stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגפת הקורונה בסינגפור
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
↑  Zhaki Abdullah and Hidayah Salamat, Singapore confirms first case of Wuhan virus, CNA, ‏23 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  hermesauto, Singapore confirms first cases of local coronavirus transmission: What we know about the 6 new cases, The Straits Times, ‏2020-02-04 (באנגלית)
↑  סינגפור הייתה מופת בבלימת הקורונה. אז למה הנגיף מתפרץ שוב?, באתר וואלה, 19 באפריל 2020
↑  מעיין גוטנמכר, ‏כך סינגפור התאוששה במהירות מנגיף הקורונה, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2020
↑  סינגפור ניצחה את הנגיף - ואז הוא חזר, באתר ynet, 20 באפריל 2020
↑  Myanmar, Singapore airlines cut Yangon-Singapore flights, The Myanmar Times, ‏2020-03-19
↑  Coronavirus: Singapore confirms first two deaths, ‘braced for more losses’, South China Morning Post, ‏2020-03-21 (באנגלית)
↑  COVID-19: Singapore closes borders to all tourists, short-term visitors, sg.news.yahoo.com (באנגלית)
↑  Singapore now bans airport transit passengers as well as visitors, Executive Traveller (באנגלית)
↑  hermesauto, Coronavirus: All entertainment venues in Singapore to close, gatherings outside work and school limited to 10 people, The Straits Times, ‏2020-03-24 (באנגלית)
↑  COVID-19: Singapore closes schools, most workplaces, www.aa.com.tr
↑  British Airways cancels flights to Sydney, Singapore, Hong Kong, Executive Traveller (באנגלית)
↑  hermesauto, Operations at Changi Airport T2 to be suspended for 18 months from May, The Straits Times, ‏2020-04-06 (באנגלית)
↑  Singapore bans public, private gatherings of any size in virus fight, South China Morning Post, ‏2020-04-07 (באנגלית)
↑  סינגפור האריכה את הסגר עד ל-1 ביוני בעקבות התפשטות הקורונה, באתר ynet, 21 באפריל 2020
1 2  סינגפור תסיר חלק ממגבלות הקורונה, באתר ynet, 2 במאי 2020
↑  גרוע מהתחזיות: כלכלת סינגפור התכווצה ביותר מ-40%, באתר כלכליסט, 14 ביולי 2020
↑  Daily Report on COVID-19, ‏11 ביולי 2020
↑  MOH | News Highlights, www.moh.gov.sg
↑  hermesauto, Active Covid-19 cases fall below 100 for the first time in Singapore since March 12, The Straits Times, ‏2020-10-16 (באנגלית)
↑  Last COVID-19 cluster closes; no active cluster in Singapore for the first time since pandemic began, CNA (באנגלית)
↑  Ending circuit breaker: phased approach to resuming activities safely, www.gov.sg (באנגלית)
↑  Moving into Phase 2: What activities can resume, www.gov.sg (באנגלית)
↑  COVID-19: Phase 2 of reopening to start from Jun 19, social gatherings of up to five people allowed, CNA (באנגלית)
↑  MOH | News Highlights, www.moh.gov.sg
↑  סינגפור נכנסת לשלב השלישי של ההתמודדות עם הקורונה - אסיה פאסיפיק בלוג מינהל סחר חוץ, באתר אסיה פאסיפיק, ‏2020-12-16
↑  Moving into Phase 3 of Re-Opening on 28 Dec 2020, www.gov.sg (באנגלית)
↑  אדר פרימור, טייוואן וסינגפור, אלופות המאבק בנגיף, מתמודדות עם גל תחלואה, באתר כלכליסט, 22 במאי 2021
↑  סינגפור מבטלת את בדיקת הקורונה לתיירים ביום ההגעה למדינה, באתר פספורטניוז, ‏2022-03-27
נתוני תחלואה ותמותה במדינה
טיסה 4978 של ריאנאייר

| --- | --- |

 תאריך:  23 במאי 2021
 מיקום:  נמל התעופה הלאומי מינסק 
 הרוגים:  0
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  132
 המעורבים באסון

כלי טיס
 מוצא:  אתונה, יוון
 יעד:  וילנה, ליטא
 מפעיל:  ריינאייר
 נוסעים:  126
 אנשי צוות:  6
 
טיסה 4978 של ריאנאייר הייתה טיסת נוסעים סדירה בינלאומית שיצאה מנמל התעופה הבינלאומי של אתונה, יוון, לנמל התעופה וילנה, ליטא, ב-23 במאי 2021. בהיותה במרחב האווירי של בלארוס, היא הוסטה על ידי ממשלת בלארוס לנמל התעופה הלאומי מינסק, שם נעצרו על ידי הרשויות שניים מנוסעיה, פעיל האופוזיציה והעיתונאי רומן פרוטסביץ' וחברתו סופיה סאפגה. הטיסה לוותה למינסק על ידי מטוס קרב בלארוסי בתואנה של איום על פצצה, וזאת בהוראת הנשיא אלכסנדר לוקשנקו. האירוע הביא לגינויים מצד רשויות התעופה האזרחית וממשלות רבות באירופה, וגרם לניתוק היחסים הדיפלומטיים בין בלארוס ללטביה.
התקרית

