stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומברס
הערות שוליים

↑  שירלי יום-טוב, חברת קומברס מתכננת לפטר עוד כמה מאות עובדים, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2007
1 2 3  גבי קסלר, האמריקאים מאמינים ש"אפרת" תהיה להיט, מעריב, 9 בספטמבר 1986
↑  לפי הודעות בדבר רישום חברות, החברה נרשמה ביום 23 בדצמבר 1982
↑  טל שחף, סניף אפרת בארה"ב גייס 7 מיליון דולר, מעריב, 11 בינואר 1987
↑  דואר טלפוני בבורסת היהלומים, מעריב, 10 במאי 1988
↑  טל שחף, זכו בפרויקט תקשורת ב־2.3 מיליון דולר, מעריב, 17 ביוני 1988
1 2  קובי אלכסנדר - הפרידה מהשותפים פעלה לטובתו, באתר גלובס, 24 באוגוסט 1997
↑  מינויים, מעריב, 15 במרץ 1988
↑  המחשב מדבר לשפופרת, מעריב, 23 בפברואר 1988
↑  חדש, מעריב, 10 באוקטובר 1988
↑  קומברס ובוסטון טכנולוג'י מתמזגות - יתרונות, חסרונות והזווית הישראלית, באתר גלובס, 24 באוגוסט 1997
↑  נסגרה עסקת אקסלינק-קומברס: אקסלינק תירכש תמורת 530 מיליון דולר במניות , באתר גלובס, 3 בספטמבר 2000
↑  בועז לוי, קומברס רוכשת את אודיגו לפי שווי של 20 מיליון דולר, באתר הארץ, 21 במאי 2002
↑  הדר חורש, קומברס משחקת בסלולרי, באתר הארץ, 3 ביולי 2001
↑   עמרי זרחוביץ', אמדוקס רוכשת את פעילות הבילינג של קומברס ב-272 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2015
↑  שירות כלכליסט ואסף גלעד, הסכם קיבוצי היסטורי בקומברס: העובדים לא יפוטרו בשנה הראשונה למעבר לטק מהינדרה, באתר כלכליסט, 24 ביוני 2015
↑  מאיר אורבך, שמה החדש של קומברס: xura, באתר ynet, 9 בספטמבר 2015
↑  סופי שולמן, קומברס: ספינת הדגל טבעה ואיש לא שם לב, באתר כלכליסט, 25 במאי 2016
↑  Mavenir מקימה מרכז פיתוח במתחם קומברס, באתר TechTime‏, 24 ביולי 2017
↑  קומברס: רבעון שיא בדרך לפיצול, באתר גלובס, 3 בדצמבר 1998
↑  ורינט הודיעה רשמית על ההנפקה השנייה; קומברס טכנולוג'י לא תמכור מניות, באתר גלובס, 19 במאי 2003
↑   אורן פרוינד, ורינט השלימה את ההשתלטות על החברה האם קומברס טכנולוג'י, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2013
↑  אולטיקום: היהלום החבוי של קומברס, באתר גלובס, 17 ביוני 1999
↑  למרות הירידות: VYYO של דוידי גילה ואולטיקום של קומברס השלימו הנפקות ראשוניות, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2000
↑  גתית פנקס, למרות הירידות בנאסד"ק מצליחה אולטיקום לגייס 212 מ' ד', מתוכם 70 מ' יזרמו לכיס בעלי מניותיה, באתר TheMarker‏, 5 באוקטובר 2000
↑  רון שטיינבלט, ‏קומברס מתחילה לממש: מוכרת את אולטיקום תמורת 90 מיליון דול, באתר גלובס, 17 ביוני 2010
↑  הדר חורש, סטאר-הום תספק לסלקום מערכת שירותים ללקוחות הנמצאים בחו"ל, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2002
↑  סטאר-הום, חברה בת של קומברס, השלימה סבב גיוס הון בהיקף של 20 מיליון דולר, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2004
↑  אמיר טייג, סטארהום משתחררת מהחיבוק החונק של החברה האם קומברס, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009050178305171
עמק יזרעאל

| --- | --- |

מפת תבליט של עמק יזרעאל
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  בין הרי הגליל התחתון, הרי השומרון ורכס הכרמל, ובין מישור החוף ועד לבקעת הירדן
 קואורדינטות:  32°35′47″N 35°14′31″E﻿ / ﻿32.596388888889°N 35.241944444444°E﻿ / 32.596388888889; 35.241944444444
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) עמק יזרעאל(למפת הכרמל רגילה) עמק יזרעאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק יזרעאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק יזרעאל מפת סכמטית של צפון ארץ ישראל ובה עמק יזרעאל
 מפת סכמטית של צפון ארץ ישראל ובה עמק יזרעאל
 
