stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהוד מנור
הקריירה ויצירתו > שיתופי פעולה מוזיקליים

אהוד מנור תרגם וכתב למעלה מאלף שירים. המלחינה הראשונה שעבד עמה הייתה נורית הירש, כשכתב את "הבתים שנגמרו ליד הים". אחריו באו להיטים נוספים ללחניה ובהם "בשנה הבאה" ו"ללכת שבי אחרייך". באמצע שנות השבעים החל מנור לעבוד עם מתי כספי, שהלחין בלדות מורכבות למילותיו הנוגעות בחיים האישיים, כמו "ברית עולם", "ילדותי השנייה", "לא דיברנו עוד על אהבה" ו"לא ידעתי שתלכי ממני" לצד שירי פופ קלילים והומוריסטיים כמו "אמור שלום" ו"נחליאלי". מנור תיאר את עבודתם המשותפת כ"השלמה הדדית שלנו זה את זה". מנור כתב גם לאשתו, עפרה פוקס, בין השאר את "שיר אהבה", שהלחין כספי. במופע "ימי בנימינה" שעלה ב-1982 והוקדש לשיריו של מנור, החל שיתוף הפעולה הפורה שנמשך שנים בינו לבין חנן יובל. בשנת 1983- כתב את המופע "עדלידע קרנבל 83". ב-1985 הקליט יובל את האלבום "דור", אשר כלל שירים שכתב מנור והלחין יובל. האלבום הניב את השירים "ואם השיר הזה נשמע לכם מוכר", "דור" ו"ים תיכוני". האלבום "באמצע החיים" שיצא באותה השנה הניב את השירים "אמצע החיים" ו"אחרת לא הייתי שר". בשנות השמונים הרבה מנור לשתף פעולה גם עם הזמר בעז שרעבי. בין להיטיהם המשותפים היו "הלוואי", "משאלה", "כשאת נוגעת בי" ו"לשיר איתך", שמנור כתב כמחווה לזמרת שהעריץ מאז ילדותו, שושנה דמארי, והוא בוצע כדואט בינה לבין שרעבי. החל משנות התשעים העלה מנור עם המוזיקאי פרדי ברק את המופע "אין לי ארץ אחרת". ברק, מנור ורעייתו, עפרה פוקס, העלו גם את המופע "שפה משותפת" והוציאו דיסק בשם זה הכולל אוסף משיריו בביצועים מחודשים.
מנור עבד עם זמרים רבים ומפורסמים כגון אילנית, אריאל זילבר, ירדנה ארזי, רבקה זהר, חוה אלברשטיין, צביקה פיק, ריקי גל, עפרה חזה, מאיה בוסקילה (מילות השיר "כשאתה נשבר") ושרית חדד.
בשנת 2004 כמה חודשים לפני מותו כתב מנור לזמר רן דנקר את השיר "כמו רובין הוד" שאיתו הופיע דנקר במופע הפסטיגל.
שיריו של מנור הולחנו גם לאחר מותו. בשנת 2011 הלחינה היוצרת קרן פלס את שירו "מחר יגיע בחצות" וביצעה אותו בדואט עם הזמר אמיר דדון בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות. בשנת 2020 הלחין רמי קליינשטיין את שירו "ארץ מולדת ארץ בוערת", שיצא לאור בביצוע הזמר טל סונדק במסגרת אלבומו "שירתם".
ביולי 2021 יצא לאור שירו של מנור "שיר גיל" - דואט משותף של אילנית וטל סונדק. את השיר הלחין קובי אשרת. השיר יצא לכבוד ציון יום הולדתו ה-80 של מנור.
הקריירה ויצירתו > שיריו בתחרויות זמר

