stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלויס ריל
קורות חיים

אלויס ריל נולד כילד השני מבין חמישה של בעל הפונדק יוזף ריל ואשתו מארי ב"רילהוף" ליד בוצן (כיום בולצנו) בדרום טירול. לאחר שלמד בגימנסיה הפרנציסקנית בבולצנו וסיים את בית הספר התיכון, הוא למד פילוסופיה, גאוגרפיה והיסטוריה באוניברסיטאות וינה, מינכן, אינסברוק (אנ') וגראץ. בשנת 1866 עבר את הבחינה הממלכתית להוראה גבוהה בגראץ. בשנת 1868 הוענק לו תואר דוקטור כשקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת אינסברוק.
בשנת 1870 סיים את ההביליטציה שלו באוניברסיטת גראץ, שם היה בתחילה פריבט-דוצנט ומשנת 1873 פרופסור חבר לפילוסופיה. ב-1878 מונה לפרופסור מן המניין לפילוסופיה. בשנת 1882 הוא קיבל תפקיד באוניברסיטת אלברט לודוויג בפרייבורג כיורשו של וילהלם וינדלבנד (אנ'). בשנת 1896 הוא קיבל משרה באוניברסיטת כריסטיאן אלברכטס של קיל, ובשנת 1898 באוניברסיטת האלה-ויטנברג. בשנת 1905, ריל ירש את וילהלם דילתיי בקתדרה לפילוסופיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין.
כמנחה לדוקטורט, ריל הנחה, בין השאר, את עבודת הגמר של אוסוולד שפנגלר בנושא "הרעיון הבסיסי המטפיזי של הפילוסופיה ההרקליטית" ושל אדהמר גלב (גר') (1910). ב-5 במרץ 1906, ריל היה אחד מהבוחנים של המבחן בעל פה של אליס סלומון, לצד מקס זרינג (אנ') ומקס לנץ (אנ'), אותו עברה בהצטיינות. אלויס ריל היה מרצה שותף של קרל שטומפף (אנ'), שהשלים את הדוקטורט של רוברט מוסיל. המועמד הגיש את עבודת הגמר שלו ב-31 בינואר 1908 בנושא התרומה להערכת תורתו של מאך וקיבל את הציון לשבח.
בשנת 1906 הזמינו סופי ואלויס ריל את לודוויג מיס ואן דר רוהה, בן העשרים אז, לתכנן את ביתם, "הווילה מעל האגם" (Villa überm See, שנקראה בחיבה גם "קלוסטרלי" על ידי בני הזוג ריל) שנמצאת היום ברובע בבלסברג בפוטסדאם. הבית שימש את בית הספר לקולנוע בבלסברג בתקופת גרמניה המזרחית.
בשנת 1907, העלתה קבוצה של פרופסורים מאוניברסיטאות בגרמניה, כולל ריל, את ההצעה הרשמית להעניק את פרס נובל לספרות לשנת 1908 לאליזבת פרסטר-ניטשה.
יוזף ריל (גר') היה אחיו של אלויס ריל. אשתו השנייה סופי ריל, לבית רייר (1855–1928, נישאו ב-1881), הייתה דודה של פרידה גרוס, לבית שלופר, אשתו של הרופא, הפסיכואנליטיקאי והמהפכן האוסטרי אוטו גרוס (אנ').
אלויס ריל נקבר בפוטסדם בבית הקברות הישן של קליין גליניקה (אנ'). מצבה - בעיצובו של לודוויג מיס ואן דר רוהה - עיטרה את הקבר במשך תקופה ארוכה.
ריל היה חבר באחוות הסטודנטים אתסיה אינסברוק ובאחוות ארמיניה גראץ.
תורתו

בתוך הנאו-קאנטיאניזם, נחשבים רוברט ריינינגר (אנ'), שפרסם עבודות על הבעיה הפסיכופיזית ופילוסופיית הערך (אנ'), ואלויס ריל למייצגים של ביקורת: עבור ריל, הפילוסופיה אינה השקפת עולם, אלא בעיקר ביקורת על ידע. ריל מדגיש את המשכה של תורת קאנט על ידי שילוב ממצאים חדשים ממדעי הטבע והמתמטיקה (למשל גאומטריה לא-אוקלידית).
ניתן לקבוע את עמדתו של אלויס ריל גם באמצעות תלמידו ריכרד הניגסוולד (אנ'): הבעיות הבסיסיות של הנתון ושל ההכרה האנושית מנוגדות זו לזו. חקירות פילוסופיות בדבר כשלעצמו מבוססות על שיקולים פסיכולוגיים שבהם מתואר קשר בין תודעה לאובייקט. השפה הכרחית לתודעה ורק באמצעות השפה ניתן לבסס את האובייקטיביות של אובייקט.
מבחר מעבודתו > כתבים

