stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטיקה של אתיופיה
הרשות המחוקקת > הבחירות באתיופיה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא מאז שנת 2005 התקיימו בחירות נוספות באתיופיה..
אחת לחמש שנים, מתקיימות בחירות כלליות לאספה הפדרלית, הפרלמנט של אתיופיה, על שני בתיו.
| תוצאות בחירות 15 במאי 2005 בבית הנבחרים> שם המפלגה | תוצאות בחירות 15 במאי 2005 בבית הנבחרים>  % | תוצאות בחירות 15 במאי 2005 בבית הנבחרים> מושבים בפרלמנט | תוצאות בחירות 15 במאי 2005 בבית הנבחרים>  |
| --- | --- | --- | --- |
| החזית העממית הדמוקרטית המהפכנית האתיופית | 59.8% | 327 |  |
| הקואליציה למען דמוקרטיה ואחדות | 19.9% | 109 |  |
| הכח האתיופי הדמוקרטי המואחד | 9.5% | 52 |  |
| המפלגה הדמוקרטית של העם הסומאלי | 4.3% | 24 |  |
| התנועה הדמוקרטית הפדרליסטית של אורומו | 2.0% | 11 |  |
הרשות השופטת

הנשיא וסגן הנשיא של בית המשפט הפדרלי מוצעים על ידי ראש הממשלה ונשיא המדינה, ומאושרים על ידי בית הנבחרים.
שלטון מקומי

לפני 1996 אתיופיה חולקה ל-14 מחוזות. אתיופיה תחת הממשל הפדרלי החדש חולקה מחדש על בסיס אתני למדינות אזוריות (קיליל), מחוזות, נפות ורשויות מקומיות.
אתיופיה מחולקת לתשע מדינות על בסיס אתני ושתי ערים עצמאיות: אדיס אבבה ודירה דאווה. החוקה החדשה מסדירה את מעמד המחוזות והממשל הפדרלי.
תשע המדינות ושתי הערים העצמאיות הם:
| --- | --- |
 אדיס אבבה  עפר  אמהרה  בנישנגול-גומאז  דירה דאווה  גמבלה  הררי  אורומיה  סומאלי  מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום  תיגראי:
הערות שוליים

↑  מהפכה באתיופיה: נשיאה, שרת הגנה וקבינט נשי, באתר ynet, 25 באוקטובר 2018
↑  Ethiopia country profile . Library of Congress Federal Research Division (April 2005).
תוצאות הבחירות באתיופיה, בשנת 2005 -
באדום: החזית העממית הדמוקרטית המהפכנית האתיופית (EPRDF); בירוק: הקואליציה למען דמוקרטיה ואחדות (CUD); בסגול: הכח האתיופי הדמוקרטי המואחד (UEDF); בכחול כהה: המפלגה הדמוקרטית של העם הסומאלי (SPDP); בכתום: התנועה הדמוקרטית הפדרליסטית של אורומו (OFDM); בכחול בהיר: אחרים
פרליס

פרליס (במלאית: Perlis) היא מדינה במלזיה. פרליס נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בתאילנד בצפון, בקדה בדרום-מזרח ובמצר מלאקה בדרום-מערב. פרליס משתרעת על שטח של 821 קילומטרים רבועים, מה שהופך אותה לקטנה ביותר מבחינת שטח במלזיה. בירתה היא קנגר.
בניגוד למדינות מונרכיות אחרות במלזיה בראש פרליס לא עומד סולטאן אלא ראג'ה. מקום מושבו של הראג'ה הוא באראו.
שמה המורחב של המדינה הוא פרליס אינדרה קאיאנגן (במלאית: Perlis Indera Kayangan, בג'אווי: ڤرليس ايندرا كايڠن).
היסטוריה

