stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוסון
גאוגרפיה

העיר נמצאת באזור מדברי, מוקפת בהרים. מצידה הצפון-מערבי נמצאים הרי סנטה קטלינה שהגבוה בהם הוא הר למון, מדרום נמצאים הרי סנטה ריטה המשתרעים למרחק של 65 קילומטרים מצפון לדרום. הגבוה בין ההרים ליד טוסון הוא הר ריגטסון שפסגתו היא 2,881 מטר. 
ממערב נמצאים הרי טוסון וממזרח הרי רינקון. למרות הימצאותה באזור מדברי הנוף בטוסון ומסביב לה הוא מגוון באזורים ליד טוסון אפשר למצוא כל סוג של נוף שקיים בין מקסיקו לקנדה: מדבר יבש, גבעות מדבריות, הרים (שבחלקם יורד שלג בפסגות), יערות וסוגים רבים של קקטוסים (סמלה הלאומי של אריזונה). גובה העיר הוא כ-800 מטר מעל פני הים, כך שהאוויר בה צלול ומתאים מאוד לחולי אסתמה, ורבים מגיעים לטוסון כדי לטפל בבעיות האסתמה שלהם.
אתרים בעיר ומסביבה

אוניברסיטת אריזונה היא האוניברסיטה הגדולה והחשובה באריזונה, והיא נמצאת בלבה של טוסון. אוניברסיטה זו נחשבת למכובדת מאוד ונמנית עם האוניברסיטאות הטובות בארצות הברית - תלמידים מרחבי ארצות הברית מגיעים ללמוד בה.
ליד טוסון נמצא מוזיאון חיל האוויר (Pima Air And Space Museum) שבו ניתן לראות מטוסים חדישים לצד מטוסים מתקופת מלחמת העולם השנייה. המקום הוא גם בסיס פעיל של חיל האוויר.
אטרקציה נוספת ליד טוסון היא קיט פיק (Kitt Peak). זהו מצפה כוכבים ובו נמצאים הטלסקופים הגדולים בעולם.
ברחבי העיר פזורים עשרות מוזיאונים כגון מוזיאון טוסון לאמנות (Tucson Museum Of Art) במרכז העיר, מוזיאון אריזונה (Arizona State Museum) שמספר על תולדות המדינה, ו"מוזיאון מדבר סונורה" (Sonora Desert Museum) שהוא החשוב והפופולרי שבמוזאונים. הוא נקרא על שם המדבר שבו נמצאת טוסון. המוזיאון מכיל כל מה שקשור למדבר וכולל גן חיות שבו בעלי חיים מדבריים בסביבה שהותאמה אישית להם: קיפודים, דובים, נמרי הרים, עקרבים, ארנבים ונחשים שונים.
בעיר נמצא גם גן חיות שמשלב בין גן חיות, מוזיאון טבע וגן בוטני.
אתר תיירות נוסף קרוב לטוסון הוא אולפני אולד טוסון (Old Tucson Studios). זהו אתר צילום לסרטי מערב פרוע והוא האטרקציה התיירותית הגדולה בטוסון.
ערים תאומות

קזחסטן אלמטי, קזחסטן
מקסיקו גוודלחרה, מקסיקו
טאיוון טאיצ'ונג סיטי, טאיוון
יוון טריקלה, יוון
מאוריטניה נואקשוט, מאוריטניה
הרפובליקה העממית של סין ליאופנשוי, הרפובליקה העממית של סין
ספרד סגוביה, ספרד
עיראק סולימאניה, עיראק
מקסיקו סיודד אוברגון, סונורה, מקסיקו
אירלנד עמק רוסקומון, אירלנד
הונגריה פץ', הונגריה
ישראל רמלה, ישראל
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
| דגל אריזונה מדינת אריזונה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | פיניקס |  |
| אזורים גאוגרפיים | אזור ספורד • גרנד קניון • דרום אריזונה • המטרופולין של פיניקס • ההרים הלבנים • השדה הגעשי סן פרנסיסקו • מדבר מוהאבי • מדבר סונורה • עמק מוניומנט • עמק ורדה • פרוזדור השמש של אריזונה • צפון אריזונה • צפון-מזרח אריזונה • צפון מרכז אריזונה • קניון אוק קריק • רמת מגיון • רמת קאיבאב • רמת קולורדו • רמת קוקונינו • רצועת אריזונה • שולי מגיון |  |
| היישובים הגדולים ביותר | פיניקס • טוסון • מסה • צ'נדלר • גלנדייל • סקוטסדייל • גילברט • טמפה • פאוריה • סופרייז • יומה • אבונדייל • פלגסטף • גודייר • לייק האווסו סיטי • באקאיי • קאסה גראנדה • סיירה ויסטה • מריקופה • אורו ואלי |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • היסטוריה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564351205171  BNE: XX456687  BnF: cb12466874k (data)  GND: 4119735-5  LCCN: n79064631  MusicBrainz: 7c71f821-98a0-4f1b-bf6b-87fe1d6c89f0  NARA: 10046351  NKC: ge383679  SUDOC: 085867217  VIAF: 126125773   WorldCat (עם VIAF): 126125773
טהאטה

