stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נטשה, פייר והשביט הגדול של 1812
דמויות

| דמות | קול | תיאור |
| --- | --- | --- |
| נטשה רוסטובה | סופרן F3 – F♯5 | "נטשה צעירה": נערה תמימה בת 19 בעלת עיני איילה, רומנטית באופן עמוק, קטלני. מאורסת לאנדריי ואוהבת אותו מאוד. היא נוסעת למוסקבה תחת השגחתה של הסנדקית שלה, מריה ד., יחד עם בת דודתה וחברתה הטובה ביותר, סוניה רוסטובה. בזמן שלושת ימיה הראשונים שם, היא פוגשת את אנטול קוראגין ומתאהבת בו. |
| פייר בֶּזוּחוֹב | בריטנור A♭2 – B4 | "פייר היקר, המבולבל והמסורבל...פייר העשיר, הנשוי בחוסר אושר": הבן הלא חוקי של משפחה אריסטוקרטית רוסית. מוזר חברתית, עם נטייה למלנכוליה, למרות עושרו הוא חריג בחברה. הוא חבר טוב של אנדריי ומשגיח על נטשה עבורו בזמן שהוא הרחק במלחמה. |
| אנטול קוראגין | טנור B2 – C♯5 (E5 בפלסט) | "אנטול חתיך": נהנתן אריסטוקרטי, פתייני ש"מבזבז את כספו על נשים ויין", ורואה רק את צרכיו שלו. אחיה של הלן וחברו של דולוחוב. הדמות שלו מתוארת כדמות מעולם אחר, בסגנון של דייוויד בואי. במהלך המופע, הוא פוגש את נטשה באופרה ומיד רוצה בה, למרות היותה ומאורסת ולמרות היותו נשוי לאישה בפולין. |
| סוניה רוסטובה | מצו-סופרן F♯3 – E5 | "סוניה טובה": בת דודתה של נטשה וחברתה הקרובה ביותר". היא מסורה בחירוף נפש לבת דודתה ותעשה הכל כדי לשמור עליה. |
| הלן בֶּזוּחוֹב | אלט או מצו-סופרן E3 – F5 | "הלן פרוצה": אחותו של אנטול, אשר נשואה לפייר בשביל הכסף. היא מסורה לאחיה ומאוד מינית. |
| מריה דמיטרייבנה | אלט או מצו-סופרן E3 – E5 | "מריה מיושנת, אישה גדולה ממוסקבה": הסנדקית של נטשה, חברה ותיקה של פייר והיא מאוד קפדנית אך חביבה. נטשה וסוניה עוברות לגור איתה בזמן שהותן במוסקבה. היא מאוד אוהבת את נטשה ומנסה לעזור ולהגן עליה, במיוחד כשנטשה מתאהבת באנטול ומבטלת את האירוסין לאנדריי. |
| פדיה דולוחוב | בריטון A2 – G4 | "דולוחוב פראי, אבל לא חשוב יותר מידי": צלף מאוד מוכשר. חברו הקרוב ביותר של אנטול ומשתתף באורח חייו הנהנתני. נטען שיש לו רומן עם הלן. |
| אנדריי בּוֹלְקוֹנְסְקי | בס-בריטון F♯2 – E♭4 | "אנדריי לא כאן": נלחם במלחמה ברב הזמן במופע ומאורס לנטשה. הוא רציני ומריר. |
| הנסיך בּוֹלְקוֹנְסְקי הזקן | בריטון C3 – F4 | "הנסיך בּוֹלְקוֹנְסְקי הזקן משוגע" וסובל ממחלות רבות הקשורות לגיל. הוא מטופל על ידי בתו מרי, אך הוא מייסר אותה. |
| מרי בּוֹלְקוֹנְסְקי | מצו-סופרן G3 – G5 | "מרי פשוטה": ביתו של בּוֹלְקוֹנְסְקי ואחותו של אנדריי. היא גרה בבית עם אביה בתור מטפלת, שם הוא מייסר ומתעלל בה. היא מרותקת לבית ואין לה חברים. |
| בלגה | בריטון A2 – F♯4 | "בלגה רק בשביל הכיף": הוא נהג טרויקה מפורסם, ומסייע לאנטול במזימתו לברוח עם נטשה. הוא פראי ומיסטי. |
(השורות המצוטטות הן מילים משיר הפתיחה, "Prologue", שבו מציגים את הדמויות).
צוות שחקנים ראשי

