stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שבוע ההתלהבות הרומנטית
הפעולות נגד היהודים

שרי הממשלה הלגיונרים מיהרו ליישם את התורה האנטישמית שבשמה פעלו והשתמשו לשם כך בחוקים להגדרת היהודים ברומניה 1940–1944 שחקיקתם החלה עוד בתקופת קרול השני, מלך רומניה. לעזרת השרים הלגיונרים התייצבו ארגונים אנטישמיים רבים וגם בעלי אינטרסים שהרוויחו מעושק היהודים.
משרד הדתות אסר על היהודים למכור חפצי פולחן דתי נוצרים. משרד החינוך אסר על התלמידים לקנות ספרי לימוד מחנויות של יהודים וקבוצות של לגיונרים אילצו את בעלי החנויות היהודים, לקראת פתיחת שנת הלימודים, לשים בחלונות שלטים בהם היה כתוב "חנות יהודונית". עורכי הדין היהודים סולקו משורות לשכת עורכי הדין. נאסר על היהודים להוציא סחורות מבתי המכס. ביריד שנערך בעיר "אורזיצ'ני" סולקו הסוחרים היהודים בכוח הזרוע ומנעו מהאיכרים לעשות איתם עסקים וכל זאת במצוות הלגיונרים. בערים מסוימות נאסר על הרומנים להיכנס למסבאות של יהודים. קבוצה של יהודים מגאלאץ, שישים במספר, הוכרזו כבני ערובה להבטחת שמירת הסדר על ידי היהודים. בעיירות קטנות נסגרו עסקי היהודים בכוח. ביאשי היהודים הוכו, עונו (גם כדי למסור את רכושם) ונשדדו. ראש הקהילה של רומאן הוכה קשות. בערי השדה הופעלו נגד היהודים כל מיני אמצעים שכללו האשמות בפעילות קומוניסטית, מאסרים ועינוים. בעיר בוז'או נאסרו עשרים צעירים שהיו חברי תנועות נוער ציוניות ועונו כדי להודות בהיותם קומוניסטים. בעיר ארד נאסרו 40 מראשי היהודים, עונו ונשדדו בהיותם במעצר. משמרות של לגיונרים אילצו נשים יהודיות להתפשט לקראת חיפוש של שוטרים. הלגיונרים, שביטחונם העצמי הלך וגבר, החלו לאלץ את הסוחרים היהודים לשים בחנויותיהם שלטים עם טקסטים בסגנון של: "אל תקנו מיהודים", "חנות יהודונית, הכניסה לנוצרים אסורה", "מי שיקנה מיהודונים - בוגד ותמונתו תפורסם".
ראו גם

מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט
לקריאה נוספת

ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, הוצאת יד ושם.
שחף אמריקני

| שחף אמריקני |
| --- | --- |
 שחף צוחק
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: שחף אמריקני
שם מדעי
 Leucophaeus ‏ברוך, 1853

שחף אמריקני (שם מדעי: Leucophaeus) הוא סוג במשפחת השחפיים החיים בעולם החדש ביבשת אמריקה, שלשעבר סווגו בסוג שחף (Larus).
מאפיינים

אלו שחפים בינוניים בגודלם עם נוצות כהות, ראשים שחורים ועיניים בולטות בדרך כלל. השחפים האמריקאים חיים לאורך החופים של אמריקה, בעיקר אמריקה הדרומית וגם בכמה איים כולל באיי גלאפגוס ואיי פוקלנד והם מסתגלים למגוון תנאי אקלים.
מינים

ישנם חמישה מינים בסוג:
שחף דולפין (Leucophaeus scoresbii)
שחף גריי (Leucophaeus modestus)
שחף לבה (Leucophaeus fuliginosus) - שוכן באיי גלאפגוס ומצוי בסכנת הכחדה בטבע
שחף צוחק (Leucophaeus atricilla)
שחף אפור-זנב (Leucophaeus pipixcan)
שבוע המודעות הטרנסג'נדרי

| --- | --- |

 סוג:  חג 
 סיבה:  הכרה בקהילה הטרנסג'נדרית והעלאת מודעות לאפליה ואלימות נגדה
 מתקשר עם:  יום הזיכרון הטרנסג'נדרי
 מועד
 תאריך:  אמצע נובמבר
 
שבוע המודעות הטרנסג'נדרי הוא מועד בינלאומי המצוין בשבוע שמוביל ליום הזיכרון הטרנסג'נדרי, הנערך ב-20 בנובמבר. במהלך השבוע נערכים מפגשים וכנסים לחינוך ולהגברת המודעות לנושאים הקשורים בטרנסג'נדריות.
המשתתפים בשבוע המודעות הטרנסג'נדרי מתבקשים לארגן אירועים המשתמשים כהזדמנויות חינוך לקהילה. אירועים כאלה עשוים לכלול סרטים בנושאי טרנסג'נדריות, כמו פריז בוערת, עדויות אישיות של טרנסג'נדרים מקומיים והקשיים בהם הם נתקלים כתוצאה מזהותם המגדרית. כמו כן, משתתפיו עורכים דיונים על ספרים, תערוכות או מופעים על הנושא.
היסטוריה