קברים על הגבעה
שלט הסברה לתיירים באתר
טהאטה (באורדו: ٹھٹہ; בסינדית: ٺٽو), או טהאטו, היא עיר היסטורית בעלת אוכלוסייה של 22,000 תושבים השוכנת במחוז סינד בפקיסטן, ליד אגם קאלרי, שהוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר במדינה. המונומנטים הגדולים של טהאטה זכו למעמד של אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו בשנת 1981. העיר קרובה מאוד לנמל קראצ'י, ומסיבה זו מגיעים אליה תיירים רבים.
היסטוריה ותיאור

בין המאה ה-14 למאה ה-18 העיר מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של חבל סינד, כיוון שחלשה על אזור הדלתה של נהר האינדוס, וכיוון שהייתה עיר הבירה של שושלות סאמה, ארגון ותרח'אן, ששלטו בעיר בין 1592 ל-1739 בשמם של הקיסרים המוגוליים של דלהי.
טהאטה הוזנחה החל מ-1739 כאשר מחוז סינד הוענק לשאה של איראן, כתוצאה מקרב כארנאל שהיה חלק מהפלישה הפרסית להודו. השרידים המצויים בעמק שבו שוכן האתר הם מתחם מונומנטים והעיר עצמה, וזאת בנוסף לנקרופוליס השוכן במרחק של 12 קילומטרים על קצה גבעת מַכְּלי.
השרידים לתור הזהב של העיר, שנמשך ארבע מאות שנים, הם המונומנטים הבנויים מאבנים ומלבנים. מונומנטי האבן הבולטים ביותר הם הקברים של ג'אם ניזאם א-דין השני ששלט במקום בין 1461 ל-1509, עיסא ח'אן תרח'אן שהצעיר ואביו ח'אן באבה, שנבנו לפני 1644. מונומנט הלבנים הבולט ביותר הוא מסגד דאנביר שנבנה על ידי שאה ג'האן (1644–1647) ובו יש 93 כיפות, מספר מאוזוליאומים ומספר קברים.
ניתן ללמוד מן האתר הארכאולוגי על הציוויליזציה שהתפתחה בסינד בין המאה ה-14 למאה ה-18. המונומנטים האסלאמיים של טהאטה נחשבים לייחודיים באדריכלות האסלאמית כיוון שהם הושפעו מכמה מקורות שונים. המונומנטים של טהאטה שונים מבחינת שיטת הבנייה או הצבע שלהם מאלה של לאהור.
האוויר המלוח הנישא על ידי המונסון משפיע לרעה על הלבנים, ופוגע במאמצי השימור של המונומנטים השונים באתר.
גבעת מַכְּלי

בגבעת מַכְּלי (באורדו: مکلی قبرستان; קואורדינטות: 24°45′12.92″N 67°53′59.22″E﻿ / ﻿24.7535889°N 67.8997833°E﻿ / 24.7535889; 67.8997833) שוכן אחד הנקרופוליסים הגדולים ביותר בעולם שקוטרו כ-8 קילומטרים, וההשערה היא כי קבורים בו למעלה מ-500,000 קדושים סופיים.
ישנן אגדות רבות על תחילתה של הגבעה, אך הדעה הכללית היא שהנקרופוליס צמח מסביב למקדש חמאד ג'מאלי מזרם הסופיות, שנבנה במהלך מהמאה ה-14. הקברים והמצבות המפוזרים בנקרופוליס מתעדים את ההיסטוריה הפוליטית והחברתית של סינד.
המאוזוליאומים האימפריאליים מחולקים לשתי קבוצות: אלה של שושלת סאמה (1352–1520) ואלה של שושלת תרח'אן (1556–1592). קברו של ג'אם ניזאם א-דין השני הוא מבנה בצורת כיכר שנבנה מאבן חול וקושט במדליונים בצורות גאומטריות ובצורות פרחים. המאוזוליאום של עיסא ח'אן תרח'אן דומה לו, והוא מבנה דו-קומתי עם כיפות ומרפסות. בניגוד לאדריכלות הסינקטיסטית של המבנים הללו, המשלבים מוטיבים אסלאמיים והינדואיסטיים, ישנם מונומנטים המראים את שורשיה המרכז-אסייתיים של שושלת תרח'אן. דוגמה לכך היא קברו של ג'אן בג תרח'אן (נפטר ב-1600), שהוא מבנה לבנים מתומן טיפוסי שכיפתו מכוסה ברעפים מזכוכית בצבעים כחול וטורקיז.
לקריאה נוספת

