stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כובאנה
הערות שוליים

↑  פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87
↑  קודם קריאת התורה
↑  ספר ענף חיים סימן י"ז. פקודי תימן עמוד 250
↑  פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87
↑  פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87
↑  דעת הרבנים שלום שמן (בתוך שו"ת חן טוב סימן מג). ואברהם אלנדאף (זכרוני אי"ש סימן ג). הרב יצחק רצאבי, פסקי מהרי"ץ ברכות עמוד צג-צז. ושו"ת עולת יצחק חלק א' סימן לז באתר היברובוקס.
↑  שו"ת מעין אומר חלק ה' עמוד קכ"ו.
↑  הרב משה לוי, ברכת ה' חלק ב' פרק ב' סעיף מא. הרב דוד יוסף הלכה ברורה חלק ח' עמוד
↑  בפירושו להרמב"ם (פ"ג ה"ט אות כא') שדימה את הכובאנה למאכל המובא בתלמוד "כובא דארעא" שיש לברך עליו "המוציא" בקביעות סעודה.
↑  הרב שלום יצחק הלוי, ולכן כתב שאין לאכול כובאנה ללא אכילת לחם לפניה (ספר ברכת משה עמוד קמ). כמו כן הרב שלמה מחפוד סבור שיש להפריש מהעיסה הפרשת חלה בברכה מטעם זה(קדושת הארץ חלה עמוד כ"ז)
↑  דעת יחיד, הרב יצחק רצאבי, שגם קובנית שנאפית בתבנית פתוחה דינה כפת מבושלת (קובץ נחלת אבות חלק ג' עמוד קו)
נגב Zoo

| --- | --- |

 סוג:  גן חיות
 מיקום:  ישראל באר שבע, ישראל
 תקופת הפעילות:  1996 (מיקום נוכחי) – 18.10.2022
 שטח:  50 דונמים (50,000 מטרים רבועים)
 מספר מינים:  130
 תצוגות עיקריות:  אריות לבנים, אגם עופות המים, תצוגת הזוחלים, חצר אפריקנית
 מנהל:  זיו רשף
 קואורדינטות:  31°15′36″N 34°44′42″E﻿ / ﻿31.26°N 34.745°E﻿ / 31.26; 34.745
 www.negevzoo.co.il
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) נגב Zoo(למפת באר שבע רגילה) נגב Zoo(למפת צפון הנגב רגילה) נגב Zoo(למפת צפון הנגב מוגדלת) נגב Zoo  he נגב Zoohe נגב Zooמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba)  __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel)  __ תל שבע (in English: Tel Sheva)  __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam)  __ לקיה (in English: Lakiya) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית אל קסום (in English: Al-Kasom Regional Council), __ מיתר (יישוב) (in English: Meitar) מדרום: __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נגב Zoo (נקרא בעבר הגן הזואולוגי של באר שבע) היה גן חיות, בקריית מאיר בץ שבבאר שבע, מדרום לכביש הכניסה המערבי לעיר. הוא השתרע על שטח של כ-50 דונם. בסוף שנת 2022, הגן נסגר לצמיתות לקראת העתקתו למיקום חדש תחת השם "מדבריום" שנפתח למבקרים בנובמבר 2023.
תכולה

בגן היו כ־130 מינים של יונקים, עופות וזוחלים. בין היונקים בלטו הפרסתניים, הקופים, החתוליים (בהם אריות), המכרסמים וחיות החווה. העופות חולקו בין חצרות ובין אגם לעופות מים כאשר הטווסים שוטטו חופשיים בגן. הזוחלים חולקו בין חצרות לבין ביתן אקווריומים. מחלקת הזוחלים יוצגה בגן על כל הסדרות שלה: בגן היה מספר מיני צבים, מספר לטאות, נחשים ותנינאים.
חלק מבעלי החיים בגן נולדו בשבי ורגילים לנוכחות בני אדם בקרבתם. חלק אחר מבעלי החיים הן חיות בר שהובאו לגן מהטבע על ידי פקחי רשות הטבע והגנים, וכן על ידי אנשים פרטיים, לצורך קבלת טיפול רפואי לאחר שנמצאו פצועים בשטח. בעלי חיים אלה קיבלו בגן טיפול רפואי ושיקום, לפי הצורך, וחלקם הושבו לטבע לאחר החלמתם.
הגן השתרע על שטח של 50 דונם. הוא הכיל אזורי תצוגה, פינת ליטוף, מדשאות, אזורי משחקים, כיתות לימוד, מזנון, משרד ומבני שירותים. מלבד התצוגה עברו בגן חוגי לימוד, סיורים מודרכים ופעילויות רכיבה על סוסי פוני.
היסטוריה

