stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה סולודוחה
קורות חיים

יהודה סולודוחה נולד באשמיאני שברוסיה, החמישי מבין תשעת ילדיהם של אהרן ונחמה. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי, וב-1899 החל ללמוד בישיבת וולוז'ין. ב-1900 פרסם ב"המליץ" סדרת טורים על אורחות הישיבה, תחת שם העט 'יהודה אהרנזאָהן' (=אהרנזון, הפטרונים שלו), אך לבסוף התברר העניין והוא סולק. אז עבר לליפאיה, בה החל להשלים את השכלתו הכללית מתוך כוונה להיות מורה. בעת שהותו בעיר התפרנס ממתן שיעורים פרטיים בעברית ושימש ככתב "הזמן". הוא היה גם לפעיל ציוני, הצטרף לאגודת "שוחרי ציון" המקומית ואף נבחר כציר לקונגרס הציוני העולמי החמישי. ב-1905 הוסמך כמורה מטעם המכון להוראה בריגה. ב-1907 עבר לבירה סנקט פטרבורג. ב-13 במאי 1910 נישא לסוניה (שרה דבורה) נביאז'סקי, שאותה הכיר בעת שהיה מורה הפרטי, בטקס שנערך בבית הכנסת הגדול בעיר. מאותה שנה ועד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה כתב "הצפירה" בבית התחתון של הפרלמנט. הוא שימש כמזכיר אגודת "חובבי שפת עבר" שבנשיאות הברון דוד גינצבורג. בנוסף ראו אור תרגומיו לרוסית של כמה מיצירות י"ל פרץ ושלום עליכם.
ב-1924 התקבל כחבר בלשכה המקומית של עובדי ההוראה, וב-1930 מונה למזכירהּ. ב-1932 נכנס בשערי המכון הגבוה ללימודי מזרחנות (אנ') בלנינגרד; ב-1 בנובמבר 1934 התקבל כעמית במחלקה ליהדות, וב-1937 עבר למחלקת המזרח התיכון העתיק. ב-15 ביוני 1938 אושרה הדיסרטציה שלו בנושא "העבדות בקרב היהודים בעיראק ובסוריה בין המאה השנייה והרביעית לספירה" והוענק לו תואר מועמד למדעים (מקביל בערך לדוקטור). ב-1940 מונה לעמית בכיר במכון. במחקריו, שעסקו בחברה היהודית של המזרח הקרוב בימי התלמוד כפי שהיא משתקפת בו, הפעיל סולודוחה שיטות מרקסיסטיות וחתר להציג את קיומן של תופעות כמו מלחמת מעמדות. ב-1940 יצא לאור חיבורו על ההשתתפות היהודית במרד המזדקי ועל סיבותיה החברתיות; הוא העריך כי יהודי ההרים הם צאצאיהם של גולים שגורשו לקווקז לאחר ההתקוממות של מר זוטרא, ראש הגולה במקביל לתנועה המזדקית. ב-1941 פרסם מאמר על הארגון הכלכלי של יהודי סוריה ועיראק במאות הראשונות לספירה. בעת הפלישה הגרמנית שהו החוקר ואשתו בלנינגרד הנצורה, ולבסוף פונו ממנה לטשקנט ב-1942. הוא המשיך לפרסם את עבודותיו במקום מושבו החדש, ובין היתר חיבר מונוגרפיה על פועלו של יצחק בן אברהם עקריש כעורך איגרת חסדאי אבן שפרוט אל מלך הכוזרים. לאחר המלחמה שב סגל המכון ללנינגרד, ובהמשך הועבר למוסקבה. ב-1948 השלים סולודוחה ספר על המבנה המעמדי בעיראק מהמאה השלישית ועד המאה החמישית.
ב-1949, בעת המאבק נגד קוסמופוליטיות, הוא גונה על ידי ראש המכון למזרחנות, פרופ' וסילי סְטְרוּבֶה (אנ'), כ"קוסמופוליט חסר שורשים" (האשמה שכוּונה בעיקר כנגד יהודים). מאמריו זכו לביקורות קטלניות, וב-15 באוגוסט 1950 יצא לפרישה מוקדמת. הוא לא פרסם דבר במשך שנים, עד לתקופת ההפשרה: ב-1956 ניתן לו תקן בשלוחת המכון למזרחנות שנפתחה בעירו לנינגרד. ב-1962 וב-1963 יצאו לאור כמה מאמרים פרי עטו על החברה היהודית באימפריה הסאסאנית. הוא מת ונקבר בבית העלמין היהודי בלנינגרד.
לקריאה נוספת

