stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רג'יה סבהה
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
המבנה הבסיסי של הפרלמנט ההודי כבית מחוקקים דו-ביתי, נלקח בהשראה מהמערכת שנהגה בהודו הבריטית, בה הוקמה ב־1920 המועצה המחוקקת האימפריאלית כבית מחוקקים דו-ביתי, מועצת המדינה והאספה המחוקקת המרכזית. שני גופים אלו פעלו עד ל־14 באוגוסט 1947 ופוזרו תחת חוק עצמאות הודו, כאשר האספה החוקתית של הודו תופסת את מקומם כגוף המחוקק הזמני של המדינה החדשה.
ב־1952, לאחר קיום הבחירות הראשונות בהודו, בהן נבחרו חברי הלוק סבהה לצד חברי האספות המחוקקות המדינתיות במדינות השונות בהודו, נערכו בחירות בגופים החדשים לבחירת חברי מועצת המדינות.
עם הקמת מועצת המדינות ב-1952 היו בו 216 חברים, 204 נבחרים על ידי מדינות הודו ו-12 ממונים. ב-1953 הביא פיצול אנדרה ממדינת מדראס להגדת המספר בשלושה, כאשר במקום 27 שהיו למדינה קודם החלוקה מונו 18 נציגים ו-12 לאנדרה, שהגדילו את המספר הכולל ל-219. בעקבות חוק ארגון מחדש של המדינות והחקקה הנלווה עליו ב-1956, שהביאה לארגון מחדש של מדינות הודו, הוגדל המספר ל-232.
ב־1954 שינתה מועצת המדינות את שמה לגרסה ההינדית רג'יה סבהה.
בעקבות הארגון מחדש של מדינות צפון-מזרח הודו ב-1971, גדל מספר חברי הבית מ-240 ל-243, כששלושה נבחרים חדשים צורפו לבית.
התנאים לחברות ברג'יה סבהה

סעיף 84 בחוקת הודו קובע את הכשירויות לחברות בפרלמנט. חבר ברג'יה סבהה חייב:
להיות אזרח הודו.
להישבע אמונים ולחתום עליה בפני אדם שהוסמך לכך על ידי ועדת הבחירות המרכזית.
להיות בן 30 לפחות.
להיבחר על ידי בתי המחוקקים של המדינות והטריטוריות של הודו.
להיות בעל עבר פלילי נקי.
להיות מסוגל לשלם את חובותיו הכספיים.
לא להחזיק במשרה בממשלת הודו.
להיות שפוי בדעתו.
להיות בעל כישורים אחרים שנקבעים בחוק ההודי.
הגבלות

חוקת הודו מגבילה חלק מסמכויותיו של הרג'יה סבהה, מה שהופך את הלוק סבהה לחזק יותר בנושאים מסוימים.
הגבלות > חקיקה בעניינים כספיים

לפי החוק ההודי, רק הלוק סבהה יכול להתחיל חקיקה בעניינים כספיים. לאחר שהלוק סבהה מעביר חוק כספי, ומעביר אותו לרג'יה סבהה, לרג'יה סבהה יש 14 ימים בלבד להחזיר אותו (מתוקן או לא) ללוק סבהה, אם לא עשה כן, החוק נחשב כאילו עבר בשני הבתים. כמו כן, אם הלוק סבהה דוחה את התיקונים שהציע הרג'יה סבהה, החוק נחשב כאילו עבר בשני הבתים, בצורה בה העביר אותו הלוק סבהה. הרג'יה סבהה אינו יכול לתקן חקיקה כספית בלי שהלוק סבהה יעביר את אותו התיקון.
הגבלות > ישיבה משותפת

סעיף 108 לחוקה קובע את התנאים לקיום ישיבה משותפת. כאשר בית אחד דוחה הצעת חוק שעבר בבית השני, ובמשך שישה חודשים לא ננקטת אף פעולה ליישוב העניין, או אם לא הושגה הסכמה בין הבתים לגבי תיקונים בחוק; אזי יכנס הנשיא, בעצת הממשלה, ישיבה משותפת של הפרלמנט. יושב ראש הישיבה הוא יושב ראש הלוק סבהה. במשך כל קיומה של הרפובליקה ההודית התקיימו שלוש ישיבות כאלו:
1961: חוק איסור נדוניה, 1958.
1978: חוק שירותי בנקאות, 1977 (תיקון: ביטול החוק).
2002: חוק למניעת טרור, 2002.
הגבלות > אי אמון

שלא כמו הלוק סבהה, הרג'יה סבהה לא יכול להפיל את ממשלת הודו בהצעת אי אמון.
סמכויות

