stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסטובר
חייו ופועלו

קוסטובר (עיוות לטיני של השם האדומי "קוסגבר"[דרוש מקור] בעל התחילית התאופורית קוס) היה יהודי ממוצא אדומי. מוצאו היה ממשפחת אצולה עשירה ובעלת השפעה באדום, ואבותיו היו כהנים אדומים לאל "קוזה" (הוא קוס) שאולצו להתגייר עם כיבושה של אדום על ידי החשמונאים בזמן שלטונו של יוחנן הורקנוס הראשון.
עם פלישתו של הורדוס לממלכת יהודה בשנת 37 לפנה"ס בעזרת הצבא הרומאי והצלחתו לכבוש את הממלכה מידיו של המלך החשמונאי האחרון, מתתיהו אנטיגונוס השני, קוסטובר היה מפקד בצבאו של הורדוס והשתתף בכיבוש ירושלים. לאחר מכן הוא הופקד על ביעור תומכי החשמונאים, וכאשר הצבא הכובש טבח בתושבי העיר המקורבים לחשמונאים, הגן קוסטובר על בני בבא, שלהם הייתה משפחתו מקורבת.
לאחר ביסוס שלטונו של הורדוס ביהודה, מינה הורדוס את קוסטובר למושל אדום ועזה (37 לפנה"ס), וכדי לחזק את קשריו אליו הוא חיתן אותו עם אחותו שלומית בשנת 34 לפנה"ס. אולם, למרות נישואיו לשלומית לא היה קוסטובר נאמן לגיסו הורדוס, וחיפש את תמיכתה של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים – שהייתה מאהבתו של מרקוס אנטוניוס שליט המזרח מטעם רומא – בתוכניתו להפוך את אדום לממלכה ברשותו שתהיה כפופה למצרים. לפי יוסף בן מתתיהו, מניעיו היו, בנוסף לתאוות השלטון, רצון להפריד את האדומים מהיהודים ולחדש את ימיה של הדת האלילית העתיקה באדום שנכחדה עם כיבוש המחוז על ידי החשמונאים.
ניסיונה של קלאופטרה להוציא לפועל את תוכניתו של קוסטובר על ידי שכנועו של אנטוניוס לא צלח וקוסטובר עצמו חדל מחתירתו תחת שלטון הורדוס לאחר מותם של קלאופטרה ואנטוניוס במצרים בשנת 30 לפנה"ס. עם זאת, אתרע מזלו של קוסטובר כאשר יחסיו עם אשתו שלומית עלו על שרטון. היא התגרשה ממנו, חזרה לחצרו של אחיה הורדוס והתלוננה בפניו על כך שקוסטובר הוא חלק מקנוניה שמטרתה להסית את העם ולהמרידו כנגד שלטונו ושהוא נתן מקלט לאויביו. כתוצאה מכך, הוציא הורדוס להורג את קוסטובר בשנת 27/28 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  ההגייה ביוונית: קוֹסטוֹבַּרוס, במלעיל דמלעיל.
1 2  מיכאל גרינצוויג, "אישים ומושגים בתקופת הורדוס" בתוך מ. נאור (עורך), המלך הורדוס ותקופתו: מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, סדרת עידן 5, יד יצחק בן צבי, 1985, עמ' 202-200
1 2  Joseph Thadée Milik, Nouvelles inscriptions nabatéennes, Syria. Archéologie, Art et histoire 35, 1958, עמ' 239 doi: 10.3406/syria.1958.5328
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, 15.7.9 (ראו במקור היווני (במהדורה זאת נכתב Κωζαι) ובתרגום)
↑  John P. Peters, Hermann Thiersch, Painted Tombs in the Necropolis of Marissa (Marêshah), Committee of the Palestine Exploration Fund, 1905, עמ' 44
1 2  אריה כשר, אליעזר ויצטום, הורדוס, מלך רודף ורדוף, 2007, עמ' 129.
קורנליה הירש

| --- | --- |

קורנליה (נלי) הירש
 לידה:  22 במאי 1871 פשט 
 פטירה:  30 ביולי 1915 (בגיל 44) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Hirsch Kornélia 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 בן או בת זוג:  שמואל ראדו (1890–30 ביולי 1915) 
 
קורנליה (נלי) הירש (דיוקן עצמי)
קורנליה הירש, וריאציה: אנה (בהונגרית: Hirsch Nelly; פשט, 22 במאי 1871 – וינה, 30 ביוני 1915) הייתה מאיירת, ציירת וגרפיקאית יהודייה-הונגרייה.
ביוגרפיה

