stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טנק להביור
היסטוריה

לראשונה נעשה שימוש בטנקי להביור בצבא ארצות הברית בקיץ 1944 במהלך הקרבות באזור נורמנדי, במהלך הקרב על ברסט, ובסיוע להבסת חיל מצב של הצנחנים הגרמנים במצור על מבצר מונטרי ב-16 בספטמבר 1944. באותו חודש, קיבל צבא ארצות הברית את טנקי הלהביור מדגם שרמן M4. טנקים אלה הוקצו לגדוד הטנקים ה-70 של הצבא האמריקני ונכנסו לפעולה ב-18 בספטמבר 1944.
בשנת 1945, בקרב איוו ג'ימה הבינו נחתי ארצות הברית שכלי הנשק הקונבנציונליים לא יעילים נגד המגננים היפנים, ובעזרת הלהביורים ורימוני יד כדי להוציא חיילים יפנים מהמנהרות. אחד מהחידושים הטכנולוגיים של הקרב הייתה שימוש בשמונה טנקים מדגם שרמן M4A3R3 בינוניים שהותקנו עליהם להביורים (המכונים "רונסון" או "זיפו"). טנקים אלה היו יעילים מאוד בפינוי עמדות יפניות. השרמנים היו קשים לנטרול, ולכן לעיתים קרובות נאלצו המגינים היפנים לתקוף אותם בשטח פתוח, שם נחשפו לאש המלאה של רובים ומקלעים של הנחתים.
הטווח המקסימלי של להביור היה לרוב פחות מ-150 מטרים. בשל מגבלה זו, להביורים היו כמעט חסרי תועלת בשדה קרב פתוח. עם זאת, הם היוו נשק פסיכולוגי חזק נגד חיילים מבוצרים. במקרים רבים, חיילים נכנעו או נסוגו כשראו טנק להביור יורה, מחשש להישרף חיים.
בתחילת מלחמת העולם השנייה, רוב יחידות החי"ר היו מצוידות בכלים שהיו יעילים למדי נגד מטרות משוריינות בטווחים של 30–50 מטרים, כמו רובים נגד טנקים. לקראת סוף המלחמה הוכנסו לשימוש כלי נשק חזקים יותר כמו בזוקה וכדומה שהיו קטלניים לטנקים בטווחים ארוכים יותר ממה שיכלו להביורים של הטנקים להגיע.
דגמי טנקי להביור טרום מלחמת העולם השנייה

צבא גרמניה (ורמאכט)
פאנצר סימן 2 - השימוש בו הופסק עקב ביצועים לא מספקים והכלים הוסבו לכלי תקיפה או משמידי טנקים.
Flammpanzer 38
שאר B1
פאנצר סימן 3
Sd.Kfz. 251
StuG III
צבא איטליה
L3 Lf flame tank
L6 Lf flame tank
צבא יפן
Type SS (אנ)
Type 97 Chi-Ha (אנ)
ראו גם

סוגי טנקים
נפאלם
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Robert E. Allen, The First Battalion of the 28th Marines on Iwo Jima: a day-by-day history from personal accounts and official reports, with complete muster rolls, Jefferson, N.C: McFarland, 1999, ISBN 978-0-7864-0560-2
↑  Andrew Hills, General Jackson's Pedrail, Tank Encyclopedia, ‏2022-10-10 (באנגלית אמריקאית)
חברי דיוויזיית השריון הקנדית הרביעית מדגימים את השימוש בטנקי להביור, אוקטובר 1944.
טנק M67 מצויד בלהביור ומקלע M1919 בראונינג
בין חברים

"בין חברים" / עמוס עוז
בין חברים הוא ספר מאת עמוס עוז, שיצא לאור בשנת 2012 בהוצאת ספרים "כתר", והוא מכיל קובץ סיפורים על חיי הקיבוץ. בראיון עם עמוס עוז בעיתון הארץ ב-16 במרץ 2012, אמר עוז, שמרכז הקיום של בן האדם איננו מתמקד רק בערים הגדולות, אלא בכל מקום שבו הוא חי, ובו כותבת ידו.
קובץ הסיפורים בספר זה מביא פכים קטנים מעולמם של כמה מחברי הקיבוץ, שכפי שמגדיר אותם אחד מגיבורי הספר "כולם חברים, אבל רק מעטים הם חברים"
עלילה

הספר מורכב משמונה סיפורים קצרים, שגם אם בכל אחד מהם נמצא גיבור מרכזי אחד, דמויות המשנה בסיפור הם גיבורים שהופיעו כבר בסיפורים אחרים. הגיבור האמיתי של הספר, טוענת הסופרת והחוקרת, דורית זלברמן, איננו אחד מאלו שמככב בכל אחד מהסיפורים, אלא הקיבוץ עצמו, שהרי בקיבוץ הכלל הינו מועדף על חיי הפרט. וכהשלמה לקביעה זו, היא מביאה את התייחסותו של המספר לעצמו בגוף ראשון רבים, כפי שפותח הסיפור הראשון: "והיה אצלנו בקיבוץ יקהת איש אחד...", וכך הוא ממשיך לאורך כל הספר.
הביקורת

