stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר מורבאך

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר, כנסייה קולגיאטית, קהילה דתית 
 כתובת:  rue Principale 
 מיקום:  Murbach 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–727
 תאריך פתיחה רשמי:  727 
 תאריך פירוק:  1789 
 סגנון אדריכלי:  אמנות רומנסקית 
 קואורדינטות:  47°55′24″N 7°09′29″E﻿ / ﻿47.923333°N 7.158056°E﻿ / 47.923333; 7.158056
 he
 
מנזר מורבאך היה מנזר בנדיקטיני עתיק בכפר מורבאך בחבל אלזס שבמזרח צרפת.
המנזר נוסד בשנת 727 על ידי אברהארד, דוכס אלזס, וצורף למסדר הבנדיקטיני על ידי סן פרמאן (אנ'). תקופת השגשוג שלו נמשכה עד למאה ה-10. שטח שיפוטו השתרע בשעתו על פני שלוש עיירות ושלושים כפרים. בשנת 1228 קיבל מעמד של מנזר אימפריאלי (אנ') באימפריה הרומית הקדושה, ונשלט בפועל על ידי ממלכת צרפת מ-1680. בנייני המנזר כללו כנסייה שהוקמה במאה ה-12 והיא אחת הדוגמאות המוקדמות לאדריכלות רומנסקית. הם ננטשו בשנת 1789, במהלך המהפכה הצרפתית, לאחר שנבזזו על ידי איכרים מורדים, והמנזר פסק מלהתקיים.
הכנסייה נקראה על שם סן לז'ה (אנ'). שרדו ממנה רק הטרנספט עם שני צריחיו וכן בית המקהלה. במקום בו עמדה הספינה נמצא כיום בית קברות. הבניין כלול בנתיב התיירות Route Romane d'Alsace (אנ').
מסך דק

טלוויזיית מסך שטוח
מסך דק הוא סוג של צג שעוביו קטן באופן יחסי בהשוואה לסוגי צגים אחרים, ולרוב עומד על מספר סנטימטרים בודדים. המסך הדק הפך לנפוץ עבור מחשבים וטלוויזיות במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 וטכנולוגיות הפעולה הנפוצות של המסך הדק הן TFT LCD, פלזמה ו-OLED.
מאפיינים

זמן תגובה (בדרך כלל 2 עד 25 מילישניות עבור אפור לאפור).
ניגודיות (בדרך כלל 300:1 עד 8000:1).
בהירות (בדרך כלל 200 עד 500 קנדלה למ"ר).
יתרונות על פני מסכי CRT

ניתן לייצר את צג כבעל חזית שטוחה או קמורה, ואף כצג בעל צורה גמישה או מתקפלת.
התמונה הרבה יותר חדה מאשר מסכי CRT.
מפיק פחות קרינה אלקטרומגנטית.
יעיל יותר מבחינת צריכת אנרגיה.
מסכים דקים קומפקטיים יותר.
אין הבהובים.
גלריית תמונות

מספר מסכים דקים מסוג LED אשר מציגים פרסומות וקדימונים של סרטי קולנוע חדשים על גבי החזית של המבנה טאיפיי ארנה(אנ')
קורא הספרים האלקטרוני אמזון קינדל מכיל גם הוא מסך דק
מסך דק מסוג LCD המציג מידע לנוסעים בשירות הרכבת
מסך דק מהצד
ראו גם

שפופרת קרן קתודית (התקן תצוגה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544627705171  LCCN: sh2005001973 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסך כחול (קולנוע)

דוגמה למסך כחול
הדגמה של שימוש במסך כחול לשם יצירת אפקטים מיוחדים
מסך כחול (בלו־סקרין) או מסך ירוק (גרין־סקרין) (הידוע בטלוויזיה בשם Chroma Key) הוא מונח בקולנוע אשר מתאר טכניקה בה מצלמים פעולה המתרחשת לפני מסך אשר צבוע בצבע אחיד (כחול או ירוק בדרך כלל) לשם "החלפת" המסך בתמונה או בסצנה אחרת. המונח מתייחס גם לתוצאה של הטכניקה וגם למסך עצמו.
הצבע המיועד להחלפה מעובד ומשולב עם תוכן מערוץ וידאו אחר כמו מצלמה נפרדת, וידאו מוקלט או מקור דיגיטלי. התהליך הזה מכונה "קומפוזיטינג" (Compositing). ההחלפה יכולה להתבצע במשך ההפקה או אחרי ההפקה (פוסט פרודקשן).
דוגמה קלאסית לשימוש בטכניקה היא אצל מגישי תחזית מזג האוויר בטלוויזיה אשר נראים כאילו היו על מפה, אך למעשה הם מצולמים על רקע אחיד. מול החזאי יש טלוויזיה המראה לו את התחזית, כך שהוא יכול לדעת היכן הוא צריך למקם את ידיו. בעבר האפקטים הטלוויזיוניים הללו נעשו בטכניקה בשם "Chroma keying", אך כיום לשם ביצוע עבודה זאת משתמשים בטכניקות ממוחשבות.
לעיתים עלול להיות למגיש טלוויזיוני אזור בבגדיו אשר צבעו קרוב למדי לצבע עליו עושים את האפקט, כמו קישוט או סמל, כתוצאה מכך חלק זה יראה כ"שקוף" - נראה דרכו את הרקע אשר אליו "מחליפים". אם אנשי ההפקה לא שמו לב לכך לפני שהתוכנית שודרה, הצופים יראו "חור"  במגיש אשר דרכו ניתן לראות את הרקע.
למה דווקא צבע זה ולא אחר

