stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נירפריב
פעילות גומלין

לא נערכו מחקרים קליניים לבחינת פעילויות גומלין בין תרופתיות קליניות. הפוטנציאל לפעילויות גומלין עם תרופות אחרות הוא נמוך, מאחר שנירפאריב והמטבוליט העיקרי שלו, M1, לא הגיבו באופן משמעותי עם אי אלו מאנזימי הכבד החשובים של קבוצת ציטוכרום P450(אנ'). בניסויי אין ויטרו. נירפריב, אך לא M1, נישא על ידי P-glycoprotein ו-BRCP, אך אינו מעכב אותם, באופן משמעותי. נירפריב ו-M1 אינם מגיבים, באופן משמעותי, עם אי אלו מחלבוני הנשא החשובים האחרים.
פרמקולוגיה > מנגנון הפעולה

נירפריב הוא מעכב של האנזימים PARP1 ו-PARP2‏.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה

73% מהנירפריב שניטל, נספגים במעיים, ומגיע לריכוזי שיא בפלזמה לאחר כשלוש שעות, ללא תלות בצריכת מזון. במחזור הדם, 83% של התרופה, קשורים לחלבוני פלזמה(אנ'). התרופה עוברת אינאקטיבציה על ידי קרבוסילאסטראזות(אנ'), לנגזרת החומצה הקרבוקסילית, שהיא המטבוליט העיקרי - M1, אשר בהמשך עובר גלוקורוניזציה(אנ').
זמן מחצית החיים הביולוגי(אנ') הממוצע של התרופה הוא 36 שעות. 47.5% מהחומר מופרשים בשתן ו-38.8% בצואה. 11% מהנירפריב שלא עבר מטבוליזם, מופרשים בשתן ו- 19% בצואה.
כימיה

התרופה נמצאת בשימוש בצורת נירפריב טוסילאט(אנ') מונוהידראט, כגבישים שאינם היגרוסקופיים, בצבע שמנת.
מחקר בסיסי

במחקר שנערך בשנת 2012, בקו תאים(אנ'), נמצא כי מעכבי PARP מציגים השפעות ציטוטוקסיות, שאינן מבוססות אך ורק על העיכוב האנזימטי של PARP, אלא על ידי לכידה של PARP בדנ"א פגום, ומעכבי PARP שונים, הם בעלי עוצמות שונות של פעילות לכידה, על פי הסדר הבא: נירפריב >> אולפריב(אנ') >> וליפריב(אנ')‏.
הערות שוליים

