stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הילמן ויזארד

| --- | --- |

Hillman Wizard
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  (Hillman (Rootes Group
 שנות ייצור:  1961-1963
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Hillman 14
 מודל אחריו:  Hillman 16 (החליף את מודל 65)  Hillman 20/70 hp (החליף את מודל 75)
 בסיס גלגלים:  2,865 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,100 סמ"ק המפיק 15.7 כ"ס  6 צילינדרים, 2,810 סמ"ק המפיק 20.9 כ"ס
הילמן ויזארד (באנגלית: Hillman Wizard) היא מכונית משפחתית, 6 צילינדרים, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הבריטית הילמן במספר גרסאות, בין השנים 1931–1933.
יוצרו כ- 
7,000 יחידות מדגם ה-"הילמן ויזארד". בשנת 1931 יוצרו 3,250 יחידות, ובשנת 1932 יוצרו 2,186 יחידות.
הילמן

חברת הילמן נוסדה בשנת 1907, ליד קובנטרי, אנגליה. לפני 1907 החברה בנתה אופניים. חברת הילמן החדשה שנשלטה על ידי Rootes נרכשה על ידי האמבר ב-1928. האחים Rootes הגיעו לאחזקה של שישים אחוז של האמבר בשנת 1932, שליטה אשר נשמרה עד 1967, כאשר קרייזלר קנתה את Rootes ואת ארבעים האחוזים של בעלי המניות בהאמבר. הסמל המסחרי המשיך לשמש תחת קרייזלר עד שנת 1976.
דגמים

הילמן ויזארד מודל 65
הילמן ויזארד מודל 75
דגמים > גרסאות

ויזארד סלון (מחיר הדגם בהשקתו הייתה 270 לירות שטרלינג)
ויזארד סלון דה-לוקס (מחיר הדגם בהשקתו הייתה 285 לירות שטרלינג)
ויזארד קופה-קבריולה (2 מושבים) (מחיר הדגם בהשקתו הייתה 299 לירות שטרלינג)
ויזארד 4 דלתות  - ספורט סלון (מחיר הדגם בהשקתו הייתה 299 לירות שטרלינג)
תמונות

הילמן ויזארד, שנת 1932
הילמן ויזארד, קבריולט, שנת 1931
הילמן ויזארד, קבריולט, שנת 1931
ראו גם

הילמן 12
הילמן מינקס
הילמן סופר מינקס
הילמן אימפ
הילמן גאזל
הילמן הנטר
הילמן הסקי
הערות שוליים

↑  הילמן ויזארד The Life of the Automobile: The Complete History of the
הלוח האפריקאי

הלוח האפריקאי בימין המפה, בצבע כתום
הלוח האפריקאי הוא אחד משלושת הלוחות הטקטוניים, אשר יחד עם לוח ערב והלוח ההודי, נעו צפונה במשך מיליוני שנים והביאו להתנגשות עם הלוח האירו-אסיאתי. התנגשות זו גרמה להיווצרות רצף של רכסי הרים מהרי הפירינאים, דרך רכסי ההרים בדרום אירופה ובמזרח התיכון ועד רכס ההימלאיה ורכסי דרום-מזרח אסיה.
חלק מהלוח האפריקאי הוא הלוח הלבנטיני.
גבולות חילוף (טרנספורם)

גבולות חילוף הם אזורים שבהם הלוחות נעים (או מחליקים) אופקית לאורך העתק אנכי יחיד או קבוצה של העתקים מקבילים, כאשר תנועת הלוחות אינה לחיצתית או מתיחתית. השחיקה עשויה להיות חזקה עד כדי יצירת אזור של סלעים מרוסקים ברוחב של 100 ק"מ.
העתקי החילוף העיקריים מסביב ללוח האפריקאי שוכנים הן בסביבה ימית, בקו המגע בינו לבין הלוח הדרום אמריקאי (לאורך הרכס המרכז אוקייני באוקיינוס האטלנטי), והן בסביבה יבשתית לאורך הבקע הסורי-אפריקני.
החוקרים משערים כי לאפריקה נודע מעמד חשוב בתהליך נדידת היבשות, משום שללוח האפריקאי גבולות חילוף עם מספר רב של לוחות טקטוניים אחרים.
הלוח האפריקאי נע צפונה בקצב של 2.15 ס"מ לשנה. בקצב זה תגע אפריקה בקצה הדרומי של ספרד בעוד 650,000 שנה, ותגרום לחסימת הים התיכון מכיוון מצר גיברלטר. אם אכן ייחסם המצר, צפוי הים התיכון להתייבש.
הפעילות במזרח אפריקה

