stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס פאולדינג
ביוגרפיה

ג'יימס קירק פאולדינג נולד ב-22 באוגוסט 1778 בעיירה פלזנט ואלי שבמדינת ניו יורק. את רוב השכלתו הוא רכש בלמידה עצמית.
ביוגרפיה > קריירה ספרותית

פאולדינג היה חבר קרוב של וושינגטון אירווינג. יחדיו הם הובילו מיזם ספרותי. כפי שהוא תיאר, "יום אחד, כשהיינו במצב רוח עליז, עלה במוחנו הרעיון לכתב עת תקופתי קטן רק לשם השעשוע שלנו, להפצה בעיירה, משום שאף אחד מאתנו לא חשב על תפוצה מעבר לכך". התוצאה הייתה כתב העת הסאטירי "סלמגנדי" (Salmagundi), שיצא לאור במשך תקופה קצרה ובו הופיע לראשונה השם "גות'אם" (Gotham) כאחד מכינוייה של העיר ניו יורק.
יחד עם אירווינג היה פאולדינג קשור ל"קבוצת ניקרבוקר" (Knickerbocker Group), קבוצה שבה היו חברים הסופרים והמשוררים ויליאם קאלן בריינט, ג'וליאן ורפלאנק, פיץ-גרין האלק, ג'וזף רודמן דרייק, רוברט צ'ארלס סנדס ונתניאל פרקר ויליס.
כתביו הנוספים של פאולדינג כללו את "ההיסטוריה המשעשעת של ג'ון בול ואחיו ג'ונתן" (סאטירה משנת 1812), "הקמין של ההולנדי" (רומן שזכה לפופולריות משנת 1831), וכמה ספרי שירה. בעשור לפני שאירווניג וג'יימס פנימור קופר נחלו הצלחה, התנסה פאולדינג בכל סוגה במאמץ ליצור ספרות אמריקאית חדשה. לאחר מכן, תרומותיו היוצאות מן הכלל היו בכתיבת רומנים והצגות קומדיות. הרומן Koningsmarke, שהחל כפרודיה על הרומנים ההיסטוריים של וולטר סקוט, שבה את דמיונו באופן בלתי צפוי והיה לרומן כתוב היטב, שתיאור דמותה של האישה השחורה בלט בו באופן שהקדים את תיאוריו של ויליאם פוקנר וכן הוא התאפיין בתיאור אוהד, אך לא רומנטי של האינדיאנים. המחזה "האריה של המערב" (Lion of the West) משנת 1831 נבחר לתחרות מחזות בה שימש ויליאם קאלן בריינט כאחד השופטים והציג קריקטורה של דייווי קרוקט. היה זה המחזה האמריקאי שהוצג במספר הפעמים הרבות ביותר לפני אוהל הדוד תום וכן הוצג בגרסה שונה שזכתה להצלחה בלונדון. ספרו של פאולדינג, "מבט על העבדות בארצות הברית" (View of Slavery in the United States) משנת 1836 היה כתב הגנה מקיף הן על עבדות השחורים והן על הטענה שאמריקה הייתה מעוז החירות אל מול מתקופותיהם של מתנגדי העבדות והביקורת שנמתחה מצד גורמים באירופה.
סיפורו של פאולדינג, "הפוליטיקאי" (The Politician) כולל אמרה שלעיתים מיוחסת למנהיג הפועלים סמואל גומפרס: "גמול לידידים שלך והענש את האויבים שלך". הסיפור הופיע באסופה "סיפורים על אישה טובה מפי ג'נטלמן מפוקפק". אותו רעיון בסיסי (הגדרת הצדק כהטבה עם הידידים ופגיעה באויבים) מופיע גם בחיבור המדינה של אפלטון, שלאחר מכן נדחה כרעיון פסול.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בין התפקידים הממשלתיים שבהם שימש פאולדינג היה מזכיר מנהלת הצי של ארצות הברית בין השנים 1815–1823 ונציג הצי בניו יורק בין השנים 1824–1838. ביוני 1838 מינה אותו הנשיא מרטין ואן ביורן כמזכיר הצי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא שמר על גישה שמרנית וכמשקל נגד לידע הרחב שלו בנושאים ימיים עמד חוסר ההתלהבות שלו לקבלת טכנולוגיות חדשות. הוא התנגד להכנסתן לשירות של אוניות משוטה בהכריזו שהוא "לעולם לא ייתן ידו לגוויעתן של הספינות הישנות שלנו ולהפיכת הצי שלנו לצי של מפלצות ים". על כל פנים, תקופת כהונתו כמזכיר הצי עמדה בסימן של התקדמות בהנדסת הקיטור, מאמצי חקר רחבים, הרחבת הצי ושכלולו.
עם תחילת נשיאותו של ויליאם הנרי הריסון סיים פאולדינג את תפקידו כמזכיר הצי, שב לעיסוקו הספרותי ועסק גם בחקלאות.
ג'יימס פאולדינג נפטר ב-6 באפריל 1860 בהייד פארק, ניו יורק הוא נטמן בבית הקברות גרין ווד שבברוקלין. צי ארצות הברית הנציח את שמו במשחתת שהייתה בשירות בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. שמו גם הונצח באחת מאוניות ליברטי.
הערות שוליים

