stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שער הערווה
התפתחות שער הערווה

אזור איבר המין אצל הילדים והילדות מאוכלס בשיער דק ועדין בטרם הגיעם לבגרות מינית. בסולם שלבי טאנר, המתייחס לסוג השיער ואופן התפתחותו, מסווג שלב זה כשלב ראשון. בתגובה לעלייה ברמת האנדרוגנים בגוף בגיל ההתבגרות, אזור איבר המין מתחיל להצמיח שיער עבה יותר, ולעיתים מתולתל יותר, בקצב הולך וגדל. התחלה זו של התפתחות שער הערווה מכונה בלעז "Pubarche". השינוי בכל זקיק שיער הוא פתאומי באופן יחסי, אך מידת ההתפרסות של שער הערווה באזור הערווה גדלה בהדרגתיות במשך שנים מספר.
אצל מרבית הנקבות מופיע שער הערווה לראשונה בקצות השפתיים הגדולות (שלב שני בשלבי טאנר), ומשם מתפשט מעלה לכֵּף הָעֶרְוָה (שלב שלישי) בשנתיים-שלוש הבאות, בסמוך לקבלת הווסת הראשון עבור מרבית הבנות. אצל מרבית הנשים הצעירות, בשנתיים שלאחר מכן ממשיך השיער להתפשט מטה, בכמות קטנה, אל החלק העליון של הירכיים ומעלה עם הקו עד לטבור.
אצל הזכרים, תחילת גדילתו של שער הערווה בשיער דליל על כיס האשכים או בבסיס העליון של הפין (שלב שני). בתוך שנה מספר השערות מסביב לבסיס הפין כה רבות עד כי אינן ניתנות לספירה (שלב שלישי). בתוך שלוש עד ארבע שנים מתמלא כל אזור הערווה בשער ערווה (שלב רביעי) שעה שהוא הופך לעבה וכהה יותר. עד השנה החמישית מתפשט השיער מטה לחלק העליון של הירכיים ומעלה לכיוון הטבור (שלב חמישי).
השיער ממשיך לגדול במרוצת השנים באזורים אחרים בגוף הרגישים לאנדרוגנים ולשיער האנדרוגני. אזורים אחרים אלו, בסדר גס בהתאם למידת רגישותם לאנדרוגנים ולשיער האנדרוגני, כוללים את בית השחי, אזור פי הטבעת, השפה העליונה, באזור קדמת האוזן (פיאות לחיים), סביב הפיטמה, באמצע בית החזה, החלק העליון של הצוואר - מתחת לסנטר, שאר החזה ואזור הזקן, גפיים וכתפיים, גב ועכוז.
על אף שניצני שער הערווה נחשבים לתחילתו או חלקו של תהליך הבגרות המינית, תחילת הופעתו של שיער זה (pubarche) מהווה תהליך עצמאי ונפרד מתהליך ההתבגרות של בלוטת המין, המובילה לבגרות מינית והפרייתית. שער הערווה יכול להתפתח באמצעות אנדרוגן של בלוטת יותרת הכליה אפילו כאשר השחלה והאשכים פגומים ולא פעילים.
קיימים הבדלים מעטים, אם בכלל, בבחינת גוף הגבר אל מול גוף האישה בהתייחס לצמיחת השיער בתגובה לאנדרוגנים. ההבדלים הדימורפיים הבולטים בתפוצת השיער בגוף הגבר ובגוף האישה נובעים בראש ובראשונה מהשוני ברמת האנדרוגנים אליו מגיעים בעת הבגרות.
מגוון שער הערווה

קיים שוני בגון שער הערווה וצורתו בין אדם לאדם. אצל חלק מבני האדם שער הערווה עבה ו/או גס, בעוד שאצל אחרים הוא יכול להיות דליל ו/או עדין. מרקם השיער משתנה משיער מסולסל לשיער חלק לחלוטין.
שער הערווה ושער בית השחי יכולים אף לקבל צבע השונה לחלוטין משער הראש. אצל רוב האנשים והנשים הוא כהה יותר, אף שייתכן שהוא יהיה בהיר יותר. אצל גברים רבים דומה צבע שער הערווה לצבע שער הזקן (לפני שהוא הופך ללבן בעת זיקנה), יותר מלשאר השיער שבגוף. שער הערווה אצל גברים רבים מתפשט מעלה בקו שיער לכיוון הטבור. אצל מרבית הנשים, אזור שער הערווה הוא בצורת משולש הנמצא מעל כף הערווה. בדומה לשער בית השחי, שער הערווה תלוי בריכוז בלוטות חלב באזור.
תרבות

