stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוך דובדבני
הערות שוליים

↑  משמעות השם קירשנבוים היא עץ דובדבנים
↑  משה קירנשבוים (בן משפחה), "צדיק בכל דרכיו וחסיד בכל מעשיו", לבלוב הדובדבן, עמ'31 - 32.
↑  מאסרים בירושלים, דבר, 2 ביוני 1948
↑  יהודי לוב יורשו לעלות, הצופה, 21 באפריל 1949
↑  כ-30% מיהודי לוב עלו ארצה, קול העם, 30 באוקטובר 1949
↑  נחום ברנע, המפד"ל בסוכנות הלכה לקנוסה, דבר, 9 באוגוסט 1968
↑  המפד"ל מציע לרפאל את ראשות עירית ירושלים, דבר, 22 בספטמבר 1965
↑  טדי קולק נבחר לראש עירית ירושלים, דבר, 30 בנובמבר 1965 
 הסבר לעמדת מפד"ל, דבר, 30 במרץ 1966
↑  אתר עיריית ירושלים
↑  המרכז לחנוך דתי בישראל, ר' ברוך דובדבני ז"ל, מעריב, 4 באפריל 1986
↑  עדות ברוך דובדבני במשפט אייכמן עם תיעוד מציאת הספר "אש קודש", אני מאשים - מאגר עדויות ממשפט אייכמן, אתר סנונית (הקישור אינו פעיל)
 משפט אייכמן - ישיבה 26, סרטון  באתר יוטיוב - עדותו במשפט אייכמן (מדקה 8:13)
↑  ממספידיו: הרב פריג'א זוארץ; אלימלך לנדנר (מנהל ומ"מ יו"ר המרכז לחינוך הדתי); חיים קוברסקי; ש"ז שרגאי; הרב גור גורזובסקי; זבולון בוארון; משה קירנשנבוים; הרב צבי תבורי; אליעזר גואלמן, יעקב אדן; משה אישון ורחל דובדבני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309135505171  ISNI: 0000 0000 6693 3875  LCCN: n91001083  VIAF: 73025814   WorldCat (עם VIAF): 73025814
בץ'

בץ' (בהונגרית: Bőcs) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבץ' התגוררו יהודים בודדים ובמקום היה קיים בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 0 |  |
| 1880 | 6 | 721 |
| 1910 | 4 | 800 |
ברונו סמרטינו

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1935 Pizzoferrato, ממלכת איטליה 
 פטירה:  18 באפריל 2018 (בגיל 82) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השכלה:  Schenley High School  אוניברסיטת פיטסבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של WWE  Wrestling Observer Newsletter Hall of Fame 
 אתר רשמי
 
ברונו סמרטינו עם חגורת האליפות
ברונו סמרטינו (באנגלית: Bruno Sammartino;‏ 6 באוקטובר 1935 – 18 באפריל 2018) היה מתאבק איטלקי-אמריקאי, שנחשב לאחד המתאבקים הגדולים בכל הזמנים. ידוע במיוחד כמתאבק ב-WWF (היום ה-WWE), שם החזיק את תואר אליפות ה-WWF במשך תקופה מצטברת של למעלה מ-11 שנה (4,040 ימים) על פני שתי קדנציות, כשהראשונה ביניהן היוותה את משך הזמן הארוך ביותר שאלוף החזיק בתואר - 2,803 ימים. גובהו היה 178 ס"מ ומשקלו 120 ק"ג.
בראשית הקריירה שלו, כונה "האיטלקי החזק" ("The Italian Strongman") ו"האיש החזק בעולם" ("The Strongest Man in the World"). לאחר מכן כונה, "האגדה החיה" ("The Living Legend"). ידוע בשל מהלך הסיום שלו: חיבוק הדוב. בתקופת השיא שלו, הוא התאמן אצל ארנולד סקאלנד.
לאחר פרישתו היה סמרטינו אחד המבקרים הגדולים של שימוש התכוף בסמים ממריצים בתעשיית ההיאבקות המקצועית. בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של ה-WWE. טרי פאנק אמר עליו כי סמרטינו "היה גדול יותר מההיאבקות עצמה".
ברונו סוריאנו

ברונו סוריאנו יידו (בספרדית: Bruno Soriano Llido, נולד ב-12 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק הקשר וידוע בשמו הפרטי ברונו. ברונו, שיחק בכל הקריירה שלו בוויאריאל.
קריירה

