stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה ברליס
דיסקוגרפיה > סינגלים"

2007 - "Love Song"
2008 - "Bottle It Up"
2009 - "Gravity"
2010 - "king Of Anything"
2011 - "Uncharted"
2011 - "Gonna Get Over You"
2011 - "Love Is Christmas"
2012 - "Stay"
2012 - "Beautiful Girl"
2013 - "Brave"
2014 - "I Choose You"
2020 - "No Such Thing"
2020 - "Free to Be... You and Me"
2020 - "Little Voice”
הערות שוליים

↑  Chris Willman, Hans Zimmer and the Scores and Songs of ‘Emilia Pérez’ and ‘Wild Robot’ Lead Winners’ List at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Variety, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
שרה ברליס, ברשת החברתית פייסבוק
שרה ברליס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
שרה ברליס, ברשת החברתית אינסטגרם
שרה ברליס, ברשת החברתית טיקטוק
שרה ברליס, סרטונים בערוץ היוטיוב
שרה ברליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
שרה ברליס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
שרה ברליס, באתר ספוטיפיי
שרה ברליס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
שרה ברליס, באתר Last.fm (באנגלית)
שרה ברליס, באתר AllMusic (באנגלית)
שרה ברליס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
שרה ברליס, באתר דיזר
שרה ברליס, באתר Discogs (באנגלית)
שרה ברליס, באתר Songkick (באנגלית)
שרה ברליס, באתר Genius
שרה ברליס, באתר SecondHandSongs
שרה ברליס, באתר בילבורד (באנגלית)
שרה ברליס, באתר טיידל (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402574905171  PLWABN: 9812170188505606  BIBSYS: 9059868  BnF: cb15657043w (data)  GND: 135515173  ISNI: 0000 0000 7850 2861  LCCN: no2007073534  MusicBrainz: e54be6b7-5c26-4b47-bb3f-c137429b9b55  NKC: xx0095115  NLK: KAC2020K9650  NTA: 31380706X  VIAF: 498149294513380522948   WorldCat (עם VIAF): 498149294513380522948
באטלשיפ

| --- | --- |

 מבוסס על:  צוללות 
 בימוי:  פיטר ברג 
 הופק בידי:  בראיין גולדנר, פיטר ברג, סקוט סטאבר, דנקן הנדרסון 
 עריכה:  פול רובל 
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי 
 צילום:  טוביאס שליסלר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, פרטיסיפנט, הסברו, סקוט סטאבר, הסברו 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 באפריל 2012 
 משך הקרנה:  131 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט פעולה, סרט מלחמה, סרט אסונות 
 הכנסות באתר מוג'ו:   battleship
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ריהאנה) 
 www.battleshipmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
באטלשיפ (באנגלית: Battleship) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני צבאי אמריקאי משנת 2012 המבוסס על משחק הלוח "צוללות" של חברת הסברו, אשר גם תיקצבה את הסרט. את הסרט ביים פיטר ברג ומשחקים בו בתפקידים הראשיים טיילור קיטש, ריהאנה, אלכסנדר סקושגורד, וברוקלין דקר. עלילת הסרט עוסקת בכוחות ימיים שמוצאים עצמם נלחמים בצי של חייזרים המאיים על כדור הארץ.
באטלשיפ הוקרן לראשונה בטוקיו ב-3 באפריל 2012 ובארצות הברית ב-18 במאי 2012. הסרט זכה לביקורות שליליות בדרך כלל והציג ביצועים נמוכים בקופות, והכניס 303 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב הפקה של 209–220 מיליון דולר, וגרם להפסד של 150 מיליון דולר לסרטי יוניברסל והסברו.
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת במהלך תרגיל צבאי משותף של חיל הים האמריקאי והיפני באזור האוקיינוס השקט. אלכס הופר (טיילור קיטש), קצין בצי האמריקאי, מוצא עצמו מפקד על ספינת מלחמה במהלך עימות בלתי צפוי עם כוחות חייזרים מתקדמים שהופיעו בים. החייזרים יוצרים מחסום סביב הצי ומונעים כל תקשורת עם החוף. אלכס והצוות שלו חייבים למצוא דרך להתגבר על הטכנולוגיה המתקדמת של החייזרים ולהציל את האנושות מפני פלישה אפשרית.
צוות השחקנים הראשי

