stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטפניה וילצ'ינסקה
ביוגרפיה

וילצ'ינסקה נולדה בוורשה, ליוליאן יצחק וסלומה לבית וַאלפיש, במשפחה יהודית פולנית אמידה. סיימה את לימודיה בבית הספר לבנות ידוויגה שיקורסקה (Jadwiga Sikorska) בוורשה, ומשם המשיכה ללימודי מדעים באוניברסיטת לייז' בבלגיה ובאוניברסיטת ז'נבה בשווייץ. עם שובה לוורשה, החלה לעבוד, תחילה בהתנדבות, במעון לילדים יהודים יתומים, הצליחה להקים ולארגן בית מחסה עבורם, ומונתה לנהל אותו.
בשנת 1909 פגשה בשווייץ בד"ר יאנוש קורצ'אק, והיא שהביאה אותו כאיש חינוך לנהל את בית היתומים לצידה. יחד ניהלו השניים את בית היתומים לילדים יהודים בוורשה, ששכן ברחוב קְרוֹכְמַאלְנָה 92 (והועבר מספר פעמים בגטו ורשה: כְלוֹדְנָה 33, סְיֶינָה 16 ושְלִיסְקָה 9). בית היתומים פעל בין 1912 ל-1942, ונעשה בו שימוש בשיטות פדגוגיות חדשניות. וילצ'ינסקה שימשה המנהלת שלו בהיעדרו של קורצ'אק במלחמת העולם הראשונה ובמהלך נסיעתו לארץ ישראל בשנים 1934 ו-1936.
בשנת 1919 הייתה וילצ'ינסקה המנהלת הכללית של בית הילדים, וקורצ'אק היה מנהלו ראשי. היא ארגנה חוג לנשים אמידות, שהיו מוכנות לסייע לבית היתומים.
בשנת 1931 ביקרה וילצ'ינסקה בארץ ישראל ושהתה זמן מה בקיבוץ עין חרוד. היא חזרה לביקור בארץ ב-1938, אך שבה לפולין כשהחלו להגיע ידיעות מדאיגות בדבר גורל היהודים בה. עם הכיבוש הנאצי של פולין, הצליחו אנשי עין חרוד לארגן לווילצ'ינסקה אפשרות לעזוב את פולין, אך היא סירבה ועברה עם קורצ'אק והילדים לגטו.
ב-5 באוגוסט 1942 הגיעו הגרמנים לבית היתומים, כדי לקחת את היתומים ואת חלק מאנשי סגל העובדים למחנה ההשמדה טרבלינקה. אף שלשניהם הוצעו אפשרויות מילוט, נשארו קורצ'אק ווילצ'ינסקה עם חניכיהם ברגעיהם האחרונים. קורצ'אק הרגיע את היתומים וסיפר להם שהם יוצאים לטיול ביחד. קורצ'אק ווילצ'ינסקה הלכו עם היתומים אל מותם בידי הנאצים, בתא גזים בטרבלינקה.
הנצחה

בחלקו הצפון-מערבי של הר הרוח, בסמוך לנטף, נחנך בשנת 1995, במלאת חמישים שנה לסיום מלחמת העולם השנייה, יער זיכרון ליהדות פולין. ביער אבן הנצחה ליאנוש קורצ'אק ולווילצ'ינסקה.
יש הטוענים כי וילצ'ינסקה לא זכתה להכרת ציבורית רחבה כפי שזכה לה יאנוש קורצאק בגלל אופייה הצנוע והמופנם, או מפני שלא השאירה אחריה כתבים, ואולי כי ההבניה החברתית האופיינית לאותה תקופה הייתה שנשים עובדו לרוב מאחורי הקלעים.
בשנת 2019, בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה, ביצעה התזמורת הסימפונית ירושלים בהופעת בכורה, את "סימפוניית יאנוש קורצ'אק" בניצוחו של גרהרדט מולר-גולדבום. הסימפוניה נכתבה על ידי המלחין הגרמני אוסקר גוטליב בלאר בשנת 1986 לפסנתר סולו, אך לאחר מספר שנים עובדה לתזמורת לבקשתו של המנצח דוד שלון. שמה המלא של היצירה הוא "לזכר יאנוש קורצ'אק וסטפניה וילצ'ינסקה"
בשנת 2023 עלה בצוותא 2 המחזה סטפה אהובתי (ע״פ ספרה של עמלה עינת). מחזה ובימוי חגית רכבי ניקוליבסקי.
כתביה

