stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרג'ע תקליד
הערות שוליים

1 2  Calmard, J., “Mard̲j̲aʿ-i Taḳlīd”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consulted online on 21 April 2020. First published online: 2012
1 2  Rizvi, Sajjad. "The Making of a Marjaʿ: Sīstānī and Shiʿi Religious Authority in the Contemporary Age." Sociology of Islam 6, no. 2 (2018): 165-189.
| מנהיגים ותארים באסלאם |
| --- | --- | --- |
| תארים | ח'ליפה • אימאם • מולא • חוג'ת אל-אסלאם • אייתוללה • מרג'ע תקליד • סייד • שריף • ולי • אמיר • שייח' • עלאמה |  |
| תפקידים | מואזין • קאדי • מופתי • מוחתסב • סולטאן |  |
| משפט | שריעה • פיקה • אג'תהאד |  |
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: merci-i-taklid 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מישור רוסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3,400 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי המלכה מוד 
 קואורדינטות:  85°52′00″S 164°45′00″W﻿ / ﻿85.8667°S 164.75°W﻿ / -85.8667; -164.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור רוסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור רוסון
 
מישור רוסון או רמת רוסון המכונה גם הר רוסון (באנגלית: Rawson Plateau; המכונה גם Mount Rawson) הוא רמה מישורית מכוסה קרח, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
אורכו של המישור 24 קילומטרים; גובהו 3,400 מטרים מעל פני הים.
המישור הוא מוצאם של קרחון באומן, קרחון מופט, וקרחון סטיגל.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי משלחת החקר של ריצ'רד בירד בשנים 1928 - 1930, ובשנית על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
היסטוריה > מקור השם

הרמה נקראת על שמו של קנט ל. רוסון (Kennett L. Rawson), שנתן חסות למשלחת ריצ'רד בירד שנערכה בין השנים 1928–1930, והיה חבר במשלחת ריצ'רד בירד שנערכה בין השנים 1933–1935.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
מכשפת (מארוול קומיקס)

| --- | --- |

מכשפת, כפי שהיא מופיעה על עטיפת החוברת Thor: Son of Asgard #8 מנובמבר 2004, אמנות מאת ג'ו צ'ן.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  אמורה: Journey into Mystery #103 (אפריל 1964) סילבי: Dark Reign: Dark Avengers #1 (יולי 2009)
 יוצרים:  סטן לי, ג'ק קירבי (אמורה) פול קורנל, מארק ברוקס (סילבי)
 מידע
 שם אמיתי:  אמורה סילבי לאשטון
 כינויים:  אמורה אינקנטרה, אמורה לורליי, ולקיריה, לינה מוראן, הלן איב, אידון, אידונה, מרדול, פריה, גרן, כריסטין קולינס (אמורה)
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  אסגארד 
 מקצוע:  מכשף
 כוחות:  אמורה: כוח הקסם החזק ביותר, מהירות וסיבולת על-אנושיים, אריכות ימים, ריפוי מואץ. שליטה מוחית, טלפתיה, מסע בין ממדי, פרצי אנרגיה, יכולות ריחוף וטלפורטציה, יצירת אשליות, טרנסמוטציה, מניפולציה על זמן. סילבי: יכולות קסם נרחבות לרבות שליטה מוחית, שינוי צורה וטלפורטציה
 חברה בקבוצה:  אמורה: המועצה האפלה
 חברה לשעבר בקבוצה:  אמורה: אדוני הרשע, האוונג'רס המדהימים, אחוות המוטאנטיות, שותפה לשעבר של מוציא להורג ולוקי, בת ברית לשעבר של מנדרין סילבי: אילומינטי של הברדס, אדוני הרשע, האדונים הצעירים, קרוליין לה-פיי, בריגס כימיקלים
 אזרחות:  אסגארד 
 דמויות קשורות
 משפחה:  לורליי (אחות)
 אויבים:  ולקיריה, סיף 
 
