stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לבחור נכון (שיר)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 36 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 16 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 36 |  |
גרסתו של ישי ריבו

| --- | --- |

 סינגל בביצוע ישי ריבו בהשתתפות אמיר דדון
 יצא לאור:  25 בדצמבר 2018
 תאריך הקלטה:  2018, קיסריה
 שפה:  עברית
 אורך:  4:54
 חברת תקליטים:  הליקון 
 כתיבה:  אמיר דדון 
 
לבחור נכון הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאים הישראלים ישי ריבו ואמיר דדון. השיר יצא לאור ב-25 בדצמבר 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר בוצע על ידי ריבו ודדון בהופעתו של ריבו בתיאטרון קיסריה ב-2018. לסינגל יש כיום כ-25 מיליון צפיות ביוטיוב.
גרסתו של ישי ריבו > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 11 |  |
הערות שוליים

↑  לבחור נכון, באתר יוסמיוסיק, ‏2016-06-09
↑  לבחור נכון, נבדק ב-2020-03-14
↑  ישי ריבו מארח את אמיר דדון - לבחור נכון - אמפי קיסריה | Ishay Ribo & Amir Dadon - Livhor Nahon, נבדק ב-2022-09-28
1 2   אמיר דדון - לבחור נכון, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:35)
↑  ישי ריבו ואמיר דדון מרגשים: "לבחור נכון", באתר כיכר השבת
| ישי ריבו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | תוכו רצוף אהבה • פחד גבהים • שטח אפור • אלול תשע"ט • סוף חמה לבוא |  |
| אלבומי הופעה | במה קהל ואהבה |  |
| ערכים קשורים | NMC • דברי שיר • צמאה |  |
| ישי ריבו - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| תוכו רצוף אהבה | "תוכו רצוף אהבה" • "מטבע הדברים" • "קול דודי" • "הניסיון הזה" • "השבעתי" |  |
| פחד גבהים | "מקשה אחת זהב" • "מציל אותי כל יום" • "קול פעמונים" • "זוכר אני" • "אור החיים" |  |
| שטח אפור | "הנה ימים באים" • "לשוב הביתה" • "אחת ולתמיד" • "כל הזמן" • "לים" • "הבוקר יעלה" • "Comme Les Oiseaux" • "משגיח מן החלונות" • "אדון עולם" |  |
| אלול תשע"ט | "נפשי" • "הלב שלי" • "סדר העבודה" |  |
| סוף חמה לבוא | "פורחים לשובם" |  |
| במה קהל ואהבה | "לבחור נכון" • "ניצחת איתי הכל" |  |
| סינגלים אחרים | "ימין ה' רוממה" • "בן יקיר לי" • "נחכה לך" • "כתר מלוכה" • "סיבת הסיבות" • "תכף יפתח" • "לא נפסיק לחלום" • "אני שייך לעם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "והאמת" • "המסובב" • "כל מעייני" |  |
לורי סקוט

לורנס "לורי" סקוט (אנגלית: Lawrence "Laurie" Scott;‏ 23 באפריל 1917 - 7 ביולי 1999) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה

סקוט נולד בשפילד, ובגיל 18 הצטרף לברדפורד סיטי, שם השתתף ב-39 משחקים בעיקר בעמדת הקיצוני. בפברואר 1937 הוא הוחתם על ידי ארסנל, כאשר בשתי עונותיו הראשונות במועדון הוא השתתף אך ורק במשחקי קבוצת המילואים. בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי כמדריך כושר, אך המשיך להשתתף במשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה במדי חיל האוויר, ארסנל ונבחרת אנגליה.
לאחר המלחמה הוא זכה למוניטין כאחד הבלמים הקדמיים הטובים ביותר במדינה, והתפרסם בזכות קצב המשחק שלו ותנוחתו ביחס לכדור. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית בארסנל במשחק גביע ה-FA מול וסטהאם יונייטד ב-1946, ואת הופעת הבכורה בליגה במשחק הפתיחה של עונת 1946/1947; בספטמבר של אותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית במדי הנבחרת במשחק מול נבחרת אירלנד. סקוט זכה עם ארסנל באליפות הליגה בעונת 1947/1948, אך זמן קצר לאחר מכן הוא נפצע; ב-1948 הוא לקה בהתקף של דלקת התוספתן, ובנוסף לכך נפצע בברכו במשחק של אנגליה מול נבחרת ויילס ב-10 בנובמבר 1948.
סקוט נעדר מיתר המשחקים של עונת 1948/1949, ובעונות הבאות הוא השתתף במשחקים מעטים במדי ארסנל. אולם, הוא נכלל בסגל לקראת גמר גביע ה-FA של 1950, ולאחר מספר משחקים טובים במדי נבחרת אנגליה ב' הוא זומן לסגל של הנבחרת הבכירה לקראת מונדיאל 1950. בתקופה זו הוא היה בן 33, ובשנתיים שלפני כן לא שיחק עבור נבחרתו; המגן הימני הבכיר של אנגליה בטורניר היה אלף ראמזי, וסקוט לא זכה לשחק ולו במשך דקה אחת. בעונת 1950/1951 הוא השתתף ב-17 משחקים במדי ארסנל, אך בעקבות פציעה חוזרת הוא כבר לא היה שחקן קבוע בהרכב ונאלץ לחלוק את עמדת המגן הימני עם וולי ברנס. הוא השתתף ב-127 משחקים רשמיים במדי ארסנל, וב-17 משחקים במדי אנגליה. בזמן המלחמה הוא השתתף ב-191 משחקים לא רשמיים עבור ארסנל וב-16 משחקים לא רשמיים במדי אנגליה.
באוקטובר 1951 הצטרף סקוט לקריסטל פאלאס כמאמן-שחקן. הוא אימן את פאלאס במשך שלוש שנים, אך לא זכה להצלחה רבה, ובסיום עונת 1953/1954 נאלץ המועדון להגיש בקשה להיכלל מחדש בפוטבול ליג. לאחר מכן הוא שיחק במשך זמן קצר במועדונים החובבנים הנדון והיצ'ין טאון, עמו הגיע פעמיים לחצי גמר גביע ה-FA לחובבים.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
לבותירוקסין

| --- | --- |

המבנה הכימי של לבותירוקסין
 
 שמות מסחריים בישראל
 יותירוקס
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C15H11NI4O4 
 מסה מולרית:  776.686699832 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון A 
 מזהים
 קוד ATC:  H03AA01 
 מספר CAS:  51-48-9
 PubChem:  5819
 ChemSpider:  5614
 
לבותירוקסין (באנגלית:Levothyroxine) או לבותירוקסין סודיום (Levothyroxine Sodium)  הוא תחליף סינתטי להורמון הטבעי המיוצר בבלוטת התריס (בלוטת התירואיד). הטיפול ניתן בצורת טבליות (TAB) דרך הפה (PO). תרופה זו מחליפה את ההורמון תירוקסין T4 ומשמשת לטיפול במצבים שונים כמו: תת-פעילות של בלוטת התריס (היפותירודיזם), זפקת (גויטר), חזרה של סרטן בבלוטת התריס, חוסר בהורמון של בלוטת התריס לאחר כריתה חלקית או מלאה של הבלוטה, פעילות יתר של בלוטת תריס, לקראת פרוצדורות רפואיות לבדיקת התפקוד של בלוטת התריס.
התרופה משווקת בארץ בשמות המסחריים: יותירוקס (euthyrox), אלטרוקסין (eletroxin) וסינטרואיד (synthroid).
היסטוריה

החומר הגנרי לבותירוקסין בודד ב-1914 בmayo clinic על ידי אדוארד קלווין קנדל. קנדל בידד את הלבותירוקסין מבלוטת תירואיד של חזיר. ההורמון עצמו סונתז לראשונה ב-1927 על ידי צ'ארלס רוברט הרינגטון וג'ורג ברגר ומאז זמין כתרופה גנרית. בשנת 2020 זו הייתה התרופה השנייה הנפוצה ביותר בארצות הברית עם קרוב ל-100 מיליון מרשמים.
מנגנון הפעולה

לבותירוקסין היא למעשה תחליף סינתטי להורמון תירוקסין (T4) שהוא הורמון אנדוגני המופרש מבלוטת התריס אשר הופך להורמון הפעיל תריודוטירונין (T3). T4 וT3 נקשרים לרצפטורי בלוטת התריס אשר נמצאים על ממברנת גרעין התא בבלוטה. ההורמונים גורמים לאפקטים מטבולים דרך תרגום דנ"א וסינתזת החלבונים. בדומה להורמון הטבעי שמופרש מבלוטת התריס, גם ההורמון הסינתטי הוא כיראלי בתצורת L.
שימוש קליני

