stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפואת שיניים
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > אנדודונטיה

אנדודונטיה היא תחום העוסק במחלות שורש השן ובמחלות באזור סב חוד השורש בלסת. מומחה לאנדודונטיה מטפל במקרים מורכבים של טיפולי שורש, כגון טיפול בתעלות שורש מפותלות, הוצאת גופים זרים מתוך תעלות השורש וטיפולי שורש חוזרים. כמו כן, מומחה לאנדודונטיה הוא הסמכות המקצועית לריכוז הטיפול בנפגעי חבלה דנטלית ולמעקב אחריו, שכן הנפגעים נזקקים בדרך כלל לטיפול משולב של מומחים ממספר תחומים של רפואת השיניים. לדוגמה, שן שנדחפה פנימה לתוך הלסת בעקבות פציעה תטופל על ידי כירורג פה ולסת שיחשוף את השן מתוך הלסת, אורתודונט שיחזיר את השן למקומה, אנדודונט שיבצע טיפול שורש ולעיתים יש צורך אף בשיקומאי פה ולסתות להחזרת השן לתפקוד נורמלי וכן לתיקונים אסתטיים. בעבודתו, משתמש האנדודונט בציוד מיוחד, שאינו קיים במרפאת שיניים רגילה, כגון מיקרוסקופ טיפולי, ופוצרי ניקל-טיטניום ממונעים. התמחות באנדודונטיה אורכת כשלוש שנים.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > פריודונטיה

תחום ניתוחי החניכיים ברפואת השיניים עוסק בכל הקשור לחניכיים - הרקמה הרכה והעצם האוחזת בשן. כמו כן עוסק תחום זה בשמירה על היגיינת הפה הבסיסית ובתחזוקת הרקמות.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > רפואת הפה

רפואת הפה עוסקת בכמה תחומים עיקריים: מחלות של חלל הפה וטיפול בחולים בסיכון גבוה, אבחון וטיפול בכאבי ראש, פנים ולסתות, טיפולי שיניים בטשטוש והרדמה כללית, אבחון ופענוח צילומי רנטגן.
מחלות של חלל הפה - תופעות ופתולוגיות שאינן קשורות ישירות לשיניים, אלא מצויות בעיקר ברקמה הרכה והקשה של הפה. יכולים להיות אלה נגעים מסוגים שונים, סרטן (כגון קרצינומה, סרקומה ועוד), מחלות זיהומיות שונות (כגון הרפס, פטרת הפה ועוד), מחלות של הריריות (כגון ליכן פלנוס, זאבת, פמפיגוס ועוד), מחלות של בלוטות הרוק (אבן חוסמת, יובש פה ועוד), וכדומה.
ענף נוסף של רפואת הפה הוא טיפול דנטלי במטופל שהוא בקבוצת סיכון רפואי, דהיינו מצבו הדנטלי הסתבך בגלל מחלה כללית אחרת (למשל סוכרת וסרטן) או שטיפול שיניים עלול להזיק לבריאותו (למשל אנשים הסובלים ממחלות של הלב או של כלי הדם), וביצוע טיפול שיניים בהרדמה כללית או בסדציה.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > אורתודונטיה

תחום האורתודונטיה, או יישור שיניים, עוסק בסגר הנורמלי של הלסתות, פתולוגיות הסגר והדרכים לתיקונן. המכשור המשמש לכך מתחלק למכשור קבוע (סמכים וטבעות המודבקים אל השיניים וקשת שעוברת ביניהם), או מכשירים ניידים, וזאת כתלות במקרה. קיימים סוגים שונים של סמכים, וההבדל ביניהם הוא במבנה הסמך או בחומר ממנו הוא עשוי (מתכת, חרסינה, חמרים מרוכבים). מכשירים אלה מאפשרים להפעיל כח מדוד בכיוון הרצוי על השן, וכך נגרמת תזוזת השיניים למקומן. במתרפאים שנמצאים בתקופת הגדילה ניתן להשפיע, אם כי בצורה מוגבלת, על כיוון וכמות הגדילה של הלסתות. לעיתים, כאשר קיימת אי התאמה חריגה (ליקוי סגר) בין גודל הלסתות או בכיוון הגדילה שלהן, יש צורך בתיקון מורכב יותר. התיקון במצב זה יהיה לא רק של מנח השיניים אלא גם של מנח וגודל הלסתות עצמן. לצורך כך מופנים המתרפאים, לאחר סיום הגדילה, לטיפול משולב אורתו-כירורגי.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > כירורגיית פה ולסת

