stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צליבה
היסטוריה של הצליבה > יפן

יוקוהמה, תחילת תקופת מייג'י: משרת בן 25 הוצא להורג בצליבה כעונש על שוד ורצח בנו של אדונו
class=notpageimage|הצגה
עדויות ראשונות לעונשים דמויי צליבה מגיעות עוד מתקופת קמקורה, אך הנהגת הצליבה כעונש החלה בתקופת סנגוקו, כנראה בהשפעת הנצרות שהחלה לחדור לאזור. בתקופת שוגונות טוקוגאווה (אך גם לפניה ולאחריה) הצליבה, שנקראה "האריצוקה"(磔), הייתה דרך שכיחה להוצאה להורג של פושעים פליליים. הנדון, לרוב פושע פלילי, היה נקשר (ולא ממוסמר) לצלב בצורת T, ולאחר מכן נדקר באמצעות חניתות וגופתו נותרה על הצלב מספר ימים לפני קבורתו.
היו מספר דרכים להוציא להורג אדם, ביניהם צליבה במהופך, כאשר הראש למטה והרגליים למעלה, שיטה שהונהגה על ידי טויוטומי הידיושי; וצליבה במים, כאשר הנידון למוות היה נקשר לצלב בזמן השפל, וכשהייתה מגיעה הגאות המים היו מגיעים עד לראשו של הקורבן. בשיטה זו נצלבו נוצרים רבים.
בשנת 1597 ציווה הידיושי לצלוב בנגסאקי עשרים ושישה מיסיונרים קתולים כחלק מרדיפתו את הנצרות.
היסטוריה של הצליבה > אמריקה הלטינית

ישנן עדויות כי במהלך הכיבוש הספרדי של אמריקה הלטינית במהלך המאה ה-16 הקריבו הילידים קורבנות אדם באמצעות צליבה, כחלק מהבנתם השגויה את מונחי הנצרות.
היסטוריה של הצליבה > צליבות מודרניות

במהלך מלחמת העולם הראשונה הופצה שמועה על צליבת חיילים קנדים בידי הגרמנים, אך הייתה זו תעמולה בלבד, ונראה כי הסיפור אינו נכון או אינו מדויק.
הצליבה נפוצה יותר בעולם המוסלמי. בסודאן למשל היא מותרת על פי החוק. ב-1994 דווח על מקרי צליבה בסודאן של כמרים בידי מוסלמים, ב-2002 נגזר מוות בצליבה על 88 בני אדם, ב-2009 הוצא להורג בערב הסעודית אדם שנאשם בפדופיליה באמצעות עריפת ראשו וצליבתו, וב-2014 דווח כי המורדים בסוריה צלבו אדם באשמה של ניסיון לגנבה.
במקומות אחרים הצליבה היא נדירה. ישנן עדויות על צליבה בקמבודיה בעת שלטון הקמר רוז', ובמהלך המלחמה בין סין ויפן, כאשר הייתה זו אך אחת משיטות העינויים בהן נהגו החיילים היפנים כנגד האוכלוסייה האזרחית הסינית, וכחזרה על מנהגים יפניים מימי הביניים.
במלחמת העולם השנייה, היפנים השתמשו בצליבה כשיטת עינויים כנגד שבויי מלחמה. מקרה ידוע של צליבה היה של רינג'ר אדוארדס (אנ'), שבוי מלחמה אוסטרלי, שנקשר לצלב על ידי היפנים ושרד 63 שעות על הצלב לפני שהשתחרר.
היסטוריה של הצליבה > צליבה כחלק מטקס דתי

מאמצע המאה ה-19 קבוצות של קנאים נוצרים בניו מקסיקו הקרויים "Hermanos de Luz" (אחי האור) מציגים את מעשה הצליבה במהלך השבוע הקדוש תוך כדי קשירתו של אחד מהם לצלב, אך ללא מסמורו. כן נהוגה בפיליפינים הצליבה, ואף המסמור לצלב, באופן שאינו קטלני, על מנת להפגין את הדבקות בישו הנוצרי. ישנם נוצרים פיליפינים שנצלבו כך מספר רב של פעמים, במהלך טקסים דתיים.
צלובים מפורסמים

