stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרנטולה ורודה מקסיקנית
מאפיינים

טרנטולה זו משתכנת באזורים עם תנאי אקלים שונים, לרבות יערות נשירים צחיחים, והיא שוכנת לרוב על הקרקע. היא מצויה בגבהים בני 200 עד 1,400 מטרים מעל פני הים. תפוצתה במקסיקו מתפרשת מן העיר טפיק במדינת נאיאריט בצפון עד העיירה חמלה (Chamela) במדינת חליסקו בדרום. אוכלוסייתה הגדולה ביותר מצויה בשמורה הביולוגית אשר בחמלה.
טרנטולה זו חיה ביערות טרופיים נשירים בגבהים בני 200 עד 1,400 מטרים מעל פני הים, שאדמתם חולית, ישרה ודלילה בבעלי חיים. מזג האוויר נתון לשינוי העונות, והוא נע מעונות רטובות במיוחד לעונות צחיחות ויבשות. משקעי הגשם השנתיים, העומדים על 707 מ"מ, יורדים בעיקר בין יוני לדצמבר, וסופות הוריקן הן מאורע שכיח. בעונה הגשומה עומדת הטמפרטורה הממוצעת על 32 מעלות צלזיוס, ובעונה היבשה על 29 מעלות צלזיוס.
המין מתאפיין בדו-צורתיות זוויגית, כלומר ישנם הבדלים פיזיים ניכרים בין הזכר לנקבה. הנקבה גדולה וכבדה מהזכר, כאשר גודלה נע בין 50 ל-75 מ"מ ומשקלה בין 19.7 ל-50 גרמים, בעוד הזכר שוקל 10 עד 45 גרמים. הגוף שחור ברובו ואזורים קטנים הם בצבע כתוב-צהבהב, למשל קצות הרגליים. הפרווה בחלקה האחורי אף היא כתומה-צהבהבה. על אף צבעוניותם, הם משתלבים היטב בסביבתם וקשה למדי להבחין בהם בסביבתם הטבעית.
בקרב מין זה ההתרבות נעשית לאחר תקופת חיזור שיוזם הזכר. ככל הנראה קולט הזכר רמיזות, כימיות או מוחשיות, שמותירה הנקבה ליד מאורתה בדמות חוטים שהיא טווה, כדי לאתרה כבת-זוג פוטנציאלית להתרבות. ההזדווגות, שיכולה לארוך בין 67 ל-196 שניות, נעשית לאחר שהזכר נתקל בחוטים אלה ומתופף עליהם ברגליו, כדי להודיע לנקבה על נוכחותו. הזדווגות קצרה יותר נצפתה בזוגות בהם הייתה הנקבה אגרסיבית, והזדווגות ארוכה יותר נצפתה במקרים אחרים. בשתיים מתוך שלוש תצפיות שנערכו על הזדווגויות במין זה, תקפה הנקבה את הזכר לאחר הזיווג, ואף הייתה עלולה להורגו אלמלא היו הצופים מתערבים.
לאחר הזיווג הולכת הנקבה למאורתה כדי להטיל את ביציה בשק ביצים שלרוב נאטם בעלים ובמשי. בתום הזיווג יש והזכר מותיר אף הוא משי ליד חוטי המשי בכניסה למאורתה של הנקבה, ייתכן כדי למנוע מזכרים אחרים להזדווג עם אותה נקבה, ואולי כחלק מתחרות בין הזכרים.
הנקבה מטילה את שק הביצים, המכיל בין 400 ל-800 ביצים, בין אפריל למאי, לפני היורה באזור מחייתה של טרנטולה זו. הנקבה שומרת על הביצים במשך שניים עד שלושה חודשים, עד לבקיעתן בחודשי יוני-יולי. העכבישים שנולדו ייוותרו במאורה שלושה שבועות נוספים, בטרם יעזבוה. הנקבה הופכת בשלה להזדווגות בגיל 3 עד 5 שנים, ותוחלת החיים שלה מגיעה עד 15 שנה. הזכרים הופכים בשלים מינית מהר יותר, ונהיים בשלים לזיווג כבר בגיל שנתיים עד 3 שנים.
הערות שוליים

↑  טרנטולה ורודה מקסיקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  ADW: Brachypelma klaasi
↑  Yanez, M., A. Locht, R. Macias-Ordonez. 1999. Courtship and mating behavior of Brachypelma klaasi (Aranea, Theraphosidae). The Journal of Arachnology, 27: 165-170.
חלוקה נטולת-קנאה

חלוקה נטולת קנאה היא אפיון לחלוקה בה הסחורה ניתנת לחלוקה, כלומר אינה מאבדת את ערכה אם מחלקים אותה, וכן לחלוקה בה לשחקנים שונים יכולים להיות העדפות שונות לחלקים מהסחורה.
חלוקה הוגנת היא נטולת-קנאה אם כל אחד מהשחקנים מאמין שאף אחד מהשחקנים האחרים לא קיבל חלק טוב יותר משלו. כלומר, שהוא ירצה את החלק שלו יותר מכל חלק של שחקן אחר. אפיון זה חזק יותר מחלוקה יחסית. 
חלוקה נטולת-קנאה מתאימה למשימת חלוקת מטלות, במצב זה החלוקה היא נטולת-קנאה אם כל אחד מהשחקנים מאמין שקיבל מטלה קטנה משל אחרים ואינו מוכן להתחלף במטלה שלו עם אף אחד אחר.
שני שחקנים

