stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תעלות מרצפות

תעלות מרצפות (באנגלית: Nanopore sequencing) היא שיטת ריצוף ביופולימרים מהדור השלישי ומשמשת בעיקר לריצוף DNA או RNA.
השיטה מבוססת על העברת הגדיל שאותו מעוניינים לרצף דרך חֲרִיר בקוטר של ננומטרים בודדים (תעלה יונית) בממברנה טבעית או מלאכותית, הנמצאת בתוך תמיסה פיזיולוגית. שינויים חשמליים בתמיסות בין שני צדדי הממברנה או בחריר עצמו תלויים בסוג הבסיס שנמצא באותו רגע בחריר, ומדידת השינויים מאפשרת את זיהוי הבסיס. באופן זה ניתן לרצף את הגדיל השלם.
היסטוריה

הרעיון של ריצוף DNA בשיטת תעלות מרצפות הוצע בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 בידי שתי קבוצות שעבדו באופן עצמאי: האחת בראשות Mark Akeson והשנייה בראשות Jens Gundlach. שתי הקבוצות גילו שניתן להעביר מולקולת DNA יחידה דרך תעלה חלבונית ביולוגית וכי זרם יונים שנמדד מהתעלה המרצפת בעת מעבר המולקולה דרך התעלה נותן מידע על רצף הנוקלאוטידים של המולקולה.
שיטת תעלות מרצפות

עיקרון הריצוף בעזרת תעלות, מבוסס על כך ש-DNA חד-גדילי עובר דרך תעלה, והזרם היוני הנמדד, מעיד על סוג הנוקלאוטיד (אדנין (A), ציטוזין (C), גואנין (G) או תימין (T)) העובר בתעלה ברגע זה.
ריצוף בעזרת תעלות נעשה על ידי זיהוי האות החשמלי שנמדד מהתעלה בעזרת רישום אלקטרופזיולוגי של מתח הממברנה. האות החשמלי הוא פונקציה של הזרם היוני, המעיד על סוג הנוקלאוטיד.
ישנם שלושה עקרונות חשובים לביצוע מדידות אלקטרופזיולוגיות באמצעות תעלה:
מעבר יונים דרך התעלה שמושפע ממעבר הבסיסים דרכה.
התעלה צריכה להיות מספיק גדולה בשביל להכיל גם את המולקולה הנמדדת וגם את היונים שעוברים בתוכה. יש להתחשב גם בתכונות הידרו-דינמיות של היונים.
על הרישום להיות רגיש מספיק ובעל יחס אות–רעש סביר בשביל לדווח על ההבדל הקטן ביותר במולקולות ה-DNA שעוברות אנליזה, לדוגמה: היכולות להבחין בין מולקולות DNA בעלות מתילציה לבין כאלו החסרות אותה.
מעבר היונים בתוך התעלה מהיר יותר מהמעבר של המולקולה הנמדדת. בכל 1μs (מיקרו-שנייה) של מעבר נוקלאוטיד ממולקולת ה-DNA בתוך התעלה מתקבל זרם של 20pA (פיקו-אמפר), שהוא שווה ערך למעבר של 124 יונים. כאשר מופיע זרם בתוך הממברנה שמכילה את התעלה, מתרחשות באלקטרודות שתי תגובות אלקטרוכימיות הפיכות:
תגובת חמצון בצד של האנודה :  {\ce {Ag(s)\ + Cl- \ ->AgCl(s) \ + e-}}‎.
תגובת חיזור בצד של הקטודה:  {\ce {AgCl(s) \ + e- \ -> Ag(s)\ + Cl-}}.
בממברנה, היונים משתתפים גם ביצירת האות החשמלי הנמדד מהתעלה וגם ביצירת סיגנל הרעש. המדידה בתעלה מתקבלת בעקבות היונים שעוברים בתוך התעלה ומשלימים את המעגל האלקטרוכימי.
לכל אחד מהנוקלאוטידים ישנה תגובה אופיינית לו, כלומר נמדד זרם שונה מהתעלה. כאשר נוקלאוטידים מסוג פורין עוברים בתוך התעלה מתקבל סיגנל עמוק יותר מאשר כשעוברים נוקלאוטידים מסוג פרמידנים בתוך התעלה.
סוגים של תעלות מרצפות

הסוגים העיקריים של ריצוף בעזרת תעלות הם תעלות ביולוגיות (Biological nanopores) ותעלות במצב מוצק (Solid-state nanopores).
סוגים של תעלות מרצפות > תעלות ביולוגיות

