stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרייט צ'למרס אדמס
מסעותיה וכתבותיה

בשנת 1904 יצאה אדמס למשלחת הגדולה הראשונה שלה, מסע בן כמעט שלוש שנים ברחבי דרום אמריקה ביחד עם בעלה, בו עברו מעל 60,000 ק"מ.
במסע בשנת 1910 טיילה בקובה, האיטי (אותה הקיפה ברכיבה על סוסים) וסנטו דומינגו.
ב-1912 החלה במסע שמטרתו הייתה להגיע לכל מקום שהיה בעברו מושבה ספרדית . היא התעניינה מאוד בהשפעת הכיבוש הספרדי על החברה, הכלכלה והתרבות.
ב-1913–1914 טיילה מסביב לעולם וביקרה בהונג קונג, שנגחאי, הפיליפינים, מוננגוליה, מרכז אסיה, סיביר, סומטרה, הוואי, יפן, הים הדרומי, בורנאו, והודו.
ב-1930 היא הכריזה בניו יורק טיימס שהיא מפליגה לגיברלטר, משם לספרד, צרפת, מצרים, אביסיניא (אתיופיה של היום), סומלילנד הצרפתית והאיטלקית, עיראק, וסודאן האנגלו-מצרית. המטרה - לחזות בהכתרה של קיסר אתיופיה היילה סלאסי. היא אכן עשתה זאת ונוצר קשר קרוב עם סלאסי איתו נפגשה שוב באירופה בהמשך.
היא כתבה עשרים ואחד מאמרים שכללו גם צילומים שלה עבור נשיונל ג'אוגרפיק מ-1907 עד 1935. במהלך מסעותיה היא התמקדה במנהגים, בפולקלור ובשפות של העמים שבהם ביקרה. היא חיה ביניהם, וחלקה את מנהגי השינה והאוכל שלהם. בכתבות שלה היא ניסתה ללמד ולא לבדר. היא ניסתה לתת לקוראים תחושה שהם איתה במהלך המסע, וכללה פירוט רב של המקומות בהם ביקרה. היא כתבה על הרקע ההיסטורי של המקומות כדי לתת הקשר לדברים שתיארה. היא כתבה על גאוגרפיה, ארכיטקטורה, דתות וכן על היחסים בין המדינות.
מלבד כתיבתה לנשיונל ג'אוגרפיק, אדמס שימשה ככתבת של מגזין הארפר'ס באירופה במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא הייתה העיתונאית האישה הראשונה שהורשתה לבקר בשוחות, ואחת מקבוצה קטנה של עיתונאים ועיתונאיות שקיבלו אישור מהממשלה הצרפתית לצלם בשדה הקרב.
אדמס הוזמנה להצטרף כעמיתה בחברה הגאוגרפית המלכותית בלונדון (ב-1913) והייתה אחת הנשים האמריקאיות הראשונות שזכו לכך.. אף על פי שהוזמנה להרצות במועדון חוקרי הארצות (אנ'), היא לא הוזמנה להצטרף לקבוצה (שהייתה פתוחה לגברים בלבד עד 1981). בשנת 1925 עזרה להקים את "אגודת הגאוגרפיות"(אנ') כדי לטפל בסוגיית "בידודן של נשים מהמין החוקר", וכיהנה כנשיאת האגודה עד 1933, כשפרשה לגמלאות ועברה לאירופה.
על נשים כחוקרות ארצות היא כתבה:
I've wondered why men have so absolutely monopolized the field of exploration. Why did women never go to the Arctic, try for one pole or the other, or invade Africa, Thibet, or unknown wildernesses? I’ve never found my sex a hinderment; never faced a difficulty which a woman, as well as a man, could not surmount; never felt a fear of danger; never lacked courage to protect myself. I’ve been in tight places and have seen harrowing things.
מותה

אדמס נפטרה בניס שבצרפת, ב-17 ביולי 1937, בגיל 61. היא נקברה בקפלת הפעמונים באוקלנד, קליפורניה.
לקריאה נוספת

Kathryn Davis, "Harriet Chalmers Adams: Remembering an American Geographer", The California Geographer 49, 2009, pp. 51–70
הערות שוליים

1 2  Harriet Chalmers Adams (1875-1937), Find a Grave
1 2 3 4 5 6  A 40,000-mile journey was nothing for this 19th-century female explorer, National Geographic, ‏2020-03-16
↑  French Lorraine during WWI: 'The most beautiful burial ground in the world', Magazine, ‏1917-11-01
↑  Morag Bell, Cheryl McEwan, The Admission of Women Fellows to the Royal Geographical Society, 1892-1914; the Controversy and the Outcome, The Geographical Journal 162, 1996, עמ' 295–312 doi: 10.2307/3059652
↑  "How a Woman Photographer Paved the Way for Adventure in Latin America", The National Geographic Society
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1090790120  ISNI: 0000 0000 3176 6018  LCCN: n92122677  NTA: 229635946  SNAC: w68d0477  VIAF: 63212103   WorldCat (עם VIAF): 63212103 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הרייט צ'למרס אדמס".
שפת סימון

