stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל תוך היער (מחזמר)
היסטוריית הפקות > ההפקה המקורית בברודוויי

המחזמר נפתח בברודוויי בתיאטרון מרטין בק (כיום תיאטרון אל הירשפלד) ב-5 בנובמבר 1987, ונסגר ב-3 בספטמבר 1989 לאחר 765 הופעות. בברודוויי כיכבו ברנדט פיטרס, ג'ואנה גליסון, צ'יפ זיין, קים קרוסבי, בן ורייט, דניאל פרלנד, צ'אק וגנר, מרלה לואיז, טום אלדרדג' ורוברט וסטנברג. ג'יימס לאפין ביים את המחזמר עם כוריאוגרפיה מאת לאר לאבוביץ', עיצוב תפאורה וסטים מאת טוני סטרייאגס, עיצוב תאורה מאת ריצ'רד נלסון, עיצוב תלבושות מאת אן הולד-וורד (בהתבסס על סקיצות מקוריות של פטרישיה ציפרודט ואן הולד-וורד) ואיפור מאת המאפר ג'ף ראום. ההפקה המקורית זכתה ב-New York Drama Critics' Circle Award ב-1988 וב-Drama Desk Award, והקלטות הצוות המקורי זכו בפרס גראמי. המופע היה מועמד לעשרה פרסי טוני, וזכה שלושה מהם: המוזיקה הטובה ביותר (סטיבן סונדהיים), התסריט הטוב ביותר (ג'יימס לאפין) וביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזה (ג'ואנה גליסון).
פיטרס עזבה את המופע לאחר כמעט חמישה חודשים בשל התחייבויות מוקדמות לפרויקט אחר. את המכשפה שיחקו אז: בטסי ג'וסלין (מ-30 במרץ 1988); פיליצ'ה רשאד (מ-14 באפריל 1988); בטסי ג'וסלין (מ-5 ביולי 1988); ננסי דוסו (מ-13 בדצמבר 1988) ואלן פולי (מ-1 באוגוסט 1989 ועד הסגירה).
ליהוקים חוזרים כללו את דיק קאוט בתור המספר (החל מ-19 ביולי 1988) (בעקבות עסקה זמנית שלאחריה טום אלדרדג' חזר לתפקיד), אדמונד לינדק בתור הזר המסתורי, פטרישיה בן פיטרסון כסינדרלה, לו אן פונס שבה לגלם את כיפה אדומה, ג'ף בלומנקראנץ' כג'ק, מרין מאזי כרפונזל (נכון ל-7 במרץ 1989) וקאי מק'קללנד, לורן מיטשל, סינתיה סיקס ומרי גורדון מוריי כאשתו של האופה.
ב-1989, בין 23 במאי ל-25 במאי, כל השחקנים המקוריים (למעט סינדי רובינסון ששיחקה את שלגייה במקום ג'ין קלי) התאחדו לשלוש הופעות על מנת להקליט את המחזמר בשלמותו לקראת פרק הבכורה של העונה העשירית של ה-PBS האמריקאי, אשר שודרה לראשונה ב-15 במרץ 1991. המחזמר צולם באופן מקצועי עם שבע מצלמות על הסט של תיאטרון מרטין בק מול קהל עם אלמנטים מסוימים ששונו מההפקה המקורית במטרה לאפשר הקלטת קולות יותר טוב ולהתאים טוב יותר את המסך. במהלך הצילומים צולמו גם סצנות שלא בפני קהל הצופים. וידאו המחזמר הופץ על גבי על קלטות ו-DVD.
ב-9 בנובמבר 1997, התקיים קונצרט העשור לרגל יום השנה העשירי של המחזמר בתיאטרון ברודוויי (בניו יורק), והופיעו בו רוב חברי הצוות המקוריים. צ'אק וגנר וג'ק בלומנקראנץ' גילומו את דמויותיהם של הנסיך של סינדרלה/הזאב והעוזר אישי, בהתאמה, במקום רוברט וסטנברג ופיליפ הופמן וג'ונתן דוקושיץ שיחק את הנסיך של רפונזל במקום וגנר. הקונצרט הציג לראשונה את הדואט "Our Little World", שנכתב עבור ההפקה הראשונה בלונדון של המופע.
ב-9 בנובמבר 2014, נערך איחוד של רוב חברי הצוות המקוריים בשני קונצרטים ודיונים בקוסטה מסה, קליפורניה. המארח מו רוקה אירח את האיחוד וראיין את סטיבן סונדהיים, את ג'יימס לאפין ואת יתר חברי הצוות. בין חברי הצוות הופיעו ברנדט פיטרס, ג'ואנה גליסון, צ'יפ זיין, דניאל פרלנד, בן ורייט ורוברט וסטנברג וקים קרוסבי, שנישאו כבר עד אז.
היסטוריית הפקות > הסיור הלאומי בארצות הברית

