stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנאלוגיה
גנאלוגיה יהודית > גנאלוגיה רבנית

מקצוע בפני עצמו הוא מחקר הגנאלוגיה הרבנית, המכונה "יוחסין" או "יִחֶוס" ביידיש ('ח' בסגול 'ו' בלי ניקוד). בחברה החרדית נחשב מחקר זה לנושא חשוב ביותר היות שערך האדם עולה בזכות אבותיו אם היו גדולי תורה וחסידות. ספרות היוחסין כוללת ביוגרפיות, רשימות של שושלות משפחתית ובעשור האחרון מוספים מיוחדים בעיתונות החרדית, בעיקר ב"המודיע" ו"המבשר", המוקדשים לעניין. החוקרים הידועים כמומחים גדולים בנושא הם: הרב אנגלרד (האדמו"ר מראדזין) המתמחה במשפחות רבניות עתיקות; הרבנים: נפתלי אהרן וקשטיין מאשדוד, בנימין פנטילאט מפתח תקווה בעל הבלוג "תולדות ושרשים", יהודה אהרן הלוי הורוויץ מירושלים המתמחה גם במשפחות "יקיות", דוב בריש וובר מניו-יורק ועוד רבים.
ישנן משפחות שאף התאגדו והקימו ארגונים כמו "העמותה של משפחות הורוביץ", שושלת משפחת פרץ ואיגוד צאצאי האדמו"ר הראשון של חב"ד.
גנאלוגיה יהודית > גנאלוגיה יהודית בארץ ישראל

מקורות טובים לתחילת מחקר גנאלוגי בישראל הם מפקדי מונטיפיורי של יהודי ארץ ישראל אשר נערכו בשנים 1839, 1849, 1855, 1866, 1875. המפקדים נערכו על ידי משה מונטיפיורי כדי לקבוע את הסכומים לחלוקה ביישוב היהודי בארץ ישראל. מפקדים אלה כוללים שמות של כל בני המשפחה, מקום לידה, תאריך עליה, גיל, מקצוע, שמות הנשים והילדים וגילאיהם, מצב כלכלי ולעיתים הערות בדבר ייחוס משפחתי, ובמפקד התושבים הבריטי משנת 1922.
מקורות טובים אחרים הם מצבות בתי הקברות דוגמת בית הקברות בהר הזיתים, רישומי חברה קדישא, ופנקסי העתקות של מצבות בעבר דוגמת הספר חלקת מחוקק.
מקורות אחרים מצויים בבתי הדין השרעיים, מאחר שרכישות מקרקעין, מינוי אפוטרופסים, מינוי בעלי מקצועות שונים, וחלק ניכר מהסכסוכים שבין התושבים בירושלים בפרט, ובארץ ישראל בכלל, נדונו בבתי דין אלה. לאחרונה, החל מפעל גדול של תרגום ופרסום תעודות בתי הדין על ידי אמנון כהן.
חיפוש סבוך יותר יכול להתנהל באמצעות ארכיוני כתובות ישנות, ספרי מסע לארץ ישראל, פנקסי קהילות בארץ ישראל ומחוצה לה (כאגרות הפקידים והאמרכלים), ארכיוני הקהילות המיישבות, מפקדי הבוחרים היהודיים לכנסת ישראל, וכן איתור כתבי הסכמה שונים.
גנאלוגיה יהודית > שמות משפחה בקרב יהודים

אינדיקציה מסוימת למוצא הוא שם המשפחה. היהודים נהגו לקרוא לעצמם בשם ובשם האב, על פי רוב במתכונת "יצחק בן אברהם". במקרים מסוימים היו משפחות, לרוב משפחות רבניות, שאימצו לעצמן שם משפחה כגון "הורוביץ" או "שור" ו"כהן", "לוי", או "סג"ל" (סגן לוי). אך אימוץ שמות המשפחה החל בצורה המונית רק במאה ה-18, כתכתיב של הממשלות, ובמיוחד באזורי האימפריה האוסטרו הונגרית והאימפריה הרוסית. גם יהודי צפון אפריקה נשאו במקרים מסוימים שמות משפחה מדורי דורות, אולם גם במקרה זה נשיאת שם המשפחה החלה לרוב כיוזמה של הממשל הקולוניאלי השליט בארצות אלו – צרפת, איטליה, בריטניה וספרד.
המחקר הגנאלוגי המורמוני

