stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשר מפעלי מלט ישראליים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  בוריס גולדברג, יהושוע חנקין, מיכאל פולק
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־102 שנים)
 חברת אם:  משאב
 משרד ראשי:  ישראל מפעל נשר, ת.ד. 5, רמלה 721001
 שליטה בחברה:  כלל תעשיות 100%
 ענפי תעשייה:  ייצור מלט
 יו"ר:  אלדד בן משה
 מנכ"ל:  יובל לזרוב
  
 www.nesher.co.il
 
בית החרושת נשר בעיר נשר מבט מהר הכרמל
בית חרושת נשר בשנותיו הראשונות. מימין הכבשנים הראשונים. הכביש בחזית הוא כביש חיפה יגור
סמליל ישן של החברה
נשר מלט ישראלי היא חברה ישראלית לייצור מלט וצמנט פורטלנד. נשר היא החברה הגדולה ביותר בישראל המייצרת מלט, והיוותה מונופול מוכרז בענף עד לשנת 2020.
החברה נשלטת על ידי לן בלווטניק, דרך כלל תעשיות. בעבר החזיקה כלל תעשיות ב-75% מנשר ו-25% הנוספים הוחזק בידי התאגיד האירי CRH. בשנת 2015 נמכרו מניות החברה האירית לכלל, המחזיקה עתה את מלוא הון המניות של נשר.
החברה נקנסה על ידי המשרד להגנת הסביבה בקנס של 6 מיליון ש"ח.
מקור השם

המקור לשם "נשר" אינו ודאי. ההשערה הנפוצה היא שהמפעל נקרא על שם העוף נשר שחי באזור, אבל תפוצת עוף זה בארץ ישראל לא כוללת את אזור הר הכרמל.
השערה אחרת היא שלמייסד המפעל מיכאל פולק היה קשר עם מפעל מלט בגרמניה ששמו כלל את השם נשר בגרמנית, Geier; וכאשר נשאל פולק מה יהיה שם המפעל שהוקם בארץ ישראל, בחר בתרגום השם לעברית.
היסטוריה > רעיון הקמת בית חרושת למלט

בספרו "אלטנוילנד" (1902), חזה בנימין זאב הרצל את בנייתו של בית חרושת למלט בחיפה.
בשנת 1903 עלה לארץ ישראל מרוסיה המהנדס נחום וילבושביץ (וילבוש), הוא סייר בארץ כדי לבחון את אפשרויות הפיתוח בה. באותה תקופה לא היה בארץ ישראל מפעל לייצור מלט, והמלט יובא ממפעל קטן במצרים. וילבושביץ העריך שבעקבות הגידול בבנייה יגדל הביקוש למלט. הוא הציע להקים מפעל שתפוקתו תהיה 10,000 טון בשנה, והמליץ על הקמתו בחיפה, בגלל הקרבה לנמל חיפה, מסילת הרכבת החיג'אזית ומרבצי אבן גיר מתאימים בכרמל. התכנון והיישום של הקמת המפעל נשר חיפה נמשכו כ-20 שנה למקטעים, עד אשר בשנת 1923 הוקם המפעל הראשון, מפעל נשר חיפה. המהנדס היהודי-הונגרי ארפד גוט סייע בהקמת מפעל המלט ליד חיפה. בין המשקיעים בפועל בבית החרושת היה הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן (Jacobus Henricus Kann) שהיה הבנקאי הפרטי של בית המלוכה ההולנדי ויזם ציוני נלהב שהקים ומימן רבים מהמפעלים הציוניים. העיר נשר הייתה בתחילת דרכה התיישבות פועלים שעבדו במפעל נשר חיפה, עם הזמן גדלה התיישבות זאת לעיירה ובהמשך לעיר נשר. שמה המלא של החברה בהיווסדה: "חברת המלט צמנט פורטלנד, נשר בע"מ".
היסטוריה > המשך פעילות החברה

