stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמר קולק
קורות חייה

קולק נולדה ב-1917 בווינה לרב והקודיקולוג ארתור זכריה שוורץ, בנו של הרב אדולף שוורץ. כנערה הצטרפה לתנועה הציונית "כחול־לבן", שם פגשה את טדי קולק, שהיה המדריך שלה. ב-1937 עלתה לארץ ישראל, והתאחדה עם טדי, שעלה שנתיים לפניה, והשניים הצטרפו יחד לגרעין המייסד של קיבוץ עין גב, שלחופה המזרחי של הכנרת. תמר מונתה לאקונומית של הקיבוץ (האחראית על אספקת המזון וניהול תקציבו), ואילו טדי החל בפעילותו הציבורית בסוכנות היהודית. לאחר קום המדינה נשלח קולק על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון לוושינגטון, ועם שובם ארצה בתחילת שנות ה-50, עם מינוי קולק למנהל משרד ראש הממשלה, עברו השניים לגור בירושלים.
תמר ליוותה את טדי בכל עשייתו הציבורית, ובמיוחד ב-28 שנותיו בראשות העיר עד לפרישתו ב-1993, עם הפסדו בבחירות לאהוד אולמרט. הם היו נשואים עד מותו ב-2007.
קולק נמנית עם מייסדי איל"ן, והיא כיהנה במשך יותר מ-25 שנים כיו"ר סניף איל"ן ירושלים. מאוחר יותר שימשה כנשיאת הכבוד של הסניף. היא קיבלה את עיטור יקיר איל"ן בשנת 2000. כן פעלה רבות למען "בית תמר" שהוקם בשנת 1982 שנקרא על שמה. בית תמר שימש כמקום ליישום מודל ייחודי של מסגרת משפחתית קטנה, אשר שמה לה למטרה להיות תחליף לבית המשפחה של ילדים נכים, שמסיבות שונות לא יכלו להמשיך ולהתגורר עם משפחתם הביולוגית.
בשנת תשנ"ו זכתה באות הנשיא למתנדב.
לכבודה נקראה פילה בגן החיות התנ"כי בעיר.
לקולק ובעלה נולדו שני ילדים: האמנית אסנת והקולנוען עמוס קולק.
קולק נפטרה ב-24 ביולי 2013, בגיל 96. היא נטמנה בחלקת גדולי האומה בהר הרצל לצד בעלה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263906805171  GND: 119267500  ISNI: 0000 0000 5408 3455  LCCN: nr93000893  VIAF: 4798785   WorldCat (עם VIAF): 4798785
תל עבדון

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברונזה, תקופת הברזל, התקופה הרומית בארץ ישראל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°02′52″N 35°09′43″E﻿ / ﻿33.04769°N 35.16192°E﻿ / 33.04769; 35.16192
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) תל עבדון(למפת הגליל המערבי רגילה) תל עבדון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל עבדון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל עבדון
 
תל עבדון הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "עבדון", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.
עבדון במקרא

שמו הערבי של התל הוא - ח'רבת עבדה, והוא משמר בתוכו כמשוער את שמה של עַבְדּוֹן המקראית.
עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, ”וּמִמַּטֵּה אָשֵׁר, אֶת-מִשְׁאָל וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ; אֶת-עַבְדּוֹן, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ. לא אֶת-חֶלְקָת, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ, וְאֶת-רְחֹב, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ: עָרִים, אַרְבַּע”. עבדון נזכרת בצורה דומה גם בפרק המקביל שבספר דברי הימים. ברשימת ערי אָשֵׁר מוקדם יותר בספר יהושע נזכרת עֶבְרֹן במקום עַבְדּוֹן, וההשערה המקובלת היא שמדובר באותה העיר, ושחלה ההחלפה הנפוצה במקרא בין האותיות הדומות ר' ו-ד'.
מסעי ויקטור גרן

בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.
מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.
את הגליל העליון חצתה בימי קדם דרך עתיקה ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון, באיקרית ובתל עבדון, וסיומה כ-5.6 ק"מ ממערב לתל בעיר הנמל של אכזיב (אשר נזכרת גם היא ברשימת ערי שבט אָשֵׁר).
חפירות

במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.
הערות שוליים

↑  תל עבדון - מידע לציבור, באתר - רשות העתיקות
↑  אין להתבלבל בין תל עבדון לחירבת עבדה הנמצאת כ-3 קילומטרים מערבית לעמאן
↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק ל'
↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק נ"ט
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ח
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 24.
↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך שביעי : הגליל (ב), מכון יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1987, עמוד 20
↑  תל קדש - מערי הלויים שבנחלת נפתלי
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ט
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, מכון יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1987, עמוד 48
תחרות (בידור)

מופעי בידור שונים, באמצעי התקשורת או בפני קהל צופים, מתקיימים במתכונת של תחרות, שבסופה מוכרז המנצח.
בדומה לתחרויות ספורט גם תחרויות בתחום הבידור מפוקחות על ידי שופט או חבר שופטים, אך בנוסף לכך פעמים רבות משתתף גם הקהל בקביעת המנצח.
תחרות זמר היא תחרות בידור פופולרית שבה המתחרים מתמודדים בזמרה, בדרך כלל בשירים חדשים שנכתבו לתחרות. פופולרית במיוחד היא תחרות הזמר השנתית – האירוויזיון, המשודרת בטלוויזיה וברדיו וזוכה מדי שנה למאות מיליוני צופים ומאזינים.
שעשועון הוא תוכנית רדיו או תוכנית טלוויזיה שבה המשתתפים מתחרים ביניהם במילוי משימות למטרת זכייה בפרס. שעשועונים רבים מבוססים על שאלות טריוויה, משימות קצובות בזמן, וכדומה, המוצגים על ידי מנחה התוכנית למתמודדים. הפרס בשעשועונים הוא, לרוב, פרס כספי או חפצים בעלי ערך.
פורמט זה החל בשעשועוני רדיו, ובראשית ימי הטלוויזיה התפתחו שעשועוני טלוויזיה משעשועונים דומים שהתקיימו ברדיו. שעשועון הטלוויזיה הראשון הוא Spelling Bee, ששידורו החל בשנת 1938. שעשועון הטלוויזיה הראשון ששודר בישראל הוא "זה הסוד שלי", ששודר בטלוויזיה הישראלית החל מ-1975 עד 1980.
תוכניות מציאות רבות הן תחרות בין המשתתפים בהן. דוגמאות:
מאסטר שף: תחרות בישול שבה משתתפים בשלנים חובבים.
הישרדות: במסגרת התוכנית נשלחים כ-16–20 מתמודדים להתמודד עם תנאי הטבע ומשתתפים בתחרויות, ואחת לשלושה ימים מדיחים אחד מכלל המתמודדים, כשהזוכה הוא המתמודד שנשאר אחרון.
לתחרות יש תפקיד מרכזי באמנות הבמה ובמיוחד בתחום המוזיקה. כגון תחרות רובינשטיין לנגינה בפסנתר.
קיימת תעשייה גלובלית ענפה המתבססת על תחרויות מוזיקליות.
הערות שוליים

1 2  Eisenberg, J., & Thompson, W. (2011). The Effects of Competition on Improvisers' Motivation, Stress, and Creative Performance. Creativity Research Journal, 23(2), 129-136.
תחנת לדוגה

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  2003 
 אדריכל:  Nikita Yaveyn 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  59°55′55″N 30°26′27″E﻿ / ﻿59.931975°N 30.440716666667°E﻿ / 59.931975; 30.440716666667
 מידע על התחנה
 שם המערכת:  Dacha Dolgorukova 
 בעלים:  רכבת אוקטובר 
 רציפים:  7 
 he
 
תחנת לדוגה, היא תחנת הרכבת החדשה והמודרנית ביותר בסנקט פטרבורג, רוסיה, שנפתחה בשנת 2003. זוהי התחנה העיקרית היחידה בעיר, 4 האחרות הן תחנות מסוף. היא משמשת רכבות לצפון כאשר רכבות ממזרח עברו בעבר בתחנת רכבת מוסקבה, כמו גם כמה קווים בתחנת פינלנד, תחנת ויטבסק והתחנה הבלטית. כמה רכבות שמקורן במוסקבה שנוסעות לערים אחרות דרך סנקט פטרבורג משתמשות גם בתחנה.
היסטוריה

