stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלטון איזבלה השנייה
הביניום המתון וממשלות האיחוד הליברלי (1856–1863) > מרידות קרליסטיות ואיכרים

בשנת 1860 הייתה נחיתת הקרליסטים בסן קרלוס דה לה ראפיטה, בהנהגת הטוען לכס המלכות קרלוס לואיס דה בורבון אי ברגנסה בניסיון להנחית את המקבילה של רגימנט נאמנים מהאיים הבלאריים ליד טרגונה כדי לפתוח במלחמה קרליסטית חדשה, שהסתיימה בכישלון מהדהד. היה גם מרד האיכרים של לוג'ה בראשות הווטרינר רפאל פרס דל אלמו, תנועת האיכרים הגדולה הראשונה בהגנה על אדמה ועבודה, שנדחקה ונמחצה תוך זמן קצר עם כמה גזרי דין מוות.
הביניום המתון וממשלות האיחוד הליברלי (1856–1863) > מדיניות חוץ

במדיניות החוץ, במהלך ממשלות האיחוד הליברלי, התרחשו מה שנקרא "יוקרה" או "התרוממות רוח פטריוטית", שזכו לתמיכה עממית רחבה, כגון המשלחת הצרפתית-ספרדית לקוצ'ינצ'ינה מ-1857 עד 1862; השתתפות במלחמת קרים; מלחמת אפריקה של 1859, שבה אודונל השיג תמיכה ויוקרה עממית רבה על ידי איחוד עמדותיהם של סאוטה ומלייה, אך לא הצליח להשיג את טנג'יר עקב לחץ בריטי; המשלחת האנגלו-צרפתית-ספרדית למקסיקו; סיפוח סנטו דומינגו ב-1861; ומלחמת האוקיינוס השקט הראשונה ב-1863 המפוקפקת והמיותרת.
פעולות מדיניות חוץ אלו היו ניסיון לעצור את שקיעתה של ספרד כמעצמה קולוניאלית, שהתרחשה לאחר עצמאותן של מדינות דרום אמריקה והתבוסה בטרפלגר, בעוד שתפקידה באירופה הצטמצם במידה ניכרת. בינתיים, צרפת ובריטניה כבשו את המרחב האירופי והאימפריות שלהן היו פעילות באמריקה, אסיה ואפריקה.
באופן עקרוני, מדיניות החוץ של התקופה הוויקטוריאנית ניסתה להגביל את עצמה לשמירה על מעמדה של ספרד כמעצמה מדרגה שנייה, אך הדבר הוגבל בכמה אופנים. ראשית, היעדר הגדרה של פעולה בינלאומית ספרדית, אפילו בתקופת ממשלות האיחוד הליברלי; שנית, שמירה על אינטרסים כלכליים בחלקים שונים של העולם, אשר, עם זאת, לא יכול היה לעמוד בפני צבא מודרני המסוגל לעמוד באתגרים של לנוע ברחבי העולם; שלישית, חוסר היעילות של המלכה עצמה וחוסר הידע של המדיניות הבינלאומית; ורביעית, החוזק הצבאי והכלכלי של צרפת ובריטניה הגדולה.
באשר להקשר האירופי, הנוף האירופי השתנה. מצד אחד, בריטניה וצרפת, רחוקות מלהתנגש כמו בעבר, התחברו, ועזרו לויקטוריה להחזיק בכס המלכות. פרוסיה, אוסטריה ורוסיה היו תומכות של הקרליסטים, להם העניקו להם את תמיכתם המסועפת פחות או יותר. בנסיבות אלה, ספרד הצטרפה לברית המרובעת משנת 1834 יחד עם פורטוגל בהנחות יסוד פשוטות: צרפת ובריטניה תמכו במונרכיה הוויקטוריאנית כל עוד היא שמרה על מדיניות חוץ מוסכמת עם שתיהן, אם כי כאשר שתי המעצמות הגדולות החזיקו בעמדות שונות, ספרד יכלה להגן על עמדה משלה.
הביניום המתון וממשלות האיחוד הליברלי (1856–1863) > נפילת ממשלת האיחוד הליברלי