מנור חיבר שירים רבים לתחרויות זמר שונות. בפסטיבל הזמר והפזמון 1969 בוצעו שיריו "בדרך חזרה", אותו שר אבי טולדנו ו"שיר בארבעה בתים" בביצוע אילנית. בפסטיבל הזמר והפזמון 1972 זכה עם השיר שכתב ללהקת הטוב הרע והנערה "טוב לי לשיר" ללחן של שמוליק קראוס ולעיבוד של אלכס וייס. בשנת 1978, ביצע אריאל זילבר באותו פסטיבל את שיר הפופ "תן לי כוח" ויהודית רביץ ביצעה שם את הבלדה "מישהו", שנהפך לשיר זיכרון ידוע, שכתב מנור בהיותו בגיל 14 לזכר אביו.
לתחרות הראשונה של ישראל באירוויזיון 1973, כתב לאילנית את השיר "אי שם" שזכה במקום הרביעי. שירו של מנור "אמור שלום" ייצג את ישראל באירוויזיון 1976 בביצוע שלישיית שוקולד מנטה מסטיק, ובשנת 1978 כתב את השיר "אבניבי" שייצג את ישראל באירוויזיון 1978 ללחן ולעיבוד של נורית הירש וזיכה את יזהר כהן במקום הראשון בתחרות, שנערכה בפריז. בשיר זה הוא כתב על שפת הבית מימי ילדותו (פירוש הפזמון "אבניבי אובוהבב אובותבך" הוא "אני אוהב אותך"). עפרה חזה ייצגה את ישראל באירוויזיון 1983 והגיעה למקום השני עם שירו "חי". באופן סימבולי ומכוון, בשיר חזרו המילים "עם ישראל חי", כאשר התחרות התקיימה באותה שנה בגרמניה (מנור כתב בהמשך לחזה גם את מילות "אדמה", "רוח צפונית רוח דרומית", "עוד מחכה לאחד" ועוד). שיריו הנוספים שייצגו את ישראל בתחרות האירוויזיון היו "את ואני" (שלמה ארצי, 1975), "בן אדם" (ירדנה ארזי, 1988) ו"זה רק ספורט" (דפנה דקל, 1992).
מנור כתב שירי ילדים רבים לפסטיבל שירי הילדים ולפסטיגלים. מוכרים במיוחד השירים שכתב בשנות השבעים על ילדיו שלו, בהיותם בגיל הילדות: "גלי" בביצועים של רבקה זהר ונועם קניאל, "אחותי הקטנה" ("קוראים לה ליבי") בביצוע יפה ירקוני, "כשאחינו הקטן יגדל" ו"בן" (שניהם על בנו יהודה) בביצועים של נועם קניאל ונתנאלה. עוד משירי הילדים שלו: "מי אוהב את השבת?", "ילדים טובים, ילדים רעים", "מי ראה את באני?", "שלום היא מילה שימושית" ועוד.
הקריירה ויצירתו > שיריו המוכרים

מנור כתב שירי פופ קלילים כמו "לעולם בעקבות השמש" ו"ילד רע", שירי מולדת המבטאים רגשות אהבה לארץ ישראל, גם אם הדבר כרוך בכאב כמו "ללכת שבי אחרייך" ו"אין לי ארץ אחרת" (שיר שהתפרש, הן על ידי תומכי הימין והן על ידי תומכי השמאל כהבעת תמיכה בעמדותיהם), בלדות מרגשות כמו "ברית עולם", "ילדותי השנייה" ו"הייתי בגן עדן", "אני אוהב אותך לאה", שירים ופסקולים לסרטים ולהצגות כמו עד סוף הקיץ לסרט שתי דפיקות לב, "חלומות שמורים" למחזמר "לילי גם", "שיר הלהקה" לסרט "הלהקה", "בלדה לשוטר" לסרט "השוטר אזולאי" ועוד. חלק משיריו הידועים קשורים לחוויות ילדותו ונעוריו במושבה בנימינה, בהם: "ימי בנימינה", "בשנה הבאה" שהפך ללהיט גדול, "הבית ליד המסילה" (ביתם היה קרוב למסילת הרכבת והשיר מדבר על ביתו), "ברוש" ו"נחל התנינים".
מנור כתב גם מספר להיטים ללהקות צה"ל, בהם "בוא איתי אל הגליל" ו"גשם אחרון" ללחניו של יאיר רוזנבלום (האחרון בוצע במקור בסרט "לופו בניו יורק"), ו"רק בישראל" ללחנה של נורית הירש. על רון ארד כתב את השירים "כשתבוא" ו"לא מפקירים חבר".
הקריירה ויצירתו > תרגום שירים ומחזות

בין הפרויקטים המוזיקליים שמנור תרגם היו שירים מברזיל לאלבום "ארץ טרופית יפה", שירים דרום אמריקאיים לצמד הפרברים, שירים מסרטים אמריקאיים ישנים להרכב "הטוב הרע והנערה", שירים צועניים לאלבום "נשמה צוענית" של ירדנה ארזי ושירים ערביים לאלבומה "דמיון מזרחי", ושירים צרפתיים לאלבומה של קורין אלאל "שפת אמי".
מנור תרגם מחזות רבים. בשנת 1971, תרגם את המחזמר המפורסם "שיער". מחזמר זה זכה לביקורות טובות, ופתח בפני מנור את הדלת לתרגום מחזות נוספים: "אילוף הסוררת", "הלילה השנים עשר" ו"רומיאו ויוליה" של ויליאם שייקספיר, "מנהל הבית" של הרולד פינטר, "הקמצן", "טרטיף", "דון ז'ואן", "בית ספר לנשים" של מולייר, "חתולה על גג פח לוהט" של טנסי ויליאמס ועוד. הייתה לו גם חיבה למחזות זמר, והוא תרגם את "שיקגו", "קברט", "סוויני טוד", "אחים בדם", "סיפור הפרברים", "עלובי החיים" ו"אופרה בגרוש".
הקריירה ויצירתו > אופרת הרוק "בני בום"

"בני בום" הוא שמה של אופרת רוק משנת 1978, שכל שיריה נכתבו על ידי מנור והולחנו על ידי קן גלובוס.
השירים שהצליחו מתוך המופע היו: "אני רוצה אותך" ו"זה אני" בביצוע של ריקי גל וויקי תבור, "הכל בסדר" בביצוע אריה מוסקונה, ו"ילד רע", בביצועה של ריקי גל, שנחשב ללהיט הכי זכור מהמופע.
הקריירה ויצירתו > ספרי ילדים

