stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקודת ההונאה
עלילה

מרבית עלילת הספר אורכת 24 שעות, והיא מתרחשת בוושינגטון ובקרחון מילן (הקוטב הצפוני) לסירוגין.
הספר עוסק בתגלית מדהימה המתגלה על ידי נאס"א, סוכנות החלל האמריקאית, שנמצאת במשבר מזה שנים.
הספר עוסק בשני נושאים עיקריים:
נאס"א מגלה מטאוריט, המלא במאובני חרקים; זוהי התגלית המדהימה ביותר מזה 100 שנה, כיוון שזו הוכחה לצורות חיים מחוץ לכדור הארץ.
העם האמריקאי לא מרוצה מתמיכת הממשל ב"בזבזנות-יתר" כספי המסים המוענקים לנאס"א, וזאת לאור הפרויקטים הכושלים שלה. במצב בו הוסרה כמעט כל התמיכה מהבית הלבן ומנאס"א, לא קשה לסנאטור סקסטון לנצל זאת, בהיותו מתמודד לנשיאות ארצות הברית, מול הנשיא הנוכחי – זאק הרני.
לאחר שמדענים אזרחיים ידועי שם, אותם שלח נשיא ארצות הברית לקוטב הצפוני לאמת את הממצא המדהים, חושדים שמדובר בתרמית, ומוצאים ראיות הגורמות להם לפקפק בממצאים, כוח דלתא נשלח לחסלם. רובו של הספר עוסק בין היתר במרדף של הכוח במטרה לחסל את המדענים שהצליחו להימלט על נפשם, בדרכים מוזרות ומלאות מזל, וכמו כן על חשיפת האמת מאחורי ההונאה, שלב אחר שלב. גם כאן, זהותו המפתיעה של המושך בחוטים מתגלת רק לקראת הסוף.
כמו בספריו האחרים של דן בראון, גם בספר זה ישנם שני גיבורים מרכזיים, גבר ואישה, שישנה ביניהם התחלה של יחסים רומנטיים, ומספר רב של התנקשויות וניסיונות לרצח. כדרכו, בראון הולך על הגבול הדק שבין המדע לבידיון, ומנסה להביא דברים אל גבול האבסורד: צוללת גרעינית שמחלצת את המדענים מעל גוש הקרח באזור הקוטב הצפוני, רגע לפני שהם קופאים למוות, והתפרצות געשית תת-מימית שמתרחשת בדיוק בזמן הקריטי, וגורמת למותו של הנבל.
חיבתו של בראון למדע וטכנולוגיה מופיעה גם בספר זה, באופן בו הוא מביא את החידושים הטכנולוגים האחרונים, גם כאלו שספק אם עברו את שלב האב טיפוס.
בספר ישנה ביקורת לא מועטה על גופים שונים בחברה האמריקנית: על התנהלותה השלומיאלית והבזבזנית של נאס"א; על כוחם המופרז והזדוני של השירותים החשאיים של ארצות הברית; על התנהלות יחידות צבאיות שמוצגות באור שלילי, הגובל בפשעים של ממש ובחיסול של חפים מפשע למען מטרה צודקת; ועל התנהלותה המושחתת של המערכת הפוליטית האמריקנית, עם ניצוץ של תקווה לאנשים ישרים שאינם מוכנים לטבול ברפש.
דמויות עיקריות

רייצל סקסטון – מנתחת מידע העובדת בלא"מ (הלשכה הלאומית לאיסוף מידע). בתו של הסנאטור סדג'וויק סקסטון.
מייקל טולנד – אוקייאנוגראפר ומפיק מפורסם של סרטי תעודה מדעיים.
זאכארי (זאק) הרני – נשיא ארצות הברית הנוכחי. רץ לקדנציה שנייה.
סדג'וויק סקסטון – סנאטור בארצות הברית, הרץ לנשיאות מול זאק הרני. אביה השנוא של רייצל סקסטון.
גבריאל אש – העוזרת האישית של הסנאטור סקסטון.
ויליאם פיקרינג – ראש הלשכה הלאומית לאיסוף מידע.
קורקי מרילנסון – אסטרופיזיקאי מוכשר.
מרג'ורי טנץ'  – יועצת בכירה לנשיא ארצות הברית זאק הרני.
לורנס אקסטרום – המנהל של נאס"א.
דלתא 1, דלתא 2 ודלתא 3 – מתנקשים מטעם כוח דלתא.
גרסה עברית

הספר תורגם לעברית על ידי בועז וייס, ומכיל 413 עמודים, והוצא לאור על ידי מודן בשנת 2005.
סאנטר-עמק הלואר

