stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמא (שיר של שירי מימון)
רקע וכתיבה

השיר נכתב על-ידי אור מילשטוק, הולחן על-ידי עמרי קסטן והופק על-ידי רון בקל. השיר יצא כשבוע לאחר שילדה מימון את ביתה השלישית, אמה.
מימון שיתפה כי השיר נוצר לאחר פגישתה עם מילשטוק וקסטן באולפן, בה שיתפה אותם בחוויותיה המורכבות כאמא. כן הוסיפה כי לאחר ששמעה את השיר ונכנסה להקליטו – "לא הצליחה לעצור את הדמעות".
מימון הקדישה את השיר לכל האמהות שמקריבות את גופן ונפשן למען ילידהם בכל יום מחדש. עם צאתו, התקבל השיר בחיבוק חם מהקהל ומאימהות רבות, זכה לגרסאות כיסוי, זכה להשמעות מרובות ברדיו ונכנס לפלייליסט של כאן גימל.
ביום הזיכרון לחללי צה"ל שחל באותה השנה, הופיעה מימון בטקס המרכזי, וביצעה את השיר לצד אימהות שכולות ששיתפו על חוויותיהן והאובדן שלהן. מאוחר יותר באותה השנה, הופיעה מימון עם השיר על בימת קיסריה במסגרת חגיגות 20 שנות הקריירה שלה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 10 |  |
הערות שוליים

↑  "אמא, למה את בוכה?": שירי מימון בצעד מרגש רגע אחרי הלידה, באתר כיפה, ‏2023-02-06
↑  גיל משעלי, ‏רגע אחרי הלידה: שירי מימון עם שיר שמוקדש לכל האמהות, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2023
↑  בר חיים, "בשביל האימהות הלביאות": שירי מימון בצעד מרגש שבועיים אחרי לידה, באתר עכשיו 14, ‏16-02-2023
↑  גלית ואילנית 6 | שירי מימון 03.3.23 | לצפייה ישירה, באתר 12+
↑  מערכת ישראל היום, "מוקדש לכל האימהות": שירי מימון בבשורה מרגשת, באתר www.israelhayom.co.il, ‏06-02-2023
↑  Roni Vadnai, שירי מימון חושפת את שם בתה ואת מסע ההתאוששות אחרי הלידה, באתר שירי מימון חשפה את שם בתה ואת מסע ההתאוששות אחרי הלידה | מגזין את, ‏2023-02-13
↑  שירי מימון - אמא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 באפריל 2023
אנסטסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

ארטמיוס אנסטסיוס (מת ב-719 או 720, ביוונית: Αρτέμιος Ἀναστάσιος Β), המכונה גם אנסטסיוס השני היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 713 ל-715.
ארטימיוס היה מזכירו הצבאי של הקיסר פיליפיקוס ורדאניס. ב-3 ביוני 713 חוללו קציניו של פיליפיקוס מן הצבא בתראקיה הפיכה צבאית נגדו ולמחרת מינו את ארטימיוס לקיסר תחת השם אנסטסיוס השני. מעט אחרי עלייתו לשלטון, הוציא אנסטסיוס להורג את הקצינים שהיו מעורבים בהפיכה נגד קודמו והחל בביצוע רפורמות במבנה הצבא והצי ובהגנת הבירה.
ב-715 נפל אנסטסיוס למזימה מן הסוג שהוביל בעצמו, כשכוח צבא מרודוס ביצע הפיכה והעלה את תאודוסיוס השלישי לשלטון. באוגוסט 715, לאחר שישה חודשים של מצור על קונסטנטינופול, נמלט אנסטסיוס למנזר בתסליה. ב-719 שב בראש כוח צבא של בולגרים, בניסיון לכבוש את ביזנטיון מידי הקיסר לאו השלישי. הבולגרים מסרו את אנסטסיוס לידי לאו השלישי, והוא הוצא להורג על ידי הקיסר בקונסטנטינופול ב-719 או בתחילת 720.
אנטוניו ראגי

| --- | --- |

 לידה:  1624 Vico Morcote, שווייץ 
 פטירה:  1 באוגוסט 1686 (בגיל 62 בערך) רומא, מדינת האפיפיור 
 תחום יצירה:  Baroque sculpture 
 זרם באמנות:  בארוק 
 
אנטוניו ראגי (באיטלקית: Antonio Raggi;‏ 1624, טיצ'ינו – 1686, רומא) היה פסל איטלקי.
ביוגרפיה

ראגי הצטרף בראשית דרכו לסטודיו של אלסנדרו אלגארדי, אין תעוד לעבודה מוכרת עצמאית שלו שם.
ראגי כמו ארקולה פראטה הצטרף לסטודיו של ג'ובאני לורנצו ברניני בשנת 1647 והפך לתלמידו, ברניני שימש כמנטור שלו במשך כמעט שלושה עשורים.
ראגי נבחר בשנת 1657 לאקדמיה של סן לוקא.
גלריה

