stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העידן האליזבתני
המציאות והרומנטיזציה

העידן הוויקטוריאני עשה אידיאליזציה לעידן האליזבתני, שנחשב אז לתקופה המושלמת ביותר בהיסטוריה של אנגליה. בתגובה לכך, היסטוריונים מודרניים נוטים להסתכל על התקופה במבט יותר מפוכח: אנגליה האליזבתנית לא הייתה ממש מוצלחת מבחינה צבאית; מעמד הפועלים, שהיוו 90 אחוז מאוכלוסיית אנגליה באותה התקופה, היו עניים בצורה מחפירה, עובדה שלא קיבלה מספיק תשומת לב בדורות הקודמים; גם תפקיד האנגלים באותה התקופה במסחר העבדים ובדיכוי אירלנד הקתולית החלו להחקר יותר מקרוב. למרות ההישגים של התקופה, המדינה הדרדרה למלחמת אזרחים פחות מ-40 שנה לאחר מותה של אליזבת.
למרות זאת, ניתן לומר כי אליזבת הביאה למדינה תקופה ארוכה של שקט יחסי ושגשוג כללי. המלכה ירשה מדינה מרוששת כמעט לגמרי בשל מדיניות קודמיה, ובעזרת מדיניות חסכונית חדשה היא שיקמה את התקציב ומחקה את החוב הלאומי עד שנת 1574. בתקופתה נוסדה הבורסה המלכותית, הבורסה למניות ערך הראשונה באנגליה ואחת הראשונות באירופה, שתרמה להתפתחות הכלכלה האנגלית בפרט והכלכלה האירופאית בכלל. הכלכלה האנגלית שגשגה בשל מדיניות מס הנמוכה באירופה, אולם ההון החדש לא חולק בצורה שווה בין האזרחים.
לאנגליה של התקופה היו מספר יתרונות שייחדו אותה משאר המדינות האירופאיות. העינוי בממלכה היה נדיר, משום שהחוק האנגלי הגדיר שעינוי ישמש ככלי רק במקרים של בגידה בכתר. גם ציד המכשפות היה נדיר בממלכה, ולא הגיע לרמת ההיסטריה כמו במדינות אחרות. הנשים נהנו מתקופה של חופש יחסי, ומבקרים זרים לממלכה ציינו לעיתים קרובות את החירות שהייתה לנשים באנגליה, בניגוד לאלו בספרד או איטליה, לדוגמה.
מדע, טכנולוגיה וגילוי ארצות

אף על פי שבאותה התקופה לא היו באנגליה מדענים גדולים או מוסד רשמי למחקר (כמו החברה המלכותית שתוקם במאה ה-17), אך למרות זאת הייתה התקדמות מדעית רבה בעידן האליזבתני. התפתחויות מדעיות רבות היו בתחומי הקרטוגרפיה והאסטרונומיה, ומדענים אנגלים פרסמו מחקרים חשובים, כמו ויליאם גילברט שפרסם את מחקרו על המגנטיות והיה הראשון שהשתמש במילה "חשמל" (electricity).
אחד התחומים החשובים ביותר בהם נעשתה ההתקדמות הגדולה ביותר היה תחום הניווט. סר פרנסיס דרייק היה האנגלי הראשון שהקיף את כדור הארץ (1577-1581), והניסיון האנגלי הראשון להתיישבות באמריקה היה ב-1587 באי רואנוק, התיישבות שנכשלה בשל חוסר במצרכים (מושבת רואנוק).
שעות הפנאי של האליזבתנים > לחימה בין בעלי חיים

בעידן האליזבתני היו סוגי ספורט רבים שכללו בעלי חיים, רובם היו מאוד אלימים. קרבות תרנגולים היו בידור שכיח בו היו צופים רבים ממעמד הפועלים, בעוד אנשים מהמעמדות הגבוהים יותר הימרו סכומים רבים על המנצח. בקרבות אלו שני תרנגולים הונחו על שולחן ונלחמו אחד נגד השני. כמעט בכל עיר וכפר הייתה זירה לקרבות תרנגולים. ספורט נוסף שכלל חיות היה רדיפת דובים, בו דובים שוחררו בתוך זירה עם כלבי מסטיף ונלחמו איתם.
ציד שועלים היה מנהג שכיח וגברים אצילים רבים ראו בספורט זה את חובתם החברתית. מסעות הציד יכלו לכלול גם איילים, גיריות, לוטרות, ארנבות וחזירי בר. אנגליה נחשבה למובילה בעולם במספר, מגוון ואיכות כלבי הציד שלה. ציד באמצעות נצים גם היה ספורט פופולרי אצל מעמד האצולה, אך נשים לא הורשו להשתתף בו.
שעות הפנאי של האליזבתנים > ספורט קבוצתי

