stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיבנסון 2-18

| --- | --- |
תמונה משנת 2003 אשר צולמה על ידי 2MASS
תמונה משנת 2003 אשר צולמה על ידי 2MASS
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  מגן
 שמות נוספים:  RSGC2-18
 סוג:  על-ענק אדום מהסדרה הראשית
 בהירות נראית:  15.2631±0.0092
 סיווג ספקטרלי:  M6~
 עלייה ישרה:  −3.045±0.511 אלפיות שניית קשת בשנה
 נטייה:  −5.95±0.48 אלפיות שניית קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  20,000  שנות אור 6,131.96  פארסק
 רדיוס:  2,150 רדיוסי שמש
 עוצמת הארה:  פי 440,000 מהשמש
 טמפרטורה:  3,200 K
סטיבנסון 2–18 (באנגלית: Stephenson 2-18; בקיצור: St2-18) הוא כוכב מסוג על-ענק אדום, הממוקם בקבוצת הכוכבים מגן במרחק המוערך כ-20,000 שנות אור מכדור הארץ. נכון לשנת 2021, זהו הכוכב הגדול ביותר שידוע לאנושות על קיומו, ברדיוס השווה ל-2,150 רדיוסי שמש.
סטיבנסון ממוקם בקירוב לצביר הכוכבים סטיבנסון 2, צביר שגילה האסטרונום האמריקאי צ'ארלס ברוס סטיבנסון (אנ') בשנת 1990. מעריכים כי לאור לוקח 8.7 שעות להקיף את סטיבנסון ועל כן למטוס המהיר בעולם (לוקהיד SR-71) ייקחו 500 שנה להקיפו. לו היה מחליף את השמש, רדיוסו היה מגיע עד למסלול שבתאי.
נכון להיום, סטיבנסון נמצא בתהליך של איבוד אנרגיה עד אשר (מעריכים כי) יהפוך להיפר-ענק לפני תהליך סופרנובה. קודם לגילוי גודלו של סטיבנסון היה UY במגן הכוכב הגדול ביותר הידוע לאנושות.
הערות שוליים

↑  Davies, B.; Figer, D. F.; Kudritzki, R. P.; MacKenty, J.; Najarro, F.; Herrero, A. (2007). "A Massive Cluster of Red Supergiants at the Base of the Scutum‐Crux Arm". The Astrophysical Journal. 671 (1): 781–801. arXiv:0708.0821. Bibcode:2007ApJ...671..781D. doi:10.1086/522224. S2CID 1447781.
↑  Stephenson, C. B. (1990). "A possible new and very remote galactic cluster". The Astronomical Journal. 99: 1867. Bibcode:1990AJ.....99.1867S. doi:10.1086/115464.
השוואת גודלי כוכבים שונים: משמאל לימין, OB2 #12 בברבור (על-ענק כחול) ‏, V382 בשדרית‏ (היפר-ענק צהוב), V915 בעקרב‏ (היפר-ענק כתום), UY במגן‏ (על-ענק אדום) וסטיבנסון 2–18 (על-ענק אדום). מסלולי שבתאי (אליפסה חומה) ונפטון (אליפסה כחולה) מוצגים לשם השוואה
השוואה בין סטיבנסון 2–18 ל־VY בכלב גדול (על-ענק אדום)
ניק סימונדס

ניקולאס (ניק) סימונדס (באנגלית: Nicholas Symmonds; נולד ב-30 בדצמבר 1983) הוא אתלט אמריקאי. הוא אלוף ארצות הברית 6 פעמים מהן 5 פעמים ברציפות (2008 - 2012) וסגן-אלוף העולם (מוסקבה 2013) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה

סימונדס נולד בבליית'וויל שבארקנסו, ועבר עם משפחתו לבויסי שבאיידהו כשהיה בן 3. אביו כירורג ואמו מורה. כנער, היה אלוף איידהו בריצת 800 מטר, ריצת 1600 מטר וריצת 3200 מטר. לאחר סיום לימודיו בתיכון בשנת 2002, החל ללמוד באוניברסיטת וילאמט בסיילם, ובשנת 2006 קיבל תואר ראשון בביוכימיה. במהלך לימודיו בווילאמט, זכה ארבע פעמים באליפות ה-NCAA בריצת 800 מטר ושלוש פעמים בריצת 1500 מטר. התוצאה שהשיג בריצת 800 מטר (1:45.83) היא שיא NCAA של כל הזמנים, והתוצאה שהשיג בריצת 1500 מטר (3:40.91 דקות) היא השלישית בטיבה.
לאחר סיום לימודיו, הצטרף למועדון הריצה של אורגון. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה באינדיאנפוליס בשנת 2006 זכה במדליית הכסף בריצת 800 מטר, ובזו שנערכה ב-2007, גם כן באינדיאנפוליס, רשם הישג דומה. באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין בשנת 2008, ששימשה כמבחני המשלחת האמריקנית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה במדליית הזהב, עם שיא אישי חדש, 1:44.10 דקות. בבייג'ינג העפיל לשלב חצי הגמר, אך סיים במקום החמישי במקצה שלו, וה-17 הכללי, בזמן של 1:46.96 דקות, ולא העפיל לגמר.
בתחרות שנערכה במונקו ב-2009 שיפר את שיאו האישי והעמידו על 1:43.83 דקות. באליפות העולם שנערכה בברלין באותה שנה סיים במקום השישי, והיה האמריקאי הראשון שמעפיל לשלב הגמר בריצת 800 מטר מאז 1997. בנוסף, זכה בפעם השנייה ברציפות באליפות ארצות הברית.
ב-2010 שיפר את שיאו האישי ב-7 מאיות נוספות, כשרץ בזמן של 1:43.76 דקות בתחרות שנערכה ברייטי, וכן זכה בפעם השלישית ברציפות באליפות ארצות הברית. גם ב-2011 הוכתר סימונדס כאלוף ארצות הברית, ובאליפות העולם שנערכה באותה שנה בטגו סיים במקום החמישי.
בשנת 2012 זכה בפעם החמישית ברציפות באליפות ארצות הברית, ששימשה כמבחנים לאולימפיאדת לונדון. במשחקים עצמם סיים במקום החמישי, עם שיא אישי חדש, שעדיין מהווה את שיאו - 1:42.95 דקות.
ב-2013, לאחר חמש שנים רצופות כאלוף ארצות הברית, הפסיד לראשונה את התואר לדוויין סולומון. עם זאת, באותה שנה רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה במוסקבה בתוצאה של 1:43.55 דקות, אחרי מוחמד אמאן מאתיופיה (1:43.31 דקות) ולפני אייאנלה סולימאן מג'יבוטי (1:43.76 דקות). זהו ההישג הטוב ביותר אליו הגיע אתלט אמריקאי בריצת 800 מטרים אי פעם.
ב-2014 שוב היה לסגן-אלוף ארצות הברית, ובאליפות שנערכה ב-2015 ביוג'ין השיב לעצמו את תוארו. התאחדות האתלטיקה של ארצות הברית החליטה שלא לאפשר את השתתפותו באליפות העולם בבייג'ינג באותה שנה, בשל סירובו לחתום על מסמך הנגזר מחוזה האימוץ של ההתאחדות עם חברת נייקי.
עמדותיו