מסלול הטיסה האפשרי, המראה את הסטתו למינסק.
ב-23 במאי 2021, טיסת ריינאייר 4978 (אתונה - וילנה) הופנתה לנמל התעופה הלאומי מינסק לאחר איום על פצצה בזמן שהמטוס היה במרחק 45 מיל ימי (83 קילומטרים; 52 מיל) מדרום לווילנה ו-90 מיל ימי (170 קילומטרים; 100 מיל) ממערב למינסק, אך עדיין במרחב האווירי של בלארוס. לטענת חברת התעופה, טייסיה קיבלו הודעה מהרשויות בבלארוס על "איום ביטחוני אפשרי על סיפונה" והונחו להנחית את המטוס במינסק.
בטיסה היו 6 אנשי צוות ו-126 נוסעים. במינסק הוצא מהמטוס פעיל האופוזיציה הבלארוסי רומן פרוטסביץ' ונעצר על סמך רישומו ברשימת מבוקשים בבלארוס, באשמת פעילות "טרוריסטית". חברתו, סופיה סאפגה, הוצאה מהמטוס אף היא על ידי הרשויות בבלארוס, ועוכבה. לא ניתן הסבר למעצרה על ידי הרשויות בבלארוס. סאפגה היא אזרחית רוסיה, סטודנטית באוניברסיטה האירופית למדעי הרוח בווילנה, והאוניברסיטה אישרה כי נעצרה. למרות העובדה שהמטוס היה קרוב יותר לווילנה, נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו, על פי דוברו, הורה באופן אישי להפנות את הטיסה למינסק ושלח מטוס קרב מיג-29 של חיל האוויר הבלארוסי ללוות אותה. סוכנות הידיעות הממשלתית של בלארוס BelTA מסרה שהטייסים ביקשו לנחות במינסק. הן ריאנאייר והן רשויות החוק בבלארוס אמרו כי לא נמצאו פצצות על המטוס.
מלבד פרוטסביץ' וחברתו, ארבעה נוסעים נוספים שנחשבו כסוכני הק.ג.ב. הבלארוסי לא המשיכו עם המטוס לליטא. מנהיגת האופוזיציה הבלארוסית סבטלנה טיכאנובסקאיה קראה לחקירת האירוע על ידי ארגון התעופה האזרחית הבינלאומי (ICAO). פרוטסביץ' הוכנס בשנה הקודמת ברשימת "אנשים המעורבים בפעילות טרור" בשל תפקידו בהפגנות נגד הממשלה הבלארוסית. טיכאנוסקאיה הצהירה שפרוטסביץ' "צפוי לעונש מוות" בבלארוס. בצאתו מהמטוס אמר פרוטסביץ' לנוסע אחר כי "עונש מוות מחכה לי כאן". גורם אחר אמר כי פרוטסביץ' צפוי לעונש מאסר של חמש עשרה שנה על פעילותו האופוזיציונית. דווח כי רומן וחברתו נכלאו בכלא אוקרסטין.
על פי מקורות המקורבים לטיכאנובסקאיה, פרוטסביץ' הבחין שהוא נמצא במעקב בנמל התעופה באתונה. בהודעותיו הצהיר שיש אדם לידו בקו ובמחסום ניסה לצלם את מסמכי הנסיעה שלו. בנוסף, תדיאוש גיצ'ן, חבר בערוץ הטלגרם נקסטה שפרוטסביץ' ערך אותו בעבר, אמר כי קציני ק.ג.ב היו בטיסה וכי הם "יזמו קטטה עם צוות ריאנאייר" והתעקשו שיש פצצה על המטוס. דוברת המיזם הממלכתי של שדות התעופה בליטא, לינה ביזין, אמרה לסוכנות הידיעות AFP כי נמל התעופה הלאומי מינסק מסר כי הטיסה הוסטה "בשל סכסוך בין איש הצוות לנוסעים".
מסלול הטיסה של FR4978 מעל בלארוס ב-23 במאי הפך לחריג עוד לפני שעשה את פניית הפרסה. בהתבסס על נתונים גולמיים של חברת Flightradar24, צוין שהמטוס לא החל לרדת מעל בלארוס אף על פי שבדרך כלל הדבר נעשה כהכנה לנחיתה בווילנה. אפשרות אחת היא שהנתיב החריג מצביע על כך שטייסי המטוס ניסו לשמור על הכיוון המקורי כדי להגיע למרחב האווירי הליטאי בהקדם האפשרי, אך נאלצו להסיט את מסלולם לאחר התערבות מטוס הקרב הבלארוסי.
המטוס הורשה לצאת לאחר שבע שעות על הקרקע במינסק, והגיע לווילנה באיחור של שמונה וחצי שעות. פרוטסביץ', סאפגה ושלושה אזרחים רוסים לא היו על סיפון המטוס כשנחת בווילנה. הנוסעים ציינו כי הם נאלצו להמתין שעתיים וחצי ללא מים וללא הפסקות שירותים או שיחות טלפון, וכי 50 עד 60 קציני ביטחון בלארוסים בשדה התעופה במינסק ביצעו בדיקות שונות.
בעקבות האירוע התפתח משבר בגבול בלארוס–האיחוד האירופי.
השפעות > סנקציות

