stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי בחירת הנוער 2005

| --- | --- |
 תאריך:  6 באוגוסט 2005
 מיקום:  קליפורניהיוניברסל סיטי, לוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  הילרי דאף עם רוב שניידר
 מפיק:  פול פלאטרי • בוב ביין • מייקל בורג • קלי ברוק
 במאי:  ברוס גוארס
 רשת שידור:    פוקס
 →2004 2006← פרסי בחירת הנוער
 
טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2005 התקיים ב-16 באוגוסט 2005 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנית והזמרת הילרי דאף ושחקן הקולנוע רוב שניידר ולאורכו הופיעו האומנים גוון סטפאני, בלאק אייד פיז, הפוסיקט דולז וסימפל פלאן. האומנית גוון סטפאני הייתה היחידה לקבל את פרס Visionary שהוענק פעם אחת בלבד במסגרת הטקס.
מספר המועמדויות הרב ביותר: השחקן והמנחה אשטון קוצ'ר - 12 מועמדויות
מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "היומן" - 7 זכיות
מועמדויות וזכיות > בחירת הספורט

| ספורטאי השנה | ספורטאית השנה |
| --- | --- |
 מייקל פלפס לאנס ארמסטרונג  טום בריידי  ג'וני דיימון  דייל ארנהרדט  לברון ג'יימס  מאט ליינארט  רפאל נדאל:  מיה האם נטלי קוגלין  אליסון פליקס  ליסה לסלי  מיסטי מיי וקרי וולש  דניקה פטריק  מריה שראפובה  מישל וי
ספורטאי אקסטרים: ספורטאית אקסטרים
 דייב מירה בוב בורנקוויסט  ריקי קרמייקל  ליירד המילטון  באקי לאזק  ראיין נייקוויסט  פול רודריגז  שון וייט:  ליין ביצ'לי מייגן אבובו  גרטשן בליילר  טרה דקידס  דאלאס פריידיי  טרה גיגר  לין-זי אדמס הוקינס  האנה טיטר
מועמדויות וזכיות > בחירת האופנה ושונות

| סקסי השנה | סקסית השנה | קומיקאי/ת השנה |
| --- | --- | --- |
|  צ'אד מייקל מאריי אורלנדו בלום  אדם ברודי  אשטון קוצ'ר  ג'סי מקרטני  ג'סי מטקאלף  אומריון  אשר |  רייצ'ל בילסון ג'סיקה אלבה  ביונסה נואלס  אנג'לינה ג'ולי  לינדזי לוהן  אווה לונגוריה  כריסטינה מילאן  ג'סיקה סימפסון |  אדם סנדלר ג'ים קארי  דייב שאפל  ויל פרל  טינה פיי  איימי פולר  כריס רוק  בן סטילר |
| אומן קרוסאובר (השתלב במקצוע נוסף) | אייקון אופנה - גבר | אייקון אופנה - אישה |
|  ג'סי מקרטני אנדרה 3000  אשנטי  טראוויס בארקר  פריס הילטון  טיילר הילטון  לינדזי לוהן  כריסטינה מילאן |  בראד פיט אנדרה 3000  אשטון קוצ'ר  ניק לאשיי  נלי  פ. דידי  ויל סמית'  אשר |  ג'סיקה סימפסון ג'סיקה אלבה  מישה ברטון  ג'ניפר גארנר  פריס הילטון  אווה לונגוריה  ג'ניפר לופז  גוון סטפאני |
| it Girl | V-Cast | משחק וידאו |
|  אלקסיס בלדל אשנטי  סופיה בוש  אמבר טמבלין |  עקרות בית נואשות 24  זהות בדויה  אבא אמריקאי  משפחה בהפרעה  אקסטרים מייקאובר: מהדורת בית  החיים הפשוטים  משפחת סימפסון |  Grand Theft Auto: San Andreas Halo 2  Madden NFL 2005  MLB 2006  NBA Street V3  Need for Speed: Underground 2  Spider-Man 2  Star Wars Episode III: Revenge of the Sith |
דרימפאנק

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  מוזיקת אמביינט, מוזיקה אלקטרונית, פסקול, וייפורווייב, ליקוויד פאנק, סינת'ווייב, דאון-טמפו, מוזיקת דרון, מוזיקת אווירה גותית, טכנו, דאבסטפ, מוזיקת ג'אנגל, פיוצ'ר גראז', אלקטרו
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-2010, הממלכה המאוחדת
 נושאים קרובים
 סייברפאנק, סוריאליזם, הארדוואפור
 
