stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלישת טורקיה לקפריסין
הערות שוליים

↑  נאום מקאריוס בעצרת הכללית של האומות המאוחדות - 19 ביולי 1974
↑  השוו גזיאנטפ
↑  כתבה ב-BBC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535186905171  LCCN: sh2003000122 
מבצע אטילה:
 הקו השחור – בשליטת הצבא הטורקי ב-22 ביולי 1974;
 הקו הירוק – החזית ב-30 ביולי 1974; 
 הקו הכחול – בשליטה טורקית ב-8 באוגוסט 1974; 
 הקו הכתום ("הקו הירוק") – קו הפסקת האש – קו הגבול בין קפריסין והרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין; 
 אוכלוסייה יוונית בכחול וטורקית בכתום
כותרת העיתון הטורקי "הירייט" מיום 14 באוגוסט 1974: "היום פמגוסטה היא שלנו". למטה משמאל: "ניקוסיה בוערת"
חלוקת האי מאז 1974
פייר לה מיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביוני 1899 ניס, צרפת 
 פטירה:  28 בדצמבר 1976 (בגיל 77) קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 
פייר לה מיר (בצרפתית: Pierre La Mure;‏ 15 ביוני 1909 – 28 בדצמבר 1976) היה סופר אמריקאי ממוצא צרפתי, שנודע כמחברם של רומנים ביוגרפיים.
ביוגרפיה

פייר לה מיר נולד בשנת 1909 בעיר ניס שבדרום צרפת. למד משפטים באוניברסיטה באקס-אן-פרובאנס ובסורבון של פריז. עד מלחמת העולם השנייה חי בצרפת, ואז היגר לארצות הברית.
לה מיר חיבר מגוון רומנים ביוגרפיים שזכו לפרסום ניכר ותורגמו לשפות רבות. ספרו הראשון, "מלך הלילה" (1937), עסק בחייו של איל ההון האמריקאי ג'ון ד. רוקפלר. ספרו "מולן רוז'" (Moulin Rouge), על חייו של הצייר הצרפתי אנרי דה טולוז-לוטרק, היה הצלחתו הגדולה הראשונה, והוא עובד ב-1952 לסרט אמריקאי בבימויו של ג'ון יוסטון, שזכה בשני פרסי אוסקר. עוד מספריו הידועים: "מעבר לתשוקה", על חייו של המלחין היהודי-גרמני פליקס מנדלסון-ברתולדי, ו"אור הירח" (1962), על המלחין הצרפתי קלוד דביסי.
פייר לה מיר נפטר בשנת 1976 בקליפורניה, בגיל 67.
מבחר מספריו

Pierre La Mure, The Moulin Rouge: A Novel Based on the Life of Henri De Toulouse-Lautrec , New York: Random House, 1950.
תרגום עברי: פיר לא-מור, מולין רוג': נובלה מבוססת על חייו של אנרי דה טולוז-לוטרק, תרגם מאנגלית: אריה ענבי, תל אביב: אנקור, 1953. (מהדורה ב: תשי"ד)
Pierre La Mure, Beyond Desire: A Novel Based on the life of Felix and Cecile Mendelssohn , New York: Random House, 1955.
תרגום עברי: פייר לה-מור, מעבר לתשוקה: רומן, עברית: שרה רזי, תל אביב: עירית, תשי"ט.
Pierre La Mure, Clair de Lune: A Novel about Claude Debussy , New York: Random House, 1962.
תרגום עברי: פייר לה-מור, אור הירח: סיפור חייו של קלוד דביוסי: רומן, עברית: ג. אריוך, תל אביב: מ. מזרחי ("מועדון הספר הטוב"), 1964.
פיאר לה מיר, סייגון קוראת, עברית: א. הלפרין, תל אביב: ספרי תמר ("מסתורין"), תשכ"ז 1967. (רומן על רקע מלחמת וייטנאם)
Pierre La Mure, Private Life of Mona Lisa, London: Collins, 1976.
הערות שוליים

