stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמילי קרפל
קורות חיים > שנים ראשונות

קרפל נולדה במונטריאול, קוויבק שבקנדה. ב-1983 בגיל 3 עלתה לישראל ביחד עם הוריה, וגדלה בחולון עד גיל 18.
אמילי היא בתו של אבי קרפל, הגיטריסט ומייסד להקת "עוזי והסגנונות", שהייתה אחת מלהקות הקצב המצליחות בשנות השישים.
קרפל התחילה ללמוד פסנתר וריקוד בגיל 5, היא המשיכה לרקוד עד שנאלצה לפרוש בגיל 17 עקב פציעה בברך.
בגיל 6 עשתה את קמפיין החוצות הראשון שלה כדוגמנית ילדים לקיץ-חורף 1986 לחברת לודז'יה והמשיכה עד 1989 כדוגמנית צילום ומסלול
ב-1987 השתתפה בווידאו קליפ של גידי גוב שביים הבמאי רפי בוקאי.
קורות חיים > קריירה מוזיקלית

ב-1995, בגיל 15, הצטרפה קרפל ללהקת "צעירי תל אביב". במסגרת הלהקה השתתפה בסדרת הטלוויזיה של הלהקה "צעירים בדרך" והופיעה במאות הופעות ברחבי כל הארץ, אחת הזכורות היא ההופעה בעצרת השלום ב-1995 בערב הרצחו של ראש הממשלה יצחק רבין וכל שנה במשך 5 השנים הבאות. ב-1998 בגיל 18 התגייסה לצבא ושירתה שנה ותשעה חודשים בלהקה הצבאית הייצוגית של חיל החינוך והנוער. במסגרת השירות הצבאי, נסעה לסיבוב הופעות בניו יורק ולוס אנג'לס לגיוס כספים לאגודה למען החייל, וספרה יותר מ-300 הופעות בשירות הצבאי. עם שחרורה מצה"ל בשנת 2000 הצטרפה קרפל להופעותיה של ריקי גל כזמרת ליווי וגיטריסטית. ב-2004 קרפל השתתפה בשיר שיצא בחברת התקליטים EMI ,VIRGIN הסינגל "Surfing on a rocket" של הצמד הצרפתי AIR ועליו גרסה מיוחדת שבה קרפל שרה, בהפקתם של Nomo Heroes- שהם תומר אדם לנצינגר ועופר מאירי. ב-2005 חברה להרכב "מטרופולין". באלבום הראשון של ההרכב "מטרופולין" ביצעה את השיר "תוך דקה". לאחר כמעט שנה של סיבוב הופעות עם ההרכב, עזבה על מנת לעבוד על אלבום הסולו הראשון שלה.
קורות חיים > אלבום הבכורה - נמשים

ב-15 באוגוסט 2008 הוציאה קרפל את אלבום הבכורה שלה, "נמשים", בהפקתם של תומר אדם לנצינגר וניר אוורבוך. האלבום יצא בחברת התקליטים הליקון. קדמו ליציאת האלבום הסינגלים "טיפה", "כאן אני עומדת" ו"נמשים", שזכו להצלחה והושמעו בתחנות הרדיו והטלוויזיה. את רוב שירי האלבום כתבה והלחינה קרפל. כמו כן כלל האלבום את השירים "אינך מבקש דבר", חלק ב' מתוך הטרילוגיה "למי שאינו מאמין" של לאה גולדברג בלחן של עובד אפרת, "עונות" שהלחינה קרפל למילותיו של יצחק לאור ובו מתארח סמי בירנבך, סולנה של להקת מינימל קומפקט. כמו כן באלבום, גרסתה של קרפל לשירה של להקת בוטן מתוק בקרקס "יום עדין".
סינגלים נוספים שיצאו מאלבום הבכורה "נמשים" היו השירים "חוץ ממך", (שתורגם לאנגלית. כ-"No One Else" ונבחר כפסקול לפרסומת של פוקס עם נועם טור ובר רפאלי וכן הדואט "בין השורות" עם אסף אמדורסקי, שכתב והלחין את השיר עם קרפל.
בנובמבר של אותה שנה זכה הקליפ "נמשים" מתוך אלבומה של קרפל בפרס הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל שנערך בנבדה, ארצות הברית. Facebook, www.facebook.com
האלבום נמשים הוכתר כ"אלבום השנה" 2008
קרפל נבחרה כזמרת השנה 2008 של קוראי "ראש1" וערוץ המוזיקה 24.
אמילי נבחרה ל"דבר החם הבא" באתר האופנה היוקרתי הבינלאומי WGSN
בסוף 2008 העלו קרפל, לנצינגר ואוורבוך מופע מקלדות ל"פסטיבל הפסנתר", שהביא עיבודי פסנתר סינטיסייזר ומכונת תופים לאלבום.
קורות חיים > אלבום שני II