קורנליה (נלי) הירש נולדה במשפחה יהודית. אביה היה ליפוט הירש ארמנשי, שזכה בתואר אצולה ב-1912, והיה מנכ"ל בית הדפוס ומו"ל פרנקלין (Franklin Irodalmi és Nyomdai Rt - שהייתה אחת מהוצאות הספרים ובתי הדפוס ההונגריים הגדולים ביותר ואמה הייתה רוז'ה שוורץ. היא נולדה כבתם הבכורה של הוריה. בעלה, שמואל ראדו, היה פובליציסט שאיתו התחתנה בבודפשט ב-11 במאי 1890.
כתלמידה של ברטלן סקיי השתלבה בחיי האמנות של זמנה והחלה לפרסם את יצירותיה בתערוכות בהיכל האמנות. שמה נודע באמצעות תמונותיה ואיוריה לעיתונות. בנוסף לציור פורטרטים בעבודתה, היא הנציחה גם מספר אישי ציבור ידועים. רבות מיצירותיה הופיעו בדפי "עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Ujság). היא איירה את יצירותיהם של ז'יגמונד קמני "הקנאים" (Rajongók), את ספר השירה של ארפאד בנציק "שירי הימפי" וכן ואת שיריו של פאל דיולאי. לשמה נקשר איור של מכתב ההזמנה שנשלח לעיתונאים זרים לכבוד חגיגות המילניום (1000 שנה להונגריה) בשנת 1896.
יצירותיה האחרונות שירתו למטרות צדקה: שניים מציוריה נתרמו לחיילים שהתעוורו במלחמת עולם הראשונה, ויצירה שלישית שלה "אפותיאוזת הצלב האדום", הוצגה בתערוכת הצדקה הצבאית.
הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
לקריאה נוספת

עיתון יום ראשון 1915/32 (תמונה)
"נלי הירש" (בהונגרית). המוזיאון לאמנויות יפות. 1915.
נתוניה במאגר מוזיאון הספרותי פטפי
ראו גם

Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. Társszerk. Gombosi György. 2. jav., bőv. kiad. Bp., 1935. Győző ny.
Gyöngy Kálmán: Magyar karikaturisták adat - és szignótára 1848-2007. Karikaturisták, animációs báb - és rajzfilmesek, illusztrátorok, portrérajzolók. Budapest, Ábra Kkt., 2008.
Szabó Ákos-Kállai Tibor: Magyar festők és grafikusok életrajzi lexikona. Nyíregyháza, Kállainé Virágh Irén, 1997.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. קורנליה הירש
הערות שוליים

↑  A pesti neológ izr. hitközség születési anyakönyve, 648/1871. folyószám.
↑  Pesti neológ. izr. hitközség házassági anyakönyve, 193/1890. folyószám.
קורין הארדי

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1975 (בן 49) הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  במאי קולנוע
 מקום לימודים:  קולג' וימבלדון לאמנויות 
 http://www.corinhardy.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קורין הארדי (באנגלית: Corin Hardy, נולד ב-6 בינואר 1975) הוא במאי קולנוע בריטי. ידוע בעיקר בשל כך שהיה לבמאי סרט האימה שובר הקופות "הנזירה" שיצא לאקרנים ב-7 בספטמבר 2018, וגרף סכום של 347.5 מיליון דולר.
בנוסף להיותו במאי הסרט "הנזירה", היה לבמאי הסרט "The Hallow", שיצא לאקרנים בשנת 2015.
רקע וקריירה

קורין הארדי נולד ב-7 בינואר 1975, את הקריירה שלו בתור במאי קולנוע החל עוד בראשית שנות חייו, בהן היה לבמאי שמונת הסרטים שהוציא ביחד עם כמה מחבריו. בשנת 2015, ביים את הסרט "The Hallow".
בשנת 2018, פרץ לתודעה בתור במאי הסרט "הנזירה" שיצא כסרט החמישי ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ובפועל, כסרט הראשון על פי ציר הזמן הזמן שפורסם. הסרט הפך לסרט האימה ה-6 הרווחי ביותר בכל הזמנים, כאשר גרף סכום כולל של 365.1 מיליון דולר.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה |  |
| --- | --- | --- |
| 2020 | כנופיות לונדון | במאי |
הערות שוליים

1 2  The Nun (2018) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com (באנגלית)
1 2  The Hallow, נבדק ב-2018-09-24
↑  Corin Hardy, www.moviefone.com (באנגלית)
↑  BIOGRAPHY | Corin Hardy, www.corinhardy.com (באנגלית)
↑  quint. "Another Farmiga joins the Conjuring Cinematic Universe!". Aint It Cool News (באנגלית). נבדק ב-2018-09-24.
↑  "<<< familiarize yourself with—the conjuring universe—timeline >>> #thenun #annabelle #theconjuring - scoopnest.com". Scoopnest (באנגלית). נבדק ב-2018-09-24.
↑  "The 20 top-earning horror movies of all time". Business Insider. נבדק ב-2018-09-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810570877605606  LCCN: no2017136728  VIAF: 2635150943142126760006   WorldCat (עם VIAF): 2635150943142126760006
קונרד פליקן

