stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיס הית'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1885 לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 פטירה:  1954 (בגיל 69 בערך) באת',  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 כינוי:  'פיגי' (Piggy)
 צאצאים:  Christopher J Heath 
 השתייכות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1906–1946 (כ־40 שנה)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ההודית ה-5   מפקד הקורפוס ההודי ה-3
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  מסדר האמבט    מסדר האימפריה הבריטית    מסדר האימפריה ההודית    אות השירות המצוין    הצלב הצבאי
 
לוטננט ג'נרל סר לואיס מקלספילד הית' (באנגלית - Lewis Macclesfield Heath; ‏ 1885–1954) היה קצין בצבא הבריטי ובצבא הודו הבריטית הידוע בשל לחימתו במערכה במזרח אפריקה ובקרב סינגפור במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

הית', המכונה "פיגי", נולד בהודו בשנת 1885, למשפחה בעלת מסורת צבאית, והתגייס לצבא הודו הבריטית בשנת 1906. בזמן מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הבריטי כקצין, בחזית המערבית, ונפצע מספר פעמים. לאחר המלחמה שירת במקומות שונים ברחבי האימפריה, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד הדיוויזיה ה-5 של צבא הודו הבריטית בדרגת מייג'ור ג'נרל. בתפקיד זה השתתף בכיבוש אריתריאה ואתיופיה, ובקרב על קרן, תחת פיקודו של הגנרל ויליאם פלאט, במסגרת המערכה במזרח אפריקה.
באפריל 1941 מונה לתפקיד מפקד הקורפוס ההודי ה-3, ונשלח למלאיה. עם פלישת יפן למלאיה, בדצמבר 1941, כשל בניסיון לעצור את הצבא היפני המתקדם, ולאחר נפילת מבצר סינגפור לידי היפנים, בקרב סינגפור בפברואר 1942 נפל בשבי, ובילה את יתר המלחמה במחנה שבויים יפני.
לאחר שחרורו בשנת 1945 פרש משירות צבאי, ומת בביתו בעיר באת' בשנת 1954.
לימודים בישראל (אתר אינטרנט)

| --- | --- |

האתר לימודים בישראל, כפי שנראה במאי 2020
 סוג:  פורטל לימודים, פורומים
 סלוגן:  כל מה שרציתם לדעת, לפני שתתחילו ללמוד
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 מייסדים:  ד"ר מוטי פרידמן מהמחלקה לחינוך יהודי בסוכנות היהודית
 שירותים עיקריים:  פורטל אינטרנט בנושא לימודים בישראל
 הרשמה:  בחינם
 Study.co.il
לימודים בישראל הוא אתר אינטרנט ישראלי, שהוקם בשנת 2000, ומשמש כפורטל בתחום החינוך וההשכלה בישראל.
אודות האתר

האתר "לימודים בישראל" הוקם על ידי ד"ר מוטי פרידמן מהמחלקה לחינוך יהודי בסוכנות היהודית, והחל לפעול בשנת 2000. האתר נותן הכוונה וייעוץ למבקשים לרכוש השכלה או מקצוע, בישראל ומחוצה לה. נכון ל-2022, האתר מנוהל על ידי חברה פרטית.
בצוות הפדגוגי של האתר נמצאות ד"ר ענת רפופורט, פסיכולוגית תעסוקתית, וד"ר תמר אמיר, המנהלת כעשרים שנה את המרכז לייעוץ לימודי של אוניברסיטת תל אביב.
האתר מפעיל גם ערוץ בפייסבוק וערוץ ביוטיוב.
ביוני 2022 הוחלף הדומיין של האתר, כחלק ממיתוג מחדש.
מבנה האתר ותכניו

האתר מספק מידע, ייעוץ והכוונה בנוגע למוסדות בתחום הלימודים.
באתר מצויים מספר מקורות מידע, ובהם:
יותר מ-8,000 מסלולים לתואר ראשון, שני ושלישי ולימודי תעודה, בגרויות ופסיכומטרי.
סקירות על יותר מ-600 אוניברסיטאות, מכללות ובתי ספר בישראל.
עשרות פורומים בהם ניתן מענה על שאלות בנושאי מוסדות ותחומי לימוד, תנאי קבלה, וכדומה.
לוחות המסייעים לסטודנטים: דירות להשכרה, החלפת ספרים, דרושים ומלגות.
מעל ל־28,000 המלצות סטודנטים – סקר חוות דעת על המכללות והאוניברסיטאות בהן הם לומדים, ועל התחום אותו בחרו ללמוד.
בחירת לימודים – שאלוני התאמה למקצועות הלימוד השונים.
סקר מקצועות רווחיים: גובה משכורות לפי מקצוע.
כלים נוספים: מחשבון בגרויות, מחשבון תנאי קבלה, מחשבון פסיכומטרי וכלי קבלת החלטות בשיטת WSM (אנ').
הערות שוליים

