stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווה אילוז
ספריה

עד לשנת 2013 כתבה 80 מאמרים ופרקים בספרים ו-8 ספרים שתורגמו ל-15 שפות ובהן ספרדית, צרפתית, פולנית, טורקית ועוד.
בעברית:
תרבות הקפיטליזם, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ג 2002
תורגם: האוטופיה הרומנטית: בין אהבה לצרכנות" חיפה, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, זמורה ביתן (תשס"ב, 2002).
תורגם: אינטימיות קרה - עלייתו של הקפיטליזם הרגשי, סדרת קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008.
תורגם: גאולת הנפש המודרנית: פסיכולוגיה, רגשות ועזרה עצמית, מאנגלית: איה ברויאר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012.
תורגם: מדוע האהבה כואבת, הוצאת כתר, 2013.
תרגום: סופה של האהבה: סוציולוגיה של יחסים שליליים, בן שמן: כתר, 2020.
תרגום: שלטון האושר: איך מדע האושר שולט בחיינו (יחד עם אדגר קבאנאס), בן שמן: כתר, 2022.
רגשות נגד הדמוקרטיה, נכתב יחד עם אביטל סיקרון, הקיבוץ המאוחד, 2024.
1997. Consuming the Romantic Utopia: Love and the Cultural Contradictions of Capitalism. Berkeley: University of California Press. (371 pp.). (Honorable mention, Best Book Award, American Sociological Association 2000).
2003. Oprah Winfrey and the Glamour of Misery: An Essay on Popular Culture. Columbia University Press (300 pp.) (Best Book Award, American Sociological Association, 2005)
2007. Cold Intimacies: The Making of Emotional Capitalism, Polity Press, London.
2012. Why Love Hurts: A Sociological Explanation, Polity Press.
2014. Hard Core Romance: Fifty Shades of Grey, Best Sellers and Society, University of Chicago Press.
2015. Israel - Soziologische Essays, suhrkamp
עמדתה ביחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני

בריאיון שנערך בעיתון הגרמני "דר שפיגל" באוגוסט 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הציגה פרופ' אילוז את דעתה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ואת אבחנותיה על החברה הישראלית: "איפה שאתה רואה בני אדם, ישראלים רואים אויבים. ישראל היא מדינה מפוצלת, סכיזופרנית". לשאלת המראיין על כך שישראל נעשתה חברה מיליטנטית יותר ויותר היא משיבה ש"ישראל היא כוח צבאי קולוניאליסטי. הצבא שולט בפלסטינים על ידי רשת של כלים קולוניאליסטים". כשנשאלת אילוז כיצד היא מסבירה את השינויים בישראל היא משיבה ש"תנועות משיחיות ימניות התחזקו בישראל והפכו למיינסטרים". לפי דבריה "לאנשים חילונים בתל אביב יש מכנה משותף גבוה יותר עם אזרחי ברלין מאשר עם הציבור הדתי ימני בישראל". כמסקנה קוראת אילוז להקמת תנועה ש"תתמוך בדמוקרטיה ותגן עליה. הקול של קיצונים ימנים חזק וברור יותר מאשר בעבר. גזענים ימנים לא מתביישים בעצמם. הסכנה האמיתית לישראל מגיעה מבפנים. האלמנטים הגזעניים והפשיסטיים מסכנים את הביטחון של ישראל לא פחות מאשר האיומים שבחוץ".
במאי 2021 נמנתה עם החותמים על מכתב המופנה לבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בנוגע לשלטון הישראלי ביהודה ושומרון, ובו קריאה לבית הדין שלא לסמוך על הגופים הרשמיים של מדינת ישראל, ולחקור בעצמו את הנעשה.
הערות שוליים