הרג'יה סבהה בא לייצג את המדינות והטריטוריות של הודו, ולכן מוענקת לו הסמכות להגן על האיחוד ההודי.
סמכויות > יחסים בין מדינות

החוקה מקנה לפרלמנט את הסמכות לחוקק חוקים הנוגעים בענייני הפנימיים של המדינות, אך בתנאי שהרג'יה סבהה יאשר ברוב של שני שלישים החלטה המאפשרת זאת. הממשלה לא יכולה להתקין תקנות הנוגעות לעניינים הפנימיים של המדינות מבלי אישור הרג'יה סבהה.
סמכויות > יצירת שירותים כלל ארציים

הרג'יה סבהה יכול ברוב של שני שלישים לאשר החלטה המעניקה לממשלה סמכות להתקין שירותים כלל ארציים, דוגמת בתי משפט.
חברות והרכב

לכל מדינה ייצוג יחסי לפי גודל אוכלוסייתה, להלן ההרכב הנוכחי של הרג'יה סבהה.
| שם המדינה או הטריטוריה | מספר החברים | שם המדינה או הטריטוריה | מספר החברים |
| --- | --- | --- | --- |
| אנדרה פרדש | 11 | מגהלאיה | 1 |
| ארונאצ'ל פרדש | 1 | מיזוראם | 1 |
| אסאם | 7 | נאגאלנד | 1 |
| ביהר | 16 | טריטוריית הבירה הלאומית דלהי | 3 |
| צ'האטיסגאר | 5 | אודישה | 10 |
| גואה | 1 | פודוצ'רי | 1 |
| גוג'ראט | 11 | פנג'אב | 7 |
| הריאנה | 5 | ראג'סטאן | 10 |
| הימאצ'ל פרדש | 3 | סיקים | 1 |
| ג'אמו וקשמיר | 4 | טאמיל נאדו | 18 |
| ג'הרקאנד | 6 | טלנגנה | 7 |
| קרנאטקה | 12 | טריפורה | 1 |
| קרלה | 9 | אוטר פרדש | 31 |
| מאדהיה פרדש | 11 | אוטראקהאנד | 3 |
| מהאראשטרה | 19 | מערב בנגל | 16 |
| מניפור | 1 |  |  |
| סך הכל | סך הכל | 233 | 233 |

| מינויים נשיאותיים | מינויים נשיאותיים | 12 | 12 |
| סך הכל | סך הכל | 245 | 245 |
ראו גם

הפרלמנט ההודי
לוק סבהה
פוליטיקה של הודו
בתי מחוקקים לפי מדינה
הערות שוליים

↑  Cehpter IV: Compositiom of the Legislative Bodies, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 13–14
↑  The early years of India's Parliament, PRS Legislative Research
↑  The North-Eastern Areas (Reorganisation) Act, 1971, s. 10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 126696-2  VIAF: 305056023   WorldCat (עם VIAF): 305056023
אלברטו ישראל אררה

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1913 לאריסה, יוון 
 פטירה:  אוגוסט 1944 (בגיל 31) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  יוון 
 
אלברטו ישראל אררה (יוונית: Αλβέρτος Ερρέρα; 15 בינואר 1913 –  אוגוסט 1944) היה יהודי יווני, חבר בתנועת ההתנגדות היוונית וחלק מהזונדרקומנדו של אושוויץ בירקנאו ממאי עד אוגוסט של שנת 1944.
קורות חיים

אלברטו ישראל אררה נולד בסלוניקי והתגורר בלאריסה שם התחתן והקים סופרמרקט. היה סרן בצבא ההלני, בחיל הים עד פרוץ המלחמה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף לצבא הפרטיזני בתור מייבא מזון.
ב-24 במרץ 1944 אררה נעצר על ידי המשטרה הגרמנית ונשלח למחנה הריכוז חיידרי. ב-2 באפריל הוא גורש וב-11 באפריל הגיע לאושוויץ. מספרו היה 182,552.
הצוות של אררה היה אחראי לצילומם של תמונות הזונדרקומנדו, העדות המצולמת היחידה לרצח בתאי הגזים ולשריפת הגופות במחנה ההשמדה.
אררה הנהיג את היהודים היווניים במסגרת מרד הזונדרקומנדו באושוויץ. הוא ניסה לברוח מהמחנה ב-12 באוגוסט 1944, אך נתפס והוצא להורג. גופתו נתלתה על גבי שער הכניסה למחנה, כדוגמה לשאר האסירים.
ב-7 באוקטובר 1944, לאחר ש-60 איש מתוך אנשי הזונדרקומנדו נשארו והבינו שהגרמנים מתכוונים לחסלם, הם הציתו את המשרפות ותקפו את שומרי האס-אס באמצעות פטישים, גרזנים ואבנים. הם הרגו קאפו וכמה אנשי אס-אס. כמאה אסירים נמלטו מבירקנאו אך כמעט כולם נתפסו ונרצחו על ידי האס-אס.
אררה צוין לשבח בשנות ה-80 על ידי ממשלת יוון על פועלו במלחמת העולם השנייה.
ראו גם