דוגמה לספר מתכונים אשר נכתב בשפת סימון. הקוד ניתן להמרה ל-HTML, או PDF או RTF באמצעות שפת תכנות או XSL
שפת סימון (באנגלית: Markup language) היא שפת מחשב המשמשת לתיאור מידע נלווה לטקסט, תמונות או מידע חזותי אחר.
המידע הנלווה יכול לציין, למשל, את דרך התצוגה של המידע החזותי, למשל, צבע, גופן וגודל של טקסט. בנוסף, המידע הנלווה יכול לציין סוגי שדות של המידע החזותי, ואת המבנה ההיררכי שלו. למשל, שפת סימון יכולה לציין למילים, את סוג המידע אליו הן מתייחסות (שמות אנשים, מקומות, שמות עצם, וכו') ולמשפטים את סוג המשפט (שאלה, תשובה, אמת, שקר, מנגינה, הטעמה). לרוב מופיע המידע הנלווה של שפת הסימון בתוך אותו קובץ של המידע החזותי עצמו, משולב בתוכו.
היסטוריה

שפות סימון שימשו בתחום הדפוס במשך מאות שנים. עורכים סימנו על גבי כתבי יד את סוגי הפונטים, גדליהם, ושאר פרמטרי העיצוב של כתב היד. האדם שהיה מסדר את אותיות הדפוס היה פועל על פי ההנחיות בשפת הסימון.
בעידן המוקדם של המחשב שימשו שפות סימון, דוגמת LaTeX, כותבי מסמכים בעיצוב המסמכים שלהם. עם השנים, פותחו ממשקים חזותיים שאפשרו למשתמשים לציין את העיצוב שהם מעוניינים בו בלא לדעת את ההוראות בשפת הסימון המשמשות לציון העיצוב. בעידן האינטרנט, מועבר מידע חזותי במקרים רבים בליווי מידע נלווה בשפת הסימון המסייע לתוכנות במחשב המקבל את המידע להשתמש בו. למשל, שפת הסימון HTML מורה למחשב של הגולש באינטרנט, כיצד להציג את המידע החזותי הנשלח אליו לתוך הדפדפן בו הוא נמצא (גודל, מיקום הטקסט יחד עם שאר האלמנטים וכו'). שפת הסימון RSS מציינת למקבל המידע את זמן עדכונו על מנת שיוכל להבדיל בין מידע ישן לחדש.
שפת סימון איננה מוגבלת לתיאור מידע טקסטואלי בלבד, ויכולה לתאר גם תמונות (SVG) או מידע גאוגרפי (כדוגמת GML או GEORSS).
מספרים זרים

שני מספרים שלמים נקראים מספרים זרים, אם המחלק המשותף המקסימלי שלהם הוא 1, כלומר, אין אף מספר גדול מאחת שמחלק את שניהם.
על-פי המשפט היסודי של האריתמטיקה אפשר לכתוב כל מספר טבעי באופן יחיד כמכפלה של גורמים ראשוניים. שני מספרים הם זרים אם ורק אם אין ברשימת הגורמים שלהם אף ראשוני משותף; לדוגמה,  \ 1496=2^{3}\cdot 11\cdot 17 זר ל-  \ 19695=3\cdot 5\cdot 13\cdot 101.
דוגמאות נוספות:
5 ו-7 הם מספרים זרים.
4 ו-6 אינם זרים, מכיוון ששניהם מתחלקים ב-2.
אם p ראשוני, אז כל מספר שאינו מתחלק ב־p בהכרח זר ל-p.
שלשה של מספרים נקראת 'שלשה זרה' (ולפעמים 'שלשה פרימיטיבית') אם אין אף מספר גדול מאחת המחלק את כולם; וכן לרביעייה, חמישייה או קבוצה גדולה יותר. אם המספרים בקבוצה זרים גם זה לזה, אומרים שהם 'זרים בזוגות'. ייתכן שבקבוצת מספרים המספרים יהיו זרים בלי להיות זרים בזוגות. למשל 6,10,15 - אין מספר גדול מאחד המחלק את שלושתם, אך כל זוג מתוכם אינו זר.
תכונות של מספרים זרים

אם קיימים מספרים שלמים a,b כך ש-  \ an+bm=1, אז n,m זרים, משום שכל מחלק משותף שלהם מחלק גם את אגף ימין בשוויון הזה. מאידך, מכיוון שחוג המספרים השלמים הוא תחום ראשי, לכל שני מספרים זרים n ו-m קיימים a ו־b כך ש-  \ an+bm=1. האלגוריתם של אוקלידס מוצא את המקדמים הללו בזמן קצר יחסית. מתכונה זו מתקבלת הוכחה קלה של משפט השאריות הסיני.
קבוצת המספרים בין 1 ל־n הזרים ל-n היא חבורה ביחס לכפל מודולו n, הנקראת חבורת אוילר של n. גודלה של חבורה זו שווה ל- \ \phi (n), כאשר  \ \phi  היא פונקציית אוילר.
אם n ו־m זרים, אז הכפולה המשותפת המינימלית שלהם שווה למכפלתם nm.
עבור כל שני מספרים זרים n ו־m מתקיים שכל אחד מהם זר לכל העלאה בחזקה של האחר (לדוגמה, n זר ל-m3), וכן מתקיים שכל אחד מהם זר לסכומם n+m.
ההסתברות ששני מספרים יהיו זרים