מלאך הנושא עמוד בגשר סנטאנג'לו
ברנרדינו מסיינה בקתדרלת סיינה
אפקט וסטרמרק

אֵפֵקְט וֶסְטֶרְמַרְק הידוע גם כהיפוך החתמה מינית, הוא היפותזה פסיכולוגית הטוענת שכאשר שני אנשים גרים בסמיכות במהלך השנים הראשונות של חייהם, אחד מהם או שניהם לא יחושו לרוב משיכה מינית זה כלפי זו. התופעה נקראת על שם האנתרופולוג הפיני אדווארד וסטרמרק (Edvard Westermarck), שהעלה אותה בשנת 1891 בספרו "ההיסטוריה של נישואים בקרב בני-אדם".
תמיכה מחקרית

מאז נצפתה התופעה במקומות רבים ובתרבויות שונות ברחבי העולם, בהם הקיבוצים בישראל, "נישואי שים-פואה" (Shim-Pua) בסין (בהם בני הזוג גדלים יחד מילדותם), וכן בקרב משפחות בעלות קרבה ביולוגית.
בקיבוצים בישראל, נהגו במשך שנים רבות לגדל ילדים באופן משותף בקבוצות גיל (במקום בקבוצות בה קיימת קרבה ביולוגית). מחקר של האנתרופולוג יוסף שפר משנת 1971, אשר עקב אחר דפוסי הנישואין של קבוצה גדולה של ילדי קיבוצים אשר גדלו בקבוצות גיל, גילה כי מתוך 2,769 נישואים של ילדי הקיבוצים, אף זוג לא גדל יחד במהלך שש השנים הראשונות לחייהם, ורק ארבעה עשר מהזוגות היו ילדים אשר גדלו באותה קבוצת הגיל בקיבוץ. תוצאות מחקר זה מספקות ראיה לנכונותו של אפקט וסטרמרק ולכך שהוא פועל במהלך התקופה הקריטית בין הלידה ועד גיל שש.
בסין היו נהוגים בעבר "נישואי שים-פואה", שבהם הייתה נמכרת ילדה ממשפחה ענייה למשפחה עשירה כמשרתת, והייתה נישאת לבנה של המשפחה העשירה כאשר שני הילדים הגיעו לבגרות. עם זאת, אפקט וסטרמרק גרם פעמים רבות לרתיעה מינית בין בני הזוג, ובשל כך נישואין מסוג זה אופיינו במספר קטן יותר של ילדים ובמספר גדול יותר של גירושין ובגידות.
במקרים בהם לא הייתה קיימת סמיכות במהלך התקופה הקריטית, למשל, כאשר אח ואחותו גדלו בנפרד ומעולם לא נפגשו, הם עלולים להימשך זה לזה אם ייפגשו כאשר יהיו בוגרים. תופעה זו ידועה בשם משיכה מינית גנטית.
אזכורים ביהדות

קיים מדרש בו מטרונה דנה עם רבי יוסי על למה ה' ברא את חוה כשהאדם ישן. רב יוסי אמר שהיה ניסיון לעשות זאת כשהיה ער, אבל הצפייה בתהליך המלא של היווצרות הגוף עשה את האשה לא מושכת בשביל האדם, וה' נאלץ לנסות שוב. המטרונה אמרה שלה קרה דבר דומה; היא הייתה אמורה להינשא לדודה, אבל מאחר שגדלו באותו בית, הוא לא מצא אותה מושכת ולכן התחתן עם אשה אחרת, למרות שהייתה פחות יפה.
ראו גם

חינוך משותף
משיכה מינית גנטית
המודל הפסיכוסקסואלי
הערות שוליים

↑  בראשית רבה, פרשה י"ז, פסקה ז'
אנטוניו קנובה

| --- | --- |

אנטוניו קנובה, דיוקן עצמי, 1792
 לידה:  1 בנובמבר 1757 Possagno, איטליה 
 פטירה:  13 באוקטובר 1822 (בגיל 64) ונציה, האימפריה האוסטרית 
 מקום קבורה:  Tempio Canoviano 
 לאום:  איטלקים 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות יפות בוונציה 
 תחום יצירה:  פיסול 
 זרם באמנות:  נאו-קלאסיציזם 
 הושפע על ידי:  ג'וזפה ברנרדי, ג'ובני פרארי 
 יצירות ידועות:  The Three Graces, Hercules and Lychas, פסיכה מתעוררת מנשיקת קופידון, ונוס המנצחת, George Washington 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של אסולו (1822)  מסדר הדרבן המוזהב 
 