היחס לשער הערווה דומה להתייחסות לשיער בית השחי בכך שבשניהם התגובות החברתיות והתרבותיות נעות בין תענוג לבחילה, בין אם ישנו נוכחות של שער ערווה ובין אם יש היעדרות של שיער זה. בדומה לכל עניין טעון מינית, ישנם אנשים בשני המינים שלהם השקפה חזקה בהתייחס לנושא זה, מבחינה תרבותית.
בשבטים אינואיטים מסוימים, בעקבות התפתחות גנטית הנובעת מעודף טסטוסטרון (פילוקוקוס), שערות הערווה אינן מפסיקות לצמוח לאורך. בשבטים אלו קיבלה גזימת השיער משמעות טקסית. גברים בעלי שיער ארוך יותר מברישים אותו מעל אזור החלציים בצורות המדמות הלבשה תחתונה אינואיטית מסורתית (גלג'רובה), ומתחזקים את המראה בעזרת גזימה וטיפוח יום יומי.
ברוב ארצות אמריקה הלטינית דוברות הספרדית, המילה "פנדחו" (pendejo) שמשמעותה המילולית היא "שער ערווה" משמשת כמילת עלבון, אם כי משמעותה המדויקת יכולה להשתנות מארץ לארץ. בקובה משתמשים בה בהוראת "פחדן", ובפרו המשמעות יכולה להיות "ערמומי". לפעמים הוראתה היא "שטוף זימה", אך ברוב הארצות המשמעות המקובלת ביותר היא "טיפש". גם מידת החריפות של העלבון משתנה מארץ לארץ - בעוד שבקובה, מקסיקו ופוארטו ריקו זו מילת עלבון חריפה ביותר, הרי שבארגנטינה, צ'ילה ואורוגוואי זה גידוף מקובל יותר בין ילדים ומתבגרים.
תרבות > שיער ערווה באמנות

באמנות מצרים העתיקה, נראה שער הערווה של נשים בצורה ישירה בדמות משולש שחור, כגון, בתמונות של אלת השמים נות. באמנות האירופית הקלאסית תואר שער הערווה של נשים רק לעיתים נדירות, לעומת שער הערווה של גברים, שהיה נפוץ יותר. לעיתים צויר השיער בסגנון מיוחד. באופן דומה, כך היה באמנות ההודית, ובציורים מזרחיים אחרים שבהם נראה אדם עירום. במאה ה־16 הרגיש מיכלאנג'לו האירופאי כי הוא יכול לפסל את פסל דוד עם שער ערווה מעוצב, ואולם, כאשר פיסל נשים, הן נשארו חסרות שיער באזורים שמתחת לראש. ואף על פי כן, ציוריו של מיכלאנג'לו בתקרת הקפלה הסיסטינית, בהם נראים זכרים עירומים, אינם מציגים שער ערווה.
עד המאה ה־17, רמזים לשער הערווה אצל נקבות נראו בתגליפים פורנוגרפיים, כגון זה של אגוסטינו קראצ'י. עד סוף המאה ה־18 צויר שער הערווה הנשי בצורה פתוחה בספרי מין יפניים – שונגה, במיוחד במסורת האוקיואי. תמונתו של הוקוסאי, "חלומה של אשת הדייג", המתארת אישה החווה פנטזיה ארוטית, היא דוגמה ידועה. מלבד זאת, ציורי ופסלי האמנות היפה שנוצרו לפני המאה ה־20 בתרבות המערבית, תיארו בדרך כלל נשים ללא שער ערווה, ואף ללא פות נראית לעין.
נטען כי ג'ון רסקין, סופר, מבקר ואמן אנגלי מפורסם, הורגל לכאורה לתיאורים בלתי מציאותיים של עירום חסר שיער ביצירות שלו, מאחר שמעולם לא ראה אישה עירומה לפני ליל הכלולות שלו. יש הטוענים שנישואיו בוטלו מכיוון שדחה את אשתו לאחר שראה את שער ערוותה. מקורה של תאוריה זו בביוגרפית של רסקין, מרי לוטנס, ואולם אין ראיות לטענות אלו. אחרים, בהם הביוגרפים טים הילטון וג'ון בצ'לור, טוענים כי רסקין נבהל מדם הווסת של אשתו, ולכן נדחתה.
הציור "המאחה העירומה" (1800 לערך) של הצייר פרנסיסקו דה גויה היה ככל הנראה אחד הציורים האירופיים הראשונים שהציגו שער ערווה של אישה. הציור נחשב לפורנוגרפי בתקופה זו.
גוסטב קורבה, "מקורו של העולם" (1866)
class=notpageimage|הצגה
הציור "מקורו של העולם" (1866) של הצייר הצרפתי גוסטב קורבה נחשב לשערורייתי מכיוון שהציג את הגוף הנשי עם שער ערווה בצורה גאוותנית.
הצגת שער ערווה גברי באמנות המודרנית אינה נפוצה.
בציורים יפניים היה שער הערווה מושמט מסיבות משפטיות, וכך היה הנוהג באמנות ההאנטיי, שכן במשך זמן רב חל איסור לחשוף שער ערווה. מאז השתנתה פרשנות החוק.
באופן אירוני, גם ביפן נראה שער הערווה כמושך במיוחד בעיני רבים. בתרבויות המזרח התיכון ומזרח אירופה נחשב שער הערווה למלוכלך, ומסיבות של דת ואמונה והיגיינה, נשים רבות בתרבויות אלו הסירו את שער ערוותן במשך מאות שנים. דוגמאות למדינות אלו בהם המנהג היה אופייני, הם פרס, טורקיה, אלבניה ובחלקים בעלי מוצא אתני אלבני בקוסובו, ובמספר רב של תרבויות בים התיכון.
תרבות > שער ערווה ביהדות

