stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חד קרן (שיר)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מאיה בוסקילה - חד קרן Maya Buskila - Unicorn (Prod by. JD), נבדק ב-2023-01-11
↑  מאיה בוסקילה ממך וממני (prod. By Tamar Yahalomy & Yonatan Kalimi), נבדק ב-2023-01-11
↑  מאיה בוסקילה - שמש, נבדק ב-2023-01-11
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
1 2  צפו: מאיה בוסקילה חושפת את החיים עם בן הזוג החדש, באתר www.israelhayom.co.il
↑  קיץ ברבנר, ‏האזינו, באתר מעריב אונליין, 23 בדצמבר 2022
↑  אבי שושן, רנין בולוס, מאיה בוסקילה: "אני הבן אדם הכי קל", באתר ynet, 24 בדצמבר 2022
↑  "היו שצקצקו, כתבו ביקורות רשע - אבל זה לא מזיז לי", באתר ‏מאקו‏, 30 בדצמבר 2022
| מאיה בוסקילה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סיפור מכור • ימים של אהבה • שוברת שתיקה • נושמת |  |
| ערכים קשורים | ימים של אהבה • חי ב-LA LA לנד • הכוכב הבא לאירוויזיון |  |
| מאיה בוסקילה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סיפור מכור | "יש בליבי כינור" • "סיפור מכור" • "הלב" • "זה רק בינינו" • "כשאתה נשבר" |  |
| ימים של אהבה | "חופים" • "רק אותך רוצה" • "רק אל תגיד" • "בלעדיך" • "ימים של אהבה" |  |
| שוברת שתיקה | "שוברת שתיקה" • "לנשום" • "שלום" • "רכבת אקספרס" |  |
| נושמת | "מה שהיה היה" • "מצפן" • "לעבור את היום" • "תקשיבי לי" • "מגדל" • "זיכרון ישן" • "השתגעתי" • "באמצע יום" • "נושמת" |  |
| אלבום חדש | "הלב שלי עומד למכירה" • "אני רואה אותך" • "ממך וממני" • "חד קרן" • "עם ישראל חי (יש לנו אור)" • "עד אחרי הנצח" • "לא לבד" • "2 דקות" |  |
| סינגלים אחרים | "נשמתי" • "לא מתביישת לאהוב" • "הזמן שלך" • "אל תוותר עלי" • "אהבה אחרת" • "חי ב-La La לנד" • "סלח לי" • "לראות אותך מאושר" • "פרידום" |  |
| השתתפות בסינגלים | "חברים בכל מיני צבעים" • "בוא נראה" • "הדרך אל הכפר" |  |
ולריניים

| ולריניים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: שלמונאים
משפחה:: ולרייניים (המשפחה בוטלה)
שם מדעי
 Valerianaceae ‏בטש, 1802
ולרייניים (שם מדעי: Valerianaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת השלמונאים. על פי שיטת המיון העדכנית (APG III משנת 2003) משפחה זו בוטלה ומשויכת כסוג (.Valeriana L) תחת משפחת היערתיים. היא נקראת על שם הסוג ולריאנה. המשפחה כללה 7 עד 12 סוגים, על-פי חלוקות שונות, שלושה מהם מיוצגים בצמחיית ארץ ישראל.
הסוג  וָלֶרְיָאנָה הנמנה עם משפחת היערתיים מונה 426 מינים ותפוצתו כמעט קוסמופוליטי.
זוהי משפחה הכוללת בעיקר צמחים עשבוניים הגדלים בכל יבשות כדור הארץ פרט לקטבים ולאוסטרליה, בייחוד באזורים ממוזגים. לוולריניים כ-350 מינים, וידוע בה הצמח ולריאן רפואי המשמש כצמח מרפא. מינים נוספים משמשים כצמחי מרפא, בייחוד למטרות הרגעה והרדמה. מינים אחדים משמשים כצמחי נוי.
תיאור מורפולוגי

משפחה זו כוללת בעיקר עשבוניים, ומעט צמחים מעוצים. חלק גדול מבני המשפחה מדיפים ריח מצחין אופייני, הנובע משמנים אתריים. הצמחים לרוב שיער שעירים. העלים ערוכים בצורה מנוגדת על הגבעול, או ערוכים בשושנת. העלים לרוב פשוטים, לעיתים מנוצים. התפרחת צימוזית. הפרח בעל סימטריה דו-צידית, מספר עלי הגביע והכותרת 3,4 או 5. הכותרת צינורית, עלי הכותרת מאוחים. מספר האבקנים 1-4. הפרי מטיפוס אגוז, מכיל זרע אחד, לעיתים הפרי מכונף. העובר גדול, ישר וחסר אנדוספרם.
ולריניים בצמחיית ארץ-ישראל