ברונו הוא בוגר מחלקת הנוער של ויאריאל ולאחר שעבר את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים. ב-1 באוקטובר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הראשונה בניצחון 1-2 נגד מיורקה. בעונת 2007/2008 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הראשונה. את עונה זו סיים עם 31 הופעות בכל המסגרות והבקיע שער אחד וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה אחרי ריאל מדריד ולפני ברצלונה. במהלך עונת 2009/2010 עזב סבסטיאן אגוארן את המועדון וסוריאנו תפס את מקומו בהרכב. בתום עונת 2011/2012 ירדה ויאריאל לליגה השנייה, אך סוריאנו החליט להאריך את חוזהו במועדון ב-4 שנים לאחר שדחה הצעה מולנסיה שהציע תמורת 9 מיליון אירו ובתום העונה חזרה ויאריאל לליגה הראשונה. בשנת 2013 קפטן הקבוצה מרקוס סנה עזב את המועדון וברונו מונה לקפטן הקבוצה במקומו.
ב-5 באוגוסט 2010 זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד לקראת משחק ידידות נגד מקסיקו. כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בתיקו 1-1 נגד מקסיקו. ברונו נכלל בסגל המורכב של הנבחרת לקראת יורו 2016.
בין הים והביצות

בין הים והביצות הוא שמו של אלבום הבכורה של להקת הפה והטלפיים.
הפקה

האלבום הוקלט ברובו ביום אחד, 29 ביוני 1989 באולפן הפרטי של הלהקה בירושלים, ויצא על קלטת באורך של כ-22 דקות ו-58 שניות בלבד. האופי של האלבום שטותי ומגוחך והצליל משופע בגיטרות רועשות, לעיתים לא מכוונות, ושימוש במכונות תופים וקלידים פשוטים וזולים. הצבע הדומיננטי בעטיפת האלבום - צהוב (לכל אלבומי הלהקה אותו ציור בעטיפה ורק הצבע משתנה).
אסף גברון עדיין שירת בצה"ל ואחד מהשירים, "דוד אשכנזי" נכתב והוקלט יחד עם חברי "פלוגה ח'", הפלוגה שגברון היה בה. השיר הסוגר את האלבום היה ביצוע פאנקיסטי כאוטי לשיר "גבעת התחמושת" של להקת פיקוד מרכז (מילים: יורם טהר-לב, לחן: יאיר רוזנבלום). הקלטת הופצה על ידי האוזן השלישית ונמכרה בכ-300 עותקים.
האלבום הופץ בהוצאה מחודשת בשנת 2002 במארז הכולל את כל אלבומי הלהקה עד אז.
רשימת השירים

חדווה (3:43)
בג'ונגל בבנגקוק (1:04)
את רוצה אותי בפח (3:46)
דוד אשכנזי (2:50)
אש וחשמל (3:43)
שיר פרידה (3:12)
גבעת התחמושת (4:46)
משתתפי האלבום

הפה והטלפיים - רם אוריון, אסף גברון, אהד פישוף
דני פישוף - טכנאי הקלטות ומיקס
רוצוביצי, נומי ק. - עיצוב עטיפה
מנהל - מרדכי (מוטי) שהרבני
ברכילופוס גיבונסי

| ברכילופוס גיבונסי |
| --- | --- |

תקופה
הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: איגואניים
סוג:: Brachylophus
מין:: ברכילופוס גיבונסי
שם מדעי
 Brachylophus gibbonsi

ברכילופוס גיבונסי (שם מדעי: Brachylophus gibbonsi) הוא מין נכחד של איגואנה גדולה שהתקיימה במשך ההולוקן של אוקיאניה, אשר התקיימה באי טונגה. לפי ההערכות מין זה נכחד מאה שנה לאחר בוא האדם לאיים בשנת 2800 לפני הספירה.
הממצאים המאובנים שלה התגלו במספר איים קרובים כמו ליפוקה (אנ'), האפאי (אנ') וטונגטאפו (אנ').
לטאה זו השתייכה לסוג ברכילופוס (Brachylophus), הקיים כיום והוא הסוג היחיד שאיננו מצוי באמריקה. לטאה זו הייתה גדולה בהרבה מקרוביה באורך של 1 עד 2 מטרים בקירוב וייתכן שדמה מעט לאיגואנה ירוקה מודרנית. ככל הנראה הייתה צמחונית בעיקרה.
לפי מספר חוקרים סוג איגואנה זה, אשר בניגוד לקרוביו אינו חי באמריקה אולי שרד על היסחפות על רפסודות צפות לאורך הזרם המשווני הדרומי (אנ') לעבר אוקיאניה. כיום ישנם 4 מינים בסוג, כשהמין Brachylophus fasciatus מפיג'י הופץ גם לטונגה בידי האדם.
בית האחריות

