stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן סקוט
ביוגרפיה בדיונית > חברת הצדק של אמריקה

סקוט היה חבר בחברת הצדק של אמריקה בשנת 1951, שבה הקבוצה נחקרה בידי "ועדת הקונגרס המשותפת לפעילות אנטי-אמריקנית" הבדיונית, המבוססת על ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית שהוקמה לאחר מותו של ג'וזף מקארתי בהמשכיות המקבילה של ארץ-2. חברי הקבוצה הואשמו בקשרים עם הקומוניסטים והתבקשו לחשוף את זהויותיהם. חברי הקבוצה סירבו לכך, ומרביתם פרשו בשנות ה-50 של המאה ה-20.
חלק אחד מההמשכיות הרטרואקטיבית של סקוט מסביר את ההיסטוריה המוקדמת שלו - בחוברת All-Star Squadron #3, הקבוצה נלחמה בישות בשם איאן קרקול שהעניקה להם אנרגיה שהאטה את קצב הזדקנותם ואיפשרה להם להישאר פעילים גם בתקופת העידן המודרני. אירועים אלה גרמו לסקוט לעזוב את הקבוצה והסבירו את היעדרותו ממנה באותה תקופה.
במהלך תקופה זו, סקוט וג'יי גאריק, הפלאש של תור הזהב, נתקלו באבין סור, הגרין לנטרן שקדם להאל ג'ורדן. אבין סור עקב אחר פושע לכדור הארץ, וטבעת הכוח שלו איבדה מכוחה לאחר שאויבו תחם את הטבעת בחומר צהוב. או אז, אבין סור שאל מאלן סקוט את טבעת הכוח שלו, שאין בה את החולשה לצבע הצהוב, ובעזרתה הפתיע את אויבו והביסו.
חברת הצדק של אמריקה הוקמה מחדש בשנות ה-60 כשסקוט נמנה בין חבריה. בין היתר, הקבוצה צוותה לליגת הצדק מהיקום המקביל ארץ-1 וסקוט עבר מספר הרפתקאות קרוסאובר עם הגרין לנטרן של ארץ-1, האל ג'ורדן. סקוט נשא לאשה את רוז קנטון, בעלת הזהות הסודית הכפולה "השושנה והקוץ" (Rose and Thorn), ולהם נולדו שני ילדים - ג'ניפר לין-היידן וטוד ג'יימס רייס - שגדלו להיות גיבורי העל ג'ייד ואובסידיאן מקבוצת "אינסופיות בע"מ". בין שנות ה-40 לשנות ה-70, סקוט ניהל את חברת השידור גות'אם, והחברה נהרסה בסופו של דבר בידי נושיה, אם כי סקוט שב לנהלה בהמשך.
בשנות ה-80, סקוט נישא ליריבתו משכבר ימים מולי מיין, הידועה כהארלקווין.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר

המהדורה המיוחדת The Last Days of the Justice Society of America Special משנת 1986 סיפרה כיצד אדולף היטלר גרם בשנת 1945 לגל אנרגיה הרסני שפרץ בכדור הארץ שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים. סקוט וחברת הצדק - מיד לאחר שקברו את חבריהם רובין והציידת - נכנסו למימד לימבו כדי להילחם בראגנארוק.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > החזרה

בזכות מזימתו של וייבריידר, הקבוצה מצליחה לעזוב את מימד הלימבו ומתחילה לחיות בכדור הארץ שלאחר המשבר. הסדרה החדשה שהחלה בהרצה למשך עשר חוברות בשנים 1992–1993, Justice Society of America, הראתה את סקוט כשהוא מתרגל לעולמו החדש ומתחבר חזרה למשפחתו. הסדרה מסתיימת כשהקבוצה מתאספת לה יחדיו בפגישתם הרשמית הראשונה לאחר ששבו הביתה.
סקוט וגאי גרדנר בדקו יחד עם קבוצת גיבורי על נוספים אות מצוקה שנשלח מכוכב הלכת אואה במהלך אירועי גרין לנטרן: דמדומי הברקת. הם הובסו בידי ג'ורדן, שנטרפה עליו דעתו לאחר השמדת עירו קוסט סיטי וקרא לעצמו פאראלקס. סקוט מגלה שקייל ריינר קיבל לרשותו את טבעת הכוח האחרונה ומודיע לו על מצבם של ג'ורדן ושל חיל הפקחים הירוקים. במהלך אירועי שעת אפס: משבר בזמן, סקוט עד לרציחתם של חבריו לקבוצה בידי הנבל אקסטנט. לאחר שסבל תבוסה מידי הנבל, סקוט מעניק לריינר את טבעתו, טבעת שהושמדה מאוחר יותר בידי פאראלקס.
למשך זמן מה, לב הכוכב הפך לחלק מגופו של סקוט, אימץ את השם סנטינל והפך לחבר מייסד של חברת הצדק החדשה. הודות לכוחות ההתחדשות של לב הכוכב, גופו של סקוט הצעיר באופן זמני, והוא שוב נראה בשנות ה-30 לחייו. הדבר מוביל את אשתו, מולי, למכור את נשמתה לשד נרון תמורת עלומיה. סקוט נכנס למימד הדמוני בעזרתם של פנטום סטריינג'ר וזטאנה, זוכה בנשמתה של מולי חזרה ובעזרתו של ריינר מאחד בין נשמתה לגופה.
באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש, סקוט ובתו ג'ייד עזרו לחברי חיל הפקחים הירוקים ששרדו, ביניהם גם ריינר, גאי גרדנר, ג'ון סטוארט וקילווג, בשחרור השפעתו של פאראלקס על ג'ורדן, אם כי ניסיונות אלו החלישו אותו מאוד. במהלך מלחמת ראאן-תאנאגר של המשבר האינסופי טבעת הכוח של ריינר מגלה כי סקוט הוא חבר משמר הכבוד בחיל הפקחים הירוקים.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > המשבר האינסופי, שנה לאחר מכן ו-52