לבותירוקסין משמשת בדרך כלל כתרופה לאנשים עם תת-פעילות של בלוטת התריס, אצל אנשים אלה יש חוסר בהורמוני התירואיד T3 וT4. יותירוקס מהווה תחליף סינתטי להורמון תירוקסין T4. בנוסף, יותירוקס מטפלת גם במקרי יתר-פעילות של בלוטת התריס על ידי משוב שלילי על המנגנון בציר ההפיתלמוס-היפופיזה. כאשר רמות הורמוני התירואיד גבוהים (כיוון שניתנים כתוספת), רמות הTSH אשר אחראיות על בקרה של יצור ועיכוב יצור הורמוני התירואיד מבוקרות בהתאם. כך יותירוקס יכול לעזור לשני המצבים ההפוכים הללו.
אם כך מטפל במקרים הבאים:
תת-פעילות של בלוטת התריס (היפותירודיזם) - זהו טיפול הבחירה.
זפקת (גויטר) - יותירוקס יודע לגרום להורדת רמות TSH, כאשר ברמות גבוהות של TSH יש סיכון מוגבר לגויטר.
חזרה של סרטן בבלוטת התריס - גידול בבלוטת התריס יכול לגרום לדיכוי הפרשת TSH, ולכן מתן תחליף T4 עוזר.
חוסר בהורמון של בלוטת התריס לאחר כריתה חלקית או מלאה של הבלוטה
פעילות יתר של בלוטת תריס
לקראת פרוצדורות רפואיות לבדיקת התפקוד של בלוטת התריס
myxedema coma - מצב חריף בו יש היפותירודיזם שמאופיין עם ירידה בסטטוס המנטלי והיפותרמיה. מטופלים אלו סובלים מירידה במצב ההכרה על רקע חוסר בהורמוני התירואיד וזהו מצב מסכן חיים. מטופלים אלו צריכים להיות במחלקת טיפול נמרץ תחת טיפול הורמונלי של T4 וטיפול תומך בסיבוכים נלווים.
נטילה בהיריון והנקה

תת פעילות של בלוטת התריס היא תופעה נפוצה בקרב נשים בהיריון. בטרימסטר הראשון להיריון בלוטת התריס של העובר אינה מפותחת דיה ועל כן יש שימוש נמרץ בהורמוני בלוטת התריס של האם. ההורמון T4 האימהי חוצה שילייה בעיקר במחצית הראשונה של ההריון עד שבלוטת התריס של העובר מתפתחת. על כן הוא משמעותי ביותר כיוון שבתחילת ההיריון הוא המספק הבלעדי של הורמונים אלו עבור העובר. עקב כך, באופן פיזיולוגי יש ירידה בכמות הורמוני התריס החופשיים (T3, T4). מרבית הנשים בהיריון שקיבלו תוצאות בדיקות דם אשר מראות על ירידה שכזו קיבלו תוספים כגון יותירוקס, אלטרוקסין וכו׳.
הFDA האמריקאי סיווג את התרופה כ־CLASS A בהיריון.
תת פעילות של בלוטת התריס במהלך ההיריון קושר לסיכון מוגבר לסיבוכים כמו הפלה ספונטנית, רעלת היריון, מופע עכוז, עובר קטן לגיל ההיריון ולידות מוקדמות.
לא נמצא שום קשר בין מומים עובריים לבין נטילת לבותירוקסין בזמן ההיריון ועל כן ההמלצה הגורפת היא שנשים אשר סבלו מתת פעילות של בלוטת התירס טרם להתעברות ימשיכו ליטול את התרופה ואף יגדילו את המינון ב-25-30% במקביל לניטור רמות הTSH ורמות ההורמונים החופשיים בדם. בנוסף נשים אשר לא נטלו לבותירוקסין בעברן, צריכות לעבור בדיקות דם בתחילת ההיריון על מנת לקבוע אם יש צורך בנטילת התרופה.
לבותירורקסין כמעט ולא עובר בהנקה. נמצא קשר בין רמות T4 תקינות לבין יצור חלב ולכן יש צורך להמשיך ליטול לבוטירוקסין גם בזמן הנקה על מנת לשמור על תקינות של הורמוני התריס.
התוויות נגד

