stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אובונטו (לינוקס)
היסטוריה ופיתוח

אובונטו בנויה על הארכיטקטורה והתשתית של דביאן ומורכבת מגרסאות לשרתים, לאינטרנט של הדברים ולמחשבים אישיים. גרסה חדשה של אובונטו יוצאת בכל שישה חודשים וכל גרסה מקבלת תשעה חודשים של תמיכה בחינם עם עדכוני אבטחה ותיקוני באגים. גרסה עם תמיכה לטווח ארוך יוצאת בכל שנתיים ומקבלת תמיכה לחמש שנים.
הגרסה הראשונה של אובונטו פורסמה ב-20 באוקטובר 2004 (גרסה Warty Warthog 4.10) והייתה במימון של היזם הדרום אפריקני מרק שאטלוורת' (Mark Shuttleworth).
בדומה לדביאן, אובונטו משתמשת בחבילות תוכנה מסוג deb ובכלי ניהול חבילות כגון APT, וכן מנהל החבילות של אובונטו - Ubuntu Software.
ב-8 ביולי 2005 הודיעה חברת קנוניקל על הקמת קרן אובונטו. למען מטרה זו סיפק שאטלוורת' מימון ראשוני בסך 10 מיליון דולרים. לקרן מספר מטרות עיקריות:
הבטחת התמיכה והפיתוח בכל הגרסאות העתידיות (שלוש שנות תמיכה לגרסאות שולחן עבודה וחמש שנות תמיכה לגרסאות שרת).
שמירה על ההפצה כתוכנה חופשית.
הבטחת ההמשכיות של פרויקט אובונטו.
עד גרסה 11 של אובונטו, סביבת שולחן העבודה ששימשה את אובונטו הייתה GNOME בגרסה 2. החל מגרסה זו, הוחלף ממשק המשתמש ב־Unity. מאז אובונטו 17.10, GNOME 3 חזר להיות הממשק המשתמש הגרפי המגיע כברירת מחדל עם אובונטו בעוד שיוניטי הוא ברירת המחדל בגרסאות הישנות שעדיין נתמכות. ב-8 באפריל 2017 שאטלוורת' כתב "אנחנו נשקיע באובונטו GNOME עם הכוונה לספק ממשק GNOME נפלא. אנחנו עוזרים למפתחי אובונטו GNOME, לא ליצור משהו שונה או מתחרה עם המאמץ. בזמן שאני נרגש מרעיונות העיצוב ביוניטי, ומקווה ש־GNOME יהיה יותר פתוח עבורם עכשיו, אני חושב שאנו צריכים לכבד את מנהיגות העיצוב של GNOME על ידי קבלת GNOME בדרך שבה GNOME רוצים אותו. התפקיד שלנו בזה, כרגיל, נצטרך לוודא ששדרוגים, אינטגרציות, אבטחה, ביצועים וכל החוויה היא נהדרת." שאטלוורת' גם ציין שקנוניקל תפסיק את הפיתוח של אובונטו לסמארטפונים וטאבלטים.
היסטוריה ופיתוח > ביקורות, פרסים והישגים

2005: בכנס LinuxWorld Conference and Expo שנערך בלונדון, זכתה אובונטו בפרס הקורא (Reader Award) על היותה הפצת הלינוקס הטובה ביותר.
2006: נאובונטו בחרה כהפצת השנה של קהילת LinuxQuestions.org.
ב-1 במאי 2007 הודיעה חברת Dell שהפצת אובונטו תהיה מערכת ההפעלה הראשית במחשביה השולחניים והניידים.
2007: אובונטו הוטמעה כמערכת ההפעלה הראשית של הפרלמנט הצרפתי ומשטרת צרפת.
2007: בכנס InfoWorld's, זכתה אובונטו בפרס בוסי (Bossie) על היותה הפצת הקוד הפתוח הטובה ביותר.
2009: משרד החינוך והמדע של מקדוניה הודיע שהפצת אובונטו תהיה מותקנת ב-180,000 כיתות והמליץ להשתמש בה.
2012: ממשלת איסלנד השיקה פרויקט חיסכון בעלויות בו מספר סוכנויות ממשלתיות ובתי ספר יחלו שימוש בהפצת אובונטו.
ינואר 2014: רשות האבטחה של בריטניה (CESG), דיווחה כי גרסת 12.04 LTS של ההפצה הייתה היחידה שעברה 9 מתוך 12 בדיקות אבטחה ללא סיכונים משמעותיים.
2015: קנוניקל הודיעה שלהפצת אובונטו יש כ־40 מיליון משתמשים שולחניים.
מאפיינים