שלושה סוגים ממשפחה זו מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ-ישראל:
ולריאנה (Valeriana) - המין 'ולריינה איטלקית' (Valeriana dioscoridis, ובשמו הנוכחי Valeriana italica) גדל בחבל הים-תיכוני של ישראל, במחשופים של סלעים קשים.
חד-אבקן (Centranthus, ובשמו המדעי הנוכחי:Valeriana L) - בישראל שני מינים נדירים: 1. המין 'חד-אבקן אדום' (.Centranthus ruber (L.) DC ובשמו המדעי הנוכחי:Valeriana rubra L) מין גר שגדל במקומות אחדים בישראל, לרוב בבתי גידול מופרים. 2. המין הנדיר חד-אבקן ארוך-פרחים (Valeriana erotica Christenh. & Byng) שגדל בחרמון ובהרי יהודה.
ולריינית (Valerianella)- הסוג מיוצג בישראל על ידי 14 מינים, כולם חד-שנתיים.
הערות שוליים

↑  .Valeriana L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  .Valeriana L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  חד-אבקן אדום, באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏6-2023
↑  חד-אבקן ארוך-פרחים, באתר צמחיית ישראל ברשת
↑  Valeriana erotica Christenh. & Byng, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 647-643. (הספר בקטלוג ULI)
ולאנדר הצעיר

| --- | --- |

 מבוסס על:  הדמות הספרותית קורט ולאנדר
 סוגה:  דרמה
 בימוי:  אולה אנדרסן   יינס ג'ונסון
 ארץ מקור:  שוודיה שוודיה   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  ברנה לוין
 חברת הפקה:  Yellow Bird
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  41–52 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  3 בספטמבר 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ולאנדר הצעיר (באנגלית: Young Wallander) היא סדרת דרמה המבוססת על יצירותיו של הנינג מנקל על הדמות הספרותית קורט ואלנדר. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-3 בספטמבר 2020 בנטפליקס.
עלילה

קורט ואלנדר הוא שוטר שוודי צעיר, שזה עתה סיים הכשרה. הוא עד לרצח מזעזע מול ביתו, והוא מתמנה לחקירת התיק. במהלך החקירה, הוא מגלה פרטים חסרי תקדים, אך בד בבד מסתבך בצרות.
דמויות > דמויות ראשיות

קורט ולאנדר (אדם פולסון): שוטר טירון אשר מנהל את החקירה הראשונה שלו.
המברג (ריצ'רד דיליין): רב פקד ושותף של ולאנדר.
פרידה ראסק (ליאן בסט): המפקחת הישירה של ולאנדר.
מונה (אליס צ'אפל): חברה של ולאנדר, המנהלת בית מחסה למהגרים.
ריזה אל-רחמן (יאסן אטור): חברו הטוב של ולאנדר ושותפו לעבודה.
דמויות > דמויות משנה

יסמין (שרה סייאד)
איברה (ג'ורדן אדין)
מרים (קיזה דין)
ג'וסטב מונק (אלאן אמריס)
באשיר (צ'ארלס מנן)
קארל אקסל-מונק (ג'ייקוב קולינס-לוי)
טאריק (עמנואל אקינבאמי)
ריקרד לונדרן (ריצ'רד קלוטייר)
פרדריק (בארט אדוארדס)
זמאר (אלחאם אחאס)
יארה (שאניאז חאמה עלי)
אמאן "דודו" דודוביץ' (סטיוארט סקודאמור)
לופולד מונק (אנדרו ביקנל)
פרקים

| מספר פרק | כותרת | אורך פרק | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | "פרק 1" | 50 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
פשע מתרחש לנגד עיניו של השוטר הטירון, קורט ולאנדר, וכתוצאה מכך הוא ממונה על התיק הראשון שלו. תוך כדי שהוא מנסה לפענח את הרצח, תושבי השכונה זועמים על המקרה.: 
| 2 | "פרק 2" | 49 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
המברג מצרף אליו לחקירה את קורט, שקיבל קידום בזק לדרגת בלש במקום חברו הטוב, ריזה. ממצאי החקירה מוליכים אותם למבריח מוכר.: 
| 3 | "פרק 3" | 42 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
קורט מוצא קשר בין הרוצח לאישה בהיריון במהלך תשאול מהגרים, שעליהם אחראית חברתו, מונה.: 
| 4 | "פרק 4" | 46 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
החשוד ברצח נרצח וקורט נשלח הביתה לחופשה על ידי המברג. הוצאתו לחופשה לא מונעת מקורט להמשיך בניהול החקירה באופן לא פורמלי.: 
| 5 | "פרק 5" | 47 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
קורט מנצל את ההזדמנות להשתחל לאירוע רשמי של משפחת מונק דרך מונה, כל זאת על מנת למצוא קשר המחבר את גוסטב למקרה הרצח.: 
| 6 | "פרק 6" | 53 דקות | 3 בספטמבר 2020 |
צוות החקירה מגלה שמשלוח של חומר נפץ נמצא בקרבתם. הם מנסים למנוע את הסלמת הנושא באמצעים העומדים לרשותם.:
הערות שוליים