↑  ביקורת: א. בן-זאב, מדוע קראו מיליונים את "מולן רוז'"?, מעריב, 28 באוגוסט 1953.
↑  סקירה: י. פ., "מעבר לתשוקה", חרות, 10 באפריל 1959.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263999205171  PLWABN: 9810638786505606  BIBSYS: 90624373  BNE: XX991180  BnF: cb11019763h (data)  CiNii: DA05186223  GND: 106257242  ISNI: 0000 0000 8104 3790  LCCN: n82159893  LNB: 000036005  NDL: 00446600  NKC: xx0003962  NLG: 132619  NTA: 068857330  SNAC: w6pc7k7n  SUDOC: 067116884  VIAF: 25085557   WorldCat (עם VIAF): 25085557 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסגת ריצ'רדסון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  הילדה ריצ'רדסון 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי טינדל 
 קואורדינטות:  67°20′00″S 67°21′00″W﻿ / ﻿67.3333°S 67.35°W﻿ / -67.3333; -67.35
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ריצ'רדסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ריצ'רדסון
 
פסגת ריצ'רדסון (באנגלית: Richardson Peak) היא פסגה בהרי טינדול, בחצי האי ארוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-4,915 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת לגדתו מזרחית של קרחון ואלו.
היסטוריה > גילוי הפסגה

הפסגה התגלתה בעת שצולמה מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1957.
האזור נחקר על ידי גאולוגים של הסקר האנטארקטי הבריטי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1980–1981.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הפסגה נקראת על שמה של הילדה ריצ'רדסון (Hilda Richardson), שהייתה מזכירת האגודה הגאולוגית הבריטית בין השנים 1953–1962, והמזכ"לית של האגודה הגאולוגית הבינלאומית החל משנת 1962.
שם זה ניתן בדומה לשמות אחרים בסביבת הפסגה, לציון משלחת הגאולוגים של הסקר האנטארקטי הבריטי שנערך באזור.
לקריאה נוספת

קורות חייה של הילדה ריצ'רדסון - עמ' 370.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
1 2 3 4 5 6  ההיסטוריה של חקר הפסגה ומתן שמה
↑  קורות חייה של הילדה ריצ'רדסון בעמ' 370
פייר לה דונה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במאי 1906 Domfront, צרפת 
 פטירה:  3 בינואר 1970 (בגיל 63) Saint-Masmes, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  לוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית, garage owner 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (16 ביוני 1997) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פייר לה דונה
 
פייר לה דונה (בצרפתית: Pierre Le Donné; ‏1906, דומפרון (Domfront) שבצפון-מערב צרפת – 1970, סן-מם (Saint-Masmes) שבצפון-מזרח צרפת) היה לוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים > פעילותו בתקופת מלחמת העולם השנייה

לאחר שהמוסך שלו הוחרם על ידי הגרמנים, היה לה דונה אחד ממייסדיה ומנהיגיה של רשת המחתרת ארנה (Groupe de Résistance d'Ernée), שהייתה אחת מרשתות המחתרת הצרפתית בצפון צרפת הכבושה בידי הנאצים. לה דונה פעל בעיר לאוואל שבצפון-מערב צרפת. בשנת 1943 גדל מאגר המגויסים של הרשת מכיוון שהגרמנים גייסו צרפתים רבים לעבודת כפייה בגרמניה (צר'), וצעירים צרפתים רבים ביקשו להתחמק מגיוס זה, שהיה במסגרת עבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. אחד משותפיו הבכירים במחתרת היה מישל רוסו (Michel Rousseau) שפעל בכפר סנט-פייר-דה-לנד (Saint-Pierre-des-Landes).
באוקטובר 1943 הציל לה דונה שלוש משפחות יהודיות, אותן שיכן בקרב שתי משפחות נוצריות. בני משפחות אלה שרדו עד שחרור האזור על ידי הארמייה השלישית של ארצות הברית באוגוסט 1944. בתקופה זו נתפסו רבים מחברי קבוצת המחתרת של לה דונה ועונו, אך הם לא הסגירו את יתר חברי הרשת, וקבוצת המחתרת שרדה.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עזב לה דונה עם בני משפחתו לקזבלנקה שבמרוקו ופתח מוסך. משם עבר לקונאקרי שבגינאה. שם הקים מטע בננה. בשנת 1960 גירש נשיא גינאה, אחמד סקו טורה (אנ'), את הצרפתים, ולה דונה שב לצרפת.
הנצחה

