stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיברגנץ קולבק-לייבלר
הערות שוליים

1 2  Csiszar, I (בפברואר 1975). "I-Divergence Geometry of Probability Distributions and Minimization Problems". Ann. Probab. 3 (1): 146–158. doi:10.1214/aop/1176996454. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kullback, S.; Leibler, R.A. (1951). "On information and sufficiency". Annals of Mathematical Statistics. 22 (1): 79–86. doi:10.1214/aoms/1177729694. JSTOR 2236703. MR 0039968.
↑  MacKay, David J.C. (2003). Information Theory, Inference, and Learning Algorithms (1st ed.). Cambridge University Press. p. 34. ISBN 9780521642989 – via Google Books.
↑  "What's the maximum value of Kullback-Leibler (KL) divergence?". Statistics Stack Exchange (stats.stackexchange.com). Cross validated.
↑  "In what situations is the integral equal to infinity?". Mathematics Stack Exchange (math.stackexchange.com).
↑  Bishop, Christopher M. Pattern recognition and machine learning. p. 55. OCLC 1334664824.
↑  PANTELIMON G. POPESCU, SEVER S. DRAGOMIR,
EMIL I. SLUS¸ANSCHI, OCTAVIAN N. STAN˘ AS¸IL ˘ A, BOUNDS FOR KULLBACK-LEIBLER DIVERGENCE, Electronic Journal of Differential Equations 2016, 2016, עמ' 6–1
↑  Duchi J. "Derivations for Linear Algebra and Optimization" (PDF). p. 13.
↑  Belov, Dmitry I.; Armstrong, Ronald D. (2011-04-15). "Distributions of the Kullback-Leibler divergence with applications". British Journal of Mathematical and Statistical Psychology. 64 (2): 291–309. doi:10.1348/000711010x522227. ISSN 0007-1102. PMID 21492134.
↑  Buchner, Johannes (2022-04-29). An intuition for physicists: information gain from experiments. OCLC 1363563215.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb180900511 (data) 
שתי התפלגויות להמחשת דיברגנץ קולבק-לייבלר (אנטרופיה יחסית)
גראנד צ'ס טור

| --- | --- |
 ענף:  שחמט 
 תאריך ייסוד:  2015
 www.grandchesstour.com
 
גראנד צ'ס טור (באנגלית: Grand Chess Tour, GCT) הוא סבב של תחרות על בשחמט שבסופו מוכרז מנצח על בסיס כלל התחרויות של השנה.
על קיום הסבב הראשון הוכרז בשנת 2015. באותה שנה הסבב כלל 3 תחרויות בהם השתתפו 10 מתחרים - 9 קבועים ומשתתף נוסף שנבחר על ידי הוועדה המארגנת של התחרות.  סך הפרסים היה 1.05 מיליון $. על המיקום של המשתתף בכל תחרות מוענקות נקודות. מנצח הסבב הוא שחמטאי שצבר מרב נקודות במהלך השנה.
החל משנת 2017 משולבות תחרויות בשחמט מהיר. שחמטאים רשאים להשתתף כ"קבוצה" כשאר הם מתחלים בהשתתפו בתחרות רגילה ותחרות שחמט מהיר/בליץ.
בשנים 2018 ו-2019 לאחר סבב של תחרויות אורגנה תחרות מיוחדת של 4 שחמטאים מובילים בשיטת חצי הגמר וגמר. תחרויות אלו היו תחרות העל בלונדון של אותה שנה.
תוצאות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מס' תחרויות | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| 2015 | 3 | מגנוס קרלסן - 26 נקודות   215 אלף $ | אניש גירי - 23 נקודות   155 אלף $ | לבון ארוניאן - 22 נקודות   145 אלף $ |
| 2016 | 4 | וסלי סו - 36 נקודות   295 אלף $ | היקארו נקמורה - 24.5 נקודות   144 אלף $ | פביאנו קרואנה - 23.75 נקודות   109 אלף $ |
| 2017 | 5 | מגנוס קרלסן - 41 נקודות   245 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 38 נקודות  208 אלף $ | לבון ארוניאן - 29 נקודות   91 אלף $ |
| 2018 | 4 | היקארו נקמורה - 34.5 נקודות   105 אלף $ | לבון ארוניאן - 34 נקודות  95 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 31 נקודות   80 אלף $ |
| 2019 | 7 | מגנוס קרלסן - 67.5 נקודות   243 אלף $ | דינג לירן - 43.8 נקודות  145 אלף $ | לבון ארוניאן - 37.5 נקודות   121 אלף $ |
| 2021 | 5 | וסלי סו - 36.6 נקודות   243 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 35 נקודות  206 אלף $ | שחריאר ממדיארוב - 26.5 נקודות   152 אלף $ |
| 2022 | 5 | עלי רזא פירוזג'א - 36.5 נקודות   272 אלף $ | וסלי סו - 30 נקודות  190 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 29 נקודות   165 אלף $ |
| 2023 | 5 | פביאנו קרואנה - 46 נקודות   310 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 28 נקודות   149 אלף $ | וסלי סו - 27.75 נקודות   149 אלף $ |
| 2024 | 5 | עלי רזא פירוזג'א - 43.58 נקודות   324 אלף $ | פביאנו קרואנה - 36.75 נקודות   234 אלף $ | מקסים ושייה-לגראב - 27.33 נקודות   129 אלף $ |
בארט MRAD

