stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משמר הגבול של ארצות הברית
היסטוריה

פיקוח גבולות בארצות הברית בוצע לאורך השנים על ידי פרשים ואנשי שירות האזרוח וההגירה של ארצות הברית. במרץ 1915 הוקמה יחידה של פקחים רכובים אך מרבית עבודת ההגנה על הגבולות הוטלה על צבא ארצות הברית.
פיקוח הגבולות של ארצות הברית (The U.S. Border Patrol) הוקם ב-28 במאי 1924 כסוכנות של מחלקת העבודה של ארצות הברית שנועדה להיאבק בכניסת מהגרים לא חוקיים. ב-1932 משמר הגבול פוצל לשני משרדים: משרד אל פאסו שהיה אחראי לביקורת הגבול מול מקסיקו ומשרד דטרויט שעסק בניטור הגבול עם קנדה.
ב-1933 פרנקלין דלאנו רוזוולט חתם על צו להקמת שירות האזרוח וההגירה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה מצבת כוח האדם במשמר הגבול צמחה ל-1,500 בשנת 1940 והארגון עבר לאחריות מחלקת המשפטים של ארצות הברית. במרץ 2003 שירות האזרוח וההגירה פוצל לשני גופים: אכיפת מכס והגירה ומכס והגנת גבולות ומשמר הגבול הפך לחלק מהמחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.
נכון לשנת 2012 משמר הגבול העסיק 21,394 סוכנים.
בינואר 2017 נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ חתם על צו נשיאותי לבניית חומה בגבול ארצות הברית–מקסיקו וכתגובה לכך התפטר מארק מורגן, מפקד משמר הגבול האמריקני מתפקידו.
תג היחידה עד 1940
תג היחידה בשנים 1992 - 2003
תג היחידה הנוכחי
מפקדי משמר הגבול

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ווילארד קלי | 1924–1944 |  |
| ג'ון נלסון | 1944–1946 |  |
| דונלד טולר | 1946–1950 |  |
| הרלון קרטר | 1950–1957 |  |
| ג'יימס גרין | 1957–1959 |  |
| דונלד קופוק | 1960–1973 |  |
| רוברט סטיוארט | 1973–1977 |  |
| רובין קלאק | 1977–1979 |  |
| דונלד דיי | 1979–1980 | ממלא מקום |
| רוג'ר ברנדמוהל | 1980–1986 |  |
| יו ברין | 1986–1989 |  |
| מייקל ס. ויליאמס | 1990-1995 |  |
| דאגלס קרהם | 1995–1998 |  |
| גוסטבו דה לה ויניה | 1998–2004 |  |
| דייוויד אגיאר | 2004–2010 |  |
| מייקל פישר | 2010–2015 |  |
| מארק מורגן | 2016–2017 | התפטר מתפקידו לאחר שהתנגד לתוכניתו של דונלד טראמפ להמשיך את בניית גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו |
| רונלד ויטיילו | 2017 |  |
| רונלד ויטיילו | 2017–2020 |  |
| רודני סקוט | 2020-מכהן |  |
ציוד וטכנולוגיה > נשק

אנשי משמר הגבול האמריקאי חמושים באקדחי הקלר וקוך P2000 וקליבר 40. עד שנת 1994 שומרי הגבול צוידו באקדחי מגנום 357 לצד סמית' ווסון או דגם רוגר בעל שישה קליעים בקנה. ככלל, הם מצטיידים במגוון כלי נשק וכלי הנשק כוללים גם אקדחי גלוק 9 מ"מ, מגנום רבולבר 357 ואקדחי ברטה דגם 96D.
כמרבית סוכנויות אכיפת החוק הפדרליות בארצות הברית, משמר הגבול מצטייד ברובה רמינגטון דגם 870 וברובי קולט ורובה קרבין M4A1 הפופולרי.
ציוד וטכנולוגיה > כלי טיס