הגן התפתח מפינת חי שהקימה המורה מניה אוריאלי, בשנת 1954, בבית הספר שורשים שבשכונת נווה נוי. עם השנים החלה פינת חי זו לשרת גם קהל שלא קשור לבית הספר ולקבל סיוע תקציבי מעיריית באר שבע. בשנת 1977 קיבלה מניה אוריאלי פרס ממשרד החינוך על ניהול פינת החי. בתקופה זו היא ניהלה את הפינה אם כי היא כבר הייתה גמלאית.
בשנת 1979 החליף דוקטור חיים סיון את מניה אוריאלי בניהול כשהיא עברה להיות מגייסת הכספים העיקרית של פינת החי. בשנה זאת תרמה איירין קרייטמן מלונדון את הכספים שאפשרו לפינת החי להפוך לגן חיות. דהיינו, להתמקד במתן שירות לקהל הרחב ולהתמקם במשכן מרווח שתוכנן למטרה זו. משכן בשטח של כ-120 מטר מרובע.
בשנת 1983 הוקמה עמותה לגיוס כספים לגן החיות ברשות פרופסור ראובן יגיל. בשנת 1985 הועבר הגן לשטח של 1,000 מטר מרובע, ששימש קודם את מעברת חצרים. בתקופה זו הגן העסיק עדיין עובדים בתקן של שתיים וחצי משרות. על כן מרבית העבודה נעשתה בידי מתנדבים. מחלקת הניקיון של העירייה סייעה בהקמת משכן זה של הגן והוא נחנך בשנת 1986 במעמד ראש העיר, משה זילברמן.
בשנת 1991 החלה הקמת שכונת נווה זאב על מתחם הגן. משרד השיכון והעירייה הקימו את משכנו הרביעי והנוכחי של הגן. הבנייה ארכה שבע שנים והמשכן נחנך בשנת 1996.
גן החיות הופעל על ידי חברת "כיוונים" ומנהלו הוא זיו רשף.
בסוף 2022 גן החיות נסגר והכלובים נהרסו וכיום הוא נקרא מדבריום שהוקם ב-2023 לפארק חיות פתוח לחיות מדבר.
בעלי החיים שהיו בגן

בין בעלי החיים שהיו בגן:
בעלי החיים שהיו בגן > יונקים

אריה לבן
פנק
ראם סהרה
סוריקטה
יעל נובי
דישון מקראי
נוטריה
חזיר בר אנטולי
זברה מצויה
זאב מצוי
דרבן מצוי
אלפקה
חמור הבית
שועל מצוי
קרקל
מארה פטגונית
פוני
בבון גינאה
צבוע מפוספס
חתול ביצות
ארנבון מצוי
שרקן
חוטמן אדום
ראם לבן
חתול בר
קנגורו אדום
צבי הנגב
גמל חד דבשתי
עז הבית
שפן סלע
תן זהוב
בעלי החיים שהיו בגן > עופות

שקנאי מצוי
פלמינגו מצוי
עקב עיטי
יען מצוי
קורמורן גדול
ברבור מצוי
טווס מצוי (הודי)
יאורית מצרית
אמו
ירקון
תוכון מצוי
נטה אדומת-ראש
רחם
חיוויאי הנחשים
תנשמת לבנה
אוח מצוי
ינשוף עצים
מגלן מצויץ צפוני
כרוון מצוי
ברכיה
לבנית קטנה
סופית מצויה
אנפית בקר
חסידה לבנה
ננדו מצוי
כפן מצוי
נשר מקראי
בז מצוי
תור צווארון
שליו נודד
בז צוקים
בז עצים
בז ערב
מזמר אדום עכוז (Psephotus haematonotus)
זרזיר
שליו קשקשים
שחרור
צוצלת
נימפית מצויצת
פרסונטה
איית צרעים
מגלן חום
קורא מדברי
חוגלת סלעים
מגלן קדוש אפריקני
עיט זהוב
לילית מצויה
כוס החורבות
עקב חורף
עיט חורש
דיה שחורה
עיט  ערבות
זרון סוף
עיט שמש
קאק
זברה פינק
תור היהלום
שליו קליפורני
יונת סלעים
ברבור שחור
חסידה שחורה
אנפת לילה
אנפה אפורה
תוכי סנגלי
שחף לבן עין
בעלי החיים שהיו בגן > זוחלים