| --- | --- |

רובה בארט MRAD עם מעצה שחור ומעצה חום-חאקי-כהה
 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  Mk 22 ASR ו-SMR
 תכנון:  כריס בארט, 2009
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  חברת הנשק בארט
 תקופת השימוש:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 מלחמות:  העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–הווה)
 מדינות המשתמשות:  ישראל ישראל: בשימוש הימ"מ וצה"ל. ארצות הברית ארצות הברית. מדינות נוספות, ראו #משתמשים.
 מחיר ליחידה:  כ-6,000 דולר (2015) כ-16,000 דולר (2021)
 מידע טכני
 קליבר:  תמיכה במספר קליברים הניתנים להחלפה בתנאי שדה, ביניהם: 0.338 לפואה מגנום, 0.338 נורמה מגנום, 0.300 וינצ'סטר מגנום, 0.300 נורמה מגנום, 0.300 PRC, 0.308 וינצ'סטר, 7.62x51 מ"מ נאט"ו, 6.5 מ"מ קרידמור, עוד...
 פעולה:  רובה בריחי
 חירוק קנה:  6 סלילים במעלה ימני 1:10
 הזנה:  מחסנית נתיקה בת 10 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית
 אורך כולל:  1191 מ"מ (קת פתוחה), 1013 מ"מ (קת מקופלת) (עם קנה 24.5 אינץ')
 אורך קנה:  משתנה ותלוי בקליבר: 17 אינץ' (430 מילימטרים) 20 אינץ' (510 מילימטרים) 22 אינץ' (560 מילימטרים) 24.5 אינץ' (620 מילימטרים) 26 אינץ' (660 מילימטרים) 27 אינץ' (690 מילימטרים)
 משקל ריק:  6.7 ק"ג (עם קנה 24.5 אינץ')
 טווח אפקטיבי:  עד 800 מטר (בקליבר 7.62 מ"מ)  עד 1500 מטר (בקליבר 0.338 לפואה מגנום)  עד 2000 מטר (בקליבר 0.338 נורמה מגנום)
 טווח מקסימלי:  עד 1100 מטר (בקליבר 7.62 מ"מ) עד 2100 מטר (בקליבר 0.338 אינץ')
 דיוק:  0.5–0.35 דקת קשת
רובה בארט MRAD עם מעצה בצבע חאקי, כפי שנרכש על ידי הימ"מ וצה"ל.
רובה Mk 22 PSR, דגם הבארט MRAD של צבא ארצות הברית.
בארט MRAD (באנגלית: Barrett MRAD, מבוטא "בָּארֶט אֶם-רָאד", ראשי תיבות של Multi-Role Adaptive Design) הוא רובה צלפים מודולרי רב-תכליתי המיועד למספר מטרות בהן צליפה כללית, צליפה לטווח רחוק, חדירת אפוד מגן וצליפת לוט"ר. ה-MRAD תומך במספר קליברים הניתנים להחלפה בפשטות ובתנאי שדה, החל ב-7.62x51 מ"מ נאט"ו שיעיל ל-800 מטרים (870 יארד), עבור ב-6.5 מ"מ קרידמור ו-0.338 לפואה מגנום, איתו הוא יכול לפגוע ביעילות במטרת דמות בטווחים של עד 1,500 מטרים (1,600 יארד), ו-0.338 נורמה מגנום, איתו הטווח היעיל עולה ל-2,000 מטרים (2,200 יארד). הבארט MRAD הוא רובה מדויק ביותר: הוא מקבץ בדיוק של 0.5–0.35 דקת קשת (סטייה מרבית של 1.1 ס"מ מהמטרה בירי לטווח 100 מטר). הביצועים והאיכויות שלו - מבחינת דיוק, טווח ירי, נוחות האחזקה, הארגונומיה וההתאמה ליורה - מציבים את הבארט MRAD בשורה הראשונה של רובי הצלפים בעולם. הרובה פותח ומיוצר על ידי חברת הנשק בארט מארצות הברית.
ה-MRAD תוכנן במקור עבור מכרז Precision Sniper Rifle (אנ') של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, ומבוסס על הבארט M98B שתכנן כריס בארט. ה-MRAD לא זכה במכרז אך קצר שבחים רבים, בהם פרס "רובה השנה של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית" לשנת 2012, וחוות דעת חיובית מאוד מהימ"מ, היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של ישראל, שרכשה את הרובה עבור צלפיה. כיום הרובה משרת בימ"מ ובצה"ל. ב-2019 נבחר לשרת גם בפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית (בשם Mk 22 ASR) וב-2021 נרכש על ידי צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית. מתחריו העיקריים הם הרמינגטון MSR (רובה צלפים מודולרי שמשרת בצבא ארצות הברית והועדף על הבארט במכרז PSR), המקמילן TAC-338 (רובה צלפים ארוך טווח המשרת באריות הים ובצה"ל), רובי הארקטיק וורפר הבריטיים ובפרט ה-AWM והאקורסי אינטרנשיונל AX338, ורובי ה-PGM הצרפתיים מדגמי PGM Ultima Ratio ו-PGM-338.
ביצועים

