stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאו וו קי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1920 בייג'ינג, ממשלת בייאנג 
 פטירה:  9 באפריל 2013 (בגיל 93) ניון, שווייץ 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אקדמיה גראנד שומיאר  האקדמיה לאמנות של סין 
 הושפע על ידי:  לין פאנג-מיין, Fang Ganmin, Wu Dayu 
 יצירות ידועות:  April-September 1987 
 פרסים והוקרה:  פרימיום אימפריאל (1994)  קצין גבוה בלגיון הכבוד  דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הסינית של הונג קונג 
 בן או בת זוג:  May Zao (1958–1972)  Françoise Marquet-Zao (1977–2013)  Xie Jinglan (1941–1957) 
 חתימה:   
 
שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
זאו וו קי (סינית מסורתית: 趙無極; ‏13 בפברואר 1921 – 9 באפריל 2013) היה אמן סיני-צרפתי.
ביוגרפיה

זאו נולד למשפחה משכילה בבייג'ינג. כשהיה בן חצי שנה, עזבה המשפחה לעיר נאנטונג, אשר צפונית לשנגחאי. הוא למד קליגרפיה בנעוריו, בין השנים 1935 ל-1941 בבית ספר לאמנות בהאנגג'ואו ואחר כך לימד שם. בשנת 1948 עבר לחיות עם אשתו המלחינה לאן-לאן בפריז, שם התאזרח וזכה לתמיכתם של ז'ואן מירו ופבלו פיקאסו. בשנת 1951 נסע לשווייץ, שם נחשף ליצירותיו של פאול קלה אשר הותירו השפעה על סגנונו.
הוא התגרש מאשתו באמצע שנות החמישים וב-1957 נסע לארצות הברית והתגורר בניו יורק. הוא התיידד עם האמן והמשורר אנרי מישו. ב-1983 חזר לראשונה לסין, כאשר תערוכה שלו הוצגה במוזיאון לאמנות יפה של בייג'ינג.
יצירתו התאפיינה בשילוב של ציור מופשט מערבי, יחד עם מסורת קליגרפית סינית. רבים מציוריו אופיינו בצבעים בהירים ומלאי אור.
זוכה פרס הפרמיום אימפריאלה לשנת 1994.
נפטר בניון שבשווייץ בגיל 92.
לקריאה נוספת

Zao Wou-Ki: works, writings, interviews, José Frèches
זרון אפריקני

| זרון אפריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: זרון
מין:: זרון אפריקני
שם מדעי
 Circus ranivorus ‏דודין, 1800
תחום תפוצה


זרון אפריקני בתעופה
זֵרוֹן אפריקני (שם מדעי: Circus ranivorus) הוא מין של דורס יום המצוי באפריקה ושייך לסוג זרון.
מאפיינים

אורך הזרון האפריקני 44–49 ס"מ ומשקלו 382–590 גרם, כאשר הנקבות גדולות ב-30% מהזכרים. לזרון עיניים צהובות ונוצות חומות וכמו ששמו רומז גם "זר" של נוצות מסביב לצווארו בצבע חום כהה. הירכיים והבטן אדמוניים מעט והכנפיים הלבנות גדולות ובעלות שכמה עליונה חומה וקצוות שחורים. הרגליים גדולות ומכוסות בקשקשים צהובים גדולים. הם ציפורים קולניות בעונת הרבייה ובחיזור הזכר צריך להגיש לנקבות הגדולות פיסת מזון וכן מעוף מיוחד בשביל להתקרב אליה.
הוא חי בעיקר בדרום ודרום מזרח אפריקה מדרום סודאן לדרום אפריקה ונצפו בודדים עד לניגריה.
לעומת שאר מיני הזרונים הם חיים ביחד במשך כל השנה. הם מזדווגים במאי-יוני והקן נבנה בין ערוגות הסוף ולעיתים אף על המים. הם מטילים 2–4 ביצים אך הצאצאים יכולים לאכול אחד את השני.
הם טורפים שניזונים מיונקים קטנים כמו עכברי Rhabdomys וכן מצפרדעים, דגים ונבלות.
זרונים אלה זקוקים לשטחי ביצות עצומים כדי לשגשג. הם עלולים להיפגע מזיהום ביצות או מייבושן לצורכי חקלאות ובנייה.
הערות שוליים