Realistische Grundzüge. Eine philosophische Abhandlung der allgemeinen und nothwendigen Erfahrungsbegriffe. Leuschner u. Lubensky, Graz 1870.
Moral und Dogma. Gerold, Wien 1871.
Über Begriff und Form der Philosophie. Eine allgemeine Einleitung in das Studium der Philosophie. Duncker, Berlin 1872.
Der philosophische Kritizismus und seine Bedeutung für die Positivismus|positive Wissenschaft. Geschichte und System . 3 Bände, Leipzig 1876–1887:
Band 1/1876: Geschichte und Methode des philosophischen Kritizismus.
Band 2/1879: Die sinnlichen und logischen Grundlagen der Erkenntnis.
Band 3/1887: Zur Wissenschaftstheorie und Metaphysik.
Friedrich Nietzsche. Der Künstler und der Denker. Ein Essay. Frommann, Stuttgart 1897 (Neuausgabe: Dr. Klaus Fischer Verlag, Schutterwald/Baden 2000)
Führende Denker und Forscher. Quelle & Meyer, Leipzig 1922.
Beiträge zur Logik. 3. Aufl. Reisland, Leipzig 1923.
Philosophische Studien aus vier Jahrzehnten. Quelle u. Meyer, Leipzig 1925.
מבחר מעבודתו > הרצאות

Zur Einführung in die Philosophie der Gegenwart. Acht Vorträge. Teubner, Leipzig 1903.
Humanistische Ziele des mathematischen und naturwissenschaftlichen Unterrichts. Vortrag gehalten in der Vereinigung der Freunde des humanistischen Gymnasiums in Berlin und der Provinz Brandenburg am 4. Dezember 1908. Weidmann, Berlin 1909.
Giordano Bruno. Zur Erinnerung an den 17. Februar 1600. 2. Aufl. Engelmann, Leipzig 1900.
Plato − Ein populär-wissenschaftlicher Vortrag. Niemeyer, Halle 1912.
Fichtes Universitätsplan. Rede zur Feier des Geburtstages Seiner Majestät des Kaisers und Königs (Wilhelm II.) gehalten in der Aula der Königlichen Friedrich-Wilhelms-Universität zu Berlin am 27. Januar 1910. Universitätsbuchdruckerei, Berlin o. J. (1910).
הערות שוליים

↑  Alois Riehl, Mathematics Genealogy Project
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267002505171  PLWABN: 9810601663805606  BIBSYS: 99056186  BnF: cb13495167w (data)  CiNii: DA05973090  GND: 118600826  ISNI: 0000 0000 8076 5388  LCCN: n84099769  LNB: 000188288  MGP: 25466  NDL: 00517807  NKC: xx0067409  NLG: 164181  NSK: 000383537  NTA: 071089020  RERO: 02-A003745829  SUDOC: 067028713  ULAN: 500238460  VcBA: 495/88244  VIAF: 19833792   WorldCat (עם VIAF): 19833792 
בית ריל בפוטסדאם-בבלסברג
Hannah Montana: The Movie (פסקול)

האנה מונטנה: הסרט (באנגלית: Hannah Montana: The Movie) הוא הפסקול לסרט בעל אותו השם. הסרט הוא עיבוד קולנועי לסדרת הטלוויזיה המצליחה של ערוץ דיסני, "האנה מונטנה", ששודרה לראשונה בשנת 2006. בסדרת הטלוויזיה ובסרט, הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס מגלמת את מיילי סטיוארט, נערה עם חיים כפולים סודיים ככוכבת הפופ האנה מונטנה.
האלבום יצא לאור ב-23 במרץ 2009 תחת הוצאת וולט דיסני רקורדס. מבחינת המוזיקלית, הפסקול כולל סגנונות מוזיקה של קאנטרי ופופ.
הפסקול קיבל מועמדות לפרס המוזיקה האמריקאית בשנת 2009 בקטגוריית "הפסקול האהוב", אך הפסיד את הפרס לפסקול הסרט "דמדומים". הפסקול זכה להצלחה במדינות רבות והגיע לראש המצעדים באוסטריה, קנדה, ניו זילנד וארצות הברית. במאי 2009 איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את התואר אלבום פלטינה.
כתיבה ופיתוח

