stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולטר סמואל
הערות שוליים

↑  זאנטי: "סמואל, זה בשבילך" 18 בדצמבר 2010.
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 1999 |
| --- | --- | --- |
|  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 איבארה •  5 סימאונה •  6 סמואל •  7 בארוס שלוטו •  8 זאנטי •  9 פלרמו •  10 אורטגה •   11 לופס •  12 ביסארי • 13 ויוואס •  14 פוצ'טינו • 15 בריסו • 16 גוגליילמינפייטרו • 17 אוסאין • 18 קניה • 19 קלדרון • 20 איימר • 21 גונסאלס • 22 ריקלמה • מאמן: ביילסה |  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 איבארה •  5 סימאונה •  6 סמואל •  7 בארוס שלוטו •  8 זאנטי •  9 פלרמו •  10 אורטגה •   11 לופס •  12 ביסארי • 13 ויוואס •  14 פוצ'טינו • 15 בריסו • 16 גוגליילמינפייטרו • 17 אוסאין • 18 קניה • 19 קלדרון • 20 איימר • 21 גונסאלס • 22 ריקלמה • מאמן: ביילסה | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 2002 |
| --- | --- | --- |
|  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 פוצ'טינו •  5 אלמיידה •  6 סמואל •  7 ק. לופס •  8 זנטי •  9 בטיסטוטה •  10 אורטגה •   11 ורון •  12 קבאז'רו • 13 פלסנטה •  14 סימאונה • 15 אוסאין • 16 איימר • 17 ג. לופס • 18 קילי גונסאלס • 19 קרספו • 20 גז'ארדו • 21 קאניג'ה • 22 צ'אמוט • 23 בונאנו • מאמן: ביילסה |  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 פוצ'טינו •  5 אלמיידה •  6 סמואל •  7 ק. לופס •  8 זנטי •  9 בטיסטוטה •  10 אורטגה •   11 ורון •  12 קבאז'רו • 13 פלסנטה •  14 סימאונה • 15 אוסאין • 16 איימר • 17 ג. לופס • 18 קילי גונסאלס • 19 קרספו • 20 גז'ארדו • 21 קאניג'ה • 22 צ'אמוט • 23 בונאנו • מאמן: ביילסה | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 פוסו •  2 דמיצ'ליס •  3 ק. רודריגס •  4 בורדיסו •  5 בולאטי •  6 היינצה •  7 די מריה •  8 ורון •  9 היגוואין •  10 מסי •   11 טבס •  12 גארסה • 13 סמואל •  14 מסצ'ראנו • 15 אוטמנדי • 16 אגוארו • 17 גוטיירס • 18 פלרמו • 19 מיליטו • 20 מ. רודריגס • 21 אנדוחר • 22 רומרו • 23 פסטורה • מאמן: מראדונה |  1 פוסו •  2 דמיצ'ליס •  3 ק. רודריגס •  4 בורדיסו •  5 בולאטי •  6 היינצה •  7 די מריה •  8 ורון •  9 היגוואין •  10 מסי •   11 טבס •  12 גארסה • 13 סמואל •  14 מסצ'ראנו • 15 אוטמנדי • 16 אגוארו • 17 גוטיירס • 18 פלרמו • 19 מיליטו • 20 מ. רודריגס • 21 אנדוחר • 22 רומרו • 23 פסטורה • מאמן: מראדונה | ארגנטינה |
דיפטיכון

דיפטיכון שנהב, ביזנטיון, 506 לספירה, מוצג במוזיאון הלובר.
שנהב ברבריני, קונסטנטינופול, המאה השישית לספירה, מוזיאון הלובר.
דיפטיכון המיועד למזבח מהמאה ה-17. משמאל לימין: המלאך מיכאל, תאוטוקוס, יוחנן המטביל, המלאך גבריאל. מוצג במוזיאון ההיסטורי בסאנוק שבפולין.
דיפטיכון או דיפטיך (מיוונית: δίπτυχον – שני קפלים, שני פנים) הוא כינוי לכל אובייקט, הכולל שני לוחות שטוחים המחוברים יחד באמצעות ציר, ובייחוד ליצירות אמנות בצורה זו.
בעת העתיקה, בעיקר באימפריה הרומית ולאחריה באימפריה הביזנטית יצרו יצירות תבליט עשויות שנהב או עץ בצורת דיפטיכון. לוחות אלה שמשו הן באמנות, והן ככריכה של חוברת כתיבה, כאשר פנים החוברת היה עשוי שעווה, בה כתבו, ואותה יכלו לשטח על מנת לאפשר כתיבה מחודשת.
בימי הביניים החלו ביצירת ציורים על גבי דיפטיכונים, חלקם לשימוש אישי, וחלקם כיצירות אמנות כנסייתית להצגה על המזבח בכנסייה. בהמשך החלו להתפתח יצירות מסוג טריפטיכון למטרה זו.
שימושים > דיפטיכון כנסייתי

