stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוטפריד ואן סוויטן
פטרונם של מוזיקאים

ואן סוויטן זכור במיוחד כפטרונם של שלושת המלחינים הדגולים ביותר של התקופה הקלאסית: מוצרט, היידן ובטהובן. בפרט דרך הזמנת יצירות ותשלום בלתי-סדיר של "טיפים".
פטרונם של מוזיקאים > מוצרט

ואן סוויטן פגש לראשונה את מוצרט הצעיר ב-1767 כאשר זה היה בן 11, במסגרת מסע ההופעות שלו ושל אחותו כילדי פלא. ואן סוויטן ניסה לקדם את האופרה הבוסרית של מוצרט הצעיר,  La Finta Semplice ומימן את מסע ההופעות של לאופולד מוצרט וילדיו. עם השתקעותו של מוצרט בווינה ב-1781, היה ואן סוויטן בין מאזיניו בקונצרטים שהתקיימו בסלונים, וקידם את העלאת האופרה "החטיפה מן ההרמון" על הבמה. באותה עת הזמין ואן סוויטן את מוצרט לבקר אותו באופן קבוע ולעיין בדפי התווים של באך והנדל שהביא עמו מברלין ולהאזין ליצירותיהם. לפי מכתב שכתב מוצרט לאביו ב-10 באפריל 1782, הוא נהג לבקר את ואן סוויטן כל יום ראשון בשעה 12:00.
ב-1786 הקים ואן סוויטן את ה-Gesellschaft der Associierten, אגודה של אצילים אוהבי-מוזיקה, במטרה להעלות קונצרטים, בעיקר מיצירות הנדל ובאך, על במה גדולה באולם רחב-ידיים. תחילה הועלו הקונצרטים באולם הגדול של הספרייה הקיסרית ולאחר מכן בבורגתיאטר ובאולם יאן (Jahn'sche Saal). המנצח על חלק מקונצרטים אלה ב-1788 היה מוצרט. מוצרט גם תזמר מחדש בעבור במה זו את האורטוריה משיח מאת הנדל לביצוע קונצרטנטי. המשכורת שקיבל מוצרט עבור משרה זו הייתה משענת כלכלית חשובה עבורו בשנים אלה. ואן סוויטן אף דאג לסידורי ההלוויה של מוצרט, אם כי אלפרד איינשטיין טען שבשל קמצנותו של ואן סוויטן נטמן מוצרט בקבר אחים ציבורי. ב-2 בינואר 1793 ארגן ואן סוויטן קונצרט צדקה בו נוגן הרקוויאם של מוצרט, שכל הכנסותיו הוקדשו לאלמנת המלחין, קונסטנצה מוצרט.
פטרונם של מוזיקאים > היידן

בשנת 1790, עם מות פטרונו, ניקולאוס אסטרהאזי ופיטורי רוב הסגל המוזיקלי, הוצא היידן לגמלאות והפך למוזיקאי עצמאי. ב-1795 החל היידן לשתף פעולה עם ואן סוויטן בהפקת אורטוריות עבורן ערך, תרגם או חיבר ואן סוויטן את הליברית. היידן נעזר בואן סוויטן על-מנת ליצור את הגרסה הכוראלית של היצירה האינסטרומנטלית "שבע המילים האחרונות של ישו על הצלב"
אשר היידן כתב בגרסה תזמורתית כבר ב-1786. ב-1798 תרגם ואן סוויטן מאנגלית לגרמנית את הטקסט של האורטוריה "בריאת העולם" עבור העלאתה בווינה. בעקבות הצלחת האורטוריה ביקש ואן סוויטן מהיידן לחבר אורטוריה נוספת, "העונות" (1801), עבורה חיבר ואן סוויטן את הליברית בעצמו. באופן לא-טיפוסי היה הליברית שחיבר חילוני, ועסק בתמונות מחיי כפר.
פטרונם של מוזיקאים > בטהובן

ואן סוויטן תמך בבטהובן בשנותיו הראשונות של המלחין בווינה. כמו מוצרט, הוזמן גם בטהובן החל מ-1793 לערך, לבקר את ואן סוויטן בביתו ולהשתתף בחוג המוזיקלי ליצירות באך והנדל. לפי עדותו של אנטון שינדלר, סירבו הנוכחים להתפזר לפני שבטהובן ניגן בפסנתר כמה פוגות מאת באך. ב-1801 הקדיש בטהובן את הסימפוניה הראשונה שלו לוואן סוויטן.
בתרבות

