stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וזף פורקר
הערות שוליים

↑  George Irving Reed, Emilius Oviatt Randall, Charles Theodore Greve, Bench and Bar of Ohio: A Compendium of History and Biography, Century Publishing and Engraving Company, 1897, p 74.
↑  William T. Horner, Ohio’s Kingmaker: Mark Hanna, Man and Myth, Ohio University Press, 2010, p 86.
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב בורנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט בלקליי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1178028968  ISNI: 0000 0000 3322 6541  LCCN: n92010125  NTA: 135658020  SNAC: w6gf0s22  US Congress: F000253  VIAF: 33648036   WorldCat (עם VIAF): 33648036 
איור של מקום לידתו של פורקר, מתוך ביוגרפיה שפורסמה במסע הבחירות שלו ב-1883.
פורקר כקצין בדרגת קפטן במדי צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית.
פורקר בתקופת כהונתו כשופט בבית המשפט הגבוה של סינסינטי.
פורקר בתקופת כהונתו כמושל אוהיו.
קריקטורה מ-1885 של ג'ון שרמן (מימין) ושל פורקר (משמאל) המנפחים את "החולצה המוכתמת בדם" כסמל לאשמת הדרום במלחמת האזרחים.
קריקטורה של פורקר על רקע פרשת בראונסוויל. במסמך שהוא מחזיק כתוב: "כל השחורים נראים לי דומים".
פורקר ב-1908.
פורקר לאחר פרישתו.
צוות פיירבאדס

| --- | --- |

כרזת הסדרה בעברית
 שיר הנושא:  "Firebuds Let's Roll"
 סוגה:  חינוכי, ילדים, משפחה, הרפתקאות, קומדיה, בדיוני, הנפשה
 מדבבים:  קיילב פאדוק דקלן וויילי ג'קובי סוויין לילי סנפליפו שטרנס ליטל גארדן היי ויויאן ונסר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  48
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קרייג גרבר
 חברת הפקה:  Electric Emu Productions Disney Television Animation Icon Creative Studio
 הפצה:  דיסני ג'וניור, דיסני+
 אורך פרק:  24-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  דיסני ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  21 בספטמבר 2022 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  20 בנובמבר 2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
צוות פיירבאדס (באנגלית: Firebuds) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שנוצרה על ידי קרייג גרבר, בהפקת Electric Emu Productions ו-Disney Television Animation. הסדרה עלתה לראשונה בדיסני ג'וניור ב-21 בספטמבר 2022. בינואר 2023 חודשה הסדרה לעונה שנייה. ביוני 2023 הסדרה חודשה לעונה שלישית.
העונה הראשונה הסתיימה בדיסני ג'וניור ב-4 באוגוסט 2023 ובישראל העונה הראשונה הסתיימה ב-12 באוקטובר 2023.
העונה השנייה החלה את שידוריה ב-1 בנובמבר 2023, ובישראל ב-26 במאי 2024.
עלילה

בו והכבאית פלאש מצטרפים לחבריהם בעזרה לזולת, בעולם שבו רכבים מדברים ומשחקים יחד עם בני האדם שנוסעים בהם.
מדבבים

בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי תמי ברק ומייה קדוש, והופק על ידי עדי וולוצקי.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| בו באיאני | דקלן וויילי | שגיא נחמקין |
| פלאש פיירסון | טרנס ליטל גארדן היי | מתן רוזנברג |
| ג'יידן ג'ונס | ג'קובי סוויין | לביא מור |
| פיסטון פורטר | קיילב פאדוק | הילה ויז'נסקי |
| ויולט וגה וון | ויויאן ונסר | מעיין עדן |
| אקסל אמברוז | לילי סנפליפו | עדי בר לב |
| המפקד ביל באיאני | לו דיאמונד פיליפס | ערן מור |
| המפקדת פיי פיירסון | איווט ניקול בראון | הדר שחף-מעיין |
| בת' באיאני | מליסה ראוך | עינת אזולאי |
| פלויד פירסון | קווין מייקל ריצ'רדסון | לא ידוע |
| ארני אמברוז | סטיבן גוארינו | לא ידוע |
| אמה פרמדיקית | נטלי מוראלס | לא ידוע |
| אמה המכונאית | אליסון קייס | לא ידוע |
| איי ג'יי אמברוז | איאן ג'יימס קורלט | לא ידוע |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 25 | 21 בספטמבר 2022 | 4 באוגוסט 2023 | 20 בנובמבר 2022 | 12 באוקטובר 2023 |
|  | 2 | 25 | 1 בנובמבר 2023 | יפורסם בהמשך | 26 במאי 2024 | יפורסם בהמשך |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | תוכנית הילדים הטובה ביותר | "צוות פיירבאדס" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  הועלה ישירות לשירות ה-VOD של הערוץ
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
סשה קאייה