↑  אילן יצחייק, עלו ברשת: 41 שעות במעלית, באתר ynet, 4 במאי 2008
↑  רוני שני, עלו ברשת: כלב השמירה של שוכרי הדירות, באתר ynet, 5 ביולי 2009
↑  ורד ברלל, ‏למרות הקשיים והמכשולים: למי כדאי ללמוד בחוץ לארץ?, באתר מעריב אונליין, 21 במאי 2019
↑  תשכחו מתואר: זו הדרך הנוספת לעבוד בתעשיית ההיי-טק, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2020
↑  סטודנטים לעתיד? מהיום נכנסים לאתר "לימודים בישראל" בכתובת Study.co.il, באתר ‏מאקו‏, 19 ביוני 2022
↑  רן הרמן, ‏5 האתרים שיסדרו לך את העתיד, באתר מעריב אונליין, 17 במרץ 2020
↑  סדנה דיגיטלית לבחירת לימודים ומקצוע לחיים, באתר לימודים בישראל
↑  כל הסבה, לטובה: המשבר הוא הזדמנות לשנות מקצוע, באתר ‏מאקו‏, 17 באפריל 2020
ליידספליין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  ליידספורט 
 כתובת:  אמסטרדם המרכזית, אמסטרדם 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1750
 תאריך פתיחה רשמי:  1750 
 קואורדינטות:  52°21′51″N 4°52′59″E﻿ / ﻿52.364133°N 4.882969°E﻿ / 52.364133; 4.882969
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) ליידספליין(למפת אמסטרדם רגילה) ליידספליין
 
ליידספליין (בהולנדית: Leidseplein, "כיכר ליידן") היא כיכר באזור הדרום-מערבי של מרכז אמסטרדם. זוהי אחת משלוש הכיכרות הגדולות של אמסטרדם. הכיכר עצמה היא אזור בילוי שמכיל פאבים, מסעדות, מועדוני לילה ו"קופי שופס".
הכיכר קרובה לאתרי תיירות רבים, ביניהם הרייקסמוזיאום, מוזיאון ואן גוך, התיאטרון העירוני, הקזינו וגם פונדלפארק, הפארק העירוני הגדול של אמסטרדם. הכיכר נמצאת על הגבול שבין העיר העתיקה לעיר החדשה. הכיכר היא אחת המוכרות והמרכזיות בעיר, ומהווה אף מרכז משני לתחבורה ציבורית באמסטרדם.
היסטוריית הכיכר

בנייתה של הליידספליין החלה במאה ה-17 ושימשה כחנייה לעגלות של חוואים ואיכרים לפני שהם נכנסים אל העיר.
לילא ומג'נון

איור המבוסס על סצנה מהפואמה של נזאמי אודות קייס ולילא
לילא ומג'נון הוא שמו של סיפור אהבה נודע בארצות המזרח, המבוסס על מאורע טרגי שנתרחש במאה ה-7. בשנת 1192 חיבר המשורר הפרסי נזאמי פואמה ארוכה אודות סיפור האהבה, הכלולה בקובץ ה"ח'מסה" שלו.
עלילה

גיבורי הפרשייה הם קייס אל-עמארי ואהובתו לילא, מאחד משבטי הבדואים בחצי האי ערב. ידועים שני נוסחים השונים זה מזה בפתיחתם. בגרסה אחת מבלה קייס את עלומיו עם לילא בזמן רעיית הצאן. בגרסה שנייה הוא מתאהב בה כשנפגש עמה לראשונה.
קייס הביע את אהבתו ללילא בשירים שחיבר למענה, וכל כך השתגע אחריה עד שהחלו מכנים אותו בשחוק "לילא ומג'נון". כשביקש את ידה מאת אביה, סירב לו זה ודחה אותו מעליו. הוא אף השיא אותה במפגיע לגבר זר שלקח אותה עמו הרחק לעיראק. בתגובה לכך נמלט קייס אל המדבר, ושם יצא מדעתו וסירב לשוב עוד אל משפחתו. בני ביתו, היו מביאים אליו את מזונו, ואילו הוא המשיך לחבר שירים לאהובתו וכתב אותם על החול באמצעות מקל נדודיו. הוא לא ידע שלילא חלתה בארצה החדשה וכבר מתה. קייס עצמו נמצא מת בשנת 688 בסמוך לקברה של אשה אלמונית. בקרבת מקום חרת על סלע את אחד משיריו.
השפעות

