stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאט הנטוף
קורות חיים

הנטוף נולד בבוסטון. הוא בוגר אוניברסיטת נורת'איסטרן ומומסך אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1950 השתתף בתוכנית פולברייט והיה עמית מחקר בסורבון בפריז. בין השנים 1953–1957 היה עורך-שותף של מגזין הג'אז "דאון ביט". ב-1958 ייסד את The Jazz Review, כתב עת מתחרה ל"דאון ביט".
ב-1960 ייסד חברו, ארצ'י בלייר, את חברת התקליטים Candid. הנטוף שימש כמנהל מחלקת ההפקה והרכיב את קטלוג החברה, תוך שהוא יוצר ייצוג לסצנת הג'אז שפרחה במועדוני ניו יורק (בעיקר של רחוב 52) באותה עת. הוא שימש גם כמפיק מוזיקלי למספר אלבומים וכתב את כל הערות האלבום של החברה. בין האמנים שצירף לחברה היו צ'ארלס מינגוס, מקס רואץ', ססיל טיילור, קולמן הוקינס, אריק דולפי, ממפיס סלים ועוד.
הנטוף שילב כתיבה על ג'אז, הן בטורי ביקורת והן בספרים המכילים ניתוחים היסטוריים, עם כתיבה על נושאי פלילים, משפט, זכויות אזרח ונושאים שונים שעל סדר היום הציבורי. בשנות השמונים היה כתב ה"ווילג' ווֹיס" בישראל.
בשנת 1972 זכה הנטוף במלגת גוגנהיים – פרס המוענק למי שתרמו תרומה משמעותית לאמנות. ב-1980 זכה לפרס לשכת עורכי הדין של ארצות הברית על סיקורו המשפטי. ב-1985 זכה לתואר דוקטור של כבוד במשפטים מטעם אוניברסיטת נורת'ווסטרן. ב-2004 היה לזוכה היחיד שאינו מוזיקאי שזכה אי פעם בפרס ה"ג'אז מסטרס" (NEA Jazz Masters), שמעניק ממשל ארצות הברית לאמני ג'אז בולטים.
השקפות אידאולוגיות ופוליטיות

הנטוף מחזיק באידאולוגיה ליברטריאנית; הוא מתנגד לעונש מוות, לביצוע הפלות ולצנזורה מכל סוג. הוא מתנגד חריף ושנון של האידאולוגיה של השמאל בארצות הברית. אף על פי שבעבר תמך באיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, הפך למבקר שלו עקב ההגבלות שבהן תומך הארגון על חופש הדיבור בניסיונו לכפות "קוד דיבור נאות" (פוליטיקלי קורקט). את ממשל ג'ורג' וו. בוש ביקר עקב החוקים והתקנות לביטחון המדינה שהוטלו בעקבות פיגועי 11 בספטמבר (USA PATRIOT Act). עם זאת, תמך בפלישה האמריקאית לעיראק ב-2003.
במשך שנות שהייתו בישראל ולאחר מכן היה מקורב לחוגי תומכי שלום עכשיו, והוא תומך ברעיון שתי מדינות לשני עמים, וזאת תוך מתיחת ביקורת קשה על גורמים פלסטינים, בהם הוא רואה את המעכבים העיקריים של הפתרון.
הנטוף הגדיר את עצמו כ"שייך בגאווה לגזע העתיק של יהודים אתאיסטים קשי-עורף".
נאט נפטר ב-2017 בניו יורק.
ספרים שכתב > ביקורת והיסטוריה