| --- | --- |
פורטרט של קונרד פליקן, תחריט עץ
פורטרט של קונרד פליקן, תחריט עץ
 לידה:  8 בינואר 1478 רופאש, צרפת 
 פטירה:  6 באפריל 1556 (בגיל 78) ציריך, הקונפדרציה השווייצרית הישנה 
 ענף מדעי:  תאולוגיה בלשנות עברית
 מקום מגורים:  האימפריה הרומית הקדושה של האומה הגרמנית, שווייץ
 מוסדות:  אוניברסיטת ציריך  אוניברסיטת בזל 
 
קונרד פליקן (בגרמנית Conrad Kürsner, בלטינית Conradus Pellicanus,‏ 8 בינואר 1478 רופך באלזס - 6 במאי 1556 ציריך), היה גרמני פרוטסטנטי, הומניסט, תאולוג, הבראיסט ופרופסור לתאולוגיה ולשפה העברית והיוונית, שפעל בעיקר בשווייץ. הוא נודע בעיקר בשל תרגום מסיבי של טקסטים רבניים ותלמודיים. כמו כן היה ממקדמי לימודי ההבראיזם באוניברסיטאות, לצידו של יוהנס רויכלין. הוא היה גם הרפורמטור היחיד שכתב פרשנויות בלטינית לספר התנ"ך בשלמותו.
חייו

קונרד פליקן נולד לקונרד ואליזבת קירשנר (Kürsner) ברופך שהייתה אז פרובינציה גרמנית של אלזס. שמו הגרמני Kürsner שונה לשם Pellicanus בהשפעתו של אחיה של אמו, Jodocus Gallus, שהיה כומר הומניסט. עד גיל 13 למד בעירו ובשנת 1491 נשלח על ידי הוריו ללמוד באוניברסיטת היידלברג במימונו הכספי של דודו שהיה חבר במעגל ההומניסטים שהקיפו את (Johann von Dalberg} הבישוף של וורמס, עימם יצר עבורו קשרים. לאחר שנה וחצי נאלץ להפסיק את לימודיו, כיוון שלא עלה בידי משפחתו להמשיך ולממן אותם. עם שובו לרופך, למד ללא תשלום בבית הספר של המסדר הפרנציסקני סנטה קתרינה. בהיותו בן 16 היה נחוש בדעתו להיות נזיר, החלטה שסייעה לקידומו המקצועי. בשנת 1496 נשלח ללמוד באוניברסיטת טיבינגן ותוך זמן קצר היה לתלמידו המועדף של הפרופסור פאולוס סקיפטוריס (Paulus Scriptoris ‏ 1460 - 1505), שהיה איש אשכולות, מומחה למדעי הטבע ומתמטיקאי. בשנת 1501 היה לכומר ובשנת 1502 נתן הרצאות במנזר הפרנציסקני בבזל. באותה עת גילה עניין רב בשפה העברית. כאוטודידקט החל ללמוד את השפה בעצמו תוך הסתייעות בספריו של המדקדק משה קמחי ששאל מיוהנס רויכלין ומקריאת התנ"ך בתרגומו הלטיני של הירונימוס. התעמקותו בשפת הקודש ושליטתו בה הניעו אותו בשנת 1501 לקבץ ולערוך יחדיו מחיבוריהם הדקדוקיים של ההבראיסטים הבולטים, למתכונת של ספר דקדוק עברי. הספר יצא לאור בשנת 1503 ולאחר מכן נכלל גם באנציקלופדיה המקיפה של הידע האנושי, מרגריטה פילוסופיקה ('Margarita philosophica'), שכתב גריגור רייך.
בין השנים 1508- 1511 לימד עברית, יוונית, מתמטיקה וקוסמוגרפיה במנזר הפרנציסקני של סנטה קטרינה ברופך ובמשך 5 שנים היה מורו של סבסטיאן מינסטר. הוא נטע בו את הכמיהה להמשיך ולחקור את הנושאים הללו, ולימים התפרסם מינסטר כאחד מההבראיסטים הבולטים ביותר בתקופת הרנסאנס.
בין השנים 1519–1524 ניהל את המסדר הפרנציסקני בבזל ובאותה עת התוודע לחיבוריו של מרטין לותר. בהשפעתם החל למחות בגלוי נגד השגיאות שהתקבעו לפי תפיסתו בחיבורים הקתוליים ובמקביל החל להמיר בהדרגה את השקפתו התאולוגית מקתולית לפרוטסטנטית. מהלך זה התנהל על מי מנוחות, בניגוד למרטין לותר שהמרת דתו לוותה בתחושת שליחות ומרד במוסכמות הכנסייה הקתולית. השקפותיו הלותרניות של פליקן לא התקבלו בעין יפה על ידי המסדר בו היה חבר והוא נאלץ להתפטר ממשרתו.
בשנת 1526 נשא לאישה את אנה פריס ובנם שנולד נקרא על שם שמואל הנביא, כיוון שבאותה עת קרא פליקן את ספר שמואל. באותה שנה מונה על ידי צווינגלי - מראשוני הרפורמטורים באירופה ומייסדה של הכנסייה הרפורמית בקרב דוברי הגרמנית בשווייץ, ליושב ראש הקתדרה ללימודי תנ"ך באוניברסיטת ציריך. פליקן אחז במשרה זו, עד יום מותו.
כתביו > ספרות קודש