בעבר, לפני המעבר לשימוש בעיבוד דיגיטלי, הצבע הכחול היה הצבע הקל ביותר להפרדה כימית מבין הצבעים על סרט הצילום. כיום, עם המעבר לשימוש באמצעים דיגיטליים, רוב חיישני המצלמות מורכבים מ־25% כחול, 25% אדום וכ־50% ירוק. הצבע הירוק נחשב לקל יותר לזיהוי בתוכנת מחשב ולכן השימוש נעשה בעיקר בו.
טכניקת צילום זו דורשת ניגודיות גבוהה כדי לאפשר הפרדה מלאה בין צבעי הרקע לצבעי האובייקט המצולם. גוף האדם מכיל מספר גוני אדום. לכן לא ניתן לעשות באדום שימוש. הצבעים: ירוק וכחול כמעט אינם מופיעים בגוף האדם. לכן בהם ניתן להשתמש. שימוש בצבע הקיים  באובייקט המצולם גורם לתוכנת המחשב להחליף את הצבע ברקע הנבחר. לדוגמה: אם הרקע הוא אדום והאדם לובש חולצה אדומה - עלולה להיווצר בעיה בהחלפת הצבעים. יכולים להיווצר "חורים" במרכז הגוף והאדם ייראה כבעל "ראש מרחף".
שימוש בצבעים אחרים

רוב המסכים עושים שימוש בגוני כחול וירוק, המנוגדים לגוני האדום שבגוף האדם.
לעיתים, בעקבות סביבת הצילום או שימוש באנשים בעלי גון עור שונה, נדרש שימוש במסכים בגוונים אחרים.
בסרט של דיסני "שירת הדרום" נעשה שימוש נרחב במסכים בגוון צהוב.
בסרט "אפולו 13" נעשה שימוש במסכים בצבע כתום.
בסרט "אייר פורס 1" נעשה שימוש במסכים בצבע אדום.
שימוש בצבעים אחרים > בחירה בצבעים שונים

בחירת גון הרקע של המסכים עשויה להיות מושפעת בין היתר מאחד או יותר מהגורמים הבאים:
תנאי התאורה באתר הצילומים.
צבעי הסביבה.
גוון העור של המצולמים.
טכניקת הצילום וסוג המצלמה.
לפעמים נעשה שימוש בצבעים פשוטים משיקולי עלות או מחוסר בצבע מסוים.
ראו גם

אפקטים מיוחדים בקולנוע
מלך זגורודסקי

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1868 
 פטירה:  23 בספטמבר 1953 (בגיל 85) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1939) 
 
אלימלך (מלך) זָגוֹרוֹדְסקי (זגור) (בכתיב המקורי (היידי): זאַגאָראָדסקי; בכתב לטיני: Zagorodsky;‏ 1 בדצמבר 1868, כ"ז בכסלו ה'תרכ"ט, פיהוסט, פלך מינסק, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – 23 בספטמבר 1953, י"ד בתשרי תשי"ד, תל אביב) היה פעיל ציוני ואגרונום ארצישראלי.
קורות חיים