האנגלים האליזבתנים נהגו לשחק סוג של משחק הדומה לראגבי המודרני. במשחק זה שתי קבוצות רצו אחת מול השנייה בניסיון להכניס את הכדור בין שתי קורות.
משחק נוסף שנקרא "אלות" (Cudgels) כלל שני אנשים שניסו לחבוט אחד בשני באלות עץ. משחק זה הסתיים לעיתים קרובות בפציעות קשות.
שעות הפנאי של האליזבתנים > משחקי בידור

התקופה זו האנגלים נהגו לשחק משחקי קלפים, ובעיקר אחד הנקרא "ניצחון" (Triumph), הדומה לויסט המודרני. משחקים פופולריים אחרים כללו שש-בש, משחקי קוביות ודמקה, אולם רק הגברים שיחקו בהם משום שזה נחשב לא ראוי לאישה להמר.
שעות הפנאי של האליזבתנים > מוזיקה ואמנות

מוזיקה הייתה בילוי חשוב ביותר בעידן האליזבתני, וערבי משפחה רבים כללו הופעות מוזיקליות. ילדים לומדו לשיר ולרקוד בגיל צעיר מאוד והיו מורגלים בהופעות פומביות. כלי מקלדת כמו צ'מבלו, קלאוויקורד, ודולצימר, כלי נשיפה מעץ, כמו חלילית וכן כלי פריטה כמו קתרוס היו פופולריים במיוחד.
התיאטרון היה גם בילוי פופולרי ביותר, והמחזות הנצפים ביותר היו אלו של ויליאם שייקספיר. תיאטראות רבים נבנו באותה התקופה בסביבות לונדון, כמו תיאטרון הגלוב ותיאטרון הברבור. במחזות של התקופה לא השתמשו כמעט בתפאורות אך השתמשו רבות באביזרי במה.
ראו גם

אליזבת הראשונה
הרנסאנס האנגלי
מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
תיאטרון אליזבתני
אדריכלות אליזבתנית
סגנון טיודור
הערות שוליים

↑  London: Brighter Lights, Bigger City, BBC
| היסטוריה של בריטניה |
| --- | --- | --- |
| תקופות היסטוריות | בריטניה הפרהיסטורית • בריטניה הרומאית • בריטניה בימי הביניים • הפטרכיה • אנגליה הסקסונית • אנגליה הנורמנית • הרנסאנס האנגלי • העידן האליזבתני • בריטניה המודרנית • תקופת ההשכלה הסקוטית • האימפריה הבריטית • מהפכת החקלאות הבריטית • המהפכה התעשייתית • היסטוריה של הממלכה המאוחדת | בריטניה |
| היסטוריה של אזורים | היסטוריה של אנגליה • היסטוריה של סקוטלנד • היסטוריה של צפון אירלנד • היסטוריה של ויילס • היסטוריה של לונדון | בריטניה |
| היסטוריה של מוסדות | היסטוריה של החברה הבריטית • היסטוריה של הצבא הבריטי • היסטוריה של הכלכלה הבריטית • היסטוריה של החוקה הבריטית | בריטניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538551105171  LCCN: sh85056783 
סר פרנסיס דרייק, מגלה הארצות החשוב ביותר של העידן האליזבתני
הפקעה שלטונית רב ממדית

פינוי ימית: הפקעה שלטונית רב ממדית
הפקעה שלטונית רב ממדית (בספרות המשפטית באנגלית: Clearing) או "נטילה שלטונית רב ממדית" הוא מונח המתאר מצב בו המדינה, מכוח מעמדה כריבון, מפנה במסגרת הליך אזרחי (להבדיל מאירוע מלחמתי) תושבי אזור שלם ממקומם.
להפקעה השלטונית הרב ממדית, במובחן מהליך רגיל של הפקעת מקרקעין לצורכי ציבור, שני מאפיינים ייחודיים 1. מאפיין כמותי: ההפקעה כוללת מספר רב מאוד של נפגעים. 2. מאפיין איכותי: היקף הפגיעה בכל אחד מהנפגעים רחב מאוד, והוא משתרע על מרקם החיים כולו: בית המגורים וסביבתו, העסק ומקום העבודה, מוסדות חינוך של הילדים, מקומות בילוי ועוד.
כנגזרת מהמאפיינים הייחודיים, להפקעה שלטונית רב ממדית קיימים היבטים משפטיים ייחודיים הן בהיבט הפיצוי והן בהיבט החוקתי.
היבטים משפטיים ייחודיים

