stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנדיקט מת'ורין
הערות שוליים

↑  Bruce Pascoe, With late brother as both memory and motivation, Arizona Wildcats commit Bennedict Mathurin charts course for basketball future, Arizona Daily Star (באנגלית)
↑  Aaron Rose, Mathurin, Prosper pioneers at NBA Academy, Sports Illustrated Toronto Raptors News, Analysis and More (באנגלית)
↑  C. J. Holmes, The evolution of Ben Mathurin, and an inside look at the NBA academies, The Athletic (באנגלית)
↑  Bruce Pascoe, Arizona Wildcats basketball lands commitment from Ben Mathurin, The Arizona Republic (באנגלית אמריקאית)
↑  Bennedict Mathurin Commits to Arizona, Canadian NBA Prospect For The Wildcats, North Pole Hoops (ב־Canadian English)
↑  Ryan Kelapire, Freshman Bennedict Mathurin quickly becoming a star at Arizona, Arizona Desert Swarm, ‏2021-01-15 (באנגלית)
↑  Bruce Pascoe, Arizona's Bennedict Mathurin is developing into a 'special player,' and more attention is coming, Arizona Daily Star (באנגלית)
↑  Brian J. Pedersen, Arizona wing Bennedict Mathurin to return for sophomore season, Arizona Desert Swarm, ‏2021-04-23 (באנגלית)
↑  Wildcats G Bennedict Mathurin drops 30 points in Arizona's win at Illinois, Arizona Sports, ‏2021-12-12 (באנגלית)
↑  2021-22 Pac-12 Men's Basketball All-Conference honors and Annual Performance Awards, presented by Nextiva | Pac-12, pac-12.com (באנגלית)
↑  Projected lottery pick Bennedict Mathurin declares for NBA draft, The Rookie Wire, ‏2022-04-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  The Athletic Staff, Arizona top prospect Mathurin enters NBA Draft, The Athletic (באנגלית)
↑  Pacers Sign Bennedict Mathurin, www.nba.com (באנגלית)
↑  Pacers just drafted Mathurin says LeBron is “going to have to show me he’s better than me”, sports.yahoo.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Tony East, Indiana Pacers Facing Their Most Important NBA Draft In Decades, Forbes (באנגלית)
↑  Erin Walsh, Hot Takes on Pacers' Bennedict Mathurin in 1st Game Since Calling out LeBron James, Bleacher Report (באנגלית)
↑  Pacers rookie Bennedict Mathurin named to NBA All-Summer League Second Team, The Indianapolis Star (באנגלית אמריקאית)
בגדי המלך

| --- | --- |
 כתיבה:  נסים אלוני 
 סוגה:  סאטירה 
 
בגדי המלך הוא מחזה מקורי מאת נסים אלוני. המחזה נכתב בשנת 1961 כסאטירה מז'אנר "מחזות המלוכה" של נסים אלוני. ניתן לפרש את המחזה כהמשך אקטואלי לאגדת הילדים "בגדי המלך החדשים" (הנס כריסטיאן אנדרסן). המחזה בנוי משלוש מערכות: סתיו, חורף, אביב, כאשר כל אחת מהן מחולקת לתמונות.
עלילה > מערכה ראשונה - סתיו

נקודת הפתיחה של המערכה הראשונה היא סופו של סיפור הילדים המקורי. בתמונה הראשונה מאזינים ראש הממשלה זום ועוזרו סזארו לצעקות הרמות של מורד הקורא: "המלך הוא עירום!".
בהמשך מתברר לצופים כי ראש הממשלה עצמו שיתף פעולה עם מורד מארגון המחתרת וביקש ממנו להופיע בפומבי כשהוא צועק "המלך עירום!".
להפתעת המלך, המורד לא נמנה עם ארגון המחתרת כפי שסבר תחילה, אלא מדובר במשורר העונה לשם הקטור אשר החליט על דעת עצמו לזעוק את האמת הפשוטה כאשר נוכח כי המלך אכן עירום. למרות הבלבול, מנצל ראש הממשלה את האירוע ומאלץ את הקטור להציג את עצמו כנציג של ארגון המחתרת. להקטור שני חברים: דמפוני ומארי איתה הוא שואף לקיים קשר רומנטי.
בסוף הסתיו מסתבר כי מאחורי הקלעים פועלים צמד החייטים טורנו וקורבו אשר הגיעו מארץ רחוקה. צמד החייטים זוכים להערצה גדולה של העם והמלך ומטילים אימה על ראש הממשלה.
עלילה > מערכה שנייה - חורף

