stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז למורשת המודיעין
פרסומים

המל"מ מוציא לאור פרסומים אחדים:
מבט מל"מ – כתב עת היוצא לאור שלוש פעמים בשנה, ובו מאמרים העוסקים בתולדות קהילת המודיעין הישראלית ובאנשיה
רואים מל"מ – ניוזלטר חודשי המופץ בדואר אלקטרוני
מודיעין הלכה ומעשה – כתב העת של המכון לחקר המתודולוגיה של המודיעין
מבט מעבר לים – תוצר של המכון לחקר המתודולוגיה של המודיעין
ספרים העוסקים בתולדות קהילת המודיעין, יוצאים לאור על ידי המל"מ בשיתוף עם הוצאות ספרים ישראליות
זומל"מ – העברת הרצאות בנושאי מודיעין ופרשיות מהעבר באמצעות תוכנת ZOOM, פעילות שהחלה על רקע מגבלות מגפת הקורונה. ה"מפגשים" מתקיימים מדי יום ראשון בשעה 1700 ופרטיהם מופיעים בפרסומי המל"מ ובאתר מ.ת.ג
מבט לג’האד העולמי – פרסום אינטרנטי שבועי.
אות יקיר הסתר

משנת 1992, המרכז יחד עם קהילת המודיעין מעניקים את "אות יקיר הסתר". האות מוענק לאנשים, יהודים או לא יהודים, שסייעו בהתנדבות וללא כל תמורה למבצעים חשאיים של מדינת ישראל, לעיתים תוך סיכון חייהם וחירותם. בין הזוכים באות: שולמית קישיק-כהן (הוענק ב-1992 על פעולות ריגול בלבנון וסיוע בהעלאת יהודים לישראל), ברוס מקנזי (הוענק ב-1994, לאחר מותו, על סיוע לקהילת המודיעין כולל במבצע אנטבה), דייוויד ליטמן (הוענק ב-2009 על הסיוע למבצע מוראל). הוענק למיכאל לנקסנר על סיוע לקהילת המודיעין.
גלריה

הכניסה לחלל ההנצחה לנופלים מחיל המודיעין
בתוך חלל ההנצחה
בתוך חלל ההנצחה
רחבת הטקסים
רחבת הטקסים
הערות שוליים

↑  אודות המרכז למורשת המודיעין, באתר הישן של "המרכז למורשת המודיעין".
↑  אופיר שהם, ‏מי הקים את המל"מ?, מבט מל"מ 89, יוני 2021, עמ' 64
1 2  מבט לג’האד העולמי (27-21 באוקטובר 2021), באתר ג'האד עולמי (במסגרת מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית במרכז למורשת המודיעין -מל"מ)
↑  עלון הספרייה
↑  דודו צור, מבט מל"מ, גיליון 77, עמ' 2, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏מרץ 2017
1 2  המערכת, מבט מל"מ, גיליון 71 , עמ' 2, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏ינואר 2015
1 2 3  המערכת, מבט מל"מ, גיליון 91, עמ' 2, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏מרץ 2022
↑  יובל חלמיש, מבט מל"מ, גיליון 93 עמ' 2פברואר, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏פברואר 2023
↑  עורכת יוכי ארליך, רואים מל"מ (עמ' 12), באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏אוגוסט 2021
↑  לוח שידורים, באתר מ.ת.ג
| קהילת המודיעין הישראלית |
| --- | --- | --- |
| יחידות מודיעין בצה"ל | אגף המודיעין • חיל המודיעין• להק המודיעין • מספן המודיעין • מחלקות המודיעין בפיקודים המרחביים |  |
| משרד ראש הממשלה | המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים • שירות הביטחון הכללי• המטה לביטחון לאומי |  |
| משרד החוץ | המרכז למחקר מדיני |  |
| משטרת ישראל | אגף המודיעין במשטרת ישראל |  |
| ארגונים לשעבר | נתיב (לשכת הקשר) • הלשכה לקשרי מדע • ש"י • חיל האיסוף הקרבי • משרד המודיעין |  |
| ארגונים נוספים | ועדת ראשי השירותים • המרכז למורשת המודיעין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256841805171  GND: 5069967-2  ISNI: 0000 0001 2154 9826  LCCN: n85173025  NLA: 35807478  VIAF: 127909422   WorldCat (עם VIAF): 127909422
תובלה ימית