סימונדס הביע לא פעם את מחאתו נגד המגבלות המסחריות על אתלטים. בשנת 2011 הציע במכירה פומבית שטח על כתפו אותו ייעד לקעקוע פרסומת. הזוכה, חברת פרסום ממילווקי, שילמה 11 אלף דולרים ותמורתם קעקע סימונדס על גופו את כתובת הטוויטר שלה. באירועי ספורט רשמיים נדרש סימונדס לכסות את הקעקוע, אך דרישה זו משרתת את מטרתו להעלאת המודעות למגבלות על אתלטים.
לקראת אליפות העולם בבייג'ינג ב-2015 קיבלה התאחדות האתלטיקה של ארצות הברית החלטה שנויה במחלוקת שלא לכלול את סימונדס בסגל הנבחרת לאליפות, לאחר שסירב לחתום על מסמך הנגזר מחוזה האימוץ של ההתאחדות עם חברת נייקי, וכולל את המשפט "אני מתחייב ללבוש בצורה מכובדת ותואמת לכל אירוע רשמי של נבחרת האתלטיקה האמריקאית את הציוד שיסופק באופן רשמי על ידי ההתאחדות". סימונדס מתח ביקורת פומבית על ההתאחדות ועל ההסכם, טען כי הם פוגעים בחוזי האימוץ הפרטיים של האתלטים והביע חשש מפני מדרון חלקלק שיחייב ספורטאים להשתמש במוצרים של חברות מסוימות גם בזמנם הפרטי. לדברי ההתאחדות האמריקאית, החוזה עם נייקי לא היה שונה מחוזים שנחתמו בעבר.
סימונדס הביע את עמדותיו גם בסוגיות נוספות. במהלך אליפות העולם במוסקבה ב-2013 הביע את מחאתו נגד החקיקה נגד הומוסקסואלים ברוסיה, והקדיש את המדליה בה זכה לחבריו ההומואים והלסביות. בהמשך השנה פרסם מאמר במגזין ראנר'ס וורלד, בו טען כי על הקונגרס לחוקק חוק שיאסור על החזקת נשק בידי אזרחים מחוץ למשטרה ולצבא. בנוסף, הצטלם לכרזה של ארגון PETA נגד ניסויים בבעלי חיים.
הערות שוליים

↑   עוזי דן, פשוט תעשה את זה ניק סימונדס, אבל רק עם נייקי, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1333187068  World Athletics: 14252687
ניידים ונייחים - מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גדי טאוב
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  עיון
 הוצאה
 הוצאה:  סלע מאיר
 תאריך הוצאה:  2020
 מספר עמודים:  224
ניידים ונייחים - מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית הוא ספר עיון מאת ד"ר גדי טאוב שיצא לאור ב-2020 ב "ספריית שיבולת" של סלע מאיר.
בספר כותב טאוב שבישראל יש מאבק בין "ניידים" ו"נייחים", כהגדרתו: אלו ש"אינם תלויים במקום מבחינה כלכלית, חברתית ותרבותית" ואלו ש"אחוזים בשורשיהם במדינות הלאום". הספר מנסה לשרטט את מפת הרעיונות המעצבת את הפוליטיקה בת זמננו במערב בכלל ובישראל בפרט.
הספר

בספר טאוב מציג תזה שאין בישראל מלחמת מעמדות, אלא מלחמת רעיונות. קבוצה אחת מצדדת בגלובליזציה ("ניידים"), וקבוצה שנייה מגינה על הלאומיות ("נייחים"). לפי התזה של טאוב קבוצת "הניידים" מנסה להחריב את הזהות הלאומית מלמעלה על ידי גלובליזציה מוקצנת, וכן חותרת תחתיה גם מלמטה, על ידי פירוק הזהות הלאומית באמצעות פוליטיקת הזהויות.
עיקר התזה של הספר היא ביקורת על "מחנה הניידים": לטענת טאוב הניידים הם אליטה גלובליסטית, קוסמופוליטית ופוסט-לאומית שנאמנה יותר לחבריה הניידים האחרים מאשר לבני עמם. לטענתו הם מנסים לכפות על ישראל ערכים פרוגרסיביים ופוסט-ציוניים בניגוד לרצון הרוב, ולשם כך נוקטים גם בכלים אנטי-דמוקרטיים.
בספרו מצביע טאוב על התפתחותו של “ליברליזם אנטי-דמוקרטי” שלדעתו היא התופעה המסוכנת ביותר. לטענתו הזן החדש של “ליברליזם אנטי-דמוקרטי” חותר תחת הלאומיות כחלק ממאמץ רחב יותר שתכליתו להפקיע את הכוח הפוליטי מידיהם של המוני האזרחים ולהעבירו לידי מיעוט נאור בעיני עצמו, המבקש לשמש להם אפוטרופוס באמצעות קידום מדיניות הגירה, מתקפה על הלגיטימיות של זהויות לאומיות, העצמת כוחן של בירוקרטיות לא נבחרות על חשבון פוליטיקאים נבחרים ופוליטיזציה של האקדמיה וחתירה להגמוניה בשיח הציבורי .
תגובות וביקורת