תעלות ביולוגיות (Biological nanopores) הן חלבונים היוצרים נקבוביות בממברנה שומנית, שדרכן יכולות לעבור מולקולות DNA. לתעלות הביולוגיות מספר יתרונות כאשר משתמשים בהן לאנליזה של מולקולת DNA בודדת:
תאים יכולים לייצר מספר רב של תעלות, בדיוק אטומי העולה על ייצור תעלות בדרך התעשייתית.
הגודל וההרכב של התעלות יכול להשתנות על פי הצורך.
ניתן להתאים את המאפיינים הכימיים והפיזיים של התעלות לפי השימוש הנצרך.
אחד מהחלבונים הנפוצים בסוג זה של תעלות הוא (a-hemolysin pore (a-HL שקוטרו הפנימי הוא כ-2 ננומטר (2nm). תעלה זו מורכבת משבע תת-יחידות מונומריות, שהופקה מ-Staphylococcus aureus. ייחודה של התעלה מתבטא בכך שהיא נותרת פתוחה ב-pH נייטרלי ובמתח יוני גבוה.
סוגים של תעלות מרצפות > תעלות במצב מוצק

תעלות במצב מוצק (Solid-state nanopores) עשויות לרוב מסיליקון, כאשר הסיליקון הנפוץ ביותר הוא סיליקון ניטריד. התעלות מיוצרות בשיטות שונות, כגון פיסול בעזרת קרן יונים ואלומות אלקטרונים. תעלות מסוג זה יוצרו לראשונה ב-2001, והפכו לאלטרנטיבה זולה ויעילה לתעלות הביולוגיות. היתרונות בשיטה הזו הם:
היכולת להתאים את הגודל והצורה של התעלה לפי הצורך, בדיוק רב.
לתעלות אלו עמידות רבה לאורך זמן.
היכולת לייצר אותן בצפיפות גבוהה, תוך התאמה מעולה של מאפיינים מכניים, כימיים ותרמיים לעומת תעלות ביולוגיות.
תעלות אלו מאפשרות שילוב עם טכנולוגיית קריאת בסיסים אופטית ואלקטרונית.
יתרונות השיטה

ריצוף בעזרת תעלות מרצפות מאפשר לרצף מקטעי DNA ארוכים. יתרון זה יאפשר בעתיד לרצף מולקולת DNA גנומית בזמן קצר ובאופן יעיל תוך כדי קבלת מידע על שינויים שחלו ברצף הגנטי כמו מקטעים שהוספו, מקטעים שהוסרו וכו'. למעשה, ריצוף בשיטה זו אינו מוגבל באורך ה-DNA. לשיטה זאת יתרון נוסף: ניתן להשתמש בתעלה אחת לסוגים רבים של מולקולות DNA, כלומר השיטה אינה ספציפית אלא גנרית ולכן אינה דורשת הכנות מוקדמות, הגברה של המקטע וכדומה. יתרונותיה העיקריים של השיטה הם מהירות הריצוף ועלותו הנמוכה, הואיל והשיטה אינה דורשת שימוש באנזימים, כגון DNA פולמראז או בנוקלאוטידים מסומנים פלואורסצנטית, אך חסרונה העיקרי הוא אחוז שגיאה גבוה.
ייעול עתידי של המערכת