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1995 (בת 29) בוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Sasha Marie Calle Roldán 
 מדינה:  קולומביה 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  שחקנית קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
סשה קאייה (בספרדית: Sasha Calle‏ הגייה: [ˈsaʃa ˈkaʝe]; נולדה ב-7 באוגוסט 1995) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

סשה קאייה נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס. היא ממוצא קולומביאני. יש לה אח צעיר יותר. היא ואמה עברו לקולומביה כשהייתה בת עשר וחזרו לארצות הברית לאחר שנתיים. קאייה היא בוגרת תואר ראשון באמנויות יפות באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק.
קריירה

בשנת 2017 החלה לשחק במספר סרטים קצרים וביניהם "18 Minutes", "Rogue Tiger", "The White Shoes", ו"Final Stop". באותה שנה שיחקה בסדרת הרשת "Socially Awkward" בדמותה של וירג'יניה.
בספטמבר 2018, קאייה לוהקה לתפקיד השפית לולה רוזלס באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". על משחקה בסדרה היא הייתה מועמדת לפרס אמי לתוכניות טלוויזיה יומיות מבצע צעיר מצטיין בסדרת דרמה בשנת 2020. השתתפותה האחרונה בסדרה הייתה ב-15 ביוני 2021.
בפברואר 2021 לוהקה לתפקיד הקולנועי הראשון שלה, גיבורת-העל סופרגירל בסרטי היקום הקולנועי של DC, החל מהסרט "הפלאש", אשר יצא בתאריך 14 ביוני 2023 (בישראל) וב16 ביוני 2023 (בארה"ב). היא תהיה השחקנית הלטינית הראשונה שתגלם את התפקיד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | הפלאש | סופרגירל |  |
| 2024 | On Swift Horses | סנדרה |  |
| TBA | סופרגירל: אשת המחר | סופרגירל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Socially Awkward | וירג'יניה | סדרת רשת; 5 פרקים |
| 2018–2021 | צעירים חסרי מנוח | לולה רוזלס | 273 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | עבודה מועמדת | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | צעירים חסרי מנוח | פרס אמי לבידור בשעות היום | מבצע צעיר מצטיין בסדרת דרמה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "AMDA Alumni Profile – Sasha Calle". American Musical and Dramatic Academy. 27 באוגוסט 2019. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Sasha Calle". CBS. נבדק ב-10 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandrio, Anthony (19 בפברואר 2021). "DC's New 'Supergirl' Is Actress Sasha Calle; Will Debut In 'The Flash' Movie". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eugenios, Jillian (21 בפברואר 2021). "Sasha Calle cast as DC Universe's first-ever Latina Supergirl: 'Dreams do come true'". Today. נבדק ב-21 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "ICYMI: Sasha Calle Interview". Soap Opera Digest. 11 בדצמבר 2018. נבדק ב-21 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vacco-Bolaños, Jessica (3 ביוני 2021). "Who Is Sasha Calle, the Colombian Actress Cast as the New Supergirl". Entertainment Tonight. נבדק ב-4 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Hilary (26 ביוני 2020). "Daytime Emmys: 'The Young and the Restless' Wins Best Drama Series". The Hollywood Reporter. נבדק ב-28 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rubin, Rebecca (19 בפברואר 2021). "Sasha Calle to Debut as Supergirl in 'The Flash' for Warner Bros. and DC". Variety. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Romano, Nick (19 בפברואר 2021). "The Flash movie casts first Latina Supergirl with Young and the Restless actress". Entertainment Weekly. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813662580805606  BIBSYS: 1694151060184  BNE: XX6499665  GND: 130542588X  LCCN: no2023099956  SUDOC: 273078666  VIAF: 25169505174410280005   WorldCat (עם VIAF): 25169505174410280005
שמואל שרירא (שרייר)

