stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת גיוס הנשים הישראליות לרשת ריגול איראנית
הערות שוליים

↑  עמוד הפייסבוק של ראמבוד נמדר
↑  לילך שובל, הותר לפרסום: איראן גייסה אזרחיות ישראליות שריגלו עבורה, באתר ישראל היום, 12 בינואר 2022
↑  בנצי רובין, מתי ברנהרט, ‏הח"כית חושפת: מרגלת איראנית פנתה אליי, באתר "סרוגים", 12 בינואר 2022
1 2  חופית כהן-אולאי, חשיפת הריגול לטובת איראן: "פתאום מסתכלים עלינו כמרגלים פוטנציאליים", באתר mynet‏ חולון, 21 בינואר 2022
1 2  הותר לפרסום קטי שטרית היתה מטרה: שב"כ חשף פעילות איראנית לגיוס אזרחיות ישראליות,  באתר כיפה, 12 בינואר 2022
↑  יאיר איזנברג, ‏זוכתה אחת הנאשמות בפרשת הריגול האיראני: "לא עשתה דבר", באתר ‏מאקו‏, 3 באוקטובר 2022;
ת"פ (ירושלים) 43479-12-21 מדינת ישראל נ' פלונית, ניתן ב-3 באוקטובר 2022
↑  ברהנו טגניה, ‏אחת הנאשמות בפרשת הריגול למען איראן ניסתה לשים קץ לחייה - בעלה מאשים את השב"כ, באתר ‏מאקו‏, 11 באוגוסט 2022
↑  אביבית מיסניקוב, ‏"בושה לקהילה שלנו": ישראלים ממוצא אירני בהלם מחשיפת רשת הריגול, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2022
↑   ראש הממשלה בנט בהתייחסות לחקירת השב"כ והמשטרה בדבר גיוס אזרחיות ישראליות ע"י גורמי מודיעין איראניים, סרטון בערוץ "IsraeliPM", באתר יוטיוב (אורך: 01:02)
↑  גלעד כהן, עולה מאיראן שהואשמה במגע עם סוכן חוץ - זוכתה: "לא עשתה דבר נגד המדינה", באתר ynet, 3 באוקטובר 2022
↑  גלעד כהן, ריגול לאיראן? הפרקליטות חזרה בה מכתב אישום נגד אישה שנחקרה בשב"כ, באתר ynet, 25 בינואר 2023
↑  ynet, זיכויים בפרשת הריגול לאיראן: "לא הייתה כוונה לפגוע במדינה", באתר ynet, 9 באוגוסט 2023
תמונת הפרופיל בחשבון הפייסבוק הפיקטיבי של "ראמבוד נמדר"
שמס א-דין טלבי

שמס א-דין טלבי (בצרפתית: Chemsdine Talbi; נולד ב-9 במאי 2005 בסמברוויל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדתקשר הכנף בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

טלבי גדל במחלקות הנוער של טוביזה וקלאב ברוז'. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של קלאב ברוז', ובשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הבלגית. ב-18 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-0 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2023/2024
הערות שוליים

↑  17-jarige uitblinker van Club NXT staat in de belangstelling van clubs als Ajax, Wolfsburg, Lille..., Voetbalkrant.com, ‏2023-01-09 (בהולנדית)
קניידלך

| --- | --- |
קניידלך במרק עוף
קניידלך במרק עוף
 
 מאכלים
 סוג:  מזון מבוסס־קמח, כיסונים 
 מוצא:  מזרח אירופה 
 מרכיבים עיקריים:  מצה, שומן עוף, מלח שולחן, פלפל 
 
קניידלך (ביידיש: קניידלעך או קניידלאך, ריבוי של קניידל) הוא מאכל יהודי אשכנזי מסורתי העשוי כמעין כופתה עגולה.
הקניידלך עשויים מקמח (לרוב מקמח מצה) וביצים, ובתוספת מעט שמן ומים. לעיתים, מוספים לקניידלך תבלינים שונים, בהם ניתן למנות פלפל שחור, מלח או סוכר. את התערובת הנוצרת מעגלים, בדרך כלל ביד, לצורת כדורים, אותם מבשלים לרוב בתוך מרק.
אף שניתן לאכול קניידלך בכל השנה, הם מזוהים במיוחד כאחד המאכלים המסורתיים לחג הפסח, בעיקר בקרב עדות אשכנז. זאת, מכיוון שניתן להכינם מקמח מצה, וכך הם לא יהיו חמץ ויהיו כשרים לפסח. עם זאת, אלו המקפידים לא לאכול בפסח מצה שרויה נמנעים מלאכול קניידלך בפסח או מכינים אותם בגרסה בה את קמח המצה מחליף קמח שקדים.
יש האוכלים אותם בסעודה שלישית בערב פסח שחל בשבת.
ראו גם

