stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2005/2006 בפרמייר ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  13 באוגוסט 2005 – 7 במאי 2006 (268 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  צ'לסי
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  944 (2.48 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  12,876,213 (33,885 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת תיירי הנרי   (27 שערים)
 השחקן המצטיין:  צרפת תיירי הנרי
 → 2004/20052006/2007 ←
 
שחקני צ'לסי חוגגים את הזכייה באליפות
עונת 2005/2006 הייתה העונה ה-14 של הפרמייר ליג, הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-13 באוגוסט 2005 והסתיימה ב-7 במאי 2006.
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. סנדרלנד, ויגאן את'לטיק (בפעם הראשונה התולדות המועדון) ווסטהאם יונייטד היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
צ'לסי זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו בירמינגהאם סיטי, וסט ברומיץ' אלביון וסנדרלנד. במקומן לליגה הבכירה עלו רדינג, שפילד יונייטד וווטפורד.
כדורגלנים מצטיינים

תיירי הנרי (צרפת צרפת) מארסנל כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם הרביעית בקריירה.
תיירי הנרי (צרפת צרפת) מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה.
סטיבן ג'רארד מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
חוסה מנואל ריינה (ספרד ספרד) מליברפול זכה ב"פרס כפפת הזהב" לשוער הטוב של העונה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צ'לסי | 38 | 29 | 4 | 5 | 72 | 22 | 50 | 91 | זכייה בליגה  עליה לליגת האלופות |
| 2 | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 25 | 8 | 5 | 72 | 34 | 38 | 83 | עליה לליגת האלופות |
| 3 | ליברפול | 38 | 25 | 7 | 6 | 57 | 25 | 32 | 82 | זכייה בגביע האנגלי   עליה לליגת האלופות |
| 4 | ארסנל | 38 | 20 | 7 | 11 | 68 | 31 | +37 | 67 | עליה לליגת האלופות |
| 5 | טוטנהאם הוטספר | 38 | 18 | 11 | 9 | 53 | 38 | 15 | 65 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6 | בלקברן רוברס | 38 | 19 | 6 | 13 | 51 | 42 | 9 | 63 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7 | ניוקאסל יונייטד | 38 | 17 | 7 | 14 | 47 | 42 | 5 | 58 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 8 | בולטון וונדררס | 38 | 15 | 11 | 12 | 49 | 41 | 8 | 56 |  |
| 9 | וסטהאם יונייטד | 38 | 16 | 7 | 15 | 52 | 55 | 3- | 55 | העפלה לגביע אופ"א   כסגנית בגביע האנגלי |
| 10 | ויגאן את'לטיק | 38 | 15 | 6 | 17 | 45 | 52 | 7- | 51 |  |
| 11 | אברטון | 38 | 14 | 8 | 16 | 34 | 49 | 15- | 50 |  |
| 12 | פולהאם | 38 | 14 | 6 | 18 | 48 | 58 | 10- | 48 |  |
| 13 | צ'רלטון את'לטיק | 38 | 13 | 8 | 17 | 41 | 55 | 14- | 47 |  |
| 14 | מידלסבורו | 38 | 12 | 9 | 17 | 48 | 58 | 10- | 45 |  |
| 15 | מנצ'סטר סיטי | 38 | 13 | 4 | 21 | 43 | 48 | 5- | 43 |  |
| 16 | אסטון וילה | 38 | 10 | 12 | 16 | 42 | 55 | 13- | 42 |  |
| 17 | פורטסמות' | 38 | 10 | 8 | 20 | 37 | 62 | 25- | 38 |  |
| 18 | בירמינגהאם סיטי | 38 | 8 | 10 | 20 | 28 | 50 | 22- | 34 | ירדה ליגה |
| 19 | וסט ברומיץ' אלביון | 38 | 7 | 9 | 22 | 31 | 58 | 27- | 30 | ירדה ליגה |
| 20 | סנדרלנד | 38 | 3 | 6 | 29 | 26 | 69 | 43- | 15 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת תיירי הנרי | ארסנל | 27 |
| 2 | הולנד רוד ואן ניסטלרוי | מנצ'סטר יונייטד | 21 |
| 3 | אנגליה דארן בנט | צ'רלטון את'לטיק | 18 |
| 4 | אירלנד רובי קין | טוטנהאם הוטספר | 16 |
| 4 | אנגליה ויין רוני | מנצ'סטר יונייטד | 16 |
| 4 | אנגליה פרנק למפארד | צ'לסי | 16 |
| 7 | אנגליה מרלון הרווד | וסטהאם יונייטד | 14 |
| 8 | ויילס קרייג בלאמי | בלקברן רוברס | 13 |
| 8 | ניגריה יעקובו איגביני | מידלסבורו | 13 |
| 10 | סנגל הנרי קמארה | ויגאן את'לטיק | 12 |
| 10 | חוף השנהב דידייה דרוגבה | צ'לסי | 12 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | חוף השנהב דידייה דרוגבה | צ'לסי | 11 |
| 2 | ספרד חוסה אנטוניו רייס | ארסנל | 10 |
| 3 | אנגליה ויין רוני | מנצ'סטר יונייטד | 9 |
| 3 | פורטוגל לואיש בואה מורטה | פולהאם | 9 |
| 5 | אנגליה ג'יימס מילנר | אסטון וילה | 8 |
| 5 | צרפת תיירי הנרי | ארסנל | 8 |
| 5 | דרום קוריאה פארק ג'י-סונג | מנצ'סטר יונייטד | 8 |
| 5 | צרפת שארל אנזוגביה | ניוקאסל יונייטד | 8 |
| 5 | אנגליה פרנק למפארד | צ'לסי | 8 |
| 5 | אנגליה דני מרפי | צ'רלטון את'לטיק | 8 |
הערות שוליים