הסיור הלאומי בארצות הברית החל ב-22 בנובמבר 1988 עם קליאו לייני בתפקיד המכשפה, שהוחלפה לאחר מכן בבטסי ג'וסלין במאי 1989. רקס רובינס גילם את דמויותיהם של המספר ושל הזר המסתורי, שרלוט ריי גילה את אמו של ג'ק, והנסיכים גולמו על ידי צ'אק וגנר ודאגלס סילס. עלילת המחזמר נשארה זהה כמעט לחלוטין, עם שינויים מסוימים בתסריט, תוך כדי שינוי בסיס העלילה. הסיור הלאומי נמשך עשרה חודשים והועלה בערים רבות, כגון פורט לודרדייל, פלורידה, לוס אנג'לס ואטלנטה. הסיור התקיים במרכז ג'ון קנדי לאמנויות הבמה מיוני 1989 ועד 16 ביולי 1989, והמבקר של ה"וושינגטון פוסט" כתב על המחזמר: "המוזיקה היפה שלו - שנעה בין המלודיה לדיסוננס - הוא המדד המושלם למצבנו העגום, השירים תמיד עוקבים אחר דפוסי החשיבה של הדמויות, כשהם שוקלים את האפשרויות שלהם ומעכלים את החוויה שעברו, ואין צורך לומר שזה לא מסורתי, אבל זה חיוני ברמה אחרת. המילים של סונדהיים... מבריקות... אני חושב שתמצאו את חברי הצוות האלה בולטים ומרתקים".
היסטוריית הפקות > ההפקה המקורית בלונדון

ההפקה המקורית בוסט אנד נפתחה ב-25 בספטמבר 1990 בתיאטרון פיניקס ונסגרה ב-23 בפברואר 1991 לאחר 197 הופעות. המחזמר בוים על ידי ריצ'רד ג'ונס, והופקה על ידי דייוויד מירוויש, עם כוריאוגרפיה מאת אנתוני ואן לאסט, עיצוב תלבושות מאת סו בליין ותזמורות בניצוחו של ג'ונתן טוניק. צוות השחקנים כלל את ג'וליה מקנזי בתור המכשפה, איאן ברתולומיאו בתור האופה ואימלדה סטאונטון כאשתו ואת קלייב קרטר כנסיכה של סינדרלה/הזאב הגדול והרע. המופע קיבל שבע מועמדות לפרס לורנס אוליבייה בשנת 1991.
ההפקה המקורית בוסט אנד הציגה לראשונה את השיר "Our Little World", דואט בין המכשפה לרפונזל, שנועד לתת לצופים תובנה נוספת על טיב היחסים בין המכשפה לבתה המאומצת ועל רצונה של רפונזל לראות את העולם שמחוץ למגדל שלה. האווירה העלילתית שאפפה את ההפקה המקורית בוסט אנד הייתה הרבה יותר אפלה מזו של ההפקה המקורית בברודוויי. המבקר מייקל בילינגטון כתב ש"אבל ניצחון הערב שייך גם לבמאי ריצ'רד ג'ונס, מעצב התפאורה ריצ'רד הדסון ומעצבת התלבושות סו בליין, שמעוררים בדיוק את מצב הרוח הנכון של התיאטרליות הרדופה. התאורה המיושנת מעניקה לפני השחקנים זוהר אפל. היער עצמו מסודר בחצי עיגול, רקוע במסך שחור-כסוף, עם תשע דלתות ושעון מטורף: הסט משיג בדיוק רב את ה"אימה הנעימה" של איורי הילדים של גוסטב דורה, והאפקטים נהדרים: הדלתות הפתוחות חושפות את גלגל העין או את אצבעה של אלמנת הענק".
היסטוריית הפקות > הפקת התחייה המחודשת בלונדון

