stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויוה
ויוה בינג'

החל מ-1 באפריל 2024 עלתה ספריית ה־SVOD "ויוה בינג'" – ספרייה של דרמות וסדרות מכל העולם.
ספריית ה-SVOD "ויוה בינג'" זמינה בתוספת תשלום ללקוחות yes ו-סלקום tv.
ויוה וינטג'

ב-12 באפריל 2020 עלה ערוץ נוסף "ויוה וינטג'" המשדר טלנובלות נוסטלגיות ששודרו בעבר בערוצי ויוה.
הערוץ זמין לצפייה ב-HOT ו-NEXT TV באפיק 95, ב-yes וב-+STING באפיק 37, בפרטנר TV באפיק 35, ובסלקום tv באפיק 39.
לערוץ מתלווה ספריית SVOD "ויוה וינטג" שמציג עולם של נוסטלגיה והזדמנות לחוות מחדש את הסדרות והטלנובלות מהעבר.
ספריית ה-SVOD "ויוה וינטג'" זמינה בתוספת תשלום ללקוחות HOT, NEXT TV, yes, סלקום tv, פרטנר TV ו-STING+.
ויוה פרימיום

ב-27 ביולי 2021 עלה ערוץ נוסף "ויוה פרימיום" המשדר טלנובלות מכל העולם כגון; טורקיה, איטליה, מקסיקו, קולומביה, פורטוגל, ארגנטינה ועוד.
הערוץ זמין ב-HOT ו-NEXT TV באפיק 96, ב-YES, +STING וב-פרטנר TV באפיק 34, ובסלקום tv באפיק 38.
לערוץ מתלווה ספריית SVOD עם דרמות מרחבי העולם: ספרד, ברזיל, ארגנטינה מקסיקו, וטורקיה.
ספריית ה-SVOD "ויוה פרימיום" זמינה בתוספת תשלום ללקוחות HOT, NEXT TV, yes, סלקום tv, פרטנר TV ו-STING+.
טלנובלות ששודרו בערוצים הללו

להלן, רשימת הטלנובלות שיש עליהן ערך בוויקיפדיה העברית.
סמלילי הערוצים

סמליל הערוץ בשנים 1999–2010
סמליל "ויוה פלטינה", ערוץ ששידר בסופי שבוע בלבד והוחלף על ידי "ויוה פלוס" ב-2011
סמליל הערוץ בשנים 2010–2024
סמליל ערוץ "ויוה פלוס" בשנים 2011–2024
ראו גם

הערוץ הים תיכוני
ערוץ הדרמות הטורקיות +
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏העתונים משקיעים בסבונים, באתר גלובס, 6 באפריל 2000
↑  בלוג ויוה - יוני, באתר וואלה, 6 ביוני 2013
↑  ויוה‏, בלוג ויוה - ספטמבר, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2014
↑  ויוה‏, בלוג ויוה - יולי, באתר וואלה, 2 ביולי 2015
הסמליל הראשון של מגזין ויוה פלוס
שער הגיליון האחרון של מגזין ויוה פלוס מיוני 2013
לאסלו פאפ

לאסלו פאפ (הידוע בשם לאצי פאפ וכינויו היה גרבה – Görbe כלומר עקום; בהונגרית: Papp László; בודפשט, 25 במרץ 1926 – בודפשט, 16 באוקטובר 2003) היה מתאגרף הונגרי, שלוש פעמים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 1948, הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), מאמן, מנהל ספורט.
ביוגרפיה