הפתרון לחלוקה נטולת-קנאה עבור שני שחקנים הוא שיטת 'חלק ובחר'. שני שחקנים מעוניינים לחלק ביניהם עוגה. נסמן את השחקנים ב-P1 ו- P2. השיטה קצרה, פשוטה ופועלת באופן הבא:
P1 מחלק את העוגה איך שהוא רוצה ו-P2 בוחר ראשון את החלק שהוא רוצה.
ל-P1 יש אינטרס לחלק את העוגה באופן שווה, שכן אחרת P2 ייבחר את הפרוסה הגדולה יותר ואז P1 ייצא מופסד. מהות החלוקה יכולה להיות לא רק מי מקבל את הפרוסה הגדולה ביותר אלא מי מקבל את החלק עם הדובדבן, כמו כן ייתכן כי אחד השחקנים מעוניין בחלק השוקולד של העוגה והשני בחלק הווניל, שהרי ייתכנו העדפות שונות לחלקים שונים בין השחקנים. 
עבור שני שחקנים חלוקה נטולת-קנאה זהה לחלוקה יחסית.
שלושה שחקנים > פרוצדורה דיסקרטית

פרוצדורה דיסקרטית היא פרוצדורה שמתירה שאלות דיסקרטיות בלבד לשחקנים. 
סלפרידג'-קונווי פרסמו פרוצדורה דיסקרטית המהווה פתרון לחלוקה נטולת-קנאה עבור שלושה שחקנים. הפרוצדורה פועלת באופן הבא:
שלושה שחקנים מתחלקים בפרוסה האחרונה של עוגה. נסמן את שלושת השחקנים ב-P2, P1 ו-P3.
P1 מחלק את העוגה לשלושה חלקים הנראים לו שווים. נסמן ב-A את החלק הגדול ביותר על פי P2.
P2 מקטין את A כדי להשוות אותו לחלק הגדול יותר שקטן ממנו. כעת A הוא שני חלקים: A החדש, הקטן יותר שנסמנו A1 והפיסה ש-P2 חתך מ-A, נסמנה A2.
אם P2 חושב ששני החלקים הגדולים יותר זהים בגודלם אזי כל אחד מהשחקנים יבחרו חלק בסדר הבא: P2, P3 ולבסוף P1.
P3 יבחר חלק מבין A1 ושני החלקים האחרים.
P2 יבחר חלק, אך אם P3 לא בחר את A1, אז P2 יהיה חייב לבחור אותו.
P1 יבחר את החלק האחרון, כעת נותר רק A2.
עד כה, כל העוגה חולקה בחלוקה נטולת-קנאה למעט החלק היחיד שנותר והוא A2.
A1 נבחר על ידי P2 או P3, נסמן ב-PA את השחקן מביניהם שבחר את A1, ונסמן ב-PB את השחקן השני.
PB יחתוך את A2 לשלושה חלקים זהים בגודלם.
PA יבחר חלק מ-A2, אחריו P1 יבחר חלק מ-A2.
PB יבחר את החלק האחרון שנותר מ-A2.
נסמן ב-B את החלק שקיבל PB ונסמן ב-C את החלק שקיבל P1.
נעבור על כמה קיבל כל אחד מהשחקנים וככה נראה שהחלוקה אכן חלוקה נטולת-קנאה.
PA קיבל את A1 ואת החתיכה הגדולה ביותר של A2. על פי ההערכות של PA מתקיים A1 ≥ B וגם A1 ≥ C. לכן, PA קיבל יותר מכל אחד אחר.
PB קיבל את B ובנוסף חתיכה מ-A2. על-פי ההערכות של B מתקיים B ≥ A1 וגם B ≥ C. בנוסף, PB הוא זה שחילק את A2 ל-3 חלקים, לכן עבורו הם זהים בגודלם.
P1 קיבל את C ובנוסף חתיכה מ-A2. על-פי ההערכות של C ≥ A1 וגם C = B.
P1 חושב ש-PB לא קיבל יותר ממנו משום ש-P1 בחר את חלק מ-A2 לפני PB.
P1 חושב ש-PA לא קיבל יותר ממנו משום שעל-פי ההערכות של P1 מתקיים C = A וגם A = A1 + A2. לכן, C גדול מ-A1 ועוד החלק של A2 ש-PA קיבל.
בסופה של הפרוצדורה, כל אחד מהשחקנים מאמין שהחלק שלו טוב יותר משל כל אחד אחר ואינו מוכן להתחלף עם אחד מהשחקנים.
שלושה שחקנים > פרוצדורת הסכין הזז