מנופי נמל פורקים מטען מאוניית מכולות בנמל ג'ווהרלאל נהרו בנאווי מומבאי, הודו.
תחבורה ימית, הובלה ימית, תובלה ימית וכן סַפָּנוּת הם מונחים המתארים את כלל האמצעים המשמשים להובלת מטענים או להשטת בני אדם בכלי שיט דרך גופי מים (אוקיינוסים, ימים, נהרות, אגמים ונתיבי מים פנימיים). ענף תחבורה זה הוא אחד משלושת סוגי התחבורה הנפוצים ביותר בעולם לשימוש האדם לתובלה ולתנועה ממקום אחד לשני.
בשל מורכבות התחום והקשר שלו לאמצעי תחבורה ותובלה אחרים, הוא נחשב בימינו לחלק מענף הלוגיסטיקה וכולל גם מרכיבים של הובלה יבשתית או אווירית המשיקים לזו הימית, כמו גם מרכיבים לוגיסטיים אחרים (אחסון, פיננסים וכדומה).
היסטוריה

עדויות ראשונות לתובלה ימית מגיעות עוד מהתקופה הפרהיסטורית. יורדי ים ידועים בעולם העתיק היו הפיניקים שהיו מפליגים בסירות משוטים על פני הים התיכון. הוויקינגים בנו סירות מפרש וניצלו את אנרגיית הרוח לשם התקדמות, וכך הגיעו עד אמריקה הצפונית בחיפוש אחר מקומות חדשים להתיישבות ולמציאת משאבים. בוונציה עד עצם היום הזה לא ניתן לנוע ממקום למקום ללא שיט, בדרך כלל באמצעות גונדולה. גם באזורים מרוחקים היה השיט חלק בלתי נפרד מאורח החיים, הפולינזים היו משייטים מאי לאי ברחבי הארכיפלגים של האוקיינוס השקט, האינואיטים היו נעים באמצעות קיאק שהכינו מעורות ועצמות של בעלי חיים והאינדיאנים היו בונים להם קאנו מגזעי עצים גדולים.
עידן התגליות התרחש לאחר מסעות התגלית הימיים הגדולים שערכו ואסקו דה גאמה, ברתולומיאו דיאז, כריסטופר קולומבוס ופרדיננד מגלן בשם ספרד ופורטוגל. כשנודע על שטחי היבשה החדשים החל השיט להתפתח באופן מואץ ומספינות נהר החל מייצר האדם אוניות שיוכלו להבקיע דרכן בין גלי האוקיינוסים. כדי לחצות נהרות החלו בונים מעבורות במקום לבנות גשרים בכל מקום ומקום.
לא חלף זמן רב ועימותים בין מדינות החלו להתקיים גם על פני הים, בקרבות ימיים. אחרי כן החלה להתפתח משנה סדורה של לוחמה ימית. לאורך ההיסטוריה, עמים ומדינות הקימו להן צי במטרה לבסס את שליטתם באזורים מרוחקים. מדינות מקימות ציים של אוניות כדי לסחור עם אומות אחרות. כל ארץ השוכנת לחופי ים מקימה לה חיל ים שיגן על חופיה מפני פלישת אויב המתקיף מדרך הים.
גם כיום התובלה הימית היא הדרך הזולה והיעילה ביותר, ולעיתים קרובות גם היחידה, להובלת מטענים מסוגים שונים ממקום אחד למשנהו.
בישראל

הספנות במדינת ישראל היא בין המפותחות בעולם, בעיקר בזכות סמיכותה של הארץ לצירי מסחר גלובליים בין אירופה, מדינות המפרץ וארצות המזרח הרחוק. בנוסף, היות שישראל באופן היסטורי מוקפת אויבים בגבולותיה היבשתיים, רוב פעילות המסחר מבוצע באמצעות תובלה ימית[דרוש מקור].
לשכת הספנות הישראלית מייצגת כ-60 חברות ספנות הפועלות בישראל, באמצעות נציגים או סוכנים. הפעילות הספנותית בישראל מתרכזת בנמלי המסחר הנמצאים בשליטת הממשלה באשדוד, בחיפה ובאילת ובנמל המספנות בחיפה, שהוא נמל פרטי. נמלי חדרה ואשקלון, משמשים את הספנות לצורך אספקת דלק ופחם. במהלך שנת 2021 הסתיימה הקמתם של שני נמלים חדשים בישראל – נמל המפרץ בחיפה ונמל הדרום באשדוד.
הנסיעה בים ביהדות

