stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסיון גדול

| פרסיון גדול |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: פרסיון
מין:: פרסיון גדול
שם מדעי
 Prasium majus ‏לינאוס, 1753
פְּרַסְיוֹן גָּדוֹל (שם מדעי: .Prasium majus L) הוא בן-שיח גדול או מטפס, מין יחיד בסוגו, ממשפחת השפתניים. עלוותו ירוקה כהה ורעננה במהלך כל השנה, פרחיו לבנים וגובהו 50 עד 200 ס"מ בהתאם לבית גידולו. תפוצתו העולמית משרעת בעיקר באזורים הסובטרופיים במקרונזיה ובאגן הים התיכון. בישראל גדל פרסיון גדול בחבל הים-תיכוני בחורשים ובבתות, בגדות נחלים ועל משוכות וגדרות אבן. בבתה הוא גדל כבן-שיח ובצל עצים ושיחים הוא משתרג. לרוב הוא מטפס על צמחים, ובמקרים רבים הוא צומח בצל שיחים ועצים בזכות הפצת זרעיו באמצעות ציפורים, העומדות על שיחים ועצים אלה. סוג זה נחשב לפרימיטיבי יחסית במשפחת השפתניים. השם העברי הוא תעתיק ותרגום של השם הלטיני.
מאפיינים

הפרסיון נבדל בתכונות רבות משאר בני משפחת השפתניים. הוא גדול יחסית לשאר בני המשפחה, גובהו מגיע לעיתים למטרים אחדים. זהו הצמח המטפס היחיד מבין נציגי משפחת השפתניים בישראל. הוא כמעט כולו קרח, בעוד שסוגים רבים במשפחה ניכרים בשעירותם. עליו בעלי גוון ירוק כהה ו'חי' בניגוד לעלים האפרוריים המאפיינים את שאר בני המשפחה. התעססות הפרי שלו היא תופעה יוצאת דופן במשפחת השפתניים, בה יש למרבית הסוגים והמינים פרודות יבשות.
הענפים מעוצים ורְבוּעִים, אך נראים יותר מעוגלים. העלים נגדיים, פשוטים, בעלי פטוטרת קצרה, חסרים לוואים ואורכם 1.5 עד 4 ס"מ. הטרפים דמויי ביצה ושפתו חרוקה או משוננת קלות כמשור והם על פי רוב קירחים או לעיתים שעירים במקצת. בחיק העלים העליונים של הגבעולים נישאים הפרחים - שניים שניים בדור. דורי הפרחים מרוחקים זה מזה.
הפרחים, שאורכם כ-2 ס"מ, בעלי עטיף כפול, מאוחי עלים ודו-שפתניים. צבע פרחיו של הפרסיון הוא לבן, צורת הפרח אופיינית למשפחה. לעיתים לפרחים יש עירוק בצבע ורוד. הגביע דו-שפתני, דמויי פעמון רחב, בעל 5 שיניים משולשות שמסתיימות בחוד, קירח או שעיר במקצת, ירוק בהיר, משתייר ומתפרה. בעת הבשלת הפרי הגביע מתנפח מאוד והוא נראה כעין קערה בצבע ירוק בהיר ששפתה בעלת 5 אונות משולשות פרושות לצדדים ובתוכה עד 4 פרודות עגולות ובולטות בצבען הסגול–שחור מבריק. הענבות (הפרודות, אגוזיות בשרניות), שקוטרן 3 מ"מ, עגולות ועסיסיות. צינור הכותרת בולט מן הגביע ובתוכו יש טבעת של קשקשים שעירים. הכותרת דו-שפתנית לבנה. שתי השפות שוות כמעט באורכן. השפה העליונה קמורה ונטויה כלפי מעלה. השפה התחתונה בעלת שלוש אונות והיא רחבה יותר מהשפה העליונה. בלוע הפרח נמצאים ארבעה אבקנים שבולטים בצבעם הצהוב על רקע הלבן. הפרי מסוג מפרדת עם עד 4 פרודות עסיסיות. קוטר הפרודה העגולה 3 מ"מ. יחידית ההפצה היא הפרודה או הגביע המשתייר שמכיל עד 4 פרודות.
השרת העלים מתרחשת בקיץ וחידושם בתחילת החורף. תכונת הטיפוס שלו מאפשרת לו להגיע לאור שמש זמין גם במעבה החורש והיער. הוא מטפס בעזרת שליחת גבעולים ארוכים אל עבר עצמים כדוגמת עצים אחרים, ובבית גידול שטוף שמש, הצמח לרוב ייראה שרוע יותר. הפריחה ארוכה יחסית, והיא חלה בחודשים ינואר עד יוני. כשאר בני המשפחה, הפרח מושך אליו דבורים רבות והאבקה נעשית על ידי דבורים בינוניות הנמשכים אל צבע הפרחים הלבן שבולטים על רקע החורש שהצבעים השולטים בו הם שחור וירוק. בפרח שחלה בו האבקה מוצלחת, יתפתח פרי עסיסי, מתחילת פברואר ועד אמצע מאי. הפרי מוכשר להפצה מסוף מאי ועד תחילת אוגוסט.
פרי הפרסיון שהוא, כאמור, עסיסי, מופץ למרחוק באמצעות ציפורים שאוכלות אותו. צבעו השחור נחשב לצבע שמושך אליו ציפורים. צורת הפצה זו מותאמת במיוחד לצמחים מטפסים ואופיינית לצמחים החיים בצל החורש.
תפוצת המין בארץ-ישראל ובעולם