אידיאל היופי הנשי המרומז בתלמוד הוא נטול שיער גוף בכלל ושער הערווה בפרט. על מושגי היופי של האמורא רבא מובא בגמרא במסכת סנהדרין: "דרש רבא מאי דכתיב (מהו שכתוב) 'ויצא לך שם בגוים ביפיך'? שאין להן לבנות ישראל לא שער בית השחי ולא בית הערוה". לפי אותה גמרא השתמשה תמר (בת דוד) המלך בשער ערוותה לכרות את איבר המין של אחיה למחצה אמנון כשזה אנס אותה (שמואל ב' פרק י"ג) ולעשותו כרות שפכה, ולפיכך: "וישנאה אמנון שנאה גדולה מאוד. את המצאות שיער בערוותה של תמר מתרץ רבא בהיותה של תמר בת לאם גויה כלומר לא מ"בנות ישראל" "שאני תמר דבת יפת תואר הואי".
הגישה התלמודית רואה בהסרת שיער מאפיין נשי מובהק: "אמר ר' יוחנן המעביר (מגלח) בית השחי ובית הערווה לוקה משום לא ילבש גבר שמלת אשה". כלומר, לדעת רבי יוחנן, אסור לגבר להסיר שיער בית השחי או שיער הערווה משום שזהו דרכן של נשים, ואסור לגבר להידמות בהופעתו לאישה.
הופעת שער ערווה היא סימן להפיכתה של ילדה לנערה: ”הבת, מיום לידתה עד שתהיה בת שתים עשרה שנה גמורות -
היא הנקראת קטנה, ונקראת תינוקת; ואפילו הביאה כמה שערות בתוך הזמן הזה, אינן אלא כשומה. אבל אם הביאה שתי שערות למטה בגוף במקומות הידועות להבאת שיער, והיא מבת שתים עשרה שנה ויום אחד ומעלה - נקראת נערה. והבאת שתי שערות בזמן הזה, נקרא סימן התחתון” (משנה תורה, הלכות אישות, פרק ב').
תרבות > הסרת שער הערווה

class=notpageimage|הצגה
ישנן דתות ותרבויות, כגון האסלאם, בהן נהוג או מקובל, מבחינת תרבותית או דתית, להסיר את שער הערווה. ייתכנו מספר סיבות להסרת שער הערווה: אופנה, דת, מסורת, מנהגים מיניים (כגון עבור מין אוראלי) ונוחות. על פי מחקר אמריקאי, שפורסם בכתב העת היוקרתי JAMA במחצית השנייה של 2016, עולה כי 84 אחוז מהאמריקאיות מסירות שיער במפשעות, 62 אחוז מסירות לגמרי את כל שער הערווה ו־22 אחוז מקפידות על הסרת שיער באזור הישבן הפנימי.[דרוש מקור]
מתודולוגיית הסרת השיער קרויה דפילציה (הסרת שיער מיותר מעל העור) או אפילציה (הרחקת שיער מיותר באופן מלא).
הסרת שיער הערווה מצמצמת את תפוצתן של כיני הערווה.
ראו גם

