stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זימבבואה
כלכלה

בעבר כונתה זימבבואה "סל התבואה של אפריקה" והייתה ידועה בשדות החיטה והכותנה הנרחבים שלה. מאז עלה רוברט מוגאבה לשלטון, הפכה זימבבואה מגן-עדן אפריקני בעל שיעור צמיחה של 4.5 אחוזים לכלכלה המתכווצת במהירות הגדולה ביותר בעולם. שלושה רבעים מאוכלוסיית המדינה חיים מתחת לקו העוני ותוחלת החיים צנחה מ-61 שנה ל-39. למדינה, המבודדת על ידי עיצומים, אין כמעט מטבע זר והמטבע, הדולר הזימבבואי, סובל מאינפלציה קיצונית בשנים האחרונות. תוכנית ההלוואות של הבנק העולמי "אינה פעילה בשל פיגורים בתשלום". תורמים מערביים הקפיאו את הסיוע הכלכלי לזימבבואה ובמדינה ישנו מחסור חמור בדלק ומשום כך התמעטה תנועת המכוניות במדינה.
באוגוסט 2008 שיעור האינפלציה במדינה עמד על כ-11.2 מיליון אחוז - האינפלציה הגבוהה בעולם, והדולר הזימבבואי איבד מערכו במהירות. האינפלציה הגבוהה גרמה לייקור חד במחירים של מוצרי יסוד. עדויות של תושבים בהארארה הבירה הצביעו על כך שרק מעטים מתושבי המדינה יכלו להרשות לעצמם לקנות כיכר לחם והיה מחסור בכל מוצרי היסוד במדינה.
על אף המשבר הכלכלי החריף, נערכו ב-2006 חגיגות נרחבות ומפוארות לכבוד יום הולדתו ה-80 של מנהיג המדינה רוברט מוגאבה. מצבה הכלכלי של המדינה הידרדר עוד יותר עם העיצומים המוגברים כנגד שלטונו הרודני של מוגאבה ועם החשש ממלחמת אזרחים במדינה לאחר הבחירות ביוני 2008.
בעקבות האינפלציה האדירה, הגבוהה בעולם, הודפס שטר של 100 מיליארד דולר זימבבואי, אשר שווה דולר אמריקני אחד בלבד, בניסיון נואש להציל את בעיית המזומנים בעקבות האינפלציה ההולכת וגוברת.
ב-12 באפריל 2009 בוטל סופית המטבע המקומי, זאת לאחר שצעדים לייצוב המטבע לא צלחו. משרד האוצר המקומי החליט לעבור באופן רשמי לשימוש במטבע זר במדינה דוגמת הדולר האמריקאי, האירו והלירה שטרלינג, זאת מכיוון שלא נותר כמעט אף אחד שהמשיך להשתמש במטבע וכן בשל הירידה בערך המטבע המקומי הייתה גבוהה מקצב הדפסתו על ידי הבנק המרכזי המקומי. ב-24 ביוני 2019, הבנק המרכזי של זימבבואה (RBZ) ביטל את שיטת ריבוי המטבעות והחליף אותה בדולר זימבבואני חדש (דולר RTGS),שהפך למטבע הרשמי היחיד במדינה בין יוני 2019 למרץ 2020. לאחר מכן הותר שוב השימוש במספר מטבעות זרים. עקב הפיחות המהיר והמתמשך בשער החליפין של המטבע המקומי, כתוצאה מהאינפלציה הגבוהה (מעל 120% בשנה), הפך בשנים האחרונות השימוש בשטרות ניר של המטבע המקומי ללא פרקטי, ועל כן נפוץ יותר השימוש באפליקציות לביצוע תשלומים והעברות בצורה דיגיטלית.
הכלכלה במדינה בשנים האחרונות נשענת בעיקר על אוצרות טבע כגון זהב, יהלומים, פלטינה ומינרלים נוספים, וכן על חקלאות ותיירות. בשנת 2018 הודיע שר המכרות של המדינה, וינסטון צ’יטנדו, כי זימבבואה עומדת בפני זינוק חד בתפוקות היהלומים והזהב: אם בשנת 2017 ההכנסות ממשאבים אלה היו 2.6 מיליארד דולרים, הרי שהן צפויות לעלות ל-3.5 מיליארד דולרים בשנה הקרובה ועד 12 מיליארד דולרים עד שנת 2023.
כלכלה > תובלה

