stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזן ג'יימסון
ביוגרפיה

ג'יימסון נולדה בברנט גרין שבווסטרשייר.
בטלוויזיה הופיעה ג'יימסון בתפקיד מירה בית' באופרת הסבון "קורוניישן סטרין", בדמות קייט בסדרה "Take Three Girls" ובתפקיד ג'סי סיטון בדרמה התקופתית "When the Boat Comes In". היא גילמה את אמה לאמב בעונה השלישית של הסדרה "All in Good Faith", ושיחקה בתפקיד אשתו השנייה של ג'ון דאטין בדרמה של ה-BBC "לשרתם כל ימי". עוד כיכבה בסדרה הקומית לילדים: "Bad Boyes" בה שיחקה בתפקיד האמא של הדמות הראשית. ב-1985 שיחקה בסדרה "Who, Sir? Me, Sir?" בתפקיד בידי בדולטי.
ג'יימסון שיחקה עם בעלה בסדרות אחדות בהן בפרק בסיטקום "The Likely Lads", בסדרה "When The Boat Comes In", בסדרה "תחבולות חדשות", בסדרת הדרמה-קומית "Grandpa in My Pocket" ובסדרת הדרמה "Close and True" של ITV (שודרה בשנת 2000) בכיכובו של רובסון גרין.
היא שיחקה בתפקיד אורח בסדרות כגון "UFO",‏ "Space: 1999",‏ "Z-Cars",‏ "Special Branch", "דיאל ופסקו", "היי-די-היי" והולבי סיטי.
ב-2009 הייתה ג'יימסון אחת מחמש שחקניות שגילמו את דמותה של המלכה אליזבת השנייה בדרמה התיעודית "המלכה" של ערוץ 4. האחרות היו אמיליה פוקס, ברברה פלין, סמנתה בונד ודיאנה קוויק.
ג'יימסון השתתפה בקביעות בסדרות האודיו של "דוקטור הו" בהפקת ה-BBC. היא גילמה את גברת ויבסי, סוכנת הבית של הדוקטור, בשלוש סדרות עם טום בייקר "Hornets' Nest" (מ-2009), "Demon Quest" (מ-2010) ו-"Serpent Crest" (מ-2011). עוד קודם לכן שיחקה בהקלטות של "דוקטור הו" בהפקת Big Finish Productions בתפקיד גברת מוינהן בתסכית "The Spectre of Lanyon Moor" לצדם של קולין בייקר, ניקולס קורטני ובעלה ג'יימס בולאם. ב-1971 לוהקה ג'יימסון לתת-הסדרה "Colony in Space" אבל הוחלפה על ידי טוני קאונטר מכיוון שמנהל מחלקת הדרמה של ה-BBC החליט שהתפקיד אינו מתאים לאישה.
היא מוכרת גם מהקראת ספרי שמע ובמיוחד הרומנים של קתרין קוקסון.
ב-2014 יצא לאור ספרה הראשון של ג'יימסון "Pony Tails" המכיל אוסף של סיפורים קצרים על ארבעה גזעים של סוסי פוני - קונמרה, ולש קוב, פוני שטלנד, ואקסמור. הספר יצא לאור בהוצאת פורלוק בוקס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ג'יימסון התחתנה עם השחקן ג'יימס בולאם ונולדה להם בת, לוסי. לג'יימסון נולד בן מיחסים קודמים שנמסר לאימוץ ושמו שונה ממארק לנייג'ל.
הערות שוליים

↑  "Index entry". FreeBMD. ONS. נבדק ב-9 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  England & Wales Birth Register Index; Jameson, Susan I. M.; September quarter 1941; Registration District: Bromsgrove; Registration County: Worcestershire; Volume 6c; Page 572
↑  "Colony in Space". A Brief History of Time (Travel). נבדק ב-20 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Laura Collins (10 באוקטובר 2010). "'Sorry, I've no sense of being your mother': The long lost son of New Tricks star Susan Jameson reveals heartbreaking rejection". Daily Mail. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2030 8078  MusicBrainz: 0ed7954f-de5b-4d1c-8d7a-0295cc3cfe0e  SNAC: w67s8rzm  VIAF: 1884149919429006650009   WorldCat (עם VIAF): 1884149919429006650009
סוכה (מבנה)

