stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אישטוואן בורז'אק
ביוגרפיה > הקריירה האקדמית

החל משנת 1940 התחיל ללמד בבית ספר תיכון. עם כניסת הונגריה למלחמת העולם השנייה גויס לצבא ולחם ביחידת נ"מ במלחמה נגד ברית המועצות. בשנת 1945 נלקח בשבי הסובייטי ושוחרר בשנת 1947. בשבי למד את השפה הרוסית, דבר שאיפשר לו לעבוד בשנים הראשונות של השלטון הקומוניסטי כעורך בהוצאה לאור של האגודה לידידות הונגרית-סובייטית. אחרי תקופה קצרה של הוראה בתיכון התקבל לעבוד במחלקה ללטינית של אוניברסיטת בודפשט. אחרי הארגון מחדש של המוסד, לימד כמרצה לפילולוגיה קלאסית ב"אוניברסיטה למדעים על שם לורנד אטווש". בהמשך לימד כמרצה בכיר גם תולדות העולם העתיק, ובשנת 1954 התמנה לפרופסור מן המניין.
בשנת 1956, עקב תמיכתו במרד ההונגרי נגד השלטון הקומוניסטי והשתתפותו בוועדה המהפכנית לאנשי הסגל האקדמי בפקולטה למדעי הרוח, סולק לאחר דיכוי המרד מתפקידו האקדמי. אחרי תקופה של אבטלה הצליח להתקבל כספרן בספריית האוניברסיטה.
בשנת 1963 קיבל חנינה והתאפשר לו ללמד כראש הקתדרה לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת דברצן. החל מ-1978 חזר לפקולטה למדעי הרוח בבודפשט והתמנה לפרופסור, ראש המכון לפילולוגיה לטינית. בפרישתו בשנת 1985 היה לפרופסור אמריטוס. בשנים 2001-1971 בורז'אק זכה בחמישה פרסים חשובים על פועלו המדעי.
בשנת 1952 זכה בתואר "קנדידט" לפילולוגיה (בתחום הפילולוגיה הקלאסית) ובשנת 1965 קיבל את התואר דוקטור למדעים. בשנת 1982 נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה ההונגרית למדעים, ובשנת 1987 לחבר מן המניין שלה. בשנים 1995-1990 היה חבר יושב ראש הוועדה לפרסומים וספרים של האקדמיה ובשנים 1998-1995 כיהן כחבר בוועדת האתיקה שלה.
בשנים 1978-1965 ערך את כתב העת Acta Classica Universitas Scientiarum Debreceniensis של אוניברסיטת דברצן. היה חבר גם במערכת כתב העת "Antik Tanulmányok" (לימודי העולם העתיק).
מחקריו

בורז'אק בלט בחקר יצירותיהם של הורטיוס וטקיטוס על ידי תרגומים ועריכת מהדורות ביקורתיות שלהן. כן עסק, בין היתר, גם בחקר מורשתו של אלכסנדר מוקדון ובפילולוגיה של השפה הלטינית בימי הביניים. הוא ניתח את השפעות המזרח והעולם ההלניסטי באמצעות ההיסטוריוגרפיה ההלניסטית על ההיסטוריונים הרומיים.
בורז'אק הצטיין גם בעבודתו עם הסטודנטים ובהרצאותיו, שהפכו לשם דבר בזמנו.
פרסים ואותות כבוד

פרס האקדמיה ההונגרית למדעים
1973 -חבר האקדמיה הלטינית ברומא
1990 - חבר באקדמיה למדעים של טיבינגן
1993 - פרס סצ'ני (על שמו של אישטוואן סצ'ני) על מפעל חייו
1994 - פרס הרדר - מטעם העיר וינה
1996 - מדליית הזהב של האקדמיה ההונגרית
2001 - הפרס הגדול של הקרן יאנוש אראן
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לורדן אטווש בבודפשט, האוניברסיטאות דברצן והיידלברג, והאוניברסיטה הרפורמית על שם גאשפאר קארוי
מבחר פרסומיו

