stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלני המלכה
מקום קבורתה

מקובל להצביע על קברי המלכים - מתחם קבורה מפואר, השוכן צפונית לעיר העתיקה של ירושלים (בפאתי שכונת שמעון הצדיק), כקברם של הלני המלכה ושל מלכים שונים משושלת מלכי חדייב. זיהוי זה נעשה על סמך סרקופג שנתגלה על ידי פליסיאן דה סוסי במקום בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בשנת 1863, ועליו המילים "צדן מלכתא", ועל סמך עדותו הגאוגרפית של יוסף, שתיאר: "ואחרי כן ירדה (החומה) מול מצבת הלני היא שהייתה מלכת חדייב ובת המלך איזט".
קברה של הלני הוזכר בספרו של הגאוגרף היווני בן המאה השנייה פאוסניאס, שביקר בארץ ישראל. הוא מצהיר שהוא "מכיר קברים נפלאים רבים" ומציין שניים מהם, אחד מהם נמצא בהליקרנסוס והשני "בארץ העברים" וקיים בו מנגנון פתיחה מתוחכם המכוון ליום מסוים בשנה ולשעה מסוימת: "לעברים יש קבר, זה של הלני, אשה מקומית, בעיר ירושלים, שהקיסר הרומאי הרס עד היסוד. יש מתקן בקבר, שבאמצעותו הדלת, שכמו כל הקבר עשויה מאבן, לא נפתחת עד שהשנה מחזירה את אותו היום ואותה השעה. ואז המנגנון, ללא עזרה, פותח את הדלת, שלאחר פרק זמן קצר, סוגרת את עצמה. זה קורה באותו הזמן, אבל אם תנסה בכל זמן אחר לפתוח את הדלת, לא תוכל לעשות זאת; כח לא יפתח אותה, אלא רק ישבור אותה".
המאוזוליאום בהליקרנסוס נחשב לאחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק. העובדה שפאוסניאס מציב את קבר הלני בירושלים באותה דרגה, מצביעה על הרושם העצום שעשה עליו.
רחוב הלני המלכה בירושלים

בלב ירושלים המודרנית, בגבול מגרש הרוסים, שוכנים הרחובות "הלני המלכה" ו"מונבז", זה בסמוך לזה. רחוב הלני המלכה נקרא בתקופת המנדט "רחוב מליסנדה", על שמה של מליסנדה, מלכת ירושלים, מלכה צלבנית. לאחר הקמת מדינת ישראל, שם הרחוב הוחלף בשמה של המלכה היהודיה. בהמשך הוחלט לקרוא לרחוב הסמוך לו בשם בנה, מונבז.
רחובות נקראו על שמה גם בערים הרצליה ולוד.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר כ, פרק ב, פסקה א, סעיפים 18–20: "מונובזוס מלך בני הדייב, שהיה לו כינוי בזי, אהב את אחותו הלני ונשא אותה לאשה, והיא נתעברה ממנו [...] וכשנולד בנו קרא לו בשם איזאטס. היה לו (גם בן) גדול (מזה), מונובזוס, שנולד (לו) מהלני".
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר כ', ב-ד.
↑  כך למשל ברש"י - תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"א, עמוד א'; ובתוספות - תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ז', עמוד ב'
↑  יומא לח. ד"ה בסירוגין; גיטין ס. ד"ה בסירוגין
↑  משנה, מסכת יומא, פרק ג', משנה י'–יא; מובא (בעיבוד) גם בילקוט שמעוני רמז תתקמו.
1 2  יוסף בן מתתיהו, מלחמות היהודים, ה, ד, ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ב', עמוד ב'.
↑  על פי המובאה המקבילה בתלמוד הבבלי (תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ב', עמוד ב'), מעשה זה אירע בלוד.
↑  Pausanias, Graeciae Descriptio, VIII, 16:4-5
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem 1980, Vol II: CVIII. Pausanias, p. 197
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528119905171  LCCN: nb2014015190  VIAF: 309834624   WorldCat (עם VIAF): 309834624 
הדמיית טבלת הזהב שנתרמה לבית המקדש על ידי הלני המלכה (על-פי שיטת רש"י בתלמוד)
הסרקופג של הלני המלכה במוזיאון ישראל
אוראל באייה

אוראל באייה (נולד ב-2 במרץ 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית בהשאלה ממכבי תל אביב.
קריירת מועדונים

באייה נולד בנס ציונה למשפחה יוצאת אתיופיה, והחל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של סקציה נס ציונה. בגיל עשר הצטרף לזו של מכבי תל אביב, ממנה התקדם לכל קבוצות הגיל של המועדון.
קריירת מועדונים > מכבי תל אביב