כאחד מאמצעי התחבורה הקדומים, מוזכר השיט ביהדות בדינים ובסיפורים שונים 
כך, מתייחסת ההלכה לאיסור ההפלגה בשבת האוסר על יהודים לצאת לים בימי רביעי, חמישי ושישי להפלגה אשר תימשך בשבת. התייחסויות נוספות בספרות היהודית נוגע להלכות העוסקות ביציאה מתחום שבת ומעירוב בזמן השיט. וכן סיפורים רבים על חכמים ואחרים שיצאו לשיט.
ראו גם

שיט מפרשיות
סחר בין-לאומי
נמל
אוניית מכולות
השפעות סביבתיות של ספנות
הערות שוליים

↑  הרב אליעזר מלמד, הפלגה בספינה לטיול שיימשך ביום השבת בפניני הלכה
↑  משנה שבת טז ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538854805171  GND: 4116383-7  LCCN: sh85121579  NDL: 00564662 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניות מול חיפה, 2011
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית

| --- | --- |

 פקולטה
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°46′44″N 35°01′20″E﻿ / ﻿32.778966226222°N 35.022276214035°E﻿ / 32.778966226222; 35.022276214035
 cee.technion.ac.il
  (למפת חיפה מוגדלת) הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית(למפת חיפה רגילה) הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית(למפת הגליל המערבי רגילה) הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית(למפת הגליל המערבי מוגדלת) הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
 
הבניין ע"ש רבין - הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית (נבנה בסיוע של תורם אנונימי שעל פי בקשתו נקרא בניין הפקולטה על שם רבין)
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 2002, מאיחוד של שתי פקולטות ותיקות בטכניון, הנדסה אזרחית והנדסה חקלאית. הפקולטה עוסקת בהכשרה של מהנדסים בתחום הנדסה אזרחית וסביבתית.
דיקאן הפקולטה הוא פרופ' אורי להב.
מבנה הפקולטה

הפקולטה מורכבת משלוש יחידות: הנדסת מבנים וניהול הבנייה, הנדסת סביבה מים וחקלאות, הנדסת תחבורה וגיאו-אינפורמציה. דיקאן הפקולטה הוא פרופ' אורי להב.
במסגרת הפקולטה פועלים גם שישה מרכזי מחקר ומספר מכוני מחקר שפועלים בזיקה אליה:
המכון הלאומי לחקר הבנייה
המרכז למחקר בהנדסת הסביבה ומשאבי מים
המרכז למחקר בהנדסה חקלאית
המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית - המכון הוקם ב-1976 מיסודם של הטכניון וחברת נמלי ישראל. המכון מחזיק שני מתקני מחקר ייחודיים מסוגם בארץ ושורה של אמצעי מדידה של אוקיינוגרפיה פיזיקלית ברחבי הארץ.
מכון גרנד למחקר המים
המכון לחקר התחבורה (אתר המכון לחקר התחבורה)
המרכז למחקר במיפוי וגיאו-אינפורמציה
מבנה הפקולטה > פירוט המסלולים הנלמדים בפקולטה

הנדסת מבנים
הנדסת ניהול ובנייה
הנדסת מים
הנדסת תחבורה
הנדסת הסביבה
הנדסה אזרחית (כללי)
הנדסת מיפוי וגאו אינפורמציה
היסטוריה

בשנת 1970 הוחלט לפתוח לימודי הנדסה גיאודזית במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית.
היסטוריה > המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית

בשנת 1976 הוקם המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית, מיסודם של הטכניון וחברת נמלי ישראל. מאז, המכון מחזיק במתקני מחקר ייחודיים הממוקמים סמוך למבני הפקולטה. מאז הקמתו שימשו מתקנים אלה את חברי הסגל של הפקולטה לצורך מחקרים בתחומים שונים הנוגעים לאוקיינוגרפיה פיזיקלית. בשנים האחרונות התרחבו תחומי העניין המשותפים וכיום הם כוללים גם תחומים כגון: ביצוע מודלים נומריים מורכבים, מדידות חופיות וימיות, עיבוד נתוני גיאואינפורמטיקה במרחב הימי והחופי, הנדסת תחבורה ימית ועוד.
היסטוריה > הפקולטה להנדסה חקלאית

