stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסיכיאטריה אבולוציונית
הסברים אבולוציוניים להפרעות מסוימות > דיכאון > השערות הכאב הנפשי

דיכאון נפוץ אצל אנשים שחותרים אחר יעדים בלתי ניתנים להשגה, והוא עשוי להיות ביטוי, בדומה להשערת התחרות החברתית, לכישלון וכניעה. מצב רוח ירוד מגביר את יכולתו של האורגניזם להתמודד עם אתגרים הסתגלותיים האופייניים למצבים לא נעימים. פסימיות וחוסר מוטיבציה עשויים להעניק יתרון כשירות על ידי עיכוב פעולות מסוימות. כאשר תוכניות החיים הנוכחיות נכשלות, המצוקה וחוסר המוטיבציה המאפיינים דיכאון עלולים להניע תכנון והערכה מחדש, או בריחה ואפילו התאבדות. תחושות של עצב וייאוש עלולות להוות גירוי שימושי לשקילת דרכים לשינוי המצב, על ידי ניתוק המוטיבציה מהמטרה שאינה ניתנת להשגה. בטבע, יהיה זה הגיוני להפחית את המוטיבציה במצבים שבהם נקיטת פעולה תהיה חסרת תועלת, ולכן בבחינת בזבוז משאבים. לפיכך, מצב רוח ירוד במצבים אלה יעזור לאדם לשמור על אנרגיה.
ההשערה של "הרהור אנליטי" היא חידוד של השערת הכאב הנפשי. היא מצביעה על כך שתסמיני דיכאון מופעלים כתוצאה מבעיות מורכבות וחוסר יכולת למצוא פתרון. תיאוריה זו מתארת כיצד הדבר עלול להוביל לאובדן עניין כמעט בכל הפעילויות, על מנת לאפשר לאדם להתמקד בבעיה שעל הפרק.
הסברים אבולוציוניים להפרעות מסוימות > דיכאון > השערות הזעקה לעזרה והמיקוח

דיכאון, פגיעה עצמית מכוונת והתאבדות יכולים להיות תגובות לנסיבות חיים, המעודדות אחרים לספק משאבים ועזרה לאדם המדוכא או המתאבד. לחברי הקבוצה, ובמיוחד לבני המשפחה, יש אינטרס להשאיר את הפרט המדוכא בחיים, ולשנות את נסיבות חייו באופן שיגרום לו להיות חבר מתפקד בחברה. ייתכן שבחירות מסוימות בחיים (למשל להתחתן עם מישהו שהוריך מתנגדים לו) עשויות להתאפשר רק כאשר במשפחה או בקבוצה החברתית נצפית התנהגות דיכאונית או אובדנית. הדבר יכול להסביר גורמים מזרזים שונים לדיכאון. עם זאת, מחקרים מסוימים מצאו שסימני דיכאון מובילים רק להגברת הטיפול בטווח קצר על ידי בני המשפחה, ולאחר מכן הם נוטים לסגת.
הסברים אבולוציוניים להפרעות מסוימות > הפרעות אכילה

קיימות נקודות מבט אבולוציוניות לגבי אנורקסיה נרבוזה (להלן "אנורקסיה") ובולימיה נרבוזה (להלן "בולמיה"). אנורקסיה מאופיינת בהגבלת צריכת המזון, בולימיה על ידי מחזוריות של זלילה וטיהור (הוצאה בכוח של המזון). שתיהן קשורות לפחד מעלייה במשקל, הפרעה בדימוי הגוף ודאגות לגבי משיכה גופנית.
השערת התחרות המינית מייחסת הפרעות אכילה למבנה הגוף והמראה החיצוני, ורואה בהן תפקוד הסתגלותי אצל נקבות אנושיות (הנציגות העיקריות בהפרעות אכילה): הפרעות אכילה אמורות להגביר את המשיכה הנשית. מספר עדויות מאוכלוסיות לא קליניות וקליניות תומכות בהשערה זו. החוקרים מיישמים את המסגרת של תאוריית היסטוריית החיים, ומציעים שאנורקסיה היא אסטרטגיית היסטוריית חיים איטית, בעוד שבולימיה היא אסטרטגיה מהירה. לשני המחקרים יש מגבלות.
דיווח חלופי הוא של נס. מתוך הכרה בכך שחולות אנורקסיה רבות אינן מחזרות אחר גברים באופן פעיל ואינן מתעניינות במיוחד במין, וכי הפרעות אכילה הפכו נפוצות יותר במחצית השנייה של המאה ה-20, הוא טוען שהפרעות אכילה הן בעיות חדשות, הנגרמות מחששות הולכים וגוברים לגבי מראה חיצוני. חששות אלה קשורים לאפשרות בחברות מודרניות להשוואה חברתית של מראה חיצוני למראה של אלפי אנשים אחרים באופן מיידי. האדרה של סוגי גוף לא מציאותיים בתקשורת, כמו גם זמינות מוגברת של מין, עשויות לתרום לכך. עם זאת, נס מודה שתחרות בין בנות היא הכוח המניע של אנורקסיה ובולימיה אצל סטודנטיות לתואר ראשון.
השמנת יתר אינה הפרעת אכילה בשום מערכת סיווג, אם כי נקבע שעודף משקל והשמנה בפרט קשורים למחלות שונות, ופרספקטיבה אבולוציונית יכולה להסביר את הנטייה לאכילת יתר. גוף האדם התפתח כדי להתמודד עם סביבות של מחסור, ובוחר הסתגלויות מועילות של אכילה במצבי רעב. אחסון שומן מאפשר הכנה למחסור עתידי במזון. אך בסביבות מודרניות יש מזון זול וזמין, ומעט מאוד מחסור במזון. אחד החוקרים הרחיב לגבי ההבדלים בהרכב החומרים התזונתיים בחברות מודרניות ובחברות של אבות קדמונים כדי להציג את האתגר שהתזונה המודרנית מטילה על הגוף ואת העובדה שהגנוטיפ האנושי שעדיין לא התאים את עצמו אליה.
הסברים אבולוציוניים להפרעות מסוימות > חרדה

