stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפל שבע האחיות
שם

"שבע האחיות" (מנורווגית: De Syv Søstrene או Dei Sju Systrene) ממוקם בצד הצפוני של ייראנגרפיורד. בדיוק מעברו השני של הפיורד ישנו מפל מים יחיד שנקרא "המחזר" (נורווגית: Friaren). האגדה על שבע אחיות מספרת שהן רקדו בשובבות במורד ההר, כשבצד השני של הפיורד, המחזר מפלרטט איתם בשובבות מרחוק.
הערות שוליים

↑  "The Seven Sisters (De Sju Søstre)". World of Waterfalls.
↑  Store norske leksikon. "Sju Søstre" (בנורווגית).
מכון ג'ינה דייוויס למגדר בתקשורת

| --- | --- |

 פעילות:  חקר ייצוג מגדרי בסרטים ובטלוויזיה, וקידום ייצוג מגדרי שוויוני בתקשורת
 מדינה:  ארצות הברית
 מייסדים:  ג'ינה דייוויס
 יושב ראש:  ג'ינה דייוויס
 מנכ"ל:  מדלן די נונו
 מנהל פעילות:  ג'זמין בוראד
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 seejane.org
 
מכון ג'ינה דייוויס למגדר בתקשורת (באנגלית: Geena Davis Institute on Gender in Media) הוא מוסד ללא כוונת רווח, אשר חוקר ייצוג מגדרי בתקשורת ופועל למען ייצוג שווה של נשים. המכון יושב בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ומדלן די נונה היא מנכ"לית המכון מאז 2009.
היסטוריה

כשהייתה צופה בטלוויזיה יחד עם בתה הקטנה, ג'ינה דייוויס שמה לב כי ברוב הגדול של תוכניות הטלוויזיה אין מספר גדול של דמויות נשיות. בכך התחילה תהליך חשיבה ביקורתית לגבי מה התקשורת האמריקאית מראה לילדים צעירים, והיא החלה לחקור את נושא תפקידי המגדר בתקשורת. תהליך זה הוביל לייסוד המכון בשנת 2004, כדי לקיים מחקרים שיטתיים להבנת מצב הייצוג המגדרי בתקשורת ומדידת השפעותיו של ייצוג בלתי-שוויוני. בתחילת הדרך, דייוויס בקשה להתמקד ספציפית בתוכניות טלוויזיה, סרטים, ושאר אמצעי התקשורת המיועדים לילדים מתחת לגיל 11, מכיוון שאלו הם הגילאים שמעצבים את זהותם. ממחקר שהובילה בין השנים 2006 ל-2009 עלה כי מופיעים בתוכניות ובסרטי הילדים יותר מפי שלושה גברים מאשר נשים. בבדיקה של תוכניות וסרטים עם רייטינג עד רמת PG-13 (מתאים לגילאי 13 ומעלה), נמצא שרק 29.2% מכל התפקידים המדברים הן דמויות נשיות, ושדמויות אלה נוטות לעבור סקסואליזציה מוגברת בהשוואה לדמויות גבריות. דייוויס כתבה בממצאים שהשעות הרבות שילדים נמצאים באינטראקציה עם אמצעי התקשורת (7–10 שעות ביום) הופכות את נושא הייצוג המגדרי בתוכניות טלוויזיה וסרטים לבעל השפעה גדולה על איך ילדות מאמינות שהן צריכות להתנהג ואיך הן תופשות את עצמן. מחקר זה ואחרים שבאו אחריו, הובילו לעמדת המכון שיותר מדי פעמים, כשמדובר בנשים, "התקשורת דוחקת אותן הצידה, עושה להן היפר-סקסואליזציה, או פשוט משמיטה אותן כליל, במיוחד בטלוויזיה ובסרטים".
מטרות המכון

המכון מתמקד בתעשיית הבידור. מטרתו היא להגדיל את הגיוון בליהוק סרטים ותוכניות, ופועל למען ייצוג שווה של נשים בתקשורת. המכון מבסס את פעולותיו על מחקר כמותי, ואז פועל למען שינוי בהתאם לתוצאות. בין מטרות הארגון היא גם חשיפת הטיות לא-מודעות, ושינוי בהבניית הדמויות כדי לייצר מצב צודק יותר.
לדוגמה, מחקר של מכון מצא שרק 17% מהאנשים בסצנות עם קהל גדול - כמו סצנות רחוב, סצנות המונים, קהלים באירועים וכדומה - הן נשים, לעומת המספר של נשים בציבור הרחב, שעולה על 50%. דייוויס מנצלת את הקשרים שלה בתעשיית הבידור כדי להביא את המספרים הללו לתשומת לבם של מנהלים בכירים ומפיקים, כדי לחנך אותם על העניים הייצוג של נשים במדיה. בידור לילדים הוא המוקד העיקרי של המכון.
עבודת המכון

