stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרטרוד ממראניה
נישואיה לנסיך הונגרי > הסכסוך עם הגיס, מלך הונגריה

הנסיך אנדראש היה צד בסכסוך ירושה על כס המלכות הגרמני, הצטרף למחנה חמיו בתמיכה בפיליפ משוואביה, בניגוד לאחיו, המלך אימרה של הונגריה, שתמך באוטו הרביעי.
לגרטרוד הייתה השפעה פוליטית רבה על בעלה. ייתכן שהיא גרמה לו למרוד באחיו. כשהמלך אימרה הבין כי צבאו של אנדראש גדול מהכוחות שעמדו לרשותו, יצא ללא חימוש, כשרק כתרו ושרביטו בידו והתייצב במחנה של אחיו על יד ואראשד. משראה זאת, אנדראש נכנע מרצון בפני המלך. אימרה ציווה לעצרו, אך זמן קצר לאחר מכן אנדארש נמלט. המלך אימרה שילח את גרטרוד לבית אביה בבוואריה. הגורל היטיב איתה כשאחרי מות המלך אימרה בשנת 1204, נדרש בעלה אנדראש להיות עוצר הממלכה לצד המלך החדש, אחיינו הקטין לסלו השלישי. אנדראש הבטיח לאימרה המנוח לדאוג לילד עד שיגיע לבגרות ולנהל עד אז את הממלכה. עם זאת הכביד אנדראש על חייהם של לסלו השלישי ושל אמו האלמנה עד שהם נאלצו להימלט לגלות וינה. כעבור שנה הילד נפטר בווינה באופן פתאומי. בעקבות זאת עלה אנדראש השני על כס מלכי הונגריה.
מלכת הונגריה

בעת מלחמותיו הרבות של בעלה, נשארה גרטרוד מושלת יחידה של הונגריה בתור "עוצרת" ולפי עדות הכרוניקן דיטריך מאפולדה, ניהלה את העניינים "כמו גבר". היא הקיפה עצמה בקרובי משפחה ואנשי חצר גרמנים נוספים וחילקה להם נכסים והטבות רבים. בשנת 1207 אחיה, ברטולד, התמנה כארכיבישוף של קאלוצ'ה וקיבל למרות גילו הצעיר ופגמים בהשכלתו את אישור האפיפיור. התנהגותו הבזויה גרמה לקיצוץ בסמכויותיו. ב-1209 שכנעה המלכה את בעלה למנות אותו גם לבאן של סלאבוניה ובשנת 1212 לשליט (וויבוד) של טרנסילבניה ולרוזן מחוז באץ'-בודרוג (אנ').
ב-1208 נמלטו להונגריה שני אחים נוספים של המלכה, אקברט, בישוף של במברג, והיינריך, המרקגרף מאיסטריה, שהואשמו בארצם בקשר וברציחתו של המלך הגרמני פיליפ משוואביה. גם אדולף, המורה של המלכה זכה מידיה למינוי כראש המכללה בסנט מרטין בחבל ציפס (בהונגרית - ספש). גם אחותו של אדולף זכתה כאשת אמונים של המלכה למעמד משמעותי בחצר. העדפתה של המלכה גרטרוד את קרוביה "בני מראניה", ואת שאר האצילים הזרים, (ביניהם הפלטינים צ'פאן ופוט ממשפחת גויר (ג'ייר)) ונישול הממלכה מנכסיה לטובת מקורביה, גרמו להתמרמרות רבה נגדה בקרב העם ההונגרי. אמנם חלוקת חלקים גדולים מנכסי בית המלכות הייתה בכלל מדיניות של בעלה אנדראש השני, במסגרת מה שהוא קרא "ההסדרים החדשים" (nove institutiones) ו"החלוקה הכללית" (generalis distributio) בהם ראה המלך אמצעי לקנות את האצילים לטובת מסעותיו הצבאיים
עוד אירוע שקומם רבים היה בשנת 1211 טקס אירוסי הבת של גרטרוד, אליזבת, בת ה-4, לרוזן מתורינגיה, הרמן. הטקס התנהל בפאר שנחשב מנקר עיניים. במהלכו נמסרה הנסיכה הקטנה למשלחת הגרמנית, כשהיא שכובה על ספת כסף.
מותה