לעיבודו המפורסם של נזאמי הייתה השפעה רבה על סופרים ומשוררים מאוחרים יותר. 
במאה ה-16 חיבר הסופר האזרבייג'ני פוזולי עיבוד ליצירה, תחת הכותרת סיפורם של לילא ומג'נון (דסתאן-י לילא ומג'נון).
אחמד שאוקי עיבד את סיפור אהבתם של לילא ומג'נון למחזה.
בחיבורו המיסטי של בהאא אללה, שבעת הגיאיות (1856), מוזכר סיפורם של לילא ומג'נון.
הזמר אריק קלפטון כתב וביצע את השיר "Layla" בהשראת הפואמה. השיר נכתב על אהבתו הנכזבת (באותה תקופה) לפאטי בויד, אשת חברו ג'ורג' האריסון, בה היה מאוהב באובססיביות.
הערות שוליים

↑  בהאא אללה, שבעת הגיאיות, באתר הספרייה הבהאית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: leyla-ve-mecnun
לבנה מושון

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1952 (בת 71) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם (2004), (2008) פרס יצירה לסופרים על שם ראש הממשלה לוי אשכול (2021)
 haim-kesefer.com/eng/
 
לבנה מושון (נולדה בתל אביב בט' בחשוון תשי"ג, 28 באוקטובר 1952) היא סופרת, עיתונאית ואשת חינוך ישראלית.
ביוגרפיה

לבנה מושון נולדה ב-1952, בת לאב שהיה סוהר בכלא רמלה. גדלה בשכונת עזרא להורים יוצאי חלב.
היא כותבת ספרי ילדים ונוער, במקביל לעיסוקה כמורה. היא כלת פרס אקו"ם לשנת 2004 בתחום ספרות הילדים והנוער על ספרה "לאבא שלי קוראים ארווין", שיצא לאור בהוצאת כתר תחת השם "מכתבים מגבעת הזבל". בנובמבר 2008 זכתה בשנית בפרס אקו"ם לשנת תשס"ח. ספרה ״שתיקת הצמחים״ נכלל ברשימה הארוכה לפרס ספיר 2015. ב-2019 יצא לאור רומאן שלה בשם "כריתה". בינואר 2022 זכתה בפרס היצירה לסופרים על שם ראש הממשלה לוי אשכול ז"ל.
כתבה 45 ספרים, רובם לילדים ובני נוער, מתוכם חמישה ספרי פרוזה למבוגרים.
חיים אישיים

מושון נשואה, ולה שלושה ילדים. מתגוררת בגבעת שמואל.
מספריה

חוט צמר כחול, 1981
אהבה חמוצה, 1995
מר גדיש האדיש חזר להרגיש, 1999
מכתבים מגבעת הזבל, כתר 2008
שתיקת הצמחים, ספריה לעם, עם עובד, 2014
כריתה, הוצאת דני ספרים, 2019
מכתב לסוהר 343ב, ספריה לעם, עם עובד, 2024
הערות שוליים

↑  אביחי טבק, סופרת מגבעת שמואל זכתה בפרס ראש הממשלה ליצירה ספרותית, באתר מקומונט גבעת שמואל, ‏2022-02-28
↑  לבנה מושון, פרק מתוך "מכתבים מגבעת הזבל", באתר nrg‏, 15 בדצמבר 2008
↑  ורד לי, מכתבים מגבעת הזבל, לבנה מושון, מכתב חוזר, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
↑  ביקורת על הספר(הקישור אינו פעיל) "שתיקת הצמחים", אתר אימגו, 12/06/2014, מירב גולן
↑   ירון אביטוב, "שתיקת הצמחים": רומן שמחזיר אותנו לשורשי הפרוזה, באתר הארץ, 30 ביולי 2014
↑  ביקורת על הספר "שתיקת הצמחים", אתר מעריב, 15/05/2014, רונן טל, תרבות/ספרות
↑  עופרה עופר אורן, "כריתה": מה קורה כשסודות נחשפים, בבלוג "סופרת ספרים", 12 בנובמבר 2019
↑   עמרי הרצוג, לבנה מושון מטפלת ביושרה ובתעוזה בסיפורה הטראומטי של בת, באתר הארץ, 19 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278019105171  BnF: cb169912513 (data)  GND: 1103053434  ISNI: 0000 0000 6664 861X  LCCN: n88232228  VIAF: 418636   WorldCat (עם VIAF): 418636 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כירורגיה פלסטית

כירורגיה פלסטית הוא תחום מומחיות ברפואה המנצל שיטות ניתוח ושיטות רפואיות אחרות כדי לשנות את מראהו ותפקודו של הגוף האנושי. טיפולים הניתנים במסגרת הכירורגיה הפלסטית כוללים הליכים שמטרתם קוסמטית וכן הליכים שיקומיים שמטרתם שיפור התפקוד הגופני. הליכים בתחום הכירורגיה הפלסטית אשר מטרתם העיקרית היא שיפור האסתטיקה של הגוף מכונים לעיתים בשם "כירורגיה קוסמטית". רוב ההליכים בתחום הכירורגיה הפלסטית מטרתם שיפור התפקוד הגופני לצד שיפור המראה החיצוני.
המילה "פלסטי" מוצאה מן המילה היוונית "פלסטיקוס" (plastikos) שמשמעותה לעצב, או לתת צורה. המונח כירורגיה פלסטית אינו קשור לחומר הפולימרי פלסטיק. כירורגים פלסטיים מעצבים ונותנים צורה חדשה לרקמות שונות בגוף האנושי: עצמות, רקמה סחוסית, שרירים, שומן ועור.
במדינת ישראל, בדרך-כלל, ביצוע ניתוחים פלסטיים מותר רק לרופא-כירורג המומחה ברפואה פלסטית שרישיונו המקצועי תקף.
היסטוריה

