stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וש אריה
קורות חיים > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 1999 | $3,000 Limit Hold'em | $202,800 |
| 2005 | $2,000 Pot Limit Omaha | $381,600 |
| 2021 | $1,500 Pot Limit Omaha | $204,766 |
| 2021 | $10,000 Pot Limit Omaha Hi-Lo 8 or Better | $484,791 |
| 2023 | $10,000 Limit Hold'em Championship | $316,226 |
| 2023 | $25,000 High Roller H.O.R.S.E. | $711,313 |
חיים אישיים

אריה מאורס לרבקה (רייצ'ל) ביוקנן, ואב לשתי בנות מנישואים קודמים.
ב-2021 הצטרף לניהול האתר PokerStake, המאפשר לשחקני פוקר למכור ולרכוש אחוזים מתוך שחקנים אחרים בטורנירים שונים.
הערות שוליים

↑  יובל הימן, ג'וש אריה מציג: כך תעשו זאת ביג טיים, באתר nrg‏, 19 במאי 2009
↑  Jon Sofen,‏ Josh Arieh a Surprising 2021 WSOP Player of the Year Winner, באתר PokerNews,‏ 23 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  Josh Arieh wins 2nd bracelet of 2023, 6th overall, באתר PokerStrategy, ‏13 ביולי 2023 (באנגלית)
דוכסות סקסוניה-אייזנך

דוכסות סקסוניה-אייזנך (בגרמנית: Sachsen-Eisenach, נהגה "זקסן-אייזנך") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה והתפרקה כמה פעמים במהלך החלוקות השונות.
היסטוריה > בית וטין

בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. בתחילה שלטו האחים בשותפות, אולם בשנת 1596 חילקו את הנחלה ביניהם, ויוהאן ארנסט קיבל את אזור אייזנך. בשנת 1633 מת יוהאן קזימיר ללא ילדים, ויוהאן ארנסט ירש את נחלתו, אולם בשנת 1638 מת גם הוא ללא ילדים, והנחלה פוצלה בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
היסטוריה > הקמה שנייה

לאחר מותו של יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1640 פוצלה דוכסות סקסוניה-ויימאר בין שלושת בניו; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה. אולם בשנת 1644 מת אלברכט ללא בנים, והנחלה חולקה בין אחיו.
היסטוריה > הקמה שלישית

לאחר מותו של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר פוצלה נחלתו בין ארבעת בניו; יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך, יוהאן גאורג, דוכס סקסוניה-מרקזהל וברנהרד, דוכס סקסוניה-ינה. בשנת 1668 מת אדולף וילהלם, ובנו הקטן וילהלם אוגוסט, דוכס סקסוניה-אייזנך ירש אותו, תוך שדודו יוהאן גאורג משמש כעוצר, אולם בשנת 1671 מת וילהלם אוגוסט, ויוהאן גאורג ירש את הנחלה.
בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו קרובו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1748 מת ארנסט אוגוסט הראשון, ובנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלט כעוצר פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עד לבגרותו. בשנת 1758 מת ארנסט אוגוסט השני, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת. בשנת 1775 תפס קרל אוגוסט את השלטון. החודשים הראשונים לאחר עלותו לשלטון שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.
קרל אוגוסט היה שתיין כבד וספורטאי טוב, והיה מארגן הרבה מסיבות לחבריו הקרובים וכן מסעי ציד. גזע הכלבים ויימרנר שפותח על ידי חצרו, הוא פופולרי עד היום. בנוסף התעניין קרל אוגוסט אף בספרות, באמנות, ובמדע, ואף טיפח מאוד את החינוך ברחבי הדוכסות. קרל אוגוסט שלט בדוכסות ברוח העריצים הנאורים, והביא את ויימאר לשיא גדולתה.
בשל חולשת האימפריה הרומית הקדושה, ניסה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחד את גרמניה תחת שליטת בית הבסבורג. בעקבות כך חבר קרל אוגוסט לפרידריך השני, מלך פרוסיה, ובשנת 1785 אף היה ממיסדי "ליגת הנסיכים". אולם על אף כל זאת נהג קרל אוגוסט בחכמה, וכשהוצע לו כתר הונגריה בשנת 1787 סירב לקבלו. בשנת 1788 הצטרף לצבא הפרוסי ומונה למפקד רגימנט, ולחם עמו בקרב ואלמי ובקרבות נוספים כנגד צרפת המהפכנית. בשנת 1806 השתתף בקרב ינה-אאורשטדט, ולאחר הקרב נבזזה העיר ינה על ידי הצרפתים. כדי למנוע את הפקעת נחלותיו, הצטרף קרל אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ולחם עם הצרפתים בקרבות השונים, ובכלל זה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1809 איחד קרל אוגוסט את דוכסויות סקסוניה-ויימאר וסקסוניה-אייזנך לדוכסות אחת, בשם דוכסות סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
שליטי סקסוניה-אייזנך > הקמה ראשונה