פטיש לשיער ערווה
שעווה בקו ביקיני
הערות שוליים

↑  ג'רי סלטץ, Pudenda Agenda, באתר artnet.com (באנגלית)
↑  קודם שחטאו וגבהו בנות ציון (ישעיה ג). - רש"י.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ח, עמוד ב'
↑  קביעות אסלמיות בנוגע למריטת שערות בעזרת שעווה - מענה לשאלה מ-13 בספטמבר 2005, באתר "אסלאם אונליין"
↑   בלומברג, בגלל השעווה הברזילאית: כיני הערווה בסכנת הכחדה, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2013
| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- | --- | --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים  • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |  |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |  |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |  |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |  |
פורטל גוף האדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A16.0.00.022 
בפסל דוד של מיכלאנג'לו ניתן לראות את שער הערווה.
פרנסיסקו דה גויה, "המאחה העירומה"


סטטיסטיקות על הסרת שער הערווה על ידי נשים וגברים. כחצי מהנשים מסירות לחלוטין את שער הערווה. רק כ-5% מהנשים אינן מטפלות כלל בשער הערווה
איתמר מינמר

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1991 (בן 33) רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  כתב נדל"ן וטכנולוגיה, מבזקן
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  itamar.mainemer
 טוויטר:  Itamar_Mainemer
איתמר מינמר (נולד ב-24 בפברואר 1991) הוא עיתונאי ישראלי, כתב נדל"ן וטכנולוגיה בתוכנית חיסכון ומבזקן בחברת החדשות בערוץ 12.
ביוגרפיה

מינמר גדל ברמת גן, למד בתיכון בליך בעיר וסיים את לימודיו במגמת קולנוע. הוא היה חניך ומדריך בתנועת הצופים. לפני הגיוס לצבא התנדב לגרעין נח"ל, ועשה שנת שירות בעיר אשדוד.
בשנת 2011 התגייס לחטיבת הנח"ל ושירת כלוחם בגדוד 50. מאז שחרורו משרת במילואים בחטיבה 16. כחלק משירותו הצבאי עבד עם נוער בסיכון ופעל בבית הספר "סדנאות" של רשת ברנקו וייס בפרדס חנה.
מינמר בוגר האוניברסיטה הפתוחה בתקשורת ומדע המדינה.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

בשנת 2015 הצטרף מינמר לחברת החדשות כתחקירן בפינה הכלכלית "ערך מוסף" במהדורה המרכזית. במסגרת עבודתו הביא לחשיפת "עוקץ הקשישים" עם העיתונאית יונה לייבזון.
בשנת 2016 חשף את התנהלותו הבעייתית של יזם הנדל"ן גיא מונסונגו, שמכר דירות ללא היתר בעיר רמת גן.
בנובמבר 2017 הביא תיעוד בלעדי מהפגנה למען אלאור אזריה, שבמהלכה נשמעו קולות הסתה נגד הרמטכ"ל גדי אייזנקוט "גדי תזהר, רבין מחפש חבר". בעקבות דברים אלה היועץ המשפטי לממשלה אישר לחקור את הקריאות ועל רקע פרסום זה נעצר תושב ירושלים בן 33.
בשנת 2018 מונה לכתב ב"תוכנית חיסכון", ומספטמבר 2019 מסקר את תחום הנדל"ן והטכנולוגיה בתוכנית.
במסגרת עבודתו, ב-2020 חשף את שיטת סלקום למכור מוצרים בעשרות אלפי שקלים לבעלי מוגבלויות.
במרץ 2021 תיעד בסדרת כתבות כיצד הבנקים עוקפים את החלטת בנק ישראל שנועדה להקל על נוטלי המשכנתאות - ביטול מגבלת הפריים. בעקבות התחקיר נערך דיון בוועדת הכלכלה בכנסת בו הבנקים נדרשו לתקן את העיוות שיצרו.
מינמר מסקר באופן עקבי ב"תוכנית חיסכון" את משבר הנדל"ן בישראל, הדירות שאינן ראויות למגורים, ומצב שוק השכירות בארץ.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בנובמבר 2021 נישא לבת זוגו תום גזלה. בפברואר 2023 נולד בנם הראשון.
הערות שוליים