במהלך המשבר האינסופי, סקוט ובתו ג'ייד ערכו מסע עם רבים אחרים למרכז היקום כדי להצילו מאיום בלתי ידוע, שנודע לאחר מכן כאלכסנדר לות'ר הבן מארץ-3. במשימה זו מתה ג'ייד, והוא נותר מצולק עם רטיית עין לאחר שאיבד את עינו בתאונת קרן זטה בשעה שחזר ממסעו בחלל וכאשר הוא וחבריו לקבוצה הוכרזו כנעדרים. קרן הזטה שבה אדם סטריינג' קיווה להשתמש כדי לשגר את הגיבורים בחלל הרחק מגל הזמן-חלל שנוצר בגלל פעולותיו של אלכסנדר לות'ר הבן התפצלה בידי הגל וגרמה לעיוותים שונים בחברי הקבוצה. מאוחר יותר, עינו החסרה מוחלפת בידי חלק מהאנרגיה הירוקה המיסטית של ג'ייד. סקוט הצטרף לשורות ארגון שחמט בדרגת המלך הלבן וגייס את חברו ל-JSA מיסטר טריפיק כרץ שלו. עד מהרה, סקוט מוצא עצמו בקונפליקט מוסרי עם המלכה השחורה סאשה בורדו על אופיו האלים של הארגון, במיוחד לאחר שהיא וקבוצתה טובחים בתריסר סוכני קוברה במהלך פשיטה על מתקן. בורדו מתרצת את פעולותיה בשם המטרה שמקדשת את האמצעים, וסקוט מבהיר את עמדתו, שגיבורים אינם הורגים אנשים אלא אם הדבר נחוץ ביותר. בורדו מציעה כי סקוט יתפטר. בו זמנית, סקוט משתף פעולה עם המלכה הלבנה אמנדה וולר כדי למנוע את הפסקת פעילותו של הארגון בידי גורמים פוליטיים.
לאחר עלייתה של הישות הקוסמית גוג, סקוט היה חלק מחברי חברת הצדק שהתנגדו להשקפת עולמו הפשטנית. אולם, לאחר שנתקל בחברת הצדק של אמריקה מיקום מקביל שבו בתו ג'ייד עדיין חיה, הוא חכך בדעתו אם לבקש מהישות הכל-יכולה להעלות את ביתו מהמתים. סאנדמן מגלה שגוג משרש את עצמו לתוך הארץ, ואם הוא יישאר יום נוסף אזי הארץ תמות אם הוא אי פעם יעזוב. שאר חברי חברת הצדק מגיעים ומפרידים את ראשו של גוג מגופו - הדרך היחידה להציל את הכוכב. אלה מחברי ה-JSA שנאמנים לגוג מנסים לגונן עליו, עד אשר הם רואים אותו מתקיף חבר לקבוצה. בסופו של דבר, כל מאמיניו, כולל הנבל מאגוג, מתנגדים אליו וברכתו אליהם מתפוגגת. הם שולחים את גוג לעבר חומת המקור, הנמצאת בשולי היקום.
שנה לאחר מכן, סקוט עדיין פעיל ומראהו נשאר צעיר חרף גילו המתקדם. באירועי המשבר האחרון, הוא מוביל תנועת מחתרת נגד כוחותיו של דארקסייד ואף מגן על המפקדה של ארגון שחמט בשווייץ.
באירוע הקרוסאובר הלילה האפל ביותר, סקוט ויתר ה-JSA נצפים כאשר הם נלחמים בפקחים השחורים קאל-L וחברי חברת הצדק מארץ-2. לאחר שג'אקים ת'אנדר נופל, סקוט הוא אחד הגיבורים אשר משלבים את כוחותיהם לכדי "פצצת פקחים שחורים" שנועדה לחקות את יכולות הברק של ת'אנדר, והם משמידים את הפקחים השחורים בעיר ניו יורק. בסוף האירוע, בתו ג'ייד מוחזרת לחיים בידי כוח חיל הפקחים הלבנים המשתמשים בכוח החיים.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > היום הבהיר ביותר