ניתן למצוא את שורשיה של הכירורגיה הפלסטית עוד במאה השביעית לפני הספירה, תקופה בה רופאים בהודו העתיקה ובהם המנתח הנודע סושרוטה, עשו שימוש בהשתלות עור לצורך שיקום. בכתביו מתאר סושרוטה ניתוחי אף וניתוחים לתיקון מראה האוזנים. הידע המסורתי בתחום הכירורגיה הפלסטית נשמר ועבר לאורך הדורות בהודו עד לשלהי המאה ה-18.
ידוע לנו כי במאה ה-1 לפני הספירה ידעו רופאים ברומא העתיקה כיצד לבצע הליכים ניתוחיים פשוטים לתיקון אוזניים. במחצית המאה ה-15 קיים תיאור של היינריך פון פולספונדט האירופי, המתאר הליך "ליצירת אף חדש למי שאין לו אף כלל, וכלבים אכלו את אפו", זאת על ידי הסרת עור מחלקה האחורי של הזרוע ותפירתו במקום האף. אולם, בגלל הסכנות הכרוכות בביצוע ניתוח ובמיוחד בניתוח בראש או בפנים, ניתוחים פלסטיים מסוג זה לא היו שכיחים עד למאה ה-20.
הניתוחים הפלסטיים בחברה המערבית הופיעו במאה ה-19. למשל, בשנת 1827 ביצע רופא בשם ד"ר ג'ון פטר מטאאוור (אנ') את הניתוח הפלסטי הראשון בארצות הברית בעזרת כלים שפיתח בעצמו.
תחום הניתוחים הפלסטיים קיבל דחיפה בזמני מלחמות. למשל, במלחמת העולם הראשונה נדרשו בעלי מקצוע הרפואה והכירורגיה לטפל בפציעות כגון כוויות בדרגה גבוהה, פציעות שגרמו לשינויים אסתטיים בפנים, ופציעות אחרות שבהן המנתחים לא נתקלו בעבר אשר נגרמו בעיקר מכלי הנשק חדשים. המידע הקיים לגבי ניתוחים לא כיסה את הידע הנדרש לטיפול בפגיעות אלו והמנתחים נאלצו לאלתר, לחקור ולמצוא פתרונות בעצמם. ההבנה שהגיעו אליה אז הייתה שמראה אסתטי הוא חלק חשוב בהחלמה של פצועי מלחמה. מהמחקרים והרישומים שנותרו מאותה תקופה לומדים המנתחים הפלסטיים המודרניים עד היום.
עד לפיתוח שיטות הרדמה יעילות, כל ההליכים הניתוחיים אשר נעשו ברקמות בריאות, היו כרוכים בכאב רב. סכנת הזיהום בניתוחים אלה הייתה גבוהה מאוד עד לפיתוח שיטות ניתוח סטריליות והחדרת השימוש בחומרים מחטאים. פיתוח תרופות אנטיביוטיות אף הן תרמו במידה ניכרת לגידול בניתוחים אלקטיביים (ניתוחים הנעשים מתוך בחירה ולא עקב כורח רפואי דחוף). ואכן, מאז שנות ה-60 החלו להופיע ניתוחים פלסטיים קוסמטיים, המיועדים לאנשים שאינם בהכרח סובלים מבעיה רפואית. בשנות ה-70 החלו הניתוחים הפלסטיים למטרות אסתטיקה להפוך לפופולריים בהדרגה, כאשר בתחילה החלה התופעה בקרב העשירים, ובהמשך חדרה התופעה לשאר שכבות האוכלוסייה. מאז, הפופולריות של פתרונות פלסטיים קוסמטיים עולה בהתמדה, כאשר במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 עלה משמעותית השימוש בפתרונות פלסטיים שאינם-ניתוח.
תיאור

