stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחוז קחאמרקה

מחוז קחאמרקה (בספרדית: Cajamarca, הגייה ב-IPA: kaxa marka; בקצ'ואה: Kashamarka; באיימרה: Qajamarka) הוא מחוז בפרו. המחוז נמצא בצידה הצפוני של פרו וחולק גבול משותף עם אקוודור. עיר הבירה קחאמרקה נמצאת בגובה של כ-2,700 מטר מעל פני הים ונמצאת ברכס הרי האנדים. בתוך המחוז נמצא גם חלק מיערות הגשם של האמזונס.
היסטוריה

בנפת ננצ'וק שבפרובינציית סן מיגל, נמצאו תעלות ההשקיה העתיקות ביותר באמריקה (הצפונית התיכונה והדרומית). התעלות תוארכו בעזרת פחמן-14 לשנת 3400 לפנה"ס. מהמאה ה-6 עד המאה ה-10 שלטה במקום תרבות וארי. הם הקימו את המרכז המנהלי וירקוצ'פמפה (אנ').
במאה ה-15, תרבות האינקה כבשה את המחוז. הם הקימו את בירתם האיזורית במקום בו נמצאת היום העיר קחאמרקה.
פרובינציות

המחוז מחולק ל-13 פרובינציות:
פרובינציית קחאבמבה (אנ') (קחאבמבה)
פרובינציית קחאמרקה (אנ') (קחאמרקה)
פרובינציית סלנדין (אנ') (סלנדין)
פרובינציית צ'וטה (אנ') (צ'וטה)
פרובינציית קונטומסה (אנ') (קונטומסה)
פרובינציית קוטרבו (אנ') (קוטרבו)
פרובינציית ואלגאיוק (אנ') (במבאמרקה)
פרובינציית חאאן (אנ') (חאאן)
פרובינציית סן איגנסיו (אנ') (סן איגנסיו)
פרובינציית סן מרקוס (אנ') (סן מרקוס)
פרובינציית סן מיגל (אנ') (סן מיגל דה פאיאקס)
פרובינציית סן פבלו (אנ') (סן פבלו)
פרובינציית סנטה קרוס (אנ') (סנטה קרוס דה סוקצ'ובמבה)
נקודות עניין

שמורת הטבע צ'נקאיבניוס (אנ')
אנשים חשובים מהמחוז

מקסימה אקוניה (אנ') - זוכה בפרס גולדמן לפעילות סביבתית לשנת 2016.
אימה סומאק - זמרת אקזוטיקה בשנות ה-50 של המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  https://www.pnas.org/content/pnas/102/47/17241.full.pdf
↑  בסוגריים עיר הבירה של המחוז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559786105171  BNE: XX455377  BnF: cb12218056j (data)  GND: 4009300-1  LCCN: n80122862  MusicBrainz: 32060e94-bea6-4bbd-b597-08f4c98fab92  SUDOC: 030846722  VIAF: 234114372   WorldCat (עם VIAF): 234114372
לוקה דלה רוביה

| --- | --- |

 לידה:  סביבות 1400 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  10 בפברואר 1482 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 תחום יצירה:  פיסול 
 הושפע על ידי:  נני די בנקו, Leonardo di Ser Giovanni 
 יצירות ידועות:  Cantoria by Luca della Robbia, הקנטוריות בקתדרלה של פירנצה 
 
לוקה דלה רוביה (באיטלקית: Luca della Robbia;‏ 1400 לערך – 10 בפברואר 1482) היה פסל איטלקי, ידוע בשל עבודותיו בקרמיקה. המציא זיגוג (גלזורה) לציפוי אריחים, כך שיוכלו לשרוד בתנאי מזג האוויר ולפיכך יתאימו לציפוי חיצוני של מבנים. התמות ביצירותיו רוגעות בדרך כלל ולא דרמטיות.
ביוגרפיה

