stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונסטנטין ארנסט
חיים פרטיים

קונסטנטין ארנסט מעולם לא היה נשוי רשמית.
בת זוגו הידועה בציבור הראשונה הייתה אנה סילונאס, מבקרת תיאטרון ובתו של וידיאס סילונאס, פרופסור ויו"ר המחלקה לתיאטרון זר בבית הספר לתיאטרון במוסקבה.
ב-4 באוקטובר 1997 בקונצרט שהעניק המלחין והמנצח הפולני קשישטוף פנדרצקי והוקדש לבכורה של קומפוזיציה מוזיקלית חדשה, זו נכתבה לבקשתו האישית של נשיא ומנכ"ל חברת השידור העצמאית במוסקבה, אלכסנדר פונומארב, כחלק מחגיגות לציון 880 שנה למוסקבה. לאחר הקונצרט פגש ארנסט את לריסה סינלשיקובה, סגנית נשיא TV-6, אחת מתחנות הטלוויזיה המסחריות הראשונות ברוסיה. בשנת 1998, היכרות זו צמחה למערכת יחסים באהבה אך מעולם לא הפכה לנישואים רשמיים. זה נמשך עד אביב 2010, אז סינסלשיקובה סיימה את יחסיהם ועברה מדירתה היוקרתית ברחוב פוברסקאיה, שם התגוררו בני הזוג עד אז, לאחוזה שלה באזור היוקרתי של מחוז מוסקבה (סובייקט פדרלי של רוסיה). בניגוד לטענות בכמה אמצעי תקשורת אמריקאים ובריטים, קונסטנטין ארנסט ולריסה סינלשיקובה מעולם לא היו בעלי עסק משותף, נכסים או רכוש.
ב-21 ביולי 2014, הגרסה הרוסית של טאטלר הודיעה כי "קונסטנטין ארנסט בהחלט הכניס את חברתו הצעירה לרשימת האירועים החברתיים שלו... סופיה זייקה, לשעבר עובדת בית האופנה יוליאנה סרגנקו, שינתה בקלות מסיבות מצחיקות בבית ומפגשי צילום פשוטים ונועזים ל[אירועי] קבלות פנים תרבותיות והערות ביישניות שכמעט ואינם נשמעים מאחורי כתפו של מחזיקי המניות בטלוויזיה". בחוגי הטלוויזיה הרוסים נודעה מערכת היחסים בין זייקה בת ה-25 לארנסט בן ה-52 כבר באמצע 2013. בעבר, סופיה זייקה יצאה גם עם פיודור בומר, הידוע יותר בשם Kto DJ, והצלם טימופיי קולסניקוב. סופיה היא גם חברה קרובה של הבמאית והתסריטאית הרוסייה רנטה ליטווינובה המכנה את סופיה 'השחקנית האהובה עליה'. מספר גורמים בתקשורת הרוסית הודיעו ב-22 ביולי 2017 כי קונסטנטין ארנסט התחתן עם סופיה זייקה, אך אין אישור רשמי לנישואין אלה.
חיים פרטיים > ילדים

לקונסטנטין ארנסט שלוש בנות. הבת הגדולה אלכסנדרה, נולדה בשנת 1994 מיחסיו עם אנה סילונאס (מתגוררת כיום בניו יורק, ארצות הברית). שתי בנותיו הקטנות עם סופיה זייקה (ילידות 2016 ו-2017) ששמותיהן נשמרים בסוד.
בכמה אמצעי תקשורת רוסיים טענו בשגגה כי ארנסט הוא אבי ילדיה של לריסה סינלשיקובה, אנסטסיה (ילידת 1983) ואיגור (יליד 1985).
ביקורת

מספר מקורות בתקשורת הרוסית קובעים כי קונסטנטין ארנסט "מתייחס לערוץ כאילו זה הפטרוניה שלו", ובו בזמן, "ארנסט אף פעם לא מדבר על כסף בצורה פשוטה, אבל כשמישהו בא לראות אותו על פרויקט, מתברר שהוא יצטרך לשתף את ה'עוגה', וכי "כאשר שוקלים את ההשקה של פרויקט טלוויזיה זה או אחר, השאלה הראשונה שלו היא איך הוא ירוויח מזה".
במאי 2016 נכלל קונסטנטין ארנסט ברשימת הסנקציות של אוקראינה על ידי הנשיא פטרו פורושנקו; מארנסט נשללה כניסה לאוקראינה.
בספטמבר 2017, אמר ולדימיר סולוביוב, מגיש טלוויזיה בערוץ המתחרה רוסיה-1, בראיון כי הבדיחה הנועזת של איוואן אורגנט על 'גידול הזמיר' הוא שם טוב לתוכנית על רוסיה, אותה עשה בתוכניתו בערוץ הראשון ברוסיה, שלא היה מעשה ספונטני אך מתוכנן שאושר על ידי קונסטנטין ארנסט. "החפירה הזו עלי התקיימה בטלוויזיה! עם זאת, לא יצאתי נגד מוסקבה, אך ווניה השתולל ברצינות. מישהו מתקשה כנראה להתגבר על העברת כמה מגישים מהערוץ הראשון ל"רוסיה". אורגנט הוא רק כלי", הסביר סולוביוב את עמדתו, והוסיף כי "דברים בדרך כלל לא נעשים כך בטלוויזיה" וכי "זו הכרזת מלחמה".
בספטמבר 2017 אמר מיכאיל גוריאצ'ב, מנהל התוכן של מפעילת הטלוויזיה הדיגיטלית המובילה ברוסיה Tricolor TV, כי הפצת תוכן עדיין מתייחסת למצב בו קונסטנטין ארנסט "ממלא מנויים במה שהוא רואה צורך" בערוצי טלוויזיה והציע כי הפצת תוכן כזו לא תיעשה באמצעות מתווכים אלא באופן ישיר.
עובדות מעניינות

