stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וורן הרדינג
רומנים מחוץ לנישואין

היה להרדינג רומן מחוץ לנישואין עם קרי פיליפס, אישה ממריון, שנמשך חמש-עשרה שנה והסתיים ב-1920. המכתבים ביניהם התגלו אצל עורך דין ממריון, בזמן איסוף חומר לספר על הרדינג. חלק מאנשי אוהיו רצו להשמיד את המכתבים כדי לשמור על המוניטין של הרדינג. יורשיו של הרדינג טענו לבעלות על המכתבים. ב-1971, נתרמו המכתבים לספריית הקונגרס, ונפתחו לציבור רק ב-2014.
האישומים בנוגע לפילגש של הרדינג, נן בריטון, נשארו לא ידועים. ב-1927, פרסמה בריטון ספר שבו טענה שבתה היא בתו של הרדינג. הספר נמכר כספר פורנוגרפי. מאז מותו ב-1923, המוניטין שלו צנח, ורבים האמינו לבריטון. הציבור נדהם מהפרטים של בריטון, כמו טענתה שקיימו יחסים בארון הבית הלבן, כשסוכנים מהשירות החשאי מוצבים כדי למנוע פולשים לפרטיות. חבר המושבעים פסק נגדה כשהואשמה בהוצאת דיבה. לפי משפחת הרדינג, הנשיא היה עקר. בריטון טענה שהרדינג שילם לה 500 דולר בחודש כמזונות לילדה, אולם שהשמידה כל מכתב ממנו לבקשתו.
היסטוריונים שהתעסקו בדמותו של הרדינג לא הגיעו למסקנה מגובשת בנוגע להאשמותיה של בריטון. ב-2015, השוואות דנ"א בין המשפחות הובילו למסקנה שהרדינג אכן היה אביה של הילדה. כמה כותבים עמדו על כך שניאופיו של הרדינג שימשו נגדו, בהתחשב בכך שגם גרובר קליבלנד נבחר לנשיאות ב-1884, אף על פי שהיה ידוע שהייתה לו פילגש ושהיה לו בן מחוץ לנישואין.
תדמיתו ההיסטורית

עם מותו, התאבלה האומה על הרדינג. האירופאים טענו שהוא איש שלום, והעיתונאים האמריקנים טענו שנתן את חייו למדינה. חבריו היו המומים ממותו.
מעט לאחר מותו, פורסמו כתבים עליו. באותה התקופה, השערוריות בממשלו פורסמו, והממשל שלו הפך לשם נרדף לשחיתות בעיני הציבור. בסוף שנות העשרים, כתבים רבים לעגו והשמיצו אותו. הספרים טענו שהיה נשיא חלש ביותר. פרסומה של נן בריטון גם החליש את המוניטין שלו. הנשיא קולידג', שלא רצה להיות קשור אל קודמו, סירב לחנוך את קברו. הובר, יורשו של קולידג', גם לא רצה לעשות זאת, אולם ב-1931, חשף את ההקדשה על הקבר כשקולידג' בקהל. באותה התקופה, כשהשפל הגדול החל, הובר היה שנוא כמעט כמו הרדינג.
בשנות השלושים המשיכו להתפרסם כתבים כנגד הרדינג, שטענו שלא התאים לתפקידו. תומכי הרדינג טענו שלא נותנים לו מספיק קרדיט על הדברים שביצע כראוי במשרתו.
פתיחת מסמכיו של הרדינג לעיון הציבור ב-1964 הובילה לפרסום ביוגרפיות עליו. ביוגרפיה אחת טענה שהשמועות על מוצאו השחור של הרדינג הובילו לשמרנות שלו ולניסיונו להסתדר עם כולם. ביוגרפיה מ-1969 ניסתה לנקוט בעמדה חיובית יותר, אף על פי שהואשמה בניסיון לתת להרדינג קרדיט על מדיניות מוצלחת של חברי הממשל שלו, ועל הטענה הבלתי מבוססת שהרדינג היה יותר אסרטיבי ב-1923.
ספרים חדשים טענו שההיסטוריה מחמירה עם הרדינג. נטען כנגד הספרים שהם מתעלמים מפרקים מביכים מחייו של הרדינג, כמו שתיקתו כשיריבו, הוגאן, הותקף במהלך מסע הבחירות לסנאט בנוגע לדתו.
הרדינג נחשב לאחד מהנשיאים הגרועים ביותר. בסקר מ-1948, שהיה מהראשונים לגבי הנשיאים, הוא דורג במקום האחרון. הוא דורג במקום האחרון מספר פעמים. כמה אנשים טוענים שלהרדינג מגיע יותר קרדיט ממה שניתן לו.
הסיבה לדירוגו הנמוך, בעיני רבים, היא העובדה שאחריותו כנשיא הייתה כלפי המחדלים בממשלו. אם מביאים לו קרדיט על הישגיהם של יוז או הובר, עליו לספוג גם את האחריות בנושאי דוהרטי ופול. בעיקר, כך נטען, עליו לשאת באחריות על כך שלא פעל כנגד אישים מושחתים בממשלו. בשתיקתו פגע בכבודו ולא הצליח לשמור על תדמית אהודה בקרב ההיסטוריונים.
לקריאה נוספת