הוא נולד בפירנצה, אין ידיעות ברורות בקשר לימי נעוריו והכשרתו.
היצירה הראשונה המשויכת לו בוודאות היא ה"קנטוריה" או "גלריית הזמרה" (Cantoria ‏; 1431–1438), שהייתה מוצבת בגלריית המקהלה שב"דואומו" (כנסיית סנטה מריה דל פיורה, הקתדרלה של פירנצה), וכיום מוצבת במוזיאון הדואומו. היצירה מתארת נערים שרים ומנגנים לתהילת האל בהשראת תהילים, מזמור ק"נ (הַלְלוּהוּ, בְּתֵקַע שׁוֹפָר; הַלְלוּהוּ, בְּנֵבֶל וְכִנּוֹר./ הַלְלוּהוּ, בְּתֹף וּמָחוֹל; הַלְלוּהוּ, בְּמִנִּים וְעֻגָב./ הַלְלוּהוּ בְצִלְצְלֵי-שָׁמַע; הַלְלוּהוּ, בְּצִלְצְלֵי תְרוּעָה./ כֹּל הַנְּשָׁמָה, תְּהַלֵּל יָהּ: הַלְלוּ-יָהּ.).
דלה רוביה התקבל ב-1432 לגילדת הפסלים ובמשך שני העשורים הבאים פיסל בברונזה ובשיש.
ב-1437 הוזמנו אצלו תבליטים להשלמת העיטור סביב קמפנילה די ג'וטו, מגדל הפעמונים של פירנצה. הוא הוסיף מלאכים מברונזה לגלריית השירה והקים דלתות ברונזה לדואומו, יחד עם מיכאלוזו.
יצירות הטרה קוטה שלו בכנסיית סנטה מריה דל פיורה, "הקימה לתחיה" (1445) ו"העלייה של ישו" (1446) מציגות יכולת שימוש בזיגוג, בשימוש באור ובצבע. כך גם יצירתו "שנים עשר השליחים" בקפלת פאצי הקטנה (בקלויסטר של בזיליקת סנטה קרוצ'ה) בפירנצה (1443–1450).
דלה רוביה יצר סדנה בה לימד ועבד גם אחיינו, אנדראה דלה רוביה שהיה לאמן מפורסם בפני עצמו ושכלל את אמנות הקרמיקה עם זיגוג ובנו, ג'ובאני דלה רוביה (בן אחיינו של לוקה דלה רוביה), שניהל את הסדנה עם מות אביו.
ג'ורג'ו וזארי כלל פרק על דלה רוביה בספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" (Le Vite delle più eccellenti pittori, scultori, ed architettori).
גלריה

"גלריית הזמרה" מראה כללי  במוזיאון הדואומו
פרט מ"גלריית הזמרה"
פרט מ"גלריית הזמרה"
תבליט דיאלוג בין אפלטון ואריסטו להשלמת העיטור סביב קמפנילה די ג'וטו
תבליט לייצוג אורפיאוס ואמנות המוזיקה להשלמת העיטור סביב קמפנילה די ג'וטו
לילה רנאם

לילה רנאם (בערבית: ليلى غنام; נולדה ב-29 במאי 1975) היא פוליטיקאית ופסיכולוגית מהרשות הפלסטינית, המכהנת כמושלת נפת רמאללה ואל-בירה תחת נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס. היא האישה הראשונה והיחידה שמחזיקה בתפקיד בכיר ברשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

רנאם נולדה בכפר דיר דיבוואן. היא התחנכה בבתי הספר בכפר שלה, והגיעה לתיכון ב-1992.
בשנת 2002 קיבלה תואר ראשון בהתפתחות חברתית, ובשנת 2004 השלימה תואר שני בפסיכולוגיה, שניהם מאוניברסיטת אל-קודס. בהמשך השלימה את הדוקטורט באוניברסיטת מיניה לבריאות הנפש.
רנאם עבדה בגן ילדים וכרכזת תוכניות שיקום לנכים, ובשנים 2007–2009 כיהנה כמנכ"לית משרד החוץ, והיא עבדה כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטה הפתוחה אל-קודס. בנוסף הייתה חברת מועצת הנאמנים של האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין מאז 2017, וחבר מועצת הנאמנים של אוניברסיטת העצמאות.
ב־6 ביוני 2009, בהתאם לצו הנשיאות מס' 102 לשנת 2009, הועברה ממשרד הרווחה לתפקיד סגן מושל רמאללה ונפת אל-בירה. מאוחר יותר ב־22 בינואר 2010, נכנסה לתפקידה כמושל הנפה. במסגרת תפקידה, התמודדה עם משבר נגיף הקורונה.
כמושלת, רנאם משמשת גם כיו"ר המועצה הביטחונית באזור רמאללה.
הערות שוליים

1 2  "لأول مرة في عهد السلطة- ليلى غنام تؤدي اليمين كمحافظ لرام الله والبيرة". נבדק ב-2020-04-09.
1 2 3 4  "د. ليلى غنام". נבדק ב-2020-04-09.
↑  "د. ليلى غنام - مجلس الأمناء". נבדק ב-2020-04-09.
↑  "مجلس الأمناء". נבדק ב-2020-04-09.
↑  "قرار رئاسي بنقل ليلى غنام من وزارة الشؤون الاجتماعية وتعينها محافظا لمحافظة رام الله والبيرة | مركز المعلومات الوطني الفلسطيني". נבדק ב-2020-04-09.
לוקה גאגנידזה

לוּקָה גַּאגְנִידְזֶה (בגאורגית: ლუკა გაგნიძე; נולד ב-28 בפברואר 2003 בכותאיסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים

גאגנידזה גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-5 ביולי 2021 חתם על חוזה לחמש שנים בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-21 ביולי הושאל לאורל מליגת העל הרוסית למשך עונת 2021/2022. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ניז'ני נובגורוד במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-10 במרץ 2022 הוקפא חוזהו בדינמו מוסקבה עד ל-30 ביוני בשל רגולציות מיוחדות של פיפ"א לאור הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ב-25 במרץ 2022 חתם בראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית עד לתום עונת 2021/2022. ב-21 במאי ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בניצחון 0–3 על לכיה גדנסק במסגרת המחזור ה-34 בליגה.
לקראת עונת 2022/2023 חזר לדינמו מוסקבה. ב-17 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד רוסטוב במסגרת המחזור הראשון בליגה. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–6 על נבחרת מונגוליה במשחק ידידות.
תארים

אליפות גאורגיה (1): 2020
הסופר קאפ הגאורגי (1): 2021
הערות שוליים

↑  Лука Гагнидзе стал игроком "Динамо" באתר הרשמי של דינמו מוסקבה, 5 ביולי 2021 (ברוסית)
↑  Состав "Урала" пополнил Лука Гагнидзе באתר הרשמי של אורל, 21 ביולי 2021 (ברוסית)
↑  "Урал" приостановил контракты с грузинскими игроками Гагнидзе и Цулукидзе באתר הרשמי של אורל, 10 במרץ 2022 (ברוסית)
↑  Luka Gagnidze nowym zawodnikiem Rakowa! באתר הרשמי של ראקוב צ'נסטוחובה, 25 במרץ 2022 (בפולנית)
מיוג'ו

| --- | --- |

 מייסד:  טקאן יוסאנו 
 תאריכי הופעה:  אפריל 1900 – נובמבר 1908 (כ־8 שנים) 
 שפה:  יפנית 
 מערכת:  מחוז טוקיו 
 מדינה:  יפן 
 
מיוג'ו (ביפנית: 明星 – כוכב בהיר או כוכב השחר) היה כתב עת ספרותי שיצא לאור ביפן בין השנים 1900–1908. כתב עת זה היה מיזם של חוג שירה שנקרא "שינשישה" (החברה החדשה לשירה), אשר נוסד על ידי טקאן יוסאנו ב-1899. הוא נודע בעיקר בעקבות תרומתו לפיתוח ולקידום הגרסה המודרנית למשקל 31 ההברות של שירת הוואקה היפנית. כותבים מפורסמים כמו אקיקו יוסאנו שתרמו רבות לכתב העת הפכו את סגנון השירה המסורתית לסגנון החושני של התנועה הרומנטית.
בהמשך הפך סגנונו של כתב העת מכתב עת העוסק בשירת הוואקה בלבד לכתב עת מודרני המקדם אמנות חזותית ושירה מערבית. הוא נחשב כבעל השפעה מכרעת על התפתחות השירה בתחילת המאה ה-20.
כתב העת יצא לאור לתקופה קצרה ונסגר בגלל מחלוקות פנימיות בחוג ה"שינשישה". הרבה מחבריו המקוריים עזרו בהמשך ליצירת כתב עת ספרותי בשם "סובארו". בהמשך היו ניסיונות שונים לחדש את הוצאתו, בפעם הראשונה בין השנים 1921–1927 ובפעם השנייה בין השנים 1947–1949.
מוריץ וגנר

| --- | --- |

וגנר בשנת 2023
 לידה:  26 באפריל 1997 (בן 27) ברלין, גרמניה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  21
 מכללה:  אוניברסיטת מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 25, 2018 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 2014–2015 2018–2019 2019–2021 2021 2021–:  אלבה ברלין לוס אנג'לס לייקרס וושינגטון ויזארדס בוסטון סלטיקס אורלנדו מג'יק
ויקטור מוריץ וַגְנֶר (בגרמנית: Victor Moritz Wagner; נולד ב-26 באפריל 1997) הוא כדורסלן גרמני המשחק בקבוצת אורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. אחיו פרנץ וגנר, משחק גם הוא בליגת ה-NBA במדי האורלנדו מג'יק.
אלבה ברלין

וגנר נולד וגדל בברלין שבגרמניה. בשנת 2013 הצטרף לקבוצת הנוער של מועדון אלבה ברלין, ובעונת 2014/2015 השתתף בשני משחקים של הקבוצה הבוגרת בליגת העל הגרמנית. את העונה סיימה אלבה במקום השלישי בליגה, לאחר שהפסידה מול באיירן מינכן בסדרת חצי הגמר.
קריירת מכללות