העמק במבט מהמוחרקה
עמק יזרעאל, כפי שנראה מנוף הגליל.
ערפל בעמק מגידו
עמק יזרעאל ממצפור טייסת העמק על הכרמל
עפולה וגבעת המורה
עמק יזרעאל מהגלבוע
עמק יִזְרְעֶאל (בערבית: مرج ابن عامر (מרג' אבּן עאמר), "עמק בן עאמר", וגם سهل زرعين (סַהְל זִרְעין), "מישור זרעין") הוא עמק גדול בצפון ארץ ישראל, תחומיו בין הרי הגליל התחתון, הרי השומרון ורכס הכרמל, והוא נמשך ממישור החוף ועד לבקעת הירדן. עמק יזרעאל הוא הגדול בשברי המשנה של השבר הסורי אפריקני.
היסטוריה

בעמק יזרעאל נמצאו שרידים ארכאולוגיים המעידים על התיישבות קדומה באלף השביעי לפנה"ס. באתר באר עינות ניסנית, נמצאה באר קדומה מתקופה זו. אתר נוסף הוא עין אל-ג'רבה המתוארך לתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה הקדומה (האלף הרביעי לפנה"ס).
עמק יזרעאל היה חבל ארץ חשוב ברוב התקופות הודות לדרך הנוחה שהוא מאפשר בין מישור החוף לבקעת הירדן, דרך זו הייתה המשכה של "דרך הים" למן המאה ה-15 לפנה"ס.
בתקופת התנ"ך נתחמה הדרך על ידי הערים מגידו ויזרעאל, ובעמק התרחש סיפורה של דבורה הנביאה וסיסרא. בתקופת שבטי ישראל התחלק העמק בין נחלותיהם של שבט יששכר, שבט זבולון, שבט נפתלי ושבט אשר, בתקופת מלכי ישראל היה העמק מחוז חשוב ואחאב אף הקים בו את ארמון החורף שלו. שם העמק מבוסס גם על הפסוק בספר הושע בנביאים ממש:׳׳והיה ביום ההוא ושברתי את קשת ישראל בעמק יזרעאל׳׳(הושע, פרק א׳ פסוק ו׳)
במהלך התקופה ההלניסטית ירדה חשיבותו של העמק בעקבות התפתחותה של "דרך החוף" על חשבון "דרך הים" וככל הנראה בתקופת הרומאים החל האזור להתכסות בביצות. בעקבות הביצות וההצפות בעמק ההתיישבות בו פחתה והאזורים היחידים שנותרו מיושבים ומעובדים הם שולי העמק.
ההתיישבות המחודשת בעמק החלה באמצע המאה ה-19, כאשר בעמק התיישבו גרמנים טמפלרים. בתחילת המאה ה-20 החלו מוסדות ציוניים לרכוש אדמות בעמק מן הערבים. היישוב היהודי הראשון שעלה על הקרקע בעמק הייתה הקואופרציה במרחביה שהוקמה ב־1911 על 10,000 דונם מאדמות הכפר הערבי אל-פולה שרכש ב-1909 ממשפחת סורסוק הלבנונית, "גואל אדמות העמק", יהושע חנקין. על המתיישבים הראשונים בעמק הוטלה המשימה של ייבוש הביצות. באוקטובר 1913 הקימו חברי ארגון השומר יישוב בתל עדשים (תל עדס). עם סיום מלחמת העולם הראשונה התחדשו המאמצים לרכוש קרקעות בעמק וב-1921 הוקמו נהלל ועין חרוד ולאחריהם עוד עשרות יישובים על הקרקעות החדשות שנרכשו והוכשרו.
גאוגרפיה

עמק יזרעאל נתחם על ידי הגליל התחתון בצפון, הר תבור, גבעת המורה ועמק בית שאן במזרח, הרי השומרון בדרום ורמות מנשה ורכס הכרמל במערב. הבקעה המרכזית של עמק יזרעאל מתחלקת לשני אזורים עיקריים, המופרדים על ידי קו פרשת המים הארצי – בקעת מגידו ועמק חרוד. בקעת כסולות מהווה שלוחה של העמק מצפון-מזרח, ועמק זבולון ממשיך אותו לצפון-מערב. מדרום משתרע השומרון, שגבולו הוא הר הגלבוע.
גאוגרפיה > בקעת מגידו

