stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל שיונברג
קריירת מועדונים

שיונברג, יליד אסביירג שבדנמרק, החל את קריירת הבוגרים בשנת 1987 באסביירג, ובקיץ 1989 יצא למבחנים בבאיירן מינכן ביחד עם בן ארצו אלן נילסן. שיונברג לא חתם בבאיירן מינכן ונשאר שנה נוספת באסביירג, אך בשנת 1990, נזכר בו הנס-דיטר שמידט, שבחן אותו בבאיירן מינכן ומונה למאמן הנובר 96 ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. שיונברג חתם מיד בהנובר, ושיחק בקבוצה כמגן שמאלי. בעונת 1991/92 היה שיונברג שותף להישג מפתיע, כאשר הנובר זכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על בורוסיה מנשנגלדבך, כאשר 120 הדקות הסתיימו בתיקו מאופס. שיונברג בעט בהצלחה את הפנדל האחרון והמכריע במשחק, שהעניק להנובר את הגביע. שיונברג כבר שקל לעזוב את הנובר בעקבות אי שביעות רצונו מתנאי חוזהו, אך עם הזכייה בגביע הגרמני קיבל חוזה משופר, ונשאר בהנובר שנתיים נוספות, ומונה כקפטן הקבוצה. למרות זאת, שיונברג נשאר מאוכזב מכך שלא קיבל זימון לנבחרת דנמרק, וביקש להתקדם לקבוצה גדולה יותר. בשנת 1994 חתם שיונברג על חוזה באודנזה בולדקלאב מליגת העל הדנית, ששילמה עבורו להנובר 700 אלף כתר דני. כמו ששיונברג צפה, המעבר לאודנזה הקנה לו בסופו של דבר את המקום בסגל של נבחרת דנמרק. בעונת 1994/95 הגיע שיונברג עם אודנזה לרבע גמר גביע אופ"א, כאשר בדרך עברה אודנזה בהפתעה את ריאל מדריד, והודחה לבסוף על ידי פארמה. שיונברג שיחק בסך הכל שתי עונות באודנזה, בהן הבקיע 14 שערים ב-64 הופעות.
לאחר יורו 1996, נרכש שיונברג על ידי קייזרסלאוטרן תמורת 1.35 מיליון מארק גרמני. בעונה הקודמת לכן, 1995/96, זכתה קייזרסלאוטרן אמנם בגביע הגרמני, אך גם נשרה לראשונה בתולדותיה אל הבונדסליגה השנייה. שיונברג הובא כחיזוק לקבוצה, במטרה לחזור במהירות האפשרית אל הבונדסליגה. בעונת 1997/98 היה שיונברג חלק מהאליפות ההיסטורית של קייזרסלאוטרן, שהייתה לקבוצה הראשונה והיחידה שזוכה באליפות כבר בעונת העלייה לבונדסליגה. שיונברג שיתף פעולה בהגנה בעונה זו עם מירוסלב קאדלץ, הארי קוך ואקסל רוס. שיונברג הבקיע את השער הראשון של קייזרסלאוטרן בעונה זו, בניצחון 1-0 על האלופה המכהנת באיירן מינכן, לאחר שקיבל בישול מצ'יריאקו ספורצה. שער זה היווה את האות לתחילתה של עונה בה נחשבה קייזרסלאוטרן לסיפור סינדרלה. בתחילת עונת 1998/99 שבר שיונברג את עצם השוקה לאחר התנגשות עם שוער בוכום תומאס ארנסט, והיה מושבת לשבעה חודשים. עם זאת, שיונברג הבקיע שישה שערי ליגה בעונה זו, על אף היותו שחקן הגנה ולמרות ששיחק 15 משחקים בלבד.
בעונת 1999/00 הייתה לשיונברג הופעה ראויה לציון, כאשר שני השוערים הזמינים של קייזרסלאוטרן לאותו משחק, גאורג קוך ואובה גוספודארק, נפצעו במהלך המשחק, ולא נשארו לקייזרסלאוטרן חילופים במשחק הליגה מול פרייבורג. שיונברג נכנס לשער במקומו של גוספודארק, ואמנם ספג שער מרגליו של לבאן קוביאשווילי שהעלה את פרייבורג ל-2-1, אך בהמשך הפגין יכולת גבוהה בשער, ואף עצר פנדל של אלכסנדר יאשווילי. המשחק הסתיים בתוצאה 2-1 לפרייבורג. גם את עונת 2000/01 פתח שיונברג עם פציעה, וחזר לשחק רק בחודש דצמבר. בהמשך סבל מפציעות נוספות, ונאלץ לפרוש בתום עונה זו לאחר שהבקיע 13 שערים ב-117 הופעות ליגה בקייזרסלאוטרן.
קריירה בינלאומית

