stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימרה מאנדי

אימרה מאנדי באולימפיאדת ברלין
דומבובאר - אולם JAM
אימרה מאנדי (במקור מאנדל; בהונגרית: Mándi Imre;‏ 22 בנובמבר 1916, דומבובאר – ‏1945, גרמניה?) היה מתאגרף יהודי-הונגרי, סגן אלוף אירופה (1937), מקום חמישי באולימפיאדה (ברלין 1936) ו-5 פעמים אלוף הונגריה (1935, 1937–1940). נספה בשואה.
קורות חיים

אימרה מאנדי הופיע לראשונה בגיל 16 ב-1932, כאשר הפך לאלוף הנוער בתחרות בבודפשט בצבעי VOGE דומבובאר לתואר מתאגרף עובדי הרכבת הטוב ביותר. ב-1933 זכה במדליית כסף באליפות הונגריה לנוער ובמדליית זהב באליפות בודפשט.
קורות חיים > אלוף הונגריה

באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1935 הוא זכה במדליית זהב במשקל מעורב.
שנה לאחר מכן, הוחתם על ידי מועדון הספורט של פרנצווארוש (אנ'), רובע 9 בבודפשט ושינה את שמו למאנדי. בשנים 1937, 1938, 1939 ו-1940 זכה באליפות הונגריה במשקל מעורב, עד 66.7 ק"ג.
באולימפיאדת ברלין (1936) סיים במקום חמישי לאחר שניצח בסיבוב הראשון מתאגרף מאיטליה בנקודות ובסיבוב השני ניצח מתאגרף מארצות הברית בנקודות. בסיבוב השלישי הוא הפסיד בנקודות לסטן סוביו (אנ') מפינלנד שזכה במדליית הזהב.
קורות חיים > סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה במילאנו במאי 1937 זכה במדליית כסף לאחר שהפסיד לסגן האלוף האולימפי מיכאל מוראך (אנ') מגרמניה.
במהלך אליפות אירופה פנו אליו עם הצעה מפתה והוא נסע לארצות הברית. שם לחם בזירה שש פעמים בחמישה חודשים והפסיד פעם אחת. הוא חזר להונגריה, למרות ההצעה של 50,000 דולר שקיבל.
אף על פי שייצג את הונגריה ב-49 תחרויות בינלאומיות הוא נלקח בשל יהודתו, לשירות העבודה ב-1944, עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי, שם נרצח על ידי הגרמנים.
הנצחה

תחרות הזיכרון לאגרוף אימרה מאנדי נערכת בדומבובאר מדי שנה לכבודו.
אולם אגרוף נקרא על שמו
הערות שוליים

↑  New Wave Media Group Kft, Bombatámadás, világháború, autóbaleset, szívmegállás, https://www.origo.hu/ (בהונגרית)
קסם של הורים - הסרט: חג המולד

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  קסם של הורים
 בימוי:  סאוואג' סטיב הולנד
 הופק בידי:  בוץ' הארטמן, סקוט מקאבוי, פרדי סייברט, מרג'ורי כהן, לורן לוין
 תסריט:  בוץ' הארטמן 
 שחקנים ראשיים:  דרייק בל, דניאלה מונט, ג'ייסון אלכסנדר, שריל היינס, לוגן הנדרסון וויקטוריה ג'סטיס
 מוזיקה:  גיא מון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Paramount Home Entertainment, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  29 בנובמבר 2012 10 בדצמבר 2013
 משך הקרנה:  66 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות)
 סוגה:  סרט חג המולד, סרט קומדיה 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 סרט קודם:  טימי טרנר, תתבגר!
 סרט הבא:  קסם של חופשה
 דף הסרט ב־IMDb
 