נניח כי קיימת תעלת מרצפת אידיאלית שניתן להעביר בה מולקולת DNA. התעלה לא יוצרת אינטראקציה חזקה עם ה-DNA היא רק רחבה מספיק בשביל להכיל את מולקולת ה-DNA ואת זרם היונים שעובר בתוכה במהלך ריצוף ה-DNA. בנוסף, כל נוקליאוטיד מספק זרם יונים שונה במהלך מעבר בתוך התעלה. השאלה שעולה מתוך הנחה זאת ונשאלה על ידי חוקרים בנושא זה על מנת לפתח את הנושא ולהפוך את החזון למציאות:
האם תעלה יונית מסוגלת באופן ישיר לרצף גדיל של מולקולות DNA? על מנת שהחזון יהפוך למציאות יש להתמודד ולהמשיך לחקור את הקשיים שעלו בדרך.
מעבר מונחה מתח של פולינוקליאוטיד בתוך התעלה הוא מאוד פשוט, עדיין התנאים המיקרוסקופיים של המעבר של הגדיל בתוך התעלה לא נשלטים באופן מלא בגלל מגבלות פנימיות של תהליך ההעברה בתוך התעלה. לדוגמה, תהליך הדיפוזיה הטבעית לתוך התעלה עדיין לא נחקר באופן משמעותי מספיק בשביל להגיע למסקנות לגבי תהליך זה. בנוסף, תהליך המעבר של המולקולה הוא מהיר מאוד וכמעט בלתי ניתן למדידה. הפחתת המתח של המעבר מגדיל את זמני המעבר הממוצעים, אך תהליך הדיפוזיה (שמגביר את הרעש של המערכת) הופך לאיטי יותר אך גם לתהליך פחות מבוקר ומסודר. תוצאה זאת משאירה את החוקרים עם מידע בלתי מספק לקביעת רצף גדיל ה-DNA מסיבות שאינן בשליטתם.
בשביל לנסות ולפתור את בעיית המעבר ניסו להשתמש בדופלקס של DNA לא מזווג. הקינטיקה של התהליך צריכה להיות יותר מבוקרת בעזרת בחירת מתח התעלה וגודל הדופלקס. למרות זאת, DNA לא מזווג לא ייכנס לתוך התעלה בסיס אחר בסיס בשל המבנה של הדופלקס שהוא מבנה יציב יותר הבנוי מכמה נוקלאוטידים שלא מאפשרים מעבר בתעלה באופן של בסיס אחר בסיס. המסקנה הנ"ל מצריכה את החוקרים להרחיב את החומצות האמינו הפנימיות וכתוצאה מכך זמן הריצוף מתארך. משימה זאת יכולה להיות מאתגרת מאוד בעיקר מהסיבה שיש את הצורך להגדיל את הפוטנציאל של התעלה המרצפת לקרוא מקטעים ארוכים יותר ולאורך זמן ארוך יותר.
שיטת "צעד מוטורי תלוי אנזים" היא דרך נוספת לוויסות המעבר בתוך התעלה. בשיטה זאת משתמשים באנזים DNA פולימראז כדי להניע את גדיל ה-DNA הבודד להיכנס לתוך התעלה בסיס אחד בכל פעם, כך שגדיל ה-DNA נמשך לתוך התעלה בעזרת כוחות חשמליים. למעשה התהליך הוא סימולטני – בזמן שהאנזים DNA פולימראז מפלמר את גדיל ה-DNA מנוקלאוטידים שבתמיסה, הגדיל עצמו "משתחל" דרך התעלה המרצפת, ובכל פעם שהאנזים משלב נוקליאוטיד לשרשרת, נוקליאוטיד אחד נדחף לתוך התעלה. ניתן לבקר את היעילות של האנזים בעזרת שינוי הריכוז של הנוקלאוטידים בתמיסה, שינוי המתח או בחירה של אנזים פולימראז שונה ויותר יעיל למדידה. היתרון של "צעד מוטורי תלוי אנזים" יכול להוות התקדמות גדולה בתחום ולהוות פתרון יעיל לריצוף מולקולת DNA ארוכה במעט זמן ובכמה שפחות משאבים.
ראו גם

ביוננוטכנולוגיה
ננוטכנולוגיה
ריצוף DNA
ננו-חיישן
הערות שוליים

↑  Kasianowicz, J. J., Brandin, E., Branton, D., & Deamer, D. W. (1996). Characterization of individual polynucleotide molecules using a membrane channel. Proceedings of the National Academy of Sciences, 93(24), 13770–13773
↑  Church, George, et al. "Characterization of individual polymer molecules based on monomer-interface interactions." U.S. Patent No. 5,795,782. 18 Aug. 1998
1 2 3  Wanunu, M. (2012). Nanopores: A journey towards DNA sequencing. Physics of life reviews, 9(2), 125–158
↑  Atas, E., Singer, A., & Meller, A. (2012). DNA sequencing and bar‐coding using solid‐state nanopores. Electrophoresis, 33(23), 3437–3447
1 2  Stoddart, D., Heron, A. J., Mikhailova, E., Maglia, G., & Bayley, H. (2009). Single-nucleotide discrimination in immobilized DNA oligonucleotides with a biological nanopore. Proceedings of the National Academy of Sciences, 106(19), 7702–7707
↑  Venkatesan, B. M., & Bashir, R. (2011). Nanopore sensors for nucleic acid analysis. Nature nanotechnology, 6(10), 615-624
↑  Branton, D., Deamer, D. W., Marziali, A., Bayley, H., Benner, S. A., Butler, T., ... & Jovanovich, S. B. 2010The potential and challenges of nanopore sequencing. In Nanoscience and technology: A collection of reviews from Nature Journals, pp. 261–268
↑  Healy, K., Schiedt, B., & Morrison, A. P. (2007). Solid-state nanopore technologies for nanopore-based DNA analysis. Nanomedicine (London, England), 2(6), 875
↑  Clarke, J., Wu, H. C., Jayasinghe, L., Patel, A., Reid, S., & Bayley, H. (2009). Continuous base identification for single-molecule nanopore DNA sequencing. Nature nanotechnology, 4(4), 265-270
↑  Schneider, G. F., & Dekker, C. (2012). DNA sequencing with nanopores. Nature biotechnology, 30(4), 326–328
רישום ללא מתח בין שני צדדי הממברנה.
רישום לאחר השראת מתח בין שני צדדי הממברנה.
רישום ההפרעה בעת מעבר בסיס אחד דרך התעלה הביולוגית.
מבנה של תעלה ביולוגית
48 (מספר)