גרהרד סקיבה, אנדראס מייזלינגר וגדקדינר מול בית הולדתו של אדולף היטלר בזכרו של חסידי אומות העולם באוסטריה.
בית האחריות (HRB) בבראונאו אם אין הוא הרעיון של הקמת מקום מפגש בינלאומי ומקום למידה בבית הולדתו של אדולף היטלר. אנשים מכל המדינות, הרקעים, הדתות והתרבויות צריכים להיפגש כדי לדון, ללמוד ולפתח פרויקטים הסובבים סביב מושג האחריות הנוגע לממדי העבר, ההווה והעתיד. הדמוגרפיה העיקרית תהיה אנשים צעירים. הרעיון לבית האחריות מקורו במייסד ה-Gedenkdienst ויו"ר השירות האוסטרי בחו"ל ד"ר אנדריאס מייזלינגר.
על אף הרצון לקדם את הרעיון, במאי 2023 הוחלט שהבית שבו נולד היטלר יהפוך לבית ספר להכשרת קציני משטרה בתחום זכויות האדם ולכן רעיון "בית האחריות" ירד מהפרק, לפחות במתכונותו המקורית.
רקע רעיוני

האתגר הרעיוני סביב מקום הולדתו של אדולף היטלר שורש בכך שהמקום אינו "אתר מבצע", כמו אוברזלצברג, הבית החום או הרייכספארטיטאגסגלנדה; זה גם לא "אתר של קורבן", כמו אושוויץ, מאוטהאוזן או הרטהיים, שכן אדולף היטלר בסך הכל נולד באותו בית וחי שם כחודשיים בלבד כתינוק. שום דבר שקשור לשואה לא הוחלט או נעשה מעולם בבית ההוא.
אף על פי כן, מקום הולדתו של אדולף היטלר הוא מקום בעל משמעות סמלית, סמל להולדת השואה, עבור חלקם סמל להולדת הרוע. האתגר שנשקף הוא כיצד להנציח מקום שהוא סמל בלבד.
בית האחריות עוסק ביצירת סמל אחר, של סמל נגד עם משמעות הפוכה ממה שמולדת אדולף היטלר מסמלת. בית האחריות מתכוון ומתחזה להפוך את סמל הולדת השואה לסמל של אחריות, למידה, שלום ויצירתיות תוך הפיכת העיר בראונאו אם אין במקביל לעיר המייצגת את אותם ערכים.
בית האחריות יתבסס על התשתית והקהילה של השירות האוסטרי בחו"ל וארגוני השותפים העולמיים שלו.
הערות שוליים

↑  דוד ברון, אוסטריה: הבית שבו נולד היטלר ישמש להדרכת קציני משטרה בזכויות אדם, באתר ישראל היום, 24 במאי 2023
↑  Turning the birthplace of Adolf Hitler into a House of Responsibility a proposed idea
↑  What will happen to the Hitler-Haus
ביאלה (איטליה)

ערך זה עוסק בעיר בפרובינציית ביאלה. אם התכוונתם לפרובינציה עצמה, ראו .
| --- | --- |
סמל ביאלהסמל ביאלה
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  פיימונטה פיימונטה
 נפה:  ביאלה
 שטח:  46.68 קמ"ר
 גובה:  420 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  42,619 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  940 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  45°34′N 8°4′E﻿ / ﻿45.567°N 8.067°E﻿ / 45.567; 8.067
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.biella.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןביאלה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןביאלה(למפת פיימונטה רגילה) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי מונקאליירי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגוריביאלה(למפת פיימונטה מוגדלת) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי מונקאליירי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגוריביאלה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בִּיאֶ֫לָה (באיטלקית: Biella; בפיימונטית Bièla) היא עיר במחוז פיימונטה בצפון-מערב איטליה, 55 ק"מ מזרחית מהעיר טורינו במישור נהר צֵ'רְבוֹ (Cervo). היא בירת חבל הארץ ביאלה.
העיר ביאלה מחולקת לשני חלקים:
חלקה העליון, הנקרא "ביאלה פיאצו" (Biella Piazzo). בחלק זה של העיר יש ארמונות מימי הביניים ומתקופת הרנסאנס.
חלקה התחתון, הנקרא "ביאלה פיאנו" (Biella Piano) בו מצויות שתי כנסיות: San Sebastiano ו-San Girolamo ‏(1512–1517) וכן מוזיאון ארכאולוגי.
שני חלקי העיר מחוברים על ידי רכבת כבלים. בסביבת העיר יש שמורות טבע: נופי גבעות "ול צַרְבוֹ" (Val Cervo) בדרך לעיר "טריוורו" (Trivero), דרך הנוף "זג'נה" (Panoramica Zegna), מרכז ספורט לסקי ופארקים טבעיים נוספים.
במורדות הרי האלפים קיים אתר דתי לעלייה לרגל "Santuario di Oropa". מאמינים כי הוא הוקם בשנת 369 על ידי אוזביוס, לידו קיים גן בוטני.
העיר היא מרכז חשוב לייצור וטוויה של מוצרי טקסטיל וצמר, המבוסס על "דרך הצמר" הקדומה של העיר. קיים בעיר מפעל לייצור בירה, מבשלת הבירה "מנבראה" (Menabrea).
משנת 1245 עסקו תושבי האזור במלאכות התפירה והאריגה של בדים. בביאלה הוקם מרכז הדרכה לעובדי מלאכת ותעשיית הטקסטיל. בשנת 1835 נרכשו על ידי "מאסימו סלה" מבנים לתעשיית הטקסטיל והצמר לאורך גדת נהר "צרבו", אשר נבנו כבר בשנת 1695.
הגאוגרפיה של העיר

