stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי אפק
קריירה > יו"ר מועצת המנהלים במוסדות אקדמיים ואחרים

כיהן כיו"ר מועצת המנהלים במכללת וינגייט, במרכז הספורט של אוניברסיטת ת"א ושל להקת המחול של גברי לוי שלום.
קריירה > פעילות והתנדבות לאחר הפרישה

לאחר פרישתו בשנת 1992 המשיך אורי אפק לעבוד בהתנדבות מלאה בנושאים החשובים בעיניו, תוך ויתור על שכר כלשהו ותרומתו למוסדות ראויים. היה חבר הוועדה שהעניקה את פרס ישראל לספורט לאסתר רוט וליהושע רוזין. עסק בניהול 14 מחזורים של קורס מנהלי ספורט בכירים במכון וינגייט ובאוניברסיטת ת"א, פעילות בקרן כהנא, שעיסוקה העיקרי הוא שיתוף פעולה בין ערבים ליהודים בכדורגל באמצעות הפועל תל אביב, ניהול קורס של מנכ"לי איגודי הספורט וייעוץ לזבולון אורלב, לשעבר מנכ"ל משרד החינוך לאחר מכן יו"ר ועדת החינוך והספורט של הכנסת. במסגרת תפקידו זה סייע בהעברת שני חוקים חשובים הקשורים לספורט, חוק שוויון מלא בין נכים לספורטאים רגילים ברמה ההישגית וחוק חדרי כושר.
כתיבה

בשנת 1959 הוא פרסם בעל המשמר כתבות על ענף הכדורעף. בראשית שנות ה-60 הוציא ספר על משחק הכדורעף.
אורי אפק כתב 29 ספרים, הן בנושאי ספורט מקצועיים והן בתיעוד חוויותיו כנושא תפקיד בכיר במשחקים האולימפיים. להלן הבולטים שבהם:
כדורים וכידונים 1887
250 מעגלים נסגרים 2005
חמש טבעות אולימפיות ישראליות : סיפורה של ישראל בעשרת המשחקים האולימפיים שבהם נטלה חלק
המאמן והאימון בישראל
הספורט בישראל : מבנה, קשרים וזיקות לעולם
כדור-יעף (מותאם לתוכנית הלימודים החדשה)
הכדור יעף לקראת שנות השמונים
אדמה ואדם – יד ליוסקה בן משה
יסודות משחק הכדורעף
אם מפרגנים החיים גן של שושנים
מילה זאת מילה
אבות אכלו יושר ושיני בנים תלבנה
בין דרורים וכדורים
אורי אפק, עוזי מור – קרן אור: את המנגינה הזו אי אפשר לעצור, המועדון לספורט באוניברסיטת תל אביב, 2009
חיים אישיים

אורי נשוי לדליה אפק, מורה לחינוך גופני וקפטן נבחרת הנשים בכדורעף. לאורי בת אחת ושלושה בנים, 11 נכדים ושני נינים. בתו עינת היא מורה ורעייתו של הכדורגלן עודד מכנס, בנו ירון הוא רואה חשבון, בנו אלון הוא בוגר המכללה בווינגייט ובעל תואר ד"ר בחינוך גופני ובנו שרון אפק הוא אלוף במילואים בצה"ל, לשעבר הפרקליט הצבאי הראשי.
אחיו היה שאול אפק, קצין בכיר בצה"ל, אביה של מיכל הרצוג, רעיית נשיא המדינה.
עיטורים ותוארי כבוד