הביצועים של הבארט MRAD מבחינת דיוק (0.5–0.35 דקת קשת) וטווח ירי, נוחות האחזקה וההתאמה ליורה, מציבים אותו בשורה הראשונה של רובי הצלפים בעולם וכאחד הטובים מסוגו.
ביצועים > דיוק

הרובה מדויק מאוד ומקבץ באופן עקבי מתחת ל-1 דקת קשת (דק"ש, MOA) עם תחמושת רגילה כאשר בארט מתחייבת ל-"sub-MOA accuracy" (ביתר פירוט 0.75 דקת קשת בדגם ה-SMR). עם תחמושת צליפה ייעודית (כגון כדורים באיכות של Match Grade) הדיוק מגיע לחצי דקת קשת (0.5 MOA‏) באופן עקבי, ואף למטה מכך: מקבצים של 0.35 דקת קשת אינם נדירים. בירי מבחן במטווח עם תחמושת 0.338 לפואה מגנום ברמת Match הושגו מקבץ של 5 מ"מ בירי לטווח 100 מטר, השקול ל-0.172 דקת קשת, ומקבץ של 78 מ"מ בירי לטווח 500 מטר, השקול ל-0.536 דקת קשת. צלפי הימ"מ וצלפי צה"ל מצליחים לפגוע עם הרובה בסטייה מרבית של 1.1 סנטימטרים (0.43 אינץ') מהמטרה בירי לטווח 100 מטר, דיוק השקול ל-0.378 דקת קשת. עם תחמושת צליפה 0.338 אינץ' תואמת של IMI, צלפי הימ"מ מקבצים בפיזור מרבי של 14 סנטימטרים (5.5 אינץ') בירי לטווח 1,200 מטרים (1,300 יארד), דיוק השקול ל-0.4 דקת קשת. במבחן שעשה צלף אמריקאי אזרחי, עם תחמושת צליפה 0.300 וינצ'סטר מגנום הבארט MRAD קיבץ בממוצע 0.45 דקת קשת, והמקבץ הטוב ביותר היה 0.31 דקת קשת.
דיוק זה (0.4–0.35 דקת קשת, MOA) נחשב למצוין הן לצליפה צבאית והן לצליפת לוט"ר.
| גודל בדקת קשת (MOA) | גודל במילירדיאן (MIL) | פיזור ב-100 יארד | פיזור ב-100 מטר | פיזור ב-800 מטר | פיזור ב-1200 מטר | פיזור ב-1500 מטר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0.75 | 0.218 | 0.785 אינץ' | 21.75 מ"מ | 17.4 ס"מ | 26.18 ס"מ | 32.7 ס"מ |
| 0.5 | 0.145 | 0.522 אינץ' | 14.5 מ"מ | 11.6 ס"מ | 17.35 ס"מ | 21.75 ס"מ |
| 0.4 | 0.116 | 0.419 אינץ' | 11.64 מ"מ | 9.3 ס"מ | 13.96 ס"מ | 17.45 ס"מ |
| 0.35 | 0.1015 | 0.366 אינץ' | 10.15 מ"מ ≈ 1 ס"מ | 8.12 ס"מ | 12.22 ס"מ | 15.22 ס"מ |
ביצועים > טווח ירי

