stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלל גורדין
ביאורים

↑  חקלאות ימית (Mariculture) הוא ענף חקלאי צעיר העוסק בגידול דגים ובעלי חיים ימיים בים ובמערכות מי-ים. באירופה ובים התיכון ראשיתו בתחילת שנות ה-70 של המאה העשרים עם תחילת תוכניות הביות של הדניס, הלברק בים התיכון והסלמון בנורווגיה. חקלאות ימית היא חלק מענף חקלאי גדול יותר הקרוי חקלאות מים (Aquaculture). ענף זה עוסק בכלל הגידולים של בעלי חיים שוכני מים, הן בים והן במים פנימיים. בעברית ענף הגידול במים פנימיים מכונה מדגה. חקלאות ימית אינה עוסקת בגידול דגים ובעלי חיים במים פנימיים-מתוקים. לדוגמה, גידול קרפיונים ואמנונים אינו חקלאות ימית. מים פנימיים הם מים ביבשה ממקורות יבשתיים.
↑  חקלאות מדומה, המבוססת על לכידה של דגי בר, וכן מו"פ ביות התקיימו ביפן מאז שנות השבעים ואף לפני כן[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Overview of the global food and population situation. Testimony of Hillel Gordin, director of the National Center for Mariculture, Eilat Israel, Oceanographic and Limnological Research Institute. February 23. (1989)
↑  Betancor, M. B. et al. Evaluation of different feeding protocols for larvae of Atlantic bluefin tuna (Thunnus thynnus L.). Aquaculture 505, 523–538 (2019).

De La Gandara, F. et al. Seedling production of Atlantic bluefin tuna (ABFT) Thunnus thynnus. The SelfDOTT project. in Joint International symposium of Kinki University and Setouchi town on the 40th anniversary of Pacific bluefin tuna aquaculture, Towards the sustainable aquaculture of bluefin tuna, October 15-16 2010, Amami, Japan (2010).

Mylonas, C. C. et al. Preparation and administration of gonadotropin-releasing hormone agonist (GnRHa) implants for the artificial control of reproductive maturation in captive-2 reared Atlantic bluefin tuna (Thunnus thynnus thynnus). Rev. Fish. Sci. 15, 183–210 (2007).

Koven, W. et al. The effect of dietary DHA and taurine on rotifer capture success, growth, survival and vision in the larvae of Atlantic bluefin tuna (Thunnus thynnus). Aquaculture 482, 137–145 (2018).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423096205171  ISNI: 0000 0000 5020 3763  LCCN: nr91029162  SUDOC: 226607259  VIAF: 78635446   WorldCat (עם VIAF): 78635446
גדעון גנני

| --- | --- |

גדעון גנני
 לידה:  1945 (בן 80 בערך) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תיכון עירוני ה' (תל אביב)  בית הספר לקולנוע בלונדון 
 בן או בת זוג:  רחל שור 
 צאצאים:  גפן גנני, אילן גנני 
 פרופיל ב-IMDb
 
גדעון גנני (נולד ב-1945) הוא מייסד קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, כיהן כמנכ"ל הקרן עד לשנת 2017. משמש גם במאי ותסריטאי והיה מראשוני הפעילים לקידום מעמד יוצרי הקולנוע והטלוויזיה והיצירה הקולנועית והטלוויזיונית בישראל.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

הוריו צבי ויוכבד גנני, עלו לארץ ישראל מפולין לפני מלחמת העולם השנייה. אביו היה חייט וחבר הנהלת ארגון פועלי המחט בהסתדרות.
גדעון נולד כחלק מצמד תאומים, אחיו התאום נפטר בלידה. גדעון גנני נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר העממי בלפור וסיים תיכון עירוני ה' במגמה הומניסטית. עד לגיל 15–16 גדעון שיחק כדורסל, בין היתר, בקבוצת הצעירים של הפועל תל אביב בתפקיד רכז קולע. בגיל זה צפה בסרטים "רוקו ואחיו" של לוקינו ויסקונטי, "זִ'יל וגִ'ים" של פרנסואה טריפו ו"לחיות את חייה" של ז'אן-לוק גודאר. בעקבות הצפייה בסרטים אלה התגבשה בקרבו השאיפה לעבוד בתעשיית הסרטים. שירת בצה"ל בחיל השריון כמפקד טנק, אחרי שאחיו אילן נהרג במלחמת ששת הימים הוצא מחיל קרבי.
גנני למד משפטים בשלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית, אך פרש מלימודיו לפני סיומם ונסע לאנגליה ללמוד קולנוע ב"לונדון פילם סקול", שם התמחה בבימוי ובעריכה.
ביוגרפיה > בימוי