במהלך השנים זכה אפק בתוארי כבוד שונים, בהם:
עיטור כבוד בכדורעף מהפועל כפר סבא 2018
עמית כבוד של הוועד האולימפי בישראל
מגן הוקרה מאולימפיאדת לונדון 2012 מהוועד האולימפי בישראל לרגל יום הולדתו ה-80
סיכת הזהב של הוועד האולימפי בישראל שהוענקה לו על ידי אנטוניו סאמראנש, נשיא הוועד האולימפי
האיש כפועלו מרכז הפועל
יקיר העיר תל אביב
חבר כבוד בענף הטניס
עיטור כבוד לאנשי מופת בספורט הישראלי מטעם תנועת אומץ
פרס על מפעל חיים מארגון "יד לאיש הספורט היהודי" על פועלו הספורטיבי 2002
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מכון וינגייט - האתר הרשמי - Wingate - ספורט כללי, באתר www.wingate.org.il
↑  מכון וינגייט - "בית־יוצר" למדריכי ספורט, דבר, 18 באוגוסט 1957
↑  בכמה שורות, דבר, 3 ביוני 1955
↑  א. בן שלום, פסלו של אלכסנדר זייד חזר לעין־שמר, דבר, 14 בדצמבר 1958
ישראל פז, פינצ'וק למדנו והשתפרנו, על המשמר, 4 בפברואר 1961
↑  מרכז חדש בתל אביב, הצופה, 20 בספטמבר 1962
מדוע התפתח הכדורעף בארץ?, הצופה, 3 בפברואר 1965
אליצור ת"א - הפועל חצור 0:3, הצופה, 4 במאי 1966
זוטות אליצור, הצופה, 3 באוקטובר 1966
↑  ברוך דגון, העוגן תקע יתד במפת הכדורעף, דבר, 1 ביולי 1973
↑  "כדורעף: עיטור כבוד לאורי אפק, ממקדמי הענף בעיר ובישראל". אורכב מ-המקור ב-2018-06-22. נבדק ב-2018-06-18.
↑  ברוך דגון, פנים חדשות לליגה בכדורעף, דבר, 21 באוקטובר 1979
↑  ברוריה ביגמן, 3 קבוצות כדורעף לאומיות - ללא מאמן, מעריב, 16 בינואר 1984
↑  הכנות לאליפות העולם בכדורעף, דבר, 28 במרץ 1956
יוצאות נבחרות הכדורעף, מעריב, 19 באוגוסט 1956
↑  מעופפי ישראל יוצאים בשבוע הבא לטורניר בין־לאומי בתורכיה, באתר www.jpress.nli.org.il
↑  ActivePaper Archive, www.jpress.nli.org.il
↑  בית זרע נצחה בכדורעף, על המשמר, 17 במאי 1956
↑  שופט כדורעף ישראלי ינהל המשחק תורכיה-צ'כיה, דבר, 10 בנובמבר 1966
↑  משחקים רבים בליגות בכדורעף, על המשמר, 17 באפריל 1959
↑  אורי אפק מפקח ארצי על פעולות הספורט, דבר, 5 באוקטובר 1970
↑  אורן אורח איגוד הטניס, דבר, 23 בפברואר 1971
↑  אפק - מנהל רשות הספורט, מעריב, 1 בספטמבר 1980
↑  אורי אפק סיים תפקידו - אורן חזר לנהל רשות הספורט, מעריב, 6 באוקטובר 1981
↑  מפעל־יתום לנוער בכדורעף גילה עתודה מצויינת לענף, על המשמר, 22 בפברואר 1959
↑  ספרי שימוש, הצופה, 15 במרץ 1963
↑  הסופר אורי אפק, באתר סימניה
↑  אבינעם פורת, "מר ספורט" חוגג 90: האיש שהיה חלק בכל 17 האולימפיאדות בהן השתתפה ישראל, באתר ynet, 31 באוגוסט 2022
↑  אורי אפק קיבל מגן הוקרה מהוועד האולימפי, באתר ONE‏, 23 באוקטובר 2012
↑  חוברת יקירי העיר 2022, באתר עיריית תל אביב יפו, ‏תשפ"ב 2022
↑  הוועד האולימפי בישראל, באתר www.facebook.com
↑  Uri Afek, www.jewishsports.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313951905171  ISNI: 0000 0000 6694 243X  LCCN: nr95012123  VIAF: 41729104   WorldCat (עם VIAF): 41729104
היועץ לביטחון לאומי

| --- | --- |


היועץ לביטחון לאומי הנוכחי מייקל וולץ
 איוש נוכחי:  מייקל וולץ
 תאריך כניסה לתפקיד:  20 בינואר 2025
 דרכי מינוי:  מינוי הנשיא ללא צורך באישור הסנאט
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 כפוף:  נשיא ארצות הברית
 מעון:  האגף המערבי של הבית הלבן
 מושב המשרה:  וושינגטון די. סי.
 ייסוד המשרה:  23 במרץ 1953
 איוש ראשון:  רוברט קאטלר
 wh.gov/nsc
 
העוזר לנשיא לענייני ביטחון לאומי, קרוי בפי כל היועץ לביטחון לאומי (באנגלית: National Security Advisor, בראשי תיבות: NSA, או כדי להבדיל מהסוכנות לביטחון לאומי עם אותם ראשי תיבות, ANSA), מכהן כיועץ הראשי לנשיא ארצות הברית בענייני ביטחון לאומי והוא עומד בראש צוות שאמון על הכנת המחקרים, התדריכים והמידע המודיעיני עבור הנשיא והמועצה לביטחון לאומי. משרדו ממוקם באגף המערבי של הבית הלבן והוא פועל לצד סגן היועץ לביטחון לאומי.
היועץ לביטחון לאומי הנוכחי הוא מייקל וולץ אשר נכנס לתפקידו ב-20 בינואר 2025.
מהות התפקיד

