stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט האולי
הערות שוליים

1 2 3 4  HOOKER, ANNE W. (15 ביוני 2010). "HAWLEY, ROBERT BRADLEY". tshaonline.org (באנגלית). Texas State Historical Association. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Miller, Joseph Lyon; Campbell, Effie Shelton (1912). The descendants of Capt. Thomas Carter of "Barford", Lancaster County, Virginia, 1652-1912: with genealogical notes of many of the allied families (באנגלית). J. L. Miller. p. 113. נבדק ב-22 במרץ 2018. robert bradley hawley. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Albert D. Lasker (1880 - 1952) Collection, 1884 - 2010, MS172, Box 1 - 16" (PDF). McCormick Library of Special Collections, Evanston, Illinois: Northwestern University. נבדק ב-23 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nixon v. Condon. Disfranchisement of the Negro in Texas", The Yale Law Journal, Vol. 41, No. 8, June 1932, p. 1212, accessed 21 March 2008
↑  "Historical Barriers to Voting", in Texas Politics, University of Texas, accessed 4 November 2012
↑  "Hawley, Texas (Matagorda County)", Handbook of Texas Online, accessed 6 November 2012
↑  "Deming's Bridge, Texas". www.texasescapes.com. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: H000378
רודריגו ליאאו

רודריגו ליאאו (בפורטוגזית: Rodrigo Leão; נולד ב-1964 בליסבון), הוא מוזיקאי ומלחין פורטוגזי.
בשנת 1982 החל לנגן בלהקה בשם Sétima Legião, ואחר כך בשנת 1985 הצטרף כנגן קלידים ללהקת מדרדאוש, אחת מהלהקות המצליחות בפורטוגל, אשר זכתה גם להכרה עולמית. בשנת 1993 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Ave Mundi Luminar ושנה לאחר מכן פרש ממדרדאוש כדי להתמקד בקריירת הסולו.
דיסקוגרפיה

Ave Mundi Luminar, 1993
Mysterium (EP), 1995
Theatrum, 1996
Alma mater, 2000
Pasión (live), 2003
Cinema, 2004
O Mundo (1993-2006) (Compilation), 2006
Portugal, Um Retrato Social (Original Sound Track), 2007
A Mãe, 2009
A Montanha Mágica, 2011
Songs (2004-2012), 2012
רוברט לוג'יה

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1930 סטטן איילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בדצמבר 2015 (בגיל 85) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם לידה:  Salvatore Loggia 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1951–2015 (כ־64 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון ניו דורפ (1947)  אוניברסיטת מיזורי (1951)  קולג' וגנר  אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (1990) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
רוברט לוג'יה (באנגלית: Robert Loggia‏; 3 בינואר 1930 – 4 בדצמבר 2015) היה שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1985 על משחקו בסרט "להב משונן".
ביוגרפיה

נולד בשם סלבטורה לוג'יה (Salvatore Loggia) לאלנה בלנדינו ובנג'מין לוג'יה, משפחה איטלקית-אמריקאית מסיציליה, בסטטן איילנד.
לאחר שלמד במכללת וונגר ובאוניברסיטת מיזורי, שם סיים תואר בעיתונאות, התגייס לצבא ארצות הברית. נכדו הוא השחקן נואה לה גרוס.
קריירה