תומכי ספרטקוס. ספרטקוס עצמו מת בשדה הקרב, אך כ-6,000 מתומכיו נצלבו לאורך הדרך בין קפואה לרומא (כמאתיים קילומטרים) בערך בשנת 71 לפנה"ס.
ישו.
פטרוס השליח. על פי המסורת נצלב הפוך לבקשתו, שכן לא הרגיש כי הוא ראוי למות באותה הדרך בה מת ישו.
אנדראס הקדוש. נצלב על צלב דמוי X.
26 המרטירים ביפן (אנ'): 26 מיסיונרים קתולים שנצלבו ושופדו על חניתות בנגסקי בפקודת טויוטומי הידיושי בשנת 1597.
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2018, עצם עקב זו, עם המסמר, מוצגים לקהל הרחב, בקומה הרביעית של מוזיאון הטבע, באוניברסיטת תל אביב.
↑  עמוס קלונר ובועז זיסו, עיר הקברים של ירושלים בימי הבית השני, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2003.
↑  Sudan: Death sentences must be not be carried out , Amnesty International's press release 22 August 2002
↑  רויטרס, סעודיה: פדופיל יוצא להורג וגופתו תוצג על צלב, באתר ynet, 3 בנובמבר 2009
↑  רועי קייס, העונש ל"גנב": הוצא להורג ונתלה על צלב, באתר ynet, 23 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533409805171  BnF: cb12648883z (data)  GND: 4165653-2  LCCN: sh85034361
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018

| --- | --- |

 תאריך:  20 באוגוסט 2018
 מיקום:  אולם המוזיקה רדיו סיטי   (ניו יורק סיטי, ניו יורק)
 רשת שידור:  MTV.
 זכייה במספר הפרסים הרב:  קארדי בי • דונלד גלובר (3)
 מספר המועמדויות הרב:  קארדי בי (12)
 →2017 2019←
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018 התקיים ב-20 באוגוסט 2018, באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק סיטי שארצות הברית. במהלך הטקס היו קארדי בי וטיילור סוויפט לאמנים עם המספר הרב ביותר של הזכיות, תוך שקארדי בי הייתה לאמנית עם מספר המועמדויות הגבוה ביותר, 12 בסך הכול.
הופעות

| אמנים> קדם-טקס  | שירים> קדם-טקס  |
| --- | --- |
באזי: "Mine"
ברייס ויין: "Drew Barrymore"
בקסטריט בויז: "Don't Go Breaking My Heart"
הטקס המרכזי
שון מנדס: "In My Blood"
באזי: "Beautiful"
לוג'יק ראיין טדר: "One Day"
פאניק! אט דה דיסקו: "High Hopes"
ללה פונס: "Celoso" "Dicen" (עם Bed Bunny)
ניקי מינאז': "Majesty" "Barbie Dreams" "Ganja Burn" "Fefe" (בהופעה חיה מתחנת מרכז הסחר העולמי)
קמילה קביו: "Havana" (עם Young Thug) "Never Be The Same"
ג'ניפר לופז: מחרוזת  "Waiting for Tonight"  "On the Floor"  "Dance Again"  "Ain't Your Mama"  "If You Had My Love (Pablo Flores Remix)"  "El Anillo" / "Booty"  "Love Don't Cost a Thing" (מכיל קטעים מ-"In My Feelings" ו-"Nice for What" של דרייק)  "I'm Glad"  "All I Have"  "Jenny from the Block" (אינטרו ביחד עם די ג'יי חאלד)  "I'm Real (Murder Remix)" (ביחד עם ג'ה רול)  "Dinero" (מכיל קטעים מ-"Bodak Yellow" של קארדי בי ו-"Bitch Better Have My Money" של ריהאנה) (ביחד עם די ג'יי חאלד)
אריאנה גרנדה: "God Is a Woman"
פריטי-מאץ': "Summer on You"
טראוויס סקוט ג'יימס בלייק: "Stargazing" "Stop Trying to Be God" "Sicko Mode"
ג'וס וורלד: "Lucid Dreams"
מאלומה: "Felices los 4" "Chantaje"  (עם שאקירה)
לאוב: "I Like Me Better" (פרסומת למותג אקסטרה גאם)
פוסט מאלון 21 סבאג' אירוסמית': "Rockstar" (פוסט מאלון ו-21 סאבג') "Dream On" (אירוסמית' ופוסט מאלון) "Toys in the Attic" (אירוסמית' ופוסט מאלון)
הערות שוליים

