stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיל נגד טילים
לקריאה נוספת

עוזי רובין, ממלחמת הכוכבים עד כיפת ברזל, המאבק על ההגנה האקטיבית בישראל, 2019
Ben-Zion Naveh ans Azriel Lorber, Theater Ballistic Missile Defense AIAA.
Physics of Direct Hit and Near Miss Warhead Technology, Richard M. Lloyd, AIAA
The Ballistic Missile Threat Handbook, Jack Spencer, 2000
חוברת באנגלית, עוסקת בסוגי טילים בליסטיים, שהם המטרה עבור מערכות "טיל נגד טילים" משנת 2000, כולל ניתוח מעבר הטכנולוגיות בין רוסיה, קוריאה הצפונית, ארצות הברית והמדינות השונות שמתפעלות את ה"סקאד", מעודכן לשנת 2000, כולל תמונות ואיורים.
הערות שוליים

↑  סרטון המתאר ניסוי של SM3, כולל הסבר מפורט יחסית על שלבי המעוף של המיירט וחלקיו השונים
↑  תיאור מערכת ה-AEGIS באתר הרשמי של סוכנות ההגנה מטילים, האמריקאית, כולל תמונות
↑  יואב זיתון, רועי קייס, אלישע בן קימון, אליאור לוי ורועי ינובסקי, צה"ל תקף בסוריה נשק אסטרטגי לחיזבאללה, חץ יירט טיל נ"מ ששוגר לעבר המטוסים, באתר ynet, 17 במרץ 2017.
↑  Israel’s Arrow scores first operational hit — but against what?, Defense News, 17.3.2017
↑  תיאור מערכת ה-THAAD באתר הרשמי של סוכנות ההגנה מטילים, האמריקאית, כולל תמונות
↑  תיאור מערכת ה-Patriot-Pac3 באתר הרשמי של סוכנות ההגנה מטילים, האמריקאית, כולל תמונות
↑  סרטון המדגים את אריטקטורת ההגנה הרב-שכבתית של נאט"ו, כולל ירי חי לעבר מטרה באזור כרתים, שנת 2013
↑  ע"פ הודעה רשמית של משרד ההגנה האמריקאי מ-2014
1 2  ראו כאן
↑  Thom Shanker, Missile Defense Interceptor Misses Target in Test, 5 ביולי 2013, אתר וושינגטון פוסט
↑  יואב זיתון, "חץ 3" מבצעית: המערכת המתקדמת נמסרה לחיל האוויר, באתר ynet, 18 בינואר 2017,
מקסים לנגו, וידאו: מערכת "חץ 3" נמסרה למערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, באתר חדשות 0404‏
↑  שי לוי, ‏מתכוננים לאיום עתידי: ישראל החלה לפתח את ה"חץ 4", באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2017
↑  נתון זה מצוטט מיומניו של וינסטון צ'רצ'יל.
↑  תיאור ההיסטוריה של התפתחות מערכות הגנה מטילים באתר הרשמי של סוכנות ההגנה מטילים, האמריקאית, כולל תמונות
↑  תיאור ההיסטוריה של התפתחות מערכות הגנה מטילים במסמך היסטורי של צבא היבשה האמריקאי
↑  חנן גרינברג, "לו היינו יודעים על איום היינו פועלים אחרת", באתר ynet, 15 ביולי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295568805171  BnF: cb120432565 (data)  LCCN: sh85005700  NDL: 00560043 
מבנה הטיל הבליסטי V2, הטיל הבליסטי הראשון
טיל נגד טילים בליסטיים RIM-161
משגר כיפת ברזל יורה טיל טמי"ר
מרכיבי המערכת להגנה מטילים בליסטיים, לפי הסוכנות להגנה מטילים בליסטיים של ארצות הברית
ים של דמעות (אלבום)