מכשפת (באנגלית: Enchantress) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. מכשפת המקורית הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #103 מאפריל 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. המכשפת השנייה הופיעה לראשונה בחוברת Dark Reign: Dark Avengers #1 מיולי 2009, ונוצרה על ידי הכותב פול קורנל והמאייר מארק ברוקס.
מכשפת המקורית, אמורה, הייתה יריבתו המושבעת של תור. מכשפת השנייה, סילבי לאשטון, היא נערה צעירה מברוקסטון, אוקלהומה, שקיבלה את כוחות הכשף מידיו של לוקי, שיצר אותה כדי שתשמש ככוח הכאוס בזמן פלישת אסגרד לכדור הארץ. סילבי עיצבה את עצמה בדמותה של המכשפת המקורית אמורה.
שלא כמו שאר האסגרדיים ביקום מארוול, המכשפת לא מבוססת על דמות מהמיתולוגיה הנורדית. אולם, במיני סדרה "תור: עידני הרעם", נאמר שהמכשפת נקראה בכינויים שונים לאורך ההיסטוריה, כמו פריה, גפיון ואידון, ועצם קיומה נקשר למיתוסים רבים הסובבים את הדמויות הללו. בהמשך התברר שסיפורים אלו התרחשו במחזורי זמן שקודמים לראגנארוק, וכי דמויות המתבססות על האלות הנורדיות קיימות בנפרד ביקום מארוול.
דמותה של סילבי מופיעה בסדרה "לוקי" בגילומה של סופיה די מרטינו.
ביוגרפיה בדיונית > אמורה

שושלת היוחסין של אמורה אינה ידועה, פרט לעובדה שהיא נולדה באסגרד ויש לה אחות בשם לורליי. למדה את דרכי הקסם בידי מלכת הנורנות, אך גורשה והחלה לצבור ידע בעצמה דרך פיתוי קוסמים ולמידת סודותיהם. במרוצת הזמן, אמורה הפכה לאחת ממשתמשי הקסם החזקים ביותר באסגרד, כאשר לרוב היא משתמשת ביכולות הפיתוי ושליטת מחשבות שלה. בהופעתה הראשונה, אמורה נשלחה בידי אודין כדי להיפטר ממושא אהבתו של תור, אותה חשב אודין להסחת דעת על נסיך הכתר הצעיר של אסגרד. אמורה קיוותה להשיג את תור לעצמה, והשתמשה בשירותיו של סקורג', המוציא להורג. ניסיונותיהם של השניים לחתור נגד מלך אסגרד הובילו לגירושם לכדור הארץ. בהגיעם לשם, הם חברו לאדוני הרשע המקוריים של ברון היינריך זמו, יריביהם של האוונג'רס - אותה קבוצה שתור הצטרף אליה.
ראו גם

מכשפת (DC קומיקס) - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה
מרג'ורי פרנסס ברופורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1902 איסטבורן, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1958 (בגיל 56 בערך) 
 מקום לימודים:  בית ספר בדמינטון 
 
מרג'ורי פרנסס ברופורד (באנגלית: Marjorie Frances Bruford‏; 9 באפריל 1902 – 1958), המכונה מידג' ברופורד, הייתה אמנית בריטית, המזוהה עם אסכולת ניולין.
ביוגרפיה

ברופורד נולדה באיסטבורן ולמדה בבית הספר לבדמינטון באזור קליפטון בבריסטול. שם התיידדה עם מורנג'י בירץ', אחת מבנותיו של האמן למורנה בירץ'. קשר זה הוביל את ברופורד ללמוד שיעורי אמנות בבית הספר לציור פורבס בניולין במהלך שנות העשרים.
מאוחר יותר, לקחה ברופורד שיעורי אמנות מאמנים אחרים שבסיסם בניולין, ביניהם ארנסט פרוקטר והרולד הארווי, ולמדה גם אצל למורנה בירץ' בשנות השלושים.
במשך תקופה מסוימת גרה ברפורד בכפר ליד פול לפני שיצאה ללימודים בפריז, ומאוחר יותר התגוררה בקוטג' בין פול למאוסהול.
ברופורד ציירה בעיקר דיוקנאות ונופים והייתה דוגמנית למספר דיוקנאות של הצייר מאותה קבוצת אמנים דוד פרוקטור.
ברופורד והאמן ריצ'רד וות'רבי (1881–1953) גרו יחד בכפר בקורנוול בסוף שנות העשרים, אף על פי שהיו מאורסים בשלב מסוים הם מעולם לא התחתנו.
במהלך הקריירה האמנותית שלה, הציגה ברופורד בגלריה לאומנות ניולין בשנות העשרים, בגלריה גופיל בלונדון, בגלריה לאמנות ווקר בליברפול, עם מועדון האמנות האנגלי החדש.
ברופורד הייתה מציגה קבועה באקדמיה המלכותית לאמנויות, ובסך הכל התקבלו לתצוגה שם כ-32 עבודות בין השנים 1924–1955.
הערות שוליים

