stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוקי קרח
ציוד > ציוד שוער

מחליקי שוער - נמוכים יותר מהמחליקיים של שאר השחקנים, כדי לאפשר לשוער ירידה אל הקרח וקימה מהירה.
מקל הוקי מיוחד לשוער - בעל להב רחב יותר וחלק רחב יותר במוט, עד אמצעו. מוחזק על ידי השוער ביד אחת.
מסכת שוער - עוטפת את הראש כולו, מכילה סורגים להגנת הפנים וניתן להוסיף לה מגן תלוי לצוואר. שוערים רבים נוהגים לעטר את מסכותיהם בציורים צבעוניים, שהופכים את מסכת השוער לפריט ייחודי.
מכנסיים מרופדים להגנת האגן והירכיים.
מגן חזה וכתפיים.
כפפת שוער - מולבשת על היד שאינה אוחזת במקל. מאפשרת לתפוס את הדיסקית מהאוויר או לעצור אותה ולסוכך עליה על הקרח.
חוסם (Blocker) - משמש לעצירת הדיסקית, מולבש על אמת הזרוע האוחזת במקל.
מגיני רגליים - לכל אורך הרגל, מהאגן עד כפות הרגליים.
מגיני מרפקים.
מגן אשכים.
פציעות

בהוקי קרח מספר גורמי סיכון משמעותיים לפציעות.
בראש הגורמים עומדות ההתנגשויות בשחקנים אחרים או בלוחות שבצידי הזירה, העלולות לערב כוח רב עקב מהירות ההחלקה של השחקנים. אלה אחראיות לכ-65% מהפציעות. גורמי סיכון אחרים הם פגיעות ממקלות ההוקי, מהדסקית, ממשטח הקרח או מסכיני המחליקיים. קטטות המתפתחות לעיתים בין שחקנים הן גורם סיכון שולי יחסית לפגיעות לעומת הגורמים האחרים.
ציוד המגן הרב שלובשים השחקנים מפחית את הסיכון במידה ניכרת והופך את הפציעות הקשות לנדירות יותר, אך עדיין קיימות פציעות בכל הדרגות, כולל פגיעות בעמוד השדרה עד כדי שיתוק, זעזועי מוח ופגיעות פנים, כולל איבוד עין כתוצאה מפגיעת דיסקית או מקל הוקי. רובן המכריע של הפציעות הקשות נגרם מעבירות, ולא מתיקולי גוף חוקיים.
חבישת קסדת המגן הפכה בהדרגה לחובה בהוקי קרח הבינלאומי בשנות ה-60 של המאה ה-20, וב-NHL הפכה לחובה ב-1979 עבור שחקנים שהצטרפו לליגה מאותה שנה ואילך, כך שכיום היא חובה לכל השחקנים - השחקן האחרון שעליו לא חלה חובת חבישת הקסדה פרש ממשחק פעיל ב-1997. לפני שחבישת הקסדה הפכה לחובה, קרו אף מספר מקרי מוות כתוצאה מפגיעות ראש קשות. בהוקי קרח הבינלאומי חובה על השחקנים לחבוש את קסדת המגן גם בעת החימום שלפני המשחק; בליגת ה-NHL אין חובה כזו. חוקי המשחק מחייבים שחקן שאיבד את קסדתו תוך כדי משחק, ושמעורבותו במהלך המשחק נפסקה, לצאת מיידית מזירת הקרח או להרים את קסדתו ולחבוש אותה מחדש בתוך זמן סביר. שחקן הנכנס אל זירת הקרח מספסל קבוצתו, או שחוזר אל זירת הקרח מתיבת העונשין לאחר שהסתיים עונש אותו ריצה בשל עבירה, חייב להיכנס אל הקרח עם קסדה רכוסה לראשו.
אחת הפגיעות הנפוצות במשחק, שהפכה לסימן היכר שלו, היא אובדן שיניים כתוצאה מפגיעת דיסקית או מקל הוקי - בעיקר בליגות גברים מקצועניות, בהן המחליקים אינם משתמשים בכלוב להגנה מלאה על הפנים, והחלק התחתון של הפנים נותר בלתי מוגן. על אף השימוש במגיני שיניים על ידי שחקנים רבים, לא נמנע לחלוטין אובדן שיניים במקרה של פגיעה - אך מגיני השיניים מונעים לרוב את הידרדרות הפגיעה בפה ובשיניים לכדי זעזוע מוח. שחקנים רבים משתמשים בשיניים תותבות משוכללות מחוץ למגרש, אך בעת משחק רבים מעדיפים להסירן - וחיוך בו חסרות שיניים הפך לאחד מסמלי המשחק.
בנוסף להפחתת כמות וחומרת הפציעות באמצעות ציוד המגן, מנסות המסגרות השונות המנהלות את הענף להפחית את כמות הפציעות וחומרתן באמצעות חקיקה, למשל על ידי החמרת העונשים על עבירות קשות – בעיקר אלה הכוללות פגיעה בראש ובגב.
גם מקל שנשבר תוך כדי משחק יכול להוות גורם סיכון עקב הקצוות החדים שהשבר גורם. חוקי המשחק קובעים ששחקן שמקלו נשבר חייב לשמוט את החלק שנותר בידו מיידית על הקרח כדי לא לסכן את סביבתו. אם מצב המשחק מאפשר זאת, יכול אותו שחקן להחליק אל ספסל קבוצתו כדי לקבל מקל חדש; אך אם קבוצתו נמצאת תחת מתקפה, יכול השחקן להישאר על הקרח ולעזור במאמצי ההגנה של קבוצתו ללא מקל. מטבע הדברים יעילותו של השחקן ללא מקל נפגמת מאוד, אך הוא יכול לסייע במאמצי ההגנה של קבוצתו באמצעות עצירת הדיסקית בגופו או ביצוע תיקולי גוף על שחקני היריב.
ה-NHL וליגות נוספות בצפון אמריקה