יוהאן ארנסט (1596–1638)
שליטי סקסוניה-אייזנך > הקמה שנייה

אלברכט הרביעי (1640–1644)
שליטי סקסוניה-אייזנך > הקמה שלישית

אדולף וילהלם (1662–1668)
וילהלם אוגוסט (1668–1671)
יוהאן גאורג הראשון (1671–1686)
יוהאן גאורג השני (1686–1698)
יוהאן וילהלם (1698–1729)
וילהלם היינריך (1729–1741)
ארנסט אוגוסט הראשון (1741–1748)
ארנסט אוגוסט השני (1748–1758)
קרל אוגוסט (1758–1809)
ג'ורג' הריוט (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  1759 האדינגטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  22 ביולי 1839 (בגיל 80 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
ג'ורג' הריוט (באנגלית: George Heriot; ‏1759 – 22 ביולי 1839) היה סופר ואמן סקוטי-קנדי. הוא בולט כדמות מרכזית באמנות הקנדית המוקדמת.
ביוגרפיה

הריוט נולד בהדינגטון, סקוטלנד, בשנת 1759, בנם הבכור של ג'ון הריוט, פקיד העיירה, ואשתו מרג'ורי. משפחת הריוט היו חלק ממשפחה וותיקה שהידוע בה, היה הצורף והפילנתרופ של המאה השבע-עשרה ג'ורג' הריוט. הוא התחנך בבית הספר התיכון של דנס לפני שלמד בבית הספר התיכון המלכותי של אדינבורו מ-1769 עד 1774, שם קיבל חינוך קלאסי רגיל. לאחר שעזב את התיכון המלכותי הוא נשאר באדינבורו, שם למד אמנות בעידוד סר ג'יימס גרנט.
ב-1777 נסע ללונדון, ככל הנראה מתוך כוונה להתחיל קריירה אמנותית, אך במקום זאת החליט לנסוע לאיי הודו המערבית. לא ידוע מדוע שינה את תוכניותיו, אך עסקיו של אביו נכשלו באותה שנה, מה שגרם לאחיו הצעיר ג'ון לעזוב את האוניברסיטה ולהצטרף לצבא. הוא כתב ושרטט בהרחבה בתקופתו באיים הקריביים, וכשחזר ללונדון ב-1781 פרסם ספר, שנכתב באיי הודו המערבית. בשובו, הוא נרשם לאקדמיה הצבאית המלכותית, וולוויץ'. כאן, לימד אות פול סנדבי רישום נוף, שנחשב אז לחלק חיוני בחינוך צבאי.
הוא עזב את האקדמיה ב־1783, אך נשאר בוולוויץ', מועסק כפקיד אזרחי בצבא. בשנת 1792, הוא הוצב בקוויבק, בשירות מינהל הקולוניה.
ביוגרפיה > קנדה