התקנת ברירת מחדל של אובונטו כוללת מגוון רחב של תוכנות כגון: LibreOffice, Firefox, Thunderbird, Transmission ועוד מספר משחקים קלים כגון סודוקו, שחמט ומה־ג'ונג. ניתן להתקין חבילות תוכנה נוספות דרך Ubuntu Software (שהיא חנות יישומים הדומה לApp Store של אפל או ל־Microsoft Store שב־Windows), דרך מנהל החבילות Synaptic, או מהטרמינל באמצעות שימוש בפקודה APT. ניתן גם להתקין חבילות snap ו־flatpak. אובונטו פועלת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו וכל התוכנות המותקנות כברירת מחדל זמינות בחינם. בנוסף, אובונטו מתקין כמה מנהלי התקן לחומרה הזמינים בפורמט בינארי בלבד אך מפאת היותן בלתי חופשיות, חבילות כאלה מסומנות כמוגבלות ("Restricted").
אבטחה

המטרה של אובונטו היא להיות כמה שיותר בטוחה מרגע התקנתה. התוכנות של המשתמש רצות עם פריבילגיות נמוכות ולא יכולות לפגוע במערכת ההפעלה ובקובצי המשתמש. כחלק מהגברת האבטחה, כלי ה־sudo נועד כדי לתת פריבילגיות זמניות לביצוע משימות מנהליות בזמן שחשבון ה־root נשאר נעול (ובכך גם יורד הנטל מהמשתמש לגשת לחשבון ה־root בכל התקנת תוכנה) גם PolicyKit מעורב במערכת ההפעלה. רוב הפורטים נשארים סגורים כדי למנוע פריצות. באובונטו יש חומת אש המאפשרת למשתמשים שמתקינים שרתי רשת לשלוט בגישה אליהם.
אובונטו גם תומך בהצפנת דיסק מלאה.
התקנה

דרישות המערכת משתנות לפי הגרסה. לאובונטו 18.04 LTS מומלץ מחשב עם מעבד 2GHz ושתי ליבות, 2GB זיכרון, 25GB שטח אחסון פנוי בכונן קשיח, מסך ברזולוציית 1024*768 וחיבור לאינטרנט. למחשבים פחות חזקים יש הפצות אובונטו אחרות כמו לובונטו וזובונטו. אובונטו תומך גם בארכיטקטורת ARM ו־Power.
הדרך הטיפוסית להתקנת אובונטו היא באמצעות תקליטורי אתחול והן ניתנות להורדה כתמונת ISO. תמונות אלה נצרבות על תקליטור DVD או כונן USB. הרצת אובונטו בדרך הזאת בדרך כלל איטית יותר מלהריץ על כונן קשיח אך הרצה דרך תקליטור אתחול לא נוגעת במידע של המחשב אלא אם כן היא מקבלת הוראה מהמשתמש. אם המשתמש בוחר להפעיל את תקליטור האתחול מאשר לפתוח את אשף ההתקנה בזמן האתחול, עדיין יש את האפשרות לפתוח את Ubiquity כדי להתקין את אובונטו גם אחרי האתחול לסביבה החיה. קובצי ISO של כל הגרסאות של אובונטו זמינים להורדה באתר האינטרנט של אובונטו.
ניהול חבילות

חבילות התוכנה של הפצת אובונטו מחולקות לארבעה מאגרים שונים כדי לשקף את ההבדלים ברמת הרישוי וזמינות התמיכה, היישומים שאינם נתמכים על ידי חברת קנוניקל מתעדכנים על ידי חברי הקהילה. להלן ארבעת המאגרים:
| תמיכה | תוכנות חופשיות | תוכנות מסחריות |
| --- | --- | --- |
| מאגרים הנתמכים על ידי קנוניקל | Main (ראשי) | Restricted (מוגבל) |
| מאגרים הנתמכים על ידי הקהילה | Universe (עולמי) | Multiverse (רב עולמי) |
Main (ראשי) - מאגר לתוכנות חופשיות העומדות בתנאי הרישיון של אובונטו והנחיות התוכנה של דביאן. מאגר זה מכיל בתוכו גם גופנים, קושחה, וקבצים בינארים בהם ניתן לעשות שימוש ללא רישוי.
Restricted (מוגבל) - מאגר למנהלי התקנים שאינם חופשיים, התמיכה בהם מוגבלת מפאתי חוסר גישה אל קוד המקור.
Universe (עולמי) - מאגר לתוכנות מסחריות העומדות בתנאי הרישיון של אובונטו והנחיות התוכנה של דביאן.
Multiverse (רב עולמי) - מאגר לתוכנות העשויות להפר חוקי פטנטים או זכויות יוצרים בארצות הברית ומדינות נוספות.
המאגר הראשי והמוגבל מספקים את כל התוכנות הנדרשות לשימוש במערכת ההפעלה הסטנדרטית. להפצת אובונטו הסכמי רישוי לתוכנות מסחריות צד־שלישי בעזרתם מקבלת קנוניקל אישור להתקנת תוכנות מסחריות כגון: דפדפן האינטרנט אופרה (Opera) ונגן המדיה RealPlayer בהפצות השונות.
תוכנות מסחריות שלא פותחו על ידי קנוניקל או הקהילה הרשמית של אובונטו זמינות להורדה באמצעות חנות התוכנה (Ubuntu Software) המכילה מגוון כלים, מקודדי מדיה תוכנות להפעלת סרטים ומשחקים שונים.
הפצת גרסאות חדשות