| כלי טיס> כלי טיס לסיור ימי | מוצא> כלי טיס לסיור ימי | דגם> כלי טיס לסיור ימי | גרסה> כלי טיס לסיור ימי | בשירות> כלי טיס לסיור ימי | הערות> כלי טיס לסיור ימי | כלי טיס לסיור ימי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בומברדייה דאש 8 | קנדה | פיקוח אווירי ותובלה |  |  | מצויד במכ"ם לאיתור ימי |  |
סיור אווירי
| Cessna 210 | ארצות הברית | מטוס סיור | 206 |  |  |  |
| Cessna C-550 | ארצות הברית | פיקוח | III / IIIB |  |  |  |
| Super King Air | ארצות הברית | מטוס סיור | 350ER / 200 |  |  |  |
| לוקהיד P-3 אוריון | ארצות הברית | יירוט וסיור | P-3 (LRT) |  | מצויד במכ"ם APG-66V |  |
| Pilatus PC-12 | שווייץ | תובלה וסיור | PC-12NG |  |  |  |
מטוסי שליטה ובקרה
| Lockheed P-3 | ארצות הברית | שליטה ובקרה | P-3AEW&C |  | מצויד במכ"ם וציוד צבאי |  |
מסוקים
| בל UH-1 אירוקוי | ארצות הברית |  | UH-1H / Huey II |  |  |  |
| Sikorsky S-76 | ארצות הברית | בקרה ולוחמה בטרור |  |  |  |  |
| סיקורסקי UH-60 בלקהוק | ארצות הברית | תובלה |  |  |  |  |
| Eurocopter AS350 | צרפת |  |  |  |  |  |
| Eurocopter EC120 | צרפת |  |  |  |  |  |
כטב"ם
| MQ-9 ריפר | ארצות הברית |  | Guardian |  |  |  |
ציוד וטכנולוגיה > ספינות

| אוניה | מוצא | רמה | גרסה | בשירות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Diamondback Airboat | ארצות הברית | שיטור ימי | 18' open cabin |  |  |
| SAFE Full Cabin | ארצות הברית | שיטור ימי | 25' full cabin |  | מצוידת במכ"ם ימי |
| SAFE Full Cabin | ארצות הברית | בקרה ימית | 33' full cabin |  |  |
| SAFE Full Cabin | ארצות הברית | בקרה ימית | 38' full cabin |  | מצוידת במערכות אלטרוניות תרמיות ואינפרא אדום |
| Midnight Express | ארצות הברית |  | 39' open cabin |  |  |
| Interim SeaHunter | ארצות הברית |  | 40' open cabin |  |  |
| Invincible | ארצות הברית |  | 42' open cabin |  |  |
| Intrepid | ארצות הברית | משמר חופים | 30 open cabin |  | מיועדת לסיור בימים רדודים ובחופים |
ג'ייקוב בורנט

ג'ייקוב בורנט (באנגלית: Jacob Burnet;‏ 22 בפברואר 1770 – 10 במאי 1853) היה שופט ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט ובית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אוהיו.
ביוגרפיה

בורנט נולד בניוארק, ניו ג'רזי, אמריקה הבריטית. הוא סיים את לימודיו המשפטיים באוניברסיטת פרינסטון (אז ניו ג'רזי קולג') ב-1791. מאוחר יותר עבר לטריטוריה הצפון-מערבית וב-1796 התיישב בסינסינטי. באותה שנה הוסמך כעורך דין.
הוא היה חבר במועצות הטריטוריאליות של אוהיו מ-1799 עד 1802 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אוהיו מ-1814 עד 1816. ברנט נחשב ל"אבי חוקת אוהיו" והיה שופט בית המשפט העליון של אוהיו (אנ') מ-1821 ועד להתפטרותו ב-1828 כדי לכהן בסנאט של ארצות הברית, במקום ויליאם הנרי הריסון. הוא כיהן בסנאט מ-10 בדצמבר 1828 עד 3 במרץ 1831.
לאחר סיום כהונתו בסנאט חזר לעבוד כעורך דין וכיהן כנשיא אוניברסיטת סינסינטי (אז סינסינטי קולג').
ברנט מת ונקבר בסינסינטי ב-1853.
הערות שוליים