↑  Brian Jay Jones, Washington Irving: The Definitive Biography of America's First Bestselling Author, Skyhorse, 2011.
↑  Nigro, Carmen (January 25, 2011). "So, why do we call it Gotham anyway?". New York Public Library.
↑  Washington Irving And The Knickerbocker Group, Old And Sold.
↑  USS JAMES K. PAULDING (DD-238) - NavSource Naval History
↑  Maritime Administration. "James K. Paulding". Ship History Database Vessel Status Card. U.S. Department of Transportation, Maritime Administration.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592489705171  PLWABN: 9810665351905606  BnF: cb145439358 (data)  GND: 118789929  ISNI: 0000 0001 2127 6100  LCCN: n50052079  NARA: 10581860  NKC: xx0312369  NLA: 35412639  NTA: 174403119  SELIBR: 310974  SNAC: w6765h22  SUDOC: 050609785  Trove: 943663  VIAF: 34695581   WorldCat (עם VIAF): 34695581
ג'רי הייל

| --- | --- |
הייל, 2022
הייל, 2022
 לידה:  21 באוקטובר 1995 (בת 28) ואסילקיב, אוקראינה אוקראינה
 שם לידה:  יאנה אולכסנדריבנה שמאייבה   Я́на Олекса́ндрівна Шема́єва
 שם במה:  Jerry Heil 
 מוקד פעילות:  אוקראינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 מקום לימודים:  R. Glière Kyiv Institute of Music, מכללת ברקלי למוזיקה 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, יוטיוברית
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  אוקראינית
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  וידליק רקורדס, בסט מיוזיק
 פרסים והוקרה:  YUNA for Best New Artist (2020) 
 www.jerryheil.me
 פרופיל ב-IMDb
 
יאנה אולכסנדריבנה שמאייבה (באוקראינית: Я́на Олекса́ндрівна Шема́єва; נולדה ב-21 באוקטובר 1995), הידועה בשם הבמה ג'רי הייל (Дже́ррі Гейл), היא זמרת-יוצרת אוקראינית. כמו כן, היא מפעילה ערוץ יוטיוב, אותו פתחה ב-2012 ובו היא מפרסמת ולוגים וגרסאות כיסוי לשירים.
בשנת 2017 הייל החלה בקריירה שלה כמוזיקאית מקצועית, כשהוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Де Мій Дім, דרך חברת התקליטים האוקראינית וידליק רקורדס. בשנת 2019 הוציאה לאור את הסינגל #ОХРАНА_ОТМЄНА, שהיה ללהיט באוקראינה. בהמשך השנה, באוקטובר 2019, יצא לאור אלבום הבכורה שלה, Я ЯНА.
היא ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2024 עם השיר "Teresa & Maria" בשיתוף עם הזמרת "אליונה אליונה" ואף הגיעה למקום השלישי.
ראשית חייה

הייל נולדה בשם יאנה שמאייבה בעיר ואסילקיב שבאוקראינה, הממוקמת בסמוך לבירה קייב. הוריה עובדים כסוחרים פרטיים. בצעירותה למדה הייל בבתי ספר למוזיקה בקייב, המכון למוזיקה של קייב ע"ש ר' גילר (אנ') וקונסרבטוריון קייב (אנ'), האקדמיה הלאומית למוזיקה באוקראינה.
קריירה > ראשית דרכה

בגיל 15 החלה הייל להשתמש בשם הבמה שלה. כאשר נרשמה לרשת החברתית הרוסית VKontakte, היא השתמשה בכינוי "ג'רי העכבר" (Jerry Mouse), בהתייחס לדמות המצוירת בעלת אותו שם. בהמשך היא שינתה את השם "Mouse" ל"הייל", וציינה כי רצתה להשתמש בשם משפחה אמריקאי כלשהו שראתה קודם באינטרנט. בהמשך התייחסה במבוכה לסיפור שמאחורי שם הבמה, וכינתה אותו "דבילי".
בשנת 2012, הייל פתחה את ערוץ היוטיוב שלה, והחלה להעלות ולוגים וגרסאות כיסוי לשירים פופולריים של מוזיקאים מאוקראינה ומרחבי העולם, כדוגמת Twenty One Pilots, אוקיאן אלזי, ההארדקיס וקודאליין. סבטוסלב וקרצ'וק, סולן להקת אוקיאן אלזי, פרסם מחדש לעיתים קרובות חלק מגרסאות הכיסוי של הייל לשירי הלהקה, וציין את התלהבותו מביצועיה.
קריירה > 2017–2018: פריצת הדרך ו-Де Мій Дім