תרומתם של המורמונים למחקר הגנאלוגי העולמי לא תסולא בפז.
המורמונים (וטעמיהם עמם – האמונה שהטבלת אב קדמון, גם לאחר מותו, הופכת את כל צאצאיו למורמונים גם כן) מצלמים מזה למעלה ממאה שנה ארכיונים של רשומות חיים (לידה, נישואין-גרושין ומוות) במזרח אירופה ומקומות אחרים. ללא הצילומים הללו לא היה נותר זכר לחומר הגנאלוגי הנ"ל שנשמד ברובו במהלך המלחמות שעברו על אירופה. את הצילומים ממירים למיקרופילמים שניתנים לחיפוש ואיחזור על ידי הציבור בכל אחת מ'מרכזי לימוד המשפחה' – הספריות המורמוניות הפרוסות במקומות רבים בעולם, אך לא בישראל.
גנאלוגיה ממוחשבת

העברת מידע גנאלוגי הפכה לשימוש נפוץ באינטרנט. הפורמט הגנאלוגי הנפוץ GEDCOM מאפשר אחידות ומשלוח מידע גנאלוגי בדואר אלקטרוני, וכן שיתוף במידע באתרים גנאלוגיים משפחתיים.
אתרים רבים מציעים גישה למידע גנאלוגי ולמרשמי אוכלוסין וארכיבים של מדינות שונות.
קיימות תוכנות ייעודיות לצורך עריכת תרשימים גנאלוגיים ואיחזור מידע גנאלוגי. הידועות יותר הן: GenoPro, דורותרי, Family Tree, ו-Gramps.
חלק מתוכנות אלו ייעודיות לגנאלוגיה יהודית וכוללות מרכיבים כאזכור מיוחד לאנשים שנרצחו בשואה, או המרת תאריכים מתאריך עברי לתאריך לועזי.
יש גם אתרי אינטרנט ישראלים, "חמולה" ו"משפוחה", המהווים מקומות מפגש מקוונים לבני משפחה, לרבות אפשרות של שמירת מתכונים משפחתיים, עצי יוחסין ואלבומי תמונות. באתר "בונים עולם יהודי" של הסוכנות היהודית עוסקים בנושא בהרחבה.
אתר Geni, שהתחיל את פעולתו ב-2007 הוא אתר גנאלוגי המהווה גם רשת חברתית מקוונת, בה יש מיליוני משתמשים רשומים. האתר מאפשר בניית עץ משפחה, וחיבורו לעצים שיצרו משתתפים אחרים, תוך שמירה על פרטיות המשתמשים, כך שככל שהמרחק המשפחתי בין המשתמשים גדל, כך כמות המידע שניתן לקבל על המשתמש האחר פוחתת.
אתר נוסף הוא MyHeritage, שהוא כיום (2013) האתר השני בגודלו בעולם העוסק בחקר המשפחה ובבניית אילנות יוחסין. לאתר תמיכה מלאה בעברית, וניתן להפיק את האילן בצורה מודפסת או כקובץ PDF‏. Myheritage מציע שתי אפשרויות: האחת היא עבודה מקוונת באתר, והשנייה היא עבודה באמצעות תוכנה (שניתן לעדכן דרכה את האילן שבאתר).
גנאלוגיה באמצעות מיפוי גנטי

בשנות ה-2000 פותחו שיטות המשוות בין מסדי נתונים גנטיים, לצורך קביעה של מידת הקרבה של הקשר המשפחתי. שיטה אחת שפותחה על ידי חברת Family Tree DNA מאפשרת למצוא קרבה משפחתית בין שני נדגמים (בדומה לבדיקות האבהות), ובאמצעות שיטה זו ניתן לכאורה לאתר קרבה משפחתית משוערת עד רמת קרבה של בני דודים מדרגה רביעית. מפתחי השיטה טוענים כי ניתן גם למצוא מוצא גנאלוגי משותף לקבוצות אנשים ודמיון משפחתי, מהלך מאות בשנים לאחור.
במאמר שפורסם בשנת 2018 על ידי ד"ר אדם רתרפורד (Adam Rutherford) נטען כי אפשר להתחקות אחר שושלת היוחסין של כל אדם על ידי בדיקה גנטית פשוטה והכנסת הנתונים למודל מתמטי. במחקר שביצע ב-2013 עלה כי גם אוכלוסיות ששמרו על בידוד לאורך שנים "הצליחו" להיכנס לרשת הגנאלוגית הרחבה יותר שנפוצה בעולם כולו בדורות שלאחר מכן. כמו כן הוא טען שאפילו האוכלוסייה המבודדת של השומרונים שהיו בישראל לא הצליחה לשמור על הגנים שלה מבודדים. במחקרו ד"ר רתרפורד טען כי בכל אדם ניתן למצוא שאריות גנטיות של אנשים מההיסטוריה העתיקה של האנושות, כמו נפרטיטי, קונפוציוס ועוד.
מחקר גנאלוגי בישראל