↑  פרופ' אווה אילוז – זוכת פרס אמת לשנת 2018, באתר פרס א.מ.ת
↑  אווה אילוז, עייפנו מהעדתיות, באתר הארץ, 24 בפברואר 2012
↑  אילון במכון למחקר מתקדם
↑  Von Elisabeth von Thadden, Am Seelenmarkt: Was macht die moderne Ökonomie mit unseren Gefühlen?
↑  אלי ערמון-אזולאי, פרופ' אווה אילוז נבחרה לכהן כנשיאת בצלאל, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2012
פרופ' אווה אילוז נבחרה לנשיאת בצלאל, באתר בצלאל, 30 באוגוסט 2012
↑  אבי בליזובסקי, ‏שתי חוקרות מהאוניברסיטה העברית זכו במענק מחקר בסך 250,000 יורו כל אחת מקרן אלכסנדר פון הומבולדט הגרמנית, באתר "הידען", 5 בפברואר 2013
↑  כתבה בלמונד, היכנסו למאמר, הקלידו על "Legion d'Honneur", ואז הקלידו על  "Ministere des Affaires Etrangeres. Chevalier"
↑  קובי בן-שמחון, הסוציולוגית אווה אילוז מנסה להבין כיצד שינה הקפיטליזם את הרומנטיקה, באתר הארץ, 18 ביוני 2009
↑  מתוך ההקדמה לספר גאולת הנפש המודרנית, עמוד 23
↑   נועה לימונה, פחד, סלידה, אהבה וטינה: נתניהו משחק לכם ברגשות, באתר הארץ, 23 ביולי 2024
↑  Gaza Crisis: 'The Real Danger to Israel Comes from Within', Interview Conducted by Julia Amalia Heyer, Der Spiegel, August 05, 2014
נשיאת בצלאל: ישראל מדינה מפוצלת וסכיזופרנית, באתר nrg‏, 9 באוגוסט 2014
↑   ניר חסון, כ-180 מדענים ואנשי רוח מישראל פנו להאג: אל תאמינו לרשויות בנוגע לחקר פשעי מלחמה, באתר הארץ, 6 במאי 2021
כ-180 מדענים, אנשי רוח ואישי ציבור מישראל פנו להאג: אל תאמינו לרשויות בנוגע לחקר פשעי מלחמה - חדשות רוטר, באתר Rotter.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262851005171  PLWABN: 9810688876805606  BIBSYS: 98007763  BNE: XX4850399  BnF: cb144990264 (data)  CANTIC: a10947875  GND: 128446560  ICCU: USMV787916  ISNI: 0000 0001 0938 2613  LCCN: n95095838  MusicBrainz: c475514d-4c08-4170-bfe9-963b44695bb7  NKC: xx0160707  NLK: KAC200605716  NTA: 15983936X  ORCID: 0000-0002-5609-6991  SELIBR: 232916  SUDOC: 098863592  Trove: 1453908  VIAF: 115533826   WorldCat (עם VIAF): 115533826
אורנג' (קליפורניה)

אורנג' (באנגלית: Orange) היא עיר במחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית הממוקמת כ-4.8 ק"מ מצפונית לסנטה אנה. אוכלוסיית העיר נאמדה בשנת 2016 בכ-140,000 תושבים.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-136,416 איש בכ-43,367 משקי בית כאשר צפיפות היא כ-2,139 נפש לקמ"ר. 11.8% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני הפדרלי. מבחינה גזעית, החלוקה היא: 67.1% לבנים, 11.3% אסייתים, 1.6% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 15.4% מגזעים אחרים וכ-4% משני גזעים או יותר.
ערים תאומות

אוסטרליה אורנג', ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
צרפת אורנז', צרפת
מקסיקו קרטרו, קרטרו, מקסיקו
אוניברסיטת סיינה

| --- | --- |

פאלאצו די סן גלגנו, בעבר בניין הפקולטה למדעי הרוח ופילוסופיה, בימינו המחלקה להיסטוריה ולנכסי תרבות
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1240–הווה (כ־784 שנים)
 בעלי תפקידים
 רקטור:  אנג'לו ריקאבוני
 סגל:  כ-1,000 (2006)
 סטודנטים
 :  20,000 (2006)
 מיקום
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  43°19′09″N 11°19′57″E﻿ / ﻿43.319166666667°N 11.3325°E﻿ / 43.319166666667; 11.3325
 http://www.unisi.it
  (למפת טוסקנה מוגדלת) פירנצה פראטו ליבורנו ארצו פיסטויה פיזה לוקה גרוסטו מאסה קרארה סיינה אמיליה-רומאניה מאר. אומבריה לאציו ליגו. ס הים הליגורי אוניברסיטת סיינה(למפת טוסקנה רגילה) פירנצה פראטו ליבורנו ארצו פיסטויה פיזה לוקה גרוסטו מאסה קרארה סיינה אמיליה-רומאניה מאר. אומבריה לאציו ליגו. ס הים הליגורי אוניברסיטת סיינה
 