בשנת 1861 התרחבה מדיניות ההתנכלות לממשלתו של אודונל מצד המפלגות המתונות והפרוגרסיביות. אנשים משפיעים כמו קאנובס, אנטוניו דה לוס ריוס רוסאס - אחד ממייסדיה - והגנרל חואן פרים עצמו, בין היתר, עזבו את האיחוד הליברלי עקב חילוקי דעות עם הקבינט. התלונה הנפוצה ביותר הייתה הבגידה ברעיונות שהעלו את הגנרל היוקרתי לשלטון. אליהם הצטרפו אנשי הצבא והבורגנות הקטלונית. הפערים בקבינט לא נפתרו עם עזיבתו של פוסאדה הררה בינואר 1863. לפיכך, ב-2 במרץ קיבלה המלכה את התפטרותו של אודונל.
יצירת המדינה הריכוזית

המדינה הריכוזית מייצגת את התרומה הגדולה של המתונים, בעיקר בגלל משך הזמן שלה, כי היא בתוקף עד מדינת האוטונומיות. המדינה הריכוזית לא הייתה חלק מהחוקה של 1845, אלא נוצרה על ידי חוקים אורגניים. האדריכל היה פדרו חוסה פידל, שייבא את מודל הריכוזיות הנפוליאוני שבוצע במהלך הקונסולאט. לפי נפוליאון, הריכוזיות כללה יצירת ממשל שנשלט על ידי סוכנים של אדם אחד. החוליה החשובה ביותר הייתה השלטון המרכזי, ואחריו המחלקות, ובראשם הפרפקטים, ומתחתיה היה המאייר בראש כל יחידה טריטוריאלית בסיסית. מותאם לספרד, המלכה וראש הממשלה ממוקמים במקום הראשון. בדרג השני נמצאים המושלים האזרחיים, בראש המחוזות וממונים על ידי השלטון המרכזי; ולבסוף ראשי הערים, מועצות העיירות והצירים, הממונים על ידי המושלים האזרחיים, אף שבערים הגדולות הם ממונים על ידי השלטון המרכזי.
בתוך המדינה הספרדית הריכוזית בלטו המועצות המחוזיות, שהיו להן כוח פוליטי וכלכלי רב, אך אצל המתונים כוחן צומצם לגוף מייעץ. תמיכתו העיקרית של כל מושל אזרחי הייתה מועצת המחוז, שמונתה ממדריד, אשר פעלה כבית משפט לענייני מחלוקת ומנהליים, שתיווך בין אזרחים לממשל. בתוך מועצות העיר, כל חברי המועצה נבחרים לפי מפקד אוכלוסין ועליהם להתקבל על ידי ראש העיר והמושל האזרחי. על ראש העיר לשמור על הסדר הציבורי, תוך התאמה למה שקבע השלטון המרכזי, שבמקרים מסוימים שומרת לעצמה את הזכות למנות קורגידור במקום ראש עיר, בהתחשב בכך שראש העיר נבחר בבחירות והקורגידור נבחר באופן ידני.
הערות שוליים

1 2 3 4  Historia de España. Carr, Raymond., Gil Aristu, José Luis. Barcelona: Ediciones Península. 2001. ISBN 84-8307-337-4. OCLC 46599274.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
1 2 3 4 5  Vilches García, Jorge. (2001). Progreso y libertad : el Partido Progresista en la revolución liberal española. Madrid: Alianza Editorial. pp. 37–38. ISBN 84-206-6768-4. OCLC 48638831.
↑  "Collections Online | British Museum". www.britishmuseum.org. נבדק ב-2022-09-25.
1 2  Vilches García, 2001, p. 39
↑  Thomas, Baumert; Carmen, Paradinas Márquez; Andrés, Sánchez Padilla (2020-07-14). A History of Spanish Institutions (באנגלית). ESIC. ISBN 978-84-17914-90-5.
↑  Aguilera-Barchet, Bruno (2014-12-31). A History of Western Public Law: Between Nation and State (באנגלית). Springer. ISBN 978-3-319-11803-1.
גורדון פרימן
רמון מריה נרוואס
חזית חוקת 1845
נפוליאון השלישי
הגנרל אודונל מילא תפקיד מוביל בוויקלוורדה שהתחיל את הביניום הפרוגרסיבי והיה האדריכל של ממשלות האיחוד הליברלי.
ऋ

