stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יער חדרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1896 
 נתונים ומידות
 שטח:  1,500 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  חדרה 
 קואורדינטות:  32°25′40″N 34°53′42″E﻿ / ﻿32.4277778°N 34.895°E﻿ / 32.4277778; 34.895
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) יער חדרה(למפת נתניה רגילה) יער חדרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער חדרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער חדרה  he יער חדרהמפת  __ חדרה (in English: Hadera) [‌השרון (in English: Sharon plain)‌]מצפון: __ מועצה אזורית חוף הכרמל (in English: Hof HaCarmel Regional Council), __ אור עקיבא (in English: Or Akiva) ממזרח: __ מועצה אזורית מנשה (in English: Menashe Regional Council), __ פרדס חנה-כרכור (in English: Pardes Hanna-Karkur) מדרום: __ אליכין (in English: Elyakhin), __ מועצה אזורית עמק חפר (in English: Hefer Valley Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חדרה מהאוויר. היער מצד ימין
יער חדרה הוא חורש בשטחה של העיר חדרה, הגובל במסילת החוף ממערב ומצפון, בפארק השרון מדרום, ובשטחים החקלאיים שלאורך כביש 4 ממזרח. אורכו מצפון-מזרח לדרום-מערב הוא 2.75 ק"מ, רוחבו המרבי הוא כ-900 מטרים ושטחו 1,500 דונם. יער חדרה הוא יער האקליפטוס הגדול בארץ.
עיקרו של יער הם עצי אקליפטוס נטועים אך קיימים גם מעט עצי אלון תבור וחרוב השייכים לצמחייה הטבעית באזור (יער השרון).
היסטוריה

עצי האקליפטוס שביער נטעו החל מ-1896 בניסיון לייבש את ביצת "טאס" ששכנה באתר, גידולו המהיר של העץ הביא לחשיבה, שלצורך גידולו הוא צורך מים רבים והוא שואב מן הקרקע את הרטיבות וגורם ליבוש הקרקע.
עבודות הניקוז ונטיעת העצים מומנו על ידי הברון רוטשילד אך הן לא השיגו את מטרתן, והביצה יובשה רק בשנות ה-30 של המאה ה-20 באמצעות חפירת תעלות ניקוז שפינו את המים אל נחל אלכסנדר.
למרות שהעצים לא ייבשו את הביצה הם אכן גדלו מהר וכבר ב-1912 ניתן היה לכרות אותם באופן סלקטיבי ולהשתמש בהם לייצור ארגזי תפוזים ליצוא.
במלחמת העולם הראשונה עמד היער בפני כליה, הטורקים היו זקוקים באופן נואש לעץ על מנת להסיק את קטרי הקיטור ששימשו למאמץ המלחמתי והחליטו לכרות את היער, שמעון רוקח מנהל הפרדס בעלת הזיכיון לניצול היער שכנע את הטורקים לכרות את העצים בצורה שהבטיחה את התחדשות העצים ובכך הצילה את היער, במלאכת הכריתה הועסקו תושבי חדרה ובכך ניצלו הם מהגיוס לצבא הטורקי.
ביער כוורות דבורים בשל התאמת פריחת האקליפטוס לאיסוף צוף. בשטח הוכשרו פינות בילוי ונופש, ושביל ישראל חוצה את היער לאורכו מצפון לדרום. בצידו הצפוני של היער שוכנת תחנת הרכבת חדרה מערב, ולידה כלביית "חדרה אוהבת חיות" לכלבים נטושים.
הערות שוליים

↑  יער חדרה ופארק השרון
↑  מפת חדרה 1958 עם סימון וציון היער בשם 'יער רוטשילד' (הצפיה בסריקה מתוך בניין הספרייה), הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  שביל ישראל: פארק השרון - סקירה גיאוגרפית, באתר החברה להגנת הטבע
↑  עזי פז, על יערות אלון התבור ברמת מנשה ובשרון, באתר כלנית
יחסי פרגוואי–צ'ילה