במערכה זו מופעל לחץ על הקטור לשאת את בת המלך, לוסי לאישה כאות מחווה של רצון טוב וחרטה. אולם הקטור דוחה זאת על הסף.
בהמשך מוזמן הקטור לתוכנית אירוח בה הוא צועק שוב "המלך הוא עירום! כולכם עירומים!" (ניתן צו לכל בעלי המשרות הגבוהות "להתלבש" בבגדי המלך).
האירוע הזה משמח מאוד את ראש הממשלה המייחל לנפילת המלך עד בוא האביב.
עלילה > מערכה שלישית - אביב

במערכה זו חלה תפנית. המלך נעשה חולה מאחר שלא לבש כסות ממשית על גופו במהלך כל ימות החורף. הקטור הוא המועמד לרשת את כס המלוכה לאחר שנשא לבסוף לאישה את בת המלך. המלוכה משנה את הקטור. הוא זונח את ערכי המוסר שלו ותום ליבו ומשתכר מהכוח שבשררה. המחזה מסתיים באופן טרגי כאשר הקטור הורג את מארי, אהובתו לשעבר כיוון שמרדה במלכותו.
שלוש המערכות מקוריינות על ידי שדר הרדיו בובו פורטונה ושתי זונות בשם מרתה וטרזה.
על הבמה

1961 - הועלה המחזה לראשונה בהשתתפות אבנר חזקיהו בתפקיד המלך.
1992 - הועלה המחזה שנית בעיבוד מחודש של מיקי גורביץ' ודורי פרנס.
2004 - הועלה המחזה בשלישית כקופרודוקציה בתיאטראות החאן והבימה.
הערות שוליים

↑  ציפי שוחט, בגדי המלך, באתר הארץ, 24 במאי 2004
מיכאל הנדלזלץ, ללכת בלי ולהרגיש עם, באתר הארץ, 2 ביולי 2004
ביאסקה

| --- | --- |
סמל ביאסקהסמל ביאסקה

 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  טיצ'ינו (קנטון) טיצ'ינו
 ראש העיר:  סינדקו לוריס גלבוסרה
 שפה רשמית:  איטלקית 
 שטח:  59 קמ"ר
 גובה:  301 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,094 (31 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  103.1 נפש לקמ"ר (31 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  46°21′00″N 8°58′00″E﻿ / ﻿46.35°N 8.9666666666667°E﻿ / 46.35; 8.9666666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.biasca.ch
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ביאסקה(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ביאסקה(למפת טיצ'ינו רגילה) בלינצונה לוגאנו לוקרנו מנדריזיוביאסקה(למפת טיצ'ינו מוגדלת) בלינצונה לוגאנו לוקרנו מנדריזיוביאסקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ביאסקה (באיטלקית: Biasca) היא עיירה בקנטון טיצ'ינו, שווייץ.
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-15 ק"מ מגבול איטליה–שווייץ (אנ'), כ-18 ק"מ מבירת הקנטון טיצ'ינו, בלינצונה, וכ-134 ק"מ מבירת שווייץ, ברן.
תנועה ותחבורה

העיירה נמצאת ליד הכביש הלאומי מס' 2. בנוסף, העיירה נמצאת ליד תחנת הרכבת ביאסקה (אנ').
אקלים

| אקלים בביאסקה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בביאסקה> ינואר.2.-5.63 | אקלים בביאסקה> פברואר.3.-5.72.8 | אקלים בביאסקה> מרץ.6.-2.84.8 | אקלים בביאסקה> אפריל.11.2.154.9 | אקלים בביאסקה> מאי.14.5.163.2 | אקלים בביאסקה> יוני.19.9.162.2 | אקלים בביאסקה> יולי.22.11.138.4 | אקלים בביאסקה> אוגוסט.22.11.172.7 | אקלים בביאסקה> ספטמבר.18.8.107 | אקלים בביאסקה> אוקטובר.12.4.158 | אקלים בביאסקה> נובמבר.7.0.213 | אקלים בביאסקה> דצמבר.3.-4.101 | אקלים בביאסקה> שנה.11.6.2.8.1,428.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד וות'ר
הערות שוליים