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1883 סלאוויטא, אוקראינה 
 פטירה:  26 במאי 1944 (בגיל 61) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  פלשתינה (א"י), האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 שפות היצירה:  רוסית, עברית 
 צאצאים:  שושנה שרירא 
 
שרירא (שני מימין) בגימנסיה לעם – לימים גימנסיה נורדיה
שמואל שרירא (שְׁרַיֶיר) (בכתיב יידי: שרייער; כ"ד באדר תרמ"ג, 3 במרץ 1883 – ז בסיוון תש"ד, 26 במאי 1944) היה סופר, חוקר מקרא ואתנוגרפיה, מחנך ומחבר ספרי לימוד חלוציים. היה ממייסדי רשת החינוך "תרבות" באוקראינה. מייסד ומנהל גימנסיות בחו"ל (הגימנסיה העברית ברוז'ין) ובארץ ישראל: גימנסיה בנימינה לבני איכרים בראשון לציון, גימנסיה נורדיה בתל אביב וגימנסיה ריאלית מונטיפיורי ברמת גן.
ספריו

מבוא לספרות העברית העתיקה (במהדורת תש"ז: "מבוא לספרות הישראלית העתיקה"), בשיתוף עם ש' הר, תל אביב: הגמנסיה נורדיה, תרצ"ב-1932 (טקסט מלא בפרויקט בן יהודה:https://benyehuda.org/author/460)
תולדות הספרות התלמודית, בשיתוף עם ש' הר, תל אביב: הוצאת ההשכלה לעם, תרצ"ז-1937 (טקסט מלא בפרויקט בן יהודה:https://benyehuda.org/author/460)
מבוא לכתבי הקודש, ירושלים: מבואות, 1945 (בשנת 1946 אושר על ידי "המחלקה לחינוך של הוועד הלאומי לכנסת ישראל" כספר עזר לבתי הספר התיכוניים; יצא לאור במהדורות מחודשות במשך 20 שנה). טקסט מלא בפרויקט בן יהודה https://benyehuda.org/author/460)
ממאמריו

מאמרים על "אנשי הכנסת הגדולה", השילוח
ספר קהלת, מאמר מדעי "הדואר" [עיתון בעברית], ארצות הברית שנות השלושים של המאה ה-20
עם אנסקי במסעותיו, דבר, 8 בנובמבר 1940
"נתיבות בביקורת המקרא", דבר, 7 בנובמבר 1941.
לקריאה נוספת

ארכיון שמואל שרירא.
אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, התייחסות ל"מבוא לכתבי הקדש).
דוד יודילוביץ (יודה לב איש) (עורך), ראשון לציון: התשמ"ב 1882-התש"א 1941, הוצאת חברת כרמל מזרחי, 1941.
שניאור זלמן רובשוב (שז"ר), הקדמה, בתוך: שמואל שרירא, מבוא לכתבי הקודש, ירושלים: מבואות, 1945.
'הגימנסיה הראשונה בעיר, גימנסיה בנימינה', מוזיאון היסטורי, עיריית ראשון לציון.
ברוך קרופניק (קרוא), מבוא חדש לתנ"ך הבקר 7.8.1945.
אריה צנציפר (רפאלי), פעמי הגאולה – ספר הציונות הרוסית' (עורך: עברֿ הדני; מבוא: פרופ' יוסף קלויזנר), הוצאת נ. טברסקי תשי"ב, 1951.
יהושע א. גלבוע, המועמד לכהונה הרמה בישראל מפליג ל"כוכבי בוקר" מימי ילדות ונעורים. האישים שהאירו ועצבו דרכו, מעריב 10.5.1963
אריה לרנר, 'דבר', 1970, להצלת האמנות היהודית העממית מתערוכה לזכר ש. אנ-סקי במלאת 50 שנה למותו, במוזיאון ארץ ישראל, תל אביב.
רבקה גונן, בחזרה לעיירה – אנ-סקי והמשלחת האתנוגרפית היהודית 1912–1914, ירושלים: מוזיאון ישראל, 1994, מפתח השמות.
שושנה שרירא "אלמני הקש הצהובים - הזמן התל אביבי", מהדורה שנייה בעריכת אילת אלגור גורפינקל, כרמל 2009.
שושנה שרירא ואריאל כהן, "והיו הנעליים מאושרות", יומן מכתבים 1942 - 1946 בין סופרת תל אביבית צעירה, שושנה שרירא, לבעלה הטרי ששירת בבריגדה היהודית, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2011.
The Jewish Dark Continent: Life and Death in the Russian Pale of Settlement,Nathaniel Deutsch,2011,Harvard University Press
דני שרירא: "איסוף שברי הגולה- חקר הפולקלור בישראל בשנות ה-40 וה- 50 במבט ביקורתי", 2012, עבודה לתואר דוקטור באוניברסיטה העברית בירושלים.
לקלסתרו של דוד המלך כמחבר ספר תהלים מאת ניצה פרילוק.
יוסף שפירא, מורי ומחנכי, הוצאת נתיב
גולה ותקומה ארכיון ויזואלי
רבקה דביר גולדברג, "על הדיבוק ומחוזות כיסופים:'בין שני העולמות' (הדיבוק) של אנ-קי ושורשיו החסידיים, עמ' www.academia,edu 359-360
הערות שוליים

