stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחיאל גוזל
הערות שוליים

↑  בן כספית, "חמקן", זמורה ביתן, 2013, עמוד 24.
↑  אלישיב שמשי, "תדרכי נפשי עוז", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמוד 219, "ב-1976 התגייס גוזל לקורס טיס, הודח ממנו והתנדב לצנחנים. הוא עבר את מסלול הצנחן בגדוד 890 עד שהתמנה למפקד פלוגה. לאחר שסיים את תפקידו כמ"פ הוא השתחרר מהצבא ב-1981.".
↑  אופיר טל, "במשך 12 שעות רצתי עם לבנות חבלה, הנחתי אותן ופוצצתי את המוקשים, וכל זאת בזמן שמחבלים יורים עלינו", באתר הגבורה, במחנה, 10.07.2014, עמודים 54–55, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה".
↑  "תא"ל (מיל') יחיאל גוזל מפקד פלחה"ן צנחנים בשל"ג", במחנה, ‏ 06.06.2012, עמוד 30.
↑  עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, הוצאת כתר, 2005, עמוד 33.
↑  אלוף יורם יאיר, "אתי מלבנון" - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמודים 76-77.
↑  רס"ן יחיאל גוזל, באתר הגבורה.
↑  אלוף יורם יאיר, "אתי מלבנון" - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמוד 132.
↑  דבר המפקד - דורון אלמוג, דורון אלמוג מספר על תקופתו כמח"ט הצנחנים, באתר חטיבת הצנחנים.
↑  אמיר אורן,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'צרפת קצת אחרת, באתר הארץ, 18 ביולי 2002
↑  קרן לב"י האגודה למען החייל - 'יחד למען החייל', באתר יחד למען החייל
↑  מ"פ נכלא בשל חריגה מנהלי התרומות של צה"ל – כך נחשף בוועדת החוץ והביטחון, באתר הכנסת
טריטוריית אורלינס

| --- | --- |


 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1 באוקטובר 1804 
 תאריכי פירוק:  30 באפריל 1812 
 ישות קודמת:   רכישת לואיזיאנה    רפובליקת מערב פלורידה
 ישות יורשת:  לואיזיאנה לואיזיאנה
 
הטריטוריה של אורלינס או טריטוריית אורלינס הייתה טריטוריה מאורגנת מאוגדת של ארצות הברית שהתקיימה מ-1 באוקטובר 1804 עד 30 באפריל 1812, אז התקבלה לאיחוד כמדינת לואיזיאנה.
היסטוריה

בשנת 1804, כל רכישת לואיזיאנה מדרום לקו הרוחב ה-33 הפכה לטריטוריית אורלינס, והשאר הפך למחוז לואיזיאנה (מחוז לואיזיאנה שונה מאוחר יותר לטריטוריית לואיזיאנה; ומאוחר יותר, כשטריטוריית אורלינס הפכה למדינת לואיזיאנה, שונה שם הטריטוריה של לואיזיאנה לטריטוריית מיזורי).
החוק האורגני של 1804, שהתקבל ב-26 במרץ ליישום ב-1 באוקטובר, יצר גם את בית המשפט המחוזי של ארצות הברית עבור מחוז אורלינס – הפעם היחידה שהקונגרס אי פעם יצר טריטוריה עם בית משפט מחוזי של ארצות הברית השווה בסמכותו ובסמכות השיפוט שלו לאלה של המדינות. הקונגרס גם הקים את בית המשפט העליון לטריטוריה של אורלינס ששלושת שופטיו היו בית המשפט הטריטוריאלי העליון.
ב-10 באפריל 1805, בית המחוקקים הטריטוריאלי ארגן 12 מחוזות (החל מהפינה הדרום-מזרחית לכיוון מערב וצפון): מחוז אורלינס, מחוז לפורצ'ה, החוף הגרמני, מחוז אכדיה, מחוז איברוויל, מחוז אטקאפאס, מחוז פוינט קופה, מחוז אופלוס, ראפידס. מחוז, מחוז קונקורדיה, מחוז נאצ'יטוצ'ס ומחוז אואצ'יטה.
האזור שהפך מאוחר יותר לקהילות פלורידה בצד המזרחי של נהר המיסיסיפי לא נכלל בשלב זה בטריטוריית אורלינס, כמו גם השטח הספרדי של מערב פלורידה. אזור זה צורף רשמית לשטח ב-14 באפריל 1812, לאחר שסופח בכוח על ידי ארצות הברית ב-1810, אם כי ספרד לא ויתרה רשמית על אף שטח ממערב פלורידה עד 1821. הגבול המערבי עם טקסס הספרדית לא הוגדר במלואו עד שנערך משא ומתן על הסכם אדמס-אוניס ב-1819. רצועת אדמה הידועה בשם מדינת סבין החופשית ממש מזרחית לנהר סבין שימשה כאזור חיץ קרקעי נייטרלי משנת 1807 לערך ועד שהחוזה נכנס לתוקף לאחר אשרור ב-1821.
טריטוריית אורלינס הייתה המקום של מרד העבדים הגדול ביותר בהיסטוריה האמריקאית, מרד החוף הגרמני ב-1811.
במפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1810, 20 קהילות בטריטוריית אורלינס דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות:
| דרגה | מחוז | אוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1 | אורלינס | 24,552 |
| 2 | סנט מרטין | 7,369 |
| 3 | סנט לנדרי | 5,048 |
| 4 | פוינט קופה | 4,539 |
| 5 | סנט ג'יימס | 3,955 |
| 6 | סנט צ'ארלס | 3,291 |
| 7 | סנט ג'ון בפטיסט | 2,990 |
| 8 | קונקורדיה | 2,895 |
| 9 | נאצ'יטוצ'ס | 2,870 |
| 10 | איברוויל | 2,679 |
| 11 | אסומפשן | 2,472 |
| 12 | אססנשן | 2,219 |
| 13 | ראפידס | 2,200 |
| 14 | לאפורש | 1,995 |
| 15 | פלאקמינים | 1,549 |
| 16 | ווסט באטון רוז' | 1,463 |
| 17 | אבוילס | 1,209 |
| 18 | קטהולה | 1,164 |
| 19 | אואצ'יטה | 1,077 |
| 20 | סן ברנרד | 1,020 |
|  | טריטוריית אורלינס | 76,556 |
הערות שוליים

