stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דויד דאקו
יחסיו עם מדינת ישראל

ישראל והרפובליקה המרכז-אפריקאית קשרו קשרים מראשית עצמאותה. ב-17 באפריל 1961 הגיעה לארץ משלחת מהרפובליקה המרכז-אפריקאית. המשלחת ייצגה את הרפובליקה בחגיגות יום העצמאות ה-13 של ישראל, נועדה עם נשיא המדינה יצחק בן-צבי וביקרה במכון ויצמן, האוניברסיטה העברית בירושלים ובמוסדות חינוכיים וצבאיים. בינואר 1962 הגיעה לארץ משלחת פרלמנטרית מהרפובליקה כאורחתה של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. כחמשה חודשים לאחר מכן, ביוני, הגיע דאקו עצמו לביקור ממלכתי בישראל, במסגרתו נחתמו לראשונה הסכמי ידידות ושיתוף פעולה בין ישראל לרפובליקה המרכז-אפריקאית בלשכת נשיא מדינת ישראל. דאקו ביקר ברחבי הארץ, בין היתר בקיבוץ בית אורן . בעספיא ובנתניה. באוגוסט 1962 ערך נשיא המדינה יצחק בן-צבי ביקור גומלין בבנגי. ב-1966 הקימה ישראל ברפובליקה את המשמר הנשיאותי להגנת משטרו של הנשיא דאקו. נוסף על כך הוקמה ברפובליקה תנועה חלוצית בהדרכת חמישה עשר קצינים מהנח"ל, בשילוב של אימון טרום-צבאי והדרכה חקלאית. ישראל ייבאה מהרפובליקה יהלומים גולמיים לתעשיית היהלומנות. היחסים בין המדינות התדרדרו לאחר הדחתו של דאקו, עליית בוקאסה והתקרבותו לאידי אמין ומועמר קדאפי.
הערות שוליים

1 2  אריה עודד, אפריקה וישראל: ייחודיות ותהפוכות ביחסי החוץ של ישראל, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010, עמ' 43
↑  הגיעה משלחת הרפובליקה המרכז-אפריקאית, דבר, 17 באפריל 1961
↑  המשלחת הפרלמנטרית ממרכז אפריקה - אורחת ההסתדרות, דבר, 22 בינואר 1962
↑  נחתמו הסכמי ידידות ושיתוף נעולה עם קמ"א, קול העם, 14 ביוני 1962
↑  שפיק מנסור, משרד החוץ מודה לראש המועצה המקומית בעספיא, אל-יום בערבית 5.7.1962
↑  נשייא המדינה הגיע לבאנגי, דבר, 5 באוגוסט 1962
↑  אריה עודד, אפריקה וישראל, 2010, עמ' 48
↑  אריה עודד, אפריקה וישראל, 2010, עמ' 53
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155470785 (data)  GND: 128561432  ISNI: 0000 0000 9839 7552  LCCN: n87125908  SUDOC: 115683887  Trove: 1496269  VIAF: 69243438   WorldCat (עם VIAF): 69243438 
נשיא מדינת ישראל, יצחק בן-צבי עם דויד דאקו בבאנגי, אוגוסט 1962
גרין מייל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סטיבן קינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  דרמה ופנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  New American Library 
 תאריך הוצאה:  1996
 מספר עמודים:  448
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  2000
 תרגום:  עדי גינצבורג-הירש
 פרסים
 פרס ברם סטוקר לרומן (1996) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001936025
 
גרין מייל (הַמַּייל הירוק - The Green Mile) הוא סיפור דרמה ופנטזיה שנכתב על ידי הסופר האמריקני סטיבן קינג בשנת 1996.
העלילה מתרחשת בשנת 1932, באגף ה' של בית הסוהר "קולד מאונטיין". זהו אגף הנידונים למוות באמצעות כיסא חשמלי, המכונה "המחשמל" או "המנצנץ הזקן" ("Old Sparky"), ואשר ההוצאה להורג בעזרתו מכונה "רכיבה על הברק". "המייל הירוק" הוא הדרך מהאגף אל אזור ההוצאה להורג שאורכו מייל אחד והיה בצבע ירוק. הסיפור מוצג מבעד לעיניו של הסוהר הראשי - פול אדג'קומב. דרכו אנו מתוודעים לסיפורי האסירים המחכים למותם, לבעיות העבודה בבית הסוהר וכן לבעיות בחייו האישיים. כל זאת, עד לתפנית הגדולה בספר: בואו של ג'ון קופי. קופי - ענק שחור ובור - מואשם באונס ורצח של שתי ילדות תאומות, ומגיע ישירות לאגף הנידונים למוות. עד מהרה מגלה אדג'קומב כי המצב אינו פשוט כפי שהוצג בתחילה, וכי קופי הוא דמות מורכבת בהרבה מכפי שנראה.
עלילת הספר