1 2  Biasca (Distretto di Riviera, Ticino, Switzerland) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2 3  Biasca, Biasca (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Station Biasca | SBB, www.sbb.ch (באנגלית)
↑  Biasca Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567136105171  GND: 4006404-9  HDS: 002248  LCCN: n85279695  VIAF: 132597241   WorldCat (עם VIAF): 132597241 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בשווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן

בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן (בגרמנית: Benedicta Henriette von der Pfalz; ‏14 במרץ 1652 – 28 באוגוסט 1730), הייתה חותנתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

בנדיקטה הנרייטה נולדה ב-14 במרץ 1652 בפריז, לאדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן ולאנה גונזאגה, בתם של קרלו הראשון גונזאגה, דוכס מנטובה ומונטפראט וקתרין דה מיין.
ב-30 בנובמבר 1668 התחתנה בנדיקטה הנרייטה עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות. בשנת 1679 מת בעלה יוהאן פרידריך, ואחיו ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו. לאחר מותו התגוררה בנדיקטה הנרייטה בעיקר בצרפת, וב-28 באוגוסט 1730 היא מתה בביתה בהנובר.
משפחתה

ב-30 בנובמבר 1668 התחתנה בנדיקטה הנרייטה עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות:
אנה סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1670–1672)
שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג (1671–1710), התחתנה עם רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה
הנרייטה מריה מבראונשווייג-לינבורג (1672–1757)
וילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג (1673–1742), התחתנה עם יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
בית האבות של החברה קדישא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית אבות, בית חולים 
 כתובת:  Hungária körút 167. 
 מיקום:  בודפשט
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1892
 תאריך פתיחה רשמי:  1892 
 אדריכל:  וילמוש פרוינד 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אקלקטית 
 קואורדינטות:  47°30′58″N 19°05′35″E﻿ / ﻿47.516111111111°N 19.093055555556°E﻿ / 47.516111111111; 19.093055555556
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית האבות של החברה קדישא(למפת בודפשט רגילה) בית האבות של החברה קדישא
 
חזית בית האבות
החלונות המקושתים
בית האבות של החברה קדישא (בהונגרית: Chevra Kadisa Aggok Menháza) היה בניין שנבנה על ידי החברה קדישא של הקהילה היהודית של פשט בסוף המאה ה-19 עבור קשישים יהודים. כיום פועלות בו המחלקות לרפואה פנימית שיקומית והמחלקה לחולים כרוניים של בית החולים רחוב אוז'וקי (Uzsoki Utcai Kórház) שהוא בית החולים להתמחות של הפקולטה לרפואה כללית של אוניברסיטת זמלווייס ברובע "זוגלו" (רובע 14 של בודפשט).
היסטוריה

