stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבנה הטנק
השריון ואמצעי ההגנה

החלק העיקרי במיגון הטנק הוא השריון. בתחילת דרכו היה שריון הטנק מורכב בעיקרו מלוחות פלדה שהגנו על הצוות מאש קלה ורסיסים. עם התפתחות נשק שחדר מעבר לשריון זה, החלו מתכנני טנקים לחפש דרכים למיגון טוב יותר של הטנק. בתחילה עיבו את הפלדה, אולם התוצאה הייתה עלייה במשקל הטנק שהקשתה על ביצועיו. צוות תכנון רוסי שתכנן את ה-T-34 מצא פתרון חלקי. הרוסים התקינו את השריון בשיפוע, כך שלוח שריון באותו העובי מספק יותר הגנה.
שריון הטנק שופר גם בדרכים אחרות. חומרים שונים שהוספו לשריון הפלדה כגון סגסוגות חזקות במיוחד וחומרים קרמיים העניקו הגנה טובה יותר. גם פיתוח חומרים מרוכבים שהראשון בהם נקרא שריון כובהאם (אנ') הובילו ליחס הגנה/משקל טוב בהרבה משריון פלדה רגיל. לשריון המרוכב יש תת-סוגים רבים (כל מדינה פיתחה ושמרה בסוד על שיטת המיגון משלה), והוא מורכב מחומרים, תצורות והרכבים שונים. פיתוח נוסף הוא השריון הריאקטיבי, שהשימוש הראשון בו נעשה על ידי ישראל ונועד למנוע חדירה של ראשי נפץ הידועים בשם "מטען חלול". השריון הריאקטיבי מכיל מטען קטן, שמתפוצץ עם פגיעת ראש נפץ ומפנה את זרם הגזים והרסיסים מהטנק והלאה, וכך מונע חדירתם לתוך טנק.
בנוסף לשריון נוספו בשנים האחרונות לחלק מהטנקים מערכות שונות להטעיית טילים מונחים. מערכות אלה ידועות כמיגון אקטיבי רך (Soft kill). הן כוללות גלאים שמאתרים טיל נגד טנקים, אם שוגר, אמצעים שונים המשבשים את הנחיית הטיל (מדוכות עשן המופעלות אוטומאטית, שליחת אותות אלקטרוניים או אופטיים מטעים וכיוצא באלו). בנוסף פותחו מערכות של מיגון אקטיבי קשה (Hard kill) הכוללות מתקן המשגר באופן אוטומטי מטענים לעבר האיום ומשמיד אותו. מערכות ה-hard kill שקיימות היום בשוק הן ה-ARENA הרוסית ומערכת "מעיל רוח" הישראלית. בטנקי המרכבה, הושם דגש תכנוני על שרידות הצוות והפיכת אלמנטים שונים בטנק, כגון תאי זיווד, מכלי דלק ותא חטיבת הכח (מנוע וממסרות), לשכבת מיגון אפקטיבית נוספת שתשמש כאמצעי הגנה אחרון למקרה שכל אמצעי המיגון הייעודיים נחדרו.
אמצעי הגנה נוסף שהטנק עושה בו שימוש הוא פיזור עשן - שיטה הנקראת 'מיסוך עשן'. פיזור עשן סמיך בקרבתו של הטנק מסתירה אותו ומונעת ירי מדויק והנחיית נשק מונחה לעברו. פיזור העשן מתבצע בשתי דרכים: הראשונה, על ידי טפטוף סולר על צינור הפליטה הלוהט של הטנק. הסולר מתאבך באדים לבנים ואטומים ומסתיר את הטנק. השנייה, על ידי ירי פצצות עשן ממדוכות מיוחדות המותקנות על תובת הטנק או הצריח. פצצות העשן מתפוצצות באוויר בקרבת הטנק ויוצרות עננת עשן סמיך המסתירה את הטנק.
אחת מנקודות התורפה של הטנקים היא פגיעותם להתקפה מן האוויר. זאת מכיוון שהחלק העליון של הטנק אינו משופע, והשריון בו לרוב דק יותר. על כן יחידת שריון צריכה ליווי צמוד של נ"מ, אם יש ביכולתו של האויב לסכן אותה בהתקפות אוויר. מאותה הסיבה טנקים נייחים פגיעים לתקיפות ארטילריות. לכן, בעשור הראשון של המאה ה-21 עובה השריון העילי בטנקים רבים ובהם טנק המרכבה סימן 4.
נקודת תורפה נוספת של טנקים היא הפגיעות למטעני גחון. ישנם אמצעי מיגון לגחון הטנק (כגון פלטות נוספות או מגובים כנגד מוקשים), אך לרוב התקנתם פוגעת בניידות הטנק.
החימוש > הנשק