תוכניות בנייה ראשוניות הוקמו בסוף שנות השמונים של המאה העשרים שנועדו להחליף את תחנת ורשה, אך הפרויקט נגנז. בניית התחנה החלה בשנת 2001 והושלמה בשנת 2003. התחנה החדשה, שתוכננה על ידי האדריכל ניקיטה ייבין, היא מהגדולות ברוסיה עם קיבולת של עד 50 רכבות נוסעים ו־26 רכבות למרחקים ארוכים המאכלסות 4,500 נוסעים בשעה.
התחנה נבנתה בעלות של תשעה מיליארדים רובל (כ־300 מיליון דולרים), התחנה נפתחה 2003 לקראת חגיגות 300 שנת לייסודה של העיר. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נכח בפתיחת התחנה החדשה של עיר הולדתו.
גלריה

אולם הכרטיסים ואולם ההמתנה
רציפים בתחנת לדוגה
תחנת לדוגה
תחרות הערים

תחרות הערים היא תחרות מתמטית בינלאומית לתלמידי תיכון, שנוסדה ב-1980, ונערכת במקביל ביותר ממאה ערים בעולם, בכעשרים וחמש מדינות, פעמיים בשנה. התחרות הראשונה התקיימה במוסקבה, קייב וריגה.
בדומה לתחרויות מתמטיות אחרות בעולם, פתרון השאלות בתחרות דורש תובנה מקורית ומבריקה, ורק מעט ידע מוקדם. בשונה מתחרויות אחרות, לתחרות שתי גרסאות: גרסת תרגול וגרסה תחרותית. הגרסה התחרותית קשה יותר, אך השאלות בה שוות יותר ניקוד. לצורך דירוג הזוכים מקובל לסכם את הנקודות בשלוש השאלות הטובות ביותר שפתר כל מתחרה, מתוך 7-5 השאלות שבתחרות.
ראו גם

אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית
תחנת לוביאנקה

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  15 במאי 1935 
 אדריכל:  Iosif Loveyko, Daniil Fridman, Nina Aleshina, Nikolai Ladovsky, Alexander Strelkov 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°45′33″N 37°37′38″E﻿ / ﻿55.75917°N 37.62722°E﻿ / 55.75917; 37.62722
 תחנות סמוכות:  תחנת אוחוטני ריאד, Chistye Prudy metro station 
 מידע על התחנה
 רציפים:  2 
 קווים העוברים בתחנה:  קו סוקולניצ'סקאיה 
 קוד התחנה:  009 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת לוביאנקה(למפת מוסקבה רגילה) תחנת לוביאנקה
 
תחנת לוביאנקה (ברוסית: Лубянка) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סוקולניצ'סקאיה. תחנת לוביאנקה נפתחה תחת השם "דזרז'ינסקאיה", כחלק מקטע ההשקה הראשון של המטרו של מוסקבה.
התחנה ממוקמת בנפת טברסקוי ויש גם יציאות לנפות משצ'אנקה, בסמאני, וקראסנוסלסקי.
תחנת לוביאנקה נפתחה ב-15 במאי 1935, והיא ממוקמת מתחת לכיכר לוביאנקה וקרויה על שמה.
ב-2010 אירע בתחנה פיגוע כחלק מסדרת הפיגועים במוסקבה.
גלריה

לובי התחנה
לובי התחנה ממוקם בכיכר לוביאנקה
הערות שוליים

↑  http://proezdmetro.ru/121.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תהליך הספרציה-אינדיבידואציה

תהליך ה"ספרציה-אינדיבידואציה" הוא תהליך התפתחותי, המתאר את תהליך התעצבות אישיותו של תינוק בריא כאישיות עצמאית ונפרדת. התהליך נוסח על ידי הפסיכולוגית מרגרט מאהלר והפסיכואנליטיקאי פיטר בלוס, והוא מתאר את שלבי ההתפתחות הרצויה של תינוק עד הגיעו לגיל 3 שנים, בו הוא נפרד מהאם ויוצר אגו וזהות עצמית מובחנים משלו.
בניגוד לרוב הגישות הפסיכואנליטיות, הנשענות רק על ניסיון טיפולי, התבססה מאהלר על תצפיות שיטתיות בילדים, שסבלו מאוטיזם קלאסי או קשר סימביוטי (קשר תלותי מאוד ובלתי ניתן לניתוק מהאם). בתחילה חשבה שהפרעות אלה שונות זו מזו, אך מאוחר יותר הסיקה כי מדובר בשתי דרכי התמודדות שונות עם אותו קושי בסיסי.
למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.
שלבי התהליך