בעוד המלך אנדראש נלחם בגליציה, בשנת 1209 החליטו אצילים הונגרים להיפטר מהמלכה הגרמניה. אולם הקשר הראשון נחשף וסוכל.
בשנת 1213 יצא שוב המלך אנדראש למסע צבאי נוסף בגליציה. בהיעדרו הוא העביר את רסני השלטון לאשתו ולארכיבישוף ברטולד, מהלך שעורר את זעמם של הארכיבישוף-פרימאט יאנוש (יאנוש ממראניה -הוא עצמו ממוצא גרמני) ושל האצולה ההונגרית ובראשה הפלטין בנקה (בנדיקט) בור ממשפחת באר-קאלאן, שנודע במסורת ההונגרית בתור "הבאן באנק".
סיפורים מאוחרים יותר האשימו את אחי המלכה, ברטולד, כי אנס בעידוד המלכה את אשתו הנאמנה של הפלטין בנקה או אולי של האישפאן פטר מביהאר. ההאשמה הזאת, שנפוצה מאוחר יותר, נחשדת כמפוברקת מפני שדומה להאשמה דומה מאוד שהוטחה 150 שנה לאחר מכן באליזבטה לוקייטק, אשתו של לאיוש הגדול .
בעקבות החוקר יאנוש באק אפשר לשים לב כי בשני המקרים מדובר בנשים זרות, בעלות מעמד משפיע בממלכה, ושהפכו ליעד להתנקשות וששמם הטוב נמצא מוכתם במידה רבה בדברי הימים.
ברצח ב-28 בספטמבר 1213 בוצע אחרי אישורו של הפרימאט יאנוש שהתנסח במכתבו בכפל לשון בעזרת העדרם של סימני פיסוק
Reginam occidere nolite timere bonum est si omnes consentiunt ego non contradico
לרצוח את המלכה אל לכם לפחד אינני מתנגד אם כולם מסכימים
בידיעת בנקה בור, נכנסו פטר-האישפאן מביהאר-,שימון, שהיה חתנו של בנקה, ואציל בשם שימון קצ'יץ', למאהל שבו שהתה המלכה גרטרוד בהרי פיליש, ביום של ציד שארגנה יחד עם אחיה ועם אורח, הדוכס לאופולד שישי מאוסטריה. הקושרים מעצו סכין בידיה ורצחו אותה לעיני שלושה מילדיה - בלה, אנדראש ומריה. חיי הילדים נחסכו. גופתה של גרטרוד בותרה לחתיכות ואצילים גרמנים אחרים מחצרה נהרגו גם כן. לעומת זאת הדוכס לאופולד ואחיה ברטולד הצליחו להימלט. ברטולד לקח איתו סכום של 7,000 מארקים שמאוחר יותר אולץ להחזיר בלחץ האפיפיור. הוא התמנה בהמשך לפטריארך של אקוויליאה באיטליה.
בשובו מגליציה האשים המלך אנדראש ללא בסיס במעשה הרצח את האיכרים וארגן מעשי טבח ברחבי הממלכה. מבין הקושרים האמיתיים רק האישפאן פטר מביהאר הוצא להורג על ידי שיפוד על מוט על ידי אנשי המלכה, בעוד השאר, כולל בנקה, לא נענשו. רק בנה של גרטרוד, המלך בלה הרביעי, הענישם אחרי שעלה לשלטון. לבאן שימון קצ'יש הופקע כל רכושו, בעוד שהפלטין בנקה איבד רק את משרתו.
אחרי מות המלכה הוחזרו כל האחוזות רחבות הידיים שהיא חילקה למקורביה. לדברי דיטריך מאפולדה, הן היוו כשליש משטחי הונגריה כולה,
המלך האלמן אנדראש השני נשא בהמשך לאשה את יולנדה מקורטנה.
מקום קבורתה ואתרים אחרים הקשורים לזכרה

המלכה גרטרוד הובאה לקבורה במנזר המלכותי (ה"אבאציה") של הנזירים הציסטרציאנים בפיליש.
קברה של גרטרוד ממראניה, עוצב בסגנון גותי צרפתי. הקבר נשדד ונחרב בימי הכיבוש העות'מאני בהונגריה. הוא נחפר בשנים 1967–1980 על ידי קבוצת חוקרים שאישרו כי אכן מדובר במקום קבורתה.
בכנסייה בעיר ורוצלב (אז ברסלאו) שמור גביע זהב שיוצר, לפי משאלת המלכה, על ידי התכת כתר שהיא חבשה בחגים.
בהונגריה הקימה המלכה מנזר של הנזירים הפרמונסטרטנזים
בפריולי נמצא ספר תהילים מאויר שנכתב לפי הזמנתה - „Codex Gertrudianus“
ילדיה