חרדה היא תחושה של דאגה, אי נעימות ואימה לקראת אירועים עתידיים אפשריים, והיא קיימת כדי להגן עלינו מפני סכנות. בארצות הברית, הפרעות חרדה הן מחלת הנפש השכיחה ביותר, כאשר כ-29% מהמבוגרים צפויים לסבול מהפרעת חרדה כלשהי במהלך חייהם. נשים סובלות מהפרעה זו במידה קיצונית.
נקודות מבט אבולוציוניות על הפרעות חרדה מתייחסות בדרך כלל לתפקוד ההסתגלותי של רגש החרדה הרגיל, ולסיבות מדוע מערכת הסתגלות זו יכולה להתבטא בסוגים שונים של הפרעות חרדה.
הסבר אבולוציוני מרכזי להפרעת חרדה הוא עקרון גלאי העשן. לרוב עדיפה חרדת יתר במצבים מסוכנים, באותו אופן שגלאי עשן נועד לפעול בצורה מוגזמת, ליתר ביטחון. רנדולף נס כותב:
אתה נמצא בסוואנה עתיקה באפריקה ואתה צמא, ויש בור מים לפניך אבל אתה שומע רחש בעשב. זה יכול להיות אריה, ואולי סתם קוף. האם עליך לברוח? תלוי במחיר. תאר לעצמך שבריחה בפאניקה תצרוך 100 קלוריות. אם לא תברח, זה לא יעלה לך דבר אם זה רק קוף, אבל אם אריה גרם לרעש, המחיר הוא 100,000 קלוריות - כמות האנרגיה שהאריה יקבל מכך שיאכל אותך לארוחת צהריים!"
לצד חרדה רגילה יש מספר סוגים של הפרעות חרדה שכולן מאופיינות בפחד וחרדה מוגזמים. הפרעות אלו כוללות: פוביות ספציפיות (למשל, אגורפוביה), הפרעת חרדה מוכללת, הפרעת חרדה חברתית, חרדת נטישה, הפרעת פאניקה ואילמות סלקטיבית.
טיפול

