הוליווד (פלורידה)
היסטוריה

היישוב הראשון באתר זה נוסד בפברואר 1921, וב-28 בנובמבר 1925 הפך היישוב לעיר.
בראשית שנות ה-20, הייתה העיר הוליווד אזור כפרי ובו חוות גידול ירקות (בעיקר עגבניות), יערות אורנים ושטחי ביצות נמוכים. במהלך שמונים השנים מאז הקמת העיר הפכה העיר לעיר התשיעית בגודלה במדינת פלורידה.
העיר נוסדה על ידי ג'וסף ווסלי יאנג (Joseph Wesley Young), שנולד במדינת וושינגטון והתגורר בקליפורניה ואינדיאנה. יאנג הגיע לפלורידה בינואר 1920 במטרה להקים בה עיר חדשה. יאנג תכנן את מבנה העיר שרצה לבנות, כאשר הרחוב הראשי של העיר המתוכננת יוביל מגבעות האוורגליידס אל חוף האוקיינוס השקט והמרינה שתוקם בו, ורחובות העיר יקבילו לרחוב הראשי.
יאנג תכנן את שכונות העיר, מיקום הפארקים בעיר, הכנסיות, בתי הספר ומגרשי הגולף. בפברואר 1921 רכש יאנג את חלקת האדמה הראשונה עבור עירו המתוכננת ושכנע תושבים לבוא ולהתיישב בעיר. בשנת 1926 היו בעיר 2,429 בתים, ו-36 בתי דירות בהם התגוררו כ-18,000 תושבים. באותה עת נבנה גם גשר שדרות הוליווד (the Hollywood Boulevard Bridge) מעל מעבר המים שלאורך החוף (Intracoastal Waterway) בעלות של כ-110,000 דולרים. בשנת 1926 פעלו בעיר 252 בתי עסק ותשעה מלונות היו בשלבי בנייה. גידולה המהיר של העיר הביא להגירה חיובית אל העיר של תושבים רבים נוספים. בשנות ה-30 התפתחה העיר לאורך חוף הים, ונבנתה טיילת לאורך החוף בדומה לטיילת אטלנטיק סיטי.
בחוף הים של הוליווד נבנו מתקני רחצה והעיר הפכה לאחד מאתרי הנופש העיקריים של פלורידה באותה עת. הקזינו שנבנה על החוף בעלות של 250,000 דולרים הכיל 824 חדרים, שמונים חדרי רחצה, חנויות רבות ובריכת שחיה אולימפית. טיילת העיר הוליווד זכתה לכינוי "אטלנטיק סיטי של הדרום". בפברואר 1926 נפתח מלון חוף הוליווד שגובהו היה שמונה קומות. המלון הכיל 500 חדרים שבכל אחד מהם חדר אמבטיה (דבר נדיר באותה עת), וחדר השיזוף הגדול בעולם. המלון הכיל קו טלפון ישיר לניו יורק עבור אנשי העסקים הניו יורקים שהגיעו לנפוש בו. המלון נבנה בעלות של שלושה מיליון דולרים.
ב-18 בספטמבר 1926 פגעה סופת הוריקן עזה בעיר, הרסה בתים רבים והביאה למותם של 37 תושבים. יאנג פיקח על עבודות השיקום של העיר אולם העיר הפסיקה להיות אתר תיירות ומספר התושבים ירד ל-2,500. בשל עלויות השיקום והירידה במספר התושבים למעשה הגיעה העיר לפשיטת רגל. יאנג ניסה לשקם את כלכלת העיר על ידי הקמת נמל באגם שנמצא בצפון העיר. עבודות הקמת הנמל החלו בשנת 1928 וכיום הנמל – פורט אוורגליידס הוא אחד הנמלים העמוסים בפלורידה, אולם בשנת 1930 בשל ההפסדים הגדולים של יאנג הוא הגיע לפשיטת רגל ושטחי העיר שבבעלותו נמכרו במכירה פומבית בבית המשפט של פורט לודרדייל. יאנג נפטר מהתקף לב בגיל 51 באפריל 1934.
הזרז העיקרי לשיקומה של העיר היה בניית הכביש הפדרלי מס' 1 (US 1) שעבר לאורך החוף של פלורידה ודרך העיר. הכביש הביא לפיתוח מחודש של העיר, נבנו בה מחדש בתי מלון ומגרשי גולף, ואוכלוסיית העיר שבה וגדלה מ-2,689 תושבים בשנת 1930 לכ-4,500 תושבים בשנת 1935 וכ-6,339 תושבים בשנת 1940.
במלחמת העולם השנייה הולאמו חלק ממלונות העיר והפכו מגורי קצינים ואתרי אימונים עבור הצבא האמריקאי (שהרחיב את האקדמיה הצבאית שפעלה בעיר מאז ראשית שנות ה-30). לאחר סיום המלחמה הושבו המלונות לבעליה והעיר שבה להיות אתר תיירות. ובשנת 1945, במלון חוף הוליווד נבנתה בריכת השחייה הגדולה ביותר בארצות הברית. מספר תושבי העיר שהגיע לכ-7,500 תושבים בשנת 1945 עלה ל-14,351 תושבים בשנת 1950 על אף ההוריקן הקשה שפגע בעיר בשנת 1947.
בפברואר 1953 הוקם בעיר בית החולים הראשון (ובו 100 מיטות). בשנות ה-50 וה-60 התפשטה העיר מערבה לעבר גבעות הוליווד, והוקמו מלונות חדשים לאורך החוף (מלון דיפלומט שהוקם בשנת 1958 הפך אתר נופש פופולרי של ידוענים) . בשנות ה-60 היו בעיר 12,171 בתים, ו-2,422 חדרי מלון במלונות השונים.
בשנת 1964 נבנה גורד השחקים הראשון של העיר – המגדל הפדרלי (Home Federal Tower) ובו 18 קומות. בשנות ה-60 המשיכה העיר לגדול במהירות, מ-22,978 תושבים בשנת 1955 ל-35,237 בשנת 1960, ואוכלוסיית העיר הוכפלה בשנים הבאות והגיעה ל-67,500 תושבים בשנת 1965, 106,873 תושבים בשנת 1970 ו-125,400 תושבים בשנת 1975.
העיר, הסמוכה לשמורת האינדיאנים של שבט הסמינול שמרה על יחסים טובים עם השמורה ובשנת 1971 נערך בעיר מפגן "הסמינולים הבלתי כבושים" (Pageant of the Unconquered Seminoles) שאליו הגיעו אינדיאנים מכל רחבי ארצות הברית.
בשנת 1975, עם חגיגת יובל העיר, ניתן לה הכינוי "יהלום חוף הזהב" (Diamond of the Gold Coast).
בעיר ממוקם מטה ראשי של מספר חברות לרבות "אינוויקטה".