stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל צולב
שמות הרחוב העובר בנחל

הרחוב העובר בתוואי הנחל נקרא כיום בשני שמות: חלקו המערבי (משער יפו ועד נקודת המפגש) נקרא, מאז התקופה הצלבנית לפחות, בשם "רחוב דוד", ואילו המשכו (עד הר הבית) מכונה "רחוב השלשלת" או "רחוב שער השלשלת" (בערבית: באב א-סילסילה), על שם השער שבהר הבית אליו הוא מוביל.
ההיסטוריון והגאוגרף המוסלמי מוג'יר א-דין מדווח, בשנת 1496:
רחוב דוד הוא הרחוב הראשי של העיר. תחילתו בשער השלשלת וסופו בשער המחראב, המוכר כיום בשם "שער חברון" (כלומר שער יפו). הוא מחולק לכמה קטעים שלכל אחד שם מיוחד... מקור השם "רחוב דוד": לאדוננו דוד הייתה מנהרה מתחת לפני הקרקע משער השלשלת ועד למצודה, שהייתה ידועה לפנים בשם "מחראב דוד" ושבה גר. המנהרה הזאת עדיין קיימת ולעתים נחשפים לעין חלקים ממנה בצורת מרתפים קמורים בנויים היטב. דוד היה הולך בה מביתו אל הר הבית.
במאה ה-19 כונה חלקו העליון של הרחוב (מרחבת שער יפו ועד ההצטלבות עם רחוב הנוצרים), "שארע אל-בטרק" (רחוב הפטריארכיות) וזאת על שום הפטריארכיה היוונית-קתולית והפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית שנמצאות מצפון לרחוב ובניין הפטריארכיה הארמנית הנמצא מדרום לו. חלק זה אופיין בריבוי מוסדות בנקאות, דואר ומלונות, כמחציתם בבעלות יהודים והשאר בבעלות בני העדות השונות. מההצטלבות עם רחוב הנוצרים ועד מפגש השווקים, בחלק שעובר ברובו מתחת לקמרון, נקרא הרחוב "שארע אל-בזאר" (רחוב השוק) והתאפיין בחנויות ודוכנים רבים בבעלות מוסלמים בעיקר. בהמשך נקרא הרחוב "שארע באב א-סילסילה" (רחוב שער השלשלת). אופיו וצורתו של קטע זה כמעט ולא השתנו עד ימינו.
בתקופת המנדט הבריטי הוחזר שם החלק העליון של הרחוב ל"רחוב דוד".
התוואי במאה ה-21

חלקו המערבי של נחל צולב משמש כיום כשוק תוסס בעיר העתיקה, ורחובות דוד והשלשלת משמשים כיום כנתיב המרכזי היחיד כמעט, המאפשר מעבר ישיר ממערב למזרח דרך סמטאות העיר העתיקה. במסגרת פיתוחו של השוק לאחר איחוד ירושלים העתיקה והחדשה במלחמת ששת הימים ב-1967 עברו הרחובות כמה "מתיחות פנים" שהתבטאו בריצוף חדש, צביעת דלתות החנויות בצבע אחיד (גוני כחול וירוק) וחיזוק הקמרונות. כן הותקנו רמפות קטנות במדרגות, כדי לאפשר מעבר של כלי רכב קטנים ומריצות, המביאים את הסחורות אל החנויות. מאחר שהנחל ממשיך להוות אגן ניקוז טבעי של סביבותיו, שולבו ברצפת הרחוב עשרות פתחי ביוב בצפיפות של כמעט אחד לכל שני מטרים, כדי לאפשר גישה קלה לצנרת במקרה של סתימה.
הרחוב מהווה מוקד למפגש יומיומי בין יהודים לערבים, שכן הוא משמש כמעבר נוח הן לכותל המערבי, והן למסגד אל-אקצא שבהר הבית. עקב כך הוא הפך למוקד חיכוך, ואירעו בו מספר אירועי טרור.
שער השלשלת