נסמן ב- P_{N} את ההסתברות ששני מספרים טבעיים קטנים מ-N שנבחרים באקראי (בהתפלגות אחידה בדידה) יהיו זרים. כאשר N שואף לאינסוף,  P_{N} שואף ל- {\tfrac {6}{\pi ^{2}}}\approx 0.6079. על כן ניתן לומר שההסתברות ששני מספרים טבעיים כלשהם יהיו זרים היא  {\tfrac {6}{\pi ^{2}}} (נדרש תיאור של הסתברות זו כגבול משום שאי אפשר לבחור שני מספרים טבעיים סתם, בהתפלגות אחידה).
המקור לטענה הוא בנימוק הבא: נבחר שני מספרים באופן אקראי (למען הפשטות, נוותר על הדיוק ונניח שניתן לבחור מספרים טבעיים לא חסומים באופן אחיד). המספרים זרים אם ורק אם אין ראשוני שמחלק את שניהם. הסיכוי שראשוני  p מחלק כל אחד מהם היא  {\tfrac {1}{p}}, ולכן הסיכוי שהוא מחלק את שניהם הוא  {\tfrac {1}{p^{2}}}. מכאן שהסיכוי שהוא לא מחלק את שניהם הוא  1-{\tfrac {1}{p^{2}}}. לכל שני ראשוניים שונים, המאורעות הללו בלתי תלויים (משפט השאריות הסיני). מכאן שההסתברות שאין אף ראשוני שמחלק את שני המספרים שנבחרו היא מכפלת ההסתברויות שכל ראשוני בנפרד לא מחלק את שניהם. כלומר ההסתברות היא:
כאשר המכפלה עוברת על כל הראשוניים. קיבלנו את ההופכי של מכפלת אוילר של פונקציית זטא של רימן בנקודה  s=2, ולכן ההסתברות שווה ל- {\tfrac {1}{\zeta (2)}}. לפי הפתרון של בעיית בזל, ערך זה שווה ל- {\tfrac {6}{\pi ^{2}}}.
הכללות

בחוגים כלליים, לטענה שאיברים a ו־b זרים יכולה להיות שתי משמעויות: או שאין איבר לא הפיך שמחלק את שניהם, או שאין אידיאל שמחלק את שניהם (ובמלים אחרות, האידיאל  \langle a,b\rangle  שווה לכל החוג). האפשרות השנייה תמיד חזקה מן הראשונה, ובתחומי אידיאלים ראשיים הן מתלכדות.
אומרים ששני אידיאלים (של חוג כלשהו) הם זרים (או קו-מקסימליים, או מקסימליים הדדית), אם סכומם שווה לכל החוג. זוהי תכונה מרכזית בהכללה של משפט השאריות הסיני לחוגים כלליים.
מדעים פלנטריים

מכתש גסנדי על הירח, צילום מאפולו 16.
מדעים פלנטריים או פלנטולוגיה (מיוונית "פלנטה" – כוכב לכת, ו"לוגוס" – דרך) הם ענף במדעי הטבע העוסק בחקר כוכבי לכת (לרבות כדור הארץ וכוכבי לכת חוץ-שמשיים), ירחים ושביטים. פלנטולוגיה חוקרת את הדינמיקה, אבולוציה, הרכב כימי ותכונות פיזיקליות וכימיות אחרות של מערכת השמש ומערכות פלנטריות אחרות.
מדעים פלנטריים הם מדעים בינתחומיים, המשלבים בין מדעי כדור הארץ לבין מדעי החלל וכוללים מספר תחומי מחקר, כגון גאולוגיה פלנטרית (הכוללת גאופיזיקה וגאוכימיה), מדעי האטמוספירה, אוקיינוגרפיה (חקר אוקיינוסים), הידרולוגיה (חקר זורמים), גלציולוגיה (חקר קרחונים), אקזופלנטולוגיה (חקר כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש) ואסטרוביולוגיה. המשותף לכל הענפים הוא סדרי גודל של גרמי השמים הנחקרים: המדעים חוקרים גופים החל מגודל של מטאורואיד ועד לגודל של ענק גזים. לפעמים גם חקר ננסים חומים נכלל במחקר הפלנטולוגי.
לענף מדעי זה ישנם ענפים תאורטיים, תצפיתיים ואף ניסיוניים. התצפיות כוללות איתור כוכבי לכת חוץ שמשיים, שימוש בחישה מרחוק ושימוש בגשושיות ורוברים (רכבים לא מאוישים) רובוטיים כדוגמת מארס סיינס לברטורי ולונוחוד 1 הנשלחים לנחות על גופים מחוץ לכדור הארץ. ניסויים הנעשים במעבדות בכדור הארץ כוללים הדמיות של תהליכים אסטרונומיים (כלומר אסטרופיזיקה ניסויית). המחקר תאורטי כולל סימולציות מחשב ומודלים מתמטיים של תהליכים כגון היווצרות כוכב לכת והתפתחותו בזמן, המבנה הפנימי של כוכבי לכת, דינמיקה וזרימה בהם. נתונים תצפיתיים של פלנטות מחוץ למערכת השמש מאורגנים ונחקרים בכלים סטטיסטיים (כלומר אסטרוסטטיסטיקה) במטרה למצוא מגמות שיכולות להצביע על תהליכים שונים במערכות פלנטריות.
מדעים פלנטריים נלמדים ונחקרים במחלקות לפיזיקה או למדעי כדור הארץ במוסדות לימוד שונים בעולם. בישראל לדוגמה, באוניברסיטת תל אביב מדעים פלנטריים הם חלק מחוג לגאופיזיקה ומדעים אטמוספיריים ופלנטריים, בפקולטה למדעים מדויקים. בנוסף קיים חקר של כוכבי לכת בטכניון בפקולטה לפיזיקה.
רקע היסטורי

