stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SU-122
היסטוריה קרבית

מיקום התותחים המתנייעים בשדה הקרב לפי הדוקטרינה הסובייטית במהלך מלחמת העולם השנייה היה בגדודי תותחי סער מעורבים בתפקיד ארטילרי דינמי, כתמיכה בכוחות תוקפים. באופן קלאסי, תפקדו התותחים המתנייעים במחלקות של שלושה. במהלך המלחמה גובשו רגימנטים של תותחי סער שכללו 17 כלים מסוג SU-76 ו-8 כלים מסוג SU-122, כאשר ה-SU-76 תפקד כמשחית טנקים וה-SU-122 כתותח מתנייע ארטילרי. רגימנט כזה פעל בתפקיד תומך לכוחות חי"ר וכנגד מטרות שריון.
ה-SU-122 שירת בצבא באדום החל מ-1942 ועד סוף המלחמה בקרבות בחזית המזרחית.
ראו גם

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  SU-100 |  תותח מתנייע |  ארטילריה |
הערות שוליים

↑  הנתונים מתייחסים לדגם הראשוני.
1 2  מתוך: Russian Tanks and Armored Vehicles 1917–1945 על ידי וולפגנג פליישר, 1999
↑  מתוך Kursk 1943, מארק היילי, 1992, הוצאת אוספרי.
| רק"מ סובייטי במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים קלים | T-50 • T-60 • T-70 • T-80 |  |
| טנקים מהירים | BT-8 • ‏ BT-7 ‏ • BT-5 |  |
| טנקים אמפיביים | T-37 • T-38 • T-40 |  |
| טנקים קטנים | T-27 |  |
| טנקים בינוניים | T-28 • T-34 • T-34/85 • T-44 |  |
| טנקים כבדים | T-35 • KV-1 • KV-2 • IS-2 • IS-3 |  |
| תותחים מתנייעים | ZiS-30 • SU-5 • SU-76 • SU-85 • SU-100 • SU-122 • SU-152 • ISU-122 • ISU-152 |  |
| נ"מ משוריין | T-60Z • T-70Z • T-90 • ZSU-37 |  |
| טרקטורים משוריינים | T-26T • קומסומוליץ |  |
| רק"מ מאולתר | חרקוב • IZ • NI |  |
| רק"מ ניסיוני | PPG • SU-100Y • SU-100Y • טנק מעופף A-40 |  |
| מכוניות משוריינות | D-8 • D-12 • D-13 • FAI • BA-10 • BA-11 • BA-20 • BA-21 • BA-3 • BA-6 • BA-27 • BA-64 • BA-I • LB-62 • LB-23 |  |
| רכבים משוריינים אמפיביים | PB-4 • PB-7 • BAD-2 |  |
| זחל"מים משוריינים | BA-30 |  |
| מזחלות שלג ממונעות עם מדחף | ANT-IV • NKL-16 • NKL-26 • RF-8 • ASD-400 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph766910
אברהם סיידנברג

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1916 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  3 במאי 1988 (בגיל 71) מילאנו, איטליה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרילנד (1937)  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1943) 
 מנחה לדוקטורט:  אוסקר זריסקי 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1945–1987) 
 תלמידי דוקטורט:  Jack Elton Ohm, Peter Harris Blum, Allen Kenneth Charnow, James Michael Hornell, Alfred Sho-Yu Tang, Matthew Shih Chang Chen, קתלין ב. או'קיף, אלווין סווימר, William McElherne Cunnea, Lloyd Kenneth Williams, ריצ'ארד לואיס רות, Wei-Eihn Kuan, Ho Kuen Ng 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1953) 
 בן או בת זוג:  Ebe Cagli Seidenberg 
 תרומות עיקריות
 משפטי כהן-סיידנברג
 
אברהם סיידנברג (באנגלית: Abraham Seidenberg;‏ 2 ביוני 1916, וושינגטון די. סי., ארצות הברית – 3 במאי 1988, מילאנו, איטליה) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי..
קורות חיים

אברהם סיידנברג נולד בוושינגטון די. סי.. בשנת 1937 הוא סיים תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת מרילנד והמשיך ללימודי תואר שלישי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אצל אוסקר זריצקי. לאחר קבלת תואר דוקטור בשנת 1943, הוא עבר לקליפורניה. תוך זמן קצר הוא נקלט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ועבד בה עד שפרש לגמלאות בשנת 1987. בשנת 1958 הוא התמנה לפרופסור.
תחום עיסוקו היה אלגברה קומוטטיבית, גאומטריה אלגברית, אלגברה דיפרנציאלית והיסטוריה של המתמטיקה. התרומה העיקרית שלו היא בתחום משפטי כהן-סיידנברג אותם הוא חקר לצד אירווין כהן. בשנת 1968 הוא פרסם ספר Elements of the theory of algebraic curves.
הוא התחתן עם אייבי קגלי, יהודייה מאנקונה, סופרת ואחותו של המנחה שלו באוניברסיטה אוסקר זריצקי. הם הרבו לבקר באיטליה, בה הוא נפטר במהלך ביקור והרצאות באוניברסיטת מילאנו.
הערות שוליים