קסם של חג מולד הוא סרט טלוויזיה המבוסס על הסדרה קסם של הורים. הסרט שודר לראשונה ב-29 בנובמבר 2012 וב-10 בדצמבר 2013 בערוץ ניקלודיאון האמריקאי והוא הסרט השני של הסדרה. מספר הצופים בתאריך השידור המקורי של הסרט עמד על 4.473 מיליון אנשים.[דרוש מקור]
הסרט שודר בישראל בעברית ב-26 באוגוסט 2013.
תקציר עלילה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסרט טימי, טוטי, קוזמו, וונדה ופוף מטיילים סביב העולם ומגשימים משאלות לילדים עדיין בלי לחשוב איזה דברים רעים יכולים לקרות מהמשאלות האלה.  לאחר מכן אנו רואים את סנטה קלאוס נמצא בקוטב ומתכונן לחג המולד הבא, אך הילדים ב"רשימת הנחמדים" נמחקים מהרשימה. בנוסף, כמה מ"רשימת השובבים" נמחקים מהרשימה. סנטה לא יכול לסבול את הדבר ומזמן את טימי וחבריו לביתו בקוטב הצפוני.
כשסנטה מגלה שהמכונה לעטיפת המתנות התקלקלה, הוא מתבונן בתוכה וטימי מבקש שהמכונה תתוקן. סנטה מחליק ונופל למכונה. הוא מאבד את זיכרונו. לפתע יורגן מודע לטימי שהוא יהיה סנטה קלאוס המחליף עד שיחזור לסנטה הזיכרון, אך טימי לא יכול לקבל את התפקיד משום שהוא עצמו נמצא ב"רשימת השובבים". כדי להוריד את חפותו מ"רשימת השובבים", עליו להגיע לביתו של אחראי רשימת השובבים, אלמר זקן הגמדים. בדרכם אליו, טימי, טוטי, קוזמו, וונדה, פוף, דנזל קרוקר ו-2 שדונים צריכים לעבור מספר קשיים: החלקה על מוט, התפצלות בין טימי ודנזל קרוקר לשאר הקבוצה, פגישה עם אנשי עוגייה מפלצתיים שתוקפים אותם בגלל שדנזל קרוקר אכל את הראש של אחד מהם ועוד.
טימי מגיע לביתו של אלמר זקן הגמדים ומגלה שהוא ב"רשימת השובבים", לא רק משום שהוא גרם לסנטה לאבד הזיכרון, אלא גם מפני שהוא לא באמת עוזר לאנשים, אלא הפיות עזרו להם. לבסוף דנזל קרוקר מוכיח את בטענה שטימי הציל את חייו. אלמר זקן הגמדים מאמין בהוכחה ומוחק את טימי מרשימת השובבים. טימי מחלק את כל המתנות ולבסוף הזיכרון של סנטה חוזר.
מירוסלב פלדמן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 בדצמבר 1899 וירוביטיצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 במאי 1976 (בגיל 76) זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מדינה:  קרואטיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מירוגוי 
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה, אוניברסיטת זאגרב 
 שפות היצירה:  קרואטית 
 סוגה:  דרמה
 
מירוסלב פלדמן (בסרבו-קרואטית: Miroslav Feldman;‏ 28 בדצמבר 1899 – 30 במאי 1976) היה משורר וסופר יהודי-קרואטי. פלדמן נולד בווירוביטיצה ב-28 בדצמבר 1899. הוא למד רפואה באוניברסיטת זאגרב ובווינה. לאחר סיום לימודיו, חזר לקרואטיה ועבד כרופא בווירוביטיצה, אוסייק, פאקראץ, סרייבו וזאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לצבא השחרור העממי של יוגוסלביה, שם עזר בארגון חיל הרפואה.
פלדמן היה נשיא ארגון הסופרים הבין-לאומי, ה־PEN הקרואטי והיוגוסלבי. הוא החל את הקריירה שלו כמשורר, אבל בלט יותר כסופר דרמה. פלדמן כתב דרמה פסיכולוגית עם אלמנטים גרוטסקים, עם ביקורת חברתית עזה, שבה הוא מדבר באופן סאטירי על ההתרחשויות במחוז ובחיי החברה הגבוהה.
פלדמן נפטר בזאגרב ב-30 במאי 1976 ונקבר בבית העלמין מירוגוי.
מעבודותיו

"Arhipelag snova"
"Vožnja"
"Zec"
"Profesor Žič"
"U pozadini"
"Iz mraka"
לקריאה נוספת

סניישקה קנייז'ביץ', אלכסנדר לאסלו (2011). זאגרב היהודית. זאגרב: AGM, הקהילה היהודית בזאגרב. מסת"ב 978-953-174-393-8.
יאשה רומנו (1980). יהודי יוגוסלביה 1941–1945: קורבנות רצח עם ומשתתפי מלחמת השחרור הלאומית. בלגרד: המוזיאון ההיסטורי היהודי, איחוד הרשויות היהודיות של יוגוסלביה.
הערות שוליים