זגורודסקי נולד בפיהוסט שבפלך מינסק, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), בנם של
מאיר יוסף (מלמד, תלמיד חכם, ממשפחת רבנים מנייסוויז') והניה זגורודסקי (בתו של ראש ישיבה במיר). בהיותו בן ארבע עברו הוריו לעיירה דויד-הרדוק, בה למד בחדר. בהיותו בן עשר הצטרף לאחיו הגדול, הסופר ישראל חיים זגורודסקי, ולמד עמו בבית מדרש בסטולין. שם נחשף לספרות ההשכלה.
לאחר מכן עבר למינסק והיה בה בין מייסדי אגודת "חובבי ציון". החל לעסוק בהוראה, ובשנותיו במינסק, אנטופול ובחצי האי קרים לימד מתמטיקה וגרמנית. במושבות הגרמניות בחצי האי קרים החל להתמחות בעבודה חקלאית. שם גם הקים בית ספר ללימוד עברית באמצעות שימוש בשפה העברית, ובשנת 1894 פרסם את ספרו "לשון הקודש", ובו הנחיות הוראה. לאחר מעברו לסימפרופול פעל במשותף עם ד"ר אביגדור יעקובסון, ייסד בעיר ספרייה עברית וערך אירועים תרבותיים וציוניים. בשנת 1905 נבחר לשמש ציר ל"וועידה לשווי זכויות". זגורודסקי המשיך בעבודתו החינוכית, ייסד בתי ספר לשבת והורה בהם ספרות וחשבון.
בשנת 1906 עבר לברלין ולמד בבית הספר הגבוה לחקלאות, לצד לימודי פילוסופיה באוניברסיטה. בפעילותו הציונית השתתף בדיונים כלליים שנערכו בביתו של אוטו ורבורג. באותה עת השלים דוקטורט בנושא גידול בננה ו-Voandzeia subterranea
(מין של קטנייה ממערב אפריקה).
בגרמניה עבד בתחנת ניסיונות חקלאית במקלנבורג ובפוליטכניקום לייצור סוכר.
לאחר שהוכשר בקניגסברג בחליבה, עלה בשנת 1911 לארץ ישראל. בסיועו של ורבורג התקבל לעבוד כיועץ חקלאי ואגרונום במשרד הארצישראלי. בתפקיד זה החל בהוצאת כתב העת "החקלאי", כתב עת שימושי ומדעי למקצועות החקלאות שהופיע בשנים תרע"ב–תר"פ.
מתוקף עבודתו ביקר בנקודות יישוב שונות, היה ממארגני הסתדרות הפרדסנים בפתח תקווה, ממייסדי הסתדרות האגרונומים ומייסד המחלבה בעקרון, ועסק בניהול המושבות במרחביה, רוחמה, הר טוב וכרכור. בשנת 1914 גורש למצרים, והיה ממייסדי בית הספר לפליטים שהוקם באלכסנדריה ובו לימד מדעים. בתום המלחמה שב לארץ ישראל ועסק בהדרכה חקלאית. ממצרים הביא מיני צמחים שונים. בתל אביב נבחר לשופט בית משפט השלום העברי.
זגורודסקי כתב מאמרים רבים בעיתונות העברית, ופרסם מספר ספרים
גולת הכותרת של עבודתו המדעית העברית הייתה "מילון כל-בו לחקלאות", שהופיע בשנים תרצ"ט-תש"א בסיוע ועד הלשון. המילון זיכה אותו בפרס ביאליק לחוכמת ישראל לשנת תרצ"ט (1939).
זגורודסקי היה נשוי משנת 1905 עד מותו לד"ר אידה זגורודסקי לבית וולוביק (1879–1957). אשתו, ילידת בוברויסק, הייתה רופאת שיניים שפעלה במקצועה עד שנאלצה להפסיק את עבודתה עקב מחלה שלקתה בה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אחר-כך התמסרה לעבודה ציבורית, הייתה שותפה לייסוד מרפאה לתלמידי בית ספר, ייסדה בית תינוקות ברחוב בוגרשוב והייתה פעילה בוויצו. ואולם עיקר מרצה הוקדש לטיפול בבעלה החולה, בעיקר לאחר פרישתו לגמלאות.
ב-1940 מסר זגורודסקי את כל רכושו כעיזבון בחיים לקרן קיימת לישראל.
נפטר בשנת 1953, בגיל 85. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
מספריו

