stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
על הקו
תקציר העלילה

נורית כהן (ענת וקסמן) היא נהגת אוטובוס בקריית שמונה. לה ולבעלה יוסי (אייל רוזלס) יש שני ילדים - הילה (רעות כחלון) וזוהר (עידו פוטס). יוסי מחליף עבודות היות שברוב הזמן הוא מובטל. עול הפרנסה נופל על נורית. יוסי מבלה יותר זמן איכות עם הילדים והם נקשרים אליו יותר.
נורית מחליטה לעשות שינוי בחייה, להיפרד מיוסי, לשכור דירה בתל אביב ולעבור לשם עם הילה וזוהר. יוסי נשאר בקריית שמונה ובטוח שכעבור זמן הם יחזרו אליו.
נורית שוכרת דירה זולה ברחוב ישראל מסלנט בשכונת שפירא. היא נפגשת עם עובד חברת דן, אבשלום (נתן זהבי) שעורך לה נסיעת מבחן, מקבל אותה לעבודה ובמשך הזמן מנסה להתחיל אתה.
העבודה בדן שוחקת אותה, היא חוזרת עייפה ומותשת, הילדים מוזנחים וכן הדירה. במצב של חוסר ברירה היא מפרסמת מודעות ברחובות השכונה בבקשה לעוזרת בית ללא תשלום תמורת דיור ואוכל חינם.
מגיעה אליה צעירה שחורה (נתתי מושש), בתחילה נרתעת נורית מלהעסיק אותה אבל לאחר מספר ימים היא נשברת וכשהיא רואה אותה שוב, היא מציעה לה לבוא ולגור אתה ועם ילדיה. הילדים מקבלים אותה בתחילה בהסתייגות אבל אחר כך מתחילים לחבב אותה. שמה מושידי והיא עובדת זרה מניגריה שם נמצא בנה היחיד. לפרנסתה היא עובדת ניקיון בבית החולים איכילוב וגם תופרת בגדים ומוכרת אותם.
היחסים בין נורית למושידי מתהדקים, הן יוצאות לבלות בשפת הים ואחר כך מתפתחים ביניהן יחסים אינטימיים והן שוכבות יחד במיטה אחת. מצב רוחה של נורית משתפר עד שיום אחד מגלה הילה את שתיהן במיטה ומוסרת זאת ליוסי.
יוסי מגיע ומאיים על נורית שתיתן לו מיד את הילדים אחרת יפרסם ברבים על יחסיה עם מושידי. נורית מודיעה לה בכאב על הפסקת יחסיהם. מושידי יורדת לרחוב, נעצרת על ידי משטרת ההגירה ומגורשת לניגריה.
נורית נשארת לבד בדירה אך לא יכולה לשאת זאת. היא חוזרת לדירה נפרדת בקריית שמונה כדי להיות שוב עם ילדיה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ענת וקסמן | נורית כהן |  |
| אייל רוזלס | יוסי כהן |  |
| נתתי מושש | מושידי |  |
| נתן זהבי | אבשלום |  |
| רעות כחלון | הילה כהן |  |
| עידו פוטס | זוהר כהן |  |
עונת 1953/1954 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  13 בספטמבר 1953 – 25 באפריל 1954 (225 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  ריאל מדריד
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  844 (3.52 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה אלפרדו די סטפנו   (27 שערים)
 → 1952/19531954/1955 ←
 
עונת 1953/1954 הייתה העונה ה-23 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-13 בספטמבר 1953 והסתיימה ב-25 באפריל 1954.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 עברו בסוף העונה לליגת המשנה במקום שתי קבוצות מליגת המשנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שהגיעו למקום 2-3 בכל אחד מהבתים של ליגת המשנה, השתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות שזכו במקום 13-14 בליגה הבכירה. שתי הקבוצות החזקות ממשחקי המבחן ישחקו בעונת 1954/1955 בליגה הבכירה.
מליגת המשנה עלו ריאל אוביידו, ספורטינג חיחון, אוססונה וריאל חאאן.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון.
ריאל אוביידו וספורטינג חיחון ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. בעקבות משחקי המבחן גם אוססונה וריאל חאאן ירדו לליגת המשנה. כתוצאה מכך, כל ארבע הקבוצות שעלו לליגה הבכירה בהתאם לתוצאות העונה הקודמת, ירדו בחזרה לליגת המשנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים

בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP, אלפרדו די סטפנו (ארגנטינה ארגנטינה), שחקן ריאל מדריד זכה בתואר מלך השערים עם כיבוש 27 שערים ב-28 משחקים וקיבל "פרס פיצ'יצ'י". זאת הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של הליגה שאזרח זר זכה בתואר מלך השערים של הליגה הספרדית.
חואן איגנסיו אוטרו מדפורטיבו לה קורוניה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 35 שערים ב-25 משחקים.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ריאל מדריד | 30 | 17 | 6 | 7 | 72 | 41 | 31 | 40 | זכייה באליפות |
| 2 | ברצלונה | 30 | 16 | 4 | 10 | 74 | 39 | 35 | 36 |  |
| 3 | ולנסיה | 30 | 14 | 6 | 10 | 69 | 51 | 18 | 34 | זכייה בגביע חנרליסימו |
| 4 | אספניול | 30 | 14 | 6 | 10 | 50 | 36 | 14 | 34 |  |
| 5 | סביליה | 30 | 15 | 2 | 13 | 57 | 49 | 8 | 32 |  |
| 6 | אתלטיק בילבאו | 30 | 12 | 8 | 10 | 54 | 44 | 10 | 32 |  |
| 7 | דפורטיבו לה קורוניה | 30 | 13 | 5 | 12 | 41 | 46 | 5- | 31 |  |
| 8 | ראסינג סנטנדר | 30 | 12 | 7 | 11 | 53 | 61 | 8- | 31 |  |
| 9 | אתלטיקו מדריד | 30 | 11 | 7 | 12 | 57 | 47 | 10 | 29 |  |
| 10 | ריאל סוסיאדד | 30 | 11 | 7 | 12 | 44 | 58 | 14- | 29 |  |
| 11 | סלטה ויגו | 30 | 12 | 5 | 13 | 47 | 54 | 7- | 29 |  |
| 12 | ריאל ואיאדוליד | 30 | 12 | 5 | 13 | 50 | 60 | 10- | 29 |  |
| 13 | אוססונה | 30 | 12 | 4 | 14 | 46 | 54 | 8- | 28 | משחקי המבחן, ירדה ליגה |
| 14 | ריאל חאאן | 30 | 11 | 6 | 13 | 55 | 70 | 15- | 28 | משחקי המבחן, ירדה ליגה |
| 15 | ריאל אוביידו | 30 | 8 | 6 | 16 | 31 | 53 | 22- | 22 | ירדה ליגה |
| 16 | ספורטינג חיחון | 30 | 7 | 2 | 21 | 44 | 81 | 37- | 16 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה אלפרדו די סטפנו | ריאל מדריד | 28 |
| 2 | הונגריה (1949–1956) לאסלו קובאלה | ברצלונה | 23 |
| 3 | הולנד פאס וילקס | ולנסיה | 18 |
| 4 | ספרד (1945-1977) אדריאן אסקודרו | אתלטיקו מדריד | 16 |
| 5 | ארגנטינה רוקה אולסן | ריאל מדריד | 15 |
| 6 | ספרד (1945-1977) פהיניו | דפורטיבו לה קורוניה | 14 |
| 6 | ספרד (1945-1977) חוסטו טחדה | ברצלונה | 14 |
| 8 | ספרד (1945-1977) סבינו אנדונוי | אוסאסונה | 13 |
| 8 | ספרד (1945-1977) לואיס מולוני | ריאל מדריד | 13 |
| 8 | ספרד (1945-1977) לורן | סביליה | 13 |
סיקסטן ירנברג