Andrew Sinclair, The Available Man: the Life Behind the Masks of Warren Gamaliel Harding, Macmillan, 1965 (הספר בקטלוג ULI)
John W. Dean, Warren G. Harding, Times Books, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
Phillip G. Payne, Dead Last: the Public Memory of Warren G. Harding's Scandalous Legacy, Ohio University Press, 2009 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  אחרי 100 שנה: נחשף הסוד של נשיא ארה"ב, באתר ynet, 16 באוגוסט 2015
↑  U.S. Presidential Quotes About Jewish Homeland & Israel, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  World Jewish Congress, World Jewish Congress, World Jewish Congress (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב בורנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט בלקליי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301873705171  PLWABN: 9810582469505606  BIBSYS: 90959023  BnF: cb120179344 (data)  CiNii: DA02311238  GND: 11872035X  ISNI: 0000 0000 9418 9326  LCCN: n50023001  MusicBrainz: 25c2119f-ccb1-4bf9-a67c-e577ef5fe217  NARA: 10580713  NKC: mzk2005306694  NLA: 35170495  NTA: 070535337  RERO: 02-A012918636  SNAC: w6jr1px4  SUDOC: 028318935  Trove: 850572  US Congress: H000192  VIAF: 40173269   WorldCat (עם VIAF): 40173269 
בית הילדות
הרדינג ב-1882
הסנאטור ג'וזף פורקר ב-1908
וורן הרדינג ב-1919
הרדינג מקבל את המועמדות ב-22 ביולי ומתחיל מסע בחירות ממרפסת ביתו.
"איך הוא עושה את זה?" תוהים הרדינג וקוקס לגבי מספר ההקפות של בייב רות'.
קוקס (מימין) ורוזוולט בוושינגטון הבירה, מנהלים מסע בחירות.
הרדינג במסע הבחירות ב-1920
תוצאות הבחירות של 1920
השבעתו של הרדינג לתפקיד ב-4 במרץ 1921.
יוג'ין דבס מבקר בבית הלבן, לאחר ששוחרר מכלאו בידי הרדינג.
צ'ארלס דוז, מנהל לשכת התקציב
מזכיר האוצר, אנדרו ויליאם מלון.
מזכיר המסחר, הרברט הובר, מקשיב לרדיו
משמאל לימין, הנרי פורד, תומאס אדיסון, הרדינג והארווי פירסטון ב-1921
צ'ארלס אוונס יוז, שופט בית המשפט העליון לשעבר ומזכיר המדינה של הרדינג
הנשיא הרדינג וכלבו, 1922
אלברט פול, מזכיר הפנים הראשון של הרדינג, וחבר הקבינט הראשון שנשלח לכלא.
הארי דוהרטי, התובע הכללי של ארצות הברית, 1920.
צ'ארלס פורבס, מנהל לשכת החיילים המשוחררים שהואשם בהונאה.
בול דואר של הרדינג.
הנשיא והגברת הרדינג על הרכבת הנשיאותית באלסקה, יחד עם חברי הקבינט ביולי, 1923.
הנשיא וגברת הרדינג יורדים מהספינה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, ב-26 ביולי 1923.
תהלוכת הלוויה של הרדינג עוברת ליד הבית הלבן.
קבר הרדינג במריון, 1931.
בול זיכרון להרדינג מ-1923.
תמונה של הנשיא והגברת הראשונה מ-1922. גברת הרדינג הגנה בעוז על תדמיתו של בעלה.
גדעון בכמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1927 היילברון, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  24 בנובמבר 2016 (בגיל 89) קרלסרוהה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
גדעון בכמן (בגרמנית: Gideon Bachmann;‏ 18 בפברואר 1927 – 24 בנובמבר 2016) היה עיתונאי, מבקר קולנוע, צלם, דוקומנטריסט ושדרן רדיו ישראלי-גרמני.
קורות חיים