כירורגיה של הפה והלסתות (Maxillofacial Surgery) הוא ענף משולב ברפואת השיניים וברפואה כמו כן בכירורגיית ראש צוואר העוסק בתיקון ניתוחי ספקטרום רחב של מחלות, חבלות, ועיוותים באזור ראש צוואר, פנים ולסתות, ברקמה הרכה והקשה.
נושאי הטיפול הנפוצים:
כירורגיה דנטואלואולרית -מתרכזת בניתוחים בחלל הפה שעיקרן השתלות שיניים וניתוחים מסייעים להשתלות כדוגמת השתלות עצם וחניכיים, עקירות כירורגיות עקירת שן
אבחון וטיפול בפתולוגיה שפירה (ציסטות וגידולים) בראש צוואר.
אבחון וטיפול בפתולוגיה ממאירה (בעיקר גידולים ממאירים של חלל הפה) בראש צוואר.
אבחון וטיפול בעיוותים מולדים של רקמות הפנים כדוגמת חיך ושפה שסועים.
אבחון וטיפול במחלות המפרק הטמפורומנדיבולרי (מפרקי הלסת).
אבחון וטיפול בעיוותים בעצמות הפנים בעזרת ניתוחים אורטוגנטיים
אבחון וטיפול בחבלות בעצמות הפנים וברקמה הרכה (טראומה).
אבחון וטיפול בפתולוגיה של בלוטות הרוק.
אבחון וטיפול בזיהומים באזור הפנים והצוואר.
טיפולים בנושאים הדנטואלואולריים כדוגמת שתלים מבוצעים בעיקר במרפאות בקהילה שאר הנושאים מטופלים גם במסגרת מחלקות כירורגיית הפה והלסתות שבבתי החולים.
להשגת המומחיות בכירורגיית הפה והלסתות, על המתמחה לעבור תהליך התמחות שאורך חמש שנים של הכשרה במקצוע. בתוך תוכנית ההתמחות עליו לעבור גם הכשרה במקצועות כירורגיים נוספים כמו אף, אוזן, וגרון, פלסטיקה כירורגיה כללית, פנימית ועוד.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > שיקום הפה

"שיקום הפה" היא התמחות שמטרתה להחזיר לשיניים וללסתות את תפקודן התקין, החל מסתימות פשוטות, המשך בכתרים ובגשרים וכלה בשיניים תותבות, בשתלים וכולי. תחום השיקום כולל גם מחקר בנושאי אסתטיקה של הפנים והחיוך. באופן מסורתי, גם מחקר החומרים הדנטליים משתייך לתחום שיקום הפה. על-פי רוב, המומחה לשיקום הפה אינו משתיל בעצמו את השתל הדנטלי אלא בונה באמצעות חרסינה על גבי השתל, שאותו השתיל כירורג פה ולסת או פריודונט. שיקומאי פה נעזר בבעלי מקצועות ובמומחים נוספים לשם עבודתו, והוא מרכז ומתאם את פעילותם. לדוגמה, המומחה לשיקום הפה מסתייע בטכנאי דנטלי שהוא הבונה בפועל את כתרי החרסינה, וכן באורתודונט לשם יישור שן שיש ליישרה לפני שניתן יהיה לשקמה, ובכירורג פה ולסת או בפריודונט לשם ניתוח השתלה או "הארכת כותרת". בישראל יש איגוד המאגד את הרופאים שעוסקים בשיקום פה ולסת בישראל - שנקרא ״האיגוד הישראלי לשיקום פה ולסת״. הנשיא של האיגוד הוא ד״ר נחום סאמט.
תחומי מומחיות ברפואת שיניים > שיקום פנים ולסתות

שיקום פנים ולסתות היא תת-התמחות של שיקום הפה. תחום זה עוסק הן בשיקום פונקציונלי לאחר חבלה נרחבת או מחלה (לדוגמה, לסת שנכרתת בעקבות גידול מפושט) והן בשיקום אסתטי של הפנים. כיום, מסוגלת מחלקת שיקום הפנים לבנות אפים ואוזניים חדשים, וכן לשקם לסתות על ידי בניית עצם
רפואה אסתטית
נכון לשנת 2019 רופאי שיניים רשאים לעסוק ברפואה אסתטית באזור ראש צוואר. על הרופאים לעבור הכשרה בהזרקת בוטוקוס וחומצה היאלורנית.
היפנוזה
ברפואת השיניים היפנוזה משמשת להרגעת המטופל הסובל מחרדה דנטלית. במהלך הטיפול המטופל נמצא בשליטה מלאה ויכול לבחור לצאת ממצב ההיפנוזה בכל רגע. רופא השיניים העוסק בהיפנוזה מחויב בהכשרה מקצועית ורישיון ממשרד הבריאות המאשר לו לעסוק בהיפנוזה.
שיכוך כאב