אוניברסיטת סיינה (באיטלקית: Università degli studi di Siena; בראשי תיבות: UNISI) היא אחת האוניברסיטאות הציבוריות העתיקות באיטליה ובעולם, הפועלת בעיר סיינה בחבל טוסקנה.
קרויה במקור "סטודיום סנזה" (Studium Senese), היא נוסדה בשנת 1240. לומדים בה כמעט 20,000 סטודנטים, המהווים כמעט מחצית מאוכלוסיית העיר, המונה 54,000 תושבים. בימינו אוניברסיטת סיינה ידועה בעיקר בגלל הפקולטה למשפטים והפקולטה לרפואה שלה. יש לה שלוחות בערים ארצו וגורסטו.
"האוניברסיטה לזרים" של סיינה, בהתחלה חלק מאוניברסיטת סיינה, מהווה בימינו מוסד אוניברסיטאי נפרד.
החל משנת 1985, אוניברסיטת סיינה נמנית עם האוניברסיטאות מקבוצת קוימברה.
היסטוריה

התעודה הראשונה שבה מוזכר המוסד הייתה מסמך משנת 1240 שבו דובר על קיומו בסיינה של "סטודיו פרובינצ'אלה" (אולפן אזורי) במימון מועצת העיר, ומורכב מבתי ספר למשפטים, לדקדוק ולרפואה.
התיעוד הוודאי הבא המעיד על קיומה בעיר של אוניברסיטה במימון העיר מגיע משנת 1260. מדובר בצו של ראש העיר (פודסטה)
אילדברנדו קאצ'אקונטי שבו נכפה על כל המשכירים מגורים לפרופסורים ולסטודנטים בעיר תשלום מס לעירייה, שנועד לממן את הסגל של ה"סטודיו סֶנֶזֶה"..בבית הספר לרפואה לימד באותן השנים גם פדרו ז'וליאו או "פדרו הספרדי" (Pietro Ispano), שבשנת 1276 נבחר לאפיפיור תחת השם יוחנן העשרים ואחד. בשנת 1252 החליט האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי פטור ממסים למורים ולסטודנטים.
היסטוריה > מן המאה ה-14 ועד המאה ה-21

בשנת 1321 בעקבות ריב קשה בין הסטודנטים באוניברסיטת בולוניה ובראשם אחד מהמורים למשפטים, גוליילמו טולומאי, ובין ראש העיר, סיינה אירחה רבים מקרב התלמידים שנאלצו לנטוש את האוניברסיטה הבולונזית.
בשנת 1357 הקיסר קארל הרביעי הכיר ב"אולפן של סיינה" כ-Studio Generale
("אולפן כללי") והעמיד אותו תחת חסותו. אחרי שנת 1392 דובר על ה"Casa della sapienza" ("בית החכמה"), מעון סטודנטים שנועד לתלמידים מחוץ לעיר. בית הארחה זה קיבל את דייריו הראשונים בשנת 1416 תמורת דמי שכירות של חמישים פלורינים.
בעתות שפל של העיר, ה"סטודיו סנזה" היה אחד המרכזים המעטים לפיתוח ולחדשנות שהיו פעילים ביישוב והוא הצליח לייבא לסיינה את
ההמצאות ואת הרעיונות בני התקופה. גם אחרי שהעיר נפלה לידי פירנצה, שמרה סיינה את הזכות לאוניברסיטה משלה.
בשנת 1808 הפלישה הצרפתית הביא לסגירת המוסד, שנפתח רק עם "הרסטורציה".
באביב העמים של 1848 הסטודנטים והמורים מסיינה, מכונסים ב"פלוגה של המשמר האוניברסיטאי", הוכיחו את רגשם הפטריוטי והשתתפו במספרים גדולים בקרבות בקורטטונה ובמונטנארה. אהדתם ל"ריסורג'ימנטו" אילץ את הדוכס הגדול של טוסקנה לסגור את הפקולטה לרפואה, בעוד השאיר פתוחות את הפקולטות למשפטים ולתאולוגיה.
רק בשנת 1859 חזרה האוניברסיטה לתנופה. התפרסמו במיוחד הפקולטות לרוקחות, למיילדות, וגם בית הספר לרפואה החזיר עטרה ליושנה, כשהפך בניין האכסניה "סנטה מריה דלה סקאלה" לקליניקה אוניברסיטאית. בשנת 1880 בית הספר למשפטים הקים את ספריית המשפטים Circolo Giuridico ("החוג המשפטי").
למרות התרעננות הפעילות האקדמית בשנת 1892 הציע שר החינוך של איטליה לסגור את האוניברסיטה. מרד עממי מלווה בשביתה כללית והתערבות ראשי העיר הכריחו את השר לוותר על תוכניתו.
במאה ה-20 גדל היקף האוניברסיטה מ-400 סטודנטים בין שתי מלחמות העולם לכמעט 20,000. הפקולטות גדלו: בנוסף לפקולטות ההיסטוריות לרפואה וכירורגיה, ולמשפטים, התווספו פקולטות לרוקחות (1933), מדעי מתמטיקה, פיזיקה וטבע (1962), כלכלה (1966), ספרות ופילוסופיה בשלוחה בארצו (1969), ספרות ופילוסופיה (1970), הנדסה (1992), ומדעי המדינה (1997). בנובמבר 2012 הפקולטות הפכו ל-15 "מחלקות".
ארגון אקדמי

