stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדודה מארגנטינה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ורג' עובדיה
 הופק בידי:  ג'ורג' עובדיה, גון גולד, מיכה שרפשטיין
 תסריט:  שמואל אמיד
 עריכה:  אלן יעקובוביץ
 שחקנים ראשיים:  ישראל גוריון יוסף שילוח
 צילום:  אילן רוזנברג
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי גולד
 הקרנת בכורה:  1984
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 הכנסות:  49,800 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדודה מארגנטינה הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1984 בבימויו של ג'ורג' עובדיה, עם ישראל גוריון ויוסף שילוח בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על שני אחים המתקיימים מהכסף ששולחת להם דודתם מארגנטינה ועומדים להינשא לבנותיו של סוחר קמצן. ישראל גוריון משחק בתפקיד כפול של גבר ואישה ("הדודה מארגנטינה").
בתחילת הסרט שר ג'קי מייקה את להיטו "סניוריטה" במועדון הקולוסיאום בכיכר אתרים בתל אביב.
בסרט יש קטעי ארוטיקה ופורנו רך, והוא לא הצליח כסרטיו האחרים של עובדיה.
זהו סרטו האחרון של עובדיה כבמאי.
תקציר העלילה

יוסי ורפי הם אחים שגרים בווילה מפוארת של דודתם לואיזה שגרה בבואנוס איירס והיא גם ממנת את כל הוצאותיהם. הם יוצאים עם שתי אחיות - שרה ורותי ורוצים להתחתן איתן. אביהן של הבנות הוא אדון חגולי (יוסף שילוח) שהוא אלמן קמצן, בעל חנות תכשיטים ושקוע בחובות בעיקר לאדון סיני (יעקב בנאי).
האחים רוצים את הסכמתו לנישואין ומסדרים שהדודה לואיזה תגיע לישראל. הם שוכרים טבח (טוביה דובלרו) ומזמינים את חגולי לפגוש את הדודה לואיזה שהיא מיליונרית והוא נלהב.
לדירתם של האחים מגיע עמנואל (ישראל גוריון), שחקן תיאטרון הבימה שאשתו זרקה אותו מהבית בגלל בגידותיו, והם מסכימים לארח אותו ללילה אחד.
הדודה מתקשרת ומודיעה להם כי במטוס הייתה אזהרה על פצצה והיא לא תוכל להגיע. האחים בצרה אבל כשעמנואל מדגים להם בגדי אישה הם מבקשים ממנו לשחק את התפקיד של הדודה לואיזה והוא מסכים.
לאדון חגולי המדבר במבטא עיראקי כבד יש כבר תוכניות לעתיד. הוא מתחיל לחזר אחרי "לואיזה" ונוצרים מצבים מביכים ומשעשעים, אברהם רונאי פוגש אותם בחוף תל אביב ומתפוצץ מצחוק, ויהודה אפרוני רואה את עמנואל בבגדי אישה ותוהה מהיכן הוא מכיר אותו.
חגולי לוחץ על "לואיזה" להתחתן אבל היא דוחה אותו עד שתעבור שנה לפטירת בעלה.
לבסוף נערכת החתונה בווילה של הדודה אבל היא מופרעת כשמגיעה למקום הדודה לואיזה האמיתית (מוניקה ורדימון). חגולי רודף אחרי עמנואל סביב הבריכה ולבסוף מתעלף, אך הדודה לואיזה מחייה אותו בנשיקה מפה לפה. אשתו של עמנואל מגיעה עם הילדים וזורקת אותו לבריכה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ישראל גוריון | עמנואל/הדודה לואיזה | המזויפת |
| יוסף שילוח | אדון חגולי |  |
| מוניקה ורדימון | הדודה לואיזה | האמיתית |
| יעקב בנאי | אדון סיני |  |
| דני חדד | יוסי |  |
| ישראל טרייסטמן | רפי |  |
| מירי טולדנו | שרה |  |
| ריבה מזור | רותי |  |
| טוביה דובלרו | טוביה | טבח |
| אברהם רונאי | בתפקיד עצמו |  |
| יהודה אפרוני | בתפקיד עצמו |  |
טום ארנולד (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1959 (בן 65) אוטומווה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Duane Arnold
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה  Indian Hills Community College  Ottumwa High School 
 בן או בת זוג:  רוזאן בר (1990–1994) 
 פרסים והוקרה:  פרס Vanguard (1993) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארנולד, 2004
תומאס דיואן "טום" ארנולד (באנגלית: Thomas Duane "Tom" Arnold; נולד ב-6 במרץ 1959) הוא קומיקאי ושחקן אמריקאי שהתגייר.
ביוגרפיה