בשנת 2015 עבר לארצות הברית לקראת לימודיו באוניברסיטת מישיגן, בה שיחק תחת המאמן ג'ון ביליין. במשחק השני של טורניר אליפות המכללות 2017 קלע וגנר 26 נקודות בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת לואיוויל, אך במשחק העוקב קלע 7 נקודות בלבד, ומישיגן הפסידה מול אוניברסיטת אורגון והודחה מהטורניר.
בעונתו השלישית והאחרונה במישיגן, 2017/2018, רשם וגנר ממוצעים של 14.6 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו לגמר אליפות המכללות בפעם השישית בתולדותיה. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת לויולה קלע 24 נקודות והוריד שיא קריירה של 15 ריבאונדים בניצחון מישיגן בתוצאה 69–57. במשחק הגמר קלע וגנר 16 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת וילאנובה בתוצאה 62–79. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז ה-Big Ten.
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס לייקרס

בדראפט ה-NBA‏ 2018 נלקח וגנר בבחירה ה-25, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. לאורך עונת הרוקי שלו שותף ב-43 משחקים עם הלייקרס, וב-6 משחקים עם קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – סאות' ביי לייקרס. בתקופתו בסאות' ביי קלע 16.5 נקודות ואסף 5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > וושינגטון ויזארדס

לקראת עונת 2019/2020 הועבר יחד עם אייזק בונגה וג'מריו ג'ונס בטרייד לוושינגטון ויזארדס. ב-15 בנובמבר 2019 קבע שיאי קריירה של 30 נקודות ו-15 ריבאונדים כשעלה מהספסל במשחק מול מינסוטה טימברוולבס.
קריירה ב-NBA > בוסטון סלטיקס

בעונת 2020/2021 עבר יחד עם טרוי ברון ג'וניור לשיקגו בולס, ומיד לאחר מכן עבר לבוסטון בתמורה ללוק קורנט. משחק הבכורה שלו היה ב-26 במרץ בניצחון על מילווקי באקס. ב-16 באפריל שוחרר מהקבוצה.
קריירה ב-NBA > אורלנדו מג'יק

ב-27 באפריל 2021 חתם באורלנדו מג'יק.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | לייקרס | 43 | 5 | 10.4 | 0.415 | 0.286 | 0.811 | 2.0 | 0.6 | 0.3 | 0.3 | 4.8 |
| 2019/2020 | וושינגטון | 43 | 5 | 18.6 | 0.545 | 0.313 | 0.821 | 4.9 | 1.2 | 0.6 | 0.4 | 8.7 |
| 2020/2021 | וושינגטון | 25 | 13 | 15.0 | 0.508 | 0.310 | 0.788 | 2.9 | 1.3 | 0.9 | 0.3 | 7.1 |
| 2020/2021 | בוסטון | 9 | 1 | 8.3 | 0.286 | 0.333 | 0.500 | 2.1 | 0.7 | 0.0 | 0.1 | 1.2 |
| 2020/2021 | אורלנדו | 11 | 10 | 26.0 | 0.409 | 0.372 | 0.879 | 4.9 | 1.1 | 0.4 | 0.8 | 11.0 |
| 2021/2022 | אורלנדו | 63 | 3 | 15.2 | 0.497 | 0.328 | 0.806 | 3.7 | 1.4 | 0.3 | 0.2 | 9.0 |
| 2022/2023 | אורלנדו | 57 | 18 | 19.5 | 0.500 | 0.313 | 0.841 | 4.5 | 1.5 | 0.6 | 0.2 | 10.5 |
| קריירה |  | 253 | 55 | 16.1 | 0.490 | 0.319 | 0.822 | 3.7 | 1.1 | 0.5 | 0.3 | 8.2 |
הערות שוליים

↑  וגנר מוביל את מישיגן לניצחון מול לואיוויל, באתר ESPN,‏ 19 במרץ 2017
↑  סיכום המשחק בין מישיגן לאורגון, באתר ESPN,‏ 24 במרץ 2017
↑  סטטיסטיקות המכללות של וגנר, באתר sports-reference.com
↑  וגנר מוביל את מישיגן לניצחון מול לויולה, באתר ESPN,‏ 1 באפריל 2018
↑  וילאנובה זוכה באליפות המכללות, באתר ESPN,‏ 3 באפריל 2018
↑  ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת מישיגן
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של וגנר בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  וושינגטון מצרפת את וגנר, בונגה וג'ונס, באתר הקבוצה, 5 ביולי 2019
↑  סיכום המשחק בין וושינגטון למינסוטה, באתר ESPN,‏ 16 בנובמבר 2019
מיוגלובין

| --- | --- |

המבנה התלת-ממדי של מיוגלובין
 שיוך:  myoglobin, pore-forming globin, globin/protoglobin, globin-like superfamily, גלובין 
 