(The Jazz Makers, with Nat Shapiro (1957
(The Jazz Life ISBN 0-306-80088-8 (1961
(Peace Agitator: The Story of A. J Muste ISBN 0-9608096-0-0 (1963
(The New Equality (1964
(Our Children Are Dying (1967 - עם ג'ון הולט
(A Doctor Among the Addicts (1968
(A Political Life: The Education of John V. Lindsay (1969
(Journey into Jazz (1971
(Jazz Is (1976
(Does Anybody Give a Damn?: Nat Hentoff on Education (1977
(The First Freedom: The Tumultuous History of Free Speech in America (1980
(American Heroes: In and Out of School (1987
(John Cardinal O'Connor: At the Storm Center of a Changing American Catholic Church ISBN 0-684-18944-5 (1988
(Free Speech for Me — But Not for Thee: How the American Left and Right Relentlessly Censor Each Other ISBN 0-06-099510-6 (1993
(Listen to the Stories: Nat Hentoff on Jazz and Country Music ISBN 0-06-019047-7 (1995
(Living the Bill of Rights: How to Be an Authentic American ISBN 0-520-21981-3 (1999
(The War on the Bill of Rights and the Gathering Resistance ISBN 1-58322-621-4 (2004
(American Music Is (2004
(Insisting on Life (2005
(The Nat Hentoff Reader ISBN 0-306-81084-0 (2001) - אסופה
ספרים שכתב > ספרות יפה

(Jazz Country (1965
(Call the Keeper (1966
(Onwards! (1968
(I'm Really Dragged But Nothing Gets Me Down (1968
(This School is Driving Me Crazy (1976
(Does This School Have Capital Punishment? (1982
(Blues for Charlie Darwin (1982
(The Day They Came To Arrest The Book(1983
(The Man from Internal Affairs (1985
ספרים שכתב > זכרונות

(Boston Boy: Growing Up With Jazz and Other Rebellious Passions ISBN 0-9679675-2-X (1986
(Speaking Freely: A Memoir (1997
ספרים שכתב > ספרים שערך

(Hear Me Talkin' to Ya: The Story of Jazz by the Men Who Made It (1955- עם נאט שפירו
(Jazz: New Perspectives on the History of Jazz ISBN 0-306-80088-8 (1959- עם אלברט מקרתי
(Black Anti-Semitism and Jewish Racism (1969
הערות שוליים

↑  אתר candid records
1 2  The Cold, Cold Heart of Hamas, מאמר מהווילג' וויס, 18 במרץ 2008
↑  מאמר פרידה מוילג' וויס, 9 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262518905171  PLWABN: 9810535903705606  BIBSYS: 90133393  BNE: XX994071  BnF: cb11907296z (data)  CANTIC: a11052028  CiNii: DA00970652  GND: 138660573  ICCU: LO1V145931  ISNI: 0000 0001 1022 0742  LCCN: n50000219  LNB: 000250372  MusicBrainz: 4eff239c-2505-4d48-82bc-abf19d94c971  NDL: 00443091  NKC: xx0012148  NLK: KAC2020M1508  RERO: 02-A003364520  SNAC: w6b12ksc  SUDOC: 026919524  VIAF: 19678826   WorldCat (עם VIAF): 19678826
דיסקוגרפיה של ולווט ריבולבר

