בני ברק
שלטון מקומי > מועצה מקומית

ב-21 באוקטובר 1937 הכריז מושל מחוז לוד רוברט אדוארד הרולד קרוסבי על בני ברק כמועצה מקומית. בעקבות ההכרזה נערכו בחירות ומונתה מועצה זמנית. כראש המועצה הראשון מונה יעקב פרבשטין. הרכב המועצה הראשונה: 5 נציגים מ"הגוש האזרחי", 3 מהסתדרות העובדים, ו-3 מהפועל המזרחי, פועלי אגודת ישראל והפרוגרסיבים.תבנית:הערה עם כינון המועצה הוכן תקציב שנתי והוקמה ועדת שמות לרחובות בני ברק.
ב-27 באוגוסט 1939, נערכו הבחירות הראשונות למועצה המקומית. 11 המנדטים שבמועצת העיר התחלקו בין רשימת ההסתדרות מפא"י שזכתה ב-3 מנדטים, ושאר הרשימות, רשימת בע"ב ומגרשים (פרל), רוויזיוניסטים, למען בני ברק (פרבשטיין), פאג"י, הפועל המזרחי, המתיישבים הראשונים (גרשטנקורן), בעלי בתים ושוכרי דירות (הרשמן), חרדים (טשרטקוב), זכו כל אחת במנדט אחד. מפלגת המרכז (גרדין), שרצה אף היא לא זכתה באף מנדט.(רשימת אגודת ישראל עדיין לא רצה למועצה). לאחר הבחירות הוקמה קואליציה של חברי המועצה הדתיים עם חברי מפא"י ומייסד המושבה יצחק גרשטנקורן נבחר לנשיא המועצה בישיבתה הראשונה, כשהוא מחזיק בתפקיד ברציפות עד 1954. נציג המפלגה הרוויזיוניסטית נותר באופוזיציה.תבנית:הערה
בספטמבר 1943 נערכו הבחירות השניות למועצה המקומית, בעת עריכת הבחירות היו במושבה 5,000 תושבים, מהם 2,200 בעלי זכות בחירה.
באביב 1948 התקיימו בחירות למועצה המקומית שנכפו לפי החלטת מושל האזור ובניגוד להחלטת המועצה. בבחירות אלו התמודדה בין היתר תנועת "למען האיחוד" שרצתה לקדם את הרעיון של איחוד מוניציפלי בין בני ברק ורמת גן, רעיון שעלה וירד בשנים הקודמות ואף נידון בבתי משפט. בעיתונות זכה הרעיון להתנגדות השמאל,תבנית:הערה גם בשל השתייכותו של אברהם קריניצי ששלט ברמת גן שלטון ללא מצרים לציונים הכלליים המזוהים עם הימין וזיהויו עם הבורגנות,תבנית:הערה לתמיכת הימין החילוניתבנית:הערה ולהתנגדות הדתיים בשל החשש מאובדן הצביון הדתי הייחודי של המושבה.תבנית:הערה במקביל התנהלה מערכת הבחירות סביב שאלת צביונה של המועצה כמקום תורני-חרדיתבנית:הערהתבנית:הערה או כמושבת פועלים.תבנית:הערה הבחירות התקיימו ב-23 במרץ 1948 בהשתתפות 10 רשימות שהתמודדו על 11 מושבים במועצה המקומית. הרכב המועצה לא השתנה במאזן הכוחות דתיים-חילוניים, ואולם ההסתדרות הפסידה נציג אחד שאותו קיבלה מפלגת האיחוד עם רמת גן.תבנית:הערה
בני ברק הוכרזה כעיר בידי המועצה המקומית בסוף 1949,תבנית:הערהתבנית:הערה לאחר דיונים ממושכים באפשרות להקמת עיר אחת ליד תל אביב שתכלול את בני ברק עם רמת גן וגבעתיים.תבנית:הערה רמת גן ובני ברק הוכרו רשמית כערים בידי משרד הפנים באמצע ינואר 1950,תבנית:הערהתבנית:הערה ההכרזה הרשמית נחתמה בידי שר הפנים חיים משה שפירא.תבנית:הערה