ליאון כהן
הערות שוליים

↑  גדעון גרייף, ואיתמר לוין, מרד באושוויץ, 2017
↑  אתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
↑  Steven B. Bowman, The Agony of Greek Jews, 1940–1945, סטנפורד קליפורניה, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1203262914  VIAF: 3603158005997802100007   WorldCat (עם VIAF): 3603158005997802100007
אודו פון ווירש

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1895 Zwanowice, רפובליקת פולין 
 פטירה:  14 בינואר 1983 (בגיל 87) ביבראך אן דר ריס, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה, גרמניה הנאצית, גרמניה המערבית 
 תפקיד:  חבר הרייכסטאג של רפובליקת ויימאר  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית  חבר הלאנדטאג של פרוסיה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  צלב הכבוד  אות הזהב המפלגתי 
 
אודו גוסטב וילהלם אגון פון ווירש (בגרמנית: Udo Gustav Wilhelm Egon von Woyrsch, ‏24 ביולי 1895‏– 14 בינואר 1983) היה מפקד אס אס בכיר בגרמניה הנאצית, האחראי על הוצאה לפועל של מדיניות הגזע במהלך מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם הראשונה

מתחילת 1914 עד 9 בפברואר 1919, ווירש שירת בצבא הגרמני כחייל זוטר במהלך מלחמת העולם הראשונה. מ-10 בפברואר 1919 עד 23 באוגוסט 1920, ווירש היה מקושר עם ארגון בשם "גרנץ שוץ" (״הגנת גבולות״). הוענק לו צלב הברזל (דרגה ראשונה).
קריירה נאצית

לפי ההיסטוריון ריצ'רד גרונברגר, ווירש היה חבר בפרייקור במהלך שנות 1920. ווירש הצטרף למפלגה הנאצית והאס אס. היינריך הימלר הטיל עליו לארגן את ה-SS בשלזיה הנאצית, כשלעצמו ווירש נהיה המפקד הראשון של ה-SS-oberabschnitt südost (אנ') (פלוגת פיקוד שהפעילה פעולות SS במערב גרמניה). ב-1933, ווירש נבחר לרייכסטאג. הוא היה מפקד האס אס והמשטרה באלבה. ב-1934 ווירש השתתף בליל הסכינים הארוכות, והורה על הוצאתו להורג של יריבו מה-SS, אמיל סמבאך. ב-30 ביוני 1934, הוא לקח פיקוד בשלזיה, ולפי פקודות הרמן גרינג אסר מספר מנהיגי אס אה, פירק את נשקם של כל שומרי מפקדת אס אה והתיישב במשרדי משטרת ורוצלב. אנשיו הוציאו להורג מספר קציני אס אה בעקבות סכסוך פרטי. ווירש היה בידידות קרובה עם היינריך הימלר וריינהרד היידריך, והיווה חלק מצוותו הפרטי של הימלר. ב-1 בינואר 1935 הוא קודם לאס אס אובר-גרופנפיהרר הדרגה השנייה הגבוהה ביותר ב-SS.‏
איינזצגרופן

בספטמבר 1939 ווירש פיקד על האיינזצגרופן, האחראים על השלטת טרור ורציחת אוכלוסיית יהדות פולין. ווירש היה אחראי על כמה מטבחי היהודים הקטלניים ביותר בפולין ב-1939, ובצפון-מזרח שלזיה הוא הוביל את הקבוצה שרצחה 500 יהודים בקטוביץ, בנדין וסוסנוביץ. האכזריות של האייזנצגרופן בקטוביץ הייתה כה נוראית שכמה קציני ורמאכט קישרו עצמם לגסטפו כדי לסגת מהאחריות על המעשים. עם זאת, הרבה מפקדי צבא זוטרים תמכו נמרצות בקמפיין של ווירש.
בין 20 באפריל 1940 לפברואר 1944, ווירש היה מפקד האס אס והמשטרה בכיר במחוז צבאי IV ומפקד מחוז דרזדן. ווירש הודח ממשרתו ב-1944 בשל אי כשירות.
משפט והרשעות

