stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת קרב האומות
לקריאה נוספת

Pohlsander, Hans (2008). National Monuments and Nationalism in 19th Century Germany. New German-American Studies. Peter Lang. ISBN 978-3-03911-352-1.
Poser, Steffen (2014). Monument to the Battle of the Nations: Short Guide. Leipzig: Passage-Verlag. ISBN 978-3-938543-73-3.
Tebbe, Jason (2010). "Revision and "Rebirth": Commemoration of the Battle of Nations in Leipzig". German Studies Review. 33 (3): 618–640. JSTOR 20787996.
Clark, Christopher (1996). "The Wars of Liberation in Prussian Memory: Reflections on the Memorialization of War in Early Nineteenth-Century Germany". The Journal of Modern History. 68 (3): 550–576. doi:10.1086/245342. JSTOR 2946767. S2CID 143695987
רייצ'ל טלליי

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1958 (בת 66) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  Friends School of Baltimore 
 http://www.talalayfilms.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רייצ'ל טלליי (באנגלית: Rachel Talalay; נולדה ב-16 ביולי 1958) היא במאית ומפיקת קולנוע אמריקאית-בריטית. היא גם פרופסור לקולנוע באוניברסיטת קולומביה הבריטית.
ביוגרפיה

טלליי נולדה בשיקגו להורים פול ופרודנס, שניהם אנגלים. המשפחה עברה לבולטימור כשטלליי הייתה בת 4, לשם עבודתו של אביה, שהיה חוקר סרטן. כשהייתה בשנות העשרה לחייה, המשפחה התגוררה שנתיים באנגליה. את לימודי התואר הראשון השלימה טלליי באוניברסיטת ייל, שם למדה מתמטיקה. בייל היא גם ניהלה את אגודת הקולנוע. אחרי הלימודים החלה טלליי לעבוד כמתכנתת, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בתקופה זו פגשה את הבמאי ג'ון ווטרס, ודרכו זכתה לממש את העניין שלה בעולם הקולנוע, והתחילה לעבוד בסרטים שלו כעוזרת הפקה.
בשנות התשעים המוקדמות נישאה למפיק הקולנוע הבריטי רופרט הארווי. ג'ון ווטרס כיהן על טקס הנישואים (הוא כומר מוסמך מטעם כנסיית Universal Life). טלליי מספרת שווטרס וחברי הצוות המלווים אותו (ה-Dreamlanders) הפכו את החתונה להפקה כמו הסרטים שלהם - אירוע "מופרע וכייפי". לזוג שתי בנות.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | במאית | מפיקה | תסריטאית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | היירספריי |  |  |  |  |
| 1988 | סיוט ברחוב אלם 4: אדון החלומות |  |  |  |  |
| 1990 | נער שוליים |  |  |  |  |
| 1991 | פרדי מת: הסיוט האחרון |  |  |  |  |
| 1993 | Ghost in the Machine |  |  |  |  |
| 1995 | פצצה על טנק |  |  |  |  |
| 1997 | The Borrowers |  |  |  |  |
| 2003 | A Tale of Two Wives |  |  |  | סרט טלוויזיה |
| 2006 | The Wind in the Willows |  |  |  | סרט טלוויזיה |
| 2012 | Hannah's Law |  |  |  | סרט טלוויזיה |
| 2016 | Unclaimed |  |  |  | סרט טלוויזיה |
הערות שוליים

