stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוריינט האוס
היסטוריה > סגירה

לאחר רצח יצחק רבין, תחילת גל פיגועי ההתאבדות ועליית בנימין נתניהו לשלטון הפכה הפגנת הנוכחות הפלסטינית בלב ירושלים מטרידה יותר ויותר מנקודת מבטה של ממשלת ישראל. נתניהו איים פעמים אחדות לסגור את הבניין על פעילויותיו, והשר לביטחון הפנים בממשלתו הראשונה אביגדור קהלני אף הוציא צו לסגירת הבניין והקיף אותו בשוטרי משמר הגבול, אך מחאה פלסטינית רחבה והתבצרות של יושביו בו לאורך 23 יום מנעו את סגירתו. האוריינט האוס נשאר פתוח ופעיל לאורך שנות ממשלת נתניהו הראשונה, וכך גם לאורך כהונתו של אהוד ברק. רק בעיצומה של האינתיפאדה השנייה, כתגובה לגל פיגועי ההתאבדות ברחבי ישראל ובעיקר בירושלים, החליטה ממשלת ישראל תחת ראשותו של אריאל שרון לסגור את האוריינט האוס, שעות אחדות לאחר הפיגוע במסעדת סבארו. גם מותו של פייסל חוסייני, שמת מהתקף לב פתאומי חודשיים קודם לכן, יצרה את התנאים הדיפלומטיים המתאימים, מבחינת ישראל, לסגירת המוסד.
אור ליום 10 באוגוסט 2001 פשטו כוחות שוטרי משמר הגבול על האוריינט האוס והשתלטו עליו, על פי צו בחתימת השר לביטחון פנים עוזי לנדאו. מן הבניין הוסר הדגל הפלסטיני והונף עליו דגל ישראל. גם משרדים פלסטיניים נוספים נסגרו, ובכללם משרדי מושל מחוז ירושלים מטעם הרשות הפלסטינית ומשרדים של מנגנוני הביטחון הפלסטיניים במתחם אבו דיס. לאחר זמן קצר, בשל בקשת גורמים פלסטיניים, הוסר הדגל הישראלי מן הבניין, אך הוא נותר סגור ופעילות בו נמנעה.
על פי הודעת משרד ראש הממשלה נתפסו בבניין מסמכים רבים המצביעים על "פעילות ענפה באזור ירושלים וזאת בניגוד מוחלט להסכמים שנחתמו עם הפלסטינים. יצוין, כי חוק יישום הסכם הביניים (הגבלת פעילות), מחייב את הרשות הפלסטינית לכבד את ריבונותה של ישראל בתחומי מדינת ישראל, לרבות בירושלים המזרחית". על פי אותה הודעה, כלל החומר שנתפס כלל עדויות על פעילות מנגנוני הביטחון הפלסטינים בירושלים, פעילות בתחום הנדל"ן במזרח ירושלים, מעורבות הרשות הפלסטינית במינויים במזרח העיר, פעילות מדינית בעיר, מעורבות הרשות במימון הפעולות באוריינט האוס, ומעורבות הרשות ומנגנוני הביטחון שלה בנעשה בהר הבית. "החומר שנתפס מעיד על תפקודו של בניין האוריינט האוס כזרוע ישירה של הרשות הפלסטינית לאורך השנים ומצביע על מעורבותה של הרשות ושל ערפאת בפעילותו של האוריינט האוס ובפעילות מוסדות נוספים במזרח ירושלים", מסרה הודעת משרד ראש הממשלה.
על פי הודעת האוריינט האוס, ישראל היא שהפרה הסכמים והבנות, ואף הפרה את החוק הבינלאומי בפשיטה על האוריינט האוס וסגירתו, תוך החלת ריבונותה על מזרח ירושלים בניגוד לעמדה הבינלאומית. האוריינט האוס, על פי ההודעה הפלסטינית, עוסק בפעילות שמטרתה לקדם פתרון בדרכי שלום, ומהווה מקום של דיאלוג בין ישראלים ופלסטינים. סגירתו פוגעת בתקווה הפלסטינית שמזרח ירושלים תהיה בעתיד בירתה של המדינה הפלסטינית, ועל הקהילה הבינלאומית והגופים שוחרי השלום בישראל לגנותה בתוקף ולפעול לפתיחתו מחדש של המוסד, נאמר בהודעה.
אוריינט האוס כיום