הפסיכיאטריה האבולוציונית התמקדה עד כה בעיקר בהסברים מדעיים להפרעות נפש ולא בפיתוח גישות טיפול חדשות. עם זאת, יש השלכות שונות ללקיחת פרספקטיבה אבולוציונית בטיפול בהפרעות נפש, ברמת הפרט וברמה ציבורית, שהופכות את הפסיכיאטריה האבולוציונית לתחום חשוב של מחקר ויישום בעתיד.
הסברים אבולוציוניים להפרעות שממסגרים אותן מחדש כהסתגלויות אי-התאמה או הסתגלויות יקרות בדרך אחרת, עשויים לרמוז על כך שהטיפול מיותר - אך זו אינה דעתם של פסיכיאטרים אבולוציוניים. זוהי אותה טעות של אלה המאמינים שביולוגיה אבולוציונית פירושה תמיכה באאוגניקה, גרסה של הכשל הנטורליסטי. כלומר, שמה שהוא טבעי (במקרה זה התפתח) הוא טוב. התערבויות רפואיות רבות הן "לא טבעיות" במובן זה (למשל אמצעי מניעה והרדמה). להסברים של הפסיכיאטריה האבולוציונית אין ערך מיוחד להכוונת הטיפול, כפי שטוען רנדולף נס:
כשלמדים לדעת שמצב רוח ירוד יכול להיות שימושי, יש שמסיקים שלפיכך אין לטפל בו. טעות זו היא כמו הטעות שהתעוררה כשהחלו להשתמש לראשונה בחומרי הרדמה: היו רופאים שסירבו להשתמש בהם, גם בזמן ניתוח, משום שלדבריהם, כאב הוא דבר נורמלי. אל לנו להניח להבנה חדשה של היעילות של מצב רוח ירוד להתערב במאמצנו להקל על כאב נפשי.
ייתכן שהסברים אבולוציוניים לא ישפיעו על הצורך בטיפול, אך הם יכולים להנחות את הטיפול או לתמוך בו, או להפוך את אסטרטגיות הטיפול הנוכחיות ליעילות יותר. היתרונות המוצעים של נקודת מבט אבולוציונית בטיפול בהפרעות נפש נובעים במידה רבה משילוב הסברים אבולוציוניים בפסיכותרפיה. ביילי וגילברט כותבים:
הגישה האבולוציונית מסייעת במתן מענה על שלוש שאלות יסוד לגבי האנושות, הנוגעות בלב ליבם של הסיוע המקצועי והפרקטיקה הקלינית: ראשית, מה ומי אנחנו כבני אנוש - דהיינו, מהו טבע האדם או מהו 'נורמלי'? שנית, כיצד ומדוע מפתחים ו/או מאמצים בני אדם דרכים פחות אופטימליות - דהיינו, מה יכולה האבולוציה לספר לנו על הסיבות לסבל ולמחלות נפש? ושלישית, מה יכולים מטפלים ופסיכותרפיסטים לעשות כדי 'למתן' את הסבל הנפשי, או אפילו 'לרפא' אותו?
דווח כי חולים מתעודדים ודוחים סטיגמות כתוצאה משמיעת הסברים אבולוציוניים למצבם, עם השפעות חיוביות במהלך טיפול קוגניטיבי התנהגותי. שילוב ידע מגנטיקה התנהגותית, ממדעי המוח ומפסיכיאטריה אבולוציונית בפסיכותרפיה כונה בשם "טיפול קוגניטיבי מושכל" בפי מייק אברמס. אברמס גם מציע שההכרה באופי התורשתי והבלתי משתנה במידה מסוימת של תכונות מסוימות (כגון פסיכופתיה ואוטיזם) מרמזת שמטפלים אינם צריכים לנסות לשנות תכונות אלה, אלא לספק עצות כיצד לנצל אותן באופן הטוב ביותר בעולם המודרני. גישה זו מתיישבת עם המטרות והטענות של תנועת הגיוון העצבי.
להסברים אבולוציוניים להפרעות נפש, במיוחד של אי - התאמה, יש השלכות על מדדי בריאות הציבור ופסיכולוגיה ארגונית. ניתן לתקן או למנוע הפרעות שהן תוצרי סביבות חדשות על ידי יישום מבנים חברתיים המדמים את סביבת האבות הקדמונים. לדוגמה, דיכאון סב לידתי עלול להיות שכיח בסביבות מודרניות, שבהן על הורים יחידנים מוטלת האחריות הבלעדית על גידול הילד, תופעה חריגה בהיסטוריה האבולוציונית של הורות וטיפול קהילתי. כדי למנוע אי-התאמה זו, שירותים חברתיים התומכים באימהות צעירות יכולים לספק סביבה מגוננת ובכך למנוע דיכאון לאחר לידה. ניתן גם לשנות סביבות חינוך ותעסוקה שעלולות לגרום להפרעות נפש באופן שיתאימו טוב יותר ליכולות הפסיכולוגיות הטבעיות של האדם.
ראו גם

ברירה טבעית
גישות אבולוציוניות לדיכאון
גישות אבולוציוניות לדיכאון לאחר הלידה
אבולוציה של סכיזופרניה
אריך נוימן

ערך זה עוסק בפסיכולוג וסופר יהודי גרמני. אם התכוונתם לפוליטיקאי נאצי בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1905 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בנובמבר 1960 (בגיל 55) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  גרמניה, ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג 
 
אריך נוימן (בגרמנית: Erich Neumann‏; 23 בינואר 1905, ברלין – 5 בנובמבר 1960, תל אביב) היה פסיכולוג וסופר יהודי גרמני, ומאוחר יותר ישראלי, מתלמידיו המובהקים של קרל גוסטב יונג.
קורות חיים