↑  זרון אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
זרון עגורי

| זרון עגורי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: זרונים
סוג:: Geranospiza 
מין:: זרון עגורי
שם מדעי
 Geranospiza caerulescens ‏וייו, 1817
תחום תפוצה


זרון עגורי (שם מדעי: Geranospiza caerulescens) הוא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב לסוג זרון ולסוג איה זרונית. זהו המין היחידי בסוגו.
מאפיינים

זהו דורס באורך 46 ס"מ והוא בעל נוצות אפורות עם עניים צהובות גדולות ומקור שחור ובעל רגליים ארוכות וורודות. נוצות הזנב מפוספסות מעט בלבן. למין רגליים ארוכות בעלות "מפרקים כפולים", תופעה הדומה לרגלי האיות הזרוניות מאפריקה.
הזרון מצוי ברחבי ביצות טרופיים בקרבת יערות באמריקה המרכזית ממקסיקו דרומה עד ארגנטינה. רוב זמנו הוא בין העצים על יד המים ושם מתבונן בחיפוש אחר טרף, אליו הוא ממריא בשקט. טרפם העיקרי הוא מכרסמים שונים, עופות, זוחלים וכן דגים. הוא יאכל גם חרקים גדולים וחלזונות.
זוג הזרונים מקימים קן גבוה על העצים.
הערות שוליים

↑  זרון עגורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
זלאטן שחוביץ'

זלאטן שחוביץ' (בסרבית: Златан Шеховић; נולד ב-8 באוגוסט 2000 בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פרטיזן בלגרד.
קריירת מועדונים

שחוביץ' גדל במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-15 בפברואר 2018 הוא הושאל למשך חצי עונה לטלאופטיק מהליגה הסרבית השנייה, במדיה ערך 11 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
בחודש יוני 2018 הוא קודם לסגל הבוגר של פרטיזן בלגרד. ב-12 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על רודאר פלייבליה במסגרת הסיבוב הראשון של הליגה האירופית לעונת 2018/2019. ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסרבית, בהפסד 1-0 לראדניק סורדוליצ'ה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2018/2019. בסך הכל הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון. הוא זכה עם המועדון בגביע הסרבי לעונת 2018/2019.
ב-19 בינואר 2020 חתם שחוביץ' במכבי נתניה מליגת העל הישראלית. ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על הפועל חדרה במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2020/2021. בעונה וחצי הראשונות שלו במועדון הוא ערך 29 הופעות ליגה.
ב-2 באוקטובר 2021 הבקיע שחוביץ' את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על בני סכנין במסגרת המחזור החמישי לעונת 2021/2022.
ב-14 ביוני 2022 חזר לפרטיזן בלגרד.
קריירה בינלאומית

שחוביץ' הוא חלק מסגל נבחרת סרביה עד גיל 21.
תארים

הגביע הסרבי (1): 2018/2019
הערות שוליים

↑  Ja sam Zlatan Šehović − dete Partizana! באתר הרשמי של פרטיזן בלגרד, 14 ביוני 2018 (בסרבית)
↑  מיקי שורץ, זלאטן שחוביץ' חתם במכבי נתניה, באתר ynet, 19 בינואר 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זלאטן שחוביץ'".
זרון אוסטרלי

| זרון אוסטרלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: זרון
מין:: זרון אוסטרלי
שם מדעי
 Circus approximans ‏פיל, 1848
תחום תפוצה


זרון אוסטרלי (שם מדעי: Circus approximans) הוא מין של עוף דורס מהסוג זרון המצוי באוסטרליה והופץ גם לניו זילנד ולאיי האוקיינוס השקט.
מאפיינים

אורכו של הזרון האוסטרלי 50–58 ס"מ, מוטת כנפיו 120–145 ס"מ ומשקלו 580–1,100 גרם בממוצע. הנקבות גדולות יותר מהזכרים.
לדורס זה נוצות חומות עם קצוות כנפיים לבנות-אפורות וראש בהיר מעט. הרגליים בעלות טפרים אימתניים היכולות לקרוע את הטרף וישנה פלומה רכה מאחורי ראשו המשווה מראה של זר, מה שנתן לסוג את שמו.
זהו דורס החי בביצות ובאזורים פתוחים באוסטרליה, אך הופץ גם לניו זילנד, פיג'י, ונואטו, קלדוניה החדשה ואיים נוספים, כולל איים תת-אנטארקטים.
הזרון הוא טורף העל של ניו זילנד והוא ניזון מעופות מים, זוחלים, דו-חיים, יונקים שונים עד גודל של ארנבת, חסרי חוליות ודגים. הוא ניזון גם מנבלות, כולל מקרבנות של תאונות דרכים.
הערות שוליים