רוב השירים בפסקול הוצעו לבמאי הסרט, פיטר צ'לסום, על מנת שיכללו בסרט. סיירוס כתבה את השיר "Don't Walk Away" מכיוון שהיה אמור להיכלל באלבום האולפן שלה Breakout שיצא לאור בשנת 2008.
"Dream" הוא גרסת גיסוי לשירה של הזמרת דיאנה דגארמו, "Dream, Dream, Dream". רמיקס של שיר הנושא של הסדרה, "The Best of Both Worlds", היה לרצועת הסיום של הפסקול.
סיירוס מבצעת 12 מתוך שירי האלבום, שבעה מתוכם בתור הדמות האנה מונטנה. האמנים האמריקאים בילי ריי סיירוס, טיילור סוויפט ורסקל פלאטס והזמר האנגלי סטיב רושטון גם לוקחים חלק בפסקול. בילי ריי סיירוס מבצעת את השיר "Back to Tennessee", שיר הנושר של אלבום האולפן ה-11 שלו. רושטון מבצע את השירים "Everything I Want" ו-"Game Over". להקת הקאנטרי רסקל פלאטס מבצעים גרסאות אקוסטיות של שירים שלהם שהולקטו בעבר לאלבומי אולפן ישנים. הזמרת טיילור סוויפט מבצעת בפסקול את הבלדה "Crazier", ובעלת קרדיט של כתיבה בשיר "You'll Always Find Your Way Back Home" יחד עם סולן להקת בויז לייק גירלז, מרטין ג'ונסון.
מבנה מוזיקלי

מבחינה מוזיקלית, זה אלבום פופ וקאנטרי. השירים הקצביים מבוצעים בעיקר על ידי מונטנה והבלדות מצומצמות. שירים כמו "You'll Always Find Your Way Back Home", "Let's Get Crazy", ו-"Spotlight" מהווים שירי פופ קלאסיים. השיר Let's Get Crazy" בעל גרוב ויוצר מקצב מקול הבזקים של מצלמות פפראצי. שיריה של סיירוס הם בעלי מפעם בינוני. "Hoedown Throwdown" הוא שיר ריקוד מודרך מסוגת קאנטרי והיפ-הופ. "The Climb" בעל קולות שירה ברורים ויציבים, ומסווג כבלדת פאוור. "Crazier" הוא בלדת ואלס.
מבחינה לירית, האלבום בוחן מגוון מושגים. למעט השיר "You'll Always Find Your Way Back Home", שמדבר על להישאר עם רגליים על הקרקע ולהסתמך על משפחה, שיריה של מונטנה מתארים את ה"עולם הזוהר" והפריווילגי של ידוענים. השירים שסיירוס מבצעת בתפקיד עצמה בעלי אופי יותר אישי ורגשי. "Butterfly Fly Away" הוא דואט בין אב לבתו שמבוצע על ידי מיילי ובילי ריי סיירוס, המדבר על התבגרות.
סינגלים

"The Climb" – השיר יצא לאור כסינגל המוביל מתוך האלבום בהפצה דיגיטלית ב-21 בפברואר 2009. השיר זכה לתשבחות מצד המבקרים בזכות תוכנו הלירי והווקאליות הבולטת של סיירוס. בנוסף, סכה השיר להצלחה מסחרית והגיע ל"עשרת הגדולים" במדינות רבות, ביניהן ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה ונורווגיה.
"Hoedown Throwdown" – יצא לאור ב-10 במרץ 2009. הגיע לעשיריה הפותחת באירלנד.
השיר "Crazier" הושמע ברדיו דיסני בצפון אמריקה, ונעשה בו על מנת לקדם את צאת הסרט לקראת הפצתו הדיגיטלית. השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים של ארצות הברית, למקום ה-64 במצעד המוזיקה האוסטרלי, למקום ה-67 בקנדה הוט 100 ולמקום ה-100 במצעד הסינגלים הבריטי.
"You'll Always Find Your Way Back Home" הגיע למקום ה-76 ב"קנדה הוט 100" ולמקום ה-81 ב"בילבורד הוט 100".
קידום

