stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עודה אבו מועמר
הערות שוליים

↑  כרמית ספיר ויץ, ‏100 שנים להקמת ה"הגנה": מה הקשר בין המפקדה של אז לממשלת האחדות?, באתר מעריב אונליין, 11 ביוני 2020
↑  אליהו נאוי. שייח' עודה אבו מועמר - מותה של אגדה. "אריאל", 194. עמ' 104 -105, דצמבר, 2010.
1 2  פסיפס: דתות ועדות בצה"ל - בדואים, באתר גיליון "מערכות" מיוחד, עמ' 194.
↑  חנינא פורת, הבדואים במלחמת העצמאות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 במרץ 2019
1 2  אילנה קוריאל, מת השייח' אבו מועמר שחצה את התעלה עם שרון, באתר ynet, 15 בפברואר 2009
↑  חנינא פורת, תרומתם של המוכתרים העבריים בנגב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 בינואר 2022
↑  נגב ברמה 41 - ארוע לזכרו של שיח עודה ז"ל, באתר YouTube.com, 2012
אנדרטת בני חוף הכרמל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  עתלית 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1972
 תאריך פתיחה רשמי:  1972 
 יוצר:  יעקב אפשטיין 
 
 קואורדינטות:  32°40′43″N 34°56′24″E﻿ / ﻿32.678611111111°N 34.94°E﻿ / 32.678611111111; 34.94
  (למפת הכרמל מוגדלת) אנדרטת בני חוף הכרמל (למפת הכרמל רגילה) אנדרטת בני חוף הכרמל (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת בני חוף הכרמל (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת בני חוף הכרמל 
 
בחזית שלושת קירות הבטון מאחור לוח ההנצחה ומעל האנדרטה
אנדרטת בני חוף הכרמל היא האנדרטה המרכזית המנציחה את חללי המועצה האזורית חוף הכרמל שנפלו במלחמות ישראל. האנדרטה שוכנת ליד עתלית וצמודה לכביש החוף על רכס הכורכר. האנדרטה עוצבה על ידי הפסל יעקב אפשטיין.
הקמה

בחודש יולי 1967 הוחלט במועצה על הקמת אנדרטה שתנציח את 12 בני המועצה שנפלו במלחמת ששת הימים. לצורך בחירת האנדרטה הוקמה ועדה שופטים שכללה את ראש המועצה את הפסל יצחק דנציגר וחברים נוספים. לוועדה הוגשו חמש הצעות. החלטת השופטים ניתנה באפריל 1968 על פיה הפסל יעקב אפשטיין זכה במקום הראשון והצעתו נבחרה. התקציב להקמת האנדרטה כולל כביש גישה ומקומות חניה נאמד ב-60 אלף לירות. האנדרטה נחנכה בשנת 1972. בהמשך הורחבה האנדרטה כדי שתשמש להנצחת כל חללי בני היישובים במועצה שנפלו בכל המלחמות ממלחמת העצמאות ועד ימינו. מונצחים בה שמותיהם של 98 לוחמים.
האנדרטה בנויה משנים עשר עמודי בטון בגובה שבעה מטר הצבועים בצבע חום ורדרד, היוצרים ביחד מעגל. חלק מהעמודים צמודים לעמודים האחרים וחלקם ניצבים בדד. החלק העליון של העמודים מעוצב בדגמים גאומטריים. בהמשך עם הרחבת האתר להנצחת כל החללים נבנה קיר הנצחה בעל רקע שחור שעליו מצוינים שמות כל החללים. בחזית הקיר רחבה גדולה הבנויה מפלטות של גרנולית בצבע אפור. בחזית הרחבה בנויים שלושה קירות הצבועים באפר בהיר, שניים משני צידי הרחבה מקבילים אחד לשני, הקיר השלישי בנוי ביניהם יותר פנימה ובכך מאפשר מעבר משני צידי הקיר. על הקיר השמאלי כתובת, המועצה האזורית חוף הכרמל. על הקיר הימני הכתובת: "זיכרון נצח לבני חוף הכרמל אשר נפלו במלחמות ישראל ובשירות המולדת, על הקיר המרכזי בחזית הפסוק מספר ישעיהו ס"ו,יג: ”כאיש אשר אמו תנחמנו כן אנוכי אנחמכם ובירושלים תנוחמו” ומאחור הפסוק "מנשרים קלו מאריות גברו".
בטו בשבט של שנת תשנ"ח (1998) ניטעה ליד רחבת החנייה של האנדרטה חורשת עצים הנקראת "חורשת הנופלים".
הערות שוליים

