stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע דייוויס 1969
ישראל בגביע דייוויס

בשנת 1969 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת פורטוגל. כמו בשנת 1966, נבחרת ישראל הצליחה לגבור על היריבה. אלעזר דודמן ניצח במשחקי יחידים והיה שותף לניצחון במשחקי זוגות.
| פורטוגל   פורטוגל   1 | פורטוגל   פורטוגל   1 | ליסבון, פורטוגל   9–11 במאי 1969  חימר | ליסבון, פורטוגל   9–11 במאי 1969  חימר | ישראל   ישראל   4 | ישראל   ישראל   4 | ישראל   ישראל   4 | ישראל   ישראל   4 | ישראל   ישראל   4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | פורטוגל | ז'ואאו לגוש |  | 2 | 3 | 0 |  |  |
| 1 | ישראל | יוסף שטבהולץ |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | פורטוגל | אלפרדו ואז פינטו |  | 2 | 6 | 6 | 5 | 3 |
| 2 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 6 | 4 | 3 | 7 | 6 |
| 3 | פורטוגל | ז'ואאו רוקט/אלפרדו ואז פינטו |  | 3 | 0 | 1 |  |  |
| 3 | ישראל | אלעזר דודמן/איאן פרומן |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | פורטוגל | אלפרדו ואז פינטו |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | ישראל | יוסף שטבהולץ |  | 1 | 4 | 4 |  |  |
| 5 | פורטוגל | אוליביו סילבה |  | 2 | 0 | 1 |  |  |
| 5 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
לאחר הניצחון על פורטוגל הנבחרת התייצבה למשחק נגד רומניה. הרומנים ניצחו עם התוצאה 5:0.
| רומניה (1965-1989) רומניה   רומניה   5 | רומניה (1965-1989) רומניה   רומניה   5 | בוקרשט, רומניה   22–24 במאי 1969  חימר | בוקרשט, רומניה   22–24 במאי 1969  חימר | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | רומניה (1965-1989) רומניה | איליה נסטסה |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | ישראל | יוסף שטבהולץ |  | 2 | 2 | 0 |  |  |
| 2 | רומניה (1965-1989) רומניה | יון ציריאק |  | 6 | 7 | 6 |  |  |
| 2 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 2 | 5 | 2 |  |  |
| 3 | רומניה (1965-1989) רומניה | איליה נסטסה/יון ציריאק |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | ישראל | אלעזר דודמן/איאן פרומן |  | 2 | 0 | 4 |  |  |
| 4 | רומניה (1965-1989) רומניה | יון ציריאק |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | ישראל | יוסף שטבהולץ |  | 2 | 2 | 0 |  |  |
| 5 | רומניה (1965-1989) רומניה | איליה נסטסה |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 5 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 0 | 2 | 4 |  |  |
צמר סלעים

קוביות צמר סלעים המשמשות בגידול הידרופוני
צמר סלעים הוא כינוי לסיבים מינרליים מלאכותיים (בדומה לפיברגלס), העשוי מבזלת ומסלעים אחרים, שמטרתו לבודד מחום ומרעש. החומר מיוצר על ידי הזרמת אוויר על פני סלע מותך, או סיבוב הסלע המותך במהירות גבוהה, בדומה לייצור צמר-גפן מתוק.
צמר מינרלי הומצא לראשונה בשנת 1840, בוויילס, על ידי אדוארד פָּארי. הוא הוכנס לייצור מסחרי בשנת 1871, בגרמניה.
צמר סלעים הוא חומר פריך, הנוטה להתפורר ולגרום לגירויים בעור, בדרכי הנשימה ובעיניים, וסוגים מסוימים שלו הוכחו כמסרטנים. עם זאת, הסוג הנפוץ, המשמש לבידוד ביתי אינו נמצא ברשימה זו.
צורות

לוחות משמשים לבידוד תרמי ואקוסטי, כחוסמי אש או כמבודדי קול. שמים אותם בקירות גבס לפי התקן למטרות אקוסטיות ולגגות כדי למנוע איבוד או חדירה של חום, כמו כן באולפני הקלטות משתמשים בהן למטרות אקוסטיות.
מזרנים משמשים לכיסוי צינורות חמים עד כ-750 מעלות צלזיוס, ולבידוד אקוסטי של גנרטורים וכדומה.
תרמילים משמשים כשרוולי בידוד לצינורות בחום גבוה מ-250 מעלות.
בנוסף לשימושו כחומר בניה, משמש צמר הסלעים כמדיום לגידול צמחים בהידרופוניקה.
הערות שוליים