דרימפאנק (באנגלית: Dreampunk) הוא ז'אנר של מוזיקה אלקטרונית המאופיין בהתמקדות שלו באווירה קולנועית והקלטות שטח, בשילוב עם תכונות וטכניקות שונות מז'אנרים אלקטרוניים אחרים כמו טכנו, ג'אנגל, אלקטרו ודאבסטפ.
היסטוריה

דרימפאנק הופיע באמצע שנות ה-2010. אמני דרימפאנק מוקדמים רבים שאבו השפעה מפסקולים של סרטים, וייפורוויב, דראם נ' בייס. מקורו של הז'אנר הוא באלבום הבכורה של 2814, צמד האמביינט המורכב מלוק לורילה ודייוויד רוסו. השם נגזר מהמילה סייברפאנק בגלל השימוש עיצוב הצליל, המעורר את החוויה של הליכה בעיר עתידנית.
מאפיינים מוזיקליים

דרימפאנק שואב השראה מנושאים כמו צלילי העיר, מדע בדיוני, סוריאליזם, בדידות, אהבה, וחלומות. הם מקורות השראה נפוצים בתוך הדרימפאנק.
הקלטות של גשם מאוד נפוצות בדרימפאנק, השימוש בהקלטות בא בהשראת האווירה של הסרט " בלייד ראנר " המתמקד באווירה מוחשית ובבניית עולם ולא בעלילה או פעולה. הריכוז הזה באווירה נותן למוזיקה איכות סוחפת וחלומית. איכות זו מוגברת עוד יותר על ידי השימוש בקלטות בהקלטה של המוזיקה.
ראו גם

תרבות האינטרנט
סינת'ווייב
הערות שוליים

↑  "Interview: Hong Kong Express - 2814". NEONVICE. 21 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Monster, C (15 באוקטובר 2015). "Dream Catalogue (HKE, ２８１４) "I think '2 8 1 4' might be the number on the door of a hotel room in the year 2084, rather than the year. It's open to interpretation."". Tiny Mix Tapes. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Thomas, Russell (8 בספטמבר 2014). "Interview: Dream Catalogue's Hong Kong Express on Vaporwave's Past, Present, and Future". Red Bull Music Academy. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Weingarten, Christopher R. "10 New Artists You Need to Know: November 2015". Rolling Stone.
↑  Liu, Nelson (9 במאי 2016). "Upfront Dream Catalogue". Boiler Room. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Maher, Michael (7 באוקטובר 2021). "Reimagining Iconic Artwork for NFT Collectors". Maxon. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marcel (2016). "Interview: Dream Catalogue founder HKE". MMJ.
↑  Iglesias, Pablo (18 בדצמבר 2017). "Bludhoney Records". God Is A Glitch. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Daly, Andrew (11 באפריל 2021). "An Interview with David Russo AKA HKE". Vinyl Writer Music. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Laurila, Luke (2017). "Virtual Dream Plaza Info". Virtual Dream Plaza.
↑  O'Neal, Sean (6 באוקטובר 2017). "Beats, rhymes, and replicants: El-P, Gary Numan, and more on Blade Runner's musical influence". A.V. Club. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  O'Neal, Sean (29 בנובמבר 2016). "Vaporwave is no longer a joke on 2814's Rain Temple". A.V. Club. {{cite web}}:  (עזרה)
לורנצו לאמאס

| --- | --- |

לאמאס, 2013
 לידה:  20 בינואר 1958 (בן 66) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lorenzo Fernando Lamas 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  Admiral Farragut Academy 
 בן או בת זוג:  Victoria Hilbert (1981–1982)  Shauna Sand (1996–2002)  Kathleen Kinmont (1989–1993)  Michele Cathy Smith (1983–1985)  Shawna Craig (2011–2018) 
 צאצאים:  AJ Lamas, Shayne Lamas 
 http://www.lorenzo-lamas.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורנצו פרננדו לאמאס (באנגלית: Lorenzo Fernando Lamas; נולד ב-20 בינואר 1958) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו כלאנס קומסון, נכדהּ חסר האחריות של אנג'לה צ'אנינג – אותה גילמה ג'יין ויימן – באופרת סבון "פלקון קרסט" (1981–1990), תפקיד עליו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה. למאס ידוע גם בתפקידיו כרינו ריינס בסדרת דרמת הפשע "מחוץ לחוק" ששודרה בין השנים 1992–1997, והקטור רמירז באופרת הסבון "היפים והאמיצים" בין השנים 2004–2006. הוא שימש כשופט בתוכנית הטלוויזיה Are You Hot?, וכיכב בתוכנית הריאליטי שלו, "השאר את זה לאמאס", סדרה על משפחתו האמיתית.
ביוגרפיה