כופתאות
גונדי
הערות שוליים

| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010680133005171  LCCN: sh2019000583 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רודריגס אלווס

פרנסיסקו דה פאולה רודריגס אלווס (בפורטוגזית: Francisco de Paula Rodrigues Alves; ‏7 ביולי 1848 – 16 בינואר 1919) היה פוליטיקאי ברזילאי מסאו פאולו, אשר כיהן כנשיא ברזיל החמישי, בין השנים 1902 ו-1906. בתקופת כהונתו כנשיא פתר ממשלו סדרת משברי וסכסוכי גבולות אשר בסופם הסדירו את גבולותיה המודרניים של ברזיל העומדים גם כיום. רודריגס אלווס נבחר שוב לנשיאות בשנת 1918, אך מת מהשפעת הספרדית לפני שהספיק להיכנס לתפקיד. בנוסף, אלווס היה נשיא סאו פאולו בין 1912–1916.
ביוגרפיה

רודריגס אלווס נולד במדינת סאו פאולו, האימפריה הברזילאית, בשנת 1848. אביו היה חקלאי שהיגר לברזיל מממלכת פורטוגל במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19. הוסמך בעריכת דין בשנת 1870. בשנים 1866–1870 היה חבר המועצה המקומית בעיר בה נולד והיה מתומכי המונרכיה של פדרו השני, קיסר ברזיל. בתור חבר המפלגה השמרנית, רודריגס התנגד לתנועה הרפובליקנית שקראה להקמתה של רפובליקה ברזילאית במקום הקיסרות הקיימת באותה העת. בשנת 1870 מונה לתובע משפטי. בין 1887–1888, רודריגס היה נשיא (תפקיד שהיום מקביל למושל מדינה) מחוז הולדתו סאו פאולו. עם ההפיכה הצבאית בראשות דאודורו דה פונסקה שהפילה את המלוכה, החל רודריגס לעלות לעמדות מפתח פוליטיות שכן שינה את צבעו הפוליטי בכך שהצטרף אל המפלגה הרפובליקנית של סאו פאולו שהתנגדה למלוכה ותמכה ברפורמות המשטר הצבאי שהפכו את המדינה לפדרלית. לקראת סוף המאה, הוא כיהן פעמיים כשר האוצר (1891-1892, 1894-1896) וכחבר בית הנבחרים הברזילאי (1891-1893). בין 1900–1902 כיהן בשנית בתור נשיא סאו פאולו.
רודריגס נבחר להחליף את נשיא ברזיל המכהן, קמפוס סאלס, בהנהגת המפלגה הרפובליקנית. בהמשך ניצח בבחירות של 1902 והתמנה לנשיא החמישי של הרפובליקה הברזילאית הראשונה. במהלך כהונתו כנשיא ברזיל, החלו תשתיות נרחבות בהשקעת הממשלה שנועדו לפתח את עיר הבירה ריו דה ז'ניירו. הממשלה תמכה בארגוני בריאות הציבור ועד סוף כהונתו של רודריגס מחלת הקדחת הצהובה נכחדה בקרב תושבי ריו דה ז'ניירו. באמצעות שר החוץ שלו, חוסה מריה דה סילבה, הוסדרו סכסוכי גבולות בדרכי שלום עם בוליביה, אורוגוואי, קולומביה, ונצואלה, גיאנה הבריטית וסורינאם (גיאנה ההולנדית). המשבר המרכזי היה עם בוליביה, כי הכוחות המזוינים של ברזיל תמכו במרד פרו-ברזילאי בחבל אקרי בבוליביה. בסופו של המאבק נחתם הסכם שלום בפטרופוליס אשר הוביל לסיפוח החבל לתוך ברזיל.
ברזיל באותה העת הונהגה בידי אוליגרכים מסאו פאולו ומינאס ז'ראיס אשר שלטו בכלכלה ובפוליטיקה הלאומית דרך ייצור הקפה (שיוצר כמעט לגמרי בסאו פאולו) וייצור החלב (שיוצר כמעט לגמרי במינאס ז'ראיס) בצורת ממשל שכונתה "רפובליקת הקפה בחלב". דרך איחוד קואליציוני של המפלגות הרפובליקניות מסאו פאולו ומינאס ז'ראיס, רודריגס הצליח לשמור אל מעמדה של האוליגרכיה ומינה את סגנו (מאוחר יותר גם יורשו) להיות אפונסו פנה, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס, אשר המשיך את דרכו בתור הנשיא לאחר בחירות שנת 1906.
לאחר ירידתו מהנשיאות נותר רודריגס זמן רב בצדי הפוליטיקה הברזילאית עד לשנת 1918. בשנה זו התקיימו בחירות כלליות נוספות לנשיאות ברזיל. המועמדים הראשיים לבחירות היו נילו פסניה מהמפלגה הרפובליקנית של ריו דה ז'ניירו ורודריגס מטעם המפלגה הרפובליקנית של סאו פאולו. רודריגס ניהל שוב קמפיין בחירות ביחד עם המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס. הודות לשיתוף פעולה קואליציוני זה, רודריגס ניצח בבחירות (קיבל 9 אחוזים מכלל קולות הבוחרים) והתמנה לקדנציה שנייה כנשיא ברזיל. באותה העת התרחשה התפרצות מחודשת של מגפת השפעת הספרדית ורודריגס נדבק בשפעת. הוא נפטר מהשפעת זמן קצר לפני שסמכויות הנשיא יועדו לעבור לידיו. עם פטירתו מונה סגנו, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס, דלפים מוריירה, לרשת אותו בנשיאות.
הערות שוליים