סאנְטְר-עמק הלואר (בצרפתית: Centre-Val de Loire) הוא אחד מ-18 חבלי הארץ המנהליים של צרפת. חבל זה כולל 
את שלושת חבלי הארץ ההיסטוריים ברי, אורליאנה וטורן. הוא מורכב משישה מחוזות, והוא ממוקם בלב המדינה. גבולות חבל זה לא השתנו במסגרת שינוי גבולות חבלי צרפת שנעשה בתחילת 2016. שטחו נותר זהה, אולם שם החבל שונה, ונוסף לו השם Val de Loire עקב מיקום עמק הלואר בשטחו.
גאוגרפיה

שטחו של חבל סאנטר-עמק הלואר מורכב בעיקר ממישורים ומרמות המאופיינים בנופים מגוונים - מהקווסטות  (אנ') העשויות מאבן גיר, ליער הענק של אורליאן (הגדול ביותר בצרפת), ועד השטח רווי האגמים, חביבן של הציפורים וחיות הציד, הנושא את השם סולוניה.
את שטח החבל חוצה הנהר הארוך בצרפת, נהר הלואר (275 ק"מ), ממזרח למערב. הנהר מכיר רמות ספיקה משתנות, והיות ופלגים רבים פוגשים אותו בשטח החבל, החבל נמצא בסכנת הצפה.
הסממן הבולט של החבל הוא עמק הלואר, הידוע גם בתור "הגינה של צרפת" ו"ערש השפה הצרפתית". רוב טירות עמק הלואר המפורסמות שוכנות בו, והן מביאות לחבל תיירים רבים.
היסטוריה > הרכב טריטוריאלי

חבל סאנטר-עמק הלואר מורכב משטחם ההיסטורי של הפרובינציות הבאות:
פרובינציית אורלאַנֶה, אשר נוצרה עוד לפני המהפכה הצרפתית ושאבה את שמה מהעיר אורליאן.
פרובינציית טורן, אחת מהפרובינציות העתיקות של צרפת, את שמה היא שואבת מן הקלטים.
פרובינציית בֶּרי, היא מפורסמת בהיותה מקום הלידה של מספר מלכי צרפת ורבים ממשפחת המלוכה הצרפתית.
פרובינציית מן המוכלת בעיקר במאיין ובסארת' (צר')
חלק מפרובינציית פארש ההיסטורית.
כלכלה

חבל ארץ סאנטר-עמק הלואר הוא במקום הראשון בגידול דגן באירופה, והוא החמישי בחבלי צרפת מבחינת תעשייה. תעשיית המשקים החקלאיים באזור מעסיקה כ-70,000 איש (מעל 7% מהתעסוקה בחבל).
אזור אורליאן - שארטר ידוע בכינויו "עמק הקוסמטיקה" משום היותו של האזור גדוש בתעשייה זו. העמק מעסיק כ-16,000 איש ומגלגל הכנסה של כ-2.5 מיליארד אירו.
קופנהגן

צילום של העיר מאונייה בנמל
שטח בנמל העיר שעובר תהליך של ייבוש לצורך הרחבת המתחם. השטח מתוחם בגלילים מלאים בטון, שואבים את מימיו, ואז שופכים אליו אדמה כדי ליישרו
בנייה מודרנית בעיר קופנהגן
משמר בית המלוכה בעיר קופנהגן
כנסיית גרונדטוויג, דוגמת מופת לאדריכלות אקספרסיוניסטית
קופנהגן (בדנית: København – "נמל הסוחרים" (קֶבְּמְהָאוּן), ‏האזנהקובץ:Da-København.oga‏Ⓘ‏) היא בירת ממלכת דנמרק והעיר הגדולה בממלכה. בעיר חיים כ-600,000 תושבים וכ-2.5 מיליון במטרופולין שלה. מרבית העיר נמצאת על האי שלן (בדנית: Sjælland) וחלקים אחרים שלה על איים נוספים.
בשנת 2000 נחנך גשר ארסונד שמחבר בין העיר למאלמה שבשוודיה. אתרים מוכרים בעיר הם פסל בת הים הקטנה (פסל הברונזה המצולם והמפורסם ביותר בעולם), כנסיית גרונדטוויג, מוזיאון תורוואלסן, גני טיבולי (פארק השעשועים הראשון בעולם), כריסטיאניה (רובע ההיפים הייחודי) וסְטְרֶאֵט (Strøget) – המדרחוב הארוך ביותר בעולם.
אחד המותגים המזוהים ביותר עם דנמרק – הבירה קרלסברג – מיוצר במפעל בעיר.
היסטוריה