| דמות | אוף-ברודוויי ארס נובה (2012) | אוף-ברודוויי קזינו מחוז מיטפקינג (2013) | אוף-ברודוויי קזינו טיימס סקוור (2013) | תיאטרון אמריקן ריפרטורי (2015) | ברודוויי תיאטרון אימפריאל (2016) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נטשה רוסטובה | פיליפה סו | פיליפה סו | פיליפה סו | דנה בנטון | דנה בנטון |
| פייר בֶּזוּחוֹב | דייב מלוי | דייב מלוי | דייוויד אבלס | סקוט סטאנגלנד | ג'וש גורבן |
אנטול קוראגין: לוקאס סטיל
סוניה רוסטובה: בריטיין אשפורד
| הלן בֶּזוּחוֹב | אמבר גריי | אמבר גריי | אמבר גריי | לילי קופר | אמבר גריי |
| מריה דמיטרייבנה | אמליה וורקמן | גרייס מקליין | גרייס מקליין | גרייס מקליין | גרייס מקליין |
| פדיה דולוחוב | מניק צ'וקשי | איאן לאסיטר | מניק צ'וקשי | מניק צ'וקשי | מניק צ'וקשי |
| אנדריי בּוֹלְקוֹנְסְקי/ הנסיך בּוֹלְקוֹנְסְקי הזקן | בלייק דלונג | בלייק דלונג | בלייק דלונג | ניקולס בלטון | ניקולס בלטון |
| מרי בּוֹלְקוֹנְסְקי | גלסי בל | גלסי בל | שיינה טאוב | גלסי בל | גלסי בל |
| בלגה | פול פינטו | פול פינטו | אשקון דברן | פול פינטו | פול פינטו |
צוות שחקנים ראשי > החלפות

פייר בֶּזוּחוֹב - דייב מלוי, אוקייריאטה אונודואן
סוניה רוסטובה - אינגריד מייקלסון
ביקורות

המחזמר התקבל בצורה חיובית בקרב העיתונות בניו יורק. Time Out New York העניק למחזמר 5 מוך 5 כוכבים, וכלל אותו ברשימות "הטוב ביותר" של שני מבקרים, תוך ציון " זהו תיאטרון שאין כמותו בניו יורק. זה מקרקע אותך ומניע אותך בבת אחת, ומשאיר אותך קורן מהנאה".
פרסים ומועמדויות > הפקה מקורית אוף-ברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס אובי | ציטוטים מיוחדים | דייב מלוי ורייצ'ל צ'בקין | זכייה |
| 2013 | פרס ליגת הדרמה (Drama League Award) | פרס הביצוע הנכבד | פילפה סו | מועמדות |
| 2013 | פרס ליגת הדרמה (Drama League Award) | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | מועמדות |
| 2013 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Award) | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2013 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Award) | מוזיקה יוצאת מהכלל | דייב מלוי | מועמדות |
| 2013 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Award) | מילים יוצאים מהכלל | דייב מלוי | מועמדות |
| 2013 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Award) | בימוי יוצא מהכלל של מחזמר | רייצ'ל צ'בקין | מועמדות |
| 2013 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Award) | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל | פלומה יאנג | מועמדות |
| 2013 | פרס ברית אוף-ברודוויי (Off-Broadway Alliance Awards) | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | במאי יוצא מהכלל | רייצ'ל צ'בקין | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | שחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר | פיליפה | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | שחקן ראשי יוצא מהכלל במחזמר | לוקאס סטיל | זכייה |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | שחקן ראשי יוצא מהכלל במחזמר | בלייק דלונג | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | בריטיין אשפורד | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | שיינה טאוב | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | עיצוב תפאורה יוצאת מהכלל | מימי ליאן | זכייה |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל | פלומה יאנג | זכייה |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | עיצוב תאורה יוצא מהכלל | בראדלי קינג | מועמדות |
| 2014 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Award) | עיצוב סאונד יוצא מהכלל | מאט האבס | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > הפקה מקורית קיימברידג'