↑  שקול למושל סאו פאולו במונחים של היום.
↑  פרנסיסקו דה פאולה רודריגס אלווס (Francisco de Paula Rodrigues Alves), באתר National Archives -
MEMORY OF THE BRAZILIAN PUBLIC ADMINISTRATION
| נשיאי ברזיל |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הישנה | דאודורו דה פונסקה • פלוריאנו פיישוטו • פרודנטה דה מוראיס • קמפוס סאלס • רודריגס אלווס • אפונסו פנה • נילו פסניה • ארמס דה פונסקה • ונססלאו בראז • רודריגס אלווס • דלפים מוריירה • אפיטסיו פסואה • ארתור ברנרדס • וושינגטון לואיס • ז'וליו פרסטס | דגל ברזיל |
| עידן ורגאס | ז'טוליו ורגאס • ז'וזה ליניארס | דגל ברזיל |
| הרפובליקה השנייה | גספאר דוטרה • ז'טוליו ורגאס • קפה פיליו • קרלוס לוז • נראו דה אוליביירה • ז'וסלינו קוביצ'ק • ז'אניו קואדרוס • רניירי מזילי • ז'ואאו גולאר | דגל ברזיל |
| הדיקטטורה הצבאית | רניירי מזילי • קסטלו ברנקו • קוסטה אה סילבה • אמיליו גרסטזו מדיסי • ארנסטו גייזל • ז'ואאו פיגיירדו | דגל ברזיל |
| הרפובליקה החדשה | טנקרדו נווס • ז'וזה סרניי • פרננדו קולור דה מלו • איתמר פרנקו • פרננדו אנריקה קרדוזו • לואיז אינסיו דה סילבה • דילמה רוסף • מישל טמר • ז'איר בולסונארו • לואיז אינסיו דה סילבה | דגל ברזיל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443060505171  BnF: cb12416180j (data)  GND: 1053571658  ISNI: 0000 0000 2626 3264  LCCN: n84026391  NARA: 10568820  NTA: 072419490  SNAC: w6kj6r2w  SUDOC: 033279780  VIAF: 16161540   WorldCat (עם VIAF): 16161540 
רודריגס (יושב, שני מימין) עם בנותיו בצילום משנת 1913.
פלימות' קראוול