↑  Bailey, Ian (8 באוגוסט 2014). "Q&A: UBC professor went from Doctor Who fan to director of this season's finale". The Globe and Mail. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wigler, Stephen (27 בספטמבר 1991). "'Freddy's Dead' Gives Rise to Career". Chicago Sun-Times. אורכב מ-המקור ב-2016-05-05. נבדק ב-2018-01-11 – via HighBeam Research. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Rachel Talalay talks going from Tank Girl to Sherlock, Clark Collins, Entertainment Weekly, July 19, 2016
↑  Rachel Talalay Biography, Film Reference
↑  "A Nightmare On Elm Street : Interviews - Rachel Talalay". Nightmareonelmstreetfilms.com. 2005-03-22.
↑  Rohter, Larry (17 במרץ 1991). "Are Women Directors an Endangered Species?". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Anderson, Martin (5 באוגוסט 2008). "Rachel Talalay for Tank Girl Reboot". Den of Geek!. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collis, Clark (3 בנובמבר 2014). "Doctor Who Director Rachel Talalay Talks 'Dark Water'". Entertainment Weekly. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Film Prof Directs Doctor Who Season Finale". The University of British Columbia. אורכב מ-המקור ב-2018-03-20. נבדק ב-2018-01-11.
1 2  Doctor Who: How Rachel Talalay Helped Shape the Peter Capaldi Era, Kayti Burt, Den of Geek, Aug 22, 2017
↑  Reynolds, Andrew (20 בדצמבר 2015). "Directing Doctor Who: Rachel Talalay's Notes on Heaven Sent". Katerborous. אורכב מ-המקור ב-2016-10-09. נבדק ב-2018-01-11. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Original Mondasian Cybermen return to Doctor Who!". BBC. 6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 2017 Doctor Who Christmas special will be called..." Radio Times. 23 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Director Rachel Talalay Talks Tank Girl and a Career of Dreams and Nightmares, Keith Garcia, Westworld, July 28, 2016
↑  The Director of 'Tank Girl' Talks 'Wonder Woman' and Misogyny in Hollywood, Frederick Blichert, Vice, Jun 15 2017
↑  Marcus (23 ביולי 2017). "Twice Upon A Time - Official Doctor Who 2017 Christmas Teaser | SDCC 2017 | BBC America". אורכב מ-המקור ב-2017-08-21. נבדק ב-2018-01-11. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810587765605606  BNE: XX1260876  BnF: cb141400419 (data)  GND: 119304171  ISNI: 0000 0001 1568 188X  LCCN: n92050861  NKC: xx0182153  NLK: KAC201201121  SUDOC: 200050680  VIAF: 42048499   WorldCat (עם VIAF): 42048499
ריקו רודריגז

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1998 (בן 26) בריאן, טקסס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  תיכון אוק פארק 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריקו רודריגז (באנגלית: Rico Rodriguez; נולד ב-31 ביולי 1998) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר מגילום דמותו של מני דלגאדו בקומדיית המצבים של ABC "משפחה מודרנית" (2009–2020).
ביוגרפיה

רודריגז נולד בבריאן (אנ'), טקסס, בנם של דיאן ורוי רודריגז, בעלי עסק לצמיגים. יש לו שני אחים גדולים, ריי ורוי ג'וניור ורייני רודריגז, אף היא שחקנית (מוכרת כטריש מהסדרה "אוסטין ואלי"). הוא ממוצא מקסיקני.
בדומה לדמותו ב"משפחה מודרנית", יש לו חמש אחייניות. לפי דבריו עד ל-2006 הוא לא חשב על קריירת משחק, בראיון שהעניק בשנת 2010: "חשבתי להיות שף מרוצים שנוסע לירח".
קריירה

בשנת 2006 קיבל תפקיד חוזר של ילד עם גלידה בתוכנית האירוח של ג'ימי קימל "ג'ימי קימל לייב" ברשת ABC. בשנת 2007 שיחק בקומדיה "גדול מהסרטים" בכיכובן של ג'יימה מייס וכרמן אלקטרה.
בשנת 2009 החל לגלם את דמותו של מני דלגאדו בסיטקום "משפחה מודרנית" ברשת ABC. הוא זכה בפרס גילדת שחקני המסך לאנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית (לשנים 2011–2012) בשיתוף עם שאר חברי הקאסט.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד אורח בסדרות: "גוד לאק צ'ארלי" ו"קיק".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | גדול מהסרטים (אנ') | צ'אנצ'יטו |  |
| 2009 | Babysitters Beware | מרקו |  |
| 2009 | Opposite Day | שָׁרָת צעיר |  |
| 2011 | החבובות | עצמו |  |
| 2015 | Endgame | חוסה |  |
| 2015 | The Heyday of the Insensitive Bastards | צ'ארלי פוסטר |  |
| 2016 | אל אמריקנו: הסרט (אנ') | קוקו | דיבוב |
| 2025 | Sneaks | אייס | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | ג'ימי קימל לייב! (אנ') | גיירמו הצעיר / ילד עם גלידה | 2 פרקים |
| 2007 | קורי בבית הלבן | ריקו | 2 פרקים |
| 2007 | ER | ג'יימס | פרק: "Crisis of Conscience" |
| 2007 | ניפ/טאק | ילד #1 | פרק: "Duke Collins" |
| 2007 | ICarly | ילד רוכב על סוס | פרק: "iRue the Day" |
| 2008 | קוראים לי ארל | ילד | פרק: "Girl Earl" |
| 2009 | NCIS | טרוויס באקלי | פרק: "Hide and Seek" |
| 2009–2020 | משפחה מודרנית | מני דלגאדו | תפקיד ראשי (11 עונות); 247 פרקים |
| 2011 | קיק | לואיגי ונדטה | דיבוב; פרק: "Luigi Vendetta" |
| 2011 | NCIS | ליאו | פרק: "The Bob Duncan Experience" |
| 2012 | שעה מכושפת | צ'י | פרק: "The Weeping Woman" |
| 2012 | Mad | נורמן / ליינוס ואן פלט | דיבוב; פרק: "Frankenwinnie/ParaMorgan" |
| 2014 | מרדף ברשת | אולי | דיבוב; פרק: "The Cyberchase Movie, Part 1" |
| 2015 | ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא | סנואו-פוט | דיבוב; פרק: "The Legendary Snow-Foot!" |
| 2015 | אוסטין ואלי | בני | פרק: "Burdens & Boynado" |
| 2016 | ויקטור וולנטינו (אנ') | ולנטינו | דיבוב; פרק: "Victor and Valentino" |
| 2018–2019 | משמר האריות | רהאה | דיבוב; 2 פרקים |
ריטה פבונה