פעילות בגבולותיהם של הלוחות הטקטוניים גורמת לרעידות אדמה ולהתפרצויות געשיות. בצידו המזרחי יוצר הלוח האפריקאי "סדק" גאולוגי פעיל לאורך השקע הסורי אפריקאי, ואזור משולש עפר פעיל במיוחד. באזור זה מתרחקים זה מזה תת-הלוח הנובי, תת-הלוח הסומלי והלוח הערבי.
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
הלא הר הלא אש

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  זלדה
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  שירה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד
 תאריך הוצאה:  1977
 מספר עמודים:  31
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001940261
הלא הר הלא אש הוא ספר שירה עברית מאת המשוררת זלדה אשר ראה אור בשנת ה'תשל"ז, 1977.
על הספר

הלא הר הלא אש הוא קובץ שירים מאת המשוררת הישראלית זלדה, אשר יצא לאור בשנת ה'תשל"ז 1977 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. זהו ספרה הרביעי של המשוררת, עליו זכתה בפרס ביאליק לספרות יפה לשנת תשל"ח (1978) . בניגוד לספריה הראשונים "פנאי" ו"הכרמל האי- נראה", שהוקדשו באופן רשמי בפתיחתם לאנשי שלומה של זלדה וספרה האחרון "שנבדלו מכל מרחק" שהוקדש "לידידי נפשה", "הלא הר הלא אש" לא הוקדש באופן מסוים לדמות מסוימת. הספר יצא לאור כאשר המשוררת זלדה הייתה כבת 63, שמונה שנים לפני מותה. הספר מושפע רבות מעולמה הייחודי של זלדה בזמנים ההם, עולם שהושפע רבות ממותו של בעלה חיים אריה מישקובסקי ומותה של אמהּ, שפקדו אותה בסמוך זה לזה, מהנוף הירושלמי בשכונת כרם אברהם בה התגוררה עד שנה לפני הוצאת הספר ובשכונת שערי חסד הירושלמית ברחוב הקליר 11 שבה התגוררה כשהוציאה את הספר לאור.
הספר קיבל את שמו משורה הכתובה באחד מן השירים הכלולים בו:
"וָאִיקֵץ וְהִנֵּה הַבַּיִת מוּאָר
אַךְ אֵין אִישׁ אִתִּי בַּבַּית-
וְעֶצֶב כָּזֶה
וְצַעַר.
וַהֲלֹא שִֹמְחַת הַשֶּׁמֶשׁ
דְּבַר יוֹם בְּיוֹמוֹ
וַהֲלֹא הַר
וַהֲלֹא אֵשׁ.
הוֹי
הַיֹפִי נִתְקָע כְּמוֹ סַכִּין
בַּלֵּב"
הספר מאגד בתוכו 19 שירים פרי עטה של זלדה שאורכם עומד על כשמונה עד ארבעים שורות לשיר. נושאי הקובץ העיקריים הם מצבי הנפש והתודעה של המשוררת, געגועיה לאהוביה שחלפו מהעולם, יחסה לרגשות דתיים, אמונה, דבקות בהשם וקיום המצוות. גם בשיריה המופיעים בקובץ זה, כללה המשוררת פרפרזות רבות מהתנ"ך, ספרות חז"ל, הפיוט והתפילה היהודית לדורותיה ובאופן כללי מן המקורות הדתיים. מוטיבים מרכזיים בשיריה הבאים לידי ביטוי גם כן בספר זה הם השימוש הנרחב בעולם הצומח ובפרחים, עצים ועלים בפרט מטפורות ודימויים ספרותיים, וכמו כן שימוש נרחב בדימויים ספרותיים ומטאפורות נפוצות בספרות זלדה כגון חיים, נפש, ציפורים, בית, ההרים והעצים השונים.
שירי הספר