התפוצה העולמית הטבעית משתרעת בארצות שסביב אגן הים-התיכון, כולל מצרים, וכן באיים ששוכנים בו ובמקרונזיה. בישראל גדל פרסיון גדול בחבל הים-תיכוני, בצפון ישראל ומרכזה, ומופיע באופן נדיר גם בחבלים המדבריים של ישראל. הוא נפוץ בבקעת כנרות, בכרמל, בגלבוע, בחוף הכרמל, בשרון, בשומרון ובשפלה; מצוי בגולן, בגליל העליון, בגליל התחתון, בעמק יזרעאל, בקעת בית שאן, בחוף הגליל, בדרום מישור החוף, בהרי יהודה ובמדבר יהודה; נדיר במדבר שומרון, בערבות הירדן, נדיר מאוד בהר הנגב.
בית גידולו בחורשים ובבתות, בגדות נחלים ועל משוכות וגדרות אבן. הוא נמצא גם בסביבת נחל אלות בהר הנגב. הוא מופיע בתצורות צומח שונות כדוגמת בתה וגריגה. הפרסיון עמיד בפני חומציות ועל כך תעיד הימצאותו בחורשות אורנים נטועות. הפרסיון מופיע גם במשוכות של כפרים נטושים יחד עם צמחי משוכות אופייניים אחרים דוגמת צבר מצוי, ובטראסות.
עניין מיוחד מעוררת הימצאותו של הפרסיון גם בבתי גידול יובשניים במקומות סלעיים בהר הנגב. על פי פרופ' אבינעם דנין, הפרטים מופיעים שם כשריד לתקופה לחה יותר ששררה שם בעבר, והם השתמרו כתוצאה מתוספת מי נגר .
מערך תמונות

זרעים בגביע של פרסיון גדול
תקריב של פרח
עלים
עלים נגדיים
זוג פרחים בדור
שיח פרסיון גדול
הערות שוליים

↑  .Prasium L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  .Prasium majus L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  מיכאלי זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, תל אביב: עם עובד, 1998
↑  פרסיון גדול, באתר צמחיית ישראל בישראל וסביבתה
פרודות בשלבי התפתחות שונים
דבורת דבש מאביקה פרח של פרסיון. צלקת הפרח באה במגע עם גרגרי האבקה שעל גב הדבורה, שמקורם מפרח אחר. בהמשך, מאבקי הפרח הנוכחי יפזרו על גבה אבקה נוספת.
פרסתנים

| פרסתנים |
| --- | --- |
 קולאז' של שלוש סדרות הפרסתנים האמיתיים הקיימים: מכפילי פרסה, מפריטי פרסה ולווייתנאים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
קבוצה:: פרסתנים
סדרה:: פרסתנים
שם מדעי
 Ungulata ‏לינאוס, 1766

בעלי פרסה וקרוביהם
פרסתנים (שם מדעי: Ungulata) היא קבוצה לא-טקסונומית (פּוליפילֶטית) של יונקים בעלי פרסות בקצות רגליהם או איבר דומה, והם מהלכים על קצות האצבעות על מנת לשאת את כל משקל גופם. בעבר נחשבו הפרסתנים לסדרה טקסונומית, אולם בעקבות גילויים שהראו שמיני הפרסתנים השונים אינם כה קרובים זה לזה, פוצלה "סדרת הפרסתנים" למספר סדרות.
ה"פרסתנים האמיתיים" כוללים שתי סדרות קיימות: מפריטי פרסה (Perissodactyla) ומכפילי פרסה (Artiodactyla) וכן את סדרת הלווייתנים (Cetacea) שהתפצלה ממכפילי הפרסה ואיבדו את הפרסות ואת הרגליים בתהליך האבולוציה – כולם שייכים לקבוצת הפרונגולטה.
מינים נוספים בעלי קירבה רחוקה יותר מכונים "תת-פרסתנים" – מינים בעלי אצבעות רחבות דמויות-פרסה והם כוללים ברובם יונקים מהקבוצה אפרותריה, ביניהם הפילאים, התחשאים, השנבובאים, והשפנאים – בני הקבוצה פיינונגולטה (Paenungulata) וייתכן שגם חדפי הפיל.‏ כמו כן גם מיני המרידיונגולטיים ומספר סדרות נכחדות שונות. בעבר גם כמה כיסאים פיתחו מאפיינים דומים לפרסתנים כמו הדיפרוטודון.
תיאור