↑  שם המשפחה seidenberg, באתר בית התפוצות - מוזיאון העם היהודי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447893705171  BIBSYS: 90294800  BnF: cb122991828 (data)  GND: 126279742X  ICCU: SBLV257565  ISNI: 0000 0001 1070 7307  LCCN: n84803727  MGP: 22862  NTA: 06747621X  SNAC: w6n90pp2  SUDOC: 031854303  VIAF: 73918176   WorldCat (עם VIAF): 73918176 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
SU-152

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תותח מתנייע
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 שנת ייצור:  1943
 תקופת השימוש:  1943–הווה (כ־81 שנים) 
 דגם קודם:  SU-122
 דגם עוקב:  ISU-152
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  670 
 מידע טכני
 אורך:  8.95 מטר
 רוחב:  3.25 מטר
 גובה:  2.45 מטר
 משקל:  45.5 טון
 מהירות:  43 קמ"ש על כביש
 טווח פעולה:  330 ק"מ
 מנוע:  מנוע דיזל דגם V-2, הספק של 600 כ"ס
 שריון:  מרבי – 75 מ"מ (מבנה-על), מינימלי – 30
 צוות:  5
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח הוביצר 152 מ"מ ML-20S
 
SU-152 הוא תותח מתנייע סובייטי שפותח במלחמת העולם השנייה, ונבנה על בסיס השלדה של טנק ה-KV-1S.
הוא צויד בתותח הוביצר עוצמתי בקוטר 152 מ"מ, ושימש בהצלחה מרובה בתור משחית טנקים וכתותח סער. ה-SU-152 הוכיח עצמו כאחד מכלי השריון היחידים בארסנל הסובייטי שהיה מסוגל להתמודד עם הטנקים החדשים של גרמניה הנאצית בתנאים שווים, והוא קיבל במהרה את הכינוי Zveroboy – "צייד חיות", בגלל המוניטין שצבר בהשמדת טנקי טיגר, פנתר ואפילו אלפנט.
פיתוח

בשנת 1942, מרבית תותחי ההוביצר של הצבא האדום עוד נגררו על ידי סוסים יחד עם צוותם, מאחר שסוסים היו בנמצא יותר ממשאיות וטרקטורים. הצורך בתותח מתנייע שיוכל להשמיד ביצורים וישמש גם כתותח נגד טנקים גבר מאוד כשצבא האדום החל לצאת למתקפות נגד בשלהי 1942. התותחים הנגררים על ידי סוסים היו אטיים, במיוחד במזג אוויר קשה עם שלג או בוץ, והיו פגיעים מאוד להתקפות. צוות פיתוח בראשותו של המהנדס ג'וסף קוטין החל לתכנן תותח מתנייע שישמש גם כמשחית טנקים על השלדה של הטנק הכבד KV-1. צוות הפיתוח השלים שני תכנונים: ה-KV-12, היה אמור להיות מצויד בתותח הוביצר ענק בקוטר 203 מ"מ, וה-KV-14, עם תותח הוביצר 152 מ"מ.
הופעתו של הטנק הגרמני הכבד הטיגר בסביבתה של העיר הנצורה לנינגרד בספטמבר 1942, היווה הפתעה קשה עבור הצבא האדום. השריון החזיתי העבה שלו היה כמעט בלתי חדיר לתותחי ה-76 מ"מ של טנקי ה-T-34 וה-KV-1 שהיוו את עמוד השדרה של הכוח המשוריין בצבא האדום. בחודש ינואר 1943, לאחר שאחד מטנקי הטיגר נשבה ליד לנינגרד והובא לבדיקה בקובינקה, ה-GKO (הוועדה לביטחון לאומי בברית המועצות) והפיקוד העליון של הצבא האדום דרשו מצוות הפיתוח בראשותו של קוטין לפתח במהרה טנק שיוכל להתמודד עם הטיגר.
התכנון של ה-KV-12 נדחה ולא עבר את שלב התכנון מאחר שתותח ה-203 מ"מ היה חסר את הטווח להילחם כנגד תותח 88 המ"מ של הטיגר. ה-KV-14 לעומת זאת, הואץ לפיתוח, ולמרות שנועד למלא תפקיד של תותח סער, הוא נתפס כתשובה אפשרית לטיגר. דגם אבטיפוס שהשתמש בשלדה של ה-KV-1S וצויד בתותח הוביצר 152 מ"מ ML-20S ארוך הטווח, הושלם בתוך 25 יום בלבד ואושר לייצור ב-14 בפברואר 1943 תחת השם SU-152. ייצורו של ה-SU-152 החל ב-1 במרץ 1943, והוא החליף בהדרגה את ה-KV-1S בפס הייצור במפעל בצ'ליאבינסק. בסך הכול יוצרו כ-704 SU-152 לפני שהייצור הופסק בסתיו 1943. האגד הארטילרי הממונע הראשון של SU-152 הוקם במאי 1943.
מאפיינים

