stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד באודן
הערות שוליים

↑  Erika Langmuir & Norbert Lynton (2015). The Yale Dictionary of Art & Artists. Yale Nota Bene/ Yale University Press.
↑  Malcolm Yorke, Edward Bawden & His Circle (2007), pp. 15–18
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-02-22
1 2  Richards, J.M. (1946). The Penguin Modern Painters: Edward Bawden. Penguin Books Ltd.
↑  Richard Knott (2013). The Sketchbook War – Saving the Nation's Artists in World War II. The History Press.
↑  Brain Foss (2007). War paint: Art, War, State and Identity in Britain, 1939–1945.
↑  Colin Gleadell (15 September 2009). "Art Sales: Essex boys' moment in the sun". Telegraph.
↑  Robert Upstone (17 February 2013). "Modern British Murals". Huffington Post. Retrieved 4 April 2017.
↑  "The History of England " Architecture + Painting " THE GREAT BARDFIELD EXHIBITION"
↑  "Edward Bawden 2009". Thehigginsbedford.org.uk. Archived from the original on 22 February 2014. Retrieved 8 February 2014.
↑  Transport for London (3 March 2010). "The Tube's art heritage: from murals to mosaics". Tfl.gov.uk.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583098305171  PLWABN: 9810554751005606  AGSA: 2951  BIBSYS: 14032605  BnF: cb14969163v (data)  CANTIC: a11690458  CiNii: DA06961097  GND: 119041235  ISNI: 0000 0001 0909 5972  KulturNav: b6ee8d86-5fcf-462f-b7cd-a16d2417c512  LCCN: n50005502  NGV: 4152  NLA: 35015474  NLK: KAC2022C8802  NTA: 067624596  RERO: 02-A017952659  RKD: 5206  SNAC: w6rv34wq  SUDOC: 075434164  TePapa: 163  Trove: 142004  ULAN: 500027999  VIAF: 64278933   WorldCat (עם VIAF): 64278933 
אדוארד באודן, קישוט קרמיקה בתחנת התחתית בטוטנהאם הייל
אדוארד באודן, חיילים באזור בגדד
אדוארד באודן, נערים מגישים קפה בדנקירק, 1940
אדוארד באודן, איור בקרמיקה על קיר הרכבת התחתית בקו ויקטוריה
אוורו לנקסטר

אוורו לנקסטר מטיל פצצות על דואיסבורג, אוקטובר 1944
אוורו לנקסטר (באנגלית: Avro Lancaster) היה המפציץ העיקרי של חיל האוויר הבריטי במחצית השנייה של מלחמת העולם השנייה.
הלנקסטר היה מפציץ כבד ארבע-מנועי, בעל כושר נשיאת פצצות גבוה מאוד וטווח טיסה ארוך שכיסה את כל גרמניה. הוא הפציץ בעיקר בלילות, והיה מצויד, בנוסף לפצצות, גם בשמונה מקלעים בשלושה צריחים (קדמי, אחורי, גב). תא הפצצות הארוך אפשר למפציץ לשאת חימוש כבד ביותר. במטוס היו 7 אנשי צוות.
חברת אוורו ייצרה 7,377 מפציצי לנקסטר, שביצעו כ-156,000 גיחות הפצצה נגד גרמניה הנאצית, בהן אבדו כמעט חצי מהם, יחד עם מעל 21,000 אנשי צוות אוויר.
הגיחה המבצעית הראשונה של הלנקסטר הייתה הנחת מוקשים בים הצפוני במרץ 1942. בין המבצעים המפורסמים ניתן למנות את הפצצת סכרי הרוהר (להלן) וטיבוע הטירפיץ.
היום יש בעולם 17 מפציצי לנקסטר, שניים מהם כשירים לטיסה.
פורצי הסכרים