מכון ג'ינה דייוויס למגשר בתקשורת הוא המכון היחיד שפועל בתחום התקשורת בנושא מגדר, בהתבסס על מחקרים אמפיריים. אוסף המחקרים שצבר המכון הוא מן הגדולים בעולם העוסקים בהצטלבות של מדיה ומגדר.
בנוסף למחקרים בקנה מידה רחב שהמכון עורך, המכון גם משתף פעולה עם ארגונים אחרים כדי להגביר מודעות וליישם שינויים. בין התורמים לעבודת המכון יש מדענים, אנשי עסקים, ובעלי מקצועות מענף הבידור.
בשנת 2010, יסד המכון, בשיתוף עם האקדמיה לאמנות הטלוויזיה ולמדעים, פרס בסך 5,000 דולר לסטודנטים עבור יצירות אנימציה לילדים עם גיוון מגדרי.
שותפויות

שותפויות משמעותיות של המכון עם עסקים וארגונים ללא מטרות רווח כוללים שיתוף פעולה עם חברת פורד ומספר כוכבי יוטיוב בקמפיין שנקרא #ShesGotDrive. הקמפיין חושף סיפורים של יוצרות שהתגברו על מכשולים בעבודתן. המטרה היא להעניק השראה לנשים אחרות ללכת בעקבות החלומות שלהם. בנוסף, הקמפיין מבקש "להילחם בהטיה מגדרית לא-מודעת".
המכון גם חבר לארגון הצופות של ארצות הברית (GSUSA) כדי להקים תוכנית בשם Girls’ Fast Track Races. במסגרת תוכנית זו, ילדות בונות מכוניות מרוץ, כאשר המטרה היא לעודד למידה בנושא הנדסת רכב אצל נשים צעירות. ב-2016, המכון קיבל מענק של 1.2 מיליון דולר מקרן Google. באמצעות המענק, המכון פיתח את GD-IQ (Geena Davis Inclusion Quotient). GD-IQ הוא אלגוריתם שיכול לסרוק במהירות סרט באורך מלא ולזהות הבדלים בייצוג המגדרי. המכון סבור כי GD-IQ יסייע משמעותית בתהליכי המחקר.
בין הארגונים שאינם למטרות רווח שהמכון משתף עמם פעולה נמנים האו"ם, והוועדה למעמד האישה של קליפורניה.
מחקרים משמעותיים

המכון השלים מספר מחקרים גדולים סביב ייצוג מגדרי בתקשורת. מחקר אחד מ-2008 ניתח סרטים שוברי קופות, ובדק את התפקידים המגדריים כפי שמצטיירים בתרבות הפופולרית, כולל נושאים כגון הפער בין תפקידי דיבור לגברים ולנשים, וכן סוגי התפקידים שמגולמים על ידי גברים ונשים על המסך. המסקנה של המחקר הייתה שהחלוקה לתפקידי מגדר בקולנוע הם סטראוטיפיים מאוד. מחקר גדול נוסף נערך לגבי ההשפעה של החלוקה של תפקידי המגדר בעולם הקולנוע, הן על המסך והן מאחוריו. ממצאי המחקר היו שרק 8% מבמאי הקולנוע הן נשים, וכן 19% מהמפיקים, ו-13.6% מהתסריטאים. מחקרים נוספים בדקו נושאים דומים במדינות אחרות, וכן לגבי סרטים המיועדים לילדות ולמשפחות.
המכון מפרסם דו"ח שנתי לגבי מצב ייצוג הנשים בעולם הבידור, בין מתוך כוונה שהבאת הנתונים לידיעת הציבור תוביל לשינוי בפועל. ב-2015, חקר המכון את 100 הסרטים המכניסים ביותר מהשנים 2014 ו-2015, ומצא שעדיין, נשים מדברות פחות בסרטים, ומקבלות פחות זמן מסך. המחקר מצא גם כי "לנשים יש נוכחות חזקה במיוחד בז'אנרים של הקומדיה והפעולה", והזכיר נשים כדוגמת טינה פיי ומליסה מקארתי כמובילות בתחום. עם זאת, מתוך 100 הסרטים, רק ב-11% הייתה דמות ראשית של אישה. מבין עשרת הסרטים המובילים, כיכבו נשים בפחות מ-25%, אך סרטים אלה הכניסו בממוצע 15.8% יותר מהסרטים המובילים האחרים.
ב-2016, הארגון מצא כי היו יותר דמויות ראשיות של נשים בסרטים מאשר אי פעם בעבר. מחקר אחר בדק את ההשפעה של דמויות נשיות מסוג זה בסרטים: לאחר שיצאו הסרטים משחקי הרעב ואמיצה, אשר בשניהם דמות ראשית של קשתית, מספר הנערות הצעירות שהחלו להשתתף בענף הספורט קשתות גדל באופן משמעותי. לדברי דייוויס, המחקרים והפעילות של המכון מצליחים להביא לשינוי, וש-68% מחברות הסרטים שהמכון עבד איתם עשו שינויים בלפחות שני פרויקטים כדי לכלול יותר נשים.
פסטיבל הסרטים בנטונוויל