ב-3 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב בניצחון 0–4 נגד מכבי קביליו יפו במסגרת גביע המדינה. ב-10 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–3 נגד מכבי חיפה.
ב-5 ביולי 2023 הושאל להפועל חדרה עד לסיום העונה. ב-5 בפברואר 2024 הושאל להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.
ב-2 בספטמבר 2024 הושאל להפועל ניר רמת השרון.
נבחרות ישראל

שיחק בנבחרת נערים ב' של ישראל עד גיל 16, ולזכותו שלוש הופעות ושער אחד במדיה.
באיה נכלל בסגל של נבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה (היורו) לנבחרות עד גיל 19 - 2022, בו הגיע הנבחרת למקום השני לאחר שהפסידה 1–3 בגמר לאחר הארכה לאנגליה.
הערות שוליים

↑  תומר חבז, ‏באייה הושאל להפועל חדרה, מגעים מול מולדר, באתר ONE‏, 5 ביולי 2023
↑  תומר חבז, ‏באייה עבר בהשאלה ממכבי ת"א להפועל ראשל"צ, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2024
תל חנן

| --- | --- |

רחוב בשכונת תל חנן בעיר נשר, ברקע בנין הספרייה העירונית
 מידע
 עיר:  נשר
 תאריך ייסוד:  24 באפריל 1948
 על שם:  חנן זלינגר
 קואורדינטות:  32°46′11″N 35°02′42″E﻿ / ﻿32.769722222222°N 35.045°E﻿ / 32.769722222222; 35.045
  (למפת חיפה מוגדלת) תל חנן(למפת חיפה רגילה) תל חנן(למפת הגליל המערבי רגילה) תל חנן(למפת הגליל המערבי מוגדלת) תל חנן
 
היכל התרבות של נשר - בשכונת תל חנן
מרכז שכונת תל חנן ב-1971, היום רחוב דרך השלום, במקום בו שוכן היכל התרבות
הצלם שלום שטרסברג ואשתו אסתר בפתח הסטודיו שלהם ששכן במרכז תל חנן בסוף שנות שנות ה-80. שטרסברג תיעד במשך שנים את ההתפתחות היישוב והיה הצלם של מועצת נשר. על הקיר משמאל לוח הזיכרון שהנציח את חנן זלינגר, חיים בן דור ועמוס גלילי
קברו של חנן זלינגר על שמו נקראת השכונה. הקבר נמצא בחלקה הצבאית בבית הקברות של קיבוץ יגור
סלילת רחוב פרץ בתל חנן שנות ה-50. בשני שלישים הגובה של שמאל התמונה אחוזת קבר בבית הקברות המוסלמי של בלד א-שייח'
תצפית על תל חנן מרחוב פרץ מבט לכוון צפון. השיכונים מעל בתי רחוב פרץ שוכנים בין רחוב דרך השלום (כביש חיפה-נצרת) לבין רחוב הרב בר מוחא של היום. הבית שמימין ל-3 הברושים הוא 'בית הפועל', מבנה ששרד מימי הכפר בלד א-שייח'. לפניו לכוון צפון מבנה שבו שוכן עד היום בנק לאומי. מימין מבנה המועצה. תמונה משנים 1959/1960
תל חָנָן היא שכונה בעיר נשר. ראשוני תושביה היו מקרב עולים חדשים שהשתכנו בבתי הכפר הערבי בלד א-שיח', לאחר שנכבש על ידי כוחות ההגנה ב-24 באפריל 1948 ותושביו התפנו.
השכונה נקראת על שמו של לוחם החי"ש מפקד פלוגה בגדוד 21 בחטיבת כרמלי חנן זלינגר אשר נהרג ב-1 בינואר 1948 בפעולת תגמול של ההגנה כנגד הכפרים בלד א-שיח' וחוואסה, שרבים מהשותפים לטבח בתי הזיקוק, התגוררו בהם.
השכונה משתרעת בין אפיק נחל נשר ממזרח לבין נחל בן דור ממערב המפריד בין השכונה לבין שכונת בן דור (חוואסה לשעבר).
לאחר מלחמת העצמאות בעקבות חקיקת חוק נכסי נפקדים, עברו הבתים והאדמות של הכפרים הערביים לבעלות המדינה, ולניהולה של רשות הפיתוח. הבתים ביישובים בלד א-שייח' וחוואסה אוכלסו על ידי יהודים. יישובים אלה לא קיבלו כל מעמד רשמי ונוהלו על ידי מחלקת הקליטה של הסוכנות. תושביה ביקשו להצטרף כשכונה לעיר חיפה אבל משרד הפנים התנגד. ב-22 ביולי 1952 התקיימו בחירות ביישובים הנפרדים תל חנן, נשר, גבעת נשר וחוואסה, בעקבותיהן אוגדו ארבע השכונות תחת המועצה המקומית נשר, והיישוב לשעבר תל חנן הפך לשכונה ביישוב.
התחדשות עירונית