↑  IARC Monographs on the Evaluation of Carcinogenic Risks to Humans, Volume 81 (2002), Man-made Vitreous Fibres (שימו לב כי אף כי לא כל החומרים הנ"ל הוכחו כמסרטנים, אין זה אומר כי אינם מסוכנים לבריאות)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00569652 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דבק (להקה)

| --- | --- |

חברי להקת "דבק" גֶדי רונן (מימין) ובועז ריינשרייבר בהופעה בשנת 2020 (יחד עם מור שטייגל)
 מוקד פעילות:  ניר צבי, ישראל
 סוגה:  רוק
 חברים
 בועז ריינשרייבר (שירה, גיטרות) גֶדי רונן (שירה, קלידים) עידו אופק (בס) נדב ברקן (תופים)
דבק הייתה להקת רוק ישראלית אשר הוקמה על ידי גֶדי רונן ובועז ריינשרייבר, שכתבו והלחינו את שירי הלהקה. בלהקה היו חברים גם עידו אופק ונדב ברקן.
פעילות מוזיקלית

הלהקה הוקמה על ידי גֶדי רונן, בועז ריינשרייבר ונדב ברקן, חברי ילדות ממושב ניר צבי, בראשית שנות האלפיים. השירים נכתבו והולחנו על ידי ריינשרייבר ורונן (לעיתים במשותף), כשכל אחד מהם מבצע על פי רוב את השירים שכתב.
בשנת 2005 הוציאו את אלבומם הראשון, ושנה לאחר מכן יצא האלבום השני, "נגרים". שני האלבומים הוקלטו באולפן "אפס" שהקימו רונן וריינשרייבר בניר צבי.
במקביל לעבודה בלהקה החלו ריינשרייבר ורונן לעבוד על פרויקט "אחד חלקי אחד", שכלל שירים של המשורר ערן בר-גיל. האלבום הראשון בפרויקט יצא לאור בשנת 2006.
בשנת 2008 הקליטה הלהקה ביצוע מחודש לשיר "שיר תשרי" עבור פרויקט עבודה עברית 2.
הלהקה מעולם לא התפרקה באופן רשמי. ריינשרייבר ורונן המשיכו לשתף פעולה בהרכב "אחד חלקי אחד" ובהופעות משותפות. בשנת 2013 התאחדו חברי ההרכב למספר שירים במהלך הופעה של בועז ריינשרייבר.
פעילות מוזיקלית > דבק

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת דבק
 יצא לאור:  2005
 סוגה:  רוק
 אורך:  52:02
 הפקה:  להקת דבק
האלבום הופק באופן עצמאי על ידי חברי הלהקה והוקלט באולפן "אפס" במושב ניר צבי, כשהם מנגנים במרבית הכלים (ריינשרייבר - גיטרות, רונן - בס וקלידים, ברקן - תופים). לקראת סיום ההקלטות הצטרף ללהקה עידו אופק כנגן בס. האלבום הופץ על ידי חברת NMC. השיר "פשוט ונאמן" זכה להצלחה לאחר שנכנס לפלייליסט בגלגלצ.
את עטיפת האלבום עיצב מתופף הלהקה, נדב ברקן.
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בטון  | גדי רונן | גדי רונן | 3:03 |
| 2. | שיא  | גדי רונן | גדי רונן | 2:54 |
| 3. | לא להיות פה  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 4:04 |
| 4. | כביש אבן  | גדי רונן | גדי רונן | 3:58 |
| 5. | בא לילה  | גדי רונן | גדי רונן | 3:38 |
| 6. | בטוח  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 3:57 |
| 7. | חוק זה חוק  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 3:19 |
| 8. | אין לו צורך במילים  | גדי רונן ובועז ריינשרייבר | גדי רונן ובועז ריינשרייבר | 3:51 |
| 9. | צירופים  | גדי רונן | גדי רונן | 4:06 |
| 10. | פשוט ונאמן  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 4:08 |
| 11. | זמן עובר  | גדי רונן | גדי רונן | 15:24 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 52:02 |
משתתפים נוספים באלבום:
אייל גנור - קונטרבס בשירים "צירופים", "פשוט ונאמן", "זמן עובר", קולות בשיר "בטוח"
עופר גנור - גיטרה חשמלית בשירים "צירופים", "זמן עובר", קולות בשיר "בטוח"
מור שטייגל - פסנתר וקולות בשיר "פשוט ונאמן", קולות בשיר "בטוח"
עידו אופק - גיטרה חשמלית בשיר "בא לילה"
גיא יונה - תופים בשיר "פשוט ונאמן", קולות בשיר "בטוח"
מיה קליין - קולות בשיר "בטוח"
רונן שטיינבאום - קולות בשיר "כביש אבן"
פעילות מוזיקלית > נגרים