ביאלה שוכנת לרגלי הרי האלפים, ליד ריכוז נביעות של מעיינות "מַסִיצִ'יוֹ דל בו" (Massiccio del Bo) לרגלי הרי "מוקרונה" (Mucrone), ליד אגם ושני יובלי נחלים הזורמים ממזרח לעיר וממערבה. ליד העיר עוברים עורקי תחבורה חשובים כמו כביש A4 : טורינו – מילאנו, כביש A5: טורינו – ואלה ד'אאוסטה וכביש A26 לג'נובה. מחלף הכבישים ליד העיר הוא מהחדישים ונפתח בשנת 2006. בקרבת העיר שמורות הטבע: "פארקו בורקינו" (Parco Burcina) ו"ברג'ה" (Baragge).
תולדות העיר

בהתבסס על ממצאים פרהיסטוריים שנמצאו בעיר אפשר להניח בוודאות כי התושבים הראשונים של המקום היו קלטים-ליגורים. הם חיפשו קרבה ליובלי מים מתוקים אשר איפשרו להם דיג, ציד ובהמשך מרעה לצאן.
אוכלוסייה ממוצא ליגורי ה"ויטומילי" (Vittimuli) או "ויקטומילי" התפשטה למרחבי אזור ה"בססה" (Bessa) השטח המיוער לרגלי הרי האלפים ובין השאר חיפשו באזור מחצבים עם תכולה של זהב. הם לא הגיעו לתחומי הקרחונים המצויים ליד יובל הנחלים "אלבו" (Elvo). באזור הפארקים נמצאו בשנות ה-60 של המאה ה-20 אתרים רבים מתקופת הברונזה. בעידן הרומאי נקרא המקום "בוגלה ציויטס" (Bugella Civitas). משנת 826 קיים מסמך בו מוזכרת העיר, אשר ניתנה לנסיך "בוסונה דה לודויגו אל פיו" (Conte Busone da Ludovico) על ידי האימפריה הרומית הקדושה.
במאה ה-10 הגיעו לעיר תושבים ממוצא: גרמני, לומברדי וצרפתי. אלו הקימו את החומה הראשונה להגנת העיר. מאותה תקופה נותרו בעיר בית הטבילה וכנסיית "סאן סטפנו". במאה ה-12 העניק הבישוף של ורצ'ילי זכויות לבאים להתגורר בעיר ולסחור בה ונתן מחסה לאנשים שברחו מאזורים קרובים. אז הוקמה המצודה הקיימת היום ב"כיכר קיסטרנה" (Piazza Cisterna, Palazzo Cisterna), שניתן להבחין עוד בתבליטי הסמלים על המבנים. בקרבת מקום מצויים גם תאי הכליאה של בית הסוהר מאותם הימים. בשנת 1377 עברה העיר לשליטת בית סבויה.
במאה ה-15 והמאה ה-16 עברה השליטה על העיר פעמים אחדות בין משפחת "ויסקונטי" ( Visconti) ממילאנו לבין חסות בית סבויה. בשנת 1704 נלחמו על העיר צרפתים וספרדים. בשנת 1706 העיר הדפה התקפה צרפתית. לאחר קונגרס וינה העיר עברה לשליטת בית סבויה.
בשנת 1859 שוחררה ביאלה מעול האוסטרים על יד צבא בראשות ג'וזפה גריבלדי. היא הייתה חלק מפרובינציית נוברה, עברה לפרובינציית ורצ'לי, ומאז 1992 היא נפה עצמאית.
במלחמת העולם השנייה העניק לה מיקומה הגאוגרפי יתרון בהשתתפות בתנועת ההתנגדות נגד הכובש הגרמני. על כך זכתה בעיטור הגבורה.
יהדות ביאלה