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  48
 במילים:  ארבעים ושמונה
 מספר סודר:  ארבעים ושמונה
 גימטריה:  מ"ח
 גורמים ראשוניים:   2^{4}\cdot 3
 כתיב רומי:   XLVIII
 כתיב בינארי:  110000
 כתיב הקסדצימלי:  30
48 (במילים בלשון זכר: ארבעים ושמונָה ; בלשון נקבה: ארבעים ושמונֶה) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 47 והבא לפני 49.
במתמטיקה

48 הוא מספר הרשאד.
48 הוא העצרת הכפולה של 6.
48 הוא פלינדרום בבסיסי הספירה 7, 11, 15, 23 ו-47.
48 הוא ארבעה תריסרים.
48 הוא מספר דמוי משוכלל, ומספר שופע.
48 הוא מספר שניתן לכתוב אותו כסכום של שני מספרים ראשוניים במספר רב יותר של דרכים מכל המספרים שקדמו לו.
48 הוא חלק משלשה פיתגורית פרימיטיבית, שכן
\ 48^{2}+55^{2}=73^{2}.
במדע הטבע

ארבעים ושמונה הוא המספר האטומי של קדמיום.
48 שעות הן שתי יממות.
48 הוא מספר הכרומוזומים של קופי אדם.
אחרים

48 הוא הקידומת לחיוג בינלאומי לפולין.
ספורט

48 דקות הן אורכו של משחק כדורסל ב-NBA
Alla andra får varann

"Alla andra får varann" (בעברית: "כל האחרים מקבלים אחד את השני") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת השוודית סיב מאלמקוויסט. השיר, שנכתב על ידי אוקה גרהרד והולחן על ידי אולף קלקוויסט, ייצג את שוודיה באירוויזיון 1960.
רקע

במרכז מילות השיר עומדת אישה אשר כותבת לאהובה לשעבר ומייחלת שיום יבוא והם יתייחדו שוב.
באירוויזיון

ב-29 במרץ 1960, גמר האירוויזיון, שרה מאלמקוויסט שנייה בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג אחרי הממלכה המאוחדת. לבסוף, השיר הגיע למקום העשירי מתוך שלוש עשרה מקומות, וקיבל ארבע נקודות. שוודיה העניקה את הניקוד הגבוה ביותר (4) לבלגיה ולצרפת, שניצחה לבסוף.
הערות שוליים

↑  Alla andra får varann (English translation)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2886375d-f339-33da-8964-a16274317e57 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
490

שנת 490 היא השנה ה-90 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 490 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 490‎
נפטרים ב-490‎
48 שעות

| --- | --- |

 בימוי:  וולטר היל 
 הופק בידי:  לורנס גורדון, ג'ואל סילבר 
 תסריט:  רוג'ר ספוטיסווד, ג'ב סטיוארט, סטיבן א. דה-סוזה, וולטר היל, לרי גרוס 
 שחקנים ראשיים:  ניק נולטי Jim Haynie כריס מולקי דניס קרוסבי R. D. Call ג'ון דניס ג'יימס קאן ג'ק ת'יביו ג'ונתן בנקס Sonny Landham אנט אוטול אדי מרפי בראיון ג'יימס פרנק מק'ריי דייוויד פטריק קליי ג'יימס רימר קארי שרמן 
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר 
 צילום:  ריק ווייט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 באפריל 1983 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט קומדיה, סרט מתח, סרט חבר'ה, סרט פשע 
 הכנסות באתר מוג'ו:   48hrs
 סרט הבא:  עוד 48 שעות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
48 שעות (באנגלית: .48 Hrs) הוא סרט פעולה-קומדיה משנת 1982 בבימויו של וולטר היל ובכיכובם של ניק נולטי ואדי מרפי. הסרט עוסק בשותפות יוצאת דופן בין שוטר קשוח לבין פושע שנמצא בכלא. עליהם לשתף פעולה כדי לתפוס רוצחים מסוכנים תוך 48 שעות בלבד. הסרט נחשב לחלוץ בז'אנר סרטי "השותפים הלא סבירים" והוא גם היווה את פריצת הדרך הקולנועית של אדי מרפי.
הסרט יצא לאקרנים על ידי סרטי פרמאונט ב-8 בדצמבר 1982 והיה לאחד הסרטים המצליחים ביותר מבחינה מסחרית של 1982 זכה לשבחים רבים מהמבקרים, והקפיץ את הקריירה הקולנועית של מרפי בכך שזיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – שחקן.
תקציר העלילה