בקובץ הסיפורים "בין חברים" צופה עמוס עוז בסלחנות מלנכולית על הקיבוץ, לעומת יצירתו המוקדמת, כמו "ארצות התן", שהייתה טבולה באנרגיה ייצרית, אומר עמרי הרצוג. גם כתיבתו כאילו יותר מינורית, מאופקת. הקשיים האישיים של זרות וניכור בולטים בחיי היומיום לעומת השייכות ההרמטית של הקולקטיב, כי בקיבוץ הרי אין זרים כביכול מתוקף מערך היחסים החברתיים, אבל בסופו של יום, היא נוצרת ועולה דווקא מהניסיון שלא צלח להיות קולקטיב אחד שלם. כאשר שואל הגנן את משה ישר בסיפור "אבא", מה יש לו לחפש בעיר שאין בקיבוץ, תגובתו של ילד החוץ שגדל כנראה במעברה היא: "משה שתק, אבל חשב להשיב: זרים". כי כשאין מקום לזרים, נוצרת בדידות, והקיבוץ הרי אינו יכול להכיל את הבדידות. ולכן הבדידות מחריפה. "כולם חברים אבל רק מעטים הם חברים" חושב מזכיר הקיבוץ בסיפור "דיר עג'לון".
שמו של הקיבוץ: יקהת, מעורר אסוציאציות למשהו שהיה חד בעבר וקהה עם השנים, כותב ישראל בינימינוב, בדיוק כמו הרעיון הקיבוצי; במהלך השנים דעכה ההתלהבות ועלו החוצה רגשות אישיים של פגיעות, אנוכיות, אמביציות וחמדנות. הסיפורים מתארים מצבים אוניברסלים שמחריפים דווקא בחברה סגורה, ותורמים לתחושת הבדידות והגעגועים למשהו אחר. העיסוק של צבי פרוביזור בבשורות רעות הוא ניסיונו של הרווק, שאנשים נוטים להתרחק ממנו, ליצור מגע איתם. הנער משה, שמגיע מעולם אחר, מרגיש זר בקיבוץ, על אף ניסיונו הנואש להיות כמו כולם. החשמלאי נחום אשרוב, שאיבד את בנו ואת אשתו, מנסה להחזיר אליו את בתו היחידה שנותרה בעצם בחייו האישיים. בפרפרזה לטולסטוי, מסכם בינימינוב, "נוכל לומר שכל אדם בודד, גם בקולקטיב הקיבוצי, בודד בדרכו שלו".
דורית זילברמן אומרת שהכותר של הספר: "בין חברים" אינו משקף את תוכנם האמיתי של הסיפורים. היחסים בין חברי הקיבוץ אינם באמת של חברים, כפי שאמר יואב, מזכיר הקיבוץ. המילים, שלפעמים מהוות דבר והיפוכו אופייניות ליצירתו של עוז, כמו רבות מהמילים ביצירתו הראשונה של עוז על הקיבוץ: "ארצות התן". רבות מהדמויות שמתפקדות כגיבורים בסיפור אחד, הופכות לדמויות משנה בסיפורים האחרים.
יואב עבר במחשבותיו על רשימת הבעיות שבהן יצטרך לטפל מחר ובימים הקרובים, צשקה פנתה בבקשה שהקיבוץ ירשה לה לצאת לביקור משפחתי באירופה, צבי פרוביזור זקוק למכסחת דשא חדשה, סבתא סלאבה נשכה את אחת מעובדות המטבח, רוני שינדלין נכנס לגן הילדים באחד הלילות והרביץ לילד בן חמש, דויד דגן נפרד מעדנה אשרוב...
כל הדמויות שהוזכרו כאן כדרך אגב, משחקות תפקיד ראשי בסיפורים האחרים, משום שלאמיתו של דבר, טוענת זילברמן, הגיבור האמיתי של הספר הזה הוא הקיבוץ עצמו, כי בקיבוץ הכלל קודם לפרט, וכך נוצרות תחושות הזרות והבדידות. גם השימוש בגוף ראשון רבים של המספר: "אצלנו", תורמת להבחנה זו. "בין חברים", אומרת המבקרת, הוא הפוסט מורטום של הקיבוץ. הוא מכיל הרבה לעג, הומור ואירוניה אכזרית המהולה ברחמים
הערות שוליים