בסרט אמדאוס מגלם את דמותו השחקן ג'ונתן מור (Jonathan Moore).
לקריאה נוספת

אלפרד איינשטיין, מוצרט: אפיו ויצירתו, תרגם יצחק הירשברג, הוצאת עידית 1957 עמ' 168–172
הערות שוליים

↑  שמות האופרות: Les talents à la mode, Colas, toujours Colas, ו- La chercheuse d'esprit, ר' הערך באנציקלופדיית גרוב
↑  The oldest card catalogue
↑  Edward Olleson, Gottfried van Swieten: Patron of Haydn and Mozart, Proceedings of the Royal Musical Association 89th Sess. (1962 - 1963), p. 63
↑  אלפרד איינשטיין, מוצרט: אפיו ויצירתו, עמ' 88
↑   ג'ונתן מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285094105171  PLWABN: 9810705896005606  BIBSYS: 4012563  BNE: XX1132137  BnF: cb13925239b (data)  CiNii: DA05792766  GND: 118620185  ICCU: FERV071420  ISNI: 0000 0001 2095 5814  LCCN: n81018892  MusicBrainz: 1ea4c4f5-8ff7-44f4-8d66-9a64d7f9e417  NKC: jn20040426002  NLA: 35489610  NSK: 000095157  NTA: 072372931  RERO: 02-A012344062  SELIBR: 318441  SNAC: w6ns2w6v  SUDOC: 124687091  Trove: 971512  VcBA: 495/334114  VIAF: 10035684   WorldCat (עם VIAF): 10035684
דייוויד ברטון

דייוויד ברטון (באנגלית: David Barton‏; 14 בדצמבר 1783 – 28 בספטמבר 1837) היה אחד מהסנאטורים הראשונים ממיזורי, וכיהן בין השנים 1821 ל-1831.
ביוגרפיה

ברטון נולד ב-14 בדצמבר 1783 ליד גרינוויל, טנסי, אז חלק מקרוליינה הצפונית. הוא עבר לסנט לואיס, טריטוריית לואיזיאנה ב-1809. בשנת 1812, הוא הצטרף לפלוגת הריינג'רים הרכובים של ניית'ן בון. קדנציות מאוחרות יותר עם הסיירים עזרו להפוך את ברטון לפופולרי באזור.
הוא הפך לאישיות פוליטית מרכזית בראשית מיזורי, כיהן כתובע הכללי, נשיא הוועידה החוקתית של המדינה, יו"ר בית הנבחרים הטריטוריאלי של מיזורי, וכאחד מצמד הסנאטורים הראשונים שלה. מחוז ברטון, מיזורי נקרא על שמו.
הוא היה אחיו של ג'ושוע ברטון, מזכיר המדינה הראשון של מיזורי. דייוויד התנגד למינוי מחדש של ויליאם רקטור לתפקיד המודד הכללי של מיזורי, אילינוי וארקנסו, ואמר שהרקטור השתמש בקרוביו לבדיקת עמדות ושילם להם יותר מדי בזמן שרקטור סקר את רכישת לואיזיאנה. ג'ושוע פרסם את ההאשמות ב-St. Louis Republican בחתימתו של "פילו". אחיו של רקטור תומאס רקטור אתגר את ג'ושוע לדו-קרב ב-1823 באי הדמים (נהר מיסיסיפי) והרג את ג'ושוע. הנשיא ג'יימס מונרו לא מינה מחדש את רקטור.
ברטון החליף מפלגה שלוש פעמים בחייו הפוליטיים. הוא נבחר לראשונה כדמוקרטי-רפובליקני; לאחר מכן עבר לדמוקרטים של אדמס לבחירתו מחדש ב-1825. כאשר התמודד שוב לסנאט ב-1830 עבר להיות מועמד אנטי-ג'קסוני. בסנאט כיהן כיו"ר הוועדה לאדמות ציבוריות. הוא היה חבר בסנאט של מדינת מיזורי בשנים 1834–1835. ברטון מת ב-28 בספטמבר 1837 בבונוויל, מיזורי.
סמן זיכרון על פרנסיס קוואדרנגל באוניברסיטת מיזורי
אלישה סודרברג

| --- | --- |

 לידה:  1977 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  2025 (בגיל 48 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קיימברידג'  בייטס קולג'  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  Falmouth High School 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני ג'אמפ קאנון (2009)  עמיתת פקארד למדע והנדסה (2011) 
 