ארנולד נולד באיווה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-מתודיסטית. לו שישה אחים. אמו הייתה אלכוהוליסטית. דודתו מצד אביו הייתה השחקנית קיי ארנולד. הוא החל במופעי סטנד-אפ כשהיה בן 23. ב-1983 פגש ברוזאן בר, לימים אשתו, כאשר זו ראתה אותו מופיע.
קריירה

מסטנדאפיסט הפך ארנולד לסופר שהופיע בקביעות בתור ארני תומאס, דמות בסיטקום הטלוויזיוני הפופולרי "רוזאן" (שעלה לאוויר בשנת 1988).
בשנת 1991 שיחק בקומדיה "מגנים בתנועה", לצד אשתו דאז רוזאן בר. בשנת 1994 שיחק בסרט "שקרים אמיתיים" לצד ארנולד שוורצנגר. ב-1996 שיחק לצד ג'ני מקארתי בסרט "הטיפשים". ב-1997 שיחק בסרט "פריצות" לצד סטיבן ריאה ושיחק בסרט "צוות ללא שליטה".
בשנת 2000 שיחק בסרטו של סטיב בושמי "מאחורי החומות", בקומדיה "בר מקפץ" לצד ניקול סאליבן, ובסרט הפרודיה "Shriek If You Know What I Did Last Friday the 13th".
בשנת 2002 דיבב את דמותו של יורם יובל בסרט המונפש "דני שובבני: קרוז קונטרול", שיחק גם בסרט העצמאי "ילדים ביום הולדתם" אשר מבוסס על סיפור קצר מאת טרומן קפוטה.
בשנת 2003 שיחק בסרט "קטינות בלי הפסקה" ובסרט הפעולה "2 צעדים למוות" לצד ג'ט לי.
בשנת 2004 שיחק בסרט הקומי השנוי במחלוקת "הכל כלול" לצד קווין הארט וסנופ דוג, הסרט נקטל על ידי המבקרים ונכשל בקופות.
בשנת 2005 שיחק בדרמה הארוטית "סיפורים קצרים על אהבה" לצד ליסה קודרו, סטיב קוגן ולורה דרן.
בשנת 2007 שיחק בסרט הדרמה "משחק החיים" לצד הת'ר לוקליר.
בשנת 2008 שיחק בסרט "Good Dick", בסרט "זה לא מבחן", בסרט "גני הלילה" לצד גיליאן ג'ייקובס, ובדרמה הקומית "באק האוורד הגדול" בכיכובם של טום הנקס וג'ון מלקוביץ'.
בשנת 2009 שיחק בדרמה העצמאית "מקלחות של אפריל" לצדה של ג'אנל פאריש.
בשנת 2011 השתתף במותחן הפשע "החזרה".
בשנת 2012 שיחק בדרמת הפשע "מדיאה בהגנת עדים" לצד טיילר פרי, בסרט הפעולה "לפגוע ולברוח" לצד קריסטן בל, ובסרט הקומי-עצמאי "למצוא את האחת" בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט ובסרט "Grassroots".
בשנת 2014 דיבב בסרט "בלאגן בג'ונגל", הסרט נעשה בהפקה קולומביאנית-מקסיקנית-דרום קוריאנית.
בשנת 2015 שיחק במותחן "הקללה של עיירות גרוב" בכיכובם של לוקאס טיל ובלה היתקוט. שיחק גם בסיטקום "קדושים בעיר החטאים" בכיכובה של מאלין אקרמן, ודיבב בסרט האנימציה "זנב ועכבר".
בשנת 2016 שיחק במספר פרקים מתוך סדרת המשטרה "NCIS: ניו אורלינס", בתפקיד של אלביס ברטראנד.
בשנת 2018 שיחק בסרט "גדול יותר", אודות חיו של ג'ו וידר.
בשנת 2022 התארח בסדרת הטלוויזיה "הטירון: סוכנת חדשה" המהווה ספין-אוף לסדרה המשטרתית המצליחה "טירון".
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרה "שקרים אמיתיים" ברשת CBS, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 1994 בבימויו של ג'יימס קמרון. באותה שנה ביצע הופעת אורח בסדרה הקומית "פובאר" מבית נטפליקס.
חיים אישיים