לאנדארש השני ולגרטרוד ממראניה נולדו חמישה ילדים משותפים:
אנה מריה מהונגריה (בערך 1204 - 1237), נישאה לצאר של בולגריה איוון אסן השני
בלה הרביעי, מלך הונגריה (1206 - 3 במאי 1270)
אליזבט הקדושה מהונגריה (1207 - 10 בנובמבר 1231), אשתו של הלנדגרף לודוויג הרביעי מתורינגיה
קלמן, מלך גליציה-לודומריה (1208- יוני 1241)
אנדריי השני, נסיך הליץ' (גליציה) (1234-1210)
הנצחה

-2013 - לרגל מלאת 800 שנים למות המלכה גרטרוד אורגנה תערוכה במוזיאון פרנצי בסנטאנדרה
ביצירות תרבות

הדרמה הלאומית "באנק באן" מאת יוז'ף קטונה (1815), בגרסתה הסופית ב-1819 -
גרטרוד ממראניה היא גבורה ראשית במחזה של יוז'ף קטונה "באנק באן" מספרים בהם שהפלטין הבאן באנק יצא יחד עם מלכו אנדראש השני למלחמה. בזמן הזה אשתו הצעירה של באנק נותרה בבית. אחיה של גרטרוד התאהב בה אך היא דחתה את חיזוריו. לעומת זאת המלכה גרטרוד עודדה את אחיה וזה כפה את עצמו על האשה ואנס אותה. כשהבאן באנק שמע זאת התמלא זעם ונשבע לנקום את כבודו ואת כבוד אשתו. בראש קבוצת אצילים רצח את המלכה גרטרוד. אחיה של המלכה נמלט.
גרטרוד ממראניה מוצגת במחזה כמלכה "זרה", האשמה בניצול העם ההונגרי.
האופרה "באנק באן" מאת פרנץ ארקל עם לברית מאת בני אגרשי, לפי המחזה של קטונה -1861
המחזה "משרת נאמן של אדונו" מאת פרנץ גרילפרצר, 1826 הוצגה ב-1828 - קיבל גם כן השראה מסיפור הקשר נגד גרטרוד
מור יוקאי - ב"היסטוריה של העם ההונגרי באיורים ספרותיים" (1854)
בקטע "גרטרוד"
הסרט האילם "באנק באן" בבימוי מייקל קורטיז (1914)
הערות שוליים

↑  C.Mielke 2010
↑  2014 Martin C.Rady ע' 97
↑  C.Mielke ע' 25
↑  C.Mielke ע' 27
↑  Martin C. Rady 2014 ע'95
↑  בתרגום חופשי
↑  Eitelberger im Jahrb. d. k. k. Centralcommission z. Erforsch. u. Erhalt. d. Baudenkmale. Wien 1857, II. Bd., S. 252 ff
↑  בבלוג של     ז'ומבור יקיי על האמנות של ימי הביניים  15.08.2013  ‏Medieval Hungary Blog of Zsombor Jekely
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161595671 (data)  GND: 138779074  ISNI: 0000 0000 6902 6090  LCCN: nb2015022763  VIAF: 95406425   WorldCat (עם VIAF): 95406425 
הדוכס ברטולד הרביעי מאנדכס-מראניה, אשתו אגנס וילדיהם
סמל בית הדוכסים אנדכס-מראניה
ד'אורוויל (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  63°05′00″S 56°20′00″W﻿ / ﻿63.083333333333°S 56.333333333333°W﻿ / -63.083333333333; -56.333333333333
 שטח:  455.3 קילומטר רבוע
 אורך:  27 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
 על שם:  ז'ול דומון ד'אורוויל 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהד'אורוויל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהד'אורוויל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיד'אורוויל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיד'אורוויל
 
האי ד'אורוויל (באנגלית: D'Urville Island) הוא אי בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
האי הוא האי הצפוני ביותר בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל.
האי ממוקם בסמוך מצפון לאי ז'ואנוויל.
תעלת לארסן מפרידה בין האי ז'ואנוויל לבין האי ד'אורוויל.
אורכו של האי ד'אורוויל 27 קילומטרים; ארכו של קו החוף 94.5 קילומטרים; ושטחו של האי 455.3 קילומטרים רבועים.
שיא גובהו של האי 210 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה לראשונה בשנת 1902 על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
היסטוריה > מקור השם