הניתוח הפלסטי יכול לשמש לשני צרכים:
בהתוויה רפואית: לצורך שחזור חלקי גוף מעוותים הגורמים להפרעה תפקודית. בקבוצה זו פגמים מולדים, גנטיים או התפתחותיים; נזקים חבלתיים כגון כוויות, תאונות ופציעות וכן פגמים ניתוחיים (לאחר הסרת גידולים). ניתוחים אלה מבוצעים על ידי מגוון התמחויות רפואיות, על פי האזור האנטומי. לדוגמה, תיקון מבנה בלתי-תקין של עצמות הפנים והלסתות יבוצע בידי מנתחי פנים ולסת. שחזור פלסטי של אזור הראש והצוואר, יבוצע בידי מנתח אף אוזן וגרון, ושחזור עפעפיים בידי מנתח אוקולופלסטי (רופא עיניים).
ללא התוויה רפואית, מסיבות אסתטיות: לצורך שיפור ההופעה, למטרת שיפור ההערכה והביטחון העצמי. למשל על ידי הגדלה או הקטנה של החזה, שינוי צורת האף, שאיבת שומן וכדומה. התפתחות טכנולוגיות חדשות ושיפור הקיימות מאפשרים נגישות למגוון הולך וגדל של ניתוחים שלא נכללו בתחום האסתטי עד היום, כמו הזרקות תת-עוריות להחלקת קמטים. ניתוחים פולשניים למטרה אסתטית רצוי שיבוצעו רק לאחר שהמועמד עבר סדרת ראיונות עם פסיכולוגים או מומחים אחרים על מנת לבדוק את הצורך האמיתי בניתוחים מסוג זה הטומנים בחובם גם תופעות לוואי וסיכונים שונים, וכן כדי למנוע עוגמת נפש עתידית עקב ציפיות מוגזמות או פגיעה נפשית עקב השינוי הפיזי.
ישנם אנשים הפונים עם בקשה לשנות או לשפר יותר מפרט אחד בגופם. בשל כך החלו כמה מהמנתחים להציע ניתוח משולב בו מבוצעים כל ההליכים המבוקשים תחת הרדמה אחת. היתרון הבולט ביותר הוא חיסכון במספר הניתוחים שהמטופל עובר ובמספר ההרדמות. החיסרון העיקרי בניתוחים כאלו הוא בזמן הניתוח - זמן הניתוח ארוך מעלה את הסבירות לסיבוכים במהלך הניתוח וניתוח פלסטי משולב הולך ומתארך ככל שמדובר ביותר פרוצדורות המבוצעות תחת אותה ההרדמה.
קיימים חמישה אזורים עיקריים לביצוע ניתוח פלסטי והם:
ניתוח פלסטי באזור הפנים כדוגמת : ניתוח אורתוגנטי לתיקון מבנה עצמות הפנים, או טיפולים המתמקדים ברקמות הרכות של הפנים, כגון מתיחות פנים וניתוחי עפעפיים ואף
ניתוח פלסטי באזור החזה כדוגמת הגדלת חזה, הרמת חזה, הקטנת חזה ושחזור שד
ניתוח פלסטי באזור הבטן
ניתוח פלסטי באזור האגן
ניתוח פלסטי באזור הגפיים
ניתוח פלסטי באזור הצוואר
כירורגיה פלסטית בישראל

פרופסור ג'ק פן, ראש החוג לכירורגיה פלסטית באוניברסיטת יוהנסבורג בדרום אפריקה התנדב בראשית המדינה וטיפל במאות אנשים בסיועו של ד"ר ליאו בורנשטיין. המחלקה הפלסטית הראשונה הוקמה ב-1951 על ידי בורנשטיין בבית החולים בתל השומר. המחלקה השנייה שנפתחה הייתה בבית החולים הדסה עין כרם ונוהלה על ידי צבי נוימן שהקים אותה ב-1958. בבית החולים רמב"ם הופעל שירות לכירורגיה פלסטית בראשותו של ברנרד הירשוביץ, שהתרחב למחלקה ב-1956. בבית החולים בילינסון הוקמה מחלקה בניהולו של אייזיק קפלן. בבית החולים שערי צדק הוקמה מחלקה על ידי נחום בן-חור ב-1970.
ב-1973 הוקם האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית.
ראו גם

יופי
אורתו-כירורגיה של הפנים
לקריאה נוספת

חגי צור, עיצוב אנושי: ספר הניתוחים הפלסטיים, הוצאת כתר, 1992
הדף 'נפגעי ניתוחים פלסטיים וטיפולים אסתטיים', ברשת החברתית פייסבוק ואינסטגרם.
הערות שוליים