בעוד הפקעת מקרקעין רגילה ניתנת לפיצוי כספי בערך השווי הכלכלי של הנכס שהופקע, הפקעה שלטונית רב ממדית מחייבת פיצוי על אובדן נכסי "רשת הביטחון האישית" הכוללת "הון חברתי" אותו היוותה הקהילה לאדם שהיה חלק ממנה, "הון אנושי" המורכב ממוסדות חינוך והשכלה, מוניטין ומפעל חיים (כלומר, היישוב עצמו לבד מהערך החומרי שלו, מהווה "מפעל חיים" למקימיו ואף לממשיכיהם). פעמים רבות נדרש גם מנגנון פיצוי ייחודי על נכסים סנטימנטליים.
בנוסף, הפקעה שלטונית רב ממדית יוצרת בהכרח פגיעה משמעותית במגוון זכויות אדם מוגנות: זכות הקניין לרבות אובדן ה"קהילה" הנחשבת לזכות קניינית, חופש העיסוק וכבוד האדם וחירותו. כפועל יוצא, במשפט הישראלי כדי שההפקעה השלטונית הרב ממדית תעמוד בתנאי פסקת ההגבלה, נדרש שתנבע מההפקעה תועלת גדולה יותר לעומת התועלת שנדרש שתנבע מהפקעת מקרקעין רגילה.
אירועי הפקעה שלטונית רב ממדית בישראל

במדינת ישראל אירעו עד כה מספר אירועי "הפקעה שלטונית רב ממדית" בהם המדינה, מכוח מעמדה כריבון, פינתה תושבי אזור שלם ממקומם. להלן מספר מקרים בולטים.
פינוי היישובים היהודיים בסיני, בשנת 1982. הפקעה זו קדמה לחקיקת חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק, ולכן ההפקעה לא נבחנה כלל מבחינה חוקתית.
תוכנית ההתנתקות, בשנת 2005. זו הייתה הפעם הראשונה, והיחידה עד כה, במדינת ישראל, בה הפקעה שלטונית רב ממדית נבחנה מבחינה חוקתית.
לקריאה נוספת

"Communities and Individuals in Law and Economics" - 138, 2004, Parchomovsky & Siegelman
פיצוי הפקעת נכסים על-כלכליים בהפקעה שלטונית רב ממדית, ד"ר חיים זיכרמן, 2013.
חובה חוקתית לשהות מספקת לפני יישום 'הפקעה שלטונית רב-ממדית', אליעזר שופט, 2016
בג"ץ 1661/05 המועצה האזורית חוף עזה נ' כנסת ישראל, פ"ד נט(2)
הערות שוליים

↑  עמוד 138, 2004, Parchomovsky & Siegelman
↑  על פי ס' 38(ג) לחוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז-1967.
↑  ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון פרוטוקול הוועדה – עדות יוסף ישי 1792-1793 (2010).,  טיעוני העותרים בבג"ץ 4054/05 אריאל פורת נ' ראש הממשלה, ובבג"ץ 2252/05 בנימין יפת נ' ממשלת ישראל.
↑  בג"ץ 1661/05 המועצה האזורית חוף עזה נ' כנסת ישראל, פ"ד נט(2), עמודים: 481, 437 (2005).
↑  על פי סעיף 8 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו
↑  בג"ץ 1661/05 המועצה האזורית חוף עזה נ' כנסת ישראל, פ"ד נט(2)
↑  אתר הספרייה הלאומית
המקום בו פרפרים לא עפים

| --- | --- |
כרזת הסרט בצ'כית
כרזת הסרט בצ'כית
 בימוי:  רומן ניימץ 
 הופק בידי:  רומן ניימץ 
 תסריט:  רומן ניימץ 
 שחקנים ראשיים:  דניאל קרייצ'יק, ייז'י וויטה, יאקוב קרייצ'ה
 מוזיקה:  Tomáš Oliva 
 צילום:  Peter Beňa 
 מדינה:  צ'כיה 
 הקרנת בכורה:  17 במאי 2022
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  צ'כית 
 סוגה:  דרמה, נעורים, להט"ב
 kam-motyli-neletaji.cz
 דף הסרט ב־IMDb
 
המקום בו פרפרים לא עפים (בצ'כית: Kam motýli nelétají) הוא סרט עלילתי שנכתב ובוים על ידי רומן ניימץ, בכיכובם של השחקנים דניאל קרייצ'יק וייז'י וויטה. עלילתו מתרחשת בעיר קאדאן שבצ'כיה ובאזורי מערות. הסרט הוקרן בבכורה ב-16 במאי 2022.
עלילה