כבר בימי הביניים המוקדמים נעשה שימוש בדיפטיכונים בכנסיות. המונח שימש לתאר לוחות זיכרון עשויים שעווה אשר ניצבו בכנסיות ואיזכרו תורמים אשר תרמו לבניית הכנסייה. הלוח ציין אנשים שעודם בין החיים על צד אחד של הדיפטיכון, ושמות תורמים שנפטרו על הצד השני.
שמות התורמים נקראו בציבור על ידי הדיאקון במהלך האוכריסטיה.
שימוש אחר שנעשה בדיפטיכון הוא ציון שמות קדושים נוצרים.
שימוש נוסף היה דיפטיכון אשר שימש כאיקונין ואשר כמרים נודדים נסעו עמו. דיפטיכון זה נועד לצורך הקמת אתר תפילה נייד, שהוצב בתחילת התפילה וקופל בסופו.
יצירות אמנות בצורה זו נפוצו בהולנד במאות ה-15 וה-16, והציירים יאן ואן אייק, רוחיר ון דר ויידן, האנס ממלינג והוגו ואן דר חוס ציירו בצורה זו.
שימושים > שימושים חילוניים

דיפטיכונים מאוירים שימשו כשעון שמש כאשר חוט שהיה מתוח בין שני הלוחות הצל עליהם ובאמצעותו ניתן היה לקבוע את השעה.
בעת החדשה נוצרו יצירות מודרניות בצורת הדיפטיכון כדוגמת יצירתו של אנדי וורהול: "דיפטיך מרילין" משנת 1962, בסגנון פופ ארט.
האוניברסיטה הלאומית המערבית של אוקראינה

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  30 ביוני 1966 – הווה (58 שנים) 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Andrii Krysovatyi 
 תלמידים
 :  13,959 
 מיקום
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 קואורדינטות:  49°33′11″N 25°33′45″E﻿ / ﻿49.5530918°N 25.562394052984°E﻿ / 49.5530918; 25.562394052984
 www.wunu.edu.ua
 he
 
האוניברסיטה הלאומית המערבית של אוקראינה (באוקראינית: Західноукраїнський національний університет) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר טרנופול שבאוקראינה.
היסטוריה

ב-1966 נפתחה בטרנופול מחלקה של הפקולטה הפיננסית והכלכלית של מכון קייב לכלכלה לאומית, שהפכה לפקולטה ב-1967, ומאז 1971 המכון הפיננסי והכלכלי, ב-1989 שינה את שמו למכון לכלכלה לאומית, האקדמיה מאז 1994. ב-30 במרץ 2005 היא הפכה לאוניברסיטה בעלת מעמד לאומי בצו של נשיא אוקראינה מ-29 בספטמבר 2006.
וולטר בינגהם

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1924  (בן 100) רפובליקת ויימאר, הרייך הגרמני 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
וולטר בינגהם (באנגלית: Walter Bingham; נולד ב-5 בינואר 1924) הוא עיתונאי, שחקן קולנוע, מעוטר מלחמת העולם השנייה וניצול שואה בריטי-ישראלי.
קורות חיים

נולד כוולפגנג (זאב) ביליג, למשפחה יהודית-דתית שהיגרה מגליציה לקרלסרוהה שבגרמניה, אביו זלמן היה מדפיס לוחות הזמנים של תחנת הרכבת, ואמו עקרת בית. הוא גדל והתחנך בבית הספר הציבורי בעיר עד לסילוקו יחד עם כל התלמידים והמורים היהודים מאותו בית ספר. לאחר מכן הוא למד בבית ספר תיכון במנהיים עד לאביב 1938 בו ערכו הגרמנים אקציה נגד אזרחים פולנים. אביו נעצר ומת לאחר מכן, ב-1941, ממגפת הטיפוס שהתפשטה בגטו ורשה.
בינגהם היה עד למאורעות ליל הבדולח, ולאחר מכן שב לעירו, ובהמשך עבד כעוזר חשמלאי. השתייך לתנועת נוער בח"ד, שבהמשך הפכה לבני עקיבא. השתתף בקורס חקלאי בן שישה שבועות בהמבורג, וקיווה לעלות לארץ ישראל כדי לעבוד בקיבוץ. אפשרות זו נסתמה כאשר הבריטים סירבו לתת את המסמכים הדרושים. ב-25 ביולי 1939 אמו שלחה אותו ל"קינדר-טרנספורט" לכיוון אנגליה. השניים נפגשו שש שנים לאחר מכן, בתום המלחמה.
בבריטניה הוא התגייס לצבא הבריטי (Royal Army Service Corps) ושירת כנהג, בין השאר בפלישה לנורמנדי. לאחר מכן, הודות לשליטתו בשפה הגרמנית, הוא שובץ ביחידת המודיעין של המודיעין הבריטי, ועסק בעיקר בתרגום מסמכים מגרמנית לאנגלית. שם חקר גם את שר החוץ הנאצי, יואכים פון ריבנטרופ.
קורות חיים > קריירה