↑  יפעת הללי אברהם, ‏איתמר מינמר התחתן - וכל החברים מהחדשות הגיעו לחגוג איתו, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2021
↑  יפעת הללי אברהם, ‏איתמר מינמר ואשתו חושפים את השם של בנם, באתר ‏מאקו‏, 12 בפברואר 2023
רחל הראל

| --- | --- |

רחל (רוס הרץ) הראל
 לידה:  13 באפריל 1923 רוטרדם, הולנד 
 פטירה:  16 בנובמבר 1989 (בגיל 66) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 
רחל (דידי) (רוס הרץ) הראל (13 באפריל 1923 - 16 בנובמבר 1989) הייתה יהודיה הולנדית חברת המחתרת ההולנדית שלחמה נגד הנאצים במלחמת העולם השנייה. זוכת מדליית החירות (1945) של ארצות הברית ומדליית האומץ של מלך בריטניה.
תולדות חיים

נולדה ברוטרדם למשפחת רוס, עשר שנים אחרי אחיה הבכור. בגיל שנתיים חלתה בשנית, מחלה מידבקת ומסוכנת ביותר באותה תקופה והיא אושפזה בבידוד. מאחר שהתקשתה לבטא את רצונה והרבתה לומר די די (זה זה בהולנדית) כינו אותה האחיות בבית החולים דידי, כינוי שדבק בה כל חייה.
בהיותה בת ארבע נפטר אביה וכעבור שלוש שנים נישאה אמה ללואיס שטראוס. שטראוס ואמה סברו שעל רחל להצטרף לאחר סיום בית הספר היסודי למאמצי הפרנסה של המשפחה. היא נאבקה על זכותה ללמוד בתיכון ולאחר שמנהלת בית הספר התוודעה למאמציה היא נרתמה לסייע לה. בזכות שיעורי העזר שהוענקו לה ללא תשלום היא סיימה את בית הספר והכשירה עצמה כגננת והתמחתה בהוראה בשיטת מונטסורי.
את מרסל הרץ, שסיים לימודי אדריכלות, פגשה לראשונה במסיבת פורים שנועדה לגיוס כספים למען פליטים יהודים מגרמניה שהגיעו להולנד. הזוג התארס באוגוסט 1941. ביולי 1942, לאחר יותר משנתיים בהן נשלטה הולנד על ידי הנאצים, הייתה אמורה משפחת הרץ להישלח למזרח אירופה. מרתה נגטגל (Nagtegaal), שעבדה אצל משפחת הרץ, הציעה להסתירם אצל בני משפחתה. באוגוסט 1942 פוזרו בני משפחת הרץ, וכן רחל ואמה, בין בני משפחת נגטגל. במרץ 1943 השיגה מרתה עבורם תעודות זהות מזויפות וכרטיסי הקצבה של מזון ומצרכי מחיה. בני משפחת נגטגל הוכרו ב־1988 על ידי יד ושם כזכאים לתואר חסיד אומות העולם.
הצטרפות למחתרת ההולנדית ופעילות בה

רוס, שהתחזתה לגויה כפרית, הצטרפה למחתרת ההולנדית וקיבלה תפקיד בלדרית של ביל וילבור (Bill Wildeboer) שהיה מפקד תנועת ההתנגדות של אזור איידה. במאי 1943 צורפה קבוצת התנגדות זו לשלוש קבוצות אחרות שפעלו בכפרים הסמוכים: בנקום (Bennekom), לונטרן (Lunteren) ואדרויין (Ederveen). גם ארוסה מרסל פעל במחתרת ההולנדית תחת שם פיקטיבי: ריינוס ון אלק (Rienus van Elck).
תפקידה של רוס היה ליצור קשר בין מפקדי המחתרת לפעילים שדאגו בעיקר למציאת מקומות מסתור ליהודים ולסרבני חתימה על הצהרת הסולידריות. חרף הסכנות היא נעה בין הכפרים ברכיבה על אופנים כשהיא מתחזה לאיכרה בת האזור. באוגוסט 1944 כאשר אוחדו הקבוצות שלחמו בנאצים בארגון שכונה "כוחות הפנים" התרחב היקף עבודתה של רוס והיא נטלה חלק גם בפעולות בלתי אלימות נוספות אשר נועדו לשבש את ההוראות הרשמיות של הגרמנים על ידי סילופן.
פעילותה בקרב ארנהם

לאחר 17 בספטמבר 1944 כאשר החל הקרב על ארנהם נותרו רבים מחיילי בעלות הברית מאחורי קווי הגרמנים, חלקם פצועים וללא ציוד ומזון. המחתרת סייעה להסתיר ולטפל בחיילים האלה ואף להעבירם את נהר הריין ולהצטרף לכוחותיהם. גם רוס השתתפה בפעולות הללו בנוסף לתפקידיה האחרים, בעיקר בבישול ובטיפול בפצועים וכבלדרית במבצע העברת החיילים וצירופם לכוחותיהם.
בשבי הגרמני ובריחה