סוכה בשכונת עין כרם בירושלים, שניתן לשער כי הסוכות בימי קדם היו כדוגמתה.
סוכה (משורש סכך) היא מבנה ארעי וזמני, שהוקם בימי קדם כדי להגן על בני אדם בעיקר מהשמש ומהגשם ואף כמקום מחסה לבהמות. יתרונה היה בקלות ההקמה והפירוק. הסוכה הייתה עשויה מעצים, ענפים ועלים של צמחים שהיו בשטח, ולא הצריכה חומרים מיוחדים ויקרים.
סוכות בדרך כלל נבנו באזורים של שטחים חקלאיים כדי שהשומרים יוכלו לשבת בהן ולתצפת על השטח, או כדי שהעובדים יוכלו לנוח בזמן הפוגה מעבודה. מכיוון שלסוכה היו דפנות חלשות (או שלא היו דפנות כלל), היא בדרך כלל לא היוותה הגנה מבעלי חיים מסוכנים ובני אדם עוינים, ולכן היה מסוכן לישון בה בלילה. לצורך כך הוקמה מלונה, (מלשון 'לינה').
הסוכה הייתה כנראה גם בשימוש אצל נוודים, בצורה דומה לאוהל. למשל אצל יונה הנביא מסופר כי לא רצה להתגורר בנינוה ולכן הוא בנה לו סוכה מחוץ לעיר. על פי התנ"ך היא הייתה גם בשימוש אצל צבאות שצרו על ערים, למשל ישראל שצרו על רבת בני עמון ובן הדד כשצר על העיר שומרון.
ביהדות

במקרא מסופר שכשבבני ישראל יצאו מצרים לארץ כנען דרך המדבר ה' הושיב אותם בסוכות, וכדי שיזכרו זאת לדורות הצטוו לחוג את חג הסוכות: ”לְמַעַן יֵדְעוּ דֹרֹתֵיכֶם כִּי בַסֻּכּוֹת הוֹשַׁבְתִּי אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּהוֹצִיאִי אוֹתָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם, אֲנִי ה' אֱלֹהֵיכֶם”.
הסוכה הפכה להיות סמל של הגנה, כפי הפסוק בספר תהילים, פרק כ"ז, פסוק ה': ”כִּי יִצְפְּנֵנִי בְּסֻכֹּה בְּיוֹם רָעָה, יַסְתִּרֵנִי בְּסֵתֶר אָהֳלוֹ, בְּצוּר יְרוֹמְמֵנִי”. לפי רבי אליעזר בן הורקנוס גם הסוכות שבהן ישבו בני ישראל בצאתם ממצרים לא היו סוכות ממש אלא "ענני כבוד" שהגנו על בני ישראל מפגעי המדבר, וכדעה זו נקט רבי יוסף קארו בשולחן ערוך.
שימושי הסוכה

בעת החדשה, המונח 'סוכה' בעברית משמש ככינוי עבור צרכים נוספים, כגון חדר אוכל בקיבוץ, סוכת המציל בחוף הים, סוכת שמירה ועוד.
ראו גם