| יחסי פרגוואי–צ'ילה |
| --- | --- |
פרגוואי: צ'ילה


פרגוואי: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
406,752: 756,102
אוכלוסייה
6,950,211: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
42,956: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,181: 16,956
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי פרגוואי–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין פרגוואי וצ'ילה.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כבר קיימים מאות שנים, תוך שיתוף בקשרים היסטוריים ותרבותיים עד ימינו. לפני הקמת הרפובליקות הריבוניות בהתאמה, גם צ'ילה וגם פרגוואי היו חלק מהאימפריה הספרדית, כאשר צ'ילה הייתה חלק מהקפיטניה חנרל של צ'ילה, בעוד שפרגוואי היית חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה עד לעצמאותה.
יחסים דיפלומטיים הדדיים באופן רשמי כוננו ב-22 ביולי 1843. צ'ילה באמצעות הדיפלומטיה שלה ניסתה לתווך לטובת פרגוואי במהלך מלחמת הברית המשולשת, ובהמשך שיתפה פעולה בהסכמי השלום שסיימו את מלחמת הצ'אקו בשנת 1935.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, בשל קרבתו של אוגוסטו פינושה עם אלפרדו סטרסנר, שתי המדינות שמרו על קשר הדוק ותמיכה הדדית במשטרים הצבאיים האוטוריטריים שלהן.
שתי המדינות חברות מלאות באיחוד אומות דרום אמריקה (UNASUR), הוועדה הכלכלית לאמריקה הלטינית והאיים הקריביים (ECLAC), הקהילה של מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים (CELAC), איגוד השילוב של אמריקה הלטינית (ALADI), ארגון מדינות איברו-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות (OEI) וארגון מדינות אמריקה (OAS). גם האקדמיה הצ'יליאנית לשפה הספרדית וגם האקדמיה הפרגוואית לשפה הספרדית חברים באיגוד האקדמיות לשפה הספרדית.
יחסים כלכליים

יחסי הסחר בין המדינות מעוגנים בעיקר על ידי הסכם ההשלמה הכלכלי (ACE) שנחתם בין צ'ילה לבין מרקוסור.
צ'ילה מייצאת לפרגוואי בעיקר מכוניות נוסעים, הנעלה, חוטי נחושת, תכשירים מורכבים לייצור משקאות שאינם אלכוהוליים ותרופות לשימוש אנושי; פרגוואי מצידה מייצאת לצ'ילה בעיקר בשר בקר, כדורים המתקבלים ממיצוי שמן פולי סויה, תירס וסוגים שונים של אורז.
חלק מהנמלים הצ'יליאניים, במיוחד אלה בצפון צ'ילה בשל קרבתם לפרגוואי, משמשים את צי הסוחר הפרגוואי בגישה אל האוקיינוס השקט. בנוסף, קיים מיזם מסדרון דו-אוקיאני בין ברזיל וצ'ילה אשר כוללים גם את פרגוואי ואת ארגנטינה, אשר נועד לחבר בין האוקיינוס האטלנטי לשקט.
על מנת להקל על מעבר חופשי בין מדינות אמריקה הדרומית, גם אזרחי צ'ילה וגם פרגוואי פטורים משימוש בדרכונים בכניסה ממדינה למדינה לשהייה זמנית למטרות תיירות, עסק או ביקור.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה בפרגוואי שגרירות באסונסיון.
פרגוואי מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליות כלליות באנטופגסטה, איקיקה ופונטה ארנס.
יצחק מקס רובינוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באפריל 1875 גרודנו, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 בספטמבר 1936 (בגיל 61) הברונקס, ארצות הברית 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת קולומביה, בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק 
 תפקידים:  אקטואר, סופר, כלכלן 
 פרסים והוקרה:  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה 
 
ד"ר יצחק מקס רובינוב (19 באפריל 1875 –  1 בספטמבר 1936) היה מנהל קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית והסתדרות מדיצינית הדסה אחרי מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל, הוגה תנועת הביטוח הסוציאלי בארצות הברית וממניחי היסודות למערכת בריאות ציבורית-שוויונית בארץ ישראל ולאחריה במדינת ישראל.
קורות חיים