↑  "An Act erecting Louisiana into two territories and providing for the temporary government thereof"
↑  "An Act for the admission of the state of Louisiana into the Union, and to extend the laws of the United States to the said state"
↑  U.S. District Courts of Louisiana, Legislative history, Federal Judicial Center.
מפה קולוניאלית המציגה גבול טריטוריאלי על נהר אואצ'יטה
משה קראדי

משה קראדי עם נשיא המדינה ראובן ריבלין מתארח בבית הנשיא במסגרת פורום המפכ"לים והניצבים בדימוס של משטרת ישראל, נובמבר 2018
משה קראדי (נולד ב-15 בפברואר 1960) היה המפכ"ל ה-15 של משטרת ישראל. מאז פרישתו ממשטרת ישראל, משמש כמנהל בכיר של חברות במגזר הפרטי, וכן עוסק בהתנדבות בעשייה חברתית.
ביוגרפיה

קראדי נולד וגדל בבת ים. למד בבית הספר היסודי תחכמוני ובתיכון שז"ר. בעל תואר ראשון בסוציולוגיה וקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים ושובץ בפלוגת הקשר החטיבתית. בצנחנים עבר קראדי מסלול הכשרה כלוחם בגדוד 890 ובהמשך עבר קורס מ"כים חי"ר עם פלוגה מגדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד ישראל זיו. לאחר מכן השלים קראדי קורס קציני קשר ובסיומו חזר לשירות כקצין קשר בחטיבה. הוא השתתף ב"מבצע צלצל." במלחמת לבנון הראשונה לחם כסגן מפקד פלוגת הקשר החטיבתית. השתחרר בדרגת סרן בשנת 1982. תושב ראשון לציון, נשוי ואב לשלושה ילדים.
ביוגרפיה > שירותו במשטרת ישראל

לאחר שחרורו מצה"ל התגייס ב-1984 למשמר הגבול בדרגת פקד. הוא פיקד על פלוגות מג"ב במחוזות תל אביב וירושלים, ובשנת 1991 מונה למפקד מג"ב העיר העתיקה בירושלים. בשנת 1992 מונה לראש מדור מבצעים באגף המבצעים, ובשנת 1994 מונה לראש מחלקת מבצעים באגף המבצעים. בשנת 1996 מונה למפקד מרחב לכיש, ובשנת 1999 מונה למפקד בסיס ההדרכה של משמר הגבול.
בשנת 2001 הועלה לדרגת ניצב, ומונה לראש אגף משאבי אנוש. באוקטובר 2002 מונה למפקד מחוז הדרום.
ב-1 באוגוסט 2004 הועלה לדרגת רב-ניצב, ומונה למפקח הכללי של משטרת ישראל.
בתקופת כהונתו הוביל את משטרת ישראל בביצוע מבצע ההתנתקות, אחד המבצעים המורכבים בתולדות המשטרה, ואת היערכות המשטרה במלחמת לבנון השנייה. הוא הביא את המשטרה לאיזון תקציבי לאחר גירעון תקציבי מתמשך.
ביוגרפיה > ועדת זיילר