הספר יצא לראשונה כסדרה בהמשכים. לאחר מכן חוברו כל הפרקים לספר אחד.
עלילת הספר > שתי הילדות המתות

פול אדג'קומב, הסוהר הראשי, מתאר את אגף ה', אגף הנידונים למוות בבית הסוהר "קולד מאונטיין"; את האסירים שנכחו שם; חבריו הסוהרים והסוהר שלדבריו היה שנוא על כולם וסדיסט עד מאוד. תפנית הסיפור מתרחשת כאשר מגיע לבית הסוהר אסיר שחור, בוּר ועצום ממדים ושמו ג'ון קופי, שנידון למוות בגין אונס ורצח של שתי ילדות לבנות.
עלילת הספר > העכבר על המייל

לפני שג'ון קופי הגיע לאגף ה', מספר אדג'קומג על עכבר מופלא אשר הופיע שם יום אחד והתנהג בצורה אנושית להפליא. אחד הסוהרים, ברוטוס האוול, נתן לעכבר את השם "וילי ספינת-קיטור", אחד מסרטי מיקי מאוס. כל האנשים אשר ראו את העכבר חיבבו אותו, מלבד הסוהר פרסי. כשהגיע דלקרואה, צרפתי אשר הואשם באונס נערה, ברציחתה וברציחת אנשים נוספים, התיידד עם העכבר וכינה אותו "מר ג'ינגלס".
עלילת הספר > ידיו של קופי

כאן חוזר סיפורו של ג'ון קופי. הוא מתגלה כבעל נפש של ילד וכוחות על טבעיים, בעזרתם הוא יכול לרפא כל מחלה, אך גם לראות את הרשע ואת הסבל שבאנשים. באמצעות מגע ידו, מרפא קופי את פול, מדלקת בדרכי השתן, ממנה הוא סובל, ובכך אף משפר את חיי המין שלו. אסיר חדש, ויליאם וורטון, מגיע לאגף ה', בשם רצח המוני שביצע ברחוב. הוא מכנה את עצמו "בילי הנער" ושם לעצמו מטרה: הפיכת חייהם של הסוהרים באגף ה' לגיהנום עלי-אדמות. אדג'קומב מתאר את מאמציו להגשמת מטרה זו כ"מקוריים".
עלילת הספר > מותו הרע של דלקרואה

באותו יום בו דלקרואה צריך להיות מובל אל גורלו הממתין לו בכיסא החשמלי, מחליט פרסי וטמור לעשות מעשה ורומס את מר ג'ינגלס העכבר, מה שרצה לעשות מזה זמן רב. ג'ון קופי ריחם על העכבר, והחזירו לחיים, למרבה אושרו של דלקרואה. ברם, פרסי לא הסתפק רק בכך, ובהוצאתו של דלקרואה להורג הוא היה האחראי להניח את הספוגית הרטובה במי-מלח על ראשו של דלקרואה (כך שהחשמל ירוכז לראשו וימות מהר), ובמקום זאת הוא הניח אותה יבשה. כך מת דלקרואה בייסורים רבים. אדג'קומב טוען שמוות כזה לא מגיע לאיש.
עלילת הספר > מסע לילי

ג'ון קופי מוברח מבית הסוהר על מנת לרפא את מלינדה מורס, אשתו של מנהל בית הכלא, הלוקה בגידול סרטני במוחה; אדג'קומב וחבריו מסכנים בכך את מישרתם. התוכנית עולה יפה ומלינדה נרפאת, אך בניגוד לפעמים אחרות, קופי אינו נפטר מה"רוע" אותו ריפא באמצעות "הקאתו" לאוויר בדמות ענן-זבובים, אלא שומר אותו בקרבו. הוא מוחזר לתאו, ואז תופס את פרסי וטמור ו"מקיא" את ענן הזבובים אל פיו. פרסי, שדעתו נטרפה עליו, שולף את אקדחו, יורה בוויליאם וורטון למוות, ולאחר מכן נשלח לאשפוז בבית-חולים לחולי נפש עד יום מותו.
עלילת הספר > קופי על המייל

