stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר רוסו

| --- | --- |

רוסו ב-2022
 לידה:  13 באוקטובר 1956 (בן 67) וילריק, בלגיה 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה
 מקום מגורים:  בלגיה בלגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה החופשית של בריסל  המכון הטכנולוגי של ציריך 
 מנחה לדוקטורט:  Frank R. Hampel, Jean Haezendonck 
 מוסדות:  אוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה בהולנד  University of Fribourg University of Antwerp Renaissance Technologies KU Leuven
 תלמידי דוקטורט:  Geert Molenberghs, Guy Brys, Greet Pison, Katrien Van Driessen, Tim Verdonck, Zaid Balkhi, M. A. F. Aboukalam, Annick Leroy, Kaveh Vakili, Anja Struyf, Etienne Trauwaert, Jörg van Hoorn, Mia Hubert, Ida Ruts, Christophe Croux, Hendrik Lopuhaä, Stefan Van Aelst, J. B. Dijkstra, Jakob Raymaekers 
 פרסים והוקרה:  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1993)  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה (1994) 
 תרומות עיקריות
 סטטיסטיקה חסינה וניתוח אשכולות
 
פיטר רוסו (באנגלית: Peter Rousseeuw נולד ב-13 באוקטובר 1956) הוא סטטיסטיקאי הידוע בעבודתו על סטטיסטיקה חסינה וניתוח אשכולות. הוא קיבל את תואר הדוקטור שלו ב-1981 באוניברסיטת Vrije Universiteit שבבריסל בעקבות מחקר שבוצע ב־ETH בציריך, שהוביל לספר על פונקציות השפעה. מאוחר יותר הוא היה פרופסור באוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה בהולנד, באוניברסיטת פריבורג בשווייץ, ובאוניברסיטת אנטוורפן, בבלגיה. רוסו היה חוקר בכיר ברנסאנס טכנולוגיות. לפני שחזר לבלגיה כפרופסור ב־KU Leuven, עד שהפך לאמריטוס ופרש ב-2022. תלמידי הדוקטורט שלו לשעבר כוללים את אנניק לירוי, הנדריק לופוהא, חירט מולנברג, כריסטוף קרוקס, מיה הוברט, סטפן ואן אלסט, טים ורדונק וג'קוב ריימייקרס.
מחקר

רוסו בנה ופרסם טכניקות שימושיות רבות. הוא הציע את שיטת הריבועים הקטנים ביותר ו־S-Estimatators עבור רגרסיה חזקה, שיכולה לעמוד בפני חריגים בנתונים.
הוא גם הציג את שיטות אליפסואיד מינימלי נפח ו-Minimal Covariance Determinant עבור מטריצות פיזור חזקות. עבודה זו הובילה לספרו Robust Regression and Outlier Detection עם אנניק לירוי.
עם לאונרד קאופמן הוא טבע את המונח medoid כאשר הציע את שיטת k-medoids לניתוח אשכולות, הידועה גם בשם Partitioning Around Medoids (PAM). תצוגת הצללית שלו מציגה את התוצאה של ניתוח אשכולות, ולעיתים קרובות משתמשים במקדם הצללית המתאים לבחירת מספר האשכולות. העבודה על ניתוח אשכולות הובילה לספר שכותרתו Finding Groups in Data. Rouseeuw היה המפתח המקורי של "אשכול" חבילות R יחד עם מיה הוברט ו-Anja Struyf.
מעריך קנה המידה של רוסיאו-קרוקס  Q_{n} מהווה חלופה יעילה לסטיה המוחלטת החציונית (ראה מדדים חזקים של קנה מידה ).
עם אידה רוטס וג'ון טוקי הוא הציג את העלילה, הכללה דו-משתנית של עלילת הקופסה .
עבודתו העדכנית יותר התמקדה במושגים ואלגוריתמים לפונקציות עומק סטטיסטיות בהגדרות של רב משתנים, רגרסיה ונתונים פונקציונליים, ובניתוח רכיבים עיקריים חזקים. המחקר הנוכחי שלו עוסק בהדמיה של סיווג וחריגים תאים.
הכרה

רוסו נבחר כחבר במכון הסטטיסטי הבינלאומי (1991), עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1993), ועמית האגודה האמריקנית לסטטיסטיקה (1994). מאמרו משנת 1984 על רגרסיה חזקה נדפס מחדש ב- Breakthroughs in Statistics, אשר אסף וביאר את 60 המאמרים המשפיעים ביותר בסטטיסטיקה מ-1850 עד 1990. בשנת 2003 הוא הפך לחוקר מצוטט מאוד של ISI, וזכה בפרס ג'ק יודן (2018) ובפרס פרנק וילקוקסון (2021). בשנת 2024, הוא קיבל את פרס גוטפריד א. המכובד של האגודה הסטטיסטית האמריקאית .
יצירת פרס רוסו לסטטיסטיקה