לאסלו פאפ היה אחד המתאגרפים המפורסמים ביותר בהונגריה ובעולם, זכה במדליות זהב באולימפיאדת לונדון (1948), באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובאולימפיאדת מלבורן (1956). כמתאגרף במועדוני האגרוף של "מצודת בודפשט" (Budapest Bástya) ושל "ואשאש בודפשט" (Vasas SC (ökölvívás))), הוא התחיל במשקל מעורב קל ועבר למעורב (67 ק"ג), וזכה בשבע אליפויות של הונגריה בין 1946 לבין 1956. פעמיים היה אלוף אירופה (חובב). באולימפיאדת לונדון 1948 הוא ניצח במשקל מעורב קל, ב-1952 בהלסינקי וב-1956 במלבורן במעורב. זהו הישג שכמעט אין שני לו באגרוף - לזכות בזהב אולימפי שלוש פעמים ברציפות - הוא היה הראשון ומאז רק כעבור 20 שנה Teófilo Stevenson (אנ') ו-Félix Savón (אנ') (שניהם קובנים) הצליחו לחזור על הישג זה.
לאצי פאפ עדיין נחשב לאחד הגדולים באגרוף, בחבורה כמו ג'ו לואיס, המפציץ החום, מוחמד עלי (קסיוס קליי) ומייק טייסון, אף על פי שהוא לא היה שחור, לא היה אמריקני ולא היה במשקל כבד וגם לא זכה בקריירה המקצועית שלו בתואר אלוף עולם אלא רק אלוף אירופה. עד היום לא ברור מדוע מסיבות פוליטיות לא נתנו לו להילחם באליפות העולם. כמקצוען, הוא נלחם 29 משחקים מאז 1957, מתוכם ניצח עשרים ושבעה וסיים בשתי תוצאות תיקו, כלומר מעולם לא נוצח.
המאמן המקצועי האגדי שלו היה ז'יגמונד אדלר, היהודי-הונגרי, איתו הם יצרו צמד כמעט מושלם. אדלר היה בלתי מנוצח סכך שכמאמן ידע תמיד באלו הוראות לשלוח את תלמידו לזירה בין החבלים. לאחר פרישתו לאצי פאפ עבד כמאמן, וכקפטן הפדרלי של הנבחרת הלאומית של הונגריה (1969–1978, 1979–1992). הוא היה גם שותף, ביחד עם ז'יגמונד אדלר, לכמה הישגים חשובים נוספים באגרוף ההונגרי. זכורה מדליית הזהב האולימפית של ג'רג' גדו היהודי במשקל זבוב קל (אולימפיאדת מינכן (1972)).
לאחר מחלה ממושכת וקשה, הלף פאפ לעולמו בשנת ה-78 לחייו. במשך עשורים רבים, וממש עד מותו, התגורר בדירתו ברובע 12 של בודפשט באורה אוט (Óra út).
פרסים והוקרה

מדליית הספורט של הרפובליקה של הונגריה דרגת כסף (1949)
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית, דרגה 5 (1951)
ספורטאי מצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית (1954)
מאמן אומן (1970)
מסדר הכבוד של NOB (1982)
חגורת WBC (מועצת האגרוף העולמית) "המתאגרף החובב הטוב בעולם, המתאגרף המקצועני במשקל בינוני" (1989)
צלב ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה דרגת כסף (1992)
פרס ה-Fair Play הבינלאומי (למפעל חיים) (1993)
פרס מורשת הונגריה (1995)
הצלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1996)
מדליית זהב של נשיא הרפובליקה (1996)
פרס שר הספורט (1996)
חבר ב-Boxing Hall Of Fame‏ (2001)
מדליית כסף למילניום (2001)
אזרחות כבוד של אנגיאלפלד (2001)
אזרחות כבוד של בודפשט (2001)
אזרחות כבוד של רובע 12 לאחר מותו (2014)
פרס הוועד האולימפי ההונגרי (MOB) פרס מיוחד לאחר המוות (2016)
הנצחה

מתקן הספורט המקורה הגדול ביותר בבהונגריה, László Papp Budapest Arena of Sports, נקרא על שמו.
כיכר נקראה על שמו ובאנגיאלפלד.
פסלו ניצב בבודפשט ברובע 12, בגן הערמונים (2017)
דמותו מופיעה כמתאגרף צעיר ברומן הפשע "בודפשט בהריסות" מאת הסופר ההונגרי וילמוש קונדור.
גלריה

הקרב של לאסלו פאפ נגד שולצה הגרמני (הרפובליקה הפדרלית הגרמנית) בודפשט, 18 בנובמבר 1951
לאסלו פאפ בברלין, 13 בדצמבר 1955
לאסלו פאפ בתמונה בצד ימין בשנת 1955
לאסלו פאפ בתמונה מימין, בגבו ב-10 במרץ 1952 במוסקבה
לקריאה נוספת

Gál Zoltán: Kiütéssel győzött... Papp László regényes életrajza; Sport, Bp., 1951 (Életrajz regények)
Kő András: Papp Laci; Papp László elbeszélése alapján; Sport, Bp., 1973
Kő András: Papp Laci; Papp László elbeszélése alapján; 2. jav., bőv. kiad.; Sport, Bp., 1976
Baróti Lajos / Papp László; összeáll. Lepies György; Népszava, Bp., 1984 (Kapitányságom története...)
Papp László hatvan éves; Sportpropaganda Vállalat, Bp., 1986
ifj. Papp László: Édesapám, Papp Laci. Harc ringen belül és kívül; Tinta, Bp., 2004
Kő András: Papp Laci; Budapest-Print, Bp., 2004
Felvidéki Miklós–Pertics Róbert: Papp Laci, a londoni olimpia bajnoka; Norien-Clamatel Film Kft., Bp., 2012
Simon V. László: Úton a legendákkal – Puskás "Pancho" Öcsivel és Papp Lacival; szerzői, Budaörs, 2018
לאסלו פאפ, אלוף אולימפי שלוש פעמים, אלוף אירופה המקצועני באגרוף (1976)
פסל בגן הערמונים (יצירתו של דז'ה פקטה)
קברו של לאסלו פאפ בבודפשט. בית הקברות פרקשרטי: 22-1-83 / 84.
יחסי ישראל – סיירה לאון

| יחסי ישראל – סיירה לאון |
| --- | --- |
ישראל: סיירה לאון


ישראל: סיירה לאון
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 71,740
אוכלוסייה
10,045,600: 8,759,971
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 3,810
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,759: 435
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