עם שובו ארצה ב-1973, החל לעבוד כבמאי חיצוני של סרטי תעודה עבור הטלוויזיה הישראלית.
יצר עשרות סרטים וכתבות ובהם הסדרה "24 שעות בחיי.." שהייתה הסדרה הראשונה בישראל שתיארה 24 שעות בחיי אנשים שונים ושהתאפיינה בסגנון "הזבוב על הקיר" גנני היה ממעצבי סגנון הסדרה וסגנון "הזבוב על הקיר" בעשייה התיעודית שהפך לימים לסגנון הדומיננטי בעשייה התיעודית הישראלית. גנני ביים 2 מתוך 6 סרטי הסדרה כולל הפרק הראשון שעיצב את סגנון הסדרה ("הסנדק - 24 שעות בחיי יו"ר מועצת בית שאן" - על יו"ר מועצת בית שאן, יצחק קינן) וכתב את התסריט לעוד פרק. כמו כן עשה, בין היתר, סרט על תולדות תופעת המרטירולוגיה ביהדות וכן את הסרט "אודיסיאה בחיריה" קומדיה דוקומנטרית שבה מזבלת חיריה משמשת כמשל לאזלת היד של המערכת לטפל במפגעים אקולוגיים בעוד התושבים סובלים. יצירתו התיעודית הבולטת ביותר בשנים אלה הייתה "להיות מלכה" – שגולל את סיפורה של אורלי חידה, בת פרוורים ממשפחת מצוקה המשתחררת מהצבא, שואפת להיות דוגמנית ונרשמת לתחרות היופי "מלכת המים" נבחרת לתואר הראשון והסרט מסתיים בעבודתה כזבנית בחנות בגדים. הסרט הוגדר בספרו של פרופ' יגאל בורשטיין על הקולנוע התיעודי בישראל כ"אחד מסרטי התעודה הטובים שנעשו בישראל".

