stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המצור על לאקנאו
הערות שוליים

↑  Fremont-Barnes, 2007, עמ' 55-57.
↑  Fremont-Barnes, 2007, עמ' 58-59.
↑  Fremont-Barnes, 2007, עמ' 60-62.
↑  Fremont-Barnes, 2007, עמ' 62-66.
↑  Fremont-Barnes, 2007, עמ' 66-67.
| המרד ההודי הגדול |
| --- | --- | --- |
| קרבות עיקריים | מיראט • דלהי • קאנפור • לקנאו • מרכז הודו |  |
| אישים הודים בולטים | מנגל פאנדי • בהאדור שאה • ננה סאהיב • טאטיה טופא • רני לאקשמיבאי |  |
| אישים בריטים בולטים | צ'ארלס קנינג • קולין קמפבל • ג'ורג' אנסון‏ • יו רוס • פטריק גרנט • ג'יימס אוטרם |  |
| נושאים שונים | הודו הבריטית • חברת הודו המזרחית • ממלכת אווד • מדליית המרד ההודי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539520105171  LCCN: sh95002239 
קבוצת חיילים הודים בשירות בריטי ('ספואיים') בלאקנאו, אוקטובר 1857.
"חציית הגנגס לתוך אווד" כוח החילוץ הראשון נע לכיוון לאקנאו.
בניין 'סקונדרה באג' לאחר שניזוק מקרבות כוח החילוץ השני.
בניין המושל ההרוס, כפי שצולם כשנתיים לאחר הקרבות.
ניסן מינדל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1912 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1999 (בגיל 87 בערך) ברוקלין, ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת מנצ'סטר 
 מקום מגורים:  לונג ביץ' 
 תקופת הפעילות:  ?–1999 
 
הרב ד"ר ניסן מינדל (ב' ניסן ה'תרע"ב, 20 במרץ 1912, ריגה – י"ב תמוז ה'תשנ"ט, 26 ביוני 1999, ניו יורק) היה רב, סופר, עורך ספרי יהדות ועורך כתב העת שיחות לנוער, חסיד חב"ד, מזכיר של אדמו"רי חב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון וחתנו רבי מנחם מנדל שניאורסון.
קורות חיים > משפחתו

בתו פרידא וחתנו שלום בער שפירא.
חיבוריו > מספריו באנגלית

The Tanya – the official Chabad English translation of Schneur Zalman of Liadi's Tanya
Rabbi Schneur Zalman of Liadi – a biography of the Chabad movement's founder
The Philosophy of Chabad – a work exploring the central topics of Chabad philosophy
The Lubavitcher Rebbe’s Memoirs – a three volume work tracing the roots of the Chabad movement
The Letter and the Spirit – a compilation of the English correspondence of Rabbi Menachem Mendel Schneerson, covering a range of Jewish topics
My Prayer – a two volume work on Jewish prayer
Our People – a multi volume work on Jewish history
The Storyteller – a collection of Jewish children stories
The Call of the Shofar – a book of Jewish children stories
The Complete Story of Tishrei – a work on the Jewish month of Tishrei
The Complete Festival Series – a multi volume work on the Jewish holidays
The Commandments – a short work on the Ten Commandments
ניסן מינדל, אוריאל צימר, ווער וואס וואו ווען
חיבוריו > מספריו שתורגמו לעברית

הסיפור המלא של חודש תשרי
עשרת הדיברות
עמנו
ואני תפלתי, ב חלקים.
מי מה ואימתי
לקט ניצוצי אור
מה שסיפר לי סבא, ארבעה כרכים
ג'ק דורסי

| --- | --- |

ג'ק דורסי, 2014
 לידה:  19 בנובמבר 1976 (בן 47) סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  סן פרנסיסקו, קליפורניה
 ידוע בשל:  יושב-ראש טוויטר
 השכלה:  אוניברסיטת מיזורי למדע ולטכנולוגיה  אוניברסיטת ניו יורק  Bishop DuBourg High School 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקצוע:  מפתח רשת, יזם
 תפקיד:  מנהל כללי (5 באוקטובר 2015–29 בנובמבר 2021)  מנהל כללי (2006–16 באוקטובר 2008)  מנהל כללי (2009)  מנהיג (2008–אוקטובר 2015) 
 בן או בת זוג:  ניקול לפין (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)  לילי קול (2012–2013)  קייט גריר (יוני 2013–2017) 
 twitter.com/jack
 