הפרסתניים האמיתיים כוללים את מרבית מיני היונקים היבשתיים הגדולים הקיימים (המגה-פאונה). הם הופיעו לראשונה בסוף תקופת הפלאוקן ובתחילת תקופת האאוקן (לפני כ-54 מיליוני שנים לערך), והתפשטו במהירות למגוון של מינים במספר יבשות והתפתחו במקביל.
מלבד הפרסה המשותפת למרבית הפרסתנים, רובם גם פיתחו ניבים קטנים, שיניים טוחנות מחודדות ועצם קרסול קצרה.
מרבית הפרסתנים הם אוכלי עשב, ורק מעטים הם אוכלי כל כמו החזיריים והפקאריים או אפילו טורפים (כמו המזוניכידים הנכחדים והלווייתנאים).
מיון

פרסתנים אמיתיים:
קבוצה לאורסיאתריה (Laurasiatheria)
קבוצה פרונגולטה (Fereuungulata)
סדרה קונדילרסים (Condylarthra) – נכחדה
סדרה דינוצרטים (Dinocerata) – נכחדה
סדרה מזוניכידים (Mesonychia) – נכחדה
סדרה מכפילי פרסה (Perissodactyla)
סדרה מפריטי פרסה (Artiodactyla))
סדרה לווייתנאים (Cetacea)
תת-פרסתנים:
קבוצה אפרותריה (Afrotheria)
סדרה חדפי פיל (Macroscelidea)
סדרה שנבובאים (Tubulidentata)
קבוצה פיינונגולטה (Paenungulata)
סדרה שפנאים (Hyracoidea)
סדרה פילאים (Proboscidea)
סדרה תחשאים (Sirenia)
סדרה דסמוסטיליים (Desmostylia) – נכחדה
סדרה אמבריתופודיים (Embrithopoda) – נכחדה
קבוצה מרידיונגולטיים (Meridiungulata) – נכחדה
סדרה נוטונגולאטויים (Notoungulata)
סדרה ליטופטרנה (Litopterna)
סדרה אסטרפותרים (Astrapotheria)
סדרה פירותראים (Pyrotheria)
סדרה קסנונולטיים (Xenungulata)
גלריה

פרסתנים אמיתיים:
פקארי הצווארון
גמל חד דבשתי
אייל אציל
יאק הבית
סוס פרז'וואלסקי
זברה מצויה
קרנף סומטרה
דולפין מזנק
שחזור של אאובסילאוס
תת-פרסתנים:
ארכף אדום-ראש
שפן סלעים
תחש נהרות קריבי
פיל אסייתי
פיל סוואנה אפריקני
שחזור שלד פלטיבלודון
שחזור של ארסינויתריום
שחזור של מקרוקניה
טוקסודון בהשוואה לאדם
הערות שוליים

↑  Mammology: adaptation, diversity, and ecology, Feldhammer, George A. 1999, p. 312
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560929105171  BnF: cb12011636j (data)  LCCN: sh85139668  NDL: 00574528  NKC: ph121845
פעמונית (צמח)

| פעמונית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: פעמוניתיים
סוג:: פעמונית
שם מדעי
 Campanula ‏לינאוס, 1753
פַּעֲמוֹנִית (שם מדעי: Campanula) הוא סוג של צמח עשבוני בעל פרחים. הוא מכיל מעל 300 מינים, הכוללים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב-שנתיים. הפעמוניות מצויות לרוב באזורי אקלים ממוזג כולל אירופה ואסיה.
הפעמונית מיוצגת בכל העולם, כולל ביבשות צפוניות וקרות, אך רוב מיניה מצויים בחצי כדור הארץ הצפוני, במיוחד באזור הים התיכון.
מאפיינים