שיונברג זומן לראשונה לסגל נבחרת דנמרק בשנת 1995, ובאותה שנה השתתף עם הנבחרת בגביע המלך פהד 1995, וזכה עמה בטורניר זה, לאחר שנבחרתו עברה את שלב הבתים לאחר ניצחון על נבחרת מקסיקו בבעיטות הכרעה, כאשר שיונברג מבקיע את הפנדל שלו, וניצחה בגמר את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 2-0. שיונברג השתתף עם דנמרק ביורו 1996, בו הודחה דנמרק בשלב הבתים עם ארבע נקודות, ופתח בשני משחקים בטורניר זה.
בשנת 1998, לאחר שזכה באליפות עם קייזרסלאוטרן, זומן שיונברג לסגל דנמרק למונדיאל 1998, ופתח בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, אותו סיימה עם ארבע נקודות ועלתה לשמינית הגמר. שיונברג לא שיחק בניצחון 1-4 בשמינית הגמר על נבחרת ניגריה לאחר שאיבד את מקומו בהרכב ליאן היינצה, ונכנס כמחליף בדקה ה-87 ברבע הגמר, בו הפסידה דנמרק 3-2 לנבחרת ברזיל. שיונברג זומן גם ליורו 2000, ופתח בכל שלושת המשחקים של דנמרק, שהודחה בשלב הבתים עם אפס נקודות. המשחק האחרון של דנמרק בטורניר זה, בו הפסידה במחזור האחרון של שלב הבתים לנבחרת צ'כיה, היה ההופעה ה-44 והאחרונה של שיונברג במדים הלאומיים. שיונברג כבש שלושה שערים עבור דנמרק במהלך השנים.
קריירת אימון

לאחר פרישתו מכדורגל, מונה שיונברג בשנת 2003 כמאמן הנוער של קייזרסלאוטרן. בשנת 2004 עבר לאמן את הרפולגה מליגת העל הדנית, בצוותא עם חברו הטוב אלן נילסן, אך הקבוצה ירדה ליגה עמם. למרות זאת, שיונברג נשאר בתפקיד, עד שקיבל הצעה מהנובר 96 להיות עוזר המאמן של פיטר נוירורר בנובמבר 2005. שיונברג כיהן בתפקיד זה במשך כשנה, ואף היה המאמן הראשי למשחק אחד בספטמבר 2006, כאשר נוירורר פוטר מהקבוצה, וניצח במשחק זה את דינמו דרזדן במסגרת הגביע הגרמני. עם מינויים של דיטר הקינג כמאמן הקבוצה, ודירק ברמזר כעוזרו, שיונברג הפך למאמן קבוצת המילואים של הנובר.
באפריל 2007 חזר שיונברג לקייזרסלאוטרן, בתפקיד המנהל הספורטיבי, ומילא את התפקיד הזה במשך כחצי שנה. בקיץ 2008 מונה כמנהל הספורטיבי של וסטסיאלנד, ובאפריל 2009 מונה למאמן הראשי של הקבוצה. ביוני 2011 פוטר שיונברג מהתפקיד, בגין סיום עונה חלש של הקבוצה.
בינואר 2013 מונה שיונברג כעוזר המאמן בואלרנגה הנורווגית, לאחר שהומלץ לקבוצה על ידי קייטיל רקדאל, שזכר אותו מהתקופה שעבדו ביחד בקייזרסלאוטרן. בנובמבר 2014 מונה שיונברג כמאמן הראשי של נסט-סוטרה פוטבול הנורווגית, ופוטר במאי 2015.
החל משנת 2016, שיונברג הוא המאמן של פ.צ. סוונדבורג הדנית.
תארים

עם הנובר 96:
הגביע הגרמני: 1991/92
עם קייזרסלאוטרן:
אליפות הבונדסליגה השנייה: 1996/97
אליפות הבונדסליגה: 1997/98
עם נבחרת דנמרק:
גביע המלך פהד 1995
מינו ראיולה

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1967 נוקריה, איטליה 
 פטירה:  30 באפריל 2022 (בגיל 54) מילאנו, איטליה 
 שם לידה:  Carmine Raiola 
 מדינה:  איטליה, ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  1992–2022 (כ־30 שנה) 
 
קרמיין "מינו" ראיולה (באיטלקית: Carmine "Mino" Raiola;‏ 4 בנובמבר 1967 – 30 באפריל 2022) היה סוכן כדורגלנים איטלקי הולנדי, שנחשב לאחד מסוכני הכדורגל הבולטים בעולם. בין מיוצגיו זלאטן איברהימוביץ', ארלינג הולאן, פול פוגבה, אדינסון קבאני, מריו באלוטלי, הנריך מחיתריאן, מתייס דה ליכט וג'אנלואיג'י דונארומה.
ביוגרפיה