כבר בשנת 1937 נתנו בטכניון קורסים בהנדסה חקלאית.
בשנת 1953 הוקמה המחלקה להנדסה חקלאית, על ידי וולטר קליי לאודרמילק. המחלקה קיימה לימודים של ארבע שנים, מהם שנה אחת בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. הלימודים במחלקה כללו ארבעה פרקים: כח ומיכון בכפר, קרקע ומים, חשמל בכפר ובנייני הכפר. בשנת 1959 נקראה המחלקה להנדסה חקלאית על שמו של לאודרמילק. בשנת 1972 יזם פרופ' דן זסלבסקי "מגמה קיבוצית" בפקולטה להנדסה חקלאית. לאור הקיטון במספר הסטודנטים בפקולטה להנדסה חקלאית, היא נסגרה בשנת 2002 ומוזגה כיחידה בתוך המחלקה להנדסה אזרחית.
היסטוריה > הפקולטה להנדסה חקלאית > בניין

ביוני 1964 הונח אבן פינה למבנה הפקולטה להנדסה חקלאית בקריית הטכניון. הבניין תוכנן במקור על ידי הארכיטקט לב, אך תוכנן מחדש בשנת 1965 על ידי פרופ' אבשלום טאו ובנייתו על פי התוכנית של האחרון הושלמה בשנת 1967. בשנים 1984–1985 הוסף לבניין תוספת על פני חזיתו המזרחית.
הערות שוליים

↑  להב – הנדסה אזרחית וסביבתית
↑  יופעל מסלול לימודים בגיאודזיה בטכניון, דבר, 9 בפברואר 1970
↑  קורס להנדסה חקלאית בטכניון העברי, דבר, 6 ביולי 1937
↑  פרופ' לאודרמילק יתמנה ראש המחלקה להנדסה חקלאית בטכניון, חרות, 4 באוגוסט 1953
↑  מחלקה להנדסה חקלאית נפתחה בטכניון, חרות, 25 בינואר 1954
↑  המחלקה להנדסה חקלאית בטכניון תיקרא ע"ש פרופ' לאודרמילק, דבר, 21 במאי 1959
↑  מגמה קיבוצית בהנדסה החקלאית, דבר, 21 ביולי 1972
↑  הטכניון יסגור את הפקולטה להנדסה חקלאית, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2002
↑  לאודרמילק: המירוץ עם הרעב בעינו, מעריב, 18 ביוני 1964
↑  ת"א (חיפה) 977/86 פרופ' אבשלום טאו נגד הטכניון, סעיף 2
בריכת הגלים של המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית
תעלת הגלים של המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית
אדולף קלדור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 1882 מודרה (עיר), סלובקיה 
 פטירה:  12 ביולי 1944 (בגיל 61) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 
אדולף קלדור (במקור קוֹהְן הגרסה האוסטרית-הונגרית לכהן, בהונגרית: Káldor Adolf;‏ מודור, 10 באוגוסט 1882 – מחנה הריכוז אושוויץ, 12 ביולי 1944)  היה דוקטור לרפואה (MD), רופא צבאי (סגן) מעוטר במדליות במלחמת העולם הראשונה, קצין רפואה, רופא ראשי, רופא נערץ על ידי הקהילה ומונצח בצורה יוצא דופן הן כרחוב על שמו הן כקליניקה רפואית על שמו שסיפור חייו מונצח בסרט יוטיוב, הן פסלו ועוד.
קורות חייו