Bosworth, C.E., “T́́hat́́t́ā”, in Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs.
Andrews, P.A., “Maklī”, in Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs.
הערות שוליים

↑  www.bookrags.com
חרמשון

| חרמשון |
| --- | --- |
 חרמשון ארוך-מקור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: חרמשון
שם מדעי
 Numenius ‏בריסון, 1760

חֶרְמְשׁוֹן (שם מדעי: Numenius) הוא סוג של עוף ממשפחת החרטומניים.
הסוג מאופיין במקור ארוך, דק ונטוי כלפי מטה הנראה כמו חרמש, ומכאן שמו העברי. עיקר הנוצות של כל המינים בצבע אפור עם שינויים קטנים בהתאם לעונות השנה. הם ניזונים מתולעים וסרטנים שהם מוצאים ליד מקורות מים ואותם הם שולים מהאדמה בעזרת מקורם.
בסוג זה 8 מינים:
חרמשון ארוך-מקור - Numenius americanus
חרמשון גדול - Numenius arquata
חרמשון צפוני - Numenius borealis. מין זה כנראה נכחד בשנות השישים.
חרמשון מדגסקרי - Numenius madagascariensis
חרמשון גמדי - Numenius minutus
חרמשון קטן - Numenius phaeopus
חרמשון אמריקאי - Numenius hudsonicus. מין שפוצל מהחרמשון הקטן על-ידי חלק מהרשימות.
חרמשון טהיטי Numenius tahitiensis
חרמשון דק מקור - Numenius tenuirostris. מין זה ככל הנראה נכחד בתחילת המאה ה-21.
גלריה

חרמשונים גדולים עפים
חרמשון גדול
חרמשון קטן
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538486005171  BnF: cb12458224n (data)  LCCN: sh85034865  NKC: ph517024
טראנסאארו

בואינג 737-400 של טראנסאארו
חברת התעופה טראנסאארו (רוסית Авиационная компания ТРАНСАЭРО) הייתה חברת תעופה רוסית פרטית הגדולה מסוגה ברוסיה שהפסיקה את פעילותה באוקטובר 2015. בסיסי פעולתה המרכזיים נמצאו בנמל התעופה דומודדובו ובנמל התעופה ונוקובו במוסקבה והפעילה בסיס פעולה משני גם מנמל התעופה פולקובו שבסנקט פטרבורג. משרדי החברה הראשיים ממוקמים במוסקבה.
החברה ביצעה טיסות תובלה וטיסות נוסעים לכל רחבי רוסיה וברחבי העולם וצי המטוסים שלה עמד של 104 מטוסים מדגמים שונים. בשיאה הייתה החברה לחברה השנייה בגודלה ברוסיה ולחברת התעופה הפרטית הגדולה ברוסיה. נכון לשנת 2014 החברה הטיסה 13.2 מיליון איש.
החברה נכנסה להליכי פירוק באוקטובר 2015 כשהסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית הורתה לעצור את טיסות החברה עד להסדרת ענייניה הפיננסיים. ב-20 באוקטובר החברה ניסתה לחתום על הסכם עם חברת התעופה S7 איירליינס למכירה של לא פחות מ-51% ממניות טראנסאארו, על מנת להימנע מהכרזה על פשיטת רגל אך לאחר בדיקת משרד התחבורה של רוסיה הוחלט לבטל את העסקה, לאחר שS7 איירליינס  הכריזה על חוסר רצונה לרכוש את חברת התעופה. כל הנוסעים שרכשו כרטיסים לפני ה-15 באוקטובר הועברו לטיסה בחברות תעופה אחרות ועד סוף אוקטובר 2015 החברה חדלה מלפעול.
בעת פירוקה עמדו בראשה דמיטרי סאפריקין כמנכ"ל, אולגה פלשאקובה כיו"ר הדירקטוריון.
תולדות החברה