↑  Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית)
↑  Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורגל האנגלי |
| --- | --- | --- |
| הפוטבול ליג | 1888/1889 • 1899/1890 • 1890/1891 • 1891/1892 • 1892/1893 • 1893/1894 • 1894/1895 • 1895/1896 •  1896/1897 • 1897/1898 • 1898/1899 • 1899/1900 • 1900/1901 • 1901/1902 • 1902/1903 • 1903/1904 • 1904/1905 • 1905/1906 •  1906/1907 • 1907/1908 • 1908/1909 • 1909/1910 • 1910/1911 • 1911/1912 • 1912/1913 • 1913/1914 • 1914/1915 • 1919/1920 • 1920/1921 • 1921/1922 • 1922/1923 • 1923/1924 • 1924/1925 • 1925/1926 •  1926/1927 • 1927/1928 • 1928/1929 • 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 •  1936/1937 •  1937/1938 •  1938/1939 •  1939/1940 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| הפרמייר ליג | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סרגיי מטרבלי

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1906 
 פטירה:  1 באוקטובר 1991 (בגיל 84) 
 מדינה:  גאורגיה 
 מקצוע:  יינן 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (30 במאי 2004) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  סרגיי מטרבלי
 
סרגיי מטרבלי (ברוסית: Сергей Васильевич Метревели; נובמבר 1906–1991) היה יינן ממוצא גאורגי, חסיד אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה את אמיל ציגל ממוות בידי הנאצים.
קורות חיים

סרגיי מטרבלי נולד בנובמבר 1906 בעיר קיסלובודסק שברוסיה. הוא הכיר את משפחתו של אמיל ציגל כתוצאה משותפות בעבודה: במסמך שנמצא במאגר של יד ושםנאמר שהם עבדו יחד מאז 1925. בנו של סרגיי הוא אבל מטרבלי (Abel Metreveli), שהיה קרדיולוג בכיר בקיסלובודסק (Kislovodsk) וניהל מחלקה קרדיולוגית. הוא זה שמילא את טופס ההמלצה על סרגיי לארגון יד ושם על מנת שיוכר כחסיד אומות העולם בשנת 2003.
פעילותו להצלת יהודים