ב-24 במאי אסר הקבינט הליטאי על כל הטיסות לליטא וממנה לטוס מעל המרחב האווירי הבלארוסי, החל מ-25 במאי. שר התחבורה הבריטי גרנט שאפס הורה לרשות התעופה האזרחית לבקש מחברות תעופה בריטיות להימנע מלטוס מעל המרחב האווירי הבלארוסי. ההיתר של חברת התעופה הממלכתית הבלארוסית בלאביה לפעול במרחב האווירי בבריטניה הופסק. נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי הורה לממשלתו לעצור את התעבורה האווירית עם בלארוס.
השפעות > סנקציות אפשריות

האיחוד האירופי קיים ישיבת מנהיגים ב-24 במאי בבריסל, בלגיה. לפני הפגישה קרא נשיא ליטא גיטאנה נאוסידה לאיחוד האירופי להטיל סנקציות כלכליות חדשות על בלארוס. שמונה מדינות הסכימו להטיל איסור טיסות לבלארוס ואליה. הצעה נוספת הייתה הטלת איסור על כניסת תנועה קרקעית לאיחוד האירופי מבלארוס. בנוסף נאסר על חברת התעופה הבלארוסית לנחות בשדות תעופה באיחוד האירופי.
תגובות > עמדות ממשלת בלארוס

בעקבות האירוע הודיע משרד התחבורה של בלארוס שהקים ועדה לחקירת הנחיתה הכפויה, וקבע כי יודיע לארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית ו-IATA על התקדמות החקירה ויפרסם דו"ח זמן קצר לאחר מכן.
ב-24 במאי 2021, מנהל מחלקת התעופה של משרד התחבורה של בלארוס, ארטיום סיקורסקי, הקריא תכתובת דוא"ל שנשלח לשדה התעופה במינסק ב-23 במאי. ההודעה נחתמה על ידי החמאס וכללה דרישות מישראל להפסקת אש ברצועת עזה (כחלק ממבצע שומר החומות, שהסתיים בהפסקת אש יומיים קודם) ודרישה מהאיחוד האירופי להפסיק את תמיכתו במדינת ישראל. על פי מכתב זה איימו כי יפוצצו את המטוס מעל וילנה. קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל כינתה את ההסבר הבלארוסי כ"בלתי סביר לחלוטין" והחמאס הכחיש שהוא קשור בכל דרך לאירוע.
תגובות > מומחים משפטיים

עורך דין לענייני תעופה אוקראיני, אנדריי הוק, הציע כי היירוט על ידי המטוס הצבאי והפניית המטוס לנמל תעופה רחוק יותר עשוי היה לסכן את בטיחות הנוסעים ואנשי הצוות. הוא ציין גם כי נספח 2 לאמנת שיקגו רואה ביירוט מטוסים אזרחיים על ידי מטוסים צבאיים כמוצא אחרון, אך המטוס הצבאי בבלארוס המריא מיד. פרופסור חבר בבית הספר הגבוה לכלכלה במוסקבה גלב בוגוש הצהיר כי איום הפצצה ויירוט המטוס על ידי הרשויות בבלארוס יכול היה לסכן את הנוסעים ואת הצוות וכי אמנת שיקגו וגם אמנת מונטריאול משנת 1971 צריכים לשמש בהערכה המשפטית של המקרה. הוא גם כינה את המצב "תקדים מסוכן מאוד".
תגובות > חברות תעופה

מנכ"ל ריאנאייר, מייקל או'לירי, הצהיר כי האירוע הוא "חטיפה ממומנת על ידי המדינה" וכי ריאנאייר מאמינה כי "היו גם סוכני קד"ב בלארוסים שירדו גם בשדה התעופה". קבוצת Avia Solutions הרשומה בקפריסין הודיעה כי חברות התעופה שלהן לא ישתמשו יותר במרחב האווירי הבלארוסי. ב-24 במאי, חברת התעופה ההונגרית וויז אייר הסבה טיסה מקייב, אוקראינה, לטאלין, אסטוניה, כדי להימנע מטיסה מעל למרחב האווירי בבלארוס. חברת התעופה הלטבית אייר בלטיק הודיעה ב-24 במאי כי היא לא תטוס עוד במרחב האווירי של בלארוס עד שהמצב יתבהר. חברת התעופה ההולנדית KLM הצהירה שלא ביצעה שום שינוי בעקבות הערכת סיכונים. חברת סקנדינביאן איירליינס (SAS) הודיעה שבהתאם להוראות סוכנות התחבורה השוודית, הטיסה פעמיים בשבוע בין אוסלו, נורווגיה וקייב תנותב כדי להימנע ממעבר במרחב האווירי הבלארוסי.
המטוס