כאשר אלכסנדר ליובימוב הציע לארנסט למנות את סרגיי בודרוב לפרזנטור השני של "מבט", ארנסט תיאר את בודרוב כ"שובקון מוזר", וציין כי ימנה את בודרוב רק באחריותו של ליובימוב עצמו.
לדברי אלכסיי ונדיקטוב, העורך הראשי של הד ממוסקבה, תחנת שידור רוסית, קונסטנטין ארנסט הוא אספן ספרי קומיקס מקצועי ויריבו. ארנסט לקח את זה קשה כשנודע לו שנדיקטוב מקדים אותו ברכישת ספרי קומיקס אחרונים: "בוא נאמר, אני מקבל מהדורה חדשה ואז מתקשר לארנסט להקניט אותו. ארנסט שואל אותי: "מתי הוא שוחרר?" אני אומר: "השחרור מחר, אבל יש לי את זה כבר". הוא מתעצבן עלי ובהמשך עושה לי אותו דבר. בקיצור, אנו קוראים לזה תיקו".
קונסטנטין ארנסט אמר באחד הראיונות שלו שהוא מחשיב את ההיסטוריה כאחד מהז'אנרים הספרותיים.
כאשר דן בסדרת הטלוויזיה טרוצקי שהפיק, ארנסט ציין כי הוא מאמין שהמהפכן מהמאה העשרים ליאון טרוצקי הוא "הכוכב הבינלאומי של מאה השנים האחרונות", "גיבור פופ אמיתי" ו"בעצם המפיק" של המהפכה ברוסיה באוקטובר 1917.
פילמוגרפיה > סרטים עלילתיים

| שנה | סרט | קרדיטים> במאי | קרדיטים> מפיק | קרדיטים> סופר | קרדיטים> שחקן | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | האתגר | לא | כן | לא | לא |  |
| 2019 | ברית ההצלה | לא | כן | לא | לא |  |
| 2016 | הוויקינג | לא | כן | לא | לא |  |
| 2013 | קו! קין-דזה-דזה | לא | כן | לא | לא |  |
| 2011 | ויסוצקי. תודה שאתה חי | לא | כן | לא | לא |  |
| 2008 | אדמירל | לא | כן | לא | לא |  |
| 2007 | ההתקפה על לנינגרד | לא | כן | לא | לא |  |
| 2007 | צחוק הגורל 2 | לא | כן | לא | לא |  |
| 2006 | משמר היום | לא | כן | לא | לא |  |
| 2005 | גמביט טורקי | לא | כן | לא | לא |  |
| 2004 | משמר הלילה | לא | כן | לא | לא |  |
| 2004 | ‏72 מטרים | לא | כן | לא | לא |  |
| 2002 | עזאזל | לא | כן | לא | לא |  |
| 2000 | ייחוד הציד הלאומי בעונת החורף | לא | כן | לא | לא |  |
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה

| שנה | סדרה | קרדיטים> במאי | קרדיטים> מפיק | קרדיטים> סופר | קרדיטים> שחקן | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏2021 | ברית ההצלה: זמן הזעם | לא | כן | לא | לא |  |
| 2020 | הנהר הקודר | לא | כן | לא | לא |  |
| 2018 | טרוצקי | לא | כן | לא | לא |  |
| 2015 | השיטה | לא | כן | לא | לא |  |
| 2007 | עקבות | לא | כן | לא | לא |  |
| 2005 | יסנין | לא | כן | לא | לא |  |
| 2000 | כוח קטלני | לא | כן | לא | לא |  |
| 2000 | אימפריה במתקפה | לא | כן | לא | לא |  |
פרסים