↑  Madeline Roth, Backstreet Boys, Bazzi, And Bryce Vine Will Make The VMA Pre-Show Larger Than Life, MTV News (באנגלית)
↑  2019 VMAs Reveal Three New Fan-Voted Categories, Pre-Show Performers: Exclusive, Billboard, ‏2019-08-19
↑  VMAs: Jennifer Lopez to Receive Video Vanguard Award | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
| פרסי הווידאו קליפים של MTV |
| --- | --- | --- |
| שנים | 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| פרסים | קליפ השנה • אמנ/ית השנה • שיר השנה • אלבום השנה • האמן החדש הטוב ביותר • להקה • פופ • רוק • R&B • היפ-הופ • דאנס • אלטרנטיבי • לטיני • קיי-פופ • שיתוף פעולה • קליפ ארוך • בימוי • כוריאוגרפיה • אפקטים • ניהול אמנותי • עריכה • צילום • שיר קיץ • מסר חברתי • חלוציות על שם מייקל ג'קסון |  |
| פרסים לשעבר | אתר אינטרנט • קליפ פורץ דרך • וידאו קונספט • קליפ של אישה • פרסי בחירת הצופים הבין-לאומיים • אמן לטיני • קליפ מילים • קליפ של גבר • הסינגל המפלצתי של השנה • הקליפ הניסיוני הטוב ביותר • הקליפ הראוי ביותר לשיתוף • פרס MTV2 • ההופעה הטובה ביותר • הופעה בקליפ של רוק בנד פפסי • קליפ פוסט-מודרני • האיום המרובע של השנה • קליפ ראפ • רינגטון השנה • מופע במה • קליפ בריטי • פרטיטורת משחק וידאו • פסקול משחק וידאו • קליפ מסרט • קליפ (שהיה צריך לזכות במונמאן) • בחירת הצופים |  |
אליהו חיים רוזין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  י' בשבט תרנ"ט
 פטירה:  כ' בכסליו תשמ"ד (בגיל 84)
 מקום פעילות:  אומן וירושלים
 השתייכות:  חסידות ברסלב
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבת אור הנעלם ומייסד חסידות ברסלב בא"י
 רבותיו:  הרב אברהם חזן
 צאצאים:  בנו הגאון הסיד רבי קלמן רוזין זצוק"ל ראש כולל נר חיים בירושלים תלמיד חבר לגאון ר' חיים שמואלביץ זצוק"ל
 
הרב אליהו חיים רוזין (י' בשבט ה'תרנ"ט, 21 בינואר 1899 - כ' בכסלו ה'תשמ"ד, 26 בנובמבר 1983) היה מרבני חסידות ברסלב במאה ה-20.
ביוגרפיה

ר' אליהו חיים נולד לאביו ר' קלונימוס קלמן, בעיר קאמראווע בפלך לומז'ה שעל גבול ליטא פולין, ב-י' שבט תרנ"ט. בגיל חמש התייתם מאביו. בילדותו למד בחדר בעיר אוסטרובה, וכשהגיע לגיל שתים עשרה עבר ללמוד בישיבת לומז'ה. בסביבות שנת תרע"ד נשא לאשה את אסתר מטפליק.
ביוגרפיה > התקרבותו לחסידות ברסלב

בבית המדרש בלומז'ה נחשף לספר "השתפכות הנפש" של חסידות ברסלב, אשר השפיע עליו רבות. במלחמת העולם הראשונה בשנת תרע"ד, יחד עם פליטים רבים שברחו מפולין לרוסיה, ברחה אמו יחד עמו לעיר רוז'אן. שם הצליח לשכנע את אמו שתתן לו לנסוע לאומן, בטענה שבאומן מכשירים בחורים להיות רבנים, ושם עיצב את אישיותו בהשפעת חסידי ברסלב שבאומן, ובפרט בהשפעת מי שהוא ראה בו את מורו ורבו, רבי אברהם ב"ר נחמן. באומן נשא את רעייתו ושם הקימו את ביתם.
ביוגרפיה > פעילותו ברוסיה

רבי אליהו חיים יחד עם אשתו בביתם שבאומן, הכניסו אורחים רבים, ביניהם בחורים פליטים מפולין שהם סייעו בידם להינשא. כן היה אוסף צדקה ומחלק כספי סיוע לאנשי חסידות ברסלב, למרות שהדבר היה אסור על פי החוק הקומוניסטי.
ביום שני ט"ו בחשוון תרצ"ו נתפס רבי אליהו חיים, יחד עם חברו לפעילות רבי לוי יצחק בנדר. שניהם עונו ונחקרו ונפסק עליהם גזר דין מוות. אולם הם ניצלו על ידי קצין בכיר יהודי (שבסוף שילם על כך בחייו), שחמיו, חסיד ברסלב, ביקשו שאם יגיעו אליו חסידי ברסלב, יעזור להם ככל יכולתו. בתקופת המתנתו למשפט, קיבל במפתיע אישור יציאה מרוסיה, ובחודש סיוון שנת תרצ"ו הגיע לארץ ישראל והשתקע בירושלים.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

