ויסקי
ייצור הוויסקי

הוויסקי מיוצר בשישה שלבים:
הלתתה - שלב אופציונלי במקרה של ייצור ויסקי מאלט. השריית זרעי שעורה במים למשך כמה ימים או ריסוס שלהם במים (מה שגורם למשקה זה להיחשב כחמץ). לאחר ההשרייה, מניחים לזרעים לנבוט. במהלך הנביטה יש לאוורר את חלל הנביטה כדי למנוע היווצרות עובש. בתהליך ההנבטה זרעי השעורה מצמיחים שורשים קטנים ומייצרים אנזימים שבהמשך יגרמו להפיכת העמילן לסוכרים. כעבור כחמישה ימים, מעבירים את הזרעים המונבטים למעין כבשן שרצפתו מחוררת ותחתיה בוערת אש (חומר הבערה עשוי להיות עצים או אדמת "כבול"), או למכלי ייבוש מודרניים אשר עושים שימוש באוויר חם. החום גורם להפסקת תהליך ההנבטה.
הבוחש בתוך מכל מאש (Mash tun)
התססה - טוחנים את הלתת המיובש לקמח גס הנקרא "גריסט". מערבבים באמצעות כלי המכונה "מאש טאן") במים בחום של כ-67 מעלות צלזיוס. שואבים את המים ומרתיחים את ה"גריסט" שנית ושלישית עד הגעה לנקודת רתיחה. בתום שלב זה מתקבלת תערובת המכונה "מאש" (מחית). בוחשים את ה"מאש" כדי לזרז את פירוק העמילן לסוכרים, ובתום התהליך מופק נוזל מתוק הנקרא "וורט", אותו מקררים לטמפרטורה של 20 מעלות צלזיוס בכלי המכונה "וואשבאק" (wash-back). בתוך מכל הוואשבאק מתחיל תהליך התסיסה של הנוזל על ידי הוספת שמרים המעכלים את הסוכרים ומפיקים מהם אלכוהול ופחמן דו-חמצני. פעולה זו נמשכת כיומיים ובמהלכה נוצרים גם חומרים אורגניים נוספים ובהם אסטרים ופנולים אשר מוסיפים טעם לוויסקי. בתום תהליך זה מתקבלת עיסה צמיגה המכילה כ-8% אלכוהול.
דוד זיקוק מנחושת בתצוגה
זיקוק - לאחר קבלת העיסה האלכוהולית בשלב התסיסה, מסננים את התוצר ומעבירים אותו לזיקוק. זיקוק הוויסקי מבוצע באחת משתי שיטות:
זיקוק דודי - זו שיטה מסורתית, איטית ופחות יעילה אנרגטית לזיקוק, אשר בדרך כלל נעשה בה שימוש לזיקוק ויסקי "מאלט". בשיטה זו מחומם הנוזל בדוד מתכתי (בדרך כלל נחושת) וכתוצאה מכך מתאדה האלכוהול שבו. אדי האלכוהול נלכדים ומתעבים בצינורות מפותלים, ונאספים למכל משני בו מתקבל נוזל שנפחו קטן משל הנוזל המקורי ואחוז האלכוהול בו גבוה יותר. על תהליך זה ניתן לחזור מספר פעמים (בדרך כלל בין פעמיים לשלוש) עד הגעה לתזקיק בריכוז המבוקש. שיטה זו יוצרת תזקיק המשמר על אחוז גבוה יותר של חומרים ארומטיים, אך חסרונה בכך שניתן לזקק בה כמות נוזל די קטנה, וגם זאת בפרק זמן ארוך יחסית.