החל משנת 2012, לאחר הרפורמה הכללית באוניברסיטאות האיטלקיות, האוניברסיטה מורכבת מחמש עשרה מחלקות, המקובצות בארבעה תחומים. מחלקות אלו הן המרכזים העיקריים למחקר, הוראה והדרכה מדעיים. במקום 9 הפקולטות הקודמות, לאוניברסיטת סיינה יש כעת 15 מחלקות:
מדעי הרפואה והביו-רפואה
המחלקה לביוטכנולוגיות רפואיות
המחלקה לרפואה מולקולרית והתפתחותית
המחלקה לרפואה, כירורגיה ומדעי המוח
כלכלה, משפטים ומדעי המדינה
המחלקה לכלכלה וסטטיסטיקה
המחלקה למשפטים
המחלקה למדעי המדינה והיחסים הבינלאומיים
המחלקה לעסקים ומשפטים
מדעי הניסוי
המחלקה לביוטכנולוגיה, כימיה ורוקחות
המחלקה להנדסת מידע ומתמטיקה
המחלקה למדעי החיים
המחלקה למדעי הפיזיקה, כדור הארץ וסביבה
ספרות, היסטוריה, פילוסופיה ואמנויות
החוג לפילולוגיה וביקורת ספרות
המחלקה לחינוך, מדעי הרוח ותקשורת בין-תרבותית
המחלקה למדעי החברה, המדינה והקוגניציה
החוג להיסטוריה ומורשת תרבותית
תלמידים ומורים מפורסמים > מורים

סלווטורה אוטולנגי - רופא יהודי-איטלקי, מומחה ברפואה משפטית
אנטונלה אנדה - סופרת איטלקייה
פרנצ'סקו אקאריג'י (1622-1557) פרופסור למשפט אזרחי
נורברטו בוביו - פילוסוף, היסטוריון ופוליטיקאי
סמואל בולס - כלכלן אנגלי
לוצ'אנו בלוזי (1936–2011) היסטוריון של האומנויות
ז'אן בלונדל - מומחה צרפתי במדעי המדינה
לואיג'י ברליגואר - פוליטיקאי איטלקי
אלסנדרו ברקיאזי (נולד ב-1955) פרופסור לשפה והספרות הלטינית
איצ'יליו גוארסקי - כימאי
קמילו גולג'י - רופא, אנטומיסט איטלקי
אנטוניו ג'ורדנו ידוע כאנטוניו דה ונאפרו (1530-1459) היה משפטן וראש ממשלה של סיינה
סאנטה דוד - בלשן, גרמניסט יהודי-איטלקי
אנטוניו טאבוקי (2012-1943) סופר איטלקי ופורטוגזי
מריו טרונטי - פילוסוף ופוליטיקאי
סטיבן לוקס - סוציולוג ופוליטיקאי אנגלי
אקילה לוריה - כלכלן וסוציולוג יהודי-איטלקי
גודו ליברג - בלשן, גרמניסט
ג'וליו מנצ'יני - רופא, אספן אמנות וסופר איטלקי
ג'ירולמו סריפנדו - תאולוג
פדרו ז'וליאו, ידוע כ"פייטרו הספרדי" או "פייטרו איספאנו" (1277-1215) רופא ופילוסוף, לימים האפיפיור יוחנן ה-21
פרנצ'סקו פיללפו - מחנך, מתרגם, דיפלומט ומשורר איטלקי
צ'ינו דה פיסטויה (כ-1270 - 1336/1337), משפטן ומשורר
רוברט ו. רוזנטל - כלכלן יהודי-אמריקאי
ויטוריו שאלויה - משפטן
תלמידים ומורים מפורסמים > תלמידים