הפעמונית מכילה מינים בגדלים שונים, החל מחמישה ס"מ ועד שני מטרים. העלים מסורגים, לרוב גדולים יותר בבסיס הצמח ועדינים יותר בקצהו. שפת העלה תמימה או משוננת. למינים מסוימים יש שרף לבן וצמיגי בגבעול ובעלים.
הצמח לרוב פורח בחודשי האביב. הפרחים מגיעים בקבוצות או בודדים, כולם בצורת פעמון המתחיל בצינורית ומתרחב לשפה המורכבת חמש אונות. מרבית מיני הפעמונית פורחים בגווני הסיגל, אך קיימות פעמוניות צהובות (פעמונית גפורה) ובצבעים נוספים.
הפרי הוא הלקט המכיל מספר רב של זרעים.
הפעמונית היא מזון למספר מינים של פרפראים, ביניהם העשים Common Pug, Dot Moth, Ingrailed Clay ואחרים.
שימוש האדם בפעמונית

הפעמונית משמשת כצמח נוי וצמח קטיף, אם כי שימוש כזה אינו נפוץ.
מספר מיני פעמונית, שאינם גדלים בר בארץ-ישראל, משמשים כצמחי גן, המיטיבים לגדול בתנאים מוצלים למחצה. פריחתם חלה באביב ובתחילת הקיץ. עיקר הערך הקישוטי של הצמח הוא פרחיו הנאים- בצבעי ורוד-כחול, וכן היותם שמוטים בצורה נאה.
בשנים האחרונות הוכנס המין הארץ-ישראלי הנדיר פעמונית הדורה לגינון, בהיקף קטן.
יש לציין שבשיח הגנני נהוג לקרוא לצמח זה קמפנולה כשמו הלועזי.
מיני הסוג > מיני פעמונית הגדלים בר בארץ ישראל

בארץ ישראל ידועים 15 מינים של פעמונית. רובם צמחים חד-שנתיים הגדלים בחבל הים-תיכוני, ומספר מינים גדלים בחרמון.
פעמונית אמיתית
פעמונית גפורה - צבע הפרח צהוב. שם המין נגזר משם היסוד גופרית, שצבעו צהבהב. כך גם השם הלטיני. מצוי בקרקעות החוליות של מישור החוף.
פעמונית זיפנית - צבע הפרחים סגול. מין זה נבדל ממינים אחרים של פעמונית על-פי חוד שנמצא אונות הגביע. זהו צמח זקוף וזיפני בכל חלקיו, שנפוץ בחבל הים-תיכוני.
פעמונית כוכבנית
פעמונית החומות
פעמונית ירושלים - צבע הפרחים סגול בהיר. הצמח נמוך. צמח מצוי בעיקר בבתי-גידול סלעיים בחבלים הים-תיכוניים של הארץ.
פעמונית קיפחת
פעמונית הדורה
פעמונית קטנה
פעמונית דמשקאית
פעמונית הצלצל
פעמונית קוטשי - נמצאה כמין חדש למדע על ידי הבוטנאי פייר אדמון בואסייה ונקראת על שם תיאודור קוטשי.
פעמונית מסועפת
פעמונית משוננת - צבע הפרחים סגול עד ורוד. צמח זקוף. הפרח גדול. עמוד הפריחה זיפני ודביק מעט. צמחים הגדלים במעונות לחים בחבלים הים-תיכוניים של הארץ.
פעמונית צידונית
מיני הסוג > מיני הפעמונית המשמשים כצמחי גן ונוי

פעמונית בינונית (campanula medium)
פעמונית זקופה (campanula rapunculoides)
פעמונית צריפית (campanula pyramidalis)
פעמונית קרפטית (campanula carpatica)
פַּעֲמוֹנִית שֱׁוַת-עָלִים (campanula isophylla)
האגדה

פעמונית היא אגדת עם מבית האחים גרים, שידועה בארץ גם בשמה הגרמני רפונזל. הסיפור מתחיל בגבר צעיר הקוטף פעמוניות לאשתו מגנהּ של מכשפה, שאינה שמחה לגלות כי פרחיה נעלמים. כאשר הוא נתפס, הוא נאלץ להציע את בתו בתמורה לפעמוניות שנגנבו. על כל פנים, לא בטוח כי הצמח הנקרא "רפונזל" באגדה המקורית הוא אכן פעמונית - לפי גרסאות אחרות מדובר בצנונית או בירק מאכל אחר.
גלריה - מינים הגדלים בר בישראל

פעמונית כוכבנית
פעמונית גפורה
פעמונית ירושלים
פעמונית משוננת
פעמונית דמשקאית
פעמונית זיפנית
פעמונית קיפחת
פעמונית קטנה
פעמונית אמיתית
פעמונית ירושלים
פצחן מצוי

| פצחן מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: חולייתנים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פרושיים
סוג:: פצחן
מין:: פצחן מצוי
שם מדעי
 Coccothraustes coccothraustes ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


פצחן על גזע
נקבת הפצחן
פצחן מצוי (שם מדעי: Coccothraustes coccothraustes) הוא מין ציפור ממשפחת הפרושיים שקיבל את שמו עקב מנהגו לפצח גרעינים וגלעינים בעזרת מקורו הגדול.
תפוצה

