stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בת ים
היסטוריה > הצעות לאיחוד עם תל אביב-יפו

בשנת 2009, הוקמה על ידי משרד הפנים ועדה לחקר גבולות בין חולון, בת ים וראשון לציון. הוועדה קבעה שיש פערים גדולים בין בת ים והערים השכנות בכל הקשור במשאבי קרקע ושימושים עסקיים במקרקעין. עם זאת היא לא המליצה לשנות את הגבולות בין הערים.
במרץ 2014, הגישה עיריית בת ים עתירה לבג"ץ נגד משרד הפנים ונגד הערים תל אביב-יפו, ראשון לציון וחולון, וזאת בדרישה להקים ועדה לחלוקת הכנסות בין בת ים לשכנותיה. טענותיה של בת ים היו כי בשל שטחה הקטן אין היא יכולה להתרחב ולהגדיל הכנסותיה באמצעות ניצול שטחים נוספים למסחר. על פי הנתונים שהציגה העירייה לבג"ץ, התקבולים מהיטלי השבחה ופיתוח בשנת 2012 היו 1,066 שקלים לתושב בתל אביב, 626 שקלים בחולון ורק 265 שקלים בבת ים. כמו כן, ההוצאה העירונית לתושב בעיר מפגרת בשיעור של בין 20% ל-90% לעומת הערים חולון, ראשון לציון ותל אביב.
בעקבות העתירה הקים שר הפנים גדעון סער באוגוסט 2014, ועדת חקירה לבחינת איחוד העיר בת-ים עם תל אביב-יפו, או להעביר תקציבים מעיריית תל אביב לעיריית בת ים, כפי שדורשת עיריית בת ים. הוועדה הייתה אמורה לפרסם המלצות ביניים בתחילת 2015, אבל לאחר שהחליף גלעד ארדן את גדעון סער כשר הפנים בנובמבר 2014, הוא החליט לעכב את עבודת הוועדה ולסייע לעירייה ישירות מתקציב המדינה.
בנובמבר 2016, הגישה הוועדה את המלצותיה לאחד את תל אביב ובת ים בתוך שנתיים (עד למועד הבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2018) לשר הפנים אריה דרעי, חברי הוועדה הגיעו למסקנה שאיחוד יועיל לתושבי בת ים, שמשלמים ארנונה גבוהה יותר מתושבי תל אביב ומקבלים בתמורה פחות שירותים. אך ביוני 2017, הודיע שר הפנים אריה דרעי כי הוא שוקל לאמץ את המלצות הוועדה אך האיחוד יתבצע רק לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2023. בפברואר 2018, שוב הגישה עיריית בת-ים בקשה למשרד הפנים לשינוי גבולותיה עם שכנותיה הערים חולון וראשון לציון כדי להגדיל את הכנסותיה מארנונה, ולייצר לבת ים בסיס כלכלי יציב ללא מענקי איזון ממשלתיים. בשנת 2021 החליט השר דרעי על ביטול האיחוד בזכות הצלחת תוכנית ההתייעלות הכלכלית בעיר.
דמוגרפיה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בבת ים 129,304 תושבים, מתוכם 125,358 תושבי ישראל (מקום 15 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎-1.4% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 77.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 9,035 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה בעיר:
בעיר חיה קהילה גדולה של עולי טורקיה, ולכן בת ים אירחה ביקורים של מנהיגים מארץ זו ובהם הנשיא סוליימאן דמירל וראש הממשלה טנסו צ'ילר.
בעיר ישנן חמישה קהילות דתיות גדולות: קהילה חרדית-ספרדית, קהילת "אורות התורה", חסידי חב"ד-ליובאוויטש, חסידי באבוב וחסידי ברסלב.
ערבים מעטים ישבו בבת-ים בסוף המאה ה-20. בראשית המאה ה-21 ניכרה מגמת מעבר ערבים ישראלים לעיר, בדרך כלל מיפו; כחלק משיפור איכות החיים.
בעיר ישנם עולים רבים, ו-34.7% מתושביה עלו מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. זהו האחוז הגדול ביותר מבין ערי ישראל.
על פי הערכת הלמ"ס משנת 2017, מתגוררים בעיר 21.3% אזרחים ותיקים (בני 65 ומעלה), נתון שהופך אותה לעיר בעלת האוכלוסייה המבוגרת ביותר בישראל, בפער של 10% מהממוצע הארצי - 11.3%.
מבנה עירוני > שכונות וקהילות