↑  Smiljanić, Vlatko (25 במאי 2012). "O židovstvu u Virovitici" (בקרואטית). www.virovitica.net. נבדק ב-13 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Draško Ređep (1971).  Živan Milisavac (ed.). Jugoslovenski književni leksikon [Yugoslav Literary Lexicon] (בסרבו-קרואטית). Novi Sad (Socialist Autonomous Province of Vojvodina|SAP Vojvodina, Socialist Republic of Serbia|SR Serbia): Matica srpska. p. 122.
1 2  Miroslav Feldman (1899. - 1976.), virovitica
↑  "Miroslav Feldman, Zec- lice iz svjetskog rata" (בקרואטית). www.bibliofil.hr. נבדק ב-13 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Grobno mjesto Miroslava Feldmana – Ž 4 A – II/ I −121" (בקרואטית). www.gradskagroblja.hr. נבדק ב-13 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12401187X  ISNI: 0000 0000 5542 1954  LCCN: n97091256  NKC: xx0066970  NTA: 161905072  SUDOC: 077932978  VIAF: 62470200   WorldCat (עם VIAF): 62470200
הכוחות המזוינים של ברזיל

| --- | --- |

 מדינה:  ברזיל ברזיל
 תקופת הפעילות:  1648–הווה (כ־377 שנים) 
 זרועות בצבא:  צבא ברזיל  חיל האוויר הברזילאי  חיל הים הברזילאי
 מטה:  משרד ההגנה, ברזיליה
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא ברזיל, לואיז אינסיו דה סילבה
 שר ההגנה:  חוסה מוצ'יו
 ראש המטה:  אדמירל רנאטו דה אגיאר פרייר
 כוח אדם
 סוג שירות:  חובה
 גיל הגיוס:  18–45 לשירות חובה
 אורך השירות:  10 עד 12 חודשים
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  1,785,930 גברים בגילאים 49-18, ו-1,731,648 נשים בגילאים 49-19 (2005)
 כוחות פעילים:  334,500
 כוחות מילואים:  1,340,000
 תקציב
 תקציב שנתי:  19.2 מיליארד דולר (2021)
 אחוזי תמ"ג:  1.2% (2021)
 
כוחות המזוינים הברזילאים (בפורטוגזית: Forças Armadas Brasileiras‏) הם הכוחות המרכיבים את הצבא הברזילאי, כוחות הצבא המאוחדים של הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל מורכבים משלושה זרועות שירות, צבא ברזיל (כולל תעופה של צבא ברזיל ), חיל הים הברזילאי (כולל חיל הנחתים הברזילאי ותעופה הימית הברזילאית ) וחיל האוויר הברזילאי (כולל פיקוד מבצעי התעופה והחלל ).
הכוחות המזוינים של ברזיל הם השניים בגודלם ביבשת אמריקה, אחרי ארצות הברית, והגדולים באמריקה הלטינית ובחצי הכדור הדרומי ברמת הציוד הצבאי, עם 334,500 חיילים וקצינים בשירות פעיל. חיילים ברזילאים שהו בהאיטי משנת 2004 עד 2017, והובילו את משימת הייצוב של האו"ם ( MINUSTAH ).
הכוחות המזוינים של ברזיל כוללים את צבא ברזיל, חיל האוויר הברזילאי וחיל הים הברזילאי. המשטרה הצבאית הברזילאית (Polícia Militar), שלמרות שמה אינה עוסקת בפעולות שיטור בתוך צבא ברזיל אלא נועדה להתמודד עם מהומות ולסייע למשטרה הרגילה, מתוארת ככוח עזר של הצבא. הכוחות המזוינים של ברזיל הם הגדולים ביותר באמריקה הלטינית. כל זרועות הצבא הם חלק ממשרד ההגנה (Ministério da Defesa).
חיל האוויר הברזילאי הוא זרוע הלחימה האווירית של הכוחות המזוינים של ברזיל. ה-Força Aérea Brasileira נוצר ממיזוג כוחות האוויר של הצבא וחיל הים לכוח צבאי אחד, שהיה קרוי בתחילה "חיל האוויר הלאומי". שתי היחידות המקוריות העבירו את ציודם, מתקניהם ואנשיהם אל הכוח המזוין החדש. חיל האוויר הברזילאי (FAB) הוא הכוח האווירי הגדול ביותר באמריקה הלטינית, ולרשותו כ-700 מטוסים, ונכון ל-8 ביולי 2005 שירתו בו 66,020 חיילים. בנוסף מעסיק חיל האוויר הברזילאי עוד כ-7,500 אזרחים.
חיל הים הברזילאי אחראי על הפעילות הימית ועל שמירת המים הטריטוריאליים של ברזיל. זוהי הזרוע הוותיקה ביותר בכוחות המזוינים של ברזיל וחיל הים הגדול ביותר באמריקה הלטינית. חיל הים הברזילאי מתפעל נושאת מטוסים אחת, ה"סאו פאולו" (NAeL São Paulo – לשעבר נושאת המטוסים "פוש" של חיל הים הצרפתי), כמה פריגטות שנבנו בבריטניה ובארצות הברית, כמה קורבטות מייצור מקומי, צוללות חופים המונעות בדיזל וספינות פטרול חופים ונהרות רבות.
צבא ברזיל אחראי לפעילות לחימה יבשתיות ומונה כ-190,000 חיילים.
משרד ההגנה ופיקוד