אלישה מרגריטה סודרברג (באנגלית: Alicia Margarita Soderberg; נולדה ב-1977) היא אסטרונומית ואסטרופיזיקאית העוסקת בחקר סופרנובות – מוות קטסטרופי של כוכבים. בעזרת תצלומי לוויין וטלסקופים סודרברג חוקרת את טבעם ההרסני של סופרנובות ותפקידן ביקום. היא האדם הראשון בהיסטוריה המתועדת שגילה וחזה בסופרנובה בעת פיצוצה. כלת פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (Annie Jump Cannon Prize) של החברה האסטרונומית האמריקאית (אנ') (American Astronomical Society) לשנת 2009 על "הגילוי שלה של פיזיקת התפרצות קרינת גמא, סופרנובות והקשר בניהם".
קורות חיים

אלישה מרגריתה סודרברג נולדה בשנת 1977 במסצ'וסטס שבארצות הברית. היא גדלה בקייפ קוד במסצ'וסטס והתעניינה במדע עוד בשנותיה בבית הספר. כשעוד הייתה בתיכון, סודרברג רצתה לעסוק במדעים סביבתיים ואף בילתה קיצים מימיה בתיכון בחקר השפעת זיהום מים על בריכות מים מלוחים במכון האוקייונוגרפי בוודס הול.
ההתעניינות של סודרברג באסטרונומיה החלה רק כשהייתה סטודנטית לתואר ראשון בקולג' בייטס (אנ'). לאחר שהייתה בקורס אסטרונומיה במהלך לימודיה היא הבינה שזה בדיוק מה שהיא רוצה לעשות. לאחר שגמרה תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה בשנת 2000, עברה סודרברג לאוניברסיטת קיימברידג', שם עשתה תואר שני (מוסמכת אוניברסיטה) במתמטיקה יישומית דרך קרן אחווה לאומית לחקר מדעי לתואר שני (National Science Foundation Graduate Research Fellowship). את התואר השלימה בקולג' צ'רצ'יל (אנ') שבאוניברסיטה, שם עשתה קורס מאסטר במתמטיקה (Part III of the Math Tripos). בשנת 2007 קיבלה סודרברג תואר שלישי – דוקטורט – באסטרופיזיקה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. את התואר קיבלה על הספר שכתבה כעבודת התזה שלה: "The Many Facets of Cosmic Explosions". הספר עצמו עוסק בקרינת גמא, הבזקי גלי רדיו מסוימים, סופרנובות והקשר בין כל השלושה. היועץ המחקרי שלה היה שריניוואס קולקארני (אנ').
לאחר שהשלימה את הדוקטורט, סודרברג הייתה פוסט-דוקטורנטית חברה בטלסקופ החלל האבל של נאס"א באוניברסיטת פרינסטון. בהמשך, בשנת 2010 היא הצטרפה לאוניברסיטת הרווארד בתור מרצה בכירה (Assistant Professor) בפקולטה לאסטרונומיה. כמו כן, היא גם ראש קבוצה לחקר סופרנובות באוניברסיטה ומלמדת סטודנטים לתואר ראשון אסטרונומיה תצפיתית (Observational Astronomy) ופיזיקה כוכבית (Stellar Physics). בנוסף, היא משמשת כיועצת מחקרית.
פעילות מחקרית