הוא הגיע לקנדה ב-1792, תחילתו של קשר של רבע מאה עם המושבה. הוא צייר מעט בשנותיו הראשונות, - כמה רישומים ששרדו מצביעים על כך שהוא נסע ברחבי קוויבק ומונטריאול, והוא פרסם סקיצה אחת בחורף 1792. ב-1796, הוא חזר לבריטניה, נסע לאורך החוף הדרומי ובוויילס לפני שבילה כמה חודשים באוניברסיטת אדינבורו. לאחר שהכין כמה ציורים לתערוכה באקדמיה המלכותית, הוא חזר לקנדה.
זמן קצר לאחר שובו לקוויבק, הוא מונה לתפקיד בכיר יחסית של עוזר מחסנאי כללי, אולי בהשפעת אחיו הצעיר, העיתונאי ג'ון הריוט. הוא מילא את שני תפקידיו במקביל. כשהתגלה על ידי המפקד העליון ב-1799 כי הוא מקבל שכר כפול הודח מהתפקיד החדש. עם זאת, הוא פגש את ויליאם פיט כשהיה בלונדון - שוב דרך קשריו של אחיו - ובאמצעות השפעתו של פיט מונה לסגן מנהל הדואר הכללי של צפון אמריקה הבריטית כולה באוקטובר 1799. הוא החליף את יו פינליי, שנקלע לקושי כלכלי חמור ולא זכה עוד לתמיכת הממשלה. ניסיון מאוחר יותר להשיג את מושבו הקודם של פינליי במועצה המחוקקת של קנדה התחתית לא צלח מה שהביא לשפל את יחסיו עם רוברט שור מילנס, סגן המושל.
הוא החל את הקריירה החדשה שלו במרץ, במטרה להרחיב את שירות הדואר היעיל מעבר למסלול הקיים של קוויבק למונטריאול, על ידי שימוש בשירות הרווחי הקיים כדי לעזור להניע רשת חדשה באזורים של קנדה עילית. עם זאת, הוא נתקל במהירות בבעיות מנהליות ובבעיות כספיות; מנהל הדואר דרש שכל השירותים החדשים יוכלו לתחזק את עצמם, וסירב לאפשר השקעה מחדש של רווחים במערכת, במקום להעבירם לשלטון המרכזי. עם זאת, הוא קיבל מידה מסוימת של תמיכה מהרשויות המקומיות - פיטר האנטר, סגן-המושל של קנדה עילית, היה מאוד בעד שיפור התשתיות - ועד שנת 1805 השיג עלייה ניכרת אם כי מוגבלת באיכות השירות במדינה.
הוא מצא את עצמו מסוכסך עם הממשל, ובסופו של דבר התפטר מתפקידו ב-1816. חזר לבריטניה, שם פרש.
ביוגרפיה > עבודה אמנותית

הריוט נחשף כנראה לסגנון הציורי בוולוויץ', וניתן למצוא את הסגנון הזה ברישומים ובצבעי מים שיצר לאורך שנות ה-1780. שני ציורים של מוהוקים ושני נופים מקוויבק נמצאים בלה רושל.
במהלך חזרתו לבריטניה ב-1796, הוא הגיש שלושה ציורי צבעי מים לאקדמיה המלכותית לאמנויות, שהוצגו באביב הבא.
במהלך שהותו בקנדה, הוא בילה זמן רב בנסיעות, כמו גם בציור ובכתיבה. הוא פרסם שני ספרים המבוססים על ניסיונו בקנדה: ההיסטוריה של קנדה מגילויה הראשון (1804), ומסעות דרך קנדה (1807). המאוחר שבהם מאויר בהרחבה עם לוחות שנעשו מציוריו.
הערות שוליים

↑  Finley, Gerald (1978). George Heriot. Kingston: Agnes Etherington Art Centre. Retrieved 16 March 2021.
1 2  Finley, Gerald (2000). "Heriot, George". Dictionary of Canadian Biography Online. University of Toronto/Université Laval.
↑  Davis, Caroline (January 2008). "Heriot, John (1760–1833)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/13079
↑  Steele, I. K. (2000). "Finlay, Hugh". Dictionary of Canadian Biography Online. University of Toronto/Université Laval.
↑  Finley, Gerald (2009). "Heriot, George". The Canadian Encyclopedia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 12016420  GND: 12110611X  ISNI: 0000 0001 0957 4682  LCCN: n79025098  RKD: 37761  SNAC: w6vh6x5f  SUDOC: 178384844  TePapa: 1052  Trove: 1157520  ULAN: 500013707  VIAF: 18070364   WorldCat (עם VIAF): 18070364 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ורג' הריוט (צייר)".
ג'ורג' הריוט, ריקודים במצודת סנט לואיס, 1801
ג'ורג' הריוט, צון מערב העיר קוויבק, 1805
גלן ג'ורדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באפריל 1936 (בן 88) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בפריים טיים לבימוי מיני סדרה, סרט או ספיישל דרמטי (1987)  פרס גילדת הבמאים האמריקנית  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
גלן ג'ורדן (באנגלית: Glenn Jordan; נולד ב-5 באפריל 1936) הוא במאי טלוויזיה ומפיק סרטי טלוויזיה אמריקני, זוכה ארבעה פרסי אמי.
ביוגרפיה