↑  העיירה שלי, קטלוג מוזיאון ישראל משנת 1994, רשימת האישים.
↑  מתוך אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו.
↑  במשמרות כפר סבא, דבר, 25 במאי 1934
↑  שמואל שרירא (שרייר), משמר, 30 במאי 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308282405171  ISNI: 0000 0000 5040 4258  LCCN: no91017236  VIAF: 97284712   WorldCat (עם VIAF): 97284712
לאורה פלורס

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1963 (בת 61) ריינוסה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 פרופיל ב-IMDb
 
לאורה אורורה פלורס הראס (בספרדית: Laura Aurora Flores Heras; נולדה ב־23 באוגוסט 1963) היא שחקנית וזמרת מקסיקנית.
קריירה

היא החלה את הקריירה שלה כזמרת בלהקת Hermanos y Amigos. הלהקה זכתה להצלחה במקסיקו ובאירופה בה היא הופיעה בהופעות. לאורה פלורס החלה להשתתף בסרטים בשנת 1983 ומאז השתתפה במעל ל-40 סרטים. במקביל להיותה שחקנית, לאורה פלורס המשיכה בקריירה של זמרת וגם הייתה מנחה של תוכניות טלוויזיה. היא הוציאה כ-20 אלבומים.
בשנת 1984 כיכבה בתור אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "Los años felices" לצד השחקן דמיאן ביצ'יר.
בשנת 1994 גילמה את דמותה של שארלוט, נסיכת בלגיה בטלנובלה "El vuelo del águila" מבית תאגיד טלוויסה.
בין טלנובלות בהם היא זכתה להצלחה ניתן לציין "מלכת הלבבות", "בגוף אחד", "מי זה מי".
בשנים 2007-2006 שיחקה בטלנובלה "Mundo de fieras" מבית טלוויסה שם גילמה את רג'ינה פריאס דה מרטינז לצדה של גבי אספינו.
בשנת 2007 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "שיכורה מאהבה" את הדמות של פרסיליה יורנטס; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994. בשנת 2008 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "Las tontas no van al cielo" בדמותה של לוסיאנה ארנגו.
בשנת 2010 כיכבה בטלנובלה "Llena de amor" בתור ארנסטינה פאבון רומרו.
בשנת 2016 הצטרפה לעונה השלישית של הטלנובלה "אשת הפלדה" (Señora Acero), מבית רשת טלמונדו, וגילמה את דמותה של אדלמירה ריג'ורס.
בשנת 2017 גילמה את פלומה בטלנובלה "La Fan" ברשת טלמונדו.
בשנת 2018 דיבבה את דמותה של אנה בסרט האנימציה "El ángel en el reloj".
בשנת 2021 השתתפה בגרסת ה-VIP של תוכנית המציאות המקסיקנית "MasterChef" המבוססת על התכנית הבריטית "מאסטר שף".
בשנת 2022 שיחקה בטלנובלה הקולומביאנית "Hasta que la plata nos separe" בדמותה של קלמנסיה מלדונדו.
בשנת 2023 שיחקה לצד ויליאם לוי וקימברלי דוס ראמוס בטלנובלה "Vuelve a mí" מבית טלמונדו, שם גילמה את מרת'ה גואברה.
בשנת 2024 גילמה את גרייס מרטינז טורס בטלנובלה "Tu vida es mi vida" לצדו של השחקן הארגנטינאי חואן סולר. באותה שנה שיחקה בטלנובלה נוספת; "Las hijas de la señora García" שם גילמה את ססיליה.
ער"ן

