stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שברולט פליטמסטר
הערות שוליים

↑  John Gunnell, Standard Catalog of American Cars 1946–1975, Krause Publications, 2002, ISBN 0-87341-027-0
↑  "שברולט פליטמסטר" hagerty.com/apps/valuationtools/1948-chevrolet-fleetmaster
↑  "שברולט פליטמסטר" auto.howstuffworks.com/1946-1947-1948-chevrolet-stylemaster-fleetmaster-and-fleetline
↑  דגמי  "שברולט פליטמסטר"  classics.autotrader.com/classic-cars-for-sale/1948-chevrolet-fleetmaster
↑  "שברולט פליטמסטר" סדאן wplr.com/2018/05/07/ajs-car-of-the-day-1948-chevrolet-fleetmaster-sedan
↑  "שברולט פליטמסטר"  סטיישן hemmings.com/classifieds/cars-for-sale/chevrolet/fleetmaster
↑  "שברולט פליטמסטר" סטיישן classiccars.com/listings/find/1947/chevrolet/fleetmaster
הונא גאון

| --- | --- |
 לידה:  בבל
 פטירה:  650 ד'ת"י סורא, בבל
 מדינה:  בבל, האימפריה הערבית
 מקום פעילות:  סורא,בבל
 תקופת הפעילות:  תקופת הגאונים
 השתייכות:  ישיבת סורא
 
רב הונאי (הונא) גאון היה מראשוני ראשי ישיבת סורא, שכיהן כגאון לאחר פטירתו של רב חנינא גאון בשנת ד'ת' (640) במשך כעשר שנים.
לחלק מהדעות, נחשב עדיין לאחד מהסבוראים.
חלק מדבריו מובאים בתלמוד הבבלי, ויש המייחסים לו את כתיבת הסוגיה הראשונה במסכת קידושין.
נפטר בשנת ד'ת"י (650) ואחריו התמנה לגאון רב ששנא גאון.
תקנת המורדת

רב הונאי ומקבילו מישיבת פומבדיתא רב רבה, תיקנו תקנה משמעותית בדיני אישות, "תקנת המורדת": אשה הרוצה להתגרש מבעלה יכולה לכפות עליו לגרשה, בניגוד לדין הבסיסי שגט שניתן בכפייה הוא פסול ("גט מעושה"). הרקע ההיסטורי לתקנתם הוא שבאותה העת נכבשה הממלכה הסאסאנית בידי האימפריה המוסלמית, ובבתי הדין המוסלמיים הונהגו גירושין בכפייה. נשים יהודיות שבעליהן לא הסכימו לגרשן הלכו להתגרש בבתי דין המוסלמיים ונחשבו לגרושות מבחינה חוקית, אך מבחינה הלכתית נחשבו עדיין לנשואות, ובעקבות כך נוצרו בעיות של ממזרות, וחלקן אף עזבו את היהדות.
התקנה נהגה לכל אורכה של תקופת הגאונים, ורב שרירא גאון עוד כותב שהיא נהגה בזמנו, אך כבר הרי"ף כתב שבימיו תקנה זו לא נהגה.
בנוסף לתקנה זו, תיקן רב הונא איסור על אכילת "כנתא", מין חֵלֶב שהתיר התלמוד.
לקריאה נוספת

על רב הונאי:
מרדכי מרגליות, רב הונאי (הונא) גאון, בתוך: "אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים" חלק ב', עמ' 100.
על תקנת המורדת:
חיים טיקוצ'ינסקי, תקנות הגאונים, ירושלים ה'תש"ך, עמ' 11–26.
הרב ישראל שבתי שצ'יפנסקי התקנות בישראל ג', ירושלים ה'תשס"ד, פרק יג.
בנציון שרשבסקי, דיני משפחה, ירושלים ה'תשנ"ג, 215-195.
יעקב וינרוט, דין המורדת עבודת דוקטורט, תל אביב ה'תשמ"א.
שרידאנס

| --- | --- |

 אחוז אלכוהול:  17 
 מפיץ:  דיאג'יו 
 מוצא:  אירלנד 
 צבע:  שחור, לבן 
 משקאות קשורים:  בייליס אייריש קרים
 