חלק מזיקתו של פליקן לשפת הקודש, התבטאה בתרגום ללטינית של טקסטים רבניים ותלמודיים רבים, ביניהם פרשנויותיו לתורה של בחיי בן אשר ועבודתו של רבי אליעזר -פרקי דרבי אליעזר. הפרי העיקרי של מחקריו בתחום זה, היא פרשנותו של התנ"ך שפורסמה ב-6 כרכים בציריך בין השנים 1532–1539. לצורך עבודתו זו, תר פליקן אחר מקורות מהימנים שיוכל להסתמך עליהם. חלק מספר התנ"ך שתורגם ללטינית על ידי סבסטיאן מינסטר, היה אחד מהמקורות עליהם הסתמך בעבודתו. בניגוד לסבסטיאן מינסטר שתרגומו שיקף את תשוקתו העמוקה להמחשת הרוח המקורית של הברית הישנה, הן במבנה והן בניב הדיבור, פרשנויותיו ותרגומו של פליקן, נבעו מרצונו להתאימם לצרכים ולהשקפת העולם של הכנסייה בציריך.
כתביו > אוטוביוגרפיה

האוטוביוגרפיה שכתב פליקן (Das Chronikon des Konrad Pellikan), הוא אחד מהמסמכים המיטיבים לתאר את התקופה בה חי. ספר זה הוא מעין "כרוניקה" של האירועים שליוו את חייו, בהם לימודיו במסדר הפרנציסקני שעמדו בסתירה להשקפותיו ההומניסטיות שהחלו אט אט לתפוס מקום בעולמו. את הספר הקדיש לבנו שמואל ולאחיינו בתקווה כי ימשיכו בדרכו. הוא כתב בספרו, כי הספר אינו מיועד לפרסום, אלא כמורשת זיכרון משפחתית הראויה למצוא את מקומה בחיק המשפחה. הספר יצא לראשונה לאור על ידי Riggenbach בשנת 1877 ובמהדורה זו נכתבו גם פרטים נוספים על חייו.
כתביו > כתביו המוקדמים

De modo legendi et intelligendi Haebrarum. Strasbourg, 1504.
Quadruplex Psalterium. Basel, 1516.
Quadruplex Psalterium Davidis. Strasbourg, 1527.
Comentaria bibliorum. 7 volumes. Zurich, 1532-1539.
Explicatio libelli Ruth. Zurich, 1531.
Index bibliorum. Zurich, 1537.
Ruth: Ein heylig Büchlin des alten Testament, mit einer schoenen kurtzen außlegung. Zurich, 1555.
כתביו > מהדורות מאוחרות

Das Chronikon des Konrad Pellikan, ed. Bernhard Riggenbach. Basel, 1877
Die Hauschronik Konrad Pellikans von Rufach. trans. Theodor Vulpinus, Strasbourg: Heitz, 1892.
לקריאה נוספת

Konrad Pellikan, Bächtold, Hans Ulrich
Gordon, Bruce. The Swiss Reformation. Manchester: Manchester University Press, 2002.
Jaumann, Herbert. Handbuch Gelehrtenkultur der Frühen Neuzeit, vol. I, Berlin: Walter de Gruyter, 2004, p. 500
Silberstein, Emil. Conrad Pellicanus: ein Beitrag zur Geschichte des Studiums der hebräischen Sprache in der ersten Hälfte des XVI. Jahrhunderts. Berlin, Buchdruckerei von Rosenthal, 1900.
Wenneker, Erich. "Pellikan, Konrad" in Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon, vol. VII, Herzberg, 1994, cols. 180-183.
Zürcher, Christoph. "Konrad Pellikan" in Hans J. Hillerbrand, ed., The Oxford Encyclopedia of the Reformation, Oxford: 1996, vol 3, pp. 241–2. ISBN 0-19-506493-3
Zürcher, Christoph. Konrad Pellikans Wirken in Zürich, 1526-1556. Zurich, Theologischer Verlag, 1975.
הערות שוליים