מסדר "לכבוד המולדת"
דרגה ב'
דרגה ג' - על תרומה יוצאת מן הכלל להתפתחות הטלוויזיה הלאומית ושנים רבות של עשייה פורייה.
דרגה ד' - על תרומה יוצאת מן הכלל לפיתוח השידור המקומי ושנים רבות של עשייה פורייה.
תעודת הוקרה של נשיא הפדרציה הרוסית - על השתתפות פעילה בהכנה וביצוע תחרות הזמר של אירוויזיון 2009 במוסקבה.
מסדר הידידות (דרום אוסטיה) - על סיקור אובייקטיבי של אירועים בתקופת התוקפנות המזוינת בדרום אוסטיה באוגוסט 2008
חתן פרס "TEFI" במועמדות "עבודת ההפקה הטובה ביותר" (על "שירים ישנים על הדבר העיקרי-3").
חתן פרס הפדרציה הרוסית.
קלאמת (מחוז, אורגון)

| --- | --- |

בית המשפט של מחוז קלאמת בקלאמת פולס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אורגון אורגון
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  קלאמת פולס
 תאריך ייסוד:  17 באוקטובר 1882
 על שם:  קלאמת 
 שטח:  15,892 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  502 קמ"ר 3.2%
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  69,413 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  4 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  42°41′N 121°39′W﻿ / ﻿42.68°N 121.65°W﻿ / 42.68; -121.65 
 אזור זמן:  UTC -8
 אתר המחוז
  מפת מיקום  מפה מפורטת      מיקום אורגון במפת ארצות הברית tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז קלאמת (באנגלית: Klamath County) הוא מחוז בדרום החלק המרכזי של מדינת אורגון בארצות הברית. נכון למפקד של 2010 התגוררו במחוז 66,380 תושבים. שטח המחוז הוא 15,892 קילומטרים רבועים ובירתו היא העיר קלאמת פולס (Klamath Falls). המחוז קרוי על שם שבט הקלאמת, קבוצה אתנית של אינדיאנים שחיו באזור כשהגיעו חוקרי הארצות האירופאים הראשונים למקום.
היסטוריה

בני שבט ה"קלאמת" (Klamath) או "קלמיט" (Clamitte), שעל שמו קרוי המחוז, היו צאצאים של ילידים שחיו באזור במשך למעלה מ-10,000 שנים.
כאשר החלו סיירים אמריקנים ממוצא אירופאי לסייר באזור בשנת 1846 לאורך שביל אפלגייט (דרך חלופית לשביל אורגון המסוכן יותר) הם התחרו עם בני הקלאמת על מים וחיות ציד, ועקב כך החלו עימותים בין שני הצדדים. העימותים הוחמרו כשהגיעו המתיישבים האמריקנים ממוצא אירופאי, שביראו את האדמה כהכנה לחקלאות ופלשו לשדות הציד. הם תבעו את פינוי האינדיאנים לשמורות והממשל האמריקני נעתר להם.
ב-14 באוקטובר 1864 נחתם ההסכם עם בני הקלאמת שהוביל להקמת שמורת האינדיאנים קלאמת. אל השמורה נשלחו גם בני המודק מצפון קליפורניה, שהיו יריבים של בני הקלאמת. הם דרשו להקים שמורה לעצמם בסמוך ל"נהר האבוד" (Lost River), על הגבול בין אורגון לקליפורניה, בסמוך לעיירה מריל של ימינו. קבוצה של בני המודק בהנהגת קינטפואש (Kintpuash), המכונה קפטן ג'ק (Captain Jack), נטשה את שמורת קלאמת ועברה למקום החדש. משלחת צבאית אמריקנית בלוויית מיליציה אזרחית הגיעה למקום במטרה לשכנע את קפטן ג'ק לחזור. פרץ ויכוח, נורו יריות והחלה מלחמת מודק (יולי 1872 - יוני 1873). המודק נמלטו לאזור המוגן בצפון קליפורניה שקיבל את הכינוי המעוז של קפטן ג'ק (Captain Jack's Stronghold). הצבא האמריקני הטיל מצור על המעוז ובסופו של דבר הביס את המודק, לאחר שסבל אבדות כבדות מכוח קטן בהרבה. המלחמה נסתיימה בהשבת המודק לשמורת הקלאמת, ובהוצאתם להורג בתלייה של ארבעה לוחמים, ובהם קפטן ג'ק.
בשל אזור היער הנרחבים בשליטתם היו מצבם הכלכלי של בני הקלאמת טוב עד שיצא חוק הארגון מחדש של האינדיאנים (Indian Reorganization Act) ב-1954 שחיסל את השמורה והציע פיצוי כספי לבני השבט. מרבית הכסף שקיבלו בני השבט אבד, עקב בזבוז, גנבה או רמאות, ועקב כך שקעו בני השבט בעוני, ואיבדו את זהותם השבטית.
כמה מבני הקלאמת סירבו לקבל את הכסף, בהם בולט אדיסון צ'ילוקין (Edison Chiloquin‏; 2003-1924). במקום כסף הוא דרש לקבל בחזרה את אדמת אבותיו בסמוך לנהר ספראג (Sprague River) שבו התגורר. ב-5 בדצמבר 1980 נחקק חוק צ'ילוקין (Chiloquin Act) שאישר את זכותו לרכוש שתבע.
ב-1997, לאחר שנים של דיונים, ועזרה באמצעות תוכנית העצמאות הכלכלית (Economic Self-sufficiency Plan), הוקם על ידי השבט קזינו בשם קלא-מו-יה (Kla-Mo-Ya Casino).
גאוגרפיה