זימבבואה, מלאווי, זמביה ומדינות אחרות הנמצאות במרכז יבשת אפריקה, שאין להם חופים ימיים, בדרום אפריקה, משתמשים בנמל ביירה שבמוזמביק לייצוא וייבוא סחורות. מסיבה זו, נמל ביירה הוא השני בגודלו במוזמביק. הייצוא העיקרי מנמל ביירה כולל: סוכר, טבק, תירס, כותנה, סיבי אגבה, כרום, נחושת עופרת ופחם.
חשיבות נמל ביירה באה לידי ביטוי במהלך מלחמת האזרחים במוזמביק, כאשר כוחות מזימבבואה הגנו על מסילת הרכבת בין ביירה ובולאוואיו ועל הכביש המהיר מספר 9 חוצה היבשת בין ביירה ללוביטו (אנ') שבאנגולה וזאת כדי להבטיח את רציפות המסחר של המדינות שבפנים היבשת.
גאוגרפיה

זימבבואה שוכנת בחלקה הדרומי של יבשת אפריקה. היא גובלת במוזמביק במזרח, דרום אפריקה בדרום, בוטסואנה במערב וזמביה בצפון.
נהר הזמבזי מהווה את הגבול בין זימבבואה לזמביה. מפלי ויקטוריה נמצאים בנהר זה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תיירות

עיקר התיירות בזימבבואה היא באזור מפלי ויקטוריה. רוב התיירים מגיעים ישירות לשדה התעופה הבינלאומי מפלי ויקטוריה הנמצא בסמוך לעיירה או דרך שדה התעופה הבינלאומי לוינגסטון זמביה אשר נמצא מעברם השני של מפלי ויקטוריה. מהעיירה ויקטוריה פולס אפשר לצאת למגוון פעילויות כגון: טיסה במסוק מעל המפלים, רכיבה על פילים, שיט רומנטי, רפטינג, באנג'י ועוד.
חלק מהתירים משלבים ספארי בפארק הלאומי הוואנגי או בשמורת הטבע צ'וב שבבוטסוואנה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית זימבבואה מונה כ-15 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-62 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 3.3 ילדים לאישה.
אנגלית היא השפה העיקרית המשמשת את מערכת החינוך והמשפט. אליה מתווספות עוד כ-16 שפות מקומיות שגם הן במעמד רשמי.
שיעור נשאי וחולי האיידס עומד על יותר מ-13% מהאוכלוסייה.
דמוגרפיה > הרכב אתני

99% מהאוכלוסייה במדינה היא מעמי הבנטו. מיעוטים אשר מהווים 1% מהאוכלוסייה כוללים: פורטוגזים, אפריקאנרים, הולנדים, יוונים וצרפתים.

מאז עצמאותה של זימבבואה נטשו רבבות אזרחים לבנים את המדינה, חלקם ברצון וחלקם בכפייה.
בשנת 1975 גרו בזימבבואה כ-278,000 (4.3% מהאוכלוסייה) לבנים. בשנת 1999 כ-120 אלף לבנים, בשנת 2002 כ-50,000 איש.
בשנת 2012 מנתה האוכלוסייה הלבנה בכ-28,782 תושבים (כ-0.22% מהאוכלוסייה), עשירית מגודלה המשוער ב-1975. רוב ההגירה הייתה לממלכה המאוחדת, דרום אפריקה, בוטסואנה, זמביה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.

צבעונים מהווים 0.5% מהאוכלוסייה, וקבוצות אתניות ממוצא אסייתי (בעיקר ממוצא הודי וסיני) מהוות גם הן 0.5%.
דמוגרפיה > דת

84% מאוכלוסיית המדינה היא נוצרית, כאשר הזרמים הדומיננטיים הן הכנסייה האנגליקנית, קתוליות, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי והמתודיזם. כמו מדינות אפריקאיות נוספות, גם בזימבבואה הנצרות משולבת עם אמונות מקומיות. 10% אינם משייכים עצמם לאף דת, 4.5% מאמיני דתות מקומיות וכ - 0.7% מהאוכלוסייה מוסלמית.
62% מתושבי זימבבואה משתתפים באירועים דתיים בתדירות שבועית.
דמוגרפיה > יהדות זימבבואה