בשנת 2017 חתמה הייל על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים האוקראינית וידליק רקורדס, הידועה בייצוג הלהקה האוקראינית אונוקה (אנ'). בעת הקבלה הציגו אותה לחברת התקליטים יבגני פילטוב, סולן להקת The Maneken, ונאטה ז'יז'צ'נקו, סולנית להקת אונוקה, בעקבות חיפושיה אחר מפיקים שיסייעו לה עם הוצאת השיר Де Мій Дім. לאחר מכן היא החלה לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם חברת התקליטים, והקליטה איתה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Де Мій Дім (דֶה מַיי דִים; "איפה הבית שלי?"), שיצא באוקטובר באותה שנה.
בשנת 2018, הייל השתתפה באודישנים לעונה התשיעית של X Factor אוקראינה. היא עלתה משלב האודישנים מול השופטים לשלב "מחנה האימונים" של התחרות, אך במהלכו הודחה. לאחר הדחתה, הייל חזרה לעסוק במוזיקה, והוציאה את הסינגלים Кава (קַאוָה; "קפה") ו-Постіль (פּוֹסְטִיל; "מיטה"), כשלאחרון היא הוציאה גם וידאו קליפ.
קריירה > 2019–הווה: ОХРАНА, ОТМЄНА ו-Я ЯНА

במרץ 2019, הייל פרסמה באינסטגרם הצצה לסינגל "#ОХРАНА_ОТМЄНА" (אוֹחְרַנָה אוֹטְמַנָה; ביטוי באוקראינית שמשמעותו בתרגום חופשי "ביטחון, בטלו את הקבלה"), אותו הקליטה עם המפיק האוקראיני מורפום. השיר צבר תאוצה לאחר זמן קצר, וזמרים אוקראינים שונים, ביניהם NK (אנ') וורה ברז'ניבה (אנ') החמיאו לשיר ושיתפו הלאה את הקטע שפורסם. חודש לאחר מכן פורסמה ביוטיוב הגרסה המלאה של השיר, שם זכה הווידאו קליפ לשיר למעל ל-14.8 מיליון צפיות, ונכנס לרשימת חמשת הלהיטים המובילים באוקראינה. בעקבות הצלחתו של השיר, הייל המשיכה בכתיבה, וכתבה שירים למוזיקאים כדוגמת ברז'ניבה וכן ללהקה Cloudless מקייב, יחד עם הפזמונאי והמפיק האוקראיני קונסטנטין מלאדזה.
בספטמבר 2019 פורסם ביוטיוב אלבום הבכורה של הייל, Я ЯНА (יָא יַאנָה; "אני היא"). האלבום כולל שמונה שירים, וחודש לאחר מכן יצא גם בהפצה מסחרית. בינואר 2020 נודע כי הייל תשתתף בקדם-האירוויזיון האוקראיני Vidbir 2020, בו ייבחר נציג המדינה לאירוויזיון 2020 ברוטרדם, שהולנד. השיר איתו השתתפה, "Vegan", העפיל לגמר הקדם, שם סיים במקום השישי ולא העפיל לתחרות.
בדצמבר 2022 השתתפה הייל פעם נוספת בקדם האוקראיני Vidbir עם השיר "When God Shut the Door", בניסיון לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2023, וסיימה במקום השלישי עם 17 נקודות.
בשנת 2024 הוציאה עם אליונה אליונה דואט בשם "Teresa & Maria". מאוחר יותר הוכרז כי הצמד עתיד להשתתף בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2024. הוא נערך ב-4 בפברואר באותה השנה, בו ניצחו השתיים, ונבחרו לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2024. השתיים התחרו בחצי הגמר הראשון של התחרות, שנערך ב-7 במאי, ממנו העפילו לשלב הגמר. ב-11 במאי ביצעו את שירן על בימת גמר אירוויזיון 2024. הן סיימו במקום השלישי עם 453 נקודות.
חיים אישיים

הייל דוברת אוקראינית, רוסית ואנגלית ברמה שוטפת. מרבית שיריה הם בשפה האוקראינית.
חיים אישיים > הפרת זכויות יוצרים