הבניין עודו סגור מתוקף צו השר לביטחון פנים, המתחדש מדי חצי שנה. אף שלא מתקיימת בו פעילות כלשהי, הרי שאת הפעילות שהתקיימה בו בעבר ממשיכים הפלסטינים לקיים, בפרופיל בינלאומי נמוך יותר, בבניינים חלופיים בירושלים. אתר האינטרנט של האוריינט האוס מוסר דיווחים מעת לעת על פעולותיו, ומונפקות הודעות לעיתונות מטעם האוריינט האוס. בחלק האחורי של המתחם מתגורר נינו של אסמאעיל ביי, טאהר חוסייני, עם משפחתו ואחותו רוויידה.
הפלסטינים עודם נושאים עיניהם לפתיחתו המחודשת של הבניין, ועושים מאמצים דיפלומטיים ותקשורתיים בינלאומיים ללחוץ על ישראל לפתיחתו. במעט המגעים הפלסטיניים-ישראליים המתקיימים בשנים האחרונות, מעלים הפלסטינים מדי פעם את הנושא. לאורך תקופת כהונתו של אריאל שרון כראש ממשלה, נמסרו מעת לעת הצהרות כי אין בכוונת ממשלת ישראל לאפשר "לעת עתה" את פתיחת הבניין. במהלך תקופת כהונתו של אהוד אולמרט בראשות ממשלת ישראל, לא היה שינוי במדיניות זו. אולמרט כיהן כראש עיריית ירושלים במשך הימים של שיא פעולתו של האוריינט האוס ובעת סגירתו, והיה מן המתנגדים התקיפים לפעולתו.
הפלסטינים רואים בבניין סמל לשאיפתם שירושלים תהיה ביום מן הימים בירת המדינה הפלסטינית.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - הבנייה הערבית מחוץ לחומות, כתר הוצאה לאור, 1985
הערות שוליים

↑  דוד ילין, ירושלים של תמול, י״ט בחשון תרנ״ט
↑  אתר אוריינט האוס - היסטוריה
↑  המערכה הדיפלומטית על ירושלים, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
1 2  אלי אושרוב, פעם היה פה שמח: סיפורו של האוריינט האוס, באתר nrg
↑  חשיפת מסמכים המצביעים על קשר בין בניין ה"אורינט האוס" והרשות הפלסטינית, הודעה של דובר ממשלת ישראל, 27 בפברואר 2002
↑  הודעה לעיתונות 14 באוגוסט 2001
↑  אתר אוריינט האוס
שעריו הנעולים של האוריינט האוס
מה שהיה היה

"מה שהיה היה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת. השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2011, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "הזמן שלך", שיצא לאור ביולי 2011.
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט והיה לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר בישראל בשנת 2011.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי דיקלה ועידו אוחיון. בוואלה נכתב "האזינו לסינגל החדש של בוסקילה שלמרות שמו, הוא אינו קאבר לאריק איינשטיין, אבל הוא כן סינגל מתוך אלבום חדש בעבודה". בוסקילה ביצעה את השיר לצד שירים נוספים כמו "יש בליבי כינור", "נשמתי", "סיפור מכור" ו"הלב" במופע להקה מיוחד שקיימה.
בכתבה שפורסמה במקור ראשון אזכרו את "מה שהיה היה" גם כן.
וידאו קליפ

לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-23 במרץ 2011, בסמוך לצאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-550,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה מופיעה בוסקילה כשהיא יושבת על הרצפה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 3 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 10 |  |
|  ישראל | רדיו לב המדינה | 8 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 32 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 23 במרץ 2011 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הפי"ל |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מאיה בוסקילה - מה שהיה היה Maya Buskila - Ma Sh'haya haya, נבדק ב-2021-06-13
↑  מאיה בפסגה, מנצחת את שרית, באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2011
↑  הפקה עצמית‏, מאיה בוסקילה - "מה שהיה היה", באתר וואלה, 23 במרץ 2011
↑  אודות מופע: מאיה בוסקילה - מופע להקה: לאן משרד כרטיסים, באתר www.leaan.co.il
↑  בשעה טובה: מאיה בוסקילה מתחתנת, באתר nrg
| מאיה בוסקילה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סיפור מכור • ימים של אהבה • שוברת שתיקה • נושמת |  |
| ערכים קשורים | ימים של אהבה • חי ב-LA LA לנד • הכוכב הבא לאירוויזיון |  |
| מאיה בוסקילה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סיפור מכור | "יש בליבי כינור" • "סיפור מכור" • "הלב" • "זה רק בינינו" • "כשאתה נשבר" |  |
| ימים של אהבה | "חופים" • "רק אותך רוצה" • "רק אל תגיד" • "בלעדיך" • "ימים של אהבה" |  |
| שוברת שתיקה | "שוברת שתיקה" • "לנשום" • "שלום" • "רכבת אקספרס" |  |
| נושמת | "מה שהיה היה" • "מצפן" • "לעבור את היום" • "תקשיבי לי" • "מגדל" • "זיכרון ישן" • "השתגעתי" • "באמצע יום" • "נושמת" |  |
| אלבום חדש | "הלב שלי עומד למכירה" • "אני רואה אותך" • "ממך וממני" • "חד קרן" • "עם ישראל חי (יש לנו אור)" • "עד אחרי הנצח" • "לא לבד" • "2 דקות" |  |
| סינגלים אחרים | "נשמתי" • "לא מתביישת לאהוב" • "הזמן שלך" • "אל תוותר עלי" • "אהבה אחרת" • "חי ב-La La לנד" • "סלח לי" • "לראות אותך מאושר" • "פרידום" |  |
| השתתפות בסינגלים | "חברים בכל מיני צבעים" • "בוא נראה" • "הדרך אל הכפר" |  |
ריקי חיות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בפברואר 1951 (בת 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  רבקה ולנר
 סוגה מועדפת:  תיאטרון, קולנוע
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  שחקנית, במאית, מורה לתיאטרון, מתרגמת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 בן זוג:  עו"ד אבי שץ
 פרסים והוקרה:  פרס ראשון בפסטיבל "סמולבמה", פרס ע"ש אהוד מנור (2014)
 פרופיל ב-IMDb
 
ריקי חיות (נודלה ב-24 בפברואר 1951) היא שחקנית, במאית, מתרגמת ומורה ישראלית למשחק ובימוי.
עיקר פעילותה בשנים האחרונות מתקיימת בתיאטרון "תמונע", שם מועלות הצגות בבימויה ושם אף משחקת במסגרת האנסמבל של תמונע.
ביוגרפיה

חיות נולדה בתל אביב בשם רבקה ולנר, לאם שעלתה לארץ עם הוריה מפולין בגיל 16. אביה, יליד פולין, מעצב אופנה, עלה לישראל ב-1945. את האהבה לתיאטרון ולמוזיקה ספגה בבית הוריה. בגיל 6 החלה ללמוד אצל מיה ארבטובה בלט, ובהמשך למדה נגינה על פסנתר. למדה בבית ספר יסודי "הקליר" בתל אביב.
בגיל 15 עזבה את הארץ עם הוריה, לאחר שאביה קבל עבודה כמעצב אופנה בניו-יורק. שם למדה בבית ספר תיכון ונחשפה לראשונה לאמנות התיאטרון. במהלך שהותה שם החלה ללמוד משחק והשתתפה בהפקות שהועלו בבית ספרה. זאת הייתה ארצות הברית הסוערת והמסעירה של מלחמת וייטנאם, של התנקשויות פוליטיות (ג'ון קנדי, רוברט קנדי מרטין לותר קינג), של צעירים נגד הממסד, של דור הפרחים, של פסטיבל וודסטוק. ההשפעה של אירועים אלה נכרה היטב בזירה התיאטרונית, אלה היו שנות פריחה של תיאטרון אקספרימנטלי ופוליטי, ושנים מכוננות עבור חיות, שעצבו את תודעתה האישית והאמנותית בהמשך.
לאחר שחזרה לארץ המשיכה לימודים באוניברסיטת תל אביב במשך שנה, עד שהתגייסה לצבא.
עבדה בחברת התעופה TWA עד אשר פגשה את הבמאי ההונגרי הגדול גזה פרטוש, שעלה ארצה מאנגליה והחל לביים וללמד תיאטרון בארץ. בעקבות המפגש אתו שבה אל ייעודה, התיאטרון.
ביוגרפיה > תיאטרון

