stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דליות
אמצעי עזר לאבחנה

אחת הבעיות בטיפול בדליות היא להבדיל בין הדליות הראשוניות לבין אלה שמקורן בחסימה גבוהה של המערכת הפנימית. אם קושרים את המערכת החיצונית בחולים שבהם המערכת הפנימית פגומה או חסומה, התוצאה תהיה בצקת גוברת והולכת של הגף וסבל ניכר לחולה שלעיתים קרובות בא להינתח בשל סיבות קוסמטיות. לכן יש להשתמש באמצעי עזר לאבחנה.
בעזרת הדופלר ניתן להדגים חסימות במערכת הוורידים העמוקה בגובה הירך, וכן לקלוט גלי זרימה חוזרים לאורך הספנה או לגלות אי-ספיקה של הפרפורנטים. יתרונה של שיטה זו הוא בכך שהיא אינה פולשנית, ואמינות המידע המתקבל היא כ-80% ביחס לוונוגרפיה. האקו דופלר שיפר את יכולת האבחון של הפרעה בזרימה במערכת הוורידית (בדיקת הבחירה).
את המערכת הוורידית העמוקה ניתן להדגים גם על ידי הזרקת חומר רדיואקטיבי המסומן על ידי טכנציום. אמינות שיטה זו מתקרבת לזו של הוונוגרפיה.
פלבוגרפיה - הזרקת חומר ניגוד לווריד היקפי ברגל והדגמת המערכת העמוקה והמערכת השטחית. בשיטה זו אפשר לקבל מידע הן אנטומי והן תפקודי. שיטה זו היא בעלת אמינות גבוהה. בגלל היותה פולשנית - כמעט ואינה מבוצעת כיום.
תוצאות דומות מתקבלות על ידי בדיקות בעזרת הפלטיסמוגרפיה, אלא שכאן החיזוי הטוב הוא של חסימות באזור הסובך ולא באזור הירך.
טיפול > טיפול לא ניתוחי

מומלץ לבצע פעילות ספורטיבית מתונה ולהימנע מישיבה או עמידה ממושכת. בנוסף, ניתן להשתמש בתחבושות או גרביים אלסטיים. מטרתן היא להפעיל לחץ חיצוני על כלי הדם שיתווסף ללחץ הרקמות הטבעי על כלי הדם. לחץ זה יעזור במניעת בצקות, תמיכה בוורידים, והגברת זרימת הדם. כמו כן, בעת ישיבה ממושכת (כגון טיסות, נסיעה באוטובוסים ורכבות או עבודה משרדית), כדאי להפעיל את השרירים או להרים את הרגליים כדי לעזור לזרימת דם תקינה.
טיפול > טיפול בהזרקות לוורידים -סקלרותרפיה

טיפול בהזרקה (סקלרותרפיה -SCLEROTHERAPY) הוא טיפול שבו מזריקים לוורידים החולים חומר מטרש. חומר זה גורם לפגיעה בדפנות כלי הדם, סגירה של חלל כלי הדם והחלפתן ברקמה חדשה (יצירת לייפת, Fibrosis). בכך מוריד החומר את הניראות של הדליות. הטיפול מבוצע על ידי הזרקת החומר דרך מחט דקה אל הוורידים החולים, כאשר כיום מקובל לבצע את הטיפול בהכוונת סונאר או אולטראסאונד במטרה לבצע טיפול מדויק יותר שכן קוטר כלי הדם עשוי להיות קטן ממילימטר אחד. הטיפול אורך מספר דקות ולמעט מקרים מיוחדים (גיל או מחלות נלוות לדוגמה) אין הגבלות על הפעילות. עם זאת, לרוב מבצעים אותו מספר פעמים עד לקבלת התוצאות הרצויות.
לאחרונה מקובל לבצע טיפול זה בעזרת חומר מוקצף. הקצפת החומר המטרש מורידה את ריכוז החומר ונפחו. היא מאפשרת תוצאות טובות יותר, טיפול בוורידים גדולים יותר והורדה של תופעות הלוואי.
נוסף על ההשפעות הקוסמטיות של הטיפול הוא מעלים כאבים, נפיחות והתכווצויות ברגלים. לרוב, טיפול זה מסב כאב מועט למטופל וישנם מספר תופעות לוואי וסיבוכים:
צריבה
כאבים ואי נוחות
דלקות במקום ההזרקה
שינוי צבע במקום ההזרקה- פיגמנטציה
כישלון הטיפול
תגובה אלרגית לחומר המוזרק- נדיר יחסית
טיפול > טיפולי לייזר בהעלמת נימים ורידים