בקעת מגידו היא הבקעה המרכזית של עמק יזרעאל, צורתה כמשולש בין הכרמל, הרי השומרון והר תבור ושטחה כ-380 קמ"ר. הבקעה מנוקזת על ידי נחל קישון אל מפרץ חיפה. הקרקע שטוחה ואטומה ומורכבת ברובה מאדמת סחף – תנאים אלו היוו בעבר קרקע פורייה להתהוות ביצות ושיטפונות, עד להקמת מפעלי הניקוז עם תחילת ההתיישבות בעמק בראשית המאה ה-20. אל בקעת מגידו מצטרפים בקעת כסולות מצפון וחבל תענך מדרום. בקצהה המזרחי יושבת עפולה, הגדולה בין יישובי עמק יזרעאל.
גאוגרפיה > בקעת חרוד

חלקו המזרחי של עמק יזרעאל, היינו זה שממזרח לעפולה, בואך קו השבר של עמק בית שאן, כולל כמה מן היישובים הוותיקים – שהם גם המייצגים ביותר – של זרם ההתיישבות הקואופרטיבית בסְפר החקלאי של מדינת ישראל טרם קומה.
גאוגרפיה > טופוגרפיה

לפני שאירע השבר הסורי אפריקני, הרי השומרון, הרי נצרת והרי הגליל היו מחוברים ברצף לגוש אחד. חלק מהאנרגיה של השבר התפזרה מערבה באזור הכנרת, מעמיעד בצפון ועד בית שאן בדרום, קרעה את השטח ההררי, ויצרה שברי משנה נוספים ממזרח למערב בניצב לשבר הראשי. השברים המזרחיים מצפון לדרום הם: בקעת גינוסר, בקעת ארבל, בקעת יבנאל, ועמק בית שאן, כאשר ביניהם שארים מהרכס המקורי בדמות אזורים מוגבהים כמו הר ארבל, הר תבור, גבעת המורה, הר תורען והר נטופה. עדות נוספת לשבר היא תלילותו של הגלבוע שניצב כמו קיר, ותוחם את עמק בית שאן מדרום.
שיוך מוניציפלי

מרבית שטחו של עמק יזרעאל מחולק בין שתי רשויות: מועצה אזורית עמק יזרעאל בחלקו המערבי (ממערב לכביש הסרגל שבין צומת מגידו ועפולה) ומועצה אזורית הגלבוע בחלקו המזרחי. במרכז העמק שוכנת העיר עפולה, המכונה "בירת העמק". בנוסף לה נמצאות בתחום העמק המועצה המקומית רמת ישי והמועצה המקומית אכסאל. בשולי העמק ניתן למצוא (ממזרח בכיוון השעון) את המועצה המקומית דבוריה, המועצה האזורית בוסתן אל מרג' המורכבת ממספר כפרים למרגלות גבעת המורה, העיר ג'נין שבתחומי הרשות הפלסטינית, המועצה המקומית מעלה עירון ויישובי המועצה האזורית מגידו בחלקו המערבי של העמק, העיר יקנעם עילית, המועצה המקומית קריית טבעון, המועצות הבדואיות זרזיר וכעביה-טבאש-חג'אג'רה, והעיר מגדל העמק.
לקריאה נוספת

אסף זלצר (עורך), עמק יזרעאל וכל נתיבותיו, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 2007(הספר בקטלוג ULI)
יעקב מרקוביצקי, מול שדות בוערים ופולמוס בחדרים - ביטחון והתיישבות בעמק יזרעאל (1920 - 1940), הוצאת מכון כנרת, 2019
"רכישת אדמת עמק יזרעאל", מזכרונות א. רופין, תר"פ (1920). בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל; תל אביב: הוצאת מסדה, 1947, חלק שני, פרק קח, עמ' 1157–1162.
מאמרים
נדב נאמן, אדמות המלך בעמק יזרעאל בתקופה הכנענית המאוחרת ובימי בית ראשון, ארץ ישראל (מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה) טו, 1981, עמודים 140–144
מיכל אורן נורדהיים, רכישת אדמות על ידי יהודים בעמק יזרעאל מראשית המאה ה-20 עד קום מדינת ישראל, אופקים בגאוגרפיה 63, 2005, עמודים 32–56
Shamai, S., Bar-Gal, Y., The swamps of the Jezreel Valley: a struggle over the myth, Sociologia Internationalis, 1987, Vol. 25, pp. 193–206
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק ד'-פרק ה'
↑  מפת עמק יזרעאל. חברת הכשרת היישוב. מאוסף המפות ע"ש ערן לאור בספרייה הלאומית., ‏1922
↑  בספרות העברית: מאיר שלו, רומן רוסי, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1988, עמודים 288–294 (= 2002, עמודים 344-337)
| אזורים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| רמת הגולן וסביבתה | הר חרמון • טרכון • חורן • הבשן • רמת הגולן |  |
| הגליל והעמקים | הגליל העליון • אצבע הגליל • הגליל המערבי • הגליל התחתון • עמק יזרעאל |  |
| מישור החוף | מישור החוף הצפוני • הכרמל • השרון • מישור חוף יהודה • גוש דן • מישור החוף הדרומי |  |
| הבקע הסורי-אפריקני | בקעת הירדן • עמק החולה • ארץ כינרות • עמק בית שאן • הערבה • בקעת ים המלח |  |
| מרכז שדרת ההר המערבית | השומרון • הרי בנימין • השפלה • יהודה • מדבר יהודה |  |
| שאר עבר הירדן | הגלעד • ארץ המישור • עמון • מואב • הרי אדום |  |
| הנגב | הנגב הצפוני • חבל אשכול (חבל הבשור) • בקעת באר שבע • מכתשים בנגב • הר הנגב • מדבר פארן • הרי אילת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534784305171  GND: 4422181-2  LCCN: sh92005308  VIAF: 238106994   WorldCat (עם VIAF): 238106994 
בול לכבוד יובל להתיישבות בעמק יזרעאל, 1971
מכנסיים כלבוש נשים