צב דרבוני
פיתון מלכותי
אליגטור אמריקני
כוח ארגוס
כוח שחור גרון
צפע מצוי
צבגון הבריכה
חומט כחול לשון
איגואנה ירוקה
אפעה מגוון
זעמן מטבעות
זעמן שחור
מטבעון מדבר
עכן חרטומים
פתן שחור מצוי
שממית מנומרת
שפיפון הנגב
תלום-קשקשים מצוי
צב יבשה מצוי
תלום-קשקשים מדברי
צב יבשה רוסי
פיתון סלעים אפריקני
רב חנק מצוי
עכסן עכני
זעמן אלמוגי
פיתון וומה
נחש גופר
חנק משריץ
צבגון אדום אוזן
צב ביצה מצוי
זיקית ים תיכונית
גלריה

חזיר בר
צבים דרבוניים זוחלים למבקרת
צבגונים
רב חומטים
חתול ביצות
טווס הודי לבקן
אייל נקוד
רכיבה על פוני בגן
הערות שוליים

↑  נגב Zoo - גן החיות המדברי של ישראל, באתר עיריית באר שבע
↑  יעקב לוי, השער ננעל: גן החיות נגב zoo נסגר סופית, צפו ברגע הפרידה (וידאו), באתר mynet‏ באר שבע, 19 באוקטובר 2022
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
| גני חיות חדשים | צפארי • מדבריום • גן החיות העירוני אשקלון |   |
מפת הגן
אריות לבנים בגן
ראמי סהרה ויען בגן החיות
נוטריות בגן
אליגטור אמריקאי בגן
אוונגרד

ערך זה עוסק ביצירות חדשניות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

אוונגרד (בצרפתית: Avant-garde; באופן מילולי: "משמר קדמי") הוא מונח המתאר זרמים מהפכניים באומנות: בספרות, במוזיקה ובאמנויות הפלסטיות. משמעותו המקורית של המושג היא כוח חלוץ צבאי ההולך לפני המחנה.
אוונגרד הוא מושג חדש יחסית, הנמצא בשימוש מראשית המאה העשרים. הוא התפשט במהרה לכל הלשונות האירופיות וחדר גם לעברית. כיום יש מספר פירושים דומים אך שונים לאוונגרד: חבורת יוצרים חדשניים, הנאבקים בממסד האמנותי השמרני; יוצרים צעירים הבוחרים במכוון בדרכי ביטוי קיצוניות, והורסים במתכוון דרכי ביטוי ישנות; חבורת יוצרים המערערת על המקובל באמנות, ומגייסת לשם כך יוצרים מדורות קודמים או מתרבויות רחוקות במקום ובזמן.
סימן מובהק לחבורות האוונגרד בספרות העברית למשל, היה אימוץ מחדש של יוצרים שכוחים וזנוחים, ומתן פירוש חדש ותקף ליצירתם: בשנות השלושים האוונגרד העברי בשירה, בהנהגת אברהם שלונסקי גילה את שיריו ויצירתו של אברהם בן יצחק (סונה); האוונגרד של שנות השישים, בהנהגת נתן זך, אימץ את שיריו ויצירתו של דוד פוגל; חבורת "סימן קריאה" האוונגרדית, שבהנהגת מנחם פרי, אימצה בשנות השבעים והשמונים את שיריו ויצירתו של אבות ישורון. גם בסגנון הפוסט מודרניסטי ניתן לראות סגנון מהפכני.
לאחר שנות הסער והפרץ של תנועות האוונגרד למיניהן, שבהן הביאו לעולם האמנות תפיסות חדשות ודרכי ביטוי חדשות, הן התנוונו, נעשו שמרניות, התמזגו בממסד האמנותי וסופן שאוונגרד חדש מרד גם בהן.
במוזיקה

האוונגרד במוזיקה נוקט גישה ניסיונית מאוד כלפי הלחנה ונגינה. אמני אוונגרד משתמשים לעיתים בתבניות נגינה לא שגרתיות בעת הלחנת הנגינה. מקצבי זמן משתנים, שירה לא שגרתית ואף צלילים ואקורדים דיסוננטיים וסולמות חריגים. מבחינת כלי הנגינה, מנסים לנגן בצורה שונה לצורך הפקת צלילים ייחודיים יותר ושגרתיים פחות, וכן להשתמש בכלי נגינה ייחודיים ושאינם משמשים באותו סגנון מוזיקה שההגדרה "אוונגרד" משויכת אליו.
דוגמה מוכרת לכך הוא האלבום האלמותי Kid A, שיצא לאור בתחילת המאה הנוכחית ע״י להקת הארט רוק הבריטית רדיוהד, שנחשב ל״מפץ הגדול״ של האוונגרד במוזיקה הפופולרית. באלבום זה הלהקה ובראשה תום יורק בתפקיד הסולן, הציגו תפנית קיצונית מסצנת הגראנג׳ והסופט רוק שהייתה מקובלת בזמנם, בדמות יצירה פסיכדלית/אלקטרונית מתקדמת, בעלת מאפיינים עתידניים ומעוררי השתאות.
אמנים הידועים בתחום > אמנות

