stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאסר אליי
קריירה

אלִיִי נולד בקומאנובו שבמקדוניה ובגיל 4 עבר עם משפחתו לבאדן שבשווייץ. אלִיִי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פ.צ. באדן ובהמשך עבר מחלקות הנוער של פ.צ. אראו ופ.צ. בזל. ב-20 ביוני 2013 חתם בקבוצת הבוגרים של פ.צ. בזל. ב-17 באוגוסט של אותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד יאנג בויז ברן במסגרת הגביע השווייצרי. ב-16 במרץ 2014 אלִיִי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בניצחון 0-5 נגד פ.צ. אראו. בעונת 2014/2015 התקשה לקבל דקות משחק תחת המאמן פאולו סוזה.
ב-17 בינואר 2015 הושאל לואדוץ לשנה וחצי על מנת לצבור דקות משחק. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק החוץ מול אראו. ב-13 במאי 2015 זכה עם ואדוץ בגביע ליכטנשטיין. את עונת 2015/2016 התחיל בוואדוץ, אך זמן קצת לאחר תחילת העונה נפצע אדאמה טראורה שחקנה של בזל ולכן אלִיִי חזר לסגל הקבוצה.
ב-1 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים בפ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה.
ב-25 בינואר 2018 חתם בוירטוס אנטלה מהסרייה ב'.
את עונת 2018/2019 אלִיִי התחיל ללא קבוצה, וב-2 בנובמבר 2018 אלִיִי חתם בדינמו בוקרשט.
ב-29 באוגוסט 2019, אלִיִי חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית.
ב-4 ביולי 2022 אליי חתם בוולונטר מליגת העל הרומנית.
ב-3 בספטמבר 2024 אליי חתם בדינמו סיטי מליגת העל האלבנית.
קריירה בינלאומית

אלִיִי שיחק בנבחרת הנוער של שווייץ, אך ב-17 בדצמבר 2014 החליט להוציא דרכון אלבני ולייצג את נבחרת אלבניה. דבר זה התאפשר מאחר שאלִיִי לא שיחק מעולם בנבחרת הבוגרת של שווייץ. במרץ 2015 זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד ארמניה, אך הוא לא נכלל בסגל הנבחרת מאחר שלא את האישור מפיפ"א לייצג את אלבניה. ב-13 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד צרפת. נכלל בסגל נבחרת אלבניה ליורו 2016 וליורו 2024.
תארים

ליגת העל השווייצרית: 2013/2014
גביע ליכטנשטיין: 2014/2015
השחקן הצעיר של השנה בפ.צ. בזל: 2011, 2013
הערות שוליים

↑  Ryan Dabbs last updated, Albania Euro 2024 squad: Sylvinho's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-09-21 (באנגלית)
| נבחרת אלבניה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 ברישה •  2 לילה •  3 לניאני •  4 היסאי •  5 צאנה •  6 וסאלי •  7 אגולי •  8 באשה •  9 משומאי •  10 סאדיקו •   11 גאשי •  12 שאהי • 13 קוקאלי •  14 ג'אקה • 15 מווראי • 16 ציקאלשי • 17 אליי • 18 אייטי • 19 באלאי • 20 קאצ'ה • 21 רושי • 22 אבראשי • 23 הוצ'ה • מאמן: דה ביאסי |  1 ברישה •  2 לילה •  3 לניאני •  4 היסאי •  5 צאנה •  6 וסאלי •  7 אגולי •  8 באשה •  9 משומאי •  10 סאדיקו •   11 גאשי •  12 שאהי • 13 קוקאלי •  14 ג'אקה • 15 מווראי • 16 ציקאלשי • 17 אליי • 18 אייטי • 19 באלאי • 20 קאצ'ה • 21 רושי • 22 אבראשי • 23 הוצ'ה • מאמן: דה ביאסי | אלבניה |
| נבחרת אלבניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו |  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו | אלבניה |
נהר סוואן

| --- | --- |

נהר סוואן בעוברו בעיר פרת'
 מידע כללי
 אורך:  72 ק"מ
 אגן ניקוז:  121,000 קמ"ר
 מוצא:  פארק הלאומי ואליוּנְגה
 גובה מוצא הנהר:  53 מטרים
 יובלים:  Helena River, Blackadder Creek, Bennett Brook, Susannah Brook, Ellen Brook, Avon River, Jane Brook, Canning River, Claise Brook 
 שפך:  האוקיינוס ההודי 
 מדינות באגן הניקוז:  אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה
 
 מסלול הנהר ושפכו ליד פרת'
 