בשנת 1980 סטרומקיסט פרסם את פרוצדורת הסכין הזז שהייתה הפתרון הראשון לחלוקה נטולת-קנאה של שלושה שחקנים. הפרוצדורה פועלת באופן הבא:
השופט מתחיל עם הסכין מעל הצד השמאלי של העוגה ומזיז אותה לאורך העוגה, משמאל לימין. 
כל אחד משלושת השחקנים מחזיק סכין, במקביל לסכין של השופט ומימין לו, במקום שהוא חושב שהוא האמצע בין הסכין של השופט לקצה הימני. כלומר, בזמן שהשופט מזיז את סכינו, שאר השחקנים יזיזו את סכיניהם במקביל.
בכל שלב, כל אחד מהשחקנים יכול לקרוא 'חתוך'. השחקן שקורא 'חתוך' ראשון מקבל את החלק מהעוגה שנמצא לשמאלו של השופט. 
לאחר ששחקן אחד יצא מהמשחק, נותרו השופט ושני שחקנים. 
החלוקה הבאה נעשית על ידי הסכין האמצעית מבין שלושת הסכינים של השחקנים והשחקן בין השניים שנשארו שסכינו קרוב יותר לשופט מקבל את החלק האמצעי. השחקן האחרון מקבל את החלק הימני ביותר.
השחקנים מבטיחים שהם מקבלים את החלק הטוב ביותר כי הם קובעים מתי תעשה הפריסה. כאשר שחקן מזהה מצב של שוויון בין הפרוסה שמשמאל לשופט לבין החתיכה שהוא עתיד לקבל אם יחתכו כעת, עליו לקרוא לפריסה וכך יתקבלו שלושה חלקים ששניים שווים מבחינתו והשלישי קטן או שווה. אחרת, הסכין תמשיך לזוז ואם מישהו אחר יקרא חתוך האחר יקבל את החתיכה שמשמאל לשופט, ואילו השחקן שהחליט לחכות ייתכן שהחתיכה שיקבל תהיה קטנה יותר לדעתו.
ארבעה שחקנים

ברהמס, טיילור וזוויקר פרסמו פרוצדורה ב-1997 המבטיחה חלוקה נטולת-קנאה בין ארבעה שחקנים. הפרוצדורה מסתמכת  על פרוצדורה שפרסם אוסטין ב-1982, המבטיחה חלוקה נטולת-קנאה לשני שחקנים. 
הפרוצדורה פועלת באופן הבא:
השופט מזיז את הסכין משמאל לימין לאורך העוגה, נסמן ב-P1 את השחקן שקורא 'עצור' כשהוא חושב שהשופט הגיע לאמצע העוגה.
אחרי שהשופט עצר, P1 יניח סכין נוסף בצד השמאלי הקיצוני של העוגה ויזיז את שני הסכינים משמאל לימין כך שהחלק שנמצא בין שני הסכינים הוא בגודל 1/2 על-פי P1.
על-פי P2 החלק שבין הסכינים גדל מפחות מ-1/2 ליותר מ-1/2, ברגע שהוא חושב שהחלק בגודל בדיוק 1/2 הוא קורא 'חתוך'.
זו היא הפרוצדורה מאת אוסטין. P1 ו-P2 יבצעו את אותה פרוצדורה, בשנית, על כל אחד מחצאי העוגה ונקבל 4 חלקים שכל אחד מהשחקנים מאמין שהוא בגודל 1/4.
P3 יחתוך פיסה מהחלק שנראה לו הגדול ביותר, נסמנו A ואת הפיסה נסמן B, כדי ליצור שני חלקים זהים.
כל אחד מהשחקנים יבחר חלק, לא כולל B, בסדר הבא: P2, P3, P4 ו-P1. אם P4 לא לקח את A, אזי P3 חייב לבחור אותו.
P1 ו-P2 אינם מקנאים באף אחד, כי הם קיבלו חלקים מקוריים והנחנו כי החלקים המקוריים זהים.
נותר לחלק את B. נניח ש-P3 לקח את A (אחרת צריך להחליף להלן בין 3 ל-4), השחקנים P2 ו-P4 יחלקו את B לארבעה חלקים על-פי הפרוצדורה של אוסטין. כל אחד מהשחקנים יבחר חלק בסדר הבא: P4, P1, P3 ו-P2.
P3 לא מקנא באף אחד משום שהוא בוחר ראשון. P1 לא מקנא ב-P4 וב-P2 משום שהוא בוחר לפניהם, וגם לא ב-P3 משום שהוא קיבל חלק מקורי שהוא רבע לדעתו וP3 קיבל רק חלק מחלק מקורי. לבסוף, P2 ו-P4 לא מקנאים באף אחד אחר כי הם חילקו את B לחלקים זהים לדעתם. לכן החלוקה היא נטולת-קנאה.
חמישה שחקנים ויותר