↑  נטפליקס מציגה את הטריילר הרשמי והצצה ראשונה לולאנדר הצעיר
↑  הצילומים לסדרה החדשה של נטפליקס, ולאנדר הצעיר, החלו
זאולז'ה

האזור ושינויי הגבול בו במחצית הראשונה של המאה ה-20
זָאוֹלזֶ'ה (בפולנית: Zaolzie, בצ'כית: Zaolší או Zaolží) הוא חבל ארץ היסטורי במרכז אירופה שהיווה סלע מחלוקת בין פולין ובין צ'כוסלובקיה.
שם וגבולות

זאולז'ה היא השם הפולני של האזור של שלזיה הצ'כית הנמצא ממערב לאולז'ה, בסמוך לה. משמעות השם זאולז'ה היא: מעבר לאולזה, כלומר הטריטוריה שמעבר לנהר אולזה. בצ'כיה מכונה האזור טשין הצ'כית (České Těšínsko). היא מורכבת מהשטחים של המחוזות של צ'שין ופריזסטט של האימפריה האוסטרו-הונגרית. שטחה של זאולז'ה היא בסביבות 2250 קמ"ר.
ישנם המשתמשים בטעות בשם זאולז'ה בהתייחס לכל שלזיה הצ'כית.
היסטוריה

החבל היה חלק מפולין ובהמשך, משנת 1339, גם חלק משלזיה הצ'כית. משנת 1653 עבר החבל לידי בית הבסבורג. חבל זאולז'ה היה מחולק בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית לארבעה מחוזות - בשלושה מתוכם היה רוב פולני, וברביעי - רוב צ'כי. במהלך המאה ה-19 גדל מספר התושבים הגרמנים של החבל. מיעוט משמעותי נוסף היו היהודים, אך כמעט כולם נספו בשואה. התושבים הפולנים והצ'כים שיתפו פעולה נגד ההתיישבות האוסטרית/גרמנית. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הגיע אל החבל גל של הגירה (כ-60,000 מהגרים) מגליציה ושינה את המאזן הדמוגרפי. מרבית המהגרים היו עניים מאוד וחסרי השכלה, וחלקם התיישבו מעבר לגבולות החבל, באוסטרבה שבתחומי שלזיה הצ'כית.
המהלכים אחרי פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית

לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאשר החל פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, מועצת תושבים פולנית (Rada Narodowa Księstwa Cieszyńskiego) תבעה את הריבונות על המקום ב-30 באוקטובר 1918, וכך עשתה גם מועצת תושבים צ'כוסלובקית (Národní výbor pro Slezsko) ב-1 בנובמבר 1918.
בסיום מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, מרבית השטח היה תחת שליטה של רשויות פולניות המגובות בכוחות צבא. ב-2 בנובמבר, בהסכם ביניים, לא הגיעו הצדדים להסכמה. ב-5 בנובמבר החליטו פולין וצ'כוסלובקיה, בהסכם ביניים, לחלק את השטח ולהפקידו בידי שתי המועצות המקומיות, הפולנית והצ'כוסלובקית. בתחילת 1919 המועצות נבלעו בתוך מנגנוני שתי המדינות החדשות, ולמרות שלפי ההסכם האחרון הוקטן השטח שבשליטה פולנית והוגדל השטח שבשליטה צ'כוסלובקית, הצ'כוסלובקים לא היו מרוצים מהמצב ושאפו ליותר. ב-23 בינואר פלשו הצ'כוסלובקים לתוך השטח, כשהם מנצלים את היות פולין שקועה במלחמה עם הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה.
האמתלה הצ'כוסלובקית לפלישה, שכללה כ-15,000 חיילי חיל רגלים, הייתה ארגון בחירות לסיים (הפרלמנט הפולני) בשטח השנוי במחלוקת. לטענת הצ'כוסלובקים, היה זה צעד של הפגנת ריבונות. הצבא הצ'כוסלובקי נבלם ליד העיירה סקוצוב ובין הצדדים נחתם, ב-3 בפברואר, הסכם הפסקת אש.
המהלכים הדיפלומטיים