חיות עבדה במשך 13 שנים עם פרטוש, כשחקנית וכעוזרת במאי בתיאטרון דובר אנגלית שפרטוש יסד כאן. בשנים אלה שיחקה ב"אי העיזים" מאת אוגו בטי, "פאטיו" מאת ג'. הייפנר, עיבודים לסיפורים קצרים של צ'כוב: "אולינקה", "900 רובל", ו"הדב" מאת צ'כוב, הצגת בכורה מאת ג'ון קרומוול, מונודרמה "ינטל" מאת י. בשביס זינגר. ב-1993 הופיעה עם ההצגה HAPPY DAYS מאת סמואל בקט בבימויו של פרטוש בפסטיבל אדינבורו וההצגה זכתה לביקורות נלהבות. במהלך שנים אלה אף הקימה תיאטרון סיפור לילדים בשם "עולם האגדות", שם תפקדה כמפיקה, מעבדת, במאית ושחקנית. התיאטרון פעל ברחבי הארץ בחסות "אמנות לעם". בעת ההיא החלה לשחק בסדרות וסרטים. תפקידה הראשון בסדרת הטלוויזיה "כסף קטלני" שם גילמה את דמותה של גאולה רוטנברג, לצידם של רפי תבור, סנדי בר וגלית גיאת.
לאחר שפרטוש חזר להונגריה, חיות שבה ללימודים באוניברסיטת תל אביב שם סיימה בהצטיינות לימודי MFA בבימוי. במסגרת לימודיה עיבדה וביימה את ההצגה "המעגל" מאת ארתור שניצלר, שזכתה בפרס ראשון בפסטיבל "סמולבמה", בהמשך ביימה את "הסנדלרית המופלאה" מאת גרסיה לורקה, ואת "חפות" מאת דאה לוהר, שהמשיכה לרוץ כהצגה אורחת בתיאטרון "גשר".
ב-2014 זכתה בפרס עידוד היצירה ע"ש אהוד מנור בתחום המשחק.
ביוגרפיה > בימוי

בעקבות חשיפתה למחזאות אוסטרו/גרמנית, המשיכה לתרגם ולעבד מחזות גרמניים ואוסטרים, יחד עם הדרמטורגית סוזנה שטרן ובהמשך ביימה את ההצגה "אמונה אהבה תקוה" מאת אדן פון הורבאט בתיאטרון תמונע. ההצגה רצה כארבע שנים.
לאחר מכן, הצטרפה לאנסמבל תיאטרון תמונע, שם עבדה עם הבמאית והכוריאוגרפית מייסדת תמונע נאוה צוקרמן, שהשפיעה רבות על עבודתה. היא ממשיכה בשיתוף הפעולה עם צוקרמן, והשתתפה כשחקנית בפרויקט "מחזות כיס", פרי עטה ובימויה של צוקרמן במהלך תקופת הקורונה. בתקופת הסגר הראשון אף תרגמה והשתתפה בסרט ביתי קצר, בבימויו של שי יצהר, "פומזל וגבלס", שצולם לרגל יום השואה, עיבוד לראיון יחיד שנתנה ברונהילדה פומזל, מזכירתו של יוזף גבלס ב-2016.
בשנים האחרונות עבדה כלקטורית בתיאטרון החאן, והחלה ללמד במכללת אמונה בירושלים, שם ביימה את המחזה "שנים עשר המושבעים" שעיבדה לנשים, ואף הנחתה את ההצגה "תהיי שמנה עם עצמך" של בוגרות המכללה שיצאה מתחומי המכללה כהצגה מסחרית.
בשנת 2018 השתתפה בסדרת ה-BBC היוקרתית THE LITTLE DRUMMER GIRL, שם שיחקה בתפקיד פרופ' מינקל.
בימים אלה עולה ההצגה "ימים מאושרים" מאת בקט, אותה תרגמה לעברית, ביימה ואף משחקת בה, בתיאטרון תמונע. כיום היא עובדת על מחזה גרמני חדש, מונודרמה, שבה תשחק בעתיד הקרוב.
בן זוגה של חיות הוא עו"ד אבי שץ. היא אמא לשני ילדים.
פעילותה בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון > קולנוע

THE REVOLUTIONARY II – במאי: רוברט מרקרלי - בתפקיד קלאודיה פרוקולה אשתו של פונטיוס פילטוס 1996
"הכל מתחיל בים" – במאי איתן גרין – בתפקיד סימה – 2008
"עץ לימון "– במאי ערן ריקליס – בתפקיד השופטת לבנת – 2008
פעילותה בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון > טלוויזיה