הופעה אינטימית וחדשה של המחזמר נפתחה במחסני דונמאר ב-16 בנובמבר 1998, ונסגרה ב-13 בפברואר 1999. התחייה המחודשת בוימה על ידי ג'ון קראולי והופקה על ידי אחיו, בוב קראולי. צוות השחקנים כלל את קלייר ברט בתור המכשפה, ניק הולדר בתור האופה, סופי תומפסון כאשתו של האופה, ג'נה ראסל כסינדרלה, שרידן סמית' ככיפה אדומה ואת פרנק מידלמאס בתפקיד המספר/הזר המסתורי. ראסל גילמה מאוחר יותר את אשתו של האופה בהפקה שנערכה בתיאטרון הפתוח של רגנט'ס פארק ב-2010. תומפסון זכתה בפרס לורנס אוליבייה לשנת 1999 על גילום אשת האופה, בעוד שההפקה עצמה הייתה מועמדת לפרס הפקת המחזמר הטובה ביותר.
היסטוריית הפקות > הפקת התחייה המחודשת בברודוויי

התחייה המחודשת בברודוויי, בבימויו של ג'יימס לפין וכוריאוגרפיה מאת ג'ון קאראפה, נפתחה ב-13 באפריל 2002 בהעלאות מוקדמות ונפתחה ב-30 באפריל 2002 בתיאטרון ברודהורסט, ונסגרה ב-29 בדצמבר לאחר ריצה של 18 העלאות מוקדמות ו-279 העלאות רגילות. בתחייה השתתפו ונסה ל. ויליאמס בתפקיד המכשפה, ג'ון מק'מרטין בתפקיד המספר, סטיבן דה-רוזה בתפקיד האופה, קרי או'מאלי בתפקיד אשת האופה, גרג אדלמן בתפקיד הנסיך של סינדרלה, כריסטופר סייבר בתפקיד הנסיך של רפונזל, ושניהם יחד גילמו שני זאבים שמתחרים על תשומת לבה של כיפה אדומה, מולי אפריים בתפקיד כיפה אדומה, אדם ויילי כג'ק ולורה בנאנטי כסינדרלה. ג'ודי דנץ' הקליטה מראש את קולה של אלמנת הענק.
לאפין שינה את התסריט מעט עבור ההפקה הזו: שלושה חזירונים מופיעים בהופעת קמע במהלך העלילה. שינויים אחרים, מלבד שינויי דיאלוג קטנים רבים, כללו את הוספת השיר "Our Little World", שנכתב עבור ההפקה המקורית בלונדון, נוסף זאב שני בשיר "Hello Little Girl", שמתחרה על תשומת לבה של כיפה אדומה נגד הזאב המקורי, מילקי וייט, פרתו האהובה של ג'ק, גולמה על ידי שחקן (צ'אד קימבאל) בתלבושת ומילים חדשות נכתבו עבור השיר "Last Midnight", שהושר על ידי המכשפה כמו שיר ערש מאיים לתינוקו של האופה.
התחייה המחודשת זכתה בפרס טוני לתחיית המחזמר הטובה ביותר, והייתה מועמדת בין היתר לעיצוב התפאורה, התלבושות והתאורה הטובים ביותר.
היסטוריית הפקות > בית האופרה המלכותי של לונדון

התחייה בבית האופרה המלכותי של אולפני לינבורי בקובנט גארדן הורץ במהדורה מוגבלת מ-14 ביוני ועד 30 ביוני 2007, ואחריו לתקופה קצרה בתיאטרון לורי, סאלפורד קוואיז, מנצ'סטר בין 4–7 ביולי. ההפקה עירבה זמרי אופרה, שחקני תיאטרון, כמו גם שחקני קולנוע וטלוויזיה; כולל אן ריד כאמו של ג'ק וגארי ולדורן כהמספר. ההפקה עצמה, בבימויו של וויל טאקט, נתקלה בביקורות מעורבות; אם כי היו ביצועים בולטים שזכו לביקורות חיוביות.
בהפקה זו הופיעו סוזי טואס (כיפה אדומה), פיטר קולפילד (ג'ק), בוורלי קליין (המכשפה), אנה פרנקוליני (אשת האופה), קלייב רו (האופה), ניקולס גארט (הזאב) ולארה פולבר (לוסינדה). זה היה המחזמר השני של סונדהיים שהופק על ידי בית האופרה, לאחר ההפקה של סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט ב-2003.
היסטוריית הפקות > ההפקה בתיאטרון הפתוח של רגנט'ס פארק

ההפקה זוכת פרס לורנס אוליבייה בתיאטרון הפתוח של רגנט'ס פארק, בבימויו של טימותי שיידר עם כוריאוגרפיה מאת ליאם סטיל, רצה במשך תקופה מוגבלת של שישה שבועות מ-6 באוגוסט ל-11 בספטמבר 2010. צוות השחקנים כלל את האנה ודינגהאם בתפקיד מכשפה, מארק האדפילד בתפקיד האופה, ג'נה ראסל כאשתו של האופה, הלן דאלימור כסינדרלה, וג'ודי דנץ' כקולה של אלמנת הענק. גארת' ולנטיין היה המפקח המוזיקלי. המחזמר בוצע בשטח מיוער. בעוד שהתסריט נותר כמעט ללא שינויים, שינוי העלילה השתנה באופן דרמטי על ידי הפיכת דמותו של המספר לנער צעיר שאבד ביער בעקבות ויכוח משפחתי - כלי עלילתי ששימש להמחשה נוספת לנושאי ההורות והתבגרות שהמחזמר עוסק בהם.
ההפקה קיבלה שבחים קריטיים רבים, רבים מהם על האפקטיביות של קיום הפקת המחזמר בשטח מיוער פתוח. המבקר ב"טלגרף" כתב: "זה רעיון מעורר השראה להעלות את המחזמר הזה בסביבתו הקסומה והסילאנית של רגנט'ס פארק, והמעצבת סוטרה גילמור התעלתה על עצמה עם מגרש משחקים הרפתקני להפליא כסט, עם כל הסולמות, המדרגות והמסלולים המוגבהים, ורפונזל שכלואה על עץ גבוה". הסוקר של ה"ניו יורק טיימס" העיר: "הסביבה הטבעית גורמת למשהו מהמם ומסתורי ככל שהלילה יורד על הקהל..." סטיבן סונדהיים השתתף פעמיים במהלך ריצת ההפקה וקיבל תגובות חיוביות לצד ההפקה. ההפקה זכתה בפרס לורנס אוליבייה לתחיית המחזמר הטובה ביותר ומייקל אקסבייר, ששיחק את הנסיך של סינדרלה ואת הזאב, הועמד לפרס לורנס אוליבייה על הביצוע הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר.
היסטוריית הפקות > ההפקה בתיאטרון דלקורט בסנטרל פארק

ההפקה בתיאטרון הפתוח של רגנט'ס פארק הועברה לסדרת "מופעי הקיץ בתיאטרון הפתוח של שייקספיר" בתיאטרון דלקורט שבסנטרל פארק, ניו יורק, עם צוות הפקה חדש. שיידר שוב שימש כבמאי וסטיל שימש כמפקח מוזיקלי וככוריאוגרף. ההפקה רצה במקור מ-24 יולי 2012 עד 25 באוגוסט 2012, אך בהמשל הריצה הוארכה עד ל-1 בספטמבר 2012. צוות השחקנים כלל את איימי אדמס כאשת האופה, דונה מרפי בתפקיד המכשפה, דניס או'הר בתפקיד האופה, צ'יפ זיין כאביו של סינדרלה/הזר המסתורי, ג'ק ברודריק בתפקיד המספר הצעיר, גדעון גליק כג'ק, קופר גרודין בתפקיד הנסיך של רפונזל, איוון הרננדז בתפקיד הנסיך של סינדרלה/הזאב, טינה ג'ונסון בתפקיד הסבתא של כיפה אדומה, ג'וש לאמון בתפקיד העוזר האישי, ג'סי מילר כסינדרלה, לורה שופ כאמה של סינדרלה, טס סולטאו כרפונזל וגלן קלוז כקולה של אלמנת הענק. ההפקה הוקדשה לנורה אפרון, שמתה מוקדם יותר ב-2012. בפברואר 2012 ובמאי 2012, דווח על הפקה אפשרית נוספת בברודוויי עם חברי הצוות הנוכחיים שהיו אז במשא ומתן כדי להחזיר את תפקידיהם. בינואר 2013, הוכרז שההפקה לא תעבור לברודוויי עקב אי זמינות ובעיות בלוחות הזמנים של חברי הצוות.
היסטוריית הפקות > בישראל

גרסת המחזמר הישראלית של הופקה על ידי "הנווד" באוגוסט 2016 והועלתה למספר הופעות מוגבל. הפקה זו הייתה השנייה בעולם להציג את דמותה של המכשפה בגילומו של גבר.
כמו כן, עלו לפני כן מספר הפקות חובבניות של המחזמר בארץ באנגלית.
בספטמבר 2023 הועלתה גרסה מחודשת של המערכה הראשונה של המחזמר בהפקת המסלול לתיאטרון ומחזות זמר של עידן ליפר בתרגום חדש לעברית מאת לילך יער, תחילה בקפה-תיאטרון הקאמרי ולאחר מכן בהבימה 4. בהפקה זו גולמו אחיותיה החורגות של סינדרלה על ידי גברים; כמו כן לוהק שחקן לגילום דמותה של הפרה מילקי וייט.
עיבודים לגרסאות אחרות > גרסת הילדים

המחזמר הותאם לגרסה ידידותית עבור ילדים להעלאה בבתי הספר ובגנים, כאשר המערכה השנייה הוסרה לחלוטין, וכמעט מחצית מהמערכה הראשונה הוסרה. גרסת הילדים עבור המחזמר מקצר את המחזמר המקורי בכשעתיים וחצי ואורכו נמשך כ-50 דקות, והלחן מותאם לתווים שמתאימים בקלות לקולות של ילדים.
עיבודים לגרסאות אחרות > עיבוד קולנועי

ב-25 בדצמבר 2014, עלה לאקרנים עיבוד קולנועי תחת הפקתם של אולפני וולט דיסני ובימויו של הבמאי רוב מארשל, וכיכבו בו אנסמבל שחקנים נרחב שכלל את מריל סטריפ, ג'יימס קורדן, אמילי בלאנט, אנה קנדריק, כריס פיין, כריסטין ברנסקי וג'וני דפ. הסרט זכה להצלחה גדולה בקופות כשהוא גרף יותר מ-213,000,000 דולר והוא היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר ושלושה פרסי גלובוס הזהב.
ניתוח של התסריט והמוזיקה

ברוב ההפקות של המחזמר, כולל בהפקה המקורית בברודוויי, מספר תפקידים מגולמים בידי שחקן אחד על מנת לדמות מאפיינים זהים בין הדמויות; כך למשל הנסיך של סינדרלה והזאב הגדול והרע שחולקים מאפיינים של חוסר יכולת לשלוט בתיאבון שלהם, מגולמים לרוב על ידי אותו שחקן. באופן דומה, דמויותיהם של המספר ושל הזר המסתורי (אביו של האופה), שחולקים מאפיינים של התערבות חיצונית בסיפור תוך כדי הימנעות מאחריות או ממעורבות אישית מגולמים על ידי אותו השחקן ואמה של סינדרלה וסבתה של כיפה אדומה, שמאפיינות את הדמות המטריארכאלית בסיפור, מגולמות לרוב על ידי אותה שחקנית, שגם מדבבת בשלב מאוחר יותר בעלילה את אלמנת הענק.
עלילת המחזמר עוסקת בנושאים רבים: גדילה, יחסי הורים וילדים, קבלת אחריות, מוסר, ולבסוף, רצון האדם להגשים את משאלותיו וההשלכות שבאות בעקבות כך. כותבי המגזין "טיים" כתבו כי "התובנה הבסיסית של המחזה... נמצאת בלב העניין, רוב האגדות עוסקות ביחסי האהבה הנדיבים בין ההורים והילדים. [במחזמר] כמעט כל מה שמשתבש - כלומר, כמעט כל מה שיכול - נובע מכישלון של חובות הוריות או ילדותיות, למרות הכוונות הטובות ביותר". סטיבן הולדן כתב כי הנושאים של המופע כוללים יחסי הורה-ילד והאחריות של האינדיבידואל לקהילה. המכשפה היא לא רק זקנה בלה, אלא סמל לאמביוולנטיות מוסרית. ג'יימס לאפין אמר כי לאדם הכי לא נעים (המכשפה) יהיו את הדברים הכנים ביותר לומר, ואילו האיש הכי נחמד יהיה פחות הוגן וכנה, ובמילותיה של המכשפה: "I'm not good; I'm not nice; I'm just right." ("אני לא טובה, אני לא נחמדה, אני צודקת.").
לאור הופעת הבכורה של המופע במהלך שנות השמונים, שיא משבר האיידס בארצות הברית, המחזמר פורש כמחווה לאיידס. בפרשנות זו, אלמנת הענק משמשת מטאפורה לאיידס, בעודה הורגת דמויות טובות ורעות ללא הבחנה ומאלצת את הניצולים להתאחד על מנת לעצור את האיום ולהשתקם מן ההרס, מה שמשקף את ההרס שנגרם לקהילות רבות במהלך משבר האיידס. כשנשאל על ההקשר התמטי, הודה סונדהיים שהצופים הראשונים של המחזמר פירשו זאת כמטאפורה של משבר האיידס, אך ציין שמשמעות המחזמר מעולם לא נועדה להיות ספציפית.
הפסקול של המחזמר גם הוא בולט מבין יצירותיו של סונדהיים, בשל עיבודו המורכב ופיתוח מוטיבים מוזיקליים קטנים. בייחוד במילות הפתיחה, "הלוואי...", שמופיעות כמרווחים של סקונדה מז'ור, וחצי הטון הזה חוזר ומתפתח לאורך כל המחזמר, בדיוק כפי שתסריטו של לאפין בוחן את ההשלכות של האינטרסים העצמיים והבעת המשאלות. הדיאלוג במחזמר מאופיין בשימוש רב בדיבור סינקופי. במקרים רבים, משפטיהם השונים של הדמויות מדוברות עם פעימה קבועה, שמחקה את מקצבי הדיבור הטבעיים, אך גם מורכבים בכוונה במקצבים של שמיניות, חלקי שש-עשרה ורביעיות, כחלק משיר מדובר. כמו הפקות רבות של סונדהיים ולאפין, השירים מכילים נרטיב של תהליך החשיבה, בו הדמויות משוחחות או חושבות בקול רם.
סונדהיים לקח השראה מילדותו הסוערת בעת כתיבת המחזמר. ב-1987 הוא סיפר למגזין "טיים" כי "האב שלא מרגיש נוח עם התינוקות [היה אביו], והאם שהתחרטה על הבאת ילדיה [הייתה אמו]".
פרסים ומועמדויות > ההפקה המקורית בלונדון

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | מועמדות |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | בימוי מחזמר הטוב ביותר | ריצ'רד ג'ונס | זכייה |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר במחזמר | איאן ברתולומיאו | מועמדות |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | אימלדה סטאונטון | זכייה |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | ג'וליה מקנזי | מועמדות |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | הביצוע הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר | קלייב קרטר | מועמדות |
| 1991‏ | פרס לורנס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזמר | סו בליין | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > התחייה המחודשת בלונדון

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999‏ | פרס לורנס אוליבייה | הפקת המחזמר הטובה ביותר | הפקת המחזמר הטובה ביותר | מועמדות |
| 1999‏ | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | סופי תומפסון | זכייה |
פרסים ומועמדויות > התחייה המחודשת בברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002‏ | פרס טוני | תחיית המחזמר הטובה ביותר | תחיית המחזמר הטובה ביותר | זכייה |
| 2002‏ | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן ראשי במחזה | ג'ון מק'מרטין | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזה | ונסה ל. ויליאמס | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן משנה במחזה | גרג אדלמן | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית משנה במחזה | לורה בנאנטי | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | בימוי מחזמר הטוב ביותר | ג'יימס לאפין | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | ג'ון קאראפה | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | דאגלס ו. שמידט | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סוזן הילפרטי | מועמדות |
| 2002‏ | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר | בריאן מק'דביט | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | תחיית המחזמר הטובה ביותר | תחיית המחזמר הטובה ביותר | זכייה |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | לורה בנאנטי | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | ונסה ל. ויליאמס | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | גרג אדלמן | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | קרי או'מאלי | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | הבמאי הטוב ביותר למחזמר | ג'יימס לאפין | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | דאגלס ו. שמידט | זכייה |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סוזן הילפרטי | מועמדות |
| 2002‏ | Drama Desk Award‏ | עיצוב הסאונד הטוב ביותר | דון מוזס שרייר | זכייה |
פרסים ומועמדויות > התחייה המחודשת בלונדון (2010)

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010‏ | פרס לורנס אוליבייה | תחיית המחזמר הטובה ביותר | תחיית המחזמר הטובה ביותר | זכייה |
| 2010‏ | פרס לורנס אוליבייה | הביצוע הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר | מייקל אקסבייר | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > התחייה המחודשת בניו יורק

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס דרמה דסק | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | דונה מרפי | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > ההפקה האוסטרלית (2014)

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015‏ | Helpmann Award | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | לוסי מונדר | מועמדות |
| 2015‏ | Helpmann Award | בימוי מחזמר הטוב ביותר | סטיוארט מונדר | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > הפקת האוף ברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ת)/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015‏ | Drama Desk Award | תחיית המחזמר הטובה ביותר | תחיית המחזמר הטובה ביותר | מועמדות |
| 2015‏ | Drama League Award | תחיית המחזמר הטובה ביותר בברודוויי או באוף ברודוויי | תחיית המחזמר הטובה ביותר בברודוויי או באוף ברודוויי | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Into The Woods JR is presented through special arrangement with Music Thatre International (MTI).
↑  אל תוך היער – הבימה, באתר www.habima.co.il
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1988: קלוד-מישל שנברג - "עלובי החיים" | פרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר  1989: סטיבן סונדהיים - "אל תוך היער" | הבא: 1990: ג'יי דייוויד סאקס - Jerome Robbins' Broadway |
| פרס טוני לחידוש הטוב ביותר למחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1994–1999 | קרוסלה (1994) ‏•‏‏ ספינת השעשועים (1995) ‏•‏‏ המלך ואני (1996) ‏•‏‏ שיקגו (1997) ‏•‏‏ קברט (1998) ‏•‏‏ אנני אוקלי אשת לפידות (1999) |  |
| 2000–2009 | נשקי אותי, קייט (2000) ‏•‏‏ רחוב 42 (2001) ‏•‏‏ אל תוך היער (2002) ‏•‏‏ Nine‏ (2003) ‏•‏‏ מתנקשים (2004) ‏•‏‏ כלוב העליזים (2005) ‏•‏‏ משחק הפיג'מה (2006) ‏•‏‏ קומפני (2007) ‏•‏‏ דרום פסיפיק (2008) ‏•‏‏ שיער (2009) |  |
| 2010–2019 | כלוב העליזים (2010) ‏•‏‏ הכל הולך (2011) ‏•‏‏ פורגי ובס (2012) ‏•‏‏ פיפין (2013) ‏•‏‏ הדוויג והשארית העצבנית (2014) ‏•‏‏ המלך ואני (2015) ‏•‏‏ הצבע ארגמן (2016) ‏•‏‏ הלו, דולי! (2017) ‏•‏‏ פעם אחת באי הזה (2018) ‏•‏‏ אוקלהומה! (2019) |  |
| 2022–הווה | קומפני (2022) ‏•‏‏ המצעד (2023) ‏•‏‏ מתגלגלים (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: d7d7bb3d-3b63-46a9-aaa5-1e5a9bbdfdd1
פרסי בחירת הנוער 2014

| --- | --- |

 תאריך:  10 באוגוסט 2014
 מיקום:  קליפורניהלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  טיילר פוסי עם שרה היילנד
 מפיק:  פול פלאטרי • קלי ברוק • בוב ביין • מייקל בורג • אנדריאה רגלאדו • שריל טיצל
 במאי:  מייקל דמפסי
 רשת שידור:    פוקס
 →2013 2015← פרסי בחירת הנוער
טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2014 התקיים ב-10 באוגוסט 2014. הטקס התקיים לראשונה באודיטוריום שריין שבלוס אנג'לס, קליפורניה ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנים טיילר פוסי ושרה היילנד ולאורכו הופיעו האומנים דמי לובאטו עם שר לויד, מג'יק!, ריקסטון, בקי ג'י וג'ייסון דירולו. בטקס זה הזמרת והשחקנית סלינה גומז קיבלה את פרס Ultimate, ואילו השחקנית והזמרת זנדאיה קיבלה את פרס אייקון האופנה של Candie.
מספר המועמדויות הרב ביותר: הלהקה ואן דיירקשן - 11 מועמדויות
מספר הזכיות הרב ביותר: הלהקה ואן דיירקשן - 8 זכיות
מועמדויות וזכיות > בחירת הטלוויזיה

| שחקן בסדרה קומית | שחקנית בסדרה קומית | סדרה קומית |
| --- | --- | --- |
|  רוס לינץ' - אוסטין ואלי אשטון קוצ'ר - שני גברים וחצי  קורד אוברסטריט - Glee  ג'ים פרסונס - המפץ הגדול  אנדי סמברג - ברוקלין תשע-תשע |  ליאה מישל - Glee קיילי קווקו - המפץ הגדול  מינדי קלינג - מינדי  לורה מרנו - אוסטין ואלי  דבי ראיין - ג'סי |  המפץ הגדול אוסטין ואלי  Glee  הבחורה החדשה  סאם וקאט |
| שחקן בסדרת דרמה | שחקנית בסדרת דרמה | סדרת דרמה |
|  איאן הרדינג - שקרניות קטנות קיגן אלן - שקרניות קטנות  ג'ייק ט. אוסטין - משפחת פוסטר  לוקאס גראביל - הוחלפו בלידתן  אוון ג'וגיה - מסובך |  לוסי הייל - שקרניות קטנות טרויאן בליסאריו - שקרניות קטנות  רייצ'ל בילסון - חשיפה לדרום  מאדי האסון - מסובך  מאיה מיטשל - משפחת פוסטר |  שקרניות קטנות משפחת פוסטר  חשיפה לדרום  הוחלפו בלידתן  מסובך |
| שחקן בסדרת מדע בדיוני/פנטזיה | שחקנית בסדרת מדע בדיוני/פנטזיה | סדרת מדע בדיוני/פנטזיה |
|  איאן סומרהולדר - יומני הערפד ג'וש דאלאס - עד עצם היום הזה  טיילר פוסי - זאב צעיר  פול וסלי - יומני הערפד  ג'וזף מורגן - המקוריים |  נינה דוברב - יומני הערפד ג'יניפר גודווין - עד עצם היום הזה  קתרינה גרהאם - יומני הערפד  קלייר הולט - המקוריים  קריסטין קרוק - היפה והחיה |  יומני הערפד החץ  עד עצם היום הזה  סליפי הולו  זאב צעיר |
| סדרה מונפשת | ריאליטי | ריאליטי תחרות |
|  משפחת סימפסון הרפתקאות פין וג'ייק  איש משפחה  גרוויטי פולס  רגולר שואו |  משפחת קרדשיאן קוסמוס: מסע לחלל  רקדניות קטנות  Real Husbands of Hollywood  Total Divas |  דה וויס המירוץ למיליון  אמריקן איידול  מאסטר שף ילדים  הישרדות |
| גנב סצנה | גנבת סצנה | אישיות - גבר |
|  טיילר הקלין - זאב צעיר דארן כריס - Glee  אדם דווין - משפחה מודרנית  טאג' מאורי - בייבי דאדי  מייקל טרבינו - יומני הערפד |  קנדיס אקולה - יומני הערפד מים ביאליק - המפץ הגדול  שרה היילנד - משפחה מודרנית  נאייה ריברה - Glee  עדן שר - מקום טוב באמצע |  אדם לוין ניק קאנון  רוב דיירדק  ניב שולמן  ראיין סיקרסט |
| אישיות - אישה | הנבל הטוב ביותר | פריצת השנה - שחקן |
|  שאקירה קאט דילי  משפחת קרדשיאן ומשפחת ג'נר  ג'ניפר לופז  אבי לי מילר |  דילן או'בריאן - זאב צעיר רובי קיי - עד עצם היום הזה  ג'יין לינץ' - Glee  ג'אנל פאריש - שקרניות קטנות  פול וסלי - יומני הערפד |  ברט דלטון - סוכני S.H.I.E.L.D. ריצ'רד ברנקאטיסאנו - מרדף החיים  טום מייסון - סליפי הולו  מיגל פינזון - Mystery Girls  טובי פין רגבו - ממלכה |
| פריצת השנה - שחקנית | פריצת השנה - סדרה | הכוכב של הקיץ |
|  סשה פיטרס - שקרניות קטנות ניקול בהארי - סליפי הולו  דאב קמרון - ליב ומאדי  אדלייד קיין - ממלכה  אמילי בט ריקרדס - החץ |  מעמידות פנים Being Mary Jane  מרדף החיים  ממלכה  סליפי הולו |  טיילר בלאקבורן - שקרניות קטנות ז'אן לוק בילאודו - בייבי דאדי  דייוויד למברט - משפחת פוסטר  טיילר פוסי - זאב צעיר  מייק ווגל - עד עצם היום הזה |
| הכוכבת של הקיץ | הסדרה של הקיץ |  |
|  אשלי בנסון - שקרניות קטנות שי מיטשל - שקרניות קטנות  אמילי אוסמנט - רעבה לאהבה  סיירה רמירז - משפחת פוסטר  איטליה ריקי - מרדף החיים |  וייפאאוט בייבי דאדי  העולם של ריילי  נולד לרקוד  בתוך הבועה  רעבה לאהבה |  |