לבותירוקסין (החומר הפעיל בתרופה) לא יינתן לאנשים עם רגישות יתר לחומר הפעיל (levothyroxine sodium) או לאנשים שיש להם רגישות כלשהי לאחד ממרכיבי הפורמולה. בנוסף, אנשים הסובלים מתעוקת חזה חריפה (acute myocardial infraction) או אנשים עם thyrotoxicosis מכל סיבה שהיא.
לבותירוקסין אסורה לשימוש לאנשים עם אי ספיקת אדרנל כיוון שהורמוני התירוקסין עלולים לגרום לacute adrenal crisis על ידי עליית הפינוי המטבולי של גלוקוקורטיקואידים.
מצבים נוספים בהם לא ניתן לבותירוקסין:
אוטם חריף בשריר הלב
מיוקרדיטיס חריפה
פנקריאטיטיס
הפרעות קצב לב
פעילות יתר בבלוטת התריס
תופעות לוואי

רוב תופעות הלוואי נגרמות על ידי מינון לא נכון. דיכוי לאורך זמן של רמות TSH מתחת לנורמה עלול לגרום לבעיות לבביות ובעיות גרמיות כמו בעיות דחיסות עצם שגורמות לאוסטאופרוזיס.
מינון גבוה מדי של לבותירוקסין - גורם להיפרתירודיזם: יכול לגרום לדפיקות לב מואצות, כאב בטני, בחילות, חרדה, בלבול, חוסר שקט, בעיות בשינה, איבוד משקל, עליה בתיאבון.
מינון יתר חריף עלול לגרום ל: חום, היפוגליקמיה, כשל לבבי, קומה ואי ספיקת אדרנל. מצב זה מהווה סכנת חיים והטיפול בו הוא סימפטומטי ותומך. מצב זה גורם לעלייה בפעילות הסימפטטית, במצב כזה יש לטפל באמצעות תרופות מסוג חוסמי בטא.
התופעות של מינון יתר מופיעות לרוב לאחר כ-6 שעות עד 11 ימים לאחר נטילת התרופה.
אך כמו תרופות רבות אחרות ישנן גם תופעות לוואי שיכולות להופיע גם בלקיחת התרופה במינון המומלץ. התופעות האופייניות הן:
כאבי ראש
הקאות
שלשולים
שינויים בתיאבון
חום
שינויים במחזור החודשי
רגישות לחום
נשירת שיער
כאבי פרקים
התכווצויות ברגליים
הערות שוליים

↑  Orange Book: Approved Drug Products with Therapeutic Equivalence Evaluations, www.accessdata.fda.gov (באנגלית)
↑  אלטרוקסין - על תופעות הלוואי ודרכי השימוש, באתר Infomed
↑  Roselyn Cristelle I. Mateo, James V. Hennessey, Thyroxine and treatment of hypothyroidism: seven decades of experience, Endocrine 66, 2019-10, עמ' 10–17 doi: 10.1007/s12020-019-02006-8
1 2  Bibinaz Eghtedari, Ricardo Correa, Levothyroxine, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2022
↑  DY Gaitonde, KD Rowley, LB Sweeney, Hypothyroidism: an update, South African Family Practice 54, 2012-09, עמ' 384–390 doi: 10.1080/20786204.2012.10874256
↑  Levothyroxine, go.drugbank.com
↑  Levothyroxine Oral: Uses, Side Effects, Interactions, Pictures, Warnings & Dosing - WebMD, www.webmd.com (באנגלית)
↑  Sun Y. Lee, Elizabeth N. Pearce, Testing, Monitoring, and Treatment of Thyroid Dysfunction in Pregnancy, The Journal of Clinical Endocrinology and Metabolism 106, 2021-03-08, עמ' 883–892 doi: 10.1210/clinem/dgaa945
↑  Synthroid, Levoxyl (levothyroxine) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more, reference.medscape.com
↑  Levothyroxine: a medicine for an underactive thyroid (hypothyroidism), nhs.uk, ‏2018-10-30 (באנגלית)
↑  Synthroid, Levoxyl (levothyroxine) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more, reference.medscape.com
↑  Levothyroxine: MedlinePlus Drug Information, medlineplus.gov (באנגלית)
↑  Levothyroxine: Side effects, dosage, uses, and more, www.medicalnewstoday.com, ‏2020-05-10 (באנגלית)
לואי דמפיר