העיר הוזכרה לראשונה בספרות כתובה במאה ה-11 לספירה וקיבלה מעמד של עיר במאה ה-13. העיר הותקפה שוב ושוב על ידי ברית ערי הנזה. חשיבותה של קופנהגן עלתה החל מהמאה ה-12 עד שהפכה למרכז מסחר חשוב, והחל מאמצע המאה ה-15 היא בירת דנמרק.
במהלך השנים 1658–1659 העיר עמדה תחת מצור שוודי בידי המלך קרל ה-10 והצליחה לבצע מתקפת נגד מוצלחת. ב-1711 מתו שליש מאוכלוסיית העיר במגפה.
בקרב קופנהגן (1801) צי בריטי הביס את הצי העוגן של דנמרק-נורווגיה ליד קופנהגן. בקרב קופנהגן השני הבריטים הפציצו מטרות אזרחיות בעיר ברקטות בעלות ראש-הצתה וחוללו שרפה שהשמידה את רוב העיר, הנחיתו בה 30,000 חיילים וגרמו למותם של כ-2,000 אזרחים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הייתה העיר, כמו שאר המדינה, תחת כיבוש צבאי של הגרמנים החל מ-9 באפריל 1940 עד 4 במאי 1945. לאחר הפלישה לנורמנדי חששו הגרמנים שהמשטרה הדנית תהווה בעיה, לכן ב-1944 הייתה כוונה לעצור את אנשי המשטרה, אף על פי שרבים התחבאו או ברחו לשוודיה. עקב כך, אחוזי הפשיעה בקופנהגן היו גבוהים במהלך שמונת החודשים האחרונים למלחמה.
כלכלה

קופנהגן היא לא רק בירתה בפועל של דנמרק אלא גם הבירה הכלכלית של דנמרק ושל כל האזור הסקנדינבי-בלטי. כמעט 3.5 מיליון תושבים חיים במרחק של כ-50 ק"מ מקופנהגן, מה שהופך אותה לאזור המיושב ביותר בצפון אירופה. בשנת 2008 דורגה קופנהגן במקום הרביעי ברשימת 50 ערי העתיד של אירופה, אחרי לונדון, פריז וברלין. חברות ענק רבות הקימו בעיר את המטה שלהן. בהן, מיקרוסופט. ישנן כ-2,600 מטות של חברות בינלאומיות בעיר.
קופנהגן מדורגת שנייה (אחרי וינה ולפני ציריך) בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן על פי הסקר השנתי של אקונומיסט וחברת EIU שפורסם ביוני 2024. הסקר מדרג 173 ערים ברחבי העולם ובוחן חמש קטגוריות: יציבות, מערכת הבריאות, תרבות וסביבה, חינוך ותשתיות.
תחבורה

קופנהגן יושבת על צומת דרכים בין החשובים בצפון אירופה. גשר ארסונד מחבר אותה עם העיר מאלמה בשוודיה ובעצם מחבר את אירופה למדינות הנורדיות כגון שוודיה, נורווגיה ופינלנד. הגשר בנוי מכביש ומסילת רכבת.
נמל התעופה קופנהגן קסטרופ הוא נמל התעופה הגדול ביותר בסקנדינביה ובין הגדולים באירופה. זהו שדה תעופה מהנוחים ביותר לטיסות קישור ליעדים בסקנדינביה ובמזרח הרחוק.
בעיר יש רכבת תחתית בעלת ארבעה קווים נכון לעת הזו. בנוסף יש מערכת רכבות עירונית בשם S-tog. העיר מקושרת דרך קווי רכבת לערים ועיירות מרכזיות בדנמרק וליעדים בינלאומיים באירופה כמו סטוקהולם, המבורג וברלין.
קופנהגן ידועה כאחת הערים הידידותיות לרוכבי אופניים בעולם. 36% מכלל האזרחים משתמשים באופניים על מנת להגיע לעבודה או למקום הלימודים. מערכת שבילי האופניים בעיר מקיפה ביותר.
חינוך

בעיר לומדים כ-89,000 סטודנטים במספר מוסדות כשהגדולים שבהם הם אוניברסיטת קופנהגן (40,000 סטודנטים) ובית הספר לעסקים של קופנהגן (17,000 סטודנטים).
תרבות

לקופנהגן היסטוריה מימי הביניים שרבים מסממניה האדריכליים משומרים וחיים בהרמוניה לצד הקידמה הקיצונית שמאפיינת את העיר.