דניאל (דניאל קרייצ'יק) הוא בחור משונה שגר עם הוריו, שרבים ביניהם ללא הרף, ואיתם הוא לא מסתדר במיוחד. הוא סטודנט, יש לו מעט חברים והוא שומר על מרחק מאנשים אחרים. אף אחד לא מבין אותו, והוא לא כמו כולם. בקרוב ימלאו לו תשע-עשרה, והדבר האחרון שהוא מתכוון לבזבז עליו זמן הוא להתכונן לסיום הלימודים המתקרב.
אדם (ייז'י וויטה) הוא המורה בכיתתו של אדם. הוא הומוסקסואל שנמצא במערכת יחסים עם בן זוגו, דייוויד (יאקוב קרייצ'ה), הנשמרת בקפידה בסוד מאחורי דלת דירתם.
דניאל ואדם חיים בבועות שלהם, עד שלפתע שניהם יחד נקלעים במקרה לסכנת חיים במהלך טיול כיתתי. בהיותם אבודים בחשכה ומנותקים משאר העולם, שניהם מחפשים דרך מילוט, ונלחמים על הישרדותם.
שחקנים

דניאל קרייצ'יק – דניאל
ייז'י וויטה – אדם
ירוסלב דושק – מנהל בית הספר
סימונה באבצ'קובה – המורה סטליקובה
קלרה מלישקובה – אמו של דניאל
מרטין מישיצ'קה – אביו של דניאל
יאקוב קרייצ'ה – דייוויד
פרסים ומועמדויות

הסרט הוקרן במגוון פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ביניהם פסטיבל הסרטים פריימליין, פסטיבל הקולנוע הגאה של אטלנטה, Out on Film (אנ') ועוד. בישראל, הסרט הוקרן בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה ובסינמטק תל אביב. כמו כן, הוא זכה בפרסים בחלק מהם.
| פסטיבל סרטים | תאריך | קטגוריה | תוצאה | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע קוסמופוליטי בטוקיו | 2022 | הסרט העלילתי הטוב ביותר בנושא גיוון אנושי | זכייה |  |
| FilmOut: פסטיבל הקולנוע הגאה של סן דייגו | 2022 | הישג אמנותי יוצא דופן | זכייה |  |
| International Diversity | 2022 | הסרט הטוב ביותר | זכייה |  |
| פסטיבל Cinema Diverse בארצות הברית | 2022 | הסרט העלילתי הטוב ביותר | זכייה |  |
| פסטיבל Cinema Diverse בארצות הברית | 2022 | בחירת הקהל – הסרט האהוב בפסטיבל | זכייה |  |
| פסטיבל הסרטים פריימליין | 2022 | סרט ביכורים יוצא דופן | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Šebestová, Miroslava (2020-02-21). "Kadaň se stane dějištěm celovečerního filmu. Zahraje si v něm Jaroslav Dušek". Chomutovský deník (בצ׳כית). נבדק ב-2021-01-12.
↑  TomOr (2020-02-20). "V Kadani se bude natáčet film s Jaroslavem Duškem". Gymnázium Kadaň (בצ׳כית). נבדק ב-2021-01-12.
↑  "Ztraceni v jeskyni. Chystaný český film má být dobrodružný i psychologický". novinky.cz. נבדק ב-2021-01-12.
↑  Tauberová, Daniela (2022-05-10). "Filmové drama z Javoříčských jeskyní Kam motýli nelétají míří do kin". Olomoucký deník (בצ׳כית). נבדק ב-2022-11-06.
↑  mt.7nab, Winners - Summer 2022, International Cosmopolitan Festvial of Tokyo, ‏2022-07-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  FilmOut San Diego, US (2022), IMDb
↑  International Diversity Film Festival (2022), IMDb
1 2  Cinema Diverse, US (2022), IMDb
↑  Frameline San Francisco International LGBTQ Film Festival (2022), IMDb
ייז'י וויטה (משמאל) ודניאל קרייצ'יק (מימין) במערה, באחת הסצנות בסרט
הקורפוס האלפיני (האימפריה הגרמנית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1919 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 
הקורפוס האלפיני (בגרמנית: Alpenkorps) היה יחידה הררית בעוצמה של דיוויזיה שהוקמה על ידי הצבא הגרמני הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא נחשבה על ידי מדינות ההסכמה לאחת הטובות בצבא הגרמני.
הקמה