עיריית נשר הגישה  למינהל התכנון  תוכניות התחדשות עירונית בשכונת תל חנן. התוכנית פורסמה במסגרת תוכנית תמל 2031 א. מטרת התוכנית היא לפנות 136 יחידות דיור ו-6 יחידות מסחר, ולהקים במקומם 915 יחידות דיור, בתוספת מבנים מסחריים. ההתחדשות מתוכננת בשלושה מתחמים.:
מתחם A בין הרחובות דרך השלום, רחוב ברק ורחוב דבורה. שטח המתחם כ-11 דונם ובמצב המאושר,  וייבנו בו 64 יחידות דיור ו-4 יח' מסחריות.
מתחם B  בין הרחובות  הרב מרדכי בר מוחא ורחוב השקד מול מרפאת שירותי בריאות כללית שטח המתחם כ-3 דונם.
מתחם C  בין הרחובות אברהם פרץ, רחוב הרב בר מוחא  וגן קולס על דרך השלום. שטח המתחם כ-7 דונם ובנויות בו  72 יח"ד ו-2 יחידות מסחריות.
גלידה תל חנן

בשנת 1961 נפתחה ביישוב על הכביש הראשי חנות לממכר גלידה בשם "גלידת תל חנן" גלידה אמריקאית רכה בטעם וניל ובתוספת קצפת וסירופים בטעמים מגוונים. החנות נפתחה בקונספט אמריקאי וכללה דלפק גדול עם כיסאות בר לישיבה ליד הדלפק. גלידת תל חנן היוותה מקום בילוי מרכזי לתושבי היישוב והיישובים בסביבה. המבנה המקורי שבו נפתחה חנות הגלידה היה מבנה בית אבן ערבי אשר נהרס עם השנים. החנות קיימת עד היום בשכונה במבנה תעשייתי על הכביש הפנימי, וכן מחזיקה הגלידריה ארבעה סניפים נוספים ברחבי הארץ.
ממצאים ארכאולוגיים

בשנת 1998 במהלך סלילת כביש ברחוב האשכולות נתגלו שרידים עתיקים. רשות העתיקות ערכה חפירת בדיקה במקום. הבדיקה נעשתה בשני שטח חפירה.
שטח A - נחשפו בו שרידים של שני מבנים מהתקופה הפרסית ששימשו גם בתקופה ההלניסטית. שני המבנים נפגעו בתקופה עות'מאנית וכן מהכלי המכני שעבד במקום. המבנים נבנו מאבני גוויל גדולות. השתמרו ארבעה נדבכים. מהמבנה הדרומי נחשפו 4 חדרים. מתחת לרצפת אחד החדרים נתגלו שברי חרס מהתקופה הנאוליתית (תרבות ואדי רבה), תקופת הברונזה המאוחרת, וברזל I. במבנה הצפוני נחשפו שני חדרים עם שברי חרס מהתקופה הפרסית. מהתקופה ההלניסטית נתגלו שברי חרס ושתי טטרדרכמות כסף מימי דמטריוס השני. נמצאו גם טביעות חותם וטבעת ברונזה.
שטח B - השטח נמצא על מדרגת סלע. נחשפו שרידי בנייה בעיקר מתקופת ברזל I וכן מהתקופה הפרסית וההלניסטית. כן נתגלו שרידי בנייה הקשורים למסילת הברזל מהתקופה העותמאנית. החפירה בשטח זה הופסקה בגלל הגעה למי תהום.
ראו גם

הפועל תל חנן
לקריאה נוספת

יוסי בן-ארצי ומרדכי נאור, חיפה בהתפתחותה: 1948-1918 מקורות סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, הוצאת יד בן צבי, 1989, ירושלים.
מרכז השלטון המקומי, ספר הרשויות המקומיות והמועצות האזוריות בישראל, הוצאת טליגרף, 1998
עמוס כרמלי, מאה שנות עשייה בחיפה רבתי 1906–2006 , הוצאת נ.י.ר, 2006
יעל רובינשטין, התפתחות שכונת תל חנן תוך החלפה ושנוי מרכיבה הפיזיים והאנושיים, עבודת מוסמך, החוג לסוציולוגיה אוניברסיטת חיפה, דצמבר 1983
סקר תל חנן, הוכן עבור הרשות לבינוי ופינוי אזורי שיקום במשרד השיכון, חברה לפיתוח תעשיות-IDC, 1970
ישראל בן דור, "100 שנים לנשר - משכונת צריפים לעיר מגדלים, אפי מלצר בע"מ, מאי 2023
עומר עינב, כבר לא כפר, עוד לא עיר: תל חנן בראשיתה, 1952-1948, מרץ 2024. ארכיון ההיסטורי של העיר נשר
הערות שוליים

↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 132-3
↑  יעל בורשטיין, התפתחות שכונת תל חנן תוך החלפת ושינוי מרכיביה הפיזיים והאנושיים, עמוד 17
↑  פ' רוזניצקי, עם הבחירות למועצה המקומית נשר, דבר, 22 ביולי 1952
↑  בני מוריס, 1948: תולדות המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה. עם עובד וספריית ספיר, 2010, עמ' 169
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949 – עמוד 133
↑  בני מוריס,לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991, עמוד 133
↑  אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן, 1978, עמוד 122.
↑  שלל רב נפל בידי ההגנה, דבר, 25 באפריל 1948.
↑  יעל בורשטיין, התפתחות שכונת תלחנן תוך החלפת ושינוי מרכיביה הפיזיים והאנושיים, עמוד 17
↑  בשולי הדברים - תל חנן, דבר, 31 באוקטובר 1948
↑  שלטון עצמי לכפרים הנטושים, דבר, 23 באוגוסט 1949
↑  מיכאל גרינברג, בחוברת יובל ה-15 למועצה המקומית נשר, 1967
↑  הטחנות הגדולות
↑  פ' רוזניצקי, מבצע הבראה בתל חנן ובן דור, דבר, 20 בדצמבר 1954
↑  תוכנית תמל/ 2031/ א תמל 2031 א' - התחדשות עירונית נשר
↑  אלה נגורסקי, חדשות ארכאולוגיות, 115
↑  על פי יגאל גרייבר מהעמותה לתולדות חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568744305171  VIAF: 178146462597527770970   WorldCat (עם VIAF): 178146462597527770970 
גן יוסף במרכז שכונת תל חנן לזכרו של יוסף גוזלן שזכה בעיטור האומץ של המשטרה
בן דור (שכונה)

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  נשר
 תאריך ייסוד:  1948
 על שם:  חיים בן-דור
 שטח:  124 דונם
 קואורדינטות:  32°46′27″N 35°02′03″E﻿ / ﻿32.77428536643231°N 35.03407001495361°E﻿ / 32.77428536643231; 35.03407001495361
 שכונות נוספות בנשר
  (למפת חיפה מוגדלת) בן דור(למפת חיפה רגילה) בן דור(למפת הגליל המערבי רגילה) בן דור(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בן דור
 
בית הספר גלילות הקרוי על שם עמוס גלילי
תצפית נוף מהשכונה, מבט על האזור המסחרי של נשר ועמק זבולון
בן דור היא השכונה המערבית ביותר בעיר נשר.
השכונה נקראת על שם חיים בן-דור, לוחם פלמ"ח שנהרג במהלך פעולת ההגנה שהתבצעה כתגובה על טבח בתי הזיקוק.
ראשית השכונה ביישוב עולים חדשים בבתי הכפר הערבי חוואסה, לאחר שתושביו עזבוהו באפריל 1948, במהלך מלחמת העצמאות. מאוחר יותר נבנו בתים חדשים, והיישוב, שהמשיך להיקרא זמן מה "חוואסה", התאחד עם תל חנן לתוך המועצה מקומית נשר, שהפכה ברבות הימים לעיר. מדרומה של בן דור קריית הטכניון, ממזרחה עובר נחל בן-דור אשר מפריד בינה לבין השכונה הוותיקה תל חנן והשכונה החדשה יותר, גבעת עמוס, מצפונה וממערבה תוחם אותה בחלקה העליון הרכס שמעל "מחצבת 4.5", מתקופת המנדט הבריטי, ומצפונה תוחם את השכונה כביש 752.
השכונה וסביבתה

בתי השכונה משתרעים משני צידי הכביש המתפתל העולה מדרך בר יהודה (כביש 752) לכוון הטכניון. בשכונה קיים מרכז קהילתי המכיל בתוכו את בניין המתנ"ס השכונתי, את התחנה לבריאות המשפחה וכן את מוזיאון הווטרנים היהודים ממלחמת העולם השנייה. במבנה ההסתדרות לשעבר שוכן היום מעון יום לילדים.
מחצבת 4.5 הנקראת על שם הקילומטר ה-4.5 משער נמל חיפה נמצאת מצפונה ומערבה של השכונה. המחצבה הוקמה בשנת 1929 על ידי חברת תעשיות אבן וסיד ונוהלה על ידי "הנהלת העבודות" שליד מרכז העבודה של ההסתדרות בחיפה. המחצבה משתרעת על שטח של 250 דונם. בתי השכונה נושקים לשפת המחצבה. במשך שנים רבות סבלו תושבי השכונה מהפיצוצים שנעשו במחצבה וזאת עד לסגירתה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. עיריית נשר באמצעות הקרן לשיקום מחצבות שיקמה את המחצבה בעלות של 20 מיליון ש"ח. במסגרת השיקום הוסדרו ודופנו קירות המחצבה, נסללו דרכים ונטעו עצים רבים אשר מכסים את שטח המחצבה ואת מדרונותיה.
בוואדי המפריד בין שכונת בן דור לשכונת תל חנן הקימה חברת החשמל טורבינה לייצור חשמל אשר נבנתה בתוך בור ענק להגנה כנגד תקיפות אוויריות. הטורבינה הייתה אמורה לתת גבוי והיה אם תיפגע מערכת ייצור החשמל הרגילה. טורבינה זו שהחשמל אשר יוצר על ידה היה יקר כמעט לא הייתה בשימוש ולכן נסגרה. במבנה שבו הייתה הטורבינה הוקמה מעבדה לבקרת מתח גבוה של חברת חשמל.
בשנת 2000 החל לפעול בשכונה מוזיאון הווטרנים באוגוסט 2022 עבר המוזיאון לשכונת נשר הוותיקה. והחדרים שבו שכן במוזיאון הועברו לבית הספר היסודי הדתי "כנפי נשרים"
התחדשות עירונית