אנטוניו קנובה (באיטלקית: Antonio Canova; ‏1 בנובמבר 1757 - 13 באוקטובר 1822) היה פסל שיש פיגורטיבי איטלקי ונציגו הידוע ביותר של הסגנון הניאו קלאסי.
נושאי פסליו לקוחים בעיקר מן המיתולוגיה.
בין תלמידיו: ג'ון גיבסון, רינלדו רינלדי.
יצירותיו

פסיכה מתעוררת מנשיקת קופידון - גרסה אחת מוצגת בארמיטאז' והגרסה השנייה מוצגת בלובר. היצירה דרשה תכנון מדויק בהתחשב בכובד המשקל של השיש ובהתחשב בחופש התנועה שקנובה לקח לעצמו, דבר אשר אינו מותיר מקום לטעויות.
שלוש הגראציות
הרקדנית
אורפיאוס
פאריס
נפוליאון
מריה מגדלנה
פאולין בורגזה
פרסאוס עם ראשה של מדוזה
הבה.
גלריה

שלוש הגראציות בארמיטאז'
פסיכה מתעוררת מנשיקת קופידון בלובר
קופידון ופסיכה בארמיטאז'
אורפיאוס בארמיטאז'
הרקדנית במוזיאון בודה
בלרינה בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון
פרסאוס עם ראשה של מדוזה במוזיאון הוותיקן
פאריס בארמיטאז'
הבה בארמיטאז'
ונוס ואדוניס במוזיאון לאמנות בז'נבה
תסאוס והמינוטאורוס במוזיאון ויקטוריה ואלברט
אנסטסיוס השני (אפיפיור)

אנסטסיוס השני (בלטינית:  Anastasius II; מת ב-19 בנובמבר 498) כיהן כאפיפיור מ-24 בנובמבר 496 ועד מותו.
אנסטסיוס השני היה בנו של כומר, וכיום הוא קבור בבזיליקת פטרוס הקדוש.
הוא כיהן במהלך השבר בין הכנסייה המערבית למזרחית. ניסיונו לאחות את הקרע בין הכנסיות, הביא לעלייתו של לאורנטיוס לאחר מותו. בשל כך ספג ביקורת על ידי ראשי הכנסייה באותה עת, ולימים מעשיו זכו לביקורת ב"ליבר פונטיפיקליס". בשל ביקורת זו מיקם אותו דנטה אליגיירי במעגל השישי בתיאור הגיהנום המופיע בספרו "הקומדיה האלוהית", המעגל השמור לכופרים. אולם, חוקרי דנטה מודרניים טוענים שמדובר בטעות, וכי האדם שדנטה התכוון אליו הוא אנסטסיוס הראשון, שהיה באותה תקופה קיסר האימפריה הביזנטית.
אנסטסיוס היה האפיפיור השני במהלך 500 השנים הראשונות של הכנסייה, אשר לא הוכר כקדוש נוצרי (הראשון היה האפיפיור ליבריוס).
אנסטסיוס מנקה הצמר

אנסטסיוס מנקה הצמר (מת בשנת 304) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית. אנסטסיוס היה מנקה צמר שהתגורר באקוויליה ועבר משם לסולין (או על פי גרסאות אחרות לספליט).
המסורת הנוצרית מחשיבה את אנסטסיוס למרטיר בשל מותו על אמונתו הנוצרית: הוא הוצא להורג בטביעה לאחר שהכריז על אמונתו הנוצרית קבל עם ועדה וצבע צורת צלב בפתח ביתו.
אנסטסיוס נחשב לקדוש המגן של מנקי הצמר והאורגים. יום חגו הוא ה-7 בספטמבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2004011198  VIAF: 44002310   WorldCat (עם VIAF): 44002310 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמא (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ענר שלו
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  זמורה ביתן
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  273
 עורך:  עודד וולקשטיין
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003417201
אמא הוא ספרו הרביעי של הסופר ענר שלו. הספר יצא לאור בשנת 2012 בהוצאת זמורה ביתן, בעריכת עודד וולקשטיין.
זהו ספר בעל אופי אוטוביוגרפי, המתחיל במות אמו של שלו, והמשכו במחשבות סביב חייה ומותה. שלו תיאר את ספרו זה: "זהו ספר על אובדן, על אבל, על בדידות וגעגועים. על דמות אם וקשר חזק ורב-שכבתי איתה, והקושי הנורא לחיות בלעדיה. מצד אחד זה ספר מאוד אישי ופרטי, ומצד שני זהו רומן המתאר בצורה פרגמנטרית כרוניקות משפחתיות סבוכות לאורך שלושה דורות."
הרקע לכתיבת הספר

ריקה שלו, אמו של המספר, נפטרה ב-31 במאי 2010, בהיותה בת 86. כתיבת הספר החלה בחודש לאחר מכן, ונמשכה כחצי שנה, עד ינואר 2011. הספר הוא קינה על מות האם, שבה משולבים קטעי זכרונות ומחשבות של המספר על חייו, על הוריו ועל הוריהם.
דמויות

