קרב מרסא תלמאת
רקע > הדבורים במפרץ סואץ

עם כיבוש סיני במלחמת ששת הימים נוספה זירת פעילות ימית במפרץ סואץ שהתגלתה כרבת קשיים. במפרץ היו רוחות צפוניות שהרימו גלים גבוהים וקצרים. המפרץ עשיר בדגה ונמצאו בו דייגים מצריים רבים. חדירות לסיני לצורכי מודיעין והברחה נעשו בקלות יחסית. נדרשה פעילות אבטחה ימית למנוע זאת. בגלל כוחות ימיים מעטים ונחותים טכנולוגית ולנוכח שטח מדברי ריק של חצי האי סיני, היה קושי ניכר למלא משימה זו.
ישראל השתלטה על מתקני הפקת הנפט באבו רודס. חברת "נתיבי נפט" ביצעה קידוחים בחוף ובים והשיטה את הנפט לאילת. לעובדים נבנתה שכונת מגורים בשם שלהבת. נכסים אלה חייבו אבטחה. באמצע המפרץ הפעילו המצרים את שדה הנפט 'מורגן' והתקיימה תנועת מכליות לטעינת הנפט הגולמי שם.
סיורי הפגנת נוכחות קוימו במפרץ על ידי טרפדות ונחתות של חיל הים הישראלי. בצפון המפרץ נתקלו כלי השיט המסיירים באש תותחי חוף מבוקרי מכ"ם. כתוצאה ממזג האוויר הקשה סבלו הטרפדות מתקלות רבות והוצאו מהשירות.
למשימות הסיור הימי הוכנסו ספינות דבור, שהיו כלי שיט מתוצרת ארצות הברית שהותקנו בהם שיפורי תכנון ישראלי. הספינות היו באורך כ-20 מטר, הונעו במנועי דיזל שהפיקו מהירות מרבית כ-20 קשר, שלאחר זמן, כתוצאה מגידול צדפים על הגוף והמדחפים, ירדה ל-15–17 קשר, בהתאם למצב הים וכיוון ההפלגה. הדבורים נשאו על התורן מכשיר מכ"ם שאפשר לנווט ולאתר כלי שיט אחרים בלילה. החימוש כלל שני תותחי אורליקון 20 מ"מ ושני מקלעי 0.5.
הקשר נעשה במכשירי אלחוט דיבור. הספינות צוידו במכשיר קשר אחד בכל תחום: ת"ג - קולינס, תג"מ - 'מ.ק. 46' ועוד מכשיר נייד 'מ.ק. 25', תא"ג - מכשיר VRC 24 או במקומו 'מ.ק. 240'. לספינות לא הייתה תחנת אלחוט ולא היה אלחוטן. לא ניתן היה להעביר מברקים מוצפנים.
צוות הדבור כלל שני חובלים ושישה חוגרים. המספר הקטן של אנשי הצוות חייב ביצוע עבודות בתחומים שלא הוכשרו לכך. מפעיל המכ"ם נדרש להחזיק הגה והמכונאי נדרש לפירוק המקלעים והרכבתם. מפקד הספינה היה בוגר קורס חובלים בדרגת סגן. עמדת השליטה של המפקד נמצאה בגשר הפתוח, אך כדי לקבל תמונת מצב בלילה או כשהים סוער מאוד עליו להמצא בחדר סגור במפלס נמוך יותר בו הופעל מכשיר המכ"ם. במשך שנה ורבע שקדמו למלחמה צוותי הדבורים ביצעו אימונים רבים ושהו בסיורים ארוכים במפרץ, כ-10–14 ימים בכל חודש. הם תרגלו לחימה נגד כלי שיט, שעל פי הנחיית מפקד הזירה, אל"ם זאב אלמוג, דרשה להסתער בלילה עד "טווח 0". הנחיה זו נבעה מקוטרם הקטן של כלי הנשק בדבור (20 מ"מ ו-0.5 אינץ'), אשר רק פגיעה מקרוב בקו המים, במחסניות התחמושת ובגשר הפיקוד, יכולה הייתה לגרום להשמדת כלי השיט של האויב.