בקופנהגן מוזיאונים רבים, מהם המוקדשים לנושאים צרים כמו המוזיאון לתולדות הצי הדני או המוזיאון הגאולוגי, ומוזיאונים כלליים יותר כגון המוזיאון הלאומי, שאוצר ממצאים מההיסטוריה הדנית. לצד המוזיאונים מוקדשים כאמור חלקים מהעיר לשימור העבר, ובמרכז העיר נמצאים פסלים רבים שמוקדשים לבניה המפורסמים של דנמרק. כך בשדרת אנדרסן ניצב פסל אנדרסן המשקיף על גני טיבולי מצידו השני של הרחוב.
לצד השימור מוקדשים מוקדי תרבות רבים לבידור. בקופנהגן תיאטראות רבים, אופרה, בתי קולנוע ומוקדי תרבות נוספים. בחלקים שונים של העיר נמצאים פארקים גדולים, חלקם מגודרים בחומת לבנים נמוכה כמו הפארק המלכותי שבקרבת הארמון המלכותי.
במרכז העיר נמצאות כנסיות רבות, חלקן משוחזרות וחלקן בנות כמה מאות שנים. לצד הכנסיות שבנויות בסגנונות הבארוק, רוקוקו, נאו קלאסי וסגנונות נוספים, נמצא בית כנסת קטן. מלכיה של דנמרק השקיעו ממיטב כספם בבניית ארמונות – חלקם הפכו למוזיאונים ואילו אחרים משמשים את בני משפחת המלוכה.
הנמל של העיר, ובפרט אזור "הנמל החדש" – ניהאון, הוא אחד האזורים השוקקים ביותר מבחינה תיירותית וכמרכז מסעדות וברים. פסל בת הים הקטנה המוצב על סלע קטן בנמל של קופנהגן, הוא מסמליה המזוהים של העיר. הפסל, מחווה לבת הים הקטנה של אנדרסן, נוצר על ידי אדווארד אריקסן והושלם ב-1913.
קופנהגן אירחה את כל זכיותיה של דנמרק בתחרות האירוויזיון וכן את תחרות שיר היובל באירוויזיון באוקטובר 2005. בשנת 1996 שימשה העיר כבירת התרבות של אירופה.
האוכלוסייה הנוצרית לותרנית מהווה כ-57% מאוכלוסיית העיר. קיים גם מיעוט קתולי. מוסלמים מהווים כ-10% וחלקם גדֵל בעשורים האחרונים. בשנת 2014 נבנה המסגד הגדול ובשנת 2015 נבנה מסגד האימאם עלי, מסגד שיעי ראשון.
תרבות > גני טיבולי

אחד מפארקי השעשועים המפורסמים ביותר בעולם. הפארק, שנבנה בשנת 1843, הוא גן השעשועים העתיק באירופה, ונתן השראה לוולט דיסני כשבנה את דיסנילנד.
כיום המתקנים הפופולריים ביותר הם רכבת ההרים "דיאמון" ו"מגדל הפחד" (מתקן עגול שמתנשא לגובה של כמה עשרות מטרים וצונח לפתע במהירות). בפארק יש גם גן פרחים עם מאות אלפי סוגי פרחים צבעוניים, המואר מדי לילה. פעמיים בשבוע ובחגים מתקיימים מופעי זיקוקים.
ספורט

הספורט הפופולרי ביותר בדנמרק, כמו בשאר אירופה הוא הכדורגל. שתי קבוצות מקופנהגן משחקות בליגת העל של דנמרק: פ.צ. קופנהגן וברונדבי. ענפי ספורט פופולריים נוספים הם: הוקי קרח, כדורעף, רוגבי ועוד.
יהדות קופנהגן

ראשיתה של הקהילה היהודית בקופנהגן בשנת 1684, כאשר מועצת העיר התירה ליהודים ספרדים מקהילת המבורג שעסקו בתכשיטנות להתיישב בעיר ולהתפלל לפי דתם. לאחר מספר שנים הוקם בית עלמין יהודי סמוך לעיר. בית הכנסת הראשון הוקם ב-1766.
בזמן מלחמת העולם השנייה, לא פגעו הכובשים הגרמנים ביהודי קופנהגן עד ספטמבר 1943, שאז נודע על כוונת הגרמנים לשלוח את חברי הקהילה היהודית למחנות, והוקמה תנועה דנית עממית להצלתם. כ-120 מיהודי העיר נספו בשואה. בשנת 1997 מנתה הקהילה היהודית כ-8,000 איש.
ערים תאומות

צרפת פריז, צרפת
צרפת מרסיי, צרפת
הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין
איסלנד רייקיאוויק, איסלנד
אינדונזיה פונטיאנאק, אינדונזיה
הערות שוליים

↑  Lars Weiss will be acting mayor of Copenhagen, Nord News
↑   נמרוד הלפרן, קופנהגן, אחת הערים היקרות בעולם, מציעה לתיירים אוכל ותחבורה חינם — בתנאי אחד, באתר הארץ, 10 ביולי 2024
↑   תל אביב נפלה 20 מקומות בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן, באתר הארץ, 27 ביוני 2024
↑  Tamara Hardingham-Gill, The world’s most liveable cities for 2024, CNN, ‏2024-06-27 (באנגלית)
↑  קהילת יהודי קופנהאגן, באתר אנו - מוזיאון העם היהודי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559650405171  BIBSYS: 98010217  BnF: cb11933432x (data)  GND: 4032399-7  LCCN: n79043343  MusicBrainz: e0e3c82a-aea8-48d3-beda-9e587db0b969  NARA: 10044961  NDL: 00850880  NKC: ge129608  NLA: 36513898  NSK: 000528917  VIAF: 147684646   WorldCat (עם VIAF): 147684646
דגם אדריכלי