| דיסקוגרפיה של ולווט ריבולבר |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  2
 מיני-אלבומים ↙:  1
 סינגלים ↙:  13
 וידאו קליפים ↙:  8
 אלבומי וידאו ↙:  2
ולווט ריבולבר (באנגלית: Velvet Revolver) הייתה סופרגרופ הארד רוק אמריקאית שפעלה בשנים 2002–2008, 2010, 2012. במהלך התקופה הזו, הוציאה לאור שני אלבומי אולפן, מיני-אלבום אחד, שני אלבומי וידאו, שנים-עשר סינגלים ושמונה וידאו-קליפים.
בלהקה היו חברים סקוט וילנד (סולן להקת Stone Temple Pilots בשנים 1989–2003, 2008-2013), סלאש (גיטריסט להקת Guns N' Roses בשנים 1985–1996, 2016-הווה), דאף מק'אגן (בסיסט להקת Guns N' Roses בשנים 1985–1997, 2010, 2011, 2014, 2016-הווה), דייב קושניר (גיטריסט להקת Wasted Youth בשנים 1988-1989) ומאט סורום (מתופף להקת Guns N' Roses בשנים 1990-1997).
להלן הדיסקוגרפיה המלאה של הלהקה.
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם | פרטים | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> פינלנד | מיקומי שיא> אירלנד | מיקומי שיא> איטליה | מיקומי שיא> נורווגיה | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> שוודיה | מיקומי שיא> הממלכה המאוחדת | מכירות | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Contraband |  יצא לאור: 8 ביוני 2004  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליט, תקליטור ודואלדיסק | 1 | 2 | 1 | 8 | 8 | 16 | 4 | 5 | 5 | 11 |  ארצות הברית: 2.9M  קנדה: 200K  הממלכה המאוחדת: 100K  אוסטרליה: 35K |  ארצות הברית: 2 פלטינה  קנדה: 2 פלטינה  ניו זילנד: פלטינה  אוסטרליה: זהב  הממלכה המאוחדת: זהב |
| Libertad |  יצא לאור: 3 ביולי 2007  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור ותקליטור עם DVD | 5 | 10 | 2 | 4 | 7 | 13 | 14 | 3 | 14 | 6 |  הממלכה המאוחדת: 60K  קנדה: 50K |  קנדה: זהב  ניו זילנד: זהב  הממלכה המאוחדת: כסף |
מיני-אלבומים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> דנמרק | מיקומי שיא> פינלנד | מיקומי שיא> איטליה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Melody and the Tyranny |  יצא לאור: 6 ביוני 2007  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור | 1 | 55 | 13 | 9 |
סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> ארצות הברית (אלטרנטיבי) | מיקומי שיא> ארצות הברית (מיינסטרים רוק) | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> פינלנד | מיקומי שיא> אירלנד | מיקומי שיא> איטליה | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> נורווגיה | מיקומי שיא> הממלכה המאוחדת | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Set Me Free" | 2004 |  | 32 | 17 |  |  |  |  |  |  |  |  | Contraband |
| "Slither" | 2004 | 56 | 1 | 1 | 26 | 19 | 47 | 28 | 46 | 12 | 35 |  ארצות הברית: זהב | Contraband |
| "Fall to Pieces" | 2004 | 67 | 2 | 1 | 57 |  | 42 |  | 53 |  | 32 |  ארצות הברית: זהב | Contraband |
| "Dirty Little Thing" | 2005 |  | 18 | 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | Contraband |
| "Come On, Come In" | 2005 |  |  | 14 |  |  |  |  |  |  |  |  | Fantastic 4: The Album |
| "She Builds Quick Machines" | 2007 | 104 | 17 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | Libertad |
| "The Last Fight" | 2007 |  |  | 16 |  |  |  |  |  |  |  |  | Libertad |
| "Get Out the Door" | 2008 |  |  | 34 |  |  |  |  |  |  |  |  | Libertad |
| "Fall to Pieces" (גרסה אקוסטית) | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Contraband (Deluxe Edition) |
| "Money" | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Contraband (Deluxe Edition) |
עבור שלושה סינגלים נוספים, ראה הופעות אורח של הלהקה.
וידאוגרפיה > וידאו-קליפים

| שם | שנה | במאי | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Set Me Free" | 2003 | דין קאר | Contraband |
| "Slither" | 2004 | קווין קרסלייק | Contraband |
| "Fall To Pieces" | 2004 | קווין קרסלייק | Contraband |
| "Dirty Little Thing" | 2005 | Motion Theory | Contraband |
| "Come On, Come In" | 2005 | ווין אישאם | Fantastic 4: The Album |
| "She Build Quick Machines" | 2007 | דין קאר | Libertad |
| "The Last Fight" | 2007 | רוקו גוארינו | Libertad |
| "Get Out the Door" | 2008 | טיילור בולדינג | Libertad |
וידאוגרפיה > אלבומי וידאו

| שם | שנה | חברת תקליטים | פורמט |
| --- | --- | --- | --- |
| Live in Houston | 2010 | Eagle Vision | DVD, BD |
| Let It Roll - Live in Germany | 2012 | Eagle Vision | DVD |
הופעות אורח