ההתיישבות היהודית ברודזיה החלה עוד בסוף המאה ה-19, כאשר יהודים אשכנזים החלו מהגרים למושבה בעיקר מבריטניה ומליטא. בית הכנסת הראשון בסולסברי (כיום הארארה) נוסד ב-1894.
יהודים ספרדים מהאי רודוס היגרו למושבה ב-1920 ויסדו בבירה בית כנסת ספרדי מקביל.
היהודים שהתיישבו בסולסברי ובבולאביו ייסדו תנועות נוער ציוניות ואף הוקם בית ספר יהודי בשם "שרון" בבירה ובית ספר בשם "כרמל" בבולאביו.
עם תחילת המאבק השחור וההידרדרות במצב הביטחוני בשנות השבעים, עזבו יהודים רבים את רודזיה, בעיקר לדרום אפריקה, ישראל, אוסטרליה ובריטניה.
בערב יום כיפור 2003 ספגה הקהילה מכה נוספת כאשר בית הכנסת המרכזי בבולאביו נשרף, כנראה על רקע אנטישמי.
נכון ל-2014, חיים בזימבבואה כ-120 יהודים, בהארארה ובבולאביו. בית הספר היהודי כולל שני תלמידים יהודים בלבד בהארארה והקהילה מזדקנת.
בעבר היו שליחי סוכנות במדינה (פרויקט "ערבים" של הסוכנות היהודית) אך כיום השליח לדרום אפריקה של הסוכנות היהודית מטפל ביהודי זימבבואה.
יחסי זימבבואה–ישראל

בין מדינת ישראל וזימבבואה קיימים יחסים דיפלומטיים חלקיים נכון לשנת 2013, כאשר לצד הכרה הדדית של כל מדינה ברעותה, וכן שיתוף פעולה מצומצם בנושאים כלכליים, אף אחת מהמדינות לא מחזיקה בשגרירות רשמית במדינה השנייה. נכון ל-2022, תיירים מישראל המבקשים לנסוע לזימבבואה, יכולים להוציא ויזה עם נחיתתם תמורת תשלום בשדה התעופה (Visa on Arrival).
ביולי 2020 מינה נשיא זימבבואה, אמרסון מננגאגווה, את רוני לוי מוסן ואת משה יצחק אוסדיטשר לקונסולי הכבוד של זימבבואה בישראל. בפברואר 2021, הודיע משרד החוץ של זימבבואה למקבילו הישראלי על ביטול מינויו של עורך הדין משה יצחק אוסדיטשר כקונסול כבוד של זימבבואה בישראל.מאז ביטול המנוי, מר רוני לוי מוסן הוא ראש המשימה של זימבבואה בישראל.
ראו גם

רודזיה
הרברט צ'יטפו
הערות שוליים

↑ שמות בשפות-מקור נוספות הנהוגות במדינה:
Ilizwe leZimbabwe
Ilizwe leZimbabwe
Dziko la Zimbabwe
Dziko la Zimbabwe
Hango yeZimbabwe
Zimbabwe Nù
Nyika yeZimbabwe
Tiko ra Zimbabwe
Naha ya Zimbabw
Cisi ca Zimbabwe
Naga ya Zimbabwe
Shango ḽa Zimbabwe
Ilizwe leZimbabwe
↑  constitution_zim_draft
↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  Richard Hughes, Capricorn, The Radcliffe Press, 2003, page 11
↑  שם, עמוד 17
↑   רועי סמיוני, זימבבואה נפטרה מרודן ותיק, אך הדמוקרטיה עדיין רחוקה, באתר הארץ, 7 באפריל 2023
↑  https://www.facebook.com/FRANCE24.English, Zimbabweans go to the polls in closely watched presidential and legislative elections, France 24, ‏2023-08-23 (באנגלית)
↑  האינפלציה האסטרונומית הכניעה את זימבבווה: ביטלה את המטבע המקומי, באתר כלכליסט, 12 באפריל 2009
↑  https://www.thezimbabwemail.com/business/zimbabwe-to-earn-us3-5-billion-from-mining-chitando/
↑  אתר הקונסוליה בישראל
↑  Zimbabwe NewsDay
| מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ  "לא מוכרים" | סומלילנד • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית |  |
| שטחים תלויים | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה • האיים הקנריים • סאוטה • מלייה • מדיירה • מיוט • ראוניון • סוקוטרה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306501905171  PLWABN: 9810612214905606  BNE: XX451683  BnF: cb11933830b (data)  GND: 4049850-5  HDS: 003476  ISNI: 0000 0001 2285 6828  LCCN: n80089993  MusicBrainz: 691e8ad6-2cc8-3678-8495-1ac96bbede55  NARA: 10035795  NDL: 00569590  NKC: ge131444  NLG: 5459  RERO: 02-A000182392  SUDOC: 029018455  UKPARL: 6pw0WwQE  VIAF: 128940544   WorldCat (עם VIAF): 128940544 
שטר של 100 מיליארד דולר מזימבבואה שהודפס בתקופת האינפלציה בשנת 2008
מפת זימבבואה
שמונה עשר דבר