אדי סיקסטן ירנברג (בשוודית: Edy Sixten Jernberg;‏ 6 בפברואר 1929 – 14 ביולי 2012) היה גולש סקי למרחקים שוודי. במהלך הקריירה הבינלאומית שלו, שנמשכה בין אליפות העולם בסקי נורדי בפאלון ב-1954, עד אולימפיאדת אינסברוק (1964), זכה ב-9 מדליות במשחקים האולימפיים, 4 מתוכן מוזהבות, וב-6 מדליות באליפויות העולם, מתוכן 4 מוזהבות. הישגים אלה מציבים אותו כאחד מגדולי האתלטים השוודים בכל הזמנים, וכשוודי המעוטר בתולדות משחקי החורף האולימפיים.
פואה מצויה

| פואה מצויה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: פואתיים
סוג:: Rubia
מין:: פואה מצויה
שם מדעי
 Rubia tenuifolia ‏ד'אורוויל, 1822
פואה מצויה (שם מדעי: Rubia tenuifolia) היא מטפס בעל ענפים ועלים מחוספסים, הערוכים בדורים של ארבעה עלים בכל דור.
מאפיינים

בשטחי בתה (שדה בלתי מעובד) הוא גדל כשיח סבוך בתוך עצמו, שגובהו 30-70 ס"מ, ואילו בחורש וביער הוא שולח גבעולים ארוכים בעלי זיפים, ומטפס בעזרתם עד צמרות העצים הסמוכים.
לגבעולים חתך מרובע, והעלים מוארכים ואליפטיים, גלדניים וצבעם ירוק כהה. צבע הפרח קרם צהבהב וכותרתו גלגלית חסרת צינור. הפרי הוא ענבה שחורה עסיסית, שקוטרה 4 מ"מ והיא מבשילה כבר בחודש יוני. הפרי נאכל על ידי ציפורים שמפיצות את הזרעים למרחק. כל המינים בישראל בסוג פואה הם רב שנתיים, הסוג כולל בישראל את המינים פואה מצויה, פואת הצבעים ופואת דנה (בירדן).
היא והקיסוסית הן המטפסים הנפוצים ביותר בחורש ובבתה בכל רחבי החבל הים תיכוני. בעבר השתמשו בפרי הפואה כמקור לצבע, ושורשי הצמח משמשים תרופה לחיזוק העצמות ולהמסת אבני כליות. פואה מצויה היא מין קרוב לפואת הצבעים, שמשורשיה הפיקו בעבר צבע שני. פואת הצבעים נדירה מאוד בישראל ונתונה בסכנת הכחדה, והיא גדלה כיום אך ורק בגאון הירדן ליד בית שאן ובירושלים.
פואה קילואה

פואה קילה קילואה (באנגלית: Pua Kele Kealoha;‏ 14 בנובמבר 1902 – 29 באוגוסט 1989) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם.
ביוגרפיה

קילואה נולד בוואיאלואה, הוואי.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה קילואה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.6 דקות  אחרי דיוק קהנמוקו שהשווה את שיא העולם (1:01.4 דקות) ולפני ויליאם הריס (1:03.0 דקות), שניהם מארצות הברית ובמדליית זהב במשחה שליחים 200×4 מטר חופשי ביחד עם דיוק קהנמוקו, פרי מקגיליוורי ונורמן רוס בשיא עולם חדש של 10:04.4 דקות, לפני אוסטרליה (10:25.4 דקות) ובריטניה (10:37.2 דקות). באותם משחקים אולימפיים השתתף וורן קילואה שזכה במדליית זהב, אך לשניים אין קשר משפחתי.
עונת 1952/1953 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  14 בספטמבר 1952 – 3 במאי 1953 (232 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  ברצלונה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  935 (3.9 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ספרד (1945–1977) תלמו סארה   (24 שערים)
 → 1951/19521953/1954 ←
 
עונת 1952/1953 הייתה העונה ה-22 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-14 בספטמבר 1952 והסתיימה ב-3 במאי 1953.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שכו במקום 2-3 בכל אחת מהבתים של ליגת המשנה ישתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות שזכו במקום 13-14 בליגה הבכירה. שתי קבוצות החזקות ממשחקי המבחן ישחקו בעונת 1953/1954 בליגה הבכירה.
מליגת המשנה עלו ריאל אוביידו, סלטה ויגו, דפורטיבו מאלגה וסרגוסה.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם השישית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו.
דפורטיבו מאלגה וסרגוסה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. "אספנה אינדוסטריאל" זכתה במקום השני במשחקי המבחן, אך לא יכלה לעלות לליגה הבכירה בהיותה קבוצת-בת של ברצלונה. בהתאם לכך, בעקבות דפורטיבו לה קורוניה וסלטה ויגו שזכו במשחקי המבחן במקום ה-1 וה-3 נותרו בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים

בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP, תלמו סארה שחקן אתלטיק בילבאו זכה בתואר מלך השערים עם כיבוש 24 שערים ב-29 משחקים. זאת בפעם החמישית בקריירה. החל מעונה זו עיתון ספורט MARCA החל להעניק "פרס פיצ'יצ'י" למלך השערים.
מרסל דומינגו (צרפת צרפת) מאספניול היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 34 שערים ב-27 משחקים. הוא הגיע להישג זה בפעם השנייה בקריירה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברצלונה | 30 | 19 | 4 | 7 | 82 | 43 | 39 | 42 | זכייה באליפות ובגביע חנרליסימו |
| 2 | ולנסיה | 30 | 16 | 8 | 6 | 66 | 42 | 24 | 40 |  |
| 3 | ריאל מדריד | 30 | 18 | 3 | 9 | 67 | 49 | 18 | 39 |  |
| 4 | אספניול | 30 | 16 | 4 | 10 | 64 | 40 | 24 | 36 |  |
| 5 | סביליה | 30 | 16 | 2 | 12 | 70 | 57 | 13 | 34 |  |
| 6 | אתלטיק בילבאו | 30 | 14 | 4 | 12 | 83 | 52 | 31 | 32 |  |
| 7 | ספורטינג חיחון | 30 | 11 | 8 | 11 | 39 | 54 | 15- | 30 |  |
| 8 | אתלטיקו מדריד | 30 | 13 | 4 | 13 | 65 | 70 | 5- | 30 |  |
| 9 | ריאל אוביידו | 30 | 12 | 5 | 13 | 63 | 62 | 1 | 29 |  |
| 10 | ריאל סוסיאדד | 30 | 10 | 8 | 12 | 54 | 61 | 7- | 28 |  |
| 11 | ראסינג סנטנדר | 30 | 11 | 5 | 14 | 46 | 61 | 15- | 27 |  |
| 12 | ריאל ואיאדוליד | 30 | 10 | 5 | 15 | 48 | 54 | 6- | 25 |  |
| 13 | סלטה ויגו | 30 | 10 | 5 | 15 | 54 | 69 | 15- | 25 | משחקי המבחן |
| 14 | דפורטיבו לה קורוניה | 30 | 9 | 6 | 15 | 49 | 78 | 29- | 24 | משחקי המבחן |
| 15 | דפורטיבו מאלגה | 30 | 10 | 2 | 18 | 47 | 69 | 22- | 22 | ירדה ליגה |
| 16 | סרגוסה | 30 | 6 | 5 | 19 | 38 | 74 | 36- | 17 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד (1945-1977) תלמו סארה | אתלטיק בילבאו | 24 |
| 2 | ספרד (1945-1977) מורנו | ברצלונה | 22 |
| 3 | ספרד (1945-1977) אדריאן אסקודרו | אתלטיקו מדריד | 21 |
| 3 | ספרד (1945-1977) ז'וליאן ארקס | אספניול | 21 |
| 5 | ספרד (1945-1977) סילבסטר איגואה | ריאל סוסיאדד | 20 |
| 6 | ספרד (1945-1977) פהיניו | ריאל מדריד | 19 |
| 6 | ספרד (1945-1977) הרמידיטה | סלטה ויגו | 19 |
| 8 | ספרד (1945-1977) חואן ארסה | סביליה | 16 |
| 8 | ספרד (1945-1977) מנואל בדנס | ולנסיה | 16 |
| 8 | ארגנטינה פדרו סארה | ריאל אוביידו | 16 |
על הקצה (סרט, 2020)

| --- | --- |

 שחקנים ראשיים:  סבטלנה חודצ'נקובה סטסיה מילוסלבסקאיה סרגיי פוסקפליס
 צילום:  מיכאיל מילאשין 
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  רוסיה 26 בנובמבר 2020 אסטוניה 27 בנובמבר 2020
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ספורט 
 הכנסות:  76 מיליון רובל
 דף הסרט ב־IMDb
 