באוגוסט 2018, חברת המוזיקה Komp Music Publishing, בעלת הרישיון של יוניברסל מיוזיק גרופ באוקראינה, איימה בתביעה נגד הייל בגין שימוש לכאורה בשיר "Believer" של להקת Imagine Dragons באחד מסרטוניה. לאחר מכן, החברה דרשה מהייל להסיר את כל שירי יוניברסל מיוזיק שנכללו בסרטונים שלה, וכן לשלם קנס של כמה אלפי הריבניה אוקראיניים בשל הפרת זכויות יוצרים. החברה הגישה שתי תביעות משפטיות נגד הייל, שהביאו להסרת הערוץ של הייל מיוטיוב.
חברת AIR Music, שותפה של הייל, לקחה את האחריות על התיק. בפגישה בין נציגים משתי החברות התנהל משא ומתן על הסכם, במסגרתו הופחתו משמעותית הקנסות שנדרשו מהייל, וכן הושגה הסכמה באשר לכמה מהפרות זכויות היוצרים של הייל. בעקבות כך, Komp Music Publishing משכה את תביעתה, והערוץ של הייל חזר לאוויר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
Ya yana:  יצא לאור: 4 באוקטובר 2019  חברת תקליטים: בסט מיוזיק  פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
Mandaryny i oleni:  יצא לאור: 17 בדצמבר 2021  חברת תקליטים: בסט מיוזיק  פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
De miy dim:  יצא לאור: 27 באוקטובר 2017  חברת תקליטים: וידליק רקורדס  פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
Osobyste:  יצא לאור: 9 באפריל 2021  חברת תקליטים: וידליק רקורדס  פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
Dai Boh (בהשתתפות אליונה אליונה):  יצא לאור: 26 באוגוסט 2022  חברת תקליטים: קולומביה רקורדס  פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
‏ Maria:  יצא לאור: 11 ביולי 2024  חברת תקליטים: נובה מיוזיק  פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> אוקראינה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Де Мій Дім" | 2017 | — | Я ЯНА |
| "Кава" | 2018 | — | לא מתוך אלבום |
| "Постіль" | 2018 | — | לא מתוך אלבום |
| "#ОХРАНА_ОТМЄНА" | 2019 | 9 | Де Мій Дім |
| "#НАТВЕРКАЙ" | 2019 | — | Де Мій Дім |
| "#ВІЛЬНА_КАСА" | 2019 | 94 | Де Мій Дім |
| "#ВІЧНІСТЬ" | 2019 | — | לא מתוך אלבום |
| "Vegan" | 2020 | — | לא מתוך אלבום |
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | ארץ הגיר | רודי טאבוטי | דיבוב (אוקראינית) |
| 2019 | משפחת אדמס | בת'אני | דיבוב (אוקראינית) |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Jager Music Awards (רו') | סינגל השנה | #ОХРАНА_ОТМЄНА | זכייה |  |
גילוף בעץ

עגורים מגולפים מעץ
גילוף בעץ הוא צורה של פיסול בעץ בעזרת אזמל, סכין גילוף או בעזרת כלים אחרים. העץ שעובר גילוף נהפך לפסלון, לצלמית או לקישוט.
בעבר פיסול בעץ היה נפוץ הרבה יותר, אך לאחר שהתפתח השימוש בחומרים נוספים כגון אבן וברונזה, פחת השימוש בעץ כחומר גלם, בגלל היותו חשוף לריקבון, לנזק מחרקים ולדליקה. פסלי עץ אינם מחזיקים מעמד לאורך זמן באוויר הפתוח, ועל כן ידוע מעט על התפתחותה של מסורת יצירת עמודי הטוטם. מרביתם של הפסלים החשובים בסין וביפן הם פסלי עץ, וכך גם מרביתם של הפסלים באוקיאניה ובאפריקה. משקלו הקל יחסית של העץ מאפשר יצירת מסכות או פסלים אחרים שניתן לשאת, והוא חומר נוח לפיסול ולגימור, הרבה יותר מהאבן. בגרמניה, רוסיה, איטליה וצרפת נמצאו פסלי עץ רבים מתקופת ימי הביניים, כאשר הנושא המרכזי בכולם הוא סמלים ודמויות מעולם הנצרות.
גילוף העץ > בחירת העץ

טבעו של העץ מגביל את יכולתו של המפסל בו, שכן העץ אינו חזק באותה מידה בכל האזורים שלו. זהו חומר אַנְאִיזוֹטְרוֹפִּי. האזור החזק ביותר של העץ הוא המרכז שלו, "הגרעין" שלו, ולכן נבון יותר לתכנן את הפסל כך שהחלקים העדינים שלו יהיו באזור זה. ככל הנראה, סוגי העצים הנפוצים ביותר כחומר גילוף הם עץ התרזה ועץ הטופאלו, שניהם קשים מאוד ונוחים יחסית לעיבוד. סוגים נוספים הם עץ מהגוני, עץ אלון, עץ אגוז וטיק. לפסלים שמצריכים גילוף עדין נהוג להשתמש בעצי תפוחים, אגסים או שזיפים. קישוטי עץ שעוברים צביעה ואינם אמורים להיות עדינים ייווצרו לרוב מעץ אורן.
גילוף העץ > פיסול