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1945 (בת 79) טורינו, איטליה 
 מדינה:  איטליה, שווייץ 
 מקום מגורים:  ברגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 בן או בת זוג:  טדי רינו (1968–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 http://www.ritapavone.it
 
מכתב ממעריץ ישראלי של פבונה ולהיטה "צוקרו", התלוי באולפני קול ישראל ב-1969
ריטה פבונה (באיטלקית: Rita Pavone; נולדה ב-23 באוגוסט 1945) היא זמרת רוק ובלדות ושחקנית קולנוע איטלקייה, שזכתה להצלחה ניכרת בשנות ה-60.
דיסקוגרפיה

פבונה הקליטה בסך הכל 13 אלבומים. היא הקליטה בעיקר עבור RCA עד 1968, ואז חתמה עם ריקורדי שהשיקה את חברת היוקרה שלה RitaLand, אך בסופו של דבר היא חזרה ללייבל שהשיק אותה והקליטה עוד שלושה אלבומים עם RCA.
דיסקוגרפיה > דיסקוגרפיה איטלקית

ריטה פאבונה (1963, שוחררה מחדש בפורמט CD בשנת 2003)
Non è Facile Avere 18 שנים (1964)
איל ג'ורנלינו די ג'יאן בוראסקה (1965)
סטסרה ריטה (1965)
È Nata una Stella (1966, אוסף)
Ci Vuole Poco (1967)
ריטה נל ווסט הקטנה (1968)
ריטה 70
Viaggio a Ritaland (1970)
Gli Italiani Vogliono Cantare (1972)
ריטה איו (1976)
RP (1980)
Gemma e le Altre (1989)
מאסטרים (2013)
דיסקוגרפיה > דיסקוגרפיה אמריקאית

ריטה פאבונה - סנסציית ההתבגרות הבינלאומית (1964)
פלא קטן (1964)
זו ריטה פאבונה (1965)
דיסקוגרפיה > RCA סינגלים 1963–1970

"לה פרטיטה די פאלון / אמור טוויסט" (1963)
"בואי טה נון-צ'ונה נסונו / קלמנטרי שרי" (1963)
"Alla Mia Età / Pel di Carota"
"Cuore / Il Ballo del Mattone" (1963)
"Avere Facial Avere 18 Anni / Son Finite le Vacanze" (1964)
"Che M'Importa del Mondo / Datemi un Martello" (1964) (גרסה איטלקית ל-"If I Had a Hammer")
"Scrivi / Ti Vorrei Parlare" (1964)
"למור מיו / סן פרנצ'סקו" (1964)
"Viva la Pappa col Pomodoro / Sei la Mamma" (1965)
"Lui / La Forza di lasciarti" (1965)
"Il Plip / Supercalifragilispiespiralidoso" (1965)
"Stasera Con Te / Solo Tu" (1965)
"איל גגה'ה / קווי ריטורנרה" (1965)
" פורטיסימו / לה סאי טרופו לונגה " (1966)
"Mamma Dammi la Panna / Col Chicco" (1966)
"La Zanzara / Perchè Due non-Fa Tre" (1966)
" Dove Non-So / Gira Gira" (1967)
"אונה נוטה אינטרה / קווסטו נוסטרו amore" (1967)
מלונות "Una Notte Intera" בפרומו ג'ולי
"I Tre Porcellini / Con un Poco di Zucchero" (1967)
"Non Dimenticar le Mie Parole / Da Cosa Nasce Cosa" (1967)
"Tu Sei Come / Ma Che Te Ne Fai" (1968)
"צוקרו" (1969)
Ahi, Ahi Ragazzo (1970)
הערות שוליים