חברת קנוניקל היא התומכת הראשית בפרויקט של אובונטו והחל מחודש אוקטובר 2004 מפרסמת גרסה חדשה של ההפצה אחת לשישה חודשים.
כמו כן, אחת לשנתיים משחררת החברה גרסה לטווח ארוך (LTS), לכל גרסה שם קוד ומזהה גרסה המורכב מהשנה וחודש השחרור.
גרסאות לטווח קצר נתמכות למשך 9 חודשים.
גרסאות לטווח ארוך נתמכות למשך 5 שנים.
הפצת גרסאות חדשות > דרישות מערכת

דרישות המערכת המינימליות הן: זיכרון וירטואלי בנפח 512 מגה בייט, מעבד בעל ארכיטקטורת 32 סיביות ודיסק קשיח עם מינימום 1.75 ג׳יגה בייט פנויים.
הפצת גרסאות חדשות > רשימת גרסאות

| מקרא |
| --- | --- | --- | --- |
| לא נתמך יותר | עדיין נתמך | נוכחי | עומד לצאת |
| גרסה | תאריך יציאה | שם קוד | נתמכת עד |
| --- | --- | --- | --- |
| 4.10 | 20 באוקטובר 2004 | Warty Warthog | 30 באפריל 2006 |
| 5.04 | 8 באפריל 2005 | Hoary Hedgehog | 31 באוקטובר 2006 |
| 5.10 | 13 באוקטובר 2005 | Breezy Badger | 13 באפריל 2007 |
| 6.06 LTS | 1 ביוני 2006 | Dapper Drake | יוני 2009 (שולחן עבודה) |
| 6.06 LTS | 1 ביוני 2006 | Dapper Drake | יוני 2011 (שרתים) |
| 6.10 | 26 באוקטובר 2006 | Edgy Eft | אפריל 2008 |
| 7.04 | 19 באפריל 2007 | Feisty Fawn | אוקטובר 2008 |
| 7.10 | 18 באוקטובר2007 | Gutsy Gibbon | אפריל 2009 |
| 8.04 LTS | 24 באפריל 2008 | Hardy Heron | אפריל 2011 (שולחן עבודה) |
| 8.04 LTS | 24 באפריל 2008 | Hardy Heron | אפריל 2013 (שרתים) |
| 8.10 | 30 באוקטובר 2008 | Intrepid Ibex | אפריל 2010 |
| 9.04 | 23 באפריל 2009 | Jaunty Jackalope | אוקטובר 2010 |
| 9.10 | 29 באוקטובר 2009 | Karmic Koala | אפריל 2011 |
| 10.04 LTS | 29 באפריל 2010 | Lucid Lynx | אפריל 2013 (שולחן עבודה) |
| 10.04 LTS | 29 באפריל 2010 | Lucid Lynx | אפריל 2015 (שרתים) |
| 10.10 | 10 באוקטובר 2010 | Maverick Meerkat | אפריל 2012 |
| 11.04 | 28 באפריל 2011 | Natty Narwhal | אוקטובר 2012 |
| 11.10 | 24 באוקטובר 2011 | Oneiric Ocelot | אפריל 2013 |
| 12.04 LTS | 26 באפריל 2012 | Precise Pangolin | אפריל 2017 |
| 12.10 | 18 באוקטובר 2012 | Quantal Quetzal | אפריל 2014 |
| 13.04 | 25 באפריל 2013 | Raring Ringtail | ינואר 2014 |
| 13.10 | 17 באוקטובר 2013 | Saucy Salamander | יולי 2014 |
| 14.04 LTS | 17 באפריל 2014 | Trusty Tahr | אפריל 2019 |
| 14.10 | 23 בספטמבר 2014 | Utopic Unicorn | אוקטובר 2015 |
| 15.04 | 23 באפריל 2015 | Vivid Vervet | ינואר 2016 |
| 15.10 | 22 באוקטובר 2015 | Wily Werewolf | יולי 2016 |
| 16.04 LTS | 21 באפריל 2016 | Xenial Xerus | אפריל 2021 |
| 16.10 | 20 באוקטובר 2016 | Yakkety Yak | יולי 2017 |
| 17.04 | 13 באפריל 2017 | Zesty Zapus | ינואר 2018 |
| 17.10 | 19 באוקטובר 2017 | Artful Aardvark | אוגוסט 2018 |
| 18.04 LTS | 26 באפריל 2018 | Bionic Beaver | אפריל 2023 |
| 18.10 | 18 באוקטובר 2018 | Cosmic Cuttlefish | יולי 2019 |
| 19.04 | 18 באפריל 2019 | Disco Dingo | ינואר 2020 |
| 19.10 | 17 באוקטובר 2019 | Eoan Ermine | יולי 2020 |
| 20.04 LTS | 23 באפריל 2020 | Focal Fossa | אפריל 2025 |
| 20.10 | 22 באוקטובר 2020 | Groovy Gorilla | יולי 2021 |
| 21.04 | 22 באפריל 2021 | Hirsute Hippo | ינואר 2021 |
| 21.10 | 14 באוקטובר 2021 | Impish Indri | יולי 2022 |
הפצות מבוססות אובונטו