ב-17 בנובמבר 1944 היא נתפסה על ידי הגרמנים לאחר שאחד מחברי המחתרת שנתפס ועונה גילה את המידע עליה. בעת תפיסתה היא הצליחה להשמיד את מכתבי מפקד המחתרת שהיו עמה והצליחה לשכנע את אנשי הביטחון הגרמנים שיש לה פגישה במקום ציבורי. אולם ניסיונה להימלט כפי שתכננה נכשל. היא נורתה ברגליה ונלקחה לאפלדורן (Apeldoorn), מקום משכנה של המפקדה הראשית של האס דה, שירות הביטחון הגרמני באזור.
אסירה ששהתה במקום תיארה את הגעתה של רוס:
"אני נמצאת במחלקת הנשים של בית הכלא לאסירים פוליטיים באפלדורן. מצד אחד של המסדרון נמצאים התאים שניים וחצי על שלושה מטר כל אחד. ובכל תא שוכבות שש נשים על שקי קש. המסדרון הצר שאליו פונים התאים נעול היטב גם הוא. לפני כמה שבועות נעצרתי בחארדרן גם הוא כפר בפיילווה. יש כאן ארבעה שומרים...
"...פתאום השומר מתרחק בריצה וחוזר אחרי כמה דקות כולו נרגש. מצווה עלינו לעמוד כולנו לאורך קיר המסדרון ולראות מה יעבור שם. הוא מניף את זרועותיו ומתבלבל בדיבורו.
"כזאת מכשפה, באשמתה הציתו בית כזאת אישה רעה.
אנחנו עומדות קרוב לדלת כאשר התהלוכה העלובה חולפת על פנינו: בחורה צעירה מאוד שאת פניה לא ניתן לזהות כמעט כי הם כחולים ונפוחים ממכות, עיניה הכהות סגורות לכדי חריצים דקים, רגליה מכוסות בתחבושת, כנראה בגלל פצעי ירי. שני שוטרים משירות הביטחון סוחבים אותה, כשהבעה נרגשת ונקמנית על פניהם.
...די היה לנו כל הזמן הזה בסבל של עצמנו, ועכשיו נסחבה פנימה הבחורה הזאת, הצעירה כל כך, שרגליה פצועות ופניה נפוחים ומאחוריה הזדחלה בלא קול הרוח הרעה ששמה "התעללות".
ביום שלמחרת באו שתי נשים כדי לסחוב אותה מתוך התא, שבו כלאו אותה, כיוון שלא יכלה ללכת אל המשרד לצורך חקירה.
בבית הסוהר חבשו מעט את רגליה הפצועות מהירי. היא לא קיבלה מקום שכיבה טוב יותר מאתנו ולקחו אותה לחקירות, שוב ושוב. שם הכו אותה, כי הם רצו לדעת שמות."
אף שעברה עינויים קשים רוס לא הסגירה את חבריה. מכיוון שמוצאה היהודי לא היה ידוע וגם חברותה במחתרת לא הוכחה היא לא הוצאה להורג. לאחר שלושה חודשים בכלא עם התקדמות כוחות בעלות הברית בתוך הולנד, היא הועברה במרץ 1945 מאפלדורן יחד עם אסירות נוספות למחנה המעבר וסטרבורק במזרח הולנד סמוך לגבול גרמניה, ממנו שולחו 107,000 מיהודי הולנד ברכבת למחנות המוות בפולין בעיקר לאושוויץ וסוביבור. במרץ 1945 כמעט ולא נותרו יהודים בהולנד, ורוס נכלאה בצריף עם אסירות פוליטיות נוספות.
במחנה ששימש באותה תקופה כמחנה עבודה בעיקר לאסירים ואסירות פוליטיים, היו התנאים קשים ביותר. הם עסקו בפירוק סוללות והמזון היה דל במיוחד.
בתחילת אפריל 1945 כאשר נשמעו תותחי בעלות הברית החלו אנשי האס אס לארגן את השיבה לגרמניה והנשים הצעירות הוצאו למסע רגלי קשה. בליל המסע השני הצליחה רוס לברוח ומצאה מחסה אצל איכר. למחרת נודע לה שהולנד שוחררה. היא החליטה לא לחכות למשחררים שעוד לא הגיעו לכפר והחלה לנוע לכיוון לונטרן, שם פגשה את ארוסה מרסל הרץ ומאוחר יותר גם את אמה.
חתונה וקבלת המדליות