אלכסנדר השביעי - אפיפיור
סטיבן ר. אפשטיין - היסטוריון יהודי - בריטי של הכלכלה
ג'וזפה ברוצו - פרמקולוג איטלקי
אלפרדו ברטולי - משורר איטלקי בלטינית
פלאביו דלבונו (נולד ב-1959) כלכלן איטלקי
ברנרדינו מסיינה - נזיר פרנצ'סקני, מטיף וקדוש של הכנסייה הקתולית
דינו ג'ארוסו - איש טלוויזיה ופוליטיקאי
טומאזו גרצוני - סופר איטלקי
יוליוס השלישי - אפיפיור
לו לפורי - סופר, עיתונאי, מתרגם ובמאי שווייצרי
אנדז'יי לשצ'ינסקי - פוליטיקאי פולני, קנצלר
פאולו מסקאני - רופא, אנטומיסט איטלקי
מאצ'יי מטרקאי - בישוף ליטאי
מרקלוס השני - אפיפיור
ג'אנה נאניני - זמרת איטלקייה
ג'ורג'ו סאנטי - בוטנאי איטלקי
ברונורי סאס - זמר ומוזיקאי איטלקי
יוסוף גראד עומר - פוליטיקאי סומלי, שר החוץ
פיוס השני - אפיפיור
ארמנדו סאפורי - היסטוריון איטלקי
אניולו פירנצואלו - סופר טוסקני
מוריץ פרבר - נסיך-בישוף גרמני בארמלנד (ורמיה)
קרלו קוטרלי - כלכלן ופוליטיקאי איטלקי
אנטוניו קורנצאנו - רקדן, משורר ופוליטיקאי איטלקי
פיאבו קיג'י - קרדינל ודיפלומט איטלקי
פרידריך מסקסוניה - מגיסטר גדול של המסדר הטבטוני
לנצ'לוטו פוליטי - נזיר דומיניקני איטלקי
אוגוסטינו פרנקטי - היסטוריון ומשפטן יהודי-איטלקי
מאורו קריסטופאני (1997-1941) חוקר התרבות האטרוסקים
גאורג אנטון פון רודנשטיין (1652-1579), בישוף של וורמס
רנו רופואלי - מיקרוביולוג איטלקי
קרלו רוסלי - פוליטיקאי, היסטוריון ועיתונאי יהודי איטלקי
אבי ריבקינד - כירורג ישראלי
לקריאה נוספת

Toscana. Guida d'Italia, Milano, Touring Club Italiano, 2003, מסת"ב 88-365-2767-1. (אחראית על עריכה - אנה פרארי-בראבו)
הערות שוליים

1 2  תקציר ההיסטוריה של אוניברסיטת סיינה באתר האוניברסיטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269478805171  BIBSYS: 5063421  BnF: cb11867962n (data)  CiNii: DA04531552  GND: 1024765-8  ISNI: 0000 0004 1757 4641  LCCN: n79093272  NKC: ko2003182726  NLA: 36521234  NLG: 119259  RERO: 02-A000193642  SUDOC: 026430797  VcBA: 494/22565  VIAF: 127672323   WorldCat (עם VIAF): 127672323 
"פדרו הספרדי" Pietro Ispano ‏ לימים האפיפיור יוחנן העשרים ואחד
אורתוסאי (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  11 בדצמבר 2001 
 מגלה:  סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט, ג'אן קליינה 
 על שם:  Orthosie 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  21,075,662 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.337
 זמן הקפה:  625.7 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.37 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  146.46°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  2 ק"מ
 מסה:  ‎1.1×1013‎ ק"ג
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.00081 מטר לשנייה בריבוע
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  23.1
 
אורתוסאי (אנגלית: Orthosie) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק. אורתוסאי התגלה בשנת 2001 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בהדרכת סקוט שפרד וקוטלג בשם S/2001 J 9.
קוטרו 2 קילומטרים ומהירות הקפתו סביב צדק היא 2.37 קילומטר לשנייה.
רדיוס מסלולו של אורתוסאי סביב צדק הוא 21,075,662 ק"מ ומשך זמן הקפת מסלולו סביב צדק הוא 625.02 ימים.
את שמו אורתוסאי הוא קיבל באוגוסט 2003 על שם אחת ההורות, בנותיו של זאוס על פי המיתולוגיה היוונית.
אורתוסאי משתייך לקבוצת הירחים אננקה (לקבוצת ירחים זו שייכים ירחים המקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון ק"מ ושמה ניתן לה על שם הירח אננקה שהוא גדול מבין ירחי הקבוצה).
הערות שוליים