בכמן נולד בהיילברון שבגרמניה, לארנסט בכמן ולבֶּלָה לבית שטרסבורגר. בשנת 1936, בזמן שלטון הנאצים, עלה לארץ ישראל עם משפחתו וגר בתל אביב. בצעירותו עבד כעיתונאי וצלם בעיתונים הארץ והעולם הזה. בשנת 1947 נשלח לתעד את מחנות הריכוז. לאחר כשנה היגר לניו יורק והחל ללמוד פיסול וקולנוע. תוך כדי לימודיו שידר תוכנית רדיו שבועית שבה ראיין אנשי קולנוע. ב–1956 התארח בתוכניתו פדריקו פליני והתפתחה ביניהם ידידות אשר בעקבותיה השתתף בתפקידי משנה קטנים בסרטיו וגם תיעד אותם. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבר לגור ברומא. הוא צילם את הסרט "צ'או פדריקו" המתעד את פליני. בשנותיו האחרונות התגורר בגרמניה, ניהל את המכון האירופי לקולנוע ועסק ביצירת מאגר של ראיונות וצילומים של יוצרי קולנוע. הוא נפטר בקרלסרוהה בגיל 89.
בכמן היה חבר עשרים שנה בוועדת הרפרטואר של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
אנרי מאטיס

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1869 לה קאטו-קאמברזי, הקיסרות השנייה 
 פטירה:  3 בנובמבר 1954 (בגיל 84) ניס, צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière de Cimiez 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות  אקדמיה ז'וליאן 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם, נאו-אימפרסיוניזם, פוביזם, divisionism, פוסט-אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  גוסטב מורו 
 יצירות ידועות:  עירום כחול, עירום כחול 2, Chapelle du Rosaire de Vence 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Amélie Parayre (8 בינואר 1898–1954) 
 צאצאים:  Marguerite Duthuit Faure, Jean Gérard Matisse, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 
אַנְרִי מָאטִיס (בצרפתית: Henri Matisse; 31 בדצמבר 1869 –  3 בנובמבר 1954) היה צייר ופסל צרפתי. נחשב לאחד האמנים הגדולים של המאה ה-20 בסגנון הפוביסטי. נודע בעיקר בשל השימוש הבולט שלו בצבע.
ביוגרפיה

נולד כאנרי אמיל בנואה מאטיס בלה קָטוֹ-קַמְבְּרֵזִי במחוז נור-פה דה קאלה, צרפת, וגדל בבּוֹאָן-אָן-וֶרְמַנְדוּאָה. ב-1887 הגיע לפריז כדי ללמוד משפטים. ב-1887, לאחר שקיבל את ההסמכה שלו, עבד כעורך דין ופקיד בלה קטו-קמברזי. מאטיס החל לצייר בעת החלמתו מדלקת התוספתן. לאחר שנרפא, חזר לפריז ב-1891 על מנת ללמוד אומנות ב"אקדמיה ז'וליאן"  והיה תלמידם של אודילון רדון וגוסטב מורו.
למאטיס נולדה בת בשם מרגריט ב-1894, מקרולין ג'ובלו, דוגמנית עירום אותה צייר. ב-1898 נישא לאמלי נואלי פראיר, והם גידלו יחד את מרגריט ובנוסף נולדו להם שני בנים, ז'אן (1899) ופייר (1900). אמלי ומרגריט שימשו לעיתים קרובות כדוגמניות של מאטיס בציוריו.
מאטיס הושפע בצעירותו מיצירותיהם של אדואר מאנה, פול סיניאק ופול סזאן, וגם מאמנות יפנית מסורתית. הוא צייר בסגנון פוביסטי, והפך לאחד ממובילי תנועה זו. התערוכה הראשונה בה הציג מיצירותיו נערכה ב-1901, ותערוכת היחיד הראשונה שלו הוצגה ב-1904. אהבתו לצבעים בולטים וחזקים נעשתה מודגשת יותר לאחר שעבר דרומה ב-1905, כדי לעבוד עם אנדרה דרן. כמו כן, הוא התגורר במשך תקופה מסוימת בריביירה הצרפתית. בציוריו הצבעים יוצרים הצללות בוהקות, והם מאופיינים בצורות שטוחות ובקווים מאופקים.
השקיעה של התנועה הפוביסטית לאחר 1906 לא השפיעה על הצלחתו של מאטיס. רבות מיצירותיו הטובות ביותר נוצרו בין 1906 ל-1917, כאשר היה פעיל במונפרנאס.
מאטיס היה גם מורה, בין תלמידיו נמנה הצייר הישראלי יצחק פרנקל פרנל. מ-1917 ועד מותו ב-1954 התגורר מאטיס בסִימְיֶה שבריביירה הצרפתית, שהפכה לפרוור של העיר ניס. בעת לימודיו אצל גוסטב מורו, התיידד עם צייר רומני בשם תאודוק פאלאדי, שלמד גם הוא אצל מורו, והשניים שמרו על ידידותם, התראו והתכתבו. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים צייר מאטיס רקדנית לובשת חולצה רומנית, ובציור נוסף קישט שמלה בקישוטים דומים. פאלאדי ראה את התלהבות ידידו מהחולצה הרומנית, והביא לו במתנה מספר חולצות כאלה, ובעקבות זאת צייר מאטיס, ב-1940, את הציור הנודע La Blouse Roumaine המצוי כעת במוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של צרפת.
ב-1941 לקה בסרטן, ולאחר שנותח הזדקק לכסא גלגלים, אך לא הפסיק ליצור. כאשר חולשתו הגוברת מנעה ממנו לעבוד עם כן-ציור, הוא יצר קולאז'ים מנייר, לעיתים מניירות באותו גודל, שהציגו את תפיסת הצבע והצורה שלו. ב-1952 השלים את הקמת "מוזיאון מאטיס" בלה-קאטו שבצפון צרפת (הכולל כיום את האוסף השלישי בגודלו של ציורי מאטיס בצרפת). הוא מת מהתקף לב מספר שנים לאחר מכן, בגיל 84, ונקבר בניס.
מאטיס עבד במספר תחומים אך בעיקר כצייר, וזכה לתהילה עוד בחייו. היצירה היקרה ביותר שלו, פסל בשם "דמות עירומה שוכבת (שחר)" Reclining Nude I (Dawn), נמכרה ב-2002 ב-9.2 מיליון דולר.
מיצירותיו

