מדונה
אמנותיות > השפעות

לדברי העיתונאי טרבורלי, מות אמה של מדונה הייתה ההשפעה הרבה ביותר בעיצובה לאישה שהפכה. הוא האמין כי ההרס והנטישה שמדונה הרגישה באובדן אמה מלמד אותה "לקח יקר ערך, שהיא תצטרך להישאר חזקה לעצמה מכיוון שהיא חששה מחולשה – במיוחד משלה". המחברת לוסי אובראיין סבורה כי ההשפעה של התקיפה המינית שספגה מדונה בשנותיה הבוגרות הייתה הגורם המניע מאחורי כל מה שעשתה, וחשוב יותר ממוות אמה: "לא כל כך הרבה צער על מות אמה הוא המניע אותה, כמו תחושת נטישה שהותירה אותה ללא הגנה. היא נתקלה בתרחיש הגרוע ביותר שלה, והפכה לקורבן של אלימות גברית, ולאחר מכן הפכה את ההטיה המלאה ליצירתה, והפכה את המשוואה בכל הזדמנות".
מדונה אמרה כי השיר הראשון שעשה עליה רושם עז אי פעם היה "These Boots Are Made for Walkin" של ננסי סינטרה אשר לדבריה, סיכם את "יחס האחריות" שלה. כצעירה, היא ניסתה להרחיב את טעמה בספרות, אמנות ומוזיקה, ובמהלך תקופה זו התעניינה במוזיקה קלאסית. היא ציינה שהסגנון האהוב עליה מתוכה הוא בארוק, וכי אהבה את המלחינים מוצרט ושופן בשל "האיכות הנשית" שלהם. ההשפעות העיקריות של מדונה כוללות את דבי הארי, כריסי היינד, קארן קרפנטר, הסופרימס ולד זפלין, כמו גם הרקדנים רודולף נורייב ומרתה גרהם. מדונה הצהירה גם כי גדלה בעודה מקשיבה ליצירותיו של דייוויד בואי, אשר היה למופע זמר הרוק הראשון בו השתתפה בקהל.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  | Carole Lombard |
מימין: בטי דייוויס, רודולף נורייב ומרילין מונרו אשר השפיעו על מדונה בנעוריה 
במהלך ילדותה, מדונה קיבלה השראה משחקנים שונים בהם כללה מאוחר יותר באומרה, "אהבתי את קרול לומברד, ג'ודי הולידיי ומרילין מונרו. כולם היו מצחיקים להפליא... וראיתי את עצמי בדמותם... הנערה שלי, הידיעות שלי והתמימות שלי". קליפ שירה, "Material Girl" שיחזר את הלוק של מונרו מהקליפ "Diamonds Are a Girl's Best Friend", מתוך הסרט גברים מעדיפים בלונדיניות (1953). היא למדה את קומדיות הכדורסל של שנות השלושים, במיוחד אלה של לומברד, לקראת הסרט מי הנערה הזאת?. הקליפ של "Express Yourself" משנת 1989 צולם בהשראת סרטו האילם של פריץ לאנג מטרופוליס (1927). קליפ שירה "Vogue" משנת 1990 שיחזר את סגנון צילומי הזוהר ההוליוודי, במיוחד את אלה של צלם האופנה הורסט פ. הורסט, וחיקה את התנועות של מרלן דיטריך, קרול לומברד וריטה הייוורת', בעוד שהמילים התייחסו לרבים מסלבריטאיי ההשראה שלה, כולל בטי דייוויס, שתוארה על ידי מדונה כ"אלילה".
השפעותיה של מדונה הגיעו גם מעולם האמנות, בהן מיצירותיה של האמנית המקסיקנית פרידה קאלו. הקליפ של שירה "Bedtime Story" הציג תמונות בהשראת ציוריה של קאלו ורמדיוס וארו. מדונה היא אספנית של ציורי אר דקו של תמרה דה למפיקה וכללה אותם בקליפים וסבבי ההופעות שלה. הקליפ שלה עבור "Hollywood" משנת 2003 הייתה מחווה לעבודתו של הצלם גיא בורדין אשר בנו אשר בנו הגיש לאחר מכן תביעה נגד מדונה בגין שימוש בלתי מורשה ביצירתיו. שימושיו של אמן הפופ אנדי וורהול בדימויים סדומזוכיסטיים בסרטיו המחתרתיים בא לידי ביטוי בקליפים של מדונה לשיריה "Erotica" ו-"Deeper and Deeper" משנת 1992.
הרקע הקתולי של מדונה בא לידי ביטוי לכל אורך הקריירה שלה, הכולל שימוש אופנתי במחרוזות וביצירותיה המוזיקליות, אשר הבולט שבהן היה בשנת 1989 עם אלבומה ה-4, Like a Prayer. אלבומה משנת 2012, MDNA, שאב גם הוא השפעות רבות מחינוכה הקתולי, ומאז 2011 החלה להשתתף בפגישות ושירותים במרכז אופוס דאי, מוסד קתולי המעודד רוחניות דרך חיי היומיום. בראיון במהלך 2016 הגיבה על שימושה בנצרות באומרה, "אני תמיד מרגישה קשר בלתי מוסבר עם הקתוליות. זה מופיע בכל עבודותיי, כפי שאולי שמתם לב". עיסוקה בקבלה נראה גם כן ביצירותיה של מדונה, בייחוד באלבומיה Ray of Light ו-Music. בעודה מדברת על דת בראיון בשנת 2019 עם הארי סמית' אמרה כי, "האל שאני מאמינה בו ברא את העולם... הוא/היא/הם לא אל אשר מפחדים ממנו, אלא אל שמודים לו". בהופעתה בראיון עם אנדרו דנטון הוסיפה כי, "הרעיון שבכל כנסייה שאתה הולך אתה רואה גבר על צלב וכולם מתחננים ומתפללים אליו... באופן שהוא עבודת אלילים, הוא כי אנשים סוגדים עבור דבר".