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית דוונאגרי
תנועות
| अ | आ | इ | ई | उ | ऊ | ऋ |  |
| ए | ऐ | ओ | औ |  |  |  |  |
עיצורים
| क | ख | ग | घ | ङ | च | छ |  |
| ज | झ | ञ‌ | ट | ठ | ड | ढ |  |
| ण | त | थ | द | ध | न | प |  |
| फ | ब | भ | म | य | र | ल |  |
| व | श | ष | स | ह |  |  |  |
הגיית האות ऋ
האות ऋ היא האות ה-7 באלפבית הדוונאגרי (לאחר ऊ) והיא בעלת בעלת צליל ר' מתגלגלת עם ניקוד חיריק (רִ). על אף שאינה באמת תנועה היא נמנית עם אותיות התנועות. סימנה הדיאקריטי (מאטרה) ृ מורה על צליל ר' מגולגלת. האות הבאה היא האות ए.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תלמי התשיעי

| --- | --- |

ככל הנראה פסל של תלמי התשיעי
 לידה:  18 בפברואר 142 לפנה״ס 
 פטירה:  דצמבר 80 לפנה"ס (בגיל 62)
 בן או בת זוג:  קלאופטרה סלנה הראשונה קלאופטרה הרביעית 
 
תלמי התשיעי המכונה תלמי סוטר או תלמי סוטר לתירוס (ביוונית: Πτολεμαῖος Σωτήρ Λάθυρος;‏ 142 לפנה"ס לערך - דצמבר 81 לפנה"ס לערך) היה שליט מצרים העתיקה בתקופה ההלניסטית. תלמי התשיעי היה מלך מצרים במשך שלוש תקופות -
116 לפנה"ס - 110 לפנה"ס;
109 לפנה"ס - 107 לפנה"ס;
88 לפנה"ס - 81 לפנה"ס.
קורות חיים

תלמי התשיעי היה בנם של שליטי מצרים תלמי השמיני וקלאופטרה השלישית. בשנת 116 לפנה"ס, לאחר מות אביו, בחרה אותו אימו למלוך לצידה על מצרים. קלאופטרה נאלצה לבחור בו בשל לחץ ציבורי רב מקרב תושבי אלכסנדריה.
בשנת 118/119 בהיותו נסיך נשא לאישה את אחותו קלאופטרה הרביעית, ייתכן ומנישואים אלה נולד להם בן אחד תלמי השנים עשר (שאולי היה בנו של תלמי התשיעי מפילגש לא ידועה). לאחר מכן נשא לאישה את אחותו קלאופטרה סלנה, ונולדה להם בת אחת ברניקי השלישית.
לאחר שניסה לרצוח את אימו, בספטמבר או אוקטובר בשנת 107 לפנה"ס, הדיחה אותו קלאופטרה השלישית, והמליכה במקומו את בנה הצעיר, תלמי העשירי. בעקבות זאת, תלמי התשיעי נמלט או גורש לקפריסין בשנת 105 לפנה"ס.
בשנת 103 לפנה"ס הוא פלש לארץ ישראל ונחת בחוף שקמונה, לאחר שאלכסנדר ינאי צר על עכו וניסה לכובשה, וחלק מאנשי עכו קראו לו לעזרה. אלכסנדר ינאי יצא לקראתו והם כרתו ברית שבה ינאי יוכל לכבוש את כל שפלת החוף, בתמורה לתמיכה בתלמי במסעו לכיבוש מצרים. ינאי גם שילם לו 400 כיכרות כסף. אך לאחר שתלמי שמע שינאי ניהל במקביל משא ומתן עם אמו קלאופטרה השלישית, הוא פרץ לגליל ופעל בעיקר באזור בקעת בית נטופה: כבש את שיחין, וניסה לכבוש את ציפורי אך נכשל, ופנה לעבר הירדן ונע דרומה, כנראה כדי להגיע למצרים באיגוף. ליד העיר צפון חיכה לו ינאי ושם התנהל הקרב המכריע שבו הפסיד ינאי תבוסה מוחצת. לאחר תבוסה זו קרא ינאי לעזרתה של קלאופטרה שהגיעה לארץ וגירשה את תלמי בחזרה לקפריסין.
תלמי העשירי הודח בשנת 88 לפנה"ס על ידי תושבי אלכסנדריה לאחר שבזז את קברו של אלכסנדר הגדול ותלמי התשיעי חזר להיות השליט.
לאחר מותו של תלמי התשיעי, עלתה לשלטון בתו ברניקי השלישית, שנאלצה להינשא לבנה החורג אלכסנדר - לימים תלמי האחד עשר. תלמי האחד עשר רצח את ברניקי 19 ימים לאחר עלייתו לשלטון.
מטבע טטרדרכמה עשוי כסף ועליו דמותו של תלמי התשיעי, שנת 109 לפנה"ס.
ओ