השפעתו ותפקידו של היועץ לביטחון לאומי משתנים מממשל לממשל ותלויים לא רק בתכונותיו של האדם שמתמנה לתפקיד, אלא גם בסגנון ובפילוסופיית הניהול של הנשיא המכהן. באופן אידיאלי, היועץ לביטחון לאומי משמש כיועץ ראשי עבור הנשיא בתחום הביטחון הלאומי, האמון לקידום האג'נדה וסדר היום המדיניות שלו או שלה.
היועץ לביטחון לאומי הוא תפקיד מטה במשרד הרשות המבצעת של הנשיא ואין לו סמכות על מחלקת המדינה או מחלקת ההגנה, בניגוד למזכיר המדינה ומזכיר ההגנה, שנדרשים לאישור מינויהם על ידי הסנאט- והם פקידים בעלי סמכות סטטוטורית על המחלקות שלהם.
היועץ לביטחון לאומי ממונה על ידי הנשיא ללא צורך באישור הסנאט. כיוון שכך, הוא אינו קשור מנהלתית למחלקות ההגנה והמדינה, חופשי ממדיניותן ומהפוליטיקה הפנימית שלהם, ובהתאם מספק לנשיא ייעוץ בלתי תלוי בנושאי ביטחון לאומי. עם זאת, הגדרת תפקיד היועץ וסמכויותיו משתנה מממשל לממשל.
בעתות משבר, היועץ לביטחון לאומי עשוי לפעול מחדר המצב של הבית הלבן או ממרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום, ולעדכן את הנשיא באירועים האחרונים במצב משבר.
היועצים לביטחון לאומי

| # | תמונה | שם | תקופת כהונה> תחילה | תקופת כהונה> סיום | תחת הנשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  |  רוברט קאטלר | 23 במרץ 1953 | 2 באפריל 1955 | דווייט אייזנהאואר |
| 2 |  |  דילון אנדרסון | 2 באפריל 1955 | 1 בספטמבר 1956 | דווייט אייזנהאואר |
| 3 |  |  ויליאם ה. ג'קסון | 1 בספטמבר 1956 | 7 בינואר 1957 | דווייט אייזנהאואר |
| 4 |  |  רוברט קאטלר | 7 בינואר 1957 | 24 ביוני 1958 | דווייט אייזנהאואר |
| 5 |  |  גורדון גריי | 24 ביוני 1958 | 13 בינואר 1961 | דווייט אייזנהאואר |
| 6 |  |  מקג'ורג' באנדי | 20 בינואר 1961 | 28 בפברואר 1966 | ג'ון פ. קנדי, לינדון ג'ונסון |
| 7 |  |  וולט רוסטו | 1 באפריל 1966 | 20 בינואר 1969 | לינדון ג'ונסון |
| 8 |  |  הנרי קיסינג'ר | 20 בינואר 1969 | 3 בנובמבר 1975 | ריצ'רד ניקסון, ג'רלד פורד |
| 9 |  |  ברנט סקוקרופט | 3 בנובמבר 1975 | 20 בינואר 1977 | ג'רלד פורד |
| 10 |  |  זביגנייב בז'ז'ינסקי | 20 בינואר 1977 | 21 בינואר 1981 | ג'ימי קרטר |
| 11 |  |  ריצ'רד ו. אלן | 21 בינואר 1981 | 4 בינואר 1982 | רונלד רייגן |
| 12 |  |  ויליאם פ. קלארק | 4 בינואר 1982 | 17 באוקטובר 1983 | רונלד רייגן |
| 13 |  |  רוברט מקפרלן | 17 באוקטובר 1983 | 4 בדצמבר 1985 | רונלד רייגן |
| 14 |  |  ג'ון פוינדקסטר | 4 בדצמבר 1985 | 25 בנובמבר 1986 | רונלד רייגן |
| 15 |  |  פרנק צ. קרלוצ'י | 2 בדצמבר 1986 | 23 בנובמבר 1987 | רונלד רייגן |
| 16 |  |  קולין פאוול | 23 בנובמבר 1987 | 20 בינואר 1989 | רונלד רייגן |
| 17 |  |  ברנט סקוקרופט | 20 בינואר 1989 | 20 בינואר 1993 | ג'ורג' הרברט ווקר בוש |
| 18 |  |  אנתוני לייק | 20 בינואר 1993 | 14 במרץ 1997 | ביל קלינטון |
| 19 |  |  סנדי ברגר | 14 במרץ 1997 | 20 בינואר 2001 | ביל קלינטון |
| 20 |  |  קונדוליזה רייס | 22 בינואר 2001 | 25 בינואר 2005 | ג'ורג' ווקר בוש |
| 21 |  |  סטיבן הדלי | 26 בינואר 2005 | 20 בינואר 2009 | ג'ורג' ווקר בוש |
| 22 |  |  ג'יימס ג'ונס | 20 בינואר 2009 | 8 באוקטובר 2010 | ברק אובמה |
| 23 |  |  טום דונילון | 8 באוקטובר 2010 | 1 יולי 2013 | ברק אובמה |
| 24 |  |  סוזן רייס | 1 ביולי 2013 | 20 בינואר 2017 | ברק אובמה |
| 25 |  |  מייקל פלין | 20 בינואר 2017 | 13 בפברואר 2017 | דונלד טראמפ |
| 26 |  |  הרברט ריימונד מקמאסטר | 20 בפברואר 2017 | 9 באפריל 2018 | דונלד טראמפ |
| 27 |  |  ג'ון בולטון | 9 באפריל 2018 | 10 בספטמבר 2019 | דונלד טראמפ |
| 28 |  |  רוברט אובריאן | 18 בספטמבר 2019 | 20 בינואר 2021 | דונלד טראמפ |
| 29 |  |  ג'ייק סאליבן | 20 בינואר 2021 | 20 בינואר 2025 | ג'ו ביידן |
| 30 |  |  מייקל וולץ | 20 בינואר 2025 | מכהן | דונלד טראמפ |
הערות שוליים