עם חזרתו לאנגליה בתחילת שנות ה-50, הכיר את אשתו, פליטה מוינה. ולמרות שחבריו מהקהילה הציונית, שהיו ממייסדי קיבוץ לביא, עלו לישראל, בינגהם נשאר בבריטניה מכיוון שאשתו סירבה לעזוב. הוא עבד בעבודות שונות ובשלב מסוים פתח בית חרושת לחיתולים שנסגר בשנת 1965. את דרכו בעולם העיתונות החל כטלפן ברדיו, תוך כדי עבודה למד באוניברסיטה בלונדון.
בהמשך קיבל תוכניות משלו ברדיו באנגליה, שידר גם ברדיו BBC, עבד כמגיש רדיו במשך עשרות שנים וכתב לעיתונים בבריטניה ובמקומות נוספים בעולם.
בנוסף להיותו עיתונאי ושדר בבריטניה, בינגהם גם שיחק במספר רב של סרטים ותוכניות טלוויזיה. בין השאר כקוסם ניצב ב"הארי פוטר ואבן החכמים" ו"הארי פוטר וחדר הסודות", וכן בתפקידים רבים בסרטים וסדרות טלוויזיה שונות שדרשו שחקנים מבוגרים בעלי זקן לבן. הוא גם הופיע בפרסומות כסנטה קלאוס בחנויות הכלבו המובילות בלונדון, הרודס וסלפרידג'ס.
ב-2004, בגיל שמונים, עלה בינגהם לישראל, בה הוא מגיש תוכנית רדיו שבועית בשם "עולמו של וולטר" בערוץ 7 באנגלית. התוכנית משודרת גם במלבורן.
קורות חיים > הוקרה

על פעילותו בפלישה לנורמנדי ביוני 1944 קיבל עיטור צבאי, על אומץ בשדה הקרב, ומכתב הוקרה מיוחד מהמלך ג'ורג' השישי.
ב-2015 נכנס לספר השיאים של גינס כעיתונאי הפעיל המבוגר ביותר בעולם.
בפברואר 2018 הוענק לו עיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי.
בשנת 2018 (בגיל 94) עשה בינגהם צניחה חופשית, וכך הפך לצנחן המבוגר ביותר בעולם.
ב-30 בדצמבר 2019 זכה להוקרה על פועלו מלשכת העיתונות הממשלתית, בערב מיוחד שהוקדש למענו בהשתתפות ראש לשכת העיתונות הממשלתית ניצן חן ודובר ראש הממשלה לתקשורת הבינלאומית.
קורות חיים > חיים אישיים

בינגהם הוא בעל תואר ראשון בפוליטיקה ופילוסופיה ותואר שני בפילוסופיה פוליטית. הוא אב לבת, סב לנכדים, ומתגורר בשכונת רחביה בירושלים. רעייתו נפטרה ב-1990.
הערות שוליים

↑  דוד לב, Walter Bingham Lived, and Knows, Jewish History, ערוץ 7 באנגלית, ‏23 במרץ 2012
↑   יאיר קראוס, ‏האביר האחרון: ישראלי קיבל את העיטור הגבוה ביותר בצרפת, בעיתון מקור ראשון, 15 בפברואר 2018
↑  סרטון באתר יוטיוב - "Walter Bingham skydive"
↑  הוקרה לעיתונאי הותיק בעולם - איש ערוץ 7, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2019
האוניברסיטה הלאומית למחקר - בית הספר הגבוה לכלכלה

| --- | --- |

הקמפוס הראשי במוסקבה
 אוניברסיטת מחקר לאומית
 מוטו:  Non scholae sed vitae discimus 
 תקופת הפעילות:  20 בנובמבר 1992 – הווה (31 שנים) 
 מייסדים:  Yevgeny Yasin 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  אלכסנדר שוחין (אנ')
 מנהל:  ירוסלב קוזמינוב (אנ')
 רקטור:  ניקיטה אניסימוב (רו')
 סטודנטים
 :  47,500
 מיקום
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°45′40″N 37°38′07″E﻿ / ﻿55.76115°N 37.63521°E﻿ / 55.76115; 37.63521
 www.hse.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) האוניברסיטה הלאומית למחקר - בית הספר הגבוה לכלכלה(למפת מוסקבה רגילה) האוניברסיטה הלאומית למחקר - בית הספר הגבוה לכלכלה he
 