לשון קודש: על פי השיטה הטבעית והקולית ... לדבר לכתוב ולקרוא ..., ורשה: האחים אָרגעלבראנד, תרנ"ד. (עם 172 תמונות)
הגננוּת; המרצה: הד"ר מ' זגורודסקי (שעורי הקיץ למורים', אב–אלול תרע"ג), יפו: מרכז המורים בא"י, תרע"ג.
ספר החלב: ספר שִמוש ליצרנים ולצרכנים, חלק א: החלב ותוצאותיו, יפו: החקלאי, תרע"ד–תרע"ה.
ספר השקדים: מנהל ומורה דרך לנוטעים, לפועלים, לסוחרים ולעולי גולה, יפו: החקלאי, תרע"ה.
אֹפני ההתיישבות, כרך א: ארץ גנים, יפו: רענניה (דפוס א' אתין וס' שושני) תרע"ט..
מארצנו: קובץ ספירות, חקירות ותאורים משנת תרפ"ב–ג, ירושלים; אלכסנדריה: הוצ' "החקלאי" בהשתתפות "התחיה", תרפ"ג 1923.
הזִבּוּל: מורה דרך לשִמושבזבלים ובדשנים, תל אביב: איתן–שושני, 1923. (חלק ראשון: "הזבול בדשנים חימיים: הוראות מעשיות לפרדסנים, לכורמים, לירקנים, לשתלנים, לפולחים וליערנים, עם טבלאות")
ספר הפרדסים: ספר עזר לגדול תפוחי זהב, לפרדסנים, לפועלים, למומחים ולבעלי משתלות, 2 כרכים, תל אביב: החקלאי, תרפ"ט. (חלק א–ב: "סִדור הפרדס: מהזרע עד ראשית הפוריות")
מלון כל בו לחקלאות, 4 כרכים (כרך א עברי–לועזי (אנגלית, צרפתית, גרמנית, רוסית), ב-3 חלקים; כרך ב לועזי), תל אביב: הוצאת מ' זגורסקי בסיוע ועד הלשון, תרצ"ט-תש"א. (מהדורה ב: יבנה, תש"ז)
עבודת אבותינו, או: החקלאות העברית לפי כתבי הקודש, תל אביב: נ' טברסקי, תש"ט 1949.
בעריכתו:
החקלאי: קֹבץ שִמושי ומדעי לכל מקצֹעות החקלאות, 5 כרכים: כרך א (תרע"ב/תרע"ג) – כרך ה (תרע"ט/תר"פ), יפו: דפוס א' אתין וס' שושני, תרע"ב–תר"פ.
הלוח החקלאי: ספר שִמוש למתעסקים באיזה מקצוע שהוא בחקלאות בארץ ישראל, עם ציורים וטבלאות: לוח העבודה מסודר לפי חודשי השמש (מאוקטובר עד אוקטובר) (אלמנך, הופיע החל בשנת תרפ"ד)
מ' זגורודסקי (עורך), הרצאות חקלאיות: קובץ עבודות הסתדרות האגרונומים בארץ ישראל בשנת תרפ"ה בסניפים ירושלם, תל אביב, ירושלים: הסתדרות האגרונומים בארץ ישראל (דפוס כהנא), תרפ"ה.
תרגום:
ר"ל אדמס (אסף וערך), טבלאות חקלאיות למנהלים, לאכרים ולפועלים: אפני העבודה וההוצאות (לפי המקֻבל בקליפורניה) ...; [תורגם על ידי] מ. זגרודסקי, 2 כרכים, יפו: החקלאי, תר"פ.
לקריאה נוספת

'זגורודסקי, אלימלך (מלך)', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 213–214. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  Über einige tropische Pflanzen, die auch als Futtermittel Verwendung finden können. I. Die Banane ("Musa"). II. Die Erderbse ("Voandzeia subterranea"). החלק הראשון התפרסם ב-1911 כמאמר (ראו ב-WorldCat.
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר אידה זגורודסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1204; חנה ואוריה פלדמן, לזכר נעדרים | ד"ר אידה זגורודסקי, דבר, טור 2, 26 באוגוסט 1957.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305574105171  GND: 1055331255  ISNI: 0000 0000 6692 9737  LCCN: no93003270  NTA: 333992857  VIAF: 51258804   WorldCat (עם VIAF): 51258804
מיקלוש רומאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביוני 1879 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 בינואר 1945 (בגיל 65) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Rennberger Miklós 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1901) 
 
מיקלוש רומאן (במקור רנברגר, בהונגרית: Román Miklós;‏ בודפשט, 8 ביוני 1879 – בודפשט, 15 בינואר 1945) היה אדריכל יהודי-הונגרי שנרצח בשואה. ביחד עם אחיו הצעיר יותר ארנה רומאן השאירו את חותמם על אדריכלות העיר בודפשט ושל הונגריה כולה בשל סגנונות התכנון הרבים שלהם ומגוון המבנים שתכננו.
קורות חיים