אורי קליין כתב על הסרט "להיות מלכה" כי זהו "הסרט הישראלי היפה והמעניין ביותר של השנים האחרונות"
בהמשך, בשל התמעטות העבודה עם הערוץ הראשון, עסק גנני בעיקר בבימוי סרטים מוזמנים עבור גופים ועמותות. במסגרת זו ביים, בין היתר, סרט על הסופר אלי ויזל חתן פרס נובל לשלום וסרט על תולדות האצ"ל שלמרות היותו סרט מוזמן יישם בו טכניקות מיוחדות של שילוב חמרים ארכיוניים וחומר אותנטי שצולם. הסרט זכה להערכה רבה בחוגים המקצועיים ואף זכה בפרס ז'בוטינסקי. כמו כן בשנים אלה עשה מספר סרטים תיעודיים לתחנות טלוויזיה באירופה ובהן סדרה על "המוסד" סרט על קבוצת יופ ווסטרוויל ההולנדית שעסקה בהצלת יהודים בהולנד תחת השלטון הנאצי, סרט על צה"ל במלחמת לבנון הראשונה, וביוגרפיה של המורה לכינור פרופ' אילונה פהר ("מורת הגאונים"), שהייתה מורתם של הכנרים פנחס צוקרמן, שלמה מינץ ואחרים ונפטרה זמן קצר לאחר השלמת הסרט.
ב-1989 ביים את סרטו העלילתי "אש צולבת" המבוסס על מקרה אמיתי שבמרכזו רומן הנרקם בין חיה זיידנברג צעירה יהודייה מתל אביב לדאוד יסמיני צעיר ערבי-נוצרי מיפו וכתוצאה מכך היא מחוסלת על ידי הלח"י. כמו כן ביים דרמה לטלוויזיה בשם "צד א' צד ב"- על זוג בתהליך גירושין העוסק בחשבון נפש תוך כדי ניסוח חוזה הגירושין.
ב־2017 כתב את התסריט, וביים את סרט הטלוויזיה "האיש שניסה למנוע מלחמה / נסיונותיו של לוי אשכול למנוע את מלחמת ששת הימים". הדרמה שודרה בערוץ הציבורי, בכיכובו של דב גליקמן אשר גילם את לוי אשכול.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בעת פעילותו כבמאי עבור רשות השידור חווה על בשרו את ניצול הבמאים על ידי רשות השידור. בעקבות זאת גנני הצטרף להנהלת איגוד במאי הקולנוע והטלוויזיה, לאחר מכן הפך ליו"ר האיגוד תפקיד בו כיהן כשלוש שנים. במסגרת תפקידו זה ניהל מאבקים נגד רשות השידור במטרה לשפר את תנאי העבודה והשכר של הבמאים בארץ העובדים עבור רשות השידור. גנני הביא להגדלת שכר העבודה פי חמישה. גנני עשה אז סרט אחד בתעריף החדש "הישראלים באים" קומדיה דוקומנטרית על ישראלים הנוסעים בטיול מאורגן לאירופה הקלאסית. בעקבות שידור הסרט כתבה מבקרת הטלוויזיה של "הארץ" דאז הדה בושס כי גדעון גנני הוא אחד מחמשת הבמאים הדוקומנטריים הטובים בארץ.
לאחר "הישראלים באים" ועם מינויו של יוסף לפיד כמנכ"ל רשות השידור חדלו כמעט לחלוטין הפקות המקור בערוץ הראשון ועמן גם העסקת במאים חיצוניים. במשך הזמן נשחק גם ההישג של גנני עקב סירוב רשות השידור לקבוע מנגנון הצמדה הולם.
ב-1991, עם ההחלטה על הקמת הערוץ השני, עזב גנני את הבימוי והקדיש את עצמו שוב לפעילות ציבורית הפעם כנציג המפיקים והיוצרים כלפי הרשות השנייה ותרם רבות לניסוח הדרישות שעיגנו את מעמד ההפקה המקומית ומעמדם של המפיקים העצמאיים בהפקות שנכללו במכרזים להפעלת הערוץ וחייבו יותר מאוחר את הזכיינים שזכו במכרזים. גנני תרם רבות לקביעת מכסות ההפקה בתחומי הדרמות וסרטי התעודה וכן הביא לחקיקתו של החוק שקבע את מכסת ההפקות שיופקו בידי מפיקים ויוצרים עצמאיים (בהתחלה 50 אחוזים ולאחר מכן 70 אחוזים) וכן יזם את הסעיף בחוק שקבע שההפקות יופקו "בתנאים נאותים כמקובל בענף ברחבי העולם", כולל תנאי העבודה והשכר של יוצריהן. מונח "נאותות ההפקה" שנהגה על ידי גנני אומץ על ידי כל גורמי הענף לרבות המועצה הישראלית לקולנוע, אך עם השנים הכוונה העיקרית והמקורית של יוצרו גנני - שהדבר יביא להענקת תנאי שכר נאותים לבמאים ולתסריטאים כמקובל ברחבי העולם, שובשה ובמקום זאת המונח והמדיניות שנבעה ממנו מגינה כיום בעיקר על כל הטכנאים וספקי השירותים השותפים לעשיית הסרטים ואלו הבמאים נותרו המקופחים ביותר.
בעקבות הצלחת פעילותו לקידום הפקות המקור בעת הכנת המכרזים לערוץ השני, התבקש גנני על ידי יו"ר המועצה לשידורי כבלים דאז - מיכל רפאלי-כדורי - לשמש כיועצה לענייני הפקות מקור וכאחראי על פיקוח התוכניות של זכייני הכבלים. גנני מילא תפקיד מרכזי בקביעת כללי התוכניות שחייבו את הכבלים תוך שימת דגש בקביעת מכסות לדרמות ולסרטי תעודה. המכסה לדרמות בודדות שנקבעה על ידי גנני הביאה בין היתר ליצירתה של משבצת השידור "הראשון בדרמה" בכבלים שבמסגרתה במאים רבים עשו את צעדיהם הראשונים בבימוי עלילתי (דני סירקין, דרור שאול ואחרים) לימים בוטלו מכסות אלה על ידי גורמים שהחליפו את מיכל רפאלי כדורי.
ביוגרפיה > הוראה

גנני לימד בימוי תיעודי ובימוי דרמטי באוניברסיטת תל אביב, בבית צבי, בסם שפיגל ובקמרה אובסקורה.
חיים אישיים