הגרסה המומלצת עבור רוב המשתמשים ונתמכת באופן רשמי על ידי קנוניקל, היא גרסת Ubuntu Desktop, המיועדת למחשבים שולחניים וניידים.
החל מגרסת Artful Aardvark 17.10 סביבת שולחן העבודה הוחלפה לממשק GNOME, בניגוד לגרסאות קודמות בהן היה Unity לסביבת שולחן העבודה שהוגדרה כברירת מחדל.
לאובונטו גרסאות שונות המתחלקות בין שתי קבוצות:
גרסאות רשמיות - תתי גרסאות המפותחות על ידי הקהילה הרשמית.
גרסאות שאינן רשמיות - נגזרת של אובונטו המפתחת על ידי גופים פרטיים, קבוצות וארגונים שאינם שייכים לפרויקט אובונטו.
| שם ההפצה | הערות | צילום מסך |
| --- | --- | --- |
| קובונטו (Kubuntu) | הפצה בעלת סביבת שולחן עבודה מסוג KDE במקום GNOME. | גרסה 21.04 |
| זובונטו (Xubuntu) | הפצה בעלת סביבת שולחן העבודה מסוג XFCE. שם המערכת הוא שילוב המילים Ubuntu ו־Xfce. | גרסה 20.04 |
| Ubuntu Cinnamon | הפצה בעלת שולחן העבודה מסוג Cinnamon. | גרסה 23.04 |
| לובונטו (Lubuntu) | הפצה המיועדת למחשבים בעלי חומרה חלשה, ובעלת סביבת שולחן עבודה מסוג LXQt (בעבר השתמשה ב-LXDE). | גרסה 20.10 |
| אובונטו מַאטֶה (Ubuntu MATE) | הפצה בעלת סביבת שולחן עבודה מסוג MATE. שם המערכת הוא שילוב המילים Ubuntu ו־MATE. | גרסה 22.04 |
| אובונטו באדג'י | הפצה המבוססת על סביבת שולחן העבודה באדג'י. | גרסה 21.10 |
| אדובונטו (Edubuntu) | הפצה המיועדת לבתי ספר, כיתות הדרכה ומכילה מגוון תוכנות מותאמות. | גרסה 23.04 |
| אובונטו סטודיו (Ubuntu Studio) | הפצה המיועדת למפיקים, גרפיקאים ואנשי סאונד ומכילה מגוון כלים להפקת מולטימדיה. | גרסה 22.10 |
| מיתובונטו (Mythbuntu) | הפצה המיועדת למחשבי מדיה סלוני ובעלת יישום MythTV להצגת תכנים ואינה בפיתוח החל משנת 2016 | תפריט תוכניות וערוצים |
| שם ההפצה | הערות |
| --- | --- |
פלקסבונטו (Fluxbuntu): הפצה המיועדת למחשבים בעלי חומרה חלשה.
אובונטו לייט (Ubuntu Lite): הפצה המיועדת למחשבים בעלי חומרה חלשה
נובונטו (Nubuntu): הפצה בעלת סביבת שולחן העבודה מסוג Fluxbox. מיועדת לבדיקות רשת, חדירה ופגיעויות.
בקטרק (Backtrack): הפצה המיועדת לבדיקות חדירה ופגיעויות, לגלישה אנונימית, בדיקות רשת ולזיהוי פלילי דיגיטלי. פיתוח ההפצה הופסק לטובת פיתוח של הפצה בשם קאלי המבוססת על דביאן גנו/לינוקס.
לינוקס מדיה סנטר (LinuxMCE): הפצה המיועדת למחשבי מדיה סלוני.
סיבונטו (Scibuntu): הפצה המיועדת לכימאים ומדענים ובעלת מגוון תוכנות מותאמות.
פינגו (Pinguy OS): הפצה המיועדת למחשבים ביתיים.
ראו גם

מרכז התוכנה של אובונטו
BackTrack
יוניטי
Launchpad
וינוקס
Ubuntu Touch
פדורה (הפצת לינוקס)
Arch Linux
אסימפטוטה

גרף הפונקציה y=‎1⁄x, שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לקו y = 0 ולקו x = 0
גרף הפונקציה y = ‎1⁄x + x שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לציר ה־Y ולישר y=x
באנליזה מתמטית, אסימפטוטה של פונקציה ממשית היא קו ישר שגרף הפונקציה מתקרב אליו באופן כזה שהמרחק ביניהם שואף לאפס כאשר מתרחקים מראשית הצירים לאינסוף. באופן כללי יותר, אומרים ששתי עקומות מתקרבות זו לזו באופן אסימפטוטי אם המרחק ביניהן שואף לאפס.
אטימולוגיה

מקור השם אסימפטוטה מהמילה היוונית ἀσύμπτωτος (אסימפטוֹטוֹס) שמשמעותה "לא נופלים יחד".
המשמעות של השם היא ששני הקווים, של עקומת הפונקציה ושל האסימפטוטה, מוסיפים להתקרב זה לזה אך לעולם לא נפגשים.
מיון