בעקבות ביקוש גדול למלט שנוצר בעקבות גלי העלייה הגדולים של שנות ה-50 הקימה החברה את מפעל נשר רמלה. בשנת 1955 הגיע היקף הייצור של נשר לכ-563 אלף טון בשנה. בשנת 1954 ייצאה החברה כ-135 אלף טון מלט, 80% לטורקיה. בשנת 1960 רכשה הממשלה מניות בכורה בנשר. מניות חברת נשר הוחזקו בעיקרן על ידי החברה המרכזית וכור. בשנת 1964 נמכרו מעט מניות של החברה לכלל ואמפל. בשנת 1972 רכשה כלל את החברה המרכזית וכך הגיעה לבעלות על כמחצית המניות של נשר.
בשנת 1969 רכשה החברה את מפעל המלט 'שמשון' אשר בהר טוב, ליד בית שמש, אשר הגיע להליך פירוק. חברת נשר שדרגה את המפעל והביאה אותו לכושר יצור מלא. באפריל 2015, במסגרת הסדר בין נשר לרשות ההגבלים העסקיים, ומשרדי האוצר והכלכלה מכרה נשר את מפעל הר טוב למשפחת וייל וחברת שמשון.
מפעל נשר ברמלה שודרג בשנות ה-90, בשנת 1995 ו-1999 הוקמו 2 כבשנים המייצרים קלינקר בתהליך יבש, אלו החליפו את שלושת הכבשנים הישנים אשר ייצרו קלינקר בתהליך רטוב.
בספטמבר 2020 הודיעה הממונה על התחרות על ביטול מעמדו של מפעל המלט נשר כ"מונופול" לאחר שנתח השוק של המפעל ירד מ-90% ל-50%.
היסטוריה > חברת "נשר" ומחיר המלט בישראל

במסמך ובו ניתוח שוק המלט בישראל שהוגש לוועדת הכלכלה בשנת 2008 נמצא שחברת נשר ניצלה לאורך שנים את מעמדה המונופוליסטי כדי לגבות מחיר גבוה עבור המלט. מחירים אלו גרמו לייקור עלויות הבניה והדיור, וכן לפגיעה עקיפה, המתבטאת בתשלום מיסים גבוהים יותר בגין מימון תשתיות ממשלתיות, כגון כבישים, בניית מנהרות וגשרים וחפירת תעלות.לפי פרסום של הוועדה הבין משרדית לקידום התחרות בענף המלט (יוני 2013) מרכיב המלט מהווה רק 1.4% ממחיר דירה ממוצעת.
חברות שמתחרות בנשר - מספנות ישראל המייבאת מלט, ושפיר המייצרת מלט על בסיס חומרים שהיא מייבאת – פרסמו דוחו"ת מהם עולה כי מחירי המלט בישראל עלו ב־30% בין השנים 2021–2023. גם מחירי המלט שמוכרת נשר עלו בתקופה זו. אולם התמלוגים שנשר שילמה על השימוש במשאבי הטבע של ישראל לא עלו בשיעור דומה.
זיהום אוויר מפגע ריח ופגיעה בסביבה

במשך שנים נטען על ידי תושבי עזריה ויד רמב"ם, הסמוכים למפעל נשר רמלה, כי המפעל גרם לפגיעה סביבתית ולתחלואה נשימתית בשל זיהום האוויר הנפלט ממנו. בנוסף, מפעלי נשר הואשמו בפגיעה בלתי הפיכה בנוף כתוצאה מחציבה נרחבת.
בדיקות שערך המשרד להגנת הסביבה בשנת 2012 הצביעו על כך שרמת הפליטות של חלק מהחומרים המזהמים במפעל תואמת את התקנים האירופיים, ולעיתים אף נמוכה מהם. עם זאת, דוחות מדד ההשפעה הסביבתית (מפל"ס) מצביעים בעקביות על מפעל נשר רמלה כמפעל הפרטי המזהם ביותר בישראל לאורך שנים. בשנת 2021 הוערך הנזק הבריאותי והסביבתי שגרם המפעל בכ-860 מיליון ש"ח בשנה, כאשר רק תחנות הכוח המונעות בפחם נחשבות למזהמות יותר.
המפעל משתף פעולה עם חברת ורידיס וחירייה - איגוד ערים דן לתברואה במתקן ה-RDF שבאתר חירייה, שבו מופקת אנרגיה מפסולת. עם זאת, תפעול המתקן יוצר מטרדי ריח קשים באזור גוש דן, בשל טיפול לקוי בפסולת רטובה.
במאי 2022 דיווח משרד הבריאות בדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה בכנסת על ממצאים אפידמיולוגיים שהראו עלייה בתחלואה בסרטן בערים רמלה ולוד, אך ציין כי לא ניתן לקבוע קשר חד-משמעי בין המפעל לבין התחלואה, בשל גורמים נוספים כמו שיעור גבוה של מעשנים וריכוזי אוכלוסייה.
המפעל מתמודד עם תקלות תפעוליות רבות. לדוגמה, ביולי-אוגוסט 2022 דווח על 26 תקלות, חלקן ללא דיווח כנדרש. באוגוסט 2022 קנס המשרד להגנת הסביבה את המפעל בשישה מיליון ש"ח בשל חריגות בפליטת מזהמים ליישובים סמוכים. במאי 2023 דווח על חשד למחיקת נתוני פליטת כספית ממערכות המידע של המפעל, אשר חרגו מהתקן. המפעל הכחיש את ההאשמות וטען כי מדובר באי-הבנה. בנובמבר 2024 דווח כי המפעל אינו מדווח על כל התקלות כנדרש, וכי המשרד להגנת הסביבה אינו מנטר את פעילותו באופן שוטף.
מפעלים בשליטת החברה