ב-23 במרץ 2012 הוציאה קרפל את אלבום האולפן השני שלה, "II", בהפקתם של תומר אדם לנצינגר שהפיק גם את אלבום הבכורה "נמשים" וגיל לואיס. האלבום יצא בלייבל של קרפל ולנצינגר, Lala Deluxe והפצתה של חברת היי פידליטי. קדמו ליציאת האלבום הסינגלים "הכפתור" ו"אושר" שזכו להצלחה רבה ומושמעים בתחנות הרדיו והטלוויזיה. שני הווידאו קליפים שיצאו עד כה כיכבו במקומות הראשונים שבועות רבים בראש מצעדי ההשמעות ע"פ מדיה פורסט. הסינגל השלישי שיצא מתוך האלבום הוא השיר "משהו" טקסט שכתבה אמילי ביחד עם גליה ירון והלחינה יחד עם תומר אדם לנצינגר.
קרפל כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, משתתפים גם כן: תומר אדם לנצינגר, גיל לואיס וגליה ירון.
קורות חיים > פרויקטים נוספים

במאי 2021, לאחר תקופה ארוכה שבה לא הוציאה מוזיקה חדשה, שחררה קרפל את הסינגל "נוח לי" בשיתוף פעולה עם אלדד ציטרין ובהפקתו של ניר מימון. את השיר הלחין ציטרין למילים שכתב יחד עם אניה בוקשטיין.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

נמשים (15 באוגוסט 2008)
II‏ (23 במרץ 2012)
דיסקוגרפיה > סינגלים

2008 'טיפה' - מתוך האלבום נמשים
2008 'כאן אני עומדת' - מתוך האלבום נמשים
2008 'נמשים' - מתוך האלבום נמשים
2008 'חוץ ממך' - מתוך האלבום נמשים
2009 'בין השורות' - מתוך האלבום נמשים
2011 'הכפתור' - מתוך האלבום II
2012 'אושר' - מתוך האלבום II
2012 'משהו' - מתוך האלבום II
דיסקוגרפיה > רמיקסים

2008 Emily Karpel - Tipa - Tel Aviv Delight / Edu K Remix
2008 Emily Karpel - Nemashim - Dirty South Beach/ Nadav Ravid Remix
2008 Emily Karpel - Tipa - Pete Herbert Remix
2008 Emily Karpel - Nemashim - Mix77 Nomo Heroes Remix
2011 Emily Karpel - HaKaftor - 21Drops Remix
2012 Emily Karpel - HaKaFtor / Jean Claude Gavri Remix
2012 Emily Karpel - Tzemer Geffen - NDV / Nadav Ravid Remix
דיסקוגרפיה > וידאו קליפים

טיפה / ינואר, 2008 - במאי- אופיר לובל
נמשים / יוני, 2008 - במאי - אופיר לובל
חוץ ממך / אפריל, 2009 - מתוך אולפן ליגת האלופות בערוץ הספורט
הכפתור / נובמבר, 2011 - במאי - תומר אדם לנצינגר ועמית סידס
אושר / מרץ, 2012 - במאית - תמר דרכלי
נוח לי / מאי, 2021 - במאי - ירין אהרונוף
דיסקוגרפיה > שיתופי פעולה, אלבומים ושירים בהם התארחה

Nomo Heroes רימייק לשיר Surfing on a rocket, של אייר / EMI / 2004
תוך דקה מתוך - מטרופולין 2005 בשיר "תוך דקה" / הליקון / 2005
קדימה אחורה אסף אמדורסקי / הד ארצי / 2005
בסוף נפרדים מתוך אמצע שום מקום - משירי לירון הרפז ז"ל / אן אם סי / 2005
חדרי המתנה של גליה ירון / הד ארצי 2006
יום עדין - מתוך יום עדין / בוטן מתוק בקרקס בלו סאן מיוזיק והתו השמיני / 2006
"זה רק געגוע" מתוך הדרכים הידועות אלבום המחווה לחתונה לבנה עם אסף אמדורסקי / הד ארצי / 2008
דניאל החולם, בכל פעם קצת - יאיא כהן אהרונוב יאיא / הד ארצי / 2008
"א. אוהב אותך" מתוך הרי את של אסף אמדורסקי / א.א מוזיקה / 2008
זרים במאה ה-21 - קוואמי והחלבות High Fidelity / 2010
האדון הרופא (דוקטור דוליטל) שירו של שלום חנוך מתוך האלבום לילה של כוכבים הליקון / עבודה עברית / 2012
"נוח לי" - דואט עם אלדד ציטרין / 2021
דיסקוגרפיה > קמפיינים

