stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל קנוהל
מחקר > השם - השערת יציאת מצרים בצפון

בספרו "השם: המספרים הסודיים של התנ"ך ותעלומת יציאת מצרים" (הוצאת דביר, 2012) מציג קנוהל את השערתו כי מזמור תהילים ס"ח הוא הטקסט העתיק ביותר בתנ"ך, המספר על קרב שהתחולל בשלהי המאה ה-13 לפנה"ס באגם החולה, שהוא לדעת קנוהל ים סוף המקורי, בין הישראלים הראשונים שהיגרו מאזור חרן בממלכת מיתני בדרכם לכנען, לבין הצבא המצרי בראשות פרעה מרנפתח, אותו קרב שעליו מסופר במצבת מרנפתח. לדעת קנוהל, קרב זה היה הגרעין ההיסטורי שסביבו התפתחה מאוחר יותר מסורת יציאת מצרים. לפי ניתוח המזמור מסיק קנוהל כי השם סיני לא מציין בו אזור גאוגרפי מדברי, אלא את אל הירח המסופוטמי סין, המיוצג בדמות עגל, שהמהגרים הביאו עמם מאזור חרן, וזיהו אותו עם אל הכנעני, ועם יהוה שמקורו באזור מדיין. את שלמותו של מזמור ס"ח, כמו גם של השירות העתיקות האחרות במקרא: שירת דבורה, שירת הים, שירת האזינו וברכת משה, מבסס קנוהל על ניתוח מספרי צלעות התקבולות, ועל מספרי המילים בהן, שלפי חשבונו חוזרים בהם המספרים 26 ו-52, המייצגים בגימטריה את השם המפורש, והמספר 30 המסמל את האל סין.
מחקר > איך נולד התנ"ך

בספר איך נולד התנ"ך מנסה קנוהל להתחקות אחר מקור העם היהודי ואימוץ המונותאיזם. קנוהל מזהה את מקורות עם ישראל בקבוצת נוודים הנזכרת במקורות מצרים בשם יעקב-אל, נוודים אלו מתגוררים בחפיפה לבני קדם ומשתכנים באזור הבשן וקבוצה נוספת דרומית יותר באזור אדום.
במצבת ישראל המתארת את כיבושי פרעה מרנפתח נכתב כי הוא השמיד את ישראל בצפון, כתובת זו כנראה מתייחסת לקבוצה הצפונית של יעקב-אל שישבה בבשן. זמן קצר לאחר מכן בתחילת המאה ה-12 לפנה"ס החל רעב גדול באזור הלבנט שמגובה בעדויות היסטוריות וארכאולוגיות של זרעים וצמחים שהשתמרו.
רעב זה נמשך כחמישים שנה וגרם לקריסת ממלכות רבות כגון אוגרית, קיימות תעודות מצריות מהתקופה בה אפילו החתים שנמצאים באזור טורקיה נפגעו מהבצורת. מצריים נצלה מהרעב בזכות הדלתא של הנילוס שסיפקה מקורות מים יציבים ושדות חקלאות רבים בזכות טכנולוגיית ההשקיה המפותחת.
בתקופה זו נהרו מהגרי עבודה רבים למצרים כמו גם פולשים רבים כגון גויי הים שניסו להשתלט על מקורות המזון בכוח. באותו הזמן ירדה הקבוצה הדרומית של יעקב-אל למצרים ועבדה גם היא בעבודת כפיים כמהגרים זרים. יעקב-אל וזרים רבים אחרים כגון החיקסוס שנהרו למצרים התקרבו זה אל זה בכור היתוך וכוחם המשותף גדל מאוד. "וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בְּאֶרֶץ מִצְרַיִם בְּאֶרֶץ גֹּשֶׁן וַיֵּאָחֲזוּ בָהּ וַיִּפְרוּ וַיִּרְבּוּ מְאֹד" (בראשית מז כז).
מספרם הרב של הזרים החל לערער את השלטון המצרי עד שבסופו של דבר איפשרה להם להתאחד ולפתוח במרד שהונהג על ידי איזרו (חוקרים אחדים מזהים את איזרו או ישרו כשם נרדף לישראל וגם את החיקסוס ליציאת מצרים). בסופו של דבר המרד מוגר על ידי סת נ אחת והעמים הזרים גורשו ממצריים לכיוון ארץ כנען.
מבחינה תאולוגית הושפעו יעקב-אל הדרומיים מהדת המדיינית ומהאל יהו שנזכר בתעודות מצריות. יעקב-אל שהאמינו באל (ראש הפנתאון הכנעני) קיבלו על עצמם גם חלק ממנהגי יהו והתייחסו לשמות אל ויהו כשמות נרדפים לאותו האל. אחד המאפיינים הבולטים באל יהו הייתה קנאותו לאלים אחרים ולכן המדינים היו נוהגים לשבור את הצלמיות של אלים אחרים.
לפי קנוהל יהו הוא למעשה יהוה ובעל מאפיינים זהים גם במקרא. "לֹא תִשְׁתַּחְוֶה לָהֶם וְלֹא תָעָבְדֵם, כִּי אָנֹכִי יְהוָה אֱלֹהֶיךָ אֵל קַנָּא" (שמות כ ד) או "כִּי לֹא תִשְׁתַּחֲוֶה לְאֵל אַחֵר, כִּי יְהוָה קַנָּא שְׁמוֹ אֵל קַנָּא הוּא" (שמות לד יד) כלומר בשלב זה המקרא אוסרת לעבוד אלים אחרים, מכיוון שיהוה קנאי, אך לא מכחישה את קיומם כפי שקורה בתקופות מאוחרות יותר בגלגול המונותאיסטי, כאשר האל מקבל את השליטה הבלעדית על העולם ולא קיים שום דבר מלבדו ולכן אין מקום לאלים אחרים.
מחקר > מחלוקת המשיח

