stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה שלום

| --- | --- |

שרה שלום, סופרת ותסריטאית
 לידה:  8 ביולי 1950 (בת 74) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית
 עיסוק:  תסריטאית, סופרת, משוררת, ואמנית רב תחומית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת בר-אילן ולסלי קולג'
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  לילדים, לנוער ולמבוגרים
 יצירות בולטות:  סדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד", הספרים "חגואל", "אין גלים בים סלוניקי", "בזוס בים תל אביב"
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 בן זוג:  יצחק שלום
 צאצאים:  שתי בנות ובן ושמונה נכדים ונכדות
 http://sarashalom.co.il/
 
שרה שלום (נולדה ב-8 ביולי 1950 בתל אביב) היא תסריטאית, סופרת, משוררת, ואמנית רב תחומית.
יצירותיה ראו אור בספרים, בתקליטורים, בקלטות אודיו ווידאו, במשחקי מחשב, בתוכניות טלוויזיה, בסרט ובעבודות אמנות בין תחומית. כיוצרת היא מכוונת את כישוריה למען הקהילה, למען אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ומגזרים שונים. בעבודתה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) פיתחה, כתבה וערכה תוכניות רבות עבור אוכלוסיות אלו. היא הייתה התסריטאית היחידה במספר תוכניות של סדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד" המקורית.
שרה שלום היא דור שני לשואה ואחד הנושאים הבולטים ביצירתה הוא הנצחת זכר השואה, נספיה ושורדיה גם מהפן האשכנזי של אמה (מפולין) וגם מהפן הספרדי של אביה (סלוניקי יוון).
לימודים

שרה שלום למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב עד שנת 1968 בהמשך החלה ללמוד ספרות באוניברסיטת תל אביב. לימודיה נקטעו עם לידת בנה השני, היא פנתה ללימודי רוח וחברה באוניברסיטה הפתוחה, וסיימה תואר ראשון בהצטיינות. לאחר הולדת הבת השלישית והיציאה המחודשת אל שוק העבודה עברה הכשרה בנחיית קבוצות בבית ברל, ורכזי חינוך מבוגרים במסגרת מחלקת החינוך של אוניברסיטת ת"א. כמו כן, למדה שלום לתואר שני בחינוך בלסלי קולג' במגמת שילוב אמנויות בתוכניות לימודים. בנוסף לכך למדה נושאים אמנותיים מגוונים כמו תסריטאות בהנחיית הבמאית ציפי טרופה באוניברסיטה הפתוחה. דרמטורגיה, בהנחיית אורי אגוז במאית, מחזאית ותסריטאית ממקימי איגוד במאי התיאטרון הישראלי, וחברת הוועד המנהל של ארגון השחקנים בישראל (שח"ם). שלום למדה, בסדנת מחול יצירתי "גילה" בהנחיית הכוריאוגראפית גלית ליס ובחממת אופיר למדה בקורס "אנשים יוצרים אמנות", בהנחיית האמנית שולי בריסקין.
עם צאתה לגמלאות למדה שרה כתיבה עיתונאית בהנחיית העורכת שוש ברקאי והשתתפה במערכת עיתון הגמלאים של הרצליה "כיוון חדש". היציאה לגמלאות אפשרה לשרה להתפנות אל מה שהיא קוראת "שפת הלב", לימודי תרבות הלאדינו ושפת הלאדינו במרכז לחקר הלאדינו באוניברסיטת בר-אילן. לימודים שתרמו רבות לכתיבת סיפורים ושירים נוסטלגיים בעברית מתובלת בלדינו ולפרסומם באתר שלה וכן בספרים שכתבה "אין גלים בים סלוניקי" ו"בזוס בים תל אביב".
קריירה

יצירותיה ראו אור בספרים, בתקליטורים, בקלטות אודיאו ווידאו, במשחקי מחשב, בתוכניות טלוויזיה, בסרט ובעבודות אמנות בין תחומית. כיוצרת היא מכוונת את כישוריה למען הקהילה, למען אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ומגזרים שונים. בעבודתה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) פיתחה תוכניות לימודים, כתבה וערכה תוכניות רבות עבור אוכלוסיות אלו ועבור מערכת החינוך. בנוסף עסקה בהנחיית כותבים בנושאים של הקניית השפה והלשון, הבנת הנקרא, עידוד קריאה וכתיבה יצירתית, הקניית עברית כשפה שנייה, ועוד.
שלום היא חברה באקו"ם – אגודת קומפוזיטורים, מחברים ומו"לים. כמן כן, חברה בתל"י – תמלוגים ליוצרי הקולנוע והטלוויזיה בישראל.
קריירה > פרפר נחמד