הטנקים הראשונים היו חמושים במקלעים ובתותחים קלים. בתחילה לא היה הצריח מסתובב ב-360 מעלות, ולכן נדרש חימוש משני בשני צידי הטנק. היו גם טנקים בעלי כמה צריחים, או טנקים שחימושם העיקרי בתובה ועשו שימוש בצריח קטן עם תותח בקוטר קטן. דגמים אלו נעלמו לחלוטין במלחמת העולם השנייה. כיום לטנקים יש צריח אחד בעל יכולת צידוד של 360 מעלות ובו תותח ראשי (Main Gun) אחד ומקלע מקביל (Coaxial Gun).
התותח הראשי הוא חימושו העיקרי של הטנק ומטרתו העיקרית היא השמדת רק"מ של האויב, אך יש גם תחמושות נגד חי"ר ומטרות אחרות. התותח יורה תחמושת כבדה (פגזים) לטווח של מספר קילומטרים. סוג התחמושת משתנה בהתאם לסוג המטרה. קוטר התותחים עלה עם השנים, וכיום טנקים מודרניים חמושים בתותח ראשי כבד (הקליברים הנפוצים הם 105 מ"מ, 120 מ"מ ו-125 מ"מ). התותחים נחלקים לחלקי-קנה (חלק-קדח smoothbore) וחרוקי-קנה (rifled). בסוג השני נעשה שימוש בקנה בסלילים המוסיפים לדיוק ולטווח. התותחים חרוקי-הקנה נשחקים מהר יותר ויעילותם בשילוב עם תחמושת מודרנית נמוכה יותר. לכן רב הטנקים כיום מצוידים בתותח חלק קנה ורק הטנקים הבריטיים חמושים בתותחים חרוקי קנה. חלק מתותחי הטנקים, בעיקר אלו של מדינות הגוש הסובייטי וגרורותיו, מסוגלים לירות טילי נ"ט.
המקלע המקביל נמצא לצד התותח ומשמש לירי על חי"ר (כגון חוליות נ"ט או מחבלים) ורכב קל. קוטר המקלע המקביל הוא בדרך כלל 7.62 מ"מ או 0.5 אינץ' (12.7 מ"מ). בנוסף לתפקידו במלחמה, משמש המקלע המקביל לאימונים והדמיית אש תותחים. בטנקים מודרניים, המקלע המקביל מופעל מתוך הצריח, מבלי שהצוות המפעיל יצטרך לחשוף עצמו לאש. את המקלע המקביל מפעילים התותחן או הטען, תלוי במתאר.
מקלעים נוספים הנמצאים בחלק מהטנקים הם מקלע המפקד ומקלע הטען. מקלעים אלה מותקנים על חצובות מחוץ למדפי המפקד והטען ומשמשים לירי על חי"ר מטווח קרוב. בעבר היו טנקים מצוידים במקלע תובה, שהותקן בחזית הטנק ליד הנהג והופעלו על ידי איש צוות חמישי. בימינו אין כמעט שימוש במקלעי תובה.
מדוכות עשן: מדוכות עשן הן למעשה משגרים לפצצות עשן קטנות. המדוכות משמשות בעיקר למיסוך מיידי של הטנק כנגד איומים. מכיוון שהפצצות מכילות זרחן לבן, הגורם לכוויות במגע עם העור, יש להן שימוש משני לפגיעה בחי"ר בטווחים קצרים.
חימוש נוסף: בנוסף לסוגי החימוש שצוינו קודם לכן, ישנם טנקים המצוידים בכלי נשק אחרים. כלי נשק אלה כוללים מרגמות, משגרי רימונים לטווח קצר, משגרי טילי נ"ט (בנפרד מהתותח), אמצעי סינוור, ועוד.
צוות הטנק חמוש בדרך כלל ברובים מקוצרים, אקדחים ורימונים.
החימוש > התחמושת