דגם של בניין בית המשפט העליון המוצג במיני ישראל
דגם אדריכלי הוא דגם מוקטן בקנה מידה של בניין, שכונה או סביבה עירונית המדמה מבנה קיים או מתוכנן.
לדגמים אדריכליים מספר שימושים אפשריים:
הצגה של מבנה קיים לצורך התרשמות באופן שונה מהתרשמות מהבניין האמיתי. הדגם מאפשר את ראיית הבניין בשלמותו, מכל הזויות, ללא הצורך בסיור פיזי סביבו.
הצגת מבנה מתוכנן לצורך אישור, שיווק או יחסי ציבור.
דגם עבודה הנבנה כחלק מתהליך תכנון אדריכלי ומשמש כלי תכנוני בידי אדריכלים.
דגם עבודה הנדסי המדמה את מאפייניו הפיזיים של הבניין ובחינת צרכיו ההנדסיים, גם כן ככלי תכנוני.
תצוגה מוזיאלית של מבנים היסטוריים או בתערוכות אדריכלות
דגמים נבנים בדרך כלל מקרטון, מנייר או מחומרי גלם אחרים. הטכנולוגיה כיום אף מאפשרת יציקת דגמים מחומרים פלסטיים בהדפסה תלת-ממדית.
בניית דגם

בעבר, רובם המוחלט של הדגמים האדריכליים נבנו מקרטון. דגמים פשוטים נבנו מקרטון ביצוע ודגמים שדורשים רמת גימור גבוהה יותר ועמידות לאורך זמן נבנים מקרטונים איכותיים כגון "קרטון מוזיאון", "פספרטו" ועוד. מודלים נבנים גם מעץ, עיסת נייר וחומרים אחרים ומשלבים בתוכם כמעט תמיד עוד חומרים נוספים התורמים להדמיית הבניין. נכון להיום רוב הדגמים האדריכליים מבוצעים בטכנולוגיות ממוחשבות: חיתוך לייזר, כרסום C.N.C. ובעיקר הדפסה תלת־ממדית.
קנה מידה (קנ"מ)

כל דגם נבנה בקנ"מ קבוע. כלומר מוקטן ביחס קבוע. למשל דגם ברנ"מ של 1:50 יהיה קטן פי 50 מהמבנה המקורי. בישראל נהוג להשתמש בקנ"מ של 1:50 או 1:100 למבנים. בקנ"מ של 1:200 או 1:500 לשכונות וערים וקנ"מ גדול יותר לפיתוח אזורי.
קנה מידה (קנ"מ) > חיתוך והדבקה (בשיטה ידנית)

חיתוך הקרטון מתבצע באמצעות סכין חיתוך חדה וסרגל מתכת המאפשר חיתוך בקו ישר. חדותה של הסכין הכרחית לרמת הדיוק של הדגם ואיכות הגמר שלו. לאחר חיתוך משטחי הקרטון הם מודבקים זה לזה באמצעות דבק. דבקים איכותיים וחזקים שאינם מלכלכים את הדגם הם לעיתים כאלה הדורשים זמן התייבשות ממושך. לצורך כך נעשה שימוש גם בסרט הדבקה זמני המחזיק את חלקי הקרטון זה לזה עד שיתייבש הדבק. במודלי עבודה פשוטים ומהירים נעשה לרוב שימוש בדבק חם המתקשה במהירות ואף זול באופן יחסי.
בהדבקת פינות של הדגם - מקומות בהם נפגשים שני קירות בזווית ישרה, מודבק צד קרטון אחד אל פני הקרטון האחר. במצב כזה, יראה בצד דגם עובי הקרטון ועלול לפגוע בחזותו. בדגמים בעלי גימור גבוה נעשה שימוש בחיתוך מסוג "גרונג" - חיתוך עובי הקרטון בזווית של 45 מעלות והדבקה של שניים כאלו על מנת לקבל פינה נקייה.
בניית קירות עגולים מתבצעת לרוב על ידי חיתוך חלקי של קווים מקבילים לאורך משטח הקרטון, כלומר חריצה קלה ולא חיתוך מלא. בשיטה זו ניתן לקפל את הקרטון לכדי צורה גלילית כשככל שהמרחק בין החיתוכים החלקיים קטן יותר - כך מתקבל משטח מעוגל יותר. לבסוף, מודבק על גבי הקרטון המעוגל נייר המחליק את הצורה ומעלים את הקווים. צורות בעלות כיוון עקמומיות נוסף, לא ניתן לחתוך מקרטון והן מצריכות בנייה מחומרים אחרים.
קנה מידה (קנ"מ) > ייצור בטכנולוגיות ממוחשבות