בין מדינת ישראל והרפובליקה של סיירה לאון מתקיימים יחסים דיפלומטיים החל משנת 1961. לשתי המדינות אין שגרירויות, אולם שגרירות ישראל בסנגל אמונה גם על סיירה לאון. את סיירה לאון מייצג בישראל הקונסול הכללי ואיש התקשורת הישראלי דוד בן בסט. פול הירשזון, שגריר ישראל בגינאה משמש כשגריר לא תושב בסיירה לאון.
היסטוריה

היחסים כוננו לראשונה בשנת 1961 לאחר שסיירה לאון קיבלה את עצמאותה מבריטניה. היחסים חודשו בשנת 1992. עוד בשנות ה-50 בוצע סחר ביהלומים בין ישראל וסיירה לאון בבורסת היהלומים הישראלית, וגם כיום סיירה לאון היא יבואנית יהלומים מרכזית של ישראל.
ישראל מסייעת במספר תחומים לסיירה לאון, זאת מאחר שהיא מהמדינות הנחשלות בעולם. ישראל תרמה מכונת דיאליזה לבית חולים בסיירה לאון. מכונת דיאליזה זו היא היחידה בסיירה לאון והיא אמורה לשרת בערך 6 מיליון אנשים.
בשנת 2000, בעיצומה של מלחמת האזרחים בסיירה לאון דיווח העיתון וול סטריט ג'ורנל כי ישראל העבירה באחרונה לממשלת סיירה-ליאון נשק, כולל מטוסים, אמצעי אימון ותחמושת, במטרה לסייע לה במלחמתה נגד המורדים.
באוגוסט 2023 הכריז נשיא סיירה לאון, ג’וליוס מאדה ביו, על כוונתו לפתוח את שגרירות סיירה לאון בירושלים.
היסטוריה > ביקור נשיא סיירה לאון בישראל

בינואר 2017 ערך נשיא סיירה לאון ארנסט באי קורומה ביקור רשמי בן חמישה ימים בישראל. הוא לווה בפמליית שרי החוץ, החקלאות, התקשורת והאנרגיה של סיירה לאון. במהלך ביקורו נועד עם ראש ממשלת ישראל ושר החוץ בנימין נתניהו והשניים דנו על העזרות ההומינטריות שישראל מעניקה לסיירה לאון ועל שיתוף הפעולה בין שתי המדינות. במהלך הביקור נועד קורומה גם עם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין ועם שר החקלאות ופיתוח הכפר אורי אריאל.
במהלך הביקור הזמין קורומה את נתניהו לביקור בסיירה לאון. הנשיא קורומה ערך ביקור בבורסת היהלומים והתארח אצל נשיא בורסת היהלומים הישראלית, יורם דבש, וחברי הנהלת הבורסה.
הסכמים

ישראל מעניקה מלגות לסטודנטים מסיירה לאון כחלק מתוכנית לפיתוח ושיתוף פעולה בינלאומי של סיירה לאון. לישראל וסיירה לאון הסכמים בנושאי חקלאות ופיתוח קהילתי.
ראו גם

יחסי אפריקה–ישראל
מיכה שמבן

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1919 בסרביה
 פטירה:  7 בינואר 2013 (בגיל 94) תל אביב, ישראל
 קבוצות כמאמן
 1951–1958   1958–1960   1961–1967   1967–1968   1968–1969   1971–1972   1976–1978:  הפועל חולון   הפועל ירושלים   הפועל גבעת ברנר   הפועל חיפה   הפועל משמר העמק   הפועל קריית חיים   הפועל גבעת ברנר
מיכאל (מיכה) שמבן (4 בינואר 1919 – 7 בינואר 2013) נודע בכינוי "מר כדורעף". היה מאמן כדורסל, מאמן כדורעף, מאמן נבחרת ישראל בכדורעף ושופט כדורעף ישראלי. שמבן שימש במספר רב של תפקידים, בניהם רכז הכדורעף ויו"ר ענף הכדורסל במרכז הפועל ויו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל. ממקימי ליגת הכדורעף הישראלית ומייסד של מספר אגודות ספורט בישראל.
ביוגרפיה