↑  Midge BRUFORD | Cornwall Artists Index, cornwallartists.org (באנגלית)
↑  "Dod Procter, RA Midge Bruford, The Model"
↑  Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. The Lutterworth Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ULAN: 500191135  VIAF: 4699153596641151900009   WorldCat (עם VIAF): 4699153596641151900009
מיקי מאוס נוסע ברכבת

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קלייד ג'רונימי
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני בילי בלטשר לי מילר אלוויה אלמאן
 מוזיקה:  לי הרליין אוליבר וולאס
 אנימטור:  אד לאב קלייד ג'רונימי קנת' מוס מרווין וודוורד ביל ג'סטיס ג'ים קרמייקל האל קינג דיק לנדי גרים נטוויק צ'ארלס ניקולס ארנולד ג'ילספיי קלוד סמית'
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 בנובמבר 1940
 משך הקרנה:  8 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מיקי מאוס נוסע ברכבת (באנגלית: Mr. Mouse Takes a Trip) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1940 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. הסרט, בבימויו של קלייד ג'רונימי, עוקב אחר מיקי מאוס וכלבו פלוטו הנוסעים ברכבת, אלא שיש כלל האוסר על כלבים להיכנס לרכבת ופיט הכרטיסן עושה הכל בכדי לאכוף כלל זה. מדבבי הסרט הם וולט דיסני בתור מיקי, לי מילר בתור פלוטו ובילי בלטשר בתור פיט. זהו הסרט הקצר ה-109 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשלישי באותה השנה.
לפרסום שהסרט צבר מאז יש משמעות היסטורית מסוימת, שכן וולט דיסני עצמו צולם כשהוא מקליט את השורות שלו לתפקיד מיקי מאוס, מה שהופך את זה לאחד הפעמים היחידות שבהן הוא נראה עושה את הקול של מיקי במצלמה. לצדו מופיע גם בילי בלטשר כקולו של פיט.
עלילה