הרתע של תותח ה-152 מ"מ היה חזק מכדי לאפשר את הרכבתו בצריח. במקום זאת התותח הותקן במבנה עילי משוריין על השלדה של ה-KV-1S, עם אפשרות צידוד של כ-12°. מהירות הלוע של התותח הגיעה ל-655 מטר לשנייה, והוא יכל לחדור כ-110 מ"מ של פלדה בטווח של עד 2,000 מטרים עם פגז חודר שריון. בנוסף לכך, הוא יכל לירות פגזים נפיצים עוצמתיים ביותר, שהיו מסוגלים להעיף את הצריח של הטיגר ממקומו. אולם האפקטיביות של התותח צומצמה בעקבות קצב האש הנמוך (כ-2 פגזים לדקה בגלל משקל הפגזים), ובגלל שהיכולת לפגוע במטרות ממרחק רב הוגבלה בגלל האיכות של הכוונת הטלסקופית ואיכות אנשי הצוות.
הגוף של הטנק חולק לשני תאים – הקדמי שאיכסן את חמשת אנשי הצוות, את התותח ואת 20 הפגזים, והאחורי שבו היה מנוע הדיזל, מכל דלק בקיבולת של 615 ליטר, ותמסורת. לוחות השריון בחזית המבנה העילי המשוריין ובשלדה הונחו בצורה משפועת להגברת המיגון. עובי השריון בחזית הגיע ל-75 מ"מ, ו-60 מ"מ בצדדים ומאחור. בתחילת ייצורו, לא היה ל-SU-152 חימוש משני, אך על חלק מהטנקים שחזרו לתיקון הותקן מקלע DShK נ"מ בקוטר 12.7 מ"מ כדי לאפשר הגנה מפני כלי טיס, רכב קרבי משוריין קל, וחיל רגלים.
שירות קרבי

בזכות תותח ההוביצר הגדול שלו, ה-SU-152 שימש בהצלחה בשני תפקידים: כארטילריה מתנייעת שסייעה לחיילי הרגלים בזמן מתקפה, וכמשחית טנקים. האגד הארטילרי הממונע הראשון של SU-152 הוקם במאי 1943, אולם הוא הכיל רק כ-12 SU-152 (במקום 21) כשהוא הואץ לקחת חלק בקרב קורסק (4 ביולי – 23 באוגוסט 1943). הוא תוגבר במהלך הקרב והובא לכוחו המלא של 21 כלים.
בקורסק הוכיח ה-SU-152 את האפקטיביות שלו כמשחית טנקים; בתוך שלושה שבועות של קרבות שריון האגד הארטילרי השמיד 12 טנקי טיגר ו-7 אלפנטים (משחית טנקים כבד שגם הוא ערך את הבכורה שלו בקורסק), ובכך קיבל את כינוי Zveroboy – "צייד חיות". לקראת סוף 1943, מספר ה-SU-152 בצבא האדום החלו לרדת בעקבות אבדות בקרב עד שלבסוף הופסק הייצור לטובת מחליפו, ה-ISU-152. פיתוחו של ה-ISU-152 הגיע בעקבות ההצלחה המרשימה של ה-SU-152, והוא היווה שדרוג כשהשתמש בשלדה של טנק הIS-2 עם תוספת שריון.
לקריאה נוספת

Bean, Tim; Fowler, Will. Russian Tanks of World War II: Stalin's Armoured Might. Ian Allan Publishing
Zloga, Steven J. Soviet Tanks and Combat Vehicles of World War Two. Weidenfeld & Nicholson military (1984)
Kinner, Jim; Zaloga Steven J.; Sarson Peter. KV-1&2: Heavy Tank 1939-1945. Osprey Military Publishing.
SU-152 נטוש נבדק על ידי חיילים גרמנים, 1943.
אבישי כהן (פוליטיקאי)

אבישי כהן (נולד ב–14 באפריל 1965) הוא פוליטיקאי ישראלי וראש מועצה אזורית מטה יהודה. כיהן כמנכ"ל עיריית טירת כרמל, מנכ"ל חברת יפה-נוף, ומנכ"ל נמל אילת. שימש כמג"ד חי"ר במילואים.
ביוגרפיה