"כסף קטלני" עונה 1+2 – במאי ערן ריקליס בתפקיד גאולה רוטנברג (1996-1997)
"כן או לא" – סדרת טלוויזיה של ערוץ 1 1997
"בנות בראון" – במאית עירית לינור – בתפקיד השופטת 2002
"24/7" – בתפקיד אמו של תום אבני – 2007
"עד החתונה" – במאים דפנה לוין ועודד לוטן - בתפקיד נירה – 2008
"החברים של נאור" – במאי נאור ציון – בתפקיד האסטרולוגית – 2009
"חסמבה דור 3" – במאי דני סירקין – בתפקיד זיוה – 2011
"משפחה טובה" – במאי אלון זינגמן – בתפקיד עידית – 2014
THE LITTLE DRUMMER GIRL – BBC – במאי פארק צ'אן ווק – בתפקיד פרופ' מינקל – 2017
"הפקידה" – במאי יותם גנדלמן – בתפקיד השופטת עדנה קפלן – 2020 (טרם עלה לאקרנים)
פעילותה בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון > תיאטרון (משחק)

"אי העיזים" מאת אוגו בטי – בימוי גזה פרטוש – בתפקיד סילביה - THY81 - 1986
"PATIO" מאת ג' הייפנר – בימוי גזה פרטוש – בתפקיד ג'ואל - THY81 - 1987
"אולינקה"/"900 רובל "– עיבוד לנובלות של אנטון צ'כוב – בימוי גזה פרטוש – THY81 – 1988-1990
"הדב" מאת א. צ'כוב – בימוי גזה פרטוש – THY81 - 1988-1990
"OPENING NIGHT" מאת ג'ון קרומוול – בימוי גזה פרטוש – בתפקיד פאני אליס THY81 – 1989-1990
"ינטל" - עיבוד לספרו של י. בשביס זינגר – בימוי גזה פרטוש – THY81 – 1990-1994
HAPPY DAYS מאת ס. בקט – בימוי גזה פרטוש – THY81 – 1990-1994
"של מי החיים האלה" מאת בריאן קלארק – בימוי דפנה זילבר – הבימה 2012
"המלט משין" מאת היינר מולר – בימוי נאוה צוקרמן – תמונע – 2015-2018
סל תרבות – מופע פרפורמנס – בימוי יאיר ורדי – תמונע – 2016-2017
"ימים מאושרים" מאת סמואל בקט – בימוי ריקי חיות – תמונע – 2017 -
"את מדברת. אני מדברת" בהשראת סיפורה של ברונהילדה פומזל מזכירתו של יוזף גבלס. בימוי נאוה צוקרמן - תמונע - 2022 -
"אנטיגונה" בתפקיד יוקסטה - מבוסס על הטרילוגיה "אדיפוס המלך" "אדיפוס בקולון" "אנטיגונה" מאת סופוקלס - עיבוד כתיבה ובימוי נאוה צוקרמן - תמונע - 2022 -
פעילותה בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון > תיאטרון (בימוי)

"עולם האגדות" מבחר אגדות עם מרחבי תבל – תיאטרון סיפור – 1990-1998
"חפות" מאת דיאה לוהר – הצגה אורחת בתיאטרון גשר – 2012-2013
"אמונה אהבה תקוה" מאת אדן פון הורבאט – תיאטרון תמונע – 2014-2017
"ימים מאושרים" מאת סמואל בקט – תיאטרון תמונע – 2017
"אתה לא אבא" מאת ובביצוע - נדב בושם. זוכה פרס תיאטרונטו 2022
"הוועדה" מאת נדב בושם - בימוי נדב בושם וריקי חיות. זוכת פרס הבימוי בפסטיבל הקומדיה ע"ש אפרים קישון.
הערות שוליים

↑  יאשה קריגר, חפות: חקר מובהק של שפה תיאטרלית, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2012
↑  מלגות לעידוד היצירה, באתר אמ"י -אגודת אמני ישראל, ‏20114
↑  הכל מתחיל בים, באתר אישים, ‏2008
↑  כסף קטלני 1996, באתר אידיבי, ‏1996
↑  עד החתונה-שחקנים וצוות והפקה, באתר אידיבי, ‏2008
↑  צבי גורן, ימים מאושרים-צללים של שקיעה, באתר הבמה, ‏31/05/2018
↑  יוקי לביא, הימים הנוראים, באתר קפה דה מרקר, ‏28/10/2018
↑   ננו שבתאי, "ימים מאושרים": הפסימיות שבאופטימיות והאופטימיות שבפסימיות, באתר הארץ, 19 ביולי 2018
מכבי חדרה (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל נשים מכבי כישרונות חדרה היא קבוצת כדורגל נשים של מועדון הספורט מכבי חדרה והיא משחקת בליגת העל בכדורגל נשים. הקבוצה נוסדה בשנת 2004 ומאז משחקת בליגת הנשים הבכירה. הישג השיא של הקבוצה היה זכייה בגביע המדינה בעונת 2014/15.
המועדון כולל גם קבוצות נוער לארבע קבוצות גיל - נערות, נערות א,ילדות וטרומיות.
היסטוריה

