stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיניקית
מורפולוגיה > מיליות > מילות השלילה

מילת השלילה הנפוצה ביותר בפיניקית היא בל, לדוגמה: ”מלך גבר על יאדי ובל פעל” (=גָבָּר מָלַךְ עַל יאדי וְלֹא עָשָׂה [דבר], KAI 24:2), בדומה לעברית (למשל בצירוף "בל יתואר"). לצדה משמשות גם המילית אי (”אל יבקש בן מנם ך אי שם בן מנם”, = אל יבקש בו מאומה, כי לא שמו בו מאומה, KAI 14:4–5) והמילית אבל, שמורכבת משתי המיליות הקודמות (”ואם אבל תשת שם אתך”, =ואם לא תשים את שמי אתך, KAI 10:13). המילה "לא" אינה מתועדת בפיניקית.
מילת השלילה בציווי ובמשפטי משאלה היא אל כמו בעברית (”אל אל תפתח עלתי ואל תרגזן”, =אל, אל תפתח את ארון קבורתי ואל תרגיזני,13:3–4 KAI).
מורפולוגיה > מיליות > כתובת ארון קבורת תבנת

| --- | --- |
המקור הפיניקי: העתקה לעברית
אנך תבנת כהן עשתרת מלך צדנם בן אשמנעזר כהן עשתרת מלך צדנם שכב בארן ז. מי את כל אדם אש תפק אית הארן ז. אל אל תפתח עלתי ואל תרגזנ כ אי ארלן כסף, אי ארלן חרץ וכל מנם משד. בלת אנכ שכב בארן ז. אל אל תפתח עלתי ואל תרגזן כ תעבת עשתרת הדבר הא. ואם פתח תפתח עלתי ורגז תרגזנ אל יכן לך זרע בחים תחת שמש ומשכב את רפאם.: אנכי תבנת כהן עשתרת מלך הצידונים בן אשמנעזר כהן עשתרת מלך הצידונים שוכב בארון זה. מי אתה כל אדם, אשר תפיק את הארון הזה. אל, אל תפתח עליתי ואל תרגיזני כי אין אתי כסף, אין אתי חרוץ וכל מיני (כלים) לשוד, בלתי אנכי שוכב בארון הזה. אל, אל תפתח עליתי ואל תרגיזני כי תעבת עשתרת הדבר ההוא. ואם פתח תפתח עליתי ורגז תרגיזני – אל ייכון לך זרע בחיים תחת שמש ומשכב את רפאים!
ראו גם

כנענית (אדומית, מואבית, עמונית, עברית, אוגריתית)
רשימת כתובות כנעניות וארמיות
לקריאה נוספת

נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942
Friedrich, Johannes and Röllig, Wolfgang. 1999. Phönizisch-Punische Grammatik. 3. Auflage, neu bearbeitet von Maria Giulia Amadasi Guzzo unter Mitarbeit von Werner R. Mayer. (Analecta Orientalia, 5.) Roma: Pontificium Institutum Biblicum.
Harris, Zellig S. 1936. A Grammar of the Phoenician Language. (American oriental Series, 8.) New Haven: American Oriental Society
Krahmalkov, Charles R. 2001. A Phoenician-Punic Grammar. (Handbook of Oriental Studies; The Near and Middle East, 54.) Leiden: Brill
Röllig, Wolfgang. 2011. Phoenician and Punic. In: Weninger, Stefan (ed.), in collaboration with Geoffrey Khan, Michael P. Streck and Janet C. E. Watson. The Semitic Languages: An International Handbook. (Handbücher zur Sprach - und Kommunikationswissenschaft / Handbooks of Linguistics and Communication Science 36.) Berlin : de Gruyter Mouton
שלומי ברכה

| --- | --- |

שלומי ברכה בזמן הופעה של משינה במועדון הבארבי, יוני 2017
 לידה:  21 במרץ 1962 (בן 62) ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 מוקד פעילות:  תל אביב-יפו, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 סוגה:  פופ רוק • גל חדש • סקא • רוק אלטרנטיבי • הארד רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  פונוקול • הד ארצי
 
שלומי ברכה, 2021
שלומי ברכה (משמאל) לצד יובל בנאי, 2011
שלומי ברכה (נולד ב־21 במרץ 1962 בקריית שלום שבתל אביב) הוא מוזיקאי, זמר, גיטריסט, ומפיק מוזיקלי ישראלי משפיע. ברכה מוכר בעיקר כגיטריסט להקת הפופ רוק משינה, וכאחד משני כותבי השירים העיקריים של הלהקה, לצד יובל בנאי.
חיים פרטיים