האדריכל היהודי המפורסם מהמאה ה-19 וילמוש פרוינד תכנן את המרכז הרפואי הלאומי, (Országos Gyógyintézeti Központ) לשעבר "בית החולים ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט" בשנות ה-80 של המאה ה-19. לאחר מכן הוזמן על ידי החברה קדישא של פשט לבנות בניין בית אבות ברובע 14 של היום בבודפשט. הבניין גדול הממדים שנבנה בשנת 1892 הוא בניין ענק בסגנון אקלקטי. בתכנון הבניין צפה לפני פרוינד כל הזמן הפונקציה שהמבנה היה צריך למלא. העיצוב של חזית הלבנים הגולמיות - כמו המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים בכיכר בתלן, שתוכנן גם הוא על ידי פרוינד - מכיל אלמנטים נאו-רנסאנסיים ונאו-רומנסקיים. הבניין היה במקור בן קומה אחת, בשנת 1926 הוא הורחב בשנייה. כל החלונות הם בסגירה מעגלית למעלה, הבניין משדר קצב מאוזן ומחולק לשני אגפים ורדיקל מרכזי. לבניין כניסה ראשית עם עיצוב מקושת המחולק לשני צדדים על ידי רדיקל מרכזי, על המדף הישר בחלק העליון יש כיתוב בעברית ובהונגרית:
”אַל תַּשְׁלִיכֵנִי לְעֵת זִקְנָה כִּכְלוֹת כֹּחִי אַל תַּעַזְבֵנִי“ (תהילים ע'א, פסוק ט').
בבניין היה גם בית כנסת, שארון הקודש שלו היה בסגנון אדיקולה (אלמנט רומי הכולל זוג עמודים קטנים וגמלון קטן מעליהם היוצרים נישה בקיר אטום. זה משמש כקישוט, כמקדש קטן בתוך מקדש גדול כאלמנט של עיצוב פנים). הארון נתמך על ידי שני עמודים, ומעל המדף העליון הוצבו שני לוחות הברית. הוצב גם חלון ורדים גבוה מעליו ומגן דוד בתוכו בעל ממדים גדולים. בימת בית הכנסת הוצבה קרוב לארון הקודש.
המוסד הולאם לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 וכיום פועל כשתי מחלקות: האחת לרפואה פנימית שיקומית ושנייה המחלקה לחולים כרוניים של בית החולים רחוב אוז'וקי. הבניין הוא בניין שמור על פי חוק.
ראו גם

רשימת בתי חולים בבודפשט(הו')
לקריאה נוספת

אילונה ברשטיאנסקי: בתי כנסת של בודפשט, Ciceró Könyvkiadó, Budapest, 1999, ISBN 963-539-251-6, 97–98. היא.
בניני בתי החולים של וילמוש פרוינד ברחוב סאבולץ'
http://muemlekem.hu/muemlek/show/-8390
ארפאד פלוטאי

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1880 אויפשט, הונגריה 
 פטירה:  23 בדצמבר 1950 (בגיל 70) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Schwarz Árpád 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 בן או בת זוג:  Mária Budánovits (27 ביוני 1917–23 בדצמבר 1950) 
 
ארפאד פלוטאי (במקור שוורץ, בהונגרית: Palotay Árpád; אויפשט, 17 ביולי 1880 – בודפשט, 23 בדצמבר 1950) היה זמר אופרה (בס) ובמאי, מורה לשירה. בעלה של זמרת האופרה מריה בודנוביץ'. התחום המשמעותי ביותר בעבודתו היה הוראת שירה ופיתוח קול ביחד עם אשתו, הקריירות של זמרים מפורסמים רבים התחילו אצלם.
ביוגרפיה

ארפאד פלוטאי נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף שוורץ ושל ננטה פישר. ארפאד סיים את בית הספר למשחק של סידי ראקושי בבודפשט, ואחר כך למד שורה ופיתוח קול בברלין. ב-15 ביוני 1911 התחתן עם השחקנית מריה מונהייט בבודפשט. הם התגרשו בשנת 1915. הוא נישא בשנית ב-27 ביוני 1917. אשתו השנייה הייתה זמרת האופרה מריה בודנוביץ'.
פלוטאי החל את דרכו המקצועית באופרטות בתיאטרון קיראי ולאחר מכן חתם חוזה ב"אופרת העם" (נקראת היום תיאטרון ארקל). לאחר פעילותו בבודפשט נסע שוב לברלין והפך חבר בלהקתו של מקס ריינהרדט. במהלך מלחמת העולם הראשונה שב לבירת הונגריה והפך לאמן של "תיאטרון מרכז העיר" ובשנת 1918 של "תיאטרון מדיאסאי". לאחר פשיטת הרגל של התיאטרון, בסתיו 1919, קיבל אותו בית האופרה של בודפשט כזמר פרטי (פרילנס). ב-8 באוקטובר 1919 ערך את הופעת הבכורה שלו כברון דופול בלה טרוויאטה. הוא שיחק בעיקר תפקידי קומפרימריו (קומפרימריו הוא תפקיד משנה קטן באופרה), עד סוף עונת 1940–1941 כשנאלץ להפסיק את הופעותיו בשל יהדותו עקב החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי.
בשנת 1933 מונה לספרן בית האופרה ולעוזר במאי, ומאוחר יותר לבמאי. בתקופה זו החל ללמד תלמידים פרטיים. אחרי מלחמת העולם השנייה שב לעבודתו באופרה הפך ל"אמן הזמר" במוסד (אדם המלמד מישהו לשיר לפי כללי המוזיקה) ומילא תפקיד זה עד 1948.
תפקידיו