עמיחי שיקלי תיאר את הספר כ"מורה נבוכים למלחמת העולם הרעיונית שבה אנו נתונים בין הפרוגרס למדינות הלאום", משה בן עטר בהארץ כתב שהתיאוריה של טאוב ישנה ונכתבו עליה לא מעט ספרים, יובל אלבשן ביקר את המחבר על כך שהספר יצא באמצעות קרן תקווה בעוד בספר טאוב מבקר ארגונים הנתמכים על ידי קרנות זרות כמו הקרן החדשה לישראל.
הערות שוליים

1 2  עמיחי שיקלי, ביקורת ספר: ניידים ונייחים, באתר מידה, ‏2021-02-01
↑  חיים נבון, ביקורת ספר: ניידים, נייחים והמאבק על הלאומיות, באתר מידה, ‏2020-12-06
↑   משה בן עטר, ב"ניידים ונייחים" יש הרבה צדק, אך התיאור בו אינו חדש, באתר הארץ, 1 במרץ 2021
↑   יובל אלבשן, גדי טאוב טועה בגדול: על החורים בתיאוריית הניידים והנייחים, באתר הארץ, 16 בפברואר 2021
סוורייטופליסטן

סוורייטופליסטן (בשוודית: Sverigetopplistan) הוא מצעד מוזיקה בשוודיה, הידועה בעבר כ-טופליסטן (Topplistan‏; 1975–1997) ו-היטליסטן (Hitlistan‏; 1998–2007), אשר מתבסס על נתוני מכירות של איגוד תעשיית ההקלטות השוודי. לפני הקמתו של סוורייטופליסטן, פעל מצעד המוזיקה קוואלסטופן (Kvällstoppen)‏.
היסטוריה

ב-1976–2006, המצעד פורסם על ידי תחנת הרדיו השוודית, Sveriges Radio P3 (אנ'). בסוף 2006, תחנת הרדיו הפסיקה לפרסם, והעבירה את האחריות לאיגוד תעשיית ההקלטות השוודי, למעט מצעד השירים הדיגיטליים.
חישוב המצעד כולל מכירות פיזיות, וכן הורדות מוזיקה חוקיות (מאז 2006), והזרמות מוזיקה (סינגלים מאז 29 באוקטובר 2010 ואלבומים מאז 2013).
מצעדי מוזיקה > מצעדי אלבומים

| שם | מספר מיקומים | תיאור |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | 60 |  פורסם לראשונה בשבוע 46, 1975 עם 50 מיקומים.  פורסם החל משבוע 46, 1995 עם 60 מיקומים. |
| אלבומי אוסף | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 20, 1993 עם 5 מיקומים.  פורסם החל משבוע 40, 1995 עם 10 מיקומים.  פורסם החל משבוע 46, 2003 עם 20 מיקומים.  לא פעיל; פורסם לאחרונה בשבוע 16, 2020. |
| אלבומים פיזיים | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 41, 2016. |
| אלבומי ויניל | 10 |  פורסם לראשונה בשבוע 2, 2015. |
| אלבומי DVD | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 46, 2001.  לא פעיל; פורסם לאחרונה בשבוע 16, 2020. |
| אלבומים קלאסיים | 10 |  פורסם לראשונה בשבוע 3, 2000. |
| אלבומי דאנסבנד / שלאגר | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 32, 2001. |
| אלבומי היפ הופ | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 32, 2001. |
| אלבומי הארד רוק | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 32, 2001. |
| אלבומי ג'אז | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 32, 2001. |
מצעדי מוזיקה > מצעדי שירים