| --- | --- |

דמפיר בשנת 1979
 לידה:  20 בנובמבר 1944 (בן 79) אינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.83 מטר
 מספר:  10
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה מספר 38, 1967 סינסינטי רויאלס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 2015
 קבוצות כשחקן
 1967–1976   1976–1979:  קנטקי קולונלס   סן אנטוניו ספרס
 הישגים כשחקן
 ב-ABA: זכייה באליפות (1975)   7 בחירות למשחק האולסטאר (1968–1970, 1972–1975)   4 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1968–1970, 1974)   בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה (1968)   בחירה לקבוצת כל הזמנים
לואי דמפיר (באנגלית: Louie Dampier; נולד ב-20 בנובמבר 1944) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1979. בעונת 1974/1975 זכה באליפות ליגת ה-ABA כשחקן קנטקי קולונלס, ולאורך קריירת המשחק ב-ABA וב-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 15.9 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק. מחזיק בשיאי ליגת ה-ABA בנקודות, אסיסטים, סלי שדה ושלשות בקריירה.
בשנת 1997 נבחר לאחד מ-35 חברי "קבוצת כל הזמנים של ה-ABA", ובשנת 2015 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעורים וקריירת מכללות

דמפיר נולד וגדל בעיר אינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ולמד באוניברסיטת קנטקי בין השנים 1964–1967. בשלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה בקו האחורי עם פט ריילי, וקלע 19.7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1965/1966 הוביל את קנטקי לגמר טורניר אליפות המכללות, אך קבוצתו הפסידה לאוניברסיטת טקסס וסטרן במשחק הגמר. אותו משחק זכור בעיקר בהקשר גזעי, שכן קבוצת טקסס וסטרן הייתה הראשונה בתולדות גמר המכללות בה כל שחקני החמישייה היו אפרו-אמריקאים, בעוד קבוצת קנטקי כללה שחקנים לבנים בלבד. בסיום אותה עונה, בה קלע 21.1 נקודות בממוצע למשחק, נבחר דמפיר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.
קריירת משחק > קנטקי קולונלס

בשנת 1967 נבחר דמפיר הן בדראפט ה-NBA על ידי סינסינטי רויאלס (בחירה מספר 38), והן בדראפט ליגת ה-ABA על ידי קנטקי קולונלס, בה בחר לשחק. בעונתו הראשונה עם הקולונלס קלע 20.7 נקודות בממוצע למשחק, ובשתי העונות העוקבות שיפר את תפוקתו ל-24.8 ול-26.0 נקודות למשחק, בהתאמה. בעונת 1970/1971 הצטרף לקבוצה הפאוור פורוורד דן איסל, ומאז ועד התפרקות הקבוצה בשנת 1976 לקח דמפיר תפקיד משני וקלע כ-16.5 נקודות למשחק. בעונת 1974/1975 הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ה-ABA, לצד איסל וארטיס גילמור. ב-7 מתוך 9 עונותיו בקנטקי השתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, וב-4 מתוכן נבחר לחמישייה השנייה של העונה.
דמפיר הוא אחד משישה שחקנים בלבד שהשתתפו בכל 9 העונות של ליגת ה-ABA. כמו כן הוא מחזיק בשיאי ה-ABA עבור: מספר משחקים (728), דקות משחק (27,770), נקודות (13,726), אסיסטים (4,044), סלי שדה (5,290) ושלשות (794). בשנת 1997 נבחר לאחד מ-35 חברי "קבוצת כל הזמנים של ה-ABA", כאחד משבעת השחקנים היחידים שנבחרו אליה פה אחד.
קריירת משחק > סן אנטוניו ספרס

בקיץ 1976 התפרק מועדון קנטקי קולונלס, ובעת מיזוג ה-ABA אל ה-NBA נערך דראפט על שחקני הקולונלס וספיריטס אוף סנט לואיס על ידי קבוצות ה-NBA. דמפיר נלקח על ידי סן אנטוניו ספרס בבחירה העשירית (מתוך 12 שנבחרו), וב-3 עונותיו בקבוצה קלע כ-6.7 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל. בסיום עונת 1978/1979 פרש ממשחק, בגיל 34.
הערות שוליים

1 2 3  סטטיסטיקות הקריירה של דמפיר ב-ABA וב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  תוצאות ההצבעה לקבוצת כל הזמנים של ה-ABA, באתר Remember the ABA
↑  דף השחקן, באתר היכל התהילה
↑  סטטיסטיקות קריירת המכללות של דמפיר, באתר sports-reference.com
↑  A Game Changed History, but It’s Hardly Been Seen Since, באתר הניו יורק טיימס, 28 במרץ 2016
↑  אוניברסיטת טקסס וסטרן, באתר היכל התהילה
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ה-NBA‏ 1967, באתר basketball-reference.com
לואיזיאנה (ספרד החדשה)