שמבן נולד בבסרביה בשנת 1919. בילדותו השתייך לתנועת המכבי הצעיר, אך נתן פלד ששימש כמדריכו בתנועת השומר הצעיר המקומית תרם רבות להעברה שלו לצד השני.
עלה לארץ ישראל בשנת 1934 על אניית מעפילים כשהוא בן 15 והשתייך לגרעין שהקים את קיבוץ חצור בשנת 1936.
בשנת 1941 הוביל את קבוצת הכדורעף של הפועל חצור ב"אליפות הפועל". לאחר מספר שנים עבר לקיבוץ משמר העמק. בחלק משנותיו כמאמן כדורסל, אימן במקביל גם קבוצות כדורעף.
בקיץ 1951, בזמן שעבד כמורה להתעמלות בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, נסע לצפות בטורניר כדורסל בקיבוץ עין חרוד. שם גילה שחקנים עולים חדשים ממצרים שהיו בהכשרה חלוצית בקיבוץ. תוך שבוע הביא אותם למגרש של בית ספר ביאליק בחולון והקים את קבוצת הכדורסל הפועל חולון.
בשנת 1953 יזם את הקמתו של היכל האחד במאי בחולון, אולם כדורסל סגור ראשון בישראל, בסיוע ראש העיר חיים קוגל.
בשנת 1954 התמנה מטעם התאחדות הכדורעף הבינלאומית לשופט כדורעף בינלאומי ישראלי ראשון.
בשנת 1957 החל לעבוד בסמינר הקיבוצים כמורה לחינוך גופני. תפקיד שמילה שנים רבות ובהמשך כמנהל המרכז להכשרת מורי חינוך גופני בסמינר.
בשנת 1959 התמנה לרכז הספורט של ענפי הכדורסל, כדורעף, היאבקות, הרמת משקולות, אגרוף, טניס שולחן והתעמלות בהתאחדות הספורט בישראל. במקביל חזר לרכז את ענף הכדורעף במרכז הפועל והצטרף להקמתה של ליגת הכדורעף הישראלית.
בשנת 1961 אימן את נבחרת הנח"ל בכדורעף ובכדורסל וזכה עם שתי הנבחרות באליפות צה"ל. בשנת 1966 זכה פעם נוספת באליפות צה"ל בכדורסל עם נבחרת הנח"ל
בשנת 1969 הושעה שמבן מענף הכדורעף לאחר שהואשם בהכאת יו"ר ועדת הכדורעף גד שטרנבאום במהלך דין ודברים בין השניים וטענת שמבן ששטרנבאום העליב אותו.
באוגוסט 1975, לאחר שבע שנים פרש שמבן מתפקיד יושב ראש ענף הכדורסל במרכז הפועל, כדי להתרכז בעבודתו כמנהל המרכז להכשרת מורי חינוך גופני בסמינר הקיבוצים. שנה לאחר מכן, פרש גם מתפקידו כיו"ר הוועדה המקצועית של איגוד הכדורסל, תפקיד אותו מילא במשך שלוש שנים.
בשנת 1986 הקים את מועדון הכדורסל של הפועל גבעתיים ושימש כמנהל המקצועי בו. בהמשך התרכז שמבן בעיקר באימון מחלקות ילדים ונוער בכדורסל.
אותות הוקרה

בשנת 1997 קיבל את אות יקיר הספורט של עיריית חולון, על תרומתו לכדורסל בעיר.
בשנת 1998, במסגרת חגיגות היובל למדינה, קיבל שמבן אות הוקרה מנשיא המדינה עזר ויצמן ומהוועד האולימפי על תרומתו לספורט בישראל.
בשנת 2000 קיבל את אות יקיר איגוד הכדורסל, על תרומתו לקידום הענף.
ביום העצמאות בשנת 2002 קיבל שמבן את תואר יקיר העיר תל אביב-יפו כהערכת כבוד לפועלו בספורט.
ב-16 בינואר 2011 ערכה אגודת הפועל חולון לשמבן טקס הוקרה בהשתתפות עשרות שחקני עבר של הקבוצה. הטקס נערך לפני משחקה ה-1000 של הקבוצה בליגת העל בכדורסל. בשנת 2012 הוענק לשמבן פרס מפעל חיים בחגיגות 80 שנה לכדורעף בישראל.
מיכה שמבן נפטר ב-7 בינואר 2013 ונקבר בבית העלמין מנוחה נכונה בכפר סבא.
חיים אישיים

מיכה היה נשוי לתרצה הודס, רקדנית ישראלית ומחנכת בתחום ריקודי עם - ולהם בת אחת, אילנה לזרוב. לאחר מכן הם התגרשו, ומיכה נישא בשנית ליהודית צביבל שמבן, שהייתה מתעמלת וכדורסלנית הנבחרת הלאומית הראשונה של ישראל בשנת 1950. שיחקה בעבר בהפועל בית אלפא, בהפועל חולון ובהפועל תל אביב והייתה מורה לחינוך גופני. בנו ירון שיחק כדורסל בהפועל תל אביב ובתו גליה הייתה שחיינית בילדותה.
הנצחתו