מלבד שירה, שחלקה אוגדה בספרים שונים, חיבר מנור שלושה ספרי ילדים: "מעשה בעכבר שלא רצה להיות עכבר: ספור בחרוזים" (יצא לאור בשנת 1976, עם איורים מפרי עטו של שמואל כץ; פורסם שוב ב-2012, לאחר פטירתו של מנור, מאויר על ידי הילה חבקין), "משפחתול – ספור בחרוזים" (פורסם ב-1990) ו"מילון בחרוזים לילדים" (ב-2001).
תרומתו לזמר העברי

תרומתו של אהוד מנור לזמר העברי הייתה רבה ביותר. הוא נחשב במשך שנים רבות כפזמונאי הפורה ביותר במדינת ישראל. שיריו הם המושמעים ביותר ברדיו בישראל. מנור כתב שירים מכל הסוגים, משירים קלילים והומוריסטים בעיקר לתחרויות זמר (כמו האירוויזיון) על נושאים שנחשבו כ"לא רציניים", ועד שירים מורכבים, שנגעו בנימים הרגישים ביותר בנפש האדם ועל חייו האישיים, בהם שירים על נפילת אחיו חלל במלחמת ההתשה ("אין לי ארץ אחרת"), על ימי ילדותו, על אהבה (כמו "ברית עולם" ו"כלים שלובים") ועל גידול ילדיו (כמו "ילדותי השנייה").
מנור היה מהיוצרים המוזיקליים שהחלו מתחילת שנות השבעים לבטא את עצמם בגוף ראשון, דבר שהיווה ניגוד לשירי המולדת שהושרו עד אז, אשר מוקד ההתייחסות בהם היה על החברה בכללותה. לכך התייחסה גם ועדת פרס ישראל בנימוקי הזכייה שלו לפרס:
אהוד מנור מעולם לא רצה להיות "שליח ציבור". בשירתו אין בדרך כלל מקום לנוסח "אנחנו". לפי תפיסתו, אין פזמונאי יכול לדבר אלא בשם עצמו. ואכן, הוא הביא לזמר העברי את קולו הפרטי, קול אינטימי, חושפני ורגיש, אך באורח פלא הפכה שירת היחיד שלו לשירת רבים.
לאחר מותו, הוחלט במשרד החינוך להכניס את שיריו לתוכנית הלימודים של בתי הספר.
פרסים והוקרה

1995 פרס אקו"ם על מפעל חייו בפזמונאות
1998 בשנת היובל לישראל, פרס ישראל בתחום הזמר העברי.
מרץ 2005 תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן. תואר זה הוענק לו על תרומתו הגדולה לתרבות העברית (המנון שנת היובל של האוניברסיטה, "אני שייך", הוא שירו האחרון של מנור).
הנצחתו

ב-22 במאי 2009, הנפיק דאר ישראל סדרה של 12 בולי דאר על  "מוזיקה ישראלית"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של אהוד מנור שעליו מופיע דיוקנו. האמנית מירי ניסטור סופר  עיצבה את הבול. על השובל, כיתוב של שורה מתוך להיט שחיבר מנור : " אין לי ארץ אחרת".
ביולי 2005, הוסב שמו של אולפן רשת ג' בתל אביב ל"אולפן אהוד מנור". האולפן נסגר בשנת 2017.
על שמו פארק בהרצליה, בית ספר יסודי באור יהודה פתח תקווה ובגן יבנה.
נקראו על שמו רחובות בערים הבאות: ראשון לציון, נתניה, באר שבע, חולון, כפר יונה, רעננה, רמלה, קריית מוצקין, בת ים, קריית ביאליק, כפר סבא ובאר יעקב.
אולם ההופעות בתיאטרון הספרייה ברמת גן נקרא על שמו.
בשנת 2015, שונו שמות הכיכרות בבנימינה לכאלו הנושאות את שמות שיריו. על שמו נקראת גם "כיכר מנור" בגבעת שמואל.
ב-13 ביולי 2015 הקדיש מנוע החיפוש גוגל בישראל דודל למנור, ובו הופיעה דמותו על רקע קטע משירו "לעולם בעקבות השמש".
"אות הוקרה ע"ש אהוד מנור" מוענק החל משנת 2015 מטעם הארגון "הרוח הישראלית", שמנור התנדב בו, תרם רבות לבנייתו ואף העניק לו את שמו. האות מוענק על ידי עפרה פוקס מנור וטל ברודי.
בנובמבר 2018 חנכה ארקיע מטוס איירבוס A321neoLR שנקרא על שמו של אהוד מנור.
יולי 2023 התקיים מופע מחווה לזכרו והענקת אות גיבור התרבות הישראלית - הבימה לאהוד מנור ז"ל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