גנני היה נשוי פעמיים ויש לו שני בנים ובת. בנו אילן גנני (בנה של רחל שור) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון, בנו אורי גנני הוא ד"ר להיסטוריה תרבותית ובתו גפן גנני היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ובמאית תיאטרון וסרטים.
הערות שוליים

↑  דן מרגלית "אלפי שמשות זורחות", פרק משנה :"טלפון מאבא של אילן", ישראל היום, ישראל השבוע, 2 ביוני 2017, עמודים 2-3,
↑  יגאל בורשטיין, "תיעוד-סרט תיעודי בדיה", הוצאת סל תרבות ארצי, 2004 עמ' 80.
↑  אורי קליין, "דיוקנה הנדיב של מלכה", קולנוע 77 רבעון לאמנות הקולנוע, בהוצאת המכון הישראלי לקולנוע, גיליון קיץ מס 14 קיץ 77.
↑  האיש שניסה למנוע מלחמה, יו-טיוב
↑  הדה בושס, בעיתון הארץ, 1980.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309609205171  ISNI: 0000 0000 6847 4625  LCCN: no99001464  VIAF: 98525555   WorldCat (עם VIAF): 98525555 
שרון הכהן ודן תורג'מן בסרט "אש צולבת", 1989
שירים ופיוטים לחנוכה

סמלי חנוכה
לכבוד חנוכה נכתבו שירים ופיוטים רבים.
מלבד פיוטי החג, שנכתבו לאורך הדורות, כתבו יוצרי הזמר העברי שירים רבים לחג החנוכה, בעיקר שירי ילדים או שירים היתוליים, והוא החג היהודי עם מספר השירים הגבוה ביותר..
ברכות לפני הדלקת נרות חנוכה

את אחת המנגינות הפופולריות לברכת הנרות הלחינו ישראל גולדפרב, ואחיו שמואל אליעזר גולדפרב בתחילת המאה ה-20.
תפילות לחנוכה

תפילת על הנסים לחנוכה, מתוך סידור מהעיר פירט, תצ"ח (1738) מאוספי הספרייה הלאומיתהנרות הללו נאמר לאחר הדלקת הנרות, התפילה תוקנה כנראה בתקופת הגאונים, ומופיעה לראשונה במסכת סופרים. לדעת הרב אברהם אבלי בספרו מגן אברהם כתב שיש לומר תפילה זו, מיד לאחר שהדליק את הנר הראשון, ובספר משנה ברורה הוסיף לבאר מאחר שהנר הראשון הוא הנר העיקר אינו נחשב הפסק בין הברכה לשאר המצוות, וימשיך לאומרו תוך כדי שמדליק שאר הנרות.
על הניסים תוספת לתפילת העמידה וברכת המזון התפילה כוללת אזכור של הנסים שנעשו בימי הודאה אלו, ולפי נוסחים מסוימים גם בקשה לנסים בעת הזאת. מלבד חנוכה תפילה זאת נאמרת גם בחג הפורים.
פיוטים

חלק מהפיוטים נאמרים לאחר הדלקת נרות חנוכה, ואחרים נועדו לתפילות ימי חנוכה השונים או שבת חנוכה.
לאורך הדורות נכתבו פיוטים רבים לחג החנוכה. החל מפיוטים שחוברו על ידי פייטנים קדומים, כמו קדושתאות לחנוכה שחיברו רבי יניי ורבי אלעזר הקליר, ועד לפיוטים שחוברו בתקופות מאוחרות יחסית, כמו השיר "באו זרים למקדשי", שהוא חלק מפיוט ארוך שחיבר רבי מאיר איזנשטטר, "יום האיר החשכה" שחיבר הרב יוסף משאש והלחין הרב דוד מנחם, והפיוטים "לא פגיונים לא כידונים" ו "עם נאמני" של רבי דוד בוזגלו.
הפיוט המפורסם ביותר בחנוכה הוא: "מעוז צור" מקור הפיוט הוא באשכנז בימי הביניים.
אבני יקר פיוט של רבי אברהם אבן עזרא המקובל בעיקר ביהדות תימן
אכלו משמנים פיוט אשכנזי שירת הפיוט נפוצה בעיקר בקרב יוצאי יהדות גרמניה, ומספר חצרות חסידיות.
אעדיף כל שמונה פיוט של הפייטן אלעזר בירבי קליר.
אשר יצר אור פיוט של רבי אפרים מרגנסבורג
יה הצל יונה זהות מחברו לא ידועה
יחד באורך פיוט שחיבר רבי יהודה הלוי.
שני זיתים פיוט של ר' שלמה אבן גבירול.
פיוטים > תוכני הפיוטים