הוקי קרח הוא אחד מארבעת ענפי הספורט העיקריים בצפון אמריקה. ליגת ההוקי הלאומית (National Hockey League) ה-NHL שקמה ב-1917 היא הליגה הבכירה בצפון אמריקה, ונחשבת לטובה ולפופולרית בעולם. ה-NHL היא ליגה עצמאית שאינה כפופה לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) ומשחקיה מתנהלים לפי ספר החוקים שלה, שחלק מהחוקים בו שונים מאלה שבספר החוקים של ה-IIHF.
בליגה 32 קבוצות, כאשר 7 מתוכן מבוססות בקנדה והשאר בארצות הברית.
נכון לעונת 2021/22 הקבוצות מחולקות לשתי חטיבות (conferences) - מזרחית ומערבית, לפי חלוקה גאוגרפית, המחולקות לשני בתים כל אחת. אורך העונה הרגילה הוא 82 משחקים. בתום העונה הרגילה, עולות שמונה קבוצות מכל חטיבה לפלייאוף בו הן משחקות בסדרות בשיטת הטוב משבעה משחקים, כאשר המפסידה בכל סדרה מודחת מהמשך המשחקים. אלופת המזרח ואלופת המערב נפגשות לסדרת הגמר על הזכייה בגביע סטנלי, הגביע הוותיק ביותר בספורט בצפון אמריקה, ועל תואר אלופת ה-NHL.
מלבד ה-NHL, קיימות בצפון אמריקה ליגות הוקי קרח רבות נוספות - החל מליגות מקצועניות משניות (Minor Leagues) וכלה בליגות מקומיות חובבניות וליגות גילאים עד גילאי הילדים. הליגה הנחשבת לטובה ולחשובה ביניהן היא ה-American Hockey League (ר"ת AHL), ליגה מקצוענית משנית המונה 32 קבוצות, כאשר לכל קבוצת NHL יש בה קבוצה-בת המשמשת לפיתוח שחקנים צעירים, או כמסגרת לשחקנים שירדו ביכולתם או משתקמים מפציעות.
בתחום ליגות הגילאים, הארגון הבולט ביותר הוא ה-Canadian Hockey League (ראשי תיבות CHL) - ארגון גג תחתיו פועלות שלוש הליגות העיקריות לצעירים עד גיל 20 (באנגלית: Major Junior), שהן ספקיות השחקנים העיקריות לדראפט ה-NHL מדי קיץ. על אף שם הארגון והזיהוי המוחלט של הליגות עם קנדה, שתיים מהן פעילות גם בארצות הברית.
Quebec Major Junior Hockey League (ראשי תיבות QMJHL) - פועלת בעיקר בקוויבק, וגם בשאר פרובינציות קנדה שלאורך חוף האוקיינוס האטלנטי.
Ontario Hockey League (ראשי תיבות OHL) - פועלת בעיקר באונטריו, וגם במדינות פנסילבניה ומישיגן בארצות הברית.
Western Hockey League (ראשי תיבות WHL) - פועלת בחלק המערבי של קנדה, ממניטובה ועד לחוף האוקיינוס השקט, ובמדינות וושינגטון ואורגון בארצות הברית.
המקבילה של ה-CHL בארצות הברית היא ה-United States Hockey League (ראשי תיבות USHL) הפועלת באזור המערב התיכון. היא נחשבת לליגת הצעירים הבכירה (Tier 1) של ארצות הברית ומוציאה אף היא כמות מכובדת של שחקנים לדראפט ה-NHL.
ליגה נוספת בצפון אמריקה, שמשקלה בכמות השחקנים המגיעים ממנה לדראפט ה-NHL התבסס עם השנים, היא ליגת המכללות של ארצות הברית הנערכת במסגרת איגוד ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA). הפיינל פור של הליגה - משחקי חצי הגמר והגמר על תואר האליפות השנתי שלה - מכונה "פרוזן פור" (Frozen Four - "ארבע הקפואות").
מסגרות הוקי קרח עיקריות נוספות > הוקי קרח באולימפיאדה