הפצחן נפוץ ביבשות צפון אפריקה (בסמוך למקור מים, במיוחד ליד הים התיכון והאוקיינוס), אירופה ואסיה, ומצוי בעיקר ביערות ובחורשות.
בישראל הם נצפים בגליל, בכרמל ובירושלים, לעיתים גם במישור החוף. חולף נדיר בסוף נדידת הסתיו, ונצפה בעיקר כחורף. זהו "מין מתפרץ": מספר הפרטים החורפים משתנה מאוד משנה לשנה, כאשר במרבית השנים הוא נדיר עד לא שכיח; אך מדי כמה שנים חלה התפרצות בנדידה דרומה, אז הוא עשוי להיות נפוץ ברחבי הארץ.
מראה חיצוני

אורכו של הפצחן 19-18 ס"מ, אורך כנפיו שלו 33-29 ס"מ ומשקלו נע בין 50 ל-60 גרם. גופו מוצק וצווארו עבה וחזק. המסכה והגרון שחורים, צבע הראש ערמוני, העורף אפור תכלכל ודגם הכנף בולט. הסוככות הלבנות, יוצרות כתם לבן גדול שבולט במיוחד בתעופה. גם קצה הזנב הלבן בולט בתעופה. לאברות האמה של הפצחן מבנה מיוחד - קצה הנוצות משונן והן בעלות צבע מתכתי- ירוק או כחול.
לעיתים קרובות יורד לקרקע לאכול. הוא נע לרוב בלהקות קטנות, ובתעופה משמיע קולות אופייניים - "סי-סי-סי".
תזונה

לפצחן מקור חרוטי עבה ומגושם המאפשר לו לפצח גלעינים. גם שרירי הלסת מותאמים היטב למטרה זו. הוא ניזון בעיקר מזרעים קשים של עצים ומגלעיני פירות כמו חרצני זית, דובדבן ושזיף מצוי, אותם הוא מפצח בעזרת שרירי הלסת, המסוגלים להפעיל כוח שווה-ערך לעומס של כ-30-48 ק"ג. מקורות מזון נוספים הם זרעי אורן, פירות יער, נבטים, זחלים וחיפושיות. הפצחן ידוע גם ביכולתו לתפוס חרקים תוך כדי מעופו.
קינון ודגירה

עונת הקינון של הפצחנים מתחילה בסוף חודש מרץ ונמשכת עד אוגוסט. זהו מחזור קינון אחד. הזוג מקנן לבדו בטריטוריה של כ-200 מ"ר, או לעיתים בקבוצה קטנה. הקן נבנה על ידי שני ההורים מזרדים בצורת ספל שטוח, בגובה כ-14 מטרים מעל הקרקע. הקן נמצא לרוב על ענף מאוזן וגבוה בעץ. בתטולה 4-5 ביצים בגוון כחול או אפרפר-ירוק עם כתמים חומים או אפרפרים. הנקבה דוגרת במשך כ-13-11 ימים. נמצא, כי הצלחת ההישרדות של הגוזלים בשנה הראשונה גדלה כאשר הבקיעה מתרחשת בסוף העונה.
לקריאה נוספת

פצחן, מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017
פצחן, - המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, 2017
פצחן - מתוך אתר כותר, 2017
פצחן, מתוך לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - בעלי חיים, כרך 2
הערות שוליים

↑  פצחן מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  פצחן, באתר הצפרות הישראלי, ‏2017
↑  פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017
↑  מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל בעלי חיים כרך 2, משרד הביטחון, תשנ"ה, 1995
↑  פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017
↑  פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017
↑  פצחן, באתר הצפרות הישראלי, ‏2017
↑  לקסיקון החי והצומח, מיכה לבנה, משרד הבטחון, 1995
↑  פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017
↑  מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח, משרד הבטחון, 1995
↑  פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017
↑  פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553288405171
צדפת ענק

| צדפת ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: צדפות
סדרה:: Veneroida
משפחה:: ליביים
סוג:: Tridacna
מין:: צדפת ענק
שם מדעי
 Tridacna gigas ‏לינאוס, 1758

מפתח השריון של הצדפה
צדפת ענק (שם מדעי: Tridacna gigas) היא מין של צדפה, נחשבת כצדפה הגדולה ביותר בעולם. תפוצתה בשוניות אלמוגים רדודות בדרום האוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי. היא מצויה בסכנת הכחדה. צדפה זו היא חלק מבני הסוג Tridacna שמיניו מכונים "צדפות ענק".
בעבר חשבו שהצדפה יכולה להיפתח ולהיסגר על צוללנים לא זהירים. כיום יודעים שזו אגדה ושריון הצדפה נסגר רק למטרות הגנה וגם נסגר מאוד באיטיות ולא יכול לפגוע באדם.
מאפיינים