Az ókori világ ismeretei Magyarország földjéről (Budapest, 1936, 1965) (הידע בעולם הקדום על אדמת הונגריה של היום (אגן הקרפטים))
A latin nyelv szelleme (Budapest, 1942) (רוחה של השפה הלטינית)
A római irodalom története (Budapest, 1944) (תולדות הספרות הרומית)
A magyar klasszika-filológiai irodalom bibliográfiája 1925–1950 (Budapest, 1952) (הביבליוגרפיה של הספרות הפילולוגית קלאסית ההונגרית)
Budai Ézsaiás és klasszika-filológiánk kezdetei (Budapest, 1955) (אז'איאש בוודאי והתחלות הפילולוגיה הקלאסית)
Az antikvitás XVI. századi képe. Bornemissza-tanulmányok (Budapest, 1960) תמונת ימי הקדם במאה ה-16 . כתבי בורנמיסה)
P. Cornelius Tacitus, der Geschichtsschreiber, A. Druckenmüller, Stuttgart, 1968 (טקיטוס ההיסטוריון)
Ábel Jenő (Budapest, 1981) (ינה אבל)
A Nagy Sándor-hagyomány Magyarországon (Budapest, 1984) (מסורת אלכסנדר מוקדון בהונגריה)
Horatius: Opera (Leipzig, 1984) (הורטיוס: כתביו, הוצאת טויבנר, לייפציג) Borzsák, Stephan. Q. Horati Flacci Opera. Lipsiae: Teubner, 1984
A római történeti hagyomány kialakulása (Budapest, 1990) (התפתחות המסורת בתחום ההיסטוריה הרומית)
Kell-e a latin? (Budapest, 1990) (צריכים את הלטינית?)
Dragma. Válogatott tanulmányok I–VI. (Budapest, 1994–2003) (דרכמה. כתבים מובחרים א-ו)
II. Rákóczi Ferenc politikai és erkölcsi végrendelete.(Budapest, 1990) (עם בלה קופצ'י)
לקריאה נוספת

Gnomon  80 ,2008, ע. 573–576. Zsigmond Ritoók István Borzsák
אייל זהוב

| אייל זהוב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילי העולם הישן
סוג:: אייל זהוב
שם מדעי
 Hyelaphus

אייל זהוב (שם מדעי: Hyelaphus), הוא סוג של אייל קטן החי בדרום-מזרח אסיה וכולל 4 מינים זוטרים אשר שניים מתוכם אנדמיים לאיים, ושניים יבשתיים. איילים אלו הם הקטנים ביותר בתוך שבט האיילים האמיתיים בתת-משפחת איילי העולם הישן. פירוש השם המדעי Hyelaphus הוא אייל-חזיר המרמז על מבנה הגוף וסגנון הריצה של האיילים הללו. מקור השם הרשמי הוא בשפה הוייטנאמית (Chi Hươu vàng), והוא נועד לציין את המראה הכללי של פרוותם. בעבר, ארבעת המינים היו נחשבים למין בסוג Axis שכלל מלבדם את המין הגדול יותר - אייל נקוד, אולם על בסיס הדמיון המורפולוגי והגנטי שלהם לאייל רוסה, הם הוכרו בשנות האלפיים כזכאים להיות משויכים לסוג נפרד כך שהאייל הנקוד הפך לסוג ומין יחיד. מבחינה גנטית, האיילים הקרובים אליהם ביותר לאחר אייל רוסה, הם האייל הנקוד והסוג אייל רוסרבוס המכיל מינים גדולים יותר. המינים בסוג הם איילים נדירים יחסית, שכן על פי הרשימה האדומה של IUCN כולם נמצאים במידה זו או אחרת בסכנת הכחדה.
מאפיינים

מיני האייל הזהוב בעלי גוף כבד ומוצק בדומה לחזירונים, ויש להם רגליים קצרות, צוואר עבה וראש עגלגל ורחב; החרטום המשולש שלהם קצר מאוד יחסית לאיילים אחרים. המצח רחב באופן בולט, ובסיס הקרן המחופה בעור מוגבה מעט מהגולגולת עם דמיון חלקי לקרני המונטיאקים. השדרה גמישה ועגלגלה, והתנוחה של הגוף שפופה בדרך כלל עקב העובדה שפלג הגוף האחורי גבוה מהקדמי. גובה הכתפיים נע בין 60 ל-75 ס"מ. האוזניים קטנות ועגלגלות, והזנב דק ובינוני בגודלו עם פרווה לבנה בצידו התחתון. הפרווה של מיני האייל הזהוב עדינה ועבה ובעלת גוון חום-זהוב אדמדם; היא נוטה להתכהות בבגרות. הפנים לרוב בהירות וזהובות, ויש לעיתים קרובות כתם דהוי בין העיניים בצורת Y. הזכרים נוטים להיות כהים מהנקבות. מעבר לכך שהזכרים גדולים במקצת מהנקבות, הם מתאפיינים בזוג קרניים ארוכות שנחשבות לבינוניות יחסית למינים אחרים. המבנה שלהם פשוט למדי ודומה לאייל רוסה או לאייל נקוד: ממוטת הקרן המרכזית מתפצלים שני סיעופים בלבד - אחד בבסיס ואחד בקצה.
האיילים הזהובים פעילים בבתי גידול סבוכים וגשומים שהתנועה בהם קשה, והמאפיין העיקרי שבשלו הם זכו לכינוי "אייל חזירי", נובע מסגנות הריצה שלהם: בעת היתקלות במכשולים כמו עצים, האיילים הללו יעדיפו לנסות לרוץ בשפיפות מתחת למכשול במקום לדלג מעליו - בדומה להתנהגות החזירים. האיילים הללו הם פעילי יום, אך באזורים רבים הם הפכו לפעילי לילה עקב ההפרעה האנושית הגבוהה ולחץ הציד. הם נוטים לחיות בבדידות, ולעיתים מתאספים בעדרים, בקבוצות קטנות או במשפחות לפרקי זמן קצרים. התזונה שלהם כוללת בעיקר עשבים, שיחים ועלים. הזכרים טריטוריאליים למדי ומסמנים את שטחם באמצעות הפרשות מבלוטות ריח בעיניים. הנקבה ממליטה בין עופר אחד לשניים לאחר תקופת הריון של 220 ימים.
מינים