החברה נוסדה ב-28 בדצמבר 1990. מטוסיה הראשונים היו חכורים מחברת התעופה הלאומית איירופלוט והיא הייתה חברת התעופה הרוסית הראשונה שנוסדה לאחר שנים רבות בהן איירופלוט הייתה חברת התעופה היחידה ברוסיה.
טיסתה הראשונה של החברה הייתה לקו מוסקבה - תל אביב בנובמבר 1991 וקו זה נפתח רשמית בשנת 1993. באותה שנה רכשה החברה מטוסי בואינג 737-200 ובואינג 757-200 והפכה לחברה הראשונה ברוסיה שהפעילה מטוסים שאינם מתוצרת רוסית.
בשנת 1995 הפכה לחברה הראשונה ברוסיה שהפעילה מועדון נוסע מתמיד ובאוקטובר 2011, טרנסאארו הייתה לחברת התעופה הראשונה ברוסיה ובמזרח אירופה שהזמינה את מטוס האיירבוס A380.
החברה נכנסה להליכי פירוק באוקטובר 2015 לאחר שלא הצליחה להוציא לפועל רכישת מטוסים חדשים ומצבה הפיננסי התדרדר. באוגוסט 2015 ממשלת רוסיה הכריזה שחברת אארופלוט תרכוש כ-75% ממניות טראנסאארו. החברה תוכננה לעבור לידי חברת אארופלוט בספטמבר 2015 כשלמנהל החברה מונה דמיטרי סאפריקין. החברה הוצעה למכירה סמלית במחיר רובל אחד למניה, בעסקה שאושרה על ידי ממשלת רוסיה, כש-75% ממניות החברה היו אמורים להימצא בחזקת אארופלוט ו-25% ממניות החברה בידי הממשלה הפדרלית, אך באוקטובר 2015 אארופלוט ביטלה את העסקה בטענה שאינה רוצה לקבל על עצמה את חובותיה הגדולים של טראנסאארו וטראנסאארו התקדמה לקראת הליך פשיטת רגל. הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית הורתה לעצור את טיסות החברה עד להסדרת ענייניה הפיננסיים. ב-20 באוקטובר החברה עוד ניסתה לחתום על הסכם רכישה עם חברת התעופה S7 איירליינס שתרכוש עד מ-51% ממניות טראנסאארו, על מנת להימנע מהכרזה על פשיטת רגל אך לאחר בדיקת משרד התחבורה של רוסיה הוחלט לבטל את העסקה בטענה שהחברה הפרה את הרישיון שלה. כל הנוסעים שרכשו כרטיסים לפני ה-15 באוקטובר הועברו לטיסה בחברות תעופה אחרות ועד סוף אוקטובר 2015 החברה חדלה מלפעול.
ב-26 באוקטובר 2015 רישיון החברה בוטל והיא הפסיקה את פעילותה באופן סופי כחברת תעופה. בנובמבר 2016 כל מניות החברה התייקרו ביותר מ-70% בבורסת מוסקבה לאחר שהנהלת החברה הצהירה על כוונתה לחדש את פעילותה.
צי המטוסים