↑  Malcolm Walsby, Graeme Kemp, The book Triumphant Print in Transition in the sixteenth and seventeenth centuries, עמ' 275-279, באתר גוגל ספרים.
↑  Irena Dorota Backus, Life Writing in Reformation Europe: Lives of Reformers by Friends, Disciples on Fois', עמ' 118, באתר גוגל ספרים.
↑  ראו כריכת הספר באתר barnesandnoble.com
↑  Das Chronikon des Konrad Pellikan
↑  Die Hauschronik Konrad Pellikans von Rufach.
↑  online excerpt
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285180805171  PLWABN: 9810583778305606  BNE: XX4876240  BnF: cb12070363m (data)  GND: 118739867  HDS: 010781  ICCU: BVEV027303  ISNI: 0000 0001 2129 718X  LCCN: nr93008646  NKC: jn19990006452  NTA: 108154262  SELIBR: 197248  SUDOC: 035547251  Trove: 1459375  VcBA: 495/6682  VIAF: 41862976   WorldCat (עם VIAF): 41862976
קומנדר קין

| --- | --- |

הפתיח של המשחק החמישי בסדרה
 כללי
 תאריך הוצאה:  1990 (1-3) 1991 (חלומותיו של קין) 1991 (4-6) 2001 (Game Boy Color)
 סוגה:  הרפתקאות / פעולה
 פיתוח:  id Software
 הוצאה לאור:  3D Realms 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  Apogee Software
 עיצוב:  טום הול
 כלי משחק:  Standard Galactic Alphabet 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  MS-DOS
 מדיה:  תקליטון, CD-ROM
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת, ג'ויסטיק
 
קומנדר קִין (באנגלית: Commander Keen) היא סדרת משחקי מחשב מצליחה, שפיתחה חברת התוכנה id Software בראשית שנות התשעים של המאה ה-20. משחקים אלה עשו שימוש בגרפיקת EGA והיו חלוצים בהפצתם במתכונת Shareware ובהיותם מראשוני המשחקים שיצרה חברת "id Software", לימים מפתחת רבי-המכר DOOM ו-Quake. המשחקים הלהיבו רבים בקרב קהילת משחקי ה-PC באותם הימים, זאת בשל המנוע הגרפי המהפכני שהגה ג'ון קארמק. בעיצובה הגרפי של סדרת המשחקים, לרבות היקום הדמיוני המוצג בהם, עסק טום הול.
הפצתם של מרבית המשחקים בסדרה נעשתה בידי חברת אפוג'י (Apogee), שלה היה בעת ההיא ותק מסוים בהפצת משחקים למערכת ההפעלה MS-DOS.
כיום, כדי לשחק בסדרת המשחקים של קומנדר קין במחשבים מודרניים (כלומר, בגרסאות מודרניות יותר של Windows), יש להוריד אותם מהאינטרנט ולהשתמש באמולטור של MS-DOS כדי להפעילם (היות שמשחקי MS-DOS לא תואמים למערכת ההפעלה של מחשבים מודרניים יותר).
תיאור כללי

בתחילת המשחק מופיעה דמותו של קומנדר קין והשחקן מפנה אותה לאחת הזירות במשחק לפי בחירתו וכן כחלק מההרפתקה. ברוב השלבים ישנם דלתות או מעברים נעולים והשחקן צריך למצוא יהלומים אדומים, צהובים, ירוקים או כחולים, הפותחים אותם. קין מסוגל לנתר למקומות גבוהים באמצעות מקל פוגו. קין חמוש באקדח לייזר שצלמיות המייצגות תחמושת שלו פזורות בזירת המשחק.
בכל שלב במשחק ניתן לפנות למסך המתאר את מצבו של הגיבור: חפצים שצבר, פסילות שנותרו לו, שלב במשחק וניקוד. בדומה למשחקים רבים מסוגה זו, השחקן נפסל כאשר הדמות נוגעת באויבים, נפגעת מתחמושותיהם או נופלת לבורות (בין השאר לבורות עם קוצים).
המשחק מלווה באפקטים קוליים ומוזיקה (שימוש בסיסי ב-Speaker בפרקים 1–3 ללא מוזיקה, בפרק 3.5 נעשה שימוש בכרטיס קול ללא מוזיקה, בפרקים 4–6 נעשה שימוש בכרטיס קול והם כללו גם מוזיקה) אך נוצר בתקופה שבה היו מגבלות טכנולוגיות על קול ומוזיקה, ולכן הדיאלוגים בין קין ודמויות אחרות במשחק מופיעים כטקסט בלבד.
בחלק מהמשחקים קיים משחק נוסף, פונג שבו ניתן לשחק נגד המחשב, והמנצח בו הוא הראשון שצבר 21 נקודות.
דמויות > קומנדר קין