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של תיאטרון גדול | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של תיאטרון גדול | זכייה |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | עיצוב יוצא מהכלל, תיאטרון גדול | עיצוב יוצא מהכלל, תיאטרון גדול | זכייה |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | במאי יוצא מהכלל, תיאטרון גדול | רייצ'ל צ'בקין | זכייה |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | הופעה יוצאת מהכלל על ידי שחקן | לוקאס סטיל | מועמדות |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | הופעה יוצאת מהכלל על ידי שחקן | סקוט סטאנגלאנד | זכייה |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | הופעה יוצאת מהכלל על ידי שחקנית | דניי בנטון | מועמדות |
| 2016 | פרס אליוט נורטון (Elliot Norton Award) | להקה יוצאת מהכלל, תיאטרון גדול | להקה יוצאת מהכלל, תיאטרון גדול | מועמדות |
אלבומי הקלטות

ב-10 בדצמבר 2013, Ghostlight Records הפיצה את אלבום ההקלטות של צוות השחקנים המקורי, המכיל את הפסקול המלא של המחזמר ב-2 דיסקים. מאוחר יותר, הופץ דיסק נוסף ובו רגעי השיא של המופע.
אלבום הקלטות של צוות השחקנים המקורי של ברודוויי הופץ ב-19 במאי 2017 על ידי Reprise Records. אלבום זה הגיע למקום 87 במצעד בילבורד 200, מקום 26 במצעד האלבומים המסחריים ומקום 23 במצעד מצעד השירים הדיגיטליים.
ספר

ב-22 בנובמבר 2016, הספר "נטשה, פייר והשביט הגדול של 1812: המסע של מחזמר חדש לברודוויי", יצא לאור. הספר, שנערך ועובד על ידי סטיבן סוסקין, כולל ראיונות עם רבים מצוות השחקנים המקורי, כמו גם תסריט מוסבר ותמונות של צוותי השחקנים בקזינו ובברודוויי. הספר כולל גם דיסק המכיל 5 שירים מהמופע: 3 מאלבום ההקלטות של צוות השחקנים המקורי, 2 שירים המציגים את ג'וש גורבן ותזמורת בת 25 נגנים.
ראו גם

לב טולסוי
מלחמה ושלום
ביאורים

↑  דייב מלוי החליף זמנית את ג'וש גורבן בתפקיד פייר מ-4 במאי ועד 9 ביולי. הוא גילם את התפקיד גם בשבועיים האחרונים של הרצת המופע, מ-23 באוגוסט ועד 3 בספטמבר.
↑  אינגריד מייקלסון החליפה זמנית את בריטיין אשפורד בתפקיד סוניה החל מ-3 ביולי ועד 15 באוגוסט. בריטיין אשפרוד חזרה לגלם את סוניה ב-16 באוגוסט.
עזאי אפלבום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  נובמבר 1940 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  20 במאי 2017 (בגיל 76) ירושלים, ישראל
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 התמחות:  כירורגיית לב-חזה
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  מנהל מחלקה
 מחלקות ובתי חולים:  המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה מרכז רפואי הדסה
 
עזאי אפלבום (נובמבר 1940 – 20 במאי 2017) היה מנתח לב ישראלי, אשר כיהן כמנהל הראשון של המחלקה לכירורגיית לב במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.
ביוגרפיה

אפלבום נולד בתל אביב להורים מעולי העלייה הרביעית. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל רישיון רופא ב-1970 וב-1976 סיים את התמחותו בכירורגיית לב וחזה. עבד כרופא במחלקה לניתוחי לב-חזה במרכז הרפואי הדסה תחת ניהולו של פרופ' יוסף ברנרד בורמן, שם התקדם לדרגת סגן מנהל המחלקה ולפרופסור חבר בבית הספר לרפואה בירושלים.
בשנת 1992 נעתר לפניית שירותי בריאות כללית לעבור למרכז הרפואי סורוקה על מנת לפתח את המחלקה לכירורגיית לב שם, אשר לא ערכה עד אותו זמן ניתוחים ועשתה רק צנתורים מעטים. לדבריו עשה את המעבר מטעמים אידאולוגיים. עם מעברו לנגב התחייב שלא לעסוק עוד בפרקטיקה פרטית וזאת בתמורה לעבודה בשכר מיוחד. למשך פרק זמן היה מנתח הלב היחיד בדרום הארץ.
בנובמבר 2005 פרש לגמלאות. במהלך עבודתו בבאר שבע ביצע כ-5,000 ניתוחים.
נפטר ב-20 במאי 2017   בגיל 77 בירושלים,  והובא לקבורה בהר המנוחות .
חיים אישיים