↑  זרון אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554105705171
וילפריד סלרס

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1912 מישיגן, ארצות הברית 
 פטירה:  2 ביולי 1989 (בגיל 77) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת גטינגן, אוריאל קולג', אוניברסיטת מדינת ניו יורק בבאפלו, תיכון מונטן 
 מוסדות:  אוניברסיטת פיטסבורג  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת מינסוטה  אוניברסיטת איווה  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מונחה לדוקטורט:  ג'רג' מרקוש
 זרם:  פילוסופיה אנליטית   אסכולת פיסברג   פילוסופיה תהליכית   ריאליזם ביקורתי  אנטי-מסדתנות
 תחומי עניין:  פילוסופיה של הנפש, אפיסטמולוגיה, פרגמטיזם, ביהביוריזם, היסטוריה של הפילוסופיה
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  רוי ווד סלרס, הגל, ויטגנשטיין, רייל, קרנפ, קאנט, קסירר, הוסרל, היידגר, לואיס
 השפיע על:  רוברט ברנדום, ג'ון מקדואל, ריצ'רד רורטי, דניאל דנט, רות מיליקן, ריי בראסייה, רוברט פיפן, טרי פינקרד, ריצ'רד ג' ברנשטיין
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  מלגת רודס (1934) Carus Lectures (1977) 
 
וילפריד סטאלקר סלרס (באנגלית: Wilfrid Stalker Sellars‏; 20 במאי 1912 – 2 ביולי 1989) היה פילוסוף אמריקאי, שפעל ולימד בעיקר באוניברסיטת פיטסבורג. סלרס תרם תרומה לפילוסופיה של הנפש, לאפיסטמולוגיה ולמטאפיזיקה, שאב השראה ממסורות פילוסופיות שונות, וניסח מחדש נטורליזם פילוסופי במונחי "ריאליזם ביקורתי" ומתוך התנגדות לעמדות מסדתניות. סלרס נחשב לאחד הפילוסופים האמריקאים המשפעים במאה ה-20.
ביוגרפיה

אביו היה הפילוסוף הקנדי-אמריקאי רוי ווד סלרס (אנ'), שנחשב לחוקר מוביל במחצית הראשונה של המאה העשרים. ב-1933 וילפריד למד לתואר ראשון באוניברסיטת מישיגן, ובין השנים 1934–1937 באוניברסיטת באפלו ובאוריאל קולג', אוקספורד שם קיבל מלגת רודוס. וקיבל את התואר הגבוה ביותר שלו, תואר שני, ב-1940.
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת במודיעין הצבאי. לאחר מכן לימד באוניברסיטת איווה (1938–1946), אוניברסיטת מינסוטה (1947–1958), אוניברסיטת ייל (1958–1963), ומ-1963 ועד מותו, באוניברסיטת פיטסבורג. הוא כיהן כנשיא האגודה המטפיזית של אמריקה ב-1977. הוא היה מייסד כתב העת "Philosophical Studies".
סלרס ידוע כמבקר של גישות אפיסטימולוגיות של "מסדתנות", שנשענות על מה שכינה "המיתוס של הנתון" ("the Myth of the Given"). עם זאת, מרבית יצירותיו הפילוסופיות מכוונות למטרה הסופית של יישוב דרכים אינטואיטיביות לתיאור העולם (הן אלה של השכל הישר והן הפילוסופיה המסורתית) עם תיאור מדעי נטורליסטי ביוסודו של המציאות. הוא זוכה להערכה רבה הן בשל תחכום רב של הטיעונים והן בשל הטמעתו של נושאים רבים ומגוונים במרדף אחר חזון תקציר. סלרס היה אולי הפילוסוף הראשון שסינתז אלמנטים של פרגמטיזם אמריקאי עם אלמנטים של פילוסופיה אנליטית בריטית ואמריקאית ופוזיטיביזם לוגי אוסטרי וגרמני. עבודתו משקפת גם עיסוק מתמשך במסורת הגרמנית של אידיאליזם טרנסצנדנטלי, בעיקר בספרו "Science and Metaphysics: Kantian Variations" (מדע המטפיזיקה: וריאציות קאנטאניות).
סלרס מת ב-1989 כתוצאה מצריכה ארוכת שנים של באלכוהול.
הגותו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סלרס טבע את המונח הפילוסופי "מרחב הטעמים" (space of reasons). הביטוי מתייחס לשני תחומים:
תיאור הרשת המושגית וההתנהגותית של השפה, שבה בני אדם משתמשים, בכדי לנוע בעולמם באופן איניטליגבילי.
ציון העובדה שדיבורים על "טעמים", "הצדקות אפיסטמיות", ו"כוונות" אינם זהים, ולא בהכרח ניתן למפות דיבור על סיבותיות במובן המדעי הפיזיקלי.
הגותו > "אמפיריציזם ופילוסופיה של הנפש"