בשנת 1997 הוכר לה דונה, לאחר מותו, על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
פסגת שארם א-שייח' (2005)

פסגת שארם א-שייח' (בערבית: قمة شرم الشيخ) התקיימה ב-8 בפברואר 2005, כאשר המנהיגים של מדינת ישראל, הרשות הפלסטינית, מצרים וירדן התכנסו בעיירה שארם א-שייח', בקצה הדרומי של חצי האי סיני, במטרה להכריז על מחויבותם להביא לסופה של האינתיפאדה השנייה, אשר נמשכה למעלה מארבע שנים, החל מאוקטובר 2000. בוועידה השתתפו ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון; נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס; נשיא מצרים, חוסני מובארכ, ומלך ירדן, עבדאללה השני.
הרקע לפסגה

האינתיפאדה השנייה, אשר החלה באוקטובר 2000, הובילה ללמעלה מ-5,000 הרוגים פלסטינים וישראלים, וגבתה מחיר כבד מהכלכלה הישראלית והפלסטינית כאחד. מעגל אלימות חסר תקדים נמשך במרביתה של התקופה, פרט להודנה קצרת הימים בקיץ 2003.
בנובמבר 2004 מת יאסר ערפאת, האיש שנחשב על ידי רבים כיוזם האינתיפאדה וכגורם הראשי מאחוריה. בעקבות מותו נערכו ב-9 בינואר 2005 בחירות לראש הרשות הפלסטינית, בהן נבחר מחמוד עבאס, ראש ממשלת הרשות בעברו, כנשיא החדש וכיורשו של ערפאת בתפקיד. תחושת הרווחה בציבור הישראלי בעקבות מותו של ערפאת, אשר נחשב על ידי הישראלים כ"רב מרצחים", תדמיתו של עבאס כמנהיג מתון ופרגמטי ביחס לקודמו, ובעיקר צמצום משמעותי בפעולות הטרור הפלסטיני, הובילו להפחתת הפעילות הצבאית הישראלית בשטחי הרשות הפלסטינית, כמו גם לשורת צעדים הומניטריים מצד ישראל, בתיאום עם מדינות העולם ובגיבוי נשיא ארצות הברית דאז, ג'ורג' ווקר בוש, במטרה לסייע לתושבים הפלסטינים. כל אלה, יחד עם התיאום הביטחוני המחודש בין שני הצדדים, וכן הגיבוי של ארצות הברית, ירדן ומצרים, הובילו להחלטה על קיום הפסגה.
הפסגה

הפסגה החלה בסדרת פגישות שנערכו בין ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, לבין הנשיא מובארק, המלך עבדאללה ומחמוד עבאס, במה שהוגדר כפגישות המיועדות לעורר אמון בין הצדדים. בהמשך, כל המנהיגים, למעט המלך עבדאללה, הכריזו פומבית על מחויבותם להמשך המאמצים להרגיע את המצב בשטח ולהמשיך הלאה בתהליך השלום, בהתאם לעקרונות מפת הדרכים. כצעד מעורר אמון, הן ראש הממשלה שרון והן הנשיא עבאס הכריזו בסיכומיהם של הוועידה, על הפסקת הפעולות המזוינות כנגד הצד השני, במה שנועד להיות הסיום הרשמי של האינתיפאדה השנייה. כמו כן הודיעה ישראל כי תפעל באופן מיידי לשחרורם של מאות אסירים פלסטינים המוחזקים על ידה, כאשר בסופו של דבר שחררה ישראל 900 אסירים פלסטינים. בעקבות המהלך הודיעו מצרים וירדן כי יחזירו את שגריריהן לישראל, לאחר שהוחזרו במחאה על פעולותיה של ישראל במהלך האינתיפאדה השנייה.
הערות שוליים