נולד בסן אנטוניו, טקסס. למד באוניברסיטת ייל. את סרטו הראשון, שהיה סרט טלוויזיה, ביים ב-1969, שמו היה "תן לי לשמוע אותך לוחש". מאז הפך לאחד מבמאי הטלוויזיה המוערכים והפוריים של התעשייה. ב-1974 זכה בפרס אמי הראשון שלו, כשביים את המיני סדרה  "בנג'מין פרנקלין". הוא היה מועמד לאמי ארבע שנים אחר כך על סרט הטלוויזיה "עלובי החיים", אותו ביים וכמו גם על "חדרה של אמא" (1981) ו"שמלה אפורה" (1986). שנה אחר כך זכה בשני פרסי האמי על סרטו "הבטחה". הסרט קיבל 5 פרסי אמי ושני פרסי גלובוס הזהב. שנה לאחר מכן היה מועמד פעם נוספת לאמי על בימוי "הדהוד באפילה".
בשנות התשעים ביים לערוץ הולמרק את הסרט "שרה, פשוטה וגבוהה", עיבוד קולנועי לספרה של פטרישה מקלקלן. סרט זה קיבל רייטינג גבוה. לאור ההצלחה, ביים ג'ורדן שני סרטי המשך לסרט: "העפרוני" (1993) ו"שרה פשוטה וגבוהה: סוף החורף" (1999). ב- 1993 ביים סרט הנחשב לטוב ביותר שלו (על פי IMDb). היה זה "ברברים בשער", בכיכובו של ג'יימס גארנר, שקיבל 9 מועמדויות לאמי, וזכה בקטגוריית סרט הטלוויזיה הטוב ביותר.
בתחילת שנות השמונים ביים שלושה סרטים שהוקרנו על גבי מסך הקולנוע: "רק כשאני צוחק" (1981), סרט שקיבל שלוש מועמדויות לפרס האוסקר (כולן בקטגוריות המשחק), "ידידים לעניין" (1984) ו"Mass Appeal" מאותה השנה.
מסרטיו

"רק כשאני צוחקת" (1981)
"אהבה קשוחה" (1985)
"שרה, פשוטה וגבוהה" (1991) - סרט טלוויזיה של הולמרק
"לרקוד עם כלב לבן" (1993)
"חשמלית ושמה תשוקה" (1995)
"הנשים של ג'ייק" (1995)
"תכסיס משפטי" (1996)
"מרי וטים" (1996)
"זיכרון חג המולד" (1997)
"משפטי" (1998)
"ארוכה הדרך הביתה" (1998)
"דהירת לילה הביתה" (1999)
"שרה, פשוטה וגבוהה: סוף החורף"‏ (1999) - סרט טלוויזיה של הולמרק
"מיילדות" (2001)
"לוסי" (2003)
ד'תתקמ"א

ד'תתקמ"א (4941)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1180 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 1181. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גלן בואורוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1936 (בן 88) פרובידנס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  העת העתיקה 
 מקום לימודים:  בייליול קולג'  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר ריבר 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  מלגת רודס (1957)  Doctor honoris causa of the École Pratique des Hautes Études (5 באוקטובר 1998) 
 
גלן וארן בוארוק (באנגלית: Glen Warren Bowersock; נולד ב-12 בינואר 1936) הוא אקדמאי אמריקאי שמתמחה בעולם הקדמון, והיסטוריה של יוון העתיקה, רומא העתיקה והמזרח התיכון.
קורות חיים וקריירה