אניטה קרון טראסת, מנהלת חברת HP בנורווגיה, לובשת מכנסי נשים
נשים לא נהגו ללבוש מכנסיים עד אמצע המאה ה-19, ובאופן נרחב עד תחילת המאה ה-20. במהלך העת החדשה אופנה זו חדרה אל המיינסטרים בתהליך ארוך ומדורג.
היסטוריה

המכנסיים אומצו כבגד במערב אירופה בשלהי העת העתיקה, אך היו מיועדים לגברים בלבד.
בשנות ה-50 של המאה ה-19 כהתרסה על סרבולן של השמלות שהיו נפוצות באותה התקופה, נשים אירופאיות ממעמדות הביניים החלו ללבוש סוג של מכנסיים לנשים שכונה "שמלה טורקית", שהיו מאוד לא-מקובלות קודם לכן. דגם זה היה דומה למכנסיים שהיו נפוצות מהאימפריה העות'מאנית. לאחר מכן המכנסיים לנשים הפכו להיות מקובלים יותר באזורים נוספים, אולם עדיין לא חדרו אל המיינסטרים האופנתי באירופה. לעומת זאת, בארצות הברית אימצו את דגם המכנס הטורקי פעילות פמיניסטיות, בהן אליזבת קיידי סטנטון, סוזן ב. אנתוני ולוסי סטון, וכן נשים אנגליות ממעמד הפועלים בוויגאן.
אחת התומכות הנלהבות בלבישת מכנסיים הייתה הרופאה מרי אדוארדס ווקר, שעבדה בבית חולים צבאי בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. היא כתבה ב-1871 שבגד צריך "להגן על האדם ולאפשר לו חופש תנועה, ולא להפוך את האדם הלובש אותו למשועבד לו." ווקר נהגה ללבוש מכנסיים לעיתים קרובות, ונעצרה על כך מספר פעמים. היא נהגה להשיב: "אני לא לובשת בגדי גברים, אני לובשת את הבגדים שלי". מעצרה הראשון היה בניו יורק ב-1866, ומעצרה האחרון היה ב-1913, בשיקגו, בגיל 80.
בתחילת המאה ה-20 יוצרו בגדי עבודה לגברים בלבד, לכן היה מקובל עבור נשים בבריטניה ובארצות נוספות באירופה ללבוש מכנסיים במפעלי תעשייה, בעבודות גינון, וכן בפעילות חברתית ועיסוקי פנאי. רק בשנת 1943 החלו לייצר מכנסי עבודה מיוחדים לנשים בבריטניה. עם זאת, בשנים אלו מכנסיים לנשים פועלות או חקלאיות החלו להיות נפוצות יותר במספר אזורים, למשל, במזרח אירופה, ומשם התפשט המנהג באמצעות העולות הציוניות גם אל ישראל.
בשנת 1919 לואיסה קפטילו (אנ') קראה תיגר על כללי החברה והפכה לאישה הראשונה בפוארטו ריקו שלבשה מכנסיים אופנתיות בציבור. קפטילו נודעה כלוחמת למען זכויות עובדים וזכויות האישה. מעשה זה נחשב לעבירה על החוק. היא נשפטה ונדונה למאסר, אך בית המשפט ביטל מאוחר יותר את ההאשמות נגדה.
קפטילו שימשה השראה לנשים רבות בארצות הברית ובאירופה, ובשנות ה-20 החלה להתפשט האופנה החדשה. בשנות ה-30 השחקניות מרלן דיטריך וקתרין הפבורן צולמו לעיתים קרובות במכנסיים.
בשנות ה-60 הציג לראשונה מעצב האופנה אנדרה קורז' (אנ') מכנסי ג'ינס שנועדו לנשים, והפך את הג'ינס מבגד עממי ל"בגד מעצבים".
בשנת 1969 חברת הקונגרס הרפובליקנית שרלוט ריד הייתה האישה הראשונה שלבשה מכנסיים בקונגרס של ארצות הברית.
פט ניקסון הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית שהופיעה לראשונה בציבור לבושה במכנסיים.
בשנות ה-70 בוטל קוד הלבוש בבתי הספר בארצות הברית לפיו בנות חויבו להגיע בחצאיות. עקב כך עלתה הפופולריות של מכנסי נשים בכל רחבי המדינה.
בשנת 1989 חברת הסנאט של קליפורניה בקי מורגן הייתה האישה הראשונה שלבשה מכנסיים בסנאט של מדינה אמריקאית.
הילרי קלינטון הייתה האישה הראשונה שלבשה מכנסיים בדיוקן רשמי של הגברת הראשונה בבית הלבן.
נשים לא הורשו ללבוש מכנסיים בסנאט של ארצות הברית עד שנת 1993. בשנה זו, הסנטוריות ברברה מיקולסקי וקרול מוזלי בראון הגיעו לסנאט במכנסיים, כאות מחאה. עקב כך שונו כללי הלבוש בסנאט, ונשים יכולות כעת להגיע במכנסיים, כל עוד הן לובשות גם חליפה תואמת.
בשנת 2012 שונה קוד הלבוש של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ואפשרה לנשים ללבוש מכנסיים ומגפיים.
איסורים דתיים