Jacob Neusner, Soviet Views of Talmudic Judaism: Five Papers, Brill, 1973.
זאב בקשט, '...ואחד שלא זכה: ר' יהודה סולודוכה', בתוך: מרדכי גלברט (עורך), ספר זיכרון לקהילת אושמינה, תל אביב: ארגון יוצאי אושמינה בישראל, תשכ"ט 1969, עמ' 462–466. (ספר יזכור לקהילת אושמינה, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 466 ואילך)
יוסף איל

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין הנדסה של פיקוד הדרום  קצין הנדסה ראשי  עוזר ראש אגף התכנון  ראש מטה פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 משנה למנכ"ל קרן קיימת לישראל
יוסף איל הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי.
ביוגרפיה

איל התגייס לצה"ל ב-1962 והחל שירותו בקורס טיס. לאחר שעזב את הקורס עבר לחיל ההנדסה הקרבית ושירת כלוחם וקצין בחיל. הוא שימש מדריך בקורס מש"קים, ראש מדור בבית הספר להנדסה צבאית, עבר קורס קציני הנדסה בארצות הברית ושימש מפקד קורס קציני הנדסה קרבית. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד הנדסה שהורכב מסגל וחניכי בית הספר להנדסה צבאית. במהלך פינוי סיני במסגרת יישום הסכם השלום בין ישראל למצרים שימש קצין ההנדסה של פיקוד הדרום. באוקטובר 1985 מונה לקצין הנדסה ראשי בדרגת תת-אלוף ומילא תפקיד זה עד 1989. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון.
לאחר שחרורו מכהן כמנהל חטיבת משאבי אנוש ומינהל וממלא מקום מנכ"ל בקרן קיימת לישראל
יחסי אריתריאה–שווייץ

| יחסי אריתריאה–שווייץ |
| --- | --- |
אריתריאה: שווייץ


אריתריאה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 41,277
אוכלוסייה
3,553,465: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 99,060
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אריתריאה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת אריתריאה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

מדינת אריתריאה והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי היחסים בין המדינות הם "לא אינטנסיביים בכלל" כאשר המסחר הכללי בין המדינות יכול להגיע עד שני מיליון פרנקים שווייצריים מדי שנה (מעט מאוד בהתחשב בגודלה של המדינה).
באמצע המאה התשע עשרה, האזרח השווייצרי וורנר מוצינגר שנעשה מוכר יחסית במדינתו כמגלה ארצות חי באזורים שונים באריתריאה למשך עשרים שנים. מוצינגר עבד בשירות צרפת, הממלכה המאוחדת ומצרים כדי לעזור להם במלחמה שנערכה במקום נגד האימפריה האתיופית.
במהלך מלחמת העצמאות האריתראית סיפקה שווייץ מקום מפלט לאזרחים רבים אשר נקלעו לקרבות.
אריתראיה הייתה חלק מאתיופיה עד משאל עם שנערך על עצמאותה בשנת 1993. שווייץ קידמה את משאל העם והייתה אחת משש משקיפות מטעם שליחות של האומות המאוחדות המשגיחה על ההצבעה. שווייץ כוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם אריתריאה מספר ימים לאחר שקיבלה את עצמאותה ביוני 1993.
שני הסכמים בילטרליים נחתמו בין שתי המדינות ב-1999 נחתם הסכם בין שתי המדינות על תנועה אווירית וב-2002 נחתם הסכם בין שתי המדינות על מאזן התשלומים של שווייץ לאריתריאה לצורך עזרה. מאז שנות השמונים של המאה העשרים מספקת שווייץ עזרה הומניטרית לאריתריאה.
נציגויות דיפלומטיות

אריתריאה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. אריתריאה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים ז'נבה, וציריך.
שווייץ אינה מיוצגת באריתריאה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת באריתריאה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באסמרה, בירת המדינה.
יהדות אקוודור

יהדות אקוודור היא קהילה יהודית קטנה בדרום אמריקה בשטחה של אקוודור של היום.
היסטוריה