ב-18 בפברואר 2007 פורסם דו"ח ועדת זיילר, בו נמתחה ביקורת על התנהלותו של קראדי בשלל נושאים הקשורים לאחריותו כמפקד מחוז הדרום. הדו"ח קבע, כי קראדי לא היה ער לחריגה הקשה מנורמות שנעשו על ידי קצינים הכפופים לו, ולא דאג למערך של פיקוח ובקרה שיחשוף את כל אלו.
בפרשת מינוי יורם לוי למפקד הימ"ר, הוא התעלם מהסיכון שיש בהחדרת גורם החשוד בקשרים פסולים עם עבריינים בכירים לצומת מרכזי של פעילות משטרתית. קראדי אף התעלם מהבעייתיות של התנהגותו של לוי בבדיקת הפוליגרף ומהערך הנמוך של יתר הבדיקות. בסילוק תיק החקירה ממשרדי ימ"ר דרום התעלם קראדי מהחובה הבסיסית לנצל חומר חקירה לשם חשיפת פשעים, ובמיוחד לשם חשיפת מעשי רצח.
חברי הוועדה התפצלו במסקנותיהם בעניינו של קראדי. השופט זיילר סבר שיש לבטל את מינויו כמפכ"ל. חברי הוועדה הנוספים סברו שניתן להסתפק באי הארכת מינויו:
סופו של דבר החלטנו בלב כבד שצריך לצאת מוועדה זו מסר חד וברור שמי שנהג כך איננו יכול לכהן כמפכ"ל משטרה. הוא גילה חוסר רגישות, במקרה הנוח לו, ופעל בדרך רשלנית הסותרת הלכות נוהל תקין, היגיון, מקצועיות ומיומנות.
נראה לנו כי המסר הנורמטיבי יהיה מובן וברור לכל נושא תפקיד במשטרה אם כהונתו של רנ"צ קראדי תסתיים בתום הקדנציה ולא תוארך עוד כפי שנהוג לשקול בדרך כלל בתום תקופת כהונה של שלוש שנים וכך אנו ממליצים שיעשה.
רוב חברי הוועדה (למעט היו"ר שתבע את פיטוריו) קבעו כי קראדי יוכל להשלים את כהונתו, עד תום השנה השלישית, אך ללא אפשרות להארכה נוספת. נימוקם היה "עקב שירות מסור וללא דופי", בשל העובדה שהכשלים אירעו לפני מינויו למפכ"ל, ובשל העובדה שהיה כבר בשלהי תקופתו כמפכ"ל, אך למרות קביעה זו שיוכל לסיים כהונתו הודיע קראדי על החלטתו לפרוש מתפקידו במועד שיקבע על ידי ממשלת ישראל ולאחר שמחליפו ייכנס לתפקידו. ב-1 במאי 2007 הוא סיים את תפקידו כמפכ"ל המשטרה, ובמקומו מונה דודי כהן.
בפברואר 2012 ראה אור ספרו האוטוביוגרפי "המפכ"ל – בקדמת הבמה ומאחורי הקלעים" בהוצאת ידיעות ספרים.
ביוגרפיה > קריירה אזרחית

קראדי הצטרף עם שחרורו לקבוצת דלק וביצע מגוון תפקידים ובהם: יו"ר חברת "דלק" חברת הדלק הישראלית, יו"ר "דלק תחנות כוח", דירקטור בחברות "דלק נדל"ן" ו"הנדסת התפלה". כיום משמש קראדי כמנכ"ל של חברת "גדות פי גלילות", כיו"ר של חברת "ארנה סטאר גרופ בע"מ" ומשנה ליו"ר חברת "דלק" חברת הדלק הישראלית.
קראדי שותף במיזם החברתי קהילתי "Hazilu" לאיתור נעדרים. ומשמש כיו"ר פורום רבי ניצבים (מפכ"לים) וניצבים בדימוס.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט‏, "הטנק הראשון חטף שלושה טילים. היו צרחות בקשר", באתר וואלה, 8 ביוני 2012
↑  שלומי שפר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'תשובה לוקח את השוטר מספר 1: משה קראדי מונה למנכ"ל דלק פי-גלילות, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2007
↑  דו"ח זיילר, עמ' 157
1 2  דו"ח זיילר, עמ' 159
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282274405171  ISNI: 0000 0003 7131 1992  LCCN: no2012080380  VIAF: 250883893   WorldCat (עם VIAF): 250883893
פנמלה קסטרו

