stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי שרפשטיין
ספריו > בעריכתו

הספרות: מאסף ספרותי ומדעי, פייטרקוב: דפוס ש’ בעלכאטאווסקי, תרס"א 1900.
ספר המועדים: מקרא לילדים, ברוקלין ניו יורק: שילה, 1928.
מקרא ענג: ספרי מקרא לילדים, ניו יורק: חמו"ל, תר"ץ
סדור שילה: סדור תפילה לכל השנה - לבתי כנסיות ולבתי ספר, בהוצאת שילה (פובלישינג האוס), 1932.
החנוך והתרבות העברית באירופה בין שתי מלחמות העולם, ניו יורק: עוגן, תשי"ז.
ספרי יובל לכבודו

הלל בבלי, שמואל ברנהולץ (עורכים), ספר היובל לכבוד צבי שארפשטיין: למלאת לו שבעים שנה, ניו יורק: המועצה הארצית למען החנוך היהודי באמריקה, תשט"ו.
זבולון רביד (עורך), ספר שרפשטיין: מאסף לדברי חינוך, מחקר וספרות יפה, מוגש לפרופיסור צבי שרפשטיין למלאת לו שמונים וחמש שנים, תל אביב: ועד היובל בניו יורק והסתדרות המורים בישראל, תש"ל.
לקריאה נוספת

ל. קופרשטיין, עולמו של פרופ' צבי שרפשטיין, בשיחה עם פרופ' בן-עמי שרפשטיין, עם וספר נא - נב, ברית עברית עולמית, תשל"ד 1974, עמ' 30 - 34
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
עקיבא בן עזרא, 'הביבליוגרפיה של צבי שרפשטיין', בתוך: ספר שרפשטיין (תש"ל), עמ' 25–67.
הערות שוליים

↑  שלמה הרמתי, מחנכים יהודים בתפוצות; עריכה: אריאלה שטורם, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור (אוניברסיטה משודרת), תשס"ג 2003, עמ' 129.
↑  צבי שרפשטיין, לא אדע אם בהקיץ או בחלום ראיתי כל אלה (הכותרת של מכון גנזים), באתר "גנזים" - אגודת הסופרים העבריים, 10 במרץ 2024
↑  חולק פרס החינוך תשכ"ה, דבר, 18 ביוני 1965; חולקו פרסי החינוך, מעריב, 20 ביוני 1965.
↑  א. קליל, שלושה שברחו, דבר, 17 באפריל 1967.
↑  ראו ביקורת על המהדורה הראשונה: ק. א. ברתיני, החינוך היהודי בדורות האחרונים: מחקר בן 3 כרכים של צבי שארפשטיין, מעריב, 20 באפריל 1962.
↑  המזכירות המדעית, על "אוצר המלים והניבים" לצבי שארפשטיין, לשוננו לעם טז, תשכ"ה, עמ' 28–32
↑  זיוה קרני, גדולי החינוך ביהדות: מן המהר"ל מפראג עד יאנוש קורצ'אק איש ווארשה, מעריב, 2 באפריל 1964; מ. אג"ף, "גדולי חינוך בעמנו" לצבי שרפשטיין, חרות, 22 במאי 1964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267634305171  PLWABN: 9810566840605606  CiNii: DA16528045  GND: 123894441  ISNI: 0000 0001 1055 9105  LCCN: n89640804  NKC: xx0021060  NTA: 182001695  SUDOC: 195369556  VIAF: 37837124   WorldCat (עם VIAF): 37837124
קולטן מוסקריני

פטריית אמניטה מוסכריה בשלבי גדילה שונים
קולטן מוסקריני הוא קולטן למוליך העצבי אצטילכולין אשר קרוי על שם החומר מוסקרין(אנ') שמופק מהפטרייה Amanita muscaria אשר נקשר אליו ואינו נקשר לקולטן השני לאצטילכולין הקרוי קולטן ניקוטיני ובכך מסווג את ההבדל בין שני הקולטנים.
הקולטן הוא קולטן  מטבוטרופי, כלומר פעילותו אינה פעילת תעלה בקרום התא באופן ישיר, אלא היקשרות לקולטן גורמת לחלבון הנקרא חלבון G לפעול בתא, פעילותו של החלבון גורמת לשרשרת תגובות ביוכימיות אשר יכולות אף להשפיע על שעתוק הגנים. לרוב הקולטן המוסקריני ימצא על ממברנה של תאי עצב אך ישנם גם תאים אשר הם אינם תאי עצב המכילים אותו. קולטנים מוסקרינים משמשים במגוון תפקידים ביניהם הוא משמש כקולטן המרכזי המגיב לגירוי של אצטילכולין במערכת העצבים הפאראסימפתטית, מערכת אשר אחראית על תפקודי הגוף במצב מנוחה וכן על החזרת הגוף למצב המנוחה לאחר עוררות. האצטילכולין המגיע אל הקולטנים לרוב מתאי עצב הנמצאים קרוב לאיברי המטרה אותם המערכת הפראסימפטתית מחזירה למצב המנוחה, תאי עצב אלו נקראים תאי עצב בתר-גנגליונים.
תרופות רבות פועלות דרך קולטנים אלו, אם באמצעות הפעלת הקולטן לפעולה ואם באמצעות חסימתו ובכך לגרום לשיבוש פעולתו. דוגמה קלאסית לחומר אשר מעכב את הפעולה של קולטנים מוסקרינים ונמצא בשימוש רפואי הוא האטרופין, מה שגורם לחסימת פעולת המערכת הפראסימפטית ובהתאמה לכך להגברת רמת העוררות של הגוף. להגברת רמות העוררות שלל תגובות לרבות עלייה בקצב הלב והגברת ההזעה.
סוגי קולטנים מוסקרינים > M1