היהודים הראשונים הגיעו לאקוודור כבר במאות ה-16 וה-17. רובם ככולם היו אנוסים. ישנן השערות לגבי מוצאו של אנטוניו חוסה דה סוקרה, ממנהיגי המאבק לעצמאות בדרום אמריקה, וגיבורה של אקוודור, אשר כיהן הן כנשיא פרו (לתקופה קצרה) והן כנשיא בוליביה. יש הטוענים כי הוא צאצא למשפחת צוקר היהודית ומחברים את מוצאו עם האנוסים שהגיעו לאקוודור.
שני אירועים מרכזיים במאה ה-20 הביאו להגירה יהודית גדולה יחסית, אל אקוודור: חוק הקווטה האמריקאי של שנת 1924, שקבע שם מכסות הגירה וחייב את היהודים למצוא יעדי הגירה אחרים ועליית הנאצים לשלטון בגרמניה ובריחת יהודים ממנה החל מ-1933.
ממשלת אקוודור נקטה מדיניות הססנית והפכפכה באשר להגירת היהודים אליה: ב-1935 למשל, היא העניקה ליהודים זיכיון להתיישבות על שטח של כ- 20,000 קמ"ר, ומאידך, ב-1938 היא הוציאה צו אשר חייב כל תושב יהודי שאינו עובד בחקלאות או שאינו בעל אמצעים לפיתוח התעשייה לעזוב את הארץ. כעבור שנה בלבד, סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה הסכימה אקוודור לקבל אליה אונייה של פליטים יהודים מאירופה.
בשנת 1940 כבר היו באקוודור כ-3,000 יהודים, רובם המכריע פליטים מגרמניה.
מייסדו של העיתון הראשון והחשוב במדינה, "אל טלגפו", וכן של שירות דואר האוויר, היה היהודי אבל קסטילוי אלבומוז.
יהודי אקוודור עסקו בעיתונות, רפואה, תעשייה ומסחר. הם הקימו בין השאר מפעלים פרמצבטיים, טקסטיל ומפעלי רהיטים חשובים.
הקהילה היהודית כיום

הקהילה היהודית באקוודור מרוכזת כיום בשלוש ערים מרכזיות: גואיאקיל, אמבאטו וקיטו והיא מונה כ-930 איש.[דרושה הבהרה] במהלך השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה אמנם הגירה קטנה של יהודים ממדינות שונות בדרום אמריקה, לאקוודור, אך מרבית היהודים עלו בהדרגה למדינת ישראל.
ישראל ואקוודור מקיימים קשרים דיפלומטים מלאים.
מחקר בריאותי על הגמדים צאצאי האנוסים מאקוודור

בפברואר 2011 פרסמה קבוצת חוקרים, מאמר, המתאר את תוצאותיהן של 24 שנות תצפית ומחקר, על 99 חולי תסמונת לרון תושבי דרום אקוודור. תסמונת לרון היא מחלה נדירה ביותר, בה חולים כיום כ-250 איש בלבד בכל העולם, מרביתם בישראל ובמדינות ערב. עם זאת, כמעט מחצית מהחולים בה מרוכזים בין צאצאי האנוסים באקוודור.
על פי המאמר, הנבדקים היו כולם ככל הנראה, לפי שמות משפחתם, צאצאי יהודי או יהודים אנוסים מספרד. הם ובני משפחתם הבריאים התגלו ב-1987 וזוהו כאירופאים, בניגוד לכל שאר תושבי האזור האינדיאנים.
מסתבר, שבמשך כל שנות המחקר, דור שלם, איש מ-99 הנבדקים לא חלה בסוכרת. בהשוואה, אצל בני משפחתם, שחיו באותו אזור ואפילו באותו בית, אך לא היו חולים בתסמונת לרון, התגלתה סוכרת באחוזים דומים מאוד לאחוזי חולי הסוכרת המקובלים אצל שאר האוכלוסייה באזור - 5%. בנוסף, אשה אחת בלבד מכל הנבדקים חלתה במהלך 24 השנים הללו בסרטן. בהשוואה, אצל 17% מבני המשפחה הבריאים התגלו מקרי סרטן, שוב, דומה לאוכלוסייה הכללית באזור.
לקריאה נוספת

גבריאל אלכסנדר, פעילות ציונית בקהילה יהודית נידחת: שליחי קק"ל באקוודור, עת-מול 274 (נובמבר 2021), עמ' 33–36.
הערות שוליים

↑  Growth Hormone Receptor Deficiency is Associated With a Major Reduction in Pro-aging Signaling, Cancer and Diabetes in Humans Sci Transl Med 16 February 2011: Vol. 3 no. 70 pp. 70ra13
↑  הניו יורק טיימס, 16 בפברואר 2011
↑  טיים מגזין, 17 בפברואר 2011
↑  Gene Mutation Key To Ecuador Group's Health
י"ב בתמוז

י"ב בתמוז הוא היום השנים-עשר בחודש העשירי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש הרביעי 
למניין החודשים מניסן. י"ב בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו".
אירועים היסטוריים