ב-1995 ברהמס וטיילור פרסמו פרוצדורה דיסקרטית עם מספר חלוקות לא חסום לחלוקה נטולת-קנאה.
ב-2016 פרסמו האריס עזיז וסיימון מקנזי פרוצדורה עם מספר חלוקות החסום ב- n^{n^{n^{n^{n^{n}}}}}.
הערות שוליים

↑  How to Cut Cake Fairly and Finally Eat It Too, באתר quanta magazine, ‏6 באוקטובר 2016
חלוקת העוגה על-פי סלפרידג'-קונווי
פרוצדורת הסכין הזז לחלוקת עוגה
חריזה (מלאכת יד)

חריזה מסורתית בגאנה
חריזת משולשים
חריזה היא האמנות או הטכניקה של צירוף חרוז אחד למשנהו באמצעות חוט או חבל.
בשנות האלפיים, רוב צורות החריזה משמשות לייצור חפצי הלבשה (בגדים, ארנקים ונעליים) או תכשיטים, אולם משתמשים בחריזה ליצירת אמנות, לקישוט מבנים ולפסלים. התכשיט הנוצר מחריזה נקרא מחרוזת.
טכניקות חריזה

טכניקות החריזה מתחלקות לשני סוגים עיקריים:
שימוש בנול אריגה.
ללא נול, בטכניקות של השחלה, פיוטה, ראוו, הרינגבון ונטינג.
ניתן לבצע חריזה בשילוב חומרים שונים כגון: פימו, חרס, חרוזי זכוכית, מתכות ואבנים יקרות.
היסטוריה ותרבות

מרבית תרבויות העולם השתמשו בטכניקות של חריזה ליצירת תכשיטים, בגדים ויצירות אמנות. עדויות ארכאולוגיות מעידות על קיומן של טכניקות חריזה כבר בתרבות הנאטופית, כ-15,000 שנים לפני זמננו.
בתקופות קדומות היה שימוש רב לחריזה ולחרוזים בייצור חפצי דת וקמעות, שהמשתמשים בהם האמינו כי הם מביאים מזל או מרפא.
כיום עם התקדמות הטכנולוגיה פותחו חרוזים באיכות מאוד גבוהה ובמגוון רחב של צבעים וציפויים. חרוזים אלו משמשים את אומני החריזה בטכניקות שונות שפותחו לרמה מתודית.
טניה פרס

אין תמונה חופשית
טניה פֶּרֶס (1927–2014) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

טניה פרס נולדה במשפחה יהודית אמידה בקישינב שברומניה בראשית שנות ה-30.
את תקופת השואה עברה בטרנסניסטריה, ניצלה וב-1944 עלתה לארץ ישראל. בתחילה הייתה חברת קיבוץ גבולות. סיימה את לימודיה בסמינר למורים ובית הספר למשחק בהנהלת צבי פרידלנדר שליד תיאטרון "הבימה" בתל אביב.
שיחקה בשנות ה-50 וה-60 בתיאטרון אורות, תיאטרון "הבימה" ("אי לייק מייק", "יומנה של אנה פרנק", "הביצה", "סילונים", "רצח החפים מפשע"), תיאטרון "דו-רה-מי", תיאטרון "אשנב", בתיאטרון משה הלוי, ותיאטרון הקאמרי.
במחצית השנייה של שנות ה-60 בחוף השנהב עם בעלה, החלה לצייר וערכה שתי תערוכות. עם שובה לישראל המשיכה לעסוק בציור ולהציג בתערוכות, ולא שבה לשחק.
בשנת 2006 ראה אור ספרה "ילדת הדרכים", ספר לבני הנעורים המתאר את קורותיה במלחמת העולם השנייה (1941–1944). ב-2008 הופיע הספר בשפה הרוסית.
פרס נפטרה בשנת 2014 ונקברה בבית הקברות של קיבוץ גבולות.
ספריה

טניה פרס, ילדת הדרכים, תל אביב: תלם, 2006.
Таня Перес, Дитя дорог: хроники 1941-1944; авторизованный перевод с иврита, [Israel]: Книга-Сэфер, 2008.
איור:
עירית עמית, הרפתקה הפוכה: ואם תרצו מעשה בגדעון והתולעת; צירה טניה פרס, ירושלים: אחיעבר, תש"ם. (לילדים)
הערות שוליים

↑  חדשות מעולם הקולנוע: קוריוז בקיבוץ, דבר, 12 ביולי 1963.
↑  תקוה ויינשטוק, כוכב חדש - רינה פז, מעריב, 12 באוקטובר 1956
↑  יומנה של אנה פרנק בהבימה, דבר, 16 בינואר 1957
↑  הביצה בהבימה, מעריב, 9 בדצמבר 1957
↑  נקרא לו דודיק בדו רה מי, דבר, 30 באפריל 1959
↑  אשנב לחיים - לא לקופה, דבר, 21 באוגוסט 1959
אשנב תיאטרון למחזה המקורי, חרות, 4 במרץ 1960
↑  קרקע אהבה והנאה, דבר, 8 בספטמבר 1961
↑  יין סאמוס זורם בעורקים ועל הבמה, מעריב, 14 במרץ 1962
תיאטרון, מעריב, 5 ביוני 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298548505171  ISNI: 0000 0004 0280 5662  VIAF: 298687400   WorldCat (עם VIAF): 298687400 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טכניקות ביצוע בברידג'