ב-10 ביולי 1999, הוקם משרד הביטחון, עם ביטול ה-EMFA ומיזוג כל שלושת משרדי הצבא (צבא, חיל הים וחיל האוויר) למשרד יחיד של הקבינט.
משרד ההגנה ופיקוד > מפקדת הפיקוד העליון של הצבא

מטה משותף של הכוחות המזוינים היא סוכנות של משרד ההגנה של ברזיל, המרכזת את תיאום הפיקוד של הכוחות המזוינים: צבא, חיל הים וחיל האוויר. הוא נוצר בחוק המשלים מס' 136 מיום 25 באוגוסט 2010, ויש לו בפקודה מס' 1429 את הנחיות ההפעלה שלו.
ייעוץ לשר ההגנה בכיוון העליון של הכוחות המזוינים, מכוון את ההתארגנות, ההיערכות והתעסוקה, למילוי ייעודו החוקתי ומשימות החברות הבנות שלו, במטרות תכנון אסטרטגי ושימוש משותף בשירותים הצבאיים.
זה תלוי בתוכנית ה-JSAF יחד ובהעסקה משולבת של צוות חיל הים, הצבא וחיל האוויר, תוך ייעול השימוש בתמיכה הצבאית והלוגיסטית בהגנה על המדינה ובפעולות שמירת שלום, הומניטריות והצלה; אבטחת גבולות; ופעולות הגנה אזרחית.
לגוף יש את סמכויותיו וחובותיו על פי המבנה הרגימנטלי שאושר בצו 7.9744, 1 באפריל 2013. מאז הקמתו עבד ה-JSAF עם המינהל המרכזי של משרד הביטחון, בשדרת המשרדים בברזיליה (DF).
ראש ה-JSAF הוא קצין גנרל בתפקיד האחרון, פעיל או מילואים, שקבע משרד ההגנה וממונה על ידי הנשיא. הרמה ההיררכית שלהם זהה למפקדים הצבאיים של חיל הים, הצבא וחיל האוויר. בתיאום הכוחות המשולבים פועלת גם ועדת הרמטכ"לים של השירותים הצבאיים.
ראש ה-JSAF הנוכחי הוא גנרל הצבא רנאטו רודריגס דה אגיאר פרייר.
שרות חובה וכוח אדם

ספר העובדות העולמי של ה-CIA מדווח שבברזיל גיל גיוס החובה הוא מ-19 ועד 45, ומשך השרות הוא מתשעה ועד 12 חודשים. לשירות מרצון י
כולים להתנדב בני הגילאים 17 עד 45, ואחוז הולך וגדל של המשרתים בצבא הם מקצוענים מתנדבים המשרתים תקופה ארוכה. בשנת 2005 היה כוח האדם הפוטנציאלי לשירות צבאי בברזיל 45,586,036 גברים בגילאים 49-19, ו-45,728,704 נשים בגילאים 49-19. מתוכם היו כשירים לשרת בצבא 33,119,098 גברים בגילאים 49-19, ו-38,079,722 נשים בגילאים 49-19. סקר שנערך ב-2005 מצא ש-1,785,930 גברים בגילאים 49-18, ו-1,731,648 נשים בגילאים 49-19 מגיעים לגיל שרות צבאי מדי שנה.
גברים בברזיל מחויבים להתייצב ביום הולדתם ה-18 לשירות צבאי בן 12 חודשים (24 חודשים בחיל האוויר, 36 חודשים בחיל הים). עם זאת רוב המתייצבים מקבלים פטור ואינם משרתים כלל. בדרך כלל משתדלים לשבץ את המגויסים בבסיסי צבא קרובים ככל האפשר לביתם. הממשלה אינה מחייבת את אלו המתכננים ללמוד באוניברסיטה או את אלו העובדים במשרה קבועה לשרת. קיימים גם פטורים אחרים נוספים, כולל מטעמי בריאות, שבגינם פוטרים גברים משרות.
נשים הורשו לשרת בכוחות המזוינים החל מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר צבא ברזיל היה לצבא הראשון בדרום אמריקה שקיבל נשים לשורותיו. נשים משרתות בחיל האוויר ובחיל הים הברזילאי רק בסגל העתודה הנשי. ב-2006 סיימו לראשונה נשים קורס טיס בחיל האוויר הברזילאי.
צבא ברזיל