הרחוב מגיע עד חומת הר הבית, שבה נפתח בסופו שער השלשלת (ערבית: باب السلسلة באב א-סִלסִלה), שהעניק את שמו לרחוב כולו. בית השער הוא מן התקופה הצלבנית ומשקף מציאות בה רוחב רחוב השלשלת היה כפול מאשר בימינו. השער מורכב משני שערים - שער השלשלת ושער השכינה.
ראו גם

שוק העיר העתיקה בירושלים
לקריאה נוספת

שבתי זכריה, יהודים ומוסדות יהודיים ב"רחוב השלשלת" בירושלים העתיקה, צור אות, 1995.
הערות שוליים

↑  ישראל רונן, ירושלים לדורותיה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 92.
↑  קרדום 21-23, יולי 1982, עמ' 249.
↑  שבתי זכריה, סוחרים ובעלי מלאכה יהודים בעיר העתיקה, ירושלים 2002, עמ' 149.
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
משפט סביץ'

משפט סביץ' (באנגלית: Savitch's theorem), שהוכח בידי וולטר סביץ' בשנת 1970, הוא משפט בתורת הסיבוכיות שקושר בין הזיכרון הנדרש לצורך פתרון בעיות בדרך דטרמיניסטית ובין הזיכרון הנדרש כאשר ניתן להשתמש באי-דטרמיניזם.
מבוא

בתורת הסיבוכיות ממדלים בצורה מתמטית פתרון של בעיות מתחום מדעי המחשב. המודל המקובל הוא מכונת טיורינג, שמדמה את פעולתו של מחשב בסיסי במיוחד (ועם זאת, כזה שניתן לפתור בו כל בעיה שניתנת לפתרון במחשב רגיל). אחד מהמדדים למורכבות של בעיה הוא כמות הזיכרון הנדרש כדי לפתור אותה, וכמות זו נמדדת במכונת טיורינג על ידי מספר תאי הזיכרון שנעשה בהם שימוש במהלך ריצת המכונה. מכיוון שעבור קלטים גדולים יותר נדרש באופן טבעי יותר זיכרון על מנת לפתור את הבעיה, נהוג למדוד את החסם על הזיכרון שדורשת מכונת טיורינג מסוימת בתור פונקציה על גודל הקלט.
משפט סביץ' מראה כי אם נדרשת כמות כלשהי של זיכרון כדי לפתור בעיה בצורה אי-דטרמיניסטית, מספיקה כמות זיכרון זו בריבוע כדי לפתור את הבעיה בצורה דטרמיניסטית.
ניסוח פורמלי

בצורה פורמלית נהוג לראות את הבעיות החישוביות כבעיות של זיהוי שפות פורמליות.
את אוסף כל השפות שניתנות להכרעה בסיבוכיות מקום  \ f(n) באמצעות מכונת טיורינג דטרמיניסטית מסמנים בתור  \ {\mbox{DSPACE}}(f(n)). את אוסף כל השפות שניתן להכרעה באמצעות מכונת טיורינג אי-דטרמיניסטית בסיבוכיות מקום זו מסמנים  \ {\mbox{NSPACE}}(f(n)).
בצורה פורמלית, ניסוחו של משפט סביץ' אומר:
אם  f\in \Omega (\log(n)) אז  \ {\mbox{NSPACE}}(f(n))\subseteq {\mbox{DSPACE}}(f^{2}(n))
הוכחה

ההוכחה של המשפט היא קונסטרקטיבית ומדגימה את הצורה שבה, עבור בעיה השייכת ל- \ {\mbox{NSPACE}}(f(n)) ניתן לקבל מכונה דטרמיניסטית מתאימה בהינתן מכונה אי דטרמיניסטית שפותרת את הבעיה.
על מנת להוכיח את המשפט ראשית מוכיחים כי ניתן לפתור את הבעיה של בדיקה האם קיים מסלול בין שני צמתים בגרף תוך שימוש בסיבוכיות זיכרון של  \ \log ^{2}(n). לאחר מכן משתמשים בפתרון לבעיה זו כדי להריץ חיפוש על הגרף המייצג את המצבים האפשריים בעת ריצת מכונת הטיורינג האי דטרמיניסטית שבודקת האם מילה מסוימת שייכת לשפה. ניתן להניח כי קיים מצב יחיד שבו המכונה מסיימת את ריצתה ומודיעה על קבלת המילה הנבדקת, ועל כן כל שיש לעשות הוא לבדוק האם קיים מסלול מהמצב ההתחלתי אל המצב המקבל. מכיוון שגודל הגרף הוא אקספוננציאלי בסיבוכיות הזיכרון של המכונה האי דטרמיניסטית, ומכיוון שאת החיפוש ניתן לבצע בסיבוכיות זיכרון לוגריתמית בריבוע ביחס לגודל הגרף, נובע כי סיבוכיות הזיכרון הכוללת הנדרשת היא ריבוע הזיכרון של המכונה האי דטרמיניסטית.
משמעות