מספר דתות אוסרות על נשים לחשוף את רגליהן, ומקובל בהן שנשים לובשות שמלות ארוכות. דת הסיקיזם חריגה במובן זה, מכיוון שאישה סיקית הלובשת מכנסיים נחשבת לצנועה יותר.
מאמיני הפנטקוסטליזם (זרם בנצרות) נוהגים על פי הציווי המקראי לפיו אסור לנשים ללבוש בגדי גברים.
ביהדות אורתודוקסית, רוב הנשים אינן לובשות מכנסיים. לפי דעת חלק מהפוסקים, אשה הלובשת מכנסיים עוברת על האיסור "לא ילבש", המבוסס על הפסוק ”לֹא יִהְיֶה כְלִי גֶבֶר עַל-אִשָּׁה, וְלֹא-יִלְבַּשׁ גֶּבֶר שִׂמְלַת אִשָּׁה” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק ה') שאוסר על לבישת בגדי גבר על ידי אישה ולהפך. אולם קיימים פוסקים אחרים האומרים שכיוון שמאז המאה ה-20 נהוג שנשים לובשות מכנסיים איסור זה לא חל עליהן. אמנם למרות זאת מוסכם בקרב רוב הפוסקים שמטעמי צניעות על אישה להימנע מלבישת מכנסיים.
בנצרות הקתולית מותר לנשים ללבוש מכנסיים, על פי איגרת שפורסמה על ידי האפיפיור ניקולאוס הראשון ב-13 בנובמבר 866, שם נכתב: "אם נשים לובשות או לא לובשות מכנסיים, אין הדבר מעכב את ישועתן ואין הדבר מסמל מעלה מוסרית גבוהה יותר." עם זאת, מנהג זה אינו נפוץ, וחלק מחכמי הדת הקתולית אוסרים עליו.
חוקים > ארצות הברית

חוקת ארצות הברית אפשרה בעבר להגדיר קוד לבוש לנשים בבתי ספר, וקוד זה חייב בדרך כלל לבישת חצאית. בשנת 1972, בוטל סעיף זה בחוקה, ומאז מכנסי נשים הפכו לפופולריים.
בקליפורניה הזכות ללבוש מכנסיים מעוגנת בחוק נגד אפליה במקומות עבודה. בטופס התלונה על אפליה מופיעה האפשרות "נמנעה ממני הזכות ללבוש מכנסיים."
חוקים > הודו

בשנת 2014 דן בית המשפט לענייני משפחה במומבאי בריב בין בני זוג בו הבעל דרש שאשתו תלבש סארי מסורתי, אך היא העדיפה ללבוש מכנסי ג'ינס. דרישת הבעל הוגדרה כמקרה של אלימות במשפחה, והזוג התגרש.
חוקים > הממלכה המאוחדת