בשנת 2024, במסגרת תוכנית התחדשות עירונית, הוגשה לוועדות התכנון והבנייה מחוז חיפה, תוכנית פינוי בינוי ברחוב מעלה הגיבורים בשכונה. התוכנית מציעה הריסת 305 יחידות דיור ובנייה מחדש של המתחם שבמסגרתו ייבנו 1,835 יחידות דיור.
בסוף ינואר 2025 פרסם  מנהל התכנון - מחוז חיפה את אישור תוכנית ההתחדשות העירוני ברחוב מעלה הגיבורים. ב־21 בינואר 2025 מינהל התכנון החליט להפקיד את התוכנית אותו הגדיר: "אחד הפרויקטים הגדולים להתחדשות עירונית בעיר". התוכנית כוללת בניית 1860 יחידות דיור התוכנית, בשטח של 98 דונם ב-13 מגדלי מגורים בני 32 קומות. התוכנית כולל גם גני ילדים, מעונות יום ובניית שטחי תעסוקה ומסחר וכן פארק לשימוש הציבור בשטח של 13 דונם. עיריית נשר הודיעה שהיא מתנגדת לתוכנית הזאת וכי לא תאפשר להוציא עבורה היתרי בנייה. וכי העירייה בוחנת הגשת ערער על ההחלטה
על איש הפלמ"ח חיים בן-דור

חיים בן-דור, 1924–1948, היה בנו של העיתונאי יצחק בן-דור. למד בירושלים ביגור ובגבעת השלושה. הצטרף לפלמ"ח בשנת 1942, ומיד לאחר כך התגייס לצבא הבריטי. בשנת 1946 שב לשרת בפלמ"ח. בפעולת התגמול של הפלמ"ח, לאחר הטבח בבתי-הזיקוק, הוא נהרג ב-1 בינואר 1948 בקרב על בלד א-שייח' - לימים נקראה שכונת בן-דור על שמו. בעזבונו כמה סיפורים שלא נדפסו.
סרט על חייו ומותו של חיים בן-דור, איש הפלמ"ח, נמצא בארכיון הפלמ"ח.
המשורר ע. הלל כתב קינה לזכרו של ידידו הקרוב, חיים בן-דור, לאחר מותו. הקינה בשם "לנשמת רע", כונסה לראשונה בספרו הראשון של ע. הלל "ארץ הצהריים", 1949. ושוב כונסה בקבצים ואנתולוגיות שונות. לאחרונה ב"כל שירי ע. הלל", 2013
לקריאה נוספת

יוסי בן-ארצי ומרדכי נאור, חיפה בהתפתחותה: 1948-1918 מקורות סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, הוצאת יד בן צבי, 1989, ירושלים.
מרכז השלטון המקומי, ספר הרשויות המומיות והמועצות האזוריות בישראל, הוצאת טליגרף, 1998
עמוס כרמלי, מאה שנות עשייה בחיפה רבתי 1906–2006, הוצאת נ.י.ר, 2006
חיי עמוס, דפוס דבר, תשכ"ח, 1968, תל אביב
ישראל בן דור, "100 שנים לנשר - משכונת צריפים לעיר מגדלים, אפי מלצר בע"מ, מאי 2023
הערות שוליים

↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏נשר: המחוזית דנה בפינוי-בינוי בן-דור, באתר גלובס, 10 בפברואר 2002
↑  חיים בן-דור באתר יזכור
↑  בני מוריס, 1948: תולדות המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה. עם עובד וספריית ספיר, 2010, עמ' 169
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991 – עמוד 133
↑  אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן', 1978 עמוד 122
↑  בני מוריס,לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949 – עמוד 133
↑  שלל רב נפל בידי ההגנה, דבר, 25 באפריל 1948
↑  יעל בורשטיין, התפתחות שכונת תל חנן תוך החלפת ושינוי מרכיביה הפיזיים והאנושיים, עמוד 17
↑  פ' רוזניצקי, עם הבחירות למועצה המקומית נשר, דבר, 22 ביולי 1952
↑  מיכאל גרינברג, חוברת יובל ה-15 למועצה המקומית נשר עמוד 26
↑  פ' רוזניצקי, מבצע הבראה בתל חנן ובן דור, דבר, 20 בדצמבר 1954
↑  אלבום תמונות 1, אוסף ארכיון היסטורי של העיר נשר
↑  על שמו נקראה שכונה סמוכה, גבעת עמוס, שנבנתה בשנות ה-80
↑  מבוסס על ריאיון עם מנהל בכיר לשעבר בחברת החשמל
↑  תוכנית 355–1064344 התחדשות עירונית פינוי בינוי מתחם מעלה הגיבורים באתר מינהל התכנון
↑  הילה ציאון, הוועדה המחוזית אישרה 1,800 דירות בנשר - העירייה מתנגדת בתוקף, באתר ynet, 22 בינואר 2025
↑  בועז כהן, לא אתן שייבנו שכונות ללא חניה וללא איכות חיים, באתר כל בו, ‏2 במרץ 2025
↑  חיים בן דור ארכיון הפלמ"ח
בית הכנסת המרכזי של בן דור שוכן ברחוב המתמיד.
מחצבת 4.5 המשוקמת. המחצבה שוקמה בעזרת הקרן לשיקום מחצבות משמאל בתי שכונת רמות יצחק בנשר, במרכז בתי שכונת בן דור מימין בתי שכונת נווה שאנן בחיפה
אולה שור-סלקטר

| --- | --- |
שור-סלקטר בנובמבר 2008
שור-סלקטר בנובמבר 2008
 לידה:  1 ביוני 1977 (בת 47) קישינב, ברה"מ 
 סוגה מועדפת:  תיאטרון
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  זמרת יוצרת
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  ראו פרסים
 פרופיל ב-IMDb
 
אוֹלָה שׁוּר-סֵלֶקְטָר (נולדה ב-1 ביוני 1977) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, וזמרת יוצרת ישראלית ילידת מולדובה הסובייטית.
ביוגרפיה

נולדה בקישינב שבברית המועצות לשעבר, כיום בירת מולדובה, ובגיל 13.5 עלתה עם משפחתה לישראל (כשהגיעה המשפחה לישראל נפלה בטפסים שגיאה של פקיד, שבעקבותיה נודעה שור בשם אולה שצ'ור עד 2006). אביה הוא במאי תיאטרון המלמד במגמת התיאטרון בבית הספר החקלאי ויצו נהלל. למדה בתיכון "ניר העמק" בעפולה במגמת פיזיקה-מחשבים. בצבא שירתה בלהקת פיקוד הצפון. למדה משחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" (1998–2001). במהלך לימודיה זכתה במספר מלגות, ביניהן במלגת הצטיינות של קרן שרת אמריקה ישראל. זוכת פרס צבי קליר לתלמידה המצטיינת.
שיחקה במשך חצי שנה בתיאטרון הספרייה, תיאטרון הבוגרים של בית צבי.
משחקת מאז שנת 2002 בתיאטרון הקאמרי, בדרך כלל בתפקידים ראשיים.
בטלוויזיה הופיעה ב"החצר", ב"בין השורות" וב"סוזנה הבוכייה", כמו כן הנחתה את התוכנית "חטף פתח" בטלוויזיה החינוכית, ועוד.
לשור-סלקטר מופעי יחיד מוזיקליים בליווי נגנים המתקיימים בין היתר ב"קפה תיאטרון של הקאמרי", אותם היא גם מביימת ועורכת. מופע הג'אז "Twisted", מופע "לאור נרות" של רומנסות רוסיות וצועניות עתיקות אותם עיבדה מוזיקלית בצוותא עם יבגני (ז'קה) פיסק; מופע שירי משוררים: לאה גולדברג, רחל המשוררת ונתן אלתרמן, אותו עיבדה ביחד עם אורן אלדור.
ב-2012 יצא לאקרנים הסרט "העולם מצחיק", בו גילמה שור-סלקטר את דמותה של נטשה, אהובתו חולת הסרטן של שדר הרדיו גולן (אלי פיניש), שמנסה להקים מחדש את "הגשש החיוור".
היא שיחקה בתפקיד הנשי הראשי של טניה, בסרטו של יבגני רומן, "איגור ומסע העגורים", שעלה במרץ 2013.
בשנת 2019 השתתפה בסדרת הנוער גיבור אמיתי לצד אדי קבטנר, רן דנקר וג'וי ריגר.
בשנת 2020 החלה להשתתף במחזה "אלוהי הקטל" בתיאטרון הקאמרי.
החל מסוף 2022 גילמה את התפקיד הראשי במחזה ״נרות יום הולדת״ בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2023 השתתפה בעונה השנייה של דרמת-הפשע השוטרים של קשת.
חיים אישיים