ראיולה נולד בעיר סלרנו בדרום איטליה. בהיותו בן שנה עברה המשפחה להולנד, ואבי המשפחה פתח פיצרייה איטלקית שבה עבד ראיולה כמלצר. בנעוריו שיחק מעט כדורגל חובבני אך לא הצליח להתמקצע בו. בגיל 23, לאחר שסיים תואר במשפטים, החל להיות מעורב בניהול של קבוצת כדורגל חובבנית בשם HFC הארלם, והחל לייצג שחקנים מהאזור. מספר שנים לאחר מכן פנה אליו סוכן השחקנים ההולנדי רוב יאנסן וביקש ממנו לסייע (בעיקר בתרגום) בהעברת דניס ברגקאמפ מאייאקס לאינטר. לאחר שהעסקה הושלמה, ראיולה החל ללמוד את רזי המקצוע. בשנת 1996 עשה את העסקה הרצינית הראשונה שלו, לאחר שתיווך בעסקה שהעבירה את הכדורגלן הצ'כי פאבל נדבד ללאציו ובהמשך ליובנטוס עבור 41 מיליון אירו. השחקן שבזכותו ראיולה התפרסם הוא זלאטן איברהימוביץ' שחתם בסוכנות שלו בשנת 2000. הוא תיווך במעברים של איברהימוביץ' מאייאקס ליובנטוס ולאחריה לאינטר, לברצלונה, למילאן לפאריס סן ז'רמן ולמנצ'סטר יונייטד, כשעל כל מעבר הוא מרוויח עמלה.
ב-2016 תיווך בהעברתו של פול פוגבה מיובנטוס למנצ'סטר יונייטד תמורת 105 מיליון יורו, שבזמנו הייתה ההעברה הגבוה ביותר בכדורגל העולמי. תמורת העברה בודדת זו הרוויח לפי פרסומים 27 מיליון יורו. באותה שנה הוא רכש אחוזה מפוארת במיאמי, תמורת כעשרה מיליון יורו. לפי פרסומים האחוזה הייתה שייכת בעבר לאל קפונה.
לפי פרסום בפורבס, ב-2018 ייצג ראיולה שחקנים החתומים על חוזים בשווי של מעל 600 מיליון דולרים. הוא הרוויח מעמלות על עסקאות שתיווך כשישים מיליון דולרים.
לסוכנות השחקנים שלו קראו "מגווייר", על שם דמות סוכן השחקנים הממולח (טום קרוז) בסרט ג'רי מגווייר. ראיולה היה ידוע בראיונות פרובוקטיביים בהם הוא תוקף שחקנים ומאמנים שלדעתו לא התייחסו כראוי למיוצגיו, סגנון לבושו מרושל לעיתים, אך הוא נחשב כסוחר ממולח. היה דובר שבע שפות שסייעו לו לתקשר עם שחקנים שונים בשפתם.
הערות שוליים

↑  Dan Burke, Mino Raiola's family confirm agent's death aged 54, OneFootball, ‏30.04.2022
↑  =Official: Pogba to Man Utd for €105m, ‏ באתר Football Italia ‏8 באוגוסט 2016
↑  ynet ספורט, העמלה לסוכן של פוגבה: 27 מיליון אירו, באתר ynet, 25 באוקטובר 2016
↑  התפנק: ראיולה רכש את האחוזה של אל קפונה, באתר ערוץ הספורט, 17 באוגוסט 2016
↑  שירות כלכליסט, פורבס קבע: מיהם סוכני הספורט "המשפיעים" בעולם, באתר כלכליסט, 27 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812003157405606  GND: 1256389153  VIAF: 5337162118009102320004   WorldCat (עם VIAF): 5337162118009102320004
מחוברים: שבלול ופלסטלינה