↑  Murrells, Joseph, 1904-1985., The book of golden discs, 2d ed., new and completely rev, London: Barrie & Jenkins, 1978, ISBN 0-214-20480-4
↑  Brioni, Cecilia (2017). "Between Two Stages: Rita Pavone and i Giovani on Studio Uno (1961–1966)". Italian Studies. 72 (4): 414–427. doi:10.1080/00751634.2017.1370895.
↑  British hit singles & albums., 19th ed, London: Guinness World Records, 2006, ISBN 1-904994-10-5
↑  Scarpone, Cristian (6 בינואר 2020). "Sanremo 2020: colpo di scena di Amadeus, due Big in più in gara". eurofestivalnews.com (באיטלקית). נבדק ב-5 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michael McKenna (6 בנובמבר 2012). "Rita Pavone – Viva La Pappa Col Pomodoro". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Heineken – The Match".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810562946005606  BNE: XX868819  BnF: cb13928676c (data)  GND: 120235412  ICCU: REAV095335  ISNI: 0000 0000 7360 5466  LCCN: n96001130  MusicBrainz: 1fe5f1ab-38c8-4b5e-866b-45499bd900e6  VIAF: 74678623   WorldCat (עם VIAF): 74678623
ראמאיאנה

ציור מאת רג'ה רווי ורמה
הראמאיאנה (מסנסקריט: रामायण, "מסעו של ראמה") היא אפוס המגולל את סיפור עלילותיו של האל והמלך ראמה. במרכזו של האפוס סיפור מסעו של רָאמָה לחלץ את אשתו סִיטָה מידיו של השד רָאוָונָה שחטף אותה, ומלחמתו של ראמה בצבא השדים. הראמאיאנה היא מהפופולריים שבסיפורי הספרות ההודית העתיקה והמודרנית, הן הקלאסית והן הפופולרית, ולצד המהאבהארטה, מהווה את אחת משתי היצירות האפיות הידועות והחשובות ביותר בתרבות הודו העתיקה.
מאפייניו

לדעת החוקרים, הראמאיאנה חוברה בסביבות המאה השלישית לפנה"ס. לפי המסורת, המאורעות שמסופרים בה התרחשו בטְרֶטָה יוּגָה, התקופה המיתית השנייה; כלומר, לפני כמיליון שנה.
הגרסה הקלאסית החשובה ביותר של הראמאיאנה חוברה בסנסקריט באופן שירי, ומונה כ-24,000 בתי שיר. במסורת ההודית, גרסה זו של הראמאיאנה מיוחסת לחכם וַלְמִיקִי, ונחשבת לשירה הראשונה שחוברה ונשמעה בעולם (קאביה).
לראמאינה גרסאות רבות (בהן אף גרסאות ג'ייניות ובודהיסטיות), והיא עמוסה במשמעויות פילוסופיות ודתיות. יש המדמים אותה לשפה, שבאמצעותה מבטאות, קבוצות חברתיות ופוליטיות שונות בהודו את תפיסת עולמן. אפוס הראמאיאנה נדד גם מחוץ להודו, לארצות נוספות שבהם מצויים מאמינים הינדואיסטים, כגון לאוס ותאילנד. לראמאיאנה מיוחסת חשיבות מיוחדת על ידי הלאומנים ההינדים, הרואים במלכותו של ראמה (ה"ראם-ראג'") את תור הזהב של הודו, ואת התגלמות המלכות ההינדואית האידיאלית.
עד ימינו, הראמאיאנה תופסת מקום מרכזי בהינדואיזם ובתרבות הפופולרית בהודו. סיפורי הראמאינה מושרים במקדשים, והיא עובדה לסדרת טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה ההודית בשנות השמונים, ושזכתה לפופולריות רבה ביותר. מאז שידור הסדרה ועד היום, עמדה הראמאיאנה במוקד של מחלוקות וסערות פוליטיות, הנוגעות לשאלה למי יש את הזכות לספר את האפוסים העתיקים של תת-היבשת ההודית, ומאילו נקודות מבט; בעוד סדרת הטלוויזיה התקבלה באהדה רבה בחוגים רחבים, מאמרים אקדמיים מסוימים זכו להתנגדות ולמחאה מצד קבוצות המזוהות עם הימין ההינדי הלאומני, ואף בחלק מהמקרים הוצאו מספרי הלימוד בחלק מהאוניברסיטאות.
תמצית העלילה > ספר ראשון: בָּל קָנְדָה (ספר הנעורים)