| --- | --- |

פנמלה קסטרו בעבודה
 לידה:  26 ביוני 1981 (בת 43) ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 לאום:  אפרו-ברזילאים 
 מקום לימודים:  בית-הספר הלאומי לאמנויות יפות  האוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו 
 תחום יצירה:  גרפיטי 
 זרם באמנות:  אמנות פמיניסטית, אמנות רחוב 
 panmelacastro.com
 
פנמלה קסטרו (נולדה ב-26 ביוני 1981), הידועה גם בשם אנרקיה בולדונה (Anarkia Boladona), היא אומנית ברזילאית אשר משתמשת בגרפיטי כפלטפורמה להעלות את המודעות לזכויות נשים ועל השכיחות של אלימות במשפחה המתרחשת כלפי נשים בברזיל. בשנת 2006, בברזיל, עבר חוק פורץ דרך, בשם חוק מריה דה פנהה. חוק זה הכיר בכך שהתעללות פיזית כלפי נשים אינה חוקית, ומפרה זכויות אדם. נשים בברזיל לא ידעו על קיומו של חוק זה. פנמלה קסטרו שמה לב לכך והחליטה להגביר את המודעות לחוק באמצעות גרפיטי. היא קיווה כי באמצעות האמנות שלה, נשים בברזיל יהיו מודעות לזכויותיהן ולקיומה של הגנה משפטית לנשים.
רקע

פנמלה קסטרו נולדה וגדלה בריו דה ז ' ניירו, ברזיל. היא גדלה במשפחה שבה אלימות במשפחה התרחשה לעיתים קרובות. היא ראתה את אמא שלה ודודותיה קורבנות לאלימות במשפחה. קסטרו בסופו של דבר הפכה לקורבן של אלימות במשפחה בעצמה. פנמלה קסטרו קיבלה תואר ראשון באמנויות מבית הספר לאמנויות באוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו. כיום היא רשומה בתור סטודנטית למאסטר לאמנויות בתוכנית באוניברסיטה של ריו דה ז'ניירו.
סגנון

פנמלה קסטרו מאמינה כי היא יכולה להשתמש גרפיטי שלה כמו קנווס בנוף העירוני על מנת לחקור את הגוף הנשי לשפוך אור על אי שוויון מגדרי ואלימות כלפי נשים. פנמלה קסטרו משתמשת באמנות לגנות אלימות במשפחה.
פנמלה קסטרו הייתה מועמדת בתור אחת מ-150 נשים נערו את העולם על ידי "ניוזוויק" ו הדיילי ביסט. קסטרו ידועה ברחבי העולם על מאמציה לקידום זכויות נשים.
פנמלה קסטרו יצרה את "רדה נמי", רשת עירונית בה אומניות רחוב מעלות את המודעות על אי שוויון מגדרי באמצעות אמנות ציבורית, גרפיטי וסדנאות בריו. רדה נמי מספקת גם סדנאות בברזיל, עבור נשים ונערות, כדי ללמד אותן על אלימות במשפחה, וכן ללמד אותן על אומנות הגרפיטי.
פרסים