דגי זהב
חדר אדום
הקו הירוק
הריקוד
לקריאה נוספת

אנרי מאטיס, רשימות של צייר, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2013.
אנרי מאטיס - : 1954-1869 אמן הצבע, מאת: פולקמר אסרס, הוצאת ספרי טאשן
הערות שוליים

↑  artnet Galleries: A House in Safed by Yitzhak Frenkel-Frenel from Jordan-Delhaise Gallery, web.archive.org, ‏2013-12-03
↑  ABOUT, Frenel Museum (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265002805171  PLWABN: 9810533633505606  AAG: 1531  AGSA: 3419  BIBSYS: 90066003  BNC: 000042325  BNE: XX952438  BnF: cb11915136j (data)  CANTIC: a10460512  CiNii: DA00368132  GND: 118578847  ICCU: CFIV027959  ISNI: 0000 0001 2130 0449  KulturNav: 69bfa782-446a-4a65-9891-0b5f01d7cb2e  LCCN: n79054729  LNB: 000034269  MusicBrainz: 4fe97bba-f164-4982-bf75-5e55859278b6  NCL: 000164674  NDL: 00449131  NGV: 1108  NKC: jn20000603932  NLA: 35334702  NLG: 61312  NLK: KAC201619803  NLR:   NSK: 000006469  NTA: 068870558  RERO: 02-A003572486  RKD: 53996  RSL: 000023582  SELIBR: 207091  SNAC: w6rn3b48  SUDOC: 027017303  S2AuthorId: 69429130  TePapa: 1491  Trove: 915725  ULAN: 500017300  VcBA: 495/95879  VIAF: 42630086   WorldCat (עם VIAF): 42630086
מחלת נגיף קורונה 2019

ערך זה עוסק במחלה זיהומית. אם התכוונתם לזן הנגיף מחולל המחלה, ראו .
| --- | --- |
תסמיני המחלה
תסמיני המחלה
 שמות נוספים:  COVID-19
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 שכיחות:  מדבקת מאוד
 סיבות:  מגע עם אדם הנושא את הנגיף, טיפות רוק הנישאות באוויר
 גורם:  SARS-CoV-2 
 גורמי סיכון:  יתר לחץ דם, מחלה אוטואימונית, מחלת ריאות חסימתית כרונית, היפרגליקמיה, מצב קצרתי, עישון טבק, היפרכולסטרולמיה, מחלת לב כלילית, כשל חיסוני, השמנת יתר, סוכרת, אסתמה 
 תסמינים:  שיעול, חום, קוצר נשימה, עייפות
 טיפול:  טיפול סימפטומטי וטיפול תומך
 מניעה:  ריחוק חברתי, מסכה רפואית, חיסון, רחצת ידיים
 סיבוכים:  דלקת ריאות, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה (ARDS), אי-ספיקת כליות, סערת ציטוקינים, אלח דם, נזק מוחי, דלקת המוח, פסיכוזה, דליריום
 קישורים ומאגרי מידע
 InfoMed:  וירוס הקורונה SARS-CoV-2
 eMedicine:  2500114 
 MeSH:  D000086382
 סיווגים
 ICD-10:  U07.1, U07.2 
 ICD-11:  RA01.0 
 