באוקטובר 2008 סיירוס ביצעה את השירים "Let's Get Crazy", "Let's Do This" וגרסת הרמיקס לשיר "The Best of Both Worlds" כשהיא מחופשת לדמותה של מונטנה לכבוד צילומי העונה השלישית של "האנה מונטנה".
בינואר 2009 ביצעה סיירוס לראשונה את השיר "The Climb" בוושינגטון די. סי., באירוע לכבוד ההשבעה הראשונה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית. סיירוס הקדישה את השיר לבנותיו של אובמה, סשה ומאליה. באפריל של אותה השנה ביצעו מיילי ובילי ריי סיירוס מספר שירים מתוך הפסקול בחנות של חברת אפל בעיר לונדון. מאוחר יותר הוציאה החברה מיני-אלבום שהוקלט במהלך ההופעה בשם "iTunes Live from London". בנוסף, ביצעה סיירוס שירים מתוך האלבום, בין היתר, בתוכנית הלילה של ג'יי לנו, ב"אמריקן איידול" וב"בוקר טוב אמריקה".
שירים מתוך הפסקול הושמעו ושודרו לצורך שיווקי ברדיו דיסני וערוץ דיסני. בדצמבר 2008 השיר "Let's Do This" שודר לראשונה בערוץ דיסני. השיר הגיע למקום ה-23 במצעד השירים מתחת להוט 100. בינואר 2009 שודר לראשונה השיר "Let's Get Crazy", כשהקליפ המלווה נלקח מהסצנה בה מונטנה מבצעת את השיר בסרט. השיר הגיע למקום ה-57 בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-26 בקנדה הוט 100, והיה לשיר המצליח ביותר של דמותה של האנה מונטנה בקנדה. השיר "Back to Tennessee" דור רק בערוץ דיסני והגיע למקום ה-47 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי.
ב-21 במרץ 2009 הושמע הפסקול המלא ברדיו דיסני. בנוסף, ביצעה סיירוס שירים מתוך הפסקול בסיבוב ההופעות הבינלאומי שלה, "Wonder World Tour".
הצלחה מסחרית

האלבום הופיע לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד 200 ב-11 באפריל 2009 לאחר שמכר כ-139,000. ארבעה שבועות לאחר מכן הגיע האלבום לצמרת המצעד, והיה לפסקול הראשון לשנת 2009 שעשה זאת. בנוסף, הגיע האלבום לראש מצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי למשך תשעה שבועות רצופים. חודשיים לאחר מכן, הגיע האלבום למעמד פלטינה בארצות הברית, לאחר שמכר מעל למיליון עותקים. נכון לאפריל 2020 מכר האלבום כ-2,100,000 עותקים בארצות הברית ומעל ל-3 מיליון עותקים ברחבי העולם. בקנדה, הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים.
בנוסף, הגיע האלבום לראש מצעד האלבומים בניו זילנד, והגיע למעמד פלטינה לאחר שמכר כ-15,000 עותקים. באוסטרליה הגיע האלבום למקום השישי ולמעמד אלבום פלטינה לאחר שמכר מעל ל-70,000 עותקים. בספרד הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים וזכה למעמד פלטינה לאחר מכר כ-80,000 עותקים. באוסטריה הגיע האלבום לראש מצעד האלבומים ולמעמד אלבום זהב לאחר שמכר כ-10,000 עותקים.
רשימת שירים