מיקלוש רנברגר נולד במשפחה יהודית לשתי משפחות יהודיות (הוריו) שמקורן באובודה ובאסוד. אביו היה אדולף רנברגר, סוחר, ואמו הייתה לאורה שפר. המשפחה אימצה את שם המשפחה רומאן בשנת 1900. מיקלוש קיבל את ההסמכה שלו כאדריכל ב-1901 באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. הוא נסע לסיור לימודי באיטליה עם מלגה ממלכתית, ולאחר מכן ביקר בגרמניה ובצרפת. בסביבות שנת 1902, יחד בלה מאלנאי, עבד במשרדו של בלה לייטה. בשנת 1903 פתח משרד ב-Visegrádi utca 4. באותה תקופה הוא היה בקשר עסקי כשותף עם בלה מאלנאי לזמן קצר. בין 1906 לבין 1926 עבד יחד עם אחיו הצעיר, ארנה רומאן. במהלך תקופה זו תוכננו על ידם כשמונים בנייני דירות, וילות ומפעלי תעשייה בבודפשט.
המשרד המשותף שלהם היה ב-Papnövelde utca 8, אותו הם עיצבו בעצמם. הבניינים הייחודיים היפים ביותר ובעיקר המאוחרים שלהם נבנו בין 1908 לבין 1914, בדיוק כמו אלה של האחים לפלר, בלה לפלר ושאנדור שמו לפלר שיצרו בסגנון דומה. האחים רומאן היו חסידי בלה לייטה לפני מלחמת העולם הראשונה, מיקלוש בסביבות 1902 ובלה לפלר עבדו במשרד לייטה בין 1903 לבין 1910. השפעתו של לייטה ניכרת בבירור ביצירותיהם של אז: אלמנטים של רומנטיקה לאומית (מוטיבים של אמנות עממית, צורות בקבוקים ומרפסת מגולפת) מסתננים דרך אדריכלות בנייני הדירות של אותה תקופה. בהשפעת האר נובו הווינאי המאוחר של בלה לייטה ולאיוש קוזמה, צורות אמנות עממיות הונגריות התפרשו מחדש לדפוסים גאומטריים שנשענו כבר לכיוון האר דקו על החזיתות והפנים של הבניינים שלהם. בעוד שלייטה הקדים את עמיתיו שבאו בעקבותיו, - כי הוא שם לב למבנה הבניינים שלו הרבה קודם לכן - השימוש בקישוט היה חשוב יותר לאחים רומאן.
יצירות האחים כוללת את האר נובו הפרחוני (1903–1907), האר נובו המאוחר (1908–1923), האר נובו המאוחר מעורב בהיסטוריציזם חדש בשנות ה-20 והאר דקו (אקספרסיוניזם, קוביזם), ארט דקו בסביבות 1930, בעוד שנות ה-30 ותחילת שנות ה-40 מאופיינת במודרניזם מאופק. אחד מהלקוחות הגדולים ביותר שלהם היה Hitel-és Leszáítóló Bank Rt., עבורו הם תכננו מספר בנייני דירות בין השנים 1909 לבין 1914.
יצירה יוצאת דופן וייחודית שלהם היא בניין העסקים והמגורים בסגנון באטורי (בערך 1912) בפינת Aranykéz utca ו-Regi posta utca בבודפשט. הוא הצליח לזכות בתחרות העיצוב של בית הכנסת בעיר אסוד בגלל מוצאה של אמו מעיר זו (1907–1908). לאחר גירוש קהילת אסוד למחנות הריכוז וההשמדה ב-1944, חיללו חיילי הצבא האדום הסובייטי את פנים בית הכנסת ובתחילת שנות ה-50 הרסו אותו בשל מצבו הרעוע.
אשתו השנייה משנת 1931 הייתה אולגה צייזל, ממנה התגרש כעבור שנתיים. באותה תקופה הוא התגורר ב-Pannónia utca 30.
פרויקטים עצמאיים ללא אחיו > הבניינים המפורסמים שלו