עד המאה ה-19 פרליס הייתה חלק מסולטנות קדה. ב-1821 סיאם כבשה את קדה. בריטניה, שחששה מפגיעה באינטרסים שלה בפרק, חתמה ב-1826 על חוזה ברני עם סיאם בו נקבע בין היתר שסיאם תשלוט על קדה, טרנגנו וקלנטן ולא תמשיך להתפשט בחצי האי המלאי וכן שסולטאן קדה יורשה להישאר ולשלוט באופן אוטונומי.
סולטאן קדה ניסה למנוע את המשך השליטה הסיאמית בקדה ולא הסכים לתנאי החוזה, אך הסכים לבסוף ב-1842. עם זאת, הסיאמים החליטו לפצל את שטחי פרליס מקדה ושמה בתקופת שלטונם היה פליט (ปะลิส). סיאם מינתה את סייד חוסיין ג'מלולאייל (Syed Hussain Jamalullail) להיות הראג'ה של פרליס שהיה כפוף ישירות אליהם. שושלת ג'מלולאייל מושלת בפרליס מאז ועד היום.
ב-1909 נחתם חוזה נוסף בין בריטניה וסיאם במסגרתו הועברו מספר שטחים סיאמיים, בהם פרליס, לידי הבריטים.
ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פרליס נכבשה כמו יתר חצי האי המלאי על ידי האימפריה היפנית. היפנים העבירו את פרליס עם עוד מספר שטחים מלאים לבעלת בריתם תאילנד והיא חזרה להיקרא בתקופת שלטונם פליט. ב-1945, עם סיום המלחמה, פרליס הוחזרה לבריטניה.
ב-1946 קדה צורפה לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה. ב-1957 פדרציית מלאיה קיבלה את עצמאותה והיא הייתה בין הישויות שהרכיבו את מלזיה ב-1963.
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1955

| --- | --- |
 תאריך:  1955 
 מיקום:  מלון סבוי 
 →1954 1956←
 
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1955 הוענקו ב"נשף הטלוויזיה" שנערך במלון סבוי שבלונדון. אלה היו הפרסים הראשונים לטלוויזיה שהוענקו בממלכה המאוחדת. אחרי איחוד הגילדה עם האקדמיה הבריטית לקולנוע, כונה הטקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה.
זוכים

שחקן
פול רוג'רס
שחקנית
גוג'י וית'רס
עיצוב
מייקל ייטס
אישיות
סר מורטימר וילר
הפקה
כריסטיאן סמפסון
כתיבה
איאן מקורמק
פרס הכותבים
איאן מקורמק
הערות שוליים

↑  "BAFTA Awards Television, Actor in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television Actress in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television Designer in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television  Personality in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television Production in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television Writer in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Awards, Television Writers Award in 1955". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1956

| --- | --- |
 תאריך:  1956 
 →1955 1957←
 
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1956 הייתה השנה השנייה שבה הוענקו פרסים לטלוויזיה, שנודעו בהמשך בשם פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה.
זוכים

שחקן
פיטר קושינג
שחקנית
וירג'יניה מק'קנה
עיצוב
ברוס אנגרייב
אישיות
גלין דניאל
הפקה
גיל קלדר
תסריטאי
קולין מוריס
פרס הכותבים
קולין מוריס
הערות שוליים

↑  "BAFTA Awards, Television Actor in 1956". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
פיגוע הדקירה בניס (2020)

| חלק מהטרור האסלאמי באירופה והטרור בצרפת |
| --- | --- |

 תאריך:  29 באוקטובר 2020 
 מקום:  Notre-Dame de Nice 
 קואורדינטות:  43°42′12″N 7°15′58″E﻿ / ﻿43.703333333333°N 7.2661111111111°E﻿ / 43.703333333333; 7.2661111111111
 סוג:  פיגוע דקירה, פיגוע 
 נשק:  סכין
 הרוגים:  3 
 מבצע:  Brahim Issaoui 
  (למפת ניס מוגדלת) פיגוע הדקירה בניס(למפת ניס רגילה) פיגוע הדקירה בניס
 
