויקט בנייה משותף עם גד זאבי. אולם בגלל חוסר הסכמה של אחד ממחזיקי הקרקע, חוסר הסכמה עם עיריית קריית ביאליק על מגרש כדורגל שהיה באזור שיועד להרחבה, ובשל סכסוכים פנימיים בין חברי היישוב, לא קודמה ההרחבה במהירות נדרשת, ולאחר שבג"ץ ביטל את החלטה 737 של המינהל בעתירה של הקשת המזרחית, בוטלו התוכניות.
מראשית ההתיישבות במקום, הסמוך למרכזי התפתחות עירוניים, עמדה על הפרק שאלת הצורך בפינוי השטחים החקלאיים לצורך פיתוח עירוני עתידי. כבר בתחילת שנות ה-40 עמדה הקרן הקיימת על כך שבחוזה החכירה של השטחים החקלאיים יוסכם שבמקרה הצורך יפנו החקלאים את השטחים החקלאיים לצורך בנייה עירונית. בשנת 2016 דחה בית המשפט המחוזי את התנגדות תושבי כפר ביאליק להרחבת שכונת גבעת הרקפות בקריית ביאליק בטענה שההרחבה תפגע בחקלאות של הכפר. בית המשפט קיבל את טענת ועדת התכנון שהקרקעות ניתנו לכפר ביאליק באופן זמני וכי זכותה של המדינה לדרוש את הקרקעות חזרה לצורך בנייה. בשנת 2019 אושרה תוכנית מתאר ארצית על פיה תורחב קריית אתא בכ-11,000 יחידות דיור. במסגרת התכנית נקבע שכפר ביאליק תידרש להשיב למדינה כ-1,428 דונם מתוך משבצת הקרקע של הכפר, ששטחו 2,004 דונם, ש-1,032 מהם ייועדו לפארק והשאר לבנייה. בשנת 2023 הורה בית המשפט העליון למועצה הארצית לתכנון ובנייה לשקול מחדש את היקף נטילת הקרקעות מכפר ביאליק, לאור הפגיעה העמוקה באופיו החקלאי אם יינטלו רוב קרקעותיו.
מוסדות ביישוב

החל משנת 1935, פועל בשטח הכפר מוסד "אהבה" לילדים ונוער.
בתחומי המושב נמצא התיכון הטכנולוגי "יעדים" וכן המשתלה הגדולה ביותר בישראל "משתלת שפר".
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יהודה חיות, השפעת האידאולוגיה היישובית על התפתחות הקריות בחוף מפרץ חיפה. בספר: אופקים בגאוגרפיה. אוניברסיטת חיפה, תש"ם, 1979. עמ' 19-26.
1 2  כפר ביאליק בשעה זו, הארץ, 8 במאי 1941
↑  חלקת מריבה גוררת משפטים בין כפר ביאליק לקבוצת אושה, הארץ, 9 בנובמבר 1962
↑  ע"א 393/08 אורי שגיא נ' כפר ביאליק כפר שיתופי להתיישבות חקלאית בע"מ ו-15 אחרים, ניתן ב־23.2.2010
↑  יגאל חי, נדחתה העתירה לביטול הרחבת שכונת גבעת הרקפות בקרית ביאליק, רצוי ומצוי, 1 ביולי 2016
↑  עע"מ 3202/21 מרכז השלטון האזורי נ' הוועדה הארצית לתכנון ובנייה, ניתן ב־8 באוגוסט 2023 - ראו החל מעמ' 32, סעיף 49
↑  כינוס בוגרים בבית ילדים ונוער "אהבה", הארץ, 16 ביוני 1944
להרחבת כושר הקלישה של אהבה, דבר, 18 בדצמבר 1946
פדגוגיה של אהבה, הארץ, 24 באפריל 1959
↑  אתר בית הספר "יעדים"
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467851005171 
רחוב החקלאים במושב
גאוגרפיה של ארצות הברית

| --- | --- |
 (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה +(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה +
 יבשת:  אמריקה הצפונית 
 קואורדינטות:  39°49′41″N 98°34′46″W﻿ / ﻿39.828175°N 98.5795°W﻿ / 39.828175; -98.5795
 שטח
 דירוג שטח:  4
 שטח:  9,833,517 קמ"ר 
   אדמה:  9,147,593 קמ"ר (93.02%)
   מים:  685,924 קמ"ר (6.98%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  86 מטר מתחת לפני הים  (אגן בדווטר)
 גובה ממוצע:  760 מטר
 הנקודה הגבוהה:  6,190 מטר (הר דנאלי)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  19,924 ק"מ
 אורך הגבולות:  12,048 ק"מ
 מדינות גובלות:  מקסיקו, קנדה 
 