שרידאנ'ס (באנגלית: Sheridan's) הוא ליקר מתוצרת Tomas Sheridan & Sons שבדבלין, אירלנד.
הבקבוק מורכב משני חלקים נפרדים, המותכים זה לזה כאשר זכוכית מפרידה בין החלקים, האחד מכיל ליקר קפה בטעם ויסקי והאחר מכיל ליקר שמנת-וניל. בגלל צורתו המיוחדת מבוקבק כל בקבוק בנפרד באופן ידני
פקק הבקבוק מעוצב כך שבכל מזיגה תימזג כמות גדולה יותר של הליקר הכהה הכבד יותר וכמות קטנה של הליקר הלבן שבזכות משקל סגולי נמוך יותר יצוף בכוס מעל הליקר הכהה. מה שיוצר משקה בעל שתי שכבות בצבעים שונים ובטעמים שונים בכוס אחת. מומלץ לשתות נקי עם קוביית קרח.
שרידנס מיוצר בדבלין, אירלנד משנת 1994 וכבר עם הצגתו לשוק נחל הצלחה מסחררת. למרות חזותו הגימיקית של המשקה מדובר בליקר משובח ורציני.
תאגיד התעופה שניאנג

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־73 שנים) 
 חברת אם:  תאגיד התעשייה האווירית של סין 
 מיקום המטה:  שניאנג 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התעופה 
 מוצרים עיקריים:  כלי טיס צבאי 
 עובדים:  16,000 
  
 www.sac.avic.com//
 
שניאנג J-31 בתערוכה האווירית זוהאי, 2014
שניאנג J-8
שניאנג J-11
תאגיד התעופה שניאנג (בסינית: 沈阳飞机公司, פין-יין: Shěnyáng fēijī gōngsī, אנגלית: Shenyang Aircraft Corporation או Shenyang Aerospace Corporation) הוא תאגיד המייצר כלי תעופה צבאיים ואזרחיים הממוקם בשניאנג. הוא חברת בת של AVIC (המוגדרת חברת Fortune500). התאגיד נוסד בשנת 1953 והוא אחד מוותיקי יצרני המטוסים של הרפובליקה העממית של סין. רבים מיצרני המטוסים הסיניים קמו בסיוע של שניאנג.
הייצור המרכזי והעיקרי של שניאנג הוא מטוסי קרב. והחברה ספגה ביקורת על כך שחלק גדול מהעיצוב והתכנון של מטוסיה מושתת על העתקה של מטוסי קרב אחרים כגון מודלים של סוחוי רוסיים.
ראו גם

שניאנג J-11
שניאנג J-31
שניאנג J-15
הונאת DHCP

הונאת DHCP (באנגלית: DHCP spoofing) היא שיטת התקפה של מחשב ברשת מקומית על מחשב אחר באותה רשת שמטרתה לשלוט בהגדרות הרשת של המחשב הנתקף באמצעות התחזות לשרת DHCP הפועל באותה הרשת.
שיטת ההתקפה

ברשת אשר מותקן בה שרת DHCP פעיל, מחשבי העבודה יכולים לעלות ללא הגדרות רשת ולשלוח הודעת DHCP ב-Broadcast. במצב תקין שרת ה-DHCP מזהה את הפניה ועונה למחשב הפונה בהודעה המכילה את הגדרות הרשת הרצויות, שבדרך כלל מכילות את כתובת ה-IP שהוקצתה למחשב, כתובת ה-Default gateway וכן כתובת שרת ה-DNS. בהתקפת DHCP spoofing המחשב התוקף מאזין לרשת וממתין להודעות DHCP שנשלחות ב-Broadcast, כך שהוא יכול לקבל אותן גם כן. מרגע שהוא זיהה כזו הודעה - הוא שולח הודעת תגובה מזויפת המתחרה בתשובתו של השרת ואם המחשב הנתקף מקבל את הודעתו ראשונה - הוא יאמץ את הגדרות הרשת הקבועות בה. למעשה התוקף משטה במחשב הנתקף וגורם לו לחשוב שהוא שרת ה-DHCP ברשת המקומית, ומכאן בא שמה של ההתקפה.
שימושים

הפעולה המשמעותית העיקרית שניתן לבצע באמצעות הונאת DHCP היא קביעת כתובת ה-Default gateway של מחשב הנתקף כך שתכיל את כתובתו של המחשב התוקף. באמצעות שינוי הגדרה זו ניתן לגרום לכל החבילות שהמחשב הנתקף מוציא אל מחוץ לסגמנט שלו לעבור דרך המחשב התוקף. במידה והמחשב התוקף משמש כמתג ומעביר את החבילות המתקבלות מהמחשב הנתקף הלאה ל-Gateway האמיתי של הרשת, המחשב הנתקף יכול לנהל תקשורת רציפה ולא להיות מודע לכך שכל תעבורתו עוברת דרך המחשב התוקף. המחשב התוקף מצידו יכול באמצעות רחרחן לעקוב אחרי כל המידע שהמחשב הנתקף שלח ברשת.
פעולה נוספת שניתן לבצע היא החלפת כתובת שרת ה-DNS המוגדרת למשתמש כך שתופנה למחשב התוקף או למחשב אחר הנשלט על ידי התוקף ונגיש למחשב הנתקף מבחינה רשתית. באמצעות החלפה זו התוקף יכול לשלוט בכתובות ה-DNS שהמחשב הנתקף מקבל והשלכות התקפה כזו זהה להשלכות "הרעלה" והתחזות, חולשות לוגיות במערכת ה-DNS, אלא שכאן אין זה נובע מחולשה ב-DNS אלא בחולשה ב-DHCP.
אמצעי הגנה