ג'ק דורסי (באנגלית: Jack Dorsey; נולד ב-19 בנובמבר 1976) הוא מיליארדר אמריקאי, שידוע בעיקר כמייסד והמנכ"ל לשעבר של הרשת החברתית טוויטר, וכמייסד ומנכ"ל חברת שירות התשלומים לטלפון חכם "Square". בשנת 2008 הוא דורג על ידי מגזין הטכנולוגיה של אוניברסיטת MIT, כאחד מ-35 היזמים הטובים בעולם מתחת לגיל 35.
דורסי כיהן כיושב ראש ומנכ"ל טוויטר, ונכון לנובמבר 2020, מוערך הונו בכ-10.2 מיליארד דולר.
שנותיו המוקדמות

דורסי נולד וגדל בסנט לואיס, מיזורי, למשפחה קתולית, כבן למארסיה לבית סמית' וטים דורסי. דורסי ממוצא אנגלי, אירי ואיטלקי. אביו עבד בחברה שעסקה בפיתוח ספקטרומטר מסה, ואימו הייתה עקרת בית. הוא גדל כקתולי, ודודו הוא כומר קתולי בסינסינטי. הוא למד בתיכון הבישוף הקתולי דובורג בסנט לואיס.בצעירותו עבד בדוגמנות באופן מזדמן. בגיל 14 התעניין דורסי בניתוב משלוחים, וחלק מתוכנת קוד פתוח שכתב העוסקת בתחום הייתה בשימוש על ידי חברות מוניות שנים רבות לאחר מכן. דורסי למד באוניברסיטת מיזורי למדע ולטכנולוגיה בין השנים 1995–1997, עד שעבר לאוניברסיטת ניו יורק, ובהמשך נשר מהלימודים בשנת 1999, סמסטר אחד לפני סיום לימודיו. במהלך לימודיו בניו יורק פיתח לראשונה את הרעיון שהפך בסופו של דבר לטוויטר.
כשעבד לסירוגין כמתכנת, עבר דורסי מאוחר יותר להתגורר בקליפורניה. בשנת 2000 הקים את החברה הראשונה שלו בעיר אוקלנד שעסקה בניהול שליחים, מוניות ושירותי חירום דרך האינטרנט. ביולי 2000, בהשראה בין היתר מ-LiveJournal ומ-AOL Instant Messenger, פיתח רעיון לשירות תקשורת מקוונת המבוססת הודעות קצרות בזמן אמת.
כשראה לראשונה מימושים לשירותי מסרים מיידיים, תהה דורסי האם ניתן לשתף את סטטוס המשתמשים בקלות בין חברים. הוא פנה לחברת Odeo, שהתעניינה באותה תקופה בפיתוח רעיונות מבוססים מסרונים, ויחד עם ביז סטון בנה אב טיפוס של טוויטר תוך שבועיים. הרעיון משך משתמשים רבים של Odeo, וזכה להשקעה מצד אוון ויליאמס שהיה שותף בהקמת החברה.
קריירה > טוויטר

בשנת 2006 הקים דורסי את הרשת החברתית טוויטר, יחד עם שותפיו אוון ויליאמס, נוח גלאס וביז סטון. ב-21 במרץ 2006, בשעה 09:50, ביצע ג'ק דורסי את הציוץ הראשון של טוויטר. דורסי הציג את רעיונו בפני מועצת המנהלים של חברת "Odeo Podcasting" ככלי אשר מאפשר למשתמש בודד לתקשר עם קבוצה קטנה באמצעות SMS. אלו אשר אהבו את רעיונו של דורסי השתמשו בפיתוח ככלי פנימי של חברת "Odeo" אשר מאפשר לה להעביר מסרים בין העובדים בארגון במהלך העבודה.
בכל אותה העת עבר הממשק כמה שדרוגים ופיתוחים נוספים, וב-15 ביולי 2006 הוצג הממשק בצורה פומבית באופן מלא לציבור. דורסי שימש תחילה כמנכ"ל החברה, אך ויתר על התפקיד והעבירו לאוון ויליאמס באוקטובר 2008, מטעמי נוחות וחיסכון בזמן. הוא החל לשמש כיושב-ראש החברה.
באוקטובר 2015 חזר לשמש כמנכ"ל טוויטר, לאחר שהקודם בתפקיד, דיק קסטלו, עזב את תפקידו. בנובמבר 2021 התפטר מתפקידו כמנכ"ל החברה.
קריירה > Square