תביעת הפולנים על השטח התבססה על כך שמרבית התושבים היו פולנים ועל כך שהשטח כבר היה שייך בעבר למדינה פולנית. הצ'כוסלובקים, בנוסף לטענות היסטוריות ואתניות, הציגו גם סיבות כלכליות - באזור נמצא צומת רכבות חשוב המחבר את שלזיה הצ'כית עם סלובקיה ומכרות פחם חיוניים לתעשיית המתכת הצ'כוסלובקית.
הסכסוך הפולני-צ'כוסלובקי הובא בפני המעצמות שניצחו במלחמת העולם הראשונה, והללו הזמינו את שני הצדדים לפריז כדי להציג את טיעוניהם. המעצמות ניסו להתחשב בתביעות הצדדים ועמדו לחלק את הטריטוריה בצורה שתיתן לצ'כוסלובקיה 60% ממכרות הפחם ולפולנים את צומת הרכבות והטריטוריות המיושבות בפולנים. בשלב זה הגיש אדווארד בנש הצעה מפתיעה - הוא הציע לערוך משאל עם. נציגי המעצמות ניסו להניא אותו מהצעתו והסבירו לו שהרוב הפולני יהיה נגדו, אך הצ'כוסלובקים התעקשו. הפולנים הסכימו להצעה, והמעצמות החלו בהכנות למשאל עם לחודש ספטמבר 1919. עם זאת, המתח בחבל עלה מאוד, בוצעו מעשי טרור ואף מעשי רצח, ובנסיבות אלה החליטו המעצמות שאין אפשרות לערוך את משאל העם.
בחודש יולי 1920 התכנסה בעיר ספא שבבלגיה ועידה של המעצמות (ועידת ספא) כדי לטפל בבקשת פולין לעזרה במלחמה הפולנית-סובייטית. הצ'כוסלובקים ניצלו את הסיטואציה ושכנעו את המעצמות שבמצב זה הפולנים יקבלו כל החלטה בנושא הגבול עם צ'כוסלובקיה, וכך הובילו את המעצמות לקבל החלטה שהעבירה את מרבית השטח לידי צ'כוסלובקיה, כולל כ-139,000 פולנים. תחת שלטון פולני נשארו רק כ-2,000 צ'כים. הפולנים זעמו, אך נאלצו לקבל את התכתיב.
פולין ראתה בהעברת שטח מיושב פולנים לריבונות צ'כוסלובקית פגיעה, והמתינה בקוצר רוח להזדמנות להשיבו אליה. נושא זה היה אחת הסיבות העיקרית לעוינות ביחסי פולין-צ'כוסלובקיה והיו שטענו שהייתה הסיבה העיקרית לאי כריתת בריתות מול האיום הגרמני המשותף.
השלטון הצ'כוסלובקי עד הסכם מינכן

לאחר שהחבל עבר לידי צ'כוסלובקיה, ב-1920, גדל מספר התושבים הצ'כים והתמעטו הפולנים, הן בשל הגירה והן בשל התבוללות פולנים בתוך המדינה הצ'כוסלובקית. השלטונות הצ'כוסלובקיים עשו מאמצים רבים לשם כך, הם הקשו על פולנים לקבל אזרחות, עודדו מעבר של ילדי פולנים לבתי ספר צ'כיים שהיו מצוידים טוב יותר, ובדרך של פיתוי ודיכוי הביאו לכך שפולנים רבים התבוללו תרבותית בקרב האוכלוסייה הצ'כית.
הסכם מינכן ומלחמת העולם השנייה