בעקבות מבצע ברברוסה, אמיל ציגל ומשפחתו היהודיה עזבו את עיר מגוריהם דניפרופטרובסק והתיישבו בעיר קיסלובודסק בקווקז הצפוני. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-10 באוגוסט 1942. סרגיי מטרבלי, חברו לעבודה, פנה אל ציגל בהצעה להתלוות אליו במסעו לכפר הולדתו אוטסרי (Utseri) שבגאורגיה, מכיוון שידע כי אמיל מצוי בסכנה בגלל היותו יהודי. סרגיי מטרבלי עצמו ברח מקיסלובודסק, מכיוון שהיה קומוניסט. מטרבלי וציגל חברו לשלושה מבוגרים נוספים. הם עזבו את קיסלובודסק ב21–22 באוגוסט 1942 והגיעו לאוטסרי ברגל (486 ק"מ). בדרך חלה ציגל במלריה וטופל על ידי מטרבלי במסירות. בסוף ספטמבר, הגיעו לכפר קרוביו של מטרבלי והודיעו שב-6–9 בספטמבר 1942, נאספו יהודי קיסלובודסק לעיר מינרלנייה וודי (Mineralnye Vody) ונרצחו על ידי הנאצים בבורות ירי. הוריו של ציגל היו בין ההרוגים. בסוף אוקטובר 1942 יצא ציגל מהכפר ובפברואר 1943 התגייס לצבא האדום ולאחר מכן נשאר לשרת בו בצבא הקבע.
הכרה והנצחה

ציגל התקדם לדרגת קולונל. הוא שמר על קשר עם מטרבלי עד למותו ואף שמר על קשר עם בנו, שעלה לישראל בשנות ה-90. ב-30 במאי 2004 החליטה הוועדה לציון חסידי אומות העולם להעניק למציל סרגיי מטרבלי את התואר של חסיד אומות העולם.
הערות שוליים

1 2 3  מסמך השמור בארכיון יד ושם
1 2  סרגיי מטרבלי, באתר יד ושם
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סרגיי מטרבלי".
עמק דותן

| --- | --- |

עמק דותן ממעוז צבי
 נתונים ומידות
 אורך:  כ־10 ק"מ
 רוחב:  כ־3 ק"מ
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 קואורדינטות:  32°26′N 35°13′E﻿ / ﻿32.43°N 35.22°E﻿ / 32.43; 35.22
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) עמק דותן(למפת צפון השומרון רגילה) עמק דותן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק דותן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק דותן
 
עמק דותן בשנת 1910
עמק דותן (בערבית: سهل عرّابة, סַהֶל עַרַאבֵּה, "מישור הערבה") הוא עמק בצפון-מערב השומרון והוא העמק הגדול ביותר באזור הרי השומרון. אורכו של העמק כ-10 קילומטרים ורוחבו כ-3 קילומטרים. העמק מוקף כמעט כולו בהרים. לעמק דותן חשיבות אסטרטגית עקב מיקומו הגבוה יחסית, הצופה על הגליל התחתון, עמק יזרעאל וחבל תענך.
צפונית־מזרחית לעמק דותן נמצאת העיר ג'נין, אשר שוכנת דרומית לעמק יזרעאל. עמק דותן משמש בעיקר לחקלאות, ויש בו שדות טבק רבים. העמק מיושב על ידי כפרים ערביים פלסטינים, ביניהם קבטיה, יעבד, בירקין ועראבה, ועל רכס בצידו הדרום-מערבי נמצאות ההתנחלויות מבוא דותן, מעוז צבי וחרמש. במרכזו נמצאות חורבות היישוב העתיק תל דותן. בעמק עובר התוואי של כביש ג'נין-שכם.
במקרא

עמק דותן מוזכר במקרא בספר בראשית כמקום שבו התרחש סיפור מכירת יוסף: ”וַיֵּלֶךְ יוֹסֵף אַחַר אֶחָיו, וַיִּמְצָאֵם בְּדֹתָן” (בראשית, ל"ז, י"ז).
דותן מוזכרת שנית בספר מלכים כאשר מלך ארם שולח חיילים לחפש את אלישע בן שפט הנמצא בדותן: ”וַיֹּאמֶר לְכוּ וּרְאוּ אֵיכֹה הוּא וְאֶשְׁלַח וְאֶקָּחֵהוּ; וַיֻּגַּד-לוֹ לֵאמֹר, הִנֵּה בְדֹתָן.” (מלכים ב', ו')
היסטוריה