על הקצה (ברוסית: На острие) הוא סרט קולנוע רוסי משנת 2020 מסוגת דרמה ספורטיבית, בבימויו של אדוארד בורדוקוב ובכיכובן של סבטלנה חודצ'נקובה, סטסיה מילוסלבסקאיה וסרגיי פוסקפליס. בצילומים השתתף גם פאבל קולובקוב בהופעת קמע.
הפצת הסרט תוכננה ל-26 במרץ 2020, אך בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הפצתו נדחתה ל־26 בנובמבר 2020.
עלילה

הסייפת הטובה בעולם, אלכסנדרה פוקרובסקאיה, היא ספורטאית מפורסמת, עשירה ומאושרת. כדי להירשם בהיסטוריה נותר לה רק עוד צעד אחרון - לזכות בזהב אולימפי. אבל קירה יגורובה בת התשע-עשרה, ילדה מהפרובינציה שכבשה את מוסקבה, חוסמת את דרכה. קירה מנצחת בכל התחרויות והופכת לתקוותה החדשה של המדינה לזכייה במדליה אולימפית, היא צעירה ויפה ומצטלמת לשערי המגזינים הגדולים ומטרתה היא לתפוס את מקומה של פוקרובסקאיה ולרשת אותה בתור הסייפת הטובה בעולם. קרב נואש מתחיל ביניהן, לא רק בטורנירים רשמיים, אלא גם בחיים האמיתיים, שניהן אובססיביות להצליח ונראה ששום דבר לא יעצור אותן. העולם כולו, בנשימה עצורה, צופה בנצנוץ הלהבים החד וברור כשנראה שהמאבק הזועם הזה בין השתיים כבר הרחיק לכת יותר מדי...
שחקנים ודמויות

סבטלנה חודצ'נקובה – אלכסנדרה פוקרובסקאיה, סייפת נודעת
סטסיה מילוסלבסקאיה – קירה אגורובה, סייפת צעירה מהפרובינציה
סרגיי פוסקפליס - מאמנה של אלכסנדרה
אלכסיי ברבש
יבגני סיטיי
סופיה ארנסט
הילדה כרמן – אלינה
אלכסיי דיאצ'קוב
כריסטינה קוצ'רנקו – מרגריטה
לסיה קודריאשובה – ליובוב אנדרייבנה
אלברט ברטוש – חבר כבוד של איגוד הסיף הבינלאומי
פאבל אנטולייביץ' קולובקוב – הופעת קמע
סיריל דגטיאר
מריה קיסליובה
הערות שוליים

↑  על הקצה באתר Kinometro.ru
↑  קדימון הסרט ביוטיוב (ברוסית)
↑  נתוני הכנסות, קרן הקולנוע הרוסי
↑  Константин Глыба (2018-05-15). "Фильм «На острие»: Светлана Ходченкова посадит на лезвие молодую соперницу". Аргументы и факты.
↑  "На острие". Бюллетень кинопрокатчика. אורכב מ-המקור ב-2019-12-10. נבדק ב-2020-04-17.
↑  "Фильмы "На острие" и Sheena667 не выйдут в кино в марте из-за коронавируса" (ברוסית). Interfax.ru. נבדק ב-2020-03-20.
↑  קדימון הסרט
↑  קדימון שני
תנשמית האביב

| תנשמית האביב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: תנשמיתיים
סוג:: Helicoverpa
מין:: תנשמית האביב
שם מדעי
 Helicoverpa armigera ‏הובנר, 1808

תנשמית האביב (שם מדעי: Helicoverpa armigera), הנקראת גם הליוטיס ותנשמית השמש המצויה, היא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים. הבוגרים נפוצים בישראל במשך רוב השנה, מלבד בחורף, בו הם מועטים. באביב אוכלוסייתם גדלה, עם ההתרבות, ובסתיו היא קטנה שוב.
תיאור

אורך גופה כ-20 מ"מ, מוטת כנפיה עד 40 מ"מ. צבע גופה וכנפיה הוא חום בהיר, עם כתמים יותר כהים עליו. יש והכתמים כהים רק מעט יותר, ויש מקרים בהם הכתמים כמעט שחורים. הכנפיים האחוריות לבנבנות, ויש להן פס כהה רחב בשוליים.
רבייה