הערה: לא לכל השירים נתנה זלדה שם, ועל כן נכתבו כאן השורות הראשונות של השירים חסרי השם לשם זיהוי. שירים אלו יסומנו בכוכבית (*)
חי חי הוא יודך *
אינני אוהבת את כל העצים שווה *
ערב יום הכיפורים
כאשר סלעים מתפוררים *
בשעה מהורהרת זו
צל ההר הלבן *
ערוגה של חבצלות
מפיבושת
כלימה רחוקה
בנהר השינה
היינו כמו קיפודים כמו אילות *
אורנים עתיקים
חומה של אהבה
ואיקץ והנה הבית מואר *
אצל ההרים ובחדרי ביתו *
השתתפות בצער
הכל השתבש *
העזובה מכל הקסומות ההוזות הצמאות
בבקר הרהרתי *
לקריאה נוספת

מישקובסקי זלדה, הלא הר הלא אש, הקיבוץ המאוחד, התשמ"ה 1985
בר- יוסף חמוטל, על שירת זלדה, הקיבוץ המאוחד תל אביב 1988
ידידיה יצחקי, "שירי זלדה בראיה כוללת", עיתון 77, 65, תשמ"ה 1985
יערה בן-דוד, אור הנר של תפילה זכה : זלדה, "הלא הר, הלא אש", אהבה ממבט שני, תשנ"ז 1997
הרב שמואל אלעזר היילפרין, ערכה של המשוררת זלדה בתוך: "ספר הצאצאים", תש"מ 1979
הערות שוליים

↑  [ואיקץ]. שירי זלדה, הוצאת הקיבוץ המאוחד. תשמ"ה, עמוד 151.
הליגה היוגוסלבית בכדורסל

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1945
 תאריך פירוק:  1992
 ארגון מפעיל:  Basketball Federation of Yugoslavia 
 מדינות משתתפות:  יוגוסלביה יוגוסלביה
 הכי הרבה זכיות:  הכוכב האדום בלגרד (12)
 מפעל מקביל:  הגביע היוגוסלבי בכדורסל
 מפעל נמוך יותר:  הליגה היוגוסלבית השנייה בכדורסל
 
ליגת העל היוגוסלבית הייתה ליגת הכדורסל הבכירה ביוגוסלביה לשעבר. הליגה הוקמה בשנת 1945 והתקיימה עד לשנת 1991 עם התפרקות יוגוסלביה למספר מדינות.  מליגה זו יצאו הליגות הבאות:
מקדוניה הצפונית ליגת העל המקדונית בכדורסל
קרואטיה ליגת העל הקרואטית בכדורסל
סלובניה ליגת העל הסלובנית בכדורסל
בוסניה והרצגובינה ליגת העל הבוסנית בכדורסל
סרביה ומונטנגרו ליגת העל של סרביה ומונטנגרו בכדורסל, שהתקיימה עד שנת 2006 ופוצלה לשתי ליגות:
סרביה ליגת העל הסרבית בכדורסל
מונטנגרו ליגת העל המונטנגרית בכדורסל
אלופות הליגה היוגוסלבית

1945 – הצבא היוגוסלבי
1946 – הכוכב האדום בלגרד
1947 – הכוכב האדום בלגרד
1948 – הכוכב האדום בלגרד
1949 – הכוכב האדום בלגרד
1950 – הכוכב האדום בלגרד
1951 – הכוכב האדום בלגרד
1952 – הכוכב האדום בלגרד
1953 – הכוכב האדום בלגרד
1954 – הכוכב האדום בלגרד
1955 – הכוכב האדום בלגרד
1956 – פרולטר זרניאנין
1957 – אולימפיה ליובליאנה
1958 – אוקק בלגרד
1959 – אולימפיה ליובליאנה
1960 – אוקק בלגרד
1961 – אולימפיה ליובליאנה
1962 – אולימפיה ליובליאנה
1963 – אוקק בלגרד
1964 – אוקק בלגרד
1965 – זאדאר
1966 – אולימפיה ליובליאנה
1967 – זאדאר
1968 – זאדאר
1969 – הכוכב האדום בלגרד
1970 – אולימפיה לובליאנה
1971 – יוגופלסטיקה ספליט
1972 – הכוכב האדום בלגרד
1973 – רדניצקי בלגרד
1974 – זאדאר
1975 – זאדאר
1976 – פרטיזן בלגרד
1977 – יוגופלסטיקה ספליט
1978 – בוסנה סרייבו
1979 – פרטיזן בלגרד
1980 – בוסנה סרייבו
1981 – פרטיזן בלגרד
1982 – ציבונה זאגרב
1983 – בוסנה סרייבו
1984 – ציבונה זאגרב
1985 – ציבונה זאגרב
1986 – זאדאר
1987 – פרטיזן בלגרד
1988 – יוגופלסטיקה ספליט
1989 – יוגופלסטיקה ספליט
1990 – יוגופלסטיקה ספליט
1991 – פופ 84 ספליט
ראו גם