אורכה של הצדפה יכול להגיע ל-120 ס"מ ומשקלה ליותר מ-200 ק"ג והיא הגדולה בכל מיני הצדפות. הפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך 137 ס"מ והגיעו למשקל של 340 ק"ג. צדפה גדולה יכולה לחיות מעל 100 שנה והיא מבין חסרי החוליות מאריכי הימים ביותר. לצדפה שריון ענקי הנפתח לאיטו ובתוכו גלימה גדולה בעלת 4–5 קפלים בצבעים סגול וכחול ולעיתים גם כהה יותר.
הצדפה מפתחת תלות עם אצות זעירות החיות בין קרומי גלימתה. האצות מפיקות חומרים מהם גדלה הצדפה וכך היא יכולה לחיות גם בסביבות מחיה עניות במזון. הצדפה קבועה במקומה ואינה יכולה לזוז עקב גודלה.
שימור

הצדפה מצויה בסכנת הכחדה עקב ציד מופרז של הצדפות הבוגרות שאינן יכולות לנוע. הצדפות נחשבות למאכל מבוקש במסעדות בדרום מזרח אסיה, יפן, צרפת ואזורים נוספים.
הערות שוליים

↑  צדפת ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
ציפור סוכר הכף

| ציפור סוכר הכף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: צופיתיים
סוג:: ציפור סוכר
מין:: ציפור סוכר הכף
שם מדעי
 Promerops cafer ‏לינאוס, 1758

ציפור סוכר הכף (שם מדעי: Promerops cafer) היא מין של ציפור שיר מהמשפחה ציפורי סוכר, החיה רק בדרום אפריקה שסביבת הכף המזרחי והמערבי, ממנה קיבלה הציפור את שמה העממי.
זוהי ציפור בעלת מקור חד וארוך וזנב ארוך אצל הזכרים הגדולים מעט יותר מהנקבות. אורכם 34 עד 44 ס"מ בממוצע לזכרים ו-25 עד 29 ס"מ בממוצע לנקבות. ציפור זו היא יונקת צוף באמצעות מקורה הארוך ולשונה הארוכה והדביקה. צבעה אפור-חום עם אזור שת צהוב, זנב שחור בחלקו העליון ובהיר בחלק התחתון ומתחת לעיניים עובר פס לבן.
ציפור זו נפוצה בעיקר סביב הבתות של ממלכת אזור הכף, בו מגוון צמחים עשבוניים בעלי פרחים המייצרים צוף מפתה עבורה, ביניהם מיני אברש, וכמה פרוטאיים כמו הפרוטיאה ובנוסף ניזונים מחרקים ועכבישים. הציפור לעיתים יושבת על הפרחים באמצעות טפריה הארוכים, המונעים ממנה לעוף ברוחות העזות המנשבות במקום. לעיתים הציפור נודדת מאזור מחייתה לאחר שהסביבה נפגעה משריפות ופוגעת במרבית הפרחים. היא נראית גם במספר ערים בדרום אפריקה, סביב פארקים.
ציפורים אלה טריטוריאליות והזכרים מושכים נקבות מעל צמחי פרוטיאה במשך החורף.
הערות שוליים