כהן נולד ב־14 באפריל 1965 בנס הרים. אביו, בנימין כהן, היה פוליטיקאי ועמד בראשות מועצת מטה יהודה במשך 14 שנים.
במסגרת שירותו הצבאי שירת כהן בחטיבת הצנחנים ואחר כך בחטיבת גבעתי וחטיבת חי"ר נוספת, שם הגיע לדרגת סגן-אלוף, והמשיך בשירות מילואים פעיל עד שנת 2022. תוך כדי שירותו ומיד לאחריו השלים את השכלתו האקדמית.
שימש כמנהל אגף טכנולוגיות, חירום ואבטחה בחברה למשק וכלכלה. לאחר מכן כיהן כמנהל אגף תיאום ובקרה במשרד ראש הממשלה אריאל שרון, ועם סיום תפקידו זה מונה למנהל האגף המוניציפלי של מרכז השלטון המקומי.
בשנת 2010 מונה כהן למנכ"ל נמל אילת וניהל את הפרטת הנמל. הליך ההפרטה החל ב-2011 ובתחילת 2013 הועברו זכויות תפעול נמל אילת לחברת "פפו ספנות" שבבעלות האחים נקש, וכהן סיים את תפקידו בנמל.
במרץ 2014 מונה כהן למנכ"ל חברת יפה נוף, חברה בבעלותה של עיריית חיפה שאחראית לפיתוח עירוני מתקדם בעיר חיפה ובמטרופולין העירוני. כהן הוביל שורת שינויים שאפשרו להתניע מחדש את פעילות החברה ובתקופתו היא השלימה כמה פרויקטים חשובים כגון מחלף אלנבי, מסילת העמק והשלמת דרך נחל הגיבורים במנהרות הכרמל.
במסגרת תפקידו כהן נחקר כחלק מפרשה שבמוקדה עמדו ראש עיריית קריית אתא יעקב פרץ וראש הוועדה הקרואה בתל מונד שמואל סיסו, וזאת בהקשר לקידום הרכבת הקלה לנצרת ופורסם כי התגלתה תשתית ראיתית להעמידו לדין. עם סיום החקירה לא התגלו ממצאים מפלילים כנגד כהן או כנגד מי מהמעורבים, והמשטרה המליצה לסגור את התיק נגדו.
ביולי 2020 מינה ראש עיריית טירת הכרמל אריה טל את כהן לתפקיד מנכ"ל עיריית טירת הכרמל.
על רקע הבחירות לשלטון המקומי באוקטובר 2023, פנו לכהן אנשי סיעה שמונה 24 ראשי מושבים במועצה האזורית מטה יהודה והעניקו לו את תמיכתם בבחירות הקרבות. כהן התפטר מתפקידו בעיריית טירת הכרמל על מנת להתמודד לראשות מטה יהודה. ראש המועצה היוצא, ניב ויזל, הודיע זמן קצר לאחר מכן שלא יתמודד. בבחירות, שנדחו מאוקטובר 2023 לפברואר 2024, ניצח כהן.
חיים אישיים

כהן הוא בוגר בוגר תואר ראשון מטעם האוניברסיטה העברית במדעי החברה.
כמו כן הוא בוגר תואר שני במגמת המחקר למנהל ציבורי של אוניברסיטת בר-אילן, שבה עבר גם קורס מנכ"לים. בוגר קורס דירקטורים מטעם אוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  עומר כרמון, המנכ"ל החדש של הנמל: "החלטת הפרטה - כבר בחודש הבא", באתר יום יום אילת, ‏3 בנובמבר 2010
↑   דניאל שמיל, אבישי כהן, מנכ"ל נמל אילת לשעבר, ינהל את יפה נוף, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2014
↑  אלי סניור, אחיה ראב"ד, המשטרה ממליצה לסגור את התיק נגד ראש העיר קריית אתא, באתר ynet, 16 באוגוסט 2020
↑  Boaz, נסגר תיק החקירה נגד אבישי כהן, לשעבר מנכ"ל יפה נוף וכיום מנכ"ל עיריית טירת כרמל, באתר כלבו – חיפה והקריות, ‏2021-07-28
↑  אבישי כהן מונה למנכ"ל עיריית טירת כרמל, באתר עיריית טירת הכרמל, ‏16/07/2020
↑  בחירות במטה יהודה: מנכ"ל עיריית טירת כרמל יתמודד לראשות, באתר שוס ניוז, ‏2023-07-24
↑  ניב ויזל פרש מהמירוץ לראשות מועצת מטה יהודה, באתר www.m-y-net.co.il
SU-85

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  משחית טנקים
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 שנת ייצור:  1943
 תקופת השימוש:  1943–1950 (כ־7 שנים) 
 דגם קודם:  SU-122
 דגם עוקב:  SU-100
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  2,050 
 מידע טכני
 אורך:  8.15 מטר
 רוחב:  3 מטר
 גובה:  2.45 מטר
 משקל:  29.2 טון
 מהירות:  47 קמ"ש
 טווח פעולה:  400 קילומטר
 מנוע:  דיזל, 500 כוחות סוס
 שריון:  45-20 מ"מ
 צוות:  4
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 85 מ"מ D-5S
 חימוש משני:  אין
 