החל בשנת 2016 עבד פיטר רוסו על יצירת פרס דו-שנתי חדש בחסותו – פרס רוסו לסטטיסטיקה. מטרת הפרס היא להכיר בחידושים סטטיסטיים יוצאי דופן בעלי השפעה על החברה, ולקדם את המודעות לתפקיד החשוב ולתוכן האינטלקטואלי של הסטטיסטיקה ולהשפעתה העמוקה על המאמצים האנושיים. סכום הפרס הוא מיליון דולר אמריקאי, בדומה לפרס נובל בתחומים אחרים. הפרס הראשון בשנת 2022 הוענק לנושא ההסקה הסיבתית ברפואה ובריאות הציבור. זה הוגש על ידי הוד מלכותו מלך בלגיה פיליפ לזכי הפרס ג'יימס רובינס, אנדריאה רוטניצקי, תומאס ריצ'רדסון, מיגל הרנן ואריק צ'טגן צ'טגן.
פין-יין

פִּין-יִין (כתב סיני: 拼音; פין-יין: Pīnyīn ‏– IPA: [‏pʰín ín]) היא שיטת תעתוק ללטינית של מנדרינית. השיטה, ששמה הרשמי הוא "הַאנְיוּ פִּין-יִין" (Hànyǔ Pīnyīn), היא השיטה הרשמית (מאז 1958) לתעתוק של סינית לפי הרפובליקה העממית של סין ובשנת 1979 התקבלה גם כשיטה המועדפת במוסדות בין-לאומיים כמו האומות המאוחדות, והחליפה את שיטת וייד-ג'יילס. "האניו פין-יין" אושרה גם בתקן של ארגון התקינה הבין-לאומי (ISO-7098:1991).
השם "פין-יין" נגזר מהמילים המנדריניות pīn – "איות" (拼), ו-yīn – "צליל" (音).
פין-יין הוא כתב פונטי במובן זה שהכתב מייצג באופן עקבי את אופן ההגייה של צלילים ומילים בסינית, בניגוד לכתב הסיני הסטנדרטי, שהוא כתב לוגוגרמי, המייצג משמעויות ולא צלילים. הוא גם כתב אלפביתי, כלומר כתב בו כל אות מייצגת תנועה או עיצור. עם זאת, אין יחס של 1:1 בין סימן להגה. הדבר אמור במיוחד באשר לתנועות – כל אחת מהאותיות המייצגות תנועה מייצגת למעשה מספר תנועות שונות. הקריאה המסוימת של האות נקבעת לפי האותיות המופיעות לפניה ואחריה, והיא צפויה לגמרי. בדרך כלל מסומן הגה בסימן אחד, אך יש לכך כמה חריגים שבהם צירוף של שתי אותיות מייצג הגה אחד, למשל: sh, zh. השיטה כוללת את כל אותיות האלפבית הלטיני המודרני, למעט v, ובנוסף להן את האות ü שנשאלה מגרמנית. סימני התנועות כוללים סימנים דיאקריטיים המציינים את הטונים. עם זאת, סימון הטון אינו נפוץ בשימוש יום-יומי, ולרוב הוא מופיע רק בטקסטים דידקטיים (בדומה לסימני הניקוד בעברית או לסימני התנועות בערבית).
שימושי הפין-יין מגוונים. השיטה נלמדת בבתי הספר ברפובליקה העממית של סין ככלי עזר ללימוד ההגייה של הכתב הסיני, המבוסס על לוגוגרמות. היא שימושית גם לזרים המבקשים ללמוד מנדרינית תקנית (השפה הרשמית והנפוצה ברפובליקה העממית) בלא להידרש ללימוד הכתב הסיני.
השיטה משמשת באופן רשמי לתעתוק שמות פרטיים ושמות מקומות בסין. היא נהוגה לגבי שמות סיניים לא רק ברפובליקה העממית עצמה, אלא גם במדינות רבות המשתמשות באלפבית הלטיני. במאה ה-21, תעתיקים לשיטות כתב אחרות (למשל, לאלפבית העברי) מתבססים בעיקר על ההגייה המשתקפת בפין-יין. בישראל נהוג כיום לכתוב את שמה של עיר הבירה של הרפובליקה העממית של סין "בייג'ינג" על פי הכתיב בפין-יין Beijing, ובניגוד להגיית המנדרינית: פייצ'ינג.[דרושה הבהרה] בעבר היו מקובלים התעתיקים פקין ופקינג, על-סמך תעתיקים אחרים לאותיות לטיניות, כגון תעתיק וייד-ג'יילס.
שימוש נוסף לפין-יין הוא בכתיבת מנדרינית במחשב. כדי להקל על הכתיבה באמצעות מקלדת רגילה, מותקנות בגרסאות סיניות של Microsoft Windows ובמערכות הפעלה אחרות תוכנות המאפשרות לכתוב מנדרינית בפין-יין וממירות באופן אוטומטי את הצלילים לסימניות סיניות.
השיטה פורסמה לראשונה בשנת 1958.
עיצורים