↑  ג'ייקוב בורנט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388973305171  GND: 129650846  ISNI: 0000 0000 2480 4362  LCCN: n85158212  SNAC: w6m909f2  US Congress: B001117  VIAF: 38004065   WorldCat (עם VIAF): 38004065
אלכסנדר קמפבל

אלכסנדר קמפבל (באנגלית: Alexander Campbell;‏ 1779 – 5 בנובמבר 1857) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו.
ביוגרפיה

קמפבל נולד במחוז פרדריק (אנ'), וירג'יניה, ארצות הברית ולאחר מכן עבר למזרח טנסי ולקנטקי יחד עם הוריו. לאחר שלמד רפואה באוניברסיטת טרנסילבניה (אנ') עבר קמפבל לאוהיו בשנת 1803, וכעבור שנה למחוז אדמס במדינה (אנ').
מ-1807 היה חבר בית הנבחרים של אוהיו עד לשנת 1809, כאשר החליט לייצג את מדינתו בסנאט. הוא כיהן בסנאט עד 1813. הוא כיהן שוב בבית הנבחרים במדינתו בשנים 1819–1820 ו-1832–1833, וכן בסנאט של אוהיו מ-1822 עד 1824. הוא התמודד ללא הצלחה על תפקיד מושל המדינה ב-1826.
כאלקטור הצביע בעד ג'יימס מונרו ב-1820 ובעד ויליאם הנרי הריסון ב-1836.
בשנים 1838–1840 היה ראש עיריית ריפלי (אנ'), שבה נפטר ב-1857.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר קמפבל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2930 9555  LCCN: n89611703  SNAC: w6c857s3  Trove: 1530536  US Congress: C000076  VIAF: 55754345   WorldCat (עם VIAF): 55754345 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
א. ויקטור דונהי

אלווין ויקטור דונהי (באנגלית: Alvin Victor Donahey, נודע גם בשם A. Victor Donahey;‏ 7 ביולי 1873 –  8 באפריל 1946) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-50 וכסנאטור מטעם אוהיו.
ראשית חייו

דונהי נולד בקאדוולדר, אוהיו, לג'ון דונהי וקתרין (לבית צ'ייני) דונהי. הוא למד בבתי ספר ציבוריים במחוז טאסקאראוואס, ועזב מוקדם את לימודיו כדי לקבל הכשרה כעובד דפוס. בשנים 1893–1905 הוא עבד בעיתון "ניו פילדלפיה טיימס", והתקדם מתפקיד עובד זוטר בבית הדפוס, לתפקיד מנהל עבודה ולאחר מכן כעורך אחראי עד שהיה לבעלים של בית דפוס משל עצמו. לאחר מכן ועד 1909 הוא היה למבקר של מחוז טאסקאראוואס, ובמקביל היה חבר במועצת החינוך של ניו פילדלפיה.
קריירה ציבורית