העיתונאי חביב כנען מביא בספרו "200 ימים של חרדה" את עדותו של פאיז ביי אל-אידריסי, שהיה אז קצין בכיר במשטרת המנדט הבריטי, על פיה תכנן המופתי של ירושלים אמין אל-חוסייני להקים בעמק דותן מחנה השמדה ליהודי ארץ ישראל. על פי כנען, התוכנית עלתה במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, כאשר התקרב גנרל-פלדמרשל ארווין רומל אל מצרים והיה חשש כבד כי הצבא הנאצי יכבוש את ארץ ישראל. במקביל לפלישה זו תוכננה פלישה לירושלים בראש חיילי הלגיון הערבי. לאחר כיבוש הארץ תכנן אל-חוסייני להקים בעמק דותן, בקרבת שכם, מחנה השמדה ובו משרפות ענקיות דוגמת אושוויץ, שאליהן עמדו להיות מובאים להשמדה יהודי ארץ ישראל וכן יהודים מיהדות ארצות האסלאם. בנובמבר 1942 נחל רומל תבוסה בקרב אל-עלמיין השני והתוכנית נגנזה.
במלחמת ששת הימים במהלך כיבוש צפון השומרון, לחמה חטיבה 45 בעמק דותן כנגד השריון הירדני והדפה אותו אל מעבר לגשר אדם. החטיבה כבשה את ג'נין.
לאחר מלחמת ששת הימים כתבה המשוררת דליה רביקוביץ את השיר "עמק דותן" שהושר על ידי להקת פיקוד הצפון ללחנו של שמעון ישראלי.
באזור עמק דותן הוקמו מספר יישובים יהודיים. בשנת 1977 עלה לקרקע באזור משטרת סאנור גרעין בשם דותן, שאחר כך עבר לאזור מבוא דותן של ימינו. ליד המשטרה, הוקם בשנת 1987 היישוב שא-נור שפונה במסגרת תוכנית ההתנתקות.
הערות שוליים

↑  חביב כנען, 200 ימי חרדה, עמ' 240 - 241; יובל ארנון אוחנה: תוכניתו של המופתי לה'ים משרפות בעמק דותן. האומה, גיליון 200, חורף תשע"ו, נובמבר 2015, עמ' 145 - 152.
↑  שמעון כהן, 'המארב הירדני היה בטוח שאנחנו כוח ירדני', באתר ערוץ 7, 20 במאי 2012.
↑  השיר על עמק דותן.
↑   "עמק דותן", בביצוע להקת פיקוד הצפון, סרטון  באתר יוטיוב.
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285545805171 
לבור זה שבעמק דותן מיוחס הבור הנזכר בסיפור המקראי על השלכת יוסף לבור על ידי אחיו
עבדון בן הלל

עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל לפי המקרא, היה שופט בתקופת השופטים. עבדון נזכר בשלושה פסוקים בספר שופטים:
וַיִּשְׁפֹּט אַחֲרָיו אֶת יִשְׂרָאֵל עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל הַפִּרְעָתוֹנִי. וַיְהִי לוֹ אַרְבָּעִים בָּנִים וּשְׁלֹשִׁים בְּנֵי בָנִים רֹכְבִים עַל שִׁבְעִים עֲיָרִם וַיִּשְׁפֹּט אֶת יִשְׂרָאֵל שְׁמֹנֶה שָׁנִים. וַיָּמָת עַבְדּוֹן בֶּן-הִלֵּל הַפִּרְעָתוֹנִי וַיִּקָּבֵר בְּפִרְעָתוֹן בְּאֶרֶץ אֶפְרַיִם בְּהַר הָעֲמָלֵקִי
האויב שמולו נלחם עבדון, אם בכלל, אינו נזכר בפסוקים, ולכן אינו ידוע. עבדון שפט את ישראל שמונה שנים ונקבר בפרעתון, המזוהה על ידי החוקרים, עם הכפרים הפלסטינים פרע'תה ופרח'ה שבשומרון.
על פי הרב דוד הלל וינר, אין מדובר בשם יהודי כלל אלא בכינוי שמטרתו להדגיש את מעמדו של השופט בתור נציב העיר מטעם עם פולש כלשהו. לטענתו של וינר הר העמלקי, שמוזכר בהקשר של עבדון, הוא למעשה האזור הגבוה עליו יושבת העיר גזר שנכללה בתחום נחלתו של שבט אפרים, אולם לא נכבשה על ידי בני ישראל מידי העמלקים (הכנענים). לעניין שינוי שמה של גזר לפרעתון משיב וינר כי בעקבות מסע המלחמה שערך פרעה מרנפתח בארץ ישראל, אשר במהלכו נלכדה העיר (אירוע המוזכר במצבת ישראל), הוסב שמה לפרעתון מתוך כבוד לפרעה מרנפתח. מתוך הנחה זאת היה עבדון נתין מצרי (עבדון, על שם השעבוד למצרים) המופקד על גזר (המאבק של שבט אפרים בעמלק בניסיון להתנחל בעיר היה, כאמור, חלק מרכזי בפעולותיו של השבט).
הנוכחות העמלקית בגזר נותרה אמנם גם לאחר כיבושה בידי מרנפתח (לטענתו של וינר המאבק בין העברים לעמלקים על השליטה בעיר נמשך עד לכיבושה בידי המצרים בתקופת מלכות שלמה וצירופה אל ממלכת ישראל), אולם לטענתו הצליח עבדון לבסס בעיר את שלטונו של שבט אפרים, דבר הנרמז בתיאור העיירים, שכן תיאור הרכבת צאצאיו של עבדון על גבי עיירים מדגישה את מעמדם בתור מנהיגים, בדומה למסופר בפרשת יאיר הגלעדי.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק י"ב, פסוק י"ג
↑  ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק י'
ספר שופטים, פרק א', פסוק כ"ט
1 2  דמויות בתנ"ך - עבדון בן הלל הפרעתוני
↑  ספר מלכים א', פרק ט', פסוק ט"ז
↑  ספר שופטים, פרק י', פסוק ד'
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 114721851X  VIAF: 246151246510344130473   WorldCat (עם VIAF): 246151246510344130473
סרדנה אווקסנטייבה

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1970 (בת 54) צ'וראפצ'ה, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  האוניברסיטה הפדרלית של צפון-מזרח (1993)  Dalʹnevostochnyĭ institut upravlenii︠a︡ (1998) 
 מפלגה:  האנשים החדשים 
 якутск.рф
 
סרדנה ולדימירובנה אווקסנטייבה (ברוסית: Сардана Владимировна Авксентьева; נולדה ב-2 ביולי 1970, בעיירה צ'וראפצ'ה, שביאקוטיה) היא מדינאית ואשת ציבור רוסייה, שכיהנה כראש העיר יאקוטסק, מספטמבר 2018 עד ינואר 2021.
ביוגרפיה

היא בוגרת הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת יאקוטסק והייתה מרצה להיסטוריה ב-1993. ב-1998 — הייתה לבוגרת האקדמיה של המזרח הרחוק לשירות ציבורי עם התמחות בניהול עירוני וממלכתי.
היא החלה את הקריירה הפוליטית שלה כחברה בוועדה המחוזית של הקומסומול בעיר יאקוטסק.
בשנים 1993-1996 עבדה כמומחית המחלקה לענייני הנוער והספורט בעיריית יאקוטסק. ב-1996 עברה לעבוד במשרד לענייני נוער, תיירות, תרבות גוף וספורט של רפובליקת סאחה (יקוטיה), עבדה כראש מחלקה במשרד. מ-1998 עד 2000 כיהנה כראש מחלקת כוח אדם בחברת השידור הלאומי "סאחה".
בשנת 2000, התמנתה לתפקיד העוזרת הפרלמנטרית של חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ויטלי באסיגיסוב. מ-2004 עד 2007 הייתה סמנכ"לית בחברת "יהלומי טויממאדה". מ-2007 עד 2012 עבדה כסגנית ראש העיר יאקוטסק — ראש סגל העירייה. משנת 2012 ועד 2018 — מנהלת חברת Aerotorgservis, חברת מניות משותפת המחזיקה בבעלות על נמל התעופה יאקוטסק.
ראש עיריית יקוטסק