קמפיין זהירות בדרכים של עמותת אור ירוק עם השיר "נמשים" 2008
אמילי הפיקה, הקליטה ושרה גרסת כיסוי לשיר "שיר לשירה" - בקמפיין להצלת התינוקת אריאל סידס. גיוס תרומות לניתוח יקר ודחוף לתינוקת. הניתוח עבר בהצלחה. 2009
פרזנטורית-קמפיין אופנה אביב-קיץ 2008 לבוטיק המעצבים
פרזנטורית- קמפיין אופנה קיץ 2009 למעצב אופנה יוסף
פרסומת לחברת פוקס עם השיר "חוץ ממך" (באנגלית "No One Else") בכיכובם של בר רפאלי ונועם טור. 2008
הערות שוליים

↑  יובל אראל‏, אלדד ציטרין ואמילי קרפל – נוח לי, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 31 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308353805171  ISNI: 0000 0000 6916 6456  MusicBrainz: c66c2ce7-9e4e-480d-9a03-8124992d8eab  VIAF: 97504185   WorldCat (עם VIAF): 97504185
אריגו בקארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1909 Castelnuovo Rangone, איטליה 
 פטירה:  27 בדצמבר 2005 (בגיל 96) נוננטולה, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקצוע:  פרסביטר, מחנך, מורה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (18 בפברואר 1964) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אריגו בקארי
 
אריגו בקארי (באיטלקית: Arrigo Beccari);‏ (1909 – 2005) היה כומר איטלקי וחסיד אומות העולם. בקארי פעל בעיירה נוננטולה שליד מודנה באיטליה וביחד עם ג'וזפה מוריאלי, רופא העיירה, הציל 120 יהודים בתקופת מלחמת העולם השנייה, רובם ילדים.
פעילותו בתקופת השואה

אריגו בקארי לימד בסמינר קתולי בקרבת נוננטולה. ביולי 1942 הגיעה לנוננטולה קבוצה של 50 ילדים יהודים מאזור הכיבוש האיטלקי בצפון יוגוסלביה, בהדרכת יוסף איתאי (יושקו אינדיג). בסיוע D.A.E.E – סוכנות הסעד היהודית בה הכירה הממשלה הפשיסטית - שוכנו הילדים ב'ווילה אמה' שבנוננטולה, שם הצטרפו אליהם עוד 50 ילדים פליטים. ב-8 בספטמבר 1943 כבשו הגרמנים את צפון איטליה. בקארי לא שאל את הממונים עליו במודנה ושיכן את הילדים בסמינר. הוא גם סייע בהכנת מזון לילדים אחרים ששוכנו בבתי איכרים בכפרים הסמוכים.
בסוף 1943, כאשר הגבירו הנאצים את חיפושיהם אחר יהודים מסתתרים, סייע ד"ר ג'וזפה מוראלי בהנפקת תעודות זהות מזויפות לכל 120 הילדים ומדריכיהם והילדים הוברחו לשווייץ.
לאחר מכן גילה הגסטפו את בריחת הילדים לשווייץ, תפס את בקארי וחקר אותו כדי שיגלה את שמות המעורבים בפעולת ההצלה ואת מקום מחבואם של יהודים אחרים. בקרי עמד בעינויים ואחרי חודשים בכלא בולוניה שוחרר.
ב-1964 העניק יד ושם לבקארי ולד"ר ג'וזפה מוראלי את התואר "חסידי אומות העולם"
ראו גם

מרי אליזבת הסלבלאד
ג'וזפה מוריאלי
וילה אמה
יוסף איתאי
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסיד אומות העולם אריגו בקארי
אסון נאות הכיכר

| --- | --- |

אנדרטת אסון נאות הכיכר
 תאריך:  30 בדצמבר 1970 
 מיקום:  נאות הכיכר 
 קואורדינטות:  30°56′24″N 35°22′12″E﻿ / ﻿30.939983°N 35.370112°E﻿ / 30.939983; 35.370112
 הרוגים:  20 
 פצועים:  10 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) אסון נאות הכיכר(למפת צפון הנגב רגילה) אסון נאות הכיכר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אסון נאות הכיכר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אסון נאות הכיכר
 