המטוס המעורב היה מטוס בואינג 737-800 בן ארבע שנים, שנרשם בפולין, רישום SP-RSM. המטוס, נכנס לשירות Ryanair במאי 2017 ונרשם בשם EI-FZX באירלנד, והועבר לשירות ריינאייר סאן במרשם המטוסים הפולני כ-SP-RSM בנובמבר 2019.
זכויות האדם ברשות הפלסטינית

זכויות האדם ברשות הפלסטינית מעוגנות בחקיקה ובהסכמים, אך ישנם ארגוני זכויות אדם מדווחים על מקרים רבים של הפרות של זכויות אדם. למשל עינויים ורצח ללא משפט של להט"בים ומשתפי פעולה עם ישראל, הגבלות על חופש הביטוי, חופש העיתונות וזכויות בסיסיות אחרות.
חירויות וזכויות פרט > חופש הביטוי

הרשות הפלסטינית טוענת כי היא מבטיחה לשמור על חופש הביטוי לאוכלוסייה הפלסטינית, וחוקיה מחייבים זאת. אף על פי כן, הזכות להפגין על ידי מתנגדי משטר הרשות הפלסטינית או מדיניות הרשות הפלסטינית נעשתה יותר ויותר כפופה להגבלות שמטילה המשטרה הפלסטינית, והיא מהווה מקור לדאגה למספר רב של ארגוני זכויות האדם.
פעילים טוענים כי ישנה התערבות שמתגברת עם השנים, כנגד סופרים, שמבקרים את הממשלה הפלסטינית. על פי מנכ"ל ארגון זכויות האדם האמריקאי, דייוויד קיז, ב-2013, אנאס עוואווד שהיה פעיל פלסטיני בן 26 נשפט שלא בפניו על ידי בית משפט פלסטיני בשכם, והורשע על בסיס סעיף בחוק הירדני שאוסר על גידוף המלך, וזאת לאחר שהצעיר פרסם תמונה של מנהיג הרשות הפסלטינית, אבו מאזן בועט בכדורגל, ותחתיה הכיתוב: "חלוץ חדש לריאל מדריד". בנוסף לכך, טען קיז כי ב-2012 נעצר בלוגר פלסטני בשם ג'מאל אבו ריחן, על כך שפתח קמפיין בפייסבוק בשם "העם רוצה סוף לשחיתות".
באפריל 2012 נעצר מרצה באחת מהאוניברסיטאות, איסמת עבדול-חאלק על כך שביקר את עבאס בפייסבוק. לאחר מכן, אנשי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים עצרו את טארק חמיס, שעבד בסוכנות ידיעות פלסטינית והעביר ביקורת על היחס של הרשויות הפלסטיניות כלפי עבדול-חאלק ועל כך שביקר את "התכווצות" העיתונאים ברשות הפסלסטינית. דייוויד קיז טען כי היו אנשי תקשורת רבים אחרים שנעצרו בעקבות פרסום ביקורת על אנשי הרשות הפלסטינית בחשבון הפייסבוק שלהם.
בפברואר 2016 פרסם נציב זכויות אדם האירו-ים תיכוני דו"ח המתעד את הפרות חופש הביטוי ברשות הפלסטינית (כולל רצועת עזה). על פי הדו"ח היו כ-1,274 מעצרים שרירותיים וכ-1,089 זימונים של אנשים, שנאלצו להופיע בפני המשטרה הפלסטינית, מרבית האנשים שנעצרו או נחקרו, היו מזוהים עם חמאס או אנשים שהתנגדו למדיניות הרשות הפלסטינית. בשנה שלפני פרסום הדו"ח, נעצרו על ידי החמאס ברצועת עזה כ-120 אנשים ונשלחו כ-100 זימונים לחקירה. כמו עמיתיהם ברשות הפלסטינית, כוחות הביטחון של החמאס עצרו ותחקרו בעיקר מתנגדים פוליטיים. הנציב טען כי מספר הפרות זכויות האדם שבוצעו על ידי הרשויות ברשות הפלסטינית גדול משמעותית על ידי הפרות הזכויות שבוצעו ברצועה על ידי החאמס. עם זאת, הנציב טוען כי שני הארגונים, הן אש"ף והן חמאס אשמים בצנזורה ובדיכוי. הנציב קרא לחמאס ולרשויות הרשות הפלסטינית להחליט החלטה ברורה שבזכותה ישמר חופש הביטוי, ויאסר כל סוג של מעצר פוגעני.
באוגוסט 2016 פרסם ארגון Human Rights Watch דו"ח על חופש הביטוי ברשות הפלסטינית, הארגון הציג מקרה בו פלסטיני בן 22, בשם מג'ד חווג'אה נעצר על ידי אנשי מטה המודיעין של כוחות הביטחון הפלסטינים. חאווג'ה הואשם בכך שצייר את המילה אינתיפאדה על קיר, ותכנן להבריח אנשים לירדן. במהלך חקירתו עבר חוואג'ה עינויים פיזיים. בנוסף לכך, הוא פרסם ביוטיוב מספר שירים על השחיתות ברשות הפלסטינית, מעשה שנחשב עבירה פלילית. לבסוף, השירים הוסרו מיוטיוב.
ביוני 2021 נעצר ונרצח על ידי מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית ניזאר בנאת, מבקר חריף של הרשות הפלסטינית ופעיל זכויות אדם פלסטיני. הרצח עורר שבועות של הפגנות נגד הרשות הפלסטינית, כוחות הביטחון הפלסטיניים פיזרו באלימות חלק מההפגנות.
חירויות וזכויות פרט > חופש העיתונות