| --- | --- |

Plymouth Caravelle, שנת 1988
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת פלימות'
 שנות ייצור:  1988–1983
 יחידות שיוצרו:  133,677
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  קרייזלר E קלאס
 מודל אחריו:  Plymouth Acclaim (אנ')
 חברת אם:  קרייזלר
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Chrysler E platform (אנ') (סדאן)  Chrysler K platform (אנ') (קופה)
 אורך:  4,704 מ"מ
 רוחב:  1,727 מ"מ
 גובה:  1,349 מ"מ
 משקל:  1,178 ק"ג (דגם 4 דלתות סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,624 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2,213 סמ"ק המפיק 96 כ"ס, מנוע "קרייזלר" סדרה "Chrysler 2.2 & 2.5 engine" (אנ')  4 צילינדרים בטור, 2,213 סמ"ק המפיק 146 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים בטור, 2,213 סמ"ק המפיק 100 כ"ס, מנוע "קרייזלר" סדרה "Chrysler 2.2 & 2.5 engine" (אנ')  * 4 צילינדרים בטור, 2,555 סמ"ק, מנוע מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Astron engine" (אנ') סוג מנוע "G54B"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מסוג "A520"  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מסוג "A525"  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות תוצרת "קרייזלר" סדרה "TorqueFlite" (אנ') מסוג "A413"  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות תוצרת "קרייזלר" סדרה "TorqueFlite" (אנ') מסוג "A470"
פלימות' קראוול (באנגלית : Plymouth Caravelle) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" (אנ')) בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר בין השנים 1988–1983.
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
תצורות > רמות גימור

בסיסי
"SE"
"פלימות' קראוול"

שמו של הרכב היה בהשראת המילה "Caravel" (בעברית : קרוולה), ספינת מפרש מהמאה ה-15 ששימשה את ממלכת פורטוגל, הספינה התאפיינה בזכות מהירותה וזריזותה
יוצרו 133,677 יחידות
מנוע קדמי-רוחבי / מנוע בנזין
סוג הנעה : הנעה קדמית
תמונות

"פלימות' קראוול", שנת 1985
"פלימות' קראוול", שנת 1988
"פלימות' קראוול"
"פלימות' קראוול" - קופה
"פלימות' קראוול" (משמאל) - ניידת משטרה
"פלימות' קראוול"
ראו גם

קרייזלר
הערות שוליים

↑  Flammang, James M./Kowalke, Ron: Standard Catalog of American Cars 1976–1999. Krause Publication, Iola 1999. ISBN 0-87341-755-0
↑  "פלימות' קראוול", סדאן, שנת 1987 thetruthaboutcars.com/2015/05/junkyard-find-1987-plymouth-caravelle
↑  "פלימות' קראוול" כולל תמונות cargurus.com/Cars/Plymouth-Caravelle
↑  "פלימות' קראוול", קופה, שנת 1986 driving.ca/plymouth/column/its-mine/its-mine-1986-plymouth-caravelle-coupe
אוניברסיטת פירנצה

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 מוטו:  Florentina Studiorum Universitas (בלטינית)
 תקופת הפעילות:  1321–הווה (כ־703 שנים)
 קמפוס:  Calenzano, Empoli, Figline Valdarno, Lagonegro, Pistoia, Prato, San Casciano in Val di Pesa, Sesto Fiorentino, San Giovanni Valdarno, Vinci
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' לוסיאנה ג'ורג'יני (Luciana Giorgini)
 רקטור:  פרופ' אלסנדרה פרוצ'י (Alessandra Petrucci)
 מנכ"ל:  מנהל כללי: ד"ר ג'יאנקרלו גאלי (Giancarlo Galli) מנהל לענייני סטודנטים: ד"ר מריה כריסטה ביאנקיני (Maria Cristina Bianchini) מנהל לתכנון ותשתיות: ד"ר אנג'לו גאלי (Angelo Galli) מנהלת משאבי אנוש: ד"ר אנטוניה טרנטיני (Antonia Trentini)
 דקאן:  דיקן לימודים: פרופ' פאולו פאגאני (Paolo Pagani) דיקן מחקר: פרופ' ג'וליה ג'אנוטי (Giulia Giuffrida) דיקן לתכנון ופיתוח: פרופ' אנה מריה פאולוצ'י (Anna Maria Pacetti) דיקן ליחסים בינלאומיים: פרופ' לוקה בולוני (Luca Bononi)
 צוות:  1,800 - מרצים וחוקרים. 1,600 - עובדים טכניים ומנהל.
 סטודנטים
 :  51,818 סטודנטים: מספר זה כולל סטודנטים לתואר ראשון, שני ודוקטורט. כ-10% מהסטודנטים מגיעים מחוץ לאיטליה.
 סטודנטים מתוקצבים:  מוענקות מעל 9,000 מלגות בכל שנה.
 שונות
 הון עצמי:  בשנת 2023, עמד התקציב השנתי על כ-600 מיליון יורו.
 כינוי קבוצת הספורט:  CUS Firenze
 מיקום
 מיקום:  פירנצה, איטליה
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  43°46′40″N 11°15′34″E﻿ / ﻿43.77777°N 11.25951°E﻿ / 43.77777; 11.25951
 https://www.unifi.it
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוניברסיטת פירנצה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוניברסיטת פירנצה
 