חקר כוכבי לכת קשור הדוק לאסטרונומיה ולאסטרופיזיקה. תצפיותיו של גלילאו גליליי ב-1609 גילו ירחים סביב כוכב הלכת צדק (נקראים כיום הירחים הגליליאניים), ואת אי אחידות של שטח פני הירח. גלילאו שיער שגם כוכבי לכת אחרים המקיפים את השמש הם בעלי שטח פנים לא אחיד המכיל הרים ועמקים, בדומה לכדור הארץ. הירח וכוכבי לכת במערכת השמש היו בין האובייקטים הנחקרים ביותר בטלסקופים אופטיים החל מהמאה ה-17 ועד למאה ה-20. חוקי קפלר תיארו היטב את תנועתם של כוכבי לכת סביב השמש.
במאה ה-20 נוספו לתצפיות האופטיות מכדור הארץ שיטות תצפית נוספות ובהן רדיו-טלסקופים וטלסקופי חלל. גשושיות חלל נשלחו להקיף ולצלם כוכבי לכת אחרים (כדוגמת קאסיני-הויגנס שנשלחה לשבתאי וגלילאו שנשלחה לצדק), כלי רכב לא מאוישים הנושאים ציוד מדידה נחתו על כוכבי לכת ועל הירח.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 החל שלב חדש בחקר כוכבי לכת, שהוא חקר אקזופלנטות, כלומר כוכבי לכת המקיפים כוכבים אחרים. בתחילת המאה ה-21 שוגר טלסקופ החלל קפלר במטרה לגלות כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש.
במקביל למחקר התצפיתי, פותחו מודלים תאורטיים לגבי היווצרות, התפתחות ומבנה פנימי של כוכבי לכת. מנגנוני היווצרות מקובלים הם ספיחה לליבה (Core accretion) ואי יציבות בדיסקה (Disc instability). שני המודלים המתחרים מתארים היווצרות של כוכבי לכת מדיסקה קדם פלנטרית.
דיסציפלינות > אסטרונומיה פלנטרית

ניתן לחלק את הענף לשתי מחלקות מרכזיות: תצפיתית ותאורטית. התצפיות כוללות בעיקר איסוף מידע על גרמי שמיים מטלסקופים בתחומים שונים של אורכי גל (לרבות קרינה בתחום הנראה תת אדומה, וקרינת רדיו). תצפיות אלו יכולות לעזור בהבנת ההרכב והמבנה, הסיבוב ותווי השטח של כוכבי לכת וכוכבי שביט.
המחקר התאורטי מתמקד בעיקר בדינמיקה וסיבוב של כוכבי לכת ושימוש בחוקי קפלר לתיאור של תנועות של כוכבי לכת במערכת השמש ומחוצה לה.
דיסציפלינות > גאולוגיה פלנטרית

גאולוגיה פלנטרית, מכונה גם גאולוגיה קוסמית מתבססת על שיטות וידע מגאולוגיה המיושמות על כוכבי לכת ארציים (כוכב חמה, נוגה ומאדים) והירח. המדע חוקר את הפעילות הסייסמית, מכתשים, הרי געש ותהליכים געשיים אחרים בכוכבי לכת אלו. בנוסף נחקרת פעילות בירחים אחרים של כוכבי לכת במערכת השמש, כדוגמת פעילות געשית על פני איו.
דיסציפלינות > גאומורפולוגיה פלנטרית