בטיפול לייזר מקרינים אור באורך גל שמתאים לחימום מולקולת ההמוגלובין. בכך יחומם הדם ודפנות כלי הדם יהרסו. כתוצאה מכך, הגוף ישקם את כלי הדם שנפגעו וכך הם יחלימו. הטיפול יעיל במיוחד בוורידים שקוטרם מגיע עד 0.4 ס"מ. כחודש עד חודש וחצי לאחר קבלת הטיפול הראשון, מקובל להגיע לרופא לצורך מעקב ולבדוק האם יש צורך בטיפול שני. רובם הגדול של המטופלים משיגים תוצאות טובות עד שלושה טיפולים, כאשר מקובל להגיע לביקורת שנתית כדי לבדוק האם נוצרו דליות חדשות.
טיפול > טיפול ניתוחי

הפנייה לטיפול ניתוחי מתבצעת במצבים של תסמינים חדים, הרחבת יתר של הדליות, דלקת ורידים שטחית, דימומים, כיבים או בעיות קוסמטיות חריגות.
המטרה העיקרית של ניתוח הוורידים היא הקטנת עומס הדם בוורידים השטחיים, על ידי סילוק הוורידים השטחיים המרכזיים. הוורידים המרכזיים המורחבים מלאים בדם, מה שיוצר מצב של עימדון (סטאזיס). נוצר לחץ על דופן הוריד והרקמות הרכות מסביבו, מה שגורם גם להתרחבות הוורידים המשניים והמקשרים. הוצאת הוורידים השטחיים המרכזיים מפסיקה את התהליך ומביאה לשיפור.
הניתוח המקובל והנפוץ ביותר של הוצאת הווריד השטחי המרכזי נקרא "סטריפינג" ("Stripping"). הניתוח מתבצע דרך חתך במפשעה, בו מסירים את הגזע הראשי של וריד הספנה (Saphenous Vein main trunk), וקושרים את ענפי הוורידים היוצאים ממנו. השארת ענף לא קשור עלולה לגרום לחזרת הדליות, וזהו אחד הסיבוכים של הניתוח. בהמשך מוציאים את הענפים הבולטים (הדליות) דרך חתכים קטנים נפרדים, ומבצעים קשירות על מנת למנוע את חזרת הדם מהוורידים העמוקים לשטחיים. בתום הניתוח חובשים את הרגל בתחבושת אלסטית, ומספר שעות לאחר מכן המטופל כבר יכול לעמוד על רגליו.
סיבוכים כוללים פקקת ורידים עמוקה, תסנין ריאתי, שטפי דם והתקשויות לאורך הוורידים שהוצאו. הפעלה מוקדמת של הרגל לאחר הניתוח, לבישת גרב אלסטי והימנעות מפעילות פיזית מוגזמת חשובים למניעת סיבוכים אלו. רוב התופעות אינן מצריכות טיפול מיוחד וחולפות מעצמן תוך חודש עד ארבעה חודשים, אולם ייתכנו נפיחות וכאבים במשך מספר שבועות או חודשים לאחר הניתוח.
שיטות ניתוחיות נוספות כוללות:
קשירת הדליות דרך חתכים זעירים בעור (Vein ligation)
טיפול חדשני על ידי אנדו-לייזר (Endovenous thermal ablation/ELA)
טיפול בעזרת לייזר מתבצע בהרדמה מקומית. מתבצע חתך קטן מעל הוריד המורחב, ודרכו מוכנס סיב לייזר המועבר לאורך כל הוריד. האנרגיה התרמית של הלייזר גורמת לסגירת הוריד לאורכו. כל הפרוצדורה נמשכת כשעה, ולאחריה ניתן לחזור לפעילות שגרתית. לאחר הפעולה חשוב ללבוש גרב אלסטי ולהיות בתנועה.
הטיפול בלייזר הוכח להיות יעיל יותר לטווח הקצר, ויעיל לפחות כמו הטיפולים הניתוחיים המקובלים הנ"ל. קיימים סוגים שונים של מכשירי לייזר, הנבדלים בעיקר באורך הקרן. מכשיר הלייזר המועדף לניתוחים מסוג זה הוא המכשיר המייצר קרן שמשפיעה אך ורק על דופן הווריד ולא גורם לחימום ויצירת קרישי דם בתוך הווריד. למרות עלותו הגבוהה של טיפול זה, סיבוכים כגון פקקת ורידית עמוקה, שטפי דם, פגיעה עצבית וזיהומים שלאחר ניתוח נצפו פחות לאחר ניתוח בעזרת לייזר לעומת פרוצדורות פולשניות אחרות. תופעות הלוואי האפשריות הן כוויות עור או דלקת לאורך הוריד, אך הן מופיעות בשכיחות נמוכה.
סיבוכים