נורדנשלד קרא לאי על שמו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל, מגלה הארצות הצרפתי, אשר גילה את ארכיפלג איי ז'ואנוויל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  מידע גאוגרפי
ד'ארטניאן

| --- | --- |

 לידה:  1611 Château de Castelmore, צרפת 
 פטירה:  25 ביוני 1673 (בגיל 62 בערך) מאסטריכט, הולנד 
 מקום קבורה:  הולנד 
 מדינה:  צרפת 
 השתייכות:  Gardes Françaises, מוסקטרים 
 תקופת הפעילות:  מ-1632 
 דרגה:  מרשל צרפת 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הולנד-צרפת 
 
פסל של ד'ארטניאן במאסטריכט
כתב יד מ-1672 חתום על ידי ד'ארטניאן
זכרונות ד'ארטניאן
ד'ארטניאן (בצרפתית: D'Artagnan) הוא שמה של דמות ספרותית המככבת בכמה מספריו של אלכסנדר דיומא האב ומבוססת על דמותו של המוסקטר הצרפתי שארל דו בָּה או דה בה קסטלמור ד'ארטניאן (בצרפתית: Charles de Batz-Castelmore d'Artagnan), שהיה קפטן מוסקטרים בשירותו של המלך הצרפתי לואי ה-14, מפקד הפלוגה הראשונה של חטיבת המוסקטרים.
הדמות ההיסטורית

ד'ארטניאן נולד כנראה בשנים 1611–1623 במבצר קסטלמור, במחוז לופיאק, שבגסקוניה, בדרום מערב צרפת ונהרג ב־25 ביוני 1673, במסטריכט, במהלך מלחמת הולנד–צרפת.
בהמלצת קרוב משפחה בעל דרגת פיקוד בין המוסקטרים, גויס ד'ארטניאן למשמר המלכותי ושירת ביחידות שונות ובכמה מערכות צבאיות. המלך הכיר אותו וסמך עליו, לכן הטיל עליו משימות עדינות, כמו מעצר/ליווי של נכבדים מסוימים ובהם גם הקרדינל מאזארן וניקולא פוקה, שהיה שר האוצר והאיש העשיר ביותר בצרפת — ד'ארטניאן ביצע זאת היטב וכך גם התקדם בדרגות.
ד'ארטניאן ייחס לעצמו תואר אצולה, כנראה ללא ביסוס אמיתי ולאחר מותו נפתחו משפטים נגד בניו על השימוש בתואר האצולה. המלך, שזכרו של ד'ארטניאן היה יקר לו, דאג להפסיק את המשפטים.
הזכרונות המזויפים

העיתונאי והסופר גאסיין דה קורטיל דה סנדרה (1644 - 1712) השתמש לאחר מות ד'ארטניאן בחלק מידיעותיו על תולדות חייו, כדי לחבר את זכרונותיו כביכול. דה קורטיל הירשה לעצמו תחת אצטלת ה"זכרונות" לגבב סיפורי אהבים, אנקדוטות והרפתקאות שהיו או לא היו ופרסם אותם בכמה נובלות: Mémoires de M.L.C.D.R., 1687; Mémoires de M. d'Artagnan, 1700; Mémoires de M. de B.; 1711.
דיומא האב וספרי קורטיל

הסופר אלכסנדר דיומא האב, שקרא את ספרי דה קורטיל, בנה על דמויותיהם של ד'ארטניאן ורעיו את ספריו הנודעים "שלושת המוסקטרים", "אחרי עשרים שנה" ו"הוויקונט דה בראז'לון". דמותו של ד'ארטניאן בספרי דיומא שונה מדמותו בספרי קורטיל, ולדעת היסטוריונים היא קרובה יותר לדמות ההיסטורית.
ספרי דיומא זכו לתפוצה גדולה מאוד ותורגמו לשפות רבות. על בסיס ספריו הופקו סרטים רבים, דוגמת שלושת המוסקטרים (סרט, 1921), בהם מככב ד'ארטניאן, ודמותו זכתה לחיקויים רבים.
ג'אומטרי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת
 מייסדים:  ג'ילי
 תקופת הפעילות:  אפריל 2019 – הווה (כ־5 שנים)
 חברת אם:  ג'ילי
 מיקום המטה:  הרפובליקה העממית של סין האנגג'ואו, סין
 בעלות:  ג'ילי
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות חשמליות
  
 www.geometryauto.com
 
ג'אומטרי (באנגלית: Geometry) היא יצרנית מכוניות חשמליות, שבסיסה בהאנגג'ואו שבסין. היא הוקמה על ידי ג'ילי באפריל 2019. בנובמבר 2021 הוחל שיווק גם בישראל.
עד שנת 2025 מתכננת ג'אומטרי להשיק 10 דגמים חשמליים חדשים מלבד ארבעת הדגמים הקיימים שלה.
נקראת גם ג'ילי ג'אומטרי.
לוגו ג'אומטריה היסטוריה