בחלק האחרון של הספר, עולה מחדש ונסקר סיפורו של קופי, ויחד עמו גם תאריך הוצאתו להורג הקרב ובא.
במהלך הסיפור הקוראים מתוודעים לכך שאדג'קומב העלה על הכתב את קורותיו במהלך שהותו בבית אבות. את זכרונותיו הוא חולק עם ידידתו, איילין. לאחר שסיימה לקרוא את כתביו, הראה לה אדג'קומב את מר ג'ינגלס העכבר. לפי טענתו, ג'ון קופי האט את תהליכי ההזדקנות של מר ג'ינגלס ושלו, ואף נתן לו את היכולת לראות את הסבל והרוע שבאנשים. קופי התעייף מחייו, ועל כן רצה להיות מוצא להורג. אדג'קומב גם הוא מודה שלא היה מתנגד להגיע אל המנוחה.
"אבל לפעמים, הו אלוהים, המייל הירוק כל כך ארוך...", הוא מסיים את סיפורו.
דמויות > עובדים בבית הכלא

פול אדג'קומב- המספר. עובד כסוהר ראשי באגף ה' שבבית הכלא. סבל מדלקת בדרכי השתן ורופא על ידי ג'ון קופי.
ברוטוס האוול- אחד הסוהרים הקבועים באגף ה'. בחור גדול (גובהו מטר תשעים) אשר מכונה "ברוטאלי" בצחוק (באנגלית- brute- "בריון"), אך אינו מזיק לזבוב.
דין סטנטון- סוהר קבוע באגף ה'. לפי דבריו של אדג'קומב, דין אינו יכול לצחוק מבדיחה גם כאשר הוא מבין אותה.
האל מורס- מנהל בית הכלא. שברירי למראה, אך מוכיח את כוחו כשהוא שובר את זרועו של אסיר שניסה לתקוף אותו.
הארי טריוולגר- סוהר קבוע באגף ה'.
ביל דודג'- סוהר זמני באגף ה'. מהראשונים לדעת על מר ג'ינגלס.
פרסי ויטמור- סוהר קבוע בבית הכלא. סדיסט רציני ושנוא על מרבית העובדים. הגיע לעבוד בבית הכלא בעזרת פרוטקציות מאשתו של מושל המחוז, שהיא הדודה שלו. מאיים שידאג לפיטורי כל מי שיעמוד בדרכו, יתלונן עליו או יתקוף אותו.
קרטיס אנדרסון- סגן מנהל בית הכלא.
דמויות > אסירים

ג'ון קופי- הדמות המרכזית בספר. שחור ענק בור שדינו נגזר למוות בשל הרשעתו באונס ורצח של שתי ילדות תאומות. מתגלה כבחור עדין בעל כוחות על טבעיים.
אדוארד דלקרואה- צרפתי שנגזר למוות. אנס ורצח נערה צעירה, השליך את גופתה מחלון בניין והציתה. האש התפשטה לבניין והרגה אנשים נוספים, כולל ילדים. לפי דברי אדג'קומב, לאחר שהגיע לבית הכלא הפך למנומס ובלתי מזיק. התיידד עם העכבר שברוטוס האוול קרא לו "וילי ספינת קיטור" ונתן לו את שמו הסופי- "מר ג'ינגלס".
ויליאם וורטון / "בילי הנער"- אסיר שהגיע לאגף ה' זמן מה לאחר קופי ונידון למוות בשם רצח המוני ברחוב. מתגלה כבחור פראי אשר מוכן לעשות הכול על מנת לחולל צרות ולהרע לסוהרים כמה שיותר. מאוחר יותר התגלה כי הוא זה שרצח למוות את האחיות התאומות שעליו נידון למוות ג'ון קופי
דמויות > אחרים

מר ג'ינגלס- עכבר שהופיע יום אחד באגף ה' והתנהג בצורה אנושית משעשעת ביותר. נקרא בהתחלה "וילי ספינת קיטור" (על שם אחד מסרטיו של מיקי מאוס) בידי ברוטוס האוול, אך שמו הסופי ניתן לו על ידי דלקרואה, שהתיידד עמו וטען שאילפו. האוול, מצידו, טען שהעכבר היה כבר חצי מאולף כשפגשוהו לראשונה, ולכן יותר סביר שאילף את דלקרואה.
ג'אניס אדג'קומב- אשתו של פול אדג'קומב. עוזרת לו במהלך הסיפור לנסות ולגלות עוד על ג'ון קופי.
איליין קונלי- אישה שאדג'קומב פגש בבית האבות שעבר אליו. עוזרת לאדג'קומב ברגעיו הקשים ותומכת בו.
בראד דולאן- עובד בבית האבות בו מתגורר אדג'קומב, אשר טוען כי בראד הוא גלגול נשמתו של פרסי, שחזרה לרדוף אותו לעת זקנה. רע לב, אכזרי וסדיסט.
סרט