1952: כריסטין יורגנסן מופיעה בתקשורת הלאומית האמריקאית. הופעתה סיפקה למספר רב של אנשים מידע לגבי בעיות של טרנסג'נדריות בפעם הראשונה, שכן הייתה האמריקאית הראשונה שהייתה ידועה בציבור שבתור מי שעברה שינוי מין.
1954: החדשות על הטרנסית הבריטית המוצהרת הראשונה, רוברטה קאוול, התפרסמו וזכו לעניין ציבורי ברחבי העולם.
1964: איש הטרנס האמריקאי ריד אריקסון יוצר את "הקרן לחינוך אריקסון" - הקרן הראשונה שתרמה מיליונים לקידום שוויון עבור טרנסג'נדרים והומואים.
1972: שוודיה הופכת את השינוי המגדרי לחוקי ובכך, הופכת למדינה הראשונה שמאפשרת באופן חוקי לאזרחים לשנות מין.
1975: מרפאת הדיספוריה המגדרית בבית החולים קווין ויקטוריה, מלבורן מוקמת על ידי ד"ר טרודי קנדי וד"ר הרברט באוור.
1979: הקואליציה הטרנסקסואלית הוויקטוריאנית וההתאחדות הטרנסקסואלית הוויקטוריאנית נוסדות, ארגוני זכויות הטרנסג'נדרים וההסברה הראשונים של אוסטרליה.
1979: A Change of Sex, הסרט התיעודי של הרשת "BBC" על טרנסג'נדרית אשר עברה שינוי מין מזכר לנקבה, ג'וליה גרנט יוצא לאור.
1986: לו סאליבן מייסד את "FTM הבינלאומית - קבוצת התמיכה הראשונה לגברים טרנסג'נדרים", אשר מטרתה הייתה לקרוא תיגר על הרעיון הפופולרי שכל הגברים הטרנסים היו לסביות לפני מעברם לזכר.
1998: רצחה של הטרנסג'נדרית ריטה הסטר באלסטון, מסצ'וסטס מתקיים ב-28 בנובמבר בשל זהותה הגדרית, אשר לציונה נערכה משמרת נרות ב-4 בדצמבר. מותה הוביל השראה להקמת רעיון יום הזיכרון הבינלאומי הטרנסג'נדרי שהחלה האישה הטרנסית גוונדולין אן סמית' המנציח את קורבנות הרצח ברחבי העולם כתוצאה מטרנסופוביה.
1999: מתקיים רצחו של הטוראי מדרגה ראשונה, בארי וינצ'ל בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית על ידי חבריו ליחידה על מערכת יחסיו עם הסופרת, שחקנית והמוזיקאית האמריקאית-טרנסג'נדרית, קלפרניה אדמס.
1999: ציונו הראשון של יום הזיכרון הטרנסג'נדרי הבינלאומי להנצחת קורבנות פשעי שנאה נגד טרנסג'נדרים מתקיים ב-20 בנובמבר.
2002: נוסד המרכז המשפטי הטרנסג'נדרי במטרה לשנות חוקים ודעות קדומות בנוגע לטרנסג'נדרים עבור יצירת חיי יום יום ללא אפליה על רקע זהות מגדרית.
2002: המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה נוסד.
2003: המרכז הלאומי לשוויון טרנסג'נדרי נוסד, ארגון ללא מטרת רווח נוסד על ידי הפעילה הטרנסג'נדרית מארה קייזלינג - המספק שירותים משפטיים וחינוכיים ופועל לשינוי מדיניות במטרה לקדם את שוויון הטרנסג'נדרים בארצות הברית.
2009: ציונו הראשון של יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי מתקיים אשר נוצר על ידי פעילה הטרנסג'נדרית של מישיגן, רייצ'ל קראנדל, כדי לשמש כמקביל חיובי ליום הזיכרון הטרנסג'נדרי המעלה את המודעות לנושאים טרנסג'נדרים ב-20 בנובמבר.
2010: מדיניות כוחות ההגנה של אוסטרליה החלה לאפשר לאוסטרלים טרנסג'נדרים לשרת בגלוי בצבא המדינה.
2010: מרכז הבריאות למגדר בסקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית פתח את שעריו.
2012: הוועדה לשוויון הזדמנויות בעבודה מכריזה על טרנסג'נדרים כמוגנים מפני אפליה תעסוקתית בשל הפרות של סעיף VII לחוק זכויות האזרח משנת 1964.
אירועים