ארץ טרופית יפה (גרסאות עברית) 1977
עמק הנהר האדום (גרסאות עבריות) 1981
שיר לדרום אמריקה (גרסאות עבריות) 1981
מתי כספי והפרברים: שיר אהבה רחוק (גרסאות עבריות) 1983
להקת חילות השדה: חופשה בדרכים 1985
חנן יובל: דור 1985
חנן יובל: אמצע החיים 1987
ירדנה ארזי: נשמה צוענית (גרסאות עבריות) 1987
ירדנה ארזי: דמיון מזרחי (גרסאות עבריות) 1989
מתי כספי: מתי 1993
נתנאלה: לא דיברנו עוד על אהבה 1995
עפרה פוקס ואהוד מנור: שפה משותפת 1997
חנן יובל: זה אתה 1998
יהודה מסס: מזרב 2006
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

אהוד מנור: אני שלך ואת שלי – שירי אהבה 1974
מדינת הילדים – כל שירי הילדים של אהוד מנור 1978
ימי בנימינה: פגישה עם אהוד מנור ושיריו 1983
אהוד מנור: ברית עולם 1990
אהוד מנור: כלים שלובים 1991
מתי כספי ואהוד מנור: השירים הגדולים 1994
אם זאת אהבה – ממיטב שירי האהבה של אהוד מנור 1994
אהוד מנור: אי שם בלב – מיטב השירים המתורגמים 1996
אין לי ארץ אחרת – משירי המולדת של אהוד מנור 1998
עוד תראה עוד תראה – אוסף שמח משירי אהוד מנור 1999
אהוד מנור: האוסף – מדיה דיירקט 2004
אהוד מנור: אוסף השירים המוקדמים 2005
אהוד מנור: פעם לאהוב 2005
אהוד מנור: ימי בנימינה 2006
אהוד מנור: יליד הארץ 2006
אהוד מנור: יליד הארץ – המופע 2007
אהוד מנור: ילדים טובים 2008
ראו גם

ערכים על פזמוני אהוד מנור
לקריאה נוספת

אהוד מנור, אין לי ארץ אחרת, הוצאת דניאלה דינור, 2003. שיריו של מנור בתוספת הסברים על הליך כתיבתם וסיפורים מחייו.
שרה אור, אהוד מנור: ימים של קולנוע, נדפס בעלון למורה לספרות, 16, תשנ"ו 1996.
ירדנה הדס, אהוד מנור: פני הארץ, נדפס בספרות ילדים ונוער, 16, ג', תש"ן 1990.
אהוד מנור מילים: אהוד מנור : אמנים מאיירים משיריו / עורכים, יואב גינאי, עפרה פוקס מנור תל אביב :משכל ,2006 .(הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  רענן בן צור, "כבר מילדות ידענו שהוא יגיע לגדולות", באתר ynet, 12 באפריל 2005
↑  מרב יודילוביץ', אהוד מנור הלך לעולמו, באתר ynet, 12 באפריל 2005
↑  אחיו החקלאי של אהוד מנור התאבד, באתר ynet, 21 במאי 2003
↑  טל סונדק ואילנית בשיר חדש: "שיר גיל", באתר Euromix.co.il, ‏08/07/2021
↑  אתר Mooma, אהוד מנור
↑  מיכל פלטי, גואל פינטו ושירות הארץ‏, מת הפזמונאי אהוד מנור, באתר וואלה, 12 באפריל 2005(הקישור אינו פעיל, 27.4.2020)
↑  מורן זליקוביץ', משרד החינוך: יש לקיים פעילות לזכרו של מנור, באתר ynet, 13 באפריל 2005
↑  פרסי ישראל, תשנ"ח
↑  ארי סירקין, שירו האחרון של אהוד מנור ישמש כהימנון אוניברסיטת בר אילן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 באפריל 2005
↑  מידע על בול אהוד מנור, באתר התאחדות בולאי ישראל
↑  מעריב אונליין, ‏המחווה המרגשת של גוגל לרגל יום הולדתו של אהוד מנור, באתר מעריב אונליין, 13 ביולי 2015
↑  היסטוריה של הרוח הישראלית (ארכיון)
↑  זיו ריינשטיין‏, ארקיע קיבלה בבכורה עולמית את המטוס החדש והנחשק ביותר, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2018
↑  מופע מחווה לאהוד מנור – הבימה, באתר www.habima.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298602905171  BIBSYS: 10048627  BNE: XX1798353  BnF: cb15004765b (data)  GND: 133277550  ISNI: 0000 0001 1751 5770  LCCN: n89116633  MusicBrainz: e3d84322-3f3b-4756-8023-8fef11d4d0da  VIAF: 24876888   WorldCat (עם VIAF): 24876888 
עופרה פוקס ואהוד מנור
כיכר מנור בגבעת שמואל
לוחית זיכרון על ביתו של אהוד מנור ברח' בראלי 8 בתל אביב
אולם אהוד מנור בתיאטרון הספרייה ברמת גן
אשתו של הנוסע בזמן (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  "אשתו של הנוסע בזמן" מאת אודרי ניפנגר
 סוגה:  דרמה רומנטית מסע בזמן
 יוצרים:  סטיבן מופאט 
 כותבים:  סטיבן מופאט
 בימוי:  ליאם אוחיון 
 שחקנים:  רוז לזלי תיאו ג'יימס
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סטיבן מופאט אודרי ניפנגר סו ורטו בריאן מינצ'ין
 חברת הפקה:  Hartswood Films חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר
 הפצה:  HBO
 שידור
 רשת שידור:  HBO
 תקופת שידור מקורית:  15 במאי 2022 – 19 ביוני 2022 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אשתו של הנוסע בזמן (באנגלית: The Time Traveler's Wife) היא סדרת דרמה רומנטית בריטית-אמריקאית, המבוססת על רומן באותו השם מאת אודרי ניפנגר, שנכתבה על ידי היוצר והתסריטאי סטיבן מופאט עבור רשת "HBO", בוימה על ידי הבמאי דייוויד נאטר ומככבים בה רוז לזלי ותיאו ג'יימס בתפקידים הראשיים.
הסדרה עלתה לשידור ב-15 במאי 2022. עם עלייתה לשידור, זכתה הסדרה לביקורות שליליות, וביולי 2022, נמסר על ביטולה לאחר עונה אחת. בעקבות הביטול, פתחו מעריצי הסדרה עצומה להצלתה על ידי פנייה לשירותי הזרמת מדיה אחרות בבקשה לחדשה לעונות נוספות. בדצמבר 2022, הוסרה הסדרה משירות "HBO Max" יחד עם סדרות נוספות, זאת בשל שינויים בתוכניות הסטרימינג בעקבות המיזוג של חברות ההפקה והתקשורת "וורנר מדיה" ו"דיסקברי".
תקציר העלילה