דקר בפרמיירה לסרט "באטלשיפ", 2012טיילור קיטש בתפקיד אלכס הופר - קצין בצי האמריקאי ומפקד הספינה במהלך העימות עם החייזרים.
ליאם ניסן בתפקיד אדמירל שיין - מפקד בכיר בצי האמריקאי ואביה של סמנתה.
ריהאנה בתפקיד קורה "וויקס" רייקס - חיילת קרב אמיצה בצי האמריקאי.
אלכסנדר סקושגורד בתפקיד סטון הופר - אחיו הגדול של אלכס ומפקד בכיר בצי.
ברוקלין דקר בתפקיד סמנתה שיין - פיזיותרפיסטית וארוסתו של אלכס.
ביקורות

הסרט "באטלשיפ" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים. בעוד שחלק מהמבקרים שיבחו את האפקטים המיוחדים והסצנות האקשן המרשימות, רבים ציינו שהעלילה דלה והדמויות שטחיות. הסרט הוגדר לעיתים קרובות כקלישאתי ולא הצליח לממש את הפוטנציאל שלו למרות התקציב הגבוה והשחקנים המוכרים. הסרט קיבל ציון של 34% באתר Rotten Tomatoes וציון של 41 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד שליליות.
סדרת אפ

| --- | --- |

עטיפת מארז ה-DVD של סדרת סרטי אפ (מכיל את ששת הסרטים הראשונים בסדרה)
 בימוי:  מייקל אפטד
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  גרנדה 
 הקרנת בכורה:  5 במאי 1964 - 22 בספטמבר 2005
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  טלוויזיה תיעודית 
 
סדרת אפ היא סדרה של סרטים תיעודיים העוסקים בחייהם של ארבעה עשר בריטים בני מעמדות חברתיים שונים, מאז 1964. הסרט הראשון, !‏Seven Up, צולם כשהיו בני שבע, וסרטי ההמשך צולמו בהפרשים של שבע שנים. נכון ל-2019 צולמו תשעה סרטים. באחרון שבהם, 63‎ Up, שצולם ב-2019, גיבורי הסרט הם בני 63.
מדי שבע שנים מנסה הבמאי, מייקל אפטד, לצלם את 14 המשתתפים המקוריים, אם כי לא כולם הסכימו לשתף איתו פעולה בכל הסרטים. מוטו חוזר בסרטים הוא הפתגם הישועי "הבו לי ילד עד היותו בן שבע, ואתן לכם את האדם" (Give me a child until he is seven and I will give you the man). לפרק הראשון בסדרה נבחרו במכוון ילדים שבאו מרקע סוציו-אקונומי שונה מאוד, בהנחה שבחברה המעמדית של בריטניה, המעמד שממנו באו קובע את עתידם. בסרטי ההמשך מתגלה הנחה זו כנכונה באופן חלקי: חלק מהילדים אכן מגשימים בהמשך חייהם את חלומות ילדותם, התואמים את המעמד שאליו נולדו, אך חייהם של אחרים מתפתחים באופן שונה ובלתי צפוי.
בניגוד לרוב הסרטים התיעודיים, העוסקים באירוע שהתרחש מכבר, סרטי הסדרה סוקרים באופן תקופתי את התפתחותם וקורותיהם של אנשים חיים. משום כך נודעת להם השפעה על חיי המצולמים, שוויתרו על פרטיות רבה - הם פירטו את קורותיהם, רגשותיהם ומחשבותיהם בראיונות אינטימיים, דיוקנם התפרסם והפך אותם למזוהים בציבור. הדבר גרם לכמה מהמצולמים לסרב להתראיין לחלק מסרטי ההמשך (שניים מה-14 סירבו להתראיין ל-28‎ Up ‏, ולא חזרו עוד להשתתף בסדרה), ואחרים ניסו למנף את השתתפותם בסרטים כדי להשפיע על חייהם ועל אירועים שונים. ג'ון, אחד המשתתפים, אמר על ההשתתפות בסדרה כי היא דומה להזרקת גלולת רעל מדי שבע שנים. אפטד אמר כי לדעתו יש למשתתפים משקעי טינה לסדרה, שכן ההשתתפות בה נכפתה עליהם, וכי הצורך החוזר מדי שבע שנים, לשכנע חלק מהמשתתפים להתראיין לסרט נוסף, הוא מאמץ קשה ביותר.  כדי לראיין את המשתתפים מוטסים חלקם לבריטניה, ובמקרים אחרים טס הצוות ומראיין אותם במקומות מגוריהם, מארצות הברית ועד בנגלדש ואוסטרליה.
הסדרה טשטשה את הגבול בין סרט תיעודי לבין תוכנית מציאות, נושא שנידון ב-49‎ Up. גם שיקולי העריכה בסדרה שונים מאשר בסרטים תיעודיים אחרים - חלק מהמשתתפים דורשים לראות את הסרטים לפני סיום עריכתם, ולחתוך מהם חלקים מסוימים, ואפטד אינו יכול לסרב לכך, כדי שישתפו פעולה בצילומי הסרטים הבאים בסדרה. בינו לבין חלק מהמשתתפים נוצרו קשרים קרובים והוא רואה אותם כ"משפחה". הוא משתדל לשמור על ריחוק, אך יוצר קשר עם כל אחד מהם פעם בשנה, ומזמין את המשתתפים ומשפחותיהם להקרנות של סרטיו. לדבריו אינו יכול להתייחס אליהם כבמאי אובייקטיבי ומרוחק: "אני בחייהם, והם בחיי". טוני, אחד המשתתפים, אמר בראיון כי הוא נותן באפטד אמון מוחלט, הואיל והוא מכיר אותו מאז גיל שבע, וכי הוא גאה להשתתף בסדרה.
בעקבות הצלחת הסדרה צולמו סדרות דומות ביפן, ברוסיה, בדרום אפריקה, בארצות הברית, באוסטרליה ובצרפת. בבריטניה התחילו ב-2000 צילומי סדרה חדשה - 7Up 2000, בבימוי ג'וליאן פארינו. החלק השני בה צולם ב-2007. כשיצא 42‎ Up בארצות הברית ראה אור ספרו של אפטד באותו השם, ובו הוא מספר על ההיסטוריה של יצירת הסדרה  ועל חייהם של המשתתפים בה.
יצירת הסדרה