מחוברים: שבלול ופלסטלינה הוא מארז תקליטורים שאיגד את האלבומים המקוריים: "שבלול" ו"פלסטלינה" של אריק איינשטיין ושלום חנוך ויצאו ב-1970. המארז הופק על ידי חברת פונוקול ויצא לאור בשנת 2011.
המארז כולל 2 תקליטורים:
האלבום "שבלול" כולל בונוס השירים בגרסה לועזית: "Time After Time" ("אל תוותרי עלי"), "Oh Me" ("טוב לי") ו-"Shout" ("אני שר")
האלבום "פלסטלינה"
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך (למעט היכן שמצוין אחרת).
| דיסק 1 - שבלול (1970)> מס' | דיסק 1 - שבלול (1970)> שם | דיסק 1 - שבלול (1970)> מילים | דיסק 1 - שבלול (1970)> משך | דיסק 1 - שבלול (1970)>  | דיסק 1 - שבלול (1970)>  | דיסק 1 - שבלול (1970)>  | דיסק 1 - שבלול (1970)>  | דיסק 1 - שבלול (1970)>  | דיסק 1 - שבלול (1970)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר  |   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אבשלום  | חבורת לול | 4:07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | לילה של כוכבים  | אריק איינשטיין | 3:34 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | קח לך אישה  |   | 3:58 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | שבלול (נעימה)  |   | 2:46 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אל תוותרי עליי  |   | 4:08 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אני שר  |   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | למה לי לקחת ללב  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | 4:55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | מה שיותר עמוק יותר כחול  |   | 2:46 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | טוב לי  |   | 2:46 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | שונות (מערכונים)  |   | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | הבלדה על יואל משה סלומון  | יורם טהרלב | 3:33 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 43:33 |  |  |  |  |  |  |
| בונוס דיסק 1> מס' | בונוס דיסק 1> שם | בונוס דיסק 1> משך | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  | בונוס דיסק 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Time After Time (אל תוותרי עלי)  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Oh Me (טוב לי)  | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Shout (אני שר)  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| דיסק 2 - פלסטלינה (1970)> מס' | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)> שם | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)> מילים | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)> לחן | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)> משך | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)>  | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)>  | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)>  | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)>  | דיסק 2 - פלסטלינה (1970)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אמא שלי  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | שלום חנוך | 2:56 |  |  |  |  |  |
| 2. | כתבו עליו בעיתון  | אריק איינשטיין | שלום חנוך | 2:38 |  |  |  |  |  |
| 3. | מאיה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 1:45 |  |  |  |  |  |
| 4. | מה איתי  | אריק איינשטיין, שלום חנוך, ג'וזי כץ ויענקל'ה רוטבליט | שלום חנוך, ג'וזי כץ ושמוליק קראוס | 4:56 |  |  |  |  |  |
| 5. | אסור לוותר  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | רוב הקסלי | 3:38 |  |  |  |  |  |
| 6. | אשת האיכר  | שלום חנוך | שלום חנוך | 4:30 |  |  |  |  |  |
| 7. | ערב שישי  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | שלום חנוך | 2:17 |  |  |  |  |  |
| 8. | שחק אותה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 2:23 |  |  |  |  |  |
| 9. | אבישג  | אריק איינשטיין | אריק איינשטיין | 2:17 |  |  |  |  |  |
| 10. | פלסטלינה  |   | שלום חנוך | 2:22 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 29:42 |  |  |  |  |  |
מכון הדגל

דגלו של מכון הדגל
מכון הדגל (באנגלית: Flag Institute), הוא ארגון וקסילולוגי שמרכזו בלונדון, ומטרתו היא מחקר ותיעוד דגלים. המכון נוסד ב-23 באפריל 1971, על ידי ויליאם קרמפטון. מכון הדגל הוא כיום הארגון הוקסילולוגי הגדול בעולם ולו כ-500 חברים מכ-40 מדינות. המכון גם מחזיק בספרייה וקסילולוגית הכוללת למעלה מ-40,000 כותרים ונחשבת לספרייה הגדולה בעולם בתחומה. המכון מנוהל על ידי גוף בן עשרה אנשים שנבחרים מבין חבריו בבחירות כלליות הנערכות אחת לשנה.
למרות שלמכון אין מעמד רשמי בבריטניה, הוא הגוף העיקרי שמייעץ לממשלת בריטניה בנושא דגלים, וחברי המכון אף עיצבו כמה דגלים שמשמשים טריטוריות בריטיות ומוסדות שלטון כמו דגל הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה, דגל טריסטן דה קונה, דגל בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת ואחרים.
מכון הדגל מוציא לאור רבעון בשם Flagmaster שנחשב לכתב העת הוקסילולוגי המקיף ביותר שיוצא לאור, ומקיים מפגש חברים פעמיים בשנה.
הארגון חבר בהתאחדות הבינלאומית של האגודות הווקסילולוגיות.
מכון החוק האירופאי

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  יוני 2011 – הווה (כ־13 שנים) 
 www.europeanlawinstitute.eu
 