לאחר שחווה קשיים ניכרים בלחימה בשאסר אלפן הצרפתי בהרי הווז' במהלך המערכה על הגבולות, הצבא הגרמני היה נחוש להקים יחידות הרריות מיוחדות משלו. גדודי נעלי שלג המלכותיים של בוואריה 1 ו-2 (Kgl. Bayerisches Schneeschuhbataillon I & II) הוקמו במינכן, בוואריה ב-21 בנובמבר 1914. גדוד שלישי הוקם באפריל 1915 מפלוגות 4, 5 ו-6 של הגדוד השני. במאי 1915 חוברו שלושת הגדודים יחד עם גדוד רביעי (הוקם מכוחות של הגדודים האחרים ומחיילי לנדווהר בוואריים) כדי להקים את רגימנט היגר השלישי (Jäger Regiment Nr. 3). באוקטובר 1915 בוטל הכינוי Schneeschuhbataillon.
כמו כן, במאי 1915, הצטרפו גדודי היגר מילואים הבווארים 1, 2 והמילואים ה-2 הנפרדים בעבר כדי להקים את רגימנט היגר המלכותי הבווארי הראשון (Kgl. Bayer. Jäger Regiment Nr. 1). הצטרפו גם גדודי היגר ה-10, המילואים ה-10 והמילואים ה-14, והקימו את רגימנט היגר השני (Jäger Regiment מס' 2).
יחידות אלו, יחד עם רגימנט משמר החיים המלכותי הבווארי המובחר (Infanterie-Lib-Regiment), גדוד שומרי הראש של צבא בוואריה, הפכו לליבה של הקורפוס האלפיני, והושלמו עם ארטילריה, מקלעים ויחידות תמיכה נוספות. הקורפוס האלפיני נוסד רשמית ב-18 במאי 1915 עם גנרל-לויטננט קונרד קראפט פון דלמנזינגן הבווארי כמפקדו, והגנרל-מיור הבווארי לודוויג ריטר פון טוצ'ק והגנרל-מיור הפרוסי מייג'ור ארנסט פון בלו כמפקדי החטיבות שלו.
פעולות > קרבות ראשונים בהרי הדולומיטים ובצרפת

למרות שגרמניה ואיטליה לא היו במלחמה עד 1916, הקורפוס האלפיני נשלח מיד לתגבר את קו החזית הכבוש הדליל בהרי הדולומיטים. הוא לא ערך פעולות התקפיות, אלא הגנה על החזית מפני התקפות חוזרות ונשנות של האלפיני האיטלקי עד שהאימפריה האוסטרו-הונגרית הצליחה לחלץ מספיק כוחות מהחזית המזרחית ולהעבירם לחזית החדשה. ליחידה הייתה זרוע אווירית, שהייתה FFA 9, שהטיסה מטוסי Pfalz Parasol .  לאחר ארבעה חודשים, הקורפוס האלפיני חזר לזמן קצר לחזית המערבית, שכן כעת המגינים האוסטרו-הונגרים התבסו בכוחות מספיקים כדי להחזיק את החזית בכוחות עצמם. הקייזרשיצן האוסטרו-הונגרי כיבד את אנשי הקורפוס האלפיני בכך שהעניק להם את סמל היחידה שלהם: אדלווייס.
פעולות > סרביה

לאחר שבוע בלבד בצרפת ובהרי הדולומיטים, נשלח הקורפוס האלפיני להילחם במערכה הסרבית.
פעולות > ורדן

הקורפוס האלפיני חזר לצרפת במרץ 1916. לאחר הפוגה קצרה, הוא נכנס לקרב ורדן ביוני 1916. הגדודים של האלפנקורפס איבדו למעלה מ-70% מכוחם בלחימה סביב פורט וו ופלרי. לאחר עזיבת הקו, הוקמו הגדודים מחדש, ובאמצע יולי 1916 הועבר רגימנט היגר ה-3 מהדיוויזיה. מפקדת חטיבה 2 פורקה והקורפוס האלפיני הפך לדיוויזיה משולשת כאשר חטיבה 1 שולטת בשני רגימנטים היגר האחרים וברגימנט משמר החיים.
פעולות > רומניה

רומניה נכנסה למלחמה בצד מדינות ההסכמה ב-27 באוגוסט 1916. בספטמבר נשלח הקורפוס האלפיני להילחם במערכה הרומנית. רגימנט משמר החיים ספג מספר אבדות בלחימה ההררית ברומניה, כולל אחד מחבריו הבולטים, היינריך, נסיך בוואריה, מיור ומפקד גדוד. הקורפוס האלפיני נשאר ברומניה עד אפריל 1917 ולאחר מכן חזר שוב לחזית המערבית. באוגוסט 1917 חזר הקורפוס האלפיני לרומניה והשתתף בקרבות האחרונים שם בעקבות מתקפת קרנסקי.
פעולות > קפורטו