כאב שיניים הוא לרוב התסמין הגורם למטופל להגיע אל רופא השיניים. בנוסף, חלק ניכר מטיפולי השיניים כרוכים בכאב, דבר שגורם לרבים פחד מוגזם מרופאי שיניים, הנקרא דנטופוביה. להתמודדות עם תופעות הפחד והכאב, יש צורך באמצעים לשיכוך כאב. בתקופה שקדמה לאמצעי האלחוש המקובלים בימינו, ניסו לגרום להפחתת תחושת הכאב על ידי השקיית המטופל בכמות גדולה של משקה אלכוהולי.
הפעם הראשונה בו הודגמה תכונתו של האתר כחומר המאפשר לחסום את תחושת הכאב, ולהביא את האדם לחוסר הכרה זמני, נעשה ב-13 באוקטובר 1846, בעיר בוסטון שבארצות הברית על ידי רופא שיניים בשם מורטון. האולם בו בוצעה ההדגמה בבית החולים מסצ'וסטס, נקרא עד היום "אולם האתר".
במאה ה-21 נעשית פעולת שיכוך הכאב בדרך כלל על ידי זריקת אלחוש. הרופא מורח משחת אלחוש כדי להפחית את תחושת כאב הדקירה ואז מזריק את חומר האלחוש, בדרך כלל לידוקאין. בילדים נעשה לעיתים שימוש בגז צחוק לפני מתן הזריקה או אף במקום זריקה.
מוזיאון ישראלי לרפואת שיניים

בפקולטה לרפואת שיניים במרכז רפואי הדסה עין כרם קיים מוזיאון קטן לרפואת שיניים. המוזיאון קרוי "מוזיאון הפקולטה לזכרו של פרופ' מריו אולמנסקי" ומנציח את שמו של אולמנסקי, שהיה הדיקן השלישי של הפקולטה. המוזיאון ממוקם ברחבת הכניסה לפקולטה והוא תוכנן כמֵיצג בחלל פתוח המנציח את ההיסטוריה של רפואת השיניים.
בין המוצגים הבולטים במוזיאון:
ציוד דנטלי מלא של קליניקה לרפואת שיניים משנת 1913,שתרם אספן אמריקאי של ציוד דנטלי עתיק.
ציוד דנטלי מלא של קליניקה לרפואת שיניים משנת 1940.
לקריאה נוספת

יהונתן מן, רפי פישר, רפואת השיניים המערכתית, אופאל, 2008
הערות שוליים

1 2  Antique Dental Instruments
↑  מיטל יסעור בית-אור, אושר: טיפולי שיניים חינם לילדים עד גיל 10, באתר ynet, 26 ביוני 2011
↑  טיפולי שיניים לילדים ונוער, באתר משרד הבריאות
↑  1.1=מרפאת הסטודנטים הדסה עין כרם, באתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי הדסה
↑  הוראה בפקולטה לרפואת שיניים, באתר dental.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
↑  לימודי רפואת שיניים, באתר go.tau.ac.il
↑  שלי לוי, מחסור ברופאי שיניים מומחים - דו"ח לוועדת העבודה רווחה ובריאות, 2010
↑  משרד הבריאות, משרד הבריאות - שירותי בריאות השן - דו"ח שנתי 65ג, 2015, עמ' 12
↑  משרד מבקר המדינה, משרד הבריאות - הסדרת ההכשרה הקלינית של רופאים בין מערכת הבריאות ובין האקדמיה, דוח שנתי 68ג, 8 במאי 2018
↑  1.1=מרפאת הסטודנטים הדסה עין כרם, באתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי הדסה
↑  איך נראתה מרפאת שיניים לפני 100 שנה? קבלו הצצה למיני-מוזיאון שבפקולטה לרפואת שיניים בהדסה עין כרם, באתר youtube, ‏6 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548280805171  BnF: cb11932885c (data)  GND: 4079454-4  HDS: 027147  LCCN: sh85036953  LNB: 000106623  NARA: 10646970  NKC: ph126122 
עקירת שן בימי הביניים
גרין ורדימן בלק, מחלוצי רפואת השיניים המודרנית.
מעבדת שיניים ניידת של "קופת חולים כללית" בתחילת שנות ה-50
בובת פנטום ללימודי רפואת שיניים
גשר אורתודנטי המיועד ליישור שיניים
צילום פנורמי של הפה, הוא אחד הכלים הראשוניים בשיקום הפה, ומאפשר מבט טוב על מצב השיניים.
קליניקה לרפואת שיניים משנת 1913 (המוזיאון לרפואת שיניים לזכרו של פרופ' מריו אולמנסקי, המרכז הרפואי הדסה)
קליניקה לרפואת שיניים משנת 1940 (המוזיאון לרפואת שיניים לזכרו של פרופ' מריו אולמנסקי, המרכז הרפואי הדסה)
הפיכה עצמית