מפעל נשר רמלה (ברמלה)
מפעל נשר חיפה (בנשר) - בשנת 2020 יצור המלט במפעל הופסק לחלוטין. בשטח המפעל ובשטח מחצבת נשר הישנה גם יחד, מתוכננים להבנות כ-5000 יחידות דיור.
נשר הר טוב - היה בבעלות החברה 46 שנים, משנת 1969 ועד שנת 2015. נסגר ב-2023.
ראו גם

מלט בישראל
לקריאה נוספת

צ. אשל המלט ויוצריו: נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976
אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן - זכרונות על שכונת נשר, 1978
המלט ויוצריו - הרעיון ומימושו, נשר מפעלי מלט ישראליים והוצאת יבנה, 2002
הערות שוליים

↑  אדריאן פילוט, ‏מסתמן: נשר תיאלץ למכור אחד ממפעליה, באתר גלובס, 20 ביוני 2013
↑   מיכאל רוכוורגר, כלל תעשיות רכשה את האחזקות של CRH האירית במשאב, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2015
↑  נעמי נידם, יעל געתון, המשרד להגנת הסביבה קנס את מפעל נשר ב-6 מיליון שקל – ולא שולל תביעה פלילית, באתר "שקוף", 22 באוגוסט 2022
↑  מקור המידע להשערה זו - אחד מעובדי נשר הוותיקים
↑  תיאודור הרצל, אלטנוילנד, ספר רביעי, פרק ד
↑  עליה הייצוא מלט נשר, הצופה, 26 ביוני 1955
↑  רכישת מניות בכורה של נשר, דבר, 31 במרץ 1960
↑  21% ממניות נשר יימכרו, מעריב, 23 בינואר 1964
↑  הונה הנפרע של כור, מעריב, 12 בינואר 1965
↑  כלל רוכשת השליטה על החברה המרכזית, דבר, 27 בדצמבר 1972
↑  סו"ב והחברה לישראל, דבר, 22 במאי 1973
↑  נשר תקים מפעל שלישי למלט, דבר, 20 בדצמבר 1970
↑   אורה קורן, נשר חתמה על מכירת המפעל בהר-טוב למשפחת וייל ולחברת שמשון תמורת 185 מיליון ש', באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2015
↑  אלה לוי-וינריב, ‏רשות התחרות: נשר לא מונופול, שוק המלט תחרותי, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2020
↑  ניתוח שוק המלט בישראל, באתר הכנסת, ‏;6 במרץ 2008.
↑  תומר גנון, עמוק באדמה: התמלוגים של יצרנית המלט נשר נחשפים, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2024
↑  עלון מידע לתושבים, מועצה אזורית גזר, 1977
↑  מרשם פליטות לסביבה, עמודים 26–27, באתר המשרד להגנת הסביבה
↑  המשרד להגנת הסביבה, מרשם פליטות לסביבה דו"ח שנתי 2021
↑  האזרח גואטה | למה אתר חירייה חזר להסריח ומי מרוויח מזה? - פרק 9 - מתחת לאף, 2019, נבדק ב-2019-10-23
↑  כנסת ישראל, משרד הבריאות בדיון בוועדת הפנים: עליה בתחלואה בסרטן בישובים לוד ורמלה, ‏30.5.2022
↑  עננת אבק תועדה ב"נשר" – במפעל לא דיווחו על תקלה, יעל געתון, שקוף - גוף התקשורת של הציבור, 2022
↑  שני אשכנזי, ‏ריבוי תקלות סביבתיות בנשר רמלה: מה נושמים התושבים?, באתר גלובס, 28 ביולי 2022
↑  חשד: "נשר" מחקה ממערכת הניטור מידע על זיהום כספית מסוכן, יעל געתון, שקוף - גוף התקשורת של הציבור, 23 במאי 2023
↑  סילמן מפקחת והמפעל מזהם: התקלה של נשר שנעלמה מעין המשרד, יעל געתון, שקוף - גוף התקשורת של הציבור, 14 בנובמבר 2024
| כלל תעשיות |
| --- | --- | --- |
| החזקות נוכחיות | יפאורה-תבורי (30%) • קבוצת גולף א.ק. (52%) • כלל ביוטכנולוגיה (49%) • קרגל (18%)  * כלל נדל"ן  באמצעות חברת משאב: נשר מפעלי מלט ישראליים (100%) • קבוצת תעבורה (50%) |  |
| החזקות בעבר | מנועי בית שמש (42%) • גרנית הכרמל השקעות (50%) • נייר חדרה (59%) • נובה (25%) • סאיטקס (22%) • ECI Telecom • די פארם (יוניבו) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407788605171  LCCN: n2009060429  VIAF: 130418599   WorldCat (עם VIAF): 130418599
מבצע לתת כתף