אלישה סודרברג עוסקת באסטרונומיה בחקר סופרנובות. במחקרה, סודרברג נעזרת במידע אסטרונומי מטלסקופים ומלוויינים במטרה לחקור את טבען של הסופרנובות ותפקידן ביקום. במחקרה באסטרונומיה היא משתמשת גם בפיזיקה ומנסה להבין מה מגיע לפני סופרנובות ואיך הן בעצם מתרחשות. היא חוקרת ומשלבת רמזים באורכי גלים אלקטרומגנטיים שונים, מרדיו ועד גמא, בעקבות מידע על מות כוכבים ועל עושר האלמנטים שהם נותנים ליקום בהתפוצצותם.
תגליתה הידועה ביותר של סודרברג עד היום היא תיעוד של סופרנובה בעת התרחשותה. סודרברג הייתה האדם הראשון שהצליח לתעד את המאורע, וזאת מהסיבה הבאה: בהתרחשות סופרנובה, לוקח זמן עד שניתן לראות את הסופרנובה עצמה באור הנראה. בהתפוצצות עצמה, קודם כל משתחררת התפרצות קרני רנטגן, דבר שתצפיתה של סודרברג ברנטגן הוכיחה, ורק לאחר זמן מה מגיעות קרניים בטווח הנראה. מסיבה זו, לרוב מאתרים סופרנובות שבועות לאחר התרחשות הפיצוץ.
בשנת 2008, סודרברג צפתה בסופרנובה בתמונות שצילם הלוויין סוויפט (Swif) של נאס"א בשביל לחקור את דעיכת שאריות הסופרנובה. בתמונה, שצולמה ברנטגן, סודרברג זיהתה שמדובר בשתי סופרנובות, לא אחת, ויידעה את שאר הקהילה האסטרונומית בעולם. בזכות גילוי זה, עכשיו ידוע איך נראית תמונת רנטגן של סופרנובה, דבר שיעזור באיתור סופרנובות נוספות ובפיתוח אמצעים טכנולוגיים מתקדמים יותר למטרה זו. בנוסף, הגילוי הוכיח את התיאוריה כי בתחילת סופרנובה יש התפרצות גלי רנטגן. התיאוריה הייתה ידועה, אך לא הוכחה לפני כן.
פרסים ותארים

2008 – פרס דורותי קילאם (Dorothy Killam Prize)
2009 – פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
2011 – עמיתת פקארד במדע והנדסה (Packard Fellowships for Science and Engineering)
2012 – עמיתת אלפרד פ. סלואן (Alfred P. Sloan Foundation) בפיזיקה
2013 – פרס המדענים הצעירים בפיזיקה טהורה ויישומית של האיחוד הבין לאומי (International Union of Pure and Applied Physics Young Scientist Prize)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Biography | Dr. Alicia Margarita Soderberg, Harvard University
1 2  Annie Jump Cannon Award in Astronomy | American Astronomical Society, American Astronomical Society
1 2 3 4 5  Alicia Soderberg, APS
1 2  Alicia Margarita Soderberg - INSPIRE, INSPIRE
↑  The Many Facets of Cosmic Explosions: Soderberg, Alicia, Amazon
1 2  Supernova Forensics, Center for Astrophysics Harvard & Smithsonian
↑  Alicia M. Soderberg, Supernova Forensics, American Astronomical Society, 2014
↑  Dennis Overbye, Scientists See Supernova in Action - The New York Times, The New York Times, ‏May 22, 2008
↑  Soderberg, Alicia - The David and Lucile Packard Foundation, The David and Lucile Packard Foundation
↑  Past Fellows, Alfred P. Sloan Foundation
מגדל של אור

מגדל של אור הוא אלבום האולפן החמישי של הפרויקט של עידן רייכל. האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2024, באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. זה אלבומו הראשון של הפרויקט מזה 11 שנים, לאחר רבע לשש (2013). בשונה משאר האלבומים של הפרויקט, האלבום מכיל בעיקר ביצועים של אמנים מוכרים שאינם חברים בפרויקט, ושלושה שירים שביצע רייכל עצמו. מתוך האלבום יצאו, בצל מלחמת חרבות ברזל, הסינגלים "תחזור" בביצוע רוני דלומי ו"כל יום מחדש" בביצוע גידי גוב. באלבום הופעות אורח נוספות של ארא דינקג'יאן, לואי עלי, ארקדי דוכין, שי צברי ומאי ספדיה.
רקע והפקה