כיום רוב בוני הדגמים משתמשים במגוון של טכנולוגיות ממוחשבות לייצור דגמים. השלב הראשון הוא שרטוט הדגם (או חלקים ממנו) בתכנת תיב"מ. לאחר מכן מבוצעים החלקים השונים כל אחד בטכנולוגיה המתאימה לו: חיתוך לייזר לחיתוך עובר בלוחות שטוחים, כרסום C.N.C. לעיבוד צורני של גושי חומר, לרוב להדמיית טופוגרפיה ובעיקר במגוון רחב של שיטות הדפסת תלת־ממד.
קנה מידה (קנ"מ) > צבע חיפוי

כדי להמחיש את החומרים והצבעים של המבנה, יש להדגיש בשלב הגימור את הצבעים והטקסטורות של חומרי הבניין המקוריים. יש להקפיד "להקטין" גם את הגוון בהתאם לקנ"מ המודל. כלומר צבעים פסטלים יותר מהצבע המקורי.
קנה מידה (קנ"מ) > חיות

לדגם המיועד לתצוגה, מוסיפים לרוב אלמנטים ההופכים אותו ל"חי" - כלומר עצמים נוספים המקנים לו מראה של סביבה מיניאטורית אמיתית. עצמים אלו כוללים אנשים, מכוניות, צמחייה וכדומה. כל אלה מתווספים אל הדגם לפי הקנה המידה הכולל.
קנה מידה (קנ"מ) > אפקטים מיוחדים

אפקטים מיוחדים כוללים שימוש באמצעים חשמליים או מכניים בהצגת הדגם. השימוש הנפוץ ביותר הוא בעזרת תאורה המורכבת בתוך הדגם ומאירה את המבנה או המבנים מבפנים. באופן זה מתקבל אפקט מיוחד המדגיש, על פי בחירת האמן, את הנקודות המרכזיות והראויות לתשומת הלב העיקרית ואף עשוי להמחיש את מראה הבניין בלילה.
סוגי דגמים > דגמים לתצוגה

משמש לתצוגה פרזנטטיבית של בניין או של מתחם בנוי. מטרותיו עשויות להיות אחת מן הבאות:
לצורך מוזיאוני או חינוכי, כדוגמת דגמים של מבנים היסטוריים במוזיאונים.
לצורך שיווקו המסחרי. במיזמי נדל"ן רבים, בעיקר של מגורים, נבנה דגם הממחיש ללקוחות הפוטנציאלים את מראה הבניין טרם השלמתו.
לצורך מכרז או תחרות אדריכלים - בדרך כלל בתחרויות אדריכלים נדרשים המציעים להגיש גם דגם של המבנה המוצע. דגם שכזה מסייע לשופטים בתחרות שאינם אנשי מקצוע להעריך את מהות התכנון.
לצורך יחסי ציבור. במיזמי בנייה ציבוריים גדולים, בוחרות לרוב רשויות מקומיות או הגופים הציבוריים היוזמים את הבנייה להציג לציבור את הבניין בצורה של דגם המוצב לעיתים בסביבתו העירונית הקיימת. זאת, כדי לשפר את תדמית הפרויקט שעלול לעיתים להיות שנוי במחלוקת ולגרור התנגדויות.
לצורך פרויקט אקדמי - סטודנטים לאדריכלות מציגים בדרך כלל דגמים של מבנים פרי תכנונם לצורך קבלת ביקורת מנחים.
סוגי דגמים > דגמי עבודה

כעזר לתכנון אדריכלי - כחלק מתהליך התכנון של מבנה תלת־ממדי, נעזרים אדריכלים במודלים פיזיים כדי לבחון את צורת המבנה והחלל. דגם העבודה נבנה בדרך כלל מחומרים פשוטים וזולים יחסית הניתנים לבנייה מהירה ופשוטה. דגם העבודה הוא כלי משלים לארגז הכלים האדריכלי הכולל סקיצות, תוכניות והדמיות ממוחשבות. כיום, הפך המחשב המאפשר ליצור דגמים וירטואליים לעזר שימושי יותר על פני הדגם הפיזי.
כעזר לתכנון הנדסי - בנייה פיזית של שלד הבניין יכולה לסייע למהנדסים לבחון את יציבותו הסטטית של המבנה, את נקודות החולשה שלו והתנהגותו הפיזית במקרים של רוחות עזות או רעידות אדמה. בניית דגם בקנה מידה של בניינים היא פעולה שכיחה בבנייה של מיזמים גדולים מאוד ובעלי שלד ייחודי. לדוגמה, בבנייה של גורד שחקים בעל צורה מיוחדת העשוי שלד פלדה חיצוני וגרעין בטון, נבנה דגם מחומרים המדמים עד כמה שאפשר את תכונותיהם המכניות של חומרי האמת. על הדגם מופעלים כוחות ותנודות המבנה והעיוותים המתקבלים נמדדים, נבדקים ומחזירים את המהנדסים לשולחן השרטוט כדי לשפר את יציבותו ולייעל את השלד. בבנייה של גורדי שחקים בדיקת המבנה במנהרת רוח המדמה את התנהגותו בתנאי אמת היא לעיתים צעד הכרחי.
כעזר לתכנון אקוסטי - באופן דומה, יכול דגם לדמות תופעות אקוסטיות המאפיינות את חלל הבניין. בנייה של דגם לבחינת האקוסטיקה אינו דבר שכיח והוא נבנה עבור מיזמים גדולים וחשובים של בתי אופרה או אולמות קונצרטים חשובים ביותר. דגם של פנים אולם המופעים נבנה בקנה מידה גדול יחסית, כ-1:10, ומיקרופונים ורמקולים זעירים מותקנים בחללו כדי לבחון את התנהגות הקול החלל. זאת בליווי מערכות ממוחשבות מתקדמות.
סוגי דגמים > דגם בקנה מידה 1:1