גם אלבום זה הופק על ידי חברי הלהקה והוקלט באולפן "אפס" בניר צבי. האלבום הופץ על ידי התו השמיני. האלבום זכה לביקורות טובות והושמע רבות בתחנת הרדיו 88FM.
| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת דבק
 יצא לאור:  2006
 סוגה:  רוק
 אורך:  45:49
 הפקה:  להקת דבק
1,200 העותקים הראשונים של האלבום הודפסו בעטיפת עץ ייחודית שעיצב נדב ברקן.
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סימן קטן  | גדי רונן | גדי רונן | 3:11 |
| 2. | בשם הדמוקרטיה  | בועז ריינשרייבר וגדי רונן | בועז ריינשרייבר | 3:27 |
| 3. | אפשר לשכוח  | בועז ריינשרייבר וגדי רונן | גדי רונן ובועז ריינשרייבר | 3:40 |
| 4. | ביצים גדולות  | גדי רונן | גדי רונן | 3:17 |
| 5. | אל תלכי  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 3:01 |
| 6. | לחץ  | גדי רונן | גדי רונן | 4:21 |
| 7. | בפעם הבאה  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 3:43 |
| 8. | אין מושג  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 5:17 |
| 9. | ימים  | בועז ריינשרייבר וגדי רונן | גדי רונן | 4:42 |
| 10. | הכפתור  | בועז ריינשרייבר | בועז ריינשרייבר | 3:58 |
| 11. | סבלנות  | גדי רונן | גדי רונן | 7:08 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 45:49 |
משתתפים נוספים באלבום:
אמיר גבירצמן - סקסופון
איל מזיג - חצוצרה
דיסקוגרפיה

דבק (2005)
נגרים (2006)
ראו גם

אחד חלקי אחד
הערות שוליים

↑  שי שלום, בועז ריינשרייבר בהופעה, תמונע, יום ג' 26/2/13, בבלוג "בטטת רוק"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302500605171
קאסארי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  Väinameri 
 קואורדינטות:  58°48′00″N 22°50′00″E﻿ / ﻿58.8°N 22.833333333333°E﻿ / 58.8; 22.833333333333
 שטח:  19.3 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אסטוניה 
 אוכלוסייה:  340 (1 בינואר 2017)
 אזור זמן:  UTC+2
  (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקאסארי(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקאסארי
 
הקפלה של קאסארי ובית העלמין הסמוך
קאסארי (באסטונית: Kassari) הוא אי קטן באסטוניה. הוא ממוקם בים הבלטי, דרומית-מזרחית ובצמוד לאי היומאה. קאסארי שייך למחוז היו, לנפת קיינה.
היסטוריה

האי מוזכר בכתובים לראשונה בשנת 1564 בשם קסקסארה (Kaskesara). מבין המבנים הראשונים שנבנו באי ושרדו עד ימינו נמנית הקפלה, שהוקמה ככל הנראה במהלך המאה ה-18 במקום מבנה עץ ישן יותר. זוהי הקפלה היחידה באסטוניה שגגה מכוסה בקש. 
במאה ה-18 נבנתה באי אחוזה גדולה, אך המבנים היחידים ששרדו ממנה הם בית הגנן, בית האמן, ושרידי חומות שתחמו את הגנים, אשר באופן אירוני, הם אלו שדווקא נבנו בתקופה יותר מאוחרת (סוף המאה ה-19).
בשנת 1863 נבנה באי בית-ספר במקום בו מקודם עמדה חווה, צמוד לספריה.
מתחילת המאה ה-19 התפתח בכפר אוריאקו שבמערב האי נמל קבע. הנמל משמש כיום גם כמרינה.
כיום מתגוררים באי כ-300 תושבי קבע בארבעה כפרים.
באי שוכן מוזיאון לזכרה של הסופרת הפינית איינו קאלאס וכן מוזיאון למורשת האי.
גאוגרפיה

שטח האי הוא 19.3 קמ"ר, החוף נמתח לאורך של 59 קילומטרים והנקודה הגבוהה בעיר מגיע ל-15 מטרים מעל פני הים.
כביש בשם דרך אוריאקו מחבר את האי להיומאה. 
ככל הנראה נגלה האי לפני כ-3,000 שנים עקב שקיעת מפלס הים. לפני כ-1,000 שנים היה האי הנוכחי למעשה שני איים שהים הפריד ביניהם.
באי מפרצים רבים, והוא מוקף בארבעה איים ובכ-20 איונים קטנים יותר, אשר רובם סלעים קטנים. ישנם רק 90 בתים בכל האי. קאסארי קרוב מאוד להיומאה והכביש מחבר אותו להיומאה ממזרח וממערב, לכן, רבים לא מחשיבים אותו לאי.
באי אין יערות צפופים, שלא כמו היומאה, אלא עצים מפוזרים. בדרום-מערב האי ישנה רוח חזקה מאוד, אך מימיו הם מהחמים באסטוניה.
ג'ילבאב