הלנקסטר היה המפציץ שהוסב לנשיאת והטלת "הפצצה המקפצת" שכוונה לפצח את הסכרים הגרמניים. לאחר שהתברר בניסויים שפצצה הצמודה לבסיסו של סכר כאשר היא מוקפת מים גורמת הרבה יותר נזק מאשר פצצה המתפוצצת באוויר הפתוח, נשלחה בלילה של 16 במאי 1943 טייסת של מפציצי לנקסטר בפיקודו של מפקד כנף גאי גיבסון, שמטוסיה הוסבו במיוחד לשאת את הפצצה ולסבסב אותה (היא הוטלה כדרך שמקפיצים כדור על המים), לתקוף סכרים בגרמניה. באותו לילה נפרצו שניים מתוך שלושת הסכרים שהותקפו, ונגרם נזק גדול לתעשייה הגרמנית, כולל הצפות של עמק התעשייה הגרמני.
אל המשימה יצאו 19 מפציצים (8 מתוכם לא שבו) מטייסת 617 של חיל האוויר המלכותי הבריטי, טייסת מובחרת שהוקמה במיוחד למשימה זו. צוותי האוויר שלה אומנו במיוחד למשימה, שכללה טיסת לילה נמוכה ויעף הפצצה מגובה נמוך ביותר תוך שימוש בכוונת הפצצה מיוחדת ומד גובה מיוחד, שפותחו במיוחד להפצצה הזאת.
לקריאה נוספת

גאי גיבסון, חוף האויב מנגד, תרגום: שולמית חן; הוצאת מערכות.
אבנר רז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1944 (בן 80)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש להק הציוד
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל אלישרא מנכ"ל חברת לומניס יו"ר התעשייה הצבאית מנכ"ל אלול טכנולוגיות
 
אבנר רז (נולד ב-17 במרץ 1944) הוא מנהל ישראלי, כיהן כיו"ר התעשייה הצבאית, מנכ"ל אלישרא ומנכ"ל לומניס. שירת בצה"ל כקצין בדרגת תת-אלוף ועמד בראש להק ציוד בחיל האוויר.
ביוגרפיה

רז בוגר תואר ראשון בהנדסת חשמל מטעם הטכניון (1967) ובעל תואר שני בהנדסת מערכות וכלכלה מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית (1982).
הוא שירת שנים רבות בחיל האוויר והתקדם לדרגת תת-אלוף. בין השנים 1985 ל-1989 עמד בראש להק הציוד. לאחר שחרורו שימש סמנכ"ל בתעשייה האווירית וניהל את חטיבת בדק מטוסים. בשנים 1994 עד 2003 כיהן כמנכ"ל ונשיא אלישרא. ביוני 2003 מונה למנכ"ל חברת לומניס וכיהן בתפקיד עד שנת 2007. ביוני 2007 מונה ליו"ר התעשייה הצבאית וכיהן בתפקיד עד יוני 2010. בספטמבר 2010 מונה למנכ"ל חברת אלול תמארינד.
הערות שוליים

↑  עידו אלון, אבנר רז התפטר מאלישרא; עתיד להתמנות למנכ"ל לומניס, באתר הארץ, 20 במרץ 2003
↑  יובל אזולאי, ‏אבנר רז מונה למנכ"ל אלול טכנולוגיות שבשליטת דוד קוליץ, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2010
Woman (שיר של דוג'ה קאט)

"Woman" (בעברית: "אִשָׁה") הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Planet Her. השיר יצא לאור ב-1 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. ב-1 באוקטובר 2021 נשלח לרדיו להיטים עכשוויים באיטליה והופץ כסינגל הרביעי מהאלבום.
השיר הגיע למקום ה-20 במצעד הבילבורד גלובל 200. ב-1 בספטמבר 2022, השיר חצה את רף המיליארד ההשמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, יחד עם הסינגל שלה "Say So", והעניק לדוג'ה את התואר עבור הראפרית הראשונה עם שני שירים סולואים אשר חוצים את רף המיליארד ההשמעות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אמאלה דלמיני, ג'יידנה מוביסון, לידיה אסרת, דייוויד שפרשר, לינדן ג'יי, ארון הורן ואיינסלי ג'ונס והופק על ידי יטי ביטס, לינדן ג'יי, איינזלי ג'ונס וקריט קלאסיקס. רוזמרי אקאפן מ-Exclaim! כתבה ש"בדרך אופיינית לדוג'ה, היא עדיין מסוגלת להעביר את הבתים הרגילים המהירים שלה, בתוספת פזמון קליט".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-110 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