המשמעות המיידית הנגזרת ממשפט סביץ' היא קיום השוויון  PSPACE=NPSPACE. כלומר, כל בעיה שניתנת לפתרון בזיכרון פולינומי באמצעות מכונה אי דטרמיניסטית ניתנת לפתרון בזיכרון פולינומי גם באמצעות מכונה דטרמיניסטית. התוצאה המקבילה במונחי סיבוכיות זמן היא P=NP, אך בניגוד לתוצאה עבור זיכרון, לא ידוע אם P=NP וההשערה המקובלת היא שהדבר אינו נכון.
הסיבה שבגללה המשפט תקף עבור זיכרון אך לא עבור זמן היא שלא ידועה דרך לביצוע חיפוש מסלול בגרף בזמן לוגריתמי בריבוע (האלגוריתם שעושה זאת בסיבוכיות זיכרון לוגריתמית בריבוע "משלם" על כך בזמן ריצה גבוה מאוד). היתרון של סיבוכיות הזיכרון על פני הזמן בהקשר זה נובעת מכך שניתן "למחזר" זיכרון.
לקריאה נוספת

Michael Sipser (1997). Introduction to the Theory of Computation. PWS Publishing. ISBN 0-534-94728-X
Christos Papadimitriou (1993). Computational Complexity, 1st edition, Addison Wesley. ISBN 0201530821
נקודת אלמונד (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בלשון יבשה בחצי האי טריניטי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מפרץ שארקו 
 קואורדינטות:  63°53′00″S 59°30′00″W﻿ / ﻿63.8833°S 59.5°W﻿ / -63.8833; -59.5
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אלמונד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אלמונד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אלמונד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אלמונד
 
נקודת אלמונד (באנגלית: Almond Point; מילולית: נקודת השקד) היא לשון יבשה סלעית, בחצי האי טריניטי, בחלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה נמצאת באזור חוף דייוויס, והיא בולטת לתוך מפרץ שארקו.
נקודת אלמוד ממוקמת בין קרחון וייטקלאוד לבין קרחון מקניל.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

לשון היבשה מופתה לראשונה בשנת 1948 על ידי סוקרים מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאו מבסיס מפרץ התיקווה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
זהו שם תיאורי - ללשון היבשה צורת שקד, "Almond" באנגלית.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , 1960, P 141
• Defense Mapping Agency 1992, , P 435
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
נקודת אקסס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°50′00″S 63°47′00″W﻿ / ﻿64.8333°S 63.7833°W﻿ / -64.8333; -63.7833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אקסס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אקסס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אקסס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אקסס
 
נקודת אקסס או אקסס פוינט (באנגלית: Access Point) היא לשון יבשה סלעית, באי אונוור, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה נקודת אקסס ממוקמת דרומית- מזרחית לנקודת ביסקו;
נקודת אקסס ממוקמת 3 קילומטרים צפונית-מערבית לכף לנקסטר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905) בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
הלשון מופתה במסגרת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955.
היסטוריה > מקור השם

אנשי סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתנו לנקודה את שמה, בשל כך שהנקודה הנמוכה אפשרה להם לעלות לחוף עם סירותיהם ("אקסס" באנגלית - "נקודת גישה").
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, , P 353
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
נאו-עות'מאניות