דה סוטו טוען למיסיסיפי, כפי שמתואר ברוטונדת הקפיטול של ארצות הברית
לואיזיאנה הספרדית (בספרדית: La Luisiana), או מחוז לואיזיאנה (Provincia de la Luisiana), היה מחוז של ספרד החדשה משנת 1762 עד 1801, הממוקם בעיקר במרכז צפון אמריקה והקיף את האגן המערבי של נהר המיסיסיפי בתוספת ניו אורלינס. האזור נתבע ונשלט במקור על ידי צרפת, אשר קראה לו לה לואיזיאן לכבוד המלך לואי ה-14 ב-1682. ספרד רכשה את השטח בחשאי מצרפת לקראת סוף מלחמת שבע השנים על פי תנאי הסכם פונטנבלו (1762). העברת הסמכות בפועל הייתה תהליך איטי, ולאחר שספרד ניסתה סוף סוף להחליף את השלטונות הצרפתיים בניו אורלינס ב-1767, התושבים הצרפתים ערכו מרד שהמושל הקולוניאלי הספרדי החדש לא דיכא עד 1769. ספרד גם השתלטה על עמדת המסחר של סנט לואיס וכל לואיזיאנה עילית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-18, אם כי הייתה מעט נוכחות ספרדית במרחבים הרחבים של מה שהם כינו "ארץ אילינוי".
ניו אורלינס הייתה נמל הכניסה הראשי של אספקה ספרדית שנשלחה לכוחות אמריקאים במהלך המהפכה האמריקנית, וספרד וארצות הברית החדשה נחלקו על גבולות לואיזיאנה וזכויות הניווט בנהר המיסיסיפי למשך תקופת שלטונה של ספרד במושבה. ניו אורלינס נהרסה בשריפות גדולות בשנים 1788 ו-1794 שהרסו את רוב מבני העץ המקוריים במה שהוא היום הרובע הצרפתי. בנייה חדשה נעשתה בסגנון ספרדי עם קירות אבן וגגות צפחה, ומבני ציבור חדשים שנבנו במהלך התקופה הספרדית של העיר כוללים כמה שעדיין עומדים כיום כמו קתדרלת סנט לואיס, הקבילדו והפרסביטר.
לואיזיאנה הוחזרה מאוחר יותר ולזמן קצר חזרה לצרפת על פי תנאי האמנה השלישית של סן אילדפונסו (1800) וחוזה ארנחואס (1801). בשנת 1802, קרלוס הרביעי, מלך ספרד פרסם הצעת חוק מלכותית ב-14 באוקטובר, שביצעה את ההעברה והתוותה את התנאים. ספרד הסכימה להמשיך לנהל את המושבה עד שיגיעו פקידים צרפתים ויקבעו את ההעברה. לאחר מספר עיכובים, העברת הבעלות הרשמית התרחשה בקבילדו בניו אורלינס ב-30 בנובמבר 1803. שלושה שבועות לאחר מכן, ב-20 בדצמבר, נערך באותו מקום טקס נוסף בו העבירה צרפת את ניו אורלינס והסביבה לארצות הברית בהתאם לרכישת לואיזיאנה. טקס העברה של לואיזיאנה עילית לצרפת ולאחר מכן לארצות הברית התקיים ביום שלושת הדגלים בסנט לואיס. ההעברה כללה סדרה של טקסים שנערכו במשך יומיים: 9–10 במרץ 1804.
היסטוריה

ספרד ניהלה את השטח מהוואנה, קובה, ושלטה על אנשים בני לאומים רבים כל עוד הם נשבעו אמונים לספרד. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, הספרדים הזרימו את אספקתם למהפכנים האמריקאים דרך ניו אורלינס ושטח לואיזיאנה העצום שמעבר לו.
המאמצים הספרדיים להפוך את לואיזיאנה למושבה ספרדית עלו בדרך כלל בתוהו. לדוגמה, בעוד שרשמית ספרדית הייתה שפת הממשל היחידה, רוב האוכלוסייה המשיכה בתקיפות לדבר צרפתית. אפילו העסקים הרשמיים שהתנהלו בקבילדו עברו לעיתים קרובות לצרפתית, מה שחייב מתורגמן שיהיה בהישג יד.
היסטוריה > עבדות