האוניברסיטה הלאומית למחקר – בית הספר הגבוה לכלכלה (ברוסית: Национа́льный иссле́довательский университе́т «Вы́сшая шко́ла эконо́мики») הוא מוסד אוטונומי פדרלי להשכלה גבוהה. HSE נוסד בשנת 1992 ובמעמד הנוכחי כאוניברסיטה לאומית למחקר מאז 2009. הקמפוס הראשי ממוקם במוסקבה, שלושה נוספים נמצאים בסנקט פטרבורג, ניז'ני נובגורוד ופרם.
בשנת 1996, HSE קיבל מעמד של אוניברסיטה ממלכתית; השם שונה בשנה שלאחר מכן. במקביל לכיוון הכלכלי התמקדה האוניברסיטה במתמטיקה. עד 1999 נוצרו הפקולטות למשפטים, ניהול, פסיכולוגיה ופוליטיקה.
בשנת 2020, בפעם הראשונה, בית הספר הגבוה לכלכלה עמד בראש דירוג מגזין פורבס של "100 האוניברסיטאות הרוסיות הטובות ביותר".
הערות שוליים

↑  Университеты для будущей элиты: 100 лучших российских вузов по версии Forbes—2020, Forbes.ru, ‏2020-06-23 (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396288305171  CiNii: DA15077086  ISNI: 0000 0004 0578 2005  LCCN: no99020880  VIAF: 156848933   WorldCat (עם VIAF): 156848933
ויליאם בראון (שגריר)

ויליאם אנדריאס בראון (באנגלית: William Andreas Brown; נולד ב-7 בספטמבר 1930) היה דיפלומט אמריקאי אשר כיהן כשגריר ארצות הברית בתאילנד (1985–1988) וכשגריר ארצות הברית בישראל (1988 - 1992). בשנת 1993, לאחר פרישתו, שב לישראל למשך חודשים ספורים כשגריר זמני, עם סיום כהונתו של השגריר ויליאם הרופ.
ביוגרפיה

בראון נולד בלקסינגטון שבמסצ'וסטס למשפחה דלת אמצעים ממעמד הפועלים. הוריו התגרשו בעודו תינוק והוא גודל על ידי אימו וסבו. בשנת 1948, לאחר סיום לימודי התיכון, התקבל ללימודים באוניברסיטת הרווארד במלגה של עתודת קצינים לצי האמריקאי (באנגלית: Naval Reserve Officers Training Program). ב-1952 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בהיסטוריה רוסית. עם סיום לימודיו התגייס לחיל הנחתים האמריקני, ועם סיום הכשרתו כקצין תותחנים נשלח לקוריאה הדרומית, פחות מחודש לאחר הפסקת האש במלחמת קוריאה. בקוריאה שהה כשנה ושימש כקצין תצפית קדמי וקצין בקרת אש בתותחנים. בשנת 1954, לאחר שסורבה בקשתו לצאת ללימודי סינית, התפטר מתפקידו והשלים לימודי תואר שני באוניברסיטת הרווארד בסינית וביפנית. בשנת 1956 סיים בחינות בעל-פה לקראת תואר דוקטורט בהרווארד בלימודים סיניים.
בראון הצטרף לשירות החוץ של מחלקת המדינה של ארצות הברית בסוף שנת 1956. בשנת 1957 נשלח לקונסוליה האמריקאית בהונג קונג, ובמהלך עבודתו שירת אף בסינגפור, מוסקבה, ניו דלהי, וטאיפיי. בין השנים 1979–1982 שימש כסגן ראש המשלחת הדיפלומטית בשגרירות ארצות הברית בתל אביב, תחת השגריר סמואל לואיס, הוא נשוי להלן.
האוסיי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  60°25′24″N 0°46′01″W﻿ / ﻿60.4234°N 0.76687°W﻿ / 60.4234; -0.76687
 שטח:  163 הקטאר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  50
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני האוסיי(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני האוסיי
 