שמונה עשר דבר הן שמונה עשרה מחלוקות הלכתיות בין בית שמאי ובית הלל שבהן, שלא כרגיל, גברה ידן של בית שמאי ונפסקה הלכה כמותן. הן מופיעות בפרק הראשון של מסכת שבת ועליהן כתוב במשנה: "ואלו מן ההלכות שאמרו בעלית חנניה בן חזקיה בן גריון כשעלו לבקרו, נמנו ורבו בית שמאי על בית הלל, ושמונה עשר דברים גזרו בו ביום".
סיפור המחלוקת

בקשר למקרה חד פעמי זה שבו נפסקו ההלכות כבית שמאי מכיוון שהם היו הרוב, קיימות מסורות שונות. בתלמוד הירושלמי כתוב אודות המקרה ואודות הפרשנות שניתנה ליום:
אותו היום היה קשה להם לישראל כיום שנעשה בו העגל. רבי אליעזר אומר בו ביום גדשו את הסאה, רבי יהושע אומר בו ביום מחקו אותה. אמר לו רבי אליעזר, אילו הייתה חסירה ומילאוה יאות, לחבית שהיא מליאה אגוזין כל מה שאתה נותן לתוכה שומשמין היא מחזקת, אמר לו רבי יהושע אילו הייתה מליאה וחיסרוה יאות, לחבית שהייתה מליאה שמן, שכל מה שאתה נותן לתוכה מים אתה מפזר את השמן
בכך מתבטאת מחלוקתם היסודית של בית שמאי ובית הלל: בית שמאי סוברים כי החמרה בהלכות וריבוי גזירות דומה למילוי חבית המלאה באגוזים שמילואה בשומשמין, המייצב את החבית ומחזיק את האגוזים בצורה יציבה יותר, ואילו רבי יהושע ממשיל זאת לחבית מלאה שמן שהוסיפו לתוכה חומר פחות- מים. כך סברו בית הלל, כי ריבוי גזירות בלתי הכרחיות על העם, מפחית מהדגש על עיקרי היהדות.
אודות הדרך החריגה שבה ניצחו בית שמאי מספרים אמוראי ארץ ישראל, ובראשם רבי יהושע אוניא, כך:
תנא ר' יהושע אונייא: תלמידי בית שמאי עמדו להן מלמטה והיו הורגין בתלמידי בית הלל. תני ששה מהן עלו והשאר עמדו עליהן בחרבות וברמחים
מספר כתבי יד מציינים שנהרגו אז שלושת אלפים תלמידים.
"קרבן העדה" מסביר שתלמידי בית שמאי עמדו למטה, בפתח הבניין ואיימו להרוג את מי שיעלה וינסה להטות את הדיון ההלכתי. גרסה אחרת אומרת כי "שישה מהן עלו, והשאר עמדו עליהן בחרבות וברמחין". לעומת זאת בפירושו למשנה כותב הרמב"ם כי כל גדולי הדור היו באותו מעמד ולא היה מי שהיה ראוי להוראה שלא היה באותו מעמד, ומכיוון שרוב החכמים במקום היו מבית שמאי נפסקה ההלכה כבית שמאי על פי הכלל "אחרי רבים להטות".
החתם סופר מסביר את הכתוב באופן שבו אין סתירה בין שתי הגרסאות. אף על פי שבית הלל היו הרוב באופן קבוע, במעמד זה עלה כוחם של בית שמאי בכך שהם שכנעו חלק מתלמידי בית הלל לסבור כמותם. שאר תלמידי בית הלל רצו להתחמק מהמעמד כדי לא לגרום לבית שמאי לנצח, אך מספר מתלמידי בית שמאי החליטו לשמור על המצב ולכן עמדו למטה לשמור שאף אחד מתלמידי בית הלל לא ילך מהמקום, ובינתיים עלו שישה מנכבדי וגדולי תלמידי בית שמאי והם שכנעו והסבירו לשאר התלמידים את סברת בית שמאי, ובמעמד היסטורי וחד פעמי זה, היה לבית שמאי ניצחון בשמונה עשר דבר אלו.
עוד מסופר בתלמוד הירושלמי, כי היו חמישים וארבעה דיונים באותו יום, שמונה עשר שגזרו בהסכמה מליאה, שמונה עשר שרבו בית שמאי על בית הלל, ושמונה עשר שנחלקו ונשארו חלוקים בדבר.
שמונה עשרה התקנות