על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מסתכם שטח המחוז ב-15,890 ק"מ מרובעים. מתוכם 15,390 ק"מ מרובעים אדמה (96.8%) ו-500 ק"מ מרובעים מים (3.2%). קלאמת הוא המחוז הרביעי בגודלו באורגון. המחוז גובל במערב במחוז ג'קסון, בצפון מערב במחוזות דאגלס וליין, בצפון במחוז דשוטס, ובמזרח במחוז לייק שבאורגון. המחוז גובל בדרום במחוזות סיסקיו ומודק שבקליפורניה.
בין אתרי הטבע הבולטים במחוז: הפארק הלאומי קרייטר לייק, היער הלאומי דשוטס והיער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו.
גאוגרפיה > דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו במחוז 66,380 תושבים ב-27,280 משקי בית ו-17,381 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 4 תושבים לקילומטר.
על פי מפקד האוכלוסין של 2010 התחלקה האוכלוסייה כלהלן:
85.9% - לבנים ממוצא אירופי
10.4% - היספאנים או לטינו אמריקנים
4.1% - אינדיאנים
השאר בני גזעים שונים (שחורים, אסייאתים, רב-גזעיים וכו')
השפה הנפוצה היא אנגלית, אם כי במפקד האוכלוסין של שנת 2000 דיווחו 6.1% שנהגו לדבר בביתם בספרדית.
ממשל

| שנה | רפובליקנים |  דמוקרטים |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 67.8% 18,654 | 29.6% 8,140 |
| 2008 | 65.0% 19,113 | 31.9% 9,370 |
| 2004 | 72.1% 22,733 | 26.2% 8,264 |
| 2000 | 67.7% 18,855 | 27.1% 7,541 |
| 1996 | 54.2% 12,116 | 32.2% 7,207 |
| 1992 | 44.6% 11,864 | 29.8% 7,918 |
| 1988 | 60.0% 13,484 | 37.5% 8,429 |
| 1984 | 69.8% 17,686 | 29.9% 7,575 |
| 1980 | 62.8% 16,060 | 28.8% 7,371 |
| 1976 | 50.8% 10,726 | 42.9% 9,061 |
| 1972 | 58.9% 11,169 | 30.2% 5,719 |
| 1968 | 56.4% 9,604 | 33.1% 5,629 |
| 1964 | 48.5% 8,530 | 51.5% 9,066 |
| 1960 | 50.5% 9,095 | 49.5% 8,928 |
ממשל > פוליטיקה

מחוז קלאמת מיוצג בבית הנבחרים של אורגון על ידי שני נציגים (נכון ל-2015, שניהם מהמפלגה הרפובליקנית), ובסנאט של אורגון על ידי נציג אחד (גם הוא, נכון ל-2015, רפובליקני). כמו כן יש נציג אחד (רפובליקני) מטעם המחוז בבית הנבחרים של ארצות הברית. רוב תושבי המחוז מצביעים בקביעות עבור המועמדים הרפובליקנים. הפעם האחרונה שנציג של המפלגה הדמוקרטית לבחירות לנשיאות ארצות הברית זכה במחוז קלאמת הייתה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964, כאשר לינדון ג'ונסון ניצח בהפרש ניכר ברמה הארצית את הסנטור בארי גולדווטר, אבל רק ב-3 אחוזים במחוז קלאמת.
כלכלה

כלכלת קלאמת מבוססת היסטורית על תעשיית העץ ועל חקלאות, ועל אף שענפים מסורתיים אלו תורמים כיום רק חלק קטן מהפעילות הכלכלית ובתעסוקה של המחוז, יש להם השפעה גדולה על הפוליטיקה המקומית, הזהות הקהילתית והנוף. התיישבות של תושבים ממוצא אירופאי קיבלו חיזוק בתחילת המאה ה-20 עם הגעתה של הרכבת. בנוסף הממשל סבסד את מיזם השבחת הקרקע הפדרלי, "מיזם ההשבחה של קלאמת" (Klamath Reclamation Project), סכר את היובלים העיקריים וייבש את מרבית שטחם של האגמים קלאמת התחתון וטולי (Tule), כ-335 קילומטרים רבועים, על מנת להסב 760 קילומטרים רבועים של אגמים וביצות לשטח חקלאי בהשקיה.
המעסיק הגדול ביותר במחוז, נכון ל-2015, הוא המרכז הרפואי "סקיי לייקס" (Sky Lakes Medical Center), אחריו, מחלקת ההוראה של המחוז (Klamath County School District) ומפעל הדלתות והחלונות Jeld-Wen. האזור חווה שגשוג בבנייה למגורים, שכן הקרבה לקליפורניה גורמת להגירה של גמלאים ממרכזי האוכלוסייה דרומה. פעילויות נופש, כטיולים רגליים, ציד, ודיג טרוטה, כמו גם הפארק לאומי היחיד באורגון בקרייטר לייק, תורמים לכלכלת האזור. מכלול של שש שמורות מקלט לאומיות לחיות הבר (Klamath Basin National Wildlife Refuges Complex), מושך אליו את אחד הריכוזים הגדולים ביותר באמריקה הצפונית של עופות מים. האזור ידוע בעולם כגן-עדן לצפרים. מעיינות חמים מספקים חום לבתים רבים, עסקים ולקמפוס של המכון הטכנולוגי של אורגון (Oregon Institute of Technology). הפוטנציאל המלא של מקור אנרגיה זה עדיין נחקר.
חינוך