ב-1912 היה דונהי נציג לוועידת החוקה של אוהיו. לאחר מכן ועד 1921 הוא שימש כמבקר המדינה של אוהיו. ב-1920 הוא לא הציג את מועמדותו לבחירה מחדש, ותחת זאת התמודד על משרת מושל אוהיו. בבחירות אלו נוצח דונהי, אך שנתיים לאחר מכן הוא התמודד שנית ונבחר, וכיהן כמושל בשנים 1923–1929.
בעת כהונתו כמושל הוא זכה בכינוי "וטו ויק" (Veto Vic), בשל 72 הצעות החוק שהוא הטיל עליהם וטו בתקופת כהונתו הראשונה כמושל. בשנים 1926–1928 הוזכר שמו של דונהי כמועמד אפשר לנשיא או סגן הנשיא בבחירות לנשיאות של 1928. בוועידת המפלגה הדמוקרטית הוא קיבל את קולותיהם של חמישה נציגים, ובסופו של דבר זכה במועמדות המפלגה אל סמית'. לתפקיד סגן הנשיא הוא לא היה מועמד בסופו של דבר ובמועמדות המפלגה זכה ג'וזף טיילור רובינסון.
ב-1934 נבחר דונהי כסנאטור מטעם אוהיו, לאחר שניצח בבחירות את הסנאטור הרפובליקני סימאון פס וזכה בכ-60% מהקולות. הוא כיהן בסנאט תקופת כהונה אחת של שש שנים בשנים 1935–1941 ולאחר מכן פרש. בבחירות לנשיאות של 1940 פנו אליו הדמוקרטים באוהיו כדי שישקול להתמודד כמועמד לנשיאות כמהלך לסיוע לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, אך הוא סירב. התוכנית הייתה שנציגי אוהיו בוועידת המפלגה יצביעו עבורו בסבבי ההצבעה הראשונים עד שרוזוולט יצבור מספיק תמיכה, ובנקודת זמן זו הוא יפרוש והנציגים יצביעו עבור רוזוולט.
לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים היה דונהי נשיא חברת מוצרי חרסית דונהי, שייצרה רעפים לענף הבנייה, והמייסד וחבר מועצת המנהלים של חברה לביטוח הדדי של כלי רכב. הוא גם היה חבר בחבר המנהלים של הבנק הלאומי של אוהיו בקולומבוס.
חיים אישיים

ב-1897 נשא דונהי לאישה את מרי הארווי. לזוג נולדו 12 ילדים, שמתוכם 10 הגיעו לבגרות. בנם, ג'ון דונהי, כיהן כסגן מושל אוהיו בשנים 1959–1963. אשתו של ג'ון, גרטרוד וולטון דונהי, שימשה כגזברית המדינה של אוהיו. אחיו של דונהי, ויליאם דונהי, היה בעל טור בעיתון שיקגו טריביון ויוצרה של רצועת הקומיקס The Teenie Weenies. אח אחר שלו, ג'יימס הריסון דונהי, היה קומיקסאי בשירות העיתון Cleveland Plain Dealer ועיצב את הרעפים שייצרה החברה של אחיו.
א. ויקטור דונהי נפטר בבית החולים גרנט שבקולומבוס ב-8 באפריל 1946. הוא נטמן בבית הקברות של השדרה המזרחית שבניו פילדלפיה, אוהיו. על שמו של דונהי קרוי בניין במרכז התערוכות של אוהיו בקולומבוס, שבו נערך מדי קיץ היריד המדינתי השנתי.
הערות שוליים

↑  Associated Press, Kentucky New Era, Senator Donahey Refuses to Seek Votes for President, February 19, 1940
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1178136345  ISNI: 0000 0000 3303 2173  LCCN: n89103582  NARA: 16893343  SNAC: w6vd7d1s  SUDOC: 114304068  US Congress: D000410  VIAF: 28658107   WorldCat (עם VIAF): 28658107
סטנלי גריסוולד

סטנלי גריסוולד (באנגלית: Stanley Griswold;‏ 14 בנובמבר 1763 – 21 באוגוסט 1815) היה פוליטיקאי אמריקאי ששירת מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כמזכיר כללי בטריטוריית מישיגן.
ביוגרפיה

גריסוולד נולד ב-1763 במדינת קונטיקט ושירת בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. גריסוולד רכש את השכלתו באוניברסיטת ייל וסיים את לימודיו שם ב-1786. בין השנים 1805–1808 שירת גריסוולד כמזכיר כללי של טריטוריית מישיגן. ב-1806, במהלך כהונתו כמזכיר הכללי במישיגן, הורה גריסוולד על הקמת מבצר קרוגאן (אנ') שיסייע בהגנה מפני תקיפות של ילידים אמריקאיים על מקניהם של המתיישבים בטריטוריה. גריסוולד נאלץ לעזוב את משרתו כמזכיר כללי עקב מחלוקות רבות שהיו בינו לבין מושל טריטוריית מישיגן דאז, ויליאם הל (אנ'), שהאשים אותו ביצירת מחלוקת בינו לבין המיליציות המקומיות.
במאי 1809 החליף את אדוארד טיפין בסנאט של ארצות הברית, וכיהן כנציג אוהיו בסנאט עד לדצמבר אותה שנה.
גריסוולד נפטר באילינוי ב-21 באוגוסט 1815.
לקריאה נוספת