בשנת 1999 יצא לאקרנים סרט קולנוע המבוסס על סיפור זה, בבימויו של פרנק דרבונט (שגם הפיק וכתב את התסריט), בכיכובם של טום הנקס בתור פול אדג'קומב ומייקל קלארק דאנקן כג'ון קופי. הסרט זכה להצלחה גדולה ברחבי העולם, ואף היה מועמד ל-4 פרסי אוסקר, כולל פרס הסרט הטוב ביותר, אם כי לא זכה באף אחד מהם. אולם הסרט זכה בשני פרסי סאטורן, האחד בקטגוריית סרט המתח הטוב ביותר והשני פרס שחקן המשנה הטוב ביותר, אותו קיבל דאנקן עבור תפקידו כג'ון קופי. הסרט נחשב כנאמן למדי למקור וקינג עצמו טען שבקוראו את התסריט שהוגש לו לפני הבימוי, חשב כי מדובר בתסריט הטוב ביותר שנכתב על פי אחד מספריו.
מחזה

בשנת 2015 עיבד הבמאי עירד רובינשטיין את הסיפור למחזה וביים את ההצגה "גרין מייל" בתיאטרון באר שבע.
| שם השחקן | שם הדמות / דמויות |
| --- | --- |
איצ'ו אביטל: ארלן ביטרבאק / ברט המרסמית'
עמית אפשטיין: פרסי ווטמור
אלירן הרוש/ארז קנטור: דין סטנטון
עופר זוהר: ג'ון קופי
תום חגי/תום גרציאני: "בילי הפרא" וורטון
ירמי רייך/אורן כהן: ארלן ביטרבאק
תמר לוין: ג'אן אדג'קום
אורה מאירסון: מלינדה מורס
ניר מנקי: ברוטוס "ברוטאל" הוואל
ירין סביון: סוהר / רופא
יונתן צ'רצ'י: האל מורס
אמיר קריאף: פול אדג'קום
ניצן רוטשילד: טוט-טוט
לקריאה נוספת

Sharon A. Russell, Revisiting Stephen King: A Critical Companion (Critical Companions to Popular Contemporary Writes), Westport, CT: Greenwood, 2002, ISBN 0313317887, pp. 59-74
הערות שוליים

↑   מיכאל הנדלזלץ, ״גרין מייל״: מסע מרתק אל המוות, באתר הארץ, 22 בינואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 277555674   WorldCat (עם VIAF): 277555674
דרור פקץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1981 (בן 43) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הקריה האקדמית אונו 
 
דרור פקץ' (נולד ב-15 במאי 1981) הוא רוכב אופניים ישראלי לשעבר אשר התמחה באופני שטח. הוא רוכב אופני ההרים הישראלי הראשון, שהתקבל לקבוצה מקצוענית מהדרג הראשון. כמו כן, שימש מאמן נבחרת ישראל באופני הרים, וכיום משמש כמאמן, פרשן מרוצי אופניים בערוץ הספורט ובעיקר כספורט דיירקטור של הקבוצה המקצוענית הישראלית מהדרג הראשון בעולם באופני כביש "ישראל סטארט-אפ ניישן".
פקץ' נולד בגבעתיים ומתגורר בכפר אז"ר. זכה באליפויות ישראל לנוער באופני הרים וכביש, סגנות אליפויות ישראל לבוגרים ומעל שישים ניצחונות משנת 1996 ועד היום. פקץ' זכה בעשרה פודיומים בתחרויות בינלאומיות בחו"ל ביניהם שלוש במקום הראשון ובשנת 2005 נבחר לרוכב החודש במדינות בנלוקס. לקבוצתו המקצוענית "סובארו-טרק" הצטרף לאחר שהיה לישראלי הראשון שסיים מרוץ בסבב הגביע העולמי במרץ 2006. בעונת 2007 הוא דורג במקום ה-53 בעולם, דירוג שיא לרוכב אופניים ישראלי עד אז והשני הגבוה ביותר עד היום.
את ישראל ייצג פקץ' ב-4 אליפויות עולם וב-8 אליפויות אירופה. כמו כן, השתתף במעל ל-30 מרוצים בסבבי הגביע העולמי. בנוסף, בשנת 2020 סיים את לימודיו בתואר חינוך ומדעי החברה עם הכשרה בספורט בקריה האקדמית אונו בהצטיינות.
דייפ