| שם | אמן | שנה | מיקומי שיא> ארצות הברית | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Across the Universe" | אלישה קיז, אליסון קראוס, בילי ג'ו ארמסטרונג, בונו, בריאן וילסון, נורה ג'ונס, סטיבן טיילר, סטיבי וונדר, טים מקגרו ו-Velvet Revolver | 2005 | 22 |  |
| "Tears in Heaven" | Save the Children (מרי ג'יי בליג', אנדראה בוצ'לי, פיל קולינס, רוברט דאוני ג'וניור, ג'וש גורבן, אלטון ג'ון, קייטי מלואה, קלי אוסבורן, אוזי אוסבורן, פינק, גייבין רוסדייל, רינגו סטאר, גוון סטפני, סטיבן טיילר ו-Velvet Revolver) | 2005 |  | Hurricane Relief: Come Together Now |
| "Kissed It" | מייסי גריי ו-Velvet Revolver | 2010 |  | The Sellout |
קוסקוסיים

| קוסקוסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: קוסקוסיים
שם מדעי
 Phalangeridae ‏תומאס, 1888

קּוּסְקוּסִיִּים (שם מדעי: Phalangeridae) היא משפחה של יונקי כיס החיים באוסטרליה, גינאה החדשה, ניו זילנד וכמה מינים גם באיי אינדונזיה.
מאפיינים

הקוסקוסים הם יונקי כיס באורך 34–70 ס"מ ומשקלם עד 10 ק"ג, אצל המין הגדול ביותר - קוסקוס דובי סולאווסי. הם בעלי גוף עגלגל עם זנב ארוך ופרווה כהה ולעיתים מנומרת בצבעים בהירים. הם מזכירים הכלאה של קוף וקנגורו אך לא קרובים לשניהם.
הקוסקוסים הם שוכני עצים ברובם הפעילים ביערות גשם וערבות אקליפטוס. רובם אוכלי עלים או אוכלי פירות וחלקם מגוונים בחרקים או בביצים.
חלק ממינים אלה הפכו למינים פולשים בידי האדם. למשל המין פוסום זנב-מברשת מצוי שפלש לניו זילנד, ושם הוא מאיים על מיני בעלי חיים ילידים.
סוגים

סוג: קוסקוס (Phalanger) - בו 13 מינים
סוג: קוסקוס גמדי (Strigocuscus) - בו 2 מינים
סוג: קוסקוס נמרי (Spilocuscus) - בו 6 מינים
סוג: קוסקוס דובי (Ailurops) - בו 2 מינים
סוג: פוסום זנב-מברשת (Trichosurus) - בו 5 מינים
סוג ומין יחיד: פוסום זנב-קשקש (Wyulda squamicaudata)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538711705171
איחוד (אגודה פוליטית)

איחוד הייתה אגודה פוליטית קטנה שייסד ב-1942 יהודה לייב מאגנס שתמכה בדו-לאומיות. האגודה, שנחשבת לממשיכת דרכה של ״ברית שלום״, הוקמה בתגובה לוועידת בילטמור, בה התחייבה התנועה הציונית להקמת מדינה יהודית בפלשתינה. בין חבריה הבולטים נכללו מרטין בובר, עקיבא ארנסט סימון, הנרייטה סאלד, דוד ורנר סנטור, משה סמילנסקי, חיים מרגליות קלווריסקי, והשופט יוסף משה ולירו.
"איחוד" דגלה בהקמת מדינה דו-לאומית ערבית-יהודית שמבוססת על ייצוג שקול (פריטטיות) של יהודים וערבים בשטחה הכולל של פלשתינה-א״י. "איחוד" גרסה כי יש להתיר הגירה יהודית לארץ כל עוד נשמר עקרון השוויון המספרי בין יהודים לערבים ובהתאם לכושר הקליטה הכלכלי של הארץ. האגודה דגלה בהקמת מוסדות ממשל משותפים יהודים-ערביים ובחלוקת הארץ למחוזות על בסיס קהילתי.
הערות שוליים