| --- | --- |

 
 זרועות
 צבא ברזיל
 חיל האוויר הברזילאי
 חיל הים הברזילאי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של ברזיל
 דרגות הכוחות המזוינים של ברזיל
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של ברזיל
 היסטוריה של ברזיל
כוחות המוכנות של הצבא הברזילאי ( Forças de Prontidão do Exército Brasileiro בפורטוגזית), היא זרוע של הכוחות המזוינים שנוצרה כדי להיות מוכנה לקרב אמיתי 365 ימים בשנה. זרוע זו מורכבת מחיילי חי"ר, צנחנים וחטיבות פרשים משוריינים מסוגלת לפעול במשימות אמיתיות של לחימה קונבנציונלית, ערבות חוק וסדר ופעולות בין-סוכנויות בתוך השטח הברזילאי או ככוחות אוגדה בחו"ל בראשות קצינים מהמטה הכללי של הכוננות . כוחות הכפופים לפיקוד העליון של הצבא.
חיל הרגלים הברזילאי
ארטילרית רקטות ASTROS שיורה טיל שיוט AV-TM 300
טנק קרב ראשי Leopard 1A5
נגמ"ש ברזילאי
רכב שטח צבאי ברזילאי
משאיות לוחמה אלקטרונית
חיל רגלים במלחמת הג'ונגל
כוחות מיוחדים של צבא ברזיל פושטים ממסוק
צנחנים ברזילאים
כוחות מיוחדים ברזילאים
חייל משמר הגבול הברזילאי
חיל הים הברזילאי

זרוע השירות הימי של הכוחות המזוינים של ברזיל, האחראית על ביצוע פעולות ימיות. הצי הברזילאי הוא הצי הגדול ביותר באמריקה הלטינית והצי השני בגודלו ביבשת אמריקה אחרי הצי של ארצות הברית.
הצי היה מעורב במלחמת העצמאות של ברזיל מפורטוגל. רוב הכוחות והבסיסים הימיים של פורטוגל בדרום אמריקה הועברו למדינה העצמאית החדשה. בעשורים הראשונים שלאחר העצמאות, המדינה שמרה על כוח ימי גדול והצי היה מעורב מאוחר יותר במלחמת הציספלטינה, עימותי ריבר פלייט, מלחמת פרגוואי וכן מרידות ספורדיות אחרות שסימנו את ההיסטוריה הברזילאית. הצי הברזילאי השתתף הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה, ועסק בסיורים נגד צוללות באוקיינוס האטלנטי. הצי הברזילאי המודרני כולל פריגטות טילים מונחות.
נושאת מסוקים אטלנטיקו
הצי הברזילאי A-4 סקייהוק
פריגטה קונסטיטוציאו
קורבט בארוסו שיורה טיל אקסוקט
EC725 של הצי הברזילאי יורה טיל Exocet
הקומנדו הימי הברזילאי
נחתים ברזילאים
חיל האוויר הברזילאי

F-39E Gripen
KC-390 בהרכבה עם F-5M ו-F-39E
מטוס תקיפה AMX
A-29 Super Tucano מפטרל ביער הגשם של האמזונס
F-39E Gripen קרב רב תפקידים
מסוק UH-60L
חיל האוויר הברזילאי E-99 AEW&C
חיל האוויר הברזילאי EC725
מטוס סיור P-3AM אוריון
מל"ט RQ-450
לוחמי הקומנדו האווירי
לוחם הקומנדו האווירי
השקעות בלתי מספקות

בשנת 2005 היו ההוצאות על הצבא 9.94 מיליארד דולר, כ-1.3% מהתוצר הלאומי הגולמי של ברזיל. תשלום שכרם של החיילים ותשלומי הפנסיה מהווים 80% מתקציב ההגנה, לפיכך אין לכוחות המזוינים של ברזיל מספיק כסף להשקיע בתחזוקה שוטפת וברכישת ציוד חדש. בין 2001 ל-2007 הושקעו בכוחות המזוינים 11.1 מיליארד ריאל ברזילאי (כ-6.1 מיליארד דולרים אמריקניים). עם זאת בשנת 2008 מתכננים הברזילאים להשקיע בצבא 4.9 מיליארד ריאל ברזילאי (כ-2.7 מיליארד דולרים אמריקניים).
רק 267 או 37% מהמטוסים של חיל האוויר הברזילאי כשירים לטיסה, חוסר בתחזוקה ומחסור בחלפים קרקעו 452 מטוסים. הבעיה מחריפה משום ש-60% מהמטוסים הם בני עשרים שנים ויותר.
גם חיל הים הברזילאי ניצב בפני קשיים. לא רק שעל מנת לפטרל לאורך חוף שאורכו 7,000 קילומטרים עומדות לרשותו 21 ספינות קרב בלבד, רק עשר מהן פעילות וגם אלו תחת מגבלות תפעוליות. מתוך חמש הצוללות של חיל הים הברזילאי, רק אחת פעילה באופן מבצעי מלא, ושתיים אחרות פועלות תחת מגבלות. 27 או 46% מ-58 המסוקים של חיל הים מקורקעים גם הם.
גם צבא ברזיל ניצב בפני אתגרים לא פשוטים. 78% מכלי הרכב של הצבא הם בני 34 שנים ויותר, וכמה מהמשאיות הן ממלחמת העולם השנייה, כמו גם רוב הארטילריה שבידי הצבא. מתוך 1,437 רכבים קרביים משוריינים (רק"מ) מעל 40% אינם כשירים לקרב, ו-2,670 רכבים, המהווים כ-40% מתוך הרכבים של צבא ברזיל, מושבתים. אף בתחום התחמושת המצב עגום, מלאי התחמושת הוא רק 15% מהמתוכנן.
הערות שוליים