ווירש נעצר בידי הבריטים מ-1945 עד 1948. ב-1948, הוא נשפט ל-20 שנה בכלא בגין השתתפותו בליל הסכינים הארוכות ב-1934. עם זאת, הוא שוחרר ב-1952. הוא נשפט שוב ב-1957 ונשלח לעשר שנים בכלא.
לקריאה נוספת

Genealogisches Handbuch des Adels, Adelige Häuser A Band VII, Seite 403, Band 34 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn), 1965, ISSN 0435-2408
(in German) Birn, Ruth Bettina : Die Höheren SS- und Polizeiführer. Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten. Droste Verlag, Düsseldorf, 1986, ISBN 3-7700-0710-7
Browning, Christopher, and Matthäus, Jürgen. The Origins of the Final Solution - The Evolution of Nazi Jewish Policy, September 1939 - March 1942. University of Nebraska Press, 2004, ISBN 0-8032-1327-1
(in German) Klee, Ernst: Das Personenlexikon zum Dritten Reich. Fischer, Frankfurt am Main 2007, ISBN 978-3-596-16048-8 (Aktualisierte 2. Auflage)
Richard Grunberger, Hitler's SS (1970), ISBN 978-0-440-03653-1
Christopher Ailsby, SS: Role of Infamy (1997), ISBN 978-0-7603-0409-9
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Reichstag official records digital database
↑  Grunberger Richard, Hitler's SS, 1970, עמ' 42
↑  Evans, Richard J, The Third Reich in Power, Penguin, 2006
↑  Ailsby, Christopher, SS: Role of Infamy, 1997, עמ' 183
1 2  Gerwarth, Robert, Hitler's Hangman: The Life of Heydrich, Yale University Press., 2011
↑  Browning, Origins of the Final Solution, עמ' 16-19, 21, 29
1 2  Matthäus, Jürgen; Böhler, Jochen; Mallmann, Klaus-Michael, War, Pacification, and Execution, 1939: The Einsatzgruppen in Poland, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13750400x (data)  GND: 121027562  ISNI: 0000 0000 9993 2043  LCCN: no99046697  SNAC: w6kb8g45  VIAF: 31630708   WorldCat (עם VIAF): 31630708
אימרה באן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1890 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 בנובמבר 1944 (בגיל 54 בערך) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Friedler Imre 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1913) 
 
אימרה באן (במקור פרידלר עד 1912, בהונגרית: Bán Imre;‏ מזברן, 20 ביוני 1890 – בודפשט, 30 בנובמבר 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, משפטן, היסטוריון של הטכנולוגיה. עבודתו כהיסטוריון הייתה פורצת דרך בתחום שעסק בו ויחיד במינו באותה התקופה בהונגריה.
קורות חיים

אימרה פרידלר נולד במשפחה יהודית כבנם של דויד פרידלר ושל מריה ציגלר. הוא השלים את לימודי המשפטים שלו בנאג'ווארד. בשנת 1913, וקיבל תואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת בודפשט למדע (שמה היום איניברסיטת אטווש לוראנד). בשנים 1915 עד 1918 לחם במלחמת העולם הראשונה כסגן (כבר במילואים).
ב-1920 הוא ניגש לבחינות לשכת עורכי הדין. בין 1920 לבין 1923, הוא שירת במחלקה המשפטית של התעשיות המאוחדות Nagybátony-Újlaki. בין 1923 לבין 1941, היה היועץ המשפטי וראש המחלקה המשפטית של מכרות הפחם שלגוטריאן Salgótarjáni Kőszénbánya Rt (אחד ממכרות הפחם הגדולות בהונגריה), ולאחר מכן סמנכ"ל החברה. בין 1932 לבין 1941 הוא היה גם ראש מחלקת לביטוח סוציאלי והיועץ המשפטי של ההתאחדות הלאומית לכרייה ולמטאלורגיה בהונגריה. ב-1941 פוטר מעבודתו בגלל מוצאו היהודי.
הוא עסק רבות בזכויות כרייה. אסף ופרסם את כל החוקים והתקנות שנגעו לכרייה בממלכת הונגריה. כריית הפחם ההונגרית השיגה תוצאות חשובות. באן חקר במחקר מקיף הן את התקופה המודרנית של המאה ה-20 והן את התקופה המוקדמת של המאות ה-18 וה-19. הוא היה המחבר של עבודת הסוציולוגיה ההונגרית הראשונה על המכרות.
לאחר הכיבוש הגרמני של המדינה (מבצע מרגרטה), הוא נרצח על ידי בריוני מפלגת צלב החץ.
ב-15 בספטמבר 1925 התחתן עם אנה סאנה בבודפשט.
מחקריו ועבודותיו