שלום הייתה התסריטאית היחידה במספר תוכניות של סדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד" המקורית. הסדרה היא תוכנית של הטלוויזיה החינוכית הישראלית לילדים בגיל הגן. הסדרה דנה, באמצעות שיח בין מנחים לבובות, בדילמות וסוגיות שונות מעולמם של הילדים, וכן בתכנים חינוכיים כגון פרקים המוקדשים לחגי ישראל. הפקת התוכנית לטלוויזיה החינוכית החלה בינואר 1981, והפרק הראשון שודר ב־31 במרץ 1982. פרקי התוכנית שודרו פעמים רבות בשידורים חוזרים. הסדרה נמצאת כמעט בכל בית בישראל על גבי תקליטורים ובערוץ יוטיוב גם בשנת 2020 בישראל ומחוצה לה.
קריירה > עבודה במט"ח

בין השנים 1986–2006 כעשרים שנה עבדה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) ופיתחה תוכניות לימודים מגוונות.
קריירה > עבודה במט"ח > תוכניות לילדי עולים מרוסיה

שלום הייתה חלק מצוות הפיתוח של התוכנית "הכל חדש", הקניית עברית כשפה שנייה לילדים עולים חדשים שהעברית אינה שפת האם שלהם. התוכנית פותחה עם העלייה הגדולה מרוסיה בשנות התשעים, במהלך פיתוח התוכנית כתבה שני ספרים.
קריירה > עבודה במט"ח > תוכניות לילדים מהמגזר הערבי

בין השנים 1990–2004 פיתחה, ערכה, כתבה, הנחתה כותבים ועמדה בקשר עם מורים מהמגזר הערבי בתוכניות "עברית זה כיף". במסגרת התוכנית שרה שלום כתבה עשר חוברות לתלמיד וכן חוברות למורה. התוכנית "עברית זה כיף" נועדה להקניית השפה לילדי המגזר הערבי, ולקרובם אל השפה והתרבות של האוכלוסייה היהודית. עבודתה נעשתה תוך שיתוף פעולה הדוק עם המפקח על לימודי העברית כשפה שנייה במגזר הערבי ועם מורים ומורות מבתי ספר ערביים. לאור הצלחת התוכנית הוחלט להרחיבה מכיתות ב'–ו', ולהמשיכה בחטיבות הביניים, בשם "עברית זה כיף למתקדמים". במסגרת התוכנית לחטיבות הביניים שרה פיתחה, כתבה, הנחתה כותבים וערכה ארבעה ספרים לתלמיד וחוברות עזר למורה. כתוספת לחומרי הלימוד היא תסרטה דיאלוגים לקלטות שמע "עברית זה כיף", המלוות את התוכנית ומעשירות אותה בהקניית הבנת הנשמע, במיומנויות שפה מדוברת וכן כללה קטעים מתוכנית הטלוויזיה החינוכית "בלי סודות", ושילובם בתוכנית "עברית זה כיף". עקב דרישת בתי הספר במגזר הערבי פיתחה שרה שלום תוכניות לקריאת העשרה שכללו את:
"לקרוא בכיף" סידרה בת 80 ספרונים לילדים בכיתות ב'–ו'. הסדרה בנויה ברמות קריאה ותוכן מדורגות, לפי גילאי הקוראים ומושאי התעניינותם, ומאוירת בסגנונות איור מגוונים.
גיליונות "כיף" לתלמידי חטיבות הביניים, במתכונת של מגזין, שבהם מידע מגוון המעודד קריאה, מקרב את הקוראים אל עולם כתבי העת, ומרחיב שפה וידע כללי.
קריירה > עבודה במט"ח > תוכניות לילדי המגזר החרדי

שרה שלום פיתחה וכתבה מספר חוברות במסגרת התוכנית "אשכולית" להקניית לשון ושפה לילדים שעברית היא שפת האם שלהם. ניסיונה בתוכנית זו תרם להסבת החומר ולהתאמתו להקניית לשון ושפה במגזר החרדי. במסגרת התוכנית ששמה "רימון" נכתבו חוברות, בהן עסקה שרה בהנחיית כותבים מהמגזר החרדי ובעריכה.
קריירה > עבודה במט"ח > תוכניות מתואמות ללומדים ברמות שונות