בשנת 2013 יצא אלבומו הקודם של הפרויקט של עידן רייכל, "רבע לשש", שהתקבל בחיוב על ידי מבקרי המוזיקה וזכה בתואר הפלטינה המרובעת. לאחר צאתו של אלבום זה, רייכל החל להתמקד בקריירת הסולו שלו, וב-2015 יצא אלבום הסולו הראשון שלו, "היד החמה", לו עקב "ואם תבואי אליי" (2019), ושניהם זכו להצלחה. בשנת 2020, יצא הסינגל הראשון של הפרויקט של עידן רייכל מזה שש שנים, "איזה יום טוב" בביצוע הזמרת נסרין קדרי, ואחריו, בשנת 2022, יצאו הסינגלים "כמה שרחוק" בביצוע יונתן אברהם ו"על הספסל שבשכונה" בביצוע מרגלית צנעני.
באוקטובר 2023, על רקע מלחמת חרבות ברזל שפרצה בישראל ב-7 באוקטובר בעקבות מתקפת הפתע, הקליטה הזמרת רוני דלומי את השיר "תחזור", המוקדש לחטופים ולנרצחים במסגרת החטיפה לעזה, אשר יצא כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-31 באוקטובר. סינגל נוסף, "כל יום מחדש", שהוקלט על ידי גידי גוב, יצא לאור ב-17 בדצמבר 2023, לצד ההכרזה על התאריך ורשימת הרצועות של האלבום.
האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2024, ולצידו יצא הסינגל השלישי מתוכו, "עד שתחזרי אליי" בביצועו של רייכל עצמו.
ב-26 במרץ 2024 רייכל הוציא את הסינגל "ילדים של קיץ", שיר הסיום באלבום. רייכל תיאר את השיר כ”מלא תקווה ומוקדש לכל הילדים שמחכים לחופש הגדול ורוצים לחגוג את החיים”. רייכל התייחס לציטוט של הסופר דויד גרוסמן, שבו רותי, בתו הצעירה של גרוסמן, אמרה "אבל אנחנו נחיה נכון? ואני רוצה להמשיך לשיר במקהלה" לאחר שנאמר לה שאחיה, אורי, נהרג. רייכל התייחס גם לציטוט של נועה מורנו, שאחיה, איתי מורנו, נהרג בקרבות ב-11 באוקטובר 2023. נועה אמרה לרייכל "יש לי הופעה במקהלה עוד חודשיים, האם תסכים לבוא?". רייכל אמר שהדוגמאות הללו מראות שכאשר "האירוע של הגדולים" נגמר, הילדים רק רוצים להמשיך לחיות ולשיר במקהלה. ב-31 ביולי 2024, יצא לאור השיר "بلدي" יחד עם לואי עלי כסינגל שיווקי לתחנות הרדיו, וכסינגל החמישי בסך הכל מהאלבום. השיר כתוב ומבוצע בערבית ומתואר כשיר הזיכרון הראשון לחללי העדה הדרוזית. השיר נכתב לבקשת אמל נסראלדין, יו"ר יד לבנים בדלית אל-כרמל. נסראלדין ביקשה שהשיר יהיה בערבית כדי שאמהות העדה הדרוזית יוכלו להבין ולהזדהות איתה במהלך ימי הזיכרון. רייכל הצהיר: ”מאז הזוועות של 7 באוקטובר ועד הטבח במג'דל שמס, בני העדה הדרוזית קשורים אלינו בקשר של דם, הם חלק מההוויה הישראלית”.
רשימת רצועות