בספרו "מחלוקת המשיח" (הוצאת דביר, 2019) מסכם קנוהל את מחקריו על תפיסת ה"משיחיות" ביהדות החל תקופת בית ראשון, דרך תקופת שיבת ציון ועד לסוף ימי בית שני. לפי גישתו של קנוהל, היחס ל"משיחיות" היה "סלע מחלוקת" בין הפרושים לבין הצדוקים.
צור ארליך כותב בביקורת על הספר: ”הספר "מחלוקת המשיח" יעורר ודאי בעצמו מחלוקת עזה בקרב קוראיו. זה כוחו של פרופ' ישראל קנוהל, לא מהיום ולא מאתמול: להתסיס, לאתגר ולהפרות את המחשבה, על יסוד קריאה במקורות שהיא מצד אחד עתירת ידע ומעוגנת בהיגיון, ומצד אחר מנווטת בהכרעות דעתניות שלא תמיד הן מוכרחות המציאות. מאתגרת אפילו עצם גישתו למקרא ולתולדות ישראל ואמונתו, הכורכת יחדיו הכרה באופיים ההתפתחותי של אלו, על דרך ביקורת המקרא הגבוהה, עם הזדהות אישית ברורה ועמוקה עִם עַם ישראל, קורותיו ותורתו... הקורא בספר ייצא נשכר אם יקראנו כאפשרות; כלומר מתוך מודעות מתמדת לכך שתיתכנה גם פרשנויות הגיוניות אחרות לדברים”.
מחקר > מן המעיין אל ההר

בספרו "מן המעיין אל ההר: השורשים הנסתרים של סיפור מתן תורה" (2024, הוצאת מכון הרטמן והוצאת כרמל) מזהה קנוהל במקרא מסורת קדומה של מתן תורה, שלדעתו קדמה למסורת מעמד הר סיני, וסיפרה על מתן התורה ליד מעיין, לכל העם ולא למשה בלבד.
ספרים שחיבר

תפיסת האלוהות והפולחן בתורת כהונה ובאסכולת הקדושה, חיבור לשם קבלת תואר שלישי, בהנחיית פרופ' משה גרינברג, האוניברסיטה העברית בירושלים, אדר תשמ"ח 1988. (עובד לספר "מקדש הדממה", ראו להלן)
מקדש הדממה; עיון ברובדי היצירה הכוהנית שבתורה, יצא לאור בסדרת ספרים לחקר המקרא מיסודו של ס"ש פרי", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, דצמבר 1992. (מסת"ב 9652237949)
ריבוי פנים באמונת הייחוד; זרמים ותפיסות ביהדות בעת העתיקה, סדרת אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב תשנ"ה 1995. (מסת"ב 9650507825)
בעקבות המשיח, הוצאת שוקן, ירושלים תש"ס 2000. (מסת"ב 965190495X, מידע על הספר באתר ההוצאה)
אמונות המקרא; גבולות המהפכה המקראית, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ינואר 2007. (מסת"ב 9654932938, מידע על הספר באתר ההוצאה; ספר אלקטרוני, דורש הרשמה לאתר)
מאין באנו; הצופן הגנטי של התנ"ך, הוצאת דביר, 2008.
השם; המספרים הסודיים של התנ"ך ותעלומת יציאת מצרים, הוצאת דביר, 2012
איך נולד התנ"ך, כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2018
מחלוקת המשיח, הוצאת דביר, 2019
מן המעיין אל ההר; השורשים הנסתרים של סיפור מתן תורה, הוצאת כרמל, 2024. (מסת"ב 9789657828533, מידע על הספר באתר ההוצאה)
למה יש רוע בעולם?, התחנה - בית הוצאה לאור, 2025
The Messiah before Jesus: The Suffering Servant of the Dead Sea Scrolls (S. Mark Taper Foundation Imprint in Jewish Studies), 2002. (תצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים"‏)
The Divine Symphony: The Bible's Many Voices, 2003 (תצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים"‏)
Messiahs and Resurrection in the Gabriel Revelation, 2009
ראו גם