2019–2022
2022–הווה
דגמים

ג'אומטרי A – מכונית חשמלית במרכב סדאן, הושקה בשנת 2019.
ג'אומטרי C – מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר, הושקה בשנת 2020.
ג'אומטרי EX3 – קרוסאובר חשמלי המבוסס על ג'ילי X3, הושק ב-2021.
ג'אומטרי E – קרוסאובר עירוני, הושק ב-2022.
ג'אומטרי M2 – מכונית מיני, הושקה ב-2022.
מכירות

רכביה של גיאמטרי נמכרם בעיקר בסין אך בנובמבר 2021 החל השיווק של דגם ה-C בישראל. בחודש מרץ 2022 מסרה גיאמטרי ישראל את דגם ה-1,000 מדגם C ועד לחודש מאי מסרה גיאמטרי ישראל למעלה מ-1,163 דגמי C.
מכירות > סין

להלן נתוני המכירות של החברה בסין.
| שנה | ג'אומטרי A | ג'אומטרי C | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 12,662 | - | 12,662 |
| 2020 | 5,051 | 5,227 | 10,328 |
| 2021 | 14,986 | 10,770 | 25,756 |
מכירות > ישראל

להלן נתוני המכירות של החברה בישראל.
| שנה | ג'אומטרי C |
| --- | --- |
2021: 163
2022: 897
סה"כ: 1,163
גלריה

ג'אומטרי A
גימאומטרי C
הערות שוליים

↑  China's Geely Launches New Electric Car Brand 'Geometry, באתר ניו יורק טיימס, ‏11 באפריל 2019
1 2  cartube, גילי ג'אומטרי C החשמלי: בישראל ברבעון הרביעי של 2021, באתר cartube
↑  cartube, ג'ילי ישראל מסרה החודש את החשמלית ה-1,000 מדגם ג'אומטרי C, באתר cartube
↑  ג'אומטרי – נתוני מכירות בסין, באתר carsalesbase
↑  ג'ילי גאומטרי C חדשה – מחירון, מבצעים והנחות על Geely Geometry C | קארזון, באתר www.carzone.co.il
| ג'אומטרי |
| --- | --- | --- |
| כלי רכב נוכחיים | ג'אומטרי A • ג'אומטרי C • ג'אומטרי EX3 • ג'אומטרי E |  |
| אחר | ג'ילי (חברת האם) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יצרני רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרטרודה דוידוביץ'

פסל של שחיינית מביליץ, פולין, בדמותה של גרטרודה דוידוביץ', הוצב ליד שער הכניסה לבריכת השחייה החיצונית ברחוב קונופניצקה. נוצר על ידי I.R. גליקליך ב-1936.
גרטרודה דוידוביץ' (בפולנית: Gertruda Dawidowicz) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה. היא זכתה ב-28 תוארי אליפות פולין.
ביוגרפיה

דוידוביץ' נולדה וגדלה בביליץ (ביילסקו-ביאלה). היא התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה. עד היום מוצגת בחזית בריכת השחייה פסל של נערה צעירה קופצת לבריכה בדמותה של גרטרודה דוידוביץ'.
ביוגרפיה > 1934

באליפות פולין שנערכה בשנת 1934 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור.
ביוגרפיה > 1935

במכביה השנייה, שנערכה בחיפה באפריל 1935, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות)
בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:21.2 דקות ובמשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 4:57.5 דקות
ביוגרפיה > 1936

באליפות פולין שנערכה בשנת 1936 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 1937

קבוצת השליחות של ביליץ (גרטרוד, קנדל ודוידוביץ') קבעה במשחה שלחות 3x100 מטר מעורב שיא פולין
ביוגרפיה > 1939