חוף באי האוסיי
האוסיי (באנגלית: Housay) הוא אי בקבוצת איי סקריז החיצוניים באיי שטלנד שבסקוטלנד. באי זה, המקושר לאי ברוריי בגשר בטון, מתגוררים כ-45 תושבים. באי ממוקמים המרכז התרבותי של קבוצת איי סקריז (הכולל אחת משתי החנויות בקבוצת האיים, אולם ציבורי, כנסייה, בית ספר וסניף דואר).
דרכים רעות (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  נטליה וורוז'ביט 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקרנת בכורה:  2020 
 שפת הסרט:  רוסית, אוקראינית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרכים רעות (באוקראינית: Погані дороги) הוא סרט דרמה אוקראיני משנת 2020 בבימויה של נטליה וורוז'ביט שגם כתבה את התסריט על פי סיפור קצר משנת 2017. הסרט מורכב מחמישה נובלות שאת כולן מאחד נושא הדרכים והוא מתרחש על רקע הסכסוך האוקראיני-רוסי. הסרט היה מועמד מטעם אוקראינה לפרס האוסקר, אך לא נכנס לרשימה הקצרה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-3 בספטמבר 2020, במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה וקיבל את פרס מועדון ורונה (Verona Film Club Award). הסרט הוקרן בבתי הקולנוע באוקראינה מ-20 במאי 2021.
עלילה > נובלה ראשונה

מנהל בית ספר מקומי נעצר, איהור אונישוק, נעצר במחסום אוקראיני, בעודו מבחין בתלמידת כיתה ח', לודקה מרצ'נקו, מבית ספרו במחפורת של הצבא האוקראיני והוא מנסה לקחת את הילדה חזרה למשפחתה.
עלילה > נובלה שנייה

שלוש תלמידות תיכון מקומיות אשר קוטפות זרעים בתחנת אוטובוס בעיירה מקומית בחזית, מתווכחות על יחסים מיניים עם חיילי הצבא האוקראיני וההשלכות של יחסים אלו. אחת משלוש תלמידות בית הספר המקומיות מאוהבת באיש צבא אוקראיני, אבל סבתה הפרו-רוסית מנסה לרסן את מערכת היחסים ביניהם.
עלילה > נובלה שלישית

עיתונאית אוקראינית נתפסה על ידי חייל צבא רוסיה שמנסה לאנוס אותה, אך במקום להתנגד היא מתוודה על אהבתה בפניו, מה שמבלבל אותו לחלוטין.
עלילה > נובלה רביעית

צעירה אוקראינית צעירה מתנגשת בטעות בעוף ליד הכפר עם המכונית שלה ורוצה להחזיר את עלות העוף לבעליה, שמנצל את המצב ומנסה לקחת הכל מהצעירה.
עלילה > נובלה חמישית

אחות צבאית אוקראינית המאוהבת בחייל האוקראיני ויקטור, שלאחר רציחתו של ויקטור ועריפת ראשו על ידי כוחות רוסיים, נוסעת במכונית עם חייל אחר ולוקחת את גופתו חסרת הראש של ויקטור לאשתו.
הפקה

הסרט הופק בידי חברת Kristi Films, בתמיכתו הפיננסית של קרן התרבות האוקראיני. הצילומים נערכו בקייב ובמחוז קייב. בדונבאס צולמה סצנה אחת בלבד.
וולף-גינתר טרירנברג

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1891 פורסט, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  25 ביולי 1981 (בגיל 90) דטמולד, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1945 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל לויטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-167   מפקד הדיוויזיה ה-347   מפקד דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-347
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
וולף-גינתר טרירנברג (בגרמנית: Wolf-Günther Trierenberg;‏ 18 ביוני 1891 – 25 ביולי 1981) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

