מגילת איכה
הערות שוליים

↑  בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד א' מובא "ירמיה  כתב ספרו וספר מלכים וקינות (איכה)"
↑  ראו בהרחבה בפסקה #שם החיבור.
↑  יוסף בן מתתיהו, אוסביוס מקיסריה והירונימוס מונים כולם כ"ב ספרים למקרא, "כנגד כ"ב אותיות האלפא ביתא". הירונימוס מציג אף את שמות הספרים הנמנים, כאשר הוא מחבר את איכה לירמיהו ואת רות לשופטים.
1 2  "סידרן של כתובים: רות וספר תהלים ואיוב ומשלי, קהלת שיר השירים וקינות, דניאל ומגילת אסתר, עזרא ודברי הימים". (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב').
↑  בגמרא בבא בתרא י"ד, ב
↑  בקודקסים מהמאה ה-10–11 לספירה הוא מכונה עדיין "קינות", כך גם בספרות חז"ל והגאונים. אף הרמב"ם (1138–1204) מכנה זאת עדיין "קינות" ("ועליו הוא אומר בקינות (איכה ב,ח) 'ויאבל חיל וחומה'", משנה תורה, ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, ה,ב(ג)).
↑  לא ידוע בבירור באיזו תקופה חוברה, החוקרים משערים שהיא חיבור ירושלמי שחובר לאחר התלמודים, ולאחר חיבור מסכת ספר תורה וחיבור בבלי הקרוי "מסכת סופרים ב". היא מצוטטת בבירור לראשונה בדברי ר' אליהו מכיר (ראו מהדורת הייגער, 1937)
↑  מסכת סופרים, הלכה יד, א (מהדורת היגער, 1937, עמ' 251). עם זאת, יצוין כי באחד מכתבי היד (כתב יד אדלר 3861) נכתב "קינות" ולא "איכה".
↑  מסכת סופרים, הלכה יח,ה (מהדורת היגער, 1937, עמ' 315).
↑  הירונימוס, בהקדמה למלכויות. הוא מוסר כי בכתב העברי ישנן חמש אותיות כפולות - (מנצפך), וכנגדם חמישה ספרים כפולים בקאנון היהודי (שני ספרים לפי תפיסתו, בקאנון היווני, המוחזקים כספר אחד בידי העבריים: שמואל א-ב, מלכים א-ב, דברי הימים א-ב, עזרא ונחמיה, ירמיהו ואיכה ("cinoth"). ובנוסח המקור בלטינית: samuhel, malachim, dabreiamin, ezras, hieremias cum cinoth.
↑  כך למשל מצוין שמה בקודקס סינאיטיקוס (330-350 לספירה): "θρηνοι ιερεμιου". (מקור: folio: xlii v)
↑  "אמרו ליה ליהויקים, כתב ירמיה ספר קינות" (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ו, עמוד א'). רבי הוה נקיט ספר קינות וקא קרי בגויה (תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ה', עמוד ב'.).
1 2  "רבי ורבי חייא רבא ור' ישמעאל בי רבי יוסה היו יושבין ופושטין במגילת קינות ערב תשעה באב [...]" (תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק ט"ז, הלכה א').
↑  "הרואה [...] קינות [=בחלום] ידאג מן הפורענות [...]" (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ז, עמוד ב'), "וקורא בקינות באיוב ובדברים הרעים שבירמיה" (תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ל', עמוד א'), "סידרן של כתובים: רות וספר תהלים ואיוב ומשלי קהלת שיר השירים וקינות דניאל ומגילת אסתר עזרא ודברי הימים" (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב'), "[...] ירמיה כתב ספרו וספר מלכים וקינות [...]" (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד א').