↑  D Johnson Recent developments in plastic surgery BMJ 2002;325:319-322.
↑  Rana RE, Arora BS History of plastic surgery in India. J Postgrad Med 2002;48:76
↑  When and Where Did Plastic Surgery Become Popular?
↑  The increase in popularity of cosmetic surgery over the last decade (ארכיון)
↑  איתי ויזר, מיכאל שפלן, ליאור הלר, ההיסטוריה של הכירורגיה הפלסטית בישראל, הרפואה 153, 2014-09, עמ' 550
↑  דור המייסדים - האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551022305171  BnF: cb11935531b (data)  GND: 4046280-8  LCCN: sh85130786  NKC: ph124097 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וולטר יאו, חייל בריטי שנחשב לאדם הראשון שבוצע בו ניתוח פלסטי (1917). משמאל: לפני הניתוח, מימין: אחרי הניתוח.[דרושה הבהרה]
ניתוח פלסטי לגבר שסובל מגינקומסטיה
כרוב הג'יידיט

| --- | --- |

 מידע כללי
 טכניקה וחומרים:  ג'יידיט 
 ממדים בס"מ
 אורך:  18.7 ס״מ 
 רוחב:  9.1 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון הארמון הלאומי
 
האולם הראשי של מוזיאון הארמון הלאומי
מתחם מוזיאון הארמון הלאומי
כרוב הג'יידיט (בסינית: 翠玉白菜; בפין-יין: Cuìyù Báicài) או כרוב ג'יידיט עם חרקים הוא פסל ג'יידיט מגולף בצורת ראש כרוב סיני עם ארבה וחרגול מוסווים בעלים. פסל זה הוא חלק מאוסף מוזיאון הארמון הלאומי בטאיפיי בירת טאיוואן.
אורכו של הפסל 18.7 ס"מ ועוביו 5.07–9.1 ס"מ.
פיסול בג'יידיט

ג'יידיט הוא מינרל מקבוצת הקלינופירוקסן והוא נחשב כסוג של ירקן – אבן חן יקרה למחצה. לירקן יש מעמד מיוחד בתרבות הסינית, אף שהסינים לא הכירו את הג'יידיט בטרם החל יבוא שלו מבורמה בתחילת המאה ה-19 (תקופת שושלת צ'ינג). אבן הירקן בה גילפו הסינים קודם לכן הייתה בנויה מהמינרל נפריט.
קשיותו של הג'יידיט נעה בין 6 ל-6.5 בסולם מוס, ולכן גילוף בו תובע כמות ניכרת של זמן ומאמץ. כתוצאה מכך נדרש עקרון מנחה של תכנון קפדני, במטרה ליישם את המאמץ הקטן ביותר על-מנת להגיע לתוצאה הטובה ביותר. הגישה האמנותית הנובעת מעקרון תכנוני זה היא התאמת תכונות החומר, כלומר: אימוץ התכונות הטבעיות של החומר – דוגמת צורה או צבע – במטרה להגיע לתוצאה הרצויה, ובכך לחסוך זמן ומאמץ. המפתח להצלחת עיקרון זה הוא איזון בין המאפיינים הטבעיים לאפקטים מלאכותיים.
תגליף "כרוב הג'יידיט" הוא דוגמה טובה לעבודה על-פי גישה זו. החלקים הלבנים והירוקים של פיסת הג'יידיט, הדרגות השונות של שקיפות והברק הטבעי שלה עוצבו לצורות חיות של עלי הכרוב הסיני ושל החרגול והארבה המסתתרים בין העלים.
הכרוב כסמל

הכרוב הסיני הלבן מסמל את טוהרהּ של כלה. החרקים המגולפים בפסל – חרגול וארבה – ידועים ביכולת הרבייה שלהם ומהווים סמל לפוריות וברכה לריבוי בנים לכלה הטרייה. הפסל – שבו מגולמים עושר חומרי, אמנות נשגבת ורמז מבשר-טובות – מבטא את ההרמוניה האסתטית של שלושתם, והופך אותם לבעלי ערך רב יותר.
"כרוב ג'יידיט עם חרקים" אינו הכרוב היחיד באמנות הסינית. קיימים פסלי וכלי כרוב נוספים שגולפו בג'יידיט בתקופת שושלת צ'ינג.
היסטוריה

הפסל שיצר את "כרוב הג'יידיט" אינו ידוע. התגליף הוצג במקורו בכניסה לארמון יונג-הו (Yung-ho, "שלום נצחי") בעיר האסורה בשנת 1889, כחלק מהנדוניה של ג'ין פיי (Jin Fei) – פילגשו בת ה-15 של הקיסר גוואנגשו (光绪帝‏, 1871–1908) שעברה להתגורר בארמון באותה שנה.
התגליף היה אחד מתוך כ-1.17 מיליון פריטים באוסף מוזיאון הארמון בעיר האסורה. בשל סכנת הפלישה היפנית בשנת 1933 פונו מרבית הפריטים החשובים מהאוסף, והוחזרו לנאנג'ינג בתום מלחמת העולם השנייה. אולם, כאשר החל להתחוור לממשלה הלאומנית שהקומוניסטים עומדים לנצח במלחמת האזרחים הסינית, הוחלט להעביר את הפריטים החשובים ביותר – בהם "כרוב הג'יידיט" – למוזיאון הארמון הלאומי בטאיפיי.
חשיבות