בתחילת שנות האלפיים הקימו יעקב גלאם ויוסי סופר קבוצת כדורגל לילדות שהתחרתה בליגת המתנ"סים ולאחר מכן גם בתחרות "פוקס קידס" הארצית והעולמית. קבוצה זו זכתה מספר פעמים בליגת הנערות בכדורגל וגביע המדינה בכדורגל לנערות. בין כוכבות הקבוצה באותה תקופה הייתה נועם אכטל.
על בסיס השחקניות מקבוצת הילדות והנערות הצליחו להעמיד קבוצה שהצטרפה לליגת הנשים בשנת 2004.
מאז הקמתה משחקת הקבוצה בליגת הנשים הבכירה אך טרם זכתה באליפות. הקבוצה הגיעה 5 פעמים למעמד גמר גביע המדינה וזכתה בתואר פעם אחת.
בשנת 2019 ייצגה הקבוצה את המדינה במשחקי מכבי פאן אמריקה שנערכו במקסיקו וזכתה במדליית ארד.
תארים

גביעים : 1
2014/15
סגנית מחזיקת הגביע: 4
2011/12
2013/14
2016/17
2018/19
סגל השחקנים

נכון ל-22 בספטמבר 2019
בתרבות הפופולרית

חלק משחקניות הקבוצה לקחו חלק בסדרת הטלוויזיה אדומות ששודרה בשנת 2004.
הצלמת אלמה מכנס קז צילמה את שחקניות הקבוצה במשך שלוש וחצי שנים והציגה את תערוכת "תעמדי יציב" על שלטי חוצות בירושלים. אחת ממטרות התערוכה הייתה ליצור דימוי חדש של נשים חזקות במרחב הציבורי. התערוכה הושחתה על ידי חרדים קיצוניים.
ראו גם

מכבי חדרה (כדורגל)
מכבי חדרה (כדורסל)
הערות שוליים

↑  סגל השחקנים - מכבי כישרונות חדרה, באתר התאחדות לכדורגל בישראל
↑  אלמה מכנס קז: שלוש הגרציות על המגרש, באתר פורטפוליו, 5 בדצמבר 2020
↑   ניר חסון, אלמונים השחיתו תערוכת צילומי נשים בכניסה לירושלים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2020
אל תוותר עלי

"אל תוותר עלי" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ב-14 בנובמבר 2011, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל שלא מתוך אלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "סלח לי", שיצא לאור בפברואר 2013, שלא כחלק מאלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת; האלבום בו לא נכלל "אל תוותר עלי" לבסוף.
השיר הגיע למקום ה-11 במדיה פורסט והתשיעי ברדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי עינת הולנדר והולחן על ידי רביב בן-מנחם. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והצהיר כי: "תנו למאיה בוסקילה את אוסף הקלישאות הגדול ביותר על אהבה נכזבת, מנגינה להשתפך, והיא תביא לכם אותה במלודרמת כאב כאילו הוא (הכאב) בדמה. מאיה בוסקילה הולכת על שירי טיילור מייד, תפורים לאישיות הזמרתית שלה. באהבה נכזבת – הלילות אינם יכולים להיות חמים". הוא הוסיף ואמר כי: "המנגינה והעיבוד היפים של רביב בן מנחם לוקחים את השיר ואת מאיה למקומות שלא חייבים לדקדק בטקסט".
במקור ראשון, פורסמה כתבה אודות "אל תוותר עלי" כאשר יצא לאור בנובמבר 2011.
וידאו קליפ

לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-8 במאי 2013, שנתיים לאחר צאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-160,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה מופיעה בוסקילה עצמה עם אפקט המכפיל את דמותה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 11 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 9 |  |
|  ישראל | רדיו לב המדינה | 4 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 14 בנובמבר 2011 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הפי"ל |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מאיה בוסקילה - אל תוותר עליי Maya Buskila - Al Tevater Alay, נבדק ב-2021-06-12
↑  מאיה בוסקילה - סלח לי Maya Buskila - Sla'ch Li, נבדק ב-2021-06-12
↑  נושמת, נבדק ב-2021-06-11
↑  אסף נבו, ‏אייל גולן מעל קובי פרץ, בינתיים, באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2011
↑  מילים לשיר אל תוותר עליי - מאיה בוסקילה, באתר שירונט
1 2  מושיקו הגיב, מאיה בוסקילה אל תוותר עלי, באתר yosmusic.com
↑  האזינו: מאיה בוסקילה - "אל תוותר עלי", באתר nrg
| מאיה בוסקילה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סיפור מכור • ימים של אהבה • שוברת שתיקה • נושמת |  |
| ערכים קשורים | ימים של אהבה • חי ב-LA LA לנד • הכוכב הבא לאירוויזיון |  |
| מאיה בוסקילה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סיפור מכור | "יש בליבי כינור" • "סיפור מכור" • "הלב" • "זה רק בינינו" • "כשאתה נשבר" |  |
| ימים של אהבה | "חופים" • "רק אותך רוצה" • "רק אל תגיד" • "בלעדיך" • "ימים של אהבה" |  |
| שוברת שתיקה | "שוברת שתיקה" • "לנשום" • "שלום" • "רכבת אקספרס" |  |
| נושמת | "מה שהיה היה" • "מצפן" • "לעבור את היום" • "תקשיבי לי" • "מגדל" • "זיכרון ישן" • "השתגעתי" • "באמצע יום" • "נושמת" |  |
| אלבום חדש | "הלב שלי עומד למכירה" • "אני רואה אותך" • "ממך וממני" • "חד קרן" • "עם ישראל חי (יש לנו אור)" • "עד אחרי הנצח" • "לא לבד" • "2 דקות" |  |
| סינגלים אחרים | "נשמתי" • "לא מתביישת לאהוב" • "הזמן שלך" • "אל תוותר עלי" • "אהבה אחרת" • "חי ב-La La לנד" • "סלח לי" • "לראות אותך מאושר" • "פרידום" |  |
| השתתפות בסינגלים | "חברים בכל מיני צבעים" • "בוא נראה" • "הדרך אל הכפר" |  |
יחידת מרעול

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 מלחמות:  מבצע תפיסת האסירים שנמלטו מכלא גלבוע מלחמת חרבות ברזל
 פיקוד
 יחידת אם:   אוגדת איו"ש
 דרגת המפקד:    רב-סרן במילואים
 מפקד נוכחי:  רועי סימון
 
יחידת מִרעוֹל היא יחידת מילואים בצה"ל, שמטרתה איתור בני אדם על בסיס ניתוח שטח. היחידה פועלת תחת פיקוד אוגדת אזור יהודה ושומרון. מקור שמה של היחידה הוא בהלחם בסיסים של המילים מרעה ומשעול, המתארת שביל צר שנוצר ממעבר של עזים או כבשים בשטחי מרעה הרריים.
ייעודה של היחידה הוא איסוף מודיעין ממקורות גלויים, מעקב והתחקות אחר תנועה בשטח. היחידה פועלת בביצוע מרדפים אחר מבוקשים, באיתור אמצעי לחימה ובמיפוי כוחות בשטח. ביחידה משרתים כ-60 חיילי מילואים, הכוללים הידרולוגים, גאולוגים, מומחי בוטניקה, מהנדסים, מדריכי טיולים וגששים.
מפקד היחידה, נכון ל-2021, הוא רב-סרן (במיל') רועי סימון.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-2015 בעקבות לקחי מבצע "שובו אחים" בשנת 2014.
בספטמבר 2021 פעלו לוחמי היחידה בחיפוש אחר המחבלים שנמלטו מבית הסוהר גלבוע, והביאו ללכידתם של זכריא זביידי ומוחמד קאסם עארדה באום אל-גנם. כהוקרה על הישג זה הוענקה ליחידה תעודת הערכה מהרמטכ"ל אביב כוכבי.
במאי 2022 השתתפו לוחמי היחידה במבצע לאיתור וללכידתם של שני המחבלים שביצעו את הפיגוע באלעד.
באוקטובר 2023, במהלך במלחמת חרבות ברזל, השתתפו לוחמי היחידה במבצע לאיתור נעדרים בעוטף עזה.
מפקדי היחידה

