לוס אנג'לס לייקרס
היסטוריה > 1979–1991: ג'רי באס והשואו טיים: תקופת מג'יק ג'ונסון

לפני עונת 1979/1980 מכר קוק את המועדון לג'רי באס, יזם נדל"ן מסנטה מוניקה. בדראפט 1979 החזיקו הלייקרס בבחירה הראשונה במערב, כחלק מהטרייד בעבור עזיבתו כשחקן חופשי של גודריץ' לניו אורלינס ג'אז. באותה התקופה הוכרעה הבחירה הראשונה בדראפט על ידי הטלת מטבע בין בעלות הבחירות הראשונות במערב ובמזרח, הלייקרס ושיקגו בולס. הלייקרס זכו בהטלת המטבע ובחרו את מג'יק ג'ונסון, שהוביל את אוניברסיטת המדינה של מישיגן לאליפות טורניר אליפות המכללות בכדורסל, ונחשב יחד עם בוגר אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה לארי בירד לשחקן המבטיח ביותר מכדורסל המכללות.
14 משחקים מפתיחת העונה נפצע מאמן של הלייקרס ג'ק מקיני לאחר שספג פגיעת ראש חמורה בתאונת אופניים. עוזרו פול וסטהד תפס את מקומו כמאמן הראשי החדש, ראשית כמאמן ראשי זמני, אך מפני שפציעתו של מקיני חייבה תהליך החלמה ארוך והקבוצה תחת וסטהד הצליחה באופן עקבי, מקיני לא חזר לתפקידו בלייקרס. קידומו של וסטהד לתפקיד המאמן הראשי השאיר את תפקיד עוזר המאמן פנוי, והלייקרס מינו לתפקיד זה את פרשן הטלוויזיה פט ריילי.
לכרים עבדול-ג'באר הייתה עונה מצוינת: הוא זכה בפרס ה-MVP השישי בקריירה שלו והוביל את הלייקרס למאזן 60–22. בפלייאוף גברו הלייקרס על פיניקס סאנס בחצי גמר המערב 4–1 ובגמר המערב על סיאטל סופרסוניקס בתוצאה זהה. בגמר ה-NBA פגשו הלייקרס את פילדלפיה 76' בהנהגתו של ג'וליוס ארווינג. לאחר שני המשחקים הראשונים בלוס אנג'לס הייתה הסדרה בשוויון 1–1, והסיקסרס הצליחו לבטל את יתרון הביתיות מהלייקרס. עם זאת, תנופתם של הסיקסרס לא החזיקה זמן רב ובמשחק השלישי בפילדלפיה התאוששו הלייקרס וניצחו 111–101. פילדלפיה הצליחה להשוות את הסדרה במשחק הרביעי לאחר ניצחון 105–102 בפילדלפיה, אך במשחק החמישי שנערך בלוס אנג'לס גברו הלייקרס 108–103, לאחר מהלך של 3 נקודות של ג'באר שהכריע את ההתמודדות. למשחק השישי בפילדלפיה הגיעו הלייקרס ללא ג'באר הפצוע, והמאמן וסטהד, בצעד אמיץ, ביקש ממג'יק ג'ונסון לשחק בתפקיד הסנטר. מג'יק נענה לאתגר וסיים את המשחק עם 42 נקודות, 15 ריבאונדים, 7 אסיסטים, 3 חטיפות וחסימה. הלייקרס ניצחו במשחק השישי 123–107 ובסדרה כולה 4–2, וזכו באליפות השביעית בהיסטוריה של המועדון.
ההישג והתהילה של עונת 1979/1980 התחלפו במהרה בעגמומיותה של עונת 1980/1981, שנפגמה בשל היעדרו של מג'יק מחלק ניכר ממנה, עקב פציעה ותחושת מרמור ומחלוקת בחדר ההלבשה. למרות הקשיים סיימו הלייקרס את העונה הסדירה במאזן 54–28, אך בפלייאוף הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי יוסטון רוקטס 1–2. עונת 1981/1982 נפתחה גם היא באופן בעייתי, כאשר המאמן וסטהד ניסה לשנות את מבנה ההתקפה בצורה שעוררה התנגדות מצד ג'ונסון, שכל כך זעם על וסטהד עד כדי כך שדרש להעביר אותו בטרייד. באס צידד בכוכב המועדון שלו והעדיפו על פני המאמן הראשי, ולאחר 11 משחקים מפתיחת העונה פיטר את וסטהד. תגובתם של האוהדים כלפי ג'ונסון לאחר שגרם לפיטוריו של המאמן הייתה מיידית, והוא ספג קריאות בוז מצד הקהל.