את הסרט הראשון בסדרה ביים הקנדי פול אלמונד ב-1964 עבור חברת גרנדה. הייתה זו תוכנית טלוויזיה בת 40 דקות, שלא תוכננו לה אז המשכים. שבע שנים מאוחר יותר צולם ההמשך, Plus Seven‏ 7, ויצירתו הייתה תחילת דפוס שנמשך מאז לאורך יותר מ-40 שנה. מייקל אפטד, שביים את הסרט השני, היה אחד התחקירנים של!‏Seven Up, ובחר את הילדים שהשתתפו, בו יחד עם גורדון מק'דוגאל. הוא הונחה לבחור ילדים ממשפחות ממעמד גבוה וממשפחות עניות מאוד ממעמד הפועלים.
הילדים שנבחרו היו אלה שלהערכת מוריהם היו המבריקים ביותר, בעלי יכולת ההתנסחות הטובה ביותר, ושלא סבלו מפחד במה מול המצלמות. הם היו ממעמדות ומאזורים מגוונים: מיורקשייר ומליברפול ומשכונות שונות בלונדון - מקנזינגטון ועד האיסט אנד. שניים מהילדים גדלו בנפרד מהוריהם. לאחר שזכתה הסדרה להצלחה, הביע אפטד חרטה על כי בחר ילדים ממעמדות הקיצון, ולא התמקד בילדים ממרכז החברה, שכן מעמד הביניים הוא שעבר, לדבריו, את התהפוכות המשמעותיות ביותר במהלך ארבעים השנה שלאורכן צולמה הסדרה. כמו כן הביע צער על שלא נבחרו מספיק נשים.
49‎ Up צולם דיגיטלית, דבר שאיפשר ראיונות של שעות רבות ברציפות. הסרטים הקודמים צולמו על סרטי 16 מילימטר שדרשו הפסקה של הצילומים מדי עשר דקות כדי להחליף סרט, דבר שפגע בריכוז המרואיינים.
המשתתפים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסרט הראשון מצולמים יחדיו 21 ילדים בגן משחקים ובמסיבה שארגנו המפיקים, אך רק 14 מתוכם מרואיינים בסרט, כנראה בגלל מגבלות זמן: היה זה הסרט הקצר ביותר בסדרה - 40 דקות. המשתתפים הם ג'ון בריזבי, אנדרו ברקפילד, צ'ארלס פורנו, סוזן (סוזי) דיואי, סיימון בסטרפילד, פול קליגרמן, טוני ווקר, ג'קלין (ג'קי) באסט, לין ג'ונסון, סוזן (סו) סאליבן, ניל יוז, פיטר דייוויס, ברוס באלדן וניקולס (ניק) היטצ'ון. כולם השתתפו בשלושת הסרטים הראשונים, אך אחריהם הפסיקו כמה מהם להתראיין לסרטים, אחד השתתף לסירוגין ואחת הודיעה, ב-49‎ Up, שלא תשתתף עוד בסרטים עתידיים.
המשתתפים > טוני