רובינוב נולד בגרודנו ברוסיה, למקס ואסתר. משם היגר לארצות הברית ב-1893, בה למד רפואה באוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן למד סוציולוגיה וסטטיסטיקה והחל לגבש משנה רפואית ציבורית-שוויונית.
רובינוב ניסה לקדם "חוק בריאות" שייטיב עם מצבם העגום של הפועלים. כישלונה של "האגודה האמריקנית לתחיקת עבודה" (AALL) בקידום החוק הביא אותו לידי אבטלה. הנרייטה סאלד, מזכירת ארגון ציוני אמריקה, חיפשה מחליף לניהול קעמצ"א (קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית) שייסדה הסתדרות ציוני אמריקה במימון ארגון הג'וינט. רובינוב, חסר המעש והלא-ציוני, נרתם למשימה. הקבוצה, שהייתה ארגון הצלה רפואה זמני, יצאה לארץ ישראל בתחילה בלעדיו ביוני 1918, והוא הצטרף אליה חודשים מספר אחר כך.
בארץ ישראל התחיל לממש את רעיונותיו הסוציאליסטיים תוך כדי מאבק ברפואה הפרטית החסרה במשאבים שפעלה בארץ ישראל. גישתו של הארגון (קעמצ"א) שבראשו עמד הייתה שהחולים ישלמו על פי מצבם הכלכלי, עניים יהיו פטורים מתשלום כלל, ואילו הרופאים יהיו מנועים לעבוד בכל עבודה אחרת ותהיה להם חובה לעבוד בכל מקום שהארגון ישלחםּ.
רובינוב גרס ששירותי רווחה ומערך סניטרי ביישובים היהודיים ובשכניהם הערבים שזורים בעבודת הרפואה.
הארגון גדל בתקופת רובינוב מכ-40 אנשים לכדי 400. הצלחתה של הקבוצה גרמה לגורמים בהסתדרות הציונית לנסות להכפיף את הקבוצה על משאביה תחת חסות ההסתדרות, אך רובינוב התנגד לכך בכל תוקף. עם כניסת הסתדרות הדסה לניהול מלא של הקבוצה, עזב רובינוב את ארץ ישראל בדצמבר 1922.
בשל ההכרה במיומנות הניהול של רובינוב, מינתה אותו ההסתדרות הציונות בארצות הברית כמנהלה. ב-1928 נבחר כמזכיר מסדר בני ברית וב-1934 נוסדה ביוזמתו לשכה "להגנת כבוד ישראל באמריקה".
הערות שוליים

1 2  נסים לוי ויעל לוי, רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948; עריכת תוכן, עיצוב וסדר: חדוה רוקח, איתי בחור, זכרון יעקב: איתי בחור - הוצאה לאור, 2008, עמ' 384
1 2  דפנה הירש, באנו הנה להביא את המערב - הנחלת הגיינה ובניית תרבות בחברה היהודית בתקופת המנדט, מכון בן-גוריון, 2014, עמ' 144
↑  ורדה סוסקולני, גייל אוסלנדר ואילנה שחר, עבודה סוציאלית במערכת הבריאות: היסטוריה של התפתחות מקצועית ואתגרים לעתיד בתוך: לא צדקה אלא צדק, עורכים: ג'וני גל ורוני הלר, מכון בן-גוריון, עמ' 246
↑  נסים לוי, פרקים בתולדות הרפואה בארץ-ישראל 1799–1948, הקיבוץ המאוחד והפקולטה לרפואה ע"ש ברוך רפפורט – הטכניון, חיפה, 1998, עמ' 179
↑  יעקב נוימן, לנסיעתו של מ. רובינוב, דואר היום, 5 בדצמבר 1922
↑  מנהל חדש לעבודה הציונית באמריקה, דבר, 3 באוגוסט 1928
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277719805171  PLWABN: 9810622398905606  BIBSYS: 90752535  BnF: cb10483803g (data)  CiNii: DA06147894  ISNI: 0000 0000 8270 6584  LCCN: n79147891  NLA: 35894764  NTA: 135681707  RERO: 02-A003768574  SNAC: w69w33qc  SUDOC: 115447008  Trove: 1135445  VIAF: 77601715   WorldCat (עם VIAF): 77601715
יחסי לוקסמבורג–מקסיקו

| יחסי לוקסמבורג–מקסיקו |
| --- | --- |
לוקסמבורג: מקסיקו


לוקסמבורג: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
2,586: 1,964,375
אוכלוסייה
674,898: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
85,755: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
127,064: 13,642
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