SU-85 (ר"ת של: Samokhodnaya Ustanovka-85 - 'כן תותח בעל היסע עצמי') הוא משחית טנקים שפותח בברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר נבנה על בסיס ה-SU-122. שלא כמו תותחים מתנייעים אחרים שפותחו על ידי הסובייטים במלחמה כגון ה-SU-122 וה-SU-76, ששימשו כתותחי סער וככלי נ"ט, ה-SU-85 תוכנן במיוחד כמשחית טנקים כדי להתמודד עם האיום מצד טנק הטיגר הגרמני.
פיתוח ועיצוב

בינואר 1943 שבו הסובייטים בשלמותו טנק גרמני חדש באזור לנינגרד, הטיגר. השריון של הטיגר היה עבה ביותר וחסין מפני תותחי ה-7.62 ס"מ של ה-T-34 וה-KV (הטנקים המתקדמים ביותר של הצבא האדום בתקופה) בטווחי קרב סבירים, מה שהוביל את המהנדסים הסובייטים לנסות ולפתח במהרה משחיתי טנקים עם תותחים חזקים יותר שיוכלו להתמודד עם האיום החדש.
העדיפות הראשונה של המפתחים הייתה לפתח תותח ארוך קנה כמו תותח ה-88 מ"מ הגרמני, שיוכל לחדור את השריון של הטיגר. במבחני שדה שנעשו על ידי הסובייטים התברר כי גם תותח הנ"מ בקוטר 85 מ"מ וגם תותח השדה מדגם A-19 בקוטר 122 מ"מ מסוגלים לחדור את הטיגר. צוות הפיתוח בראשותו של פ. פטרוב (Fyodor Petrov) נתבקש לפתח תותח 85 מ"מ חדש אשר ישתמש באותה התחמושת של תותח הנ"מ 85 מ"מ, ויורכב על כלי משוריין. לאחר שניסיון להרכיב את תותח ה-122 מ"מ על התותח מתנייע SU-122 בתור ה-SU-122P נכשל בגלל משקלו של התותח, פנו המפתחים להרכבת התותח החדש של פטרוב, ה־D-5 בקוטר 85 מ"מ על ה-SU-122 ‏.
מאחר שה-SU-122 (שנבנה על תובת ה-T-34) תוכנן לשאת תותח הוביצר, לא היה לו את הציוד האופטי הדרוש להרכבת תותח נ"ט. המפתחים במפעל Uralmash התגברו על הבעיה בעזרת התקנתו של בסיס תותח בצורת כדור, שהוסיף למיגון ושיפר את צידוד התותח. התקנת התותח דרשה שינויים במבנה העל של הכלי, אולם המתאר הכללי שלו נשאר זהה. הכלי חולק לשני תאים, כשמאחור יושב המנוע מסוג V-12 דיזל בעל הספק של 500 כ"ס, ומקדימה תא הלחימה בו ישבו ארבעת אנשי הצוות.
ייצור

ייצורו של ה-SU-85, שדגם האבטיפוס שלו נבנה בזמן קצר, החל באמצע 1943 במפעלי אורלמש. 100 הכלים הראשונים נכנסו לשירות בחודש אוגוסט 1943. ייצורו של ה-SU-85 נפסק בספטמבר 1944 מאחר שה-T-34-85, שהיה בעל תותח 85 מ"מ זהה נכנס לשירות ולא היה טעם בהמשך ייצורו של משחית טנקים ללא כוח אש עדיף. את מקומו של ה־SU-85 ביחידות השדה תפס ה-SU-100, שהיה בעל כוח אש עדיף ושריון משופר. בסך הכל נבנו 2,050 יחידות של ה-SU-85 ‏.
שירות קרבי

ה-SU-85, שנכנס לשירות באוגוסט 1943, הופעל ביחידות של אגד ארטילרי עצמאי אשר הורכבו מ-12 כלים כל אחד. 
ב-1944 הופעלו ה-SU-85 גם בגדודי משחיתי טנקים. כל גדוד הורכב תחילה מ-16 SU-85 מחולקים לשלוש סוללות, כלאחר מכן גדל מספר הכלים בכל גדוד ל-21.
ה-SU-85 תוכנן לפעול בקרב מאחורי הכוח העיקרי לו הוא סייע, ולתקוף את הטנקים הכבדים של האויב מטווחים רחוקים. ה-SU-85 לא התאים לקרבות פנים אל פנים, מאחר שמחסור במקלעים הפך את הכלי לפגיע מאוד לחיילים רגלים. בסך הכל הוכיח עצמו הכלי כמצליח ויעיל במיוחד כנגד טנקי אויב כמו הטיגר והפנתר הגרמנים. 
מלבד הצבא האדום, שירתו SU-85 במהלך המלחמה בצבא הפולני, שם הורכבו מהם שני אגדים עצמיים - מס' 13 ומס' 28. כמו כן בחטיבת השריון הצ'כוסלובקית ה-1 היו 2 SU-85 בפלוגת המפקדה..
הערות שוליים