אייל חזירוני (Hyelaphus porcinus; תואר ב-1780) - המין הגדול והנפוץ בסוג. בעל פרווה בצבע חום-קפה עם גוון זהוב, ולעיתים קרובות הנקודות שאפיינו את הפרווה בצעירותו נותרות גם בבגרותו. מצוי בהודו, נפאל, סין העממית, מיאנמר, בהוטן ואולי גם תאילנד. הובא לסרי לנקה, אוסטרליה וארצות הברית.
אייל קוהל (Hyelaphus kuhlii; תואר ב-1836) - בין הפרסתנים הנדירים בעולם. בעל פרווה אדמדמה ערמונית בפלג הגוף האחורי, ולעיתים יש לו פרווה שחרחרה סביב הכתפיים, הצוואר או אף הראש. מין זה אנדמי לאי קטנטן באינדונזיה בשם באוואן, הממוקם בין ג'אווה לבורנאו.
אייל קאלאמיאן (Hyelaphus calamianensis; תואר ב-1888) - המין הקטן בסוג. פרוותו בצבע חום-זהבהב אחיד בכל הגוף, ופניו בהירות יותר. מין זה אנדמי לשרשרת איי קאלאמיאן במערב הפיליפינים - בין האי מינדורו לאי פלאוואן.
אייל אנאמייט או אייל תאילנדי (Hyelaphus annamiticus; תואר ב-1888) - לשעבר תת-מין של אייל חזירוני. זהו מין לא מוכר כל כך, והוא החל להיכלל בסוג רק בטקסונומיות חדשניות משנת 2011 ואילך. כיום מצוי אך ורק בקמבודיה, אך בעבר היה מצוי ברכס אנאמייט בגבול וייטנאם-לאוס ובאזורים נוספים בדרום הודו-סין כמו תאילנד. הוא דומה מאוד לאייל החזירוני אך כהה יותר וחסר נקודות, והעופרים שלו נולדים אף הם ללא נקודות.
גלריה

אייל חזירוני
אייל קוהל
אייל קאלאמיאן
אייל אנאמייט
הערות שוליים

↑  ‏  hus a hog
↑  Pitraa, Fickela, Meijaard, Groves (2004). Evolution and phylogeny of old world deer. Molecular Phylogenetics and Evolution 33: 880–895.
↑  Groves (2006). The genus Cervus in eastern Eurasia. European Journal of Wildlife Research 52: 14-22.
↑  ‏  Ungulate Taxonomy – A new perspective from Groves and Grubb (2011)
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
אל ארטר

אלפרד אדולף "אל" ארטר ג'וניור (באנגלית: Alfred Adolf Oerter, Jr.;‏ 19 בספטמבר 1936 – 1 באוקטובר 2007) היה אתלט אמריקאי, שיאן עולם ואלוף אולימפי בזריקת דיסקוס 4 פעמים ברציפות (מלבורן 1956, רומא 1960, טוקיו 1964 ומקסיקו סיטי 1968) כשבכל ניצחון קבע שיא אולימפי חדש, היה האתלט הראשון בהיסטוריה שקבע הישג זה. זכה לכבוד לשאת את הדגל האולימפי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ונשא את הלפיד האולימפי לתוך האצטדיון במשחקים האולימפיים שנערכו באטלנטה 1996.
ביוגרפיה