אדולף קוהן (כהן) נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב קוהן ושל יוליאנה שאר. בשנת 1899, קון שינה את שם משפחתו לקלדור. הוא סיים את בית הספר התיכון ואת האוניברסיטה בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר ברפואה ב-1906. לאחר שסיים את לימודיו, הוא הפך לרופא מתמחה בבית החולים הציבורי בעיר פץ' ולאחר מכן ב-1908 עבד כרופא מתמחה בבית החולים סנט אישטוואן בבודפשט. ב-1909 פתח מרפאה בבודפוק בדרום מערב בודפשט, וגם המשיך את התמחותו בבית החולים. בודפוק נמצאת היום ברובע 22 (אז עיר עצמאית בת כ-25,000 תושבים). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא בדרגת סגן בשדה הקרב וקיבל עיטורים רבים. בשנת 1916 שוחרר ונבחר לרופא הראשי של העיר, בשנת 1928 הוסמך כקצין רפואה והרופא הראשי של המחוז. הוא קידם באופן פעיל הקמת מכון לטיפול בתינוקות (כלל טיפת חלב, מרפאת תינוקות וכדומה בשל תמותת תינוקות גדולה בעיר).
ב-24 באפריל 1917 בבודפשט, ביוז'פווארוש, התחתן עם בורבאלה (ברברה) הרצפלדר, ילידת ג'נג'ש, 1893, בתם של יוז'ף הרצפלדר ושל תרז דויטש. היה להם בן אחד, אימרה (1920–1982) שהפך לרופא גם הוא ב-1942. כבר באותה שנה דרש מושל המחוז הימני לפטר את קלדור מתפקידו בשל יהדותו, אך ראש העיר לא נענה לדרישה והוצא לגמלאות. גם ראש העיר החדש לא פיטר את קלדור. בשנת 1944 גורש אדולף קלדור לאושוויץ ממפעל הלבנים באובודה, יחד עם אשתו בשל מוצאם היהודי. הוא הוזהר על ידי אנשים בעלי השפעה והוצע לו לברוח, אך הוא חשב שהחדשות על רדיפת היהודים היו מתיחה. תושבי בודפוק ארגנו את החילוץ שלו (פעמיים באמצעות שיחוד השוטרים ולאחר מכן השומרים), אך הוא סירב לקבלו, תוך אמון בטוב הלב האנושי. הוא מת באושוויץ יחד עם אשתו ב-12 ביולי 1944. תושבי בודפוק ועובדי מרתפי היין של בודפוק הסתירו ביחד את בנם אימרה. לאחר מלחמת העולם השנייה, אימרה התחתן עם בת הבעלים של המפעל ELZETT Művek. לאחר הלאמת המפעל היגר עם אשתו לאוסטרליה, שם עבד כפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטה בפרת'.
הנצחתו

רחוב אדולף קאלדור (Káldor Adolf utca) בבודפוק נקרא על שמו
על שמו נקראת מרפאת המומחים הגדולה שהקים ב-2014
פסלו הוצב תחילה בכיכר מאז 1969 (יצירתה של הפסלת זוכת פרס מיהאי מונקאצ'י ארז'בט שאר). הפסל נגנב ופסל שני הוכן והוצב במרפאה)
לקריאה נוספת

A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930. 268. o. (לקסיקון חברתי הונגרי)
Magyar Közlöny - Hivatalos lap, 1946. október 29. / 247. old. (ידיעון הונגרי 1946)
A 2014. február 27-i képviselőtestületi ülés napirendje XXII.hu, 2014. 02. 21.
Hadi kitüntetés után a holokauszt áldozata lett az orvosi szakrendelő névadója Huszonketto.hu, 2020.11.17. (לאחר העיטורים הצבאיים הפך לקורבן השואה)
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a budafoki (Bp. XXII. ker.) állami halotti akv. 73/1947. folyószáma alatt.
↑  A budafoki járásbíróság Pk. 1707/1946/5. sz. végzésével 1944. augusztus 16-iki dátummal holttá nyilvánította.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 62260/1899. Forrás: MNL-OL 30797. mikrofilm 33. kép 2. karton Névváltoztatási kimutatások 1899. év 37. oldal 37. sor
↑  Tűzharcos minőségét a m. kir. 29. honvéd gyalogezred által 1917. szept. 17-én kiállított Pzlj np.sz. 250/43. számú igazolvány igazolja.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami házassági akv. 372/1917. folyószáma alatt.
↑  Kaldor, Imre (1920 - 1982)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדולף קלדור".
לאונטי וולף

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בן 69 בערך) נובוסיבירסק, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של נובוסיבירסק 
 שפה מועדפת:  רוסית, עברית 
 
לאונטי וולף (נולד ב-1956) הוא מנצח ומוזיקאי ישראלי, הנחשב לאחד הבולטים במנצחי המקהלות בארץ.
חייו

וולף נולד בנובוסיבירסק, רוסיה, ובקונסרבטוריון שלה רכש השכלה מוזיקלית. לאחר שמילא מספר תפקידי ניהול מוזיקלי וניצוח בברית המועצות, קיבל הצעה להתמנות למנהל המוזיקלי של בית האופרה בנובוסיבירסק. וולף סירב להצעה כדי לעלות לישראל, בשנת 1990.
בישראל ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת קאמרטה רמת השרון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, אנסמבל מוזיקה נובה, התזמורת הסימפונית חיפה ועוד, וכן על מקהלת גיתית, האופרה הקלה בנגב, מקהלת האופרה הישראלית החדשה ועוד מקהלות רבות. כיום מנצח וולף על מקהלת הטכניון, המקהלה הפילהרמונית תל אביב, תזמורת המושבות ועל התזמורת הקאמרית אמריטוס.
הערות שוליים

↑  הרקוויאם של מוצרט בחיפה, באתר "הבמה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303778705171  VIAF: 298766427   WorldCat (עם VIAF): 298766427 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'נט טיילור ספנס

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1923 טולידו, ארצות הברית 
 פטירה:  16 במרץ 2015 (בגיל 91) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה (1949)  אוברלין קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  קנת ספנס 
 פרסים והוקרה:  פרס האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה למפעל חיים בפסיכולוגיה (2001)  פרס האקדמיה - סקירה מדעית (1993) 
 בן או בת זוג:  קנת ספנס (1960–?) 
 