בספטמבר 2018 נבחרה בבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה, כשנבחרה לראש העיר יאקוטסק. סרדנה אינה חברת מפלגה, אך מועמדותה הוגשה על ידי הסניף האזורי של "מפלגת התחייה של רוסיה". היא ניצחה עם תמיכה של 39,98%, בעוד יריבה — נציג מפלגת "רוסיה המאוחדת" — גרף 31,70% מהקולות. עם בחירתה היא הפכה לאישה הראשונה לכהן כראש עירייה ביאקוטסק.
היא נכנסה לתפקיד ב-17 בספטמבר 2018 וכבר בחודשים הראשונים לכהונתה היא חשפה לציבור מספר מקרים של מעילה בכספי התקציב: היא מכרה את רכבי השטח היקרים של העירייה, סירבה לשלם למעצבת אירינה קרוטיקובה על פסטיבל פרווה מקומי (מאוחר יותר התשלום הגיע מכספים פרטיים ולא מכספי ציבור), היא החזירה את מנקי הרחובות וסירבה לחתום על חוזי שיפוץ כבישים מול קבלנים שלא הוכיחו את יעילות עבודתם והודיעה על יוזמה להורדת מחירי הנסיעה בתחבורה הציבורית בעיר.
ב־11 בינואר הודיעה בחשבון האינסטגרם שלה שהיא מתכוונת להתפטר מראשות העיר. היא נימקה זאת בצורך לטפל בבעיות הבריאות שלה, אם כי בתקשורת הרוסית הועלו גם השערות שהשלטון המרכזי של רוסיה לחץ עליה להתפטר על רקע התנגדותה לתיקונים לחוקת רוסיה ותמיכתה בפעיל האופוזיציה והשמאן אלכסנדר גבישב. אווקסנטייבה הוחלפה ביבגני גריגורייב, חבר מפלגת רוסיה המאוחדת.
הערות שוליים

↑  "Сведения о проводящихся выборах и референдумах". www.yakut.vybory.izbirkom.ru. נבדק ב-2018-09-12.
↑  Выборы главы Якутска выиграла Сардана Авксентьева — биография нового мэра
↑  "Выборы главы Якутска выиграла Сардана Авксентьева — биография нового мэра". SakhaLife (ברוסית). נבדק ב-2018-09-12.
↑  Список выдвинутых и зарегистрированных кандидатов на выборах главы городского округа «город Якутск»
↑  Якутск выбрал женщину // Коммерсантъ.
↑  "Сведения о проводящихся выборах и референдумах". www.yakut.vybory.izbirkom.ru. נבדק ב-2018-09-12.
↑  Meet the new mayor of Yakutsk – Sardan Avksentiev
↑  The first woman in the post of the head of Yakutsk has ordered to sell all expensive cars of the mayoralty
↑  http://sakhaday.ru/news/schetnaya-palata-yakutii-vyyavila-narusheniya-pri-finansirovanii-rabot-po-remontu-dorog-v-yakutske/
↑  Андрей Перцев, Додавили. Спецкор «Медузы» Андрей Перцев рассказывает, как и почему подала в отставку глава Якутска Сардана Авксентьева — самый популярный мэр в России, meduza.io, ‏2021-01-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 132979026X  LCCN: n2023057696  VIAF: 13169628698282861388   WorldCat (עם VIAF): 13169628698282861388
עבדוס סלאם

