stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורוס אוטו
דגמים > קורוס Suv 5

באוקטובר 2015 הציגה החברה במילאנו את דגם ה-SUV 5, שנועד לתפוס נפח בשוק הקרוסאוברים המהווה אחת מקבוצות הרכב הצומחות.
הערות שוליים

↑  החברה לישראל - דוח תקופתי ושנתי לשנת 2008, עמוד 12, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  החברה לישראל - דוח תקופתי ושנתי לשנת 2011, עמוד 443, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  גיל מלמד, הושק קורוס, מותג הרכב הישראלי-סיני, באתר nrg‏, 29 בנובמבר 2011
↑  דובי בן גדליהו, ‏לאחר ש"שרפה" 650 מ' ד': החברה לישראל מתנתקת מקורוס, באתר גלובס, 12 בפברואר 2015
↑  גולן חזני, המשקיע שירכוש 50% מקורוס של עידן עופר: תאגיד באוננג הסיני, באתר כלכליסט, 21 בדצמבר 2017
1 2   יורם גביזון, קנון של עידן עופר מכרה 12% מיצרנית הרכב הסינית קורוס ב-227 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2019
↑   אורי תומר, בור ללא תחתית: ההפסד האדיר של מיזם המכוניות הסיני של עידן עופר, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2016
↑  מותגי רכב סיניים שאינם קיימים יותר באתר וייזור
↑   יואב קווה, החברה לישראל השיקה את מיזם הרכב "קורוס 3", באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2013
↑  תומר הדר, מנהל פרויקט הרכב של החברה לישראל: היעד הוא 450 אלף מכוניות בשנה, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2013
↑  ynet, קורוס של החברה לישראל מסרה מכונית ראשונה, באתר ynet, 5 בינואר 2014
↑  שחר הזלקורן, קורוס מכרה 2,500 מכוניות בלבד בשלושה חודשים TheCar.co.il, 28 במאי 2015
↑  תומר הדר, דיווח: קורוס מכרה באירופה רק 51 מכוניות, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2015
↑  תומר הדר, דיווחים בחו"ל: קורוס מוותרת על תכניות ההתפשטות לאירופה, באתר כלכליסט, 8 ביוני 2015
↑  ניר בן טובים‏, המכונית הבטוחה ביותר ב-2013: קורוס 3 סדאן, באתר וואלה, 9 בינואר 2014
↑  ניר בן טובים‏, קורוס 3 קומפקטית: עם הפנים לאירופה, באתר וואלה, 15 בינואר 2014
↑  ניר בן טובים‏, קורוס סיטי: רכב פנאי סיני-ישראלי, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2014
↑  קורוס הסינית חושפת את ה-5 SUV שיכבוש את אירופה?, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2015
| קנון הולדינגס |
| --- | --- | --- |
| החזקות נוכחיות | צים (32%) • קורוס אוטו (24%) • איי.סי. פאואר (100%) •  או.פי.סי אנרגיה (75%) |  |
| החזקות בעבר | טאואר סמיקונדקטור (39%) |  |
קורוס 3 בסין, 2014
קורוס 5 בסין, 2014
קופיף

| קופיף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופיפים
משפחה:: קופיפיים
סוג:: קופיף
מינים
 ראו בטקסט
שם מדעי
 Tarsius ‏סטור, 1780

קופיף או טרסיוס (שם מדעי: Tarsius) הוא סוג במשפחת הקופיפיים שבתת-סדרת הקופיפים. בעבר הייתה המשפחה מסווגת בתת-הסדרה טרום קופים, אולם היום מקובל לסווגה כתת-סדרה בפני עצמה, השייכת לקבוצת הקופים. לקופיפים עיניים ענקיות ביחס לגודלם ורגליים ארוכות. מקור שמם באורכן יוצא הדופן של עצמות השוק (tarsus) שלהם.
מאפיינים

אורך גופם של הקופיפים כ-10–15 סנטימטרים, ואורך זנבם 13–26 סנטימטרים. משקלם בין 80 ל-160 גרם, והם חיים בטבע 8–13 שנים. אורך ההריון בנקבת הקופיף הוא 178 ימים (ארוך יחסית לקטנם). בדרך כלל נולד צאצא אחד, המגיע לבגרות בגיל שנה.
הקופיפים ניזונים בעיקר מחרקים, עליהם הם מזנקים ממרחק שיכול להגיע עד לפי עשרה מאורך גופם. הם צדים ואוכלים גם נחשים וציפורים. בעבר היו מיני הקופיף מצויים באסיה, אירופה וצפון אמריקה, אולם היום נותרו מהם שרידים רק בכמה איים בדרום-מזרח אסיה: הפיליפינים, בורנאו, סומטרה והאי סולאווסי. מספר הקופיפים החיים בטבע מוערך בכמה אלפים לכל היותר, והם נתונים בסכנת הכחדה.
מינים