Silas Farmer, The history of Detroit and Michigan, 1884
הערות שוליים

↑  Farmer, p. 88
↑  Farmer, p. 226
↑  Clarence Monroe Burton, Compendium of history and biography of the city of Detroit and Wayne County, Michigan, pp. 51-52, 1909
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85121791  SNAC: w6v12h54  US Congress: G000489  VIAF: 23572789   WorldCat (עם VIAF): 23572789
סרטן המעי הגס

| --- | --- |

דיאגרמה של המעי הגס
 תחום:  אונקולוגיה 
 מיקום אנטומי:  כרכשת 
 גורמי סיכון:  עישון, צריכת אלכוהול, השמנת יתר, גיל 
 טיפול:  irinotecan 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/277496 
 DiseasesDB:  2975
 MedlinePlus:  000262
 OMIM:  114500
 סיווגים
 ICD-10:  153.0-154.1
 ICD-11:  2B91 
 
סרטן המעי הגס (באנגלית: Colorectal Cancer) היא מחלה הכוללת גידולים סרטניים במעי הגס, בחלחולת (סרטן הרקטום) ובתוספתן.
זהו סוג הסרטן השלישי בשכיחותו, והשני בגורמי המוות הסרטניים בעולם המערבי. סרטן המעי הגס הוא אחת ממחלות הסרטן הנפוצות והקטלניות בישראל.
לפי סברה נפוצה, גידולים סרטניים במעי הגס מקורם לרוב בפוליפים אדנומטיים במעי הגס; גידולים אלה שפירים בדרך כלל, אך כמה מהם עלולים להיעשות ממאירים עם הזמן.
המחלה מאובחנת באמצעות קולונוסקופיה, בדיקה פולשנית של המעי הגס דרך החלחולת. הטיפול הוא לעיתים ניתוחי, ובמקרים רבים נדרשת גם כימותרפיה.
באמצעות מודעות ואורח חיים בריא ניתן להקטין את הסיכוי לחלות; גילוי מוקדם של המחלה ותרופות חדשות מקטינים את סיכויי הסיבוכיות והתמותה. פותחו תרופות כימיות חדשות וטיפולים המקטינים את סיכויי התמותה ומאריכים חיים. שילוב של פחד וחוסר מודעות בקרב האוכלוסייה בישראל גורמים לכך שהתחלואה והתמותה גבוהים יחסית למדינות מפותחות אחרות.
תסמינים

לעיתים קרובות החולה לא ירגיש שום תסמין. זו אחת הסיבות לכך שארגונים רפואיים רבים ממליצים על סריקה תקופתית אחר המחלה על ידי ביצוע בדיקת דם סמוי בצואה וקולונוסקופיה. כאשר יש תסמינים, הם תלויים באזור הפגיעה. באופן כללי, ככל שהגידול קרוב יותר לאזור פי הטבעת, יש יותר תסמיני-מעי כגון:
שינויים בהרגלי היציאות:
שינוי בתדירות (שלשול או עצירות)
שינוי באיכות הצואה
שינוי בעקביות הצואה
דם בצואה או דימום מפי הטבעת
צואה עם ריר
צואה שחורה דמוית זפת או צואה שמתמהמהת (מלנה)
תחושה של התרוקנות חלקית, או טחירה (טנסמוס)(אנ'), (שיוך רק לסרטן החלחולת)
ירידה בקליבר של הצואה (שיוך רק לסרטן החלחולת)
חסימה בצואה (נדיר)
כאבי בטן לא מוסברים
אנמיה
במקרה שהגידול הוא במעי הגס הימני, שהוא רחב יותר מהמעי הגס השמאלי ולכן יותר קשה לחסום אותו, יש פחות מצבים של חסימות ויותר דימומים ואנמיה.
גידול במעי הגס השמאלי גורם לשינוי בהרגלי היציאה עד כדי חסימה, כיוון שהמעי הגס השמאלי צר יותר ולא גמיש. גם כאן ניתן למצוא אנמיה.
בגידול ברקטום ניתן לראות דם אדום בהיר בבדיקה רקטלית, ולכן קשה להפריד באבחנה בין סרטן לבין טחורים.
לסיכום: הסימפטומים העיקריים של סרטן המעי הגס הם ירידה בתיאבון ובמשקל, דימום, שינויים ביציאות, וכאבי בטן בשלב מאוחר.
גורמי סיכון