ג'ילבאב
גִ'ילְבָּאבּ (ערבית: جلباب) היא גלימת בד ארוכה המהווה חלק מלבוש מסורתי של נשים מוסלמיות. הג'ילבאב המודרני מכסה את כל הגוף למעט הידיים, הפנים והראש. באינדונזיה המילה ג'ילבאב מתייחסת לצעיף לכיסוי הראש ולא לגלימת הגוף. 
החג'אב (באופן מילולי כיסוי) הוא עקרון הצניעות המוסלמי שמקורו בסוּרת אל-חג'אב בקוראן בה הנביא מצווה על נשים לעטות ג'ילבאב שתזהה אותן כמאמינות כדי שלא ייפגעו.
צמצם (סרט, 2008)

| --- | --- |

 בימוי:  מאסאיוקי אוצ'יאיי 
 הופק בידי:  רוי לי 
 תסריט:  Luke Dawson 
 שחקנים ראשיים:  ג'ושוע ג'קסון ג'יימס קייסון לי ג'ון הנזלי Maya Hazen דייוויד דנמן Adrienne Pickering Daisy Betts רייצ'ל טיילור מאגומי אוקינה 
 מוזיקה:  נתן בר 
 צילום:  קאטסומי יאנאגישימה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Regency Enterprises 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2008 
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט בלשי, סרט אונס ונקמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   shutter
 דף הסרט ב־IMDb
 
צמצם (באנגלית: Shutter) הוא סרט אימה אמריקאי, שיצא לאקרנים בשנת 2008 ומהווה עיבוד אמריקאי לסרט תאילנדי בעל אותו השם משנת 2004.
הסרט בוים על ידי מסויוקי הוצ'אי והופץ על ידי אולפני "פוקס המאה ה-20". הסרט נכתב על ידי לוק דוסון ומככבים בו ג'ושוע ג'קסון, רייצ'ל טיילור ומאגומי אוקינה.
עלילה

בן שו ואשתו החדשה ג'יין עוזבים את ניו-יורק ועוברים לטוקיו שביפן, היכן שבן עובד בתור צלם. בזמן נסיעתם בדרך ללא מוצא ג'יין מתנגשת בטעות באישה שעמדה באמצע הכביש והושלכה בעקבות הפגיעה. הזוג לא מוצא שום עדות לגופתה ומסיקים שהיא לא נפגעה והלכה משם וממשיכים בדרכם.
לאחר מכן הם מבחינים באורות מוזרים שמופיעים בתצלומים שלהם, מה שמזוהה כ"תמונות רדופות" (תמונות שצולמו בפלאש ומציגות רוחות רפאים) על ידי העוזרת של בן, סאיקו נאקמורה. ג'יין מתחילה לחלום חלומות מוזרים שבעקבותיהם היא חושבת שמישהו מנסה לומר לה משהו, ולאחר מכן מתחילה להרגיש בנוכחות שנמצאת איתם. בן מתחיל לחוות כאבי כתפיים וחבריו מציינים שהוא נראה שמוט ומכופף, אבל הרופא שבודק את בן לא מוצא שום הסבר לכך. סאיקו לוקחת את ג'יין אל בן הזוג שלה לשעבר, ריטסו שעובד במגזין שתפקידו הוא לפרסם תמונות רדופות. הוא מסביר לג'יין שהאורות בתמונות הם רוחות רפאים שמנסות להעביר מסרים לעולם החיים. בזמן נסיעתה ברכבת ג'יין הוזה את האישה שהיא דרסה, מה שגורם לה להאמין שהיא מתה. בן בעצמו חווה מפגש מצמרר עם הרוח לאחר מכן. השניים הולכים למתקשר שיסביר להם על התופעה העל טבעית. המתקשר לוקח את התצלומים של הזוג ומתחיל להסביר בהתלהבות, אך בן מסרב לתרגם וטוען שהוא בסך הכל זיוף ולא הדבר האמיתי.
אדם וברונו, חבריו של בן נרצחים על ידי הרוח שמתבררת כאישה בשם מאגומי. לאחר שהם עדים למותו של ברונו, בן רוצה לעזוב, אבל ג'יין מראה לבן את תמונות החתונה שלהם ומאגומי מופיעה בהם. הזוג מבין שמאגומי ליוותה אותם מרגע חתונתם והולכים לביתה, אך מוצאים את גופתה הנרקבת. היא התאבדה לפני תאונת הדרכים, מה שאומר שהזוג פגש ברוח שלה בזמן נסיעתם.
באותו הלילה, בן פוגש ברוחה של מאגומי וג'יין דורשת ממנה לעזוב אותם לנפשם, מאגומי עוצרת ובחיוך קל מניחה לבן ונעלמת. לאחר לווייתה של מאגומי, בן וג'יין חוזרים לניו-יורק במחשבה שהכל נגמר. ג'יין מגלה מעטפה ובתוכה תמונות של מאגומי ובעזרת רמזים מרוחה של מאגומי היא מוצאת מצלמה בתיבה ומעלה את התמונות ממנה למחשב מכרטיס הזיכרון. התמונות שצולמו על ידי בן, מציגות את אדם וברונו אונסים את מאגומי בביתה לפני שהיא התאבדה ובזמן הזה בן לא עושה כלום כדי לעצור אותם.
בן חוזר הביתה ומסביר לג'יין שמאגומי הייתה בת זוגו לשעבר שלא הרפתה ממנו לאחר שנפרדו. הוא החליט לשכר אותה ולצלם את התמונות במטרה לסחוט אותה וכך היא תניח לו לנפשו. התכנית במהרה התדרדרה לאונס, אך בן מצדיק את עצמו בטענה שהוא מעולם לא נגע בה. ג'יין מבינה למה מאגומי רצחה את אדם וברונו ולמה היא רודפת את בן. ג'יין מבינה שמאגומי ניסתה כל הזמן להזהיר אותה מפני בן ולאחר שהיא נגעלת ממעשיו היא טוענת שהיא לא יכולה להישאר עם אדם כמוהו ועוזבת את הדירה. בן מנסה לרדוף אחרי ג'יין, אך רוחה של מאגומי נועלת את הדלת ולא נותנת לו לצאת מהדירה.
בן משתגע בגלל מאגומי ומנסה לצלם אותה, אך ללא הצלחה. הוא זורק את המצלמה לקצה החדר והיא מצלמת אותו. בן מבחין בתמונה שיצאה ורואה את מאגומי יושבת על כתפיו. בן מבין שכתפיו כאבו וגבו היה מכופף בגלל משקלה של מאגומי ומבין שמאגומי הייתה איתו מאז התאבדותה ללא ידיעתו. מפוחד, בן מנסה להיפטר ממנה ומחשמל את עצמו. הוא הופך לקטטוני ונשלח לבית חולים לחולי נפש, שם הוא יושב מכופף על המיטה. בסצנה האחרונה רוחה של מאגומי נשענת על כתפיו.
שחקנים