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית דוונאגרי
תנועות
| अ | आ | इ | ई | उ | ऊ | ऋ |  |
| ए | ऐ | ओ | औ |  |  |  |  |
עיצורים
| क | ख | ग | घ | ङ | च | छ |  |
| ज | झ | ञ‌ | ट | ठ | ड | ढ |  |
| ण | त | थ | द | ध | न | प |  |
| फ | ब | भ | म | य | र | ल |  |
| व | श | ष | स | ह |  |  |  |
הגיית האות ओ
האות ओ היא האות ה-10 (אחרי ऐ) באלפבית הדוונאגרי. 
המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות א' עם חולם אוֹ (כהגיית o). 
הסימן הדיאקריטי ो מורה על ניקוד האות כתנועת o. האות הבאה אחריה היא औ.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009

שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 הוא אלבומה התשעה-עשר של שרית חדד. אלבום זה הוא מתוך הופעה חיה בקיסריה, זהו אלבום הופעה השני של שרית חדד והראשון מקיסריה.
רקע וכתיבה

לאחר שהופיעה בקיסריה 6 פעמים ברצף, בשנת 2009 הופיעה שרית חדד שוב פעם בקיסריה והחליטו שרית חדד ואבי גואטה להוציא את ההופעה לא רק על גבי DVD, אלא גם לראשונה על גבי דיסק כפול.
אף על פי שזה אלבום הופעה, זה נחשב כאלבום אולפן.
באלבום יש ביצועים שנכנסו לראשונה לאלבום פיזי. האלבום וה-DVD יצאו ב-2010.
תלמי מלך גשור

תַּלְמַי מלך גְּשׁוּר הוא דמות מקראית. היה מלך בגשור במהלך המאה ה-11 לפנה"ס. הוא ירש את אביו עמיהוד במלוכה ובימיו גשור הפכה למעין מדינת חסות של ממלכת ישראל המאוחדת. אבשלום נכדו קיבל אצלו מקלט מדיני כשברח מדוד אביו לאחר שרצח את אחיו אמנון, ותכנן שם את מרד אבשלום.
צאצאי תלמי

מעכה, בתו של תלמי, נישאה לדוד (לפי המדרש, במתכונת של אשת יפת תואר) וילדה לו את תמר ואבשלום. שלמה המלך השיא את בנו רחבעם לבתו של אבשלום, שגם שמה היה מעכה, מזיווג זה נולד אביה מלך יהודה. גשור נשארה חלק מממלכת יהודה עד ימי המלך אסא.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק ל"ז
↑  מדרש תנחומא (בובר) פרשת כי תצא

פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) דברים פרשת תצא

ילקוט שמעוני תורה פרשת כי תצא
↑  ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ג'
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תלמי יחיאל