שמות הנספים מופיעים על האנדרטה לזכר אסון נאות הכיכר
תמונת הצריף באנדרטת נאות הכיכר
אסון נאות הכיכר, שהתרחש ב-30 בדצמבר 1970, הוא אסון הטבע החמור ביותר שהתרחש במדינת ישראל עד השרפה בכרמל ב-2010. גושי סלע שניתקו מצוק מחצו מבנה ששימש כחדר אוכל בבסיס צבאי.
באסון נספו 20 ישראלים (19 חיילים ואזרח אחד), ועשרה חיילים נפצעו (שלושה מהם קשה).
רקע

בשנת 1968 התפרקה קבוצת נאות הכיכר, שהוקמה בסוף שנות החמישים, ונטשה תמורת פיצויים את הצריפים ששימשו אותה באזור המוצא של נחל אמציה למלחת סדום. מחנה הצריפים עבר לידי צה"ל, שהקים במקום, הסמוך לגבול עם ירדן, נקודת משמר.
האירוע ופעולות ההצלה

ביום רביעי, 30 בדצמבר 1970, בשעה 12:15 בצהריים, התמוטט לפתע חלק מצוק בגובה 12 מטר ופגע בצריף ששימש מטבח ושק"ם של היחידה. מיד לאחר מכן התמוטט כל הצוק, שהיה מורכב מסלעי חוואר הלשון, ונפל על חדר האוכל בשעה שחיילי הבסיס אכלו ארוחת צהריים.
חיילים ששהו מחוץ לחדר האוכל הזעיקו עזרה, וכעבור פחות משעה כבר נחת במקום מסוק ראשון של חיל האוויר עם צוות רפואי.
פינוי הסלעים שמחצו את הצריף (בגובה של כשלושה מטרים ורוחב של ארבעה עד חמישה מטרים) חייב שימוש בציוד מכני כבד. תחילה הגיע למקום ציוד מכני ממפעלי ים המלח הנמצאים בסמוך, ובהמשך הגיעו גם כלים של חיל ההנדסה.
העבודות נמשכו ברציפות והתנהלו בלילה לאור זרקורים ולפידים. עד חצות הוצאו כל הפצועים וההרוגים שהיו קבורים מתחת ל-1,500 טונות של סלעים ועפר.
במהלך פעולות ההצלה ביקרו במקום שר הביטחון משה דיין, הרמטכ"ל חיים בר-לב, אלוף פיקוד הדרום אריאל שרון והרב הצבאי הראשי שלמה גורן.
אלוף פיקוד הדרום מינה ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האירוע.
מסקנות החקירה

ועדת החקירה, שכללה גם גאולוגים ומהנדסים, הגיעה למסקנה כי האסון נבע מתופעה מוכרת באזור: גשמים שירדו באזור בימים שלפני ההתמוטטות, ערערו את יציבות המצוק.
בדיווחים עיתונאיים צוין כי עשר שנים לפני כן התמוטט סלע והרס צריף באכסניית הנוער בסדום (באירוע זה נפצעה אישה אחת). בעקבות זאת נאבק הממונה על מחוז הדרום במשרד הפנים כדי לפנות את כל המבנים שנמצאו בסמוך למצוקים שבאזור. ואכן, בסופו של דבר פונו כל המבנים האזרחיים מאזורי הסכנה.
אמצעי התקשורת טענו שצה"ל היה חייב להיות מודע לסכנה ולפנות את המבנים מבעוד מועד, פעולה שהייתה מונעת את האסון.
הבסיס הצבאי עמד במקומו עד 1997. במקום האסון תחת הסלעים שהתמוטטו הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים. תושבי היישובים נאות הכיכר ועין תמר עורכים מדי שנה את טקס יום הזיכרון לחללי צה"ל במקום.
בראשית שנות ה-70 הוקם מושב נאות הכיכר במקומו הנוכחי, ליד מוצא נחל הערבה.
האסון בנאות הכיכר היה אסון רב-נפגעים שני שהתרחש באותה שנה בפיקוד הדרום. קדם לו אסון משאית התחמושת באילת (24 בינואר 1970).
אקלים שירות

אקלים שירות (באנגלית: Service climate) הוא סוג של אקלים ארגוני הבנוי מתפיסות משותפות של עובדי הארגון באשר לתהליכים, נהלים, נורמות והתנהגויות המצופים מהם בהקשר של שירות איכותי ללקוח. ההתנהגויות האלו ייתפסו על ידי העובדים כהתנהגויות הרצויות על ידי הממונים או כהתנהגויות שעבורן העובדים יקבלו תגמול.
אם קיימת תפיסה בקרב העובדים שטיב השירות ללקוח חשוב להנהלה, או שהם מתוגמלים עבור נתינת שרות איכותי, אלו תורמים לחיזוק אקלים השירות. תפיסת המנהל באשר לאקלים השירות מתקשרת גם למאפיינים נוספים כמו תפיסת הלקוח את המותג של הארגון ונכונות לשלם מחיר גבוה יותר. 
אקלים השירות היא תופעה מצרפית הנבנית מתפיסות משותפות של עובדי הארגון. אקלים זה נבנה לאור תפיסות ארגוניות המתמקדות בשירות ללקוח. הדרך בה נותני השירות (עובדים הנמצאים במגע עם לקוחות) תופסים את האקלים הארגוני בארגון בו הם נמצאים, קשורה לתפיסת הלקוחות את טיב השירות של אותו ארגון.
חשיבות אקלים השירות