שור-סלקטר נשואה לשחקן מיכה סלקטר, שאותו הכירה בהצגה "עיר הנפט", ולהם שתי בנות. בתם מעיין סלקטר שור שיחקה בסדרת הילדים המצליחה אולי פיל בכאן חינוכית ובסרט שובר הקופות מזל טוב. היא כלתו של השחקן  אברהם סלקטר.[דרוש מקור]
פרסים

2013 - פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים בניו יורק בשנת 2013 על תפקידה בסרט "ברוכים הבאים או משתתפים בצערכם".
2006 – זוכת פרס התיאטרון הישראלי כשחקנית השנה על תפקידה בהצגה "אנטיגונה".
2006 – זוכת פרס עיריית תל אביב-יפו כשחקנית המצטיינת ע"ש אבנר חזקיהו על תפקידה בהצגה "ציפור שחורה".
2005 – זוכת פרס השחקנית המצטיינת ע"ש אברהם בן-יוסף לשנת 2005 על תפקידה בהצגה "ביבר הזכוכית".
2004 – זוכת פרס רוזנבלום כהבטחה בעולם התיאטרון.
2002 – זוכת פרס התיאטרון הישראלי, כשחקנית המבטיחה על תפקידה בהצגה "אמא קוראז'".
2002 – זוכת המלגה ע"ש עדנה פלידל על תפקידה בהצגה "מעיין הכבשים".
2001 – זוכת פרס צבי קליר לתלמידה המצטיינת ב"בית צבי".
פילמוגרפיה > תיאטרון הספרייה

| הצגה | תפקיד | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| משחקי הפיג'מה | בייב | ג'ורג' אבוט | ארתור קוגן |
| הרפתקה בקרקס | החתול | ג'יימס אמברוז בראון | אלון אופיר |
| מלחמת טרויה לא תפרוץ | הלנה | ז'אן ז'ירודו | עידו ריקלין |
| הפנטזיות של פריאטייב | אלכסנדרה | אלה סוקולוב | סלבה מלצב |
פילמוגרפיה > התיאטרון הקאמרי

| הצגה | מחזאי | תפקיד | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| כימים אחדים | חנן שניר ודנה ידלין על פי מאיר שלו | יהודית | חנן שניר |
| הילד חולם | חנוך לוין | האם | עמרי ניצן |
| יהודים רעים | ג'ושוע הרמון | דפנה-דיאנה | עמרי ניצן |
| אלקטרה | סופוקלס | אלקטרה | כפיר אזולאי |
| מעיין הכבשים | לופה דה וגה | לאורנסיה | אילן רונן |
| אמא קוראז' | ברטולט ברכט | קטרין, הבת האילמת של אמא קוראז' | עמרי ניצן |
| המלביש | רונלד הארווד | איירין | מיכה לבינסון |
| קוויאר ועדשים | ג'וליו סקארניצ'י ורנלדו טאראבוזי | פיורלה | אילן רונן |
| עיר הנפט | הלל מיטלפונקט | יודית | הלל מיטלפונקט |
| ביבר הזכוכית | טנסי ויליאמס | לורה | מיכה לבינסון |
| ציפור שחורה | דייוויד הרוואר | אונה | עידו ריקלין |
| יתוש בראש | ז'ורז' פדו | לוסיין הומנידס | עמרי ניצן |
| אנטיגונה | סופוקלס | אנטיגונה | חנן שניר |
| הנפש הטובה מסצ'ואן | ברטולט ברכט | שן טה / שו טה | אודי בן-משה |
| ינטל | יצחק בשביס-זינגר | ינטל | משה קפטן |
| קברט | ג'ון מאסטראוף ופרד אב | סאלי בולס | עמרי ניצן |
| גטו | יהושע סובול | חיה הזמרת (מחליפה את אניה בוקשטיין, שעזבה את התפקיד) | עמרי ניצן |
| נשות טרויה | אוריפידס | קסנדרה | יוקיו נינגאווה |
| חולה אהבה בשיכון ג' | שבי גביזון | לבנה | עדנה מזי"א |
| נדנדה בשניים | ויליאם גיבסון | גיטל | אולה שור-סלקטר ומיכה סלקטר |
| גרושים | גור קורן |  | גלעד קמחי |
| נרות יום הולדת | נח היידל | ארנסטין | רוני ברודצקי |
| טרטיף | מולייר | אלמיר | רוני ברודצקי |
| מי שלא נולד - מפסיד | חנוך לוין (מופע  במלאת לו 80) | תפקידים שונים | טל ברנר |
| היי אוון הנסן | סטיבן לבנסון | סינת'יה מרפי | עמית אפטה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | ערוץ | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חטף פתח | הנחיה | הטלוויזיה החינוכית |  |
| 2005–2003 | החצר | איטי רוטנברג | ערוץ התכלת | אבי כהן |
| 2009 | בין השורות | זויה פוגובקינה | yes Raduga! | יבגני רומן |
| 2009 | סוזנה הבוכייה | קטיושה | HOT3 | לינה וסלבה צ'פלין |
| 2018 | להעיר את הדב | איריס | קשת | קרן מרגלית |
| 2023 | השוטרים | ג'ני | קשת | דן סחר |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | סימה וקנין מכשפה | אחות בבית חולים | דרור שאול |
| 2012 | הסיפור של יוסי |  | איתן פוקס |
| 2012 | העולם מצחיק | נטשה, חולת סרטן | שמי זרחין |
| 2012 | ברוכים הבאים או... משתתפים בצערכם (סרט קצר, 28 דקות) | אולה | לאון פרודובסקי |
| 2013 | איגור ומסע העגורים | טניה | יבגני רומן |
| 2020 | הרפסודה | יולה | עודד רז |
הערות שוליים