↑  Clinical trial number NCT01905592 for "A Phase III Trial of Niraparib Versus Physician's Choice in HER2 Negative, Germline BRCA Mutation-positive Breast Cancer Patients (BRAVO)" at ClinicalTrials.gov
↑  אתר התרופה
1 2 3  Zejula, European Medicines Agency
↑  Niraparib Receives FDA Fast Track Designation for the Treatment of Recurrent Platinum-Sensitive Ovarian, Fallopian Tube, or Primary Peritoneal Cancer, EUROPEAN SOCIETY FOR MEDICAL ONCOLOGY, ‏15 בספטמבר 2016
1 2 3  Niraparib (ZEJULA), FDA
↑  Ben Adams Tesaro’s PARP ovarian cancer drug hits PhIII goal; prepares to file
↑  Moore KN, Secord AA, Geller MA, Miller DS, Cloven N, Fleming GF, Wahner Hendrickson AE, Azodi M, DiSilvestro P, Oza AM, Cristea M, Berek JS, Chan JK, Rimel BJ, Matei DE, Li Y, Sun K, Luptakova K, Matulonis UA, Monk BJ. Niraparib monotherapy for late-line treatment of ovarian cancer (QUADRA): a multicentre, open-label, single-arm, phase 2 trial.
1 2 3 4 5 6  Zejula Drugs.com
↑  L. van Andel,corresponding author H. Rosing, Z. Zhang, L. Hughes, V. Kansra, M. Sanghvi, M. M. Tibben, A. Gebretensae, J. H. M. Schellens, and J. H. Beijnen1, Determination of the absolute oral bioavailability of niraparib by simultaneous administration of a 14C-microtracer and therapeutic dose in cancer patients
1 2  Lotte van Andel,corresponding author Z. Zhang, S. Lu, V. Kansra, S. Agarwal, L. Hughes, M. M. Tibben, A. Gebretensae, L. Lucas, M. J. X. Hillebrand, H. Rosing, J. H. M. Schellens, and J. H. Beijnen Human mass balance study and metabolite profiling of 14C-niraparib, a novel poly(ADP-Ribose) polymerase (PARP)-1 and PARP-2 inhibitor, in patients with advanced cancer
↑  Junko Murai, Shar-yin N. Huang, Benu Brata Das, Amelie Renaud, Yiping Zhang, James H. Doroshow, Jiuping Ji, Shunichi Takeda, and Yves Pommier1, Differential trapping of PARP1 and PARP2 by clinical PARP inhibitors
המטבוליט העיקרי הלא פעיל M1 הוא נגזרת חומצה קרבוקסילית נגזרת של נירפריב.
סולים ימאדייב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביוני 1973 Benoy, רוסיה 
 נרצח:  23 באוגוסט 2010  (בגיל 37) דובאי, איחוד האמירויות 
 מדינה:  הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, רוסיה (משנת 1999)
 השכלה:  אקדמיית פרונזה  Combined Arms Academy of the Armed Forces of the Russian Federation 
 תקופת כהונה:  מפקד יחידת ווסטוק (גה-אר-או)  השתתפות במלחמות/קרבות  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מלחמת צ'צ'ניה השנייה  פלישת רוסיה לגאורגיה
 השקפה דתית:  סוני איסלאמי
 פרסים והוקרה:  מדליה על שם ז'וקוב  מדליית הגבורה הצבאית  מדליה להצטיינות בשירות הצבאי  מדליית "200 שנה למשרד הבטחון"  מדליה לחיזוק אחוות הנשק  מדליה להצטיינות בשירות הצבאי  Medal "For Courage"  גיבור הפדרציה הרוסית  Medal "For Distinction in Military Service", 2nd class  מסדר לזכר אחמד קדירוב  מדליית העוז  עיטור האומץ  Medal "200 Years of the MIA of Russia" 
 
סוּלים יָמאדַייב (ברוסית: Сулим Бекмирзаевич Ямадаев;‏ 21 ביוני 1973 - 23 באוגוסט 2010) הוא מורד צ'צ'ני לשעבר, מפקד במלחמת צ'צ'ניה הראשונה שהחליף, בזמן התפרצות מלחמת צ'צ'ניה השנייה, בשנת 1999, את נאמנותו ועבר לצד הרוסי יחד עם אחיו: ג'אבריל ימאדייב, בדרודי ימאדייב, איסה ימאדייב ורוסלן ימאדייב. הוא המפקד בפועל של היחידה המיוחדת ווסטוק המשתייכת לגה-אר-או. עד לשנת 2008, הוא פיקד באופן רשמי על המיליציה הפרו-רוסית הגדולה, מחוץ לשליטת הנשיא הצ'צ'ני, רמזן קדירוב.
עד 2009 היה ימאדייב מבוקש על ידי השלטונות הרוסיים בגין רצח, ”חטיפת אנשים ופשעים חמורים אחרים”. אף על פי כן, הוא שימש כמפקד בפלישה הרוסית לגאורגיה בשנת 2008. ב-2009 סוכני גה-אר-או ירו בו בקטר והוא נפטר בשנת 2010.
חייו