מיוגלובין הוא חלבון גלובין קטן, המשמש לצד ההמוגלובין לנשיאת חמצן בגופם של בעלי חיים.
מיוגלובין מורכב מ-153 חומצות אמינו. במרכזו נמצאת קבוצת הם - מערכת טבעות חנקניות שבמרכזה אטום ברזל. קבוצת ההם היא זו המאפשרת את נשיאת החמצן, על ידי קשירת המולקולה הדו-אטומית של החמצן לאטום הברזל במרכזה.
מיוגלובין הוא נושא החמצן העיקרי בשרירים. האפיניות שלו לחמצן (זיקתו לקשירת חמצן) גדולה מזו של ההמוגלובין, המשמש לנשיאת חמצן בדם. ההבדל באפיניות בין שני החלבונים מאפשר את מעברו של החמצן מההמוגלובין למיוגלובין, וכך, את המשך זרימתו של החמצן לכיוון תאי הרקמות. בנוסף, ההבדל באפיניות מותאם למיקומם ותפקידם הפיזיולוגי: בריאות, בהן ריכוז החמצן גבוה, משמש ההמוגלובין לקשירת חמצן; ובשרירים, בהם ריכוז החמצן נמוך, משמש המיוגלובין לקשירת חמצן המשתחרר מההמוגלובין.
למיוגלובין יש רק תת-יחידה אחת ואילו ההמוגלובין מורכב מארבע תת-יחידות שכל אחת מהן דומה מאוד למיוגלובין. חלוקת המוגלובין לארבע תת-יחידות המאפשרת להמוגלובין להיות אלוסטרי (משנה זיקה לחמצן לפי מספר מולקולות החמצן שהוא כבר קשר). העובדה שכל אחת מתת היחידות דומה מאוד למיוגלובין מעידה על ההשתלשלות האבולוציונית של שני החלבונים; ההמוגלובין התפתח, ככל הנראה, מהמיוגלובין.
לוצ'יה מוהולי

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1894 פראג 
 פטירה:  17 במאי 1989 (בגיל 95) ציריך, שווייץ 
 שם לידה:  לוצ'יה שולץ
 מקום לימודים:  פילוסופיה, פילולוגיה ותולדות האמנות באוניברסיטת פראג
 תחום יצירה:  צילום
 זרם באמנות:  באוהאוס
 בן או בת זוג:  לסלו מוהולי-נג' (1921–1929) 
 
לוצ'יה מוהולי (צ'כית: Lucia Moholy; 18 בינואר 1894 –  17 במאי 1989) הייתה צלמת אדריכלות. צילומיה תיעדו תיעדו את הארכיטקטורה והתוצרים של בית ספר לעיצוב ואדריכלות באוהאוס במטרה להציג ולפרסם אותם בפני קהל לאחר מלחמת העולם השנייה. עם זאת, לעיתים נדירות פורסמו העבודות של מוהולי כשלה עצמה, אלא לעיתים קרובות יוחסו לאסלו מוהוי-נאג' או לוולטר גרופיוס.
ביוגרפיה