ברמת המחשב הנתקף אמצעי ההגנה הטוב ביותר כנגד התקפת הונאת DHCP הוא זיהוי של תשובות מרובות להודעת DHCP אחת, כך שבמידה ומתקבלת למעלה מהודעה אחת נשלחת אזהרה למשתמש במחשב הנתקף.
ברמת הרשת ניתן להתמודד עם ההתקפה על ידי הגדרת המתגים ברשת כך שיעקבו אחרי השימוש ב-DHCP בכל החבילות העוברות דרכן ויוודאו שרק שרתי ה-DHCP המורשים עונים על הודעות ה-DHCP שעוברות ברשת. מעקב זה נעשה כחלק ממערך אבטחה רחב יותר המונע התקפות אחרות ונקרא DHCP snooping.
ראו גם

ARP spoofing, MAC flooding - שתי שיטות נוספות המאפשרות הסנפת תעבורה של מחשב אחר ברשת מקומית.
שברולט סלבריטי

| --- | --- |

Chevrolet Celebrity, שנת 1986
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1981–1990 (משנת המודל 1982)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה  ארגנטינה ארגנטינה  קולומביה קולומביה  מקסיקו מקסיקו  ונצואלה ונצואלה
 מודל קודם:  שברולט מאליבו
 מודל אחריו:  Chevrolet Lumina (אנ')
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 מרכב:  "Front-engine, front-wheel-drive layout" (אנ')
 פלטפורמה:  GM A platform (1982) (אנ')
 אורך:  4,783 מ"מ (דגמי סדאן וקופה)  4,846 מ"מ (דגם סטיישן)
 רוחב:  1,758 מ"מ (דגמי סדאן וקופה)  1,760 מ"מ (דגם סטיישן)
 גובה:  1,377 מ"מ (דגמי סדאן וקופה)  1,379 מ"מ (דגם סטיישן)
 משקל:  1,182-1,345 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,662 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2.5 ליטר, המפיק 90 כ"ס, 102 כ"ס מנוע בנזין תוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "Iron Duke engine"  (אנ')  V6 צילינדרים, 2.8 ליטר המפיק 112 כ"ס (מנוע בנזין, מתוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "LE2")  V6 צילינדרים, 2.8 ליטר המפיק 130 כ"ס (מנוע בנזין, מתוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "LB6")  V6 צילינדרים, 2.8 ליטר המפיק 135 כ"ס (מנוע בנזין, מתוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "L44")  V6 צילינדרים, 3.1 ליטר המפיק 145 כ"ס (מנוע בנזין, מתוצאת "ג'נרל מוטורס" מסוג "LH0")  V6 צילינדרים, 4.3 ליטר המפיק 85 כ"ס (מנוע דיזל, מתוצרת אולדסמוביל "Oldsmobile Diesel engine" (אנ'))
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מתוצרת "GETRAG"  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת ג'נרל מוטורס סוג "3T40"  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת ג'נרל מוטורס סוג "4T60"
שברולט סלבריטי (באנגלית: Chevrolet Celebrity) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בארצות הברית, קנדה, ארגנטינה, קולומביה, מקסיקו וונצואלה בין השנים 1981–1990 (משנת המודל 1982).
תצורות

4 דלתות - סדאן.
2 דלתות - קופה.
5 דלתות - סטיישן.
מכירות לפי שנת דגם

92,330 יחידות (שנת הדגם 1982).
139,829 יחידות (שנת הדגם 1983).
309,288 יחידות (שנת הדגם 1984).
354,832 יחידות (שנת הדגם 1985).
404,883 יחידות (שנת הדגם 1986).
362,524 יחידות (שנת הדגם 1987).
258,456 יחידות (שנת הדגם 1988).
201,661 יחידות (שנת הדגם 1989).
תמונות

"שברולט סלבריטי"
"שברולט סלבריטי", שנת 1986
"שברולט סלבריטי", שנת 1986
"שברולט סלבריטי"
"שברולט סלבריטי", שנת 1988
"שברולט סלבריטי"
"שברולט סלבריטי"
"שברולט סלבריטי", שנת 1984, דגם קופה
"שברולט סלבריטי", דגם קופה
"שברולט סלבריטי" - סטיישן
"שברולט סלבריטי" - סטיישן
"שברולט סלבריטי" - סטיישן
ראו גם