Stefania Wilczyńska, Słowo do dzieci i wychowawców (wybór i opracowanie: Barbara Puszkin, Marta Ciesielska; tłumaczenia filologiczne z języka żydowskiego i hebrajskiego, Lena Benoualid, Adam Bielecki, Ela Frydman), Warsaw: Muzeum Historyczne m.st. Warszawy, Ośrodek Dokumentacji i Badań Korczakianum, 2004. (Z kręgu Korczaka, tematy, ludzie, dokumenty) (בפולנית)
לקריאה נוספת

שמעון זקס, רונית פלוטניק, סטפה: האשה מאחורי קורצ'אק 1886–1942, תל אביב: פפירוס, תשמ"ו 1986
עדה הגרי-פוזננסקי. האיש העקשן יאנוש קורצ'ק מקרוב. תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989.
עמלה עינת, סטפה אהובתי או מפגש אחד ושלוש פרידות, להבות הבשן: הוצאה גלילית, 2015
לאה ליפינר. להצמיח שורשים: מזיכרונותיו של שלמה נדל, חניכו של יאנוש קורצ'אק. אזור: צמרת, תשע"ג 2013.
Shimon Sachs, Stefa: Stefania Wilczynskas paedagogische Alltagsarbeit im Waisenhaus Janus Korczaaks, Weinheim: Juventa, 1989. (בגרמנית)
Heberer Patricia. Children during the Holocaust. Lanham : AltaMira Press in association with the United States Holocaust Memorial Museum, 2011.
מאמרים:
עדה הגרי-פוזננסקי, "השפעתם של יאנוש קורצ'אק וסטפה וילצ'ינסקה על ילדי הקיבוץ", החינוך המשותף, כז (95): 64–71, 1978
יוסף (יוזק) ארנון, "חינוך מחנכי הפנימיות על ידי סטפה וילצ'ינסקה ויאנוש קורצ'אק", החינוך: רבעון לדברי פדגוגיה ופסיכולוגיה, נ: 127–144, 1978
יוסף ארנון, "חינוך מחנכי הפנימיות על ידי סטפה וילצ'ינסקה ויאנוש לקורצ’אק", יאנוש קורצ’אק – מאה שנה להולדתו, בתוך החינוך נ, ג–ד (תשל"ח), עמ' 127–144. (נדפס גם בתוך: אדיר כהן (עורך), יאנוש קורצ’אק: דיוני הכנס הבינלאומי במלאת מאה שנים להולדתו, חיפה – תל אביב: בית הספר לחינוך – אוניברסיטת חיפה; בית הספר לחינוך – אוניברסיטת תל אביב, תשל"ט 1979, עמ' 99–120)
עדה הגרי-פוזננסקי, "יאנוש קורצ'אק וסטפה וילצ'ינסקה בעיני חניכיהם", החינוך וסביבו: שנתון סמינר הקיבוצים, ו–ז (תשמ"ג/תשמ"ד): 93–132
עדה הגרי-פוזננסקי, סטפה וילצ'ינסקה, "סטפה וילצ'ינסקה: מכתבים", עדות, ה: 132–142, 1990
עדה הגרי-פוזננסקי, "סטפה ווילצ'ינסקה – כפי שהייתה", עיונים במורשתו של יאנוש קורצ'אק, חיפה: הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 5: 166–194, תשנ"ה 1995
אורלי פרידמן-בן-שלום, "תיעוד ותעודה: סטפה וילצ'ינסקה המחנכת", דור לדור: קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, לג: 193–204, 2008 – פועלה והגותה של סטפה וילצ'ינסקה, בהסתמך על דבריה בעל פה ועל כתביה, בעיקר מביקורה ב-1936 בעין חרוד.
תמי קויפמן, "נשים וזיכרון – סטפה וילצ'ינסקה", דור לדור: קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, לג: 205–220, 2008 – ראייה מגדרית של תרומתה של וילצ'ינסקה לתאוריה החינוכית של קורצ'אק, פועלה החינוכי וקורותיה בשואה.
הערות שוליים