לוצ'יה מוהולי נולדה בשם לוצ'יה שולץ בפראג, אוסטריה-הונגריה. היא למדה פילוסופיה, פילולוגיה ותולדות האמנות באוניברסיטת פראג בעשור הראשון של המאה ה-20. בשנת 1915 היא עזבה את הלימודים לטובת עבודת עריכה בכמה בתי הוצאה בגרמניה. בשנת 1919 היא פרסמה ספרות רדיקלית, אקספרסיוניסטית תחת הפסאודונים אולריך סטפן (Ulrich Steffen). מוהולי פגשה את האמן ההונגרי לאזלו מוהולי-נאגי ב-1920 בברלין ונישאה לו ביום הולדתה ה-27 בינואר 1921. השניים בילו חמש שנים בבאוהאוס, שם למדה מוהולי לצילום.
בשנת 1923, בעלה הפך למרצה בבאוהאוס כאשר לוצ׳יה מוהולי עבדה כטכנאית חדר החושך העיקרית שלו ושותפה אומנותית מרכזית שלו. במסגרת הבאוהאוס היא גם למדה בסטודיו לצילום של אוטו אקנר. מוהולי המשיכה את לימודי הצילום באקדמית לייפציג לאמנויות גרפיקה ודפוס (האקדמיה לאמנות חזותית, לייפציג), שם הפכה לצלמת מיומנת. מוהולי ובעלה התגוררו בווימאר ובדסאו שם היא הפיקה תמונות ודיוקנים הקשורים לבית הספר. מוהולי תיעדה את הפנים והחוץ של אדריכלות הבאוהאוס, המתקנים שלה, וכן את התלמידים והמורים. האסתטיקה האומנותית שלה הייתה חלק מתנועת אובייקטיביות חדשה (אנ'), שהתמקדה בתיעוד מנקודת מבט ישרנית ולא אקספרסיבית. תצלומי הבאוהאוס של מוהולי סייעו לבנות את זהות בית הספר וליצור את תדמיתו.
לוצ'יה מוהולי ובעלה עבדו יחד על תהליכים שונים בחדר החושך, כגון פוטוגרמה . בפרסומים רבים בעקבות הניסויים הללו שבוצעו על ידי בני הזוג פורסמו תחת שמו של לאזלו מוהולי-נאגי בלבד, לדוגמה הספר Maleri, Photografie, Film 1925, (ציור, צילום, סרט). מוהולי לא זכתה לקרדיט כלל.
בשנת 1929 נפרדו בני הזוג. באותה שנה נכללו עבודותיה של לוצ'יה מוהולי בתערוכת Film and Foto בשטוטגרט בה הציגו אמנים שעבדו באסתטיקה של New Vision-Precisionism.
בהמשך לימדה מוהולי צילום בבית ספר לאמנות פרטית בברלין בניהולו של יוהאנס איטן. בשנת 1933, כאשר מפלגת הפועלים הגרמנית הנאצית עלתה לשלטון, היגרה ללונדון, שם התמקדה בצילום מסחרי ובהוראה. היא גם פרסמה ספר באנגלית "מאה שנות צילום, 1839-1939", בה דנה בהרחבה בהיסטוריה של המדיום. מתוך ספריית מוזיאון המדע בלונדון מוהולי ניהלה מבצע ארכוב על מיקרופילם עבור איגוד הספריות המיוחדות ולשכת המידע (Aslib).
בשנים 1946-1957 נסעה מוהולי למזרח התיכון לפרויקטי רפרודוקציה של חומר מצולם וגרפי עבור אונסק"ו. בשנת 1959 עברה מוהולי לזוליקון, שווייץ, שם כתבה על זמנה בבאוהאוס ועסקה בביקורת אמנותית.
בשנת 1972 היא פרסמה את הערות מוהולי-נאגי אשר דנה בשיתוף הפעולה בינה לבין לאזלו מוהולי-נאגי בבאוהאוס וניסתה להשיב את הקרדיט על תצלומיה והניסויים המשותפים.
מוהולי הלכה לעולמה ב-17 במאי 1989, ציריך, שווייץ.
הכרה

לוצ'יה מוהולי נאבקה לקבל הכרה בעבודתה. הצילומים שלה והספרים שהיא ערכה הופיעו בקטלוגים מכירתיים של בית הספר הבאוהאוס. בשל הגירתה הבהולה מגרמניה בשנת 1933 כל החומרים שלה נותרו בברלין, כולל תשלילי הזכוכית של תצלומי הבאוהאוס שלה אשר לבסוף הגיעו לידי וולטר גרופיוס . בזמן שמוהולי התגוררה בלונדון, התעניינותו בעבודות של הבאוהאוס החלה לצמוח, והיא ראתה קטלוגים רבים של הבאוהאוס שהודפסו מהתשלילים האבודים שלה. גרופיוס השתמש בצילומיה ללא קרדיט למוהולי. בתערוכה על הבאוהאוס במוזיאון לאמנות מודרנית (MoMA) בשנת 1938, גרופיוס השתמשו בכמעט 50 תמונות של מוהולי עבור התערוכה והקטלוג הנלווה בלי להזכירה פעם אחת. היא שוב ושוב הושיטה את ידה אל וולטר גרופיוס כדי להשיב לעצמה את הצילומים, והוא סירב בהתמדה. מוהולי שכרה שירותיו של עורך דין כדי להחזיר את עבודותיה.
מוהולי לא הצליחה לקבל חזקה בחומרים המקוריים שלה עד שנות ה-60, אבל גם אז היא הצליחה להחזיר רק חלק מכם. פרסום הספר שלה בשנת 1972 היה ניסיון להחזיר לעצמה את הקרדיט על עבודותיה שהודפסו ללא רשות.
לקריאה נוספת

Bergdoll, Barry; Dickerman, Leah (2009). Bauhaus 1919-1933 : workshops for modernity. New York: Museum of Modern Art. p. 344. ISBN 9780870707582.
Madesani, Angela; Ossanna Cavedini, Nicoletta; Moholy, Lucia (2012). Lucia Moholy (1894-1989) : tra fotografia e vita = between photography and life. Cinisello Balsamo : Silvana Editoriale. p. 191. ISBN 9788836625406.
Rosenblum, Naomi. A history of women photographers (Third ed.). Abbeville. p. 432. ISBN 9780789212245.
Ulrike., Muller (2015). Bauhaus women : art, handicraft, design. Flammarion. pp. 142–149. ISBN 2080202480.
הערות שוליים