בנוסף לפעילות המחקרית, המכון יסד גם את פסטיבל הסרטים בבנטונוויל, ארקנסו. הפסטיבל מציג סרטים של נשים עם הפצה מובטחת. המטרה היא לשפר את הייצוג המגדרי הדיפרופורציונלי בתעשיית הקולנוע.
הערות שוליים

1 2 3 4  About Us - See Jane
↑  Saval, Malina (2015-10-06). "Geena Davis Makes Women the Center of Attention With Her Institute". Variety (באנגלית אמריקאית).
↑  Geena Davis Is On a Mission for Gender Equality in the Media, Sarasota, Ilene Denton 2/13/2017
↑  https://seejane.org/wp-content/uploads/full-study-gender-disparity-in-family-films-v2.pdf
↑  https://www.sarasotamagazine.com/articles/2017/2/13/geena-davis-gender-quality
↑  Hunt, Stacey Wilson (2016-05-04). "Geena Davis on Fighting for Female Representation in Hollywood and the Golden Age of Roles for Women". Vulture.com.
↑  O'Conor, Lottie (2015-03-19). "Geena Davis: 'I just assumed sexism wasn't present in what we show kids'". The Guardian.
↑  Levine, Stuart (2010-10-14). "Geena Davis Institute, TV Acad unveil kid's award". Variety.
↑  https://www.bustle.com/p/geena-davis-partners-with-ford-to-fight-unconscious-gender-bias-in-media-its-a-hugely-important-cause-36389
↑  https://www.bustle.com/p/geena-davis-partners-with-ford-to-fight-unconscious-gender-bias-in-media-its-a-hugely-important-cause-36389
↑  "Geena Davis Institute and Ford Teamed Up for This Inspiring Video Series Promoting Gender Equality" (באנגלית אמריקאית).
↑  Ryzik, Melena (2016-09-14). "How Long Is an Actress Onscreen? A New Tool Finds the Answer Faster". The New York Times. ISSN 0362-4331.
↑  "Academy Award-winning actor and activist Geena Davis to speak at Fund for Women and Girls luncheon April 9 - Fairfield County's Community Foundation". Fairfield County's Community Foundation (באנגלית אמריקאית).
↑  "Research Informs & Empowers - See Jane". See Jane (באנגלית אמריקאית).
↑  https://seejane.org/research-informs-empowers/data/
↑  http://screencrush.com/gender-equality-initiative-reframe/
↑  https://seejane.org/wp-content/uploads/hitting-the-bullseye-reel-girl-archers-inspire-real-girl-archers-short.pdf
↑  https://www.forbes.com/sites/michelleking/2017/04/03/geena-davis-is-creating-opportunities-for-women-in-hollywood-by-tackling-gender-bias/4/#496be8474b71
↑  Saval, Malina (2015-08-27). "Bentonville Film Festival to Offer More Diversity in 2016, Says Geena Davis". Variety (באנגלית אמריקאית).
↑  "Bentonville Film Festival attracts stars, promotes diversity". Travel Arkansas Blog (באנגלית אמריקאית). 2017-03-22. אורכב מ-המקור ב-2017-05-22. נבדק ב-2017-05-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RERO: 02-A025108192  VIAF: 1555159234153003370946   WorldCat (עם VIAF): 1555159234153003370946
מלחמת המקלות