יחסי לוקסמבורג–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג והמדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות הן חברות ה-OECD והאו"ם.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין לוקסמבורג למקסיקו כוננו בשנת 1947. בשנת 1980 ערך ראש ממשלת לוקסמבורג, פייר ורנר, ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו חוסה לופז פורטילו. במהלך ביקורו במקסיקו, שתי המדינות דנו והדגישו את שיתוף הפעולה האנרגטי, במיוחד בענף הברזל והפלדה, ואת השתתפותה של לוקסמבורג בפרויקט הפלדה של לאס טרוצ'אס במדינת מיצ'ואקאן המקסיקנית. במרץ 1991 ביקר שר החוץ ז'אק פוס במקסיקו. באפריל באותה השנה ערך שר החוץ המקסיקני פרננדו סולאנה ביקור רשמי בלוקסמבורג, והפך לנציג היחיד ברמה הגבוהה ביותר של ממשלת מקסיקו שביקר בלוקסמבורג.
במרץ 1996 ערך ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ביקור רשמי במקסיקו. בעוד במקסיקו, הדוכס הגדול ז'אן נפגש עם נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו ושני המנהיגים חתמו על הסכם על שירותי אוויר ושתי המדינות הסכימו להקמת מנגנון התייעצות לצורך אינטרסים הדדיים. בדצמבר 1997 חתמו מקסיקו והאיחוד האירופי על הסכם שותפות כלכלית, תיאום ושיתוף פעולה פוליטי. במהלך המשא ומתן מילאה לוקסמבורג, כמדינת חברה באיחוד, תפקיד נייטרלי ולא העמידה מכשולים. עם זאת, האשרור של ההסכם הופסק על ידי ממשלת לוקסמבורג במהלך שנת 1998 ורוב 1999 על רקע סכסוך מס. המצב נפתר עם חתימת הסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול בינואר 2000 על ידי שתי המדינות.
באפריל 2019 ערך ראש ממשלת לוקסמבורג קסאבייה בטל ביקור רשמי במקסיקו שם נפגש עם הנשיא אנדרס מנואל לופס אוברדור. במהלך הביקור הסכימו שני המנהיגים להעמיק את חילופי המסחר והשקעות בין שתי המדינות. הם גם הסכימו על חשיבות המודרניזציה של ההסכם הגלובלי בין מקסיקו לאיחוד האירופי. ראש הממשלה בטל פנה גם לסנאט המקסיקני וקרא למחוקקים לקדם את זכויות הלהט"בים ואת זכויות הנשים במקסיקו.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מלוקסמבורג למקסיקו
ראש הממשלה פייר ורנר (1980)
שר סחר חוץ פייר אורביין (1990)
שר החוץ ז'אק פוז (1991)
ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (1996)
שרת החוץ לידי פולפר (2002)
שר האוצר, לוק פרידן (2012)
ראש הממשלה קסאבייה בטל (2019)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו ללוקסמבורג
שר החוץ פרננדו סולאנה (1991)
הסכמים דו צדדיים

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים, כמו הסכם לביטול דרישות הוויזה לבעלי דרכון רגילים (1975); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי (1984); הסכם תובלה אווירית (1996); הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות (1998); הסכם למניעת מיסוי כפול (2000) והסכם לשיתוף פעולה תרבותי, חינוכי, נוער וספורט (2006).
יחסי סחר

בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את לוקסמבורג). בשנת 2018 הסתכם המסחר בין לוקסמבורג למקסיקו ב-170 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של לוקסמבורג למקסיקו כולל: מעגלים מודפסים; ברזל; פלדה; מכונות ורפואה. הייצוא העיקרי של מקסיקו ללוקסמבורג כולל: מכשירים רפואיים, מכשירי ניתוחים, רפואת שיניים או וטרינריה; מחשבים וחלקים; טלפונים וטלפונים ניידים; ופוליקרבונט.
במקסיקו פועלות 82 חברות לוקסמבורגיות. בשנת 2018, לוקסמבורג השקיעה במקסיקו 303 מיליון דולר. חברת הפלדה בלוקסמבורג ArcelorMittal פועלת במקסיקו. חברת קרגולוקס הלוקסמבורג מפעילה גם טיסות מטען מתוזמנות בין שתי המדינות. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו אלזאה וסמקס פועלות בלוקסמבורג.
נציגויות דיפלומטיות

לוקסמבורג מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית ומחזיקה בקונסולית כבוד במרידה.
מקסיקו מוסמכת בלוקסמבורג משגרירותה בבריסל, בלגיה ומחזיקה בקונסולית כבוד בעיר לוקסמבורג.
ייאסו השלישי, קיסר אתיופיה