תחמושת התותח של הטנק מגיעה בתצורת 'כדור' שבה הפגז אחוד עם תרמיל המכיל את חומר הנפץ ההודף (לרוב גרגרי אבק שרפה) ותחל (מנגנון הפיקה ואמצעי המגביר את
בעירת הפיקה כדי להתחיל את בעירת חומר הנפץ ההודף).
התרמיל המכיל את חומר הנפץ ההודף בנוי ממתכת כדוגמת פליז אך בפגזים מודרניים הולך ורווח השימוש בתרמילים העשויים מחומר מתכלה, הנשרף בזמן הירי וחוסך את הצורך להתמודד עם פינויו מהטנק לאחר שהפגז נורה.
הסוגים העיקריים של פגזים שבהם משתמש הטנק הם:
פגז נפיץ פלסטי (HESH/HEP): מיועד לשימוש כנגד מטרות רכות (חי"ר, מבנים, רק"מ קל). במקור נועד פגז נפיץ פלסטי כנגד טנקים, הפגז נועד "להימעך" על שריון הטנק ולהתפוצץ. הפיצוץ לא אמור לחדור את שריון הטנק, אלא להעיף חלקי מיגון פנימיים על אנשי צוות הטנק. כיום - עם ההתקדמות בטכנולוגיית המיגון - פגז נפיץ פלסטי כבר אינו יעיל כנגד טנקים, ומשמש בעיקר כחימוש נגד אדם. בעל אפקט השמדה בעקרון דומה לרימון יד (אך כמובן בעל עוצמה רבה בהרבה).
פלאשט: פגז נגד אדם המכה בחיל הרגלים באמצעות מטר של אלפי חיצים קטנים וחדים.
חלול (HEAT): פגז "ליינר" נגד טנקים שחודר את שריון הטנק באמצעות זרם של נחושת המותכת באלפי מעלות. הרש"ק החלול נפוץ גם בקרב רקטות נ"ט וטילים נגד טנקים.
חודרן קינטי (ח"ש-מנעל או ח"ש-חץ, KEP או APFSDS): פגז ח"ש (חודר שריון) הוא למעשה חץ מתכת חזק במיוחד שחודר שריון באמצעות האנרגיה הקינטית האדירה שהוא צובר. פגזי הח"ש עשויים ממתכות קשות - טונגסטן בדורות המוקדמים ואורניום מדולל בסוגים המודרניים ביותר. משקלם הגדול של החומרים המרכיבים את הפגז הוביל ליצירת פגז בעל קוטר קטן יחסית לתותח עם מנעלים המשלימים את קוטר הפגז לקוטר התותח. המנעלים מתנתקים מהפגז לאחר יציאתו מהתותח.
APAM-MP-T: ראשי תיבות של Anti-Personnel Anti-Material Multi-Purpose, זהו פגז רב-תכליתי נגד אדם, חי"ר מחופר או מבוצר, מסוקים ונגד מטרות רכות וחצי-קשות (מבנים, רק"מ קל וכו'). קיים בישראל בדגמי רקפת 105 מ"מ וכלנית 120 מ"מ מתוצרת תע"ש.
בנוסף נושא הטנק תחמושת למקלעים, רימוני רסס ורימוני עשן, תחמושת למדוכות עשן ותחמושת מגוונת למרגמה אם קיימת כזו.
החימוש > האופטיקה

חימוש הטנק כולל אמצעים אופטיים למספר מטרות:
פריסקופ - מאפשר תצפית מתוך הטנק החוצה מבלי לחשוף את אנשי הצוות לפגיעה. תצפית זו נועדה לצורך הכוונת הטנק וזיהוי של אויב בולט. התצפית באמצעי זה מוגבלת ביותר מבחינת יכולת ההבחנה בפרטים, אף על פי ששדה הראייה רחב יחסית.
טלסקופ מאפשר תצפית מדויקת יותר לזיהוי פרטים. החיסרון של מערכת כזו הוא שדה ראייה צר ביותר.
אמצעי ראיית לילה מאפשרים ראייה בחושך. בטנקים מודרניים (אם כי ראשית ההתפתחות של הנושא הייתה כבר בסוף מלחמת העולם השנייה בטנקים גרמניים) מותקנות מערכות מסוגים שונים המאפשרות ראייה גם בחושך.
אמצעי התצפית היעיל ביותר הוא עדיין עין בלתי מזוינת. כאשר מפקד הטנק מוציא את ראשו מחוץ לטנק הוא יכול להבחין באויבים ובמכשולים טוב יותר מאשר דרך פריסקופ או אמצעי ראייה אחר מתוך הטנק, אולם במצב כזה המפקד חושף את עצמו לפגיעה. בצבאות שונים קיימת מדיניות שונה לגבי צורת התצפית הרצויה בעת קרב. ברוב הצבאות ההנחיה היא כי יש לתצפת אך ורק מתוך הטנק. צה"ל יוצא דופן בכך שבמצבים מסוימים כוללת תורת הלחימה שלו תצפית מחוץ לטנק.
התקשורת

הטנקים הראשונים לא צוידו באמצעי תקשורת חיצוניים או פנימיים ראויים לשמם. התקשורת בין טנקי מלחמת העולם הראשונה וסביבתם נעשתה בסימני דגלים, ביוני דואר (כאשר הטנק נתקע מאחורי קווי האויב), ובסימני ידיים. רק לקראת סוף המלחמה צויד חלק קטן מהטנקים במכשירי קשר רדיו. בתוך הטנק היה המצב לא פחות קשה, והתקשורת נעשתה בהלמות פטיש על גוף המתכת או בסימני ידיים. במלחמת העולם השנייה השתפר המצב בהרבה. הגרמנים היו הראשונים להכניס קשר רדיו בקנה מידה גדול לטנקים שלהם, ובסופו של דבר כל טנק בצבאות הלוחמים צויד לפחות בקשר חיצוני. חלק ניכר צוידו גם בקשר פנימי. במלחמה הקרה צוידו כל הטנקים בקשר חיצוני המאפשר לתקשר עם הטנקים האחרים, וקשר פנימי המאפשר תקשורת בין חברי הצוות. יש לציין ששימוש בדגלים וסימני ידיים עדיין קיים, כאמצעי גיבוי, ובעיקר על מנת למנוע עומס על רשתות הקשר.
השלב הבא בהתפתחות הקשר בטנקים (במאה ה-21) הוא הכנסת מערכת ניהול קרב דיגיטלית המאפשרת בנוסף לתקשורת בין הטנקים השונים לכוחות אחרים בשטח גם קבלת תמונת קרב כוללת ושיתוף מידע עם כוחות אחרים לרבות כלי טיס, רק"מ וחי"ר. מערכות אלה מציגות מידע שונה כגון מפות, מיקומי כוחות ומטרות, ומצב טכני ולוגיסטי של הכח. ישראל, ארצות הברית ובריטניה מובילות בתחום זה בעולם. בישראל קיימת מערכת מענ"ק דיגיטלית המשתלבת במיזם צי"ד (צבא יבשה דיגיטלי) של זרוע היבשה. המערכת מותקנת ומבצעית בטנקי מרכבה סימן 4, נגמ"שי הנמ"ר ומותקנת בהדרגה בדורות קודמים של המרכבה.
הצוות