חוק הכרייה ההונגרי. האוסף המלא של החוקים, התקנות הצווים, וההחלטות בעלות חשיבות עקרונית בנוגע לכרייה (חלקים עם Ödön Alliquander ועם Ernő Tassonyi, בודפשט, 1931)
נתונים על ההיסטוריה של כריית הפחם ההונגרית במאה ה-18. (בודפשט, 1934)
ההיסטוריה של כריית הפחם בברנברג מ-1759 עד 1792 (בודפשט, 1936)
חלוצי כריית הפחם ההונגרית (בודפשט, 1936)
כורי פחם (עובדי בתי החרושת ההונגריים. תמונה חברתית. בודפשט, 1940)
תוכניות תעלות להובלת הפחם ההונגרי בשלב הראשון של כריית הפחם במכרותו 1759–1830. (בודפשט, 1943)
ההיסטוריה של כריית הפחם ההונגרית בשנים 1759–1918 (ההקדמה הביוגרפית נכתבה על ידי Jenő Faller ; פורסם בכתב העת של המחלקה למדע טכנולוגי של האקדמיה ההונגרית למדעים, VIII. 1953, מס' 3–4, פרסום עבודה לאחר מותו)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Névpont.hu (קורות חייו בנקודת שם)
ינה פאלר : לזכרו של ד"ר אימרה באן (בודפשט, 1953)
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944., 1990–2002
Révai új lexikona II. (הלקסיקון החדש של רוואי).
Új magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש).
הערות שוליים

↑  Budapest VI. kerületi állami házassági anyakönyv 1296/1925.
איינזצקומנדו

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מייסדים:  ריינהרד היידריך
 חברים:  3,000 
 עובדים:  בערך 3000
 תקופת הפעילות:  1938–1945 (כ־7 שנים) 
 
במהלך מלחמת העולם השנייה, איינזצקומנדו (בגרמנית: Einsatzkommandos) היו תת-קבוצה של האיינזצגרופן (יחידות הרג ניידות) – שהכילה עד 3,000 איש בסך הכל – שכללה בדרך כלל בין 500 ל-1000 פקידים של האס אס והגסטפו, שתפקידם היה לחסל יהודים, אינטלקטואלים פולנים, צוענים וקומוניסטים בשטחים שנכבשו לעיתים קרובות הרחק מאחורי החזית הגרמנית המתקדמת. האיינזצקומנדו ביחד עם האס אס היו אחראים לרצח השיטתי של יהודים בעקבות מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות. לאחר המלחמה, כמה מפקדים נשפטו במשפט האיינזצגרופן, הורשעו והוצאו להורג.
ארגון האיינזצגרופן

איינזצגרופן (בגרמנית: יחידות מבצע מיוחדות) הוקמו במקור בשנת 1938 תחת ניהולו של ריינהרד היידריך – ראש האס דה ומשטרת הביטחון. הן פעלו תחת האס אס (Schutzstaffel). עוצבות האיינזצגרופן הראשונות של מלחמת העולם השנייה הוקמו במהלך פלישת 1939 לפולין. לאחר מכן, בהתאם להוראה של היטלר והימלר, האיינזצגרופן הוקמו מחדש כהכנה לפלישת 1941 לברית המועצות. האיינזצגרופן היו שוב תחת פיקוחו של ריינהרד היידריך כראש המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA); ולאחר ההתנקשות בו, תחת פיקוחו של יורשו, ארנסט קלטנברונר.
היטלר הורה לאס דה ולמשטרת הביטחון לדכא את איום ההתנגדות המקומית מאחורי חזית הלחימה של הוורמאכט. היידריך נפגש עם הגנרל אדוארד וגנר שייצג את וילהלם קייטל, שהסכים להפעלת יחידות משטרת הביטחון ואס דה במבצעי השדה של הוורמאכט; באזורים האחוריים, האיינזצגרופן היו אמורות לפעול תחת פיקודן המנהלי של צבאות השדה על מנת לבצע את המשימות שהוקצו להן על ידי היידריך. המשימה העיקרית שלהן (במהלך המלחמה), על פי הגנרל אס אס אריך פון דם באך, במשפטי נירנברג: "הייתה השמדת היהודים, הצוענים, והקומיסרים הפוליטיים הסובייטיים". הם היו חלק מרכזי ביישום "הפתרון הסופי של שאלת היהודים" בשטחים שנכבשו. יחידות הרג אלו צריכות להיחשב בהקשר לשואה.
מפקדי הצבא ידעו מהי משימתם של האיינזצגרופן. האיינזצגרופן היו תלויים במפקד הצבא שנתן להם את חסותו במה שנוגע לאכסון, למזון ולהובלה. היחסים בין הצבא הסדיר למשטרת הביטחון (Sicherheitspolizei) ולאס דה היו קרובים. מפקדי האיינזצגרופן דיווחו כי העובדה שמפקדי הוורמאכט הבינו את משימות האיינזצגרופן הקלה מאוד על פעולותיהם.
ארגון האיינזצגרופן > מבצע ברברוסה