החל להתפרסם בתור שדר רדיו ובתור שחקן ב-1956 בדרמת האגרוף הביוגרפית של רוברט וייז "מישהו שם למעלה אוהב אותי" המבוססת על חייו של המתאגרף האיטלקי-אמריקאי רוקי גרציאנו (בגילומו של פול ניומן).
ב-1977 גילם את דמותו של יגאל אלון בהפקת טלוויזיה המבוססת על "מבצע אנטבה". ב-1980 השתתף במותחן הקומי-סוריאליסטי "התצורה התשיעית" בתור לוטננט בניש, קצין הסובל מהלם קרב מאז מלחמת וייטנאם ומאושפז במוסד מיוחד לאנשי צבא פגועי נפש.
ב-1982 התפרסם בצורה נרחבת יותר בסרט "קצין וג'נטלמן" בתור ביירון אביו השתיין של הקצין הצעיר זאק מאיו (ריצ'רד גיר). שיחק בתור נשיא מצרים אנואר סאדאת בדרמה "אישה ושמה גולדה" המבוססת על חייה של ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר (אינגריד ברגמן).
בשנה שלאחר מכן כבר שידרג את מועמדו וכיכב בסרט הפשע של בריאן דה פלמה שהפך לקאלט "פני צלקת" בתור איל הסמים של מיאמי פרנק לופז.
ב-1985 היה לוג'יה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתור הבלש הפרטי סם ראנסום במותחן "להב משונן", התפרסם באותה שנה גם בדמותו של אדוארדו פריצי בקומדיית הפשע של ג'ון יוסטון "הכבוד של פריצי".
ב-1986 שיחק לצד ג'ולי אנדרוז בדרמה-קומית "סיפור חיים" של הבמאי בלייק אדוארדס. ב-1987 שיחק בדרמה של מנחם גולן "מעבר לשיא" ואת האב בראגונה בדרמה הקומית "סיפור חיים".
היה מועמד לפרס סאטורן ב-1988 על תפקידו בקומדיה "ביג" בתור מק'מילאן הבעלים של חברת הצעצועים בה מתחיל ג'וש (טום הנקס) את עבודתו.
לוג'יה שיחק לצד וילם דפו בסרט השואה "ניצחון הרוח" משנת 1989 על פי סיפורו של ניצול השואה היווני שלמה ארוך. לוג'יה התפרסם ב-1996 במותחן הבדיוני שובר הקופות של רולנד אמריך "היום השלישי" שם גילם את יושב ראש המטות המשולבים הגנרל ויליאם גריי ובסרט האימה של דייוויד לינץ' "כביש אבוד" בתור הגנגסטר נעים ההליכות מר אדי. ב-1997 השתתף בסרט הפשע "מלכודת זבובים", לצדה של טליסה סוטו. ב-1998 השתתף בסרט הדרמה "הצעה" לצד קנת בראנה.
ב-2009 הופיע בקומדיה הפסיכולוגית "שרינק" בתור ד"ר רוברט קרטר אביו של הפסיכיאטר ד"ר הנרי קרטר (קווין ספייסי).
שיחק בסדרות טלוויזיה רבות ביניהן "פרייז'ר", "סטארסקי והאץ'","המלאכיות של צ'רלי", "האישה הביונית", "בית קטן בערבה", "מונק", "הסופרנוס", "מגנום, בלש פרטי" ו"הוואי חמש-אפס".
הועמד פעמיים לפרס אמי על תפקיד ראשי בתור סוכן ה-FBI ניק מאנקוסו בסדרה "מאנקוסו אף. בי. איי" ועל תפקיד אורח בסדרה "מלקולם באמצע". הוא שב לדובב את דמותו של פרנק לופז במשחק המחשב "פני צלקת: העולם הוא שלך", וכן את דמותו של ריי מאצ'אוסקי ב-Grand Theft Auto III.
לוג'יה נפטר מאלצהיימר ב-4 בדצמבר 2015.
הערות שוליים

↑  Stephen Schaefer, Noah Le Gros checks into Truro-set ‘Beach House’ horror, Boston Herald, ‏3 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429248005171  PLWABN: 9810674068705606  BNE: XX4579665  BnF: cb13976519t (data)  GND: 14104165X  ICCU: UBOV491506  ISNI: 0000 0001 1652 1351  LCCN: n85007899  NKC: xx0156227  NTA: 229909051  SNAC: w6zp8j4v  SUDOC: 078901502  VIAF: 59277521   WorldCat (עם VIAF): 59277521
קרב קינבורן (1787)