שני מוסדות אוניברסיטאיים שוכנים בתחומי המחוז: המכללה הקהילתית של קלאמת (Klamath Community College) המספקת לימודי תעודה, והמכון הטכנולוגי של אורגון (Oregon Institute of Technology).
יישובים עיקריים

היישוב הגדול ביותר במחוז הוא קלאמת פולס עם למעלה מ-20,000 תושבים. שאר היישובים קטנים בהרבה, ובכל אחד מהם מתגוררים פחות מאלף תושבים. בין היישובים הגדולים ביותר: בוננזה (Bonanza), צ'ילוקין (Chiloquin), מאלין (Malin), ומריל (Merrill).
הערות שוליים

↑  State & County QuickFacts
↑  פרטים עדכניים על המחוז. יש להקליד Klamath בתיבת החיפוש וללחוץ על הקישור
↑  The Origin of Certain Place Names in the United States
↑  Edison Chiloquin (1923-2003) באנציקלופדיה של אורגון
↑  Klamath Tribes History
↑  Community Facts
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554932505171  ISNI: 0000 0004 0436 0070  LCCN: n79135223  NARA: 10039419  VIAF: 141886187   WorldCat (עם VIAF): 141886187 
מבט על אגם קלאמת העליון, כ-11 קילומטרים צפונית לקלאמת פולס
רועי לוי (קומיקאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בספטמבר 1976 (בן 48) רמת גן, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
רועי לוי (נולד ב-20 בספטמבר 1976) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

לוי נולד וגדל ברמת גן ולאחר מכן עבר עם משפחתו ליהוד. בשנת 1993, כשהיה בן שש-עשרה בלבד, הפסיק את לימודיו והחל להופיע במועדון הסטנד-אפ "קאמל קומדי קלאב", לצד קומיקאים שונים במסגרת הבמה הפתוחה. את שירותו הצבאי עשה בקריה בתל אביב, אך שוחרר מהשירות לאחר כשנה[דרוש מקור].
לוי פרץ לראשונה לתודעת הקהל בשנת 1997 כאשר הופיע בתוכנית הטלוויזיה של טל ברמן "פרפר לילה" על תקן כתב משוטט למשך מספר עונות. עקב הצלחת התוכנית, העלה עם דדו מילמן את המופע "מגלומניה" בשנת 1998. בשנת 1999 העלה מופע מצליח נוסף בשם "פלאם", איתו הופיע גם בחו"ל. בשנת 2001 כיכב לצד תומר שרון ודרור קרן בתוכנית האלתורים ההומוריסטית "של מי השורה הזאת?", בספיישל הטלוויזיוני "לא נפסיק לצחוק" לצד טל פרידמן ואדיר מילר, ובתוכניתה של דנה מודן "הקו האדום" בערוץ ביפ.
בשנת 2002 העלה את המופע "קרקס הסטנד-אפ של רועי לוי", ששילב את ההומור ואת אמנות הקרקס. באותה שנה החל להנחות יחד עם דנה מודן את תוכנית השידוכים ההומוריסטית "דאבל דייט" בערוץ ביפ, אשר זכתה להצלחה ושודרה במשך 3 עונות. בשנת 2003 הנחה לצד יואב צפיר את התוכנית "זה זה או זה זה", אשר שודרה בערוץ 2 (טלעד). באותה שנה העלה את המופע המצליח "רועי לוי עושה סטנד-אפ" והשתתף בתוכניתו של אלי פיניש "אלי נגד העולם" בערוץ ביפ. מאוחר יותר העלה את מופע ההמשך "רועי לוי עושה סטנד-אפ II". ב-2004 החל להופיע בתוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית "משחק מכור" לצד גורי אלפי וליאור שליין, בה הופיע במשך שלוש עונות. באותה שנה סגר מעגל, קנה את מועדון הקאמל קומדי קלאב והפך לבעליו
ב-2007 הופיע ב"גלגל החדשות" לצד יאיר ניצני, יובל שגב ומיכל גבריאלוב.
ב-2008 הופיע לוי בתוכנית בידור משלו בזכיינית ערוץ 2 רשת, שנקראת "אין בעיה".
בסוף שנת 2009 החל להגיש יחד עם דנה מודן את התוכנית "עונת החתונות" בערוץ הוט 3.  השתתף מעת לעת כחבר פאנל בתוכנית הסאטירה "מצב האומה".
בראשית 2011 הגיש לצד אורי חזקיה את הספיישל "קבלו אותם" לרגל השקת ערוץ הוט קומדי סנטרל, בו גם הגיש לצד דנה מודן את עונתה השנייה של "עונת החתונות" תחת השם "עונת החתונות וצרות אחרות". כמו כן, לוי מקריין חלק מהקדימונים של הערוץ. בהמשך אותה השנה הצטרף לצוות התוכנית "צחוק מעבודה" בעונתה השישית והמשיך לעונה השביעית באוגוסט 2012.
במאי 2012 החל לוי להנחות את התוכנית הקומית "מחוץ לחוק" בערוץ הוט קומדי סנטרל, אשר שודרה במשך 3 עונות עד שנת 2013.
ביוני 2019 שודר בערוץ רשת 13 ספיישל הסטנד-אפ של לוי, "צוחקים איתכם".
בשנת 2020 החל להשתתף בפאנל תוכנית הסאטירה "עד כאן!" בערוץ כאן 11.
חיים אישיים