אפלבום, שומר מצוות, היה נשוי ואב לשלושה.
ולטר מודל

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1891 ינתין, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 התאבד:  21 באפריל 1945 (בגיל 54) לינטורף, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי פוסנאק 
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  "חזיר החזית", "הכבאי של היטלר"
 צאצאים:  Hansgeorg Model 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1909–1945 (כ־36 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3 מפקד קורפוס הפאנצר ה-41 מפקד הארמייה התשיעית מפקד ארמיית הפאנצר השנייה מפקד קבוצת ארמיות צפון מפקד קבוצת ארמיות צפון אוקראינה מפקד קבוצת ארמיות מרכז מפקד קבוצת ארמיות B מפקד פיקוד המערב
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  מבצע בגרטיון  הקרב על יער הירטגן
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון חרבות ויהלומים   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
אוטו מוריץ ולטר מודל (בגרמנית: Otto Moritz Walter Model; ‏24 בינואר 1891 – 21 באפריל 1945) היה גנרל ומאוחר יותר גנרלפלדמרשל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. נודע בשל כישוריו ההגנתיים ובכינויו "הכבאי של היטלר". ולטר היה ידוע במטה הכללי בנאמנותו ומסירותו האדוקה לקנצלר אדולף היטלר.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

מודל נולד בינתין ב-24 בינואר 1891 לאוטו מודל שהיה מורה למוזיקה, ולמריה לבית דמר. בשנת 1909 התגייס מודל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-52 (ברנדנבורג ה-6). במלחמת העולם הראשונה לחם מודל בחזית המערבית, ובמאי 1915 נפצע באורח קשה, ועל כך קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה. לאחר החלמתו מונה מודל למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים של המשמר ה-8 (ברנדנבורג ה-1 - פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה), ובשנת 1917 נפצע שוב באורח קשה. לאחר החלמתו הועלה לדרגת האופטמן, ומילא תפקידי מטה בדיוויזיית התחלופה של המשמר ובדיוויזיית המילואים ה-36.
לאחר המלחמה נשאר מודל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1926 מונה למפקד פלוגה 9 ברגימנט הרגלים ה-8 (הפרוסי), ובשנת 1929 מונה לתפקיד מטה בדיוויזיה ה-3 של הרייכסווהר, והועלה לדרגת מיור. בשנת 1930 מונה לתפקיד באגף ההדרכה במשרד המלחמה, ובשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-2. ב-1 באוקטובר 1935 מונה מודל לראש האגף הטכני ב-OKH, ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, ב-10 בנובמבר 1938 מונה לראש מטה הקורפוס ה-4.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה מודל ראש מטה הקורפוס ה-4, והשתתף עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-22 באוקטובר 1939 מונה לראש מטה הארמייה ה-16, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מקבוצת ארמיות A. ב-13 בנובמבר 1940 מונה מודל למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 בארמיית הפאנצר השנייה, והשתתף עימה בקרב סמולנסק ובכיתור הגדול בקייב. על פעולותיו בקרבות קיבל מודל ב-9 ביולי 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1941 הועלה מודל לדרגת גנרל חיל השריון, וב-15 באוקטובר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-41 שהיה חלק מארמיית הפאנצר השלישית, והיה בחוד החנית של מבצע טייפון, שהיה אמור להוביל לכיבוש מוסקבה. במהלך הקרב על מוסקבה, כוחותיו של מודל הצליחו להשתלט על עמדות אסטרטגיות וחשובות של כמה גשרים המובילים למוסקבה, והוא אף הגיע למרחק 20 קילומטרים מן העיר, לפני שכוחות הצבא האדום הצליחו להסיג את כוחותיו של מודל.
ב-15 בינואר 1942, מונה מודל למפקד הארמייה התשיעית, עליה פיקד לסירוגין עד ינואר 1944, ב-1 בפברואר 1942 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, וב-17 בפברואר 1942 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. כמה שבועות לאחר מכן, ב-23 במאי 1942 טס מודל לסיור קדמי ביער, ונפצע מכדור צלף רוסי שקרע לו את הריאה השמאלית. ניתוח חירום מיידי בבית חולים שדה סמוך הציל את חייו. ב-25 במאי קיבל מודל את אות הפציעה בזהב. במהלך קרב רז'ב השני, צבאו של מודל לכד והשמיד כוחות צבא רוסים רבים, והגן בהצלחה יתרה על מבלט רז'ב עד שנת 1943, עד הכרזת הנסיגה של היטלר. בגין כישוריו האסטרטגיים בהגנה, קיבל מודל ב-2 באפריל 1943 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ביולי 1943 השתתף בקרב קורסק כמפקד הארמייה התשיעית. במהלך אוגוסט 1943 פיקד מודל על ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן חזר לפקד על הארמייה התשיעית.
בעקבות הנסיגה בינואר 1944, מונה מודל למפקד קבוצת ארמיות צפון בחזית המזרחית, ופיקד עליה במהלך קרב נארווה שנועד למנוע פריצת דרך רוסית אל הים הבלטי, וב-30 במרץ 1944 קודם לדרגת גנרלפלדמרשל.
ב-31 במרץ מונה מודל למפקד קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ב-28 ביוני מונה מודל למפקד קבוצת ארמיות מרכז, ובלם את מתקפת מבצע בגרטיון, וב-16 באוגוסט הועבר מודל למערב כמפקד ה-OB West ובו זמנית למפקד קבוצת ארמיות B. כאשר חזר גנרלפלדמרשל גרד פון רונדשטט לתפקיד מפקד OB West, ב-3 בספטמבר, נותר מודל מפקד קבוצת ארמיות B בלבד, תפקיד שאותו החזיק עד פירוק הקבוצה באפריל 1945. כמפקד קבוצת הארמיות, עזר מודל לבלום את התקדמות בעלות הברית במהלך מבצע מרקט גארדן. באוקטובר 1944 עמד מודל נגד קבוצת הארמיות ה-12 בפיקודו של עומר ברדלי בקרב על יער הירטגן, ובדצמבר 1944 עמד בראש קרב הארדנים אף על פי שלא תמך בו מלכתחילה.
ביוגרפיה > אחריתו