↑  תוקם אנדרטה לחללים מיישובי חוף הכרמל, דבר, 4 ביולי 1967
↑  אנדרטה לזכר לוחמים תוקם ליד עין כרמל, מעריב, 16 באפריל 1968
↑  הנתון מעודכן לחודש אפריל 2020.
עגור (סוג)

| עגור |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
משפחה:: עגוריים
סוג:: עגור
שם מדעי
 Grus ‏בריסון, 1760

עגורים אפורים בשמורת החולה
עגור יפני
עגור (שם מדעי: Grus) הוא סוג של עופות במשפחת העגוריים. זה הוא הסוג הגדול במשפחה, והוא מכיל 12 מינים מתוך 15 המינים שיש במשפחה זו (לצד שני מיני עגור הכתר וכן המין עגור כרבלתי).
בישראל המינים עגור אפור ועגור חן הם מינים חולפים, אשר לעיתים עוצרים לשהייה קצרה, בעיקר בשמורת החולה.
מיני הסוג

| שם | שם מדעי | תמונה | משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| עגור סיבירי | Grus leucogeranus |  | משקל: 4.9–8.6 ק"ג |
| עגור אדום-ראש | Grus antigone |  | משקל: 6.8–7.8 ק"ג |
| עגור ברולגה | Grus rubicunda |  | משקל: 3.7–8.7 ק"ג |
| עגור לבן-עורף | Grus vipio |  | משקל: 5.6~ ק"ג |
| עגור קנדי | Grus canadensis |  | משקל: 2.7–6.7 ק"ג |
| עגור חן | Grus virgo |  | משקל: 2–3 ק"ג |
| עגור כחול | Grus paradisea |  | משקל: 3.6–6.2 ק"ג |
| עגור אפור | Grus grus |  | משקל: 3–6.1 ק"ג |
| עגור הכתם | Grus monacha |  | משקל: 3.7~ ק"ג |
| עגור אמריקאי | Grus americana |  | משקל: 7.3~ ק"ג |
| עגור שחור-צוואר | Grus nigricollis |  | משקל: 5.5~ ק"ג |
| עגור יפני | Grus japonensis |  | משקל: 7.7–10 ק"ג |
בתרבות

בתרבות יפן מקובל לייחס לעגור מזל טוב. סיפורה של סדקו ססקי ואלף עגורי האוריגמי שקיפלה הפך למפורסם גם מחוץ ליפן.
לקריאה נוספת

צפריר רינת, שיטה חדשה לסילוק העגורים משדות עמק החולה: קרן לייזר משולבת AI, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2024
קאתי מרפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוגוסט 1967 (בת 57) אסקס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין מק'קוויט "קאתי" מרפי (באנגלית: Catherine McKevitt "Cathy" Murphy; נולדה ב-7 באוגוסט 1967) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

מרפי נולדה באסקס שבאנגליה. היא למדה בבית הספר לתיאטרון סילביה יאנג. ב-1991 גילמה את לורה, אהובתו של מארק פאולר, באופרת הסבון "איסטאנדרס". ב-2005 חזרה לסדרה בתפקיד אחר בדמות טרישה טיילור. ב-2003 השתתפה בסדרה "Family Affairs" במשך שנה אחת ושיחקה בתפקיד שריל בארקר. היא גילמה את טילי ווטקינס בסדרת הדרמה התקופתית "בית אליוט".
ב-23 בספטמבר 2010 פורסם שמרפי צפויה לחזור לסדרה "איסטאנדרס" בפעם השלישית, ולגלם את הדמות של ג'ולי פרקינס, חברה של בילי מיטשל. ב-21 ביוני 2011 עזבה מרפי את הסדרה אחרי הופעה של שנה אחת.
ביוגרפיה > חיים אישיים

למרפי יש שתי בנות עם בן זוגה לחיים, שאיתו היא במערכת יחסים מאז 2002.
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2012. נבדק ב-2010-09-23. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Love, Ryan (23 בספטמבר 2010). "Cathy Murphy joins 'EastEnders'". Digital Spy. London: Hachette Filipacchi UK. נבדק ב-23 בספטמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7194 8993  LCCN: no2004009303  SNAC: w6tm8k5s  VIAF: 92838794   WorldCat (עם VIAF): 92838794
נכות בלתי נראית

נכויות בלתי נראות מוגדרות כמוגבלויות שאינן מתבטאות בתופעות חריגות או במגבלות תפקודיות הנראות לעין. אנשים הבאים במגע עם אחרים שיש להם נכות בלתי נראית, אינם חשים ברמזים שיובילו לשינוי התנהגותם בהקשר לאדם עם הנכות. לפער זה בין האדם עם הנכות לסביבתו – השלכות והשפעות רבות.
סוגים של נכויות בלתי נראות