מפת ארצות הברית המציגה את 50 המדינות, מחוז קולומביה ו-5 הטריטוריות הגדולות של ארצות הברית.
המונח "ארצות הברית", כאשר משתמשים בו במובן הגאוגרפי, כולל את ארצות הברית הרצופה (48 מדינות הפדרציה ומחוז קולומביה), מדינת אלסקה, מדינת האי הוואי, חמשת האזורים המבודדים והטריטוריות של פוארטו ריקו, איי מריאנה הצפוניים, איי הבתולה של ארצות הברית, גואם וסמואה האמריקנית, ועוד איים מרוחקים מינוריים. ארצות הברית חולקת גבולות יבשתיים עם קנדה ומקסיקו וגבולות ימיים עם רוסיה, קובה, איי הבהמה ומדינות אחרות, בנוסף לקנדה ומקסיקו. הגבול הצפוני של ארצות הברית עם קנדה הוא הגבול היבשתי הדו-לאומי הארוך בעולם.
שטח

מ-1989 עד 1996, השטח הכולל של ארצות הברית היה רשום כ-9,372,610 קמ"ר (3,618,780 מיילים רבועים) (קרקע + מים פנימיים בלבד). השטח הכולל הרשום השתנה ל-9,629,091 קמ"ר (3,717,813 מיילים רבועים) בשנת 1997 (נוספו אזור הימות הגדולות ומי החוף), ל-9,631,418 קמ"ר (3,718,711 מיילים רבועים) בשנת 2004, ל-9,631,420 קמ"ר (3,718,710 מיילים רבועים) בשנת 2006, ול-9,826,630 קמ"ר (3,794,080 מיילים רבועים) בשנת 2007 (נוספו מים טריטוריאליים). נכון לעכשיו, ספר העובדות העולמי של ה-CIA מכליל בשטח ארצות הברית 9,826,675 קמ"ר (3,794,100 מיילים רבועים), מחלקת הסטטיסטיקה של האו"ם מכלילה 9,629,091 קמ"ר (3,717,813 מיילים רבועים), ואנציקלופדיה בריטניקה 9,522,055 קמ"ר (3,676,486 מיילים רבועים) (הימות הגדולות כלולות אך מימי החוף לא). מקורות אלה מתייחסים רק ל-50 מדינות האיחוד ומחוז קולומביה, ואינם כוללים טריטוריות מעבר לים. לארצות הברית יש את האזור הכלכלי הבלעדי השני בגודלו בעולם, בגודל של כ-11,351,000 קמ"ר (4,383,000 מיילים רבועים).
לפי שטח כולל (מים וקרקע), ארצות הברית גדולה או קטנה במעט מהרפובליקה העממית של סין, מה שהופך אותה למדינה השלישית או הרביעית בגודלה בעולם. סין וארצות הברית קטנות יותר מרוסיה וקנדה בשטח הכולל, אך גדולות מברזיל. לפי שטח יבשתי בלבד (לא כולל מים), ארצות הברית היא המדינה השלישית בגודלה בעולם, אחרי רוסיה וסין, עם קנדה במקום הרביעי. הקביעה מי המדינה השלישית בגודלה בשטח כולל תלויה בשני גורמים: (1) תקפות התביעה של סין על אקסאי צ'ין ואזור עבר קארקוראם. שני השטחים הללו נתבעים גם על ידי הודו, ולכן אינם נספרים; וכן (2) כיצד ארצות הברית מחשבת את שטח הפנים שלה. מאז הפרסום הראשוני של ספר העובדות העולמי, ה-CIA עדכן את השטח הכולל של ארצות הברית מספר פעמים.
מאפיינים כלליים

