הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה
הערות שוליים

1 2  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עלייה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939–1949, הוצאת עם עובד, תל אביב-יפו, 2004, עמ' 25.
↑  אלברט רומנו, יהודי בולגריה בשלהי המאה התשע-עשרה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 186-185.
↑  חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898), בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 69-63.
↑  יוסף קונפורטי, התנועה הציונית בבולגריה בראשיתה, באתר "כולנו בולגרים", אוחזר ב-22 ביולי 2015.
↑  משה מוסק, "מוטב להביא את הרגליים אל הנעלים" - ביקור דוד בן-גוריון בבולגריה, דצמבר 1944, באתר "כולנו בולגרים", אוחזר ב-22 ביולי 2015.
↑  בספטמבר 1891 הוזמן הרב דנקוביץ לפתיחת מושב האספה הלאומית הבולגרית. הרב התיישב ליד ראש הכנסייה הבולגרית ולא במקום שהוקצה לו בתא הדיפלומטים הזרים, משום שסבר שכך ראוי יותר. שר החוץ והדתות גרקוב התעמת עם הרב דנקוביץ ולאחר ויכוח שגלש לטונים גבוהים, הורה לרב לשבת במקום שהוקצה לו. למחרת תבע השר גרקוב מראשי הקונסיסטוריה לפטר לאלתר את הרב דנקוביץ. ניסיונות הפשרה לא הועילו והרב נאלץ לעזוב את תפקידו ואת בולגריה. מקור: חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר השחרור מעול העותומנים (1878-1898), בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 70-69.
↑  חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898), עמודים 71-70.
↑  אלברט רומנו, התנועה הציונית בעשור הראשון להיווסדה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 209.
↑  אלברט רומנו, התנועה הציונית בעשור הראשון להיווסדה, עמודים 243-231.
↑  אלברט רומנו,התנועה הציונית בעשור הראשון להיווסדה, עמודים 244-245.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, עמודים 282-271.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, עמודים 297-292.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, עמודים 291-286.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, עמודים 300-292.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, עמוד 301.
↑  אלברט רומנו, מאבק בין מתונים וקיצונים בהסתדרות הציונית, עמודים 308-302.
↑  שלמה שאלתיאל, "ראשית התנועה הציונית בבולגריה ומאבקה לכיבוש השלטון בקהילות, 1895-1920", מתוך: דברי הקונגרס העולמי האחד - עשר למדעי היהדות, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים, תשנ"ד, עמוד 189.
1 2 3  אלברט רומנו, כינוס ב"כ הקהילות - תקנון הקהילות והקונסיסטוריה, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 454-435.
↑  נתן מיכאל גלבר, חיי היהודים בבולגריה, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 696-695.
1 2 3  אלברט רומנו, המשבר והפילוג בתנועה הציונית (1930-1940), עמודים 590-568.
↑  אלברט רומנו, חיי הדת, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 460-455.
↑  אלברט רומנו, כלכלה, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 472-461.
↑  אלברט רומנו, תקופת המשבר והפילוג בתנועה הציונית 1930-1940, בתוך" אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, עמודים 561-560.
1 2  חיים קשלס, היהודים במשטר הפאשיסטי - רדיפות ראשונות, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 774-769.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמוד 298.
↑  אלברט רומנו, תקופת המשבר והפילוג בתנועה הציונית 1930-1940, עמוד 606.
1 2  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמ' 44-36.
↑  חיים קשלס, החוק להגנת האומה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 790-789.
↑  חיים קשלס, תקנות בית הנבחרים בשאלה היהודית, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 809.
↑  חיים קשלס, תקנות בית הנבחרים בשאלה היהודית, עמודים 818-817.
↑  חיים קשלס, הקומיסריון לענייני היהודים, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, עמודים 822-821.
↑  חיים קשלס, מאורעות ה-9 וה-10 במארס 1943, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 830-829.
1 2  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמודים 26-17.
1 2 3  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמודים 56-55.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמודים 138-135.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמודים 173-172.
↑  חיים קשלס, קורת יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמוד 247.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמ' 241–252.
↑  Head of Bulgarian Jewish Consistory Appointed Vice-president of State Cultural Body, ‏ 29 באוגוסט 1949,‏ באתר The global jewish news source (באנגלית).
↑  מאז עליית חזית המולדת לשלטון.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמודים 300-295.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמודים 265-264.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
צדוק כהן. הרב הראשי של יהדות צרפת, מי שהציע ליהודי בולגריה לנהל את ענייניהם באמצעות קונסיסטוריה
הרב מרדכי אהרנפרייז
משלחת הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה לקונגרס הבינלאומי של מיעוטים לאומיים(אנ') שנערך בווינה ב-1930. בשורת העומדים ראשון משמאל, אלברט רומנו שהיה גם נשיא ההסתדרות הציונית בבולגריה ולימינו עו"ד נסים (בוקו) לוי. שני משמאל בשורת היושבים הקולונל בדימוס אברהם תג'ר
הקונסיסטוריה היהודית ב-1939. יושבים מימין לשמאל:אלי בסן, ז'ק פארדו, חיים אהרן פרחי שהגיע לביקור מארץ ישראל, יוסף גירון יושב הראש אשר כיהן גם כראש קהילת סופיה ואלי פניז'ל. בשורת העומדים: שני מימין מוריץ נדלר ושלישי מימין ד"ר נסים (בוקו) לוי
הספינה "קרליצה מרייה" ועליה מעפילי האגיוס ניקולאוס, אשר פתחה את מפעל ההעפלה הפרטי של ד"ר ברוך קונפינו. ראשי הקונסיסטוריה התעמתו עם קונפינו על רקע תנאי ההפלגה