שומרה (מבנה)
בקתה הררית
טיפי
הבקתה הפרימיטיבית
הערות שוליים

↑  בספר ישעיהו מסופר על תפקודיה של הסוכה בדרך אגב: "וְסֻכָּה תִּהְיֶה לְצֵל יוֹמָם מֵחֹרֶב וּלְמַחְסֶה וּלְמִסְתּוֹר מִזֶּרֶם וּמִמָּטָר" (ספר ישעיה ד' ו')
↑  "וְיַעֲקֹב נָסַע סֻכֹּתָה וַיִּבֶן לוֹ בָּיִת וּלְמִקְנֵהוּ עָשָׂה סֻכֹּת עַל כֵּן קָרָא שֵׁם הַמָּקוֹם סֻכּוֹת:" (ספר בראשית ל"ג י"ז)
↑  "וַיֵּצֵא יוֹנָה מִן הָעִיר וַיֵּשֶׁב מִקֶּדֶם לָעִיר וַיַּעַשׂ לוֹ שָׁם סֻכָּה וַיֵּשֶׁב תַּחְתֶּיהָ בַּצֵּל עַד אֲשֶׁר יִרְאֶה מַה יִּהְיֶה בָּעִיר:" (ספר יונה ד' ה')
↑  פרשנות על הפסוק: "וְנוֹתְרָה בַת צִיּוֹן כְּסֻכָּה בְכָרֶם כִּמְלוּנָה בְמִקְשָׁה כְּעִיר נְצוּרָה:" (ספר ישעיה א' ח'), שקושרת סוכה לעיר נצורה
↑  "וַיֹּאמֶר אוּרִיָּה אֶל דָּוִד הָאָרוֹן וְיִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה יֹשְׁבִים בַּסֻּכּוֹת וַאדֹנִי יוֹאָב וְעַבְדֵי אֲדֹנִי עַל פְּנֵי הַשָּׂדֶה חֹנִים וַאֲנִי אָבוֹא אֶל בֵּיתִי לֶאֱכֹל וְלִשְׁתּוֹת וְלִשְׁכַּב עִם אִשְׁתִּי חַיֶּךָ וְחֵי נַפְשֶׁךָ אִם אֶעֱשֶׂה אֶת הַדָּבָר הַזֶּה:" (ספר שמואל ב', י"א י"א)
↑  "וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ אֶת הַדָּבָר הַזֶּה וְהוּא שֹׁתֶה הוּא וְהַמְּלָכִים בַּסֻּכּוֹת וַיֹּאמֶר אֶל עֲבָדָיו שִׂימוּ וַיָּשִׂימוּ עַל הָעִיר:" (ספר מלכים א', כ' י"ב)
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ג, פסוק מ"ג
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף י"א, עמוד ב'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרכ"ה, סעיף א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533747805171  GND: 4166558-2  LCCN: sh85063230
סימורג (משגר לוויינים)

משגר הלוויינים סימורג בעת חשיפתו הפומבית
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
סימורג (בפרסית: سیمرغ, תעתיק מדויק: סימרע', שפירושו: "יצור אגדי מעופף") הוא שמו של משגר לוויינים מפיתוח וייצור איראני, שנחשף לראשונה ב-2 בפברואר 2010.
על פי דיווחי הטלוויזיה של איראן נועד משגר זה לשאת לחלל את הלוויינים האיראנים מסבאח וזאפאר. הטיל עושה שימוש בטכנולוגיית הטיל שיהאב, אולם בשלבו הראשון מאוגדים ארבעה מנועים רקטיים במקום אחד במשגר הלוויינים הקודם של איראן, סאפיר.
לטיל שני דגמים: האחד בעל שני שלבים ומונע בדלק נוזלי. השני בעל שלושה שלבים ומונע בדלק מוצק.
הצגת המשגר האמיתי

בשנת 2015 הוצג משגר הלוויינים בפני נשיא איראן, והייתה זו הפעם הראשונה בה נראה משגר אמיתי ולא דגם. שורת התבטאויות של בכירים איראניים העידו כי שיגורו לחלל צפוי להתבצע בסמוך וב-19 באפריל 2016 נראה כי בוצע שיגור של משגר זה, אולם הלווין אותו נשא לא הוכנס למסלול. הדעות חלוקות האם השיגור היה מוצלח, בין פרשנים ברוסיה וארצות הברית.
נתונים טכניים