ג'ושוע ג'קסון - בן.
רייצ'ל טיילור - ג'ן.
מאגומי אוקינה - מאגומי.
ג'ון הנסלי - אדם.
דייוויד דנמן - ברונו.
ג'יימס קייסון לי - ריטסו.
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות שליליות ממבקרים. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט ביקורת חיובית של 9% על פי 65 ביקורות.
האתר "Metacritic" נתן לסרט ציון 37/100, לפי 12 ביקורות.
צמר גפן מתוק

ערך זה עוסק בממתק. אם התכוונתם לאלבום של שלמה גרוניך שיצא בשנת 1982, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סוכרייה 
 מרכיבים עיקריים:  סוכר 
 
מכונה לייצור צמר גפן מתוק
מוכרות צמר גפן מתוק בקוצ'במבה
צמר גפן מתוק (נקרא גם: "שערות סבתא", "סוכר צמר גפן", "סוכר" (במלעיל), "ימבמבם" או "שמבלולו") הוא הכינוי לממתק נפוץ העשוי מסוכר לבן.
הממתק הוצג לראשונה בתערוכה העולמית של שיקגו (1893), ואופן ייצורו לא השתנה מאז באופן משמעותי. על אף חזותו הצמרירית של צמר הגפן המתוק, הוא דביק למגע, ומרקמו נפגע מלחות. לממתק אין ריח, אם כי במהלך ההכנה מוסיפים חומרי ריח.
עקב זמן-המדף הקצר שלו הוא לא מיוצר בייצור המוני ונמכר בחנויות אלא מיוצר במקום ונמכר במסגרת אירועים. נהוג לחלק צמר גפן מתוק לילדים במסיבות יום הולדת, וכן למכור אותו באירועים כדוגמת חגיגות יום העצמאות או חגיגות פורים, בפסטיבלים, בירידים, ובפארקי שעשועים.
כמות הסוכר הטיפוסית הדרושה ליצור יחידה אחת של סוכר צמר גפן מתוק, היא רבע עד שליש כוס סוכר. המחיר ליחידה של צמר גפן מתוק עולה באלפי אחוזים על מחיר חומרי הגלם. דבר זה מאפשר רווח גולמי גבוה מאוד.
אופן הייצור