לאמאס נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה, בנם של השחקן הארגנטינאי פרננדו לאמאס והשחקנית האמריקנית הנורווגית ארלין דאל. הוא בנה החורג של השחיינית וכוכבת הקולנוע אסתר ויליאמס, שהתחתנה עם אביו כשלאמאס היה בן 11. ויליאמס ודאל היו החברים הטובים ביותר של השחקנית ג'יין ויימן (שהכירה אותו מאז הלידה), שבהמשך שיחקה לצד לאמאס "בפלקון קרסט". הוא גדל בפאסיפיק פלייסיידס בקליפורניה ועבר לניו יורק בשנת 1971. בשנת 1979 הוא לקח שיעורים טאקוונדו וקראטה. הוא קיבל חגורות שחורות. אמו החורגת של לאמאס, אסתר ויליאמס, מתה ב-6 ביוני 2013, בגיל 91, בלוס אנג'לס, קליפורניה."
קריירה > קריירה מוקדמת

לאמאס רצה להיות שחקן מגיל חמש, הוא למד לראשונה משחק בסדנת שחקני הקולנוע של טוני בר, ולאחר מכן השיג את תפקידו הראשון בטלוויזיה בשנת 1976, כמחליפו ברגע האחרון של סטיבן פורד. לאמאס שיחק ספורטאי בסרט המוזיקלי, (כניצב) בגריז משנת 1978, בו צבע את שיערו לבלונד. בשנות ה-70 המאוחרות ו-80 המוקדמות, ללאמאס היו תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, כולל "סודות במידלנד הייטס", "אי הפנטזיה", "ספינת האהבה", ובסדרה "בית מלון".
קריירה > "פלקון קרסט" (1981–1990)

בשנת 1980 לאמאס נבחן לתפקיד 'לאנס קומסון' וזכה בתפקיד לפיילוט של סדרה חדשה בשם "שנות הבציר". שם הפיילוט שונה לימים ל"פלקון קרסט" שהפכה ללהיט אשר שודרה ב-CBS במשך תשע עונות, מ-4 בדצמבר 1981 עד 17 במאי 1990. לאמאס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי אופרות סבון על עבודתו בסדרה. הוא היה השחקן היחיד שהופיע בכל 227 הפרקים.
במהלך תפקידו בסדרה, לאמאס שיחק בתפקיד הראשי בסרט "Body Rock" משנת 1984, בתפקיד זה היה מועמד לפרס פטל הזהב לשחקן הגרוע ביותר. (הוא גם ביצע שיר בפסקול הסרט, והשיר "טיפשים כמוני" הפך לסינגל היחיד שלו עד כה שפרץ את מצעד הבילבורד הוט 100). מייסד שותף של פרסי פטל הזהב, ג'ון ג'יי.בי. וילסון, כינה מאוחר יותר את "Body Rock" כאחד מ"מאה הסרטים הכי גרועים שאי פעם נעשו".
לאמאס החל לעצב את עצמו כגיבור פעולה על המרקע, והציג את כישוריו באמנויות הלחימה בסדרות ובסרטי טלוויזיה כמו טרילוגיית 'אוכלי הנחשים' (1989–1992), "Bounty Tracker (1993)", "שוטר גלדיאטור" (1995) וסרטי פעולה נוספים בתקציב נמוך. בין השנים 1992 ל-1997 שיחק לאמאס בתפקיד הראשי של רינו ריינס בסדרה הטלוויזיה מחוץ לחוק. בשנת 2004 לאמאס הצטרף לאופרת סבון היפים והאמיצים בתפקיד הקטור רמירז ונשאר בסדרה עד 2006.
באוגוסט 2007 לאמאס כיכב כמלך סיאם בסרט המלך ואני. בסתיו ההוא הוא הופיע בבמות התיאטרון באוניברסיטת קין באיוניון, ניו ג'רזי, בתפקיד הראשי כדרקולה של סטיבן דיץ'. בחודש יוני 2008, הוא שיחק במחזה פנטסטיקס בתיאטרון Casa Mañana בפורט וורת', טקסס. ביוני 2009 חזר לאמאס לתיאטרון ושיחק את זאק בשורת המקהלה.
בשנת 2010 השתתף בעונה השישית של הגרסה הארגנטינאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים" והייה למודח השלישי. בשנת 2015, לאמאס היה חבר צוות בסדרת הריאליטי המתמחה.
נכון לשנת 2016 לאמאס עבד כטייס מסוקים, והטיס אנשים בטיולי יום לגרנד קניון מלוס אנג'לס. על פי חשבון הטוויטר שלו, הוא טס כטייס סיור במסוקים בחברת HeliNY בעיר ניו יורק.
חיים אישיים