כשהוחלט על חלוקת צ'כוסלובקיה, ב-30 בספטמבר 1938, בהסכם מינכן, מיהרה פולין להגיש אולטימטום לצ'כוסלובקיה, בדרישה להוצאת צבאה מחבל זאולז'ה ובהמשך, ב-1 באוקטובר, נכנס הצבא הפולני והשתלט על החבל. הפולנים פעלו במהירות כדי שלא יקדימו אותם הגרמנים, שגם הם רצו בסיפוח החבל.
האוכלוסייה הפולנית של החבל קיבלה את החלפת השלטון בהתלהבות רבה. עם קבלת השלטון על החבל נקטו הפולנים בצעדים להפיכת תהליך הצ'כיזציה של החבל. במקום אנשי רשות צ'כים, שפוטרו, מונו פולנים. הפולנים הפעילו פולניזציה מהירה ואילצו צ'כים וגרמנים לעזוב את החבל. כ-35,000 צ'כים עזבו את החבל, מרצונם או שלא מרצונם.
לאחר שגרמניה הנאצית פלשה לפולין, היא סיפחה את זאולז'ה לשטחה ב-1 בספטמבר 1939. במהלך המלחמה היה החבל חלק מגרמניה ועבר תהליך של גרמניזציה. כחלק מתהליך הגרמניזציה, שלווה בטרור ומעשי רצח, נדרשו התושבים להצהיר על לאומיותם ולחתום על כך שיש גרמנים בין אבותיהם. מי שחתמו היו צפויים בהמשך לגיוס לוורמכט ויציאה לחזית המלחמה. רבים מאלה שלא חתמו נלקחו לעבודות כפייה, למחנות ריכוז וכו'. ליהודים לא ניתנה הבחירה, הם נשלחו למוות. מחוז זאולז'ה שילם בכ-6,000 קורבנות, 2,500 יהודים, 2,000 אזרחים (כ-80% פולנים) וכאלף חיילי ורמכט. היו קורבנות מהמחוז גם בין הרוגי טבח יער קאטין.
אחרי מלחמת העולם השנייה

בסיום מלחמת העולם השנייה הוחזר קו הגבול בין פולין לבין צ'כוסלובקיה למתאר של שנת 1920, וחבל זאולז'ה הוחזר לשלטון צ'כוסלובקי. החלפת השלטון הביאה שוב לרדיפות, הפעם רדיפת פולנים, שהיו חלק מהרשויות הפולניות, בידי הצ'כים. הלחץ המחודש לצ'כיזציה הוקל רק לאחר עליית הקומוניסטים לשלטון, אך רכוש פולני ויהודי, שהוחרם על ידי הגרמנים בתקופת המלחמה, לא הושב לידי בעליהם.
ב-13 ביוני 1958, בוורשה, נחתם בין שתי המדינות הסכם שאישר את קו הגבול כפי שהיה ביום 1 בינואר 1938 ושם קץ לסכסוך הגבולות. החבל עבר פיתוח תעשייתי מואץ שיצר ביקוש לידיים עובדות, ביקוש שסופק מיתר חלקי צ'כוסלובקיה, בעיקר מסלובקיה. התושבים החדשים של החבל התבוללו בתוך האוכלוסייה הצ'כית, ועם התפרקות צ'כוסלובקיה ב-1993 החבל היה לחלק מצ'כיה.
בחבל קיים עדיין מיעוט פולני משמעותי - 43,479 איש נכון לשנת 1991, מתוך אוכלוסייה של 368,355 תושבים.
אדווארד בנש
הצבא הפולני פולש לזאולז'ה ב-1938
ולאטקו צ'נצ'אר

| --- | --- |

צ'נצ'אר בשנת 2016
 לידה:  10 באפריל 1997 (בן 27) קופר, סלובניה
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  31
 דראפט:  בחירה מספר 49, 2017 דנוור נאגטס
 קבוצות כשחקן
 2012–2013 2013–2014 2014–2016 2016–2018 2018–2019 2019–:  קוש קופר אולימפיה ליובליאנה ←שקופיה לוקה מגה לקס סן פבלו בורגוס דנוור נאגטס
ולאטקו צ'נצ'אר (בסלובנית: Vlatko Čančar; נולד ב-10 באפריל 1997) הוא כדורסלן סלובני, שמשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. כמו כן, מאז שנת 2017 חבר בנבחרת סלובניה בכדורסל.
קריירת משחק מקצועית

צ'נצ'אר נולד בשנת 1997 בעיר קופר שבסלובניה, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת "קוש קופר" המקומית.
בשנת 2013 עבר לשחק באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית, אולם מיעט לשחק במדיה, והושאל לקבוצת שקופיה לוקה מליגת המשנה הסלובנית עד לשנת 2016.
ביוני 2016 חתם על חוזה במגה לקס מליגת העל הסרבית. ב-67 משחקיו עם הקבוצה קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק בליגה הסרבית ובליגה האדריאטית.
ביוני 2018 עבר לשחק בסן פבלו בורגוס מהליגה הספרדית. בעונת 2018/2019 קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק במדי בורגוס.
לאחר שנלקח על ידי דנוור נאגטס בבחירה ה-49 של דראפט ה-NBA‏ 2017, חתם על חוזה בקבוצה לקראת עונת 2019/2020. בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA קלע 1.9 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
נבחרת סלובניה