מכון החוק האירופאי (באנגלית: European Law Institute; בראשי תיבות: ELI) הוא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח שהוקם בשנת 2011 על מנת ליזום, לערוך ולתמוך במחקר, לגבש המלצות, ולספק הנחיות בתחום של פיתוח משפט אירופי מתוך שאיפה לקדם אינטגרציה משפטית באירופה.
מקור ההשראה להקמת הארגון היה הארגון המקביל בארצות הברית, American Law Institute, שהוקם בשנת 1923 ונועד לקדם יעדים דומים בתוך ארצות הברית (בה פועלות במקביל חמישים שיטות משפט). מטה הארגון נמצא בווינה והוא מאוגד כארגון בינלאומי ללא מטרת רווח על פי הדין הבלגי. נשיאו הראשון היה סר פרנסיס ג'ייקובס, פרקליט ראשי בבית הדין לצדק של האיחוד האירופי. אחריו כיהנה בתפקיד פרופ' Christiane Wendehorst, מומחית למשפט פרטי באוניברסיטת וינה. מאז פברואר 2021 מכהן בתפקיד פרופ' Pascal Pichonnaz, מומחה לדיני חוזים שווייצריים ודיני צרכנות אירופיים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פריבורג.
ל-ELI יש שני סוגי חברים: אינדיבידואלים ומוסדיים, שלחלקם יש זכות הצבעה. לארגון כ-1600 חברים אינדיבידואלים מעשרות מדינות ובהם פרופסורים למשפטים, עורכי דין, שופטים ובעלי מקצוע אחרים בעולם המשפט, כולם מובילים בתחומיהם בזירה הבינלאומית ותורמים בעבודתם לקידום מטרות הארגון. עם החברים המוסדיים נמנים ערכאות שיפוטיות גבוהות, בתי מחוקקים, לשכות עורכי דין, מוסדות אקדמיים וארגונים בינלאומיים.
חברים ישראלים בארגון: פרופסור שמעון שטרית ופרופסור רונן פרי.
מנאכ'ה

| --- | --- |

 מדינה:  תימן תימן
 גובה:  2,044 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,455 (2004)
 קואורדינטות:  15°04′00″N 43°44′00″E﻿ / ﻿15.06666667°N 43.73333333°E﻿ / 15.06666667; 43.73333333 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תימן מוגדלת) צנעא עדן איב סעדה סיאון אל-מוכלא תעז אל-חודיידה אל-ע'יט'ה סוקוטרה ערב הסעודית עומאן סומליה ג'יבוטי אר. א. מפרץ עדן ים סוף מנאכ'ה(למפת תימן רגילה) צנעא עדן איב סעדה סיאון אל-מוכלא תעז אל-חודיידה אל-ע'יט'ה סוקוטרה ערב הסעודית עומאן סומליה ג'יבוטי אר. א. מפרץ עדן ים סוף מנאכ'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מְנַאכֵ'ה (בערבית: مناخة) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-60 ק"מ דרומית-מערבית לצנעא.
העיירה

העיירה נמצאת תחת מחוז צנעא. בעבר הייתה העיר תחת מחוז חראז. העיירה הוקמה במאה ה-18. העיירה ממוקמת על רכס הרים, וגובהה הוא 2,200 מעל פני הים.
העיירה הייתה נחשבת כאחת הערים העשירות בתימן, מפאת קרבתה לעיר הנמל אל-חודיידה.
הקהילה היהודית

היהודים הגיעו למנאכ'ה מצנעא. בתי היהודים שכנו מחוץ לחומת העיירה. בשנת ה'תרי"ט (1859) העריך השד"ר ר' יעקב ספיר את מספר היהודים בעיירה בכ-45 משפחות.
בשנים ה'תרס"ד–ה'תרס"ה (1904–1905), ברחו רבים מיהודי צנעא למנאכ'ה, בגלל המצור והרעב הכבד שהיה בצנעא, חוזת אלנפר. העיירה גדלה והפכה להיות העיר המרכזית במחוז חראז. הקהילה היהודית בתקופה זו מנתה כ-70 משפחות.
בעיר היו שלושה בתי כנסת:
כניס אלטלעייה (בית הכנסת העליון) – היה ממוקם בחלקה העליון של העיירה, והיה שייך למשפחת צאלח. לאחר מחלוקת שפרצה בו בין תומכי הקבלה למתנגדיה, הפך בית הכנסת למעוזם של אוהדי הקבלה. במהלך המחלוקת נסגר בית הכנסת למשך שנה.
כניס אלנזלייה (בית הכנסת התחתון) – היה ממוקם בחלקה התחתון של העיירה, והתפללו בו בנוסח בלדי.
בית כנסת שבו התפללו בנוסח דרדעי.
בין רבני הקהילה היו מארי חיים ימיני, מארי שלום עוזרי, מארי שלום רדאעי, ועוד.
היהודים גרו בשכונה נפרדת מהערבים בדרום העיר, ויחסיהם היו טובים. רוב היהודים בעיירה התפרנסו ממסחר.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 גדלה הקהילה, ומנתה בין 100 ל-130 משפחות. בני הקהילה עלו ארצה במבצע על כנפי נשרים בשנת ה'תש"ט (1949).
עולים מהעיירה הקימו את המושב זנוח, אך הוא ננטש ורובם התיישבו בעיר קריית אונו, ויש שהתיישבו בקריית בנימין וקריית ים.
ראו גם