1903. Győr, Szent István út 5., Kereskedelmi és Iparkamara. Pályázat I. díj és kivitel (Málnai Bélával)
1903. Budapest, Hajós utca 32., Szegő Gáspár üzlet- és bérháza (Málnai Bélával)
1905. Budapest, Holló utca 12. – Madách Imre út, Róth-ház
1905. Budapest, Kiss János altábornagy utca 21., n. Szegő Árpád úr bérháza
1926. Budapest, Pasaréti út 55–57., kétlakásos ikervilla
1927. Budapest, Érmelléki utca 1., Dr. Somló Arnold és felesége, Reiszmann Szerén villája
1927 k. Budapest, Fecske utca 5., emeletráépítés
1927. Budapest, Kenyeres utca 14., szintráépítések
1927. Budapest, Lehel utca 19., szintráépítés
1927. Budapest, Böszörményi út 3/C., bérház [átépítve]
1930. Budapest, Bihari utca 12–14. – Horog utca 24–26. – Fokos utca 1–17–18. – Szállás utca 11.
1930. Budapest, Visegrádi utca 31. [átalakítva]
1930 k. Budapest, Tábornok utca 11/B. – Őrnagy utca 14. [teljesen átalakítva]
1931. Budapest, Őrnagy utca 12. [átalakítva]
1932. Budapest, Hajlék utca 10., lakóház
1933–1934. Budapest, Pannónia utca 46/A. bérház
1934. Budapest, Attila út 67. – Logodi utca 12., Jellinek Adél lakásátalakítása
1936. Budapest, Budafoki út 72., emeletráépítés
1936. Budapest, Kökörcsin utca 3., lakóház
1936. Budapest, Retek utca 19., a MIKéFE (Magyar Izraelita Kézmű és Földművelési Egyesület) bérháza
1937. Budapest, Alig utca 12., bérház
1940. Budapest, Uszály utca 5.
1941. Budapest, Alig utca 10. bérház
1941–1942. Budapest, Lágymányosi utca 28. – Stoczek József utca 15.
פרויקטים עצמאיים ללא אחיו > תוכניות, אנדרטאות ומבנים שנחרבו

1905. Pozsony [SK], Első Takarékpénztár, Pályázat III. díj (Grosz Alfréddal)
1906. Nagyvárad [RO], „Fekete Sas” szálloda pályaterve
1907–1908. Aszód, Zsinagóga [elpusztult]
1909. Győr, Győri Első Takarékpénztár tervpályázata
1919-1920 körül. Szeged, Szikra gyufagyár [szerzősége bizonytalan]
1928. Budapest, Nagy Lajos király útja 169. (volt Hajtsár utca 145.), Soós András szűcsárúgyárának toldaléka [elpusztult]
1929. Budapest, Mészáros utca 60/C – Aladár utca 21., bérház [elpusztult]
1932. Budapest, Bimbó út 43., Fodor István emeletes családi háza [szerzősége bizonytalan]
1932. Budapest, Szállás utca 16/A, kétemeletes bérház terve
1932. Budapest, Pannónia utca 30. – Radnóti Miklós utca 23., kirakatszekrény Berger Károlyné részére [elpusztult]
פרויקטים שיצר יחד עם אחיו > הבניינים המפורסמים שלהם

1908. Siófok, Batthyány utca 27., Reisz Henrik nyaralója [átalakítva]
1909. Budapest, Thököly út 57/A, Magyar Acetilénlámpa Rt. villája
1909. Budapest, Bíró utca 6/D, Farkas-villa
1909–1910. Budapest, Papnövelde utca 8., Hitel- és Leszámítoló Bank Rt. lakóháza
1909–1911. Budapest, Irányi utca 27. – Cukor utca 1., gr. Karátsonyi Jenő és gr. Karátsonyi Aladár bérháza
1910. Budapest, Angol utca 83., Vajda Imre bérháza (átalakítva)
1910. Budapest, Síp utca 7., Goldscheider-ház
1910. Budapest, Visegrádi utca 62. – Gogol utca 28., Magyar Vacuum Cleaner üzlet-és raktárháza
1910. Budapest, Révay utca 16. (most Bálint Ház)
1910–1911. Budapest, Falk Miksa utca 15.
1910–1911. Budapest, Wesselényi utca 24. – Nagydiófa 22–24.
1911. Budapest, Reáltanoda utca 9., gr. Karátsonyi Jenő és gr. Karátsonyi Aladár bérháza
1911. Budapest, Október 6. utca 15., Schiffer-ház
1911. Budapest, Falk Miksa utca 24–26. – Balaton utca 5., Schiffer-ház
1911. Budapest, Akácfa utca 4., bérház és Valter-mozgó
1911–1912. Budapest, Alkotás utca 39/A – Kiss János altábornagy utca 22.
1911–1912. Budapest, Kresz Géza utca 19. [teljesen átalakítva]
1912 k. Budapest, Aranykéz utca 2. – Régi posta utca 8., Bátori-féle üzlet- és lakóház
1912. Budapest, Akácfa utca 13.
1912 k. Budapest, Greguss utca 4., Gulden-ház
1913. Budapest, Greguss utca 6.
1913 k. Budapest, Greguss utca 12. – Kékgolyó utca 24.
1913 k. Budapest, Radnóti Miklós utca 25. – Tátra utca 19., Pollák-káz
1913 k. Budapest, Lehel utca 4/C., Fábián-ház
1913. Budapest, Nagyenyed utca 11–13. – Kékgolyó utca 26–28., Hitel- és Leszámítoló Bank Rt. lakóházai
1913. Budapest, Rumbach Sebestyén utca 6. – Dob utca 8., Glücksmann-ház
1913. Budapest, Kőrösi Csoma sétány 1.
1913–1914. Budapest, Csengery utca 61., Jellinek-ház
1914. Budapest, Pannónia utca 30. – Radnóti Miklós utca 23., lakóház
1914. Budapest, Nagyenyed utca 3., Hitel- és Leszámítoló Bank Rt. lakóháza
1914. Budapest, Greguss utca 3.
1914. Budapest, Greguss utca 8. (Sachsel Jenő homlokzat átalakításával)
1914. Budapest, Greguss utca 10.
1914. Budapest, Víg utca 15., Janács-ház
1914–1915. Budapest, Királyhágó tér 1. – Böszörményi út 11/B.
1922. Budapest, Villányi út 78. – Bajmóci út 1., Humanic bőrgyár rt. 3 db emeletes tisztviselőházai
1923. Budapest, Csermely út 9., Griesz Arnold úr nyaralója
1923–1924. Budapest, Vágány utca 2., Kaszab Poliklinika – Pesti Izraelita Hitközség orvosi rendelőintézete [teljesen átalakítva]
1924. Budapest, Hungária körút 171–173. – Erzsébet királyné útja 4.
1924. Budapest, Klauzál utca 30. – Nyár utca 29., Landesmann kaszinó és lakóház
1925–1926. Budapest, Szövetség utca 41., Rendőri Gyermekbíróság otthona, egy 1889-es ház átalakítása
פרויקטים שיצר יחד עם אחיו > תוכניות, אנדרטאות ומבנים שנחרבו