| מגדל של אור – רשימת רצועות> מס' | מגדל של אור – רשימת רצועות> שם | מגדל של אור – רשימת רצועות> מילים | מגדל של אור – רשימת רצועות> לחן | מגדל של אור – רשימת רצועות> הפקה | מגדל של אור – רשימת רצועות> משך | מגדל של אור – רשימת רצועות>  | מגדל של אור – רשימת רצועות>  | מגדל של אור – רשימת רצועות>  | מגדל של אור – רשימת רצועות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עד שיפריד בינינו ים (ביחד עם ארא דינקג'יאן)   |   | עידן רייכל | עידן רייכל וגלעד שמואלי | 4:08 |  |  |  |  |
| 2. | עד שתחזרי אליי  | עידן רייכל | רייכל | מתן דרור ורייכל | 3:02 |  |  |  |  |
| 3. | بلدي (ביחד עם לואי עלי)   | לואי עלי | רייכל | רייכל | 3:26 |  |  |  |  |
| 4. | תחזור (ביחד עם רוני דלומי)   | רייכל ואבי אוחיון | רייכל ואבי אוחיון | רייכל | 3:12 |  |  |  |  |
| 5. | כל יום מחדש (ביחד עם גידי גוב)   | רייכל ואוחיון | רייכל | רייכל | 2:28 |  |  |  |  |
| 6. | Жил Человек На Свете (ביחד עם ארקדי דוכין)   | ארקדי דוכין | רייכל | רייכל | 2:38 |  |  |  |  |
| 7. | לא יכול לישון (ביחד עם שי צברי)   | אוחיון ורייכל | אוחיון ורייכל | רייכל | 3:18 |  |  |  |  |
| 8. | תמיד זה געגוע  | רייכל | רייכל | דרור ורייכל | 2:48 |  |  |  |  |
| 9. | לי לא אכפת (ביחד עם מאי ספדיה)   | רייכל ומאי ספדיה | רייכל ומאי ספדיה | רייכל | 3:42 |  |  |  |  |
| 10. | ילדים של קיץ  | רייכל ואוחיון | רייכל ואוחיון | רייכל | 3:27 |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 32:13 |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  עידן רייכל: הילדים מזכירים לנו שהם רוצים להמשיך לחיות, באתר ערוץ 7, 26 במרץ 2024
↑  מגדל של אור by The Idan Raichel Project on Apple Music (באנגלית בריטית), 2023-12-12, נבדק ב-2023-12-17
↑  פסטיבל התמר 2015 - פלטינה מרובעת לרייכל, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2015
↑  רייכל - פסנתר - שירים - זאפה תל-אביב - zappa, באתר זאפה
↑  "תחזור היום": עידן רייכל בשיר חדש המוקדש לחטופים, באתר מעריב אונליין, 31 באוקטובר 2023
↑  נועם כהן, ‏"הגשמת חלום ישן": גידי גוב ועידן רייכל בשיתוף פעולה ראשון, באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2023
↑  עידן רייכל סיפר על שירו החדש 'בלאדי', ששר לואי עלי: "בני העדה הדרוזית קשורים אלינו בקשר של דם, הם חלק מההוויה הישראלית", באתר 103FM, ‏2 באוגוסט 2024
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" • "דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
טבלו ניוקונג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוקטובר 1951 (בת 73) לסוטו 
 ענף מדעי:  טיפול בסרטן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מערב אונטריו  אוניברסיטת מקמסטר  האוניברסיטה הלאומית של לסוטו 
 מוסדות:  אוניברסיטת מקמסטר (1979–1980)  האוניברסיטה הלאומית של לסוטו (1981–1981)  אוניברסיטת מערב אונטריו (1982–1986)  האוניברסיטה הלאומית של לסוטו (ינואר 1987–דצמבר 1991)  אוניברסיטת רודס 
 פרסים והוקרה:  מאה הנשים של אוקיי אפריקה (2017)  חבר האקדמיה למדע של דרום אפריקה  פרס המדע ע"ש קוואמה נקרומה של האיחוד האפריקאי (2015)  עמית האקדמיה האפריקאית למדעים (2012)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2009)  מסדר הארד של מפונגובווה (2004)  עמית החברה המלכותית של דרום אפריקה (2001) 
 
טבלו ניוקונג (באנגלית: Tebello Nyokong; נולדה ב-20 באוקטובר 1951) היא כימאית דרום אפריקאית ופרופסור באוניברסיטת רודס. זוכת מדליית זהב של המכון הדרום-אפריקאי לכימיה בשנת 2012, והוכרזה כאחת הנשים המשפיעות ביותר במדע באפריקה על ידי IT news Africa . נכון לשנת 2021, היא חוקרת תרפיה פוטו-דינמית - טיפול נגד מחלת הסרטן, שאמור לשמש אלטרנטיבה זולה יותר לכימותרפיה ובעלת תופעות לוואי פחותות.
קורות חיים