קולטנים מוסקרינים מסוג M1 נמצאים במערכת העצבים המרכזית, בתאי עצב בתר-גנגליונים, ובתאים ייעודיים בדופן הקיבה האחראים על ייצור מיצי הקיבה. קולטנים אלו מצומדים לחלבון Gq המפעיל את האנזים פוספוליפאז-C אשר בתורו גורם להפרשה מוגברת של מיצים, תגובה המאפיינת מצב מנוחה המאפשר עיכול. בדומה לכך קולטנים הנמצאים בשרירים יגרמו להעלאת רמות סידן ולכיווץ השריר. בכלי דם הפעלת הרצפטור גורמת להרפיה.
סוגי קולטנים מוסקרינים > M2

קולטנים מוסקרינים מסוג M2 נמצאים בשריר הלב,  ובתאי שריר חלק. קולטנים אלו הם ייחודיים כיוון שהם נמצאים גם על הנוירון השולח את האצטיל כולין וגם על הנוירון המקבל את האצטיל כולין, כפילות זו מאפשרת מנגנון משוב שלילי, כך שככל שיופרש יותר אצטיל כולין, קולטנים על התא המפריש יאותתו להפחתת השחרור. קולטנים אלו מצומדים לחלבון Gi.
כמו כן לקולטנים אלה יש תת-יחידה המסומנת βγ. בלב ובתאים מעוררים תת-היחידה βγ גורמת לפתיחת תעלות אשלגן ולהגדלת מתח התא, מה שיגרום לרוב לדיכוי פעילות הנוירון הקולט את האצטיל כולין ובכך להורדת העוררות.
סוגי קולטנים מוסקרינים > M3

קולטנים מוסקרינים מסוג M3 נמצאים בבלוטות הפרשה האחראיות על הפרשת החומרים מחוץ לגוף כמו בלוטות הדמע והזיעה. בנוסף לזאת ניתן למצוא קולטנים גם בכלי דם (בשריר החלק של כלי הדם ובתאי האנדותל). מצומדים לחלבון Gq המפעיל אנזים בשם פוספוליפאז-C. הפעלת קולטן זה בשריר חלק גורם לכיווץ השריר ואילו הפעלתם בכלי דם גורם להרפיה. הפעלתם בבלוטות אקסוקריניות גורם להפרשה (רוק, דמעות, זיעה).
סוגי קולטנים מוסקרינים > M4

קולטנים מוסקרינים מסוג M4 נמצאים בלבלב (pancreatic asinar ואיי לנגרהאנס) וגורמים להפרשה מוגברת של אינסולין ואנזימי לבלב נוספים פעולה המאפיינת מצב מנוחה. כמו כן הם נמצאים גם בשרירים חלקים בדומה לקולטנים מסוג M2.
סוגי קולטנים מוסקרינים > M5

פעילות קולטנים אלו עדיין לא ידועה.
אגוניסטים מוסקריניים בשימוש קליני

מגבירים של הקולטנים המוסקריניים נמצאים בשימוש קליני בתרופות כמו Bethanechol(אנ') (או בשם אחר Urecholine )   להגברת הטלת שתן. האפקט של התרופה נובע מכיווץ שריר השלפוחית ומהרפיית שריר הסוגר שנמצא בצוואר שלפוחית השתן. כמו כן מגבירים אלו גם יעילים בהגברת פעולת מערכת העיכול. תרופה אחרת, Pilocarpine(אנ'), ניתנת כטיפות עיניים ופועלת על הרצפטורים המוסקריניים בעיניים, כנגד גלאוקומה. התרופה משפרת את הניקוז של הנוזל התוך-עיני. הסכנה בשימוש במגבירים מוסקריניים בשימוש קליני זה הוא שהם יגיעו לזרם הדם הכללי ויגרמו להרפית הגוף מעבר לנדרש. תופעות הלוואי של תרופות מסוג זה: הזעה, כיווץ סימפונות, הפרשת רירית בדרכי נשימה, ירידה בקצב לב ועוד. מטאכולין מנוצל לגילוי אסתמה.
קובליצ'י