1 2  ישראל בנימינוב, "מדבר הבדידות בהוויה הקיבוצית: כל אדם בודד - בודד בדרכו שלו", כיוונים חדשים, יוני 2013, עמ' 309-300
↑  בין חברים, עמ' 129
↑  בין חברים, עמ' 9
1 2  דורית זילברמן, "רקוויאם לקיבוץ", בתוך: מאזניים, כר' פ"ו, גל' 2, 2012, עמ' 60-59
↑  בין חברים, עמ' 10
↑  בין חברים, עמ' 12
↑  בין חברים, 11-10
↑  בין חברים, 48
↑  בין חברים, עמ' 74
↑  בין חברים, 79
↑  בין חברים, 95
↑  עמרי הרצוג, "להסתכל אחורה ולא בזעם", הארץ, 21 במרץ 2012
↑  משפט הפתיחה המפורסם של טולסטוי ב"אנה קרנינה" הוא: "כל המשפחות המאושרות דומות זו לזו, כל משפחה אומללה - אומללה על פי דרכה" (בתרגומו של יצחק שנהר)
אצטדיון עירוני טבריה (1958)

| --- | --- |

 כינוי:  מגרש הרוחות
 כתובת:  דוד המלך 1
 מיקום:  ישראל טבריה, ישראל
 קואורדינטות:  32°47′49″N 35°31′16″E﻿ / ﻿32.79702778°N 35.52113889°E﻿ / 32.79702778; 35.52113889
 תקופת הפעילות:  30 במרץ 1958 – הווה (66 שנים)
 בעלים:  עיריית טבריה
 מפעיל:  טבריה 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  הפועל טבריה (1994-1958) מכבי טבריה (1990-1955)  בית"ר טבריה (2001-1958)  עירוני טבריה (2001–2014, 2022-2015)
 מושבים:  1,500
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל העליון מוגדלת) אצטדיון עירוני טבריה(למפת הגליל העליון רגילה) אצטדיון עירוני טבריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון עירוני טבריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון עירוני טבריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון העירוני טבריה מוכר גם כ"מגרש הרוחות" הוא אצטדיון כדורגל בעיר טבריה שממוקם בצפון העיר.
היסטוריה

האצטדיון העירוני בטבריה הוא האצטדיון השני שנבנה בעיר לאחר מגרשה של מכבי טבריה שנחנך ב-1927. האצטדיון של מכבי טבריה נסגר ונהרס בשנות ה-50 לאחר שההתאחדות לכדורגל קבע שכר הדשא במגרש אינו ראוי לקיום משחקיה של הפועל טבריה שהייתה בליגה ב' ונאלצה לארח את משחקייה בקיבוץ מעגן.
האצטדיון העירוני החדש נחנך ב-28 במרץ במשחק שנערך בין הפועל טבריה להפועל חיפה.
המגרש ממוקם בגובה של 30 מטרים מתחת לפני הים. ונשקף מיציעיו נוף לכנרת. מה שהופך אותו לאחד המגרשים היפים בישראל. הוא מכונה "מגרש הרוחות" בשל הרוחות החזקות שיש במגרש בפרט בחודשי החורף בהם יש משחקים.
האצטדיון אירח משחקים מהליגה הראשונה במהלך שתי הקדנציות של הפועל טבריה בליגה הלאומית, בין 1961–1965 ו-1988–1989.
בעקבות סגירתן של הפועל טבריה ומכבי טבריה, בית"ר טבריה נותרה הקבוצה היחידה שהשתמשה במגרש כששיחקה בליגה ג' ובליגה ב' בשנות ה-90'. בית"ר התמזגה עם הפועל מועצה אזורית גליל תחתון בשנת 2001 להפועל גליל תחתון/טבריה תחילה ובהמשך בשנת 2007 שונה השם לעירוני טבריה. האצטדיון לא מתאים לארח משחקים של כדורגל מקצועני. לכן עירוני טבריה עורכת את משחקיה בליגה הלאומית באצטדיון בעפולה, ובליגת העל באצטדיון גרין בנוף הגליל.
בשנת 2014 לאחר שעירוני טבריה העפילה לליגה הלאומית, הודיעה עיריית טבריה על תכנון להקמת אצטדיון עירוני חדש שימוקם בכניסה המערבית לעיר, בסמוך לצומת פוריה. האצטדיון מתוכנן להכיל 5,290 מושבים ביציעים התחתונים ועוד 2,264 מושבים ביציעים העליונים שייבנו בשלב מאוחר יותר ובסה"כ יכיל 7,554 מקומות ישיבה בארבעה יציעים מקורים שיכללו תאי vip, מזנונים ושירותי קהל, חדרי תקשורת וטלוויזיה, חדרי הלבשה לשחקנים, חדרי שופטים ומאמנים ואזורים טכניים בהתאם להנחיות העדכניות של מנהלת הליגות לכדורגל, וכן ישמש כאתר להופעות ואירועי תרבות אזוריים.
לאחר המעבר האצטדיון החדש, האצטדיון הנוכחי עשוי להרס ועל חורבותיו צפויה לקום שכונת מגורים חדשה.
גלריית תמונות משנות ה-60