ה'תרפ"ז – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי של חב"ד קיבל אישור שחרור מהכלא לאחר שנאסר בט"ו בסיוון התרפ"ז בעבור פעלו הרב לשמירת גחלת היהדות בהגבלות השלטון הקומוניסטי. יום זה נחגג בחסידות חב"ד.
ה'תש"ז – נוסדה בצפון הנגב קבוצת סעד, קבוצת בני עקיבא הראשונה
ה'תש"י – מוקם היישוב יָגֵל (בלועזי 27 ביוני 1950) ליד המושבים השכנים לו: אחיעזר מדרום וזיתן ממזרח, על ידי יהודים עולים מעיראק. מיקום המושב ליד העיר לוד וליד נמל התעופה בן-גוריון השייך למועצה אזורית שדות דן (שם קודם: עמק לוד), נקראה בראשיתה לוד ב'
ה'תשמ"ב – מוקם היישוב נוקדים שבמזרח גוש עציון
ה'תשנ"ב – יצחק רבין מציג את ממשלתו בפני הכנסת, ומתחיל כהונה שנייה כראש ממשלת ישראל
נולדו

ה'תר"ם – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי בשושלת אדמו"רי חב"ד (אדמו"ר הריי"צ), (נפטר ב-ה'תש"י)
ה'תרצ"ה – דן אלמגור, מהיוצרים הבולטים בתחום הזמר העברי והמחזאות הישראלית
ה'תרצ"ט – משה בר-אשר, נשיא האקדמיה ללשון העברית
ה'תש"א – ישראל (פולי) פוליאקוב, שחקן וקומיקאי ישראלי. מחברי הגשש החיוור
ה'תשכ"ט – איילת זורר, שחקנית ודוגמנית ישראלית
נפטרו

ה'ק"ח – הרב יעקב בן אשר (בעל הטורים), מחבר "ארבעה טורים"
ה'תרע"ז – הרב אליהו ברוך קמאי, רב העיר מיר וראש ישיבת מיר (נולד ב-ה'ת"ר)
ה'תרצ"ח – אלכסנדר זייד (השומר על הסוס), נרצח על גבעות שיך אבריק בעמק יזרעאל
ה'תש"ט – מנשה מאירוביץ, אחרון הביל"ויים (נולד ב-ה'תר"ך)
י"א בתמוז – י"ג בתמוז
תמוז
רבי יוסף יצחק שניאורסון
יחסי אוסטריה–בחריין

| יחסי אוסטריה–בחריין |
| --- | --- |
אוסטריה: בחריין


אוסטריה: בחריין
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 760
אוכלוסייה
9,118,988: 1,616,117
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 43,205
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 26,734
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי אוסטריה–בחריין הם יחסי החוץ בין אוסטריה ובחריין.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1975. גולת הכותרת ביחסים הפוליטיים בין שתי המדינות הייתה ביקורו של קנצלר אוסטריה, ברונו קרייסקי בבחריין בשנת 1981. בשנת 1989 ביקר במדינה שר ההגנה האוסטרי, רוברט ליכל. במאי 2007 ביקרה שרת החוץ האוסטרית אורסולה פלסניק בבחריין, שם קיימה פגישות, בין היתר, עם יורש העצר וראש הממשלה. בספטמבר 2007 ביקר שר החוץ של בחריין, שייח' ח'אלד אל-ח'ליפה, בווינה. ביולי 2009 הגיע לווינה שר האוצר של בחריין, שייח' אחמד אל חליפה. משלחת פרלמנטרית אוסטרית ביקרה בבחריין בפברואר 2015.
נציגויות דיפלומטיות

בחריין מחזיקה באוסטריה משלחת דיפלומטית בווינה.
אוסטריה מיוצגת בבחריין באמצעות שגרירותה בכווית סיטי, כווית.
י"ב בכסלו

י"ב בכסלו הוא היום השנים-עשר בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
אירועים היסטוריים

מיוחס לתאריך סיום כתיבת התלמוד הבבלי[דרוש מקור]
ה'תש"א – אוניית המעפילים "סלבדור" התנפצה אל הסלעים בים השיש ליד סיליבריה, בדרכה לארץ ישראל. 238 מתוך 352 נוסעיה טבעו.
ה'תשנ"א – מועצת הביטחון של האו"ם מקבלת את החלטה 678, ובה אולטימטום לעיראק להסיג את כוחותיה מכווית עד כ"ט בטבת ה'תשנ"א
התש"ף-- פיגוע הטרור במכולת הכשרה בג'רזי סיטי
נולדו