Eugen d′Albert: Tiefland – Moruccio
Georges Bizet: Carmen – Zuniga; Morales
Clement Károly: Trilby — Talbot Wyn
Peter I. Tchaikovsky: Eugene Onegin — Zaretski *Z
Léo Delibes: Lakmé – Frederick
Dohnányi, Ernő: Der Tenor – Schulze
Dohnányi, Ernő: A vajda tornya – 1. harcos
Erkel, Ferenc: Hunyadi László — Rozgonyi
Erkel, Ferenc: Bánk bán — II. Endre
Umberto Giordano: Fedora – Lorek
Carl Goldmark: Die Königin von Saba — Baál Hanán
Charles Gounod: Faust — Wagner
Jacques Fromental Halévy: La Juive – Ruggiero; Alberti
Hubay, Jenő: The luthier of Cremona – A podesta
Hubay, Jenő: Karenina Anna – Scserbackij herceg
Engelbert Humperdinck: Hänsel und Gretel – Peter
Wilhelm Kienzl: Der Evengelimann – Frigyes
Kodály Zoltán: Háry János... – Az abonyi kocsmáros
Jules Massenet: Manon – Des Grieux gróf; De Brétigny
Giacomo Meyerbeer: Les Huguenots – De Thou
Giacomo Meyerbeer: L'Étoile du Nord – Tiszt
Giacomo Meyerbeer: Le Phrophete – Oberthal gróf
Carl Millöcker: Der Bettelstudent – Ollendorf
Mozart: Le Nozze di Figaro — Antonio
Jacques Offenbach: Les Contes d'Hofmann – Schlemil
Edmund Poldini: Love Adrift – Andris
Edmund Poldini: Der Vagabund und die Prinzessin – A király
Giacomo Puccini: Manon Lescaut – Egy tiszt
Giacomo Puccini: La Boheme – Colline
Giacomo Puccini: Tosca – Cesare Angelotti
Giacomo Puccini: Madama Butterfly – Bonzo
Giacomo Puccini: La Fanciulla del West – Sid
Puccini: Turandot – A mandarin
Johann Strauss d. S.: The Bat — Dr. Falke
Johann Strauss d. S.: Der Zigeunerbaron — Gábor diák
Richard Strauss: Salome – Első katona
Szabados, Béla: Fanni — Fodor
Ambroise Thomas: Mignon – Laertes
Ambroise Thomas: Hamlet – Polonius
Giuseppe Verdi: Rigoletto — Monterone gróf; Ceprano gróf
Giuseppe Verdi: La Traviata – Douphol báró; D’Obigny márki
Giuseppe Verdi: La Forza del destino – Fra Melitone
Richard Wagner: Tannhäuser... – Biterolf
Richard Wagner: Lohengrin – A király hirdetője
Richard Wagner: Die Meistersinger von Nürnberg — Hermann Ortel
Richard Wagner: Das Rheingold — Donner
Richard Wagner: Götterdämmerung – 1. vitéz
Carl Maria von Weber: Der Freischütz – Samiel
Ermanno Wolff-Ferrari: Sly – Egy katona
ראו גם

תמונה חתומה של ארפאד פלוטאי
לקריאה נוספת

ארפאד פלוטאי במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי של הונגריה
לקסיקון לאמנות התיאטרון ההונגרי
לקסיקון הדרמה ההונגרית
לקסיקון ביוגרפי הונגרי
100 שנה לבית האופרה של בודפשט. עורך גזה שטאוד Budapest, 1984. מוציא לאור מוזיקה. ISBN 9633305241
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése az Újpesti Izraelita Hitközség születési akv. 45/1880. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1213/1950. folyószáma alatt".
↑  "Palotai Árpád és Monheit Mária házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 433/1911. folyószáma alatt".
↑  "Palotai Árpád és Budanovits (Budanovich) Mária házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 587/1917. folyószáma alatt".
באופרה טורנדוט בתפקיד מנדרין, 1927
בקארדי סופריור