טווח הירי האפקטיבי המרבי של הרובה תלוי בקליבר ובתחמושת. עם תחמושת 7.62x51 מ"מ נאט"ו (0.308 וינצ'סטר) הטווח היעיל המרבי עומד על כ-800 מטרים (870 יארד). עם תחמושת 0.300 וינצ'סטר מגנום הטווח היעיל המרבי עומד על 1,000–1,200 מטרים (1,100–1,300 יארד). עם תחמושת 0.338 לפואה מגנום הטווח היעיל המרבי עומד על 1,500 מטרים (1,600 יארד) אך ה-MRAD מסוגל לפגוע במטרת דמות גם בטווחים של 2,100 מטרים (2,300 יארד). עם תחמושת 0.338 נורמה מגנום הטווח היעיל המרבי צפוי לגדול לכ-2,000 מטרים (2,200 יארד).
עם תחמושת 0.338 לפואה מגנום מסוגל ה-MRAD לחדור שריון גוף מודרני בטווחים של עד כ-400 מטרים (440 יארד) והוא יעיל גם כרובה נגד ציוד קל.
היסטוריה

ה-MRAD תוכנן עבור מכרז Precision Sniper Rifle (אנ') של הכוחות המזוינים של ארצות הברית לבחירת רובה צלפים לכוחות המזוינים של ארצות הברית, שאחת הדרישות בו הייתה שהרובה יהיה מדויק (פיזור זוויתי של מתחת לדקת קשת אחת, 1 MOA) בטווחים של עד 1,500 מטרים (1,600 יארד). אף על פי שעמד בדרישות, ה-MRAD הפסיד במכרז ורובה הרמינגטון MSR נבחר על פניו.
רובה ה-MRAD זכה בפרס "רובה השנה של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית" לשנת 2012.‏ בשנת 2019 זכה בפרס "הרובה הבריחי של השנה" ו"בחירת הקוראים לרובה הבריחי של השנה" של Ballistic Magazine מבית Athlon Outdoors.‏
היסטוריה > ישראל

ב-2013 רכשה הימ"מ, היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של ישראל, 12 רובי בארט MRAD לניסוי. מטרתם הייתה להחליף את רובי הצליפה לטווח ארוך מדגמי ה-PGM 338 וה-PGM Hecate בתפקיד זה, עקב אמברגו אירופאי שמנע מכירת חלקי חילוף ותחמושת לרובי ה-PGM הצרפתיים. הניסוי הצליח ובדו"ח שפורסם על ידי קצין האמל"ח של הימ"מ נכתב על ה-MRAD: "הנשקים שנרכשו בסוף שנת 2013 נכנסו כבר לשימוש מבצעי, וקיימת שביעות רצון מלאה מרמת הביצועים ומאיכות הנשק". בעקבות כך הוחלט לרכוש 15 רובי MRAD נוספים. זהו הרובה העיקרי במערך הצליפה של הימ"מ, לצד ה-SR-25 Mk 11 החצי-אוטומטי.
בעקבות הניסיון החיובי בימ"מ החל צה"ל גם הוא לבחון את הרובה. בשנים 2017 ו-2018 נראו מספר תמונות מתערוכות ותצוגות פנימיות של צה"ל, בהן הופיע הבארט MRAD (בחלקן עם מעצה בצבע שחור ובחלקן עם מעצה בצבע חאקי). לקראת סוף שנת 2018 נכנס ה-MRAD לתפוצה רחבה בכלל היחידות המיוחדות בצה"ל ונבדקת כעת האפשרות לרכישת קנים בקליבר 0.338 אינץ'. בזכות הארגונומיה שלו, הבארט נוח לירי מכל מצב: שכיבה, כריעה, ישיבה ועמידה. בשל כך ובזכות דיוקו הוא משמש את צה"ל לצליפת לוט"ר וצליפה בשטח בנוי, בנוסף לצליפה כללית, ומיועד להחליף את המאוזר 86SR הוותיק. חלק מרובי ה-MRAD של צה"ל כוללים קנה מושתק אינטגרלית למשימות צליפה מיוחדות וחשאיות. הבארט MRAD רשם טבילת אש מבצעית במהלך העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021) בידי צלפי חטיבת עוז (חטיבת הקומנדו של צה"ל). בבארט MRAD נעשה שימוש גם במבצע שובר גלים ובפרט בפשיטה על מעוז "גוב האריות" (ארגון טרור פלסטיני) בקסבה של שכם, בה הצלפים של הימ"מ וסיירת מטכ"ל הרגו ופצעו מחבלים רבים.
בעקבות הניסיון המוצלח עם הבארט MRAD הצטייד צה"ל ברובה צלפים נוסף של חברת הנשק בארט - הבארט REC10, רובה צלפים קרבין חצי-אוטומטי בעל דיוק של 0.75 דקת קשת, וזה החליף את ה-SR-25 Mk 11 ב-2021.
היסטוריה > הכוחות המזוינים של ארצות הברית