נהר סוואן (Swan River, מילולית: ברבור) זורם במערב אוסטרליה, ועובר בעיר פרת', בדרום מערב הטריטוריה, לפני שהוא נשפך כ-15 ק"מ דרום-מערבית לעיר, בפרימנטל, לתוך האוקיינוס ההודי.
בשנת 1697 הפליג החוקר ההולנדי ווילם דה ולמינג אל תוך נהר הזורם במערב אוסטרליה וקרא לו בשם נהר סוואן (הולנדית: Swaanerivier) על שם הברבור השחור, עוף מים המקנן באזור הנהר שהוא מין אנדמי לאוסטרליה המערבית.
נהר הסוואן מתחיל בפארק הלאומי ואליוּנְגה (Walyunga National Park), מרחב עשיר בעצי אקליפטוס וצמחיית הספר האוסטרלי, הצומחים על שכבות גרניט, כ-50 ק"מ צפונית לפרת', במקורות מפרץ וּרוֹלוּ (Wooroloo) של נהר אבון. לא מדובר על זרימה של שני הנהרות יחד, אלא על המשך של נהר האבון באמצעות נהר הסוואן. באוסטרליה נקראים לעיתים הנהרות בשמות שונים בתוככי היבשת ובהתקרבם לחוף.
נער מקהלה

נער מקהלה הוא חבר במקהלה כנסייתית נוצרית.
מקורו של המונח בהשקפה המגדרית הנוצרית קתולית (השקפה אשר נותרה אף בכנסייה האנגליקנית ובכנסיות אחרות) לפיה טקסי הכנסייה צריכים להיערך על ידי גברים בלבד. מקורה של השקפה זו בצו של שאול התרסי (השליח פאולוס), שלפיו "נשים צריכות להיות שקטות בכנסייה" (בלטינית: mulieres in ecclesiis taceant) – צו המבוסס על ההשקפה היהודית האוסרת תפילת נשים בקול רם בנוכחות גברים, ובייחוד שירת נשים בנוכחות גברים (קול באישה ערווה). 
בהתאם להשקפה זו, התפילה בכנסייה הקתולית נערכה על ידי גברים, והמקהלה אשר התפתחה לצד התפילה על מנת ללוות את הכומר בתפילה ולשיר מזמורי תהילים ומזמורים אחרים הייתה על טהרת הגברים. על מנת לאפשר מגוון רחב של קולות, את קולות הסופרן והאלט נהגו לשיר ילדים ונערים אשר קולם טרם התחלף. במהלך ימי הביניים ותקופת הרנסאנס והבארוק נכתבו יצירות מוזיקליות רבות המיועדת למקהלות אלה.
מספר זרמים בנצרות הפרוטסטנטית מאפשרים גם לילדות ונערות לשיר במקהלות הכנסייה.
על מנת שנערי המקהלה יוכלו לקרוא את הטקסטים שהיה עליהם לשיר וכן ידעו לקרוא תווים, נפתחו בכנסייה הקתולית ובכנסייה האנגליקנית בתי ספר יסודיים בתנאי פנימייה (בתי ספר מקהלתיים) בהם למדו נערי המקהלה הן לימודי חול, הן לימודי קודש והן שירה, ובכך הפכו בתי ספר אלה, אשר נחשבו לרוב (ועדיין נחשבים) לבתי ספר איכותיים, כאמצעי לנערים ממשפחות חסרות יכולת לרכוש השכלה טובה. לרוב הנערים הצטרפו לבתי ספר אלה בגיל 7, והשתתפו במקהלה הכנסייתית עד גיל 14, כאשר הזמרים הטובים ממשיכים לשיר במקהלת הכנסייה לאחר גיל זה בקולות הטנור והבריטון והבס.
מלחינים רבים החלו את דרכם המוזיקלית כנערי מקהלה, לדוגמה: יוזף היידן, אשר החל את דרכו המוזיקלית בגיל 8 בשנת 1740, פרנץ שוברט אשר הפך לנער מקהלה בהיותו בן 11 וטוביאס האסלינגר שהיה נער מקהלה בעיר לינץ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285760105171  LCCN: sh85024627 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נצרות ובנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתאו גנדוזי

מתאו גנדוזי אוליה (בצרפתית: Matteo Guendouzi Olié; נולד ב-14 באפריל 1999) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בלאציו ובנבחרת צרפת.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

גנדוזי החל את הקריירה שלו כבר בגיל 6 באקדמית הנוער של פריז סן-ז'רמן. לאחר תשע שנים באקדמיה זו, הוא עבר לאקדמית הנוער של לוריאן. לאחר שייצג את קבוצת המילואים שלה, הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של לוריאן בשנת 2016.
קריירת מועדונים > לוריאן