בית עד'אקה
לקריאה נוספת

ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב', עמ' 330–333
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב', עמ' 330–333
↑  מנאכ'ה ב"לקסיקון ליהדות תימן", באתר האגודה לטיפוח חברה ותרבות
מי שתייה

מי ברז
מי שתייה הם מים שאיכותם ודרגת ניקיונם מאפשרים את שתייתם על ידי בני אדם ללא סיכון. במרבית המדינות המפותחות מי השתייה מסופקים ישירות לבתים, לעסקים ולמפעלים באמצעות צנרת. במדינות בלתי מפותחות לחלקים גדולים מהאוכלוסייה אין גישה למי שתייה, והמים הזמינים מזוהמים על ידי פתוגנים או רעלנים.
איכות מי השתייה

רק באמצע המאה ה-19 התברר הקשר בין שתיית מים מזוהמים לבין מחלות ומגפות, כאשר זיהום מי השתייה נבע בעיקרו מזיהום מקורות המים בביוב. גם כיום, מרבית זיהום מי השתייה בעולם מקורו בחדירת שפכי ביוב למים, דבר המעלה את ריכוז הפתוגנים. בשנת 2006 נרשמו כ-1.8 מיליון מקרי מוות עולמיים בשל מי שתייה מזוהמים.
נכון לשנת 2006, ל-1.1 מיליארד מתושבי כדור הארץ אין גישה למי שתייה נקיים.
מרבית מקורות המים דורשים טיפול מסוים של המים (ניקויָם) על מנת להביא אותם לאיכות מתאימה לשתייה. היקף הטיפול תלוי באיכות המים הטבעיים ומקורם.
השיטה הבסיסית ביותר לניקוי מים היא באמצעות הרתחתם; הרתחה המתבצעת במשך מספר דקות מביאה להרג מרבית הפתוגנים במים. מאידך, פעולה זו צורכת דלק ומזהמת, וכמו כן מעלה את ריכוז המתכות, בכללם מתכות מזיקות, כגון עופרת. שיטות טיפול אחרות הן סינון המים, טיהור כימי של המים, וטיהור באמצעות קרינה אולטרה סגולה.
הפרמטרים לניקיון המים מתחלקים לשתי קטגוריות: פרמטרים כימיים/פיזיקליים ופרמטרים ביולוגיים:
הפרמטרים הכימיים/פיזיקליים מתייחסים למזהמים כגון מתכות כבדות, תרכובות אורגניות כגון תרכובות ארסן וזרחות, ומשקעים במים, שהצטברותם בגוף יכולה לגרום למחלות ואף למוות. סך מוצקים מומסים הוא מדד לאיכות המים.
הפרמטרים הביולוגיים מתייחסים לסוגי חיידקים במים (למשל קוליפורמים, קולי צואתי, וכולרה) וכן לנגיפים וטפילים החיים במים (למשל בילהרציה).
גישה למי שתייה

המים מכסים 70% מפני כדור הארץ, אך רובם מלוחים ואינם ראויים לשתייה. מקורות מי השתייה הם:
אגמים ונהרות
מי תהום
מקורם של מים לא-מלוחים אלה במי גשם ומשקעים אחרים (שלג, ברד), וכן בקרחונים.
מקור נוסף למי שתייה הוא באמצעות התפלה של מים מליחים והפיכתם למי שתייה.
מי השתייה מסופקים לריכוזי האוכלוסייה באמצעות מערכות צנרת, שמטרתן הבאת מי השתייה ליעדם, תוך שמירה על איכותם ומניעת זיהומם. בפועל, שיעור אובדן המים הממוצע כתוצאה מדליפות הוא 50%.
| מדינה | % |  | מדינה | % |  | מדינה | % |  | מדינה | % |  | מדינה | % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אלבניה | 97 |  | אלג'יריה | 89 |  | אזרבייג'ן | 78 |  | ברזיל | 87 |  | צ'ילה | 93 |
| סין | 75 |  | קובה | 91 |  | מצרים | 97 |  | הודו | 84 |  | אינדונזיה | 78 |
| איראן | 92 |  | עיראק | 85 |  | קניה | 57 |  | קוריאה הצפונית | 72 |  | קוריאה הדרומית | 92 |
| מקסיקו | 88 |  | מולדובה | 92 |  | מרוקו | 80 |  | מוזמביק | 57 |  | פקיסטן | 90 |
| פרו | 80 |  | הפיליפינים | 86 |  | סינגפור | 100 |  | דרום אפריקה | 86 |  | סודאן | 67 |
| סוריה | 80 |  | טורקיה | 82 |  | אוגנדה | 52 |  | ונצואלה | 83 |  | זימבבווה | 83 |
בכל המדינות המתועשות ל־100% מהאוכלוסייה יש גישה למי שתייה נקיים.:
ראו גם