פיוטי חנוכה עוסקים בחג מהיבטים שונים ומגוונים. בתקופה הקדומה, כמעט לא עסקו הפיוטים בסיפור ההיסטורי של נסי חנוכה, והם התמקדו בחנוכת המשכן (קריאת התורה לחנוכה), בהלכות חנוכה, או השתמשו בנר ובאור כסמלים והפכו אותם לתיאורים ובקשות כלליים לגאולה.
החל מהמאה ה-10, החלו פייטנים לכתוב פיוטים המספרים בפירוט את מאורעות חנוכה, בעיקר על פי מגילת אנטיוכוס, שנפוצה בתקופה זו. עם זאת, לצד הפיוטים ההיסטוריים, המשיכו להכתב גם פיוטים שעיקרם שבח והודיה לה' על הישועה, ללא פירוט, כמו בפיוט אבני יקר. כן המשיכו להיכתב גם פיוטים העוסקים בחנוכה כסמל לגאולה, באמצעות שימוש במוטיבים של אור והמנורה, כמו למשל בפיוטים יחד באורך ושני זיתים.
סוג נוסף בפיוטי חנוכה, גם בתקופות קדומות וגם בתקופות מאוחרות, הן פיוטים המזכירים את חנוכה כחלק ממאורעות היסטוריים שאירעו לעם ישראל, לדוגמה, רשימות של "שבע חנוכות"[דרושה הבהרה] שהיו מאז ומעולם, או רשימה של ארבע המלכויות והודיה לה' על כלל הגאולות מהמלכויות, כמו בפיוט מעוז צור.
שירים

לחנוכה קיימים מעל ל-100 שירים.
שירים > שירי חנוכה שנכתבו על ידי לוין קיפניס

הבה נרימה
חנוכה חנוכה
סביבון סוב סוב סוב
לביבות
מי זה הדליק
נר לי
שימו שמן (במקור ביידיש תורגם על ידי לוין קיפניס)
שירים > שירי חנוכה שנכתבו על ידי נעמי שמר

נר ראשון של חנוכה
שבחי מעוז (מבוסס על הפיוט "מעוז צור")
מי ידליק
שירים > שירי חנוכה ידועים נוספים

חנוכייה לי יש
מי ימלל
שקט שקט, החנוכייה דולקת
ימי החנוכה
כד קטן
נרותי הזעירים
אנו נושאים לפידים
מעשה בלביבות
נרות רבים
הערב בבית
שירים > שירי חנוכה באנגלית

I Have a Little Dreidel
The Chanukah Song
הערות שוליים

1 2  דפנה ארד, איך הפך חנוכה לחג עם הכי הרבה שירים, ולמה אנחנו לא מזהים אותם?, באתר Xnet‏, 9 בדצמבר 2020
↑  מילות השיר "ברכת הנרות (לחן האחים גולדפרב)" והאזנה לו, באתר זמרשת
↑  הפיוט השלם בספר "נר מצווה", חלק "אורה ושמחה", עמ' 39-41, וראה שם פיוטים רבים נוספים.
↑  תורה ושירה (2020-12-16), "יוֹם הֵאִיר" פיוט חדש לחנוכה ▪︎ מילים: רבי יוסף משאש זצ"ל לחן: הרב דוד מנחם▪︎ מקאם כורד, נבדק ב-2024-12-01
↑  תזמורת אנדלוסאלם • משה לוק - לא פגיונים | Andalusalam Orchestra • Moshe Louk, נבדק ב-2023-12-04
↑  לֹא פִּגְיוֹנִים לֹא כִּידוֹנִים, באתר קהילות שרות
↑  עם נאמני, באתר קהילות שרות
↑  הרב חיים לוקעם נאמני זרע אמונילחג החנוכה מקזבלנקה לירושלים פיוטים ומוזיקה מקודשת ממרוקו, נבדק ב-2023-12-04
↑  חריג בולט לכך הוא הפיוט אעדיף כל שמונה, לרבי אלעזר בירבי קליר.
↑  שולמית אליצור, "פיוטי החנוכה: סמל מול ריאליה", בתוך: דוד עמית וחנן אשל (עורכים), ימי בית חשמונאי, סדרת "עידן", כרך 19, יד בן-צבי, ירושלים 1995, עמ' 303–310; הנ"ל, האם החשמונאים גרו ביער ביריה שעל יד צפת? ומדוע כונו היוונים 'ילקים'?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 31 בדצמבר 2017; אופיר מינץ-מנור, "זאת חנכת בית חשמוני: זכר החשמונאים בפיוטים מהתקופה הביזנטית", אוקימתא ה (תשע"ט), עמ' 101–124.
↑  חנוכה, באתר זמרשת
↑  מי זה הדליק, באתר זמרשת
↑  נר ראשון של חנוכה, באתר שירונט
↑  מי ידליק, באתר שירונט
↑  נרותי הזעירים, באתר שירונט
סיביר נובוסיבירסק