גנדוזי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ב-15 באוקטובר 2016 בהפסד 2–1 לנאנט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת, הוא שותף בתשעה משחקים בכל המסגרות, בעוד שלוריאן ירדה בתום העונה לליגת המשנה.
בעונת 18–2017, גנדוזי שיחק ב-21 משחקים, אך לוריאן לא הצליחה לשוב לליגה הבכירה, כשסיימה רק במקום השביעי בליגת המשנה.
קריירת מועדונים > ארסנל

ב-11 ביולי 2018, גנדוזי הצטרף לארסנל מהפרמייר ליג בעבור סכום המשוער בכ-7 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-12 באוגוסט במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה נגד האלופה המגנה על התואר, מנצ'סטר סיטי. המשחק נגמר בהפסד 2–0 של ארסנל, ובו גנדוזי השלים 72 מסירות מוצלחות, הכי הרבה לזכות קבוצתו.
גנדוזי כבש את שערו הראשון בקריירה בניצחון החוץ 0–3 על קרבאך האזרית במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, זאת לאחר בישול של אלכסנדר לאקזט.
קריירת מועדונים > הרטה ברלין

ב-5 באוקטובר 2020, ארסנל השאילה את גנדוזי לעונת אחת להרטה ברלין מהבונדסליגה. ב-1 בנובמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 1-1 נגד וולפסבורג.
קריירת מועדונים > אולימפיק מרסיי

ב-6 ביולי 2021 הושאל גנדוזי לאולימפיק מרסיי.
ב-31 באוגוסט 2023 חתם בלאציו.
קריירה בינלאומית

גנדוזי נולד בפרוורי העיר פריז. הוא ייצג את הנבחרת הצרפתית בכמה גילאים שונים: עד גיל 18, 19, 20 ו-21. עקב מוצאו המרוקאי מצד סבו, פנה לגנדוזי מאמן נבחרת מרוקו, הרווה רנאר, בשנת 2017 כדי שישחק בנבחרת מרוקו. עם זאת, בחודש מרץ של אותה השנה, גנדוזי דחה את ההצעה ובחר לשחק בנבחרת צרפת. ב-16 בנובמבר 2021 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 2-0 על פינלנד במוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.
תארים > קבוצתיים

הליגה האירופית
סגנות (1): 2018/19
תארים > קבוצתיים > נבחרת צרפת

ליגת האומות: 2020/2021
הערות שוליים

↑  גנדוזי חותם בארסנל
↑  מתאו גנדוזי מצטרף בהשאלה להרטה ברלין
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת צרפת – מונדיאל 2022 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 לוריס •  2 פבאר •  3 דיסאסי •  4 וראן •  5 קונדה •  6 גנדוזי •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 פופאנה •  14 רביו • 15 ורטו • 16 מנדנדה • 17 סאליבה • 18 אופאמקאנו • 19 בנזמה • 20 קומאן • 21 ל. הרננדס • 22 ת. הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 קמבינגה • 26 תוראם • מאמן: דשאן |  1 לוריס •  2 פבאר •  3 דיסאסי •  4 וראן •  5 קונדה •  6 גנדוזי •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 פופאנה •  14 רביו • 15 ורטו • 16 מנדנדה • 17 סאליבה • 18 אופאמקאנו • 19 בנזמה • 20 קומאן • 21 ל. הרננדס • 22 ת. הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 קמבינגה • 26 תוראם • מאמן: דשאן | צרפת |
נאו-קונסרבטיזם

משמאל: קונדוליסה רייס, בוש הבן, דיק צ'ייני ודונלד רמספלד; בכירי ממשל בוש. הארבעה מזוהים כנאו-קונסרבטיבים
נאו-קונסרבטיזם (באנגלית: Neoconservatism, מכונה בקצרה נאו-קון) הוא שמה של השקפה אידאולוגית בפוליטיקה האמריקאית. עיקרה הוא התערבות פעילה ואגרסיבית בענייני חוץ, לצורך התנעת תהליכים ליברליים וקידום הדמוקרטיה בעולם.
רובם המוחלט של הפוליטיקאים המזוהים כנאו-קונסרבטיבים הם רפובליקנים, אף כי בשעתו היה זרם חשיבה נאו קונסרבטיבי חזק גם במפלגה הדמוקרטית, ובו בלטו אישים כמו הנרי ג'קסון, דניאל פטריק מויניהאן ואחרים.
עיקרי ההשקפה