מגלף בעץ מתחיל גלופה חדשה עם בחירת חתיכת עץ בגודל המתאים ובצורה המתאימה לפסל שאותו הוא יוצר. אם הפסל גדול מהעץ הקיים, ניתן להדביק מספר עצים יחד ולגלפם. חשוב לבחור בסוג העץ המתאים. קשה יותר לגלף עצים קשיחים אבל יש להם ברק ואורך חיים טובים יותר מסוגים אחרים. עצים רכים נוחים מאוד לגילוף אך עמידותם נמוכה. ניתן לגלף את כל סוגי העצים, אך לכל עצים מאפיינים ואיכויות משלו. לאחר שהעץ המתאים נבחר, המפסל בעץ מבצע גילוף גס של העץ במפסלות בגדלים שונים. המפסלת הוא להב מעוקל שיכול להסיר נתחים גדולים של העץ בצורה חלקה. בגילוף של עצים קשים ייתכן גם שימוש בפטיש מעץ. גילוף של עץ קטן יצריך לעיתים שימוש בסכין וגילוף של עץ גדול יצריך שימוש במסור. לא משנה איזה סוג עץ נבחר או מהו כלי הגילוף, על המגלף תמיד להסיר את חלקי העץ ממרכזו לשוליו או מן השוליים למרכז, לעולם אין לגלף את העץ לתוך מרכזו.
לאחר הגילוף הגס מתבצע גילוף עדין של העץ. בשלב זה נעשה שימוש בכלים קטנים יותר ובתנועות עדינות יותר. בסיום הגילוף מחליקים את העץ ויוצרים בו חריצים או קישוטים נוספים. לאחר שמלאכת הגילוף מסתיימת האמן יכול לצפות את העץ בשמן טבעי כגון שמן פשתה, על מנת להגן על הפסל מלכלוך ומלחות. הציפוי גם מעניק לפסל העץ ברק וקווי מתאר ברורים יותר. לרוב מצפים גלופות עץ בשכבה של שעווה שמעניקה לעץ הגנה וברק עשיר ורך.
ראו גם

חיתוך עץ
הכנת מטבח כפרי מתוך האתר מלאכת העץ
גלופת עץ של אישה
גנרל חיל הנ"מ

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 צבא:  ורמאכט
 מערכת הדרגות:  דרגות הוורמאכט
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  ?–1945
 מקבילת נאט"ו:  OF-8
 מקבילת צה"ל:  רב-אלוף
 מקבילת הצבא:  גנרל חיל
 מקבילת חיל האוויר:  גנרל חיל האוויר
 מקבילת חיל הים:  אדמירל
 
סמלי הדרגה
גנרל חיל הנ"מ (בגרמנית: General der Flakartillerie) היה גנרל חיל של הלופטוואפה בגרמניה הנאצית. עד סוף מלחמת העולם השנייה ב-1945, דרגת גנרל מסוימת זו הייתה ברמת שלושה כוכבים (OF-8), שווה ערך ללוטננט גנרל אמריקאי.
דרגות "גנרל חיל" של הלופטוואפה היו ב-1945:
גנרל חיל הצנחנים
גנרל חיל האוויר
גנרל חיל טייסי הקרב
גנרל חיל המודיעין האווירי
הדרגה הייתה שוות ערך לגנרל חיל של כוחות היבשה של הוורמאכט כדלקמן:
גנרל חיל התותחנים
גנרל הכוחות ההרריים
גנרל חיל הרגלים
גנרל חיל הפרשים
גנרל חיל הקשר
גנרל חיל השריון
גנרל חיל ההנדסה
גנרל חיל הרפואה
גנרל החיל הווטרינרי
הדרגה הייתה מקבילה גם לדרגות שלושת הכוכבים הגרמניים:
אדמירל הקריגסמרינה, שווה ערך לסגן אדמירל האמריקאי
אובר-גרופנפיהרר בוואפן אס אס.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה: גנרל-לויטננט |  דרגות הוורמאכט  גנרל חיל הנ"מ | דרגה בכירה: גנרל-אוברסט |
גיגאנוטוסקרופיו

| גיגאנוטוסקרופיו> תקופה |
| --- | --- |
קרבון מיסיסיפי, 345–342.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Branchioscorpionina
משפחה:: Gigantoscorpionidae
סוג:: גיגאנוטוסקרופיו
מין:: Gigantoscorpio willsi
שם מדעי
 Gigantoscorpio