כאשר אלחנדרו אוריילי כונן מחדש את השלטון הספרדי ב-1769, הוא הוציא צו ב-7 בדצמבר של אותה שנה שאסר על סחר בעבדים אינדיאנים. למרות שלא הייתה תנועה לקראת ביטול סחר העבדים האפריקאי, השלטון הספרדי הציג חוק חדש בשם coartación, שאפשר לעבדים לקנות את חירותם ושל אחרים.
קבוצה של מארונים בראשות ז'אן סנט מאלו התנגדה לשעבוד מחדש מבסיסם בביצות מזרחית לניו אורלינס בין השנים 1780 ל-1784.
היסטוריה > עבדות > מרידת פוינט קופה

ב-4 במאי 1795, 57 אנשים משועבדים ושלושה גברים לבנים מקומיים הועמדו למשפט בפוינט קופה בעקבות מרד עבדים כושל. בתום המשפט נתלו 23 מהמשועבדים ו-31 נוספים קיבלו עונש של מלקות ועבודות פרך. שלושת הגברים הלבנים גורשו, כאשר שניים נידונו לשש שנות עבודת כפייה בהוואנה.
לואיזיאנה עילית ותחתית

פקידים קולוניאליים ספרדים חילקו את לואיזיאנה ללואיזיאנה עילית (אלטה לואיזיאנה) וללואיזיאנה התחתונה (באחה לואיזיאנה) ב-36°35' צפון, בערך בקו הרוחב של ניו מדריד, מיזורי. זה היה קו רוחב גבוה יותר מאשר בתקופת הממשל הצרפתי, שעבורו לואיזיאנה התחתית הייתה האזור שמדרום לכ-31° צפון (הגבול הצפוני הנוכחי של מדינת לואיזיאנה) או האזור שמדרום למקום שבו נהר ארקנסו הצטרף לנהר המיסיסיפי בערך 33°46' קו רוחב צפון.
בשנת 1764, אינטרסים צרפתיים לסחר בפרוות הקימו את סנט לואיס במה שהיה ידוע אז כארץ אילינוי. הספרדים התייחסו לסנט לואיס כ"עיר אילינוי" ושלטו באזור מסנט לואיס כ"מחוז אילינוי".
קהילות ספרדיות בלואיזיאנה

כדי להקים מושבות ספרדיות בלואיזיאנה, המנהיג הצבאי הספרדי ברנרדו דה גאלווס, מושל לואיזיאנה באותה תקופה, גייס קבוצות של תושבי האיים הקנריים דוברי ספרדית להגר לצפון אמריקה. בשנת 1778, כמה ספינות הגיעו ללואיזיאנה עם מאות מתיישבים. הספינות עצרו בהוואנה ובוונצואלה, שם ירדו מחצית מהמתיישבים (300 קנרים נשארו בוונצואלה). בסופו של דבר, בין 2,100 ל-2,736 קנרים הגיעו ללואיזיאנה והתיישבו ליד ניו אורלינס. הם התיישבו בבארטריה ובמה שהיא כיום כנסיית סנט ברנרד. עם זאת, מתיישבים רבים הועברו מסיבות שונות. בארטריה סבלה מהוריקנים ב-1779 וב-1780; היא ננטשה ואוכלוסייתה התפזרה באזורים אחרים בלואיזיאנה הקולוניאלית (אם כי חלק ממתיישביה עברו למערב פלורידה). בשנת 1782, קבוצה של המתיישבים הקנריים בסנט ברנרד היגרה לוולנצואלה.
בשנת 1779 הגיעה ללואיזיאנה הספרדית ספינה נוספת עם 500 איש ממאלגה (באנדלוסיה, ספרד). מתיישבים אלו, בראשות לוטננט קולונל פרנסיסקו בוליגני, התיישב בניו איבריה, שם התערבו עם מתיישבים אקדיים.
בשנת 1782, במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית והמלחמה האנגלו-ספרדית (1779–1783), ברנרדו דה גאלווס גייס גברים מההתנחלויות הקנריות לואיזיאנה וגלווסטון (בטקסס הספרדית, שבה התיישבו הקנרים מאז 1779) כדי להצטרף לכוחותיו. הם השתתפו בשלוש מסעות צבאיים גדולים: באטון רוז', מוביל ופנסקולה, שסיימו את הנוכחות הבריטית בחוף המפרץ ובמערב פלורידה. בשנת 1790 מתיישבים ממוצא קנרי ומקסיקני מעורב מגלווסטון התיישבו בגלווסטאון, לואיזיאנה, כדי להימלט מהשטפונות השנתיים והבצורת הממושכת של אזור זה.
הגירה מסן דומנג