↑  ביבר, חנה, בלילות תבכו וביום תמשיכו במלאכה: סטפה וילצ'ינסקה - יד ימינו המוצנעת של יאנוש קורצ'אק, עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, no. סיון תשע"ו, יוני 2016, 2016, p. 23.
↑  באיזו זכות בדיוק מחקו נשים מדפי ההיסטוריה?, באתר ynet, 21 במרץ 2024
↑  נגה שביט-רז, השותפה הנשכחת של יאנוש קורצ'אק, באתר הארץ, 19 באפריל 2012
↑  מתן אורן, קונצרט מיוחד: סימפוניה לזכר יאנוש קורצ'אק, באתר ישראל היום, 29 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269696105171  PLWABN: 9810596044005606  GND: 118858831  ISNI: 0000 0001 0877 4041  LCCN: nr93038280  NKC: mzk2004246378  SUDOC: 203865111  VIAF: 20477945   WorldCat (עם VIAF): 20477945 
צוות בית הילדים עם הילדים בהם טיפלו. סטפניה וילצ'ינסקה עומדת בשורה השנייה מלמעלה
אנדרטה ליאנוש קורצ'אק ולסטפה וילצ'ינסקה ביער יהדות פולין בהר הרוח
קברה הסמלי של סטפה וילצ'ינסקה בבית הקברות היהודי בוורשה
עונת 1889/1890 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  7 בספטמבר 1889 – 31 במרץ 1890 (206 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:  פרסטון נורת' אנד
 מספר משחקים:  132
 מספר שערים:  611 (4.63 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (24) ג'ימי רוס (פרסטון נורת' אנד)
 → 1888/18891890/1891 ←
 
עונת 1889/1890 הייתה העונה השנייה של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-7 בספטמבר 1889 והסתיימה ב-31 במרץ 1890.
הליגה כללה 12 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ארבע קבוצות אחרונות בסוף העונה היו צריכות לעבור תהליך של בחירה מחדש לליגה.
פרסטון נורת' אנד זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
בסיום עונה זו, כל הקבוצות למעט סטוק סיטי המשכו לעונה הבא. סטוק סיטי שהייתה במקום האחרון עונה שנייה ברציפות לא נבחרה לליגה ועברה לשחק במסגרת אחרת. במקומה נכנסה קבוצה סנדרלנד.
כדורגלנים מצטיינים

ג'ימי רוס מפרסטון נורת' אנד כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | פרסטון נורת' אנד | 22 | 15 | 3 | 4 | 71 | 30 | 2.367 | 41 | 33 | זכייה בליגה |
| 2 | אברטון | 22 | 14 | 3 | 5 | 65 | 40 | 1.625 | 25 | 31 |  |
| 3 | בלקברן רוברס | 22 | 12 | 3 | 7 | 78 | 41 | 1.902 | 37 | 27 | זכייה בגביע האנגלי |
| 4 | וולברהמפטון וונדררס | 22 | 10 | 5 | 7 | 51 | 38 | 1.342 | 13 | 25 |  |
| 5 | וסט ברומיץ' אלביון | 22 | 11 | 3 | 8 | 47 | 50 | 0.940 | 3- | 25 |  |
| 6 | אקרינגטון | 22 | 9 | 6 | 7 | 53 | 56 | 0.946 | 3- | 24 |  |
| 7 | דרבי קאונטי | 22 | 9 | 3 | 10 | 43 | 55 | 0.782 | 12- | 21 |  |
| 8 | אסטון וילה | 22 | 7 | 5 | 10 | 43 | 51 | 0.843 | 8- | 19 |  |
| 9 | בולטון וונדררס | 22 | 9 | 1 | 12 | 54 | 65 | 0,831 | 11- | 19 |  |
| 10 | נוטס קאונטי | 22 | 6 | 5 | 11 | 43 | 51 | 0.843 | 8- | 17 | בחירה מחדש |
| 11 | ברנלי | 22 | 4 | 5 | 13 | 36 | 65 | 0.554 | 29- | 13 | בחירה מחדש |
| 12 | סטוק סיטי | 22 | 3 | 4 | 15 | 27 | 69 | 0.391 | 42- | 10 | ירדה ליגה |
עונת 1893/1894 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  2 בספטמבר 1893 – 23 באפריל 1894 (234 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  אסטון וילה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  939 (3.91 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (27) ג'ון סאוטוורט (אברטון)
 → 1892/18931894/1895 ←
 
עונת 1893/1894 הייתה העונה השישית של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1893 והסתיימה ב-23 באפריל 1894.
הליגה כללה 16 קבוצות. דרוון ושפילד יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
אסטון וילה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
קבוצות שסיימו את העונה במקומות 14-16 היו צריכות לשחק משחקי מבחן מול הקבוצות החזקות בליגת משנה. במקרה של ניצחון, הן היו זכאיות להישאר בליגה. במקרה של הפסד, הקבוצה מליגת משנה הייתה זכאית לעמוד בבחירות לליגה. בסיום משחקי מבחן, פרסטון נורת' אנד נותרה בליגה, דרוון וניוטון היית' ירדו לליגת משנה ובמקומם נכנסו ליברפול וסמול היית'.
כדורגלנים מצטיינים