ההשערה המדיינית-קינית
חקר המקרא
ארכאולוגיה מקראית
הערות שוליים

↑  ישראל קנוהל, בין אמונה לביקורת; מאמר על יחס היהדות לביקורת-מקורות של התורה, באתר "דעת"
↑  ישראל קנוהל, "לשלושת ימין חאיה" - הסיפור על תחייתו של מנהיג משיחי, בחיבור בן אלפיים שנה שנחשף באחרונה, באתר הארץ, 18 באפריל 2007
↑  Israel Knohl, "The Apocalyptic and Messianic Dimensions of the Gabriel Revelation in Their Historical Context", in Matthias Henze (ed.), Hazon Gabriel: New Readings of the Gabriel Revelation (Early Judaism and Its Literature 29), Atlanta: Society of Biblical Literature, 2011, p. 43 n. 12
↑  מה הבעיה? ע"פי קנוהל 1638-1208=430 בדיוק!
1 2  צור ארליך, ‏סקירת הספר, השילוח, 17, דצמבר 2019
↑  רן פוני, הגדה ומציאות: "מתן הדיברות לא התרחש בסיני, אלא לצד מעיין, במקום שקט", באתר ישראל היום, 18 באפריל 2024
↑  ישי רוזן צבי, לפצח את שאלת הרוע, באתר ynet, 30 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263939205171  PLWABN: 9811330758105606  GND: 123282365  ISNI: 0000 0001 0922 640X  LCCN: nr93051655  NKC: uk2006334893  NTA: 136541410  SUDOC: 059153857  VIAF: 88074716   WorldCat (עם VIAF): 88074716 
ספרו של קנוהל - המסכם את מחקרו על המשיח
האספה הכללית של וירג'יניה

| --- | --- |

 מדינה:  וירג'יניה
 סוג:  בית מחוקקים דו-ביתי
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  30 בנובמבר 1619 – הווה (405 שנים)
 הרכב
 מספר מושבים:  140
 בחירות
 בחירות קודמות:  7 בנובמבר 2023
 בחירות הבאות:  4 בנובמבר 2025
 משכן
  
 קואורדינטות:  37°32′20″N 77°26′01″W﻿ / ﻿37.538888888889°N 77.433611111111°W﻿ / 37.538888888889; -77.433611111111
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
האספה הכללית של וירג'יניה (באנגלית: Virginia General Assembly) היא הגוף המחוקק של מדינת וירג'יניה שבארצות הברית. האספה הוקמה ב-30 ביולי 1619 והיא הרשות המחוקקת הוותיקה ביותר בחצי הכדור המערבי שעדיין פועלת, והאספה המחוקקת הנבחרת הראשונה בעולם החדש.
האספה הכללית היא בית מחוקקים דו-ביתי המורכב מבית הנבחרים של וירג'יניה כבית תחתון (המונה 100 חברים), והסנאט של וירג'יניה כבית עליון (המונה 40 חברים). סנאטורים מכהנים כהונה של ארבע שנים, וחברי בית הנבחרים מכהנים כהונה של שנתיים. בסך הכל האספה הכללית מורכבת מ-140 נציגים הנבחרים ממחוזות וירג'יניה. בראש בית הנבחרים עומד יושב ראש בית הנבחרים, בעוד שבראש הסנאט עומד סגן מושל וירג'יניה. נכון לינואר 2024 המפלגה הדמוקרטית שולטת בשני בתי האספה ברוב דחוק (21 נציגים בסנאט ו-51 נציגים בבית הנבחרים).
העצרת הכללית מתכנסת בקפיטול מדינת וירג'יניה שבריצ'מונד. הקפיטול תוכנן על ידי תומאס ג'פרסון ב-1788 והורחב ב-1904. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, הבניין שימש את מדינות הקונפדרציה כבית הקונגרס של הקונפדרציה. הבניין שופץ בשנים 2005–2006. משרדי הסנאטורים וחברי בית הנבחרים ממוקמים מצפון לקפיטול, ונפתחו ב-2023. גם מושל וירג'יניה גר בסמוך.
חוקת המדינה קובעת כי האספה הכללית תתכנס מדי שנה, והמושב הרגיל הוא לכל היותר באורך של 60 ימים בשנים זוגיות ו-30 ימים בשנים אי-זוגיות, אלא אם כן הוארך בהצבעה של שני שלישים בשני הבתים. מושל וירג'יניה רשאי לכנס מושב מיוחד של האספה הכללית, ועליו לכנס מושב מיוחד "על פי בקשה של שני שלישים מהחברים שנבחרו לכל בית". על פי חוקת וירג'יניה, חברי האספה חייבים להיות בני עשרים ואחת בזמן הבחירות, תושבי המחוז שהם מייצגים, ובעלי זכות הצבעה.
הערות שוליים