| --- | --- |

בקארדי סופריור
 סוג:  רום
 אחוז אלכוהול:  40
 יצרן:  בקארדי
 מפיץ:  בקארדי
 מוצא:  קובה קובה
 מועד הכנה ראשוני:  1843
 צבע:  שקוף
בקארדי סופריור הוא רום לבן קובני בעל 40 אחוזי אלכוהול המיוצר על ידי חברת בקארדי.
בקרדי סופריור נרקח על ידי דון פאקונדו בקארדי שהיגר מספרד לקובה ולאחר זיקוק המשקה, סינן אותו דרך פחם פעיל בתהליך מחוז לינקולן מה שהעניק למשקה טעם חלק וצבע שקוף. המתכון לבקארדי נותר דומה לאורך השנים. השינוי בתהליך הייצור הוא בצורת הסינון והיישון.
לבאקרדי יש משקאות רום נוספים, כגון:
בקארדי אורו (זהב)
בקארדי בלאק
בקארדי בריזר
בקארדי 151
בקארדי אנייחו
בקארדי 8
בקארדי בטעם לימון
בקארדי בטעם אפרסק
בקארדי בטעם תותי בר
בקארדי בטעם תפוז
בקארדי בטעם אבטיח
בקארדי בטעם תפוח
בקארדי בטעם קוקוס
בקארדי בטעם וניל
בגדי הארץ החדשה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ענת הלמן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  היסטוריה
 הוצאה
 הוצאה:  מרכז זלמן שזר
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  452
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003375908
בגדי הארץ החדשה: מדינת ישראל הצעירה בראי הלבוש והאופנה הוא ספר מאת ענת הלמן המשלב מחקר היסטורי וסוציולוגי על מנת לתת תמונה של מדינת ישראל בתהליך התגבשותה כיישות המורכבת מפרטים הנאלצים להתמודד עם האתוסים שבסיס הקמת המדינה, הספר מנתח תהליכים ומגמות שאפיינו את החברה הישראלית בשנותיה הראשונות של המדינה מתוך התבוננות בבגדים שלבשו אזרחיה במקומות שונים במהלך חיי יום יום ובאירועים שונים.
על הכותבת

ד"ר ענת הלמן מלמדת בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו ובתוכנית ללימודי תרבות באוניברסיטה העברית בירושלים. ספרה הקודם: אור וים הקיפוה: תרבות תל אביבית בתקופת המנדט, זכה בפרס מרדכי איש-שלום מטעם יד יצחק בן-צבי ובפרס יונתן שפירא מטעם האיגוד ללימודי ישראל.
על הספר