למבצע ברברוסה (יוני 1941), הוקמו תחילה ארבעה איינזצגרופן, כל אחד מנה 500–990 איש כדי להרכיב כוח כולל של 3,000 איש. כל יחידה צורפה לקבוצת צבא אחרת: איינזצגרופה A לקבוצת ארמיות צפון; איינזצגרופה B לקבוצת ארמיות מרכז; איינזצגרופה C לקבוצת ארמיות דרום, ואיינזצגרופה D לארמייה ה-11. בפיקוד קציני אס דה, גסטפו וקריפו, האיינזצגרופן כללו מגויסים ממשטרת הסדר (Orpo), האס דה והואפן אס אס, שהוגברו על ידי מתנדבים במדים מהמשטרה המקומית. כאשר היה צורך, מפקדי הצבא הגרמני חיזקו את כוחות האיינזצגרופן עם חיילים מהצבא הסדיר שלהם שסייעו בעצירת ורצח יהודים.
האיינזצגרופן הראשון בפולין הכבושה

שמונה האיינזצגרופן הראשונים הופעלו במהלך מבצע טננברג המסווג (שם קוד לרצח אזרחים פולנים) ואקציית האינטליגנציה שנמשכה עד אביב 1940; ולאחר מכן מבצע מבצע אה בה הגרמני שהסתיים בסוף 1940. זמן רב לפני ההתקפה על פולין, הנאצים הכינו רשימה מפורטת של יותר מ-61,000 מטרות פולניות בשמותיהם, בעזרת המיעוט הגרמני שחי ברפובליקה הפולנית השנייה. הרשימה הודפסה כספר בן 192 עמודים בשם ספר התביעה המיוחד–פולין, וכללה רק שמות ותאריכי לידה. היא כללה פוליטיקאים, חוקרים, שחקנים, אינטלקטואלים, רופאים, עורכי דין, אצילים, כמרים, קצינים ואחרים רבים – כאמצעים שעמדו לרשות כיתות המוות של האס אס בסיוע מוציאים להורג של מיליציות הגנה עצמית גרמניות. עד סוף 1939 כבר רצחו כ-50,000 פולנים ויהודים בשטחים המסופחים, כולל למעלה מ-1,000 שבויים.
הקבוצות המבצעיות של האס אס קיבלו מספרים רומיים לראשונה ב-4 בספטמבר 1939. לפני כן, שמותיהן נגזרו משמות מקומות המוצא שלהן בשפה הגרמנית.
הערות שוליים

↑  Christopher R. Browning (2007). Poland, laboratory of racial policy. The Origins of the Final Solution. U of Nebraska Press. pp. 31–34. ISBN 978-0803259799. נבדק ב-20 ביוני 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Tadeusz Piotrowski (2007). Nazi Terror (Chapter 2). Poland's Holocaust: Ethnic Strife, Collaboration With Occupying Forces and Genocide in the Second Republic, 1918–1947. McFarland. ISBN 978-0786429134. נבדק ב-9 במאי 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Richard Rhodes, Masters of Death: The SS-Einsatzgruppen and the Invention of the Holocaust, Bellona 2008
↑  Jochen Bohler, Jürgen Matthäus, Klaus-Michael Mallmann, Einsatzgruppen in Polen, Wissenschaftl. Buchgesell 2008.
↑  AB-Aktion, Shoah Resource Center, International Institute for Holocaust Research. Washington, DC.
↑  Piotr Semków, IPN Gdańsk (בספטמבר 2006). "Kolebka (Cradle)" (PDF). IPN Bulletin No. 8–9 (67–68), 152 Pages. Warsaw: Institute of National Remembrance: 42–50. ISSN 1641-9561. אורכב מ-המקור (PDF file, direct download: 3.44 MB) ב-17 בספטמבר 2018. נבדק ב-25 במרץ 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
קציני האיינזצקומנד בפלישה לפולין
יורד לנכסי חברו שלא מדעתו

אדם שירד לשדה חברו ונטעה, מתחייב בעל השדה לשלם לו. בתמונה: שדה תירס בעמק החולה, ישראל. ברקע מורדות החרמון ומצודת נמרוד
לפי ההלכה, יורד לנכסי חברו שלא מדעתו (נקרא לעיתים: יורד) הוא אדם שהשביח את נכסיו של חברו בלא ידיעתו. האדם שהושבחו נכסיו ללא ידיעתו חייב לשלם לאדם שהשביח את נכסיו, ואינו יכול לטעון שאינו מעוניין בהשבחה זו.
פרטי הדין