טבלו ניוקונג נולדה בלסוטו ב-20 באוקטובר 1951, כבת בכורה לאבא בעל עסק בנייה מדרום אפריקה ואמא ממשפחת רועי צאן מלסוטו. בשנות חייה המוקדמות גדלה בדרום אפריקה, ובגיל 8 נשלחה חזרה ללסוטו כדי לקבל חינוך. היא נאלצה לעבוד כרועת צאן בחווה של סביה מצד אמה, וללכת לבית הספר לסירוגין.
כאשר התחילה ללמוד בבי"ס תיכון, בחרה ניוקונג ללמוד אומנות, מכיוון שעמיתיה לכיתה אמרו לה שמקצועות מדעיים יהיו קשים מדי. לאחר מספר שנים היא החליטה לעבור למגמת מדעים. היא סיימה את בית הספר התיכון לאחר שנתיים במהלכן למדה חומר של שלוש שנים בכימיה, ביולוגיה, פיזיקה ומתמטיקה מוגברת. לאחר סיום לימודיה בבי"ס תיכון, רצתה ניקונג ללמוד מדעים באוניברסיטה. אך הוריה, שראו בסיום בית הספר התיכון הישג גדול מספיק, רצו שתעבוד בעסק הבנייה של משפחתה במקום, כדי לסייע במימון החינוך של אחיה הקטנים. לבסוף הגיעה לפשרה עם הוריה, שבמסגרתה עבדה בעסק המשפחתי במשך כשנה, עד סיום התיכון של אחותה, ולאחר מכן תתחיל ללמוד באוניברסיטה.
בשנת 1977, היא סיימה תואר ראשון בכימיה וביולוגיה באוניברסיטת לסוטו. במסגרת הסכם מתן מלגות בין ממשלת לסוטו לממשלת קנדה, ניוקונג נבחרה להישלח ללימודים בקנדה, ובשנת 1981, היא השלימה תואר שני באוניברסיטת מקמסטר שבאונטריו. בשנת 1987 היא קיבלה את תואר הדוקטורט באוניברסיטת מערב אונטריו. לאחר סיום הדוקטורט, חזרה ניוקונג ללסוטו, שם עבדה כמרצה באוניברסיטת לסוטו (אנ') לתקופה קצרה.
לאחר מכן, המשיכה לפוסט דוקטורט באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה, ארצות הברית במסגרת תוכנית פולברייט. בשנת 1992 עברה לדרום אפריקה והצטרפה לאוניברסיטת רודס (אנ'), שם הפכה למרצה בכירה. בשנותיה הראשונות באוניברסיטת רודס, סבלה ניוקונג מהתנכלויות מצד תלמידים וקולגות, עקב היותה אישה שחורה, בתקופה בה מדיניות האפרטהייד עדיין התקיימה בדרום אפריקה. בהמשך, קרן המחקר הלאומית של דרום אפריקה נתנה לניוקונג דירוג גבוה, ואפשרה לה להקים מעבדת מחקר באוניברסיטת רודס. זמן קצר לאחר מכן היא קיבלה תואר פרופסור.
כיום היא גרה בדרום אפריקה, ולה שני ילדים.
מחקרה

המחקר של ניוקונג עוסק ביצירת מולקולת פוטוסנסיטייזר (אנ') המאתרת תאים סרטניים בצורה יותר יעילה ובעלות יותר נמוכה מהאפשרויות הקיימות בשוק. טיפול פוטו-דינמי, הוא סוג של פוטו תרפיה הכוללת אור ופוטוסנסיטייזר, המשמש בשילוב עם חמצן מולקולרי כדי לעורר מוות של תאים.  בנוסף לכך, ניקונג הייתה מעורבת במחקר לטיהור מים מחומרים רעילים.
פרסים

הקרן הלאומית למחקר – פרס מפעל חיים- 2013
הקרן הלאומית למחקר- דירוג A
החברה הבינלאומית לאלקטרוכימיה (ISE), פרס על הצטיינות בתחומי ההוראה והמחקר – 2013
המכון הדרום אפריקאי לכימיה SACI, מדליית זהב – 2012
הלאומי לחקר אבולוציה אנושית CENIEH, שמה נכלל בתערוכה, נשים & מדע: 13 שמות שישנו את העולם - 2002
אוניברסיטת רודס- "פרופסור מחקר" (Distinguished professor )
האגודה המלכותית לכימיה (RSC)/ הרשת הפאן-אפריקאית לכימיה (PACN): נשים משפיעות בכימיה- 2011
הוזמנה על ידי אירינה בוקובה, מזכ"לית ארגון אונסק"ו להיות חברה בפאנל המדעים, הטכנולוגיה והחדשנות עבור פיתוח בר-קיימא העליון של אונסק"ו – יוני 2011
הכנס הבינלאומי על גבולות הפולימרים וחומרים מיוחדים, ICFPAM, פרס לציון 100 שנה לזכייתה של מארי קירי בפרס נובל לכימיה – 2011
הוכנסה להיכל התהילה של לסוטו על ידי וודאקום לסוטו- 2010
הוענק לה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת וולטר זלולו – 3 במאי 2010
הוענק לה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת דרום אפריקה – 11 במאי 2010
בין השנים 2002–2009 זכתה ניוקונג בפרסים נוספים
הערות שוליים