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: באר טוביה
גובה ממוצע: ‎52 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,015 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) תלמי יחיאל(למפת השפלה רגילה) תלמי יחיאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תלמי יחיאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תלמי יחיאל31°45′12″N 34°45′46″E﻿ / ﻿31.7532943953995°N 34.7628446081627°E﻿ / 31.7532943953995; 34.7628446081627  heמפת היישובים של מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) באדום - תלמי יחיאל בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://talmey-yechiel.org
תַּלְמֵי יְחִיאֵל הוא מושב באזור מישור החוף הדרומי, השוכן ליד העיר גדרה. המושב משתייך לתנועת המושבים ונמצא בשטח שיפוט מועצה אזורית באר טוביה.
היישוב הוקם בשנת 1949 בידי עולים מבולגריה ורומניה. שמו של היישוב הוא על שמו של יחיאל צ'לנוב שהיה מנהיג ציוני ברוסיה. בתחילה, סבלו המתיישבים מחוסר הצלחה כלכלית וחקלאית בגלל חוסר ניסיון חקלאי, ומתיישבים עזבו את המקום.
בשנת 1955 הופנו למושב עולים חדשים מארצות צפון אפריקה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אתר המושב (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590413805171
תקיעת כף (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  זיגמונט טורקוב
 הופק בידי:  Leon Forbert 
 תסריט:  הנריק בוים
 שחקנים ראשיים:  דיאנה בלומנפלד, שמחה בלנוף, ולאדיסלאב גודיק ואחרים.
 צילום:  סברין שטיינוורצל
 מדינה:  פולין
 הקרנת בכורה:  1924
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  יידיש
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אילם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תקיעת כף (בפולנית: Ślubowanie) הוא סרט קולנוע אילם בשפת היידיש תוצרת פולין משנת 1924. עלילתו דומה מאוד לזו של "הדיבוק", על פי נתן גרוס: "עד כדי חשש לגניבה ספרותית". הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-5 במאי 1924 בוורשה. הסרט הופץ גם בארצות הברית תחת שם אגדת וילנה. ב-1937 יצרו בפולין גרסה מדוברת של הסרט, אך הוא לא מוצלח כמו קודמו.
עלילה

עלילת הסרט מבוססת על אגדה תלמודית לפיה אישה נועדה לגבר 40 יום לפני היוולדה. שני בחורי ישיבות נשואים ללא ילדים עולים לרגל לצדיק ומבקשים את ברכתו. הם נודרים נדר שאם לאחד מהם ייוולד בן ולשני תיוולד בת אז ילדיהם יתחתנו. אליהו הנביא היה צריך להיות ערב לנדר זה. בסופו של דבר כן נולדים בן ובת, אך הם גרים רחוק אחד מהשני ולא יודעים דבר על הנדר. הבן והבת נפגשים ומתאהבים אחד בשני. להוריהם של הילדים יש תוכניות אחרות לגבי ילדיהם, אליהו הנביא נאלץ להתערב, למטרה זו הוא מופיע שבע פעמים בדמות אחרת.
כאמור הסרט מורכב מ-12 מערכות ולכל אחת מהן שם משלה:
1. אליהו הנביא מופיע; 2. חג אצל הרב; 3. השבועה; 4. רומאנס של בחור ישיבה; 5. החיים בישיבה; 6. בבית המדרש של הגאון מווילנה; 7. לילה בבית קברות יהודי; 8. שרפה ביער; 9. אזהרת הידיד המת; 10. חיזיון; 11. בחתונה האומללה; 12. האיחוד המופלא - נס של אליהו הנביא.
לקריאה נוספת

נתן גרוס, תולדות הקולנוע היהודי בפולין, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1990, עמ' 34-31, 123-122.
הערות שוליים

↑  גרוס, עמ' 31.
↑  גרוס, עמ' 123.
תלמי ממפיטיס

| --- | --- |
 לידה:  144 לפנה״ס ממפיס, מצרים 
 פטירה:  130 לפנה״ס (בגיל 14 בערך) קפריסין 
 מדינה:  מצרים התלמיית
 
תלמי מֶמְפִיטֵיס (ביוונית: Πτολεμαῖος ὁ Μεμφίτης‏; המאה ה-2 לפנה"ס) היה נסיך מצרי מבית תלמי. בנם של קלאופטרה השנייה, מלכת מצרים ושל תלמי השמיני. יש השוללים את קיומו ההיסטורי ומזהים אותו עם תלמי השביעי.
קורות חיים