בואורוק נולד בפרובידנס, רוד איילנד, ולמד בבית הספר ריבר בוויסטון, מסצ'וסטס.
הוא קיבל את התואר B.A בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת הרווארד ב-1957. 
תואר B.A נוסף קיבל מאוניברסיטת אוקספורד ב-1959, ותואר M.A ב-1962 קיבל תואר ד"ר לפילוסופיה מאוקספורד. מאז קיבל מספר תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות:
אוניברסיטת שטרסבורג 1990,
בית הספר היישומי ללימודים גבוהים 1999 צרפת,
ואוניברסיטת אתונה 2005.
בנוסף לזה הוא עמית בבייליול קולג של אוניברסיטת אוקספורד 2004.
מרצה בהיסטוריה קדומה בביילול בשנים 1960–1962 ופרופסור להיסטוריה בהרווארד בשנים 1962–1980. מ-1980 עד 2006 היה פרופסור במכון למחקר מתקדם. הוא כתב למעלה מ-12 ספרים ופרסם למעלה מ-300 מאמרים בנושא יוון, רומא, ההיסטוריה והתרבות של המזרח התיכון. בזמן הקריירה שלו בהרווארד (בשנים 1962–1980) היה פרופסור להיסטוריה וקלאסיקה, יושב ראש המחלקה הקלאסית וחבר סגל אומנות ומדעים. ב-1989 נבחר להיות חבר בחברה הפילוסופית האמריקאית, שהיא קבוצת דיונים הוותיקה ביותר בארצות הברית. הוענק לו פרס ג'יימס הנרי ברסטד מהאגודה ההיסטורית האמריקאית עקב ספרו תרבות יוון העתיקה. אורגן כנס לכבודו באוניברסיטת פרינסטון ב-7 באפריל 2006 תחת השם "מזרח ומערב – כנס לכבוד גלן וארן בוארוק".
ספריו

קסנופון, Constitution of the Athenians, תרגום ועריכה, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1968
Augustus and the Greek World (אוקספורד, 1965) ISBN 978-0198142508
Greek Sophists in the Roman Empire (אוקספורד, 1969) ISBN 978-0198142799
Julian the Apostate, Harvard University Press, 1978 ISBN 978-0674488823
Gibbon's Historical Imagination (סטנפורד, 1988).
Hellenism in Late Antiquity [הרצאות ג'רום] (הוצאות אוניברסיטת קיימברידג' ומישיגן, 1990) ISBN 978-0472064182
Fiction as History, from Nero to Julian [ההרצאות הקלאסיות של סיית'ר (אנ')] (הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, 1994). ISBN 978-0520088245 גרסה מקוונת ב-eScholarship באתר אוניברסיטת קליפורניה.
Martyrdom and Rome [הרצאות ויילס] (הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 1995) ISBN 978-0521530491
Roman Arabia, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1983, 1994 (מהדורה בכריכה רכה) ISBN 978-0674777569
Late Antiquity: A Guide to the Postclassical World, עריכה יחד עם פיטר בראון ואולג גרבר, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1999 ISBN 978-0674511736
Interpreting Late Antiquity, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2001 ISBN 978-0674005983
Mosaics as History: The Near East from Late Antiquity to Islam, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2006 ISBN 978-0674022928
לורנצו ואלה, On the Donation of Constantine, עריכה ותרגום, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2007 ISBN 978-0674030893
From Gibbon to Auden: Essays on the Classical Tradition, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2009 ISBN 978-0199856947
The Throne of Adulis: Red Sea Wars on the Eve of Islam, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2013 ISBN 978-0199739325
The Crucible of Islam, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2017 ISBN 978-0-674-05776-0
ג'ורג' הרון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1880 הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1963 (בגיל 83 בערך) קנט, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  George Wykeham Heron 
 ענף מדעי:  כירורגיה 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  אות השירות המצוין  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  Membership of the Royal College of Surgeons 
 
ג'ורג' ויקהם הרון; ב-אנגלית: George Wykeham Heron; 1880 –  1963) היה רופא כירורג  אנגלי, מנהל מחלקת הבריאות בממשל המנדט הבריטי בפלשתינה (ארץ ישראל) (ב-אנגלית: "Director of Medical Services in Palestine"), בין השנים 1920–1946 בדרגת קולונל, היה כפוף ל-נציב העליון (תפקיד המקביל כיום למנכ"ל משרד הבריאות),
ביוגרפיה