ארצות הברית חולקת גבולות יבשתיים עם קנדה (בצפון) ומקסיקו (בדרום), וגבול מים טריטוריאלי עם רוסיה בצפון מערב, ושני גבולות מים טריטוריאליים בדרום מזרח בין פלורידה וקובה, ופלורידה ואיי הבהמה. 48 המדינות הרצופות מאוגדות בין האוקיינוס השקט במערב, לבין האוקיינוס האטלנטי במזרח ומפרץ מקסיקו בדרום מזרח. אלסקה גובלת באוקיינוס השקט בדרום ובדרום מערב, במצר ברינג במערב ובאוקיינוס הקרח הצפוני בצפון, בעוד שהוואי שוכנת הרחק מדרום מערב ליבשת, באוקיינוס השקט.
48 מהמדינות נמצאות באזור התחום שבין קנדה למקסיקו; קבוצה זו מכונה, כארצות הברית הרציפה. אלסקה, הנכללת במונח ארצות הברית היבשתית, ממוקמת בקצה הצפון-מערבי של צפון אמריקה.
עיר הבירה, וושינגטון די. סי., נמצאת במחוז קולומביה, שהוא מחוז פדרלי הממוקם על אדמה שנתרמה על ידי מדינת מרילנד (גם מדינת וירג'יניה תרמה אדמה, אך היא הוחזרה בשנת 1849). לארצות הברית יש גם האזורים המבודדים והטריטוריות מעבר לים עם רמות שונות של אוטונומיה וארגון: באיים הקריביים נמצאים השטחים של פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית (לשעבר איי הבתולה הדנים, שנרכשו על ידי ארצות הברית בתחילת מלחמת העולם השנייה), ובאוקיינוס השקט השטחים המיושבים של סמואה האמריקאית, גואם ואיי מריאנה הצפוניים, יחד עם מספר שטחי איים לא מיושבים. חלק מהשטחים שנרכשו היו חלק מהאימפריאליזם של ארצות הברית, או על מנת לקבל גישה למזרח הרחוק.
כמעט כל ארצות הברית נמצאת בחצי הכדור הצפוני - יוצאי הדופן הם סמואה האמריקאית והאי ג'רוויס, שנמצאים בחצי הכדור הדרומי.
אקלים