1 2  נוסח המקור היווני: ΚΑΙ ἐγένετο μετὰ τὸ αἰχμαλωσθῆναι τὸν ᾿Ισραήλ, καὶ ῾Ιερουσαλὴμ ἐρημωθῆναι, ἐκάθισεν ῾Ιερεμίας κλαίων, καὶ ἐθρήνησε τὸν θρῆνον τοῦτον ἐπὶ ῾Ιερουσαλὴμ καὶ εἶπε· (ΘΡΗΝΟΙ ΙΕΡΕΜΙΟΥ)‎
1 2  נוסח המקור הלטיני: Et factum est, postquam in captivitatem redactus est Israel, et Ierusalem deserta est, sedit Ieremias propheta flens, et planxit lamentatione hac in Ierusalem, et amaro animo suspirans, et eiulans dixit. (Lamentationes Prologus)
1 2 3  נוסח המקור הארמי: "אמר ירמיהו נביא וכהנא רבא: איכדין יתגזר על ירושלם ועל עמהא לאתדנא בתירוכין, ולמספד עלויהון 'איכה'" (תרגום חופשי: "אמר ירמיהו הנביא והכהן הגדול: איכה נגזר על ירושלים ועל עמה לדון בגירושין ולהספיד עליהם 'איכה' "). (תרגום איכה, א,א).
↑  מצוטט אצל אוסביוס מקיסריה, Historia Ecclesiastica (ההיסטוריה הכנסייתית) ו:25, פירוש על תהילים א.
↑  adversus haereses, ה,6.
↑  "ירמיה כתב ספרו (=ספר ירמיהו) וספר מלכים וקינות" (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד א'), "ועליה קונן ירמיה (איכה ב,כ) 'אם תאכלנה נשים פרים עללי טפוחים'" (תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ח, עמוד ב'), "ועליהן קונן ירמיה (איכה, א', ט"ז) 'על אלה אני בוכיה עיני עיני יורדה מים'" (תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ח, עמוד א').
↑  כך למשל הרמב"ם (1138–1204): "הוא שירמיהו אומר (איכה ג,לח) 'מפי עליון לא תצא, הרעות והטוב'" (משנה תורה, ספר המדע, הלכות תשובה, ה,ג).
↑  למשל: יהודה לייב בן זאב (1764-1811), מבוא אל מקראי קודש, וינה 1810. עמ' צב-צג. אהרן בן וואלף, "מגילת איכה עם תרגום אשכנזי וביאור", בתוך: נתיבות השלום - באור ר' משה מנדלסון על התורה, ירושלים תשלד 1974. עמ' קפט-רו.
1 2 3 4 5  פרופסור יעקב קליין, "מחבר המגילה וזמנו", בתוך ה"הקדמה למגילת איכה" במהדורת "עולם התנ"ך", כרך "מגילות", עמוד 116.
↑  דברי הימים ב', ל"ה, כ"ה
↑  הנוסח במקור (ביוונית): 
”Ἱερεμίας δὲ ὁ προφήτης ἐπικήδειον αὐτοῦ συνέταξε μέλος [θρηνητικόν], ὃ καὶ μέχρι νῦν διαμένει” (Flavius Josephus, Antiquitates Judaicae, *ta/de e)/nestin e)n th=| deka/th| bi/blw| tw=n *)iwsh/pou i(storiw=n th=s *)ioudai+kh=s a)rxaiologi/as., Whiston chapter 5, Whiston section 1, www.perseus.tufts.edu)
↑  משה צבי סגל, מבוא המקרא, (עמ' 698)."מסורת זו [...] וכנראה היא נרמזת כבר בספר דברי הימים ב', פרק ל"ה, פסוק כ"ה [...] הרמז בפסוק זה הוא לאיכה, ד', כ' שכל הקדמונים פירשו על מותו של יאשיהו במגידו".
↑  שמעון ברנפלד, מבוא לכתבי הקודש, כרך ג, (עמוד קל"ה). "סעד למסורת זו הוא בזה שנמצא בספר דברי הימים ב-[...]".