באליפות שלזיה בשחייה שנערכה בתחילת יולי 1939 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.5 דקות. שבועיים לאח מכן, באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.3 דקות, אחרי מירוסלבה קרטוכוילה מוורשה (1:15.4 דקות) וביחד עם חברותיה זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור הן זכו במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות בינלאומית שנערכה בהלסינקי פינלנד בסוף יולי בין מדינות איטליה פינלנד ופולין היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:32.3 דקות.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין היא הצליחה לברוח להונגריה למשפחתה ושם המשיכה באימוניה.
חיים אישיים

דוידוביץ' התחתנה עם פוקס.
הערות שוליים

↑  Jack Kachel, A pearl of architecture in Bielsko. The Americans took care of her fame, August 2, 2019 (בפולנית)
↑  neverending Story, 29 בדצמבר 2014
1 2 3  Sport kobiet bez sportów narodowych w Polsce 1919–1939 (בפולנית)
1 2  אל. אלכסנדרוביץ', ספורט וספורטאים - הגב' דוידוביץ' בהונגריה, הַבֹּקֶר, 1 ביולי 1940
↑  בגולה - "הכח" ביליץ מנצח בשחיה, דואר היום, 9 בספטמבר 1935
↑  "Przegląd Sportowy" כמודיע ומקדם ספורט נשים בפולין בשנת פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939), מאמר (בפולנית)
דוד רוזנברג

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1879 פלך קובנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 בפברואר 1950 (בגיל 70) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  כלכלה, כלכלה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קאזאן  הפקולטה לכלכלה אוניברסיטת מוסקבה  Economic Institute of the Russian Academy of Sciences  Marx-Engels-Lenin Institute  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
דוד רוזנברג (ברוסית: Давид Иохелевич Розенберг‏; 27 בנובמבר 1879 – 17 בפברואר 1950) היה כלכלן סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה לכלכלה פוליטית ופרופסור באוניברסיטת מוסקבה למרות שלא קיבל כלל הכשלה פורמלית.
קורות חיים

דוד רוזנברג נולד בשנת 1879 בשטטל באזור פלונגה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בליטא) למשפחה יהודית. בילדותו הוא למד בחיידר, בגיל 16 הוא החל לתת שיעורים בעברית וביידיש.
בשנת 1902 רוזנברג עבר לאודסה, למד רוסית וניסה ללא הצלחה לעבור בחינות גימנסיה במטרה לקבל תעודה על השכלה. בשנת 1904 הוא נכנס לשורות הבונד. בשנת 1914 רוזנברג נעצר ונשפט לגלות לסיביר.
בשנת 1917 ביחד עם אסירים פוליטיים נוספים רוזנברג גויס לצבא והוצב בעיר טומסק. במרץ 1917 הוא הקים בעיר סניף של "בונד" ונבחר למועצת העיר. עד לדצמבר 1919 רוזנברג היה עיתונאי בעיתון של מנשביקים בעיר וחבר מטעמם במועצת העיר. כאשר השלטון בעיר הועבר לבולשביקים, רוזנברג הצטרף לשלטון החדש, נבחר פעם נוספת למועצת העיר ואף היה חבר בוועד המפלגה העירוני. בשנת 1920 רוזנברג עבר לאומסק בה היה עיתונאי ולראשונה החל ללמד במוסדות להשכלה גבוהה.
בשנת 1923 רוזנברג עבר למוסקבה בה לימד כלכלה פוליטית במוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1934 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" ומונה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. במקביל בשנת 1936 הוא התחיל לעבוד במכון לכלכלה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים.
בשנת 1941 רוזנברג עבר לקאזאן ביחד עם סגל האוניברסיטה ועד לשנת 1943 היה מלמד באוניברסיטת קאזאן. החל משנת 1945 רוזנברג עבד במכון לחקר מרקסיזם של המפלגה.
רוזנברג היה נחשב למומחה לכלכלה פוליטית וספר "קפיטל" של קארל מרקס. הוא פרסם מספר ספרים בנושא התמחותו. הוא פרסם פירושים לספר שהמשיכו לצאת לאור גם אחרי פטירתו ועודכנו על ידי סולומון ויגודסקי.
שני בניו של רוזנברג נהרגו במהלך מלחמת העולם השנייה. הבן השלישי נפטר בשנת 1990.
רוזנברג נפטר בשנת 1950 במוסקבה במהלך הרצאה לסטודנטים ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.
דוד זונדלוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך) וילנה, ברה"מ 
 מקום לימודים:  National M. K. Čiurlionis School of Art 
 תחום יצירה:  פיסול 
 יצירות ידועות:  פסל מאיר דיזנגוף, First Swallows 
 