לברכה יש ילדה מנישואיו הראשונים לשחקנית אביגיל אריאלי, ושני ילדים מנישואיו השניים.
דיסקוגרפיה

רץ על הקצה (במשותף עם רמי פורטיס) (1998)
צ'אפלין צ'ארלי (2003)
מאדים ומחוויר (2016)
דיסקוגרפיה > עם משינה

לדיסקוגרפיה של משינה ראו: משינה#דיסקוגרפיה.
דיסקוגרפיה > עם טריפולי

טריפולי (2021)
הערות שוליים

↑  עמי פרידמן, "כיום משינה לא היתה מצליחה לפרוץ", באתר ynet, 19 בנובמבר 2016
↑  הצופים באים בהמונים, באתר ynet, 5 ביוני 2009
1 2  דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 1: 1983–1984 - התותח מצלצל פעמיים, זברה תקליטים, 2010
↑  דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 6: 1990 - עסקי הרוקנרול, זברה תקליטים, 2010
↑  דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 7: 1991-1992 - פרוע עד הסוף, זברה תקליטים, 2010
↑  עכבר העיר, עכבר העיר אונליין, עכשיו זה סופי: יובל בנאי ושלומי ברכה יחליפו את קליינשטיין ב-The Voice, באתר הארץ, 18 ביוני 2012
↑   בן שלו, שלומי ברכה מעז סוף סוף לעמוד בפרונט ומוציא אלבום יחיד, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2016
↑  ניר גורלי‏, אורות הבמה: "מאדים ומחוויר" של שלומי ברכה מציג אותו נינוח ובטוח במקומו, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2016
↑  יואב קוטנר, החדש של שלומי ברכה: היה שווה לחכות, באתר nrg‏, 1 בספטמבר 2016
↑   בן שלו, שלומי ברכה מעז סוף סוף לעמוד בפרונט ומוציא אלבום יחיד, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2016
| משינה - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| משינה | "אופטיקאי מדופלם" • "אנה" • "בלדה לסוכן כפול" • "רכבת לילה" |  |
| משינה 2 | "שלח לי מלאך" • "אנחנו שניים" |  |
| משינה 3 | "שלג צח" • "אהובתי" • "ברחובות שלנו" |  |
| העמותה לחקר התמותה | "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" • "הכוכבים דולקים על אש קטנה" • "אחכה לך בשדות" |  |
| מפלצות התהילה | "שלומית בונה סוכה" • "אין מקום אחר" |  |
| שיא הרגש | "גברת שרה השכנה" • "נגעה בשמים" |  |
| להתראות נעורים שלום אהבה | "להתראות נעורים שלום אהבה" • "את לא כמו כולם" • "תחזור תחזור" |  |
| רומנטיקה עתידנית | התשובה |  |
| יהלומים בשמיים | בין הצללים |  |
מתים שרים הולכים: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302331505171  ISNI: 0000 0004 0236 8394  MusicBrainz: 3151d335-a5b0-4442-8475-9344c35d9cf5  VIAF: 297760242   WorldCat (עם VIAF): 297760242
עמנואל לוי

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1980 ל' בתשרי ה'תשמ"א ישראל חיפה, ישראל
 נהרג:  10 בנובמבר 2010 (בגיל 30) ג' בכסלו ה'תשע"א מכתש רמון
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  מנו
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  18 במרץ 1999 – 10 בדצמבר 2010 (11 שנים)
 דרגה:   רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפק"צ בפלחה"ן צנחנים  נווט קרב  קצין ביחשת"פ
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה    תקיפת הכור הגרעיני בסוריה
 הנצחה
 אתר זיכרון ליד בית הספר אורט תעופה וחלל במעלה אדומים
 
עמנואל ("מנו") לוי (10 באוקטובר 1980 – 10 בנובמבר 2010) היה נווט קרב במטוס F-16I סופה בחיל האוויר הישראלי בדרגת רב-סרן. תכנן את נתיב הטיסה ואת הצד המבצעי בתקיפת הכור הגרעיני בסוריה והשתתף בתקיפה עצמה.
נהרג בתאונת אימונים יחד עם הטייס רס"ן עמיחי איטקיס, כאשר מטוסם התרסק במכתש רמון.
ביוגרפיה

