האמנה למניעת זיהום מאוניות

| --- | --- |
מדינות העולם החתומות על האמנה למניעת זיהום מאוניות (בירוק)
מדינות העולם החתומות על האמנה למניעת זיהום מאוניות (בירוק)
 חותמים:  אוסטרליה, פנמה, פפואה גינאה החדשה, פרו, הפיליפינים, פלאו, עומאן, פקיסטן, נורווגיה, ניואה, פולין, קטר, סנט קיטס ונוויס, סנט לוסיה, פורטוגל, רוסיה, מולדובה, רומניה, קוריאה הדרומית, סנט וינסנט והגרנדינים, ניגריה, ניו זילנד, איי מרשל, מאוריטניה, מאוריציוס, מלטה, מלזיה, האיים המלדיביים, מלאווי, ניקרגואה, מקסיקו, מונגוליה, נמיביה, הולנד, מונקו, מיאנמר, מרוקו, מוזמביק, מונטנגרו, מדגסקר, סמואה, סאו טומה ופרינסיפה, טורקמניסטן, טובאלו, אוגנדה, אוקראינה, טורקיה, טרינידד וטובגו, תוניסיה, טונגה, טוגו, איחוד האמירויות הערביות, טנזניה, וייטנאם, הונג קונג, הממלכה המאוחדת, ונצואלה, אורוגוואי, ונואטו, ארצות הברית, סן מרינו, תאילנד, שווייץ, סיירה לאון, סינגפור, סלובקיה, סיישל, סנגל, סרביה, ערב הסעודית, סוריה, סלובניה, סומליה, סורינאם, שוודיה, איי שלמה, סודאן, ספרד, סרי לנקה, דרום אפריקה, מקאו, לוקסמבורג, לוב, הרפובליקה העממית של סין, קולומביה, קומורו, הרפובליקה של קונגו, צ'ילה, קנדה, כף ורדה, קמרון, קמבודיה, איי קוק, קרואטיה, ממלכת דנמרק, ג'יבוטי, חוף השנהב, קוריאה הצפונית, קפריסין, צ'כיה, קובה, הרפובליקה הדומיניקנית, ברוניי, ברזיל, ארגנטינה, אוסטריה, אזרבייג'ן, אנטיגואה וברבודה, אלג'יריה, אנגולה, אלבניה, בולגריה, איי בהאמה, ברבדוס, בנין, בוליביה, בחריין, בליז, בלארוס, בלגיה, בנגלדש, ליטא, דומיניקה, מצרים, אירלנד, ישראל, איטליה, ג'מייקה, עיראק, אינדונזיה, איראן, הודו, איסלנד, יפן, קזחסטן, לבנון, ליבריה, ירדן, לטביה, קיריבטי, כווית, קניה, אקוודור, הונגריה, גיאנה, פינלנד, צרפת, גבון, פיג'י, גינאה המשוונית, אסטוניה, אל סלוודור, הונדורס, גמביה, גרמניה, גינאה, גינאה ביסאו, גאורגיה, גואטמלה, יוון, גרנדה, גאנה, איי פארו 
 
האמנה הבינלאומית למניעת זיהום מאוניות, ולעיתים מכונה בעברית אף בשם אמנה בינלאומית למניעת זיהום ים מכלי שיט, האמנה הבינלאומית בדבר מניעת זיהום ים מאוניות ואמנת מרפול (באנגלית: International Convention for the Prevention of Pollution From Ships, 1973 as modified by the Protocol of 1978; הידועה בראשי התיבות MARPOL 73/78) היא אחת האמנות הבינלאומיות החשובות ביותר בתחום איכות הסביבה הימית. האמנה נועדה למזער פסולת ימית בעולם, כולל תופעות של השלכת פסולת לים, שמן וגזי פליטה. על פי האמנה, מטרתה היא לשמר את הסביבה הימית באמצעות מניעה מוחלטת של זיהום בשמן (בעיקר נפט ותזקיקיו) וחומרים מזיקים אחרים וכן מיזעור אירועים תאונתיים של פליטת חומרים אלה לים. האמנה מחליפה את האמנה למניעת זיהום הים בנפט משנת 1954.
אמנת מרפול המקורית נחתמה ב-17 בפברואר 1973, אבל לא נכנסה לתוקף. האמנה הנוכחית היא שילוב של הוראות אמנת מרפול משנת 1973 וכן פרוטוקול משנת 1978. היא נכנסה לתוקף ב-2 באוקטובר 1983. לאמנה המקורית נוספו שישה נספחים, הנספח השישי, העוסק בזיהום אוויר מאוניות נכנס לתוקף ב-19 במאי 2005 אך נכון להיום (2017) טרם אושרר וטרם נסתיימו כל הליכי החקיקה הנדרשים לצורך יישומו ומשכך הוא אינו מיושם בפועל.
נכון לתאריך 31 בינואר 2012 חתומים על אמנת מרפול, כולל נספחים 1 ו-2, 151 מדינות בעולם, מתוכן 68 מדינות אימצו את הנספח השישי והאחרון לאמנה. למעלה מ-99% ממעמס אוניות צי הסוחר בעולם מניפות את דגלי מדינות החתומות על האמנה. המדינות החתומות על האמנה אחראיות לאכיפת האמנה על האוניות הנושאות את דגליהן, ללא קשר למקום שבו שטה האונייה.
ישראל הצטרפה לאמנת מרפול ב-31 באוגוסט 1983 ואשררה אותה ואת חמשת נספחיה הראשונים ב-2 באוקטובר 1983, בחקיקה מתאימה החלה אף על אוניות המניפות את דגל ישראל.