טוני נבחר מבית ספר באיסט אנד העני של לונדון. אופיו האנרגטי בולט מגיל צעיר. בן 7 רצה להיות רוכב במרוצי סוסים, ובגיל 14 אכן התאמן לכך באורוות סוסים. בהיותו גיל 21 כבר ידע שלא יהיה רוכב מקצועי, לאחר שהשתתף בשלושה מרוצים ולא צלח. הוא היה לנהג מונית לאחר שעמד בבחינות שדורשות הכרה מפורטת של רחובות לונדון. מאוחר יותר רצה להיות שחקן, והצליח בכך במידה מסוימת: הוא הופיע בתפקידים קטנים בכמה סדרות טלוויזיה, בדרך כלל כנהג מונית. שני הוריו נפטרו לפני 49‎ Up. לפני 28‎ Up נישא לדבי, ולזוג נולדו שתי בנות ובן. ב-35‎ Up ציינו בני הזוג שבחיים מונוגמיים יש מתחים, וב-42‎ Up היו נישואיהם במשבר, שכן טוני בגד בדבי, אך בני הזוג לא נפרדו. בהיותו בן 49 היו לטוני שלושה נכדים. הוא עבר לאסקס כי אוכלוסיית האיסט אנד השתנתה, ורכש בית נופש בספרד.
המשתתפים > ג'קי, סו ולין

בגיל 7 למדו ג'קי, סו ולין באותו בית ספר, בשכונת פועלים בלונדון. ג'קי ולין נישאו בגיל 19, וסו - בגיל 24. לין הייתה לספרנית. ג'קי וסו החליפו עבודות שונות. כל אחת מהן התגרשה וגידלה ילד כאם חד-הורית.
ג'קי נישאה מחדש ונולדו לה שני ילדים נוספים. עד 49‎ Up, עברה ג'קי עם בעלה השני לעיירת הולדתו בסקוטלנד, והשניים נפרדו שם. ג'קי חלתה בדלקת מפרקים שיגרונית ומתפרנסת בדוחק מקצבת נכות, בסיוע של חמותה.
סו, שב-35‎ Up הייתה גרושה וגידלה לבדה בן ובת, הייתה נשואה ב-49‎ Up לגלן, שאותו הכירה שנים רבות. הם עזבו את האיסט אנד וקנו בית. סו עסקה בעבודות משרד שונות, ובגיל 49 הייתה אחראית על כמה עוזרים בגוף מנהלתי של אוניברסיטת לונדון.
המשתתפים > ברוס

ברוס למד בפנימייה יוקרתית. בגיל 7, "אבוד ועצוב" (כהגדרתו בגיל מאוחר יותר) אמר כי שאיפתו היא לפגוש את אביו, שחי ברודזיה. הוא מוצג ב-!‏Seven Up וב-Plus Seven‏ כאידיאליסט המוטרד מעוני ומאפליה על רקע גזעי או מעמדי, ורצה להיות מיסיונר באפריקה. בגיל 21 היה לקראת סיום לימודי מתמטיקה באוקספורד, ובגיל 28 לימד ילדי מהגרים מתמטיקה, במזרח לונדון. בגיל 35 היה מורה בבנגלדש. בגיל 42 היה שוב בלונדון, אחראי על לימודי מתמטיקה בבית ספר לבנות באיסט אנד, בגיל 49 היה מורה למתמטיקה בבית ספר פרטי יוקרתי לבנים, בהרטפורדשייר.
ברוס הוא מופנם ולא נישא עד גיל מבוגר, דבר שגרם לאפטד להעיר (ב-DVD של 42‎ Up) כי ייתכן שהוא הומוסקסואל, אך זמן קצר לפני 42‎ Up נישא למורה בבית הספר. בחריגה מלוח הזמנים של הסדרה, הוזמן אפטד לחתונתם של בני הזוג וצילם חלקים ממנה. בני הזוג שסברו ב-42‎ Up שהם מבוגרים מדי להולדת ילדים, היו הורים לשני בנים ב-49‎ Up.
המשתתפים > פול