רוב סוגי הדליות לא מאיימים בהתקדמות, אבל סוגי דליות חמורה יכולים להוביל לסיבוכים קולוסליים, בגלל מחזוריות הדם הירודה בגף המושפע.
מכאוב, התקצפות, קושי בהליכה וקושי בעמידה ממושכת הפוגעים בפעילות הכללית
תנאי עור / דרמטיטיס שמסוגל להתרגל לאיבוד עור
התפתחות של סרקומה או קרצינומה באולקוסים ורידיים משתרעים. יותר מ-100 מקרים דווחו אודות המרה לגדילת סרטן, היחס מ-0.4% ל-1%.
ראו גם

דליות האשכים
חוק כלי היריה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  1 באוגוסט 1949
 תאריך חקיקה עברי:  ו' באב ה'תש"י
 גוף מחוקק:  הכנסת הראשונה
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 18, 7 באוגוסט 1949, עמ' 143
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  המשרד לביטחון לאומי
 מספר תיקונים:  24
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק כלי היריה, תש"ט–1949 מסדיר את נושא כלי הירייה בישראל והוא מחייב רישיון לשם שלל פעולות הקשורות בכלי ירייה, ובכלל זה ייצורם, יבואם, יצואם ונשיאתם.
היסטוריה חקיקתית

החוק החליף את פקודת כלי היריה שחוקקה ממשלת המנדט, ואושר בכנסת הראשונה ב-1 באוגוסט 1949.
מאז אישורו תוקן החוק 24 פעמים. תיקונים עיקריים:
בתיקון מס' 3, שאושר ב-9 באפריל 1962 הוסדרה פעולתם של מטווחים החל מתחילת שנת ה'תשכ"ד.
הוראות החוק

החוק מגדיר כלי ירייה: "כלי בעל קנה העשוי לירות כדור, קלע, פגז, פצצה או כיוצא באלה, שבכוחם להמית אדם, וכולל חלק, אביזר ותחמושת של כלי כזה, וכן כלי נשק שסוגל לפלוט חומר הנועד להזיק לאדם, לרבות חלק, אביזר ותחמושת לכלי נשק כאמור ולרבות מכל המכיל או שסוגל להכיל חומר כאמור ולמעט מכל גז מדמיע".
החוק קובע שייצור כלי ירייה מותנה ברישיון או באישור הממשלה. יבוא ויצוא של כלי ירייה צבאי יעשה רק באישור הממשלה. יבוא ויצוא של כלי ירייה שאינו כלי ירייה צבאי מותנה ברישיון. עסק העוסק בקנייה ומכירה של כלי ירייה, באחסנתם או בתיקונם חייב רישיון.
נשיאת כלי ירייה חייבת רישיון. החזקת כלי ירייה חייבת רישיון, שיינתן רק לאחר שאדם שהוסמך לכך בדק את כלי הירייה ומצאו ראוי לשימוש. רישיון יינתן רק לאחר שמקבל הרישיון עבר הכשרה מתאימה ללימוד השימוש בכלי ירייה מסוג הכלי שהוא מבקש לרכוש, והפעיל במטווח כלי ירייה מסוג הכלי שהוא מבקש לרכוש. כללי ההכשרה נקבעו בתקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018. חובות אלה אינן חלות על כלי ירייה שנמסר מטעם צה"ל או משטרת ישראל.
הדרכה ואימון בשימוש בכלי ירייה תיעשה רק בידי מי שקיבל רישיון לכך.
קנייה של כלי ירייה מותרת רק למי שקיבל רישיון לכלי ירייה זה. מכירה או מסירה של כלי ירייה לאדם מותרת רק לאחר שהמוסר נוכח כי יש בידי הקונה או המקבל רישיון לאותו כלי ירייה, או שמותר לו להחזיק בכלי הירייה.
הקמה וניהול של מטווח חייבים רישיון. כניסת אדם למטווח ושהייה בו, תהיה רק בהתאם להוראות של מנהל המטווח או של מי שמינה לכך, והפעלת כלי ירייה במטווח תהיה רק בפיקוחו של מפקח. אימון בירי מכלי ירייה יהיה רק במטווח.
תקנות