בישראל פועלות שתי עמותות העוסקת במחקר גנאלוגי ומסייעות לחוקרים בתחום.
עיל"ם (החברה הגנאלוגית הישראלית) – העמותה הישראלית לחקר שורשי המשפחה. העמותה נוסדה בשנת 1983 בירושלים ופועלת ברחבי הארץ.
העמותה למחקר גנאלוגי בישראל.
ראו גם

ספר יוחסין
עץ משפחה של דמויות מקראיות
עבודת שורשים
ספר יוחסין (תלמוד)
גנאלוגיה גנטית
הערות שוליים

↑  Mary Bouquet, "Genealogy in Anthropology", in International Encyclopedia of the Social & Behavioral Sciences (Elesvier: 2001)
↑  על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית בישיבת המליאה מיום י"ז במרחשוון תשס"ח, 29 באוקטובר 2007 (ישיבה 298)
↑  'היכל השמות', האתר המקוונן של יד ושם
↑  מפקדי מונטיפיורי
↑  מפקד אוכלוסין מ-1922 שנערך על ידי המנדט הבריטי
↑  The Mount Of Olives
↑  ספר חלקת מחוקק https://isragen.org.il/חלקת-מחוקק-בסיס-נתונים-המבוסס-על-רישום/
↑  אריה מורגנשטרן, ‏הפקידים והאמרכלים מאמשטרדם וחקר היישוב היהודי בארץ-ישראל, קתדרה תשמ"ג עמ' 85-108
↑  Israel Genealogical Society, www.isragen.org.il
↑  Beit Hatfutsot
↑  Genealogy DNA Testing; Family Tree DNA, Family Finder, Ancestry DNA, DNA Genealogy
↑  Rutherford A (2018) You’re Descended from Royalty and So Is Everybody Else, Nautilus
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562797705171  BNE: XX525775  BnF: cb11934650n (data)  GND: 4020097-8  HDS: 012811  LCCN: sh85053742  NARA: 10638661  NKC: ph120474
דוב ים (סוג)

| דובי ים |
| --- | --- |
 דוב ים דרום אמריקני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: טורפים ימיים
משפחה:: אוטריים
תת־משפחה:: דובי ים
סוג:: דוב ים
שם מדעי
 Arctocephalus ‏סנט-אילר וקיוויה, 1826
תחום תפוצה


דוב ים או דֹּב-יָם דְּרוֹמִי (שם מדעי: Arctocephalus) הוא סוג של טורפים ימיים הנכללים בתת-המשפחה דובי ים (Arctocephalinae) וכולל את כל בני תת-המשפחה למעט המין דוב ים צפוני. סוג זה כולל את כל מיני דובי הים החיים בחצי הכדור הדרומי ובאנטארקטיקה.
מיון

סוג דוב ים (Arctocephalus )
מין: דוב ים דרום אמריקני (Arctocephalus australis)
מין: דוב ים ניו זילנדי (Arctocephalus forsteri)
מין: דוב ים גלאפגוס (Arctocephalus galapagoensis)
מין: דוב ים אנטארקטי (Arctocephalus gazella)
מין: דוב ים חואן פרננדס (Arctocephalus philippii)
מין: דוב ים איוני (Arctocephalus pusillus)
מין: דוב ים גואדלופה (Arctocephalus townsendi)
מין: דוב ים תת-אנטארקטי (Arctocephalus tropicalis)
גלריה

דוב ים דרום אמריקני
דוב ים ניו זילנדי
דוב ים גלאפגוס
דוב ים אנטארקטי
דוב ים חואן פרננדס
דוב ים איוני
דוב ים גואדלופה
דוב ים תת-אנטארקטי
הערות שוליים

↑  לפי מונחי האקדמיה ללשון. זאת כדי להבדיל בינו לדוב ים צפוני
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דייב (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  איוון רייטמן 
 הופק בידי:  איוון רייטמן לורן שולר-דונר
 תסריט:  גארי רוס
 עריכה:  שלדן קאן 
 שחקנים ראשיים:  קווין קליין סיגורני ויבר פרנק לנגלה קווין דאן
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  אדם גרינברג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 במאי 1993 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 הכנסות:  63,270,710‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   dave
 פרסים:  מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית תסריט מקורי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דייב (באנגלית: Dave) הוא סרט קולנוע מסוגת הסאטירה הפוליטית משנת 1993. עלילת הסרט עוקבת אחר אזרח אמריקני מהשורה בעל דמיון לנשיא ארצות הברית המתחזה לנשיא. את הסרט ביים והפיק איוון רייטמן, וכיכבו בו קווין קליין בתפקיד כפול וסיגורני ויבר. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולשני פרסי גלובוס הזהב. הסרט זכה בפרס פול סלבין.
תקציר העלילה