לאמאס היה נשוי חמש פעמים ויש לו שישה ילדים. נישואיו הראשונים היו לוויקטוריה הילברט (1981–1982). נישואיו השניים (1983–1985) היו לפרסומאית שלו, מישל קתי סמית ', איתה נולדו לו שני ילדים: הבן אלווארו ג'ושוע "איי. ג'יי" (נולד ב-1983) והבת שיין (נולדה ב-1985), שניהם שחקנים. לאמאס היה אז בקשר עם השחקנית דפנה אשברוק; לזוג נולדה בת, פאטון לי (נולדה ב-1988), גם היא שחקנית.
לאמאס היה נשוי לאשתו השלישית, קתלין קימונט, מ-1989 עד 1993. נערת פלייבוי שונה סנד הפכה לאשתו הרביעית של לאמאס ב-1996. לבני הזוג נולדו שלוש בנות – אלכסנדרה לין (נולדה ב-1997), ויקטוריה (נולדה ב-1999) ואיזבלה לורנצה (נולדה בשנת 2001) – לפני שהתגרשו בשנת 2002.
לאחר חמישה חודשים של זוגיות, לאמאס התחתן עם אשתו החמישית, שווינה קרייג, בקאבו סן לוקאס, מקסיקו. ביוני 2018 לאמאס הגיש בקשה לגירושין מאשתו.
לאמאס פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "Renegade at Heart" (שנכתב בשיתוף הביוגרף הסלבריטאי ג'ף לנבורג) בדצמבר 2014.
הערות שוליים

↑  "Lorenzo Lamas". New York Times.
↑  LaGorce, Tammy (21 באוקטובר 2007). "A TV Actor Relishes a Change of Scenery and an Iconic Role". New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "227". The New York Times. נבדק ב-19 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  CNN Staff (10 ביוני 2013). "Actress Esther Williams, mermaid in the pool, dies at 91". CNN. נבדק ב-10 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gliatto, Tom; and O'Neill Anne-Marie. "Grease Is the Word: Twenty Years Later, the Stars Are Still True to Their School", People (magazine), April 13, 1998. Accessed September 13, 2011. "'I always felt Jan was the person most like the audience,' says Jamie Donnelly, 50, who dyed her prematurely gray hair to play the pigtailed Pink Lady. 'She wasn't as cool as the other ones.' The Teaneck, N.J., native now lives in La Canada, Calif., with her husband, screenwriter Stephen Foreman, son Sevi, 10, and daughter Madden Rose, 8."
↑  Wilson, John (2005). The Official Razzie Movie Guide: Enjoying the Best of Hollywood's Worst. Grand Central Publishing. ISBN 978-0-446-69334-9.
↑  Brennan, Patricia (19 בדצמבר 1993). "Playing 'The Fugitive' on a Harley-Davidson". The Washington Post. נבדק ב-27 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Piepenburg, Erik (24 באוקטובר 2016). "Lorenzo Lamas Will Fly You to the Grand Canyon (After He's Sung)". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lamas, Lorenzo (22 באפריל 2017). "Everybody enjoying their personal NYC helicopter tour! Come see us @HeliNY_ and book a tour with me. #nyc #helicopter #sightseeingpic.twitter.com/eaGCeREVje". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rossen, Jake (13 בספטמבר 2017). "11 Full-Throttle Facts About Renegade". Mental Floss. נבדק ב-27 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lorenzo Lamas Gets Hitched For The Fifth Time". E! Online. 2011-04-30. נבדק ב-2012-08-05.
↑  Maria Haas (2018-06-30). "'Falcon Crest' star Lorenzo Lamas files for divorce from fifth wife". Fox News. נבדק ב-2018-06-30.
↑  Sarah Hearon (2018-06-29). "'Falcon Crest' Actor Lorenzo Lamas Files for Divorce From Fifth Wife, Second Wives Club's Shawna Craig". US Magazine. נבדק ב-2018-06-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810682097405606  BNE: XX1096668  BnF: cb139640815 (data)  GND: 134438574  ISNI: 0000 0000 7823 1387  LCCN: no95045856  MusicBrainz: 5e923f16-d344-4334-8346-2f556a296df0  NKC: xx0072715  SNAC: w6jd5n88  VIAF: 85774088   WorldCat (עם VIAF): 85774088 
לאמס בטקס פרסי האוסקר 1989
אין בעל הנס מכיר בנסו

אין בעל הנס מכיר בנסו הוא ביטוי עברי, שמקורו בתלמוד. משמעותו המקורית היא שהאדם אינו מודע לנסים שה' עושה איתו.
מקור ופרשנות > מקור הביטוי