ב-2019 נבחר הבארט MRAD במכרז של פיקוד הכוחות המיוחדים של ארצות הברית (US SOCOM) כרובה הצלפים של הכוחות המיוחדים במיזם "Advanced Sniper Rifle" ("רובה צלפים מתקדם", בראשי תיבות: ASR). אחת הדרישות במכרז הייתה דיוק של 0.5 דקת קשת לטווח של 1500 מטר. בעקבות כך נחתם חוזה עם חברת הנשק בארט על סך כ-50 מיליון דולר ל-5 שנים. הרובה החדש זכה לציון Mk 22 ASR (רובה צלפים מתקדם סימן 22).
ב-2020 הגישו צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית (המרינס) בקשה לרכוש כמויות גדולות של הבארט MRAD במיליוני דולרים במטרה לאמץ אותו כמערכת נשק הצלפים העיקרית שלהם. הצבא מייעד אותו להחליף את רובי הצלפים לטווח ארוך מדגמי M2010 ESR ובארט M107, ואילו המרינס מעוניינים להחליף את רובי ה-M40A6 הבריחיים הישנים ורובי ה-Mk 13 Mod 7 שלהם בבארט MRAD.‏
ב-2021 החלו להגיע רובי הבארט Mk 22 לצלפי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, מתוך 3,000 רובים בסך הכל. ב-2021 הזמין צבא ארצות הברית רובי MRAD תחת הציון Mk 22 PSR. באוגוסט 2022 הזמין גם חיל הנחתים של ארצות הברית את הרובה וב-2024 הפך הרובה למבצעי.
משתמשים

ישראל ישראל :
ימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של משטרת ישראל)
צה"ל (בשירות היחידות המיוחדות, יחידת הלוט"ר וחטיבת עוז)
ארצות הברית ארצות הברית : ב-2019 זכה במכרז של פיקוד הכוחות המיוחדים של ארצות הברית וייכנס לשירות מלא עד 2024 בשם Mk 22 ASR. ב-2021 החלה קליטת הרובים הראשונים.
פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית: בדגם Mk 22 Mod 0 ASR, בשירות אריות הים בין השאר.
צבא ארצות הברית: בדגם Mk 22 PSR, נכנס לשירות ב-2021.
חיל הנחתים של ארצות הברית: בדגם Mk 22 ASR, נכנס לשירות ב-2024.
נורווגיה נורווגיה: הכוחות המיוחדים של צבא נורווגיה (החל מ-2015) ומשטרת נורווגיה.
ניו זילנד ניו זילנד: נכנס לשירות ב-2018.
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית: בשימוש "קבוצת המשימות המיוחדות 707".
אינדונזיה אינדונזיה: בשימוש גדוד הסיור האמפיבי של חיל הנחתים של אינדונזיה.
אוקראינה אוקראינה: דווח על צלפים אוקראינים שמשתמשים ברובה במסגרת מלחמת רוסיה-אוקראינה שפרצה ב-2002.
ראו גם

חברת הנשק בארט
רובים מודולרים מתחרים:
ארצות הברית רמינגטון MSR (רובה הצלפים שזכה במכרז PSR של הכוחות המזוינים של ארצות הברית)
הממלכה המאוחדת אקורסי אינטרנשיונל AXSR
אוסטריה ריטר וסטארק SX-1 MTR (רובה צלפים מודולרי אוסטרי)
רובים מתחרים בקליבר 0.338 לפואה מגנום:
ארצות הברית H-S Precision Pro Series 2000 HTR (רובה הצלפים 0.338 ארוך הטווח בצה"ל)
ארצות הברית מקמילן TAC-338 (רובה צלפים בשימוש היחידות המיוחדות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וצה"ל)
צרפת PGM-338 (רובה צלפים צרפתי, היה בעבר בשימוש צה"ל והימ"מ)
הממלכה המאוחדת אקורסי אינטרנשיונל AX338 (רובה צלפים בריטי, המחליף של ה-AWM)
ישראל IWI DAN (רובה צלפים ישראלי)
רובים נוספים של חברת בארט:
בארט M82A1 (רובה נגד ציוד שמשמש גם כרובה צלפים כבד)
בארט M98B (רובה צלפים בקליבר 0.338 לפואה מגנום ששימש כבסיס ל-MRAD)
בארט M99 (רובה צלפים כבד לטווח ארוך במיוחד)
בארט REC10 (קרבין, רובה קלעים ורובה צלפים חצי-אוטומטי)
בארט MRADELR (רובה צלפים בריחי לצליפה לטווח ארוך במיוחד)
אדם וחוה