בספטמבר 1917 נשלח הקורפוס האלפיני פעם נוספת לחזית האיטלקית כדי לתגבר את הצבא האוסטרו-הונגרי לקראת הקרב ה-12 הקרוב על האיזונצו. בשלב זה, הגדוד ההררי המלכותי של וירטמברג ("Königlich Württembergisches Gebirgsbataillon") צורף לדיוויזיה, ואחד מחבריו, גנרל-פלדמרשל לעתיד ארווין רומל, יוכיח את עצמו בקפורטו בנובמבר. מפקד פלוגה אחר שהצטיין בקפורטו, פרדיננד שרנר של רגימנט משמר החיים, יעלה גם הוא לדרגת גנרל-פלדמרשל במלחמת העולם השנייה.
פעולות > צרפת

הקורפוס האלפיני חזר לחזית המערבית ב-1918. הוא השתתף בקרב על הליס באפריל ונלחם בקרב פיקרדי במתקפת מאה הימים. באוקטובר הוא חזר לבלקן, שם היה בזמן שביתת הנשק.
מסורות

הקורפוס האלפיני פורק לאחר סיום הלחימה, אך מסורות היחידות הסדירות המרכיבות אותו נמשכו ברייכסווהר ולאחר מכן בוורמאכט. האדלווייס הפך לסמלו של ה-Gebirgsjäger הגרמני. למרות שהבונדסוור אינו נושא באופן רשמי את המסורות של יחידות מלפני 1945, ה-Gebirgsjäger המשיך לענוד את תג כובע אדלווייס ולשמור באופן לא רשמי על מסורות הקורפוס האלפיני.
חברים בולטים בקורפוס האלפיני

הרמן באלק
אוטו פון בלו
פרנץ ריטר פון אפ
היינריך, נסיך בוואריה
קונרד קראפט פון דלמנזינגן
אריך לוונהארדט
פרידריך פאולוס
ארווין רומל
פרדיננד שרנר
הערות שוליים

↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919, (1920)
↑  Hartwig Busche, Formationsgeschichte der deutschen Infanterie im Ersten Weltkrieg 1914-1918 (1998)
↑  Busche, Formationsgeschichte
↑  van Wyngarden, G. (2006). Early German Aces of World War I. Osprey Publishing. p. 22. ISBN 1-84176-997-5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594643505171  GND: 5112605-9  VIAF: 134503777   WorldCat (עם VIAF): 134503777 
סמל אדלווייס
לוח על אנדרטה שהוקמה באזנס באוגוסט 1916
לוח של הקורפוס האלפיני במעבר המגדל האדום בוורסטווני, 1916
העטלף

תמונה מתוך הפקת "העטלף" בדיסלדורף ב-1954
העטלף (בגרמנית: Die Fledermaus) היא אופרטה מאת המלחין הווינאי יוהאן שטראוס הבן, ללברית בגרמנית של קרל האפנר וריכרד גֶנֶה. האופרטה המצליחה והמוצגת בעולם.
האופרטה מתאפיינת בטקסט קליל ועלילה הומוריסטית, אשר מיטיבה לייצג את וינה כעליזה, ססגונית, מלאה בוואלסים קופצניים ואלכוהול.
מקורות ספרותיים

"העטלף" מבוססת במקור על פארסה בשם "בית הסוהר" מאת המחזאי הגרמני יוליוס רודריך בנדיקס (1811–1873). מקור נוסף הוא מחזה וודוויל צרפתי בשם Le réveillon מאת אנרי מייאק ולודוביק הלוי. את המחזה תרגם לראשונה לגרמנית קרל הפנר והוא נועד להפקה לא-מוזיקלית בווינה, אלא שהמנהג הצרפתי הייחודי של ה-réveillon (סעודת חצות בחברותא) עורר בעיות, שנפתרו בהחלטה להתאים את המחזה כלברית ליוהאן שטראוס ולהחליף את סעודת חצות הצרפתית בנשף וינאי. תרגומו של הפנר נמסר לצורך שינוי והתאמה לריכרד גנה, שטען לאחר מעשה, כי לא זו בלבד שיצר תרגום חדש מבראשית, אלא שאף לא פגש מעולם את הפנר.
הופעת הבכורה של האופרטה הייתה ב-5 באפריל 1874 בתיאטר אן דר וין בווינה, אוסטריה ומאז היא תופסת מקום מכובד ברפרטואר הקבוע של אופרטות.
מקורות ספרותיים > תגובת הקהל