| --- | --- |
סמל דייפסמל דייפ

משמאל לימין: מרכז העיר דייפ
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  נורמנדי נורמנדי
 מחוז:  סן-מריטים
 ראש העיר:  Sébastien Jumel
 תאריך ייסוד:  המאה ה-11
 שטח:  11.67 קמ"ר
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  28,358 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  49°55′30″N 1°04′30″E﻿ / ﻿49.925°N 1.075°E﻿ / 49.925; 1.075 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.dieppe.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דייפ(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דייפ(למפת נורמנדי רגילה) רואן אוורה לה האבר קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  א.ד. פר.  א.ד.פ. תעלת למאנשדייפ(למפת נורמנדי מוגדלת) רואן אוורה לה האבר קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  איל-דה פראנס  א.ד.פ. תעלת למאנשדייפ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דִייֶפּ (בצרפתית: Dieppe) היא רשות מקומית השוכנת באזור קוט דא'לבאטר לחוף האטלנטי של צרפת, צפונית לרואן, במחוז סן-מריטים בצרפת. ב-1999 מנתה אוכלוסיית האזור האורבני של דייפ כ-81 אלף נפש.
דייפ היא נמל לחוף תעלת למאנש, הידוע בשל צדפות המאכל (scallop) שבו, וכן בשל שירות המעבורת שהוא מקיים לנמל ניו הייבן שבמחוז סאסקס המזרחי באנגליה. לדייפ חוף חלוקי אבן פופולרי, וכן שתי כנסיות מן המאה ה-15. במלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הייתה דייפ זירת פשיטה כושלת של בעלות הברית, בניסיון לבחון תנאי נחיתה על חוף אטלנטי המוחזק בידי הנאצים.
היסטוריה

דייפ מתועדת לראשונה כיישוב דייגים קטן ב-1030, ושמה עולה שוב במהלך מלחמת מאה השנים עת עברה מיד ליד בין הצדדים היריבים. במהלך המאה ה-16 הייתה דייפ מרכז לקרטוגרפיה, ובמהלך המאה ה-17 הייתה אחד הנמלים העיקריים של צרפת. ב-1632 יצאו מדייפ שלוש מאות מהגרים צרפתים אל המושבה "צרפת החדשה" כיום במזרח קנדה.
ב-1694 נהרסה העיירה בהפגזה של הבריטים וההולנדים. ב-1696 החלה בנייתה מחדש. בשנים שלאחר מכן הפכה לאתר נופש פופולרי לחוף הים, אליו הגיעו תיירים אנגלים. המלחין קמיל סן סנס נהג להעלות מיצירותיו בתיאטרון בדייפ.
הפשיטה על דייפ במלחמת העולם השנייה הייתה קרב עקוב מדם, בו נחלו בעלות הברית תבוסה בניסיונן להחזיק בראש גשר על חוף דייפ ב-19 באוגוסט 1942. המטרה הייתה לאסוף ניסיון בנחיתה, מודיעין קרבי, ולגרור את הלופטוואפה לקרב. מטרות הפשיטה לא הושגו, והתוצאה הייתה אלפי נפגעים - הרוגים ושבויים, במיוחד מקרב הפושטים הקנדים. דייפ שוחררה מידי הנאצים ב-1 בספטמבר 1944 על ידי דיוויזיית הרגלים הקנדית השנייה.
אתרים

הטירה, "שאטו דה דייפ" ששרדה את הפגזת 1694 היא כיום מוזיאון המציג אוסף של פריטים ימיים, במיוחד תחריטי שנהב מהמאות ה-17 וה-18, ופריטים הקשורים בקמיל סן-סנס.
ב"כיכר קנדה" שליד הטירה יש פארק ובו אנדרטה המציינת את היחסים בין דייפ לקנדה. מעט מדרום לעיר נמצא בית קברות צבאי שבו נקברו חלק מחללי הפשיטה עליה.
תחבורה

לעיר תחנת רכבת, בה פועלים קווים סדירים לרואן ולפריז. כן פועל בה שירות מעבורת לאנגליה.
ערים תאומות