האודיו הוויזואלי הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-1 באוקטובר 2021 וזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-31 מיליון צפיות.
הקליפ קיבל מועמדות לפרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 20 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 28 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 77 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 14 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 82 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 68 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 20 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 39 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 20 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 20 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 17 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 31 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 20 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 12 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 8 |  |
|  ליטא | AGATA | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 20 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |  |
|  סינגפור | RIAS | 9 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 86 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 17 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 45 |  |
|  צרפת | SNEP | 54 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 34 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 51 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 7 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 99 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 69 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 95 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הבינלאומי של mako וגלגלצ | 10 |  |
|  ישראל | המצעד הבינלאומי השנתי של וואלה, אקו 99 וטיקטוק | 4 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 99 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 21 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 2× | 2,000,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 40,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | יהלום 3× | 480,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | זהב | 30,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה 2× | 60,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה 2× | 20,000 |
| צרפת (SNEP) | יהלום | 333,333 |
סטרימינג
| יוון (IFPI Greece) | פלטינה | 2,000,000† |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד † הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 1 באוקטובר 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קימוסבי • RCA |  |
| איטליה | 1 באוקטובר 2021 | רדיו להיטים עכשוויים | סוני איטליה |  |
הערות שוליים

↑  אמאלה דלמיני, ג'יידנה מוביסון, לידיה אסרת, דייוויד שפרשר, לינדן ג'יי, ארון הורן, איינסלי ג'ונס
↑  יטי ביטס, לינדן ג'יי, איינזלי ג'ונס, קריט קלאסיקס
1 2 3  Planet Her - Doja Cat | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-08-30
1 2  Doja Cat - Woman (Radio Date: 01-10-2021), web.archive.org, ‏2021-09-24
↑  Doja Cat, Billboard
↑  [https://twitter.com/spotify/status/1565437798345162752 The stars are shining extra bright on #PlanetHer.
@DojaCat
 just became a 3 time #BillionsClub member with #Woman and #SaySo surpassing 1 Billion streams ⭐️⭐️⭐️], Twitter
↑  Doja Cat – Woman, נבדק ב-2021-08-30
↑  Doja Cat Shows Off a World of Range on 'Planet Her' | Exclaim!, exclaim.ca (ב־Canadian English)
↑  Woman, נבדק ב-2021-08-30
↑  Doja Cat - Woman (Visualizer), נבדק ב-2021-08-30
↑  Hot 100 Songs, בילבורד, ‏2022
↑  Auszeichnungen Archiv, IFPI Austria - Verband der österreichischen Musikwirtschaft (ב־)
↑  ARIA Top 50 Singles Chart, www.aria.com.au (באנגלית)
↑  Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (ב־)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  ultratop.be - ULTRATOP BELGIAN CHARTS, www.ultratop.be
↑  CERTIFICADOS, Pro-Música Brasil (ב־Brazilian Portuguese)
↑  Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de
↑  Doja Cat "Woman" | IFPI, ifpi.dk
↑  Award, BPI (באנגלית)
↑  Trofeoversikt - IFPI - Gull og Platina (ב־)
↑  The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית)
↑  "Portuguese single certifications – Doja Cat – Woman"
↑  Les certifications, SNEP (ב־)
↑  IFPI Charts, web.archive.org, ‏2021-10-11
| דוג'ה קאט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Amala • Hot Pink • Planet Her • Scarlet |  |
| מיני-אלבומים | Purrr! |  |
| סינגלים | "So High" • "No Police" • "Roll with Us" • "Go to Town" • "Candy" • "Mooo!" • "Tia Tamera" • "Juicy" • "Bottom Bitch" • "Rules" • "Cyber Sex" • "Boss Bitch" • "Say So" • "Like That" • "Freak" • "Do It (Remix)" • "Del Mar" • "Streets" • "Kiss Me More" • "You Right" • "Need to Know" • "Woman" • "Handstand" • "Freaky Deaky" • "Get Into It (Yuh)" • "Vegas" • "Attention" • "Paint The Town Red" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Make That Cake" • "In Your Eyes (Remix)" • "Pussy Talk" • "To Be Young" • "Shimmy" • "Baby, I'm Jealous" • "Best Friend" • "34+35 (Remix)" • "Dick" • "I Like You (A Happier Song)" |  |
| שירים אחרים | "Won't Bite" • "BMO (Remix)" • "Motive" • "Ain't Shit" |  |
| סיבובי הופעות | Hot Pink Tour |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021: "Treat People with Kindness" – הארי סטיילס | פרס הווידאו קליפים של MTV לכוריאוגרפיה הטובה ביותר  2022: "Woman" – דוג'ה קאט | הבא: 2023: "Pink Venom" – בלאקפינק |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e9606829-2881-474f-913e-d46a2dbb2081
אוורו מנצ'סטר