זיקוק רציף - שיטה מודרנית וזולה יותר לזיקוק הוויסקי, אשר בדרך כלל משמשת לזיקוק "גריין". בשיטה זו מועבר הנוזל דרך מערכת מכלים שבהם לוחות מתכת מחוממים, ובכל אחד מהם הוא מזוקק במעט יותר; בין המכלים יש מערכת שסתומים המאפשרים מעבר של הנוזל למכל הבא רק אם הגיע לרמת האלכוהול הרצויה בשלב בו הוא נמצא. אם הנוזל אינו ברמה אלכוהולית מספקת הוא חוזר לתחתית המכל ומתחיל את התהליך מתחילתו. שיטה זו היא כאמור זולה ומהירה יותר, ומאפשרת זיקוק בכמויות גדולות; עם זאת, הוויסקי שמתקבל בה נחשב למשקה באיכות נמוכה יותר ובעל פחות ארומות.
בתום תהליך הזיקוק יכולה רמת האלכוהול בנוזל להגיע עד ל-80%.
יישון - הנוזל האלכוהולי מדולל במים לאחוז אלכוהול נמוך יותר, בדרך כלל בין 67%-60%, ולאחר מכן מועבר לחביות עץ אלון אשר עוברות קליה או חריכה ברמות שונות. הוויסקי מיושן לאחר מכן בחביות למשך תקופה שיכולה להתחיל במספר חודשים ולהמשך עשרות שנים מעבר לכך (התקן המינימלי בסקוטלנד ובאירלנד דורש לפחות 3 שנים). במהלך היישון סופג הנוזל מהחביות ארומה מיוחדת ומקבל את צבעו הזהוב. יש יצרנים שמוסיפים את הצבע באמצעות שרפה של פחמים בתוך החביות, ולעיתים אף באמצעות הוספת קרמל לוויסקי. במרבית מפעלי ייצור הוויסקי נהוג ליישן את הוויסקי בחביות ששימשו בעבר לאחסון ויסקי, בורבון (ויסקי אמריקאי) או יין. במיוחד נפוץ ליישן את הוויסקי בחביות עץ אלון ששימשו ליין "שרי", המיוצר במחוז קדיס בספרד, אשר מוסיפות לוויסקי ארומות ייחודיות.
סינון וצביעה - בתום היישון מסונן המשקה בפעם האחרונה לפני הביקבוק. סינון זה מתבצע על ידי קירור הנוזל לטמפרטורה הקרובה ל-0°C וכשהוא קר דיו, מעבירים אותו דרך מסנן דק ביותר. תהליך זה מונע מהנוזל לקבל עכירות ומנקה אותו לחלוטין. כיוון שתהליך זה פוגע מעט בטעמו הסופי של המשקה, ישנם מותגי ויסקי בהם לא מבוצע שלב זה בתהליך הייצור. בנוסף, לעיתים נעשה שימוש בצבע מאכל עשוי קרמל לשם צביעת הוויסקי על מנת להביא לתוצר אחיד בין אצוות שונות, וכן מכיוון שבעבר הייתה קיימת תפיסה כי ויסקי בעל צבע עמוק וזהוב יותר הוא ויסקי מיושן וטוב יותר. כיום יצרנים רבים מוותרים על פרקטיקה זו בשל השפעתה על טעמו של הוויסקי.
ערבוב - בוויסקי שאינם מסוג "סינגל קאסק" (ויסקי ממזקקה אחת ומחבית מסוימת), מערבב ה"מאסטר בלנדר", האחראי על יצירת התערובת, סוגי ויסקי שונים לקבלת ויסקי בעל טעם ספציפי. קיימות תערובות המכילות עשרות סוגי ויסקי שונים; אחד מהמותגים המכילים מספר רב של ויסקי "סינגל" הוא "ג'וני ווקר" המכיל כ-40 סוגי ויסקי שונים. הליקר "דרמבוי" המיוצר בסקוטלנד מכיל אף הוא תערובת ויסקי.
ביקבוק - אחוז האלכוהול של המשקה היוצא מהחבית נמצא לרוב סביבות ה-60%, ניתן לדלל את המשקה לפני הביקבוק בעזרת מים זכים עד למינימום של 40% אלכוהול (אם לא מדללים כלל, המשקה מכונה "חוזק-חבית" או "חוזק אצווה").