הוקי קרח הוא ענף אולימפי מאז אולימפיאדת אנטוורפן (1920), אז שוחק הטורניר הראשון במסגרת אולימפיאדת הקיץ. ב-1924 התקיימה אולימפיאדת החורף הראשונה, ומאז ועד היום הוקי קרח משוחק במסגרת אולימפיאדת החורף.
החל מאולימפיאדת נאגנו (1998) ועד אולימפיאדת סוצ'י (2014) השתתפו שחקני NHL באולימפיאדה, על פי הסכם בין ה-IIHF, ה-NHL, איגוד שחקני ה-NHL, והוועד האולימפי הבינלאומי. עם זאת, לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) הודיעה ה-NHL שלא תאפשר לשחקניה להשתתף באולימפיאדה, עקב מחלוקות כספיות עם הוועד האולימפי הבינלאומי וכיוון שלא הוכחה תועלת עסקית לליגה ולענף מהשתתפותה באולימפיאדה. למרות כוונה לחזור למסגרת האולימפית ולקחת חלק באולימפיאדת בייג'ינג (2022), נסוגו ה-NHL וארגון השחקנים מכוונתם עקב התפרצות מחודשת של מגפת הקורונה שגרמה לדחיית משחקים רבים בעונת 2021/22, שהצורך בתאריכים חלופיים לקיומם לא איפשר את יציאת הליגה לפגרה לצורך האולימפיאדה.
בטורניר האולימפי זכו במדליית זהב קנדה וברית המועצות/חבר המדינות/"הספורטאים האולימפיים מרוסיה" 9 פעמים כל אחת, ארצות הברית ושוודיה פעמיים כל אחת, בריטניה, צ'כיה ופינלנד פעם אחת כל אחת.
מאז אולימפיאדת נאגנו (1998) מתקיים גם טורניר אולימפי לנשים. קנדה זכתה חמש פעמים במדליית זהב ופעמיים בכסף, ארצות הברית זכתה פעמיים במדליית זהב וארבע פעמים במדליית כסף. השתיים התמודדו ביניהן בכל משחקי הגמר האולימפיים לנשים, למעט באולימפיאדת טורינו (2006).
האלופה האולימפית הנוכחית לגברים היא פינלנד והאלופה האולימפית הנוכחית לנשים היא קנדה, לאחר שזכו במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג (2022).
מסגרות הוקי קרח עיקריות נוספות > אליפות העולם

אליפות העולם לגברים של IIHF מתקיימת בכל שנה מאז 1930 למעט שנות מלחמת העולם השנייה והשנים האולימפיות עד 1964 ובין 1980 ל-1988 (עד 1964 הטורניר האולימפי נחשב רשמית גם לאליפות העולם), כאשר נכון ל-2020 המדינות החברות בה מחולקות לשמונה דרגים: דרג עליון המונה 16 נבחרות, ודרגים נמוכים הממוספרים 1A,‏ 1B, ‏2A, ‏2B, ‏3A, ‏3B ו-4. בכל שנה מתקיימת אליפות עולם לכל אחד מהדרגים, וביניהם קיימת תנועת נבחרות בשיטה של עליות וירידות - לדוגמה, המנצחת באליפות העולם דרג 2A עולה לדרג 1B לשנה הבאה, שתי האחרונות בדרג העליון יורדות לדרג 1A, וכדומה. הזוכה באליפות העולם של הדרג העליון, המתקיימת בחודשים אפריל ומאי, היא אלופת העולם לאותה שנה.
מאז 1977 רשאים שחקני NHL להשתתף באליפות ולייצג את נבחרותיהם, אך כיוון שהאליפות מתקיימת במקביל לסיבובים הראשונים של פלייאוף ה-NHL, האפשרות הזו פתוחה למעשה בעיקר לשחקנים שקבוצותיהם לא עלו לפלייאוף. במהלך האליפות יכולים להצטרף גם שחקנים שקבוצותיהם הודחו מהפלייאוף, ונבחרות שיש להן שחקנים ב-NHL נוהגות לעיתים לשמור מקומות פנויים בסגליהן בתחילת האליפות לצורך כך.
אלופת העולם הנוכחית (2024) היא צ'כיה, שזכתה באליפות העולם 2024 של הדרג העליון אותה גם אירחה.
החל מ-1990 מתקיימת גם אליפות עולם לנשים, כאשר החל מ-1997 היא מתקיימת באופן סדיר בכל שנה שאין בה אולימפיאדת חורף למעט שנת 2003, אז בוטלה אליפות העולם לנשים שנועדה להיערך בסין עקב מגפת הסארס, ושנת 2020, אז בוטלה האליפות שנועדה להיערך בקנדה עקב מגפת הקורונה COVID-19, והחל מ-2018 היא מתקיימת גם בשנים שיש בהן אולימפיאדת חורף. קנדה וארצות הברית הוכיחו עליונות מוחלטת על הנבחרות האחרות, ושיחקו ביניהן בכל משחקי הגמר למעט אחד. קנדה זכתה באליפות 13 פעמים, והיא גם האלופה המכהנת (2024) אחרי שזכתה באליפות העולם לנשים שנערכה בארצות הברית. ארצות הברית זכתה באליפות 10 פעמים. אליפות העולם לנשים מתקיימת בשיטת דרגים דומה לזו של הגברים, כשנכון ל-2024 חברות בדרג העליון 10 נבחרות.
וריאציות נפוצות של המשחק > הוקי אגמים