צי המטוסים של טראנסאארו הורכב מהדגמים הבאים (ספטמבר 2015) וגילם הממוצע עמד על 16.9 שנים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דגם המטוס | כמות | הוזמנו | מספר מושבים | מספר מושבים | מספר מושבים | מספר מושבים | מספר מושבים | הערות |  |
| דגם המטוס | כמות | הוזמנו | F | С | Y+ | Y | סך הכל | הערות |  |
| טופולב Tu-214 | 3 | — | — | 8 | — | 174 | 182 |  |  |
| MC-21 | 0 | 20 | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | החכרה. תוכנן להיקלט בשנת 2020 |  |
| איירבוס A320neo | 0 | 10 | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | תוכנן להיקלט בשנת 2017 |  |
| איירבוס A321-200 | 2 | 4 | — | 8 | — | 176 | 184 | הוזמן מידי חברת איירבוס להחכרה בבנק סין לתעשייה ומסחר |  |
| איירבוס A330neo | 0 | 12 | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | תוכנן להיקלט בשנת 2017 |  |
| איירבוס A330ceo | 0 | 8 | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | תוכנן להיקלט ב-2017 |  |
| איירבוס A380-800 | 0 | 4 | 12 | 24 | — | 612 | 648 | תוכנן להיקלט ב-2016 |  |
| בואינג 737-300 | 3 | — | — | 8 | 42 | 72 | 122 |  |  |
| בואינג 737-400 | 5 | — | — | 8 | 60 | 72 | 140 |  |  |
| בואינג 737-500 | 15 | — | — | 8 | 41 | 51 | 101 | דגם EI-UNH במיוחד עבור "אימפריאל" |  |
| בואינג 737-500 | 15 | — | — | 4 | — | 108 | 112 | דגם EI-UNH במיוחד עבור "אימפריאל" |  |
| בואינג 737-700 | 7 | __ | — | 8 | — | 120 | 128 | תוכנן להחליף 5 מטוסים בשנים 2015-2016. |  |
| בואינג 737-800 | 18 | 11 | — | 8 | 54 | 96 | 158 |  |  |
| בואינג 747-400 | 14 | — | 12 | 26 | — | 409 | 447 | 6 מטוסים נוספים באחסון שני מטוסים בצביעה מיוחדת |  |
| בואינג 747-400 | 14 | — | 10 | 12 | — | 439 | 461 | 6 מטוסים נוספים באחסון שני מטוסים בצביעה מיוחדת |  |
| בואינג 747-400 | 14 | — | — | 12 | — | 510 | 522 | 6 מטוסים נוספים באחסון שני מטוסים בצביעה מיוחדת |  |
| בואינג 747-8I | 0 | 4 | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | תוכנן להיות מוחלף במטוסי בואינג 787 דרימליינר. תוכנן לשנת 2016 |  |
| בואינג 767-200ER | 2 | — | — | 16 | — | 214 | 230 | תוכנן להוציא משירות עד 2016 |  |
| בואינג 767-200ER | 2 | — | — | 12 | — | 209 | 221 | תוכנן להוציא משירות עד 2016 |  |
| בואינג 767-300ER | 16 | — | — | 6 | 46 | 224 | 276 | תוכנן להוציא מטוס אחד משירות בשנת 2015. |  |
| בואינג 767-300ER | 16 | — | 6 | 12 | - | 208 | 226 | תוכנן להוציא מטוס אחד משירות בשנת 2015. |  |
| בואינג 777-200 | 2 | — | 12 | 14 | 167 | 113 | 306 |  |  |
| בואינג 777-200ER | 7 | — | — | 30 | 176 | 117 | 323 |  |  |
| בואינג 777-300 | 5 | — | 4 | 14 | 131 | 222 | 373 |  |  |
|  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  צי תובלה |  |
| טופולב Tu-204 | 2 | — | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ | א/נ |  |  |
| סך הכל | 104 | 83 |  |  |  |  |  |  |  |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 3 טיסות יומיות בקו בין נמלי התעופה דומודדובו ונמל התעופה הבינלאומי ונוקובו לנמל התעופה בן-גוריון. כמו כן, החברה הפעילה שתי טיסות שבועיות בקו סנט פטרסבורג-תל אביב. הטיסות בוצעו במגוון מטוסי החברה. החברה הפעילה 2 טיסות שבועיות בין מוסקבה לנמל התעופה בעובדה.
הטיסות בוצעו במטוסי בואינג 737-500, 737-800 ובמטוסי בואינג 747-400.
הערות שוליים

↑  Акции «Трансаэро» подорожали на новостях о планах восстановления компании
↑  Fleet age Transaero Airlines | Airfleets aviation
↑  "Авиакомпания ТРАНСАЭРО: Флот". Transaero.ru. אורכב מ-המקור ב-2012-06-01. נבדק ב-2012-05-05.
↑  "Transaero Airlines fleet list at planespotters.net" (באנגלית). planespotters.net. נבדק ב-2014-11-05.
↑  ""Трансаэро" возьмет в лизинг шесть российских лайнеров МС-21". РБК. 2013-08-27. אורכב מ-המקור ב-2014-08-12. נבדק ב-2014-11-05.
↑  "Авиакомпания "Трансаэро" подписала твердый контракт на 8 самолетов A320neo". Aviaport.ru. 2011-12-05. נבדק ב-2014-11-05.
↑  "Авиакомпания «Трансаэро» станет эксплуатантом самолетов Airbus A321". Transaero.ru. 2014-03-26. אורכב מ-המקור ב-2015-07-11. נבדק ב-2014-11-05.
1 2  Авиакомпания «Трансаэро» заказала 20 самолетов Airbus A330. Она стала стартовым заказчиком A330neo и первой европейской авиакомпанией, приобретающей этот тип воздушных судов, Transaero.ru
↑  "Самый большой самолет в мире может начать летать на рейсах внутри РФ". РИА Новости‏. 2014-02-06. נבדק ב-2014-11-05.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
↑  Класс «Империал». Фоторепортаж
↑  "«Трансаэро» получит 12 самолетов Boeing 737-800 NG". Transaero.ru. 2014-04-05. אורכב מ-המקור ב-2013-04-15. נבדק ב-2014-11-05.
↑  "Авиакомпания "Трансаэро" заменила Boeing 787-8 на 747-8". ATO.ru. 2014-09-01. אורכב מ-המקור ב-2014-11-05. נבדק ב-2014-11-05.
מטוס DC-10 בצבעי החברה. שנת 1997
בואינג 747-400 של החברה
בואינג 777-300 בולדיווסטוק.
בואינג 737-800
טופולב Tu-214
בואינג 767-300 של טראנסאארו נוחת בברצלונה.
חקיקה דתית בישראל