נוימן גדל בברלין כיהודי חילוני, אך הושפע מהחסידות, אולי כחלק מנטייתו למיסטיקה. כבר בגיל צעיר נמשך לרעיון הציונות ותחיית היהדות בפלסטינה.
נוימן למד לימודי פילוסופיה באוניברסיטת ארלנגן-נירנברג וקיבל תואר דוקטור בשנת 1927 על עבודתו בנושא הפילוסוף יוהאן ארנולד קאנה, שלמרות היותו נוצרי, הושפע מהמיסטיקה היהודית. בשנת 1932, פורסם חלקית ספרו הראשון: Der Anfang (בגרמנית: ההתחלה) על צל (Nigredo) ואינדיבידואציה וכן עסק בכתיבת שירים ומאמרי פרשנות על ספריו של פרנץ קפקא, עוד בטרם זה התפרסם, וכן על נושאים תנ"כיים.
נוימן שהעניין שלו בפסיכואנליזה גבר, החל ללמוד רפואה באוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין. בשנת 1933 עמד בבחינות הרישוי לרפואה אך לא עלה בידו להשיג התמחות ואת רישיון הרפואה עקב חוקי הגזע הנאצים. עם זאת, בשנת 1958, אוניברסיטת המבורג העניקה לו בהיעדרו, תואר דוקטור ברפואה לאחר שקיבלה את ספרו Die Ursprungsgeschichte des Bewussteins (בגרמנית: המקורות וההיסטוריה של התודעה) כתזה.
נוימן פגש ביונג במהלך סמינר שהעביר בברלין בשנת 1933, וכך החל הקשר וההתכתבות הממושכת ביניהם עד למותו של נוימן. ב-1934, קודם להגירתו לארץ ישראל, עבר בשווייץ, ושם למד ועבר אנליזה אצל קרל גוסטב יונג. בהמשך עלה לארץ ישראל יחד עם אשתו יוליה ופתח בתל אביב קליניקה פרטית לפסיכותרפיה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, סבל נוימן מהנתק בינו לבין עמיתיו האירופאים והתמקד במחקר שהתבטא לאחר המלחמה בהרצאותיו באגודת אראנוס שבאסקונה שווייץ, הרצאות שהעביר שם שנה אחר שנה עד למותו ב-1960. הרצאות אלו פורסמו לאחר מכן בארבעה כרכים של מסות על ידי הוצאת הספרים של פרינסטון.
במהלך השנים נוימן הרבה להרצות באירופה, במיוחד בציריך, שם הרצה במכון של יונג. הוא היה חבר באיגוד הבינלאומי לפסיכולוגיה אנליטית ונשיא הארגון הישראלי של פסיכולוגים אנליטיים.
נוימן נפטר ב-5 בנובמבר 1960 מסרטן הכליות ונקבר בבית העלמין קריית שאול. חנה ארנדט, שנוימן היה במעגל חבריה מהיידלברג, אף ספדה לו בשיר:
"מַה נִּשְׁאַר מִמְּךָ? / לֹא יוֹתֵר מִיָּד, / לֹא יוֹתֵר מֵאֶצְבְּעוֹתֶיךָ הַפְּרוּשׂוֹת בְּרַעַד, / נֶאֱחָזוֹת וְנִסְגָּרוֹת לְשָׁלוֹם. // לְחִיצָתְךָ הוֹתִירָה בְּיָדִי / עֲקֵבוֹת בַּל יִמָּחוּ, / עוֹדֶנִּי חָשָׁה בְּךָ / בְּעוֹד פִּיךָ וְעֵינֶיךָ כָּשְׁלוּ".
בשנת 2020, לציון תרומתו של נוימן לפסיכולוגיה היונגיאנית, החליף המכון הישראלי לפסיכולוגיה יונגיאנית את שמו למכון הישראלי לפסיכולוגיה יונגיאנית ע"ש אריך נוימן.
הגותו