↑  ציפור סוכר הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN
איקר קסיאס

איקר קסיאס (בצהוב) אחרי הזכייה ביורו 2012
איקר קסיאס ונבחרת ספרד מציגים בספרד את גביע העולם שזכו בו ב-2010 במונדיאל דרום אפריקה
איקר קסיאס פרננדס (בספרדית: Iker Casillas Fernández; נולד ב-20 במאי 1981 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער. קסיאס הוא שיאן ההופעות לשעבר במדי נבחרת ספרד בכדורגל, בה שימש כקפטן, עם 167 הופעות. הוא זכה פעמיים ביורו (ב-2008 וב-2012) ופעם אחת במונדיאל (ב-2010). קסיאס, בעיני רבים, נחשב לאחד מגדולי השוערים בכל הזמנים.
במהלך הקריירה זכה קסיאס בהישגים אישיים רבים, ביניהם זכייה בפרס ריקרדו זאמורה, הניתן לשוער שספג את כמות השערים הנמוכה ביותר במהלך העונה, חמש זכיות בתואר שוער השנה בעולם מטעם פדרציית הכדורגל הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה, זכייה בתואר שוער השנה בעולם מטעם פיפ"א, 6 הופעות בנבחרת השנה של אופ"א וכן נבחר לנבחרת השנה האולטימטיבית של אופ"א. בנוסף על כך זכה גם בתארים קבוצתיים רבים, הכוללים חמש זכיות באליפות הליגה הספרדית, שלוש זכיות בסופר קאפ הספרדי, שלוש זכיות בגביע אירופה לאלופות, זכייה בסופר קאפ האירופי, זכייה בגביע הבין יבשתי, וזכייה בגביע המלך הספרדי (כולן עם ריאל מדריד). כמו כן קסיאס הוא השחקן השני עם הכי הרבה ניצחונות בליגה הספרדית (לאחר ליונל מסי), עם 334 ניצחונות.
ב-1999 שיחק בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 20 (אנ'), וזכה עמה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. החל משנת 2000 ועד 2016 היה שוערה הראשון של הנבחרת הבוגרת. לקראת יורו 2008, נבחר לשמש קפטן הנבחרת ובטורניר עצמו הוביל את ספרד לזכייה בתואר ונבחר לשוער המצטיין ולנבחרת הטורניר. כשנתיים לאחר מכן הוביל את הנבחרת לזכייה במונדיאל 2010 לאחר שספג שני שערים בלבד במהלך הטורניר כולו ונבחר שוב לשוער המצטיין ולנבחרת הטורניר. ביורו 2012 השלים זכייה שנייה ברציפות בתואר אלופת אירופה עם הנבחרת, כשהוא סופג שער אחד בלבד במשך כל הטורניר.
סטטיסטיקות קריירה

נכון ל-16 במרץ 2019
סטטיסטיקות קריירה > מועדונים

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> ס ש | גביע> הופעות | גביע> ס ש | אירופה> הופעות | אירופה> ס ש | אחר> הופעות | אחר> ס ש | סך הכול> הופעות | סך הכול> ס ש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ריאל מדריד | 1999/2000 | 27 | 23 | 5 | 1 | 12 | 19 | 3 | 5 | 47 | 48 |
| ריאל מדריד | 2000/2001 | 34 | 37 | 0 | 0 | 11 | 15 | 2 | 4 | 47 | 56 |
| ריאל מדריד | 2001/2002 | 25 | 27 | 5 | 5 | 9 | 6 | 1 | 0 | 40 | 38 |
| ריאל מדריד | 2002/2003 | 38 | 42 | 0 | 0 | 15 | 21 | 2 | 1 | 55 | 64 |
| ריאל מדריד | 2003/2004 | 37 | 50 | 2 | 1 | 9 | 10 | 2 | 2 | 50 | 63 |
| ריאל מדריד | 2004/2005 | 37 | 30 | 0 | 0 | 10 | 11 | 0 | 0 | 47 | 41 |
| ריאל מדריד | 2005/2006 | 37 | 38 | 4 | 6 | 7 | 9 | 0 | 0 | 48 | 51 |
| ריאל מדריד | 2006/2007 | 38 | 40 | 0 | 0 | 7 | 10 | 0 | 0 | 45 | 50 |
| ריאל מדריד | 2007/2008 | 36 | 32 | 0 | 0 | 8 | 13 | 2 | 6 | 46 | 51 |
| ריאל מדריד | 2008/2009 | 38 | 52 | 0 | 0 | 7 | 10 | 2 | 5 | 47 | 67 |
| ריאל מדריד | 2009/2010 | 38 | 35 | 0 | 0 | 8 | 9 | 0 | 0 | 46 | 44 |
| ריאל מדריד | 2010/2011 | 21 | 18 | 6 | 2 | 5 | 2 | 0 | 0 | 32 | 22 |
| ריאל מדריד | 2011/2012 | 37 | 31 | 6 | 11 | 7 | 10 | 0 | 0 | 53 | 49 |
| ריאל מדריד | 2012/2013 | 19 | 17 | 5 | 4 | 5 | 8 | 0 | 0 | 29 | 29 |
| ריאל מדריד | 2013/2014 | 2 | 2 | 9 | 1 | 13 | 10 | 0 | 0 | 23 | 13 |
| ריאל מדריד | 2014/2015 | 32 | 35 | 0 | 0 | 10 | 9 | 3 | 2 | 47 | 46 |
| סך הכול בריאל מדריד | סך הכול בריאל מדריד | 489 | 494 | 53 | 46 | 151 | 173 | 14 | 23 | 685 | 715 |
| פורטו | 2015/2016 | 32 | 28 | 0 | 0 | 8 | 11 | 0 | 0 | 40 | 39 |
| פורטו | 2016/2017 | 33 | 16 | 0 | 0 | 10 | 7 | 0 | 0 | 43 | 23 |
| פורטו | 2017/2018 | 20 | 11 | 8 | 5 | 3 | 3 | 0 | 0 | 31 | 19 |
| פורטו | 2018/2019 | 26 | ? | 0 | 0 | 8 | ? | 1 | 1 | 35 | ? |
| סך הכול בפורטו | סך הכול בפורטו | 111 | ? | 8 | 5 | 29 | ? | 1 | 1 | 149 | ? |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת לאומית