מכונת ייצור צמר גפן מתוק, בנויה משלושה חלקים עיקריים:
צילינדר המסתובב במהירות
גוף חימום
קערת איסוף היקפית.
הצילינדר המסתובב, מחורר בחורים זעירים. הסוכר מושם במרכז הצילינדר, וכתוצאה מהכוח הצנטריפוגלי, מוצמד בכוח לדפנות הצילינדר. גוף החימום מחמם את הסוכר הנמצא בצילנדר, עד להתכתו. עם ההתכה, נזרק הסוכר בכוח דרך החורים בצילינדר, ויוצר שערה. השערה מתקשה במהירות עקב מגע הסוכר עם האוויר הקר יחסית הנמצא מסביב. השערות מצטברות על דפנות הקערה ההיקפית, ונאספות על ידי המפעיל באמצעות מקל עץ מחוספס, ובאמצעות תנועה סיבובית משולבת של המקל ושל היד בדפנות הקערה. במכונות ביתיות קטנות, מקובל להחליף את הצילינדר המסתובב בשתי צלוחיות המוצמדות אחת לשנייה, כאשר הסוכר נזרק מהחריץ שנוצר ביניהן.
יש הנוהגים להוסיף צבע מאכל מבוסס אבקה, על מנת לצבוע את צמר הגפן בגוונים שונים, כגון ורוד, כחול או צהוב.
פעולת החימום יכולה להתבצע באופן חשמלי, או באמצעות גז בישול. דבר זה נוח כאשר מדובר במכונה ניידת. האנרגיה הדרושה לסיבוב אינה גדולה, ויכולה להגיע ממצבר.
צמר גפן מתוק בישראל

בישראל, צמר גפן המתוק ידוע בשם שערות סבתא. המכונות הראשונות ליצור צמר גפן מתוק בישראל חוממו בגז והונעו על ידי גלגל תנופה. המוכר הסיע את המכונה על תלת אופן מהסוג המשמש להסעת סחורות, וגלגל התנופה של מכונת הסוכר התחבר לדוושות לצורכי הנעה. המוכר התנייד לרוב בין בתי ספר והקונים היו ילדים.
בשנות השמונים החלו להגיע לארץ מכונות בהן ההנעה והחימום היו באמצעות חשמל. מכונות אלה נפוצות בארץ עד היום והן דורשות חיבור לשקע חשמל ביתי או לגנרטור נייד, אך עקב כך ניידות פחות מהמכונות הישנות. מסיבה זו הממכר היום הוא בדרך כלל בדוכנים קבועים או במקומות בעלי חיבור לרשת החשמל. כיום בזכות התחרות בענף ירדו מחירי המכונות ומוסדות חינוך רבים קונים לעצמם מכונות אלו לתפעול עצמי.
בשנות התשעים החלו להופיע מכונות קטנות "ביתיות" אותן ניתן להפעיל במסיבות קטנות להנאת המשתתפים. לקראת סוף שנות התשעים החלו להופיע בשוק מקלות נייר. אלה מחליפים לאט את מקלות העץ, העלולים לפצוע ילדים. אך כיום למרות עלותו הנמוכה כמעט ולא ניתן למצוא בישראל מקלות מנייר משום שהצמר גפן מתוק נוטה להחליק ממנו ואינו נתפס עליו טוב.
בשנת 2022 נכנסה מכונה שמייצרת צמר גפן מתוק בתשלום, ויכולה לייצר מספר דוגמאות וצבעים.
הערות שוליים

↑  Fluffy Stuff Cotton Candy - 12 / Box, באתר CandyFavorites.com
מכונת צמר גפן מתוק בקרקוב
קאסאטו מארו

קאסאטו מארו (ביפנית: 笠戸丸; בתעתיק לועזי: Kasato Maru) הייתה אונייה מעורבת לנוסעים ומשא, שהסיעה בשנת 1908 את קבוצת המהגרים הראשונה מיפן לברזיל בעקבות הסכם שנחתם בין שתי המדינות.
"קאסאטו מארו"
"קאסאטו מארו" בנמל סנטוס
ראשית תולדותיה

בסוף שנת 1899 תכננה חברת הספנות הבריטית Pacific Steam Navigator Company לבנות מספר אוניות קיטור על מנת לחדש את צי האוניות שלה. מבין האוניות שנבנו היו צמד אוניות תאומות, "פוטוסי" (Potosi) ו"גליסיה" (Galicia), שנבנו במספנות ויגאם ריצ'רדסון (Wigham Richardson), בסמוך לניוקאסל. "פוטוסי" הושקה ביוני 1900 ונועדה להיות אונייה מעורבת לנוסעים ולמשא. עוד בטרם הפליגה תחת שם זה נרכשה "פוטוסי" על ידי הדוברופלוט הרוסי, והותאמה להובלת חיילים, כ-2,000 במספר. היא יצאה לנמל אודסה בספטמבר 1900 כשהיא נושאת שם חדש: "קאזאן". ברוסיה צורפה "קאזאן" לצי המזרח הרחוק של רוסיה.
עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן הוסבה "קאזאן" לאוניית בית-חולים והוצבה בפורט ארתור. כשנפלה פורט ארתור לידי היפנים (בשנת 1905), עברה "קזאן" לידי הצי הקיסרי היפני ושמה הוסב ל-"קאסאטו מארו". הספינה הותאמה להובלת נוסעים והיא החזירה את החיילים שלחמו במנצ'וריה ליפן. בשנה שלאחר מכן נערכו בספינה שינויים במספנות טוקיו קיסן (Tokyo Kisen), והיא חנכה את הקו החדש בין יפן והחוף המערבי של אמריקה הדרומית. ה"קאסאטו מארו" הובילה מהגרים יפנים להוואי (ב-1906) ולמקסיקו (ב-1907).
הובלת מהגרים לברזיל