ערך זה עוסק בדמויות מקראיות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אדם וחוה על פי רמברנדט
בריאת האדם - ציורו של מיכלאנג'לו המופיע בקפלה הסיסטינית.
"אדם וחוה", ציורו של ויליאם בלייק (1808)
אדם, חוה והנחש, בגן הפסיפס בקיבוץ אילון
"אדם וחוה", פסל מעשה ידי גילה שטיין מוצג בגן הפסלים ברחבת המוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית בהרצליה. אדם וחווה אוכלים מעץ הדעת - עץ החלות.
על-פי ספר בראשית, אָדָם וְחַוָּה היו האיש והאישה הראשונים. אדם מכונה גם אדם הראשון. אדם וחווה הם מרכזיים באמונה שהאנושות היא במהותה משפחה אחת, כאשר כולם צאצאים מזוג יחיד של אבות קדמונים מקוריים. הם גם מספקים את הבסיס לדוקטרינות של נפילת האדם והחטא הקדמון, שהן אמונות חשובות בנצרות, אם כי אינן מתקיימות ביהדות או באסלאם.
בריאת אדם וחוה

סיפור הבריאה מופיע בבראשית פעמיים: פעם בפרק א' ופעם נוספת בפרק ב'.
על-פי התיאור הראשון, אדם וחוה נבראו ביום השישי, בתום בריאת כל שאר העולם, הטבע ובעלי החיים.
על-פי התיאור השני, אלוהים ברא את האדם, הניחו בגן עדן וציווהו לא לאכול מעץ הדעת, ואז אמר אלוהים: ”לֹא-טוֹב הֱיוֹת הָאָדָם לְבַדּוֹ; אֶעֱשֶׂה-לּוֹ עֵזֶר כְּנֶגְדּוֹ” (ספר בראשית, פרק ב', פסוק י"ח) תחילה אלוהים יצר את בעלי החיים והביאם אל האדם, אך הוא לא מצא בהם "עזר כנגדו". לכן בנה אלוהים את האישה מצלעו:
וַיַּפֵּל ה' אֱלֹהִים תַּרְדֵּמָה עַל-הָאָדָם, וַיִּישָׁן; וַיִּקַּח, אַחַת מִצַּלְעֹתָיו, וַיִּסְגֹּר בָּשָׂר, תַּחְתֶּנָּה. וַיִּבֶן ה' אֱלֹהִים אֶת-הַצֵּלָע אֲשֶׁר-לָקַח מִן-הָאָדָם, לְאִשָּׁה; וַיְבִאֶהָ, אֶל-הָאָדָם. וַיֹּאמֶר, הָאָדָם, זֹאת הַפַּעַם עֶצֶם מֵעֲצָמַי, וּבָשָׂר מִבְּשָׂרִי; לְזֹאת יִקָּרֵא אִשָּׁה, כִּי מֵאִישׁ לֻקְחָה-זֹּאת. עַל-כֵּן, יַעֲזָב-אִישׁ, אֶת-אָבִיו, וְאֶת-אִמּוֹ; וְדָבַק בְּאִשְׁתּוֹ, וְהָיוּ לְבָשָׂר אֶחָד.
בתלמוד הבבלי נחלקו האמוראים רב ושמואל האם הצלע שנלקחה מהאדם הייתה פרצוף (שהיה עוד פרצוף לאדם מאחוריו), או זנב.
חייהם של אדם וחוה

על פי המקרא, אדם וחוה הוצבו עם בריאתם בגן העדן, וצוו מפי אלוהים לטפח את הגן. הותר להם לאכול מכל עצי הגן אולם נאסר עליהם לטעום        מפרי עץ הדעת (הציווי ניתן לאדם לפני שנוצרה מצלעו חוה). לאחר שחטאו אדם וחוה באכילה מעץ הדעת הם גורשו מגן עדן, וקוללו מפי אלוהים. שלושה מילדיהם של אדם וחוה נזכרים בשמותיהם במקרא: קין, הבל ושת ומוזכר שהיו לאדם וחווה עוד "בנים ובנות" (בראשית, ה', ד'). על פי המסורת היהודית הבנות הנוספות, היו נשותיהם של הבנים. לפי בראשית רבה נולדה עם קין תאומה אחת ועם הבל שתי תאומות. רבי יצחק אברבנאל מביא בשם "ספרי האומות" ששמות נשותיהם היו קלמנה ובלבירה. בספר היובלים הן נקראו און ועצורה. מקין ושת (למעט הבל שנרצח באבו על ידי קין), התפצלה האנושות כולה עד לדור המבול, אז נותרה רק משפחת נח שמצאצאי שת, ואשתו נעמה שמצאצאי קין.
על פי המקרא חי אדם 930 שנים. במדרש מובא שלאחר חטא עץ הדעת קצב לו אלוהים את חייו לאלף שנים, אולם הוא העניק 70 שנה משנותיו לדוד המלך, שלא נגזרו עליו חיים עד אז. התזונה של אדם וחוה הייתה צמחונית שנאמר "מִכֹּל עֵץ-הַגָּן, אָכֹל תֹּאכֵל" (בראשית, ב, טז).
מותם וקבורתם

