קולוניאליזם באפריקה
השפעת הקולוניאליזם על התפתחותה הכלכלית של אפריקה

לפני "המרוץ לאפריקה", הכלכלה האפריקאית הייתה בעיצומה של התפתחות בכל תחום ובייחוד בתחום הסחר. הכיבוש הקולוניאלי וחלוקת אפריקה בין המעצמות הקולוניאליות עצרו התפתחות זו.
לפני הקולוניאליזם אפריקה לא הייתה מבודדת משאר העולם. מדינות אפריקאיות עסקו במסחר בין לאומי החל מתקופת הפרעונים במצרים, ובמערב אפריקה במיוחד התקיימה מערכת מסחר בין לאומי מפותחת בתקופות של אימפריות גאנה, מאלי וסונגהאי. אימפריות אלו השתכרו ממיסוי של סחר זר למימון הוצאות הממשל. עושר האימפריות הגיע בעיקר מסחר בזהב אך גם ממיסים, מכס ושלל ביזה ממשלחות זרות.
התקופה שגרמה לשינוי הכלכלי הראשון ביבשת הייתה התקופה בה התקיים סחר העבדים האטלנטי, בין המאה ה-16 למאה ה-19. סחר העבדים הביא להתפתחות מערכות מסחר מתוחכמות של אשראי והחלפות. תוצאה אחת של תהליך זה הייתה שהכלכלה האפריקאית הייתה כפופה לאינטרסים של הקונים. מערכת הסחר בעבדים גרמה לכך, על ידי עידוד החלפה בין חומרי גלם מאפריקה-במקרה זה כוח עבודה, בתמורה למוצרים אירופאיים. כך תושבי אפריקה צרכו יותר מוצרים זרים ממוצרים מקומיים, מה שגרם לעיכוב בהתפתחות התעשיות המקומיות וחוסר יכולת של התעשייה המקומית להתחרות מול ייבוא סחורה זרה. למעשה, כבר מתקופה זו החל דפוס של אפריקה בתור ספקית של מוצרי גלם וצרכנית של סחורות מוגמרות. דפוס זה של מסחר לא מאוזן המשיך גם לאורך התקופה הקולוניאלית ונשמר במידת מה גם היום.
סוף הסחר בעבדים החל ב-1807 כשממשלת בריטניה הוציאה את סחר העבדים מהחוק. עידן "הסחר הלגיטימי" החל ואפריקה הפכה למקור של מוצרי גלם ששימשו את ההתפתחות התעשייתית המואצת של אירופה. "סחר לגיטימי" במערב אפריקה במיוחד אופיין על ידי התפתחות רבה של חקלאות לשם ייצוא בתמורה לייבוא מוצרים אירופאיים, או תמורת כסף. בשל העלייה הרבה בדרישה האירופאית למוצרים חקלאיים כגון שמן דקלים ואגוזים למיניהם סחר זה הצליח לספק מקור הכנסה טוב לאפריקה. תהליך זה גרם לאינטגרציה של חלקים שונים של אפריקה ותרם להתפתחות הפוליטית ביבשת. מדינות אפריקאיות גדולות היו בעלות השפעה גדולה על הסחר בין אפריקה לאירופה וניסו לחזק את הכלכלה הפנימית שלהן תוך בקרה על הסחר הבינלאומי. כיוון שלמדינות אלו הייתה שליטה על המשאבים, היה ביכולתן לדרוש מחירים גבוהים עבורם.
עם עליית הקולוניאליזם ובתקופת המרוץ לאפריקה, המעצמות הקולוניאליות לקחו את השליטה מידי המעצמות המקומיות ובכך גרמו לירידה דרסטית במחירים של משאבים שונים. המטרות הכלכליות של המדינות הקולוניאליות היו לספק רווח כלכלי מקסימלי במחיר מינימלי. במעצמות הקולוניאליות העיקריות של הבריטים, הצרפתים והגרמנים, הצרכים האינדיבידואליים של התושבים בקולוניות לא קיבלו חשיבות. המטרה הקולוניאלית הייתה לשלוט בייצור מהשלב ההתחלתי ועד האספקה לאירופה שהתפתחה בקצב מהיר ונזקקה למשאביה של אפריקה. זאת בניגוד למצב לפני חלוקת אפריקה בו הסחר האפריקאי היה נתון לדרישות הבינלאומיות, אך היה תחת פיקוחן של מעצמות אפריקה שיכלו לנצלו לתועלתן. היה בכוחן להחליט מה לייצא ומה להשאיר לכלכלה הפנימית, בניגוד למצב לאחר הקולוניאליזם בו כל המשאבים יועדו לייצוא, ובו המעצמות הקולוניאליות החליטו איזה משאבים להפיק או אילו גידולים חקלאיים לגדל. דוגמה בולטת לכך היא הגידול המסיבי של כותנה שאינה תורמת לסיפוק המזון הדרוש לתמיכה בתושבים. גידולים מסיביים ולא מקיימים אלו אמנם שמרו על המחירים הנמוכים באירופה, אך גרמו לחסר באספקת המזון באפריקה, שהוביל לרעב.