↑  "The First General Assembly | Historic Jamestowne" (באנגלית). ארכיון מ-29 באפריל 2022. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "House History". history.house.virginia.gov. ארכיון מ-22 ביוני 2022. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "General Assembly Building Webcams". virginiageneralassembly.gov. ארכיון מ-18 ביוני 2022. נבדק ב-3 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Article IV. Legislature - Section 6. Legislative sessions". Constitution of Virginia. Virginia Law. ארכיון מ-12 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Constitution of Virginia (אורכב 27.06.2021 בארכיון Wayback Machine), Art. IV, § 4 (אורכב 29.06.2021 בארכיון Wayback Machine).
| בתי מחוקקים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| הקונגרס | בית הנבחרים של ארצות הברית • הסנאט של ארצות הברית |  |
| מדינות | אוהיו (בית הנבחרים • הסנאט) • אוקלהומה (בית הנבחרים • הסנאט) • אורגון (בית הנבחרים • הסנאט) • איווה (בית הנבחרים • הסנאט) • איידהו (בית הנבחרים • הסנאט) • אילינוי (בית הנבחרים • הסנאט) • אינדיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלבמה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלסקה (בית הנבחרים • הסנאט) • אריזונה (בית הנבחרים • הסנאט) • ארקנסו (בית הנבחרים • הסנאט) • ג'ורג'יה (בית הנבחרים • הסנאט) • דלאוור (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • הוואי (בית הנבחרים • הסנאט) • וושינגטון (בית הנבחרים • הסנאט) • ויומינג (בית הנבחרים • הסנאט) • ויסקונסין (אספת המדינה • הסנאט) • וירג'יניה (בית הנבחרים • הסנאט) • וירג'יניה המערבית (בית הנבחרים • הסנאט) • ורמונט (בית הנבחרים • הסנאט) • טנסי (בית הנבחרים • הסנאט) • טקסס (בית הנבחרים • הסנאט) • יוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • לואיזיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מונטנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיזורי (בית הנבחרים • הסנאט) • מיין (בית הנבחרים • הסנאט) • מינסוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיסיסיפי (בית הנבחרים • הסנאט) • מישיגן (בית הנבחרים • הסנאט) • מסצ'וסטס (בית הנבחרים • הסנאט) • מרילנד (בית הנבחרים • הסנאט) • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי (האספה הכללית • הסנאט) • ניו המפשייר (בית הנבחרים • הסנאט) • ניו יורק (האספה • הסנאט) • ניו מקסיקו (בית הנבחרים • הסנאט) • פלורידה (בית הנבחרים • הסנאט) • פנסילבניה (בית הנבחרים • הסנאט) • קולורדו (בית הנבחרים • הסנאט) • קונטיקט (בית הנבחרים • הסנאט) • קליפורניה (אספת המדינה • הסנאט) • קנזס (בית הנבחרים • הסנאט) • קנטקי (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • רוד איילנד (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| אחרים | מחוז קולומביה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים (בית הנבחרים • הסנאט) • גואם • סמואה האמריקנית (בית הנבחרים • הסנאט) • פוארטו ריקו (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585564705171  GND: 14937-8  LCCN: n79022913  SNAC: w6wh6rpd  VIAF: 155923339   WorldCat (עם VIAF): 155923339
המודל הסטנדרטי

החלקיקים היסודיים – הרכב החומר וכוחות
המודל הסטנדרטי (תקני) של פיזיקת החלקיקים הוא מסגרת תאורטית המתארת את הטבע בסדרי גודל קטנים. המודל כולל תיאור של האינטראקציות היסודיות בטבע: הכוח הגרעיני החזק, הכוח הגרעיני החלש והכוח האלקטרומגנטי, וכן את החלקיקים היסודיים המרכיבים את החומר.
המודל מבוסס על תורות כיול: האינטראקציות היסודיות מופיעות בו כתוצאה מהדרישה לקיומן של סימטריות כיול, והחלקיקים נושאי הכוח מופיעים כבוזוני כיול.
המודל מבוסס על עקרונות תורת השדות הקוונטית, והוא מתיישב הן עם מכניקת הקוונטים והן עם תורת היחסות הפרטית. ניסוחו של המודל הושלם בשנות ה-70 של המאה ה-20, והוא תואם בדייקנות את הניסויים הנערכים בתחום החלקיקים האלמנטריים. עם זאת, המודל אינו שלם, בעיקר מכיוון שהוא אינו כולל את הכבידה, ומוגבל לאנרגיות שנמצאות מתחת לסקלת ה-TeV (כמפורט בסוף הערך).
החלקיקים

אמנם המודל הסטנדרטי טעון הרחבה, אבל חלקיקיו מספיקים לתיאור העולם היום-יומי (מלבד הכבידה), ולהסברת מרבית הנתונים שאספו הפיזיקאים של החלקיקים.
החלקיקים > פרמיונים