ים של דמעות הוא אלבומו השישי של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באוגוסט 1985. זהו תקליטו הראשון של ארגוב שהופק על ידי אביגדור ומשה בן-מוש מחברת "בן-מוש הפקות", לאחר 4 שנים של עבודה משותפת עם ה"אחים ראובני", שהפיקו את ארבעת אלבומיו הראשונים.
שיר הנושא של האלבום היה חידוש לשיר שבוצע במקור על ידי הזמרת אווה פרנסיס.
האלבום הכיל חידושים נוספים של ארגוב לשירים שהתפרסמו בביצועם של אחרים: "צעיר בלב" של אריס סאן, מחרוזת משירי ג'ו עמר, "זה לא עובר" (במקור "להיות לבד") שבוצע על ידי מירי אלוני, ו"עמוק עמוק" ('שלכת') שהתפרסם בביצועו של אריק לביא.
השיר "מלאך ושטן" נכתב במיוחד עבור ארגוב לפסטיבל "דרור – למנצח שיר מזמור תשל"ה" שנערך ב-1985. ארגוב דורג בפסטיבל במקום ה-8, כשבמקום הראשון זכה יריבו המקצועי חיים משה עם השיר "עד כלות הנשימה".
בתקופת הקלטת האלבום, היה ארגוב מכור באופן חמור לסמים, דבר שמורגש בקולו. האלבום זכה להצלחה גדולה.
באותה תקופה יצאה לאור קלטת עם קטעים מהופעתו בצרפת.
בשנת 1990 יצא אלבום זה ביחד עם האלבום הבא של ארגוב "להיות אדם" בהוצאה מחודשת כאוסף כפול.
רשימת שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ים של דמעות  | זמירה חן | רפי גבאי | 4:56 |
| 2. | בלילה  | עוזי חיטמן | עממי יווני | 3:49 |
| 3. | מחרוזת ( 1.זה לא עובר 2.עמוק עמוק)   | 1.יהונתן גפן 2.יעקב אורלנד | 1.יאיר רוזנבלום 2.מרדכי זעירא | 7:43 |
| 4. | מלאך ושטן  | יאיר אלוני | אבינועם עודי | 2:57 |
| 5. | אמא טובה  | אביהו מדינה | יווני | 2:42 |
| 6. | מחרוזת ( 1.יד ענוגה 2.פעם פעם 3.צעיר בלב 4.לשכת עבודה 5.לא אשכח אותך אמא)   | 1.זלמן שניאור 2.אביגדור שחן 3.יהודה אופן 4.ג'ו עמר 5.סמי אלמגריבי | 1.עממי ערבי 2.ג'ו עמר 3.אריס סאן 4.עממי 5.סמי אלמגריבי | 14:23 |
| 7. | בואי הלנה  | עוזי חיטמן | יווני | 3:45 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 40:15 |
רשימת שירי האלבום > משתתפים באלבום

עיבודים: מרסל לידג'י
עיבודים לשירים: "ים של דמעות", ו"מלאך ושטן" - יגאל חרד
קלידים - מרסל לידג'י
בס - יוסי מנחם
גיטרות - יהודה קיסר, ומשה בן-משה ('בן מוש')
תופים - איקי לוי, ואורי חתוכה
בוזוקי - 'אריס' נחום
סקסופון (בשיר "בלילה") - אורי סעדה
הוקלט באולפני "קיסר" 1985
טכנאי הקלטה ומיקסים - מוני ארנון
יחסי גרמניה–קניה

| יחסי גרמניה–קניה |
| --- | --- |
גרמניה: קניה


גרמניה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 580,367
אוכלוסייה
84,431,715: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,777: 1,895
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי גרמניה–קניה הם היחסים הבילטראליים בין גרמניה לבין קניה.
היסטוריה

גרמניה הייתה המדינה הראשונה שהכירה בעצמאות קניה. שתי המדינות נהנות מיחסים חמים.
בשנת 1966 ביקר בניירובי נשיא גרמניה המערבית היינריך ליבקה.
ביולי 2011 ביקרה קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בקניה. היא ניהלה שיחות עם הנשיא מוואי קיבאקי ועם ראש הממשלה, ראילה אודינגה. הקנצלרית הייתה בסיור כדי להתחיל את 'אפריקה-קונספט' החדש.
בשנת 2014, שר החוץ של קניה, אמינה מוחמד נפגש עם שר הממשלה של גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר בברלין.
באותה שנה, נשיא גרמניה לשעבר, הורסט קלר הוביל משלחת סחר לניירובי. הוא גם קיים שיחות עם הנשיא אוהורו קניאטה.
גרמניה היא בדרך כלל המקור השלישי או הרביעי בגודלו של תיירים לקניה. גרמניה שלא כמו מדינות אחרות באירופה מיעטה בהוצאת יועצי נסיעות לקניה.
שיתוף פעולה בפיתוח

שיתוף פעולה בפיתוח גרמני בין השנים 2014–2016 אמור להיות שווה 14.6 מיליארד KES‏ (138 מיליון אירו).
תחומי המפתח עבור קניה וגרמניה הם:
חקלאות (התמקדות בביטחון מזון וחוסן מבצורת).
פיתוח תחום המים והתברואה.
תמיכה במגזר הבריאות.
ממשל טוב (התמודדות עם שחיתות ושיפור השקיפות והאחריות).
אנרגיה מתחדשת ויעילות אנרגטית.
חינוך.
סיוע בפיתוח רשמי (ODA) לקניה מסתכם ב-24.08 מיליארד KES‏ (227 מיליון אירו) בשנה (2011/2012). גרמניה היא התורמת הפיננסית השנייה בגודלה. למספר רב של קרנות פוליטיות גרמניות יש גם משרד בקניה.
שיתוף פעולה בפיתוח > סחר