בבת ים מספר שכונות, ביניהן:
רמת יוסף - השכונה קרויה על שם יוסף שפרינצק, ממוקמת ברמה הגבוהה ביותר בבת ים. היא תחומה בצפון על ידי שכונת עמידר, בדרום על ידי רמת הנשיא, במזרח על ידי נתיבי איילון ובמערב על ידי שיכון ותיקים. השכונה היא אחת הוותיקות בבת ים, כאשר רוב בתיה נבנו בשנות החמישים והשישים. בשכונה ממוקמים היכל התרבות, האודיטוריום, מוזיאון בת ים לאמנות, מוזיאון בית ריבק ומקיף שש-שנתי אורט רמת יוסף. חטיבת הביניים של בית הספר ממוקמת, בסמוך למבנה התיכון, במבנה אשר שימש במקור את תיכון "רמות".
רמת הנשיא - בחלקה הדרום-מזרחי של העיר.
שיכון ותיקים - שכונה במרכז העיר, לצד רמת יוסף. שוכן בה בית הספר היסודי על שם משה שרת.
שכונת פארק הים - שכונה בדרום-מערב העיר, שכונת גורדי שחקים שנבנתה בעשור השני והשלישי של המאה ה-21, שוכן במרכזה "פארק מנהטן" על שם רובע מנהטן.
שיכון עמידר - שכונה דתית-מסורתית. השכונה תחומה במערב על ידי שדרות העצמאות (כיכר המגינים), במזרח על ידי נתיבי איילון, בדרום על ידי שכונת "עולה חדש" (ניצנה) ובית החולים אברבנאל, ובצפון על ידי שכונת יפו ד'. בדרום מערב השכונה, נמצאת כיכר המגינים, שהוא המרכז המסחרי והתעבורתי של השכונה ושל כל העיר בת ים. ברחוב ויצמן קיים מבנה המשמש מרכז של בני עקיבא, של משרד הרווחה ושל טיפת חלב. במזרח השכונה, בגבול יפו, ניצבת בריכת עמידר. בשכונה גם מתנ"ס גאולים, הממוקם בסמיכות לבית ספר (אורט ניצנה). המתנ"ס משמש כקלפי בבחירות וגם כמגרש משחקים וחוגים בשעות הצהריים. שיכון עמידר נודע בעבר בעיקר בשל מאכל הבוריק שנמכר בו במספר נקודות.
קריית באבוב - שכונה חרדית-חסידית שנוסדה על ידי חסידות באבוב, וכרבה מכהן הרב יעקב ישראל ישורון מייזליש, גיסו של האדמו"ר מבאבוב. השכונה ידועה בזכות מדורת הענק שמתנשאת בה בכל ל"ג בעומר לגובה של מספר קומות, לפי אגדה אורבנית כל שנה המדורה נעשית גבוהה יותר. בשכונה ישנם בית כנסת, תלמוד תורה, ישיבה גדולה - כולם בתוך בניין אחד; וכן המקווה הרחב ביותר בבת ים, ששוכן ממול לתלמוד התורה.
קהילת אורות התורה - קהילה ציונית דתית בראשות הרב דוד חי הכהן, שנשלח על ידי רבו, הרב צבי יהודה הכהן קוק להקים אותה. בין מוסדות הקהילה אורות התורה נמנים: בית הכנסת, הישיבה הגבוהה "ישיבת נתיבות ישראל", אולפנת צבי"ה, ישיבה לצעירים, תלמוד תורה ועוד.
קהילת חב"ד-ליובאוויטש - קהילה של חסידי חב"ד-ליובאוויטש בראשות הרב חיים ציק, נוסדה על ידי אביו הרב זמרוני ציק שנשלח על ידי הרבי מליובאוויטש. הקהילה מונה כ-100 משפחות. לקהילה חמישה בתי כנסת, בית חב"ד מרכזי, גן בנים, גן בנות, תלמוד תורה, כולל אברכים, מדרשה לנשים ובנות ומקווה טהרה מפואר. מזדהים עם הזרם המשיחיסטי בחב"ד.
מבנה עירוני > אתרים עיקריים