מלחמת המקלות (בגרמנית: Stecklikrieg) הייתה מלחמת אזרחים בשווייץ בשנת 1802 שהביאה לקריסת הרפובליקה ההלווטית, לכיבוש הצרפתי המחודש של שווייץ ובסופו של דבר לחוק הגישור שהכתיב נפוליאון בונפרטה ב-19 בפברואר 1803. הסכסוך עצמו היה בין מורדים, שנמשכו ברובם מהאוכלוסייה הכפרית, לבין הכוחות הרשמיים של הרפובליקה ההלווטית. המונח "Stäckli", או "מועדון עץ", שממנו שואב הסכסוך את שמו, מתייחס לנשק המאולתר של המורדים.
רקע

בעקבות הסכם לינוויל משנת 1801, כוחות צרפתים עזבו לפתע את שווייץ בסוף יולי 1802, וכתוצאה מכך נגרם ערעור מהיר של המדינה. חוסר היציבות הזה הגיע לשיא באוגוסט, עם מרד גלוי של פדרליסטים שווייצרים נגד הרפובליקה ההלווטית המאוחדת. מקור המרד במרכז שווייץ והתרכז סביב הערים ציריך וברן, קנטון באדן, וכן חלקים כפריים של השפלה השווייצרית בקנטונים ארגאו וזולותורן. בסופו של דבר היא תתפשט לרוב תשעה עשר הקנטונים של הרפובליקה.
מהלך המלחמה

המלחמה החלה עם קרב במעבר רנג ב-28 באוגוסט, שם הובסו חיילי הממשלה על ידי פדרליסטים מנידוולדן, ולאחר מכן התקפות ארטילריה לא מוצלחות על ציריך בין ה-10 ל-13 בספטמבר על ידי כוחות הממשלה. המורדים כבשו במהרה את ברן, שגם היא הופגזה לזמן קצר. הממשלה ההלווטית, בראשות לנדמן יוהאן רודולף דולדר, נכנעה צבאית ב-18 בספטמבר, אך הצליחה לנהל משא ומתן על נסיגה מברן ללוזאן לפני שהתמוטטה לחלוטין.
למעט לימן ופריבור, הכוח הביצועי הוחזר לממשלות הקנטונליות ודיאט פדרלי בשווייץ בראשות אלואיס פון רדינג. ב-30 בספטמבר הוציא הקונסול הראשון נפוליאון בונפרטה את ההכרזה של סן-קלוד, שקראה לחזור לסדר החוקתי והזמין את שני הצדדים לוועידת פיוס בפריז, המכונה "הקונסולטה ההלווטית". ניקלאוס פרנץ פון בכמן, המפקד העליון של הצבא הפדרלי, הנחיל תבוסה סופית לצבא ההלווטי בפאוג ב-3 באוקטובר. בונפרטה פתח אז בהתערבות צבאית תחת הגנרל מישל נה כדי להרגיע את המדינה, לפרק את הפדרליסטים מנשקם ולהחזיר את הרפובליקה ההלווטית. תחת לחץ צרפתי, הדיאט הפדרלי בשווייץ הודיע על פירוקו ב-26 באוקטובר, והביא לסיום המלחמה.
עם הסדר הליברלי יותר של הרפובליקה ההלווטית, עלה הסנטימנט האנטי-יהודי, כאשר הופיעו האשמות שיהודים מרוויחים בצורה לא הוגנת מהסדר החדש הלא פופולרי. ב-21 בספטמבר 1802 הגיעו השנאה והטינה לשיא במה שנקרא "Zwetschgenkrieg" או מלחמת שזיפים. בהתפרצות של אלימות, שעוררה שמועות אנטישמיות, עדר חמוש של 800 חקלאים, בעלי מלאכה וכמה פטריקיים תקפו את יהודי סורבטל, בזזו והרסו את בתיהם וחפציהם. ההתקפה לא הייתה לגמרי בלתי צפויה, המתיחות הצטברה במשך מספר ימים, והתושבים הנוצרים של אנדינגן ולנגנאו לא הושפעו במידה רבה. היהודים לא קיבלו פיצוי על הנזקים, והמבצעים לא נשאו בתוצאות.
לאחר מכן