גרמניה היא שוק הייצוא השלישי בגודלו של קניה באירופה אחרי בריטניה והולנד.
בשנת 2013 ייצאה קניה סחורות בשווי 8.24 מיליארד KES‏ (78 מיליון אירו) לגרמניה. גרמניה ייצאה סחורות בשווי 37.49 מיליארד KES‏ (354 מיליון אירו) לקניה.
קניה וגרמניה חתמו על הסכם למניעת מיסוי כפול בשנת 1977.
שיתוף פעולה בפיתוח > FDI

חברות כמו BASF ו-Lufthansa Cargo פועלות בקניה. למעלה מ־60 חברות גרמניות השקיעו יותר בקניה מ-9 מיליארד KES‏ (86 מיליון אירו).
נציגויות דיפלומטיות

לקניה היו יחסים דיפלומטיים עם מערב גרמניה והשגרירות שכנה בבון. לאחר האיחוד של מזרח ומערב גרמניה, השגרירות עברה לברלין.
בנוסף, לגרמניה יש שגרירות בניירובי.
יעירוני רעיוני

השיר יעירוני רעיוני הוא שיר חצות שחיבר רבי יהודה הלוי. בשיר מתוארת תפילת חצות ליל שנעשית מתוך ערגה לקרבת ה', "לחזות בנועם ה' ולבקר בהיכלו", ובה שוטח המתפלל את תחנוניו ואת שבח הבורא. העונג שלו בתפילתו כה גדול עד שהוא מבקש מהלילה להימשך ומהבוקר להתאחר.
באקרוסטיכון השיר נרמז שם המחבר, יהודה. החריזה היא בסירוג השורות.
הפיוט משמש כפתיחה לאשמורות (הסליחות) שנוהגים לומר יהודי תימן בחודש אלול ובעשרת ימי תשובה. כמו יתר האשמורות זכה שיר זה לפירוש מאת הרב יחיא צאלח.
הראי"ה קוק כתב שיר זה בפנקסיו בנוסח שונה מעט, נוסח שהודפס גם בסידורו עולת ראי"ה והיה מושר על ידו בחצות הלילה בליל הושענא רבה ובליל שבועות, בסיום שמחת בית השואבה ובסיום ההקפות השניות. השינוי העיקרי בנוסח הראי"ה הוא במילה הראשונה - בנוסח הראי"ה השיר נפתח במילים ישאלוני רעיוני.
לשיר קיים לחן מסורתי אצל יהודי תימן, וכן לחן של הראי"ה קוק שנרשם על ידי מאיר שמעון גשורי וגרסה דומה אך שונה במקצת שהרב הנזיר הנחיל לתלמידיו ולבנו.
הערות שוליים

↑  על פי ספר תהלים, פרק קל"ב, פסוק ד' "אם אתן שנת לעיני".
↑  בנוסח יהודי תימן הנאמר באשמורות אומרים כאן, כאשר הסליחות נאמרות לפנות בוקר, "סוף לילה".
↑  על פי ספר תהלים, פרק כ"ז, פסוק ד'.
↑  על פי ספר תהלים, פרק כ"ב, פסוק ד' ואתה קדוש יושב תהלות ישראל.
↑  על פי ספר תהלים, פרק ט"ז, פסוק ז': אברך את ה' אשר יעצני.
↑  ראו ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק י"ז ובמפרשיו. נראה שריה"ל פרשו כמאכל מתוק, ולא כבושם.
↑  על פי ספר תהלים, פרק כ"ב, פסוק ט"ו הָיָה לִבִּי כַּדּוֹנָג נָמֵס בְּתוֹךְ מֵעָי.
↑  בהשראת ספר יהושע, פרק י', פסוק י"ב: שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון.
↑  ביטוי זה שהוא שיא הדבקות המובע בשיר בנוי משילוב שני פסוקים: מגילת שיר השירים, פרק א', פסוק י"ב עד שהמלך במסבו, וספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק כ"ג עם המלך במלאכתו.
↑  על פי ספר בראשית, פרק ט', פסוק כ"ה, בקללת נח לכנען. וראו תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ב, עמוד ב' שעבד עברי נרצע משום ששמע במעמד הר סיני "כי לי בני ישראל עבדים" ולא עבדים לעבדים והלך וקנה אדון לעצמו. ובשיר עבדי זמן וכן בספר הכוזרי מאמר ה, כד-כה מבאר ריה"ל שהעבדות לכל גורם שהוא מלבד ה' היא עבדות לעבדים, ורק עבדי ה' הם החופשיים. לכן כאן, בשעת הווידוי, מתוודה הוא על כך שהיה עבד לעבדים, ולא עבד לה' לבדו.
↑  מארי סאלם (שלום) עוזרי - יעירוני רעיוני מתוך האשמורות (סליחות) נוסח תימן.
↑  במהדורת תשמ"ט חלק ב עמוד שעד.
ים קספרס אנשל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1998 (בת 26) הרצליה, ישראל
 תואר:  נערת ישראל
ים קספרס אנשל (נולדה ב-15 בפברואר 1998) היא דוגמנית ישראלית שלקחה חלק בתחרות מלכת היופי של ישראל לשנת 2016 וזכתה במקום השני בתואר של נערת ישראל.
עקב זכיתה נבחרה לייצג את ישראל בתור מיס ישראל בתחרות מיס יוניברס.
חיים פרטיים