יצירתו המפורסמת ביותר של סלרס היא, "אמפיריציזם ופילוסופיה של הנפש" (Empiricism and the Philosophy of Mind) משנת 1956. בחיבור זה סלרס מבקר את ההשקפה שידע הכרתי יכול להיות בלתי תלוי בתהליכים המושגיים הכרוכים בתפיסתו. הוא כינה השקפה זו "המיתוס של הנתון", וייחס אותה לתיאוריות ידע שעורכות רדוקציה ל"נתון-חושי" (sense-data).
העבודה מתמקדת בכמה תיאוריות, ובייחוד בפרגמטיזם-הקאנטיאני של סי. איי לואיס (C. I. Lewis) ובפוזיטיביזם הלוגי של רודולף קרנפ. סלרס מציג את "המיתוס של ג'ונס", משל שנועד כדי להגן על האפשרות של תפיסת עולם ביהביוריסטית קפדנית. המשל מסביר כיצד ניתן לייחס מחשבות, פעולה נבונה ואפילו חוויה פנימית סובייקטיבית לאנשים בתוך מודל מדעי. סלרס השתמש בשבט בדיוני, ה"רייליאנים", מכיוון שהוא רצה להתייחס ל-"The Concept of Mind" של גילברט רייל.
רעיון ה"מיתוס" של סלרס, שהושפע גם מארנסט קסירר, אינו בהכרח שלילי. הוא ראה בו משהו שיכול להיות שימושי באופן אחר, במקום לשפוט אותו רק כאמיתי או כשקרי. הוא התכוון לאחד את ההתנהגות המושגית של "מרחב הסיבות" עם המושג של חווית חושים סובייקטיבית. זו הייתה אחת המטרות המרכזיות ביותר שלו, ולפיכך עבודתו המאוחרת תוארה כקאנטיאנית.
הגותו > "שפת התיאוריות"

במאמרו "שפת התיאוריות" (The Language of Theories) משנת 1961, מציג סלרס את מושג "האמפיריציזם הקנטיאני". האמפיריציזם הקנטיאני מבחין בין:
טענות שבדיקתן מצריכה נטישה או שינוי של מערכת המושגים שעלפיהן מסוגרים אותן (כלומר, שינוי של מערכת העקרונות המכוננים הניתנים לפיליביליות העומדים בבסיס הידע)
טענות שניתנות לבדיקה על בסיס תצפיות שנוסחו במונחים של מערכת מושגים שנשארה קבועה לאורך כל הדרך.
הגותו > "פילוסופיה והתמונה המדעית של האדם"

ב"פילוסופיה והתמונה המדעית של האדם" (Philosophy and the Scientific Image of Man) משנת 1962 מבחין סלרס בין "התמונה הגלויה" (manifest image) לבין "התמונה המדעית" (scientific image) של העולם.
התמונה הגלויה – כולל כוונות, מחשבות ותדמיות. סלרס מאפשר לשפר את הדימוי הגלוי באמצעות 'אינדוקציה קורלציונית' (correlational induction), תוך שהוא הוא שולל את קיומן של ישויות בלתי ניתנות לתפיסה.
התמונה המדעית – מתארת את העולם במונחים של מדעי הפיזיקה התאורטית. הוא כולל מושגים כמו סיבתיות ותיאוריות לגבי חלקיקים וכוחות.
שתי התמונות לעיתים משלימות זו את זו, ולפעמים סותרות. כך, התמונה הגלויה כוללת טענות מעשיות או מוסריות, בעוד שהתמונה המדעית לא. אולם נוצר קונפליקט, כאשר המדע אומר לנו שאובייקטים מוצקים לכאורה, למעשה מורכבים בעיקר מחלל ריק. סלרס מכוון לחזון סינופטי, שבו הדימוי המדעי מקבל עדיפות אולטימטיבית במקרים של קונפליקט, לפחות ביחס לתיאורים והסברים אמפיריים.
פעילות פוליטית