טכניקות ביצוע בברידג' הן שיטות באמצעותן מנסה הכרוז להגדיל את ההסתברות לביצוע חוזה או להשגת לקיחות עודפות.
הטכניקות ואופן מימושן תלויות ברמת המשחק של הכרוז. חלקן פשוטות וגם שחקנים מתחילים יכולים לעשות בהן שימוש נאות וחלקן מורכבות ורק שחקנים מומחים משתמשים בהן.
טרנס ריס, שכתב ספרי ברידג' רבים, ציין שישנן ארבע דרכים לזכות בלקיחה. ושתיים מהן הן פשוטות למדי:
להניח קלף בעל ערך גבוה שאף אחד לא יכול להניח גבוה ממנו.
"לחתוך" קלף גבוה של היריב על ידי שימוש בקלף מסדרת השליט.
ליצור או "לפתח" רצף של קלפים מאותה סדרה, ואז הקלפים האחרונים בסדרה יזכו אף הם בלקיחות שכן ליריבים לא יהיו קלפים מסדרה זו והם לא יוכלו לחתוך על ידי שימוש בקלפים מסדרת השליט.
לשחק באופן שמתחשב במיקום הקלפים אצל היריבים. למשל, אם קלף האלוף ("אס") בסדרה מסוימת נמצא בשחקן שמניח קלף לפניך, וברשותך המלך בסדרה, הרי שהמלך יוכל לזכות בלקיחה.
ניתן לבטא כל טכניקת ביצוע כווריאציה על אחת מארבע הדרכים לעיל.
טכניקות בסיסיות של הכרוז

לשחקני ברידג' מתחילים כדאי להכיר את הטכניקות הבאות:
חיתוך (באנגלית: ruff)
זכייה בלקיחות נוספות באמצעות חיתוך בקלפי שליט. הכוונה היא לחיתוך ביד הקצרה (היד בה יש פחות קלפים בסדרת השליט).
חיתוך צולב (באנגלית: crossruff)
זכייה בלקיחות באמצעות חיתוך לסירוגין של קלפים מסדרה אחרת (או שתי סדרות אחרות) בדומם וביד הכרוז.
דוגמה: בחוזה בסדרת ה-♠ המתואר בטבלה להלן:
| כרוז | דומם |
| --- | --- |
AQT43♠: KJ972♠
A75432♥: -♥
-♦: A86532♦
K2♣: 65♣
הכרוז ימשוך את ה-A♥ בידו ואת ה-A♦ בדומם. אחרי זה ישחק קלפי ♦ מהדומם לחיתוך בידו וקלפי ♥ מידו לחיתוך בדומם.
פיתוח סדרה
זכייה בלקיחות בסדרה ארוכה, בחוזה ללא שליט. לפעמים צריך לתת ליריבים לזכות בלקיחה או לקיחות על מנת להגביה את הקלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, שחקן מחזיק ב-KQJT52♦ וב-A♠. הוא משחק את ה-K♦. אם יריב יזכה ב-A♦, קלפי ה-♦ הוגבהו וכאשר ישחקו בסדרת ה-♠ או כאשר השותף שלו יזכה בלקיחה וימשיך בקלף בסדרת ♦, יזכה ביתר קלפי ה-♦.
עקיפה (באנגלית: Finesse)
משחק אל קלף נמוך מקלף בסדרה הנמצא אצל אחד השחקנים היריבים. באותה היד נמצא גם קלף גבוה מהקלף הנמצא אצל אחד היריבים.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם נמצאים AQJ92♥. הכרוז אינו מחזיק את ה-K♥. הכרוז משחק מידו קלף קטן בסדרת ה-♥. אם השחקן שאחריו אינו משחק את ה-K♥, הוא משחק מהדומם את ה-J♥. אם אין מידע המשפיע על ידיעת מיקומו של ה-K♥ בהסתברות של 50% הוא יהיה אצל השחקן היושב לפני הדומם.
holdup (בחוזים ללא שליט)
ניהול כניסות
שמירת כניסות ליד עשויה להיות תנאי הכרחי לזכייה בלקיחות באותה יד. אם מושכים את הקלפים הגבוהים, המהווים כניסה ליד, עלולים ליצור מצב בו לא יהיה ניתן לזכות בלקיחות באותה יד.
מתי למשוך קלפי שליט
טכניקות מתקדמות של הכרוז

