אליהו אשתור
הערות שוליים

1 2 3 4 5  נחמיה לבציון, "פרופסור אליהו אשתור ז"ל - דרכו בחקר תולדות היהודים בארצות האסלאם", פעמים 21 (תשמ"ה), מכון בן צבי, עמ' 134 - 138.
↑  ראו עמ' XVI למבוא של כרך א' ל"ספרו תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים", שם הוא כותב: "הרב הפרופ' ש. אסף העושה עמדי טובות שנים רבות והציל אותי מארץ התפת...". לפי מאמרה של פרנקל הנ"ל, עמ' 40 (הערת שוליים 66). בזמן היותו בווינה, תרגם אשתור עבור אסף (שישב בישראל) מקורות בשפה הערבית, לרבות תעודות מן הגניזה שהיו בווינה. ראו ש"ד גויטיין, "כתבי גניזה מן התקופה הממלוכית", תרביץ מ"א (תשל"ב), עמ' 59 - 81, בעמ' 59.
1 2  ראו הפרטים על הכריכה האחורית של ספרו "A social and economic history of the Near East in the Middle Ages".
↑  מינויים באוניברסיטה, דבר, הודעת האוניברסיטה העברית על העלאה בדרגה של אשתור לדרגת פרופסור חבר, 2 בינואר 1964.
↑  מקורות נוספים למפעל אוריינס יודאיקוס במכון בן צבי הם: תעודות הגניזה המצרית; צילומים של רשימות המחקר של פרופ' ש"ד גויטיין (המעבדה לחקר הגניזה של גויטיין, שהעתקה ממוקם במכון לתצלומי כתבי יד של בית הספרים הלאומי); וכן העזבונות הספרותיים של פרופ' יעקב מאן ופרופ' דוד צבי בנעט. לפרטים נוספים ראו מנחם בן ששון, יהודי סיצליה 825 - 1068, תעודות ומקורות, ירושלים: מכון בן צבי, תשנ"א, הקדמה, עמ' 7.
↑  לרשימת ספריו בשפות השונות ראו בפרק: "חיבוריו".
↑  אשתור הרצה באוניברסיטאות שונות, כאמור בפריז (באקול פראטיק דה אוטז אטיד), בבוסטון (הרווארד) ובציריך, וכן בבית המדרש לרבנים באמריקה, בניו יורק (ראו האמור בכריכת הספר של המהדורה האנגלית של ספרו על "קורות היהודים בספרד המוסלמית").
↑  ראו לעניין זה, אם כי מנקודת מבט אחרת, את דבריה של חוקרת הגניזה מרים פרנקל, "תיבת ההיסטוריה של יהודי ארצות האסלאם בימי הביניים - ציוני דרך וסיכויים", פעמים 92 (תשס"ב), מכון בן צבי, עמ' 23 - 61, בעמ' 47, אשר לצד ביקורת על מחקריו, מציינת כי: "הנחותיו הבסיסיות (של אשתור) מוצגות בו (במחקריו על ההיסטוריה של יהודי המזרח) עדיין כאמיתות מוחלטות שאין עליהן עוררין".
↑  ראו למשל המספר הרב של המהדורות וההדפסות של מחקרו הגדול על "קורות היהודים בספרד המוסלמית".
↑  השימוש בציטוט נמצא לראשונה במאמרו של נחמיה לבציון, "פרופסור אליהו אשתור ז"ל - דרכו בחקר תולדות היהודים בארצות האסלאם", פעמים 21 (תשמ"ה), מכון בן צבי, עמ' 134 - 138, בעמ' 135 - 136.
↑  לעניין הג'יזיה ראו בשער החמישי לכרך השני של ספרו תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים, תקופת הממלוכים הברג'ים, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"א-1951, ובפרט בעמ' 291.
↑  לעניין זה ראו גם במאמרו של אשתור, ד"ר א. אשתור, ‏דמות היהודים בעיני המוסלמים בימי הביניים, באתר "דעת", מחניים ע"ו, תשנ"ג (צ"ל תשכ"ג). אשתור הראה כי טענות קנאי הדת המוסלמים כנגד היהודים, בשל מקצועם של היהודים, החלו בעיקר לאחר השינוי שחל בריבוד החברתי והכלכלי שלהם בארצות שנכבשו על ידי המוסלמים, והם הפכו מאיכרים או מעובדי עבודות שנחשבו לעבודות בזויות (כגון, בורסקאים, צבעים וסנדלרים) לנושאי משרות גבוהות (כגון, וזירים, אנשי חצר, יועצים מדיניים ורופאי השליטים) ולבעלי מקצועות יוקרתיים (כגון, סוחרים גדולים, בנקאים ורופאים). אשתור הצביע על שינוי ברטוריקה של קנאי הדת המוסלמים כנגד היהודים, וטען כי מקורו במגע ממושך של המוסלמים עם הנוצרים (בעיקר בתקופת מסעות הצלב).