בתחילת אירוע הקרוסאובר "היום הבהיר ביותר", סקוט נראה בזרועותיו של בנו אובסידיאן כשהוא מתעוות ומתפתל, כשאנרגיה ירוקה דולפת מגופו. חברי ה-JSA רודפים אחריו לאחר שגופו הופך לאחוז דיבוק, והמרדף מובילם לגרמניה. הם פוגשים את חברי ליגת הצדק החדשה של באטמן ומגלים שג'ייד שבה לכדור הארץ בתוך מטאור ירוק שמתגלה כלב הכוכב האגדי שהעניק לסקוט את כוחותיו. סבסטיאן פאוסט אומר לשתי הקבוצות שלב הכוכב החל לשלוט בהדרגה בתושבי הארץ, וכעת כוחו מתעצם וגורם לשגעונם של בעלי הכוחות באשר הם. ג'ייד מציינת שהכוח המיסטי לכד אותה בחלל והביאה בכוונה תחילה לכדור הארץ כדי למצוא את סקוט, ואף אומרת שזו אשמתה שהוא נמצא כעת בסכנה. או אז, סקוט מתעורר וחליפתו הופכת לחליפת השריון שלו מתקופת העולם האחר Kingdom Come. הוא אומר להם כי כוונתו להשמיד את העולם.
סטארמן נשלח לחלל כדי למצוא את סקוט, ומגלה שהוא בונה מצודה מאסיבית בירח. בטרם יוכל להזהיר את האחרים, סקוט מופיע לפניו וקורע מעליו את אבן החן שעל חזהו, שהיא מקור כוחותיו. לב הכוכב מתחיל להשתמש בהשפעותיו כדי להשחית בעלי כוחות שונים עם יכולות קסם ואלמנטלים, מה שגורם לכאוס בכדור הארץ. בראותם שיש צורך לעצור את סקוט כדי להפסיק את השיגעון שמתרחש, באטמן מגייס את גברת מאדים כדי שתינעל מנטלית על סטארמן, שמספק לליגה את מיקומו של סקוט. הוא אוסף כוח תקיפה שאינו מושפע מכוחו של לב הכוכב. מיסטר מיראקל מגיע ומגלה לחברי הקבוצה שסקוט הקים הגנה מהעולם הרביעי החייזרי סביב מצודתו. הוא מודיע להם את כוונתו לעזור להם לפרוץ את ההגנות באמצעות הידע שלו בטכנולוגיה הזו.
ג'ייד משתמשת בכוחותיה כדי להשיב את סקוט לשפיותו. או אז, סקוט בוחר לשמר את עיר האמרלד שיצר, ובמשך הזמן המצודה מאוכלסת ביצורים קסומים שונים מרחבי יקום DC. לאחר אירועי "היום הבהיר ביותר", סקוט וחברי ה-JSA מגיעים לעיר מונומנט פוינט לאחר שהיא מותקפת בידי טרוריסט-על בשם סיית' (Scythe). בדיוק לפני הבסתו, סיית' שובר את מפרקתו של סקוט. מתברר כי סיית' הוא תוצר הנדסה גנטית של הנאצים, וכי על סקוט וג'יי גאריק הוטל על ידי נשיא ארצות הברית לעצור את הניסוי בזמן ינקותו במלחמת העולם השנייה. שני הגיבורים לא יכלו להחליט על דפוס הפעולה שעליהם לנקוט בו, וכתוצאה מכך הניסוי הורשה להמשיך לחיות. דוקטור מידנייט מגלה שפציעותיו החמורות של סקוט הותירו אותו משותק, וכל ניסיון לרפא את עצמו ישבור את כושר הריכוז שלו ויגרום ללב הכוכב להשתלט עליו בשנית.
ג'ייד מבקרת את אביה, המרותק למיטתו בעיר האמרלד, ומציעה להשתמש בכוחותיה כדי לעזור לו לשוב וללכת. סקוט מסרב להצעת בתו, ואומר לה שאם יאפשר ללב הכוכב להשתלט עליו שוב, הדבר יגרום למותם של כל תושבי העיר. אקליפסו מתקיף את העיר, וג'סי קוויק לוקחת את סקוט לחוף מבטחים. מאוחר יותר, חברת הצדק מנסה להביס את נבל-העל דארקן, אך הוא מתברר כעוצמתי ביותר. חברי ה-JSA אומרים לסקוט כי הדרך היחידה להביסו היא שחרור לב הכוכב. אולם, לאחר ששחרר את האנרגיה של לב הכוכב, גופתו של סקוט מתחילה לעלות באש. בהמשך, חברי ה-JSA עורכים לוויה לסקוט, בהאמינם כי הוא מת.
כוחות ויכולות

בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים - שאיחד את כל היקומים לאחד - התברר שמקור כוחותיו של סקוט הוא לב הכוכב המיסטי, אפיוני קסם של יקום ארץ-1, שנאספו בידי שומרי היקום מכוכב הלכת אואה. כוח קולקטיבי זה נחבא בתוך לב של כוכב והפך לתבונתי. הכוח גם עוזר להאטת קצב ההזדקנות של סקוט. סיפור נוסף הסביר את הקשר של סקוט ליאלאן גור, הגרין לנטרן מתקופה קדומה.
בהתחשב בעובדה שסקוט שואב את כוחו מלב הכוכב, ולא צריך להטעין את טבעת הכוח כמו שאר חברי חיל הפקחים הירוקים, הוא ככל הנראה החזק ביותר מבין אלה הנושאים את נטל הפקחים הירוקים. דוקטור מידנייט מציין כי סקוט אפילו חזק יותר מסופרמן הודות למאפייניו הקסמיים, וככזה הוא אחת מהישויות החזקות ביותר ביקום. חולשתו היחידה היא חוסר יכולתו להתנגד לעץ. סקוט משתמש בטבעתו כדי לעוף, לעבור דרך חפצים מוצקים (על ידי המעבר דרך המימד הרביעי), לשתק ולעוור אויבים באופן זמני, ליצור קרני אנרגיה, לכופף מתכות ולגרום לחפצים מסוכנים לזהור, בין היתר. מדי פעם, הוא משתמש בה כדי ליצור אובייקטים מוצקים ושדות כוח בדרך דומה לזו של האל ג'ורדן, וכן לקרוא מחשבות. הטבעת גם מגינה עליו כנגד כל חומר העשוי ממתכת, אך לא תגן עליו כנגד חומרים העשויים מעץ. בשעה שסקוט איבד את עינו בתקרית קרן זטה בחלל, עינו מוחלפת בעזרת אנרגיה ירוקה מיסטית של בתו ג'ייד, שמקורה המיסטי והקשר שלה עם ג'ייד מאפשרים לסקוט לאתר ישויות אנרגיה כרוחות במישור האסטרלי והמיסטי.
מראהו הפיזי של סקוט משתנה גם בהתאם למצב בריאותו הודות לכוח המיסטי של לב הכוכב. בשיא כוחותיו הוא נראה בשנות השלושים לחייו, כאשר גילו האמיתי - כמו גם גילם של חבריו לקבוצה ג'יי גאריק וטד גרנט - הוא בסביבות המאה שנים.
הערות שוליים

↑  Zero Hour: Crisis in Time #2
↑  Justice Society of America Vol.3 #54, August 2011
אלן סקוט בחליפת שריון של מקבילו מארץ-22
דוד אייזנשטדט

דוד אייזנשטדט (1942-1890) היה מנצח מקהלות בבתי כנסת ומלחין מוזיקה ליטורגית.
חייו

אייזנשטדט נולד בפולין. הוא יצא ללימודים ברוסיה, שם למד בקונסרבטוריון של ריגה, התקבל למקהלת בולשוי תאטר של מוסקבה,  אך קולו נפגע והוא פנה ללימודי ניצוח מקהלות בריגה. הוא הוזמן לנצח על מקהלת בית הכנסת בהומל, משם עבר לבית הכנסת של ריגה ואז חזר לוורשה להמשיך בלימודיו. משנת 1921 עד חיסול הקהילה היהודית בוורשה כיהן כמנצח מקהלת בית הכנסת טלומצקה.
אייזנשטדט חיבר קטעי חזנות, מוזיקה מקהלתית, שירים, יצירות לפסנתר ולתזמורת. הוא ערך, יחד עם א. פרגר, את האנציקלופדיה העממית למוזיקה ביידיש.
דוד אייזנשטדט, אשתו, וביתו - הזמרת מריסיה אייזנשטדט, נספו בשואה בשנת 1942.
הערות שוליים

↑  ישראל אלתר, קונטרס לזכרו של דוד אייזנשטדט, פורסם בידי יהודה פרנק
↑  ישראל שליטא, "אנציקלופדיה למוזיקה, ספר האישים", עמ' 42
אייל גפן

| --- | --- |

גפן בדצמבר 2007
 לידה:  8 ביולי 1950 (בן 74) 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
אייל גפן (נולד ב-8 ביולי 1950) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, במאי, מפיק סרטים, פרסומאי, צייר וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