שברולט
הערות שוליים

↑  "שברולט סלבריטי" howstuffworks.com/chevrolet-celebrity2
↑  James Flammang, Ron Kowalke, Standard Catalog of American Cars 1976-1999, Krause Publications, 1999, ISBN 0-87341-755-0.
↑  "שברולט סלבריטי" - תמונות cargurus.com/Cars/Chevrolet-Celebrity-Overview
שברולט ספין

| --- | --- |

Chevrolet Spin
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  GM Autoworld Indonesia (באינדונזיה)  General Motors do Brasil (אנ') (בברזיל)
 שנות ייצור:  2012 - היום
 הרכבה:  אינדונזיה אינדונזיה  ברזיל ברזיל
 מודל קודם:  Chevrolet Meriva
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס באמצעות שברולט
 פלטפורמה:  GM Gamma platform (אנ')
 אורך:  4,360 מ"מ
 רוחב:  1,735 מ"מ
 גובה:  1,664 מ"מ
 משקל:  1,202 - 1,255 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,620 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1.2 ליטר (1,229 סמ"ק) (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1.5 ליטר (1,485 סמ"ק) (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1.8 ליטר (1,796 סמ"ק) (מנוע המתודלק באמצעות אתנול, משווק בברזיל)  4 צילינדרים, 1.3 ליטר (1,248 סמ"ק) (מנוע דיזל, משווק באינדונזיה)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות
 מעצב:  Matt Noone (חיצוני)  Dagoberto Tribia (עיצוב פנים)
שברולט ספין (באנגלית: Chevrolet Spin) הוא מיניוואן קומפקטי, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר מיוצר משנת 2012 ועד היום בברזיל, ויוצר באינדונזיה בין פברואר 2013 ועד יוני 2015.
בברזיל מיוצר דגם "שברולט ספין" על ידי "General Motors do Brasil" (אנ') (חברת בת של "ג'נרל מוטורס").
באינדונזיה יוצר דגם "שברולט ספין" על ידי "GM Autoworld Indonesia" (חברת בת של "ג'נרל מוטורס").
סוגי מנועים

מנועי בנזין (ברזיל, אינדונזיה).
מנועים המתודלקים על ידי אתנול (ברזיל).
מנועי דיזל (אינדונזיה).
דגמים

"LS".
"LT".
"LTZ".
"Activ".
תמונות

"שברולט ספין"
"שברולט ספין" דגם "LTZ"
"שברולט ספין"
"שברולט ספין"
"שברולט ספין"
ראו גם

שברולט
הערות שוליים

↑  שברולט ספין בברזיל archive.is/20130124035754
↑  שברולט ספין באינדונזיה media.gm.com/media/id/en/chevrolet/news.detail
↑  שברולט ספין החדשה gmauthority.com/blog/2012/06/this-is-the-new-chevrolet-spin
↑  "שברולט ספין"  autoevolution.com/cars/chevrolet-spin-2012
שלמה די אוליוירה

| --- | --- |
 לידה:  1635 פורטוגל 1578 ליסבון, ממלכת פורטוגל
 פטירה:  23 במאי 1708 (בגיל 73 בערך) הרפובליקה ההולנדית אמסטרדם, הרפובליקה ההולנדית
 מקום פעילות:  פורטוגל, הולנד
 תקופת הפעילות:  ? – 23 במאי 1708 
 תחומי עיסוק:  אב בית דין הקהילה הספרדית באמסטרדם
 חיבוריו:  ספרים בנושא העברית, מילונים
 
רבי שלמה בן דוד אוליוירה או אוליוויירה, (ליסבון 1635 – אמסטרדם, 23 במאי 1708) היה מרבני הקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם ומחבר פורה בתחום הלשון והדקדוק.
ביוגרפיה

אוליוירה שימש תחילה כדרשן ומטיף בקהילה הספרדית באמסטרדם, שהייתה הקהילה העשירה והמבוססת בעיר. כמו כן שימש כמורה ומלמד בחברת כתר תורה שבאמסטרדם, תחת מקומו של משה רפאל אגילר. בנוסף שימש גם כר"מ בישיבות "חונן דלים" ו"גמילות חסדים". אחרי פטירתו של רבי יעקב ששפורטש בשנת 1698, התמנה אוליוירה כאב בית דין הקהילה הספרדית תחתיו. נפטר בשנת 1708, ואת מקומו ברבנות הקהילה מילא רבי שלמה אאיליון.
חיבוריו