אוניברסיטת פירנצה (באיטלקית: Università degli Studi di Firenze, באנגלית: University of Florence) נוסדה בשנת 1321, מרכז אקדמי חשוב ומשפיע למחקר והכשרה גבוהה באיטליה. באוניברסיטה פועלות 15 פקולטות הפזורות בעיר פירנצה ומחוצה לה. האוניברסיטה היא מבין המוסדות האקדמיים העתיקים ביותר בעולם המערבי.
סגל האוניברסיטה מונה חוקרים ומרצים בעלי שם עולמי, עם 1,800 מרצים וצוות מחקר, 1,600 צוותים טכניים ומנהלתיים, ולמעלה מ־1,600 עוזרי מחקר ודוקטורנטים. האוניברסיטה מציעה מגוון רחב של תוכניות לימוד ברמות שונות ובכל תחומי הידע.
למעלה מ-130 קורסים בשנה, המאורגנים בעשרה בתי ספר, רבים מתלמידיה מגיעים מחוץ למחוז טוסקנה ואיטליה.
היסטוריה

אוניברסיטת פירנצה החלה את פעילותה כ-Studium Generale שהוקמה בזכות החלטה של רפובליקת פירנצה בשנת 1321, בימיה הראשונים של האוניברסיטה נלמדו נושאים כמו תורת המשפט האזרחית, ספרות ורפואה; אולם בשנת 1324, לאחר שלוש שנים בלבד, היא נאלצה להפסיק פעולתה.
הלימודים באוניברסיטה התחדשו בשנת 1349, הודות להתערבותו של האפיפיור קלמנס השישי, שהעניק לStudium Generale תואר המאפשר להעניק דיפלומות (Privilegia maxima), בנוסף אפשר להקמת הפקולטה הראשונה לתאולוגיה באיטליה.
בשנת 1364, בתקופת שלטונו של הקיסר קרל הרביעי, הפכה אוניברסיטת פירנצה לאוניברסיטה אימפריאלית, עם זאת, בשנים שלאחר מכן שוב הופסקה פעילותה האקדמית. בשנת 1387 תוקנו תיקונים וחוקים חדשים אשר אפשרו לאוניברסיטה מתן פרופסורה לראשונה, בהינתן דגש בהתפתחות הוראת הרפואה באמצעות הנחיה על גבי גופות ללימודי אנטומיה, מה שלא היה ניתן לעשות עקב המגבלות של הכנסיות הקתוליות.
בשנת 1473 הועברה ה-Studium (האוניברסיטה) לעיר פיזה, בהנחיית הדוכסות הגדולה של טוסקנה על פי בקשת משפחת מדיצ'י. בדרישה להעביר את כול עבודותיו ויצירותיו של לורנצו דה מדיצ'י, ולמזג את עבודותיו משתי האוניברסיטאות כדי ליצור מרכז תרבותי לכול יצירותיו. בפירנצה נותרה רק האקדמיה התאולוגית.
שארל השמיני הביא לחזרה זמנית את Studium בפירנצה בין 1497 ו-1515, לאחר מכן שוב חזרה לפיזה עם חזרתם של משפחת מדיצ'י לשלטון.
שינויי המיקום המתמשכים לא השפיעו עם זאת על פעילויות המחקר וההוראה של האוניברסיטה, למעשה במהלך שלטונו של קוזימו דה מדיצ'י מספר המקומות באוניברסיטה הלך וגדל כך גם עידוד ההוראה באיחוד בתחום הרפואה. בנוסף, המחקר המדעי והספרותי בוצעו על ידי האקדמיות של Cimento. ונהגה התפשטות ההוראה במה שנקרא "הערוצים המקבילים" נותרה כמעט ללא שינוי בפירנצה עד לאיחוד איטליה, כאשר, בשנת 1859, הדוכס הגדול לאופולד השני הוגלה עקב איחוד איטליה ותורתו אוחדה במכון להשכלה גבוהה ומעשית המשלבת הדרכה מתקדמת. בשנה שלאחר מכן הוכרה מעמדה האוניברסיטאי של studium על ידי איטליה המאוחדת, אם כי רק בשנת 1924 הכירה בה רשמית כאוניברסיטה.
סמל האוניברסיטה