דורסי, יחד עם ג'ים מק'קלווי, פיתח פלטפורמה עסקית קטנה לקבלת תשלומי חיוב וכרטיס אשראי באמצעות טלפון חכם, הנקראת Square, שפורסמה במאי 2010. דורסי מכהן כמנכ"ל החברה. בתחילת דרכה פיתחה החברה מכשיר קטן בצורת ריבוע המתחבר לטלפונים חכמים ולטאבלטים, המאפשר קריאה של כרטיסי אשראי לצורכי תשלום. החברה גם פיתחה מערכת לשליחת חשבוניות ללא נייר באמצעות הודעות טקסט או דואר אלקטרוני. החברה, שבתחילת דרכה בדצמבר 2009 מנתה כעשרה עובדים, גדלה למעל למאה עובדים עד יוני 2011. החברה שוכנת בסן פרנסיסקו, ושווייה הוערך בכ-3.2 מיליארד דולר בספטמבר 2012.
במרץ 2020 התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות אישר לחברה להקים בנק תחתיה. במאי באותה השנה הודיע דורסי כי יתאפשר לעובדי החברה לעבוד מהבית באופן קבוע, בדומה לנוהל שקבע עבור עובדי טוויטר, זאת לאחר התפשטות מגפת הקורונה.
באפריל 2020 הודיע שיתרום כ-28% מהונו, מיליארד דולר במניות של חברת Square, למאבק בנזקי נגיף הקורונה.
הערות שוליים

↑  MIT Technology Review, Innovator Under 35: Jack Dorsey, 31, MIT Technology Review (באנגלית)
↑  Jack Dorsey, Forbes (באנגלית)
↑  Jack Dorsey, creador de twitter: 'En 140 caracteres la gente se siente más libre al escribir' | CIENCIA&TECNOLOG;ÍA | latercera.com, web.archive.org, ‏2014-10-06
1 2 3  Twitter Founders Thrive on Micro-Blogging Constraints, MediaShift, ‏2007-05-17 (באנגלית)
↑  Kamp, David (2013-06-10). "What You Should Know About Jack Dorsey". Vanity Fair (באנגלית אמריקאית). No. July. ISSN 0733-8899. נבדק ב-2021-10-29.
1 2  Tim Barker tbarker@post-dispatch.com 314-340-8350, Native son sets St. Louis atwitter 'He's always seen life a little differently,' uncle says of Twitter creator., STLtoday.com (באנגלית)
↑  How Jack Dorsey (DB alum '95) Runs Both Twitter, Square, www.bishopdubourg.org (באנגלית)
↑  The youngest billionaires on the Forbes 400: 11 under 40 - Yahoo Finance, web.archive.org, ‏2014-10-02
↑  https://twitter.com/jack/status/599292408044474369, Twitter
↑  https://twitter.com/jack/status/375089278054711298, Twitter
↑  When Jack Dorsey Met Fred Wilson, And Other Twitter Tales (Book Excerpt), TechCrunch (באנגלית אמריקאית)
↑  ג'ק דורסי, twttr sketch, פורסם בפליקר ב-24 במרץ 2006
↑   סוכנויות הידיעות, טוויטר מחזירה את המייסד ג'ק דורסי לתפקיד המנכ"ל, באתר TheMarker‏, 5 באוקטובר 2015
↑  ניב ליליאן‏, ג'ק דורסי פרש מתפקידו כמנכ"ל טוויטר, באתר וואלה, 29 בנובמבר 2021
↑  חדשות חוץ, כלכליסט-טקג'ק דורסי, מייסד הרשת החברתית טוויטר, פורש מתפקידו, באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2021
↑  Why You Should Ditch Your Receipt Printer and Go Paperless, Square (באנגלית)
↑  CH+D Office Space: Square in San Francisco's Chronicle Building | California Home + Design, web.archive.org, ‏2013-07-05
↑  Square opens new headquarters in San Francisco, announces plans for expanded offices in New York and Kitchener-Waterloo, web.archive.org, ‏2014-04-13
↑  Alyson Shontell, THE DIGITAL 100: The World's Most Valuable Private Tech Companies, Business Insider
↑  Jack Kelly, After Announcing Twitter’s Permanent Remote-Work Policy, Jack Dorsey Extends Same Courtesy To Square Employees, Forbes (באנגלית)
↑  מייסד טוויטר ג'ק דורסי תורם מיליארד דולר למאבק בקורונה, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810655540405606  LCCN: n2011042258  MusicBrainz: 11673100-a5e8-4036-8b64-66a4717e5a7d  VIAF: 171445521   WorldCat (עם VIAF): 171445521 
ג'ק דורסי עם הנשיא ברק אובמה, יולי 2011
דורסי, 2018
מייקל קאלבר

| --- | --- |

מייקל קאלבר, 2011
 לידה:  16 ביוני 1938 הממלכה המאוחדת המפסטד, לונדון, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  27 בפברואר 2024 (בגיל 85)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1956–2024 (כ־68 שנים)
 מקום לימודים:  בית ספר גרשם 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ג'ון אדוארד קאלבר (באנגלית: Michael John Edward Culver;‏ 16 ביוני 1938 – 27 בפברואר 2024) היה שחקן בריטי. הוא גילם, בין היתר, את קפטן נידה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית".
מלבד זאת, קאלבר הופיע בשני סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד: "מרוסיה באהבה" ו"כדור הרעם".
ביוגרפיה