לפי מאהלר, ישנם שני שלבים מקדימים וארבעה שלבים נוספים לתהליך ההיפרדות והאינדיבידואציה:
שלבי התהליך > אוטיזם נורמלי

תקופה בת חודש, בה הילד שקוע אך ורק בעצמו ובצרכיו. טרם נוצרה אצלו ההבנה שצרכיו מסופקים על ידי גורם חיצוני, והוא אינו מסוגל להבחין בין "אני" ל"לא אני".
שלבי התהליך > סימביוזה נורמלית

בחודש השני מתחיל התינוק להבחין בסובב אותו. בין התינוק לאם מתחיל קשר סימביוטי לתקופה בת כחצי שנה, בה שניהם "מתואמים" להפליא, והתינוק איננו מסוגל להבחין בין פעולותיו שלו לבין פעולות האם הממוענות אליו.
שלבי התהליך > הבחנה (דיפרנציאציה)

בתום חצי השנה הראשונה לערך ללידתו של התינוק, הסימביוזה מגיעה לידי סיום. התינוק פחות תלוי באמו, מתחיל לזחול, לטפס ולהזדקף, והתיאום בין תנועות רגליו, פיו ועיניו הולך ומשתכלל – דבר המאפשר לו לשאוב הנאה מהעולם הסובב אותו. הוא מקפיד לשמור על קרבה לאם וחוקר את פניה וגופה. על האם להתאים את עצמה לצרכיו החדשים.
שלבי התהליך > אימון

מגיל 10 עד 15 חודשים, הילד מתחיל להתרחק יותר מאמו, לומד ללכת, ומקבל את פניהם של אנשים מוכרים נוספים. לעיתים התינוק הופך שקוע מאוד בענייניו, עד כי נדמה שקיום האם נשכח לחלוטין, אך לפרקים יחזור ויחפש את מגע האם וקרבתה לשם קבלת מענה רגשי.
שלבי התהליך > התקרבות מחדש

שלב ההתקרבות מחדש, שנקרא גם רפרושמאן (מצרפתית, Rapprochement), מתרחש בגיל 14–24 חודשים. הילד מסוגל להתרחק מאמו, אך הוא מעדיף לחפש את קרבתה באופן פעיל, בדומה למחזר המנסה לגרום לאהובתו עניין. הוא מפגין רכושנות כלפיה, ונהנה מקשרים חברתיים. בהיעדר האם הוא נעשה פעלתני מאוד, כנראה על מנת להגן מפני רגשות עצבות שמעוררת הפרידה. בשלב זה מופיע "משבר ההתקרבות מחדש", בו מבין הילד שרצונותיו לא תמיד חופפים לאלה של אמו. העימות מתמקד לעיתים קרובות בחינוך לניקיון הסובב את השליטה בצרכים. הילד, שבשלב הקודם הרגיש חלק ממערכת זוגית כל-יכולה, תופס כעת את ההכרח שבפרידה הרגשית מהאם, וזאת דווקא בתקופה של התמודדות עם אתגרים שעלולים להיות קשים עבורו. עולה קונפליקט חזק בין הצורך באוטונומיה, לבין הפחד מאובדן אהבתה של האם – שעשוי לגרור התקפי זעם ויחס אמביוולנטי כלפיה.
שלבי התהליך > גיבוש העצמיות

תהליך נמשך מגיל שנתיים ועד שלוש. בגיל זה התינוק מצליח להשיג אינדיבדואליות ומידה מסוימת של קביעות אובייקט רגשית – הוא מפנים את האם באופן חיובי ויציב, וכך מצליח לתפקד בנפרד ממנה. נוצרת אינטגרציה בין "האם הטובה" לבין "האם הרעה", בזכות תהליך מורכב ומתמשך, המותנה ברכישת אמון, יכולת לייצוג סמלי וביטוי מילולי. בהדרגה, התינוק מפתח גם ייצוג פנימי של עצמו.
מאהלר מסבירה בעיות רגשיות כקשורות לכשל בתהליכי הסימביוזה וההיפרדות. מחד, ישנם ילדים אשר לא למדו לייחד את האם על פני זר, והם רואים בה "אובייקט ניתן להחלפה". מאידך, ישנן בעיות שיכולות להעיד על קושי בהתנתקות, כגון פחד גדול ללכת לבית הספר.
ביקורת