ב-1 באפריל 1945 כיתרו האמריקאים את כוחות קבוצת ארמיות B. היטלר פקד כי חבל הרוהר הוא מצודה שאין לסגת ממנה או להיכנע, והורה להרוס את מפעלי התעשייה שם כדי שלא יפלו בידי בעלות הברית, אך מודל התעלם מכך. ב-15 באפריל 1945 פוצלו הכוחות של מודל לשני כיסים קטנים ומייג'ור גנרל מת'יו רידג'וויי הציע לו להיכנע.
מודל האמין שלפילדמרשל אסור להיכנע, והתאבד בירייה בראשו באזור מיוער על יד לינטורף, ראטינגן, ב-21 באפריל 1945, לפני שלכדו אותו ונקבר במקום. ב-1955 הוא הובא לקבורה ביוזמת בנו בבית קברות צבאי גרמני הממוקם על יד העיר פוסנאק שבגרמניה ליד יער הירטגן.
אריק לנדר

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1957 (בן 68) ברוקלין, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גנטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד  אוניברסיטת פרינסטון  תיכון סטאיווסנט 
 מנחה לדוקטורט:  פטר קמרון 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 תלמידי דוקטורט:  Manolis Kellis, ארז ליברמן איידן 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן (2016)  פרס פיליפ אבלסון של האגודה האמריקאית לקידום המדע (2015)  פרס פריצת דרך במדעי החיים (2013)  עמית  אקדמיית ניו יורק לרפואה  פרס ניוקומב קליבלנד  פרס דן דוד (2012)  פרס הארווי (2012)  מדליית מנדל (2012)  פרס המרכז הרפואי אלבני (2010)  פרס ג'וסיה וילארד גיבס (2004)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (2002)  Clarivate Citation Laureates (2002)  הפרס הבינלאומי לרפואה על שם ג'. אלין טיילור (2001)  מדליית מקס דלבריק (2001)  פרס דיקסון ברפואה (1997)  פרס קרן רוברט וקלייר פסראו לתרומות ייחודיות לחקר הסרטן (1997)  מלגת רודס (1978)  עמיתי מקארתור  AACR Award for Outstanding Achievement in Cancer Research 
 אתר רשמי
 