מחקרים הראו ששירות איכותי גורם לנאמנות לקוחות ושמירתם כלקוחות הארגון ובכך תורם להגדלת רווחי הארגון.
מנבאים לאקלים השירות

מחקרים מאשרים את הקשר החיובי ויכולת החיזוי של משאבי הארגון על אקלים השירות. כמו כן, נמצא שקשר זה מתווך בצורה מלאה על ידי המחויבות לארגון ברמת הקבוצה. לכן, ברמת צוותי עבודה, המחויבות תורמת לשיפור אקלים השירות בצוות.
כמו כן, המחקר מראה שכאשר עובדים בצוות-עבודה, אותם העובדים תופסים את משאבי הארגון כזמינים (הדרכה, טכנולוגיה, חופש פעולה) וככאלה שמסירים מכשולים בעבודה. בתמורה הם מרגישים מחויבות גבוהה יותר למקום העבודה. כתוצאה מכך, נוצר גם אקלים שירות טוב יותר. עבודה בארגון שמקדם את טובת הלקוחות יוצר השפעה רבה על המחויבות הקבוצתית (לדוגמה, חברי צוות העבודה פועלים ביתר נמרצות, התמדה, מסירות ונחישות לבצע את משימותיהם).
הקשר בין אקלים השירות לבין נאמנות לקוחות הוא קשר דו-כיווני. הממצאים מראים שככל שאקלים השירות חזק יותר, כך גדלה נאמנות הלקוחות (הקשר מתווך בחלקו על ידי טיב הביצוע). גם הכיוון השני מתקיים. כלומר, ככל שנאמנות הלקוחות גבוהה יותר, כך עולה אקלים השירות. .
הערות שוליים

↑  APA PsycNet, psycnet.apa.org (באנגלית)
↑  Concepción Varela-Neira, Filipe Coelho, Zaira Camoiras-Rodríguez, Social media managers’ customer orientation, service climate and social media followers’ willingness to pay: moderated mediation model with triadic data, European Journal of Marketing 57, 2023-01-01, עמ' 1130–1160 doi: 10.1108/EJM-08-2021-0582
↑  Schneider, B. White, S. Paul, M.C. (1998) Linking Service Climate and Customer Perceptions of Service Quality: Test of a Causal Model Journal of Applied Psychology Volume 83(2): 150–163
↑  Schneider, B., & Bowen, D. (1995). Winning the service game. Boston: Harvard Business School Press
↑  Rust, R., & Zahorik, A. (1993). Customer satisfaction, customer retention, and market share. Journal of Retailing, 69, 193–215
↑  Storbacka, J., Strandvik, T., & Gronroos, C. (1994). Managing customer relationship quality. International Journal of Service Industry Management, 5, 21–28.
↑  Schneider,B . White, S. Paul, M.C. (1998) Linking Service Climate and Customer Perceptions of Service Quality: Test of a Causal Model Journal of Applied Psychology Volume 83(2): 150–163
1 2 3  Salanova, M., Agut, S. and Peiró, J.M. (2005) Linking organizational resources and work engagement to employee performance and customer loyalty: the mediation of service climate, Journal of Applied Psychology 90(6): 1217-27
אריגו סאקי

אריגו סאקי (איטלקית: Arrigo Sacchi; נולד ב-1 באפריל 1946) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל איטלקי. סאקי היה מאמנה של הנבחרת האיטלקית (בין השנים 1991-1996), והיו לו שתי קדנציות אימון בקבוצת הכדורגל מילאן (1987-1991, 1996-1997).
קריירה