הטנק מכיל צוות לוחמים קטן (טנקיסטים או שריונרים), שלושה עד שישה איש, בסוגי טנקים שונים יש מקצועות שונים או שילוב מקצועות שונה.
מקצועות מקובלים:
מפקד טנק (מט"ק) - מפקד צוות הטנק, אחראי בדרך כלל על בחירת עמדות, בחירת מטרות וסוגי תחמושת, ותיאום פעולות הטנק עם שאר הכוחות.
נהג - אחראי על ניהוג הטנק.
תותחן - אחראי על ירי בתותח ובמקלע מקביל.
טען - אחראי על טעינת כדורי הטנק לתותח ומערכות נשק נוספות (בעיקר המקלעים). לרוב תפקיד הקשר מופקד בידיו.
קשר - אחראי על הקשר בטנק.
מקלען - אחראי על תפעול מקלעים משניים. תפקיד זה היה קיים בטנקים עם מקלעי תובה.
מכונאי (בעיקר בצבא האדום) - אחראי על תחזוקת ותיקון הטנק.
בטנקים מערביים מודרניים יש בדרך כלל 4 אנשי צוות: מפקד טנק, תותחן, טען-קשר ונהג. בטנקים רוסיים מודרניים יש רק 3 אנשי צוות: מפקד טנק, תותחן ונהג, וזאת בגלל הימצאותה של מערכת טעינה אוטומטית לפגזים.
ראו גם

מערכת הגנה אקטיבית לטנקים
הערות שוליים

↑  המקלע קרוי "מקביל" כיוון שהקנה שלו מותקן במקביל לקנה התותח
↑  ראשי תיבות של: מערכת ניהול קרב.
↑  סיון פלג, 188 הטמיעה בשורותיה את הצי"ד וציינה 40 להקמתה, דובר צה"ל, 21.6.2010.
| טנק |
| --- | --- | --- |
| ערכי משנה | היסטוריה של הטנקים • מבנה הטנק • סוגי טנקים • דגמי טנקים עיקריים (לפי ארצות) |  |
| מיגון הטנק | שריון פסיבי • שריון מרוכב • שריון ריאקטיבי • מערכת הגנה אקטיבית לטנקים • מדוכות עשן |  |
| ראו גם | לוחמת שריון • חיל שריון • רכב קרבי משוריין  • טנקים בשירות צה"ל • חיל השריון הישראלי |  |
| נגד טנקים | נגד טנקים • רקטה נגד טנקים • טיל נגד טנקים • תעלת נ"ט • בזנ"ט • מטען גחון |  |
דגמים נבחרים • טנקי מערכה מודרניים
מזקו"ם של טנק T-55 רוסי
טנק גישור אמריקני M60 AVLB המבוסס על טנק M60A1.
טנק T-34 עם שריון משופע
מגח 6, עם מעיל שריון ריאקטיבי "בלייזר"
טנק מרכבה סימן 3 חמוש בתותח 120 מ"מ, מקלע כבד M2, מקלע מקביל מאג 7.62 מ"מ, מאג מפקד ומרגמה 60 מ"מ פנימית.
עמדת התותחן בטנק לקלרק
תחמושת טנק בצה"ל. בשורה הרחוקה מימין לשמאל: כדורי 105 מילימטר: תרמיל ריק, ח"ש-חץ, נפיץ פלסטי ('מעיך'), APAM-MP-T ('רקפת'), כדורי 120 מילימטר: כרכוב ותחל שנותרו לאחר ירי, פגז חלול, חודרן קינטי (ה'מוט' הכסוף) ופגז חודרן קינטי (החודרן עצמו עם המנעלים); בשורה הקרובה, מימין לשמאל: פצצות מרגמה 60 מילימטר, פצצות עשן הנורות על ידי מדוכות הטנק, רימון יד (אינרטי, באפור) ושרשור כדורי מאג
זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית Sigismund) לבית לוקסמבורג (15 בפברואר 1368 – 9 בדצמבר 1437), היה השלישי והאחרון בבני בית לוקסמבורג, שנשאו את התואר "קיסר האימפריה הרומית הקדושה", מלך הונגריה, מלך בוהמיה, נסיך בוחר של ברנדנבורג ומלך קרואטיה.
זיגמונד נולד בנירנברג ונפטר בזנוז'מו שבמוראביה. זיגמונד היה למלך הונגריה משנת 1387, מלך גרמניה משנת 1410 ומלך בוהמיה משנת 1419. הוא פתח במסע צלב נגד העות'מאנים בשנת 1396, מסע שנכשל. בשנת 1414 כינס את ועידת קונסטנץ והוביל להרשעתו של יאן הוס ולהוצאתו להורג.
היורש שהוכתר אחריו ב-1437 היה חתנו אלברכט השני, מלך גרמניה לבית הבסבורג, אשר צאצאיו שלטו באימפריה הרומית הקדושה ובאוסטריה עד 1918.
ביוגרפיה > ראשית חייו