↑  מבזק, ארה"ב מברכת על ועידת הפסגה בשארם א שייח, באתר nana10‏, 3 בפברואר 2005
↑  שירות גלובס, ‏ננעלה פסגת שארם: שרון ואבו מאזן הכריזו על הפסקת מעשי האלימות, באתר גלובס, 8 בפברואר 2005
↑  http://www.ips.gov.il/NR/rdonlyres/0947556F-F6D6-49C9-B878-AC8737F8EA1B/0/Asirim_bithony_2326.pdf
↑  שירות גלובס, ‏ננעלה פסגת שארם: שרון ואבו מאזן הכריזו על הפסקת מעשי האלימות, באתר גלובס, 8 בפברואר 2005
עמליה רוזנבלום

| --- | --- |

רוזנבלום, 2008
 לידה:  3 באפריל 1974 (בת 50) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק, ניו סקול 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (2007) 
 www.amaliarosenblum.com
 
עמליה רוזנבלום-בנאי (נולדה ב-3 באפריל 1974) היא פסיכולוגית, מטפלת זוגית, סופרת, עיתונאית ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה

רוזנבלום נולדה וגדלה ביפו. היא בתם של העיתונאי אדם ברוך והצלמת אריאלה שביד ואחותו של התסריטאי, הבמאי ומגיש הטלוויזיה עידו רוזנבלום.
בגיל 14 החלה לפרסם טור במקומון "תל אביב". בגיל 18 נסעה לניו יורק ללימודים ולא שירתה בצה"ל. היא סיימה תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה ואנתרופולוגיה בסיטי קולג' של ניו יורק. אחר כך המשיכה בלימודיה לתואר שני באנתרופולוגיה באוניברסיטת ניו סקול בניו יורק, בנוסף קיבלה תואר שני נוסף בפסיכולוגיה ודוקטורט בפסיכולוגיה חברתית - אף הם מאוניברסיטת ניו סקול בניו יורק. עבודת הדוקטורט שלה, בהדרכת יובל נריה, עסקה בקשר בין הגירה, אפליה והסיכון להפרעת דחק פוסט-טראומטית בקרב חיילי צה"ל. במסגרת לימודי הדוקטורט, ובטרם חזרתה לישראל, השלימה רוזנבלום את הלימודים במגמה הקלינית[דרוש מקור], והשתלמה במרכז הרפואי בית ישראל בניו יורק במחלקה הפסיכיאטרית-גריאטרית וכן באשפוז יום.
בשנת 2004 לאחר שנים ארוכות בארצות הברית חזרה רוזנבלום לישראל. למדה שנתיים במסגרת התוכנית להכשרת מטפלים זוגיים ומשפחתיים באוניברסיטת תל אביב, ולמדה טיפול זוגי ממוקד רגש במסגרת הכשרת ה-ICEEFT בבית הספר לפסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה. היא המטפלת הזוגית הראשונה בישראל המוסמכת לטיפול זוגי ממוקד-רגש על ידי ה-ICEEFT.
