מודוס (מוזיקה)
פירוט רשימת המודוסים (ה"טבעיים" או הכנסייתיים)

כדי להבין את המודוסים, נתבונן לדוגמה בתווים דו, רה, מי, פה, סול, לה וסי המרכיבים את סולם דו מז'ור, שצליל הטוניקה שלו הוא דו. אם נשתמש באותם הצלילים של דו מז'ור אך נתייחס לטוניקה שונה, יתקבל מודוס אחר. לדוגמה, אם נתייחס לרה כאל הטוניקה במקום דו יתקבל מודוס בשם רה דורי (פירוש המילה דורי הוא שהסולם מורכב מ-7 צלילי היסוד - הקלידים הלבנים בפסנתר, ללא שימוש בסימני היתק). רה דורי הוא בעצם סולם מינורי שהדרגה השישית בו שונתה וכעת היא סקסטה גדולה (ראו: מרווח) מן השורש, ולא סקסטה קטנה כמו בסולם מינור טבעי.
אותה השיטה מיושמת גם לכל שאר המודוסים: כאשר מייחסים בנגינת צלילי הסולם דו מז'ור לדו כאל הטוניקה מתקבל מודוס הנקרא "יוני" (שהוא למעשה סולם מז'ורי); כאשר מתייחסים לרה כאל הטוניקה מתקבל המודוס "דורי"; כאשר מתייחסים למי מתקבל המודוס "פריגי"; כאשר מתייחסים לפה מתקבל המודוס "לידי"; כאשר מתייחסים לסול מתקבל המודוס "מיקסולידי"; כאשר מתייחסים ללה מתקבל המודוס "אאולי" (מינור טבעי); וכאשר מתייחסים לסי מתקבל המודוס "לוקרי".
את המודוסים מחלקים לשתי קבוצות: מודוסים מז'וריים ומודוסים מינוריים. כך אפשר לאמוד את השינויים בהם לעומת הסולם המז'ורי והמינורי ביתר קלות. המודוסים המז'וריים הם: יוני, לידי ומיקסולידי; המודוסים המינוריים הם: דורי, פריגי ואאולי. מודוס יוצא דופן הוא המודוס הלוקרי, הוא נקרא "סולם חצי מוקטן", משום שהדרגה הראשונה, השלישית, החמישית והשביעית שלו יוצרות אקורד חצי מוקטן (המדרגה החמישית בלוקרי מונמכת).
| שם המודוס | שורש הסולם (ללא סימני היתק) | יחס למז'ור/מינור |
| --- | --- | --- |
| יוני | דו־דו | מז'ור |
| דורי | רה־רה | מינור עם הגבהת דרגה 6 |
| פריגי | מי־מי | מינור עם הנמכת דרגה 2 |
| לידי | פה־פה | מז'ור עם הגבהת דרגה 4 |
| מיקסולידי | סול־סול | מז'ור עם הנמכת דרגה 7 |
| אאולי | לה־לה | מינור (טבעי) |
| לוקרי | סי־סי | (פריגי עם הנמכת דרגה 5) |

קיימים 7 מודוסים כמספר צלילי הסולם הדיאטוני. להלן הגדרה כללית של המודוסים:
המודוס הראשון הוא מודוס יוני, - הסולם המז'ורי הבסיסי שממנו נגזרים כל שאר המודוסים ושאליו מושווים שאר המודוסים המז'וריים. במוזיקה הערבית הוא נקרא מקאם עג'ם. מרווחי הצלילים בסולם הם: טון - טון - חצי טון - טון - טון - טון - חצי טון (כשהשורש לסולם הוא דו: דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי, דו).
דוגמה:"הקנון של פכלבל" של פכלבל
המודוס השני הוא מודוס דורי, - סולם מינורי עם דרגה שישית מוגבהת (סקסטה גדולה, במקום קטנה). מרווחי צליליו הם: טון - חצי טון - טון - טון - טון - חצי טון - טון (כשהשורש לסולם הוא רה: רה, מי, פה, סול, לה, סי, דו, רה).
דוגמאות: "האריה" מתוך "קרנבל החיות" מאת סן סנס, "שיר העמק" בלחן דניאל סמבורסקי, "כד קטן" בהלחנת יואל ולבה ו"ארץ צבי" בהלחנת דובי זלצר.