קרב קינבורן היה קרב שהתרחש ב-12 באוקטובר 1787 בין הכוחות של האימפריה הרוסית לבין כוח של האימפריה העות'מאנית. הקרב הסתיים בניצחון רוסי.
הקרב התרחש במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792).
מבצר קינבורן היה בין היעדים הראשונים של הטורקים במלחמה. כיבושו היה חשוב לצורך התקדמות ביבשה ומיקומו היה חשוב כמבצר שמגן על הבסיס ימי החשוב של הרוסים בחרסון. אם היה נכבש המבצר, ככל הנראה היה צורך לפנות את כל הצי מבסיסו והטורקים היו יכולים להתקדם בחופשיות יחסית לכיוון חצי האי קרים.
הצי הטורקי כלל מעל 20 ספינות. בספטמבר 1787 ספינות הצי החלו בירי תותחים על המבצר. ב-12 באוקטובר בבוקר נחתו הכוחות הטורקיים. מיד לאחר הנחיתה, המפקד הטורקי נתן פקודה לנסיגת הספינות לכיוון הים והספינות המשיכו בהפגזה על המבצר.
במהלך נחיתת הכוחות של הטורקים, אלכסנדר סובורוב היה בכנסייה. הוא נתן פקודה לא להפריע לנחיתת הכוחות ולתת להם להתקדם לכיוון המצודה. קור רוחו תרם רבות לביטחון יתר הקצינים.
לקראת הצהריים הכוחות הטורקים התקרבו למצודה. באותה עת כ-1,500 חיילים היו בתוך המצודה וכ-2,500 חיילים היו מחוץ למבצר – כ-30 ק"מ ממנה. בהתקרבות הטורקים לחומות המצודה הרוסים החלו לירות מכל התותחים ופתחו במתקפת נגד. שתי יחידות עברו את הטורקים ותקפו אותם מהאגפים, היחידה בפיקוד אלכסנדר סובורוב עצמו יצאה מהמצודה ותקפה את הטורקים בחזית. במהלך הקרב נפצע סובורוב. במתקפה השנייה ותוך ניצול כוחות עתודה הרוסים הצליחו להזיז את הטורקים והם החלו בנסיגה תוך אבדות כבדות. לקראת שעה 10 בערב כל הכוחות הטורקים עזבו את החוף. רק כ־600 חיילים טורקים חזרו לספינות.
במקביל, ספינה רוסית שהייתה באזור הצליחה להטביע שתי ספינות טורקיות. יחד עם זאת, הצי הרוסי לא השתתף באופן פעיל בהגנת המבצר והמתין בבסיס האם שלו בחרסון.
קרב זה למעשה סיים את המערכה של שנת 1787 ובאותה שנה לא היו יותר קרבות משמעותיים.
יקטרינה הגדולה העניקה לאלכסנדר סובורוב עיטור אנדריי הקדוש בעקבות הניצחון בקרב זה.
רודולף הראשון, דוכס בוואריה

רודולף הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Rudolf I. von Bayern; ‏4 באוקטובר 1274 - 12 באוגוסט 1319), היה דוכס בוואריה, ורוזן הפלטינט שעל הריין.
ביוגרפיה

רודולף נולד ב-4 באוקטובר 1274 בבזל, ללודוויג השני, דוכס בוואריה ולמתילדה מהבסבורג, בתם של רודולף הראשון, מלך גרמניה וגרטרוד מהוהנבורג.
בשנת 1294 מת אביו לודוויג השני, דוכס בוואריה, ורודולף ירש את דוכסות בוואריה העליונה, ובספטמבר אותה שנה התחתן עם מכטילד מנסאו, בתו של אדולף, מלך גרמניה. בשנת 1298 הודח חותנו מהשלטון לטובת אלברכט הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג, ובקרב גלהיים שבו סייע רודולף לחותנו, הם הובסו על ידי אלברכט וחותנו נהרג במהלך הקרב. לאחר מכן השלים רודולף עם אלברכט, אולם בשנת 1301 כפה עליו אלברכט לשתף את אחיו לודוויג הרביעי, דוכס בוואריה בשלטון.
לאחר רציחתו של אלברכט בשנת 1308 קיוו רודולף ולודוויג להיבחר כיורשיו, אולם לבסוף ארגן פטר פון אספלט, ארכיבישוף מיינץ את בחירתו של היינריך השביעי, רוזן לוקסמבורג, ורודולף הצביע אף הוא לטובתו. בשנת 1310 התלווה רודולף להיינריך השביעי במסעו לאיטליה, אולם נאלץ לחזור לאחר מותו של שטפן הראשון, דוכס בוואריה, אשר בעקבות כך פרץ סכסוך חדש בינו לאחיו לודוויג, שנמשך עד לשנת 1313.
בשנת 1313 מת היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1314 נבחר אחיו לודוויג למלך גרמניה, אולם רודולף וחלק מהנסיכים בחרו לכך את פרידריך הראשון, דוכס אוסטריה. בעקבות כך פרצה שוב מלחמה בין האחים, ולודוויג פלש לנחלותיו של רודולף בבוואריה ובפפאלץ. בשנת 1317 ויתר רודולף על נחלותיו ללודוויג ועבר להתגורר באנגליה, שם מת ב-12 באוגוסט 1319.
בשנת 1328 הוכתר לודוויג לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1329 הוא חתם יחד עם בניו של רודולף - רודולף ורופרכט הראשון ונכדו רופרכט השני על אמנת פאביה, ולפיה הם קיבלו את רוזנות הפלטינט שעל הריין, ואילו לודוויג נשאר עם דוכסות בוואריה. צאצאיו של רודולף שלטו בנסיכות הבוחר מפפאלץ וברוזנויות פפאלץ השונות, ובשנת 1777 חזרו לשלוט אף בבוואריה, לאחר שנכחדה שושלתו של לודוויג הרביעי.
משפחתו