דייב קוביק (קווין קליין) הוא אזרח פשוט וטוב-לב המנהל סוכנות לתעסוקה זמנית בבולטימור. קוביק מופיע לעיתים גם ככפיל לנשיא ארצות הברית מיטשל (קליין בתפקיד כפול), בעקבות הדמיון הרב ביניהם. השירות החשאי של ארצות הברית מבקש מקוביק לשמש ככפיל לנשיא בעת אירוע רשמי בציבור. קוביק מסכים, והנשיא מנצל ההזדמנות כדי לקיים יחסי מין עם מזכירתו, במהלכם הוא עובר שבץ מוחי ונכנס למוות קליני.
בוב אלכסנדר, ראש הסגל של הבית הלבן (פרנק לנגלה) ואלן ריד, מנהלי התקשורת, מודאגים מהשלכות הדבר על עתידם ועתיד תוכניותיהם – שכן הם חוששים שסגן הנשיא לא ישתף עימם פעולה. הם משכנעים את קוביק להמשיך ולהתחזות למיטשל, ומשחררים לציבור הודעה כי היה מדובר באירוע מוחי קטן בלבד.
איש לא מפקפק בסיפור וקוביק מתחיל לשמש כבובתם של אלכסנדר וריד. למעשה, מזגו החברותי ויחסו החם של קוביק מביאים לגל פופולריות כלפי הממשל, אשר עד כה סבל ממזגו הקר של מיטשל. העלילה מסתבכת עם הופעתה של הגברת הראשונה, הלן – השונאת את מיטשל ונשארה נשואה לו רק מסיבות פוליטיות. הלן בתחילה מאמינה גם היא לתרמית, ונוזפת בקוביק (בעודה מאמינה כי זהו מיטשל) כי על אף חזותו החמימה הוא ממשיך במהלכיו הקרים, ובראשם ביטול תקציב סוציאלי לילדי יתומים.
קוביק, שלא ידע כלל על ביטול התקציב, עליו חתם אלכסנדר בשמו, זועם ומחליט לנצל את מעמדו כנשיא כדי לתקן המצב. בישיבת קבינט הוא מצליח לשחרר מספיק כסף כדי להחזיר את התקציב, ואלכסנדר מרגיש מושפל מכך ש"אדם פשוט" הצליח להערים עליו. בעוד שהלן מגלה את התרמית אך מתאהבת בקוביק, אלכסנדר זומם את הפלתו.
לאחר שקוביק מפטר אותו, אלכסנדר מודיע על מועמדותו לראשות המפלגה לקראת הבחירות הקרובות ובמקביל חושף פרשיית שחיתות בה היה מעורב מיטשל, כדי לגרום לקוביק השפלה. קוביק נועץ עם הלן וריד, אשר מאשרים לו כי ההאשמות נכונות, אך כי גם אלכסנדר היה שותף מרכזי בפרשה. קוביק מחליט לנאום בפני הקונגרס האמריקאי, שם הוא מתוודה על הפרשה, לוקח אחריות ומציג עדויות מרשיעות על מעורבותו של אלכסנדר. באמצע הנאום מזייף קוביק שבץ, ובדרך לבית החולים הוא מחליף מקומות עם מיטשל, אשר עד אותה עת נשאר במצב "צמח" במרתפי הבית הלבן.
בעוד מיטשל מאושפז בבית החולים והודעה לציבור מודיעה כי סבל משבץ נוסף, הפעם קטלני, חוזר קוביק לסוכנות התעסוקה שלו. מספר חודשים לאחר מכן מיטשל נפטר, הלן מקיימת מערכת יחסים רומנטית עם קוביק אשר מנהל קמפיין לבחירתו למועצת העיר.
הופעות אורח

על מנת להוסיף לאמינות הסרט, שולבו בו הופעות של פוליטיקאים ואישים מעולם הבידור והתקשורת בתפקיד עצמם. בין האנשים מעולם הבידור: ארנולד שוורצנגר, ג'יי לנו ולארי קינג. בין הפוליטיקאים: הווארד מצנבאום, כריסטופר דוד, ותומאס 'טיפ' אוניל. בין העיתונאים: פרדריק וו. ברנס, אלינור קליפט ומורטון קונדרייק.
הערות שוליים