בפתח הספר מופיעה ההסתייגות השבלונית: "עלילת הספר, הדמויות הנזכרות בו ושמותיהן הם כולם פרי דמיונו של המספר. כל קשר בין עלילת הספר  לבין אירועים שהתרחשו במציאות, כמו גם בין הדמויות הנזכרות בו ושמותיהן לבין דמויות או שמות של אנשים חיים או מתים, מקרי בהחלט". הסתייגות זו משוללת יסוד, משום שכל הדמויות המוזכרות בספר הן דמויות ממשיות ביותר. ארבע הדמויות העיקריות בספר אינן מוזכרות בשמותיהן, אלא בקרבתן אל המספר, והן:
המספר עצמו, ענר שלו, המתייחס לעצמו לעיתים בגוף ראשון ולעיתים בגוף שני.
אמו של המספר, ריקה שלו, הקרויה בספר "אמא".
אביו של המספר, מרדכי שלו, הקרוי בספר "אבא".
אחותו של המספר, צרויה שלו, הקרויה בספר "אחותי".
דמויות נוספות מוזכרות בספר בשמן המלא, או בשמן הפרטי בתוספת ציון קרבתן למחבר.
בני משפחה נוספים:
אהרן שידלובסקי, ממייסדי קבוצת כנרת, אבי האם, הקרוי גם "סבא".
סבתא עליזה, אמה של האם.
סבתא ציפורה, אמו של האב.
סבא מאיר, אביו של האב.
דוד יוסף, הוא התעשיין יוסף שידלובסקי, אחיו של הסבא.
מאיר שלו, בן דודו של המספר.
אשתו הראשונה של האב (שמה אינו מוזכר בספר, אך זו עליזה גורביץ', לימים עליזה גרינברג).
דודה מינה, אחותו של האב.
דודה הדסה, אחותה של האם.
רפאלה, אחותו של האב, שמתה בהיותה בת שמונה.
דודה הדסה, אחותה של האם.
אילה, בתו בת הארבע של המספר.
אריאלה דים, אמהּ של אשתו.
אישים נוספים:
הסופר פנחס שדה.
הסופר עמוס קינן.
פרופסור ענר, ראש מחלקת כלי דם בבית החולים הדסה.
דמויות אחדות מוזכרות רק באות הראשונה של שמן:
ר', חברת נעוריו של המספר.
י', חבר נעוריה של האחות.
ש', בעלה הראשון של האם.
הערות שוליים

↑  ביקור בית עם הסופר ענר שלו: אמא, באתר "ספרים", 26 במרץ 2012
↑  שני ליטמן, גם הכתיבה לא שחררה את ענר שלו מהאבל על מות אמו, באתר הארץ, 1 ביוני 2012
אצטדיון אביבה

| --- | --- |

מראה האצטדיון ממבט על
 על שם:  Aviva Group Ireland 
 שמות קודמים:  לאנסדון רוד
 כתובת:  62 Lansdowne Road, Dublin 4 
 מיקום:  דבלין, אירלנד
 קואורדינטות:  53°20′06″N 6°13′42″W﻿ / ﻿53.334956°N 6.228253°W﻿ / 53.334956; -6.228253
 אבן יסוד:  מרץ 2007
 תקופת הפעילות:  14 במאי 2010 – הווה (14 שנים)
 עלות הבנייה:  410 מיליון אירו (2010)
 בעלים:  התאחדות הכדורגל של אירלנד התאחדות הרוגבי של אירלנד
 משטח:  דשא
 אדריכל:  פופולוס, סקוט טאלון ווקר 
 קבוצות:  נבחרת אירלנד בכדורגל נבחרת אירלנד ברוגבי יוניון לנסטר
 מושבים:  51,700 (אירועי ספורט) 65,000 (הופעות)
 ממדי משטח:  106 × 68 מטר
 www.avivastadium.ie
 he
 
אצטדיון אביבה (באנגלית: Aviva Stadium; הנקרא גם לאנסדון רוד או דבלין ארנה) הוא אצטדיון כדורגל ורוגבי הממוקם בדבלין, אירלנד. האצטדיון, אשר מכיל 51,700 מקומות ישיבה, הוא ביתם של נבחרת אירלנד בכדורגל ונבחרת אירלנד ברוגבי יוניון, וכן של קבוצת הרוגבי לנסטר.
היסטוריה