הסיפור מתחיל בקורבן שמקריב דָּשָרָתְהָה מלך אָיוֹדְהיָה לאש הקדושה כדי לבקש צאצאים. בקשתו נענית ושלוש נשותיו יולדות לו בנים: המלכה קָאוּשָלְיָה יולדת את ראמה הבכור, קָאיקֵיִי את בְּהָארָאטָה וסוּמִיטְרָה את התאומים לָקְשְמָנָה ושָטְרוּגְהנָה. בילדותם נשלחים ראמה ולקשמנה אל החכם וִישְוָומִיטְרָה כדי להגן עליו מפני שד שמפריע לו בעיסוקיו הפולחניים.
כשמסתיימת שהותם אצל וישוומיטרה מגיעים האחים לסְוָויָמְוָורָה (תחרות לבחירת חתן) לנסיכה סיטה, בתו של גָ'נָקָה מלך מִיטְהִילָה. המלך מציב למחזרים אתגר: מי שימשוך את מיתר הקשת של שִיוָוה, קשת שאיש מעולם לא הצליח להניף, יזכה בסיטה. ראמה מושך במיתר ללא קושי, ואף שובר את הקשת לשני חלקים. החתונה נערכת זמן קצר לאחר מכן, ראמה וסיטה חוזרים לאיודהיה וחיים בה חיי זוגיות אידיליים.
תמצית העלילה > ספר שני: איודהיה קָנְדָה (ספר איודהיה)

כעבור זמן מחליט דשרתהה לוותר על כיסאו ולפרוש לחיים רוחניים ביער. באופן טבעי הוא קובע שבנו בכורו ראמה יירש את הממלכה, ובהתייעצות עם אסטרולוגים נקבע יום לטקס ההכתרה. אלא שבינתיים המשרתת הזקנה מָנְטְהרָה מסיתה את המלכה קאיקיי נגד קאושליה צרתה, אמו של המלך המיועד; ביום שלפני מועד ההכתרה היא דורשת מדשרתהה שיפרע חוב שחב לה מאז שהצילה את חייו במלחמה, וימליך את בנה בהאראטה (אנ') במקום את ראמה, ואת ראמה ישלח לגלות של ארבע עשרה שנה. דשרתהה נאלץ לעשות כמצוותה.
תמצית העלילה > ספר שלישי: אָרָנְיָה קָנְדָה (ספר היער)

ראמה עוזב את איודהיה בלוויית סיטה אשתו ולקשמנה אחיו, ונודד ביער. כשבהאראטה חוזר לעיר ומגלה את אשר אירע הוא מתפרץ בזעם על אמו קאיקיי, ויוצא ליער כדי לשכנע את ראמה לחזור לעיר ולמלוך. ואולם, ראמה מכריז באוזני בהאראטה שלעולם לא יפר את הבטחתו של אביו. בהאראטה מבקש מראמה את סנדליו, ומניח אותם על כס המלכות, כסמל לכך ששלטונו של בהאראטה הוא זמני, והריבון האמיתי באיודהיה נותר ראמה.
בהמשך הספר מנסה השֵדה שוּרְפָּנַקְהָה, אחותו של מלך השֵדים רָאוָונָה, לפתות את ראמה, בעוד ראמה שומר על נאמנותו המוחלטת לסיטה. בזעמו על מזימתה של השדה, לקשמנה חותך את אפה. שוּרְפָּנַקְהָה חוזרת לאחיה ראוונה, אשר שולח צבאות להילחם בראמה ולקשמנה. משאלה מובסים, הוא מחליט לחטוף את סיטה כנקמה. הוא שולח את דודו, השד מָרִיצָ'ה, להתחפש לצבי מוזהב כדי למשוך אחריו את ראמה. ראמה חושד שמדובר בתכסיס, אך סיטה מפצירה בו לצוד את הצבי. לבסוף הוא יוצא לצוד את הצבי לאחר שהשׁביע את לקשמנה לא לעזוב את סיטה ללא הגנה. ראמה משיג את הצבי ויורה בו חץ, אך הלה חוזר מיד לדמותו של מריצ'ה, וצועק בקולו של ראמה לעזרה. לקשמנה, נאמן לשבועתו שלא לעזוב את סיטה, לא יוצא לעזרת ראמה הקורא כביכול לעזרה. בתגובה, סיטה מאשימה אותו שהוא מעוניין במותו של ראמה כדי לרשת את מקומו כבעלה. נוכח האשמה חומרה זו, לקשמנה עוזב את סיטה, לא לפני שהוא משרטט סביבה מעגל שאם תישאר בתוכו לא יפגע בה דבר. בינתיים ראוונה מופיע לפני סיטה בתחפושת של בראהמין עני ומבקש ממנה נדבה. היא יוצאת מן המעגל כדי להגיש לו אוכל, ואז, כשהיא חסרת מגן, הוא לובש שוב את דמות השד ולוקח אותה במרכבתו המעופפת לממלכת השדים לָנְקָא.
תמצית העלילה > ספר רביעי: קִישְקִינְדְהָה קנדה (ספר קישקינדהה, או ממלכת הקופים)