זיגיסמונד נולד ב-15 בפברואר 1368 בעיר החופשית נירנברג, לקרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאליזבת מפומרניה, בתם של בוגיסלב החמישי, דוכס פומרניה ואליזבייטה מפולין. זיגיסמונד נקרא על שם הקדוש זיגיסמונד מבורגונדיה (אנ'), והיה מכונה בקרב משפחתו "השועל האדמוני" בגלל צבע שערו.
לאביו היו יחסים טובים מאוד עם לאיוש הראשון, מלך הונגריה, ובשנת 1374 התארס זיגיסמונד עם בתו מריה מהונגריה. בשנת 1378 מת אביו, וזיגיסמונד ירש את נסיכות הבוחר מברנדנבורג. לאחר מכן נשלח זיגיסמונד לחצר המלוכה ההונגרית, שם למד את השפה ההונגרית ואת אורח החיים ההונגרי, ומונה על ידי לאיוש הראשון, מלך הונגריה ליורשו.
בשנת 1381 נשלח זיגיסמונד על ידי אחיו ונצל, מלך גרמניה לקרקוב, על מנת ללמוד את השפה הפולנית ולהכיר את אורח החיים בפולין, והעניק לו את נוימארק השוכנת בין ברנדנבורג לפולין.
בשנת 1382 מת לודוויק, מלך פולין, אולם זיגיסמונד לא הצליח להיבחר למלך פולין, על אף תמיכתם של אצילי פולין גדול, ובמקומו נבחרו ידוויגה מהונגריה ובעלה יוגאילה מליטא.
ביוגרפיה > מלך הונגריה

באותה שנה הוכתרה ארוסתו כמריה, מלכת הונגריה, ובשנת 1383 התחתנו השניים וזיגיסמונד החל לשלוט עמה בשותפות בהונגריה. בשנת 1385 טען קרלו השלישי, מלך נאפולי לזכותו על הכתר, אולם הוא מת שנה לאחר מכן ובני הזוג חזרו לשלטון.
בשנת 1387 חטף זיגיסמונד את אשתו מריה ואמה אליזבתה מבוסניה, על מנת לתפוס את השלטון בהונגריה, ובמהלך החטיפה נרצחה חותנתו, ועל כך לא סלחה לו אשתו עד מותה. ב-31 במרץ אותה שנה נבחר זיגיסמונד למלך הונגריה, לאחר שהצליח לגייס מספיק כסף על ידי מכירת נסיכות הבוחר מברנדנבורג לדודנו יושט ממורביה. במהלך תשע השנים הבאות נאבק זיגיסמונד לשמור על שלטונו, ובשל הזדקקותו לתמיכת האצילים נחלש מאוד השלטון המרכזי בממלכה. במחוזות הדרומיים של הממלכה הצליח לאדיסלאו, מלך נאפולי, בנו של קרלו השלישי, מלך נאפולי לתפוס את השליטה בתמיכת טברקטו הראשון, מלך בוסניה, עד שהובס בשנת 1395 על ידי מיקלוש השני גאראי. באותה שנה מתה גם אשתו של זיגיסמונד - מריה, מלכת הונגריה, ולא הותירה בנים אחריה.
בשנת 1396 הוביל זיגיסמונד מסע צלב נגד האימפריה העות'מאנית, לאחר שקרא לכך האפיפיור בוניפקיוס התשיעי. בנוסף לאלפי לוחמים הונגרים, הצטרפו אליו מתנדבים רבים מכל רחבי אירופה, ובכלל זה כוח גדול בראשות ז'אן מבורגונדי, בנו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. זיגיסמונד בראש 90,000 חיילים ו-70 גליאות יצא לעבר הטורקים, אולם ספג תבוסה מוחצת מבאיזיט הראשון בקרב ניקופול (אנ') שהתרחש בין 25 ל-28 בספטמבר אותה שנה. זיגיסמונד חזר דרך הים ודרך נסיכות זטה, ומינה את דראד השני בלשיץ מושל מונטנגרו למושל האיים כבאר וקורצ'ולה כהגנה מפני העות'מאנים, ורק לאחר מותו של דראד בשנת 1403 חזרו אליו האיים.
האסון בניקופול הביא לחוסר יציבות בהונגריה, ומשום כך הפנה זיגיסמונד את מבטו לעבר גרמניה ובוהמיה, אולם בשנת 1400 הודח אחיו ונצל, מלך גרמניה מתפקידו, ורופרכט השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו, ללא שלזיגיסמונד יהיה כוח לשנות זאת.
בשנת 1401 פרצו בהונגריה מרידות נגד שלטונו של זיגיסמונד, ואף נעשו ניסיונות להדיחו מהשלטון. באותה שנה פרצו גם מרידות נגד אחיו ונצל, מלך גרמניה בבוהמיה, וזיגיסמונד שלט במקומו 19 חודשים, עד לחזרתו לשלטון בשנת 1403. לבינתיים חברו חלק מאצילי הונגריה ללאדיסלאו, מלך נאפולי, ועד מהרה הוא כבש את זאדאר אולם נעצר שם. המאבק המחודש עמו הוביל לסכסוך עם הרפובליקה של ונציה, משום שלאיסלאו מכר להם את הערים בדלמטיה תמורת 100,000 דוקטים. בשנים שלאחר מכן פעל זיגיסמונד לסכל את תוכניותיו של לאדיסלאו לכיבוש מרכז איטליה, על ידי חבירה לערי המדינה המתנגדות לו, ועל ידי הפעלת לחץ דיפלומטי.
בשל היעדרויותיו התכופות של זיגיסמונד מהונגריה, הוא הקים את משרת "פלטין הונגריה", שהיה המשנה למלך והממונה על ניהול הממלכה בעת היעדרויותיו של זיגיסמונד. בתקופת שלטונו הארוך של זיגיסמונד בהונגריה, הרחיב זיגיסמונד באופן משמעותי את ארמון בודה וחיזק את ביצוריו והוא הפך כנראה לארמון הגותי הגדול ביותר באירופה בימי הביניים המאוחרים, ובודה הייתה למרכז חשוב של האמנות הגותית. הבנייה הסתיימה ברובה בשנות ה-20 של המאה ה-14 אם כי חלק עוד נמשך עד מותו של זיגיסמונד בשנת 1437.
ביוגרפיה > מלך קרואטיה