בריטניה ברייטון, בריטניה
קנדה ניו ברונזוויק, קנדה
בריטניה גרימסבי, בריטניה
גוליסטן

| --- | --- |

רחוב בעיר
 מדינה:  אוזבקיסטן אוזבקיסטן
 מחוז:  סיר דריה
 תאריך ייסוד:  1801
 שטח:  31.62 קמ"ר
 גובה:  271 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  96,228 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  3,043 נפש לקמ"ר (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  40°30′55″N 68°47′00″E﻿ / ﻿40.5153°N 68.7833°E﻿ / 40.5153; 68.7833 
 אזור זמן:  UTC +5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוזבקיסטן מוגדלת) טשקנט סמרקנד אנדיז'ן פרגנה קרשי נוקוס דז'יזק בוכרה אפגניסטן טורקמניסטן איראן קזחסטן קירגיזסטן טג'יקיסטןגוליסטן(למפת אוזבקיסטן רגילה) טשקנט סמרקנד אנדיז'ן פרגנה קרשי נוקוס דז'יזק בוכרה אפגניסטן טורקמניסטן איראן קזחסטן קירגיזסטן טג'יקיסטןגוליסטן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גוליסטן (באוזבקית: Гулистон/Guliston, מילולית: "ארץ הפרחים"; ברוסית: Гулистан; בפרסית: گلستان, תעתיק מדויק: גלסתאן) היא עיר במזרח אוזבקיסטן המשמשת כבירת מחוז סיר דריה.
גאוגרפיה

גובהה הממוצע של העיר עומד על 271 מטרים מעל פני הים. העיר ממוקמת כ־12 קילומטרים מדרום־מזרח לגבול עם קזחסטן, כ־30 קילומטרים מהגבול עם קירגיזסטן וכ־90 קילומטרים מדרום-מערב לבירה טשקנט.
אקלים

החודשים החמים והיבשים בעיר הם יוני–אוגוסט והקרים ביותר הם דצמבר–פברואר. בשנה ממוצעת יורדים בעיר 320 מילימטרים.
| אקלים בגוליסטן> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בגוליסטן> ינואר.5.-3.4.39.1 | אקלים בגוליסטן> פברואר.8.5.-1.5.46.3 | אקלים בגוליסטן> מרץ.15.4.3.7.52.6 | אקלים בגוליסטן> אפריל.23.1.9.2.43.8 | אקלים בגוליסטן> מאי.29.13.7.28.8 | אקלים בגוליסטן> יוני.34.7.17.4.6.2 | אקלים בגוליסטן> יולי.36.2.18.6.2.8 | אקלים בגוליסטן> אוגוסט.34.7.16.2.1.3 | אקלים בגוליסטן> ספטמבר.29.5.10.7.5 | אקלים בגוליסטן> אוקטובר.22.4.5.8.18.5 | אקלים בגוליסטן> נובמבר.14.1.1.8.32.6 | אקלים בגוליסטן> דצמבר.6.5.-2.2.47.3 | אקלים בגוליסטן> שנה.21.6.7.5.324.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מרכז השירות ההידרומטאורולוגי של אוזבקיסטן
דמוגרפיה

אוכלוסיית גוליסטן לפי אומדנים רשמיים:
| תאריך | גודל אוכלוסייה | קצב צמיחה בין השנים |
| --- | --- | --- |
| 1 בינואר 2015 | 85,441 |  |
| 1 בינואר 2020 | 90,398 | 1.1% |
| 1 בינואר 2023 | 96,228 | 2.1% |
תחבורה

העיר מחוברת לרשת הכבישים ולרשת הרכבות של המדינה, ובפרט עם הערים טשקנט ודז'יזק. בנוסף, את העיר חוצה תעלה הנשפכת בסופה אל נהר סיר דריה.
גלריית תמונות

מוזיאון בעיר
תחנת רכבת בעיר
הכיתוב "גוליסטן שלי" בכיכר המרכזית של העיר בשנת 2018
האוניברסיטה הממלכתית של גוליסטן
הערות שוליים

1 2  Uzbekistan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  "Average monthly data about air temperature and precipitation in 13 regional centers of the Republic of Uzbekistan over period from 1981 to 2010". מרכז השירות ההידרומטאורולוגי של אוזבקיסטן (אוז'ידרומט). אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2019. נבדק ב-15 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוזבקיסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האגודה הלינאית של לונדון

| --- | --- |
שלט האצולה של האגודה הלינאית של לונדון

מתחם האגודה בבית ברלינגטון שנראה מתוך החצר
 התאגדות:  אגודה מדעית
 תחום:  היסטוריה טבעית, אבולוציה וטקסונומיה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מטה הארגון:  בית ברלינגטון 
 חברים:  2,921 (2019)
 נשיא:  סנדרה קנאפ
 יושב ראש:  Anjali Goswami 
 עובדים:  22 (נכון ל־2019), 18 (נכון ל־2017), 19 (נכון ל־2020), 14 (נכון ל־2016) 
 תקופת הפעילות:  1788–הווה (כ־236 שנים) 
 www.linnean.org
 