ים נולדה בהרצליה וגדלה כשהיא גרה על היאכטה של אביה במרינה שבהרצליה. בתקופת החטיבה והתיכון הייתה חלק מכיתת המחוננים האזורית, בגיל 14 הייתה לסגנית אלופת ישראל ברכיבה על סוסים.
לאחר סיום התיכון התגייסה לצה"ל.
בספטמבר 2023 התארסה לבן זוגה אביב זילבר. הם נישאו ביוני 2024.
הערות שוליים

↑  איתי א. גורביץ', הספירה לאחור החלה: נערת ישראל מדווחת מתחרות מיס יוניברס, באתר Xnet‏, 24 בינואר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אזרבייג'ן – ערב הסעודית

| יחסי אזרבייג'ן – ערב הסעודית |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: ערב הסעודית


אזרבייג'ן: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 2,149,690
אוכלוסייה
10,351,953: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 31,295
משטר
מונרכיה אבסולוטית: רפובליקה

נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב (מימין) נפגש עם שגריר ערב הסעודית לאזרבייג'ן, 2018
יחסי אזרבייג'ן–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן לערב הסעודית. יחסים אלה כוללים תחומים דיפלומטיים, תרבותיים, כלכליים ואחרים.
היחסים שבין המדינות החלו ב-24 בפברואר 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות. סעודיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן ב-30 בדצמבר 1991. אזרבייג'ן מפעילה שגרירות בריאד (שנפתח באפריל 1994) ושגרירות ערב הסעודית פועלת בבאקו מאז יוני 1999.
ביקורו של היידר אלייב בסעודיה בשנת 1994 נחשב לאבן דרך ראשונה שאפשרה קשרים נוספים בין סעודיה לאזרבייג'ן. כתוצאה מהביקור נחתם ההסכם הכללי על כלכלה, מסחר, השקעות, טכנולוגיה, תרבות וכן הלאה.
קשרים תרבותיים

המורשת האסלאמית המשותפת מקלה ומחזקת את הקשרים הקיימים בין ערב הסעודית לאזרבייג'ן. כל שנה אזרים רבים מבקרים במקומות קדושים של האסלאם הנמצאים בערב הסעודית. כדי להעמיק את הקשרים התרבותיים, התקיימו ימי תרבות אזרים ב-10–17 בנובמבר 2007 בריאד, ג'דה ודמאם. במקביל, התקיימו ימי תרבות סעודיים בתאריכים 17–21 ביוני 2008 בבאקו.
שיתוף פעולה הומניטרי

סעודיה העניקה סיוע הומניטרי לאזרבייג'ן בשנים 1994–1999 על מנת להתגבר על משבר הפליטים העצום כתוצאה מסכסוך נגורנו קרבאך. את התוכנית הוביל המלך פהד, שמטרתו הייתה לסייע לפליטים בצרכים יומיומיים בסיסיים. במסגרת התוכנית טופלו אפילו כמספר נכים מהסכסוך בערב הסעודית.
בשנת 2002, "הקרן הסעודית לפיתוח" (SFD) העניקה הלוואה בשווי של 35.7 מיליון ריאל לממשלת אזרבייג'ן לבניית בתי ספר תיכוניים בעיר באקו. יתר על כן, בשנת 2005 תרמה ממשלת ערב הסעודית כ-50,000 דולרים לאזרבייג'ן לצורך שיקום חלקי המדינה המשוחררים.
יחסים כלכליים