בשל גודלה הרב והמגוון הרחב של מאפיינים גאוגרפיים, ארצות הברית מכילה דוגמאות של כמעט כל אקלים עולמי. מאקלים סובטרופי בדרום ארצות הברית, אקלים טרופי בהוואי ובדרום פלורידה, אקלים קוטבי באלסקה, אקלים צחיח למחצה במישורים הגדולים ממערב לקו האורך 100°, אקלים ים-תיכוני בחופי קליפורניה ואקלים צחיח באגן הגדול ובדרום מערב. האקלים החקלאי הנוח יחסית של המדינה תרם (בחלקו) לעלייתה של המדינה כמעצמה עולמית, כאשר בצורת קשה מתרחשת לעיתים רחוקות באזורים החקלאיים הגדולים, היעדר כללי של הצפות נרחבות ואקלים ממוזג בעיקר שזוכה למשקעים נאותים.
ההשפעה העיקרית על מזג האוויר בארצות הברית היא זרם הסילון הקוטבי שנודד צפונה לתוך קנדה בחודשי הקיץ, ולאחר מכן דרומה לתוך ארצות הברית בחודשי החורף. זרם הסילון מביא מערכות לחץ נמוכות גדולות מצפון האוקיינוס השקט הנכנסות לארצות הברית היבשתית מצפון מערב האוקיינוס השקט. רכס קסקייד, סיירה נבדה והרי הרוקי קולטים את רוב המשקעים ממערכות אלו כשהן נעות מזרחה. המשקעים מצטמצמים מאוד כשהם מגיעים למישורים הגבוהים, חלק ניכר מהמשקעים נפגעים על ידי האפקט האורוגרפי כשהם נדחפים על פני מספר רכסי הרים.
ברגע שזרם הסילון עובר מעל המישורים הגדולים, הוא פוגש אדמה שטוחה ללא הפרעה המאפשרת לו להתארגן מחדש. בנוסף, לחות ממפרץ מקסיקו מטפסת לעיתים קרובות צפונה. בשילוב עם זרם סילון רב עוצמה, הדבר עלול להוביל לסופות רעמים עזות, במיוחד במהלך האביב והקיץ. לעיתים, במהלך החורף סופות אלו יכולות, בשילוב עם מערכות לחץ נמוך נוספות כשהן נעות במעלה החוף המזרחי ואל האוקיינוס האטלנטי, לצור סופות עזות. סערות אלו ידועות בשם Nor'easters ולעיתים קרובות מביאות גשם כבד, רוח ושלג לניו אינגלנד. שטחי העשב הבלתי נגמרים של המישורים הגדולים מובילים גם לכמה מתנודות האקלים הקיצוניות ביותר בעולם. הטמפרטורות יכולות לעלות או לרדת במהירות והרוחות יכולות להיות קיצוניות.
האגן הגדול ורמת קולומביה (הרמות הבין-מונטניות) הם אזורים צחיחים או צחיחים למחצה היוצרים מדבר בצל גשם ברכסי קסקייד וסיירה נבאדה. כמות המשקעים הממוצעת היא פחות מ-38 ס"מ. האזור הדרום מערבי הוא מדבר חם, עם טמפרטורות העולה על C°‏ 38 למשך מספר שבועות בכל קיץ. האזור הדרום מערבי והאגן הגדול מושפעים גם ממונסונים ממפרץ קליפורניה מיולי עד ספטמבר, מה שמביא לאזור סופות רעמים מקומיות קשות לעיתים קרובות.
חלק גדול מקליפורניה מורכב מאקלים ים-תיכוני, עם גשמי קיצון לעיתים באוקטובר-אפריל וכמעט ללא גשם בשאר ימות השנה. באזור הפסיפיק נורת' וסט יורדים גשמים כל השנה, אך הם נעשים הרבה יותר כבדים במהלך חודשי החורף והאביב. בהרי המערב יורדים משקעים בשפע ושלג כבד מאוד. רכס קסקייד הוא אחד המקומות המושלגים ביותר בעולם, עם מקומות מסוימים המגיעים לגובה של 1,500 ס"מ שלג בממוצע מדי שנה, אך באזורים הנמוכים יותר הקרובים לחוף יש מעט מאוד שלג.
בפלורידה יש אקלים סובטרופי בחלק הצפוני של המדינה ואקלים טרופי בחלק הדרומי של המדינה. הקיץ רטוב והחורף יבש בפלורידה. מדי שנה חלק ניכר מפלורידה, כמו גם מדינות הדרום הופכות לנטולות כפור. החורפים המתונים של פלורידה מאפשרים לתעשיית פירות טרופיים ענקית לשגשג בחלק המרכזי של המדינה, מה שהופך את ארצות הברית לשנייה רק לברזיל בייצור הדרים בעולם.
אפקט מזג אוויר משמעותי נוסף (אך מקומי) הוא שלג מקפיא אגמים שיורד מדרום וממזרח לימות הגדולות, במיוחד בחלקים ההרריים של חצי האי העליון של מישיגן ובמישור הטוג היל במדינת ניו יורק. אפקט האגם גורם להצטברות של מעל למטר וחצי שלג באזור באפלו, לאורך כל החורף של 2006–2007. גם אזורים נרחבים במדינת יוטה יכולים לקבל הצטברויות משמעותיות של אפקט האגם בשל ימת המלח הגדולה.
אקלים > אירועי קיצון