בדומה לתהליכים גאומורפולוגיים הנצפים בכדור הארץ, בכוכבי לכת אחרים נחקרים ומשוחזרים תהליכים שהובילו ליצירת פני שטח נוכחיים. גאומורפולוגיה פלנטרית חוקרת מספר סוגים של תווי שטח מרכזיים:
מבנים הנוצרים עקב לחץ, כדוגמת מכתשים ואגנים מבניים
מבנים געשיים וטקטוניים, כדוגמת הרי געש, זרמי לבה, סדקים.
בלייה חללית – תהליכי ארוזיה בחלל החיצון: פגיעת מטאוריטים וחשיפה לחלקיקים אנרגטיים מהשמש. לדוגמה שכבת האבק על פני הירח (רגולית) היא תוצאה של פגיעה של מטאוריטים קטנים באדמת הירח.
מבנים הנוצרים מזרימה, הן של מים והן של תרכובות נוזליות אחרות כמו פחמימנים ואמוניה, בהתאם למרחק הגרם מהשמש.
ניתן לשחזר את ההיסטוריה הגאולוגית של הגרם באמצעות השוואה בין שכבות קרקע שונות. כל חתך של סלע מכיל שכבות מסודרות לפי סדר היווצרותן: השכבות העליונות הן הצעירות ביותר והתחתונות הן העתיקות ביותר. עיקרון זה, שהתגלה על ידי ניקולאוס סטנו במאה ה-17 בכדור הארץ, מיושם במאה ה-21 לירחים וכוכבי לכת אחרים. כך מיפוי פני הירח על ידי לונר אורביטר עזר לבנות את הטור הסטרטיגרפי שלו.
דיסציפלינות > קוסמוכימיה, גאוכימיה ופטרולוגיה

אחת הבעיות המרכזיות למחקר היא היעדר דגמים הניתנים לבחינה במעבדות. עם זאת, דגמים מאדמת הירח ומאדים שהובאו לכדור הארץ על ידי משלחות של תוכנית אפולו האמריקאיות ולונוחוד הסובייטיות שופכים אור על המבנה הכימי של גופים אלו. בנוסף ברשותם של החוקרים דוגמאות של אסטרואידם שונים. מטאוריטים שפגעו בכדור הארץ נפגמו על ידי חשיפה מביוספירה, חמצון ותנאים אחרים השוררים בכדור הארץ, אך באזור אנטארקטיקה ניתן למצוא שאריות של מטאוריטים שהרכבם כמעט שלא השתנה כתוצאה משהותם בכדור הארץ.
סוגים שונים של מטאוריטים שמקורם בחגורת האסטרואידים כוללים כמעט את כל סוגי מבנה אסטרואידים המוכרים, לרבות כאלה שנוצרו משברי מעטפת וליבה של אסטרואידים אחרים. בדיקה כימית של הדגמים יחד עם תצפיות אסטרונומיות נותנות אפשרות לעקוב אחרי מוצאו המדויק של המטאוריט.
קיים מספר מועט של מטאוריטים ממאדים בכדור הארץ. מספרם המועט והיעדר מידע לגבי השכבה שבה הם נוצרו אינם מאפשרים לקבוע את הרכב הליתוספירה של מאדים. נכון לאוגוסט 2014 נמצאו בכדור הארץ 65 מטאוריטים שמקורם במאדים.
דוגמאות של קרקע שהובאו על ידי תוכנית אפולו ולונוחוד עזרו בהבנת הרכבו של הירח. זהו הגוף השני (אחרי כדור הארץ) במערכת השמש מבחינת היקף הידע על הרכבו הכימי. נמצאו בכדור הארץ מעל 50 מטאוריטים שונים שמקורם הוא בירח.
דיסציפלינות > גאופיזיקה

גשושיות הנשלחות במשימות החלל מסוגלות לאתר קרינה אלקטרומגנטית בתחום רחב. ניתן לאפיין כוכב לכת על סמך שדה כבידתי ושדה מגנטי. מדעי הגאופיזיקה חוקרים שדות אלו. מדידת שינויים בתאוצה של גשושית החגה סביב פלנטה מאפשרת להסיק מידע לגבי מומנטים כבידתיים בפלנטה ואנומליות בה. אנומליות אלו יכולות לעזור בהבנת מבנה הפלנטה. מדידות דומת נעשו לירח בשנות ה-70 של המאה ה-20 וכך מופו מסקונים (mascon, אזורים עם צפיפות גבוהה מסביבתם) בימות הירח.
אם השדה המגנטי של כוכב לכת גבוה מספיק (כדוגמת השדה המגנטי של כדור הארץ), הוא יוצר מגנטוספירה סביב אותו כוכב לכת. מדידות הראו שמגנטסופירה של כדור הארץ משמעותית גם במרחק של כ-10 רדיוסי כדור הארץ ממרכז כוכב הלכת. רוח השמש היא זרם חלקיקים אנרגטיים, בעיקר חלקיקים טעונים (פרוטונים ואלקטרונים) הנפלטים מהשמש. בגלל השדה המגנטי, חלקיקים אלו מקיפים את כדור הארץ וממשיכים לחלל כזנב מגנטי. במגנטוספירה קיימים אזורים צפופים יותר בחלקיקים טעונים, המכונים חגורות ואן אלן.
גאופיזיקה כוללת סייסמולוגיה וטקטונופיזיקה, דינמיקה של נוזלים גאופיזיים, פיזיקת מינרלים, גאודינמיקה, גאופיזיקה מתמטית ומדידות גאופיזיות. שיטות מדידה ומחקר המקובלות בכדור הארץ, יכולות לעזור להבנת מבנה של אובייקטים מחוץ לכדור הארץ, לדוגמה הר געש אולימפוס מונס על פני מאדים.
גאודזיה מציגה כמותית את צורתם ומידותיהם של כוכבי לכת. הגאודזיה מספקת תיאור של כוכב לכת, מהירות תנועותיו ונתוני כוח המשיכה ותופעות גאודינמיות על גבי גוף ומחוצה לה.
דיסציפלינות > מדעים אטמוספיריים