המשתתפים בשבוע המודעות הטרנסג'נדרית מוזמנים לארגן אירועים המשמשים הזדמנויות חינוכיות לקהילה בהם הקרנת סרט חוצה נושאים, כגון פריז בוערת, המדגיש את נשף התרבות הטרנסג'נדרית בניו יורק. אירוע חינוכי נוסף הוא עדויות אישיות של טרנסג'נדרים מקומיים והנושאים שהם מתמודדים איתם בגלל זהותם המגדרית. בציונו נהוג להקרין את אוסף הסרטונים, "I AM: Trans People Speak" הנוגעים לעדויות אישיות של אנשים טרנסג'נדרים. אירועים פוטנציאליים אחרים עשויים לסובב סביב הדיון בספר חוצה נושאים או תצפית על מופע אמנות.
בסן פרנסיסקו הורחב שבוע המודעות הטרנסג'נדרית לכדי כל חודש נובמבר החל משנת 2018 על ידי ראש העיר לונדון בריד, קלייר פארלי ומנהל משרד היוזמות הטרנסג'נדריות בעיר. בנובמבר 2019, כל חבר מועצת המפקחים של סן פרנסיסקו העניקו ציון לשבח לחברים פורצי דרך בקהילה הטרנסית.
אירועים > דמוגרפיה וסקרים

מחקר שערך מכון ויליאמס בשנת 2016 הגיע למסקנה כי 0.6% מאוכלוסיית ארצות הברית (כ-1.4 מיליון איש) מזהים את עצמם כטרנסג'נדרים. בשנת 2008, רק 8% מהאמריקאים דיווחו שהם יודעים או עובדים עם מישהו שהוא טרנסג'נדר, נתון זה עלה נכון לשנת 2015, ל-16%, על פי סקר של "האריס", אך הוא עדיין נמוך בהרבה ממספר האמריקאים שמכירים מישהו שהוא הומוסקסואל או לסבית (כ-87%, נכון לשנת 2013, על פי סקר של "Pew").
טרנסג'נדרים מתמודדים עם נושאים רבים בתוך הקהילה שלהם שגורמים להם להרגיש שהם בסכנה או אינם בטוחים. סקר מצא כי 50% מהאנשים הטרנסים טענו כי נאנסו או הותקפו על ידי בן זוג רומנטי. טרנסג'נדרים ותומכיהם מתאחדים לעיתים זה עם זה ומתייצבים נגד אפליתם על ידי קיום הפגנות. שבוע המודעות הטרנסג'נדרית הוקם כתגובה לרציחותיהם וכליאות טרנסים בעבר בהווה במקומות שונים בעולם במטרה להדגיש את האתגרים העומדים בפניהם.
הערות שוליים

↑  Lambda Legal, Transgender Awareness Week 2013, Lambda Legal (באנגלית)
↑  Breed declares Trans Awareness Month, The Bay Area Reporter / B.A.R. Inc. (באנגלית)
↑  SF supervisors honor transgender leaders, The Bay Area Reporter / B.A.R. Inc. (באנגלית)
↑  Hoffman, Jan (2016-06-30). "Estimate of U.S. Transgender Population Doubles to 1.4 Million Adults". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-08-15.
↑  Number of Americans who report knowing a transgender person doubles in seven years, according to new GLAAD survey, GLAAD, ‏2015-09-16 (באנגלית)
↑  Abbe L, ContributorExecutive Director, CEO, The Trevor Project, Recognizing Transgender Awareness Week, HuffPost, ‏2014-11-19 (באנגלית)
↑  Visibility, TSER (באנגלית אמריקאית)
| טרנסג'נדריוּת  |
| --- | --- | --- |
| זהות מגדרית | א-בינארי/ג'נדרקוויר (אג'נדר • ביג'נדר • טריג'נדר • פאנג'נדר) • אנדרוגיני • טרנסג'נדר (אישה טרנסית, גבר טרנס, נוער טרנסג'נדרי) • טרנסקסואליות • מגדר שלישי (בורנשה • נזילות מגדרית • היג'רה • ח'נית' • Two-spirit) • סיסג'נדר • קתואי • פאפאפין |  |
| היסטוריה | מהומות סטונוול • מהומות קפיטריית קומפטון (ארצות הברית) |  |
| בריאות | דיספוריה מגדרית (בילדים) • היריון טרנסג'נדרי • הסרת שיער • התאמה מגדרית (טיפול הורמונלי להתאמה מגדרית • ניתוח להתאמה מגדרית) • ייעוד מגדרי |  |
| זכויות ומשפט | הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית • טרנספוביה (טרנסמיזוגניה • TERF) • אלימות (אלימות נגד להט"ב • Trans panic) |  |
| חברה ותרבות | אירועים (יום הזיכרון הטרנסג'נדרי • יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי • מצעד הטרנס • שבוע המודעות הטרנסג'נדרי) • אנשים (א-בינארים) • התאבדויות בני נוער • דת (יהדות) • הדגל הטרנסג'נדרי • חרטה • ייצוג במדיה • ספורט |  |
| גישות ותאוריות | ביטוי מגדרי • בינאריות מגדרית • דדניימינג • זהות מגדרית • טרנסמיזוגניה • טרנס-פמיניזם • נון-קונפורמיות מגדרית • סיסג'נדריות • קרוס-דרסינג |  |
| ראו גם | אינטרסקס • מגדר • לימודי מגדר • להט"ב • מין (ייעוד מגדרי) • נטייה מינית |  |
לקטגוריה • לפורטל להט"ב 
מפקח סן פרנסיסקו מעניק לפעילה החברתית ססיליה צ'צ'ונג אות כבוד בישיבת מועצת המפקחים בשבוע המודעות הטרנסג'נדרי בשנת 2019
שבוע החלל העולמי