על אף ההצלחה לה זכתה בערב הבכורה, תגובת הקהל הייתה רחוקה מלהיות חיובית, כשסיבה אחת לכך ניתן לתלות באווירה החברתית באותה העת. וינה חוותה נפילת בורסה חדה והחיים הפיננסיים של העיר היו בכּאוֹס. התיאטרון בכלליותו סבל מבחינה מסחרית והאווירה בעיר על תושביה הייתה רחוקה מלהיות אופטימית. מבקרי התיאטרון לא העריכו בזמנם את ההוד והפאר שסיימו לראות ולשמוע והייתה תחושה של דקדקנות בפגמים שוליים ברחבי העיתונות. עם זאת, במהלך אותה שנה, בברלין, ה"עטלף" הוצג וקיבל תגובות נלהבות. האופרה הוצגה בברלין 200 פעם, בניגוד ל-68 הפעמים שהוצגה בתחילה בווינה. אך שנתיים לאחר מכן האופרטה הוצגה בלונדון וקיבלה יחס פושר, בדומה ליחס שקיבלה בווינה.
ה"עטלף" הוצג גם בניו-יורק בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19. לאט ובזהירות במשך העשור העוקב, הצלחת האופרטה הייתה ניכרת בכל אירופה, גם בווינה אך בארצות נוספות, הכירו בגדולת עבודתו של שטראוס. הצלחת האופרה במאה ה-19 נמשכה עד היום.  האופרטה מוצגת באופרה של וינה כדרך קבע בערב השנה החדשה ובערב ה-1-2 בינואר, כחלק מחגיגות השנה החדשה.
התפקידים

צוות הצגת הבכורה, 5 באפריל 1874
המנצח: יוהאן שטראוס הבן
ברון גבריאל פון אייזנשטיין, טנור: יאני שיקה
רוזלינדֶה, אשת אייזנשטיין, סופרן: מריה גאישטינגר
אדלֶה, חדרניתה של רוזלינד, סופרן: קרולינה שרל-הורש
אידה, אחותה של אדל, סופרן: ז'יל
אלפרד, מורה לזמרה ומחזרה של רוזלינד, טנור: הנס רודיגר.
ד"ר פאלקה, ידידו של הברון, בריטון: פרדיננד לברכט
בּלינד, עורך הדין של הברון, טנור: קרל מאתיאס רוט
פרנק, מנהל בית הסוהר, בריטון: קרל אדולף פריזה
הנסיך אורלופסקי, מצו-סופרן: אירמה ניטינגר. חשוב לציין: את תפקיד הנסיך הרוסי תמיד מגלמת זמרת ולא זמר.
פרוֹש (בתרגום מגרמנית: צפרדע), הסוהר, תפקיד דיבור: אלפרד שרייבר
חוגגים בנשף של הנסיך אורלופסקי: (מקהלה)
תקציר העלילה > מערכה ראשונה

דירת אייזנשטיין.
ברון פון אייזנשטיין נידון לשמונה ימי מאסר על העלבת נושא משרה ציבורית, בחלקו מחמת חוסר היעילות של עורך דינו, ד"ר בלינד. אדל, המשרתת של אייזנשטיין, מקבלת מכתב מאחותה, רקדנית בלהקת בלט, ובו הזמנה לנשף של הנסיך אורלובסקי. היא מכזבת, כי במכתב נאמר שדודתה חולה מאוד ומבקשת רשות להיעדר מעבודתה ("אחותי אידה כותבת לי"). פאלקה, ידידו של הברון, בא להזמינו לנשף (דואט: "בוא אתי לסעודה"). אייזנשטיין נפרד לשלום מאדל ומאשתו רוזלינד, בהעמידו פנים שהוא הולך לכלא (טרצט: "אבוי, אבוי, לבי כה דואב") אך לאמיתו של דבר הוא מתכוון לדחות את הכניסה לכלא ביום אחד ולהשתעשע בנשף.
אחרי שאייזנשטיין יוצא לדרכו, בא אל רוזלינד מחזר קודם, המורה לזמרה אלפרד, ששר לה סרנדה ("היונה שנמלטה"). (לתמיהה, הכיצד היא מכניסה גבר שאיננו בעלה אל הבודואר שלה, אין הסבר באופרטה.) פרנק, מושל הכלא, מגיע לקחת את אייזנשטיין למאסר ומוצא במקומו את אלפרד. כדי לא להמיט חרפה על רוזלינד, אלפרד מסכים להתחזות לאייזנשטיין וללכת עם פרנק. (תמונת סיום, שיר על הכוס: "מאושר הוא השוכח" ואחר טענתה של רוזלינד: "שנינו לבדנו כאן והשעה כה מאוחרת" ודברי ההזמנה של פרנק: "כלוב הציפורים שלי, היפה והמרווח".
תקציר העלילה > מערכה שנייה