מקובל למיין את האסימפטוטות של הגרף  y=f(x) לשלושה טיפוסים.
אסימפטוטה אנכית היא אסימפטוטה מהצורה  x=a, כאשר הפונקציה  f(x) שואפת לאינסוף או למינוס אינסוף, מימין או משמאל (או משני הצדדים), בנקודה  a . כלומר כאשר מתקיים  \lim _{x\to a^{+}}f(x)=\pm \infty  או  \lim _{x\to a^{-}}f(x)=\pm \infty  אומרים ש־ x=a הוא אסימפטוטה אנכית של הפונקציה  f(x) . לדוגמה, הישר  x=0 הוא אסימפטוטה של ההיפרבולה  \ y={\frac {1}{x}}, וגם של הפונקציה  \ y=\log(x), המוגדרת רק מימין לאסימפטוטה. לעומת זאת, לפונקציה  \ y={\sqrt {x}} אין אסימפטוטה אנכית.
אסימפטוטה אופקית היא אסימפטוטה מהצורה  \ y=b, כאשר הפונקציה שואפת ל־b עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. לדוגמה, y=0 היא אסימפטוטה של ההיפרבולה שהוזכרה לעיל, וגם של הפונקציה  \ y={\frac {x}{x^{2}+1}}.
אסימפטוטה משופעת היא ישר מהצורה  y=ax+b, כאשר הגבול של ההפרש  \ f(x)-(ax+b) הוא אפס עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. זוהי הכללה של הטיפוס האופקי, המתקבל כאשר פרמטר השיפוע הוא  a=0. כדי לאתר אסימפטוטה כזו, אפשר לבחון את הגבול של  \ {\frac {f(x)}{x}}, או (אם הפונקציה גזירה) של  \ f'(x); אם הגבולות קיימים, ערכם הוא מקדם שיפוע אפשרי של האסימפטוטה. לאחר שחושב a, אפשר למצוא את b על ידי חישוב הגבול של ההפרש  f(x)-ax.
מיון > בפונקציות רציונליות

בפונקציות רציונליות, מהצורה  f(x)={\frac {P_{m}}{Q_{n}}}={\frac {ax^{m}+...}{bx^{n}+...}}, ניתן לחשב את משוואות האסימפטוטות (אופקית או משופעת) באופן הבא:
| הקשר בין מעלות המונה והמכנה | אסימפטוטות | דוגמה | דוגמה |
| --- | --- | --- | --- |
|  m<n |  y=0 |  f(x)={\frac {1}{x^{2}+1}} |  y=0 |
|  m=n | חלוקת המקדמים של הדרגה הכי גבוהה,  y={\frac {a}{b}} |  f(x)={\frac {2x^{2}+7}{3x^{2}+x+12}} |  y={\frac {2}{3}} |
|  m=n+1 | y = המנה (ללא השארית), שהיא פולינום ליניארי |  f(x)={\frac {x^{2}+x+1}{x}} |  y=x+1 |
|  m>n+1 | אין |  {\frac {2x^{4}}{3x^{2}+1}} | אין |
לפי ההגדרה, הפונקציה לא יכולה לחתוך אסימפטוטה אנכית של עצמה. לעומת זאת, ייתכן שהפונקציה תחתוך אסימפטוטה אופקית או משופעת של עצמה, ואפילו אינסוף פעמים.
ראו גם

סימון אסימפטוטי
הערות שוליים

↑  מאתר etymonline
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00574602
שלמה נקדימון

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1936 (בן 88) י' באב ה'תרצ"ו חיפה, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  שלמה קאמינקר 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 מעסיק:  ידיעות אחרונות 
 צאצאים:  ישגב נקדימון, יניב נקדימון
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (1993)  יקיר העיר תל אביב-יפו (2008)  פרס ישראל (2024)
 
שלמה נקדימון (קָאמינקר; נולד ב-29 ביולי 1936) הוא עיתונאי ישראלי ופרשן פוליטי, חוקר תולדות היישוב והמדינה. פרסם ספרים ובהם מחקרים מקיפים על אירועים ופרשיות בתולדות היישוב והמדינה. שימש יועץ תקשורת של ראש הממשלה מנחם בגין. חתן פרס ישראל בתחום תקשורת ותקשורת חזותית לשנת ה'תשפ"ד (2024).
ביוגרפיה

נולד בחיפה בשנת 1936 ובגיל צעיר עבר לתל אביב. אביו, יצחק אשר קאמינקר, היה חלוץ שעלה ארצה מגליציה המזרחית. בארץ ישראל נמנה עם מייסדי פועלי אגודת ישראל, ונשא פנקס חבר מס' 1. על שמו נקרא משעול בפתח תקווה. בשירותו הצבאי בפרקליטות הצבאית, שימש גם דובר לא רשמי של בתי הדין הצבאיים.
קריירה מקצועית