1906. Sátoraljaújhely, Magyar Ált. Hitelbank háza
1906. Belényes [RO], egy emeletes városi vendéglő és szálloda, Pályázat I. díj
1907. Zombor [SRB], Függetlenségi Kör székháza, Pályázat, megvétel
1907 k. Siófok, Batthyány utca 17., villa [szerzőségük bizonytalan]
1908. Budapest, Váralja utca 4. (korábban Logodi utca 21.), Ervin Kálmán villája [elpusztult, a belső berendezés is a Román-testvérek terve alapján készült]
1908 k. Siófok, dr. Erdélyi-nyaraló [helye és állapota ismeretlen]
1908 k. Siófok, Glass-nyaraló [helye és állapota ismeretlen]
1909–1910. Budapest, Tigris utca 6., Klinger Lipót és Barna József kétemeletes háza [elpusztult]
1910 k. Budapest, Páva utca, zsinagóga terve
1910 k. Budapest, Krisztina körút 7. [közreműködésük bizonytalan]
1910. Siófok, Községháza és Balatonvidéki Takarékpénztár [elpusztult]
1922–1923. Budapest, Mihály utca 4., villa [elpusztult]
1924–1927. Budapest, Kelenhegyi út 49., villa [állapota ismeretlen]
1929–1930. Budapest, Mészáros utca 60/C, bérház (elpusztult)
לקריאה נוספת

János Gerle – Attila Kovács – Imre Makovecz: אדריכלות הונגרית בתחילת המאה ה-20. הוצאת ספרי ספרות – Bonex, בודפשט, 1990.
ד"ר אנדראש פרקאי: הארכיטקטורה של בודה בין שתי מלחמות העולם, MTA Research Institute History, בודפשט, 1995.
ד"ר אנדראש פרקאי: הארכיטקטורה של פשט בין שתי מלחמות העולם (עורך אנדראש פרקאי), אדריכלות מודרנית, היסטוריה אדריכלית והגנה על אנדרטאות, בודפשט, 2001.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
פשטי הירלפ 1930. לוח השנה הגדול של השנה. אמנות אדריכלית מודרנית, 1930.
מחקר הספרייה העירונית והתכנונית של זולטן בולה.
יאנוש בלאשה בודפשט רובע 12. אוסף ההיסטוריה המקומית של הרובע.
תעודת נישואין 1931/ רובע 6
מסך פתח אוהל מועד

פתח אוהל מועד בדגם המשכן בתמנע.
מסך פתח אוהל מועד, המופיע בתורה גם כמסך פתח האוהל, הוא מסך שנתלה בכניסה למשכן שיצרו בני ישראל במדבר ושימש להפרדה בין חצר המשכן לבין אוהל מועד. המסך היה תלוי במזרח האוהל על חמישה עמודי שיטים. את המסך נשאו בני גרשון על ידי העגלות. הציווי לעשיית המסך מופיע בתורה בספר שמות, פרק כ"ו, פסוקים ל"ו–ל"ז ועשייתו בפועל מופיעה בספר שמות, פרק ל"ו, פסוקים ל"ז–ל"ח.
המסך