| "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה> מס' | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה> שם | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה> כותב(ים) | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה> משך | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  | "האנה מונטנה: הסרט" – גרסה רגילה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | You'll Always Find Your Way Back Home (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | טיילור סוויפט, מרטין ג׳ונסון | 3:44 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Let's Get Crazy (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | קולין פיצפטריק, מייקל קוץ', דייב דרבי, מייקל "סמידי" סמית', סטפני רידל, מים נרבו, ליב נרבו | 2:35 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Good Life (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | מתיו ג'רארד, ברידג'ט בננט | 2:59 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Everything I Want (מבוצע על ידי סטיב רושטון)   | סטיב רושטון | 3:53 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Don't Walk Away (מבוצע על ידי מיילי סיירוס)   | מיילי סיירוס, ג'ון שאנקס, הילרי לינדזי | 2:48 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Hoedown Throwdown (מבוצע על ידי מיילי סיירוס)   | אדם אנדרס, ניקי הסמן | 3:02 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dream (מבוצע על ידי מיילי סיירוס)   | ג'ון שאנקס, קארה דיוגוארדי | 3:23 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Climb (מבוצע על ידי מיילי סיירוס)   | ג'סי אלכסנדר, ג'ון מייב | 3:55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Butterfly Fly Away (מבוצע על ידי מיילי סיירוס ובילי ריי סיירוס)   | גלן באלארד, אלן סילבסטרי | 3:10 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Backwards (אקוסטי) (מבוצע על ידי רסקל פלאטס)   | מרסל, טוני מולינס | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Back to Tennessee (מבוצע על ידי בילי ריי סיירוס)   | בילי ריי סיירוס, תמרה דאן, מת'יו ווילדר | 4:12 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Crazier (מבוצע על ידי טיילור סוויפט)   | טיילור סוויפט, רוברט אליס אורל | 3:12 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Bless the Broken Road (אקוסטי) (מבוצע על ידי רסקל פלאטס)   | בובי בויד, ג'ף האנה, מרקוס האמון | 3:55 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Let's Do This (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | דרק ג'ורג', טים אוונס, אדם טפטלר, אלי תיאודור | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Spotlight (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | סקוט קטלר, אן פרבן | 3:07 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Game Over (מבוצע על ידי סטיב רושטון)   | סטיב רושטון, אנטוני ווסטגייט, ניגל קלארק | 3:53 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | What's Not to Like (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | ג'רארד, רובי נוויל | 3:14 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | The Best of Both Worlds: The 2009 Movie Mix (מבוצע על ידי האנה מונטנה)   | מתיו ג'רארד, רובי נוויל | 3:07 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 61:21 |  |  |  |  |  |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | פרס המוזיקה האמריקאית | הפסקול האהוב ביותר | מועמדות |
צ'אק אדוארדס

צ'ארלס מריון "צ'אק" אדוארדס (באנגלית: Charles Marion Edwards; נולד ב-13 בספטמבר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת קרוליינה הצפונית. אדוארדס, חבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג טרם היבחרו לקונגרס את מחוז הבחירה ה-48 בסנאט של קרוליינה הצפונית בין השנים 2016–2023.
ביוגרפיה

אדוארדס נולד בוויינסוויל (Waynesville) שבמערב קרוליינה הצפונית. בשנת 1997 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון וסט הנדרסון, ולאחר מכן למד מנהל עסקים, חשבונאות ושיווק במכללה הקהילתית בלו רידג'.
בשנת 1989 הצטרף אדוארדס למקדונלד'ס. עד 1991 עבד כמנהל תפעול, בשנים 1991–1996 היה יועץ עסקי בכיר, ועד 1998 היה רכז פיתוח בתאגיד. בנוסף עבד כסגן נשיא ב"שותפי מחוז הנדרסון לקדמה כלכלית". ב-2013 התמנה לחבר במועצת המנהלים של התאגיד הפיננסי "אנטגרה". בשנת 2020, אנטרגה התמזגה עם "First Citizens BancShares" השוכנת בראלי.
באוגוסט 2016 מונה אדוארדס לסנאט של קרוליינה הצפונית בעקבות התפטרותו של טום אפודאקה. הוא ייצג את מחוז הבחירה ה-48 מ-19 באוגוסט 2016, ונבחר מחדש בבחירות 2018 ובבחירות 2020.
ב-30 בנובמבר 2021 הכריז אדוארדס על התמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. את המחוז ייצג חבר הקונגרס מדיסון קות'ורן בכהונתו הראשונה; מעל קות'ורן ריחפה עננת שערוריות רבות, בעיקר כשהצהיר הצהרות שנויות במחלוקת, וספג ביקורת מצד אדוארדס על היותו מחוקק לא יעיל. אדוארדס זכה בבחירות המקדימות לתמיכתו של הסנאטור תום טיליס, ובסופו של דבר גבר על קות'ורן ביום הפריימריז עם 33.4% מקולות הבוחרים.
אדוארדס הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023. בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדת הפיקוח והרפורמה, בוועדת התקציב ובוועדת התחבורה והתשתיות.
הערות שוליים