ללומדים ברמות שונות, דוברי עברית כשפת אם, כתבה שרה מספר תוכניות לפיתוח מיומנויות קריאה והבנת הנקרא. במסגרת התוכנית "צעד צעד" היא כתבה סדרת סיפורים לכיתות הנמוכות בבית הספר היסודי, שבה כל סיפור מעובד ומדורג לשלוש רמות, לשם הנגשה אל תלמידים ברמות שונות.
במסגרת התוכנית "מובן מאליו" (שח"ק, שיפור חיזוק הקריאה), שרה שלום כתבה סדרת חוברות המיועדת לבני נוער המתקשים בקריאה שבה התכנים מתאימים לבני נוער. שפת הכתיבה, ואוצר המילים נועדה לעידוד קריאה. אחת החוברות נקראה "על כלבים ואנשים" שמופיעה בספריה הלאומית.
קריירה > תוכנית לבעלי פיגור שכלי

ניסיונה הרב בפיתוח וכתיבה עבור קהלי יעד בעלי צרכים מיוחדים גרם לשרה שלום ליזום בהתנדבות את פיתוח התוכנית "סיפור בשבילכם" עבור מבוגרים בעלי פיגור קל ובינוני. התוכנית כוללת סיפורים ששרה כתבה במיוחד עבור אנשים אלו לאחר הכרות איתם ולמידת צורכיהם מאנשי מקצוע. הסיפורים הוקראו להם על ידה בספריה העירונית בהרצליה, ועודדו אותם לקריאה, להאזנה, לשיחה, ויותר מכל לשילובם בקהילה. לאחר הצלחת הפיילוט פיתחה שרה דפי עבודה שמלווים את הסיפורים ונועדו לחיזוק הבנת הנשמע, הבנת הנקרא, הבנת הקשר בין איור לתמונה, כתיבה, הבעה בעל פה, שילוב בקהילה ועוד, וכן דף פעילויות נלוות למטפל, כלי עבודה להעברת הסיפורים ולפעילויות נוספות. הפיילוט לדפי עבודה אלו נעשו בהנחייתה בהתנדבות. התוכנית כולה הוצגה על ידי שרה שלום וזכתה להתעניינות רבה, בכינוס הארצי הרביעי בנושא "הטיפול באדם עם פיגור שכלי" שנערך על ידי מדינת ישראל, משרד הרווחה, האגף לטיפול באדם המפגר, במלון דויד אינטרקונטיננטל תל אביב מאי 2005.
קריירה > עבודה עם פרופסור שלמה הרמתי

שלום עבדה עם פרופסור שלמה הרמתי ותרמה מניסיונה לפיתוח הסדרה "שלום קריאה" שפותחה על ידו בשיטת השכתוב הדידאקטי. מטרתה להקל על קוראים צעירים שמתחילים דרכם בקריאה ולעודדם באמצעות הקפדה על משפטים קצרים, בהירות טקסט ועימוד גרפי. הסדרה הוצאה לאור ב"מסדה" וב"מודן". עבור סידרה זו כתבה את ספריה "רוני קטשופ" ו"חגואל". בספרה "חגואל" השתתפה בניסוי נוסף של בדיקת התאמת ניקוד חלקי בספר וכיצד הוא משפיע על רהיטות הקריאה של תלמידים בכיתות הנמוכות ועל הבנת הנקרא. סדרת ההמשך לגילאים גבוהים יותר נקראת "שעת קריאה" ועבורה כתבה שרה את הספרים "מה רע להיות סקרן", "ג'מבו" ו"לא יודע להפסיד בכבוד".
קריירה > כתיבה עבור נשים

ב-17 במרץ 2010 שרה שלום השתתפה וגם הנחתה את אירוע האמנות "אישה 10". תערוכה קבוצתית בתחומי יצירה ציור, פיסול, צילום, כתיבה יוצרת, אופנה ועוד. התערוכה ארחה רב שיח "בשביל זה היה שווה לשרוף את החזיות?" בהשתתפות אמנים אורחים.
ביוני 2019 התפרסם הספר "כיס הסודות" בו שרה שלום שיתפה פעולה עם ורד כתר בכתיבת הסיפורים בספר המשותף שלהן. הספר נכתב כדי לתת מענה לדילמות אופייניות בחיי נשים מבוגרות המתוארות על ידי שרה שלום בחריזה קלילה והומוריסטית. בתקליטור המצורף לספר, הצעות לטיפול בכל דילמה בשיטה הוליסטית של ורד כתר שהיא מורה מומחית לתנועה, מודעות וצמיחה.
קריירה > פיתוח חוגי יצירה

במכון לקידום נוער ליצירתיות ולמצוינות מיסודה של ד"ר אריקה לנדאו פיתחה שרה שלום חוגים עבור בני נוער בנושאי "חשיבה יצירתית" ו"כתיבה יצירתית – גם אני יכול", והדריכה בהם. במסגרת מתנ"סים וספריות ערכה סדנאות לקבוצות הורים וילדים בנושאים של "שילוב אמנויות בשילוב דורות", "יום המשפחה שלי", "בנות מצווה – אמהות ובנות" ועוד. כמו כן פיתחה והנחתה סדנאות לקבוצות מבוגרים בנושאים שונים, בהם כל מפגש החל ביצירה אישית שהיוותה טריגר להכנסת העיניים אל העולם הפנימי, ויציאה אל שיחה קבוצתית ושיתוף.
קריירה > התנדבות