תחת המאמן הראשי החדש פט ריילי הלייקרס השתפרו וסיימו את העונה במאזן 57–25. בפלייאוף עברו הלייקרס בסוויפ את פיניקס סאנס ובגמר המערב הביסו 4–0 את סן אנטוניו ספרס. בגמר ה-NBA פגשו הלייקרס את פילדלפיה 76' שנהנתה מיתרון הביתיות, אך כבר במשחק הראשון הצליחו הלייקרס לבטל את הביתיות עם ניצחון בפילדלפיה 124–117. בחמשת המשחקים הבאים בסדרה הצליחה כל קבוצה לנצח בביתה, והלייקרס זכו באליפות השמינית של המועדון לאחר שישה משחקים, 4–2, כשג'ונסון זוכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בפגרה שלאחר העונה ללייקרס הייתה זכות הבחירה הראשונה בדראפט 1982 הודות לטרייד שביצעו שנתיים קודם לכן עם קליבלנד קאבלירס. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של ה-NBA שלאלופה המכהנת הייתה הזכות לבחור ראשונה בדראפט. הלייקרס ניצלו בחירה זו כדי לבחור את ג'יימס וורת'י, שהציג עונת רוקי מרשימה אך שבר את רגלו לקראת סיום העונה הסדירה. בנוסף, היו פציעות נוספות של עוד שני שחקני מפתח במהלך הפלייאוף, בוב מקאדו ונורם ניקסון. את עונת 1982/1983 סיימו הלייקרס במאזן 58–24. בפלייאוף הם גברו בחצי גמר המערב על פורטלנד טרייל בלייזרס 4–1 ובגמר המערב על סן אנטוניו ספרס 4–2. בגמר ה-NBA פגשו הלייקרס את פילדלפיה בפעם השנייה ברציפות, אך הפעם לא יכלו לפילדלפיה הפייבוריטית ונוצחו בסוויפ 0–4.
בעונת 1983/1984 הצטרף לקבוצה ביירון סקוט, שנבחר כבחירה הרביעית בדראפט 1983 בידי סן דייגו קליפרס והועבר מיידית ללייקרס תמורת נורם ניקסון הפופולרי. ב-5 באפריל 1984 הפך כרים עבדול-ג'באר למוביל רשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA במשחק מול יוטה ג'אז, כשעבר את וילט צ'מברלין שצבר 31,419 נקודות בקריירת ה-NBA שלו. את העונה הסדירה סיימו הלייקרס במאזן 54–28. בפלייאוף הם גברו בסיבוב הראשון על קנזס סיטי קינגס 3–0, בחצי גמר המערב גברו על דאלאס מאבריקס 4–1 ובגמר המערב ניצחו את פיניקס סאנס 4–2. בגמר ה-NBA פגשו הלייקרס את יריבתם הוותיקה בוסטון סלטיקס, בשורותיה כיכבו לארי בירד, קווין מקהייל, רוברט פאריש, דניס ג'ונסון ודני איינג'. הסדרה התאפיינה במאבקים עיקשים בין השחקנים, כאשר משחקים 1, 2, 5, ו-7 התקיימיו בבוסטון גארדן במהלך חודש יולי החם והלח. הסדרה הייתה מפגש חוזר לו ציפו זמן רב לאחר שהיריבות בין המועדונים התעוררה מחדש מאז הצטרפותם של מג'יק ג'ונסון ולארי בירד בדראפט 1979. הלייקרס ניצחו במשחק הראשון 115–109 בבוסטון, לאחר ש-36 שעות בלבד קודם לכן גברו על פיניקס סאנס בגמר המערב. במשחק השני שהתקיים אף הוא בבוסטון, איבוד כדור של וורת'י בהתקפה מתפרצת עם ג'רלד הנדרסון, 13 שניות לסיום המשחק, שלח את המשחק להארכה בה ניצחו הסלטיקס 124–121. במשחק השלישי שהתקיים בפורום בלוס אנג'לס הביסו הלייקרס את הסלטיקס 