ב-1 בספטמבר 1294 התחתן רודולף עם מכטילד מנסאו, בתם של אדולף, מלך גרמניה ואימאגינה מאיזנבורג-לימבורג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
לודוויג, נסיך הכתר של פפאלץ (1297–1311)
אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין (1300–1327)
רודולף השני, דוכס בוואריה (1306–1353)
רופרכט הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1309–1390)
מכטילד מפפאלץ (1312–1375), התחתנה עם יוהאן השלישי, רוזן שפונהיים-שטארקנבורג
אנה מפפאלץ (1318–1319)
קרב קיסה

קרב קיסה (בלטינית Cissa) ניטש בסתיו 218 לפנה"ס, בתחילת מלחמה הפונית השנייה, בין חילות רומא וקרתגו. הקרב התחולל בהיספניה (ספרד), דרומית לטאראקו (Tarraco, כיום טרגונה), בין צבא רומאי בפיקוד גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס לבין צבא קרתגי גדול פי כמה בפיקוד חנו. ניצחון הרומאים היה שלם, ובעקבותיו השיגו את השליטה על האזור שמצפון לנהר היברוס (אברו), אשר חודשים ספורים בלבד קודם לכן נכבש על ידי חניבעל. היה זה הקרב הראשון שניהלו הרומאים על אדמת היספניה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שגרירות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  רחוב רחל 2, תל אביב-יפו
 קואורדינטות:  32°05′08″N 34°46′34″E﻿ / ﻿32.085543289195°N 34.776247055249°E﻿ / 32.085543289195; 34.776247055249
 תאריך פתיחה:  1965
 תאריך סגירה:  1973
 תאריך פתיחה מחדש:  1982
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–ישראל
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו זאיר זאיר (1972–1973, 1982–1997) זאיר 1963 קונגו לאופולדוויל (1965–1972)
 he
 
שגרירות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל היא נציגות דיפלומטית בישראל.
היסטוריה

ישראל הקימה שגרירות בלאופולדוויל ב-1961, ובתמורה התחייבה קונגו-לאופולדוויל להקים שגרירות בירושלים, שהוכרז על פתיחתה הקרובה מספר פעמים, והשגריר הראשון, פול טאטה, הגיש את כתב האמנתו
לנשיא יצחק בן צבי בפברואר 1963. השגרירות קונגו-לאופולדוויל עצמה לא נפתחה עד 1965, ושכנה בירושלים.
ב-1971 שינתה קונגו-לאופולדוויל את שמה לזאיר, והשגרירות שינתה את שמה.
ב-1973, בעקבות מלחמת יום הכיפורים, ניתקה זאיר את יחסיה עם ישראל, והשגרירות נסגרה.
ב-14 במאי 1982 חידשו ישראל וזאיר את היחסים הדיפלומטיים ביניהם, והשגרירות נפתחה מחדש בתל אביב.
ב-2020 הודיע נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו פליקס צ'יסקדי כי ימנה שגריר בישראל לאחר הפסקה בת כעשרים שנה, וכי נספחות הכלכלית של השגרירות תוקם בירושלים.
בספטמבר 2023 הודיעו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו פליקס צ'יסקדי כי ישראל תפתח שגרירות בקינשאסה, וכי קונגו תעביר את שגרירותה בישראל לירושלים.
הערות שוליים