"זיכרון בסלון" שרה מספרת את הסיפור האישי של הוריה ושלה כדור שני לשואה, במפגשים למבוגרים, לבני נוער בחטיבת הביניים, בתיכון ולנוער "כנפיים של קרמבו". מפגשים הכוללים הצגת ציורים ועבודות אמנותיות.
כתיבת עמודי הנצחה באתר "דורות ההמשך ממוריאליין".
שרה שלום עסקה בהתנדבות, בפיתוח תוכנית "סיפור בשבילכם" עבור מבוגרים בעלי פיגור בינוני וקל.
"ניצוצות – לעוף רחוק", מפגשים עם בני נוער בנושא "איך מפתחים הקשבה של אמן יוצר".
"אור לדור", עריכת ספרי חיים של קשישים שנכתבו בשיתוף עם בני נוער.
"בית פוסטר", ערוץ הסרטים של הרצליה.
"כיוון חדש", חברת מערכת וכותבת במגזין למען אוכלוסיית הקשישים בהרצליה.
יועצת פנאי לבני הגיל השלישי
חברת מערכת בתוכנית רדיו לגמלאים בהתנדבות, מתנדבת בכתיבה, בעריכה ובהגשה במערכת תוכנית הרדיו לגמלאים "שישי לגיל השלישי" מטעם "קול האוניברסיטה" של אוניברסיטת רייכמן, בשיתוף עם עיריית הרצליה.
יצירות

ספרים, תוכניות לימודים, טלוויזיה, רדיו, שירים ועבודות אמנות שהוצגו בתערוכות ובגלריות, בספריה "אין גלים בים סלוניקי" ו"בזוס בים תל אביב", ובאנתולוגיות של הוצאות ספרים שונות. שרה שלום היא דור שני לשואה ואחד הנושאים הבולטים ביצירתה הוא הנצחת השואה, נספיה ושורדיה גם מהפן האשכנזי של האם (מפולין) וגם מהפן הספרדי של האב (מסלוניקי יוון).
יצירות > ספרים

קהל היעד – ילדים, נוער ומבוגרים
"החבורה בעקבות השודד", הוצאת שוקן
"מה רע להיות סקרן", הוצאת מסדה
"ג'מבו", הוצאת מסדה
"לא יודע להפסיד בכבוד", הוצאת מודן
"חברי", הוצאת דוד רכגולד
"רוני קטשופ", הוצאת מסדה מודן
"חגואל", הוצאת מסדה מודן
"על כלבים ואנשים", הוצאת מט"ח
"מעבר לקיר: טכנולוגיה חומרים ותהליכים", הוצאת מט"ח
"פלסטיק לפי הזמנה", הוצאת מט"ח
"נא לשבת", הוצאת מט"ח
"רימון", הוצאת מט"ח
"אשכולית", הוצאת מט"ח
ספרי "צעד צעד", הוצאת מט"ח
"מי יושב על העץ" הוצאת מט"ח
"טכנולוגיה: סיפורי בדים: טכנולוגיה חומרים ותהליכים" הוצאת מט"ח
"מילוני החדש", הוצאות מט"ח ודוד רכגולד, עדכון המילון שרה שלום.
"לקרוא בכיף", הוצאת מט"ח
"מציאות או חלום?", הוצאת מט"ח
"הייתי ילד חדש", הוצאת מט"ח
"למי אספר את הסודות שלי?", הוצאת מט"ח
"מה זה שם בולט בים?", הוצאת מט"ח
"איך הצלתי את כיפה אדומה?", הוצאת מט"ח
"הצרצר קופץ! הצרצר קופץ!", הוצאת מט"ח
"אין גלים בים סלוניקי" בהוצאת ספרי ניב
ספר ותקליטור "כיס הסודות" בהוצאת ורד כתר
"בזוס בים תל אביב", בהוצאת ספרי ניב
יצירות > סרטים קצרים

תסריטאית בתוכנית של הטלוויזיה החינוכית (טח"י) "פרפר נחמד"
יוצרת סרט על אמה "אם לא אני מי יחיה?!" חלינה חגואל שורדת שואה
יצירות > ראיונות

וידאו, "סופרים קוראים", מרכז הספר והספריות בישראל
ערוץ 98, "רציתי לשאול"
רדיו, בערוץ 11 כאן תרבות (כאן לאדינו) מ-2 באוגוסט 2019 ומ-3 ביולי 2020
"אין גלים בים סלוניקי" מאת שרה שלום, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:17:30)
זיכרון באולפן עם שרה שלום, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:00:03)
יצירות > ביקורת על יצירתה