בשנת 1406 התחתן זיגיסמונד עם ברברה מצליה, בתם של הרמן השני, רוזן צליה ואנה משאונבורג. אמו של הרמן השני הייתה קתרינה קוטרומניץ', שהייתה אחותה של מריה קוטרומניץ', אמה של אליזבתה מבוסניה. הנישואים היו מוצלחים, ונולדה להם בת אחת - אליזבת מלוקסמבורג.
זיגיסמונד הצליח לבסס את שליטתו בסלאבוניה, ולא היסס להשתמש באלימות, אולם מדרום לנהר סאווה לא הייתה שליטתו אפקטיבית. בשנת 1408 הוביל זיגיסמונד מסע צלב נגד הקרואטים והבוסנים, ולאחר שניצח אותם בקרב דובור טבח ב-200 משפחות אצולה.
ביוגרפיה > מלך הרומאים

לאחר מותו של רופרכט, מלך גרמניה בשנת 1410, נבחר זיגיסמונד על ידי שלושה מהנסיכים הבוחרים, בעוד ארבעה מהנסיכים בחרו בדודו יושט ממורביה. לאחר מותו של יושט ב-18 בינואר 1411, נבחר זיגיסמונד שוב ב-21 ביולי אותה שנה, וב-8 בנובמבר 1414 הוכתר באאכן למלך הרומאים.
במהלך הסכסוך בין אבירי המסדר הטבטוני לממלכת פולין, שיחדו האבירים הטבטונים את זיגיסמונד ב-300,000 דוקאטים, ובתמורה ניסה זיגיסמונד לפגוע בברית הפולנית-ליטאית. אולם מאמציו לא הועילו, וב-15 ביולי 1410 התרחש קרב גרונוולד, שבו ספגו האבירים הטבטנים מפלה מוחצת ומנהיגם אולריך פון יוגינגן נהרג במהלך הקרב. לאחר הקרב נאלצו האבירים לשלם לפולין סכום כסף עצום, וזיגיסמונד סייע להם לקבל הלוואה נוחה מוולדיסלב השני, מלך פולין.
ביוגרפיה > ועידת קונסטנץ