| --- | --- |
קובליצ'י בתצלום משנת 1913
קובליצ'י בתצלום משנת 1913
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ויטבסק (מחוז) ויטבסק
 ראיון:  אושאצ'י
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  186 (2019)
 קואורדינטות:  55°9′N 28°20′E﻿ / ﻿55.150°N 28.333°E﻿ / 55.150; 28.333
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקובליצ'י(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקובליצ'י(למפת מחוז ויטבסק רגילה) ויטבסק אורשה פולאצק פסטאווי גלובוקי רוסיה לטביה מוהילב מינסק גרו.קובליצ'י(למפת מחוז ויטבסק מוגדלת) ויטבסק אורשה פולאצק פסטאווי גלובוקי רוסיה לטביה מוהילב מינסק גרו.קובליצ'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קובליצ'י (בבלארוסית: Кублічы; ברוסית: Кубличи) הוא כפר במחוז ויטבסק שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

הכפר נזכר לראשונה במאה ה-15. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית, ועד מלחמת העולם השנייה היוו היהודים רוב גדול בקרב תושביו.
יהודי קובליצ'י

בראשית המאה ה-20 נמנו בכפר 935 יהודים. בין מלחמות העולם נותרו בו כ-500 יהודים, רוב תושביו, ופעלו בו מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ביהודים שלא הספיקו להימלט ממנו. בהמשך, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה. בסוף ספטמבר 1941 רוכזו מאות יהודי הכפר בגטו קטן שהוקם בו, בו ביצעו הגרמנים מעת לעת מעשי התעללות ורצח. בד בבד מתו רבים מיושבי הגטו מרעב וממחלות.
בנובמבר 1941 רוכזו יהודי הגטו הנותרים בבניין אחד, אשר הוקף בגדר תיל, ונשמר בידי שוטרים בלארוסים. ליושבי הבניין לא סופק כל מזון, והצעירים שבו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה.
בסוף דצמבר 1941 גורשו כל יהודי הכפר לאושאצ'י, שיהודיה כבר נרצחו, ושם הוחזקו בגטו מקומי. ב-12 בינואר 1942 ניסו יהודי קובליצ'י לברוח מהגטו, אך רובם נתפסו ונרצחו. הנותרים נרצחו זמן מה לאחר מכן.
קונסטנטיוס השלישי

| --- | --- |

קונסטנטיוס השלישי על מטבע סולידוס.
 לידה:  סביבות 370 ניש, האימפריה הרומית 
 פטירה:  2 בספטמבר 421 רוונה, האימפריה הרומית המערבית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  גאלא פלקידיה 
 
 
פלביוס קונסטנטיוס (flavius constantius מת ב-2 בספטמבר 421) היה אחד מהקיסרים של האימפריה הרומית המאוחרת. הוא שלט מספר חודשים במשותף עם הקיסר הונוריוס.
ביוגרפיה

קונסטנטיוס עלה לגדולה ב-411, כאשר מונה לתפקיד מגיסטר מיליטום של הונוריוס ונאבק בהצלחה בויזיגותים, אותם הצליח להדוף מאיטליה חזרה לגאליה. כתוצאה מכך, הוענק לו תואר פטריקיוס ובינואר 417 נישא לאחותו של הונוריוס, גאלא פלקידיה, שככל הנראה נכפתה להנשא לו. לבסוף, הוא קודם לתפקיד אוגוסטוס-במשותף יחד עם הונוריוס ב-8 בפברואר 421. הוא מת מאוחר יותר באותה שנה, ב-2 בספטמבר 421.
לגאלא פלקידיה וקונסטנטיוס היו שני ילדים: הקיסר לעתיד ולנטיניאנוס השלישי ויוסטה גראטה הונוריה, ששחקה תפקיד חשוב באסון פלישת אטילה ההוני בשנת 450. הצלחתו של קונסטנטיוס לעלות מתפקיד מפקד צבאי לדרג אימפריאלי השפיעה מאוד על פעולותיהם של אחרים שהחזיקו בתפקיד פטריקיוס מאוחר יותר, כמו פלביוס אאטיוס וריקימר.
קונסטנטינוס השלישי (באמצע)
קייג'

ערך זה עוסק בראפר אמריקאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1973 (בן 51) וירצבורג, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Christian Palko 
 שם במה:  Cage 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  איסטרן קונפרנס רקורדס 
 www.chrispalko.com
 פרופיל ב-IMDb
 