נכויות בלתי נראות יכולות לכלול את הקטגוריות הבאות:
מחלות כרוניות - הן מחלות ממושכות או קבועות, לעיתים מחלה כרונית היא פרוגרסיבית או מאופיינת בהתפרצויות והפוגות - כגון, אסתמה, אפילפסיה, מחלות לב, סרטן, אי ספיקת כליות, תסמונת התשישות הכרונית, דאבת (בלועזית פיברומיאלגיה), אנדומטריוזיס ועוד.
לקויות חושיות (סנסוריות) - שם כולל לכל הקשיים בתחום הסנסורי, קושי זה מאופיין באי יכולת לווסת ולארגן את התגובות לקלט חושי, בדרך מדורגת ומסתגלת. הכוונה לליקוי בארגון המידע החושי ובפירושו. כגון, לקויי ראייה, כבדי שמיעה, עיוורי צבעים ועוד.
לקויות התפתחותיות - נכות התפתחותית מוגדרת כתפיסה כוללת לתיאור נכויות שחלק ממאפייניהם מתייחסים לליקוי פיזי או מנטלי או שניהם. הן אירעו לאדם טרם הגיעו לגיל בגרות והן בלתי הפיכות, לדוגמה לקויות למידה (כגון, דיסגרפיה, דיסקלקוליה, דיסלקסיה), אוטיזם והפרעת קשב.
הפרעות נפשיות  - מתבטא בדפוס התנהגותי או חשיבתי ששונה מהנורמה הגורם למצוקה משמעותית ולקשיי תפקוד. הפרעות אלו לרוב אינן נראות לעין.
לקויות פיזיות – מתאפיינות במוגבלות גופנית מולדת או נרכשת בעקבות מצב מולד, התפתחות פתולוגית או כתוצאה מפציעה. ישנן רמות חומרה שונות וסוגים שונים של נכויות פיזיות שיכולות להיות קבועות או זמניות. מתוך כלל הנכויות הפיזיות קיימות כאלו שאינן נראות לעין, כגון פגיעות עמוד שדרה, פגיעות פנימיות ובמערכת העצבים. נכויות אלה יכולות להתבטא בקושי תפקודי ו/או בכאבים נלווים.
קשיים

נכויות בלתי נראות יכולות להשפיע על האדם בתחומים רבים בחייו, בלימודים, בעבודה ובתפקודים חברתיים.
לעיתים, אנשים עם נכות בלתי נראית אינם נתפסים בחברה כמוגבלים והציפייה מהם היא ל"תפקוד תקין". לכן החברה לעיתים מתייחסת אליהם כמתלוננים, כמחפשי תשומת לב או כמבקשי הטבות. אנשים עם נכות בלתי נראית מתקשים על כן לנצל הקלות והטבות הניתנות על פי המודל החברתי לבעלי נכויות. אנשים עם נכות או מחלה כרונית מדווחים כי לעיתים הם נתקלים בתגובה של פליאה מסביבתם בעת שהם חושפים את כאבם או מוגבלותם: "אבל אתה נראה טוב?", במקרים אחרים, נמצא אנשים עם ציפיות נוקשות מאדם עם לקות כתוצאה מחוסר הבנה של רמת המוגבלות. כתוצאה מן הפער שבין אי הנראות של הנכות לבין קשיים בתפקוד, אדם עם מגבלה עלול להיקלע למצב המצריך מתן "תזכורת" לאנשים סביבו לגבי מגבלותיו.
לדוגמה תלמידים עם ליקויים קוגניטיביים מתקשים לארגן ולהשלים את העבודה בבי"ס, אך המורים שאינם מודעים לסיבה לקשיי התלמיד, עלולים להיות חסרי סבלנות.
אחד ההסברים לתופעה זו היא טעות הייחוס הבסיסית של אנשים בעת שיפוט התנהגותם של בני אדם אחרים. טעות הייחוס הבסיסית משקפת את הנטייה לתת משקל יתר לגורמים פנימיים שהביאו לביצוע המעשה, כגון תכונות ומנטליות של המבצע, ולתת משקל חסר להשפעת הסיטואציה וגורמים נוספים שאינם תלויים באדם.
לפחות חלק מהנכויות הבלתי נראות אינן ניתנות לאבחון אלא על סמך תלונותיו של הנכה עצמו. בשל כך, עשויים בעלי נכות בלתי נראית להיתקל בחוסר אמון מצד רופאים.
מספר ממדים בהם קיים שוני בהתייחסות חברתית בין נכות בלתי נראית לנכות נראית:
לקשר הבין - אישי נודעת משמעות מיוחדת כאשר מדובר במוגבלות בלתי נראית. ככל שקיימת קרבה רבה יותר אל אדם עם מוגבלות, המודעות למגבלה בסביבתו הקרובה תהיה רבה יותר. כך למשל, אצל חולי סוכרת, ייתכנו מצבים בהם הסביבה הקרובה תיחשף למוגבלויותיהם, מאחר שהם נאלצים להזריק אינסולין מדי יום. לעומת זאת, ישנן מחלות כגון אפילפסיה, אשר אינן נראות לעין ביום יום. במקרים כאלו, גם אדם הנמצא בקשר קרוב אינו נחשף למגבלה, עד שמתרחש התקף.
נמצא פער בין ציפיות החברה מאדם עם נכות בלתי נראית, לעומת אדם עם נכות נראית, וזאת כתוצאה מחוסר ידיעת מצבו הרפואי של אדם עם נכות בלתי נראית. הסביבה תגיב ותתייחס אליו באופן שונה מאשר כלפי אדם עם נכות נראית. כך למשל, כלפי אדם עיוור שאינו מזהה אזור חדש, החברה תגלה הבנה בשל מוגבלותו הנראית. לעומת זאת, הסביבה תצפה מאדם עם לקות למידה למשל, להתנהג ולמלא תפקידיו באופן דומה לאדם ללא נכות. ציפייה זו נובעת בשל חוסר ידיעה והבנה של לקות הפרט.
החברה מציבה חובות וזכויות המקבלות תוקף חברתי במקרה של אדם עם מוגבלות. על פי תאוריית התפקיד החברתי במקרים של מוגבלות בלתי נראית התנהגותו של הפרט עלולה להתפרש כלא הולמת את הציפיות ממנו, הוא עלול להיתפס כמתחזה או כעצל כאשר למעשה חוסר ההבנה החברתית נובע מאי בהירות של המגבלה.
קשיים > התייחסות עצמית להיעדר הנראות