ימאדייב למד מנהל עסקים במוסקבה לפני שחזר לצ'צ'ניה. הוא הגשים את חלומו להפוך ללוחם והוא החליט להגיע לאפגניסטן ולעבור שם אימונים. השקפתו הפוליטית קשורה עם חמולת בֶּנוֹי (Беной) של שבט הטייפ (Тейп), שיש לה טענות נושנות על העיר גודרמס. תחת שלטונו של אסלאן מסחאדוב, הוא מונה למפקד שדה ופיקד על פלוגת של היחידות המיוחדות שהביסו, בשנת 1998, מיליציה אסלאמית רדיקלית בגודרמס.
במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה הוא מונה למפקד הספצנאז של הגה-אר-או, היחידה המיוחדת ווסטוק ("מזרח"), שמנתה כ-600 איש, תחת אחיו ג'אבריל ימאדייב, שנהרג בהפצצה ב-2003. הוא פעל בצורה קרובה עם הגנרל הרוסי אלכסיי מסלוב הוא קיבל את אות ההוקרה גיבור הפדרציה הרוסית, אות ההוקרה הגבוה ביותר בפדרציה הרוסית. יחד עם חיילי היחידה החצי-צבאית שלו, המוכרים כ"ימאדייבים", וידועים כמי שנוטים לפשע ולחימה פרועה שלוחות רסן. ימאדייב התעמת לעיתים קרובות עם רמזן קדירוב וסייד-מאגומד קאקייב, האחראי על שלטונות הצבא בצ'צ'ניה. בדרודי ואיסה ימאדייב, אחיו הצעירים של סולים מונו למפקדי יחידות והוענקו להם דרגות בהתאם.
ב-14 באפריל 2008, התלקח אחד העימותים הגדולים של סיעות צ'צ'ניות, בין הכוחות הנאמנים לימאדייב לבין נאמני קדירוב. העימות התלקח כאשר שתי שיירות ממוגנות, אחת מכל קבוצה, התנגשו בגודרמס. על פי הדיווח נהרגו בהתנגשות 18 איש. בעקבות זאת התלקח עימות מר בין נאמני ימאדייב לבין כוחות קדירוב. בסופו של דבר גבר קדירוב על ימאדייב, וימאדייב הודח מתפקידו והוכרז כפושע מבוקש בצ'צ'ניה. ב-6 באוגוסט 2008, הוכנסו ימאדייב וחלק מאנשי הקומנדו שלו לרשימת המבוקשים הפדרלית של רוסיה. לדברי אחיו, רוסלן ימאדייב, המשמש כנציג הדומה לענייני צ'צ'ניה, מתגורר סולים לכאורה במוסקבה ואינו מסתתר. אח אחר של ימאדייב, בדרודי, הוכנס לרשימת המבוקשים הפדרלית קודם לכן בשנת 2008. על פי האנליסט המוסקובי, פאבל פלגנהאור, עריכת מצוד אחר יריבי קדירוב, היא חשובה לביסוס מעמדו של קדירוב, ו”כעת ברור כי ימאדייב בטל ומבוטל וקדירוב שולט בצ'צ'ניה”.

ימים אחדים לאחר שהוכרז כמבוקש לכאורה ברוסיה, דיווח העיתון הרוסי המקוון, Gazeta.ru, כי ימדאייב לקח חלק בפעולות הצבאיות בפאתי העיר צחינוואלי, במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה. הכתב הצבאי של נוביה גזטה, ליווה את ימאדייב ויתרת נאמניו בגאורגיה. מאוחר יותר בשוך הקרבות, ב-22 באוגוסט 2008, דיווחה RIA נובוסטי כי ימאדייב הודח רשמית מתפקידו כמפקד יחידת הווסטוק בצ'צ'ניה. באותו יום נפסקו החיפושים אחר ימאדייב, כאשר הסיבה הרשמית לכך הייתה כי כוחות ביטחון הפנים של צ'צ'ניה גילו את מקום הימצאו. בכל מקרה, בשנת 2009 סוכני גה-אר-או התנקשו בחייו. אגב, שניים מאנשי יחידת החיסול הרוסית נלכדו בידי הרשויות בקטאר.
פשעים המיוחסים לימאדייב