נאו-עות'מאניות הוא מונח המשמש לתאר, בדרך כלל לגנאי, את מדיניות החוץ הטורקית תחת שלטון מפלגת הצדק והפיתוח שעלתה לשלטון ב-2002.
בשיאה, האימפריה העות'מאנית שלטה ברוב חלקי המזרח התיכון, צפון אפריקה, הבלקן והקווקז, והשימוש בביטוי "נאו-עות'מאניות" מדגים את הטענה כי טורקיה מנסה לבסס את עצמה מחדש כמעצמה אזורית, תוך שימוש באמצעים מדיניים וצבאיים.
טענות ברוח זו עלו לאחר השינוי הדרמטי ביחסי טורקיה עם שכנותיה, בפרט הידוק היחסים עם עיראק, איראן וסוריה ואף עם הרפובליקה העממית של סין ומתיחות ביחסיה עם מדינת ישראל. מנהיגים טורקיים, בהם הנשיא עבדוללה גול, ראש הממשלה רג'פ טאיפ ארדואן ושר החוץ אהמט דבוטואולו, מתנגדים לתיאור זה ומכחישים כל יומרה טורקית בכיוון זה.
הערות שוליים

↑  http://www.todayszaman.com/tz-web/news-213148-claims-of-axis-shift-stem-from-ignorance-bad-intentions-says-gul.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נרקיסוס (מתאבק)

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה-2 האימפריה הרומית
 פטירה:  המאה ה-2 האימפריה הרומית
 מקום מגורים:  האימפריה הרומית
 לאום:  רומא העתיקה 
 קריירה מקצוענית:  ?–193 
 
נרקיסוס (נולד במאה ה-2 לספירה) היה אתלט רומי, ככל הנראה מתאבק, מהמאה ה-2 לספירה. הוא רצח את הקיסר הרומי קומודוס בשנת 192 לספירה.
חיים ועבודה

נרקיסוס הועסק כשותף להיאבקות ומאמן כושר אישי לקומודוס על מנת להכשיר אותו להופעותיו המפנקות בקולוסיאום כגלדיאטור.
בשנת 192 לספירה, כמה סנאטורים, בראשות הפרפקט הפרטוריאני (אנ') קווינטוס אמיליוס לאטוס (אנ'), גייסו את נרקיסוס לרצוח את הקיסר לאחר ניסיון כושל קודם של הקושרים.
ב-31 בדצמבר 192, פילגשו של קומודוס והקושרת מרקיה (אנ') הרעילו את היין של קומודוס. ההרעלה נכשלה, אז נרקיסוס נכנס לחדר המיטה של קומודוס. קומודוס היה כביכול בקהות חושים לאחר שמרקיה הרעילה אותו ונרקיס המשיך לחנוק את אדונו באמבטיה שלו או, לפי הרודיאנוס, במיטתו.
חיים ועבודה > מוות

נרקיס מת בהוצאה להורג במהלך סדרת מלחמות האזרחים לאחר מותו של קומודוס.
בתרבות

בספר הנבואה האפלה מאת ריק ריירדן, מסופר שנרקיסוס היה בעצם אפולו.
הערות שוליים

1 2 3  דיו קסיוס, היסטוריה רומית, ספר LXXII, עמ'. 117
1 2 3  למפרידיוס, היסטוריה אוגוסטה. "חיי קומודוס", עמ'. 306
1 2 3  הרודיאנוס מאנטיוכיה, תולדות האימפריה הרומית ממותו של מרקוס אורליוס ועד להצטרפותו של גורדיאנוס השלישי, I.i.; גיבון, שקיעתה ונפילתה של האימפריה הרומית, 1.4
↑  דיוויד ל. וואסון, "קומודוס", באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נקודת אקנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Hugo Eckener 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°26′00″S 61°36′00″W﻿ / ﻿64.4333°S 61.6°W﻿ / -64.4333; -61.6
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אקנר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת אקנר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אקנר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת אקנר
 
נקודת אקנר (באנגלית: Eckener Point) היא לשון יבשה, בחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי, באזור חוף דאנקו של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
נקודת אקנר מהווה את הצד הצפון-מזרחי של הכניסה למפרץ שארלוט, והן את הצד המערבי של הכניסה למפרצון לאטינקה.
הנקודה מהווה את הקצה המערבי של חצי האי פפור (ונטימילייה).
היסטוריה > גילוי הנקודה