גפן נולד בקיבוץ יגור. שירת בצה"ל בלהקת גולני, באותו מחזור עם נורית גלרון, אריק סיני ואבי בטלהיים. למד משחק ובימוי בסמינר הקיבוצים ואמנות באוניברסיטת תל אביב.
שיחק בסרטים ישראלים רבים, מסרטיו: "מיליונר בצרות" ב-1978, "אמי הגנרלית", "דיזנגוף 99" ו"הלהקה" ב-1979, "הפחדנים" ו"עם ישראל חי" (תפקיד ראשי) ב-1981, "כביש ללא מוצא" ב-1982, "מכת שמש" ב-1984, "שוברים" ב-1985, "הקרב על הוועד" ב-1986, "עבודה בעיניים" ב-1988, "סיפורי תל אביב" ב-1992, "סיפור שמתחיל בלווייה של נחש" ב-1994, "סוף המשחק "ב-1997", "שבזי" ב-1997, ב-1998 שיחק ב"חתולות הרעם", "הבשורה על פי אלוהים" ב-2004.
גפן שיחק בהצגות רבות בתיאטרון, בהן "הצילו" (1974) ו"קומדיה וולגרית על דון ז'ואן ושיפל חברו" (1977) בתיאטרון חיפה, המחזמר "ברנשים וחתיכות" בתחילת שנות ה-90, והצגות נוספות בתיאטרון הבימה, הקאמרי ותיאטרון בית ליסין. ב-2008 חזר לתיאטרון והעלה בתיאטרונטו הצגת יחיד, "או לא להיות", מאת רוני שניידר.
בדצמבר 1982 השתתף בפסטיגל מספר 2 עם השיר "גלשן הרוח" (מילים: דודו ויזר, לחן: נורית הירש, עיבוד: רוני וייס). בדצמבר 1985 הנחה את פסטיבל שירי הילדים מספר 16 לצד חנה לסלאו. בדצמבר 1986 השתתף בהנחית פסטיבל שירי הילדים מספר 17 לצד שרי צוריאל, רבקה מיכאלי ומני פאר.
כשחקן פרסומות שיחק בפרסומות לחברות זוגלובק, טוטו, ביטוח ישיר, איטונג ופרמטון.
בטלוויזיה הגיש פינת בישול בתוכנית "שמיניות באוויר" (1988), הנחה את השעשועון "תשע בריבוע" (1995), השתתף בפרק בסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" ב-1989 בתור רודף שמלות שאשתו הגוססת משדכת לו את המודליסטית שלה.
כן שיחק במספר פרקים של הופה היי (ב-1986, 1990, 1991 ו-1995). שיחק בסרט הטלוויזיה "חתולות הרעם" (1998) ובנוסף גם בסדרות כגון "אבאל'ה" (2001) ו"בזמן אמת" (2004). ב-2009 שיחק בסדרה פולישוק בתפקיד בומה.
גפן הקים ב-1981 חברת הפקות עצמאית, "אייל גפן הפקות סרטים בע"מ". הוא משמש עד היום כבעלים של החברה, שהפיקה כ-3,000 סרטוני פרסומת, וניהלה קמפיין בחירות לטלוויזיה למפלגות מרצ (1988, 2009), העבודה (1992) ומפלגת המרכז (1999).
גפן הוא גם צייר. יצירותיו הוצגו בין השאר בתערוכות בתיאטרון חיפה (1989), בית רוטשילד (1994), תיאטרון הבימה (2002, במסגרת תערוכה קבוצתית), בגלריית "שורשים" (2008) ובמוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן (2010).
גפן כתב מספר ספרים: "שישי, חברים" (2004); "דיבורים" (2008) המתעד את התערוכה "דיבורים" בגלריה "שורשים"; ו"אדם הולך: סיפורים מקומיים" (2010) הכולל סיפורים שאסף על אנשים ידועים ואלמונים בישראל. סיפורו "שאול הקמצן" התפרסם במוסף התרבות של העיתון הארץ. מ-2002 גפן כותב מדי שבוע טור אישי באתר nrg. בנוסף הוא כותב בלוג אישי בשם "99 סיפורים אמיתיים".
גפן מלמד משחק כמורה מן המניין בבית צבי. בנוסף הוא הבעלים של חברת "אחד על אחד" לייעוץ אישי, עסקי ותקשורתי.
בשנת 2021 פרסם פוסט בפייסבוק אודות הרהוריו אחרי מקרה שאירע לו לכאורה כשהזמין קפה בארומה והמוכר לא זיהה אותו, ודיבר על כך שבחר שלא להשתתף בעולם תוכניות הריאליטי. הפוסט עורר תגובות רבות, בין היתר בגלל התייחסות לבירקנאו ומחנות ריכוז. גפן ציין בשיחה עם ניר גונטז' כי המקרה הוא בדיוני, ומטרתו הייתה ביקורת על תרבות ה"סתם" של שנות ה-20.
חיים אישיים

גפן נשוי לאורית, בתו של השחקן ישראל רובינצ'יק, ואב לבת.
ספריו

"שישי, חברים", הוצאת אסטרולוג, 2004
"דיבורים", 2008
"אדם הולך: סיפורים מקומיים", הוצאת גוונים, 2010
"בקיצור קיבה", סטימצקי הוצאה לאור (החממה הספרותית), 2012
"שלושים יום בפריז", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017
"שום דבר לא סוף העולם עד שסוף העולם מגיע באמת", 2023
הערות שוליים