"כרוב הג'יידיט" נחשב ליצירת מופת, גם מפני שהוא בולט במסורת ארוכה של יצירת שלמוּת אידיאלית בגילוף ירקן, וגם בגלל גילו הצעיר – יחסית לפריטים אחרים באוסף. הפסל נחשב לאחד משלושת הפריטים החשובים ביותר באוסף, לצד "אבן בשר החזיר" – פסל קטן שגולף מג'ספר מפוספס, ו"מאו גונג דינג" – קדירת ארד גדולה ששימשה לצורכי פולחן, שניהם משושלת צ'ינג.
"כרוב הג'יידיט" היה המועמד המוביל לתואר "האוצר הלאומי" בסקר מקוון שנערך בשנת 2011, על-אף מחלוקת שהתעוררה שנתיים קודם לכן, כאשר נודע כי עותקים שלו שנמכרו בחנות המזכרות יוצרו בסין ולא בטאיוואן. מחלוקת זו הובילה להעלאת הצעת-חוק כי כל המזכרות הנמכרות על ידי סוכנויות ממשלתיות ייוצרו בטאיוואן.
הערות שוליים

↑  חשיבות הירקן בסין
1 2 3  גילוף בירקן
↑  כלי קיבול שגולף מג'יידיט כעלי כרוב
↑  מקורו של כרוב הג'יידיט
↑  ג'ין פיי
↑  "כרוב הג'יידיט" בוול סטריט ג'ורנל
↑  "אבן בצורת בשר"
↑  קדירת "מאו גונג דינג"
↑  סקר "האוצר הלאומי"
↑  'Jadeite Cabbage' relabeled
↑  על הצעת החוק
"אבן בשר החזיר"
לואיס הניי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  3 בפברואר 1910 מק'קיז רוקס, ארצות הברית 
 פטירה:  18 בפברואר 1970 (בגיל 60) ברקלי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב 
 מוסדות:  מצפה הכוכבים ירקס  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  Peter H. Bodenheimer 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1939) 
 
לואיס ג'ורג' הניי (באנגלית: Louis George Henyey;‏ 3 בפברואר 1910 - 18 בפברואר 1970) היה אסטרונום אמריקאי.
ביוגרפיה

הוריו, אלברט ומרי הניי, היגרו מהונגריה לארצות הברית. לואיס הניי נישא לאליזבת רוז בלאק, ילידת בודפשט, ב-1934. לזוג נולדו שלושה ילדים.
את לימודי התואר הראשון (1932) והשני (1933) עשה לבית הספר ע"ש קייס למדע יישומי שבמדינת קליבלנד, אוהיו. את לימודי הדוקטורט השלים במצפה Yerkes של אוניברסיטת שיקגו בשנת 1937, בו כתב תזה במתמטיקה בנושא ערפיליות החזרה. בשנת 1947 קיבל משרת מרצה בכיר במחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובשנת 1954 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בברקלי הפך לראש קבוצת המחקר בנושא התפתחות כוכבים. במהלך השנים הנחה סטודנטים רבים לתארים גבוהים, וכן ערך שיתופי פעולה רבים עם מדענים אחרים. בשנת 1970 מת באופן פתאומי בשל דימום תוך-גולגולתי.
לואיס הניי ידוע בעיקר בזכות שתי תרומות מדעיות משמעותיות בתחום מבנה והתפתחות כוכבים. ראשית, הוא פיתח שיטה לפתרון אוטומטי של משוואות אבולוציה של כוכבים, מתאימות למחשבים וישימה למגוון רחב של תנאים פיזיים ושלבים בחייו של כוכב. שנית, הוא עשה חישוב חדש של האבולוציה של כוכבים במהלך ההיסטוריה המוקדמת שלהם, כאשר התכווצות הכבידה מספקת את מקור האנרגיה העיקרי, ובמהלך שלב המעבר, כאשר האנרגיה הגרעינית גוברת על הכבידה.
מכתש הניי (אנ') על הירח נקרא על שמו. כמו כן אסטרואיד 1365 Henyey (אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names – (1365) Henyey. Springer Berlin Heidelberg. p. 111. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-15 בדצמבר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1229550739  MGP: 293823  SUDOC: 180451189  VIAF: 311185709   WorldCat (עם VIAF): 311185709
לוק ג'קסון

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1981 (בן 42) יוג'ין (אורגון) שבאורגון
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון
 דראפט:  בחירה מספר 10, 2004 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 2004 - 2006   2006 - 2007   2006 - 2007   2007   2008   2008 - 2009   2009 - 2010   2010 - 2011   2011:  קליבלנד קאבלירס   איידהו סטמפיד   לוס אנג'לס קליפרס   טורונטו ראפטורס   מיאמי היט   איידהו סטמפיד   קאריפה פררה   איידהו סטמפיד   הפועל ירושלים
לוק ג'קסון (באנגלית: Luke Jackson; נולד ב-6 בנובמבר 1981 ביוג'ין, אורגון) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 2.01 מטרים.
לין קרלין

| --- | --- |

 לידה:  31 בינואר 1938 (בת 86) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 צאצאים:  Dan Carlin 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי לין ריינולדס (באנגלית: Mary Lynn Reynolds; נולדה ב-31 בינואר 1938) היא שחקנית אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1968 על תפקידה בסרט "פנים".
ביוגרפיה