ג'קסון פולוק
מרסל דושאן
רוברט ראושנברג
אנדי וורהול
סלבדור דאלי
פבלו פיקאסו
ז'ורז' בראק
מקס ארנסט
וסילי קנדינסקי
ז'ואן מירו
רנה מגריט
אנרי מאטיס
איב קליין
ז'אן ארפ
פיט מונדריאן
קפטן ביפהארט
אומברטו בוצ'וני
אמנים הידועים בתחום > מוזיקה

רדיוהד
ארנולד שנברג
דייוויד בואי
איגור סטרווינסקי
אדגר וארז
ביורק
דת' גריפס
קרלהיינץ שטוקהאוזן
ג'ון קייג'
פייר בולז
אריק סאטי
פיליפ גלאס
סטיב רייך
תום יורק
פרנק זאפה
פייר שפר
פייר אנרי
בריאן אינו
אורנט קולמן
יאניס קסנאקיס
אוליבייה מסייאן
ג'רג' ליגטי
טרי ריילי
קפטן ביפהארט
הוולווט אנדרגראונד
אמנים הידועים בתחום > ספרות

טריסטן צארה
סמואל בקט
ג'יימס ג'ויס
הוגו באל
ויליאם ס. בורוז
ג'ק קרואק
אלן גינסברג
פרנץ קפקא
אלפרד ז'ארי
ולדימיר נבוקוב
הנרי מילר
האנטר ס. תומפסון
צ'ארלס בוקובסקי
פיליפו תומאזו מארינטי
אנדרה ברטון
אמנים הידועים בתחום > קולנוע

מאן ריי
לואיס בוניואל
דרק ג'רמן
אנדי וורהול
ז'אן-לוק גודאר
פדריקו פליני
פייר פאולו פאזוליני
דייוויד לינץ'
לארס פון טרייר
אלחנדרו חודורובסקי
ז'אן קוקטו
ג'ים ג'ארמוש
אלן רנה
מיכאל הנקה
ריינר ורנר פאסבינדר
ג'ונאס מקאס
ראו גם

אוונגרד רוסי
בוהמה
אוונגרד וקיטש
קולנוע ניסיוני
כלי מוזיקה נסיוני
דייוויד בוואי, 1974
פרנץ קפקא, 1923
הר קיפין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Evan Kyffin Thomas 
 גובה:  1,778 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס חבר העמים 
 קואורדינטות:  83°48′00″S 171°37′59″E﻿ / ﻿83.8°S 171.633°E﻿ / -83.8; 171.633
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קיפין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קיפין
 
הר קיפין או הר כיפין (באנגלית: Mount Kyffin; נכתב לעיתים בשגיאת כתיב: Mount Kiffin; ולעיתים נכתב באופן שגוי: Mount Kyftin) הוא הר בקצה הצפוני ביותר של רכס חבר העמים, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
ההר הוא לשון יבשה, החודרת לצידו המזרחי של קרחון בירדמור; ההר מתנשא בתלילות מעל קרחון זה.
להר צבע חום-אדמדם, הבולט בסביבתו.
גובהו של ההר 1,778 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,440 בגובהו באנטארקטיקה.
להר שלוחה שאורכה 7 קילומטרים לכיוון צפון.
ההר מרוחק 35 קילומטרים מהר קתרין, שאף הוא ממוקם לגדת קרחון בירדמור (בסמוך לשפך הקרחון למדף הקרח רוס).
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה בדצמבר 1908 על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שם אבן קיפין תומאס (Evan Kyffin Thomas), מבעלי עיתון "הרג'יסטר" (The Register) שיצא לאור בעיר אדלייד, בירת מדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה.
קיפין תומאס הפליג יחד עם ארנסט שקלטון במסעו של שקלטון מאנגליה לאוסטרליה, בדרכו לחקר הקוטב.
לקריאה נוספת