ג'נט טיילור ספנס (אנגלית: Janet Taylor Spence‏; 29 באוגוסט 1923 – 16 במרץ 2015) הייתה פסיכולוגית אמריקאית, שעבדה בתחום הפסיכולוגיה של החרדה ולימודי מגדר. היא הייתה האישה השישית שהפכה לנשיאת האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (APA).
ביוגרפיה

ג'נט טיילור ספנס נולדה בטולידו, אוהיו. לספנס אחות שקטנה ממנה ב-4 שנים. אביה, ג'ון קריקטון (John Chrichton), ואמה, הלן טיילור (Hele Taylor), היו חברים אקטיביים בקהילה שלהם. הלן וג'ון נפגשו בניו יורק, שם ג'ון עבד ככתב והלן למדה תואר שני בכלכלה באוניברסיטת קולומביה. ג'ון הצטרף להנהלת בית הספר והלן עבדה עם ליגת הנשים המצביעות של ארצות הברית.
השכלה

ספנס קיבלה את התואר הראשון שלה בפסיכולוגיה באוברלין קולג' בשנת 1945, ובסתיו שאחריו, החלה תוכנית לתואר שני באוניברסיטת ייל (Yale University), אותה עזבה עבור תוכנית סבב התמחות בניו יורק. בשלב הזה, ספנס החלה להשתנות ולפתח יותר את האינטרסים של עבור אימון קליני בהתנהגות האדם. ייל היוותה חלק חשוב בחייה, בה היא גם הכירה את בעלה לעתיד והוגה היפותזת האל-ספנס ללימוד אפליה (Hull-Spence Hypothesis of discrimination learning), קנט ספנס (Kenneth Spence). לאחר מכן ספנס עברה לאוניברסיטת איווה, שם היא עבדה במעבדתו כסטודנטית לתואר שני במחקר לחרדה. בזמן שהגיעה לאוניברסיטת ייל כסטודנטית קלינית, ספנס עבדה תחת קלארק ל. הול (Clark L. Hull), התאורטיקן הדומיננטי והמשמעותי בתחומו.
כהרחבה להיפותזת האל-ספנס, ספנס חקרה כחלק מהתזה שלה את האפשרות של החרדה כתכונת אופי. היא הסבירה כי היא חוקרת האם אנשים הסובלים מחרדה כרונית יאובחנו יותר מהר מאאנשים שהם באופן כללי פחות חרדים. אחד מהישגיה המרכזיים היה פיתוח כלי למדידת ההיפותזה שלה: "מניפסט סקלת החרדה של טיילור" (Taylor Manifest Anxiety Scale / TMAS). כלי זה מכיל 50 היגדים שיוכלו להעיד על האנשים כסובלים מחרדה. זהו אחד מהישגיה המוכרים, במיוחד כי הוא היה הראשון מסוגו. ספנס סיימה את לימודיה בשנת 1949 עם דוקטורט בפסיכולוגיה.
עבודות

Spence, J. T. (1988). Janet Taylor Spence. In A. N. O'Connell, & N. F. Russo (Eds.), Models of achievement: Reflections of eminent women in psychology (Vol. 2). (pp. 191-203). Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum Associates.
Spence, J. T. (1999). Thirty years of gender research: a personal chronicle. In W. B. Swann, Jr., J. H. Langolis, & L. A. Gilbert (Eds.), Sexism and stereotypes in modern society: The gender science of Janet Taylor Spence. (pp. 35-42). Washington, DC: American Psychological Association.Further Reading Spence, J. T., & Helmreich, R. L. (1978). Masculinity and femininity: Their psychological dimensions, correlates and antecedents. Austin: University of Texas Press.
Spence, J. T., & Helmreich, R. (1972b). Who likes competent women? Competence, sex-role congruence of interest, and subjects' attitudes toward women as determinants of interpersonal attraction. Journal of Applied Social Psychology, 2, 197-213.
Spence, J. T., Helmreich, R. L., & Stapp, J. (1973). The Personal Attributes Questionnaire: A Measure of sex-role stereotypes and masculinity-femininity. JSAS Catalog of Selected Documents in Psychology, 4, 43-44 (Ms. 617).
הערות שוליים