ביצוע מבצע בורוזדינובסקאיה, ביוני 2005, על ידי יחידת ווסטוק. במסגרת המבצע פשטו צ'צ'נים, מיחידת ווסטוק והמשטרה הצ'צ'נית, על אווארים קווקזים בגבול צ'צ'ניה-דאגסטן והביאו להרג ולנטישה מסיבית שלהם לתוככי דאגסטן. רק לאחד מהמפקדים שהשתתפו נגזר מאסר על תנאי. ימאדייב, מפקד הווסטוק באותם ימים, הודה באשמת חייליו, אולם טען כי המבצע בוצע ללא ידיעתו.
ישנם דיווחים כי ימאדייב היה מעורב בסחיטת כספים ממפעל לעיבוד בשר בשם סמסון בסנקט פטרבורג, שמיליציה צ'צ'נית פשטה עליהם. במאמר האחרון בחייה אותו פרסמה אנה פוליטקובסקיה היא טענה כי על פי נתוני משרד התובע הכללי הייתה "כנופיית" ימאדייב מעורבת בחטיפה לפני הלגליזציה שלה.
בשנת 2007 התלווה לימאדייב צלם רוסי במשימה במחוז ודנסקי (Веде́нский райо́н) שברפובליקה הצ'צ'נית. צילומיו חושפים את שיטות החקירה האכזריות של חשודים וקרובי-משפחתם.
הימאדייבים הואשמו גם בזוועה של כריתת ראשי הקורבנות, התעללות מינית, עינויים והוצאה להורג של אסירים. במאי 2008, חשף אחד מאנשי יחידת ווסטוק, את מיקום אתר הקבורה של אלה שהוצאו משירות פעיל במפעל לדשן ביוכימי ליד גודרמס, שמתוכם שוחזרו שבע גופות רקובות. ביום למחרת חשף האיש את מיקום קבורתו של קצין הווסטוק, וחרסולט זאקאייב, שנורה בשנת 2003, בגין החשד כי רצח את ג'אבריל ימאדייב.
באוגוסט 2008, הוכרז רשמית כי סולים ימאדייב מבוקש בגין חטיפה בשנת 1998, ורצח איש העסקים אוסמן באצייב, תושב הכפר ג'אלקה שבמחוז גודרמס. לטענת התביעה תבע ימאדייב כופר בסך 100,000 דולר עבור שחרור באצייב. באפריל 2000, הוא סיפר לאחיו של באצייב את מקום קבורתו. גופתו זוהתה לפי השיניים.
על פי ארגון זכויות האדם הרוסי, ממוריאל (Мемориал), קיימים עדויות של עדי ראייה כי במהלך הלחימה בגאורגיה, באוגוסט 2008, לוחמים מיחידת הווסטוק עינו שבויי מלחמה, אולם אין עדויות לכך שיחידה צ'צ'נית לקחה חלק בפוגרום שנעשה בגאורגים בנפת גורי, וכל החומר המפליל את ימאדייב שייך לעבר.
הערות שוליים

1 2  רויטרס, ההנחה כי 18 נהרגו בקרב יריות, 15.4.2008, הרלד טריביון, (באנגלית)
1 2  ‏סקירה יומית של השירותים החשאיים באירואסיה, 14.8.2008, ‏www.axisglobe.com, (באנגלית)
↑  טייפ (тайп) - שבט צ'צ'ני אשר נקמת דם היא אחת מקודי התרבות החשובים בה.
1 2  ‏גיבור צ'צ'ני היום רוצח, 7.8.2008, "קומרסנט", (באנגלית)
↑  מרק פרנצ'טי, Rival on run after standoff with Chechen president,‏ 27.4.2008, ט"יימס אונליין", (באנגלית)
↑  ‏מפקד השדה הצ'צ'ני לשעבר הוכנס לרשימת המבוקשים הרוסית, 6.8.2008, "RIA נובוסטי", (באנגלית)
↑  ‏Warrant Out for Yamadayev,‏ 8.8.2008, הטיימס המוסקובי, (באנגלית)
↑  ג'יימס קילנר ורויטרס, המצוד הרוסי אחר תומכי יריבי המנהיג הצ'צ'ני, 7.8.2008, (באנגלית)
↑  ‏לא להרים את הראש. תחת אש כזו לא הייתי עדיין, 14.8.2008, "נובוסטי גזטה", (ברוסית)
↑  ‏מפקד בטליון ווסטוק בצ'צ'ניה הודח רשמית, 22.8.2008, RIA נובוסטי, (באנגלית)
1 2  ‏צ'צ'ניה: החיפושים אחר סולים ימאדייב, מפקד בטליון "ווסטוק", בוטל, 22.8.2008, "קווקז-אוזל"
↑  ג'יין-כריסטוף פאוץ', רוסיה: פקידים רשמיים אומרים כי צ'צ'נים פרו-רוסים מעורבים בפשיטה קטלנית על כפרים אווארים, 29.7.205, "גלובל סקיוריטי", (באנגלית)
↑  ‏פסק הדין על בורוזדינובסקייה עבר לצ'צ'ניה, 27.10.2005, "קווקז ממו", (באנגלית)
↑  ליז פולר, אנליזה: משרד ההגנה הרוסי השהה את השליטה על הבטליון הצ'צ'צ'ני השנוי במחלוקת, 25.4.2008, "קווקז", (באנגלית)
↑  אנה פוליטקובסקיה, הסכם עונשי, 13.10.2006, "אינטרלוקלס", (באנגלית)
↑  ‏תמונות הצלם דימה בליאקוב
↑  מנסור מורטוב, תהלוכת גוויות לפני קרב מכריע, גרוזני, 12.5.2008, "פראג ווצ'דוג", (באנגלית)
סטאריה דרוהי (מחוז משנה)