טרירנברג נולד ב-18 ביוני 1891 בפורסט, שהייתה חלק מהקיסרות הגרמנית. במרץ 1910 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-10 (פרוסיה המזרחית - "מלך סקסוניה"). ב-22 בנובמבר 1910 הוא הועבר לרגימנט הרובאים ה-38 (שלזיה - "גנרל פילדמרשל גראף מולטקה"), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-5 בספטמבר 1914 הוא מונה כמפקד פלוגה בגדוד שלו, וב-1 באוקטובר 1914 מונה לתפקיד השליש של הגדוד ה-2 ברגימנט הרובאים ה-38. ב-18 בספטמבר 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט, וב-1 במרץ 1916 מונה למפקד הפלוגה ה-9 ברגימנט הרובאים ה-38. ב-3 בדצמבר 1916 הוא הועבר למטה דיוויזיית הרגלים ה-11, וב-13 במאי 1917 מונה כמפקד גדוד ברגימנט הרובאים ה-38. ב-22 ביוני 1917 מונה שוב לקצין מטה בדיוויזיית הרגלים ה-11, וב-4 באוקטובר 1917 מונה לקצין מטה בדיוויזיית הרגלים ה-93. ב-4 בפברואר 1918 הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית הלנדווהר ה-38, וב-21 במאי 1918 מונה לקצין מטה בקורפוס הצי. ב-19 בספטמבר 1918 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-40, וב-18 באוקטובר 1918 הוא הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר טרירנברג ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בתחילה הועסק כשליש בדיוויזיית הרייכסווהר ה-7, ובתחילת 1920 מונה לתפקיד בפיקוד מבצר ברסלאו. ב-1 בינואר 1922 הוצב במשרד הרייכסווהר (RWM) בברלין למשך שלושה חודשים, וב-1 באפריל 1922 הוא הועבר למטה דיוויזיית הפרשים ה-2 בברסלאו. ב-1 באוקטובר 1924 מונה לקצין מטה באגד הרגלים השישי בהנובר, וב-1 באפריל 1927 מונה למפקד הפלוגה ה-9 ברגימנט הרגלים הרביעי (הפרוסי). ב-19 בספטמבר 1928 התחתן עם אוגוסטה-סופי סטפנוס. ב-1 בפברואר 1930 הועבר למטה הדיוויזיה השנייה של הרייכסווהר בשטטין, וב-1 באפריל 1932 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1933 הוא מונה כקצין אג"ם של פיקוד מינסטר, וב-1 בנובמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-15 באוקטובר 1935 הפך הפיקוד לדיוויזיית הרגלים ה-16, וב-1 באוגוסט 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-26 באוגוסט 1939 מונה טרירנברג לראש מטה הקורפוס ה-6, ושימש בתפקיד זה במהלך המערכה הפולנית והמערכה המערבית. ב-1 בנובמבר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-12, ובקיץ 1941 הוביל את חטיבתו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-12 במבצע ברברוסה בגזרה המרכזית. ב-1 באוגוסט 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-11 באוגוסט 1941 מונה למפקד דיוויזיית הרגלים 167, עליה פיקד במהלך הקרב על מוסקבה. באביב 1942 העביר את הדיוויזיה שלו להולנד לצורך ריענון, וב-5 במאי 1942 קיבל על הישגיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לויטננט, ולאחר אסון סטלינגרד הוא העביר את דיוויזיית הרגלים ה-167 שלו לגזרה הדרומית של החזית המזרחית. ב-10 במאי 1943 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובקיץ 1943 כוח הלחימה של הדיוויזיה שלו התמוסס לקבוצה קרבית בעקבות קרב קורסק. ב-8 בדצמבר 1943 מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-347 בהולנד, ולאחר פלישת בעלות הברית ביוני 1944, הוא והדיוויזיה שלו הוכפפו לארמייה השביעית בספטמבר 1944 והיא הושמדה חלקית בקרבות. עם זאת, לאחר מכן היא הוקמה מחדש והמשיכה להיות פרוסה בחזית המערבית. במרץ 1945 נמחצה שוב הדיוויזיה שלו, ולאחר מכן היא שוחזרה כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-347. בתחילת מאי 1945 הוא נפל בשבי בידי רגימנט הרגלים ה-347 של צבא ארצות הברית, ושוחרר מהשבי ב-20 בדצמבר 1947.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר שחרורו מהשבי הוא התגורר בדטמולד, עד מותו ב-25 ביולי 1981.
האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה

| --- | --- |


הבניין הראשי
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1921–הווה (כ־103 שנים) 
 תלמידים
 :  15,000 
 מיקום
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°45′18″N 37°42′45″E﻿ / ﻿55.75513°N 37.712498°E﻿ / 55.75513; 37.712498
 mtuci.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה(למפת מוסקבה רגילה) האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה he
 
האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה (ברוסית: Московский технический университет связи и информатики) היא אוניברסיטה רוסית בתחום טכנולוגיות מידע, טלקומוניקציה, אבטחת מידע.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה ב-1921 בצו של הגלבפרופוברה והקולגיום של הקומיסריאט העממי של פוסטים וטלגרפים.
ב-1931 לפי החלטת הקומיסריון העממי של פוסטים וטלגרפים, הוקצה אתר בלפורטובו ופותח פרויקט אדריכלי. מתחילה הבנייה של מבנים חדשים עבור המכון, מעונות סטודנטים ובניין לימודים.
1936 - הסתיימה בניית מבנה הלימודים, החלק המרכזי הופעל. במכון נפתח קורס לתארים מתקדמים, בו התקבלו במהלך הקבלה הראשונה 11 בוגרי מחלקות היום והערב.
20 באוגוסט 1991 - המכון הועבר למשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה.
18 בינואר 1992 - בהוראת ממשלת רוסיה, המכון קיבל מעמד של אוניברסיטה טכנית והפכה לאוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה (MTUSI).
הערות שוליים