מי שתייה באפריקה
הרתחה
הפלרת מי שתייה
הערות שוליים

↑  אתר המרכז לחקר המגפות של ארצות הברית (באנגלית)
↑  מים בעולם משתנה, אתר אונסקו (באנגלית)
↑  יוניצ"ף "מי שתייה בטוחים", מתוך דו"ח סטטיסטי ספטמבר 2001 (באנגלית) .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562721505171  BNE: XX524826  BnF: cb11934160k (data)  GND: 4060916-9  LCCN: sh85039599  NDL: 00564151  NKC: ph115729 
שלט האוסר על שתייה במקומות בהם המים לא נקיים
זמינות מי שתייה נקיים לאוכלוסייה ברחבי העולם:

ירוק - מעל ל-95% מהאוכלוסייה

צהוב - ל-75%-95% מהאוכלוסייה

אדום - פחות מ-75% מהאוכלוסייה
רק ל-45% מתושבי אפריקה יש גישה למי שתייה נקיים
מכונות המספקות מי שתייה מטוהרים בתאילנד
מינוטאור (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מינוטאור של בנימין תמוז
 בימוי:  יונתן תמוז
 הופק בידי:  סינמה פרדס, טופליין תקשורת
 תסריט:  דן תורג'מן, אירווינג וייט
 עריכה:  זוהר סלע
 שחקנים ראשיים:  דן תורג'מן מילי אביטל 
 מוזיקה:  אמוץ פלסנר
 צילום:  דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  Nu Image
 הקרנת בכורה:  1997
 משך הקרנה:  91 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 תקציב:  1,240,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
מינוטאור (Minotaur) הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1997 בבימויו של יונתן תמוז, עם דן תורג'מן ומילי אביטל בתפקידים הראשיים.
התסריט שנכתב על ידי דן תורג'מן ואירווינג ס. וייט, מבוסס בחלקו על הרומן מינוטאור של בנימין תמוז משנת 1980. העלילה בסרט מתרחשת בניו יורק במקום בלונדון.
ענת עצמון שהייתה אז אשתו של תורג'מן משחקת בסרט בתור אימו אבל היא מופיעה רק במחשבתו על זכרונות מילדותו.
היא מסבירה לו על המינוטאורוס שהיה בעל גוף של אדם וראש של שור ונידון להיכלא ולהישאר בודד בתוך הלבירינת. כך גם חייו של אלכס בהווה. הוא חי בבדידות כסוכן מוסד ומפחד שייחשף. מצד אחד הוא מחסל מחבלים ללא חמלה (השור) אך יש לו צד של חיפוש אהבה שאינו יכול לממש (האדם).
לאורך הסרט יש פלשבקים ובהם מופיעים אלכס הילד (גדי דורפמן) ואימו (ענת עצמון).
הסרט היה מועמד ל-8 פרסי אופיר: הסרט; השחקנית הראשית – מילי אביטל; הצילום – דוד גורפינקל; העריכה – זוהר סלע; המוזיקה המקורית – אמוץ פלסנר; העיצוב האומנותי – יורם שייר; עיצוב התלבושות – אפרת מירב; עיצוב הפסקול – ישראל דוד.
הסרט צולם ברובו בארצות הברית והופץ שם בשם "המוסד".
תקציר העלילה