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 סניפים:  17
 מייסדים:  מריה ברטה זסלני
 חברים:  1,600 מתנדבים
 יושב ראש:  שוקי אורן - יו"ר הוועד המנהל
 מנכ"ל:  דוד קורן
 אנשי מפתח:  ד"ר שירי דניאלס - מנהלת מקצועית ארצית
 תקופת הפעילות:  1971–הווה (כ־54 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות חיים (1998) אות הנשיא להתנדבות (2022)
 www.eran.org.il
 
ער"ן - עזרה ראשונה נפשית היא עמותה התנדבותית המעניקה שירותי תמיכה נפשית בטלפון ובאינטרנט לאנשים הזקוקים לאוזן קשבת. שירותי העמותה ניתנים באופן אנונימי ומידי לכלל הציבור הישראלי. מוקד ער"ן בטלפון מאויש 24 שעות ביממה בכל ימות השנה. מספר הטלפון הארצי הוא 1201.
בנוסף לקו הטלפון, ניתנים שירותים אינטרנטיים באמצעות סמס, צ'אט, וואטסאפ, דואר אלקטרוני ופורום, המאפשרים לקבל סיוע נפשי ותמיכה תוך שימוש בתקשורת כתובה. המוקדים מאוישים על ידי מתנדבים שעברו הכשרה מתאימה וביניהם דוברי שפות עברית, ערבית, אנגלית, רוסית, אמהרית, צרפתית וספרדית.
עמותת ער"ן מפעילה מוקדים בשלושה עשר סניפים ברחבי ישראל, שמונה סניפים נוספים בצפון אמריקה וסניף נוסף באוסטרליה. בארגון פעילים למעלה מ-1,600 מתנדבים. ער"ן ממומנת ברובה מתרומות של חברות, גופים ציבוריים ואזרחים. כמו כן מקבל הארגון תמיכה מעטה מממשלת ישראל.
תולדות העמותה

עמותת ער"ן נוסדה בפברואר 1971 על ידי מריה ברטה זסלני לזכר בעלה, הפסיכיאטר ד"ר אריה זסלני. המוקד הראשון של ער"ן הוקם בחדר העבודה של אריה זסלני המנוח, בביתה של מריה זסלני בירושלים. את הקו איישו אנשי מקצוע ואקדמיה, עמיתיו של הד"ר זסלני. בהמשך הצטרפו סטודנטים לפסיכולוגיה ואנשים נוספים ללא רקע מקצועי, בעלי כישורי הקשבה ואמפתיה. הגב' זסלני פעלה לביסוס את הארגון ולהרחבתו. עד שנת 1983 הוקמו ארבעה סניפים נוספים: בתל אביב, בחיפה, בבאר שבע ובנתניה. תחילה פעלו הסניפים בסיוע משרד הבריאות והעיריות. ב-1983 איגד שמואל טולדנו את הסניפים לעמותה ארצית אחת, וכיהן כמזכ"ל הראשון של ער"ן.
במהלך השנים היו מספר פעמים שבהן נקלע הארגון למגבלות תקציביות. בשנת 2009 נקלעה עמותת ער"ן למשבר תקציבי ועמדה בפני סכנת סגירה, עקב המשבר הכלכלי העולמי שגרם לירידה משמעותית בהיקף התרומות לעמותה. ב-22 ביולי באותה שנה הודיעה העמותה כי המוקד הפסיק לפעול באופן זמני בשעות הלילה בין חצות לבין שמונה בבוקר בשל המצוקה התקציבית; זאת על אף שאלו השעות הנחשבות לקשות ביותר בקרב אנשים הנתונים במצוקה נפשית. מאוחר יותר חודש השירות לפונים בשעות הלילה.
מאז 2011 מנכ"ל העמותה הוא דוד קורן. במאי 2023 מונה שוקי אורן ליו"ר הוועד המנהל של ער"ן, החליף את גיורא בר דעה שהיה בתפקיד מ-2016.
החל מ-27 ביולי 2012 שיחות טלפון אל מוקדי הסיוע הן ללא תשלום.
בשנת 1998 הוענק לעמותה פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
במאי 2022 נבחרה עמותת ער"ן לקבל את אות הנשיא למתנדב לשנת 2022. האות מוענק לעמותת ער"ן על תרומתה בסיוע נפשי לכל פונה ובכל מצוקה. האות הוקדש לאלו הפועלים לשותפות וסולידריות למען האדם, החברה והסביבה בשאיפה ליצירת חברת מופת במדינת ישראל.
התנדבות