ב-9 במאי אורגן טקס הנישואין האזרחי של רחל רוס ומשה (מרסל) הרץ בבניין העירייה של איידה (Ede). חברי המחתרת ששרדו השתתפו בטקס החתונה ומפקד המחתרת הזכיר בברכתו את עמידתה של רוס בעינויים ושתיקתה שהצילה את חייו וחיי חברי מחתרת נוספים. באוגוסט 1945 התחתנו רחל ומשה הרץ בטקס חתונה יהודי אצל הרב מרוטרדם בעיר אוטרכט. בנה הבכור של רוס נולד באפריל 1946. בספטמבר 1946 עברה המשפחה לרוטרדם שם קיבל משה הרץ עבודה וזכות לגור בעיר.
ב-21 בנובמבר 1946 התקיים במוזיאון הטרופי באמסטרדם טקס חגיגי בו העניק השגריר האמריקאי, ד"ר סטנלי אי. הורנבק (Dr. Stanley E. Hornbeck) שייצג את נשיא ארצות הברית, הארי טרומן, לרחל רוס הרץ את מדליית החירות עם עיטור דקל ארד. בטקס נכחו גם ראש ממשלת הולנד לעתיד וילם דריס, שרי הרווחה והימייה, ראש העיר של אמסטרדם, מר ד'איי (d'Ailly) ,נספח צבאי של בריטניה ונציגי רוב הסגל הדיפלומטי. יחד עם רוס קיבלו את המדליה לוחמי מחתרת נוספים. בנוסף למדליה קיבלה רוס ציון לשבח שבו היה כתוב:
רחל הרץ רוס, אזרחית הולנדית, בעבור הישג הראוי למרב השבחים, אשר סייעה לארצות הברית להמשיך ולהילחם באויב ביבשת אירופה, מאפריל 1943 עד מאי 1945. היא הצטיינה באומץ לבה, בנחישותה ובתושייתה בביצוע משימות מסוכנות. תוך התעלמות מוחלטת מביטחונה האישי ובמרץ שלא ניתן להכניעו היא פעלה בתנועת המחתרת, ובמסגרת זו סייעה בפועל במילוט ובהתחמקות של אנשי חיל האוויר של בנות הברית. כאשר נעצרה על ידי הגסטאפו היא סירבה לחשוף מידע חיוני במחיר של סבל אישי רב ועל כך מגיעות לה ההערכה וההוקרה הגבוהות ביותר של האומות המאוחדות.
באוגוסט 1947 התקיים באיידה טקס הסרת הלוט ממאוזוליאום שבו מצאו ארבעים ושלושה חללי המחתרת את מקום מנוחתם האחרון. רחל רוס עם עוד שלוש בלדריות אחרות שימשו משמר כבוד וקיבלו מהנסיך ברנרד, שהיה מפקד של "כוחות הפנים" בזמן המלחמה את הדגל ההולנדי שכיסה את הלוט.
ביוני 1948 נולד הבן השני. באוקטובר 1948 הוזמנה רוס לשגרירות בריטניה בהאג לקבל את מדליית המלך עבור אומץ לב למען החירות. המדליה הוענקה לה על ידי השגריר הבריטי בשם המלך ג'ורג' השישי. בטקס נכחו גם ראש עיריית האג, נציג הממשלה והנספח הצבאי של שגרירות ארצות הברית.
בני הזוג הרץ היו פעילים בקהילה היהודית המשתקמת ברוטרדם.
העלייה לארץ ופעילות בויצו

בפברואר 1950 עלו רחל, משה (הרץ) הראל ושני ילדיהם לארץ ישראל והתיישבו בקיבוץ בית השיטה. מאוחר יותר עברה המשפחה לחולון, שם גם נולד הבן השלישי בשנת 1954. ב-1956 הצטרפה רוס לויצו בתל אביב וכאשר עברה המשפחה להרצליה הצטרפה רוס לסניף שם. בשנת 1980 היא נבחרה לתפקיד יושבת ראש הסניף והיא כונתה הגברת הראשונה של הרצליה פיתוח. היא הייתה פעילה גם ברוטרי, בעמותה למען ילדים נפגעי מוחין והדריכה גננות לילדים חריגים בשיטת מונטסורי בה התמחתה בהולנד. בנוסף היא אספה סכום כסף נכבד כדי לשלוח ילדים חולים למחנה קיץ בשווייץ, את סיפור קורותיה במלחמת העולם השנייה סיפרה לראשונה 40 שנה לאחר המלחמה בשנת 1983 באירוע של חברות דוברות אנגלית של ויצו. סיפורה שהוקלט מופיע כולו באינטרנט גם כטקסט וגם בסרט שערך עם הפסקול המקורי בנה שמואל הראל.
רחל רוס הראל נפטרה בהרצליה ב-16 בנובמבר 1989, עם שובה מטקס הענקת אות חסיד אומות העולם לבני משפחת נגנטל בהולנד.
1981 קבלה את אות הלוחם במחתרת ההולנדית
2022 קבלה את אות יהודי מציל יהודי
משפחתה