ה'תרע"ח – הרב יוסף קאפח, חבר בית דין ומגדולי מפרשי הרמב"ם (נפטר ב-ה'תש"ס)
ה'תשט"ז – שרי, זמרת ישראלית
ה'תשט"ז – פאינה קירשנבאום, חברת כנסת מישראל ביתנו וסגנית שר הפנים
ה'תשכ"ז – אורנה בנאי, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'תשכ"ז – רענן שקד, עורך, עיתונאי, תסריטאי וסופר ישראלי
ה'תשל"ח – יואב אליאסי המכונה "הצל", זמר וראפר ישראלי
נפטרו

ה'של"ד – רבי שלמה לוריא, מגדולי פוסקי ההלכה ופרשני התלמוד בפולין, הידוע בכינויו מהרש"ל. (נולד ב-ה'רע"א)
ה'תקי"ז – רבי יצחק למפרונטי, מחבר האנציקלופדיה ההלכתית "פחד יצחק" (נולד ב-ה'תל"ט)
ה'תר"א – רבי אברהם דב אוירבך מאוורוטש, מחבר ספר "בת עין" על התורה (נולד ב-ה'תק"כ)
ה'תש"ב – רבי מנחם בנימין פומרנץ, רבן של הקהילות הענריקוב ודלוגושיודלו (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשנ"ד – הרב יהושע משה אהרונסון, רב בקאנין ובסאניק שבפולין, מחבר השו"ת "ישועות משה" (נולד ב-ה'תר"ע)
ה'תשס"ג – אבא אבן, דיפלומט ומדינאי ישראלי (נולד ב-ה'תרע"ה)
ה'תשס"ו – אברהם מלמד, חבר הכנסת (נולד ב-ה'תרפ"ב)
ה'תשפ"ג – הרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור מאז הקמתה בשנת ה'תשנ"ח, קודם לכן שימש ר"מ בישיבת מרכז הרב (נולד ב-ה'תש"ח)
י"א בכסלו – י"ג בכסלו
כסלו
אוניית המעפילים סלבדור לפני טביעתה
יחסי אריתריאה–רוסיה

| יחסי אריתריאה–רוסיה |
| --- | --- |
אריתריאה: רוסיה


אריתריאה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 17,098,242
אוכלוסייה
3,553,465: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית

יחסי אריתריאה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת אריתריאה לבין הפדרציה הרוסית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-24 במאי 1993. ביולי 2000 ופברואר 2003 מטוסי EMERCOM הנחיתו סיוע הומניטרי באריתריאה.
שגרירות רוסיה באסמרה פועלת מאז יוני 1994, שגרירות אריתריאה במוסקבה נפתחה שנתיים לאחר מכן - ביוני 1996.
מיום 23 בדצמבר 2010 עד 22 ביולי 2019, הטילה רוסיה סנקציות על אריתריאה.
נציגויות דיפלומטיות

אריתריאה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה בלבד, ואילו רוסיה מחזיקה באריתריאה שגרירות באסמרה בלבד.
יחסי ארמניה – דרום אפריקה

| יחסי ארמניה – דרום אפריקה |
| --- | --- |
ארמניה: דרום אפריקה


ארמניה: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 1,219,090
אוכלוסייה
2,968,413: 64,192,939
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 5,885
משטר
רפובליקה

יחסי ארמניה–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה ודרום אפריקה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 ביוני 1993, לאחר עצמאותה של ארמניה בעקבות קריסת ברית המועצות. שתי המדינות משתפות פעולה בכמה ארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
יחסים כלכליים

בשנת 1996 עמד מחזור הסחר הארמני-דרום אפריקאי על 50 מיליון דולר. למעשה מחזור המסחר כלל רק ייבוא ארמני של יהלומים דרום אפריקאים לתעשיית חיתוך היהלומים הארמנית.
נציגויות דיפלומטיות

ארמניה מיוצגת בדרום אפריקה באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים.
דרום אפריקה מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה בקייב, אוקראינה.
יושירו נאקאמטסו

| --- | --- |
יושירו נאקאמטסו, 2010
יושירו נאקאמטסו, 2010
 לידה:  26 ביוני 1928 (בן 96) טוקיו, יפן 
 מקום מגורים:  יפן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טוקיו 
 פרסים והוקרה:  פרס איג נובל (2005) 
 אתר רשמי
 