הביקורת על מהאלר נמתחת על היעדר ההתייחסות למרכיבים קוגניטיביים (בניגוד חריף למודל ההתפתחות של ז'אן פיאז'ה, בן אותה התקופה) וכן להתעלמותה מתפקידו הפעיל של הילד בתהליך הספרציה אינדיווידואציה.
ראו גם

תאוריית יחסי אובייקט
תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה
לקריאה נוספת

Mahler, M. S. (1994). Separation-Individuation: The Selected Papers of Margaret S. Mahler. Northvale, New Jersey: J. Aronson
רוני סולן (1992) 'יחד' כאינטגרציה של התלכדות ונפרדות ביחסי אובייקט ונרקיסיזם, שיחות ו' (3): עמ' 205
רוני סולן (2007) חידת הילדות, מודן הוצאה לאור, עמ' 129–162
פיטר בלוס, (1967). The second individuation process of adolescence. Psychoanalytic Study of the Child, 162-186
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
שרגא אברמסון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 בנובמבר 1915
 פטירה:  6 באפריל 1996 (בגיל 80)
 ענף מדעי:  חקר התלמוד
 מקום מגורים:  ארץ ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 תלמידי דוקטורט:  שלמה זלמן הבלין, ירחמיאל ברודי 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל במדעי היהדות בשנת 1974.   פרס הרב מימון לספרות תורנית בשנת 1969.
 תרומות עיקריות
 חוקר תלמוד וספרות עברית וערבית של ימי הביניים
 
שרגא אברמסון (24 בנובמבר 1915, י"ז בכסלו תרע"ו - 6 באפריל 1996, י"ח בניסן תשנ"ו), היה חוקר תלמוד וספרות עברית וערבית[דרושה הבהרה] מימי הביניים. חתן פרס ישראל.
קורות חייו

אברמסון נולד בצ'חנוביץ שבפולין כאחיו הצעיר של פנחס אורן (אברמסון) ולמד בישיבת לומז'ה. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל ולמד לימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד בבית המדרש לרבנים באמריקה. הוא הצטרף לסגל ההוראה לתלמוד באוניברסיטה העברית, קודם לדרגת פרופסור חבר בשנת 1957 ובשנת 1963 לפרופסור מן המניין. היה גם בעל הסמכה לרבנות.[דרושה הבהרה]
ספרות התלמוד עמדה במרכז תחומי עניינו והוא עסק בספרות הגאונים והראשונים, כשהוא עוסק גם בחקר הלשון הערבית והתמקד בחקר הספרות העברית והערבית בימי הביניים. ספריו המוכרים בתחום הם "במרכזים ובתפוצות – על תקופת הגאונים", "עניינות בספרות הגאונים", "מפי בעלי לשונות", "רב ניסים גאון: חמישה ספרים, שרידים מחיבוריו" ו"רבנו חננאל". כן יצאו לאור ביוזמתו מהדורה מבוארת של כתב יד בנושא מסכת עבודה זרה ושו"ת גנוז של הגאונים.
משנת 1959 היה אברמסון חבר האקדמיה ללשון העברית ובשנים 1974–1981 שימש סגן ראש האקדמיה. במהלך השנים הוא היה גם יו"ר ועד המינוח באקדמיה וחבר בוועדות למונחי ספרנות ופסיכולוגיה. בשנת 1972 הוא החליף את יחזקאל קוטשר כעורך "לשוננו" ועמד בראש המערכת עד 1980. כמו כן היה אברמסון חבר מערכת בכתיבת המילון העברי מטעם האקדמיה.
אברמסון היה חתן פרס ביאליק, פרס הרב מימון, פרס רוטשילד ופרס הרב קוק, ובשנת 1974 הוענק לו פרס ישראל במדעי היהדות. בשנת 1978 הוא צורף כחבר אל האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והאקדמיה האמריקנית לחקר היהדות. כפרופסור אורח הוא חקר במסגרת בית המדרש לרבנים באמריקה, ישיבה יוניברסיטי ואוניברסיטת בר-אילן. אברמסון נמנה בין מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה.
רחוב נקרא על שמו בשכונת רמות בבאר שבע.
מספריו