↑  Zaloga Steven J., James Grandsen (1984). Soviet Tanks and Combat Vehicles of World War Two, London: Arms and Armour Press עמ' 165-164.
↑  Rickard, J (16 September 2008), SU-85 Tank Destroyer
↑  Zaloga, עמ' 181-180.
↑  Zaloga, עמ' 181
↑
| רק"מ סובייטי במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים קלים | T-50 • T-60 • T-70 • T-80 |  |
| טנקים מהירים | BT-8 • ‏ BT-7 ‏ • BT-5 |  |
| טנקים אמפיביים | T-37 • T-38 • T-40 |  |
| טנקים קטנים | T-27 |  |
| טנקים בינוניים | T-28 • T-34 • T-34/85 • T-44 |  |
| טנקים כבדים | T-35 • KV-1 • KV-2 • IS-2 • IS-3 |  |
| תותחים מתנייעים | ZiS-30 • SU-5 • SU-76 • SU-85 • SU-100 • SU-122 • SU-152 • ISU-122 • ISU-152 |  |
| נ"מ משוריין | T-60Z • T-70Z • T-90 • ZSU-37 |  |
| טרקטורים משוריינים | T-26T • קומסומוליץ |  |
| רק"מ מאולתר | חרקוב • IZ • NI |  |
| רק"מ ניסיוני | PPG • SU-100Y • SU-100Y • טנק מעופף A-40 |  |
| מכוניות משוריינות | D-8 • D-12 • D-13 • FAI • BA-10 • BA-11 • BA-20 • BA-21 • BA-3 • BA-6 • BA-27 • BA-64 • BA-I • LB-62 • LB-23 |  |
| רכבים משוריינים אמפיביים | PB-4 • PB-7 • BAD-2 |  |
| זחל"מים משוריינים | BA-30 |  |
| מזחלות שלג ממונעות עם מדחף | ANT-IV • NKL-16 • NKL-26 • RF-8 • ASD-400 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph766908
אגנס צ'או

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1996 (בת 27) הונג קונג הבריטית, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 השכלה:  האוניברסיטה הבפטיסטית של הונג קונג  Holy Family Canossian School  Holy Family Canossian College 
 מפלגה:  Demosistō 
 פרסים והוקרה
 100 נשים (BBC) (2020) 
 
אגנס צ'או טינג (בסינית: 周庭, באנגלית: Agnes Chow) נולדה ב-3 בדצמבר 1996, היא אקטיביסטית חברתית ופוליטיקאית הפועלת למען קידום הדמוקרטיה בהונג קונג. צ'או פעלה כדוברת של תנועת התלמידים "סצ'ולריזם (אנ')" ואחת ממובילי "מחאת המטריות (אנ')". ובשנת 2016 הייתה ממייסדי מפלגת הצעירים "דמוסיסטו (אנ')"
חיים אישיים

אנגס צ'או נולדה וגדלה בהונג קונג. מגיל 18 למדה במשך ארבע שנים תואר ראשון בממשל ויחסים בין לאומיים באוניברסיטת “bapitist” שבהונג קונג. את שנתה האחרונה באוניברסיטה דחתה צ'או למען התמודדות לבחירות המועצה המחוקקת של הונג קונג המונה 70 חברים. (LegCo)
צ'או דוברת בצורה שוטפת סינית (קנטונזית), אנגלית ויפנית. מה שעזר לה רבות במהלך הקריירה. היא השתמשה רבות בדיבור השפה היפנית, מה שסייע לה ביצירת יחסים טובים עם יפן וזכייה באהדה רבה בקרב אזרחי יפן. היא טוענת שלימדה את עצמה יפנית מצפייה בסדרות "אנימה".
סצ'ולריזם

צ'או מספרת שהתעניינה לראשונה בפוליטיקה בגיל 15, אך היא התחילה את דרכה הציבורית כפעילה חברתית בשנת 2014, כאשר הייתה בת 17, כדוברת של תנועת התלמידים "סצ'ולריזם"
תנועה זו היא תנועה פרו- דמוקרטית שהוקמה במאי 2011 ופעלה למען שינוי תוכנית הלימודים בהונג קונג. "סצ'ולריזם" פעלה רבות גם בתוך "מחאת המטריות". במחאה זו ייצגה והובילה צ'או את תנועת התלמידים. המחאה החלה בספטמבר 2014 ונבעה מקבלתה של רפורמה חדשה על ידי ממשלת סין, המשפיעה על תהליך הבחירות בהונג קונג. מחאה זו נמשכה 79 ימים והשתתפו בה עשרות אלפי אנשים. לבסוף, "מחאת המטריות" לא הצליחה להשיג את מטרתה, שהייתה ביטול העברת החוק על ידי ממשלת סין.
דמוסיסטו