לאחרונה פועלות כארבע חברות סעודיות בתחומים שונים באזרבייג'ן. בשנת 2015 נחתם מזכר ההבנות, שהשיק פרויקט ארוך טווח בתחום האנרגיה. יתר על כן, ישנו שיתוף פעולה בתחום הכלכלה, המסחר, ההשקעות, הטכנולוגיה, התרבות, הספורט והנוער בין ממשלת הממשלות. ב-10 ביולי 1994 התקיימו בג'דה מספר פגישות של הוועדה המשותפת לאזרבייג'ן-ערב הסעודית לשיתוף פעולה. הוועדה התכנסה שוב בריאד בפברואר 2004 ובבאקו במרץ 2019.
באופן כללי, ישנם כ-14 הסכמים בין אזרבייג'ן לערב הסעודית, הנוגעים לפיתוח הקשרים הכלכליים הקיימים. החברות סעודיות השקיעו כ-370 מיליון דולר באזרבייג'ן וכיום ישנן כ-26 חברות סעודיות הפועלות לחיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי בין המדינות. כמו כן, הקרן לפיתוח סעודיה השתתפה באופן פעיל בבניית תשתיות מקומיות באזרבייג'ן, הכוללות תעלות וכבישים, בתי ספר, אספקת מים לבנייה ומערכות ביוב וכו'.
בתחילת 2019, הסוכנות לפיתוח עסקים קטנים ובינוניים (SME) של משרד הכלכלה האזרי ורשות ההשקעות הכללית הסעודית (SAGIA) חתמו על הסכם שמטרתו לחזק את ההשקעות שבין המדינות. על פי הנתונים הסטטיסטיים של ועדת המכס הממלכתית האזרית (2018), סך העסקאות בין המדינות היו בעלות של כ-30.9 מיליון מאנאט אזרבייג'ני. יתר על כן, השקעה בתחום האנרגיה של אזרבייג'ן (יחד עם חקלאות, תיירות ותחבורה) היא בראש סדר העדיפויות של ערב הסעודית.
ברית נגד איראן

העוינות לאיראן חיזקה את היחסים שבין המדינות. אזרבייג'ן היא בעלת הברית השיעית היחידה של ערב הסעודית, והיא תמכה בתוכניותיה של סעודיה בנוגע לאיראן. עם זאת, אזרבייג'ן ביקשה להימנע מהשתתפות בברית ישירה נגד איראן.
הידרדרות היחסים בשנת 2020

היחסים בין אזרבייג'ן לערב הסעודית ספגו מכה אדירה במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה בשנת 2020, כאשר ערב הסעודית (שבאופן מסורתי גיבתה את שלמותה הטריטוריאלית של אזרבייג'ן) כבר לא סיפקה גיבוי זה, ואף דחקה באזרבייג'ן להתפשר ביחסיה עם ארמניה. אולם לאחר שנשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן האשים את מדינות ערב (ובמיוחד את ערב הסעודית ואיחוד האמירויות הערביות) על ערעור היציבות של המזרח התיכון והקווקז, הגיבה אל-ערביה בשידור נאומו של נשיא ארמניה ארמן סרקיסיאן. בנאום זה, סרקסיאן גינה את טורקיה ואזרבייג'ן על הדלקת המלחמה. כתוצאה מכך, ראש לשכת המסחר של ערב הסעודית, אג'לאן אל-אג'לאן, קרא לחרם על טורקיה. טורקיה היא בעלת הברית הפוליטית, הכלכלית והתרבותית העיקרית של אזרבייג'ן באזור.
יוחנן האחד עשר

האפיפיור יוחנן האחד עשר (בלטינית: Ioannes XI;‏ 910 בערך – דצמבר 935) היה אפיפיור ממרץ 931 (בגיל 20) עד מותו בדצמבר 935.
ביוגרפיה

אמו הייתה ככל הנראה מרוזיה, האישה הכי חזקה ברומא. אולם האבהות שלו נתונה במחלוקת. על פי הליבר פונטיפיקליס, אביו היה האפיפיור סרגיוס השלישי. אם זה נכון, יוחנן האחד עשר יהיה ידוע כאפיפיור היחיד שהיה בן בלתי חוקי של אפיפיור. (סילבריוס היה בן חוקי של הורמיסדס). מצד שני, קיימות גם טענות, כי יוחנן האחד עשר היה בנו של אלבריק הראשון מספולטו, רוזן טוסקולום.
אמא שלו מרוזיה הייתה דה-פקטו השליטה הרומית בזמנו, וכתוצאה מכך אחראית על מינויו של האפיפיור. בעקבות הדחתה של מרוזיה סביב 932, יוחנן האחד עשר הפך לכפוף לשליטתו של אלבריק השני מספולטו, הצעיר, אחיו למחצה. השליטה היחידה שנשארה בידי האפיפיור הייתה מילוי חובותיו הרוחניות. כל שאר השליטה הייתה בידי אלבריק השני, אשר התערב לא רק בניהול החילוני, אלא גם בענייני הכנסייה.
זה היה התעקשותו של אלבריק השני כי פליום ניתנה לתאופילקטוס, הפטריארך של קונסטנטינופול (935), וגם לארטולד, הארכיבישוף של ריימס (933). היה זה יוחנן האחד עשר אשר עמד בראש הכנסייה הקתולית במהלך ההשפלה העמוקה ביותר שלה, אם כי הוא היה זה שגם העניק פריבילגיות רבות לקהילה של קלוני, אשר עמדה מאוחר יותר במרכז רפורמות קלוני של הכנסייה.
הערות שוליים