בחשבון נמצאו תשע עשרה גזירות. לפי רבי יוסי לא ניתן למנות את הגזירה האחת עשרה שעליה הוא חלוק (הוא סובר שמחלוקת זו לא הוכרעה בין בית שמאי לבית הלל). לפי רבי מאיר הגזירה התשיעית והעשירית (אוכלין וכלים שנטמאו במשקין) נמנות כגזירה אחת.
שמונה עשרה התקנות > יחס לגויים

15. מי שהחשיך לו בדרך בערב שבת נותן כיסו לנכרי, כלומר, מי שהולך ברחוב בערב שבת וגילה שהוא נושא את ארנקו, יתן את ארנקו לנכרי, בשביל שלא יטלטלנו פחות מארבע אמות, שמא יבוא לטלטל ארבע אמות ברשות הרבים ויעבור על מלאכת הוצאה שהיא איסור מהתורה.
הלכות הרחקות מגויים:
16. פת עכו"ם.
17. שמן עכו"ם.
18. יין עכו"ם, גזירה שמא יבואו להתחתן עם הגויים.
19. ייחוד עם בנות גויים (ראה בעילת ארמית).
20. טומאת גויים: גזרו על גוים, שחלה עליהם טומאת זיבה החל מגיל תשע, כדי שלא יהא קשר בין ילדי העם היהודי לילדי גוים, העלולים להחטיא אותם ולטמא אותם באיסור משכב זכר.
תוקף הי"ח דבר

לי"ח דבר יש תוקף מיוחד, בתלמוד הירושלמי יש שתי גרסאות בדבר: לפי גרסה אחת הכלל האומר ש"אין בית דין יכול לבטל דברי בית דין חבירו אלא אם כן גדול ממנו בחכמה ובמניין" נאמר על השמונה עשרה דברים אך תקנות אחרות יכול לבטל גם מי שקטן מבית דין זה, ויש דעה אחרת האומרת שהכלל נאמר על כל התקנות ואילו שמונה עשר דבר הם תקנות שאף בית דין לא יכול לבטל, גם לא הגדול מבית דינם של בית שמאי ובית הלל "מפני שעמדה להן בנפשותיהן".
הערות שוליים

↑  דוגמה. ראה שולמית אליצור, למה צמנו, עמוד 200, הערה 19.
↑  חתם סופר על מסכת שבת י"ז ע"א.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק א', הלכה ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ז, עמוד ב'.
↑  רש"י, מסכת שבת, דף י"ג, עמוד ב' בשם הערוך.
↑  ספר במדבר, פרק י"ח.
↑  הכוונה בלי שכר אותה מצווה (שבת יד א), כלומר שלא עולה לו שכר אותו לימוד שלמד בספר (תוספות שם)
↑  גמרא בשבת שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ה, עמוד א', שולחן ערוך אורח חיים סימן קנ"ח.
↑  מרדע הוא מקל העשוי להכות ולזרז את בעל החיים
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ז, עמוד א'.
↑  ריטב"א חדשים, חתם סופר על שבת י"ז ע"א, דברות משה שם.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ז, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ו, עמוד א'.
מים שאובים. שניים מתקנות י"ח דבר הם אודות מים שאובים. תקנת טהור שבא ראשו ורובו במים שאובין, ותקנת טהור שנפלו על ראשו ורובו מים שאובין
נטלה, כלי לנטילת ידיים, עשוי מכסף. תקנת נטילת ידיים קשורה באופן ישיר ל"שמונה עשר דבר". לאחר שתיקנו חז"ל שיטלו ידיים לפני אכילת תרומה כחלק מתקנות י"ח דבר, תיקנו שגם באכילת חולין יטלו ידיים לפני כן
סירקולציה