הספר חוקר את התרבות הישראלית במדינת ישראל הצעירה החל מהקמתה ומסוף מלחמת העצמאות בשנת 1949 ועד למבצע קדש בשנת 1956. המחקר נעשה דרך הפריזמה של האופנה וסקירתו מכסה את מרבית את מכלול החיים היהודיים שבמדינת ישראל.
הספר עושה הבחנה בין ביגוד - ה"מצביע על הפן הכללי, המקיף והטכני של כיסוי הגוף, האופנה קשורה לנורמות חברתיות ולפן האסתטי והסגנוני". לבין אופנה שבה "שינוי סגנוני מהיר ותמידי הוא עקרון המפתח של האופנה, והוא המבדילה מדפוסי לבוש אחרים". הלמן מצביעה על שני אבות טיפוס לביגוד בתקופה הנדונה, אחד הוא ה"הדגם הפשוט", אותו היא מזהה עם הצברים, כיורשו של הדגם החלוצי. זו "'אופנת-נגד' שהביעה את הערכים הממלכתיים ההגמוניים של פשטות, שוויון, עבודה והתיישבות". פריטי הלבוש המוכרים מדגם זה הם בגדי החאקי, סנדלים תנ"כיים, כובע טמבל וכובע גרב, ולעיתים כאפייה על צוואר צורת ביגוד שהספר מגדיר כמדים. לתתי קבוצות של ביגוד זה מוקדשים פרקים מפורטים אשר כוללים דיון בדרך הלבוש בקיבוצים והבגדים שאפיינו את מדיניות הקיצוב.
אל מול הדגם הפשוט מציב המחקר את "הדגם המהוגן". שניסה לחקות את האופנה העירונית המערבית, דגם זה שהתחיל מעמדת נחיתות מול הביגוד הפועלי-חלוצי הפך למוביל הטון במקביל לתזוזה הפוליטית והחברתית בכל מישורי החיים בחברה הישראלית. הדגם המהוגן הוא המוצא והביטוי של התשוקה להדגשת האינדיבידואלי. עם התהפכות המאזניים נותר הדגם הפשוט ב"שמורות טבע" של תנועות הנוער וצה"ל.
המחקר משתמש להדגשת ממצאיו בכמאה ושמונים צילומים וקריקטורות מהתקופה הנדונה, כתבות בעיתונים ובמגזינים ולצידם כרזות, גלויות ופרסומות המשקפות את המגמות והלכי הרוח בשוק האופנה העברי ובהשתקפות - בכלכלה בשפה ובהשקפת העולם. דרך מקרה החקר הישראלי, דן הספר בתופעת הביגוד בכללה: בהבדלים בין ביגוד לאופנה, בחלקו של הלבוש ביצירת הגמוניה, ביחסים שבין אופנה ובין אופנות-נגד, בהשפעות מן העולם הגדול, ובדרכים שבהן מסמן הביגוד שייכות מגדרית, חברתית, מקצועית, דתית ואתנית, לאומית וקוסמופוליטית.
בפרק האחרון מוצג הניסיון לגבש אופנה בעלת מאפיינים מקומיים, שהגיע לשיאו ביצירות של חברת משכית שהייתה חברה ממשלתית לייצור ושיווק אוּמנות מקומית בתחומי הטקסטיל, הצורפות ועבודות עץ זית שפעלה בישראל בין 1954 ו-1994. עבודות משכית, שהתבססו על דגמים ומסורות שהביאו עולי עדות המזרח הפכו ברבות השנים לשם נרדף לאומנות ישראלית מקורית בפרט בתחומי צורפות התכשיטים וכלי היודאיקה, האריגה, הרקמה, הסריגה ועיצוב האופנה ששילבו פולקלור עם עיצוב מודרני.
הספר

ענת הלמן, בגדי הארץ החדשה: מדינת ישראל הצעירה בראי הלבוש והאופנה, מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2012.
ראו גם

עיצוב אופנה
לקריאה נוספת

נורית בת יער, שיכרון עיצובים - אמנות האופנה בישראל 2008-1948, רסלינג, תל אביב, 2010.
אילה רז, חליפות העתים: מאה שנות אופנה בארץ-ישראל, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1996.
הערות שוליים

רות דיין (מימין) ומלכת היופי שרה טל, אוחזות בחולצה בחנות "משכית", 1956
בק אופיס

בק אופיס (באנגלית: Back Office), ברוב החברות, הוא החלק המטפל במשימות קיום החברה עצמה. דוגמאות לכך יכולות להיות מחלקות טכנולוגיית המידע (הדואגות לכך שהטלפונים והמחשבים יעבדו), הנהלת חשבונות ומשאבי אנוש. בבנקאות, משמעות המונח היא המקום שבו פועלות מערכות העיבוד המטפלות בניהול החשבונות, סליקה וכדומה.
מקורו של המונח נובע מצורת המבנים של החברות הראשונות, שבהן היה משרד קדמי (Front Office), שהכיל את אנשי המכירות וצוותים אחרים העוסקים בקבלת קהל, ומשרד אחורי (Back Office), שבו היו יושבים אלו שמייצרים או מפתחים את המוצרים, ואנשי ההנהלה, אשר לא נראו על ידי הלקוחות.
בקאופיס יהיה ממוקם לעיתים קרובות במטה החברה, ופעמים רבות באזורים או מדינות בהם שכר העבודה ודמי השכירות הם יחסית נמוכים. חברות רבות מבצעות את משימות הבקאופיס באמצעות חברת מיקור חוץ הנמצאת באזורים או מדינות כאלו, על מנת להפחית עלויות.
הערות שוליים