ההפיכה של לואי נפוליאון, שפיזר את האספה הלאומית של צרפת בניגוד לחוקה, הובילה להקמת הקיסרות השנייה.
הפיכה עצמית (באנגלית: self-coup או autocoup; בספרדית: Autogolpe de Estado) או הפיכה מלמעלה היא הפיכה שאותה מבצע ראש מדינה או ממשלה שנבחרה כדין, תוך נטילת סמכויות שלא כדין. לשם כך, ההפיכה עשויה לכלול שינויי חקיקה או שינוי של החוקה, או פגיעה בכוחן של הרשות המחוקקת והרשות השופטת. הפיכה עצמית מתבצעת "מלמעלה", על ידי ראשי הממשל, בניגוד להפיכה "מלמטה", שיוזמים מי שאינם בשלטון (דוגמת הצבא, או קבוצת מורדים).
הפיכות עצמיות התרחשו פעמים רבות לאורך ההיסטוריה. הדוגמה הידועה ביותר התרחשה ב-2 בדצמבר 1851, עת פיזר לואי נפוליאון, נשיא צרפת, את האספה הלאומית של צרפת בניגוד לחוקה, מהלך שהוביל להקמת הקיסרות השנייה ולהכתרת נפוליאון כקיסר צרפת.
הביטוי "Autogolpe" נטבע בשנת 1992 בעקבות ההפיכה העצמית בפרו, כאשר הנשיא אלברטו פוג'ימורי השעה באופן לא חוקי את בית הנבחרים ואת בית המשפט העליון, והעניק לעצמו סמכויות שלטוניות נוספות. עוד ניסיון להפיכה עצמית נעשה בפרו ב-2022 על ידי הנשיא פדרו קסטיו, שניסה לפזר את הקונגרס, ובסופו של דבר הודח ונעצר.
ניתוח

על אף שלרוב נהוג לחשוב על הפיכה כתהליך חיצוני "מלמטה", הפיכות עצמיות "מלמעלה" חזרו לאורך ההיסטוריה, גם אם לרוב באופן סמוי מעין הציבור. חוקרים רבים עומדים על הקושי הגלום בזיוהוין של הפיכות עצמיות, שנובע בין היתר מכך שיוזמות ההפיכה הן הממשלות, ולפיכך גורמי הביטחון, הרגילים לציית להוראותיה, מתקשים לעמוד מולן. בשנת 2018, פרסם סטיבן לויצקי, מומחה לפוליטיקה השוואתית ולאמריקה הלטינית, יחד עם עמיתו בהרווארד דניאל זיבלט את הספר "איך דמוקרטיות מתות" (How Democracies Die). בספר זה נבחנים התנאים שיכולים להוביל דמוקרטיות להתמוטטות מבפנים בהפיכה עצמית, בשונה מהתמוטטות בעקבות אירועים חיצוניים, כמו הפיכות צבאיות או פלישות זרות.
דיקטטורות מובהקות נעלמו מרוב מדינות העולם. הפיכות צבאיות והשתלטויות אלימות אחרות על השלטון הן דבר נדיר. ברוב המדינות מתקיימות בחירות סדירות. דמוקרטיות עדיין מתות, אך באמצעים שונים. מאז תום המלחמה הקרה, רוב התמוטטויות הדמוקרטיות לא נגרמו בידי גנרלים וחיילים, אלא בידי הממשלות הנבחרות עצמן. כמו צ'אווס בוונצואלה, מנהיגים נבחרים ערערו את המוסדות הדמוקרטיים בגאורגיה, הונגריה, ניקרגואה, פרו, הפיליפינים, פולין, רוסיה, סרי לנקה, טורקיה ואוקראינה. נסיגתן לאחור של דמוקרטיות מתחילה כיום בתיבת הקלפי. [...] מאחר שאין רגע יחיד – לא הפיכה, לא הכרזה על המשפט הצבאי ולא השעייה של החוקה – שבו המשטר 'חוצה את הקווים' בצורה ברורה לעבר דיקטטורה, דבר אינו מדליק את נורות האזהרה של החברה. התרעות על ניצול לרעה של השלטון עלולות להיתפס כהגזמות או קריאות 'זאב זאב'. עבור רבים, שחיקתה של הדמוקרטיה כמעט ואינה מובחנת.
המקור באנגלית
Military coups and other violent seizures of power are rare. Most countries hold regular elections. Democracies still die, but by different means. Since the end of the Cold War, most democratic breakdowns have been caused not by generals and soldiers but by elected governments themselves. Democratic backsliding today begins at the ballot box. [...] Because there is no single moment—no coup, declaration of martial law, or suspension of the constitution—in which the regime obviously “crosses the line” into dictatorship, nothing may set off society’s alarm bells. Those who denounce government abuse may be dismissed as exaggerating or crying wolf. Democracy’s erosion is, for many, almost imperceptible.
בדומה לזאת, גם מדענית המדינה קים ליין שפלי בחנה את תנאי האפשרות להפיכות עצמיות במאה ה-21, דרך מחקר השוואתי בין מנהיגים של דמוקרטיות חלולות שונות (בעיקר ויקטור אורבן, ירוסלב קצ'ינסקי, ולדימיר פוטין, רג'פ טאיפ ארדואן, והוגו צ'אווס). שפלי טוענת שמדינות אלו אמצו אסטרטגיה של "רודנות בחסות החוק" (Autocratic Legalism), כלומר רודנות שעולה מהפיכה סמויה ואיטית, המבוססת על שינויים חוקיים וחוקתיים במדינה.
הרודנים שלוקחים חוקות בשבי, מנצלים את מראית העין השטחית של הדמוקרטיה והחוקיות במדינות שלהם. הם משתמשים במנדט הדמוקרטי שניתן להם כדי להניע מהפכות משפטיות שמסירות את הבלמים שקיימים על הרשות המבצעת, מגבילות את האפשרות לאתגר את השלטון, ומערערות את המוסדות שמפקחים על השלטון וחיוניים לקיומה של מדינה דמוקרטית. מכיוון שהרודנים הללו משליטים את האמצעים הא־ליברלים שלהם בעזרת התמיכה האלקטורלית שזכו לה ומשתמשים בשיטות חוקיות או חוקתיות כדי להשיג את מטרותיהם, הם מצליחים להסתיר את קווי המתאר הרודניים שלהם בתוך המנעד הפלורליסטי של שבלונות החוק הלגיטימיות.
אירועים בולטים שתוארו כהפיכות עצמיות