בשנת 1414 כינס זיגיסמונד את ועידת קונסטנץ, בניסיון לפתור את הפילוג בכנסייה. בשנת 1418 החליטה הוועידה לקבל את התפטרותו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, והדיחה את האנטי-אפיפיורים יוחנן העשרים ושלושה ובנדיקטוס השלושה עשר, ובחרה לאפיפיור את מרטינוס החמישי. כמו כן, במהלך הוועידה קרא זיגיסמונד ליאן הוס להרצות את טענותיו בפני הוועידה, והבטיח לו חסינות ומעבר בטוח בשטחי הממלכה. יאן הוס הגיע לוועידה, ועד מהרה נעצר על ידי אנשי הכנסייה, למרות מחאותיו של זיגיסמונד. יאן הוס הועמד למשפט על כפירה, וב-6 ביולי 1415 הועלה על המוקד. באותה שנה אף העניק זיגיסמונד לפרידריך השישי, רוזן העיר נירנברג את נסיכות הבוחר מברנדנבורג, כאות הוקרה על תמיכתו בו, ובכך הונחו היסודות לצמיחתו של בית הוהנצולרן.
לאחר התבוסה הצרפתית בקרב אז'נקור בשנת 1416, התקרב זיגיסמונד לאנגליה, וב-15 באוגוסט אותה שנה חתם על אמנת קנטרברי עם הנרי החמישי, מלך אנגליה.
ביוגרפיה > המלחמות ההוסיטיות

בשנת 1419 מת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה, וזיגיסמונד עלה לשלטון במקומו. מאחר שזיגיסמונד נתפס בעיני הבוהמים כבוגד, משום שהפר את החסינות שנתן ליאן הוס, פרצו נגדו מרידות שהתפתחו עד מהר למלחמות ההוסיטיות ונמשכו עד לשנת 1434. את המרד הוביל המצביא יאן ז'יז'קה הנחשב לאחד המצביאים הגדולים בהיסטוריה ומהראשונים שהשתמשו בנשק חם באירופה. ז'יז'קה נחשב לגיבור לאומי עד היום ולמצביא שלא הפסיד באף קרב שבו נטל חלק. בשנת 1422 נכשלה תוכניתו של זיגיסמונד לגייס צבא שכירי חרב, בעקבות התנגדות הערים. בשנת 1424 ניסו הנסיכים הבוחרים, וביניהם פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, לחזק את כוחם על חשבון זיגיסמונד, אולם על אף שהתוכנית נכשלה, הוביל הדבר להיחלשות כוחו של זיגיסמונד בגרמניה ולהפחתת כוחו במלחמה נגד ההוסיטים. לאחר מותו של ז'יז'קה בשנת 1424, נטל את הפיקוד הצבאי פרוקופ הגדול ותחת פיקודו ההוסיטים שלטו עוד כ-10 שנים על מרכז אירופה והשליטו טרור על האזורים בהם שלטו עקב קנאותם הרבה. לאחר הקרבות הקשים ומותו של ז'ז'קה התפצלו ההוסיטים לשתי אסכולות עיקריות, האוטראקים המתונים והטאבוריטים הקיצוניים. לבסוף ניצחו האוטראקים (בעזרתם של הקתולים) את הטאבוריטים בקרב ליפאני בשנת 1434.
ביוגרפיה > שנותיו האחרונות

בשנת 1428 הוביל זיגיסמונד מסע נוסף נגד האימפריה העות'מאנית, אך לא נחל הצלחה במסעו. בשנת 1431 נסע זיגיסמונד לאיטליה, שם הוכתר במילאנו ב-25 בנובמבר כמלך איטליה. לאחר מכן נשאר זיגיסמונד למשך תקופה בסיינה, על מנת לדון עם האפיפיור בהכתרתו כקיסר ובהכרה בוועידת בזל. ב-31 במאי 1433 הוכתר זיגיסמונד ברומא לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, על ידי האפיפיור אאוגניוס הרביעי. לאחר מכן חזר זיגיסמונד לבוהמיה, שם הוכתר שוב כמלך, אולם הוא קיבל את דרישתם של האוטראקים לחופש דת. זיגיסמונד תכנן תוכניות לסייע לאלבנים שהתמרדו נגד האימפריה העות'מאנית, אולם המורדים הובסו תוך זמן קצר וזיגיסמונד ירד מתוכניותיו.
ב-9 בדצמבר 1437 מת זיגיסמונד בזנוז'מו, ועל פי בקשתו נקבר בנאד'-וואראד על יד קברו של לסלו הראשון, מלך הונגריה. מאחר שלא היו לו בנים, נכחד במותו בית לוקסמבורג. לאחר מותו נבחר כמלך הונגריה, חתנו אלברכט השני, מלך גרמניה מבית הבסבורג.
משפחתו

בשנת 1383 התחתן זיגיסמונד עם מריה, מלכת הונגריה, בתם של לאיוש הראשון, מלך הונגריה ואליזבתה מבוסניה, ממנה נולד לו בן אחד שמת בלידה.
בשנת 1383 התחתן זיגיסמונד עם ברברה מצליה, בתם של הרמן השני, רוזן צליה ואנה משאונבורג, ממנה נולדה לו בת אחת:
אליזבת מלוקסמבורג (1409–1442), התחתנה עם אלברכט השני, מלך גרמניה
איך עושים את זה (סדרה)

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  רג'ינה היקס  ונדה סייקס
 שחקנים:  מייק אפס קים פילדס דיימונד ליונס קאלי ספרגינס ונדה סייקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  32
 הפקה
 אורך פרק:  29-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  21 במאי 2021 – משודר
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
איך עושים את זה (באנגלית: The Upshaws) היא קומדיית מצבים אמריקאית. הסדרה נוצרה על ידי רג'ינה היקס וונדה סייקס. הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-12 במאי 2021.
העונה הרביעית תעלה ב-18 באפריל 2024.
שחקנים ודמויות