פרופסור שמואל רפאל העומד בראש "המרכז לחקר תרבות הלאדינו באוניברסיטת בר-אילן":
שרה שלום כותבת, כפי שהאימהות שלנו הכינו אורז ושעועית. פשוט, נקי, בלי שום תבלין מיותר. היא מספרת בגוף ראשון סיפורים מהלב של הבית היהודי-הספרדי, דובר הלאדינו – הבית שעלה בלהבות הכבשן ונבנה מחדש על גגות תל – אביב. או ליתר דיוק גגות דרום תל אביב.
גרשון ברגסון,"ספרי קריאה לילדים" קטלוג מנומק ומפתחות (מספר 6–1992) משרד החינוך והתרבות המזכירות הפדגוגית, המדור לסיפרות ילדים, "החבורה בעקבות השודד", עמ' 22
גרשון ברגסון, "מצא את הנושא" נושאים ייחודיים בספרות הילדים והנוער, קרן הספריות לילדי ישראל, "החבורה בעקבות השודד", עמ' 152
ספרים חדשים בהוצאת שוקן עיתון "הארץ", 7 בדצמבר 1990
יאיר ברק, "משוגע על ספרים", "משהו", גיליון 89, דצמבר 1991
נעמי גבעון, תופסים ראש בלשי, "הד הקריות", 1 בפברואר 1991
דליק ווליניץ, "החבורה, מקומית דווקא", צומת השרון, 8 במרץ 1991
העיתון לילדים פילון מראיין את שרה שלום, "פילון" מס' 336, 15 בפברואר 1991
על הסדרה "לקרוא בכיף"
לאה איני, לילדים ולנוער, "הד החינוך", גיליון 9, מאי 1998
טלי בן סירא, "הורים וילדים אתגר לקטנים" גיליון 112, מאי 1997
"לקרא בכיף", עיתון "את", מאי 97
מארק רייך, "לקרוא בכיף", ידיעות חיפה, 18 באפריל 1997
שרית פרקול, "להיות משפחה", גיליון דצמבר 1997
שרית פרקול, מעריב מוסף "סגנון ", מדור "חדר משפחה", 26 במרץ 1997
על הספר "חגואל"
שרית פרקול, גאוות יחידה, מעריב מוסף "סגנון"
בזכות השם, צב"ש, "על המשמר", 21 במרץ 1995
על "מה רע להיות סקרן"
בינה אופק, ספרים חדשים, "ידיעות אחרונות לילדים", 20 במרץ 1991
מרי רייזל, "מעריב " מוסף לספרות טחנת רוח", 27 ביולי 1990
על "רוני קטשופ"
בינה אופק, ידיעות אחרונות לילדים, 10 ביוני 1992
על הסרט "אם לא אני מי יחיה – חלינה חגואל שורדת שואה"
ליהי לאופר, "המסע של חלינה", הדור השלישי "ידיעות השרון", 20 באפריל 2012
בילי בסרגליק, "אם לא אני", מקומון "קול הרצליה", 20 באפריל 2012
יהודה אטלס, "שיר שאני אוהב" על ילדים ספרים ואנשים", שבועון 7 ימים, ידיעות אחרונות, 19 במאי 1989
"כיס הסודות", מקומון "קול הרצליה", גיליון 784, 12 במרץ 2019
נירית צוק, "היא הייתה מתחילה לספר, והדמעות היו זולגות", באתר עשר פלוס, 4 באפריל 2021
משפחתה

שלום נולדה ב־8 ביולי 1950 בתל אביב להורים ניצולי שואה. אמהּ מוורשה, פולין, ואביהּ מסלוניקי, יוון. שירתה בצבא בחיל המודיעין. נישאה ליצחק שלום במרץ 1970, ועברה להתגורר בהרצליה. לשרה וליצחק, שלושה ילדים: נירית צוק (מנכ"לית אתר עשר פלוס), שי שלום, עו"ד חן כהן שלום ושמונה נכדים.
אינדיה טאואר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  מומבאי, הודו
 מדינה:  הודו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2010–הווה (כ־15 שנים)
 אדריכל:  פוסטר & פרטנרס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עתידנית 
 מידות
 גובה:  708 מטר (2,321 רגל) מטר
 שטח:  150,000 מטרים רבועים
 קומות:  126 (+5 קומות תת-קרקעיות)
 
 קואורדינטות:  18°57′01″N 72°49′17″E﻿ / ﻿18.950159°N 72.821348°E﻿ / 18.950159; 72.821348
  (למפת מומבאי מוגדלת) אינדיה טאואר(למפת מומבאי רגילה) אינדיה טאואר
 