בעקבות פרישת יצחק גרשטנקורן לחופשה פתאומית לנסיעה פרטית למשך חצי שנה לארצות הברית, ומיקוח ממושך בין חברות הקואליציה העירונית, נחתם באפריל 1953 הסכם רוטציה בין שלושה ראשי עיר: ראובן אהרונוביץ' (פאג"י, מאי-יוני); משה בגנו (הפועל המזרחי, יולי-אוגוסט); י. מקובר (בעלי בתים וציונים כלליים, ספטמבר-אוקטובר).תבנית:הערה
בפברואר 1954 החריף המשבר הקואליציוני בעיריית בני ברק, סגני ראש העירייה, אהרונוביץ' ובגנו, פרשו מתפקידם, ועלתה דרישה לפיטורי ראש העיר גרשטנקורן. המשבר הסתיים כאשר הרב הראשי לישראל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג כפה את עצמו על הצדדים כבורר, בהסדר שישאיר את גרשטנקורן על מקומו כראש העיר. הבוררות התקבלה בברכה בקרב הדתיים,תבנית:הערה אך ספגה לגינוי חריף בעיתונות הכללית.תבנית:הערהתבנית:הערה מתחת לפני השטח נמשכו הסכסוכים עד שבראשית מאי הודיע גרשטנקורן על התפטרותו. כממלא מקום ראש העירייה נבחר י. מקובר ממפלגת הציונים הכלליים,תבנית:הערהתבנית:הערה והוחל במשא ומתן קואליציוני כדי לקבל מועמד מוסכם לראשות העיר ולהימנע ממערכת בחירות, הוצעו ארבעה מועמדים,תבנית:הערה ובתום שבועות של דיונים נבחר משה בגנו מהפועל המזרחי כראש העיר השני של בני ברק.תבנית:הערהתבנית:הערה כסגניו נבחרו ש. לאופר (חרות) ור. אהרונוביץ' (פאג"י).תבנית:הערה בסוף נובמבר חזר המשבר הקואליציוני,תבנית:הערה ובעקבות הסכם בין הפועל המזרחי ופועלי אגודת ישראל נבחר בראשית שנת 1955 נציג פא"י, ראובן אהרונוביץ' לעמוד בראש העיר.תבנית:הערה
בבחירות 1955 לא השתנה הרכב המועצה משמעותית, מפא"י התחזקה במנדט אחד אך נותרה באופוזיציה, מועצת העיר בחרה במסגרת הסכם רוטציה את ראש העיר המכהן ראובן אהרונוביץ' להמשיך בתפקידו, כממלא מקומו וסגנו נבחר משה בגנו שהחליף אותו בראשות העיר כעבור שנתיים. עם הרכבת הקואליציה הותירו שני מקומות בהנהלת העירייה עבור סיעת מפא"י, והיא הצטרפה מאוחר יותר לקואליציה. זלמן מילשטיין התמנה כסגן ראש עיר ללא שכר מטעם מפא"י.תבנית:הערה
בראשית ספטמבר נכנס לתוקפו הסכם הרוטציה בהנהגת העירייה, משה בגנו נכנס לתפקידו כראש העיר, וראובן אהרונוביץ' שימש סגן וממלא מקום.תבנית:הערהתבנית:הערה
ביוני 1960 התמנתה לראשונה אישה למועצת העיר, מאשה רוזן חברת מפא"י.תבנית:הערה במקביל, עם התפטרותו של זלמן מילשטיין בשל מחויבותו לתפקידו כראש לשכת התעסוקה, התמנה כסגן ראש העירייה זורח שבץ שהחזיק בתפקיד זה עד 1965.
בבחירות 1978 הדיח מועמד הרשימה החרדית "למען בני ברק התורתית" שמואל וינברג את ראש העיר המכהן ישראל גוטליב (מפד"ל)תבנית:הערה זאת למרות פרסומים בערב הבחירות לפיהם החרימו רבנים ממנהיגי הפלג הליטאי, הרב חיים שאול קרליץ והרב אלעזר מנחם מן שך, את הבחירות.תבנית:הערה