1 2 3  Epoch based on Feb 16, 2017 observation שליפת נתוני המסלול מאתר MPC
↑  ירחי צדק סקוט שפרד תיעוד הירחים ופרמטרי המסלול כפי שידועים מתצפיות, יולי 2018
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
אורתוניקיים

| אורתוניקיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: אורתוניקיים
סוג:: אורתוניק
מינים
 Orthonyx novaeguineae  Orthonyx temminckii  Orthonyx spaldingii
שם מדעי
 Orthonychidae

אורתוניקיים (שם מדעי: Orthonychidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אוסטרליה וגינאה החדשה. במשפחה ישנו סוג אחד - אורתוניק (Orthonyx) ובו שלושה מינים. קרוביהם הם הוונגות, הפסופודיים והמין בבלר רליתי ולשתי המשפחות קשרים רחוקים לעורביים.
מאפיינים

למינים אלה ישנו ראש שחור או אפור, חזה צהוב או כתום גדול, פסים כהים ולבנים סביב הכנפיים וזנב ארוך היכול להיפרש מעט כמו אצל הנבליים. הם חיים בעיקר על הקרקע ובעלי רגליים חזקות. המקור חזק וצבעו לבן. הנקבות לעומתם דהויות צבע ומוסוות. ציפורים אלה חיים בעיקר ביערות צפון מזרח אוסטרליה, אך גם בדרומה ובאי גינאה החדשה.
הם ניזונים מטרף של חרקים אך המינים הגדולים יכולים לצוד גם לטאות קטנות. הם תופסים את הטרף מהאדמה ונתמכים בזנבם הגדול כמשענת. ציפורים אלה הם מונוגמיים אך צעירים זכרים שבגרו נשארים לעיתים יחד עם הוריהם עד הבגרות ועוזרים להם לשמור על השטח מיריבים.
מינים

אורתוניק פפואה (Orthonyx novaeguineae)
אורתוניק אוסטרלי (Orthonyx temminckii)
אורתוניק צ'וצ'ילה (Orthonyx spaldingii)
אזרה אקין

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1981 (בת 42) אלמלו, הולנד 
 מדינה:  טורקיה, ממלכת ארצות השפלה 
 מספר צאצאים:  2 
 www.azraakin.com
 
אזרה אקין קורו (בטורקית: Azra Akın Koru; נולדה ב-8 בדצמבר 1981) היא דוגמנית ושחקנית טורקייה.
ביוגרפיה

אקין נולדה בהולנד לזוג הורים טורקים. ב-1998 נבחרה לדוגמנית עלית ונבחרה גם לחמש עשרה המועמדות הסופיות בתחרות מראה השנה של עלית שנערכה בניס. לאחר מכן היא המשיכה לדגמן בגרמניה לקטלוג של חברת "Otto".
ב-2002 היא זכתה במקום הראשון ב"מיס טורקיה" ולאחר מכן ייצגה את המדינה בתחרות מיס עולם בלונדון וגם שם לקחה את המקום הראשון. במהלך כהונתה כמיס עולם היא סיירה במקומות רבים על פני הגלובוס.
ב-2003 היא זכתה במדליית זהב בתוכנית המציאות הבריטית "המשחקים" שבה ידוענים מתחרים ביניהם בתחרויות של ענפי ספורט אולימפיים. היא הופיעה בסרטוני הביניים (גלויות) של אירוויזיון 2004 שנערך באיסטנבול.
ב-2010 זכתה בגרסה הטורקית של "רוקדים עם כוכבים" ולאחר מכן החלה לשמש כשופטת בתוכנית.
היא שיחקה גם במספר סרטים וסדרות במדינתה.
אינוקנטיוס השישי