הביצים מוטלות בודדות על צמחי בר או תרבות ממינים שונים. בין הצמחים הללו נמנים ירקות, אספסת, תלתן, בוטנים, כותנה ועוד. הזחל בודד בכל שלבי התפתחותו, והזחלים אינם מתגודדים, כמיני פרפראים אחרים. אורך הזחל לפני ההתגלמות הוא 35 מ"מ, וצבעו נע בין חום בהיר מאוד, דרך גוני ירוק שונים, ועד חום כהה, זאת לפי צבע מזונו. לזחל יש פסי אורך בהירים, עם פסים כהים לצידם. ההתגלמות נעשית לרוב בקרקע.
הזחלים שבקעו על צמחי כותנה ניזונים בעיקר מהפירות. נזקם לצמחים אלה גדול, כיוון שהם עוברים לפרי שני, לפני שגמרו לאכול את הראשון.
ראו גם

תנשמיתיים
תנשמית הצפצפה
תנשמית המורכבים
עונת 1987/1988 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  6 בנובמבר 1987
 תאריך סיום:  21 ביוני 1988
 מספר קבוצות:  23
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 1987
 בחירה ראשונה:  דייוויד רובינסון
 על ידי:  סן אנטוניו ספרס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  לוס אנג'לס לייקרס
 MVP של העונה הסדירה:  מייקל ג'ורדן (שיקגו בולס)
 מלך הסלים:  מייקל ג'ורדן (שיקגו בולס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  דטרויט פיסטונס
 אלופת המערב:  לוס אנג'לס לייקרס
 סדרת הגמר
 אלופה:  לוס אנג'לס לייקרס
 MVP של סדרת הגמר:  ג'יימס וורת'י
 → 1986/19871988/1989 ←
 
עונת 1987/1988 היא העונה ה-42 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה ברציפות וה-11 בסך הכול של לוס אנג'לס לייקרס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את דטרויט פיסטונס בתוצאה 4-3. ג'יימס וורת'י, שקלע 22 נקודות בממוצע למשחק לאורך הסדרה זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה לראשונה מייקל ג'ורדן משיקגו בולס.
אולסטאר 1988

משחק האולסטאר נערך ב-7 בפברואר 1988 בשיקגו, אילינוי.
המאמנים במשחק היו מייק פראטלו מאטלנטה הוקס המזרחית ופט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס המערבית. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, לארי בירד ומוזס מלון, וחמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, פאט ליבר, אלכס אינגליש, קארל מלון והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 138-133, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר מייקל ג'ורדן שקלע 40 נקודות.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 57 | 25 | 0.695 | – |
| 2 | דטרויט פיסטונס* | 54 | 28 | 0.659 | 3 |
| 3 | שיקגו בולס* | 50 | 32 | 0.610 | 7 |
| 4 | אטלנטה הוקס* | 50 | 32 | 0.610 | 7 |
| 5 | מילווקי באקס* | 42 | 40 | 0.512 | 15 |
| 6 | קליבלנד קאבלירס* | 42 | 40 | 0.512 | 15 |
| 7 | וושינגטון בולטס* | 38 | 44 | 0.463 | 19 |
| 8 | ניו יורק ניקס* | 38 | 44 | 0.463 | 19 |

| 9 | אינדיאנה פייסרס | 38 | 44 | 0.463 | 19 |
| 10 | פילדלפיה 76' | 36 | 46 | 0.439 | 21 |
| 11 | ניו ג'רזי נטס | 19 | 63 | 0.232 | 38 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוס אנג'לס לייקרס* | 62 | 20 | 0.756 | – |
| 2 | דנוור נאגטס* | 54 | 28 | 0.659 | 8 |
| 3 | דאלאס מאבריקס* | 53 | 29 | 0.646 | 9 |
| 4 | פורטלנד טרייל בלייזרס* | 53 | 29 | 0.646 | 9 |
| 5 | יוטה ג'אז* | 47 | 35 | 0.573 | 15 |
| 6 | יוסטון רוקטס* | 46 | 36 | 0.561 | 16 |
| 7 | סיאטל סופרסוניקס* | 44 | 38 | 0.537 | 18 |
| 8 | סן אנטוניו ספרס* | 31 | 51 | 0.378 | 31 |