ג'ק קייטס (ניק נולטי) הוא בלש משטרה קשוח המנסה לתפוס שני פושעים נמלטים. כדי לתפוס אותם, הוא נאלץ לשתף פעולה עם ריימונד "רייג'י" המונד (אדי מרפי), פושע שמרצה עונש מאסר. ג'ק משחרר את רייג'י לחופשה בת 48 שעות כדי שיעזור לו לאתר את הפושעים. במהלך החקירה, השניים נתקלים במצבים מסוכנים ומצחיקים, והקשר בין השוטר לפושע מתפתח בצורה בלתי צפויה.
צוות השחקנים הראשי

ניק נולטי בתפקיד ג'ק קייטס
אדי מרפי בתפקיד ריימונד "רייג'י" המונד
ג'יימס רמר בתפקיד אלברט גאנץ, אחד הפושעים הנמלטים
דייוויד פטריק קלי בתפקיד לותר
צוות השחקנים הראשי > ביקורות והצלחה

"48 שעות" זכה לשבחים מצד המבקרים והפך להצלחה מסחרית. הסרט היה פורץ דרך בז'אנר סרטי האקשן-קומדיה של שנות ה-80 ונחשב לאחד הסרטים שהובילו להצלחת הקריירה הקולנועית של אדי מרפי. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 92% מהמבקרים, מה שמעיד על הערכה גבוהה. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100, מה שמצביע על ביקורות חיוביות.
הערות שוליים

↑  "1982 Domestic Grosses". Box Office Mojo. נבדק ב-20 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
שירים ופיוטים לפסח

לחג פסח נכתבו שירים ופיוטים רבים.
שירי ילדים על פסח

לפסח נכתבו שירי ילדים רבים: "שמחה רבה אביב הגיע פסח בא" מאת בלהה יפה, "פסח כאן" ו"ארבעה אחים" מאת נעמי שמר, "משה בתיבה" מאת קדיש סילמן, "איך יודעים שבא אביב" מאת בתיה בן-דור, "שלח נא את עמי" מאת אפרים דרור, "פרעה בפיג'מה" מאת רבי אלתר ועוד רבים אחרים.
שירים לפני הסעודה

בין השירים לפני ארוחת ליל הסדר:
קדש ורחץ: תוכן עניינים של טקס הסדר, המונה את 15 חלקי הסדר.
קידוש: הקידוש מושר בלחן מיוחד המשמש רק שלוש רגלים.
מה נשתנה: ארבע שאלות הנשאלות באופן מסורתי על ידי הילדים הקטנים.
עבדים היינו: אמרת חז"ל "עבדים היינו לפרעה במצרים, עתה בני חורין", השיר מוכר בלחנו של שלום פוסטולסקי.
הא לחמא עניא: פסקה הכוללת הקבלה בין המצות שעל השולחן לבין "לחם העוני" שאכלו בני ישראל בצאתם ממצרים, הזמנת כל הרעבים לבוא ולהצטרף לסעודה, ותפילה לגאולה.
והיא שעמדה: בכל דור ודור מנסים להשמיד את היהודים, אבל ה' מציל אותנו.
דיינו: הסיבות הרבות שבגללן צריך עם ישראל להודות "למקום".
שירים לפני הסעודה > מה נשתנה

"מה נשתנה" ("ארבע השאלות") הן ארבע השאלות המושמעות בסדר פסח על ידי הילדים הקטנים. השאלות נשאלות במסגרת ההגדה, לאחר "יחץ", בשלב "מגיד".
שירים לפני הסעודה > דיינו