אוורו 679 מנצ'סטר (Avro 679 Manchester) היה מפציץ כבד דו-מנועי מתוצרת חברת אוורו ששימש את חיל האוויר המלכותי הבריטי במחצית הראשונה של מלחמת העולם השנייה. המנצ'סטר היה לכישלון בשל מנועיו שלא ענו על הצרכים והיו בלתי-אמינים, אך נחשב לקודמו ומבשר דרכו של מפציץ האוורו לנקסטר, מהמפציצים החשובים במלחמת העולם השנייה.
תכנון ופיתוח

פיתוחו של המנצ'סטר החל בהתאם למכרז P. 13/36 של משרד חיל האוויר, על-פיו תוכנן גם מטוס מפציץ ההליפקס מתוצרת הנדלי פייג'. מפרטי המכרז דרשו "מפציץ בינוני" דו-מנועי לשימוש "כלל-עולמי", שמסוגל לבצע הפצצות צלילה בזווית נמוכה ולשאת תחמושת במשקל של 3,630 ק"ג או שני קליעי טורפדו בקוטר 457 מ"מ. אוורו החלה את תכנון המטוס עוד בטרם הוזמן המכרז הממשלתי, ובסופו של דבר התקבלו התוכניות של אוורו והנדלי פייג' בתחילת 1937 והוזמנו אבות הטיפוס של המטוסים המוצעים.
תכנון המנצ'סטר התבסס על שני מנועי רולס-רויס Vulture בעלי 24 צילינדרים בתצורת X-Block, שהייתה למעשה הרכבה של שני מנועי רולס-רויס Peregrine בתצורת "V", זה מעל זה, כאשר המנוע התחתון היה הפוך ובכך נוצרה צורת "X". בעת תכנון המנוע בשנת 1935 הוא נועד לספק 1,760 כוחות סוס, אך לאחר שנמצא כי אינו אמין, הוחלש ההספק לכדי 1,500 כוחות סוס בלבד. אב הטיפוס הראשון של המנצ'סטר הורכב במפעלי החברה במנצ'סטר וטס לראשונה ב-25 ביולי 1939 והמנצ'סטר השני ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-26 במאי 1940. בסך הכל נבנו 209 מטוסי מנצ'סטר בשני דגמים עיקריים, 177 על ידי חברת אוורו ו-32 נוספים על ידי חברת מטרופוליטן-ויקרס.
הדגם השלישי של המנצ'סטר, שכלל תצורה של ארבעה מנועי רולס-רויס מרלין וטס לראשונה ב-9 בינואר 1941, היה למעשה הלנקסטר הראשון. המטוס קיבל את השם "לנקסטר" מיד לאחר טיסתו הראשונה. באב הטיפוס השני של הלנקסטר הוכנסו שינויים נוספים במבנה שלאחריהם הופסק ייצור המנצ'סטר והוחל בייצור מטוסי הלנקסטר במקומם. חלק ממטוסי המנצ'סטר שהיו בבנייה באותה העת הוסבו אף הם ויוצרו כמטוסי לנקסטר.
שירות מבצעי