מחלת נגיף קורונה 2019 (ידועה גם בשם מחלת הקורונה; באנגלית: Coronavirus disease 2019 ובראשי תיבות COVID-19, נהגה: קוֹבִיד־19) היא מחלה נגיפית, הפוגעת בבני אדם ונגרמת על ידי הנגיף SARS-CoV-2, מתת-משפחת נגיפי קורונה. ההתפרצות הראשונה דווחה בשנת 2019, בעיר ווהאן, בירת מחוז חוביי שבסין.
תסמיני המחלה כוללים: חום גבוה, בעיות בדרכי הנשימה כגון שיעול או קוצר נשימה, וכן אובדן חוש הריח ואובדן חוש הטעם. חלק מהחולים יפתחו רק חלק מהתסמינים וחלק מהנדבקים בנגיף אף יהיו נטולי תסמינים (אסימפטומטיים). במקרים מסוימים המחלה עלולה להוביל לדלקת ריאות נגיפית קשה, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה, אי-ספיקה נשימתית, אי-ספיקת כליות ואף למוות.
תסמיני המחלה מופיעים בממוצע מהיום השני של ההידבקות ועד היום השביעי. מחקר שהתפרסם בחודש מרץ 2020 בכתב העת הרפואי "לאנסט" קובע כי הנגיף נשאר בגוף הנדבקים לתקופה של מעל לחודש.
גורם

גורם המחלה הוא הנגיף Severe acute respiratory syndrome coronavirus 2 (בקיצור SARS-CoV-2) ומשערים שהוא עבר לראשונה לבני אדם מעטלפים, נחשים או אף פנגולינים סיניים, שנמצאו בשוק רטוב בווהאן בו נמכרו באופן לא חוקי בעלי חיים רבים. טרם נשללה גם האפשרות שהנגיף דלף ממעבדה לחקר וירוסים בווהאן.
הנגיף עובר מאדם לאדם כאשר נשא נושף החוצה נתז נשימתי ואירוסולים המרחפים באוויר, אשר מכילים את הווירוס. אדם אחר יכול לשאוף פנימה את הנתז הנשימתי והאירוסולים. כמו כן, הם יכולים לנחות על העיניים, האף והפה, במיוחד במקרה של שיעול ועיטוש. הדבקה ממשטחים נגועים וממגע של הידיים בעיניים, באף ובפה אינה נחשבת נפוצה.
ישנן עדויות על בעלי חיים ספורים שנדבקו מהנגיף, אולם ככל הנראה אלה אינם מסוגלים להעבירו לבני האדם.
תסמינים > תקופת הדגירה

תקופת הדגירה של הנגיף, במהלכה לא מופיעים תסמינים, היא בין יומיים ל-14 יום (99% מהמקרים), כאשר החציון הוא 5.1 ימים. במהלך תקופה זו הנשא יכול להדביק אחרים. במיעוטם של המקרים, כאחוז אחד, יתגלו תסמינים לאחר 14 יום. חלק לא יפתחו תסמינים גם אחרי 14 הימים. תקופת ההדבקה של חולים במהלך תקופת הדגירה היא כ-48 שעות שלפני הופעת תסמינים אך התסמינים אינם ספציפיים, ומועד הופעתם קשה לקביעה. אחר כך, הם ממשיכים להדביק. הזמן מהידבקות חולים עד ההידרדרות של חלקם למצב בינוני-קשה הוא כ-3 שבועות.
תסמינים > תסמינים במערכות הנשימה והעיכול

תסמיני המחלה מתבטאים בעיקר במערכת הנשימה העליונה (שיעול, קוצר נשימה, קשיי נשימה, הצטננות, וחום) ובמערכת העיכול (שלשולים וכאבי בטן). לתסמינים האלה עלולים להתלוות כאבי שרירים. במקרים חמורים עלולות להתפתח דלקת ריאות ואי ספיקה נשימתית.
תסמינים > פגיעה במערכת ההובלה והמוח

חלק מהתסמינים כוללים פגיעה במערכות הלב וכלי הדם, ירידה תפקודית וקוגניטיבית לאחר אשפוז ממושך והתפתחות חרדה ודיכאון. בנוסף חולים מסוימים עלולים לעבור שבץ מוחי, דלקת קרום המוח ותסמינים מוחיים נוספים. דווח שחלק מהמאושפזים סבלו מהזיות. התופעה, המכונה "מצב בלבולי חריף", עלולה לגרום לדיכאון ולהאריך את תהליך ההחלמה.
בכמה מקרים נמצא שצעירים עלולים לפתח זמן מה לאחר ההידבקות בנגיף תסמונת דלקתית רב-מערכתית דמוית מחלת קווסאקי הכוללת בין השאר תסמיני פריחה, פגיעה בשריר הלב, כאבי ראש וקרישי דם. כן דווח על אובדן זמני של תחושת טעם וריח. בנוסף, תיתכן תחושת עקצוץ בגוף.
תסמינים > תסמינים נוספים