↑  Miller, Rory (2006). "J. L. Magnes and the Promotion of Bi-Nationalism in Palestine". Jewish Journal of Sociology (48 (1/2)): 50–68.
1 2  "Hearings of representatives from the Ihud (Union) Association – 30th UNSCOP meeting – Verbatim Record".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365971505171
ג'ודית מריל

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 בינואר 1923 בוסטון
 פטירה:  12 בספטמבר 1997 (בגיל 74) טורונטו, קנדה 
 שם לידה:  Judith Josephine Grossman 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאית וקנדית
 שם עט:  Cyril Judd 
 עיסוק:  סופרת ועורכת
 מקום לימודים:  תיכון ג'יימס מונרו, Morris High School 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 השפיעה על:  קרל שרודר
 בן או בת זוג:  פרדריק פול (1948–1952) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2013)  פרס הוגו לעבודה הקשורה הטובה ביותר (2003) 
 www.judithmerril.com
 
ג'ודית ג'וזפין גרוסמן (באנגלית Judith Josephine Grossman;‏ 21 בינואר 1923 – 12 בספטמבר 1997), הידועה בשם העט ג'ודית מריל בו החלה להשתמש מ-1945, הייתה סופרת מדע בדיוני יהודיה אמריקאית ולאחר מכן קנדית, עורכת ספרותית ופעילה פוליטית.
קורות חיים

מריל נולדה בבוסטון בשנת 1923, לאתל וסמואל (שלמה) גרוסמן. אביה התאבד בשנת 1929, בהיותה בת שש בלבד. אימה, אתל גרוסמן הייתה סופרז'יסטית וגם ממייסדות ההסתדרות הציונית הדסה. ב-1936 עברו האם ובתה הצעירה לרובע הברונקס, ניו יורק.
בשנות העשרה שלה, נמשכה מריל במקביל, הן לציונות והן למרקסיזם.
ביוני 1939, בהיותה בת 16 בלבד סיימה מריל את בית הספר התיכון Morrows High, בברונקס והחלה להתעניין בפוליטיקה עקב הברית בין היטלר לסטלין. היא נישאה לדן זיסמן באוקטובר 1940, אחרי כארבעה חודשי פעילות טרוצקיסטית משותפת ובתם מריל זיסמן נולדה בדצמבר 1942.
ב-1945 נפרדה מריל מזיסמן, אף כי בשלב זה הם טרם התגרשו רשמית. לפרנסתה היא עסקה בעבודות דחק שונות, אך במקביל החלה גם לכתוב סיפורים קצרים, בשלב זה עדיין לא סיפורי מדע בדיוני, אלא בעיקר סיפורים מעולם הספורט, שהתפרסמו במגזינים הספרותיים הזולים של אותה תקופה. החל מ-1945 היא גם לקחה לעצמה את שם העט, שהפך בהמשך לשם בו היא מוכרת בין קוראיה, מריל. היא גם הצטרפה בתקופה זו ל-Futurians - קבוצה ניו-יורקית של חובבי מדע בדיוני - סופרים, עורכים, אמנים וחובבי הסוגה, ביניהם גם סופרי המדע הבדיוני סיריל מ. קורנבלות', תאודור סטארג'ן ופרדריק פול.
בפברואר 1948 התגרשה מריל פורמלית מבעלה הראשון ובנובמבר אותה שנה נישאה לפרדריק פול. בתה השנייה אן פול, נולדה בשנת 1950. כשנתיים לאחר מכן היא נפרדה מפול, וב-1953 התגרשה ממנו סופית. היא חיה עם סופר מדע בדיוני נוסף, וולטר מ' מילר כשישה חודשים ונישואיה השלישיים היו בשנת 1960 לדן סוגרו. גם הנישואין הללו התפרקו בשנת 1963, אף כי לא הגיעו לכדי גירושין סופיים.
באוגוסט 1968 היגרה מריל לקנדה וב-1976 קיבלה אזרחות קנדית.
בתה של אן (נכדתה של מריל), אמילי פול-ווירי (Emily Pohl-Weary), סופרת מדע בדיוני בזכות עצמה, הייתה גם שותפה לכתיבת הביוגרפיה של מריל לאחר מותה, כשהיא משתמשת בגישתה לטיוטות, הערות ומכתבים שהשאירה מריל.
כתיבתה