בשנת 1932, הרקטור פרופסור Bindo de Vecchi, החליט ליצור חותם חדש המיועד לאוניברסיטת פירנצה. הוא העניק את המשימה לפרופסור מריו סלמי אשר היה פרופסור להיסטוריה של אמנות, ולפסל אנטוניו מראייני. הבקשה הייתה ליצור חותם המתאר את שלמה החכם באדם. העיצוב נשאר עד שנת 2000. החותם הוצג בכל העיתונים והמסמכים של אוניברסיטת פירנצה.
במרכז הסמל נמצא המלך שלמה באורך המלא, מימינו שושנת פירנצה, משמאל הכורכב המייצג את החוכמה, ומסביב הכיתוב: פלורנטינה סטודוריום אוניברסיטאס (אוניברסיטת פירנצה). הסמל שונה מספר פעמים לאחר שנת 2000, בגרסאות שונות, אך הרעיון המרכזי לא שונה, ונותר עד עתה.
במחלקות האוניברסיטה

המחלקות מפוזרות בכל אזור טוסקנה.
אדריכלות
ביולוגיה
המחלקה לכימיה-על שם אוגו סקיף
פיזיקה ואסטרונומיה
חינוך, שפות, ותרבויות, ספרות ופסיכולוגיה
הנדסה אזרחית וסביבתית
הנדסת תעשייה
הנדסת מידע
בלשנות ופילוסופיה
המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב - על שם אוליסה דייני
רפואה ניסיונית וקלינית
מדעי המוח, הפסיכולוגיה, רוקחות ובריאות הילד
מדעים ביו-רפואיים, ניסויים קליניים
כלכלה ומדעי עסקים
מדעי המשפט
מדעי המדינה והחברה
מדעי הבריאות
מדעי כדור הארץ
מדעי טכנולוגיות חקלאיות, מזון, סביבה ויערות
סטטיסטיקה, טכנולוגיית מידע, יישומים
היסטוריה, ארכאולוגיה, גאוגרפיה, אמנות ובידור
הפקולטות

הפקולטות מפוזרות בכל מחוז טוסקנה.
הפקולטה לחקלאות
הפקולטה לאדריכלות
המרכז לכלכלה וניהול
הפקולטה למשפטים
הפקולטה להנדסה
הפקולטה לפסיכולוגיה
הפקולטה לרפואה
הפקולטה למדעי מתמטיקה, פיזיקה ומדעי הטבע
הפקולטה למדעי המדינה
הפקולטה למדעי הרוח והחינוך
האקדמיה לאומנות
הפקולטה למדעי החברה
בית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית
המכון לארכאולוגיה
בית הספר לפוליטיקה וממשל
מכוני מחקר

המרכז CERM (המרכז לתהודה מגנטית), הוא מתקן מחקר של האוניברסיטה אשר נוסד ב-1999 על ידי הפרופ' איבנו ברתיני בוגר באוניברסיטה, המכון מתמחה ביישום מחקרים באמצעות MRI וביו-מולקולות. המכון מחזיק במאיצי חלקיקים.
מחקריו האחרונים של המכון אפשרו לזהות באמצעות ספקטרומטריה של NMR טביעת אצבע דיגיטלית במקבילה של המטבוליזם בדם ובשתן הספציפי לכל אדם; תגלית זו יכולה להיות בעלת יישומים חשובים ברפואה. למעשה, ניתן כבר לזהות כמה טביעות אצבעות ספציפיות של כמה מצבים פיזיולוגיים ופתולוגיים עוד לפני שהם באים לידי ביטוי פנוטיפיים קליניים.
מערך הספריות

| --- | --- |

 מיקום:  פירנצה
 תאריך ייסוד:  1995-איגוד כלל הספריות האוניברסטיות.
 גודל האוסף:  3,500,000 ספרים, 30,000 כותרי מגזין נייר, 87,000 כתבי עת אלקטרוניים, 157,000 ספרים אלקטרוניים, 312 מאגרי מידע
 https://www.unifi.it/
 he
 
מערכת הספריות האוניברסיטאית היא יחידה ארגונית המורכבת ממערך ספרי האוניברסיטאות ומבני תיעוד ומשאבים המיועדים להפעלתם, לספק שירותי אינטגרציה ותמיכה בחינוך הוראה ומחקר. המערכת מחולקת לחמש ספריות אזוריות בנוסף לנקודת שירות רב תחומית באוניברסיטת פראטו:
הספרייה הביו-רפואית
ספריית המדע
ספריית מדעי החברה
ספריית מדעי הטכנולוגיה
הספרייה ההומניסטית
המכון ללימודים גבוהים

המכון ללימודים גבוהים ומעשיים הוא מוסד יוקרתי, נוסד בשנת 1859, על סף איחוד איטליה והכרזה על פירנצה כעיר בירה, והעניק חיים לגרעין הראשון של האוניברסיטה הנוכחית של פירנצה. כמעט ככתר וסנקציה של הבכורה התרבותית של פירנצה, בתצורת המדינה הראשון באיחוד איטליה.
מתחילת דרכו התאפיין מוסד עירוני גדול זה בתשומת לב רבה שהוקדשה למדעים, בעקבות המסורת המדעית הפלורנטית. האוספים הגדולים שלו כוללים כלים פיזיים וכימיים, דגימות מינרליות, בוטניות, זואולוגיות, פליאונטולוגיות, המייחדים את אוניברסיטת פירנצה ונשמרים במוזיאונים שלה, אשר עברו בירושה מהאוספים הגדולים של הדוכסים. מורשת זו היא אידיאלית חלק אינטגרלי מספריות הייחוס, שרק דרישות דידקטיות ומחקריות הובילו אותה להיפרד. למעשה, מוזיאונים באוניברסיטאות הנוכחיים קשורים רעיונית לספריות.
אוספים בבעלות האוניברסיטה

הגרעין המדעי החשוב ביותר בבעלות האוניברסיטה הוא אוספי המוזיאון המלכותי של הפיזיקה והיסטוריה, שנוסד על ידי לאופולדו השני, בשנת 1775, והוא הכיל אוסף עשיר של מכונות וכלים מדעיים וטכניים, הכוללים את המכונות של גלילאו גליליי - לימים שהופקד לידי מוזיאון גלילאו בפירנצה האוסף כלל גם מצפה כוכבים אסטרונומי (La Specola), הועבר למוזיאון הזואולוגי.
בשנת 1859 נולד המכון ללימודים גבוהים, ולימודים מעשיים ומתקדמים בפירנצה, המורכב מארבעה מדורים מקוריים, בהמשך צומצמו לשלושה, עם העברת החלק של לימודי המשפט לפיזה: מדעי הטבע, רפואה וכירורגיה, פילוסופיה ופילולוגיה. התפתחות המכון הביאה להקצאה מחדש של אוספים שונים של כלים, מכשירים וטקסטים. הספרים הועברו לספריות בפקולטות של התחומים השונים, ואילו החפצים והמכשירים הופקדו בטיפול השמרני של מוזיאוני האוניברסיטה.
בשנת 1995 הוטמעה מערכת הספרייה לניהול ספריות אוטונומיות שקדמו לה בעבר באופן ריכוזי והומוגני, יחד עם שחזור ארבע המחיצות הגדולות של המכון ללימודים גבוהים, אליו נוספה תחום הטכנולוגי.
מוזאונים

לאוניברסיטת פירנצה שייך המוזיאון הנטורליסטי האיטלקי החשוב, הוא מהגדולים ועתיקים בעולם:
מוזיאון להיסטוריה של הטבע - הוא נוסד בשנת 1775 על ידי הדוכס הגדול פייטרו לאופולדו, אך ליבו של המוזיאון - הגן הבוטני נוסד עוד משנת 1545. המוזיאון מהווה חלק ממערכת המוזיאונים של האוניברסיטה. הכולל, 8 מיליון ממצאים בעלי ערך מדעי יוצא דופן. החל מהמאה השש-עשרה ועד המאה השמונה-עשרה, הכולל שלדי פילים מאובנים ועד אוספי פרפרים צבעוניים, עם קריסטלים גדולים של טורמלינות וממצאים אצטקים (מהתקופה בה איטליה גלתה את דרום אמריקה), מפסלי העץ מרשימים ועד התפרחת הגדולה בעולם.
מוזיאון גלילאו גליליי - המוזיאון מכיל אוספים מדעים, מכונות, ואבות טיפוס של המדען האיטלקי גלילאו גליליי אשר חיי בעיר פירנצה והגה בה את עיקר מחקריו.
מוזיאון לה קוויטי - הגן הבוטני מהגדולים בעולם, בעל אוספים נדירים של צמחים שנאספו מכל רחבי העולם, ומהווים קרקע פורייה למחקר מדעי עד עתה.
הוצאות ספרים