ב 10 באפריל 2016, יחד עם ג'ושוע וונג ונתאל לו הקימה צ'או את מפלגת הצעירים דמוסיסטו (Demosisto). השם נובע מחיבור של שתי מילים. "Demos": מילה המגיעה מלטינית ויוונית עתיקה שמשמעותה "האנשים" ו-sisto מילה בלטינית, שמשמעותה "לעמוד זקוף" או "לעמוד איתן". מפלגה זו תומכת בקידום הדמוקרטיה בהונג קונג. בשנת 2018 ניסתה צ'או להתמודד לבחירות מקומיות מטעם מפלגה זו, אך נאסר עליה לרוץ לבחירות לאחר שפרסמה פוסט פרו- דמוקרטי מטעם המפלגה, הקורא להגדרה עצמית של הונג קונג. "ההחרמה נגדי היא לא משהו אישי, היא מכוונת לדור שלם של אנשים צעירים עם דעה שונה מהממשלה" אמרה צ'או לעיתון “הגרדיאן”
ביוני 2020, ממשלת סין העבירה את "חוק הביטחון הלאומי", המוסיף הגבלות על הונג קונג. חוק זה קובע בין היתר שהסטה לשנאה נגד ממשלת סין, אינה חוקית. החוק הופך את עבודתם של פוליטיקאים פרו- דמוקרטיים לקשה ביותר. בעקבות חוק זה צ'או, יחד עם ג'ושוע וונג הודיעו על התפטרותם ממפלגת דמוסיסטו. נתנאל לו, גם הוא התפטר מתפקידו, אך בנוסף בחר לברוח מהונג קונג.
מאסר

בעקבות הפגנה שנערכה ב-21 בינואר 2019 נעצרה צ'או, בחשד לארגון הפגנה בלתי חוקית והשתתפות ביודעין בהפגנה שאינה מאושרת. כמה שעות לאחר מכן היא שוחררה בערבות. יחד איתה נעצרו גם ג'ושוע וונג ואיבן לם תחת אותה ההפגנה. מספר חודשים לאחר מכן במהלך המשפט הודתה צ'או באשמה והיא נידונה ל-10 חודשים בכלא. אך בפועל ריצתה רק 7 חודשי מאסר. בנוסף, בשנת 2020 נעצרה בחשד לשיתוף פעולה עם כוחות זרים, מה שלאחר כניסתו של "חוק הביטחון הלאומי" עלול לגרור לעונש כבד של עד מאסר עולם, אך לא הוגשו נגדה כתבי אישום בנושא.
תגובות ברחבי העולם

תומכיה של צ'או כינו אותה כ"מולאן האמיתית" כהקבלה לדמות הסינית המצוירת אשר נלחמה למען מדינתה. רבים גם קראו לה "אלת הדמוקרטיה". בתגובה לכינויים אלה אמרה צ'או "אני לא חושבת שמגיע לי את הכינוי הזה, אבל זה לא דבר רע אם זה עוזר למשוך תשומת לב למצב בהונג קונג". בנוסף, צ'או הצליחה לבסס יחסים טובים עם יפן במהלך השנים. במגזין ה־Japanese times נכתב "אגנס צ'או מאוד מוכרת ביפן. אם סין רוצה לשמר על יחסים ידידותיים עם יפן.... הם לא היו צריכים לעצור אותה"
פרסים והערכה

צ'או נבחרה לאחת מ-100 הנשים המובילות של ה-BBC לשנת 2020. וכן, נכנסה לרשימת 50 האנשים המשפיעים ביותר ביפן במגזין "פורבס"
הערות שוליים

↑  James Patterson, Hong Kong's 'Goddess of Democracy' Touches a Cord With Japan, International Business Times, ‏2020-08-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ramzy, Austin; Cheung, Ezra (2019-08-30). "Hong Kong Arrests Joshua Wong and Other Activists Before Anniversary". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-11-26.
↑  The Umbrella Movement | Duke Social Movements, socialmovements.trinity.duke.edu
↑  About Us, 香港眾志 Demosistō (ב־Chinese (Hong Kong))
↑  Noack, Rick (2020-08-11). "Who are Jimmy Lai and Agnes Chow, two of the Hong Kong democracy advocates arrested Monday?". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-11-26.
1 2  "Agnes Chow: Hong Kong activist hailed as the 'real Mulan'" (באנגלית בריטית). 2020-08-12. נבדק ב-2023-11-28.
↑   סין שמרה בסוד את החוק שייתן לה יותר כוח בהונג קונג. היא ידעה בדיוק למה, באתר הארץ, 1 ביולי 2020
↑   משטרת הונג קונג עצרה שלושה ממובילי המחאה נגד סין, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2019
1 2  Mahtani, Shibani (2020-11-30). "Agnes Chow, revered in Japan as the 'goddess of democracy,' faces prison in Hong Kong". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-11-28.
↑  "Hong Kong activist Agnes Chow released from prison" (באנגלית בריטית). 2021-06-12. נבדק ב-2023-11-28.
↑  Hong Kong democracy activist Agnes Chow released from prison, CNBC, ‏2021-06-12 (באנגלית)
↑  hong-kongs-democrats-divide, Human Rights Documents online
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1222665379  VIAF: 2869160728523810380007   WorldCat (עם VIAF): 2869160728523810380007 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אגנס צ'או".
אגנס פיי מורגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במאי 1884 פאוריה, ארצות הברית 
 פטירה:  20 ביולי 1968 (בגיל 84) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת שיקגו (1914)  מכללת ואסר 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת מונטנה 
 פרסים והוקרה:  מדליית גרוון-אולין (1949) 
 