ככר המגינים, המכונה "המצבה", אנדרטה לזכר מגיני העיר בת ים שנפלו בקרב, נמצאת בכניסה לבת ים מכיוון תל אביב יפו. במלחמת העצמאות הייתה במקום זה עמדת הגנה שכונתה "השדרה" או "עמדת המלך ג'ורג'" (השם הקודם של שדרות העצמאות). ב-2 בפברואר 1948 הצליחו הערבים לחדור לעמדה בלילה חשוך וגשום ולהרוג שני מגינים. ב-18 בפברואר נהרג בעמדה זו לוחם נוסף על ידי צלף ערבי. מאז כונתה עמדה זו בשם "עמדת המוות". בשנות ה-60 הוקם בכיכר קומפלקס מגורים ומסחר בשם "מגדל נחום", אשר הורחב בשנת 2000. כיום זהו צומת מרכזי בעיר המהווה את שער הכניסה מכיוון תל אביב-יפו. בינואר 2023 העניקו משתמשי אתר המדיה החברתית Reddit למגדל את תואר "הבניין המכוער בעולם". בפינת הרחובות רוטשילד ובלפור הסמוך נמצא מחנה ראובן, מתחם ובו בניין בן שתי קומות אשר בתקופת המנדט הבריטי שימש כבית חולים לחולי נפש, ובתקופת מלחמת העצמאות שימש כמטה פיקוד של ארגון ההגנה והיווה עמדה קדמית בין בת ים ואזור הקרבות ביפו. בסמוך לכיכר פועל "פסאז' העצמאות", פסאז' קניות ידוע בעיר. מצפון לצומת, נמצאת תחנת העצמאות, אחת מהתחנות של הקו האדום ברכבת הקלה בתל אביב.
היכל התרבות - היכל התרבות של בת ים, שוכן בשכונת רמת יוסף, במקום שבו שכן מאז הקמת השכונה קולנוע רמת יוסף. ההיכל מכיל 570 מקומות ישיבה, ומתקיימים בו הרצאות, הצגות, מופעים וטקסים.
עמדת "פאקא"אמפיתיאטרון, אחד הסמלים המוכרים ביותר של בת ים. הוקם בתחילת שנות ה-60 בקצה שדרות העצמאות, סמוך לים, כאמפיתיאטרון פתוח, ושימש למופעים עירוניים. בהמשך הפך לאמפיתיאטרון מקורה, עם גג מטאלי זוהר.
חוף הסלע, בחוף שובר גלים שבמרכזו סלע אדם (או בפשטות: "הסלע") עליו מתנוסס דגל ישראל. החוף מוקף שובר גלים היוצר לגונה מלאכותית גדולה המתאימה לכל הגילים. החוף פעיל מאוד ובשעות הבוקר המוקדמות נערכות בו פעילויות ספורט. בעונת הקיץ יש אירועי קיץ כגון דוכני רחוב, ליצנים ומופעים. בחוף סוכות הצלה, עזרה ראשונה ושירותים שונים.
מצפה גלים, מין רמפה מבטון, שמתחתיה עוברת תעלת ניקוז מים מרחוב יוספטל. התעלה כוסתה בגג מבטון, וכיוון שכך, הוסיפו לה רמפה עגולה, וניתן להישען על המעקה ולהביט על הים.
בית עיריית בת ים, בתכנון האדריכלים אלפרד נוימן, צבי הקר ואלדר שרון, הוקם בשנת 1963 ובולט בצורתו הייחודית, צורת פירמידה הפוכה.
אנדרטה לנופלים במערכות ישראל, נמצאת בגן על שם יצחק רבין.
המרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל.
עמדות ממלחמת העצמאות, נשארו שלוש עמדות: עמדת מדר ברחוב רמב"ם, עמדת "פאקא" בפינת הרחובות ז'בוטינסקי ובן-גוריון ועמדת כביר ברחוב חיים דוד מסיקה. במרחק של כ-200 מטר מעמדת מדר, ברחוב העמדות פינת הראשונים, נשארו שתי עמדות ערביות מבוצרות.
מוזיאון מורשת בת ים, נמצא בבניין הספרייה העירונית. במוזיאון יש צילומים, תעודות ומוצגים שונים על תולדות בת ים בשנים 1926–1948 כולל תיאור מפורט על עמידתה של העיר במלחמת העצמאות.
תחבורה

כבישי גישה: נתיבי איילון עוברים לאורך גבולה המזרחי של בת ים, ומהווים נתיב עיקרי המחבר את העיר לכבישים ארציים. כבישים מקומיים נוספים, כגון שדרות ירושלים מיפו, רחוב יוספטל, ציר סוקולוב ורחוב משה דיין מחולון ודרך הכובשים מראשון לציון, מחברים את בת ים עם הערים הגובלות בה.
אוטובוסים: בעיר פועלים כ-13 קווים של אגד, אשר רובם מקומיים ומקשרים את בת ים עם חולון וראשון לציון, ו-3 קווים המקשרים את בת ים עם תל אביב. שניים מקווים אלה, 404 ו-406 נוסעים לירושלים (קו 404 אף עובר דרך רמלה), ואחד מהקווים (קו 144) מגיע עד לנמל התעופה בן-גוריון, אך משמש בעיקר חיילים הנוסעים למחנה צריפין. בנוסף, פועלים בעיר כ-15 קווים של דן. רוב קווי דן מבת ים נוסעים לתל אביב-יפו. שני קווים מהירים לתל אביב העוברים דרך איילון, וקו אחד לראשון לציון. קווים אלו נוסעים בתדירות גבוהה יחסית וברוב הזמן מלאים. השימוש באוטובוסים בבת ים פופולרי יחסית, ומרבית האוטובוסים בעיר הם מסוג אוטובוס ארוך. בעיר ישנן 2 צירי תחבורה ציבורית מרכזיים - ציר בלפור-הרצל וציר אנה פרנק-אלי כהן, אשר בשניהם יש תנועה גדולה של אוטובוסים לכיוון תל אביב. רחובות נוספים עם תנועת תחבורה ציבורית רחבה בה הם רחוב כצנלסון, רחוב ניסנבאום ורחוב יוספטל, כאשר רוב האוטובוסים ברחוב יוספטל נוסעים במקטע בין רחוב מבצע סיני לרחוב אילת בחולון.
רכבת ישראל: בנתיבי איילון עוברת מסילת הרכבת תל אביב - פלשת ולה 2 תחנות בעיר, לאורך נתיבי איילון - תחנת הרכבת בת ים – קוממיות, ותחנת הרכבת בת ים – יוספטל. עם השנים נוספו יעדים נוספים לקו הנוסעים ביניהם תחנת הרכבת יבנה – מערב ותחנות הרכבת החדשות בשדרות, נתיבות ואופקים, ומסלול הקו הוארך עד לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז, דרך אשדוד ואשקלון. החל משנת 2018 החל לפעול קו לילה בין תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה לבאר שבע, דרך תחנות בת ים.
רכבת קלה: בעיר פועל הקו האדום של הרכבת הקלה ממסוף ניסנבאום דרך שדרות ירושלים ודרך מנחם בגין בתל אביב עד לפתח תקווה.
חינוך > חינוך פורמלי