על פי ההערכות, תלמי נולד בסביבות שנת 144 לפנה"ס, או לכל המאוחר בשנת 142 לפנה"ס. אביו היה תלמי השמיני ("פיסקון"), בנם של תלמי החמישי וקלאופטרה הראשונה, ואמו הייתה קלאופטרה השנייה, שהייתה למעשה אחותו של תלמי השמיני. דיודורוס מציין שהוא נולד בעת שאביו הוכתר בעיר ממפיס כמלך מצרים, ולפיכך קרא לו אביו "ממפיטיס". אמנם הוא אינו נזכר במקורות הספרותיים העתיקים בשם "תלמי", אולם מרבית בני המלוכה משושלת בית תלמי נשאו שם זה. הוא גם מזוהה עם "תלמי", הנזכר בתבליטים על קירות מזרח ומערב בנאוס של מקדש אדפו, כבנם של תלמי השמיני וקלאופטרה השנייה.
בשנת 142 לפנה"ס, התברר שאמו אינה מסוגלת יותר להרות, ותלמי השמיני נישא לקלאופטרה השלישית, שהייתה בתה של קלאופטרה השנייה מנישואים קודמים. קלאופטרה השנייה עוררה מרד שהתבטא במהומות באלכסנדריה, במהלכן נשרף ארמון המלוכה ותלמי השמיני וקלאופטרה השלישית אולצו להימלט לקפריסין. לאחר מרד זה, קלאופטרה השנייה הכריזה על תלמי ממפיטיס, שהיה אז בערך בן 12, כמלך מצרים. מלחמת אזרחים איימה לקרוע את אלכסנדריה ממצרים, כשזה מול זה ניצבו תומכי תלמי השמיני ברחבי מצרים ותומכי קלאופטרה השנייה ובנה באלכסנדריה. כתובת הקדשה שנמצאה מאותה תקופה, מספרת על כך שתלמי ממפיטיס הקדיש לאפולו, ארטמיס ולטו, על שום היותו "אסיר תודה לה בת דודתו ואשת אבי המלכה קלאופטרה". לא ברור באיזו קלאופטרה מדובר, אולם נראה שתלמי ממפיטיס הכיר בה כמלכה עליונה. למרות שבאופן פורמלי הוא היה המלך.
תלמי השמיני לא ויתר, ובעורמה זימן את תלמי ממפיטיס אליו לקפריסין. כאשר ממפיטיס הגיע, הוא רצח אותו ושלח את איבריו בתוך תיבה לאמו, קלאופטרה השנייה, לכבוד יום הולדתה. המעשה המזעזע גרם לזעם בקרב תומכי קלאופטרה, שהחריבו ובזזו את פסליו ודיוקנאותיו של תלמי השמיני. בשנת 127 לפנה"ס עזבה קלאופטרה השנייה לסוריה ואיפשרה לתלמי השמיני וקלאופטרה השלישית לחזור לאלכסנדריה. בשנת 124 לפנה"ס היא חזרה והציעה שלטון משותף שלה יחד עם אחיה/בעלה תלמי השמיני ואשתו/בתה קלאופטרה השלישית. שלטון זה התקיים עד מותו של תלמי השמיני בשנת 116 לפנה"ס.
הערות שוליים

1 2  תלמי ממפיטיס באתר Ptolemaic Dynasty
↑  דיודורוס, ספר שלושים ושלושה, 13.
↑  יוסטינוס, ספר שלושים ושמונה, 8.
↑  OGIS 144 (ביוונית)
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ', 760. הערה 82.
↑  דיודורוס, ספר שלושים וארבעה, 14.
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ', 761.
שרית חדד (אלבום)

שרית חדד הוא אלבומה העשרים-ושנים של הזמרת שרית חדד. האלבום יצא ב-6 בינואר 2015 ללא כל הודעה מוקדמת לתקשורת. האלבום כולל 16 רצועות וסגנונו הוא מוזיקה מזרחית עם אלמנטים של פופ, דאנס והשראות מלהיטי שנות ה-70 של המאה ה-20. לאחר צאת האלבום יצא הסינגל הראשון "חיכיתי לו" אשר זכה להצלחה גדולה בתחנות הרדיו בישראל ודורג במקום הרביעי בשנה שחלפה במספר ההשמעות לפי מדיה פורסט. בנוסף יצאו הסינגלים "מימי", "כינורות ינגנו" ו"אינתה דאיימן" בחודש יולי 2015. לאחר חצי שנה מצאת האלבום, האלבום הגיע למעמד של פלטינה לאחר שנמכרו יותר מ-30,000 עותקים ממנו. באוקטובר 2015 זכתה חדד בקליפ השנה בפרסי המוזיקה של MTV ישראל לשיר חיכיתי לו.
רשימת רצועות