גיגאנוטוסקרופיו (שם מדעי: Gigantoscorpio; מילולית: "עקרב ענקי") הוא סוג נכחד של עקרב שהתקיים לפני 345 עד 342.8 מיליון שנה מזמננו במשך הקרבון המיסיסיפי של בריטניה.
הסוג תואר ב-1963 בידי החוקר הנורווגי לייף סטרומר (אנ'), ממאובנים שהתגלו בשטח "Glencartholm" שבסקוטלנד ואלה כללו שרידי שלד חיצוני רחב יחסית. סוג זה כלל מין יחיד, Gigantoscorpio willsi.
בעבר העריכו את גודלו באורך של כ-40 ס"מ, אם כי במחקר מאוחר יותר הוערך אורכו הכולל בלא יותר מ-24 ס"מ. הוא היה יותר קטן ממרבית העקרבים בתקופתו כמו הפולומונוסקורפיאוס, הפריארקטורוס והברונטוסקורפיו הענקיים שהגיעו לאורך של 70 עד 100 ס"מ ועדיין היה גדול בהרבה מהעקרבים המודרניים.
סוג זה של עקרב היה טורף של פרוקי רגליים אחרים, אותם הוא צד בצבתותיו הגדולות ואולי גם הכיל ארס בזנבו, אם כי הדבר לא נמצא במאובנים.
הערות שוליים

↑  Størmer, Leif (1963). Gigantoscorpio willsi – A new scorpion from the Lower Carboniferous of Scotland and its associated preying microorganisms. Oslo University Press
↑  Kjellesvig-Waering, Erik N. (1972). "Brontoscorpio anglicus: A Gigantic Lower Paleozoic Scorpion from Central England". Journal of Paleontology. 46 (1): 39–42. ISSN 0022-3360. JSTOR 1302906.
↑  Kjellesvig-Waering, E. N. (1986). "A restudy of the fossil Scorpionida of the world". Palaeontographica Americana. 55: 1–287.
גרי קורן

גרי קורן (נולד ב-23 ביולי 1959) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי, המכהן כשגריר ישראל בקרואטיה. קודם לכן, מינואר 2017 עד 2019 שימש כשגריר ישראל ברוסיה.
ביוגרפיה

קורן נולד וגדל בריגה שבלטביה בתקופת השתייכותה לברית המועצות. הוא עלה לישראל ב-1973 עם הוריו ולמד בתיכון מקומי. שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, השתתף במלחמת לבנון הראשונה, במהלכה שירת כקצין אג"ם במערך איכון של החיל שסייע לאוגדה 96, והשתחרר משירות הקבע בדרגת סרן. ב-1986 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ובכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר לימודיו החל לעבוד במשרד החוץ ועבר קורס צוערים. שליחותו הראשונה הייתה ללילונגווה בירת  מלאווי שם כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל. ב-1991 מונה למזכיר ראשון בשגרירות ישראל במוסקבה. בשנים 1994 עד 1996 שימש סגן ראש מחלקה כלכלית 3, האחראית על הקשרים הכלכליים עם רוסיה ומרכז אסיה במשרד החוץ. ב-1996 מונה ליועץ במשלחת הישראלית לאו"ם. בשנים 1999 עד 2003 שימש סגן ראש מחלקת אירו-אסיה במשרד החוץ.
ב-2003 מונה לשגריר ישראל בליטא ובלטביה וב-2006 מונה לראש מחלקת אירו-אסיה, תפקיד בו כיהן עד 2009.
ב-2010 סיים תואר שני במדע המדינה ולימודי ביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה ובמכללה לביטחון לאומי. שימש פרויקטור בלשכת מנכ"ל משרד החוץ וטיפל בין השאר ביחסי ישראל עם מדינות המפרץ, וכן במאמצים לבלימת המשט השני לעזה שהסתיימו בהצלחה דיפלומטית.
בין ספטמבר 2013 לינואר 2017 כיהן קורן כשגריר ישראל בצ'כיה והוחלף על ידי דניאל מרון.
בשניים 2017–2019 כיהן כשגריר ישראל במוסקבה, רוסיה.
החל מ-2022 מכהן כשגריר ישראל בקרואטיה.
הערות שוליים

↑  אל"ם מיל'. יצחק בן צבי, יומן המלחמה של הרשקו, אתר בית התותחן, 9 ביולי 2013
↑  אריאל כהנא, ככה עושים מדינאות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 ביולי 2011
השגריר גרי קורן בטקס הגשת כתב האמנתו לנשיא פוטין, 16 במרץ 2017
ג'יימס פאד

| --- | --- |

דיוקן של בן האומן
 לידה:  4 באפריל 1821 Gatehouse of Fleet, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 בספטמבר 1911 (בגיל 90) אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית קברות דין 
 צאצאים:  James Faed the younger 
 
ג'יימס פאד (באנגלית: James Faed;‏ 4 באפריל 1821 – 23 בספטמבר 1911) היה אמן סקוטי מפורסם.
ביוגרפיה