הרון נולד בבריטניה, למד רפואה והתמחה ב-כירורגיה.
בשנת 1905 התגייס הרון לחיל הרפואה המלכותי.
בין השנים 1908–1915 שירת הרון ב-מצרים בכוחות הרפואה המלכותיים ("Royal Army Medical Corps" (אנ'))
ב-1919 הועלה הרון לדרגת קולונל
ב-1920 מונה למנהל מחלקת הבריאות בממשל הבריטי בארץ ישראל, תפקיד אותה מילא עד שנת 1946
הרון אשר היה כפוף לנציב העליון שירת תחת מספר נציבים: לורד הרברט סמואל (בתפקיד בין השנים 1920–1925), לורד הרברט פלומר (בתפקיד בין השנים 1925–1928), סר ג'ון צ'נסלור (בתפקיד בין השנים 1928–1931), סר ארתור ווקופ (בתפקיד בין השנים 1931–1988) ו- הרולד מקמייקל (בתפקיד בין השנים 1938–1944)
עם סיום תפקידו הוענק להרון תואר אבירות "Sir" מ-המלך ג'ורג' השישי מלך הממלכה המאוחדת.
תאריו של ד"ר הרון: O.B.E., C.M.G., C.B.E., D.S.O., M.R.C.S.,. L.R.C.P ,Colonel Sir George Wykeham Heron
הרון נפטר בשנת 1963 בבית החולים לינטון בלינטון, מיידסטון, קנט, באנגליה, בגיל 82.  בריטניה
משפחה

הרון היה נשוי ל-ליידי אליס (Elsie) (1883-1962). בתו "Elizabeth Joyce Heron" נולדה ב-6 בנובמבר 1916 ב-פורט סעיד, מצרים
הקמת וארגון שירותי הרפואה בפלשתינה בתקופת המנדט הבריטי על ידי הרון

לפני הגיעו של הרון לפלשתינה, בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל שרותי הבריאות בפלשתינה לא היו מאורגנים. היו 2 בתי חולים אזוריים בשכם ובירושלים. בשנת 1920 היו פזורים בפלשתינה 23 בתי חולים (רובם קטנים), ובשנת 1940 מספרם עלה ל-39
בכל שטחה של מרכז ודרום "פלשתינה" היו קיימים 4 בתי חולים ציבוריים: בית החולים הדסה (תל אביב), בית החולים הממשלתי למחלות מידבקות ביפו, בית חולים בשכם ובית חולים בעזה. בית החולים הדסה ת"א שירת יותר ממחצית תושבי פלשתינה ולכן הפיקוח הרפואי הבריטי של השלטונות היה הדוק ויסודי. (בית החולים רמב"ם בחיפה נוסד ב-1938 ו-הדסה הר-הצופים בירושלים ב-1939)
שלטונות הבריאות של המנדט הבריטי טיפלו ביעילות בנושאים הבאים:
הקמת אדמיניסטרציה יעילה
סידור מנהל תקין
פעולה נרחבת בתחום הרפואה המונעת
מלחמה במגפות (לדוגמה: בשנות השלושים, מינה את הד"ר יעקב יפה כאחראי לביעור המלריה בצפון הכנרת)
פיקוח על המקצועות הרפואיים על ידי רישוי רופאים ומוסדות רפואה
חקיקת חוקים תברואתיים
לקריאה נוספת

מסמך מנדטורי - קולונל הרון מכותב (thegazette.co.uk/Edinburgh/issue)
הערות שוליים

↑  מסמך מנדטורי - ג'ורג' הרון מנהל מחלקת הבריאות בין המכותבים genealogyindexer.org/view/1932Pal
↑  ד"ר ג'ורג' הרון cosmos.ucc.ie/cs1064/jabowen/IPSC/php/authors
↑  התפתחות שירותי הרפואה בירושלים בתקופת השלטון" הבריטי מתוך: ירושלים בתקופת המנדט : הרפואה בירושלים : התפתחות שירותי הרפואה בירושלים בתקופת השלטון הבריטי  - ד"ר ג'ורג' הרון
הוצאת יד בן צבי, פרופ' שמואל ניסן, העורך: יהושע בן אריה, עמוד 309
↑  "ג'ורג' הרון" Heron, Maj. (T./Lt.-Col.) George Wykeham thegazette.co.uk/London/issue/31371/supplement/6924/data
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך :הרון, ג'ורג' (קולונל), עמוד 187
↑  קולונל ג'ורג' הרון bmj.com/content/1/4331/56.2
↑  ג'ורג' הרון - תאריך פטירה 22 ביולי 1963  gw.geneanet.org/dulally?lang=fr&pz=henri&nz=durlac&ocz=0&p=george+wykeham&n=heron
↑  משפחת הרון - הזמנה לטקס נישואיה בתו של הרון geneanet.org/dulally
↑  ג'ורג' הרון בפלשתינה cosmos.ucc.ie/cs1064/jabowen/IPSC/php/art
↑  רופאיה של ארץ ישראל, פרופ' נסים ויעל לוי, הוצאת איתי בחור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, "מחלקת הבריאות של ממשלת המנדט והרשאת הרופאים בארץ ישראל", עמוד 39
↑  "התפתחות שירותי הרפואה בירושלים בתקופת השלטון" הבריטי מתוך: ירושלים בתקופת המנדט : הרפואה בירושלים : התפתחות שירותי הרפואה בירושלים בתקופת השלטון הבריטי 
הוצאת יד בן צבי, פרופ' שמואל ניסן, העורך: יהושע בן אריה, עמוד 322
↑  מסמך מנדטורי שעליו חתום ג'ורג' הרון POOD A N D E S S E N T I A L COMMODITIES (CONTROL) O R D I N A N C E, 1939
דיאגרמת מודי