כריס פאלקו (באנגלית: Chris Palko) הידוע גם בשם הבמה קייג' (Cage), הוא ראפר אמריקאי.
ביוגרפיה

נולד בוורזבורג, גרמניה, להורים אמריקאים, בתקופה בה אביו שירת כשוטר צבאי באחד מבסיסי צבא ארצות הברית בגרמניה.
כשהיה בן ארבע הואשם אביו בשימוש וסחר בהרואין, והמשפחה הוחזרה לניו יורק. האב נהג להזריק סמים לבנו, ונעצר לאחר שאיים על משפחתו ברובה ציד. ההורים התגרשו, ואימו של פאלקו נישאה פעמיים.
בנעוריו נשר פאלקו מבית הספר התיכון והחל להשתמש בסמים קלים וקשים. הוא נשלח לגור עם דודו בבסיס צבאי גרמני, אך הוכה על ידו והוחזר לביתו כעבור שנה. נעצר מספר פעמים על החזקת סמים ותקריות אלימות. בבית המשפט נקבע כי הוא לוקה בנפשו, והוא נשלח לבית חולים פסיכיאטרי, בו שהה שנה וחצי. פאלקו נבחר לטיפול ניסיוני בתרופה חדשה, אך האבחנה שניתנה לו הייתה שגויה, והוא ניסה להתאבד מספר פעמים, בתלייה ובנטילת מנת יתר של תרופות.
כששוחרר מבית החולים בגיל 18, החל לפתח קריירת ראפ. הוא שכר מנהל וכינה עצמו תחילה בשם הבמה "אלכס", כהזדהות עם הדמות מהסרט "תפוז מכני". בשנת 1997 הוציא את הסינגל "Radio Head/Agent Orange", שכלל דגימות מן הסרט "התפוז המכני" וזכה להצלחה. זמן קצר לאחר מכן הוציא הראפר הנודע אמינם את אלבומו "The Slim Shady EP"; פאלקו טען שאמינם העתיק את סגנונו ואת מילות שיריו. אמינם הכחיש זאת והגיב בשירו "רול מודל" (Role Model), בו טען "I Bought Cage's Tape, Opened It, And Dubbed Over It". שלוש שנים לאחר מכן, ב-2002, קייג' השיב לו בשירו "Crowd Killa", בו שר "Suicidal Faliure Like Shady's Ex-Wife" (הוא השווה בין ניסיונות ההתאבדות הכושלים שלו ושל גרושתו של אמינם). קייג' המשיך לכתוב כנגד אמינם, בשיריו "And So Kiddies", "Illest 4 Leter Word", ו-"Bitch Lady".
בשנת 2002 הוציא קייג' את האלבום "Movies For The Blind", שזכה להצלחה. השיר הידוע באלבום הוא "In Stony Lodge", שמספר על חוויותיו של פאלקו בבית החולים הפסיכיאטרי בו אושפז.
ב-2003 הקים קייג' את ההרכב "The Weatherman" עם עוד מספר ראפרים, והוציא את האי-פי "Weatherproof". ב-2005 הוציא דיסק כפול בשם "Hell's Winter", בסגנון ראפ פרוגרסיבי. ב-2009 יצא אלבומו "Depart from Me", בסגנון ראפ-רוק.
קייג' מתגורר כיום בברוקלין שבניו יורק.
קונאן הברברי

ערך זה עוסק בדמות הספרותית ״קונאן הברברי״. אם התכוונתם לסרט שנוצר על בסיס הספרים, ראו .
| --- | --- |

 יוצרים:  רוברט אי. הווארד 
 גילום הדמות:  ארנולד שוורצנגר, ג'ייסון מומואה, ראלף מולר 
 מידע
 מקום לידה:  Cimmeria 
 מקצוע:  הרפתקן, שודד ים, מנהיג צבאי, שכיר חרב, גנב, סייף
 אזרחות:  Cimmeria 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קאל האטלנטי (אבי השושלת) 
 אויבים:  Xaltotun, Yezdigerd, Yildiz, Olgerd Vladislav, Thoth-Amon, Ascalante, Thulsa Doom, Strabonus, Numedides 
 