ייאסו השלישי (עברית: יהושע השלישי) היה קיסר אתיופיה מ-16 בפברואר 1784 - 24 באפריל 1788 הוא היה בנו של אבאטו אזאקו ונכדו של ייאסו השני.
ייאסו הומלך לקיסר על ידי אביו הראס אבאטו אזאקו. תקופת מלכותו נמשכה כארבע שנים ואופיינה במאבק בין המצביאים, בהם: וולדה סלאסי, הראס היילה יוסדיק. המצביאים הדיחו את ייאסו, שבסופו של דבר מת מאבעבועות שחורות
הערות שוליים

↑  Wallis Budge, E. A. [1928] (1970). A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia. Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications.
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תקלה גיורגיס הראשון | קיסר אתיופיה  1784–1788 | הבא: תקלה גיורגיס הראשון |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יען סומלי

| יען סומלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יענאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יעניים
סוג:: יען
מין:: יען סומלי
שם מדעי
 Struthio molybdophanes ‏רייכנוב, 1883

יען סומלי (שם מדעי: Struthio molybdophanes) הוא מין של עוף ממשפחת היעניים המצוי רק בקרן אפריקה והוא קטן מעט מהעוף הגדול ביותר - יען מצוי. הוא נחשב לתת-מין שלו עד שבשנת 2014 החשיבו אותו כמין עצמאי מאותו סוג.
מאפיינים

אורכו של יען זה 200-240 ס"מ בממוצע ומשקלו 90-130 ק"ג והוא העוף השני בגודלו בעולם. הוא דומה מאוד לקרובו, היען המצוי: נוצות שחורות-לבנות אצל הזכר, צוואר ורגליים ארוכים מאוד ו-3 אצבעות חזקות ברגל. הראש קטן עם מקור ורוד והנוצות פרועות ועבות. כמו שאר קרוביו הוא חסר יכולת תעופה.
יען זה נפוץ באזור קרן אפריקה - בעיקר באתיופיה וסומליה. הוא נפוץ בערבות, סוואנות ובאזורים יבשים יותר. הוא מותאם לחיים באזורים פתוחים - רגליו מהירות מאוד והוא יכול לדהור במהירות, ראשו מוצב גבוה ועיניו צופות על כל מי שמתקרב אליו מכל הכיוונים. הנקבה והאפרוחים מוסווים עם פלומתם האפורה בין העשבים היבשים.
היען הוא אוכל-כול הניזון מעשבים, פירות, חרקים, יצורים קטנים ואפילו ממתכות ואבנים קטנות.
יען זה נעשה נדיר, בעיקר עקב ציד בלתי חוקי במדינות חיותו - אתיופיה וסומליה בהם קשה לאכוף את החוק. הוא ניצוד לבשר, אפרוחים ונוצות וכן למוצרים רפואיים.
הערות שוליים

↑  יען סומלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
יצחק מרדכי שפירא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1867 סדיגורה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 ביוני 1930 (בגיל 63 בערך) 
 מקום קבורה:  וינה 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 ביוני 1930 
 אב:  אבי עזרא זליג שפירא 
 
אהל על קברו של האדמו"ר רבי יצחק מרדכי בווינה
כתובת המצבה למראשותיו
רבי יצחק מרדכי שפירא (אב תרכ"ז – ג' בתמוז תר"צ) היה אדמו"ר בגוואדזיץ' (Gwoździec).
תולדותיו

נולד בסדיגורה לרב אבי עזרא זליג שפירא, אדמו"ר בסטרי ובנו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא, מחשובי אדמו"רי פולין בדורו. אמו הייתה הדסה פייגא, בתו של רבי אברהם יעקב פרידמן מסאדיגורה. נישא לציפורה פייגא, בת דודו רבי ישראל פרידמן מסדיגורה.
לאחר פטירת אביו החל לכהן באדמו"רות בגוואדז'יץ שבגליציה (כיום אוקראינה) לצד אחיו רבי חיים מאיר יחיאל שהחל לכהן בדרוהוביץ' וממנו יצאה שושלת דרוהוביץ'. על אף היותו צאצא מצד אביו לשושלת קוז'ניץ, נהג בדרך חסידות רוז'ין, שושלתם של אמו וחותנו.
בימי מלחמת העולם הראשונה נמלט כשאר אדמו"רי רוז'ין לווינה, שם השתכן עד לפטירתו ושם נקבר בבית הקברות היהודי "החדש". אשתו עלתה לארץ ישראל ונפטרה בכ' בחשוון תש"ג ונקברה בבית העלמין בהר הזיתים.
ילדיו