החל משנת 2015 נקרא אולם הספורט של בית ספר אורט בגבעתיים על שמו של מיכה שמבן.
בשנת 2016 יצא לאור ספר "בתנועה מתמדת: מיכה שמבן - דרכו ופועלו", הממחיש את דרכו של שמבן לאורך השנים.
ב-6 בינואר 2018 נערך טקס הנצחה בהיכל טוטו חולון, בו נקרא אחד מהיציעים המרכזיים על שמו של מיכה שמבן.
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, יצירת מצרים, באתר וואלה, 9 באפריל 2009
↑  חולון בונה אצטדיון כדורסל, בעיתון דבר 20 בפברואר 1953
↑  שופט בינלאומי ראשון בכדורעף, בעיתון על המשמר 27 באפריל 1954
↑  שני רכזים ספורטביים בהתאחדות, בעיתון הבוקר 3 בנובמבר 1959
↑  נח"ל - אלוף צה"ל בכדורעף, בעיתון על המשמר 10 בדצמבר 1961
↑  נח"ל הפתיעה - זכה באליפות צה"ל בכדורסל, בעיתון על המשמר 11 בפברואר 1966
↑  מיכה שמבן הכה את יו"ר ועדת הכדורעף גד שטרנבאום, בעיתון מעריב 11 באוגוסט 1969
↑  מעולם לא הסתכלתי לאחור - תמיד שאפתי למצוא שטחים חדשים, בעיתון דבר 31 באוגוסט 1975
↑  שמבן: קשה איתו ועוד יותר בלעדיו, בעיתון מעריב 31 באוגוסט 1975
↑  לשנות כיוון: לשלוח לארצות הברית, בעיתון מעריב 15 בינואר 1987
↑  בתנועה מתמדת: מיכה שמבן - דרכו ופועלו, באתר יד יערי
↑    אריה מליניאק, תנו כבוד, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570896605171  VIAF: 130146461565527731535   WorldCat (עם VIAF): 130146461565527731535
יחסי בלארוס–ישראל

| יחסי בלארוס–ישראל |
| --- | --- |
בלארוס: ישראל


בלארוס: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 22,072
אוכלוסייה
9,017,312: 10,045,600
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,969: 50,759
משטר
משטר נשיאותי: דמוקרטיה פרלמנטרית

שגרירות בלארוס בתל אביב-יפו
ינקה קופלה אנדרטה באשדוד
בין מדינת ישראל ורפובליקת בלארוס מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז שנת 1992. לישראל יש שגרירות במינסק, ולבלארוס יש שגרירות בתל אביב-יפו.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1992, כאשר ישראל הייתה מהמדינות הראשונות שהכירו בעצמאות בלארוס, עוד בדצמבר 1991. בספטמבר 2014 בוטל הצורך באשרת כניסה לישראלים בבלארוס.
בשנת 2000 נפגש שר החוץ דוד לוי עם מקבילו הבלארוסי אורל לטיפוב והשניים חתמו על הסכמים והקימו ועדה משותפת להעמקת היחסים בין שתי המדינות. באותה הזדמנות, לטיפוב גם נועד עם נשיא מדינת ישראל עזר ויצמן, השר לשיתוף פעולה אזורי שמעון פרס ועם שר הפנים נתן שרנסקי.
ב-12 באוקטובר 2007 אמר נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו במסיבת עיתונאים על עירייה יהודית בבלארוס, בוברויסק, "הרי מדובר בעיר יהודית והיהודים אינם דואגים למקום שהם גרים בו, תסתכלו בישראל הייתי שם", וש"היהודים הפכו את בוברויסק לדיר חזירים". עקב דברים אלה, שרת החוץ ציפי לבני גינתה את דבריו של לוקשנקו ושגריר בלארוס בישראל איגור לשנייה זומן לשיחת אזהרה במשרד החוץ.
ביוני 2009 ערך שר החוץ אביגדור ליברמן ביקור רשמי ברוסיה ובבלארוס. במהלך הביקור בבלארוס, נועד ליברמן עם נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו, עם שר החוץ הבלארוסי סרגיי מרטינוב ועם אישים נוספים וראשי קהילות ביהדות בלארוס.
במהלך 2012 סייע שר החוץ ליברמן לראש המוסד מאיר דגן לקבל תרומת כבד להשתלה בבלארוס, בזכות קשריו האישיים עם נשיא המדינה, אלכסנדר לוקשנקו.
בדצמבר 2012 השר ליברמן הודיע על התפטרותו בעקבות החלטת היועץ המשפטי לממשלה להעמידו לדין בפרשת השגריר בבלארוס. בנובמבר 2013 שב ליברמן לכהן כשר החוץ, לאחר שזוכה בבית משפט השלום בירושלים מהעבירות שבהן הואשם.
שגריר ישראל בבלארוס (נכון ל-2021) הוא אלכס גולדמן-שיימן.
סגירת וחידוש השגרירות