שורשיהם של אחדים מחוקי מדינת ישראל נעוצים בהלכה היהודית, ובנושאי נישואים וגירושים החוק מפנה לבתי הדין הדתיים של הדתות השונות.
היבט היסטורי

היחס בין התורה והמדינה מעסיק את הציבור במדינת ישראל מאז הקמתה. חרף ההסכמה שמדינת ישראל היא מדינת יהודים, התרגום המעשי ומיקום התורה בבניית זהותה של המדינה, שנויים במחלוקת בין הציבור הדתי והציבור החילוני. הדיון והמאבק התחילו עוד לפני הקמת המדינה אבל החריפו עם הקמת המדינה, כאשר ניתנה לרשות המחוקקת הסמכות לקבוע בעניין שאלות חשובות שעלו על סדר היום הציבורי והממלכתי. מבחינה מעשית התעורר הצורך לקבוע דפוסים קבועים בנושאים שונים שקשורים ביחס שבין הציבור לדת.
גובשה בסופו של דבר הסכמה[דרוש מקור] ביחס לארבעה תחומים שיש בהם חשיבות לציבור הדתי ולתפיסת היסוד של מדינת ישראל כמדינה יהודית:
חוקי אישות בסמכותה של הרבנות הראשית לישראל – כדי לשמור על אחדות העם ולמנוע את פילוגו.
שבת וחגי ישראל כימי מנוחה – מתן צביון יהודי למדינה.
הנהגת כשרות בצבא ובמוסדות הממלכתיים – כדי להבטיח אחדות הצבא ואפשרויות שוות לדתיים במוסדות ממלכתיים.
אוטונומיה לחינוך דתי.
תחומים אלו עוגנו בחוק עוד בתקופת ראשית המדינה, אך היו נתונים מאז למחלוקת רבה. מתוך אי יכולת להגיע להסדר קבוע בין החילונים לדתיים, נוצר עיקרון חדש – הסטטוס קוו, הקפאת המצב הקיים בתחומים שונים של חיי הציבור. הסטטוס קוו הוא אחד מגילוייה הבולטים של "הפוליטיקה של ההסדרה" בישראל. פתרון זה מבוסס על ההנחה שישנו "מצב קיים" שניתן להסתמך עליו כדי להשתחרר מהצורך לדון ולהחליט בנושאי המחלוקת. הסטטוס קוו נמצא יעיל למדי למניעה או ליישוב סכסוכים בנושאים שאפשר להתבסס בהם על תקדימים שנקבעו בתקופת היישוב. דוגמאות לכך ניתן למצוא במעמד בתי הדין הרבניים בעניין האישות, המבוסס על המחוקק המנדטורי, או תקנות והסכמים בנושא שמירת שבת שנקבעו בידי מוסדות היישוב היהודי במישור הלאומי והמקומי. הסדרים שנקבעו בתקופת היישוב בנושא החינוך והקנו אוטונומיה ומימון מכספי ההסתדרות הציונית לחינוך הדתי. ההסדר הזה פתר את הבעיה הבוערת ואפשר תפקוד יום-יומי. אולם למרות ההסכמה הרשמית שהייתה על הסכם הסטטוס-קוו, נערכו ניסיונות על ידי שני הצדדים לשנות את ההסכם.
נקודות מבט על החקיקה הדתית

סוגיית החקיקה הדתית במשמעותה החברתית הפוליטית היא אחד מסלעי המחלוקת בין חילונים לדתיים בתחום יחסי דת ומדינה. ההיסטוריה הפוליטית של מדינת ישראל זרועה במספר רב של מחלוקות על ניסוחם של חוקים שנחשבו ונתפסו כחקיקה דתית. חקיקה דתית מכילה בתוכה כמה בעיות עקרוניות ומעשיות לא רק מנקודת מבט הדוגלת בחופש מדת, אלא גם מנקודת מבט דתית:
מקור החוק ותוקפו – מקור החוק הדתי, ההלכה, הוא באל עצמו, גם אם דבר האל ניתן באמצעות כללי פסיקה ואנשים שהוסמכו כפוסקי ההלכה. תוקפה של הלכה דתית נשען על האמונה שמקורה בציווי של האל. חקיקה דתית של הכנסת משנה את מקור החוק והופכת את הכנסת שהיא גוף חילוני למקור החוק ותוקפו, מה שפוגם במעמדה של ההלכה.
חקיקה דתית חלקית – במקרים רבים החקיקה הדתית בכנסת איננה גורפת ואיננה מקבלת את ההלכה הדתית במלואה. במצב עניינים זה יישום ההלכה באמצעות חוק של הכנסת הופך את ההלכה לחלקית ולמקוטעת ובכך פוגע בתפיסת שלמותה של ההלכה.
פרשנות החוק – גם אם נניח שחוק הכנסת קיבל את ההלכה בתחום מסוים במלואה, במבנה המשטר בישראל סמכות הפרשנות של החוקים נתונה לבתי המשפט. במצב זה ייתכנו מצבים שבית המשפט יפרש גם חקיקה דתית בכיוונים שאינם תואמים את התפיסה הדתית.
הסוגיה החברתית – חלק מהדתיים אוחזים בעמדה שעצם כפייתה של הלכה דתית באמצעות חוק של הכנסת מהווה גורם שלילי ולא ראוי ביחסי חילונים ודתיים ואין ערך דתי ממשי לדפוס התנהגות דתי שלא נעשה מרצון ומהכרה אלא באמצעות אכיפת חוק הכנסת.
לקריאה נוספת