אדם עם מוגבלות יחווה שינויים בשני מישורים, האחד בהיבט אישי כגון, שינוי בדימוי העצמי, והשני בהיבט החברתי שמתאפיין בדרך שבה יפרש את תגובותיהם של אחרים הסובבים אותו. תגובה זו אינה תלויה ברמת המוגבלות ומידת צמצום תפקודיו עקב המגבלה, אלא בתפישתו האישית. לדוגמה, אדם עם נכות נראית כגון: קטיעת גפיים, יתקל בתגובות ישירות של הסביבה כלפיו, בין אם הן חיוביות ובין אם שליליות. בשל מוגבלותו הגלויה הוא יאלץ להגיב ולתקשר עם סביבתו בהתאם למשוב שיקבל מהחברה. שני היבטים אלו יעצבו את תפיסת הפרט ואת הסתגלותו למגבלה ולמציאות עמה מתמודד.
לעומת זאת, בנכות בלתי נראית, ייתכן והחברה לא תזהה את המוגבלות וכתוצאה מכך הפרט עשוי לא להסתגל למצבו ולא לפתח מיומנויות מותאמות, מה שעשוי להוביל להכחשת המגבלה, ליצירת חיזוק להסתרת מוגבלותו הבלתי נראית ולהצטייר כלפי חוץ בכל מחיר כאדם בריא.
חשיפה של נכות בלתי נראית > סיבות לאי חשיפת הנכות

הקושי המרכזי בחשיפת נכות בלתי נראית, נעוץ בחשש של הפרט להתמודד עם תגובת החברה והסביבה הקרובה. אדם עם מוגבלות בלתי נראית נוטה לחשוש מהתייחסות אליו כחריג, התייחסות זו יכולה להתפרש על פי תפיסתו הסובייקטיבית, כתגובת דחייה ונחיתות חברתית. הוא עשוי להגיב בצורה של הכחשת והסתרת הסימפטומים של נכותו, לאור תגובות חברתיות סולדות של החברה כלפי אנשים עם מגבלות נראות. פחדיו של האדם מתבססים על תפיסותיו האישיות והאופן שבו הוא משליך על אחרים רגשות שליליים כלפי אנשים עם נכויות בכלל.
התוצאה של אי חשיפת המגבלה יוצרת בידוד חברתי ונטילת תפקידים מעבר למסוגלות הקיימת.
חשיפה של נכות בלתי נראית > חשיפה עצמית - "יציאה מן הארון"