סלרס, שאביו היה סוציאליסט, היה מעורב בפוליטיקה השמאלנית. כסטודנט באוניברסיטת מישיגן, וילפריד סלרס היה אחד מהחברים המייסדים של הבית הקואופרטיבי הצפון-אמריקאי הראשון לסטודנטים באוניברסיטה, שנקרא אז "הבית הסוציאליסטי של מישיגן" (אנ'). הוא גם פעל למען המועמד הסוציאליסטי נורמן תומאס (אנ') חבר SPA – המפלגה הסוציאליסטית האמריקאית (אנ').
מורשתו

רוברט ברנדום, עמיתו הצעיר בפיטסבורג, כינה את סלרס לצד וילארד ואן אורמן קווין כאחד מבין "שני הפילוסופים העמוקים והחשובים ביותר בדורותיהם". השאיפה של סלרס לפילוסופיה סינופטית המאחדת את ההשקפות היומיומיות והמדעיות של המציאות היא הבסיס והארכיטיפ של מה שנקרא לפעמים אסכולת פיטסבורג, שחבריו כוללים את ברנדום, ג'ון מקדואל וג'ון האוגלנד, הנקראת לעיתים גם אסכולת ההגליאניזם האנליטי.
פילוסופים אחרים שהושפעו מאוד מסלרס משתרעים על כל הספקטרום של פילוסופיה אנליטית בת זמננו, נאו-פרגמטיזם (ריצ'רד רורטי) מטריאליזם אלימינטיבי (פול צ'רצ'לנד) ורציונליזם (לורנס בונז'ור). בין ממשיכי דרכו ניתן לציין גם את רוברט ברנדום, רות מיליקן וריי בראסייה. עבודתו של סלרס השפיע בין היתר גם ההגות הפמיניסטית של קוויל קוקלה (אנ').
אוסף של מאמרים המוקדש לסלרס תחת הכותרת Sellars and his Legacy פורסם על ידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד בשנת 2016.
ביבליוגרפיה

Pure Pragmatics and Possible Worlds-The Early Essays of Wilfrid Sellars, [PPPW], ed. by Jeffrey F. Sicha, (Ridgeview Publishing Co; Atascadero, CA; 1980). [Contains a long introductory essay by Sicha and an extensive bibliography of Sellars's work through 1979.]
Science, Perception and Reality, [SPR], (Routledge & Kegan Paul Ltd; London, and The Humanities Press: New York; 1963) [Reissued in 1991 by Ridgeview Publishing Co., Atascadero, CA. This edition contains a complete bibliography of Sellars's published work through 1989.]
Philosophical Perspectives, [PP], (Charles C. Thomas: Springfield, IL; 1967). Reprinted in two volumes, Philosophical Perspectives: History of Philosophy and Philosophical Perspective: Metaphysics and Epistemology, (Ridgeview Publishing Co.; Atascadero, CA; 1977).
Science and Metaphysics: Variations on Kantian Themes. [S&M], (Routledge & Kegan Paul Ltd; London, and The Humanities Press; New York; 1968). The 1966 John Locke Lectures. [Reissued in 1992 by Ridgeview Publishing Co., Atascadero, CA. This edition contains a complete bibliography of Sellars's published work through 1989, a register of Sellars's philosophical correspondence, and a listing of circulated but unpublished papers and lectures.]
Essays in Philosophy and Its History, [EPH], (D. Reidel Publishing Co.; Dordrecht, Holland; 1975).
Naturalism and Ontology, [N&O], (Ridgeview Publishing Co.; Atascadero, CA: 1979). [An expanded version of the 1974 John Dewey Lectures]
The Metaphysics of Epistemology: Lectures by Wilfrid Sellars, edited by Pedro Amaral, (Ridgeview Publishing Co.; Atascadero, CA; 1989). [Contains a complete bibliography of Sellars's published work through 1989.]
Empiricism and the Philosophy of Mind [EPM*], edited by Robert Brandom, (Harvard University Press.; Cambridge, Massachusetts; 1997). [The original, 1956, version of [EPM] (see below), lacking footnotes added in [SPR], with an Introduction by Richard Rorty and Study Guide by Brandom.]
Kant and Pre-Kantian Themes: Lectures by Wilfrid Sellars, edited by Pedro Amaral, (Ridgeview Publishing Co.; Atascadero, CA: 2002). [A transcription of Sellars's Kant lectures, plus essays on Descartes, Locke, Spinoza, and Leibniz.]
Kant's Transcendental Metaphysics: Cassirer Lecture Notes and Other Essays, edited by Jeffrey F. Sicha, (Ridgeview Publishing Co.; Atascadero, CA: 2002). [Contains a complete bibliography of Sellars's published work, philosophical correspondence, and circulated manuscripts through 2002.]
לקריאה נוספת