בחלקה העליון של העיר. "ביאלה פיאצה" מצוי בית הכנסת של העיר. הוא שופץ בשנת 1893. ארון הקודש הוא משנת 1700 ומצופה בצבע צהוב ובצבע ירוק ובקודקודו "כתר זהב" ובו חרוטות לוחות הברית. הפרוכת הכוללת רקמה אדומה, המותאמת לצבע ארון הקודש. הבמה שבה נקרא בספר התורה מוקפת במסגרת עץ המקיפה ספסל בצורה של חצי מעגל.
בית הכנסת ממוקם בפינת הרחובות: Corso del Piazza, Vicolo del Bellone בקומה העליונה של המבנה. בית הכנסת מצוי באזור בו היה ה"גטו" היהודי בשנת 1730. בכיכר העיר היה בשנת 1377 שלט שבו יהודי בשם Giacimino הזמין את העוברים ושבים למסעדה שלו. היה זה עיסוק לא אופייני ליהודים באותם הימים. מסמך משנת 1584 מאשר כי ל"אחים יונה" היה זיכיון להקמת בנק בעיר.
במאה ה-18 לא עלה גודלה של הקהילה על מספר משפחות בודדות. המשפחות שגרו בעיר היו: Jona, Olivetti, Vitale. היהודים היו שותפים לפעילות הציבורית בעיר ולהקמת מפעלי תעשייה. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר התושבים ל-100. מתחילת המאה ה-20 ירד מספר היהודים ל-60. בכיבוש הגרמני לא הוגלו יהודים מהעיר אבל היה יהודי אחד קרבן לשואה.
יהודי העיר, הבודדים שנותרו, משתייכים ארגונית לקהילה היהודית בורצ'לי. בית הכנסת הוא בטיפול הקהילה היהודית בטורינו.
בית כנסת שוקם ונחנך בינואר 2009. "מוקד – פורטל יהדות איטליה" מבשר זאת ומוסר פרטים עדכניים על בית הכנסת. אולם בית הכנסת עשוי בצורת מלבנית וממוקם בקומה עליונה של ארמון בכיכר, באזור שהיה בזמנו ברובע היהודי. בית הכנסת נוסד במאה ה-17, באזור שנבנה עוד במאה ה-14, בגבעה רחוקה מהעיר. באותו אזור לא נותרו בתים רבים מאותה תקופה. רק המבנה שבו בית הכנסת נשאר לעדות לקיומה של קהילה יהודית בעיר. הכניסה לבית הכנסת הייתה דרך חצר הארמון ולא נראית כלפי העוברים ושבים.
שיקום בית הכנסת עלה 350,000 אירו, סכום ששימש ברובו לשיקום המבנה ורק בחלקו לחידוש ריהוט העץ של בית הכנסת. הכסף ניתרם על ידי בנק וחברה מסחרית מטורינו.
קהילת ביאלה נודעת בשל ספר התורה שלה: על-פי בדיקת פחמן-14 של גוילי הספר, הספר תוארך לסביבות שנת 1250. בכך נקבע שזהו ספר התורה העתיק ביותר, שנמצא עדיין בשימוש בבית כנסת.
ספורט

בענף הכדורסל, מייצגת את העיר קבוצת פלקנסטרו ביאלה שהשתתפה בעבר שנים רבות בסרייה A וכיום בליגה השנייה.
גלריית תמונות

מרכז האיגודים של עובדי התעשייה
בית הטבילה
התיאטרון
הערות שוליים

↑  השם המלא: Riserva naturale speciale del Parco Burcina - Felice Piacenza
↑  השם המלא: Baragge - Bessa - Area attrezzata Brich Zumaglia - Mont Prève
↑  Oldest Torah scroll still in use found in Italy, באתר טיימס אוף ישראל(באנגלית)
| מחוז פיימונטה |
| --- | --- | --- |
| בירת המחוז | טורינו |  |
| ניב מקומי | פיימונטית |  |
| נפות | אלסנדריה • אסטי • ביאלה • ורבנו-קוזיו-אוסולה  • ורצ'ילי • טורינו • נוברה • קונאו |  |
| ערים | איווריאה • אלסנדריה  • אסטי • ביאלה • ורצ'ילי • מונדובי • סאלוצו • קארמניולה • קונאו • קזאלה מונפראטו • קראסקו |  |
| אתרים יהודיים | יהדות פיימונטה • יהדות אסטי • יהדות קזאלה מונפראטו |  |
| אתרי טבע | נהר טנרו • נהר בורמידה • נהר צ'רבו • אגם אורטה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547535705171  BnF: cb12218176f (data)  GND: 4080402-1  LCCN: n80001383  MusicBrainz: 48552d72-6f88-4203-91fe-cb21798894d6  NKC: ge1173542  SUDOC: 030848237  VIAF: 304918376   WorldCat (עם VIAF): 304918376
ברוך אל עליון