| הסימון הגרפי | תעתיק IPA | הערך הפונטי |
| --- | --- | --- |
| b | p | פ"א |
| c | tsʰ | צ מנושפת |
| ch | ʈʂʰ | דומה ל-צ' אך מנושפת, והלשון מקופלת לאחור (retroflex) |
| d | t | טי"ת (לא נחצית) |
| f | f | פ"א רפה |
| g | k | קו"ף |
| h | x | דומה ל-חי"ת או כֿ; לפני תנועת a נהגית כ-ה |
| j | tɕ | דומה ל-צ' (טש) אך אחורית יותר |
| k | kʰ | קו"ף מנושפת |
| l | l | למ"ד |
| m | m | מ"ם |
| n | n | נו"ן |
| ng | ŋ | נו"ן במילה אַנְגְּלִיָה |
| p | pʰ | פ"א מנושפת |
| q | tɕʰ | דומה ל-צ' אך אחורית יותר ומנושפת |
| r | ʐ ~ ɻ | דומה ל-ז' (j צרפתית) או ל-r אנגלית |
| s | s | סמ"ך |
| sh | ʂ | כמו שי"ן אך הלשון מקופלת לאחור (retroflex) |
| t | tʰ | טי"ת (לא נחצית) מנושפת |
| w | w | כמו w באנגלית, מופיעה רק בראש מילה |
| x | ɕ | דומה לשי"ן עברית אך יותר אחורית |
| y | j | יו"ד; לפני u דומה ל-ü גרמנית, אך עיצורית |
| z | ts | צד"י מודרנית |
| zh | ʈʂ | דומה ל-צ' (טש) אך הלשון מקופלת לאחור (retroflex) |
ראו גם

Ḿ – עיצור עם סימן דיאקריטי
פשפש (דלת)

פשפש בדלת אסם, באנגליה.
פִּשְׁפָּשׁ הוא כינוי לפתח קטן, בדרך כלל בתוך חומה, קיר או דלת.
הפשפש שימש לרוב כדלת לכניסה ויציאה, ללא צורך לפתוח את הדלת הראשית, שלרוב הייתה גדולה וכבדה והצריכה יותר מאדם אחד כדי לפתוח אותה.
במקורות חז"ל

המילה מוזכרת מספר פעמים במשנה בהקשר של שערי בית המקדש. כך לדוגמה במסכת מידות:
שְׁנַיִם שְׁעָרִים הָיוּ לְבֵית הַמּוֹקֵד, אֶחָד פָּתוּחַ לַחֵיל וְאֶחָד פָּתוּחַ לָעֲזָרָה. אָמַר רַבִּי יְהוּדָה, זֶה שֶׁהָיָה פָתוּחַ לָעֲזָרָה, פִּשְׁפָּשׁ קָטָן הָיָה לוֹ, שֶׁבּוֹ נִכְנָסִין לִבְלֹשׁ אֶת הָעֲזָרָה
ובמסכת תמיד:
נָטַל אֶת הַמַּפְתֵּחַ וּפָתַח אֶת הַפִּשְׁפָּשׁ, וְנִכְנַס מִבֵּית הַמּוֹקֵד לָעֲזָרָה
וכך גם מסופר במדרש כי משה ירד מהשמים דרך פשפש מתחת כיסא הכבוד:
פָּתַח לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא פִּשְׁפֵּשׁ מִתַּחַת כִּסֵּא כְבוֹדוֹ, וְאָמַר לֶךְ רֵד...
רש"י ורמב"ם כתבו כי הפשפש הוא פתח או שער קטן בצד שער גדול.
בעת החדשה

שאול טשרניחובסקי כתב באחד משיריו: ”יוֹם הַשִּׁשִּׁי הִתְחִילוּ הַשְּׁעָרִים וְהַפִּשְׁפָּשׁ צְרִיחָתָם...”.
הערות שוליים

↑  על המילה פִּשְׁפָּשׁ באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  רש"י, ספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק ב', משנה תורה לרמב"ם, הלכות בית הבחירה, פרק ד', הלכה ו'
↑  שירת התחייה העברית: אנתולוגיה היסטורית ביקורתית, כרך 1, עמ' 258, "שבת צום פארשפיל".
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרשת הפקס

ואליד באדיר (בתמונה במדי הפועל תל אביב), השחקן שבגלל שיתופו הודחה חיפה
פרשת הפקס הוא הכינוי שניתן להדחתה של מכבי חיפה מהשתתפות במפעלים האירופיים בעונת 2001/2002 בגין שיתופו שלא כחוק של ואליד באדיר המורחק, בעקבות הבנה שגויה של פקס שהגיע למשרדי המועדון מאופ"א.
הפרשה זכורה כסמל לניהול לא מקצועי בכדורגל הישראלי, אף על פי שמכבי חיפה נחשבה כבר בתחילת שנות האלפיים למועדון המנוהל באופן מקצועי הדומה לאופן בו מנוהלים מועדונים באירופה, ודורגה בין חמשת המחדלים הגדולים ביותר בעשור זה בכדורגל הישראלי.
השתלשלות העניינים