ארטר נולד בשכונת אסטוריה שברובע קווינס בעיר ניו יורק.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה ארטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 56.36 מטר כבר בסיבוב הראשון, לפני שיאן העולם פורצ'ן גורדיין (54.81 מטר) ודזמונד קוץ' (54.40 מטר) שניהם מארצות הברית השלימו שלישייה אמריקאית על הפודיום.
במשחקים הפאן אמריקאיים זכה אלטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 58.12 מטר, לפני דיק קוצ'רן (54.44 מטר) ופרי אובראיין (51.84 מטר) שניהם מארצות הברית.
באולימפיאדת רומא (1960) זכה ארטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס בפעם השנייה ברציפות בשיא אולימפי חדש של 59.18 מטר בסיבוב החמישי, לפני שיאן העולם הטרי רינק בבקה שהוביל מהזריקה הראשונה ועד לזריקה החמישית (58.02 מטר) וקוצ'רן (57.16 מטר), שניהם מארצות הברית השלימו שלישייה אמריקאית על הפודיום פעם נוספת. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 58.43 מטר.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס ב-18 במאי 1962 קבע ארטר בזריקת דיסקוס שיא עולם חדש של 61.10 מטר, שיפור לשיאו בן ה-9 חודשים של ג'יי סילבסטר מארצות הברית (60.72 מטר), שיא זה החזיק מעמד כשבועיים בלבד ונשבר על ידי ולדימיר טרוסנייב מברית המועצות (61.64 מטר). ב-1 ביולי הוא החזיר לעצמו את שיא העולם בתחרות שנערכה בשיקגו והעמיד אותו על 62.45 מטר. בתחרות שנערכה בוולנאט קליפורניה 27 באפריל 1963 הוא שיפר שוב את שיאו העולמי כשקבע תוצאה של 62.62 מטר. שנה לאחר מכן, באותה תחרות הוא שיפר בפעם הרביעית את שיאו העולמי והעמיד אותו לבסוף על 62.94 מטר. שיא זה החזיק מעמד שלושה חודשים ונישבר על ידי לודביק דאנייק מצ'כוסלובקיה (64.55 מטר).
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה ארטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס בפעם השלישית ברציפות בשיא אולימפי חדש של 61.00 מטר בסיבוב החמישי, לפני שיאן העולם הטרי דאנייק (60.52 מטר) ודייב ווייל מארצות הברית (59.49 מטר). בשלב המוקדמות הוא קבע בזריקה הראשונה שיא אולימפי חדש של 60.54 מטר.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה ארטר במדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 64.78 מטר בסיבוב השלישי, לפני לותר מילד ממזרח גרמניה (63.08 מטר) ודאנייק (62.92 מטר). שיאן העולם סילבסטר סיים חמישי (61.78 מטר).
לאחר המשחקים האולימפיים פרש ארטר מספורט תחרותי. בשנת 1980 הוא ניסה להשתתף שוב באולימפיאדת מוסקבה (1980) אך במבחנים האמריקאיים הוא סיים רביעי ולא נכלל בנבחרת האמריקאית, שבסופו של דבר לא השתתפה בשל החרם האמריקאי על המשחקים בעקבות פלישת ברית המועצות לאפגניסטן. אותה שנה בגיל 43 הוא קבע את שיאו האישי בזריקת דיסקוס 69.47 מטר.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה ארטר לכבוד לשאת את הדגל האולימפי בטקס הפתיחה ובאולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה להיכנס עם הלפיד האולימפי לאצטדיון בטקס הפתיחה.
תארים והישגים

ארטר קבע במהלך הקריירה שלו 4 שיאי עולם חדשים בזריקת דיסקוס.
שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 17.37 מטר (1958)
זריקת דיסקוס: 69.47 מטר (1980)
ראו גם

התפתחות שיא העולם בזריקת דיסקוס (ויקיפדיה אנגלית)
אירו-פרס

מכונת הקפה הידנית של AeroPress, ליד ה-AeroPress Go הקטן יותר. שני המכשירים מורכבים מתא חליטה גלילי, בוכנה גלילית ומכסה מסנן. ל-AeroPress Go 2019 יש בוכנה דקה יותר ויכולת חליטה קטנה יותר. ה-AeroPress 2015 עשוי מפלסטיק בגוון אפור בהיר, עם כיתוב בנייר כסף. ל-AeroPress Go 2019 קיבולת חליטה קטנה יותר, גוון אפור כהה יותר וכיתוב אדום.
אירו-פרס (AeroPress) היא מכונת קפה ידנית שהומצאה על ידי אלן אדלר, מייסד חברת AeroPress. המכשיר מורכב מתא גלילי ובוכנה עם אטם סיליקון, בדומה למזרק. פולי קפה טחונים מוכנסים למסנן שדרכו נלחצים מים בכוח על ידי לחיצת הבוכנה. המכשיר מסוגל למצות קפה מרוכז במיוחד, אותו מתאר היצרן כ"סגנון של אספרסו", אך ניתן להשתמש בו גם לחליטת קפה בחוזק דומה לקפה פילטר, או קפה קר.
היסטוריה ועיצוב