לפי התנ"ך, אדם מת בן 930 שנה, כלומר בשנת תתק"ל לבריאת העולם.
על פי מדרש בראשית רבה, והתלמוד נקברו אדם וחוה במערת המכפלה שבחברון כזוג הראשון מבין ארבעה הזוגות: אדם וחוה, אברהם ושרה, יצחק ורבקה ויעקב ולאה - אבות ושלוש מתוך אמהות שנחשבים, לפי המסורת היהודית, ליהודים הראשונים. במערת המכפלה נמצאת גם טביעת כף רגל שעל פי האגדה היא של אדם הראשון.
על פי ספר חנוך השני, המתוארך למאה הראשונה לפני הספירה, קבורים אדם וחוה תחת מקום המזבח בהר הבית, במקום בו הושתת העולם.
על פי המסורת המוסלמית, האדם הראשון נקבר בהר ערפאת הנשקף מעל מכה או במכה עצמה וזאת בשל חשיבותה וקדושתה של מכה. חוה נקברה בעיר ג'דה, שתיהן בערב הסעודית.
המסורת הנוצרית ממקמת את קבר אדם וחוה בתוך גבעת הגולגולתא - אתר הצליבה שבכנסיית הקבר בירושלים. המסורת הנוצרית מציינת כי ברגע צליבת ישו נבקעה הגבעה וסדק נפער בה והגיע עד לגולגולתו של אדם (וזהו הסבר אחד לשמה של הגבעה). מתחת לקפלת הצליבה שבכנסייה ממוקמת קפלה המכונה "קפלת אדם" ובה ניתן לראות סדק בסלע הגבעה.
מותם וקבורתם > קבורתם

בספרות האגדה היהודית מצויות דעות שונות בשאלה מי קבר את אדם: הקב"ה; שת בנו; או חנוך. ובספר הישר מסופר:
וימת אדם... ויקברו אותו שת ובניו וחנוך ומתושלח בנו בכבוד גדול כקבור את המלכים במערה אשר דבר להם ה'. ויעשו כל בני האדם במקום ההוא מספד ובכי גדול על אדם על כן הייתה לחוק בבני האדם עד היום הזה.
גם באשר לשאלה מי קבר את חוה קיימות כמה דעות במדרש: אדם או חנוך.
ראו גם

אדם
חוה
גן עדן
קללת האדם והאשה
לילית
עץ החיים
בניהם של אדם וחוה:
קין
הבל
שת
קין והבל
אדם כרומוזום Y
חוה המיטוכונדרית
לקריאה נוספת

טוני לביא, מלכודת הדבש והעוקץ בקבלה - אלוהים, אדם ונחש, זמורה ביתן 2011.
עדין שטיינזלץ, ‏נשים במקרא, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, פרק א' - "חוה - חיזור אחר אבידה"
רחל רייך, האשה אשר נתת עמדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, הילל בן חיים -הקיבוץ המאוחד ,2005.עמ' 15–22.
אילנה פרדס, הבריאה לפי חוה. ישראל: הקיבוץ המאוחד, 2006.
פנינה גלפז פלר, ויולד –יחסי הורים בסיפור ובחוק המקראי . ירושלים: כרמל, 2006.עמ' 145–147.
דורון לוריא, מלכים בשר ודם: התנ"ך באמנות המאות ה־16 עד ה־19, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005, החטא הקדמון, עמ' 24-16
רחל אליאור, עורכת, גן בעדן מקדם, ירושלים: מאגנס תשע"ב
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד א' עירובין יח א.
↑  בראשית רבה, פרשה כ"ב, פסקה ב'
↑  אברבנאל, ספר בראשית, פרק ד', פסוק א'
↑  ספר בראשית, פרק ה', פסוק ה'
↑  בראשית רבה, פרשה נ"ח, פסקה ח'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ח, עמוד א'.
↑  "מקאם אדם" ראו: תאופיק כנעאן, קברי קדושים מוסלמים בארץ ישראל, אריאל : כתב עת לידיעת ארץ ישראל - דת ופולחן וקברי קדושים מוסלמים בארץ-ישראל  תשנ"ז - 1996, עמ' 23 והלאה
↑   פרופ' ישעיהו גפני, הרצאת "מדוע" תשע"ד - "קדם-היסטוריות" של ירושלים בספרות ההלניסטית, היהודית והנוצרית (הועברה ב-25 במאי 2014), בערוץ של האוניברסיטה העברית בירושלים באתר יוטיוב - ראו דקה 01:01:03
↑  מסורות ומידע על מכה
↑  וילנאי, מצבות קודש בארץ ישראל, כרך א', עמוד 85
↑  ספר "ציוני", פרשת חיי שרה, בשם ר' רחומאי בס"ז [=בספר זוהר?].
1 2  ספר "ציוני", פרשת חיי שרה, בשם ר' קיסמא בס"ז.
↑  סדר עולם רבה, ריש פ"א.
↑  סדר עולם רבה שם לפי גרסה אחת (ראה הערות ותקונים מר' בער ראטנער שם, אות ה).
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118646907  VcBA: 495/72496  VIAF: 62342107   WorldCat (עם VIAF): 62342107 
הגירוש של אדם וחווה מגן עדן, ג'יימס טיסו
מיכאל מירלשוילי