הוקי אגמים (Pond Hockey), המכונה בקנדה "שיני" (Shinny), הוא משחק הוקי קרח המשוחק על גוף מים שקפא באופן טבעי, בדרך כלל אגם. הוא מאפשר למתגוררים בסביבתו לשחק משחקים מאולתרים, על בסיס חוקים הנקבעים אד הוק בין השחקנים, ובאמצעים נגישים באופן מיידי (לדוגמה – נעליים המשמשות כקורות השערים או ערימות שלג כגובלי שטח המשחק), ללא צורך באולם סגור וזירת קרח מסודרת. בקנדה נחשב הוקי האגמים לחלק מרכזי במשחקי הילדות ובתרבות הפנאי הלאומית, ולגרסה שורשית וטהורה של המשחק.
החל מ-2002 מתקיימת בקנדה אליפות עולם בהוקי אגמים, בין קבוצות בהתארגנות חופשית ממדינות שונות, בגרסה ממוסדת מעט יותר של המשחק. ב-2007 פתח ראש ממשלת קנדה, סטיבן הארפר, את המשחקים.
וריאציות נפוצות של המשחק > פארא הוקי קרח

פארא הוקי קרח (Para Ice Hockey; בעבר נקרא "הוקי מזחלות", ובאנגלית Sledge Hockey, או Sled Hockey בארצות הברית) הוא גרסה מיוחדת של המשחק המשוחק על גבי מזחלות ייעודיות שפותחו עבור שחקנים בעלי לקות בחלק הגוף התחתון. חוקי המשחק מבוססים על חוקי ההוקי קרח הרגילים של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, עם התאמות שונות ללקות הגופנית של השחקנים ולמשחק על המזחלת. שחקני פארא הוקי קרח משתמשים בשני מקלות הוקי ייעודיים, קצרים יותר מהמקלות הרגילים, ובעלי להב בזווית קהה יותר ביחס למוט ושיני מתכת בראש המוט על מנת לאפשר את דחיפת המזחלת על הקרח בעזרתם. בתנועה מהירה של מפרקי הידיים יכולים השחקנים לעבור מדחיפת המזחלת על ידי שיני המתכת שבראש המוט לחבטה בדיסקית באמצעות הלהב, ובחזרה.
המשחק, והמזחלת המשמשת אותו, הומצאו במרכז שיקום בשוודיה בשנות ה-60 של המאה ה-20. בשנות ה-80 וה-90 צבר המשחק פופולריות, והפך לענף ספורט פאראלימפי במשחקי החורף הפאראלימפיים בלילהאמר ב-1994. החל ממשחקי החורף הפאראלימפיים בוונקובר (2010) נעשה ניסיון ליצירת טורניר מעורב מבחינה מגדרית - הנבחרות יכלו לשתף שחקניות בסגלים שלהן, ולא היה טורניר פאראלימפי מיוחד לנשים - אך לאחר שנשים בודדות שולבו במשחק לאורך מספר שנים, הופרד שוב הענף לטורנירים נפרדים לגברים ולנשים. הוועד הפאראלימפי הבינלאומי מארגן גם את אליפויות העולם של הענף.
ארצות הברית היא האלופה הפאראלימפית המכהנת (2022) וקנדה היא אלופת העולם המכהנת (2024).
וריאציות נפוצות של המשחק > הוקי קרח 3 על 3