לשחקנים מתקדמים כדאי גם להתמקצע בטכניקות והרעיונות הבאים:
ספירה
מעקב אחר אופן חלוקת הסדרות והקלפים בידי היריבים, על סמך ההכרזה ועל מסך הקלפים שכבר הופיעו במשחק.
דוגמה: המגן שהיה המחלק והכריז Pass. שיחק כבר קלפים המסתכמים ל-10 נקודות. חסר לכרוז K שטרם הופיע. על פי הספירה הוא ידע שה-K נמצא אצל המגן השני.
coup
Coup הוא שם גנרי לטכניקות משחק המתארות דפוס קלפים מסוים בידו של שחקן המשחק קלף מסוים. כך למשל, Belladonna Coup, ששוחק לראשונה על ידי השחקן האיטלקי ג'ורג'ו בלאדונה היא הובלת קלף נמוך מתחת ל-K.
התחמקות (באנגלית: duck)
טכניקה בה מאפשרים ליריבים לזכות בלקיחה בסדרה בה יש לנו קלפים גבוהים יותר על מנת להגביה קלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם יש AK987652♣ ואין קלפים גבוהים בסדרה אחרת המאפשרים כניסה ליד. הכרוז מחזיק 43♣ ועוצרים בכל אחת מהסדרות האחרות. הכרוז משחק מידו את ה-3♣ לכיוון ה-9♣. שחקן יריב זוכה בלקיחה עם ה-Q♣ או ה-J♣ או ה-10♣. גם אם אחד היריבים החזיק בכל שלושת הקלפים, בפעם הבאה שהכרוז ישחק קלף לכיוון ה-K♣ יוותרו לו רק שני קלפים בסדרה. הכרוז יזכה ב-K♣ ואחר כך ב-A ♣ ובעוד חמש לקיחות בסדרה, משום שלאף אחד מהיריבים לא נותר קלף בסדרה.
לו היה הכרוז מושך מיד את ה-K♣ או את ה-A♣ ואחד היריבים היה מחזיק בכל שלושת הקלפים שבידי המגנים: Q♣ J♣ ו-10 ♣, הכרוז היה זוכה רק בשתי לקיחות בסדרת ה-♣.
היפוך הדומם
טכניקה בה חותכים בקלפים גבוהים בסדרת השליט ביד הכרוז כך שהקלפים בסדרת השליט בדומם הופכים לגבוהים. בחלק מהמקרים מדובר בקלפים הגבוהים ביותר כמו:A ו-K. מטרת החיתוך בהם עשויה להיות יצירת כניסות לדומם.
משחק סופי (באנגלית: endplay)
טכניקה בה לאחר ששחקן יריב זכה בלקיחה הוא נאלץ לשחק באופן העוזר ליריב. השחקן המשתמש בטכניקה, משחק באופן מודע קלף בו יזכה יריב מסוים.
דוגמה: הכרוז זכה בלקיחה וצריך לשחק. לכל אחד מהשחקנים נותרו שלושה קלפים, בחוזה ללא שליט. בידו של הכרוז נמצאים הקלפים הבאים: 2♠ ו-A8♥ בדומם נמצאים 8♠ ו-Q7♥.
על פי מהלך המשחק וההכרזה יודע הכרוז, שבידו של אחד היריבים נמצאים: A♠ ו-KJ♥.
הכרוז משחק את ה-2♠. היריב זוכה ב-A♠ ונכנס למצב של משחק סופי. הכרוז יזכה תמיד בשתי הלקיחות האחרונות.
אם היריב ישחק את ה-K♥, יזכה הכרוז ב-A♥ בידו ואחרי כן ב-Q♥ בדומם.
אם היריב ישחק את ה-J♥, יזכה הכרוז ב-Q♥ בדומם ואחרי כן ב-A♥ בידו.
Morton's Fork Coup
משחק בטוח (באנגלית: Safety Play)
משחק לחץ (באנגלית: Squeeze play)
טכניקה שמטרתה לאלץ שחקן יריב לזרוק בלית ברירה, קלף זוכה בלקיחה.
משחק לחץ מדומה
הטכניקה זהה לטכניקה במשחק לחץ. ההבדל הוא שמערך הקלפים אינו מאפשר לחץ אמיתי. באמצעות הלחץ המדומה מנסה הכרוז לגרום ליריבים לטעות ולחשוב שזה לחץ אמיתי ולזרוק קלף זוכה בלקיחה.
trump coup
טכניקה המחייבת שחקן לחתוך בשליט ולאפשר לשותף לחתוך מעליו. המצב הטיפוסי הוא מצב בו בדומם לא נשארו קלפי שליט והכרוז מוביל קלף ממנו. לאחד מהיריבים יש קלף גבוה עליו לא ניתן לבצע עקיפה.
דוגמה:
החוזה הוא כשסדרת ה-♠ היא השליט.
הקלפים בדומם בצפון: A♥ 32♣
הקלפים במזרח: K3♠ 4♥
הכרוז בדרום מחזיק ב: AQ♠ 5♥
הקלפים במערב: 6♥ 65♣
הכרוז משחק את ה-A♥ מהדומם ואחרי כן את ה-2♣. מזרח נאלץ לחתוך ומאפשר לכרוז לזכות בכל הלקיחות.
לקריאה נוספת

יו קלסי, הביצוע הנכון בברידג', הוצאת חץ, תרגום לעברית: ת. לידור, 1979
טכניקה מעורבת