ג'ון סאוטוורט מאברטון כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1. | אסטון וילה | 30 | 19 | 6 | 5 | 84 | 42 | 2.000 | 42 | 44 | זכייה בליגה |
| 2. | סנדרלנד | 30 | 17 | 4 | 9 | 72 | 44 | 1.636 | 28 | 38 |  |
| 3. | דרבי קאונטי | 30 | 16 | 4 | 10 | 73 | 62 | 1.177 | 11 | 36 |  |
| 4. | בלקברן רוברס | 30 | 16 | 2 | 12 | 69 | 53 | 1.302 | 16 | 34 |  |
| 5. | ברנלי | 30 | 15 | 4 | 11 | 61 | 51 | 1.196 | 10 | 34 |  |
| 6. | אברטון | 30 | 15 | 3 | 12 | 90 | 57 | 1.579 | 33 | 33 |  |
| 7. | נוטינגהאם פורסט | 30 | 14 | 4 | 12 | 57 | 48 | 1.188 | 9 | 32 |  |
| 8. | וסט ברומיץ' אלביון | 30 | 14 | 4 | 12 | 66 | 59 | 1.119 | 97 | 32 |  |
| 9. | וולברהמפטון וונדררס | 30 | 14 | 3 | 13 | 52 | 63 | 0.825 | 11- | 31 |  |
| 10. | שפילד יונייטד | 30 | 13 | 5 | 12 | 47 | 61 | 0.770 | 14- | 31 |  |
| 11. | סטוק סיטי | 30 | 13 | 3 | 14 | 65 | 79 | 0.823 | 14- | 29 |  |
| 12. | ונסדיי | 30 | 9 | 8 | 13 | 48 | 57 | 0.842 | 9- | 26 |  |
| 13. | בולטון וונדררס | 30 | 10 | 4 | 16 | 38 | 52 | 0.731 | 14- | 24 |  |
| 14. | פרסטון נורת' אנד | 30 | 10 | 3 | 17 | 44 | 56 | 0.786 | 12- | 23 | ניצחה במשחקי מבחן |
| 15. | דרוון | 30 | 7 | 5 | 18 | 37 | 83 | 0.446 | 46- | 19 | ירדה ליגה |
| 16. | ניוטון היית' | 30 | 6 | 2 | 22 | 36 | 72 | 0.500 | 36- | 14 | ירדה ליגה |
סן ג'ורג'ו דיי גרקי

| --- | --- |

הכנסייה ובסמוך לה מגדל הפעמונים
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  גאורגיוס הקדוש 
 מיקום:  ונציה 
 מדינה:  איטליה 
 בעלים:  Hellenic Institute of Byzantine and Post-Byzantine Studies in Venice 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1530
 תאריך פתיחה רשמי:  1561 
 חומרי בנייה:  אבן 
 אדריכל:  Sante Lombardo 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  45°26′07″N 12°20′41″E﻿ / ﻿45.4354°N 12.3448°E﻿ / 45.4354; 12.3448
 אתר רשמי
  (למפת ונציה מוגדלת) סן ג'ורג'ו דיי גרקי(למפת ונציה רגילה) סן ג'ורג'ו דיי גרקי
 
סן ג'ורג'ו דיי גרקי (באיטלקית: San Giorgio dei Greci) היא כנסייה ברובע קסטלו, בוונציה שבאיטליה.
הכנסייה מוקדשת לגאורגיוס הקדוש.
היסטוריה