השגרירות במינסק נסגרה ב-2003 מסיבות תקציביות. בבלארוס שקלו להגיב באופן דומה ולסגור את שגרירות בלארוס בתל אביב. השגרירות נפתחה מחדש בשנת 2004. בתחילת 2016 החליט משרד החוץ לסגור את שגרירות ישראל בבלארוס שוב מטעמי תקציב וחיסכון.
החלטת משרד החוץ גרמה לקירור היחסים בין שתי המדינות וזעם במשרד החוץ הבלארוסי. במרץ 2016 החליט משרד החוץ להמשיך להפעיל כרגיל את השגרירות לאור המשבר שנוצר.
ב-24 בנובמבר 2020 הגיש אלכס גולדמן-שיימן, השגריר החדש של ישראל, את כתב ההאמנה לנשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו. האירוע ספג ביקורת מצד מתנגדי המשטר בבלארוס ומצד ישראלים יוצאי מדינה זו, הרואים בכך חיזוק לדיקטטורה.
ב-14 בדצמבר 2020 פגש שגריר ישראל בליטא, יוסי לוי, את מנהיגת האופוזיציה של בלארוס, סבטלנה טיכאנובסקאיה, שקיבלה מקלט מדיני בווילנה. לפי ישראל, הביע בפניה "אמפתיה כלפי העם בבלארוס והבעת תקווה שהמשבר במדינה ייפתר במהרה". לדברי טיכאנובסקאיה, נדונה בפגישה הבעת תמיכה ישראלית מלאה בשאיפתו של העם בבלארוס לחירות ולדמוקרטיה.
בנובמבר 2021 נעצרה מאיה רייטין-סטול בשדה תעופה בבלארוס לאחר שנמצאו ברשותה 2.5 גרם של מריחואנה. ב-31 בדצמבר 2021 שוחררה רייטן מהכלא בבלארוס לאחר פנייה של עורך דינה, שרון נהרי, להתערבות דיפלומטית, והתערבותם של נשיא המדינה, יצחק הרצוג, שר החוץ וראש הממשלה החלופי, יאיר לפיד, ושר האוצר, אביגדור ליברמן..
ראו גם

יחסי החוץ של ישראל
הכל הולך

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 מבוסס על:  Anything Goes 
 סוגה:  בידור קומדיה משחק
 כותבים:  עידו רוזנטל שחר אייבינדר עמית בר ניר
 מנחים:  דביר בנדק
 משתתפים:  נעמי לבוב (עונות 1-2) מולי שולמן (עונות 1-2) יוסי מרשק (עונה 1) קרן מור (עונה 1) שחר חסון (עונה 1) טל פרידמן (עונה 1) אליאנה תדהר (עונה 1) יובל סגל (עונה 2) עוז זהבי (עונה 1) דנה פרידר (עונה 2) אורי לייזרוביץ' (עונה 2) מלי לוי (עונה 2) עידו מוסרי (עונה 2)  טלי אורן (עונה 2)  אילן רוזנפלד (עונה 2)  תומר פישמן (עונה 2)  שלומי קוריאט (עונה 1)   מירב שירום (עונה 2)  שגיא ברייטנר (עונה 2)  שיפי אלוני (עונה 2) אייל אפטר (עונה 2)  עדי חבשוש (עונה 2, מחליפה בלבד)
 פרסים:  "טקס נבחרי הילדים": תוכנית הבידור של השנה (2015)
 ארץ מקור:  צרפת
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  36
 הפקה
 חברת הפקה:  קונסטנטין הפקות
 אתר צילומים:  אולפני הרצליה
 אורך פרק:  53 - 63 דקות
 שידור
 רשת שידור:  KidZ (עונה 1) ערוץ 2 (רשת) (עונות 1 - 2) ערוץ 13 (עונה 2 ואילך)
 תקופת שידור מקורית:  7 בנובמבר 2014 – 2018
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הַכֹּל הוֹלֵךְ הייתה תוכנית בידור טלוויזיונית ישראלית המבוססת על תוכנית הומור הסלפסטיק הצרפתית "Vendredi, tout est permis avec Arthur". התוכנית עלתה ב-2014 בערוץ 2 מטעם הזכיינית "רשת", ושודרה עד 2018.
את הגרסה הישראלית מנחה דביר בנדק ומשתתפים בה צוות של קומיקאים ושחקנים לצד אורח מתחלף.
אורכה המקורי של העונה הראשונה היה 14 תוכניות, אך בשל רייטינג גבוה יחסית לציפיות (כ-18%) הוחלט להאריכה.
העונה הראשונה של התוכנית שודרה גם בערוץ KidZ ב-yes.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 21 | 21 | 7 בנובמבר 2014 | 26 במרץ 2015 |
|  | 2 | 16 | 16 | 23 בספטמבר 2017 | — |
מבנה התוכנית > העונה הראשונה