קאלבר נולד בהמפסטד, לונדון, הממלכה המאוחדת לשחקן רולנד קאלבר. למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
בחייו היה נשוי פעמיים: ב-1962 נישא ללוסינדה קרטיס, ממנה נולדו לו שלושה ילדים, והתגרש ממנה לאחר 24 שנות נישואים, ב-1986. ב-2004 נישא לאמנדה וורד.
הוא נפטר בגיל 85.
הערות שוליים

↑  Aimee Ortiz, Orlando Mayorquín, Michael Culver, ‘Star Wars’ Actor and Victim of Darth Vader, Dies at 85, The New York Times, ‏14 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444653805171  PLWABN: 9810571020505606  BnF: cb14071179z (data)  GND: 1047781212  ISNI: 0000 0003 7205 1854  LCCN: no2013083570  VIAF: 49428792   WorldCat (עם VIAF): 49428792
פרנק ניליקינה

פרנק בראיין ניליקינה (בצרפתית: Frank Bryan Ntilikina; נולד ב-28 ביולי 1998) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדת הרכז בפרטיזן בלגרד מהליגה האדריאטית, ליגת העל הסרבית והיורוליג.
נעורים

ניליקינה נולד באיקסל שבמחוז בריסל בבלגיה, בן להורים מרואנדה. משפחתו עברה לשטרסבורג כשהיה בן שלוש.
קריירה מקצועית > שטרסבורג IG

ניליקינה החל לשחק כדורסל בגיל צעיר והיה חבר בקבוצת הנוער של שטרסבורג IG שזכתה באליפות צרפת ב-2015. בקיץ 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא לא שותף בדקות משמעותיות בשתי העונות הראשונות. בעונת 2016/2017 רשם ממוצע של 5.2 נקודות, 2.1 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק בליגה הצרפתית הראשונה, הקבוצה סיימה במקום השני לאחר הפסד בסדרת הגמר לאלאן שאלון. ניליקינה נבחר בתום העונה לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה. הוא רשם ממוצע של 7.2 נקודות, 1.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים במשחקי הקבוצה במסגרת ליגת האלופות.
קריירה מקצועית > ניו יורק ניקס

בדראפט ה-NBA‏ 2017 נבחר ניליקינה במקום השמיני, על ידי ניו יורק ניקס. לאורך ארבע עונותיו בקבוצה העמיד ממוצעים של 5.5 נקודות, 2.7 אסיסטים ו-2.0 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית > דאלאס מאבריקס