קונאן ובלית על עטיפת המגזין Weird Tales משנת 1934
קונאן הברברי (קרוי גם קונאן הקימרי, על שם מולדתו קימריה) הוא דמות ספרותית, פרי עטו של סופר הפנטזיה האמריקני רוברט ארווין הווארד. דמותו מייצגת תת-סוגה בספרות הפנטזיה שנקראת חרבות וכשפים (Sword And Sorcery) ומוכרת גם כפנטזיה הרואית. תת-הסוגה הזו נוצרה עם פרסומם של סיפוריו הקצרים של האוורד בהם הופיע קונאן.
דמותו של קונאן התהוותה בשנות השלושים של המאה העשרים ויצאה לאור לראשונה ב-1932 במסגרת סיפור קצר שנכתב על ידי הווארד ופורסם במגזין הפאלפ (מגזין הנמכר באופן המוני ובמחיר זול) Weird Tales(אנ'), שהוקדש לספרות מדע בדיוני ופנטזיה. דמותו של קונאן הברברי הפכה לדמות אייקונית בתרבות הפופולרית, ובמשך השנים זכה קונאן לאין-ספור מחוות, בין אם אלו משחקי מחשב ומשחקי וידאו או מחוות אומנותיות - הן בתחום הקולנוע והן בנובלות ובחוברות קומיקס. רבים מכירים את דמותו של קונאן בעקבות הסרט המפורסם שנשא את שמו ויצא ב-1982, בו כיכב ארנולד שוורצנגר כקונאן הברברי שזכה לשבחים ואף הצליח בקופות.
יצירת הדמות ופרסומה

קונאן הברברי נוצר על ידי רוברט ארווין הווארד והיה יורשו האומנותי של דמות אחרת שיצר הווארד מוקדם יותר, דמות שנקראה קאל האטלנטי(אנ'). הווארד חיפש במשך חודשים השראה לדמות עבורה יוכל לכתוב סיפורים ולפרסם במגזיני הפאלפ שהיו נפוצים למדי בימי חייו, ובעיקר בשנות השלושים של המאה העשרים. בשנת 1931 כתב האוורד סיפור קצר בשם "אנשי האפלה" (People of the Dark) שנתפרסם במגזין Strange Tales of Mystery and Terror(אנ') ביוני של שנת 1932. הסיפור מתואר על ידי הפרוטגוניסט המקריין בגוף ראשון בעודו מגולל את סיפורה של דמות שהייתה התגלמותו בגלגול הקודם: קונאן, אנטי גיבור ברברי שחור שיער, שסוגד לישות אלוהית בשם קרום(אנ').
בפברואר 1932 נפש הווארד באזור ריו גראנדה, ובמהלך חופשתו המשיך בהגיית דמותו של קונאן בעודו כותב את הפואמה "קימריה"(אנ') (Cimmeria, ארץ הולדתו של קונאן) שנכתבה בהשפעת כתביו של פלוטרכוס. בסבירות גבוהה התהוותה דמותו של קונאן באותם ימים, כמו גם העידן בו מתרחשים סיפוריו של קונאן - העידן ההייבורי (אנ'), נכתבו בהשפעת ספרו של תומאס בולפינץ'(אנ') The Outline of Mythology (שנת הוצאה: 1913) אשר הלהיב את הווארד "למזג באופן קוהרנטי את שאיפותיו הספרותיות יחד עם אלמנטים פיזיים אוטוביוגרפיים שיניחו את הבסיס ליצירת דמותו של קונאן".
לאחר שחזר מחופשתו ולאחר שנתמלא בהשראה, שקד הווארד על שכתובו של סיפור קצר שכתב ב-1929, By This Axe I Rule(אנ'), שבו הפרוטגוניסט הוא קאל האטלנטי (ידוע גם כ"קאל הכובש"). את השכתוב ערך הווארד על מנת להתאימו לרוחו של הגיבור החדש שלו, קונאן, בעודו משנה את שם הסיפור ל- The Phoenix on the Sword(אנ') ("הפיניקס על החרב"). בו זמנית כתב הווארד עוד שני סיפורים קצרים The Frost-Giant's Daughter(אנ') ("ביתו של ענק הכפור") שנכתב בהשראת הסיפור המיתי היווני על הנימפה דפנה וסיפור אחר בשם The God in the Bowl (אנ') ("האל בקערה"). שני הסיפורים הללו נדחו על ידי המגזין Weird Tales, אך "הפיניקס על החרב" התקבל על ידי עורך המגזין פרנסוורת' סמית (אנ'), ופרסומו הותנה בשכתוב מינורי של כמה פרטים.
הסיפור "הפיניקס על החרב" הפך לסיפור הקצר הראשון שפורסם במסגרת סיפורי תלאותיו של קונאן, והוא יצא במסגרת המגזין Weird Tales בדצמבר 1932, מגזין שברבות השנים הפך למקור ראשון העשיר בספרות פנטזיה, מותחנים ואימה תוצרת סופרים כמו ה.פ. לאבקרפט, קלארק אשטון סמית'(אנ') וטנסי ויליאמס. הווארד, שעודד מקבלת סיפורו הקצר למגזין, החל לכתוב מעין מאמר בן 8,000 מילים אשר יניח את קווי היסוד להמשך כתיבתו. במאמר תיאר הווארד את הרקע התקופתי לסיפוריו של קונאן ואת האנתרופולוגיה וההיסטוריה של העמים האנושיים בתקופתו של קונאן כמו גם את הפסיפס הגאוגרפי בו התיישבו העמים. אותו מאמר זכה לשם "העידן ההייבורי" (The Hyborian Age) וברבות השנים הוא הפך לתמליל חובה בקרב מעריצי קונאן. העידן ההייבורי שהושלם שימש את הווארד לסיפור הקצר הבא שלו "The Tower of the Elephant"(אנ') ("צריח הפיל"), בו שולב מידע אודות העידן ההייבורי. "צריח הפיל" היה להצלחה שהמריצה את הווארד לכתוב עוד סיפורים קצרים אודות קונאן ועד 1936, השנה בה התאבד הווארד, הוא כתב עשרים ואחד סיפורים קצרים שמתוכם שבעה-עשר פורסמו במגזין Wierd Tales ואילו השאר נתפרסמו ברבות השנים, לאחר שהוצאו מהגנזכים.
סיפורי קונאן לאחר מותו של הווארד