↑  דליה שלף, סרטים חדשים /"דייב", חדשות, 28 באוקטובר 1993
דייוויד המינגס

| --- | --- |

דייוויד המינגס, 1976
 לידה:  18 בנובמבר 1941 גילדפורד, אנגליה
 פטירה:  3 בדצמבר 2003 (בגיל 62) בוקרשט, רומניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 מקום לימודים:  Glyn School  בית הספר אליין 
 בן או בת זוג:  Gayle Hunnicutt (1968–1975) 
 צאצאים:  Nolan Hemmings 
 מספר צאצאים:  6 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד לזלי אדוארד המינגס (באנגלית: David Leslie Edward Hemmings;‏ 18 בנובמבר 1941 - 3 בדצמבר 2003) היה שחקן קולנוע, במאי ומפיק בקולנוע ובטלוויזיה. באמצע שנות ה-60 בלט המינגס כחלק מדור צעיר של שחקנים בריטים כטרנס סטמפ, אוליבר ריד או אלברט פיני. בתקופה זו שיחק בתפקידו הזכור ביותר כצלם תומאס בסרט "יצרים" בבימויו של מיכלאנג'לו אנטוניוני (1966). לאחר מכן התרכז במיוחד בבימוי והפקת סדרות פעולה בטלוויזיה האמריקאית. המינגס חזר אל האקרנים כשחקן משנה, הניכר בגבותיו העבותות וקולו הייחודי, בתחילת שנות ה-2000 בסרטים כ"גלדיאטור" (2000) ו"ג'נטלמנים מובחרים" (2003). ב-2003 מת לפתע, בגיל 62, כאשר היה בצילומי סרט ברומניה.
ביוגרפיה

המינגס נולד בעיר גילדפורד באנגליה, וכבר מצעירותו גילה יכולת בהופעה על הבמה, עזב את בית הוריו כנער, וגר בגפו בלונדון. בעודו נער החל להופיע כזמר סופרנו בלהקת אופרה שהציגה מיצירותיו של המלחין בנג'מין בריטן. בריטן חיבב את הנער, וכתב עבורו במיוחד את התפקיד של "מיילס" באופרה "טבעת החנק". כאשר התבגר, החל המינגס בקריירה קולנועית. בשנת 1954 הופיע בסרטו הראשון, ושיחק במספר עשרות סרטים לאחר מכן, בעיקר בתפקידים זעירים, אך רק בשנת 1966 הפך לכוכב קולנוע כאשר הופיע בתפקיד "תומאס" בסרטו של מיכלאנג'לו אנטוניוני "יצרים". אנטוניוני חיפש לתפקיד דמות רעננה ופנים לא מוכרות, ואהב את משחקו של המינגס ששיחק באותו זמן בתיאטרון קטן בלונדון. תפקיד זה, של צלם אופנה המגלה בהגדלות של תמונות שצילם כי מבלי ידיעתו היה עד לרצח, הקנה לו תהילה ופרסום בינלאומי. הסרט תיעד את חיי התרבות והבילוי ב"לונדון העליזה" של שנות ה-60, והמינגס היה לאחד מהסמלים החזותיים של תקופה זו. בשנים אלו היה מעורב אף בתעשיית המוזיקה, ובשנת 1967 הוציא סינגל בשם "Back Street Mirror" ותקליט בשם "David Hemmings Happens" בו ניגנו לצידו כמה מחברי להקת הבירדס.
בשנים הבאות שיחק במספר הפקות ידועות של במאים בינלאומיים. במיוחד זכורים תפקידיו כ"קפטיין נולן" בסרט "הסתערות חיל הפרשים" (1968), ג'אגרנאוט (1974) ו"ברברלה" סרט המדע בדיוני הארוטי של רוז'ה ואדים בכיכוב ג'יין פונדה, שם שיחק דמות בשם "דילדנו". כן זכורה הופעתו בסרט הג'אלו של דאריו ארג'נטו "Profondo Rosso" ‏(1975).
בשנת 1972 ניסה לראשונה את ידו בבימוי בסרט הקולנוע "Running Scared". בשנת 1973 זכה הסרט "ה-14" בבימויו בפרס דב הכסף בפסטיבל ברלין. בשנת 1978 ביים את סרטו הידוע ביותר - "רק ג'יגולו" (Schöner Gigolo, armer Gigolo) הפקה גרמנית בה כיכב דייוויד בואי לצד מרלן דיטריך (שהיה זה סרטה האחרון). הסרט נכשל באופן ביקורתי וקופתי, אך המינגס מצא כי הוא חפץ בקריירת בימוי והפקה. בשנים שלאחר "רק ג'יגולו" הקטין את פעילותו בקולנוע, עבר ללוס אנג'לס והתרכז בבימוי והפקה של סדרות טלוויזיה, בהן סדרות מהמובילות והפופולריות ביותר בתקופתן, וכן בהופעה בתפקידי אורח קטנים בסדרות שביים, ובסדרות אחרות. בין הסדרות הידועות בהן לקח חלק כבמאי "זאב מעופף", "מגנום, בלש פרטי", "טריגון", "צוות לעניין", "רצח במשיכת קולמוס", "רייבן" ו"זינוק לאתמול". מסוף שנות ה-90 עזב את הבימוי וההפקה לטובת התרכזות בקריירה כשחקן קולנוע. בשנת 2000 שיחק בתפקיד קטן אך בולט בסרט "גלדיאטור", ולאחר מכן המשיך במשחק בתפקידי משנה בסרטים כסרטו של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק" (2002) וסרט ההרפתקאות בכיכובו של שון קונרי, "ג'נטלמנים מובחרים" (2003), עד מותו בשנת 2003 בעת שצילם סרט ברומניה.
המינגס היה נשוי ארבע פעמים, והיה אב לשישה ילדים.
דייוויד הייג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בספטמבר 1955 (בן 69) אלדרשוט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  בית הספר רוגבי 
 פרסים והוקרה:  פרס אוליבייה  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד הייג קולום וורד, MBE (באנגלית: David Haig Collum Ward; נולד ב-20 בספטמבר 1955) הוא שחקן ומחזאי אנגלי זוכה פרס אוליבייה וזוכה פרס FIPA. הוא מוכר ממשחקו הרבגוני במחזות דרמטיים, סריו-קומיים וקומיים, ובמגוון של דמויות ממעמדות חברתיים שונים.
ביוגרפיה