הסדרה מתארת את השפעותיו של מסע בזמן על נישואיהם של הנרי דטאמבל וקלייר אבשייר ועל אהבתם העזה זה לזה, והסיפור מסופר משתי נקודות מבטיהם. קלייר והנרי הם בני זוג המנסים לחיות חיים נורמליים, לעבוד בעבודות יציבות, ולהקים בית ומשפחה – אך על כל אלו מאפילה העובדה שהנרי סובל מפגם גנטי הגורם לו לנסוע בזמן באופן בלתי צפוי, ושהוא אינו יכול להימנע או לשלוט בכך.
בדומה לרומן עליו היא מבוססת, מעלה הסדרה שאלות לגבי דטרמיניזם, רצון חופשי וזהות.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשיות

רוז לזלי – קלייר אבשייר
קייטלין שורי – קלייר אבשייר, בצעירותה.
אוורלי מקדונלד – קלייר אבשייר, בצעירותה.
תיאו ג'יימס – הנרי דטאמבל
בריאן אלטמוס – הנרי דטאמבל, בצעירותו.
ג'ייסון דייוויד – הנרי דטאמבל, בצעירותו.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות משניות

דסמין בורגס – גומז
נטשה לופז – שריס
מייקל פארק – פיליפ אבשייר
ג'יימי ריי ניומן – לוסיל אבשייר
טיילור ריצ'רדסון – אלישיה אבשייר
פיטר גרהם – מארק אבשייר
קייט סיגל – אנט דטאמבל
ג'וש סטמברג – ריצ'רד דטאמבל
צ'לסי פריי – אינגריד
מרסיה דבוניס – נל
ויל בריל – בן
ספנסר האוס – ג'ייסון
הפקה

ב-31 ביולי 2018, הכריזה רשת "HBO" על הזמנת עיבוד טלוויזיוני המבוסס על הרומן "אשתו של הנוסע בזמן", ללא צורך בפיילוט. עוד נמסר כי על כתיבת התסריט יופקד היוצר והתסריטאי סטיבן מופאט, וכי הסופרת אודרי ניפנגר, שכתבה את הרומן, תשמש כמפיקה בפועל לצדם של סו ורטו ובריאן מינצ'ין. במאי 2021, נמסר כי על בימוי הסדרה יופקד הבמאי דייוויד נאטר.
הפקה > ליהוק

בפברואר 2021, נמסר על ליהוקם של רוז לזלי ותיאו ג'יימס לגילום דמויותיהם של קלייר אבשייר והנרי דטאמבל. באפריל 2021, נמסר על ליהוקם של דסמין בורגס ונטשה לופז לצוות השחקנים הראשי. במאי 2021, נמסר על ליהוקם של קייטלין שורי, אוורלי מקדונל, מייקל פארק, ג'יימי ריי ניומן, טיילור ריצ'רדסון, פיטר גרהאם, בריאן אלטמוס, ג'ייסון דייוויד, קייט סיגל, ג'וש סטמברג, צ'לסי פריי, מרסיה דבוניס, ויל בריל וספנסר האוס לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה החלו במאי 2021 בניו יורק.
הערות שוליים