אלכס אברמוב (דן תורג'מן) הוא סוכן מוסד בניו יורק. הוא מקבל הוראות לחסל מחבלים ממפקדו נמי (מייק בורשטיין). הוא פועל לבד ושומר על בדידות לבל ייחשף. מצד אחד הוא מחסל ללא עכבות ומצד שני הוא עורג לקשר אהבה עם אישה.
יום אחד הוא פוגש ברכבת בחורה צעירה שמוצאת חן בעיניו ועוקב אחריה עד לדירתה. הבחורה היא תיאה (מילי אביטל), סטודנטית להיסטוריה באוניברסיטה ומנגנת בפסנתר את הנעימה שגם אימו נהגה לנגן – החלק השני של הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת של מוצרט, ק. 488 (נעימה זו מופיעה לאורך הסרט).
הוא מתחיל לשלוח לה מכתבים אנונימיים ובהם הוא שופך לפניה את ליבו והמכתבים האלה מוצאים חן בעיניה. היא מחפשת מי בין הסטודנטים מתאים לכך ומחליטה שזה סטודנט שמכונה ג'י-אר ומתחילה לצאת אתו לשמחתו. היא משתפת בהחלטותיה את חברת הקרובה קים (כריסטין קלנר). אלכס מתגנב לנשף סטודנטים עטוי במסיכה רוקד עם תיאה ריקוד ספרדי ונעלם. אחר כך הוא מתחבר עם ג'י-אר ושניהם נוסעים ברכב המהודר של הסטודנט. סוכנים ערבים עוקבים אחריהם, אלכס יורד בדרך וג'י-אר מחוסל על ידי הערבים.
בינתיים אלכס ממשיך בחיסולים ונמי מזהיר אותו מחשיפת יתר. הוא מפוצץ בשיחת טלפון את דירתו של ברודי ומתפנה לחסל את מסעודי. הוא נפגש עם הפיזיקאי ד"ר קסלר (קונסטנטין אנטול) נותן לו כסף ומקבל צילומים והוראות על מקום הימצאו.
בניסיון החיסול הוא נפצע קשה ומסעודי ואנשיו מתחמקים. הקשר עם תיאה ניתק. תיאה השבורה מתחברת עם המרצה להיסטוריה ניקוס (ג'ורג' קוראפייס) והם מקיימים יחסים. אלכס מועבר לישראל ועולה לקבר אימו (ענת עצמון) שהייתה פסנתרנית והתאבדה. בניגוד להוראות מפקדו הוא פודה את חסכונותיו בבנק וחוזר לארצות הברית לדאבונם של נמי ושל ראש המוסד (אשר צרפתי).
הוא מחדש את שליחת המכתבים לתיאה ומחליט לבסוף להיפגש איתה. תיאה מגיעה עם ניקוס לדירת אמה (כריסטין ג'ונס) ורואה את אלכס ברחוב. ליבה אומר לה שזה הבחור ששלח לה את המכתבים. היא יורדת למטה והם מתקרבים אבל באותו רגע מחוסל אלכס על ידי סוכנים ערבים ונופל הרוג ושטוף דם בזרועותיה של תיאה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דן תורג'מן | אלכס אברמוב | סוכן מוסד |
| מילי אביטל | תיאה | סטודנטית |
| ג'וש לוקאס | ג'י-אר | סטודנט |
| מייק בורשטיין | נמי | מפקד במוסד |
| ענת עצמון |  | אמא של אלכס |
| אשר צרפתי |  | ראש המוסד |
| גדי דורפמן |  | אלכס הילד |
| קרול מרקוביץ' | אברמוב | אבא של אלכס |
| ג'ורג' קוראפייס | ניקוס | מרצה לספרות |
| קונסטנטין אנטול | קסלר | פיזיקאי |
| כריסטין ג'ונס |  | אמא של תיאה |
| גדעון גדי | ברודי | טרוריסט |
| כריסטין קלנר | קים | חברה של תיאה |
מנתול

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  5-Methyl-2-(propan-2-yl)cyclohexan-1-ol
 שמות נוספים:  Peppermint camphor
 כתיב כימי:  C₁₀H₂₀O 
 מסה מולרית:  156.27 גרם/מול
 מראה:  מוצק גבישי לבן או שקוף
 מספר CAS:  2216-51-5
 צפיפות:  0.89 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  נמוכה
 ממסים:  מסיס באתנול, כלורופורם, אצטון,חומצה אצטית, הקסאן.
 טמפרטורת היתוך:  36-38 °C   271.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  212 °C   485.15 K
 LD50:  3300  (חולדות, בליעה) מ"ג לק"ג
 NFPA 704:       0 ‏ 2 0 
 
גביש מנתול
מנתול (מלועזית: Menthol) הוא תרכובת אורגנית קוולנטית כיראלית וסוג של טרפנואיד, הנוצרת באופן מלאכותי או נרכשת ממיצוי נענע חריפה או סוגים אחרים של שמני נענע.
השפעה ביולוגית

למנתול איכות מאלחשת מקומית והשפעה הנוגדת גירויים.
זוהי מולקולה קטנה (ראו איור), מסיסה בשומן (הידרופובית) כך שהיא יכולה לחדור דרך שכבת האפיתל ולהגיע אל העצבים האחראים לתחושת החום והקור ובפרט לקצוות התחושתיים הצפופים של העצב המשולש ברקמה הרירית של הפה והלוע.
למנתול יכולת להגביר את רגישותם של קולטני העור הרגישים לקור, ובכך הוא יוצר את ההרגשה הקרירה המפורסמת שלו. הוא אינו משפיע בפועל על טמפרטורת העור ואינו יוצר בעצמו את תחושת הקירור, אלא רק מעלה את הרגישות לקירור מקומי.[דרושה הבהרה] מציצת סוכריית מנטה בפה סגור לא תיצור, לכן, הרגשת קור ("רעננות"), אבל הקירור הקל שגורמת שאיפת אוויר לאחר שהמנטול פעל על קצות העצבים תגרום לתחושת קור חזקה.