"דיינו" הוא פיוט הכלול בנוסח ההגדה, ומקובל לשיר אותו במנגינה. משמעות המילה עצמה היא בעצם "זה היה מספיק לנו". "די" במובן של "מספיק" והסיומת "ינו" במובן של "שלנו".
השיר מספר על סדרה של מתנות שהעניק אלוהים לבני ישראל (כגון תורה ושבת), והכריזה שכל אחת מהן לבדה הייתה מתנה מספיקה מהאל, הפיוט הוא בן 15 שורות, המספרים על כל התערבות אלוהית בסיפור יציאת מצרים. במנגינה הנפוצה שרים מדי כמה שורות את המילים "די דיינו, די דיינו" בתור פזמון.
שירים לפני הסעודה > והיא שעמדה

והיא שעמדה הוא קטע מההגדה המספר שההבטחה של ה' שישמור עלינו היא עמדה לנו ועזרה לנו לשרוד את הגלות, השיר מוכר בביצוע של חב"ד, בביצוע שמח ועממי, ובביצוע של יעקב שוואקי ויונתן רזאל.
שירים לאחר הסעודה - נרצה

הקטעים הבאים מושרים ב"נרצה" האחרון מבין 15 חלקי הסדר, המוקדש כמעט אך ורק לשירה.
שירים לאחר הסעודה - נרצה > לשנה הבאה

"לשנה הבאה בירושלים", הפיוט מבטא את הכמיהה של היהודים לשוב אל ירושלים, בישראל החלו רבים לשיר: "לשנה הבאה בירושלים הבנויה". קטע זה משמש כסיום סדר פסח.
שירים לאחר הסעודה - נרצה > כי לו נאה

כי לו נאה (הידוע גם בשם אדיר במלוכה): השיר הזה אינו קשור לחג הפסח אלא מפייט בכל בית שני תיאורים מלכותיים של אלוהים, ואחריהם כינוי של בני אדם (לימודיו, צדיקיו) או מלאכים (גדודיו, שנאניו) המשבחים אותו, שלוש השורות באקרוסטיכון מתמשך של אלפבית, עם הפזמון "לְךָ וּלְךָ, לְךָ כִּי לְךָ, לְךָ אַף לְךָ, לְךָ ה' הַמַּמְלָכָה" ומסיים את הבית כִּי לוֹ נָאֶה, כִּי לוֹ יָאֶה׃ – "הלל לו ראוי לשבח". השיר כנראה בהשראת תהילים עד, טז ("לְךָ יוֹם אַף לְךָ לָיְלָה") ומקטע מדרשי (בראשית רבה ו, ב) המרחיב את המילים הללו. המחבר ותאריך החיבור אינם ידועים, הוא הושר במקור כל השנה בסעודות, הוא לא היה חלק מהסדר במאה ה-11 אך הגיע להיות חלק מהסדר בתקופת רבי מאיר מרוטנבורג במאה ה-13.
שירים לאחר הסעודה - נרצה > אדיר הוא

"אדיר הוא": פיוט המספר על מידותיו של האל לפי סדר האלפבית העברי, המביע תקווה שאלוהים יבנה מחדש את בית המקדש במהירות. רוב מעלותיו של אלוהים הן שמות תואר (למשל, קדוש הוא); עם זאת, כמה הם שמות עצם (לדוגמה, אדון הוא). המנגינה המסורתית היא שמחה, מז'ורית. לשיר זה הולחנו מנגינות נוספות.
שירים לאחר הסעודה - נרצה > אחד מי יודע

"אחד מי יודע": החל מאחת ועד שלוש עשרה, כל בית מתאר מושג דתי או עולמי אחר הקשור במספרו. לדוגמה, הבית החמישי עוסק בחמשה חומשי תורה ואילו הבית התשיעי מתאר את תשעת חודשי ההריון. לאחר שירה של כל בית חדש, חוזרים על הבתים הקודמים בסדר יורד בחזרה לאחד.
לא ידוע מיהו מחבר השיר.
שירים לאחר הסעודה - נרצה > חד גדיא

"חד גדיא" (גדי אחד) הוא שיר ארמי המתאר את האכילה של כל ישות על ידי האחר, מגדי, דרך חתול, כלב, מקל, אש, מים, שור, שוחט, ומלאך המוות, עד אלוהים. רבים חושבים שהוא מספר באופן מטפורי את ההיסטוריה של היהודים מתחילתם ועד לתקופת המשיח העתידית.
לא ידוע מתי השיר התחבר ועל ידי מי, לשיר נכתבו גרסאות כיסוי רבות.
שירים הנהוגים בקהילות מסוימות