קיים דמיון בין נכות בלתי נראית לבין אנשים שהם הומוסקסואלים ש"יצאו מן הארון". הספרות מציעה אנלוגיות בין מוגבלות לבין נטייה מינית, על פי אנלוגיה זו לאנשים עם מוגבלות בלתי נראית יש יותר משותף עם הומוסקסואליים מאשר עם קטגוריות אחרות של קבוצות דיכוי אחרות (על רקע, גזע, מין, וכו'). האנלוגיה נובעת ממספר מאפיינים דומים:
שתי הקבוצות בעלות תווית חברתית (סטיגמה) שהוכרזו מחוץ לזרם המרכזי.
שתיהן חלקו היסטוריה של דיכוי ותפיסה של מודל רפואי.
שתיהן אינן נוטות לחלוק את זהותם עם בני משפחותיהם.
יכולתנות והן הטרוסקסואליות הם בחזקת "אלא אם צוין אחרת".
"יציאה מהארון" עבור אנשים עם מוגבלות היא תהליך הגדרה מחדש של הזהות העצמית של האדם, באמצעות הכרה חיובית במגבלה וראיית המגבלה כזהות חברתית תקינה.
במחקר של אלמוג עולה, כי ליציאה מן הארון עבור סטודנטים עם ליקוי ראיה הייתה השפעה חיובית על הזהויות האישיות של המשתתפים, ובביצוע מעשה זה מבלי לשים לב, הם תרמו לשינוי משמעות המוגבלות לסביבתם.
עולם העבודה > פרופיל העובד

ברוב מקומות העבודה קיימת הנחת יסוד, כי על העובד להיות בריא, אנרגטי, ובעל כשירות גופנית, על העובד להיות בעל יכולת עמידה בלחצים פיזיים, נפשיים ומנטליים, ללא צורך בהתערבויות שתסייענה לו לצורך נשיאה במטלות שדורשת העבודה. עובד שאינו עומד בציפיות אלו, אינו עונה על ההגדרה של עובד "נורמלי". מחלה או נכות עלולות לפגוע בשגרת העבודה ולכן אף בהתאמה לעבודה.
עולם העבודה > חשיפת הנכות הבלתי נראית במקום העבודה

אנשים עם מוגבלויות בלתי נראות, חוששים מפני חשיפת מוגבלויותיהם. החלטה אם להיחשף בפני מעסיק פוטנציאלי, היא מורכבת וצריכה להיות מלווה בשיקול דעת. למעשה, אין הנחיות ברורות כיצד רצוי לנהוג וההחלטה תלויה באישיותו של האדם עם הנכות ובתפיסת ה"עצמי" שלו.
לחשיפה, השלכות משפטיות ואתיות. אנשי מקצוע בתחום השיקום, ממליצים שלא לחשוף את הנכות בקו"ח אם אין לכך השלכה תפקודית על המשרה המוצעת. גישה זו הדוגלת שאין לשתף את המעסיק, נוגדת עקרונות של צדק, נאמנות ויושר, ופוגעת בתפיסת העצמי של האדם. הסתרה גורמת למסר בעייתי בהתמודדות עם הנכות ולהשרשת התפיסה הרואה את שילובם של אנשים עם נכות בלתי נראית בעולם עבודה כבעייתית ובכך בעצם מעודדת אי חשיפה. מצד שני, חשיפת הנכות עלולה במקרים רבים בצורה סמויה להזיק קשות בעבודה ואף להביא לאי קבלה למקום עבודה או לפיטורין.
עולם העבודה > התמודדות עם מחלות כרוניות במקום העבודה

מחלות כרוניות יכולות להיות מלוות בסימפטומים בלתי נראים, ועל כן קשה לזהות אנשים המתמודדים עם מחלות כרוניות במקום עבודה. כיום, הקדמה הרפואית מאפשרת ליותר אנשים לצאת לשוק העבודה למרות מחלתם. יחד עם זאת, אנשים אלו חיים בחשש של היפלטות מעולם העבודה, הם חוששים לחשוף את מחלתם, בשל דעות מוטעות בחברה בנוגע למחלות ובנוסף לזאת שהם אינם רוצים לקבל יחס של רחמים.
פעילותם של אקטיביסטים, בתחום קידומם של אנשים עם מוגבלויות בעולם העבודה, תרחיק את הצטרפותם של אנשים עם מחלות כרוניות לשורותיהם, בטענה כי פעילותם נועדה לקדם אנשים "נכים שהם בריאים" ואשר מסוגלים לתפקד בדומה לשאר האוכלוסייה הלא מוגבלת, אך זקוקים רק להנגשה המתאימה. קיימת טענה נגדית כי הצעד הבא לקראת שוויון הזדמנויות, לאנשים עם מוגבלויות הוא סיוע לאנשים המתמודדים עם מחלות כרוניות בשילובם בעולם עבודה. הסרת מחסומים ניתנת דרך מתן פתרונות המתייחסים לקצב ולגמישות בעולם העבודה. לדוגמה, במצבים בהם אנשים עם מחלות כרוניות אינם מסוגלים לעבוד, הם יוכלו לעבוד בעבודה עם צוות שיתגבר אותם.
עיצוב אוניברסלי – כאמצעי נגישות עבור אנשים עם נכות בלתי נראית