קווי מדיניות החוץ בהם תומכים נאו-קונסרבטיבים, כוללים מלחמה חסרת פשרות בטרור ומאבק נגד משטרים עריצים; שימוש בכוח הצבאי והכלכלי של ארצות הברית על מנת להשפיע על משטרים בעולם להפוך ליותר ליברליים, דמוקרטים ושומרי זכויות אדם.
באופן טיפוסי, על פי דברי חברים שהזדהו עם קבוצה זו, רבים ממקימי התנועה השמרנית החדשה בעבר היו מזוהים עם הגישה הליברלית בפוליטיקה האמריקאית, אך עברו מהפך אידאולוגי למרכז - ימין. בעיקר הכוונה לקבוצת "האינטלקטואלים של ניו יורק", שכללה אישים, בדרך כלל יהודים אמריקאים ממוצא מזרח אירופי, שלמדו בשנות הארבעים של המאה העשרים בסיטי קולג' של ניו יורק, כמו נורמן פודהורץ, אירווינג קריסטול, סימור ליפסט, דניאל בל, נייתן גלייזר ואחרים. בעקבות הקצנת השמאל בשנות ה-60 והתקפות השמאל החדש, כנגד נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון ומלחמת וייטנאם ובעיקר, בהיות רובם ככולם כמעט, יהודים, בעקבות התקפות השמאל החדש על ישראל שלאחר מלחמת ששת הימים, התקפות שנראו להם אנטישמיות, שינו אינטלקטואלים אלה את עמדותיהם לכיוון הקו הימני יותר, ומכאן גם הרכיב "נאו" (בלטינית 'חדש') שבשם הקבוצה.
היסטוריה

אירווינג קריסטול, עורך כתב העת הספרותי אנקאונטר מאז שנות ה-50 היה הראשון שהשתמש במונח שמרן חדש במאמר משנת 1979 "התוודויותיו של שמרן חדש אמיתי".
עוד אחד מהמשפיעים הראשונים היה נורמן פודהורץ, עורך הירחון קומנטרי מ-1960 ועד 1995. בשנת 1982, במאמר במוסף סוף השבוע של הניו יורק טיימס, "דאגתו של שמרן חדש ממדיניות החוץ של רייגן", הוא זיהה את עצמו עם הגישה הנאוקונסרבטיבית והפך את כתב העת "קומנטרי" לנושא הדגל שלה. בנו של קריסטול, ויליאם קריסטול הקים את ה"משימה לעשור האמריקני החדש" - קבוצת חשיבה שישבה בוושינגטון במטרה להשפיע על הממשל האמריקני בכיוון של שמרנות חדשה.
בשנות ה-80 ארצות הברית תמכה במספר משטרים עריצים אך אנטי-קומוניסטים, בניגוד לדיעותיהם של השמרנים החדשים, ובתמיכת השמרנים הוותיקים, האנטי-סובייטיים. בעקבות כניסתם לממשל רייגן של נאו-שמרנים דוגמת אליוט אברמס, ובסיוע "הארגון הלאומי לתרומה דמוקרטית" של קרל גרשמן שונתה המדיניות, לתמיכה במשטרים דמוקרטיים ושומרי זכויות אדם, תוך התנגדות למשטרים עריצים, גם אם אלו אנטי-קומוניסטים. שינוי המדיניות בכיוונם של השמרנים החדשים התבטא, לפחות באופן מוצהר, בכך שב-1986 ארצות הברית דחפה להדחתו של פרדיננד מרקוס מהנשיאות בפיליפינים, בעקבות הפעלת אלימות והטייה של הבחירות בארצו, וב-1988 הממשל האמריקני תמך בקבוצות המתנגדות לאוגוסטו פינושה בצ'ילה, עד להפלת משטרו.
בסוף שנות ה-80 ובמשך שנות ה-90 כוחם של השמרנים החדשים ירד במידה מסוימת בעקבות התפרקות ברית המועצות, במה שנראה כניצחונו של הימין. יש האומרים שגם שערוריית איראן-קונטראס תרמה לכך. הטענה באשר לפרשת איראן - קונטראס הייתה שישראל מכרה נשק לאיראן במימון פרסי ובהחזר נשק אמריקני לישראל, במסגרת עסקה שהגו השמרנים החדשים ובראשם בהקשר זה אליוט אברמס. העסקה כללה לפי הטענה גם החזרת שבויים אמריקנים שבידי החזבאללה בלבנון, כאשר חלק מהרווחים מעסקה זו מימנו את מורדי הקונטראס בניקרגואה.
לאחר מלחמת המפרץ הראשונה ב-1991, החלה התנועה לצבור תאוצה מחדש, כשרבים מהמזוהים מאוחר יותר כשמרנים חדשים חתמו על עצומה בעד הפלת משטרו של סדאם חוסיין, שנותר בשלטון לאחר אותה מלחמה. עצומה זו קראה לתמוך בכורדים ובשיעים, קבוצות המיעוט הנרדפות בעיראק. עצומה זו הועברה לנשיא ביל קלינטון, אך השפעתה ניכרה בעיקר בימי כהונת יורשו ג'ורג' בוש (הבן).
היסטוריה > בעקבות אירועי ספטמבר 2001