נולד בחיפה, בנם הבכור (מתוך ארבעה ילדים) של אהובה ויהודה לוי. מנישואים שניים של אביו היו לו עוד שתי אחיות.
כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה מכרמיאל לירושלים, לשכונת קטמון. למד בבית ספר יסודי "כרמלי" בעיר. כשהיה בן 11 נפרדו הוריו, וכשהיה בן 15 נישאה אמו בשנית.
למד בחטיבת הביניים "דקל וילנאי" במעלה אדומים ובתום לימודי חטיבת הביניים המשיך לתיכון "מכללת אורט" שבגבעת רם בירושלים, שם למד במגמת מחשבים.
בנעוריו אהב לשחק כדורסל, שיחק בנבחרת הצעירים של "מכבי ירושלים" ושימש עוזר מאמן בנבחרת הכדורסל מכבי מעלה אדומים. תקופה מסוימת התנדב לפעילות בתחנת כבאות והצלה במעלה אדומים.
ביוגרפיה > השירות הצבאי

ב-18 במרץ 1999 התגייס לצה"ל ליחידת פלחה"ן צנחנים. שירת עם יחידתו בלבנון בתקופת הנסיגה מרצועת הביטחון. היה סמל צוות עוד לפני סיום המסלול. לאחר שסיים את המסלול בפלחה"ן בהצטיינות, נשלח לקורס קצינים. שב לפלחה"ן כמפקד צוות ואימן צוות שכונה "צוות עמנואל".
לקראת סוף שירות הקבע התקבל לקורס טיס, ובמחצית 2005 סיים קורס נווטים בחיל האוויר, אשר במסגרתו גם סיים תואר ראשון בפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אחרי הקורס שירת כנווט קרב בטייסת 119, טייסת מטוסי F-16I סופה. בתחילת 2008 יצא לטיול בן כחודשיים באמריקה הדרומית, ובשובו, בנוסף להיותו נווט קרב בטייסת, מונה גם לקצין ביחידה לשיתוף פעולה של חיל האוויר עם יחידות השדה.
במהלך השנים הועלה לדרגת רב-סרן ומילא תפקידים שונים בטייסת. בין היתר השתתף במלחמת לבנון השנייה ובמבצע עופרת יצוקה. כמו כן השתתף בתכנון ובפועל במבצעים שונים של חיל האוויר. בין השאר תכנן את נתיב הטיסה בתקיפת הכור הגרעיני בסוריה (אשר קיבל בתוך חיה"א את השם מבצע "ניגון שקט"), והשתתף בעצמו בתקיפה והשמדת הכור.
משנת 2009 היה עמנואל לחברהּ של גל, אותה הכיר בטייסת. זמן קצר לפני התאונה הם תכננו לעבור לגור יחד ולהינשא.
ביוגרפיה > השירות הצבאי > התאונה

עמנואל לוי נהרג יחד עם הטייס רס"ן עמיחי איטקיס, ב-ד' בכסלו תשע"א (10 בנובמבר 2010), בתאונת אימונים אווירית לילית, כאשר מטוסם התרסק במכתש רמון. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. על מצבתו כתבו בני המשפחה את הפסוק: "אִם אֶסַּק שָׁמַיִם שָׁם אָתָּה".
ביום התאונה ביקר בבית משפחת הנווט, מפקד חיל האוויר, האלוף עידו נחושתן, שאמר על עמנואל לוי: "מנו שירת ביחידה 'הכי שפיצית שיש' (לחיל האוויר) ותיפקד בה בתפקידים 'הכי שפיציים שיש', והוא עשה את זה מצוין".
הנצחה

החל מיום השנה הראשון לנפילתו מתקיים טורניר כדורסל לזכרו, "טורניר מנו" בהשתתפות קבוצות חובבים, מורכבת מחברים מתקופות שונות של חייו.
עיריית מעלה אדומים, בשיתוף בית הספר אורט תעופה וחלל ובשיתוף חברים מהטייסת והמשפחה הקימה אתר זיכרון לזכרו, במסגרת בית הספר אורט תעופה וחלל שבמעלה אדומים.
זמן קצר לאחר שעמנואל ועמיחי נהרגו בתאונה, כתבה לזכרם מרים ארד את השיר "סופה". שלומי אמסלם הלחין אותו וג'נט לביא שרה והקליטה.
במסגרת תוכנית חינוכית "גיבורי המקום" במעלה אדומים, מוזמנת אמו של עמנואל לבתי ספר ומסגרות חינוכיות, ראיונות בתקשורת, לספר על דמותו של עמנואל, אופיו, ילדותו, בגרותו, אהבתו למשפחה ועל העשייה שלו למען המדינה.
הערות שוליים