עם שחרורו מהצבא, החל לכתוב ב"רימון", שבועון שהקים השב"כ כדי לפגוע ב"העולם הזה". לאחר מכן, עבר ליומון "חרות", בו סיקר את המערכת הפוליטית לכל גווניה וירד לנבכיה החשאיים וגם כתב טור קבוע על מאחורי הקלעים בתיאטרון הישראלי לגווניו. ב-1965, עם סגירת "חרות" עבר ל"ידיעות אחרונות", ככתב לענייני ההסתדרות, וזמן קצר אחר כך, ככתב ופרשן פוליטי.
נקדימון התמחה בעריכת תחקירים על הנעשה בזירה הפוליטית והמפלגתית ובדרכי קבלת ההחלטות בממשל. הוא חתום על מאות סקופים וראיונות בלעדיים. סקופים כמו, חשיפת מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית שלהבת פריאר, ששמו ופעליו פורסמו אז לראשונה, פרסום הפרוטוקולים הסודיים של הדחת ראש הממשלה לוי אשכול מכהונתו כשר הביטחון, פרשת סיוע ישראל לכורדים במלחמתם בעיראק המבקשת להשמידם, תהליך קבלת ההחלטות לפני מלחמת יום הכיפורים, סיפור התאבדותו של השר אברהם עופר, וראיון ראשון עם מפתח פצצת הגרעין העיראקי, חיידיד חמזה, בארצות הברית.
בתקופה הסוערת של פרשת לבון שגלגוליה התרחשו מאחורי דלתות סגורות של מוסדות מפלגת השלטון מפא"י בפני התקשורת, חדר נקדימון בהסתר לאולם תיאטרון אהל בתל אביב, שבו נערך ב-4 בפברואר 1961 דיון חשאי של מרכז מפלגה זאת, שדן בתביעתו של דוד בן-גוריון, שבחודש הקודם פרש מכהונתו כראש הממשלה, להדיח את מי שהיה שר הביטחון ושימש באותה עת כמזכ"ל ההסתדרות' פנחס לבון. נקדימון צפה בנעשה באולם מתא מיזוג האוויר של האולם, שהיה ממוקם על גגו של התיאטרון, מבלי שיבחינו בו, גם לא פקידי מפא"י שנשלחו לחפש אחרי עיתונאים. לבסוף נחשף נקדימון על ידי ראש שירות הביטחון הכללי דאז, עמוס מנור. נקדימון הועמד לדין על "כניסה ללא כרטיסי כניסה לאולם תיאטרון 'אהל' מתוך כוונה להרגיז את המחזיקים במקום הנ"ל" - מבלי לציין שהיה מדובר באירוע פוליטי מסעיר שהתקיים בו -, אך השופטת לאה עוגן זיכתה אותו בהליך של "אין להשיב על ההאשמה".
בשנים 1978–1980, בתקופת המשא ומתן על הסכם השלום עם מצרים, שימש נקדימון כיועץ תקשורת לראש הממשלה מנחם בגין, וגם יצא למצרים כאורחו הרשמי של בגין.
באפריל 2024 הודיע שר החינוך יואב קיש כי נקדימון הוא חתן פרס ישראל בתקשורת לשנת ה'תשפ"ד (2024).
קריירה מקצועית > ספרו - דה האן - הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל

אברהם תהומי היה סגן מפקד סניף "ההגנה" בירושלים והיה מעורב בחיסולו של המנהיג החרדי יעקב ישראל דה האן בשנת 1924, שנחשב הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל. תהומי חי באחרית ימיו בהונג קונג. נקדימון ראיין את תהומי בהונג קונג ב-1983 וב-1984 בנושא רצח דה האן. בראיונות עמו, לא הודה תהומי במפורש כי הוא האיש שירה באקדח בדה האן, אך נטל על עצמו את האחריות לביצוע הרצח, שהיה מוצדק בעיניו כמשימה לאומית, שחובה היה לבצעה. לדבריו, המשימה הוטלה עליו על ידי יצחק בן-צבי, יושב ראש הוועד הלאומי, יוסף הכט המפקד הארצי של ההגנה, וזכריה אוריאלי, מפקד סניף ההגנה בירושלים. לעומת זאת, חשף נקדימון מסמך בחתימת תהומי, שבו הוא מאשר את השתתפותו האישית בהתנקשות. בהמשך הקריירה שלו שימש תהומי כאחד ממייסדי האצ"ל והיה למפקדו הראשון.
פרסים והוקרה