↑  George L. Williams, Papal Genealogy: The Families and Descendants of the Popes, (McFarland & Company Inc., 1998), 15.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סטפנוס השביעי | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: לאו השביעי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397570105171  GND: 100950108  ISNI: 0000 0000 0274 9964  LCCN: nb2007019950  NKC: kup19980000044846  VIAF: 76671746   WorldCat (עם VIAF): 76671746
ישיבת פום נהרא

ישיבת פום נהרא הייתה ישיבה שהתקיימה בבבל בתקופת האמוראים בעיר "פום נהרא" שהייתה בתחום השיפוט של העיר סורא, ושכנה על גדתו המזרחית של נהר סורא, בקרבת שפכו לנהר החידקל ומכאן קיבלה את שמה.
על פי המסופר בתלמוד, היהודים תושבי פום נהרא, היו עניים.
ראש הישיבה שהייתה השלישית בחשיבותה מבין ארבע הישיבות בבבל, היה רב כהנא מפום נהרא רבו של רב אשי, ותלמידו של רבה בר נחמני, שהתגורר בפום נהרא.
אמוראים נוספים שגרו ופעלו בפום נהרא הם: רב אחא בר רב, שהיה מאוחר יותר לראש הגולה, וכן רב בר שבא.
הערות שוליים

1 2 3  י. ש. צורי, תולדות המשפט הצבורי העברי - שלטון ראשות הגולה והישיבות (תקופת רב נחמן בר יצחק ראש הכלה וראש הישיבה), הוצאת מצפה, תל אביב, ה'תרצ"ט
↑  רש"י, תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ט"ז, עמוד ב'
↑  י. ש. צורי, רב אשי, בילגוריי, ה'תרפ"ד
↑  "רב חנן מנהרדעא אקלע לרב כהנא לפום נהרא" (תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ"א, עמוד ב'); "רב נחמן מנהרדעא אקלע לרב כהנא לפום נהרא בערב יום הכיפורים" (תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף צ"ה, עמוד ב'); "רב כהנא ספד לרב זביד מנהרדעא בפום נהרא (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ז, עמוד ב')
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישיבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יואס הראשון, קיסר אתיופיה

| --- | --- |

 לידה:  1740 
 פטירה:  1769 (בגיל 29 בערך) 
 מדינה:  אתיופיה 
 מקום קבורה:  גונדר 
 
יואס הראשון (געז: ኢዮዋስ) הוכתר בשם "אדים סגד" (געז: አድያም ሰገድ) היה קיסר אתיופיה 27 ביוני 1755 - 7 במאי 1769. היה בנו של הקיסר שקדם לו ייאסו השני מאשתו וואלאטה בארסבה (ווביט) בתו של מנהיג מחוז יג'ו של האורומו, מכיוון יואס היה צעיר מדי סבתו הקיסרית מאנטאוואב שימשה כמשנה לקיסר.
שלטונו