1 2  Williamson, Beth (באפריל 2016). "Lucia Moholy, 'Bauhaus Building, Dessau' 1925–6". Tate. נבדק ב-29 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Blumberg, Naomi (22 במאי 2016). "Lucia Moholy". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-5 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סאקס, רולף.
↑  Schuldenfrei, רובין.
1 2  Moholy, Lucia; Moholy-Nagy, László, 1895-1946 (1972), Marginalien zu Moholy-Nagy : documentarische ungereimtheiten... = Moholy-Nagy : marginal notes : documentary absurdities, Scherpe{{citation}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Findeli, A. (1987).
↑  פורבס, מ '(2016).
↑  מוהולי, ל. (1946), "שירות המיקרופילם של אסליב: סיפור פעילותה בזמן המלחמה", Journal of Documentation, Vol. 2 No.3, pp.147-73
1 2 3  "Photo Credit: Negatives of the Bauhaus". 99% Invisible. נבדק ב-5 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Lucia Moholy: Bauhaus100". Bauhaus100. אורכב מ-המקור ב-2018-07-13. נבדק ב-5 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364332705171  BIBSYS: 98073083  BNE: XX5234599  BnF: cb127630745 (data)  CiNii: DA10819792  GND: 119024225  ICCU: TO0V402936  ISNI: 0000 0001 1078 5700  LCCN: n85250384  NDL: 00524508  NKC: ola20241225307  NTA: 071745661  PIC: 18344  RKD: 315211  SIKART: 4002156  SUDOC: 168403978  TePapa: 30145  ULAN: 500008672  VcBA: 495/222497  VIAF: 95733967   WorldCat (עם VIAF): 95733967
לילה שקט, לילה קדוש

מילות ותווי השיר עם חתימתו של פרנץ קסאוור גרובר
לילה שקט, לילה קדוש (במקור בגרמנית: Stille Nacht, heilige Nacht; באנגלית נקרא Silent Night) הוא שיר חג מולד מסורתי ופופולרי שהולחן בשנת 1818 על ידי פרנץ קסאוור גרובר למילותיו של יוזף מור, בעיירה הקטנה אוברנדורף ביי זלצבורג (Oberndorf bei Salzburg) שבאוסטריה. לאורך השנים השיר תורגם ליותר מ-140 שפות שונות ברחבי העולם, הוקלט על ידי מספר גדול של זמרים בז'אנרים מוזיקליים רבים ומגוונים, והוא אחד משירי חג המולד הפופולריים ביותר של כל הזמנים.
היסטוריה

השיר בוצע לראשונה בערב חג המולד של שנת 1818 בכנסיית ניקולס הקדוש בעיירה אוברנדורף שבאוסטריה. הכומר הצעיר יוזף מור עבר לעיירה שנה אחת לפני כן. מור כתב את מילות השיר עוד בשנת 1816.
המנגינה הולחנה על ידי פרנץ קסאוור גרובר, מנהל בית ספר ונגן עוגב מהכפר הסמוך ארנסדורף. לפני ערב חג המולד מור העביר את מילות השיר לגרובר וביקש ממנו שילחין מנגינה לשיר על מנת שהשיר יבוצע בכנסייה בערב חג המולד. השיר בוצע לראשונה במיסה שנערכה בליל 24 בדצמבר 1818.
גרסאות כיסוי

להלן רשימה חלקית של אמנים בולטים שביצעו גרסאות משלהם לשיר זה לאורך השנים:
| --- | --- |
 אנדראה בוצ'לי  בינג קרוסבי  בריטני ספירס  כריסטינה אגילרה  קליף ריצ'רד  סינדי לאופר  דין מרטין  בוני טיילר  דמי לובאטו  אלביס פרסלי  אניה  פרנק סינטרה  שלושת הטנורים  לוצ'אנו פבארוטי:  ג'וני קאש  ג'סטין ביבר  מריה קארי  מיילי סיירוס  נט קינג קול  ניל דיימונד  אוליביה ניוטון-ג'ון  סיימון וגרפונקל (שהפכו אותו לשיר מחאה נגד אלימות ומלחמת וייטנאם באמצעות הוספת קריינות של חדשות ברקע השיר)  הקורס  ויטני יוסטון  וילי נלסון  טיילור סוויפט  שרה ברייטמן
מי שיקמה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תאגיד
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 משרד ראשי:  תמנע 23, חולון
 ענפי תעשייה:  מים וביוב
 יו"ר:  זוהר נוימרק
 מנכ"ל:  אריק מולה
  
 https://mei-shikma.co.il/
 
מי שיקמה בע"מ הוא תאגיד מים וביוב המספק שירותי מים וביוב בתחום המוניציפלי של הערים חולון, אור יהודה, אזור ובית דגן. הוקם בשנת 2008 מכוח חוק תאגידי המים והביוב תשס"א-2001 וכפוף לרשות הממשלתית למים ולביוב. מטה התאגיד שוכן בחולון. מנכ"ל התאגיד כיום הוא אריק מולה.
מאפיינים