(נמסרו על ידי דוברים איראנים רשמיים ביום הצגת המשגר לציבור)
אורך: 25.97 מטר
משקל בהמראה: 85 טון
דחף השלב הראשון: 142 טון
כושר שיגור ל-LEO: עד 700 ק"ג (נתון זה שונה בהמשך לכ-100 ק"ג בלבד).
מספר מנועים בשלב הראשון: 4
מספר מנועים בשלב השני: 4
שיגורים

עדכני לפברואר 2020:
| מספר ניסוי | תאריך | סטטוס | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 19 באפריל 2016 | הצלחה | שיגור בכורה לא מוצהר. ככל הידוע לא היה בשיגור זה לוויין. |
| 2 | 27 ביולי 2017 | כישלון | טיסת ניסוי, ככל הנראה ללא לוויין. השלב השני כשל. |
| 3 | 15 בינואר 2019 | כישלון | ניסיון לשגר את הלוויין פאיאם - כישלון של השלב השלישי הביא לאבדן הלוויין. |
| 4 | 9 בפברואר 2020 | כישלון | ניסיון לשגר לוויין בשם זאפאר. השיגור לא צלח. |
ראו גם

סאפיר (משגר לוויינים)
הערות שוליים

↑  Eshel, Tamir (24 באפריל 2016). "Simorgh First Launch – an Iranian Success or Failure?". Defense Update. נבדק ב-25 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  תמיר אשל Simorgh First Launch – an Iranian Success or Failure? אתר defense-update מתאריך 24/04/16
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏  • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה •   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M) •   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה • הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏ •  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון •   איראן סימורג • Qaem •  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3) •  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏ •  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 • Stratolaunch |  |
סולסברי (מרילנד)

| --- | --- |
דגל סולסברידגל סולסברי

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מרילנד מרילנד
 מחוז:  מחוז וייקומיקו
 ראש העיר:  ג'ון הית' (ממלא מקום, ינואר–נובמבר 2023)
 תאריך ייסוד:  1732
 שטח:  37.151927 קמ"ר
 גובה:  8.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  33,050 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  840 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  38°21′40″N 75°36′00″W﻿ / ﻿38.361111111111°N 75.6°W﻿ / 38.361111111111; -75.6 
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.ci.salisbury.md.us/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סולסברי(למפת ארצות הברית רגילה) ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סולסברי(למפת מרילנד רגילה) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. סולסברי(למפת מרילנד מוגדלת) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. סולסברי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סולסברי (באנגלית: Salisbury) היא מושב המחוז של מחוז וייקומיקו שבמרילנד, ארצות הברית, והעיר הגדולה ביותר בחוף המזרחי של מרילנד. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 30,343 תושבים, ולפי הערכות מנתה בשנת 2018 כ-32,800 תושבים. סולסברי היא המרכז המסחרי של חצי האי דלמרווה, הכוללת את מדינת דלאוור וחלקים ממדינות וירג'יניה ומרילנד.
היסטוריה

סולסברי הוקמה בשנת 1732 על ידי ססיל קאלברט, המוכר כ"ברון בולטימור השני", כמאחז קולוניאלי אנגלי. העיר נבנתה בראש נהר וייקומיקו על מנת שתהיה נוחה למטרות סחר. בשל מוצאם של מקימי העיר ובשל הדמיון הפיזי בין הערים, היסטוריונים רבים מניחים כי היא קרויה על שם סולסברי שבדרום-מערב אנגליה.
במלחמת האזרחים האמריקנית שימשה סולסברי כמחנה של כוחות האיחוד, אשר חיפשו בסביבתה אחר תומכים מאזור דרום ארצות הברית ופעלו למנוע עריקה של חיילים אל כוחות הקונפדרציה.
בשנים 1860 ו-1886 התמודדה העיר עם שרפות ענק אשר התפשטו וכילו בה שטחים רבים.
בעיר שמונה אתרים הנמנים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים – בית גיליס-גריר, האניסאקל לודג', בית ויליאם פי. ג'קסון, פמברטון הול, בית פרי-קופר, אחוזת פופלר היל, יוניון סטיישן ומשרדו של אף. לנארד ויילס.
דמוגרפיה