ב-14 בספטמבר 2000, ראשית עונת 2000/2001, יצאה מכבי חיפה למשחק חוץ נגד ויטסה ארנהם במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. חיפה הפסידה 3:0 וסיימה את המשחק בתשעה שחקנים בעקבות הרחקתם של ואליד באדיר ואדורם קייסי. בנוסף להשעיה מהמשחק, הורחק באדיר משלושה משחקים נוספים בעקבות הפגיעה הגסה בשחקן היריבה ההולנדית ולכן לא שותף במשחק הגומלין שנערך באצטדיון קריית אליעזר שבועיים לאחר מכן בו ניצחה חיפה בתוצאה 2:1 אך הודחה בסיכום תוצאת שני המשחקים.
את העונה סיימה מכבי חיפה כאלופת המדינה, תואר המקנה מקום במוקדמות ליגת האלופות בעונה הבאה וחיפה הוגרלה לשחק בשלב המוקדמות השני נגד האקה מליגת העל הפינית. במשחק הראשון שנערך בפינלנד ובו לא שותף באדיר ניצחה חיפה בתוצאה 1:0. במשחק הגומלין שנערך בחיפה שבועיים לאחר מכן באדיר שותף, חיפה ניצחה בתוצאה 4:0 ואמורה הייתה לפגוש את ליברפול לצמד משחקים שיקבע את זהות העולה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-2 באוגוסט 2001, יממה לאחר המשחק, שלחה אופ"א מכתב למשרדי מכבי חיפה ובו הודעה לפיה שיתופו של באדיר נעשה שלא כחוק ולכן מוטל על חיפה הפסד טכני בתוצאה 3:0 שפירושו הפסד בסיכום שני המשחקים והדחה מהמשך ההשתתפות במפעלים האירופיים באותה עונה. ההודעה התקבלה בשעה שמאמן חיפה, אברהם גרנט, היה בדרכו לאנגליה כדי לצפות במשחקה של ליברפול לקראת ההתמודדות הצפויה. בדיקה שנערכה בקרב ההנהלה האדמיניסטרטיבית של המועדון העלתה כי לפני המשחק הראשון מול האקה התקבל במשרדי המועדון פקס מאופ"א שבו נכתב: "Wallid Badir is suspended for two more games" (ואליד באדיר מושעה משני משחקים נוספים), אך הגורם שטיפל בנושא ההרחקות העביר מידע לפיו באדיר מורחק משני משחקים. המסר השגוי הביא לכך שהצוות המקצועי סבר כי לבאדיר נותר משחק אחד שבו לא יוכל לשחק לאחר שכבר ריצה את עונשו במשחק הגומלין מול ויטסה ארנהם, בעוד שלמעשה עונש ההרחקה היה תקף גם למשחק הגומלין מול האקה.
מכבי חיפה הגישה ערעור על ההחלטה ונשיא המועדון, יעקב שחר, טס לשווייץ על מנת להשתתף בדיון הערעור שהתקיים ב-7 באוגוסט. בדיון טענה חיפה כי האשמה נופלת על ההתאחדות לכדורגל שכן היא זו שהעבירה את המידע השגוי למועדון ולכן יש לפטור את המועדון מעונש. הערעור נדחה והאקה היא זו שהעפילה לשלב הבא ובו היא נוצחה על ידי ליברפול שהעפילה לליגת האלופות.
אחרית דבר

מלבד הנזק התדמיתי, הנזק הכלכלי שנגרם לחיפה מאובדן הכנסות צפויות ממכירת כרטיסים למשחק שאמור היה להיערך באצטדיון רמת גן הגדול מזכויות השידור ומהמענקים נאמד בכ-2 מיליון דולר, וזאת מבלי לחשב הכנסות אפשריות מהעפלה לליגת האלופות במקרה שבו חיפה הייתה גוברת על ליברפול בסיכום שני המפגשים. בנוסף, כחלק מההכנות לקראת ההתמודדות על העפלה לליגת האלופות התחזקה הקבוצה בשחקני רכש בולטים ויקרים דוגמת השוער דודו אוואט והקשר הקרואטי ג'ובאני רוסו אך היא איבדה את ההזדמנות להתמודד על ההעפלה בנסיבות לא ספורטיביות, לאכזבתה.
חיפה זכתה באליפות גם בתום עונת 2001/2002 והשתתפה במוקדמות ליגת האלופות בתחילת עונת 2002/2003. בשלב האחרון לפני ההעפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות שיחקה חיפה נגד שטורם גראץ וניצחה 5:3 בסיכום שני המשחקים כשבאדיר כובש את השער האחרון במשחק שנערך באוסטריה. בכך, הייתה חיפה לקבוצה הראשונה מישראל המעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
לאחר שזכתה באליפות בעונת 2005/2006, שוב השתתפה חיפה במוקדמות ליגת האלופות וגם הפעם הוגרלה לשחק בשלב האחרון לפני ההעפלה לשלב הבתים נגד ליברפול. חיפה הפסידה 3:2 בסיכום שני המשחקים, הודחה לגביע אופ"א והגיעה בעונה זו עד לשלב שמינית הגמר.
פרשות דומות