ערך זה עוסק בקבוצת כדורגל מרוסיה. אם התכוונתם למועדון הוקי קרח בעל אותו השם, ראו .
הסמליל הישן
סיביר נובוסיבירסק (ברוסית: Сибирь Новосибирск) היא קבוצת כדורגל מקצוענית מהעיר נובוסיבירסק שברוסיה שמתמודדת בליגות הכדורגל ברוסיה.
בשיאה השתתפה במשך מספר עונות בליגת העל הרוסית, ליגת הכדורגל הלאומית ובליגת הכדורגל המקצוענית. הישגי השיא שלה הן העפלה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2010.
היסטוריה > סיביר

הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1936 ולא הגיעה להישגים משמעותיים בתקופת ברית המועצות. ב-1987 אף נשרה לליגה החובבנית. המפנה החל לאחר התפרקות ברית המועצות.
ב-1992 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הרוסית הראשונה, אזור מזרח. ב-1996 נשרה הקבוצה לליגה השנייה, בה התמודדה עד לשנת 2004, אז סיימה ראשונה והעפילה חזרה לליגה הרוסית הראשונה. ב-2006 סיימה הקבוצה במקום השמיני בליגת המשנה והגיעה עד לשלב שמינית גמר גביע רוסיה.
ב-2007 סיימה הקבוצה במקום השלישי, אך במשחקי פלייאוף ההעפלה כשלה בניסיונה להעפיל לליגת העל הרוסית. את עונת 2008 סיימה הקבוצה במקום ה-14. בעונת 2009 העפילה הקבוצה לרבע גמר הגביע הרוסי וסיימה כסגנית אלופת הליגה הראשונה, מה שהעניק לה את הזכות להעפיל לליגה הבכירה. את עונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום ה-16 והאחרון ונשרה בחזרה לליגת המשנה. באותה עונה הפסידה הקבוצה בגמר הגביע הרוסי לזניט סנקט פטרבורג, אך בעקבות הישג זה זכתה הקבוצה בכרטיס למוקדמות הליגה האירופית, והוגרלה בשלב המוקדמות השלישי של עונת 2011 מול אפולון לימסול הקפריסאית. במשחק הראשון אשר נערך בנובוסיבירסק ניצחה הקבוצה 1:0, ובמשחק הגומלין בקפריסין הפסידה 2:1, אך העפילה לשלב הבא עקב שער החוץ שכבשה. בשלב הבא הוגרלה סיביר מול פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית; במשחק הראשון ניצחה סיביר בתוצאה 1:0, אך במשחק הגומלין הפסידה 1:5 והודחה מהמפעל.
בעונת 2018/2019 זכתה לתמיכה פיננסית מבנק אוטקריטיה ובנק Sibmost, ברם הציגה מאזן עגום של 17 הפסדים וירדה לליגה השנייה, אחרי 8 עונות בליגה הלאומית ופורקה בתום העונה. את מקומה בליגה המקצוענית נטלה קבוצה חדשה בשם "נובוסיבירסק".
היסטוריה > נובוסיבירסק