אוליוירה היה מחבר פורה בתחום הלשון העברית והדקדוק. בתחילת שנת 1652 תרגם את הקנון של אבן סינא לפורטוגזית. חיבר פיוטים רבים בעברית, וספרים בעברית ובפוטוגזית. להלן רשימת חלק מספריו בעברית:
אילת אהבים, מעשה אברהם ועקדת יצחק בסיפור ובשיר, אמסטרדם 1665
דל שפתים, דקדוק השפה הארמית בקצרה, אמסטרדם 1689
דרכי נעם, מפתח הכללים ללימוד התלמוד, מסודרים בסדר אלפביתי, יחד עם "טוב טעם" על דרכי טעמי המקרא, כללי המצוות לרמב"ם ו"דרכי ה'" - מפתח לתרי"ג מצוות, אמסטרדם 1668
זית רענן, מילון לקסיקוני למילים המורגלות במשנה, בתלמוד ובפילוסופיה, אמסטרדם 1683.
טעמי המנהגים, על טעמי המקרא ותהילים.
יד לשון, דקדוק השפה העברית, קיצור מספר מראה לשון של רבי משה בן חביב, ובסופו חיבור "דל שפתים".
עץ חיים, שורשי לשון הקודש בסדר אלפבית
שרשֹת גבלֻת, סופי השורשים של השפה העברית מסודרים על פי אלפבית ועוד, לתועלת חריזת שירים.
לקריאה נוספת

אשכול, אנציקלופדיה ישראלית, כרך א, ברלין ה'תרפ"ט, עמ' 884–885
ד' ברגמן, צרור זהובים, ירושלים ה'תשנ"ח, עמ' 417
היינריך, נסיך זיין-ויטגנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  14 באוגוסט 1916 קופנהגן, ממלכת דנמרק דנמרק 
 נהרג:  21 בינואר 1944 (בגיל 27) שטנדאל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  Ysselsteyn German war cemetery 
 תאריך עלייה:  שטנדאל, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1937–1944 (כ־7 שנים)
 דרגה:   מיור
 תפקידים בשירות
 טייס קרב
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון חרבות ויהלומים   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
היינריך, נסיך זיין-ויטגנשטיין (בגרמנית: Heinrich Prinz zu Sayn-Wittgenstein‏; 14 באוגוסט 1916–21 בינואר 1944) היה טייס קרב גרמני, אשר עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.
ביוגרפיה > ראשית חייו

היינריך נולד ב-14 באוגוסט 1916 בקופנהגן, לגוסטב אלכסנדר, נסיך זיין-ויטגנשטיין, דיפלומט בשגרירות גרמניה בקופנהגן, ואשתו וולבורגה, לבית פריין פון פריזן. הוא העדיף את היינריך ככינוי לזכרו של האב הקדמון היינריך השלישי, רוזן זיין. אחיו הגדול לודוויג היה מאוחר יותר ראש משפחת זיין-ויטגנשטיין-זיין. אחיו הצעיר היה אלכסנדר, נסיך זיין-ויטגנשטיין, דודו של ראש בית זיין-ויטגנשטיין-זיין הנוכחי, אלכסנדר קונרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-זיין.
המשפחה עברה לשווייץ ב-1919 לצורך עבודה. משנת 1926 למד היינריך בפנימייה בנויבוארן (בוואריה עילית). בגלל מצבו הכללי הירוד, הוא נסע לדאבוס, שווייץ, לריפוי ב-1927. משנת 1932 למד בבית ספר תיכון בפרייבורג אים ברייזגאו, שם עבר את בחינות הגמר שלו.
ביוגרפיה > שירות צבאי