1 2  סימה קדמון, גפן במובן טוטו, מעריב, 29 באפריל 1988
↑  ערב טוב אפרים, מעריב, 21 בדצמבר 1990
↑  "מודלים" במצב טוב, מעריב, 30 במאי 1977
↑  איפה יבלה אבא מתתיהו עם חמשת ילדיו בחנוכה, הארץ, 5 בדצמבר 1985
↑  יוסי חרסונסקי, אירוע מענג, מעריב, 18 בדצמבר 1987
↑  מתוך הופה היי - כל הפרקים
↑  הפוסט שכתב גפן
↑   ניר גונטז', "העניין עם הילד בארומה לא היה ולא נברא. אני מוכן להיבדק במכונת אמת", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284281205171  BnF: cb165783362 (data)  ISNI: 0000 0000 6935 8431  LCCN: nr97040131  MusicBrainz: 4ac75e42-1226-41fc-9188-233b4915db19  VIAF: 97200653   WorldCat (עם VIAF): 97200653
רון קופמן

| --- | --- |

רון קופמן
 לידה:  13 בפברואר 1959 (בן 66) 
 כינוי:  "הקוף"
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  הארץ, הערוץ הראשון, ערוץ הספורט 
 מספר צאצאים:  3 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  Ronkofman1
 
קופמן
רון קופמן (נולד ב-13 בפברואר 1959 בגבעתיים) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ופרשן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה

קופמן נולד לשרה, ילידת פולין, וליוסף קופמן, יליד ישראל ממוצא גרמני ואוזבקי.
קופמן התגייס לצה"ל ב-1977 ואת שירותו הצבאי עשה כאלחוטן בחיל הקשר, בין היתר ביחידה שהוצבה בסיני.
בשנת 2008 הודיעה מפלגת הירוקים כי הצטרף לשורותיה, ישמש כמחזיק תיק הספורט מטעם המפלגה ויוצב במקום החמישי ברשימה למועצת העיר תל אביב בבחירות המוניציפליות שנערכו בסוף אותה שנה.
ביוגרפיה > קריירה כספורטאי

לקופמן עבר ספורטיבי קצר: הוא שיחק כשוער כדורגל עד גיל 23 ופרש כשקבוצתו האחרונה בקריירה הייתה הפועל קריית שלום. הוא היה גם שוער כדוריד בהפועל גבעתיים ובהפועל לוד, ואימן תקופה קצרה את הפועל גבעתיים בליגה הארצית.
חיים אישיים

קופמן אב לשתי בנות מנישואיו הראשונים, ולבן מאומץ מרוסיה מנישואיו לשרית יפרח, לה נישא בשנית באוגוסט 2013, והוא סב לנכד אחד.
במשך כ-6 שנים חי בארצות הברית, שם עבד כנהג משאית והוא מחזיק באזרחות אמריקנית.
קופמן מגדיר עצמו "ציוני" ומביע בראיונות עמו סלידה עזה ממפא"י.
בשנת 2020 סיפר קופמן בריאיון לטלוויזיה כי הוא היה מכור להימורים, אלכוהול ולסמים, ובעקבות זאת אושפז בבית חולים פסיכיאטרי. לדבריו, ההתמכרויות גרמו לו לשקוע בחובות של כמיליון וחצי שקלים, אך הוא הצליח להיגמל מההתמכרויות בשנת 2013.
בשנת 2022 סיפר קופמן בריאיון לטלוויזיה כי בנו המאומץ סובל מתסמונת אלכוהול עוברית.
קופמן ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל הפועל רמת גן.
מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  https://twitter.com/ronkofman1/status/1245321005154865152, Twitter
↑  מורן לוי, מה קשור? רון קופמן חזר לצה"ל, באתר nrg‏, 31 במאי 2010
↑  צפריר רינת, הירוקים מציגים: קופמן יכין את ת"א לאולימפיאדה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2008
↑  אורי אילון, רון קופמן פוטר מהרדיו משום שביקר את רשות השידור והמנכ"ל יוסף בראל, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2002
↑  רון קופמן‏, 12.5 מיליון שקל ישלמו בערוץ 1 על 'ראשון בשער', באתר וואלה, 8 בדצמבר 2004
↑  אביבה קרול, ‏טלעד מעלה מגזין ספורט, באתר גלובס, 25 בפברואר 2002
↑  עופר פרוסנר, העיר, המהפך שעברה תוכנית "יציע העיתונות", באתר הארץ, 23 בנובמבר 2009
↑  יעל גאוני, ‏בעקבות דן מרגלית: עיתונאי הספורט רון קופמן מצטרף לחינמון "ישראל היום", באתר גלובס, 15 ביולי 2007
↑  לי-אור אברבך, ‏מסתמן: עיתונאי הספורט רון קופמן עוזב את "ישראל היום", באתר גלובס, 10 בנובמבר 2010
↑  נועם שרביט, ‏להתאחדות לכדורגל נמאס מרון קופמן: תובעת ממנו 1.5 מיליון שקל, באתר גלובס, 27 בינואר 2009
↑  ניב שטנדל, עכבר העיר, מתמסרים עם רון קופמן: אבל איפה העצבים והצעקות?, באתר הארץ, 26 בינואר 2011
↑  נדב נוימן, ‏חיים רמון בקובלנה פלילית נגד רון קופמן: "רקח קונספירציה", באתר גלובס, 25 ביולי 2012
↑  אלכסנדר כץ,הוא יודע גם לבקש סליחה - אם חייבים: רון קופמן יתנצל הערב בפני חיים רמון, "אייס", 22 באפריל 2013
↑  יונתן הללי, ‏העיתונאי רון קופמן זכה לעיטור "מגן הצדק החברתי" לשנת 2016, באתר מעריב אונליין, 16 במאי 2016
↑  איתי שטרן, רון קופמן הושעה מ"רדיו ללא הפסקה" בגלל התבטאויות נגד מירי רגב, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2016
↑  אורן פרסיקו, רון קופמן קילל את דורון ג'מצ'י ברדיו 103FM ויפצה אותו בכ-30 אלף שקל, באתר העין השביעית, 28 ביוני 2023
↑  יפעת הללי אברהם, ‏נגמרה הסאגה: רון קופמן חובק ילד מאומץ, באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2015
↑  https://twitter.com/ronkofman1/status/1555458473852391425?s=21&t=-scDPzr1JHQqvmn1gqjPYw
↑  רון קופמן: "הייתי על שלושה כדורים ביום. זה ריסק אותי", באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2020
שוואבינג