הייג נולד באלדרשוט שבמחוז המפשייר לפרנסיס ו. ושירלי ר.ס. וורד. אביו היה קצין בצבא ואחר כך מנהל של גלריית הייוורד (אנ'), ואמו הייתה זמרת אופרה. הוא למד בבית ספר בעיר ראגבי.
ביוגרפיה > קולנוע וטלוויזיה

ב-1994 הופיע הייג בסרט הקולנוע "ארבע חתונות ולוויה אחת" ובסיטקום של ה-BBC בשם "The Thin Blue Line" בתפקיד המפקח גרים יחד עם רואן אטקינסון שכיכב בתפקיד המפקח פולר. ב-2002 שיחק שוב לצדו של יו גרנט, כוכב "ארבע חתונות ולוויה אחת", בתפקיד אחיו בקומדיה הרומנטית "שבועיים מראש" בכיכובה של סנדרה בולוק. ב-2007 הופיע במערכון של ה"קומיק ריליף" בשם "החתונה של מיסטר בין" בתפקיד אבי הכלה שוב יחד עם רואן אטקינסון.
ב-1980 הופיע בפרק "The Leisure Hive" מתוך הסדרה "דוקטור הו", ובפרק "Rumours of Death" בסדרה "Blake's 7". ב-1990 שיחק בפרק "Sweet Danger" בסדרת המתח "קמפיון". ב-1992 השתתף בפרק "Dead On Time" בסדרה "המפקח מורס". כמו כן שיחק בסדרה "המפצח". בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Soldier Soldier".
הייג שיחק בעיבוד של ריצ'רד פל לסדרת המדע הבדיוני משנות השישים "A for Andromeda" עבור BBC4. הוא כתב מחזה בשם "My Boy Jack" והופיע בעיבוד לטלוויזיה של המחזה בתפקיד רודיארד קיפלינג, ודניאל רדקליף גילם את ג'ון, בנו של קיפלינג.
ב-2008 הופיע הייג בסרט הטלוויזיה "Dustbin Baby" של ה-BBC ובסרט "39 המדרגות". עוד שיחק בפרק "The Glitch" בסדרה הבלשית "רציחות במידסומר". ב-2009 שיחק בתפקיד סטיב פלמינטג בסדרה הקומית "The Thick Of It" ובתפקיד ג'ון, בעלה של חברת הפרלמנט מו מולאם (אנ') בדרמה המצליחה "מו" בכיכובה של ג'ולי וולטרס. עוד ב-2009 כיכב בתפקיד מנהל בית ספר פורטוון, מר סטריין, בדרמה הקומית של ITV "דוק מרטין".
בינואר 2013 כיכב הייג בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד מחודש של הסדרה הקומית הקלאסית "כן, אדוני השר", ששודרה בבריטניה ברשת Gold TV.
ב-2012 שודר פיילוט לסיטקום שכתב בן אלטון ובכיכובו של הייג. הסדרה שנקראה "The Wright Way" הושלמה במרץ 2013 ושודרה ב-BBC One ב-23 באפריל אותה שנה.
ביוגרפיה > רדיו