↑  Cordero, Rosy (April 21, 2022). ‘The Time Traveler’s Wife’: HBO Releases Premiere Date And Trailer. Deadline Hollywood. retrieved April 22, 2022
↑  White, Peter (July 1, 2022). "'The Time Traveler's Wife' Canceled At HBO After One Season". Deadline Hollywood. Retrieved April 4, 2023.
↑  "The Save "The Time Traveler's Wife" Campaign". Geeks. Retrieved April 4, 2023.
↑  White, Peter (December 14, 2022). "'Raised By Wolves' & 'The Time Traveler's Wife' Among Other Titles Being Removed From HBO Max As Warner Bros Discovery Lines Up FAST Plans". Deadline Hollywood. retrieved April 4, 2023
1 2  Andreeva, Nellie (July 31, 2018). "The Time Traveler's Wife Adaptation From Steven Moffat Gets Drama Series Order At HBO". Deadline Hollywood. Retrieved August 5, 2018.
↑  Falk D In Search of Time: The Science of a Curious Dimension (New York: Macmillan, 2008), 197.
↑  Holloway, Daniel (July 31, 2018). "HBO Orders Time Traveler's Wife Series From Steven Moffat". Variety. Retrieved July 31, 2018.
↑  Goldberg, Lesley (July 31, 2018). "Time Traveler's Wife Drama From Steven Moffat Scores HBO Green Light". The Hollywood Reporter. Retrieved August 5, 2018.
1 2  White, Peter (May 18, 2021). "David Nutter To Direct HBO's The Time Traveler's Wife". Deadline Hollywood. Retrieved May 18, 2021.
↑  Goldberg, Lesley (February 25, 2021). "Rose Leslie and Theo James to Star in Time Traveler's Wife for HBO". The Hollywood Reporter. 2021-02-25. Retrieved 2021-02-26.
↑  Petski, Denise (April 28, 2021). "Desmin Borges & Natasha Lopez Join The Time Traveler's Wife HBO Series". Deadline Hollywood. Retrieved April 28, 2021.
↑  Petski, Denise (June 4, 2021). "The Time Traveler's Wife: Jaime Ray Newman & Josh Stamberg Among 14 Cast in HBO Drama Series". Deadline Hollywood. Retrieved June 4, 2021.
↑  "The Time Traveler’s Wife (Series)". Production List. March 22, 2021.
↑  Fanelli, Jenna (March 24, 2021). "HBO Casting: ‘Insecure,’ ‘Succession,’ ‘The Gilded Age’ + More Gigs". Backstage.
שמן לזקן

שמן לזקן לצד מברשת
שמן לזקן (באנגלית: Beard oil) הוא מוצר קוסמטי לטיפול הזקן והשפם. מוצרים אלו מורכבים בדרך כלל מתערובת של שמנים שונים בכבישה קרה, בין היתר שמן חוחובה, שמן ארגן, שמן קוקוס, שמן ענבים, שמן קנאביס ושמן קיקיון. לרוב משתמשים בשמן לזקן בטיפול בבעיות גירוד, עור רגיש ויובש העור. שמנים אלו בדרך כלל ריחניים, אם כי קיימים גם גרסאות שאינן ריחניות.
שמנים אלו בדרך כלל בטוחים לשימוש, אם כי עדיין יכולים לגרום לתופעות לוואי, כגון רגישות תגובות אלרגיות, יובש העור וקשקשת, רגישות לאור השמש, גירוד, דלקות, גירוי בעיניים ופוטוטוקוסיות משמנים מסוימים, במיוחד שמנים אתריים, כגון שמן תה, שמן נענע חריפה (אנ'), שמן קננגה ריחנית, שמן לבנדר (אנ'), שמן לימון, שמן ליים, שמן תפוזים, שמן ברגמוט (אנ')‏.
השימוש המוקדם ביותר בשמנים אלו היה במסופוטמיה העתיקה, מצרים העתיקה ויוון העתיקה. שמנים אלו היו פופולריים בתקופת ימי הביניים, הרנסאנס והתקופה הוויקטוריאנית.
הערות שוליים

↑  Is Beard Oil Safe? 5 Nasty Side Effects to Look Out For, missionbeard.com (באנגלית)
↑  Beard Oil Uses, Benefits, and Side Effects | Gillette India, www.gillette.co.in (ב־Indian English)
↑  The Fascinating History of Beard Oil, scruffstuff.co.uk (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)
אבישג השונמית

וַיְבַקְשׁוּ נַעֲרָה יָפָה בְּכֹל גְּבוּל יִשְׂרָאֵל וַיִּמְצְאוּ אֶת אֲבִישַׁג הַשּׁוּנַמִּית וַיָּבִאוּ אֹתָהּ לַמֶּלֶךְ. וְהַנַּעֲרָה יָפָה עַד מְאֹד וַתְּהִי לַמֶּלֶךְ סֹכֶנֶת וַתְּשָׁרְתֵהוּ וְהַמֶּלֶךְ לֹא יְדָעָהּ.