בכוכבי לכת סלעיים, האטמוספירה היא שכבת גז המפרידה בין פני השטח המוצקים של כוכב לכת לבין שכבות היינון הדלילות. לא כל כוכבי הלכת הם בעלי אטמוספירה: הקיום שלה תלוי בהרכב הכימי של כוכב הלכת, במרחקו מהשמש ובמסתו. ירחים מסוימים כמו טיטאן וטריטון הם בעלי אטמוספירה משל עצמם.
בכוכבי לכת גזיים ובענקי הקרח ההבחנה בין ליבה לבין אטמוספירה לא תמיד ברורה, וקיימים אף מודלים בהם לצדק כלל אין ליבה.
סיבוב של כוכב לכת משפיע רבות על זרמים שבו. ניתן לראות פחיסות ניכרת בכוכבי לכת גזיים, והיא פחות ניכרת באטמוספירות של כוכבי לכת ארציים. סיבוב זה אחראי בין היתר להיווצרותם של העננים, הרוחות והמערבולות. את התופעות הללו ניתן לראות בקלות בשבתאי, בצדק וגם בנוגה, בו האטמוספירה צפופה ועבה.
פלנטולוגיה השוואתית

אחת השיטות הנפוצות במדעים פלנטריים היא שיטה השוואית. שיטה זו עוזרת לקבוע את תכונות של כוכב הלכת כאשר יש מחסור במידע מדוד, על סמך השוואתו לכוכבי לכת שכן קיים מידע עליהם. לדוגמה, ניתן להשוואת בין אטמוספירת כדור הארץ לבין זאת של הירח טיטאן ולחקור את הקשר בין התפתחות של כוכבי לכת חיצוניים לבין מרחקם מהשמש.
כוכב הלכת אליו בדרך כלל משווים הוא כדור הארץ, שכן הוא כוכב הלכת עליו יש הכי הרבה מידע ומדידות גאופיזיות בו הן הקלות ביותר מבחינה טכנית. ההשוואות נעשות בעיקר בתחומים של גאולוגיה פלנטרית, מדעי אטמוספירה וגאומורפולוגיה.
מחקר בישראל

מחקר בנושא כוכבי לכת קיים במחלקות באוניברסיטאות ומכוני מחקר העוסקים באסטרופיזיקה או מדעי כדור הארץ, שכן אין גבול חד בין אסטרופיזיקה למדעים פלנטריים ובין מדעי כדור הארץ למדעים פלנטריים. בישראל, קיימות מחלקות למדעים פלנטריים בפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת תל אביב ובפקולטה לכימיה במכון ויצמן, שתיהן משולבות עם מדעי כדור הארץ. בנוסף קיים מחקר בנושאים הקשורים לכוכבי לכת גם באוניברסיטאות אחרות.
הערות שוליים

↑  אתר החוג לגאופיזיקה, אוניברסיטת תל אביב
↑  אתר הבית של חגי פרץ, הטכניון, חוקר דינמיקה, כולל כוכבי לכת וירחים
↑  השם "גאו" פירושו "ארץ" נשאר מסיבות היסטוריות ואין לו קשר ישיר במקרה זה לכדור הארץ.
↑  Earth and Planetary Image Facility אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
↑  Center for Astrophysics and Planetary Science האוניברסיטה העברית
↑  Technion Astrophysics Group, הטכניון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550799905171  BnF: cb12109889k (data)  GND: 4233970-4  LCCN: sh85102652  NKC: ph124085 
דיסקה קדם-פלנטרית המקיפה כוכב צעיר, הדמיית אומן. מדיסקה זו עתידים להיווצר כוכבי לכת.
הר הגעש אולימפוס מונס על כוכב הלכת מאדים. צילום מגשושית ויקינג.
רוח שמש הפוגעת במגנטוספירה של כדור הארץ (הדמיית אומן, לא בקנה מידה).
כוכב הלכת צדק, ניתן לראות קווים של עננים המקיפים את כוכב הלכת.
איידה קראדוק

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1857 פילדלפיה, ארצות הברית 
 התאבדה:  16 באוקטובר 1902 (בגיל 45) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Friends' Central School 
 