137–104, ומג'יק ג'ונסון קבע שיא למשחק גמר NBA עם 21 אסיסטים. במשחק הרביעי הובילו הלייקרס ב-5 נקודות פחות מדקה לסיום ההתמודדות, אך סדרה של טעויות שלהם איפשרו לסלטיקס להשוות את המשחק ולשלוח אותו להארכה. בהארכה עלו הלייקרס ליתרון מוקדם, אך עבירה שישית שנויה במחלוקת של ג'באר שינתה את המומנטום של המשחק, וסלטיקס ניצחה 129–124. המשחק זכור בעיקר בעקבות העבירה הקשה שביצע קווין מקהייל מהסלטיקס על קורט רמביס מהלייקרס, כשהאחרון שעט לעבר הסל בהתקפה מתפרצת, עבירה שעוררה את הצד הפיזי של היריבות בין המועדונים. לארי בירד התקוטט עם ג'באר בשלב מאוחר של הרבע השלישי, ואילו סדריק מקסוול סימן שג'יימס וורת'י "נחנק" לאחר שהחטיא שתי זריקות עונשין. בנוסף, בירד דחף את שחקן הלייקרס מייקל קופר מחוץ לקווי המגרש בזמן מאבק על כדור חוזר. כשהסדרה עמדה בשוויון 2–2, המשחק החמישי בסדרה שהתקיים בבוסטון זכור בעיקר עקב החום הרב ששרר בבוסטון גארדן, בו לא הייתה מערכת מיזוג אוויר, ולמרות המאווררים שהופעלו ברחבי האולם הטמפרטורה הרקיעה למעבר ל-37 מעלות צלזיוס. עקב הטמפרטורות הגבוהות הסלטיקס ערכו את החימום בביגוד קצר, ובלון חמצן הובא לכרים עבדול ג'באר. בירד קלע במשחק 34 נקודות, והסלטיקס ניצחו 121–103. זו הייתה הפעם האחרונה בה קבוצה עם יתרון ביתיות בסדרה מארחת את המשחק החמישי בסדרה, לאחר שבעונה לאחר מכן שונה פורמט משחקי הפלייאוף ל-2–3–2 (שני משחקי בית, שלושה משחקי חוץ ושני משחקי בית לקבוצה בעלת יתרון הביתיות). במשחק השישי הצליחו הלייקרס להשוות את הסדרה עם ניצחון 119–108, כאשר ג'באר מצטיין עם 30 נקודות ו-10 ריבאונדים. במשחק ענו הלייקרס לקשיחות של בוסטון, וג'יימס וורת'י דחף לבסיס הסל את סדריק מקסוול מהסלטיקס. לאחר סיום המשחק השליכו אוהדי הלייקרס בירה על שחקן הסלטיקס מייקל קאר כשירד לחדר ההלבשה, תקרית שגרמה לתיוג הסדרה כ"מלחמה כוללת". במשחק השביעי והמכריע בסדרה הצליחו הסלטיקס לפתור את החום והלחות בבוסטון גארדן, לאחר שהוסיפו מאווררים נוספים שהורידו את הטמפרטורה ל-32 מעלות צלזיוס במהלך המשחק. במשחק עצמו הצליחו הלייקרס לקזז פער של 13 נקודות ולהורידו ל-3 בלבד כאשר נותרה דקה לסיום המשחק, אך סדריק מקסוול, שסיים את המשחק עם 24 נקודות, 8 ריבאונדים ו-8 אסיסטים, חטף את הכדור מידי מג'יק ג'ונסון, ודניס ג'ונסון הבטיח את הניצחון עם שתי קליעות עונשין מוצלחות. הסלטיקס ניצחו 111–102 ולארי בירד נבחר ל-MVP של סדרת הגמר. זו הייתה הפעם השמינית ששני המועדונים נפגשים בסדרת גמר, כאשר הסלטיקס מנצחים בכולן.
עונת 1984/1985 הייתה שיא תקופת ה"שואוטיים" של הלייקרס, שהתאפיינה בסגנון משחק מהיר, אסיסטים בהם למוסר לא היה קשר עין ישיר עם מקבל הכדור, מסירות ל"האלי הופ" ממחצית המגרש ומסירות וקליעות שנעשו מתחת לסל הקבוצה היריבה, באזור קו הבסיס.