סמל שבוע החלל העולמי
שבוע החלל העולמי (באנגלית: World Space Week, בראשי תיבות: WSW) הוא מיזם חינוכי בינלאומי בחסות האו"ם. מטרת שבוע החלל היא העלאת המודעות לחקר החלל באמצעות קיום פעילויות רבות במועד קבוע מדי שנה, שייצרו התעניינות מצד הציבור והתקשורת. שבוע החלל העולמי מצוין מדי שנה בין ה-4 באוקטובר לבין ה-10 באוקטובר. שבוע החלל העולמי קיבל את חסות האו"ם לאחר ועידת החלל הגדולה שנערכה בשנת 1999 - UNISPACE III. החלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות קבעה את מועדי שבוע החלל, והחליטה כי משרד האו"ם לענייני החלל החיצון יפקח על הפעילויות ויפיק את הדו"חות השנתיים.
משמעות המועדים של שבוע החלל העולמי

שבוע החלל העולמי נקבע בתאריכים רבי חשיבות להיסטוריה של חקר החלל - ה-4 באוקטובר (1957) מציין את מועד שיגורו לחלל של הלוויין הראשון, הספוטניק 1, וה-10 באוקטובר (1967) מציין את יום חתימתה של אמנת החלל החיצון, באו"ם, המסדירה את הפעילות האנושית והמחקרית בחלל.
סוגי פעילויות בשבוע החלל העולמי

במסגרת שבוע החלל העולמי מתקיימות מגוון פעילויות, הכוללות הרצאות, הקרנת סרטים, תצפיות כוכבים, שיגור רקטות, תחרויות וחידונים בנושאי חלל, ימי עיון, שעורים מיוחדים באקדמיה, סיור במפעלי ומתקני חלל, ועוד. הפעילויות מאורגנות בכל מדינה על ידי מתאם לאומי, והוא מספק חומרים ורעיונות לפעילות. באחריותו לכתוב את סיכום הפעילויות שנערכו במדינתו. מדי שנה מפרסם האו"ם דו"ח שנתי המסכם את שבוע החלל העולמי.
בשנת 2007 אורגנה תחרות בין תלמידים מרחבי העולם, והזוכה טס במטוס המדמה את תנאי חוסר הכבידה השוררים בחלל.
נושא מרכזי

מדי שנה נבחר נושא מרכזי לפעילויות שבוע החלל העולמי. נושאי שבוע החלל העולמי בשנים האחרונות:
2000 - מילניום החלל מתחיל
2001 - השראה מהחלל
2002 - חלל וחיי היום יום
2003 - חלל: האופק שמעבר לכדור הארץ
2004 - חלל לפיתוח בר קיימא
2005 - תגלית ודמיון
2006 - חלל לשימור החיים
2007 - 50 שנה בחלל
2008 - חקירת היקום
2009 - חלל בשביל חינוך
2010 - מסתורי היקום
2012 - חלל למען בטיחות וביטחון האדם
2013 - חוקרים את מאדים - ומגלים את כדור הארץ
2014 - ניווט באמצעות החלל
2015 - תגליות
2016 - חישה מרחוק
2017 - חקר עולמות חדשים בחלל
2018 - החלל מאחד את העולם
2019 - הירח: השער לכוכבים
2020 - לוויינים משפרים את החיים
2021 - נשים בחלל
מספר המדינות הנוטלות חלק בשבוע החלל העולמי

בשבוע החלל העולמי משתתפות כמאה שלושים ושתיים מדינות מרחבי העולם. ישראל שותפה למיזם החל משנת 2003.
שותפים