בחלק מהחולים דווח על הופעת אודם בגלגל העין עקב דלקת הלחמית. סיבוך נוסף שנמצא הוא אי-ספיקת כליות.
דווח שחלק מהמחלימים המשיכו לחוות תסמינים פיזיים כמו חולשה, כאבי שרירים ושינויים בחוש הטעם. בקרב גברים עלולה להיות פגיעה בפוריות.
כל חולה שני בממוצע, מאבד את חוש הריח במידה יותר או פחות חמורה, כאשר מתוכם לאחד מתוך חמישה בממוצע, הוא אינו חוזר במלואו.
בקרב נשים הרות קיים סיכון מוגבר ללידה מוקדמת ולפגיעה בעובר.
בנוסף, נצפו פצעונים בבהונות הרגליים.
לפי מחקר משוודיה, הסיכון לאוטם שריר הלב (התקף לב) ולשבץ גדול פי 8.4 ופי 6.2 (בהתאמה) בשבוע הראשון לאחר אבחנה של המחלה.
חלק מהמחלימים התמודדו עם תסמינים ותופעות לוואי גם אחרי ההבראה (מה שכונה בשם Long COVID). זמן קיום הנגיף הוא פרק זמן בלתי מספק כדי לזהות ולאפיין השפעות ארוכות טווח. נכון לאוקטובר 2020, המחקר בתחלואת ההמשך של הקורונה נמצא בצעדיו הראשונים.
אלו היו תסמינים פיזיים כמו חולשה, כאבים ושינויים בחוש הטעם, כמו גם השלכות נפשיות. עייפות זוהתה בקרב כ-10% מהחולים שעברו מחלה בינונית עד קשה, כאשר יש התאמה בין חומרת המחלה לחומרת התסמין. כ-10% מהמחלימים שחוו מחלה בינונית עד קשה חוו סימנים של מיוקרדיטיס (דלקת בשריר הלב). לפי ה-CDC, בעוד שרוב חולי הקורונה מחלימים וחוזרים לבריאות תקינה, ישנם חולים שעלולים לסבול מסימפטומים שיכולים להימשך שבועות ואף חודשים לאחר ההחלמה, כולל אנשים שאינם מאושפזים ובעלי מחלה קלה שעלולים לחוות קורונה ממושכת.
הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הבריטית בדקה ודיווחה על 13 ילדים מתוך כל 100 שחלו מתחת לגיל 11, שדיוחו על תסמינים שנותרו חמישה שבועות ויותר אחרי שחלו. בקרב נערות ונערים עד גיל 16, מדובר על 16% שמדווחים על כך. לפי הערכות מארצות הברית, 11%-15% מהילדים שהחלימו מהמחלה סבלו השפעות ארוכות טווח של הקורונה.
תועדה עליה בשיעור תחלואת הסוכרת אצל מי שחלו בקורונה, כולל ילדים. אצל האוכלוסייה המבוגרת, נמצא שהמחלה פוגעת בלבלב, מה שגורם לסוכרת. כמו כן, רמות סוכר לא מאוזנות טרם הופעת המחלה נמצאו קשורות עם מחלה קשה יותר.
התפרצות

המחלה התפרצה לראשונה בסוף שנת 2019 בווהאן, בירת מחוז חוביי שבסין, ומשם נפוצה לעשרות מדינות ברחבי העולם. בדצמבר 2019 לי וונליאנג חשף את התפרצות הנגיף אך השלטונות הסיניים הכחישו זאת. התכחשות הממשל והתמהמהות במיגור הנגיף הניחה לו להתפשט בסין וממנה לעולם.
נתוני ארגון הבריאות העולמי, נכון ל־27 בפברואר 2023, בכל העולם במצטבר:
מקרי הדבקה מאומתים: אובחנו כ־770,875,433
תמותה: דווחו כ־6,959,316
אבחון המחלה

יש חולים עם תסמינים מורגשים וחולים עם תסמינים לא מורגשים. זאת בנוסף לאסימפטומטיים, אנשים מסוימים שנדבקו בנגיף, ככל הנראה לא פיתחו אפילו תסמינים קלים, והחלימו. השימוש היום-יומי במונח אסימפטומטיים כולל בתוכו את כל המודבקים שאין להם תסמינים בולטים, או שעוד לא פיתחו כאלה. עם פרוץ המגפה אובחנו החולים במחלה בעיקר באחד משני אופנים:
בדיקת PCR – מאתרת את נוכחות הנגיף בגוף
בדיקה סרולוגית – מאתרת נוכחות נוגדנים המיוצרים בתגובה לזיהום
אפשרות נוספת לאבחון היא באמצעות ניתוח רדיולוגי של בדיקת דימות.
בנובמבר 2020 אישר ה-FDA בדיקה ביתית מהימנה וזולה יחסית של חברה לוסירה.
אבחון המחלה > בדיקת PCR