בספטמבר 2021 חתם ניליקינה על חוזה בדאלאס מאבריקס.
קריירה מקצועית > שארלוט הורנטס

ב-5 באוגוסט 2023 הצטרף כשחקן חופשי לשארלוט הורנטס.
קריירה מקצועית > חזרה לאירופה

ב-20 ביוני 2024 חתם בפרטיזן בלגרד.
נבחרת צרפת

מ-2014 חבר ניליקינה בנבחרות הצעירות של צרפת. הוא זכה עם הנבחרת במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 16 שנערכה בלטביה, בטורניר השיג 7.4 נקודות בממוצע למשחק. ב-2015 סיים עם הנבחרת עד גיל 18 במקום השישי באליפות אירופה שנערכה ביוון, בטורניר זה השיג ממוצע של 8.6 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק. ב-2016 זכה עם הנבחרת עד גיל 18 באליפות אירופה שנערכה בליטא, הוא נבחר ל-MVP של הטורניר לאחר שהשיג ממוצע של 15.2 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים למשחק.
ב-2019 סיים עם הנבחרת הבוגרת של צרפת במקום השלישי בגביע העולם שהתקיים בסין.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | ניו יורק | 78 | 9 | 21.9 | 0.364 | 0.318 | 0.721 | 2.3 | 3.2 | 0.8 | 0.2 | 5.9 |
| 2018/2019 | ניו יורק | 43 | 16 | 21.0 | 0.337 | 0.287 | 0.767 | 2.0 | 2.8 | 0.7 | 0.3 | 5.7 |
| 2019/2020 | ניו יורק | 57 | 26 | 20.8 | 0.393 | 0.321 | 0.864 | 2.1 | 3.0 | 0.9 | 0.3 | 6.3 |
| 2020/2021 | ניו יורק | 33 | 4 | 9.8 | 0.367 | 0.479 | 0.444 | 0.9 | 0.6 | 0.5 | 0.1 | 2.7 |
| 2021/2022 | דאלאס | 58 | 5 | 11.8 | 0.399 | 0.342 | 0.960 | 1.4 | 1.2 | 0.5 | 0.1 | 4.1 |
| 2022/2023 | דאלאס | 47 | 5 | 12.9 | 0.364 | 0.254 | 0.667 | 1.3 | 1.2 | 0.3 | 0.1 | 2.9 |
| 2023/2024 | שארלוט | 5 | 0 | 8.6 | 0.111 | 0.125 | 0.100 | 1.2 | 0.8 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
| קריירה |  | 321 | 65 | 17.0 | 0.369 | 0.320 | 0.762 | 1.8 | 2.2 | 0.7 | 0.2 | 4.8 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | ניו יורק | 3 | 0 | 1.3 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| 2021/2022 | דאלאס | 12 | 0 | 10.4 | 0.333 | 0.300 | 1.000 | 1.0 | 0.8 | 0.7 | 0.1 | 1.9 |
| קריירה |  | 15 | 0 | 8.6 | 0.320 | 0.286 | 1.000 | 0.8 | 0.6 | 0.5 | 0.1 | 1.5 |
הערות שוליים

↑  Meilleur jeune Pro A : le doublé pour Ntilikina, ‏אתר הליגה, 17 במאי 2017
↑  עוזב את ה-NBA: ניליקינה חתם בפרטיזן, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2024.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 261062972  VIAF: 4636164963961124300003   WorldCat (עם VIAF): 4636164963961124300003
שוש ארד

| --- | --- |

 ענף מדעי:  ביולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת העיר ניו יורק 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  המכללה האקדמית אחוה  המרכז האקדמי רופין 
 
שושנה (מליס) ארד היא פרופסור אמריטה לביולוגיה והנדסת ביוטכנולוגיה, חוקרת בתחום הביוטכנולוגיה של אצות, חומרים בעלי ערך מהים, בפרט רבי-סוכר (פוליסכרידים) טבעיים. חברת סגל המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 2016 - 2020 כיהנה כנשיאת המכללה האקדמית אחווה. בשנים 2004 - 2016 כיהנה כנשיאת המרכז האקדמי רופין. בשנים 2008–2010 שימשה יו"ר ועד ראשי המכללות הציבוריות.
ביוגרפיה

ארד סיימה את לימודיה לתואר ראשון בשנת 1970 בביולוגיה וביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1973 סיימה את לימודיה לתואר שני (M.Sc) בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון (בשיתוף האוניברסיטה העברית) במחלקה לביולוגיה בהנחייתו של פרופ' עמוס ריצ'מונד (M.Sc. Thesis: Cellular water content as a modulator of Ribonuclease activity).
בשנת 1978 השלימה לימודי מאסטר (M.Sc) ודוקטורט (Ph.D) במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת העיר ניו יורק (CUNY) בנושא pH-induced aggregation in Chlorella בהנחיית פרופ' רוי מקגואן.
לאחר שובה ארצה חזרה לאוניברסיטת בן-גוריון למכונים למחקר שימושי, אל המכון לחקר החקלאות. בהמשך הקימה קבוצה המתמקדת בביוטכנולוגיה של אצות, ובפרט חקר פוליסכרידים של מיקרו-אצות אדומיות.
במהלך שנות התשעים הקימה באוניברסיטת בן-גוריון את המכון למחקר יישומי במדעי החיים (כיום, המכון הלאומי לביוטכנולוגיה בנגב) ועמדה בראשו עד שנת 2004.
בשנת 2004 נבחרה להיות נשיאת המרכז האקדמי רופין, אשר בעמק חפר. לאחר סיום שלוש קדנציות ובסה"כ שתים-עשרה שנות כהונה בראש רופין (משך הזמן המקסימלי המותר לפי הנחיות המל"ג) עברה ארד למכללת אחווה אשר בנגב.
ביוגרפיה > המכון למחקר יישומי במדעי החיים (לימים NIBN)