| חיסון אוכלוסיית ישראל נגד קורונה |
| --- | --- |
 נכון ל-1 בפברואר 2023, 13:40
  פלקון חיסון פייזר-ביונטק
 מקבלי מנת חיסון אחת בלבד:  563,685
 מקבלי 2 מנות חיסון בלבד:  1,645,349
 מקבלי 3 מנות חיסון:  3,666,874
 מקבלי 4 מנות חיסון:  846,160
 סך הכל מקבלי מנה אחת לפחות:  6,722,068
ביקור נשיא המדינה במרכז החיסונים של קופת חולים "מכבי" בירושלים. מימין לשמאל: יושב ראש קופת החולים פרופ' משה רוח, מנכ"ל קופת החולים רן סער, נשיא המדינה ראובן ריבלין ומנהל מחוז ירושלים והשפלה ד"ר חגי פרנקל, דצמבר 2020
לתת כתף היה מבצע חיסונים של מדינת ישראל במאבקה נגד מגפת הקורונה בישראל שהחל ב-19 בדצמבר 2020.
עד 17 בנובמבר 2021, על פי נתוני משרד הבריאות, התחסנו 6,549,399 איש במנה ראשונה, 5,911,101 במנה שנייה, 4,232,076 במנה השלישית ו-468,699 במנה הרביעית.
ב-14 בפברואר, הכריזה קופת חולים כללית כי החיסון של פייזר יעיל ב-94% בכל קבוצת גיל, וישנה ירידה ב-92% בתחלואה קשה של המחוסנים.
ב-25 במרץ, יותר מחצי מהאוכלוסייה חוסנה בשתי מנות.
ב-2 ביוני הורחב המבצע לבני נוער בגילאי 12–16.
ב-30 ביולי 2021 החל מתן מנת החיסון השלישית (חיסון דחף), לבני ה-60 ומעלה ולמדוכאי חיסון.
ב-23 בנובמבר 2021 החל חיסון ילדים בני 5-11.
ב-30 בדצמבר 2021 החל מבצע חיסון רביעי למדוכאי חיסון.
בינואר 2022 החלה ירידה בכמות הנדבקים, ופחת משמעותית הצורך בחיסונים והביקוש להם. בפברואר הוחלט לצמצם את תקנות התו הירוק במקומות רבים, ולאחר מכן דעך גל הקורונה בישראל.
לפני המבצע

בפברואר 2020 החל המכון הביולוגי בפיתוח חיסון נגד קורונה, BriLife. לשם כך הובאו על ידי משרד הביטחון, משלוחים מסין של נגיף הקורונה. פיתוח חיסון זה נכשל, בסופו של דבר.
באותה עת נחתמו חוזים לרכישת אופציות לחיסון MRNA-1273 של חברת מודרנה, והתנהל משא ומתן איטי לרכישת חיסונים מחברות נוספות, בהן אסטרהזניקה ופייזר.
בראשית נובמבר פרסמה חברת פייזר כי ביצעה ניסויים מוצלחים בחיסון BNT162b2. עקב כך התקיים משא ומתן מהיר, ונרכשו מהחברה חיסונים. כמו כן נרכשו אופציות לחיסוני AZD1222 של חברת אסטרהזניקה. באותו שבוע, נחתם גם הסכם לרכישת חיסוני Gam-COVID-Vac מרוסיה.
בראשית דצמבר, בטרם השלמת הליכי אישור החיסון של פייזר במינהל המזון והתרופות האמריקני, השלימה ישראל את הרכישה, וב-9 בדצמבר החלו להגיע לישראל משלוחי חיסונים. בגלל גודל האוכלוסייה בישראל השפעת החיסונים על המגפה הייתה משמעותית מאד.
ישראל רכשה 10 מיליון מנות חיסון בעלות של כמיליארד שקל, כך שהעלות של 2 מנות חיסון לכל אזרח הייתה כ-200 ש"ח. מחיר שאר החיסונים שנרכשו אינו ידוע. העלות הכוללת הצפויה הוערכה ב-5.1 מיליארד שקל.
השפעה בעולם