בכדורגל הישראלי ובליגות נוספות קרו מקרים דומים שבהם נפסק ניצחון טכני בעקבות שיתוף שחקן שלא כחוק בשל אי הבנה בין המועדון שבו משחק השחקן לגוף המנהל. בדיווחיה על מקרים מעין אלה, תקשורת הספורט בישראל נוהגת להזכיר את פרשת הפקס של מכבי חיפה.
לדוגמה, בישראל, הודחה הפועל באר שבע מגביע האינטרטוטו בעונת 2004/2005 לאחר ששיתפה את תומר חליבה שלא כחוק. בספרד, ריאל מדריד הודחה מגביע המלך לאחר ששיתפה את דניס צ'רישב שלא כחוק.
ראו גם

מכבי חיפה במפעלים האירופיים
הערות שוליים

↑  פז חסדאי ונמרוד עופרן‏, דירוג העשור: הפאשלות הגדולות, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2009
↑  פאדיחת המאה בחיפה: באדיר שותף שלא כחוק, ניצחון טכני להאקה, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2001
↑  משה גוזגל וגור מוטולה, הפקס מאופ"א מוכיח - חיפה אשמה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2001
↑  דורון ברגרפרוינד, נדחה ערעור מכבי חיפה על הדחתה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2001
↑  גור מוטולה, רשמית: הפועל ב"ש הודחה מהאינטרטוטו, באתר ynet, 29 ביוני 2004
↑  עוזי דן, בעקבות שיתוף שחקן שלא כחוק, ריאל מדריד הודחה מגביע המלך, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2015
פינצ'ר ננסי

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  גרמניה
 תכונות
 משקל:  4–7 ק"ג
 גובה כתפיים:  25–30 ס"מ
 גובה:  25 ס״מ 
 
פִּינְצֵ'ר ננסי הוא גזע קטן של כלב הבית.
משפחת פינצ'רים ננסיים
פינצ'ר ננסי חום
היסטוריה

כמו הפינצ'ר הגרמני NJA הגדול יותר, מקורו של הפינצ'ר הננסי בגרמניה. ישנן מספר תאוריות לגבי מוצאו: יש אומרים שהוא צאצא של טריירים שהתפתחו בגרמניה, תאוריה אחרת מניחה כי הפינצ'ר נוצר מהכלאה של כלב הולנדי וגרייהאונד איטלקי וכינויו היה Pinchr Reh - רה הוא אייל בגרמנית; תאוריה נוספת הניחה כי הוא נוצר מגזע הדוברמן פינצ'ר, תאוריה שהופרכה מאוחר יותר כיוון שהוכח שהפינצ'ר היה גזע קדום יותר מהדוברמן. כל תאוריה שהיא לגבי הגזע מניחה כי הפינצ'ר הוא גזע קדום, שתואר ביצירות אמנות קדומות ובספרות. מתוך מועדון הפינצ'ר הגרמני, שהוקם ב-1895, נקבע תקן הגזע ולאחר מלחמת העולם הראשונה חל גידול במספר הפינצ'רים הננסיים.
בשנת 1929 הוכר הגזע בהתאחדות הכלבים האמריקנית ומאז הפך לפופולרי בעולם כולו.
מבנה ואופי

פרוות הפינצ'ר קצרה מאוד ודורשת טיפול מועט. צבעה של הפרווה יכול להיות גוני חום אחידים או שחור עם כתמים חומים. גובהו הממוצע הוא 25–30 ס"מ ומשקלו לרוב הוא 4–7 ק"ג.
אלו כלבים ספורטיביים, מלאי אנרגיה ורצון למשחק, חברותיים ונאמנים מאוד לבעליהם מרגישים כל סיטואציה ותמיד באים אליך ואוהבים אותך יותר מכולם . כמו כן הם חזקים ביחס לגודלם הקטן, אמיצים, ולעיתים חסרי פחד, אפילו כלפי כלבים גדולים מהם בהרבה. בשל כך נוהגים לנבוח לעיתים קרובות יחסית. הם מתאימים במיוחד למשפחות עם ילדים ולבתים מרווחים או בעלי חצר.
ראו גם

דוברמן פינצ'ר
שנאוצר
פרנק פברה

פרנק יוסטי פברה פלסיוס (בספרדית Frank Yusti Fabra Palacios) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת המגן בקבוצת בוקה ג'וניורס ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים > אנביגאדו

פברה החל את הקריירה שלו בקבוצת אנביגאדו, הידועה במחלקת הנוער הטובה שלה שהוציאה שחקנים כמו חאמס רודריגס, ג'יובני מורנו ופרדי גוארין. את הבכורה הוא ערך בגיל 18, ב-22 ביולי 2010 במשחק מול קוקוטה דפורטיבו. הוא תפס מהר מאוד את מקומו בהרכב הראשון בזכות המהירות שלו, השליטה בכדור והעבודה ההתקפית שלו. שיחק עם אנביגאדו גם שלושה משחקים בקופה סודאמריקנה ב-2012 ופתח בהרכב בשלושתם. בסך הכל שיחק 106 משחקים בקבוצה הבוגרת וכבש 3 שערים לפני שהועבר בהשאלה לדפורטיבו קאלי ב-2014.
קריירת מועדונים > דפורטיבו קאלי