האצטדיון נחנך באופן רשמי ב-14 במאי 2010 על ידי הטישך בריאן קוואן. הוא נבנה במקומו של אצטדיון לאנסדון רוד הקודם אשר נהרס ב-2007. ב-2009 רכשה חברת הביטוח הבריטית "אביבה" את זכויות השם של האצטדיון ל-10 שנים ושינתה את שמו לשמו הנוכחי, אצטדיון אביבה. משחק הכדורגל הראשון באצטדיון היה משחק ידידות בין מנצ'סטר יונייטד וכוכבי הליגה האירית. יונייטד ניצחה 7-1 ופארק ג'י-סונג כבש את השער הראשון בתולדות האצטדיון. האצטדיון אירח את גמר הליגה האירופית 2011, תחת השם דבלין ארנה, בו גברה קבוצת פורטו על בראגה בתוצאה 0:1.
האצטדיון נבחר לקחת חלק באירוח משחקי יורו 2020, אך עקב מגבלות שהוטלו באירלנד עקב התפשטות נגיף הקורונה במדינה, הועברו המשחקים שהיו אמורם להתקיים באצטדיון למדינות אחרות.
גלריה

חזית האצטדיון
פנים האצטדיון
פנים האצטדיון
הערות שוליים

↑  פתיחת שעריו של האצטדיון הלאומי החדש באתר ה-BBC (באנגלית)
↑  מערכת גלובס ספורט, ברוכים הבאים לאצטדיון אביבה, באתר גלובס, ‏15 בפברואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a570a8e7-d572-4b56-8786-b8f109ffe622
אסתר ארקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  שנות ה־50 של המאה ה־20 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת סטנפורד  תיכון עירוני י"ד 
 מנחה לדוקטורט:  כריסטוס פאפאדימיטריו 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטוני ברוק  אוניברסיטת קורנל 
 תלמידי דוקטורט:  קתרין ג'וי קנט 
 בן או בת זוג:  ג'וזף ס. ב. מיטשל 
 אתר אישי
 
אסתר (אסתי) מ' ארקין היא מתמטיקאית ומדענית מחשב ישראלית-אמריקאית. תחומי המחקר שלה כוללים חקר ביצועים, גאומטריה חישובית, אופטימיזציה קומבינטורית ותכנון וניתוח אלגוריתמים. מכהנת כפרופסור למתמטיקה שימושית וסטטיסטיקה באוניברסיטת סטוני ברוק, ומנהלת את התוכנית לתואר ראשון במתמטיקה יישומית וסטטיסטיקה.
ביוגרפיה

גדלה בתל אביב, ולמדה בתיכון עירוני י"ד.
ב-1981 ארקין השלימה לימודי תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. המשיכה את לימודיה באוניברסיטת סטנפורד, שם סיימה לימודי תואר שני בחקר ביצועים ב-1983 ודוקטורט ב-1986. תזת הדוקטורט שלה, Complexity of Cycle and Path Problems in Graph, נכתבה בהנחיית כריסטוס פאפאדימיטריו.
בשנים 1986–1991 עבדה באוניברסיטת קורנל, והגיע לדרגת פרופסור מן המניין אורחת.
ב-1995 עבדה מספר חודשים באוניברסיטת תל אביב כפרופסור חבר אורחת.
החל מ-1991 ארקין חברת סגל הפקולטה למתמטיקה יישומית וסטטיסטיקה באוניברסיטת סטוני ברוק.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשואה לג'וזף מיטשל (אנ'), פרופסור למדעי המחשב שגם משויך לאוניברסיטת סטוני ברוק.
ממחקריה > בעיות תזמון של בירורקרט עצלן

ב-1999 ארקין פרסמה מאמר העוסק בתזמון משימות אופטימלי (אנ') ל"בירוקרט עצלן", שרוצה להיות הכי פחות יעיל שאפשר. הבירוקרט נדרש להיות נוכח במשך שעות מסוימות במשרד, וכל עוד יש משימות הניתנות לביצוע, הוא חייב לבצע עבודה כלשהי. לכל משימה יש חלון זמן שבו ניתן לבצעה, וערך מסוים שהשלמתה יביא למעסיק. הבירוקרט בוחר את המשימות וסדר ביצוען במטרה למקסם את הזמן שבו הוא אינו עובד (כי אין משימות הניתנות לביצוע), ולמזער את ערך המשימות שהוא כן יבצע (מתוך טינה למעסיק שלו). המאמר של ארקין ושותפיה מנסח את הבעיה בצורה פורמלית, ומנתח את סיבוכיות הבעיה.
המאמר ממחיש את הבעיה עם הדוגמה הבאה:
השעה 15:00, ודילברט מחויב להיות במשרד עד 17:00. אם לדילברט יש משימה, הוא חייב לבצע אותה (אחרת יפוטר). אם לדילברט יש מספר משימות, הוא רשאי לבחור איזה משימה לבצע.