1 2 3  John P. Burke, University of Vermont  and the White House Transition Project, The National Security Advisor and Staff, White House Transition Project, ‏Report 2017–24
| קהילת המודיעין האמריקאית |
| --- | --- | --- |
| מחלקת ההגנה | DIA (מודיעין צבאי) •  NSA (מודיעין אותות) • ONI (ביון ימי) • משרד הסיור הלאומי (ביון לוויינים) • הסוכנות הלאומית למודיעין חזותי וגאוגרפי (מיפוי מדיעיני) • חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית (מודיעין אווירי)  •  משרד מודיעין חיל-הנחתים • משרד מודיעין הצבא • מודיעין משמר החופים  • מרכז מודיעין החלל הלאומי (מודיעין חלל) |  |
| הקבינט של ארצות הברית | לשכת החקירות הפדרלית (FBI) • משרד DEA למודיעין לביטחון לאומי (ONSI)  •  הלשכה למודיעין ומחקר (INR) • משרד המודיעין והמודיעין הנגדי (OICI)  • משרד המודיעין והניתוח (I&A)  •  משרד המודיעין והאנליזה (OIA) |  |
| משרד ראש המודיעין הלאומי | המרכז הלאומי למלחמה בטרור • המרכז הלאומי למלחמה בהפצת נשק להשמדה המונית וביו-ביטחון • המרכז הלאומי לסיכול מודיעין נגדי וביטחון • מרכז אינטגרציה לאיומי סייבר |  |
| משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית | היועץ לביטחון לאומי • היועץ לביטחון המולדת • המועצה לביטחון לאומי • המועצה לביטחון מולדת |  |
| פיקוח ובקרה | ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית • ועדת המודיעין של בית הנבחרים של ארצות הברית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2110870-5  VIAF: 146094888   WorldCat (עם VIAF): 146094888 
היועץ לביטחון לאומי טום דונילון במשרדו באגף המערבי יחד עם סגן הנשיא ג'ו ביידן, סגן היועץ לביטחון לאומי דניס מקדאנה והיועץ לביטחון לאומי של סגן הנשיא אנתוני בלינקן
1060-1069 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1069 - 1060 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1069 לפנה"ס - סוף תקופת הממלכה החדשה במצרים העתיקה.
1069 לפנה"ס - רעמסס ה-11 מת, סוף תקופת השושלת ה-20 של מצרים. פרעה סמנדס עולה לשלטון ומתחיל את השושלת ה-21.
1068 לפנה"ס - קודרוס, מלכה האגדי של אתונה מת בקרב נגד הדורים לאחר שלטון של 21 שנים. המסורת האתונאית קובעת אותו כאחרון המלכים שהחזיקו בשלטון אבסולוטי.
אנשים משמעותיים

שמואל הנביא.
עלי הכהן.
| עשורים במאה ה-11 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1090–1099 לפנה"ס • 1080–1089 לפנה"ס • 1070–1079 לפנה"ס • 1060–1069 לפנה"ס • 1050–1059 לפנה"ס • 1040–1049 לפנה"ס • 1030–1039 לפנה"ס • 1020–1029 לפנה"ס • 1010–1019 לפנה"ס • 1000–1009 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משרד הפעולות של החדר הסגלגל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 משרד אחראי:  משרד הבית הלבן
 סוכנות אם:  משרד הבית הלבן 
 מטה מרכזי:  האגף המערבי של הבית הלבן
 
משרד הפעולות של החדר הסגלגל (באנגלית: Oval Office Operations) הוא יחידה במשרד הבית הלבן, האחראית על התנהלותו היומיומית של החדר הסגלגל, שהוא המשרד הרשמי של הנשיא. המשרד משמש כמרכז תיאום ומנהלה עבור הנשיא ועוזריו הקרובים, ומוודא שפעילויותיו מתנהלות בצורה חלקה. המשרד הוקם כחלק מהמבנה המנהלי של משרד הבית הלבן, ותפקידיו עוצבו לאורך השנים בהתאם לצרכים של כל ממשל נשיאותי. מבנהו והיקף פעילותו משתנים בהתאם להעדפות הנשיא המכהן ולסדרי העדיפויות שלו.
תפקידים ואחריות