| נבחרת | שנה | ידידות> הופעות | ידידות> ס ש | גביע העולם1> הופעות | גביע העולם1> ס ש | אליפות אירופה1> הופעות | אליפות אירופה1> ס ש | גביע הקונפדרציות> הופעות | גביע הקונפדרציות> ס ש | סך הכול> הופעות | סך הכול> ס ש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד | 2000 | 3 | 3 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 5 |
| ספרד | 2001 | 3 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 2 |
| ספרד | 2002 | 4 | 1 | 5 | 5 | 2 | 0 | 0 | 0 | 11 | 6 |
| ספרד | 2003 | 3 | 1 | 1 | 2 | 6 | 4 | 0 | 0 | 10 | 7 |
| ספרד | 2004 | 6 | 3 | 3 | 1 | 3 | 2 | 0 | 0 | 12 | 6 |
| ספרד | 2005 | 1 | 0 | 9 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 4 |
| ספרד | 2006 | 4 | 3 | 3 | 4 | 3 | 5 | 0 | 0 | 10 | 12 |
| ספרד | 2007 | 1 | 0 | 0 | 0 | 8 | 3 | 0 | 0 | 9 | 3 |
| ספרד | 2008 | 7 | 1 | 2 | 0 | 6 | 2 | 0 | 0 | 15 | 3 |
| ספרד | 2009 | 4 | 1 | 5 | 3 | 0 | 0 | 4 | 4 | 13 | 8 |
| ספרד | 2010 | 5 | 7 | 7 | 2 | 3 | 3 | 0 | 0 | 15 | 12 |
| ספרד | 2011 | 7 | 5 | 0 | 0 | 4 | 2 | 0 | 0 | 11 | 7 |
| ספרד | 2012 | 7 | 1 | 3 | 1 | 6 | 1 | 0 | 0 | 16 | 3 |
| ספרד | 2013 | 4 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 3 | 4 | 8 | 5 |
| ספרד | 2014 | 3 | 0 | 2 | 7 | 3 | 5 | 0 | 0 | 8 | 12 |
| ספרד | 2015 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 57 | 28 | 45 | 25 | 41 | 22 | 7 | 8 | 151 | 83 |

כולל שלב המוקדמות
תארים

אליפות ספרד (5): 2000/01, 2002/03, 2006/07, 2007/08, 2011/12
הגביע הספרדי (2): 2010/11, 2013/14
הסופר קאפ הספרדי (4): 2001, 2003, 2008, 2012
ליגת האלופות (3): 1999/00, 2001/02, 2013/14
הסופר קאפ האירופי (2): 2002, 2014
אליפות העולם לקבוצות כדורגל: 2014
הגביע הביניבשתי: 1998, 2002
אליפות פורטוגל: 2017/18
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2018
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 16: 1997
גביע מרידיאן: 1999
גביע העולם עד גיל 20: 1999
גביע העולם: 2010
אליפות אירופה: 2008, 2012
פרס בראבו: 2000
פריצת העונה בליגה הספרדית: 2000
פרס ריקרדו זאמורה: 2007/2008
שוער העונה בליגה הספרדית: 2009, 2012
השוער הטוב באירופה: 2010
השוער הטוב בעולם מטעם IFFHS:‏ 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
FIFPRO World 11:‏ 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
כפפת הזהב של גביע העולם: 2010
נבחרת הטורניר של גביע העולם: 2010
נבחרת הטורניר של היורו (2): 2008, 2012
נבחרת השנה של אופ"א: 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
נבחרת השנה האולטימטיבית של אופ"א: 2015
שוער העונה בליגה הפורטוגלית: 2018/2019
קבוצת השנה בליגה הפורטוגלית: 2018/2019
רגל הזהב: 2017
חיים אישיים

בתחילת 2012 התארס קסיאס עם העיתונאית הספרדייה שרה קרבונרו (אנ') וב-2016 התחתנו. לזוג שני ילדים. במרץ 2021 הודיעו בני הזוג על פרידה לאחר 11 שנים.
במאי 2019 עבר קסיאס התקף לב במועדון קבוצתו, הוא הובל לבית חולים. הוא חזר להתאמן חודשים לאחר מכן, אך הוא הודיע שקיבל תפקיד מאמן במועדון עד להחלמתו. במאי, הודיעה המשפחה שאשתו של קסיאס חולה במחלת הסרטן.