↑  Deaux, Kay, Janet Taylor Spence (1923-2015), The Psychonomic SocietyDeaux, Kay
↑  Janet Allison Taylor Spence, 91, capecodtimes.com (באנגלית)
↑  Janet Taylor Spence, faculty.webster.edu
↑  Agnes N. O'Connell and Nancy Felipe Russo, Women in Psychology: A Bio-Bibliographic Sourcebook, Bulletin of Science, Technology & Society 13, Greenwood Press, Westport, CT, 1990, עמ' 165–165 doi: 10.1177/027046769301300340
↑  Swann, W. B., Langlois, J. H., & Gilbert, L. A., Sexism and stereotypes in modern society: The gender science of Janet Taylor Spence, American Psychological Association, 1998
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449586805171  PLWABN: 9810541175705606  BIBSYS: 90213019  BnF: cb12045978w (data)  GND: 121132978  ISNI: 0000 0000 7830 3088  LCCN: n50021259  NTA: 069823278  SUDOC: 164067663  VIAF: 79050445   WorldCat (עם VIAF): 79050445 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'נט טיילור ספנס".
ניקוס דנדיאס

ניקולאוס (ניקוס) דנדיאס (ביוונית: Νικόλαος Δένδιας; נולד ב-7 באוקטובר 1959) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני. דנדיאס, חבר מפלגת דמוקרטיה חדשה, החל לכהן כחבר בפרלמנט ההלני ב-2004 וכיהן כשר במשרדים שונים במספר ממשלות ביוון. מכהן כשר ההגנה הלאומית של יוון מאז יוני 2023.
ביוגרפיה

דנדיאס נולד ב-7 באוקטובר 1959 באי קורפו, למשפחה שמוצאה מהאי פאקסי. יש לו תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת אתונה, תואר שני במשפט ימי ובביטוח מיוניברסיטי קולג' לונדון ותואר שני בקרימינולוגיה מבית הספר לכלכלה של לונדון. מלבד יוונית הוא דובר אנגלית ואיטלקית.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