לאחר שסיים את שירות החובה בשירות העבודה של הרייך במחנה אמנדינגן, ויטגנשטיין הוסמך לקצין. באפריל 1936 החלה הקריירה הצבאית שלו ברגימנט הפרשים ה-17 בבמברג. בקיץ 1937 הוא התנדב ללופטוואפה והתקבל לבית הספר לתעופה בבראונשווייג באוקטובר. לאחר קורסים מתאימים, הוא הועלה לדרגת לויטננט ביוני 1938 וקיבל את רישיון הקצין שלו. סוגי המטוסים בהם הטיס בתקופה שלפני המלחמה היו Junkers Ju 88s ו-Heinkel He 111s.
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה הוא השתתף בהפצצות על מבצרי ליאז', משימות נוספות בצרפת ולאחר מכן השתתפות בקרב על בריטניה. בין היתר, הוא התבלט בהתקפות על שני בסיסי האוויר, ביגין היל ורוצ'סטר, שהוגנו בכבדות על ידי תותחים נגד מטוסים.
מיוני עד נובמבר 1941, ויטגנשטיין היה מעורב במערכה הרוסית באזור קבוצת ארמיות צפון. הוא הוצב ב-Combat Wings 1 ו-51 וטס ביותר מ-150 גיחות הפצצה במהלך תקופה זו. מאחר שהוא יותר ויותר לא אהב את ההפצצות בגלל האבדות הבלתי נמנעות של האוכלוסייה האזרחית הרוסית (כפי שמעידים מכתבים לאמו) והוא העדיף להתמודד מול יריב בודד בקרב, הוא העביר את עצמו לטייסי הקרב הליליים בינואר 1942.
לאחר הכשרה מיוחדת לציד לילי, הוא השיג את ההפלה הראשונה שלו כמה חודשים לאחר מכן בלילה של 8/9 במאי 1942. בשל הצלחותיו הנוספות, מונה ויטגנשטיין למפקד גף 9 של טייסת לוחמי הלילה 2, שהוצבה אז בהולנד והייתה מצוידת במטוסי Ju 88 שעברו הסבה. עד סתיו 1942 הוא השיג 22 הפלות מאושרות בסך הכל. על כך קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-7 באוקטובר 1942.
בסוף 1942 מונה למפקד קבוצה IV של טייסת לוחמי הלילה 5. הצוות שלהם הפך לצוות הקבוצה של I./NJG 100 ביוני 1943, המטה של IV./NJG 5 אורגן מחדש חודש לאחר מכן.
עקב מחלת קיבה, הוא אושפז לחודשיים באביב 1943, ולאחר מכן קיבל חופשת הבראה. לאחר שחזר לשירות פעיל, הוא הפיל שלושה מטוסי Petlyakov Pe-8 בחזית המזרחית בלילה שבין 20 ל-21 ביולי, וב-25 ביולי 1943 הפיל שבעה מטוסים ביום אחד. לאחר מכן שירת כמפקד קבוצה II של כנף לוחמי הלילה 3 בשלזוויג, ולאחר 59 ניצחונות אוויריים, זכה בתוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-31 באוגוסט 1943. עד סוף 1943 הוא הצליח להשיג 64 הפלות מאושרות.
כמפקד טייסת בדרגת מיור, אז בן 27 הוא הוביל אז את טייסת לוחמי הלילה 2, שבסיסה היה בדילן בהולנד. מכאן החל ליירט משימות והפיל עוד 15 מפציצים כבדים של בעלות הברית בתקופה שבין 1 ל-20 בינואר 1944.
זיין-ויטגנשטיין לא היה פופולרי במיוחד בקרב חלק מהכפופים לו, כי הוא בעצם הציב לעצמו את אותן דרישות כמו מהצוות שלו. דוגמה אחת היא פול זורנר, שהיה בפיקודו של זיין-ויטגנשטיין לפרק זמן קצר: לאחר התרסקותו הקטלנית של מטוס, הורה זיין-ויטגנשטיין לברר את מצב הצוות. זורנר נסע למקום התאונה וראה כי עקב הנזק למטוס לא היה סיכוי לאיש להישאר בחיים והורה לפנות את מקום התאונה. אולם, זה לא הספיק לזיין-ויטגנשטיין, הוא הורה שוב לזורנר לברר את מקום הימצאו ללא ספק, כך שנאלץ לחפש את שרידי הצוות בין ההריסות.
ביוגרפיה > מותו

בליל 21 בינואר 1944 הצליח ויטגנשטיין להפיל שני מפציצי לילה נוספים. מיד לאחר הניצחון האווירי האחרון הזה, גם המטוס שלו, Ju 88, נפגע בסביבות השעה 23:00, עלה באש בכנף השמאלית ואיבד גובה. ויטגנשטיין הורה למפעיל הרדיו שלו אוסטהיימר ולשאר אנשי הצוות לקפוץ החוצה, והם אכן צנחו ושרדו.
גופתו של ויטגנשטיין נמצאה באזור מיוער בעיריית Lübars ליד שטנדאל. לדברי הקשר שלו אוסטהיימר, הגופה נמצאה עם פגיעות ראש קשות, בנפרד מהמצנח שלא נפתח. לאחר מותו הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. הקבורה התקיימה ב-29 בינואר 1944 בבית העלמין של הטייסת בדילן. כחלק ממסע קבורה כללי לאחר תום המלחמה, הועברו שרידיו לבית הקברות הצבאי הגרמני ב-Ysselstein (ליד וונריי) ב-1948.
קברו של היינריך
היינריך, נסיך פרוסיה (1726–1802)