החל מ-2006, כ-16 עיתונאים פלסטינים נהרגו או נפצעו על ידי אנשי כוחות הביטחון הפלסטיניים או על ידי קבוצות חמושות אחרות.
עבדאללה עיסא, המו"ל הפלסטיני ועורך המגזין המקוון "דוניה אל ווטאן" עוכב ביולי 2006 על ידי אנשי הרשות הפלסטינית לאחר שפרסם על גניבה של כ-400,000 דולרים על ידי שר החוץ הפלסטיני, מחמוד א-זהאר בעת ביקורו בכווית. עיסא האשים את א-זהאר בהתערבות בחופש העיתונות ואף הביע אכזבה מכישלונו של ארגון החמאס לטפל בשחיתות כפי שהבטיחו במצע הבחירות שלהם. משרדי העיתון המקוון התוקפו על ידי רעולי פנים והיו איומים כנגד חייהם של עיסא ואנשי הצוות של העיתון.
בספטמבר 2001, התנזים חטף צלם פלסטיני שצילם סרט המציג אזרחים פלסטינים ומשטרה ברמאללה שחגגו ב-11 בספטמבר 2001., כשהוא מאיים על הצלם כי אם יקרין את הסרט, הם יהרגו אותו.
בספטמבר 2006 הוכה עיתונאי קשות וכל הציוד הממוחשב במשרדי הסוכנות הידעות הפלסטינית הרשמית, וואפא, נהרס. כתובות גרפיטי רוססו על קירות והאשימו את הסוכנות בחוסר אובייקטיביות. בכירי פת"ח אמרו כי שר החוץ של הרשות, מחמוד א-זהאר, האשים את הסוכנות "בניהול נגדו מסע הסתה שמנוע ממניעים פולייטים".
חירויות וזכויות פרט > חופש דת

אתרים קדושים רבים לדת הנוצרית וליהדות נותרו באזורים הנשלטים על ידי הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו. על פי ההסכמים, ישראל והפלסטינים התחייבו לכבד ולהגן על זכויותיהם הדתיות של יהודים, נוצרים, מוסלמים ושומרונים והבטיחו להגן על האתרים הקדושים, לאפשר את חופש הפולחן ולאפשר גישה חופשית לאותם אתרים קדושים.
מנהיג נוצרי ברשות הפלסטינית טען כי יש דיווחים על התעללות ורדיפות באזורים המנוהלים על ידי הרשות הפלסטינית, הוא הזכיר פרעות אנטי-נוצריות ברמאללה וכפרי הסביבה וכן בערים ברצועת עזה. בנוסף לטענות של המנהיג הנוצרי, היו דיווחים על הפרות זכויות אדם של נוצרים באזורים המנוהלים על ידי הרשות הפלסטינית.
באפריל 2006 ביקשו ארגונים מוסלמים, בהם המופתי של קלקיליה ואנשי העירייה משר הפנים של הרשות הפלסטינית לסגור את משרדי ימק"א, שפועל בעיר מאז 2000 וזאת לאחר שאותם גורמים טענו כי הארגון מבצע פעילות מיסיונרית. מנכ"ל יקמ"א הכחיש את הטענות ואף אמר כי הארגוון מעסיק מוסלמים רבים ושימק"א לקח חלק במימון מועדון כדורגל מוסלמי. שלושה ימים לפני העתירות הרשמיות לסגירת הארגון, אימאמים רבים דיברו על הנושא לקראת תפילות יום שישי. בשלב מסוים, נזרקו בקבוקי תבערה על משרד התנועה. בספטמבר 2006 נפרץ ונשרף מבנה הארגון על ידי תוקפים זוהו כאנשי חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שהיו מוכרים היטב לכוחות הביטחון המקומיים.
במהלך שנת 2007 הותקפו מטרות מערביות ונוצריות ביהודה ושומרון וברצועת עזה. חברי כנופיות ותאי טרור מקומיים פוצצו והשמידו מוסדות המקושרים לתרבות מערבית כמו בתי ספר אמריקאים, ספריות של כנסיות ועשרות בתי קפה אינטרנט.
בשנת 2010 בלוגר ואליד חוסיין נעצר בעקבות הפצת דעות אנטי-אסלאמיות באינטרנט. הוא שוחחר לאחר מספר חודשים בלחץ בינלאומי וללא הגשת כתב אישום.
חירויות וזכויות פרט > הזכות לחינוך