גיל: עם העלייה בגיל יש עליה בסיכון לסרטן המעי הגס, ומגיל 50 העלייה ליניארית. 80 אחוז מהחולים הם מעל לגיל 60.
מיקום גאוגרפי: במדינות מערביות יש סיכוי גדול יותר לחלות במחלה מאשר במדינות אסיה ואפריקה.
הימצאות פוליפ: באופן כללי, ברירית המעי הגס יש התחדשות של תאים. בשלב מסוים, אצל חלק מהאנשים, יש שינוי בתא אחד - מדובר בשינוי ראשוני שפיר, כאשר הרירית נראית תקינה מבחינה מקרוסקופית. התא הזה מתחלק ומתרחשת בו התמרה שנייה, שגם היא שפירה, אולם היא יוצרת פוליפ שניתן לראות (גידול שפיר). פוליפ זה יכול להישאר שנים בגודלו המקורי אולם בחלק מהמקרים אחד מהתאים עלול לעבור התמרה ממאירה והפוליפ הופך לגידול ממאיר. על כן, פוליפים במעי הגס הם בעלי נטייה להתפתח לגידולים.
היסטוריה משפחתית: באופן כללי, אם ידוע על סרטן מעי הגס במשפחה הסיכון עולה לחלות בסרטן המעי הגס. ישנם סוגי סרטן במעי הגס שהם כתוצאה ממחלות גנטיות – כך למשל, פוליפוזיס משפחתית היא מחלה גנטית המורשת אוטוזומלית דומיננטית ללוקים במחלה יש פגם כרומוזמלי בגן APC[דרושה הבהרה]. הם נולדים עם קולון תקין אולם בעשור השני לחייהם מפתחים מאות פוליפים במעי הגס (דרושים 100 לאבחנה). עם השנים מתפתח באחד מהפוליפים סרטן המעי הגס. בכמעט 100% מהחולים יתפתח סרטן המעי הגס עד גיל 40, אלא אם הם יטופלו באופן מניעתי (למשל, על ידי כריתת המעי הגס בעשורים הראשונים לחיים). בנוסף, תסמונת HNPCC היא תסמונת נוספת המאופיינת בכך שהתאים במעי הגס מתחלקים כל הזמן אולם ללא בקרת טעויות - וכך יש נטייה ליצור סרטנים שונים כולל סרטן המעי הגס.
מחלות מעי דלקתיות (קרוהן, קוליטיס כיבית), IBD: שכיחות מקרי סרטן המעי הגס גבוהה יותר אצל אנשים החולים בקרוהן או בקוליטיס כיבית.
גורמים אחרים: אכילת בשר מעובד או בשר אדום, שתיית אלכוהול, עישון, מיעוט באכילת סיבים תזונתיים, צריכה של מזון מזוהם ולא בריא, מיעוט בפעילות גופנית, משקל יתר וגורמים סביבתיים אחרים.
אבחנה