מתנדבי ער"ן מגיעים מרקע מקצועי מגוון. המתנדבים עוברים הליכי מיון ולאחריהם הכשרה ממושכת המקנה להם מיומנות להגשת עזרה ראשונה נפשית בטלפון או באינטרנט. חלק ממערך ההכשרה כולל ליווי המתנדבים, לאורך כל שנות התנדבותם, בסדנאות ובהרצאות שניתנות על ידי מנחים מקצועיים בנושאים שאליהם הם נחשפים מול הפונים לער"ן. הסיוע של המתנדבים בער"ן ניתן בתנאים של אנונימיות הן של הפונים והן של המתנדבים.
בגלל הקושי לאיוש הקו החם בשעות הלילה, שהן דווקא השעות שבהן יש פונים רבים המצפים לתמיכה, ער"ן, בשיתוף עם Israeli American Council וארגון מרכז קהילתי יהודי, הקימו שמונה סניפים חדשים בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. בהם מתנדבים ישראלים המתגוררים במדינות אלו, עוברים הכשרה של ער"ן, ונותנים מענה לפניות הרבות בשעות הלילה של ישראל.
מאז תחילת מלחמת חרבות ברזל הוצפו המתנדבים בער"ן באלפי פניות ליום, הן בשירות הטלפוני והן בקווי הסיוע האינטרנטי. המתנדבים גויסו למשמרות נוספות שכללו שיחות שהיו קשות ומורכבות מאלה הקיימות במצבי שגרה. המתנדבים עצמם התמודדו עם מצוקה משמעותית שהצריכה קבלת הכשרות נוספות, מפגשי אוורור קבוצתיים וכן שיחות אישיות עם הצוות המקצועי של ער"ן. הרבה מאד מהפונים היו חיילים בסדיר וחיילי מילואים שהפנייה האנונימית, אפשרה להם לשתף פחדים וחרדות המלווים אותם, ולא הרגישו נוח לשתף אותם עם קרוביהם.
במסגרת ההבנה שיש להיערך להשלכות והנזקים הנפשיים ארוכי טווח, פתחה ער"ן במקביל קורסי הכשרה של חצי שנה למתנדבים חדשים שעברו מיונים ונמצאו מתאימים. הקורסים נעשים גם בישראל וגם במרכזי הפעילות של ער"ן מחוץ לישראל.
פרסים ותעודות

1998 - פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות חיים, הפרס ניתן על פעילות בשרות החברה והקהילה, גישור הפערים בין שכבות האוכלוסין ומיזוג גלויות.
2001 - פרס יגאל אלון, על מעשה מופת חלוצי - סיוע מקצועי ונפשי לקהילה ולחברה בישראל.
2009 - אות הוקרה מטעם המועצה הלאומית להתנדבות יחד עם פיקוד העורף. הפרס ניתן על חיזוק חוסנה של מדינת ישראל ותושבי הדרום במבצע "עופרת יצוקה".
2012 - פרס המשרד לאזרחים ותיקים, ניתן לאזרחים ותיקים, מתנדבי ער"ן, על סיוע מקצועי לשירותי ער"ן לזקן, על הדרכת מתנדבים חדשים בהפעלת קו ער"ן לזקן ותרומה מיוחדת לחברה בישראל.
2013 - אות האפקטיביות לעמותת ער"ן, ניתן על הישגים יוצאי דופן, מחוללי שינוי והשפעה למען עזרה ראשונית נפשית לאנשים במצוקה ועל היותה דוגמה מעוררת השראה לעשיה חברתית אפקטיבית למען חברה ישראלית טובה יותר.
2016 - פרס הפורום לחדשנות בשיווק לער"ן על מהלך שיווקי חדשני בנושא סרט לגיוס מתנדבים.
2022 - אות הנשיא למתנדב לער"ן על תרומה ביצירת חברת מופת במדינת ישראל.
ראו גם