משרד הפעולות של החדר הסגלגל אחראי למגוון משימות, ובהן:
תיאום הפגישות, הדיונים והאירועים של הנשיא, כולל אירועים ציבוריים ופרטיים.
ניהול זרימת המידע בין הנשיא לבין צוות הבית הלבן, הקונגרס, והסוכנויות הפדרליות.
תיאום וקבלת מנהיגים בינלאומיים, מחוקקים, עיתונאים ואורחים נוספים המבקרים בחדר הסגלגל.
הכנת מסמכים לנשיא, כולל תדריכים, דוחות, טיוטות חוקים והחלטות.
צוות

צוות המשרד כולל בעלי תפקידים שונים שתפקידם לתמוך בפעילות השוטפת של הנשיא:
עוזר אישי לנשיא: תפקיד הכולל מתן תמיכה אישית ולוגיסטית לנשיא, ניהול לוחות זמנים וסיוע בניהול הפעילות היומיומית של הנשיא.
מנהלת לוח זמנים: אחראית על תכנון ותיאום הפעילויות המיועדות.
מזכירה: אחראית על מתן מענה נכנס ויוצא לטלפונים ומיילים המופנים לחדר הסגלגל.
גלריה

סגנית הנשיא קמלה האריס משוחחת עם מנהלת המועצה למדיניות פנים סוזן רייס, במזכירות בחדר הסגלגל
מזכיר המדינה אנתוני בלינקן משוחח בטלפון במזכירות החדר הסגלגל
סגנית הנשיא קמלה האריס וראש המודיעין הלאומי אווריל היינס מחוץ למזכירות חדר הסגלגל
הערות שוליים

↑  Brian Mosteller, whitehouse.gov, ‏2016-02-02 (באנגלית)
↑  Amie Parnes, Aide helps Obama run on time, POLITICO, ‏2009-07-29 (באנגלית)
הנשיא ג'ו ביידן צופה בטלוויזיה במזכירות החדר הסגלגל, 2021
משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית

| --- | --- |
חותם משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 
 דגל משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 סוכנות אם:  הממשל הפדרלי של ארצות הברית
 סוכנות בת:  Homeland Security Advisory Council 
 תאריך הקמה:  1939
 מנהל:  ראש סגל הבית הלבן, סוזי ויילס
 מטה מרכזי:  בניין משרד ההנהלה ע"ש אייזנהאואר
 עובדים:  כ-4,000
 אתר רשמי
 
משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית (באנגלית: Executive Office of the President of the United States, בראשי תיבות: EOP או EOPOTUS) מורכב מצוותים של נשיא ארצות הברית וצוותי עזר המדווחים לנשיא. מנהל משרד הרשות המבצעת הוא ראש סגל הבית הלבן. כמות אנשי סגל הבית הלבן עלתה בצורה משמעותית משנת 1939.
היסטוריה