↑  Chuck Edwards, באתר Ballotpedia (באנגלית)
↑  דונה קינג, Edwards to announce run for Congress, Carolina Journal reports, באתר Hendersonville Lightning‏, 1 בדצמבר 2021 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, ועכשיו – סרטון בעירום: ההסתבכות החדשה של הכוכב הרפובליקני, באתר ynet, 8 במאי 2022
↑  קמילה דקאלוס, Rep. Madison Cawthorn's primary challenger Chuck Edwards wants to focus on results for North Carolina — not his opponent's many scandals, באתר Business Insider‏, 6 במאי 2022 (באנגלית)
↑  Chuck Edwards, באתר Clerk of the House (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: E000246
אלמה אדמס

אדמס בינואר 2020
אלמה שיליי אדמס (באנגלית: Alma Shealey Adams; נולדה ב-27 במאי 1946) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת קרוליינה הצפונית. אדמס, חברת המפלגה הדמוקרטית, מייצגת מחוז קונגרס השוכן בלב בירת קרוליינה הצפונית, שארלוט. היא נבחרה לראשונה אל בית הנבחרים בבחירות מיוחדות שהתקיימו ב-2014 לאחר התפטרותו של מל ואט, ונעשתה לאישה ה-100 בקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
ביוגרפיה

אדמס נולדה ב-27 במאי 1946 בהיי פוינט שבקרוליינה הצפונית. הוריה היו בנג'מין שיילי ומטי סטוקס. ב-1964 השלימה אדמס את לימודיה התיכוניים בתיכון וסט סייד השוכן בניוארק שבניו ג'רזי. אחר כך קיבלה תואר ראשון ב-1969 ותואר שני ב-1972 מאוניברסיטת המדינה A&T של קרוליינה הצפונית, שניהם בחינוך. אדמס המשיכה ללימודי דוקטורט בחינוך רב-תרבותי באוניברסיטת המדינה של אוהיו בשנת 1981. בשנים 1984–1986 הייתה חברה במועצת בתי הספר של עיריית גרינסבורו, וב-1987 החלה לכהן כחברה במועצת העירייה עצמה עד למינויה אל בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנת 1994.
באפריל 1994 מונתה אדמס אל בית הנבחרים המדינתי של קרוליינה הצפונית על מנת להחליף את הרמן גיסט, שמת בתפקידו. המחוז ממוקם במחוז גילפורד וכולל את רוב החלקים הדרום-מזרחיים של גרינסבורו. טרם מינויה לתפקיד הכריזה אדמס כי תתמודד מול גיסט בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת בחירות אמצע הכהונה של 1994. לאחר שמונתה למושב, ניצבה אדמס בפני איש העסקים השמרני או.סי סטאפורד בפריימריז הדמוקרטי. סטאפורד היה מועמד רב-שנתי (אנ') שהתמודד למתפקידים מרובים פעם כדמוקרטי ופעם כרפובליקני. בעבר אתגר את גיסט כרפובליקני בבחירות הכלליות ב-1992. בשנת 1994, כשהוא מתמודד כדמוקרט, גברה עליו אדמס במהלך הבחירות המקדימות. היא נבחרה אחר כך לתקופת כהונה מלאה, וכיהנה בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית עד 2014.
באפריל 2013 מונה מל ואט (אנ'), חבר הקונגרס מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית, למנהל סוכנות מימון הדיור הפדרלית. אדמס הייתה מהראשונים שהודיעו כי אם מינויו של ואט יאושר בידי הסנאט של ארצות הברית, היא תתמודד בבחירות המיוחדות. ואט אושר בדצמבר 2013. אדמס הגישה רשמית ניירת להתמודדות בשתי מערכות הבחירות המקדימות הן לקדנציה מלאה בקונגרס ה-114 של ארצות הברית והן למילוי שארית כהונתו של ואט בקונגרס ה-113. אדמס הושבעה לתפקידה ב-12 בנובמבר 2014 כדי למלא את שבעת השבועות הנותרים לתקופת כהונתו של ואט.
אדמס היא האישה הצבעונית השנייה המייצגת בבית הנבחרים האמריקאי את קרוליינה הצפונית. הראשונה הייתה אווה קלייטון (אנ'). במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 תמכה בהילרי קלינטון והתחייבה להעניק לה את תמיכתה כצירת-על. בינואר 2017 החרימה את אדמס את ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית. ב-11 ביולי 2020, אדמס צייצה בשוגג כי ג'ון לואיס נפטר כשלמעשה הוא נח בביתו.
בקונגרס ה-117 של ארצות הברית היא מכהנת כסגנית יושב ראש ועדת החקלאות של בית הנבחרים, לאחר שהחליפה בתפקיד את פילמון ולה מטקסס, וכן היא חברת בוועדת החינוך והעבודה ובה היא משמשת כיושבת-ראש תת-הוועדה להגנה על זכויות העובדים.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  אמילי קאהן, Watt Confirmation Kicks Off North Carolina Special Election, באתר Roll Call‏, 10 בדצמבר 2013 (באנגלית)
↑  The Endorsement Primary, באתר FiveThirtyEight (באנגלית)
↑  NC Rep. Alma Adams among members of Congress not attending inauguration, באתר WSOCtv.com‏, 17 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  מרינה פיטופסקי, Congresswoman accidentally tweets of death of Rep. John Lewis, who's still alive, באתר The Hill‏, 11 ביולי 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6dp4w9r  US Congress: A000370
מנחם פרידמן