לאחר מותו של הווארד זכויות היוצרים על סיפוריו ודמותו של קונאן השתלשלו בין מספר ידיים, עד אשר הגיעו לסופרי הפנטזיה ליון ספראג דה קאמפ(אנ') ולין קארטר (אנ'), אשר ערכו, צנזרו או "חתכו" קטעים מהסיפורים ולפעמים אף שכתבו אותם. למעלה מארבעים שנה לא התפרסמו סיפוריו המקוריים של הווארד אודות קונאן, אך נרשם מקרה אחד שבו היה ניסיון לעשות כן. ב-1977, ניסו בבית הדפוס וההוצאה לאור האמריקאי "ברקלי" לחזור למקורות האומנותיים של קונאן הברברי, דבר שלא צלח והסיפורים שיצאו תחת ההוצאה היו כבר ערוכים.
במהלך שנות השבעים, שנות השמונים ושנות התשעים, יצאו גרסאות רבות לסיפוריו של קונאן, אלה ציירו את קונאן כפי שהוא מוכר לקוראים בתרבות הפופולרית. אותן הוצאות ספרותיות יצאו בדרך-כלל ככרוניקות של נובלות או חוברות קומיקס וכולם נכתבו על ידי סופרים וכותבים שונים. במהלך שנות השמונים והתשעים, אלו שהחזיקו בזכויות היוצרים על דמותו של קונאן הותירו לפרסום את סיפוריו המקוריים של הווארד, כאשר בו זמנית שאר הגרסאות לסיפוריו של קונאן נמכרים גם כן.
בשנת 2000, ההוצאה לאור הבריטית "Victor Gollancz Ltd"(אנ') הוציאה שני כרכים המכילים את הסיפורים המקוריים של קונאן, כחלק מהקמפיין להוצאת יצירות מופת מתחום הפנטזיה לאור. חלק מסיפורי קונאן שהודפסו והוצאו במסגרת שני הכרכים, היו כאלה שלא פורסמו אף פעם בגרסתם המקורית - אלה נלקחו מהסיפורים כפי שפורסמו במגזין Weird Tales.
בשנת 2003 הוציאה ההוצאה לאור הבריטית "Wandering Star" סדרה תלת-כרכית של ספרים, אשר מכילה מכתבים, פואמות ומאמרים שכתב הווארד עצמו ובהם הוא מתאר את הגותו את דמותו של קונאן ואת הרעיונות שעומדים מאחורי מאפייני הדמות. שני הכרכים הללו הציעו לקוראים מבט היסטורי ומלומד יותר אודות קונאן, וזאת כאמור על ידי פרסומם כמלל מקורי של הווארד. הכרך הראשון נקרא Conan of Cimmeria: Volume One 1932–1933 (יצא ב-2003, בארצות הברית ידוע גם כ"The Comming of Conan the Cimmerian") והוא הכיל הערות והסברים על הרקע התקופתי (העידן ההייבורי) לסיפוריו של קונאן, כמו גם פואמות ומכתבים ששפכו אור על הולדת הדמות קונאן - כל אלה נכתבו על ידי הווארד עצמו. לאחר מכן יצאו שני הכרכים האחרים: Conan of Cimmeria: Volume Two 1934 (שנת 2004) ו-Conan of Cimmeria: Volume Three 1935–1936 (שנת 2005, יצא בארצות הברית תחת השם "The Bloody Crown of Conan and The Conquering Sword of Conan"). בין השאר, הכילו כל שלושת הכרכים גם את סיפוריו המקוריים של קונאן הברברי, ללא עריכה.
בקולנוע