• Cooley, J., Winberry, P., Koutnik, M., & Conway, H. (2019), , Annals of Glaciology, 60(79), 37-44. doi:10.1017/aog.2019.14
הערות שוליים

1 2 3  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2  שגיאות כתיב בשם ההר
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
↑  לפי מקור אחר, גובהו של ההר 1,670 מטרים מעל פני הים
1 2  מידע על גובה ההר
חורבת קציון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידות
 גובה מעל פני הים:  כ־400
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°02′34″N 35°31′46″E﻿ / ﻿33.042777777778°N 35.529444444444°E﻿ / 33.042777777778; 35.529444444444
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) חורבת קציון(למפת אצבע הגליל רגילה) חורבת קציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת קציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת קציון he
 
חורבת קציון (ח'רבת קציון במקור) היא אתר ארכאולוגי במזרח הגליל העליון, בו שכנה לפי הסברה העיר מתקופת המשנה והתלמוד קציון הנזכרת במקורות חז"ל.
החורבה שוכנת כשניים וחצי ק"מ ממערב למושב שדה אליעזר, על גבעה ברום של כ-400 מטרים מעל פני הים, ומצפון לה עובר נחל קציון, המתחבר לנחל דישון.
השם "קציון" נזכר בתלמוד הירושלמי כמקום מושבו של רבי יוחנן דקציון. מסורת יהודית מסוף המאה ה-14 מזהה את קברו של רבי יוחנן בקציון, לצד קברו של רבי שמעון בן לקיש. בעוד המסורת על קברו של בן לקיש באתר קדומה יותר ומקורה ככל הנראה בראשית המאה ה-13.
במרכז האתר שרידי בריכה גדולה, ולצדה מבנה ציבורי גדול (20 על 37 מ"ר), אשר נחקר עוד בידי ראשוני חוקרי הארץ במאה ה-19. במבנה ולצדיו פזורות אבני גזית גדולות ומעוצבות, וכן משקופים מעוטרים, כותרות ועמודים.
בשנת 1860 נתגלתה באתר אבן הקדשה ביוונית לכמה מקיסרי רומא החתומה בידי יהודים. על בסיס שמות הקיסרים שנמנו בכתובת היא תוארכה לשנת 197 לספירה.
ראו גם

יוחנן דקציון
לקריאה נוספת

חנה ודוד עמית, מראי מקום - לטייל עם המקורות בצפון הארץ, יד יצחק בן-צבי, עמ' 174-173.
אסחאב אל-כהף

| --- | --- |
 מדינה:  עיראק עיראק
 
אסחאב אל-כהף (בערבית: أصحاب الکهف, בתעתיק מדויק: אצחאב אלכהף; הפירוש המילולי: "חברי המערה" או "אנשי המערה") היה ארגון מיליטנטי קיצוני שיעי עיראקי שתואר כשלוחה של איראן. הארגון הופיע לראשונה באוגוסט 2019, ופעל נגד מטרות הקשורות לארצות הברית וטורקיה.
ב-19 באוגוסט 2024 הודיע הארגון על שמו החדש: "גדודי זעקת ירושלים" (كتائب صرخة القدس; בתעתיק מדויק: כתאאב צרח'ת אלקדס).
משמעות השם

בקוראן, בסורת אל כהף (בעברית: "סורת המערה"), מובא הסיפור על אודות קבוצת צעירים שברחו בשל רדיפות דתיות בעיר, הסתתרו במערה ונפלה עליהם תרדמה. כשהתעוררו לאחר 309 שנה, גילו שכל תושבי העיר הפכו למאמינים.
היסטוריה