רבי אבי עזרא זליג שפירא, נישא לבלומא רייזיל בת דודו רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ'. עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. נפטר בחול המועד סוכות תש"ד, ונקבר בהר הזיתים. בנו, המשיך את חסידות דרוהוביץ'.
רבי אברהם יעקב שפירא (נרצח בשואה בערב ראש השנה תש"ד). נישא לקרובת משפחתו מרים בת רבי ישראל פרלוב מסטולין.
רבי דוד משה (י"ט באלול תרס"ד - ט"ו באייר תשמ"ח) כיהן כאדמו"ר מגוואדז'יץ-סדיגורה בווינה ובבורו פארק. נישא לאלטע בת ציון בתו של רבי שלמה חיים מבולחוב ובזיווג שני לרייזיל בתו של רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק.
הרב יצחק מרדכי שפירא מגוואדז'יץ-סדיגורה בבורו פארק, בן רבי דוד משה.
הרב שלמה שפירא מגוואדז׳יץ-סדיגורה בבורו פארק, בן רבי יצחק מרדכי.
הרב שלום יוסף שפירא (- ז' באלול תשמ"ג) חתנו של בן דודו של אביו, רבי ירחמיאל משה מקוז'ניץ. ממייסדי כפר חסידים וקריית אתא.
הערות שוליים

↑  אביה רבי ישראל היה בנה של שרה דבורה, אחיינית סבו רבי אבי עזרא זעליג. כמו כן, סבו (הכפול) רבי אברהם יעקב מסדיגורה, היה דוד זקן של רבי ישראל.
יעניים

| יעניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יענאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יעניים
שם מדעי
 Struthionidae ‏ויגורס, 1825

יען זכר בנמיביה.
יעניים (שם מדעי: Struthionidae) היא משפחת עופות לא מעופפים המכילה כיום סוג אחד - יען (Struthio) ובו שני מינים. שני מיני עופות אלה הם העופות הגדולים ביותר בעולם כיום.
מאפיינים

היענים חיים כיום רק באפריקה שמדרום לסהרה, אך בעבר הם היו נפוצים גם בארץ ישראל. הם בעלי נוצות שחורות לבנות עם פלומת נוצות פרועה וגסה ובעלי כנפיים ענקיות שאינם יכולים לעופף. הרגליים חזקות, בעלות 3 אצבעות ומותאמות לריצה מהירה בסוואנה האפריקנית. הצוואר ארוך והראש קטן. היענים הם עופות חזקים המסוגלים לבעוט בחזקה ברגליהם ולהפוך למסוכנים. ברשת קיימים תיעודים רבים של רכיבת בני אדם על יענים או מרוצי רכיבה על יענים.
היענים חיים באזורים פתוחים בקבוצות קטנות. הם מקננים על הקרקע ושני בני הזוג מטפלים בביצים בשווה.
מיון

משפחה יעניים (Struthionidae)
סוג Eremopezus - נכחד
סוג Orientornis - נכחד
סוג Palaeotis? - נכחד
סוג Remiornis? - נכחד
סוג פכיסטרוטיו (Pachystruthio) - נכחד
סוג יען (Struthio )
מין יען מצוי (Struthio camelus)
מין יען סומלי (Struthio molybdophanes)
מין Struthio coppensi - נכחד
מין Struthio linxiaensis - נכחד
מין Struthio orlovi - נכחד
מין Struthio karingarabensis - נכחד
מין Struthio kakesiensis - נכחד
מין Struthio wimani - נכחד
מין Struthio daberasensis - נכחד
מין Struthio brachydactylus - נכחד
מין Struthio chersonensis - נכחד
מין Struthio asiaticus - נכחד
מין Struthio oldawayi - נכחד
מין Struthio anderssoni - נכחד
יחסי הרפובליקה של קונגו – רוסיה

| יחסי הרפובליקה של קונגו – רוסיה |
| --- | --- |
הרפובליקה של קונגו: רוסיה


הרפובליקה של קונגו: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
342,000: 17,098,242
אוכלוסייה
6,370,804: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,321: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,405: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי הרפובליקה של קונגו–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קונגו לבין הפדרציה הרוסית. (ברוסית:Российско-конголезские отношения). לרפובליקה של קונגו יש שגרירות במוסקבה ולרוסיה שגרירות ברפובליקה של קונגו.
יחסים פוליטיים

מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות (ב-16 במרץ 1964), המטרה הראשונית הייתה לספק בסיס משפטי מוצק לשיתוף פעולה דו-צדדי. באותה תקופה הוסכם על למעלה מ-80 הסכמים ופרוטוקולים, כולל הסכם ידידות ושיתוף פעולה, הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי, שיתוף פעולה כלכלי וטכני, על סחר ועל הקמת ועדה דו-צדדית מעורבת בנושא כלכלי, שיתוף פעולה מדעי, טכנולוגי ומסחר. במהלך נשיאותו של הנשיא הפרו-מערבי פסקל ליסבואה (1992-1997), היקף היחסים הבילטראליים החל לרדת באופן משמעותי. בשנת 1997 חזר דניס סאסו-נגואסו לתפקיד ראש המדינה וקרא לחידוש שיתוף הפעולה הרב-צדדי עם רוסיה בכל התחומים.
במרץ 2000 חודשו ההתייעצויות הבין-משרדיות, שהתקיימו בספטמבר 2001 במוסקבה, שם נחתם פרוטוקול על התייעצויות בין משרדי החוץ. הסיבוב הבא של התייעצויות רוסיות קונגולזיות ביחסים בין שתי המדינות התקיים באוגוסט 2010 בברזוויל. במהלך שיחותיו של אדאדה עם סרגיי לברוב, הם דנו בין היתר על המדינה ועל סיכויי היחסים הבילטראליים, וסוגיית הסכסוכים ביבשת אפריקה. ב-2004 ביקרה משלחת של חברות בברזוויל עם מועצת הפדרציה של אפריקה. המשלחת התקבלה על ידי נשיא הסנאט של קזחסטן. במהלך המשא ומתן נדונה האפשרות להרחבת חילופי הפרלמנט ולהגברת הקשרים בין הפדרציה. כן התקיימו מפגשים עם פקידי ממשלה אחרים ומנהיגים עסקיים של קונגו.
יחסים כלכליים

שיתוף פעולה כלכלי וכלכלי התפתח באופן פעיל עד 1992, בשתי ישיבות של הוועדה הבין-ממשלתית המשותפת. לאחר תחילת העימות הפנימי במדינה בשנת 1997, יחסי הסחר הבילטראליים הושעו וביוני של אותה שנה בברזוויל הייתה סגורה הנציגות של "אירופלוט". צעדים חיוביים מסוימים שתוארו בתקופה האחרונה בתחום ייצור הנפט. אינטרס משותף של שיתוף פעולה במחקר ופיתוח משותף של שדות הנפט בקזחסטן הודגם ביוני 2006, במהלך ביקור ראש המדינה של חברת הנפט הרוסית "Lukoil חו"ל אחזקות". בשנת 2006 ביקרה בברזוויל משלחת של מטרופול של IFC. עמותה זו מעוניינת בפרויקטים שונים בתחום הזהב ומתכות בסיס. בחודש מאי 2010 בברזוויל, התקיים פורום עסקים בהשתתפות אנשי עסקים רוסיים שונים, בהם דנו בדרכים להגברת שיתוף הפעולה בתחומי האנרגיה, התחבורה, הכרייה והפיננסים. כתוצאה מכך נחתם בפורום המשותף על הסכם שיתוף פעולה בין לשכות המסחר של שתי המדינות, שמטרתו ליצור תנאים נוחים לפיתוח היחסים הכלכליים בין שתי המדינות.
ראו גם

יחסי ארצות הברית–רוסיה
יחסי ישראל–רוסיה
יחסי הרפובליקה של קונגו-צרפת
יחסי פרגוואי–צרפת

| יחסי פרגוואי–צרפת |
| --- | --- |
פרגוואי: צרפת


פרגוואי: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
406,752: 643,801
אוכלוסייה
6,950,211: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
42,956: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,181: 45,527
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה נשיאותית למחצה