מהלכים של משרד החינוך המופעל על ידי חמאס להטיך[דרושה הבהרה] אידיאלים איסלאמיסטים על מערכת החינוך בתחומים שנוגעים לפלסטינים רבים. במרץ 2007 הוצאו מתוכנית הלימודים סיפורי עם המסופרים על נשים פלסטיניות ועל פי דיווחים הושמדו כ-1,500 עותקים של סיפורי העם האלו. שר החינוך, נאצר שאער טען כי הספר היא "מלא בביטויים מיניים ברורים" והזכיר ספר בשם "הציפור הקטנה" כגושפנקה לסמל שמסמל נשיות ונושאים מיניים.
אכיפת חוק

על פי הדו"ח השנתי של הקבוצה למעקב אחר זכויות האדם בשנת 2005, בשנה זו כ-113 פלסטינים נהרגו על ידי פלסטינים וכ-50 פלסטינים נהרגו בנסיבות לא ברורות. בנוסף לכך, פלסטינים הרגו כ-10 פלסטינים שהחשדו בכך שיתפו פעולה עם ישראל.
ב-2012 פרסם הארגון הערבי לזכויות אדם דו"ח שמאשים את הרשות הפלסטינית ב"פרקטיקות לא אנושוות והפרת זכויות אדם נגד אזרחים פלסטיניים". הארגון טען כי בין השנים 2007 ל-2011 הרשות עיכבה כ-13,271 פלסטינים ועינתה כ-96% מהם, ובתוצאה מאותם עינויים נהרגו שישה פלסטיניים.
אכיפת חוק > עונש מוות

עונש מוות חוקי ברשות הפלסטינית. הרשות הפלסטינית הוציאה להורג 5 אנשים ב-2005.[דרוש מקור]
בשנת 2010 פסק בית המשפט ברשות הפלסטינית כי יוטל עונש מוות על מי שימכור קרקע לישראלים.
חשיפת יעדים אזרחיים לפעולה צבאית

בנובמבר 2006, כ-50 פלסטיניות נאלצו להיות מגן אנושי לחמושים פלסטיניים שתקפו ישראליים. מקרה נוסף שקרה באותו חודש היה כאשר אזרחים פלסטינים נקראו להגן על אתרים שצבא הגנה לישראל תכנן לתקוף, בנוסף לכך הרשות הפלסטינית הואשמה בשימוש באזרחים כמגן אנושי במהלך מבצעים בהם ניסו כוחות צבאיים לאתר ולתפוס בתים ששימשו אתרים להברחת נשק לשטחים הפלסטיניים.
שימוש באזרחים כמגן אנושי נעשה על ידי חמאס גם בעת מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. חמאס החביא רקטות גם בבתי ספר ומתקנים של אונר"א. כמו כן ביצע חמאס שיגורי רקטות ופצמ"רים מחצרות בתי ספר, כולל ירי הפצמ"רים ממנו נהרג ילד ישראלי בן 4. ב-22 ביולי 2014 פרסם דובר צה"ל סרט המתעד פעילי טרור נמלטים מאתר שיגור באמצעות אמבולנס. חמאס השתמש בבית החולים וופא שבשכונת שג'אעייה להפעלת חדרי מלחמה וכמפקדה, ואף אוחסנו בו אמצעי לחימה ובפרט רקטות. במשך ימים נורתה ממנו אש נק"ל ונ"ט לכיוון כוחות צה"ל. אחרי שצה"ל וידא שבית החולים פונה הוא תקף אותו, התקיפה גרמה לפיצוצי משנה של האמל"ח שאוחסן שם. עיתונאית פינית דיווחה שראתה מחבלים משגרים רקטות מבית החולים שיפא שבמרכז עזה. הארכיבישוף האורתודוקסי היווני אמר שחמאס ירה רקטות ממתחם הכנסייה שלו שבו חסו 2,000 מוסלמים. מספר עיתונאים דיווחו שחמאס איים עליהם שלא ידווחו על שימוש במגן אנושי וב-11 באוגוסט הוציא ארגון העיתונאים הזרים בישראל הודעת גינוי רשמית לחמאס על כך.
בתחילת יוני 2017 חשפה אונר"א מנהרת טרור שחפר חמאס מתחת לבית ספר של הארגון בעזה. אונר"א גינתה את החפירה ואמרה שחמאס הבטיח לאטום אותה.
חשיפת יעדים אזרחיים לפעולה צבאית > הפרת זכויות אדם בשטחים הפלסטינים על ידי הרשויות הישראליות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ברצועת עזה נהרסו מבנים רבים ברפיח סביב ציר פילדלפי תוך כדי הלחימה שהתנהלה שם באופן יומיומי, בעיקר סביב מנהרות ההברחה של רצועת עזה. צה"ל הרס בתים רבים שנשקו לציר וששימשו כעמדות ירי לצלפים ורקטות נגד טנקים על כוחות צה"ל, וכן מבנים שהסתירו פתחי מנהרות תת-קרקעיות. לפי ארגוני זכויות אדם בשנים 2000–2005 הרס צה"ל אלפי בתים ברצועת עזה, רבים מהם ברפיח. ארגוני זכויות האדם גינו את ההרס הרב וטענו שהוא לא מידתי ומהווה עונש קולקטיבי נגד הפלסטינים.
מעמד האישה וזכויות להט"ב > מעמד האישה