אריק סטיבן לנדר (באנגלית: Eric Steven Lander; נולד ב-3 בפברואר 1957) הוא ביו-מתמטיקאי יהודי-אמריקאי, פרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, חבר במכון וויטהאד ומנהל מכון ברוד.
קורות חיים

נולד בפלטבוש, ברוקלין בשנת 1957 ולמד בתיכון סטויואסנט (stuyvesant), שם הוא זכה בתחרות ארצית למתמטיקה. הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון (1978), שם פגש את אשתו ואחר כך עשה דוקטורט במתמטיקה (1981) באוניברסיטת אוקספורד. הוא חזר לארצות הברית ולימד כלכלה באוניברסיטת הרווארד במשך שמונה שנים ובאותה תקופה החל ללמוד ביולוגיה מולקולרית. בשנת 1989 מונה לפרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא היה ממקימי מכון וויטהאד למחקר גנטי ומכון ברוד, העוסק בשימוש בידע מהגנום האנושי לצורכי רפואה, שניהם במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנת 2004 נבחר לרשימת טיים 100, 100 האנשים הכי משפיעים על פי המגזין טיים. הוא הופיע במספר סרטים תיעודיים אודות גנטיקה ברשת PBS. הוא היה חבר בוועדה המייעצת לענייני מדע וטכנולוגיה לנשיא ארצות הברית ברק אובמה וחבר משנת 1997 באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית. ב-2013 זכה לנדר בפרס הארווי ובפרס פריצת דרך במדעי החיים.
הערות שוליים

| הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ו ביידן ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגנית הנשיא | קמלה האריס (2021–2025) |  |
| מזכיר המדינה | אנתוני בלינקן (2021–2025) |  |
| מזכירת האוצר | ג'נט ילן (2021–2025) |  |
| מזכיר ההגנה | לויד אוסטין (2021–2025) |  |
| התובע הכללי | מריק גרלנד (2021–2025) |  |
| מזכירת הפנים | דב האלנד (2021–2025) |  |
| מזכיר החקלאות | טום וילסאק (2021–2025) |  |
| מזכירת המסחר | ג'ינה ריימונדו (2021–2025) |  |
| מזכיר העבודה | מרטי וולש (2021–2023) |  |
| מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | חוויאר ביסרה (2021–2025) |  |
| מזכירת השיכון והפיתוח העירוני | מרשה פאדג' (2021–2024) |  |
| מזכיר התחבורה | פיט בוטיג'ג' (2021–2025) |  |
| מזכירת האנרגיה | ג'ניפר גרנהולם (2021–2025) |  |
| מזכיר החינוך | מיגל קרדונה (2021–2025) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דניס מקדאנה (2021–2025) |  |
| מזכיר ביטחון המולדת | אלחנדרו מיורקס (2021–2025) |  |
| בעלי תפקידים ברמת קבינט | בעלי תפקידים ברמת קבינט |  |
| מנהל הסוכנות להגנת הסביבה | מייקל רייגן (2021–2025) |  |
| מנהלת משרד הניהול והתקציב | שאלנדה יאנג (2021–2025) |  |
| ראש המודיעין הלאומי | אווריל היינס (2021–2025) |  |
| ראש ה-CIA | ויליאם ברנס (2021–2025) |  |
| נציבת הסחר של ארצות הברית | קתרין טאי (2021–2025) |  |
| שגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות | לינדה תומאס-גרינפילד (2021–2025) |  |
| היועץ המדעי לנשיא ארצות הברית | אריק לנדר (2021–2023) • אראטי פרבהאקר (2023–2025) |  |
| יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית | ססיליה ראוס (2021–2025) • ג'ארד ברנסטיין (2021–2025) |  |
| מנהלת הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית | איזבלה קסיאס גוזמן (2021–2025) |  |
| ראש סגל הבית הלבן | רון א. קליין (2021–2023) • ג'ף זיינטס (2023–2025) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  ↑  ג'ולי סו כיהנה כמזכירת העבודה בפועל במשך כשנתיים.  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449594305171  dblp: 39/3633  GND: 170676617  ISNI: 0000 0000 8299 4133  LCCN: n82084572  MGP: 29544  NTA: 069263078  ORCID: 0000-0002-8843-5302  SUDOC: 086828398  S2AuthorId: 87923722  VIAF: 110399654   WorldCat (עם VIAF): 110399654
נעמה שולץ