בשנת 2004 פורסם ספרה הראשון, הרומן "ונדמה שהכל אפשרי". בשנת 2006 ראה אור ספרה השני "עד קצה המושב", רומן לבני נוער שתורגם לשפות זרות, וזכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער. בשנת 2007 התפרסם ספרה השלישי "ללא מלים: התרבות הישראלית בראי השפה", אותו כתבה עם צבי טריגר. ביוני 2014 ראה אור ספרה הרביעי "זאת עם הכתם השחור" (הוצאת זמורה ביתן), אף הוא רומן לבני נוער, שעוסק בהשפעתם של גירושים על ילדים. הספר ראה אור בגרמניה ב-2016. בדצמבר, 2019 ראה אור הרומן "זמן שאול" (הוצאת כתר), העוסק בסופר נחשב וכריזמטי שמקבל הזדמנות לחתום על "עסקה עם השטן" כדי לחזור לפסגה, אבל ככל שהוא מתקרב יותר לצמרת, כך הוא מתדרדר ומסתבך יותר, באופן שמרחיק אותו גם ממי שאוהב אותו וגם מהתהילה.
פרסמה סיפורים קצרים בכתב העת "מסמרים" (גיליון "בעתיד"), ובאוקטובר 2015 בגיליון מס' 3 של "גרנטה בעברית", (גיליון "קרוב לבית"). מלמדת כתיבה במסגרת סדנאות הכתיבה של "בית אריאלה" ועיריית תל אביב.
רוזנבלום היא מטפלת זוגית ומשפחתית, וטיפלה באופן קבוע בנשים במסגרת אגודת "סלעית", המסייעת לנשים לצאת ממעגל הזנות והסמים. במסגרת "סלעית" הנחתה גם טיפול קבוצתי בדגש ביבליותרפי למכורות לשעבר. היא מעבירה הרצאות הן בנושא הטיפול בכתיבה והן בתחום הטיפול הזוגי.
כותבת בלוג בשם "תאוריית הקשר" שמתפרסם באתר "הארץ", בו היא מפרסמת רשימות בנושא טיפול זוגי ומקצועי.
ב-2011 יצרה, במשותף עם שחר ברלוביץ', את סדרת הטלוויזיה "2.3 בשבוע", שעסקה בזוגות המשתתפים במחקר על מיניות ואינטימיות, ובה הודגש הרקע הפסיכולוגי של רוזנבלום. הסדרה שודרה בערוץ 10.
רוזנבלום שימשה כתסריטאית הסדרה "החדש של עומרי גורדון", אשר שודרה החל מאוגוסט 2015 בשידורי קשת. היא כתבה אותה במשותף עם אחיה, עידו רוזנבלום, ועם אסף שלמון.
במאי 2018, שודר ב-HOT8 הסרט "סוכני הזיכרון", שביימה יחד עם אחיה עידו, על אביהם אדם ברוך.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הייתה נשואה לבמאי אסף ברנשטיין ולהם בת אחת. משנת 2007 היא בזוגיות עם הזמר והמוזיקאי יובל בנאי (סולן להקת משינה) ובפברואר 2013 נולד בנם המשותף. בפברואר 2017 נישאו רוזנבלום ובנאי בניו יורק. הם מתגוררים בנווה צדק שבתל אביב.
ספריה

ונדמה שהכל אפשרי, כתר ספרים, 2004
עד קצה המושב, כתר ספרים, 2006
ללא מילים - התרבות הישראלית בראי השפה עם צבי טריגר, דביר הוצאת ספרים, 2007
זאת עם הכתם השחור, כנרת זמורה-דביר, 2014
זמן שאול, כתר ספרים, 2019
הערות שוליים