↑  IPA: [ˈfoʁsɐz ɐʁˈmadɐz bɾaziˈlejɾɐs]
בניין משרד ההגנה, ברזיליה
בניין המטה הכללי, ברזיליה
קסם של חופשה

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  קסם של הורים
 בימוי:  סאבג סטיב הולנד 
 הופק בידי:  סקוט מקאבוי בוץ' הארטמן מייקל סממסיקסיה
 תסריט:  בוץ' הארטמן 
 עריכה:  אניטה ברנדט-בורגוין דמון פצ'ט
 שחקנים ראשיים:  דרייק בל, דניאלה מונט, טרה סטרונג, דרן נוריס, דבון וויגל, מארק גיבון, טייריל רות'רי, אלה אנדרסון, ויקטוריה ג'סטיס ולוגן הנדרסון
 מוזיקה:  גיא מון
 צילום:  טום הרטינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Billionfold.inc Frederator Studios Pacific Bay Entertainment Cartoon Network
 חברה מפיצה:  Paramount Home Entertainment ניו ליין סינמה ניקלודיאון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 2014 17 באוגוסט 2014
 משך הקרנה:  66 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה פנטזיה
 סרט קודם:  קסם של חג מולד
 דף הסרט ב־IMDb
 
קסם של חופשה הוא הסרט השלישי של קסם של הורים. הסרט מתאר את עלילותיהם של טימי וחבריו בהוואי.
עלילה

טימי טרנר קיבל עבודה בעולם הפיות כדי להרשים את טוטי בת זוגו. באותו הזמן דנזל קרוקר רוצה לטוס להוואי ובשדה תעופה הוא פוגש את האנטי פיה פופ שרוצה לגנוב את ה: "אברה קדבריום" הכוח שנותן לפיות את כוח הקסם. למחרת חוזר טימי לכדור הארץ כדי לפגוש את טוטי, הוא פוגש אותה ולאחר מכן הוא הולך לבית הוריו והם מספרים לו שהם גם טסים להוואי למסיבה של העבודה של אבא של טימי. אבא של טימי אחראי לסוף שבו יש את מופע האש, אם הוא לא יעשה מופע אש טוב הוא יפוטר. יורגן משאיר את טימי להיות אחראי על ה: "אברה קדבריום" הכוח של הפיות. טימי גם טס לחו"ל וכן גם מיצי ומרטי אחים שהוריהם לא שמים לב אליהם ומשאירים אותם עם ויקי השמרטפית המרושעת. כאשר הם מגיעים דנזל פוגש באדם נוסף שמוכן לשתף איתו פעולה ולגנוב את ה: "אברה קדבריום". טוטי וטימי פוגשים במרטי ומיצי שמגלים להם שויקי היא השמרטפית שלהם והם נותנים להם לברוח בשעה שויקי נופלת על כוסות לתוך עוגה. דנזל והאיש הנוסף מצליחים לגנוב את כוח הפיות וטוטי וטימי רצים לקחת אותו בחזרה. דנזל והאדם הנוסף נתקלים בילדים ואחר כך גם טוטי שאומרת להם שהם צריכים את מה שהשניים גנבו. השלושה רודפים אחרי הגנבים ובאותו הזמן מצטרף אל דנזל גם פופ. חמשתם מיגיעים להר הגעש "מאונה לואה" וכולם חוץ מפופ נתקעים על סלע באמצע הלבה אך באותו רגע מגיע טימי שמציל את כולם אך הוא נלחם עם פופ על הכוח ונופל ללבה, אך למזלו הוא נפל עם הכוח, הכוח גורם לטימי להינצל ואף להפוך לפיה! מאחר שכך טימי כבר לא צריך את הפיות והם ניתנים לאחים מרטי ומיצי. הסרט נגמר שכולם במסיבת האש שטימי ארגן לאביו, הפיות הפכו את ויקי לארנב אחרי שסופר שמרטי רצה ליום הולדתו ארנב וכולם רוקדים במסיבה וטימי מאבד את כוחותיו והוא מקבל חזרה את הפיות וונדה וקוזמו ופוף חוזרים לטימי וסנדקי פיות חדשים נתנים למרטי ומיצי
דמויות