אינידיה טאואר (באנגלית: India Tower; בעבר נקרא מגדל פארק הייאט; ידוע גם כמגדל דיינמיקס באלוואס מגדל או מגדל DB) הוא גורד שחקים מבוטל שבנייתו החלה בעיר מומבאי, הודו, בשנת 2010 ונועד להיות בגובה 708 מטר. בנייתו תוכננה להסתיים ב-2016, אולם עבודות הבנייה הוקפאו ב-2011 בשל סכסוך בין מפתחי המגדל והרשויות האזרחיות של מומבאי. הבניין תוכנן להשתרע של שטח של 150,000 מטרים רבועים ולכלול כ-131 קומות כשמתוכן 5 יהיו תת-קרקעיות.
גלריית בנייה

פעילות בנייה בחודש נובמבר 2010.
מבט מלמעלה על אתר הבנייה בנובמבר 2010.
פעילות הבנייה בחודש דצמבר 2010.
הערות שוליים

↑  "CTBUH Tall Buildings Database".
↑  "Mumbai's tallest towers have largely been under a cloud". Times of India. 16 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
אלכסנדר גלאגולב

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1872 נפת טולה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בנובמבר 1937 (בגיל 65) קייב, ברה"מ 
 מקום קבורה:  Lukianivske Cemetery 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקצוע:  כהן דת 
 
אלכסנדר גלאגולב (ברוסית: Александр Александрович Глаголев;‏ 14 בפברואר 1872 – 25 בנובמבר 1937, קייב) היה כומר רוסי אורתודוקסי שפעל בקייב.
ביוגרפיה

אלכסנדר גלאגולב נולד בכפר במחוז טולה למשפחת כומר. בשנת 1894 הוא סיים לימודי דת בבית ספר לכמרים בטולה ובשנת 1898 סיים אקדמיה נוצרית בקייב עם קבלת תואר שני.
בשנת 1899 גלאגולב החל ללמד באקדמיה נוצרית בקייב בה למד. בשנת 1906 התמנה לפרופסור.
גלאגולב למד כ-18 שפות. הוא היה חבר מערכת של אנציקלופדיה נוצרית ופרסם מאמרים בנושאי דת. הוא היה נחשב למומחה בתנ"ך.
בשנת 1905 גלאגולב התנגד באופן פעיל לרדיפות יהודים. הוא היה עד מומחה בפרשת בייליס. בעדותו הוא ציין שליהודים אסור להשתמש בדם במהלך הכנת אוכל. עדותו הייתה חשובה לקו ההגנה.
לאחר מהפכת אוקטובר גלאגולב המשיך לעבוד במוסדות הכנסייה. הוא המשיך לתת הרצאות לסטודנטים למרות שבאופן רשמי האקדמיה נסגרה. כאשר רקטור האקדמיה נעצר בשנת 1923, גלאגולב פעל במקומו בנושאים מנהליים.
בתחילת שנות ה-30 גלאגולב גורש מביתו ועבר לגור בחדר קטן ליד הכנסייה. בשנת 1931 הוא נעצר והיה בכלא כחצי שנה. ב-20 באוקטובר 1937 הוא נעצר פעם נוספת. לפי הגרסה הרשמית הוא נפטר ב-25 בנובמבר 1937 מסיבוכי מחלה.
גלאגולב היה נשוי לזינאידה, ספרנית באקדמיה נוצרית. היא נפטרה בשנת 1936. בנו אלכסיי גלאגולב היה כומר שהציל יהודים בקייב במהלך מלחמת העולם השנייה. על פעילותו הוא קיבל הכרה כחסיד אומות העולם.
גלאגולב היה חבר של משפחת מיכאיל בולגקוב. הסופר תיאר את פעילותו בספר "המשמר הלבן".
בשנת 2002 על קיר בניין אקדמיה נוצרית בקייב הוצב לוח זיכרון למשפחת גלאגולב.
אחזור קרקע

כל איסט-קואסט פארק בסינגפור נבנה על שטח אדמה, כולל חופים מלאכותיים שנוצרו באחזור קרקע.
אדמה מאוחזרת בביירות (המחוז המרכזי)
מחוז פונטוויל שבמונקו נבנה כולו על אדמה מאוחזרת.
אִחזור קרקע או אחזור אדמה (באנגלית: Land reclamation או פשוט Reclamation, וגם מכונה בשל כך בעברית לפעמים רקלמציה) הוא תהליך בו יוצרים קרקע יבשה חדשה, שלפני כן הייתה חלק מאוקיינוס, מנהר או מאגם.
שיטות