בשנת 1982 הופק סרט בשם "קונאן הברברי" על פי סיפוריו של הווארד, בכיכובם של ארנולד שוורצנגר (אשר גילם את קונאן) וג'יימס ארל ג'ונס.
בשנת 1984 הופק ל"קונאן הברברי" סרט המשך בשם קונאן המשמיד, גם הוא בכיכובו של ארנולד שוורצנגר.
בשנת 2011 הופק סרט הקולנוע "קונאן הברברי" בבימויו של הבמאי הגרמני מרקוס ניספל(אנ').
בעברית הופיעו שמי סיפורי הקומיקס הראשונים בסדרת מארוול על קונאן. הם הופיעו במגזין "משהו". תרגום של החוברת הראשונה על קונאן בהוצאת מארוול, המתארת את עברו ואת עתידו של קונאן. הסיפור "קונאן מגיע " פורסם שוב במגזין "יקום תרבות" ברשת ב-2017.
אחר מכן פרסם “משהו” סיפור אחד נוסף על עלילות קונאן, בשם “מאורת אנשי החיות”. מאז לא יצאו עוד בעברית קומיקסים נוספים על קונאן.
מאז יצא לאור בעברית קובץ של סיפורי הפרוזה המקוריים על קונאן, “קורות קונאן הברברי”, בתרגום רז גרינברג, בהוצאת מובי דיק (2012), קובץ שהיה אמור להיות הראשון בסדרה שתקיף בעברית את כל סיפורי קונאן בעברית.
הערות שוליים

1 2  פטריס לונט, Hyobrian Genesis, פרק 1: עמ' 429–453. אסופת The Comming of Conan the Cimmerian, שנת 2003, הוצאת דל-ריי.
↑  אלי אשד, קונאן הברברי מגיע!, באתר יְקוּם תַּרְבּוּת, ‏2017-02-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551297205171  GND: 138058016  LCCN: no2014099611  NKC: jo2016908732  SUDOC: 15074112X  VIAF: 1209157527258327300003   WorldCat (עם VIAF): 1209157527258327300003
קונסטנטי רוקיצקי

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1899 ורשה,  פולין הקונגרסאית
 פטירה:  18 ביולי 1958 (בגיל 59) לוצרן, שווייץ שווייץ
 מדינה:  פולין
 ידוע בשל:  הנפקת דרכונים מזויפים למאות יהודים והצלתם מהשואה
 תפקיד:  סגן הקונסול הפולני בריגה ובברן
 תקופת כהונה:  1941–1943
 פרסים והוקרה:  Virtus et Fraternitas Medal (2019)  חסיד אומות העולם (19 בפברואר 2019) 
 
קוֹנְסְטָנְטִי רוֹקִיצְקִי (בפולנית: Konstanty Rokicki;‏ 16 ביוני 1899, ורשה, פולין הקונגרסאית – 18 ביולי 1958, לוצרן, שווייץ) היה דיפלומט פולני, סגן הקונסול הדיפלומטי של פולין בריגה ובברן אשר הציל יהודים בשואה. הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה

נולד בוורשה ליוזף (Józef) רוקיצקי ולקונסטנציה (Konstancja) לבית פאבווקיווץ' (Pawełkiewicz). במלחמה הפולנית-סובייטית היה לוטננט בחיל הפרשים. ב-17 באוגוסט 1936 נישא רוקיצקי למאריה לבית גולדמן. בתם של בני הזוג, שנולדה ב-1938, עבדה בבגרותה עבור האומות המאוחדות בז'נבה.
בשנת 1931 הצטרף לשירות הקונסולרי של משרד החוץ הפולני. בשנים 1932–1933 עבד בקונסוליה הפולנית במינסק, בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית; לאחר מכן, בין 1934 ו-1936 היה סגן הקונסול בריגה; ובשנים 1936–1938 עבד בצירות הפולנית בקהיר. ב-1939 עבר לברן והיה סגן הקונסול. בין השנים 1941–1943 השתמש רוקיצקי במעמדו הדיפלומטי כסגן הקונסול כדי להנפיק דרכונים מזויפים של מדינות אמריקה הלטינית והבריח אותם לפולין ולהולנד הכבושות בידי גרמניה הנאצית, שם הצילו את חייהם של היהודים שנשאו את הדרכונים הללו.
לאחר המלחמה נשאר רוקיצקי בשווייץ משום שלא רצה לחזור לפולין הקומוניסטית, ונפטר בה אלמוני. לאחר למעלה מחמישים שנה אחרי מותו, ב-17 באפריל 2019, הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם, בעקבות מחקר ופרסום של שגריר פולין בשווייץ.
קונאן אוזיריס