בפיזיקה, סירקולציה (בעברית: הקפה) היא גודל סקלרי המוגדר כאינטגרל הקווי של שדה וקטורי לאורך מסילה סגורה. לסירקולציה יש חשיבות רבה במכניקת הזורמים כאשר השדה הווקטורי הוא שדה המהירות. באלקטרומגנטיות הסירקולציה של השדה החשמלי והשדה המגנטי מופיעות במשוואות מקסוול בצורתן האינטגרלית.
הגדרה מתמטית ותכונות

יהי  {\vec {V}} שדה וקטורי ותהי  C מסילה סגורה, האינטגרל הקווי מסוג שני  \Gamma =\oint _{C}{\vec {V}}\cdot d{\vec {\ell }} נקראה הסירקולציה של השדה  {\vec {V}} מסביב ל- C.
אם השדה הוא שדה וקטורי משמר אזי הסירקולציה סביב כל לולאה תהיה שווה לאפס. מצב זה שקול לכך שהשדה יכול להירשם כגרדיאנט של שדה סקלרי.
משפט סטוקס מקשר בין הסירקולציה של שדה מסביב ללולאה לאינטגרל המשטחי של השטף של רוטור השדה דרך השטח הסגור על ידי הלולאה. כלומר מתקיים  \Gamma =\iint _{A}({\vec {\nabla }}\times {\vec {V}})\cdot dS כאשר  A הוא משטח הנסגר על ידי  C.
שימושים > מכניקת הזורמים

במכניקת הזורמים, לסירקולציה של שדה המהירות יש חשיבות רבה. חשיבות זו נובעת בין היתר ממשפט הסירקולציה של קלווין הקובע שבזורם ברטרופי מושלם הסירקולציה של לולאה הנישאת עם הזרם לא משתנה בזמן.
משפט קוטה-ז'וקובסקי קובע כי העילוי ליחידת אורך המופעל על כנף פרופורציונלי לסירקולציה סביב מסלול המקיף את הכנף. ובמדויק  L'=\rho \Gamma v_{\infty } כאשר  L' הוא כוח העילוי,  \rho  צפיפות הזורם,  \Gamma  הסירקולציה סביב מסלול המקיף את הכנף ו- v_{\infty } מהירות הטיסה.
שימושים > אלקטרומגנטיות

הסירקולציה של השדה החשמלי והמגנטי מופיעה בניסוח האינטגרלי של משוואות מקסוול. חוק פאראדיי קובע שהסירקולציה של השדה החשמלי סביב לולאה  C שווה למינוס השינוי בשטף המגנטי הבוקע דרך המשטח הנסגר על ידי הלולאה. חוק אמפר קובע שהסירקולציה של השדה החשמלי סביב לולאה  C פרופורציונלי לזרם העובר דרך המשטח הנסגר על ידי הלולאה ועוד השינוי בשטף החשמלי דרך משטח זה.
התזמורת הסימפונית של בורנמות'

| --- | --- |


 תאריך ייסוד:  1893 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  בורנמות', הממלכה המאוחדת
 אולם קונצרטים:  מרכז מגדלור לאמנויות הבמה
 מנצח:  מארק ויגלסוורת'
 www.bsolive.com
 
התזמורת הסימפונית של בורנמות' (אנגלית: Bournemouth Symphony Orchestra) היא תזמורת אנגלית שמקום מושבה הקבוע בימים אלה, על אף שמה, בעיר השכנה פול (Poole) ולא בבורנמות'. משכנה הקודם, באולם הקונצרטים של גני החורף בבורנמות', נהרס במאי 2006. התזמורת עברה זמן מה קודם למרכז האמנויות של פול, ששמו שונה לאחר מכן ל"מרכז מגדלור לאמנויות הבמה". באולם הקונצרטים של המרכז יש 1596 מושבים.
מנצחים ראשיים

סר דן גודפרי (1893 - 1934)
ריצ'רד אוסטן (1934 - 1939)
מונטגיו בירץ' (1939 - 1947)
רודולף שוורץ (1947 - 1951)
סר צ'ארלס גרובס (1951 - 1961)
קונסטנטין סילבסטרי (1962 - 1969)
ג'ורג' הרסט (שמעולם לא מונה בפועל למנצח ראשי) (1969 - 1972)
פאבו ברגלונד (1972 - 1979)
אורי סגל (1980 - 1982)
רודולף ברשאי (1982 - 1988)
אנדרו ליטון (1988 - 1994)
יעקב קרייצברג (2000 - 2005)
מרין אולסופ (2001 - 2008)
קיריל קאראביץ (2009 - 2024)
מארק ויגלסוורת' (2024 - ממשיך)
שלוחות