עזרה ראשונה פסיכולוגית
עמותת עלם
עמותת אנוש
לקריאה נוספת

עדיטל בן-ארי ופייסל עזאיזה, קווי מצוקה (ער"ן) בשפה הערבית, ירושלים, המוסד לביטוח לאומי, האגף לפיתוח שירותים, מנהל המחקר והתכנון, 2003.
השיטה הסוקרטית

סוקרטס מלמד את אלקיביאדס, מאת מרצ'לו בצ'ארלי (אנ')
השיטה הסוקרטית, או ויכוח סוקרטי, היא שיטת מחקר דיאלקטית, המיושמת בעיקר לבחינת מושגי יסוד במוסר ואשר תוארה לראשונה על ידי אפלטון בדיאלוגים הסוקרטיים. מסיבה זו סוקרטס, שאפלטון שם בפיו תפקיד מרכזי בדיאלוגים, נחשב לרוב כאביה של השיטה וכמייסדה בתחום הפילוסופיה של המוסר בעולם המערבי.
השיטה הדיאלקטית היא שיטה למחקר פילוסופי שבה משתתפים בדרך כלל שני דוברים, האחד מנחה את השיחה והשני שוקל הנחות מסוימות המונחות לפניו לצורך קבלתן או דחייתן. השיטה מיוחסת לסוקרטס, אשר החל לנהל שיחות מעין אלה עם בני עירו האתונאים, לאחר שביקר אצל האורקל מדלפי.
"דיאלוג סוקרטי יכול להתרחש בין שני אנשים כל אימת שהם חפצים לענות על שאלה [באשר לנושא כלשהו] אשר ניתנת למענה אך ורק על יסוד כוח המחשבה והתבוננות, שבו מתחילים מאמיתות מוצקות ושואלים מגוון שאלות עד אשר הפרטים שבדוגמה מתבררים ומהווים בסיס ליצירת הכללה."
הדיאלוג מורכב מסדרת שאלות סביב נושא מרכזי ומתן מענה על ידי בן השיח. הדיאלוג בדרך כלל מאופיין בעימות בין שתי נקודות השקפה. הדרך הטובה ביותר "לנצח" בעימות היא להביא את היריב לידי סתירה עצמית בדרך המוכיחה את טענתו של מי ששואל את השאלות.
בכתבי אפלטון מופיע בדרך כלל סוקרטס כבן השיח החקרן, השואל שאלות, ומנגד מופיעה דמות ידועה כזו או אחרת מבני אתונה. המונח "בחינה סוקרטית" בא לתאר מצב שבו השאלה המקורית נענית בתשובה המתייחסת לשאלה כאילו היא הייתה התשובה. תגובה זו מאלצת את השואל לנסח שאלה חדשה לאור ההתקדמות בדו-שיח.
השיטה