ב-1990 הוא התגייר ונישא לאשתו הראשונה, השחקנית והקומיקאית האמריקאית-יהודייה, רוזאן בר. הזוג הנשוי משך את התקשורת, ובמיוחד את הצהובונים, בגלל ההתנהגות המגוחכת שלהם לעיתים. ארנולד התגרש ממנה ונישא והתגרש בהמשך עוד שלוש פעמים. יש לו שני ילדים מאשתו הרביעית, גרושתו החל מ-2019, האמריקאית-יהודייה אשלי גרוסמן.
הערות שוליים

| פרס פטל הזהב לשחקן הגרוע ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1980–1999 | ניל דיימונד (1980) ‏•‏‏ קלינטון ספילסבורי (1981) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1982) ‏•‏‏ כריסטופר אטקינס (1983) ‏•‏‏ סילבסטר סטאלון (1984) ‏•‏‏ סילבסטר סטאלון (1985) ‏•‏‏ פרינס (1986) ‏•‏‏ ביל קוסבי (1987) ‏•‏‏ סילבסטר סטאלון (1988) ‏•‏‏ ויליאם שאטנר (1989) ‏•‏‏ אנדרו דייס קליי (1990) ‏•‏‏ קווין קוסטנר (1991) ‏•‏‏ סילבסטר סטאלון (1992) ‏•‏‏ ברט ריינולדס (1993) ‏•‏‏ קווין קוסטנר  (1994) ‏•‏‏ פולי שור  (1995) ‏•‏‏ טום ארנולד / פולי שור (1996) ‏•‏‏ קווין קוסטנר (1997) ‏•‏‏ ברוס ויליס (1998) ‏•‏‏ אדם סנדלר (1999) |  |
| 2000–2019 | ג'ון טרבולטה (2000) ‏•‏‏ טום גרין (2001) ‏•‏‏ רוברטו בניני (2002) ‏•‏‏ בן אפלק (2003) ‏•‏‏ ג'ורג' ווקר בוש (2004) ‏•‏‏ רוב שניידר (2005) ‏•‏‏ מרלון ויינס ושון ויינס (2006) ‏•‏‏ אדי מרפי (2007) ‏•‏‏ מייק מאיירס (2008) ‏•‏‏ האחים ג'ונאס (ג'ו, קווין, וניק)(2009) ‏•‏‏ אשטון קוצ'ר (2010) ‏•‏‏ אדם סנדלר (2011) ‏•‏‏ אדם סנדלר (2012) ‏•‏‏ ג'יידן סמית' (2013) ‏•‏‏ קירק קמרון (2014) ‏•‏‏ ג'יימי דורנן (2015) ‏•‏‏ דינש ד'סוזה (2016) ‏•‏‏ טום קרוז (2017) ‏•‏‏ דונלד טראמפ (2018) ‏•‏‏ ג'ון טרבולטה (2019) |  |
| 2020–הווה | מייק לינדל (2020/21) ‏•‏‏ לברון ג'יימס (2021) ‏•‏‏ ג'ארד לטו (2022) ‏•‏‏ ג'ון ווייט (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810563976805606  BIBSYS: 11030290  BNE: XX1108865  BnF: cb14040112t (data)  GND: 143624687  ISNI: 0000 0001 1651 3140  LCCN: no96051028  NTA: 159848148  SNAC: w6v14tf6  SUDOC: 070279500  VIAF: 58676691   WorldCat (עם VIAF): 58676691 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוישה ונטילטור