↑  שגרירות קונגו תוקם בישראל, למרחב, 19 בדצמבר 1962
↑  שגרירות קונגו בראזאוויל-בירושלים, הארץ, 20 בפברואר 1963
↑  שגריר קונגו־ברזאוויל מגיש כתב־האמנתו לנשיא המדינה, למרחב, 26 בפברואר 1963
↑  שגרירות קונגו תשכון בירושלים, למרחב, 27 באוגוסט 1965
↑  משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ, ירושלים: הוצאת כרמל, תשפ"א 2021, עמ' 251
↑  שגרירות זאיר תהיה בתל־אביב, דבר, 20 במאי 1982
↑  שגרירות זאיר ל, בית אליהו', דבר, 16 ביולי 1982
↑  DR Congo leader to appoint Israel envoy within days, vows closer ties, טיימס אוף ישראל (באנגלית)
↑  ניצן קידר, קונגו תפתח בקרוב נציגות דיפלומטית בירושלים, באתר ערוץ 7, 28 באוקטובר 2021
↑  ישראל תפתח שגרירות בקונגו, שתעביר את הנציגות לי-ם; מאות הפגינו בעד נתניהו, באתר ynet, 22 בספטמבר 2023
רודולף דרייקורס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1897 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 במאי 1972 (בגיל 75) שיקגו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה אינדיבידואלית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 
רודולף דרייקורס (Rudolf Dreikurs;‏ 8 בפברואר 1897 - 25 במאי 1972), היה פסיכולוג ומחנך יהודי אוסטרי-אמריקאי, אשר פיתח את תאוריית הפסיכולוגיה האינדיבידואלית של אלפרד אדלר לגישה מעשית.
חייו

דרייקורס נולד למשפחה יהודית בווינה, אוסטריה, ב-8 בפברואר 1897. למד באוניברסיטת וינה והיה עמית וסטודנט של אלפרד אדלר, עד מותו של אדלר ב-1937. דרייקורס השלים את מסע ההרצאות של אדלר בסקוטלנד, ולאחריו החל לקדם את תאוריית הפסיכולוגיה האינדיבידואלית של אדלר. הוא עזב את אירופה ב-1937 בשל חששו מהשתלטות הנאצים, עבר לברזיל והמשיך לשיקגו, ארצות הברית. ב-1939 פתח קליניקה ראשונה לטיפול בילדים בשכונת מצוקה בשיקגו. הוא הרצה בבתי כלא, בתי ספר ומוסדות בריאות, ופרסם מספר ספרים.
ב-1952 הקים יחד עם קבוצה של ממשיכי דרכו של אדלר את "האגודה הצפון אמריקאית לפסיכולוגיה אדלריאנית" (North American Society of Adlerian Psychology) והיה פעיל בה עד מותו.
ב-1963 הקים בישראל, יחד עם קבוצת פסיכולוגים, אנשי חינוך ועובדים סוציאליים, את מכון אדלר.
נפטר בשיקגו ב-25 במאי 1972.
משנתו

משנתו של דרייקורס, המבוססת על התאוריה של אדלר, פותחה בזיקה לפילוסופיה של הדמוקרטיה ולעקרון השוויון האנושי. על פי גישה זו, הילד נולד ונשאר יצור חברתי, ולכל פעולה שלו יש כוונה התואמת את מאמציו להשתלב בחברה. מטבעו הילד שואף להרגיש שייך לחברה ולתרום לה תרומה של ממש. כאשר הילד מקבל די הזדמנויות להגשים את המטרות החברתיות הטבעיות הללו, הוא יתפתח להיות בטוח בעצמו, פעיל כשצריך, וסביל כשהמצב דורש זאת; מנהיג או מונהג, לפי הנסיבות, יצירתי ותורם לחברה.
לפיכך, משמעת היא מציאת הדרכים להשתלב בחברה על ידי קבלת החוקים השוררים בה: היכולת לחוש את דרישות החברה ולנהוג בהתאם להן. בעיית משמעת היא התנהגות המפריעה לתפקוד הקבוצה ולהתפתחותה. התנהגות כזו נובעת מקונפליקט בין הכמיהה להשתייכות לבין השאיפה לייחודיות.
הנחות היסוד בגישתו:
לכל התנהגות יש משמעות חברתית - התנהגותו של הילד מובנת רק בהקשר החברתי שלה. כלומר, כאשר ידוע התפקיד של המורה או של האחרים.
לכל התנהגות יש מטרה - הילד שואף להשתלב בחברה, והתנהגותו מכוונת לכך.
לכל אדם יש תפיסת עולם משלו - יש לו יכולת לתפוס את המציאות בהתאם לתהליכי החשיבה האישיים שלו.
בעיות משמעת, לפי גישה זו, היא התנהגות המפריעה לתפקוד הקבוצה ולהתפתחותה, והיא מכוונת להשגת אחת מתוך ארבע מטרות אפשריות. מטרות מוטעות אלה משקפות את תפיסת העולם של הילד באשר ליחסיו עם חבריו בקבוצה וליחסיו עם דמויות סמכותיות:
השגת תשומת לב
הפגנת כוח
הענשה או נקמה
הפגנת חוסר יכולת מדומה
לקריאה נוספת