בבוקר 29 באוקטובר 2020 נרצחו שלושה בני אדם בפיגוע דקירה בנוטרדאם דה ניס, בזיליקה של הכנסייה הקתולית בעיר ניס, צרפת. המחבל זוהה כגבר תוניסאי, ברהים אוויסאוי, שנורה על ידי המשטרה ונעצר. גם נשיא צרפת עמנואל מקרון וגם ראש עיריית ניס אמרו כי מדובר בפיגוע המיוחס לאסלאם הקיצוני.
רקע

בשנים האחרונות צרפת ראתה פיגועי טרור רבים של ג'יהאדיסטים, שבוצעו על ידי תאי טרור של המדינה האסלאמית ושל אל-קאעדה, ועל ידי זאבים בודדים בהשראת האידאולוגיה האיסלאמית הפונדמנטליסטית. ניס הייתה זירת פיגוע דריסה בשנת 2016, שהביא למותם של 86 אנשים.
ארבעה שבועות לפני התקפה זו תיאר נשיא צרפת עמנואל מקרון את האסלאם כדת "במשבר" ברחבי העולם, מה שגרם לתגובת נגד מצד המוסלמים במדינה. הוא נשבע להציג הצעת חוק לחיזוק חוק משנת 1905 שהפריד רשמית בין הכנסייה והמדינה בצרפת. שבועיים לאחר מכן, סמואל פאטי, מורה להיסטוריה, נרצח וראשו נערף באיל-דה-פראנס על ידי מוסלמי צ'צ'ני בן 18 שרכש מעמד של פליט בצרפת במרץ 2020, לאחר שהמורה הראה לתלמידיו קריקטורות של שרלי הבדו המתארות את נביא האסלאם מוחמד. לאחר הרצח של פטי, מקרון הגן על פרסום סרטים מצוירים המתארים את מוחמד על רקע חופש הביטוי. בעקבות אירועים אלה, והגנתו של מקרון על הסרטים המצוירים במיוחד, קרא נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן להחרים מוצרים צרפתיים. לאחר מכן הגיעו כמה מחאות ברחבי העולם המוסלמי, בהן נשרפו צילומי מקרון בליווי קריאות אנטי-צרפתיות.
המתקפה

המתקפה התרחשה ב-29 באוקטובר 2020 בשעה 8:30 בבוקר, בבניין נוטרדאם דה ניס, בזיליקה קתולית הממוקמת בשדרת ז'אן מדיסין במרכז ניס. התוקף רצח שלושה אנשים בדקירות סכין. ראשו של קורבן אחד, אישה מבוגרת, נערף באופן חלקי. אחר היה כומר בכנסייה, והקורבן השלישי היה אישה אחרת.
התקיפה בוצעה במשך 28 דקות, במהלכן הוא צעק "אללה אכבר" שוב ושוב. ארבעה שוטרים הגיבו ביריות טיזר ואז ירו בו, גם כשהמשיך לצעוק "אללה אכבר!" לאחר מכן פונה החשוד לבית החולים, שם היה במצב מסכן חיים. בסך הכל נורו 14 יריות על ידי המשטרה. הרשויות מצאו פריטים שלדבריהם שייכים לחשוד, כולל קוראן, שלושה סכינים ושני טלפונים ניידים.
המתקפה > תגובה מיידית

שר הפנים ג'רלד דרמנין אמר מיד לאחר מכן כי נפתח מבצע משטרתי בעיר. יחידת סילוק פצצות הגיעה לזירת הפשע, בזמן ששוטרי מלחמה בטרור חמושים בכבדות סיירו ברחובות סביב הבזיליקה.
בימים שלאחר הפיגוע עצרה המשטרה שני גברים שהאמינו כי היו בקשר עם התוקף מיד לפני האירוע.
החשוד