McDowell, John. Mind and World. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1996.
Rorty, Richard. Philosophy and the Mirror of Nature. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 1979.
הערות שוליים

↑  "A Philosopher Who Shattered Our Complacency". The New York Times. 15 באוגוסט 1989. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sellars, Roy Wood – Internet Encyclopedia of Philosophy". www.iep.utm.edu.
↑  Archived at Ghostarchive and the Wayback Machine: "Introduction to Wilfrid Sellars lecture, Naturalism and Ontology". YouTube.
↑  deVries, Willem (30 ביוני 2017).  Zalta, Edward N. (ed.). Wilfrid Sellars – The Stanford Encyclopedia of Philosophy. Metaphysics Research Lab, Stanford University – via Stanford Encyclopedia of Philosophy. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Susanna Felder". www.ditext.com.
↑  "EMPIRICISM AND THE PHILOSOPHY OF MIND". ditext.com.
↑  Tobias Endres, "ERNST CASSIRER’S INFLUENCE ON THE PHILOSOPHY OF WILFRID SELLARS"
↑  Brassier, Ray, Nihil Unbound (2007) p.3
↑  Jones, Jim (2007–2008). "Remembering the Mich House founders" (PDF). The Alumni Cooperator. Ann Arbor, Michigan: Inter-Cooperative Council: 15.
↑  "Wilfrid Sellars". The Stanford Encyclopedia of Philosophy. Metaphysics Research Lab, Stanford University. 2021.
↑  Chauncey Maher, The Pittsburgh School of Philosophy.
↑  Robert Brandom, A Spirit of Trust: A Reading of Hegel's Phenomenology, Harvard University Press, 2019.
↑  deVries, Willem A. "Hegel's Revival in Analytic Philosophy".
↑  Rebecca Kukla, "Objectivity and Perspective in Empirical Knowledge".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302651405171  PLWABN: 9810569003005606  BIBSYS: 90081845  BnF: cb12006504n (data)  CiNii: DA01073134  GND: 118613049  ISNI: 0000 0001 0922 8130  LCCN: n50006855  LNB: 000017135  MGP: 157943  NDL: 00526060  NKC: jn20011210145  NTA: 069004404  SELIBR: 208354  SUDOC: 030542537  VcBA: 495/102817  VIAF: 88661525   WorldCat (עם VIAF): 88661525
ויליאם אלפרד פאולר

| --- | --- |
ויליאם אלפרד פאולר בלוס אלמוס בשנת 1944
ויליאם אלפרד פאולר בלוס אלמוס בשנת 1944
 לידה:  9 באוגוסט 1911 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במרץ 1995 (בגיל 83) פסדינה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה ואסטרופיזיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  אוניברסיטת המדינה של אוהיו 
 מנחה לדוקטורט:  צ'ארלס כריסטיאן לאוריטסן 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  דונלד ד. קלייטון, ג'ון ריצ'רד בונד, Alvin V. Tollestrup, ארתור מקדונלד 
 פרסים והוקרה:  פרס וטלסן (1973)  המדליה הלאומית למדעים (1974)  מדליית אדינגטון (1978)  פרס נובל לפיזיקה (1983)  אביר בלגיון הכבוד 
 הערות:  על שמו כוכב הלכת המינורי (Williefowler)
 