נוימן נחשב לבולט בתלמידיו של יונג, אף כי דרכו הפסיכולוגית הייתה גם בעלת מאפיינים עצמאיים. רבים ראו בו כמי שעתיד לרשת את יונג, אך נוימן נפטר כשנה לפני יונג.
תרומתו העיקרית הייתה בתחומי הפסיכולוגיה ההתפתחותית והפסיכולוגיה של המודעות. גישתו לאנליזה הייתה תאורטית ופילוסופית, בניגוד לאופי הקליני יותר שרווח באנגליה ובארצות  הברית. נוימן טבע את מושג ה"צנטרוברטיות" בספרו המקורות וההיסטוריה של התודעה שיצא לאור ב-1949, סינתזה של מוחצנות ומופנמות, מונחים שהוצגו על ידי יונג ב-1921 כחלק ממאפייני האישיות וביטאו את התמקדות הנפש בעולם החיצוני או הפנימי.
צנטרוברסיה היא מושג מרכזי בפסיכולוגיה האנליטית של אריך נוימן. נוימן תיאר את הצנטרוברסיה כתהליך הפסיכולוגי שבו הנפש מתפתחת ממצב ראשוני של אחדות בלתי-מובחנת למצב של אינטגרציה מודעת. זהו תהליך מולד, המקביל להתפתחות העובר ברמה הביולוגית. התהליך כולל שלושה שלבים עיקריים: השלב האורובורי, שבו האדם חווה את עצמו כמאוחד לחלוטין עם הסביבה; שלב ההיפרדות, שבו מתחילה התגבשות האגו והיכולת להבחין בין העצמי לעולם; ושלב האינטגרציה, שבו מתפתחת היכולת להכיל את הניגודים והאינטגרציה בין המודע והלא-מודע. נוימן ראה בתהליך הצנטרוברסיה מאפיין יסודי של התפתחות הנפש, המארגן את האישיות סביב מרכז מאחד ומאפשר את התפתחות התודעה הבוגרת.
בספרו פסיכולוגיית המעמקים ומוסר חדש שפורסם ב-1949 ונכתב כתגובה למלחמת העולם השנייה ולשואה, טוען נוימן ש-"המוסר הישן" שהתקבע במהלך השנים על ידי הדתות המונותאיסטיות ושנטה להדחיק ולהתעלם מהרוע הפנימי ("הצל") לא יכל להתמודד עם בעיות עכשוויות ואף הוביל לזוועות כמו הנאציזם. ולכן, טען נוימן, "המוסר הישן" צריך להיות מוחלף ב-"מוסר חדש" שבבסיסו ההכרה ברוע הפנימי שבכל אחד מאיתנו ושבמקום להדחיק או להתעלם ממנו, יש ללמוד לחיות איתו ואף לעיתים לבטא אותו כלפי חוץ במחיר של רגשות אשם וצער. לטענתו, כאשר מדחיקים את הרוע הפנימי, נוטים להשליך ולשייך אותו לאנשים או קבוצות אנשים אחרות ולהופכם לאויבנו. ולפיכך, האפשרות האחרת היא להכיר ולהשלים עם הרוע הפנימי ("הצל") כחלק מהעצמי ("the self") שלנו, כחלק ממטרה להגיע לשלמות (wholeness) במקום מושלמות (perfection).
נוימן גם תרם רבות לתאוריה של ההתפתחות הנשית, שאותה ניסח בפרסומים רבים, בעיקר בספרו הנודע ביותר, "האם הגדולה". ארכיטיפ "האם הגדולה" הוא מושג מרכזי בעבודתו של אריך נוימן, שהרחיב משמעותית את התיאוריה של יונג בנושא. נוימן ראה בארכיטיפ האם הגדולה דמות ארכיטיפית בעלת חשיבות עצומה בהתפתחות הנפשית של האדם. הוא ביסס את תפישתו על עדויות מן המיתולוגיה, הפולקלור והאנתרופולוגיה, המעידות על הופעתה של דמות אימהית-אלוהית בתרבויות רבות ברחבי העולם. לפי נוימן, האם הגדולה מייצגת את העיקרון הנשי והיצירתי בנפש האדם, והיא קשורה הן לצדדים החיוביים והן לצדדים האפלים של האנושיות. היא מגלמת הן את החיים והפוריות, והן את המוות והחורבן. ההזדהות עם ארכיטיפ זה משחקת תפקיד מכריע בהתפתחות הזהות העצמית, ובפרט בהתפתחות הזהות הנשית.
מחקריו של נוימן על ארכיטיפ האם הגדולה נחשבים לתרומה חשובה להעמקת ההבנה של הנשיות בפסיכולוגיה האנליטית.
ציטוטים

כפי שאפשר לראות במגוון של דוגמאות היסטוריות, כל צורה של קנאות (פנאטיות), כל דוֹגמה וכל סוג של חד צדדיות כפייתית, מודחת לבסוף בדיוק על ידי אותם יסודות שהיא עצמה דיכאה או שמהם היא עצמה התעלמה
'האדם בכל שלבי התפתחותו הוא ברייה יוצרת' ['משבר והתחדשות', עמ' 53]
'יתברר בהדרגה בכל העולם שקניינם היקר ביותר של כל קבוצה ושל האנושות כולה הוא כוחו היוצר של היחיד, אשר בלי טיפוחו נידון כל מעמד שליט לפיגור' ['משבר והתחדשות', עמ' 58]
כתביו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כתביו > כתביו בתרגום אנגלית

אמנות והלא-מודע היצירתי; מאמריו של אריך נוימן, כרך 1 (מגרמנית: Ralph Manheim), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 1971.
אמור ופסיכה: על ההתפתחות הנפשית של היסוד הנשי (מגרמנית: Ralph Manheim), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 1971.
הפחד מהנשי וחיבורים נוספים על הפסיכולוגיה של הנשי (מגרמנית: Boris Matthews), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 1994.
המקורות וההיסטוריה של התודעה (מגרמנית: R. F. C. Hull), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2014.
האם הגדולה (מגרמנית: Ralph Manheim), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2015.
האדם היצירתי; מאמריו של אריך נוימן, כרך 2 (מגרמנית: Eugene Rolfe), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2017.
מקום היצירה; מאמריו של אריך נוימן, כרך 3 (מגרמנית: Eugene Rolfe, Jan van Heurck, Krishna Winston),  הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2017.
כתביו > כתביו בתרגום עברית