↑   הפצצת הכור הסורי - הסרט המלא, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 34:29)
↑  מאיה הורודניצ'אנו‏, עמנואל השתתף בתקיפת הכור בסוריה - ונהרג בתאונה 3 שנים אחר כך, באתר וואלה, 22 במרץ 2018
↑  אלישע בן קימון, הנווט שתקף את הכור נהרג בטיסת אימונים, באתר ynet, 22 במרץ 2018
↑  אטילה שומפלבי, היה כור ואיננו עוד
↑  יעקב כץ, קוד אריזונה - כך השמידה ישראל את הכור הגרעיני בסוריה, מרץ 2020, כנרת זמורה - מוציאים לאור
↑  מורתו של הנווט עמנואל לוי: "ילד טוב, חכם, עם חיוך מדהים", באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2010
↑  יוסי אלי, "ילד מקסים ויפה שרצה תמיד להיות טייס", באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2010
↑  מצגת לזכר רס"ן עמנואל (מנו) לוי ז"ל
↑  יאיר אלטמן, "יום אחד אחי הגיע ואמר שהוא בקורס טיס", באתר ynet, 11 בנובמבר 2010
↑  אפרת פורשר, סוד המשפחה הגרעינית, ישראל היום
↑  ספר תהלים, פרק קל"ט, פסוק ח'
↑   עמנואל לוי ז"ל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 9:01)
↑  אדומדיה, טורניר כדורסל לזכר רס"ן עמנואל (מנו) לוי ז"ל, באתר https://www.youtube.com/watch?v=PGIGvkPFIPM
↑   סופה-ג'נט לביא, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 3:18)
עמנואל לוי כמפק"ץ בפלהח"ן צנחנים
אתר זיכרון לעמנואל לוי במעלה אדומים
אלהם רוקני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1980 (בת 44 בערך) טהראן, איראן 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  וידאו ארט, רישום 
 
אלהם רוקני (נולדה ב-1980) היא אמנית וידאו ורישום ישראלית.
ביוגרפיה

אלהם רוקני נולדה בטהראן, שבאיראן, בשנת 1980. היא היגרה לישראל יחד עם משפחתה בשנת 1989. בנערותה התגוררה בעיר אשדוד. בשנת 2007 סיימה תואר ראשון במחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, וב-2010 סיימה תואר שני בשלוחת בצלאל בתל אביב. החל מ-2013 היא מרצה במחלקה לאמנות בבצלאל. חיה ופועלת בתל אביב.
על יצירתה

רוקני מתייחסת בעבודותיה לסיפורים ביוגרפיים הנקשרים למיתוסים ולהיסטוריה גלובלית. המדיומים העיקריים בהם היא יוצרת מאז לימודיה בבצלאל הם וידאו ורישום על נייר. ברבות מעבודותיה היא משתמשת במוטיבים ודימויים הלקוחים מאורנמנטיקה מזרח-תיכונית ומעולם האסלאם, למשל בסדרה "ראל מסגדים" ו״לילות ירוקים״ בהם היא רושמת מסגדים מאיראן על נייר באמצעות טושים, עפרונות, דיו ושמן.
על יצירתה > שבעה עבד אל-כרימים

תערוכתה של רוקני במרכז לאמנות עכשווית "שבעה עבד אל-כרימים" (2018) כללה עבודת וידאו ורישומים. התערוכה נוצרה מפרויקט ממושך שרוקני עשתה בהתייחסות לארכיון הסיפור העממי (אסע"י) שבאוניברסיטת חיפה. במהלכו, רוקני פגשה פליטים ומבקשי מקלט מסודאן ומאריתריאה (ראו: הסתננות מאפריקה לישראל) שמתגוררים בתל אביב-יפו, בירושלים, ובמתקן הכליאה חולות, וביקשה מהם לספר לה סיפורי עם ממדינות המוצא שלהם. את הסיפורים היא הקליטה ותרגמה ושמה בארכיון באסע״י, ופרגמנטים מהם מופיעים בעבודת הווידאו שהציגה בתערוכה. בנוסף, את הסיפורים שליקטה איגדה רוקני בספר בשם "האיבליס, הנערה, הסולטן וזנב האריה", בו הם מופיעים בתרגום לארבע שפות (ערבית, תיגרנית, עברית ואנגלית) לצד הרישומים שיצרה בהשראתם.
על יצירתה > יוסף אבאד