התוכנית צולמה במהלך 2014 ועלתה לשידור ב-7 בנובמבר באותה השנה. התוכנית מורכבת ממספר משחקים המבוצעים על ידי קבוצת קומיקאים בבחירה אקראית. מנחה התוכנית הוא דביר בנדק, ומשתתף בה הרכב מתחלף של קומיקאים ושחקנים מתוך הקאסט הקבוע לעונה הראשונה: שחר חסון, נעמי לבוב, יוסי מרשק, קרן מור, עוז זהבי, מולי שולמן, אליאנה תדהר וטל פרידמן. בסוף כל תוכנית מעניק המנחה את תואר מצטיין התוכנית לאחד המשתתפים.
באמצע העונה נעדרו מהצילומים השחקנים עוז זהבי ואליאנה תדהר. תדהר עקב הופעות בפסטיגל וזהבי עקב חזרות למחזמר "שיער". במהלך שידורי התוכנית, נעשו מאמצים להביא את תדהר וזהבי לתוכנית, אך מאמצים אלו נכשלו, אמנם זהבי השתתף בפרק 10 ובפרק הסיום, ותדהר הופיעה בפרקים אחדים בקטעים אחדים בתוכנית ואף חזרה להשתתף בפרקים מלאים לאחר מכן. מאוחר יותר, הודיע זהבי שהוא עוזב את פאנל התוכנית.
מבנה התוכנית > העונה השנייה

ב-23 בספטמבר 2017, עלתה העונה השנייה עם קאסט חדש בעיקר: אל דביר בנדק, נעמי לבוב ומולי שולמן (שמשתתף בעיקר כמנחה תוכנית האירוח הפיקטיבית "שב מולי") הצטרפו דנה פרידר, מלי לוי, אילן רוזנפלד, עידו מוסרי, טלי אורן, יובל סגל, שגיא ברייטנר, אורי לייזרוביץ', שיפי אלוני, מירב שירום, תומר פישמן ואייל אפטר, ובליווי מוזיקלי של ערן מיטלמן. לאחר 6 פרקים העונה הופסקה עקב פיצול ערוץ 2 שהתרחש מאוחר יותר. העונה חזרה בפרקים חדשים החל מ-2 בפברואר 2018, הפעם ברשת 13.
משתתפי התוכנית

| משתתפי הכל הולך> משתתף/ת.משתתף/ת | משתתפי הכל הולך> עונה.1 | משתתפי הכל הולך> עונה.2 | משתתפי הכל הולך> מספר הופעות (לא כולל לקט).מספר הופעות (לא כולל לקט) |
| --- | --- | --- | --- |
| דביר בנדק | מנחה | מנחה | כל התוכניות |
| מולי שולמן | קבוע | קבוע | 27 |
| נעמי לבוב | קבועה | קבועה | 27 |
| יוסי מרשק | קבוע |  | 18 |
| קרן מור | קבועה |  | 16 |
| שחר חסון | קבוע |  | 15 |
| טל פרידמן | קבוע |  | 15 |
| אליאנה תדהר | קבועה | אורחת | 10 |
| יובל סגל |  | קבוע | 8 |
| טלי אורן |  | קבועה | 7 |
| עוז זהבי | קבוע |  | 7 |
| שלומי קוריאט | אורח שהתווסף לצוות השחקנים |  | 4 |
| יובל סגל |  | קבוע | 8 |
| דנה פרידר |  | קבוע | 7 |
| מלי לוי |  | קבוע | 6 |
| עידו מוסרי |  | קבוע | 6 |
| אורי לייזרוביץ' |  | קבוע | 6 |
| אילן רוזנפלד |  | קבוע | 5 |
| מירב שירום |  | קבועה | 5 |
| תומר פישמן |  | קבוע | 4 |
| שגיא ברייטנר |  | קבוע | 4 |
| שיפי אלוני |  | קבועה | 4 |

| אייל אפטר |  | קבוע | 4 |
אורחים

תחילה נעדרו חלק מהמשתתפים מהתוכנית מסיבות שונות, ולכן הפקת התוכנית החליטה עם עצמה להביא מפורסמים כדי להשלים את הרכב הפאנל. כעבור כמה תוכניות, עניין זה מכבר נהיה הרגל. בין האורחים שהגיעו ניתן למצוא את שלומי קוריאט שהתארח 4 פעמים, רשף לוי, רבקה מיכאלי, נירו לוי, מיכאל אלוני, נורמן עיסא, מיקי גבע, יובל סגל, שירי מימון, יובל דיין, אורי גוטליב, יעקב כהן, חנוך רוזן, אבי גרייניק, קובי מימון, מרגלית צנעני, משה פרץ, אסף גרניט ושלומי סרנגה.
בעונה השנייה התארחו עדן בן זקן,  סאבלימינל, מושיק רוט, אליאנה תדהר, אבי גרייניק ועידן אלתרמן.
הערות שוליים