| --- | --- |

 מבוסס על:  מחזה מאת יעקב מגבלות
 בימוי:  אורי זוהר
 הופק בידי:  אורי זוהר   אברהם דשא (פשנל)
 תסריט:  אלכס מימון
 עריכה:  חנה גורית
 שחקנים ראשיים:  יעקב בודו   שייקה לוי   גברי בנאי   ישראל פוליאקוב   שייקה אופיר
 מוזיקה:  יצחק גרציאני
 צילום:  דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  26 במרץ 1966
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוישה ונטילטור הוא סרט בבימויו של אורי זוהר, המבוסס על המחזה "גלגוליו של מוישה ונטילטור" שהועלה בלהקת פיקוד הצפון ב-1955 ונכתב על ידי יעקב מגבלות-פיינגולד.
הסרט צולם בשחור-לבן בישראל בשנת 1966.
כוכב הסרט, מוישה ונטילטור (בגילומו של יעקב בודו), הוא חייל הדוגל בחיסכון בכל מצב – דבר הגורם לו להיזרק מתפקיד לתפקיד בצבא. חסכנותו הכפייתית גורמת לשיבוש בפעילותו של מרגל עוין, בסילוק המפות והחומרים החשאיים, וזאת ללא כל כוונה ממשית. סרט זה הוא הראשון בהשתתפותם של חברי שלישיית הגשש החיוור והוא מלווה במספר שירים שמבוצעים על ידיהם, ובהם "עוזי עוזי" ו"מה הוא עושה לה".
דמותו של מוישה ונטילטור נוצרה על ידי יעקב מגבלות (פיינגולד) מורה לתיאטרון, מחזאי ובמאי, ממקימי להקת פיקוד דרום וכותב התוכנית הראשונה שהעלתה להקת דרום - "קזבלנקה עולה בדרגה". המערכון "גלגוליו של מוישה וינטלטור" נכתב תוך שבוע ימים בלבד בבית חולים הדסה בירושלים בו אושפז יעקב מגבלות ולאחר מכן בוים תוך כמה שבועות והועלה כתוכנית מהתלה, כפי שהופיע על התכניה הראשונה בלהקת פיקוד צפון בכיכובו של יעקב בודו. המחזה זכה להצלחה גדולה והועלה מאות פעמים בכל רחבי הארץ. מאוחר יותר הועלה המחזה גם על בימת תיאטרון זירה ו"התיאטרון העממי" ושוב, בגילומו של יעקב בודו, כשדמותו של מוישה ונטילטור הפכה לסימן ההיכר שלו. את הצגת התיאטרון הפיק אברהם דשא (פשנל) שהיה שותף גם בהפקת הסרט.
ההצלחה בתפקידו כמוישה ונטילטור הובילה את בודו לתפקידים נוספים על הבמה הישראלית.
מבקר הקולנוע זאב רב נוף כתב עם יציאת הסרט כי הוא רואה בו את "הולדת הקולנוע הישראלי סוג ב', בלי יומרנות אבל ברמה בינלאומית."
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
יעקב בודו: מוישה ונטילטור
שייקה אופיר: אפס-אפס-אפס
שייקה לוי: שייקה
גברי בנאי: גברי
ישראל פוליאקוב: פולי
אברהם מור: 
גדעון זינגר: הרס"ר
תקוה מור: רס"ר שושנה
אורי לוי: סרן שופרי
אורי זוהר: זוק
חיים בנאי: זוזיק
יעקב בן סירא: 
ראובן שפר: 
גדי יגיל: 
סעדיה דמארי:
אברהם יוסף קרייזווירט

הרב  אברהם יוסף קרייזווירט (ח' באייר תרל"ו, 1876 – ט"ו בתשרי תש"ב, 1941) היה רבה של וואויניטש שבגליציה, מחבר הספר בית אברהם. נספה בשואה.
קורותיו

נולד במגנישוב שבפולין לרב יעקב שרמן, מצאצאי הרב חיים רפופורט, רבה של לבוב. בשנת תרס"ה (1905) עבר לגליציה והתיישב בעיר וואויניטש. נישא לפרלה, בתו של רבי אהרן קרייזווירט מוואיניטש. לאחר נישואיו שינה את שם משפחתו כשם משפחת חותנו.  כעבור זמן התמנה למרא דאתרא. בשנת תרס"ט הוציא את ספרו "בית אברהם".
חיבוריו "שו"ת מהרי"א" ו"שמלה רחבה" על הלכות טרפה עמדו לצאת לאור, אך נאבדו בתקופת השואה.
במלחמת העולם השנייה עבר לקוז'ניץ, שבסמוך לעיירת הולדתו. בתחילת שנת תש"ב הובל למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נספה עם אשתו וארבעת ילדיו. בנו, הרב חיים קרייזווירט, הוא היחידי שניצל מכל משפחתו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה קרליץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1882 
 פטירה:  1941 (בגיל 59 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1941 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 אב:  שמריהו יוסף קרליץ 
 
הרב משה קרליץ (1882 לערך - 1941) היה רב ותלמיד חכם בליטא, עורך המאסף התורני "כנסת ישראל". אחיו הצעיר של החזון איש. נספה בשואה.
תולדותיו