צרפת (1794–1815, 1830–1958) צרפת: הנשיא נפוליאון השלישי (2 בדצמבר 1851)
בולגריה בולגריה: אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה (27 באפריל 1881)
אורוגוואי אורוגוואי: הנשיא חואן לינדולפו קוסטאס (אנ') (10 בפברואר 1898)
אורוגוואי אורוגוואי: הנשיא גבריאל טרה (אנ') (31 במרץ 1933)
גרמניה הנאצית גרמניה: הקנצלר אדולף היטלר (23 במרץ 1933) – ראו גם: חוק ההסמכה
אסטוניה אסטוניה: ראש הממשלה קונסטנטין פטס (12 במרץ 1934)
אוסטריה אוסטריה: הקנצלר אנגלברט דולפוס (1 במאי 1933)
לטביה לטביה: ראש הממשלה קרליס אולמאניס (15–16 במאי 1934)
יוון יוון: ראש הממשלה יואניס מטאקסס (4 באוגוסט 1936)
ברזיל ברזיל: הנשיא ז'טוליו ורגאס (10 בנובמבר 1937)
פרגוואי פרגוואי: הנשיא היג'יניו מוריניגו (אנ') (30 בנובמבר 1940)
רומניה רומניה: מיכאל הראשון, מלך רומניה (23 באוגוסט 1944)
בוליביה בוליביה: הנשיא מאמרטו אורריולגויטיה (אנ') (16 במאי 1951)
הפיליפינים הפיליפינים: הנשיא פרדיננד מרקוס (23 בספטמבר 1972)
דרום קוריאה דרום קוריאה: הנשיא פאק צ'ונג-הי (17 באוקטובר 1972)
אורוגוואי אורוגוואי: הנשיא חואן מריה בורדאברי (אנ') (27 ביוני 1973)
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין: ראש הממשלה חואה גוופנג (6 באוקטובר 1976)
פרו פרו: הנשיא אלברטו פוג'ימורי (5 באפריל 1992)
רוסיה (1991–1993) רוסיה: הנשיא בוריס ילצין (21 בספטמבר 1993)
ונצואלה ונצואלה: הנשיא ניקולס מדורו (29 במרץ 2017)
רוסיה רוסיה: הנשיא ולדימיר פוטין (4 ביולי 2020)
אל סלוודור אל סלוודור: הנשיא נאיב בוקלה (1 במאי 2021)
תוניסיה תוניסיה: הנשיא קייס סעיד (25 ביולי 2021)
סודאן סודאן: יו"ר מועצת הריבונות עבד אל-פתאח אל-בורהאן (25 באוקטובר 2021)
אירועים בולטים שתוארו כניסיון להפיכה עצמית

גואטמלה גואטמלה: הנשיא חורחה סראנו אליאס (אנ') (25 במאי - 5 ביוני 1993)
אינדונזיה אינדונזיה: הנשיא עבד א-רחמן וחיד (1–25 ביולי 2001)
מלזיה מלזיה: ראש הממשלה מהאטיר מוחמד (23 בפברואר - 1 במרץ 2020)
ארצות הברית ארצות הברית: הנשיא דונלד טראמפ - ניסיון הפיכת תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 וההסתערות על הקפיטול (6 בינואר 2021)
פרו פרו: הנשיא פדרו קסטיו - ניסיון ההפיכה בפרו (7 בדצמבר 2022)
לקריאה נוספת