הארגון הודיע על קיומו בטוויטר באוגוסט 2019 לאחר תקיפות אוויריות ישראליות על ארגונים מיליטנטיים שיעים בעיראק. עם זאת, ייתכן שהארגון היה פעיל כבר ב-2017, אך נמנע מלפעול נגד מטרות אמריקאיות, כי האמריקאים לחמו נגד המדינה האסלאמית, אויבם המשותף. עם הקמתו איים הארגון שבמקרה שהאויב הישראלי או האמריקאי יתקוף, יינתן מענה צבאי, אשר עשוי להיות מופנה בעיקרו נגד יעדים אמריקאיים.
במאי 2020, הארגון מתח ביקורת על מנהיגי קבוצות שיעיות מילטנטיות אחרות הנתמכות על ידי איראן והאשים אותם בסיוע לאויב לחסל את קאסם סולימאני ואבו מהדי אל-מוהנדס. בנוסף, האשים הארגון את ראש ממשלת עיראק מוסטפא אל-כאזמי שהוא "סוכן CIA".
ב-11 באוגוסט 2020, הארגון הודיע כי הפציץ שיירה לוגיסטית אמריקאית בסמוך לגבול עיראק-כווית והושמדו "ציוד וכלי רכב השייכים לאויב האמריקני". להודעה נלווה סרטון באורך 11 שניות ובו תיעוד של פיצוץ. עיראק וכווית הצהירו שלא התרחשה תקיפה כזו.
ב-27 באוקטובר 2020, הארגון הציע פרס כספי של עשרות אלפי דולרים לעיראקים שיספקו מידע על פעילותם של משקיעים בעיראק, מארצות הברית, ערב הסעודית, איחוד האמירויות או בריטניה.
ב-17 בנובמבר 2020 הותקפה שגרירות ארצות הברית באזור הירוק של בגדד, והארגון קיבל אחריות לתקיפה. ילד נהרג, ונפצעו חמישה אזרחים. לא נגרם נזק לעובדים אמריקאים או למתקנים של ארצות הברית.
ב-15 בפברואר 2021, הארגון תקף בסיס צבאי טורקי במוסול.
ב-7 באפריל 2022 נפגע רכב בשיירת אספקה של כוחות הקואליציה שפעלו בסוריה, ממטען צד שהוטמן בכביש במחוז אל-חסכה. הארגון פרסם צילומי וידאו של הרכב ההרוס.
בנובמבר 2022, ארגון אסחאב אל-כהף קיבל אחריות על הריגת האזרח האמריקני סטיבן טרול (Stephen Troll), בבגדאד, כנקמה על חיסולם של קאסם סולימאני ואבו מהדי אל-מוהנדס. מחלקת המדינה האמריקנית הודיעה שהאמריקני נהרג בניסיון חטיפה כושל.
ביולי 2023, בעקבות שריפת הקוראן בשוודיה (2023) (אנ'), פרסם הארגון הצהרה שבה נאמר כי הוא "יתמקד בכל האינטרסים המסחריים והכלכליים של שוודיה בעיראק".
הערות שוליים

↑  Iranian regime will not stop bankrolling terror, Arab News, ‏2020-04-19 (באנגלית)
↑  Profile: Kataib Sarkhat al-Quds (formerly known as Ashab al-Kahf) | The Washington Institute, www.washingtoninstitute.org (באנגלית)
↑  הקוראן, תרגום: אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, פרק 18, פסוקים 26-9, עמ' 238-236
↑  "Profile: Ashab al-Kahf". The Washington Institute (באנגלית). נבדק ב-2023-10-25.
1 2  Flashpoint Intel Team, Profile and Exclusive Interview with Iraqi Shiite Insurgents Ashab al-Kahf, Flashpoint, ‏2020-08-20
↑  "US military investigating Iraqi Shia militia's claim it bombed the Iraq-Kuwait border". Al Arabiya (באנגלית). 2020-08-11. נבדק ב-2024-12-21.
↑  Demands for payment from tribes, militias stalling investment in Iraq - Al-Monitor: The Middle Eastʼs leading independent news source since 2012, www.al-monitor.com (באנגלית)
↑  K. DeYoung, L.. Loveluck & E. Nakashima, Rockets apparently fired by an Iranian-backed Iraqi militia hit U.S. complex in Baghdad as tensions with Tehran rise
↑  Iraqi group launches missile attack on Turkish military base, Mehr News Agency, ‏2021-02-15 (באנגלית)
↑  Spring Awakening: A New Wave of Militia Strikes or Just a Blip? | The Washington Institute, www.washingtoninstitute.org (באנגלית)
↑  WRAL, US citizen murdered in Baghdad attack, WRAL.com, ‏2022-11-08 (באנגלית)
↑  "Armed Militia Announces Responsibility for Death of US Citizen in Iraq". english.aawsat.com (באנגלית). נבדק ב-2023-10-25.
↑  Iraq tells Swedish ambassador in Baghdad to leave over Quran burning, Middle East Eye (באנגלית)
קווין מיטניק

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1963 ון נויס, ארצות הברית 
 פטירה:  16 ביולי 2023 (בגיל 59) לאס וגאס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון ג'יימס מונרו  מכללת פירס לוס אנג'לס 
 mitnicksecurity.com
 