הוקי קרח 3 על 3 הוא וריאציה חדשה של המשחק, שנוסתה על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית והוועד האולימפי הבינלאומי באולימפיאדת החורף לנוער 2024.
המשחק משוחק בזירה מוקטנת באזור הגנה/התקפה של זירה רגילה – כלומר, היא תחומה על ידי הקו הכחול של זירה רגילה, עליו מוקם קיר אד-הוק, ועל ידי קירות הזירה הרגילה בשלושת צידיה האחרים. משמע - הקיר המוקם על הקו הכחול של הזירה הרגילה וקיר הרוחב שלה המקביל לו הופכים לקירות האורך של הזירה המוקטנת. באופן כזה מתאפשר לשחק על זירה רגילה שני משחקי 3 על 3 במקביל, כאשר האזור הנייטרלי של הזירה הרגילה משמש כאזור מנהלי לשני המשחקים, בו ממוקמים ספסלי הקבוצות.
במשחק משחקות קבוצות עם שוער ושלושה מחליקים בלבד, וחלק מחוקי המשחק שונים מחוקי המשחק הרגילים:
מידות הזירה המוקטנת שמתקבלת הן 30 מטר לאורך ו-22.71 מטר לרוחב; קו השער מרוחק 3.5 מטר מקירות הרוחב של הזירה המוקטנת.
אורך המשחק הוא שלושה שלישים של 16 דקות כל אחד, כאשר שעון המשחק ברוב המקרים אינו נעצר גם כשהמשחק נעצר; השעון נעצר רק במקרים חריגים – למשל עבירה חמורה במיוחד שמביאה להרחקת שחקן, או פציעה.
כל קבוצה מחזיקה בסגל למשחק שני שוערים ו-11 מחליקים. המחליקים מחולקים לשלושה קווי שחקנים (שלושה בקו הראשון, ארבעה בקווים השני והשלישי) אך בניגוד למשחק רגיל, חילופי שחקנים הם קשיחים לפי סדר שנקבע מראש, ומתקיימים בכל דקה; חילוף שחקנים מסומן על ידי צליל מיוחד שמושמע באולם. מאחר שהקווים השני השלישי כוללים שחקן עודף, שמורה זכות למאמני הקבוצות לבחור אילו שלושה שחקנים יעלו למשמרת על הקרח כאשר הגיע זמנו של אותו קו השחקנים לעלות.
בנוסף לחילופי השחקנים, גם השוערים מחויבים להתחלף באמצע כל שליש (כלומר לאחר 8 דקות).
תיקולי גוף אינם מורשים בהוקי קרח 3 על 3, כולל במשחקי גברים. העונש על תיקול גוף אסור הוא עבירה מסוג minor.
אורך העונש על עבירה מסוג minor הוא דקה אחת, כלומר משמרת שלמה על הקרח; באותה דקה קבוצתו של השחקן הנענש משחקת עם שני מחליקים בלבד. בניגוד למשחק רגיל, שער לקבוצה היריבה אינו מפסיק את העונש – אורך העונש הוא קשיח.
בהוקי קרח 3 על 3 אין תיבות עונשין - שחקן שנענש יושב על ספסל קבוצתו למשך זמן העונש.
עבירה מסוג major מביאה בנוסף לעונש הרגיל גם להרחקת מבצע העבירה משארית המשחק.
אם קבוצה עברה עבירות נוספות כאשר היא במהלך עונש על עבירה קודמת, העונש על העבירות הבאות ייכנס לתוקף במשמרות הבאות על הקרח. כלומר הקבוצה תשחק גם את הדקות הבאות עם שני מחליקים בלבד, בהתאם לכמות העבירות שצברה.
בניגוד למשחק רגיל שבו כל חידוש משחק נעשה בעימות (faceoff), ברוב המקרים במשחק 3 על 3 המשחק מחודש כאשר הדיסקית מוענקת לאחת הקבוצות. עימות נעשה רק בתחילת שליש במרכז הזירה, או במקרים חריגים.
לא מסומנים בזירה קווים כחולים, כך שאין אזור הגנה או התקפה.
בהוקי קרח 3 על 3 לא מתקיימים חוקי הנבדל והאייסינג.
בהוקי קרח 3 על 3 אין חבטת עונשין במהלך המשחק; חבטות עונשין מתקיימות בסיום משחקים אם לאחת הקבוצות יש עונש על עבירה שלא מומש, כיוון שהמשחק הסתיים. קבוצה תקבל חבטת עונשין לכל עבירה של הקבוצה השנייה שלא נענשה עליה. אם יש עבירות שלא מומשו לשתי הקבוצות, הן מבטלות זו את זו במספר שווה, וחבטות העונשין תבוצענה על העבירות שנשארו.
בהוקי קרח 3 על 3 אין הארכה במשחקים שהסתיימו בשוויון בזמן החוקי, וההכרעה עוברת מיידית לדו-קרב חבטות עונשין.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > שמו של המשחק במדינות שונות

בארצות הברית ובקנדה נקרא המשחק בפשטות "הוקי" (hockey). גם בפינלנד (jääkiekko) ובלטביה (hokejs) לא מוזכר הקרח בשם המשחק. בשוודיה נעשה שימוש בשני השמות (hockey או ishockey). ברוסיה ובאוקראינה מכונה המשחק לעיתים "הוקי", אך כיוון שבמדינות אלה המונח "הוקי" יכול לכוון גם לבנדי, מכונה לפעמים המשחק "הוקי עם דיסקית" (ברוסית: Хоккей с шайбой, באוקראינית: Хокей із шайбою).
ביתר מדינות העולם נקרא המשחק בשמו המלא "הוקי קרח", או וריאציה אחרת המזכירה את הקרח, כגון "הוקי על קרח" (לדוגמה hockey sur glace בצרפת או hockey sobre hielo במדינות דוברות ספרדית).
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > הוקי קרח בתרבות קנדה