לשון היבשה התגלתה ומופתה לראשונה על ידי אדריאן דה ז'רלאש שעמד בראש המשלחת האנטארקטית הבלגית שחקרה את האזור בשנים 1897 – 1899.
לשון היבשה צולמה מהאוויר על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957.
אזור לשון היבשה מופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעקבות סקרים על הקרקע, שנערכו על ידי משלחת חקר שיצאה מנקודת פורטל בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957 – 1959.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
לשון היבשה נקראת על שם הוגו אקנר (Hugo Eckener), חלוץ גרמני בתחום התעופה של ספינות אוויר, שהיה הנשיא האחרון של חברת אירוארקטיק (Aeroarctic), חברה בינלאומית לחקר האזור הארקטי עם ספינות אוויר, בין השנים 1929 – 1937.
אקנר הטיס את ספינת האוויר הגראף צפלין במשך יותר מ-600 טיסות כולל טיסה ארקטית ארוכה בשנת 1931.
שם זה ניתן, בהתאם לשמות אתרים אחרים באזור, הנקראים על שם חלוצים בתחום התעופה.
לקריאה נוספת

• Woehler, Eric J, Louise Blight, and Ian Bullock, , Polar Record 46.03 (2010): 279–281, doi:10.1017/S003224740999012X
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
1 2  מידע גאוגרפי על מפרצון לאטינקה
נגה טרבס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אקסטר, אוניברסיטת טקסס באוסטין 
 שפות היצירה:  עברית
 בן או בת זוג:  Stephen Langfur 
 מספר צאצאים:  2
 
נגה טרבס היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה

נגה טרבס נולדה בירושלים, בת למשפחה ספרדית איטלקית. למדה בגימנסיה העברית בירושלים, רקדה בלהקת מחול, התגוררה בקומונה בוורמונט.
היא למדה ספרות ותיאטרון באוניברסיטת אקסטר באנגליה ובאוניברסיטה העברית בירושלים. כותבת בעיתונות הירושלמית, מתרגמת ומלמדת כתיבה יוצרת באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרסמה בכמה אסופות, בהן "אחד אלוהינו" (כרמל, 2008) בעריכת ירון אביטוב ורן יגיל. סיפוריה תורגמו לכמה שפות אירופיות ולהינדי.
חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
חיים אישיים

נגה טרבס נשואה לסטיבן. אם לשניים. מתגוררת בירושלים.
פרסים

ספרה 'האיש במעיל הגשם הוורוד' זיכה אותה בפרס קרן ירושלים לספרות יפה (1990) ובפרס עיריית חולון ע"ש קוגל (1991).
ספרה 'הר האושר' היה מועמד לפרס ספיר.
ספרה 'מחשבות עירומות' יצא לאור בעזרת פרס אקו"ם לעידוד היצירה.
ספריה

האיש במעיל הגשם הוורוד (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1990)
צד האהבה: סיפורים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1997)
הר האושר (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2008)
מחשבות עירומות (ירושלים: עולם קטן, תשע"ז 2017)
תרגומים

בפתח גן העדן: חיפוש אחר אלוהים עם נוצרים ומוסלמים בארץ הקודש / יוסי קליין הלוי, תרגום מאנגלית במשותף עם מרב רוזנבלום (ירושלים: מכון שלום הרטמן, 2007)
לקריאה נוספת

נרי ליבנה, מי יבין את נגה טרבס, מוסף חדשות, 16.11.1990, עמוד 38
הערות שוליים

1 2 3 4  נוגה טרבס, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
1 2  שי שחורי דקל, נגה טרבס, באתר לקסיקון הקשרים, ‏3.1.2019
↑  רשימת חברים, באתר אגודת הסופרות והסופרים העבריים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281840305171  BnF: cb16176115c (data)  GND: 1158422016  ISNI: 0000 0000 7371 5438  LCCN: no91012441  VIAF: 82524434   WorldCat (עם VIAF): 82524434
נעליים מינימליסטיות