סולסברי היא מושב המחוז של "מטרופולין סולסברי", אליו שייכים מחוזות וייקומיקו, וורסטר וסאמרסט במרילנד, ומחוז סאסקס בדלאוור.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010 וסקר אוכלוסין משנת 2017, בעיר כ-32,800 בני אדם ו-12,246 משקי בית, כאשר מספר האנשים הממוצע במשק בית הוא 2.68 בני אדם. לפי נתוני ההערכות משנת 2017, צפיפות האוכלוסין היא 913 לקמ"ר.
ההרכב הגזעי של העיר הוא 52.8% לבנים, 39.3% אפרו-אמריקאים, 3.4% אסייתים, 0.4% ילידים אמריקאים, 0.2% מאיים באוקיינוס השקט, 1.4% מגזעים אחרים ו-2.5% ממוצא של שני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מהווים 6.4% מהאוכלוסייה.
ההרכב המגדרי של העיר הוא 53.3% נשים ו-46.7% גברים. הגיל החציוני בעיר הוא 28.1 שנים.
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת סולסברי, אנגליה, הממלכה המאוחדת
אסטוניה טרטו, אסטוניה
הרפובליקה העממית של סין דאליין, הרפובליקה העממית של סין
אקוודור סלינאס (אנ'), אקוודור
הערות שוליים

1 2  סולסברי סיטי, מרילנד, באתר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית
↑  העיר סולסברי כמעט נחרבה בשרפה, באתר הניו יורק טיימס, 11 באוגוסט 1960
↑  השרפה של שנת 1886 הביאה להשלכות ברחוב מיין, באתר salisburyindependent.net,‏ 28 במאי 2015
| דגל מרילנד מדינת מרילנד |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אנאפוליס |  |
| אזורים גאוגרפיים | הרי אלגייני • הרי הבלו רידג' • המטרופולין של וושינגטון ובולטימור • מפרץ צ'ספיק • עמק קמברלנד • עמק דלאוור |  |
| היישובים הגדולים ביותר | בולטימור • פרדריק • רוקוויל • גיית'רסבורג • בואי • הייגרסטאון • אנאפוליס • קולג' פארק • סולסברי • לורל • גרינבלט • קמברלנד • וסטמינסטר • היאטסוויל • טקומה פארק • אברדין • האבר דה גרייס • קיימברידג' • ניו קרולטון • פרוסטבורג |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מרילנד • ספורט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564199105171  LCCN: n80153823  MusicBrainz: 845762b7-e087-4ec4-8e63-95d2ef757aab  VIAF: 144250008   WorldCat (עם VIAF): 144250008
סוזן בלייקלי

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1948 (בת 76) פרנקפורט, גרמניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1972
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס  אוניברסיטת טקסס באל פאסו 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזן בלייקלי (באנגלית: Susan Blakely; נולדה ב-7 בספטמבר 1948) היא שחקנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה בסדרת דרמה לשנת 1976 על משחקה במיני סדרה "איש עשיר, איש עני" בסרט "סיפורה של אן ג'יליאן".
ביוגרפיה

בלייקלי נולדה בעיר פרנקפורט שבגרמניה למרי לואיז, מורה לאומנות ולקולונל לארי בלייקלי ששירת כקצין מבצעי אמריקאי בגרמניה. היא גדלה באל פאסו והחלה את דרכה כדוגמנית ב"סוכנות הדוגמנות פורד".
בלייקלי למדה במשך שנה אחת "באוניברסיטת טקסס", היא למדה משחק בבית הספר אולפן השחקנים.
קריירת משחק