↑  МТУСИ - 80 лет!, www.computer-museum.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8673 5147
דרכי שלום

גילוי דעת בירושלים בנושא דרכי שלום ביחס לגוי, 2011
דַרְכֵי שָׁלוֹם הוא מונח הלכתי המשמש להנמקת פסיקות מדרבנן שנועדו לשמור על השלום. שיקול הלכתי זה שייך לקבוצה מצומצמת של שיקולים הלכתיים שנגזרים במפורש מתכליתה של ההוראה ההלכתית ולא מן המסורת שקדמה לה. מקור הביטוי בספר משלי, כקיצור של הפסוק ”דְּרָכֶיהָ דַרְכֵי נֹעַם, וְכָל נְתִיבוֹתֶיהָ שָׁלוֹם.” (משלי ג יז).
השימוש בשיקול הלכתי זה נעשה בשלושה תחומים: כלל היחסים בין בני אדם, היחס לעם הארץ, והיחס לגויים (ובתוכם לעובדי עבודה זרה).
הסדרת היחסים בין כלל בני האדם

במשנה נאמר: "אלו דברים אמרו מפני דרכי שלום: כהן קורא ראשון, אחריו לוי ואחריו ישראל, מפני דרכי שלום... בור שהוא קרוב לאמה מתמלא ראשון, מפני דרכי שלום... מצודות חיה ועופות ודגים - יש בהן גזל, מפני דרכי שלום, רבי יוסי אומר: גזל גמור." (מסכת גיטין, פרק ה', משנה ח').
משנה זו היא דוגמה לשימוש בהנמקה הלכתית זו כדי להסדיר יחסים בין אישיים. הסדרת היחסים הבין אישיים נעשית גם במקרה של מחלוקת על כבוד, כמו בעניין סדרי הקריאה, וגם במקרה של דיני ממונות: אין לקחת חיות שנלכדו במלכודת, אפילו שבעל המלכודת לא יודע אפילו שהן נתפסו ואין לו עדיין קניין מלא עליהן. נוצר מצב בו נמנעו (למעט רבי יוסי) מלהשתמש בהנמקה מסורתית - גזל, והעדיפו לנמק את הפסיקה בנימוק "מפני דרכי שלום".
היחס לעם הארץ

בתלמוד הירושלמי (מסכת דמאי, דף יז:, פרק ד, הלכה ב) ניתן למצוא דוגמה לשיקול 'דרכי שלום' ביחס לעם הארץ - לדעת אחד המתדיינים מניחים שעם הארץ עישר את הפרות שקנו ממנו ולא חייבים לעשר אותם שוב. במקרה זה נעשה ויתור על החמרה במצווה מהתורה (ואולי אפילו ויתור על המצווה עצמה, אם עם הארץ באמת לא עישר), על מנת לשמור על השלום.
היחס לגויים

על פי ההלכה היחס לגויים, ובמיוחד לעובדי עבודה זרה שביניהם צריך להיות קר וצריכה להיות הפרדה ברורה בין קהילות הגויים לבין קהילות היהודים. הפרדה זו מתבטאת בהגבלות על המפגש היומיומי כמו גם בהגבלות על מפגש עם הגויים בצמתים מרכזיים יותר בחיים.
כדי לאפשר את המפגש ולמנוע מריבות - שמשמעותן חמורה יותר כשהגויים הם השלטון - התירו חכמים הנהגות קרבה שונות ביחס עם הגויים מפני דרכי שלום.
דוגמה למספר הנהגות כאלה נמצאת במסכת גיטין: "אין ממחין ביד עניי נכרים בלקט בשכחה ובפאה, מפני דרכי שלום. ת"ר: מפרנסים עניי נכרים עם עניי ישראל, ומבקרין חולי נכרים עם חולי ישראל, וקוברין מתי נכרים עם מתי ישראל, מפני דרכי שלום." (דף ס"א.)
דרכי שלום – מוסר או תועלת?