| 9 | פיניקס סאנס | 28 | 54 | 0.341 | 34 |
| 10 | סקרמנטו קינגס | 24 | 58 | 0.293 | 38 |
| 11 | גולדן סטייט ווריורס | 20 | 62 | 0.244 | 42 |
| 12 | לוס אנג'לס קליפרס | 17 | 65 | 0.207 | 45 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | מייקל ג'ורדן | שיקגו בולס | 35.0 |
| ריבאונדים למשחק | מייקל קייג' | לוס אנג'לס קליפרס | 13.0 |
| אסיסטים למשחק | ג'ון סטוקטון | יוטה ג'אז | 13.8 |
| חטיפות למשחק | מייקל ג'ורדן | שיקגו בולס | 3.2 |
| חסימות למשחק | מארק איטון | יוטה ג'אז | 3.7 |
| אחוזים מהשדה | קווין מקהייל | בוסטון סלטיקס | 60.4% |
| אחוזים לשלוש | קרייג הודג'ס | מילווקי/פיניקס | 49.1% |
| אחוזים מקו העונשין | ג'ק סיקמה | מילווקי באקס | 92.2% |
| נקודות מדד | מייקל ג'ורדן | שיקגו בולס | 31.7 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - מייקל ג'ורדן, שיקגו בולס
שחקן ההגנה של העונה - מייקל ג'ורדן, שיקגו בולס
רוקי העונה - מארק ג'קסון, ניו יורק ניקס
השחקן השישי של העונה - רוי טארפלי, דאלאס מאבריקס
השחקן המשתפר של העונה - קווין דאקוורת', פורטלנד טרייל בלייזרס
מאמן העונה - דאג מו, דנוור נאגטס
מנהל העונה - ג'רי קראוס, שיקגו בולס
גביע האזרחות - אלכס אינגליש, דנוור נאגטס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מג'יק ג'ונסון (לוס אנג'לס לייקרס): ג'ון סטוקטון (יוטה ג'אז)
מייקל ג'ורדן (שיקגו בולס): קלייד דרקסלר (פורטלנד טרייל בלייזרס)
לארי בירד (בוסטון סלטיקס): דומיניק וילקינס (אטלנטה הוקס)
צ'ארלס בארקלי (פילדלפיה 76'): קארל מלון (יוטה ג'אז)
האקים אולאג'ואן (יוסטון רוקטס): פטריק יואינג (ניו יורק ניקס)
פרסים > חמישיות ההגנה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מייקל קופר (לוס אנג'לס לייקרס): פאט לבר (דנוור נאגטס)
מייקל ג'ורדן (שיקגו בולס): אלווין רוברטסון (סן אנטוניו ספרס)
רודני מקריי (יוסטון רוקטס): קארל מלון (יוטה ג'אז)
קווין מקהייל (בוסטון סלטיקס): באק ויליאמס (ניו ג'רזי נטס)
האקים אולאג'ואן (יוסטון רוקטס): פטריק יואינג (ניו יורק ניקס)
האקים אולאג'ואן (יוסטון רוקטס): מארק איטון (יוטה ג'אז)
פרסים > חמישיית הרוקיז

מארק ג'קסון (ניו יורק ניקס)
קני סמית' (סקרמנטו קינגס)
דריק מקי (סיאטל סופרסוניקס)
ארמן גיליאם (פיניקס סאנס)
גרג אנדרסון (סן אנטוניו ספרס)
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1987/1988 באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1987, basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1988, nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
מייקל ג'ורדן, ה-MVP של העונה הסדירה ושחקן ההגנה של העונה
כרטיס למשחק 1 בסדרת הגמר בין לוס אנג'לס לייקרס לדטרויט פיסטונס, 7 ביוני 1988
עונת 2001/2002 בליגת העל בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  21 באוקטובר 2001 
 תאריך סיום:  9 במאי 2002 
 מספר משתתפות:  10
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  עירוני רמת גן
 עלייה:  מכבי גבעת שמואל, בני הרצליה
 ירידה:  בני הרצליה
 מספר משחקים:  172:   162 (עונה סדירה)   7 (סדרות חצי הגמר)   3 (סדרת הגמר)
 השחקן המצטיין:  ישראלמאיר טפירו (הפועל ירושלים)
 מלך הסלים:  קנדהרואן בארט (מכבי ראשון לציון)  25.5 למשחק
 מלך הריבאונדים:  ארצות הבריתסטנלי ברנדי (מ.כ. חיפה)  12.7 למשחק
 מלך האסיסטים:  ארצות הבריתקורי גיינס (מ.כ. חיפה)  6.3 למשחק
 → 2000/20012002/2003 ←
 