קאלי שאלה את פברה לעונה אחת עם אפשרות לרכישה בתום העונה וקיבלה את העונה הכי טובה שלו בקולומביה. כבר בהתחלה הוא תפס את מקומו בהרכב הקבוצה והפך לאחד המגינים השמאליים הטובים בליגה. הוא שיחק 26 משחקים וכבש שער אחד בטורניר הקלאוסורה 2014. בטורניר הראשון של 2015 פברה הגיע לשיא שלו כאשר הפך למגן המצטיין בליגה, היה חלק חשוב בזכייתה של דפורטיבו קאלי באליפות ואף נבחר לנבחרת הטורניר בקולומביה.
קריירת מועדונים > אינדפנדיינטה מדיין

ההצלחה הגדולה שלו בקאלי גרמה למאמנה של אידפנדיינטה מדיין דאז, לאונל אלברס, לרכוש את פברה מאנביגאדו. גם כאן ההאקלמות של פברה הייתה מאוד מהירה, והוא אף כבש את שער הבכורה של הקבוצה בפתיחת הטורניר מול דפורטס טולימה. מדיין אמנם לא זכתה באליפות, אבל פברה נבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת הטורניר. לצערה של הקבוצה ושל אוהדיה, הם לא הספיקו להנות מפברה יותר מדי, שכן בתחילת 2016 התרשמה בוקה ג'וניורס מביצועיו של המגן והחליטה להחתימו.
קריירת מועדונים > בוקה ג'וניורס

ב-24 בינואר 2016 החליטה בוקה ג'וניורס לרכוש 40% מכרטיסו של פברה עבור קרוב לשני מיליון דולר והחתימה אותו לשלוש שנים וחצי. את הבכורה הוא ערך במשחק בית ב-14 בפברואר במשחק מול אתלטיקו טוקומאן, אבל נאלץ לצאת בדקה ה-44 בעקבות פציעה. את שערו הראשון במדי בוקה כבש דווקא מול קבוצתו לשעבר, דפורטיבו קאלי, ב-20 באפריל במסגרת הקופה ליברטדורס. ב-12 במאי כבש שער חוץ מאוד יקר מול נסיונל וכעבור שבוע, בעט את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים מולה, שהעלה את בוקה לשלב חצי גמר הקופה ליברטדורס. לאחר חצי שנה בקבוצה, הוא זכה באופן מוחלט באהבה של האוהדים אליו.
נבחרת לאומית

את זימון הבכורה לנבחרת קיבל ב-28 באוגוסט 2015 לקראת משחק הידידות מול פרו ואת הבכורה הרשמית ערך ב-8 בספטמבר באותה שנה, מול אותה פרו, הפעם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. הוא שיחק 90 דקות והיה מהבולטים במשחק. את שער הבכורה בנבחרת כבש ב-11 ביוני 2016 מול קוסטה ריקה במסגרת טורניר הקופה אמריקה 2016, משחק בו הפסידה קולומביה 2-3 ופברה גם כבש בו שער עצמי. באותו טורניר שיחק פברה בארבעה משחקים וכבש שער אחד, כאשר במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק שמונה משחקים ולא כבש.
תארים והישגים

זכה באליפות עם דפורטיבו קאלי (2015-אפרטורה)
זכה באליפות עם בוקה ג'וניורס (2017)
זכה באליפות עם בוקה ג'וניורס (2018)
נבחר לנבחרת הטורניר בליגה הקולומביאנית (2015)
נבחר לנבחרת השנה באמריקה הדרומית (2016)
הערות שוליים

↑  LaNacion' 21.1.16 Frank Fabra, el nuevo lateral de Boca: "Me seduce venir a ganar títulos"
| נבחרת קולומביה – קופה אמריקה 2016 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 כ. ספאטה •  3 מינה •  4 אריאס •  5 סליס •  6 סאנצ'ס •  7 באקה •  8 קרדונה •  9 מרטינס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ר. ספאטה • 13 פרס •  14 מדינה • 15 אגילאר • 16 טורס • 17 מורנו • 18 פברה • 19 דיאס • 20 רואה • 21 מורנו • 22 ג'. מוריו • 23 בונייה • מאמן: פקרמן |  1 אוספינה •  2 כ. ספאטה •  3 מינה •  4 אריאס •  5 סליס •  6 סאנצ'ס •  7 באקה •  8 קרדונה •  9 מרטינס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ר. ספאטה • 13 פרס •  14 מדינה • 15 אגילאר • 16 טורס • 17 מורנו • 18 פברה • 19 דיאס • 20 רואה • 21 מורנו • 22 ג'. מוריו • 23 בונייה • מאמן: פקרמן | קולומביה |
| נבחרת קולומביה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 מוריו •  4 אריאס •  5 בריוס •  6 ק. סאנצ'ס •  7 באקה •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 חאמס •   11 ח. ג. קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 מוריאל • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 דיאס • 19 בורחה • 20 קינטרו • 21 איסקיירדו • 22 ח. פ. קוואדראדו • 23 ד. סאנצ'ס • מאמן: פקרמן |  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 מוריו •  4 אריאס •  5 בריוס •  6 ק. סאנצ'ס •  7 באקה •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 חאמס •   11 ח. ג. קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 מוריאל • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 דיאס • 19 בורחה • 20 קינטרו • 21 איסקיירדו • 22 ח. פ. קוואדראדו • 23 ד. סאנצ'ס • מאמן: פקרמן | קולומביה |
פברה במשחק מול אינדפנדיינטה דל ואייה בגביע הליברטדורס
פינק אנדרסון