פרידריך היינריך לודוויג, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Friedrich Heinrich Ludwig von Preußen; ‏18 בינואר 1726 – 3 באוגוסט 1802), היה נסיך ומצביא פרוסי.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-18 בינואר 1726 בברלין, לפרידריך וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. בשנת 1740 מת אביו פרידריך וילהלם, ואחיו פרידריך השני, מלך פרוסיה עלה לשלטון במקומו. באותה עת כבר היה היינריך קולונל במסגרת הצבא הפרוסי. היינריך לקח חלק פעיל במלחמת הירושה האוסטרית ונודע כאסטרטג מבריק. הוא לא חשש למתוח ביקורת על מהלכיו הפוליטיים של אחיו, מה שקלקל את היחסים ביניהם שעד אז היו תקינים. לאחר מלחמת שבע השנים בה כיהן כמפקד הצבא יצא לטיולים לסטוקהולם ולסנקט פטרבורג. כאשר החליטו פרידריך, מריה תרזה וקתרינה הגדולה על חלוקת פולין הציע את עצמו כמלך פולין אולם סורב. בשנת 1786 הוצע לו להיות המלך של ארצות הברית על ידי אלכסנדר המילטון, אך הצעה זו בוטלה על ידי רוב הקונגרס.
כמו פרידריך הגדול דיבר גם היינריך בצרפתית שוטפת והיה חבר בארגון הבונים החופשיים. ב-25 ביוני 1752 התחתן היינריך עם וילהלמינה נסיכת הסן-קאסל, בתם של מקסימיליאן, נסיך הסן ופרדריקה שרלוטה מהסן-דרמשטדט, אולם העדיף להתבודד בטירה שבנה עבורו אחיו, ולא היו לו ילדים ממנה.
לאחר פטירת פרידריך, הוזמן היינריך לשמש כמדריך למלך החדש פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה הוא קיווה שעל ידי כך יוכל להשיג יותר השפעה פוליטית בממלכה, אולם לא השיג הרבה השפעה בתקופתו, ורק לאחר עליית פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה הצליח היינריך להשיג יותר השפעה. ב-3 באוגוסט 1802 מת היינריך בביתו שבריינסברג.
היינריך, נסיך פרוסיה (1781–1846)

היינריך, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Prinz Heinrich von Preußen; 30 בדצמבר 1781 ברלין – 12 ביולי 1846 רומא), היה איש צבא ונסיך גרמני מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-30 בדצמבר 1781 בברלין לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1795 התגייס היינריך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. בשנת 1806 לחם היינריך שהיה בדרגת אוברסט במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית, ולאחר שנהרג סוסו תחתיו במהלך קרב אאורשטדט, לקח את סוסו של גרהרד פון שרנהורסט. בשנת 1807 מונה היינריך למפקד רגימנט הרגלים "פון שנינג", בשנת 1813 שירת במטהו של פטר ויטגנשטיין, וב-31 במאי 1815 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בנוסף, בין השנים 1800–1811 היה היינריך לורד העיר באליוויק, יחד עם דודו זקנו אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה. בשנת 1813 עוטר היינריך בעיטורי צלב הברזל, מסדר העיט השחור, עיטור אלכסנדר נבסקי, עיטור אנדריי הקדוש, מסדר גאורגי הקדוש, והצלב הגדול של מסדר ולדימיר הקדוש. בשנת 1811 הקים אחיו פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה את מסדר יוהאן הקדוש, ומינה לראש המסדר את אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה. לאחר מותו של אוגוסט פרדיננד בשנת 1813, מינה פרידריך וילהלם השלישי את היינריך לראש המסדר.
ב-12 באוגוסט 1817 ביקר היינריך על האונייה USS וושינגטון, שהייתה אוניית הדגל האמריקנית בים התיכון. בשנת 1819 היה היינריך אחד מסנדקיו של ג'ורג', נסיך קמברלנד, נכדו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, בטקס ההטבלה שלו בברלין.
בשנת 1819 עבר היינריך להתגורר ברומא, עקב מצב בריאותו הירוד, כשהוא מלווה על ידי פרידריך וילהלם פון לפל שכיהן כשלישו. בשנת 1845 מונה הלמוט פון מולטקה הזקן לשלישו, וב-12 ביולי 1846 מת היינריך בביתו ברומא, ונקבר בקתדרלת ברלין.
היינריך, נסיך פרוסיה (1747–1767)