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1960 (בן 64) קולאשי, גאורגיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה, ישראל 
 מקום מגורים:  סנקט פטרבורג 
 השכלה:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 
מיכאל מירלשוילי (לעיתים נפוץ הכתיב מירילשוילי; בגאורגית: მიხო მირილაშვილი; נולד ב-1 במאי 1960) הוא איש עסקים ופילנתרופ ישראלי-גאורגי. עוסק בעיקר בתחומי הנדל"ן, היהלומים, האנרגיה המתחדשת וניו מדיה. משמש כנשיא "קונגרס יהודי סנקט פטרבורג".
תולדות חייו

מיכאל מירלשוילי נולד ב-1960 בעיירה קולאשי שבגאורגיה. אביו משה מיכאל היה תעשיין. ב-1977 עבר ללנינגרד, שם למד רפואה והוסמך כרופא ילדים. בראשית שנות ה-80 השתלב בעסקי המשפחה של אביו. בשנות ה-90 היו ברשות המשפחה מספר חברות בתחום הנדל"ן, אותן הרחיב מירלשוילי מעבר למדינות חבר העמים לשעבר.
בשנת 2001 נידון ברוסיה ל-12 שנות מאסר בגין קשירת קשר לביצוע עבירה, לאחר שבית המשפט קבע שמירלשוילי הורה על חטיפת והוצאתם להורג של חוטפי אביו, וקרובי משפחתם. מירלשוילי ישב בכלא במשך שמונה שנים. בזמן שהותו בכלא, מירלשוילי נאבק בגזר הדין בבית הדין האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג שבצרפת. בית המשפט הצהיר כי השגת הראיות ובחינתן נעשו בצורה בלתי הוגנת ואינה עומדת בדרישות הליך הוגן.
לאחר שחרורו, פעל בסנט פטרסבורג ובישראל. מירלשוילי ומשפחתו עלו לישראל בשנת 1995, אחר כך חזר לרוסיה, ושוב עלה לישראל בשנת 2009.
בשנת 2023 הוכנס לרשימת הסנקציות של ממשלת אוקראינה בטענה שתמך ברוסיה. הרקע להטלת הסנקציות הוא טענות על קשרים כלכליים עם מפקד מיליציית "כוח וגנר", עסקי תקשורת לוויינית ושליטה בגופי מדיה וארגונים שמקדמים אינטרסים של הקרמלין מחוץ לרוסיה.
פעילות עסקית

מירלשוילי משמש כנשיא קבוצת ההחזקות הרוסית "פטרומיר". הוא היה חבר בהנהלת חברת "Lukoil North West petroleum" העוסקת בתחום האנרגיה. כן היה בעלים של ערוץ טלוויזיה ושל מספר קניונים ומרכזים מסחריים בסנט פטרסבורג. שימש כנשיא CONTI, תאגיד הימורים בסנט פטרסבורג, שהפעיל שישה בתי קזינו ואתרי הימורים.
בשליטתו של מירלשוילי מספר חברות שהוקמו בישראל בשנים האחרונות: "כיתעים", פלאריום גלובל, המפתחת משחקי רשת; "באר יצחק אנרגיה" המתמחה באנרגיה חדשה; וחברת "חושן ארגמן" העוסקת ביהלומים.
ב-2006 ייסדה משפחת מירלשוילי את הרשת החברתית המקוונת הרוסית וי-קונטקטה (Vkontakte). בשנת 2013 מכרה המשפחה את החזקותיה בחברה.
בנו יצחק מחזיק ב-78% ממניות חברת הנדל"ן "רוטשטיין", המתמחה בבניה לציבור הדתי לאומי.
בשנת 2012 החל מירלשוילי לעסוק בתחום קידוחי הגז בישראל.