סאקי, יליד פוזיניאנו, מעולם לא שיחק כדורגל מקצועני, הוא שיחק רק בקבוצות החובבניות פוסיגנאנו ובלאריה. לפני שהחל לאמן קבוצות במשרה מלאה, עבד כמוכר נעליים.
כמאמן הנבחרת האיטלקית הבוגרת, סאקי עזר לאיטליה להעפיל לגמר מונדיאל 1994 בארצות הברית, בו הפסידה לברזיל בדו-קרב בעיטות עונשין. ברמת המועדונים, הוא ידוע בעיקר בשל אימונו במילאן. הכהונה הראשונה שלו במועדון הייתה רצופת הצלחות, כאשר זכה עמו במספר תארים לאומיים - אליפות הסרייה א' ב-1988, הסופרקאפ האיטלקי ב-1989, ובליגת האלופות באותה השנה ובעונה שלאחריה (1990). כמו כן, הוא זכה בנוסף לשלל התארים הללו בסופרקאפ האירופי ובגביע הביניבשתי ב-1990 וב-1991.
סאקי אימן גם את פארמה (1985-1987 וב-2001) ואתלטיקו מדריד (1998-1999). בדצמבר 2004, מונה סאקי להיות מנהל הכדורגל של המועדון הספרדי ריאל מדריד, במקומו של חורחה ולדאנו. יושב ראש המועדון, פלורנטינו פרז הצהיר שההנהלה החליטה על המינוי על מנת שסאקי יביא למועדון עזרה ענקית בזכות ניסיונו הענף בתחום: "לא רצינו מישהו שיאמן את הקבוצה, אלא מישהו שיכול לעזור למועדון להתארגן ולתכנן כל דבר הקשור לכדורגל במועדון, ואריגו סאקי הוא הבחירה האידיאלית לשם כך".
למרות זאת, סאקי התפטר מן התפקיד אחרי שמאמנה של ריאל ונדרליי לושמבורגו פוטר, בעקבות תוצאות רעות, בעיקר התבוסה הביתית 0-3 ליריבה הנצחית של המועדון ברצלונה. את סאקי החליף שחקנה לשעבר של ריאל מדריד, פרדראג מיאטוביץ'.
תארים

גביע אירופה לאלופות (2): 1988/1989, 1989/1990
אליפות איטליה: 1987/1988
הסופר קאפ האירופי (2): 1989, 1990
הגביע הביניבשתי (2): 1989, 1990
הסופר קאפ האיטלקי: 1988
גביע העולם: 1994 (מקום שני)
אסתר אברהמס

| --- | --- |

 לידה:  1767 או 1771 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  26 באוגוסט 1846 סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  בית העלמין בוורלי 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  ג'ורג' ג'ונסטון (1814–5 בינואר 1823) 
 
אסתר אברהמס (באנגלית: Esther Abrahams;‏ 1767 או 1771 – 26 באוגוסט 1846) הייתה נידונה לונדונית, שהוגלתה לאוסטרליה דרך הצי הראשון. היא הייתה אשתו של ג'ורג' ג'ונסטון (אנ'), שהיה במשך כחצי שנה מושל ניו סאות' ויילס בפועל, לאחר שהוביל את מרד הרום ב-1808.
ראשית חייה והגלתה לאוסטרליה

אברהמס נולדה ב-1767 או 1771 למשפחה יהודית. כשהייתה בערך בגיל 20 (יש מקורות שמספרים כי גילה היה 15 או 16), ובעת הריונה, היא נשפטה באולד ביילי, לונדון ב-30 באוגוסט 1786 והואשמה בגניבת תחרה בעלות של 50 שילינג.
אף על פי שהראיות היו נסיבתיות, היא נמצאה אשמה בגניבה והיא נידונה לשבע שנות גלות. בזמן המשפט, היא עבדה כיוצרת כובעים (אנ'). היא נכלאה בכלא ניוגייט, ושם ילדה את רוזאנה (ששמה ניתן לפעמים במקורות בשם רוזיאנה), כאשר אביה של הילדה אינו ידוע, ב-18 במרץ 1787.
במאי 1787, כחודשיים לאחר שנכלאה, היא הוגלתה לאוסטרליה יחד עם בתה התינוקת דרך הצי הראשון, באונייה Prince of Wales, אך, מאוחר יותר, עברה לאונייה Lady Penrhyn באמצע המסע. הם הגיעו לסידני עם הצי בינואר 1788.
חייה בניו סאות' ויילס