קים ליין שפלי, רודנות בחסות החוק, מאנגלית: מיטל שרון, הוצאת תלם, תשפ"ג 2023
Kim Lane Scheppele. “Autocratic Legalism.” 85 University of Chicago Law Review 545-583 (2018)
Fabio de Sa e Silva. Autocratic Legalism 2.0: Insights from a Global Collaborative Research Project
Luttwak, Edward. Coup d'État: A Practical Handbook (London, Allen Lane, 1968; Revised Edition: Cambridge, MA, 1979; London, 1979; Sydney, 1979) ISBN 978-0713900675
Levitsky, Steven and Daniel Ziblatt. How Democracies Die. Crown. 2018
ראו גם

שחיקה דמוקרטית
דמוקרטיה חלולה
דמוקרטיה לא ליברלית
ספין-דיקטטורים
הערות שוליים

1 2 3 4  Cameron, Maxwell A. (ינו' 1998). "Self-Coups: Peru, Guatemala, and Russia". Journal of Democracy. Johns Hopkins University Press. 9 (1): 125–137. doi:10.1353/jod.1998.0003. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  חאלד גנאים, מרדכי קרמניצר, עברות נגד המשטר מחקר מדיניות 70, ירושלים: המכון הישראלי לדמוקרטיה, כסלו תשס"ט דצמבר 2008, עמ' 96
↑  URUGUAY UNDER A DICTATOR.; Senor Cuestas Executes a Coup d'Etat and Dissolves the Assembly., הניו יורק טיימס, ‏Feb. 11, 1898
↑  The March Revolution in Uruguay 1933, onwar
↑  Germany 1933: From democracy to dictatorship, בית אנה פרנק
↑  Kurt Weyland, Assault on Democracy, עמ' 304
↑  The Bolivian National Revolution 1952-1964
↑  Declaration of Martial Law, Official Gazette
↑  David Pion-Berlin, Thomas Bruneau and Richard B. Goetze Jr, The Trump Self-Coup Attempt: Comparisons and Civil–Military Relations, 07 April 2022
↑   נשיא פרו נעצר לאחר שהכריז על מצב חירום וניסה לפזר את הפרלמנט, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2022
אלברטו פוג'ימורי, נשיא פרו לשעבר,  הוביל את הההפיכה העצמית בפרו ב-1992 כשפזר את הקונגרס והשעה את החוקה של המדינה. כיהן כנשיא עד להדחתו ב-2000.
סרקואידוזיס

| --- | --- |

סרקואידוזיס בבלוטת לימפה
 תחום:  המטולוגיה 
 תסמינים:  שיעול, קוצר נשימה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/301914 
 DiseasesDB:  11797
 MeSH:  D012507
 MedlinePlus:  000076
 OMIM:  181000
 סיווגים
 ICD-10:  D86
 ICD-11:  4B20 
 
סַרְקוֹאִידוֹזִיס היא מחלה דלקתית גרנולומטוטית רב-מערכתית לא זיהומית שסיבתה אינה ידועה, המערבת בעיקר את הריאות.
שיא היארעות המחלה הוא בגילאי 20–60. שכיחותה של המחלה בארצות הברית היא 30–80 ל-100,000. המחלה שכיחה יותר בנשים, וכן נמצאה שכיחות מוגברת של המחלה בסקנדינבים, יפנים, וכן נשים איריות ואפריקאיות אמריקאיות.
אטיולוגיה

ההסבר לפריצת המחלה עדיין לא ידוע. עם זאת, הוצעו מספר תאוריות:
הסברים סביבתיים: המחלה קשורה ככל הנראה בפתוגנים זיהומיים, כגון עליה בשכיחות של החיידק Propionibacterium acnes בבלוטות הלימפה של חולים אלו בהשוואה לאוכלוסייה הכללית. כמו כן נמצא קשר לחלבון של חיידקי Mycobacteria שונים ולחשיפה לעובש ולחומרי הדברה.
הסברים גנטיים: ככל הנראה קיימת פגיעות גנטית המביאה למחלה. רוב צורות המחלה אינן עוברות בתורשה, אולם תוארה צורה משפחתית, ואצל 5% מהחולים יש קרוב משפחה החולה אף הוא.
פתולוגיה