הגביע היוגוסלבי בכדורסל
ליגת העל של סרביה ומונטנגרו בכדורסל
הליגה הגרמנית בכדוריד

| --- | --- |
 שם מלא:  הליגה הגרמנית בכדוריד
 כינוי:  הבונדסליגה
 תחום:  כדוריד
 ארגון:  התאחדות הכדוריד הגרמנית 
 מדינות:  גרמניה
 קבוצות:  18 
 מירב הזכיות:  קיל (23 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1966–הווה (כ־58 שנים) 
 אלופה נוכחית:  מגדבורג (2023/2024)
 מפעל מקביל:  הגביע הגרמני
 מפעל נמוך:  הליגה הגרמנית השנייה
 www.liquimoly-hbl.de
 
הליגה הגרמנית הראשונה בכדוריד (בגרמנית: Handball-Bundesliga) הוקמה ב-1966. בשנת 1991 התווספו אליה קבוצות מגרמניה המזרחית לאחר איחוד גרמניה. הליגה כוללת את 18 הקבוצות הטובות בגרמניה ובכל עונה שלוש קבוצות שסיימו במקומות האחרונים יורדות והקבוצות שסיימו בשלושת המקומות הראשונים בליגה השנייה עולות. האלופה ושתי הקבוצות שמסיימות את הליגה במקומות 2 ו-3 משחקות בליגת האלופות (שמקבילה לליגת האלופות בכדורגל וליורוליג בכדורסל) וכן זוכת הגביע ומקומות 4 ו-5 משחקות בגביע האיגוד האירופאי (שמקביל לליגה האירופית בכדורגל וליורוקאפ בכדורסל).
קיל היא הקבוצה שזכתה במספר האליפויות הרב ביותר, עם 23 זכיות.
קבוצות הליגה

18 הקבוצות שמשחקות כיום בליגה, עונת 2018/19:
קיל
ביטנפילד
לאמגו
פריזנהיים
ריין נקר לוון
גופינגן
ברגישר
ביטנהיים
ארלנגן
לייפציג
פוקסה ברלין
מגדבורג
גומרסבבך
הנובר-בורגדורף
מלסונגן
SG פלנסבורג
מינדן
HSG וצלאר
ישראלים בליגה

בליגה הראשונה בגרמניה שיחקו בסך הכול שלושה ישראלים:
אבישי סמולר - שיחק כחמש שנים בבונדסליגה בקבוצות מרכז הטבלה למגו ווצלאר, שם היה שחקן מפתח בעמדת הקיצוני הימני עד שחזר לישראל בשנת 2012, לקבוצת נעוריו הפועל ראשון לציון, בה הוא משמש כיום כקפטן הקבוצה.
חן פומרנץ - מקשר שמאלי שהחל את דרכו בשווייץ, משם עבר לבונדסליגה ושיחק בקבוצות האם, ווצלאר וגרוסוולשטאט, בהן היה אחד השחקנים הבולטים. בעונת 2013/2014 הצטרף אליו אחיו גיל, ויחד שיחקו בבונדסליגה השנייה בגרווסוולשטאט.
יהב שמיר - השוער הישראלי הראשון שמשחק בליגה זו, החל משנת 2022 בקבוצת מינדן לאחר שנתיים בקבוצת וינטרטור בשווייץ.
הלוח ההודי