צילום מרחוב בר כוכבא
מבט מהגבעה המערבית
הערות שוליים

↑  כוכב הצפון גיליון 2422, באתר user-northstar.cld.bz
גאגא

ערך זה עוסק בדרך עבודה גופנית לחיזוק הגוף. אם התכוונתם לזמרת אמריקאית, ראו .
גאגא היא דרך עבודה גופנית שפותחה בידי אוהד נהרין, המציעה דרך ייחודית לחזק את הגוף ולשכלל את הגמישות הפיזית תוך פיתוח מודעות לחולשות גופניות. גאגא משמשת רקדנים ולא-רקדנים כאחד והיא נלמדת במקומות שונים ברחבי ישראל.
נהרין, המנהל האומנותי של להקת בת-שבע פיתח את גאגא במקביל לעבודתו עם רקדנים, ובעקבות פציעה שחווה. גאגא מציעה דרך לחזק את הגוף, לשכלל את הגמישות, הזריזות והיעילות, להעיר את החושים ואת הדמיון; העבודה משכללת את התנועה האינסטינקטיבית, חושפת את הקיבועים הפיזיים ומפתחת מודעות לתנועות הגוף. גאגא משמשת רקדנים כתרגול וכאימון יום-יומי, ומאפשרת מחשבה חדשה על גופניות ותנועה. במקביל היא מיועדת לכל אדם שחפץ לרקוד, והיא נלמדת במקומות שונים ברחבי הארץ ובעולם, בהם תל אביב, ירושלים, גליל ורחובות.
גאגא היא שפת תנועה המאפשרת לחקור, לחזק ולפתח גמישות בגוף. ההנחיה בשיעור גאגא ניתנת לא כתנוחה או כרצף צעדים בדומה לסגנונות המחול המוכרים אלא כדימוי, למשל: דמיינו שאתם אוחזים בכדור, דמיינו שעמוד השדרה שלכם הוא נחש. במהלך השיעור יש שימוש בביטויים שונים שעוזרים ליצור, לחקור ולשנות ביטוי גוף, כגון: עור רגיש, מפרקים משומנים, ידיים רכות. העיקרון הבסיסי הוא להיות בתנועה כל הזמן, ויצירת מרחב מוגן לחקירה בלי שיפוט. גאגא היא כלי מסייע לחקר תנועה, והיא עוזרת לחזק את התנועה ולהפוך אותה לקלה, מעודנת ומודעת יותר.
שיעור גאגא מבוסס על רצף הנחיות שבאות זו על גבי זו. כל הוראה לא מבטלת את הקודמת אלא מתווספת אליה, שכבה על שכבה. הגאגא תובעת ערנות לתחושות המתעוררות בגוף, ליכולותיו ולמגבלותיו, וחיפוש אחר איכות התנועה והקשבה לחוויה הנלווית אליה.
לדברי אוהד נהרין:
לקריאה נוספת

אירית ליבנה מראיינת את צופיה נהרין, "בין פלדנקרייז לגאגא אנשים", 2017, מחול עכשיו 32, עמ' 17.
גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "לזוז כאילו האוויר עשוי מדבש", עמ' 272–275
הערות שוליים

↑  גאגא, שפת התנועה שפיתח אוהד נהרין, באתר גאגא - אנשים (ארכיון)
↑  גאגא – שפת התנועה של אוהד נהרין, באתר סטודיו נעים
↑  אוהד נהרין, גאגא - דרך גוף, באתר bodyways
אלסטום

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  בורסת פריז (ALO) 
 תקופת הפעילות:  1928–הווה (כ־96 שנים)
 חברות בנות:  GE Offshore Wind  בומברדייה  Alstom Marine  אלסטום (הממלכה המאוחדת)  אלסטום (שווייץ)  Alstom Technology  אלסטום (פולין)  אלסטום (קנדה)  אלסטום (ארצות הברית)  אלסטום (בלגיה)  אלסטום (ספרד)  Fiat Ferroviaria 
 מיקום המטה:  Levallois-Perret, צרפת
 ענפי תעשייה:  activities of head offices, רשת רכבות 
 מוצרים עיקריים:  ציוד לתחנות כוח, תחבורה
 הכנסות:  7.9 מיליארד יורו (2017/18)
 רווח תפעולי:  −12,000,000 אירו (נכון ל־2023) 
 רווח:  485 מיליון יורו (2017/18)
 מנכ"ל:  פטריק קרון
 עובדים:  34,500 (2018)
  
 www.alstom.com
 
אלסטום (Alstom) (בעבר "GEC Alsthom"), הוא תאגיד רב-לאומי צרפתי גדול, הפועל בתחומי תחבורה מסילתית וציוד לייצור אנרגיה. אלסטום עוסקת בתחום ציוד לייצור אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיה גרעינית ומערכות בקרה סביבתית. היא גם יצרנית של רכבות מהירות ורכבות מהירות מאוד: רכבת TGV, רכבת AGV, סדרת Eurostar, ורכבות Pendolino. כמו כן אלסטום מייצרת סדרת חשמליות ורכבות קלות Citadis. אלסטום גם פעילה בשוק התחבורה העירונית, רכבות אזוריות, ציוד איתות ותשתיות, ושירותים נלווים אחרים.
המכירות השנתיות של אלסטום בשנת 2010 הסתכמו בלמעלה מ-19.65 מיליארד אירו, והועסקו יותר מ-68,800 עובדים ב-70 מדינות. המטה של החברה ממוקם בלוולואה-פרה (Levallois-Perret), ליד פריז. אלסטום היא חברה ציבורית ומניות החברה נסחרות בבורסת Euronext
היסטוריה