מכוח החוק הותקנו התקנות הבאות:
תקנות כלי היריה (רישיון ממוחשב), התשס״ט–2008
תקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018
תקנות כלי הירייה (הכשרה) (הוראת שעה), התשפ״ד–2023: הוראת שעה בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות), התשפ״ג–2023. החליפו את תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות), התשס״ג–2002.
תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות) (הוראת שעה), התשפ״ד–2023: הוראת שעה בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
תקנות כלי הירייה (תנאי סף ותבחינים לקבלת רישיון פרטי לכלי ירייה והוראות נוספות), התשפ״ד–2023
יישום החוק

במתן רישיונות לפי חוק זה עוסק האגף לרישוי כלי ירייה במשרד לביטחון לאומי.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר הוגמשו הקריטריונים לקבלת רישיון נשק לפי חוק זה, וחל גידול עצום בבקשות לרישיון נשק.
הערות שוליים

↑  הישיבה הששים ­ושתים של הכנסת הראשונה, 1 באוגוסט 1949, באתר הכנסת
↑  חוק כלי היריה (תיקון מס' 3), תשכ"ב-1962­, ס"ח 368 מ-17 באפריל 1962
↑   תקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  האגף לרישוי כלי ירייה, באתר המשרד לביטחון לאומי
↑  מאיר תורג'מן, תעודת לוחם מספיקה, הקלות לעולים: התקנות החדשות להוצאת רישיון נשק, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
↑   יעל פרידסון, 236 אלף ביקשו רישיון לנשק בחודש האחרון, כמו בכל 20 השנים שקדמו לו, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2023
הליגה הלאומית בכדורגל

ערך זה עוסק בליגת המשנה הישראלית בכדורגל. אם התכוונתם לליגה הבכירה שכונתה בעבר הליגה הלאומית, ראו .
| --- | --- |
 עונת 2024/2025 בליגה הלאומית

 שם מלא:  הליגה הלאומית בכדורגל
 כינוי:  הליגה הלאומית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  מנהלת הליגות לכדורגל
 מדינות:  ישראל ישראל
 קבוצות:  16
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־70 שנה)
 שמות קודמים:  ליגה ב' (עד 1956) ליגה מיוחדת (1949/1950) ליגה א' (1956–1976) הליגה הארצית (1976–1999)
 אלופה נוכחית:  עירוני קריית שמונה (2023/24)
 מפעל גבוה:  ליגת העל בכדורגל
 מפעל נמוך:  ליגה א'
 אתר רשמי
הליגה הלאומית בכדורגל היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל הישראלי, אחרי ליגת העל. עד תום עונת 1998/1999 ובטרם הוקמה ליגת העל, הייתה הליגה הלאומית הליגה הבכירה בישראל.
ביחד עם ליגת העל אלו שתי הליגות שנחשבות למקצועניות בישראל, והחל משנת 2014 שתיהן מנוהלות על ידי מנהלת הליגות לכדורגל.
בליגה הלאומית משחקות 16 קבוצות. בתום כל עונה שתי הקבוצות שסיימו ראשונות מעפילות לליגת העל, ושתי הקבוצות שסיימו אחרונות נושרות לליגה א'.
היסטוריה > לפני קום המדינה

ישנן עדויות לכך שהייתה ליגה שנייה שהתקיימה בארץ ישראל עוד בתחילת שנות ה-30 (למשל בעונת 1930/1931). ליגה זו הייתה בעיקר הזדמנות לקבוצות מהליגה הראשונה עם קבוצות המילואים שלהם להריץ שחקנים שישתפשפו לקראת הופעה בליגה הראשונה, ביחד עם קבוצות מיישובים קטנים שרצו ייצוג משלהם בליגות הכדורגל, והזדמנות לעלות לליגה הבכירה ולבמה מול הקבוצות הגדולות. ליגה זו נקראה לרוב "ליגה ב'" או "ליגה ממחלקה ב'" בעיתונים. בהמשך הצטרפו לליגה עוד קבוצות עצמאיות עם גדילת הפופולריות של הכדורגל בישראל בעיקר בעקבות שלטון המנדט הבריטי שהקפיד לקיים טורנירים, ומשחקי גביע ולהנחיל את תרבות הכדורגל במושבות הקולוניאליות שלו. קבוצות של גדודים שונים מהצבא הבריטי השתתפו רבות בליגות בארץ ישראל בשנים אלו ואף זכו להצלחה רבה והיוו דוגמה מבחינת מקצוענות לקבוצות שהורכבו מיהודים צברים (הערבים המקומיים, למעט מקרים בודדים, סירבו להשתתף בליגות של שלטון המנדט וקיימו ליגות משלהם). הליגה שקויימה הופסקה לסירוגין בהתאם לאירועים הביטחוניים ואף לא תמיד קבוצות שסיימו במקומות הראשונים עלו לליגה הבכירה (ולעיתים עלו יותר מ-2 או קבוצות שהוקמו הגיעו ישירות לליגה הבכירה) מטעמי תקציב, סכסוך האגודות ("הפועל" או "מכבי") או החלטה מנהלתית של ההתאחדות לכדורגל.
היסטוריה > תחת מדינת ישראל