| שם המפקד | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| רס"ן (מיל') רועי סימון | 2015 - מכהן |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  יואב זיתון, חפיסת סיגריות ופחית: 3 גששים במילואים שחזרו את נתיב הבריחה - והביאו לתפיסת זביידי, באתר ynet, 11 בספטמבר 2021
1 2 3  רן פוני, הופכים כל אבן, באתר ישראל היום, ‏27 ביולי 2017
1 2  מיכאל אוריה, הם יודעים להבחין בכל שיח שלא במקום ובעזרת חושים חדים מצליחים להיכנס לראש של האויב, לפענח אירועי חטיפה ולעלות על עקבות מחבלים. כתבנו הצטרף לאימון של יחידת "מרעול", שהוקמה לאחר מבצע "שובו אחים", באתר צה"ל, ‏24 ביולי 2018
↑   הכוח שעלה על עקבות האסירים הנמלטים וסייע להוביל לתפיסתם, באתר צה"ל, 11 בספטמבר 2021
↑  חופי עמוס, "מרעול": היחידה החדשה שתתמודד עם החטיפה הבאה, באתר nrg‏, 24 במרץ 2015
↑  יואב זיתון, חפיסת סיגריות ופחית: 3 גששים במילואים שחזרו את נתיב הבריחה - והביאו לתפיסת זביידי, באתר ynet, 11 בספטמבר 2021
↑  יחידת מרעול - פיקוד מרכז, באתר www.gvura.org
↑  אלון חכמון וטל לב רם, ‏בתום 62 שעות מצוד: נתפסו המחבלים מהפיגוע באלעד, באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2022
נטע דוברין

נטע דוברין (נולדה ב-27 באוקטובר 1975) היא אשת ציבור ישראלית, כיהנה כחברת מועצת העיר חיפה (1998 - 2003) וחברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה למשך כחודשיים בשלהי הכנסת ה-16 (מ-15 בפברואר עד ל-17 באפריל 2006).
קריירה

דוברין התחילה את פעילותה הציבורית באוניברסיטת חיפה כנציגת החוג לסוציולוגיה באגודת הסטודנטים בשנים 1996–1997. היא בעלת תואר ראשון בחינוך, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה ותואר שני במנהל עסקים. כמו כן, היא עורכת דין ובעלת תואר ראשון במשפטים.
בשנת 1998 נבחרה למועצת העיר חיפה, ושימשה כיושבת ראש ועדת הנוער העירונית וכחברת ועדת הכספים בעיריית חיפה תחת הנהגתו של ראש העיר עמרם מצנע. בשנת 2003 נבחרה שוב לרשימת מפלגת העבודה למועצת עיריית חיפה, אך לא נבחרה למועצה. עמרם מצנע התכוון "להצניח" במקומה את משה ורטמן כנציג הגמלאים, ומשהדבר לא עלה בידו בגלל התנגדות של בנימין בן אליעזר, פרש מראשות מפלגת העבודה.
דוברין הייתה במקום ה-32 ברשימת העבודה לכנסת. עקב התחלופה הגדולה בשורות מפלגת העבודה במהלך פגרת הבחירות, דבר שגרם לכניסתם של תשעה חברי הכנסת חדשים ממפלגת העבודה מאז פיזור הכנסת ב-29 בדצמבר 2005, נכנסה דוברין לכנסת ב-15 בפברואר 2006 במקומה של אורנה אנג'ל. דוברין בחרה לא להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה לבחירות לכנסת ה-17.
בין השנים 2003 ל-2008 כיהנה כדירקטורית בחברת שקמונה, חברה ממשלתית לדיור ציבורי ובנוסף הייתה דירקטורית בחברת מוזיאוני חיפה.
בין השנים 2010 ל-2012 שימשה כמנכ"לית עמותת "שמע". בין השנים 2012 ל-2013 שימשה כמנכ"לית הקרן הקהילתית טירת כרמל. מאז 2015 משמשת כמנהלת יד לבנים חיפה.
ב-17 באוגוסט 2023 פורסם כי ביקשה לצאת לחופשה ללא תשלום מתפקידה ביד לבנים כדי להתמודד במועצת העיר חיפה דרך רשימת "חוזה חדש" - התארגנות ארצית של אנשי המחאה נגד הרפורמה המשפטית.
הערות שוליים

↑  נחום ברנע, זרח וברח, באתר ynet, 5 במאי 2003
↑  עידו סולומון, ספי בר מונה למנכ"ל לקסוס ישראל; נטע דוברין מונתה למנכ"לית עמותת "שמע", באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2010
↑  אודיה שווץ, נטע דוברין תתמודד בבחירות למועצת העיר חיפה, באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2023-08-17