— מלכים א', א', ג'–ד'
אבישג לצד מיטת דוד, ועמה בת שבע, נתן הנביא ושלמה, איור מהאג משנת 1435 לערך.
אֲבִישַׁג הַשּׁוּנַמִּית הייתה המשרתת האישית של דוד המלך בסוף ימיו.
במקרא

בספר מלכים מסופר שכאשר דוד הזקין, ניסו עבדי דוד לחמם אותו על ידי בגדים, אך ללא הצלחה, בעקבות כך הציעו עבדי דוד, לחפש משרתת שתשכב לצידו, ועל ידי כך יתחמם. לדעת הרד"ק הדבר אירע כשדוד היה בן 70 שנה. לדעת חז"ל הטעם שהבגדים לא חיממו את דוד, נגרם מכך שדוד ביזה את הבגדים בעת מלחמתו עם שאול כאשר קרע את כנף מעילו: ”"ויקם דוד ויכרת את כנף המעיל אשר לשאול בלט" - אמר רבי יוסי ברבי חנינא: כל המבזה את הבגדים סוף אינו נהנה מהם, שנאמר "והמלך דוד זקן בא בימים ויכסהו בבגדים ולא יחם לו"” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ב, עמוד ב'). לאחר חיפושים נמצאה אבישג, שעליה נאמר שהייתה יפה עד מאוד. אבישג הובאה לדוד על ידי יועציו כדי לפתור את בעיית הצינה שאחזה בו. היא הובאה אל דוד, אך על אף ששכבה בחיקו, נמנע דוד מלקיים איתה יחסי אישות.
לאחר מותו של דוד ולאחר סכסוך הירושה בין שלמה לאדוניהו, הייתה אבישג סיבה להריגתו של אדוניהו בפקודת שלמה. אדניהו שלח את בת שבע, אימו של שלמה, לבקש ממנו שייתן לו את אבישג לאישה. בת שבע עושה כדבריו, ושלמה בתגובה עונה: אם את מבקשת עבורו את אבישג – כבר בקשי עבורו כבר המלוכה. בעקבות כך נשבע שלמה להרוג את אדניהו באותו היום. המהרש"א במסכת סנהדרין מסביר את הסיבה לחיוב המיתה של אדוניהו, על ידי שלמה המלך, על פי דברי המשנה, האוסרת להדיוט להשתמש בשרביטו של מלך, אלא בידי המלך עצמו. מאחר ששלמה הוכתר למלוכה אחרי דוד אביו, מותר רק לו להשתמש בשרביט המלך, ומכאן גם באבישג. אדוניהו, נחשב הדיוט, ולכן נאסר עליו להשתמש בשרביטו של המלך. עצם בקשתו את אבישג לאישה, מעיד שהוא מחשיב את עצמו למלך, ובכך מורד במלכות שלמה ודינו מיתה.
מפרשי המקרא

הרד"ק מסביר כי לדוד המלך היה קר בצורה לא רגילה, בשל הזיקנה שהגיעה אליו בפתאומיות, על אף שהיה בן 70. הוא מייחס זאת למלחמות הרבות בהן נלחם, שגרמו לו לאבד כוחות ולהגיע למצב של זיקנה מוקדמת. פירוש נוסף מציין כי דוד נבהל כשהוא ראה את המלאך עומד מולו עם חרב שלופה בידו, מה שגרם לו להתקרר ו"הצטנן דמו". אברבנאל מסביר את הצורך בכניסתה של אבישג השונמית לדוד המלך בשלושה טעמים: דוד היה זקן וחלש, וכוחו הלך ופחת, ולכן בגדים לא עזרו לו להתחמם. לא כל אחת הייתה יכולה להיכנס לחדר המלך, ולכן נבהל דוד לראות את בת שבע, שידע שלא הייתה חייבת להיכנס אליו. המטרה הייתה להדגיש את מעמדה של אבישג השונמית, ולפרט מדוע אדוניהו רצה לקחת אותה לאישה.
בתלמוד

במסכת סנהדרין מובא שאבישג ביקשה מדוד שישא אותה לאישה, אך דוד סירב משום שכבר היו לו 18 נשים. אבישג בתגובה לכך טענה שזהו רק תירוץ והסיבה האמיתית היא שהוא זקן ואין בכוחו לקיים יחסי אישות. בעקבות דבריה, קרא דוד לבת שבע ובא עליה 13 ביאות.
בתלמוד הבבלי במסכת סנהדרין מתואר היתר מיוחד של חכמים לדוד להתייחד עם אבישג אף שלא הייתה נשואה לו. הגמרא מספרת שחכמים העדיפו לתת לדוד להתייחד עם אבישג מאשר לומר לו לגרש אחת מנשותיו כדי שיוכל להתחתן עם אבישג ויותר לו להתייחד עמה. האמוראים לומדים מהעדפה זו את חומרת הגירושין.
בתלמוד במסכת סנהדרין מסופר שאבישג, על אף שהנביא מעיד עליה ש"הנערה יפה עד מאד", אך לא הגיעה אפילו לחצי מיופיה של שרה.
מעמדה של אבישג כפנויה או כפילגש