לנשים יש זכות בחירה מלאה ברשות הפלסטינית, בבחירות הפרלמנטריות שנערכו ב-2006 כ-47% מהמצביעים היו נשים. לפני הבחירות, תוקן חוק הבחירות כדי שתהיה מכסה שתחייב מפלגות להכניס נשים למפלגות שנרשמו. כתוצאה מחוק זה, כ-22% מהמועמדים של הרשימות שרצו בבחירות היו נשים.
עם זאת, ברצועת עזה מצבם של הנשים היה קשה יותר. ברצועת עזה החמאס אוכף כללי צניעות כלפי נשים מוסלמיות ברצועה. נשים נאלצו ללבוש כיסוי ראש כאשר נכנסים לבניינים של משרדי ממשלת החמאס. ביולי 2010 אסר חמאס על נשים לעשן נרגילה בציבור, בטענה כי הדבר יצמצם את תופעת הגירושים שהולכת וגוברת ברצועה.
רצח על חילול כבוד המשפחה היא תופעה בעייתית ברשות הפלסטינית, ממשלת חמאס אינה פועלת כדי להפסיק את המעשים. על פי דו"ח של המרכז הפלסטיני לזכויות האדם מ-2005, כ-11 נשים פלסטינות נרצחו בעקבות חילול כבוד המשפחה. גם דוח של ארגון Human Rights Watch הצביע על אלימות ביטחונית כנגד נשים ונערות פלסטיניות.
על אף היקף התופעה ושכיחותה, ב-2011 חתם מחמוד עבאס, יושב ראש הרשות הפלסטינית על צו המורה כי רצח על רקע חילול כבוד המשפחה ייחשב כפשע לכל דבר ומבצעיו לא יזכו להקלה בעונשם.
מעמד האישה וזכויות להט"ב > זכויות להט"ב

חוק היסוד של הרשות הפלסטינית כולל סעיפי הגנה מפני אפליה על רקע גזע, מין, צבע, דת, דעות פוליטיות או נכות, וכן הגנה על זכויות האדם, חופש הביטוי ועוד. עם זאת, לא קיימת ברשות הפלסטינית חקיקה מוגדרת לשמירת זכויות הלהט"בים מפני אפליה או הטרדה. לפי אוגדן החוקים נגד הומוסקסואליות שהופץ על ידי האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס (ILGA) בשנת 2010, הפיכת הומוסקסואליות לחוקית ברשות הפלסטינית היא מעשה טלאים ואינה אחודה. מחד, בגדה המערבית הוצאת ההומוסקסואליות מחוץ לחוק בוטלה בשנת 1951, ומאידך ברצועת עזה, סעיף מספר 84 בהחוק המנדטורי משנת 1936 האוסר על קיום יחסי מין בין גברים (אך לא בין נשים) עדיין בתוקפו.
מקרה ידוע של הוצאה להורג של מחמוד אשתיווי, מנהיג חמאס באשמת הומוסקסואליות וגנבה התרחש ב-2016.
באוגוסט 2019 פורסם כי התקיים בשכם אירוע גאווה שאורגן על ידי הארגון אלקאוס, לאחר סיום האירוע איימה המשטרה הפלסטינית לרדוף ואף לעצור כל מי שהשתתף באירועים של הקהילה בשטחי הרשות בטענה כי האירוע עודד לפעול בצורה שמתנגדת לערכים ולמסורת הפלסטינית. בעקבות הודעת האיום של המשטרה נאלץ הארגון לבטל אירוע נוסף מסוג זה ברמאללה. בעקבות האירוע פורסמו ברשתות החברתיות מספר פוסטים של צעירים פלסטיניים שתמכו בקהילה ובארגון ומחו על רדיפתם על ידי המשטרה.
בשנת 2022 הציג ארגון UN WATCH דו״ח לוועדת האו״ם נגד עינויים ובו שטח עדויות רבות להפרת זכויות אדם והפעלת עינויים כלפי להט"בים ביהודה, שומרון ורצועת עזה על-ידי הרשות הפלסטינית והחמאס, וכי פעמים רבות להט"בים ניצבים בפני סכנת מוות ונאלצים לברוח מהמדינה.
אנדראש וארקוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1926 גיור, הונגריה 
 פטירה:  21 בנובמבר 1977 (בגיל 51) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1962) 
 