עם הקמת מדינת ישראל וסיום שלטון המנדט בישראל, וקיום הליגה לראשונה תחת השלטון המקומי, הוקמה "ליגה מיוחדת" בעונת 1949/1950 שהייתה ליגת מבחן עונתית שנועדה לקבוע את רמת הקבוצות הרבות שהיו בישראל באותן שנים ולסדר אותם בליגות המתאימות להם, ליגה שבשנים הבאות נקראה "ליגה ב'". למעשה עד עונת 1954/1955 התקיימה ליגה שנייה (ליגה ב') שחולקה למחוזות ("בית הצפון" ו"בית הדרום"). בעונת 1955/1956 בוצעה רפורמה במערך הליגות של הכדורגל הישראלי, ליגה א' שעד עתה הייתה הליגה הבכירה בישראל נקראה מאז "הליגה הלאומית", וליגה ב' שהייתה הליגה השנייה, נקראה מאז "ליגה א'" הבאה מתחתיה ב', ג' והליגה האחרונה נקראה ליגה ד' (שהתקיימה והופסקה לסירוגין). ב-1976 הפך שמה של הליגה השנייה ל"ליגה הארצית", ואילו הליגה הבכירה נשארה "הליגה הלאומית". בשנת 1999 בוצעה רפורמה נוספת במערך הליגות בישראל, ושמה של הליגה הבכירה שונה שוב ל"ליגת העל", וכך הליגה השנייה קיבלה את שמה הנוכחי, "הליגה הלאומית". השם "הליגה הארצית" הועבר לליגה השלישית, שהפכה מליגה המחולקת לשני מחוזות לליגה ארצית אחת מאוחדת, מתחתיה היו ליגה א' וב'.
עד עונת 2007/2008, בסיום כל עונה עלו שתי הקבוצות המדורגות במקומות הראשונים בטבלה לליגת העל, ושתי הקבוצות האחרונות בליגת העל ירדו לליגה הלאומית. כמו כן, שתי הקבוצות המדורגות בתחתית הליגה הלאומית ירדו לליגה השלישית, הליגה הארצית, ושתי הראשונות בליגה הארצית עלו לליגה הלאומית.
בעקבות ביטול הליגה הארצית והמעבר לשתי ליגות מקצועיות בעלות 16 קבוצות, במקום שלוש ליגות בעלות 12 קבוצות, הייתה עונת 2008/2009 ייחודית מבחינת כמות העולות והיורדות. מהליגה הלאומית עלו 5 קבוצות לליגת העל ומליגת העל ירדה קבוצה אחת לליגה הלאומית. כמו כן, מהליגה הלאומית ירדה קבוצה אחת לליגה הארצית, ומזו עלו 7 קבוצות לליגה הלאומית. בשנים שלאחר מכן, הונהגה בליגה שיטת הקיזוז. ביולי 2012 בוטלה שיטת הקיזוז גם בליגה זו.
החל מאוגוסט 2014 מנוהלות שתי הליגות הבכירות המקצועניות (ליגת העל והליגה הלאומית) על ידי מנהלת הליגות לכדורגל שהוקמה על ידי נציגי הקבוצות בשיתוף עם ההתאחדות לכדורגל.
מבנה הליגה

בליגה הלאומית כיום 16 קבוצות, המשחקות אחת נגד השנייה בשני סיבובים, ולאחר מכן מתבצעת חלוקה לפלייאוף עליון (מקומות 1–8) ופלייאוף תחתון (מקומות 9–16), ומשוחקים שבעה מחזורים נוספים, 37 מחזורים בסך הכול. שתי הקבוצות הראשונות בטבלה עולות לליגת העל, ושתי האחרונות יורדות לליגה א'. הקבוצה שסיימה במקום ה-14 מתמודדת נגד הירידה במשחק מול הקבוצה שניצחה בגמר הפלייאוף על העלייה בליגה א' - משחק המשוחק בסיום עונות ליגה א' על ידי המקום השני בליגה א' צפון והמקום השני בליגה א' דרום.
עונת 2024/2025