פסיכולוגית המעמקים ומוסר חדש (מגרמנית: שמעון זנדבנק), שוקן, תשכ"ד.
משבר והתחדשות (מגרמנית: יונה שטרנברג), שוקן, תשכ"ו.
על ההתפתחות הנפשית של היסוד הנשי (מגרמנית: מרים רון-בכר), ספרית פועלים, תשמ"א.
האדם המיסטי (מגרמנית: יואב ספיר; עריכה מדעית: אבי באומן), רסלינג 2007.
הילד: האישיות בשחר התפתחותה (תרגום: יעל טרייבר), חסינות, 2011.
אדם ומשמעות: שלוש מסות (תרגום ועריכה מדעית: תמר קרון, דוד וילר), רסלינג 2013.
מקורות התודעה היהודית (תרגום מגרמנית ועריכה מדעית: תמר קרון, דוד וילר), כרמל, 2022.
הפחד מהנשי וחיבורים נוספים על הפסיכולוגיה של הנשי (תרגום: ד"ר יעל דיין-פרחי; עריכה מדעית: אסתי לי-דר), אדרא, 2023.
לקריאה נוספת

מיכה נוימן, 'היחסים בין קרל גוסטב יונג ואריך נוימן על פי ההתכתבות שביניהם, שיחות ב, 3 (1988), 157–172.
יעל פרוינד-אברהם, ארכיטיפ הצל בהגותו של אריך נוימן, עבודת גמר (מ"א), אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ז 2006.
Camille Paglia 'Erich Neumann: Theorist of the Great Mother'. Arion - a Journal of Humanities and The Classics, vol. 13, 2006
יעל אברהם-פרוינד, 'יונגיאני על גדות הירקון', גלילאו: כתב עת למדע ולמחשבה, 113 (2008), 50–55.
Henry Abramovitch ‘The Origins and History of a Creative Man: Celebrating 100 Years of the Birth of Erich Neumann.”’ Harvest: International Journal for Jungian Studies 52(2): 9-17. 2006.
Henry Abramovitch & Marion Badrian. ‘Neve Ze’elim Children’s Home: A Unique Long-term Treatment Centre Inspired by the Teaching of Erich Neumann.’ Harvest: International Journal for Jungian Studies, 52 (2): 182-199. 2006. (מאמר על המרכז הטיפולי היונגיאני הישראלי נווה צאלים).
הערות שוליים

1 2 3  William McGuire, Neumann, Erich, www.encyclopedia.com
1 2  Camille Paglia, Erich Neumann:Theorist of the Great Mother, Arion - A Journal of Humanities and the Classics 13.3, 2006, עמ' 1-14‏, JSTOR 29737274
↑  Gerhard Adler, On Erich Neumann, The Essays of Erich Neumann, Volume 2: Creative Man: Five Essays, Princeton University Press, 1979, עמ' xi–xvii‏, JSTOR j.ctt1m324bb.5
↑  Erich Neumann, https://www.jungian-confrerie.com/
↑  Works by Erich Neumann on JSTOR, www.jstor.org
↑  אריך נוימן באתר GRAVEZ
↑  גיא פרל, עץ נופל ביער – שירה | חלום שחלמה חנה ארנדט, המוסך גיליון 26, 2018
↑  המכון הישראלי לפסיכולוגיה יונגיאנית ע"ש אריך נוימן, ‏10 דצמבר 2020
↑  Erich Neumann, The origins and history of consciousness, Princeton, NJ: Princeton University Press, 2014, Princeton classics, ISBN 978-0-691-16359-8
↑  Joel Blackstock LICSW-S. MSW PIP, Book Review: Erich Neumann's The Origins and History of Consciousness, Taproot Therapy Collective, ‏2023-09-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Erich Neumann, Depth psychology and a new ethic, 1st Shambhala ed, Boston: Shambhala, 1990, ISBN 978-0-87773-571-7. (בengger)
↑  Erich Neumann, The great mother: an analysis of the archetype, First Princeton classics edition, Princeton: Princeton University Press, 2015, Bollingen series, ISBN 978-0-691-16607-0
↑  אריך נוימן, Depth Psychology and a New Ethic (פסיכולוגיית המעמקים ומוסר חדש)
↑  ביקורת: ג. יהודה, פסיכולוגית־המעמקים ומוסר חדש, דבר, 17 בינואר 1964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265793005171  PLWABN: 9810540501305606  BIBSYS: 90301589  BnF: cb125675416 (data)  CiNii: DA00033881  GND: 118587277  ISNI: 0000 0001 1756 7765  LCCN: n50004513  LNB: 000012386  NDL: 00451169  NKC: xx0037955  NLA: 35380726  NLK: KAC199620080  NTA: 070219761  SELIBR: 352453  SNAC: w65g0t95  SUDOC: 028223160  Trove: 932369  VcBA: 495/282242  VIAF: 32115134   WorldCat (עם VIAF): 32115134
תל תאו

| --- | --- |

 מידות
 גובה מעל פני הים:  77 מ' 
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הנאוליתית, התקופה הכלקוליתית, תקופת הברונזה 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°07′48″N 35°34′11″E﻿ / ﻿33.129885°N 35.569725°E﻿ / 33.129885; 35.569725
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) תל תאו(למפת אצבע הגליל רגילה) תל תאו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל תאו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל תאו
 