ארד ניהלה את המכון בראשיתו ובהקמתו ועד שנת 2004.
המכון היווה קרקע פורייה להתפתחות המחקר הביוטכנולוגי בנגב והיווצרות מארג רב תחומי של מחקר שימושי ממוקד בתחום זה. קשת הנושאים הכלולים בתחום הביוטכנולוגיה איפשרה שיתוף פעולה יוצא דופן בין מיטב החוקרים של מחלקות הפקולטה להנדסה, הפקולטה למדעי הטבע והמכונים למחקר שימושי בתחום זה. בשנות ניהולה נבנה בניין המכון בתרומת משפחת דה-פיצ'יוטו (הבניין נחנך בשנת 2000) והוכרז כמכון לאומי למחקר בתחום הביוטכנולוגיה בנגב. המכון פעל במקביל ובשיתוף פעולה עם המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה.
ביוגרפיה > נשיאת המרכז האקדמי רופין

בשנת 2004 נבחרה ארד לנשיאת המרכז האקדמי רופין וכיהנה בתפקיד עד נובמבר 2016. ארד דוגלת בשימת דגש על פעילות חברתית ותרומה לקהילה במקביל ללימודים האקדמיים וכחלק מאבני היסוד של המוסד. במסגרת זו מעודדת המכללה תרומה לקהילה של סגל המרצים והסטודנטים.
כהונתה של ארד אופיינה בהקמת שני מכוני מחקר ייחודיים - המכון לחקר ההגירה והשילוב החברתי, והמכון ללימודי הים התיכון והסביבה הימית בשיתוף אוניברסיטת ת"א. במסגרת המכון ללימודי הגירה הקימה ארד גן פסלים של אמנים עולים המקשט את קמפוס המכללה, תוך מתן במה לעולים חדשים. עוד, יזמה ארד תוכנית המיועדת לבני העדה האתיופית בה במקביל לתואר האקדמי נלמד גישור רב-תרבותי.
ארד גורסת כי על המכללות ללמד גם לתואר שני תוך הרחבת המחקר, לפיכך הובילה להקמת שבע תוכניות לתואר שני.
בדצמבר 2016, לאחר סיום כהונתה, החליט המרכז האקדמי רופין להוקיר את פעילויותיה בו ולהעניק לארד אות עמית כבוד.
ביוגרפיה > נשיאת המרכז האקדמי אחווה

ארד כיהנה כנשיאת מכללת אחווה אשר במועצה האזורית באר טוביה. בתקופתה חלה עליה משמעותית בדירוג שביעות הרצון של הסטודנטים מהלימודים כמו גם קפיצה משמעותית במספר תוכניות הלימוד החדשות שיוזמו, אושרו ואף ניתנה בחלקן הסמכה בתחומי לימוד חדשניים. בפרט, הובילה פיתוח אשכול לימודים פארא-רפואיים שיועד לענות על החוסר המשווע של בעלי מקצוע בתחומים אלו בנגב ובכלל. נוסף על זה, הובילה את תחום לימודי האגרוטק.
בכהונתה הושם דגש על גיוס וקידום חברי סגל רבים בדרגות אקדמיות, תוך שימת דגש על איכות ההוראה כמו גם קיום מחקר. נוסף על אלו, חלה תנופה משמעותית בפיתוח הפיסי של קמפוס המכללה תוך שימת שיפוץ כללי, הקמת מדשאות ושיפור התשתיות הפיזיות.
בתחום החברתי קידמה ארד שיתוף פעולה הדוק עם ארגונים מחוץ למכללה לטובת הקהילה והסביבה, בפרט בתחומי לימודי מקצועות הבריאות (שת"פ עם משרד הבריאות, ביה"ח תל השומר, המרכז לבריאות הנפש בב"ש, מכללת אשקלון ועוד), בתחום האגרוטק (מכון וולקני) ועוד. עוד, קידמה ארד שילוב סטודנטים בדואים בלימודים האקדמיים, תוך שיתוף פעולה הדוק עם עמותת "כוכבי המדבר" והקמת מקהלה משולבת לסטודנטים יהודים וערבים ("קולות שלובים").
בתקופתה דורגה המכללה לראשונה על ידי מגזין "פורבס" כאחת מעשר המכללות המובילות בישראל.
ביוגרפיה > מחקר והוראה