הלייקרס זכו שנה רביעית ברציפות באליפות הבית הפאסיפי, הפעם ביתרון שיא של 20 משחקים לפני פורטלנד טרייל בלייזרס שבמקום השני. הלייקרס גם קבעו שיא מועדון באחוז קליעה מהשדה, 54.5%, ובמספר האסיסטים לעונה, 2,575. את העונה הסדירה סיימו הלייקרס במאזן הטוב בליגה, 62–20, ניצחון אחד יותר מאשר הסלטיקס. בפלייאוף גברו הלייקרס בסיבוב הראשון על פיניקס סאנס 3–0, על הבלייזרס בחצי גמר המערב 4–1, ובגמר המערב לא התקשו נגד דנוור נאגטס וניצחו 4–1. בגמר ה-NBA נפגשו הלייקרס עם בוסטון סלטיקס בפעם התשיעית והשנייה ברציפות. הסדרה החלה בצורה נוראית ללייקרס, כאשר הובסו במשחק הראשון בבוסטון גארדן 148–114 במשחק שכונה "טבח יום הזיכרון". עם זאת, שלושה ימים לאחר מכן התאוששו הלייקרס וגברו על הסלטיקס 109–102, משווים את הסדרה ל-1–1 בזכות 30 נקודות, 17 ריבאונדים ו-8 אסיסטים של ג'באר. גם במשחק השלישי שנערך בלוס אנג'לס הביסו הלייקרס את הסלטיקס 136–111 בזכות 29 נקודות של וורת'י, 14 ריבאונדים של ג'באר ו-16 אסיסטים של ג'ונסון. הסלטיקס התאוששו במשחק הרביעי בלוס אנג'לס וניצחו 107–105 מסל ניצחון של דניס ג'ונסון. במשחק החמישי שהתקיים אף הוא בלוס אנג'לס גברו הלייקרס על הסלטיקס 120–111 ועלו ליתרון 3–2 בסדרה. במשחק השישי שהתקיים בבוסטון גארדן ניצחו הלייקרס 111–100, בזכות 29 נקודות של כרים עבדול ג'באר וזכו באליפות התשיעית שלהם. הייתה זו הפעם הראשונה בה הצליחו הלייקרס לגבור על הסלטיקס בגמר ה-NBA לאחר שמונה הפסדים רצופים, והיו לקבוצת החוץ היחידה שעושה זאת בבוסטון גארדן. כרים עבדול-ג'באר נבחר ל-MVP של סדרת הגמר עם ממוצעים של 30.2 נקודות, 11.3 ריבאונדים, 6.5 אסיסטים ו-2 חסימות.
הציפייה הייתה כי הלייקרס יפגשו שוב עם הסלטיקס בגמר ה-NBA בעונה הבאה. הלייקרס פתחו היטב את עונת 1985/1986 עם מאזן 24–3. את העונה הסדירה סיימו הלייקרס במאזן 62–20, וזכו בפעם החמישית ברציפות באליפות הבית הפאסיפי בפער של 22 משחקים. בפלייאוף גברו הלייקרס בסיבוב הראשון על סן אנטוניו ספרס 3–0 ובחצי גמר המערב על דאלאס מאבריקס 4–2. בגמר המערב פגשו הלייקרס את היוסטון רוקטס, אך האקים אולאג'ואן ורלף סמפסון היממו את כרים עבדול-ג'באר והלייקרס וניצחו 4–1.
מודאג מגילו המתקדם של ג'באר (39), פט ריילי שינה את מרכז כובד ההתקפה של הקבוצה בעונת 1986/1987 והעבירו למג'יק ג'ונסון. האסטרטגיה עבדה, והלייקרס הגיעו למאזן 65–17 בסיום העונה הסדירה, כאשר מג'יק ג'ונסון זוכה בתואר ה-MVP. אף על פי שתקופת ה"שואוטיים" של הלייקרס הייתה ידועה ביכולות ההתקפיות של הקבוצה, גם החלק ההגנתי במשחקם של הלייקרס היה איכותי, ומייקל קופר נבחר לשחקן ההגנה של העונה. בפלייאוף, לאחר שגברו בסוויפ על דנוור נאגטס 3–0 בסיבוב הראשון, המשיכו הלייקרס וגברו על גולדן סטייט ווריורס 4–1 בחצי גמר המערב. הלייקרס הביסו בגמר המערב את סיאטל סופרסוניקס 4–0. בגמר ה-NBA נפגשו הלייקרס שוב עם יריבתם הגדולה בוסטון סלטיקס, בפעם השלישית בארבע השנים האחרונות. לאחר שנחו היטב לפני סדרת הגמר התייצבו הלייקרס למשחק הביתי הראשון בסדרה מול הסלטיקס שהגיעה תשושה ופגועה לאחר סדרה קשה בת שבעה משחקים מול דטרויט פיסטונס. הלייקרס לא התקשו במשחק וניצחו 126–113, כשמג'יק ג'ונסון מצטיין