ב-30 בינואר 2021, יוון ביקשה שיתוף פעולה עם ישראל במבצע החיסונים היווני, בעקבות מהירות המבצע בישראל.
ב-4 במרץ 2021 קנצלר אוסטריה וראשת ממשלת דנמרק שביקרו בישראל, הודיעו על שיתוף פעולה עם מדינת ישראל בעניין החיסונים. בנימין נתניהו, סבסטיאן קורץ ומטה פרדריקסן הודיעו כי יקימו קרן מחקר משותפת לשלוש המדינות וישקיעו בהקמת מפעלים לייצור חיסונים.
ישראל שיתפה מידע על מנת החיסון השלישית בדיון על אישורה במנהל המזון והתרופות האמריקאי. כך גם עם המייעצת לענייני חיסונים בגרמניה. הוועדה נעזרה במידע מישראל בדיון על המנה הרביעית. כך גם מנהל המזון והתרופות האמריקאי.
ראו גם

הקורונה בישראל
פיתוח תרופות וחיסונים למחלת COVID-19
חיסון נגד COVID-19
תו ירוק
התו הסגול
IMAX

הלוגו של IMAX
IMAX (בתעתיק לעברית: איימקס) היא מערכת מקיפה של מצלמות קולנוע, סרטי צילום, מקרנים ואולמות הקרנה שמיוצרת על ידי "תאגיד IMAX" הקנדי, שידועה בזכות המסכים הגדולים שלה, בעלי יחס גובה–רוחב גבוה של 1.90:1.
אולמות IMAX מאופיינים במושבים שממוקמים בדירוג גבוה, בדומה לאצטדיון. בכמה מקומות נבחרים בעולם קיימים אולמות עם מסכי IMAX גבוהים במיוחד, בעלי יחס גובה–רוחב של 1.43:1.
היסטוריה

לרצון להעצים את הוויזואליה של הקולנוע יש היסטוריה ארוכה. ב־1929 חברת פוקס הציגה את "הפוקס גראונדר" מקרן חדש של 70 מילימטר, שבמהירות הוצא משימוש. סינמסקופ ו־VistaVision הרחיבו את התמונה המוצעת ממקרן של 35 מילימטר, וכמו כן היו אולמות שהשתמשו במספר מקרני קולנוע כמו הסינרמה בשביל הצגה עוד יותר רחבה. על אף שהיא הייתה מרשימה, הסינרמה הייתה מגושמת, קשה להתקנה והרווחים שבין המסכים היו קשים להסתרה.
מאפיינים טכניים

מקרני IMAX דיגיטליים מקרינים תמונה ברזולוציה של 2,048 על 1,080 פיקסלים, או 4,096 על 2,160 במקרני לייזר. מקרני IMAX אנלוגיים משתמשים בסרט צילום גדול במיוחד ברוחב 70 מ"מ. בניגוד למקרנים קונבנציונליים, הסרט נע לאורך דרך המקרן ולא לרוחב, מה שמאפשר להקרין תמונה גדולה בהרבה מסרט 70 מ"מ רגיל שנע לרוחב. כמו בכל מקרני הקולנוע, הסרט מוקרן ב-24 תמונות בשנייה, אך עקב כך שהפריימים בסרט IMAX מצולמים לאורך הסרט ולא לרוחבו, הסרט מועבר במקרן במהירות של 102.7 מטרים לדקה, מהירות גבוהה במיוחד בהשוואה למהירותו של מקרן 70 מ"מ רגיל (34 מטרים לדקה), כדי להספיק להעביר את כל 24 הפריימים הגדולים הללו בשנייה.
הקול בשיטת IMAX

בשנותיו הראשונות (תחילת שנות ה־70) של ה-IMAX הוא הכיל כשישה ערוצי קול מגנטיים שנמצאו על סרט הצילום. הקול ההיקפי כלל גם רמקול שמוקם על התקרה.
IMAX בישראל