האגודה הלינאית של לונדון (באנגלית: The Linnean Society of London) היא האגודה הבולטת בעולם לחקר מיון עולם הטבע. האגודה מוציאה לאור כתב עת זואולוגי וכמו כן גם כתב עת ביולוגי ובוטני. האגודה מפרסמת גם את "הלינאי" - The Linnean, סקירה היסטורית של האגודה הלינאית ושל טקסונומיה בכלל.
האגודה הלינאית נוסדה בשנת 1788, ונקראה על שמו של חוקר הטבע השוודי קארולוס ליניאוס (Carolus Linnaeus). האוסף הבוטני כמו גם הזואולוגי של לינאוס נרכשו בשנת 1783 על ידי סר ג'יימס אדוארד סמית', הנשיא הראשון של האגודה, ונמצאים כעת ברשות האגודה בלונדון, ביחד עם אוסף הצמחים הפרטי של סמית'.
במושב של האגודה שהתכנס במיוחד ב-1 ביולי 1858 הוצגו במשותף מאמריהם של אלפרד ראסל וולאס ושל צ'ארלס דרווין על תיאורית האבולוציה על ידי ברירה טבעית. המושב נחשב למאורע שבו נוסדה תורת האבולוציה. החדר שבו נקראו המאמרים בפומבי, חדר ריינולדס, שוכן בבית החברה המלכותית הבריטית. בשנת 2001 הוצב בו לוח זיכרון המציין את האירוע.
מדליות ופרסים

האגודה הלינאית של לונדון שואפת לקדם את לימוד כל ההיבטים של מדעי הביולוגיה, תוך דגש מיוחד על אבולוציה, טקסונומיה, מגוון ביולוגי וקיימות. באמצעות הענקת מדליות, פרסים ומענקים, האגודה מכירה ומעודדת מצוינות בכל התחומים הללו. המדליות והפרסים הבאים מוענקים על ידי האגודה הלינאית:
מדליית ליניאן - הוקמה בשנת 1888, המוענקת מדי שנה לסירוגין לבוטנאי או זואולוג או (כפי שהיה מקובל מאז 1958) לאחד מכל אחת באותה שנה.
מדליית דרווין - וואלאס - הוענק לראשונה בשנת 1908, על התקדמות גדולה בביולוגיה האבולוציונית.
פרס בלומר - הוקמה בשנת 1963 ממורשת של חוקר הטבע החובב הארי הווארד בלומר, שהוענק עבור "חוקר טבע חובב שתרם תרומה חשובה לידע הביולוגי".
פרס טרייל קרספ - הוקמה בשנת 1966 מאיחוד שני פרסים קודמים - שניהם משנת 1910 - שהוענקו "כהוקרה על תרומה יוצאת מן הכלל למיקרוסקופיה ביולוגית שפורסמה בבריטניה".
מדליית יובל המאתיים - הוקמה בשנת 1978, במלאת 200 שנה למות קארולוס ליניאוס, מוענקת עבור "כהכרה בעבודה שביצע אדם מתחת לגיל 40 שנה".
פרס ג'יל סמייטיס - הוקמה בשנת 1986, הוענקה על איורים בוטניים.
מדליית הזהב הליניאנית - עבור שירותים לאגודה - הוענקו בנסיבות יוצאות דופן, החל משנת 1988.
פרס אירן מנטון - הוקמה בשנת 1990, לצורך עבודת הדוקטורט הטובה ביותר בבוטניקה במהלך שנת לימודים.
מדליית שלוש מאות שנה - הוענק משנת 2007 לחגיגת שלוש מאות שנה להולדת קארולוס ליניאוס.
מדליית ג'ון סי מרסדן - הוקמה בשנת 2012, לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר בביולוגיה שנבדקה במהלך שנת לימודים אחת.
מדליית ג'ון ספדן לואיס - מוענק ל"אדם התורם תרומה משמעותית וחדשנית לשימור".
פרס סר דייוויד אטנבורו - לעבודת שטח, הוקם בשנת 2015 לכבוד דייוויד אטנבורו.
האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבין-לאומיות