אחזור אדמה ניתן להשגה במספר אופנים. השיטה הפשוטה ביותר היא למלא אזור מוצף בכמות גדולה של אבן קשה ו/או בטון, ואחר כך למלא עם עפר עד להשגת הגובה הנדרש. התהליך מכונה "Infilling", והחומר מכונה בהתאמה "Infill". אזורים יבשתיים שהוצפו מאוחזרים לפעמים על ידי שאיבה של המים המציפים כדי לצור שטחי קרקע לחקלאות. ערבוב בטון עמוק (DCM) משמש בעיקר בסיטואציות בהן החומר המוצא בשאיבה עלו להיות נגוע, רעיל או מסכן ולכן יש צורך להכילו.
שחזור חופים

בניית חופים היא תהליך של תיקון חופים שנפגעו, בעזרת חול או בוץ מהיבשה. הפעולה שגרתית בחופים הסובלים מארוזיה או שינויים טבעיים בלתי רצויים בקו החוף. הפתרון אינו מספק לטווח ארוך אולם הוא לפעמים זול יותר לעומת פתרונות חלופיים.
אחזורי קרקע משמעותיים בהיסטוריה

שטחי קרקע שמאחזרת סין בים סין הדרומי כדי לבנות עליהם בסיסים צבאיים מרוחקים, עומדים במרכזה של מחלוקת בינלאומית רחבה על טריטוריות ונתיבי סחר ימי.
כשישית משטחה של הולנד, או כ־7,000 קילומטרים רבועים, נוצר באחזור קרקע.
שטחה של מונקו גדל בכ־20% הודות לאחזורי קרקע שנעשו מסוף המאה ה־19.
חקיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

אי מלאכותי
אחזור קרקע בנמל ולינגטון
ייבוש קרקע במונקו
הון חברתי

הון חברתי הוא מושג במדעי החברה המתאר את סך המשאבים הבלתי חומריים העומדים לרשות החברים ברשת חברתית מסוימת מכוח שיתוף הפעולה, האמון וערוצי המידע ביניהם. הון חברתי כולל את הקשרים שבין חברי הקהילה, הבאים לידי ביטוי בכמות הקשרים, איכות הקשרים, ומידת השימוש בהם. ההון החברתי מתייחס למידה שבה פרטים בקהילה פועלים יחד על מנת לקדם את מטרות המשותפות, בהתבסס על רשתות חברתיות, ערכים משותפים, ורמה של אמון, בין חברי הקהילה, ובינם לבין המערכת השלטונית.
ההמשגה של 'הון חברתי' אינה חדשה, ונעשה בה שימוש עוד ב-1916 על ידי לידה ג'דסון האניפן (L. G. Hanifan) אשר התייחס אל הרצון הטוב, הערבות ההדדית והמגעים החברתיים אשר יוצרים יחידה חברתית. במהלך העשורים האחרונים של המאה העשרים זכה מושג זה לתשומת לב מרובה, בשדה האקדמי והציבורי כאחד.
הגדרות אקדמיות להון חברתי > לפי פייר בורדייה

פייר בורדייה, סוציולוג צרפתי שפעל בתקופת המחצית השנייה של המאה ה-20, מתייחס למספר סוגים של הון שאינו חומרי. לטענתו, ניתן להרחיב את השימוש במושג ההון ממשמעותו הכלכלית ולכלול בתוכו לא רק חליפין חומריים, אלא גם צורות לא-חומריות ולא כלכליות של הון. בנוסף להון הכלכלי, מתייחס בורדייה להון תרבותי או הון סימבולי ולהון חברתי.
בורדייה הגדיר הון חברתי כמצרף של משאבים – ממשיים או פוטנציאליים – הקשורים לשייכות לרשת יציבה של קשרים חברתיים ממוסדים. קשרים אלה מקנים לחברים ברשת גיבוי של הון הנמצא בבעלות משותפת. היקף ההון החברתי תלוי בהיקף הרשת שחבריה ועצם קיומה מסוגלים לגייס. לכן, ההון החברתי לעולם אינו אוטונומי לגמרי. הרווחים שמביאה חברות בקבוצה הם בסיס הסולידריות שמאפשרת אותם, כאשר רשת היחסים היא תוצאה של אסטרטגיות ההשקעות שמכוונות – בצורה מודעת או בלתי מודעת – לכינון ושכפול היחסים החבריים השימושיים. ההון החברתי של הרשת וחבריה יכול לעבור חליפין והמרה לסוגי הון אחרים.
הגדרות אקדמיות להון חברתי > לפי ג'יימס קולמן