דיאגרמת מודי, (באנגלית: Moody Diagram), היא תרשים גרפי למציאת מקדם החיכוך בזרימה בצינור. מקדם החיכוך מתקבל כתלות בחיספוס היחסי של דופן הצינור ומספר ריינולדס. מקדם החיכוך משמש לחישוב מפל הלחץ בזרימה בצינור לפי משוואת דרסי ויסבך. השימוש בדיאגרמה הוא כללי ואינו מוגבל לזורם מסוים. מודי פרסם את הדיאגרמה בנובמבר 1944 בפרסום של איגוד מהנדסי המכונות של ארצות הברית.
הדיאגרמה מראה מספר תחומים בזרימה בצינור והם:
זרימה למינרית, בה מתקיים  f = 64 / Re כאשר f הוא מקדם החיכוך ו-Re הוא מספר ריינולדס
אזור קריטי בו הזרימה אינה מוגדרת
אזור מעבר בו מקדם החיכוך מוגדר על ידי החספוס היחסי ומספר ריינולדס
אזור הזרימה הטורבולנטית המלאה בו מוראה מקדם החיכוך כקו אופקי לפי החספוס היחסי של דופן הצינור
מפל הלחץ בזרימה בצינור

דיאגרמת מודי נותנת את מקדם החיכוך בזרימה בצינור לחישוב מפל הלחץ בזרימה  לפי משוואת דרסי ויסבך:
hf מפל העומד עקב הזרימה בצינור
f  מקדם החיכוך בזרימה בצינור המתקבל בדיאגרמת מודי
L/D אורך הצינור מחולק בקוטר הפנימי של הצינור
V   מהירות הזרימה בצינור
g תאוצת הכובד
מספר ריינולדס

מספר ריינולדס הוא מספר חסר ממדים המאפיין את הזרימה בצינור.
או
vs - מהירות ממוצעת בחתך הצינור
L - אורך אופייני ( L = 2r שווה לקוטר הצינור כאשר החתך של הצינור הוא עגול)
μ - צמיגות דינמית
ν = μ / ρ
ν צמיגות קינמטית
ρ - צפיפות הזורם
חספוס יחסי

חספוס יחסי של דופן הצינור הוא מספר חסר ממדים המאפיין את השפעת הצינור בזרימה. החספוס היחסי מתקבל על ידי המנה של החיספוס e בקוטר הפנימי של הצינור D.
משוואת קולברוק

משוואת קולברוק מטיבה לתאר את דיאגרמת מודי. אחד חלקי שורש f מופיע בשני צידי המשוואה ונדרש פתרון נומרי איטרטיבי או על ידי פונקציית W של למברט(אנ').
f  - מקדם החיכוך בזרימה
e  - חיספוס של הדופן הפנימית של הצינור
D  - קוטר פנימי של הצינור
e/D- החיספוס היחסי של דופן הצינור
Re - מספר ריינולדס
הדיאגרמה

דיאגרמת מודי
גרניט (רכב תצפית)

גרניט הוא כלי רכב תצפית לאיסוף מודיעיני שמפותח על ידי חברת אלתא מערכות.
מפרט טכני