| --- | --- |

מנחם פרידמן
 לידה:  2 בדצמבר 1936 בני ברק, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  16 במרץ 2020 (בגיל 83) 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
מנחם פרידמן (י"ט בכסלו תרצ"ז – כ' באדר ה'תש"פ, 2 בדצמבר 1936 – 16 במרץ 2020) היה פרופסור במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. פרידמן נודע במחקריו אודות היהדות החרדית, ובין השאר הוא שטבע את המונח "חברת הלומדים", המתאר את אורח החיים הנפוץ בעיקר בקרב הליטאים, בו הבעל מקדיש את כל זמנו ללימוד התורה בעוד האישה היא המפרנסת העיקרית.
ביוגרפיה

פרידמן נולד וגדל בבני ברק. לרחל לבית תלמוד ולמשה, שהיו יהודים מסורתיים. עד כיתה ה' למד בבית הספר של המזרחי, ובעקבות "התחזקותו" הדתית של אביו עבר ללמוד בתלמוד תורה החרדי רבי עקיבא. למד בישיבת היישוב החדש, אשר הוקמה על ידי הרב משה אביגדור עמיאל. למד כשנה בישיבת חברון בירושלים. לאחר מכן התגייס לצה"ל שם שירת בחיל הקשר ולאחר מכן כחוקר ביחידה למחקר חברתי באגף כוח אדם.
הוא למד באוניברסיטה העברית בירושלים ושימש כמה שנים כעוזר הוראה של פרופסור יעקב כ"ץ שהשפיע רבות על עבודתו המדעית. נושא עבודת הדוקטורט שלו (בהדרכתו של כ"ץ), היה "היישוב הישן האשכנזי בתקופת המנדט הבריטי". בשנת 1973 התקבל כמרצה באוניברסיטת בר-אילן. הועלה לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 1996. שימש כמנהל המכון ליהדות ומחשבה בת זמננו. בין השאר שימש כפרופסור אורח באוניברסיטאות הרווארד, ברקלי, ישיבה יוניברסיטי, נוטרדאם, פנסילבניה וקיימברידג'. פרש לגמלאות בשנת 2006.
פרידמן נפטר ב-16 במרץ 2020.
מחקריו

כסוציולוג של הדת וכהיסטוריון עסק פרידמן בתהליך החילון ובעימות שבין דתיים וחילוניים למן סוף המאה ה-19 ועד לימינו. כמו כן הוא עסק בתהליכי ההקצנה הדתית בימינו, בקנאות הדתית לגווניה ובמבנה מוסדות ההנהגה הדתית לסוגיה.
מחקריו > מאמרים ומונחים > הרבנות הראשית – דילמה ללא פתרון