| --- | --- |

אנדרסון (משמאל) מנגן בגיטרה עם בנו
 לידה:  12 בפברואר 1900 לורנס, ארצות הברית 
 פטירה:  12 באוקטובר 1974 (בגיל 74) ספרטנבורג, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 סוגה:  בלוז 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 צאצאים:  Little Pink Anderson 
 פרופיל ב-IMDb
 
פינקני "פינק" אנדרסון (אנגלית: Pinkney "Pink" Anderson; ‏12 בפברואר 1900 - 12 באוקטובר 1974) היה זמר בלוז וגיטריסט אמריקאי.
ביוגרפיה

אנדרסון נולד בלורנס, צפון קרוליינה. לאחר שגדל בספרטנבורג, צפון קרוליינה, הוא חבר לדוקטור קר לחברת תכשירים רפואיים כדי לשעשע את הקהל (בשירה, ריקודים וסטנד-אפ), בזמן שקר ניסה למכור את התכשירים הרפואיים שאותם רקח.
ב־1916, אנדרסון פגש את סימי דולי בספרטנבורג, ממנו למד פינק להיות זמר בלוז. כאשר אנדרסון לא נסע עם דוקטור קר, הוא ודולי ניגנו בפני אסיפות קטנות בספרטנבורג וקהילות שכנות.
כאשר דוקטור קר פרש לגמלאות בשנת 1945, אנדרסון נשאר קרוב לבית והעביר זמנו בניגון על גיטרה קטנה ומפוחית, כדי לשמור על כישרונו המוזיקלי מהתנוונות. בעיות לב אילצו אותו לפרוש בשנת 1957.
לאחר מכן, אנדרסון הקליט מספר שירים בשנות ה־60 ואף השתתף בסרט אנשי הבלוז שיצא לאקרנים בשנת 1963.
את שלהי חייו העביר בעוני מחפיר, כאשר הוא מתקיים מאירוח משחקי קלפים ומכירת משקאות חריפים, חוקיים ולא חוקיים כאחד.
בנו של פינק, הידוע גם בכינוי "פינק אנדרסון הקטן", משמר את מסורתו המוזיקלית של אביו, ופעיל כיום כאמן בלוז בג'ורג'יה.
דיסקוגרפיה

1961 American Street Songs
1961 Vol. 1 Carolina Bluesman
1962 Carolina Medicine Show Hokum & Blues
1962 Vol. 2 Medicine Show Man
1963 Ballad & Folksinger, Vol. 3
½ של פינק פלויד

בשנות ה־60, סיד בארט הקים להקה בשם פינק פלויד, על ידי שילוב שמם של אנדרסון ופלויד קאונסל. כמו כן, קיימת סברה שבארט אף השתתף באחד מאריכי הנגן של אנדרסון.
פורום 13 הוועדים הגדולים

פורום שלושה עשר הוועדים הגדולים היה התארגנות של ועדי עובדים שפעלה כדי להשפיע על מדיניות הממשלה בישראל. הפורום פעל בתחילת שנות ה-80 והיו חברים בו ראשי ועדים מהארגונים המשפיעים והמובילים במשק הישראלי.
רקע

אחרי המהפך בבחירות לכנסת התשיעית 1977 ועליית הליכוד לשלטון, יצאה לדרך מדיניות כלכלית חדשה של הממשלה. בניגוד לממשלות מפא"י והמערך שייצגו את הסוציאליזם והעלו על נס את הפועלים והעובדים השכירים, פעלה הממשלה החדשה להעביר את המשק הישראלי למשק תחרותי וחופשי. הכוח האופוזיציוני המשמעותי ביותר למדיניותה הכלכלית של הממשלה היה ההסתדרות. ראשיה היו אנשי הממסד הישן מהמפלגות הסוציאליסטיות ששלטו במדינה מאז הקמתה, והיא המשיכה לייצג את רוב השכירים בארץ. 
בתחילה ניסתה ההסתדרות להגיע להסכמים מוקדמים עם נציגי הממשלה, לפני קבלת החלטות מהותיות, אך במהרה נקלעו הממשלה וההסתדרות לעימותים על רקע מה שנראה להסתדרות כפגיעה בתנאי השכר של העובדים. בנובמבר 1979 הכריזה ההסתדרות על שביתה כללית על רקע מדיניותו של שר האוצר, שמחה ארליך. השביתה לא התקיימה בגלל התערבות בית הדין הארצי לעבודה.
הקמת הפורום