פרס סוקולוב לתקשורת הכתובה לשנת 1993, על ספרו "תמוז בלהבות", המתאר את סיפור תקיפת הכור האטומי בעיראק בשנת 1981.
פרס לחקר ביטחון ישראל מטעם מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים 1995, על מחקרו "חור שחור – ישראל, ארצות הברית, עיראק 1981–1991".
בשנת 2008 (ה'תשס"ח), ביום העצמאות ה-60 של מדינת ישראל, הוענק לנקדימון תואר יקיר העיר תל אביב על "תרומה ייחודית בתחום העיתונות, התקשורת, הפרשנות, המחקר, העיון והספרות".
בשנת 2010 זכה בתעודת הוקרה מטעם המועצה להנצחת זכרם ופועלם של נשיאי ישראל וראשי ממשלה במשרד ראש הממשלה, על "מפעל חיים מתמשך להנצחת פועלו ומורשתו של ראש הממשלה מנחם בגין". התעודה הוענקה על ידי נשיא המדינה שמעון פרס וראש הממשלה בנימין נתניהו.
בשנת 2012 זכה בפרס מפעל חיים משותף לאגודת העיתונאים בתל אביב, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, כ"מי שמצטיין שנים רבות בעשייה עיתונאית ותקשורתית עשירה ומעמיקה. הישגיו לאורך השנים הקנו לו מקום של כבוד בהיסטוריה של מדינת ישראל ובעולם התקשורת, והוא משמש דוגמה לדורות רבים של עיתונאים".
בשנת 2013 זכה בפרס מטעם המועצה להנצחת זכרם ופועלם של נשיאי ישראל וראשי ממשלה במשרד ראש הממשלה, על כתיבת החיבור "חיים הרצוג: מודיעין ודיפלומטיה במדינה בדרך, 1936–1948". הפרס הוענק על הנצחת זכרו של נשיא המדינה השישי חיים הרצוג על ידי נשיא המדינה שמעון פרס וראש הממשלה בנימין נתניהו.
בשנת 2022 העניק לו המרכז העולמי של בני ברית פרס הוקרה על תרומתו "באמצעות העיתונאות, להעמקת ידיעותיו של הציבור הישראלי אודות יהדות התפוצות וליחסי הגומלין בינה לבין מדינת ישראל ותושביה".
בשנת 2024 זכה בפרס ישראל בתחום תקשורת ותקשורת חזותית. שלושת שופטי הפרס, היו"רית עירית לינור, דורון כהן וד"ר נחמן שי, ציינו: "פעילותו העיתונאית רבת השנים של שלמה נקדימון, שהתמקדה בכיסוי עיתונאי ומחקרי בקול מקורי וייחודי הנוגע לפרשיות החשובות בתולדותיה של מדינת ישראל, תרמה רבות לחשיפת האמת והעלאת סוגיות חשובות לקידום העיתונות והתקשורת בישראל".
חיים אישיים

נקדימון נשוי לזהבה, בעבר בכירה בפרקליטות מחוז תל אביב, אב לשני בנים. בנו, עורך הדין ישגב נקדימון, משמש היועץ המשפטי לחברת החדשות, ובעברו כיהן לתקופה קצרה כשופט בית משפט השלום רמלה.
ספריו > על תולדות היישוב

דה האן – הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל (נכתב ביחד עם שאול מייזליש). הוצאת מודן, 1985.
הבנק – יצירתו של בנימין זאב הרצל סיפורו של אוצר התיישבות היהודים. הוצאת מלוא, 2003.
ספריו > על תולדות המדינה

אלטלנה, הוצאת עידנים, 1978 – סיפורה של אוניית הנשק של אצ"ל שעלתה באש תותחי צה"ל, ומלחמות היהודים במהלך מלחמת העצמאות.
לקראת שעת האפס, הוצאת רמדור, 1968 – סיפור תקופת ההמתנה שקדמה למלחמת ששת הימים.
אחרי, הוצאת מוקד, 1968 – סיפור חייהם של שישה מבכירי מפקדי צה"ל במלחמת ששת הימים.
סבירות נמוכה, הוצאת רביבים, 1982 – סיפור הרקע למלחמת יום הכיפורים ותוצאותיה.
תמוז בלהבות, הוצאת עידנים, 1986 – סיפור תקיפת הכור האטומי בעיראק בשנת 1981.
תקווה שקרסה - הקשר הישראלי-כורדי 1963–1975, הוצאת משכל, 1996.
ספריו > ביוגרפיות פרי עטו

בגין (בשיתוף עם אביעזר גולן), הוצאת עידנים, 1978 – סיפור חיים אלבומי ראשון על חייו ופעליו של מנחם בגין
לוחם יהודי: חיים הרצוג - חייל ומפקד (בעריכת שלומי חסקי ומיכאל הרצוג), ידיעות ספרים, 2021 – ביוגרפיה של חיים הרצוג
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "יצחק אשר קאמינקר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2809.
1 2  '"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"' יואב בירנברג,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'האיש שהיה שם, באתר "ידיעות אחרונות", 27 ביולי 2021
↑  תמר טרבלסי חדד,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'חתן פרס ישראל לתקשורת: העיתונאי שלמה נקדימון, באתר ynet, 8 באפריל 2024
↑  יקירי תל אביב יפו, תשס"ח, עמ' 15], באתר עיריית תל אביב.
↑  פרס מפעל חיים לנחמיה שטרסלר ושלמה נקדימון, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2012
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'מיה סלע,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'פרס להנצחת נשיאים וראשי ממשלות לשלמה נקדימון, באתר הארץ, 12 במאי 2013
↑  מר שלמה נקדימון, באתר פרס ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301581705171  CiNii: DA05211706  GND: 1162580674  ISNI: 0000 0000 8305 4012  LCCN: n82215382  NTA: 162660391  SUDOC: 098612719  VIAF: 111610236   WorldCat (עם VIAF): 111610236
מערה