קֶווין דייוויד מיטניק (באנגלית: Kevin Mitnick;‏ 6 באוגוסט 1963 - 16 ביולי 2023) היה יועץ לאבטחת מידע וסופר יהודי אמריקאי שהתפרסם כאחד מההאקרים המפורסמים בעולם. בשיא פרסומו היה מיטניק מבוקש על ידי האף בי איי במשך שלוש שנים, לאחר שפרץ לרשתות של חברות מחשב גדולות וגנב בין היתר את קוד המקור של מספר מערכות הפעלה לשרתים ולטלפונים ניידים. טכניקת הפריצה שבה התמחה מיטניק נקראת "הנדסה חברתית", שהיא שילוב של טכניקות הונאה, התחזות ושכנוע, הגורמות לאנשים לציית לבקשת הפורץ: למשל, לספק לו מידע רגיש כגון שמות משתמשים וסיסמאות או לבצע עבורו פעולות כגון הרצת תוכנה לבקשתו. טכניקה זו, בשילוב עם כישוריו הטכניים, הובילה לפרסומו הרב, עוד מתחילת שנות השמונים.
קורות חיים

קווין מיטניק נולד ב-6 באוגוסט 1963 וגדל בפרבר ואן נייז (אנ') של לוס אנג'לס. כבר כנער הוא החל בקריירת ההאקינג שלו, כאשר פעל בעיקר בתחום הפריקינג - פריצה למערכות טלפוניה.
מיטניק התפרסם בגיל צעיר בזכות כישורי הפריצה שלו, ונפוצו עליו סיפורים רבים, חלקם ככל הנראה לא נכונים. על פי הסיפור הנודע ביותר עליו, הוא פרץ למחשבי מפקדת ההגנה האווירית של ארצות הברית (NORAD), השולטים על מערך הטילים הגרעיניים של ארצות הברית. לפי סיפור נוסף שחזר על עצמו רבות בתקשורת, מיטניק פרץ למערכות הטלפוניה ולתאים הקוליים של ה-FBI ולכן הצליח להתחמק ממעצר פעמים רבות. מיטניק הכחיש כל חייו פריצות אלו, בהן גם לא הואשם בבית משפט.
מיטניק נעצר בשנת 1988 על פריצה לשרתי חברת דיגיטל וגנבת חלקים ממערכת ההפעלה שפיתחו (VMS). הוא נשלח לכלא לתקופה של שנה, מתוכה בילה שמונה חודשים בבידוד עקב טענת התביעה שהוא מסוגל לשגר טילים גרעיניים אם רק תינתן לו גישה לטלפון הציבורי בכלא. בשנת 1989 הוא שוחרר לתקופת מבחן בת שלוש שנים. בסוף שנת 1992 נחשד בעבירה על תנאי שחרורו ובגישה לא מורשית למערכות של חברת הטלפוניה פסיפיק בל. הוא גילה זאת וירד למחתרת, תוך כדי החלפה מתמדת של זהותו ומקום מגוריו. מיטניק נתפס על ידי ה-FBI לאחר מרדף של כשלוש שנים, ב-15 בפברואר 1995. אחד הרמזים שהובילו למעצרו הייתה פריצה למחשבו האישי של מומחה אבטחת המחשבים טסוטומו שימומורה, שסייע לאחר מכן לחוקרים הפדרליים לאתר את מקור חיבור האינטרנט של מיטניק ממקום מחבואו. את הפריצה למחשביו של שימומורה ביצע למעשה האקר ישראלי בשם JSZ שפיתח כלי פריצה חדשני ופרץ את המחשב לבקשתו של מיטניק.
קווין מיטניק נחשד בפריצה לרשתות של חברות גדולות כמו נובל, מוטורולה, סאן מיקרוסיסטמס ונוקיה. אולם הגשת כתב האישום נגדו ותחילת משפטו נדחו שוב ושוב. הוא הוחזק במעצר לפני הגשת כתב האישום נגדו במשך למעלה מארבע שנים ללא יכולת שחרור בערבות. בסופו של דבר החליט לחתום על עסקת טיעון, שבה הודה בחלק מהעבירות והסכים לעונש בן חמש שנות מאסר (כולל ארבע השנים שכבר ריצה). הוא שוחרר ב-21 בינואר 2000, וכתנאי לשחרורו נאסר עליו באופן חריג להשתמש או להחזיק בבעלותו מחשבים, טלפונים סלולרים, ציוד תקשורת ועוד, או לייעץ בענייני מחשבים ללא אישור קצין המבחן שלו, למשך שלוש שנים נוספות.
ב-2006, מיטניק עבד בחברת ייעוץ שפתח בתחום אבטחת המידע וכתב זוג ספרים בנושא מאז שחרורו. ספרו הראשון הוא "The Art of Deception" בו הוא מציג הונאות שונות כדוגמת סיפורו של סטנלי מארק ריפקין וטכניקות הנדסה חברתית ומציע דרכים להתמודד בפניה. ספרו השני "The Art of Intrusion" הוא אוסף של סיפורי פריצה אמיתיים למערכות מחשב.
קווין מיטניק ביקר בישראל לראשונה ב-23 בפברואר 2006, בכנס הבינלאומי לאבטחת מידע שערכה חברת המחקר IDC, שם הרצה בנושא הנדסה חברתית.
בשנת 2011, יצא לאור ספרו השלישי של מיטניק "Ghost in the Wires" בו הוא לראשונה מספר את סיפור חייו המלא מנקודת המבט שלו. הספר זכה לביקורות נלהבות ונכלל ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס.
בשנת 2017 יצא ספרו The Art of Invisibility, אותו כתב יחד עם רוברט ומוסי. בספר הוא מסביר על האתגרים שבשמירה על אנונימיות בעידן של Big data ומדריך את הקוראים לגבי פעולות שניתן לנקוט כדי לא להשאיר עקבות דיגיטליות.
בשנת 2023, נפטר מיטניק בגיל 59 מסרטן הלבלב. הוא השאיר אישה, קימברלי מיטניק, שהייתה בזמן מותו בהריון עם ילדם המשותף הראשון.
הוויכוח הציבורי סביבו