| מספר | שיר | זמן | מילים | לחן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | האור בנשמתי | 03:30 | בעילום שם | טל שגב |
| 2 | חיכיתי לו | 03:42 | Henree | Henree |
| 3 | לנשום אותך | 04:16 | פאר טסי | פאר טסי ואריק זנתי |
| 4 | תפרנים | 03:06 | Henree | יהודה פוליקר |
| 5 | מברוק | 03:05 | אופיר כהן | riachi jean marie |
| 6 | הבטחת לי עולם | 03:44 | Henree | Henree |
| 7 | לילה לילה | 03:29 | דיקלה | דיקלה ויפתח שחף |
| 8 | חצאים | 02:37 | Henree | Henree |
| 9 | ליבי עוד אוהב | 03:19 | אופיר כהן | ערן כרמי |
| 10 | מימי | 03:12 | הנרי | הנרי |
| 11 | ברגע אחד | 04:09 | דיקלה | דיקלה ויפתח שחף |
| 12 | אינתה דאיימן (בעברית; אתה החיים שלי) | 03:20 | מורן דוד וסהר חגי | מורן דוד |
| 13 | בשבילי | 03:21 | מתן ממן | מתן ממן |
| 14 | כינורות ינגנו | 03:58 | אופיר כהן | אופיר כהן |
| 15 | לעוף | 03:24 | יוסי גיספן | zaza khubukelashvili |
| 16 | בת של מלך | 03:38 | אורי שמח | אורי שמח |
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה | 30,000 |
תאומיר דבו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1885 קסטיון, צרפת 
 פטירה:  28 בינואר 1967 (בגיל 81) שאווי, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  כומר קתולי, לוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (6 באוגוסט 1996) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  תאומיר דבו
 
תאומיר דבו (בצרפתית: Théomir Devaux; ‏1885, קסטיון‏ – 1967, שאווי) היה כומר צרפתי, פעיל המחתרת הצרפתית במלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם.
קורות חיים

דבו הוסמך לכמורה בשנת 1911. הוא השתייך למסדר האחים ציון, היה אב מנזר בין השנים 1925–1937 ובאותה תקופה היה במקביל כומר בכנסיית סן-סולפיס בפריז. במשך מספר שנים היה אב המנזר רטיסבון בירושלים.
בשנת 1928 ייסד דבו את כתב העת "השאלה היהודית" (La question d'Israël) שנועד לדיאלוג יהודי-נוצרי ולמלחמה באנטישמיות. כחודשיים לאחר כיבוש צרפת בשנת 1940 על ידי גרמניה, נאסרה פעולתו של כתב העת על ידי הגסטפו. כמו כן ייסד דבו סמינרים בנושאי יהדות.
קורות חיים > פעילותו בתקופת השואה