חברת Alsthom נוסדה בשנת 1928 ממיזוג של שתי חברות Thomson-Houston ו-SACM (Société Alsacienne de Constructions Mécaniques), לתוך מפעל הראשון שלה בבלפוט.
בשנת 1932 Alsthom רוכשת את Constructions Electriques de France בעיר Tarbes, יצרנית קטרים חשמליים וציוד חשמלי והידראולי. בעקבות הרכישה Alsthom נכנסת לתחום התחבורה.
ב-1976 Alsthom התמזגה עם Chantiers de Atlantique והפכה ל-Alsthom Atlantique, ומתחילה לעסוק בתחום בניין כלי שיט.
ב-1977 Alsthom יצרה גנרטור ראשון עם הספק 1,300 מגה וואט עבור תחנת הכוח Paluel. הגנרטור קבע שיא-עולם, עם תפוקה בפועל של 1,500 מגה וואט.
ב-1978 רכבת TGV ראשונה נמסרה לחברת הרכבות SNCF. רכבת TGV שברה כמה שיאי עולם. שיאי מהירות הרכבות ב-1981 (380 קמ"ש) ו ב-1990 (515.3 קמ"ש), והשיגה את שיא עולם לקווי רכבות מהירות מאוד בשנת 2001, הרכבת גמאה מרחק בין קאלה למרסיי (1067.2 ק"מ) ב-3 שעות ו-29 דקות.
ב-1986 קיבלה החברה הזמנה מחברה EDF לבניית טורבינת הגז הגדולה בעולם (212MW).
ב-1989 ממיזוג של חטיבת אנרגיה וחטיבת תחבורה של חברות (Compagnie Générale d'Electricité (CGE ואת GEC בבריטניה נוצר GEC ALSTHOM. המיזוג איפשר לאלסטום לצאת לשוקי אירופה.
ב-1994 LHB Salzgitter הצטרפה ל-GEC Alsthom וב-1995 נרכשו מניות ב-MAN Energie (טורבינות קיטור). ב-1998 GEC Alsthom רכשה Cegelec (קבלנות חשמל) והחלה להיסחר בבורסת פריז בשם Alstom . חברות GEC ו-Alcatel מכרו חלקן בהון של 23.6% כל אחת.
בשנת 2000 אלסטום רכשה 51% מ-Fiat Ferroviaria, יצרנית הרכבות האיטלקית, המובילה בתחום הטכנולוגית רכבת רוכנת בעולם, וב-2003 מספקת רכבות למטרו MRT Circle Line בסינגפור
בינואר 2004 אלסטום מכרה את חטיבת הולכת האנרגיה שלה לחברת Areva. ממשלת צרפת רכשה 21% מהון אלסטום כדי לתמוך בהתאוששות של החברה. אלסטום סיפקה את ספינת השייט הגדולה בעולם - קווין מרי 2, לחברה קיונארד ליין.
ב-2004 אלסטום מכרה את המפעל קטרי דיזל שנקרא בעבר Meinfesa (ולנסיה, ספרד) לחברת Vossloh AG. וב-2006 מכרה את חטיבת הספנות (ימית) שלה לקבוצה הנורווגית Aker Yards. אלסטום התחייבה להחזיק 25% ממניות עד 2010.
ב -27 באפריל, קונצרן הצרפתי Bouygues, רכש 21% של אלסטום מממשלת צרפת. מאוחר יותר באותה שנה, Bouygues הגדילה את המניות שלה ל-24%.
ב-2007 נבחר מראה גרפי חדש לשם הקבוצה, במקום ALSTOM שם החברה הפך ל-Alstom. באפריל אותה השנה, נסיעת מבחן שבוצעה בצרפת של רכבת TGV Est במסגרתה הושג שיא העולם במהירות לרכבות שעמד על 574.8 קמ"ש.
ביוני 2007 אלסטום רכשה יצרנית טורבינות רוח ספרדית Ecotècnia, ששמה הפך ל-Alstom Ecotècnia, וב-2009 אלסטום רכשה 25% +1 מניות של Transmashholding החברה הרוסית לתעשייה כבדה.
ב -2010 אלסטום רוכשת מחדש את חטיבת הולכת אנרגיה מ-Areva, שנמכרה ל-Areva בשנת 2004. בתוך אלסטום החטיבה החדשה מקבלת שם Alstom Grid.
בנובמבר 2015 חטיבות האנרגיה וההולכה נמכרו לחברת ג'נרל אלקטריק. אלסטום נשארה רק עם פעילות בתחום הרכבות.
בסוף 2017, הודיעה אלסטום על מיזוג המתוכנן עם חטיבת הרכבות של תאגיד סימנס (Siemens Mobility), על פי ההסכם, היה אמור סימנס להעביר את תחום ייצור הרכבות ומערכות האיתות שלה לאלסטום תמורת 50% ממניות החברה המורחבת. אולם בפברואר 2019 אסרה הנציבות האירופית על המיזוג.
בפברואר 2020 חתמה החברה על כתב הסכם לרכישת חטיבת ציוד מסילתי של בומברדייה (Bombardier Transportation). הרכישה הסתיימה ב-29 בינואר 2021 ועסקי התחבורה של בומברדיה הפכו לחלק מאלסטום.
מידע כספי