על פי החוק הבריטי, כל בית ספר רשאי לקבוע קוד לבוש. רוב בתי הספר בבריטניה מאפשרים לתלמידות ללבוש מכנסיים, אם כי מנהג זה אינו נפוץ, ויש גם בתי ספר שבהם חובה על התלמידות ללבוש חצאית.
בחברת התעופה בריטיש איירווייז נדרשו רוב הדיילות ללבוש את מדי הדיילת המסורתיים, שאינם כוללים מכנסיים. כלל זה שונה רק בשנת 2016.
חוקים > טורקיה

בשנת 2013 ביטלה האספה הלאומית הגדולה של טורקיה חוק האוסר על חברות פרלמנט ללבוש מכנסיים.
חוקים > ישראל

בבתי ספר רבים בישראל התקנון אוסר להגיע לבית הספר בחצאית מיני ובמכנסיים שאינם מכנסיים ארוכים או מכנסיים עד לגובה הברך. אין איסור גורף על לבישת פריט זה או אחר, אולם על פי משרד החינוך, תקנוני הלבוש של בית הספר הם אוטונומיים ואמורים להיקבע בתיאום של המורים, התלמידים וההורים, "בהתאם לערכי הקהילה במקום".
מסקירת תקנוני לבוש בבתי ספר משנת 2015, עולה כי בבתי ספר רבים אסור לבנות ללבוש מכנסיים קצרים, אך לבנים מותר. גם בתיכון באילת, עיר בה חם מאוד בחודשי הקיץ, חויבו הבנות להגיע עם מכנסיים ארוכים לבית הספר, בניגוד לבנים.
בשנת 2015, קמה מחאה בקרב תלמידי תיכון בנושא זה, וחברת הכנסת זהבה גלאון פנתה לשר החינוך נפתלי בנט וקראה לו לפעול על מנת להפסיק את האפליה בקוד הלבוש בין בנים לבנות בבתי הספר. גם בשנת 2020 פורסמו מקרים רבים שבהם תלמידות לא הורשו להיכנס לבתי הספר משום שלבשו מכנסיים קצרים, והתפתחה בנושא זה מחאת רשת שסוקרה גם בכלי התקשורת. יושבת ראש נעמת, חגית פאר, אמרה: "מדובר בהתעללות של ממש על רקע מגדרי... קו ישיר עובר בין תופעות של הדרת נשים לבין תופעות אחרות שעיקרן פגיעה בנשים ובבנות בשלל דרכים."
חוקים > מלאווי

הנשיא הייסטינגס באנדה חוקק חוק בשנת 1965 לפיו אסור לנשים ללבוש מכנסיים. החוק בוטל בשנת 1994.
חוקים > סודאן

בתיקון משנת 1991 לחוקת סודאן, נאסר על נשים ללבוש "תלבושות מגונות" בפומבי, כאשר הכוונה היא בעיקר למכנסיים. 13 נשים נעצרו בח'רטום ביולי 2009 והואשמו בלבישת מכנסיים. עשר מהנשים הודו באשמה; כל אחת קיבלה עשר מלקות וקנס של 250 לירות סודאניות. שלוש הנשים האחרות הורשעו ונקנסו בקנס גבוה יותר, כתחליף למלקות.
חוקים > צרפת

בפריז היה חוק עזר עירוני מימי המהפכה הצרפתית המחייב נשים לבקש את הסכמת רשויות העיר לפני שהן "מתלבשות כגבר" כולל לבישת מכנסיים (החוק תוקן בעבר והחריג את אלו "האוחזות בכידון האופניים או במושכות הסוס"). החוק בוטל רשמית על ידי השרה לזכויות הנשים בשנת 2013.
הערות שוליים

1 2  הסדנה להיסטוריה חברתית, המכנסיים הקצרים הגיעו לפלשתינה עם החלוצות, ומיד הלהיטו את הרוחות, באתר הארץ, 2 ביוני 2020
↑  עמית קוטלר, דיילות בריטיש איירווייז יורשו ללבוש מכנסיים, באתר ynet, 7 בפברואר 2016
↑  תומר ולמר, תלמידים בת"א כעסו: אסור ללבוש מכנסיים קצרים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2011
↑   שני ליטמן, למה בתי ספר אוסרים על ילדות ונערות ללבוש מכנסיים קצרים, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2014
↑  רויטל בלומנפלד‏, 45 מעלות? לתלמידות באילת אסור ללבוש מכנסיים קצרים, באתר וואלה, 28 במאי 2015
↑  ירדן סקופ, התלמידים מוחים: לבנות אסור ללבוש מכנסיים קצרים, לבנים מותר, באתר הארץ, 31 במאי 2015
↑  מחאת המכנסיים הקצרים בבתי הספר מתרחבת: "אנחנו רוצות שוויון", באתר ynet, 19 במאי 2020
↑  רענן בן צור, ב-40 מעלות: תלמידות הגיעו במכנסיים קצרים והושארו מחוץ לכיתה, באתר ynet, 18 במאי 2020
↑  ynet, סוף סוף: לנשות פריז מותר ללבוש מכנסיים, באתר ynet, 3 בפברואר 2013
נערות בניקרבוקרים במינסוטה, 1924
מרי אדוארדס ווקר לבושת מכנסיים, 1870.
אישה בלבוש סיקי מסורתי, הנחשב לצנוע וכולל מכנסי נשים
נערות בבית הספר לחינוך חקלאי בנהלל, 1935
AVG