ביציאתם לחופשה, מיקי מאוס ופלוטו מגיעים לתחנת הרכבת בברבנק, קליפורניה (בית המטה של אולפני וולט דיסני). הם עולים על רכבת לכיוון מערב לעיר פומונה, אך שניהם נבעטים מיד החוצה על ידי פיט הכרטיסן, שמציין ש"אין כניסה לכלבים" (בדיחה צדדית מגלה כי המטען במזוודתו של פלוטו מכיל עצמות). לאחר מכן פיט ממלמל באופן לא ברור את יעדי הרכבת ומאלץ את שעונו לומר לו מתי הרכבת מוכנה לצאת. כשהשעון אכן מראה את שעת הנסיעה של הרכבת, פיט קורא "לעלות לרכבת!".
בשלב זה מיקי מחליט להבריח את פלוטו על ידי דחיסתו לתוך המזוודה. בהתחלה, ידית המזוודה נשברת, מה שגורם למיקי כמעט להשאיר את פלוטו מאחור, אך הוא מתאושש ונושא את המזוודה ומצליח לעלות על הקרון בילום בדיוק בזמן שהרכבת עוזבת את הרציף. בתא הרכבת, פלוטו מתחיל לנבוח, רוצה שישחררו אותו מתוך המזוודה. מיקי מזכיר לו שהם יסולקו אם פיט ישמע אותו, אז הוא מוציא את פלוטו החוצה ומחלץ את איבריו. הדרור של פלוטו הוא קצר מועד, כיוון שפיט נכנס לקרון במטרה לאסוף כרטיסים, מה שמאלץ את מיקי למעוך את פלוטו בחזרה למקומו במזוודה. לאחר שחתם על כרטיסיו של מיקי, פיט רואה את המזוודה של מיקי על המושב ומשליך אותה בחוזקה לרשת המטען שמעל המושבים. כתוצאה מכך פלוטו פוצח בנביחות ופיט מתחיל לחשוד.
לאחר מכן הוא מזהה את מיקי, שמנסה להתחבא מאחורי עיתון גדול ולגרום לכך להיראות כאילו הנביחות מגיעות ממנו. מבין שפלוטו אוחסן במזוודה, פיט שואל באיום את מיקי אם הוא לבד, והאחרון כולו מיוזע מצהיר שהוא אכן לבד. פיט ממציא אז סיפור על כך שהיה בבעלותו חתול קטן שכאשר הוא היה משאיר אותו לבדו הוא היה מיילל "מיאו!" (אפילו גורם לפרצוף שלו להידמות לחתול אמיתי). יללת החתול שפיט עשה גורמת לפלוטו לזנק החוצה בנביחות. כשהבין שסיפור הכיסוי שלו התפוצץ, פלוטו נכנס בחזרה לתוך המזוודה, אך מאוחר מדי, פיט כבר עלה על התרמית. לפני שפיט מצליח לתפוס אותם, מיקי ופלוטו נמלטים ומתחולל מרדף ברחבי הרכבת.
מיקי ופלוטו מתחבאים תחילה בקרון השינה, שם פיט פולש בטעות לתא של נוסעת ואף נתקף על ידה. פיט נדחף לתא אחר בו מסתתרים מיקי ופלוטו (המחופשים לתינוקות). פיט מתנצל על פלישתו, אך חיש מהרה מגלה את זנבו של פלוטו. בדיוק כשמיקי ופלוטו חושבים שהם הוליכו את פיט שולל, האחרון מתפרץ פנימה ומאיים להכות אותם, אבל כתוצאה מכך שהרכבת עוברת דרך מנהרה נוצר חושך פתאומי המאפשר לצמד להימלט, משאיר את פיט להכות את המזרן וגם להסתבך עם הקפיצים שלו.
מיקי ופלוטו מתחפשים לכרטיסן בכך שהם לובשים את המעיל והכובע של פיט עצמו שהסיר אותם כשתכנן להכותם. לאחר שקיבל הנחיות כוזבות ממיקי (המדבר בקול עמוק), פיט קולט שנפל בפח ומאיים לתפוס אותם, אך בסופו של דבר מפריע שוב לנוסעת. פיט חוטף מכה נוספת, ובלי כוונה נוטל את הכובע של הנוסעת, שדוקרת אותו באחת מהמחטים שלה. פיט נדחף ונתקל במיקי, הפעם מחופש לצ'יף אינדיאני עם פלוטו כתינוק בסל שעל גבו, אך פיט חושף אותם לאחר שפלוטו נושך את ידו.
בעוד מיקי ופלוטו נמצאים ליד חלון פתוח, הקולר של פלוטו נתפס על הוו של עמוד דואר חולף, ששולף אותו אל מחוץ לרכבת. מיקי רץ אחריו לאורך הרכבת, תופס אותו בדיוק כשהוא יוצא מקרון הבילום. פיט משליך אחריהם את המזוודות שלהם, גורם לשניים ליפול ארצה מעמוד הדואר. לאחר מכן מיקי מרים את מבטו אל שלט התחנה ומופתע לטובה שמתגלה לפניו השלט של פומונה.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
פלוטו – לי מילר
פיט – בילי בלטשר
נוסעת – אלוויה אלמאן
הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי, כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.
סשן ההקלטות

סרט זה ייחודי מבין הסרטים הקצרים של דיסני בכך שקיימים קטעי וידאו של סשן ההקלטות הכולל את הקריינות/דיבוב של וולט דיסני ובילי בלטשר. לפי היסטוריון הקולנוע ליאונרד מלטין, הצילומים לא היו ידועים כקיימים והתגלו רק "לפני שנים לא רבות" (נכון לשנת 2004).
הווידאו הוא בשחור-לבן ואורכו כעשר דקות. הוא מכיל את הצילומים הידועים היחידים של דיסני מופיע בתפקיד מיקי מאוס. הוא נכלל כתוספת ב-VHS משנת 1997 וב-DVD משנת 2000 של הסרט "חופשי ומאושר".
ביקורת

עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily", ב-26 בנובמבר 1940, פרסם: "סרט מצחיק. מיקי מאוס ופלוטו הבלתי ניתנים לריסון נתקלים בכמה קשיים משעשעים בסרט קצר זה. מיקי יוצא לדרכים עם פלוטו לבקר בפומונה. הוא מיד נבעט מהרכבת כי אסור להכניס כלבים, אך הוא מערים על כך על ידי דחיסתו של פלוטו לתוך המזוודה. למיקי ופלוטו יש הרבה בעיות עם הכרטיסן לפני שהם מגיעים ליעדם, לשמחתם נזרקים מהרכבת בדיוק כשהיא עוברת דרך פומונה".
עיבודים

בספטמבר 1940 הופיע במגזין "Good Housekeeping"(אנ') עיבוד בן עמוד אחד לסרט. בגרסה זו, פיט מגלה את פלוטו בכך שהוא רואה את זנבו מבצבץ מהמזוודה. במקום להיות מסולקים מהרכבת, מיקי ופלוטו נכלאים בקרון המטען. הסיפור סופר בטורי שירה ואויר על ידי טום ווד.
באוקטובר 1940 הודפסה לסרט גרסת פרוזאית במהדורה הראשונה של סדרת הקומיקס של דיסני(אנ'). גרסה זו, בת חמישה עמודים, היא שחזור קרוב יותר של הסרט, בתוספת פירוט שמיקי הולך ל"פגישה חשובה" בפומונה, כזו שהוא לא יכול לאחר בשבילה. פלוטו מצטרף אליו רק בגלל שהוא יהיה בודד אם יישאר בבית לבדו.
במאי 2010, הסרט שימש השראה לעלילת הקומיקס האיטלקי "Topolino, Pluto e la gita in montagna" (מיקי, פלוטו והטיול אל ההר). הסיפור בן 25 עמודים ונכתב ואוייר על ידי אנריקו פאצ'יני.
טריוויה

כמה מהשורות של מיקי ופיט בסרט נשמעות גם ב"השג לך סוס!" משנת 2013.
כשמיקי מדבר בקול עמוק כדי לתעתע בפיט, הוא מדובב על ידי בילי בלטשר.
הסרט מציין את הפעם האחרונה שפיט ממלא תפקיד האנטגוניסט בסרט של מיקי מאוס.
פיט שובר את הקיר הרביעי כשהוא אומר לצופה "כרטיסן?! הרי זה אני!".
אם כי ישנה סצנה בה מיקי ופלוטו לבושים כאינדיאנים באופן סטריאוטיפי, בדיסני+ אין לסרט כותרת אזהרה (דבר המצוי בסרטים אחרים כגון "דמבו", "פיטר פן", "ספר הג'ונגל" ועוד).
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  סמית', דייב (1996). "Mr. Mouse Takes a Trip". Disney A to Z: The Official Encyclopedia (1st ed.). ניו יורק: Hyperion Books. pp. 336. ISBN 0-7868-8149-6.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  ציטוט מתוך "Walt Disney Treasures: Mickey Mouse in Living Color, Volume Two," דיסק 1
↑  "Mickey Mouse in Living Color Volume 2 DVD Review". DVD Dizzy. נבדק ב-19 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Film Daily (Oct-Dec 1940)". The Film Daily. 78 (103): 11. 26 בנובמבר 1940. נבדק ב-13 ביוני 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  גרשטיין, דייוויד (2005). Walt Disney's Mickey and the Gang: Classic Stories in Verse. Timonium, Maryland: Gemstone Publishing. p. 246. ISBN 1-888472-06-5.
↑  Mr. Mouse Takes a Trip at INDUCKS
↑  Topolino, Pluto e la gita in montagna at INDUCKS
מקאפי

ערך זה עוסק בחברת תוכנה העוסקת באבטחת מחשבים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מטה החברה
מטה החברה
 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (MCFE) 
 מייסדים:  ג'ון מקאפי
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים)
 חברת אם:  אינטל 
 מיקום המטה:  סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית
 בעלות:  אינטל
 ענפי תעשייה:  תעשיית התוכנה, אנטי-וירוס, אבטחת מחשב אישי ברשת, תעשיית אבטחת המחשבים 
 מוצרים עיקריים:  אנטי-וירוס, תוכנה, McAfee Anti Virus 
  