במספר קהילות נהוג להגיד פיוטים אשר לא התפשטו בכלל ישראל.
בני עדות המזרח נוהגים לשיר את הפיוט אמונים ערכו שבח העוסק בקורבן פסח.
בקהילות רבות נהוג לשיר את ובכן ויהי בחצי הלילה חלקם גם בבוקר חג הפסח, הפיוט עוסק בניסים שנעשו לעם ישראל ביציאת מצרים, הפיוט חובר על ידי יניי.
ריה"ל כתב פיוט בשם ידידי השכחת אותו יש נוהגים לשיר בשביעי של פסח, בעיקר בני עיר וארם צובא.
רבי יוסף טוב עלם כתב את הפיוט אבוא בחיל להתיצבה העוסק בהלכות פסח בצורת שיר.
יש נוהגים לשיר את הפיוט ובכן ואמרתם זבח פסח מאת הקליר, בחוץ לארץ ישראל יש נוגגים לשיר אותו בלילה השני של פסח.
ליל שמורים אותו אל חצה הוא מערבית לפסח שהתקבלה במספר קהילות.
ריה"ל חיבר פיוט בשם יום ליבשה המיועד לשביעי של פסח, הפיוט עוסק בניסי קריעת ים סוף.
ראו גם

קטגוריה:שירי פסח
קטגוריה:פיוטים לפסח
קטגוריה:פיוטי הגדה של פסח
לקריאה נוספת

ד' גולדשמידט, סדר הגדה של פסח על פי מנהג אשכנז וספרד, ירושלים ותל אביב תש"ח
י' תבורי, פסח דורות: פרקים בתולדות ליל הסדר, תל אביב תשנ"ו, עמ' 338–341
ז' גוטהולד, 'לשנה הבאה בירושלם – עיון בפיוטים ובמנהגים', בתוך: י' שויקה וח' סבתו (עורכים), מנחת אהרן: מאסף תורני לזכרו של הרב אהרן שויקה זצ"ל, ירושלים תש"ם, עמ' 223–261
הערות שוליים

↑  Macy Nulman, Encyclopedia of Jewish Prayer (1993, NJ, Jason Aronson Inc.) page 228.
↑  Heinrich Guggenheimer, The Scholar's Haggadah (1995, NJ, Jason Aronson Inc.) pages 385–386; Nahum N. Glatzer, ed., The Passover Haggadah (1953, NYC, Schocken Books Inc.) pages 94–97; Macy Nulman, Encyclopedia of Jewish Prayer (1993, NJ, Jason Aronson Inc.) page 5.
↑  Standard version of Adir Hu
↑  Adir Hu in 5/4 (אורכב 22.03.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  יונה פרנקל, מחזור <גולדשמידט> - פסח, פסח, באתר אוצר החכמה
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
שמחה זיסל זיו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1824 תקפ"ד קלם, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1898 (בגיל 74 בערך) ח' באב תרנ"ח ליטא 
 כינוי:  הסבא מקלם
 מדינה:  ליטא 
 תקופת הפעילות:  ?–1898 
 רבותיו:  ישראל מסלנט 
 תלמידיו:  אליהו דב ליזרוביץ 
 
רבי שמחה מרדכי זיסקינד זיו (תקפ"ד, 1824 – ח' באב תרנ"ח, 26 ביולי 1898), היה מגדולי תלמידיו של רבי ישראל מסלנט ומראשי תנועת המוסר, עמד בראש ה"תלמוד תורה" בקלם. התפרסם בכינוי "הסבא מקלם".
ביוגרפיה