↑  מס' רישיון 27-137184
↑  שירי לב-ארי, איך הפסקתי למרוד והתחלתי לאהוב את הייחוס המשפחתי, באתר הארץ, 19 במאי 2006
↑  עמליה רוזנבלום, "המוח לא בנוי לשאת רמות גבוהות של איום עמום לאורך זמן. זה סוחט", באתר הארץ, 6 באפריל 2020
↑  ונדמה שהכל אפשרי, באתר "עברית";
מרב מנוח, צי'קליט, באתר nrg‏, 1 בספטמבר 2004
↑  רונית רוקאס, קבלו כמה עצות מגולדה, כלבה אינטלקטואלית, באתר הארץ, 5 ביוני 2006
↑  נימוקי השופטים להענקת פרס זאב לעמליה רוזנבלום על ספרה "עד קצה המושב", ספרות ילדים ונוער, שנה 33, חוברת 2, יולי 2007, עמ' 6
↑  סיגל נאור פרלמן, מה שישראלים עושים בלשון, באתר הארץ, 28 במאי 2007;
גלעד סרי לוי, ללא מלים – על ספרם החדש של צבי טריגר ועמליה רוזנבלום, 19 ביולי 2007;
צור ארליך, נגד התנהלות ונגד התנחלות. על 'ללא מילים', 8 בינואר 2010
↑  זאת עם הכתם השחור, באתר "עברית";
מרים מונדרי, החברה מהפלנטה האחרת, באתר "אנימלס"
↑  "תאוריית הקשר" - הבלוג של עמליה רוזנבלום בנושא טיפול זוגי ומשפחתי, באתר "הארץ"
↑  2.3 בשבוע, באתר "נענע10;
אריאנה מלמד, "2.3 בשבוע": מין אמין, באתר ynet, 1 באוגוסט 2011;
פז חסדאי‏, "2.3 בשבוע": אין ציצים, יש דרמה, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2011
↑  רן בוקר, בן נולד ליובל בנאי ולעמליה רוזנבלום, באתר ynet, 10 בפברואר 2013
↑  יוני פרוים, מזל טוב: יובל בנאי ועמליה רוזנבלום נישאו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 6 בפברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300489905171  BnF: cb15527988j (data)  GND: 133214095  ISNI: 0000 0000 7847 6675  LCCN: no2005005635  NTA: 305169580  SUDOC: 081408501  VIAF: 38100590   WorldCat (עם VIAF): 38100590
פייר לון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  ברגן
 שטח:  13.529703 קמ"ר
 גובה:  21 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  34,927 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  40°56′09″N 74°07′03″W﻿ / ﻿40.9358°N 74.1175°W﻿ / 40.9358; -74.1175 
 אזור זמן:  UTC -5
 https://www.fairlawn.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פייר לון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פייר לון(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפייר לון(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפייר לון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פייר לון (באנגלית: Fair Lawn) הוא יישוב במחוז ברגן, ניו ג'רזי הנכלל במטרופולין ניו יורק. בשנת 2010 גרו ביישוב 32,457 תושבים, עלייה של 2.6% מ-31,637 שגרו בו בשנת 2000.
המוטו של פייר לון הוא ”מקום נהדר לבקר בו ומקום טוב יותר לחיות בו”. פייר לון דורגה כאחד מעשרת המקומות הטובים ביותר לחיות בניו ג'רזי.
גאוגרפיה

על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח היישוב עמד על 13.47 קמ"ר, מתוכם 13.31 קמ"ר של אדמה ו-0.16 קמ"ר של מים.
היישוב גובל בעיר פטרסון ממערב.
גיוון אתני

לפייר לון יש מסורת רבת שנים של גיוון אתני וסובלנות לאנשים בני עדות ואמונות דתיות שונות. ההגירה המתמדת מאירופה, מאסיה ומאמריקה הלטינית הפכה את פייר לון לכור היתוך בינלאומי, ומעל 50 שפות וניבים מדוברים ביישוב.
פייר לון הייתה מרכז לתרבות יהודית במשך כמה עשורים. מאז תחילת שנות האלפיים האוכלוסייה היהודית האורתודוקסית גדלה משמעותית והחליפה את היהודים הלא-אורתודוקסים שמספרם ירד. לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, החלו יהודי רוסיה להגר לפייר לון. האוכלוסייה היהודית האמריקאית של פייר לון היוותה לפחות שליש מהאוכלוסייה במשך מספר עשורים. לאחר מכן החלה הגירה של רוסים אורתודוקסים. כיום למעלה מ-10% מאוכלוסיית היישוב היא ממוצא רוסי, הגבוה מבין כל היישובים בניו ג'רזי, וגוברת עם המשך הגירתם של רוסים אמריקאים מברוקלין. בפייר לון יש גם את הקהילה הגדולה של אמריקאים ישראלים במחוז ברגן. ב-22 בנובמבר 2015 חגגה אגודת ההיסטוריה היהודית של צפון ג'רזי את הפתיחה של משכן הקבע שלה בפייר לון, לאחר ששכנה במקומות שונים, בעיקר בפטרסון השכנה, בעשורים הקודמים.
הערות שוליים