על סיפונה של הספינה, שנסעה לאוסטרליה, פגשה את ג'ורג' ג'ונסטון, סגן ראשון בחיל הנחתים של ניו סאות' ויילס (אנ'), שליווה את הצי הראשון. הוא הציע הגנה לה ולילדה. לאחר הירידה במפרצון סידני, היא התחתנה איתו, והייתה אשתו בפועל.
ב-4 במרץ 1790, הוטבל בנה הראשון, ג'ורג' ג'ונסטון ג'וניור. עונש הגלות הסתיים ב-1793. לאסתר היו שבעה ילדים מג'ונסטון, כולל שלושה בנים, ג'ורג', דייוויד ורוברט. מ-1800, היא כינתה את עצמה "ג'וליאן" במקום אברהמס, על שם השפה היהודית-ספרדית, לאדינו, כאשר במקור השם היה ג'וליאנו, וככל הנראה היה שמו של אביה של רוזאנה. בתה רוזאנה מוכרת בשם רוזטה ג'וליאן.
ב-1805, התגייס בנה, רוברט, לצי המלכותי הבריטי. הוא היה האדם הראשון יליד אוסטרליה שעשה זאת. כ-1805, כשרוזאנה (כיום נקראת, רוזטה ג'וליאן) הייתה בת 18, התחתנה עם הנידון המשוחרר, אייזק ניקולס (אנ'), שהיה איש עסקים צנוע במושבה ומנהל הדואר הראשון בניו סאות' ויילס.
בגלל דרגתו הצבאית, ג'ונסטון קיבל מענקי אדמה ענקיים. הוא ואסתר עסקו בחקלאות וחיו באננדייל עם ילדיהם. ביתו של ג'ונסטון, שנקרא חוות אננדייל (אנ'), נבנה ב-1799 וככל הנראה היה קוטג' ווטל ודוב (אנ') שנבנה על ידי נידונים. בנם הבכור של אסתר וג'ונסטון, ג'ורג', קיבל את מענק הקרקע הראשון שלו בגדול של כ-200 הקטאר בפרוור בנקסטאון (אנ') ב-23 באפריל 1804 ממושל ניו סאות' ויילס, פיליפ גידלי קינג.
ב-26 בינואר 1808, הנהיג רב-סרן ג'ונסטון את מרד הרום, שהפיל את שלטונו של מושל ניו סאות' ויילס, ויליאם בליי. ג'ונסטון פעל כסגן-מושל המושבה. ב-1809, החונטה הצבאית העניקה מענקי קרקע של כ-230 הקטאר ליד הפרוור בנקסטאון (אנ') לאסתר בזכות עצמה, וכן מענק מותנה לג'ורג', של כ-810 הקטאר, ליד הנהר נפיאן (אנ').
במרץ 1809, נסע ג'ונסטון לאנגליה כדי להגן על עצמו מפני האשמות על מרד. כאשר החוק והסדר הוחזר למצבו הקודם, בוטלו מינויים ומענקי קרקע שביצעה החונטה הצבאית. מושל ניו סאות' ויילס, לכלן מקווארי, דחה את המענק לג'ורג' בטענה של "לא קביל". ב-1813, ג'ונסטון חזר לסידני. אף על פי שהוביל את המרד, הורשה לשמור על אדמתו. המענק לאסתר אושר ב-1813, וג'ורג' קיבל את "המתנה של פובו" בשטח של כ-40 הקטאר בדצמבר 1813, אליה התווספו אדמה בשטח של כ-240 הקטאר בקברמטה (אנ') ב-10 ביוני 1815 ואדמה בשטח של כ-260 הקטאר בבנקסטאון (אנ') ב-31 באוגוסט 1819.
כאשר ג'ונסטון שהה באנגליה למשך ארבע שנים, אסתר הייתה אחראית על אחוזות המשפחה.
ב-12 בנובמבר 1814, כשנה לאחר שג'ונסטון חזר לסידני, נישאו חוקית ג'ונסטון ואסתר, שהשתמשה בשם ג'וליה בכנסיית סנט ג'ון בפרמאטה (אנ'), כאשר בתה, רוזאנה, ובעלה, אייזק ניקולס, היו עדים בחתונה. אייזק ניקולס נפטר ב-9 בנובמבר 1829. בנם הבכור, ג'ורג', שהיה בעל אחוזות ואדמות ניכרות, נפטר מתאונת רכיבה ב-19 בפברואר 1820, כשהיה לא נשוי, ללא ילדים וללא צוואה. ג'ונסטון נפטר ב-5 בינואר 1823 והוריש לאשתו "אסתר ג'ונסטון או ג'וליאן" את חוות אננדייל (אנ')‏.
זמן קצר לאחר מכן, היו מחלוקות על ירושת הנכסים. בנה, דייוויד לא קיבל כלום מהצוואה. עם זאת, רוברט, שהיה אמור לרשת את חוות אננדייל (אנ'), עם מותו של ג'ונסטון, החל, במרץ 1829, בהליכים משפטיים נגדה בבית המשפט, כדי להכריז עליה כלא שפויה וכלא מסוגלת לנהל את חוות אננדייל כראוי. אסתר ניהלה מאבק משפטי חזק והביאה עדים רבים להוכיח שהיא שפויה. הפרכתה בטענת השיגעון אושרה בבית המשפט. עם זאת, מונו נאמנים לנהל את ענייניה. בעקבות המקרה, אסתר הלכה להתגורר אצל בנה, דייוויד.
מורשת