התוקף הוא גבר תוניסאי בן 21, ברהים אוויסאוי (בערבית: إبراهيم العيساوي). הוא גדל קרוב לספקס, תוניסיה והגיע כמהגר בסוף ספטמבר 2020 לאי למפדוזה, איטליה, בזמן מגפת הקורונה בתוניסיה. הוא נדרש לשהות 20 יום בבידוד והוא בילה את רוב הזמן בטלפון שלו. על פי היומון האיטלקי Corriere della Sera, הוא קיבל הודעה שהודיעה לו שהוא גורש מאיטליה בשל כניסה בלתי חוקית וניתן לו אוליטימטום עד 9 באוקטובר לעזוב מרצון, אך לא היה פיקוח על תנועתו. במקום לעזוב את איטליה, באותו יום, עבר לעיר הנמל בארי, שבדרום איטליה. לאחר הגעתו לבארי נסע לניס ברכבת בימים שלאחר מכן. כניסתו לצרפת הוקלה בשל תעודת הזהות שניתנה לו על ידי עמותת הפליטים של הצלב האדום.
בראיון לאל-ערביה לאחר הפיגוע אמרה אמו של אוואיסאוי כי הופתעה כאשר בנה התקשר להודיע לה שהוא בצרפת, מכיוון שהוא לא יודע את השפה או מישהו שם. אחיו הגדול סיפר לחדשות BBC כי אווייסאוי טען שהוא מכיר מישהו בצרפת ושהוא יחפש את האדם הזה לעזרה. שכנה אמרה לאל-ערביה כי אוויסאוי עבד כמכונאי ובעבודות מוזרות אחרות בזמן שהותו בתוניסיה, אך לא הראה סימני הקצנה בדעותיו.
התובע הראשי של צרפת למלחמה בטרור, ז'אן פרנסואה ריקאר, אמר שהחשוד לא היה במערב של סוכנויות ביון כאיום טרור פוטנציאלי.
קורבנות

שלושה בני אדם נהרגו בפיגוע. האחת הייתה אישה בת 60 ששהתה בבזיליקה והתפללה; היא נמצאה כשהגרון שלה נחתך עמוק מאוד, במה שנראה כניסיון כושל לערוף את ראשה. אחר היה כומר בן 55, שמת מפצע בגרון. ההרוג השלישי היה צרפתי יליד ברזיל בן 44 שנמלט מהכנסייה עם מספר פצעי דקירה, אך התמוטט ומת בבית קפה סמוך.
תגובות > תגובות צרפתיות

דקת דומייה נערכה בישיבת האספה הלאומית לאחר שהגיעה הידיעה על הדקירה. הנשיא עמנואל מקרון ביקר במקום הפיגוע מאוחר יותר בבוקר וכינה את האירוע "פיגוע טרור אסלאמיסטי". מקרון קרא לתקיפות ולאחדות והביע את הזדהותו עם הקהילה הקתולית בצרפת. הוא גם אמר שהוא יגן על בתי ספר ומקומות תפילה על ידי הכפלת נוכחותם של כוחות הביטחון. שר הפנים הצרפתי, ג'רלד דמרנין, אמר שצרפת עסוקה במלחמה נגד האידאולוגיה האיסלאמיסטית, וככל הנראה תיתכנה מתקפות נוספות על אדמת צרפת והוסיפו: "אנו במלחמה נגד אויב שנמצא בפנים ומחוץ".
נציג המועצה הצרפתית לאמונה המוסלמית גינה את הפיגוע באומרו, "כאות אבל וסולידריות עם הקורבנות ויקיריהם, אני קורא לכל המוסלמים בצרפת לבטל את כל חגיגות חג המוולד."
תגובות > תגובות זרות