מאז התנתקותה של הרפובליקה של ונציה מהאימפריה הביזנטית לא הורשו מאמיני הנצרות היוונית האורתודוקסית לקיים תפילות לפי מנהגם בוונציה. רק בשנת 1498 הורשתה הקהילה היוונית בעיר להקים את ה"סקולה דה סן ניקולו דיי גרקי" (מעין איגוד מקצועי), ורק בשנת 1539, לאחר משא ומתן ארוך עם נציגי האפיפיור, הורשתה הקהילה להקים בעיר כנסייה. זמן קצר לאחר מתן ההיתר החלה בניית כנסיית סן ג'ורג'ו דיי גרקי, במימון מס מכס מיוחד שהוטל על כל הסחורות שיובאו אל העיר ממדינות בהן שלטה הדת הנוצרית אורתודוקסית.
עבודות הבנייה בוצעו בפיקוחו של סנטה לומבארדו, והחל משנת 1548 בפיקוחו של ז'אנאנטוניו קיונה. מגדל הפעמונים של הכנסייה נבנה בשנת 1592.
כיפת הכנסייה מעוטרת בפרסקו המתארת את "הסעודה האחרונה" מעשה ידי ג'ובאני קיפריוס שצויר בין השנים 1589–1593.
בשנת 1619 נבנתה בכנסייה אנדרטה לגבריאלה סווירוס, מעשה ידי באלדאסארה לונגנה.
עובד אדום הגתי

עֹבֵד אֱדֹם הַגִּתִּי, דמות מקראית, היה מבני שבט לוי בתקופתו של דוד המלך. הוא מילא תפקידים שונים בבית המקדש, ובביתו שהה ארון הברית בדרכו לעיר דוד בירושלים.
שמו ומוצא משפחתו

השם "עובד" מצוי במקרא, אך השם "אדום" אינו מקובל בישראל, ואפשר שהוא רומז לקשר כלשהו שהיה לו לארץ אדום. כינויו "הגִּתי" רומז כנראה למגוריו בעיר גת שביהודה, או גת רימון שבנחלת דן הצפונית. על כל פנים, בשעת האירועים שנקשרו בשמו לא היה תושב גת. יש מפרשים שקישרו בין "הגִּתי" לבין הגיתית, כלי נגינה ששימש בבית המקדש.
עובד אדום הוא צאצא של קורח, ממשפחות בני קהת משבט לוי. שמות בניו: שְׁמַעְיָה הַבְּכוֹר, יְהוֹזָבָד, יוֹאָח, שָׂכָר, נְתַנְאֵל, עַמִּיאֵל, יִשָּׂשכָר ופְּעֻלְּתַי.
שהיית ארון הברית בביתו

כאשר העלה דוד המלך את ארון הברית מקריית יערים לעיר דוד, אירע אסון באמצע הטקס, כאשר עוזה (בכתיב אחר: עוזא), בנו של אבינדב ששמר על הארון עד כה בקרית יערים, נפטר לפתע, בעת שנגע בארון הברית. בעקבות האסון הבין דוד שאין זו שעת כושר מתאימה להעלאת הארון לעירו, והפנה אותו לתחנה זמנית בבית עובד אדום הגִּתי. לא מפורש במקרא היכן היה ביתו, ומשתמע שהיה בירושלים או סמוך לה. לאחר שלושה חודשים נודע לדוד ששרתה ברכה בבית עובד אדום, והחליט שהגיעה השעה להעלותו שוב לעיר דוד.
חז"ל מתארים את גינוני הכבוד שנהג עובד אדום בארון בשעה שהיה בביתו, שהיה מטאטא את הרצפה שלצידו, ומדליק נרות מדי בוקר וערב.
הברכה שנתברך בה עובד אדום היא ריבוי צאצאיו. שמונת בניו נמנו במקרא, וכן מקצת מנכדיו, ובסך הכל היו במשפחתו שישים ושניים "אנשי חיל בכח לעבודה" שהיו שוערים בבית המקדש. ברכה זו היוותה מופת ועדות לכך שהקשר עם ארון הברית כשלעצמו אינו גורם כל נזק, אלא יחסו של האדם, מצוותיו ועוונותיו, הם הקובעים האם נוכחותו לצד הארון תביא עליו את הברכה.
תפקידי עובד אדום ומשפחתו בבית המקדש

בשעת העלאת הארון מביתו לעיר דוד נמנה עובד אדום בין הלויים שהיו "שוערים" לארון, כלומר, משגיחים לבל יגע בו מי שאינו ראוי לכך, ו"משוררים" ומנגנים במהלך המסע. לאחר שהוצב הארון במקומו בעיר דוד, באהל שבנה דוד לשם כך, היה עובד אדום מן הלויים שעמדו וניגנו שם בנבל ובכינור.
דוד המלך עסק בהכנות לבניין בית המקדש הראשון (שנבנה בפועל בימי בנו, שלמה המלך), ובכלל זה מינה את הכהנים והלויים לתפקידים השונים הנדרשים בו. בין השאר, מינה את עובד אדום ומשפחתו ל"שוערים" במקדש, כלומר, אחראים על שמירתו, פתיחת השערים והגפתם, וכדומה. נערכה הגרלה על חלוקת הגזרות במקדש, ועל פיה נקבע שעובד אדום ישמור על צידו הדרומי ועל "בית האסופים". משמעות המונח, כנראה, מחסן ובו רוכזו כלים שונים שהיו במקדש, או ש"אסופים" נגזר מלשון סף השער, כלומר, מבנה הצמוד לשער.
משפחה זו שמרה על תפקידה במשך מאות בשנים. כמאתיים שנה אחרי בניין בית המקדש הראשון, מסופר על כך שיואש מלך ישראל שדד את אוצרות המקדש: "כל הזהב והכסף ואת כל הכלים הנמצאים בבית האלהים עם עובד אדום".
הערות שוליים