אסטרטגיות אוניברסליות בעיצוב, מאפשרות מקסימום נגישות, עבור האוכלוסייה הכללית הכוללת בקרבה גם אנשים עם נכויות נראות וגם כאלו עם נכויות בלתי נראות. תכנון אוניברסלי צריך לענות על מגוון רחב של מאפיינים ולתת מענה אפשרי רחב עבור כלל הציבור. התאמת שירותים, טכנולוגיות, מכשירים וסביבה באופן אוניברסלי, משפרת את תנאי החיים בתחומים שונים כגון: בתחום החינוך ובעולם התעסוקה. לדוגמה עיצוב אוניברסלי בתחום ההוראה המותאם עבור כלל התלמידים וביניהם גם תלמידים עם לקויות למידה - שהן נכויות בלתי נראות - ייעשה באמצעות הצגת החומר הנלמד, בשיטות ובסגנונות שונים ומגוונים, תוך שימוש באמצעים רב חושיים: ויזואליים, שמיעתיים ועזרים טכנולוגיים להמחשה. דוגמה נוספת לעיצוב אוניברסלי: דלת סטנדרטית אינה תמיד נגישה לכלל האוכלוסייה, אך אם היא תפתח אוטומטית היא הופכת נגישה ליותר אנשים, כגון לילד קטן, אדם חלש, עגלת תינוק וגם לכיסא גלגלים. גישה זו מצמצמת את הצורך בהוצאת משאבים אישיים להתאמת תוכניות אישיות ונותנת פתרון לעקרון השוויוניות.
לקריאה נוספת

בסלר ס. (2010), " "אבל אתה בכלל לא נראה חולה"... סקר של אנשי אקדמיה עם מחלות כרוניות בלתי נראות ועצותיהם איך לחיות ולעבוד באקדמיה", עניין של גישה, כרך 10, עמ' 113–123.
אלן ה., מאקי ד. ר. ופאלבו ד.ר.ת (1982), "היבטים פסיכו-סוציאליים של נכות בלתי-נראית" מתוך Rehabilitation Literature .
רימרמן, א., מאיר, א. ושטנגר ו, . (1986 ) נכות התפתחותית קובץ מונחים. רמת גן: גומא ספרי מדע ומחקר, צ'ריקובר.
שוהם, ש"ג, (1978). סטייה חברתית. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב.
Almog N. (2011), "Closeting and Coming Out – On the Way to Self- Disclosure" in Academic and Social Adjustment of University Students with Visual Impairment. PhD Thesis: Bar Ilan University.
Beatty J. E. (2012), " Career Barriers Experienced by People with Chronic Illness : A U.S. Study", Employee Responsibilities and Rights Journal, Vol. 24 (2): 91-110.
Braithwaite, D. O. and Thompson, T. L. (Eds), (2000). Handbook of communication and people with disabilities: Research and application. London: Routledge .
Connell, B. R., Jones, M., Mace, R., Mueller, J., Mullick, A., Ostroff, E., et all. (1997). The principles of universal design. Center for Universal Design: North Carolina State University.
Connell S. and Connell W.,(1996-2013). But you look goof: How to Encourage and Understand People Living with Illness and Pain, Invisible Disabilities Association.
Rutberg, S. and Öhrling, K. (2012), "Migraine—More than a headache: Women’s experiences of living with migraine". Disability and Rehabilitation: An International, Multidisciplinary Journal, Vol 34(4): 329-336.
Sassin J. E., (2011), Disclosing an Invisible Disability during the Interview Process: A Qualitative Study. UMI: Dissertation Publishing.
Wendell S., (2001). "Unhealthy Disabled: Treating Chronic Illnesses as Disabilities", Hypatia Vol. 16 (4): 17-33.
הערות שוליים