ב-2008 שיחק הייג בתפקיד מוריס היי-ווד בעיבוד לרדיו ה-BBC של המחזה "טום & ויו" מאת מייקל הייסטינג. ב-2010 כיכב בתפקיד נורמן בירקט במחזה "Norman Birkett and the Case of the Coleford Poisoner" בסדרת התסכיתים "מחזה של אחר הצהרים". בנוסף שיחק ב-2003 בתפקיד לואיס אליוט בעיבוד לספרים "זרים ואחים" מאת צ'ארלס פרסי סנואו עבור Radio 4, ששודר מחדש בפברואר 2013.
ביוגרפיה > תיאטרון

ב-1988 זכה הייג בפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על תפקידו במחזה "Our Country's Good" בתיאטרון רויאל קורט. הוא יצא לסיבוב הופעות עם הגרסה הבימתית של המחזה "My Boy Jack" שאותו כתב וגילם את דמותו של הסופר רודיארד קיפלינג. הייג ביים את המחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד שהוצג בסיור הופעות מצליח בשנת 2005.
הייג הופיע בהפקות תיאטרון מצליחות בווסט אנד הלונדוני בהן "Hitchcock Blonde" בתיאטרון רויאל קורט, "החיים בשלוש גרסאות" בתיאטרון סבוי, בתפקיד אוסבורן במחזה "Journey's End" מאת ר.ס. שריף בתיאטרון קומדיה, ובתפקיד ג'ורג' באנקס במחזה "מרי פופינס" בתיאטרון הנסיך אדוארד, עליו היה מועמד לפרס אוליביה. הוא היה מועמד שוב לפרס על הופעתו בתפקיד כריסטופר הדינגלי בהפקה המחודשת של הקומדיה "Donkey's Years" מאת מייקל פריין בתיאטרון הקומדיה. הוא הופיע בתיאטרון היימרקט במחזה "The Country Wife" ואחר כך הופיע במחזה "הים" באותו תיאטרון. מ-11 בדצמבר 2008 ועד 31 בינואר 2009 שיחק הייג במחזה "שלל" מאת ג'ו אורטון בתפקיד טראסקוט בתיאטרון טריסייקל בלונדון. בפברואר 2007 הופיע באותו מחזה בתיאטרון רויאל בניוקאסל.
ב-2010 שיחק בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד בימתי לסדרת הטלוויזיה "כן, אדוני השר" בפסטיבל צ'יצ'סטר והחל מ-17 בספטמבר 2010 הופיע בתיאטרון גילגוד שבווסט אנד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הייג חי בדרום לונדון. הוא נשוי לג'וליה ג'יין רמזי גריי (המופיעה בשם הבמה ג'יין גאלוויי) והם הורים לחמישה ילדים. הוא פטרון של ארגון הצדקה SANDS (אנ').
ב-2013 הוענק להייג תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתו לתחום הדרמה.
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | הפקה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Pressure  מאת דייוויד הייג | ג'יימס סטאג | תיאטרון השגריר, הסיטי של וסטמינסטר |  |
| 2017 | רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים מאת טום סטופארד | השחקן | אולד ויק, לונדון |  |
| 2016 | Blue/Orange מאת ג'ו פנהול | רוברט | תיאטרון יאנג ויק |  |
| 2015 | ברנשים וחתיכות מאת פרנק לאוסר | נתן דטרויט | פסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר | מועמדות לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר |
| 2015 | Someone Who'll Watch Over Me מאת פרנק מקגיניס | מייקל | תיאטרון מינרווה, צ'יצ'סטר |  |
| 2014 | Pressure מאת דייוויד הייג | ג'יימס סטאג | תיאטרון רויאל ליסאום / פסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר |  |
| 2013 | המלך ליר מאת ויליאם שייקספיר | ליר | התיאטרון המלכותי |  |
| 2011–2012 | טירופו של המלך ג'ורג מאת אלן בנט | ג'ורג' השלישי | סיור הופעות ותיאטרון אפולו | מועמדות לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר |
| 2010–2011 | כן, אדוני השר מאת אנתוני ג'יי (אנ') וג'ונתן לין (אנ') | ג'ים האקר | פסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר ותיאטרון גילגוד |  |
| 2009 | שלל מאת ג'ו אורטון (אנ') | המפקח טרוסקוט | תיאטרון טריסייקל |  |
| 2008 | The Sea מאת אדוארד בונד(אנ') | האץ' | תיאטרון היימרקט |  |
| 2007 | The Country Wife מאת ויליאם וייצ'רלי (אנ') | פינצ'ווייף | תיאטרון היימרקט |  |
| 2006 | Donkey's Years מאת מייקל פראיין (אנ') | כריס הדינגלי | תיאטרון קומדיה | מועמדות לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר |
| 2005 | מרי פופינס מאת ג'וליאן פלוז | מר בנקס | תיאטרון הנסיך אדוארד | מועמדות לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר |
| 2004 | Journey's End מאת ר. ס. שריף (אנ') | אוסבורן | תיאטרון קומדיה |  |
| 2004 | Hitchcock Blonde מאת טרי ג'ונסון (אנ') |  | תיאטרון רויאל קורט ותיאטרון ליריק בווסט אנד |  |
| 2002 | החיים בשלוש גרסאות מאת יסמינה רזה | הנרי | תיאטרון סבוי |  |
| 1997 | אמנות מאת יסמינה רזה | איוואן | תיאטרון ויינדהם וברודוויי |  |
| 1997 | My Boy Jack מאת דייוויד הייג | רודיארד קיפלינג | תיאטרון המפסטד |  |
| 1994 | Dead Funny מאת טרי ג'ונסון | ריצ'רד | תיאטרון המפסטד והווסט אנד |  |
| 1991 | מידה כנגד מידה מאת ויליאם שייקספיר | אנג'לו | סיור הופעות של יאנג ויק והלהקה השייקספירית המלכותית |  |
| 1988 | Our Country's Good מאת טימברלייק ורטנבייקר | ראלף קלארק | תיאטרון רויאל קורט | פרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזה חדש |
| 1988 | The Recruiting Officer מאת ג'ורג' פרקהר (אנ') | פלום | תיאטרון רויאל קורט |  |
| 1988 | גרינלנד | פול | תיאטרון רויאל קורט |  |
| 1985 | Tom and Viv | מוריס | תיאטרון רויאל קורט וברודוויי |  |
הערות שוליים