אוורו החלה בהרכבת מטוסי המנצ'סטר על אף התקלות שהתגלו במנועים, אשר גרמו להנדלי פייג' לשנות את תוכניות מטוס ההליפקס לתצורה ארבע-מנועית. מטוסי האוורו מנצ'סטר נכנסו לשירות בטייסת 207 של חיל האוויר המלכותי בחודש נובמבר 1940, וטיסתם המבצעית הראשונה הייתה ב-24-25 בפברואר 1941, בהפצצת הנמל הצרפתי בברסט. מטוסי המנצ'סטר שיוצרו עד נובמבר 1941 הרכיבו שמונה טייסות הפצצה, שירתו בשתי טייסות של חיל האוויר המלכותי הקנדי ואף שימשו את פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי. הטיסה המבצעית האחרונה של המנצ'סטר נערכה ב-25 ביוני 1942, בהפצצת העיר ברמן שבגרמניה.
בסך הכל נכנסו לשירות מבצעי 193 מטוסי מנצ'סטר שהשתתפו ב-1,269 מבצעים והפילו 1,826 טון של תחמושת. 78 מטוסי מנצ'סטר אבדו במהלך שירותם, מתוכם 63 בפעילות מבצעית. מעל מחצית מהאבדות, 45 במספר, יוחסו לתקלות וכשלים במנועים.
דגמים

מנצסטר L7246 - אב הטיפוס הראשון שכלל זנב כפול. עקב אי-יציבות בתמרונים, נוסף למטוס מייצב אנכי שלישי במרכז הזנב.
מנצ'סטר I - הדגם המבצעי הראשון שכלל זנב כפול ומייצב אנכי מרכזי. 20 מטוסים מדגם זה הורכבו.
מנצ'סטר IA - הדגם המבצעי העיקרי שכלל זנב כפול עם מייצב אופקי מוגדל, מייצבים אנכיים והגהי כיוון גבוהים יותר.
מנצ'סטר II - גרסת פיתוח שכללה שני מנועי מדגמי Napier Sabre או Bristol Centaurus. גרסה זו לא הגיעה לפסי הייצור.
מנצ'סטר III BT308 - גרסה בעלת ארבעה מנועי מרלין ובעלת מוטת כנפיים מוארכת, אב הטיפוס הראשון של האוורו לנקסטר.
אוטון פאביה

אוטון פאביה (בצרפתית: Automne Pavia; נולדה ב-3 בינואר 1989) היא ג'ודוקא צרפתייה אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג.
פאביה התחרתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2012 ו-2016. בלונדון 2012 היא זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג לאחר שניצחה את הדוויג קראקס ההונגרייה בקרב על המדליה.
פאביה מחזיקה בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2014 ו-2015. באליפויות אירופה היא זכתה בשלוש מדליות. שתי מדליות זהב (2013 ו-2016) ומדליית ארד (2012).
במהלך הקריירה פאביה זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן שתי מדליות זהב בטורניר פריז ומדליית ארד בטורניר טוקיו.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | גראנד פרי | תוניס | תוניסיה תוניסיה |
| 2011 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2013 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2013 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2014 | גראנד פרי | הוואנה | קובה קובה |
| 2014 | גראנד פרי | ג'ג'ו | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אבנר בהט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1932 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  מאי 2024 (בגיל 92) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  סורבון 
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 www.avnerbahat.com
 
אבנר בַּהַט (19 במרץ 1932 – מאי 2024) היה מוזיקולוג ישראלי. מחקריו עסקו בעיקר במוזיקה יהודית וישראלית וכן במוזיקה החילונית של צרפת בימי הביניים.
ביוגרפיה