שגרירות פרגוואי בפריז
יחסי פרגוואי–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פרגוואי לבין צרפת.
ביקורים רשמיים

למעט ביקורו של שארל דה גול במהלך סיורו בדרום אמריקה בשנת 1964, לא התקיימו ביקורים דו-צדדיים בין צרפת לפרגוואי בתקופת הדיקטטורה של הגנרל אלפרדו סטרסנר (1954–1989). היחסים הדו-צדדיים התחדשו ברמה הגבוהה ביותר עם ביקורו של הנשיא חואן קרלוס וסמוסי בפריז באפריל 1994 (ביקורו הראשון של ראש מדינה פרגוואי בצרפת), וביקור נוסף בדצמבר 1995. נשיא צרפת ביקר באסונסיון במרץ 1997 והנשיא ניקנור דוארטה פרוטוס ביקר בצרפת ב-2006. מאז התקיימו מגעים קבועים בין שתי המדינות ואלה גדלו משמעותית מאז ספטמבר 2015.
יחסים כלכליים

פרגוואי, שהיא השוק ה-16 בגודלו של צרפת באמריקה הלטינית, נותרה שותפת סחר צנועה עבור צרפת. עם זאת, היצוא הצרפתי גדל בצורה חדה, יותר מכפליים מאז 2010. בשנת 2018, היצוא הצרפתי הגיע ל-62 מיליון אירו והייבוא ל-30 מיליון אירו. הם נשלטים בעיקר על ידי כימיקלים ותרופות, בשמים וקוסמטיקה.
הנוכחות המסחרית של צרפת מתמקדת בתחום התרופות והחיסונים (סאנופי), בשמים וקוסמטיקה (L'Oréal), תעשיית הרכב (רנו, קבוצת PSA, מישלן, טוטאל), מכונות חקלאיות (Kuhn (צר')), מזון חקלאי וכימיקלים (לואי דרייפוס (אנ')), דשנים מקבוצת רולייר (אנ')), ומגזר השירותים (Oberthur Technologies(אנ')‏, CMA CGM (אנ') (הובלה ימית), וביטוח AXA. רשת מלונות אקור חתמה על הסכם זכיינות להקמת מלון איביס שנפתח בספטמבר 2010, ואילו מלון שני נפתח בסיודד דל אסטה. דגנים, ובמיוחד פולי סויה וזרעי שמן, הם היצוא הפרגוואי המוביל לצרפת, ולאחר מכן תבלינים, שמנים אתרים, סוכר, חוטים ובשר. נוכחותם של מותגים צרפתיים לא תמיד מיוצגת במאזן הסחר, מכיוון שמוצרים מסוימים (רכבים) מורכבים בברזיל או ארגנטינה ורק לאחר מכן הם מיובאים לפרגוואי.
חברות צרפתיות מגלות עניין גובר בהזדמנויות שמציעה פרגוואי, בעזרת לשכת המסחר הפרנקו-פרגוואית.
נציגויות דיפלומטיות

פרגוואי מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז וקונסוליה בליון.
צרפת מחזיקה בפרגוואי שגרירות באסונסיון וקונסוליה בסיודד דל אסטה.
יחסי הרפובליקה של קונגו – צרפת

| יחסי הרפובליקה של קונגו – צרפת |
| --- | --- |
הרפובליקה של קונגו: צרפת


הרפובליקה של קונגו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
342,000: 643,801
אוכלוסייה
6,370,804: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,321: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,405: 45,527
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה נשיאותית למחצה
שגרירים
הנרי לופס: ברטרנד קוצ'י
יחסי הרפובליקה של קונגו–צרפת הם מערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין הרפובליקה של קונגו לבין הרפובליקה הצרפתית צרפת מחזיקה בשגרירות בברזוויל וקונסוליה בפואנט נואר, ואילו הרפובליקה של קונגו מחזיקה בשגרירות בפריז. צרפת שלטה בעבר ברפובליקה של קונגו שהייתה במעמד של מושבה בין שנות ה-80 של המאה ה-19 עד להכרזת העצמאות של הרפובליקה של קונגו בשנת 1960. בעקבות קריסת הגוש הקומוניסטי העולמי, צרפת הפכה לשותפת הסחר הגדולה ביותר של הרפובליקה של קונגו.