בלייקלי הגיעה להוליווד בתחילת שנות ה-70 כאחת הדוגמניות הבולטות והמצליחות ביותר בארצות הברית. החלה את דרכה כשחקנית בסרט האסונות המצליח "המגדל הלוהט" בתפקיד פאטי דאנקן ג'ונס ולצידו של סילבסטר סטאלון בתחילת דרכו בדרמות "שליטי הרחוב" ו"קאפון".
בלייקלי זכתה לביקורות מהללות ולפרסום בשנת 1976 בזכות משחקה במיני סדרת הדרמה "איש עשיר, איש עני" בתור ג'ולי פרסקוט, אשתו של היזם העסקי העשיר רודי ג'ורדס (פיטר שטראוס). בלייקלי זכתה על הופעתה בתפקיד ג'ולי פרסקוט בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה והועמדה פעמיים לפרס אמי. ב-1979 שיחקה בלייקלי בסרט האסונות "שדה תעופה 79" בתפקיד הכתבת מגי וולאן.
בשנת 1981 גילמה בלייקלי את אווה בראון זוגתו של אדולף היטלר (אנתוני הופקינס) בדרמה הביוגרפית של רשת CBS "הבונקר". בלייקלי הועמדה בשנית לפרס גלובוס הזהב בשנת 1984 על תפקידה הביוגרפי בתור השחקנית והמגישה פרנסס פרמר בדרמה " Will There Really Be a Morning?". ב-1987 הופיעה בלייקלי בסרטו של מנחם גולן "מעבר לשיא" בתפקיד כריסטינה אשתו של נהג המשאית לינקולן הוק (סילבסטר סטאלון).
ב-1990 שיחקה בהפקת טלוויזיה מצליחה נוספת, "התקרית" לצידו של וולטר מתאו.
חיים אישיים

בלייקלי נשואה למפיק הקולנוע סטיב ג'פה.
פילמוגרפיה נבחרת

המגדל הלוהט (1974)
שליטי הרחוב (1974)
דווח למפקח (1975)
קאפון (1975)
שדה תעופה 79 (1979)
Blood & Orchids‏ (1986) - סרט טלוויזיה
מעבר לשיא (1987)
אמא שלי היא אשת זאב (1989)
תחלום חלום קטן (1989)
פרח בר (1991, סרט טלוויזיה)
כנגד רצונה: תאונה בבולטימור (1992)
המאהב הנשוי שלה (2000)
נקודת האפס (2000)
Hate Crime ‏ (2005)
השכנה המושלמת (2005)
פארק גריזלי (2008)
הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2 (2011)
טלוויזיה

איש עשיר, איש עני (1976)
הבונקר (1981)
התקרית (1990)
מסדר החיים (2007)
סלום

נהר סלוּם (Saloum) הוא נהר בסנגל. מקורו כ־105 ק״מ מזרחית לעיר קאולאק והוא זורם לאורך 250 ק״מ עד לשפכו באוקיינוס האטלנטי. הדלתה של הנהר הוכרזה בשנת 1980 כשמורה ביוספרית ובשנת 2011 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ואזור ההכרזה משתרע בעיקר באיים סאלום ובטנטי השוכנים בשפך. אגן הניקוז של הנהר נמצא בתחומה של ממלכת סלום ההיסטורית.
הדלתה של נהר סלום

בדלתה של הסלום, אשר נמצאת בשפכו של הנהר אל האוקיינוס האטלנטי, תעלות מים מליחים עם למעלה מ־200 איים, ובה גם מנגרובים, סביבה ימית אטלנטית ויער טרופי יבש. כמו כן, בדלתה 218 תלי קונכיות מעשה ידי אדם, עדות לתרבות עתיקת־יומין באזור החוף של מערב אפריקה. על גבי 28 מתוך תלי הקונכיות ישנם אתרי קבורה דמויי רוגם שבהם נמצאו חפצי עתיקות.
שטחה של הדלתה 1,800 קמ״ר, אורכה בקו החוף 72.5 ק״מ, ורוחבה 35 ק״מ אל תוך היבשה. 760 קמ״ר משטח הדלתה הם פארק לאומי.
הבצורת, שינויי האקלים וכריתת העצים הבלתי מבוקרת ביערות המנגרובים, גורמים לעליית מליחות הקרקע  - מה שמאיים על פרנסתם של אלפי אנשים החיים שם. בעונה היבשה, בשפלה שלאורך נהר סלום, נסוגים מים מתוקים תת-קרקעיים, ומי ים נכנסים פנימה. זו חדירה של מים מלוחים - העברת מים מלוחים לאקוויפרים של מים מתוקים - מה שהופך את מקורות המים המתוקים לבלתי ניתנים לשימוש.
הערות שוליים