כיום אולמות IMAX בישראל נמצאים במתחמי פלאנט ומציגים בקביעות סרטים הוליוודיים עדכניים בפורמט IMAX, נכון ל-2022 קיימים בישראל שלושה אולמות קולנוע אשר משתמשים בפורמט IMAX: פלאנט ירושלים, פלאנט ראשון לציון ופלאנט באר שבע. אולמות אלו מציגים רק בפורמטים של IMAX דיגיטלי ו-IMAX 3D.
בעבר אולמות IMAX בישראל היו בבעלות חברת גלובוס מקס, להם היו שלושה אולמות קולנוע שהשתמשו בפורמט ה־IMAX:
קניון הקריון שבקריית ביאליק
One Plaza בבאר שבע
The MAX – בית קולנוע שהופעל על ידי חברת גלובוס מקס וממוקם באילת. בעברו, לפני שנסגר, הציג סרטי תלת מימד ייעודיים.
גלובוס מקס סיימה את החוזה עם "תאגיד IMAX" ב־2009 ובעקבות כך הפכה את אולמות ה־IMAX לאולמות רגילים.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7540497-7 
IMAX אילת
רוויה (צבע)

תמונה מקורית
אותה תמונה אחרי הגדלת הרוויה שלה
רוויה היא מושג בקולורימטריה המתאר אינטנסיביות של צבע מסוים. במובן טכני יותר, רוויה היא הגירוי הצבעוני היחסי של בהירות הצבע.
מבחינה חזותית, גירוי צבעוני גבוה הוא חד ועשיר, בעוד שגירוי צבעוני נמוך יותר נראה בצורה מעומעמת, הקרובה לאפור. ללא צבעוניות כלל הצבע הוא באופן "טבעי" אפור.
שקלול ערכי הרוויה יחד עם ערכי הגוון נותנות את הגדרת הצבעוניות.
שקלול הצבעוניות עם הבהיקות נותנות את הגדרת הצבע. מכאן שעם שלוש התכונות: רוויה, בהירות וגוון, ניתן להתאים כל צבע.
בצילום, רוויית הצבע נקראת Saturation. הרבה מצלמות דיגיטליות מאפשרות לצלם לקבוע באיזה רוויית צבע לצלם את התמונה (נמוכה, רגילה או גבוהה) ולעיתים אף ברוויית צבע אפסית – גוני שחור ולבן. תוכנות גרפיקה וצילום כמו פוטושופ מאפשרות לשלוט ברוויית הצבע של כל או חלקים מהתמונה. באמצעות משחק ברוויית צבע אפשר להשיג אפקטים אמנותיים כגון הפרדת נושא מהרקע.
ראו גם

גוון
בהיקות (קולורימטריה)
ניגודיות
משקל מורכב

במוזיקה, משקל מורכב (או משקל אסימטרי ולעיתים משקל לא רגיל) הוא מושג בתורת הקצב המתייחס לחלוקת תיבה למספר שאינו אינטואיטיבי. באופן כללי מדובר במספר שאינו חזקה של שתיים או כפולה זוגית של שלוש. לדוגמה 19/8 או 9/4 הם מורכבים בעוד 4/4 או 6/8 הם פשוטים. המשקלים האסימטרים הנפוצים ביותר הם של חמישה או שבעה רבעים או שמיניות. למשל סטנדרט הג'אז של פול דזמונד, "Take Five", כתוב בחמישה רבעים.
חלוקה פנימית

את רוב המשקלים המורכבים, ובעיקר הארוכים יותר, נהוג לחלק ליחידות קטנות יותר. כך למשל תשע שמיניות מוצגות לרוב כשלוש יחידות של שלוש שמיניות, 11 רבעים מוצגים לרוב כשתי יחידות של ארבעה רבעים ויחידה אחת של שלושה רבעים. מטבע הדברים ניתן לחלק כל משקל מורכב בכמה צורות, מה שקובע במידה רבה כיצד תישמע המוזיקה. כך לדוגמה, 2+2+2+1 שונה לחלוטין מ-3+4, אף כי שניהם מסתכמים בשבע שמיניות (או רבעים).
במוזיקה קלאסית ואתנית