נולד בקוסובה לרב שמריהו יוסף קרליץ. למד בישיבת סלובודקה. נישא לבת הרב פסח פינפר, שהיה רב בפונארי שבפרברי וילנה. לאחר פטירת חותנו ירש אותו ברבנות. כמו כן כיהן כדיין ומו"ץ בווילנה.
לאחר כמה שנים עזב את פונארי והתמנה כרב בפרבר הווילנאי זרצ'ה. באותה תקופה אסף סביבו קבוצת תלמידים, ובהם הרב שלמה היימן, שכיהן כראש ישיבת רמיילס בווילנה ולימים ראש ישיבת תורה ודעת בארצות הברית. כשהתרבו התלמידים הוא הקים עבורם מסגרת של ישיבה ושיכן אותה באחד מבתי המדרש בווילנה. כעבור זמן קצר הודיע לו הרב חיים עוזר גרודזנסקי שדעתו אינה נוחה מפעילות הישיבה מחשש שהיא תערער את מעמדה של ישיבת רמיילס שבווילנה, ובעקבות זאת החליט הרב קרליץ לסגור את הישיבה לאלתר.
בשנת תרפ"ג (1923) הוציא את הספר "אור חדש" המכיל ביאורים, הערות וציוני מראי-מקום לספר שערי תשובה של רבינו יונה גירונדי. בשנת תרפ"ח (1928) יצאה מהדורה של הספר משולב בתוך הספר "שערי תשובה".
בין השנים תר"צ-תרצ"ה (1930–1935) ערך והוציא את הירחון התורני "כנסת ישראל" ששימש במה לחידושי תורה של גדולי התורה מווילנה ומשאר ערי ליטא. בין המשתתפים: הרב חיים עוזר גרודזנסקי, אחיו החזון איש (בעילום שם), הרב חנוך אייגש בעל המרחשת, הרב שמעון שקופ, הרב אלחנן וסרמן, הרב אהרון קוטלר, הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב יחזקאל אברמסקי, הרב אריה בינה ועוד.
נספה בשואה.
לרב משה קרליץ היו שני בנים - פסח ושמריהו. פסח קרליץ, שחיבר את הספר "פתח החידוש", מת בחיי אביו, ושמריהו קרליץ נהרג בשואה.
לקריאה נוספת

רבי משה קרליץ - מלך היסורין, בתוך: הרב שלמה כהן (יו"ר המערכת) ואחרים, פאר הדור: פרקים ממסכת חייו ויצירתו של גאון דורנו מרן רבי אברהם-ישעיהו קרליץ זצ"ל בעל „חזון אי"ש”, בני ברק: הוצאת נצח, תשכ"ז, ח"א עמ' קח-קטו.
מוריץ דניאל אופנהיים

| --- | --- |

דיוקן עצמי, 1814–1816, שמן על בד
 לידה:  7 בינואר 1800 האימפריה הרומית הקדושה הנאו, הסן-קאסל 
 פטירה:  26 בפברואר 1882 (בגיל 82) הקיסרות הגרמנית פרנקפורט, פרוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בפרנקפורט 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  ז'אן-בטיסט רניו 
 
מוריץ דניאל אופנהיים (בגרמנית: Moritz Daniel Oppenheim‏; 7 בינואר 1800 – 26 בפברואר 1882) היה צייר יהודי-גרמני, שכונה "הצייר היהודי הראשון בעידן המודרני". עבודתו הושפעה משורשיו התרבותיים והדתיים, בניגוד לרבים מעמיתיו היהודים שבחרו להתנצר.
הנצחה

ב- 17 ביוני 1975, הנפיק השירות הבולאי  סדרה של שלושה בולי דאר שנקראה אמנות הציור 1975, שבה נכלל  בול של הציור של אופנהיים על חנוכה. השירות הבולאי מכר  1,066,000 בולים  של בול זה עד להפסקת המכירה ב-24 באוקטובר 1975  .
רחוב מוריץ דניאל בתל אביב, נקרא על שמו.
ציורו "ליל סדר" נכלל בהגדה של מלחמה שהודפסה בשנת 1915.
הערות שוליים

↑  מוריץ אופנהיים
↑  ארכיון מוריץ דניאל אופנהיים, בספרייה הלאומית
↑  יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח -  תשכ"ב,  קטלוג מס' 12, רשות הדאר - השירות הבולאי, הוצאת כרטא, 1989, עמ' 163-164
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266266505171  PLWABN: 9810536330305606  BnF: cb15014612p (data)  CiNii: DA1381767X  GND: 119484129  ISNI: 0000 0001 1691 0867  LCCN: n85104670  NKC: zmp2013787524  NLA: 35665443  NTA: 067978150  RKD: 60869  SELIBR: 81753  SNAC: w6kh2503  SUDOC: 16869736X  Trove: 1033062  ULAN: 500010295  VIAF: 97547088   WorldCat (עם VIAF): 97547088 
שובו של המתנדב היהודי ממלחמות השחרור (1833–1834), שמן על בד
יוסל'ה, איך זה קרה?