↑  כך נקרא סבו של דוד המלך. מגילת רות, פרק ד', פסוק כ"א
↑  ראו 'דעת מקרא' לספר שמואל ב', פרק ו', פסוק י'. במקרא מצינו עוד לוי בשם "עובד אדום", בדברי הימים-א טז,לח, וייתכן שהיה עוד כהן בעל שם זהה, ראו דברי הימים-א טו,כד בפירוש 'דעת מקרא' בשם הגר"א.
↑  פירוש רד"ק בשמואל שם.
↑  פירוש 'דעת מקרא' שם.
↑  ראו להלן, שארון הברית שהה בביתו כתחנה במסע מקרית יערים לירושלים.
↑  רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לספר תהלים, פרק ח', פסוק א', בשם רבי משה. לדעת ראב"ע עצמו אין זה שם כלי, אלא הפרק נקרא "הגיתית" כי דוד המלך ייעד אותו לשירתם של עובד אדום הגִּתי ובניו, בתקופה בה שימש כמנגן במקדש (וראו:”לַמְנַצֵּחַ עַל הַגִּתִּית לִבְנֵי קֹרַח מִזְמוֹר” (ספר תהלים, פרק פ"ד, פסוק א'), המתאים לקישור לעובד אדום, צאצאו של קורח).
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ו, פסוקים א'–ד'
↑  ספר שמואל ב', פרק ו',ספר דברי הימים א', פרק י"ג
↑  הכתובים מציינים שעוזה מת כשהארון הגיע ל”גֹּרֶן נָכוֹן” (ספר שמואל ב', פרק ו', פסוק ו'), או ”גֹּרֶן כִּידֹן” (ספר דברי הימים א', פרק י"ג, פסוק ט'), ומקומן אינו ידוע. אולם בתיאור העלאת ארון הברית בשנית, מבית עובד אדום לעיר דוד, נאמר שלאחר כל שישה צעדים שצעדו נושאי הארון נעצרה התהלוכה להקרבת קרבנות (ספר שמואל ב', פרק ו', פסוק י"ג), ומסתבר, אפוא, שהמקום היה קרוב מאוד לעיר דוד. בפירוש רש"י במסכת סוטה (דף לה עמוד ב ד"ה ולבסוף) מופיעה דעה לפיה "גורן נכון" הוא גורן ארוונה היבוסי בהר הבית, ומכאן שעוזה מת סמוך מאוד לעיר דוד, וממילא גם בית עובד אדום צריך להיות בסביבת הר הבית. יש משערים ש"גן עזא" המוזכר (בספר מלכים ב', פרק כ"א, פסוקים י"ח–כ"ו) כמקום קבורתם של המלכים מנשה ואמון, הוא "פרץ עוזא" (דעת מקרא, מלכים שם). השערה זו מניחה אף היא את קרבת המקום לירושלים, ראו דעת מקרא שם.
↑  ספר שמואל ב', פרק ו', ספר דברי הימים א', פרק י"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב'
↑  במדבר רבה, פרשה ד', פסקה כ'
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ו, פסוקים ד'–ט'. מספר זה כלול במפקד הלויים שערך דוד בסוף ימיו (ספר דברי הימים א', פרק כ"ב, פסוקים א'–ג'), והיה זה לכל היותר שלושים ושלוש שנים לאחר ישיבת הארון בבית עובד אדום (ספר שמואל ב', פרק ה', פסוק ה'). במפקד זה נמנו הלויים מגיל שלושים ומעלה, ומכאן שכל אלה נולדו סמוך מאוד לזמן שהיית הארון בביתו. על פי מדרש חז"ל בתלמוד הבבלי (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב') ובתלמוד הירושלמי (תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק ד', הלכה ו') נולדו כל הנכדים במרוצת אותם שלושה חודשים, ראו שם את החישובים השונים.
↑  במדבר רבה פרשה ד,כ
↑  ספר דברי הימים א', פרק ט"ו. קיימת אי בהירות לגבי תפקידו המדויק בשעת המסע: הוא מוזכר גם כ"שוער" (פסוקים יח וכד) וגם כמנגן (פסוק כא). הפרשנים (המיוחס לרש"י ורד"ק בפסוק יח) כתבו שבשעת המסע היה מנגן, ונקרא "שוער" בגלל תפקידו הקודם בשמירת הארון, בביתו או אף לפני כן במשכן.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ט"ז, פסוק ה'
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ו, פסוק ט"ו
↑  ראו פירוש 'דעת מקרא' שם.
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ה, פסוק כ"ד. הפרשנות המקובלת היא שמדובר על אוצרות המקדש שנשמרו על ידו שם, ברם, לפי פירוש 'מצודת דוד' מדובר על שוד ביתו הפרטי של עובד אדום, שבו הופקדו כלים שונים שלא הועלו לאחר מכן עם ארון הברית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1048296784  VIAF: 307288444   WorldCat (עם VIAF): 307288444
סימנים על החול