חלקיקי החומר במודל הם פרמיונים, חלקיקים בעלי ספין חצי שלם המצייתים לעקרון האיסור של פאולי, הקובע ששני פרמיונים אינם יכולים לחלוק את אותו מצב קוונטי.
הפרמיונים במודל מחולקים ללפטונים שאינם משתתפים באינטראקציה החזקה ולקווארקים, המשתתפים באינטראקציה זו. בשונה מן הקווארקים, אין ללפטונים תכונת "צבע", הם מגיבים אך ורק עם הכוח האלקטרומגנטי והכוח הגרעיני החלש, ותגובתם נחלשת ככל שהמרחק ביניהם גדל. מאידך גיסא, תגובת הקווארקים עם הכוח החזק ועם כוח ה"צבע" מתחזקת ככל שגדל המרחק, כך שקווארקים לעולם ימצאו בשילובים נטולי צבע בשם האדרונים. שילובים אלה הם באריונים פרמיוניים המורכבים משלושה קווארקים (כדוגמת הפרוטון והנייטרון), או מזונים בוזוניים המורכבים מזוג קווארק ואנטי־קווארק (כמו הפאיונים). בנוסף, מחולקים הפרמיונים לשלושה דורות של חלקיקים, כאשר חלקיקי דורות שונים נבדלים ממקביליהם במסה בלבד.
החומר ביקום מורכב בעיקר מחלקיקים השייכים לדור הראשון; חלקיקי שני הדורות הבאים, המיוצרים באופן מלאכותי במאיצי חלקיקים ובתהליכים פיזיקליים טבעיים (בין היתר פולטת השמש קרינת מיואונים), מתפרקים במהירות לחלקיקי דור ראשון. חלקיקי הדור הראשון מתנהגים באופן זהה למקביליהם בשני הדורות האחרים ונבדלים מהם במסה בלבד. לדוגמה, לאלקטרון ולמיואון ספין של חצי והם אינם מגיבים עם הכוח הגרעיני החזק, אך מסתו של המיואון גדולה מזו של האלקטרון פי 200.
במודל הסטנדרטי, חלקיקי הדור הראשון של הפרמיונים הם הלפטונים אלקטרון ונייטרינו אלקטרוני, קווארק "מעלה" (u) וקווארק "מטה" (d) שלשות של קווארקים מסוג מעלה ומטה מתלכדות יחדיו ליצירת פרוטונים (uud) ונייטרונים (udd); אלה מצטרפים ליצירת גרעין האטום.
החלקיקים > בוזונים

במודל הסטנדרטי, התאוריה של האינטראקציה האלקטרו-חלשה (המתארת את האינטראקציות האלקטרומגנטיות והחלשות) דומה לכרומודינמיקה קוונטית. כל התאוריות האלה הן תאוריות כוח, כשהכוונה היא לכך שהן מדמות את הכוחות בין הפרמיונים בכך שהן מצמידות להן בוזונים שנושאים (או "מעבירים") את הכוחות. חלקיקי בוזון נוצרים כל הזמן יש מאין ונעלמים שוב סביב תחום ההשפעה של חלקיקי האם. מאחר שסכום האנרגיה של הבוזונים קבוע נהוג לחשוב שהבוזון נוצר מהאנרגיה של חלקיק האם וחוזר אליו לאחר שנעלם כך שהאנרגיה איננה באמת נוצרת יש מאין. זמן החיים של בוזונים תלוי באנרגיה ומסה שלהם ולכן גם טווח ההשפעה. למשל לבוזון האור, פוטון, יש טווח השפעה בלתי מוגבל מאחר שאינו בעל מסה, לעומת זאת הבוזונים של הכוח החלש, בעלי מסה כבדה, ולכן תחום השפעתם קטן מגודל פרוטון. הבוזונים במודל הסטנדרטי הם:
פוטונים, הנושאים את הכוח האלקטרומגנטי.
בוזוני W ו-Z, הנושאים את הכוח הגרעיני החלש.
שמונה סוגים של גלואונים, הנושאים את הכוח הגרעיני החזק. שישה מהגלואונים הללו מסווגים כזוגות של "צבעים" ו"אנטי-צבעים" (לדוגמה, גלואון יכול לשאת "אדום" ו"אנטי-ירוק"). שני הסוגים האחרים הם מיזוג מסובך יותר של צבעים ואנטי-צבעים.
בוזון היגס שהאינטראקציה שלו עם חלקיקים אחרים יכולה להסביר את היות החלקיקים בעלי מסה.
אחת מהצלחותיו הגדולות ביותר של המודל הסטנדרטי מתבטאת בכך שצורותיהם של הכוחות - המבנה המפורט של המשוואות המתארות אותם - נקבעות בראש ובראשונה על פי העקרונות הכלליים שמגלמת התאוריה, ואינן נבחרות באורח שרירותי כך שיהלמו אוסף של נתונים ניסיוניים. במה שנוגע לאלקטרומגנטיות, לדוגמה, תוקפה של תורת השדות הקוונטיים היחסותית (שעליה מבוסס המודל הסטנדרטי) וקיומו של האלקטרון, מלמדים שהפוטון חייב להתקיים אף הוא וליצור את האינטראקציות שלו כפי שמתרחש בפועל - כך עלה בידי חוקרי החלקיקים להבין את האור. טיעונים דומים לזה ניבאו את הקיום ואת התכונות של הגלואונים ושל חלקיקי W ו-Z, כפי שאומתו לאחר מכן בתצפיות.
על פי ניסויים הבוחנים את התאוריה ברמות עמוקות יותר ויותר, לא נמצא סימן כלשהו לקיומו של מבנה נוסף. חשוב מכך, המודל הסטנדרטי הוא תאוריה עקבית, המקבלת משמעות רק אם האלקטרונים והקווארקים הם יסודיים. אין בו קצוות שרומזים על מבנה תשתיתי יותר. זאת ועוד, כל הכוחות נעשים דומים זה לזה באנרגיות גבוהות, בייחוד אם סימטריית-העל נכונה. אם האלקטרונים והקווארקים הם חלקיקים מרוכבים, כושל האיחוד הזה: הכוחות אינם משתווים. תורת השדות הקוונטיים היחסותית רואה את האלקטרונים והקווארקים כנקודתיים - ולכן חסרי מבנה. בעתיד, אולי יהיה אפשר לתאר אותם כמיתרים זעירים או כקרומיות (כפי שגורסת תורת המיתרים) אבל עדיין הם יהיו אלקטרונים וקווארקים, עם כל התכונות שמעניק המודל הסטנדרטי לעצמים אלה באנרגיות נמוכות.
למרות הנזכר לעיל ישנן תאוריות שלא הוכחו, הטוענות למורכבות הקווארקים והאלקטרונים, ולדוגמה: מודל ראשונים.
כללי המשחק