 www.mcafee.com
 
מקאפי (באנגלית: McAfee) שהייתה מוכרת בשנים 2014–2017 כחברת אינטל סקיוריטי (באנגלית: Intel Security Group) היא חברת אבטחת מחשבים ויצרנית תוכנות אנטי וירוס ואבטחת מחשב הממוקמת בסנטה קלרה, קליפורניה ארצות הברית. החברה משווקת בכל העולם את McAfee VirusScan ומוצרי אבטחה והגנת המחשב, וכן שירותים הכוללים IntruShield, Entercept ומותגי Foundstone.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1987 על ידי ג'ון מקאפי בשם McAfee Associates. מקאפי, שהיה עובד לוקהיד באותה תקופה, התחיל לפתח תוכנת אנטי-וירוס אחרי שגילה שהמחשב שלו נגוע בווירוס המחשב Brain. את התוכנה שכתב הפיץ בהצלחה כתוכנה שיתופית, כאשר רק חברות וארגונים התבקשו לרכוש רישיון.
בשנת 1989, לאור ההצלחה של התוכנה, עזב מקאפי את לוקהיד ועבר לעבוד במשרה מלאה בחברה, אותה הפעיל בתחילה מביתו. הוא התפרסם כמומחה לווירוסי מחשב. בשנת 1993 הונפקה החברה בבורסה לאחר הצלחות מסחריות, אך שנה לאחר מכן עזב מקאפי את תפקידו ופרש מהחברה, ושנתיים לאחר מכן מכר את כל החזקותיו בחברה.
בשנת 1997 התמזגה McAfee associates עם Network General לחברה חדשה בשם Network Associates. בשנת 2004 שונה המבנה האדמיניסטרטיבי של החברה. באביב של אותה שנה, בוצעו מספר שינויים בהחזקות החברה והמבנה העסקי וכתוצאה מכך הוחלט על חזרה לשם מקאפי וזאת במטרה להתמקד בטכנולוגיות אבטחה.
בין החברות שנקנו ונמכרו על ידי מקאפי, נמנית חברת Trusted Information systems אשר פיתחה כלי חומת אש (Firewall toolkit) שהופץ בגרסה חינמית כבסיס פרסומי של Gauntlet Firewall. בשלב מאוחר יותר גם הוא נמכר.
כתוצאה משותפות קצרה בין מספר חברות, הייתה מקאפי מעורבת מאוד בעולם הקוד הפתוח, הרבה לפני חברות מסחריות אחרות.
לחברת מקאפי היו זכויות על שם החברה מול McAfee Coliseum – ביתם של קבוצת בייסבול אמריקנית מאוקלנד, קליפורניה בשם אוקלנד אתלטיקס (Oakland Athletics).
ב-19 באוגוסט 2010 נקנתה החברה על ידי חברת אינטל עבור סכום של 7.68 מיליארד דולר, והפכה לחטיבת אבטחת המידע של ענקית השבבים.
ב-7 בספטמבר 2016 הודיעה אינטל על מכירת 51% ממניות החטיבה ל-TPG, קרן השקעות מהגדולות בעולם, עבור סכום של 4.2 מיליארד דולר, ובכך חזרה מקאפי להיות חברה עצמאית.
ג'ון מקאפי, מייסד חברת האבטחה, הביע עניין ברכישת החטיבה אולם סורב בטענה להשבחת ערך הנכס בעקבות השם[דרוש מקור].
ב-23 ביוני 2021 ג'ון מקאפי נמצא מת בבית כלא בספרד לאחר שאושרה הסגרתו לארצות הברית בעקבות חשד לעבירות כלכליות.
מוצרים

מוצרי מקאפי מבוססים על טכנולוגיית אבטחת המחשב ופיתחה פתרונות פרו-אקטיביים ושירותים מסביב לעולם וזאת כדי להבטיח ללקוחותיה גלישה בטוחה ברשת.
מוצרי החברה מותאמים לשימוש על ידי לקוחות ביתיים ועסקיים. בנוסף על כך, מוצריה פונים גם לסקטור הציבורי וחברות נותני שירותים ומאפשרת להם ליהנות מכל החידושים בהגנת ומניעת גנבת רגיש.
על מוצרי החברה נמנים:
מקאפי אבטחת אינטרנט (McAfee Internet Security).
מקאפי סריקת וירוס פלוס (McAfee VirusScan plus).
מקאפי הגנה משפחתית (McAfee family Protection).
בישראל