בצפון אלסקה, בשל הטונדרה והתנאים הארקטיים השולטים שם, הטמפרטורה מסוגלת לרדת עד ל-C°‏ 62.2−. בקצה השני של הספקטרום, עמק המוות בקליפורניה, הגיע פעם 
ל-C°‏ 56.7, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה אי פעם על פני כדור הארץ.
בממוצע, ההרים של המדינות המערביות זוכים לרמות השלג הגבוהות ביותר על פני כדור הארץ. מפלס השלג השנתי הגדול ביותר הוא בהר ריינייר הממוקם במדינת וושינגטון, ומגיע עד לגובה של 1,750 ס"מ שלג; שיא השלג שם היה 2,850 ס"מ בחורף 1971–1972. שיא זה נשבר על ידי אזור הסקי הר בייקר בצפון מערב וושינגטון שדיווח על 2,900 ס"מ שלג בעונת השלג 1998–1999. מקומות נוספים עם שלג משמעותי מחוץ לרכס הקסקייד הם הרי הוואסטץ' ביוטה, הרי סן חואן בקולורדו וסיירה נבדה בקליפורניה.
במזרח, האזור הסמוך לימות הגדולות וההרים בצפון מזרח זוכים לכמות השלג הגדולה ביותר, אם כי רמות שלג כאלה אינן מתקרבות לרמות השלג במערב ארצות הברית. לאורך החוף הצפון-מערבי של האוקיינוס השקט, כמות המשקעים גדולה יותר מכל מקום אחר ביבשת ארצות הברית, כאשר יער הגשם של קווינו במדינת וושינגטון קולט בממוצע של 348 ס"מ משקעים כל שנה. הוואי מקבלת אפילו יותר, עם 1,026 ס"מ משקעים שנמדדים מדי שנה בביג ביג, מאווי. נמל Pago Pago בסמואה האמריקאית הוא הנמל הגשום ביותר בעולם. במדבר מוהאבי, בדרום מערב, נמצא המקום היבש ביותר בארצות הברית העיר יומה, אריזונה, עם ממוצע של 6.7 ס"מ משקעים בכל שנה.
בחלקים המרכזיים של ארצות הברית, סופות טורנדו נפוצות יותר מבכל מקום אחר על פני כדור הארץ והן מגיעות לרוב באביב ובקיץ. הוריקנים קטלניים והרסניים מתרחשים כמעט מדי שנה לאורך חוף הים האטלנטי ומפרץ מקסיקו. אזור האפלצ'ים והמערב התיכון חווים את השיטפונות הקשים ביותר, אם כי כמעט אף אזור בארצות הברית אינו חסין מפני הצפות. בדרום מערב יש את הבצורות הקשות ביותר; סבורים כי אחד מהם נמשך למעלה מ-500 שנה ופגע בשבטי האנסאזי. המערב שופע מדי שנה בשריפות ענק בשל היובש הרב.
אסונות טבע

ארצות הברית מושפעת ממגוון אסונות טבע מדי שנה. אף על פי שהבצורת נדירה, היא גרמה מדי פעם לשיבושים גדולים, כמו במהלך אגן האבק (1931–1939). שטחים חקלאיים נכשלו ברחבי המישורים, אזורים שלמים כמעט וננטשו מאוכלוסייתם, וסופות אבק הרסו את הארץ.
אסונות טבע > סופות טורנדו והוריקנים

המישורים הגדולים והמערב התיכון, בשל מסות האוויר המנוגדות, רואים תכופות סופות רעמים קשות והתפרצויות טורנדו במהלך האביב והקיץ, כאשר כ-1,000 סופות טורנדו מתרחשות מדי שנה. רצועת האדמה מצפון לטקסס, דרומית לקנזס ונברסקה ומזרחית לטנסי ידועה בשם סמטת הטורנדו, שבה יש בבתים רבים מקלטי טורנדו ובעיירות רבות יש סירנות טורנדו בשל סופות טורנדו תכופות מאוד באזור.
הוריקנים הם אסון טבע נוסף שנמצא בארצות הברית, שיכול לפגוע בכל מקום לאורך חוף מפרץ מקסיקו או החוף המזרחי, כמו גם בהוואי באוקיינוס השקט. בסיכון במיוחד נמצאים החופים המרכזיים והדרומיים של טקסס, האזורים מדרום מזרח ללואיזיאנה, מזרחית לחלק
הצפון מערבי של פלורידה, חצי האי פלורידה והקצוות של צפון קרוליינה, אם כי כל חלק מהחוף עלול להיפגע. גם השטחים והנכסים של ארצות הברית בים הקריבי, כמו פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית, חשופים להוריקנים בשל מיקומם.
עונת ההוריקנים נמשכת מה-1 ביוני עד ה-30 בנובמבר, עם שיא מאמצע אוגוסט עד תחילת אוקטובר. חלק מההוריקנים ההרסניים ביותר כללו את הוריקן גלווסטון ב-1900, הוריקן אנדרו ב-1992, הוריקן קתרינה ב-2005, והוריקן הארווי והוריקן מריה ב-2017.
הוריקנים (הידועים כציקלונים באוקיינוס השקט) נכשלים בהיווצרות בחוף המערבי של ארצות הברית בגלל טמפרטורות המים הקרירות מכדי לקיים אותן. עם זאת, שרידי ציקלונים טרופיים ממזרח האוקיינוס השקט משפיעים מדי פעם על מערב ארצות הברית, ומביאים לגשם מתון עד כבד.
אסונות טבע > הצפות ושיטפונות