מקור הביטוי בדברי רבי אלעזר, שלמד מלשון הפסוק: בָּרוּךְ ה'... עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ, משמע שהוא לבדו יודע על קיומם של הנפלאות, ומכאן הסיק רבי אלעזר: ”אפילו בעל הנס אינו מכיר בנסו.”
התלמוד קושר את דברי רבי אלעזר לדברי רב יוסף. רב יוסף מביא מעשה הממחיש את ראייתו החלקית של האדם, שלפעמים רק אחרי זמן רב מגלה האדם שדברים שגרמו לו צער נעשו לטובתו:
”במה הכתוב מדבר? בשני בני אדם שיצאו לסחורה, ישב לו קוץ לאחד מהן (ולא יכול לצאת), התחיל מחרף ומגדף. לימים שמע שטבעה ספינתו של חבירו בים, התחיל מודה ומשבח.”
מקור ופרשנות > פרשנות הביטוי ושימוש בו

הראשונים קושרים את הרעיון שבביטוי זה למושג ההשגחה, שמרביתה נעשית על ידי נסים נסתרים. כך כותב רבנו בחיי: ”וזהו ענין יעוד התורה בברכות וקללות, שאין לך כל יחיד ויחיד בישראל שלא יארעו לו בכל יום נסים נסתרים והוא אינו יודע, וכן דרשו רז"ל: אין בעל הנס מכיר בנסו. שהנסים הנסתרים הם עם האדם בכל יום...”
לפי הרמב"ם ההשגחה האלוהית בדרך השכר והעונש פועלת בשיטה זו: "כי טביעת הספינה בכל מי שבה... וכריעת התקרה על מי שהיה בבית, אם היה זה במקרה המוחלט, הרי אין כניסת אותם האנשים לאותה הספינה וישיבת האחרים בבית במקרה לפי השקפתנו אלא בחפץ אלוקי כפי הראוי במשפטו...".
במכתב בנושא קריאה לציבור לה' על היחלשות נגיף הקורונה בישראל כותבים הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי: ”ובוודאי מוכרח בעל הנס להכיר בניסו.”
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ל"א, עמוד א'
↑  ספר תהלים, פרק ע"ב, פסוק י"ח
↑  הביטוי ודברי רבי אלעזר מופיעים גם במדרש תהילים קלו, בפסיקתא זוטרתא פרשת חוקת, ובילקוט שמעוני ישעיהו תיז.
↑  פירוש רש"י לתלמוד
↑  רבינו בחיי שמות פרשת כי תשא פרק ל פסוק יב
↑  מורה הנבוכים, חלק ג פרק יז בתרגום הרב יוסף קאפח.
↑  גדולי ישראל: "להודות על הסרת נגע הקורונה", באתר המחדש.
דוד קמדן די לאון

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1816 
 פטירה:  2 בספטמבר 1872 (בגיל 56) 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 תפקידים:  קצין 
 
דוד קמדן די ליאון (באנגלית: David Camden de Leon;‏ 6 במאי 1816 – 2 בספטמבר 1872) היה רופא יהודי-אמריקאי ששירת בצבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

דוד קמדן די ליאון נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית לרבקה לופס ומרדכי הנדריקס די לאון, רופא וראש עיריית קולומביה. אחיו היו הסופר תומאס קופר די לאון (אנ') ודיפלומט אדווין די לאון. הוא סיים לימודי רפואה באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1836 ובשנת 1838 התגייס לצבא ארצות הברית.
הוא השתתף במלחמות עם האינדיאנים ובמלחמת ארצות הברית–מקסיקו כאשר הגיע עד לנהר ריו גרנדה. במהלך אחת הקרבות הוא מילא את מקומו של  מפקד פרשים שנפצע. על הגבורה במהלך המלחמה הוא קיבל מכתב הערכה מקונגרס ארצות הברית. לאחר סיום הקרבות, דוד קמדן די ליאון הוצב בגבול ובשנת 1856 קודם לדרגת מייג'ור.
לאחר תחילת מלחמת האזרחים האמריקאית הוא עזב את הצבא והתגייס לצבא הקונפדרציה. ג'פרסון דייוויס מינה אותו לרופא ראשי של הצבא. לאחר סיום המלחמה, דוד קמדן די ליאון עבר למקסיקו. כעבור מספר שנים הוא התיישב בניו מקסיקו ועסק ברפואה עד מותו.
איימן טאהא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביולי 1970 רצועת עזה 
 הוצאה להורג:  8 באוגוסט 2014 (בגיל 44) רצועת עזה 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
איימן טאהא (בערבית: أيمن طه, תעתיק מדויק: אימן טה; ~1968 בערך - אוגוסט 2014) היה פעיל חמאס פוליטי בכיר שהתגורר במחנה הפליטים אל-בורייג' ברצועת עזה. עד שנת 2014 שימש אחד מהדוברים הרשמיים של חמאס, ונחשב כעתודה להנהגה הבכירה של התנועה. נהרג במבצע צוק איתן, אם כי לא ברור אם הוא הוצא להורג על ידי אנשי חמאס או נהרג בתקיפה אווירית של ישראל.
חייו