שותפים גלובליים: יום האסטרואיד, אסטרונומים ללא גבולות (AWB), האגודה האסטרונומית של האוקיינוס השקט, Explore Mars, הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה, המצפה הבינלאומי להתבוננות בליל הירח, אגודת כפר הירח (MVA), התאחדות תעשיית הלוויינים (SIA), קרן החלל, המועצה המייעצת לדור החלל,  SpaceRef, החלל לאנושות (S4H), חלל באפריקה, SSPI, ‏SpaceWatch.Global, האגודה הפלנטרית, משרד האו"ם לענייני החלל החיצון, מודעות ליקום (UNAWE), ‏WIA-Europe, הלילה של יורי.
שותפים אזוריים: בית הספר לאסטרונאוטים בצ'ילה.
פוסטר שבוע החלל העולמי - 2007
שורה 19

| --- | --- |
 בימוי:  אלכסנדר בבאייב
 שחקנים ראשיים:  סבטלנה איוואנובה
 חברת הפקה:  KIT Monumental Pictures IKa Films
 חברה מפיצה:  סנטרל פרטנרשיפ
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 2021
 
שורה 19 (ברוסית: Ряд 19) הוא סרט קולנוע המשתייך לז'אנר סרטי מתח ואימה, בכיכובה של סבטלנה איוואנובה. הסרט ייצא לאקרנים במזרח אירופה בשנת 2021. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי הממשלתית.
הרופאה יקטרינה חוששת לטוס במטוסים מילדותה, ולכן היא בוחרת בכלי תחבורה בטוח יותר עבורה, למשל, רכבת או מכונית. עם זאת, לא תמיד ניתן לתכנן הכל מראש ופעם אחת לילדה אין ברירה. יחד עם בתה דיאנה, בת 6, היא טסה במטוס בטיסת לילה ובמזג אוויר בעייתי. כל הפחדים שלה מתחילים לצבור כוח חדש כאשר נוסעי הטיסה מתים באופן מסתורי בזה אחר זה. יקטרינה, שנמצאת בהדרגה במצב של אימה, לא יודעת להתמודד עם הפחדים שלה ואיך תוכל לשרוד את הסיוט הזה.
תקציר עלילה

מטוסים נחשבים לאחד מכלי התחבורה הבטוחים ביותר, אך האם זה באמת כך? חלל סגור וצפוף שמטפס לגובה כשאפילו הנוסעים הנועזים ביותר חשים חרדה. מה אם הפחד הזה לא מתעורר במקרה? הדמות הראשית, ד"ר יקטרינה, מוצאת את עצמה בטיסה שעלולה להיות האחרונה, היא תצטרך להתמודד עם הפחדים שלה פנים אל פנים, כאשר יחד עם בתה דיאנה בת ה-6, הן טסות בטיסת לילה במזג אוויר גרוע, שהופך לסדרת אירועים מצמררים. בתא המטוס הריק למחצה, מקרי מוות בלתי מוסברים של נוסעים מתחילים להתרחש בזה אחר זה. כשהיא מאבדת את גבולות המציאות, הגיבורה תצטרך להתמודד עם הפחד שלה עצמה ולחיות מחדש את הסיוט שלה עוד מימי ילדותה.
שחקנים ודמויות

סבטלנה איוואנובה – יקטרינה
מרתה טימופייבה – דיאנה, בתה של קטיה
וולפגנג צ'רני
יקטרינה וילקובה
אנטולי קוט
ויקטוריה קורליאקובה
הפקה

צילומי הסרט צולמו במוסקבה ובמחוז מוסקבה והושלמו בפברואר 2020. בתחילה מונה סטפן קורשונוב לבמאי עם יוליה סניגיר ופיוטר פיודורוב בתפקידים הראשיים, אך בהמשך מונה אלכסנדר בבאייב לבמאי, שליהק שחקנים אחרים לתפקידים הראשיים.
רחוב ארלוזורוב (תל אביב)

| --- | --- |
רחוב ארלוזורוב במבט ממזרח
רחוב ארלוזורוב במבט ממזרח
 מידע כללי
 על שם:  חיים ארלוזורוב, מראשי תנועת העבודה בתקופת היישוב
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  תל אביב-יפו
 רובע:  3, 4
 שכונה:  הצפון החדש והישן
 קואורדינטות:  32°05′06″N 34°46′58″E﻿ / ﻿32.085027777778°N 34.782777777778°E﻿ / 32.085027777778; 34.782777777778
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) רחוב ארלוזורוב(למפת תל אביב רגילה) רחוב ארלוזורוב(למפת גוש דן רגילה) רחוב ארלוזורוב(למפת גוש דן מוגדלת) רחוב ארלוזורוב  he רחוב ארלוזורובhe רחוב ארלוזורובמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחוב ארלוזורוב הוא רחוב רוחב ראשי בצפון הישן של תל אביב המוביל מחוף ימה של תל אביב וממשיך מזרחה עד רחוב על פרשת דרכים בו נמצא מסוף 2000. קצהו המערבי של הרחוב הוא בחלקו הדרומי של גן העצמאות, ובנקודה זו שכן בעבר בית קברות מוסלמי. בסמוך למקום נרצח ב-1933 חיים ארלוזורוב, ולכן נקרא הרחוב על שמו.
מאפייני הרחוב