מאמר זה הוא מאמרו הראשון של פרידמן. הוא עוסק בבעייתיות המבנית של הרבנות הראשית בישראל כהנהגה דתית. המאמר נכתב על רקע פסק דינו של הרב שלמה גורן ב"שאלת הממזרים" (פרשה שהסעירה את הרוחות בישראל על רקע מעמדם האישי של אח ואחות, בניה של אשה שנישאה לגבר בעוד שהייתה נשואה לאחר שהתגייר, ושהוכרזו בשל כך כממזרים על ידי בית הדין הרבני) (פסק דין האח והאחות). פרידמן הראה שהרבנות הראשית כהנהגה דתית "חדשה" יחסית (הוקמה על ידי השלטון הבריטי בשנת 1921) מצויה בסתירה מבנית בין מעמדה הפורמלי כהנהגה דתית עליונה המוכרת על ידי המדינה לבין מעמדה בפועל, כאשר היא נמצאת "בתחרות" עם רבנים ו"גדולי תורה" הנהנים מיוקרה אישית ומסמכות דתית-הלכתית בשל "גדלותם בתורה" (מצב שהתפתח במשך דורות בחברה היהודית).
מחקריו > מאמרים ומונחים > הקהילה המסורתית והקהילה הוולונטרית

בהמשך כתב פרידמן מאמרים נוספים על הרבנות הקהילתית בחברה המודרנית המערבית, בייחוד בארצות הברית ובישראל. בהקשר זה הוא הבחין בין שני סוגי קהילות יהודיות: הקהילה היהודית המסורתית שהתקיימה עד להתפתחותו של תהליך החילון והקהילה היהודית כפי שהיא מתקיימת כיום, בייחוד במערב אירופה, ארצות הברית וישראל. במסגרת החברה המסורתית הייתה הקהילה בעלת גבולות גאוגרפיים מוגדרים. רבה של הקהילה הוא בעל סמכות דתית ביחס לכל אחד המתגורר בתוך הגבולות הגיאוגראפיים של הקהילה. וכשם שאותו יהודי חייב במיסים לקהילה, כן הוא חייב להישמע לפסיקתו של רב הקהילה, ואם לא יעשה כן ייענש על ידי הנהגת הקהילה, ולהתאים את אורח חייו הדתי-הילכתי על פי הנהוג באותה קהילה.
תהליך החילון הביא לידי כך שהקהילה הפכה למעשה 'קהילה וולונטארית'. חלק מהיהודים שגרו במסגרת הקהילה לא ראו עצמם נתונים למרותו של רב הקהילה, לא היו מוכנים להישמע לפסיקותיו ולא חיו על פי הנורמות היהודיות הדתיות-מסורתיות. הנהגת הקהילה לא ראתה עצמה מחויבת לכפות על כל אחד מחבריה את אורח החיים היהודי המסורתי ולא את פסיקותיו הדתיות-הלכתיות של הרב. פרדוקסלית, מציאות חברתית זו אפשרה גם במקביל את אימוצן של נורמות דתיות קיצוניות על ידי חלק אחר של חברי הקהילה, נורמות שבעבר ראתה הנהגת הקהילה היהודית המסורתית חובה לעצמה להילחם בהן, כדי לא לערער על האחדות הדתית של בני הקהילה. עם מעברם של היהודים לארצות המערב ובעיקר לארצות הברית, התפוררה לגמרי הקהילה היהודית המסורתית המאופיינת על פי גבולותיה הגיאוגראפיים. למעשה הרוב המכריע של הקהילות היהודיות הדתיות המצויות כיום, באירופה, בארצות הברית וגם בישראל, הן קהילות שניתן להגדירן כקהילות 'וולונטאריות'. במסגרת הקהילות מוגבלת למעשה סמכותו של הרב הקהילתי במידה שבה מוכנים חברי הקהילה להישמע להוראותיו. לאלה שאינם נכונים לקבל את סמכותו של הרב, יש בדרך כלל כמה אלטרנטיבות, בלא שיאלצו עקב כך לשנות את מקום מגוריהם או את אורח חייהם. כאמור, אמת חברתית זו נכונה ביחס לכל סטייה, תהא זו סטייה "לקולא", לאימוץ נורמות של פחות הקפדה על אורח החיים הדתי, או סטייה "לחומרא", לאימוץ נורמות של הקצנה דתית. זו מצוקה 'דו-צדדית' שהרבנות האורתודוקסית נקלעה אליה עקב השינויים המהותיים שהחברה היהודית בכלל והחברה היהודית האורתודוקסית בפרט נקלעו אליהם כתוצאה של תהליכי המודרניזציה והחילון.