אלברטו באומן, "הירושה של המאה העשרים" (1980).
אמנות מדיה מעורבת מאת אדם ניקלביץ'.
טכניקה מעורבת (mixed media, מיקסד מדיה) היא סגנון של אמנות חזותית, המתאר יצירות אמנות שבהן השתמשו ביותר ממדיום או חומר אחד. מכלולים, קולאז'ים ופיסול הם שלוש דוגמאות נפוצות לאמנות באמצעות טכניקה מעורבת. חומרים המשמשים ליצירת אמנות בטכניקה מעורבת כוללים, בין היתר, צבע, בד, נייר, עץ וחפצים שנמצאו בטבע.
אמנות הטכניקה המעורבת נבדלת מאמנות מולטימדיה המשלבת אמנות חזותית עם אלמנטים לא ויזואליים, כגון סאונד מוקלט, ספרות, דרמה, מחול, גרפיקה בתנועה, מוזיקה או אינטראקטיביות.
ההיסטוריה של הטכניקה המעורבת

יצירת האמנות המודרנית הראשונה שנחשבת לטכניקה מעורבת היא הקולאז' של פבלו פיקאסו משנת 1912 "טבע דומם עם מושב קלוע של כיסא" בו השתמש בנייר, בד, צבע וחבל כדי ליצור אפקט פסאודו-תלת־ממדי. השפעתן של תנועות כמו קוביזם ודאדא תרמה לצמיחת הפופולריות של הטכניקה מעורבת לאורך המאה ה-20, כאשר אמנים כמו אנרי מאטיס, ג'וזף קורנל, ז'אן דובופה ואלסוורת' קלי אימצו אותה. שימוש זה הוביל לחידושים נוספים כמו אמנות תלת מימד בסוף המאה ה-20. טכניקה מעורבת ממשיכה להיות צורה פופולרית עבור אמנים במאה ה-21 אשר ממשיכים לחקור צורות שונות שלה
סוגי אמנות טכניקה מעורבת

קיימים מספר סגנונות בטכניקה מעורבת:
קולאז': זוהי צורת אמנות הכוללת שילוב של חומרים שונים כמו סרטים, גזרי עיתונים, צילומים ועוד על מנת ליצור שלם חדש. אמנם זה היה מנהג ספורדי בעת העתיקה, אבל זה הפך לחלק בסיסי באמנות המודרנית בתחילת המאה ה-20, בשל מאמציהם של ז'ורז' בראק ופבלו פיקאסו.
אסמבלאז': זוהי גרסה תלת־ממדית של הקולאז' עם אלמנטים הבולטים פנימה או החוצה ממצע מוגדר, או סידור תלת־ממדי לחלוטין של אובייקטים ו/או פסלים.
אמנות רדי מייד: אלו חפצים שנמצאים ומשמשים אמנים ומשולבים ביצירות אמנות בגלל ערכם האמנותי הנתפס. סגנון זה היה פופולרי על ידי האמן המושגי מרסל דושאן.
ספרים שהשתנו: זוהי צורה ספציפית שבה האמן יעשה שימוש חוזר בספר על ידי שינוי/שינוי פיזי לשימוש ביצירה. זה יכול לכלול גזירה והדבקה פיזית של דפים כדי לשנות את תוכן הספר או שימוש בחומרי הספר כתוכן ליצירת אמנות.
מדיה רטובה ויבשה: מדיה רטובה מורכבת מחומרים כגון צבעים ודיו המשתמשים בסוג כלשהו של נזילות בשימוש או בהרכבם. חומרים יבשים (כגון עפרונות, פחם ועפרונות צבעוניים) חסרים את הנזילות המובנית הזו. שימוש במדיה רטובה ויבשה ביחד נחשב לטכניקה מעורבת בשל השילוב שלה של חומרי מדיה שונים מטבעם ליצירת יצירה סופית.
פיסול - פייג' בראדלי פיסלה בשילוב של ברונזה וחשמל. מה שיצר פסל ברונזה שמואר מבפנים.
ב'אמנות עכשווית בטלאים' האמנויות והאמנים יוצרים את הבד הרצוי להם, מחומרים שונים כגון שאריות בדים, ניירות, צילומים ישנים והדפסי צילומים ועוד. כמו כן משתמשים בצבעים, טושים, דבקים, חותמות וגם באופני עבודה טקסטיליים כגון רקמה תפירה סריגה.
ראו גם

קולאז'
מולטימדיה
אמנות מדיה חדשה
אמנות עכשווית בטלאים
אמנות נלבשת
אמנות סיבים
הערות שוליים