אגנס פיי מורגן (באנגלית: Agnes Fay Morgan; 4 במאי 1884 – 20 ביולי 1968) הייתה כימאית ופרופסורית אמריקנית. היא כלת מדליית גרוון לנשים בכימיה לשנת 1949, וכלת פרס בורדן לשנת 1954 על תרומתה למחקר בנושא תזונה. נוסף על כך, פרס אגנס פיי מורגן למחקר נקרא על שמה. זהו פרס הניתן לחוקרות צעירות על הצלחה משמעותית בתחומי מחקר בכימיה או בביולוגיה. מחקרה העיקרי עסק בוויטמין B5, במסגרתו היא הוכיחה שמחסור בוויטמין זה גורם לשינויים בצבע העור והשיער.
ביוגרפיה > ראשית חייה

אגנס פיי מורגן נולדה ב-1884 בפאוריה, אילינוי. היא הילדה השלישית מתוך ארבעה ילדים. היא נולדה למשפחה אירית - אביה פטריק ג'ון פיי, ואמה, אשתו השנייה, מארי פיי. שני הוריה גדלו במשפחות עניות אך בעלות אדמות באירלנד, והיגרו בהמשך חייהם לארצות הברית. עם הגעתם, אביה מצא עבודה כפועל. על אף ששני אחיה לא למדו באוניברסיטה, מורגן זכתה למלגה מלאה על סמך הצטיינותה בלימודים בתיכון פאוריה המקומי.
היא התחילה ללמוד תואר בכימיה במכללת ואסר, אך במהרה עברה ללמוד באוניברסיטת שיקגו. שם היא סיימה תואר ראשון בכימיה ב-1904. אחרי שסיימה את התואר השני שלה ב-1905, מורגן החלה ללמד כימיה באוניברסיטאות שונות. ב-1905 היא הגיעה לאוניברסיטת הרדין-סימונס, ושם לימדה עד 1906. לאחר מכן, היא לימדה באוניברסיטת מונטאנה בין השנים 1907–1908, ובאוניברסיטת וושינגטון בין השנים 1910–1912. בהמשך חזרה לאוניברסיטת שיקגו, שם דוקטורט בכימיה, אותו השלימה ב-1914. הדבר היה יוצא דופן באותה התקופה, כיוון שרק 11% ממקבלי הדוקטורט היו נשים. נוסף על כך, מורגן הייתה נשואה, דבר אשר ייחד אותה עוד יותר מיתר הנשים בעלות דוקטורט.
ביוגרפיה > עבודתה באוניברסיטת ברקלי

בשנת 1915 מורגן החלה לעבוד באוניברסיטת ברקלי בתור עוזרת פרופסור ביחידה לתזונה של מכללת החקלאות. ב-1916 היא מונתה ליושבת ראש המחלקה לכלכלת בית יחד עם עמיתתה מארי פטרסון. ב-1918 המחלקה פוצלה לשתי תתי-מחלקות: מדעי הבית, עם מורגן בתור יושבת הראש שלה, ואמנות הבית, עם מארי פטרסון בתור יושבת הראש. ב-1919 הפכה לפרופסור חבר באוניברסיטה, וב-1923 מונתה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה.
תחת הנחייתה, המחלקה לכלכלת בית באוניברסיטה פרחה. באותה התקופה, תזונה הייתה נושא חדש ולא מוכר, ומורגן לימדה את הקורס הראשון אי פעם באוניברסיטת ברקלי על מדעי התזונה האנושית. הדרישות שלה מהסטודנטים היו גבוהות מאוד, והיא נהגה לשים דגש גדול על רקע בביולוגיה ופיזיולוגיה – דבר שמעט מאוד אוניברסיטאות במדינה עשו באותה התקופה. סטודנטים להוראת כלכלת הבית שלמדו אצלה היו נכונים ללמד גם ביולוגיה וכימיה בתיכונים, לעומת נושאי הלימוד הרגילים של אותה התקופה, שעסקו בנושאים קלאסיים של כלכלת בית, כמו סריגה ובישול.