הרחוב מתחלק לשני חלקים בעלי אופי שונה: הצד המערבי בין הים ורחוב אבן גבירול, שבו הוא רחוב בעל מאפיינים דומים לרחובות הראשיים של הצפון הישן, וצדו המזרחי, בין אבן גבירול ואיילון, שבו הוא ציר תחבורה ראשי הכולל בינוי בעל אופי שונה ומהווה את אחת הכניסות הראשיות אל העיר. בצדו המזרחי גם מספר מבני ציבור רחבי ממדים הכוללים רחבות כניסה גדולות לפניהם.
בפברואר 2017 פורסם כי עיריית תל אביב, באמצעות הוועדה לתכנון ובניה, שואפת לקדם תוכנית שתשנה את אופי הרחוב. התוכנית תהפוך את ארלוזורוב מאזור המשמש בעיקר למגורים ותנועת רכב, לכזה שיכלול מאפיינים דומים לרחובות שהוא חוצה - בן יהודה, דיזנגוף ואבן גבירול, עם מקומות רבים למסחר ולבילוי.
מאפייני הרחוב > אתרים בחלקו המערבי

בית שגרירות איראן לשעבר.
בית השגרירות הבריטית - בפינת רחוב הירקון.
מוסך דן - מבנה באוהאוס ששכן ברחוב ארלוזורוב 17 ושהיה המוסך הראשון של "חברת דן" לפני קום המדינה שעדיין נקראה בשם "חברת הגורר". ובעל תפקיד חשוב בתקופה שבה פעל נמל תל אביב. לאחר מכן הוסב לחניון ונהרס בשנת 2008. נכון ל-2018 נבנה בשטח מגדל מגורים.
מאפייני הרחוב > אתרים בחלקו המזרחי

מתחם סומייל
בית הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית - מבנה ברוטליסטי רחב ממדים (אדריכל דב כרמי) ובו הנהלת ההסתדרות.
בניין הנהלת קופת חולים כללית שנבנה לא הרחק ממרכז ההסתדרות
מגדלי שקל
לאורך כל הרחוב, מתחנת הרכבת תל אביב מרכז ועד רחוב בן-יהודה, מתוכנן להיסלל הקו הסגול של הדנקל שהחל ב-2015 והוביל לשינויים בהסדרי התנועה ברחוב.
גלריית תמונות

מגדל שקל וחלק מבניין הנהלת קופת חולים כללית
בית הוועד הפועל של ההסתדרות
רחוב ארלוזורוב מבט מבית הוועד הפועל לכיוון מזרח. 1964
ראו גם

תחנת ארלוזורוב מערב
שלמה מילוא

| --- | --- |

 לידה:  1941
 פטירה:  1 ביולי 2018 (בגיל 77 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 תפקיד:  טייס בחיל האוויר הישראלי  מנכ"ל התעשייה הצבאית  סוחר נשק
 
שלמה מילוא (1941 – 1 ביולי 2018) היה טייס בחיל האוויר הישראלי, מנכ"ל התעשייה הצבאית בשנים 1995–2000 וסוחר נשק.
ביוגרפיה

שלמה מילוא הוא בנם של פרומה לבית מלצקי ושל נחום מיליקובסקי, תעשיין (מבעלי גלידת ויטמן) ואיש התנועה הלאומית. דודו (אחי אמו) מנדל מלצקי היה ממפקדי האצ"ל. אחיו מתי נשא ב-1965 את חסיה, בתו של מנחם בגין. אח נוסף הוא רוני מילוא, שכיהן כחבר הכנסת, כשר וכראש עיריית תל אביב.
בשנת 1962 סיים קורס טיס. כטייס השתתף במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. הגיע לדרגת רב-סרן.
בשנת 1995 מונה למנכ"ל התעשייה הצבאית, שהייתה במשבר כספי. הוא הוביל צמצום חד בכוח האדם של החברה והביא לשיפור במצבה הכספי. בשנת 1999 העניקה לו התאחדות התעשיינים את פרס התעשייה. בספטמבר 2000 פרש מתפקידו.
לאחר פרישתו מהתעשייה הצבאית כיהן כדירקטור בחברות אחדות ויחד עם אחיו, רוני מילוא, עסק בתיווך בעסקאות נשק.
היה נשוי לסגלה, ולהם שלושה ילדים. נפטר בשנת 2018 והובא לקבורה בבית הקברות מורשה ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  האלוף נחושתן: "חיל-האוויר חזק מתמיד", באתר חיל האוויר הישראלי, 11במרץ 2012
↑  שלמה מילוא במלאת 40 שנה למלחמת יום הכיפורים, באתר "יוטיוב"
↑  התפטר שלמה מילוא, מנכ"ל תעש, באתר ynet, 3 בספטמבר 2000;
דרור מרום, ‏התפטר מנכ"ל תעש, שלמה מילוא: "בשוק הפרטי משתכרים פי 10", באתר גלובס, 3 בספטמבר 2000
↑  שלמה מילוא (מיליקובסקי) ז"ל, באתר "אבלים"
שלמה מטולוצין