הדמות הראשית במשחק, אותה מפעיל השחקן, היא דמותו של הילד ויליאם ג'וזף בלאזקוביץ' השני, המכונה גם בילי בלייז ובילי, ובעיקר בשם קומנדר קין, או בפשטות קין. קין הוא ילד גאון בן שמונה שלו מנת משכל של 314 (רמז למספר 3.14, הפאי). קין הוא נכדו של ויליאם ג'וזף "בי.ג'יי" בלאזקוביץ' (הגיבור במשחק הטירה הנאצית). הוריו של קין הם ארתור קנט בלאזקוביץ', בעל תוכנית אירוח בטלוויזיה במילווקי, וסוזן אליזבת' מק'מייקלס, אשר עליה לא ניתנו פרטים רבים. אביו של קין שינה את שם משפחתו ל"בלייז" כדי להצליח בתחום הבידור. בנוסף, יש לבילי אח גדול ואחות קטנה שלהם מעולם לא ניתן שם.
בילי בנה בחצר האחורית של ביתו, מפחיות משקה וממצרכי בית אחרים, ספינת חלל הנקראת "The Bean-with-Bacon Megarocket" ("טיל-העל שעועית ובייקון"). כשהוריו יוצאים מהבית ומולי מקמייר, השמרטפית שלו, נרדמת, הוא חובש את קסדת הפוטבול של אחיו והופך לקומנדר קין, מגן כדור הארץ. וזאת מבלי שהוריו, אחיו והשמרטפית יודעים זאת. במהלך מסעו הראשון למאדים, קין אימץ חייזר בעל עין אחת שהסתנן לספינת החלל שלו ומאז הוא מגדל אותו כחיית המחמד שלו, כאילו היה כלב מחמד. לחייזר קרא בשם שמקובל לכלבים, ספוט.
טום הול, המעצב הגרפי של קומנדר קין, ציין שדמותו של קין מבוססת על דמותו שלו בגיל שמונה. קין חובש קסדת פוטבול של הגרין ביי פאקרס, הקבוצה המקומית בוויסקונסין שבה גדל הול.
דמויות > מורטימר מקמייר

מורטימר מקמייר הוא יריבו מבית הספר של קין ודמות הרשע במשחק, כמו כן גם אחיה הקטן של מולי, השמרטפית של קין. בדומה לקין, גם מורטימר הוא ילד גאון בן שמונה, אך בניגוד לקין, מנת המשכל שלו היא 315, גדולה מזו של קין בספרה אחת, והוא חובש קסדת פוטבול שחורה. במשחק השלישי, מתגלה שמורטימר התנהג בבריונות כלפי קין מפני שהוא "טיפש יותר" (כי רמת המשכל של קין קטנה משלו). כאמור, מולי, אחותו הגדולה של מורטימר, היא השמרטפית של קין ולא יודעת על מזימתו של אחיה ושקין מנסה לסכל את מזימתו.
מטרתו העיקרית של מורטימר, כפי שהיא באה לידי ביטוי במשחקים השונים, היא להרוג את כל היצורים ביקום שהם בעלי מנת משכל נמוכה משלו.
המשחקים בסדרה

שבעה משחקים רשמיים של קומנדר קין הופצו למחשבים האישיים במערכת ההפעלה MS-DOS. הם נחלקים למיני סדרות הנחשבות ל"פרקים" של הסדרה המלאה. המשחק השמיני והאחרון בסדרה הופץ רק לGame Boy Color ולא זכה להצלחה רבה.
המשחקים בסדרה > קומנדר קין ב"פלישת הוורטיקונים" (Invasion of the Vorticons)