הדעות חלוקות בשאלה אם השימוש בטיעון דרכי שלום נובע מטעמי מוסר או תועלת. על פי חלק מן הדעות, מדובר במצב בו נפסקה ההלכה מטעם זה בדיעבד ולצורך גדול, כלומר, אם אין חשש להרעה ביחסים בין ישראל לעמים האחרים אם לא "ילכו לקראתם" ניתן לבטל הלכות אלה. ניתן לראות דוגמאות לאופן מחשבה זה בהשתלשלות ההלכתית של כמה מן ההלכות שנפסקו מפני דרכי שלום ומאוחר יותר, כששיקולים שונים מטיב היחסים עם הגויים עמדו על הפרק, בוטלו או השתנו מאוד. לדוגמה - למרות הכתוב בגמרא על תמיכה בעניי נכרים, מאוחר יותר נפסקה הלכה שאוסרת על תמיכה בעניי הגויים מתוך מחשבה שהדבר גורע מחלקם של עניי ישראל. ייתכן, עם זאת, שהשינוי ההלכתי נעשה בגלל העוני הגדול, או סיבות אחרות, ולא בגלל הקלת ראש בשיקול המתחשב בדרכי שלום.
לעומת זאת, ישנה גישה שדרכי שלום מבטאת קביעה מוסרית לכתחילה, כפי שמשמע מדברי הרמב"ם:
וזה שאמרו חכמים אין כופלין להן שלום בעכו"ם לא בגר תושב, אפילו העכו"ם צוו חכמים לבקר חוליהם, ולקבור מתיהם עם מתי ישראל, ולפרנס ענייהם בכלל עניי ישראל, מפני דרכי שלום, הרי נאמר טוב ה' לכל ורחמיו על כל מעשיו, ונאמר דרכיה דרכי נועם וכל נתיבותיה שלום.
גם הרב אונטרמן כתב על דרכי שלום כך: "אינו בבחינת מידת חסידות ולא כאמצעי להגן על עצמנו אלא נובע מעצם המוסר של תורתנו הקדושה." (שבט מיהודה, חלק ג', סימן ע'). הגישה הטוענת שדרכי שלום הוא טיעון שנבחר מלכתחילה גורסת כי מטרת השימוש בטיעון זה הוא לאפשר את האמירה המוסרית בתוך ההתנהגות ההלכתית. התומכים בגישה זו מביאים כראיה את האפשרות לתלות קיום הלכות אלה בטעמים מסורתיים יותר - לאסור על לקיחת השלל ממלכודות בגלל איסור גזל, לתלות יחס טוב לנכרים שבשלטון בגלל הציווי להימנע מסכנות גדולות, וכו'. תליית המצווה בדרכי שלום מאפשרת לפוסק (וגם למקיים ההלכה) לכלול טווח רחב של מעשים תחת הצורך לשמור על השלום ובכך להתכוון יותר טוב להבאת שלום לעולם וליחס אנושי ומקבל יותר כלפי האחר, לא בגלל צווי פרטני (כגון איסור גזל) אלא בגלל מחשבה על התכלית.
דרכי שלום בפסיקה בימינו

המונח דרכי שלום עולה בדיון ההלכתי בימינו בעיקר בשני הקשרים: היחס לחילוניים והיחס לגויים.
הרב חיים דוד הלוי פסק שאין ביחסי ישראל והגויים בימינו שיקולים של דרכי שלום מכיוון שהגויים בימינו אינם עובדים עבודה זרה והיחס אל הגוי צריך להיות על פי כללים אחרים.
ראו גם

דרכיה דרכי נועם
הערות שוליים

↑  דרכיה דרכי נועם, וכל נתיבותיה שלום, באתר הניווט בתנ"ך
↑  רמב"ם משנה תורה הלכות מלכים י, יב
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
התמקדות (פסיכולוגיה)

התמקדות (באנגלית: Focusing) היא תהליך פסיכותרפויטי של התכוונות פנימה, שפותח על ידי הפסיכותרפיסט יוג'ין ג'נדלין. ניתן להשתמש בהתמקדות בכל סוג של סיטואציה טיפולית, כולל מפגשי עמיתים. הדבר כרוך בהחזקת סוג מסוים של תשומת לב פתוחה, חסרת שיפוט, לידע פנימי שנחווה אך עדיין אינו מוגדר במילים. התמקדות יכולה, בין היתר, להבהיר לאדם מה הוא מרגיש או רוצה, להשיג תובנות חדשות לגבי מצבו, ולעורר שינוי או ריפוי. התמקדות נבדלת משיטות אחרות של מודעות פנימית בשלוש איכויות: משהו שנקרא "תחושה מורגשת" ("felt sense"), איכות של תשומת לב שיש בה קבלה שמתוך מעורבות, וטכניקה מבוססת מחקר המאפשרת שינוי.