ערך זה עוסק בלוח טקטוני. אם התכוונתם ללוח שנה, ראו .
הלוח ההודי מסומן באדום
בעקבות נדידת היבשות, הלוח ההודי התנתק ממדגסקר והתנגש בלוח האירו־אסיאתי. דבר זה גרם להיווצרות הרי ההימלאיה.
הלוח ההודי הוא לוח טקטוני קטן יחסית, שהיה במקור חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה. לוח זה התאחד עם הלוח האוסטרלי לפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים. כיום הלוח מהווה חלק בלוח האוסטרלי, וכולל את תת־היבשת ההודית וחלק מהאוקיינוס ההודי.
לאחר ההתנתקות של הלוח ההודי מגונדוונה, הלוח התנתק ממדגסקר לפי כ־90 מיליוני שנים, בתקופת הקרטיקון העליון. הלוח התחיל לנוע צפונה במהירות של 20 סנטימטרים בשנה, ולפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים החל הלוח את התנגשותו עם אסיה, בתקופת האאוקן אשר בעידן הקנוזואיקון. עד ימינו, הלוח ההודי עבר מרחק הנע בין 2,000 ל־3,000 קילומטרים, ובכך הוא הלוח המהיר ביותר מכל הלוחות. גאולוגים גרמניים גילו כי הסיבה לתזוזתו המהירה של הלוח ההודי היא שעוביו הוא כחצי מעוביים של שאר הלוחות שהרכיבו בעבר את גונדוונה.
התנגשות הלוח ההודי עם הלוח האירו־אסיאתי לאורך הגבול בין הודו ונפאל עיצבה את החגורה האורוגנזית, שיצרה את הרמה הטיבטית ואת הרי ההימלאיה.
נכון להיום, הלוח ההודי נע בכיוון צפון־מזרח במהירות של 5 סנטימטרים בשנה, בעוד שהלוח האירו־אסיאתי נע צפונה במהירות של רק 2 סנטימטרים בשנה. דבר זה גורם ללוח האירו־אסיאתי להתעוות, וללוח ההודי להידחס בקצב של 4 מילימטר בשנה.
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004

רעידת האדמה בעצמה 9.3 בסולם ריכטר באוקיינוס ההודי שאירעה ב־26 בדצמבר 2004 נגרמה עקב לחץ באזור ההפחתה בין הלוח ההודי והלוח האירו־אסיאתי באוקיינוס ההודי המזרחי. באזור זה, בו הלוח ההודי גולש מתחת ללוח האירו־אסיאתי בקצב של 6 סנטימטר בשנה, נמצאת שקע סונדה. רעידות אדמה באזור זה נגרמות כאשר ההעתק מחליק בזווית ישרה אל התעלה, או כאשר חומר הנמצא מזרחית להעתק מחליק לכיוון התעלה.
כמו בכל רעידות האדמה הגדולות הדומות, רעידת האדמה הזו נגרמה עקב החלקת ההעתק בזווית ישרה אל התעלה. סדק בעומק 100 קילומטר גרם לכ־1,600 קילומטר מההעתק להחליק 15 מטרים, ולקרקעית הים להעלות מספר מטרים.
ראו גם

תת־היבשת ההודית
טקטוניקת הלוחות
הערות שוליים

1 2  היבשת המהירה ביותר (באנגלית)
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4273748-5
הורסט-דיטר הוטגס

הורסט-דיטר הוטגס (בגרמנית: Horst-Dieter Höttges, נולד ב-10 בספטמבר 1943 במנשנגלדבך שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת המגן.
להוטגס 420 הופעות בבונדסליגה במדי ורדר ברמן, והוא מדורג במקום השני בטבלת שיאני ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים, לאחר דיטר בורדנסקי.
קריירת מועדונים

הוטגס הצטרף לקבוצת הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1960. בשנת 1963 החל לשחק בקבוצה הבוגרת. מאמנו של הוטגס בבורוסיה מנשנגלאדבך, האנס וייסויילר, טען כי הוטגס לא מתאים לשיטת המשחק שהוא רוצה להנחיל לקבוצה, והוטגס שוחרר לורדר ברמן בתום עונה אחת בקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה האזורית המערבית, בה צבר 30 הופעות. כבר בתום העונה הראשונה של הוטגס בורדר ברמן, זכתה הקבוצה באליפות הבונדסליגה, לאחר שהציגה את ההגנה הטובה ביותר בבונדסליגה באותה עונה, עם הוטגס וספ פיונטק. ורדר ברמן לא הצליחה לשחזר את הישגה משנת 1965 בשנים העוקבות, והצליחה רק לסיים במקום השני בעונת 1968 אחרי נירנברג שזכתה באליפות, אך הוטגס נשאר במועדון 14 עונות ברציפות, ואף השתתף עם הקבוצה במאבקי ירידה בחלק מהעונות שלו בקבוצה, כמו ב-1967 בה סיימה ברמן במרחק של ארבע נקודות מעל הקו האדום, ועונת 1975 בה נשארה הקבוצה בליגה על חודה של נקודה אחת. הוטגס פרש ממשחק פעיל בשנת 1978, לאחר שצבר 420 הופעות במדי ורדר ברמן, בהן הבקיע 55 שערים, עקב מחויבותו לעסק למכירת מוצרי ספורט. הוטגס זכה בתואר קפטן כבוד של ורדר ברמן, והמשיך לשחק לאחר פרישתו במועדוני חובבים.
קריירה בינלאומית