בגיל 7 חי פול בפנימיית צדקה, לאחר שהוריו התגרשו והוא נשאר עם אביו. זמן קצר לאחר צילומי !‏Seven Up עבר עם אביו ועם אמו החורגת לאוסטרליה, ונשאר שם, באזור מלבורן. בגילאים 7 ו-14 היה חסר ביטחון, ורצה להיות שוטר, בגיל 21 עבד בבנייה, ובגיל 28 היה בעל עסק משלו. בגיל 42 ייצר שלטים. ב-21‎ Up הוא מופיע עם חברתו סו, שהייתה מאוחר יותר לאשתו. סו הייתה ספרית שנים רבות; ב-49‎ Up סייעה בתרפיה בבית אבות. למרות חייו המלאים פול נזקק לטיפול בדיכאון לאחר 42‎ Up. לזוג שני ילדים ושני נכדים.
פול נפגש עם סיימון (שחי באותה הפנימייה) ב-21‎ Up וב-42‎ Up. קטעים ממפגשים אלה נכללים בשני הסרטים.
המשתתפים > ג'ון, צ'ארלס ואנדרו

ג'ון, צ'ארלס ואנדרו נבחרו כשלושה ילדים מאותו בית ספר יסודי בקנזינגטון, אחד מרובעי היוקרה של לונדון. ב-!‏Seven Up הם מצולמים בשיעור בבית הספר, שרים שיר בלטינית, כשנשאלו לגבי עתידם, נקב כל אחד מהשלושה בשמם של בתי הספר הפרטיים והאוניברסיטה שבהם בכוונתו להמשיך את לימודיו. שלושתם ציינו שבכוונתם ללמוד בקיימברידג' או באוקספורד, ושניים מהם ידעו גם לאיזה קולג' באוניברסיטה ברצונם להצטרף. אנדרו טען שברשותו מניות, אם כי מאוחר יותר חזר בו ואמר כי הייתה זו פנטזיה.
ג'ון, שבגיל 14 גילה עניין רב בפוליטיקה, היה לעורך דין. ב-21‎ Up הביע את מורת רוחו מכך שבשני הסרטים הראשונים הוצג כמי שחייו תוכננו עבורו, ללא התייחסות למאמצים שנדרש אליהם כדי להגיע להישגים. הוא סירב להשתתף ב-28‎ Up, אך חזר ב-35‎ Up, לדבריו רק בשל רצונו לקדם פעילות צדקה בבולגריה (אמו בולגריה, ואשתו היא בתו של שגריר בריטניה לבולגריה לשעבר), ובתנאי שלא ירואיין על ידי אפטד אלא על ידי אדם אחר מצוות ההפקה. הוא לא השתתף ב-42‎ Up אבל הופיע שוב ב-49‎ Up, אז היה כבר יועץ למלכה.
צ'ארלס לא הצליח להתקבל לאוקספורד. בגיל 21 אמר כי הוא שמח להימנע מהסרט הנע המוביל מבתי הספר הפרטיים לאוקספורד, ובמקום זאת למד באוניברסיטת דרהאם, אך מאוחר יותר המשיך את לימודיו לתואר מתקדם באוקספורד. במהלך השנים עסק במשרות שונות בעיתונות, היה מפיק ב-BBC והפיק סרטים תיעודיים. אחרי 21‎ Up לא רצה להתראיין עוד. מאז, הוא תורם תמונה עדכנית יחידה שלו לכל סרט. בראיון ב-2005 אמר אפטד כי צ'ארלס ניסה לתבוע אותו על שכלל את צילומי הארכיון שלו ב-49‎ Up.
אנדרו הלך בדרך שתיאר בגיל 7. הוא למד בטריניטי קולג' בקיימברידג', כפי שתכנן. בהמשך היה לעורך דין ונשא אשה. לזוג שני ילדים.
המשתתפים > סוזי