בירושלים הצטרף לחסידי ברסלב, ביניהם רבי אברהם שטרנהרץ, רבי שלמה וקסלר, רבי נתן בייטלמכר ואחרים, שהתפללו ולמדו בבית הכנסת 'בוקרשט' שבשכונת מאה שערים.
בארץ ישראל הדפיס רבי אליהו חיים חלק מהספר ליקוטי הלכות, ועסק בסיוע לעליית חסידי ברסלב מברית המועצות. הוא קבע שיש צורך בבית כנסת של ברסלב. בתחילה שכרו שני חדרים במאה שערים, ולאחר מכן השיג אישור לבנות בשטח עליו היה בנויים מלון ארץ ישראל וטחנת קמח קטנה. לאחר מאמצים רבים וגיוס כספים בחו"ל הצליח לבנות את השול ברחוב סלנט 36 במאה שערים, שם היה מוסר שיעורים קבועים, והקים בו את כולל האברכים "אור הנעלם".
נפטר בשבת לפנות בוקר, בכ' בכסלו תשמ"ד. נטמן בהר הזיתים, ליד קברו של ר' נחמן ב"ר ברוך אפרים מטפליק.
לקריאה נוספת

זאב פרנק (עורך), הזיידע: מסכת חייו של רבי אליהו חיים רוזין זצ"ל, ירושלים תשנ"ח
קווים לדמותו - אתר ברסלב אמת
הערות שוליים

↑  כרטיס קבר: אליהו חיים רוזין
↑  היכל התלמוד - תל-אביב, שאלונים + דו"חות, באתר ארכיון המדינה, עמ' 15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388500005171  VIAF: 42150170472300010129   WorldCat (עם VIAF): 42150170472300010129
האמצעים המיוחדים

הדוח הסודי של ועדת אגרנט על האמצעים המיוחדים
בדוח הסודי של ועדת אגרנט על האמצעים המיוחדים - סיכמה הוועדה כי "אי ניצולו של מקור מודיעיני חיוני שעת צורך מרבית בו היא בבחינת "כישלון מקצועי חמור"
מכתב מנחם דיגלי, ראש מחלקת איסוף, לוועדת אגרנט, שבו הוא טען כי אלי זעירא סירב להפעיל את האמצעים המיוחדים בימים שלפני מלחמת יום הכיפורים
ב-8 בפברואר שלחה ועדת אגרנט מכתב אזהרה לאלי זעירא, בנוגע ל"אי הפעלת ("האמצעים המיוחדים") באופן מלא בתקופה החל מיום 1.10.73 ועד חצות בלילה אור ליום 6.10.73, ללא ידיעתם של ראש הממשלה, שר הביטחון, הרמטכ"ל ואלוף גונן"
האמצעים המיוחדים או אמצעי האיסוף המיוחדים היו אמצעי איסוף מודיעין אותות (סיגינט) של צה"ל שהותקנו בעומק מצרים על ידי המודיעין הישראלי ערב מלחמת יום הכיפורים. לאמצעים המיוחדים יוחסה חשיבות מיוחדת בשל יכולתם לספק מידע אמין על כוונת המצרים לצאת למלחמה, והם כונו "פוליסת הביטוח הלאומית של ישראל". האמצעים נקראו "גדי" ו"רמי".
מהות האמצעים המיוחדים

האמצעים המיוחדים היו באחריות יחידת איסוף מודיעין האותות של אגף המודיעין, יחידה 848. לפי הערכות מדובר באמצעי האזנה משוכללים, שאפשרו ציתות לשיחות טלפון בין מוקדי הצבא והשלטון במצרים. לפי אותן הערכות, הם היו עלולים להתגלות בקלות יחסית ולכן נדרש אישור של ראש אמ"ן להפעלתם. בנוסף, היה צורך להחליף את סוללותיהם לעיתים קרובות, פעולה שנעשתה בידי סיירת מטכ"ל.
על פי אבנר שלו, האמצעים המיוחדים לא היו ממוקמים בקהיר. הם סיפקו יכולת האזנה לתעבורת המידע בין הפיקודים המצריים, מערכות השליטה והכוחות הפרושים בשטח.
לקריאה נוספת

ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הוועדה, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
אורי בר-יוסף, התאוששות: צה"ל במבחן מלחמת יום הכיפורים, הוצאת דביר, 2023, עמ' 74–77
הערות שוליים

1 2   אמיר אורן, אוקטובר 73': הסוד הגדול שאנשי המודיעין לא פיצחו, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2013
↑  רמי ע"ש רב-סרן אהוד רם ז"ל מסיירת מטכ"ל שנפל על האי גרין ב-1969: רב-סרן אהוד רם ז"ל, באתר יזכור
1 2  יונתן לרנר, מודיעין חיל האוויר ערב המלחמה, עוד תורנות שגרתית, מבט מלמ, גיליון 67, נובמבר 2013, עמ' 26
1 2   עופר אדרת, מסמך סודי חושף כיצד הטעה ראש אמ"ן את הממשלה בנוגע ל"אמצעים המיוחדים" ב-1973, באתר הארץ, 8 במאי 2020
השוו לנדב מולצ'דסקי, לוקש ותו לא, באתר העין השביעית, 13 במאי 2020
↑  רוני הדר, הנועז בעורף האויב, באתר הארץ, 1 במרץ 2006
↑  אבנר שלו, "הישראלים", הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון. צוטט ב אמיר אורן, בצד המצרי, מועד פתיחת מלחמת יום הכיפורים היה נתון בספק עד הרגע האחרון, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2016
↑   יוסי מלמן, מאחורי 20 מילים מסתתר סיפור על גבורתו של לוחם ואטימותה של מערכת, באתר הארץ, 22 ביוני 2022
1 2  אמנון לורד, האמצעים המיוחדים: אין סוד אבל המסמכים סודיים, באתר nrg‏, 3 ביוני 2017
↑  יוסי לנגוצקי, מצגת - מלחמת יום הכיפורים המחדל המודיעיני - אי הפעלת האמצעים המיוחדים, אתר המרכז למלחמת יום הכיפורים, אוקטובר 2013
↑  עדות מנחם דיגלי בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
↑  אורי בר-יוסף, הצופה שנרדם, הוצאת זמורה-ביתן, 2001, עמ' 302
↑  אורי בר-יוסף, הצופה שנרדם, הוצאת זמורה-ביתן, 2001, עמ' 414
↑  יוסי לנגוצקי, האמת על "האמצעים המיוחדים", באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005
↑   מודיעין: מה אספנו, מה הערכנו? -- דברי אלי זעירא, הרצאה  באתר יוטיוב
↑  הידיים ידי זעירא והקול קול דיין — מדוע לא הופעלו 'האמצעים המיוחדים' ערב מלחמת יום הכיפורים, עמ' 174
↑  מנחם דגלי – אל"ם - ראש מחלקת איסוף של אגף המודיעין, ישיבה נ"ז 14/01/1974
↑  ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הוועדה, עמ' 2, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
↑  ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הוועדה, עמ' 2–3, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
↑  ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הועדה, עמ' 3, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
↑  עוזי דיין, "למדנו את הלקח תחת אש קטלנית", באתר ישראל היום, 17 בספטמבר 2010
↑  מכתב אלמ מנחם דיגלי לוועדת אגרנט - אי הפעלת האמצעים המיוחדים - 6.1.74, תיק אלמ מנחם דיגלי - 1975-383-142 - ארכיון צה"ל
↑  ועדת אגרנט - תיק האלוף אלי זעירא, ארכיון צה"ל, תיק 1795/383/131
↑   אורי בר יוסף, השקרים של אלי זעירא, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2014
↑  ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הוועדה, עמ' 4, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
↑  עדות ישראל גלילי בפני ועדת אגרנט – ישיבה פ"ח 13/02/1974, עמ' 4,972
↑  משה דיין – שר הביטחון, ישיבה ע"ו 04/02/1974
↑  ועדת אגרנט - ניתוח עדויות שעליו מבוססת המסקנה בסעיף 92 ובסעיף 11 בדין וחשבון של הועדה, ארכיון צה"ל, תיק 1975/383/131
↑  נעמה לנסקי, כך נותרנו חסרי אמצעים, באתר ישראל היום, 12 בספטמבר 2013
אות גיבור השואה הבריטי