1 2  Lisa Sewards (6 בינואר 2012). "Man behind the moustache: David Haig's made a career out of his trademark 'tache. Now it's come off for a new theatre role". Mail Online. London: Associated Newspapers Ltd. נבדק ב-17 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laura Caroe (15 בינואר 2013). "No, my PM is not Cam". The Sun. London: News Group Newspapers Limited. נבדק ב-17 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Patrick Munn (5 בינואר 2013). "Kacey Ainsworth, Rufus Jones & Michael Falzon Cast In BBC One's Ben Elton Sitcom". נבדק ב-28 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stage plan for Yes Prime Minister". BBC News. 18 בפברואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The London Gazette: (Supplement) no. 60534. p. 24. 15 June 2013.
↑    Charles Spencer, ‏The Madness of George III, Apollo Theatre, review, The Telegraph, 24 January 2012
↑  Benedictus, Leo (25 במאי 2010). "Yes Prime Minister". London: Guardian.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Taylor, Paul (25 בינואר 2008). "The Sea". London: Independent.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Country Wife". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "Donkey's Years". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "Journey's End". Indielondon.co.uk. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "Hitchcock Blonde". Royalcourttheatre.com. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "Art". Londontheatre.co.uk. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "My Boy Jack". Nritishtheatreguide.info. אורכב מ-המקור ב-2012-02-07. נבדק ב-2012-10-24.
↑  "Tom and Viv". Thebeautifulchanges.co.uk. נבדק ב-2012-10-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428897205171  BIBSYS: 7037909  BnF: cb17126888m (data)  GND: 137521375  ISNI: 0000 0000 5555 8977  LCCN: nb98054714  MusicBrainz: a0b1a6ad-37f1-4447-9dcc-812316c6d30b  NKC: xx0150683  NTA: 311721478  SUDOC: 131223879  VIAF: 19173851   WorldCat (עם VIAF): 19173851
דטוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (CaBSiO4(OH
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  הגבישים פריזמתיים דקים באורך של עד שנים עשר סנטימטרים המסתיימים במבנה מורכב ומרובה פאות, אבל בדרך כלל משובץ כגרגירים של גבישים בלתי מפותחים בתוך מסת אם או כחומר הדומה לחרסינה שבורה במקבצים דמויי פקעת.
 צבע:  חום, אדמדם, צהוב, ירוק בהיר, לבן או חסר צבע
 ברק:  זגוגי עד דמוי שרף
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  אין
 שבירה:  בלתי שווה עד דמוית קונכייה
 קשיות:  5.5-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.0-2.8
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  דגימות מסוימות של המינרל פלואורסצנטיות בגוון כחול בקרינת על סגול בגלים קצרים.
 מינרלים נלווים:  פרהניט, קלציט, דנבוריט, בבינגטוניט, אפידוט, נחושת, קוורץ, אקסיניט, גארנט וזאוליטים
 סוגים
 בוטריוליט:  גבישים של דטוליט בצורת אשכול ענבים
דטוליט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של בורון, סידן, והידרוקסיל, השייך לקבוצת המינרלים "קבוצת הגדוליניט" (הקרויה לעיתים גם קבוצת הדטוליט על שם המינרל או קבוצת הדטוליט/גדוליניט).