| שם | מספר מיקומים | תיאור |
| --- | --- | --- |
| סינגלים | 100 |  פורסם לראשונה בשבוע 46, 1975 עם 20 מיקומים.  פורסם החל משבוע 17, 1991 עם 40 מיקומים.  פורסם החל משבוע 46, 1995 עם 60 מיקומים.  פורסם החל משבוע 2, 2015 עם 100 מיקומים. |
| Heatseeker | 20 |  הרחבה של מצעד הסינגלים שמראה אילו שירים נמצאים מחוץ ל-100 המובילים וטרם נכנסו אליו.  פורסם לראשונה בשבוע 2, 2015. |
| מצעד 20 השירים השוודים | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 2, 2015. |
| שירי הדאנס | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 32, 2001. |
| מצעד הרינגטונים | 20 |  פורסם לראשונה בשבוע 26, 2006 עם 10 מיקומים.  פורסם החל משבוע 15, 2007 עם 20 מיקומים.  לא פעיל; פורסם לאחרונה בשבוע 3, 2012. |
סטיבנטון

ערך זה עוסק בכפר באנגליה. אם התכוונתם לאי באנטארקטיקה, ראו .
| --- | --- |
כנסיית סטיבנטון
כנסיית סטיבנטון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  דרום-מערב אנגליה
 מחוז טקסי:  המפשייר המפשייר
 מחוז שייר:  בייסינגסטוק ודין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  195 (2021)
 קואורדינטות:  51°13′49.08″N 1°13′8.04″W﻿ / ﻿51.2303000°N 1.2189000°W﻿ / 51.2303000; -1.2189000
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סטיבנטון(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סטיבנטון(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי סטיבנטון(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי סטיבנטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סטיבנטון (אנגלית: Steventon) הוא כפר בצפון מחוז המפשייר. אוכלוסייתו מנתה בשנת 2001 1,502 תושבים. הכפר ממוקם דרום-מערבית לעיר בייסינגסטוק ובקרבת הכפרים אוברטון, אוקלי, נורת' ולתם ולמחלף 7 של הכביש המהיר M3.
סטיבנטון ידוע בעיקר ככפר הולדתה של הסופרת ג'יין אוסטן, שהתגוררה לאחר מכן בכפר הסמוך, צ'וטון. היא כתבה מספר מספריה המפורסמים ביותר בבית הכומר בכפר, כולל "תבונה ורגישות", "גאווה ודעה קדומה" ו"מנזר נורת'אנגר". הבית נהרס ב-1823 וכל שנותר ממנו הוא משאבה ליד עץ אשר שתל כנראה ג'יימס, אחיה של ג'יין.
בכפר כנסייה מן המאה ה-12, שבה נהגה אוסטין להתפלל. בכנסייה ניתן למצוא לוחות זיכרון לג'יימס אוסטן (שהיה הכומר המקומי לאחר מותו של אביה של אוסטן, שמילא אותו תפקיד), נשותיו וקרובי משפחה אחרים.
ראו גם