אינוקנטיוס השישי (בלטינית: Innocentius VI‏; סביב 1282 - 12 בספטמבר 1362), אפיפיור מ-18 בדצמבר 1352 עד מותו.
אטיין אובר נולד בכפר לה מונט (כיום בייסק) שבחבל לימוזן בצרפת. שימש כפרופסור למשפטים בטולוז. ב-1338 נתמנה לבישוף העיר נויון שבצפון צרפת, וב-1340 לבישוף העיר קלרמון (כיום קלרמון-פראן) שבדרום צרפת. ב-1342 נתמנה לקרדינל וב-1352 לראש "לשכת התשובה" בחצר האפיפיור, שעניינה היה בעיות של תשובה וחרטה. באותה שנה נפטר האפיפיור קלמנס השישי, וחבר הקרדינלים בחר באטיין אובר לאפיפיור בשם אינוקנטיוס השישי.
אינוקנטיוס השישי שם קץ לבזבוז בחצר האפיפיור באביניון, וכדי לכסות את הגרעון מכר את תכשיטיו ואת חפצי האמנות שלו. הוא פיטר את משרתיו של קודמו, קלמנט השישי, וציווה על כל הכמרים להתגורר במחוזות כהונתם. הוא עצמו היווה דוגמה לחיי צניעות ודרש מן הקרדינלים התנהגות דומה. אינוקנטיוס השישי שאף לשחרר את האפיפיורים מתלותם במלך צרפת, באמצעות החזרת מקום מושבו של האפיפיור מאביניון לרומא. אולם לשם כך הוא נזקק להכנסות מנחלות הכנסייה באיטליה, שבהן שלטו עריצים מקומיים. הוא שלח לאיטליה את הקרדינל הספרדי חיל דה אלבורנוס, שבאמצעים צבאיים ומדיניים הצליח להחזיר את נחלות הכנסייה באיטליה לרשות האפיפיור. בגלל מלחמת מאה השנים בין צרפת לאנגליה התערער ביטחונו של האפיפיור. אביניון הותקפה על ידי חיילים משוטטים ואינוקנטיוס השישי נאלץ להוציא סכומי כסף גדולים כדי לבנות ביצורים בארמון האפיפיורים.
ב-1355 הגיע האפיפיור לרומא והכתיר את קארל הרביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אך קארל הרביעי לא הסתפק בכך ופרסם צו שבו עמד על זכותו לאי תלות באפיפיור (1356). צו זה היה דומה לצו של קודמו, הקיסר לואי הרביעי מבוואריה, שטען כי בחירתו לקיסר איננה זקוקה לאישור האפיפיור. אינוקנטיוס השישי ניסה לפשר בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים. ב-1360 נחתם בתיווכו הסכם ברטיני בין ז'אן השני מלך צרפת לבין אדוארד השלישי מלך אנגליה.
במהלך תקופת כהונתו, פנה אליו גם יוחנן החמישי קיסר ביזנטיון, בהצעה שיכפיף את הכנסייה המזרחית לסמכותו של האפיפיור, אם הלה יתן לו מענקים להדיח את שותפו לשלטון, יוחנן השישי קנטקוזנוס. אינוקנטיוס דחה את ההצעה בשל משאבים מוגבלים של הכס הקדוש בתקופה זו.
אינוקנטיוס השישי מת באביניון ב-1362 ונקבר במנזר בעיר וילנב-לז-אביניון, שמעברו השני של הנהר רון. במקומו נבחר לאפיפיור אורבנוס החמישי.
אוניברסיטת האלה-ויטנברג

| --- | --- |
סמל האוניברסיטה

 אוניברסיטה ציבורית
 על שם:  מרטין לותר 
 מוטו:  Zukunft mit Tradition  (עתיד עם מסורת)
 תקופת הפעילות:  האוניברסיטה המאוחדת: 1817 ויטנברג: 1502   האלה: 1694 – הווה
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 רקטור:  קלאודיה בקר 
 צוות:  5,017
 סטודנטים
 :  20,672
 מיקום
 מיקום:  האלה, גרמניה, גרמניה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  51°29′11″N 11°58′08″E﻿ / ﻿51.48638889°N 11.96888889°E﻿ / 51.48638889; 11.96888889
 http://www.uni-halle.de
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוניברסיטת האלה-ויטנברג(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוניברסיטת האלה-ויטנברג
 
אוניברסיטת מרטין לותר הַאלֶה-ויטנברג (בגרמנית: Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg בקיצור MLU) היא אוניברסיטה ציבורית למחקר בעלת קמפוסים בערים האלה וויטנברג במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה. האוניברסיטה נוסדה ב-1817 כתוצאה מאיחודן של אוניברסיטת ויטנברג (שנוסדה ב-1502) ואוניברסיטת האלה (1694) וקרויה על שמו של מייסד הנצרות הפרוטסטנטית, מרטין לותר, שהיה פרופסור באוניברסיטת ויטנברג. עיקר מבני ההוראה והמחקר של האוניברסיטה נמצאים בהאלה, בעוד שבוויטנברג נמצאים מרכזי הכנסים והסמינרים.
היסטוריה