ג'יימס היה בנו השני מבין ששת ילדיו של ג'יימס פאד, ומרי לבית מקג'וך. שניים מאחיו, ג'ון פאד ותומאס פאד ובנו ג'יימס פאד, ג'וניור. גם הפכו לאמנים.
בשנותיו הראשונות אביו שעסק בבנייה חשב שלג'יימס יש כישרון ניכר להנדסה. כשהיה בן שש עשרה הוא בנה סירה במשך שנה. בגיל שבע עשרה הוא נסע למריפורט עם אביו ואחיו ג'ון. בזמן שג'ון צייר מיניאטורות, ג'יימס עשה את אותה עבודה כמו אנשי אביו.
ביוגרפיה > יצירה

עם זאת, עם מות אביו ב-1842 הצטרף ג'יימס לשני אחיו, ג'ון ותומס, שהתגוררו באדינבורו. ג'יימס החל לצייר נופים, מיניאטורות ודיוקנאות בשמנים ובצבעי מים והפך למציג קבוע באקדמיה הסקוטית המלכותית במשך עשרים שנה. סצנת החוף שלו בצבעי מים בחוף קולונד נמצאת בגלריה לאמנות אברדין. שתיים מהמיניאטורות שלו, "איזבלה לוקהרט" "רוברטסון ומיס מרי דאנקן" משובחות במיוחד.
ג'יימס, שהוצג בפני חרט המצוטינט, ג'ון בונר, התעניין בשיפור התהליך להכנת הלוח עבור החרט - ייתכן עקב העניין ההנדסי בו הבחין אביו. הוא גם פיתח עניין עז במצוטינט, והקריירה שלו עד מהרה החלה להתמקד באמנות זו וכחרט בכלל. בתור חרט הוא יצר במשך למעלה מחמישים שנה. הוא זכה לשבחים בימיו על ידי החרט הדגול סמואל קאזינס (1801–1887). כמה מיצירותיו של פאד הוזמנו על ידי האגודה המלכותית לקידום האמנויות היפות בסקוטלנד.
בערך ב-1871 נסע ג'יימס לאוסטרליה על מנת לבקר את אחיו ויליאם, שהיגר, ושהה בסטוני פארק, ברונסוויק, ביתו של תיאודוטוס ג'ון סאמנר. הבית נהרס מאוחר יותר בשריפה, ואיתם אבדו חריטות רבות של החיים שהיו שם מאת ג'יימס פאד. אך אלה ששרדו נתלו בחדר האוכל של הבית שנבנה מחדש.
חריטות הדיוקנאות שלו זכו לביקוש נרחב והפטרון הראשון שלו היה ג'ון ווטסון גורדון שב-1850 הפך לנשיא האקדמיה הסקוטית המלכותית. פאד חרט לפחות מאה שלושים ושלושה לוחות, אחד מהם היה עבור הוועדה המלכותית לציור של המלכה ויקטוריה והנסיך ארתור. ההזמנה האחרונה שלו הייתה דיוקן של הרוזנת מסיפילד שנתלה באקדמיה המלכותית בשנת 1877.
התחריט האחרון שעשה ג'יימס פאד, בגיל שמונים, היה דיוקנו של רוזן הבית, אביו של ראש הממשלה לעתיד, סר אלק דאגלס-הום. הוא הוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1899.
ביוגרפיה > מוות

הוא מת בפתאומיות בזמן שאכל את ארוחת הצהריים באדינבורו, בשנתו התשעים ואחת.
אשתו מרי קוטון נפטרה ב-1887 בגיל שישים. הם קבורים עם בניהם, ד"ר סטיוארט פאד (1869-1898) ופרנסיס גרנט פאד (1867–1914) בבית הקברות דין.
גלריה

אם וילדיה
סצנה אהבה בתיאטרון
שקספיר בחדר עבודתו
הערות שוליים

↑  McKerrow, Mary, The Faeds, Canongate Publishing Ltd., Edinburgh, 1982, pp. 47–54.
↑  Edinburgh Post Office Directory 1849
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AGSA: 9965  BNE: XX5449183  BnF: cb149736301 (data)  ISNI: 0000 0000 6664 2795  LCCN: nr97035186  RKD: 135191  SNAC: w6hk1p8k  ULAN: 500117136  VIAF: 76588984   WorldCat (עם VIAF): 76588984
גרי וורד

ג'רלד "גרי" וורד (אנגלית: Gerald "Gerry" Ward;‏ 5 באוקטובר 1936 - 13 בינואר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדות הקישור.
קריירה