עבודת הווידאו של רוקני יוסף אבאד (2014) מתעדת את מרחבי שכונת ילדותה בטהראן לפני שעזבה את איראן יחד עם משפחתה. לאחר שהמשפחה הגיעה לישראל ב-1989, נלקחו מהם הדרכונים האיראנים, וכאזרחית ישראל רוקני אינה יכולה לשוב לאיראן. לכן, לצורך ביצוע הפרויקט היא שיתפה פעולה עם אמנית איראנית תושבת ארצות הברית שפגשה במסגרת חילופי סטודנטים בחוץ לארץ. כשהצילומים הסתיימו, החליטה האמנית (שביקשה מרוקני לשמור על עילום שם) לפרוש מהפרויקט בשל חששותיה מהסכנה שבשיתוף פעולה עם אזרחית ישראל. פרישתה הובילה את רוקני להוציא בנוסף לקטלוג שליווה את התערוכה, ספר המכיל את אוסף ההתכתבויות בינה ובין האמנית האנונימית שחלקים נרחבים ממנו צונזרו על ידי רוקני באמצעות סימון במלבנים שחורים.
בהקשר זה, מציינת האוצרת התערוכה ענת דנון-סיוון כי פעולתה האמנותית של רוקני נולדת מתוך מגבלה ואיסור והתגובה אליהם. אלו יוצרים את פעולת צנזור המובילה לאסתטיקה "דלה" שנובעת ממגבלות טכניות או מטעמי חסכון.
מוטיב בולט נוסף הוא פעולת הגנבה וההתגנבות שחוזר על עצמו בפרויקט זה בכך שרוקני, בעזרת שליחה מטעמה ששימשה כגוף מתווך, פרצה את הגבול למדינה המוגדרת כמדינת אויב, ושאליה היא לא יכולה לחזור בעצמה.
תערוכות יחיד

2012 - חמישה פריימים לשנייה, מוזיאון ינקו-דאדא, עין הוד. אוצרות: אלינור עשת
2013 - תערוכה לרגל הזכייה בפרס לציור ע"ש אסנת מוזס, בית האמנים, ירושלים. אוצרות: הילה כהן-שניידרמן
2013 - נקודה. סוף. היריד לאמנות עכשווית- צבע טרי, תל אביב. אוצרות: שרית שפירא
2014 - יוסף אבאד, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב. אוצרות: ענת דנון-סיון / 2016 - Neue Galerie im Höhmannhaus, אאסבורג, גרמניה
2015 -Shulamit Nazarian Gallery ,NADA New-York, ניו יורק, ארצות הברית
2016 - Shulamit Nazarian gallery ,Clavileño קליפורניה, ארצות הברית
2016 - 18th Street Arts Center ,The Wedding, קליפורניה, ארצות הברית
2018 - שבעה עבד אל–כרימים, המרכז לאמנות עכשווית (CCA), תל אביב. אוצרות: סרג'יו אדלשטיין / 2019 - מוזיאון וילפריד / 2019 - Vita Kuben, אומאה, שוודיה
2020 - פרח לב זהב, תערוכות זוגית יחד עם נלי אגסי, גלריה דביר, תל אביב
מבחר תערוכות קבוצתיות

2007 - משנה מקום, מוזיאון בת-ים לאמנות. אוצרות: מילנה גיצין-אדירם ולאה אביר
2008 - ניסוי כלים #6 ,מרכז ביכורי העיתים, תל אביב. אוצרות: מורן שוב
2010 - אורות וצללים, בית התפוצות, תל אביב. אוצרות: חגי שגב
2010 - בקצה העולם - כאן, מוזיאון פתח-תקווה לאמנות. אוצרות: דרורית גור-אריה ומאיה קליי
2011 - מנוע חיפוש, המרכז לאמנות עכשווית CCA. אוצרות: הילה כהן-שניידרמן וסרג’יו אדלשטיין
2011 - נאמן למקור, בית הגפן, חיפה. אוצרות: פריד אבו שקרה ויעלה חזות
2011 - השמיניה הסודית או תעלומת הבית המכושף, חיסין 27 ,תל אביב. אוצרות: שרית שפירא
2011 - בדרך לשום מקום, מוזיאון אשדוד לאמנות. אוצרות: איה לוריא
2012 - שעת הקסם, מוזיאון אשדוד לאמנות. אוצרות: יעל עמית
2012 - הזוכים 2011, מוזיאון פתח-תקווה לאמנות. אוצרות: נעמי אביב
2012 - The H2 – Centre for Contemporary Art ,Behind landscape, אאוסברג, גרמניה. אוצרות: תומאס אלסן
2013 - אוצר: יונה פישר, מוזיאון אשדוד לאמנות, אוסף יונה פישר
Fowler museum at UCLA ,Light and Shadows - 2013, לוס אנג'לס, ארצות הברית
2014 - שממה הורה, הגלריה האוניברסיטאית תל אביב. אוצרות: שרית שפירא
2014 - עד שתצא מקולי, מוזיאון אשדוד לאמנות. אוצרות: רוני בנימיני ויובל ביטון
2014 - רשמים 5 – מעבר לנייר ,הביאנלה לרישום בירושלים. אוצרות: טל יחס
2015 - Shulamit Nazarian Gallery ,Uncommon Terrain, קליפורניה, ארצות הברית. אוצרות: אנורדה ויקראם
2016 - 1980: הסצנה הראשיתית, גלריה לאמנות ע"ש גניה שרייבר באוניברסיטת תל אביב
2017 - ארבעה אמנים בד' אמות, בית אוסף קופפרמן. אוצר: יונה פישר
2017 - Dorsky Gallery ,Almost Home: Between Staying and Leaving a Phantom Land, לונג איילנד, ארצות הברית. אוצרות: שלומית דרור
2017 - Lives Between, קאדיסט, סן-פרנסיסקו, ארצות הברית
2018 - The Ground we Have in Common, גלריה דל פריגיוני, טרוויזו, איטליה
2019 - נשים עושות היסטוריה, מוזיאון חיפה לאמנות
2020 - Shulamit Nazarian Gallery ,!TURN BACK! TURN BACK, לוס אנג׳לס, ארצות הברית
2020 - There is a Crack in Everything, גלריה דביר, תל אביב
2020 - אומרים יש אהבה בעולם, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב. אוצרות: עמית שמאע
2021 - כרמל, גלריה דביר, תל אביב
2021 - בעתיד אבלה בחדר הזה זמן רב, סטודיו משלך. אוצרות: אור תשובה
פרסים ומענקים