המשקלים המורכבים נפוצים מאוד במוזיקה אתנית. החל במוזיקה אפריקאית, דרך מוזיקה ים-תיכונית ומוזיקה מהמזרח הרחוק. במוזיקה אפריקאית אף מקובל מאוד השימוש בפוליריתמיקה, כמה משקלים בעת ובעונה אחת. המשקלים הללו השפיעו מאוד על מלחינים אפרו-אמריקאים, הן במוזיקת ג'אז והן במוזיקה קלאסית.
במוזיקה קלאסית מאירופה, השימוש במשקלים מורכבים היה נדיר מאוד עד סוף המאה ה-19. משקל מורכב מופיע, לדוגמה, אצל צ'ייקובסקי בסימפוניה הפאתטית, שפרקה השני כתוב בחמישה רבעים, דוגמה נוספת היא סיום ציפור האש של סטרווינסקי, הכתוב בשבעה רבעים, דביסי כתב את "אור הירח" בתשע שמיניות. אולם במוזיקה בלקנית שכיחות בעיקר יצירות ב-11/8, 13/8, 23/8 וכדומה. מלחיני הבלקן מחלקים לרוב את המשקל ליחידות קטנות של 2 או 3 שמיניות, שלכל אחת מהן תנועת ריקוד. כשמלחינים קלאסיים של המאה העשרים, שהבולט בהם הוא בלה בארטוק החלו לחקור את המוזיקה העממית האירופאית, המשקלים המורכבים חדרו עמוק והשתרשו במוזיקה מודרנית. גם להופעת הג'אז המורכב הייתה השפעה על כך.
בג'אז

כאמור אחד הסטנדרטים המוכרים כתוב בחמישה רבעים, אך לפול דזמונד היו עוד אי אלו יצירות במשקל מורכב, רובן ככולן בחמישה או בשבעה רבעים. המשקל המורכב הופיע בעיקר בשנות השישים כשהחלו להופיע הג'אז החופשי והאוונגרד. אך גם יצירות בי בופ והארד בופ רבות נכתבו במשקל לא סימטריים. כך למשל החמישייה של מקס רואץ' וקליפורד בראון נהגה לקחת סטנדרטים "מרובעים" ולשנות את המשקל שלהם ובכך את אופיים הכללי.
במוזיקת ג'אז של ימינו מקובל מאוד לכתוב במשקלים כמו 9/8, 11/8, ואף 15/8. אחד הבולטים בתחום הוא נגן סקסופון הטנור כריס פוטר. באחת היצירות שלו עם רביעיית הג'אז פאנק המודרנית, יצירה בשם "טריין" (על שמו של הסקסופוניסט הנודע קולטריין) הוא פותח ב-6/4 וממשיך ל-9/4 ולאחר גם ל-7/4.
במוזיקת רוק ובמוזיקה פופולרית

בעוד שהרוק והפופ הם כמעט תמיד בארבעה רבעים (אך גם שש שמיניות ושלושה רבעים הם משקלים לא נדירים בסגנונות אלו) – יש עדיין דוגמאות רבות לשירים במשקלים לא סימטריים. התחום הנפוץ ביותר לכך הוא הרוק המתקדם, לדוגמה השיר "Money" של פינק פלויד הכתוב כמעט כולו בשבעה רבעים (סולו הגיטרה הוא בארבעה רבעים). גם ללהקת ג'נסיס יש כמה יצירות במשקלים מורכבים, כגון 9/8. הזמר והבסיסט סטינג מנגן את השיר "Seven Days" (בתרגום חופשי "שבעה ימים") בחמישה רבעים ואת "I Hung My Head" ב-9/8. הרכבים נוספים שנודעים בכתיבה במשקלים מורכבים הם להקות הפרוגרסיב מטאל Dream Theater ומשוגע.
בישראל