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 נוסד:  2010 
 
אות גיבור השואה הבריטי הוא אות הוקרה לאומי שמוענק על ידי ממשלת בריטניה להכרה באזרחים בריטיים שסייעו לקורבנות השואה. ב-9 במרץ 2010 הוענק האות ל-25 אנשים לאחר מותם, ולשני אנשים בחייהם - סר ניקולס וינטון ודניס אווי. האות הוא מדליית כסף עליה חרוט "בשירות האנושות" (in the service of humanity) והיא מוענקת לציון "פעולות שנעשו תוך התמסרות" ו"הצילו חיים מול פני הרדיפה".
פעילות מקדימה

בשנת 2008 החל מסע פרסום שנועד להשיג הכרה רשמית לאחר המוות במצילים בריטיים בתקופת השואה. את מסע הפרסום יזמה קרן הוראת השואה, ארגון צדקה בריטי שנוסד ב-1988. הכוונה הייתה לבטא הכרה בריטית באזרחים בריטיים שזכו לתואר הישראלי "חסידי אומות העולם" שהוענק על ידי "יד ושם", רשות הזיכרון לשואה ולגבורה בישראל, אך לא זכו להכרה מקבילה בבריטניה. בין אזרחים אלה היו פרנק פולי, ג'יין היינינג וג'ון רייוונהול.
שיטת אותות הכבוד הבריטית לא מאפשרת הענקת אות כבוד לאחר המוות, ועל כן ביקשו מנהלי מסע הפרסום של הקרן לשנות את השיטה ולהעניק את אות חבר מסדר האימפריה הבריטית לאחר המוות. עצומה בנושא זכתה לתמיכה של מספר כלי תקשורת ושל חברים בפרלמנט הבריטי ובפרלמנט הסקוטי. במרץ 2009 הוגשה הצעה לסדר היום (Early day motion) בפרלמנט של בריטניה לשם הענקת אות כבוד לגיבורים הבריטיים בתקופת השואה, תוך ציטוט תקדימיהם של פולי, היינינג ורייוונהול.
ההכרזה על האות

ב-29 באפריל 2009 הגיעה לפרלמנט ההצעה לסדר היום, והממשלה הכריזה שאות חדש ייווצר כדי להוקיר את המצילים הבריטיים של יהודים בתקופת השואה. ההכרזה על האות הושמעה לאחר ביקורו הראשון של ראש הממשלה הבריטי גורדון בראון במחנה ההשמדה אושוויץ. בראון אמר בהקשר זה כי "ניצור אות כבוד לאומי לאותם אזרחים בריטיים שסייעו לאנשים כה רבים, יהודים ואחרים, בתקופת השואה."
אות הכבוד הזה ניתן מחוץ למערכת אותות הכבוד הלאומיים (Honours System), מכיוון שעל פי החוק הבריטי אותות אלו יכולים להיות מוענקים רק לאנשים חיים. במרץ 2010 הוענק האות ל-27 אנשים, מתוכם ל-25 אנשים שאינם בחיים, ביניהם, ברטה ברייסי, אייבי פורסטר ואחותה לואיזה גולד, ולשני אנשים - סר ניקולס וינטון שקיבל את האות בהיותו בן מאה, ודניס אווי (Denis Avey), שקיבל את האות בגיל 91. האות הוענק בקבלת פנים בדאונינג 10, מעונו של ראש ממשלת בריטניה.
לאות זכאים אזרחים בריטיים שסייעו ליהודים או לאחרים שהיו נתונים בסכנה על ידי המשטר הנאצי או משתפי הפעולה עמו, או הצילו נרדפים אלה, תוך הפגנת אומץ או על ידי פעולה מעבר לחובתם הרשמית, וזאת בתנאים הקשים ביותר. ההגדרה כוללת גם מקרים שלא עומדים בקריטריונים שמוחלים לצורך הכרה בחסיד אומות העולם, קריטריונים שביניהם סיכון חייו של המציל. בעקבות כך דניס אייבי קיבל את האות, למרות שלא מוכר כחסיד אומות העולם.
בשנת 2013 הוכרו 14 מצילים נוספים, בהם רב שלמה שונפלד, נספחים דיפלומטיים ושבויים בריטיים במחנות ריכוז.
ראו גם