ראמה ולקשמנה יוצאים לחפש את סיטה. בתחילת מסעם פוגשים השניים את הנשר גָ'אטָאיוּ, שבכוחותיו האחרונים מספר להם כי הוא ניסה קודם לכן לחלץ את סיטה מידיו של ראוונה. הם ממשיכים בדרכם דרומה, בעקבות נבואה שניתנה להם, ומגיעים לממלכת הקופים. שם הם פוגשים את סוּגְרִיוָוה, אחיו של מלך הקופים בָּאלִי, ואת הָנוּמָן, יועצו של סוגריווה. ראמה מסייע לסוגריווה לזכות בממלכת הקופים באמצעות מעשה בעייתי מבחינה מוסרית: קיום דו-קרב בין השניים, שבמהלכו ראמה יסתתר בקרבת מקום ויירה במפתיע חץ בגבו של בָּאלִי. סוגריווה מאמץ את הצעתו של ראמה, והשניים מיישמים אותה בהצלחה.
תמצית העלילה > ספר חמישי: סונדרה קנדה (ספר הָנוּמָן)

סוגריווה מוכתר למלך הקופים ומתגייס לעזרתו של ראמה. הוא שולח את הקופים והדובים, בראשותו של הנומן, לכל קצות תבל, וטבעתו של ראמה בידו. בסופו של דבר מגלה הנומן שסיטה מוחזקת באי לנקא (ככל הנראה סרי לנקה של היום); הוא עף לשם ומוצא את סיטה, שזכתה בינתיים ליחס הגון משׁוֹבָהּ: הוא הקציב לה שנה להיענות לו מרצונה. הנומן נעזר בוִיבְּהִישָנָה, אחיו של ראוונה וחסיד של ראמה (שהוא, כזכור, גם אל), ומוצא את סיטה בארמונו של ראוונה. בעמל רב (בין היתר באמצעות הטבעת) מצליח הנומן לשכנע את סיטה שהוא אכן בא בשליחותו של ראמה, אך סיטה מסרבת לברוח עמו, שכן חוקי הכבוד מחייבים את ראמה לבוא לשחררה בעצמו. בדרכו חזרה לראמה עוצר הנומן כדי להתגרות בשומרים, ואלה מבעירים את זנבו כעונש. הנומן משתמש בזנב הבוער כדי להעלות את לנקא כולה באש, הנומן נמלט מהאש אך ידיו שחורות מפחם.
תמצית העלילה > ספר שישי: יוּדְהָה קנדה (ספר המלחמה)

מששמע שסיטה מוחזקת בלנקא, מחליט ראמה להצילה. צבא הקופים והדובים עורם שורה ארוכה של סלעים שמגשרים על הים בין היבשת ללנקא. הקרב עם צבאו של ראוונה מסתיים בניצחונו של ראמה, שהורג את ראוונה. הוא מפקפק בדבריה של סיטה שהיא שמרה לו אמונים בתקופת שביה. סיטה קוראת לאל האש ומבקשת ממנו לעבור את מבחן האש, שיקבע אם היא דוברת אמת. חפותה של סיטה מוכחת, והזוג שב לאיודהיה אחרי ארבע עשרה שנות גלות. שלטונו של ראמה באיודהיה נחשב למופת של שלטון קשוח אך צודק.
תמצית העלילה > ספר שביעי: אוּטָרָה קנדה (הספר שמעבר)

שמועות על חוסר הנאמנות של סיטה בשבי ממשיכות לרדוף את ראמה. אף על פי שעברה את מבחן האש, הוא מחליט לגרשה מממלכתו והיא נושאת את בנו ברחמה. ביער שאליו גורשה נולדים לסיטה תאומים. הם פוגשים את ואלמיקי, והוא מספר להם את כל מאורעות האפוס. התאומים פוגשים את אביהם ומספרים לו את ששמעו; ראמה מתמלא חרטה ומצווה להחזיר את סיטה לאיודהיה. אלא שזו מבקשת מהאדמה לבלוע אותה כדי לא לחזור.
תמצית העלילה > סרטים