הגרניט מבוסס על קרקל שהוא רכב שטח ממוגן שתוכנן על ידי חברת פלסן סאסא הישראלית. הגרניט מיועד להיות רכב התצפית העיקרי של גדודי האיסוף בחיל האיסוף הקרבי של צה"ל שנכנס לשירות מבצעי בתחילת 2012.
בגרניט מותקן מכ"ם "בוהה" מסוג "רוזן",שהוא מתקדם יותר ממכ"ם ה"עפרוני" שמותקן ב"רקון" (שבו הסריקה מתבצעת מקטע אחר מקטע). בנוסף מותקנת בו מצלמה מסוג "ספיידר" (SPIDER) של חברת קונטרופ, שמשמשת את בלוני האיסוף של מודיעין השדה וכלי טיס בלתי מאוישים מסוימים, ונחשבת למצלמת הביטחון השוטף הטובה ביותר בצה"ל.
לכלי יכולת להתחבר למערכת השליטה והבקרה הצה"לית - תוכנת "משואה", מה שידוע כצי"ד – צבא יבשה דיגיטלי. דבר שיאפשר לתקשר עם שאר חילות היבשה של צה"ל באופן אופטימלי. המצלמה, המכ"ם ומערכת השליטה והבקרה מופעלים ב"גרניט" בידי איש צוות אחד.
לרכב יכולת ניטור וחקירה ביום ובלילה, בכל תנאי מזג אוויר, ועלות אחזקתו נמוכה משל כלי רכב אחרים. הרכב ממוגן יותר ובעל יכולת עבירות גבוהה יותר משל ה"רקון", דבר שיאפשר לרכב ולצוותו להצטרף לפעילות מבצעית. כמו כן, ניתן לבצע את התצפית מבלי לצאת מהרכב בלחיצת כפתור בלבד. ברכב הושם דגש גם על הנדסת אנוש, והוא אמור להיות נוח יותר לשימוש מהכלים הקודמים. [דרוש מקור]
בגרניט יש ארבעה אנשי צוות, והוא יפעל בצמדים בפיקוד של קצין.
ראו גם

רקון
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט‏, הכירו: הג'יפ והמל"ט החדישים שיאתרו מחבלים מסיני, באתר וואלה, 30 בינואר 2012
↑  ארנון בן-דרור, ה"גרניט" יורד לעזה, באתר דובר צה"ל, 11 באוגוסט 2009
דיאגרמת התפצלות

במתמטיקה, במיוחד במערכות דינמיות, דיאגרמת ביפורקציות (בעברית התפצלות) מציגה את הערכים שאליהם המערכת שואפת אסימפטוטית (שיכולים לכלול נקודות קבועות, מסלולים מחזוריים או אטרקטורים כאוטיים) כפונקציה של פרמטר כלשהו (הנקרא פרמטר בפירוקציה) של המערכת.[דרוש מקור] נהוג לייצג ערכים יציבים עם קו מלא וערכים לא יציבים עם קו מקווקו, אם כי לעיתים קרובות הנקודות הלא יציבות מושמטות מהאיור. דיאגרמות התפצלות מאפשרות הדמיה של תורת הביפורקציה. בהקשר של מערכות דינמיות בזמן בדיד (דיסקרטי), הדיאגרמה נקראת גם דיאגרמת מסלול.
דיאגרמת התפצלות של המפה הלוגיסטית
דיאגרמת התפצלות של מפת המעגל. אזורים שחורים תואמים ללשונות ארנולד (תופעה שמתרחשת כאשר צופים במערכות דינמיות).
מפה לוגיסטית

דוגמה לכך היא דיאגרמת הביפורקציה של המפה הלוגיסטית : x_{n+1}=rx_{n}(1-x_{n}).פרמטר הביפורקציה r מוצג על הציר האופקי של הגרף והציר האנכי מציג את קבוצת הערכים של הפונקציה הלוגיסטית מכל תנאי ההתחלה האפשריים.
דיאגרמת הביפורקציה מראה התפצלות של מסלולים יציבים לשני חלקים, ארבעה, שמונה, וכך הלאה. כל אחת מנקודות הביפורקציה האלו נקראת perioud doubling bifurcation. היחס בין האורכים של אינטרוולים של ביפורקציות עוקבות עבור מתכנס לקבוע שנקרא first Feigenbaum.