עד שנת 2001 הממשל האמריקאי סבל משבט הביקורת של השמרנים החדשים, ומדיניות הממשל נגדה את התפיסות של תנועה זו. עם התקפות המחבלים בפיגועי 11 בספטמבר, הנשיא ג'ורג' בוש הבן שינה כיוון. בנאום הנשיא בעקבות הפיגועים, שנערך בינואר 2002 ונכתב בידי דייוויד פרום, הנחשב לאחד מנציגי אידאולוגיה זו, הנשיא הכריז על איראן, עיראק, וצפון קוריאה כעל "ציר הרשע" המהווה את מקור הסכנה לעולם.
ב-20 בספטמבר 2002 פרסמה המועצה האמריקאית לביטחון לאומי מסמך, המבוסס על מסמך קודם שפרסם פול וולפוביץ, בנוגע למדיניות הרצויה במלחמה בטרור. המסמך קובע כי על ארצות הברית להכות מכת מנע מקדימה, לפני התקפה של האויב, אשר בואה מובטח. ממשל בוש ובתוכו מזכיר ההגנה דונלד רמספלד, סגן שר ההגנה פול וולפוביץ, מזכיר העיתונות ארי פליישר ואחרים נתנו משקל רב למידע מגוף מחקר מודיעיני חדש שהוקם בעקבות מתקפת ספטמבר בשם המשרד לתוכניות מיוחדות בהנהגתו של דאגלס פיית'.
בעקבות מלחמת עיראק, ממשל בוש מינה ועדת חקירה שבראשה עמד השופט לורנס הירש סילברמן. ממצאי הוועדה היו שהמודיעין טעה לחלוטין. מספר ארגונים המתנגדים למלחמה - והמרכזי שבהם "המרכז ליושר ציבורי" - טענו שממשל בוש שיקר במודע והיטה את דעת הקהל לקראת היציאה למלחמה בעיראק.
השמרנים החדשים וליאו שטראוס

טענות נוספות הן כי הנאו-קונסרבטיבים הושפעו באופן ניכר מתורתו של הפילוסוף פרופסור ליאו שטראוס, הגורסת את הצורך בממשל חזק לטובת הציבור, על חשבון החופש שלו. כמו כן גישתו מחייבת הזדהות דתית של האזרחים עם ערכי החיים והאנושיות, שאם לא כן המדינה תתמוטט. בין היתר שטראוס קרא להטיית דעת הציבור גם בעזרת שקרים אם יש צורך בכך, נגד אויבי המדינה ובעד משטר אנושי ומתחשב. לא ברור כלל הכיצד מתיישבת טענה זו עם האידאולוגיה הליברלית של הנאו-קונסרבטיבים, הגורסת דווקא הקטנת גודלה של הממשלה והגברת כוחם של הפרטים בחברה. לא ברור גם הכיצד מתיישבת טענה זו עם חילוניותם של מרבית השמרנים החדשים, בין היהודים שבתוכם ובין אלה שאינם יהודים.
חוקרים אחדים, כולל עדוּת של ביתו המאומצת של שטראוס, טוענים כי האמור לעיל הוא סילוף של דעותיו, וכי הוא היה נגד כל שלטון גורף, ובעד חרות האדם וכי דבריו לגבי שקרים, הנמצאים אמנם בספרות, היו לעניין אחר לחלוטין, עניין העיון הנדרש בידי כל אדם, למצוא את דרכו בתוך הטקסט, ולבור את התבן מן הבר.
אישים המזוהים עם השמרנים החדשים

בין השמות המזוהים כשמרנים חדשים: ג'ון פודהורץ - עורך הירחון קומנטרי, ויליאם קריסטול מייסד ועורך ה"וויקלי סטנדרד", פול וולפוביץ תת-שר ההגנה בממשל הנשיא ג'ורג' בוש (הבן), פליקס רוהטין, ריצ'רד פרל, דאגלס פיית' תת-שר ההגנה לענייני מדיניות בממשל בוש (הבן), קונדוליזה רייס, החוקר ואיש העסקים הלבנוני טלקות סילי, דייוויד פרום, ההיסטוריון ויועץ הנשיאות רוברט קגן, פרופסור ברי רובין מהמרכז הבינתחומי הרצליה וממנהלי מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, עורך הנשיונל רוויו אונליין - יונה יעקב גולדברג, העיתונאי הבריטי ניק כהן, העיתונאית האמריקאית ג'ניפר רובין.
הערות שוליים