אִלֵּנְכוֹס (מיוונית: ἔλεγχος, חקירת שתי וערב לצורך דחיית עמדה) היא הכלי המרכזי של השיטה הסוקרטית. בדיאלוגים המוקדמים של אפלטון, אלנכוס היא השיטה שבה משתמש סוקרטס כדי לחקור את הגדרתם של מונחי יסוד כגון צדק, או מידה טובה. על פי הפילוסוף בן זמננו ולאסטוס השיטה עוקבת אחר הצעדים הבאים:
בן שיחו של סוקרטס מנסח תיזה, לדוגמה "אומץ הוא הסבילות של הנשמה", אשר סוקרטס חושב למופרכת ועל כן מתמקד בהפרכתה.
סוקרטס מגייס את בן שיחו להסכמה על הנחות נוספות, לדוגמה, "אומץ הוא דבר נעלה" וכן "סבילות הבאה מבערות איננה דבר נעלה".
סוקרטס מביא את בן שיחו להסכים כי הנחות נוספות אלה עומדות בסתירה לתיזה המקורית, דבר המביא למסקנה כי: "אומץ איננו הסבילות של הנשמה".
לבסוף טוען סוקרטס כי הראה שהתיזה של בן שיחו שקרית.
בחינה אלנכטית אחת עשויה להוביל לבחינה חדשה, מדוקדקת יותר, של המונח הנמצא במוקד השיחה. כך למשל השיח בדוגמה מעלה עשוי להמשיך לבחינת התיזה כי "אומץ הוא סבילות נבונה של הנשמה". רוב הדיאלוגים הסוקרטיים מורכבים מסדרה של חקירות אלנכטיות ובדרך כלל הדיאלוג מסתיים באפוריה (יוונית: ἀπορία, מצב של בלבול, תהיה) כלומר שני הצדדים מגיעים לכלל הודאה בכך שאינם יודעים את התשובה. בכך מודגמת הסיסמה של סוקרטס "אני יודע שאינני יודע".
השיטה הסוקרטית נמצאת במוקד ויכוח פילוסופי באשר לשאלה האם היא שיטה חיובית, המובילה לרכישת ידע, או שיטה שלילית שכל מטרתה סתירת הנחתו של בן השיח באשר לידע כלשהו.
בבסיסה השיטה הסוקרטית היא שיטה שלילית של פסילת הנחות, תוך ניסיון להגיע להנחות חדשות שאינן סובלות מן הסתירות שזיהינו בהנחות המוצא. שיטתו של סוקרטס היא בחיפוש אחר הנחות היסוד, או אקסיומות, המעצבות באופן בלתי מודע את דעותיו של האדם, ולהפוך אותן למוקד השיח והבחינה. השיטה הבסיסית היא בסדרת שאלות, חלקן שאלות היגיון (לוגיקה) וחלקן שאלות עובדתיות, המסייעות לבן השיח לחשוף את אמונותיו באשר לנושא מסוים.
יישום השיטה

סוקרטס יישם את שיטתו לבחינת מושגים החסרים הגדרה מוצקה, לדוגמה, מושגי יסוד מתחום המוסר, המידה הטובה, צדקה, חוכמה, צניעות, אומץ וצדק. בחינה שכזו קוראת תיגר על אמונותיו המוסריות של בן השיח ומבליטה סתירות באמונות אלה, עד אשר בן השיח מגיע למצב של אפוריה, דהיינו בלבול. לנוכח חוסר המוצא אליו מגיעה השיחה, מביע אף סוקרטס את אי ידיעתו. לדעת סוקרטס עצם המודעות לאי הידיעה תורמת לחוכמה וליתרון על פני אלה אשר טוענים בבורתם לידע כלשהו. אף שבמבט ראשון עמדה זו נראית כפרדוקס.
המניע לשימוש בשיטה הסוקרטית בימינו איננה זהה בהכרח לזו של סוקרטס. רק לעיתים נדירות השתמש סוקרטס בשיטתו כדי לפתח תאוריות עקביות כלשהן, תחת זאת הוא השתמש במיתוסים לצורך הסבר. בדיאלוג פרמנידס ניתן לראות כיצד פרמנידס עושה שימוש בשיטה הסוקרטית כדי להצביע על פגמים בתורת הצורות של האפלטונית, כפי שהוצגה על ידי סוקרטס. זוהי איננה הדוגמה היחידה לדיאלוג שבו תאוריות המפורטות על ידי אפלטון/סוקרטס מנותחות בשיטה הדיאלקטית. במקום להגיע לתשובות, השימוש בשיטה נעשה כדי להרוס את התאוריות שבהן אנו אוחזים, זאת כדי להגיע "מעבר" לאקסיומות ולהנחות היסוד הנראות לנו מובנות מאליהן. אשר על כן, אין סתירה הכרחית בין מיתוס והשיטה הסוקרטית, יש להן מטרות שונות והן מתוארות לעיתים כדרכים של "יד שמאל" ו"יד ימין" לטוב ולתבונה.