סרטים רבים נעשו בהודו ובארצות נוספות המבוססות על העלילה של האפוס.
ב-2008 יצא מחזמר באנימציה בשם "סיטה שרה בלוז" שהוא עיבוד מודרני לסיפור.
לקריאה נוספת

עמרם פטר, המיתולוגיה ההודית, ספרי תל אביב, 2001.
אופירה גמליאל, שיוה ביער האורנים: סיפורים מהמיתולוגיה ההודית, הוצאת כתר, 1999.
יוחנן גרינשפון, הינדואיזם: מבוא קצר, הוצאת מפה, 2005.
קים נוט, הינדואיזם, הוצאת ידיעות אחרונות, 1998.
הערות שוליים

↑  A. K. Ramanujan, Two Three Hundred Ramayanas: Five Examples and Three Thoughts on Translation. פרק מתוך הספר: Many Ramayanas: The Diversity of a Narrative Tradition in South Asia, באתר ההוצאה לאור של אוניברסיטת קליפורניה, ‏1991
↑  William Dalrymple, All Indian life is here, עיתון הגרדיאן, ‏23/8/2008
↑  Soutik Biswas, Ramayana: An 'epic' controversy, BBC News, ‏19/10/2011
| הינדואיזם ומיתולוגיה הינדואית |
| --- | --- | --- |
| טרימורטי (האלים הראשיים) | הבורא: ברהמה • המגן והמשמר: וישנו • ההורס והבורא-מחדש: שיווה |  |
| אלים נוספים | אינדרה • גאיטרי • גנש • דנוונטרי • הנומאן • לקשמי • סראסווטי  • פרוואטי • קאלי • קרישנה • ראמה • שאקטי |  |
| כתבים | אופנישדות • בהגווד גיטא • ודות (ריג • סמא • יג'ור • אתהרוה) • מהאבהארטה • ראמאיאנה • פוראנות |  |
| מושגים בהינדואיזם | מנטרה (אום • הרא קרישנה) • אטמן • ארבע הווארנות • ברהמן • יוגה • פוג'ה • פרה קדושה • ודאנטה • סמסרה • מוקשה |  |
| חגים ומועדים | דיוואלי • הולי • מהא שיוורטרי • קומבה מלה |  |
| קטגוריות | אלים הינדואים • הינדואיזם • מיתולוגיה הודית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269330705171  PLWABN: 9810599993305606  BNE: XX2216788  GND: 4200969-8  LCCN: n82000506  NLA: 35059594  SUDOC: 193182750  VIAF: 310519999   WorldCat (עם VIAF): 310519999 
ראוונה בעל מאה הראשים
רקדנית בריקוד מתוך הראמאיאנה בבאלי, אינדונזיה
MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1953
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 זוכה:  סטף קרי
 הכי הרבה זכיות:  בוב פטיט (4) קובי בראיינט (4)
 
קובי בראיינט זכה בפרס ארבע פעמים בקריירה שלו.
השחקן המצטיין במשחק האולסטאר של ה-NBA על שם קובי בראיינט (באנגלית: NBA All-Star Game Kobe Bryant Most Valuable Player) הוא פרס שנתי מטעם ליגת ה-NBA המחולק לשחקן שקיבל את מירב הקולות בתור המצטיין במשחק האולסטאר של ה-NBA. הפרס נוסד בעונת 1953, כאשר פקידי ה-NBA החליטו לציין MVP בכל שנה. לאחר היווסדותו, נבחרו גם השחקנים המצטיינים של שני משחקי האולסטאר שקדמו לו ב-1951 (אד מקאולי) וב-1952 (פול אריזין). ההצבעה מנוהלת על ידי חברי פאנל תקשורתי, המצביעים ל-MVP שלהם במשחק. השחקן שקיבל את מירב הקולות זוכה בתואר. ב-1999 לא נבחר MVP מאחר שמשחק האולסטאר התבטל מכיוון שהליגה הושבתה.
בוב פטיט וקובי בראיינט זכו בתואר 4 פעמים. אוסקר רוברטסון, מייקל ג'ורדן, שאקיל אוניל ולברון ג'יימס זכו בתואר 3 פעמים כל אחד. בוב קוזי, ג'וליוס ארווינג, אייזיאה תומאס, מג'יק ג'ונסון, קארל מלון, אלן אייברסון, ראסל וסטברוק, קווין דוראנט וסטף קרי זכו בתואר פעמיים כל אחד. לברון ג'יימס שזכה בתואר ב-2006 כשהוא בן 21, הוא השחקן הצעיר ביותר שזכה בו. בארבעה מקרים שני שחקנים זכו בתואר - אלג'ין ביילור ופטיט ב-1959, ג'ון סטוקטון ומלון ב-1993, טים דאנקן ואוניל ב-2000 ובראיינט ואוניל ב-2009. אוניל הוא היחיד שזכה פעמיים בתואר משותף. לקבוצת לוס אנג'לס לייקרס היו אחת עשרה זכיות ולבוסטון סלטיקס תשעה. יאניס אדטוקומבו היווני, הוא השחקן היחיד שזכה בפרס עד כה שאינו מחזיק באזרחות אמריקאית.
בפברואר 2020 הודיע קומישינר ה-NBA אדם סילבר על שינוי שם הפרס ל-"MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA על שם קובי בראיינט", כהוקרה לשחקן אשר נהרג מספר שבועות קודם לכן.
הערות שוליים