לוי גרוש ואב לשני בנים. מתגורר ברמת גן.
רמה (שבט נפתלי)

רָמָה היא עיר מקראית המוזכרת ברשימת ערי שבט נפתלי יחד עם הערים אדמה וחצור בספר יהושע.
מקובל לזהותה עם היישוב ראמה שבבקעת בית הכרם, אם כי החוקר האמריקני אדוארד רובינסון שביקר בארץ ישראל ב-1838 זיהה את היישוב רמה בנחלת שבט אשר כמקור שמו של כפר ראמה. נמצאה בו כתובת עברית מהמאה ה-3. בזיהוי היישוב הקדום הסתייע רובינסון בסרקופגים שמצא על גבעה הסמוכה לכפר. ב-1933 נתגלה במקום בית כנסת.
ראו גם

רמה (שבט אפרים)
רמה (מקרא)
רמה (שבט בנימין)
רמה (שבט אשר)
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל"ו
↑  Robinson, Edward; Smith, Eli, Biblical Researches in Palestine and adjacent regions: A Journal of Travels in the years 1838 and 1852, 2nd edition, London: John Murray, 1856
↑  הערך רָמָה באנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, טור 157
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רמה (שבט אשר)

רָמָה היא עיר מקראית המוזכרת ברשימת ערי שבט אשר יחד עם הערים צור ואכזיב בספר יהושע.
מקובל לזהותה עם היישוב ראמיה מדרום-מזרח לצור שבלבנון, אם כי החוקר האמריקני אדוארד רובינסון שביקר בארץ ישראל ב-1838 זיהה את רמה שבנחלת שבט אשר עם היישוב ראמה שבבקעת בית הכרם, שבו נמצאה בו כתובת עברית מהמאה ה-3. בזיהוי היישוב הקדום הסתייע רובינסון בסרקופגים שמצא על גבעה הסמוכה לכפר. ב-1933 נתגלה במקום בית כנסת.
ראו גם

רמה (שבט אפרים)
רמה (מקרא)
רמה (שבט בנימין)
רמה (שבט נפתלי)
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ט
1 2  הערך רָמָה באנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, טור 157
↑  Robinson, Edward; Smith, Eli, Biblical Researches in Palestine and adjacent regions: A Journal of Travels in the years 1838 and 1852, 2nd edition, London: John Murray, 1856
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוי גומס דה סילבה

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1516 שמוסקה, פורטוגל 
 פטירה:  29 ביולי 1573 (בגיל 56) מדריד, ספרד 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 תפקיד:  הדוכס מאסטרמרה (1568–1572)  דוכס פסטרנה (1572) 
 בן או בת זוג:  אנה דה מנדוסה, נסיכת אבולי (18 באפריל 1553–?) 
 