במקור הדין נאמר כי במקרה שבו השביח אדם שדה או בית של חברו, חייב בעל השדה לשלם לו כפי שווי עבודתו. דין זה מוגבל לשדה העומדת לנטיעה או לבית העומד לשיפוץ וכדומה, מאחר שלולא עבודתו היה נדרש לשלם סכום זה לפועל שישכור. אך במקרה שהשדה או הבית היו נשארים שוממים באותה השנה ללא השבחה זו, מתחייב בעל הבית לשלם ל'יורד' רק את סכום ההוצאות שהוציא בעבודתו זו, או כפי השבח שהשביחה השדה מחמת עבודתו – הנמוך מבין השניים.
פרשני התלמוד המוקדמים נחלקו האם יש לחייב את בעל השדה אם הוא אריס ודרכו לנטוע את שדותיו בעצמו, ואין לו רווח ממוני של אי שכירת פועל. לדעת הראב"ד יש להתייחס לשדה כאילו אינה מיועדת לנטיעה, מפני שבעל השדה לא היה מוציא הוצאות על מנת לנטוע בשדה; אולם לדעת הרשב"א יש לבעל השדה לשלם ל'יורד' את השווי ששווה לו הנאה זו שנמנעה ממנו הטרחה של נטיעת השדה, וכדעה האחרונה פסק הרמ"א.
סיבת חיוב התשלום

כאמור, בעל השדה או הנכס מחויב לשלם ל'יורד' על הוצאותיו. בראשונים ובאחרונים האריכו לבאר מאיזה טעם מתחייב בתשלום:
נהנה – יש שכתבו שהחיוב הוא מדין נהנה, מאחר שבעל השדה נהנה ממעשיו אל ה'יורד.
משתרשי ליה – יש מהאחרונים שכתבו שסיבת החיוב הוא מאחר שעל ידי פועלת ה'יורד' חסכו הבעלים ממון שהיו נצרכים להוציא לולא מעשיו.
ממוני גבך – הרב יחזקאל אברמסקי כתב שסיבת החיוב היא משום שהנטיעות וכדומה הן רכוש ה'יורד'.
אריס או פועל – מאחר שהשדה עומדת ליטע, נוח להם במעשיו של ה'יורד' וכאילו ירד לשם מדעתם.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"א, עמוד א', ושולחן ערוך, חושן משפט, סימן שע"ה, סעיף א'
↑  בית יוסף, חושן משפט, סימן שע"ה, סעיף ב'.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן שע"ה, סעיף ד'.
↑  תוספות תלמיד רבנו תם בבא קמא נח א, בשם ר"י.
↑  שערי יושר ג כה.
↑  כך כתב החזון יחזקאל בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"א, בדעת המשנה תורה לרמב"ם, הלכות שכנים, פרק ג', הלכה ד', ומגיד משנה שם
↑  אריס – משמעות הריטב"א בבא מציעא קא א, בדעת רש"י; נמוקי יוסף שם.
פועל – שערי יושר שער ג, כה
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אונטר-שטורמפיהרר

ורנר וולף, אונטר-שטורמפיהרר בוואפן אס אס.
אונטר-שטורמפיהרר (בגרמנית: Untersturmführer, מילולית: "מנהיג סער זוטר") הייתה דרגה צבאית של האס אס (SS) אשר נוצרה לראשונה ביולי 1934. מקורות הדרגה נעוצים בדרגת האס אה שטורמפיהרר, אשר הייתה קיימת מאז הקמת האס אה בשנת 1921. דרגת אונטר-שטורמפיהרר הייתה בכירה מהאופטשארפיהרר (או שטורמשארפיהרר בוואפן אס אס) וזוטרה מדרגת אובר-שטורמפיהרר.
סקירה