נפוליאון היה מודאג מכך שחוסר היציבות של שווייץ עלולה להדביק את אירופה בכללותה, והיה מורשה לנהל משא ומתן על הסדר בין הצדדים המתקוטטים. חוק הגישור שלו העניק ויתורים לדרישות המורדים, ונטש את המבנה הריכוזי של הרפובליקה ההלווטית לטובת גישה פדרליסטית יותר. הוא גם הצהיר שהמצב הטבעי של שווייץ הוא פדרלי וכי ניסיונות לכפות עליהם כל שיטה אחרת אינם חכמים.
לאחר מכן > התגובה הבריטית

ההתערבות הצרפתית היוותה הפרה של הסכם אמיין, אשר שימש כתירוץ על ידי בריטניה לחידוש מלחמתה נגד צרפת ב-18 במאי 1803. המעורבות הצרפתית בענייני הפנים של השווייצרים הייתה מופת לדאגתה של בריטניה כי יהיה לה תפקיד הולך ופוחת בענייני היבשת. למרות שהבריטים ניסו לעיתים קרובות להתרחק מהמאבקים הפנימיים של היבשת, פעולותיה של צרפת של נפוליאון איימו להפר את הסדר הקיים ובכך את עליונותה הכלכלית הקיימת של בריטניה. בעוד שחוק הגישור שנאכף על ידי התערבות צרפתית לא הרגיז במיוחד את הסדר השווייצרי, ולמעשה החזיר חלק ניכר מהמסורות והצורות הקיימות של ממשל שווייצרי מלפני הפלישה הרפובליקנית הצרפתית, זו הייתה הפרה טכנית של חוזה אמיין, אשר אסר על התערבות זרה כזו על ידי צרפת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מלחמת המקלות באתר מילון היסטורי של שווייץ (בגרמנית)
↑  Switzerland, Markus G. Jud, Lucerne. "History – All About Switzerland". swiss-government-politics.all-about-switzerland.info. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  מישל נה באתר מילון היסטורי של שווייץ (בגרמנית)
↑  "Zwetschgenkrieg gegen die Juden". 15 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  PM, Andreas Fankhauser /. "Médiation". HLS-DHS-DSS.CH (בצרפתית). נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Englund, Steven (2008). "xxMONSTRE SACRÉ: THE QUESTION OF CULTURAL IMPERIALISM AND THE NAPOLEONIC EMPIRE". The Historical Journal. 51 (1): 215–250. doi:10.1017/S0018246X07006656.
↑  "Treaty of Amiens | France [1802]". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 041551 
קנטונים של הרפובליקה ההלווטית בזמן מלחמת המקלות
מלחמת האזרחים הליברית הראשונה

מלחמת האזרחים הראשונה בליבריה התרחשה בין השנים 1989–1997, בזמן כהונתו של סמואל דו כנשיא ליבריה. המלחמה הייתה בפועל מלחמת אזרחים פנימית בין כוח המורדים שהשתייך לארגון (NPFL (National Patriotic Front of Liberia (אנ') בהנהגתו של צ'ארלס טיילור לבין הכוחות הצבאיים של ליבריה תחת פיקודו של הנשיא סמואל דו. כמו כן, ליבו של הסכסוך היה על השליטה בליבריה. במהלך המלחמה אזרחים רבים איבדו את בתיהם, נפצעו ובהמשך הורה צ'ארלס טיילור לרצוח למעלה מ-200,000 איש ויותר ממיליון ליברים ברחו למדינות שכנות. המלחמה הסתיימה זמנית בשנת 1997, כאשר צ'ארלס טיילור נבחר בבחירות דמוקרטיות-לכאורה לנשיא ה-21 של ליבריה.
רקע לפרוץ המלחמה