נולד ב-1932 למלכה לבית ביטרמן וליצחק בוכהלטר בתל אביב. הוריו עלו מאוקראינה ופולין בעלייה הרביעית (1925) והיו בין מייסדי הרצליה. הוא גדל בתל אביב ולמד בבית החינוך לילדי העובדים, בתיכון חדש ובמקווה ישראל. היה חבר בתנועת השומר הצעיר, וב-1950 היה בין מייסדי קיבוץ נחשון. ב-1955 עבר לקיבוץ כפר מסריק בעקבות נישואיו לבת הקיבוץ נעמי רצון, ילידת 1935 בחיפה. בשנת 1959 נולד בנם היחיד, עופר.
הוא סיים את לימודיו במדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1959–1969 היה מורה למוזיקה במוסד החינוכי האזורי "נעמן" וכן הקים אולפן למוזיקה של הגליל המערבי.
ב-1966 החל בלימודי מוזיקולוגיה, תחילה באוניברסיטת סורבון בפריז (Certificat d'Études Supérieures), והמשיך בלימודי ספרות ולשון עברית באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת תל אביב (תואר בוגר בהצטיינות), שם סיים גם לימודי תואר מוסמך במוזיקולוגיה (בהצטיינות יתרה). עבודת הגמר שלו, שנכתבה בהדרכת ד"ר הרצל שמואלי, עסקה ב"אלמנטים מוזיקליים ממסורות העדות במוזיקה אמנותית בישראל". בשנים 1972–1974 למד לדוקטורט בסורבון: מוזיקה של ימי הביניים עם סוֹלַנז' קוֹרבֶּן (Corbin), פָּלֵאוגרפיה מוזיקלית עם פרנסואה לזיר (Lesure) ואתנומוזיקולוגיה עם קלודי מרסל-דיבואה (Claudie Marcel-Dubois). ב-1975 הוענק לו תואר דוקטור במוזיקולוגיה בסורבון (בהצטיינות), על יסוד דיסרטציה בהנחיית פרופ' ז'אק שאייה La Rencontre Orient-Occident dans la Musique israélienne (1939–1973): Intégration des éléments traditionnels dans l’œuvre musicale (המפגש מזרח–מערב במוזיקה הישראלית (1939–1973): שילוב יסודות מסורתיים ביצירה המוזיקלית).
בשנים 1967–1981 לימד באקדמיה למוזיקה ובחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה העברית, בסמינר אורנים, במדרשה למחנכים למוזיקה ובסמינר הקיבוצים. בשנים 1980–1982 שימש מזכיר האיגוד הישראלי למוזיקולוגיה. בשנים 1981–1985 היה יו"ר הוועדה למוזיקה של קרן יהושע רבינוביץ לספרות ולאמנות של עיריית תל אביב. ב-1976, בהיותו חבר המדור למוזיקה של המועצה הציבורית לתרבות ולאמנות, יזם את הסדרה "ספרי מוזיקה" וערך אותה עד 1984.
ב-1981 ייסד את המרכז למוזיקה יהודית בבית התפוצות וניהל אותו עד צאתו לגמלאות בשנת 2000. הוא יזם, ערך והפיק בו עשרים תקליטורים של מוזיקה יהודית.
ב-1975 החל, עם רעייתו נעמי בהט-רצון (ילידת 1935 בחיפה, אתנומוזיקולוגית, כוריאוגרפית וחוקרת מחול), במחקר בינתחומי של דיוואן יהודי תימן (פיוט-לחן-מחול), וב-1995 הופיע ספרם "ספרי תמה" (עברית ואנגלית) שבו סיכמו את מחקרם. ב-2006 הופיע ספרם "יענו בקול שירים: שירי הדיואן של יהודי מרכז תימן", שיצא ביחד עם שני תקליטורים בסדרה "אנתולוגיה של מסורות מוזיקה בישראל" במסגרת המרכז לחקר המוזיקה היהודית של האוניברסיטה העברית בירושלים (עברית ואנגלית)
בהט התגורר בתל אביב. בנם, עופר, היה דוקטור לביולוגיה ומומחה להתנהגות בעלי חיים.
הוא נפטר בתחילת מאי 2024.
אבנר בהט נפטר במאי 2024. הותיר אחריו את רעייתו ונכדים,
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עדן פרטוש: חייו ויצירתו, תל אביב: עם עובד, 1984.
זמרי לי : מן המקור אל המקהלה : משירי יהדות תימן למקהלה, ביחד עם גיל אלדמע ואוה פיטליק, בית התפוצות - המרכז למוזיקה יהודית ע"ש פהר, תל אביב, 1996 (1 כרך 101 עמודים).
מוזיקה יהודית: שער לאוצרותיה וליוצריה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד (ספריית הילל בן חיים), תשע"ב 2011.
כן כתב מאמרים רבים בנושאים אלה בשפות עברית, אנגלית וצרפתית.
ספריו > עריכה