פלגת הדבורים בים סוף נקראה פלגה 915. היא כללה חמישה דבורים בפיקוד רב-סרן והתבססה בשארם א-שייח' (עד פרוץ המלחמה היו 4 דבורים פעילים בלבד והדבור החמישי היה בלתי מאויש; הוא אויש רק עם פרוץ המלחמה). פעילותה העיקרית הייתה סיורי הפגנת נוכחות במפרץ סואץ. החל מחודש יולי 1972, זוג דבורים היה עולה ל-10 ימים למעגנים בחוף סיני ומבצע סיורים מול אזורים רגישים (קודם לתקופה זו הסתפקו ב-3 ימים בחודש). הפעילות מיציאה עד חזרה נקראה סיור 'מונטנה' ונעשתה שגרתית.
עיקר הקושי בסיורים אלה היה התמודדות עם מצב ים קשה, שוניות ומכשולים בלב ים. עקב מחסור במפקדי דבורים בוצעו חלק מסיורי 'מונטנה' כאשר המפקד הוותיק מוגדר כמוביל זוג. והיה עליו להמשיך לפקד על ספינתו וגם למלא את המשימה. כאשר הוטלה משימה לא שגרתית והמצב מסתבך נוצרו בעיות שליטה.
בצפון המפרץ היו בקיץ 1973 התגרויות מצד כלי שיט מצריים שחצו בכוונה את קו אמצע המפרץ ואיימו על כוחות ומוצבים ישראלים בגדה המזרחית. במטרה להפסיק זאת הוטל על סגן צבי שחק לצאת עם שני דבורים לסיור 'מונטנה' בן 10 ימים שכלל שהייה רצופה בבסיס ראס סודר.
ב-13 באוגוסט 1973 הייתה שוב חדירה של ספינת משמר מצרית מדגם 'דה-קסטרו' באור יום. שחק ערך את הכוח ולפי הנחיית מפקד הזירה, אל"ם אלמוג, נכנס לקרב. הספינה המצרית פתחה ראשונה באש. הדבורים התקרבו לטווח של 600 מטר ואז פתחו באש בו זמנית. ספינת המשמר המצרית ספגה נזקים והחלה להסתובב במעגלים. הרמטכ"ל, דוד אלעזר, הורה להחזיר את הדבורים. ספינת ה'דה קסטרו' המצרית שניזוקה קשה הצליחה לדדות חזרה לנמל עדביה, הועלתה לחוף לתיקונים ולא הוחזרה לכשירות (במלחמת יום הכיפורים הושמדה סופית, על החוף, בירי מטנק של צה"ל). לצד הישראלי היו שני פצועים קל. כשחזר לבסיס ספג ביקורת מפיקוד הזירה על כך שספינת המשמר לא טובעה. עוד נאמר כי היה עליו להסתער עם חרטום הדבור על ספינת המשמר. עם זאת, מפקד הזירה רחש אמון לכישורי הפיקוד של שחק ועודדו להמשיך כמפקד זוג דבורים.
סירת דיג מצרית שנתפסה על ידי דבור בפיקוד יעקב בוגץ' עם אנשי מודיעין שחדרו לסיני, 5 ינואר 1972.
ספינת משמר מצרית תוצרת מספנות דה קסטרו במפרץ סואץ, 1973.
טרפדת K-123, אחת משתיים שנמצאו בנמל עדביה ואיימו על השיט במפרץ סואץ. נשבתה במהלך מלחמת יום הכיפורים ומוצבת במוזיאון ההעפלה וחיל הים.
ספינת דיג מצרית במפרץ סואץ, אחת מאלה שהדבורים פגשו פעמים רבות בלב המפרץ.