לדילברט יש 2 משימות: אחת דורשת 10 דקות, והשנייה דורשת שעה. בנוסף, הוא יודע שב-15:15 יזומן לפגישה באורך 45 דקות. אם דילברט יתחיל קודם כל עם המשימה שאורכה 10 דקות, הוא יוכל ללכת לפגישה ב-15:15 עד 16:00, ואז לעבוד על המשימה שדורשת שעה בין 16:00 עד 17:00. מצד שני, אם ב-15:15 דילברט יהיה באמצע המשימה באורך שעה, הוא לא יצטרך ללכת לפגישה. ב-16:00 הוא יוכל להתחיל את המשימה באורך 10 דקות, ואז בין 16:10 ל-17:00 יהיה לו זמן פנוי. באופן טבעי, דילברט מעדיף את האופציה השנייה.
בעקבות מאמר זה, פורסמו מאמרים נוספים שהרחיבו את התיאוריה בנוגע ל"בירוקרטים עצלנים".
ממחקריה > מדד להשוואת מצולעים

ארקין ושותפים פיתחו מדד להשוואת מצולעים, בדרך שנחשבת יעילה לחישוב. המדד פורסם במאמר מ-1989 הנקרא An efficiently computable metric for comparing polygonal shapes (מדד יעיל-לחישוב להשוואת מצולעים). המאמר הוא מאמרה המצוטט ביותר של ארקין, עם מעל ל-1,000 ציטוטים (נכון לנובמבר 2023). המאמר ממשיך להיות מצוטט גם כ-25 שנים לאחר פרסומו המקורי.
המדד משמש לחיפוש תמונות, מערכות ראיה ממוחשבת, מערכות מידע גאוגרפי ועוד.
ממחקריה > מדד להשוואת מצולעים > המדד

מטרת המדד לזהות דמיון בין צורת מצולעים. האלגוריתם שואף להצליח לזהות דמיון גם בין מצולעים שעברו הזזה, סיבוב, שינוי קנה מידה או סוגים מסוימים של הרעשה.
כדי להשוות בין המצולעים, תחילה מייצגים אותם באמצעות פונקציית סיבוב: זוהי פונקציה שהקלט שלה הוא נקודה מסוימת על היקף המצולע, והפלט שלה הוא הזווית שהמשיק (החיובי) בנקודה זו יוצר עם ציר ה-x. בניסוח יותר אינטואטיבי: כאשר מתקדמים מסביב להיקף המצולע (נגד כיוון השעון), ערך פונקציית הסיבוב יהיה סכימה של כמה הסתובבנו ביחס לציר ה-x. פניות שמאלה יעלו את ערך הפונקציה, ופניות ימינה יורידו את ערכה.
פונקציית הסיבוב אינה מושפעת מהזזה או שינוי קנה מידה (פעולות אלה אינן משנות את זווית המשיק עם ציר ה-x). סיבוב מצולע יגרור הזזה של פונקציית הסיבוב בציר ה-y, אך עדיין ניתן להשוות בין פונקצייות הסיבוב המוסטות.
לאחר יצירת הפונקציה התואמת למצולע, ניתן להשתמש בכלים מתמטיים מוכרים להשוואת פונקציות. ארקין ושותפיה בחרו להשתמש במטריקת  L^{p}.
הערות שוליים