סמואל דו שימש כמנהיג ליבריה בין השנים 1980-1990, תחילה כיהן כמנהיג צבאי ואחר כך כפוליטיקאי. בנוסף, שימש כרס"ר ויו"ר מועצת הגאולה העממית עד שלקח את השלטון ב-1980, כתוצאה מהפיכה אלימה שהובילה אותו להרוג את הנשיא המכהן ויליאם טולברט הבן. במהלך כהונתו זכה סמואל דו לתמיכה מארצות הברית עצם עמדתו האנטי-סובייטית שננקטה בימי המלחמה הקרה. סמואל דו החל לפתח קשרי מסחר עם מדינות רבות כתוצאה מפתיחת נמלי ליבריה למדינות כגון קנדה, סין ומדינות אירופה, דבר שהביא לגידול בהשקעות של חברות ספנות זרות ויתרה מכך, ליבריה החלה להתפס כמקלט מס. סמואל דו היה ידוע בשחיתויות רבות בכך שנתן לגיטימציה למשטר שלו עם קבלת חוקה חדשה. מערכת הבחירות שנערכה על ידו הייתה מושחתת מהיסוד. אחד מן הביטויים לשחיתות זאת היה בהובלת מצביעים למקומות סודיים ובנוסף אנשי צוותו היו אחראיים על ספירת הקולות. דבר זה עורר זעם רב בקרב האזרחים וההתנגדות לשלטונו רק גדלה. סמואל דו נודע כאדם כוחני שרדף אחרי אזרחים ושבטים מסוימים שהתנגדו לו. ראיה לכך הם שבטי GIO ו-MANO - שסבלו מאוד כתוצאה מהריגת אנשי שבטם על ידי סמואל דו. בחלוף הזמן ועד קץ שנות השמונים, ארצות הברית אשר הייתה מאוכזבת משלטונו של סמואל דו החלה לנתק את הסיוע החיצוני הקריטי לליבריה. בשילוב עם הכעס והזעם הרב של האזרחים כלפי שלטונו, בדצמבר 1980 החלה חדירת מורדים לליבריה דרך חוף השנהב על מנת להפוך את השלטון ולתפוס את סמואל דו, השתלשלות אירועים זו הובילה לתחילתה של מלחמת האזרחים.
כוחות המורדים

הכוח העיקרי היה NPFL בראשותם של צ'ארלס טיילור, טום וואיו ואלן ג'ונסון-סירליף אשר היו כוח המורדים הגדול ביותר שמטרתו העיקרית הייתה להפיל את סמואל דו. מרבית לוחמי הארגון הגיעו משבטי GIO ו-MANO - אשר היו קבוצות אתניות בצפון ליבריה, שנרדפו תחת שלטונו של סמואל דו, אשר היה אחראי לרצח אנשיהם. הרצון הכולל להפיל את סמואל דו היה משום שהיה ידוע כרודן אשר השתמש בהטיית בחירות על מנת לעלות לשלטון.
ארגון NPFL קרא לכל מי שתומך בו להצטרף ובאופן מהיר התקבלה התמיכה העממית בקרב אזרחי ליבריה, דבר שמינף את הכוח מארגון קטן לצבא מסיבי. בתוך פחות משנה נכבשו כ-80% משטחי המדינה ולבסוף הם הביאו להפלת שלטונו של סמואל דו.
צ'ארלס טיילור ובחירות 1997

צ'ארלס טיילור נולד, ב-28 בינואר 1948, הוא פוליטיקאי ליברי שכיהן כנשיא ורודן ליבריה בשנים 1997–2003.
במהלך מלחמת האזרחים הליברית בשנות ה-90 המוקדמות, היה צ'ארלס טיילור מפקד ומצביא בולט. כמו כן, בערב חג המולד 1989 פלש צ'ארלס טיילור לליבריה, מלווה בתומכים משבט גיו ומאנו (Gio) בנוסף לחיילים סדירים מבורקינה פאסו וליברים שהוגלו מארצם. במהלך הפלישה הם התקדמו אל עבר הבירה מונרוביה ובשנת 1990 כבש טיילור את מונרוביה בעזרתו של פרינס ג'ונסון שחטף והרג את סמואל דו. טיילור סחף אחריו המון רב לא רק בזכות היותו אדם כריזמטי אלא גם משום שקודמו, סמואל דו, דיכא את האוכלוסייה הליברית, רדף אחר משכילים והגלה אותם. בנוסף רצח טיילור בברוטליות חברים בשבט קרהן שתמכו בדו.
ביולי 1997 התקיימו בחירות לנשיאות ולאסיפה הלאומית בתנאים שאינם מאפשרים תנועה חופשית וביטחון לאזרחים. בבחירות אלו זכה צ'ארלס טיילור והמפלגה הלאומית הפטריוטית שלו לניצחון מוחץ נגד 12 מועמדים אחרים. באמצעות הפחדה נרחבת, טיילור לקח 75 אחוזים מהסקר הנשיאותי (אף מועמד אחר לא זכה ביותר מ-10 אחוזים). מפלגת ה-NPP זכתה בחלק דומה של מושבים בשני החדרים הפרלמנטריים. על אף שהבחירות נחשבו לאמינות יחסית ונכחו בהן כ-500 משקיפים בינלאומיים, הן היו שנויות במחלוקת מכיוון שנעשה שימוש בהפחדת האזרחים. כמו כן, רבים מהאזרחים עייפו מהמלחמה ופחדו מחידוש ההרג אם טיילור לא ייבחר ולכן בחרו בו.
ב-2 באוגוסט 1997, רותי פרי העבירה את השלטון לנשיא ה-21 הנבחר צ'ארלס טיילור. כאשר טיילור עלה לשלטון הוא ניסה ליצור רושם של אדם טוב לב, סולידרי ובעל ערכי משפחה וזאת בניגוד לקודמו סמואל דו. הוא הציג עצמו כנוצרי פרוטסטנטי מאמין שאינו מעשן ואינו שותה משקאות חריפים.
השפעות המלחמה