↑  .Steve Popper (1998-02-05). "N.B.A. All-Star Weekend; Macauley's '51 All-Star Honors Came Late (but He's Not Complaining)". The New York Times. Retrieved on 2008-07-23
↑  Howard-Cooper, Scott (1990-02-12). "East Stars Put It Together, but Magic Has Hardware Pro basketball: Laker guard earns MVP in losing effort as rest of his West teammates are shut down, 130-113". Los Angeles Times. Retrieved on 2008-07-23.
↑  Steele, David (December 9, 1998). "NBA Drops All-Stars – What's Left? February game in Philly latest casualty of lockout". San Francisco Chronicle. Hearst Communications Inc. Retrieved on December 17, 2008.
↑  .King-Sized Rally Propels East to Victory". NBA.com. Turner Sports Interactive, Inc. Retrieved on 2009-04-25"
↑  פרס ה-MVP של האולסטאר ייקרא על שמו של בראיינט, באתר לוס אנג'לס טיימס, 15 בפברואר 2020
| פרסי ליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| גביע האליפות | גביע לארי אובריאן |  |
| פרסים אישיים | MVP של העונה הסדירה • MVP של סדרת הגמר • MVP של סדרות הגמרים האזוריים • שחקן ההגנה של העונה • השחקן השישי של העונה • השחקן המשתפר של העונה • רוקי השנה • MVP של משחק האולסטאר • שחקן הקלאץ' של העונה • מאמן השנה • מנהל השנה |  |
| פרסים חברתיים | פרס האזרחות • פרס הספורטיביות • פרס השחקן הקבוצתי • פרס עזרה לקהילה • פרס לצדק חברתי |  |
| חמישיות העונה | חמישיית העונה • חמישיית ההגנה של העונה • חמישיית הרוקיז של העונה |  |
| הנצחות | קבוצת השנה ה-75 • קבוצת השנה ה-50 • קבוצת השנה ה-35 • קבוצת השנה ה-25 • פרס מפעל חיים |  |
חבר היכל התהילה וילט צ'מברלין זכה בפרס במשחק האולסטאר של שנת 1960.
חבר היכל התהילה צ'ארלס בארקלי זכה בפרס במשחק האולסטאר של שנת 1991.
חבר היכל התהילה מייקל ג'ורדן זכה בפרס שלוש פעמים בקריירה שלו.
שאקיל אוניל זכה בפרס שלוש פעמים בקריירה שלו.
לברון ג'יימס שזכה בפרס ב-2006 כשהוא בן 21, הוא השחקן הצעיר ביותר שזכה בו. הוא זכה גם ב-2008.
מריאן טראמפ בארי

מריאן טראמפ בארי (באנגלית: Maryanne Trump Barry;‏ 5 באפריל 1937 – 13 בנובמבר 2023) הייתה עורכת דין ושופטת פדרלית אמריקאית. היא מונתה לעוזרת פרקליט המדינה האמריקאי ב-1974 ומונתה לראשונה לבית המשפט המחוזי של ארצות הברית של מחוז ניו ג'רזי על ידי הנשיא רונלד רייגן ב-1983. בשנת 1999, היא מונתה לשופטת בבית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית על ידי הנשיא ביל קלינטון.
בינואר 2006, בארי העידה בפני ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית בתמיכה במינויו של עמיתה סמואל אליטו לבית המשפט העליון של ארצות הברית. היא קיבלה מעמד של שופטת בכירה ביוני 2011, והודיעה על פרישה בפברואר 2019.
בארי הייתה אחותו הבכורה של דונלד טראמפ, הנשיא הנוכחי וה-47 של ארצות הברית וכן נשיא ארצות הברית ה-45 מ-2017 עד 2021.