במולדת הענף, קנדה, הוקי קרח הוא הספורט הלאומי הרשמי של החורף וחלק בלתי נפרד מהתרבות הלאומית. בקנדה כמות שחקני ההוקי קרח הרשומים הגדולה בעולם – 621,026 שחקנים רשומים לפי רישומי ה-IIHF מ-2019, קרוב ל-2% מאוכלוסייתה. אולמות היסטוריים שאירחו במשך עשרות שנים משחקי הוקי קרח חשובים, כגון מונטריאול פורום במונטריאול או מייפל ליף גארדנס בטורונטו, קיבלו מעמד רשמי של אתרים היסטוריים לאומיים של קנדה, ומשחק הוקי קרח הופיע – לצד ענפי ספורט חורף אחרים בתמונות קטנות יותר – על המהדורה הישנה של השטר של חמישה דולרים קנדיים. אירועי הוקי קרח כגון הניצחון של נבחרת קנדה על נבחרת ברית המועצות בסדרת הפסגה מ-1972, נחשבים לאירועים היסטוריים לאומיים מעבר להיבט הספורטיבי שלהם, והוטבעו על בולים ומטבעות. שחקני הוקי קרח מובילים, כגון ויין גרצקי, זכו לתוארי אצולה במסדר קנדה.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > הוקי קרח בתרבות מדינות אחרות

הוקי קרח פופולרי במדינות אחרות מלבד קנדה – ארצות הברית, המדינות הנורדיות ומדינות מזרח ומרכז אירופה, אם כי השפעתו על התרבות הכללית פחותה בהרבה מאשר בקנדה, ובדרך כלל אינה חורגת מההקשר הספורטיבי. עם זאת, במקרים מיוחדים הגיע הענף לאזכורים מעבר לתחום הספורטיבי, כגון על בולי דואר, הן במדינות בהן הענף פופולרי והן במדינות בהן הוא אינו פופולרי, כגון פרגוואי.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > תרבות המשחק > קטטות

בהיותו של הוקי קרח ענף ספורט קשוח ומרובה מגע המשוחק בתנועה כמעט מתמדת, גולשים לעיתים האירועים במשחק לקטטות בין השחקנים. בצפון אמריקה הפכו הקטטות לחלק בלתי נפרד מתרבות המשחק ולגורם משיכה לקהל, ולמעשה השופטים נותנים לקטטה בין שני שחקנים להימשך עד שאחד מהם נופל על הקרח או עד ששחקנים נוספים מתערבים בה. בהוקי קרח הבינלאומי, לעומת זאת, קטטות אינן נסבלות ומופסקות מיד בתחילתן.
כחלק מהתרבות המקבלת את הקטטות כמרכיב טבעי בהוקי קרח הצפון אמריקאי, נוצרה בו דמות ה"אנפורסר" (Enforcer - כופה, מכריח), שחקן שעיקר תפקידו הוא הפחדה והרתעה של שחקני היריב על ידי תיקולים קשוחים וכניסה לקטטות יזומות, בעיקר מול יריבים המתנהגים בקשיחות לכוכבי קבוצתו או לשוער שלה.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > תרבות המשחק > תרבות אוהדים

כמו כמעט בכל ענף ספורט, אוהדי הקבוצות והנבחרות מאמצים לעצמם שירי אוהדים, מתלבשים בתלבושות קבוצותיהם ומקניטים את היריבים, כולל קריאות שמחה כאשר יריב מתוקל בכוח אל הלוחות בצידי זירת הקרח. עם זאת, יחסית לאופי הקשוח של המשחק עצמו, מהומות בין אוהדים הן נדירות יחסית.
לענף יש גם מספר מסורות אוהדים ייחודיות לו, כגון זריקת כובעים אל זירת הקרח כאשר שחקן מבקיע שלושער (באנגלית hat trick) - מנהג שהשתרש תחילה ב-NHL והתפשט משם אל ההוקי קרח הבינלאומי.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > תרבות המשחק > מיישרת הקרח

מיישרת הקרח, המיישרת, מנקה ומחליקה את פני הקרח לפני המשחק ובהפסקות בין השלישים, הפכה לאחד מסמלי המשחק וחלק חשוב ובלתי נפרד מתרבותו, בעיקר בצפון אמריקה. אוהדים נוהגים לעקוב אחרי ביצועיו של נהג המיישרת, להריע לו על ביצועים טובים וללעוג לו אם החמיץ אזור בזירה שלא יושר כהלכה. המיישרת נקראת לרוב בשם "זמבוני", שם החברה שהקים הממציא שפיתח את המיישרת ב-1949 שהפך לשם גנרי למיישרות קרח באשר הן.
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > תרבות המשחק > יריבויות מסורתיות