השפעות המלחמה בתוך ליבריה היו עצומות. האזרחים היו קורבנות למעשי אלימות קיצוניים שכללו אונס, עינויים, הרג וחטיפות ללא אבחנה. "ועדת האמת והפיוס" (TRC) העריכה כי מלחמת האזרחים הליברית הייתה אחת ממלחמות הדמים הגדולות באפריקה שבמהלכה נגבו חיהם של למעלה מ-250,000 בני אדם על ידי העימותים.
לאחר שיא הצמיחה בשנת 1987 החלה ירידה מתמדת בכלכלה הליברית, בשל ניהול כושל כלכלי בעקבות ההפיכה בשנת 1980. ירידה זו גברה עם פרוץ מלחמת האזרחים ב-1989 שבמהלכה התוצר המקומי הגולמי הופחת ב-90% בין השנים 1989 ל-1995, אחד הירידות המהירות בהיסטוריה. בשנת 2010, 13 שנה לאחר סיום המלחמה מדורגת ליבריה במקום ה-162 מתוך 169 מדינות, על פי מדד "Human development", מה שהופך אותה לאחת המדינות העניות בעולם כאשר רוב תושביה עוסקים בחקלאות.
מלחמת האזרחים גבתה את חייהם של אחד מכל 17 בני אדם במדינה והרסה את התשתית הכלכלית של המדינה. כמו כן, בתחילת שנות ה-90 הסכסוך התפשט גם לשכניה של ליבריה, סכסוך זה תרם להאטת הדמוקרטיזציה במערב אפריקה ואף גרם ליציבות באזור שהיה ידוע באי יציבותו.
ביבילוגרפייה

https://peacekeeping.un.org/mission/past/unomilFT.htm#SEPTEMBER
https://www.peaceinsight.org/conflicts/liberia/conflict-profile/key-people-and-parties (אורכב 09.06.2020 בארכיון Wayback Machine) https://www.peaceinsight.org/conflicts/liberia/conflict-profile/key-people-and-parties/ (אורכב 09.06.2020 בארכיון Wayback Machine)]
http://www.peacebuildingdata.org/research/liberia/results/civil-war/root-causes-civil-war
https://school.kotar.cet.ac.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=40526840#57.92.7.fitwidth
Chapter 4:"THE 1990 ECOWAS-LIBERIAN CIVIL WAR CHALLENGE", by M.Leann
https://www.theguardian.com/world/2003/aug/04/westafrica.qanda
יבנה. אנציקלופדיה לנוער. כרך 8. הוצאת יבנה. הוצאת לרוס
ממלכת ארל

| --- | --- |
סמל

 
 ממלכת ארל בשנת 1000 בערך
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 שפה נפוצה:  לטינית 
 עיר בירה:  ארל
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  933 
 תאריכי פירוק:  1378 
 ישות קודמת:  בורגונדי העליונה   בורגונדי העליונה
 ישות יורשת:   רוזנות בורגונדי    הרוזנות הוונסינית    נסיכות אורנז'    רוזנות סבויה
 שונות
 