| --- | --- |
סמל שוואבינגסמל שוואבינג

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה בגרמניה:  בוואריה בוואריה
 עיר:  מינכן
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  100,000
 קואורדינטות:  48°10′02″N 11°35′10″E﻿ / ﻿48.1672°N 11.5861°E﻿ / 48.1672; 11.5861 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.muenchen.de/stadtteile/schwabing.html
 he
 
חזית השער ברחוב ליאופולדשטראסה בין מקסבורשטאדט לשוואבינג
איש מהלך בלאופולדשטראסה
שוואבינג הוא רובע בחלק הצפוני של מינכן, בירת מדינת בוואריה, גרמניה. שוואבינג מורכב מהרובע העירוני מס' 4 (שוואבינג-מערב) והרובע העירוני מס' 12 (שוואבינג-פריימן). אוכלוסיית הרובע מונה כ-100,000 נפש, מה שהופך את שוואבינג לאחד הרבעים הגדולים של מינכן. השדרה הראשית היא ליאופולדשטראסה (Leopoldstraß).
סקירה כללית

שוואבינג היה כפר עם כנסייה, שתועדה במאה ה-14.
בסוף המאה התשעה עשרה ובמאה העשרים היה שוואבינג ידוע כרובע הבוהמה של מינכן, והתגוררו בו אמנים מפורסמים כמו פאול קלה, וסילי קנדינסקי, תומאס מאן וריינר מריה רילקה. בתחילת המאה העשרים, היה שוואבינג מקלט למהפכנים רוסים מחוגו של לנין, שתכננו את נפילת הצאר. תמורות דמוגרפיות וכלכליות שהתלוו לתהליך הג'נטריפיקציה בעשורים האחרונים פגעו במוניטין המקורי של המקום, ושוואבינג הפך לרובע המגורים יקר, תוך שהוא מושך אליו אזרחים אמידים בעלי עניין מועט בחיי לילה.
בין האתרים הפופולריים בשוואבינג ניתן למצוא את הגן האנגלי של מינכן, אחד מהפארקים הציבוריים הגדולים בעולם.
סקירה כללית > אקדמיה

הבניינים הראשיים של האוניברסיטאות הגדולות במינכן, אוניברסיטת מינכן והאוניברסיטה הטכנית של מינכן והאקדמיה לאמנויות יפות, ממוקמים ברובע מקסבורשטאדט הנמצא מדרום לשוואבינג. אזור מגורי סטודנטים נמצא בצפון שוואבינג.
הערות שוליים

↑  Travel, D. K. (16 בינואר 2015). Top 10 Munich: Munich. Dorling Kindersley Limited. ISBN 9780241196014 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Munich Schwabing: the artists' quarter | simply Munich, Munich Schwabing: the artists' quarter | simply Munich (באנגלית)
↑  Karl Stankiewitz, Münchner Jahre: Vor 120 Jahren zog Lenin nach Schwabing, www.osmikon.de, ‏September 2020 5
↑  Hemminger, Patrick (7 בספטמבר 2012). "Münchner Boulevard". Süddeutsche Zeitung (בגרמנית). ISSN 0174-4917. נבדק ב-2018-06-12 – via Sueddeutsche.de. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Konstantin Wecker: Interview - "Sollen die Normalverdiener rausziehen?" - München Stadt - Süddeutsche.de, web.archive.org, ‏2013-06-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4104588-9  NKC: xx0318707  VIAF: 235944063   WorldCat (עם VIAF): 235944063 
2011, לפני הריסת הבר Schwabinger 7
יוריקה אוהרה