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מייסדים:  Jan Gritzbach   Tomáš Hofer
 תקופת הפעילות:  1991–2017 (כ־26 שנים) 
 חברת אם:  Avast Software 
 מיקום המטה:  ברנו 
 משרד ראשי:  אמסטרדם, הולנד
 ענפי תעשייה:  אבטחת מחשב אישי ברשת
 מוצרים עיקריים:  AVG Anti-Virus   AVG Anti-Virus Free Edition   AVG Anti-Virus Free Edition for Linux   AVG Internet Security   AVG LinkScanner Free Edition – for PC   AVG LinkScanner Free Edition - for Apple Mac   AVG PC Tuneup 2011   AVG Premium Security   AVG Anti-Virus Business Edition   AVG Internet Security Business Edition   AVG File Server Edition   AVG E-mail Server Edition   AVG Linux Server Edition   DroidSecurity Antivirus Free for Android Devices   DroidSecurity Antivirus Pro for Android Devices
 עובדים:  663
  
 www.avg.com
 
AVG טכנולוגיות (שם קודם: Grisoft) היא חברה צ'כית העוסקת בפיתוח ושיווק תוכנת האבטחה AVG. החברה נוסדה בשנת 1991 על ידי יאן גריצבאך ותומאס הופר. משרדי החברה נמצאים בארצות הברית ובאירופה.
החברה משווקת אנטי וירוס חינמי, ובתשלום.
התוכנה תומכת במגוון מערכות הפעלה ובכללן לינוקס, חלונות ואנדרואיד.
ב-7 ביולי 2016 הודיעה החברה על מכירתה לחברת Avast Software (מפתחת avast!) תמורת סכום של 1.3 מיליארד דולר.
היסטוריה

בשנת 2001, יאן גריצבאך החליט למכור את Grisoft לבנסון אוק השקעות הון. ארבע שנים מאוחר יותר, בנסון אוק מכרה נתח של 65% בחברה לאינטל קפיטל השקעות ויזמות תמורת 52 מיליון דולרים.
ב-19 באפריל 2006, Grisoft רכשה את החברה הגרמנית ewido Networks, יצרנית תוכנות אנטי-רוגלה, והתכונות של ewido שולבו בגרסאות החדשות של תוכנת AVG.
ב-6 בנובמבר 2006, הודיעה מיקרוסופט כי מוצרי אבטחת AVG יהיו זמינים ישירות ממרכז האבטחה של Windows ב-Windows Vista.
מאז ה-7 ביוני 2006, תוכנת AVG משמשת גם כרכיב אופציונלי של MailSecurity GFI, המיוצרת על ידי תוכנת GFI.
ב-5 בדצמבר 2007, Grisoft הודיע על רכישת מעבדות Exploit Prevention, מפתחת טכנולוגיית הגלישה הבטוחה LinkScanner.
בחודש פברואר 2008, Grisoft שינתה את שמה ל-AVG טכנולוגיות באופן רשמי. שינוי זה נעשה כדי להגביר את האפקטיביות של הפעילות השיווקית שלהם.
בחודש ינואר 2009, AVG הכריזה על תוכניותיה לרכישת Sana Security באופן סופי. שילוב הטכנולוגיות של Sana Security במוצר החינמי, AVG Anti-Virus, נמצא בבדיקה, על פי ג'יי.אר. סמית', מנכ"ל AVG. הטכנולוגיות שפותחו של Sana Security הן ברישיון לסימנטק.
ב-5 באוקטובר 2009, TA Associates הודיעה על קניית מניות המיעוט של AVG טכנולוגיות תמורת יותר מ-200 מיליון דולרים.
ב-10 בנובמבר 2010, AVG הודיעה על רכישת DroidSecurity הישראלית, חברה המתמחה בתחום פתרונות אבטחה הניידים, למכשירי אנדרואיד. עם השלמת רכישת DroidSecurity תהפוך לחברת בת בבעלות מלאה של AVG ומנכ"ל DroidSecurity והמייסד השותף, ערן פפר, מונה למנהל הכללי של קבוצת הפתרונות הניידים של AVG.
מספר חודשים לאחר מכן, רכשה AVG חברה ישראלית נוספת Visionize, חברה שעסקה בפיתוח סרגלי כלים.
בפברואר 2012 הנפיקה החברה מניות בבורסת ניו-יורק NYSE.
בספטמבר 2014 רכשה AVG את חברת Location Labs המתמחה בטכנולוגיית אבטחה לסלולר, בסכום של 220 מיליון דולר.
בנובמבר 2015 רכשה AVG את אפליקציית התמונות הישראלית Flayvr (פלייבר) של היזמים רון לוי ועדי אשכנזי בכ־5.5 מיליון דולר
פעילות AVG בישראל