31% ממניות החברה שייכות לחברת נדל"ן צרפתית Bouygues, ו-60% ממניות שייכות למשקיעים מוסדיים, 7.5% שייכים למשקיעים פרטים ו-1.5% שייכים לעובדי החברה.
אלסטום רשומה בבורסה לניירות ערך בפריז מאז 22 יוני 1998 ונסחרת בשווי שוק של 8.2 מיליארד אירו.
מבנה החברה, מוצרים ושירותים > תחבורה

אלסטום תחבורה מפתחת ומשווקת מגוון שלם של מערכות, ציוד ושירותים בתחום הרכבות. עם נתח שוק של 18% ומכירות של 5.3 מיליארד אירו, החברה היא במקום ראשון בתחום בניית רכבות מהירות מאוד, במקום שני בתחום בניית חשמליות ורכבות קלות, והיא בין המובילות בתחום רכבות חשמליות ורכבות דיזל. אלסטום תחבורה פועלת ב-60 מדינות עם 26,000 עובדים.
היא יצרנית רכבות מהירות ורכבות מהירות מאוד: רכבת TGV, רכבת AGV, סדרת Eurostar, רכבות Pendolino, כמו כן אלסטום מייצרת סדרת חשמליות ורכבות קלות Citadis, קטרים כמו CC72000, CC72100 וכו'.
עד למכירת חטיבת מספנות ב-2006 נבנו גם אוניות כמו Queen Mary 2 ו-Normandia.
מבנה החברה, מוצרים ושירותים > תחבורה > דוגמאות

אלסטום היא יצרנית של הרכבות המהירות מדגם TGV. ב-25 שנים מאז סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 נמכרו יותר מ-650 רכבות מדגם זה. יותר מ-70% מהרכבות המהירות מאוד שנמכרו ברחבי העולם היו מתוצרת אלסטום.
רבע מכל רכבות המטרו בעולם ושליש מכל החשמליות בעולם הם מתוצרת אלסטום.
יותר מ-1 מיליארד נוסעים השתמשו בחשמליות Citadis. נכון לשנת 2009, מעל ל-1,100 חשמליות מדגם Citadis נמצאות בשימוש של 28 ערים גדולות כגון דבלין, אלג'יר, ברצלונה ופריז.
אלסטום מספקת רכבות למטרו MRT Circle Line בסינגפור.
אלסטום בנתה רכבת נסיונית V150, אשר קבע שיא עולמי בין רכבות במהירות של 574.8 קמ"ש ב-3 באפריל 2007.
בפברואר 2008 חשפה אלסטום את רכבת AGV‏ (Automotrice Grande Vitesse), שהיא דור חדש של רכבות מהירות מאוד, המסוגלות לנוע במהירות מסחרית של 360 קמ"ש.
מבנה החברה, מוצרים ושירותים > תחומים שהחברה פעלה בהם בעבר

אלסטום פעלה בעבר בשני תחומים נוספים: ייצור אנרגיה, וייצור תמסורות.
מבנה החברה, מוצרים ושירותים > תחומים שהחברה פעלה בהם בעבר > ייצור אנרגיה

פעילות החברה בתחום זה כוללת תכנון, פיתוח, ייצור, תחזוקה ואספקה של מוצרים ומערכות עבור ייצור אנרגיה. החברה פועלת עבור כל מקורות האנרגיה - גז, פחם, הידרו, גרעיני ורוח. אלסטום מספקת ומתחזקת את כל מרכיבים של תחנות כוח ומספקת פתרונות כוללים. החברה מספקת מגוון רכיבים לייצור אנרגיה חשמלית: דוודים, טורבינות קיטור וטורבינות גז, טורבינות רוח, גנרטורים, מערכות ניתור איכות האוויר, מערכות שליטה ובקרה וכו'. בשנים 2007–2008 הסתכמו מכירות אלסטום בתחום זה ב-11.4 מיליארד אירו.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 סיפקה החברה ציוד ל-25% מתחנות הכוח הקיימות בעולם. היא סיפקה את יחידת הטורבוגנרטורים לתחנת כוח גרעיניות דור שלישי בצרפת 3 Flamanville. היא זכתה בחוזה לבניית שתי תחנות כוח פחמיות בדרום אפריקה, והשתתפה בפרויקטים של הקמת תחנות כוח הידרואלקטרית הגדולות בעולם כמו סכר שלושת הערוצים בסין וסכר איטייפו בברזיל ובפרגוואי. בנסיכות פוג'יירה באיחוד האמירויות הערביות, זכה קונסורציום בראשות אלסטום בחוזה לבניית תחנת כוח הפועלת על גז עם הספק של 2,000 מגוואט ומתקן התפלה כולל חוזה אחזקה לטווח ארוך, ובירדן זכה בחוזה בשווי של כ-100 מיליון יורו להספקת טורבינות גז וגנרטורים לתחנת הכוח Samra III.
מבנה החברה, מוצרים ושירותים > תחומים שהחברה פעלה בהם בעבר > הולכת חשמל