האימפריה שהייתה בתהליך של התמוטטות בעקבות מותו של הקיסר ייאסו השני גרם לסכסוך בין האוכלוסיות השונות באימפריה האתיופית האגאווים, גונדרים, שאוונים, תגרים והאוכלוסייה החדשה האורומו. הקיסרית מאנטאווב שניסתה לאחות את הקרע חיזקה את הקשר שבין בית המלוכה לאורומו ולכן בתו של מנהיג האורומו מיג'ו נישאה לקיסר לשעבר ייאסו השני. ייאסו השני שנתן לאמו כוח רב והכתיר אותה לסגניתו בזמן שאת אשתו ווביט זנח. ווביט שחיכתה שבעלה ייאסו ימות ובנה יעלה לכס הקיסרות וייתן לה כוח והשפעה, וייגרש מהשלטון את חמותה מאנטאווב וקרוביה מקווארה. כאשר יואס עלה לשלטון כתוצאה ממותו הבלתי צפוי של אביו האצילים של גונדר נדהמו לגלות שהוא מעדיף את שפתם של בני הארומו במקום האמהרית והעדיף את קרובי משפחתו מצד אמו ממחוז יג'ו מאשר את קרוביו מצד סבתו מקווארה.
כאשר התבגר יותר העדפה שלו לבני האורומו רק גדלה, יואס שמאבטחיו מנו כ-3,000 איש מינה את דודו האורומו ברולחה לובו למפקדם. בעקבות מותו של ראס אמהרה יואס ניסה לקדם את דודו לובו לראס של אמהרה אך בעקבותיו עצותו של יועצו וואלדה נול שמינוי זה יפוצץ את האימפריה שינה את דעתו.
מאבקי הכוח בין שני המחנות הקווארנים בראשות אמו של הקיסר מאנטאווב לבין האורומו מיג'ו שבראשם אם הקיסר ווביט גדל ונכנס למאבק צבאי,
מאנטאווב החלה לאסוף את קרובי משפחתה מקווארה וגייסה כוח צבאי רב ששטף את הבירה גונדר, ווביט לא נשארה חייבת וזימנה את קרובי משפחתה מיג'ו וחיילי אורומו רבים צעדו לגונדר, שני המחנות היו לקראת מרחץ דמים. על מנת לעצור זאת ולא לגרום למלחמת אזרחים מאנטאווב זימנה את ראס מיכאל סהול הראס של תיגראי וחותנה לתווך בין שני המחנות, האורומו לא אהבו את ההתערבות הזו מכיוון שראס סהול היה תגרי - נוצרי ולא מוסלמי כמותם. למרות זאת סהול סילק את ההשפעה של שני המחנות ולקח את הכוח לעצמו בתור סגן-הקיסר והיה המנהיג החדש של מחנה מאנטאווב המחנה התגרי - אמהרי.
אחד מההשפעות של סהול על יואס היו שהוא שכנע אותו לתמוך במלך הגולה של סנאר באדי הרביעי ולמנותו למושל מחוז ראס אל-פיל שעל הגבול עם סנאר ויעצו של יואס וולדה נול הזהירו לא לבקר אפילו בסנאר. באדי לא נשמע לעצה זאת וחזר לסנאר בעקבות קריאות לחזרתו, למרות זאת באדי נרצח על די מתנגדיו.
המשך מלכותו של יואס הפך למאבק בין ראס סהול לקרובי משפחתו של יואס מהאורומו. ככל שיואס העדיף מנהיגי אורומו כמו פסיל מלך דמות היחסים בינו לבין סהול הדרדרו עד שלבסוף מיכאל סהול הדיח את הקיסר ב-7 במאי 1769 ושבוע לאחר מכן רצח אותו. הפרטים של איך יואס נרצח משתנים מגרסה לגרסה, אך התוצאה הייתה ברורה בפעם הראשונה בהיסטוריה האתיופית קיסר מודח לא על ידי מותו הטבעי, התפטרות או מוות בקרב אלא ברצח. מיכאל בעקבות רצח יואס יירש את כוחו והיה השליט בפועל אך גרם לשליטים המקומיים להתחיל לזלזל בשלטון המרכזי בבירה הקיסרית גונדר וצבור כוח. כפי שאדוורד אולאנדורף כותב:
תקופה זו מ-1769 ועד תחילת מלכותו של תיאודרוס השני ב-1855 נקראת במסורת האתיופית בשם מספנט ("שופטים"), תקופה שדומה לתקופה התנ"כית בספר שופטים שבו "אין מלך בישראל, איש הישר בעיניו יעשה".
בעקבות רצח יואס כוחם של שתי הקיסריות נחלש ואמו הקיסרית מאנטאווב פרשה מהחיים הפוליטיים ולא חזרה יותר לשלטון למרות שהייתה עוד בחיים במשך שלושת הקיסרים הבאים.
הערות שוליים

↑  E. A. Walis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 (Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970), pp. 459-468.
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ייאסו השני | קיסר אתיופיה  26 ביוני 1755 - 8 במאי 1769 | הבא: יוהנס השני |
יחסי מלזיה–עיראק

| יחסי מלזיה–עיראק |
| --- | --- |
מלזיה: עיראק


מלזיה: עיראק
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 438,317
אוכלוסייה
35,663,114: 46,286,779
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 250,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 5,419
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי מלזיה–עיראק הם יחסי החוץ בין מלזיה לעיראק.
סקירה כללית