אין תמונה חופשית
הרב שלמה מטולוצין היה מגדולי תלמידי הגר"א ומראשוני תלמידיו שעלו לארץ ישראל.
ביוגרפיה

שלמה מטולוצין נולד בליטא. נמנה בין בכירי תלמידיו של הגאון מווילנא, היה ידוע כגדול בתורה והתפרסם כבעל מופת. עלה לארץ ישראל בראש חודש ניסן, שנת ה'תקנ"ד (1794) והתיישב בחברון[דרוש מקור]. כאשר נודע לו כי הרב אברהם שלמה זלמן צורף (הראש"ז) עלה לירושלים ושהצטרפו אליו שם עוד כמה משפחות אשכנזיות, עבר גם הוא לגור בירושלים והצטרף למניין שנוסד בישיבת ״אור החיים״ של ר׳ חיים בן עטר. באותה תקופה התקרב מאוד אל הראש"ז והיה לומד עמו בחברותא.
בנו של רבי שלמה, רבי טוביה, שימש נשיא העדה האשכנזית בירושלים, הופיע בכל המופעים הפומביים של ירושלים כנשיא העדה וכאשר הגיע השר משה מונטיפיורי לביקור היה בין מקבלי פניו. ר' טוביה התיידד עם הראש"ז והיה מצטרף אליו לכל מסעות השליחות בגולה.
הרב מרדכי צורף, בנו בכורו של הראש״ז נשא לאישה את חנה, שהייתה נכדתו של הרב שלמה מטולוצין ובתו של רבי טוביה.
בחייו כתב ספר בשם ״אבן שלמה״ אך לא זכה להדפיסו. הספר נשאר בכתב יד כמאה שנה עד שנינו יואל משה סלומון הוציאו לאור בבית הדפוס שלו.
בסוף ימיו חזר לעיר חברון, שם התחבר לקהילת חב"ד. נפטר בחברון ושם נקבר[דרוש מקור: בהערה לא כתוב מקור].
הערות שוליים

↑  ישנו חכם נוסף מתלמידי הגר"א - ר' (משה) שלמה מטולוצ'ין, מהדיר ספרי הגר"א בקבלה ועוד
↑  לא ידועה שנת פטירתו, אך ידוע שבשנת תקפ"ז (1827), כותב בנו ר' טוביה על אביו - שלמה ז"ל, ומכאן שנפטר בשנה זו או לפניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312779905171  VIAF: 298682650   WorldCat (עם VIAF): 298682650
רצח האחות ג'ורג'

| --- | --- |

כרזת המחזה, הפקת ברודוויי המקורית משנת 1966, על שער Playbill
 כתיבה:  פרנק מרקוס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 הצגת בכורה:  1965 בריסטול 1965 לונדון 1966 ניו יורק
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  מועמד לפרס טוני למחזה הטוב ביותר
רצח האחות ג'ורג' (באנגלית: The Killing of Sister George) הוא מחזה משנת 1964 מאת המחזאי הבריטי פרנק מרקוס אשר לימים עובד לסרטו משנת 1968 של רוברט אולדריץ' באותו השם. המחזה היה מועמד לפרס טוני למחזה הטוב ביותר.
תקציר העלילה

ג'ון בוקרידג' היא שחקנית, המגלמת את דמותה של "האחות ג'ורג'", דמות אהובה בסדרת הרדיו הפופולרית Applehurst, המשמשת כאחות מחוזית המשרתת את הצרכים הרפואיים והבעיות האישיות של תושבי הכפר המקומיים. בחייה האמיתיים, ג'ון היא אנטיתזה לאישיות המתוקה שהיא מגלמת - למעשה, היא אישה גברית, מעשנת סדרתית ומעט סדיסטית. לעיתים קרובות, היא מכונה "ג'ורג'" גם בחייה האמיתיים. ג'ון מתגוררת יחד עם אליס "צ'ילדי" מק'נובה, אישה צעירה ומנומנמת שלעיתים קרובות ג'ון מתעללת בה, הן מילולית והן פיזית. כאשר ג'ורג' מגלה כי דמותה צפויה "להיהרג", היא הופכת עוד יותר לבלתי נסבלת ולמי שבלתי אפשרי לעבוד עימה או לחיות איתה. מרסי קרופט, מנהלת תחנת הרדיו, מתערבת בחייה המקצועיים והאישיים, כביכול כדי לעזור, אך למעשה יש לה תוכניות משלה.
אודות