תחום השלישי העוסק בייצור ציוד להולכת אנרגיה חשמלית הוקם ב-7 ביוני 2010 עם רכישת חטיבת ההולכה מידי Areva. ייצור ציוד להולכת אנרגיה חשמלית כולל ייצור קווי מתח גבוה מאוד (AC ו-DC).
פעילות בישראל

אלסטום מקיימת פעילות עסקית ענפה בישראל בתחום התחבורה וייצור האנרגיה.
בשנת 1959 חברת אלסטום סיפקה שני מערכי קרונות (שני קרונות בכל מערך) לכרמלית בחיפה.
לצורך בניית הקו הראשון של הרכבת הקלה בירושלים הוקמה שותפות עסקית בין שתי חברות מקבוצת "סיטיפס": "אשטרום" ו"אלסטום". השותפות אחראיות לתכנון ולביצוע כל עבודות ההנדסה הדרושות לבניית הרכבת: הכנת התשתיות להנחת המסילות; הנחת המסילות; הצבת עמודי החשמול; בניית ה-Depot - מרכז התפעול, הבקרה והאחזקה של הרכבת; הקמת התחנות; עבודות פיתוח סביבתי ונטיעות עצים לאורך הקו והקמת מערכת הכרטוס. חברת אלסטום מחזיקה ב-20% בקונסורציום סיטיפס. בקו הראשון מופעלים 46 קרונות מדגם "Citadis 302" מתוצרת אלסטום. ב-2011 מכרה אץ חלקה בסיטיפס.
בשנת 1998 נרכשו על ידי רכבת ישראל 8 קטרי משא מדגם JT42CW (מס' 702-709).
בין השנים 1998 ל-2005 נרכשו על ידי רכבת ישראל 35 קטרים מדגם JT42BW (מס' 731–766) המשמשים לרכבות נוסעים ומשא (על 13 קטרים הנוספים מדגם זה (מס' 767–778) מופיע השם Vossloh במקום Alstom עקב מכירת מפעל בעיר Meinfesa בספרד לחברת Vossloh). שם היצרן GEC Alsthom מופיע על קטרים 731-740.
בשנת 1998 נרכשו על ידי רכבת ישראל 3 קטרי עיתוק מדגם GA-DE 900 AC (מס' 261–263, תחת השם Alstom).
בשנת 1994 נרכשו על ידי רכבת ישראל 37 קרונות חד קומתיים (המכונים מו-דו ספרדים) מסוג קרונות רגילים וקרונות ניהוג וכוח. הפרויקט בוצע בשיתוף פעולה עם חברת הארגז.
במסגרת קונסורציום מטרו-רייל חברת אלסטום התמודדה במכרז להקמת מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - הקו האדום.
אלסטום השתתפה אך לא זכתה במכרז לרכישת חברה סולל לאנרגיה סולרית.
אלסטום היא ספקית ציוד חשובה עבור חברת החשמל. טורבינות ודודים תוצרת אלסטום הותקנו בתחנת הכוח רוטנברג, תחנת הכוח אשכול, תחנת הכוח אלון תבור טורבינות גז ותחנת הכוח צפית טורבינות גז.
אלסטום נמצאת במגעים עם חברת ברייטסורס לקראת התמודדות משותפת במכרז הקמת תחנת הכוח באשלים בהיקף של יותר ממיליארד דולר.
ב-2010 אלסטום זכתה במכרז להקמה, תפעול ותחזוקה ל-20 שנה של תחנת הכוח פרטית דליה בבעלות דליה אנרגיות כח תמורת כ-800 מיליון דולר.
ב-2013 זכתה במכרז של הרכבת לתחזוקה השוטפת שלמערך הקרונועים. כולל טיפול "אמצע חיים" בכל מערך הקרונועים, לרבות שיפוץ מנועים והחלפת מערכות מיזוג. והתחזוקה השוטפת של המערך למשך שבע שנים, עם אופציה להאריכה בשמונה שנים נוספות.
ב-2017 אלסטום זכתה במכרז להקמת מערכות האיתות בקו האדום של רכבת הקלה בתל אביב.
במאי 2019, הודיעה שלא תשתתף במכרז להרחבת מערך הרכבת הקלה בירושלים, אף על פי שהקימה אותו במקור.
בין השנים 2009 ל-2016, נשיא אלסטום ישראל היה ח"כ לשעבר ושגריר ישראל בצרפת לשעבר ניסים זווילי.
ב-30 בינואר 2022 הוכרזה זכיית השותפות של אלסטום, אלקטרה ודן במכרז להקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב.
ב-19 בפברואר 2024 הוכרזו אלסטום ושותפותיה אלקטרה ומנרב כזוכות במכרז להקמת הרכבת הקלה נופית בין חיפה לנצרת.
מתחרים