טאהא היה בנו של השייח' מוחמד טאהא, דרשן ואיש דת קיצוני, ממייסדי חמאס. לנוכח ייחוסו המשפחתי, גדל איימן בקרבת כמה ממייסדי תנועת החמאס, ובפרט מנהיג החמאס השייח' אחמד יאסין. באמצע שנות התשעים, כסטודנט באוניברסיטה האסלאמית בעזה, עמד איימן בראש אגודת הסטודנטים ובראש התא הסטודנטיאלי האסלאמי של החמאס.
בתחילת מרץ 2003 ערך צה"ל מבצע אשר בסופו עצר את איימן טאהא בביתו, במחנה הפליטים אל-בורייג', יחד עם אביו ואחיו. זאת, על רקע מעורבות בני המשפחה בפעילות מטעם חמאס.
בשנת 2006, לאחר כשלוש שנות מעצר, שוחרר איימן טאהא מכלאו ושב לרצועת עזה, שם שולב מיד בהנהגה המדינית של החמאס. כדובר, הוא הרבה להתראיין לכלי התקשורת הערביים והזרים ולייצג את עמדות הארגון. בנוסף לתפקידו כדובר, היה טאהא אמון על התיאום בין הנהגת החמאס ברצועת עזה לבין הנהגת החמאס בחו"ל.
בתחילת שנת 2009, במהלך מבצע עופרת יצוקה במסגרתו צה"ל נלחם בחמאס ברצועת עזה, יצא איימן טאהא למצרים, על מנת לייצג את החמאס במשא ומתן על הפסקת אש אפשרית. בעיצומו של המשא-ומתן בין חמאס לבין מצרים, בנוגע למתווה הרגיעה מול ישראל, המצרים עיכבו את איימן טאהא לחקירה, לאחר שנתפס במעבר רפיח כאשר ברשותו מעל 11 מיליון דולר במזומן, אותם ניסה להבריח לרצועה.
בחודש פברואר 2014 נעצר טאהא על ידי מנגנוני הביטחון של חמאס, ונחקר באשמת מעילה רחבת היקף בכספי הארגון וניצול מיני של קטינה. כמו כן נחשד בריגול לטובת מצרים. מעצרו זכה לתהודה רחבה, לנוכח מעמדו הבכיר בארגון והחלטת החמאס שלא לטייח את המקרה. טאהא שוחרר ממעצרו בעקבות בקשות ממצרים, אם כי עלו חשדות לפיהם הפך במצרים לסוכן של המודיעין המצרי.
ב-7 באוגוסט 2014 דיווחו גורמים פלסטינים כי טאהא הוצא להורג ליד בית החולים שיפא. המעשה הובן על ידי משקיפים כמסר מצד החמאס כלפי המודיעין המצרי, ששימש באותם ימים כמתווך בין ישראל לחמאס. החמאס הכחיש וטען שטאהא נהרג בהפצצה ישראלית מספר ימים מוקדם יותר.
במהלך מבצע צוק איתן (יולי 2014), הוזכר שמו של טאהא בתקשורת הישראלית כדוגמה לבכירי החמאס אשר נהגו בשחיתות ו-"עשו לביתם" תוך שימוש בכספי התנועה. נטען כי טאהא רכש לו ולמשפחתו וילה יוקרתית בעיר עזה, בעלות של מאות אלפי דולרים. כמו כן נטען כי במהלך שהותו במצרים, סייע טאהא לבכירי חמאס מרצועת עזה אשר רצו להשקיע כספים במיזמים במצרים.
לקריאה נוספת

שלומי אלדר, להכיר את חמאס, כתר הוצאה לאור, 2012, לפי מפתח בעמ' 410
הערות שוליים

↑  אליאור לוי, הוצא להורג בכיר חמאס שהואשם בריגול למצרים, באתר ynet, 7 באוגוסט 2014
עמנואל לויצה

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1816 שוואביש גמונד, וירטמברג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  18 ביולי 1868 (בגיל 52) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גלנווד (וושינגטון) 
 לאום:  גרמנים אמריקאים 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 תחום יצירה:  ציור היסטורי, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  הרומנטיקה 
 יצירות ידועות:  וושינגטון חוצה את הדלאוור, Mrs. Schuyler Burning Her Wheat Fields on the Approach of the British, מערבה נפקחת דרכה של האימפריה, Washington Rallying the Troops at Monmouth 
 חתימה:   
 