ביתן קיץ בווילה אורלופסקי
מתברר, שפאלקה, בהסכמת הנסיך אורלופסקי, מארגן את הנשף כאמצעי להתנקם באייזנשטיין. בחורף שעבר נטש אייזנשטיין את פאלקה השתוי כשהוא מחופש לעטלף (ומכאן שם האופרטה) במרכז העיר, ובכך עשה אותו מטרה ללעג וקלס למחרת היום. כחלק מתוכניתו, פאלקה מזמין גם את פרנק, אדל ורוזלינד לנשף. רוזלינד מתחזה לרוזנת הונגריה. אייזנשטיין מציג עצמו בשם "המרקיז רנארד", פרנק הוא "האביר שאגרין" ואדל משימה עצמה שחקנית.
הנשף בעיצומו (מקהלה: "סעודה מזומנת לנו") והנסיך מקדם את אורחיו ("אני אוהב לכנס את ידידי"). אייזנשטיין מוצג לפני אדל, אבל דמיונה הבולט למשרתת שלו מבלבל אותו כשהוא מנסה להחליט מי היא באמת. ("אדוני המרקיז", המוזכר לעיתים כ"שיר הצחוק של אדל").
עתה מציג פאלקה את רוזלינד המחופשת לפני אייזנשטיין (צ'רדש: "צלילים מן הבית"). במהלך שיח עגבים בארבע עיניים, היא מצליחה לסלק שעון יקר מכיס בעלה, חפץ שיוכל לסייע לה כראיה לחוסר נאמנותו. (דואט השעון: "עיני עומדות להתערפל"). בקטע סיום מעורר חוגגת החבורה כולה (שיר על הכוס: "זורם, נוהר כאש מיץ העינב"; ובהמשך הקאנון: "אחים, אחים ואחיות"; והבלט וואלס הסיום, "אה, איזו שמחה, איזה ליל תענוגות.")
תקציר העלילה > מערכה שלישית

במשרדי הכלא של המושל פרנק
בבוקר המחרת מוצאים הכל את עצמם בבית הסוהר, שם גובר הבלבול ביתר שאת בגלל הסוהר, פרוש, שניצל היטב את העדרו של מנהל הכלא והשתכר עד אובדן חושים.
אדל מגיעה לגייס את תמיכתו של האביר שאגרין (מלודרמה; קופלט של אדל: "אם אשחק את תפקיד נערת הכפר התמה") בעוד כל רצונו של אלפרד הוא להשתחרר מן הכלא. רוזלינד, היודעת על בוגדנותו של אייזנשטיין, רוצה לפתוח בהליכי גירושין ופרנק עודנו בגילופין.
פרוש נועל בתא את אדל ואחותה אידה והמהומה מגיעה לשיאה כשפאלקה מגיע עם כל אורחי הנשף ומצהיר, שכל העניין כולו אינו אלא מעשה נקם של ה"עטלף". (טרצט של רוזלינד, אייזנשטיין ואלפרד: "הרפתקה מוזרה"). הכל מוסדר ברוח טובה (כשאייזנשטיין תולה את האשמה בבגידתו בהשפעות המשכרות של השמפניה ואורלופסקי מתנדב לסייע לאדל בקריירת המשחק שלה), אבל אייזנשטיין נאלץ לרצות את מלוא תקופת המאסר שהושתה עליו (קטע סיום, "עטלף, עטלף, הלא תניח לקורבנך להימלט").
על פי מסורת שנתקבעה עם השנים, מתקיימת מדי שנה, בלילה שבין ה-1 ל-2 בינואר, הצגת האופרטה בבית האופרה של וינה.
לקריאה נוספת

Amadeus Almanac (5 April 1874), accessed 28 January 2009
Warrack, John and West, Ewan (1992), The Oxford Dictionary of Opera, 782 pages,  ISBN 0-19-869164-5
Alan Jay Lerner, The Musical Theatre : A Celebration.
הערות שוליים

↑  It currently appears as number 19 on Opera America's list of the 20 most-performed operatic works in North America. OPERA America's "The Top 20" list of most-performed operas
↑  Alan Jay Lerner, The Musical Theatre : A Celebration
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581249305171  BnF: cb13919646g (data)  GND: 300155042  MusicBrainz work: 88504b20-f1e2-4316-ad45-347730af6b5f  SUDOC: 069367620  VIAF: 176580551   WorldCat (עם VIAF): 176580551