בשנת 1906 חתמו ממשלות ברזיל ויפן על הסכם, שהפך לאחר מכן לברית ידידות בין שתי המדינות ואיפשר הגירת יפנים לברזיל על מנת לשמש כפועלים חקלאיים. בשנת 1908 הסיעה "קאסאטו מארו" את קבוצת המהגרים היפנים הרשמית הראשונה לברזיל. המסע החל ב-28 באפריל 1908 בנמל קובה והסתיים כ-50 ימים לאחר מכן, ב-18 ביוני 1908, בנמל סנטוס שבמדינת סאו פאולו. במסע זה הובילה "קאסאטו מארו" 165 משפחות שמנו 781 איש ואישה, אשר היו בדרכם לעבודה באחוזות הקפה הגדולות שבמערב המדינה. על אף שמהגרים בודדים מיפן הגיעו לברזיל קודם ל"קאסאטו מארו", ואף הקימו יישוב חקלאי קטן במדינת ריו דה ז'ניירו, הרי ש"קאסאטו מארו" ציינה את תחילתה של הגירה רציפה של יפנים לברזיל, ועל כן נחשבת לתחילת דרכה של קהילת הברזילאים יפניים.
במלחמת העולם השנייה

ב-1942 גויסה "קאסאטו מארו" על ידי ממשלת יפן לצי המלחמתי כסיירת עזר (auxiliary cruiser). ב-9 באוגוסט 1945 הופצצה הספינה על ידי שלושה מטוסים סובייטים וטבעה בים ברינג בקרבת חצי האי קמצ'טקה. טרופת האונייה נמצאת בעומק של כ-18 מטרים והיא במצב טוב.
צבא לבנון הערבי

צבא לבנון הערבי (בערבית: جيش لبنان العربي, תעתיק מדויק: ג'יש לבנאן אלערבי), היה מיליציה מוסלמית חילונית שהוקמה ופעלה בעת מלחמת האזרחים השנייה בלבנון. על רקע דפוסי פעילותה בקרב האוכלוסייה האזרחית רבים רואים במיליציה זו ארגון טרור.
צ'ייקה (כדורגל)

צ'ייקה (ברוסית: «Футбольный клуб «Чайка»; מילולית: שחף) הוא מועדון כדורגל רוסי מהכפר פסצ'אנוקופסקויה שבמחוז רוסטוב בדרום רוסיה, המתמודד בליגה השנייה, השלישית בחשיבותה במדינה. המועדון נוסד בשנת 1997.
היסטוריה

בשנת 1998, המועדון נרשם לליגה הראשונה של אליפות מחוז רוסטוב ובשנת 2004 זכה באליפות המחוז. בשנת 2008 ובשנים 2010–2015, השתתפה הקבוצה בליגה הבכירה של אליפות המחוזו. בשנת 2013, הקבוצה סיימה במקום הרביעי, בשנת 2014 - סיימה כסגנית האלופה ובשנת 2015 זכתה באליפות הליגה הבכירה של המחוז .
ב-26 במאי 2016, צ'ייקה קיבלה מהתאחדות הכדורגל רישיון להשתתף בעונת 2016/2017 בליגה השנייה והתאפשרה השתתפותה לראשונה בליגה המקצוענית.
בפגרת החורף של עונת 2016/2017, שמונה שחקנים והמאמן הראשי אלברט בורזנקוב עזבו את הקבוצה. ולרי בורלאצ'נקו מונה למאמן חדש ועבד עם הקבוצה במשך פחות משנה. בינואר 2018, ויקטור בולאטוב מונה למאמן החדש, אבל הוא הודח לאחר שלושה חודשים. ברם בעונת 2017/2018 סיימה במקום השלישי באליפות הליגה השנייה ובעונת 2018/2019 זכתה באליפות אזור "דרום" של ליגת הכדורגל המקצוענית והבטיחה השתתפות בעונת 2019/2020 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה (אם כי הודחה בשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל).
בעונת 2019/2020 העפילה שוב לשלב 16 האחרונות בגביע הלאומי. בתום עונת 2020/2021 התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה להוריד את צ'ייקה מהליגה הלאומית לליגה השנייה בעקבות מכירת משחקים במהלך העונה. ביולי 2021 משטרת רוסיה הודיעה על סיום חקירה בנושא והעברת התיק לידי התובע הכללי של רוסיה בעקבות מכירת משחק במהלך עונת 2020/2021 בין מועדון צ'ייקה לצ'רנומורץ נובורוסייסק, שהסתיים בתוצאה 3:1 כשהתוצאה סוכמה כבר מראש.
בעונת 2021/2022 העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל. בדצמבר 2022, הכדורגלן איגור סמשוב מונה לאמן את הקבוצה.
בעונת 2024/2025 חזרה להתמודד בליגה הרוסית הראשונה בכדורגל.
אצטדיון הקבוצה