איידה סלניר קראדוק (באנגלית: Ida C. Craddock) (1 באוגוסט 1857 - 16 באוקטובר 1902) הייתה פמיניסטית ופעילה למען חופש הביטוי בארצות הברית במאה ה-19. היא כתבה מאמרים וספרים רבים על מיסטיקה ומיניות, מה שהוביל להרשעתה ולמאסר בגין אי-מוסריות. הרדיפה גרמה לה לעול נפשי, והיא התאבדה.
קורות חייה

איידה ס. קראדוק נולדה בפילדלפיה ב-1 באוגוסט 1857. אביה היה ג'וזף ט. קראדוק, שהתאלמן מאשתו בשנת 1852 ונותר עם ארבעה ילדים בני תשע עד שבע-עשרה. בשנת 1855 הוא התחתן עם ליזי קראדוק, ובסוף 1855 נולדה להם בת, שמתה בגיל שבעה חודשים, ונקברה לצד אשתו הראשונה של ג'וזף. איידה ס. קראדוק הייתה למעשה בתה השנייה של אמה. הבת הראשונה, שאף היא נקראה איידה, הפכה מאוחר יותר לדמות משמעותית בשם "ננה" בכתביה המיסטיים של איידה ס. קראדוק.
אביה מת כשהייתה בת כחצי שנה. אמה הייתה קווייקרית וחינכה אותה בחינוך ביתי.
בגיל עשרים ניסתה להתקבל לאוניברסיטת פנסילבניה, שלא קיבלה נשים ללימודים באותה עת. הם אפשרו לה לגשת למבחני הקבלה, אותם עברה בהצלחה, והייתה האישה הראשונה שהתקבלה ללימודי אמנויות באוניברסיטה, שם תוכנן להיבנות אגף מיוחד ללימודי נשים. אבל מנהלי האוניברסיטה לא הצליחו לגייס את התקציב הנדרש, ולאחר חודש בלבד הם שבו ואסרו על לימודי נשים, וגירשו את קראדוק מהמוסד. (האוניברסיטה החלה לקבל נשים ללימודים בשנת 1880.)
היא למדה סטנוגרפיה בלימוד עצמי ועסקה בזה לפרנסתה. בגיל 18 פרסמה ספר ללימוד סטנוגרפיה, ולימדה את הנושא במכללת נשים בפנסילבניה. קראדוק שימשה דוגמה לנשים צעירות בפנסילבניה, כאישה בעלת מחשבה חופשית ועצמאות כלכלית.
בשנות השלושים לחייה נטשה קראדוק את אורח החיים הקווייקרי. היא פיתחה עניין בתורת הנסתר ויצרה קשר עם האגודה התאוסופית. פרסמה מספר ספרים שבהם שילבה ספרות מיסטית מתורגמת ומסורות מתרבויות שונות. בין השאר, סוואמי ויווקאננדה הושפע מספריה ושילב חלק מרעיונותיה בספריו.
ספריה

שני ספריה הראשונים של קראדוק באורך מלא, "פולחן הירח והמין" ו"פולחן המין", עסקו בדת השוואתית, וסקרו את יחסן של הדתות השונות לטקסים הקשורים בירח ובמיניות.
לאחר מכן פרסמה קראדוק מספר ספרי הדרכה למיניות, בהם דנה במערכות יחסים בין בני זוג. בין ספריה הרבים נמנים "זיווג משמיים", "נישואי נפש", "שמחות רוחניות", "מכתב לכלה פוטנציאלית", "ליל הכלולות" ו"חיי נישואים נכונים". בביקורת של אליסטר קראולי על הספר "זיווג משמיים" ("Heavenly Bridegrooms") הוא כתב: "זהו אחד המסמכים האנושיים המדהימים ביותר שנכתבו אי פעם, והוא בהחלט צריך לצאת לאור בצורה מסודרת כספר. הסופרת טוענת שהיא נשואה למלאך. היא מפרטת באריכות רבה את הפילוסופיה הקשורה לתזה זו. היא למדה המון, והספר הזה הוא בעל ערך עצום לכל מי שלומד את תורת הנסתר. שום ספריית מאגיה אינה שלמה בלעדיו."
מדריכי המין שפרסמה קראדוק נחשבו כתועבה בסטנדרטים של אותה תקופה. הפצת הספרים הובילה לעימותים רבים עם רשויות החוק, לעיתים קרובות ביוזמת קראדוק. היא נעצרה מספר פעמים באשמת "פגיעה במוסר" וישבה בחמישה בתי כלא שונים, וכן אושפזה בבית משוגעים בפנסילבניה.
בנוסף למדריכי מין, הרבתה לעסוק בעל-טבעי ופרסמה ספרים רבים בנושא זה. אחד מספריה האחרונים בנושא זה נקרא "גן העדן של המקרא" ("Heaven of the Bible"), והוא פורסם ב-1897.
בגיל 32 היא נבחרה למזכירת סניף פילדלפיה של "האיגוד החילוני האמריקני". בין פעילויותיה בארגון היא ארגנה הרצאה של וולטרין דה קלייר בפורטסמות' ולאחריה הן נשארו בקשר ידידותי.
בזמנה הפנוי קראה כתבים בנושאי ארוטיקה ודת, והכריזה על עצמה כ"כוהנת וכומר של כנסיית היוגה".
קראדוק מעולם לא התחתנה, אם כי היו לה מספר מערכות יחסים משמעותיות עם גברים. היא טענה שיש לה מערכת יחסים זוגית מתמשכת ומאושרת עם מלאך בשם סופי, וביומניה תיארה באריכות את יחסי המין ביניהם. אמה כעסה על התנהגותה זו, ואיימה לשרוף את ספריה וכתביה ולאשפז אותה במוסד לחולי נפש. היא ברחה מפילדלפיה ועברה להתגורר במשך מספר חודשים בלונדון, תחת זהות בדויה, ולאחר מכן לזרה לארצות הברית והתגוררה בשיקגו, שם פתחה מכון לחינוך מיני וקליניקה לייעוץ מיני "מיסטי" לזוגות נשואים.
משפטה ומותה