קופיף ממושקף (T. tarsier)
קופיף דיאנה (T. dentatus)
קופיף לאריאג (T. lariang)
קופיף האי פלנג (T. pelengensis)
קופיף האי סנגיהה (T. sangirensis)
קופיף ננסי (T. pumilus)
קופיף וולאס (T. wallacei)
קופיף גורסקי (T. spectrumgurskyae)
קופיף מקאסאר (T. fuscus)
קופיף ניימיץ (T. niemitzi)
קופיף ג'נטה (T. supriatnai)
קופיף סיאאו (T. tumpara)
Tarsius eocaenus - נכחד
Tarsius sirindhornae - נכחד
לעיתים נכללים בסוג גם המינים קופיף פיליפיני וקופיף מערבי, אך הם נחשבים ליחידים בסוגם בדרך כלל.
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560848705171  NKC: ph569172
קופיף מערבי

| קופיף מערבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופיפים
משפחה:: קופיפיים
סוג:: Cephalopachus
מין:: קופיף מערבי
שם מדעי
 Cephalopachus bancanus ‏הורספילד, 1821
תחום תפוצה


קופיף מערבי (שם מדעי: Cephalopachus bancanus; ידוע גם כקופיף הורספילד) הוא מין יחיד בסוגו של טרסיוס. כשאר בני המשפחה, הוא בעל עיניים גדולות, המסייעות לו לתפוס את טרפו בחושך.
מאפיינים

בני המין הם שוכני עצים ליליים, וניתן למוצאם בברוניי, אינדונזיה ומלזיה. המין אוכל בעיקר חרקים - חיפושיות, צרצרים, תיקנים, עשים, גמלי שלמה, נמלים, מקלונים וציקדות. הוא ניזון גם מבעלי חוליות קטנים - ציפורים, עטלפים, צפרדעים ונחשים, לעיתים אפילו ארסיים. הוא מסוגל לאכול עד ל-10% ממשקל השומן בגופו ביום.
הם בעלי חוש שמיעה וריח מצוינים. משקלם נע בין 85–165 גרם, ואורכם 8–16 ס"מ. האיבר הכבד ביותר בגופם הוא העין, שקוטרה מגיע ל-1.6 ס"מ. זנבותיהם ארוכים ביותר, ואורכם נע בין 13.5-17.5 ס"מ, והם קירחים למעט ציצת שער בקצה. שערם משיי וקטיפתי, וצבעו נע בין חום אפרפר לחום כהה. אוזניהם הרגישות הן דמויות-עטלף וקירחות כמעט לחלוטין. מבנה הרגליים האחוריות שלהם מאפשר להם קפיצות מרשימות - עד 2 מטר למרחק ועד מטר וחצי לגובה.
הקופיף המערבי הוא מונוגמי. תהליך החיזור מתחיל בקריאה גבוהת-צליל שמשמיעה הנקבה בעת שהיא מוכנה להזדווג. לאחר שמגיע זכר מתאים, מתחיל מחול חיזור הכולל מרדף זה אחר זה והשמעת קולות רכים. ההזדווגות מתבצעת בדממה מוחלטת.
ההריון נמשך חצי שנה (תקופה ארוכה באופן חריג עבור יצור כה קטן), ומסתיים בלידת ולד יחיד, פקוח-עיניים, בעל פרווה ועצמאי, שמשקלו כרבע ממשקל אמו. בעת הציד, האם משאירה את הצאצא בתוך צמחייה עבותה, ומתקשרת איתו בצעקות ובקולות גבוהי-צליל. הצאצא מסוגל לצוד בגיל 42 יום, ואז מתחילה גם גמילתו מחלב אמו. למרות הקשר ההדוק בין ההורים, לא תועדה עזרה של האב בגידול הצאצאים, וכל עומס הטיפול מוטל על האם. הצאצאים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה, ובגיל זה הזכרים עוזבים את משפחת הוריהם. הנקבות נשארות בה מעט יותר, אך שניהם נוטים להישאר בקשר עם הוריהם.
קופיפים אלו הם טריטוריאליים, ולכל משפחה יש טריטוריה של 10–20 דונמים. בכל יום הם ישנים באתר אחר בטריטוריה שלהם - לרוב בישיבה זקופה. כאשר יורד הלילה הם מתעוררים ויוצאים לציד.
שמיעתם הרגישה של קופיפים אלו מאפשרת להם לצוד בהסתמך על השמיעה בלבד, ואכן פעמים רבות הם עוצמים את עיניהם מיד לפני תקיפת הטרף - כנראה כדי להגן על העיניים הענקיות. הם קופצים על טרפם, תופסים אותו ומכים אותו מספר פעמים בראשו על מנת להורגו, ואז מסתלקים למקום מוגן, בו יאכלו אותו - ראשו ראשון. כאשר הם מבחינים בטורף, הם עוצמים את עיניהם הענקיות ומחכים, עד שהטורף מגיע אליהם. אז הם פוקחים את עיניהם וחושפים את שיניהם, במטרה להפחידו.
תת-מינים