מחקרה של ארד עוסק בביוטכנולוגיה של אצות ים, ובפרט בשימושים ברפואה ובקוסמטיקה המבוססים על חומרים המופקים מאצות ים חד-תאיות. במסגרת מחקרה פיתחה שיטה ייחודית לגידול האצות בניצולת גבוהה לשימוש תעשייתי. טכנולוגיה זו מוסחרה על ידי האוניברסיטה ונמצאת כיום בשימוש תעשייתי של חברת פרוטרום ובמוצריהן של כמה חברות קוסמטיקה מובחרות.
מחקרה של ארד מתמקד בפעילויות הביולוגיות והכימיות הייחודיות שמקורן במבני הסוכר אשר באצות הים תוך שימוש בם לצורכי האדם. תוצר מרכזי של מחקר זה הוא חומר ג'לי המופק מן האצות ומשמש בתעשיית הקוסמטיקה ולצרכים רפואיים כמעכב הזדקנות, מגן על עור הפנים (אנטי-אייג'ינג) ובעל פעילות אנטי-דלקתית.
בשנת 2016 נבחר מחקרה להיות מוצג בתערוכת "תגליות ופיתוחים ישראלים שהשפיעו על העולם" בנתב"ג, ביוזמת משרד המדע שתיאר את טכנולוגיית גידול האצות כחלוצית בתעשיית הביוטכנולוגיה הישראלית. באותה השנה נבחרה ארד להציג את תמצית מחקרה על תרומת האצות לביוטכנולוגיה, הרפואה והחקלאות בוועידת TEDxRuppin של ארגון TED.
במסגרת מעבדת המחקר שלה הנחתה ארד עשרות סטודנטים לתואר שני (M.Sc), לדוקטורט (Ph.D) ובתר-דוקטורנטים (פוסט-דוקטורט).
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

יו"ר המועצה הציבורית של בית בן-גוריון (מתוקף חוק בן-גוריון, התשל"ז) - בשנים 2014–2016.
כיהנה כחברה בדירקטוריון קרן לנדאו של מפעל הפיס.
בשנים 1997–1998 כיהנה ארד כחברת המועצה להשכלה גבוהה.
בין השנים 1998–2004 כיהנה ארד כחברת הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) שליד המועצה להשכלה גבוהה.
כיהנה פעמיים בוועדות לבחירת פרס ישראל: בשנת 2003 בוועדה לבחירת פרס ישראל במדעי החיים, בה נבחר אהרן צ'חנובר (לימים חתן פרס נובל ברפואה), ובשנת 2005 כיו"ר ועדת הפרס בחקר ופיתוח החקלאות, בה נבחר נחום קידר.
בשנים 2008–2010 כיהנה כראש ועד ראשי המכללות הציבוריות.
כיהנה כחברה במועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי
חברה במועצה הציבורית המייעצת של מפעל הפיס (החל ב-2016).
ביוגרפיה > חיים אישיים

ארד היא אם לבן אחד ואלמנתו של יהודה ארד, שהיה סמנכ"ל חברת התרופות "טבע", בכיר בתעשייה הכימית וחבר המועצה התעשייתית נאות חובב.
הערות שוליים

↑  על פעילות זו זכה המוסד בפרס המעורבות החברתית של המועצה להשכלה גבוהה ע"ש שוש ברלינסקי
↑  אורי בינדר, פיתוח ישראלי: ג'ל אנטי-הזדקנות שמופק מאצות, באתר nrg
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009537969505171  ISNI: 0000 0000 3159 3460  LCCN: n96023115  VIAF: 55875141   WorldCat (עם VIAF): 55875141 
שוש ארד בין שרוולי האצות במעבדתה במכון למחקר יישומי במדעי החיים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
השרפה הגדולה בניו יורק (1835)

| --- | --- |

השרפה הגדולה בניו יורק מבט מויליאמסבורג, גואש על נייר, Nicolino Calyo
 מידע כללי
 סוג:  שריפה עירונית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°42′25″N 74°00′36″W﻿ / ﻿40.707°N 74.01°W﻿ / 40.707; -74.01
 תאריך:  1835 
 נפגעים
 הרוגים:  2 
 he
 
השרפה הגדולה בניו יורק, מאת אלפרד הופי
השרפה הגדולה בניו יורק פרצה ב-16 בדצמבר 1835 וגרמה נזק כבד למרכז המסחרי בדרום מנהטן.
נזקי השרפה