מכשיר ה-AeroPress הומצא על ידי אלן אדלר, מרצה להנדסה באוניברסיטת סטנפורד. אדלר החל לפתח את המכשיר ב-2004, מתוך כוונה להפחית את החומציות והמרירות בכוס הקפה היומית שלו. בתחילה ניסה למצות קפה עם מכונת אספרסו, שיטת דריפ קופי ופלנג'ר, אך לא היה מרוצה מהשליטה המוגבלת של כל שיטה על פרמטרים כמו זמן חליטה, טמפרטורת מים וגודל טחינה. בתחילה ייצר את אב הטיפוס של AeroPress במוסך שלו.
המכשיר מורכב מתא גלילי שקוף, ובוכנה עם אטם סיליקון, בדומה למזרק. מכסה המוברג על הקצה עם מקום להתקנת מסנן נייר עגול וקטן. המכשיר מגיע עם מספר אביזרים, כולל כף ומשפך להכנסת הקפה הטחון, מוט בחישה, שקית, ומחזיק פלסטיק לאחסון ניירות סינון. ישנה אפשרות לרכוש גם מסנני מתכת, אבל חברת Aeropress אינה מספקת אותם כחלק מהמוצר.
התא והבוכנה יצוקים מפלסטיק שקוף, בגוון אפור. דגמי AeroPress המוקדמים עשו שימוש בפוליקרבונט, אך בשנת 2009 עברו לקופוליאסטר ללא BPA, ולאחר מכן, בשנת 2014 לפוליפרופילן. החברה טוענת שבבדיקות מעבדה  BPA מהמודלים המוקדמים הללו לא חדר לקפה מבושל.
החברה שינתה את צבע אותיות הלוגו מספר פעמים, אך עיצובו לא השתנה בין הגרסאות הללו.
בשנת 2019, .AeroPress, Inc הוציאה את AeroPress Go, דגם מותאם לנסיעות עם קיבולת תא מופחתת, אביזרים קטנים יותר, בסט הכולל כוס נסיעות.
בשנת 2023 הוציאה החברה דגם עשוי פלסטיק שקוף.
פופולריות בתחביב > השקה

המכשיר נחשף רשמית בנובמבר 2005, בתערוכת CoffeeFest בסיאטל. בשנים שלאחר יציאתו הוא זכה לפופולריות בקרב חובבי קפה, עקב גמישות השימוש והאחידות בטעמי הקפה.
פופולריות בתחביב > אליפות העולם ב-AeroPress

אליפות העולם ב-AeroPress היא תחרות בישול AeroPress בינלאומית בקרב חובבי המכשיר. האירוע הוא טורניר מרובה סיבובים, בו יש המתחרים נדרשים לבשל קפה בתוך חמש דקות. הוא נערך לראשונה באוסלו, נורווגיה, בשנת 2008, עם שלושה מתחרים בלבד, אך הפופולריות שלו גדלה בכל שנה לאחר מכן. תחרות 2018 משכה 3,157 מתחרים מ-61 מדינות. אליפות 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. האליפות התחדשה בשנת 2021, ושילבה אירועים אישיים ופורמט מקוון חדש, שבו המתחרים יוצרים ומציגים את המתכון שלהם מרחוק.
פופולריות בתחביב > עזרים וחיקויים

עם השנים, הפופולריות של האירו-פרס צברה תאוצה ונוספו לו אביזרים כמו מעמד לפילטר, פילטרים ממתכת ועוד. בנוסף, קיימים חיקויים רבים העושים שימוש באותה הטכניקה לחליטת הקפה.
אופן הפעולה > מסורתי