נולד בעיירה קלם בגוברניית קובנה שבליטא בשנת תקפ"ד (1824) למשפחת ברוידא, מהמשפחות המיוחסות בליטא. הוריו היו מחשובי הקהל בעיירה. אביו נחשב לאחד מגדולי הלמדנים שבדור, וגם אמו הייתה מפורסמת בצדקותהּ. בילדותו התבלט רבי שמחה בכושר מנהיגותו, בעמקות מחשבתו, ובכשרונותיו הגדולים. נשא אישה בגיל צעיר מאוד, ונסע ללמוד בבית מדרשו של רבי ישראל מסלנט, שהיה אז בקובנה.
הוא נהג לספר כי כאשר הגיע לבית מדרשו של רבי ישראל, עשה זאת במטרה להתנגד ללימוד המוסר, אך לאחר ששמע את השיחה הראשונה דבק ברבי ישראל מסלנט לכל ימיו. הוא סיפר שכשהתחיל ללמוד אצל רבי ישראל הורה לו הרב להתמקד בתחילה בהכרת מדותיו[דרוש מקור]. הוא, כך סיפר, נשאר לעסוק בעבודה זו כל חייו.
לאחר שעזב רבי ישראל מסלנט את קובנה ועבר לגרמניה, שב רבי שמחה זיסל לקלם, שם פרש מן העולם, והסתגר בחדרו, עוסק בתורה ובמוסר במשך כמה שנים רצופות ללא הפסקות. מסופר כי נהג לישון שעתיים וחצי ביממה – כאשר השינה מחולקת לחמש פעמים, חצי שעה כל פעם (בדומה לגאון מווילנא), כי למד למעלה משתים עשרה שעות רצוף ללא הפסקה, וכי שום הפרעה שבעולם לא יכלה להוציאו מלימודיו הקבועים.
בשנים אלו התפרסם שמו של רבי שמחה זיסל בליטא כולה כדמות תורנית ומוסרית משכמה ומעלה, ותלמידי חכמים רבים נהרו ללמוד מפיו.
לאחר מספר שנים החל בפעולותיו החינוכיות. בתחילה פתח בית מוסר בעיירה זאגר (Żagory) שבגוברניית קובנה, לא ידוע באלו שנים. לאחר מכן נפגש עם העשיר היהודי קלונימוס זאב ויסוצקי, שהתגורר בזאגר, וכאשר עבר ויסוצקי להתגורר במוסקבה, נשלח רבי שמחה זיסל על ידי רבי ישראל מסלנט כדי לודא שישמור על רמתו הרוחנית, ושם התגורר אצלו ונסמך על שולחנו. לאחר שנתיים נטש את מוסקבה, בשל ויכוח עם ויסוצקי שגרם לו לחשוב שלא יהיה מסוגל להשפיע עליו כראוי, וחזר לעיירה קלם.
לאחר ששב לקלם ניסה רבי שמחה לדרוש את רעיונותיו המוסריים בפני הקהל, אך לשונו העמוקה וסגנונו הפילוסופי הרחיקו את הקהל. בעקבות כך יצר סביבו חוג של תלמידים שבאו לשמוע את שיעוריו, ופתח בקלם בית "תלמוד תורה", בו לימדו על פי רעיונותיו. בית ה"תלמוד תורה דקלם" התפרסם בכל ליטא, והוא ייצג נאמנה את רוחו ודרכו של רבי שמחה זיסל.
בשנת 1876 הסתבך בית התלמוד תורה בקלם עם חקירות מצד השלטונות, לאחר הלשנות בדבר הסתה מהפכנית בין כתליו. רבי שמחה זיסל נחלץ בקושי רב מהעניין, ונאלץ לשנות את שם משפחתו מברוידא לזיו. בית התלמוד תורה נסגר ונפתח מחדש בעיירה גרובין שבקורלנד (כיום בלטביה). שם העלה רבי שמחה את בית התלמוד תורה לשיא הצלחתו. ניהול התלמוד תורה גזל את כל כוחותיו של רבי שמחה זיסל, ולאחר שחלה וראה שאין בכוחות עצמו להמשיך ולנהל את המוסד, החליט בשנת 1886 לסגור את המוסד. לאחר שסגר את התלמוד תורה בגרובין שב רבי שמחה זיסל בכל כוחו לבית התלמוד שלו בקלם, שהתקיים במשך כל אותן שנים. בית התלמוד בקלם היה אחת הישיבות הידועות ביותר בליטא, וחלק גדול מהרבנים ותלמידי החכמים שבליטא היו חניכיו.
רבי שמחה זיסל זיו נפטר בקלם בבוקרו של ערב תשעה באב בח' באב שנת תרנ"ח (1898).
הלחין ניגונים מהפסוקים "תשב אנוש עד דכא" ו"וזכור את בוראיך".
צאצאיו

בנו הרב נחום זאב זיו, שניהל את התלמוד תורה בקלם לאחר פטירת אביו
בתו רחל גיטל, נישאה לדודנה הרב חיים יצחק זיו. לאחר פטירת הסבא מקלם עלו השניים עם הרבנית האלמנה לירושלים והתגוררו בחצר שטרויס. נפטרה בלי בנים.
בתו נחמה ליבה, נישאה לרב צבי הירש ברוידא. הייתה ידועה בחוכמתה ובקיאותה בתורה ובמוסר. נרצחה בטבח שביצעו הנאצים בקלם בשנת תש"א. היה לה בן אחד שנפטר בצעירותו.