A Parent's Guide to Child Discipline by Rudolf Dreikurs and Loren Grey
The Challenge of Marriage בתרגום לעברית: נישואין: האתגר, יצא בהוצאת יבנה
The Challenge of Parenthood
Children: The Challenge by Rudolf Dreikurs, Vicki Soltz ISBN 978-0-470-83508-1 בתרגום לעברית: ילדים: האתגר, יצא בהוצאת יבנה
Coping With Children's Misbehavior, a Parent's Guide
Discipline Without Tears by Rudolf Dreikurs, et al. ISBN 978-0-452-26898-2
Encouraging Children to Learn by Rudolf Dreikurs, Don, Sr. Dinkmeyer
הערות שוליים

↑  Rudolf Dreikurs, Adler etc.
↑  שרה שמעוני, שרית סגל וורדה שרוני (1997), "משמעת בכיתה: היבטים פסיכולוגיים וחינוכיים". מכון מופ"ת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279620305171  GND: 119487578  ISNI: 0000 0001 1071 1795  LCCN: n50029626  NKC: xx0054299  NLG: 88057  NLK: KAC200207170  NTA: 071166548  SNAC: w6mk9j5j  SUDOC: 108000621  Trove: 810686  VIAF: 74664239   WorldCat (עם VIAF): 74664239
רודולף דירקס

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1877 היידה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  20 באפריל 1968 (בגיל 91) ניו יורק, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  קומיקס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של ויל אייזנר (2012) 
 
רודולף דירקס (באנגלית:Rudolph Dirks‏;  26 בפברואר 1877 – 20 באפריל 1968) היה אחד מאמני הקומיקס המוקדמים והנודעים ביותר, שנודע בעיקר בזכות "קצנז'אמר קידס" (בהמשך נקרא: "הקפטן והילדים").
ביוגרפיה ויצירה

דירקס נולד בהיידה, גרמניה, ליוהנס ולמרגריטה דירק. כשהיה בן שבע, היגר אביו, חרט עץ, יחד עם משפחתו לשיקגו, אילינוי.
לאחר שמכר קריקטורות שונות למגזינים המקומיים רודולף עבר לעיר ניו יורק ומצא עבודה כקריקטוריסט. אחיו הצעיר גאס הלך בעקבותיו. [2] הוא החזיק במספר משרות כמאייר, שהגיע לשיא במעמדו אצל ויליאם רנדולף הרסט בעיתון ״ניו יורק ז'ורנל״.
מלחמת התפוצה בין ה״ז'ורנל״ לבין ״ניו יורק וולד״ של ג'וזף פוליצר הייתה במלוא עוזה. עיתון "העולם" זכה להצלחה עם גיליון "יום ראשון" שהודפס בצבע החל משנת 1895. העורך רודולף בלוק ביקש מדירקס להכין רצועת קומיקס לגיליון של יום ראשון המבוסס על סיפור של וילהלם בוש, "מקס ומוריץ". כשדירקס הגיש את האיורים שלו, בלוק כינה אותם "הילדים של הקצנז'אמר", והראשונה הופיעה ב -12 בדצמבר 1897. גאס דירקס סייע לאחיו עם "הקצנז'אמר קידס" בשנים הראשונות עד להתאבדותו ב־10 ביוני 1902.
תחרות בקומיקס