הוצאת הספרים והכתבים של אוניברסיטת פירנצה כטיפוגרפיה באוניברסיטה, היא הוצאה לאור אקדמית ולא למטרות רווח. נוסדה בשנת 2000 בעקבות פרויקט ניסוי שקידמה מערכת הספריות האוניברסיטאית. הגוף אשר מתכנן ומנהל את פעילות ההוצאה לאור הוא המועצה המדעית של איטליה, שמנוהל על ידי רקטור האוניברסיטה. (אתר הוצאה לאור של אוניברסיטת פירנצה).
פעילויות אחרות

ה"Compagnia teatrale" תיאטרון האוניברסיטה:
התיאטרון האוניברסיטאי "Binario di Scambio", שנוסד בשנת 2006, היא פעילות חינוכית ניסיוני עבור הסטודנטים של קורסים לתארים בעיצוב וניהול אירועים וחברות אמנות הבידור, ובמדעי הבידור, המתקיים בעיר פראטו. אשר מפעילה סדנאות יצירה פתוחה לכל חברי אוניברסיטת פירנצה.
ה"coro" מקהלת האוניברסיטה:
מקהלת האוניברסיטה של פירנצה היא מקהלה מעורבת המורכבת מצוות של כארבעים זמרים עם רפרטואר קפלה, שנלקח מהמסורת האירופית. המקהלה נוסדה בשנת 1996 והוכרזה כעמותה בשנת 2000. בדצמבר 2011 היא קיבלה את ההכרה כמקהלה בעלת עניין לאומי ממשרד המורשת והפעילויות האיטלקי.
ה"Orchestra" התזמורת האוניברסיטאית:
התזמורת של אוניברסיטת פירנצה הוקמה בשנת 1996 ובארבע מהדורות, משנת 2012 עד 2015, היא הופיעה בהשתתפות ב"מקדש המוזות ", כלומר סקירה של קונצרטים שנערכו בחלקים השונים במוזיאון להיסטוריה של הטבע באוניברסיטה.
CUS Firenze קבוצת הספורט האוניברסיטאית:
ה-CUS מרכז הספורט האוניברסיטאי בפירנצה - הוא ארגון הספורט האוניברסיטאי, הפועל ללא למטרות רווח, אשר מזה למעלה מ־60 שנה מארגן ומקדם פעילויות ספורט בקרב סטודנטים באוניברסיטת פירנצה.
ה-CUS הוא גוף היקפי של ה-CUSI (מרכז הספורט באוניברסיטה האיטלקית). מבחינה מוסדית, ה-CUS מארגן: פעילויות קידום פנאי, אירועי תחרות, טורנירים, מפגשים ארציים ובינלאומיים עם נציגי אוניברסיטאות אחרות, קורסים בסיסיים וקדם-תחרותיים עבור מספר רב של פעילויות ספורט ותחרותיות ברמה פדרלית. דירקטוריון ה-CUS Firenze נבחר לכהונה של ארבע שנים, נבחר על ידי אספת CUSI של חברים המורכבים מסטודנטים וסטודנטיות לשעבר באוניברסיטה שביצעו פעילויות תחרותיות ב-CUS במשך שנתיים לפחות.
ההמנון של אוניברסיטת פירנצה

מאז שנת הלימודים האקדמית 2015–2016 אימצה אוניברסיטת פירנצה כהמנון את החלק האחרון של הקטע מאת יוהנס ברהמס.Ouverture accademica op. 80.
נשיאי האוניברסיטה

Giulio Chiarugi (1924-1926)
Enrico Burci (1926-1930)
Bindo De Vecchi (1930-1936)
Giorgio Abetti (1936-1937) – pro-rettore
Arrigo Serpieri (1937-1943)
Piero Calamandrei (luglio-ottobre 1943)
Jacopo Mazzei (1943-1944) – delegato facente funzione
Mario Marsili Libelli (febbraio-agosto 1944)
Enrico Greppi (agosto-settembre 1944) – delegato facente funzione
Piero Calamandrei (1944-1945) – pro-rettore
Piero Calamandrei (1945-1947)
Bruno Borghi (1947-1953)
Paolo Lamanna (1953-1961)
Gian Gualberto Archi (1961-1967)
Giacomo Devoto (1967-1968)
Carlo Alberto Funaioli (1968-1971)
Giorgio Sestini (1971-1973)
Giuseppe Parenti (1973-1976)
Enzo Ferroni (1976-1979)
Franco Scaramuzzi (1979-1991)
Paolo Blasi (1991-2000)
Augusto Marinelli (2000-2009)
Alberto Tesi (2009-2015)
Luigi Dei (2015-2022)
(מ-2022) Petrucci Alessandra