| --- | --- |
כרזת התקליטור
כרזת התקליטור
 מבוסס על:  ספר של ישראל ויסלר
 בימוי:  טל רון
 הופק בידי:  נפתלי אלטר 
 תסריט:  ישראל ויסלר נפתלי אלטר 
 עריכה:  משה אבני
 שחקנים ראשיים:  דב נבון יהונדב פרלמן אביגיל אריאלי
 צילום:  אבי קרפיק
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה 
 הקרנת בכורה:  1989
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  400,000 ‏$
 הכנסות:  16,361 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
יוסל'ה, איך זה קרה? הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1989, בבימויו של טל רון לפי תסריט שכתבו נפתלי אלטר וישראל ויסלר (פּוּצ'וּ), על פי ספר בשם זה מאת ישראל ויסלר.
העלילה מתרחשת בשנת 1949, צעירים שהשתחררו מהמלחמה, מקימים קיבוץ משלט ליד ים המלח. אהבות ומריבות גדושות בהורמונים מתרחשות ביניהם עד לסוף הטוב של שלוש חתונות.
פסקול המוזיקה הוא של להקת הנח"ל, רן ונמה ושלישיית אדלר. שיר הנושא "נעמה" מושר בפי גרי אקשטיין למילותיו של ישראל ויסלר וללחנו של נפתלי אלטר.
הסרט צולם בקיבוץ מצפה שלם ומצוקי דרגות וכן בנתיב הל"ה, שם היה ויסלר בין מקימי הקיבוץ. הספר והסרט מבוססים על חוויותיו בתקופה ההיא. הסרט הוא למעשה המשך לסרט "חבורה שכזאת" משנת 1962.
תקציר העלילה

יוסק'ה (יהונדב פרלמן) הנהג של הקיבוץ, מעלה בדרך טרמפיסטית בשם תמי (אביגיל אריאלי). היא מכירה את יוסק'ה מההכשרה בנען וכעת רוצה להצטרף לקיבוץ הצעיר ולגור בחדרו. ליוסק'ה יש כבר חברה בשם שולה (שירי חבקין) אך הוא מעדיף את תמי על פניה.
מזכיר הקיבוץ הוא יורם (דב נבון) ועליו לפתור את כל הבעיות בין החברים. זיוה (אסנת עופר) אינה רוצה לשמור עם יוסי (צבי קורמן) כי אינו מתייחס אליה, אך יורם אומר לה שיוסי אמר לו שהוא אוהב אותה וכך מתחיל "רומן" בין זיוה ליוסי כשזיוה היא הפעילה בו.
יוסל'ה (איל נחמיאס) מאוהב בנעמה (עליזה אברג'יל) אך היא לא נענית לו. יורם מנצל את ההזדמנות ומנהל אתה יחסים. יוסל'ה הנפגע עוזב את הקיבוץ. לייזר (ניר רון) מאוהב באורק'ה (נוגה פז).
לקיבוץ מגיעה חוה (זוהר זמיר) שעזבה את משפחתה ורוצה לחיות בקיבוץ. עד מהרה מתברר שהיא "המזרן של גברי הקיבוץ". כשהיא מבקשת להתקבל כחברה מזמנת חסידה (חן רוזנטל) האידאולוגית של הקיבוץ, ישיבת חברים, מדברת על עקרונות הקיבוץ ועל התנגדותה לקבלת חוה לקיבוץ בגלל התנהגותה. בהצבעה מצביעים נגד קבלתה.
לבסוף נערכות שלוש חתונות - יוסק'ה ושולה, לייזר ואורק'ה, יוסי וזיוה. יוסל'ה מגיע לחתונות, פוגש שם את נעמה ואז היא מבינה שהיא אוהבת אותו ומתחיל רומן חדש.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
דב נבון: יורם
יהונדב פרלמן: יוסק'ה
צבי קורמן: יוסי
אייל נחמיאס: יוסל'ה
אביגיל אריאלי: תמי
אסנת עופר: זיוה
זוהר זמיר: חוה
משה פרסטר: אברום
עליזה אברג'יל: נעמה
נוגה פז: אורק'ה
שירי חבקין: שולה
ניר רון: לייזר
חני רוזנטל: חסידה
לואיס רוזנברג: רב
ג'סיקה צ'סטיין

| --- | --- |

צ'סטיין
 לידה:  24 במרץ 1977 (בת 47) סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Jessica Michelle Chastain 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  מכללת סקרמנטו  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה  El Camino Fundamental High School 
 בן או בת זוג:  Gian Luca Passi de Preposulo (2017–?) 
 צאצאים:  Giulietta Passi di Preposulo 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר   פרס גלובוס הזהב   פרס גילדת שחקני המסך
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'סטיין, 2011
צ'סטיין, 2014
ג'סיקה מישל צ'סטיין (באנגלית: Jessica Michelle Chastain; נולדה ב-24 במרץ 1977) היא שחקנית ומפיקת קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "העיניים של תמי פיי" (2021). את פריצתה הקולנועית עשתה בסרט "ג'ולין" (2008), ולאחר מכן שיחקה בסרטים כגון "סערת רוחות", "עץ החיים" ו"העזרה". על האחרון קיבלה מועמדויות לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך, ופרס הבאפט"א.
בשנת 2012, צ'סטיין זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקנית טובה ביותר, על תפקידה כמאיה, סוכנת ה-CIA בסרט "כוננות עם שחר". היא שיחקה גם בסרטים "בין כוכבים", "שנה קשוחה מאוד", "להציל את מארק וואטני" ו"קרימזון פיק". ב-2012, היא נבחרה על ידי המגזין "טיימס" כאחת האנשים המשפיעים ביותר בעולם. עבור תפקידה בסרט האוטוביוגרפי "העיניים של תמי פיי" (2021) זכתה צ'סטיין בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ביוגרפיה