הבדיקה מתבצעת באמצעות לקיחת דגימה מהנבדק. הדגימה יכולה להיות נוזלי גוף שנלקחו מרקמות מערכת הנשימה כמו ליחה או כיח, או לחלופין מאזורים בדרכי הנשימה העליונות כמו ריריות האף והגרון. הדגימות נאספות באמצעות מָטוֹש סטרילי.
מדגימות אלו מפיקים את החומר הגנטי. לווירוס הקורונה יש מטען גנטי הנשמר בצורת RNA. צורה זו אינה יציבה ונוטה להתפרק, לכן בשלב ראשוני יש להשתמש באנזים על מנת לבצע שעתוק הפוך, תהליך שהופך מולקולות RNA ל-DNA.
לאחר מכן מתבצע שימוש בשיטת rRT-PCR. בשיטה זו מתבצעת הגברה של ה-DNA על פי מקטע DNA קטן הנקרא תחל שנוצר על פי הגנום של הנגיף. אם אכן יש DNA המכיל את הרצפים המתאימים לתחל הוא יוגבר כאשר תוכנס הדגימה למכשיר ה-PCR. בנוסף להגברה בשיטה זו נפלט אור כאשר נוצרות מולקולות DNA דו-גדיליות חדשות דבר המשפר את הדיוק שבספירת מספר מולקולות ה-DNA. שיטת אבחון זו סובלת מסטייה של 3%, כלומר 3% מהנבדקים שנושאים את הנגיף יימצאו שליליים, או בניסוח אחר – תתקבל תוצאת "False Negative".
אבחון המחלה > בדיקה סרולוגית

חלק מתגובת מערכת החיסון לזיהום הוא ייצור נוגדנים הכוללים IgM ו-IgG. על פי ה-FDA, נוגדנים מסוג IgM ל-SARS-CoV-2 ניתנים בדרך כלל לזיהוי מספר ימים לאחר ההדבקה הראשונית (אך עדיין אין מידע ברור על רמת הנוגדנים). נוגדני IgG לנגיף ניתנים לזיהוי בדרך כלל בין 10–14 יום לאחר ההדבקה (ייתכן זיהוי מוקדם יותר) ולרוב מגיעים לשיא כ-28 יום לאחר הופעת הזיהום.
אבחון המחלה > אבחון באמצעות דימות

בנוסף לשיטה זו ישנה שיטה המתבססת על CT שהיא ככל הנראה בעלת דיוק רב יותר. עם זאת שיטת ה-CT יקרה לאין ערוך ומצריכה שימוש ברדיולוגים מומחים על מנת לנתח את תוצאות הבדיקה.
אבחון המחלה > הבדיקה הביתית של חברת לוסירה

הבדיקה של חברת לוסירה אושרה על ידי ה-FDA בנובמבר 2020, ויצרה בכך עניין רב, מכיוון שהיא מסוגלת לספק אחוז מהימנות שאינו רחוק מזה של ה-PCR – למעלה מ-90%, ומסוגלת לעשות זאת בעלות זולה באופן משמעותי, ולספק את התשובה בתוך כחצי שעה. לאחר האישור החלה הבדיקה בתהליך שיווק פנימי בתוך ארצות הברית, שקיבלה עדיפות על פני יתר המדינות.
מניעה וטיפול

למניעה מהדבקה בנגיף ה-SARS-CoV-2, ארגון הבריאות העולמי המליץ על:
חיסון
רחצת ידיים נכונה עם מים וסבון
היגיינה בשיעול והתעטשות לשקע המרפק כחלק מהיגיינת הפה
עטיית מסכת פה-אף במרחבים ציבוריים, בעת מתן שירות ועוד
שמירה ככל האפשר על מרחק של מטר לפחות והימנעות מהתקהלויות
אוורור חללים סגורים
הישמרות מתחלואה נשימתית כגון הצטננות ושיעול על ידי הימנעות ממגע וחשיפה לאנשים בעלי תחלואה נשימתית.
בנוסף ארגון הבריאות העולמי פרסם מספר דברים: אין חשש להידבקות בנגיף באמצעות קבלת חבילה מסין או מאזור נגוע, אין עדויות להידבקות של חיות מחמד בנגיף (אך מומלץ לרחוץ ידיים לאחר מגע איתם), חיסון נגד דלקת ריאות לא מתאים למניעת SARS-CoV-2, שטיפת האף או שימוש בשטיפת פה אינם יעילים למניעת הדבקה בנגיף, שימוש בשום או בשמן שומשום אינם מועילים למניעת המחלה.
קיימים חילוקי דעות האם טיפול במשככי כאבים המכילים איבופרופן מחמיר את תסמיני הזיהום. רשויות הבריאות באירופה ממליצות על טיפול בפארצטמול כקו הטיפול הראשון.
מחקר שנערך בקופת חולים לאומית בשיתוף האוניברסיטאות בר-אילן ותל אביב הראה קשר בין רמות נמוכות של ויטמין D לבין סיכון מוגבר להידבק ולחלות בנגיף הקורונה. עם זאת יש המפקפקים במסקנה זו.
בשנת 2023 מחקר חדש פרסם כי רק 10% מהנדבקים בזן האומיקרון של הקורונה יסבלו מ"לונג קוביד".
מניעה וטיפול > פיתוח חיסונים