ג'ודית מריל החלה לכתוב ולפרסם סיפורים קצרים על ספורט, משנת 1945 ואילך. סיפור המדע הבדיוני הראשון שלה - That Only a Mother התפרסם במגזין המדע הבדיוני Astounding, בשנת 1948 וכשנתיים אחר כך יצא לאור סיפרה הראשון - Shadow on the Hearth, אשר גם עובד בהמשך לסרט טלוויזיה בשם Atomic Attack. חלק מסיפוריה הגיע אל מגזינים בעריכת חברים לשעבר בקבוצת ה-Futurians. היא הייתה מייסד שותף של "מועדון ההידרה" (Hydra Club) בתקופה זו. הסיפור שלה "מרכז מת" (Dead Center) (פורסם בגיליון נובמבר 1954 של "The Magazine of Fantasy and Science Fiction") הוא אחד משני סיפורי מדע בדיוני שיוצגו ב"מיטב הסיפורים הקצרים האמריקאים" (The Best American Short Stories) שערכה מרתה פולי (Martha Foley)
ב-1950.
מריל התחילה בעריכת אנתולוגיות של סיפורי מדע בדיוני קצרים בשנת 1950, במיוחד בסדרה פופולרית "הסיפורים הטובים ביותר לשנת...". האנתולוגיות פורסמו בין 1956 ל-1967. במאמרי המערכת שלה, בשיחות ובכתבים אחרים, היא טענה שמדע בדיוני כבר לא צריך להיות מבודד אלא חייב להיות חלק מהזרם המרכזי בספרות. היה לה גם תפקיד חשוב כעורכת הספרים למגזין פנטזיה ומדע בדיוני (The Magazine of Fantasy and Science Fiction) משנת 1965 עד 1969.
חוקר המדע הבדיוני רוב לייתם ציין בשנת 2005, כי "לאורך כל שנות ה-1950, מריל, יחד עם סופרי המדע הבדיוני ג'יימס בליש ודיימון נייט לקחו את ההובלה בקידום סטנדרטים ספרותיים גבוהים ותחושה של מקצועיות רבה יותר בתחום" - במיוחד על ידי הקמת סדרה שנתית של כנסים עבור סופרים במילפורד, פנסילבניה, שם גרה אז מריל. כתבי יד היו נידונים בהתלהבות במפגשים אלה, ובכך עודדו תכנון מושכל יותר של הסיפורים, וקידמו תחושת סולידריות בין הסופרים, מה שהוביל בסופו של דבר להיווצרות אגודת סופרי המדע הבדיוני. עם זאת, סופרים אחרים חשו מאוימים "כנופיית מילפורד" והרגישו שהיא מסכנת את הסגולות הייחודיות של המדע הבדיוני על ידי הטלת סטנדרטים ספרותיים שבמהותם זרים לתחום.
פרויקט כושל שמריל החל בשנות ה-1960 המוקדמות, עבור "ליון בוקס" בשיקגו, היווה השראה לעורך המו"ל שלה, הרלן אליסון, לצאת עם גרסה משלו לפרויקט, "חזיונות מסוכנים" (Dangerous Visions) (הוצאת דאבלדיי, 1967).
כיוזמת תנועת הגל החדש במדע הבדיוני, בשנת 1968, היא ערכה אנתולוגיית מדע בדיוני בריטית. כשאת הסיפורים היא אספה בעת שהתגוררה באנגליה במשך כשנה בשנות ה-1960 המאוחרות.
חייה בקנדה