"בָּרוּךְ אֵל עֶלְיוֹן" הוא פיוט שנכתב על ידי רבי ברוך בן שמואל ממגנצא והוא מושר בקהילות אשכנז בזמירות השבת בעת הסעודה השנייה.
נושא הפיוט הוא אמירת דברי שבח לאל, שנתן מנוחה שלמה, גופנית ונפשית לעמו. הוא מתאר את נועם השבת ואת כבודה שאותה מפארים במאכלים ערבים ומיני מטעמים ולבושים חגיגיים; את השכר העצום שיקבל שומר השבת בגן עדן ובעולם הזה, ואף מרחיב בהשפעה הנפשית של השבת על האדם, ואת הרגשות שאותן היא מעוררת; ואת חשיבות השבת לפני הקדוש ברוך הוא שקראה "חמדת הימים".
לפי הפיוט, יום השבת שובר את שגרתם הטבעית של ימי החול ובתוך כך מעלה את האדם היהודי ואת מציאותו לדרגה אחרת. בנוסף לכך מוזכר בשיר כי בזכות יום השבת יגאל האל את עמו: "אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחאי, אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלים".
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ח, עמוד ב'
ברכיכרוס

| ברכיכרוס |
| --- | --- |
איור שלד של ברכיכרוס  איור אפשרי של ברכיכרוס
תקופה
אמצע מיוקן 20.6–13.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: מריקואידודונטידה
סוג:: ברכיכרוס
מינים
 Brachycrus buwaldi  Brachycrus laticeps  Brachycrus rusticus  Brachycrus siouense  Brachycrus sweetwaterensis  Brachycrus vaughani
שם מדעי
 Brachycrus ‏מתיו, 1901

ברכיכרוס (שם מדעי: Brachycrus) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה, הקרוב לגמליים ושויך לקבוצה הקדומה מריקואידודונטידה. הוא חי במשך תקופת המיוקן שלפני 20.6-13.6 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית באזור המישורים הגדולים.
היונק הקדום סווג בשנת 1901 בידי החוקר ויליאם דילר מתיו (אנ') והוא כלל 6 מינים, כשלפני זה שויך לסוג מריכוידון הקדום יותר. המאובנים של סוג זה התגלו במדינות: קליפורניה, קולורדו, איידהו, מונטנה, נברסקה, נבדה, ניו מקסיקו, דקוטה הצפונית וויומינג.
יונק זה הגיע לאורך של 1.3 מטר ולמשקל מרבי של 328.7 קילוגרם. הוא דמה במראהו לטפיר, וכן היה בעל לסתות קצרות עם חלל אף רחב בקדמת הלסת, מה שנחשב לשריד של חדק קצר ושפוף. הלסת עצמה הייתה קצרה ובתוכה שורות של שיניים טוחנות גבוהות ובעלות חריצים שהותאמו ללעיסת עשב וצמחייה דומה. במראהו הזכיר את המריכוידון שהיה כמותו בעל רגליים קצרות יחסית אך בעלות "כרית" כמו של הגמלים המודרניים, מה שמקבץ אותם יחדיו לקבוצה בעלי כרית.
ככל הנראה היה זה יונק שוכן ערבות שהשתמש בחדק שלו כדי לאחוז בעלי עצים או אף לנשום מתחת למים. הוא ניזון מצמחייה עשבונית אותה לעס בשיניו הגדולות. ייתכן שחי בעדרים קטנים כמו פרסתנים רבים.
בנג'מין פרנקלין באטלר

בנג'מין פרנקלין באטלר (באנגלית: Benjamin Franklin Butler;‏ 17 בדצמבר 1795 –  8 בנובמבר 1858) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת ניו יורק. הוא היה שותף מקצועי ופוליטי של מרטין ואן ביורן. בין המשרות הרבות שלאליהן מונה ונבחר הוא היה התובע הכללי של ארצות הברית והתובע הפדרלי של המחוז הדרומי של מדינת ניו יורק. הוא גם היה אחד ממייסדי אוניברסיטת ניו יורק ובית הספר כפר הילדים בעיר ניו יורק.
ראשית חייו