1 2  איכה, ד', כ'
↑  ”'ויקונן ירמיהו על יאשיהו' היכן פירושו של דבר? 'רוח אפינו משיח ה' [...]' (איכה ד', כ')” (תוספתא, מסכת תענית, ב,י) וברוח זו נדרש בתלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ב, עמוד ב': ”כי הוה ניחא נפשיה חזא ירמיהו שפוותיה דקא מרחשן אמר שמא ח"ו מילתא דלא מהגנא אמר אגב צעריה. גחין, ושמעיה דקא מצדיק עליה דינא אנפשיה, אמר (איכה א') 'צדיק הוא ה' כי פיהו מריתי'. פתח עליה ההיא שעתא: 'רוח אפינו משיח ה (איכה ד', כ')”) ומדרש איכה רבתי א', נ"ג
↑  ברנפלד, סגל ואחרים
↑  שמעון ברנפלד, מבוא לכתבי הקודש – מבוא ספרותי היסטורי לכתבי הקודש, כרך ג', הוצאת "דביר", ברלין תרפ"ד 1924, עמ' קלו
↑  אַל תִּבְכּוּ לְמֵת וְאַל תָּנֻדוּ לוֹ, בְּכוּ בָכוֹ לַהֹלֵךְ כִּי לֹא יָשׁוּב עוֹד וְרָאָה אֶת אֶרֶץ מוֹלַדְתּוֹ.
↑  Flavius Josephus, Antiquitates Judaicae, *ta/de e)/nestin e)n th=| deka/th| bi/blw| tw=n *)iwsh/pou i(storiw=n th=s *)ioudai+kh=s a)rxaiologi/as., Whiston chapter 5, Whiston section 1, www.perseus.tufts.edu, Zalman Shazar, זר לגבורות: קובץ מחקרים במקרא, בידיעת הארץ, בלשון ובספרות תלמודית: מוגש לר׳ זלמן שזר נשיא המדינה ביום הולדתו הפ״ג, קרית ספר, 1973. (בiw)
↑  ירמיהו, ט', ט'
↑  ראו גם ספר ירמיהו, פרק ז', פסוק כ"ט; ספר ירמיהו, פרק ט', פסוק י"ט
↑  אישים נוספים, מלבד ירמיהו, המתוארים במקרא כמחברי קינות הם הנביאים יחזקאל (יחזקאל, י"ט, א'; י"ד; יחזקאל, כ"ו, י"ז; יחזקאל, כ"ז, ב'; ל"ב; יחזקאל, כ"ח, י"ב; יחזקאל, ל"ב, ב'; ט"ז) ועמוס (עמוס, ה', א').
↑  וכך דורשים חז"ל בתלמוד הבבלי: "'וַיְהִי כִּקְרוֹא יְהוּדִי שָׁלֹשׁ דְּלָתוֹת וְאַרְבָּעָה, יִקְרָעֶהָ בְּתַעַר הַסֹּפֵר וְהַשְׁלֵךְ אֶל הָאֵשׁ אֲשֶׁר אֶל הָאָח [...]' (ירמיהו, ל"ו, כ"ג). מאי "שלש דלתות וארבעה"? אמרו ליה ליהויקים: כתב ירמיה ספר קינות. אמר להו: מה כתיב ביה? [...] אמר להו: מאן אמרה? (ענו לו) 'כִּי ה' הוֹגָהּ עַל רֹב פְּשָׁעֶיהָ'. מיד קדר כל אזכרות שבה ושרפן באש" (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ו, עמוד א').
בנוסף, מדרש איכה רבתי ג,א דורש את הנאמר בהמשך הפרק (ירמיהו, ל"ו, ל"ב) "וְעוֹד נוֹסַף עֲלֵיהֶם דְּבָרִים רַבִּים כָּהֵמָּה.", כרומזים לקינה השלישית המכילה את מניין הפסוקים של שלוש הקינות האלפביתיות האחרות (א,ב,ד) (66 פסוקים בסך הכל, כנגד שלושה פרקים המכילים כל אחת 22 פסוקים).
↑  ”ואיננה המגלה הנשרפת על יד יהויקים, כי לא נמצא שני דברי השם אשר הם בספר ירמיה חקוקים. וכן כתוב: "קח לך מגלת ספר, וכתבת אליה את כל הדברים אשר דברתי אליך, על ישראל ועל יהודה ועל כל הגוים". ועוד כתוב: "מדוע כתבת עליה לאמר: בא יבא מלך בבל ותשחית את הארץ הזאת". ואין במגילת ספר איכה זכר בבל ולא מלכה.” (האבן עזרא בהקדמתו לספר איכה)
↑  יהודה לייב בן זאב, מבוא אל מקראי קודש, וינה 1810, עמ' צ"ב-צ"ג. ואחרים
↑  ”מכל מקום, לפי השערת חוקרים שונים, מדובר כאן בקובץ, שהיה הבסיס הקדום הראשון של אוסף נבואות ירמיהו, והוא התפתח והיה לספר ירמיה שלפנינו.” (פרופסור יאיר הופמן, "פרשת המגילה ושאלת התגבשותו של ספר ירמיה", בתוך: מהדורת "עולם התנ"ך", כרך: ירמיהו, פרק ל"ו, עמוד 168.)