בשנת 2006 רכשה מקאפי את אוניגמה, חברת הזנק מרמת החייל, תמורת 20–30 מיליון דולר. אוניגמה פיתחה מערכת DLP שהפכה לאחד המוצרים העיקריים של מקאפי.
בשנת 2011 רכשה מקאפי את סנטריגו, חברת הזנק מכפר סבא שפיתחה פתרון ניטור ואבטחת בסיסי נתונים. מרכז הפיתוח הישראלי נסגר ב-2018, לאחר שהחברה העבירה את הפיתוח של המוצר לאירלנד.
בשנת 2012 רכשה מקאפי את אינסייטיקס שעסקה במתן פתרונות אבטחת מידע לעסקים תמורת מיליון דולר. התמיכה במוצרי החברה הופסקו ב-2016 והסניפים בפתח תקווה ורעננה נסגרו. הסניף האחרון ברמת החייל נסגר ב-2021.
הערות שוליים

↑  Intel Security is McAfee again באתר TechCrunch‏, 3 באפריל 2017
↑   נמרוד הלפרן, חלוץ תוכנות האנטי וירוס ג'ון מקאפי התאבד בתא מעצר בברצלונה, באתר הארץ, 22 ביוני 2021
↑  ג'ון מקאפי נמצא מת בכלא בספרד לאחר שאושרה הסגרתו לארה"ב, באתר גלובס, 23 ביוני 2021
↑  נדב דופמן-גור, ענקית האבטחה McAfee רוכשת את Insightix הישראלית, באתר גיקטיים, 12 בפברואר 2012
↑  אורי ברקוביץ', ‏מקאפי סוגרת את מרכז הפיתוח שלה בישראל - עשרות עובדים יפוטרו, באתר גלובס, 12 בינואר 2021
מצפה (עיר מקראית)

מצפָּה הייתה אחת מערי נחלת שבט בנימין. ידועה כעיר מרכזית בארץ ישראל, ואחת מערי שפיטתו של שמואל. המלכתו הפומבית של שאול התקיימה במצפה.
מצפה במקורות > בתנ"ך