1 2  Braithwaite, D. O. and Thompson, T. L. (Eds), (2000). Handbook of communication and people with disabilities: Research and application. London: Routledge
1 2 3 4  Wendell S., (2001). "Unhealthy Disabled: Treating Chronic Illnesses as Disabilities", Hypatia Vol. 16 (4): 17-33
↑  רימרמן, א., מאיר, א. ושטנגר ו. (1986) נכות התפתחותית קובץ מונחים. רמת גן: גומא ספרי מדע ומחקר, צ'ריקובר.
↑  כתבות, מהי הלקות השקופה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 במאי 2016
1 2  Connell S. and Connell W.,(1996-2013). But you look goof: How to Encourage and Understand People Living with Illness and Pain, Invisible Disabilities Association
1 2  Rutberg, S. and Öhrling, K. (2012), "Migraine—More than a headache: Women’s experiences of living with migraine". Disability and Rehabilitation: An International, Multidisciplinary Journal, Vol 34(4): 329-336
1 2 3 4  אלן ה., מאקי ד. ר. ופאלבו ד.ר.ת (1982), "היבטים פסיכו-סוציאליים של נכות בלתי-נראית" מתוך Rehabilitation Literature
↑  Almog N. (2011), "Closeting and Coming Out – On the Way to Self- Disclosure" in Academic and Social Adjustment of University Students with Visual Impairment. PhD Thesis: Bar Ilan University
1 2  Swain, J. & Cameron, C. (1999). "Unless otherwise stated: Discourses of labeling and identity in coming out". In: Corker, M. and French, S. (Eds). Disability Discourse (pp. 68-78). Philadelphia: Open University Press
↑  Sassin J. E., (2011), Disclosing an Invisible Disability during the Interview Process: A Qualitative Study. UMI: Dissertation Publishing
↑  Beatty J. E. (2012), " Career Barriers Experienced by People with Chronic Illness : A U.S. Study", Employee Responsibilities and Rights Journal, Vol. 24 (2): 91-110
↑  Connell, B. R., Jones, M., Mace, R., Mueller, J., Mullick, A., Ostroff, E., et all. (1997). The principles of universal design. Center for Universal Design: North Carolina State University
חשיפה של נכות בלתי נראית - אדם הנושא שלט עם הכיתוב "הצטלמו עם דיסלקט גאה"
שני שאולי

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1983 (בת 41) רמת גן, ישראל
 סוגה מועדפת:  תיאטרון, מחזות זמר
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 עיסוק:  תיאטרון, טלוויזיה, שירה ודיבוב
 מקום לימודים:  בית הספר לאומנויות הבמה-סמינר הקיבוצים
 
שני שאולי (נולדה ב-27 ביוני 1983) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה, זמרת ומדבבת ישראלית.
שני שאולי בהצגה ״החיים הם קברט״
חיים אישיים

שאולי נשואה ואם לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  ניר סלונים, ‏"שיגעון המוזיקה": רק רוצים לרקוד - אבל הם גם מרגשים, באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2019
חוות אהרנסון

מצפה
רמון
מצפה
רמון
חוות הניסיונות בעתלית, צילום משנת 1914 בערך
בית החווה ב-2019
שדרת הדקלים והשלט בכניסה לחווה, צילום משנת 1920 בערך
חוות אהרנסון, הידועה גם בשם "התחנה לניסיונות חקלאיים בעתלית", היא חווה חקלאית השוכנת כשני קילומטרים מזרחית ליישוב עתלית, שהייתה פעילה במיוחד בין השנים 1910–1917 ופעלה בצורה מוגבלת גם לאחר מכן. המקום שימש בעיקר כתחנה לניסויים חקלאיים, אולם בחווה גם פעלה רשת הריגול ניל"י.
היסטוריה