ב-1939, במהלך כהונתו השנייה של פרנקלין דלאנו רוזוולט, הונחו היסודות לסגל הבית הלבן המודרני. בהתבסס על ההמלצות של ועדה נשיאותית שהורכבה ממומחים בתחום מדע המדינה ומינהל ציבורי, רוזוולט הצליח לקבל את אישור הקונגרס למהלך. השינוי כלל את יצירת משרד הרשות המבצעת, אשר דיווח ישירות לנשיא. המשרד כינס תחתיו שתי תת-יחידות: משרד הבית הלבן ולשכת התקציב, שהחלה לפעול עוד ב-1921 והייתה במקור חלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית לפני שעברה לחסות משרד הרשות המבצעת. החל משנת 1970 שונה השם ל"משרד הניהול והתקציב". בתחילה היה הגידול בצוות מתון יחסית, אך הדבר הניח את היסודות לצוותים גדולים ומורכבים יותר במהלך כהונותיהם של יורשיו של רוזוולט.
מאמציו של רוזוולט בנושא ראויים לציון, בניגוד לאלה של קודמיו בתפקיד. במהלך המאה ה-19 היו לנשיאים משאבי סגל מוגבלים. לתומאס ג'פרסון היה שליח אחד ומזכיר אחד לרשותו, שניהם קיבלו שכר על ידי הנשיא באופן אישי. רק ב-1857 הקונגרס אישר תקציב (2,500 דולר) על מנת להעסיק פקיד אחד. עד כהונתו של יוליסס ס. גרנט (1869-1877), גדל הסגל לשלושה. עד 1900, כלל סגל הבית הלבן "מזכיר לנשיא", שני עוזרי מזכיר, שני פקידים, קצרן ו-7 אנשי סגל נוספים. תחת כהונתו של וורן הרדינג, גדל הסגל ל-31, אף על פי שרובם היו פקידים. בכהונתו של הרברט הובר, נוספו שני מזכירים נוספים לנשיא באישור הקונגרס, אחד מהם יועד להיות דובר הבית הלבן של הובר. בשנים 1933–1939, הורחבו עוד יותר היקף הסמכויות והמדיניות של הממשל בתגובה לשפל הגדול. רוזוולט נעזר בצוות מומחים שהיו כפופים ישירות אליו, אך מכיוון שלבית הלבן היה מחסור תקציבי ליצור תקנים חדשים, הם מונו לתפקידים בתוך סוכנויות ממשלתיות שונות ומשם קיבלו את משכורתם.
מ-1939 ועד היום, המצב השתנה באופן דרמטי. יחידות חדשות הוקמו בתוך משרד הרשות המבצעת, חלק בעקבות חקיקת חוקים וחלק בעקבות צו נשיאותי. חלק מהיחידות החשובות ביותר הן מועצת היועצים הכלכליים (1946), המועצה לביטחון לאומי (1947), משרד נציב הסחר (1963), המועצה לאיכות הסביבה (1970), המשרד למדיניות מדע וטכנולוגיה (1976), משרד המנהלה (1977) והמשרד הלאומי למדיניות בקרת סמים (1989). תחת כהונתו של ג'ורג' ווקר בוש נוספו יחידות נוספות כמו המשרד לביטחון המולדת (2001), שבהמשך הפך למשרד בקבינט. קשה למצוא הערכות מדויקות לגבי גודל התקציב של משרד הרשות המבצעת. רבים מאנשי הסגל של המשרד "מושאלים" ממחלקות אחרות וסוכנויות פדרליות, והוצאות התקציב לרוב נזקפות באותן מחלקות אחרות, לדוגמה חלק מהוצאות משרד הצבא של הבית הלבן מגיעות מסגל מחלקת ההגנה. הערכות מדברות על 2,500-2,000 עובדים במשרד הרשות המבצעת עם תקציב של 300–400 מיליון דולר.
מבנה ארגוני

הסגל הבכיר במשרד הרשות המבצעת מכונה "עוזר לנשיא", הסגל ברמה השנייה מכונה "סגן עוזר לנשיא" והסגל ברמה השלישית מכונה "עוזר מיוחד לנשיא".
ראש סגל הבית הלבן הוא ראש משרד הרשות המבצעת ולכן יכול להחליט בסופו של דבר במה הנשיא צריך להתמודד באופן אישי ובמה ניתן לטפל על ידי צוות אחר, כדי למנוע בזבוז זמנו של הנשיא.
בכירים מעטים מאוד במשרד הרשות המבצעת נדרשו לאישור המינוי בסנאט, על אף הדרישות הגבוהות מתפקיד זה. מינוי סגל הליבה של הבית הלבן אינו מצריך את אישור הסנאט. הסגל של משרד הרשות המבצעת מנוהל על ידי ראש סגל הבית הלבן.
|  | יחידה | ראש יחידה |
| --- | --- | --- |
|  | משרד הבית הלבן למדיניות | ראש סגל הבית הלבן |
|  | המועצה לביטחון לאומי | היועץ לביטחון לאומי |
|  | המועצה לביטחון מולדת | היועץ לביטחון מולדת |
|  | מועצת היועצים הכלכליים | יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של הבית הלבן |
|  | צוות התפעול ומשק הבית המעון הנשיאותי | ראש המשרתים של הבית הלבן |
|  | מועצת הנשיא לייעוץ מודיעיני | יו"ר מועצת המודיעין הנשיאותית |
|  | משרד האדמיניסטרציה הנשיאותית | מנהל משרד האדמיניסטרציה |
|  | המשרד לניהול ותקציב | מנהל המשרד לניהול ותקציב |
|  | משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים | המנהל הלאומי למדיניות בקרת סמים |
|  | משרד נציב הסחר של ארצות הברית | נציב הסחר של ארצות הברית |
|  | מועצת החלל הלאומית | מזכיר מועצת החלל הלאומית |
|  | המועצה לאיכות הסביבה | יו"ר המועצה לאיכות הסביבה |
|  | משרד מנהל הסייבר הלאומי | מנהל הסייבר הלאומי |
|  | המשרד למדיניות מדע וטכנולוגיה | מנהל המשרד למדיניות מדע וטכנולוגיה |
|  | משרד סגן נשיא ארצות הברית | ראש הסגל של סגן נשיא ארצות הברית |
ראו גם

הסגל הנשיאותי של רוסיה
בניין משרד ההנהלה על שם הנשיא דווייט אייזנהאואר
משרד האסטרטגיה הדיגיטלית של הבית הלבן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 משרד אחראי:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 סוכנות אם:  משרד הבית הלבן
 תאריך הקמה:  20 בינואר 2009
 מטה מרכזי:  בניין משרד ההנהלה ע"ש אייזנהאואר, וושינגטון די.סי
 