בחודש מרץ 1965 ערך הוטגס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה המערבית בתיקו 1-1 מול נבחרת איטליה. הוטגס שיחק בסך הכל תשע שנים במדי הנבחרת, בהן צבר 66 הופעות והבקיע שער אחד. במונדיאל 1966 נכלל הוטגס בסגל של גרמניה המערבית, ושיחק בהרכב במשחק הגמר בו הפסידה גרמניה המערבית 4-2 בהארכה לנבחרת אנגליה. במונדיאל 1970 פתח הוטגס בכל המשחקים עד לרבע הגמר בו ניצחה נבחרת מערב גרמניה 3-2 את נבחרת אנגליה בהארכה. במשחק זה הוטגס הוחלף במחצית, ולא שיחק יותר באותו מונדיאל, בו הפסידה גרמניה המערבית בחצי הגמר לנבחרת איטליה בתוצאה 4-3. הוטגס השתתף גם ביורו 1972 ובמונדיאל 1974. בשני טורנירים אלו סייע הוטגס לנבחרת גרמניה המערבית לזכות. ביורו 1972 פתח במשחק הגמר בו ניצחה גרמניה המערבית את נבחרת ברית המועצות בתוצאה 3-0. במונדיאל 1974 הודח הוטגס מההרכב בשלב הבתים לאחר ההפסד המפתיע של נבחרת גרמניה המערבית במשחק הטעון מול נבחרת גרמניה המזרחית, ולא שיחק יותר בהמשך הטורניר. עם זאת, לאחר זכיית הנבחרת במונדיאל לאחר הניצחון 2-1 במשחק הגמר מול נבחרת הולנד, הפך הוטגס לאחד מחמישה שחקנים שזכו הן במקום הראשון במונדיאל 1974, הן במקום השני במונדיאל 1966 והן במקום השלישי במונדיאל 1970. השחקנים האחרים הם יורגן גרבובסקי, פרנץ בקנבאואר, וולפגנג אובראט וספ מאייר. לאחר מונדיאל 1974 פרש הוטגס מהנבחרת.
תארים