ג'יין אוסטן
סכר אורוויל

| --- | --- |

מבט אווירי על סכר אוֹרוֹוִיל ואגם אוֹרוֹוִיל, 2005.
 מיקום:  מזרחית לעיר אוֹרוֹוִיל, שבקליפורניה, ארצות הברית
 סוג:  סכר סוללה
 סוכר את:  נהר פד'ר
 יוצר את:  אגם אוֹרוֹוִיל
 אורך:  2,110 מטרים
 גובה:  230 מטרים
 נפח סכר:  59,344,000 מ"ק
 תקופת הבנייה:  1961 – 4 במאי 1968 (כ־7 שנים)
 שטח אגם:  15,805 קמ"ר
 נפח אגם:  כ-4.4 קמ"ק
 קואורדינטות:  39°32′20″N 121°29′10″W﻿ / ﻿39.5389°N 121.486°W﻿ / 39.5389; -121.486
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סכר אורוויל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סכר אורוויל(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסכר אורוויל(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסכר אורוויל
 
סכר אוֹרוֹוִיל  (באנגלית: Oroville Dam) הוא סכר סוללה (אנ') על נהר פד'ר (אנ') הנמצא מזרחית לעיר אורוויל שבקליפורניה, ארצות הברית. גובהו 230 מטר, והוא הסכר הגבוה ביותר בארצות הברית.
הסכר משמש בעיקר לאיסוף מים, לייצור חשמל בשיטות הידרו-אלקטריות ולשליטה על שיטפונות.
הסכר יוצר את אגם אורוויל, האגם המלאכותי השני בגודלו בקליפורניה. עם קיבולת של כ-4.4 קילומטרים מעוקבים של מים.
ב- 1 אוגוסט 1975 התרחשה רעידת אדמה במגניטודה 5.9 ובעומק של כ-5 קילומטר בלבד מתחת לסכר ולאגם שנוצר בעקבות הקמתו. רעידת האדמה הזו נחשבת כרעידת אדמה מושרית שהתרחשה בעקבות עומס המים על קרום כדור הארץ שמתחת למסת המים, עומס שלא היה קיים לפני הקמת הסכר והיווצרות האגם. מדובר במסת מים של 4.3 מיליארד מטרים מעוקבים של מים. זו הייתה רעידת האדמה בגודל משמעותי היחידה בארצות הברית, שנחזתה מראש ברמה של כמה שעות, בעקבות פעילות סייסמית חריגה של רעידות אדמה קטנות, שהתבררו בדיעבד כרעידות אדמה מקדימות (Foreshocks).
בחודש פברואר 2017 בעקבות גשמי זעף ועליית מפלס האגם נפער חור במברץ המערבי המנקז את עודפי המים מהאגם שמאחורי הסכר, וקרוב ל-200 אלף איש פונו מבתיהם, מחשש לקריסת הסכר.
ראו גם

רעידות אדמה מושרות
חיזוי רעידות אדמה
הערות שוליים

↑  רויטרס, חור בסכר הגבוה בארה"ב: פינוי המוני בקליפורניה, באתר ynet, 13 בפברואר 2017.
↑  K. M. Lahr, K., M., et al., 1976. The August 1975 Oroville earthquakes. Bulletin of the Seismological Society of America, 66, pp.1085–1099
↑  קליפורניה: 200 אלף בני אדם פונו מבתיהם, באתר ישראל היום, 13 בפברואר 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542462505171  LCCN: sh2006020096 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הנדסה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נשיונל טופ 40 סורינאם

| --- | --- |
 סוג:  מצעד מוזיקה 
 תקופת הפעילות:  12 באפריל 2013 – הווה (11 שנים) 
 nationaletop40.sr
 
נשיונל טופ 40 סורינאם (Nationale Top 40 Suriname) הוא מצעד מוזיקה שמתפרסם מדי יום חמישי על ידי Stichting Natio40 בסורינאם.
מצעד המוזיקה, המתבסס על איירפליי, מכירות פיזיות בחנויות מוזיקה ודוחות מאיגוד התקליטנים של סורינאם, פורסם לראשונה ב-12 באפריל 2013.
בתחילה, פורסמו גם מצעדי מוזיקה עבור ז'אנרים ספציפיים, כגון מוזיקה הודית, מוזיקת ג'אווה, מוזיקת גוספל, מוזיקת מארונים (אנ'), קסקו (אנ') וקאווינה (אנ'). כמו כן, הארגון פרסם את מצעד הסרטים החודשי של TBL Box Office.
באוקטובר 2013 ועד מאי 2016, מצעד המוזיקה הופיע בפורטל החדשות המקוון, Starnieuws.‏
הערות שוליים