מגרש הבית הוא האצטדיון המרכזי בכפר פסצ'אנוקופסקויה המכיל 2,000 מושבים. בשל חוסר התאמת המגרש, לתקני הליגה הלאומית, לא אושר לקבוצה לארח בו משחקים במסגרת הליגה ומאז עונת 2019/2020 היא מארחת ברוסטוב ארנה, המכיל כ-43,000 מושבים.
סמל הקבוצה

מהקמתה ועד 2017 השתמשה הקבוצה בסמל כדור על רקע גלי ים. כיוון שהקמע של הקבוצה היה שחף, שהוא גם התרגום המילולי לשם המועדון מרוסית ("צ'ייקה"), בשנת 2017 הפך השחף גם לסמל הקבוצה הרשמי. לקראת עונת 2020/2021 בוצע שינוי נוסף לסמל הקבוצה, השחף בגרסה מאוירת יותר וסמלית.
סמל הקבוצה עד 2017.
סמל המועדון הישן, עד 2020.
הישגים

אליפות ליגת הכדורגל המקצוענית
זכייה: 2018/2019
הגביע הרוסי בכדורגל
שמינית גמר: 2021/2022
הערות שוליים

↑  ליגת העל של אליפות מחוז רוסטוב
↑  "סאטורן", "סוצ'י" ו"צ'ייקה" הורשו להשתתף בליגת PFL
↑  לצ'ייקה יש מאמן חדש!
↑  ואלרי בורלצ'נקו עוזב את "צ'ייקה"
↑  ויקטור בולאטוב פוטר מתפקיד המאמן הראשי של מועדון כדורגל צ'ייקה
↑  "«Чайка» переведена из ФНЛ в ПФЛ за организацию договорных матчей". Sportbox.ru. נבדק ב-2021-07-02.
↑  "Впервые в России дело о договорном футбольном матче отправлено в суд". Газета.Ru (ברוסית). נבדק ב-2021-07-12.
צ'ילאם בלאם

| --- | --- |

עותק של ספרו של צ'ילאם בלאם מאכסיל במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה, מקסיקו
 מידע כללי
 שפת המקור:  שפת יוקטן 
 
ספרי צ'ילאם בלאם (Chilam Balam) הם קובצי כתבים בכתב יד, בעיקר של בני המאיה, מהמאות ה-17 וה-18. הם נקראים על שם העיירות הקטנות של יוקטק שבהן נשמרו במקור. הם משמרים ידע מסורתי חשוב שבו שזורות המסורות הילידיות של המאיה והמסורת הספרדית המוקדמת. הם מכילים ידע על היסטוריה, נבואה, דת, פולחן, ספרות, לוח שנה, אסטרונומיה ורפואה.כתבי היד, שנכתבו בשפת המאיה היוקטקית ובשימוש באלפבית הלטיני, מיוחסים לסופר אגדי בשם צ'ילאם בלאם. צ'ילאם הוא כינוי לכוהן מנבא. בלאם הוא שם משפחה נפוץ שמשמעותו "יגואר". חלק מהטקסטים מכילים למעשה נבואות על בוא הספרדים ליוקטן תוך אזכור צ'ילאם בלאם כמחברם הראשון.
ידועים תשעה ספרים של צ'ילאם בלאם, אך היו כנראה יותר. החשובים הם מאני, חומאיל וטיסמין. חלק מהספרים מתוארכים לתקופת הכיבוש הספרדי של ממלכות יוקטק (1527–1546), על סמך השפה והתוכן. במקרים מסוימים, שבהם הפיסקה קצרה במיוחד, נראה שהספרים היו כתובים בכתב הירוגליפים, מן התקופה שלפני הכיבוש. בדומה לתעתיק/תרגום הפופול וו, ששרד את השמדת הכתבים המסיבית על ידי הספרדים.