| בתי ספר יסודיים | חטיבות הביניים והתיכונים |
| --- | --- |
סוקולוב: אורט מלטון
דוד אלעזר: אורט רמת יוסף
בנות שפר (לשעבר: ראשונים): חשמונאים
נחשונים: מקיף שש שנתי "רמות"
מסילות: תיכון שז"ר
גורדון: תיכון חדש דרכא (לשעבר: "אורט הבונים")
טבנקין: תיכון בית וגן
הרצל: אולפנת צביה בת ים
שובו: ישיבת אדרת
ציפורי: תיכון דרכא ע"ש זבולון המר
תחכמוני: ישיבת "קדושת ציון", של חסידי באבוב
עקיבא: יעד (יוצרים עתיד)
אורות התורה: ברנקו וייס ע"ש ז'קלין כהנוב
יצחק שדה: חט״ב שז״ר
בן-גוריון: 
יד מרדכי: 
יגאל אלון: 
ירושלים: 
משה שרת: 
הנשיא:
חינוך > חינוך בלתי פורמלי > תנועות וארגוני נוער

בעיר פועלות מספר תנועות וארגוני נוער : הצופים (שבט דן), בני עקיבא, קצ"ב שהיא תנועת נוער ייחודית בעיר, ממריאים, כנפיים של קרמבו, הנוער העובד והלומד, מכבי צעיר ועוד. בנוסף לתנועות וארגוני הנוער, קיימים גם מרכזי נוער המיועדים לנוער בעיר
חינוך > חינוך בלתי פורמלי > מועצת הנוער העירונית

בעיר פועלת מועצת נוער שתפקידה לייצג ולהשמיע את קולם של בני הנוער המתגוררים או לומדים בעיר, אל מול מקבלי ההחלטות בעירייה, במשרד החינוך, ובעוד פורומים שונים למיניהם ברמה המקומית. פעילות המועצה מושתתת על ערכי הדמוקרטיה והוא נשען בבסיסו על תקנון העל של מועצת התלמידים והנוער הארצית בישראל.
מועצת הנוער העירונית כוללת ועדות בהן מתקבלות הצעות להחלטות המובאות לשולחן ההצבעות במליאת המועצה. המליאה מורכבת מנציגים ופעילים מהחינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי בעיר, שנבחרים מדי שנה בבחירות דמוקרטיות.
ספורט

בעיר בת ים מתקיימת פעילות ספורט מוסדרת במספר ענפים. האגודות הבולטות הן:
כדורגל:
מכבי עירוני בת ים הוקמה בשנת 2004 עם איחוד מכבי בת ים והפועל בת ים, בשנת 2018 שונה שמה למועדון ספורט עירוני בת ים. בשנים 2019–2023 אוחדה עם בית"ר תל אביב.
מכבי בת ים הוקמה בשנת 1947 ואוחדה עם הפועל בת ים בשנת 2004.
הפועל בת ים הוקמה בשנת 1951 ואחודה עם מכבי בת ים בשנת 2004, הוקמה מחדש בשנת 2012 ואוחדה שוב עם מכבי עירוני בת ים בשנת 2018.
כדורסל: מכבי בת ים קבוצת כדורסל בת ימית אשר מייצגת את העיר בת ים במשחקים בליגת הילדים בליגת קט סל א׳ וקט סל ב׳, וליגת הנוער. הקבוצה מוחזקת על ידי רן שמש.
כדורעף: הפועל בת ים. בעבר הייתה אחת מקבוצות הצמרת בארץ ושחקניה איישו את הנבחרת הלאומית.
שחייה: הפועל בת ים. שומרת במשך שנים רבות על מקומה בצמרת אגודות השחיה בארץ למרות גודלה הצנוע יחסית לאגודות השולטות בענף.
צופי ים: "צופי ים בת ים", תנועת הצופים הממוקמת בחוף הסיפאלס, שם בני נוער בגיל 10–19, כולל צוות שנת שירות, מקיימים פעילויות ימיות.
תרבות