בחודש מרץ 2010 הוענק לפנמלה קסטרו פרס ה-DVF על היותה אישה יוצא דופן הנלחמת לשינוי למען זכויות נשים.
ב- 2013, היא הייתה בפורום הכלכלי העולמי כאחת מהמנהיגים העולמיים הצעירים.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Panmela Castro". Vital Voices. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'Heloísa Passos (2012). "Panmela Castro". Focus Forward Project. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'"Panmela Castro". Creating4Change. 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000006-QINU`"'"Women in the World: 150 Women Fearless Women (Photos)". The Daily Beast. 8 במרץ 2012. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'Alyse Nelson (4 ביוני 2012). "Panmela Castro: Saving Lives Through Graffiti". The Daily Beast. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'"List of 2013 Young Global Leaders Honourees" (PDF). Weforum.org. p. 4. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019017221  VIAF: 3274154983538367860003   WorldCat (עם VIAF): 3274154983538367860003
קלאנאד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  גווידור, מחוז דוניגול, אירלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 סוגה:  מוזיקה אתנית אירית  פולק מוזיקה קלטית  פופ רוק  מוזיקת העידן החדש רוק
 חברת תקליטים:  פיליפס רקורדס  Gael-Linn Records  תקליטי RCA
 www.clannad.ie
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 מויה ברנאן  קיאראן ברנאן נואל דוגאן פול ברנאן (1970-1990, 2013-)
 חברים לשעבר
 פאריק דוגאן (1970–2016) אניה (אניה ברנאן) (1980-1982)
קלאנאד בהופעה במסגרת הפסטיבלCeltic Connections בגלאזגו ב-19 בינואר 2007
קלאנאד (באנגלית Clannad) היא להקה אירית שפועלת מ-1970 במגוון סוגות מוזיקליות, החל ממוזיקה קלטית, דרך פופ רוק וכלה במוזיקת העידן החדש. רבים משירי הלהקה, מסורתיים וחדשים כאחד, הם בשפה האירית, שפת האם של כל חברי הלהקה, והיא נחשבת חלוצה בהצבת שפת מיעוטים בקדמת הבמה, באירלנד עצמה ובעולם כולו. ב-1999 זכתה בפרס גראמי על אלבומה Landmarks.
בראשית המאה ה-21

בשנת 2003 הוציאה הלהקה תקליט אוסף, The Best of Clannad: In a Lifetime, שהגיע למקום ה-23 במצעד מכירות האלבומים הבריטי וה-21 הגרמני. אלבום זה הוא בין הנמכרים ביותר שלהם.
במקביל החלו חברי קלאנאד לפעול בנפרד, כאשר ב-2005 הקליטו האחים דוגאן אלבום כצמד וב-2006 יצאה מויה ברנאן למסע הופעות בהולנד. ב-19 בינואר 2007 הופיעו כל 5 חבריה המקוריים של הלהקה בפסטיבל מוזיקה קלטית שנערך בגלאזגו. במרץ 2008 יצאו חברי קלאנאד לראשונה מזה 12 שנים למסע הופעות בבריטניה, אירלנד ותאילנד. באוגוסט 2008 הוציאה הלהקה שני אלבומי אוסף עם חומרים מן השנים הראשונות לפעילותה.
אלבום האולפן האחרון של קלאנאד, Nádúr, הופיע בספטמבר 2013 ובו השתתף גם פול ברנאן.
הלהקה יצאה באוקטובר אותה שנה לסיבוב הופעות שהחל באוסטרליה וניו זילנד.
לאחר שבשנת 2016 נפטר פאריק דוגאן, ולאחר שמויה ברנאן אובחנה בפיברוזיס ריאתי אידיופתי, הפוגע ביכולת השירה שלה, החליטו חברי ההרכב על מסע הופעות עולמי, לסיכום 50 שנות פעילות ופרידה מאוהדיהם ברחבי העולם. כחלק ממסע ההופעות הקליטה הלהקה שני שירים חדשים, שצורפו לכעשרים שירים מהשלבים השונים של קיום ההרכב. מסע ההופעות החל בראשית 2020 אך נקטע בראשיתו בשל מגפת הקורונה, וחודש בראשית 2022.
טייטום אוניל

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1963 (בת 61) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Tatum Beatrice O'Neal 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973
 מקום לימודים:  בית הספר המקצועי של הוליווד 
 בן או בת זוג:  ג'ון מקנרו (1 באוגוסט 1986–1994) 
 צאצאים:  קווין ג'ון מקנרו, שון מקנרו, אמילי מקנרו 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1973)  פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – שחקנית (1973) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טייטום ביאטריס א'וניל (באנגלית: Tatum Beatrice O'Neal; נולדה ב-5 בנובמבר 1963) היא שחקנית אמריקאית, והצעירה ביותר שזכתה בפרס אוסקר, בגיל עשר, על תפקידה ב"ירח של נייר".
ביוגרפיה

נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה, אם כי סבתו של אביה הייתה יהודייה-אשכנזית. הוריה הם השחקן ראיין אוניל והשחקנית ג'ואנה מור. אביה גידל אותה ואת אחיה לאחר גירושי הוריה על רקע התמכרות לסמים של האם. הוריה היו מכורים לסמים ואלכוהול, והיא חוותה התעללות פיזית ומילולית מצד אביה.
קריירה

היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים במהלך שנות ה-70. בשנת 1974 היא זכתה על תפקידה בסרט "ירח של נייר" בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לכוכב החדש הטוב ביותר. בסרט היא שיחקה לצד אביה ראיין אוניל.
בשנת 2006 גילמה את הדמות הראשית בטלנובלה האמריקאית "Wicked Wicked Games" מבית רשת MyNetworkTV. במלודרמה הרומנטית הזו כיכבה אוניל בתפקיד בליית' האנטר, אישה יפהפייה שמחליטה לנקום בבן זוגה שעזב אותה לפני 25 שנים, ולהשתלט על מסלול המרוצים שלו. באותה השנה הייתה המודחת השנייה בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
בשנת 2010 השתתפה בסרט "The Runaways", סרט ביוגרפי אודות להקת ההארד רוק החלוצית המורכבת כולה מבנות נוער משנות ה-70, "The Runaways".
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן.
חיים אישיים

אוניל זנחה את הקריירה הקולנועית לטובת נישואיה לג'ון מקנרו בשנת 1986, ובאותן שנים היא מיעטה להופיע בסרטים. רק לקראת שנות ה-2000 שבה לשחק. עם גירושיה ממקנרו בשנת 1994 נשארו ילדיה במשמורת אביהם על רקע התמכרותה לסמים.
חייה הפרטיים של אוניל היו סוערים. באוטוביוגרפיה שכתבה היא האשימה חבר של אביה בהטרדה מינית, ואת אביה בהתעללות נפשית ופיזית, אך אביה הכחיש זאת. בשנת 2008 היא נאסרה באשמת רכישת סמים.
ב-2015 הודיעה על מערכת יחסים עם מארחת הטלוויזיה והשחקנית רוזי אודונל.
בשנת 2020 עברה שבץ מוחי לאחר מנת יתר ונכנסה לתרדמת שנמשכה שישה שבועות. לאחר שהתעוררה, לא יכלה לדבר, ללכת או לראות, ועברה שיקום ממושך.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1973 | ירח של נייר | אדי לוגינס | פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר פרס דייוויד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב לכוכבת החדשה של השנה. מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה. |
| 1976 | The Bad News Bears | אמנדה וורליצר |  |
| 1976 | Nickelodeon | אליס פורסיט |  |
| 1978 | נולדה לתהילה | שרה בראון |  |
| 1980 | Circle of Two | שרה נורטון |  |
| 1980 | חמודות קטנות | פריס ויטני |  |
| 1981 | Prisoners | כריסטי | לא הופץ |
| 1985 | Certain Fury | סקרלט |  |
| 1992 | Little Noise | סטלה |  |
| 1996 | בסקיאט | סינתיה קרוגר |  |
| 2002 | אשת הנבל | קמיל פיקו | פרס לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בסן דייגו |
| 2003 | The Technical Writer | סלים |  |
| 2006 | My Brother | אריקה |  |
| 2008 | Saving Grace B. Jones | גרייס בי ג'ונס |  |
| 2008 | חמש הנפלאים: שערוריית המעודדות מטקסס | לורן טיפיט |  |
| 2010 | הנמלטות | מארי הרמון |  |
| 2010 | Sweet Lorraine | לוריין בבי |  |
| 2010 | Mr. Sophistication | קים ווטרס |  |
| 2011 | בקשה אחרונה | היידן אמרי |  |
| 2014 | מצחיקה שכזאת | מלצרית | הופעת קמע |
| 2017 | Rock, Paper, Scissors | ד"ר אוולין באוור |  |
| 2018 | God's Not Dead: A Light in Darkness | ברברה סלומון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | Faerie Tale Theatre | זהבה | "Goldilocks and the Three Bears" |
| 1989 | CBS Schoolbreak Special | קים | בפרק: "15 and Getting Straight" |
| 1993 | Woman on the Run: The Lawrencia Bembenek Story | לורי במבנק |  |
| 2003 | סקס והעיר הגדולה | קירה | בפרק: "A Woman's Right to Shoes" |
| 2004 | 8 כללים פשוטים | גברת מקנה | בפרק: "Opposites Attract: Part 3: Night of the Locust" |
| 2004 | חוק וסדר: כוונה פלילית | קלי גרנט | בפרק: "Semi-Detached" |
| 2005 | Ultimate Film Fanatic | שופטת |  |
| 2005–2011 | Rescue Me | מגי |  |
| 2006 | Dancing with the Stars | עצמה | 5 פרקים |
| 2006 | Wicked Wicked Games | בליית' האנטר | 51 פרקים |
| 2010 | המרוץ לדראג של רו פול | עצמה | בפרק: "The Diva Awards" |
| 2011 | Ryan and Tatum: The O'Neals | עצמה |  |
| 2015 | מטבחי הגיהנום | עצמה | בפרק: "6 Chefs Compete" |
| 2017 | מחשבות פליליות | מירנדה וייט | בפרק: "Assistance Is Futile" |
הערות שוליים