בשנות ה-1960 המאוחרות, מריל עברה לקנדה, בתואנת "הדיכוי הבלתי דמוקרטי של פעילויות אנטי מלחמתיות, על ידי ממשלת ארצות הברית". היא הייתה בין המייסדות של מכללת רוצ'דייל (Rochdale College), מכללה ניסויית אותה תפעלו התלמידים עצמם ובה חיו חיים משותפים, במידה רבה כחלק מרוח הזמן של התקופה. ברוצ'דייל, היא הייתה "האחראית על הכתיבה וההוצאה לאור" ושם צברה אוסף אישי נרחב של ספרים וכתבי יד שלא פורסמו.
בשנת 1970 היא החלה לפעול בספרייה הציבורית בטורונטו למען אוסף כל פרסומי המדע הבדיוני בשפה אנגלית. היא תרמה את כל הספרים וכתבי העת שברשותה לספרייה ותיפקדה כאוצרת. הספרייה זכתה למרחב משלה, ושמה שונה, בשנותיה האחרונות של מריל, ל-"אוסף המדע בדיוני, ספרות ספקולטיבית, ופנטזיה על שם מריל". מריל קיבל מלגה שנתית קטנה כאוצרת, וכאשר הייתה לחוצה בכסף, גרה במשרדה בספרייה, ישנה על מיטה מתקפלת.
בין 1978 ל-1981 מריל הציגה את השידורים הקנדיים של דוקטור הו .כ-Undoctor, מריל הציגה (3–7 דקות) פרשנויות פילוסופיות קצרות על הנושאים של המופע.
מריל הייתה מארגנת פעילה ואמרגנית של מדע בדיוני בקנדה. לדוגמה, היא הקימה את רשת "הידרה צפון" של סופרים. בשנת 1985 היא השיקה וערכה את הגיליון הראשון של tesseract, האנתולוגיה הקנדית הראשונה למדע בדיוני, שסייעה להגדיר את כתיבת המדע הבדיוני הקנדי.
בראשית 1980, מריל תרמה לארכיון הלאומי של קנדה את האוסף שלה הכולל התכתבויות, כתבי יד שלא פורסמו, וחומרי מדע בדיוני יפני.
מריל קיבלה אזרחות קנדית בשנת 1976. היא הפכה לפעילה באגודת הסופרים. כאשר על דיון בפגישה השנתית של האגודה "האם אנשים יכולים לכתוב על מינים אחרים ועל קבוצות אתניות שונות", היא קראה "ומי ידבר עבור החייזרים?" וחתמה את הדיון.
מאמצע שנות ה-01970[דרושה הבהרה] ועד למותה, מריל בילתה זמן רב בתנועת השלום הקנדית, כולל נסיעה לאוטווה לבושה כמכשפה כדי ללחוץ על הפרלמנט למנוע בדיקת טילי שיוט אמריקאים מעל קנדה.
אגודת סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה של אמריקה (SFWA) העניקו למריל אתואר סופר של כבוד (Author Emeritus) לשנת 1997.
בהתכוננות למותה, היא הותירה סכום הכסף נכבד כדי לקיים מסיבת חגיגית לזכרה במועדון הבמבוק של טורונטו. וכעורכת דקדקנית, היא הכינה רשימות מפורטות אל מי להתקשר ולמי להודיע על דבר מותה שלה.
ביבליוגרפיה > מתורגמים

"רק אמא" בתוך מבחר הסיפורת הבדיונית בעריכת רוברט סילברברג, בתרגום עמנואל לוטם, הוצאת עם עובד, 1981
ביבליוגרפיה > עבודות נבחרות