ביורובאסקט 2017 שיחק צ'נצ'אר לראשונה עבור נבחרת סלובניה, וזכה עמה באליפות הטורניר.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | דנוור | 14 | 0 | 3.2 | 0.400 | 0.167 | 1.000 | 0.7 | 0.2 | 0.1 | 0.1 | 1.2 |
| 2020/2021 | דנוור | 41 | 1 | 6.9 | 0.458 | 0.273 | 0.769 | 1.2 | 0.3 | 0.3 | 0.0 | 2.1 |
| 2021/2022 | דנוור | 15 | 1 | 11.7 | 0.561 | 0.583 | 0.643 | 2.1 | 1.1 | 0.1 | 0.2 | 4.1 |
| 2022/2023 | דנוור | 60 | 9 | 14.8 | 0.476 | 0.374 | 0.927 | 2.1 | 1.3 | 0.4 | 0.2 | 5.0 |
| קריירה |  | 130 | 11 | 10.7 | 0.479 | 0.361 | 0.847 | 1.7 | 0.9 | 0.3 | 0.2 | 3.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | דנוור | 5 | 0 | 4.2 | 1.000 | 1.000 | 0.800 | 0.6 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 2.2 |
| 2021/2022 | דנוור | 2 | 0 | 4.5 | 0.667 | 0.500 | 0.000 | 1.0 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 2.5 |
| 2022/2023 | דנוור | 5 | 0 | 2.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.6 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה |  | 12 | 0 | 3.3 | 0.455 | 0.286 | 0.800 | 0.7 | 0.3 | 0.1 | 0.1 | 1.3 |
הערות שוליים

↑  Denver Nuggets sign Vlatko Čančar, באתר הקבוצה, 2 באוגוסט 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זנבון

ערך זה עוסק בסימן דיאקריטי. אם התכוונתם לאיבר בבעלי חיים, ראו .
Ogonek
סימון הזנב או זנבון (פולנית Ogonek – זנב קטן) הממוקם בפינה הימנית תחתונה של תנועה באלפבית הלטיני, הוא סימן דיאקריטי המסמן אנפוף (נזאליזציה) של התנועה בפולנית, וחנכוך (פלטליזציה) בליטאית.
מקורו באדפטציה של האלפבית הלטיני לשפה הפולנית; וכיום הוא משמש לכתיבה של פולנית, ליטאית ומספר שפות אינדיאניות.
אותיות עם זנב מקודדות כך בסטנדרט Unicode:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Upper Case | Upper Case | Lower Case | Lower Case |
| Letter | HTML | Letter | HTML |
| Ą | &#260; | ą | &#261; |
| Ę | &#280; | ę | &#281; |
| Į | &#302; | į | &#303; |
| Ǫ | &#490; | ǫ | &#491; |
| Ų | &#370; | ų | &#371; |
באלפבית הפונטי הבינלאומי (IPA) משמש הזנבון לציון עיצורים כפופים (עיצורים מכתשיים עם קיפול פנימה של קצה הלשון):
| כפופים>  | כפופים> קולי | כפופים> אטום |
| --- | --- | --- |
| אפיים | [ɳ] |  |
| סותמים | [ɖ] | [ʈ] |
| חוככים | [ʐ] | [ʂ] |
| מקורבים | [ɻ] |  |
| מקורבים צדיים | [ɭ] |  |
| מקישים | [ɽ] |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זיזף חיוור-פנים

| זיזף חיוור-פנים> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף חיוור-פנים
מין:: זיזף חיוור-פנים
שם מדעי
 Phylloderma stenops ‏פטרס, 1865
תחום תפוצה


זיזף חיוור-פנים (שם מדעי: Phylloderma stenops) הוא סוג של עטלף בינוני-גדול במשפחת הזיזפיים, שמצוי ביבשת אמריקה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1865 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס והוא המין הרביעי בגודלו במשפחה.
לזיזף חיוור הפנים 3 תת-מינים:
P.s.stenops - דרום אמריקה המרכזית, ומרבית אמריקה הדרומית.
P.s.boliviensis - בעיקר בבוליביה.
P.s.septentrionalis - צפון אמריקה המרכזית.
תיאור