אונטר-שטורמפיהרר הייתה דרגת האס אס הזוטרה מבין דרגות הקצונה, והייתה שוות ערך ללוטננט בצבאות אחרים. טלאי הצווארון של אובר-שטורמפיהרר כלל שלושה כוכבים, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של לויטננט. בשל הדגש ששם האס אס על ההנהגה בארגון, לקבלת דרגת אונטר-שטורמפיהרר נדרש תהליך הכשרה ומיון שונה ממערכת הקידום הרגילה בצבא.
בימים הראשונים של האס אס הקידום לדרגת אונטר-שטורמפיהרר היה עניין פשוט, וניתן לחבר אס אס שהסכים למלא את חובותיו של קצין. אונטר-שטורמפיהרר היה גם לעיתים משרה ממונה, שניתן לחבר אס אס, כך שהוא יוכל להתחיל מיד לפעול כקצין בארגון. זה היה בדרך כלל במקרה של ארגוני הביטחון, כגון הגסטפו ואס דה (SD). תרחיש אופייני בתחילת דרכו של האס אס, היה של כאלו שהצטרפו כחיילים פשוטים לארגון, ואז קיבלו קידום ישירות לדרגת שטורמפיהרר. במקרים מסוימים, שבו קצין "טופח" לעמדת הנהגה באס אס, קצין היה יכול לקבל ישירות דרגה גבוהה יותר. כזה היה המצב עם פרידריך יקלן שקודם ישירות מדרגת מאן לדרגת שטורמבאנפיהרר, כמו גם כמה מצבים של קציני אס אס שהצטרפו לארגון האס אס בדרגת אוברפיהרר.
בשנת 1938 הגודל והלוגיסטיקה של האס אס הביא לצורך בהקמת מערכת שונה עבור הוואפן אס אס, מאשר לאס אס הכללי.
סימני הדרגה

סמל הדרגה - תג כתף
סמל הדרגה - תג צווארון
סמל הדרגה - תג שרוול
הקידום באלגמיינה אס אס

באלגמיינה אס אס או האס אס הכללי, קידום לדרגת אונטר-שטורמפיהרר דרש שירות משביע רצון בשורות האס אס, וקבלת דרגת האופטשארפיהרר, לפני שניתן היה לשקול את קידומו לדרגת קצונה על ידי הוועדה. אלה שהיו זכאים נדרשו לקבל המלצה ולהגיש מסמך המכונה Lebenslauf - קורות חיים של קריירת חבר האס אס, ורשימת ההישגים אליהם הגיע.
לאחר בדיקת רקע גזעית ופוליטית, דו"ח השירות של חבר האס אס, עם הערכות ה-Lebenslauf ושאר הערכות הוועדה לגבי המועמד (המכונה אס Personalhauptamt). אם הוא נמצא זכאי לקבלת קידום, תיקו יועבר להיינריך הימלר, לאישור סופי של הוועדה.
בין השנים 1934 ו-1938, הימלר סקר באופן אישי את כל המועמדים לקידום לדרגת אונטר-שטורמפיהרר. עם זאת, במהלך מלחמת העולם השנייה, אילוצי כוח אדם ולוגיסטיקה מנעו מהימלר את בדיקת כל המועמדים באופן אישי, והמשימה הוטלה בדרך כלל על הכפופים לו.
הקידום בוואפן אס אס

הקידום לדרגת קצונה בוואפן אס אס היה קשה, וכלל תהליך שנמשך זמן רב. כל המועמדים לקצונה בוואפן אס אס נדרשו לעבור הכשרה אקדמית בבתי ספר "יונקר אס אס", אשר היוו הכשרה אקדמית הוקמו להכשרת דור העתיד לקציני הוואפן אס אס. המפורסמת ביותר מבין האקדמיות האלו הייתה ממוקמת בבאד טלץ.
כדי להתקבל לבתי ספר האלו, המועמדים הפוטנציאליים היו צריכים לקבל המלצה מהממונים עליהם, ולאחר מכן הם נאלצו לעבור בדיקת רקע גזעית ופוליטית. אם הם עברו את מבחני הכניסה, הם החלו בסדרת הכשרה להכשרתם כמש"קים של הוואפן אס אס. להלן סדר קידום הדרגות של המועמדים:
| --- | --- |
דרגות המועמד לקצונה   בוואפן אס אס: דרגה שוות ערך   באס אס

שטנדרטנאובריונקר: האופטשארפיהרר

שטנדרטניונקר: אוברשארפיהרר

אובריונקר: שארפיהרר

יונקר: אונטרשארפיהרר
ההתקדמות באמצעות דרגות של המועמד לקצין אס אס, דרשה לעבור בדיקות פיזיות, בדיקות בכתב, והצגת תכונות טקטיות ומנהיגות צבאיות תחת תצפית. כשהגיע לדרגת שטנדרטנאובריונקר, הותר למועמד ללבוש את רצועת הסנטר הכסוף של קצין אס אס, והוא הועבר ליחידת שדה לאימונים ולהערכה.
עם השלמת כל האימונים, שולב המועמד בחבר הקצינים של האס אס בטקס מיוחד עם קבלת סימני קצין וחרב של האס אס. כדי להשלים את התהליך כולו של ההכשרה, נדרשו בדרך כלל 10 עד 16 חודשים.