מצפה נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר יהושע כאחת מערי בנימין. בסיפור פילגש בגבעה מוזכרת המצפה כמקום בו התאספו בני ישראל למלחמה בבני בנימין ולאחר מכן כמקום בו נשבעו בני ישראל לא לתת מבנותיהם לבני בנימין. בספר שמואל הייתה מצפה אחת הערים המרכזיות בה פעל שמואל. היא מוזכרת כאחת מהערים בהן שפט שמואל, כמקום בו נקבצו הישראלים במלחמתם המוצלחת בפלשתים וכמקום בו הומלך שאול לראשונה בפני העם.
בספר מלכים מסופר על המלך אסא, שבנה את גבע ואת המצפה (ככל הנראה, הכוונה לבניית חומה, מגדלים וחפיר – דהיינו בנייה לקראת מלחמה):
”וְהַמֶּלֶךְ אָסָא הִשְׁמִיעַ אֶת כָּל יְהוּדָה אֵין נָקִי וַיִּשְׂאוּ אֶת אַבְנֵי הָרָמָה וְאֶת עֵצֶיהָ אֲשֶׁר בָּנָה בַּעְשָׁא וַיִּבֶן בָּם הַמֶּלֶךְ אָסָא אֶת גֶּבַע בִּנְיָמִן וְאֶת הַמִּצְפָּה.” (ספר מלכים א', פרק ט"ו, פסוק כ"ב)
מצפה הייתה גם עיר מושבו של גדליהו בן אחיקם מיד לאחר חורבן בית המקדש הראשון וירושלים בידי הבבלים, ובה הוא נרצח: ”וַיֹּאכְלוּ שָׁם לֶחֶם יַחְדָּו, בַּמִּצְפָּה. וַיָּקָם יִשְׁמָעֵאל בֶּן-נְתַנְיָה וַעֲשֶׂרֶת הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר-הָיוּ אִתּוֹ, וַיַּכּוּ אֶת-גְּדַלְיָהוּ בֶן-אֲחִיקָם בֶּן-שָׁפָן בַּחֶרֶב-וַיָּמֶת אֹתוֹ” (ספר ירמיהו, פרק מ"א, פסוק ב'). בהמשך מסופר:
”וַיָּבֹאוּ אֲנָשִׁים מִשְּׁכֶם מִשִּׁלוֹ וּמִשֹּׁמְרוֹן שְׁמֹנִים אִישׁ מְגֻלְּחֵי זָקָן וּקְרֻעֵי בְגָדִים וּמִתְגֹּדְדִים וּמִנְחָה וּלְבוֹנָה בְּיָדָם לְהָבִיא בֵּית ה'. ו וַיֵּצֵא יִשְׁמָעֵאל בֶּן נְתַנְיָה לִקְרָאתָם מִן הַמִּצְפָּה הֹלֵךְ הָלֹךְ וּבֹכֶה, וַיְהִי כִּפְגֹשׁ אֹתָם וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם בֹּאוּ אֶל גְּדַלְיָהוּ בֶן אֲחִיקָם. וַיְהִי כְּבוֹאָם אֶל תּוֹךְ הָעִיר וַיִּשְׁחָטֵם יִשְׁמָעֵאל בֶּן נְתַנְיָה אֶל תּוֹךְ הַבּוֹר הוּא וְהָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ.... וְהַבּוֹר אֲשֶׁר הִשְׁלִיךְ שָׁם יִשְׁמָעֵאל אֵת כָּל פִּגְרֵי הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר הִכָּה בְּיַד גְּדַלְיָהוּ הוּא אֲשֶׁר עָשָׂה הַמֶּלֶךְ אָסָא מִפְּנֵי בַּעְשָׁא מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֹתוֹ מִלֵּא יִשְׁמָעֵאל בֶּן נְתַנְיָהוּ חֲלָלִים.”
בבניית חומת ירושלים בידי נחמיה מוזכר "שר פלך המצפה" ומשערים שמצפה הייתה בירת "פלך המצפה", שמקביל לנחלת שבט בנימין. באותו הקשר מופיע הפסוק: "ועל ידם החזיק מלטיה הגבעני וידון המרנתי אנשי גבעון והמצפה לכיסא פחת עבר הנהר". היו ששיערו מפסוק זה שאזור מצפה הופקעה מפחוות יהודה והייתה כפופה ישירות לפחוות עבר הנהר. אחרים דחו השערה זאת וטענו ש"כיסא פחת עבר הנהר" הוא ציון סוף הקטע לאורך חומת ירושלים ששוקם בידי אנשי גבעון והמצפה.
על פי רוב המפרשים, מצפה מוזכרת גם בדברי הנביא הושע: ”שִׁמְעוּ זֹאת הַכֹּהֲנִים וְהַקְשִׁיבוּ בֵּית יִשְׂרָאֵל וּבֵית הַמֶּלֶךְ הַאֲזִינוּ כִּי לָכֶם הַמִּשְׁפָּט כִּי פַח הֱיִיתֶם לְמִצְפָּה וְרֶשֶׁת פְּרוּשָׂה עַל תָּבוֹר”. רש"י ואבן עזרא מפרשים את הפסוק כמתייחס למשמרות שהציב ירבעם בן נבט, על פי התלמוד במסכת תענית, כדי למנוע מבני ישראל לעלות לרגל לירושלים. רד"ק מכנה פירוש זה "דרש", ומפרש על דרך הפשט שהמצפה והתבור הן נקודות גבוהות ש"הציידים פורשים עליהם מצודותיהם". בדעת מקרא מפרש יהודה קיל שבמצפה הייתה במה או בית משפט שנטל שוחד.
מצפה במקורות > מקורות אחרים

בספר מקבים א' מסופר כי יהודה המכבי כינס את כוחותיו לפני קרב אמאוס במצפה כנגד ירושלים, ערך צום ותפילה, ומשם יצא לקרב נגד גורגיאס: ”ויקבצו ויבואו המצפה נגד ירושלים, כי מקום תפילה היה במצפה לפנים בישראל”.
יוסף בן מתתיהו מזכיר את העיר אך אינו נותן את מיקומה ואוסביוס מקיסריה אינו מזהה את המקום, ומכך מסיקים שכבר בימים קדומים אבדה המסורת לגבי מקומה של מצפה.
בתלמוד בבלי מופיע: "תניא אבא שאול אומר: מעשה בסלע בית חורון שהיו מחזיקין בה טומאה... ובדקו ומצאו בור גדול מלא עצמות. תנא הוא הבור שמילא ישמעאל בן נתניה חללים".