במוזיקה בישראל הג'אז החופשי והאוונגרד נפוצים מאוד וכתוצאה מכך, גם הג'אז במשקלים מורכבים. גם בקרב נגני הפוסט-בופ בארץ ניתן למצוא יצירות במשקלים מורכבים. בתחום הרוק קיימת למשל להקת הרוק המתקדם יאפים עם ג'יפים, שמרבה להשתמש ב-5/4.
השיר "אהבה יומיומית" (שקרים קטנים) של יהודית רביץ הוא במשקל 5/4.
השירים "מהרי נא" ו"כולם יודעים" של אהוד בנאי ו"ים בלילה ים ביום" ו"האדם" של יזהר כהן (לחן של קורין אלאל) הם במשקל 5/8.
השירים "העיר" ו"טווס הזהב" של שם טוב-לוי, מנוגן ב-7/8. כך גם "ריקוד ההוביטים" של לוי, הנע בין 4/4, 3/4 ו-7/8.
בשיר "כבר עברו השנים" של זוהר ארגוב ישנו קטע אינסטרומנטלי חוזר המנוגן ב7/8.
בשיר "ספני שלמה המלך" בלחנה של נעמי שמר, ניתן לזהות משקל של 17/8 בבית (בחלוקה פנימית של 8/8 ו-9/8).
בפזמון השיר "עטלפים עפים נמוך" של רונה קינן נעשה שימוש במשקל 15/8 (בחלוקה פנימית של 7/8 ו-8/8).
השיר "שפל רוח" של ברי סחרוף מתוך האלבום אדומי השפתות כתוב ב-25/8 (7-4-7-7).
ללהקת שייגעצ שיר בשם "חמישה רבעים" שכשמו מנוגן במשקל 5/4.
השיר "עד שאין יותר לאן" של עידן רייכל מושר במשקל של 10/8, אשר מחולק בתוכו למשקלים קטנים של 3-3-2-2.
בשיר צלצולי פעמונים של אהובה עוזרי השיר כולו מנוגן במשקל 4/4 אך באמצע הבית יש תיבה המנוגנת ב-5/4
השיר "ארץ שבעת המינים" של חני ליבנה, נע בין 7/8  ו6/8 וכך יוצר מדי פעם גם 13/8
מסע הקסם המסתורי (תוכנית רדיו)
הערות שוליים

↑  פרס ישראל ליואב קוטנר
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
קרייג גולדמן

קרייג אלן גולדמן (באנגלית: Craig Alan Goldman; נולד ב-3 באוקטובר 1968) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת טקסס, מאז ינואר 2025. טרם היבחרו לקונגרס היה חבר בית הנבחרים של טקסס בין השנים 2025–2013, שם גם היה מנהיג סיעת הרוב במשך שנה בין 2023 ל-2024.
ביוגרפיה

גודלמן נולד בפורט וורת' שבטקסס. הוא למד באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובממשל. לפני כניסתו לפוליטיקה, היה שותף במספר חברות נדל"ן.
בנובמבר 2012 נבחר גולדמן לבית הנבחרים של טקסס כנציג מחוז הבחירה ה-97, לאחר שגרף 59.4% מקולות הבוחרים. כהונתו החלה ב-3 בינואר 2013. בינואר 2023 נבחר למנהיג הרוב הרפובליקני בבית הנבחרים המדינתי.
בנובמבר 2024 התמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-12 של טקסס, ונבחר כמועמד המפלגה הרפובליקנית במקומה של נציגת המחוז הפורשת קיי גריינג'ר. בבחירות הכלליות גרף 63.5% מהקולות ונבחר לבית הנבחרים האמריקאי. הוא החל את כהונתו ב-3 בינואר 2019 עם השבעת הקונגרס ה-119 של ארצות הברית. הוא אחד משלושה יהודים המכהנים בבית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית, יחד עם מקס מילר ודייוויד קוסטוף.
הערות שוליים

↑  דאג מאיירס, Republican Craig Goldman elected to succeed Rep. Kay Granger in Congress, CBS News projects. See the full results., באתר CBS News‏, 6 בנובמבר 2024 (באנגלית)
ויסט ישראלי

ויסט ישראלי הוא משחק קלפים מסוג משחקי ה"לקיחה" או "הצבע השליט" (Trump Card). המשחק הוא גרסה של משחק הוויסט הקלאסי, אשר התפתח בקרב חיילי צה"ל בשנות השמונים של המאה העשרים, ועודו פופולרי בקרב חיילים ומטיילים.
חוקי המשחק > דירוג הקלפים בוויסט

הקלפים מדורגים על פי צורתם ועל פי מספרם.
הדירוג על פי מספרים מהחזק לחלש: אס (A), מלך (K), מלכה (Q), נסיך (J), ‏ 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2.
הדירוג על פי הסימן מהחזק לחלש, ללא שליט: עלה♠ (ספייד, פיק, "קוצ-בה"), לב♥ (הארט), יהלום♦ ("מעוין", דיאמונד), תלתן♣ (קלאב).
חוקי המשחק > חלוקת הקלפים

סיבוב במשחק מתחיל בחלוקת כל הקלפים לארבעת השחקנים. המחלק מתחלף כל סיבוב עם כיוון השעון כך שתמיד השחקן שיושב משמאלו של המחלק הנוכחי יחלק בסיבוב הבא. כל שחקן מקבל 13 קלפים שנשארים מוסתרים מעיני שאר השחקנים.