על פי ההוראות, קפה טחון דק מונח בתחתית הגליל הגדול יותר על גבי מיקרופילטר עשוי נייר. לאחר מכן יוצקים על הקפה מים חמים בטמפרטורה של כ-85 מעלות צלזיוס עבור קפה קלוי כהה או 79 מעלות צלזיוס עבור קלייה בהירה יותר. מערבבים את התערובת במשך כ-10 שניות לפני שדוחסים אותה דרך המיקרופילטר על ידי דחיפה של הבוכנה כלפי מטה. בתחרויות הקפה השונות בעולם (אליפות העולם בריסטה, גביע הבירה), הקפה נטחן לעיתים קרובות באופן מעט יותר עדין מאשר 'טחינת פילטר', והמינון הוא בין 14 ל-20 גרם, על בערך 200 עד 230 מ"ל של מים בטמפרטורה של 80 עד 92 מעלות צלזיוס. זמן המיצוי הוא 30 עד 60 שניות.
אופן הפעולה > שיטת חליטה הפוכה

בריסטות וחובבי קפה פיתחו גם שיטות לחליטה באמצעות AeroPress בטכניקת חליטה הפוכה.
בחליטה הפוכה מעמידים את המכשיר הפוך (כשהוא עומד על הבוכנה) מבלי לסגור את המכסה עם המסנן. מוסיפים את הקפה הטחון והמים החמים אל תוך המכשיר ההפוך, מערבבים אותם. מכניסים מסנן נייר למכסה (רטוב, על מנת שיידבק ולא יפול לקפה) ומחברים את המכסה למכשיר. אחרי כן, לאחר השלמת זמן הבישול הרצוי, הופכים את המכשיר לכיוון השימוש הרגיל בו ומפעילים לחץ על מנת למצות את הקפה.
שיטה זו דומה יותר לפלנג'ר, כיוון שהיא מאפשרת זמן בישול ממושך שבו הקפה והמים מעורבבים יחד. היא שימושית לשימוש בקפה ברמות טחינה שאינן אופטימליות לשימוש בשיטה הרשמית, כמו טחינה גסה שעשויה לשמש בפלנג'ר.
מאפייני הקפה בשיטה מסורתית

נטען שהקפה מרוכז ברמה הדומה לאספרסו.
pH גבוה יותר (ולכן חומציות נמוכה יותר) מאשר דריפ קופי.
זמן בישול כולל של 30 שניות.
ניגודים לשיטות חליטת טבילה אחרות

בAeroPress חולים עם קפה טחון דק, יש לו זמן בישול קצר של 30 שניות, ובדומה לאספרסו, משתמש בלחץ כדי לחלץ טעם. בפלנג'ר משתמשים בטחינה משמעותית יותר גסה ועם זמן בישול ארוך בהרבה (4–5 דקות); כמו כן, למכבש מסנן מתכת והקפה נחלט ללא לחץ. בקפה ואקום משתמשים בטחינה עדינה בינונית וזמן בישול של 90 שניות, תוך שימוש במסנן בד ללא לחץ. באספרסו טחינת הקפה יותר דקה והלחץ בחליטה לרוב יותר גדול.
מסנני רשת מתכת של צד שלישי לשימוש חוזר זמינים עבור AeroPress, אך חברת AeroPress לא ממליצה עליהם, וטוענת שקפה שנעשה עם מסנני נייר טוב יותר מבחינת הטעם.
הערות שוליים

1 2  About AeroPress, Inc. and Alan Adler, AeroPress (באנגלית)
↑  שאלות ותשובות באתר החברה
↑  Gayomali, Chris (2014-04-17). "The AeroPress Inventor's Secret To A Perfect Cup Of Coffee". Fast Company (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-02-26.
↑  World AeroPress Championships: Learn More and Get Involved, AeroPress (באנגלית)
↑  null - scottmarquardt, web.archive.org, ‏2011-07-22
↑  http://facebook.com/sprudgemedia, Aeropress Champion Marie Hagemeister’s Winning Brew Method, https://sprudge.com, ‏2023-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  AeroPress vs French Press: What’s the difference?, AeroPress (באנגלית)
↑  AeroPress Coffee Maker Official Store, AeroPress (באנגלית)
אירו-פרס עם האביזרים
הכנת הקפה באירו-פרס
אלכס גרסיה

| --- | --- |
 לידה:  4 במרץ 1980 (בן 44) אורלנדיה שבברזיל
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 דראפט:  לא נבחר, 2002
אלכס גרסיה (נולד ב-4 במרץ 1980 באורלנדיה, ברזיל) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בנבחרת ברזיל. גובהו 1.93 מטר. משחק בעמדת הקלע.
גרסיה שיחק במהלך הקריירה שלו בשתי קבוצות NBA, סן אנטוניו ספרס (2003-2004) וניו אורלינס הורנטס. הממוצע שלו ב-NBA עומד על 4.7 נקודות ו-1.8 אסיסטים.
בשנת 2007 חתם גרסיה על חוזה בקבוצת הכדורסל מכבי תל אביב במסגרת שיתוף הפעולה בין הקבוצה למאמנה לשעבר של נבחרת ברזיל, רובנס גרסיה. גרסיה לבש במכבי את גופייה מספר 12.
ב-2 באוגוסט 2008 שוחרר ממכבי תל אביב, לאחר מכן החל לשחק בקבוצת "פינהירוס", אותה עזב לאחר זמן מה. לאחר מכן החל לשחק בקבוצה הברזילאית יוניברסו.
אלברט אליס