קיימים שלושה תת-מינים של קופיף מערבי:
קופיף מערבי מצוי, Tarsius bancanus bancanus
קופיף מערבי של האי בליטונג, Tarsius bancanus saltator
קופיף בורנאי, Tarsius bancanus borneanus
הערות שוליים

↑  קופיף מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קונפיקר

התולעת נשלחת מהמחשב של יוצריה אל שרת מרוחק, ומשם מתפשטת למחשבים ברחבי העולם
קונפיקר (באנגלית: Conficker, נודע גם בשמות רבים נוספים בהם: Downup ,Downandup ו-Kido) הוא וירוס מחשב מסוג תולעת שתקף באוקטובר 2008 מספר רב של מחשבים בעולם. התולעת תוקפת את מערכת ההפעלה חלונות. היא מנצלת פרצת אבטחה הקיימת בגרסאות: Windows 2000, Windows XP, Windows Vista, Windows Server 2003, Windows Server 2008, ובגרסת הבטא של Windows 7.
התולעת תוקפת בעיקר מחשבים עם סיסמאות רשת חלשות, פרצות אבטחה של מיקרוסופט ומחשבים בעלי תוכנות אנטי-וירוס לא מעודכנות.
הווירוס פועל על תקן "פצצת זמן", כלומר שהוא תוכנן לקבל הוראה של הורדה של נתונים מהמחשב האישי הנגוע בתאריך מסוים. התולעת כוונה ל-1 באפריל 2009. תאריך זה גרם לתהיות רבות באשר ליוצריו. יש שחשבו שמדובר במתיחה אחת גדולה לרגל התאריך. למרות זאת, בניגוד לציפיות, התולעת לא עשתה דבר ב-1 באפריל, אך היא עדיין עלולה "להתעורר" בהמשך ולקבל הוראות מיוצריה.
פעילות

התולעת גורמת נזק באמצעות גלישת חוצץ (buffer overflow), תקלת תכנות הגורמת לכך שתוכנית מחשב כותבת לאזור בזיכרון המחשב (החוצץ) יותר מידע מאשר אותו אזור מסוגל להכיל. כתוצאה מכך "גולש" חלק מהמידע אל מחוץ לגבולות החוצץ, ומשנה נתונים שלא היו אמורים להשתנות. התולעת משתמשת בבקשת RPC ייחודית כדי להפעיל את קוד התוכנה שלה על מחשב המטרה.
התולעת מבטלת שירותים חיוניים של מערכת ההפעלה חלונות כגון: Windows Automatic Update, Windows Security Center, Windows Defender ואף Windows Error Reporting. ביטול שירותים אלה לבדו לא גורם נזק מיידי למחשב אך הופך את המחשב לפגיע יותר וחושף אותו למתקפות שונות שאת חלקן היא עצמה עשויה ליזום בשלב השני של פעילותה.
התולעת פותחת דלת אחורית לקבלת הוראות נוספות משרת מרוחק. היא עשויה לקבל מהשרת אחת או יותר מההוראות הבאות: הוראה להתרבות ולהפיץ את עצמה, הוראה לאסוף מידע אישי על המחשב ועל המשתמש, הוראה להוריד מהשרת או ממקור אחר תוכנות זדוניות נוספות למחשב בו הופעלה. כמו כן התולעת מתחברת לתהליכים הבאים של מערכת ההפעלה: svchost.exe, explorer.exe וגם services.exe.
גרסאות > גרסה A

ידוע על לפחות גרסה נוספת אחת של התולעת. גרסה זו תיצור שרת HTTP חדש ותפתח פורט מקרי בין 1024 ל-10000. לאחר מכן היא תגרום למחשב להתחבר לשרת מרוחק על מנת להוריד עותק נוסף של התולעת. כמו כן היא תמחק את כל נקודות השחזור של מערכת ההפעלה, צעד נוסף שמטרתו להקשות על הטיפול בתולעת.
גרסאות > גרסאות B

ישנן שתי גרסאות B. הראשונה נקראת בפשטות B, ואילו הגרסה המתקדמת זכתה לשם ++B. הגרסה המתקדמת משתמשת בטכניקות חדשות להורדת תוכנה משרתים מרוחקים. אפשרות זו מעניקה ליוצרי התולעת גמישות רחבה יותר בהפעלתה.
גרסאות > גרסה C

הגרסה החדשה נוצרה לאחר הקמתה של קבוצת אבטחה שכינתה עצמה "קונפיקר קאבאל". הקבוצה פיצחה את האלגוריתם של הווירוס, ועלתה על "נקודות המפגש" של התולעת ברשת והשתלטה עליהן, ובכך חסמה את המשך ההפצה. הגרסה החדשה, כאמור, עוקפת התנגדות הזו.
גרסה זו מונעת גישה לאתרים הקשורים לסוג מסוים של אבטחה, וחוסמת את שירותי אבטחת המחשב.
סימפטומים