מבחינה פתולוגית, היווצרות של גרנולומה היא הסממן העיקרי במחלה. מחקרים שנעשו על סרקואידוזיס הדגימו כי הדלקת הראשונית מתחילה בתגובה לזרם של תאי T לימפוציטים מסוג T helper. בנוסף לכך, יש הצטברות של מקרופאגים פעילים. שחרור הציטוקינים בתגובה להצגת אנטיגנים לתא T מביא ליצירת גרנולומות. לגרנולומות מבנה אופייני והן יכולות להיעלם עם הזמן או ליצור מחלה כרונית על ידי יצירת רקמה צלקתית. ההבנה כי תאי T מסוג T helper מעורבים במחלה הגיעה גם מתצפיות שהראו שאנשים החסרים תאים אלו (למשל, במחלה מתקדמת של HIV) כמעט ולא מפתחים סרקואידוזיס, וכאשר הם מקבלים טיפול תרופתי הסרקואידוזיס עלולה להתפרץ כתוצאה מהשיפור הנגרם במערכת החיסון שלהם.
הגרנולומות בצורתן הכרונית מקושרות בהפרשה של אינטרלוקין 8- IL-8 וכן בהפרשת יתר של TNF.
ממצאי מעבדה

ממצאי הדמיה נפוצים הם צילום חזה (בעיקר), בדיקת CT לאבחון מחלה אינטרסטיציאלית של הריאות, וכן ביצוע PET- כדרך לזהות אזורים של סרקואידוזיס נוספים בגוף.
רמות האנזים ACE במחלה יכולות לעזור באבחון. אצל 60% מהחולים בזמן המחלה החריפה תהיה עליה באנזים זה, ואילו במחלה הכרונית רק 20% ידגימו עליה, ולכן הבדיקה אינה מספיק רגישה וספציפית. יש לשלול מצבים נוספים המביאים לעליה ברמות אנזים זה, כגון מחלת הצרעת, מחלת Gaucher, יתר פעילות בלוטת התריס ושחפת מפושטת.
דיאגנוזה

אבחנה של מחלת הסרקואידוזיס דורשת הן מאפיינים קליניים והן מאפיינים פתולוגיים. כלומר, נוכחות של גרנולומות בביופסיה, תלונות קליניות ספציפיות למחלה ומעורבות של איברים כאמור לעיל, וכן הדגמה של עליה בלימפוציטים בשטיפות של הסימפונות של דרכי הנשימה. אולם, יש לציין כי אין אבחנה מלאה ודאית.
מהלך המחלה ופרוגנוזה

הסרקואידוזיס ייעלם עצמונית, כלומר ללא טיפול, אצל 50% מן החולים תוך כשנתיים. אצל 25% מן החולים תופיע לייפת (פיברוזיס), אך המחלה תעצר לאחר שנתיים. אצל יתר החולים המחלה תהיה כרונית.
באופן כללי, קשה לדעת מה תהיה הפרוגנוזה של המטופל בתחילת המחלה וקיימות למחלה צורות שונות. צורה אחת של המחלה נקראת תסמונת לופגרן ומאופיינת בפריחה מסוג אריתמה נודוסום, אדנופתיה הילארית בריאות, ואובאיטיס בעיניים. תסמונת זו מקושרת בפרוגנוזה טובה יחסית, ומרביתם הגדול של החולים מחלימים בתוך שנתיים.
טיפול

הטיפול העיקרי במחלה הוא מתן סטרואידים. המינון משתנה בהתאם למחלה וחריפותה, כאשר ניתן לעיתים לתת מתוטרקסט כדרך להוריד את מינון הסטרואידים. טיפול במחלה ריאתית כרונית יכול להיעשות על ידי מתן אינפליקיסימאב שהוכיח שיפור משמעותי אצל חולים אלו במספר מחקרים שנעשו לאחרונה.
הריון

בדרך כלל סרקואידוזיס אינו מפריע להריון ולידה מוצלחת. ברוב המקרים מהלך המחלה אינו מושפע מהריון. במקרים מסוימים יש שיפור בסימפטומים ובמעט מקרים  - החמרה. סיכונים מוגברים הקשורים לסרקואידוזיס בטווח שבין 30 ל-70% דווחו עבור רעלת הריון/רעלת הריון, לידה קיסרית, לידה מוקדמת וכן מומים מולדים (שאינם לבביים) בהריונות ראשונים.
הערות שוליים

↑  דלקת גרנולומטוטית (או גרגירומתית) היא צורת תגובה של מערכת החיסון נגד גורמים שונים, חלקם לא ידועים
↑  Laura Köcher, Marios Rossides, Katarina Remaeus, Johan Grunewald, Anders Eklund, Susanna Kullberg, Elizabeth V. Arkema, Maternal and infant outcomes in sarcoidosis pregnancy: a Swedish population-based cohort study of first births, Respiratory Research 21, 2020-08-27, עמ' 225 doi: 10.1186/s12931-020-01493-y
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556071105171  NDL: 00574579  NKC: ph125424 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צ'ארלס רוברט לסלי