↑  רן בוקר, "הכל הולך" נשארת על המסך: העונה הוארכה, באתר ynet, 5 בינואר 2015
↑  "הכל הולך - עכשיו זה רשמי: הכל הולך חוזרת בעונה חדשה | רשת". רשת. נבדק ב-2017-09-16.
↑  עקב עזיבתו של עוז למחזמר "שיער", הוא הפסיק את השתתפותו, אך חזר לשני פרקים בהמשך העונה, באחד מהם קיבל קרדיט כקבוע.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2014: היחידה | פרס נבחרי הילדים לתוכנית הבידור של השנה   2015: הכל הולך  | הבא: 2016: המירוץ למיליון |
Chainsaw Man

| --- | --- |
 
 סוגה:  פעולה, קומדיית אימה, פנטזיה אפלה

 מאנגה
 יוצר:  טאטסוקי פוג'ימוטו
 מאייר:  טאטסוקי פוג'ימוטו
 התפרסם לראשונה במגזין:  Weekly Shōnen Jump
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  3 בדצמבר 2018 – יולי 2022
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  19

 אנימה
 במאי:  ריו נאקאיאמה מאקוטו נקזונו
 תסריטאי:  הירושי סקו
 אולפני אנימציה:  MAPPA
 רשת שידור:  TXN
 תקופת שידור מקורית:  12 באוקטובר 2022 – 28 בדצמבר 2022
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  12
Chainsaw Man (ביפנית: チェンソーマン) היא סדרת מאנגה יפנית מאת טאטסוקי פוג'ימוטו. הסדרה פורסמה במקור במגזין Shueisha Weekly Shōnen Jump בין דצמבר 2018 עד דצמבר 2020, בעוד שהחלק השני של הסדרה פורסם בהמשך באתר/יישום Shōnen Jump+ ביולי 2022. כל פרקי הסדרה פורסמו בהמשך גם ב-19 כרכים.
נכון לדצמבר 2024 נמכרו מעל ל-30 מיליון עותקים של כרכי הסדרה, מה שהופך אותה לאחת מסדרות המאנגה הנמכרות ביותר בכל הזמנים.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בנער הצעיר והעני דנג'י אשר נדרש לשלם את חובותיו של אביו המנוח לארגון היאקוזה. על מנת לשלם את החוב הוא עובד עבור היאקוזה בציד שדים יחד עם שד המחמד שלו, פוצ'יטה, אשר מסוגל להפוך למסור שרשרת. לאחר שהיאקוזה בוגדים בו והורגים אותו, פוצ'יטה מקריב את חייו על מנת להחיות את דנג'י, מתמזג איתו, ומעניק לו את היכולת להפוך ל"איש מסור השרשרת" אשר הינו הכלאה בין בן אנוש לשד בעל שלושה מסורי שרשרת. בעקבות כך דנג'י מצטרף בהמשך לסוכנות ממשלתית המתמקדת בלחימה בשדים המאימים על ביטחון הציבור ביפן.
דמויות

דנג'י - הפרוטגוניסט. דנג'י הוא צייד שדים צעיר שמסוגל להפוך ל"איש מסור השרשרת".
פוצ'יטה - שד קטן שמתמזג עם דנג'י ובאופן זה מציל את חייו והופך אותו לאיש מסור השרשרת.
מאקימה - צייד שדים מסתורי ומניפולטיבי בדרג גבוה.
אקי הייקאווה - צייד שדים מיומן שמסייע לדנג'י.
קישיבה - צייד שדים ותיק שהופך למנטור של דנג'י.
עיבודי אנימה

עיבוד האנימה של הסדרה, בבימויים של ריו נאקאיאמה ומאקוטו נקזונו, עלה לראשונה לשידור באוקטובר 2022.
סרט אנימה המבוסס על הסדרה, בשם "Chainsaw Man - The Movie: Reze Arc"(אנ'), מתוכנן לצאת לאקרנים במהלך 2025.
פרסים

בשנת 2021, היא זכתה בפרס שוגקוקאן בקטגוריית סדרות השונן ובפרס הארווי בקטגוריית המאנגה הטובה ביותר בין השנים 2021 ל-2023.