נטוש על מאדים (Marooned on Mars) - יצא לשווקים בשנת 1990.
בעוד קומנדר קין חוקר את מאדים, חייזרים גונבים ארבעה חלקים של ספינת החלל שלו שהוא חייב להשיג כדי לחזור לכדור הארץ. החייזרים הם מגזע וורטיקון, הומנואידים דמויי כלבים ובעלי מאחז על מאדים. קין מטייל דרך ערי מאדים השונות ולבסוף מוצא את כל החלקים החסרים, אבל כאשר הוא חוזר לכדור הארץ הוא רואה את ספינת האם של הוורטיקונים מגיחה מעליו, כשתותחיה מוכנים לתקיפה. במשחק זה, קין משיג את מקל הפוגו שלו שמלווה אותו בשאר המשחקים בסדרה, ופוגש הרבה חייזרים ורובוטים ממאדים. במשחק ישנו "אזור כפור" עם קרח וגם שלב סודי אליו אפשר להגיע דרך מרתף של אחד השלבים הגלויים.
כדור הארץ מתפוצץ (The Earth Explodes) - יצא לשווקים בשנת 1990.
קין חוזר לכדור הארץ ומגלה את ספינת האם של הוורטיקונים מרחפת מעליו כאשר תותחי הלייזר שלה נעולים על שמונה אתרים ידועים ברחבי העולם: הביג בן בלונדון, הספינקס הגדול של גיזה, בית האופרה של סידני, פסל החירות, מגדל אייפל, הקולוסיאום, כנסיית ואסילי הקדוש שבכיכר האדומה וגבעת הקפיטול בוושינגטון. קין חייב למצוא ולנטרל כל אחד מהתותחים כדי להציל את כדור הארץ. שלא כמו המשחק הראשון שהיה בעל אווירה ידידותית ושמחה, כמעט כל דמות במשחק זה עוינת כלפי קין, החל מרובוטים בעלי רובים ועד לרצפות מחשמלות. המשחק מכיל יותר מאפיינים מאשר קודמו, כגון מתגי אור ומשטחים נעים. במהלך הרפתקה זו, קין לומד שהוורטיקונים היו בעברם גזע שוחר שלום, אבל הם שועבדו על ידי ישויות מסתורית הידועה בתור "האינטלקט הכביר" שגרם להם לעבור לצד הרשע.
קין חייב למות! (Keen Must Die!‎) - יצא לשווקים בשנת 1990.
קין טס לוורטיקון 6 - כוכב הלכת של הוורטיקונים, כדי לאתר את "האינטלקט הכביר" שכיוון את הוורטיקונים כלפי כדור הארץ. במשחק מוצגים הפארקים, הפרברים והערים של הוורטיקונים וכן נשותיהם, ילדיהם, חיות המחמד שלהם וצעצועים מכניים שמהווים את האויבים. האלפבית הגלקטי הסטנדרטי (כתב בו משתמשים רוב החייזרים בסדרת המשחקים, ובין היתר הוורטיקונים) מוצג על לוח בכיתה במבנה בית ספר בשלב סודי, ומאפשר לשחקן לנוע לאזורים אחרים במשחק ולקרוא את סימני הוורטיקונים. על קין להתמודד עם ההמון הוורטיקוני בעריהם, הבא להורגו. לאחר לחימה בשלבים רבים בערי הוורטיקונים ובמתקנים הצבאיים שלהם, קין מגיע למסתור של האינטלקט הכביר וחושף את זהותו. מתגלה לו שאותו המנהיג המסתורי הוא למעשה יריבו מבית הספר - מורטימר מקמייר. בשלב האחרון, קין צריך לשתק את "מכונת ההרס", מכונה ענקית בעלת חלקי מחיצה שנשלטת על ידי מורטימר. קין מנצח בסופו של דבר את מורטימר ומשחרר את הוורטיקונים.
3.5. קטע ביניים (בישראל הוא היה ממוספר לעיתים קרובות כפרק השביעי והאחרון במשחק) - חלומותיו של קין הקרוי גם הפרק האבוד (Keen dreams), הופץ על ידי סופטדיסק - יצא לשווקים בשנת 1991.
המשחקים בסדרה > קומנדר קין ב"להתראות גלקסיה!" (Goodbye Galaxy)

קין לא ידע על כך שמורטימר שאותו הביס היה למעשה כפיל רובוטי של מורטימר האמיתי. מורטימר האמיתי הלך להנהיג את השיקאדים, גזע של חייזרים סייבורגים דמויי רובוטים המכנים אותו בשם גאנהלך (שם שלמען האמת הוא שיבוש של Grand Intellect, השם של האינטלקט הכביר באנגלית). במשחקים הרביעי והחמישי, מורטימר מנסה להרוס את גלקסיית שביל החלב עם ספינת החלל של השיקאדים, האומגאמטיק, אבל קין, שבנה זמן קצר לפני תחילתו של המשחק רדיו בעל טווח קליטה המגיע עד לקצה הגלקסיה, מיירט שדר רדיו ומגלה את תוכניתם של השיקאדים.
4. סודו של האורקל (Secret of the Oracle) - הופץ לראשונה ב-15 בדצמבר 1991.
5. מכונת יום הדין (The Armageddon Machine) - יצא לשווקים בשנת 1991.
המשחקים בסדרה > קומנדר קין ב"חייזרים אכלו את השמרטפית שלי!" (!Aliens Ate My Babysitter)

6. חייזרים אכלו את השמרטפית שלי! (!Aliens Ate My Babysitter) - יצא לשווקים בשנת 1991.
המשחקים בסדרה > קומנדר קין (GBC)

בשנת 2001 חברת אקטיוויז'ן הפיצה משחק של קומנדר קין לGame Boy Color שנקרא בפשטות "קומנדר קין". בפיתוח המשחק שנעשה בהסכמת חברת id Software, לא השתתפו מפתחי המשחקים הקודמים. רוב אוהדי המשחקים המקוריים התאכזבו ממשחק זה מפני שסטה בהרבה מעלילת המשחקים הקודמים וסגנונו היה פחות אסתטי. טום הול, המעצב הגרפי של משחקי הסדרה המקוריים ציין שהוא אינו מחשיב את המשחק הזה כהצלחה.
קורין רדגרייב