↑  איכה, ג', מ"ח
↑  ירמיהו, ח', כ"א–כ"ג
↑  איכה, ד', י"ז
↑  ירמיהו, ב', י"ח; ירמיהו, ל"ז, ה'–י'
↑  ירמיהו, כ"ד, ח'; ל"ד, ג'; ל"ח, כ"ג
↑  אך לדעת אלו אשר סוברים ש"משיח ה'" הוא יאשיהו אין קושיה מגילת איכה#קינת ירמיהו על יאשיהו
↑  איכה, ה', ז'
↑  ירמיהו, ל"א, כ"ט
↑  איכה, ב', ט'
1 2 3 4  שרירא, עמ' 200.
↑  איכה, ד', י"ב
↑  איכה, ה', כ'
↑  משה צבי סגל, מבוא המקרא חלק ד' עמודים 698-701.
1 2  ”הרושם המתקבל מצרוף החומר המקראי והבתר מקראי הוא שהאקרוסטיכון האלפביתי הוא פיתוח פיוטי מאוחר בימי בית-שני. ואף על פי כן ייתכן שהתמונה הזאת מעוותת משום מיעוט ידיעותינו” (אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, הוצאת כרמל, 2006. (עמ' 318))
↑  שרירא, עמ' 199, ואחרים.
↑  ברנפלד, עמ' קנה.
↑  איכה, ב', כ'
↑  איכה, ד', י'
↑  ראו איכה רבה (פתיחתא כ"ח) שירמיה כתב את מגילת איכה בשנת ארבע ליהויקים.
↑  איכה, ד', כ"א–כ"ב
↑  איכה, ה', ו'
↑  פסוק זה בנוסח המסורה אף חריג לסדר אקרוסטיכון האלפבית העברי שבמגילה, ס־פ־ע־צ. אולי יש בכל אלו כדי להעיד על עריכה מאוחרת או חריגה. וראו בפסקה #הקדמת האות פ' לאות ע'
↑  איכה, א', א'
↑  איכה, א', ב'
↑  חז"ל כינו זאת "אלף בית (של איכה)". ("אמר רבי יוחנן מפני מה לקו באל"ף בי"ת מפני שעברו על התורה שניתנה באל"ף בי"ת", תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ד, עמוד ב', "רבי ורבי חייא רבא ור' ישמעאל בי רבי יוסה היו יושבין ופושטין במגילת קינות ערב תשעה באב שחל להיות בשבת מן המנחה ולמעלה. ושיירו בה אל"ף בי"ת אחד [...]" תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, עט,א (פרק טז הלכה א))
1 2  זמין לצפייה באתר codex sinaiticus.
↑  ראו את נוסח הוולגטה הלטיני לאיכה ב-אתר הוותיקן
↑  R. B. Salters, Lamentations: A Critical and Exegetical Commentary (International Critical Commentary), New York: T&T Clark, 2011, p. 11
↑  ש. שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם,1996, 565
↑  בקינה הראשונה בנוסח המסורה שבידינו מופיעה האות פ' לאחר האות ע', ויש שתלו בשל כך שפרק א' חובר על ידי מחבר אחר (שרירא, עמ' 199, ואחרים) אולם ביריעה המכילה את פרק א' שנמצאה בקומראן (4Q111), המתוארכת למאה הראשונה לספירה, מופיעה האות פ' (עמודה 3 שורות 7–8) לפני האות ע' (עמודה 3 שורות 9–10) (ראו: Cross, Frank Moore, Studies in the structure of Hebrew verse : the prosody of Lamentations 1:1-22, The Word of the Lord Shall Go Forth, 1983, עמ' 148).