"סימנים על החול" הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת מירי מסיקה. האלבום יצא לאור ב-2 ביולי 2014, על ידי חברות התקליטים עננה והתו השמיני.
האלבום הוקדש לדודתה של מסיקה, טליה, שנפטרה כשנה לפני צאת האלבום.
סינגלים

עזור לי - סינגל הבכורה שיצא ב-17 במרץ 2014. בשיר השתתף גם אביה של מירי מסיקה, משה מסיקה. הגיע למקום ה-2 במצעד השבועי של רשת ג'.
דמעות - הסינגל השני שיצא ב-12 במאי 2014, נכתב והולחן על ידי קרן פלס, ב-22 ביולי 2014 יצא לשיר קליפ. הגיע למקום ה-2 במצעדים השבועיים של מדיה פורסט ישראל ורדיו אמצע הדרך ולמקום ה-3 ברשת ג'. במצעד השנתי הגיע למקום ה-16 ברשת ג'.
שתדע - הסינגל השלישי שיצא ב-12 באוגוסט 2014, הוקדש באלבום לבעלה של מירי, אורי זך. השיר הגיע למקום ה-5 במצעד השבועי של רשת ג'.
סוף טוב - הסינגל הרביעי, יצא ב-9 בספטמבר 2014.
סימנים על החול - הסינגל החמישי (והאחרון שיצא), יצא ב-9 בדצמבר 2014 יחד עם קליפ ייחודי שצולם במצלמת אייפון בלבד.
רשימת רצועות

| שם | אורך | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סימנים על החול | 03:21 | מרב סמן טוב | מרב סמן טוב | אורי זך |
| צאי אל הרוח | 03:38 | מאור תיתון | מאור תיתון | אורי זך |
| כפתור ומפתח | 03:42 | ליאור שילוני זיסמן | אדיר גץ | אורי זך |
| דמעות | 03:32 | קרן פלס | קרן פלס | אורי זך וקרן פלס |
| רוץ ילד רוץ | 03:27 | אמיתי בן נון | אדיר גץ | אורי זך |
| סוף טוב | 04:51 | נעם חורב | יהל דורון וגיא מנטש | אורי זך |
| הכל בך | 04:12 | צרויה להב | אדיר גץ | אורי זך |
| שתדע | 03:37 | אדיר גץ | אדיר גץ | אורי זך |
| תזכיר לי | 04:12 | נעם חורב | סגיב כהן | אורי זך |
| על היופי | 03:49 | רחל שפירא | תומר הדדי | אורי זך |
| משיב הרוח (עם קובי אפללו) | 03:53 | קובי אפללו | קובי אפללו | אורי זך |
| אני שלך | 03:02 | מרים בניון | אדיר גץ | ערן מיטלמן |
| עזור לי | 03:53 | טל שגב | טל שגב | אורי זך |
סקפטה

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1982 (בן 42) טוטנהאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Joseph Junior Adenuga 
 שם במה:  Skepta 
 מוקד פעילות:  ניגריה, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  Winchmore School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, מוזיקת גריים 
 שפה מועדפת:  אנגלית, פידג'ין ניגרי 
 חברת תקליטים:  Boy Better Know, אקספלודד מיוזיק, איילנד רקורדס 
 helloskepta.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף ג'וניור אדנוגה (באנגלית: Joseph Junior Adenuga; נולד ב-19 בספטמבר 1982), הידוע בשם הבמה סקפטה (Skepta), הוא ראפר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי.
ביוגרפיה