החל משנת 1995 מתקיימים בבת ים פסטיבלים לתיאטרון רחוב. בין השנים 1995 – 1999 פעלה בעיר התזמורת הסימפונית בת ים בניצוחו של דוד קריבושי.
בשנים 2008 ו-2010 נערכה ברחבי בת ים ביאנלה דו-שנתית לאדריכלות הנוף העירוני. מטרתה הייתה לעורר שיח ציבורי רחב בשאלת הפעולות העירוניות המשפיעות על איכות החיים בעיר. הביאנלה עסקה בחוויה העירונית ובפעולות אשר בכוחן להפוך את העיר למקום איכותי, אופטימי, חי ותוסס. התערוכה הציעה תשובות לסוגיות בתחום הנוף העירוני. בתערוכה הוצגו גישות אורבניות חדשניות, המבוססות על תרבות עירונית בת-קיימא ועל שיתוף פעולה בין מתכננים, אמנים, תושבים ואנשי העירייה.
ראשי העיר

ראשי המועצה המקומית
מינץ בן ציון: 1936–1937
בן ציון ישראל: 1937–1939
ישראל רבינוביץ' תאומים: 1939–1943
אליאב ליואי: 1943–1950
דוד בן ארי: 1950–1958
ראשי העיר
דוד בן ארי: 1958–1964
מנחם רוטשילד: 1964–1973
יצחק ולקר: 1973–1977
דוד מסיקה: 1977–1978
מנחם רוטשילד: 1978–1983
אהוד קנמון: 1983–1993
יהושע שגיא: 1993–2003
שלמה לחיאני: 2003–2014 (הושעה מתפקידו עקב מעורבות בפלילים)
יוסי בכר: 2014–2018 (כיהן כממלא מקום עד ינואר 2015)
צביקה ברוט: 2018 – מכהן
ערים תאומות

בת ים היא עיר תאומה של הערים:
איטליה ליבורנו, איטליה
טורקיה אנטליה, טורקיה
טורקיה אדירנה, טורקיה
גרמניה נויקלן, ברלין, גרמניה
צרפת וילרבן, צרפת
גרמניה אאוריך, גרמניה
צ'ילה ולפראיסו, צ'ילה
פולין קוטנו, פולין
סרביה קרגוייבץ, סרביה
אוקראינה ויניצה, אוקראינה
רוסיה קוסטרומה, רוסיה
ארצות הברית מנהטן, ארצות הברית
אוסף תמונות

חזית בית קולנוע סביון (כיום משמש חלקו הקדמי למסחר), 2006
חזית בית כנסת ייחודי בלב העיר, 2006
מגדל המים ובין העמודים סדנאות אמנים
שדרות העצמאות
מוזיאון העיר לצד מגדל המים
אנדרטה לפרטיזנים
גן העיר - פארק בגין
האצטדיון העירוני
מחלף יוספטל
מראה בחוף בת ים
מלון לאונרדו (לשעבר מרקורי) סוויט בת ים
קניון בת ים
אמפיתיאטרון בת ים במפגש שדרות העצמאות עם הטיילת
מבט על העיר
מבט על הטיילת ו"העיגול", אחת מכיכרות העיר
בנייה צפופה ברחוב יוספטל
הכניסה לבת ים מיפו
מבט אווירי מכיוון הים
שלט הזיכרון בגן הנ"ד בת-ים
הכניסה הדרום מזרחית לעיר
תמונת פנורמה של בת ים וגוש דן שצולמה מאזור העסקים של העיר. 2020.
לקריאה נוספת

יוסף אוליצקי, מול עיר עוינת – ספר ה"הגנה" על בת-ים, 1984
יוסף אוליצקי, ממאורעות למלחמה – פרקים בתולדות ההגנה על תל אביב, 1950
יוסף אוליצקי, בת־ים – יסודה, לבטיה והתפתחותה, תרע"ט-תש"י, הוצאת המועצה המקומית בת־ים, תש"י
אברהם אילון, חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות הוצאת מערכות, 1959
דפנה לוין, אדריכלות בכפכפים - בת ים 1920–1990, מרכז באוהאוס, 2023.
מייקל גנדולפיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1999 (בן 25) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל גנדולפיני (באנגלית: Michael Gandolfini; נולד ב-10 במאי 1999) הוא שחקן אמריקאי. בנו של השחקן ג'יימס גנדולפיני.
ביוגרפיה