בשנת 1893 נערכה התערוכה העולמית של שיקגו, ובמהלכה נחשף הציבור האמריקאי לריקודי בטן ארוטיים שבוצעו על ידי רקדנית שנקראה "מצרים הקטנה" ("Little Egypt"). רבים טענו כי ריקודים אלה נחשבים למעשה מגונה, אך קראדוק פרסמה באחד העיתונים מאמר התומך בריקודים אלה ובגילויי מיניות פומביים. בעקבות מאמר זה היא נרדפה על ידי אנתוני קומסטוק, שהיה פעיל למען חוקי המוסר.
היא תרגלה האטה יוגה, ובפרט ניסתה ליישם מודרות טנטריות, שתיאוריהן נחשב למעשה מגונה. גם תרגילי היוגה שתיארה נחשבו למעשים מגונים, מכיוון שהם נועדו לגרום לחוויות גופניות מהנות ומספקות.
קראדוק פרסמה מאמר על חיי מין בזוגיות בכתב העת הרפואי The Chicago Clinic שזכה לפרסום רב בארצות הברית, והיא שלחה אותו בדואר לכל מי שהתעניין בו. משלוח מאמר על מיניות בדואר נחשב לעבירה פדרלית, ובשנת 1899 הוגש נגדה כתב אישום. היא הודתה באשמה ונגזר עליה מאסר על תנאי.
בשנת 1902 משטרת ניו יורק ביצעה תרגיל עוקץ והזמינה מקראדוק בדואר עותק של הספר "ליל הכלולות" ("The Wedding Night"). היא נשפטה והורשעה בפגיעה במוסר. עורכי דינה יעצו לה לטעון לאי-שפיות וכך להימנע ממאסר, אך היא סירבה ונידונה לשלושה חודשים בכלא, אותם ריצתה בעבודות שירות באי רוזוולט. עם שחרורה, נעצרה מיד שוב בגין הפרת "החוק למניעת סחר והפצה של ספרות מגונה ומוצרים לשימוש בלתי-מוסרי", שנחקק באותה עת על ידי קומסטוק. היא שוב נשפטה, וב-10 באוקטובר 1902 הורשעה בהפרת החוק למניעת הפצת ספרות מגונה. השופט אמר על הספר "ליל הכלולות" שהוא "מלא במעשים מגונים, זימה, תאווה וזוהמה" ולא אישר לחבר המושבעים לעיין בספר במהלך המשפט.
קראדוק, שהייתה אז בת 45, נדונה לחמש שנות מאסר, שנדמו בעיניה למאסר עולם. ב-16 באוקטובר 1902, יום לפני ריצוי העונש, היא התאבדה בדירתה על ידי חיתוך פרקי ידיה ושאיפת גז. היא השאירה מכתב פרטי לאמה וכן מכתב התאבדות פומבי ארוך בו גינתה את קומסטוק ואת חוקי המוסר. במכתב זה כתבה, בין היתר: "קומסטוק הוא סוטה מין, הוא מה שרופאים מכנים סדיסט - כלומר אדם שדחפי האכזריות מתעוררים בו במקביל להתעוררות הרגשות המיניים." בהמשך המכתב כתבה: "אני נוטלת את חיי בגלל שבית המשפט, ביוזמתו של קומסטוק, הכריז שאני אשמה בפשע שלא ביצעתי – הפצת ספרות מגונה. אולי לאחר מותי, יותר מאשר בימי חיי, הציבור האמריקאי יזדעזע ויחקור כיצד נוצר המצב הנורא המאפשר לאותו צבוע מיני מרושע אנתוני קומסטוק לגדול ולהתרברב ולרמוס את חירות העם, ולפגוע, במקרה שלי, בזכות לחופש דת וחופש הביטוי." במכתב לאמה כתבה: "אני שומרת על זכותי למות כפי שחייתי, אישה חופשיה, שלא נרתעת או מושתקת על ידי מישהו אחר."