דירקס לקח פסק זמן מעבודתו בכתב העת כדי לשרת את ארצו במלחמת ספרד -אמריקה ובהזדמנויות אחרות. בשנת 1912, הוא ביקש חופשה של שנה לסיור באירופה יחד עם אשתו. הבקשה הובילה לקרע עם כתב העת. לאחר מאבק משפטי ממושך, קבע בית המשפט הפדרלי כי לדירקס יש את הזכות להמשיך לצייר את דמויותיו לרשת עיתונים יריבה, אף שכתב העת "הז'ורנל" שמר את הזכות לכותרת "ילדי הקצנז'אמר".
דירק החל לאחר מכן לצייר רצועת קומיקס בשם "הנס ופריץ בעולם", החל משנת 1914. רגשות אנטי-גרמניות במהלך מלחמת העולם הראשונה הובילו לכך ששמה של הרצועה השתנה "הקפטן והילדים". כתב העת המקורי בחר במאייר אחר להמשיך את The Katzenjammer Kids.
ההצלחה של הקומיקס של דירקס נבעה לא רק ממזל. דירקס היה קריקטוריסט מחונן בעל תזמון מעולה וגלריה צבעונית של דמויות שונות, כולל הנס ופריץ, הקפטן, הפקח והאמא. באמצע שנות החמישים הוכנסה דמות נוספת - רמאי רומנטי בשם Fineas Flub.
רצועות קומיקס

דירקס תרם תרומות משמעותיות לשפה הגרפית של רצועות קומיקס. אף שלא היה הראשון שהשתמש בפאנלים או בלוני דיבור עוקבים, הוא השפיע על האימוץ הרחב שלהם. הוא גם המציא סמלים בקומיקס כמו קווי מהירות, "לראות כוכבים" בגלל כאב ו"ניסור עץ" לנחירות.
כהובי, דירקס הפיק ציורים רציניים הקשורים לאסכולת אשקאן. כמו רבים מעמיתיו, הוא היה שחקן גולף נלהב. דירקס העביר את תפקידי הציור שלו באופן הדרגתי לבנו ג'ון דירקס, שהשתלט על הקפטן והילדים בסביבות 1955.
רודולף דירקס מת בניו יורק בשנת 1968.
הערות שוליים

↑  Lambiek: "Born in Heide, Germany, Rudolph Dirks moved with his parents to Chicago at the age of seven."
↑  Eckhorst, Tim (2012). Rudolph Dirks – Katzenjammer, Kids & Kauderwelsch (in German). Wewelsfleth: Deich Verlag. p. 20.
↑  De Weyer, Geert (2008). 100 stripklassiekers die niet in je boekenkast mogen ontbreken (in Dutch). Amsterdam / Antwerp: Atlas. p. 214.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439326805171  BnF: cb12199057m (data)  BPN: 28162502  GND: 17204491X  ICCU: RAVV015025  ISNI: 0000 0000 6644 9215  LCCN: n90684075  LNB: 000034754  NTA: 073470821  RKD: 23270  SNAC: w6jw8v04  SUDOC: 184435803  ULAN: 500123784  VIAF: 34145970100432250958   WorldCat (עם VIAF): 34145970100432250958 
רודולף דירקס, דיוקן עצמי
ריו פרדיננד

ריו גאווין פרדיננד (באנגלית: Rio Gavin Ferdinand; נולד ב-7 בנובמבר 1978 בפקהאם, לונדון) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם ושימש כקפטן נבחרת אנגליה.
קריירה