ויליאם אלפרד "וילי" פאולר (באנגלית: William Alfred "Willie" Fowler;‏ 9 באוגוסט 1911 – 14 במרץ 1995) היה אסטרופיזיקאי אמריקאי שהתעסק בתהליכים גרעיניים בכוכבים. הוא היה מפורסם בעיקר בשל זכייתו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1983 וגם בשל פרסום מאמר ביקורת בשנת 1957 בנושא "נוקליאוסינתזה כוכבית" ביחד עם פרד הויל, ג'פרי ברבידג ומרגרט ברבידג'. פאולר ועמיתיו בקלטק נחשבים למייסדי התחום של אסטרופיזיקה גרעינית.
קורות חיים

פאולר נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה לג'ון מקלאוד וג'ני סאמרס ווטסן פאולר. לפאולר יש שני אחים צעירים ארתור ווטסון פאולר ונלדה פאולר ווד. הוא גדל בלימה שבאוהיו בשל עבודתו של אביו, אך הוא ומשפחתו חזרו כל קיץ לפיטסבורג.
פאולר למד בבית ספר הוראס מאן ובתיכון לימה המרכזי באוהיו. הוא היה נשיא השכבה הבוגרת בשנת 1929. מוריו עודדו אותו להתעניין בהנדסה ובמדע. בנוסף לתחום המדע והטכנולוגיה, הוא למד בתיכון גם ארבע שנים לטינית.
בסיום הלימודים בתיכון בשנת 1933, פאולר למד באוניברסיטת אוהיו, שם היה חבר באחוות "טאו קאפה אפסילון", הנדסת קרמיקה בגלל שזכה בפרס על מאמר שכתב בנושא ייצור צמנט פורטלנד. כל הסטודנטים להנדסת קרמיקה למדו בנוסף גם מתמטיקה ופיזיקה. הוא הוקסם מפיזיקה ונרשם בשנתו השנייה ללמוד הנדסה פיזיקלית. מרציו באוניברסיטת אוהיו הגדילו את העניין שלו בפיזיקה ניסויית, וויליארד בנט התיר לו לעשות את התזה שלו לתואר ראשון ב"מיקוד של אלומות אלקטרונים" במעבדה שלו.
בסיום לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת אוהיו, הוא המשיך ללימודי דוקטורט בפיזיקה גרעינית בקלטק אצל צ'ארלס לאוריטסן. הוא היה ההשפעה הגדולה הראשונה בחייו של פאולר. הוא פיקח על עבודת הדוקטורט שלו, שהייתה בנושא "רדיואקטיביות של יסודות נמוכי מספר אטומי". לאוריטסן לימד את פאולר דברים רבים, אך יותר מכל הוא לימד אותו כיצד ליהנות מפיזיקה.
בשנת 1939 מונה פאולר לפרופסור ובשנת 1946 הפך לפרופסור מן המניין במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק), ובמהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד על פרויקט מנהטן ותרם למאמץ האמריקאי בפיתוח נשק גרעיני.
פרד הויל היה ההשפעה הגדולה השנייה בחייו של פאולר. הוא לימד אותו מהי נוקליאוסינתזה בכוכבים (תגובות היתוך בכוכבים). בשנת 1957 הגיעו לשיאם מאמציהם המשותפים של פאולר, הויל, ג'פרי ומרגרט ברבידג' בפרסום מאמר מפתחלהתמודדות עם הבעיה של יצירת היסודות בכוכבים בשם "סינתזה של יסודות בכוכבים", שבו פאולר הראה כי כל היסודות מפחמן ועד אורניום יכולים להיות מיוצרים על ידי תהליכים גרעיניים בכוכבים שמתחילים במימן ובהליום. מאמר זה שפך אור על תאוריית המפץ הגדול. על פי התאוריה של פאולר, אחרי המפץ הגדול, יסודות קלים התחברו יחד ויצרו יסודות כבדים יותר. תאוריה זו, הקרויה נוקליאוסינתזה כוכבית, הסבירה את היווצרותם של כל היסודות הכימיים ביקום. מאוחר יותר מחקר אישר את תאוריה זו.
אחרי שנת 1964 התעסק פאולר גם בבעיות תאורטיות הקשורות לסופרנובות, קריסה כבידתית, היווצרות יסודות קלים ונייטרונים, ובשנת 1983 זכה פאולר בפרס נובל לפיזיקה על עבודתו בתחום נוקליאוסינתזה בכוכבים. לאחר מכן חקר פאולר על פליטת קרינת רדיו של קוואזרים ותפקוד של חלקיקים תת-אטומיים, כגון נייטרונים. על כך קיבל את מלגת קרל ג'נסקי בשנת 1988.
בשנת 1940 התחתן פאולר ונולדו לו שתי בנות. בשנת 1988 נפטרה אשתו הראשונה של פאולר ובשנת 1989 הוא התחתן בשנית. ב – 14 במרץ בשנת 1995 נפטר פאולר בפסדינה שבקליפורניה בגיל 83 עקב אי-ספיקת כליות. הוא היה חובב של רכבות קיטור והחזיק באוסף של דגמי רכבות קיטור בגדלים שונים. על שמו נקרא כוכב הלכת הננסי Williefowler#12137.
קורות חיים > פרסים