↑  Salt poses threat to Senegal's Siné Saloum Delta wetlands, DW
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530487205171  NKC: ge1163208  SUDOC: 028061454  VIAF: 238455917   WorldCat (עם VIAF): 238455917 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא אתרי מורשת עולמית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפארק הלאומי דלתת הסלום
סינתיה קניון

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1954 (בת 70) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cynthia Jane Kenyon 
 ענף מדעי:  גנטיקה של הזדקנות 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1981)  אוניברסיטת ג'ורג'יה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו  קליקו 
 פרסים והוקרה:  פרס המלך פייסל הבינלאומי לרפואה (2000)  עמיתת פקארד למדע והנדסה (1989)  פרס דן דוד (2011)  פרס אריכות הימים (2006)  פרס דיקסון ברפואה (2021) 
 
סינתיה קניון (באנגלית: Cynthia Jane Kenyon, נולדה ב-21 בפברואר 1954) היא גנטיקאית אמריקאית, פרופסור לביולוגיה (ביוכימיה וביופיזיקה) באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, הידועה בעיקר בכך שהצליחה להכפיל פי שישה ויותר את משך חייה של נמטודה - תולעת נימית זעירה, בעזרת מניפולציות גנטיות, עם השלכות אפשריות למניפולציות דומות בעתיד גם על האדם. כיהנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה. זכתה בפרס דן דוד לשנת 2011 בגין מחקריה על ההזדקנות.
ביוגרפיה

קניון נולדה ב-1954 בשיקגו, אך גדלה בעיר אתונה שבמדינת ג'ורג'יה בדרום ארצות הברית, שם עבד אביה, שהיה פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת ג'ורג'יה. למדה בבית הספר היסודי "אלפס" ובבית הספר התיכון "קלרק", שניהם באותה עיר קטנה אתונה שבג'ורג'יה. לאחר מכן למדה באוניברסיטה של אביה ביוכימיה וסיימה בהצטיינות תואר ראשון ב-1976. המשיכה לדוקטורט בגנטיקה ב-MIT וקיבלה את התואר ב-1981. את מחקר הפוסט דוקטורט היא עשתה במעבדתו של סידני ברנר זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, בקיימברידג', אנגליה, שם היא גם עשתה את ההיכרות הראשונה שלה עם הנמטודה Caenorhabditis elegans, תולעת זעירה באורך 1 מ"מ, שתככב לאחר מכן במרבית מחקריה.
החל מ-1986 היא מכהנת כפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שם היא גם עורכת את מחקריה על ההזדקנות, תוך שימוש בעיקר בנמטודה כאורגניזם מודל. היא משמשת כיום כמנהלת של מרכז הילבלום לחקר הביולוגיה של ההזדקנות, באוניברסיטה זו.
ב-2003 נבחרה קניון לכהן במשך שנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה - Genetics Society of America וכמו כן היא חברה, הן באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית והן באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. קניון גם קיבלה בזכות תגליותיה מספר רב של פרסים, לרבות ב-2011 את פרס דן דוד, שמחלקת אוניברסיטת ת"א.
חקר הארכת החיים