בשנת 1968 נוסדה הסינפונייטה של בורנמות'. על אף שבחים אמנותיים בלתי מבוטלים שזכתה להם כתזמורת קטנה, הביאו קשיי מימון לסגירתה בנובמבר 1999.
קאיפיריניה

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  קשאסה, סוכר, פלח ליים, כוס אולד פאשן 
 אופן ההכנה:  מעיכה וערבוב בכוס
 כוס:  אולד פאשן
 קישוט:  פרוסת ליים
 
קאיפיריניה (בפורטוגזית: Caipirinha) הוא קוקטייל ברזילאי המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מקשאסה, ליים, סוכר לבן וקרח כתוש. בברזיל, המשקה מוגש ברוב המסעדות ונחשב למשקה הלאומי של ברזיל. פשטות המשקה והארומה המיוחדת שלו תרמו לאהדה כלפיו ברחבי העולם.
הכנה

יש לחתוך את הליים לקוביות, לגרוס קרח במגרסת קרח ולמעוך את הקרח והליים יחדיו בתוך כוס השייקר למשך כדקה. יש להוסיף 50 מ"ל קשאסה ושתי כפיות סוכר לבן ולמעוך כדקה נוספת. לאחר מכן יש למזוג לכוס אולד פאשן, להוסיף סטירר וקשית ולקשט בפרוסת ליים.
ב-2009, פורסמו תקנות של ממשלת ברזיל לתקינת משקאות אלכוהולים, בהן נקבע שהקאיפיריניה הוא משקה ברזילאי ייחודי, המוכן מקשאסה, ליים וסוכר, וחייב להיות בין 15% ל-36% תכולה אלכוהולית ב 20 מעלות צלזיוס.
מקור השם

המילה "קאיפיריניה" מגיעה מהמילה "קאיפירה" (Caipira) המתארת כפריים באזורים הפנימיים במרכז ברזיל.
גרסאות שונות

בברזיל אהוד גם המשקה קאיפירוסקה, בו משתמשים בוודקה במקום קשאסה.
המשקה קאיפיפרוטה (בפורטוגזית: caipifruta) עשוי כמו קאיפיריניה, כשבנוסף (או במקום) הליים משתמשים בפרי אחר (הפרי חייב להיות טרי, ולא מיץ משומר). פירות פופולריים כוללים פסיפלורה, קיווי, לימון, אננס ותות שדה.
גרסה נוספת לקוקטייל זה נקראת מנדרינייה: במקום קשאסה שמים וודקה אורנג', במקום לימון שמים תפוז ולא מוסיפים נענע.
הערות שוליים

↑  משרד החקלאות הברזילאי, תקנה 6871/2009 מה 5/6/2009 (עמ' סעיף 68, תת סעיף 5), באתר sistemasweb.agricultura.gov.br, ‏5/6/2009 (ב־Brazilian Portuguese)
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |
ישראל זמיר

ערך זה עוסק בסופר ומתרגם ישראלי. אם התכוונתם לקצין קשר ראשי בצה"ל, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1929 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  22 בנובמבר 2014 (בגיל 85) בית אלפא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  1972–2014 (כ־42 שנים)
 
ישראל זָמיר (15 ביוני 1929 – 22 בנובמבר 2014) היה סופר, עיתונאי ומתרגם ישראלי, איש קיבוץ בית אלפא, בנו היחיד של הסופר היידי יצחק בשביס-זינגר.
ביוגרפיה