נשיא הפרלמנט האירופי דוד ססולי, ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס וראש ממשלת איטליה ג'וזפה קונטה פרסמו כולם הצהרות שהביעו את תנחומם לעם הצרפתי. ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו גינה את ההתקפה אך אמר, "אך חופש הביטוי אינו ללא גבולות. אנו חייבים לעצמנו לפעול בכבוד לזולת ולבקש לא לפגוע באופן שרירותי או שלא לצורך לא את מי שאנו חולקים חברה וכוכב לכת."
בשבוע שבו היחסים בין טורקיה לצרפת היו במתח, פרסמה טורקיה הצהרה בה הם מביעים את תנחומם לעם הצרפתי באומרם כי "שום סיבה לא יכולה להכשיר או לתרץ הריגת מישהו או אלימות. מי שניהל את ההתקפה הפראית הזו במקום קדוש לפולחן אינו שותף בבירור לערכים דתיים, הומניים או מוסריים."
הקרמלין גינה את ההרג, והוסיף כי לא נכון גם לפגוע ברגשות הדתיים של אנשים. אורוגוואי פרסמה הצהרה שהביעה את דאגתה העמוקה ביותר מהתקיפה והרצון להעביר תנחומים וסולידריות למשפחות הקורבנות, לעם ולממשלת צרפת. התקיפה גונתה גם על ידי ערב הסעודית, איראן ופקיסטן.
מנהיג תנועת השחרור הצבאית (אל-נור) של סודאן עבדול ואחד אל-נור הביע תנחומים לעם הצרפתי וגינה את התוקף תוך הדגשת ההזדהות של אנשיו "כקורבנות לרצח עם מתמשך בדרפור".
חסן נסראללה, מנהיג חזבאללה, הוקיע את ההתקפה אך אמר: "הגנתם על קבוצות התכפירי ושלחת אותם לבצע פשעים בסוריה [...] אתם משלמים את מחיר התמיכה בקבוצות הטרור. [...] בזמן שנלחמנו במחבלים בסוריה, סיפקתם להם את כל צורות התמיכה... השלטונות הצרפתיים עירבו את מדינתם במלחמה גלויה באסלאם במקום לטפל בגורם המקורי למשבר... תוך עלבונות נגד הנביא מוחמד..."
תגובות > תגובות הכנסייה

מועצת הכנסיות העולמית הביעה סולידריות עם האומה הצרפתית וכנסיותיה בעקבות הפיגוע בניס. האפיפיור פרנסיסקוס נשא תפילות והביע צער על הפיגוע.
ראו גם

פיגוע הירי בווינה (2020)
טרור אסלאמי
פנטלאון הקדוש

| --- | --- |

 לידה:  275 ניקומדיה
 פטירה:  303 (בגיל 28 בערך) ניקומדיה
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית, הכנסייה האורתודוקסית
 חג:  27 ביולי
 פטרון של:  רופאים, מיילדות
פנטלאון הקדוש (275–303) הוא קדוש נוצרי שבכנסייה הקתולית נמנה עם ארבעה-עשר הקדושים המסייעים ובכנסייה האורתודוקסית נמנה עם הקדושים שאינם תאבי בצע. על פי המסורת, מוצאו היה מניקומדיה שבביתיניה והוא הוצא להורג בגלל אמונתו הנוצרית במהלך רדיפת הנוצרים של דיוקלטיאנוס בשנת 303.
תולדות חייו

על פי המסורת הוא נולד לאב פגני עשיר, והוא התנצר בהשפעת אמו, שהייתה נוצרית. לאחר מותה התרחק מהדת, למד רפואה והיה לרופאו של הקיסר מקסימיאנוס או גלריוס. איש דת נוצרי בשם הרמולאוס התחבר אליו באותו זמן ושכנע אותו לחזור לחיק הנצרות. הוא חולל נס כאשר ריפא עיוור על ידי הזכרת שמו של ישו והמיר את דתו של אביו. לאחר מות אביו, ירש רכוש גדול, אבל שחרר את עבדיו, פיזר את ממונו לעניים ושמו יצא לתהילה ברחבי ניקומדיה. אנשים שקינאו בו הלשינו לקיסר שהוא נוצרי, לאחר שאמונה זו נאסרה ברומא. הקיסר לא אבה להורגו וביקש ממנו להכחיש את הדיבה, אך פנטלאון לא זו בלבד שהצהיר על אמונתו, ביצע נס נוסף וריפא חולה שיתוק כהוכחה לאמיתותו של ישו. הקיסר ראה בזה כישוף והורה להוציאו להורג.
על פי כתבי הגיוגרפיה מאוחרים, ניסו בתחילה להורגו בשריפה, אולם הלפידים כבו. גם כל דרך אחרת שבה ניסו להוציאו להורג נכשלה בנס עד אשר תלייניו התנצרו גם הם. לבסוף, לאחר שהסכים למותו, הוא נערף.
הערצתו כקדוש > בכנסיות המזרח