ערך זה עוסק בפיזיקאי פקיסטני, חתן פרס נובל לפיזיקה. אם התכוונתם לשופטת בבית המשפט העליון לערעורים במדינת ניו יורק, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1926 Jhang, פקיסטן 
 פטירה:  21 בנובמבר 1996 (בגיל 70) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  פקיסטן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המכללה הממשלתית  קולג' סנט ג'ון  אוניברסיטת פנג'אב  קולג' סנט ג'ון  Sanatan Dharma College 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולס קמר, Paul Taunton Matthews 
 מוסדות:  אוניברסיטת המכללה הממשלתית (1951–1954)  קולג' סנט ג'ון (1954–1957)  אוניברסיטת קולומביה  אימפריאל קולג'  אוניברסיטת קראצ'י  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת שיקגו  המרכז הבינלאומי לפיזיקה תיאורטית  אוניברסיטת יוסטון  Ministry of Science and Technology  אוניברסיטת פנג'אב 
 תלמידי דוקטורט:  וולטר גילברט, Penelope Anne Rowlatt, A. Syed, I. R. Gatland, Daniel Akyeampong, Ronald Shaw, Peter West, William Raymond Franklin, Purnangshu Kumar Roy, Partha Ghose, Tin Maung Aye, Qaisar Shafi, James F. Boyce, John Strathdee, Kamaluddin Ahmed, John Clayton Taylor, Alan J. Macfarlane, Ghulam Murtaza, Muneer Ahmad Rashid, Fayyazuddin, Michael Duff, Ray Streater, ג'ון פולקינגהורן, Riazuddin, Masud Ahmad, יובל נאמן, Robert Delbourgo, ג'ון מופה, Ali Chamseddine, Christopher Isham 
 פרסים והוקרה:  פרס אדמס (1958)  מדליית ופרס גאטרי (1976)  Associate Fellow of the African Academy of Sciences (1987)  מדליית מקסוול (1962)  מדליית אדינבורו (1989)  פרס מרסל גרוסמן (1985)  הרצאת בייקר (1980)  פרס קטלוניה הבין-לאומי (1990)  מדליה לזכר רוברט אופנהיימר (1971)  פרס נובל לפיזיקה (1979)  מדליית יוז (1964)  מדליית הזהב של לומונוסוב (1983)  המדליה המלכותית (1978)  מדליית קופלי (1990)  מדליית מאטאוצ'י (1978)  מדליית בייקר של החברה המלכותית  עמית האקדמיה למדעים של בנגלדש  נישאן-י אימתיאז  עמית של האקדמיה הפקיסטנית למדעים  מסדר העצמאות  פרס אטומס פור פיס  עמית TWAS  מסדר ההצטיינות המדעית הלאומי של ברזיל  פרס גאווה בהופעה  עמית החברה המלכותית  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  המסדר של פקיסטן  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  סיטרה א-אימטיאז  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  הצלב הגדול של המסדר הלאומי להצטיינות במדעים (ברזיל)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Louise Johnson 
 תרומות עיקריות
 מחקריו בנושא הכוח האלקטרו-חלש בכוח לורנץ והכוח הגרעיני החלש
 חתימה:   
 
מחמד עבד א-סלאם (באורדו: محمد عبد السلام; 29 בינואר 1926 - 21 בנובמבר 1996) היה פיזיקאי פקיסטני, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1979 על מחקריו בנושא הכוח האלקטרו-חלש בכוח לורנץ והכוח הגרעיני החלש.
סלאם הוא אחד מעשרת הזוכים המוסלמים בפרס נובל, והיחיד מהם שזכה בפרס בפיזיקה. סלאם השתייך לזרם האחמדים, שאיננו מוכר כזרם מוסלמי במולדתו פקיסטן, החל משנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנת 1990 זכה במדליית קופלי המוענקת על ידי החברה המלכותית הבריטית.
סלאם נישא פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שלוש בנות ובן. אשתו השנייה הייתה לואיס ג'ונסון, פרופסור לביוכימיה מולקולרית באוניברסיטת אוקספורד; הם נישאו בלונדון ב-1968 ונולדו להם בן ובת.
סלאם מת ב-1996 בגיל 70 באוקספורד, וגופתו הועברה לקבורה לצד קברי הוריו בעיר רבאווה שבפקיסטן.
על שמו של סלאם נקרא המרכז לפיזיקה תאורטית שייסד בטריאסטה באיטליה.
עמק האלבה בדרזדן

עמק האלבה בדרזדן (גרמנית Dresdner Elbtal) היה אתר מורשת עולמית השוכן בעמק הנהר אלבה בעיר דרזדן, דרומית-מזרחית וצפונית-מערבית לה. אורכו של השטח עומד על 18 ק"מ ורוחבו נע בין חצי ק"מ לשלושה ק"מ. המקום הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2004, ובשנת 2006 הוא נכלל ברשימת האתרים בסיכון בשל הקמת גשר ואלדשלוסשן (Waldschlößchenbrücke) ממזרח למרכזה של דרזדן. בשנת 2009 בוטלה הכרזתו של עמק האלבה כאתר מורשת עולמית.