עונת 2001/2002 בליגת העל בכדורסל  הייתה העונה ה-48 של הליגה העליונה בכדורסל והעונה השנייה של ליגת העל החדשה. הליגה צומצמה ל-10 קבוצות. העונה התחילה עם 27 מחזורים, כאשר כל הקבוצות נפגשו שלוש פעמים. ארבעה הראשונות הועלו לסדרות חצי הגמר ואחר כך לגמר בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה קבוצת מכבי גבעת שמואל.
העונה הסדירה החלה ב-21 באוקטובר 2001 הסתיימה ב-9 במאי 2002.  לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם התשיעית ברציפות ובפעם ה-42 בתולדות המועדון.
בהתאם לתוצאות העונה מכבי ראשון לציון הייתה צריכה לרדת ליגה, אך לאור ויתור קבוצת ראש העין לעלות היא נותרה בליגה עליונה. בני הרצליה ירדה, אך התאחדה עם מכבי רעננה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 27 | 26 | 1 | 2403 | 1896 | 507 | 53 |
| 2 | עירוני רמת גן | 27 | 18 | 9 | 2096 | 2009 | 87 | 45 |
| 3 | הפועל ירושלים | 27 | 18 | 9 | 2184 | 2057 | 127 | 44 |
| 4 | מ.כ. חיפה | 27 | 15 | 12 | 2207 | 2223 | 16- | 42 |
| 5 | מכבי גבעת שמואל | 27 | 14 | 13 | 2185 | 2229 | 44- | 41 |
| 6 | הפועל גליל עליון | 27 | 11 | 16 | 2139 | 2176 | 37- | 38 |
| 7 | אליצור קריית אתא/מוצקין | 27 | 9 | 18 | 2138 | 2256 | 118- | 36 |
| 8 | מכבי רעננה | 27 | 11 | 16 | 2086 | 2178 | 92- | 35 |
| 9 | מכבי ראשון לציון | 27 | 7 | 20 | 1997 | 2200 | 203- | 34 |
| 10 | בני הרצליה | 27 | 6 | 21 | 2116 | 2325 | 209- | 33 |
↑  כולל ניצחון טכני על הפועל ירושלים
↑  הפועל ירושלים נענשה בהפסד טכני 20:0 ללא נקודות מול מכבי תל אביב עקב ירידתה מהמגרש במחצית הראשונה
↑  למכבי רעננה הופחתו 3 נקודות בשל עבירה על חוקי הבקרה התקציבית (28 במאי 2002)
פלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |  1 |   מכבי תל אביב | 98 | 110 | 92 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מכבי חיפה | 69 | 74 | 65 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מכבי חיפה | 69 | 74 | 65 |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 105 | 91 | 78 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 105 | 91 | 78 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  2 |   עירוני רמת גן | 79 | 73 | 54 |  |  |
|  |  2 |   עירוני רמת גן | 84 | 76 | 91 | 74 |  |   |   |  2 |   עירוני רמת גן | 79 | 73 | 54 |  |  |
|  |  2 |   עירוני רמת גן | 84 | 76 | 91 | 74 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  3 |   הפועל ירושלים | 67 | 99 | 81 | 70 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
כדורסלנים מצטיינים

רואן בארט ממכבי ראשון לציון היה מלך הסלים עם 25.5 סלים למשחק.
שרון ששון מהפועל גליל עליון היה מלך הסלים הישראלי עם 14.2 סלים למשחק
מאיר טפירו מהפועל ירושלים נבחר לשחקן העונה.
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 2001/2002