L’oeuvre lyrique de Blondel de Nesle: Mélodies; édition des mélodies et études des variantes par Avner Bahat et Gérard Le Vot, Paris: Honoré Champion (Nouvelle bibliothèque du Moyen âge, 24, 1996.
שרה לוי-תנאי, שאו זמרה; מבוא, עריכה ותיווי: אבנר בהט; עיצוב גרפי: אריאלה רייזמן (ניידט), ישראל: ענבל – תיאטרון מחול מרכז אתני רב תחומי; עמותת אעלה בתמר, תשע"ב 2012. (כל שיריה)
ספריו > תרגומיו

ז'אק שאייה, המוזיקה; תרגום ועריכה: אבנר בהט, תל אביב: מפעלי תרבות וחינוך ('הספרייה למוזיקה על שם נסימוב'), 1977.
ז'ול רנאר, על טווסים ובני אדם, תרגום: אבנר בהטֿ, תל אביב: גוונים, 2003.
פרנסוא ז'קוב, על זבובים, עכברים ואנשים, תרגום: אבנר בהטֿ, תל אביב: עלית הגג, 2004.
פרנסוא ז'קוב, הפסל הפנימי, תרגום: אבנר בהט, תל אביב: ידיעות ספרים, 2006.
פרסים

תשע"ג (2012) – פרס שבזי, ביחד עם רעייתו נעמי בהט-רצון, "על תרומה מיוחדת לחקר מורשת השירה, המוזיקה והמחול של יהודי תימן ועל תרומה לחקר האמנות של עם ישראל".
2013 – פרס אנגל מטעם עיריית תל אביב-יפו, "על עבודתו רבת השנים במחקר המוזיקה היהודית והישראלית, ובעיקר על מחקר אתנו-מוזיקולוגי של עדות ישראל ומוזיקה אמנותית ישראלית".
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, פרש כנף על הנשרים: ד"ר עופר בהט הקדיש את חייו להגנת העופות הדורסים, באתר הארץ, 9 במאי 2024
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך : גיל אלדמע, "זמרי לי : מן המקור אל המקהלה : משירי יהדות תימן למקהלה", אבנר בהט, אוה פיטליק, גיל אלדמע, בית התפוצות - המרכז למוזיקה יהודית ע"ש פהר, (ליום עיון בבית התפוצות), 1996.
↑  אדווין סרוסי, המוסיקה התימנית האירופית של שרה לוי תנאי, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2012.
↑  פרס אנגל בתחום המוזיקה יוענק למלחין יוסף ברדנשווילי ולמוזיקולוג ד"ר אבנר בהט, אוניברסיטת תל אביב, 21 במאי 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258135105171  BnF: cb12171491j (data)  GND: 1070606014  ICCU: DDSV034450  ISNI: 0000 0000 6645 5471  LCCN: n82008849  NTA: 15376502X  RERO: 02-A002960442  SUDOC: 030261260  VIAF: 70264729   WorldCat (עם VIAF): 70264729
אהל אל-כתאב

.
אַהְל אל-כִּתַאבּ (בערבית: أهل الكتاب; תעתיק מדויק: אהל אלכתאב), "אנשי [או: בעלי] הספר", הוא מונח באסלאם המתייחס ליהודים, לנוצרים ולצאבִּאים, ולפעמים גם לבני דתות אחרות כמו הזורואסטרים.
פירמן מאת מהמט השני, המאפשר לנוצרים בבוסניה חופש פולחן ומעמד מוגן, 1463
הקוראן משתמש במונח בהתייחסו ליהודים, לנוצרים ולצאבִּאים במגוון רחב של הקשרים, מפולמוס דתי ועד לשותפות האמונה המונותיאיסטית בעמים שקיבלו כתבי קודש. בשלב מאוחר יותר, המונח התרחב והוחל גם על קהילות דתיות אחרות תחת שלטון האסלאם, כולל קבוצות פוליתאיסטיות. מבחינה היסטורית, קהילות אלה היו במעמד של ד'ימה.
ביהדות משמש המונח "עם הספר" לייחד את העם היהודי. כמה זרמים נוצריים, כגון הבפטיסטים, המתודיסטים, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, הפוריטנים והשייקרים, אימצו את המונח "אנשי הספר" ביחס לעצמם.
בקוראן