דנדיאס הצטרף לשורותיה של מפלגת דמוקרטיה חדשה ב-1978, עוד בהיותו סטודנט, והיה פעיל גם בארגון הנוער של המפלגה (אנ').
הוא ניסה להיבחר לפרלמנט מטעם דמוקרטיה חדשה בפעם הראשונה בשנת 2000, אך הפסיד במחוז הבחירה שלו. בבחירות של 2004 הוא הצליח להיכנס לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של קורפו, שם נבחר מחדש עוד מספר פעמים לאורך הקריירה שלו. בין התפקידים הפרלמנטריים שביצע הוא גם היה שותף בפרלמנט של מועצת אירופה.
ב-8 בינואר 2009 מונה לשר המשפטים בממשלתו של קוסטס קרמנליס. בבחירות שהתקיימו ב-4 באוקטובר באותה שנה הוא שמר על מקומו בפרלמנט, אך המפלגה איבדה את הרוב שלה והממשלה התפטרה ב-7 באוקטובר.
ב-2012 המפלגה חזרה לשלטון בראשותו של אנטוניס סמאראס וב-21 ביוני הוא מונה לשר הסדר הציבורי והגנת האזרח. בתקופת כהונתו הנציבה לענייני פנים של הנציבות האירופית ססיליה מלמסטרם (אנ') הטילה ביקורת על יוון בשל סירוב גדול של בקשות מקלט של פליטים מסוריה וכן בשל החזקת מהגרים שניסו להיכנס אליה בתנאים גרועים, תחומים שהיו תחת אחריות משרדו של דנדיאס. בנוסף בתקופתו במשרד יזם מספר מהלכים נגד ההתחזקות של השחר הזהוב הימנית-קיצונית, ובין היתר יזם חוק למניעת מימון ממשלתי למפלגה.
ב-2014 בוצעו מספר חילופי שרים בממשלת סמאראס: ב-10 ביוני מונה לשר הפיתוח והתחרותיות וב-3 בנובמבר עבר למשרד ההגנה הלאומית. בעקבות הבחירות בינואר 2015 הממשלה איבדה את הרוב שלה בפרלמנט והתפטרה ב-27 בינואר. במהלך אותן בחירות דנדיאס עצמו עבר ממחוז הבחירה המסורתי שלו בקורפו למחוז הבחירה אתונה B (אנ'), שכולל בעיקר פרוורים של אתונה, ושמר על מקומו בפרלמנט. הוא שמר על מקומו גם בבחירות שנערכו בספטמבר באותה השנה.
לקראת הבחירות ב-2019 נעשתה רפורמה במחוזות הבחירה, שבעקבותיה דנדיאס עבר להתמודד במחוז הבחירה B3 שכולל את פרווריה הדרומיים של אתונה. בבחירות עצמן שנערכו ב-7 ביולי 2019 הוא שמר על מקומו בפרלמנט, ובנוסף דמוקרטיה חדשה השיגה רוב מחדש והוקמה ממשלה בראשותו של קיריאקוס מיצוטאקיס. ב-9 ביולי הוא מונה במסגרת הממשלה הזו לשר החוץ.
ביוני 2023, לאחר מערכת בחירות ביוון, מיצוטאקיס הקים את ממשלתו השנייה והפעם דנדיאס מונה פעם נוספת לשר ההגנה הלאומית.
דנדיאס נשוי ויש לו שני בנים.
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה של ניקולאוס דנדיאס באתר הפרלמנט ההלני (באנגלית).
1 2 3  ביוגרפיה באתר הרשמי של ניקוס דנדיאס (ביוונית)
↑  Κυβέρνησις ΚΩΝΣΤΑΝΤΙΝΟΥ Α. ΚΑΡΑΜΑΝΛΗ - Από 19.9.2007 έως 7.10.2009 (ביוונית). General Secretariat of the Greek Government. נבדק ב-13 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Renee Maltezou, ‏EU commissioner criticizes Greece for refusing Syrians asylum, רויטרס, MAY 14, 2013
↑  George Georgiopoulos, ‏Greece mulls law that could cut off Golden Dawn state funding, רויטרס, SEPTEMBER 22, 2013
↑  Κυβέρνησις ΑΝΤΩΝΙΟΥ Κ. ΣΑΜΑΡΑ - Από 21.06.2012 έως 26.01.2015 (ביוונית). General Secretariat of the Greek Government. נבדק ב-13 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Νέο υπουργικό συμβούλιο: Αυτός είναι ο νέος υπουργός Εξωτερικών Νίκος Δένδιας" (ביוונית). CNN. נבדק ב-8 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Εκλογές 2023: Αυτή είναι η νέα κυβέρνηση". Η Καθημερινή (ביוונית). 2023-06-27. נבדק ב-2024-04-21.
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו נפגש עם דנדיאס בעת ביקור האחרון בישראל, אוגוסט 2020 (במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל)
אליפות העולם באתלטיקה 2017

| --- | --- |

 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית 
 תקופת התחרות:  4 באוגוסט 2017 – 13 באוגוסט 2017 (10 ימים)
 מספר תחרות:  16 
 מספר מקצועות:  48
 עיר מארחת:  לונדון, בריטניה
 אצטדיון:  אצטדיון לונדון
 אתר רשמי
 
 → בייג'ינג 2015 דוחא 2019 ← 
 
 קואורדינטות:  51°32′19″N 0°00′59″W﻿ / ﻿51.5386°N 0.0164°W﻿ / 51.5386; -0.0164
 he
 
האצטדיון האולימפי שאירח את אולימפיאדת לונדון (2012)
אליפות העולם ה-16 באתלטיקה נערכה באצטדיון האולימפי בלונדון שבממלכה המאוחדת בין 4 באוגוסט ל-13 באוגוסט 2017.
האלופות

ארצות הברית ארצות הברית, בעלת המשלחת הגדולה באליפות זו עם 167 אתלטים, זכתה באליפות לאחר שצברה 10 מדליות זהב, 11 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד ובסך הכל 30 מדליות, יותר מכל מדינה אחרת. במקום השני קניה קניה (5, 2, 4, 11) ובמקום השלישי דרום אפריקה דרום אפריקה (3, 1, 2, 6).
הרחקה

התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF) החליטה להאריך את השעייתם של אתלטי רוסיה, שכבר הושעו מהשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), בעקבות דו"ח הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט שקבע כי רוסיה נהגה באופן שיטתי לאמרץ את ספורטאיה, ובכך ימנע מהם להשתתף באליפות עולם זו. עם זאת, 19 אתלטים מרוסיה קיבלו אישור להשתתף באליפות על בסיס אישי, תוך התניה שלא להגיע עם שום סממן מדיני לתחרויות.