על פי הכנסייה האורתודוקסית, שרידיו הועברו מניקומדיה לקונסטנטינופול וכנסיות ומנזרים רבים נקראים על שמו, בהם מנזר איו פנטליימונוס בהר אתוס שביוון, כנסייה מהמאה ה-18 בסנט פטרסבורג וכנסייה מהמאה ה-12 במקדוניה. על פי הכנסייה הארמנית, שרידיו נמצאים במנזר גאנדזסאר שבנגורנו קרבך.
הערצתו כקדוש > בכנסיות המערב

בכנסיית ארבעה-עשר הקדושים המסייעים שבגרמניה, הוא מתואר כשידיו ממוסמרות לראשו, בהתאם לאגדה מקומית על הוצאתו להורג. בזמן מגפת המוות השחור החלה הערצתו להיות פופולרית גם במערב אירופה בזכות היותו פטרון הרופאים והמיילדות. בצרפת, בזיליקת סן-דני וכנסייה בליון מציגות שרידים שלו ושש עיירות ברחבי צרפת קרויות על שמו. כנסייה על שמו קיימת בקלן, גרמניה וכן בוונציה שבאיטליה.
הערות שוליים

↑  קבוצה של קדושים שידועים בכך שלא דרשו תשלום על מעשיהם הטובים.
↑  בספר "ניצחונות המרטירים"
↑  אתר הכנסייה
↑  על הכנסייה
↑  אתר המנזר
↑  אתר הכנסייה (בגרמנית)
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810646716105606  GND: 118789511  ISNI: 0000 0000 9595 3058  LCCN: n83014474  NKC: xx0134384  SUDOC: 081437560  VIAF: 5727171   WorldCat (עם VIAF): 5727171 
כנסיית פנטלאון הקדוש בגורנו נרזי, מקדוניה
פרסי גריינג'ר

| --- | --- |

פרסי גריינג'ר בשנת 1922
 לידה:  8 ביולי 1882 מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  20 בפברואר 1961 (בגיל 78) וייט פליינס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  West Terrace Cemetery 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון הוך 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון, פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרסי גריינג'ר (באנגלית: Percy Grainger‏; 8 ביולי 1882 – 20 בפברואר 1961) היה פסנתרן ומלחין אוסטרלי. הוא היה מלחין ויוצר מעט יוצא דופן לתקופתו, וסגנונו המוזיקלי היה מחוץ לזרם העיקרי של המוזיקה במאה ה-20. גריינג'ר כמעט ולא זכה להכרה מוזיקלית בימי חייו, ומבחר היצירות העצום שהשאיר אחריו החל להתגלות רק לאחרונה. חשיבותו כמלחין וסגנונו המיוחד והאקצנטרי במקצת גם הם החלו להתגלות רק לאחרונה.
חייו