וושינגטון חוצה את הדלאוור
"מערבה נפקחת דרכה של האימפריה"
וושינגטון אוסף את פלוגותיו בקרב מונומות'
עמנואל גוטליב לויצה (באנגלית: Emanuel Gottlieb Leutze; ‏
24 במאי 1816 – 18 ביולי 1868) היה צייר אמריקאי שהתמחה בציורים היסטוריים, וידוע בשל יצירתו "וושינגטון חוצה את הדלאוור".
קורות חיים

לויצה נולד בשווביש גמונד בוורטמברג שבגרמניה. בהיותו ילד היגרה משפחתו לפילדלפיה במדינת פנסילבניה שבארצות הברית, לאחר מכן עברו לפרידריכסברג שבמדינת וירג'יניה. לויצה למד אמנות בסטודיו של ג'י. אי. סמית', צייר דיוקנאות מפילדלפיה. לויצה מכר מספר דיוקנאות, ובכסף שחסך שב לדיסלדורף שבגרמניה, שם למד אמנות תחת קרל פרידריך לסינג. בשנת 1842 עבר למינכן על מנת ללמוד תחת פטר פון קורנליוס, וביקר בוונציה וברומא. בשנת 1845 שב לדיסלדורף, התחתן, והתגורר בעיר עד שנת 1859.
יצירתו הגדולה הראשונה לאחר שובו לדיסלדורף: "קולומבוס מול מועצת סלמנקה" נרכשה על ידי איגוד האמנות של דיסלדורף. 
לויצה היה תומך נלהב של התנועות הליברליות באביב העמים, והחליט ליצור יצירה שתעודד את רוחם של המהפכנים - לויצה נעזר בתיירים אמריקאים וצייר בשנת 1850 את יצירתו המונומנטלית "וושינגטון חוצה את הדלאוור". בשנת 1854 סיים את יצירתו "וושינגטון אוסף את פלוגותיו בקרב מונומות'"
ג'וליאן סקוט היה בין תלמידיו.
בשנת 1860 התבקש לויצה על ידי בית הנבחרים של ארצות הברית ליצור יצירה עבור גרם המדרגות של בניין הקפיטול בוושינגטון הבירה. לויצה יצר את "מערבה נפקחת דרכה של האימפריה" המכונה כיום "וסטוורד הו".
לויצה נפטר בוושינגטון די.סי בגיל 53.
סיטרואן DS

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיטרואן
 שנות ייצור:  1955–1975
 יחידות שיוצרו:  603,419
 הרכבה:  צרפת צרפת  אוסטרליה אוסטרליה  פורטוגל פורטוגל  בריטניה בריטניה  יוגוסלביה יוגוסלביה  דרום אפריקה דרום אפריקה
 מודל קודם:  סיטרואן טראקסיון אוואנט 
 מודל אחריו:  סיטרואן CX
 חברת אם:  סיטרואן
 מרכב:  סדאן 4 דלתות
 אורך:  482.6 סנטימטרים
 משקל:  1,270 קילוגרם
 בסיס גלגלים:  312.4 סנטימטרים
 מפרט טכני
 מנוע:  בנזין 1,900 סמ"ק, 2,100 סמ"ק, 2,400 סמ"ק
 
סיטרואן DS (בצרפתית: Citroën DS) הוא דגם מכונית סלון שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, בין השנים 1955–1975. הדגם ידוע בעיצובו הייחודי ובחידושים טכנולוגיים רבים שהוטמעו בו. במרוצת השנים הרכב זכה לכינויים, שבחים ופרסים בתחום העיצוב.
בנוסף, הדגם יוצר בתצורות קבריולה וסטיישן.
עיצוב