עם ורדר ברמן:
אליפות הבונדסליגה: 1964/65
עם נבחרת גרמניה המערבית:
אליפות אירופה בכדורגל: 1972
מונדיאל: 1974
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן באתר הרשמי של הקבוצה
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1966 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן |  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1970 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 פוגטס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 פיכטל •  12 אובראט • 13 מילר •  14 ליבודה • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 להר • 18 זילוף • 19 דיטריך • 20 גרבובסקי • 21 מנגליץ • 22 וולטר • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 פוגטס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 פיכטל •  12 אובראט • 13 מילר •  14 ליבודה • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 להר • 18 זילוף • 19 דיטריך • 20 גרבובסקי • 21 מנגליץ • 22 וולטר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1972 (תואר ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 קלף •  3 בקנבאואר •  4 בלה •  5 ברייטנר •  6 הוטגס •  7 שוורצנבק •  8 פוגטס •  9 בונהוף •  10 הנס •   11 קופל •  12 נצר • 13 גרבובסקי •  14 היינקס • 15 קרמרס • 16 להר • 17 מילר • 18 וימר • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 קלף •  3 בקנבאואר •  4 בלה •  5 ברייטנר •  6 הוטגס •  7 שוורצנבק •  8 פוגטס •  9 בונהוף •  10 הנס •   11 קופל •  12 נצר • 13 גרבובסקי •  14 היינקס • 15 קרמרס • 16 להר • 17 מילר • 18 וימר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1974 (אלופת העולם) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11870575X  ISNI: 0000 0000 1334 9544  VIAF: 13101800   WorldCat (עם VIAF): 13101800
המרטירים של פלשתינה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אוסביוס מקיסריה 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 
תחריט עתיק של אוסביוס מקיסריה
על המרטירים של פלשתינה הוא חיבור של היסטוריון הכנסייה והבישוף של קיסריה, אוסביוס (263–339 לספירה), המספר על רדיפת הנוצרים בקיסריה בזמן שלטון הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס (קיסר בשנים 284–305). החיבור שרד בשתי צורות: נוסח ערוך קצר יותר, שהיווה חלק מחיבורו "תולדות הכנסייה", וגרסה ארוכה יותר, שהתגלתה רק בשנת 1866. אוסביוס היה בקיסריה בזמן הרדיפות אותן הוא מתאר.
הגרסה הקצרה יותר של החיבור הייתה כנראה עריכה של הנוסח הארוך יותר. ייתכן ששתי הגרסאות הקיימות הן רק קטעים של חיבור ארוך יותר, שאבד. הנוסח הארוך נכתב בזמן כלשהו לאחר שנת 311, כאשר הרדיפות בקיסריה כבר פסקו, והוא פורסם בשנת 315–316.
אף על פי שהוא קצר יותר מהגרסה האחרת, בנוסח הקצר ישנם תיאורים של מות קדושים בקיסריה שאינם כלולים בנוסח הארוך, למשל מות הקדושים מרצון של טימולאוס וחבריו (אנ').
אכזריותם של הרודפים, כוח הסבל וסבלם של המרטירים, מובאים בפירוט רב יותר בגרסה הארוכה יותר.
בין המרטירים בספר: אגאפיוס (מת ב-306) (אנ'), ואגאפיוס מפלשתינה (אנ'), שנהרג בשנת 303 או 304 יחד עם טימולאוס וחבריו (שניים בשם אלכסנדר, דיוניסיוס, פלסיוס ורומולוס), ודיוניסיוס נוסף.
אוסביוס מצהיר שהוא לא מתכוון לדון בשום דבר שאינו "מוכיח את נכונותו של השיפוט האלוהי" והוא יספר רק על הדברים "שעשויים להועיל תחילה לעצמנו ואחר כך לדורות הבאים", מה שגרם להיסטוריון בן המאה ה-18 אדוארד גיבון להביע חוסר אמון בחיבור כולו. עם זאת, במאה ה-19, ההיסטוריון ג'וזף ברבר לייטפוט (אנ') שיבח את אוסביוס בקטעים מעין אלה על כנותו.
הערות שוליים

↑  אוסביוס מקיסריה, האנציקלופדיה הקתולית
↑  Eusebius of Caesarea: The History of the Martyrs in Palestine (1861). Translated by William Cureton
↑  J.B. Lightfoot, Eusebius of Caesarea, Dictionary of Christian Biography: Literature, Sects and Doctrines, ed. by William Smith and Henry Wace, Volume II, pp.324-5
ערך זה הוא קצרמרבנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הברינג

רובע הֶבְרִינְג של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Havering, ‏האזנהקובץ:En-uk-LBHavering.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא במזרח לונדון החיצונית.
גאוגרפיה

רובע הברינג גובל בדרומו ברובע בקסלי הנמצא מעברו השני של נהר התמזה, במערבו ברובע רדברידג' ורובע בארקינג ודאגנהאם, בצפונו במחוז אסקס ובמזרחו במחוז ת'ורוק.
הערים העיקריות שברובע הם הערים רומפורד, הורנצ'רץ', אפמינסטר וריינהאם.
היסטוריה

ההתיישבות באזור מקורה בראשית התקופה האנגלו - סקסית. במקום עמד ארמון הברינג והאדמות סביבו היו שייכים למלכים האנגליים ולאחריהם למלכים הסקסונים. ככל הנראה היה זה אדוארד המודה שהפך את הארמון לארמון המרכזי של בית המלוכה, ולכן היה הרובע באותה עת בירת אנגליה. מאז שנת 1465 ועד שנת 1891 היה הרובע מוגדר כ"אזור חופשי".
השם "הברינג" מוזכר לראשונה במסמכים מהמאה ה-12. ישנן מסורות (השנויות במחלוקת) לפי מקור השם בטבעת (באנגלית: רינג) שהוענקה לאדוארד המודה על ידי יוחנן המטביל (אגדה המופיעה על ויטראז' משנת 1407 בקפלת רומפורד).
עם הקמת מסילות הרכבת וכן קווי הרכבת התחתית של לונדון וקישור אזור הרובע למרכז לונדון הפכו אזורי רומפורד ואפמינסטר וכן מרבית הברינג לאזורי מגורים מבוקשים לתושבי לונדון שרצו להמשיך ולעבוד במרכז העיר, אך להתגורר בפרוור מרוחק מההמולה והזיהום של העיר. אזור הרובע עבר שני גלי בנייה - הראשון - בשלהי התקופה הוויקטוריאנית וראשית התקופה האדוארדיאנית. בתקופה זו נבנו אזורי אפמיסנטר, פארק אמרסון ופארד גידיאה לאורך קווי הרכבת שהובילו אל מרכז לונדון. גל הבנייה השני החל בשנות ה-30 של המאה ה-20 עם קישור הרובע למערכת הרכבת התחתית של לונדון. במסגרת גל בנייה זה נבנו מגורים בעיקר לבני מעמד הפועלים אשר עבדו במפעל פורד הקרוב באזור דאגנהאם ברובע בארקינג ודאגנהאם.
רובע הברינג הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של רומפורד והרובע העירוני של הורנצ'רצ' שהיה חלק ממחוז אסקס. שמו של הרובע מקורו בשמו של האזור החופשי של הברינג שנמצא במקום הרובע עד שנת 1892
שכונות