בנג'מין באטלר נולד בקינדהוק שבמדינת ניו יורק למידד וחנה באטלר (לבית טיילי). הוא התחנך בבית הספר התיכון שבעיר הדסון שבניו יורק ולמד משפטים בהדרכתו של מרטין ואן ביורן. לימים למד בנו של ואן ביורן, ג'ון, משפטים בהדרכתו של באטלר.
ב-1817 התקבל באטלר ללשכת עורכי הדין והיה לשותפו של ואן ביורן. בספרו משנת 1903 "אומנות החקירה הנגדית" (The Art of Cross-Examination), ציין פרנסיס ל. ולמן שבאטלר נחשב בזמנו כאחד הטוענים המשפיעים ביותר וכאחד מעורכי הדין המוכשרים ביותר בתחום החקירה הנגדית בתקופתו.
קריירה פוליטית

באטלר היה אחד החברים הראשונים בקבוצה הפוליטית שכונתה Albany Regency. ב-1819, כאשר מונה רוג'ר סקינר, חברו לקבוצה ובעל בריתו של ואן ביורן, כשופט פדרלי במחוז הצפוני של מדינת ניו יורק, הוא מכר לבאטלר את משרד עורכי הדין שלו.
באטלר החל את הקריירה הפוליטית שלו כתובע המחוזי של מחוז אולבני, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1821–1825. לאחר מכן הוא מונה לאחד משלושת חברי הוועדה שמונו לבצע בדיקות בספר החוקים של מדינת ניו יורק. ב-1828 הוא נבחר כנציג המחוז באספה המדינתית של מדינת ניו יורק. ב-1833 הוא היה חבר בוועדה שמונתה לבצע התאמות בקו הגבול בין ניו יורק לבין ניו ג'רזי.
ב-15 בנובמבר 1833 מינה הנשיא אנדרו ג'קסון את באטלר כתובע הכללי של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1838. לאחר מכן ועד 1841 ובשנים 1845–1848 הוא היה התובע הפדרלי של המחוז הדרומי של מדינת ניו יורק.
בוועידה הדמוקרטית הלאומית של 1844 היה באטלר אחד הנציגים הפעילים ביותר. כאחד מהמנהיגים של המשלחת מניו יורק הוא תמך במועמדותו של מרטין ואן ביורן לבחירה מחדש לנשיאות והתנגד לכלל של בחירת המועמד על פי רוב של שני שלישים, אך כשל בשתי הסוגיות. בסופו של דבר הוא היה זה שהכריז על תמיכת המשלחת מניו יורק במי שזכה במועמדות, ג'יימס פולק. ואן ביורן המליץ לפולק על באטלר כמועמד לחברות בקבינט שלו, אך אמר לו שבאטלר יסרב לעזוב את עסקי עריכת הדין המכניסים שלו ויסכים להצעה רק אם ימונה למזכיר המדינה. בסופו של דבר הציע פולק לבאטלר את תפקיד מזכיר המלחמה, אך באטלר דחה את ההצעה באומרו שיקבל רק הצעה לכהן כמזכיר המדינה או כמזכיר האוצר.
פעילות ציבורית

בשנים 1829–1832 היה באטלר חבר במועצת המנהלים של אוניברסיטת המדינה של ניו יורק. הוא היה פעיל בייסודה של אוניברסיטת ניו יורק ב-1831 ושירת במגוון תפקידים באוניברסיטה מאז הקמתה. ב-1834 הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת ראטגרס. ב-1837 הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת ניו יורק.
חיים אישיים

ב-1818 נשא באטלר לאישה את הארייט אלן. על ילדיהם נמנו ויליאם אלן באטלר, שהיה עורך דין, ולידיה אלן באטלר, שנישאה לאלפרד בות' והייתה אמו של סר אלפרד אלן בות', מנהל בחברת אלפרד בות' ושות', ויושב ראש חברת הספנות קונארד ליין.
בנג'מין פרנקלין באטלר נפטר ב-8 בדצמבר 1858, בעת שעשה בביקור בפריז, צרפת. הוא נטמן בבית הקברות וודלאון שברובע הברונקס. על שמו נקרא פורט באטלר בקרוליינה הצפונית, ששימש כאחד המבצרים הראשיים שנבנו להעברתם של שבטי הצ'רוקי במסלול הדמעות.
הערות שוליים

↑  Wellman, Francis L. (1903). The Art of Cross-Examination. London: The Macmillan Company, pp. 26, 199-200.
↑  Van Buren, Martin; Mackenzie, William Lyon (1846). The Life and Times of Martin Van Buren: The Correspondence of His Friends, Family and Pupils. Boston, MA: Cooke & Co. p. 197.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278653805171  BnF: cb124384312 (data)  GND: 1082132438  ISNI: 0000 0000 8091 6481  LCCN: n85363397  NARA: 10568878  NTA: 095272216  SNAC: w6pz5jjc  Trove: 1122462  VIAF: 12400653   WorldCat (עם VIAF): 12400653
ברונו פיניירו