להלן הקבוצות המתמודדות בעונת המשחקים עונת 2024/2025 בליגה הלאומית:
| --- | --- |
 מכבי הרצליה  הפועל תל אביב  מכבי קביליו יפו  הפועל רמת גן  הפועל כפר סבא  הפועל רעננה  הפועל פתח תקווה  הפועל כפר שלם:  הפועל רמת השרון  הפועל ראשון לציון  הפועל עפולה  הפועל אום אל-פחם  הפועל נוף הגליל  בני יהודה תל אביב  הפועל עכו  מועדון ספורט כפר קאסם
הערות שוליים

1 2  הליגה הארצית עד לסגירתה ב-2009, מאז ליגה א'
1 2  ירידה מנהלתית - הפועל צפרירים חולון הושארה בליגה
↑  מהליגה הארצית שנסגרה בסיום עונה זו
↑  מליגה א'
↑  שלמה וייס, ‏‏ההתאחדות הודיעה שהצו פקע, איכסל טוענת: הפקדנו את הכסף, באתר ספורט1, 9 באוגוסט 2021
↑  סקציה נס ציונה הורדה לליגה ב'
| עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגות מחוזיות | 1930/1931 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 |  |
| ליגה א' | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 |  |
| הליגה הארצית | 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| הליגה הלאומית | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
| ליגות המשנה בכדורגל האירופי (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס (צפון), (דרום) • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
סולימאן פרנג'יה (1965)

סולימאן פרנג'יה הבן
סולימאן טוני פרנג'יה  (בערבית: سليمان فرنجيه) נולד ב-18 בנובמבר 1965 בזע'רתא שבלבנון. סולימאן הוא פוליטיקאי לבנוני נוצרי, והמנהיג הנוכחי של בריגדת מרדה, ובנו של אנטואן "טוני" פרנג'יה שנרצח בשנת 1978.
לסולימאן יש שני ילדים מנישואיו עם מריאן סרכיס: טוני (1987) ובאסל (1992). יש לו גם בת מנישואין שניים עם רימה קרקפי: ורה (2007). הוא מתגורר בבְּנַ֫שְׁעִי (אנ'), עיירה קטנה סמוך לזע'רתא.
חיסול אביו

סכסוך מתמשך בין אנשי הפלנגות לבין בריגדת מרדה, אשר פילג את הכוחות הנוצרים במדינה, הוביל להתקפה ב-13 ביוני 1978 בשעה 4:00 לפני בוקר על העיירה אהדן, שבה, על-פי טענות משפחת פרנג'יה, כוחות הפלנגות הנוצריות שהונהגו על ידי סמיר ג'עג'ע ואלי חובייקה. במקום התנהלו קרבות קשים עם הרוגים לשני הצדדים, שבמהלכם נרצחו טוני פרנג'יה ואשתו ורה, לאחר שאולצו לצפות ברצח בתם בת ה-3, ג'יהאן. סולימאן, שהיה אז בן 14 בלבד, שהה בביירות באותו זמן וכך ניצלו חייו.
קריירה פוליטית

הקריירה הפוליטית של פרנג'יה החלה כשהוא היה רק בן 17, כשהפך למנהיג בריגדת מרדה בשנת 1992. המיליציה התפרקה מנשקה והפכה למפלגה פוליטית התומכת בפירוק מנשקם של מיליציות חמושות לאחר החתימה על הסכם טאיף. התנועה החלה לקחת חלק בעניינים חברתיים, תרבותיים, חינוכיים בריאותיים ופוליטיים. בשנת 1992, סלימאן נבחר לפרלמנט ובכך הפך לחבר הפרלמנט הצעיר ביותר בתולדות לבנון. בהמשך הוא נבחר עוד 4 פעמים בין 1992 ל-2000 במושב המרוני של זע'רתא שמהווה את תפקידה ההיסטורי של משפחתו. פרנג'יה כיהן כשר חקלאות וכשר בריאות בממשלות לבנון.
סולימאן נחשב אחד המתנגדים הגדולים לקואליציית 14 במרץ ובמיוחד למנהיג הכוחות הלבנוניים סמיר ג'עג'ע, שאותו הוא מאשים ברצח משפחתו. מנגד, לסולימאן קשרים טובים עם מישל עאון ועם חסן נסראללה.
בוטן וחברים