דגם בקנ"מ 1:1 הוא דגם בגודלו האמיתי של הבניין. דגם שכזה משמש לעיתים נדירות קבלנים או מתכננים להמחיש דירה או חלל בתהליך המכירה.
ראו גם

מוזיאון הדגמים של קונרד שיק
דגם ירושלים בסוף ימי בית שני
מיני ישראל
קפלה (משחק)
דגם אדריכלי של עכו העתיקה בקנ"מ 1:500. ביצוע הדגם: מה-טוב פתרונות המחשה
הדפסת תלת־ממד של פרט אדריכלי (כיפת כנסייה) לשילוב במודל אדריכלי
שימוש בדמויות במקטע מדגם אדרכלי של ירושלים הממחיש הפגנה מול הכנסת בקנ"מ של 1:87 (ביצוע הדגם: מה-טוב פתרונות המחשה)
שולי מגיון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  אריזונה, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  34°20′12″N 110°56′14″W﻿ / ﻿34.336666666667°N 110.93722222222°W﻿ / 34.336666666667; -110.93722222222
  (למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקושולי מגיון(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקושולי מגיון
 
תצפית על שולי מגיון מזרחית לעיירה פיין באריזונה
תצפית על שולי מגיון סמוך לעיירה פאיסון באריזונה
שולי מגיון (באנגלית: Mogollon Rim) הוא תוואי נוף טופוגרפי וגאולוגי לרוחב מדינת אריזונה. הוא משתרע לאורך של כ-350 קילומטרים, החל מצפון מחוז יאוואפאי וכיוונו הכללי כלפי מזרח, כשהוא מסתיים סמוך לגבול עם ניו מקסיקו. שולי מגיון מהווים את הקצה הדרומי של רמת קולורדו באריזונה.
תיאור

השוליים הם מתלול המגדיר את הקצה הדרום-מערבי של רמת קולורדו. החלקים המרכזיים והמרשימים ביותר מתאפיינים בצוקים גבוהים של אבן גיר ואבן חול, בעיקר צוקים של אבן גיר קאיבאב ואבן חול קוקונינו. המתלול נוצר עקב סחיפה והעתקים, תוך כדי חציבת קניונים מרשימים, ובהם קניון ערוץ פוסייל (Fossil Creek Canyon – "נחל מאובנים") וקניון פיין (Pine Canyon – "קניון האורן"). מקור השם "מגיון" בדון חואן איגנסיו פלורס מוחויון (Juan Ignacio Flores Mogollón), המושל הספרדי של ניו מקסיקו מ-1712 עד 1715.
מרבית השטח דרומית לשולי מגיון משתרעת בגובה בין 1,200 ל-1,500 מטרים מעל פני הים, כשהמתלול מתרומם לגובה של 2,400 מטרים. יערות אורן הזפת נרחבים שוכנים הן על המדרונות של השוליים ועל רמת קולורדו צפונית להם. שולי מגיון הם גבול עיקרי בין מינים של צמחייה ובעלי חיים, כשעל הרמה חיים מינים אופייניים להרי הרוקי, ועל המדרונות מתחת חיים מינים אופייניים לרכס סיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre Occidental) במקסיקו ובאיי השמים המדרייניים דרומה משם.
אבני הגיר והחול של שולי מגיון נוצרו ממשקעים שהושקעו בתור הקרבון ובתור הפרם. חלק מתצורות הסלע של השוליים נחשפו גם בגרנד קניון. במקומות רבים השוליים מכוסים בקילוחי לבה בזלתית ולעיתים קבורים מתחת לה.
השכבה העליונה של אבן החול של שולי מגיון, המכונה אבן חול קוקונינו, יוצרת צוקים לבנים מרהיבי עין, לפעמים בגובה של מאות מטרים. מקורה של תצורה זו של תור הפרם הוא בשחיקה רוחית שגרמה להצטברות חול ויצירת אחת משכבות אבני החול העבות ביותר שמקורן בחוליות מאובנות בכדור הארץ.
ערים ועיירות סמוכים לשולי מגיון כוללים את פאיסון (Payson), סדונה (Sedona), שואו לואו (Show Low), אלפין (Alpine) ופיינטופ-לייקסייד (Pinetop-Lakeside). כביש בין-מדינתי 17 שבין פיניקס ופלגסטף חוצה את שולי מגיון במרכזם.
ביוני 2002 היה החלק המזרחי של שולי מגיון האתר של השרפה השנייה בגודלה באריזונה, שריפת רודיאו-צ'דיסקי (Rodeo-Chediski fire) שהשתרעה על שטח של 1,900 קילומטרים רבועים. שולי מגיון היו גם האתר של שריפת דאד (Dude fire) שהתחילה ב-25 ביוני 1990. שרפה זו התפשטה על שטח של 120 קילומטרים רבועים ונהרגו בה שישה כבאים. שריפות גדולות אחרות התחוללו לאורך שולי מגיון מאז 1990, ויערות אורן הזפת עדיין פגיעים בגלל מאמצי מניעת שריפות בעבר שגרמו להצטברות גדולה חומר צמחי יבש דליק מאוד.
סופר המערבונים ז'אן גריי בנה בקתת ציד על מדרונות שולי מגיון צפונית מזרחית לפאיסון, מעל ערוץ טונטו. הבקתה שוחזרה על ידי המיליונר ויליאם גוטל מפיניקס בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20, אבל היא נשרפה בשריפת דאד ב-1990. שולי מגיון משמשים רקע לרומן The Sackett Brand של הסופר לואיס ל'אמור, והרומן כולל תיאור של צוקי שולי מגיון.
ביאורים