↑  Municipalities Sorted by 2011-2020 Legislative District, New Jersey Department of State. Accessed February 1, 2020.
↑  Sheingold, Dave. "Fair Lawn: Change from the 1990 to 2010 census" (אורכב 14.08.2011 בארכיון Wayback Machine), The Record, February 6, 2011. Accessed November 5, 2013.
↑  Leggate, Jim. "Fair Lawn Ranked No. 7 in NJ For Job SeekersFair Lawn has received numerous accolades this year.", Fair Lawn - Saddle Brook Patch, November 19, 2013. Accessed November 1, 2014. "Fair Lawn's motto is that it's 'a great place to visit and a better place to live.'"
↑  Grigson, Natalie. "The 10 Best Places To Live In New Jersey; When it comes to embodying everything the Garden State has to offer, these 10 cities do it best.", Movoto Blog. Accessed November 2, 2014.
↑  Strunsky, Steve. "In Fair Lawn, Getting to Know a New Language and a New Land; On The Map", The New York Times, July 7, 1996. Accessed May 18, 2012. "They arrived in Fair Lawn strangers in a strange land, Jews from Russia who have carved out a shtetl among the other 30,500 residents of this Bergen County suburb."
↑  Israeli Ancestry by City. EPodunk. Accessed July 22, 2014.
↑  Wyrich, Andrew. "Jewish Historical Society museum opens in permanent Fair Lawn home", The Record, November 22, 2015, backed up by the Internet Archive as of March 5, 2016. Accessed September 16, 2017. "After nearly four decades of bouncing between different headquarters, the Jewish Historical Society of North Jersey celebrated the grand opening of a 'permanent home' in Fair Lawn on Sunday."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564529705171  LCCN: n82056078  MusicBrainz: b0dbb510-ec38-42d0-984a-f4ac74501ce6  VIAF: 150116860   WorldCat (עם VIAF): 150116860
פרס המוזיקה של MTV אירופה למראה הטוב ביותר

להלן רשימת הזוכים והמועמדים לפרסי המוזיקה של MTV אירופה למראה הטוב ביותר.
שנות ה-2010

| שנה | אמן |
| --- | --- |
2012: 
2012: טיילור סוויפט
2012: ג'ק וייט
2012: אייסאפ רוקי
2012: ריהאנה
2012: ניקי מינאז'
2013: 
2013: הארי סטיילס
2013: ליידי גאגא
2013: ג'סטין טימברלייק
2013: ריהאנה
2013: ריטה אורה
2014: 
2014: קייטי פרי
2014: טיילור סוויפט
2014: איגי אזליה
2014: ניקי מינאז'
2014: ריטה אורה
2015: 
2015: ג'סטין ביבר
2015: טיילור סוויפט
2015: ניקי מינאז'
2015: ריטה אורה
2015: מאקלמור וראיין לואיס
2016: 
2016: ליידי גאגא
2016: ביבי רקסה
2016: סיה
2016: ריהאנה
2016: ביונסה
2017: 
2017: זאין
2017: טיילור סוויפט
2017: דואה ליפה
2017: הארי סטיילס
2017: ריטה אורה
2018: 
2018: ניקי מינאז'
2018: קארדי בי
2018: דואה ליפה
2018: מיגוס
2018: פוסט מאלון
2019: 
2019: הלסי
2019: ג'יי באלווין
2019: ג'יי באלווין
2019: ליזו
2019: רוסליה
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה |
| --- | --- | --- |
| טקסים | 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| קטגוריות מרכזיות | שיר • קליפ • שיתוף פעולה • אמן • מופע החדש • פופ • אלקטרוני • רוק • אלטרנטיבי • היפ הופ • לטיני • ‏R&B • מופע חי • מופע הפוש • מעריצים הגדולים ביותר • קיי פופ • וידאו קליפ למטרה טובה • הקליפ הארוך הטוב ביותר • מופע המטהוורס הטוב ביותר |  |
| קטגוריות אזוריות | אוסטרליה • אפריקה • בלגיה • ברזיל • קנדה • קריבי • צרפת • גרמניה • סין • הונגריה • הודו • ישראל • איטליה • יפן • קוריאה • אמריקה הלטינית – צפון • אמריקה הלטינית – מרכז • אמריקה הלטינית – דרום • הולנד • ניו זילנד • המדינות הנורדיות • פולין • פורטוגל • רוסיה • דרום מזרח אסיה • ספרד • שווייץ • בריטניה ואירלנד • ארצות הברית |  |
| קטגוריות עבר | אלבום • זמר • זמרת • מראה • עולמי • להקה • אייקון עולמי |  |
פרס בוכמן