2007/2009 - פרס עידוד יצירה, בצלאל MFA/BFA
2010 - מענק לפיתוח סרט, המרכז לאמנות עכשווית CCA ,תל אביב
2010 - פרס עידוד יצירה, בצלאל MFA
2011 - מלגת אמן-מורה, משרד התרבות והספורט
2011 - פרס האמן הצעיר, משרד התרבות והספורט
2011 - פרס לאמנים ויוצרים צעירים, אשדוד
2012 - פרס אוסף יגאל אהובי לאמן מבטיח, יריד צבע טרי 5#
2012 - קרן יהושע רבינוביץ‘ לאמנויות, מענק לפיתוח סרט, מסלול ניסיוני
2013 - מפעל הפיס, מענק להוצאת קטלוג עבור תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב
2013 - פרס ע"ש אסנת מוזס לציור, בית האמנים ירושלים
2013 - פרס ישראכרט ומוזיאון תל אביב
2014 - קרן יהושע רבינוביץ‘ לאומנויות, מענק להוצאת קטלוג, מסלול אמנות
2015 - מפעל הפיס, מענק לפיתוח עבודת וידאו
2015 - ארטיס, מענק לפיתוח פרויקט
2017 - מענק לסרט וידאו, קרן אוסטרובסקי
2017 - מענק להוצאת ספר סיפורי עם, קרן משפחת רוברט וייל
2018 - פרס ע"ש ליה ון ליר, לסרט הניסיוני הטוב ביותר, פסטיבל הקולנוע סינמטק ירושלים
2018 - פרס משרד התרבות והספורט לאמנות וידאו
2018 - ארטיס, מענק לשהות אמן ב IASPIS, שוודיה
2019 - מענק מקרן יוצרים עבור השתלמויות בחו״ל
2020 - מענק פיתוח לסרט, מפעל הפיס
2020 - Artis Grant for Exceptional Work in Uncertain Times
לקריאה נוספת

רוקני א. (2018) האיבליס, הנערה, הסולטן וזנב האריה. תל אביב: המרכז לאמנות עכשווית תל אביב
רוקני א. ודנון סיון ע. (2014) יוסף אבאד. תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות
רוקני א. (2014) Dear Salam. תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות
הערות שוליים