פרסי גריינג'ר נולד במלבורן שבאוסטרליה ב-8 ביולי 1882. בילדותו הוא התחנך בעיקר על ידי אימו, שהייתה בעלת אישיות דומיננטית והשפיעה רבות על חיי בנה הקטן. כשבגר, גריינג'ר החל ללמוד נגינה בפסנתר וקומפוזיציה בפרנקפורט שבגרמניה, ובשנת 1901 הוא השתקע בלונדון, בירת אנגליה. שם, הוא הופיע בקונצרטים רבים כנגן פסנתר, ויצאו לו מוניטין של פסנתרן קונצרטים מלא ברק ולהט. לאחר כמה שנים הוא החל להלחין יצירות משלו. גריינג'ר לא התחבר למסורת הקלאסית שעוד הייתה נפוצה אז, והוא שאף ליצור "מוזיקה חופשית", כדבריו, מוזיקה שלא תהייה כפופה לכל החוקים והמוסכמות הקלאסיים: המשקל והגובה. הוא שאף שהמוזיקה שלו תחקה תופעות טבע שונות, כמו הגלים, הרוח וכו'.
גריינג'ר היה חובב גדול של מוזיקה עממית. במהלך חייו הוא אסף והלחין שירי עם רבים, כמו יצירתו הגדולה סוויטת שירי עם דניים, שהיא מחרוזת של מספר שירים שאהב. עיבודיו של גריינג'ר לשירי עם כמו "גני כפר", "שמחת רועים" ועוד אחרים מצטיינים באנרגיה ובאינטנסיביות רבה, ולעיתים בפאתוס נוקב ועמוק. כל אלו מעידים על אהבתו הרבה של גריינג'ר לשירים העממיים, ועל הזדהות אמיתית עם עולמם של הזמרים הכפריים ששרו אותם. כאשר שהה בלונדון הוא נחשף לעבודתם של ווהן וילאמס וססיל שארפ, שאספו ושימרו שירי עם אנגליים רבים. גריינגר אף הלחין כמה שירים מתוך קובץ זה, לאחר ששמע את עיבודיו של שארפ לשירים, שהיו עדינים ו"סלוניים" מדי לטעמו של גריינג'ר. גריינג'ר היה בין היוצרים הראשונים שהשתמשו בפונוגרף להקלטות של יצירותיו בשטח.
גריינגר היה בקשרים טובים עם מלחינים רבים נוספים, שאיתם חלק את אהבתו לשירי העם. בין חבריו המלחינים ניתן למנות את אדוורד גריג ופרדריק דיליוס, שאותם פגש בשנים 1906 וב-1907. בשנת 1914 עבר גריינג'ר לאמריקה, והשתקע בעיר ניו יורק. שם, החל בעבודתו התזמורתית הגדולה והשאפתנית "הלוחמים", שאותה כתב להרכב שכולל פסנתרים רבים. לרוב הוא כתב גרסאות שונות לכל יצירה, שנועדו לכלים שונים, מתוך רצונו לספק מוזיקה למגוון הרכבים גדול ככל האפשר.
בשנת 1926 גריינג'ר התחתן עם המשוררת והאמנית השוודית אלה סטרם - קשר שנראה בעייתי ומוזר בעיני רבים. יש הטוענים כי גריינג'ר התעלל בה והתאכזר אלייה. אישיותו של גריינג'ר הייתה אכן קשה והוא סבל ככל הנראה מנטיות גזעניות, בעיקר כלפי התרבויות הלטיניות. גזענות זו באה לידי ביטוי, למשל, בעובדה שגריינג'ר נמנע להשתמש ביצירותיו בהוראות הביצוע באיטלקית, כפי שהיה נפוץ במשך מאות שנים. הוא נהג לכתוב "להגביר מאוד" במקום "קרשנדו", המונח האיטלקי הרווח. למרות זאת, הוא הרבה לחקור תרבויות שונות ועמים שונים, דבר שכאמור התבטא ביצירותיו, שהיו בעלות אופי עממי-פולקלוריסטי.
את שנותיו האחרונות העביר גריינג'ר בניסיון לכתוב "מוזיקה חופשית" שאליה הוא כל כך שאף להגיע. ביצירותיו האחרונות הוא שחרר את המוזיקה מהסולמות ומהגבהים המקובלים. גריינג'ר נפטר בשנת 1961, בבדידות גדולה וכאדם נשכח, שגדולתו המוזיקלית כמעט אינה ידועה בציבור. לאחר מותו, ארכיון כתבי היד והחפצים שצבר במשך חייו חולקו בין המוזיאון שייסד באוניברסיטת מלבורן, הספרייה שהקים בפוינט פליינס וספריית הקונגרס. גם היום, שנים רבות לאחר שנפטר, עדיין מתגלים פרטים חדשים על אישיותו הייחודית והמעניינת. יצירותיו הייחודיות והחדשניות הקנו לו מקום של כבוד בין מלחיני המאה ה-20.
מיצירותיו