יצוין גם, כי בנוסח כתב יד קודקס סינאיטיקוס היווני (זמין לצפייה כאן) מופיע בפרקים א-ב המופיעים בקודקס הסדר הרגיל, ע' קודמת לפ'. (שאר הפרקים לא שרדו בקודקס זה, וסביר להניח שגם שם נשמר הסדר הרגיל).
↑
”פָּצוּ עָלַיִךְ פִּיהֶם (איכה, ב', ט"ז): אמר רבא (רבה), אמר ר' יוחנן: בשביל מה הקדים פ"א לעי"ן? בשביל מרגלים, שאמרו בפיהם מה שלא ראו בעיניהם” (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ד, עמוד ב')
”פָּצוּ עָלַיִךְ פִּיהֶם כָּל-אֹיְבַיִךְ (איכה, ב', ט"ז): מפני מה הקדים פ"ה לעי"ן? לפי שהן אומרים בפה מה שלא ראו בעין, לפיכך הקדים פ"ה לעי"ן” (מדרש איכה רבה, מהדורת ש' בובר, וילנה תרנ"ט, ב טז, עמ' 119)
”פַּלְגֵי-מַיִם תֵּרַד עֵינִי (איכה, ג', מ"ח): למה הקדים פ"א לעי"ן, שהיו אומרים בפיהם מה שלא ראו בעיניהם” (מדרש איכה רבה, מהדורת ש' בובר, וילנה תרנ"ט, ג מח, עמ' 138)
↑  ”בשלוש הקינות האמצעיות באה האות פ"א לפני העי"ן, ולא נתפרשה סיבת הדבר. יש אומרים שהיתה שיטה כזאת בסדר א"ב, שהקדימו פ"א לעי"ן (עי' ז' יעבץ, סדור 'עבודת הלבבות', בפרושו לתה' פרק לד וב'צפונות המקרא' לא' וקסלר).[...]” (איכה עם פירוש דעת מקרא, מאת: י"צ מושקוביץ, ירושלים תשל"ג, מבוא, עמ' 5, הערה 11)
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 245–248
↑  בפרק ל"א של משלי, באקרוסטיכון "אֵשֶׁת חַיִל מִי יִמְצָא", פסוק כ"ו (פִּיהָ פָּתְחָה בְחָכְמָה וְתוֹרַת חֶסֶד עַל לְשׁוֹנָהּ) מופיע בתרגום השבעים לפני פסוק כ"ה (עֹז וְהָדָר לְבוּשָׁהּ וַתִּשְׂחַק לְיוֹם אַחֲרוֹן).
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 122
1 2  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 124
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 139
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 140
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 146
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 148
↑  קליין, עולם התנ"ך, חמש מגילות, עמ' 158
↑  The Dead Sea scrolls II p 1130
↑  The Dead Sea scrolls I p 486
↑  Tal Ilan, Gender and Lamentations: 4Q179 and the Canonization of the Book of Lamentations, lectio difficilior 2008:2, 2008
↑  The Dead Sea scrolls II p 992
1 2  לבחינת ההשוואות בין מגילה זו לנוסח המסורה ראו Cross, Frank Moore, Studies in the structure of Hebrew verse : the prosody of Lamentations 1:1, The Word of the Lord Shall Go Forth, 1983, עמ' 130-155
↑  ראו כאן לקטעי כתבי יד ממגילת איכה באוסף קיימברידג', למשל.
↑  החלקים ששרדו מהספר באתר "כתר ארם צובא"
↑  למעט בפסוקים כח, לג, לז, לח, מט, נא
↑  אמר ה'במימר לעמא בית ישׂראל דלא יעבר קטלין בחרבא בארעהון אזל יאשׁיה מלכא שׁלף חרבא על פרעה חגירא בבקעת מגדו דלא אתפקד ולא תבע אולפן מן־קדם ה' בכין רגמו רגומיא גירין למלכא יאשׁיה ומית ועד־לא נפקת נשׁמתיה הוה רחישׁ בשׂפותיה וכן אמר זכאה הוא ה' ארום עברית על מימריה שׁמעו כען כל עממיא הספידו דאספיד ירמיה על יאשׁיה וחמו כאבי דבתר מותיה בתולתי ועולמי אזלו בשׁביא. [...] מלכא יאשיה דהוה חביב לנא כנשמת רוח חיין דבאפנא דהוה משיח ה' איתפס במצד בחיבוליהון דמצראי דהוינא אמרין עלוהי בטלל זכותיה ניחי ביני עממיא.