1 2  Kate Aurthur, Tatum O’Neal Is Still Here: The Oscar Winner on Surviving Addiction, a Stroke and Coming to Terms With Being Left Out of Her Father’s Will, Variety, ‏2025-02-26 (באנגלית אמריקאית)
| פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1936–1940 | גייל סונדרגארד (1936) • אליס בריידי (1937) • פיי ביינטר (1938) • האטי מקדניאל (1939) • ג'יין דארוול (1940) |  |
| 1941–1960 | מרי אסטור (1941) • תרזה רייט (1942) • קטינה פקסינו (1943) • אתל ברימור (1944) • אן רביר (1945) • אן בקסטר (1946) • סלסט הולם (1947) • קלייר טרבור (1948) • מרסדס מקיימברידג' (1949) • ג'וזפין האל (1950) • קים האנטר (1951) • גלוריה גראהם (1952) • דונה ריד (1953) • אווה מארי סיינט (1954) • ג'ו ואן פליט (1955) • דורותי מלון (1956) • מיושי אומקי (1957) • ונדי הילר (1958) • שלי וינטרס (1959) • שירלי ג'ונס (1960) |  |
| 1961–1980 | ריטה מורנו (1961) • פטי דיוק (1962) • מרגרט רתרפורד (1963) • לילה קדרובה (1964) • שלי וינטרס (1965) • סנדי דניס (1966) • אסטל פרסונס (1967) • רות גורדון (1968) • גולדי הון (1969) • הלן הייז (1970) • קלוריס ליצ'מן (1971) • איילין הקרט (1972) • טייטום אוניל (1973) • אינגריד ברגמן (1974) • לי גרנט (1975) • ביאטריס סטרייט (1976) • ונסה רדגרייב (1977) • מגי סמית' (1978) • מריל סטריפ (1979) • מרי סטינבורגן (1980) |  |
| 1981–2000 | מורין סטייפלטון (1981) • ג'סיקה לאנג (1982) • לינדה האנט (1983) • פגי אשקרופט (1984) • אנג'ליקה יוסטון (1985) • דיאן ויסט (1986) • אולימפיה דוקאקיס (1987) • ג'ינה דייוויס (1988) • ברנדה פריקר (1989) • וופי גולדברג (1990) • מרסדס רוהל (1991) • מריסה טומיי (1992) • אנה פקווין (1993) • דיאן ויסט (1994) • מירה סורבינו (1995) • ז'ולייט בינוש (1996) • קים בייסינגר (1997) • ג'ודי דנץ' (1998) • אנג'לינה ג'ולי (1999) • מרשה גיי הארדן (2000) |  |
| 2001–2020 | ג'ניפר קונלי (2001) • קתרין זיטה-ג'ונס (2002) • רנה זלווגר (2003) • קייט בלאנשט (2004) • רייצ'ל וייס (2005) • ג'ניפר הדסון (2006) • טילדה סווינטון (2007) • פנלופה קרוז (2008) • מוניק (2009) • מליסה לאו (2010) • אוקטביה ספנסר (2011) • אן האת'וויי (2012) • לופיטה ניונגו (2013) • פטרישה ארקט (2014) • אליסיה ויקנדר (2015) • ויולה דייוויס (2016) • אליסון ג'ני (2017) • רג'ינה קינג (2018) • לורה דרן (2019) • יו יונג-יון (2020) |  |
| 2021–היום | אריאנה דבוז (2021) • ג'יימי לי קרטיס (2022) • דאווין ג'וי רנדולף (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 7023827  BNE: XX1541611  BnF: cb139679298 (data)  GND: 129824348  ISNI: 0000 0000 4699 5470  LCCN: no99030895  NDL: 00621224  NKC: xx0178624  NLK: KAC2020N5865  NTA: 110495195  SNAC: w66j8b8z  SUDOC: 099053535  VIAF: 56803277   WorldCat (עם VIAF): 56803277 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עכבר

ערך זה עוסק בבעל חיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| עכבר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: עכבר
שם מדעי
 Mus ‏לינאוס, 1758