דוד זונדלוביץ' (נולד ב-1950) הוא פסל ישראלי, מייסד וראש בית הספר לפיסול "בסיס".
ביוגרפיה

זונדלוביץ', יליד וילנה, החל ללמוד פיסול באקדמיה לאמנויות פלסטיות בליטא בשנת 1961 וסיים במוסד תואר שני, ואחר כך לימד ועסק בפיסול. בשנת 1990 עלה לישראל. הוא לימד תקופה מסוימת במכון אבני ושימש שם כראש מגמת הפיסול ובשנת 1993 הקים את בית הספר לפיסול "בסיס", באזור התעשייה בנתניה. מאוחר יותר בית הספר העתיק את מקומו לעין ורד ובשנת 2003 עבר לשטח פנימיית "הדסה נעורים" הסמוכה לבית ינאי.
זונדלוביץ' הוא נציג בישראל של הארגון העולמי למדליות אמנותית (Fidem) ומייסד ונשיא של הארגון הישראלי לאמנות זו.
הוא פיסל יצירות רבות בהן כיכר ינקה קופלה ופסל מאיר דיזנגוף.
דו-תור

דו-תור (אנגלית: Double-Ended Queue), הוא מבנה נתונים מופשט הדומה לתור אך מאפשר הכנסה והוצאה של ערכים משני צידיו. ניתן להגדיר גרסה של דו-תור המאפשרת הכנסה משני צידי התור אך הוצאה רק מראשו, או דו-תור המאפשר הכנסה רק מהזנב והוצאה משני הצדדים.
בדומה לתור רגיל, ניתן לממש דו-תור באמצעות רשימה מקושרת דו-כיוונית או באמצעות מערך. הפעולות המוגדרות על מבנה הנתונים מתבצעות בסיבוכיות קבועה של  \ O(1).
ניתן להשתמש בדו-תור במקומות בהם נדרש מימוש של תור רגיל אך יש לאפשר הכנסה מיידית של נתונים כך שיופיעו בראש התור או כאשר יש צורך להוציא לעיתים נתונים שבזנב לפני העברתם ליעד.
| מבני נתונים |
| --- | --- | --- |
| מבנים מופשטים | רשימה • מחסנית • קבוצה • מולטי קבוצה • תור • דו-תור • תור עדיפויות • מילון • מחרוזת • איחוד קבוצות זרות |  |
| מימושים ליניאריים | מערך • מערך משונן • טבלת גיבוב • רשימה מקושרת • רשימת דילוגים • חוצץ |  |
| גרפים ועצים | ערימה  (בינארית • בינומית • פיבונאצ'י) • עץ חיפוש  (עץ אדום שחור • עץ 2-3 • עץ 2-3-4) • עץ סיפות • עץ B • עץ +B • עץ AVL • עץ Splay • עץ BSP • עץ kd • עץ R‏ • Trie • X-fast trie • טריי y מהיר• עץ WAVL |  |
| הסתברותיים | מסנן בלום |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גשר וסטמינסטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר רכבת קלה, גשר קשתי, גשר 
 על שם:  הסיטי של וסטמינסטר 
 כתובת:  לונדון 
 מיקום:  למבת' 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 24 במאי 1862
 תאריך פתיחה רשמי:  24 במאי 1862 
 חומרי בנייה:  ברזל חשיל 
 אדריכל:  תומאס פייג' 
 מידות
 אורך:  250 מ' 
 רוחב:  26 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  7 
 קואורדינטות:  51°30′03″N 0°07′19″W﻿ / ﻿51.500833333333°N 0.12194444444444°W﻿ / 51.500833333333; -0.12194444444444
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסגשר וסטמינסטר(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסגשר וסטמינסטר(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיגשר וסטמינסטר(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיגשר וסטמינסטר
 