סימנס
מיצובישי
תעשיות כבדות קווסאקי
הערות שוליים

↑  http://www.transport.alstom.com/pr_transp_v2/2000/31827.EN.php?languageId=EN&dir=/pr_transp_v2/2000/&idRubriqueCourante=13931
↑  "Alstom and the Russian rail manufacturer Transmashholding sign a strategic partnership agreement". eng.tmholding.ru. 31 במרץ 2009. אורכב מ-המקור ב-2012-07-11. נבדק ב-2010-09-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מיזוג בשוק הרכבות באירופה: סימנס ואלסטום חתמו על הסכם, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2017
↑   מיזוג ענק: אלסטום רכשה את חטיבת הרכבות של בומברדיה ב-6 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 17 בפברואר 2020
↑  עמירם ברקת, ‏"קשה לשים תאריכים על פרויקטים אצלכם בישראל", באתר גלובס, 10 באוקטובר 2012
↑  אבי בר-אלי, אלסטום מכרה את חלקה ברכבת הקלה בירושלים, באתר הארץ, 11 בינואר 2011
↑  דוד חיון, ‏הרכבת תקצר זמני הנסיעה עם קליטת קטרים חדישים, באתר גלובס, 25 במאי 1998
↑  Mainline Diesel-Electric Locomotives JT42BW , באתר החברת Vossloh
↑  אפי לנדאו, ‏אלסתום בישראל: מיכרז הרכבת התחתית בתל-אביב הלך והתרחק, באתר גלובס, 25 בנובמבר 1998
↑  אבי בר-אלי, אלסטום תקים עבור דליה את תחנת הכוח בצפית תמורת כ-800 מיליון דולר, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2010
↑   אבי בר-אלי, אלסטום הצרפתית תתחזק את קרונות הרכבת ב-1.5 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2013
↑   דניאל שמיל, רשימת קריאה, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2014
↑  אלסטום תספק את מערכת האיתות של הרכבת הקלה, באתר גלובס, 1 באוקטובר 2017
↑  אלסטום: לא פרשנו ממכרז הרכבת הקלה בשל סיבות פוליטיות, באתר גלובס, 16 במאי 2019
↑  ליאור ברון, ‏ניסים זווילי מונה לנשיא ענקית התשתיות אלסטום בישראל, באתר גלובס, 17 ביולי 2009
ניסים זוילי מונה למנכ"ל חברת ג'נרל אלקטריק בישראל, באתר גלובס, 20 ביולי 2016
↑  יובל שדה, הסינים נפסלו: נבחרו החברות שיקימו את הקו הירוק והסגול של הרכבת הקלה בגוש דן, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2022
↑  יובל שדה, אלסטום, אלקטרה ומנרב יקימו את קו הרכבת הקלה נופית בין חיפה לנצרת, באתר כלכליסט, 19 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb135667242 (data)  GND: 16173033-4  ISNI: 0000 0004 1776 180X  SUDOC: 052590992  VIAF: 123221026   WorldCat (עם VIAF): 123221026 
רכבת מהירה מאוד TGV
רכבת מהירה מאוד Eurostar
קטרים 708 ו-709 מדגם JT42CW
קטר נוסעים 760 מדגם JT42BW
קטר עיתוק 261 מדגם GA-DE 900AC
קרונות מדגם Citadis 302 מתוצרת חברת אלסטום בדפו "שער מזרח" של הרכבת הקלה בירושלים
קרונות מודו חד קומתיים מתוצרת אלסטום
בחירות בקוריאה הצפונית

פוסטר תעמולה בפיונגיאנג משנת 2009 עם הכיתוב "בואו כולנו נצביע כן!״
הבחירות הכלל-ארציות לאספת העם העליונה, הרשות המחוקקת של קוריאה הצפונית, מתקיימות מדי חמש שנים. כמו כן, מדי ארבע שנים נערכות בחירות מקומיות לוועדות העממיות ברחבי קוריאה הצפונית (בדומה לבחירות לרשויות המקומיות בישראל).
מאחר שבפועל, בקוריאה הצפונית קיים משטר חד מפלגתי, כלל המועמדים המשתתפים בבחירות הארציות נדרשים להיות חברים במפלגת הפועלים של קוריאה, מפלגת השלטון, או באחת ממפלגות הלווין שלה.
על פי דיווחים מטעם המשטר הצפון-קוריאני, שיעור ההצבעה בבחירות עומד על קרוב ל-100% (בהתאם לחוק בקוריאה הצפונית, תושבי המדינה מחויבים להצביע בבחירות), והמועמדים לאספת העם העליונה נבחרים לרוב פה אחד, או קרוב לכך.