עין תאו ומבט על אזור התל
תל תאו הוא תל ארכאולוגי שגובהו 77 מטרים מעל פני הים. התל הוא אתר פרהיסטורי בשוליים המערביים של עמק החולה, שמונה קילומטר מדרום לקריית שמונה, ממערב לכביש 90 בקטע הכביש ראש פינה–קריית שמונה. התל ממוקם מדרום לעין תאו ושטחו כ-30 דונם. הגישה לתל היא באמצעות דרך עפר היוצאת צפונה מכביש  899 קצת אחר צומת כ"ח.
תל תאו התגלה בעת הרחבת כביש 90 על ידי הארכאולוג יוסי סטפנסקי. באתר נערכה חפירה ארכאולוגית בשנת 1986 ונחשפו בה 13 שכבות יישוב ששויכו לתקופות הבאות (מהקדום למאוחר): התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ב', התקופה הנאוליתית הקרמית, התקופה הכלקוליתית, תקופת הברונזה הקדומה 1א', תקופת הברונזה הקדומה 2.
תולדות המחקר

תל תאו התגלה על ידי מפקח רשות העתיקות, יוסי סטפנסקי, במהלך עבודות להרחבת כביש 90 ראש פינה – קריית שמונה בשנים 1985–1986. חפירות ההצלה באתר נערכו במשך שבעה חודשים בניהול הארכאולוג עמנואל אייזנברג. חלק מהכביש הישן פורק, ונסלל מעקף זמני מערבית לתל, על מנת לאפשר את חפירות ההצלה. שטח החפירות השתרע על פני 625 מ"ר. שטח חפירות ההצלה הורחב בעוד 500 מ' דרומה לכיוון צומת כח, בעקבות גילוי חרסים מהתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה המוקדמת.
בשנת 2007 נערכה במקום חפירת הצלה על ידי אמאני אבו חמיד, מטעם רשות העתיקות, לקראת הרחבת כביש 90 על שוליו המזרחיים של התל בשולי האתר. בחפירה זו נפתחו שני ריבועים בגודל של 2×2 מ' ו-5×5 מ' ואותרו בה שלוש שכבות:
שכבה 1 – ממצאים מהתקופה הכלקוליתית ובעיקר מתקופת הברונזה הקדומה השנייה.
שכבה 2 – ללא ממצאים.
שכבה 3 – ממצאים מהתקופה הנאוליתית ומהקדם קרמית ב'.
סקירה כללית של האזור

תל תאו נמצא בשוליים המערביים של עמק החולה, במצר צר בין המדרונות התלולים של הרי נפתלי במערב, לביצות החולה במזרח. שלוש מאות מטרים מצפון לתל נמצא עין תאו (עין בלטה), אחד המעיינות הגדולים בעמק החולה. ייתכן וזו הייתה הסיבה העיקרית לייסוד יישוב במקום זה. שפע מקורות המים באזור, המשקעים הרבים והטמפרטורות המתונות, בצירוף יער אלונים קדום על מורדות הרי נפתלי, היוו כר גידול שופע לבעלי חיים ותנאים טובים לחקלאות.
חפירות ארכאולוגיות

תחילת החפירה בארבעה ריבועי חפירה בגודל 5X5 מטרים כל אחד, שמוקמו בטור מכיוון דרום לכיוון צפון. בהמשך הורחב שטח החפירות לכיוון מערב. שטח החפירה בתל גדול מאוד, אך כמו באתרים רבים אחרים, הולך ומצטמצם ככל שיורדים כלפי מטה. השכבות התחתונות בתל נחפרו בשטח מצומצם. תל תאו מאופיין מצד אחד על ידי שכבות ארכיטקטוניות, שניתן בקלות יחסית להבדיל ביניהן, ומצד שני השרידים התרבותיים שנמצאו שם הם מעטים ביחס לאתרים פרה-היסטוריים אחרים.
חפירות ארכאולוגיות > תיאור כללי של מבנה השכבות 13–1