בעלה משה הראל - אדריכל ישראלי שנודע במבני המדע והמחקר שתכנן, הניצבים במוסדות אקדמיים ברחבי ישראל. היה חבר במחתרת ההולנדית שלחמה נגד הנאצים במלחמת העולם השנייה, וזכה בכתב הוקרה מהקונגרס האמריקני ובמדליית המלכה ההולנדית על פועלו.
הערות שוליים

↑  משה הראל: גלגולים, מרסל ריינוס משה, דפוס גל אור, תל אביב 2001
↑  במת האישה מרץ 1990
אות המחתרת ההולנדית
מדליית החירות שקיבלה רחל (רוס הרץ) הראל
מדליית המלך על האומץ שקיבלה רחל (רוס הרץ) הראל
אות המציל היהודי
When Christmas Comes Around... (אלבום)

When Christmas Comes Around... (בעברית: "כשחג המולד מגיע") הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון. האלבום יצאה לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-15 באוקטובר 2021. הוא הופק על ידי ג'ס שטקין, ג'ייסון הלברט וג'וזף טרפנזה. זהו אלבום חג המולד השני של הזמרת, מאז הוצאת Wrapped in Red בשנת 2013. קלרקסון מבצעת את שירי האלבום לצד אמנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה, כריס סטייפלטון וברט אלדרבג'.
רקע

לאחר יציאת אלבום חג המולד הראשון של קלרקסון, Wrapped in Red‏ (2013), היא עזבה את חברת התקליטים הקודמת שלה, RCA רקורדס, ועברה לאטלנטיק רקורדס. בראיון לתוכנית הטלוויזיה Entertainment Tonight, תהליך הגירושין שעברה בשנה הקודמת הניעו אותה להפיק אלבום חג מולד חדש, שמאופיין באווירה אופטימית. בהקלטות האלבום הפיקה קלרקסון מספר גרסאות כיסוי לשירי החג המוכרים, לצד אומנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה וכריס סטייפלטון.
הוצאה לאור

When Christmas Comes Around... יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס ב-15 באוקטובר 2021. המהדורה המיוחדת של חנויות רשת הקמעונאות טארגט כוללת איגרת ברכה הנושאת את חתימת הזמרת. הסינגל המוביל של האלבום, "Christmas Isn't Cancelled (Just You)", פורסם ב-23 בספטמבר, ואילו השירים "Glow" ו-"Santa, Can't You Hear Me", שיצאו לאור כסינגלים שיווקיים, עלו לאתר היוטיוב של הזמרת יום לפני צאת האלבום.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Merry Christmas Baby  | 3:45 |
| 2. | It's Beginning To Look A Lot Like Christmas  | 1:54 |
| 3. | Christmas Isn't Canceled (Just You)  | 3:51 |
| 4. | Merry Christmas (To The One I Used To Know)  | 4:10 |
| 5. | Rockin' Around The Christmas Tree  | 1:52 |
| 6. | Glow  | 3:18 |
| 7. | Santa Baby  | 2:50 |
| 8. | Santa, Can’t You Hear Me  | 4:02 |
| 9. | Last Christmas  | 3:09 |
| 10. | Jingle Bell Rock  | 1:56 |
| 11. | Blessed  | 3:34 |
| 12. | Christmas Come Early  | 2:59 |
| When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס.מס' | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס.שם | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס.משך | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. | When Christmas Comes Around> .. — רצועות בונוס. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Under the Mistletoe - Bonus Track  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | All I Want For Christmas Is You - Bonus Track  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Christmas Eve - Bonus Track  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 48:00 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 22 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי החג | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | - |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי | 16 |
|  הממלכה המאוחדת | UK Physical Albums | 79 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 80 |