הזיזף חיוור הפנים מזכיר מאוד באנטומיה שלו את הערפד החקיין: גוף ארוך ומוצק, ראש גדול וגולגולת מפותחת אך קצרה יותר. הלוע גדול, רחב וריבועי, השפתיים שסועות והלסתות גדולות וחזקות. האוזניים גדולות, רחבות ועגולות עם צפירים קטנים. העיטור האפי הרחב בצורת ראש חץ מעוגל או חנית רחבה ומתמזג לתוך השפה העליונה; הוא כולל גם קמטים גדולים סביב הנחיריים שמעניקים לאף מראה חזירי, לצד קמט נפוח סביב החוטם. העיניים בגודל בינוני והזנב קצר. כנף הזנב ארוכה ודקיקה.
הזיזף חיוור הפנים הוא עטלף גדול למדי: אורך ראשו וגופו 87–115 מ״מ, אורך הזרוע 69–83 מ״מ ואורך הזנב 12–23 מ״מ; משקלו עד 65 גרם. בשל כך, ניתן להבחין בנקל בינו לבין מיני זיזפים אחרים שלרובם מידות גוף קטנות בהרבה. רק שלושה מינים במשפחה גדולים ממנו: הערפד החקיין, הערפד הצמרירי והזיזף הגדול. פניו של הזיזף יוצאות דופן בכך שהן דלילות מאוד בשיער וכמעט עירומות לחלוטין; כתוצאה מכך, העור הורוד-לבן של הפנים בולט במיוחד וגורם לפניו להראות חיוורות מהרגיל.
הפרווה של הזיזף חיוור הפנים קצרה ודלילה ביותר, וניתן להבחין דרכה בעורו הורוד; לעיתים קרובות יש אזורים שלמים כמעט חסרי שיער, בפרט בחזה ובגחון. צבע הפרווה בהיר בדרך כלל, ונע בין בז׳ לחאקי, צהבהב-קרמי או חום אפרורי חיוור עם גוון ורוד של העור. הגחון עשוי להיות בצבע אפור חיוור, ואילו הראש כהה לעיתים קרובות עם צבע חום קקאו או חום זית. הכנפיים שחורות באופן כללי והקצוות שלהן עשויות להיות לבנות. הזרועות והרגליים בצבע ורוד, והאוזניים שחרחרות או ורודות. העיטור האפי ורוד בבסיסו ומשחיר מעט בקצהו.
תפוצה וביולוגיה

זיזף מקונל מצוי באמריקה הדרומית וההמרכזית; טווח התפוצה שלו משתרע על מרבית ברזיל, סורינאם, גיאנה, גיאנה הצרפתית, וונצואלה, קולומביה, אקוודור, מזרח פרו, צפון בוליביה, פנמה, קוסטה ריקה, בליז, הונדורס, גואטמלה ודרום מקסיקו (צ'יאפס וטבסקו); הוא נעדר ככל הנראה מניקרגואה, אל-סלבדור ודרום-מזרח ברזיל.
בית הגידול של המין מורכב מיערות טרופיים ירוקי-עד בשפלות נמוכות עד רכסים הרריים ברום 2,600 מטר מעל פני הים, אך למרות זאת הוא סובלני להפרעות אנושיות ומופיע גם ביערות משניים, סוואנות טרופיות, סוואנות שיחים קוצניות, מטעי בננות ובקרחות יער מעשי ידי אדם. הם נוטים לחפש מזון בסמיכות למקורות מים כמו ביצות, נהרות ונחלים.
הזיזף חיוור הפנים הוא יונק אוכל-כל פעיל לילה, ותזונתו מורכבת בעיקר מחרקים ופירות; הוא פושט לעיתים קרובות על קיני צרעות בחיפוש אחר זחלים וגלמים. גודלו מאפשר לו לצוד גם חולייתנים גדולים יחסית כמו חולדות קוצניות. את שעות היום הוא מבלה בשינה בעצים חלולים. לזכרי הזיזף יש בלוטת ריח גדולה באזור הצוואר שמדיפה ניחוח מושק. אין מידע נוסף על האקולוגיה והביולוגיה של המין.
מצב

הזיזף חיוור הפנים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), היות שטווח התפוצה שלו רחב ביותר, ומשום שאין זה סביר שהוא יירד ברמה הנדרשת להעפלה לקטגוריה מאוימת יותר. מגמת האוכלוסייה יציבה מלבד מקסיקו. אין איומים גדולים על המין, להוציא אובדן בית גידול עקב כריתת יערות שמשפיע על כל בעלי החיים הדרום-אמריקנים.
הערות שוליים

↑  זיזף חיוור-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
חדד (דמות מקראית)