במרכזים ובתפוצות בתקופת הגאונים, מוסד הרב קוק, תשכ"ה.
כללי התלמוד בדברי הרמב"ן, מוסד הרב קוק, תשל"א.
עניינות בספרות הגאונים, מוסד הרב קוק, תשל"ד.
מפי בעלי לשונות, מוסד הרב קוק, תשל"ה 1974.
מחקרים בספרות הגאונים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2020
לקריאה נוספת

משה קרונה, אישים וניחוחים, ת"א: מורשת (חש"ד), עמ' 13–26.
יונה עמנואל, פרופ’ שרגא אברמסון ז"ל, המעין לו, ד (תשנ"ו) 59-66.
משה שמיר, מאורות שלא יכבו..., נתיב, אייר תשנ"ו.
לזכרו של שרגא אברמסון; דברים שנאמרו במלאת שלושים למותו , ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשנ"ז:
יצחק דב גילת, שרגא אברמסון - חוקר ספרות התלמוד, עמ' 7–12.
יוסף יהלום, שרגא אברמסון והשירה העברית, עמ' 13–17.
ירחמיאל ברודי, שרגא אברמסון - לדמותו של המורה, עמ' 18–25.
אהרן שויקה, כתבי שרגא אברמסון ז"ל - רשימה ביבליוגרפית, עמ' 26–76.
שרגא שטינמן

| --- | --- |

 לידה:  1949 (בן 75 בערך) י"ז באדר ה'תש"ט ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 בן או בת זוג:  חנה קנייבסקי 
 אב:  אהרן יהודה ליב שטינמן 
 
הרב שרגא נח שטינמן (נולד בי"ז באדר ה'תש"ט, 1949) הוא ראש ישיבה חרדי, נשיא רשת ישיבות ארחות תורה, וחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ביוגרפיה

נולד בכפר סבא, בנם השני של הרב אהרן יהודה ליב  ותמר (לבית קורנפלד) שטינמן, אז ראש ישיבת חפץ חיים בעיר. בעצת החזון איש לא למד בבית ספר עממי, ואביו לימד אותו באופן פרטי.
בהמשך למד אצל אביו בישיבה הקטנה של ישיבת פוניבז', ובגיל 16 התארס עם חנה קניבסקי (נפטרה ב-2014), בתם של הרב חיים קניבסקי והרבנית בת-שבע קניבסקי ונכדתם של הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב יוסף שלום אלישיב.
עומד בראשות ישיבת 'קהלות יעקב' לצעירים בבני ברק (בעבר לצד הרמי"ם הרב משולם שנקר והרב זאב לוין), והיה איש הקשר בין אביו לסב אשתו, הרב אלישיב.
לאחר פטירת אביו התמנה כראש רשת ישיבות ארחות תורה, במסגרת זו הוא מכהן כנשיא ישיבת ארחות תורה בבני ברק, ישיבת תורה בתפארתה באלעד, ישיבת נר זרח במושב עוצם בדרום הארץ, ישיבת רנה של תורה בכרמיאל. הוא מעביר בישיבות אלו את השיעור הפותח את תחילת הזמן בכל ישיבה. כן משמש הרב שטינמן כנשיא רשת הכוללים רינה של תורה וכולל 'צלו של היכל' בעיר העתיקה בירושלים וכרב בית הכנסת איצקוביץ' בבני ברק.
במקביל הוא משמש כמנהל הרוחני של רשת "עץ הדעת" וכן של רשת תלמודי התורה 'עטרת שלמה' של הרב שלום בער סורוצקין, וכסמכות הרוחנית של כמה ישיבות קטנות ("שיח יצחק" ו"צעירים החדשה") וסמינרים לבנות.[דרוש מקור]
בדצמבר 2020 הצטרף למועצת גדולי התורה של דגל התורה.
משפחתו