"גני כפר".
"הלוחמים".
"סוויטת שירי עם דניים".
"זר פרחים מלינקולנשייר".
"שמחת רועים".
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה למוזיקה של המאה ה-20
מוזיקה קלאסית - מגדולי המלחינים ויצירות המופת שלהם.
פנטין לספר

פנטין לספר (בצרפתית: Fantine Lesaffre; נולדה ב-10 בנובמבר 1994) היא שחיינית צרפתייה, אלופת אירופה (גלאזגו 2018) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה לספר במקום 23 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:44.47 דקות ובמקום 30 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.71 דקות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקופנהגן, דנמרק בדצמבר 2017 זכתה לספר במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:30.68 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (4:24.78 דקות) ובת ארצה לארה גראנז'ון (4:28.77 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:08.83 דקות.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכתה לספר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:34.17 דקות, לפני אילריה קוזינטו מאיטליה (4:35.05 דקות) והאנה מיילי מבריטניה (4:35.34 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 4:36.17 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:11.71 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:27.31 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (4:21.40 דקות) ומלני מרגליס מארצות הברית (4:25.84 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר מעורב אישי: 2:11.71 דקות (2018)
400 מטר מעורב אישי: 4:34.17 דקות (2018)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

200 מטר מעורב אישי: 2:08.83 דקות (2017)
400 מטר מעורב אישי: 4:27.31 דקות (2018)
פעילי יום

נשר מקראי במעוף מול השמש. הנשר פעיל רק בשעות היום.
מינים רבים של פרפרים פעילים ביום משום שאז נפתחים הפרחים מהם ניזונים פרפרים אלו.
בעלי חיים יומיים או פעילי יום הם בעלי חיים הפעילים במשך היום וישנים או לא-פעילים בשעות הדמדומים ובלילה. יצורים נוספים אינם ישנים כלל כמו החדף[דרוש מקור] או שנחים הן בשעות היום והן בלילה ויוצאים בשעות דמדומים.
ישנם מינים רבים הפעילים במשך היום, כשהשמש מאירה ואפשר לראות בקלות. לחיות הפעילות בשעות כאלה ישנם מדוכים רבים יותר מהחיות הפעילות בלילה שאינם קולטים מספיק אור כדי לראות גוון רחב של צבעים. האור עוזר לראות למרחק רב יותר משעות החשיכה וזו הסיבה שדורסי היום פעילים בשעות היום, כדי שיוכלו להשתמש בעיניהם כדי לקלוט את הטרף מגבוה.
לחיות המצויות באזורים חמים ישנו צורך להימלט מהשמש החמה ולצנן את חומם, דבר שחלק מהחיות עושות על ידי פעילות לילית. לחלקם אוזניים גדולות דמויות מאוורר כמו אצל הפילים, ארנבת המדבר או הפרא, חלקם אוגרים שומן כמו הגמל, מה שעוזר בפירוק נוזלים ואחרים מסתתרים בשעות החמות בצל או מתחת לאדמה ואם יש אז גם במים.
באזורים קרים וארקטיים לעומת זאת, השמש נמצאת בשמיים 24 שעות במהלך הקיץ ואז היצורים החיים שם פעילים וקולטים חום עד לבוא החורף הקשה שמלווה בחשיכה מוחלטת. רק אז יוצאים היצורים הנכנסים לתרדמת חורף ממנוחתם. ישנם יצורים קטנים כמו הקוליברי שזקוקים למזון כל הזמן ולכן המנוחה שלהם דומה מאוד לתרדמת חורף, כדי שלא ימותו ברעב במהלך הלילה, בו הפרחים סגורים.
צמחים פעילי יום

צמחים רבים הם פעילי יום או לילה, בהתאם לשעות הפעילות של החרק העיקרי המאביק אותם.
ראו גם

בעלי חיים ליליים
בעלי חיים פעילי דמדומים