השכבות בתל תאו מחולקות ל 4 תקופות פרה-היסטוריות עיקריות:[דרושה הבהרה]
תקופת הברונזה המוקדמת – שכבות 3–5
התקופה הכלקוליתית – שכבות 6–7
התקופה הנאוליתית – שכבות 8–10
התקופה הנאוליתית פרה-קרמית שכבות 11–13.
שכבה 1 – פני השטח (התקופה העות'מאנית); הממצא העיקרי הוא בית אבן גדול. עם זאת, ממצאים רבים על פני הקרקע שויכו לתקופות קדומות, שעליהן מפורט בסעיף 3 שלהלן.
שכבה 2 – (תקופת ימי הביניים); נמצאו חלקי בניינים, קירות ושני חדרים.
שכבה 3 – (תקופת הברונזה הקדומה ב); אין שרידים ארכיטקטוניים, אבל נמצאו חפצים שמתארכים את השכבה.
שכבות 4 ו-5 – (תקופת הברונזה הקדומה א); הממצאים העיקריים בשכבות אלו הם שני קירות, קיר מבודד, ושרידים של בנין נוסף. כמו כן, נמצאו שלושה מבנים אובאליים, קבר, ולוחות אבן.
שכבות 6 ו-7 – (התקופה הכלקוליתית); בשכבות אלו נמצאו מספר מבנים, שני קברים, חדר שככל הנראה שימש לבישול, שרידי אח ותנור, ושלוש ממגורות גליליות קטנות.
שכבות 8, 9 ו-10 – (התקופה הנאוליתית); הממצאים העיקריים הם חלקי קיר, מספר קברים ויסודות של בניין, מספר ממגורות, שתי במות עגולות, ריכוז כלי צור ועצמות בעל חיים.
שכבות 11, 12 ו-13 – (התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית); נמצאו מספר קירות ושרידי מבנים ושכבת אפר.
חפירות ארכאולוגיות > ממצאי חרס ייחודיים

ממצאי החפירות באתר מלמדים על טכנולוגיות שונות שהשתמשו בהן במהלך התקופות לצורך יצירת כלי חרס ועיטוריהם. באתר נמצאו חרסים מתקופת הברונזה הקדומה ב (שכבה 3) ביניהם: חרסים, קערות ללא שפה וקערות בהן השפה נכנסת פנימה. נמצאו גם חביות, סירי בישול, צנצנות אחסון, צנצנות קטנות וקנקנים.
באתר נמצאו חרסים מתקופת הברונזה הקדומה א (שכבות 4 ו-5), שהנפוצים שבהם הם הכלים האפורים. נמצאו קערות עמוקות וקערות שטוחות, רובן עוטרו בתבליטים. נמצאו קערות מזווה, בעלות שוליים מופנים החוצה, וקערות עם שפה פשוקה. צלחות שנמצאו, היו בעלות שפה פשוקה אף הן, והגביעים בעלי ידית מעוקלת. הקדרות היו עם דופן שהתעקלה מעט בסופה.
נמצאו גם כדים חסרי צוואר ולהם שלושה סוגים:
בעלי שפה רגילה.
בעלי ידית אחיזה בשפה.
בעלי שפה עבה.
בעת החפירות נמצאו על פני השטח גם אבני טחינה, אבן משחזת, אבן שלוטשה ושברי קערות.  ממצאי חרסים מהתקופה הכלקוליתית (שכבות 6 ו-7) הגיעו משני מקורות גאוגרפיים:
כלי החולה: קערות חמר המעוטרות בשלושה שלבים: בשלב הראשון, כשהחומר עוד רך, חרטו את העיטור. בשלב השני, כשהחומר התקשה, צבעו אותו בצבע הרצוי. בשלב השלישי, אחרי הצריפה בתנור, עברו על החריטות בגיר לבן להדגשה.
לכלים המעוצבים היו מספר דפוסים אופייניים: קווים אופקיים ישרים או גליים, מקבץ של חיתוכים אלכסוניים זהים, עיצוב מנומר ודפוסים משולשים.
המקור השני לכלי החרס באתר הם כלי הגולן: הקערות יוצרו מחומר בזלתי אדום והמשטחים בצבע אפור חום.
כמו כן, בעת החפירות נמצאו ממצאים נוספים על פני השטח מהתקופה הכלקוליתית. ביניהם: אבני שחיקה לעיבוד מזון, קערות בזלת, ומעמדים לקערות. מרבית החרסים מהתקופה הנאוליתית (שכבות 8, 9 ו-10) יוצרו בעבודת יד מחומר בהיר עם אחוז קטן של חרסית כהה. צורות הכלים פשוטות: צורת V, חצי עיגול או עם צוואר דק. שפת הכלי פשוטה. עיטורי הכלים בתקופה הנאוליתית התבצעו באמצעות חריטה (כנראה בעזרת צדף).
חפירות ארכאולוגיות > ממצאים אנושיים

באתר נמצאו שרידי קבורה אנושיים, שמלמדים אותנו על מנהגי הקבורה שהיו נהוגים בתקופות השונות. נמצאו שלדים שלמים קבורים מתקופות הברונזה הראשונה והשנייה (שכבות 3–5) ומהתקופה הכלקוליתית (שכבות 6–7). נמצאו מספר קנקנים ובהם שרידים של שלדי ילדים ותינוקות מהתקופה הנאוליתית (שכבות 8–10). מהתקופה הניאולותית הפרה-קרמית (שכבות 11–13) נמצאו מספר עצמות אנושיות בודדות, כך שלא ניתן להסיק על מנהגי הקבורה באותה עת.