 בורגונדי במאות ה-12 וה-13:    ממלכת ארל   דוכסות בורגונדי הצרפתית   שטחי החסות של הדוכסות 
 
ממלכת בורגונדי, הידועה מהמאה ה-12 כממלכת ארל, המכונה גם בהקשרים שונים בשמות ארלט, ממלכת ארל וויין, או ממלכת בורגונדי-פרובאנס, הייתה ממלכה שהוקמה בשנת 933 על ידי מיזוג ממלכות בורגונדיה עילית ותחתית תחת המלך רודולף השני. היא שולבה באימפריה הרומית הקדושה בשנת 1033 ומאז ואילך הייתה אחת משלושת המחוזות המרכיבים את האימפריה, יחד עם ממלכת גרמניה וממלכת איטליה. אולם עד אמצע המאה ה-13 לכל המאוחר, היא איבדה את הרלוונטיות הפוליטית הקונקרטית שלה.
שטחה השתרע מהים התיכון ועד נהר הריין העליון בצפון, בערך בהתאמה לאזורים הצרפתיים של ימינו פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, רון-אלפ ופראנש-קונטה, כמו גם למערב שווייץ. עד שנת 1032 שלטו בה מלכים עצמאיים של בית ולף המבוגר.
בורגונדי הקרולינגית

מאז כיבוש הממלכה הבורגונדית הראשונה על ידי הפרנקים בשנת 534, שטחה נשלט בתוך האימפריה הפרנקית והקרולינגית. ב-843 חתמו שלושת בניו שנותרו בחיים של הקיסר לואי החסיד, שמת ב-840, על הסכם ורדן שחילק ביניהם את האימפריה הקרולינגית: הממלכה הבורגונדית לשעבר הפכה לחלק מפרנקיה התיכונה, שהוקצתה לקיסר לותאר הראשון (Lotharii Regnum), למעט הדוכסות המאוחרת של בורגונדי - בורגון של ימינו - שנמסרה לשארל הקירח, מלך פרנקיה המערבית. המלך לודוויג הגרמני קיבל את פרנקיה המזרחית, הכוללת את השטח שממזרח לנהר הריין.
זמן קצר לפני מותו בשנת 855, חילק הקיסר לותאר הראשון את ממלכתו בין שלושת בניו בהתאם לחוזה פרום. מורשתו הבורגונדית תעבור לבנו הצעיר שארל מפרובנס (845–863). ואז בשנת 869 מת בנו של לותאר הראשון, לותאר השני, ללא ילדים לגיטימיים, ובשנת 870 חילקו דודו שארל הקירח ולודוויג הגרמני על פי חוזה מרסן משנת 870 את שטחו: בורגונדי עילית, השטח שמצפון להרי היורה נמסר ללודוויג הגרמני, והשאר נמסר לשארל הקירח. עד שנת 875 מתו כל בניו של לותאר הראשון ללא יורשים ושאר השטחים הבורגונדיים הוחזקו בידי שארל הקירח.
היווצרות הממלכה

בתוך הבלבול שלאחר מותו של בנו של שארל לואי המגמגם בשנת 879, הקים הרוזן המערב-פרנקי בוסו מפרובאנס את ממלכת בורגונדי התחתונה בארל. בשנת 888, עם מותו של הקיסר שארל השמן, בנו של לואי הגרמני, ייסד הרוזן רודולף מאוקסר, רוזן בורגונדי, את ממלכת בורגונדי העליונה בסן-מוריס שכללה את רוזנות בורגונדי, בצפון-מערב בורגונדיה העליונה.
בשנת 933, הוגו מארל הסגיר את בורגונדי התחתונה לרודולף השני מבורגונדיה עילית בתמורה לכך שרודולף ויתר על תביעתו לכס המלכות האיטלקי. רודולף מיזג את בורגונדי העליונה והתחתונה כדי ליצור את ממלכת ארל. בשנת 937, ירש בנו של רודולף קונרד השליו. תביעות הירושה של הוגו מארל נדחו, בתמיכת הקיסר אוטו הראשון.
בשנת 993, ירש את קונרד בנו רודולף השלישי, אשר בשנת 1006 נאלץ לחתום על הסכם ירושה לטובת הקיסר העתידי היינריך השני. רודולף ניסה לוותר על ההסכם בשנת 1016 ללא הצלחה.