| --- | --- |

 תחום השיפוט:  בין־לאומי
 מיקום המטה:  לוזאן, שווייץ
 נשיא:  איטליה איבו פריאני
 תאריך ייסוד:  1967
 מקום ייסוד:  לוזאן, שווייץ
 תאריך סגירה:  14 בספטמבר 2023
 מספר חברות:  97 חברות מלאות ו־20 חברות שותפות
 www.sportaccord.com
האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבין־לאומיות (באנגלית: General Association of International Sports Federations או בקיצור: GAISF; בצרפתית: Association Générale des Fédérations Internationales des Sports) נוצרה כדי לקדם שיתוף פעולה בין פדרציות ספורט בין־לאומית. עשרים ושש אגודות ספורט בין־לאומיות עזרו בהקמתה בשנת 1967. האגודה שמשה כארגון גג לכלל פדרציות הספורט הבין־לאומיות (האולמפיות ואלו שאינן אולימפיות), כמו כן האגודה ארגנה אירועי ספורט רבי ענפים. האגודה כללה כ־97 חברות רשמיות (כמו FIBA וה־ITF), וכ־20 חברות שותפות, פדרציות אלה לא ייצגו ענף ספורט אלא ארגונים העוסקים בפעילות הקשורה בקשר הדוק לפדרציות הספורט הבין־לאומיות (כמו הוועד הפאראלימפי הבין־לאומי והאגודה הבין־לאומית למשחקים העולמיים). באספה הכללית של שנת 2022, החברים מאשרים את פירוק ה־GAISF.
נשיאי האגודה

| שנים | נשיא | חבר פדרציה |
| --- | --- | --- |
| 1967–1969 | אוסטרליה וו ברדג' פיליפס | FINA |
| 1969–1986 | שוודיה תומאס קלר | FISA |
| 1986–2004 | קוריאה הדרומית אן יאנג קים | WTF |
| 2004–2013 | הולנד יין וורברוגן | UCI |
| 2013–2015 | אוסטריה מאריוס ויזר | IJF |
| 2015–2016 (בפועל) | שווייץ גיאן-פרנקו קספר | FIS |
| 2016–2018 | שווייץ פטריק בוומן | FIBA |
| 2018–2021 | איטליה רפאלה צ'ולי | UIM |
| 2021–2023 | איטליה איבו פריאני | IBSF |
דטרויט (נהר)

| --- | --- |

סירת משטרה של משטרת קנדה על רקע העיר דטרויט
 מידע כללי
 אורך:  44 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  5,324 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  1,813 קמ"ר
 מוצא:  ימת סט. קלייר
 גובה מוצא הנהר:  175 מטרים
 יובלים:  River Rouge, Turkey Creek, Canard River, Ecorse River, Little River 
 שפך:  ימת אירי
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית   קנדה
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה נהר דטרויט(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה נהר דטרויט(למפת מישיגן רגילה) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  אירינהר דטרויט(למפת מישיגן מוגדלת) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  אירינהר דטרויט
 
נהר דטרויט (באנגלית: Detroit River) הוא נהר שאורכו 44 ק"מ שמקושר למערכת הימות הגדולות שבין ארצות הברית לקנדה. מקורו של שם הנהר הוא בשמו הצרפתי Rivière du Détroit (מילולית, נהר המצר). נהר דטרויט שיחק חלק חשוב בהיסטוריה של העיר דטרויט והוא אחד מנתיבי המים העמוסים ביותר בעולם. נתיבו של הנהר יוצא מימת סט. קלייר (הניזונה דרך נהר סט. קלייר מימת יורון) לכוון מערב ואז פונה דרומה ונשפך לימת אירי. לכל אורכו מהווה נהר דטרויט חלק מהגבול בין ארצות הברית לבין קנדה והוא חוצץ בין האזורים המטרופוליניים של העיר דטרויט והעיר וינדזור שבאונטריו, שביחד מקובל לקרוא להם דטרויט-וינדזור. שתי הערים מחוברות על ידי גשר ומנהרה תת-קרקעית.
נהר דטרויט מהווה חלק מנתיב המים סנט לורנס. כאשר עברה העיר דטרויט תהליך מואץ של תיעוש בראשית המאה ה-20, ספג הנהר זיהום סביבתי באופן הידוע לשמצה. יחד עם זאת, בשנים האחרונות, חשיבותו הסביבתית של הנהר הובילה למאמצי שיקום נמרצים וכיום מתקיימות בנהר פעילויות כלכליות ופעילויות פנאי במגוון רחב. לאורך הנהר פזורים איים רבים וחלק ממנו מוגדר כשמורת טבע. נהר דטרויט מוגדר כאתר מורשת לאומי, הן בארצות הברית והן בקנדה, הנהר היחיד שזכה להגדרה זו בשתי הארצות.