חברות פרמצבטיקה וגופי מחקר נרתמו למאמץ למציאת חיסון לקורונה.
בינואר 2020 פורסם שהמכונים הלאומיים לבריאות (NIH) מקווים להתחיל ניסויים קליניים לחיסון פוטנציאלי בחודש אפריל.
בשבוע האחרון של פברואר 2020 פורסם שחיסון מבוסס mRNA של חברת מודרנה נשלח לשלב הניסויים הקליניים הראשון.
עד אמצע אפריל 2020, כ-70 חיסונים פותחו וממתינים להתחיל בניסויים בבני אדם.
בסוף 2020 אושרו החיסונים אישור חרום. במהלך 2021 ניתן אישור קבוע ראשון.
מניעה וטיפול > תרופות וטיפולים נוספים

בניסוי קליני לטיפול בחולים משמשות תרופות אחדות:
לופינאביר/ריטונאביר (Lopinavir/ritonavir), המוכרת בשם המסחרי קלטרה: תרופה אנטי-ויראלית שאושרה לטיפול בנגיף ה־HIV. בעקבות המגפה, יצרנית התרופה, חברת אבווי (AbbVie) התירה ייצור חופשי של התרופה, אף שזכויותיה בתרופה טרם פגו.
ארבידול (Arbidol): תרופה לטיפול בשפעת שנמצאת בשימוש ברוסיה ובסין בלבד.
כלורוקווין: תרופה ותיקה לטיפול במלריה.
רמדסיביר: תרופה אנטי-ויראלית שמפותחת על ידי חברת גיליאד סיאנסז, פותחה במקור כדי לטפל בנגיף אבולה ונגיף מרבורג ועברה ניסויים פְּרה־קליניים גם נגד קדחת לסה וכנגד נגיפי קורונה אחרים כ-MERS-CoV ו-SARS-CoV וטרם אושרה לשימוש. התרופה משמשת גם בישראל לטיפול חמלה בחולה קורונה.
פביפירביר (ידועה בשם המסחרי "אביגן"): בפברואר 2020 נחקר פביפירביר בסין לטיפול ניסיוני במחלת נגיף קורונה. ב־17 במרץ, גורמים רשמיים בסין הציעו כי התרופה אפקטיבית בטיפול ב-COVID בווהאן ובשנג'ן. ב-6 באפריל פורסם שמדינת ישראל תבצע ניסוי קליני בתרופה ב-80 חולים בבתי החולים הדסה ואיכילוב.
טיפול באמצעות עירוי פלזמה: ב-24 במרץ 2020 אישר ה-FDA (בכפוף לקבלת אישור פרטני) לבצע עירוי פלזמה, שנאספה מתורמים שהחלימו מהמחלה, לחולים קשים.
ב-29 במרץ 2020 מגן דוד אדום החל לאסוף מנות פלזמה מתורמים שהחלימו מהמחלה במטרה לערותם לחולים.
לפי מחקר של אוניברסיטת אוקספורד נמצא כי התרופה דקסמתזון מפחיתה את סיכון התמותה מהנגיף.
מתוצאות ניסוי קליני ראשוני של חברת התרופות Synairgen עולה כי התרופה אינטרפרון בטא 1a בשאיפה באינהלציה עשויה להפחית ב-79% את הסיכון של החולים להפוך לחולים קשים או להזדקק להנשמה, מקצרת את משך ההחלמה, ומקצרת בשליש את זמן האשפוז. המחקר לא עבר ביקורת עמיתים.
מחקרים שונים הראו שתוספת ויטמין D עשויה לשמש ככלי נוסף בהתמודדות עם המחלה.
בין התרופות שעברו ניסוי קליני היו:
רמדסיביר
רגנ'קוב (שם גנרי: רג'נרון)
מולנופיראוויר
אבושילד
פקסלוביד, תרופה זו היא גם תרופה שניתן ליטול בבית
וקלורי
ניתן היתר FDA לתרופות אלה עד סוף 2021. במרץ 2022 ניתן אישור לבריציטיניב.
חלק מחולי הקורונה הקשים נדרשו להנשמה. חלקם נדרשו לשיקום.
ראו גם

סארס
MERS
מגפת הקורונה
העברה של COVID-19
התפרצות נגיף הקורונה בישראל
ההיסטוריה של פיתוח החיסון נגד נגיף הקורונה
מידע שגוי בנוגע למגפת הקורונה
כיף מרפק
מסכות בתקופת מגפת הקורונה