הרובע שמר על אופיו המקורי (כפי שהיה בשתי תנופות הבנייה שלו) וגם כיום מרבית שכונות הרובע הן שכונות גנים פרווריות. בחלקו הדרומי של הרובע, המצוי באזור התמז גייטווי נעשה פיתוח רב, אולם בצפונו של הרובע, הנמצא בסמוך לחגורה הירוקה לא ניתן לבנות בנייה צפופה.
שכונות הגנים של הרובע כוללות את הורנצ'רץ', פארק אמרסון, פארק גידיאה, רומפורד ואפמינסטר.
שכונות נוספות ברובע הן:
אדליי גרין (Ardleigh Green)
אלם פארק (Elm Park)
הברינג אטה באוור (Havering-atte-Bower)
הרולד היל (Harold Hill)
ונינגטון (Wennington)
נואוק היל (Noak Hill)
צ'ייס קרוס (Chase Cross)
צפון אוקנדון (North Ockendon)
קולייר רו (Collier Row)
ריינהאם (Rainham)
אוכלוסין

ברובע מתגוררים כ- 226,200 תושבים ב-93,000 משקי בית. אף ששטחו של הרובע 111 קמ"ר, מחצית משטחי הרובע מהווים שטחים ירוקים מוגנים (חלק מהחגורה הירוקה, ולכן תושבי הרובע מתגוררים בכ-60 קמ"ר בלבד.
ברובע שיעור אבטלה של 2.6% (הנמוך ביותר בלונדון רבתי), ושיעור פשיעה נמוך ביותר.
אחוז התושבים הלבנים ברובע גבוה ביותר ביחס לרובעי לונדון האחרים - 95.1% לבנים ברובע.
מסחר ותעשייה

ברובע הברניג כ-7,000 בתי עסק. אזור המסחר העיקרי ברובע הוא אזור רומפורד, הסמוך לתחנת הרכבת המקומית. אזור התעשייה העיקרי של הרובע הוא אזור ריינהאם הסמוך לנהר התמזה.
שוק רומפורד הממוקם בצפון רומפורד הוא השוק הגדול ברובע (וברבעים הסמוכים). אזורים מסחריים נוספים מצויים בהורנצ'רץ' ובאפמינסטר.
במרכז רומפורד מצוי אתר חיי לילה פופולרי - באזור ריכוז מועדוני הלילה ואתרי בידור גדול (שני בגודלו ובהיקפו לאזור הוסט אנד של לונדון), אולם מלבד אזור זה, אין אתרי בידור אחרים ברובע.
מועצת הרובע מנסה לקדם תוכניות לבניית קזינו ברובע
תחבורה

כביש M25 מהווה את הגבול בין הרובע לאזור צפון אוקנדון. כמו כן חוצים את הרובע דרך A12 (באזור רומפורד (ודרך A13 (באזור ריינהאם) המהווים חלק מהכביש המעגלי המקיף את לונדון. 
קו דיסטריקט של הרכבת התחתית של לונדון חוצה את הרובע ועוצר בתחנות אלם פארק (Elm Park), הורנצ'רץ' (Hornchurch), גשר אפמינסטר (Upminster Bridge) ואפמינסטר (Upminster). ברובע פועלת מערכת ענפה אל אוטובוסים.
אתרים בעלי חשיבות

מוזיאון אסם אפמינסטר טית'
תיאטרון המלכה
שוק רמפורד
טחנת הרוח של אפמינסטר