ל-AVG מרכז פיתוח בתל אביב שהוקם בשנת 2011 לאחר הרכישה הראשונה שביצעה AVG בישראל. המרכז העוסק בעיקר בפיתוח פתרונות אבטחה למכשירי טלפון ניידים. משרדי החברה שוכנים במגדל אדגר 360 בתל אביב, ומועסקים בה עובדי שלוש החברות שנרכשו על ידי AVG לאורך השנים (DroidSecurity, Visionize, Flayvr).
מנכ"ל AVG ישראל מאז שנת 2015 הוא הראל טייב. 

בדצמבר 2016, מספר חודשים לאחר שנרכשה על ידי חברת Avast, הודיעה החברה על סגירת מרכז הפיתוח בישראל, כחלק ממהלך התייעלות עולמי של החברה.
מוצרי החברה > תוכנות למשתמש הביתי

AVG Anti-Virus
AVG Anti-Virus Free Edition
AVG Anti-Virus Free Edition ללינוקס
AVG Internet Security – אנטי וירוס וחומת אש
AVG LinkScanner Free Edition – למחשב (תוכנת אבטחה מקוונת)
AVG LinkScanner Free Edition - למק
AVG PC Tuneup 2011
AVG Premium Security
מוצרי החברה > תוכנות לעסקים

AVG Anti-Virus Business Edition
AVG Internet Security Business Edition
AVG File Server Edition
AVG E-mail Server Edition
AVG Linux Server Edition
מוצרי החברה > תוכנות לסמארטפון

DroidSecurity Antivirus Free למכשירי אנדרואיד
DroidSecurity Antivirus Pro למכשירי אנדרואיד
הערות שוליים

↑  עומר כביר ורפאל קאהאן, Avast רוכשת את המתחרה AVG תמורה 1.3 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2016
↑  בר בן-ארי, AVG רוכשת את דרויד הישראלית ב-9.4 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 9 בנובמבר 2010
↑  אסף גלעד, בלעדי ל"כלכליסט" - אקזיט נוסף בענף סרגלי הכלים: Visionize נמכרת ל־AVG ב־15 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 22 במאי 2011
↑  מאיר אורבך, AVG רוכשת חברת אבטחת מידע לסלולר ב-220 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 3 בספטמבר 2014
↑  רכישה שלישית של AVG הצ'כית בישראל ב-5 שנים, כלכליסט, נובמבר 2015
↑  רפאל קאהאן, AVG מרחיבה את פעילותה בישראל ומגייסת 60 עובדים, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2015
↑  מאיר אורבך, חברת האנטי וירוס אווסט סוגרת את מרכז הפיתוח הישראלי בת"א, באתר כלכליסט, 1 בדצמבר 2016
מי ורדים מפורט סעיד

| --- | --- |
 בימוי:  רם לוי
 הופק בידי:  רם לוי
 תסריט:  גדעון תלפז
 עריכה:  רינה בן מלך
 שחקנים ראשיים:  שושנה רביד אוריאלה וייט עדיה בר משה ריצ'רד סלנו
 צילום:  יצחק אורן
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1972
 משך הקרנה:  37 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
 
מי ורדים מפורט סעיד הוא סרט טלוויזיה ישראלי בשחור-לבן משנת 1972 בבימויו ובהפקתו של רם לוי.
התסריט נכתב על ידי גדעון תלפז, והוא מבוסס על סיפור שלו בשם זה שיצא באנתולוגיה של סיפורים קצרים (גם כן בשם זה) בשנת 1972.
הסרט צולם בפנסיון קורנברג שהיה בשכונת תלפיות בירושלים.