המודל הסטנדרטי מתאר את חלקיקי היסוד וכיצד הם מגיבים ביניהם. על מנת שנבין היטב את הטבע, עלינו לדעת גם מה הם הכללים שעלינו להשתמש בהם כדי לחשב את תוצאותיהן של אינטראקציות.
ראו כדוגמה, לשם הבהרת העניין, את החוק השני של ניוטון, F=ma. אנו יודעים ש-F הוא כוח כלשהו, m היא המסה של חלקיק כלשהו ו-a היא תאוצת החלקיק בהשפעת הכוח. גם אם ידועים לנו החלקיקים והכוחות הפועלים עליהם, איננו יכולים לחשב את התנהגות החלקיקים אם איננו מכירים את הכלל F=ma. הגרסה המודרנית של הכללים היא תורת השדות הקוונטית היחסותית, שהומצאה במחצית הראשונה של המאה העשרים. במחצית השנייה של המאה למדו החוקרים, עם פיתוחו של המודל הסטנדרטי, להכיר את טיבם של החלקיקים והכוחות הנוהגים לפי כלליה של תורת השדות הקוונטית.
המודל הסטנדרטי גם הרחיב את מושג הכוח הקלאסי: כאשר חלקיקים מגיבים ביניהם, אין הם רק דוחפים או מושכים זה את זה, אלא הם עשויים גם לשנות את זהותם, להיווצר ולהתאיין.
דיאגרמות פיינמן (משמאל), שניסח הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן, מסייעות לתת תיאור פשוט ונוח של אינטראקציות בתורת השדות הקוונטית. הקווים הישרים מייצגים את מסלוליהם של חלקיקי חומר; הקווים הגליים מייצגים את מסלוליהם של חלקיקי כוח. אלקטרומגנטיות נוצרת בפליטה ובבליעה של פוטונים על ידי חלקיק טעון כלשהו, כגון אלקטרון או קווארק. בתרשים א', אלקטרון נע פולט פוטון וממשיך לנוע בכיוון חדש. בכוח החזק מעורבים גלואונים שנפלטים (ב') או נבלעים על ידי קווארקים. בכוח החלש מעורבים חלקיקי W ו-Z (ג', ד'), שאותם פולטים ובולעים גם קווארקים וגם לפטונים. ראו כיצד גורם חלקיק W לשינוי זהותו של אלקטרון. ייתכנו אינטראקציות גם בין גלואונים (ה') לבין עצמן וגם בין חלקיקי W או Z לבין עצמם (ו'), אבל לא בין פוטונים לבין עצמם. דיאגרמות א' עד ו' ועד בכלל נקראות "צומתי אינטראקציות". כוחות נוצרים בחיבור של שני צמתים או יותר. לדוגמה, הכוח האלקטרומגנטי בין אלקטרון לקווארק נובע רובו ככולו מהעברת פוטון (ז'). כל מה שקורה בעולמנו, מלבד כבידה, הוא תוצאה של צירופים של צמתים כאלה.
כללי המשחק > סימטריות