טעויות במדיניות נעילת החשבון.
שירותים שונים של מערכת ההפעלה, כגון Automatic Updates, Background Intelligent Transfer Service (BITS), Windows Defender ו-Error Reporting Services לא יפעלו.
שרתי דומיין יגיבו באיטיות לבקשות המחשב.
עומס על הרשת.
בגישה לאתרים המקושרים לתוכנות אנטי-וירוס שונות אפשרות לעדכון מערכת ההפעלה תהיה חסומה.
התולעת מאפשרת ליוצריה לנצל מחשבים נגועים, על ידי שליטה מרחוק (מצב המכונה "מחשב זומבי"), לשורה של שימושים זדוניים: התקפות מניעת שירות (Dos), רישום הקשות מקשים, שליחת דואר זבל ("ספאם") ועוד.
הדבקה ונזקים

התולעת מפיצה עצמה בעיקר דרך אתרים לא מהימנים ("זדוניים"), אך גם דרך התקנים חיצוניים, כדוגמת זיכרונות נשלפים כמו דיסק און-קי.
ב-16 בינואר 2009 דיווחה ספקית האנטי-וירוס F-Secure על 9 מיליון הדבקות בקירוב. ב-22 בינואר דיווח גם הניו יורק טיימס ש-9 מיליון מחשבים נדבקו בווירוס. הגארדיאן לעומת זאת דיווח על 3.5 מיליון מחשבים נגועים בלבד. על פי האתר upi.com עד ל-26 בינואר 15 מיליון מחשבים נדבקו.
הצלחתו של הווירוס בהדבקת מחשבים רבים הייתה גדולה משום שמשתמשי חלונות רבים לא הורידו את עדכון התוכנה הנדרש להגנה מפני הווירוס, גם חודשים רבים לאחר שיצא לרשת באוקטובר 2008.
משרד ההגנה של בריטניה דיווח שמערכות ומחשבים רבים בשימוש המשרד נדבקו. משרדים אדמיניסטרטיביים, הצי המלכותי וצוללות מלכותיות דיווחו על כך שנדבקו מהוירוס. בתי חולים בעיר שפילד דיווחו על 800 מחשבים שנדבקו.
ב-6 בפברואר מערכות ממוחשבות בשירות מערכת המשפט העירונית ביוסטון, טקסס, ארצות הברית נדבקו גם הן בווירוס. עד היום לא ידוע איך נכנס הווירוס למערכות אלה.
ב-13 בפברואר צבא גרמניה, הבונדסוור, דיווח שכמה מאות מהמחשבים בשימושו נפגעו.
באותו יום הודיעה מיקרוסופט שהיא מציעה פרס של 250,000 דולר למי שיספק מידע שיוביל למעצר והרשעת האנשים העומדים מאחורי יצירת התולעת והפצתה.
וירוס זה היה בין הווירוסים המזיקים בתולדות המחשוב האישי. משווים את נזקיו לאלו של התולעת SQL Slammer משנת 2003, וגם כן התולעת MyDoom (המוכר גם כ-Novag) משנת 2004, ומעריכים כי קונפיקר גרם נזקים גבוהים מאשר גרמו Sobig ,Klez ו-Ms-Blaster.
טיפול והסרה

עדכון תוכנה הקרוי MS08-067 המתקן את פרצת האבטחה יצא לאור על ידי מיקרוסופט כבר ב-15 באוקטובר 2008, הרבה לפני שמישהו ניחש את ממדי הנזק שתגרום התולעת. עדכון התוכנה עובד רק בגרסאות הבאות: Windows XP בו מותקנת חבילת השירות השנייה או השלישית, Windows 2000 בו מותקנת חבילת השירות הרביעית,
ו-Windows Vista. עדכון תוכנה עבור גרסאות מוקדמות יותר של Windows XP ו-Windows 2000 לא הופץ מכיוון שתקופת האחריות לתמיכה במוצרים אלה פגה.
כלים להסרת התולעת קיימים אצל ספקי התוכנה Microsoft, BitDefender, ESET, Symantec, Sophos, ו-.Kaspersky Lab. בתוכנת אינטל סקיוריטי אפשר להסיר את התולעת בסריקה לפי בקשה. מכיוון שאחד האמצעים שדרכו עוברת התולעת הוא כונני USB, כדאי לבטל את אפשרות ה-AutoRun למדיה חיצונית בעזרת ה-Registry של חלונות.
הערות שוליים