מעלילת המחזה משתמע כי ג'ורג' וצ'ילדי הן לסביות, ולקראת הסוף נרמז כי אף כי מרסי עשויה להיות לסבית, אולם הדבר מעולם לא נאמר בצורה מפורשת במחזה. מרקוס התכוון שמחזהו יהיה פארסה, לא טיפול רציני בלסביות, אך בכל זאת החלו להתייחס למחזה ככזה, בעיקר מכיוון שבאותה העת בה נוצר - היו כל כך מעט יצירות אודות לסביות.
בדרך כלל, עלילת המחזה נתפסת כפרודיה על הריגתה של הדמות הבדיונית גרייס ארצ'ר באופרת הסבון "The Archers" המשודרת בתחנת הרדיו BBC Radio 4 מאז 1950. מקור השראה אפשרי נוסף הוא פיטוריה של השחקנית אליס פאוול מ-"Mrs Dale's Diary" (תוכנית דרמה אשר שודרה בתחנת הרדיו BBC Radio 2 בשנים 1948-1969), ולעיתים נעשית השוואה בין המחזה לבין סרט הקולנוע "מה קרה לבייבי ג'יין?" (1962).‏ ייתכן גם כי מותה של מרתה לונגהרסט ב-1964, דמות אותה גילמה השחקנית לין קרול בסדרת הטלוויזיה הבריטית "Coronation Street" (שעלתה לשידור ב-1960) היה גם הוא השראה למחזה.
הפקות

ההצגה הוצגה לראשונה ב-Bristol Old Vic שבבריסטול באפריל 1965, בבימויו של ואל מאי. לאחר סיבוב הופעות, ההפקה עברה ל-Duke of York's Theatre בלונדון, שם הציגה החל מה-17 ביוני 1965, כשצוות השחקנים המקורי כלל את בריל ריד בתפקיד ג'וני בוקרידג', איילין אטקינס בתפקיד צ'ילדי וללי באוורס בתפקיד מרסי קרופט. באפריל 1966 עברה ההפקה ל-St Martin's Theatre. ב-5 באוקטובר 1966, עלתה ההצגה ב-Belasco Theatre שבניו יורק, עם צוות השחקנים המקורי של ריד, ריד, אטקינס ובאוורס. הרמיוני באדלי, אנדרה מלי ומרגרט קורטנאי החליפו את צוות השחקנים, כאשר ההפקה עברה לסנט מרטין. ריד זכתה בפרס טוני בשנת 1966 עבור השחקנית הראשית הטובה ביותר מחזה עבור השתתפותה בהפקה של ברודוויי של המחזה.
בשנת 1969 העלה תיאטרון דורות של חינה רוזובסקה ויוסף לוי את המחזה בתל אביב.
בשנת 1995 עלתה בווסט אנד הפקה מחודשת של המחזה, בכיכובן של מרים מרגוליס, סרינה אוונס וג'וזפין טוסון. בשנת 2011 הועלתה הפקה נוספת, ב-Arts Theatre שבלונדון, עם מירה סיאל בתפקיד ג'ורג'. איקבל קאן היה במאי הפקה זו, ועוד השתתפו בה אליזבת קדוואלדר, בלינדה לאנג והלן לדרר.
עיבוד קולנועי

בשנת 1968 המחזה זכה לעיבוד קולנועי לסרט עלילתי אשר, ביחס למחזה, היה אפל יותר וכלל אלמנטים לסביים בצורה מפורשת יותר.
עיבוד לרדיו

ג'ון טיידמן עיבד וביים את המחזה עבור הרדיו, לתסכית ששודר בתחנת BBC 4. התסכית שודר ב-25 באפריל 2009, בהשתתפותם של שרה באדל בתפקיד ג'ורג', לוסי וויברו בתפקיד צ'ילדי ואנה מאסי בתפקיד מרסי.
הערות שוליים

↑  http://www.uxbridgegazette.co.uk/west-london-lifestyle/whats-on-uxbridge/theatre-uxbridge/2008/07/09/the-killing-of-sister-george-113046-21306075/ review of one production
↑  cjubb (2009-10-02). "The Killing Of Sister George at Trinity in Tunbridge Wells". Thisiskent.co.uk. נבדק ב-2010-09-30.(הקישור אינו פעיל)
↑  Coveney, Michael (2012-04-16). "Val May obituary". The Guardian. London. נבדק ב-2015-06-15.
↑  "Comedy Fulfilment Of New Writer". The Times. No. 56351. London. 1965-06-18. p. 15.