משרד האסטרטגיה הדיגיטלית של הבית הלבן (באנגלית: Office of Digital Strategy) הוא יחידה במשרד הבית הלבן למדיניות, אשר תפקידו לקדם את השימוש בטכנולוגיות דיגיטליות ותקשורת באינטרנט על מנת לתמוך במטרות המדיניות של הנשיא ולקדם את הקשר עם הציבור. המשרד אחראי לניהול והובלה של אסטרטגיות דיגיטליות בכל תחום, כולל אמצעי תקשורת חברתיים, פלטפורמות אינטרנטיות וחדשנות דיגיטלית המיועדות לקדם את העבודה של הבית הלבן.
המשרד הוקם כחלק מהמגמה הכללית בממשל להסתגל להתפתחות הטכנולוגיה ולנצל את היכולות החדשות של עולם הדיגיטל כדי לשפר את השפעת הממשל על הציבור ולחזק את מערכת היחסים עם הציבור האמריקאי, תוך יצירת קשרים טובים יותר עם המגוון הרחב של קבוצות אוכלוסייה וקהלים.
היסטוריה

משרד הוקם תחת נשיאותו של ברק אובמה, כחלק מהתמקדותו בשימוש בטכנולוגיה וחדשנות במדינה. במהלך כהונתו של אובמה, הבית הלבן הפך להיות מוביל בתחום השימוש בטכנולוגיות דיגיטליות בממשל, והמדיניות הדיגיטלית של הבית הלבן הייתה פוקנציה מרכזית בעבודתו של הממשל. משרד אסטרטגיית הדיגיטל נועד להבטיח שהממשל יוכל לנצל את כל היתרונות שמציעה הטכנולוגיה כדי להגיע לציבור ולהגיב במהירות וביעילות לשאלות, תהיות ותגובות.
המשרד המשיך להתפתח תחת נשיאותו של דונלד טראמפ וג'ו ביידן, תוך התאמה לפלטפורמות הדיגיטליות החדשות ולצרכים המשתנים של הציבור האמריקאי. במהלך השנים התפתח המשרד לא רק כמנהל של חשבונות במדיה החברתית, אלא גם כגוף אסטרטגי המתכנן את האופן שבו הבית הלבן יצור קשר עם אזרחי ארצות הברית, במיוחד בשנים האחרונות בהם השפעת האינטרנט והטכנולוגיות הדיגיטליות על הפוליטיקה הגלובלית רק הלכה וגברה.
מטרות ותחומי פעולה

מטרת המשרד היא למקסם את השפעת המדיניות הממשלתית והנשיאותית באמצעות כלים דיגיטליים וחדשניים. בין התחומים המרכזיים בהם המשרד עוסק:
ניהול מדיה חברתית: המשרד אחראי לניהול הנוכחות הדיגיטלית של הבית הלבן במדיה החברתית, כולל פלטפורמות כמו פייסבוק, טוויטר, אינסטגרם, לינקדאין, יו-טיוב ועוד. הצוות במשרד פועל כדי לשדר את המסרים של הממשל, להציג את מדיניות הנשיא ולהגיב לציבור בזמן אמת.
אסטרטגיות דיגיטליות בנושאים מדיניים: המשרד עוזר לפתח אסטרטגיות דיגיטליות שיתמכו בהעברת מסרים על נושאים מרכזיים כגון חקיקה, שינויי אקלים, בריאות, ביטחון לאומי, ותחומים נוספים. הצוות משתמש בטכנולוגיות דיגיטליות כדי למקסם את קבלת ההכרעות במדיניות ולהגביר את ההבנה הציבורית והמעורבות בנושאים אלה.
קידום תוכן דיגיטלי וחדשנות: המשרד גם פועל לקדם חדשנות בתחום התוכן הדיגיטלי והפלטפורמות השונות, לדוגמה באמצעות יצירת תוכן יצירתי, וידאו, פודקאסטים ובלוגים כדי להפיץ את המסרים בצורה מגוונת וחדשנית.
יצירת אינטראקציה עם הציבור: אחד מהמטרות המרכזיות של המשרד הוא לא רק להעביר מסרים מהבית הלבן, אלא גם להקשיב לציבור ולקיים אינטראקציה עם אזרחים באמצעות פלטפורמות דיגיטליות. זה כולל קמפיינים לגיוס ציבורי, סקרים דיגיטליים ותגובות בזמן אמת לפניות אזרחים.
ניהול הממשק הדיגיטלי של הבית הלבן: המשרד גם אחראי לניהול האתר הרשמי של הבית הלבן, WhiteHouse.gov, ומוודא שהוא מעודכן, נגיש ומעוצב בצורה שתשרת את הצרכים של הציבור באופן אופטימלי.
מבנה