הרב שטינמן היה נשוי לחנה (עד לפטירתה ב-2014), בתם של הרב חיים קניבסקי והרבנית בת-שבע קניבסקי ונכדתם של הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב יוסף שלום אלישיב. להם ארבעה בנים וארבע בנות. עם בניו וחתניו נמנים:
בנו, הרב אליעזר שטינמן – רב קהילה בבני ברק ור"מ בישיבת תורת דוד באשדוד חתנו של הרב בנימין קורלנסקי גר בבני ברק
בנו הרב מאיר שטינמן - פוסק הלכה, ורב קהילה בבני ברק, ה"חברותא"  של הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, גר בבני ברק
בנו, הרב אברהם ישעיהו שטינמן – מחבר סדרת ספרי שיח המועדים וספרים נוספים מתורתם של הרב חיים קניבסקי והרב אהרן יהודה ליב שטינמן גר בבני ברק
בנו הרב יעקב שטיינמן - אברך בכולל פוניב'ז גר בבני ברק
חתנו, הרב גדליה הוניגסברג – ה"חברותא" של הרב חיים קניבסקי והרב אהרן יהודה ליב שטינמן, ומחבר מספר ספרים מתורתם ומקורות חייהם
חתנו, הרב ישעיה כהן – ר"מ בישיבת עטרת שלמה
חתנו, הרב ישראל חיים גפן – ר"מ בישיבת קהילות יעקב
לקריאה נוספת

אריה ארליך, בן אצל אביו, מגזין משפחה, כ"ד בטבת תשע"ח, עמ' 24–40.
שוק המעו"ף

ערך זה עוסק בשוק המסחר במעו"ף. אם התכוונתם למדד המעו"ף בבורסה בת"א, ראו .
שוק המעו"ף (מכשירים עתידיים ופיננסיים) הוא שוק של מכשירים פיננסיים נגזרים הנסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב, שערכם נגזר מנכס אחר המכונה נכס הבסיס. מכשירים אלה נועדו בעיקר על-מנת לאפשר ניהול סיכונים יעיל, להוות תחליף להשקעה בנכס הבסיס ולהגביר את היעילות הכלכלית של המסחר באופן כללי. מסלקת מעו"ף משמשת כצד נגדי מרכזי לכל הנגזרים בשוק. כאשר סוחרים מתקשרים ביניהם בעסקה ביניהם במסחר למעשה נוצרים שני חוזים בלתי-תלויים, אחד בלונג ואחד בשורט אל מול מסלקת מעו"ף.
מדד תל אביב 35 הושק ב-1992 כמדד המעו"ף לצורך שימוש במדד כנכס בסיס לנגזרי מעו"ף שהושקו שנה אחר-כך ב-1993. על-מנת למנוע בלבול בין השוק לבין המדד, שעם השנים קיבל חשיבות משל עצמו (מלכתחילה מדד שנועד לנגזרים, ועם השנים הפך למדד המוביל בבורסה), שם המדד שונה באוקטובר 1999 למדד תל אביב 25. ב-2017 המדד התרחב ל-35 מניות ושמו עודכן למדד תל אביב 35.
מאוקטובר 1999 המסחר במעו"ף מתנהל באופן ממוחשב לחלוטין במערכת "רצף נגזרים".
עם השנים הושקו מספר מוצרים נוספים בשוק המעו"ף. ב-1994 הושקו אופציות על שקל-דולר, ב-2001 הושקו אופציות על שקל-אירו, וב-2009 הושקו אופציות על מניות בודדות הנכללות בתא-35. ב-2013 הושקו נגזרים שבועיים על תא35 ונחלו הצלחה גדולה, וב-2015 הושקו נגזרים על מדד תל אביב 100. עיקר המחזורים בשוק ב-2017 הם באופציות על תל אביב 35, ואופציות על שער השקל-דולר. במוצרים אחרים מתרחש מסחר דליל יותר, אשר לעיתים הוא מסחר מתואם מראש בין שני צדדים לרוב מוסדי אל מול דילר נגזרים.
בשימוש שפת רחוב שגורה אופציית מעו"ף או פעילות במעו"ף תתייחס על-פי רוב לאופציה על תל אביב 35, אך מבחינה טכנית כל האופציות בשוק הן אופציות מעו"ף.
סוגי נגזרים

שוק המעו"ף כולל שני מכשירים פיננסיים עיקריים: אופציות וחוזים עתידיים.
סוגי נגזרים > חוזים עתידיים