התאגיד פועל בתחום הערים חולון, אור יהודה, אזור ובית דגן, ובכך משרת למעלה מ-250,000 איש. בכך הוא מהווה את אחד מתאגידי המים הגדולים בישראל.
רוב המים מסופקים לתאגיד על ידי מקורות.
הביוב של התאגיד מתועל לקווי הביוב הראשיים של השפד"ן.
תאגיד מי שיקמה משתף פעולה עם חברות הזנק מקומיות בתחום המים, הביוב והתיעול לצורכי ניטור ותחזוקה.
מיודנטוזאורוס

| מיודנטוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
טריאס עליון 235–221.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תאלטוזאוריה
משפחה:: Askeptosauridae
סוג:: מיודנטוזאורוס
מינים
 Miodentosaurus brevis
שם מדעי
 Miodentosaurus

מיודנטוזאורוס (שם מדעי: Miodentosaurus; מילולית: "לטאת מעטת שיניים") הוא סוג נכחד של זוחל ימי מסדרת התאלטוזאוריה, מקבוצת הדיאפסידים אשר חי במשך הטריאס בסין שלפני 235 עד 221.5 מיליון שנה.
זוחל זה תואר בידי החוקרים Y. N. Cheng‏, X. C. Wו-T. Sato בשנת 2007, לאחר שנחשף בתצורות שיאווה (אנ') שגוויג'ואו, בסין ונכלל בו מין יחיד - Miodentosaurus brevis, שמשמעותו: קצר.
סוג זה השתייך לקבוצה של זוחלים ימיים שחיו רק במשך הטריאס והוא הגיע לפי הערכות עד לאורך 4.4 מטרים. הדבר הופך אותו לגדול מבני סדרתו, אולי לצד הסוג Askeptosaurus ושל הקונביספינה (Concavispina). נמצאו ממנו מפרקים גפיים וזנב וכן אגן ירכיים וחוליות בודדות. היו לו טפרים שטוחים וארוכים וזנב מוארך שעזרו לו לנוע ביעילות במים בדומה ללוטרה או תנין. ככל הנראה הוא היה אוכל דגים וטרף דומה.
הערות שוליים

↑  Wu, Xiao-Chun; Cheng, Yen-Nien; Sato, Tamaki; Shan, Hsi-Yin (2009). "Miodentosaurus brevis Cheng et al. 2007 (Diapsida: Thalattosauria): Its postcranial skeleton and phylogenetic relationships". Vertebrata PalAsiatica. 47 (1): 1–20
↑  Cheng, Yen-Nien; Wu, Xiao-Chun; Sato, Tamaki (2007). "A new Thalattosaurian (Reptilia: Diapsida) From the Upper Triassic of Guizhou, China". Vertebrata PalAsiatica. 45 (3): 246–260
מחלק מתח

באלקטרוניקה, מחלק מתח הוא מעגל חשמלי ליניארי ופשוט אשר המתח החשמלי במוצאו (המסומן Vout) הוא רק חלק מהמתח החשמלי במבואו (המסומן Vin). המונח חלוקת מתח מתייחס לאופן שבו, על-פי חוק המתחים של קירכהוף, על כל אחד מרכיבי המעגל החשמלי נופל חלק יחסי מהמתח אשר מוזן למעגל.
שימוש נפוץ במחלק מתח הוא קבלת מתח רצוי במעגל שבו קיימים מקורות מתח קבועים. הדוגמה הפשוטה ביותר למחלק מתח היא חיבור טורי של שני נגדים. נגדים משתנים רבים מכילים 3 הדקים, כאשר 2 הקיצוניות הן קבועות, והאמצעית משתנה בהתאם לכוונון הנגד ומהווה מוצא של מחלק מתח. במעגלי זרם חילופין, מחלקי מתח מתארים הנחתת אותות כתלות בתדירות שלהם.
בזרם ישר

מחלק מתח פשוט מורכב משני נגדים בחיבור טורי בין מקור מתח לבין הארקה.
ההתנגדות השקולה של שני הנגדים היא R1+R2.
על-פי חוק אוהם, הזרם במעגל הוא:
לכן המתח על הנגד R2, שהוא מתח המוצא, יהיה:
לפיכך, מוצאו של מחלק המתח הוא פי  {\frac {R_{2}}{R_{1}+R_{2}}} מהמתח במבוא.
לדוגמה, כדי לקבל במוצא מחצית ממתח המבוא, יש להשתמש בשני נגדים בעלי התנגדות זהה: