stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת דיר יאסין
לקריאה נוספת

יצחק לוי (לויצה), תשעה קבין, מערכות, 1986, עמ' 340–345.
בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991.
בני מוריס, ההיסטוריוגרפיה של דיר יאסין (מרץ 2005), בתוך: מדיר יאסין עד קמפ דייוויד: מאמרים אישיים, פוליטיים והיסטוריים, עם עובד, 2018. פרק 9, עמ' 93–127.
בני מוריס, 1948: תולדות המלחמה הערבית־הישראלית הראשונה, הוצאת עם עובד, 2010, עמ' 147–149.
אורי מילשטיין, עלילת דם בדיר יאסין - הספר השחור, הוצאת המדרשה הלאומית ושרידות, 2007.
דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים, תרגם אהרן אמיר, הוצאת שוקן, 1978 (פורסם במקור בשנת 1972), עמ' 224–232.
עזרא יכין, סיפורו של אלנקם, הוצאת עזריאל, 1979, עמ' 250–260.
יואב גלבר, קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948, אור יהודה: הוצאת דביר, 2004, עמ' 153–161.
ירדנה גולני, המיתוס של דיר-יאסין, מספרי ספרית המרד, "הדר" הוצאת ספרים בע"מ, תשל"ו.
שמואל אבן-אור, "דיר יאסין", בתוך: מבחר מאמרים בידיעת הארץ (קרדום 1–11), הוצאת אריאל, 1982, עמ' 161–164.
אליעזר טאובר, דיר יאסין – סוף המיתוס, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017.
על דעת עצמו: ארבעה פרקי חיים של עמוס קינן, עם עובד, 2008. (רומן ביוגרפי).
בלוע הטירוף

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון קרפנטר
 הופק בידי:  סנדי קינג (אנ')
 תסריט:  מייקל דה לוקה (אנ')
 שחקנים ראשיים:  סם ניל ג'ולי קרמן (אנ') יורגן פרוכנוב (אנ') צ'רלטון הסטון
 מוזיקה:  ג'ון קרפנטר ג'ים לאנג (אנ')
 צילום:  גרי קיבה (אנ')
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוגוסט 1994 (גרמניה) 10 בדצמבר 1994 (איטליה) 3 בפברואר 1995 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה על טבעית
 מקום התרחשות:  ניו המפשייר, ניו יורק 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 תקציב:  8 מיליון דולרים
 הכנסות:  8.9 מיליון דולרים
 הכנסות באתר מוג'ו:   inthemouthofmadness
 פרסים:  ארבע מועמדויות וזכייה אחת (ראו פרסים)
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלוע הטירוף או בפי הטירוף (באנגלית: In The Mouth Of Madness) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת אימה על טבעית, בבימויו של ג'ון קרפנטר ובכיכובו של סם ניל, אשר יצא לאקרנים ב-1994.
עלילת הסרט עשירה באלמנטים לאבקרפטיים וסובבת את דמותו של החוקר הפרטי ג'ון טרנט, פרילנסר בשירותה של חברת ביטוח מפורסמת, היוצא למסע אימים הזייתי בעקבותיו של סופר אימה נודע בשם סאטר קיין, זאת על רקע התפרצות מגפת טירוף עולמית בקרב קהל הקוראים של רב המכר החדש שלו.
ליהוק

| --- | --- |
 סם ניל – ג'ון ג'יי. טרנט – חוקר פרטי מצליח וסרקסטי העובד בתור פרילנסר בשירותה של חברת ביטוח מפורסמת. עתידו המבטיח של טרנט נגדע לאחר שהוא נקלע למשימה אבודה מראש, דהיינו החיפוש אחר סופר האימה סאטר קיין.  ג'ולי קרמן (אנ') – לינדה סטיילס – אחת העורכות הראשיות בבית ההוצאה לאור "ארקיין", דמות מושכת ויפת תואר, המלווה את טרנט בחיפושו אחר סאטר קיין.  יורגן פרוכנו (אנ') – סאטר קיין – סופר אימה שכתביו מעוררים טירוף וסכיזופרניה בקרב אלו שקוראים אותם. קיין השתעבד לסיוטיו, בהם חזה ביצורים משונים הקרויים ”הקדומים”, אשר העניקו לו את הכוח לעצב את המציאות מחדש באמצעות ספרותו.  דייוויד וורנר – דוקטור ורן – פסיכיאטר המגיע אל בית החולים בו טרנט מאושפז באמתלה שברצונו לעזור לו, על אף שמניעו האמיתי הוא, ככל הנראה, להבין את טיב שיגעונו, המשתולל כמגפה בקרב האוכלוסייה.:  ג'ון גלאבר – דוקטור ספרסטין – פסיכיאטר משונה וחייכן העובד בבית החולים בו טרנט שוהה, וכמו כן הרופא אשר הורה על אשפוזו מלכתחילה.  ברני קייסי (אנ') – רובינסון – מנהל חברת הביטוח בה טרנט מועסק כפרילנסר, אדם כהה עור ועצבני במידת מה. רובינסון הוא זה ששולח את טרנט בעקבות סאטר קיין, זאת לאחר שבית ההוצאה לאור המפרסם את כתביו של הסופר תבע את חברתו עם היעלמותו.  צ'רלטון הסטון – ג'קסון הרגלואו – המנהל המבוגר בעל ארשת הפנים הרצינית של בית ההוצאה לאור "ארקיין".  פרנסס ביי (אנ') – גברת פיקמן – חולת נפש המנהלת בית מלון בעיירה הובס אנד. פיקמן הופיעה לראשונה בספרו של קיין, בו נכתב כי חתכה את בעלה לחתיכות שהכניסה לתוך סלט כרוב. בסצנה אחת נראה בעלה העירום אזוק לרגליה, בעודה בועטת בו בכדי שישמור על שקט.
פרסים

מחברות הקולנוע (1995)
מועמד עבור פרס עשרת הסרטים הטובים ביותר
פנטספורטו (אנ') (1995)
מועמד עבור פרס סרט הפנטזיה הבינלאומי הטוב ביותר
זוכה פרס המבקרים
אקדמיית סרטי המדע הבדיוני, הפנטזיה והאימה – פרס סאטורן (1996)
מועמד עבור פרס סרט האימה הטוב ביותר
מועמד עבור פרס האיפור הטוב ביותר
הפקה > תסריט

תסריט הסרט נכתב בשלהי שנות ה-80 בידי מייקל דה לוקה (אנ'). ג'ון קרפנטר היה בין הבמאים הראשונים להם הציע הלה את עבודתו, על אף שתחילה ויתר עליה. חברת ההפצה ניו ליין סינמה הודיעה ב-1989 על התחלת שלבי ההפקה המוקדמים תחת בימויו של טוני רנדל (אנ'), אולם מאוחר יותר הוחלף רנדל במרי למברט, ולבסוף נמלך קרפנטר בדעתו וחתם על תפקיד הבמאי בדצמבר 1992.
הסרט הושפע רבות מעבודותיו של הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט, ומכיל עשרות רמיזות לספרותו. ראשית, שמו של הסרט הוא משחק מילים אשר נלקח באופן ישיר מהנובלה הידועה של הסופר, בהרי הטירוף (אנ'). כמו כן, הדרך בה העלילה מועברת, קרי דרך פלשבק של מטופל המאושפז בבית חולים פסיכיאטרי או בבית משוגעים, היא אמצעי ספרותי בו השתמש לאבקרפט פעמים רבות על מנת לפתוח את סיפוריו. בנוסף, רבות מעלילותיו מתרחשות בניו אינגלנד, בדומה למקום הימצאותה של העיירה הבדיונית הובס אנד. שם משפחתה של מנהלת המלון בעיירה, פיקמן, תואם למספר דמויות שכתב לאבקראפט, למשל בסיפור הקצר המודל של פיקמן. המפלצות אליהן מתייחס קיין בתור ”הקדומים” מופיעות בספרותו של לאבקראפט בתור אלים מרושעים, וחלק משמות הספרים שכתב דומים לאלו של הסופר:
הלוחש של החשכה – הלוחש בחשכה (אנ').
הדבר במרתף – הדבר על מפתן הדלת.
הרודף מחוץ לזמן – רודף החשכה (אנ') או הצל מחוץ לזמן (אנ').
הזוועה בהובס אנד – הזוועה בדנוויץ' (אנ').
מספר השוואות נעשו בין דמותו של קיין לסטיבן קינג, אשר, בדומה ללאבקראפט, שילב רבים מסיפוריו ברקעה של ניו אינגלנד. במהלך הסרט לינדה סטיילס אף מזכירה את קינג ואומרת לטרנט, ”אתה יכול לשכוח מסטיבן קינג, קיין לוקח את כולם”.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התקיימו בן אוגוסט לאוקטובר 1993, עם תקציב של כ-8 מיליון דולרים. סצנות עיירת הובס אנד צולמו במיין סטריט יוניונוויל (אנ'), והכנסייה בה שהה קיין היא למעשה קתדרלת ההשתנות (אנ'), שניהם במרקהאם (אנ'), אונטריו. שאר הסצנות צולמו בטורונטו, לדבריו של קרפנטר הודות לתערובת ”גורדי השחקים הניו יורקיים והריחוק הניו אינגלנדי”.
הפקה > עריכה

האפקטים החזותיים בסרט נוצרו בידי חברת אינדסטריאל לייט אנד מג'יק, והאפקטים הפיזיים בידי קבוצת קיי. אן. בי. אי. אף. אקס. (אנ') אשר עבדה עליהם במשך שבעה שבועות, כאשר האפקט הגדול ביותר היה ”קיר מפלצות בגובה חמישה וחצי מטרים” אשר הוצב על גלגלים קטנים ותופעל בידי צוות של עשרים וחמישה עובדי הפקה.
הפקה > פסקול

פסקול הסרט הולחן בידי ג'ון קרפנטר וג'ים לאנג (אנ'). מנגינת הפתיחה הנשמעת בסצנה הראשונה, על רקע הדפסת ספריו של קיין, הושפעה מהשיר היכנס איש החול של להקת מטאליקה. קרפנטר רצה להשתמש בשיר המקורי, אך בעקבות מספר בעיות שהתעוררו בקשר לזכויות היוצרים נאלץ להלחין מנגינה משלו, בעזרתם של ג'ים לאנג והגיטריסט של להקת הקינקס, דייב דייוויס (אנ').
| "בלוע הטירוף"> מס' | "בלוע הטירוף"> שם | "בלוע הטירוף"> כותב(ים) | "בלוע הטירוף"> משך | "בלוע הטירוף">  | "בלוע הטירוף">  | "בלוע הטירוף">  | "בלוע הטירוף">  | "בלוע הטירוף">  | "בלוע הטירוף">  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בלוע הטירוף  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג (אנ'), דייב דייוויס (אנ') | 05:26 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | המשרד של רובי  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:28 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | איש הגרזן  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:03 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | התמהוני בחנות הספרים  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 00:50 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | סמטת הסיוטים  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 00:58 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | טרנט מרכיב את המפה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:12 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ילד עם אופניים  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 03:05 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | אל תסתכלו למטה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 01:14 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | הובס אנד  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:16 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | מלון פיקמן  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 01:10 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | התמונה משתנה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:18 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | הכנסייה השחורה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 04:49 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | אתה טועה, טרנט  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 01:41 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | יום האם  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 03:04 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | אתה אוהב את הסוף שלי?  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:03 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | אני מאבד את עצמי  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 03:07 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | הרחוב הראשי  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 04:36 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | הבריחה מהובס אנד  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:22 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | השער נפתח  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 03:06 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | שובם של הקדומים  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 02:28 |  |  |  |  |  |  |
| 21. | הספר שב בחזרה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 04:02 |  |  |  |  |  |  |
| 22. | הטירוף בחוץ  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 00:32 |  |  |  |  |  |  |
| 23. | רק סיפור לפני השינה  | ג'ון קרפנטר, ג'ים לאנג | 03:44 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 00:59:34 |  |  |  |  |  |  |
הפצה

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-10 באוגוסט 1994, בפסטיבל הקולנוע פנטזיה פילמסט, בגרמניה. בארצות הברית יצא הסרט ב-3 בפברואר 1995. בשבוע הראשון להפצתו ברחבי העולם גרף הסרט כ-3.4 מיליון דולרים בקופות. בסך הכל גרף הסרט כ-8.9 מיליון דולרים מתוך תקציב של בין 8 ל-14 מיליון דולרים, מה שהצביע על כישלונו בקופות.
לאחר הפצותיו המוקדמות במערכות וידאו ביתיות יצא הסרט בגרסת בלו-ריי בידי חברת ניו ליין סינמה ב-2013. כעבור שלוש שנים יצא מחדש בגרסת DVD בידי ארכיון אוספי ורנר (אנ'). ב-2018 הוציאה חברת שאוט! פקטורי (אנ') את הסרט תחת התווית "סקרים פקטורי", בתור גרסת אספנות בפורמט בלו-ריי.
ביקורת

אתר האינטרנט Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון חיובי של 58% מתוך סיכום של 45 ביקורות, עם ציון ממוצע של כ-5.8 נקודות. הקונצנזוס הכללי שהביע צוות המבקרים של האתר מסר כי, ”אם הוא נכשל לממש את הנחות היסוד המרתקות שלו, בלוע הטירוף עדיין נותר הסחת דעת מספקת עבור חובבי סוגת האימה ומעריציו של ג'ון קרפנטר”. אתר Metacritic העניק לסרט ציון ממוצע של 53 מתוך 100 נקודות על בסיס 17 ביקורות, כאשר ציון המשתמשים עומד על 7.1 מתוך 10.
ג'ונתן רוזנבאום מעיתון השיקגו רידר (אנ') טען כי הסרט אינו מהטובים ביותר של ג'ון קרפנטר, אם כי הוא עשוי להיות המפחיד ביותר. בנוסף הגדיר אותו בתור ”חובה לצפייה”. לדבריו, מכיל הסרט אלמנטים מעבודותיהם של הסופר ה.פ. לאבקרפט והבמאי דייוויד לינץ'. בדומה לדמותו של טרנט, הציע רוזנבאום, הופכים הצופים בסרט להיות חלק ממנו, על רקע הסצנה הסופית עמה הוא מסתיים.
אלמר הפלידסון מתאגיד השידור הבריטי העניק לסרט ציון של ארבעה כוכבים, ותיאר אותו בתור ”אחד מסרטי האימה המפחידים ביותר שיצאו לאחרונה”. לדבריו, סצנת הסיום הייתה מאכזבת במידה מה, על אף שבשורה התחתונה הסרט עדיין מהווה דוגמה ל”אימה בצורה הטעימה ביותר שלה”.
מבקר הקולנוע רוג'ר איברט טען כי הסרט הציג הרבה רעיונות מעניינים בראשיתו, על אף שהזיז את כולם הצידה על מנת לפנות מקום ל”מופע של אפקטים מיוחדים” אשר נראו כאילו הגיעו מסיוט ברחוב אלם. לדעתו, הקונספט של ”ספר ההופך את הקוראים בו לחולי נפש” הוא מרתק, אולם לאחר הגעתם של טרנט וסטיילס לעיירה הובס אנד, הופכת הצפייה לסתם עוד סרט אימה נדוש. כמו כן טען שדמותו של סאטר קיין אינה מפותחת דיו, והשווה בין הסגנון העלילתי לבין עבודותיו של הסופר סטיבן קינג.
שיילה ג'ונסטון מעיתון האינדפנדנט תיארה את הסרט בתור ”אחד מאותם סרטי אימה המתייחסים רק לעצמם, ונקברים תחת מפולת של אפקטים מיוחדים והתפוצצות העלילה”. לדבריה, קרפנטר, בדומה לבמאים רבים אחרים מסוגת האימה, ”איבד את ההבנה של כמה פחד הוא עניין פשוט”.
לקריאה נוספת

| עברית | English |
| --- | --- |
בלית', מייקל; בלוע הטירוף; אוניברסיטת ליברפול, 2018 (ISBN 978-1-80034-710-6): Blyth, Michael; In The Mouth Of Madness; Liverpool University Press, 2018 (ISBN: 978-1-80034-710-6)
הערות שוליים

↑  "בלוע הטירוף", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
1 2 3  "בלוע הטירוף (1994) - פרסים", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
↑  "ניוזפלוטציה: העצבות בקופות של בלוע הטירוף", וידאו ג'אנקי, ויליאם ס. וילסון, 3 בפברואר 2015; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע הטירוף", דיפ פוקוס; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "עבודתו של היליד מנוריסטאון היא אימה אמיתית", מורנינג קול, 8 בינואר 1995.
↑  "הסיפור העומד מאחורי מנגינות האימה המוצלחות ביותר של קרפנטר", לאודרסאונד, 31 באוקטובר 2019; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "חמשת המנגינות הטובות ביותר של קרפנטר", דה סקריפט לאב, קלייר נינה נורלי, 20 במרץ 2018; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "לוח זמנים - פרנקפורט, 1994", ארכיון פנטזיה פילמפסט"; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע הטירוף מגיע לבלו-ריי", היי-דף דיג'סט, טום לנדי, 13 ביוני 2013; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "חברת שאוט פקטורי משחררת את סרטו המטורף והנהדר של ג'ון קרפנטר בלוע הטירוף", פאנבוי ניישן, שון מולביהיל, 6 באוגוסט 2018; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע האימה", עגבניות רקובות; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע האימה", מטקריטיק; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
↑  "הגותיקה של קרפנטר", שיקגו רידר, ג'ונתן רוזנבאום, 2 בפברואר 1995; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע הטירוף (1995)", תאגיד השידור הבריטי, אלמר הפלידסון, 28 ביוני 2001; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע הטירוף", רוג'ר איברט, 3 בפברואר 1995; אורכב מהמקור ב-19 בספטמבר 2022.
↑  "רובים ומצגים", האינדפנדנט, שיילה ג'ונסטון, 15 ביוני 1995; אורכב מהמקור ב-23 בספטמבר 2022.
↑  "בלוע הטירוף", גודרידס; אורכב מהמקור ב-20 בספטמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811462110705606  BnF: cb38382713d (data)  SUDOC: 178618853  VIAF: 308796982   WorldCat (עם VIAF): 308796982 
כותרות ספריו של סאטר קיין דומות מאוד לאלו של הסופר ה.פ. לאבקרפט.
אודי כגן

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1981 (בן 43) ו' בסיון ה'תשמ"א רמת השרון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
אודי כגן (נולד ב-8 ביוני 1981, ו' בסיוון ה'תשמ"א) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי, שחקן, עורך וידאו ומוזיקאי ישראלי. כגן נודע בזכות השתתפותו בסדרה "משיח", בתוכנית "ארץ נהדרת" ובמופעי הסטנדאפ שלו.
ביוגרפיה

כגן נולד וגדל ברמת השרון כבן זקונים ליוסי וחניתה ולו אח גדול בשם נדב. אביו היה הבעלים של אולם השמחות "בית המהנדס" ברחוב דיזנגוף, ובראיונות סיפר כי הדמויות שפגש באולם השמחות היוו עבורו מאוחר יותר השראה לדמותו של משיח.
בלימודיו בתיכון אלון למד במגמת התיאטרון ופגש בדנה פוליג, לימים שותפתו ליצירה. הוא פרש מהתיכון לאחר תחילת כיתה י' וניגש לאחר מכן למבחני קבלה בבית הספר למוזיקה "רימון", והחל ללמוד שם בשנה שלאחר מכן, אולם אחרי חודשיים עזב את רימון והחל לעבוד במקביל בלילות כעוזר די.ג'יי, עד לגיוסו לצה"ל בשנת 1999.
לאחר גיוסו לצה"ל כגן רצה להמשיך בדרכו של אחיו הגדול ולהתגייס ליחידת עוקץ אך לבסוף גויס לחטיבת הצנחנים. הוא עבר את המיונים ליחידות המיוחדות של החטיבה והצטרף לסיירת צנחנים אך לקראת סיום המסלול פנה אל מח"ט הצנחנים, ולבקשתו הועבר לבסוף ליחידת עוקץ, ועם סיום הכשרתו הצטרף לצוות הלוחמים הראשון שנכנס לרמאללה במסגרת מבצע "חומת מגן". כגן וכלבו איתרו במהלך המבצע מטענים ואמל"ח רב והשתתפו בכמה מקרבותיו הקשים. בראיון שנערך עמו ב-2017 כגן סיפר שעם סיום שירותו הצבאי החל להתמודד עם השלכות המבצע ומצבו הנפשי התערער, והוא אובחן כלוקה בהלם קרב ופוסט טראומה והחל בטיפול פסיכולוגי שנמשך שנים ארוכות.
לאחר שאיציק סעידיאן, הלום קרב, הצית את עצמו מול המשרדים של אגף השיקום במשרד הביטחון, כגן ביצע את המערכון "ונזכור (כמעט) את כולם" בתוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת". בזמן מלחמת "חרבות ברזל" ביצע קטע נוסף שעסק בהשלכות המלחמה – "כמה טוב שבאתי הביתה", על בסיס השיר של אריק איינשטיין.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

בשנת 2004 פגש במפיק צרפתי ששמע את שיריו במקרה דרך מרפסת ביתו. המפיק החתים את כגן על חוזה, והשניים הקליטו את אלבומו הראשון בפריז תחת השם "Tears and Candies" ("דמעות וממתקים"). 
בשנת 2005 עבר כגן להתגורר בפריז והחל לעבוד על אלבום נוסף. בראיונות סיפר כי מצבו הנפשי התדרדר מאוד במהלך שהותו בצרפת, והוא החל להשתמש בסמים ואלכוהול ואף חווה אפיזודות אובדניות.
בתחילת 2006 החליט לבטל את המשך חוזיו עם חברת ההפקה הצרפתית, וחזר לישראל. באותה שנה הקליט באופן עצמאי אלבום בשם "The Secret Laments" ("ההספדים הסודיים"), אסופת מכתבי פרידה מחבריו שנפלו במהלך שירותם הצבאי, אך לבסוף גנז אותו.
ביוגרפיה > המעבר לטלוויזיה

לאחר חזרתו לישראל, בשנת 2007, נרשם ללימודי קולנוע בבית הספר מנשר לאמנות בתל אביב. במהלך לימודיו החל לכתוב ב-2013 סדרת טלוויזיה בשם "סימני נשיכה" – דרמה המגוללת את סיפורה של יחידת כלבנים במבצע "חומת מגן". כגן יצר קשר עם חברתו לתיכון דנה פוליג והשניים החלו לכתוב את התסריטים עבור חברת yes הטלוויזיה בלוויין. לאחר תקופת הפיתוח החליטה חברת yes שלא להפיק את "סימני נשיכה".
ביוגרפיה > המעבר לטלוויזיה > משיח

באותה שנה החלו כגן ופוליג לעבוד על רעיון נוסף לסדרה על אודות דמות בשם משיח, מנהל אורחן כושל וזמר לשעבר. השניים קיבלו תקציב פיתוח מאנשי yes, אולם שוב לאחר שלב הפיתוח החליטה החברה שלא להמשיך עם הפרויקט לשלב ההפקה. היוצרים פנו אז לשאר הזכייניות והערוצים, אך לא הייתה היענות לפרויקט.
בתחילת 2013 החליטו כגן ופוליג להפיק את "משיח" כסדרת אינטרנט באופן עצמאי. הם חברו ליובל נטר ולעמית איצקר, חבריהם לספסל הלימודים במנשר לאמנות, ובסוף שבוע אחד צילמו את שלושת הפרקים הראשונים של הסדרה. ב-4 באפריל 2013 עלה הפרק הראשון ביוטיוב, ובתוך ימים ספורים זכה לעשרות אלפי צפיות והפך לתופעת רשת ויראלית. במרוצת השנה שלאחר מכן עלו שבעה פרקים נוספים של הסדרה, שזכו למאות אלפי צפיות.
מתחילת שנת 2015 עד שנת 2020 השתמשה חברת סלקום בדמותו של משיח עבור קמפיין "סלקום tv" בטלוויזיה ובאינטרנט.
בתחילת שנת 2016 החלו כגן ופוליג להפיק את סדרת הטלוויזיה "משיח" עבור הזכיינית קשת. הסדרה צולמה והופקה על ידי סלקום tv בסוף שנת 2016 ויצאה לאקרנים בחודש יוני 2018. בשלהי 2018 ותחילת 2019 צולמה העונה השנייה וב-2020 עלתה ב"סלקום TV".
בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020 זכה אודי כגן בקטגוריה "השחקן הטוב ביותר בסדרה הקומית" על משחקו ב"משיח".
ביוגרפיה > המעבר לטלוויזיה > ארץ נהדרת

בתחילת 2015 הצטרף כגן כאורח לעונה ה-12 של תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת", וגילם בה כמה דמויות, ביניהן ניסן, המאבטח התימהוני מחברת "בולדוג אבטחה", וחבר הכנסת אורן חזן. בשנה שלאחר מכן הצטרף כגן אל צוות התוכנית כשחקן קבוע, וגילם את דמותם של דוד ביטן, דונלד טראמפ, אייל שני, אדיר מילר, מנחם הורוביץ, רוני דניאל, שלמה ארצי ועוד. זמן קצר לאחר סיום העונה ה-15 פרש מהתוכנית. הוא חזר למערכון אחד בלבד בעונה ה-16, בדמותו של ביטן.
עם תחילת העונה ה-17 של "ארץ נהדרת" חזר כגן לתוכנית בתפקיד קבוע. הוא עזב בשנית בטרם עליית העונה ה-18, אך שב במהלך העונה. בעונה ה-19 גילם כגן בתוכנית את דמותו של נדיר האקרמן, מייסד חברת Webos, בסדרת מערכונים שעסקה בעולם ההייטק הישראלי, שהיה אז בעיצומה של בועה כלכלית. בעונה ה-20 חזר לשתי הופעות אורח בתור דוד ביטן.
ביוגרפיה > המעבר לטלוויזיה > תפקידים נוספים בטלוויזיה

בשנת 2015 לוהק לגלם את דמותו של עמי זינגר בסדרת הדרמה הקומית "החדש של עומרי גורדון", בשידורי קשת של ערוץ 2. באותה שנה החל כגן לשחק גם בקומדיית המצבים של ערוץ הילדים "אלישע", בתפקיד מנצורה, בעל הקפטריה של בית ספר וחברו הטוב של אלישע.
כמו כן החל להשתתף בפאנל של "גב האומה", ששודרה בערוץ 10.
מינואר 2021 עד 2023 הנחה כגן את התוכנית "קארפול קריוקי", שמשודרת בכאן 11.
ב-2021 החליף כגן את שני כהן בתפקיד הפרזנטור של מותג הביטוח 9.
ביוגרפיה > מופע סטנד-אפ

בשנת 2016 החל כגן להופיע כסטנדאפיסט במופע שכתב עם שותפתו ליצירה דנה פוליג. במהלך השנים כתבו השניים ארבעה מופעים נוספים. בשנת 2021 החל כגן לשתף בהופעותיו אודות הלם הקרב עימו הוא מתמודד. המופע משלב בין היתר שירה ונגינה על פסנתר.
חיים אישיים

כגן נשוי ואב לשני בנים ובת.
מתגורר בפרדס חנה.
יצירותיו

2013 – משיח
2013 – סינמה אלכס
2014 – ציפורי לילה בשמן עמוק
2015 – "ארץ נהדרת"- דמויות וחיקויים שונים
2015 – "החדש של עומרי גורדון" – עמי זינגר
2015 – "אלישע" – מנצורה
2015 – "גב האומה" – פאנליסט
2018 – "משיח"
2021 – "קארפול קריוקי" – מנחה
2015 – סלקום TV
2004 – Tears and Candies
הערות שוליים

↑  ארץ נהדרת, ונזכור (כמעט) את כולם, ‏28 באפריל 2021
↑  כמה טוב שבאתי הביתה - ארץ נהדרת עונה 21 | קטעים קצרים | +12, באתר 12+
↑   גילי איזיקוביץ, קודם ניקח את יוטיוב, אחר כך את "ארץ נהדרת": דרכו של אודי כגן אל צמרת הקומדיה הישראלית, באתר הארץ, 13 בפברואר 2015
↑  Ido Rosen, Independent Content Creators Online: A Paradigm Shift in Film Aesthetic and Production, the Case of Israel, 2023-10-12 doi: 10.17863/cam.101964
↑  ויטה קיירס, משיח חדש: משיח בא לאינטרנט, באתר ynet, 9 באפריל 2013
↑  ויטה קיירס, ‏משיח הגיע לסלקום TV, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2015
↑  פרסומת "הכל כלול" של משיח לסלקום TV
↑  סמדר שילוני, "משיח": הבינג' הבא שלכם, באתר ynet, 24 ביוני 2018
↑  ארץ נהדרת - עונה 12
↑  ערן סויסה, אסי ואודי יבואו להתארח ב"ארץ נהדרת", באתר ישראל היום, 12 בנובמבר 2018
↑  תוכנית הרדיו "ציפורי לילה בשמן עמוק" באתר icast
↑  קארפול קריוקי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
| ארץ נהדרת |
| --- | --- | --- |
| כותבים ראשיים ויוצרים | דוד ליפשיץ • מולי שגב • אסף שלמון |  |
| משתתפים קבועים | מריאנו אידלמן • ליאור אשכנזי • גיה באר גורביץ' • רועי בר-נתן • ירון ברלד • ליאת הר לב • עלמה זק • ערן זרחוביץ' • שחר חסון • תום יער • שני כהן • אורי לייזרוביץ' • יובל סמו • אלי פיניש • איל קיציס • אסי כהן • תמיר בר • אוראל צברי |  |
| משתתפי עבר | אורנה בנאי • אודי כגן • מאור כהן • דב נבון • יעל פוליאקוב • אילן פלד • טל פרידמן |  |
| הפקות ספין-אוף | זוהי סדום • הפרלמנט • עוד כותרות |  |
| ראו גם | ארץ נהדרת - דמויות • מתוקה מהחיים • שאולי ומלחמת האזרחים • שאולי • ניר וגלי • ערוץ הכיבוד • רועי כפרי |  |
צוות סדרת הרשת המקורית – מימין לשמאל: יובל נטר, דנה פוליג, אודי כגן ועמית איצקר
מארק סלבי