סוזי נולדה למשפחה עשירה מאוד. בסרט הראשון צולמה בפנימייה. הוריה התגרשו בסמיכות לצילומי הסרט השני. בצילומים, שחלקם היו על המדשאה באחוזת הוריה בסקוטלנד, היא אבודה במקצת. בגיל 21 סוזי מעשנת בשרשרת, מופנמת ועונה בראיונות תשובות קצרות ועצבניות. עד צילומי 28‎ Up חל בה שינוי מקצה לקצה, שהגורם לו, לדבריה, הם נישואיה שחלו שנה וחצי אחרי צילומי 21‎ Up. לה ולבעלה, עורך דין מבאת', יש שלושה ילדים. ב-49‎ Up אמרה כי עייפה מהמעורבות בסדרה וכי לא תשתתף בסרטי המשך נוספים.
השתתפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 7 Up (1964) | 14 Up (1970) | 21 Up (1977) | 28 Up (1984) | 35 Up (1991) | 42 Up (1998) | 49 Up (2005) | 56 Up (2012) | 63 Up (2019) |
| 1 | אנדרו |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 | צ'ארלס |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3 | ג'ון |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 | סוזי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5 | ג'קי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6 | לין |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 | סו |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8 | טוני |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9 | פול |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10 | סיימון |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11 | ניק |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12 | פיטר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13 | ניל |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14 | ברוס |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
רשימת הסרטים

Seven Up!‏ (5 במאי 1964), במאי: פול אלמונד - 39 דקות
7 Plus Seven ‏(15 בדצמבר 1970) במאי: מייקל אפטד (מכאן ואילך) - 52 דקות
21 Up (9 במאי 1977) - 100 דקות
28 Up (20 - 21 בנובמבר 1984) - 136 דקות
35 Up (22 במאי 1991) - 123 דקות
42 Up (21 - 22 ביולי 1998) - 139 דקות
49 Up (15 ו-22 בספטמבר 2005) - 180 דקות
56 Up (14, 21, ו-28 במאי 2012) - שני פרקים בני 60 דקות כל אחד
63 Up (4, 5, ו-6 ביוני 2019) - שלושה פרקים בני 45 דקות כל אחד
לקריאה נוספת

Apted, M., 42 Up, Bennett Singer (editor), New Press (1999)
Apted, M., 7Up, William Heinemann (1999)
הערות שוליים

↑  לין נפטרה במאי 2013 "Library opened in memory of Lynn Johnson". St. Saviour's School. אורכב מ-המקור ב-27 באפריל 2020. נבדק ב-7 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
Aguilera

Aguilera (מסוגנן באותיות רישיות) הוא אלבום האולפן התשיעי והאלבום השני בשפה הספרדית של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה. הוא יצא לאור ב-31 במאי 2022 על ידי סוני מיוזיק לטין. האלבום שווק כאלבום טרילוגיה, מחולק לשלושה מיני-אלבום שיצאו בנפרד, כאשר כל חלק מתמקד בנושא מסוים משלו. החלק הראשון, La Fuerza, יצא לאור ב-21 בינואר 2022. אחריו הגיע חלק שני, La Tormenta ב-30 במאי 2022.
בהוצאה המקורית שלו, האלבום יצא כאלבום כפול הכולל גם את La Fuerza וגם La Tormenta כדיסקים נפרדים. Aguilera הוא ההמשך לאלבום האולפן השמיני של אגילרה Liberation (2018), והאלבום הספרדי הראשון שלה מזה 22 שנים מאז צאת Mi Reflejo כאלבום האולפן השני שלה בשנת 2000. כדי לקדם את האלבום, אגילרה ערכה הופעות והופעות שונות בטלוויזיה ויצאה לסיבוב הופעות הנקרא "EU/UK Summer Series".
רשימות סיכום שנה

האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022.
| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| AllMusic | האלבומים הלטינים אהובים משנת 2022 | נכלל |  |
| Uproxx | אלבומי האולפן הלטיניים הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
רשימת רצועות

| La Fuerza> מס' | La Fuerza> שם | La Fuerza> משך | La Fuerza>  | La Fuerza>  | La Fuerza>  | La Fuerza>  | La Fuerza>  | La Fuerza>  | La Fuerza>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ya Llegué  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Pa' Mis Muchachas (ביחד עם בקי ג'י, ניקי ניקול בהשתתפות נטי פלוסו)   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Somos Nada  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Santo (ביחד עם אוזונה)   | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Como Yo  | 2:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | La Reina  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Suéltame (ביחד עם טיני)   | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Brujería  | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Traguito  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Cuando Me Dé la Gana  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Te Deseo lo Mejor  | 2:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Cuando Me Dé la Gana (ביחד עם כריסטיאן נודל)   | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Intro (La Luz)  | 0:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | No Es Que Te Extrañe  | 4:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:03 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 31 במאי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | סוני לטין |  |
ביאורים

↑  האלבום הופץ במקור עם עטיפה דומה, אך הוא הוחלף רשמית בכל הפלטפורמות זמן קצר לאחר יציאתו.
↑  האלבום הופץ במקור עם עטיפה דומה, אך הוא הוחלף רשמית בכל הפלטפורמות זמן קצר לאחר יציאתו.
הערות שוליים

↑  "Christina Aguilera Returns to her Roots with a New All-Spanish Album". Ocean Drive. 6 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Christina Aguilera Talks Spanish EP, Motherhood & More During Twitter Space With Billboard". Billboard. 23 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AGUILERA by Christina Aguilera (באנגלית אמריקאית), 2022-05-31, נבדק ב-2022-06-03
↑  AllMusic Best of 2022 | AllMusic 2022 in Review, AllMusic (באנגלית)
↑  The Best Latin Albums Of 2022, UPROXX, ‏2022-12-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  "La Tormenta - EP by Christina Aguilera". iTunes. נבדק ב-30 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| כריסטינה אגילרה |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות • פרסים ומועמדויות • שירים
| אלבומי אולפן | Christina Aguilera • Mi Reflejo • My Kind of Christmas • Stripped • Back to Basics • Bionic • Lotus • Liberation • Aguilera |  |
| אלבומי אוסף | Just Be Free • Keeps Gettin' Better: A Decade of Hits |  |
| מיני-אלבומים | La Fuerza • La Tormenta • La Luz • The 25th Anniversary of Christina Aguilera |  |
| פסקולים | Burlesque |  |
| אלבומי וידאו | Genie Gets Her Wish • My Reflection • Stripped Live in the U.K. • Back to Basics: Live and Down Under |  |
| סיבובי הופעות | Christina Aguilera in Concert • Justified and Stripped Tour • The Stripped Tour • Back to Basics Tour • Liberation Tour • The Xperience • The X Tour |  |
| ערכים קשורים | Christina Aguilera doll |  |
| כריסטינה אגילרה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Christina Aguilera | "Genie in a Bottle" • "What a Girl Wants" • "I Turn to You" • "Come on Over Baby (All I Want Is You)" • "Reflection" |  |
| Mi Reflejo | "Ven Conmigo (Solamente Tú)" • "Pero Me Acuerdo de Ti" • "Falsas Esperanzas" |  |
| My Kind of Christmas | "Christmas Time" • "Have Yourself a Merry Little Christmas" |  |
| Stripped | "Dirrty" • "Beautiful" • "Fighter" • "Can't Hold Us Down" • "The Voice Within" |  |
| Back to Basics | "Ain't No Other Man" • "Hurt" • "Candyman" • "Oh Mother" • "Slow Down Baby" |  |
| Keeps Gettin' Better | "Keeps Gettin' Better" • "Genie 2.0" • "You Are What You Are (Beautiful)" |  |
| Bionic | "Not Myself Tonight" • "Woohoo" • "You Lost Me" • "I Hate Boys" |  |
| Burlesque | "Express" • "Show Me How You Burlesque" |  |
| Lotus | "Your Body" • "Just a Fool" |  |
| Liberation | "Fall in Line" • "Like I Do" • "Accelerate" • "Twice" |  |
| La Fuerza | "Pa' Mis Muchachas" • "Somos Nada" • "Santo" |  |
| שיתופי פעולה | "Lady Marmalade" • "Nobody Wants to Be Lonely" • "What's Going On" • "El Ultimo Adios (The Last Goodbye)" • "Car Wash" • "Tilt Ya Head Back" • "Somos Novios (It's Impossible)" • "Tell Me" • "Moves like Jagger" • "Feel This Moment" • "Hoy Tengo Ganas de Ti" • "Say Something" • "Do What U Want" • "Fall on Me" |  |
| שירים אחרים | "We Remain" • "Shotgun" • "Change" • "Telepathy" • "Haunted Heart" • "Loyal Brave True" |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021: חואן לואיס גוארה – Privé | פרס הגראמי הלטיני לאלבום הפופ העממי הטוב ביותר   2022: כריסטינה אגילרה – Aguilera  | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a35ef910-51f5-4522-9ce9-5edd892c5ff0
Valiente