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 מדבבים בעברית:  איתמר אולייר, דניאלה אשכנזי גפן
 ארץ מקור:  ווילס ווילס בריטניה בריטניה
 שפות:  וולשית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  39
 תוכנית המשך:  רצועת בעלת אותו שם בשפת המקור
 הפקה
 אורך פרק:  5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  S4C
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ לולי
 תקופת שידור בישראל:  2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
בוטן וחברים (בוולשית: Cyw a'i Ffrindiau) היא סדרת טלוויזיה מונפשת וולשית-בריטית לילדים. בבריטניה ובוויילס הסדרה שודרה בין השנים 2018 ל-2021 בתאגיד השידור הוולשי S4C, שהיה הערוץ הוולשי היחיד בוויילס ששידר תכנים לילדים ונוער. בישראל שודרה הסדרה בערוץ לולי בשנת 2022. הסדרה בת עונה אחת ו-39 פרקים באורך 5 דקות.
עלילה

בוטן התרנגולת וחבריה חווים הרתפקאות בכל פרק.
דמויות

בוטן: תרנגולת לבנה, הדמות המרכזית בתוכנית, החברה הטובה ביותר של ביגל.
לוני: פיל אפור, החבר הטוב ביותר של ציף ציף.
ציף ציף: ציפור מג'נטה, החברה הטובה ביותר של לוני.
הארי: אריה צהוב, החבר הטוב ביותר של לבי.
לבי: כלב כתום, החבר הטוב ביותר של הארי.
ג'יג'י: ג'ירפה צהובה, חברה טובה מאוד של לוני וציף ציף.
ביגל: כלב מזן ביגל חום, רגליו האחוריות בעלי גלגלים כתומים, חברה הטוב ביותר של בוטן.
רצועה

היות שהסדרה הייתה וולשית, היא זכתה ברצועה משלה בה היא הייתה משודרת יחד עם עוד סדרות אחרות בוולשית.
מדבבים

הדיבוב העברי הופק על ידי ענבר שטגר עזרא ובוים על ידי דור סורוגו.
| שם הדמות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
מספר (זכר): איתמר אולייר
מספר (נקבה): דניאלה אשכנזי גפן
דנה עזריאלי

| --- | --- |

עזריאלי, בקומה העליונה של מגדלי עזריאלי
 לידה:  3 ביוני 1967 (בת 57) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  Swarthmore College (B.A. 1990) ,Vermont Law School (Juris Doctor (JD) 1993)
 עיסוק:  יזמית נדל"ן ופילנתרופית
 בן זוג:  דני חכים (נישואין, 2003)
 צאצאים:  2
 
דנה עזריאלי חכים (נולדה ב-3 ביוני 1967) היא יזמת נדל"ן, אשת עסקים ופילנתרופית ישראלית. מאז 2014, מכהנת כיו"ר קבוצת עזריאלי, חברת הנדל"ן המניב הציבורית הגדולה בישראל, מכהנת כיושבת ראש קרן עזריאלי (ישראל) וכחברה בקרן עזריאלי (קנדה), במועצה הבין־לאומית של מכון ויצמן למדע, בוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב ובוועד המנהל של רשת בתי הספר "דרכא". הונה האישי מוערך נכון לאפריל 2022 בכ-1.6 מיליארד דולר ע"פ פורבס. בשנים שהיא עומדת בראש החברה, עזריאלי הפכה בנוסף להיותה ענקית קניונים, לחברה עם פעילות גדולה של משרדים בארץ ובארצות הברית, דיור מוגן, ודאטה סנטרס.
ביוגרפיה

נולדה במונטריאול, קנדה. היא הצעירה מבין ארבעת ילדיהם של סטפני ודוד עזריאלי. בילדותה גדלה במונטראול בבית הספוג באהבת ישראל
בעלת תואר B.A בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מ-מכללת סווארת'מור, משנת 1990, ותואר במשפטים (JD) מ-Vermont Law School, משנת 1993. עלתה לישראל בשנת 2000, ובין השנים 2000 - 2002, עבדה במשרד גורניצקי ושות', בטרם הצטרפה לקבוצת עזריאלי.
כחברה בפורום העסקי, שכולל את ראשיהם של כ־200 חברות מהגדולות במשק, לקחה תפקיד מרכזי במאבק כנגד הרפורמה המשפטית שניסתה לקדם ממשלת ישראל ה-37.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשואה לדני חכים, ואמא לשתי בנות.
קריירה