דום רוּי גוֹמֶס דָה סִילְבָה (בפורטוגזית: Rui Gomes da Silva; בספרדית: Ruy Gómez de Silva), הנסיך הראשון של אבולי (27 באוקטובר 1516 בשמוסקה (אנ') – 29 ביולי 1573 במדריד), היה אציל פורטוגזי ואחד מיועציו הבכירים של מלך ספרד פליפה השני.
ראשית חייו

רוי גומס דה סילבה נולד בשמוסקה (אנ') שבפורטוגל, בנו השני של דום פרנסיסקו דה סילבה, אדון אולמה ושמוסקה (senhores de Ulme e da Chamusca). במרץ 1526 ליווה את האינפנטה איזבלה, נסיכת פורטוגל, לסביליה, שם נישאה לקרלוס הראשון, מלך ספרד.
הוא נשאר בספרד כחלק מפמלייתה של איזבלה. בשנת 1527, כאשר נולד פליפה השני, לעתיד מלך ספרד, הפך רוי למשרת אישי שלו. ידידות עמוקה קשרה בין שני הנערים במהלך כל חייהם. בשנת 1554 כאשר אחיו הבכור ז'ואאו מת, ירש רוי את הנחלה של אולמה ושמוסקה.
עלייה לשלטון

כשפיליפה ירש את כס המלכות הספרדי ב-1556, קיבל רוי, שהיה מקורב לאחד השרים המשפיעים יותר, כמה תוארי אצולה, בהם, נסיך אבולי (אנ') וסומילר דה קור (אנ') למלך. כשר של פיליפה השני, הייתה לרוי גומס דה סילבה חשיבות יוצאת דופן בתוך הפוליטיקה הספרדית, ופיליפה השני העניק לו את תואר האצולה הגבוה ביותר, גרנדה דה אספניה (אנ'). באפריל 1559 היה אחד החותמים על שלום קאטו-קמברזי שסיים את המלחמות האיטלקיות עם ממלכת צרפת.
המפלגה האבולית

בשל השפעתו בחצר המלוכה הספרדי, נודע רוי בקרב שגרירים זרים כ"ריי גומס" (Rey Gomes, המלך גומס), במקום שמו הספרדי "רוי גומס". היריב הפוליטי הגדול ביותר שלו היה פרננדו אלווארז דה טולדו, הדוכס השלישי מאלבה. היו להם חילוקי דעות בנוגע לממשלת ספרד. רוי גומס היה בעד מערכת הרבה יותר פדרליסטית ופשרנית, בעוד הדוכס מאלבה היה בעד ריכוז הכוח בתוך מונרכיה מאוחדת ולוחמנית.
נישואים וצאצאים

בשנת 1552 התארס רוי לאנה דה מנדוסה בת ה-12, בתו של דייגו אורטאדו דה מנדוסה, הדוכס הראשון מפרנקווייה, לפי הצעה ובקשה של פיליפה השני. החתונה הרשמית התקיימה ב-18 באפריל 1553.
נולדו להם עשרה ילדים:
חוזה דה סילבה גומס השלישי (Jose da Silva Gomes III, בערך 1558–1563)
אנה דה סילבה אי דה מנדוסה, דוכסית מדינה סידוניה (Ana Gómez de Silva y de Mendoza, duquesa de Medina Sidonia‏, 1560–1610)
רודריגו דה סילבה אי מנדוסה (Rodrigo da Silva y Mendoza‏, 1562–1596), הדוכס השני מפסטרנה
פדרו דה סילבה אי מנדוסה (Pedro de Silva y Mendoza, בערך 1563)
דייגו דה סילבה א מנדונסה (Diego da Silva e Mendonça‏, 1564–1630), משנה למלך פורטוגל (1615–1621), המרקיז הראשון מאלנקר
רוי גומס דה סילבה אי מנדוסה (Ruy Gómez de Silva y Mendoza‏, 1565–?), המרקיז הראשון של לה אליסדה (I marqués de la Eliseda)
פרננדו דה סילבה אי מנדוסה (Fernando de Silva y Mendoza‏, 10 בפברואר 1570 - 23 ביולי 1639) בישוף של סיגואנסה (1623–1639)
מריה דה סילבה אי מנדוסה (María de Mendoza y María de Silva‏, בערך 1570)
אנה דה סילבה אי מנדוסה (Ana de Silva y Mendoza‏, 1573–1614)
רועי לבס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1992 (בן 31) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 סוגה:  פופ, רוק קל
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר
  אתר האינטרנט הרשמי של רועי לבס
 
רועי לבס (נולד ב-28 בנובמבר 1992) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי, מתרגם, שחקן ותסריטאי ישראלי.
כתב והגיש פינה המסכמת את מחזור ליגת העל בתוכנית "מגרש פתוח" בערוץ הספורט בין השנים 2018-2020.
בשנת 2016 הוציא את אלבומו הראשון, "למסגר רגע בחיים", בשנת 2019 הוציא את אלבומו השני, "בריכה בלי מים", ובשנת 2022 הוציא את אלבומו השלישי, "סיפורים על שקיעות וזריחות".
בשנת 2022 כתב וכיכב בסדרת הרשת אני אמחק אותך.
ביוגרפיה