1 2  אודות - אסתר ארקין, באתר פייסבוק
↑  Esther Arkin | Department of Computer Science, www.cs.stonybrook.edu
↑  M. O. Sztainberg, E. M. Arkin, M. A. Bender and J. S. B. Mitchell, "Theoretical and experimental analysis of heuristics for the "freeze-tag" robot awakening problem," in IEEE Transactions on Robotics, vol. 20, no. 4, pp. 691-701, Aug. 2004, doi: 10.1109/TRO.2004.829439. מכיל תיאור קצר על כותבי המאמר, כולל אסתר ארקין.
↑  Esther M. Arkin, Michael A. Bender, Joseph S. B. Mitchell, Steven S. Skiena, The Lazy Bureaucrat Scheduling Problem, Information and Computation 184, 2003-07, עמ' 129–146 doi: 10.1016/S0890-5401(03)00060-9
↑  Abrahams, Marc (2010-02-09). "Lazy bureaucrats, burden or blessing?". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-10-28.
↑  Esther M. Arkin, Michael A. Bender, Joseph S. B. Mitchell, Steven S. Skiena, The Lazy Bureaucrat Scheduling Problem, Information and Computation 184, 2003-07, עמ' עמוד 2 ב-PDF doi: 10.1016/S0890-5401(03)00060-9
↑  Laurent Gourvès, Jérôme Monnot, Aris T. Pagourtzis, The Lazy Bureaucrat Problem with Common Arrivals and Deadlines: Approximation and Mechanism Design, Fundamentals of Computation Theory, Lecture Notes in Computer Science, Springer, 2013, עמ' 171–182 doi: 10.1007/978-3-642-40164-0_18
↑  Ling Gai, Guochuan Zhang, Online lazy bureaucrat scheduling with a machine deadline, Journal of Combinatorial Optimization 35, 2018-02-01, עמ' 530–537 doi: 10.1007/s10878-017-0180-7
↑  Ling Gai, Guochuan Zhang, On lazy bureaucrat scheduling with common deadlines, Journal of Combinatorial Optimization 15, 2008-02-01, עמ' 191–199 doi: 10.1007/s10878-007-9076-2
1 2  Esther M. Arkin, L. Paul Chew, Daniel P. Huttenlocher, Klara Kedem, Joseph SB Mitchell, An efficiently computable metric for comparing polygonal shapes, 1989
↑  Yong Rui, Thomas S. Huang, Shih-Fu Chang, Image Retrieval: Current Techniques, Promising Directions, and Open Issues, Journal of Visual Communication and Image Representation 10, 1999-03-01, עמ' 39–62 doi: 10.1006/jvci.1999.0413
↑  Remco C. Veltkamp, Michiel Hagedoorn, State of the Art in Shape Matching, London: Springer, 2001, Advances in Pattern Recognition, עמ' 87–119, ISBN 978-1-4471-3702-3. (באנגלית)
↑  Yongyang Xu, Zhong Xie, Zhanlong Chen, Mingyu Xie, Measuring the similarity between multipolygons using convex hulls and position graphs, International Journal of Geographical Information Science 35, 2021-05-04, עמ' 847–868 doi: 10.1080/13658816.2020.1800016
↑  Jiyoung Kim, Kiyun Yu, Yoonsik Bang, A multi‐criteria decision‐making approach for geometric matching of areal objects, Transactions in GIS 22, 2018-02, עמ' 269–287 doi: 10.1111/tgis.12307
↑  Google Scholar, scholar.google.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  dblp: 46/5034  GND: 170710521  MGP: 87681  VIAF: 212138185   WorldCat (עם VIAF): 212138185 
דוגמה לפוליגון ולפונקציית הסיבוב שלו. בגרף (ימין), ציר ה-x מסמן נקודה על היקף הפוליגון (כמרחק-קשת מהנקודה O), וציר ה-y מסמן את ערך פונקציית הסיבוב.
אני גיטרה (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע בני אמדורסקי
 יצא לאור:  1993
 שפה:  עברית
 אורך:  3:46
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  נעמי שמר
 לחן:  נעמי שמר
"אני גיטרה" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר וביצע לראשונה בני אמדורסקי. השיר יצא לאור בשנת 1993.
רקע

ב־15 באוקטובר 1993 נערך ערב מחווה לבני אמדורסקי, שנקרא "מסיבת גג עם בני אמדורסקי" ושודר בערוץ הראשון. מפיקת התוכנית ביקשה מנעמי שמר שתכתוב לאירוע שיר בשביל אמדורסקי. בסוף הערב ביצע אמדורסקי לראשונה את השיר.
אמדורסקי ניצל את כושר האלתור שניחן בו, והמציא מילים משל עצמו, מסדר את המילים מחדש: "גם אם זה טריו או קוורטט" במקום "ואם זה טריו או קוורטט"; "אני סימן אני עדות לבדידות ולידידות" במקום "אני סימן אני עדות לידידות ולבדידות"; את הספק הפך אמדורסקי לוודאות – "יקרה בעזרת השם ודאי" במקום "יקרה בעזרת השם אולי"; והאלתור הצבעוני ביותר – "ומדבקות צבעוניות על פני השטח" (מזוודות הזמרים שהרבו להופיע בחו"ל), שהפכו ל"הסתבכויות רציניות על פני השטח", וזכו לחיוך של הבנה מצד שמר עצמה.
כשלושה חודשים לאחר האירוע נפטר בני אמדורסקי ממחלת הסרטן.
בשנת 1997 יצא אלבום של ההרכב "החברים של בני", שכלל את ישראל גוריון (חברו לצמד הדודאים), חנן יובל, ואת יוסי חורי ואורי הרפז (מצמד הפרברים). באלבום נכלל השיר בשתי גרסאות: גרסתו המקורית של אמדורסקי שאליה נוספו קולות הרקע של חברי ההרכב, וגרסה מחודשת נפרדת של חברי ההרכב.
דודו טסה הקליט גרסת כיסוי לשיר שנכללה באלבומו "בדיוק בזמן" שיצא ב-2004. השיר גם נכלל באלבום "שרים הדודאים" שיצא לאור בשנת 2013 בביצוע ישראל גוריון ואסף אמדורסקי, בנו של בני אמדורסקי.
בשנת 2020 בוצע השיר בתוכנית זהו זה!. באותה שנה יצאה גם גרסת כיסוי של הזמר משה פרץ בעיבוד שמוליק נויפלד, במסגרת פרויקט צו השעה.
בטלוויזיה החינוכית שודרה בשנים 2014–2018 תוכנית מוזיקה בהגשתו של אבי סינגולדה, אשר נקראה "אני גיטרה", ומקור שמה בשירו של אמדורסקי.
לאחר כמה שנים החליט הזמר עמיר בניון לחדש את השיר. הוא הוציא אלבום אינטרנטי בשם 'ארץ | שיר' הכולל עיבודים חדשים לשירי "ארץ ישראל" ישנים.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏"השלושרים" פעלה במשך שנה אך יצרה להיטים שעד היום כולם מכירים, באתר מעריב אונליין, 20 באפריל 2018
↑  אבישי מתיה‏, 20 שנה למותו של בני אמדורסקי: הסנדק של הפופ העברי, באתר וואלה, 23 בינואר 2014
1 2  תמר זיגמן, אֲנִי גִּיטָרָה הָרוּחַ מְנַגֵּן עָלַי – השיר לבני אמדורסקי, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 16.01.2019
↑  יוסי חרסונסקי, בני אמדורסקי הדודאים דודו טסה משה פרץ – אני גיטרה, באתר חרסונסקי מיוסיק, ‏23/04/2022
↑  חוברת האלבום "החברים של בני" באתר Discogs.
↑   זהו זה! | אני גיטרה (שיר), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:47)
↑   משה פרץ - אני גיטרה (Prod. by Shmulik Noifeld), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:59)
אלפונסו השני, מלך נאפולי

אלפונסו השני, מלך נאפולי (4 בנובמבר 1448 – 18 בדצמבר 1495), היה מלך נאפולי בין השנים 1494–1495.
ביוגרפיה

אלפונסו השני נולד בנאפולי בירת ממלכת נאפולי, ב-4 בנובמבר 1448, והיה בנם של פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי ואיזבל מקלרמון, בתם של טריסטאן דה קלרמון וקתרינה מטרנטו, רוזנת קופרטינו. בשנת 1463 מת דודו רבא ג'ובאני אנטוניו אורסיני דל באלצו, נסיך טראנטו, ואלפונסו קיבל חלק מנחלותיו, ובשנת 1465 מתה אמו איזבל מקלרמון, ואלפונסו ירש את טענתה לממלכת ירושלים. אלפונסו לחם במלחמותיו השונות של אביו, ואף סייע לאביו לדכא את מרד האצילים בשנת 1485.
בשנת 1494 מת אביו פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. לאחר מות אביו הכריז שארל השמיני, מלך צרפת על עצמו כמלך נאפולי וירושלים, ופלש לאיטליה בעידוד לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו שחשש מאלפונסו. עד מהרה הובסו כוחותיו של אלפונסו, ושארל השמיני כבש את נאפולי ב-22 בפברואר 1495. אלפונסו פרש למנזר בסיציליה, ובנו פרדיננדו השני, מלך נאפולי עלה לשלטון במקומו, וב-18 בדצמבר 1495 מת אלפונסו במסינה.
משפחתו

ב-10 באוקטובר 1465 התחתן אלפונסו עם איפוליטה מריה ספורצה, בתם של פרנצ'סקו ספורצה, דוכס מילאנו וביאנקה מריה ויסקונטי, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
פרדיננדו השני, מלך נאפולי (1469–1496)
איזבלה מאראגון, דוכסית מילאנו (1470–1524), התחתנה עם ג'אן גלאצו ספורצה, דוכס מילאנו
פיירו, נסיך רוסאנו (1472–1491)
בנוסף היו לאלפונסו 2 ילדים לא חוקיים מפילגשו טרוגיה גאצלה.
אצטדיון TQL

| --- | --- |


 על שם:  Total Quality Logistics 
 שמות קודמים:  אצטדיון וסט אנד (בשלבי התכנון והבניה)
 כתובת:  1501 Central Parkway
 מיקום:  ארצות הברית סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°06′41″N 84°31′20″W﻿ / ﻿39.111388888889°N 84.522222222222°W﻿ / 39.111388888889; -84.522222222222
 תקופת הפעילות:  2021–הווה (כ־3 שנים)
 עלות הבנייה:  250 מיליון דולר
 בעלים:  סינסינטי
 מפעיל:  סינסינטי
 משטח:  דשא
 אדריכל:  פופולוס 
 קבוצות:  סינסינטי (2021–הווה)
 מושבים:  26,000
 אתר האצטדיון
 he
 
אצטדיון TQL (באנגלית: TQL Stadium; נקרא בתחילה אצטדיון וסט אנד, באנגלית: West End Stadium) הוא אצטדיון כדורגל בסינסינטי, אוהיו שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 26,000 צופים. האצטדיון נחנך ב-16 במאי 2021 והוא משמש כמגרשה הביתי של קבוצת ה-MLS סינסינטי.