המודל הסטנדרטי מציית לחבורת הסימטריה הבאה:
\ SU(3)_{C}\times SU(2)_{W}\times U(1)_{Y}
כלומר:
ההאדרונים מצייתים לסימטריית מטריצות יוניטריות 3 על 3 בעלות דטרמיננטה 1 ביחס למטען צבע. את הסימטריה הזאת אפשר להסביר באמצעות הקווארקים בעלי 3 צבעים היוצרים באריונים ומזונים.
החלקיקים בעלי האוריינטציה השמאלית (Left Handed) הם דובלט (זוג) ביחס לכוח האלקטרו-חלש, שמיוצג על ידי סימטריית מטריצות יוניטריות 2 על 2 בעלות דטרמיננטה 1.
יש סימטריית כיול של פאזה מרוכבת ביחס להיפר-מטען Y המוגדר על ידי הקשר  \ Q_{EM}=Y+T_{3} כאשר T מייצגת איזוספין ו-Q את המטען החשמלי.
בפועל הסימטריה  \ SU(2)_{W}\times U(1)_{Y} נשברת ל- \ U(1)_{EM}.
בעיות

כל התאוריות בנות ימינו מראות שהיקום צריך להכיל ריכוז אדיר של אנרגיה, גם באזורי החלל הריקים ביותר. תוצאי הכבידה של אנרגיית הריק הזאת, כפי שהיא נקראת, היו אמורים לפעול באחת משתי דרכים: לכווץ את היקום במהירות, לפני זמן רב מאוד, או להרחיבו בשיעור ניכר הרבה יותר. המודל הסטנדרטי אינו מסוגל לסייע בפתרון החידה הזאת, שכינוייה "בעיית הקבוע הקוסמולוגי".
במשך זמן רב חשבו הכול שהתפשטות היקום הולכת ומואטת בגלל משיכת הכבידה ההדדית בין כל הגופים החומריים ביקום. כיום אנו יודעים שההתפשטות מואצת, והגורם לתאוצה זו (שיש לו כבר שם, "אנרגיה אפלה", אבל טיבו אינו ברור עדיין) אינו מצוי בפיזיקה של המודל הסטנדרטי.
יש ראיות טובות שבשבריר השנייה הראשון אחרי המפץ הגדול עבר היקום שלב של התפשטות מהירה במיוחד, הקרויה אינפלציה. השדות האחראים לאינפלציה אינם יכולים להיות שדות של המודל הסטנדרטי.
אם היקום החל במפץ הגדול כהתפרצות אדירה של אנרגיה, היה עליו להתפלג בהמשך התפתחותו למנות כמעט שוות של חומר ואנטי-חומר, בגלל סימטריית CP שהיא סימטריה מקורבת של הטבע. אך במקום זאת, הכוכבים והערפיליות עשויים מפרוטונים, מנייטרונים ומאלקטרונים, ולא מהאנטי-חלקיקים המקבילים להם, חלקיקי האנטי-חומר. המודל הסטנדרטי אינו יכול להסביר את האסימטריה הזאת של החומר.
כרבע מתכולת היקום היא חומר אפל קר, בלתי נראה, שאינו יכול להיות עשוי מחלקיקי המודל הסטנדרטי.
במודל הסטנדרטי, אינטראקציות עם שדה היגס (המשויך לבוזון היגס) גורמות לחלקיקים להיות בעלי מסה. המודל הסטנדרטי אינו יכול להסביר את הצורות המסוימות מאוד שצריכות להיות לאינטראקציות של היגס.
התיקונים הקוונטיים למסה המחושבת של חלקיק היגס נדרשים להתקזז עם המסה הבסיסית (ה"עירומה" - bare) כך שההפרש קטן מאוד מכל אחד מהגדלים בנפרד. מכיוון שאין קשר יסודי בין המסה לתיקונים שלה, קיזוז מדויק כל כך אינו טבעי בתאוריה.
המודל הסטנדרטי אינו מסוגל לכלול את הכבידה, משום שהמבנה שלה שונה מהמבנה של שלושת הכוחות האחרים.
המודל הסטנדרטי אינו מסוגל להסביר את ערכי המסות של הקווארקים והלפטונים (למשל האלקטרונים וחלקיקי הנייטרינו).
במודל הסטנדרטי יש שלושה דורות של חלקיקים. העולם היומיומי בנוי כל-כולו מחלקיקי הדור הראשון, ואילו חלקיקי שני הדורות האחרים היו קיימים רק מיד אחרי המפץ הגדול. כיום הם קיימים רק בקרינה קוסמית או מיוצרים במעבדות כדוגמת אלו שב-CERN. המודל הסטנדרטי מתאר את כל שלושת הדורות אבל אינו יכול להסביר מדוע יש יותר מדור אחד.
המודל הסטנדרטי חוזה גודל מסוים לפרוטון (0.8768 פמטומטרים - פמטומטר אחד שווה ל-10−15 מטרים), אבל ניסויים שנעשו בשנים 2010 ו-2013 עם ספקטרוסקופיית לייזר בעזרת מיואונים נתנו גודל אחר - 0.842±0.001 פמטומטרים, חמש סטיות תקן (5σ) מהגודל שנמדד עד אז. החידה הזו מוכרת גם בתור "חידת רדיוס הפרוטון" (The Proton Radius Puzzle).
ראו גם