קרלין נולדה בלוס אנג'לס למוריאל אליזבת ריינולדס ולמנהל העסיקי ההוליוודי לורנס קריימר.
לפני הופעת הבכורה המפורסמת שלה בסרטו של ג'ון קסאבטס "פנים" עליה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר פוטרה קרלין מעבודתה כמזכירתו של רומן פולנסקי.
לאחר הפריצה שלה שיחקה קרלין בסרטים "רוכבים פראים" של בלייק אדוארדס, "Silent Night, Lonely Night"
ובקומדיה של מילוש פורמן "התפשטות" בתפקיד לין טיין עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר.
ב-1972 הופיעה בסרט האימה הקנדי של בוב קלארק "חלום המוות" בתפקיד כריסטין אמו של אנדי ברוקס.
בטלוויזיה האמריקאית שיחקה קרלין בסדרת הדרמה "James at 15" וכשחקנית אורחת בסדרות הדרמה "The Waltons" ו"Trapper John, M.D.".
הייתה נשואה בחייה שלוש פעמים: לפיטר הול ממנו התגרשה לאחר שנתיים, לאדוארד קלין איתו הביאה שני ילדים ובניהם שדר הרדיו דן קרלין. כיום נשואה לג'ון וולף.
כוראלים מאת יוהאן סבסטיאן באך

להלן מובאת רשימת הכוראלים אשר חיבר יוהאן סבסטיאן באך במשך חייו. הרשימה מקוטלגת על פי שיטת הרי"ב אשר נעשתה על ידי וולפגנג שמיידר.
לאסלו שבש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במאי 1905 סגהאלום, הונגריה 
 נרצח:  1945 (בגיל 39 בערך) גרמניה הנאצית מחנה הריכוז דכאו, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 
לאסלו שבש (במקור שפט - Spät, בהונגרית: Sebes László; סגהאלום, 9 במאי 1905 – מחנה הריכוז דכאו, מאי 1945) היה קומוניסט יהודי-הונגרי, שנידון מספר פעמים לשנים של מאסר, גורש ונספה במחנה הריכוז דכאו.
ביוגרפיה

לאסלו שפאט נולד במשפחה יהודית אינטלקטואלית ענייה עם שמונה ילדים. אביו ברנאט בלה שבש (שפאט) היה מורה יליד סרווש, ואמו הייתה ברתה דיאמנט. כמו אחד מאחיו, אישטוואן שבש, הוא הפך לחבר ב"ברית הפועלים הצעירים הקומוניסטים של הונגריה" (KIMSZ) בשנת 1926, ואחר כך בשנה שלאחר מכן הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאליסטים של הונגריה (MSZMP). הוא נעצר בשנת 1928 ונידון לשנתיים מאסר. שוחרר בשנת 1930, אך לא יכול היה ליהנות מתענוגות החופש זמן רב, ונעצר שוב. הוא קיבל אז שנה וחצי מאסר נוסף. לאחר שחרורו נסע לברית המועצות בשנת 1931 והיה תלמיד בית הספר לנין. מאוחר יותר (בשנת 1933) גם אחיו אישטוואן בא אחריו. הוא חזר להונגריה במחתרת בשנת 1933 ונעצר שוב בשנה שלאחר מכן.
לאחר שחרורו, בהתאם להוראות המפלגה, נסע לצרפת לפעילות אנטי-נאצית ולאחר מכן לגרמניה לעבודת מפלגה. הוא שב להונגריה בשנת 1941 ועבד כפועל במפעל (כיהודי כמעט לא ניתן היה למצוא עבודה). עם כניסת הכוחות הגרמניים להונגריה (מבצע מרגרטה) במרץ 1944 הוא נעצר וגורש מייד כיהודי וכקומוניסט למחנה הריכוז דכאו במרץ 1944 ונרצח חודש לפני שחרור המחנה.
משפחתו

אֶחַיו: אימרה שבש, פאל שבש, ג'רג' שבש, שאנדור שבש ואישטוואן שבש.
עבודות העיקריות

F. m.: Vadász Ferenc: Lerida magyar hőse. (Népszabadság, 1963. febr. 3.)
Kiss Máté: A Kőröstől Leridáig. (Békés megyei Népújság, 1963. ápr. 11.)
Példaképeink: S. Gy. (Viharsarok ifjúsága, 1963. máj.)