צ'סטיין נולדה בסקרמנטו, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. היא בתם של ג'רי רנה צ'סטיין, שפית טבעונית, ושל מייקל אדוארד מונסטריו, מוזיקאי שנפטר ב-2013. היא גדלה עם אימה הביולוגית ואביה החורג, מייקל לירוי הסטאי. יש לה חמישה אחים ואחיות. היא קרובה לסבתה, מרלין, אותה אף לקחה עמה לטקסי האוסקר ב-2012 וב-2013.
ביוגרפיה > קריירה

צ'סטיין למדה דרמה בניו יורק בבית ספר לאומנויות ג'וליארד. היא החלה את דרכה בתפקידי אורח בסדרות "ER", "המטייל בזמן", "ורוניקה מארס" ו"חוק וסדר: משפט וצדק". היא התגלתה לראשונה ב-2008 בדרמת ההתבגרות העצמאית "ג'ולין", בה שיחקה בתפקיד ראשי בתור ג'ולין, דרומית צעירה ובעייתית.
צ'סטיין זכתה לחשיפה עולמית באמצע 2011, בזכות הופעתה לצדו של בראד פיט בסרטו של טרנס מאליק "עץ החיים". באותה שנה שיחקה בסרטים "החוב" ו"העזרה", המבוססת על הרומן "העזרה", שם שיחקה את סיליה פוט, המעסיקה החייכנית של מיני ג'קסון שגילמה אוקטביה ספנסר. על השתתפותה בסרט "העזרה" הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2012 גילמה את מאיה, סוכנת CIA במרדף אחר המחבל אוסאמה בן לאדן בסרט "כוננות עם שחר" שביימה קתרין ביגלו על פי תסריט של מארק בול. על תפקידה בסרט זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה וקיבלה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי ולפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2014 זכתה לשבחים וביקורות מהוללות על הופעתה בסרטו של כריסטופר נולאן, "בין כוכבים", ולאחר מכן בסרטו של ג'יי. סי. צ'נדור "שנה קשוחה מאוד".
בשנת 2016 שיחקה בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן, תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף, שיחקה באותה שנה בסרט "הצייד: מלחמת החורף". בשנת 2017 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "אשתו של שומר גן החיות", וכן בדרמה "המשחק הגדול" בבימויו של אהרן סורקין.
בשנת 2019 גילמה את קיסרית גזע השי'אר החיצוני, לילאנדרה גראמני בסרט "אקס-מן: הפניקס האפלה".
בשנת 2021 כיכבה בתפקיד תמי פיי מסנר בסרט "העיניים של תמי פיי". על תפקידה בסרט זכתה צ'סטיין בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ופרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
בשנת 2022 שיחקה בסרט "355" שביים סיימון קינברג.
חיים אישיים

מאז שנת 2012 נמצאת צ'סטין במערכת יחסים עם מנהל מותג אופנה איטלקי בשם ג'אן לוקה פאסי דה פרפוסלו. ביוני 2017 הם נישאו, ובשנת 2018 נולדה להם בת בתהליך פונדקאי. המשפחה מתגוררת בניו יורק.
במשך רוב חייה, ניהלה אורח חיים תזונתי פסקטריאני, אך בעקבות בעיות בריאותיות עברה לטבעונות.
צ'סטיין מגדירה עצמה כפמיניסטית ויצאה בעבר נגד אפליות של נשים ובני מיעוטים בתעשיית הקולנוע של הוליווד.
אקטיביזם