המשרד פועל תחת הכוונה של יועץ הנשיא לאסטרטגיה דיגיטלית, והצוותים בו כוללים מגוון אנשי מקצוע בתחום הדיגיטל, התקשורת, התכנון והאסטרטגיה. עובדים במשרד כוללים:
מנהלי מדיה חברתית: אלו המופקדים על ניהול חשבונות הבית הלבן ברשתות החברתיות.
מומחים לאסטרטגיה דיגיטלית: המתכננים את הגישה הכוללת של הבית הלבן להגעה לציבור דרך אמצעים דיגיטליים.
מעצבים גרפיים ומפיקי תוכן: היוצרים את החומרים הוויזואליים וההפקות הדיגיטליות עבור הבית הלבן.
אנליסטים דיגיטליים: עוקבים אחר נתונים ומדדים על השפעת האסטרטגיות הדיגיטליות ומספקים נתונים שיכולים לשפר את עבודת המשרד.
הערות שוליים

↑  Krystal Scanlon, How the Biden-Harris administration revitalized the White House's digital strategy, Digiday, ‏2024-10-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Internship Departments, The White House (באנגלית אמריקאית)
1040-1049 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1049 - 1040 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1048 לפנה"ס - מדון מלך אתונה מת לאחר שלטון שנמשך כ-20 שנים. הוא מוחלף על ידי בנו, אכאסטוס.
1046 לפנה"ס - מתרחש קרב מויה, המלך וו משושלת ג'ואו מדיח את המלך ג'או משושלת שאנג. שושלת ג'ואו עתידה לשלוט בסין עד המאה השלישית לפנה"ס, יותר מ-800 שנים.
1044 לפנה"ס - מותו של סמנדס הראשון מלך מצרים. הוא מוחלף על ידי שני יורשי העצר שלו, פסוסנס הראשון ואמנמניסו.
1040 לפנה"ס - נולד דוד מלך ישראל.
שאול מולך על ישראל.
אנשים משמעותיים

שאול מלך ישראל.
וו משושלת ג'ואו, מלך סין.
| עשורים במאה ה-11 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1090–1099 לפנה"ס • 1080–1089 לפנה"ס • 1070–1079 לפנה"ס • 1060–1069 לפנה"ס • 1050–1059 לפנה"ס • 1040–1049 לפנה"ס • 1030–1039 לפנה"ס • 1020–1029 לפנה"ס • 1010–1019 לפנה"ס • 1000–1009 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
1070-1079 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1079 - 1070 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1079 לפנה"ס - מותו של המלך צ'אנג משושלת ג'ואו, בסין.
1078 לפנה"ס - המלך קאנג מתמנה למלך סין משושלת ג'ואו.
1075 לפנה"ס - תקופת הממלכה החדשה מסתיימת במצרים העתיקה (תאריך אחר, 1200 לפנה"ס)
בארץ ישראל, שלהי תקופת השופטים.
אנשים משמעותיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עלי הכהן
| עשורים במאה ה-11 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1090–1099 לפנה"ס • 1080–1089 לפנה"ס • 1070–1079 לפנה"ס • 1060–1069 לפנה"ס • 1050–1059 לפנה"ס • 1040–1049 לפנה"ס • 1030–1039 לפנה"ס • 1020–1029 לפנה"ס • 1010–1019 לפנה"ס • 1000–1009 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארריפסוכוס

| ארריפסוכוס |
| --- | --- |
 Araripesuchus patagonicus
תקופה
קרטיקון 125–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: Uruguaysuchidae
סוג:: ארריפסוכוס
מינים
 Araripesuchus gomesii  Araripesuchus wegeneri  Araripesuchus patagonicus  Araripesuchus buitreraensis  Araripesuchus tsangatsangana  Araripesuchus rattoides
שם מדעי
 Araripesuchus

ארריפסוכוס (שם מדעי: Araripesuchus) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין אשר חי בתור קרטיקון שבעידן המזוזואיקון באמריקה הדרומית (בברזיל עד ארגנטינה), מרכז אפריקה ובמדגסקר. בעבר אזורים אלה היו מאוחדים תחת היבשת גונדוונה. הוא היה דומה בצורתו לאנטוסוכוס בעל מקור הברווז. נמצאו בסוג זה 5 מינים שונים כשמינים נוספים שויכו לסוגים אחרים.
דמוי-תנינאי זה היה קטן יחסית, רק באורך 1–1.5 מטר והגיע למשקל 40 קילוגרם. הוא הותאם לחיי קרקע ולריצה מהירה והוא היה בעל ראש גדול עם לסת דמוית-מקור ובה שיניים מגודלות יחסית. לא ברור למה שימש אך אולי הוא עזר לו ללכוד טרף במהירות ממארב על גדת המים. נמצאו הוכחות לכך שהגוף שלו כוסה באוסטאודרם.