נעמה שולץ (נולדה ב-8 באוקטובר 1976) היא מנהלת ישראלית. שימשה כמנכ"לית משרד ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה החלופי. לפני כן שימשה מנהלת האסטרטגיה של מפלגת יש עתיד.
ביוגרפיה

נולדה כנעמה אלדד. סבה הרב דוד שמש, הרב הספרדי של בני ברק. היא גדלה ברמת גן, למדה בבית ספר יסודי ברמת אביב ולאחר מכן בתיכון אליאנס. הייתה פעילה בתנועת הצופים, ובצה"ל שירתה כמש"קית חינוך בלוט"ר.
ביוגרפיה > השכלה

שולץ היא בעלת תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במשפטים ללא משפטנים מאוניברסיטת בר-אילן. את דרכה הפוליטית החלה כנציגה באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב, והשתתפה בהפגנות הסטודנטים של 1996. בנוסף היא בוגרת קורס דירקטורים וניהול בכיר באוניברסיטת תל אביב ותוכנית "מעוז" – רשת למנהיגים ממגזרים שונים הפועלת לחיזוק החוסן החברתי-כלכלי בישראל.
ביוגרפיה > קריירה

שולץ כיהנה כחברת הנהלה ודירקטורית בקק"ל ועסקה בהליכי הביקורת הפנימית. בנוסף הייתה כחברה בנשיאות הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית העולמית.
ביוגרפיה > קריירה > יש עתיד

לאחר שמונה שנים בהן עבדה בחברה להפקת אירועים, שולץ הצטרפה לצוות ההקמה של מפלגת "יש עתיד" ב-2012.
בשנים שלאחר מכן שימשה כיועצת בכירה לשר האוצר יאיר לפיד, והייתה אחראית על קידום יעדים חברתיים ושינויים חוקתיים ביחס לאוכלוסיות מוחלשות, וניהול עבודת המטה של קבינט הדיור והקבינט החברתי כלכלי. ב-2021 שימשה כמנהלת האסטרטגיה של המפלגה. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, מונתה למנכ"לית משרד ראש הממשלה החלופי, וביולי 2022 מונתה למנכ"לית משרד ראש הממשלה – האישה הראשונה בתפקיד זה. שולץ סיימה את תפקידה בדצמבר 2022 עם חילופי הממשלה.
חיים אישיים

נעמה שולץ נשואה ליאיר, טייס במשטרת ישראל, ואם לשלוש בנות. המשפחה מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  יהודה שלזינגר, מנכ"לית משרד ראש הממשלה: "לא פחות טובה מכל הגברים שכיהנו בתפקיד", באתר ישראל היום, ‏9 באוקטובר 2022
↑  דינה חלוץ, פורצות דרך: הנשים שקיבלו השנה תפקידים בכירים שעד עתה מילאו רק גברים, באתר ynet, 14 בספטמבר 2021
↑  נעמה שולץ, באתר Maoz
↑   חגי עמית, יצחק שמיר ושמעון פרס הסתדרו בלעדיו – אבל משרד ראש הממשלה החלופי פה כדי להישאר, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2021
|  מנכ"לי משרד ראש הממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אהוד אבריאל  |  טדי קולק  |  יעקב הרצוג  |  שמחה דיניץ  |  מרדכי גזית  |  עמוס ערן  |  אליהו בן-אלישר  |  מתתיהו שמואלביץ'  |  אברהם טמיר  |  יוסי בן אהרון  |
|  1951–1952  |  1952–1964  |  1966–1972  |  1972–1973  |  1973–1975  |  1975–1977  |  1977–1980  |  1980–1984  |  1984–1986  |  1986–1992  |
|  שמעון שבס  |  צבי אלדרוטי  |  אביגדור ליברמן  |  משה ליאון  |  יוסי קוצ'יק  |  רפי פלד  |  אביגדור יצחקי  |  אילן כהן  |  רענן דינור  |  איל גבאי  |
|  1992–1995  |  1995–1996  |  1996–1997  |  1997–1999  |  1999–2001  |  2001–2001  |  2001–2004  |  2004–2006  |  2006–2009  |  2009–2011  |
|  הראל לוקר  |  אלי גרונר  |  יואב הורוביץ  |  רונן פרץ  |  צחי ברוורמן  |  יאיר פינס  |  נעמה שולץ  |  יוסי שלי  |  |  |
|  2011–2015  |  2015–2018  |  2019–2018  |  2019–2020  |  2020–2021  |  2021–2022  |  2022  |  מ-2023  |  |  |
ענן מגלן הגדול