Valiente (בעברית: אמיץ) הוא אלבום האולפן ה-15 של הזמרת-יוצרת המקסיקנית, טליה. האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. את האלבום הקליטה טליה בין 2017 ל-2018.
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים הלטיניים, והראשון במצעד אלבומי הפופ הלטיניים.
רקע

ב-1 ביוני 2018, הוציאה טליה לאור את הסינגל הראשון מתוך האלבום "No Me Acuerdo", ביחד עם הזמרת-יוצרת נאטי נטשה. השיר זכה להצלחה בינלאומית תוך שנמכר בלמעלה משני מיליון עותקים בעולם, כש-800,000 מתוכם במקסיקו. קליפ השיר צבר למעלה ממיליארד צפיות. בהמשך, יצא לאור הסינגל השני "Me Oyen, Me Escuchan", שזכה להצלחה נאה ואחריו יצא הסינגל השלישי "Lento", שזכה להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-100 מיליון צפיות.
הסינגל הרביעי "Lindo Pero Bruto", יצא לאור ב-29 בינואר 2019, ובו מתארחת הזמרת לאלי אספוסיטו. בדומה לקודמיו, גם הוא זכה להצלחה. במאי 2019, יצא לאור הסינגל החמישי "Qué Ironía", שזכה להצלחה נאה, ולאחר מכן יצא השיר "Ahí" כסינגל השישי מתוך האלבום.
רשימת רצועות

| Valiente> מס' | Valiente> שם | Valiente> משך | Valiente>  | Valiente>  | Valiente>  | Valiente>  | Valiente>  | Valiente>  | Valiente>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | No Me Acuerdo (ביחד עם נאטי נטשה)   | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lindo Pero Bruto (ביחד עם לאלי)   | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Lento (בהשתתפות חנטה דה סונה)   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sube, Sube (בהשתתפות פונסקה)   | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tú Me Sientas Tan Bien (בהשתתפות DABRUK)   | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Vamos Órale  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Ahí (בהשתתפות אנה מנה)   | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Corazón Valiente  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Qué Ironía (בהשתתפות קרלוס ריברה)   | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Por Amor Al Arte  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Ay Amor (בהשתתפות אל מיכה)   | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Vikingo  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Me Oyen, Me Escuchan  | 2:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 42:00 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 12 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 7 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הפופ הלטיניים | 1 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 2 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 20 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה (לטיני) | 60,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 30,000 |
הערות שוליים

↑  Reina, Elena (2018-11-09). "El millonario chiste de Thalía". El País (בספרדית). ISSN 1134-6582. נבדק ב-2019-10-19.
↑  Thalía – monitorLATINO (בספרדית)
1 2  Thalia Chart History, Billboard
1 2  Thalía, Natti Natasha - No Me Acuerdo (Video Oficial), נבדק ב-2019-10-19
↑  Natti Natasha Charts, “No Me Acuerdo” — Estimated Worldwide Sales (SPS)pic.twitter.com/IrrTDxI1Dq, @NattiChart, ‏2019T6:23 (באנגלית)
↑  Thalía, Gente de Zona - Lento (Official Video), נבדק ב-2019-10-19
1 2  Thalía, Lali - Lindo Pero Bruto (Official Video), נבדק ב-2019-10-19
↑  Thalia, Carlos Rivera - Qué Ironía - (Oficial - Letra / Lyric Video), נבדק ב-2019-10-19
↑  Thalía, Ana Mena - Ahí (8D Version - Lyric Video), נבדק ב-2019-10-19
↑  "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-09.
↑  Certificados Musicales Amprofon, www.facebook.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7d974a44-30dc-4af5-9034-00970f71a242