1 2  טל פרי, ‏תפקיד חייה, באתר גלובס, 18 בינואר 2007
↑  הפרשן‏, לא נגענו: אולה שצ'ור משתנה, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2006
↑  הזוכים בפרס רוזנבלום, אתר עיריית תל אביב-יפו
נחיתת גחון

מטוס מדגם A-10 ת'נדרבולט II אחרי נחיתת גחון בבסיס חיל האוויר אדוארדס
נחיתת גחון היא נחיתה של כלי טיס כאשר כל או חלק מכני הנסע שלו בפנים. נחיתת גחון יכולה להתרחש עקב תקלה טכנית או טעות אנוש.
גורמים > טעות אנוש > אי הורדת כני הנסע

הגורם הנפוץ ביותר לנחיתות גחון הוא טעות אנוש של צוות הטיסה, שעסוק מדי בגישה לנחיתה, לא מוריד את הגלגלים ולעיתים אף מתעלם ממערכת האהרה.
מחווני מיקום כני הנסע משתנים בין דגמים שונים של כלי טיס. ישנם מחוונים המשתמשים באורות צבעוניים כדי לציין את תצורת כני הנסע. סוג אחד כולל אור ירוק המציין כי כני הנסע למטה ואור צהוב המציין כי הם למעלה; סוג אחר כולל שלוש נורות המוארות בירוק כאשר כני הנסע למטה ונעולים במקומם.
גורמים > טעות אנוש > נחיתה בזווית או במהירות לא תקינה

סוג אחר של נחיתת גחון עקב טעות אנוש הוא התקרבות לנחיתה בזווית או מהירות לא תקינה, מה שעלול לגרום לעומס יתר על כני הנסע ואף לשבירתם. למשל, ב-7 במרץ 2007, טיסה 200 של גארודה אינדונזיה (אנ') התקרבה לנחיתה בנמל התעופה אדיסוצ'יפטו (אנ') שבמחוז מיוחד יוגיאקרטה בזווית תלולה ובמהירות של כ-409 קמ"ש, כ-161 קמ"ש יותר ממהירות הנחיתה הרגילה. המטוס פגע במסלול הטיסה בחוזקה וכן הנסע הקדמי נשבר. הטיסה התרסקה בשדה אורז סמוך ו-21 מתוך 140 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
גורמים > טעות אנוש > העלאה בשוגג של כני הנסע

נחיתת גחון יכולה להיות תוצאה של העלאה בשוגג של מתג כני הנסע לפני נחיתה. במקרים כאלה, צוות הטיסה עסוק לעתים בבמשימות אחרות ומעלה בשוגג את מתג כני הנסע, וחושב שהוא נוחת עם כני הנסע למטה.
גורמים > תקלה טכנית

נחיתת גחון יכולה להיגרם גם עקב תקלה טכנית, המונעת הורדה של כני הנסע. מערכת הורדת הגלגלים של כלי טיס כוללת חלקים ושלבים רבים ומונעת על ידי כוח חשמלי והידראולי, ותקלות במערכת עלולות למנוע מכני הנסע להיפרס כראוי.
פעמים רבות מחשבי המטוס מגלים את הבעיה עוד לפני ההנמכה לנחיתה ומודיעים עליה לצוות הטיסה. במקרים כאלה, הצוות יצור קשר עם פיקוח הטיסה וינסה להוריד את הגלגלים. בעבר היה נהוג לכסות את מסלול הטיסה בקצף לפני נחיתת גחון, אולם כיום נתפש הנוהל כלא יעיל וכמנהג שעלול לגרום לכלי הטיס להחליק. לא נהוג להפעיל את היפוך הדחף בעת נחיתת גחון משום שזה עלול לגרום נזק נוסף למנועים ואף ליציאה מאיזון אם אחד ממהפכי הדחף ניזוק מהר יותר מהשני.
גורמים > כשל מבני

גורם נוסף לנחיתות גחון הוא כשל מבני כגון התעייפות או שיתוך. כשל מבני עלול לגרום לכני הנסע להינזק או להישבר בעת הפגיעה במסלול הטיסה, ואף לגרום להם להתנתק מגוף המטוס.