גנדולפיני נולד ב-10 במאי 1999 בניו יורק, בנם של השחקן ג'יימס גנדולפיני ושל מרסי ווודרסקי. כשהתבגר, נהנה לשחק ולהופיע, אך אביו ייעץ לו לא לפתח קריירת משחק, אלא להיות ספורטאי או במאי משום ש"לבמאים יש את הכוח".
בהיותו בן 14, נפטר אביו בגיל 51 בעיר רומא ב-19 ביוני 2013. המשפחה שהתה באיטליה כדי לקבל פרס במסגרת פסטיבל טאורמינה, שבו אביו היה אחד מאורחי הכבוד. לאחר שהמשפחה בילתה את היום בטיולים בעיר, גילה מייקל את אביו מחוסר הכרה בסביבות השעה 22:00 בלילה על רצפת האמבטיה במלון פאלאציו קארוזו. הוא הובהל לבית החולים בשעה 22:40, אך מותו נקבע כעבור 20 דקות מהתקף לב.
קריירה

לאחר מות אביו החליט מייקל גנדולפיני להמשיך בקריירת משחק. לאחר סיום לימודי התיכון, נרשם לאוניברסיטת ניו יורק.
הוא נבחן והתקבל לסדרת הדרמה "הצמד" בתפקיד ג'ואי דווייר. בשנת 2019 לוהק לסרט "הקדושים של ניוארק" כדי לגלם את הגרסה הצעירה של טוני סופרנו, התפקיד שמילא אביו בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס". גנדולפיני, שמעולם לא צפה בסדרה, החל לצפות בה כדי להתכונן לתפקיד, ותיאר את ההכנות כתהליך אינטנסיבי.
בשנת 2019 לוהק גם כן לשחק בדרמת הפשע "צ'רי" בבימוי האחים רוסו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Down the Shore | ילד |  |
| 2018 | אושן 8 | ילד באוטובוס |  |
| 2019 | The Boy, the Dog and the Clown | ווסטון |  |
| 2021 | צ'רי | ג'ו |  |
| 2021 | הקדושים של ניוארק | טוני סופרנו |  |
| 2022 | דרך השקרים | ג'סטין |  |
| 2023 | טיפוס של חתולים | פיטר |  |
| 2023 | Landscape with Invisible Hand | האנטר מארש |  |
| 2023 | בו מפחד | הבן של בו |  |
| 2024 | בוב מארלי: One Love | הווארד בלום (אנ') |  |
| 2025 | Warfare | אל.טי מקדונלד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018–2019 | הצמד | ג'ואי דווייר | 10 פרקים |
| 2020 | Acting for a Cause | בנווליו (אנ') | פרק: "Romeo and Juliet" |
| 2022 | ההצעה | אנדי קלאהון | פרק: "A Stand Up Guy" |
| 2023 | אקסטרפולציות (אנ') | רוואן צ'ופין | פרק: "2059: Face of God" |
| 2025 | דרדוויל: נולד מחדש | דניאל בלייד | סדרת טלוויזיה עתידית של דיסני+ |
הערות שוליים

↑  Jacobs, Deborah L. (7 באוגוסט 2013). "James Gandolfini's Will Reflects A Parent's Dilemma". Forbes. אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2013. נבדק ב-23 בינואר 2019. His son Michael, from his marriage to Marcy Wudarski, was 14 when Gandolfini died suddenly in June [2013]... {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ryan, Joal (18 באוקטובר 2002). "Gandolfini Comes Clean". E! News. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "James Gandolfini's Son Michael Says His Dad Never Wanted Him to Be an Actor". etonline.com. 13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Nick Squires, ‏James Gandolfini discovered by 13-year-old son, The Telegraph, 20 June 2013
↑  "James Gandolfini died of cardiac arrest". News24. Associated Press. 20 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-9 בדצמבר 2018. נבדק ב-21 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "James Gandolfini Cause of Death: Autopsy Confirms Heart Attack Killed 'Sopranos' Star, Source Says". HuffPost. נבדק ב-11 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Michael Gandolfini Opens Up About the Difficult Decision to Portray Tony Soprano". Esquire.
↑  "'Sopranos' Prequel Film Finds Young Tony: Michael Gandolfini Is Chip Off Old Block". Deadline Hollywood.
↑  Kroll, Justin (3 באוקטובר 2019). "Ciara Bravo Joins Tom Holland in Russo Brothers' Next Film (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
קמח

| --- | --- |

קערית קמח
 
 מאכלים
 סוג:  אבקה, shelf-stable food, מוצר יסוד, רכיב קולינרי 
 תאריך יצירה:  האלף ה־14 לפנה״ס 
 