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1794 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  5 במאי 1859 (בגיל 64) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  בנימין וסט 
 צאצאים:  ברדפורד לסלי, ג'ורג' דונלופ לסלי 
 
צ'ארלס רוברט לסלי (באנגלית: Charles Robert Leslie;‏ 1794 – 1859) היה צייר ז'אנר אנגלי-אמריקאי.
ביוגרפיה

לסלי נולד בלונדון, ב־19 באוקטובר 1794, להורים אמריקאים. כשהיה בן חמש חזר איתם לארצות הברית, שם הם התיישבו בפילדלפיה. לסלי סיים את השכלתו ואחר כך הפך למתלמד בחנות ספרים. עם זאת, הוא התעניין בעיקר בציור ודרמה, וכשהשחקן האנגלי ג'ורג' פרדריק קוק ביקר בעיר הוא צייר מהזיכרון את דיוקנו על הבמה, הציור נחשב כיצירה מבטיחה, וגויסה קרן שתאפשר לאמן הצעיר ללמוד באירופה.
הוא נסע ללונדון בשנת 1811, כשהוא מביא המלצות שהעניקו לו אמנים כמו ויליאם ביצ'י, וושינגטון אלסטון, סמואל קולרידג', וושינגטון אירווינג. הוא התקבל כסטודנט לאקדמיה המלכותית, שם זכה בשתי מדליות כסף. תחילה, בהשפעתם של ווסט ופוסלי, הוא צייר "אמנות גבוהה" והציור החשוב ביותר שלו תיאר את "שאול בעין דור". אך עד מהרה גילה את כישרונו האמיתי והפך לצייר תמונות ז'אנר של סצנות הלקוחות מתוך עולם הבדיון כמו משייקספיר, סרוואנטס, מולייר, סוויפט, ואחרים.
בשנת 1821 נבחר לסלי כחבר באקדמיה המלכותית. בשנת 1827 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כתואר כבוד. בשנת 1833 הוא חזר לאמריקה כדי להיות מורה לרישום באקדמיה הצבאית בווסט פוינט, אך הוא לא צלח שם, ואחרי שישה חודשים חזר לאנגליה.
הוא נפטר ב-5 במאי 1859.
לסלי היה אחיהם של הסופר האמריקני, אליזה לסלי, ושל חייל בצבא ארצות הברית, תומאס ג'פרסון לסלי. באפריל 1825 נישא להרייט הונור סטון עמה נולדו לו שישה ילדים. בנם השני סר ברדפורד לסלי היה מהנדס גשרים ידוע, ובנם הצעיר, ג'ורג' דונלופ לסלי (1835–1921) היה צייר מוכר. הוא קבור בבית העלמין בקנסל.
יצירתו

לסלי היה בעל דמיון עשיר, שאיפשר לו להתחבר בקלות לרוח היצירה שאותה אייר. הייתה לו תפיסה מעודנת של היופי הנשי, עין חדה להבחין באופי בהופעתה החיצונית של הדמות, ותחושה נכונה של הומור מעודן, שמנעה ממנו לחרוג מגבולות הטעם הטוב.
בנוסף למיומנותו כצייר, לסלי היה סופר מוכשר. ספר על חייו של חברו ג'ון קונסטבל צייר הנוף, הופיעו בשנת 1843 והוא נחשב לאחת היצירות הביוגרפיות הטובות של האמן. כן כתב את ספרו "ציירים צעירים", כרך המגלם את חומר הרצאותיו כפרופסור לציור באקדמיה המלכותית, בשנת 1855.
בשנת 1860 ערך טום טיילור את האוטוביוגרפיה והמכתבים שלו, הכוללים זיכרונות על חבריו ובני דורו הנכבדים. מכתביו של לסלי מציירים את האיש כחביב, חברתי, גלוי, צנוע ולהוט להדרכה. הוא חיפש תמיד את חברתם של האנשים המובילים בתחום.
הערות שוליים

↑  Harry Thurston Peck, Daniel Coit Gilman eds, Leslie, Charles Robert, The New International Encyclopædia
↑  Chisholm, Hugh, ed, Leslie, Charles Robert, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 16
↑  Appletons' Cyclopædia of American Biography
↑  Memoirs of the Life of John Constable ed C.R.Leslie 1843, Chapman & Hall, London 1896
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291031205171  PLWABN: 9810649909205606  AAG: 1608  BNE: XX5455542  BnF: cb12535796x (data)  GND: 116948930  ISNI: 0000 0001 0857 463X  LCCN: nr89014516  NKC: xx0132107  NLA: 35945885  NTA: 071523561  RKD: 49584  SNAC: w67946zn  SUDOC: 034621148  Trove: 1217043  ULAN: 500025044  VIAF: 51801435   WorldCat (עם VIAF): 51801435 
סצנה ממחזה של מולייר, צייר צ'ארלס רוברט לסלי