מנחם אלון, חקיקה דתית: בחוקי מדינת ישראל ובשפיטה של בתי משפט ובתי הדין הרבניים, תשכ"ח
לחיות בארץ הקודש להכיר ולכבד: אל אחד שלוש דתות, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 2005
דניאל טרופר, שבת אחים: לחידוש ההסכמה בין דתיים וחילוניים, 1982
אליעזר דון יחיא, העשור השני תשי"ח-תשכ"ח: גבולות הזהות הלאומית ומגבלות "הפוליטיקה של ההסדרה", תשס"א
טטרסטן איירליינס

טטרסטן איירליינס (ברוסית: Авиакомпания Татарстан, בטטרית: Татарстан Һава Юллары) הייתה חברת תעופה רוסית אשר הפעילה טיסות ליעדים ברוסיה ומחוצה לה, וכן טיסות שכר עונתיות ליעדי נופש.
החברה הייתה החברה האזורית של רפובליקת טטרסטן שבפדרציה הרוסית, בסיס הפעולה המרכזי של החברה היה בנמל התעופה הבינלאומי של קאזאן.
החברה נוסדה בשנת 1993, והחלה להפעיל טיסות בשנת 1999. בעקבות התרסקות טיסה 363 של החברה ב-17 בנובמבר 2013 נשלל רישיון הפעולה שלה, ומטוסיה הועברו לחברת התעופה Ak Bars Aero.
הסכמי שותפות קוד

לטטרסטן איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
Ak Bars Aero
צ'ק איירליינס (SkyTeam)
טורקיש איירליינס (סטאר אלייאנס)
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> B | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319-100 | 4 | 1 | 0 | 156 | 156 | שימשו לטיסות צ'ארטר בלבד |
| בואינג 737-400 | 1 |  | 12/0 | 138/150 | 150 |  |
| בומברדייה CRJ-200 |  | 2 | לא נקבע | לא נקבע | לא נקבע |  |
| טופולב Tu-154M | 2 | 0 | 0 | 164 | 164 |  |
| יאקובלב Yak-42 | 2 | 0 | 16/0 | 84/120 | 100/120 |  |
| סה"כ | 9 | 3 |  |  |  |  |
טיסת האינטרודר

| --- | --- |

Flight of the Intruder
 מידע כללי
 מאת:  סטיבן קונץ 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מלחמה, מתח
 נושא:  מלחמת וייטנאם 
 מקום התרחשות:  וייטנאם 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1986 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כרם
 תאריך:  1987
 תרגום:  איתמר רוז
 מספר עמודים:  369
 סדרה
 הספר הבא:  Final Flight 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001030130
 
טיסת האינטרודר (באנגלית: Flight of the Intruder) הוא רומן מתח ומלחמה מאת סטיבן קונץ, יליד 1946, טייס קרב לשעבר בצי האמריקני אשר לחם במלחמת וייטנאם כטייס A-6 אינטרודר. על גבורתו עוטר קונץ בצלב התעופה המצוינת. הספר תורגם לעברית בידי איתמר רוז בשנת 1987.
עלילה