1 2 3  אריאל רייכמן, "אני מרגישה יותר מהגרת מאשר עולה חדשה", באתר ערב רב, ‏28 למרץ 2014
1 2  אלהם רוקני וענת דנון סיון, יוסף אבאד, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014, עמ' 5
↑  אלהם רוקני ואורן בן-מורה בשיחה עם ורד גני, הגלריה כתפאורה של מרחב ביתי או אל-ביתי, באתר ערב רב, ‏19 לדצמבר 2018
↑  קרן גולדברג, היה היה פליט, באתר ערב רב, ‏12 לפברואר 2018
↑  אלהם רוקני, האיבליס, הנערה, הסולטן וזנב האריה, תל אביב: המרכז לאמנות עכשווית תל אביב, 2018
↑  אלהם רוקני בשיחה עם מחסן מחמלבאף, "אפילו הלא טהור הוא איראן", באתר ערב רב, ‏7 לפברואר 2014
↑  ענת דנון סיון, "אמנות כתחבולה" מאמר מתוך קטלוג התערוכה יוסף אבאד, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014, עמ' 36
↑  ענת דנון סיון, "אמנות כתחבולה". מאמר מתוך קטלוג התערוכה יוסף אבאד, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014, עמ' 41-42
↑  איתן בוגנים, עבודה של גדעון גכטמן ותערוכה של אלהם רוקני יוצגו בשבוע “מנופים”, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2013
↑   שאול סתר, הרבה יותר מלשכנע את המשוכנעים, באתר הארץ, 6 בפברואר 2018
↑   עוזי צור, עוצם עין אחת - שיר לאלף עריסות, באתר הארץ, 17 בפברואר 2020
↑   גליה יהב, מה פרויד היה אומר על העבודות שנעשו בהשראתו, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2015
↑  תערוכה משותפת עם גיא זגורסקי, אמיר נוה וליהי תורג'מן
↑  דניאל ראוכוורגר, הוכרזו עשרת הזוכים בפרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות, באתר הארץ, 21 ביוני 2011
↑  אלי ערמון אזולאי, אלהם רוקני - זוכת פרס מוזס לאמן צעיר, באתר הארץ, 8 ביולי 2013
↑  שיר חכם, אלהם רוקני ויונתן ויניצקי - זוכי פרס ישראכרט ומוזיאון ת”א לאמנות 2012, באתר הארץ, 21 בפברואר 2013
↑  אלהם רוקני זכתה בפרס ע"ש ליה ואן ליר לסרט הניסיוני הטוב ביותר במסגרת פסטיבל הסרטים בירושלים
הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור (2008)

הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור 2008 (באנגלית: 2008 United States Senate election in Delaware) התקיימו ב-4 בנובמבר 2008. הסנאטור האמריקני המכהן הדמוקרטי ג'ו ביידן ניצח בבחירות מחודשות לקדנציה שביעית את יועצת התקשורת, כריסטין אודונל (אנ') ואף זכה במירוץ לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית (זאת מאחר שהמועמד הדמוקרטי, ברק אובמה זכה בבחירות לנשיאות שנערכו באותו היום). ביידן הושבע לתפקיד כמו שאר עמיתיו אך התפטר מתפקידו כסנאטור ב-15 בינואר 2009 והושבע למשרת סגן הנשיא חמישה ימים לאחר מכן.
מסע הבחירות

במפלגה הדמוקרטית זכה ביידן לתמיכה רחבה והתמודד ללא התנגדות לכהונה שביעית בסנאט, לעומת זאת במפלגה הרפובליקנית התמודדה אודונל על המועמדות מול איש העסקים, טים סמית' וזכתה לתמיכה כ-60% מהבוחרים.
ב־23 באוגוסט 2008, המועמד לנשיאות המפלגה הדמוקרטית, ברק אובמה, הודיע כי בחר בג'ו ביידן לכהן כסגן מועמד לנשיאות. על פי חוקת דלאוור, ביידן היה יכול גם להתמודד על מושב הסנאט שלו וגם על סגן נשיא בו זמנית וביידן אכן החליט להתמודד על 2 התפקידים, בשל היותו מעורב ב-2 קמפיינים ניסתה אודונל להעלות את העובדה שהוא מנהל 2 קמפיינים בו זמנית ואף מתחה ביקורת על חוסר נכונותו להשתתף בדיונים של הבחירות לסנאט וכן על חוסר נכונות לשרת את בוחריו, מנגד טענו במטה ביידן כי אודונל עוסקת בכישוף והכחישה את האבולוציה, בזמן המירוץ אף פורסם בתקשורת האמריקאית כי אודונל איימה על תחנת טלוויזיה אשר התכוונה לשדר סרטון בו היא שואלת את יועציה מה בדיוק לענות לשאלה.
עם זאת ביידן ניצח בבחירות הן בסנאט והן לסגנות הנשיאות ואודונל סיימה את הקמפיין עם חוב של כ-23,000 דולרים.
הערות שוליים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
↑  Giroux, Greg (10 בספטמבר 2008). "Franken Primary Win One of Many Key Results From Tuesday's Primaries". CQ Today Online News. אורכב מ-המקור ב-12 בספטמבר 2008. נבדק ב-26 בספטמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Silverstein, Stuart and Johanna Neuman (23 באוגוסט 2008). "Joe Biden is Obama's running mate". Los Angeles Times. נבדק ב-23 באוגוסט 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chase, Randall (24 באוגוסט 2008). "Biden Wages 2 Campaigns At Once". Associated Press. נבדק ב-29 באוגוסט 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לשם (יישוב)