קיימות הצפות קשות מדי פעם. בין הזכורים מביניהן הם שיטפון מיסיסיפי הגדול ב-1927, השיטפון הגדול ב-1993, והצפות נרחבות ומפולות בוץ שנגרמו על ידי אירועי אל ניניו בשנים 1982–1983 במערב ארצות הברית. הצפות עדיין נפוצות, בעיקר בחוף המזרחי, במהלך סופות הוריקן או מזג אוויר סוער אחר, למשל בשנת 2012, כאשר הוריקן סנדי החריב את האזור. עם זאת, הצפות מקומיות יכולות להתרחש בכל מקום, ומפולות בוץ מגשם חזק עלולות לגרום לבעיות בכל אזור הררי, במיוחד בדרום מערב המדינה. משטחים גדולים של שיחים מדבריים במערב עלולים לתדלק את התפשטותן של שריפות בר. הקניונים הצרים של אזורי הרים רבים במערב ופעילות סופות רעמים עזות במהלך הקיץ מובילים לעיתים גם לשיטפונות בזק הרסניים, בעוד שסופות שלג במזרח עלולות להפסיק את הפעילות בכל צפון מזרח המדינה (אם כי סופות שלגים כבדות עלולות להתרחש כמעט בכל מקום).
אסונות טבע > הפרעות טקטוניות

החוף המערבי של ארצות הברית היבשתית מהווה חלק מטבעת האש הפסיפית, אזור של פעילות טקטונית וגעשית כבדה המהווה את המקור ל-90% מרעידות האדמה בעולם. בצפון-מערב אמריקה רואים את הריכוז הגבוה ביותר של הרי געש פעילים בארצות הברית, בעיקר במדינות בוושינגטון, אורגון וצפון קליפורניה לאורך רכס קסקייד. ישנם מספר הרי געש פעילים הממוקמים באיי הוואי, כולל קילוואה שמתפרץ בהתפרצות מתמשכת מאז 1983, אך הם בדרך כלל אינם משפיעים לרעה על תושבי האיים. לא הייתה התפרצות גדולה או מסכנת חיים באיי הוואי מאז המאה ה-17. התפרצויות געשיות יכולות להיות הרסניות מדי פעם, למשל בהתפרצות של הר סנט הלנס ב-1980 בוושינגטון.
טבעת האש הופכת את קליפורניה ודרום אלסקה לפגיעים במיוחד לרעידות אדמה. רעידות אדמה עלולות לגרום לנזק רב, כמו רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906 או רעידת האדמה של יום שישי הטוב ב-1964 ליד אנקורג', אלסקה. קליפורניה ידועה בפעילות טקטונית, ובשל כך מבנים גדולים נדרשים להיות עמידים בפני רעידות אדמה כדי למזער אובדן חיים ורכוש. חוץ מרעידות אדמה הרסניות, קליפורניה חווה רעידות אדמה קלות על בסיס קבוע.
היו כ-100 רעידות אדמה משמעותיות מדי שנה משנת 2010 עד 2012. הממוצע בעבר היה 21 בשנה. על פי ההערכות, הדבר נובע מההשלכות העמוקות של סדיקה הידראולית. אף רעידה בשנים האחרונות לא עבר את העוצמה 5.6, ואף אחד לא נהרג.
אסונות טבע > אסונות טבע אחרים

אסונות טבע נוספים כוללים: צונאמי סביב אגן האוקיינוס השקט, גלישות בוץ בקליפורניה ושריפות יער בחלק המערבי של ארצות הברית הרציפה. אף על פי שהבצורת נדירה יחסית, היא גרמה מדי פעם להפרעות כלכליות וחברתיות גדולות, כמו במהלך אגן האבק (1931–1939), שהביא לכשלים נרחבים ביבול וסופות אבק, שהחלו בדרום המישורים הגדולים והגיעו עד לאוקיינוס האטלנטי.
אדמות ציבוריות