דגם המכונית עוצב על ידי הפסל האיטלקי פלמיניו ברטוני. תכנונו ארך 18 שנה והיה ייחודי בחיצוניותו העתידנית.
עיצובה זכה לשבחים, פרסים ולהכרה חובקת עולם. בשנת 1999 היא זכתה לתואר "מוצר המאה"", ובפברואר 2009 קבעה ועדה של 20 מעצבי הרכב הגדולים בעולם – כי הסיטרואן DS היא "המכונית היפה ביותר שיוצרה אי-פעם"  ה-DS זכתה גם במקום השלישי בתחרות מכונית המאה, אחרי הפורד מודל T והמיני מיינור.
גוף המכונית מוארך ונמוך, פנסיה גדולים, חרטומה דמוי כריש, גלגליה האחוריים מכוסים במלואם ופנסי האיתות מוצבים על הקו העליון של החלון האחורי. פסי ניקל ייחודיים מתוחים לאורכה והקורה האחורית שלה עשויה ניקל.
גם עיצובה הפנימי של הסיטרואן DS ייחודי. אורך המרכב 4.85 מטר והמרחק בין סרניו הוא 3.15 מטר. מדובר בנתון חריג ביותר גם ביחס לרכבים של ימינו, לשם ההשוואה, באודי A6  ישנו מרחק סרנים 2.9 מטר עם אורך מרכב של 4.95 מטר. נתון זה מאפשר מרחב פנים כשל לימוזינה בתוך תא הנוסעים. המושבים רחבים וגדולים, השטיחים בעובי של 10 ס"מ, להגה חישור עץ אחד בלבד ובמקום דוושת בלם מותקן כפתור גומי שדי בנגיעה קלה בו לבלימה חזקה. המראה הקדמית מוצבת על גבי המדף הקדמי מתחת לגובה עיניו של הנהג. מעל ההגה מוצבת ידית ניקל קטנה להעברת ההילוכים. כל כפתורי התפעול בנויים כידיות סביב ההגה. ידיות הדלתות בנויות מכפתור לחיצה אחד, רב פעולות, כולל נעילת הרכב. הקורות שלצד החלון הקדמי דקות במיוחד ומאפשרות ראות טובה לכל הכיוונים.
מכניקה

בשנת 1955 הוצגה הDS עם מנוע בנפח 1900 סמ"ק, בשנות השישים נוסף דגם עם מנוע 2100 סמ"ק ובשנות השבעים דגם עם מנוע 2,400 סמ"ק ואופציה להזרקת דלק. הגלגל הרזרבי מוצב בקדמת הרכב לצד המנוע זאת כדי שבמקרה תאונה חזיתית, ישכך הגלגל את החבטה. אחרי הגלגל ניצב הרדיאטור והמנוע מוצב בעומק המרחב, צמוד לתא הנוסעים.
במקום קפיצים מותקנת במכונית מערכת הידראולית ייחודית שבנויה ככדורי מתכת צבועים ירוק וביניהם צנרת להשוואת לחצים. המערכת מאזנת את המרכב באמצעות שליטה בכל גלגל בנפרד. המערכת המאזנת בין המתלים לפי עקרון הפלס. מערכת זו מאפשרת נסיעה על שלושה גלגלים בלבד. בעקבות כך כונתה המכונית – "השטיח הנוסע". כינוי נוסף שהוענק לה היה "האלה", עקב אותיות שמה שיצרו בצרפתית את המילה הזו ויופיה. אותה מערכת הידראולית שולטת גם על הגה כוח הידראולי, בלמים רבי עוצמה וגיר מיוחד, חצי אוטומטי, שלא דורש דוושת מצמד. לצד ההגה מוצבת ידית מיוחדת המאפשרת הגבהת והנמכת הרכב לפי הצורך, בהתאם לתנאי הדרך. המצב הגבוה ביותר – נראה כמעט כגובהו של רכב שטח ומיועד לשטחים בעלי עבירות קשה. ואילו המצב הנמוך ביותר מצמיד את גופה של המכונית אל הכביש ולא מאפשר את גנבתה.
טכנולוגיות ייחודיות

בסיטרואן DS הוטמעו טכנולוגיות חדשות וחידושים רבות:
המערכת ההידראולית החדשנית, מאפשרת נסיעה נוחה גם בדרך משובשת. הגה כוח (החל משנת היצור הראשונה – 1955). בלמים הידראוליים והעברת הילוכים שאינה דורשת הפעלה רגלית של מצמד.
שילדת הרכב עשויה פלדה, דפנות מתכת, מכסה מנוע ומכסה תא מטען עשויים אלומיניום, גג עשוי פיברגלאס. נתונים אלה הפחיתו את משקל הרכב ולמעשה משוחזרים כיום על ידי יצרני רכבי פאר מודרניים[דרוש מקור]. 
לסיטרואן DS פנסי ערפל קדמיים המסתובבים ביחד עם ההגה. פנסי הדרך משנים את מיקומם בהתאם לגובה הרכב. 
הסיטרואן DS הכניסה את לוח השעונים עשוי הפלסטיק לראשונה לפס ייצור סדרתי.
למכונית עיצוב אווירודינמי בניגוד לכלי רכב אחרים מהתקופה. החזית שלו חדה כחרטום של מטוס, מרכבו מוארך ומעוגל והאחורים צרים לתנועת אוויר. גם במרוצי המכוניות זכתה ה-DS, כמו למשל במירוץ המונטה קרלו.
רכב שרד

דגם ה"סיטרואן DS" היה רכב השרד של הנשיא הישראלי זלמן שזר בהשבעתו.
דגם ה"סיטרואן DS" היה רכב השרד הקבוע של הנשיא הצרפתי שארל דה גול ועם רכב מסוג זה חמק מניסיון התנקשות בחייו.