האש כילתה את משרד הדואר, הבורסה לניירות ערך, בניין בורסת הסוחרים ומאות עסקים קטנים. מתוך ששת עיתוני הבוקר שהיו בעיר רק שניים שרדו. The Daily Advertiser, Journal of Commerce, Gazette נהרסו כליל, כך גם עיתון הערב, ניו יורק אמריקן, מספר שבועונים ובית הדפוס של העיתון הניו יורק טיימס.
אחד הבניינים המרשימים ביותר שעמד בוול סטריט ונהרס בשרפה, היה בניין בורסת הסוחרים. הבית נבנה מספר שנים קודם לשרפה, ואוכלס ביולי 1827. הבורסה שימשה כמרכז העסקים המשגשג של קהילת הסוחרים והיבואנים. הוא נחשב לבניין היפה ביותר באמריקה, בגובה של שלוש קומות, צורתו הייתה מעוגלת, ראשו מחופה בכיפה וחזיתו עשויה שיש. במרכז הבניין עמד פסלו של אלכסנדר המילטון. בעת השרפה, נעשו מאמצים להציל את הפסל. שמונה מלחים מצי חיל הים בברוקלין ניסו לחלצו לפני שהבניין התמוטט, אולם ללא הצלחה, והם נמלטו משם רגע לפני שהכל קרס.
מספר אניות שעגנו ברציפי הנמל סבלו נזק רב וכמה מהן נהרסו לחלוטין.
חלק גדול מבתי העסק היה מבוטח, אולם מתוך עשרים ושש החברות שעסקו בביטוח כנגד אש בניו יורק, עשרים ושלוש איבדו את משרדיהן וכל מסמכי הביטוח שהיו בהם נשרפו. החברות הללו הכריזו על פשיטת רגל ולא יכלו לפצות את המבוטחים על נזקיהם. לאחר השרפה החליטו חברות הביטוח שהשיקום בעיר אינו כדאי, והעבירו את מרכזי המשרדים שלהם להרטפורד, שעד היום מכונה "בירת הביטוח של העולם".
 הנזק הוערך בזמנו ב-20 מיליון דולר. בערכים של היום הסכום נאמד בכמה מאות מיליוני דולר. מספר האנשים שאיבדו את מקור פרנסתם נאמד ב-4,000. אמנם השרפה הגדולה גרמה לנזק כלכלי עצום, אך נהרגו בה רק שני אנשים, זאת כנראה בשל כך שהאזור הכיל רק מחסנים ובתי מלאכה, ומספר הקומות בבניינים שבאזור לא עלה על חמש.
ציורי השרפה

צייר ממוצא איטלקי בשם, Nicolino Vicomte de Calyo צייר בזמן אמת מספר תמונות המתארות את השרפה, הציורים נעשו מזוויות שונות וממקומות שונים בעיר. ביניהם, ויליאמסבורג, לונג איילנד וגם גג הבנק של אמריקה. תמונות אלו יחד עם תמונתו המפורסמת יותר "שרפת בורסת הסוחרים" (Burning of the Merchants' Exchange, New York, December 16th &17th, 1835.), נמצאות במוזיאון העיר ניו יורק
השיקום

שלטונות העיר ניו יורק בקשו עזרה כספית מהממשל הפדרלי של ארצות הברית, אולם נענו בשלילה. בעיר מונתה ועדה של מאה עשרים וחמישה מהאנשים המשפיעים ביותר בעיר לפקח על תהליך השיקום. השרפה שינתה לחלוטין את פניה של מנהטן התחתית. הרחובות הצרים והמפותלים שעיכבו את זרם התנועה, יושרו והורחבו. לראשונה, תוכנית בנין ערים מנעה בנייה של קירות משותפים בין הבתים בחלק מהמקומות, וחזיתות הבניינים שהיו בנויות מלבנים ומעץ - הוחלפו בלוחות גרניט. נבנו מערכות מים חדשות ומשוכללות יותר, מערך כיבוי האש אורגן מחדש. כל השיפורים הללו כמעט הכפילו את ערך הנכסים במנהטן. הבניה המחודשת נתנה תמריץ לפעולת הכלכלה הלאומית ורשויות החוק באולבני לתת לעירית ניו יורק למכור מניות בערך של שישה מיליון דולרים. כן נתנו הרשויות העירוניות של ניו יורק הלוואות, לבעלי העסקים בריבית של 5% בלבד.
לקריאה נוספת

An account of the conflagration of the principal part of the first ward of the city of New-York : illustrated with numerous etchings, and a plan showing the state of the ruins, to which is added a list of names of the persons burnt out, and of removals, forming a concise but useful supplement to the New-York directory, &c. &c. &c.
C Foster; Benjamin Franklin Foster P;	New York : s.n., 1835
הערות שוליים

↑  A Guide to Former Street Names in Manhattan
↑  THE GREAT FIRE OF 1835  Jasmin K. Williams
1 2 3 4  The Great Fire 1835
1 2 3 4  Virtual New York city
1 2 3 4 5  New York City Rebuilt Itself With Style After Fire of 1835 CYNTHIA CROSSEN Staff Reporter of The Wall Street Journal
1 2 3  New York's Great Fire of 1835 By Robert McNamara
↑  PODCAST: The Great Fire of 1835