בהוקי קרח הבינלאומי קיימות מספר יריבויות מסורתיות ארוכות שנים, הנובעות מסיבות שונות – יריבויות היסטוריות מתקופת המלחמה הקרה (ארצות הברית וקנדה מול רוסיה, כממשיכתה של ברית המועצות), יריבויות כתוצאה מגלגולי עבר של המדינות (רוסיה מול צ'כיה, שריד ליריבות בין ברית המועצות וצ'כוסלובקיה) ויריבויות כתוצאה מקרבה היסטורית, תרבותית וגאוגרפית (קנדה מול ארצות הברית, צ'כיה מול סלובקיה, פינלנד מול שוודיה). במאה ה-21, עם עליית מעמדן של שתי הנבחרות בהוקי קרח העולמי, הולכת ומתפתחת יריבות מסורתית גם בין גרמניה ושווייץ.
גם ב-NHL קיימות יריבויות היסטוריות ארוכות שנים בין קבוצות וותיקות (הגדולה בהן היא בין מונטריאול קנדיאנס וטורונטו מייפל ליפס), יריבויות גדולות על בסיס קרבה גאוגרפית או שייכות לאותה מדינה בארצות הברית או פרובינציה בקנדה (ניו יורק ריינג'רס מול ניו יורק איילנדרס וניו ג'רזי דווילס, טורונטו מייפל ליפס מול אוטווה סנטורס, פיטסבורג פינגווינס מול פילדלפיה פליירס, אדמונטון אוילרס מול קלגרי פליימס, לוס אנג'לס קינגס מול אנהיים דאקס), ויריבויות שהתפתחו לאורך שנים של מפגשים מרובי תקריות בין הקבוצות (לדוגמה דטרויט רד וינגס מול קולורדו אוולאנש, שיקגו בלאקהוקס מול סנט לואיס בלוז).
תרבות הענף ומקומו בתרבות הכללית > תרבות המשחק > "מועדון הזהב המשולש"

"מועדון הזהב המשולש" (באנגלית: Triple Gold Club) הוא קבוצה בלתי רשמית, הנחשבת יוקרתית, של שחקנים ומאמנים שזכו לפחות פעם אחת בכל אחד משלושת התארים החשובים ביותר בענף - אליפות העולם, מדליית זהב בטורניר ההוקי קרח באולימפיאדת החורף, ואליפות ליגת ה-NHL (גביע סטנלי). פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) מעניקה עיטור מיוחד לשחקנים ולמאמנים המגיעים להישג זה.
נכון ל-2024, חברים ב"מועדון" 30 שחקנים ומאמן אחד - הקנדי מייק בבקוק. כל השחקנים החברים ב"מועדון" הם מחליקים (11 מגינים והשאר חלוצים) - אף שוער לא זכה בשלושת התארים גם יחד. 11 מבין השחקנים החברים במועדון הם קנדים, תשעה הם שוודים, שבעה הם סובייטים/רוסים, שניים הם צ'כים ואחד הוא פיני.
מתוך 30 השחקנים, שלושה חברים במועדון ייחודי ויוקרתי אף יותר - "מועדון הזהב המשולש הכפול", לאחר שזכו לפחות פעמיים בכל אחד משלושת התארים. השלושה הם הסובייטים/רוסים ויאצ'סלב פטיסוב ואיגור לריונוב, והשוודי פטר פורשברג.
החלוץ הקנדי סידני קרוסבי הוא החבר היחיד ב"מועדון הזהב המשולש" שזכה בכל אחד משלושת התארים כקפטן.
בקרב אוהדי הענף נפוץ גם הביטוי "מועדון הזהב המרובע" (Quadruple Gold Club), שבו חברים שחקנים ומאמנים שזכו, בנוסף לשלושת תוארי "מועדון הזהב המשולש", גם בגביע העולם או במפעל שקדם לו, גביע קנדה. מתוך 30 השחקנים במועדון הזהב המשולש, עשרה הם גם חברי "מועדון הזהב המרובע" - שמונה קנדים ושני סובייטים/רוסים. מייק בבקוק, המאמן היחיד ב"מועדון הזהב המשולש", הוא גם חבר "מועדון הזהב המרובע" אחרי שהוביל את נבחרת קנדה לזכייה בגביע העולם ב-2016. סידני קרוסבי, היחיד שזכה בשלושת תוארי "מועדון הזהב המשולש" כקפטן, זכה באותו טורניר כקפטן והשלים זכייה כקפטן גם בתואר הרביעי של "מועדון הזהב המרובע".
הוקי קרח בישראל