סטן וולס
לקריאה נוספת

Lyn, Smith. Heroes of the Holocaust, 2013.
הערות שוליים

↑  דבריו של גורדון בראון באתר ראש ממשלת בריטניה (באנגלית)
פנטאקווארק

פנטאקווארק הוא חלקיק תת-אטומי, שקיימים חילוקי דעות לגבי קיומו. הוא מורכב מחמישה קווארקים (בהשוואה לשלושה קווארקים בבאריונים רגילים ושניים במזונים), או ליתר דיוק ארבעה קווארקים ואנטי-קווארק אחד. מספר ניסויים הראו כי לפנטאקווארק צפויה מסת כ-1540 MeV. אף על פי שמספר ניסויים הוכיחו את קיומו, ניסויים נוספים שניסו לשחזר את התוצאה לא הצליחו למצוא אותו ולהוכיח את קיומו.
לקווארקים יש מספר באריוני של 13+, ולאנטיקווארקים של 13–, לפנטאקווארק יהיה מספר באריוני כולל של 1, וכך הוא יהיה באריון. יתר על כן, מכיוון שיש בו חמישה קווארקים במקום השלושה הרגילים שנמצאים בבריונים רגילים (כלומר 'טריקווארק'), הוא מסווג כבאריון אקזוטי. את השם פנטאקווארק טבעו קלוד ג'יגנו וצבי ליפקין בשנת 1987. עם זאת, האפשרות של חלקיקים בעלי חמישה קווארקים זוהתה כבר בשנת 1964 כאשר מארי גל-מאן הניח לראשונה את קיומם של קווארקים. אף על פי שנחזו במשך עשרות שנים, התברר שקשה להפליא לגלות פנטקווארקים, וכמה פיזיקאים החלו לחשוד שחוק טבע לא ידוע מונע את ייצורם.
קיומו הוצע על ידי מקסים פוליאקוב, דמיטרי דיאקונוב וויקטור פטרוב בשנת 1997, בעקבות עבודות קודמות שלהן היה שותף גם הפיזיקאי הישראלי צבי ליפקין.
הטענה הראשונה לגבי גילוי של פנטאקווארק תועדה ב-LEPS שביפן בשנת 2003, ומספר ניסיונות באמצע שנות ה-2000 גם דיווחו על גילויים של מצבי פנטאקווארק אחרים. אחרים לא היו מסוגלים לשכפל את התוצאות של LEPS, ואילו תגליות הפנטאקווארק האחרות לא התקבלו בגלל נתונים וניתוחים סטטיסטיים ירודים. ב-13 ביולי 2015, קבוצת LHCb ב-CERN דיווחה על תוצאות העולות בקנה אחד עם מצבי פנטאקווארק בדעיכה של באריון למדא תחתון (
0bΛ). ב-16 במרץ 2019, קבוצת LHCb הכריזה על גילוי של פנטאקווארק חדש, שלא נצפה לפני כן. התצפיות עברו את סף ה-5 סיגמה שנדרשות כדי לטעון על גילויים של חלקיקים חדשים.
מחוץ למעבדות של פיזיקת חלקיקים, פנטאקווארקים יכולים להיות מופקים באופן טבעי על ידי סופרנובה, כחלק מהתהליך של יצירת כוכב נייטרונים. המחקר המדעי של פנטאקווארקים עשוי להציע תובנות לגבי יצירתם של כוכבים אלה, וכן לאפשר מחקר מעמיק יותר של יחסי גומלין בין החלקיקים לבין הכוח החזק.
הפנטאקווארק הראשון שנראה בניסוי, עם הסימון +Θ, מורכב על-פי הסברה, משני קווארקי למעלה, שני קווארקי למטה, ואנטיקווארק מוזר (uudds).
רקע

קווארק הוא סוג של חלקיק אלמנטרי שיש לו מסה, מטען חשמלי ומטען צבע, וכן מאפיין נוסף שנקרא טעם, המתאר איזה סוג של קווארק הוא (למעלה, למטה, מוזר, קסם, עליון או תחתון). בשל השפעה המכונה כליאת צבעים, קווארקים לעולם אינם נראים בעצמם. במקום זאת, הם יוצרים חלקיקים מרוכבים המכונים הדרונים, כך שמטעני הצבע שלהם מתבטלים. הדרונים העשויים מקווארק אחד ואנטיקווארק אחד ידועים כמזונים, ואילו אלה העשויים משלושה קווארקים ידועים כבריונים. הדרונים ה'רגילים' הללו מתועדים ומאופיינים היטב; עם זאת, בתאוריה, אין דבר שמונע מקווארקים להפוך להדרונים 'אקזוטיים' כמו טטראקווארקים עם שני קווארקים ושני אנטיקווארקים, או פנטקווארקים עם ארבעה קווארקים ואנטיקווארק אחד.
מבנה