↑  מתנגדיהם של ניאו־קונסרבטיבים בשמאל הרדיקלי טוענים שהשקפות אלו הן כיסוי לדעות גזעניות, שהם למעשה בעד אימפריאליזם אמריקני או ציוני והשתלטות בכח על משטרים הנחשבים אויביהן של ארצות הברית, או של ישראל. לטענתם הסיבה האמיתית לשימוש בכוח צבאי, איננה שאיפה לקדם ליברליזם וזכויות אדם, אלא קידום אינטרסים כלכליים.
↑  ההיסטוריה של השמרנות החדשה - כתבה של יונה גולדברג, בעיתון נשיונל אינקווירר (מאי 2003)
↑  באנגלית על המשרד לתוכניות מיוחדות
↑  אתר המרכז ליושר ציבורי (אנגלית) טען שמחקר שלהם מצא כי ממשל בוש שיקר 935 פעמים, בנוגע לצידוק הפתיחה במלחמה נגד עיראק ובנוגע לאגירת נשק להשמדה המונית בידי המשטר של סדאם חוסיין. מספר זה צוטט בהרחבה בידי ארגונים ועיתונים המתנגדים למלחמה.
↑  בן לניצול שואה איש בית"ר בנעוריו. ור' מאמר באתר הגדה השמאלית המצטט מאמר בניו יורקר על מעורבות פיית' בהחלטות ממשל בוש לגבי תוכניות ההתחמשות הגרעינית של איראן.
↑  בזמן מלחמת המפרץ השנייה, וולפוביץ הוביל קבוצת חשיבה, על פי קריאתה של רייס, שנקראה "הוולקנים".
↑  יונה גולדברג טען במאמר בעיתונו המקוון שתמיד היה שמרן, ומעולם לא שמרן "חדש"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph123233
ניקולס גולדשמידט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1908 Tavíkovice, צ'כיה 
 פטירה:  8 בפברואר 2004 (בגיל 95) טורונטו, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 פרסים והוקרה:  שותף במסדר קנדה  מסדר אונטריו 
 
ניקולס גולדשמידט (גרמנית: Nicholas Goldschmidt;‏ 6 בדצמבר 1908 - 8 בפברואר 2004) היה מנצח, מורה, יזם פסטיבלי מוזיקה ומנהל אמנותי. המלחין אדלברט פון גולדשמידט היה אח-סבו של גולדשמידט.
חייו

גולדשמידט נולד במוראביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1937 היגר גולדשמידט לארצות הברית, שם כיהן כבמאי אופרה בקונסרבטוריון של סן פרנסיסקו ואוניברסיטת סטנפורד מ-1938 עד 1942. הוא ניהל את מחלקת האופרה באוניברסיטת קולומביה בשנים 1942–1944. לאחר זאת עבר לקנדה, שם כיהן כמנהל המוזיקלי הראשון של בית הספר לאופרה של הקונסרבטוריון המלכותי באוניברסיטת טורונטו בשנים 1946 עד 1957. בשנת 1950 עזרו גולדשמידט, ארנולד וולטר והרמן גייגר-טורל לייסד את להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי, שהייתה בהמשך ללהקת האופרה הקנדית. מ-1949 עד 1957 היה גולדשמידט המנהל המוזיקלי הראשון CBC אופרה.
גולדשמידט נשא לאישה את שלה פרייזר ב-26 ביוני 1948.
הערות שוליים

↑  סטרפילד, גוונלין, "ניקי גולדשמידט: חיים במוזיקה הקנדית", הוצאת אוניברסיטת טורונטו, עמ' 67 (ISBN 978-0802048073), ‏ 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300417505171  BnF: cb13948669h (data)  GND: 129058025  ISNI: 0000 0000 7871 1532  LCCN: no2003064128  MusicBrainz: 5808ffc8-b08d-4863-a4d8-f5ee20c56f7f  SNAC: w6z60m01  VIAF: 52757732   WorldCat (עם VIAF): 52757732
נאסר עוויס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1970 (בן 54) 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 
נאסר עוויס (נולד ב-11 בינואר 1970) הוא מחבל ממחנה הפליטים בלאטה שליד שכם, האחראי להירצחם של לפחות 14 אזרחים ישראלים. היה המפקד של אזור שכם וצפון השומרון של ארגון הטרור "התנזים" ושימש כמפקד ארגון גדודי חללי אל-אקצא באזור זה. עוויס היה כפוף ישירות למרואן ברגותי, ראש ארגון "התנזים" באזור יהודה ושומרון.
מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, בחודש ספטמבר 2000, יזם עוויס פיגועים נגד מטרות ישראליות (בעיקר במתווה של פיגוע ירי), בתחומי מדינת ישראל ובאזור שכם, וביצע בעצמו סדרת פיגועי ירי אל עבר מטרות צבאיות באזור שכם.
פיגועים אותם ביצע עוויס