עיראק פתחה את שגרירותה בקואלה לומפור בשנות ה-70. מלזיה סגרה את שגרירותה בבגדאד במרץ 2003 במהלך מלחמת עיראק.
בשנת 2018 שלח ראש ממשלת עיראק חיידר אל-עבאדי לעמיתו המלזי מאהאטיר מוחמד מכתב ברכה ובו ביקש ממנו לפתוח מחדש את שגרירות מלזיה בבגדאד. לדבריו, פתיחה מחודשת של השגרירות יכולה לסייע ברמות שונות של הקשרים בין עיראק ומלזיה לאנשי שתי המדינות המוסלמיות האחיות.
יחסים כלכליים

פטרונס, חברת הנפט הלאומית של מלזיה, נוכחת בעיראק מאז 2010. בשנת 2016 הוערך היקף הסחר הדו-צדדי הכולל ב-1.5 מיליארד דולר.
היצוא העיקרי של עיראק למלזיה הוא נפט. עיראק מייבאת מלזיה בעיקר מוצרים וציוד רפואי, שמן דקלים ומוצרי אלקטרוניקה וחשמל.
עיראקי איירווייז, קיימה טיסות פעם בשבוע מבגדאד לקואלה לומפור מאז שנת 2013, אך מאז שנת 2017 היא הרחיבה לפעמיים בשבוע.
נכון לעכשיו, ישנם כ-3,500 סטודנטים עיראקים במלזיה. בשנת 2016 כ-24,000 עיראקים ביקרו במלזיה ובשנת 2017 ביקרו כ-30,000 עיראקים. ישנם גם כ-300 מלזים העובדים בעיראק, בעיקר בתחום הנפט, הקשורים לפעילות פטרונס בעיראק.
בשנת 2018 הוקמה לשכת המסחר והתעשייה העיראקית–מלזית במטרה לקדם את ההזדמנויות המסחריות והתעשייתיות בין עיראק ומלזיה.
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מיוצגת בעיראק באמצעות שגרירותה בעמאן, ירדן.
עיראק מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יהושע גרוסברד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1902 סרוצק, פולין
 פטירה:  23 ביוני 1992 (בגיל 90 בערך) פרדס חנה, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  ציור
 פרסים והוקרה:  פרס הרמן שטרוק (1977) 
 
יהושע גרוסברד (1902 – 23 ביוני 1992) היה צייר ישראלי יליד פולין.
ביוגרפיה

יהושע גרוסברד נולד בשנת 1902 בסרוצק (סרוצ'ן) שבפולין הרוסית. בשנת 1911 עבר לעיירה צ'חנוב, שם למד בישיבה ועבד ביחד עם אביו בבנייה, צביעה ועיטור של בתי כנסת. בשנות ה-20 למד אמנות בווילנה ובוורשה והצטרף לאגודת הציירים היהודים בפולין. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל כמעפיל, שם הצטרף אל רעייתו, הציירת בתיה גרוסברד, והתיישב בחיפה. הוא התפרנס מעבודתו כצבעי. בשנת 1945 הצטרף לאגודת הציירים והפסלים בארץ ישראל. הוא הצטרף כחבר למפלגת מק"י. בשנת 1953 היה ממקימי כפר האמנים בעין הוד. בשנת 1955 שהה כחצי שנה בפריז בירת צרפת. בשנת 1990 עבר להתגורר בפרדס חנה.
יצירותיו המוקדמות של גרוסברד, מתקופת שהותו בפולין, כמעט ולא נשתמרה. לאחר עלייתו לארץ ישראל יצר בעיקר ציורי שמן קטני ממדים. יצירותיו תיארו את הנוף העירוני של חיפה. הם מאופיינים בהדגשה של ממד האור והצבע, בהשפעת האמנות הפוסט-אימפרסיוניסטית. בשנות ה-60 החל ליצור גם מגזרות נייר ובהם מוטיבים עממיים או כאלו הלקוחים מן הספרות היהודית.
השכלה

1961-1911 ישיבה, צ'חנוב, פולין
1926 ציור, אצל פרופ' מזנק, גימנסיה, צ'חנוב, פולין
הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת וילנה, פולין
1928 המכון לציור ע"ש וויצ'ך גרסון (אנ'), ורשה, פולין
פרסים

1958 פרס מלאך, עין הוד.
פרס הרמן שטרוק, אגודת האמנים של חיפה והצפון, עיריית חיפה, על ציור השמן "סמטאות חיפה – 3 מרפסות".
ספרו

מגזרות נייר: מוטיבים מסורתיים; מבוא: גיזה פרנקל, הוצאת המחבר, תש"ל. (בשנות ה-80 הופיע כרך שני)