וורד נולד בשכונת סטפני שבלונדון, והצטרף לארסנל כשחקן נוער ב-1952, כשתוך זמן קצר זכה לקידום לקבוצה הבגירה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כקיצוני שמאלי במשחק הבית נגד האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953, כשהיה רק בן 16 שנים ו-321 ימים; במשך שנים רבות הוא היה בזכות כך השחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת, עד שנעקף על ידי ג'רמיין פנאנט וססק פברגאס, ובשנת 2008 נשבר שיאו כשחקן הליגה הצעיר ביותר של ארסנל על ידי ג'ק וילשר. מאחר שהופעתו של וילשר הייתה כמחליף, וורד נותר השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארסנל שפתח במשחק ליגה. בתקופה זו היה וורד משחקני נבחרות הנוער של אנגליה.
וורד חתם על חוזה המקצוען שלו זמן קצר לאחר הופעת הבכורה, ועד לסיום עונת 1953/1954 השתתף בשני משחקים. עם זאת, בארבע השנים שלאחר מכן הוא לא שיחק כלל עבור ארסנל; חלק ניכר מהתקופה הוא שהה בשירות לאומי שמנע ממנו לשחק. הוא שוחרר מהשירות בפברואר 1957, ובעונת 1957/1958 זכה מחדש במקום בהרכב, שהפך למקום קבוע בעמדת הקיצוני השמאלי בעונת 1958/1959 שבה קבע שיא קריירה מקצוענית עם 34 הופעות בהרכב הפותח של ארסנל ואף זכה להשתתף במשחק של נבחרת התאחדות הכדורגל האנגלית. אולם, בין 1960 ל-1963 הוא השתתף רק בחלק מהמשחקים מאחר שהתחרה על המקום בהרכב עם טומי דוקרטי, ובשלוש עונות צבר רק 21 הופעות. מאידך, במהלך השנים שלו בארסנל השתתף במשחקים רבים במדי קבוצת המילואים של המועדון, וצבר לזכותו 158 הופעות במדיה. הוא עזב את ארסנל ביולי 1963 ועבר ללייטון אוריינט תמורת 8,000 לירות שטרלינג, בה שיחק עונה אחת שבמהלכה השתתף ב-44 משחקים והבקיע שני שערים.
לאחר מכן עבר לשחק בכדורגל מחוץ לליגה, ושיחק למשך תקופה קצרה בקיימברידג' סיטי ובבארנט, אותה אימן למשך תקופה קצרה בין 1973 ל-1974. הוא הוחלף על ידי שחקן ארסנל לשעבר, גורדון פרי. לאחר מכן פרש כליל מכדורגל.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 298), מיינסטרים, 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
גמר גביע אופ"א 1994

גמר גביע אופ"א 1994 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת 1993/1994. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא אינטר מילאנו האיטלקית, שגברה על אוסטריה זלצבורג האוסטרית בתוצאה 0–2 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-23 של המפעל.
אינטר זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, שלוש שנים לאחר זכייתה הראשונה, ובהופעתה השנייה בתולדותיה בגמר המפעל. הייתה זו זכייה איטלקית שנייה ברציפות בגביע אופ"א (אחרי יובנטוס עונה קודם לכן), חמישית בתוך שש עונות, ושישית בסך הכול. מנגד, עבור אוסטריה זלצבורג הייתה זו הופעה ראשונה אי פעם במשחק גמר אירופי, והופעה ראשונה אי פעם לקבוצה אוסטרית בגמר גביע אופ"א. זלצבורג כשלה בניסיונה להשיג תואר אירופי משמעותי ראשון לקבוצה אוסטרית. ההעפלה נחשבה להפתעה, לאחר שטרם אותה העונה, השתתפה הקבוצה שלוש פעמים בלבד במפעל. פעמיים מתוכן לא עברה את הסיבוב הראשון (כולל עונה קודם לכן מול אייאקס), ופעם אחת הודחה בסיבוב השני.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקום הליגה שלהן בעונה החולפת. אינטר הייתה לסגנית האלופה בעונת 1992/1993 בסרייה א', עם ארבע נקודות פחות מהאלופה ויריבתה העירונית, מילאן. אוסטריה זלצבורג סיימה את העונה הסדירה במקום הראשון, אך איבדה את הבכורה בפלייאוף העליון לאוסטריה וינה בפער שערים עדיף בלבד, וסיימה כסגנית האלופה.
במשחק הגמר הראשון באצטדיון ארנסט האפל בווינה, אליו העתיקה את זלצבורג את משחקיה הביתיים החל ברבע הגמר, ניצחה אינטר בתוצאה 0–1 משער של ניקולה ברטי לאחר 35 דקות. בגומלין בסן סירו שבמילאנו, ניצחה אינטר שוב באותה התוצאה, 1-0 משער של וים יונק לאחר 62 דקות. עם 0–2 בסיכום שני המפגשים, זכתה אינטר בגביע אופ"א השני בתולדותיה.