טימי טרנר: דרייק בל/לוגן הנדרסון - נער מתבגר ובן זוגה של טוטי. בסרט הוא קיבל עבודה בעולם הפיות. בעליהם של וונדה וקוזמו.
טוטי: דניאלה מונה/ויקטוריה ג'סטיס - בת זוגו של טימי, עוד בחופש היא קיבלה עבודה לעזור בשמירת בעלי חיים בטבע.
האחים מיצי ומרטי - תאומים שקיבלו את ויקי כשמרטפית ובסוף קיבלו הוריי פיות חדשים
וונדה וקוזמו - הורי הפיות של טימי
דנזל קרוקר - לשעבר המורה של טימי. בעל אובססיה לפיות.
פופ - אנטי פיה של פוף שרוצה לגנוב את ה"אברה קדבריום".
יורגן ואן סטרנגיל - משגיח על עולם הפיות. ממנה את טימי לשמור על ה"אברה קדבריום" מבלי שפופ ייקח.
אימא ואבא של טימי - הוריו של טימי. (לא ידוע מה שמם).
מיכאל קליינר

מיכאל קליינר (נולד ב-4 באפריל 1948) הוא משפטן וחבר הכנסת לשעבר ונשיא בית הדין של הליכוד החל מיולי 2013.
הערות שוליים

↑  בארכיון האינטרנט
↑  יעקב בסר, להיות סטודנט בישראל, עמדה, 1 באוקטובר 1974
↑  עירית נחמני, באופן אישי: אכזבה עמוקה - מיכאל קליינר, ליכוד, 41 ברשימה. 39 נכנסו, חדשות, 3 בנובמבר 1988
↑  נתניהו: "ההתנחלות בראס אל-עמוד רעה לירושלים ורעה למדינת ישראל", באתר גלובס, 16 בספטמבר 1997
↑  צבי לביא, ‏מיכאל קליינר - מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, באתר גלובס, 10 ביולי 1997
↑  שירות גלובס ועתי"ם, ‏בני בגין הודיע על הצגת מועמדותו לראשות הממשלה והקמת תנועת ימין מחוץ לליכוד "הוויתורים לפלשתינים הפכו את הליכוד, העבודה ורשימת המרכז למפלגות נדל"ן", באתר גלובס, 29 בדצמבר 1998
↑  צבי לביא, ‏שיא חדש בכנסת: סיעתו של משה פלד נולדה ונעלמה תוך 5 דקות, באתר גלובס, 7 במרץ 1999
↑  נדב שרגאי, קליינר מציע לפולארד לעמוד בראש "חרות", באתר הארץ, 19 בנובמבר 2002
↑  נדב שרגאי, מרזל: למרות שלא עברנו, מדובר בניצחון גדול, באתר הארץ, 29 בינואר 2003
↑  נשיא בית הדין קליינר מיכאל, 1 ביולי 2013, באתר ליכודניק.
↑  אביב לוי, ‏אאורה שוב נתבעת בגין הפרויקט במנהטן, באתר גלובס, 24 בפברואר 2015
↑  תמיר סטיינמן, ‏"שמח שהיא מתה": גלעד קליינר נעצר שוב, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2015
| יושבי ראש ועדת הקליטה, העלייה והתפוצות של הכנסת |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש ועדת העלייה והקליטה (1977–1999) | גאולה כהן • רוני מילוא • עוזי ברעם • מרים גלזר-תעסה • מיכאל קליינר • עמנואל זיסמן • נעמי בלומנטל |  |
| יושבי ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות (החל מ-1999) | נעמי בלומנטל • צבי הנדל • קולט אביטל • מיכאל נודלמן • ליה שמטוב • דני דנון • יואל רזבוזוב • אברהם נגוסה • דוד ביטן • עודד פורר • גלעד קריב |  |
ישיבת דרך חיים (שעלבים)