| --- | --- |
ענן מגלן הגדול
ענן מגלן הגדול
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  דג זהב, הר השולחן
 שמות נוספים:  הענן המגלני הגדול, LMC, ESO 56- G 115, PGC 17223
 מגלה:  עבד א-רחמאן א-סופי 
 תאריך גילוי:  מימי קדם
 סוג:  גלקסיה לא-סדורה
 בהירות נראית:  0.9
 סיווג מורפולוגי:  SB(s)m
 עלייה ישרה:  05ʰ 23ᵐ 34.5ˢ
 נטייה:  ‏22″ ‏45′ ‏69°‏-
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  −18.5 
 מרחק:  157,000  שנות אור 48,135.88  פארסק
 קוטר:  14,000 שנות אור
 מסה:  ‎1×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  3 ± 278 ק"מ/שנייה 0.00093  z
 
ענן מגלן הגדול (LMC-Large Magellanic Cloud) הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בולטת בשמי חצי הכדור הדרומי, אחת משתי הגלקסיות המרכיבות את ענני מגלן. הוא נראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. הוא היה מוכר בוודאות בזמנים קדומים לאנשי דרום כדור הארץ, אך אין על כך תיעוד שהשתמר עד היום. התיעוד הראשון של ענן מגלן הגדול הוא של האסטרונום הפרסי אל-סופי (Al Sufi), שבספרו "ספר השמיים היציב" משנת 964 לספירה, קורא לו Al Bakr - השור הלבן, של הערבים הדרומיים, ומציין שאמנם לא ניתן לראותו מצפון ערב ומבגדאד, אך ניתן לראותו ממצר באב אל מנדב (קו-הרוחב הצפוני '35 12°).
לאחר מכן, הוא כנראה מתואר על ידי אמריגו וספוצ'י במכתב שנכתב במסעו השלישי בשנים 1503–1504, כ"אחת משלוש כילות, שתיים בהירות ואחת אפלה"; ה"כילות" הבהירות הן כנראה שני ענני מגלן והאפלה היא ערפילית הבליעה שק הפחם שבקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי. לבסוף היה זה פרדיננד מגלן ומסע הגילוי שלו שהביאו אותם לידיעתנו ב-1519.
ענן מגלן הגדול, במרחק של 157,000 שנות אור, נחשב במשך זמן לגלקסיה החיצונית הקרובה ביותר עד שבשנת 1994, התגלתה במרחק של כ-88,000 שנות אור גלקסיית קשת האליפסואידית הננסית ובשנת 2003 התגלתה גלקסיה קרובה עוד יותר, הגלקסיה הננסית הכלב הגדול, במרחק של 25,000 שנות אור.
אף על פי שהוא גלקסיה לא-סדורה, ענן מגלן הגדול מלא בעצמים מעניינים, כולל ערפיליות מתפשטות  (בעיקר ערפילית הטרנטולה 2070 NGC ואזור H II גדול), צבירים כדוריים ופתוחים, ערפיליות פלנטריות ועוד.
ב-23 בפברואר 1987 נצפתה סופרנובה בהירה בענן מגלן הגדול, שהייתה לסופרנובה הנצפית הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604 שנצפתה על ידי יוהאנס קפלר. אירוע זה, הקרוי בשם סופרנובה 1987A, הוא אחד האירועים החשובים בתחום האסטרופיזיקה בעשרות השנים האחרונות.
בענן מגלן הגדול נמצא כוכב וולף-ראייה R136a1 שהוא הכוכב המסיבי ביותר שנצפה ומסתו מוערכת ב-265 מסות שמש. הוא גם הכוכב בעל עוצמת ההארה הגבוהה ביותר, פי 8,700,000 מעוצמת ההארה של השמש.
ראו גם

ענן מגלן הקטן