↑  William Vaughan (2000). Encyclopedia of Artists: Art movements, glossary, and index. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-521572-4.
↑  Tate. "Mixed media – Art Term". Tate.
↑  Jonathan Rosenoer (6 בדצמבר 2012). CyberLaw: The Law of the Internet. Springer Science & Business Media. pp. 45–. ISBN 978-1-4612-4064-8. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Mixed Media As A Quintessential Contemporary Art". www.irishmuseumofmodernart.com.
↑  The History of Mixed Media Art, BertaArt Studio, ‏3 בנובמבר 2013
↑  Seth (2017-11-12). "Top Ten Trends in Mixed Media Art in 2017". The Altered Page. נבדק ב-2019-10-31.
↑  Greenberg: Collage, web.archive.org, ‏2019-10-26
↑  Tate. "Assemblage – Art Term". Tate (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-10-31.
↑  Tate. "Found object – Art Term". Tate (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-10-31.
↑  "Wet Media - Ink". Express yourself through ART. נבדק ב-2021-02-23.
↑  "Dry media, wet media, digital media-Individual research". helenatkn (באנגלית). 2016-03-15. נבדק ב-2021-02-23.
↑  "What Are The Major Types Of Mixed Media?". www.mojarto.com (באנגלית). 16 במאי 2020. נבדק ב-2021-02-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yoo, Alice (12 בפברואר 2015). "Stunning Cracked Light Sculpture by Paige Bradley is Now Available". My Modern Met. נבדק ב-28 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595352905171  GND: 4245379-3  LCCN: sh2011001529  LNB: 000261388
טרנטלה

נגני טרנטלה
טרנטלה (באיטלקית: Tarantella) הוא ריקוד איכרים במשקל 6/8, מדרום איטליה.
הטרנטלה הוא ריקוד עליז ומהיר שמקצבו הולך וגובר בהדרגה, עד לסיומו. השם טרנטלה משמש גם ליצירות מוזיקליות בסגנון זה. מקובל לנגן את הטרנטלה בליווי גיטרה, טמבורין ו/או קסטנייטות.
שם המחול קרוי על שמו של עכביש הטרנטולה שעקיצתו, לפי אמונה שגויה מימי הביניים, הייתה גורמת למחולית. גישה אחרת סבורה ששמו של המחול נובע מהעיר מטאראנטו שבדרום איטליה.
במאה ה-19 הולחנו טרנטלות רבות, המאופיינות בסגנון מבריק ווירטואוזי של תנועה מתמדת (למשל בידי שופן, ליסט, ובר ורחמנינוב; מנדלסון שילב טרנטלה בפרק האחרון של הסימפוניה האיטלקית).
חריט ריטפלד

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1888 אוטרכט, הולנד 
 פטירה:  25 ביוני 1964 (בגיל 76) אוטרכט, הולנד 
 מקום קבורה:  Utrecht (Soestbergen) General Cemetery 
 תחום יצירה:  אדריכלות, עיצוב פנים 
 זרם באמנות:  דה סטייל, נאופלסטיסיזם 
 יצירות ידועות:  בית ריטפלד שרדר, כיסא אדום וכחול 
 פרסים והוקרה:  פרס סיקנס (1959)  קצין במסדר אורנז'-נסאו (11 ביוני 1954)  Honorary Medal of the City of Utrecht 1948 (24 ביוני 1963) 
 בן או בת זוג:  טרוס שרדר 
 צאצאים:  Wim Rietveld, Jan Rietveld, Elisabeth Eskes-Rietveld, Gerrit Rietveld jr 
 www.gerrit-rietveld.nl
 
חריט תומאס ריטפלד (בהולנדית: Gerrit Thomas Rietveld‏; 24 ביוני 1888 – 25 ביוני 1964) היה אדריכל ומעצב הולנדי, יליד העיר אוטרכט, שהשתייך לתנועת דה סטייל.
ביוגרפיה

ב-1911 הקים ריטפלד מפעל רהיטים, תוך כדי לימודי אדריכלות. ב-1918 הוא עיצב את הכיסא האדום וכחול, בהשפעת תנועת דה סטייל, אליה הצטרף כחבר כשנה מאוחר יותר. ב-1924 תכנן ריטפלד את "בית שרדר" שנחשב עד היום למבנה האדריכלי המאפיין באופן הטוב ביותר את רעיונות דה סטייל. הבניין היום הוא אתר מורשת עולמית, ונקרא בית ריטפלד-שרדר.
למעשה, ריטפלד היה היחיד בתנועת הדה סטייל שהתבלט בתחום האדריכלות והעיצוב ונתן פרשנות תלת-ממדית לרעיונות התנועה. ניתן לראות קשר הדוק בעיקר בין עבודותיו של הצייר פיט מונדריאן ליצירותיו של ריטפלד, אשר אימץ את תפישתו האסתטית. בבית שרדר, יש הדגשה של הקו ושל המישור ופירוק מוחלט של המסה. הצבעים בהם משתמש הם צהוב, אדום, כחול, לבן, שחור ואפור. כל אלמנט קווי או מישורי במבנה צבוע בצבע המדגיש את חופשיותו במרחב.
ריטפלד היה חבר בתנועה באופן רשמי עד לשנת 1928, אז גם הצטרף לארגון CIAM שהוקם באותה שנה על ידי האדריכל השווייצרי לה קורבוזיה.
גלריה

בית ריטפלד-שרדר, הולנד
כיסא אדום וכחול
כיסא זיג-זג