↑  אין קשר ישיר בין שולי מגיון להרי מגיון בניו מקסיקו השוכנים מעט מזרחה מהקצה המזרחי של שולי מגיון. ההגדרה הרשמית של הקצה המזרחי הוא בסמוך לעיירה שואו לואו (Show Low) באריזונה, אם כי כמה מקורות מאריכים אותה מזרחה.
↑  באנגלית escarpment. פרופסור שלמה שובאל מגדיר מונח זה כ"שיפוע חד ותלול בפני שטח, שמקורו טקטוני ולאורכו התרחשה גם סחיפה."
↑  באנגלית Madrean sky islands הם 40 הרים בארצות הברית ובמקסיקו המהווים מובלעות של האזור האקולוגי "יערות האלון והאורן המדרייניים" (Madrean pine-oak woodlands) הקרויים על שם רכס ההרים סיירה מדרה אוקסידנטל במקסיקו.
הערות שוליים

↑  "Feature Detail Report for: Mogollon Rim". 14 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brown, Stan (8 באפריל 2004). "Zane Grey's Rim Country Legacy, Part 5". Payson Roundup. אורכב מ-המקור ב-2012-02-22. נבדק ב-2016-05-26. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556300405171  LCCN: sh95006887  VIAF: 315135089   WorldCat (עם VIAF): 315135089 
האתר של הבקתה של ז'אן גריי
אליגטור אמריקני

| אליגטור אמריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: אליגטוריים
סוג:: אליגטור
מין:: אליגטור אמריקני
שם מדעי
 Alligator mississippiensis ‏דודין, 1801
תחום תפוצה


אליגטורים צעירים.
אליגטור טורף צב רך פלורידה.
אליגטור צעיר נח על אליגטורית מבוגרת
אליגטור אמריקני (שם מדעי: Alligator mississippiensis), אחד משני מינים חיים בסוג אליגטור שבסדרת התנינאים. האליגטור האמריקני נפוץ באזור דרום-מזרח ארצות הברית בלבד, ומכאן שמו. הוא גדול יותר מהמין האחר בסוג זה, האליגטור הסיני.
אנטומיה

גופו של האליגטור האמריקני גדול ומעוגל במקצת. ראשו רחב, וזנבו חזק למדי. האליגטור משתמש בזנבו בעיקר על מנת להתקדם במים, אולם יש לו מספר שימושים נוספים, בהם הפלה של אויביו או פיתוי לדגים. זנבו של האליגטור האמריקני מהווה כמחצית מאורך גופו של האליגטור.
האליגטור הוא בעל חרטום רחב ומעוגל בצורת האות U והלסת העליונה חופפת מעל הלסת התחתונה כך שכאשר פיו סגור רואים רק את השיניים העליונות. סימנים אלו מבדילים ויזואלית בינו לבין התנין (שלו חרטום מחודד יותר בצורת האות V).
על מנת להתאים לחיים המימיים, עיניו ואפו מתבלטים מהמים ויש לו שיטה מיוחדת לנשימה. הוא יכול אף לפתוח את פיו במים ומים לא יכנסו לקנה הנשימה שלו (להסבר נוסף ראו פסקת ה"שיניים ולסתות" בערך תנינאים).
צבע העור של אליגטור בוגר הוא אפור עד אפור כהה מאוד. אליגטורים צעירים הם בעלי פסים בהירים וכתמים. מטרת דגמי הצבע של האליגטורים היא הסוואה.