אנדראש וארקוני (בהונגרית: Várkonyi András; גיור, 12 במרץ 1926 – בודפשט, 21 בנובמבר 1977) היה עיתונאי, עורך עיתון, מנחה טלוויזיה יהודי-הונגרי.
קורות חיים

אנדראש וארקוני נולד במשפחה יהודית ובשל יהדותו נבצר ממנו להמשיך בלימודיו, לכן עבד כשוליית רצען ועבודות עור אמנותיות בבודפשט עד 1944, אז גורש למחנה ריכוז. הוריו ניספו בשואה. הוא הצליח לשרוד ובין השנים 1945-1950 שירת בכוחות המזוינים בהונגריה ולאחר מכן הפך לעובד במפלגה. משנת 1953 היה חבר מערכת בעיתון "נוער חופשי" (Szabad Ifjúság), ומשנת 1957 עבד בשידורי הרדיו ההונגרי לחו"ל. בשנת 1962, סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת אטווש לוראנד וקיבל גם תעודת הוראה. משנת 1964 היה כתב השבועון טיקר (Tükör) שפירושו בהונגרית "מראה" ולאחר מכן, מייסוד היומון "עיתון הונגרי" Magyar) Hírlap), היה העורך של היומון. רבים מדיווחיו ומכתביו העיתונאיים וכן ביקורותיו הופיעו בשני העיתונים הללו גם יחד. משנת 1972 ועד מותו, היה העורך הראשי של התוכנית הפוליטית השבועית של הטלוויזיה ההונגרית.
ריכוז מקומות עבודתו:
חברת השקעות בבנייני ציבור (1950)
מפלגת העובדים ההונגרית (1952-1951)
משרד החינוך (1953-1952)
חברת הוצאת עיתוני נוער (Szabad Ifjúság)
הרדיו הונגרי (1964-1958)
חברת הוצאת עיתוני חדשות  Magyar) Hírlap) (1968-1964))
חברת הוצאה לאור של כתבי עת (1972-1968)
הטלוויזיה ההונגרית (1977-1972)
וארקוני הובא למנוחות בבית הקברות פרקשרט בבודפשט. ילדיו הם יודית וארקוני ופטר וארקוני.
פרסים והוקרה

מדליית מסדר העבודה דרגת כסף (1969)
פרס הרמה (1972)
שבח שר הפנים (1969)
שבח שר המשפטים (1970)
ראו גם

ביוגרפיה של אנדרש וארקוני ב-Arcanum
ביוגרפיה של אנדראש וארקוני ב"אגודת אנשי הטלוויזיה" TVMT
לקריאה נוספת

נתוניו במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
Búcsú Várkonyi Andrástól (1977. december 1.) Új Élet, 32. évfolyam, 23. szám (פרידה מאנדראש וארקוני ב"אוי אילט" העיתון של יהדות הונגריה)
Elhunyt Várkonyi András (1977. november 22.) Magyar Hírlap, 10. évfolyam, 274. szám, 1. oldal (נפטר אנדראש וארקוני)
לקסיקון ביוגרפי הונגרי ISBN 963-05-2500-3
הערות שוליים

↑  "Hamvasztás utáni búcsúztatása..." Népszabadság. 1977-11-24. p. 8.
Wishful Sinful

"Wishful Sinful" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. גיטריסט הלהקה, רובי קריגר, כתב את השיר, שיצא לראשונה במרץ 1969 כסינגל, כמו גם באלבומה הרביעי של הלהקה, The Soft Parade, מאוחר יותר ביולי. "Wishful Sinful" עוקב אחר הנושא הכללי של האלבום על ידי שילוב אלמנטים של מוזיקה קלאסית.
באפריל 1969 הגיע הסינגל למקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ולמקום ה-28 במצעד קאש בוקס טופ 100. בדנמרק הגיע השיר למקום ה-3, שם שהה בטופ 10 במשך חודש.