המודוס השלישי הוא מודוס פריגי, - סולם מינורי עם דרגה שנייה מונמכת (סקונדה קטנה במקום גדולה) במוזיקה הערבית הוא נקרא מקאם כורד. מרווחי צליליו הם: חצי טון - טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון (כשהשורש לסולם הוא מי: מי, פה, סול, לה, סי, דו, רה, מי).
דוגמה: "דרור יקרא" (בלחן התימני), "החיים שלנו תותים" של חנן בן ארי ו-"white rabbit" של Jefferson .Airplane
המודוס הרביעי הוא מודוס לידי, - סולם מז'ורי עם דרגה רביעית מוגבהת (קוורטה מוגדלת במקום קוורטה זכה). מרווחי צליליו הם: טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון (כשהשורש לסולם הוא פה: פה, סול, לה, סי, דו, רה, מי, פה). במוזיקה האנדלוסית הוא נקרא - נובה / מקאם מָזְ'מוּם. מרווחי צליליו הם: טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון. (כשהשורש לסולם הוא דו: דו, רה, מי, פה דיאז, סול, לה, סי, דו). 
דוגמה: נעימת הפתיחה של הסדרה "הסימפסונס", פרק שישי (ואחרון) מתוך "ריקודים רומניים" מאת בלה ברטוק.
הערה: מודוס זה נמצא בשימוש מועט בשל הקוורטה המוגדלת (טריטון) פה־סי.
המודוס החמישי הוא מודוס מיקסולידי, - סולם מז'ורי עם דרגה שביעית מונמכת (ספטימה קטנה במקום גדולה). מרווחי צליליו הם: טון - טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון (כשהשורש לסולם הוא סול: סול, לה, סי, דו, רה, מי, פה, סול). במוזיקה האנדלוסית הוא נקרא - נובה / מקאם זָרְקָא. מרווחי צליליו הם: טון - טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון. (כשהשורש לסולם הוא דו: דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי בְּמול, דו).
דוגמאות: פרק רביעי מתוך "כוכבי הלכת" מאת גוסטב הולסט, "סלינו על כתפינו" בלחן ידידיה אדמון.
המודוס השישי הוא מודוס אאולי, - הסולם מינור טבעי (אליו מושווים שאר הסולמות המינורים). מרווחי הצלילים בסולם הם: טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון (כשהשורש לסולם הוא לה: לה, סי, דו, רה, מי, פה, סול, לה) במוזיקה הערבית הוא נקרא - מקאם נהוונד, מרווחי הצלילים בסולם הם: טון - חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון. (כשהשורש לסולם הוא דו: דו, רה, מי בְּמוֹל, פה, סול, לה בְּמוֹל, סי בְּמוֹל, דו. ובמוזיקה האנדלוסית הוא נקרא - נובה / מקאם סָחְלִי (לפעמים סולמו הוא מינור טבעי, ולפעמים סולמו מינור הרמוני).
דוגמה: "על שפת ים כנרת" בלחן חנינא קרצ'בסקי.
המודוס השביעי הוא מודוס לוקרי, הדומה לסולם המינורי, עם דרגה שנייה וחמישית מונמכות. מודוס זה נקרא גם מודוס "חצי מוקטן", מרווחי צליליו הם: חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון - טון (כשהשורש לסולם הוא סי: סי, דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי).במוזיקה הערבית ובטורקית הוא נקרא - מקאם לאמי, (בגלל שהתו לה הוא בְּמוֹל, וגם התו מי הוא בְּמוֹל). מרווחי צליליו הם: חצי טון - טון - טון - חצי טון - טון - טון - טון. (כשהשורש לסולם הוא רה: רה, מי בְּמוֹל, פה, סול, לה בְּמוֹל, סי בְּמוֹל, דו, רה).
דוגמה: "שלושה ריקודים פנטסטיים" (Three Fantastic Dances Op.5) מאת דמיטרי שוסטקוביץ'.
הערה: מודוס זה אינו משמש בפועל במוזיקה המערבית הקלאסית בשל הקווינטה המוקטנת סי־פה, לעומת מוזיקת ג'אז ומטאל, שבהן דווקא רוצים ליצור דיסוננס במקרים רבים, ולא להימנע ממנו כמו ברוב המוזיקה המערבית.