חוזה עתידי הוא הסכם לתקופה מוגדרת מראש בין שני צדדים. מוכר החוזה מתחייב לשלם לקונה הפרשים אם שווי נכס הבסיס בפקיעה גבוה מהמחיר עליו הוסכם בחוזה. מנגד, הקונה מתחייב לשלם למוכר הפרשים אם נכס הבסיס בפקיעה נמוך מהמחיר עליו הוסכם בחוזה. מוכר של חוזה עתידי חשוף למעשה להפסד בלתי מוגבל וקונה חשוף להפסד של עד איפוס ערך הנכס, ולכן גם הם מחויבים להפקדת ביטחונות.
בבורסה בת"א אין כמעט מסחר בחוזים עתידיים. החוזים העתידיים היחידים שנסחרים הם חוזים לפי ערך המדד, ושקולים למעשה לקניה/מכירה של נכס הבסיס. לא נסחרים חוזים עתידיים בערכים שונים מהמדד. הסיבה לכך היא שניתן לסחור בחוזים עתידיים סינתטיים, הבנויים למעשה מאופציות רגילות. כך למשל, קניה של אופציה מסוג Call ומכירה של אופציה מסוג Put באותו ערך פקיעה, שקולה כמעט לחלוטין (ההבדל מתבטא בריבית חסרת סיכון על ערך ההפקדה) לקניה של חוזה עתידי וזאת בשל יחס מתמטיקה פיננסית Put-Call parity.
מסלקת המעו"ף

מסלקת המעו"ף היא חברת בת של הבורסה לניירות ערך, והיא הקובעת את כללי הפעילות בשוק המעו"ף. מסלקת המעו"ף מבצעת את סליקת העסקאות בנגזרים ואחראית לניהול הסיכונים הנובעים מעסקאות אלו, על ידי גביית ביטחונות מחברי הבורסה של הסוחרים.
המסלקה מהווה צד-נגדי מרכזי לכל אופציות המעו"ף. כאשר מתבצעת עסקה בשוק בין שני סוחרים, למעשה מדובר בשתי עסקאות, אחת של כל סוחר אל מול המסלקה. באופן זה הסוחרים לא חשופים לסיכונים אחד של השני - למשל אי-עמידה בתנאי החוזה, אלא חשופים כנגד מסלקת מעו"ף בלבד. תנאי זה מאפשר מסחר המשך באופציות אל מול סוחרים אחרים, שכן אין חשיבות לזהותו של הסוחר שהיה הצד הנגדי המקורי של האופציה. כל האופציות לאותו מועד וסטרייק הן בעלות סיכון אשראי זהה שהוא הסיכון של מסלקת מעו"ף עצמה. סיכון זה הוא סיכון נמוך מאוד יחסית השקול כמעט לסיכון האשראי של הבנקים הגדולים בישראל, וזאת מכיוון שחברי המסלקה הם אותם בנקים גדולים. בנוסף, ישנם מנגנונים מסודרים של הפקדת בטוחות במסלקה כנגד כל פוזיציית סוחר ומעבר לכך הפקדה של כלל החברים לקרן סיכונים של המסלקה. על-מנת שיתרחש כשל אשראי של המסלקה, אחד מחברי המסלקה צריך לחוות כשל אשראי ובנוסף לכך הפיקדונות המופקדים שלו במסלקה בתוספת קרן הסיכונים צריכים להיות מעבר לתקבול שהוא חב למסלקה. סיכון זה נמוך משמעותית מסיכון אשראי של סוחר ספציפי, ודומה לסיכון של בנק ישראלי גדול או לחובה של ממשלת ישראל.
שעות המסחר

המסחר באופציות וחוזים עתידיים, מתבצע באופן רציף החל מהשעה 9:45 (15 דקות לפני תחילת השלב הרציף של מסחר במניות) ועד 17:35 בימי שני עד חמישי, ועד 16:00 בראשון (בשני המקרים - 15 דקות לאחר תום המחסר הרציף במניות, מועדי המסחר באתר הבורסה). בניגוד למסחר בניירות ערך אחרים, אין במסחר בנגזרים שלב פתיחה ואין שלב נעילה. המסחר הוא אך ורק רציף. בניגוד לניירות ערך, אין אפשרות לבצע עסקאות מחוץ לבורסה, וזאת בין השאר כי מסלקת המעו"ף היא צד-נגדי מרכזי כנגד כל העסקאות. עסקאות מתואמות, אשר מאופיין לרוב בעלות היקף גדול, מועברות דרך השוק הרציף בזמן שעות המסחר.