גשר וסטמינסטר (באנגלית: Westminster Bridge) הוא גשר מעל הנהר תמזה במרכז לונדון המקשר בין רובע וסטמינסטר לבין רובע למבת'.
לגשר שבע קשתות. את העיטורים הגותיים תכנן צ'ארלס בארי, מתכנן ארמון וסטמינסטר. צבעו של הגשר ירוק - כצבע כיסאות בית הנבחרים הבריטי. גשר למבת' הסמוך צבוע באדום - כצבע כיסאות בית הלורדים.
מצידו המערבי של הגשר נמצא הפרלמנט הבריטי בארמון וסטמינסטר ובית פורטקליס, ובצידו הצפון מזרחי של הגשר נמצאים בניין המחוז של לונדון והלונדון איי.
בסרט הקולנוע המדע הבדיוני 28 יום אחרי מתעורר גיבור הסרט ומגלה שכל תושבי לונדון נעלמו. באחת מסצנות הסרט חוצה הגיבור את הגשר העמוס בדרך כלל, כשהוא ריק לחלוטין.
ב-22 במרץ 2017 אירע על הגשר פיגוע דריסה, בו נרצחו חמישה ונפצעו כחמישים.
היסטוריה

הגשר המקורי במקום נבנה בשנים 1739–1750 אך היה רעוע ביותר. הגשר הנוכחי נבנה בשנת 1862 והוא העתיק מבין גשרי מרכז לונדון הקיימים כיום.
טרם הקמת הגשר (המקורי), היה ניתן לחצות את התמזה רק דרך גשר לונדון או דרך גשר קינגסטון. אך גשרים אלו, שהיו באותם ימים צרים ורעועים לא עמדו בעומס תנועת הכרכרות שהעבירו כמויות רבות של סחורה בין שתי גדות התמזה. מעבר בין שתי הגדות דרך גשר לונדון ארך לעיתים קרובות כשעה ואף יותר מכך.
בשנת 1664 הועלה לראשונה הרעיון של הקמת גשר חדש באזור וסטמינסטר אך בשל התנגדות מצד חברות הספנות הבריטיות שתפעלו מעבורות, וקווי תובלת סחורות בין שני חלקי התמזה, לא נתקבלה החלטה לבניית גשר במקום. לאחר סדרת התנגדויות נוספת וגידול מתמיד בנפח התנועה בגשר לונדון קבע המלך הג'ורג' השני במאי 1736 כי יבנה גשר חדש במיקום שהוצע ואנשי חברות הספנות יקבלו פיצוי בגובה של כ-25,000 ליש"ט.
בראשית שנות ה-40 של המאה ה-18 החל סמואל סקוט לצייר את לונדון, במיוחד את גשר וסטמינסטר החדש, שנבנה באותם ימים. לאחר הגעת קאנאלטו ללונדון בשנת 1746, ציורי הנוף של העיר הפכו אופנתיים, הוא החל לעבד את הרישומים לציורי שמן. הוא צייר לפחות אחת עשרה גרסאות לתצפית על גשר לונדון העתיק, הישנה ביותר משנת 1747. סקוט המשיך לצייר עותקים ממנה לאחר 1757, כאשר הבתים הנשענים על הגשר, המוצגים בציור נהרסו. תמונות גשר לונדון צוירו לעיתים קרובות כתליון מורכב מזוג תמונות והשנייה תמונה של מגדל לונדון או גשר ווסטמינסטר.
גלריה

גשר וסטמינסטר. ברקע ארמון וסטמינסטר
גשר וסטמינסטר הראשון. ציור מעשה ידי קאנאלטו, 1746
הערות שוליים

↑  Pierce, Patricia, Old London Bridge – The Story of the Longest Inhabited Bridge in Europe, Headline Books, 2001, ISBN 0-7472-3493-0 at p.45
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546355305171  LCCN: sh88000115  VIAF: 315529943   WorldCat (עם VIAF): 315529943 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מעלה הזרם: גשר למבת' | גשרים ומנהרות   החוצים את התמזה | מורד הזרם: מנהרת קו ג'ובילי (רכבת תחתית)   גשר הנגרפורד |
גומחה אקולוגית

ערך זה עוסק במערכות אקולוגיות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שני טורפי-על דומים המנצלים גומחה דומה מאוד, למרות שהם חיים ביבשות נפרדות.
אריה
טיגריס
גֻּמְחָה או נִישָׁה אקולוגית (Ecological niche) הוא מונח המתייחס למקומו היחסי של מין או אוכלוסייה במערכת האקולוגית, בעודו אמור לתרום לתקינות המערכת בתפקיד ספציפי נבדל ממינים אחרים.
הגומחה של המינים מתעצבת על פי הברירה הטבעית, תוך שהמינים נאלצים להתאים עצמם לשינויים בסביבתם, ולא יתמעטו וייכחדו. עם זאת בסביבות בהם התחלפו מינים שונים מוצגים מינים בעלי אבולוציה מתכנסת, המותאמים למלא את אותה גומחה.