Evoskins - סוג של נעל מינימליסטית
נעליים מינימליסטיות או נעליים יחפות מיועדות לדמות בקירוב תנאי ריצה או הליכה יחפים וזאת בהשוואה לנעליים מסורתיות. נעליים מינימליסטיות מוגדרות כמספקות "הפרעה מינימלית לתנועה הטבעית של כף הרגל בגלל הגמישות הגבוהה שלהן, הפרש גובה נמוך בין העקב לבהונות, משקל נמוך, גובה סוליה נמוך והיעדר אמצעי בקרת תנועה ויציבות." נעליים מינימליסטיות מספקות יותר מגע חושי לכף הרגל על הקרקע ובו זמנית מגנות על הרגל מפני סכנות ותנאים של הקרקע (כגון אבנים חדות ולכלוך). מחקרים מראים כי נעילת נעל מינימליסטית יכולה לסייע בשיפור כלכלת ריצה, כוח כף הרגל ותפקוד הקשת.
סוגים

במאמרם לשנת 2018 ל-Journal of Sports Sciences, הגדירו Devon R. Coetzee ושותפיהם הנעלה מינימליסטית כבעלת סוליה וגפה ששוקלות עד 200 גרם, בעלות גמישות רבה, גובה עקב של עד 20 מילימטרים ו"הפרש עקב-בוהן" של עד 7 מילימטרים.
באופן כללי, ישנם שני סוגים של נעליים מינימליסטיות:
נעלי ריצה יחפות מאופיינות בהיעדר הפרש גובה בין העקב לבהונות, ללא תמיכה בקשת הרגל, ריפוד מינימלי בעקב וסוליה דקה מאוד של כ-3–10 מ"מ. כמו כן, קופסת האצבעות רחבה כדי לספק יותר מקום לבהונות. דוגמאות כוללות את Vibram FiveFingers ואת Merrell Glove, המשתמשות בסוליה חיצונית המיוצרת על ידי Vibram, או את Xero Prio.
נעלי ריצה מינימליסטיות נמצאות בין נעלי ריצה מסורתיות לנעלי ריצה יחפות. יש להן הפרש קטן בין העקב לבהונות של כ-4–8 מ"מ, ריפוד מופחת ותמיכה מופחתת בקשת הרגל. רוחב קופסת האצבעות נמצא בדרך כלל בין נעלי ריצה יחפות לנעלי ריצה מסורתיות.
מתוך הכרה בתנועת הריצה היחפה, גם חברות גדולות החלו לייצר נעליים המיועדות לפלח לקוחות זה. עם זאת, נעליים אלו אינן עונות לרוב על הדרישה של נעל מינימלית או יחפה. דוגמאות כוללות את Nike Free, בעלת עקב של 17 מ"מ שמשווקת כנעל ריצה מינימליסטית, אך ייעוד זה שנוי במחלוקת. בניגוד לנעליים 'יחפות' ו'מינימליות', אחד המונחים השיווקיים המופעלים עבור פלח מוצרים זה הוא 'ריצה טבעית'.
השפעות

סקירה משנת 2022 מצאה שנעליים מינימליסטיות מגדילות את הגודל והחוזק של שרירי כף הרגל אצל אנשים בריאים.
הערות שוליים