בשיתוף עם ויצו סייע דבו למאות ילדים יהודים - חלקם ילדים שאיבדו קשר עם הוריהם - למצוא מקומות מסתור בתקופת השואה. בפעילות ההצלה שלו עבד דבו בשיתוף פעולה עם מספר ארגונים יהודיים. בין מעשי ההצלה שלו היו ארגון מסמכי זהות מזויפים עבור ילדים יהודים וארגון קליטתם במוסדות דת נוצריים לשם הסתרתם בתקופת הרדיפות. לעיתים אפשר לילדים נרדפים לשהות במנזר שלו למשך לילה אחד ואף יותר, עד שהתאפשר למצוא להם מקלט מחוץ לפריז. לעיתים היו במנזר שלו כמה ילדים בו זמנית. הוא סייע בכספים למקומות המסתור כדי לאפשר את המשך החזקתם של הילדים המוסתרים.
הנס הלמוט מישל (Hans Helmut Michel), אחד הילדים היהודיים שהסתיר דבו תחת השם הבדוי ז'אן בונה (Jean Bonnet), הועבר בהמשך ללוסיאן בונל אך ב-1944 נתפס, גורש לאושוויץ ונרצח שם. סיפורו של מישל הונצח בסרטו של לואי מאל, להתראות ילדים.
דבו המשיך בפעילותו למרות פשיטה של הגסטפו על מנזרו ביולי 1940, פשיטה בה הוחרמו הספרייה והארכיון שלו, ולמרות סגירת עיתונו על ידי הגסטפו.
לאחר המלחמה המשיך מנזרו של דבו בפעולות הסברה נגד אנטישמיות. הוא ייסד כתב עת חדש, "מחברות ציון" (Les Cahiers Sioniens), בו הודגשו התפתחות המחשבה הנוצרית בנושא היהודים והיהדות. הדיונים בעיתונו של דבו תרמו רבות לדיונים בתקופתו של יוחנן העשרים ושלושה לשם הכנת האנציקליקה נוסטרה אטאטה (שלבסוף פורסמה על ידי מחליפו של יוחנן, פאולוס השישי), בה הודגשו חובת הסבלנות הנוצרית כלפי דתות אחרות ומאמיניהן, כולל היהדות.
קורות חיים > הכרה

בשנת 1996 הוכר תאומיר דבו על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
תלמי יפה

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: חוף אשקלון
גובה ממוצע: ‎73 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: העובד הציוני
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 808 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) תלמי יפה(למפת השפלה רגילה) תלמי יפה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תלמי יפה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תלמי יפה31°37′06″N 34°36′49″E﻿ / ﻿31.6182248627189°N 34.6135131493763°E﻿ / 31.6182248627189; 34.6135131493763  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף אשקלון (in English: Hof Ashkelon Regional Council) באדום - תלמי יפה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

תַּלְמֵי יָפֶה הוא מושב במישור החוף הדרומי, ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
שמו של היישוב הוא על שמו של אריה לייב יפה שהיה מראשי קרן היסוד ונהרג בהתפוצצות מכונית תופת שהחדירו ערבים לשטח בית המוסדות הלאומיים בירושלים.
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מפולין ורומניה כקיבוץ של תנועת העובד הציוני ובשנת 1961 הפך למושב שיתופי לאחר שהפסיקו להגיע אליו גרעינים מטעם תנועת העובד הציוני והיה חשש שהמקום יינטש. האישור להפיכת הקיבוץ ניתן למרות התנגדות הסוכנות היהודית, בגלל הוצאות הבינוי הכרוכות בשינוי, בגלל היות המקום יישוב ספר.
בשנת 2012 קלט היישוב 28 משפחות שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות מהיישוב אלי סיני שהיה בצפון רצועת עזה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  קיבוץ מבקש ליהפך למושב שיתופי, דבר, 20 בינואר 1961.
| יישובים שהוקמו או הורחבו עבור שיכון מפוני תוכנית ההתנתקות |
| --- | --- | --- |
| יישובים חדשים | באר גנים • בני דקלים • בני נצרים • גני טל • כרמי קטיף • נווה • נטע • נצר חזני • שבי דרום • ניצן ב' |  |
| יישובים שהורחבו | אבני איתן • בוסתן הגליל • בית חגי • בת הדר • טנא עומרים • יד בנימין • יד חנה • כרמיה • מבקיעים • משכיות • נווה ים • ניצן • פלמחים • שוקדה • תלמי יפה |  |
| שכונות חדשות | שכונת הנשיא הרצוג באשקלון • שכונת נצר אריאל באריאל |  |
| יישוב שאוכלס מחדש | שומריה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590413905171 
הכניסה לתלמי יפה
שפן סלע

| שפן סלע |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: שפנאים
משפחה:: שפניים
סוג:: שפן סלע
מין:: שפן סלע
שם מדעי
 Procavia capensis ‏פאלאס, 1766
תחום תפוצה


שפן סלע (שם מדעי: Procavia capensis) הוא מין יחיד בסוג בעל אותו שם, ממשפחת השפניים שהיא משפחה יחידה בסדרת השפנאים; בהתאם לשמם, שטח המחיה שלהם הוא בעיקר באזורים סלעיים.