↑  Haag, S.;  et al. (1998). Management Information Systems for the Information Age (3rd Canadian ed.). Toronto:McGraw-Hill.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בלז מטווידי

בלז מטווידי (בצרפתית: Blaise Matuidi; נולד ב-9 באפריל 1987 בטולוז) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי.
קריירה > קריירת מועדונים

מטווידי נולד בעיר טולוז להורים ממוצא אנגולי. הוריו עברו לגור בפונטנייה-סיר-בואה שליד פריז, שם החל לשחק בגיל שש בקבוצה העירונית. את שנות נערותו עשה במספר קבוצות עירוניות באיל-דה-פראנס, ואת שנתו האחרונה בקבוצות הנערים עשה בקבוצת טרואה בה גם התחיל לשחק בבוגרים בגיל 17. בשלוש שנותיו בטרואה שיחקה הקבוצה בליגה השנייה ובליגה הראשונה בצרפת. בסוף עונת 2007 ירדה טרואה לליגה השנייה, ומטווידי עבר לקבוצת סנט אטיין תמורת חצי מיליון אירו. הוא הציג בקבוצה יכולת משחק גבוהה, דבר שהביא את מאמן נבחרת צרפת לזמנו אליה בשנת 2010.
ב-25 ביולי 2011 חתם לשלוש שנים במועדון פריז סן-ז'רמן, לאחר שסנט אטיין מכרה אותו בעסקה משולבת תמורת עשרה מיליון אירו, כשבמקביל השחקן ז'רמי קלמאן עושה את הכיוון ההפוך. בפריז סן-ז'רמן המשיך לשפר את יכולותיו והיה לאחד השחקנים המרכזיים שהובילו לזכייתה של הקבוצה באליפות בעונת 2012/13. בתום אותה עונה נבחר לשחקן העונה של הליגה. יכולותיו הגבוהות המשיכו גם בעונת 2013/14, בה זכתה פריס סן-ז'רמן באליפות שנייה ברציפות, תוך שבירת שיא הנקודות ושיא הניצחונות בעונה אחת.
ב-18 באוגוסט 2017 חתם מטווידי בקבוצת יובנטוס מהליגה האיטלקית על חוזה לשלוש שנים תמורת סכום המוערך ב-20 מיליון אירו.
ב-11 באפריל 2018, במשחק השני של רבע הגמר, במסגרת עונת 2017/2018 בליגת האלופות, כבש את שערו הראשון בליגת האלופות בניצחון קבוצתו 1–3 על ריאל מדריד באצטדיון סנטיאגו ברנבאו.
ב-13 באוגוסט 2020 חתם באינטר מיאמי מה-MLS. בינואר 2022 שוחרר מהקבוצה.
ב-23 בדצמבר 2022 לאחר שלא שיחק במשך שנה מאז שוחרר מאינטר מיאמי, הודיע על פרישה מכדורגל.
קריירה > קריירת נבחרות

מטווידי החל לשחק ב-2006 בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. בשורותיה הופיע 19 פעמים, עד לשנת 2009.
ב-2010 הצטרף למשחקי הנבחרת הבוגרת של צרפת, וסייע לה לעלות ליורו 2012. בטורניר עצמו, תחת המאמן לורן בלאן, לא שותף כלל, והיה לאחד משני השחקנים הצרפתיים היחידים (יחד עם מתייה ולבואנה) שלא שותפו כלל.
משנת 2012, בנבחרתו של המאמן דידייה דשאן ובמקביל לשיפור ביכולותיו המקצועיות, הפך לבורג מרכזי בנבחרת צרפת וסייע לה לעלות למונדיאל 2014, ואף היה בסגל הקבוצה לטורניר.
במדי הנבחרת כבש מטווידי תשעה שערים ב-77 הופעות.
תארים

גביע העולם: 2018
אליפות (4): 2013, 2014, 2015, 2016
הסופר קאפ הצרפתי (5): 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
גביע הליגה הצרפתית (4): 2014, 2015, 2016, 2017
הגביע הצרפתי: 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
אליפות: 2017/2018, 2019/2020
הגביע האיטלקי: 2017/2018