בירור סרטן המעי הגס נעשה על ידי בדיקת קולונוסקופיה. זאת השיטה המומלצת בארצות הברית, באירופה וגם בישראל. במהלך הבדיקה, ניתן לשלב גם טיפול: במהלך הבדיקה ניתן לכרות פוליפים ולקחת דגימות לבדיקה פתולוגית כדי לברר את אופי הרקמה שנדגמה.
ניתן לערוך גם בירור חלקי על ידי רקטוסקופיה, המגיע עד אמצע הסיגמא, לאורך כ־22 ס"מ אולם יכולים להיות גידולים גם בהמשך המעי הגס.
בבדיקות דם ניתן לראות מהי רמת ההמוגלובין (לצורך בירור אנמיה), רמות CEA (מרקר גידולי אשר עולה בגידול במעי הגס אולם גם בגידולים אחרים, לא מדד אבחוני טוב אלא משמש למעקב), תפקודי כבד - היות שסרטן המעי הגס שולח גרורות באופן שכיח לכבד.
אבחנה > דרכים נוספות לאבחן סרטן המעי הגס

סיגמואידוסקופיה - בדיקה המסוגלת לאבחן 80%-70% ממקרי סרטן המעי הגס. היא פשוטה יותר מקולונוסקופיה בהכנה אליה בכך שהיא דורשת שימוש בכדורים משלשלים ובחוקן בלבד, עם זאת הבדיקה בודקת רק את 60 הס"מ האחרונים של המעי.
חוקן בריום עם קונטרסט כפול - כמעט לא בשימוש. בעבר זו הייתה הבדיקה השכיחה ביותר - למעשה, לא רואים את המעי הגס עצמו אלא את החלל שבתוכו; במקרה שיש גידול, ניתן לראות פגם במילוי, הוא נראה כמו "ליבת תפוח" (apple core) כתוצאה מההיצרות של הגידול.
קולונוסקופיה וירטואלית - מדובר באותה הכנה כמו קולונסקופיה - משלשלים ודיאטה. הבדיקה טובה לצורך סקירה בלבד כי לא ניתן לקחת ביופסיות, ואם יש חשד גבוה לפוליפ ממאיר יש לערוך קולונוסקופיה רגילה. חיסרון נוסף הוא בקרינה (CT). היתרון הוא בכך שיש גם CT של הבטן עם ממצאים מחוץ למעיים עצמם.
אולטראסאונד טרנס רקטלי - ניתן לזהות גידול, חדירה שלו, ובלוטות לימפה. הבדיקה אורכת כרבע שעה.
MRI - הבדיקה המדויקת והאמינה ביותר, מבחינת אנטומיה של המעי הגס ועומק החדירה של הגידול - החיסרון בה הוא עלותה הגבוהה.
בדיקת דם - ביולי 2024 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בדיקת דם לגילוי סרטן המעי הגס. הבדיקה פותחה על ידי חברת Guardant Health, והיא מסוגלת לזהות גידולים סרטניים בשלבים מוקדמים, כאשר הסיכויים לריפוי גבוהים במיוחד. הבדיקה מכונה Shield, והיא מבוססת על זיהוי שברי DNA שמשתחררים לזרם הדם מתאים סרטניים או מפוליפים גדולים במעי הגס.
טיפול

בחלק מהמקרים ניתן לטפל ללא ניתוח, כגון דרך טיפול תרופתי ולגבי חלק אחר ייתכן ויומלץ טיפול ניתוחי.
טיפול > טיפול תרופתי

רגורפניב (סטיוורגה) היא תרופה אונקולוגית המאושרת ורשומה לטיפול בסרטן המעי הגס. זוהי תרופה ביולוגית שפוגעת באופן ממוקד ביכולתם של התאים הסרטניים להתרבות ולשגשג. מנגנון הפעולה של סטיברגה:
דיכוי ההתחלקות הבלתי נשלטת של תאי הגידול (פרופליפרציה)
דיכוי צמיחת כלי הדם החדשים שמזינים את הגידול
דיכוי סיגנלים במיקרו-סביבה של הגידול
מחקר עולמי בשם CORRECT שבוצע ב-760 חולי סרטן מעי גס גרורתי, אצלם כשלו כל הטיפולים הקיימים, בדק את היעילות והבטיחות של סטיברגה בטיפול בחולים אצלם המחלה התקדמה גם לאחר הטיפולים הסטנדרטיים הקיימים. יותר מ-20 מהחולים היו מישראל, בבתי החולים איכילוב, בילינסון, רמב"ם והדסה עין כרם. ממצאי המחקר הראו כי התרופה מצליחה להאריך חיים במספר שבועות עד מספר חודשים. בממוצע האריכה התרופה את הישרדותם בכ-6.4 חודשים בהשוואה ל-5 חודשים ללא הטיפול בתרופה. מחקר CORRECT התפרסם בכתב העת The Lancet. בספטמבר 2012 קיבלה התרופה את אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) להתוויה זו, וב-2013 גם בישראל.
בשנת 2023 אושרה לטיפול במחלה תרופה "טוקטיניב".
טיפול > טיפול ניתוחי