"That Only a Mother" (1948, short story)
Shadow on the Hearth (1950)
Outpost Mars (1950, with C. M. Kornbluth as "Cyril Judd")
Gunner Cade (1952, with C. M. Kornbluth as "Cyril Judd")
"Survival Ship" (1954, short story in Bold, February 1954)
Human? (1954, editor)
SF: The Year's Greatest Science Fiction and Fantasy (1956, editor)
SF '57: The Year's Greatest Science Fiction and Fantasy (1957, editor)
SF '58: The Year's Greatest Science Fiction and Fantasy (1958, editor)
SF '59: The Year's Greatest Science Fiction and Fantasy (1959, editor)
The Tomorrow People (1960)
The 5th Annual of the Year’s Best S-F (1960, editor)
The 6th Annual of the Year’s Best S-F (1961, editor)
The 7th Annual of the Year’s Best S-F (1962, editor)
The 8th Annual of the Year’s Best S-F (1963, editor)
The 9th Annual of the Year’s Best S-F (1964, editor)
The 10th Annual of the Year’s Best S-F (1965, editor)
The 11th Annual of the Year’s Best S-F (1966, editor)
SF12 (1967, editor)
England Swings SF (1968, editor)
Daughters of Earth and Other Stories (1968, short story collection)
Survival Ship and Other Stories  (1973, short story collection)
The Best of Judith Merril (1976, short story collection)
Tesseracts (1985, editor)
Homecalling and Other Stories: The Complete Solo Short SF of Judith Merril (2005, short story collection, edited by Elisabeth Carey)
with C. M. Kornbluth, Spaced Out: Three Novels of Tomorrow (2008, novel omnibus containing Outpost Mars, Gunner Cade, and Shadow on the Hearth, edited by Elisabeth Carey)
ביבליוגרפיה > ספרות אודותיה

Merril, Judith; Emily Pohl-Weary (2002). Better to Have Loved : the Life of Judith Merril. Toronto: Between the Lines Books. pp. 282p. ISBN 1-896357-57-1.
Latham, Rob (2005). "The New Wave". In David Seed. A Companion to Science Fiction. Oxford: Blackwell. pp. 202–216.
What If? A Film about Judith Merril. full-length documentary. Writer/director: Helene Klodawsky. Producer: Imageries, Montreal. First shown on Canadian Space Channel, February 1999.
Knight, Damon (1967). In Search of Wonder. Chicago: Advent.
הערות שוליים

↑  Merrily We Roll Along or, That's Funny, You Don't Look Judith Bud Webster מציין כי מריל פגשה את זיסמן בפיקניק טרוציסקי לכבוד הרביעי ביולי
↑  That time when Doctor Who educated Ontario
↑  Ontario Hydra
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585185705171  BIBSYS: 8036947  BnF: cb12625248n (data)  CiNii: DA03838695  GND: 115816593  ISNI: 0000 0001 1476 1351  LCCN: n85115625  NDL: 00449803  NKC: jo2005267757  NLK: KAC202015351  NTA: 074244728  RERO: 02-A003586187  SNAC: w6bz7kh0  SUDOC: 131179500  VIAF: 84170355   WorldCat (עם VIAF): 84170355
אנקדוטה (פרוקופיוס)

ערך זה עוסק בחיבור ההיסטורי של פרוקופיוס. אם התכוונתם למונח הספרותי "אנקדוטה", ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פרוקופיוס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  היסטוריוגרפיה 
 סדרה
 ספר קודם:  על המבנים 
 
האנקדוטה (ביוונית: Ἀνέκδοτα, "דברים שלא פורסמו"), או ההיסטוריה הסודית (ביוונית: Ἀπόκρυφη Ἱστορία, בלטינית: "Historia Arcana"), היא חיבור היסטורי פרי עטו של ההיסטוריון הרומי פרוקופיוס מקיסריה, אשר נכתב במחצית המאה ה-6 לספה"נ ועוסק בתקופת שלטונם של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון ואשתו הקיסרית תאודורה. האנקדוטה מגוללת תיאורים ביוגרפיים של הקיסר, אשתו ואנשי החצר בקונסטנטינופול, ביניהם בליסאריוס ואשתו אנטונינה, מנקודת מבט ביקורתית "לא רשמית" שאינה מחמיאה לשליטים. החיבור הבולט בלשונו החריפה כנגד שלטון זוג הקיסרים ואנשי חצרם, נכתב ככל הנראה בסביבות שנת 550 לאחר מותה של תאודורה, נשמר בסוד ופורסם בעילום שם רק לאחר מות המחבר בשנת 565.