היינריך, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Prinz Heinrich von Preußen;‏ 30 בדצמבר 1747 - 26 במאי 1767) היה בנו השני של אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה, אחיו של פרידריך הגדול. אחיו הגדול היה פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-30 בדצמבר 1747 בברלינר שטאטשלוס, שבברלין, בירת ממלכת פרוסיה. אביו היה אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה בנו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה אשר כונה "המלך החייל", ואמו הייתה לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג.
ב-16 בינואר 1748 הוא קיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור, וב-20 בספטמבר 1764 הוא הפך לקפטן ומפקד פלוגה בגדוד ה-1 של המשמר. בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד, וב-26 באפריל 1767 הוא מונה לגנרל מיור בצבאו של פרידריך השני.
בגיל 17 הפך קולונל הנס פון בלומנטל, מפקד חיל המשמר, לאחד הנאמנים של הנסיך. כתוצאה מכך, הוא ואחיו פרידריך וילהלם בילו זמן רב באחוזת הקולונל בפארץ.
הנסיך הנרי היה קפטן צעיר ומבטיח בחיל המשמר, ודודו המלך תלה בו תקוות גדולות. עם זאת, במאי 1767 הוא הוביל את גדודו לברלין במצעד, וכאשר עצר באחוזת פון קלייסט בפרוצן, הוא נדבק באבעבועות שחורות ומת ב-26 במאי, למרבה צערו של דודו.
היינריך, נסיך הסן

היינריך לודוויג וילהלם אדלברט וולדמר אלכסנדר, נסיך הסן (בגרמנית: Heinrich Ludwig Wilhelm Adalbert Waldemar Alexander von Hessen und bei Rhein;‏ 28 בנובמבר 1838 – 16 בספטמבר 1900) היה נסיך גרמני מבית הסן וגנרל בצבא הקיסרות הגרמנית.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-28 בנובמבר 1838 בבסונגן שהשתייכה להדוכסות הגדולה של הסן, לקרל, נסיך הסן, ולאליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג.
היינריך למד בגטינגן ובגיסן, בשנת 1854 הוא הצטרף כלויטננט לרגימנט המשמר ההסיאני ובשנת 1859 הוא הצטרף לצבא הפרוסי כהאופטמן. היינריך לחם במלחמת שלזוויג השנייה בקרבות השונים, ובשנת 1866 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, והשתתף במלחמת אוסטריה–פרוסיה. לאחר מכן הוא מונה למפקד ברגימנט האולאנים ה-2 של המשמר, ובמהלך מלחמת צרפת–פרוסיה קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה. בשנת 1873 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1879 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-25 וזמן קצר אחר-כך הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בשנת 1866 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובשנת 1887 הוא פרש מהצבא. בשנת 1892 הוא עבר להתגורר במינכן, שם חי עד מותו ב-16 בספטמבר 1900.
משפחתו

ב-28 בפברואר 1878 התחתן היינריך עם הברונית קרוליין פון נידה, ממנה נולד לו בן אחד:
קרל, רוזן נידה (1879–1920)
ב-20 בספטמבר 1892 התחתן היינריך עם הברונית אמילי פון דורנברג, ממנה נולד לו בן אחד:
אלימר הברון פון דורנברג (1893–1917)
שליו יפני

| שליו יפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: שליו
מין:: שליו יפני
שם מדעי
 Coturnix japonica ‏טמינק ושלגל, 1849

שליו יפני (שם מדעי: Coturnix japonica), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Coturnix), החי במזרח אסיה. השליו היפני בוית ביפן ומשמש לייצור בשר וביצי שליו.
מבנה

גובה 15-16 ס"מ.
משקל כ-45 גרם.
אורך כנף 92-101 מ"מ.
אורך הזנב 49-35 מ"מ.
צבעים - השליו היפני דומה מעט במראהו לשליו הנודד. חלקו העליון של הגוף חום כהה והתחתון נוטה לצהוב בהיר מנומר. בצד הראש מול העין, יש לשליו היפני פס לבן. המקור אפור ורדרד, והרגליים אפורות ורודות כמו המקור. הזכר מהודר יותר מן הנקבה, כך שקשה להבדיל בינה לבין נקבות של שליו נודד או שליו יפני. ההבדל היחיד בינה לבין נקבות אלו, הוא בכך שהכתם הכהה על החזה שלה, הוא עדין יותר או שאינו קיים כלל.
תפוצה

בית הגידול של השליו היפני מתחיל באזורים מדרום מזרח רוסיה וממשיך לארצות מזרח אסיה כגון: מנצ'וריה, יפן, קוריאה סין הודו. השליו היפני נצפה גם בחוף הצפוני ביותר של אפריקה, בצפון קונגו, בעמק הנילוס במצרים וקניה. אוכלוסייה קטנה של השליו היפני חיה באנגולה, טנזניה, מלאווי דרומה עד דרום אפריקה, מוזמביק, נמיביה וחלקים של מדגסקר.