↑  "Three million hit by Windows worm". BBC News Online. BBC. 2009-01-16. נבדק ב-2009-01-16.
↑  קונפיקר לא תקפה ב-1 באפריל מתוך אתר נענע 10
↑  Jeff Bertolucci (2009-01-17). "Conficker Worm Attack Getting Worse: Here's How to Protect Yourself". PC World. נבדק ב-2009-01-18.
↑  "F-Secure Malware Information Pages". F-secure. נבדק ב-2009-01-18.
↑  Worm:Win32/Conficker.A, אתר מיקרוסופט (באנגלית)
1 2 3 4 5  התראת וירוסים על התולעת Win32/Conficker.B, אתר מיקרוסופט (בעברית)
↑  Worm Infects Millions of Computers Worldwide, הניו יורק טיימס, 22 בינואר 2009 (באנגלית)
| רשימת בוטנטים |
| --- | --- | --- |
| בוטנטים פופולארים |  Akbot • Asprox botnet • Bagle • BASHLITE • Bredolab botnet • Cutwail botnet • Conficker • Donbot botnet • Festi botnet • Grum botnet • Gumblar • Kelihos botnet • Koobface • Kraken botnet • Lethic botnet • Mariposa botnet • Mega-D botnet • Mirai • Metulji botnet • Nitol botnet • Rustock botnet • Sality • Slenfbot • Srizbi botnet • Storm botnet • Torpig • Virut • Vulcanbot • Waledac botnet • ZeroAccess botnet • Zeus • Zemra  |  |
קטרפילר 349

| Caterpillar 349 |
| --- | --- | --- |

תיאור
יצרן: חברת Caterpillar, ארצות הברית
תפקיד: מחפר זחלי כבד
צוות: מפעיל אחד
מחיר:  ?
ביצועים
| הספק נטו | 396 כ"ס | 295 קילוואט |
| מומנט זרוע חפירה | כ-145 קילוניוטון-מטר | כ-14 טון-מטר |
| עומק חפירה מקסימלי | 21–24 רגל, תלוי בזרוע | כ-6.5–7.4 מטר, תלוי בזרוע |
| מהירות מקסימלית | 2.9 מיל לשעה | 4.7 קמ"ש |
מהירות צידוד: 8.7 סיבובים לדקה
מידות
| אורך | כ-38–41 רגל | 11.5–12.4 מ' |
| גובה הכלי | 10 רגל ו-7 אינץ' | כ-3.2 מטר |
| גובה הגחון | 1 רגל + 7–8 אינץ' | 480–510 מ"מ |
| קיבולת מכל דלק | 190 גלון | 720 ליטר |
| משקל מוכן לעבודה | 117,500 ליברות | 53,300 ק"ג |
קיבולת יעה: משתנה, תלוי ביעה
מערכות
מנוע: דיזל CAT ACERT 13 בנפח 12.5 ליטר
הנעה: מזקו"ם (זחלי)

קטרפילר 349 הוא מחפר זחלי גדול תוצרת חברת הצמ"ה האמריקאית קטרפילר. מחפר CAT 349 הוא בעל עוצמה של 396 כוחות סוס, משקל של כ-53 טונות, מומנט זרוע של 145 קילוניוטון-מטר ועומק חפירה של עד 6.5 מטר. מחפר זה משמש לעבודות חפירה גדולות, עבודות עפר, כרייה, בנייה והריסת מבנים. את המחפר ניתן להזמין במספר תצורות, בהן אורך זרוע החפירה וחוזקה, גודל היעה, אורך ורוחב הזחלים שונים בהתאם ליעוד.
גרסה ממוגנת של דגם 349E נמצאת בשימוש חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל (במערך הציוד המכני ההנדסי) ומכונה באגר E-349. זהו המחפר הגדול והמתקדם ביותר של צה"ל. ייעודו הוא לחשוף מנהרות וביצורים תת-קרקעיים של האויב, להרוס מבנים ולבנות ביצורים. המחפר הממוגן פעל לראשונה במבצע צוק איתן בעיקר לחישוף פירים ואיתור מנהרות הלחימה של רצועת עזה, ביחד עם דחפורי D9 משוריינים. כלי זה משמש גם להריסת בתי מחבלים ביהודה ושומרון בעקבות גל הטרור הפלסטיני שהחל ב-2015.
מחפר ממוגן מדגם CAT 349E בתצוגת חיל ההנדסה הקרבית ביום העצמאות 2017
מחפר ממוגן מדגם CAT 349E בחניון צמ"ה
מחפר ממוגן של צה"ל
מחפר ממוגן של צה"ל, 2022
הערות שוליים

↑  זז כמו באגר, זרוע היבשה, 3 ביולי 2014.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרבוקסיפפטידאז

קרבוקסיפפטידאז הוא אנזים אשר מבצע הידרוליזה של קשר פפטידי הנמצא בקצה הקרבוקסילי של פוליפפטיד. בני אדם, חיות וצמחים מכילים סוגים רבים של קרבוקסיפפטידאזות בעלי תפקידים שונים, החל מקטבוליזם ועד לתהליכי עיבוד לאחר תרגום של חלבונים.
תפקידים

הקרבופפטידאזות הראשונות שנחקרו היו אלה המעורבים בעיכול המזון (קרבופפטידאזות המופרשות מהלבלב).