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1983 (בן 41) לסטר, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 מדינה:  אנגליה 
 ספורט
 ענף ספורט:  סנוקר
 הישגים
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הסנוקר 
 
מארק אנתוני סלבי (באנגלית: Mark Anthony Selby; נולד ב-19 ביוני 1983) הוא שחקן סנוקר מקצועני אנגלי. נכון למרץ 2025, מדורג במקום השלישי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי. סלבי זכה ארבע פעמים באליפות העולם בסנוקר, בשנים 2014, 2016, 2017 ו-2021 וסיים את עונת הסנוקר במקום הראשון בעולם במשך שבע עונות רצופות. נחשב על ידי רבים ומוזכר באופן עקבי כאחד מעשרת שחקני הסנוקר הטובים בכל הזמנים.
סלבי זכה ב-24 תוארי דירוג, 7 תוארי דירוג מינוריים, וב-12 תארים ללא דירוג, בהם שתי זכיות באליפות בריטניה ובשלוש זכיות בטורניר המאסטרס. עד כה ביצע 878 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, וכן צלח שש פעמים רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות. את הרצף המקסימלי החמישי שלו בקריירה ביצע סלבי בגמר אליפות העולם בסנוקר לשנת 2023, ונרשם לשחקן הראשון בהיסטוריה שהשלים רצף מקסימלי של 147 נקודות בגמר אליפות העולם בסנוקר. הוא הרוויח מסנוקר בלבד מעל 8 מיליון פאונד.
בשנת 2006 זכה סלבי באליפות העולם בפול הכדור השמיני בגרסה הבריטית.
ביוגרפיה

סלבי נולד בעיר לסטר שבאנגליה. הוא הצטרף לסבב הסנוקר המקצועני העולמי בשנת 1999, בגיל 16. בשנת 2007 הגיע לראשונה לגמר אליפות העולם בסנוקר, אך הפסיד לג'ון היגינס בתוצאה 13–18.
במהלך הקריירה זכה סלבי שלוש פעמים בטורניר המאסטרס: בשנת 2008 לאחר שניצח בגמר את סטיבן לי האנגלי בתוצאה 3–10, בשנת 2010 לאחר שניצח בגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 9–10, ובשנת 2013 לאחר שניצח בגמר את ניל רוברטסון בתוצאה 6–10. בנוסף, זכה גם באליפות ויילס הפתוחה שנערכה בשנת 2008, לאחר שניצח בגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 8–9, בטורניר מאסטרס שאנגחאי שנערך בשנת 2011, לאחר שניצח בגמר את מארק ויליאמס בתוצאה 9–10, ובאליפות בריטניה שנערכה בשנת 2012, לאחר שניצח בגמר את שון מרפי בתוצאה 6–10.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בשנת 2014, זכה סלבי בתואר בפעם הראשונה, לאחר שניצח במשחק הגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 14–18. בכך השלים סלבי זכייה ב"כתר המשולש".
בשנת 2015 זכה סלבי בשני תארים: בטורניר מאסטרס גרמניה, לאחר שניצח בגמר את שון מרפי בתוצאה 7–9, ובאליפת סין הפתוחה, לאחר שניצח בגמר את גארי וילסון האנגלי בתוצאה 2–10.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2016, זכה סלבי בתואר בפעם השנייה, לאחר שניצח במשחק הגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 14–18.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2017, זכה סלבי בתואר בפעם השלישית, לאחר שניצח במשחק הגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 15–18.
בעונת 2016/2017, זכה סלבי בחמישה טורנירי דירוג, בהם אליפות העולם בסנוקר, והשווה את שיא מספר הזכיות של טורנירי דירוג לשחקן יחיד בעונה אחת בכל הזמנים, יחד עם סטיבן הנדרי, דינג ג'ונווי, ורוני או'סאליבן, אשר להם גם חמש זכיות של תוארי דירוג בעונה אחת. בעונת 2019/2020 שבר ג'אד טראמפ את השיא כשזכה בשישה תוארי דירוג בעונה אחת.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2021, זכה סלבי בתואר בפעם הרביעית, לאחר שניצח במשחק הגמר את שון מרפי בתוצאה 15–18.
בשנת 2022 הוענק לסלבי תואר כבוד, חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).