במהלך 2023, צ'סטיין הביעה תמיכה פומבית, יחד עם כוכבים נוספים מהוליווד, בנאומה של לינור אברג'יל באו"ם שבו גוללה את סיפור האונס שעברה. צ'סטיין שיתפה את הנאום לחשבון הטוויטר שה המונה למעלה ממיליון עוקבים.
באוקטובר 2023, צ'סטיין, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתמה על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן. המכתב קורא לנשיא ביידן לקרוא להפסקת אש בעזה ובישראל. המכתב הדגיש את הצורך בעצירת הסלמה מיידית והפסקת אש בעזה ובישראל ומזכיר שלמעלה מ-5,000 בני אדם נהרגו בשבוע וחצי האחרונים באזור. המכתב מדגיש את המשבר ההומניטרי בעזה, שם נטען כי אזלו לתושבים אספקה חיונית כמו מזון, מים, חשמל ותרופות, וקורא לשחרור בטוח של בני הערובה ולהקל על סיוע הומניטרי להגיע לנזקקים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | ג'ולין | ג'ולין |  |
| 2009 | גנוב | סאלי אן |  |
| 2010 | החוב | רייצ'ל זינגר |  |
| 2011 | סערת רוחות | סמנת'ה לה-פורצ' |  |
| 2011 | קוריולאנוס | וירג'יליה |  |
| 2011 | עץ החיים | גברת או'בריין |  |
| 2011 | העזרה | סיליה ריי פוט |  |
| 2011 | וויילד סלומה | שלומית בת הרודיאס | סרט דוקומנטרי |
| 2011 | שדות ההרג של טקסס | הבלשית פאם סטאל |  |
| 2012 | מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה | ג'יה היגואר |  |
| 2012 | ארץ יבשה | מאגי בופורד |  |
| 2012 | The Color of Time | גברת ויליאמס |  |
| 2012 | כוננות עם שחר | מאיה |  |
| 2013 | מאמא | אנאבל |  |
| 2013 | היעלמותה של אלינור ריגבי | אלינור ריגבי | גם מפיקה |
| 2014 | מיס ג'ולי | מיס ג'ולי |  |
| 2014 | בין כוכבים | מרפי קופר |  |
| 2014 | שנה קשוחה מאוד | אנה מורלס |  |
| 2015 | להציל את מארק וואטני | קומנדר מליסה לואיס |  |
| 2015 | קרימזון פיק | לוסיל שארפ |  |
| 2016 | הצייד: מלחמת החורף | שרה |  |
| 2016 | מיס סלואן | אליזבת מדלן "ליז" סלואן |  |
| 2017 | I Am Jane Doe | קריינית | סרט דוקומנטרי גם מפיקה בפועל |
| 2017 | אשתו של שומר גן החיות | אנטונינה ז'בינסקי | גם מפיקה בפועל |
| 2017 | המשחק הגדול | מולי בלום |  |
| 2017 | אישה צועדת קדימה | קרוליין וולדון |  |
| 2019 | אקס-מן: הפניקס האפלה | ווק / מרגרט |  |
| 2019 | זה: חלק 2 | בברלי מארש |  |
| 2020 | Creating a Character: The Moni Yakim Legacy | עצמה | סרט דוקומנטרי גם מפיקה בפועל |
| 2020 | סוכנת במילכוד | אווה פולקנר | גם מפיקה |
| 2021 | העיניים של תמי פיי | תמי פיי מסנר | גם מפיקה |
| 2021 | המחילה | ג'ו הנינגר |  |
| 2022 | 355 | מייסון "מייס" בראון | גם מפיקה |
| 2022 | האחות הטובה | איימי לורין |  |
| 2022 | ימים של תום | מריאן טראמפ בארי (אנ') |  |
| 2023 | Memory | סילביה |  מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר (אנ') (2024) |
| 2024 | אינסטינקט אימהי (אנ') | אליס |  |
| TBA | The Division |  |  |
| TBA | Losing Clementine | קלמנטיין פריצ'רד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ER | דיילה | פרק: "Forgive and Forget" |
| 2004 | ורוניקה מארס | שרה ויליאמס | פרק: "The Girl Next Door" |
| 2005–2006 | חוק וסדר: משפט וצדק | סיגרון בורג | 3 פרקים |
| 2006 | קרוב לבית | קייסי ווירת' | פרק: "The Rapist Next Door" |
| 2006 | The Evidence | לאורה גרין | פרק: "Pilot" |
| 2006 | בלאקבירד | שרלוט אורמנד | מיני-סדרה |
| 2007 | עובד שכיר | טאנה בלום | פרק: "Friendly Skies" |
| 2010 | פוארו | מארי דבנהאם | פרק: "Murder on the Orient Express" |
| 2016 | אנימלס | שרה | דיבוב; פרק: "Jessica Chastain/Troye Sivan" |
| 2021 | תמונות מחיי נישואין | מירה | מיני-סדרה גם מפיקה בפועל |
| 2022–2023 | George & Tammy | תמי ויינט | מיני-סדרה גם מפיקה בפועל מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2023) |
| 2023 | The Space Within | ד"ר מקליין וייל | פודקאסט; 8 פרקים |
| TBA | The School For Good Mothers |   | סדרה עתידית מפיקה |