קמח חיטה וקמח כוסמין מלא
קמח תפוחי אדמה
קמח אורז לבן
קמח הוא אבקה דקה הנוצרת מטחינת רכיבים מסוימים של צמחים, כגון זרעים, אגוזים ופירות. במקרים רבים המרכיב מעובד לפני טחינתו על ידי ייבוש, קלייה, או בדרכים אחרות. שימושו העיקרי של הקמח הוא הכנת עיסה (בצק), שממנה אופים לחם ומאפים אחרים.
כבר מאז המהפכה החקלאית נהגו בני אדם לטחון זרעים של צמחים ממשפחת הדגנים ולהפיק מהם קמח. כך למשל החלו לטחון גרעינים, כגון גרעיני חיטה, שיפון וכוסמין. עם צבירת הידע החקלאי הובן כי ניתן להכין קמחים גם מרכיבים נוספים בצמחים, וכך החלו נפוצים קמחי קטניות, כגון קמח חומוס, קמח אטה, קמח עדשים וקמח פולי מונג, בהם נעשה שימוש נרחב במטבחי דרום אסיה ובהודו בפרט, וכן קמחי פירות דוגמת קמח בננה, קמח קוקוס, קמח תמרים (אשר קליפתם עשירה מאוד בעמילן) וקמח שקדים.
סוגי קמח

מעבר לחלוקה לפי רכיבי צמחים (קמח גרעינים, קמח קטניות, קמח פירות וכו') ניתן לחלק את כל הקמחים הקיימים לשני סוגים עיקריים: קמח מלא וקמח לבן. קמח מלא הוא כל קמח אשר הרכיב הצמחי ששימש להכנתו נטחן בשלמותו, כלומר בקליפתו (האכילה) המלאה (המכונה סובין) או לחלופין ללא כל ליטוש או עיבוד. קמח לבן, לעומת זאת, הוא קמח שבתהליך הכנתו הוסרה קליפת הגרעין. טעמו של קמח לבן לרוב עדין יותר, והוא נוח לייצור ונשמר לזמן ממושך יותר, עם זאת הוא מכיל פחות רכיבים תזונתיים, משום שרוב הרכיבים התזונתיים החשובים נמצאים בקליפה. ככל שהקמח מלא יותר, ומכיל את כל הרכיבים המקוריים של רכיב הצמח, הוא כהה יותר.
חשיבותו במאכלים פופולריים

קמח הוא חומר גלם בסיסי ושכיח במגוון מאכלים ושיטות בישול. באפייה הוא המרכיב העיקרי של סוגי בצק רבים, שמהם אופים מגוון לחמים, ומרכיב חשוב בעוגות ובפשטידות רבות. בבישול הוא הבסיס לפסטה, מרכיב בסוגי כופתאות, כיסונים ולביבות, ומשמש גם להכנת דייסות (כגון ממליגה ופולנטה מקמח תירס) ולהסמכת רטבים. בטיגון הוא מהווה מרכיב בבצק המטוגן בטיגון עמוק להכנת סופגניות, בבלילות כמו בלילת החביתיות ובציפויים כגון ציפוי לשניצל.
הרכב הקמח ותפקידו באפייה

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
קמחים שונים עשויים להיות שונים מאוד זה מזה בהרכבם הכימי, אם כי לכולם מידה משמעותית של עמילנים. ואם מדובר בקמח מלא, אז גם סיבים. קמחים מסוימים כמו קמח חומוס מלא וקמח עדשים מלא, מכילים מידה רבה של חלבון וסיבים. קמח חיטה, שיפון, כוסמין ושעורה שהם מלאים, עשירים בחלבון וסיבים תזונתיים גם הם. קמחי אגוזים וזרעים, וכן קמח שקדים, עשירים יחסית בשומנים צמחיים טובים.
המרכיב העיקרי בקמח חיטה הוא עמילן המהווה 80% ממנו, וכן חלבון שרובו גלוטן, ולשניהם תפקיד מכריע בתהליך האפייה. העמילן סופח כמויות גדולות של מים בטמפרטורה גבוהה, וגרגריו תופחים בעת האפייה וממלאים את נפח המאפה, ואילו הגלוטן מתפתח, במגע עם מים, לרשת סיבית וגמישה שמתייצבת ונמתחת יותר ככל שלשים את הבצק לאורך זמן רב יותר, עד גבול מסוים שבו נהרסים קשרי הגופרית בין רכיבי הגלוטן. בזמן האפייה עצמה רשת הגלוטן נמתחת כתוצאה מפליטת גזים שמקורם בחומרי ההתפחה, ומעניקה למאפה את מרקמו ומבנהו.
ביהדות > שימוש בקמח בחג הפסח

ביהדות חל איסור אכילת חמץ בחג הפסח, ומכיוון שקשה להישמר מהחמצת הבצק במהלך עריכת הבצק ואפייתו, לפיכך במהלך החג משמשים קמח תפוחי אדמה, קמח חומוס, קמח קוקוס, קמח שקדים וקמחים רבים אחרים כתחליף לקמחי דגנים דוגמת קמח החיטה, השיפון והכוסמין. בנוסף לקמחים שאינם עשויים מדגן, ניתן להשתמש בחג הפסח גם בקמח מצה העשוי ממצות שנטחנו דק לאבקה, היות שעל פי כללי ההלכה, קמח שהופק ממאכל שעבר אפייה, נעקרה ממנו יכולת ההחמצה. בפועל קמח המצה הוא אחד הקמחים השימושיים ביותר בחג הפסח, ומשמש למגוון מאכלים.
ביהדות > ניפוי קמח מתולעים