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  27 בספטמבר 1913 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  24 ביולי 2007 (בגיל 93) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה קלינית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  הסיטי קולג' של ניו יורק  אוניברסיטת העיר ניו יורק  טיצ'רס קולג'  קולג' ברוך 
 פרסים והוקרה:  הומניסט השנה (1971)  Zubin Award (1993)  APA Award for Distinguished Professional Contributions to Applied Research (1985)  אות להישג  מדעי יוצא מן הכלל 
 www.albertellis.info
 תרומות עיקריות
 הטיפול ההתנהגותי  הרציונלי-רגשי, ממייסדי הטיפול ההתנהגותי קוגניטיבי, ספרי פסיכולוגיה ועזרה עצמית
 
אלברט אליס (באנגלית: Albert Ellis, ‏27 בספטמבר 1913, פיטסבורג, פנסילבניה – 24 ביולי 2007, ניו יורק) היה פסיכולוג יהודי-אמריקאי, מאבות גישת הטיפול הקוגניטיבי-התנהגותי, ומפתח גישת הטיפול הרציונלי אמוטיבי (REBT). אליס כתב ופרסם מעל 75 ספרים, 200 קלטות ו-1,200 מאמרים.
קורות חייו > ילדותו

אליס נולד בשנת 1913 בפיטסבורג, פנסילבניה, הבכור מבין שלושת ילדיהם של הטי והנרי אליס. כאשר היה בן 4 משפחתו עברה לעיר ניו יורק, שם חי כל חייו. אביו היה איש שיווק שנעדר מהבית לתקופות ארוכות. כאשר אביו היה בבית, אליס מתאר אותו כאדם אשר היה מרוכז בענייניו ובילה עם ילדיו מספר דקות ביום. הוריו של אליס התגרשו כאשר היה בן 12, ומאז אביו שמר על קשר רופף עם ילדיו ותמך כלכלית במשפחה במידה מועטה. לדברי אליס, אמו אף היא הייתה מרוכזת בחייה האישיים ולא הקדישה תשומת לב משמעותית לילדיה או למטלות משק הבית.
נוסף להזנחה ההורית שאליס חווה, הוא גם היה ילד חולני שסבל מנפריטיס, אושפז לעיתים קרובות לתקופות ארוכות ולא הורשה להשתתף במשחקי ילדים. בעת שהיה מאושפז לעיתים עברו שבועות מבלי שהוריו ביקרו אותו. אליס מתאר את עצמו כילד ביישן ומופנם אשר נמנע ממצבים חברתיים דוגמת הצגות בית הספר ויצירת קשר עם בנות המין השני. לאור ההגבלה לשחק במשחקי ילדות, אליס גילה התעניינות בפעילות אינטלקטואלית, ועד גיל 8 הוא קרא את כל כרכי האנציקלופדיה אשר היו ברשות משפחתו. אליס סבר כי הנסיבות הקשות של ילדותו תרמו לכך שהפך לפותר-בעיות נחוש ויעיל והשתמש בכישרון האינטלקטואלי שלו למצוא דרכים להפיק את המיטב מנסיבות חיים קשות במקום להיכנע למצוקה רגשית.
קורות חייו > הבגרות המוקדמת