ג'וזף ג'וניור אדנוגה נולד להורים מניגריה ב-19 בספטמבר 1982 בטוטנהאם. הוא הבכור מבין ארבעה אחים; המוזיקאי ג'יימי, שדרן הרדיו ג'ולי והמעצב הגרפי ג'ייסון.
בשנת 2007 הוציא סקפטה את אלבום הבכורה שלו, Greatest Hits, וב-2009 את אלבומו השני, Microphone Champion, באופן עצמאי. ב-2011 הוציא את אלבומו השלישי, Doin' It Again, שהיה לאלבומו הראשון שהופץ מסחרית, על ידי חברת התקליטים AATW. האלבום זכה להצלחה והגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-2016 יצא אלבומו הרביעי, Konnichiwa, מתוכו הסינגלים המצליחים "That's Not Me" ו-"Shutdown". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, קיבל שבחים רבים מהמבקרים ואף זכה בפרס מרקיורי.
בשנת 2018 השתתף סקפטה בסינגל של הראפר האמריקאי אייסאפ רוקי, "Praise the Lord (Da Shine)", שהיה לסינגל המצליח ביותר של שני האמנים וללהיט עולמי. ב-2019 הוציא סקפטה את אלבומו החמישי, Ignorance Is Bliss, שצעד במצעדי האלבומים של מדינות רבות, בהן מדינת הולדתו בריטניה, שם הגיע למקום השני. בנוסף, זכה האלבום בתואר הכסף מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
ב-2020 הוציא סקפטה אלבום משותף עם הראפרים צ'יפ ויאנג אדז, שהגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: Greatest Hits
2009: Microphone Champion
2011: Doin' It Again
2016: Konnichiwa
2019: Ignorance Is Bliss
דיסקוגרפיה > אלבומים משותפים

2020: Insomnia (עם צ'יפ ויאנג אדז)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2006: Joseph Junior Adenuga
2010: Been There Done That
2011: Community Payback
2012: Blacklisted
2015: The Tim Westwood Mix
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Vicious
2021: All In
הערות שוליים

↑  O'Brien, Jon. [סקפטה, באתר AllMusic "Skepta"]. AllMusic. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה); Check |url= value (עזרה)
↑  Okoh, Lize. "Skepta: Why This Rap Chief Is so Big in Nigeria". Culture Trip. נבדק ב-2020-08-12.
↑  "Skepta, JME, Julie ... are the Adenugas Britain's most creative family?". the Guardian (באנגלית). 2020-10-16. נבדק ב-2020-11-13.
↑  "Greatest Hits: Skepta: Amazon.co.uk: Music". Amazon.co.uk. נבדק ב-2012-02-19.
↑  "Skepta: Microphone Champion (2010): CD". hmv.com. נבדק ב-2012-03-01.
↑  "Radio 1 - Chart - The Official UK Top 40 Albums Chart". BBC. 2007-02-24. נבדק ב-2012-02-14.
↑  "Skepta faces challenge from Radiohead on this week's chart". Officialcharts.com. Official Charts Company.
↑  Adam Bychawski (2016-09-15). "Skepta wins Mercury Prize 2016". NME. נבדק ב-2016-09-15.
↑  "Skepta teases new album with 'Bullet From A Gun' and 'Greaze Mode'". Fact. 10 במאי 2019. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1101386630  ICCU: MODV667476  LCCN: no2016154719  MusicBrainz: 38474d18-9204-4f60-a137-1fcc6750b869  RERO: 02-A029084899  VIAF: 234146461498227731081   WorldCat (עם VIAF): 234146461498227731081
סקרלט אליס ג'ונסון

| --- | --- |

ג'ונסון בהקרנת הבכורה של הסרט "Adulthood" ב-2008
 לידה:  7 באפריל 1985 (בת 39) סטראוד גרין, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  Highgate Wood Secondary School 
 בן זוג:  שון מייקל וירי
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
סקרלט אליס ג'ונסון (באנגלית: Scarlett Alice Johnson; נולדה ב-7 באפריל 1985) היא שחקנית, מפיקה ומורה לדרמה אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ויקי פאולר באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס", ובתפקיד לורה דרבישייר בסיטקום "פרמפייס".