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1989 (בן 35) ליסבון, פורטוגל 
 שם לידה:  טיאגו מירנדה
 שם במה:  Conan Osiris 
 מוקד פעילות:  פורטוגל פורטוגל
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  זמר וכותב שירים
 סוגה:  פופ, פאדו, מוזיקה ערבית, טכנו
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 פרופיל ב-IMDb
 
טיאגו מירנדה (בפורטוגזית: Tiago Miranda; נולד ב-5 בינואר 1989) הידוע בשם הבמה שלו קונאן אוזיריס, הוא זמר וכותב שירים פורטוגלי. הוא נציג פורטוגל באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם שירו "Telemóveis" לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הפורטוגזית "Festival de Cancao 2019".
שם הבמה שלו קרוי על שמות אוסיריס, האל המצרי וקונאן, גיבור סדרת האנימה קונאן ילד העתיד שנוצרה על ידי הייאו מיאזאקי.
אוסיריש זכה להכרה לאומית ובינלאומית (בקרב חובבי תחרות האירוויזיון) מיד לאחר שהוציא את שיר האירוויזיון שלו "Telemóveis". השיר הפך מיד לאחר הוצאתו לאחד השירים המושמעים ביוטיוב ובספוטיפיי בפורטוגל. ב-2 במרץ 2019 זכה אוסיריש במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הפורטוגזית ובכך הבטיח את השתתפותו באירוויזיון 2019.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2011 - Cathedral
2016 - Música, Normal
2017 - Adoro Bolos
דיסקוגרפיה > EPs

2014 - Slik
דיסקוגרפיה > סינגלים

2 בפברואר 2019 - Telemóveis (השיר הפורטוגלי לאירוויזיון 2019)
הערות שוליים

↑  Pearalta Melo diz, FC2019: Biografia de Conan Osiris, ‏2019-01-02 (ב־European Portuguese)
↑  קוריו די מנהה, Conan Osíris "partiu o telemóvel" e está a tornar-se um fenómeno da música portuguesa, סי אם ז'ורנל, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1179895339  ISNI: 0000 0004 7576 0688  MusicBrainz: d4b96276-2ef0-4bcc-a87e-8d5c80a2cd79  VIAF: 9458155226734184490005   WorldCat (עם VIAF): 9458155226734184490005
צבי תבור

| --- | --- |

צבי תבור עם מכשיר שהמציא להפיכת אנרגיה סולארית לחום, 1955
 לידה:  7 במרץ 1917 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  15 בדצמבר 2015 (בגיל 98) ירושלים 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ישראל, בריטניה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונדון  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בניצול אנרגיה סולארית
 
ד"ר הרי צבי תבור (7 במרץ 1917 – 15 בדצמבר 2015) היה חלוץ החוקרים של ניצול אנרגיה סולארית בישראל. זכה להוקרה בינלאומית על מחקריו והיישומים שלהם. בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת לונדון, ותואר דוקטור בתחום האנרגיה המתחדשת מהאוניברסיטה העברית. זוכה עיטור הנשיא לשנת 2013. תבור תרם לפיתוח של דוד השמש המודרני אשר חוסך חשמל רב ואנרגיה בישראל ובעולם כולו.
קורות חיים

צבי תבור נולד בלונדון, אנגליה, בשנת 1917. בילדותו היה חבר בתנועת הנוער הציוני הבונים, שם השתלב כמדריך וכחבר הנהלה. תבור למד פיזיקה באוניברסיטת לונדון וקיבל תואר ראשון בשנת 1937. במקביל ללימודיו עסק במחקר ופיתוח של מכשור אוטומציה. בשנת 1947 עזב את עבודתו ועבר לצרפת על פי בקשת פעילי ההגנה, כדי להסב אוניות משא לאוניות נוסעים, לצורך ההעפלה, במסגרת המוסד לעלייה ב'. על פועלו זה קבל את עיטור לוחמי המדינה. תבור עלה לישראל בשנת 1949, הצטרף למועצה למחקר ופיתוח שהוקמה על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון, והקים את המעבדה הלאומית לפיזיקה, שאותה ניהל במשך עשרים וארבע שנים. בשנים הראשונות פעלה המעבדה במרתף של בניין ג'נרלי ושימשה מוסד מרכזי בישראל לעניין תקינה של יחידות מידה. במקביל השלים לימודי תואר דוקטור באנרגיה מתחדשת באוניברסיטה העברית בירושלים. תבור סבר כי מדינת ישראל שאינה משופעת במקורות אנרגיה, חייבת לפתח מקורות אנרגיה חלופיים, כדי לצמצם את יבוא מקורות האנרגיה שלה. את משאבי המעבדה שהקים הוא הקדיש לחקר אנרגיית השמש והפקת חשמל מרוח. כמו כן הותקנה במעבדה תחנה סייסמולוגית.