עוויס ביצע כמה וכמה פיגועי ירי לעבר עמדת צה"ל, שמוקמה ליד קבר יוסף, לעבר עמדות של צה"ל בהר גריזים, לעבר סיורים של צה"ל בסמוך למחנה בלטה ומטרות צבאיות באזור חווארה, וכן הניח מטען חבלה בכביש עוקף זועתה.
פיגועים להם היה אחראי

עוויס גייס, תכנן ותדרך מחבלים לקראת פיגועים שונים, ומסר להם כלי נשק לביצוע פיגועים:
פיגוע ירי ודקירה שבוצע במסעדת "סי פוד מרקט" בתל אביב, על ידי מחבל בשם איברהים חסונה, שנשלח על ידי נאסר עוויס. המחבל החל לירות לכל עבר, הטיל רימוני יד (שלא התפוצצו), ודקר את כל מי שנקרה בדרכו. עד שנורה המחבל למוות על ידי כוחות הביטחון, הספיק לדקור למוות שני סועדים, ואת השוטר הראשון שהגיע למקום והסתער עליו, ופצע עשרות אנשים שלחלקם נגרמו חבלות חמורות.
פיגוע ירי שבוצע על ידי המחבל עבד א-סלאם חסונה באולם האירועים "ארמון דוד" בחדרה, בעת שהתקיימה שם מסיבת בת מצווה מרובת משתתפים. המחבל התפרץ פנימה וירה לכל עבר מספר צרורות, עד שכמה מבאי המסיבה הסתערו עליו, השתלטו עליו, וגררו אותו אל מחוץ לאולם, שם נורה למוות בידי כוחות הביטחון שהגיעו למקום. עד להשתלטות עליו הצליח המחבל לרצוח שישה אנשים (בגילאים שבין 25 ועד 63) ולפצוע עשרות אחרים, כשלחלק מהם נגרמו חבלות חמורות.
פיגוע ירי שבוצע בירושלים, ברחוב יפו פינת לונץ, כשהמקום הומה אנשים. המחבל, סעיד רמדאן, התחיל לירות לכל עבר, במטרה לפגוע במספר רב ככל הניתן של אנשים. כתוצאה מכך, נרצחו שתי נשים שעברו ברחוב, ונפצעו עשרות, עד ששוטרים שנזדמנו והוזעקו למקום ירו בו למוות, לאחר מרדף קצר.
פיגוע ירי שבוצע באזור בתי המלון בנתניה: שני מחבלים, שהדי אל נג'מי וסעיד בטא, הגיעו סמוך למלון "ג'רמי" בנתניה ופתחו בירי בצרורות, והשלכת רימוני רסס, אל עבר אולם הכניסה, כשהם גורמים למותה של תינוקת בת שנה, ולפציעתם של עשרות אנשים. המחבלים נסוגו מהמקום עם הגיע כוחות הביטחון, ובתום מרדף הסתתרו בבניין של מלון אחר, כשהם חוטפים בדרכם ומחזיקים עמם כבן ערובה, עובר אורח יהודי, שנורה למוות במהלך ההשתלטות של כוחות הביטחון עליהם. גם שני המחבלים נורו למוות.
פיגועים להם היה אחראי > ניסיונות פיגוע להם היה אחראי

פיגוע המוני שנמנע, כששני מחבלים חמושים ברובי M-16 וברימוני יד, וכן בחומרי נפץ, עשו דרכם לישראל במכונית גנובה, ונתקלו, בסמוך לבאקה אל-גרביה בכוח של שוטרי מג"ב. במהלך ההיתקלות ירו המחבלים לעבר השוטרים וזרקו רימון רסס שהיה ברשותם. אחד מהם פוצץ מטען נפץ שהיה במכונית (או שהמטען התפוצץ כתוצאה מירי השוטרים), ועד שנורו המחבלים למוות בידי כוח נוסף, הספיקו לגרום למותו של שוטר מג"ב ולגרום לפציעה של שוטר אחר.
ניסיון פיגוע ירי שתוכנן להתבצע בירושלים, כששני מחבלים, מצוידים ברובי סער ורימוני יד, נעצרו במחסום של צה"ל, בדרכם לביצוע הפיגוע.
ניסיון פיגוע ירי שתוכנן להתבצע בירושלים, ונמנע כשהמחבל החמוש נעצר על ידי שוטרים ליד בית חנינה, נורה ונהרג על ידם.
בנוסף לפיגועים אותם ביצע או תכנן, עוויס סיפק נשק לפעילים אחרים בתנזים, לצורך פיגועים שתוכננו על ידי אחרים, כדוגמת פיגועי ירי על ההתנחלות חומש, פיגוע כנגד סיור צבאי בדיר שארף והנחת מטען.
לכידתו על ידי חיילי צה"ל