מגוון רחב של פנטאקווארקים הוא אפשרי, כאשר שילובי קווארקים שונים מפיקים חלקיקים אחרים. כדי לזהות אילו קווארקים מרכיבים פנטאקווארק נתון, פיזיקאים משתמשים בסימון qqqqq, כאשר q ו-q בהתאמה, מתייחסים לכל אחד מששת הטעמים של קווארקים ואנטיקווארקים. הסימנים u, d, s, c, b ו-t מתכוונים ללמעלה (up), למטה (down), מוזר (strange), קסום (charm), תחתון (bottom) ועליון (top), בהתאמה, והסימנים d, u, s, c, b ו-t מתייחסים לאנטיקווארקים המתאימים. לדוגמה, פנטאקווארק שמורכב משני קווארקים למעלה, קווארק למטה אחד, קווארק קסום אחד ואנטיקווארק קסום אחד ירשם uudcc.
הקווארקים מקושרים ביחד על ידי הכוח החזק, שמתנהג בצורה כזאת במטרה לבטל את מטעני הצבעים בתוך החלקיק. במזון, המשמעות של כך היא שקווארק משותף לאנטיקווארק עם מטען צבע נגדי – כחול ואנטיכחול, לדוגמה – כאשר בבאריון, לשלושת הקווארקים יש ביניהם את כל שלושת מטעני הצבעים – אדום, כחול וירוק. בפנטאקווארק, הצבעים גם צריכים להתבטל, והשילוב האפשרי היחיד הוא כשיש קווארק אחד עם צבע אחד (לדוגמה, אדום), קווארק אחד עם צבע שני (לדוגמה, ירוק), שני אנטיקווארקים עם הצבע השלישי (לדוגמה, כחול), ואנטיקווארק אחד כדי לנטרל את הצבע העודף (לדוגמה, אנטיכחול).
נכון לעכשיו, מנגנון השילוב של פנטאקווארקים לא ברור היטב. הם עשויים להיות מורכבים מחמישה קווארקים קשורים היטב זה לזה, אך ייתכן שהם קשורים באופן רופף יותר ומורכבים מבאריון של שלושה קווארקים ומזון של שני קווארקים, אשר מתקשרים באופן יחסית חלש זה עם זה באמצעות חילופי פיונים (אותו כוח שקושר את גרעין האטום) ב"מולקולת מזון-בריון".
היסטוריה > תוצאות LHCb מ-2015

ביולי 2015, צוות LHCb ב-CERN זיהה פנטאקווארקים באפיק Λ
0b→J/ψK
−p שמייצג את דעיכתו של באריון למבה התחתון (Λ
0b) אל תוך מזון J/ψ, קאון (K
−) ופרוטון (p). התוצאות הראו שלפעמים, במקום שהדעיכה תקרה דרך מצבי למדא בינוניים, ה-Λ
0b דועך דרך מצבי פנטאקווארק בינוניים. לשני המצבים, שקרויים (P
+c(4380 ו-(P
+c(4450, מובהקות סטטיסטית של 9 σ ו-12 σ, בהתאמה, ומובהקות משולבת של 15 σ – מספיק כדי לטעון גילוי פורמלי. הניתוח שלל את האפשרות שההשפעה נגרמה על ידי חלקיקים קונבנציונליים. שני מצבי הפנטקווארק נצפו דועכים ל-J/ψp, ולכן הם חייבים להיות בעלי תוכן קווארק ולנסי של שני קווארקים למעלה, קווארק למטה, קווארק קסום ואנטיקווארק קסום (uudcc) מה שהופך אותם לצ'ארמוניום-פנטאקוורקים.
החיפוש אחר פנטקווארקים לא היה מטרה של ניסוי LHCb (שנועד בעיקר כדי לחקור א-סימטריית חומר-אנטי חומר) והגילוי לכאורה של פנטקווארקים תואר כ"תאונה "ו"משהו שנתקלנו בו" על ידי רכז הפיזיקה של הניסוי.
היסטוריה > מחקרי פנטאקווארקים בניסויים אחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > תוצאות LHCb מ-2019

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יישומים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

מיון החלקיקים
טריקווארק
חומר אקזוטי
טטראקווארק
מודל הקווארקים
הקסאקווארק
הפטאקווארק