1954 - פאולר זכה במלגת גוגנהיים שמוענקת על ידי הקרן לזיכרון לג'ון סימון גוגנהיים בקטגוריית מדעי הטבע. המלגה מוענקת לאישים אשר "הוכיחו יכולות אקדמאיות יוצאות דופן או יצירתיות יוצאת דופן בתחומי האמנות".
1963 - פאולר זכה ב"מלגת הנרי נוריס ראסל" (Henry Norris Russell Lectureship) על ידי האגודה האמריקאית לאסטרונומיה.
1965 - פאולר זכה ב"מדליית ברנרד על שירות ראוי לשבח למדע" שניתנת כל חמש שנים על ידי ההמלצות של האקדמיה הלאומית למדעים.
1969 - פאולר זכה פרס מפעל אפולו שניתן על ידי נאס"א לאנשים ולצוותים שסייעו לאפולו 11 לנחות על פני השטח של הירח.
1970 - פאולר זכה בפרס טום בונר לפיזיקה גרעינית על כך שהוביל מחקר בנושא תהליכים גרעיניים והגדיל את ההבנה שלנו את מקור היסודות ואבולוציית הכוכבים.
1973 - פאולר זכה בפרס וֶטלֶסֶן (Vetlesen Prize) שמוענק על ידי אוניברסיטת קולומביה על הישגים מדעיים שמספקים הבנה ברורה יותר של כדור הארץ, ההיסטוריה שלו או יחסיו עם היקום.
1974 - פאולר קיבל את פרס "המדליה הלאומית למדעים" שמוענקת על ידי הקרן הלאומית למדע (ארצות הברית) ליחידים בתחומי המדע וההנדסה.
1978 - פאולר קיבל את "מדליית אדינגטון" על שם האסטרונום הבריטי ארתור אדינגטון המוענקת על ידי האגודה האסטרונומית המלכותית של בריטניה על חקירה איכותית של אסטרופיזיקה תאורטית.
1979 - פאולר זכה במדליית הזהב על שם קתרין וולף ברוס על ידי האגודה האסטרונומית הפסיפית בעבור מפעל חיים והישגים יוצאי דופן בתחום האסטרונומיה.
1983 - פאולר זכה ביחד עם סוּבּרהמַניאן צַ'נדראסֶקאר בפרס נובל לפיזיקה על מחקריו הניסויים והתאורטיים של התגובות הגרעיניות הנוגעות ליצירת היסודות הכימיים שיש ביקום. הפרס חולק באופן שווה בינו לבין צַ'נדראסֶקאר.
1988 - פאולר זכה ב"מלגת קרל ג'נסקי" שניתן כדי להכיר בתרומה יוצאת דופן לתחום אסטרונומיית הרדיו. פאולר זכה בפרס זה על מחקריו בתחום הגיל של היקום הנראה לעין.
1989 - פאולר קיבל את אות לגיון הכבוד מידי הנשיא הצרפתי פרנסואה מיטראן.
ראו גם

רשימת זוכי מלגת גוגנהיים (באנגלית)
רשימת זוכי מלגת הנרי נוריס ראסל (באנגלית)
רשימת זוכי מדליית ברנרד (באנגלית)
רשימת זוכי פרס וטלסן (באנגלית)
רשימת זוכי המדליה הלאומית למדעים (באנגלית)
חואן פוית

חואן מרקוס פוית (בספרדית: Juan Marcos Foyth; נולד ב-12 בינואר 1998) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת הבלם בוויאריאל ובנבחרת ארגנטינה.