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1990 (בת 34) ג'ונסון סיטי, ארצות הברית 
 שם לידה:  David Huggard 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איסט טנסי 
 http://eurekatheelephantqueen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יוריקה אוהרה (באנגלית: Eureka O'Hara) הידועה גם בשם יוריקה! הוא שם הבמה של דייוויד האגארד (באנגלית: David Huggard; נולדה ב־26 באוגוסט 1990),‏ מלכת דראג ואושיית ריאליטי. היא התפרסמה בעקבות השתתפותה בעונות התשיעית והעשירית של תחרות הריאליטי המרוץ לדראג של רו פול. היא יצאה מהעונה התשיעית בגלל פציעה והגיעה למקום השני בעונה העשירית. אוהרה הופיעה גם בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס והגיעה למקום השני.
מאז 2020, יוריקה היא אחת המנחות של התוכנית "אנחנו כאן" של רשת HBO, לצד שאנג'לה ובוב דה דראג קווין. הסדרה זכתה לשבחים רבים מהמבקרים.
ביוגרפיה

האגארד נולדה ב־26 באוגוסט 1990, בבריסטול (אנ'), טנסי, והחלה להופיע בדראג במועדון New Beginnings.‏ היא בחרה בשם הבמה "יוריקה" בשל הדמיון הפונטי לשמה של אימה – אולריקה; שם המשפחה "אוהרה" נלקח מדמותה של סקרלט אוהרה (אנ') מהסרט "חלף עם הרוח".
האימא־דראג של יוריקה היא ז'קלין סנט גיימס, זוכת תחרות "Miss Gay USofA at Large". יוריקה זכתה בפרס על מאבקה נגד בריונות. לפני שהצטרפה ל"המרוץ לדראג" השתתפה בתחרויות דראג מקומיות והחלה לימודיה באוניברסיטת מחקר בג'ונסון סיטי, טנסי, מהם פרשה על מנת להשתתף בתוכנית.
ביוגרפיה > קריירה > המרוץ לדראג של רו פול

יוריקה התחרתה בעונות התשיעית והעשירית של תוכנית המציאות האמריקאית "המרוץ לדראג של רו פול" וכן בעונה השישית של "המרוץ לדראג: אולסטארס". כמו כן התחרתה בתוכנית "RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular (אנ')".‏
ב-2 בפברואר 2017, פורסם כי יוריקה נבחרה, לצד 13 מתמודדות נוספות, להתחרות בעונה התשיעית של המרוץ לדראג של רו פול. יוריקה נפצעה במהלך צילומי הפרק השני לעונה, ונאלצה לפרוש מהתחרות במהלך הפרק החמישי, בכך הפכה למתמודדת הראשונה בתולדות התוכנית שעזבה בעקבות פציעה.‏ לאחר טיפולי פיזיותרפיה, יוריקה חזרה לתחרות בעונה העשירית ב-2018. במהלך עונה זו, יוריקה זכתה בשני אתגרים עיקריים (בפרקים 5 ו-6) וגם הועמדה להדחה פעמיים. בסופו של דבר, אקווריה זכתה במקום הראשון, כאשר יוריקה סיימה את התחרות במקום השני, לצד קמרון מייקלס (אנ').
לאחר שהתחרתה בעונה העשירית של המרוץ לדראג, יוריקה המשיכה לעבוד בצורה בולטת כמלכת דראג בתעשיית הבידור. היא כיכבה בקליפ לשיר "For You" של זמר הקאנטרי ברנדון סטנסל, שיצא ביולי 2018.‏ בספטמבר 2018, היא עשתה "מהפך" לזאכרי קווינטו במסגרת תוכניתה "Drag Me".‏ בדצמבר 2018, יוריקה השתתפה בספיישל הטלוויזיה RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular (אנ')‏. ב-2019, היא הופיעה כאורחת בפרק הבכורה של העונה ה-11 של המרוץ לדראג.
ביוני 2021, פורסם שיוריקה תשתתף בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס. יוריקה הודחה בחמישיית הגמר, אבל חזרה אחרי שניצחה בליפ סינק את סילקי נאטמג גנאש. כשהיא חזרה לתחרות, היא זכתה באתגר מרכזי בפרק ה-11 ובפרס של 25,000 דולר. בפרק הגמר, קיילי סוניק לאב זכתה בתחרות ויורקה הגיעה למקום השני עם ג'ינג'ר מינג' וראג'ה אוהרה.
ביוגרפיה > קריירה > אנחנו כאן

מאז 2020, יוריקה מנחה את התוכנית "אנחנו כאן" של רשת HBO יחד עם עמיתותיה מהמרוץ לדראג בוב דה דראג קווין ושאנג'לה. בתוכנית, שלוש מלכות הדראג נוסעת ברחבי ארצות הברית על מנת לגייס תושבי עיירות קטנות להשתתף במופעי דראג חד-פעמיים. לאחר שידור הבכורה של הסדרה ב-23 באפריל 2020, היא חודשה לעונה שנייה, שעלתה לשידור לראשונה ב-11 באוקטובר 2021. בדצמבר 2021, הסדרה חודשה לעונה שלישית. הסדרה זכתה לשבחים רבים מצד מבקרי הטלוויזיה.