ביטול השביתה הביא לתסכולם של ועדי העובדים שהתכנסו לאספת מחאה המונית במדשאה מול בית הוועד הפועל בתל אביב. שם רקם אלי בן-מנחם, מהוועד של עובדי בתי המלאכה באל על התארגנות של הוועדים הגדולים במשק שייקחו חלק פעיל במאבק נגד הממשלה. במהרה הצטרפו אליו עוד 12 ראשי ועדים מהגדולים והמובילים במשק. חברי הפורום באותה העת היו:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אלי בן-מנחם | יורם אוברקוביץ' | שלמה אביטן | יחזקאל שפר | יעקב שפי | פיטר מאליק | נועם הרמתי | אפרים מרקוביץ' | שמואל יושע | דוד כנפו | מתי עיש | שמואל ברקינשטט | רפי להבי |
| עובדי בתי המלאכה של אל על | חברת החשמל | הימאים הדירוגיים | דואר הנדסה | התעשייה האווירית | הטלוויזיה הישראלית | טכנאי הרנטגן | קציני הים | שירותי התעופה | מפעלי ים המלח | נמל אשדוד | נמל חיפה | רשות שדות התעופה |
חברי הוועדים קראו להתארגנות שלהם "פורום 13 הוועדים הגדולים" והחלו להתכנס אחת לכמה שבועות כדי לדון בנושאים הקשורים ליחסי העבודה במשק ולגבש רעיונות להתמודדות מול הממשלה. בתקשורת הישראלית דווחו בהרחבה על הפורום ועל הצהרות ראשיו, שכללו בין היתר איומי השבתה ואמירות נגד שר האוצר.
הפורום וההסתדרות

כמו רוב ועדי העובדים בארץ, גם חברי הפורום היו חלק מההסתדרות. התארגנותם לא התקבלה בעין יפה על ידי ההסתדרות שהודיעה כי אינה מכירה בהתארגנות. ראשי ההסתדרות ראו בכך חתירה נגד פעילותה, שהרי הם נבחרו ופעלו בשם כל העובדים והוועדים.
למרות הצהרת חברי הפורום כי כוונתם לחזק את ההסתדרות ולהוסיף לה עוצמה, נקטו חבריו מהלכים עצמאיים בלי תיאום עם ההסתדרות. שלמה אביטן, מהדוברים הבולטים בפורום, אף אמר בריאיון עיתונאי כי "יש להם יותר ניסיון וידע במגע עם עובדים מאשר לזקנים בקומה החמישית (של בניין ההסתדרות )".
ההתארגנות עוררה מחלוקת גם בקרב ועדי עובדים במשק. כמה מהם סירבו להשתתף בו, והבולט בהם היה שלום חבשוש יו"ר ועד עובדי התעשייה הצבאית, שייצג כ-14,000 עובדים ונמנה עם אחד הוועדים הגדולים ביותר בארץ. חבשוש ראה במהלכי הפורום עקיפת סמכות, ודחה שוב ושוב את פניות ראשיו להצטרף אליהם. הוא אמר שכל אחד מהם פוגע בציבור העובדים שבחר בו כדי לשרת אותם, לא את כלל הציבור בישראל. מאבק כלל העובדים נתון בידי ההסתדרות.
פעילות הפורום נמשכה שנים אחדות ועוררה הד תקשורתי רב אך לא הניבה תוצאות מעשיות רבות, למעט הישגים של חברי הפורום לעובדים של הארגונים אותם ייצגו. בשלב מסוים ניסה שר האוצר יורם ארידור לפעול בשיטת הפרד ומשול, כשקיים הידברות ישירה מול חברי הפורום וניסה לעקוף את ההסתדרות. הפגישה עוררה מחלוקת בתוך הפורום וכמה מהם סירבו להשתתף בפגישה, שבסופו של דבר נכשלה.
לאחר כשלוש שנות פעילות אינטנסיבית הבינו גם ראשי הפורום שעליהם לשתף פעולה עם ההסתדרות וחדלו מפעילותם.
לקריאה נוספת

שלומי רוזנפלד, נציג הציבור: סיפור חייו של שלום חבשוש, הוצאה עצמית (משפחת חבשוש, ירושלים), 2015.
משה פרל, בעיניים פקוחות, כתר הוצאה לאור, 2003
הערות שוליים

↑  גבי קסלר, "אם תימשך השחיקה בשכר תהיה ישראל פולין שניה", מעריב, 12 בנובמבר 1980
↑  ישראל קיסר: ההסתדרות אינה מכירה ב-13 הוועדים, דבר, 18 בנובמבר 1981
↑  שלומי רוזנפלד, נציג הציבור - קורות חייו של שלום חבשוש, 2016, עמ' 106-110