יושירו נאקאמטסו (נולד ב-26 ביוני 1928), הידוע כד"ר נקמטס, הוא ממציא יפני, הנחשב לממציא עם מספר ההמצאות הגדול ביותר, עם מעל ל-4,000 פטנטים.
רפרטואר ההמצאות של נאקאמטסו אינו ברור דיו משום שהסכמי מכירות הפטנטים שלו עם תאגידים רבים מעורפלים. בין הפטנטים שנטען שהמציא נאקאמטסו נמצאים כונן התקליטונים, ה-DVD, הקריוקי ומונה המונית. ישנן כמה המצאות חשובות שניתן לייחס לו בביטחון סביר.
בלי קשר לעבודתו כממציא, נאקאמטסו זכה בפרס איג נובל לתזונה בשנת 2005, מכיוון שתיעד וניתח כל ארוחה שאכל ב-34 שנים שקדמו לקבלת הפרס.
יחסי אריתריאה–צ'ילה

| יחסי אריתריאה–צ'ילה |
| --- | --- |
אריתריאה: צ'ילה


אריתריאה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 756,102
אוכלוסייה
3,553,465: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי אריתריאה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ואריתריאה.
היסטוריה

צ'ילה ואריתריאה לא כוננו מעולם יחסים דיפלומטיים רשמיים.
יחסים מסחריים

הסחר בין שתי המדינות הוא כמעט זניח, והסתכם ב-28,000 דולר בשנת 2017 ורק ב-120 דולר בשנת 2018.
נציגויות דיפלומטיות

אריתריאה לא מיוצגת בצ'ילה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
צ'ילה לא מיוצגת באריתריאה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אריתריאה–קניה

| יחסי אריתריאה–קניה |
| --- | --- |
אריתריאה: קניה


אריתריאה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 580,367
אוכלוסייה
3,553,465: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 1,895
משטר
רפובליקה

יחסי אריתריאה–קניה הם יחסי החוץ בין אריתריאה וקניה.
היסטוריה

הקשרים הדיפלומטיים בין אריתריאה לקניה היו מתוחים מעט, שכן בשנת 2011 האשים משרד החוץ בקניה את ממשלת אריתריאה באספקת נשק לקבוצה הלוחמנית א-שבאב. השלטונות האריתראים דחו את הטענות. בנוסף, משרד החוץ של קניה איים לבדוק את יחסיו הבילטרליים עם אסמרה.
בשנת 2013, בעת ביקור ממלכתי בקניה, השתתף נשיא אריתריאה, איסאייס אפוורקי, בחגיגת יובל הזהב בניירובי.
כיום היחסים בין שתי המדינות נתפסים כיציבים יותר כאשר הנשיא אפוורקי ערך ביקור מדיני נוסף בסוף 2018. לאחר מכן, ביקר הנשיא אוהורו קניאטה בינואר 2019 בפסגה משולשת באסמרה בין אתיופיה, אריתריאה וקניה.
יחסי סחר

אריתריאה וקניה שומרות על קשרי מסחר. שתי המדינות חברות בגוש הסחר של IGAD.
לאריתריאה אין ייצוא לקניה. עם זאת, היא מייבאת מקניה סחורות בשווי 4 ו-5 מיליון דולר בשנה.
נציגויות דיפלומטיות

אריתריאה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.
קניה מיוצגת באריתריאה באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים.
י"ב בתשרי

י"ב בתשרי הוא היום השנים-עשר בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. י"ב בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה".
חגים ומועדים

הימים שבין יום כיפור לסוכות
אירועים היסטוריים

ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: כוחות סובייטיים פולשים ליוגוסלביה
ה'תש"ח – ממשלת בריטניה מודיעה לאו"ם על הסכמתה לפנות את ארץ-ישראל (26 בספטמבר 1947)
ה'תש"ט – מלחמת העצמאות – תחילת מבצע יואב לשחרור הנגב
ה'תשל"ד – מלחמת יום הכיפורים: נכשלה התקפת הנגד של אוגדה 162, בפיקודו של אברהם אדן, מול הצבא המצרי בתעלת סואץ
ה'תשמ"א – נפתחת מלחמת איראן–עיראק
ה'תשנ"ז – מהומות מנהרת הכותל
ה'תשע"ח – הטבח בסטריפ של לאס וגאס
נולדו

ה'תרפ"א – הרב עובדיה יוסף הראשון לציון הרב הראשי הספרדי וראש מועצת חכמי התורה. (נפטר בה'תשע"ד)
נפטרו