בקוראן המונח "אנשי הספר" מתייחס ליהודים, לנוצרים ולצאבאים. כתבי הקודש הנזכרים בקוראן הם התורה (التَّوْرَاة – "א-תַּוְרַ֫אה"), האוונגליונים (الْإِنْجِيل – "אל-אִנְגִ֫'יל") ותהילים (الزَّبُور – "א-זַּבּ֫וּר").
שימוש אסלאמי מאוחר

השימוש במונח "אהל אל-כתאב" בשלב מאוחר יותר הורחב כדי לכלול גם זורואסטרים, שומרונים, מנדעים, ואפילו הודים פוליתאיסטים.
מלומדים מוסלמים חלוקים בדעתם באשר לשאלה האם ההודים נחשבים "אנשי הספר". עם כיבושה של הודו בידי האסלאם, הגדרת המונח השתנתה, שכן רוב תושבי הודו היו בני הדתות הדהרמיות. אנשי דת מוסלמים רבים בהודו החשיבו את ההינדים ל"אנשי הספר", והחל במוחמד בן קאסם וכלה באורנגזיב, השליטים המוסלמים היו מוכנים להתייחס להינדים כמשתייכים ל"אנשי הספר". מוסלמים רבים לא התייחסו להינדים כאל עובדי אלילים אף על פי שההינדואיזם שונה לחלוטין מן הדתות האברהמיות.
ד'ימה

מבחינה היסטורית, מעמד של ד'ימי הוענק במקור ליהודים, לנוצרים ולצאבִּאים. מעמד זה הושת בהמשך גם על זורואסטרים, הינדים, ג'יינים ובודהיסטים.
ראו גם

תנאי עומר
ד'ימי
הערות שוליים

↑  Ahl al-Kitab”, The Oxford Dictionary of Islam, Oxford 2014, s.v“.
↑  Andrea C. Paterson, Three Monotheistic Faiths – Judaism, Christianity, Islam: An Analysis and Brief History, AuthorHouse, 2009, p. 78.
↑  Vajda, G., “Ahl al-Kitāb”, Encyclopaedia of Islam, Second Edition, s.v.
↑  Seyyed Hossein Nasr, Sufi Essays, SUNY Press, 1972, p. 139.
↑  S.V. Desika Char, Hinduism and Islam in India: Caste, Religion, and Society from Antiquity to Early Modern Times, Markus Wiener Publishers, 1993, p. 127.
↑  Annemarie Schimmel, The Empire of the Great Mughals: History, art and Culture, Reaktion Books, 2004, p. 107.
↑  Michael Bonner, Jihad in Islamic History: Doctrines and Practice, Princeton University Press, 2008, pp. 87-89.
↑  André Wink, Al-Hind, the Making of the Indo-Islamic World, BRILL, 2002, p. 193.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: ehl-i-kitap
אוי-טה-רנגיאורה

כלי חרס מתרבות לאפיטה

אוּי-טֶה-רַנְגיאוֹרָה (במאורית: Ui-te-Rangiora) היה, על פי הסברה, ספן מאורי בן המאה השביעית, מן האי רארוטונגה. אגדה מאורית מספרת, שאוי-טה-רנגיאורה הפליג דרומה ונתקל במצופי קרח ובהרי קרח צפים באוקיינוס האנטארקטי. הוא קרא לאזור הזה של האוקיינוס הדרומי טאי-אוּקָה-א-פִּיָה (ים מקציף כמו מרנטת הקנה), משום שמצופי הקרח היו דומים לאבקת מרנטת הקנה.
אותנטיות

אמיתות הגעתו של אוי-טה-רנגיאורה אל מימי אנטארקטיקה הייתה מוטלת בספק, עד שבשנת 1886 התגלו שברי חרס לאפיטה באיי האנטיפודה, קו רוחב 49°41′S 178°46′E﻿ / ﻿49.683°S 178.767°E﻿ / -49.683; 178.767, ראיה לכך שהפולינזים אכן הרחיקו עד כדי כך דרומה.