↑  "Nationale Top 40". Stichting Natio40. אורכב מהמקור ב-2013-10-25.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  "Team Nationale Top 40 wordt steeds creatiever". www.starnieuws.com (בהולנדית). 2013-10-11. נבדק ב-2021-02-10.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "TOP40: Tu Hi Mera Dil nationale nummer 1". www.starnieuws.com (בהולנדית). 2016-05-27. נבדק ב-2021-02-10.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
סטיב האריס (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1956 (בן 68) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Stephen Percy Harris 
 שם במה:  'Arry 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 מקום לימודים:  Leyton Sixth Form College 
 סוגה:  הבי מטאל, מטאל קלאסי, אלקטרוניקה 
 סוג קול:  בס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, כלי מקלדת 
 חברת תקליטים:  EMI, סאנקטוארי רקורדס גרופ 
 צאצאים:  Lauren Harris 
 www.ironmaiden.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיב האריס
סטיבן (סטיב) פרסי האריס (באנגלית: Stephen (Steve) Percy Harris), או "ארי" בפי האוהדים (נולד ב-12 במרץ 1956 בלייטונסטון לונדון, אנגליה) הוא הבסיסט ומייסד להקת ההבי מטאל האנגלית איירון מיידן, מלחינה הראשי ומנהיגה. האריס הקים את הלהקה כשהיה בן 18, ב-1975. האריס הוא חבר הלהקה היחיד שחבר בה לאורך כל שנותיה מאז שנוסדה בשנת 1976, ואחד משני החברים היחידים, לצד הגיטריסט דייב מארי, שלקח חלק בהקלטת כל אלבומי הלהקה.
לפני שהקים את הלהקה, הוא עבד כשרטט במשרד אדריכלות באיסט אנד של לונדון. בצעירותו שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של ווסט האם יונייטד. האריס הוא אוהד מושבע של הקבוצה ועל הגיטרה שלו מופיע סמל הקבוצה. בהופעה הגדולה בריו דה ז'ניירו לבש הריס את מדי הקבוצה.
האריס למד בעצמו לנגן על הבס כשהיה בן 17. סגנונו הושפע מבסיסטים כמו כריס סקוויר (יס), מייק רות'רפורד (ג'נסיס), גדי לי ("ראש") אנדי פרייזר (פרי, ג'ון מיאל והבלוזברייקרס), גיזר באטלר (בלאק סבאת') וג'ון אנתוויסל (המי).
השפעותיו של האריס באות מלהקות הארד רוק, רוק מתקדם והבי מטאל של שנות ה-70 כמו בלאק סבאת', דיפ פרפל, אמרסון לייק ופאלמר, ג'נסיס, ג'ת'רו טאל, לד זפלין, פינק פלויד, ת'ין ליזי, UFO, Wishbone Ash ויס.
הלהקה הראשונה בה היה חבר נקראה "אינפלואנס" (Influence) ששינתה אחר-כך את שמה ל"ג'יפסי'ס קיס" (Gypsy's Kiss). מאוחר יותר הוא הצטרף ללהקת "סמיילר", ששאר החברים שלה היו מבוגרים ממנו במספר שנים, אך עזב משום שחבריה הבהירו לו שהם מסתייגים מבסיסט שקופץ על הבמה וכותב שירים, והקים את הלהקה איירון מיידן. את ההשראה לשם "איירון מיידן" נתן הסרט "האיש עם מסכת הברזל", שבו ראה את מכשיר העינויים בעל השם הזהה ("בתולת הברזל").
האריס נחשב לאחד מנגני הבס הטובים והמשפיעים בעולם, ומאופיין בהשתוללותו על הבמה עם הבס ובנגינה מהירה עם מיקס של חילופי סאונד גבוהים ונמוכים. הוא אינו משתמש במפרט ואינו מתחמם לפני הופעותיו. בנוסף ליכולותיו כבסיסט, האריס מנגן גם בקלידים בחלק קטן משירי הלהקה. כמו כן, לוקח הריס חלק הולך וגדל בעיבוד והפקת אלבומי הלהקה, ובבימויים של חלק מהקליפים של הלהקה (במיוחד של הופעות חיות). בבעלותו הייתה חווה ובה מתקני הקלטה, אשר נמכרה בשנת 2012.
בתו הבכורה לורן היא זמרת.
נבחרת גרמניה בכדורגל נשים