חדד הוא דמות מקראית, בנו של ישמעאל. לחדד היו 11 אחים: נביות, קדר, אדבאל, מבשם, משמע, דומה, משא, תימא, יטור, נפיש, קדמה, בשמת.
בכתבי יד רבים מוזכר השם הדד במקום חדד ובדברי הימים גם נכתב חדר במקום חדד, אך כל אלו הם כנראה שיבושים ותו לא.
פירוש השם חדד הוא ככל הנראה, הפועל הנהוג בעברית, ארמית וערבית, ופירושו בעל שכל חד וחודר. כך גם תרגום יונתן מתרגם את שמו "חריפא".
אין ידיעות על שבט ישמעאלי זה.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוקים י"ג–ט"ו
1 2 3  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ג
↑  מקור
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חביב ונאיפה קהוואג'י

חביב ונאיפה קהוואג'י היו זוג מרגלים, ילידי חיפה שבישראל. פעלו כגייסי סוכני מודיעין למען "המשרד השני" (המודיעין) הסורי.
נאיפה נלכדה בישראל בשנת 1960 לאחר שחצתה את הגבול לירדן במטרה להגיע לסוריה וליצור קשר עם מפעיליה. הירדנים לא האמינו לגרסה שמסרה בחקירתה וכלאו אותה. היא שוחררה רק לאחר שנענתה להצעה לפעול למען המודיעין הירדני. היא הועמדה לדין יחד עם מפעילה, נהג משפרעם בשם דאוד לביב עמורי, ונידונה לשתי שנות מאסר.
שמה עלה לכותרות שנים אחדות לאחר מכן כאשר עבדה כמורה וסטרה לאחד מתלמידיה שנעמד דום בזמן צפירת זיכרון לחללי צה"ל. לימים נישאה לחביב קהוואג'י, חיפאי יליד 1931 ופעיל בתנועת אל ארד. השניים עזבו את ישראל, ונחשפו שוב באפריל 1970, כשהתברר שהם מגייסים בקפריסין סוכנים עבור המודיעין הסורי. חלק מהסוכנים שגויסו על ידם פעלו מאוחר יותר ברשת הריגול הערבית-יהודית שנלכדה ב-1973. בין חבריה המרכזיים של רשת זו נמנו דאוד תורכי, אודי אדיב, דן ורד, אניס קרעאווי וסוחבי נערני.
ראו גם

ריגול בקרב ערביי ישראל
זכי דרוויש

אין תמונה חופשית
זכי דרוויש (בערבית: زكي درويش; נולד ב-1944) הוא משורר וסופר ישראלי-פלסטיני.
ביוגרפיה

נולד לסלים והוריה, משפחה מוסלמית, בשנת 1944 בכפר אל-בירווה שבגליל המערבי. אביו היה בעל אדמות בכפר ואמו אנאלפביתית. אחיו הבכור הוא המשורר המפורסם מחמוד דרוויש. לאחר שנחרב הכפר במלחמת העצמאות, נמלטה משפחתו ללבנון, תחילה לג'זין, ולאחר מכן לדאמור. שנה לאחר שנמלטו ללבנון, חזרה משפחתו לאזור עכו, והתיישבה בג'דיידה. סיים תיכון בכפר יסיף וסיים באוניברסיטת חיפה תואר ראשון ותואר שני. הוא היה מורה ואחר כך מנהל תיכון ומרצה במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל שבחיפה.
דרוויש כתב סיפורים קצרים, נובלות באורך מלא, מחזות וכן מאמרים בנושאי תרבות, ספרות ופוליטיקה. כמו כן תרגם ספרים מעברית לערבית. בין סיפוריו המפורסמים: החורף והגלות (1970), הגשר והשיטפון (1972), האיש שרצח את העולם (1978), הכלבים (1978) ובין המחזות שלו: המוות הכי טוב (1979) ולא (1980).
חיים אישיים

נשוי ואב לחמש בנות, מתגורר בג'דיידה.
לקריאה נוספת

זכי דרוויש, האיש שמשקר הרבה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 300-296, הוצאת כרמל, 2017.
חוק לפיצוי נפגעי גזזת

חוק לפיצוי נפגעי גזזת, תשנ"ד-1994 אושר בכנסת השלוש עשרה בשנת 1994, ועל פיו מפוצים אנשים שטופלו כנגד גזזת באמצעות קרינת רנטגן בין 1 בינואר 1946 ובין 31 בדצמבר 1960 וחלו בעקבות זאת במחלות המצוינות בחוק, וכן קובע החוק פיצוי לשאריהם. ישראל היא המדינה היחידה שבה נחקק חוק מסוג זה.