ה'תקי"ט – רבי יוסף יוזפא סג"ל, מורה הוראה בדייץ שבגרמניה ומחבר "נוהג כצאן יוסף" על מנהגי פרנקפורט דמיין.
ה'תקל"ז – ר' אברהם המלאך, בנו של המגיד ממזריטש
ה'תשפ"ג – שושנה נתניהו, שופטת בבית המשפט העליון
ה'תשפ"ג – פנינה רינצלר, שחקנית ואמנית ישראלית
י"א בתשרי – י"ג בתשרי
תשרי
יחסי אריתריאה–צרפת

| יחסי אריתריאה–צרפת |
| --- | --- |
אריתריאה: צרפת


אריתריאה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 643,801
אוכלוסייה
3,553,465: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי אריתריאה–צרפת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אריתריאה לצרפת.
סקירה כללית

היחסים בין צרפת לאריתריאה החלו באוגוסט 1992 עם ביקורו של ברנאר קושנר, שר הבריאות והפעולה ההומניטרית, שהיה השר האירופי הראשון שנסע לאריתריאה לאחר תום מלחמת העצמאות של אריתריאה. בעקבותיו התרחש במאי 1994 ביקורו של איסאייס אפוורקי, ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אריתריאה במדינה אירופית. מאז נשמרו ערוצי דיאלוג עם אריתריאה דרך שגרירות צרפת באסמרה.
יחסים כלכליים

הסחר בין צרפת לאריתריאה מוגבל ביותר. הייצוא הצרפתי כולל ציוד תעשייתי וחקלאי, כמו גם כימיקלים וקוסמטיקה. מסטיק ערבי מהווה 98% מהיבוא הצרפתי מאריתריאה. באופן דומה, ההשקעות הצרפתיות היחידות באריתריאה מקורן בכניסתה של טוטאל בשנת 1994 לסניף השיווק והשירותים. זוהי המפעילה השנייה בגודלה בשוק עם נתח של 46%, מאחורי חברת Tamoil הלובית.
נציגויות דיפלומטיות

אריתריאה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה באריתריאה שגרירות באסמרה.
יחסי אירלנד–ספרד

| יחסי אירלנד–ספרד |
| --- | --- |
אירלנד: ספרד


אירלנד: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 505,370
אוכלוסייה
5,268,332: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אירלנד–ספרד הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אירלנד לספרד. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי.
היסטוריה > יחסים מוקדמים

הקשר הראשון בין שתי המדינות היה הגירה קלטית מחצי האי האיברי לאירלנד. הקשר הדיפלומטי הראשון בין האצולה האירית לספרדית התרחש באפריל 1529 כאשר שגריר ספרד, דון גונזלס פרננדס, ביקר באירלנד ונפגש עם הרוזן העשירי מדזמונד. ההסכם, המכונה "אמנת דינגל", נתן תשתית חוקית וחוקתית רשמית לזכויות האזרחות ופריבילגיות אחרות מהן נהנו גולים ומהגרים אירים בספרד ההבסבורגית, אוסטריה ההבסבורגית וארצות השפלה ההבסבורגיות החל מהמאה ה-16 ועד ראשית המאה ה-20. שתי המדינות היו מאוחדות באמונותיהן המשותפות לקתוליות, אך זה לא היה נושא בשנת 1529. בשנים 1554–1558 פליפה, נסיך אסטוריאס היה נשוי למרי הראשונה, מלכת אנגליה, והוא קיבל את התואר מלך אירלנד בבולה אפיפיורית Ilius ad quem. כתוצאה מכך, במהלך יישוב אירלנד נקרא מחוז אופאלי כ"מחוז קינג", ופיליפסטאון (כיום דיינגן) נקראה לכבודו, המקום האירי הראשון שנקרא על שם מישהו מספרד.
בשנת 1601, ספרד תמכה במורדים איריים שנלחמו נגד אנגליה במלחמת תשע השנים, ובמיוחד במהלך המצור על קינסייל. באותה תקופה, הקתולים באירלנד ראו את ספרד כמשחררת פוטנציאלית של ארצם מאנגליה הפרוטסטנטית ובשנת 1595 הציע יו אוניל את הכתר של אירלנד לפליפה השני, מלך ספרד. פליפה סירב להצעה, לאחר שכבר היה בתואר מלך אירלנד.
אירים רבים שמרדו כנגד השלטון האנגלי חיפשו אחר כך מקלט בספרד בעקבות נדודי הרוזנים (1607), ובמשך שתי המאות הבאות תרמו חיילים אירים לצבא פלנדריה הספרדית ונלחמו זה לצד זה במהלך המרד ההולנדי ובמהלך מלחמת שלושים השנים. במהלך המלחמה האנגלו-ספרדית (1625–1630) הועלו בשנת 1627 הצעות לפתיחת פלישה לאירלנד תחת שיין אוניל ויו או'דונל, אך הן לא הרחיקו את דרכם משלב התכנון.
חיילים אירים בשירות ספרד השתתפו גם הם בקולוניזציה של אמריקה כמה פקידים ספרדים בולטים ממוצא אירי שלטו וניהלו מושבות ספרדיות כמשנה למלך כמו אמברוסיו או'היגינס בפרו וחואן אודונו במקסיקו, או שהפכו לשרים בממשלת ספרד, ובמיוחד לאופולדו אודונל וקרובי משפחתו קרלוס או דונל וחואן אודונל. במקביל, במהלך מלחמות העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה, כמה אלפי חיילים אירים נלחמו למען דרום אמריקה נגד ספרד והרכיבו חלקים מהלגיון הבריטי.
היסטוריה > עצמאות לרפובליקת אירלנד ומלחמת האזרחים בספרד