נובוסיבירסק הוקמה ב-10 ביוני 2019 ביוזמת ממשלת מחוז נובוסיבירסק, על בסיס משאבי קבוצת סיביר שפורקה בתום עונת 2018/2019.
ההחלטה על הקמת קבוצת כדורגל התקבלה בישיבה של ממשלת מחוז נובוסיבירסק שנערכה ב-10 ביוני 2019 ובה הוחלט על הקמת ארגון לא מסחרי אוטונומי בשם "מועדון הכדורגל נובוסיבירסק", בתמיכת המחוז ובמימון משרד הספורט של המחוז. על פי היוזמה הקבוצה החדשה תתמודד באליפות המזרח של ליגת הכדורגל המקצוענית. לדברי סגן מושל המחוז, אנדריי ז'וקוב, ההחלטה נובעת מחוסר היעילות של תפקוד הנהלת מועדון הכדורגל סיביר שעל משאביו נשענת הקבוצה החדשה. בממשלת המחוז סבורים שההתנהלות החובבנית של הנהלת "סיביר" הביאה לכך שלראשונה משנת 2005 המחוז לא יהיה מיוצג בליגות הבכירות בכדורגל. מטרת הקבוצה החדשה הוא לנהל בחוכמה את יחסי הקבוצה מול אוהדיה ולפתח בצורה נבונה את בתי הספר לכדורגל של המחוז.
את עונת הבכורה שלה (2019/2020), הקבוצה החלה בהתמודדות בליגה הכדורגל המקצוענית, השלישית בחשיבותה במדינה. למאמן מונה איגור צ'וגאיינוב, לשעבר מאמן סיביר. ברם, בתחילת 2020 הוחלף המאמן ובעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה טורניר הליגה המקצוענית נעצר והוחלט לקבוע את המיקומים בהתאם למצבם ביום הקפאת הליגה והקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות המזרח של הליגה המקצוענית. במאי 2020 הנהלת הקבוצה הודיעה על תוכניות להקמת אקדמיה, 2 קבוצות-בת וקבוצת כדורגל נשים. ביוזמת המנכ״ל אנדריי פרלוב.
נובוסיבירסק הפעילה קבוצת נוער בשם "נובוסיבירסק-M" שהתמודדה באליפות סיביר והייתה בעצם קבוצת הנוער לשעבר של סיביר.
לקראת עונת 2024/2025 התמודדה על משחקי העפלה לליגה הרוסית הראשונה בכדורגל מול רוטור וולגוגרד והפסידה אך בהנהלה הוחלט להחזיר את מועדון סיביר ההיסטורי על סמליו.
לוגו נובוסיבירסק מיוני 2019 עד יולי 2020.
לוגו הקבוצה מיוני 2020 עד יולי 2021
היסטוריה > סיביר

ביוני 2024 נובוסיבירסק אורגנה מחדש כ״סיביר נובוסיבירסק״, כשם הקבוצה ההיסטורית, לקראת השתתפותה בעונת 2024/2025.
סיביר במפעלים האירופיים

| עונה | טורניר | סיבוב | מדינה | יריבה | משחק בית | משחק חוץ | בסיכום הכללי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/11 | הליגה האירופית | מוקדמות | קפריסין קפריסין | אפולון לימסול | 1:0 | 1:2 | 2:2 |
| 2010/11 | הליגה האירופית | שלב הפלייאוף | הולנד הולנד | פ.ס.וו. איינדהובן | 1:0 | 0:5 | 1:5 |
שמות הקבוצה

"בורובסטניק" (1936-1937) - ע"ש האגודה האקדמית לספורט
"קריליה סובייטוב" (1938-1956) - ע"ש חיל האוויר הסובייטי
"סיבסלמאש" - ע"ש המפעל החקלאי של נובוסיבירסק (1965-1957)
סאט"ם - ע"ש הבעלים, המפעל הסיבירי להנדסת חשמל כבדה (1970)
"דזרז'ינטס" - ע"ש פליקס דזרז'ינסקי, ראש הצ'קה (1971)
"צ'קאלובץ" - ע"ש ואלרי שקאלוב, טייס מפורסם (1972-1991, 1993-1999)
"צ'קאלובץ-פוקומי"ס", ע"ש מפעל שקאלוב לבניית מטוסים (1992)
"צ'קאלובץ-1936" (2000-2005)
"נובוסיבירסק" (2019–2024)
"סיביר" (2006–2019, 2024–)
אצטדיון הקבוצה

הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון ספרטק הממוקם ברחוב פרונזה 15 בעיר ומכיל 12,500 מושבים. האצטדיון נבנה בשנים 1925—1927 ובעבר שימש את קבוצת "סיביר". זהו אצטדיון רב תכליתי המשמש לאירוח משחקי כדורגל ותחרויות אתלטיקה. במתחם האצטדיון ישנם אולמות לכדורסל, טניס, כדורעף ואימון סיף.
השיפוץ המקיף הראשון באצטדיון נעשה שנתיים לאחר חניכת האצטדיון ב-1927. ב-1952 נסגר שוב לשיפוצים ובשנת 2004 הוחלף הדשא הטבעי בדשא מלאכותי ובהתקני שמע מודרניים. ב-2010 הוענק לאצטדיון דירוג של רמה 2 בדירוג האצטדיונים של אופ"א, שמאפשרים לאצטדיון לארח את משחקי הסיבוב הראשון והשני של מוקדמות ליגת האלופות והליגה האירופית. ב-2011 הותקן לוח תוצאות מודרני.
במאי 2020 הנהלת הקבוצה הודיעה על כוונתה לבנות אצטדיון חדש בעיר, על פי עיצוב דומה לגזפרום ארנה בסנקט פטרבורג שיכיל עד 20,000 מושבים.
אצטדיון הקבוצה > גלריה

מראה האצטדיון
מפת היציעים
לוח התוצאות המודרני של האצטדיון, נובמבר 2011
מראה האצטדיון
האצטדיון במרץ 2012
תארים והישגים

גביע רוסיה :
גמר: 2010
אליפות אזור מזרח של הליגה הרוסית השנייה :
זכייה: 2004
הליגה הרוסית הראשונה
סגנות: 2009 (העפילה לליגה הבכירה)
מקום שלישי: 2007
הערות שוליים

↑  Борьба за ФК «Сибирь». Власти создали новый клуб, дирекция заявляет об уничтожении старого
↑  Власти Новосибирска создали новый футбольный клуб вместо "Сибири"
↑  В России появился ФК «Новосибирск»
↑  Правительство Новосибирской области создает новый футбольный клуб «Новосибирск»
↑  Главным тренером нового футбольного клуба в Новосибирске стал тренер «Сибири»
↑  Клуб ПФЛ "Новосибирск" планирует создать женскую команду в 2021 году
↑  Гендиректором ФК «Новосибирск» стал олимпийский чемпион по ходьбе
↑  Информация для руководителей команд ЛФК
↑  ФК «Новосибирск» официально переименовали в «Сибирь»
↑  Один из российских клубов решили переименовать
↑  ФК "Новосибирск" в межсезонье будет переименован в "Сибирь"
↑  האתר הרשמי של האצטדיון
↑  Стадион «Спартак» (Новосибирск)
↑  Футбольную арену планируют построить в Новосибирске
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
לוגו נובוסיבירסק בשנים 2021–2024.
Back to the Egg

Back to the Egg (באנגלית בחזרה אל הבֵּיצָה) הוא האלבום השביעי והאחרון של להקת הרוק הבריטית-אמריקאית פול מקרטני וכנפיים, והאלבום התשיעי של פול מקרטני מאז התפרקותה של להקת הביטלס. האלבום יצא ב–24 במאי 1979. באלבום זה אימץ מנהיג הלהקה מקרטני, שהיה ידוע כאמן שאוהב לחקור סגנונות מוזיקליים, מספר סגנונות מאותה תקופה, בהם מוזיקת הגל החדש.
משתתפים

כנפיים
פול מקרטני - סולן וקולות רקע, בס, גיטרות אקוסטיות וחשמליות, קלידים, קונצרטינה בשיר "Million Miles", פסנתר וצ'מבלו בשיר "Winter Rose"
לינדה מקרטני - קלידים, קולות רקע
דני ליין - סולן בשיר "Again and Again and Again", גיטרות חשמליות ואקוסטיות, קולות רקע
לורנס ג'ובר - גיטרות חשמליות ואקוסטיות, סינתיסייזר גיטרה, בס בשיר "Love Awake"
סטיב הולי - תופים, כלי הקשה
ייצור
פול מקרטני וכריס תומאס - מפיקים
פיל מקדונלד - טכנאי קול
מארק ויגרס - עוזר טכנאי קול
ג'ון שו - תמונת עטיפה קדמית
לינדה מקרטני, פול מקרטני - תמונות עטיפה אחורית
היפנוסיס - עיצוב
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 12 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 8 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 11 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 6 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 7 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 5 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה ×2 | 200,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 100,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
הערות שוליים

↑  Back to the Egg - Wings
↑  Daytrippin', Exclusive: Ex-Wings guitarist, Laurence Juber, talks about having Paul McCartney as a boss, Daytrippin' Beatles Magazine, ‏2010-10-15 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f66e00fa-272c-3ca0-8fc3-f184482e6c69 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.