ג'יימס קולמן (James Samuel Coleman) סוציולוג אמריקאי, רואה בהון חברתי כמרכיב של המסגרת החברתית שמאפשר פעולות מסוימות של סובייקטים בתוך מסגרת זו. ההון החברתי תלוי במבנה ובמיקום במבנה החברתי. המבנה החברתי מתנה הזדמנויות ואילוצים לאדם בהתאם למיקומו.
קולמן התייחס להון חברתי בתוך קהילות בהן יש התחייבויות וציפיות הדדיות וגם סנקציות. להון החברתי של הקהילה (משמע מערכת הנורמות והסנקציות) תפקיד חשוב ביצירת ההון האנושי של הדור הבא. כך למשל, נורמות בקהילה שתומכות ומספקות תגמולים להישגים חינוכיים בבית הספר, מקלות על תפקיד בית הספר להשגת ציונים גבוהים.
 ה"הון החברתי" מתקיים בשלוש צורות:
התחייבויות וציפיות - המתבססות על הדדיות
זרימת מידע - שיהווה בסיס לפעולה
קיומן של נורמות וסנקציות
הגדרות אקדמיות להון חברתי > לפי רוברט פטנאם

פרופ' רוברט פטנאם (Robert D. Putnam) חוקר אמריקאי בתחום מדעי המדינה, מגדיר הון חברתי כמאפיינים ודפוסים של ארגון חברתי הכוללים רשתות חברתיות יחד עם ערכים ונורמות הקשורים אליהן, המאפשרים שיתוף פעולה ותיאום לתועלת הכלל. שלא כהון פיזי המתייחס לערכם של חפצים, הון אנושי ותרבותי המתייחסים לנכסים לא מוחשיים של הפרט, הון חברתי מתייחס לקשרים שבין יחידים – לרשתות חברתיות ולנורמות ההדדיות והאמון הנובעות מתוכן. הוא מבחין בין מושג זה לבין המושג Civic Virtue ומציין כי אותן "איכויות משותפות" המאפיינות קבוצות חברתיות אפקטיביות בעיקר כאשר הן שזורות במארג של יחסים חברתיים הדדיים: חברה עשויה להיות משופעת באיכויות אזרחיות משותפות, אך בהיעדרם של קשרים חברתיים הדוקים לא תתאפיין חברה זו בהון חברתי. 

פטנאם מבדיל בין הון חברתי מלכד הבנוי מרשתות המתייחסות לזהות משותפת לבין הון חברתי מגשר המכיל רשתות מרקע מגוון. שני סוגי ההון הכרחיים להשתתפות אזרחית תקינה בחברה רב תרבותית. לטענתו היחידים לומדים את "אומנות ההתאגדות" באמצעות פעילות משותפת בארגוני ספורט, ארגוני התנדבות וכו'.
המשותף לכל ההגדרות הוא הקשר בין מאפייני המבנה החברתי לבין המשאבים אותם הוא מזמן לחברים בו. עם זאת, תפיסתם של השלושה את המושג היא שונה ומובחנת, וקשורה קשר הדוק לשדות המחקריים בהם עסקו.
בתחום הכלכלה האקולוגית הון חברתי מתייחס לתכונות של החברה שמאפשרות לה לשגשג - אמון בין אנשים, ידע משותף וחופשי וסולידריות. בכלכלה אקולוגית ההנחה היא כי אין תחליפיות חזקה בין סוגי ההון השונים, וכי הון טבעי והון חברתי הם חיוניים לשם תפקוד כלכלי וחברתי.[דרוש מקור]
המושג בשימוש קובעי מדיניות

עבודתם של בורדיה וקולמן הייתה חשובה לביסוס המונח בסוציולוגיה ומדעי החברה, אולם עבודתו של רוברט פטנאם הביאה את המושג אל מוקד תשומת הלב הציבורית. לא מעט הודות לכותרות הפרובוקטיביות של מאמריו (Bowling alone", 1995; "Who killed civic America?", 1996") בהם ניסה להסביר תהליכים העוברים על החברה האמריקאית בעשורים האחרונים. מלבד היותו חוקר, החל פטנאם לייעץ לממשלות וגופים אחרים בנושא ההון החברתי.
בעקבות ספריו של פטנאם והדיון הציבורי שהתעורר בעקבותיהם, נמצאה הטרמינולוגיה של הון חברתי כבעלת ערך לשם ניתוח וניבוי של שגשוג ועוני של קהילות בקרב קובעי מדיניות.
למשל: הבנק העולמי רואה "הון חברתי כמתייחס אל המוסדות, היחסים והנורמות המעצבים את הכמות והאיכות של יחסי הגומלין החברתיים המאפיינים חברה... הון חברתי אינו רק סכום המוסדות המרכיבים חברה – הוא הדבק המחזיק מוסדות אלה יחד".