↑  Prof Tebello Nyokong life story 1 of 12
↑  Tebello Nyokong’s Letter to her 18-year-old Self
↑  Western alumni-Pioneering researcher Tebello Nyokong, PhD’87, carries hopes, dreams of continent
↑  Profile of Tebello Nyokong -The Presidency
↑  France 24 - Photodynamic therapy: Flying the flag for cancer research in South Africa
↑  Global shakers - Tebello Nyokong: The Laser-Wielding Cancer Fighter
↑  Rhodes University - Prof Nyokong receives a special award
↑  Prof Tebello Nyokong, www.ru.ac.za, ‏2012-04-17 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3039 8815  LCCN: n88260675  NTA: 339708107  ORCID: 0000-0002-4590-9926  ResearcherID: P-7644-2017  SUDOC: 258044616  VIAF: 13877166   WorldCat (עם VIAF): 13877166
ג'יימס אבורזק

ג'יימס ג'ורג' אבורזק (באנגלית: James George Abourezk‏; 24 בפברואר 1931 – 24 בפברואר 2023) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית. כחבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן בשני הבתים של הקונגרס של ארצות הברית למשך קדנציה אחת בכל אחד; כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-1971 עד 1973 וכחבר הסנאט של ארצות הברית מ-1973 עד 1979; הוא היה הערבי הראשון שכיהן בסנאט של ארצות הברית. ב-1980 ייסד אבורזק את הוועדה האמריקאית-ערבית נגד אפליה (ADC) במטרה לנטרל את הגזענות האנטי-ערבית במדינה. הוא שירת בצי ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה, אך היה גם מבקר של מדיניות החוץ של ארצות הברית במזרח התיכון, במיוחד בכל הקשור לסכסוך הערבי-ישראלי. תחת הנהגתו, ה-ADC נעשה פעיל במיוחד בעקבות הפלישה העיראקית לכווית ומלחמת המפרץ שלאחר מכן, שבמהלכה הוא הפך מודאג מהשיעור הגובר של פשעי שנאה ממוקדים נגד ערבים וגם נגד אנשים שזוהו בטעות כערבים.
אבורזק היה מחברו של חוק רווחת הילד האינדיאני, שהועבר על ידי הקונגרס של ארצות הברית ב-1978 כדי לסייע בשימור המשפחות והתרבות של האינדיאנים. כחוק פדרלי, הוא מעניק לממשלות שבטיות של הילידים סמכות שיפוט בלעדית על ילדים המתגוררים בשמורה אינדיאנית או שוכנים בה; והיא מעניקה להם סמכות שיפוט מקבילה, אך משוערת, על הליכי השמה באומנה לילדים שאינם חיים בשמורת ילידים.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

ג'יימס ג'ורג' אבורזק נולד ב-24 בפברואר 1931 בווד, דקוטה הדרומית, למשפחה של נוצרים יוונים-אורתודקסים לבנוניים. הוא היה אחד מחמישה ילדים ושני הוריו היו מהגרים מלבנון: אמו לנה אבורזק; לבית מיקל) הייתה עקרת בית, ואביו צ'ארלס אבורזק היה בעלים של שתי חנויות כלליות. הוא גדל בשמורת האינדיאנים Rosebud, ודיבר רק ערבית בבית ולא למד אנגלית עד שהלך לבית הספר היסודי. בגיל 16 הוא גורש מבית הספר בעקבות מעשה קונדס כלפי המורה ועזב את הבית לגור עם אחיו טום. הוא סיים את בית הספר התיכון בשנת 1948.
בין 1948 ל-1952 שירת אבורזק בצי ארצות הברית לפני מלחמת קוריאה ובמהלכה. לאחר 12 שבועות של הכשרה בסיסית, הוא נרשם לבית ספר למקצועות חשמלאים, ולאחר מכן נשלח לתמוך בספינות הצי המוצבות ביפן.
לאחר שירותו הצבאי, אבורזק עבד בחווה, בקזינו, וכמדריך ג'ודו. במשך זמן מה, הוא ניהל את בר ה"גיי ליידי" ברוקרוויל, דקוטה הדרומית, שם העסיק את מושל דקוטה הדרומית לעתיד, ביל ג'נקלו, בתור ברמן. הוא קיבל תואר בהנדסה אזרחית מבית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית ברפיד סיטי, דקוטה הדרומית בשנת 1961, ועבד כמהנדס אזרחי בקליפורניה, לפני שחזר לדקוטה הדרומית לעבוד על ממגורות מינוטמן שנבנו כחלק מכנף הטילים האסטרטגיים ה-44 בבסיס חיל האוויר אלסוורת'. בגיל 32, הוא החליט ללמוד משפטים, וקיבל תואר דוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דקוטה הדרומית בוורמיליון, דקוטה הדרומית בשנת 1966.