אסתר נפטרה ב-26 באוגוסט 1846, ונקברה לצד בעלה בחוות אננדייל (אנ'). שרידיה ושל ג'ורג' ג'ונסטון ו-47 מצאצאיהם הועברו למאוזוליאום חדש בבית העלמין בוורלי (אנ') ב-1904. היא תוארה על ידי נכדה כ-"אישה חרוצה ומסעירה תמיד". בין צאצאיהם של אסתר וג'ורג', היה האדמירל האחורי סר דייוויד מרטין (אנ'), קצין בכיר בצי המלכותי האוסטרלי, ולאחר מכן מושל ניו סאות' ויילס. צאצא נוסף של אסתר היה ג'ורג' ניקולס (אנ'), עורך דין ופוליטיקאי מוכר בניו סאות' ויילס בשנות ה-40 ובשנות ה-50 של המאה ה-19.
אף על פי שבעלה נזכר במקורות רבים, לא הייתה שום אזכור לשמה שמה עד ל-2002. ב-2002, הוקדש ביתן בפארק ביסנטיאל, אננדייל, סידני. דיוקנה של אסתר נמצא במוזיאון היהודי בסידני (אנ').
לקריאה נוספת

Gillen, Mollie (1989). The Founders of Australia: A Biographical Dictionary of the First Fleet. Library of Australian History. ISBN 0908120699.
הערות שוליים

↑  "Esther Abrahams – convict 'first lady'". 23 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-9 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Browse – Central Criminal Court". www.oldbaileyonline.org. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Browse – Central Criminal Court". www.oldbaileyonline.org. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gillen 1989, p.1
↑  "OLD SYDNEY". Truth. New South Wales, Australia. 5 במרץ 1911. p. 12. נבדק ב-11 באפריל 2020 – via Trove. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gillen 1989, p.2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009620578005171  ADB: johnston-esther-2276  LCCN: n2019036084  Trove: 1462088  VIAF: 9470156223639105400006   WorldCat (עם VIAF): 9470156223639105400006 
ביתן אסתר אברהמס, פארק ביסנטיאל, ליד מפרץ רוזל (אנ'), אננדייל, סידני
ארנסט דוד קולמן

ארנסט דוד קולמן (1917—1999) היה פרופסור להיסטוריה עתיקה ולפילוסופיה וחוקר הלשון הרומית וספרותה.
נולד בווינה בשנת 1917. היגר לפלשתינה־א"י ב-1938. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטה העברית. בין השנים 1955 ו־1964 לימד לטינית באוניברסיטה העברית. ב-1965 הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב, לחוג ללימודים קלאסיים, ובו לימד עד יציאתו לגמלאות. עיקר מומחיותו ספרות ושירה רומית. חי ברעננה, והלך לעולמו בשנת 1999.
ספרים שכתב

א.ד. קולמן, עולמה של הספרות הרומית – סקירה ביקורתית על מהותה, התפתחותה ומעצביה. רמת גן, הוצאת מסדה, 1983.
מרקוס טוליוס קיקרו, כתבים נבחרים. תרגם מרומית והוסיף הערות ומפתחות ארנסט דוד קולמן. הקדים מבוא צבי יעבץ. ירושלים, מוסד ביאליק, תשמ"ו 1985.
גאיוס פליניוס קאיקיליוס סקונדוס. המכתבים. תרגם מרומית והוסיף מבוא, הערות ומפתחות ארנסט דוד קולמן. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"ב 1991.
דקדוק רומי: פרקים נבחרים מאת א.ד. קולמן. ירושלים, האוניברסיטה העברית, 1956/1957.
Cornelii Nepotis vitae selectae / in usum studiosorum edidit E.D. Kollmann. (מבחר מתאורי החיים של קורנליוס נפוס / ליקט ד"ר א.ד. קולמן. ירושלים, האוניברסיטה העברית, 1960).
מבוא למטריקה הרומית, כולל יסודות המבטא והפרוסאודיה. חיבר א.ד. קולמן. אוניברסיטת תל אביב, החוג ללימודים קלאסיים, תשכ"ט.
הערות שוליים

↑  John Glucker, Classics and Classicists: Selected Essays, 1964-2000, Cambridge Scholars Publishing, 2019-11-29, ISBN 978-1-5275-4405-5. (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388231905171  ISNI: 0000 0000 2609 1503  LCCN: n84037187  VIAF: 8780267   WorldCat (עם VIAF): 8780267