| --- | --- |

לשם בתחתית התמונה, דצמבר 2017. במעלה התמונה בתי היישוב פדואל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  2013 
 קואורדינטות:  32°04′03″N 35°02′49″E﻿ / ﻿32.067374°N 35.046894°E﻿ / 32.067374; 35.046894 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) לשם(למפת גוש דן רגילה) לשם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לשם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לשם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לשם היא התנחלות קהילתית דתית במערב השומרון המצויה בשטחה המוניציפלי של עלי זהב ועל כן נקראה גם "עלי זהב מערב". השכונה הוקמה בשנת 2013 וכיום מתגוררות במקום כ-700 משפחות. היישוב ממוקם על שתי גבעות, שבמרכזן נמצאת חורבת דיר סמען. שם היישוב מציין את שמה של אחת מאבני החושן.
היסטוריה

הבניה בגבעה המערבית של השכונה החלה לראשונה בשנת 1999 על ידי איש העסקים הלל מררי ונועדה עבור חסידי חב"ד. היישוב המתוכנן אמור היה להיקרא אדנים. עם תחילת האינתיפאדה השנייה, החליטו היזמים לפרוש מהמיזם ולכן הבניה הופסקה. שלדים של מספר בתים שבנייתם החלה והופסקה, שימשו כאתר אימונים של יחידות צה"ל ומשטרה (מכונה "חב"ד עילית").
בשנת 2007 רכשה חברת "הרי זהב" שבבעלות איש העסקים זאב אפשטיין זכויות לבניית 700 דירות במקום תמורת 6 מיליון שקלים. בשנת 2011 החלו עבודות הפיתוח המחודשות בשטח. בפעם זו החל פיתוח צידו המזרחי של היישוב, שלא פותח בשנת 1999, והפיתוח בצד המערבי, שפיתוחו החל כבר אז, חודש בשנת 2012. בשנת 2013 נכנסו לביתן בגבעה המזרחית 70 המשפחות הראשונות.
באוקטובר 2014 נותרה השכונה ללא כביש גישה בהתאם להחלטת בג"ץ, אך נפתח כביש גישה חדש העובר בעלי-זהב. בשלב מאוחר יותר נסלל מחדש כביש גישה נפרד.
באוגוסט 2017 נכנסו כ-50 משפחות ראשונות לביתן בגבעה המערבית הנמצאת בתהליך אכלוס.
בספמטבר 2022 מונה הרב עזרא פאטשינו לרב היישוב.
שירותים

בין לשם לעלי זהב נמצאים בית ספר ממלכתי דתי "חמ"ד אורים" (על שם אורי אורבך) לתושבי לשם, בית ספר ממלכתי דתי לתושבי עלי זהב, ואולפנה לבנות - המשרתים בעיקר את תושבי היישובים לשם ועלי זהב, וכן עוד יישובים באזור, כמו פדואל, ברוכין, רחלים, תפוח, נופי נחמיה, ואריאל.
כמו כן, ביישוב קיימים גני ילדים, מעונות, גני שעשועים, מגרש כדורסל, סניף בני עקיבא, ספרייה, בית מדרש, קופות חולים מכבי וכללית, מקווה טהרה, ושלושה מבנים רב תכליתיים המשמשים באופן זמני כבתי כנסת ואולמות אירועים לשימוש התושבים. ביישוב קיימים פיצרייה, סניף של רשת "בורגרים" ומאפייה. שני בתי כנסת קבע נמצאים בשלבי פיתוח ובנייה, ומתוכנן להיבנות ביישוב מרכז מסחרי.
הערות שוליים

↑  כמו כן היישובים: אחלמה (כיום - בית עריף), ברקת, נופך, שוהם.
↑  מפת ההתיישבות הקיימת והמתוכננת בשנת 1992
↑   שוקי שדה, "מדהים שהוא מצליח לעשות מזה כסף": ברון הבנייה החדש בשטחים, באתר TheMarker‏, 17 בנובמבר 2017
↑  יוני קמפינסקי, מקימים את "לשם" בשומרון במקביל למו"מ המדיני, באתר ערוץ 7, 26 ביוני 2013
↑  שבתי בנדט‏, 90 המשפחות בלשם נתקעו ללא כביש גישה: "חלמאות", באתר וואלה, 27 באוקטובר 2014
↑  עוזי ברוך, בג"ץ סירב לבקשה - לשם נותרה ללא כביש גישה, באתר ערוץ 7, 23 באוקטובר 2014
↑  חיים לוינסון, בית המשפט העליון התיר לחברת בנייה להמשיך לפלוש לאדמה פלסטינית למשך שנה, באתר הארץ, 4 ביוני 2013
↑  דביר עמר, הרב עזרא פאטשינו הוכתר לרב היישוב לשם, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2022