↑  אמרת ירושׁלם כד אתמסרת ביד נבוכדנצר קריתי למרחמי בני עממיא דגזרית קיים להון די יסייעוני ואינון חכימין מנאי ואתהפיכו לחבלא יתי הינון רומאי דעלו עם טיטוס ואספסינוס רשׁיעא ובנו כרכומין על ירושׁלם כהניא וסביא בגו קרתא אתנגידו מן כפנא ארום תבעו סעיד לחמא למיכלהון ויקיימון ית נפשׁתהון
↑  למשל איכה א', ב'-ה'; ה', ה'
↑  נשיא דמתנסבן לגבר בציון אתעניו מן רומאי בתולתא בקרוי יהודה מאומא כסדאי.
↑  "אמרת ירושׁלם כד אתמסרת ביד נבוכדנצר קריתי למרחמי בני עממיא דגזרית קיים להון די יסייעוני ואינון חכימין מנאי ואתהפיכו לחבלא יתי הינון רומאי דעלו עם טיטוס ואספסינוס רשׁיעא ובנו כרכומין על ירושׁלם כהניא וסביא בגו קרתא אתנגידו מן כפנא ארום תבעו סעיד לחמא למיכלהון ויקיימון ית נפשׁתהון", תרגום ארמי לאיכה א,יט.
↑  עוד ספאן עיננא לאסתכלא לסייענא דהוינא מתינן לרומאי ואתהפיך לנא להבלו בסכותנא דאסתכינא לרומאי דאינון עמא דלא יפרוק", תרגום ארמי לאיכה ד,טז.
↑  חדיאן ובועי קושטנטינא קרתא דאדום ועמא דביסרין דיתבא בארעא ארמוניא [...] אסער עויתיך קרתא דרומי
↑  קושטנטינא, ביסרין, ארמוניא.
↑  תרגום איכה ברשת* ראו באתר The Comprehensive Aramaic Lexicon Project (CAL)* מהדורה חלקית מופיעה באתר ויקיטקסט.
↑  ראו על המדרש כאן
↑  יצא לאור, בין היתר, על ידי בובר בשנת תרנ"ד על פי כתב יד די רוסי 261.
↑  הפירוש פורסם על פי קטעי גניזה, בהוצאת "האוצר", ירושלים, תשע"ח.
↑  ג'ון סטנלי, מוזיקה קלאסית, עמ' 58
↑  ג'ון סטנלי, מוזיקה קלאסית, עמ' 59
↑  ג'ון סטנלי, מוזיקה קלאסית, עמ' 60
↑  ג'ון סטנלי, מוזיקה קלאסית, עמ' 57
↑  סטיבן לדבטר, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  ג'ון סטנלי, מוזיקה קלאסית, עמ' 227
↑  נורמן לברכט, "אנציקלופדיה למוזיקה של המאה העשרים", עמ' 710
| ספרי התנ"ך |
| --- | --- | --- |
| תורה | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| נביאים | יהושע • שופטים • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • ישעיהו • ירמיהו • יחזקאל • תרי עשר (הושע ⁃ יואל ⁃ עמוס ⁃ עובדיה ⁃ יונה ⁃ מיכה ⁃ נחום ⁃ חבקוק ⁃ צפניה ⁃ חגי ⁃ זכריה ⁃ מלאכי) |  |
| כתובים | תהילים • משלי • איוב • שיר השירים • רות • איכה • קהלת • אסתר • דניאל • עזרא ונחמיה • דברי הימים (א' וב') |  |
| ספרי הברית הישנה |
| --- | --- | --- |
| החומש | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| ספרות ההיסטוריה | יהושע • שופטים  • רות • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • דברי הימים (א' וב') • עזרא החיצוני2 • עזרא • נחמיה • טוביה1 • יהודית1 • אסתר • ספר מקבים: א'1, ב'1, ג'2, ד'2 |  |