עם 29 נקודות, 13 אסיסטים, ו-8 ריבאונדים. במשחק השני המשיכו הלייקרס את התנופה וניצחו 141–122 בזכות 22 נקודות ו-20 אסיסטים של ג'ונסון. במשחק השלישי שהתקיים בבוסטון הצליחו הסלטיקס להתאושש עם ניצחון 109–103, אך הלייקרס המשיכו להשתלט על הסדרה לאחר ניצחון במשחק הרביעי בבוסטון גארדן 107–106, עם 29 נקודות, כולל סל ניצחון, של ג'ונסון 2 שניות לסיום. הסלטיקס היו חייבים לנצח במשחק החמישי ואכן עשו זאת, 123–108. ג'ונסון שוב הצטיין במדי הלייקרס המנוצחים עם 29 נקודות, 12 אסיסטים, 8 ריבאונדים ו-4 חטיפות. היה זה משחק הפלייאוף האחרון ששוחק באולם המיתולוגי של בוסטון סלטיקס, הבוסטון גארדן. הסדרה חזרה ללוס אנג'לס למשחק השישי. ג'באר היה הקלע המוביל עם 32 נקודות, והוביל את הלייקרס לניצחון 106–93 ולזכייה עשירית באליפות ה-NBA. ג'ונסון המשיך להצטיין עם 16 נקודות, 19 אסיסטים ו-8 ריבאונדים. "מג'יק הוא גדול, שחקן כדורסל גדול", ציין לארי בירד מהסלטיקס בסיום המשחק, "הטוב ביותר שאני ראיתי". ואכן, מג'יק זכה בפרס ה-MVP של סדרת הגמר ובטבעת אליפות רביעית.
במסיבת הניצחון לאחר המשחק הבטיח מאמן הלייקרס פט ריילי כי הלייקרס יזכו שוב באליפות בעונה שלאחר מכן, דבר אותו לא הצליחה אף קבוצת NBA לעשות מאז בוסטון סלטיקס ב-1969. כרים עבדול-ג'באר בן ה-40 הכריז כי ישוב לעונת 1987/1988 כדי לתרום לקיום הבטחתו של ריילי.
גם בעונה זו סיימו הלייקרס את העונה הסדירה עם המאזן הטוב בליגה, 62–20, וזכו באליפות השביעית ברציפות של הבית הפאסיפי. בפלייאוף גברו הלייקרס בסיבוב הראשון על סן אנטוניו ספרס, 3–0, ובחצי הגמר על יוטה ג'אז בשבעה משחקים, 4–3, לאחר שכבר היו בפיגור 1–2. בגמר המערב פגשו הלייקרס את דאלאס מאבריקס ולאחר שישה משחקים בהן לא הצליחה אף קבוצה לנצח בחוץ המגמה לא השתנתה גם במשחק השביעי והמכריע, בו נהנו הלייקרס מיתרון הביתיות, ניצחו 117–102 ועלו לגמר ה-NBA. בגמר פגשו הלייקרס את דטרויט פיסטונס, אותה ניצחו הלייקרס פעמיים בעונה הסדירה. הפיסטונס הפתיעו את הלייקרס במשחק הראשון, השתלטו עליו בדקות האחרונות של המחצית הראשונה לאחר שתי שלשות של ביל ליימביר וירדו למחצית ביתרון 57–40. עם תחילת המחצית השנייה המשיכו הפיסטונס לשלוט במשחק וניצחו 105–93, ובכך ביטלו את יתרון הביתיות של הלייקרס. הלייקרס התאוששו במשחק השני וניצחו 108–96, עם 26 נקודות של ג'יימס וורת'י. הסדרה עברה לדטרויט, ובמשחק השלישי הצליחו הלייקרס להשיב לעצמם את יתרון הביתיות לאחר ניצחון 99–86. הפיסטונס לא הרימו ידיים וניצחו בשני המשחקים בדטרויט. הסדרה שבה ללוס אנג'לס כאשר הפיסטונס ביתרון 3–2, ולאחר משחק שישי צמוד לכל אורכו הלייקרס, עם הגב לקיר, הצליחו לצאת עם ידם על העליונה ולנצח 103–102, לאחר עבירה שנויה במחלוקת שביצע ליימביר על כרים עבדול-ג'באר. במשחק השביעי והמכריע שהתקיים בלוס אנג'לס התעלה ג'יימס וורת'י עם טריפל דאבל, היחיד בקריירה, של 36 נקודות, 16 ריבאונדים ו-10 אסיסטים. הלייקרס ניצחו במשחק הפכפך, 108:105 וזכו באליפות ה-11 של המועדון. ג'יימס וורת'י נבחר ל-MVP של סדרת הגמר. הלייקרס הצליחו לעמוד בהבטחתו של ריילי, ומפני שהגיל כבר נתן את אותותיו בעבדול-ג'באר, היה על מג'יק ג'ונסון לשאת בנטל של הובלת התקפת הלייקרס.