מאז מעצרו של מיטניק בשנת 1995 פעלה קהילת ההאקרים והקראקרים כדי לגייס תמיכה עבור מי שנחשב בעיני רבים מחבריה לגיבור תרבות. במסגרת המאבק הוקמה תנועת Free Kevin, אשר מחתה על הפרת זכויותיו החוקתיות, כגון הסירוב להעניק לו שימוע לצורך בקשת שחרור בערבות. הם מחו גם על הצגתו בתקשורת כפושע אשר גרם נזקים בשווי מיליארדי דולרים לחברות מסחריות, ללא ביסוס. בין היתר, במסגרת המאבק הציבורי, קראקרים רבים פרצו לאתרים מסחריים ושתלו קריאות לשחרורו של קווין מיטניק, כדי למשוך תשומת לב תקשורתית למצבו. בהמשך נוהל מאבק כנגד ההפקה של הסרט Takedown, שהיה אמור להציג את מיטניק באורח שלילי במיוחד, כולל שליחתו לשנים ארוכות בכלא בסיום הסרט, כל זאת בטרם החל משפטו של מיטניק בפועל. הסרט הדוקומנטרי "Freedom Downtime", שהופק בשנת 2001 על ידי 2600: The Hacker Quarterly, מתעד מאבק זה.
מיטניק טען כי הוא פעל כל חייו מטעמי סקרנות, ומעולם לא ניצל את יכולותיו כדי לגנוב כסף או לפגוע באחרים. הוא טען שהוא השתמש ביכולותיו כדי לקבל גישה למערכות פרטיות ולקוד מקור רק כדי להרוות את סקרנותו ולמצוא פרצות חדשות. כמו כן טען שהוא מעולם לא הזיק במכוון למערכת שפרץ אליה, או השתמש בידע שרכש לצורך השגת רווח כספי. הוא אף לא הורשע בסופו של דבר בעבירה חמורה יותר מאשר בגישה לא חוקית למערכות מחשב והעתקה לא חוקית של תוכנה. בעוד מיטניק הוצג בתקשורת כסוג של אויב המדינה או טרוריסט, המהווה סיכון משמעותי לביטחון הלאומי, העבירות שבהן הורשע אינן חמורות, יחסית.
בשנת 2003, כאשר החל מיטניק לעבוד כיועץ אבטחת מידע, עורר הדבר מחלוקת רבה בקרב קהילת אבטחת המידע העולמית. רבים חשבו שאין להעסיק קראקרים, בייחוד לא כאלה שהורשעו בפריצה למערכות מחשב, כיועצי אבטחת מידע מכיוון שלעולם לא ניתן יהיה לסמוך עליהם. הטענה הנגדית היא שרוב העוסקים באבטחת מידע כיום הם למעשה קראקרים לשעבר שלא נתפסו, מכיוון שבתקופה שפעלו, הנושא טרם הוסדר חוקתית בצורה ברורה. נושא זה שנוי במחלוקת עד היום.