מיון החלקיקים
"כללי המשחק"
רשיזם

שילוב של סרט ג'ורג' הקדוש והאות Z, שני סמלים הקשורים לרשיזם. השילוב של סמלים אלה הושווה לצלב הקרס הנאצי, ולעיתים מכונה "זוואסטיקה".
רשיזם (באוקראינית: рашизм, תעתיק: ראשיזם; ברוסית: русизм, תעתיק: רוסיזם; מכונה גם פשיזם רוסי) הוא מונח המתאר את האידאולוגיה הפוליטית של הפדרציה הרוסית בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, ובייחוד בתקופת שלטונו של ולדימיר פוטין. המונח משמש גם לתיאור ההתפשטות הטריטוריאלית הרוסית והתפתחותו של משטר סמכותני המבוסס על לאומנות ופולחן אישיות ברוסיה.
האידאולוגיה הרשיסטית נסמכת על רעיון "השליחות הציוויליזציונית המיוחדת" של העם הרוסי. על פי תפיסה זו, מוסקבה (המכונה רומא השלישית (אנ')) היא הממשיכה והיורשת הלגיטימית היחידה של האימפריה הרומית, ולפיכך רוסיה זכאית להתפשט טריטוריאלית בכוח הזרוע. בנוסף, מתבטא הרשיזם בסנטימנט אנטי-מערבי מובהק ובטיפוח רגשות אירדנטיזם בקרב הציבור הרוסי. גורמי ממשל וכלי תקשורת אוקראינים משתמשים לעיתים קרובות במונח "רשיסט" לתיאור לוחמים בכוחות המזוינים הרוסים.
המונח נטבע במשמעותו הנוכחית בתקופת מלחמת צ'צ'ניה הראשונה (1995). השימוש במונח נפוץ לאחר מלחמת גאורגיה–רוסיה וביתר שאת בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה.
אטימולוגיה וטרמינולוגיה

המונחים "רשיזם" ו-"רוסיזם" הם הלחם בסיסים של המילים "רוסיה" ו-"פשיזם". השונות במונחים נובעת מתעתיק משפות מקור שונות (אוקראינית ורוסית, בהתאמה).
היסטוריית השימוש במונח > מלחמות צ'צ'ניה

המונח (בגרסת התעתיק הרוסי "רוסיזם") זכה לפופולריות ולשימוש נרחב בשנת 1995 על ידי נשיא הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, ג'וחר דודייב, שראה בפעולה הצבאית של רוסיה בצ'צ'ניה ביטוי לעלייתה של אידאולוגיה חדשה ברוסיה. לפי דודייב, הרוסיזם הוא
שילוב של אידאולוגיות שנאה המבוססות על שוביניזם רוסי והיעדר מוסריות. הוא שונה מצורות אחרות של פשיזם, גזענות ולאומנות באכזריותו יוצאת הדופן, הן לאדם והן לטבע. הוא מבוסס על השמדה של כל דבר וכל אדם, על טקטיקה של אדמה חרוכה. רוסיזם הוא סוג סכיזופרני של תסביך שליטה עולמית. זו גרסה מיוחדת של פסיכולוגיית עבדים, הגדֵלה כפרזיט על היסטוריה מפוברקת, שטחים כבושים ועמים מדוכאים.
המונח שימש מאוחר יותר את הנשיא הבא של הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, אסלאן מסחאדוב, שראה ברשיזם סוג עתיק יומין ומסוכן במיוחד של פשיזם. אתר החדשות הצ'צ'ני Kavkaz Center הציג טור קבוע שכותרתו "רוסיזם", בו פורסמו כ-150 מאמרים בין השנים 2003 ל-2016.
היסטוריית השימוש במונח > מלחמת אוקראינה–רוסיה

השימוש במונח "רשיזם" נעשה נפוץ יותר בתקשורת האוקראינית בעקבות סיפוח חצי האי קרים על ידי הפדרציה הרוסית, הפלת טיסה 17 של מלזיה איירליינס על ידי כוחות רוסים ליד דונצק ב-17 ביולי 2014 ותחילת מלחמת אוקראינה–רוסיה ב-2014. המונח מופיע בשירו בשפה הרוסית "זה רשיזם, בייבי! [פשיזם אורתודוקסי!]" של המלחין, הזמר והיוצר האוקראיני בוריס סבסטיאנוב.
ועדת הראדה העליונה למדיניות הומניטרית ולמדיניות מידע תומכת ביוזמתם של מדענים, עיתונאים, מדעני מדינה וארגוני החברה האזרחית באוקראינה לקדם את השימוש במונח "רשיזם" ברמה הלאומית והבינלאומית.