בישראל הענף אינו פופולרי וזוכה למספר מועט של חובבים. רק ב-1995 נחנך בישראל מתקן ראשון במידות תקניות ובעלי אבזור תקני להוקי קרח, מרכז קנדה במטולה, שהיה היחיד מסוגו בישראל עד 2019. ייחודו של המתקן וריחוקו ממרכזי האוכלוסייה של ישראל הקשו מאוד על התפתחות הענף.
זירת קרח נוספת במידות תקניות נפתחה ב-2012 בקניון "אייס מול" באילת, אך היא אינה מאובזרת להוקי קרח ולא מתקיימת בה פעילות בענף. במרכז הארץ נערכת פעילות בענף גם בזירת הקרח Ice Peaks בחולון, שנחנכה ב-2013, למרות היותה קטנה מהגודל התקני להוקי קרח. ב-2018 נחתם הסכם להקמת זירה נוספת במתחם, עם משטח אולימפי תקני ויציע לקהל.
באוקטובר 2019 נפתח במושב תנובות שבאזור השרון מתחם הוקי קרח תקני נוסף בשם "OneIce" הכולל זירה ראשית עם משטח אולימפי ולצידה זירה משנית בגודל חצי אולימפי. זוהי הזירה היחידה במידות תקניות ועם אבזור תקני להוקי קרח במרכז הארץ.
ב-2024 נחנך באשדוד היכל הוקי קרח נוסף בשם "בלו אייס ארנה" הממוקם במבנה "קניון אשדוד" לשעבר.
על פי נתוני פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) נכון ל-2024, בישראל רשומים בסך הכל 613 שחקנים - מתוכם 204 גברים, 59 נשים, והשאר שחקני נוער בגילאים שונים.
הוקי קרח בישראל > ישראל בהוקי קרח הבינלאומי

הגוף המנהל של הענף בישראל הוא התאחדות ההוקי קרח הישראלית, שהתקבלה ל-IIHF ב-1991 כחברה מלאה. נבחרת ישראל בהוקי קרח משחקת באליפות העולם מאז 1992, כאשר ההישג הבולט שלה היה זכייה באליפות העולם דרג 2 בשנת 2005, והעפלה ראשונה - ויחידה עד כה - לדרג 1, שהיה אז הדרג השני בטיבו בעולם אחרי הדרג העליון, שם שרדה שנה אחת בלבד.
בהתאם להחלטת ה-IIHF לפצל את דרגים 1 ו-2 החל מ-2012 ולהגדיל את מספר הדרגים, שובצה ישראל לדרג 2B - הדרג החמישי בטיבו מבין שישה. ב-2013 עלתה נבחרת ישראל דרג בעולם לראשונה מאז השינוי במבנה הדרגים, כשזכתה באליפות העולם דרג 2B ועלתה לדרג 2A - הדרג הרביעי בעולם, אך ב-2014 ירדה בחזרה לדרג 2B לאחר שסיימה אחרונה בדרג 2A. ב-2019 זכתה ישראל שוב באליפות העולם דרג 2B והעפילה לדרג 2A, בו נותרה עד היום (2024).
ב-2022 הציגה ישראל לראשונה בתולדותיה נבחרת נשים, שצורפה לאליפות העולם בדרג 3B (השביעי והאחרון). ב-2023 אירחה ישראל את אליפות העולם לנשים באותו הדרג באולם "וואן אייס ארנה" שבמושב תנובות, ואף השיגה בו ניצחון היסטורי ראשון בתולדותיה על נבחרת בוסניה-הרצגובינה.
בנוסף לשתי הנבחרות הבוגרות, ישראל שולחת לאליפויות העולם גם נבחרת צעירים עד גיל 20, המשחקת באליפות העולם לצעירים בדרג 2B (החמישי מתוך שבעה), ונבחרת נוער עד גיל 18, שתשחק ב-2025 באליפות העולם לנוער בדרג 3A (השישי מתוך שבעה).
הוקי קרח בישראל > ליגת ההוקי קרח הישראלית

ליגת ההוקי קרח הישראלית כוללת, נכון לעונת 2023/24, שתי ליגות - ליגת העל, שהיא הליגה הבכירה, בת 7 קבוצות, והליגה הלאומית, בת 9 קבוצות.
משחקי הליגות נערכים במרכז קנדה שבמטולה, בזירת "OneIce" במושב תנובות ובזירת הקרח Ice Peaks שבפארק פרס בחולון. כיוון שהזירה בחולון קטנה מהגודל התקני, המשחקים הנערכים בה משוחקים בהרכב מצומצם של שוער ו-4 מחליקים בלבד על הקרח. משחקי הפלייאוף נערכים עם סיום העונה הרגילה במרכז קנדה, למעט משחק הגמר של הליגה ב-2014 שנערך בחולון ושודר בשידור חי בערוץ 9 - הפעם הראשונה שמשחק ליגה ישראלית שודר בשידור חי בטלוויזיה.
אלופת ישראל הנוכחית (2024) היא קבוצת בת ים צ'יפס.
הוקי קרח בישראל > ליגת ההוקי העלית הישראלית

ב-2021 החלה לפעול בישראל ליגה נוספת, ליגת ההוקי העלית הישראלית (Israel Elite Hockey League) הפועלת כליגה עצמאית בתקופת הקיץ בזירת "OneIce" במושב תנובות. קבוצות הליגה מתארגנות ומחתימות שחקנים מדי קיץ, כולל שחקנים זרים. בקיץ 2022 כללה הליגה 6 קבוצות.
אלופת הליגה הנוכחית (2024) היא קבוצת אשדוד דולפינס.