בינואר 1801 הפכה אירלנד לחלק מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, וכל היחסים בין אירלנד לספרד התקיימו מעתה באמצעות חצר סנט ג'יימס. הלגיון האירי של נפוליאון השתתף בדיכוי מרד דו דה מאיו. לאחר המלחמות הנפוליאוניות פורק רגימנט איבריה לפי דרישת בעלת בריתם הבריטית.
בדצמבר 1922, מרבית אירלנד השיגה צורה של עצמאות בתוך האימפריה הבריטית כמדינת אירלנד החופשית, ובשנת 1924 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין המדינה החופשית האירית החדשה לממלכת ספרד. באותה שנה, ספרד פתחה את הקונסוליה הראשונה שלה בדבלין. בשנת 1935 מונה השגריר האירי הראשון לספרד במדריד.
בשנת 1936 נקלעה ספרד למלחמת אזרחים בין הפלג הרפובליקני בראשות הנשיא מנואל אסאניה והפלג הלאומני בראשות הגנרל פרנסיסקו פרנקו. המדינה החופשית הייתה חברה בוועדת אי-ההתערבות. עם זאת, אירלנד (צפון ודרום) היו חלוקות בדעות על המלחמה. הרבה קתולים אירים צדדו בפרנסיסקו פרנקו. מספר קטן יותר צדד עם הפלג הרפובליקני הספרדי. בשנת 1936 הוקמה החזית הנוצרית האירית כדי לתמוך כלכלית בפרנסיסקו פרנסיסקו והבריגדה האירית הוקמה כדי להילחם למען הצד הלאומני ותרמה לפרנקו 700 חיילים מתנדבים אירים. הפוליטיקאי האירי-אמריקני ג'וזף קנדי עצר את הקונגרס האמריקני לספק נשק לרפובליקה. במקביל, 250 מתנדבים איריים סוציאליסטים הצטרפו לגדודים הבינלאומיים ולחמו למען הסיעה הרפובליקנית הספרדית. שני הפלגים האירים השתתפו בקרב חרמה בפברואר 1937. בקיץ 1937, הבריגדה האירית "פורקה מנשקה וגורשה על ידי פרנקו מספרד" (פירגל מקגארי); מרבית הסוציאליסטים שהו שם עד סוף 1938, אף על פי שלעיתים קרובות התייחסו אליהם כאל pariahs כשחזרו לביתם, ורבים היגרו לבריטניה. לאחר תום המלחמה בשנת 1939, הציג השגריר האירי את תעודותיו בבורגוס והכיר רשמית בממשלת ספרד החדשה תחת הגנרל פרנקו.
היסטוריה > יחסים לאחר המלחמה

בשנת 1973, גם צפון אירלנד (כחלק מבריטניה) וגם הרפובליקה של אירלנד הצטרפו לקהילה הכלכלית האירופית (EEG), וספרד הצטרפה אחריה ב-1986. ביולי 1986 ערך חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד את ביקורו הרשמי הראשון ברפובליקה של אירלנד. בשנת 1993, מרי רובינסון הפכה לנשיאה האירית הראשונה שערכה ביקור רשמי בספרד. מאז התקיימו ביקורים רבים בין מנהיגי שתי המדינות. לאחרונה, בינואר 2017, ביקר הטישך אנדה קני בספרד.
ספרד הפכה יותר ויותר ליעד תיירותי חשוב למטיילים איריים. בשנת 2016, 1.4 מיליון אזרחים אירים ביקרו בספרד לתיירות. במקביל, 263,000 תיירים ספרדים ביקרו באירלנד. בשנת 2016 למדו 35,000 אזרחים ספרדים אנגלית באירלנד. מספר חברות תעופה איריות וספרדיות מספקות שירותים ישירים בין שתי המדינות.