המעצמות הקולוניאליות הגבילו את הסחר בקולוניות שלהן, כך שהן הייצוא והן הייבוא היו מוגבלים רק לאותה מעצמה ששלטה בקולוניה. כך המסחר הבינלאומי של אותן מדינות אפריקאיות נפגע אנושות. החקלאי האפריקאי המקומי כבר לא יכל להחליט אילו יבולים לגדל או אילו משאבים לנצל, והיה מוגבל במקומות אליהם יכל לשלוח את סחורתו. הקולוניאליזם השלים את האינטגרציה של אפריקה למערכת הכלכלית העולמית, אך בדומה לסחר בעבדים, התושבים האפריקאים לא היו שותפים שווים באינטגרציה זו.
ההשפעה הקולוניאלית על הכלכלה הורגשה גם בזירות אחרות. כיוון שכל מאמצי הפיתוח הושקעו בייצוא, המעצמות הקולוניאליות דאגו לפיתוח תשתיות למען ייעול שינוע המשאבים והגידולים לעבר החוף, אך לא למען פיתוח תשתיות לשיפור הקולוניות עצמן. כתוצאה מכך, רוב הכבישים והמסילות חיברו בין הקולוניות לחוף אך כמעט ולא נבנו בתוך הקולוניות או ביניהן.
בנוסף, כיוון שהמדיניות הכלכלית יועדה לשמירה על מחירים נמוכים, החקלאות הפכה ליותר ויותר מסחרית. לכן תחת הקולוניאליזם נוצרה כמות גדולה של בעלי אדמות לשעבר שאיבדו את אדמתם ונדדו ממקום למקום בחיפוש אחר עבודה. נעשה קל יותר לעבוד בתור פועל מאשר לעבוד בשוק הייצוא.
הקולוניאליזם שינה גם את דפוסי העבודה והתפקידים המגדריים בחברה. ההתפתחות של חקלאות ממוסחרת לייצוא דרשה עבודה רבה שגרמה לנשים וילדים להיכנס לשוק העבודה וכך גרמה לשינויים במבנה החברתי של חברות אפריקאיות רבות.
השפעה דורסנית נוספת על הכלכלה האפריקאית הייתה ההתמקדות של כל קולוניה בייצור חקלאי אחד או שניים שהיה דרוש באירופה. כתוצאה מכך, לאחר סיום הקולוניאליזם הקולוניות התפרקו למדינות שונות ובמקרים רבים לא היו בעלות המגוון החקלאי הכולל שהיה קיים לכל הקולוניות ביחד, כזה שדרוש להתקיימות יציבה
במהלך תקופת הקולוניאליזם הממשלות הקולוניאליות בנו תשתיות נרחבות, הכניסו ליבשת חקלאות למטרת ייצוא ולא למטרת סיפוק מזון למקומיים ושינו את הסטנדרטים המסורתיים של עושר ומעמד. רפורמות חינוכיות הוכנסו לאפריקה ומערכות ממשל מודרניות הוטמעו בתחומים רבים. מנגד, ההשפעות ארוכות הטווח של ההתפתחות האירופאית על חשבון ההתפתחות האפריקאית היו בעלות השלכות שליליות מאוד כלפי אפריקה. כאמור לעיל, אמנם היה פיתוח של תשתיות רבות, אך הוא שימש ברובו להרחבת ניצול המשאבים מהקולוניות.
לפני המרוץ לאפריקה וועידת ברלין, התוצרת האפריקאית המקומית סיפקה לאפריקאים מגוון רחב של מוצרים וסחורה והיבשת עברה אינטגרציה כלכלית שהלכה והשתפרה עם הזמן. בשל המדיניות של המעצמות הקולוניאליות, שגרמה להשקעת כל המאמצים בייצוא, גם היום מדינות אפריקה תלויות יותר בייצוא ופחות בסחר פנימי. אילו התעשייה המקומית הייתה מטופחת תחת השלטון הקולוניאלי, ייתכן ומצבה הכלכלי של אפריקה כיום היה טוב בהרבה.