עם זאת, רוב הקרבופפטידאזות הידועות אינם מעורבים בקטבוליזם; אנזימים אלה הם עוזרים ב'הבשלה' של חלבונים או לווסת תהליכים ביולוגים. לדוגמה, הביוסינתזה של פפטידים נוירואנדוקריניים (כגון אינסולין) דורשת קרבופפטידאז. הקרבופפטידאזות הן בעלי תפקיד גם בקרישת הדם, ייצור פקטורי גדילה, ריפוי פצעים, רבייה, ותהליכים רבים אחרים.
סיווג

קרבוקסיפפטידאז הוא שם למשפחה של אנזימים המשתייכים למשפחת העל של פפטידאזות: אנזימים המזרזים ריאקציות הידרוליזה. קיימים, לפחות שתי אפשרויות לסווג את האנזימים המשתייכים למשפחת הקרבוקסיפפטידאזות לתתי משפחות:
סיווג > לפי מנגנון האתר הפעיל

קרבוקסיפפטידאזות בדרך כלל מסווגות לתתי משפחות על סמך המנגנון הקטליטי שלהן.
מטאלו-קרבופפטידאזות - אנזימים המשתמשים במתכת אחת בתוך האתר הפעיל.
סרין-קרבופפטידאזות - אנזימים המשתמשים בחומצה האמינית סרין באתר הפעיל.
ציסטאין-קרבופפטידאזות - אנזימים המשתמשים בציסטאין באתר פעיל.
סיווג > לפי העדפת סובסטרט

מערכת סיווגים אחרת מתייחסת להעדפת הסובסטרט של אנזימים אלה:
קרבוקסיפפטידאז A - קרבוקסיפפטידאזות שיש להן סלקטיביות גבוהה להידרוליזה לפני חומצות אמינו שמכילות קבוצות שייר אליפטיות או ארומטיות.
קרבוקסיפפטידאז B - קרבוקסיפפטידאזות שיש להן סלקטיביות גבוהה להידרוליזה לפני חומצות אמינו שמכילות קבוצות שייר בסיסיות, כלומר אלה המכילות מטען חיובי (ארגינין, וליזין).
שפעול

חלק, אבל לא כל הפפטידאזות, מיוצרות בהתחלה כאנזים לא פעיל (זימוגן), צורה מקדימה זו נקראת גם פרוקרבוקסיפפטידאז.
לדוגמה, קרבוקסיפפטידאז A  מהלבלב מסונתז כזימוגן לא פעיל, הקרוי פרוקרבופפטידאז A, ההופך לאנזים הפעיל באמצעות האנזים אנטרופפטידאז. מנגנון זה מבטיח שהחלבונים התאיים, בתאים שבהם מיוצר פרוקרבופפטידאז A, אינם מתעכלים בעצמם.
קרבות האוויר של 11 בספטמבר 1969

קרבות האוויר של 11 בספטמבר 1969 היו סדרה מתמשכת של קרבות אוויר שהתקיימו במרחב שממערב סיני ועד הדלתא המצרית בתקופת מלחמת ההתשה שבמהלכן הופלו 11 מטוסי קרב מצריים ומטוס מיראז' 3 ישראלי אחד שטייסו, גיורא רום, נשבה.
רקע

ב-9 בספטמבר 1969 ביצע צה"ל פשיטה נועזת במצרים (מבצע רביב) שבמהלכה התקשה צבא מצרים לאתר את כוחות צה"ל ולהתמודד עמם וספג אבדות. תוצאות הפשיטה והצלחתה הביאו לתדהמה בצמרת ההנהגה והצבא המצרי.
לאחר הפשיטה ציפתה ישראל לתגובה התקפית מצרית ביבשה או באוויר. כחלק מהעלאת הכוננות הכללית הציב חיל האוויר הישראלי זוג מטוסי מיראז' 3 בכוננות ירוט מיידית בבסיס רפידים שבסיני. גם טייסות הירוט שבבסיסי חיל האוויר שבמרכז הארץ הועמדו בכוננות לצורך תגבור הזוג שברפידים במידת הצורך.
קרבות האוויר