ב-1993 הצליחה קניון לבטל או לנטרל את פעילותו של גן בשם DAF-2, המצוי בנמטודה, ולגרום על ידי שינוי בודד זה להכפלת משך חייה של התולעת הזעירה. הפרט החשוב הנוסף בהקשר זה הוא שגן זה או דומה לו מאוד מצוי גם בבעלי חיים מפותחים יותר, לרבות ב-DNA האנושי. לאחר מכן, היא גילתה גנים נוספים שניתן לשנותם והצליחה להאריך את משך חייה של התולעת עד פי שישה ויותר ממשך החיים הטבעי שלה ועד למקסימום של 144 יום במקום משך החיים הטבעי הממוצע של הנמטודה - 20 יום, כאשר התולעת הזעירה שומרת על נעוריה במשך חלק ניכר מתוספת החיים הזו שניתנה לה. כמו כן, היא גילתה שביטול או ניטרול פעילותו של גן אחר, DAF-16, שגם לו יש מקבילה אנושית, יכול לחולל את התהליך ההפוך ולקצר בחצי את משך חייה של אותה נמטודה.
בהמשך מחקריה גילתה קניון, שאותו שינוי בודד בגן השני, הגורם לצמצום משך החיים, יכול להיגרם על ידי תוספת של אפילו 2% בלבד, לדיאטת הגלוקוז שמקבלת אותה תולעת זעירה. תגלית זו גרמה לכך שקניון עצמה נכנסה מאותו יום ואילך לדיאטה מעוטת סוכרים.
קניון ייסדה ב-1999, יחד עם פרופסור לאונרד גוארנטה ואחרים, חברה בשם Elixir Pharmaceuticals ("סם החיים"), המנסה כיום לייצר תרופה שתאיט את קצב ההזדקנות האנושית.
ראו גם

רונלד דה פיניו
אוברי דה גריי
אנדריי ברטקה
דייוויד סינקלייר
הורמון גדילה והזדקנות
טלומראז
גבול הייפליק
תאי גזע
חיי נצח
רפמיצין
הערות שוליים

↑  As The Worms Turn, באתר אוניברסיטת ג'ורג'יה
↑  Jennie B. Dorman, Bella Albinder, Terry Shroyer & Cynthia Kenyon, The age-1 and daf-2 genes function in a common pathway to control the lifespan of Caenorhabditis elegans, Genetics, volume 141, number 4, pages 1399-1406 (1995); and Javier Apfeld & Cynthia Kenyon, Cell non-autonomy of C. elegans daf-2 function in the regulation of diapause and lifespan, Cell, v. 95, n.2, pp.199-210,1998
↑  התגלית פורסמה לראשונה בגיליון דצמבר 1993 של Nature
↑  In Methuselah's Mould,‏ 20 בינואר 2004 - PLOSBiology
↑  Lee, S.-J., Murphy, C. & Kenyon, C. Glucose shortens the lifespan of C. elegans by downregulating DAF-16/FOXO activity and aquaporin gene expression, Cell Metab., volume 10, pages 379–391, 2009
↑  "אני רוצה לחיות לנצח", New Scientist,‏ 18 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 131452029  ISNI: 0000 0004 4886 1993  LCCN: n2001127394  VIAF: 10979182   WorldCat (עם VIAF): 10979182 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Caenorhabditis elegans
סולסטיס קויל

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי מתקדם
 www.solstice.co.il
 חברים
 שיר דויטש עופר וישניא   שי ילין  מיכאל גלפרין   יקיר פיטוסי
 
סולסטיס קויל (Solstice Coil) היא להקה ישראלית המשלבת בין רוק אלטרנטיבי ורוק מתקדם. המוזיקה של סולסטיס קויל מתאפיינת במבנים מורכבים, שירים ארוכים מהרגיל, שינויי משקלים, עיבודים רב-שכבתיים ושירה גברית בעלת מנעד רחב. שירי הלהקה הם לרוב מלנכוליים, זועמים וקודרים, כאשר הטקסטים נוטים להיות ציוריים ובעלי משמעויות רבות. חברי הלהקה הנוכחיים הם שיר דויטש, עופר וישניא, שי ילין, מיכאל גלפרין ויקיר פיטוסי.