זמיר נולד בוורשה בירת פולין להוריו רחל (רוניה) שפירא ויצחק, שניהם היו ילדי רבנים. הוריו, שמעולם לא נישאו, נפרדו כשהיה בן חמש. לאחר הפרדה היגר אביו לארצות הברית. הוא נשאר עם אמו, שהאמינה באידאולוגיה הקומוניסטית, ועבר איתה למוסקבה, ומשם עלו לארץ ישראל בשנת 1938.
במהלך מלחמת העצמאות שירת זמיר בגדוד 13 של חטיבת גולני כלוחם בפלוגה המסייעת. בספרו "לכבות את השמש", הוא מתאר את הלילה בו נערך הקרב על מוצב 86 המצרי ליד ח'אן יונס במסגרת מבצע חורב.
בישראל הצטרף לקיבוץ בית אלפא ומשנת 1972 ערך את המוסף השבועי "חותם" בעיתון "על המשמר". בין היתר הקים את המוספים "הדף הירוק" ו"קו למושב", שעברו מאוחר יותר לעיתון "מעריב". עד לסגירתו של העיתון שימש בו ככתב ועורך משנה.
זמיר לימד עיתונאות באוניברסיטת תל אביב ועסק בכתיבה ותרגום לעברית של יצירותיו של אביו יצחק בשביס-זינגר, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1978. בתום מאבק רב שנים שניהל זמיר במטרה להנצחת שם אביו בישראל, בינואר 2008, נחנך רחוב על שם זינגר בתל אביב.
זמיר נישא לאביבה, ולזוג בת ושלושה בנים. הוא נפטר ב-22 בנובמבר 2014, בגיל 85.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
ספריו

סנדל של סוס: סיפורים (תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם, 1980)
אבי, יצחק בשביס זינגר (תל אביב: ספרית פועלים: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 1994); תורגם לאנגלית, פולנית, הולנדית, צרפתית ויפנית
עגיל באוזן: סיפורים (תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ח 1998)
שוקת סדוקה (הוד השרון: אסטרולוג, 2001)
הנאהבים והנעימים: מחזה על פי סיפור מאת י. בשביס-זינגר (תל אביב: הבימה, 2004)
לכבות את השמש: רומאן (הוד השרון: אסטרולוג, 2004)
ערבה בוכייה: סיפורים (תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות: ספרי חמד; הוד השרון: אסטרולוג, 2009) בעריכתו של אהוד בן עזר
טנקים באבן גבירול: סיפור אהבות (תל אביב: גוונים, תשע"א 2011)
דייג ברשת (ספרי מקור, 2014)
ספריו > תרגומיו

שיחות עם יצחק בשביס-זינגר / ריצ'רד בורגין (תל אביב: ספרית פועלים, תש"ן 1990)
המפתח: סיפורים / יצחק בשביס-זינגר (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ח 1978)
שונאים: סיפור אהבה / יצחק בשביס-זינגר (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ט 1979)
שלוש משאלות / יצחק בשביס-זינגר (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"א 1981) תרגום בשיתוף עם אוריאל אופק; איורים, רות צרפתי
החוזר בתשובה / יצחק בשביס-זינגר (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו 1986)
הערות שוליים

↑  ארכיון ישראל זמיר, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270240805171  PLWABN: 9810560255205606  BnF: cb135199171 (data)  CiNii: DA12441728  GND: 119449633  ISNI: 0000 0001 1593 5050  LCCN: nr91035770  NDL: 00756464  NKC: jn20000702000  NTA: 158550595  SUDOC: 086091670  VIAF: 10005135   WorldCat (עם VIAF): 10005135
גדעון אילת

גדעון אילת, 1998
גדעון (גידי) אילת (17 בינואר 1924 – 21 באפריל 2015) היה איש הפלמ"ח, מפקד הגדוד השלישי של חטיבת יפתח במלחמת העצמאות. פעיל במוסדות הקיבוץ הארצי, ממייסדי המשמר האזרחי במשטרת ישראל וחבר קיבוץ בית אלפא.
ילדות

אילת, במקור לבלד, נולד בשנת 1924 בעיר קניגסברג בירת פרוסיה המזרחית (כיום קלינינגרד בריבונות רוסיה). אמו רבקה (בטי) הייתה נצר לחסידות קרלין ובהכשרתה רופאה. אביו קורט (טובי) היה ד"ר למשפטים. בילדותו למד בבית הספר העממי בעיר והשתייך לתנועת הנוער הבונים. בשנת 1933 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. הוריו השתקעו בתל אביב ואילו הוא נשלח למוסד החינוכי של השומר הצעיר במשמר העמק. שם שהה שנתיים והתוודע מקרוב לראשונה לתנועה, עימה הזדהה מכאן ואילך בהמשך חייו. אחר כך למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בתל אביב ובתיכון חדש. בשנות הנעורים הצטרף לקן השומר הצעיר בעיר ויחד עם בני גילו נמנה עם גדוד השדה שנועד להשלים את קיבוץ בית אלפא. בסיום הלימודים פעל במזכירות הארצית של ארגון השמיניות שעסק בהכנת התלמידים הבוגרים לגיוס לכוח המגן.