ברונו פיליפה טבארס פיניירו (בפורטוגזית: Bruno Filipe Tavares Pinheiro; נולד ב-21 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם ולעיתים כקשר אחורי.
קריירה

פיניירו התחיל את הקריירה שלו בבואבישטה בגיל 19 הושאל לריבייראו מהליגה השלישית על מנת לצבור דקות משחק ובתום עונה אחת שב למועדון נעוריו. בתום עונת 2007/2008 המועדון הורד לליגת המשנה בפורטוגל לאחר שהורשעה במתן שוחד לשופטים. עקב כך, עזבו את המועדון שחקנים רבים ופיניירו קיבל את חולצת ההרכב.
בקיץ 2009 חתם באריס לימסול הקפריסאית. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד אומוניה ניקוסיה. בתום העונה ירד עם המועדון לליגה השנייה והוא עזב את המועדון. ב-12 ביולי 2010 חתם בווידזב לודז' הפולנית. ב-7 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד לך פוזנן. במדי לודז' הוא שיחק שנתיים בהם הבקיע 2 שערים ב-39 משחקים.
באוגוסט 2012 חזר לפורטוגל כאשר חתם לשנתיים בז'יל ויסנטה, אך הוא לא זכה לדקות משחק ובינואר שוחרר מהמועדון. ב-22 בינואר 2013 חתם לשנתיים וחצי במכבי נתניה על מנת לעזור לה להישאר בליגת העל, אך בסופו של דבר המועדון ירד לליגה הלאומית ופיניירו עזב את המועדון. בקיץ 2013 חתם בניקי וולוס היוונית בה שיחק עונה אחת. בשנת 2014 חתם בגואה מהסופרליג ההודי עימה הגיע לחצי הגמר. לקראת סיום עונת 2014/2015 שב ליוון וחתם באפולון סמירני.
ב-24 ביוני 2015 חתם לשנתיים בהפועל חיפה. ב-16 ביוני 2017 חזר לגואה ההודית.
הערות שוליים

↑  רותם רוזנסקי, ‏ברונו פיניירו חתם לשנתיים וחצי במכבי נתניה, באתר ONE‏, 22 בינואר 2013
↑  דורון בן דור, ‏ברונו פיניירו חתם בהפועל חיפה: מעריך את בנין, באתר ONE‏, 24 ביוני 2015
↑  העברות בעולם, 17.6: דני אלבס בדרך לאיחוד עם פפ גווארדיולה, באתר וואלה, 17 ביוני 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ברונו פיניירו".
בנג'מין צ'ו הווארד

בנג'מין צ'ו הווארד (באנגלית: Benjamin Chew Howard‏; 5 בנובמבר 1791 – 6 במרץ 1872) היה פוליטיקאי ועורך דין במרילנד. לאחר שכיהן במועצת העיר של בולטימור ב-1820 ובשני הבתים של בית המחוקקים במרילנד, הוא היה נציג בקונגרס של ארצות הברית בין השנים 1829 ל-1833, ובין 1835 ל-1839. לאחר מכן הוא היה הרשם החמישי של החלטות בית המשפט העליון של ארצות הברית, וכיהן בין 1843 ל-1860.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

הווארד נולד ב-5 בנובמבר 1791 בבלווידיר במחוז בולטימור, מרילנד, והיה בנם של ג'ון אייג'ר הווארד ומרגרט ("פגי") צ'ו, בתו של בנג'מין צ'ו הוא קיבל תואר AB מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1809. בשנת 1812 למד וסיים את בית הספר למשפטים ליצ'פילד בקונטיקט.  במהלך 1814, השנה האחרונה של מלחמת 1812 הוא שירת כקפטן במתנדבים המכניים הראשונים בקרב נורת' פוינט. הוא נשאר בשירות ובהמשך הגיע לדרגת בריגדיר גנרל במיליציה של מרילנד.
ביוגרפיה > נישואים ומשפחה

בין אחיו היו ג'ורג' הווארד, מושל מרילנד; ד"ר ויליאם הווארד, מהנדס אזרחי ואדריכל; וצ'ארלס שעם בנו פרנסיס קי הווארד, נכלא בפורט מקהנרי בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית. ב-1818 התחתן עם ג'יין גילמור שתכתוב ספר בישול לצדקה ולאחר מלחמת האזרחים תוביל יריד גיוס כספים מוצלח. נולדו להם שנים עשר ילדים.