לפי ההלכה, תולעים הנוצרות בקמח, כל זמן שהן בתוך הקמח - מותרות באכילה, היות שכל חיותן הוא מכוח הקמח, והן בטלות לגביו, אך משעה שפרשו מן הקמח נאסרו, גם אם חזרו אליו לאחר מכן. בעקבות זאת נחלקו הראשונים אם תמיד יש לחשוש שהתולעים פרשו מן הקמח וחזרו אל תוכו, ואז הן אסורות. או שאין לחשוש לכך כל זמן שלא ראינו בעינינו שהן פרשו. בנוסף לכך נחלקו אם זחילתן על דפנות הכלי שבו נמצא הקמח נחשבת לפרישה, או שרק לאחר שפרשו אל דופנו החיצונית של הכלי נאסרו.
השולחן ערוך, ואחריו רוב האחרונים, חששו לדעה המחמירה, ופסקו כי יש לסנן את התולעים מן הקמח.
עוד נחלקו אם כאשר אין ודאות שיש תולעים בקמח, האם חובה לבודקו מתולעים. יש אומרים שאין חובה לבדוק את הקמח, ויש אומרים שחובה לבודקו, וכך נהגו רבים.
כיום תנאי האחסון המשופרים ביחס לתנאים בעבר, יצרו מצב חדש בו אין כמעט נגיעות בקמח למעט מקרים בהם אוחסן הקמח זמן רב בתנאים גרועים, ולפיכך רבים נטו לומר שכיום אין חובת בדיקה לקמח, על פי הכלל ההלכתי לפיו רק מיעוט המצוי חייב בדיקה, למעט מקרים חריגים שבהם קיים חשש משמעותי של התלעה.
מנגד, כיום עלתה המודעות לעכבישונים זעירים הנקראים קרדית הקמח (בת משפחתה של קרדית אבק הבית), המצויים בקמח באזורים חמים ולחים (כמו במישור החוף ובשפלה), ועל כן רבים הצריכו לנפות את הקמח מפניהם בנפת 70 מש המסוגלת לסננן מהקמח. אולם רבים סוברים שחרקים כה זעירים שאינם ניכרים אלא למומחים, בטלים בקמח ואינם אסורים.
בחנויות רבות ניתן להשיג היום קמח (חיטה, כוסמין, שעורה) מנופה ארוז באריזה אטומה שאינו דורש ניפוי.
ראו גם

בצק
סולת
טחנת קמח
דגנים מלאים
לחם חיטה מלאה
חיטת הלחם
שיפון
הערות שוליים

↑  Urad flour
↑  ישנם חלקים שלא ניתן לאכול כלל ולכן הם כן מוסרים לפני הטחינה; למשל, בתהליך ההפקה של קמח קוקוס מסירים את הקליפה הקשה של האגוז; עם זאת, ברוב רכיבי הצמחים, כמו גרעיני חיטה, טוחנים את הגרעין עם כל קליפותיו, כלומר הן עם הקליפה הפנימית, והן עם הקליפה החיצונית, הנקראת לעיתים "סובין".
↑  כך דעת הרא"ש, מהר"ח אור זרוע בשם אביו האור זרוע, הגהות שערי דורא, ועוד.
↑  כך דעת הרוקח, שערי דורא, ספר האגודה, ועוד.
↑  כך משמע מדברי השולחן ערוך יורה דעה סימן פ"ד, סעיף ה', ורוב האחרונים.
↑  פרי חדש יו"ד סימן פ"ד, ס"ק י"ז.
↑  שולחן ערוך,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'יורה דעה, סימן פ"ד, סעיף ה'.
↑  כך דעת הט"ז יורה דעה סימן פ"ד, ס"ק י"ב, ועוד.
↑  כך דעת רבי יהונתן אייבשיץ בספרו כרתי ופלתי על השולחן ערוך, יורה דעה סימן פ"ד, 'פלתי' ס"ק ז', ועוד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538453805171  GND: 4120723-3  NARA: 10639459  NKC: ph327619
טיילור ג'ון סמית'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1995 (בן 29) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Taylor John Smith 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון ת'אוסנד אוקס (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילור ג'ון סמית' (באנגלית: Taylor John Smith; נולד ב-13 במאי 1995) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור ג'ון קין במיני-סדרה "חפצים חדים" ברשת HBO.
ביוגרפיה

סמית' נולד ב-13 במאי 1995 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא החל לשחק כנער ועד מהרה מצא את עצמו מבוקש הן בקולנוע והן בטלוויזיה, הודות בעיקר למראהו הכל-אמריקאי.