פרדיננד הוא הבן הבכור של ג'וליאן וג'אניס פרדיננד. אחיו הצעיר של ריו, אנטון פרדיננד, כדורגלן אף הוא. בתור ילד, שיחק פרדיננד כחלוץ בקבוצת הילדים של בלומפילד וכבש כ-30 שערים בממוצע בעונה. לאחר שעבר לקבוצת הנערים של אלת'אם טאון ושיחק שם כקשר, צפו בו ציידי כישרונות של קבוצת וסטהאם יונייטד.
בגיל 14 הצטרף פרדיננד לקבוצת וסטהאם ולאחר שסיים את לימודיו בגיל 16, דחה הצעות מקבוצות רבות, ביניהן מידלסברו, נוריץ' סיטי, צ'רלטון אתלטיק וצ'לסי כדי להישאר בווסטהאם, אף על פי שמשכורתו השבועית הייתה 30 לירות שטרלינג, והוטלו עליו מטלות כגון נקוי הנעליים של הכוכב טוני קוטי ושל המאמן הארי רדנאפ.
על המגרש, הוביל את קבוצת הנערים של וסטהאם לזכייה באליפות המחוזות הדרום-מזרחיים של אנגליה ב-1995/1996 תוך השגת כמות שיא של נקודות. הישגיו בקבוצת הנוער של וסטהאם הרשימו את המאמן רדנאפ, שהחתים את פרדיננד על החוזה המקצועני הראשון שלו, בגיל 17.
ב-5 במאי 1996 ערך פרדיננד את הופעתו הראשונה בקבוצת בוגרים כאשר נכנס כמחליף נגד שפילד ונסדיי. בעונה שלאחר מכן הושאל פרדיננד לבורנמות' מהליגה השנייה, בה ערך עשר הופעות בין ה-9 בנובמבר 1996 עד 11 בינואר 1997. ב-1 בפברואר 1997 פתח ריו פרדיננד לראשונה במדי ווסטהאם ואפילו כבש שער, בהפסד 2:1 לבלקברן רוברס באפטון פארק. באותה השנה הוזמן פרדיננד לנבחרת אנגליה וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק מול קמרון.
ב-26 בנובמבר 2000 עבר לשחק בקבוצת לידס יונייטד תמורת 18 מיליון לירות שטרלינג, המחיר הגבוה ביותר אי פעם באנגליה והגבוה ביותר בעולם כולו למגן. בעונתו הראשונה בלידס עזר ריו לקבוצתו לעלות לחצי גמר ליגת האלופות של אופ"א וכבש שלושה שערים, אחד מהם נגד קבוצתו הקודמת וסטהאם. העונה הבאה, 2001/2002, הייתה פחות מוצלחת לקבוצתו לידס, אך היא ביססה את מעמדו כאחד המגנים הטובים בעולם.
לאחר שבלט בנבחרת אנגליה במונדיאל 2002 ביפן ודרום-קוריאה, עבר ריו פרדיננד לשחק בקבוצת מנצ'סטר יונייטד תמורת סכום גבוה של 30 מיליון לירות שטרלינג, סכום שיא באנגליה וסכום שיא למגינים בעולם כולו. בעונתו הראשונה במנצ'סטר נפצע ומיעט לשחק, אך למרות פציעתו וכושר המשחק הירוד בעקבותיה הצליחה קבוצתו לזכות באליפות ה-14 בתולדותיה לאחר שארסנל הובילה את הפרמייר ליג לאורך כל העונה. בעונות שלאחר מכן היה פרדיננד לבלם החשוב ביותר במנצ'סטר יונייטד ואחד הטובים בעולם. לאורך השנים זכה עם הקבוצה במספר תארים, שבזכייתם היה לו חלק עיקרי: שתי אליפויות פרמייר ליג נוספות, ליגת האלופות (לאחר שבמשחק הגמר ענד את סרט הקפטן) ואליפות העולם לקבוצות.
ב-2003 פרדיננד לא הגיע לבדיקת סמים שגרתית של התאחדות הכדורגל של אנגליה ועונשו היה 8 חודשים מחוץ למגרשי הכדורגל בכל המסגרות, דבר שמנע ממנו אף לייצג את אנגליה ביורו 2004. לאחר שחזר מהשעייתו הראה פרדיננד כמה קבוצתו תלויה בו, כאשר היא ספגה בעונת חזרתו רק 26 שערים ב-38 משחקים.
ב-9 ביוני 2012 החליט פרדיננד לפרוש מנבחרת אנגליה וזאת בשל אי זימונו ליורו 2012 על ידי המאמן החדש רוי הודג'סון.
ב-30 ביולי 2012 נודע כי ההתאחדות לכדורגל האנגלית תובעת את פרדיננד בגין סטטוס גזעני שכתב כנגד שחקן צ'לסי, אשלי קול, בטוויטר.
ב-13 במאי 2013 הודיע פרדיננד כי הוא פורש מנבחרת אנגליה.
ב-23 במאי 2013 האריך פרדיננד את חוזהו במנצ'סטר יונייטד בעונה אחת. בתום עונת 2013/2014 הודיע פרדיננד כי לא ימשיך ביונייטד ויעבור לקבוצה אחרת. ב-17 ביולי 2014, חתם פרדיננד על חוזה לעונה אחת בקווינס פארק ריינג'רס.
ב-27 במאי 2015 שוחרר פרדיננד מקווינס פארק ריינג'רס, וב-30 במאי פרש השחקן ממשחק פעיל.
חייו האישיים

ב-1 במאי 2015 נפטרה אשתו רבקה עקב מחלה. לשניים שלושה ילדים.