ערך זה עוסק במְעָרָה. אם התכוונתם למַעֲרֶה, ראו .
פתחה של מערה במרוקו.
מערה בוויילס
מערה ימית בראש הנקרה
מערה היא חלל בתוך סלע שנפער בתהליך טבעי או באמצעות מעשה ידי אדם או בעלי חיים. מדי שנה נחשפות מערות חדשות ברחבי העולם. הן לרוב חשוכות באופן חלקי או מלא ונמצאות לעיתים קרובות מתחת לפני הקרקע, גם אם פתחן נמצא מעל פני הקרקע.
הענף בגאולוגיה החוקר את המערות קרוי ספלאולוגיה.
היווצרות

מערות טבעיות נוצרות במגוון תהליכים גאולוגיים:
מערות ראשוניות – מערות הנוצרות בד-בבד עם היווצרות הסלע התוחם אותן. התפרצות הר געש היא הגורם העיקרי להיווצרות מערות ראשוניות. הלבה הזורמת בתחילת ההתפרצות מתקררת, מתקשה ושכבתה החיצונית הופכת למוצקה. הלבה הזורמת מתחת לשכבה החיצונית המוצקה מצויה עדיין במצב נוזלי. כאשר היא זורמת אל מחוץ למעטפת, נותר חלל ריק מתחת לקרום המוצק והוא הופך למערה המכונה צינור לבה.
מערות שניוניות – מערות הנוצרות לאחר היווצרות הסלע. מערות אלה נוצרות בכמה דרכים:
תהליכים קרסטיים – המסת סלעים רכים (למשל: אבן גיר וקירטון) על ידי גשמים ונחלים. תהליך כזה יוצר אחת מתופעות הטבע היפות ביותר: מערות נטיפים.
גלי הים המלחכים את הסלעים הרכים וחופרים בהם יוצרים מערות אופייניות לאזורי חוף. בדרך זו נוצרו נקרות ראש הנקרה.
מערות קרח, הנוצרות בקרחונים באזורים קפואים עקב המסה (לדוגמה: מערת אייסריזנוולט שבאלפים האוסטרים).
מפולת סלעים – המערה נוצרת בחלל שבין הסלעים הנערמים זה על זה.
עקב הגורמים שלעיל נפוצות המערות באזורים געשיים, באזור החוף, באזורים קפואים ובאזורים מרובי גשמים.
מערות קרסטיות

רוב המערות בעולם נוצרו בהמסה, בתהליכים קרסטיים. הן מחולקות למערות אפיגניות ומערות היפוגניות. מערות אפיגניות נוצרו על ידי מי משקעים שהגיעו אל המערה מלמעלה, תוך כדי המסת פחמן דו-חמצני שהפך את המים לחומציים. מערות היפוגניות נוצרו על ידי מים שהגיעו ממרחק רב ועלו מהעומק.
מערות מגורים

מערות משמשות משכן קבוע או זמני של בעלי חיים רבים: עטלפים, דובים, נחשים, חרקים ועוד.
האדם הקדמון התגורר אף הוא במערות; ציורי קיר, כלים וחפצים שהשאיר האדם הקדמון במערות ברחבי העולם מהווים כלי מחקר ראשון במעלה לתרבותו ולאורח חייו. עם התרבות האוכלוסייה בעולם החלו בני האדם לבנות בתים, המאפשרים לקבוצה גדולה של אנשים לגור יחדיו (באמצעות הקמת יישוב); לא תמיד ניתן למצוא קבוצת מערות סמוכות זו לזו המאפשרות מגורים של אנשים רבים יחדיו.
מערות ייחודיות

הכניסה למערה העמוקה ביותר בארץ ישראל, סמוך למושב שתולההמערה הגדולה בעולם היא מערת מאמות' שבקנטקי, ארצות הברית, ואורכה עולה על זה של מדינת ישראל: 579 ק"מ. המערה השנייה באורכה נמצאת באוקראינה: 214 ק"מ.
המערה העמוקה ביותר נמצאת בגאורגיה. עומקה, מהפתח הגבוה ביותר שלה ועד לנקודה הנמוכה ביותר, הוא 2,140 מטרים.
המערה העמוקה ביותר בארץ ישראל, היא המערה שנחשפה בסמוך למושב שתולה, שעומקה 187 מטרים. מערה זו התגלתה על ידי תושב מושב שתולה ביולי 2014.
"אייסריזנוולט", מערת הקרח הגדולה בעולם, נמצאת באוסטריה ואורכה כ-42 ק"מ.
בין המערות שנחשפו בעת האחרונה בולטת מערה שנחשפה במקסיקו בשנת 2000 ובה נמצאו גבישי ענק של המינרל סלניט.