לפני שהתמנתה לתפקיד יושבת ראש קבוצת עזריאלי, עבדה עזריאלי ב-Canpro Investment, שהייתה אז זרוע הנדל"ן העסקי של המשפחה בצפון אמריקה, שם ניהלה את העסקים עד עלייתה לישראל בשנת 2000.בשנת 2006 החלה לכהן כדירקטורית בחברת גרנית הכרמל ובחברות הבנות שלה: טמבור, סונול, סופרגז ו-GES.
בשנת 2010 מונתה לסגנית יו"ר קבוצת עזריאלי, עם הנפקת החברה לציבור. בשנת 2014 החלה לכהן כיו"ר הקבוצה, ומונתה רשמית לתפקיד לאחר שאביה הלך לעולמו.מאז פטירתו של אביה דוד עזריאלי בשנת 2014, מנהלת דנה את אימפריית הנדל"ן המשפחתית שהוריש אחריו. ההחברה מחזיקה למעלה מ־30 קניונים, מרכזים מסחריים, נכסי משרדים ובתי דיור מוגן בישראל, לצד מספר נכסי משרדים בארה״ב. תחת ניהולה נכנסה החברה גם לתחום המלונאות ומרכזי הנתונים.
קריירה > פילנתרופיה

דנה עזריאלי היא יושבת ראש קרן עזריאלי (ישראל) וחברה בקרן עזריאלי (קנדה), עמותות פילנתרופיות התומכות בתוכניות חינוכיות, אוניברסיטאות, מכוני מחקר, מרכזים רפואיים ובתי חולים. ב-2004 ייסדה עזריאלי את "מכון עזריאלי להעצמה חינוכית" לנוער בחטיבות הביניים, שתומך ביותר מ-4,000 בני נוער ברחבי הארץ. מאז 2018, תוכנית זו מנוהלת ומופעלת על ידי בתי הספר של רשת "דרכא", שם מכהנת עזריאלי כדירקטורית.
ב-2017, תרמה קרן עזריאלי 50 מיליון דולר להקמת הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בר-אילן בצפת ואשר שמה נקרא על שם הקרן, הפקולטה לרפואה על שם עזריאלי.
ב-2021 תרמה הקרן שני מענקים למחקר רפואי, 40 מיליון ש"ח לחקר אוטיזם במרכז הלאומי לחקר אוטיזם, ו-50 מיליון דולר למכון ויצמן למדע, להקמת מכון עזריאלי לחקר המוח ומערכת העצבים.
בין השנים 2004–2010, כיהנה עזריאלי כיו"ר "קשר", עמותה התומכת במשפחות לילדים וצעירים עם מוגבלות. בין השנים 2007–2013 כיהנה כיו"ר חבר הנאמנים הבין־לאומי של מכלל שנקר להנדסה ועיצוב. ב-2018 כיהנה עזריאלי כיו"ר הישראלית של האספה הכללית השנתית של הפדרציה היהודית בישראל.
עזריאלי עמדה בראש תחרות האדריכלות של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2019, כחלק מתרומה של 75 מיליון ש"ח שהעניקה קרן עזריאלי להקמת בית הספר לאדריכלות על שם דוד עזריאלי באוניברסיטה. היא מכהנת בדירקטוריונים נוספים, ביניהם המועצה הבין־לאומית של מכון ויצמן למדע, הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב ומועצת המנהלים של ועידת התביעות.
לאחר טבח שבעה באוקטובר תרמו שתי קרנות הפילנתרופיה של עזריאלי, קרן עזריאלי ישראל וקרן עזריאלי קנדה, כ-40 מיליון שקל לטובת עמותות וארגונים המסייעים לחיילים ולמשפחות בעקבות הלחימה. הסיוע התמקד בשלושה תחומים עיקריים: תמיכה בחיילים הלוחמים בדרום, סיוע נפשי ופיסי מיידי לנפגעים ולבני משפחותיהם ותרומה עבור ציוד חירום לבתי חולים.
בשנת 2024 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה על תרומה מיוחדת לחברה.
לקריאה נוספת

דנה עזריאלי, צעד אחד לפנים: זיכרונות (1939–1950)/דוד י' עזריאלי (עזרילביץ'). יד ושם, ירושלים, 2001