↑  לפרוט טענות אילו ראו בערך: "תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים", ובפרט בפרק: "הביקורת על סדרת הספרים". האמור שם מתבסס בעיקר על מאמרה של מרים פרנקל, "תיבת ההיסטוריה של יהודי ארצות האסלאם בימי הביניים - ציוני דרך וסיכויים", פעמים 92 (תשס"ב), מכון בן צבי, עמ' 23 - 61 (על אשתור ראו עמ' 38 - 47).
↑  ראו למשל Ross Brann, Power in the Portrayal: Representations of Jews and Muslims in Eleventh- and Twelfth-Century Islamic Spain, New Jersey: Princeton University Press, 2002, p. 2, footnote 6. למרות הביקורת מציין רוס כי מחקרו של אשתור על קורות היהודים בספרד המוסלמית הוא עדיין ספר יסוד בנושא.
↑  שני הכרכים יצאו לאור לראשונה, בעברית, בשנים 1960–1966. מהדורה שנייה יצאה לאור בשנת 1972.
↑  המהדורה האנגלית הראשונה יצאה לאור, בשלושה כרכים, בשנת 1973. מהדורה זו זכתה לפופולריות רבה והודפסה שוב בשנים 1979, 1984 ו- 1985. בשנת 1991 יצאה לאור הדפסה חדשה של המהדורה האנגלית בשני כרכים (הכרך השני והשלישי אוחדו לכרך אחד), והודפסה שוב, בשנים 1993 ו- 2000. החל משנת 2011 מודפס הספר "לפי דרישה" (Print on Demand).
↑  האינדקס לכרך הראשון הוכן על ידי Kay Powell.
↑  שם כתב בין היתר על "אלכסנדריה". ראו האנציקלופדיה העברית, תל אביב: החברה להוצאת אנציקלופדיות, תשל"ז, כרך ג', עמ' 638 - 675.
↑  על ארץ ישראל, ראו למשל מאמרו: ד"ר אלי אשתור, "אוסף של כתבי יד ערביים מארץ ישראל", ירושלים - מחקרי ארץ ישראל, ספר ישעיהו פרס, בעריכת מיכאל איש שלום, מאיר בניהו ועזריאל שוחט, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ג, עמ' רפ"ה - ר"צ.
↑  על ירושלים ראו למשל מאמריו: א. אשתור, "ירושלים בימי הביניים המאוחרים", ירושלים - מחקרי ארץ ישראל, ספר ב/ה, בעריכת מ. איש שלום, מ. בניהו, י. פרס וע. שוחט, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשט"ו, עמ' ע"א - קט"ז; א. אשתור, "ספר ערבי על שבחי ירושלים", תרביץ ל' (תשכ"א), עמ' 209 - 214; א. אשתור, "הספרות על שבחי ירושלים של המוסלמים והספרות הנוצרית מסוג זה", סוגיות בתולדות ארץ-ישראל תחת שלטון האסלאם, עורך: משה שרון, ירושלים: יד יצחק בן צבי, תשל"ו, עמ' 71 - 75.
↑  Prof. E. Ashtor, Introduction, in: David Corcos, Studies in the History of the Jews of Morroco, Jerusalem: Rubin Mass, 1976, pp. IX - XVIII.
↑  לפירוט על הכרך הראשון של המהדורה האנגלית, ראו באתר ההוצאה לאור של הספר.
1 2  לפירוט על הכרך השני והשלישי של המהדורה האנגלית, ראו באתר ההוצאה לאור של הספר.
↑  המאמרים (בצרפתית, באנגלית, או באיטלקית) הם: Quelques observations d’un orientaliste sur la thèse de Pirenne; Nouvelles refléxions sur la thèse de Pirenne; Aperçus sur les Radhanites; The Karimi merchants; Les lainages dans l’orient médiéval; The Venetian supremacy in Levantine trade; The Venetian cotton trade in Syria in the later Middle Ages; Il commercio levantino di Ancona nel basso Medioevo; Profits from trade with the Levant in the fifteenth century; The volume of Levantine trade in the later Middle Ages (1370-1498); Spice prices in the Near East in the 15th century; La découverte de la voie maritime aux Indes et les prix des épices.
↑  המאמרים (בצרפתית, באנגלית, או איטלקית) הם: Le Proche-Orient au Bas Moyen Age: une région sous-développée; The economic decline of the Middle East during the Later Middle Ages – an outline; Levantine sugar industry in the Later Middle Ages – an example of technological decline; L’ascendant technologique de l’Occident médiéval; Aspetti della espansione italiana nel Basso Medioevo; L’apogée du commerce vénitien au Levant: un nouvel essai d’explication; Levantine alkali ashes and European industries; The factors of technological and industrial progress in the Later Middle Ages; The Jews in the Mediterranean trade in the later Middle Ages.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257941005171  BIBSYS: 90606649  BNE: XX1118360  BnF: cb119884596 (data)  CiNii: DA02162047  GND: 118976753  ISNI: 0000 0001 1877 5021  LCCN: n50001990  NKC: jn20000600454  NLA: 35008985  NLG: 72927  NTA: 06837626X  RERO: 02-A002942637  SELIBR: 137585  SUDOC: 027952428  VcBA: 495/277675  VIAF: 68938099   WorldCat (עם VIAF): 68938099