מייק אפס: מגלם את דמותו של ברנרד "בני" אפשו, אב המשפחה שעובד במוסך.
קים פילדס: מגלמת את דמותה של רג'ינה אפשו, אם המשפחה.
ונדה סייקס: מגלמת את דמותה של לוקרטיה טרנר, אחות של רג'ינה שיש לה מערכת יחסים אנטגוניסטית עם גיסה, בני אפשו.
דיימונד ליונס: מגלם את דמותו של קלווין אושואו, בנם של בני וטאשה, ילד שאותו הביא לעולם עמה כאשר חשב שהוא ורג'ינה נפרדו.
קאלי ספרגינס: מגלמת את דמותה של אליה אפשו, הבת הגדולה של בני ורג'ינה.
ג'רמי כריסטיאן: מגלמת את דומתה של מאיה אפשו, הבת הקטנה של בני ורג'ינה.
ג'רמל סימון: המגלם את דומותו של ברנרד אפשו ג'וניור, הבן הבכור והיחיד של רג'ינה ובני, אותו הביאו לעולם עוד בתיכון, ומקיים מערכת יחסים מורכבת עם אביו ומקיים יחסים אינטימיים עם גברים.
הפקה

הסדרה נוצרה על ידי רג'ינה היקס וונדה סייקס. היא יצאה לאור ב-12 במאי 2021 ועלתה לנטפליקס. ב-24 ביוני 2021 חידשה נטפליקס את הסדרה לעונה שנייה בת 16 פרקים אשר התחלקה לשני חלקים. החלק הראשון של העונה יצא לאור ב-29 ביוני 2022, החלק השני של העונה השנייה יצא לראשונה ב-16 בפברואר 2023. ב-26 באוקטובר 2022, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שלישית שיצאה לאור באוגוסט 2023.
הסדרה מתרחשת באינדיאנפוליס, אך היא מצולמת באולפן האחים אולד וורנר בקליפורניה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עריכת התמונה הטובה ביותר בסדרת קומדיה (מרובת מצלמות) | ראסל גריפין ואנחל גמבו בראיינט | מועמדות |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית | מייק אפס | זכייה |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | הצילום הטוב ביותר לסדרה מרובת מצלמות (חצי שעה) | צ'אק אוזיאס | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | עריכת התמונה הטובה ביותר בסדרה קומית מרובה מצלמות | אנחל גמבוה בראיינט ובריאן לקוז | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Michael Schneider, Netflix Renews Wanda Sykes’ ‘The Upshaws’ for Season 3 as It Creates New Comedy Pipeline for Standups (EXCLUSIVE), Variety, ‏26 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Justin L. Mack, Mike Epps' new Netflix sitcom is set in Indianapolis. Here's how the city is portrayed., The Indianapolis Star (באנגלית אמריקאית)
↑  Tom Smyth, All the Winners of the Creative Arts Emmys, Vulture, ‏2024-01-07 (באנגלית)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
גמר גביע המדינה בכדורגל 1986

גמר גביע המדינה בכדורגל 1986 התקיים באצטדיון רמת גן ברמת גן ב-27 במאי 1986, ובו נקבע כי מחזיקת גביע המדינה בכדורגל 1985/1986 היא בית"ר ירושלים, שניצחה במשחק את שמשון תל אביב בתוצאה 1-2 בתום הארכה ו-120 דקות. הייתה זו המהדורה ה-48 של גביע המדינה, וה-33 מאז קום המדינה.
עבור בית"ר ירושלים הייתה זו ההופעה החמישית בתולדותיה בגמר גביע המדינה, וזכייה רביעית בגביע ושנייה ברציפות, כאשר בשלושת הפעמים הקודמות שהגיעה לגמר, הפעם האחרונה הייתה בעונה שלפני כן, 1984/1985, אז ניצחה את מכבי חיפה 0:1 וזכתה בגביע.
בית"ר ירושלים הגיעה לגמר לאחר 4 משחקים במפעל, כאשר בכולם היא ניצחה בתום 90 דקות, כאשר היא עם מאזן שערים של 8-4 לטובתה, והיא מציגה ממוצע שערים של 2 שערים למשחק.
עבור שמשון תל אביב הייתה זו ההופעה השנייה בהיסטוריה בגמר הגביע, והראשונה מזה 20 שנה, מאז ההופעה בגמר בעונת 1965/1966, אז הפסידה בתוצאה זהה של 1:2 להפועל חיפה.
שמשון תל אביב הגיעה לגמר אחרי 5 משחקים במפעל, כאשר באחד מהם סיימה בתיקו (שלאחריו היה משחק חוזר), באחד מהם ניצחה בהארכה, וב-3 הנותרים ניצחה ב-90 דקות, עם ממוצע שערים של 2 שערים למשחק (לפחות).