עוויס נלכד על ידי כוחות הביטחון ב-13 באפריל 2002, במהלך מבצע "חומת מגן", על ידי יחידה מיוחדת של צה"ל שעצרה את עוויס במקום מסתור בכפר טובאס, ממזרח לשכם. החיילים הקיפו את הבית ועוויס הסגיר עצמו. בפעולה לא נפגע איש.
הוא הורשע ב-14 עבירות רצח וב-8 עבירות ניסיון לרצח, בגין אחריותו למספר פיגועי טרור, בהיותו מפקד "גדודי חללי אלאקצה" של אזור שכם וצפון השומרון. בית המשפט קבע כי יש להטיל עליו 14 עונשי מאסר עולם מצטברים ועונש נוסף של 50 שנות מאסר בגין כל העבירות הנוספות, לריצוי באופן מצטבר.
הערות שוליים

↑  http://www.nevo.co.il/Psika_word/mechozi/m021137a.doc
↑  פליקס פריש ועלי ואקד, הפלסטינים: מפקד החמושים בג'נין נורה למוות, באתר ynet, 14 באפריל 2002
↑  14 מאסרי עולם נגזרו היום על נאסר עוויס- סגנו של ברגותי, באתר ערוץ 7, 5 במאי 2003
נער עם סל פירות (קאראווג'ו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  קאראווג'ו
 תאריך יצירה:  1593 לערך
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  67 ס״מ 
 גובה:  70 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  Italian Baroque painting 
 מספר יצירה:  136 (גלריה בורגזה) 
 מיקום:  גלריה בורגזה, רומא
 
נער עם סל פירות (באיטלקית: Fanciullo con canestro di frutta) הוא ציור משנת 1593 לערך, של אמן הבארוק האיטלקי קאראווג'ו, המוצג כיום בגלריה בורגזה שברומא.
היצירה צוירה זמן קצר לאחר הגעתו של קאראווג'ו לרומא ממילאנו. הדוגמן שדגמן עבורו היה ידידו הטוב, הצייר הסיציליאני מריו מיניטי, שהיה באותה עת בן 16. ציור זה, שהיה חלק מאוספו של ג'וזפה צ'זרי, נרכש על ידי הקרדינל שיפיונה בורגזה בשנת 1607.
המועד המדויק של ציור התמונה אינו ידוע, אולם המומחים סבורים שהיצירה קדמה לציורים נוספים בהם מופיע מיניטי, כגון "מגיד העתידות", ו"המרמים במשחק הקלפים". אלה האחרונים צוירו בשנת 1594.
היצירה היא יצירה גנרית, שנועדה להראות את יכולתו של האמן להציג מרקמים וצבעים שונים - החל מעורו של הנער וקליפת האפרסק, דרך בדי הגלימה ועד לנצרי הסלסלה.
הצל ברקע התמונה הוא כנראה צלו של קאראווג'ו עצמו, ושל בד הציור. הפירות צוירו בצורה יוצאת דופן באיכותה, ובסלסלה סוגי פירות רבים על מנת להראות את יכולות האמן. ניתן לראות בסל אפרסק בשל, ארבעה אשכולות ענבים (שנים שחורים, אחד אדום, ואחד "לבן"), רימון פרוס, ארבע תאנים - שתים שחורות ושתים ירוקות, שלושה תפוחים בשלים - שנים אדומים ואחד צהוב, ושני ענפים עם אגסים.
עלי הפירות מעידים על מחלות שונות של עצי פרי - והדבר מדגים את יכולתו של קאראווג'ו לצייר בצורה ריאליסטית את האובייקט מולו, מבלי לייפות אותו ולהפכו לאידיאלי.
היצירה ייחודית גם במיניות המופגנת של מיניטי - כתפיו החשופות ותנוחת הצוואר מאפיינים ציורים נשיים בתקופת הבארוק ולא ציורים של גברים.
נורטה דה סנטנדר

נורטה דה סנטנדר (בספרדית: Norte de Santander) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בצפון-מזרח קולומביה והוא גובל בוונצואלה בצפון ובמזרח, ובמחוז בויאקה וסנטנדר בדרום וססאר במערב.
המחוז משתרע על שטח של 21,658 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-1.4 מיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא קוקוטה.