ב-11 בספטמבר יצא חיל האוויר המצרי למבצע תקיפה נרחב כנגד כוחות צה"ל בסיני.
בשעה 9:00 הוזנק כוח גדול של 16 מטוסי תקיפה מדגם סוחוי 7 ו-מיג 17 בטיסה בגובה נמוך לעבר מטרות ישראליות בצפון סיני כשמעליהם טסים בגובה רב, בנתיב מקביל, מבנה מטוסי מיג 21 לחיפוי מפני מטוסי ירוט ישראליים. כנגד המבנים המצריים הזניקה הבקרה הישראלית שני זוגות של מטוסי מיראז'. בקרב אוויר שהתפתח הופל מטוס מיג על ידי הטייס רן מאיר. זוג נוסף של מטוסי מיראז' הוזנק, אך הגיע לאחר תום הקרב.
בשעה 12:00 הזניקו המצרים גל תקיפה שני. הפעם תקפו המטוסים המצריים את בסיס חיל הים הישראלי וסוללת טילי הוק באבו רודס וראס מסלה. גם הפעם בוצעה התקיפה על ידי מטוסי סוחוי 7 בגובה נמוך ומעליהם מטוסי מיג 21 לחיפוי בגובה רב. שוב הזניקה הבקרה הישראלית שני זוגות מיראז'.
זוג אחד הוזנק לעבר מטוסי התקיפה בגובה נמוך והזוג השני לעבר מטוסי היירוט בגובה רב. משהגיעו המיראז'ים למטוסי התקיפה המצריים רדפו אחריהם מערבה לכוון מצרים. לאחר מרדף ממושך בגובה נמוך הפיל הטייס גיורא אפשטיין מטוס סוחוי 7 באמצעות תותחים סמוך לשדה התעופה ביליבייס שבו ניסה המטוס המצרי לנחות. אחריו הפיל אילן גונן סוחוי 7 נוסף בעומק מצרים. בינתיים התנהל קרב אוויר בין שישיית מיג 21 שנועדה לחפות לבין זוג המיראז'ים האחר. בקרב הפיל אבשה פרידמן בתותחים מיג 21. לאחר ההפלה פנו שאר המיגים מערבה ובמרדף אחריהם הפיל יהודה קורן מיג 21 נוסף באמצעות טיל שפריר 2.
בשלב זה, לאחר שהופלו חמישה מטוסים מצריים, יצא חיל האוויר הישראלי להפצצות תגמול על מטרות צבאיות מצריות מעברה המערבי של התעלה. הופצצו מהאוויר תחנות מכ"ם, מוצבים, בסיסי אספקה, סוללות טילים וסוללות ארטילריה. במקביל פיטרלו מעל המפציצים מטוסי מיראז' ישראלים לחיפוי מפני מטוסי ירוט מצריים. המצרים אכן הזניקו מטוסי ירוט כנגד המטוסים הישראלים אך נמנעו מכניסה לקרבות אוויר.
בסמוך לשעה 16:00 יצאו המצרים לגל תקיפה שלישי ואחרון של מטרות ישראליות,  ביניהן סוללת טילי הוק בצפון סיני. מפקד חיל האוויר, מוטי הוד, הורה להזניק רביעיית מטוסי מיראז' מטייסת 119. הרביעייה רדפה אחר המטוסים המצריים לאזור הדלתא במצרים. לאחר מכן הוזנק זוג מיראז'ים נוסף אל תוך עומק מצרים. מעל שדה התעופה מנסורה התנהל קרב אוויר המוני בין חמישה מטוסי מיראז' (השישי נאלץ לשוב) לבין 12 מטוסי מיג 21. במהלך הקרב הפיל רן פקר מיג באמצעות טיל סיידוויינדר. שני מיגים נוספים הופלו, האחד על ידי דרור חריש והשני על ידי אשר שניר. אחד המיגים שיגר טיל אטול שפגע והפיל את מטוסו של גיורא רום שצנח ונפל בשבי המצרי.
כתוצאה מגל התקיפה השלישי נהרג אשר שי, מ"כ מחיל ההנדסה, שהיה עם חייליו באחד המוצבים על גדות התעלה, שלא הספיק להיכנס לבונקר בעקבות חייליו.
במהלך היום כולו הופלו 11 מטוסי קרב מצריים: שמונה בקרבות אוויר ושלושה נוספים על ידי יחידות הנ"מ בסיני. ישראל איבדה מטוס אחד בקרב אוויר שטייסו נשבה.
בסך הכל הופלו באותו יום קרבות שבעה מטוסי מיג 21, שלושה מטוסי סוחוי 7, מטוס מיג 17 אחד ומטוס מיראז' 3 אחד.
לאחר הקרבות

מפקד חיל האוויר הורה לבצע חקירה בדבר הסיבות שהביאו להפלתו של המיראז' הישראלי שאותו הטיס אלוף ההפלות גיורא רום. נמצא כי במהלך הקרב נפרדו רום ובן זוגו אשר שניר כך שלא היו יכולים להתריע זה לזה על הערכות מטוס מצרי מיירט מאחוריו. לאחר החקירה הועברה הוראה מחייבת ממחלקת המבצעים שיש לשמור על בני הזוג ואין להיפרד גם במצבים שבהם לאחד הטייסים יש הזדמנות להפיל מטוס אויב.
כלי התקשורת במצרים סקרו בהרחבה את קרבות האוויר שסוכמו במילים "ניצחון גדול בפעולת עונשין אווירית". במסיבת עיתונאים שכונסה טענו המצרים שהופלו בקרבות אוויר 4 מטוסי קרב ישראלים ושני מטוסי קרב מצריים.
לקריאה נוספת

רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), דני שלום עמ' 432-440
דבר, יום שישי, 12 בספטמבר 1969 11 מטוסים מצריים הופלו באזור התעלה
הערות שוליים

↑  סמל אשר שי ז"ל באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
↑
קרבות הרדוניה

קרבות הרדוניה היו שני קרבות שהתרחשו במהלך המלחמה הפונית השנייה בין הרפובליקה הרומית לקרתגו על השליטה בעיר הרדוניה. שני הקרבות הסתיימו בניצחון קרתגני ובהשמדת הכוחות הרומיים שהשתתפו בהם.
הקרב הראשון

הרדוניה (בלטינית Herdonia כיום אורדונה שבאיטליה) הייתה עיר רומאית בפוליה. לפני המלחמה הפונית השנייה לא ידוע עליה דבר. לאחר קרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס העיר בגדה ברומא ועברה לצד חניבעל ברקה. בשנת 212 לפנה"ס הביס חניבעל את מרקוס קנטיניוס פנולה בקרב סילארוס, והשמיד את צבאו. הוא ניצל את ניצחונו, ונע עם צבאו לפוליה במטרה להדק את שליטתו במחוז זה.
הפראיטור הרומאי גנאיוס פולביוס פלאקוס, חנה אותו זמן באזור הרדוניה בניסיון להחזיר אותה לשליטת רומא. על פי טיטוס ליוויוס, חייליו של פלאקוס זלזלו באויב והיו להוטים לצאת לקרב. הוא עצמו התקשה לשלוט בהם. חניבעל קיבל מידע על אי הסדר וחוסר המשמעת במחנה הרומאי והחליט לנצל זאת לצרכיו. הוא שלח כוח פרשים לחסום את נתיבי הבריחה של הכוח הרומי, והחביא במהלך הלילה כ-3000 חיילים קלי חימוש במארבים סמוך לעיר. הצבא הרומאי התקדם אל העיר בחוסר סדר כאשר הוא פרוס בדלילות על פני חזית רחבה.
ליוויוס לא מספק פרטים רבים על מהלך הקרב. חייליו של חניבעל הסתערו על הצבא הרומי בו זמנית מהחזית ומהמארב, ולא התקשו למוטט את המערך הרומאי. כשראה פלאקוס שהקרב אבוד, נמלט משדה הקרב עם 200 פרשים. שאר צבאו הושמד על ידי כוחותיו של חניבעל. טיטוס ליוויוס כותב, שלאחר הקרב הוגלה פלאקוס מרומא כעונש על תבוסתו והתנהגותו בקרב.
הקרב השני

בשנת 210 לפנה"ס נע הפרוקונסול גנאיוס פולביוס קנטומלוס לאזור הרדוניה עם 25,000 איש (2 לגיונות רומאים וכוח דומה של בעלות הברית האיטלקיות). לקנטומלוס היה יסוד להאמין שהעיר תעבור לצד הרומאי, משום שמאחזיו של חניבעל בפוליה התמעטו וצבאו נמצא הרחק מהעיר, בברוטיום. לכן הוא לא התנהג בזהירות, הקים את מחנהו בנקודה לא נוחה להגנה, ולא ביצר אותו כראוי. חניבעל קיבל מידע על הגעת הצבא הרומאי לעיר, ונע במהירות עם צבאו לכיוון הרדוניה בסדרת מסעות מזורזים. קנטומלוס הופתע מהופעת צבאו של חניבעל, שנהנה מעדיפות מספרית, ונערך בחופזה לקרב.
הקרב נפתח בהתקפה של הלגיון הרומאי החמישי וחיילות העזר האיטלקיים באגף השמאלי. חניבעל שלח את כוח הרגלים שלו להתמודד עם המתקפה הרומית, והורה לפרשים להמתין עד שכל הצבא הרומאי יגרר לקרב, ואז לנוע סביבו ולהסתער על עורפו וכן על המחנה הרומאי שנותר חסר מגן. הלגיונות הרומיים ספגו אבדות כבדות בקרב שהתפתח, אך המערך שלהם החזיק מעמד. בשלב זה נתן חניבעל את האות, והפרשים שלו הסתערו מהעורף על הלגיון הרומאי השישי, שהוצב בדרג האחורי, ולאחר שמוטטו את מערכו המשיכו לתקוף מהעורף את הכוחות הרומיים, שלחמו בקו החזית. הרומאים, שהותקפו במקביל מחזיתם ומעורפם, נטבחו, ורוב הצבא הרומי הושמד. קנטומלוס נהרג בשדה הקרב, ועמו 11 טריבונים צבאיים. ליוויוס כתב, שאין ביכולתו לקבוע במדויק כמה אבדות ספגו הרומאים בקרב, משום שמקורותיו נקבו במספרי אבדות שונים, שנעו בין 7,000 ל-13,000 חיילים.