אוניברסיטת ויטנברג נוסדה ב-1502 ביוזמתו של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר של סקסוניה ("פרידריך החכם"), לפי האידאולגיה של פיליפ מלנכתון. בעקבות הרפורמה של מרטין לותר, הפכה האוניברסיטה למרכז הרפורמציה הפרוטסטנטית בגרמניה. אחד ממורי האוניברסיטה היה המדען -פילוסוף האיטלקי-קתולי ג'ורדנו ברונו, שהוכרז ככופר במולדתו.
אוניברסיטת האלה נוסדה ב-1694 על ידי פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, לימים פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה. האוניברסיטה הפכה למרכז תנועת הפייטיזם, זרם דתי בלותרניות.
במאה ה-17 וה-18 היו האוניברסיטאות למרכז תנועת הנאורות הגרמנית, אחת הדמויות המרכזיות והמשפיעות בתנועה זו, כריסטיאן וולף, לימד בהאלה. כן החלו באותה תקופה לשאת לראשונה הרצאות באוניברסיטה בגרמנית במקום בלטינית.
אוניברסיטת ויטנברג נסגרה ב-1813, בעקבות המלחמות הנפוליאוניות. בקונגרס וינה, 1815, הוענקה העיר ויטנברג לפרוסיה ושנתיים לאחר מכן אוחדה עם אוניברסיטת האלה הפרוסית לאוניברסיטה אחת.
האוניברסיטה כיום

האוניברסיטה מחולקת לפקולטות:
תאולוגיה
משפטים וכלכלה
רפואה (כולל בית חולים אוניברסיטאי)
פילוסופיה I - מדעי החברה, לימודי תרבות, היסטוריה
פילוסופיה II - בלשנות, תקשורת המונים, מוזיקה
פילוסופיה III - חינוך
מדעי הטבע I - ביוכימיה, ביולוגיה, רוקחות
מדעי הטבע II - כימיה ופיזיקה
מדעי הטבע III - חקלאות, גאולוגיה, מתמטיקה, מדעי המחשב
כמו כן מצויים בשטחי האוניברסיטה בהאלה גן בוטני שנוסד ב-1698 ומצפה כוכבים מ-1788.
בוגרים וחברי-סגל

אמיל אדולף פון בהרינג, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 1901
גוסטב הרץ, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1925
הרמן שטאודינגר, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1953
קרל ציגלר, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1963
המתמטיקאי גאורג קנטור
הפילוסוף הרמן כהן
המלחין גאורג פרידריך הנדל
אבי התעמלות המכשירים, פרידריך לודוויג יאן
ההיסטוריון אוסוואלד שפנגלר
המשורר לודוויג טיק
המלומד היהודי יום-טוב ליפמן צונץ
התאולוג וחוקר המקרא וילהלם גזניוס
התאולוג וחוקר המקרא קונסטנטין שלוטמן (גר')
הפיזיולוג ארנסט היינריך ובר
ההיסטוריון ארנסט פון שטרן - רקטור האוניברסיטה (1923–1924)
בוגרים בדיוניים

הדמויות הבדיוניות המלט של ויליאם שייקספיר ודוקטור פאוסטוס של כריסטופר מרלו למדו באוניברסיטת ויטנברג.
כיכר האוניברסיטה
אוהב אותך איסה

| --- | --- |

 סוגה:  טלנובלה לילדים ונוער
 יוצרים:  מריאלה רמירו
 שחקנים:  מריה גבריאלה דה פריה   ריינלדו סבסרקה   וילי מרטין   מיכאלה כסטג'סטי   מילנה טורס
 ארץ מקור:  ונצואלה
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  225
 תוכנית המשך:  אוהב אותך איסה +
 הפקה
 חברת הפקה:  Nickelodeon Latin America 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ ניקלודאון
 תקופת שידור מקורית:  29 בספטמבר 2008 – 26 במרץ 2010
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אוהב אותך איסה (בספרדית: Isa TKM - קיצור של Isa Te Quiero Mucho) הוא שמה של טלנובלה לילדים ונוער המשודרת בערוץ ניקלודאון. הטלנובלה שודרה בין התאריכים 29 בספטמבר 2008 - 20 במרץ 2009.