Mus mattheyi
עכבר זעיר אפריקני
עכבר בסלובקיה.
עכבר (שם מדעי: Mus) הוא סוג יונק קטן מסדרת המכרסמים. מין העכבר הנפוץ ביותר הוא העכבר המצוי, המצוי כמעט בכל העולם. כל מיני העכברים חיים בסביבת אדם.
מאפיינים

אורכם של רוב העכברים מגיע לכ-9–12 ס"מ. כל גופם מכוסה בפרווה, פרט לזנבם. צבעם של רוב העכברים הוא בין חום ללבן, עכברי מעבדה הם בעלי מגוון צבעים - חלקם לבנים, שחורים, בעלי גוונים שונים של חום ואף מטולאים. עכברים הם לרוב צמחוניים, אך למעשה הם אוכלי כל - הם אינם בוחלים בבשר חלזונות ובגופות של עכברים אחרים, וכבר נצפו עכברים שניזונו מזנבם שלהם בשעת רעב. מאחר שההתפתחות האבולוציונית של העכברים הביאה אותם להיות פעילים בלילה, טורפיהם של העכברים הם רבים, ועמם נמנים שועלים, עופות דורסים, חתולים ונחשים.
ההיריון של נקבת העכבר נמשך כעשרים יום, ובסופו היא ממליטה חמישה עד שמונה גורים. בגיל חודש עומדים כבר הגורים ברשות עצמם, ושישה ימים לאחר ההמלטה יכולה הנקבה להרות שוב. העכבר הופך בשל מינית בגיל חודשיים. תוחלת חייו כ־2–3 שנים.
באוקטובר 2024 פורסם מחקר המראה שכאשר עכברים זכרים נמלטים מזכרים אחרים שמאיימים עליהם, הם לעיתים קרובות פונים לנקבה שנמצאת באזור – וכך מסיטים אליה את תשומת ליבו של התוקפן ונותנים לעצמם זמן לברוח.
יחסים עם האדם

מינים מסוימים של עכברים משמשים בניסויים מדעיים. העכבר הוא אחת מחיות המודל החשובות ביותר במדעי החיים בתחומים רבים כמו גנטיקה, ביולוגיה התפתחותית, פיזיולוגיה ועוד. מחקר אינטנסיבי לאורך שנים הפך את העכבר למודל רב-עוצמה, וכיום ניתן "להנדס" עכברים שיבטאו או לא יבטאו גנים מסוימים. בעולם מספר מעבדות המתמחות בגידול עכברים המשמשים לניסויים מדעיים. אחת המרכזיות היא מעבדת Jackson שבארצות הברית, המגדלת מאות זנים שונים של עכברים ומספקת אותם לכל העולם.
עכברים עלולים להיות גם מזיקים, כיוון שהם עלולים לפגוע בגידולים חקלאיים ולהפיץ מחלות ואפילו לגרום נזקים בבית לרהיטים ולמזון. נוהגים ללכוד עכברים באמצעות מלכודות עכברים.
העכבר גם יכול לשמש כחיית מחמד.
בתרבות

העכבר פופולרי בקולנוע, במשחקי וידאו, בטלוויזיה ובספרות - בעיקר ביצירות המיועדות לילדים. עם עכברים בדיוניים מוכרים נמנים מיקי מאוס, ג'רי מ"טום וג'רי", מייטי מאוס ודיינג'ר מאוס. בחברת האחים וורנר מוכרות דמויותיהם של ספידי גונזלס ושל פינקי והמוח. הדמות הבדיונית מר עכבר מהסדרה "ארתור" מבוססת על עכבר שהוא מורה. פיקאצ'ו מהזיכיון "פוקימון" מבוסס על עכבר. קיימים משחקי וידאו רבים שבהם דמותו של השחקן היא עכבר. משחק אחד מסוגה זו הוא "טרנספורמייס". בספרות, כדאי לציין את "מאוס: סיפורו של ניצול" מאת ארט ספיגלמן, שבו היהודים בשואה מיוצגים כעכברים.
אגדת העם "החלילן מהמלין" מתארת סיפור מיסטי על הרחקת עכברים.
גם לאדמו"ר מקרעסטיר יוחס כוח לכישוף עכברים. אם לכירסום תיק פלילי של יהודי או לעבור מאסם לאסם או להיעלם בהשפעת תמונתו של האדמו"ר. בעת מכת עכברים בבני ברק בשנת 2023 הוצע לחלק לתושבים חולצות עליהן מודפסת תמונת האדמו"ר. בנוסף, פורסם בטיקטוק סרטון הומוריסטי שבו נראה עכבר המשתמש במלכודת עכברים כבמכשיר כושר.