המסך היה עשוי מחוטי צמר- הצבועים בתכלת, ארגמן ותולעת שני- ומפשתן. חוטים אלו היו שזורים יחד כך שעל המסך היו ציורים של חיות. המסך היה מעשה רוקם, כלומר שמשני הצדדים נראתה אותה הצורה על המסך, שלא כמו הפרוכת שהייתה מעשה חושב. גודלו של המסך היה כגודל הפרוכת- 10 אמות על 10 אמות, כך שהוא כיסה את כל הפתח.
העמודים

את המסך תלו על גבי חמישה עמודי שיטים המצופים בזהב. עמודים אלו היו גבוהים 10 אמות, כגודל המסך, וניצבו על חמישה אדני נחושת, אדן לכל עמוד. לעמודים חיברו ווים מזהב שעליהם הונחה קורה ארוכה שעליה תלו את המסך.
ראו גם

חצר המשכן
כלי המשכן
בצלאל בן אורי
קרשי המשכן
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ה.
↑  רש"י על ספר שמות, פרק כ"ו, פסוק ל"ו בדיבור המתחיל "רוקם".
↑  על פי רש"י על ספר שמות, פרק כ"ו, פסוק ל"א דיבור המתחיל "כרבים".
| המשכן וכליו |
| --- | --- | --- |
| מבנה המשכן | אוהל מועד • חצר המשכן • קרשי המשכן • יריעות המשכן • עמודי המשכן • קלעי החצר • אדני המשכן |  |
| מָסַכִים | הפרוכת • מסך פתח אוהל מועד • מסך שער החצר |  |
| כלי המשכן | ארון הברית • הכרובים • כפורת • המנורה • שולחן הפנים • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • הכיור |  |
| בגדי כהונה | מכנסיים • אבנט • כתונת • מצנפת/מגבעת • מעיל • אפוד • חושן • ציץ |  |
| נושאי המשכן | שבט לוי • גרשון • קהת • מררי |  |
| אדריכלי המשכן | בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
| אוהלי המשכן | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
מטריצה הפיכה

באלגברה ליניארית, מטריצה ריבועית תיקרא הפיכה אם קיימת מטריצה ריבועית אחרת, כך שמכפלתן היא מטריצת היחידה. שמות נוספים למטריצה הפיכה הם מטריצה רגולרית ומטריצה לא סינגולרית.
הגדרה פורמלית

תהי  \ A מטריצה מסדר  \ n\times n. המטריצה תיקרא "הפיכה" אם קיימת מטריצה אחרת, שתסומן  \ A^{-1} ותיקרא המטריצה ההופכית של  \ A, כך שמתקיים  \ AA^{-1}=A^{-1}A=I_{n}, כאשר  \ I_{n} היא מטריצת היחידה מסדר  \ n\times n, בפעולת כפל מטריצות סטנדרטי.
מטריצה שאינה הפיכה תיקרא סינגולרית (או לא הפיכה).
דרכים למציאת מטריצה הופכית

קיימות מספר שיטות יעילות לחישוב מטריצה הופכית כשהנפוצות ביותר הן דירוג מטריצות (אלימינציית גאוס-ז'ורדן) ושיטת ניוטון-רפסון.
דוגמאות > מטריצות הפיכות

לפי ההגדרה, כדי להראות שמטריצה מסוימת היא הפיכה, מספיק למצוא מטריצה נוספת כך שמכפלתן היא מטריצה היחידה. לכן, דוגמה טריוויאלית למטריצה הפיכה היא מטריצת היחידה עצמה,  \ I_{n} .
דוגמה נוספת היא המטריצה:
דוגמאות > מטריצות לא הפיכות

מטריצת האפס היא לא הפיכה, כי תוצאת המכפלה של כל מטריצה עם מטריצת האפס היא שוב מטריצת האפס, ואף פעם לא  \ I_{n}. באופן כללי יותר, אם AB=0 (כאשר  \ B\neq 0) אז A אינה הפיכה. זוהי תכונה כללית של הכפל בחוגים: מחלק אפס אינו יכול להיות הפיך. בחוג המטריצות מעל שדה מתקיים גם הכיוון ההפוך: אם A אינה הפיכה, אז יש  \ B\neq 0כך ש-AB=0.