החל משנות ה-90 של המאה ה-18, בעקבות מרד העבדים בסן-דומנג (כיום האיטי) שהחל ב-1791, הגיעו גלים של פליטים ללואיזיאנה. במהלך העשור הבא, נחתו שם אלפי מהגרים מהאי, כולל אירופאים אתניים, שחורים חופשיים ועבדים אפריקאים, חלקם האחרונים שהובאו על ידי האליטות הלבנות. הם הגדילו מאוד את אוכלוסיית דוברי הצרפתית בניו אורלינס ולואיזיאנה, כמו גם את מספר האפריקאים, והעבדים חיזקו את התרבות האפריקאית בעיר.
סניורה דה בלדרס ותינוקה, משפחתה ילידת נואבה אורלינס, לואיזיאנה הקולוניאלית הספרדית, מאת חוסה פרנסיסקו קסבייר דה סלזאר אי מנדוזה (צייר יליד מרידה, מקסיקו), בערך. 1790. המשפחה התגוררה ברחוב רויאל במה שנקרא כיום "הרובע הצרפתי". מוזיאון מדינת לואיזיאנה
לורי סגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במרץ 1928 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  7 באוקטובר 2024 (בגיל 96) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lore Vailer Groszmann 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' בדפורד 
 מעסיק:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1965)  פרס תאודור קראמר (2018) 
 
לורי סגל (באנגלית: Lore Segal;‏ 9 במרץ 1928 –  7 באוקטובר 2024) הייתה סופרת, מתרגמת, מורה, סופרת ילדים וסיפורים קצרים יהודייה-אמריקאית.
ספרה, המטבח של שייקספיר, היה מועמד לפרס פוליצר ב-2008.
ביוגרפיה

סגל נולדה בשם לורי גרוסמן בווינה, שבאוסטריה, כבת יחידה למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. אביה היה מנהל חשבונות ראשי בבנק, ואמה הייתה עקרת בית. עם השתלטותו של היטלר על אוסטריה (האנשלוס) היא נשלחה לאנגלייה, כילדה, בגל הראשון של הקינדר-טרנספורט (Kindertransport), בקבוצה של 500 ילדים. במשך כשלוש עשרה שנים היא עברה ממדינה למדינה וממשפחה למשפחה ואף הצליחה לקבל תואר BA מאוניברסיטת בדפורד בלונדון (Bedford University). בשנת 1961 היא התיישבה בניו יורק ונישאה לעורך בשם דייוויד סגל. הם הספיקו ללדת שני ילדים, ביאטריס וג'ייקוב, בטרם מותו הפתאומי של דייוויד בשנת 1970.
בנוסף לקריירה הענפה שלה בכתיבה, סגל לימדה באוניברסיטאות רבות וביניהן: אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת פרינסטון, מכללת בנינגטון, מכללת שרה לורנס, אוניברסיטת אילינוי שבשיקגו, ואוניברסיטת אוהיו. היא יצאה לגמלאות בשנת 1995 אבל הקריירה הספרותית שלה נמשכה עד שהגיעה לגיל 90 עת פרסמה את האסופה The Journal I Did Not Keep.
חלק הארי של עבודותיה נשען על החוויה שלה כפליטה. ספרה המפורסם "Other People's Houses" מתאר את ילדותה, ואת השתתפותה כילדה בגל הראשון של הקינדר-טרנספורט, משימת הצלה שבמסגרתה נשלחו ילדים יהודים לאנגליה.
לקריאה נוספת

Maurer, Paul Pinchas, Lore Segal: Heimat und Fremde: das Leben und Schreiben einer österreichisch-amerikanischen Schriftstellerin, Jerusalem, 2020. ISBN 978-965-92856-0-0
לורי קנדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1896 
 פטירה:  26 באפריל 1985 (בגיל 88) סקרמנטו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 
אירווין רוברט לורי קנדי (באנגלית: Irvine Robert Laurie Kennedy ‏ 5 ביולי 1896 – 26 באפריל 1985) היה צ'לן אוסטרלי ידוע-שם.
חייו > ילדות ונעורים

אירווין רוברט לורי קנדי (הוא בחר להשתמש בשם לורי בלבד) נולד ברנדוויק, ניו סאות' ויילס, פרבר של סידני, לאב אנגלי ולאם אוסטרלית. הוא למד אצל הרברט ואלן בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, ואצל פאול ברומר בווינה. הזמרת האוסטרלית דיים נלי מלבה הבחינה בכישרונו ועודדה אותו להמשיך בלימודיו בארצות הברית.