אליס סיים את לימודיו בבית הספר התיכון למסחר בגיל 16, כשהוא מדורג שביעי מבין כ-150 תלמידים. הוא רצה להיות סופר אך לאור הבנתו שיהיה עליו להתפרנס עד שיזכה להצלחה כסופר, נרשם בגיל 17 לקולג' לעסקים ומינהל ציבורי במטרה לקבל הכשרה כרואה חשבון. אולם משבר השפל הגדול שהתרחש בתקופה זו פגע בתוכניותיו להתעשר.
בשנות ה-20 המוקדמות לחייו הצליח אליס להתגבר על חרדת הקהל שלו והפחד לגשת ולדבר עם נשים. הוא זוקף הישגים אלו לתובנות שרכש בקריאת כתבי פילוסופיה פרקטית וליישום של טכניקות הקהיה שיטתית.
בין הגילאים 19–28 אליס השלים את כתיבתם של 28 רומנים, מחזות וספרי שירה, אך אף לא אחד מהם פורסם. בנוסף, הוא כתב מספר עבודות על מיניות, פילוסופיה ופוליטיקה, שאף הם לא זכו לפרסום. על מנת לפרסם את ספרו בנושא מין, אליס ביצע מחקר מקיף בתחומים של אהבה, יחסי מין ונישואים. לאור עיסוקיו בנושאים אלו, החלו רבים מחבריו לפנות אליו על מנת לקבל ייעוץ בנושאים אלה, ואליס גילה כי הוא מפיק הנאה ממתן ייעוץ זה. כך, בגיל 28 הוא החליט ללמוד פסיכולוגיה.
קורות חייו > השכלה

בשנת 1942 החל אליס ללמוד באוניברסיטת קולומביה, השלים תואר שני בפסיכולוגיה קלינית תוך שנה, והמשיך ללימודי הדוקטורט. נושא המחקר שלו היה תחילה רגשות האהבה של סטודנטיות באוניברסיטה. לאור התנגדות המרצים לנושא השנוי במחלוקת, אליס נטש את המחקר שלו והשלים את עבודת הדוקטורט שלו בנושא השוואה בין שימוש בניסוח ישיר וניסוח לא ישיר בכתיבת שאלוני אישיות. עם זאת, הוא מצא כי המחקר והכתיבה אודות שאלוני אישיות אינם מעניינים אותו, ונושאים של מין, אהבה ופסיכותרפיה חזרו להיות מוקד עיסוקו.
קורות חייו > התפתחות מקצועית

אליס החל את דרכו כמטפל בקליניקה פרטית קטנה ב-1943, לאחר שקיבל את התואר השני בפסיכולוגיה קלינית. לאחר שקיבל את הדוקטורט, התמנה לתפקיד פסיכולוג קליני בכיר במרפאה לבריאות נפש. באותה תקופה אליס כבר פרסם מספר מאמרים בנושא מין ומבחני אישיות. בשנת 1949 התמנה אליס לפסיכולוג הראשי של מרכז האבחון בניו ג'רזי, וכעבור שנה קודם. עד סוף שנות ה-50 אליס פרסם 46 מאמרים וכתב ספר בשם "הפולקלור של מין".
קורות חייו > שנות ה-70-80

אליס המשיך להפיץ את התאוריה שלו דרך כתיבה והרצאות הן לאנשי מקצוע והן לקהל הרחב. התאוריה הקוגניטיבית-התנהגותית שפיתח זכתה לכבוד בקרב מטפלים בתחום בריאות הנפש בארצות הברית במהלך שנות ה-70, אז החלו להתפרסם מאמרים וספרים אשר עסקו בתאוריה ובתוצאות הטיפולים.
בתחילת שנות ה-80 כבר הייתה לאליס השפעה מעמיקה על תחומי הפסיכותרפיה והייעוץ בארצות הברית, ובשנת 1985 אליס קיבל את פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה על תרומה יוצאת דופן לידע המקצועי. בנוסף, בשנות ה-80 הייתה לגישתו על טיפול רציונלי - אמוטיבי השפעה כלל עולמית, מכונים לטיפול והכשרה בתחום זה נוסדו במדינות כמו אוסטרליה, בריטניה, קנדה, גרמניה, מקסיקו וישראל. כמו כן, בשנים אלו פורסמו מספר ספרים מקצועיים אשר עסקו ביישום של טיפול זה בהקשר של בעיות רבות, בהן אלכוהוליזם, התמכרות, הפרעות חרדה, ובהקשר של טיפול פרטני, זוגי ומשפחתי.
קורות חייו > השנים המאוחרות

עד שחלה, בגיל 92, אלברט אליס עבד לפחות 16 שעות ביום כשהוא כותב ספרים, מטפל ומלמד. גם כאשר היה חולה בצורה משמעותית הוא המשיך לפגוש סטודנטים במרכז השיקום ואף לימד ממיטת בית החולים. בשנותיו המאוחרות אליס המשיך לעבוד על אף אובדן שמיעה משמעותי, כשהוא נעזר בעבודתו באשתו, דבי אליס, לבית יופה. להומור היה חלק חשוב בפילוסופיה של אליס, והוא יישם אותו באתגרים בחייו, כשהוא משתמש בעצמו כדוגמה בעודו מלמד אנשים כיצד להתמודד עם מצוקות קשות.