לבס גדל במושב בית חרות שבעמק חפר, מושב שסבו היה ממקימיו ואף נתן למושב את שמו.
בן דודו של אביו הוא ג'ף לבס (אנ'), הפסנתרן של ואן מוריסון.
בשנת 2015, לאחר מספר שנים של הופעות בבמות פתוחות בכל רחבי הארץ, הופיע לבס בבמה פתוחה במסגרת פסטיבל יערות מנשה. הקהל הצטרף בשירה להפתעתו של לבס, שהחליט בעקבות החוויה לנסות ולהתחיל קריירת שירה מקצוענית.
בשנת 2016 הוציא מיני-אלבום ראשון עם השירים שליוו אותו בהופעות לאורך השנים בהופעות, בשם "למסגר רגע בחיים", כשם אחד משירי האלבום. האלבום הופק על ידי רומן גרינבלט (מלהקת כלבי פבלוב) ולווה בסיבוב של 32 הופעות לצד הרכב.
מספר שנים לאחר מכן הגדיר לבס את המיני-אלבום הראשון כאלבום "בוסרי".
בשנת 2019, לאחר כשנתיים של עבודה, יצא אלבומו השני "בריכה בלי מים" - גם הוא בהפקת רומן גרינבלט.
באלבום נכלל השיר "אולי, אולי, אולי", תרגום שכתב לבס לשיר Quizás, Quizás, Quizás (שהתפרסם גם בגרסה האנגלית שלו בשם Perhaps, Perhaps, Perhaps).
באותה השנה, השיר "אני אנצח" מהאלבום זכה במקום השלישי במצעד השנתי של רדיו קול הנגב, בעוד לבס נבחר כאמן השנה.
בסוף שנת 2019 הוציא לבס ברשתות הסטרימינג תרגום שכתב וביצע לשירו של בילי ג'ואל, Vienna, בשם העברי "וינה".
באוגוסט 2020 פרסם לבס גרסת כיסוי לביצוע של רוני דואני לשיר "סוד" (שבעצמו היה גרסה נוספת לשיר שביצע במקור הזמר אדם), כאשר לבס שר את מילות השיר בגרסה הנשית, וכולל בביצוע אלמנטים מוזיקליים מהגרסה של דואני כמחווה וכ״תזכורת לילדות שלי״.
בתחילת שנת 2022 הוציא לבס את אלבומו השלישי "סיפורים על שקיעות וזריחות" בהפקת אריאל קשת מלהקת פול טראנק, מתוכו יצאו הסינגלים "חיים משעממים", "והתרסקתי" ו"והלב גם". האלבום כלל מיני-איחוד של להקת עדן לצד שיתופי פעולה עם אהוד גרף, עופר פנחס מלהקת פנחס ובניו וביצוע עברי לנעימה פוגה קטנה שהלחין נחום היימן ללהקת הפרברים, והפך לשיר מוכר בצרפת בביצועו של מקסים לה פורסטייה.
את הסינגלים ששוחררו מתוך ההאלבום ליוו קליפים, כאשר לבס ביים וערך את הקליפ לשיר 'והתרסקתי'.
האלבום וסיבוב ההופעות שליווה אותו זכו לביקורות חיוביות, ובלוג 'הרדאר' אף בחר בלבס בתור זמר השנה.
במקביל כתב וכיכב בסדרת הרשת "אני אמחק אותך" בהשתתפות קובי אוז, קוואמי ועילי בוטנר.
עם פתיחת מונדיאל 2022 בקטר הוציא לבס גרסה חדשה לואלה שמות, לצד קליפ שערך ובו ביצע מחווה למבצע השיר המקורי, אריק איינשטיין.
בשנת 2023 הוציא את השיר "אהבה בת מאה" לכבוד שנת המאה של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב.
מאז 2016 חבר לבס בהרכב המחווה הישראלי Frozen Chimps ללהקת ארקטיק מאנקיז.
אלבומים

למסגר רגע בחיים (מיני-אלבום), 2016
בריכה בלי מים, 2019
סיפורים על שקיעות וזריחות, 2022
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏"בשישי מדליק נרות, בלומפילד בשבת": רועי לבס יוצר "פופ אשכנזי", באתר מעריב אונליין, 22 ביולי 2019
↑  ראיון ברדיו סול
↑  יובל אדלר, ראיון השבוע עם רועי לבס, באתר הרדאר של יובל, ‏2019-05-09
↑  תוצאות מצעד השנה ברדיו קול הנגב 2019, באתר www.facebook.com
↑  רועי לבס - סוד, נבדק ב-2020-09-05
↑  נבחרי השנה 2022 - הרדאר, נבדק ב-2022-09-27
רטייה

משה דיין - עוטה רטייה על עינו השמאלית, בעקבות פגיעה במלחמת העולם השנייה
רטייה היא טלאי קטן אותו עוטים על העין, כך שהטלאי מכסה את העין וארובת העין. הרטייה מוחזקת במקומה על ידי חוט, תחבושת או דבק (בדומה לפלסטר). עטיית הרטייה נועדה לרוב על-מנת להסתיר או להגן על עין פצועה או חסרה, אך יש לה גם שימוש רפואי בטיפול בעין עצלה אצל ילדים.