| ספרות החכמה | איוב • תהילים • ספר האודות (אנ')2 • משלי • קהלת • שיר השירים • חכמת שלמה1 • משלי בן סירא1 |  |
| נביאים גדולים | ישעיהו • ירמיהו • איכה • ברוך1 • איגרת ירמיהו2 • יחזקאל • דניאל |  |
| נביאים קטנים | הושע • יואל • עמוס • עובדיה • יונה • מיכה • נחום • חבקוק • חגי • צפניה • זכריה • מלאכי |  |
1 מצוי בקאנון הקתולי והאורתודוקסי, אך לא בקאנון הפרוטסטנטי.   2 מצוי רק בקאנון האורתודוקסי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258755405171  PLWABN: 9810645945005606  BIBSYS: 90084858  BnF: cb12065060r (data)  GND: 4073466-3  LCCN: n82148893  MusicBrainz work: 52dc62c7-d4dd-412d-aa2a-36e476fb585a  NLG: 280160  SUDOC: 028913027  VIAF: 1886164120378510470007   WorldCat (עם VIAF): 1886164120378510470007 
הנביא ירמיהו אומר קינות. פרט מתוך פרסקו שעל תקרת הקפלה הסיסטינית של מיכלאנג'לו (1508–1512)
הנביא ירמיהו אומר קינות, יצירת שמן על לוח של רמברנדט מ-1630. היצירה מוצגת ברייקסמוזיאום באמסטרדם, הולנד
יהויקים שורף את המגילה
"בֵּעָטֵף עוֹלֵל וְיוֹנֵק בִּרְחֹבוֹת קִרְיָה. לְאִמֹּתָם יֹאמְרוּ אַיֵּה דָּגָן וָיָיִן בְּהִתְעַטְּפָם כֶּחָלָל בִּרְחֹבוֹת עִיר בְּהִשְׁתַּפֵּךְ נַפְשָׁם אֶל חֵיק אִמֹּתָם"
נבוכדנצר השני

"אבן תל זית", לוח אלפבית קדום מהמאה ה-10 לפנה"ס, הנושא את אותיות האלפבית בסדר השונה מסדרו הנוכחי; כאשר האת פ' קודמת לאות ע'
פ' לאחר ע' בקודקס סינאיטיקוס (330–350 לספירה). בשונה מנוסח המסורה ונוסח תרגומים עתיקים אחרים. ככל הנראה "תיקון" של כותב קודקס זה.
3 העמודות הראשונות של מגילת איכה שנמצאו בקומראן (4QLama). ניתן להבחין שהפסוק "פרשה ציון בי[דיה]..." (עמודה 3 שורות 7–8) קודם לפסוק "על אלה בכו עיני..." (עמודה 3 שורות 9–10), בשינוי מנוסח המסורה, ובהתאם לסידור בקינה השנייה והרביעית. שימו לב גם לתיבות המודגשות: "על אלה בכו עיני..." השונות מנוסח המסורה; "על אלה אני בוכיה".
כתב יד של קטע מספר איכה מאוסף הגניזה הקהירית שבספרייה הציבורית והאוניברסיטאית בז'נבה
איכה בכתב יד בבלי (בניקוד בבלי)
ליל תשעה באב בכותל המערבי (סוף שנות התשעים). ניתן לראות יהודים יושבים על הארץ
ואומרים קינות (הימנעות מישיבה על כיסא היא חלק מנוהגי האבל ביום זה).
יהודים אומרים קינות על יד הכותל
נגינת טעמי המקרא של איכה (לפי סדר הטעמים).
להאזנה לקריאת איכה מסורתית בטעמים ראו בפסקה #קישורים חיצוניים במסגרת השמאלית.
טקס המיסה הקתולי של "יום חמישי הקדוש" בכנסיית הקבר בעיר העתיקה בירושלים (2006). במהלך ימים אלו נהוג לקרוא מספר איכה ולזמר לחנים שלו

הלחן של תומאס טאליס לאיכה.
סבסטיאן ראוואל - קינות ירמיהו 8300