עונת 1988/1989 לא נראתה כתחילת הסוף, על אף שכרים עבדול-ג'באר הודיע על פרישה בתום העונה לאחר 20 עונות. הלייקרס סיימו את העונה הסדירה במאזן 57–25 ומג'יק ג'ונסון שוב קטף את תואר ה-MVP, בפעם השנייה בקריירה. בפלייאוף טיילו הלייקרס אל גמר ה-NBA לאחר שלושה סיבובים ללא הפסד, 3–0 בסיבוב הראשון על פורטלנד טרייל בלייזרס, 4–0 בחצי הגמר על סיאטל סופרסוניקס ו-4–0 בגמר המערב על פיניקס סאנס, בדרך לגמר הליגה מול הדטרויט פיסטונס. מעט לפני תחילת הגמר נפצע ביירון סקוט, והוא החמיץ את הסדרה כולה. בשני המשחקים הראשונים בדטרויט לא יכלו הלייקרס לפיסטונס ונוצחו בשניהם, כשבמהלך הרבע השלישי של המשחק השני מתח מג'יק ג'ונסון את שריר הירך וגמר את הסדרה. בפיגור 0–2 חזרו הלייקרס ללוס אנג'לס אך לא הצליחו לעצור את המומנטום של דטרויט ונוצחו במשחק השלישי בסדרה, 114–110, כאשר ג'באר בן ה-42 מתעלה וקולע 24 נקודות וקולט 13 ריבאונדים. גם במשחק הרביעי בסדרה לא יכלו הלייקרס לפיסטונס ונוצחו 105–97. היה זה משחקו האחרון של כרים עבדול-ג'באר בקריירה, ו-1:42 שניות לסיום המשחק הוא קלע את שתי הנקודות האחרונות בקריירה. הוא סיים את הקריירה כמוביל רשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA עם 38,387 נקודות ו-17,440 ריבאונדים ב-1,560 משחקים. כאשר ירד ג'באר מהפרקט בפעם האחרונה הוא זכה לתשואות ממושכות מכל הנוכחים בפורום, ואף משחקני הפיסטונס.
נראה היה כי הלייקרס מתרגלים במהרה להיעדרו של ג'באר, ובעונת 1989/1990 עזר הסנטר החדש ולאדה דיבאץ לסיים את העונה הסדירה במאזן 63–19 ולזכות בפעם התשיעית ברציפות באליפות הבית הפאסיפי. בפלייאוף גברו הלייקרס על יוסטון רוקטס בסיבוב הראשון 3–1, אך הופתעו בחצי גמר המערב על ידי פיניקס סאנס 4–1 והודחו מהפלייאוף. פט ריילי התפטר מתפקידו בעקבות ההפסד והוחלף במייק דאנליבי. מייקל קופר, חלק נוסף מקבוצת ה"שואוטיים", פרש אף הוא בסוף העונה.
מג'יק ג'ונסון הפך למוביל רשימת מוסרי האסיסטים המובילים בתולדות ה-NBA, כשהוא עובר את אוסקר רוברטסון. בעונת 1990/1991 כפתה פילוסופיית המשחק החדשה של דאנליבי על הקבוצה משחק איטי ושקול, בניגוד להתקפות המתפרצות של קבוצות ה"שואוטיים" תחת ריילי. לאחר תחילת עונה לא טובה, סיימו הלייקרס את העונה הסדירה במאזן 58–24. בפלייאוף גברו הלייקרס על יוסטון רוקטס 3–0 בסיבוב הראשון, על גולדן סטייט ווריורס 4–1 בחצי הגמר המערב ועל פורטלנד טרייל בלייזרס 4–2 בגמר המערב. הלייקרס פגשו בגמר ה-NBA את שיקגו בולס עם מייקל ג'ורדן, ועל אף שהצליחו לנצח במשחק הראשון בסדרה בשיקגו 93–91 ולזכות בכך ביתרון הביתיות, הבולס השתלטו על הסדרה וניצחו בארבעת המשחקים הבאים בדרך לניצחון 4–1 ולאליפות ראשונה שלהם בהיסטוריה.