ארצות הברית מחזיקה אזורים רבים לשימוש ולהנאת הציבור. אלה כוללים פארקים לאומיים, מונומנטים לאומיים, יערות לאומיים, שטחים פתוחים ואזורים אחרים.
אוכלוסייה

במונחים של גאוגרפיה אנושית, ארצות הברית מאוכלסת על ידי מגוון רב של זרמים אתנים ותרבותיים. 65% מהתושבים הם נוצרים לבנים, בעוד השאר כוללים יהודים, מוסלמים, הינדים, היספנים, אפרו-אמריקאים, אסייתים וילידים.
ראו גם

מחוז (ארצות הברית)
הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
אבולוציה טריטוריאלית של ארצות הברית
גאוגרפיה של ברזיל

| --- | --- |
 (למפת ברזיל מוגדלת) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטי+(למפת ברזיל רגילה) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטי+
 יבשת:  אמריקה הדרומית 
 קואורדינטות:  14°S 53°W﻿ / ﻿14°S 53°W﻿ / -14; -53
 שטח
 דירוג שטח:  6
 שטח:  8,515,770 קמ"ר
   אדמה:  8,358,140 קמ"ר (98.15%)
   מים:  157,630 קמ"ר (1.85%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  0 מטר  (האוקיינוס האטלנטי)
 גובה ממוצע:  320 מטר
 הנקודה הגבוהה:  2,994 מטר (פיקו דה נבלינה)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  7,491 ק"מ
 אורך הגבולות:  16,145 ק"מ
 מדינות גובלות:  ארגנטינה, סורינאם, אורוגוואי, ונצואלה, קולומביה, פרו, גיאנה, פרגוואי, בוליביה, גיאנה הצרפתית, צרפת 
 
מפת ברזיל
שטחה של ברזיל מהווה חלק משמעותי מיבשת דרום אמריקה. שטחה של ברזיל 8,514,215 קמ"ר מהם 8,456,510 קמ"ר שטחי יבשה ו-55,455 קמ"ר שטחי מים.
הפסגה הגבוהה ביותר בברזיל היא הפיקו דה נבלינה, שגובהה 2,994 מטרים. הנקודה הנמוכה ביותר בברזיל היא חופה של המדינה לאורך האוקיינוס האטלנטי.
ברזיל גובלת (מדרום לצפון) באורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי, בוליביה, פרו, ונצואלה, קולומביה, גיאנה, סורינם וגיאנה הצרפתית.
למדינה אקלים טרופי ברובו, אף שישנם אזורים בעלי אקלים ממוזג בדרום המדינה. נהר האמזונאס משתרע בצפון המדינה ויער הגשם הגדל באגן ההיקוות של הנהר הוא הגדול בעולם, ומהווה מחצית משטחי יערות הגשם בעולם.
גודלה של ברזיל ומיקומה

שטחה של ברזיל מהווה את מרבית שטח צפונה ומזרחה של יבשת דרום אמריקה. ברזיל היא המדינה החמישית בגודלה בעולם (אחרי רוסיה, קנדה, סין וארצות הברית). אורכה של ברזיל 4,395 ק"מ מצפון לדרום (מ-"20'5°16 צפון עד "30'33°44 דרום) ו-4,319 ק"מ ממזרח למערב (מ-"34'34°47 מערב עד "32'73°59 מערב).
בשל גודלה מחולקת ברזיל לארבעה אזורי זמן.
שטחה של ברזיל כולל את הארכיפלג של איי פרננדו די נורוניה הממוקם 350 ק"מ צפונית-מזרחית לחופה של המדינה, וכן מספר איונים ואטולים באוקיינוס האטלנטי — אברולוהוס, אטול דאס רוקאס, פנדוס דה סאו פדרו אי סאו פאולו, טרינדד ומרטים ואז.
קו החוף של המדינה משתרע לאורך 7,367 ק"מ.
גאולוגיה

הרי האנדים הם הרים "חדשים" יחסית, בניגוד לתצורות הגאולוגיות המצויות בברזיל שהן עתיקות ביותר. 36% משטח המדינה (בעיקר מרכזה) נוצרו בעידן הפרקמבריון. שטחי המדינה שאינם חלק מרכסי ההרים במדינה מהווים סלעי משקע.