חז"ל ופרשנים שונים דנו בשאלת מעמדה האישי של אבישג, האם הייתה בגדר אישה פנויה או פילגש.
מסכת סנהדרין בדף כב עמוד א דנה בשאלה זו בהקשר של אדוניה, שביקש לקחת אותה לאישה: "אמר רב יעקב א"ר יוחנן אבישג מותרת לשלמה ואסורה לאדוניה מותרת לשלמה - דמלך היה ומלך משתמש בשרביטו של מלך ואסורה לאדוניה - דהדיוט הוא". לדעת חז"ל אבישג לא נישאה לדוד משום שרשום "והמלך לא ידעה" בצורה מפורשת משמעות הדבר שהיא נשארה פנויה ועם זה נחשבת כשרביטו של המלך ומותרת רק למלך אחר.
אבישג מכונה "סוכנת", שזה בעצם משרתת בכירה של המלך, שהייעוד שלה לחמם את המלך ולהיות בחיקו. זה תיאור המתאים למעמד של פילגש, וקשה להגיד כי תפקיד כזה מותר לפנויה. הראב"ד סובר שאישה שאינה נשואה או מאורסה מותרת אפילו ביחסי אישות, ולפי זה דוד יכול היה להפוך אותה לפילגשו בצורה רשמית. הרמב"ם סובר לעומתו שאסור לקחת אישה שאינה נשואה או מאורסת בצורה קבועה, מאחר שלא מדובר בקשר שמחייב בנה לבין האיש שהיא חיה איתו, וזה חשוב בעיניו כאישה מופקרת.
חז"ל פרשו שדוד לא יכול היה להתחתן איתה כי אז היה עובר על איסור "ולא ירבה לו נשים" (ספר דברים, פרק י"ז, פסוק י"ז) (מספר נשים האפשרי למלך הוא 18 נשים). כך גם פסק הרמב"ם שמספר הנשים כולל פלגשים לא יעלה על 18. הראב"ד אינו מסכים ואומר שבפילגשים מותר לקחת פילגשים מעבר ל-18, ולכן יש להציע סברה אחרת לשאלה מדוע דוד לא לקח את אבישג בתור פילגש. הר"ן משיב שאבישג לא הייתה מוכנה להיות במעמד נחות של אלא רק במעמד של נשואה (חידושיו לסנהדרין) .
אבישג בתרבות

אבישג מוזכרת בשירה של דינה ספרשטיין בצורה הבאה:
…"אֲנִי אֲבִישַׁג, רָצִיתִי לֹא רָצִיתִי. נִזְכַּרְתִּי וְשָׁכַחְתִּיוְהָיִיתִי כִּמְעַט כִּמְעַט, רַק כִּמְעַט חָיִיתִי.
אֶת עַצְמִי שִׁקַּרְתִּי.מֵעַצְמִי הִסְתַּתְּרִי וְדַי,כי הָיִיתִי עֲבוּרְךָ מְעַט מִדַּיוְכִשְׁכִּמְעָט וְהִצְלַחְתִּיבְּמִכְחוֹל, בֵּין מַיִם לשָּׁמַיִם.
לְצַיֵּר שׁוּב אֶת חַיֵּי בָּאתָ וְנָתַתָּ לִי מַיִם בַּיָּד ,וָשׁוּב הָיִיתִי וְנִשְׁבַּרְתִּי וָשׁוּב הָיִיתִי וְנֶעֱלַמְתִּי וְאוֹתִי כְּבָר לְעוֹלָם לֹא תִּשְׁכַּח אֲנִי אֲבִישַׁג."
בנוסף הסופר אברהם בורג הוציא בשנת 2011 ספר הנקרא אבישג ובספר זה הסופר מדבר על אחרית ימיו של דוד המלך בהיבט של פוליטיקה והרומנטיקה הסוערות בחצרות ירושלים המקראית בספרו נראה שהוא מנתח את מעמדה של אבישג מנקודת מבטו והוא מעלה תהיות שונות על סיפור אבישג.
ביקורת מודרנית על פרשת אבישג השונמית

פרפ' רוחמה וויס בכתבתה משנת 2020 בה היא מעבירה ביקורת מודרנית על דוד המלך, על כך שהוא בעצם לוקח אישה על מנת שהיא תחמם אותו הוא מבצע החפצה של אבישג ומשתמש בה בשביל לחמם אותו. בנוסף היא מעלה שאלות כמו: אם המטרה היא חימום גופו של המלך על ידי נערה אז מדוע הוא מחפש דווקא נערה בתולה ויפה ומדוע גם התנ"ך טורח לפרט לנו פרטים אלו.
בשנת 2015 גדעון עפרת פרסם מאמר שבו הוא מבקר את תיאור אבישג השונמית במקרא. הוא מציין שאבישג מוצגת כאובייקט מיני ללא זהות עצמאית, כמו כלי שבידיהם של גברים כמו דוד המלך ואדוניהו. עפרת מדגיש את הצביעות של דוד המלך ביחסו לנשים ומזכיר את הסיפור על בקשתה של אבישג לנישואים ומעורבותה במאבקי הכוח בבית המלוכה.