הרומן מספר את סיפורו של סרן ג'ייק "יד-שקטה" גראפטון, טייס-צי המטיס מטוס A-6 אינטרודר, מטוס תקיפה-הפצצה המבצע בעיקר משימות השמדת מטרות נ"מ. גראפטון, בן דמותו של המחבר, הוא יליד וירג'יניה כמותו אשר זכה לכינויו בצי בשל קור-רוחו תחת אש. גראפטון נדרש להתמודד עם מות חבריו לטייסת ועם חוסר התוחלת שבלחימה נוכח המגבלות הפוליטיות המוטלות על הכוחות הלוחמים בשל המגעים להפסקת אש המתנהלים באותה עת. בספר מתוארת הלחימה האווירית בווייטנאם כמו גם את הווי השירות בטייסת לוחמת. בין שמדובר ביחסי הרעות בין הטייסים, בהומור הפנימי ובאופן הבוטח בו מנהיג אותה סא"ל פרנק קאמפארלי. בשיאו של הספר מופלים גראפטון והנווט שלו מעל לאוס לאחר משימת הפצצה בצפון וייטנאם. המצב מחייב את גראפטון להפגין את אותן תכונות ויכולות אשר גילה באוויר גם על הקרקע.
עלילה > קולנוע

הספר עובד לסרט בשנת 1991 בבימויו של ג'ון מיליוס ובכיכובם של בראד ג'ונסון (בתפקיד ג'ייק), רוזנה ארקט, דני גלובר ווילם דפו.
הערות שוליים

↑  סטיבן קונץ, "טיסת האינטרודר", הוצאת כרם, 1987, עמוד 307.
↑  סטיבן קונץ, "טיסת האינטרודר", הוצאת כרם, 1987, עמוד 216.
↑  סטיבן קונץ, "טיסת האינטרודר", הוצאת כרם, 1987, עמוד 32.
↑  סטיבן קונץ, "טיסת האינטרודר", הוצאת כרם, 1987, עמודים 363–364.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טראנסאוויה

בואינג 737-700 של החברה
 בצביעה הקודמת
טראנסאוויה (בהולנדית: Transavia) או טראנסאוויה איירליינס (בעבר: טראנסאוויה.קום) היא חברת תעופה במחיר נמוך הולנדית. החברה היא חלק מתאגיד אייר פראנס-KLM. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סכיפהול באמסטרדם.
תולדות החברה

החברה נוסדה בסוף שנת 1965 והחלה את פעילותה בנובמבר 1966 בשם "טראנסאוויה הולנד". בשנת 1986 שונה שם החברה ל"טראנסאוויה איירליינס", ובאותה השנה החלה החברה להפעיל קו סדיר בין אמסטרדם ללונדון.
בשנת 1991 קנתה חברת התעופה הלאומית של הולנד KLM 80% ממניותיה של החברה, ובשנת 2003 קנתה את ה-20% הנותרים.
בתחילת שנות ה-2000 כללה החברה את חברת האם טראנסאוויה שעסקה בעיקר בטיסות שכר (צ'רטר), ואת חברת הבת "בייסיק" אייר שעסקה בטיסות במחיר נמוך. כדי לחזק את החברה הוחלט כי שתי החברות יאוחדו תחת שם אחד- טראנסאוויה.קום, והחברה תפעיל טיסות במחיר נמוך. בשנת 2015 החליטה החברה על הורדת הסיומת, והחברה חזרה להיקרא "טראנסאוויה איירליינס".
טראנסאוויה צרפת

החברה נוסדה בשנת 2006 והחלה לפעול בשנת 2007 כחברה עצמאית (קוד יאט"א: TO, קוד ICAO: TVF, או"ק: FRANCE SOLEIL). בסיסיה נמצאים בנמל התעופה פריז - אורלי, נמל התעופה הבינלאומי סנט-אכזופרי ונאנט.
פעילות החברה בישראל

נכון לחודש אוקטובר 2018, החברה מפעילה טיסות סדירות בין תל אביב למספר יעדים בהולנד וצרפת. טיסה יומית לנמל התעופה אמסטרדם-סכיפהול, 3 טיסות שבועיות לאיינדהובן, ו-17 טיסות שבועיות לפריז-אורלי. החל מ-7 בנובמבר 2018 החלה החברה להפעיל 2 טיסות שבועיות לעיר נאנט.
בנוסף, באפריל 2018 הודיעה החברה על השקת קו חדש מאמסטרדם לאילת-עובדה. הקו החל לפעול מ-3 בנובמבר בתדירות של שתי טיסות שבועיות.
בנוסף ב-7 באפריל 2019 החלה החברה להפעיל קו בין פריז - אורלי לאילת - רמון.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:
| כלי טיס | חברה/חברת בת | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-700 | טראנסאוויה | 7 | — | 149 | 149 |  |  |
| בואינג 737-800 | טראנסאוויה | 31 | — | 189 | 189 |  |  |
| בואינג 737-800 | טראנסאוויה צרפת | 33 | — | 189 | 189 |  |  |
| סה"כ | סה"כ | 71 | — |  |  |  |  |