תחנת הניסיונות החקלאיים הוקמה בשנת 1910 על ידי ועדה מיוחדת מקרב ציוני ארצות הברית, בתמיכת ההסתדרות הציונית, ובראשה עמד האגרונום והמדען אהרן אהרנסון, איש זכרון יעקב. המטרות הראשיות לשמם הוקמה התחנה היו התאמת גידולים חקלאיים שונים ושיטות עיבוד מתקדמות לתנאי הארץ, וכן הפצת הידע החדש והדרכה מקצועית למתיישבים במושבות היהודיות, שהיו אז בראשית התפתחותם.
בתחילה נחפרה באר, יובשה ביצה עונתית והאדמה הוכשרה לגידולים חקלאיים. אחד החידושים שיישם אהרונסון במקום היה התקנת רשת חוטי מתכת להגנת מפני היתושים. בתחנה נוסו מכונות חקלאיות חדישות, נבחנו גידולי שדה רבים, טופחו גפנים ועצי פרי, שוכללו שיטות השקיה, דישון והדברה, ועוד. עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה הספיקו אהרונסון וצוותו לערוך מחקרים חקלאיים רבים. הוא גם הקים במקום ספרייה מדעית שהכילה אלפי כרכים, וריכז את האוסף הגאולוגי הגדול ביותר שהיה מוקדש לארץ ישראל באותה תקופה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה התמסר אהרנסון לפעילות חשאית בארגון הריגול ניל"י שהקים וניהל, ובשלב מסוים נאלץ לעזוב את הארץ. לכשעזב, הפקיד את ניהול התחנה בידי בני משפחתו ובידי יד ימינו אבשלום פיינברג. לאחר מותו של פיינברג ניהלו את המקום ואת פעולות הריגול שרה אהרנסון ויוסף לישנסקי.
החווה שימשה כהסוואה לפעילות הסיוע לבריטים בכיבוש הארץ ידי איסוף חומר מודיעיני, והוותה בסיס ומחסה לשליחים בריטים שהגיעו דרך הים ונחתו ליד חוף עתלית. לאחר שנתגלתה רשת הריגול ניל"י, באוקטובר 1917, פרצו כוחות הביטחון הטורקים לחוות עתלית, הרסו, עקרו, ושברו את כל מה שהיה במקום. במקום נותרו ארבעה מבנים: מבנה האבן המרכזי, המחסן, הבאר, ומאגר המים.
בתחילת תקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, חזרו בני משפחת אהרנסון הנותרים אחרי מות שרה ואהרן, ובראשם שמואל (סם) אהרנסון, להפעיל, בעזרת אחרים, את תחנת הניסיונות, גם אם בצורה מצומצמת. לנוכח קשיים רבים שהיו כרוכים בכך, נאלצו לאחר כעשור לסגור את התחנה, שעמדה מאז בשיממונה במשך שנים רבות. בקרבת התחנה נותרה שדרת דקלי וושינגטוניה שנטע אהרונסון בשנת 1912.
בשנת 1965 שוקם המקום, ובעזרת משרד החינוך והמוסדות הציוניים נפתח על חלק מהאדמות מחנה קבע המיועד לפעולות בתי ספר ותנועות הנוער השונות. לקראת שנת 2000 הופסקה גם פעילות זאת והתחנה ננטשה.
ב-2002 יזמה התאחדות האיכרים, שחכרה את שטח החווה ממינהל מקרקעי ישראל, הקמת כפר נופש בשטח החווה, שכולל עצים נדירים ושדרות דקלי וושינגטוניה עתיקים. המועצה לשימור אתרים התנגדה לתוכנית והוועדה המחוזית חיפה דחתה את ההצעה, וציינה כי "החווה היא אתר היסטורי שיש לשמרו כחלק מנחלת העבר".
בינואר 2022 החליטה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה חיפה על פתיחת חוות אהרונסון כאתר מורשת לאומי, לחינוך ולחקלאות. התוכנית כוללת הקמת מכינה קדם צבאית וחווה חקלאית שיקומית, בה המבקרים יוכלו להתנסות בתחומי חקלאות, קיימות ופעילויות חוץ המתאימות גם לבעלי מוגבלויות וצרכים מיוחדים. עוד יוקם חניון לילה, שיאפשר קיום פעילות חינוכית מתמשכת באתר. התוכנית מקודמת על ידי קרן אהרנסון בליווי המועצה לשימור אתרים והמועצה האזורית חוף כרמל.
הערות שוליים

↑  אבי שמול, תוכנית להרוס חלק מחוות אהרונסון בעתלית, באתר הארץ, 12 ביולי 2002
↑  תוכנית: כפר נופש בחוות אהרונסון ההיסטורית בעתלית, באתר ynet, 18 ביולי 2002
↑  יואב איתיאל‏, חוות אהרנסון בעתלית תיפתח לציבור כאתר מורשת לאומי לחינוך ולחקלאות, באתר וואלה, 9 בינואר 2022
שרה סולימני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בספטמבר 1982 (בת 42) קמדן, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  מורי אדוארדס קולג', קיימברידג'  בית הספר על שם הנרייטה ברנט 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה סולימני (באנגלית: Sarah Solemani; נולדה ב-4 בספטמבר 1982) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה, סופרת ומחזאית אנגלייה ממוצא יהודי. היא מוכרת בעיקר מהסיטקומים "הוא והיא" ו-"חינוך רע" ובסרט הדרמה "הקטור" משנת 2015.