| --- | --- |
 תיאור:  פרס ליצירה העוסקת בשואה
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  יד ושם 
 תקופת הפרס:  1988–2006 (כ־18 שנים) 
 נקרא על שם:  יעקב בוכמן
 
פרס בוכמן, "פרס הזיכרון" של הקרן ע"ש יעקב בוכמן לזכר אשתו ובתו שנספו בשואה, הוענק על ידי יד ושם מדי שנה ליוצרים בתחומי הספרות, המחקר האקדמי והאמנות, שיצירתם עוסקת בתחום השואה. הקרן ממנה מוענק הפרס נוסדה בשנת 1988 בפריז, במסגרת "הקרן לזכר השואה" שמושבה בצרפת. הפרס הוענק עד אמצע שנות ה-2000.
מזוכי הפרס

| שנה | פרס לחוקר | פרס לסופר | פרס לאמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | שלמה אהרונסון | חנוך ברטוב |  |
| 2005 | מיכל אונגר | אלונה פרנקל |  |
| 2004 | יצחק ארד |  |  |
| 2003 |  | ליזי דורון |  |
| 2001 |  | אמיר גוטפרוינד |  |
| 2002 | פרופ' אריה כוכבי | חנה יבלונקה |  |
| 2000 | נחום בוגנר |  |  |
| 1999 |  | ליליאן אטלן |  |
| 1995 |  | אידה פינק |  |

זוכים נוספים בפרס: רות בונדי.
הערות שוליים

↑  הענקת פרס בוכמן, 2004, באתר יד ושם
↑  על ארד, באתר יד ושם
↑  ציפי שוחט, "פרס הזיכרון" לחנה יבלונקה ולאריה כוכבי, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2002
↑  על נחום בוגנר, באתר יד ושם
↑  אודות אינה פינק, באתר יד ושם
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסגת ריגס (איי שטלנד הדרומיים)

ערך זה עוסק בהר באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אימאון 
 קואורדינטות:  63°02′08″S 62°36′50″W﻿ / ﻿63.035555555556°S 62.613888888889°W﻿ / -63.035555555556; -62.613888888889
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת ריגס(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת ריגס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת ריגס(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת ריגס
 
המיקום של האי סמית' באיי שטלנד הדרומיים.
פסגת ריגס (באנגלית: Riggs Peak; בבולגרית: връх Ригс) היא פסגה ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,690 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 2.38 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת נאופיט; 5.4 קילומטרים דרומית - מערבית להר פוסטר; ו- 8.6 קילומטרים צפונית-מזרחית לכף ג'יימס.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון לטניצה שמדרום לה, ומעל קרחון גראמאדה שמדרום-מזרח לה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי חוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם המיסיונר האמריקאי והבלשן אליאס ריגס (Elias Riggs), אשר תרם באופן משמעותי לתחייה הלאומית הבולגרית, וארגן את ההדפסה וההפצה של התרגום הראשון (תרגום מאת הנאופיט של רילה - "Неофит Рилски") של התנ"ך לבולגרית מודרנית.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)