נבחרת כדורגל הנשים של גרמניה היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של גרמניה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית.
נבחרת זו נחשבת לאחת מנבחרות הנשים הטובות בעולם והיא זכתה פעמיים בגביע העולם בשנת 2003 ו-2007. הנבחרת גם זכתה בכל ששת הטורנירים האחרונים של אליפות אירופה ובסך הכל ב-8 אליפויות אירופה ובגביע העולם עד גיל 20 ב-2004 ופעמיים בגביע אלגארבה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה הנבחרת במקום הראשון ובמדליית זהב.
הדירוג הנוכחי של נבחרת גרמניה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-4 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 1 נמדד לראשונה באוקטובר 2003, והדירוג הכי נמוך 6 נמדד לראשונה ביולי 2023.
כל גביעי העולם

1991 - מקום רביעי
1995 -  מקום שני
1999 - רבע גמר
2003 -  מקום ראשון
2007 -  מקום ראשון
2011 - רבע גמר
2015 - מקום רביעי
2019 - רבע גמר
2023 - שלב הבתים
כל אליפויות אירופה

1984 - לא העפילה
1987 - לא העפילה
1989 -  מקום ראשון
1991 -  מקום ראשון
1993 - מקום רביעי
1995 -  מקום ראשון
1997 -  מקום ראשון
2001 -  מקום ראשון
2005 -  מקום ראשון
2009 -  מקום ראשון
2013 -  מקום ראשון
2017 - רבע גמר
2022 -  מקום שני
סטטיסטיקות ונתונים

נכון ל-19 בספטמבר 2012. השחקניות המודגשות עדיין פעילות בקבוצותיהן.
סטטיסטיקות ונתונים > שיאניות ההופעות

| דירוג | שחקנית | הופעות | שערים | שנים בנבחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בירגיט פרינץ | 214 | 128 | 1994–2011 |
| 2 | קרסטין סטגמן | 191 | 8 | 1995–2009 |
| 3 | אריאנה הינגסט | 174 | 10 | 1996–2011 |
| 4 | בטינה ויגמן | 154 | 51 | 1989–2003 |
| 5 | רנטה לינגור | 149 | 35 | 1995–2008 |
| 6 | סנדרה מינרט | 147 | 16 | 1992–2007 |
| 7 | דוריס פיטשן | 144 | 16 | 1986–2001 |
| 8 | סנדרה סמיזק | 133 | 34 | 1995–2008 |
| 9 | קרסטין גרפרקס | 130 | 43 | 2001–2011 |
| 10 | סילקה רוטנברג | 126 | 0 | 1993–2008 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בגרמניה גרמניה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הגרמנית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | בונדסליגה • הבונדסליגה השנייה • הליגה השלישית • הליגה האזורית • הבונדסליגה לנשים • הבונדסליגה השנייה לנשים •  מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הגרמני • גביע הליגה הגרמנית • הסופר קאפ הגרמני • הגביע הגרמני לנשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16156168-8  VIAF: 171074178   WorldCat (עם VIAF): 171074178