↑  Esculier, Jean-Francois; Dubois, Blaise; Dionne, Clermont E.; Leblond, Jean; Roy, Jean-Sébastien (2015-01-01). "A consensus definition and rating scale for minimalist shoes". Journal of Foot and Ankle Research (באנגלית). 8 (1): 42. doi:10.1186/s13047-015-0094-5. ISSN 1757-1146. PMC 4543477. PMID 26300981.
↑  Francis, Peter; Schofield, Grant (2020-04-01). "From barefoot hunter gathering to shod pavement pounding. Where to from here? A narrative review". BMJ Open Sport & Exercise Medicine (באנגלית). 6 (1): e000577. doi:10.1136/bmjsem-2019-000577. ISSN 2055-7647. PMC 7202747. PMID 32405429.
↑  Ruiz-Alias, Santiago A.; Molina-Molina, Alejandro; Soto-Hermoso, Víctor M.; García-Pinillos, Felipe (2023-03-04). "A systematic review of the effect of running shoes on running economy, performance and biomechanics: analysis by brand and model". Sports Biomechanics (באנגלית). 22 (3): 388–409. doi:10.1080/14763141.2022.2089589. ISSN 1476-3141. PMID 35748066.
↑  Miller, Elizabeth E.; Whitcome, Katherine K.; Lieberman, Daniel E.; Norton, Heather L.; Dyer, Rachael E. (2014-06-01). "The effect of minimal shoes on arch structure and intrinsic foot muscle strength". Journal of Sport and Health Science (באנגלית). 3 (2): 74–85. doi:10.1016/j.jshs.2014.03.011.
↑  Coetzee, Devon R.; Albertus, Yumna; Tam, Nicholas; Tucker, Ross (2018). "Conceptualizing minimalist footwear: an objective definition". Journal of Sports Sciences. 36 (8): 949–954. doi:10.1080/02640414.2017.1346816. PMID 28686085. S2CID 4628364.
↑  Marchena-Rodriguez, Ana; Ortega-Avila, Ana Belen; Cervera-Garvi, Pablo; Cabello-Manrique, David; Gijon-Nogueron, Gabriel (2020-01-01). "Review of terms and definitions used in descriptions of running shoes". International Journal of Environmental Research and Public Health (באנגלית). 17 (10): 3562. doi:10.3390/ijerph17103562. ISSN 1660-4601. PMC 7277478. PMID 32438717.
↑  Hein, Tobias; Grau, Stefan (2014-06-01). "Can minimal running shoes imitate barefoot heel-toe running patterns? A comparison of lower leg kinematics". Journal of Sport and Health Science. Special Issue on “Barefoot and Minimal Shoe Running”. 3 (2): 67–73. doi:10.1016/j.jshs.2014.03.002. ISSN 2095-2546.
↑  Sun, Xiaole; Lam, Wing-Kai; Zhang, Xini; Wang, Junqing; Fu, Weijie (2020). "Systematic review of the role of footwear constructions in running biomechanics: Implications for running-related injury and performance". Journal of Sports Science & Medicine. 19 (1): 20–37. ISSN 1303-2968. PMC 7039038. PMID 32132824.
Huarache
משרד התוכנית למשימות פלנטריות

| --- | --- |
משרד לתוכנית משימות פלנטריות
משרד לתוכנית משימות פלנטריות
 מידע כללי
 סוכנות אם:  נאס"א
 תאריך הקמה:  2014
 ממשלה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מטה מרכזי:  רדסטון ארסנל, אלבמה אלבמה
 Planetary Missions Program Office
 קואורדינטות:  34°39′41″N 86°40′08″W﻿ / ﻿34.6615°N 86.668995°W﻿ / 34.6615; -86.668995
 he
 
משרד התוכנית למשימות פלנטריות (באנגלית: The Planetary Missions Program Office, בראשי תיבות: PMPO) היא חטיבה של נאס"א שבסיסה במרכז טיסות החלל מרשל. המשרד מאגד את תוכנית דיסקברי, תוכנית הגבולות החדשים ואת התוכנית לחקר מערכת השמש. המשרד הוקם בשנת 2014 במטרה לנהל את תוכניות דיסקברי ותוכנית הגבולות החדשים, – משימות בעלות נמוכה ומשימות בעלות בינונית בהתאמה, על ידי מוסדות צד שלישי, ואת תוכנית לחקר מערכת השמש, שמשימותיה הן בעלות גבוהה, שהובלו על ידי נאס"א והמתמקדות בתעדוף יעדי מדעים פלנטריים. תוכניות דיסקברי והגבולות החדשים נוסדו בשנים 1992 ו־2001 בהתאמה, ושיגרו בסך הכל 14 משימות, בנוסף לשתי משימות שהושקו תחת הנהלת משרד התוכנית למשימות פלנטריות. התוכנית לחקר מערכת השמש הוקמה לצד המשרד, עם שלוש משימות שתוכננו להשקה במסגרת התוכנית החדשה.