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1939 מרילבון, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  6 באפריל 2010 (בגיל 70) טוטינג, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 מקום לימודים:  בית הספר וסטמינסטר  קינגס קולג' 
 בן או בת זוג:  קיקה מרקהם (1985–6 באפריל 2010)  Deirdre Deline Hamilton-Hill (1965–?)  קיקה מרקהם (1985–?) 
 צאצאים:  ג'מה רדגרייב, Harvey Redgrave, Luke Redgrave, Arden Redgrave 
 פרופיל ב-IMDb
 
קורין ויליאם רדגרייב (באנגלית: Corin William Redgrave; ‏16 ביולי 1939 - 6 באפריל 2010) היה שחקן ופעיל פוליטי אנגלי.
ביוגרפיה

רדגרייב נולד בשכונת מרילבון שבלונדון, לשחקנים מייקל רדגרייב ורייצ'ל קמפסון. הוא מייצג את הדור השלישי בשושלת שחקנים הנמשכת גם אצל ילדיו.
הוא היה נשוי לדירדרי המילטון היל (1943–1997) וממנה יש לו שני ילדים, הקולנוען לוק רדגרייב והשחקנית ג'מה רדגרייב. אשתו השנייה היא השחקנית קיקה מרקהם ולבני הזוג נולדו שני בנים ארדן והארווי רדגרייב.
רדגרייב שיחק במגוון רחב של תפקידים בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון. הוא כתב ביוגרפיה על אביו, סר מייקל רדגרייב, ולמעשה - כפי שנודע לאחר מות אביו - היה מחברה של האוטוביוגרפיה של סר מייקל. וכן כתב מחזה "Bluntly Speaking", שהועלה ב"צ'יצ'סטר פסטיבל תיאטר".
על הופעתו במחזה "לא על זמירים" מאת טנסי ויליאמס זכה בפרס התיאטרון על שם לורנס אוליבייה. אחר כך הופיע באותו תפקיד בברודוויי והיה מועמד לפרס טוני על תפקידו זה. רדגרייב הופיע במחזות שייקספיריים כגון "מהומה רבה על לא דבר", "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"הסערה". הוא זכה לשבחים ולפופולריות רבה על משחקו ב-"A Song At Twilight" של נואל קאוורד כשהוא מככב לצידן של אחותו ונסה רדגרייב ואשתו קיקה מרקהם.
בקולנוע השתתף רדגרייב במגוון גדול של סרטים עטורי שבחים בהם "אדם לכל עת", "אקסקליבר" ו"ארבע חתונות ולוויה אחת".
הוא הרבה להופיע גם בסרטי טלוויזיה וסדרות טלוויזיה שונות. אחד מתפקידיו הבולטים היה בעיבוד המחודש של "ההגדה לבית פורסייט" בתפקיד ג'וליון פורסייט האב.
רדגרייב היה פעיל כל חייו בשמאל הפוליטי בבריטניה. הוא ואחותו הבכורה ונסה היו חברים בולטים במפלגה הבריטית Workers' Revolutionary Party. מאוחר יותר הפך למגן זכויות הצוענים.
יחד עם אשתו, קיקה מרקהם, הביע רדגרייב תמיכה ב"ויוה פלסטינה", ארגון של סיוע הומניטרי בראשותו של חבר בית הנבחרים הבריטי ג'ורג' גאלאווי, ובניסיון לשבור את המצור על רצועת עזה.
ביוני 2005 לקה בהתקף לב חמור, ומצבו הוגדר בבית החולים כ"קשה אך יציב". בנוסף עבר טיפולים נגד מחלת הסרטן שלקה בה.
במרץ 2009 חזר רדגרייב להופיע על במת התיאטרון בלונדון, בתפקיד הראשי במחזה "טרמבו". המחזה מבוסס על חייו של תסריטאי שהיה ברשימה השחורה של הוליווד. בערב הפתיחה הקדיש רדגרייב את הופעתו לזכרה של אחייניתו נטשה ריצ'רדסון שנהרגה באותו שבוע בתאונת סקי.
הוא נפטר ב-6 באפריל 2010 בלונדון.
צבים ביצתיים

| צבים ביצתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים ביצתיים
שם מדעי
 Emydidae ‏רפינסק, 1815

צבים ביצתיים (שם מדעי: Emydidae) הם משפחת צבים החיים באזורי ביצות ואזורים מימיים בעלי מים מתוקים. צבים אלה חיים בעיקר בעולם הישן, אך גם באמריקה.