באופן כללי, יש לכרות את המקטע עם הגידול, לדאוג לסגירת הניקוז הלימפטי, לזהות ולסתום את המוצא של העורק שמספק את החלק של המעי הגס מהעורק המזנטרי בלבד, ולדאוג לכך ששולי הניתוח יהיו חופשיים (כלומר ללא פריצה של הגידול, מקובל לקחת שוליים של כ־2 ס"מ).
מניעה

רוב המקרים של סרטן המעי הגס ניתנים למניעה על ידי הגברת המעקב, אורח חיים משופר, וככל הנראה, דיאטה המכילה חומרים המספקים הגנה כימית:
מעקב: רוב מקרי סרטן המעי הגס נגרמים בעקבות גידולים שפירים (adenomatous polyps). ניתן לגלות ולהסיר גידולים אלו בעת ביצוע קולונוסקופיה. ממחקר תצפיתי הוסק כי פרוצדורה זו תקטין את הסיכון למוות מסרטן זה ב-80% אם מתחילים לבצע אותה בגיל 50, כל 5 או 10 שנים. עם זאת, בשנת 2023 נמצא כי בדיקות סקר כמו בדיקת דם סמוי בצואה, קולונוסקופיה וסיגמואידוסקופיה לא הביאו להארכת חיים ממוצעת של יותר מכ-3 חודשים.
אורח חיים: השוואה של מקרי סרטן המעי הגס בין מדינות שונות מצביעה באופן מובהק שהעדר פעילות, אכילת יתר (כלומר צריכה של קלוריות מרובות), ואולי גם דיאטה עשירה בבשר (אדום או מעובד) יכולה להגדיל את הסיכון לסרטן המעי הגס. ולעומת זאת, פעילות גופנית, ואכילה של הרבה פירות וירקות מקטינה את הסיכון לסרטן, כנראה היות שהם מכילים פיטו-כימיקלים (phytochemicals) מגינים – חומרים שמקורם בצמחים המספקים הגנה כימית, כגון נוגדי חימצון. אכילת תפוחים עם קליפתם, מספקת יתרונות כלשהם למניעת סרטן. לפיכך, שינויים בהרגלי החיים יכולים להקטין את הסיכון של סרטן המעי הגס ב-60–80 אחוז.
מניעה כימית: למעלה מ-200 חומרים שונים, כולל הפיטו-כימיקלים לעיל, וכן מרכיבי מזון נוספים כמו סידן, או חומצה פולית (סוג של ויטמין בי), וכן NSAID כמו אספירין, מסוגלים להקטין את הקרצינוגניות במודלים טרום-קליניים: כמה מהמחקרים מראים מניעה מלאה של גידולים קארצינוגניים במעי הגס של עכברים[דרוש מקור]. מחקרים אחרים מראים מניעה חזקה של גידולי מעי ספונטניים בעכברים מוטנטיים (עכברי Min). מבחנים קליניים השוואתיים במתנדבים אנושיים הראו מניעה חלשה יותר, אבל מעט מחקרים התערבותיים הושלמו עד היום.[דרוש מקור] תוספי סידן ואספירין, שניתנו במשך 3 עד 5 שנים לאחר הסרת הגידול, הקטינו במעט את ההתחדשות של גידולים במתנדבים (ב-15-20%). "מאגר המונעים הכימיים", מציג את התוצאות של כל המחקרים המדעיים שהתפרסמו על חומרים מונעים כימיים, בחיות ובבני אדם.