ערך זה עוסק בישיבת קטנה לאומית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 ישיבה קטנה לאומית
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־22 שנים)
 מייסדים:  הרב מתניה אריאל הרב אריה רוזנברג
 שכבות לימוד:  ט-יב
 מספר כיתות:  4
 בעלי תפקידים
 מנכ"ל:  אביתר צדק
 ראש הישיבה קטנה לאומית:  הרב מתניה אריאל
 משגיח:  הרב אריה רוזנברג (מוגדר 'ראש בית המדרש')
 תלמידים
 :  כ-120
 מיקום
 מיקום:  קריית חינוך שעלבים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°52′10″N 34°59′09″E﻿ / ﻿31.869361111111°N 34.985861111111°E﻿ / 31.869361111111; 34.985861111111
 אתר רשמי
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת דרך חיים(למפת גוש דן רגילה) ישיבת דרך חיים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת דרך חיים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת דרך חיים
 
ישיבת דרך חיים (מכונה "גִמזו") היא ישיבה קטנה לאומית בראשות הרב מתניה אריאל ובנשיאות הרב יעקב אריאל. הישיבה מונה כ-120 תלמידים וממוקמת בקריית חינוך שעלבים.
שלוחה של הישיבה בשם "ישיבת עוז והדר" הוקמה בשנת ה'תשפ"א וממוקמת בעיר חדרה.
תולדות הישיבה

הישיבה הוקמה באלול תשס"ג (2003) על ידי הרב מתניה אריאל, כישיבה קטנה שבה נלמדים לימודי קודש בלבד. היא הישיבה הקטנה הלאומית הראשונה שהוקמה במרכז הארץ (לצד קיומן של ישיבת מעלה חבר בדרום הר חברון וישיבה קטנה מורשה בירושלים), בין היתר במטרה להנגיש מוסד מסוג זה לקהלים נוספים. עם הקמתה קיבלה הישיבה מכתבי תמיכה מהרב אברהם אלקנה שפירא, הרב מרדכי אליהו, הרב זלמן נחמיה גולדברג והרב יעקב אריאל.
הישיבה הייתה אמורה לקום במושב גמזו, אולם לבסוף הוקמה בקריית חינוך שעלבים. למרות זאת, היא עדיין מכונה בשם "גמזו".
נכון לשנת ה'תשפ"ג לומדים בישיבה כ-120 תלמידים (כ-30 בכיתה, כיתה אחת בכל שכבת גיל), והיא בין הישיבות הקטנות הלאומיות הגדולות. הישיבה מסרבת בעקביות להגדיל את מספר הכיתות על אף הביקוש, במטרה לשמור על אווירה חברתית משפחתית.
רוב בוגרי הישיבה ממשיכים בישיבות גבוהות, בעיקר לישיבת מרכז הרב, וגם לישיבות הר המור ובית אל. מעטים ממשיכים לישיבות הסדר. לקראת שנת הלימודים תשפ"ד סייע הרב אריאל בהקמת הישיבה הגבוהה תפארת ישראל ביישוב יד בנימין, ומאז הקמתה הישיבה הגבוהה מבוססת על תלמידים מהישיבה הקטנה לאומית.
אחת לכמה שנים מוציאה הישיבה חוברת מאמרים מאת הרבנים והתלמידים בשם 'מִדרך עץ החיים'. עד שנת ה'תשפ"ד יצאו שבעה כרכים.
הישיבה מתכננת בניית בית מדרש ופרויקטים נוספים, ולשם כך עשתה שני גיוסי המונים.
הצוות החינוכי

ראש הישיבה ומייסדה הוא הרב מתניה אריאל (בנו של הרב ישראל אריאל), למד בישיבת שבי חברון, ובישיבות התיכוניות שעלבים וחיספין. לפני הקמת הישיבה כיהן כר"מ בישיבה הקטנה במעלה חבר.
בתפקיד 'ראש בית המדרש' מכהן הרב אריה רוזנברג, בוגר ישיבת בני עקיבא נחלים וישיבת מרכז הרב, אשר מלמד בישיבה מעת הקמתה.
הר"מים בישיבה הם: הרב אריאל בן דוד (ר"מ שיעור א'), הרב מרדכי ברקוביץ' (ר"מ שיעור ב'), הרב מתן צברי (ר"מ שיעור ג'), והרב נתנאל שושן (ר"מ שיעור ד').
בעבר לימדו בישיבה הרב אליהו יוסף בוגר ישיבת ההסדר שעלבים ומראשי הקהילה הספרדית ביישוב נריה, הרב יוסף לימד כעשרים שנה בישיבה עד לשנת ה'תשפ"ה. והרב הראל ברטפלד, כיום ר"מ בישיבת שבות ישראל לצעירים באפרת.
הרב יואל קטן והרב מאיר ברקוביץ' מעבירים שיעור שבועי בישיבה, ובעבר  העביר גם הרב מיכה הלוי שיעור אמונה שבועי בישיבה הקטנה הלאומית.