מחוז משנה סטאריה דרוהי (בבלארוסית: Старадарожскі раён; ברוסית: Стародорожский район) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר סטאריה דרוהי.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סטאריה דרוהי 21,937 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 92.95% בלארוסים, 4.82% רוסים, 1.1 אוקראינים ו-1.13% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (80.53%) ורוסית (17.61%).
סטארין

| --- | --- |

 
 שמות נוספים:  Tristearin; Trioctadecanoin; Glycerol tristearate; Glyceryl tristearate
 כתיב כימי:  C₅₇H₁₁₀O₆ 
 מסה מולרית:  891.48 גרם/מול
 מראה:  אבקה לבנה
 מספר CAS:  555-43-1
 צפיפות:  0.862 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  לא מסיס
 טמפרטורת היתוך:  55 °C   328.15 K
 
סְטֵאַרין או טריסטארין הוא שומן מסוג טריגליצריד, שהוא גליצריד אסטרי של חומצה סטארית (סוג של חומצת שומן רוויה). משמש כתוסף חשוב בתעשיית הנרות, ובייצור סבון.
סטארין ניתן להפקה ממקורות טבעיים, אם צמחיים כמו עצי דקל או משומן של בעלי חיים. 
לאורך השנים חלו שינויים קיצוניים במחירי הסטארין בעולם - וזאת עקב מדיניות[דרוש מקור] ממשלת אינדונזיה - ספקית הסטארין המובילה בעולם.
שימושים

סטארין הוא אחד התוספים החשובים ביותר לייצור נרות. נרות פשוטים הנפוצים כיום מכילים לרוב 92% פרפין ושמונה אחוז סטארין. לתוסף תכונות כימיות העוזרות לשליפת נרות מן התבניות - דבר החשוב במיוחד בעת יצור נרות בתקופת חודשי הקיץ החמים, בהם יש קושי רב יותר לקרר את הפרפין כך שיתכווץ מספיק כדי לאפשר את הוצאת הנר מהתבנית. לסטארין תפקיד חשוב גם בעיצוב מרקם נרות מסוגים שונים, מניעת "עננים" בתוך הנר וכדומה.
משמש בייצור סבון, כאשר מערבבים אותו בתמיסת סודיום הידרוקסיד.
משמש בתהליך הייצור של אבקת אלומיניום, כעזר בתהליך הטחינה.
הערות שוליים

↑  בקצות האצבעות, פינת היצירה, נר שעווה בסיסי, טל קינר-צפריר
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סולימאן א-נאבולסי

סולימאן א-נאבולסי (בערבית: سليمان النابلسي; בתעתיק מדויק: סלימאן אלנאבלסי; 1908–1976) היה פוליטיקאי ירדני בעל נטיות סוציאליסטיות. שימש כראש ממשלת ירדן בשנים 1956–1957.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

סולימאן א-נאבולסי נולד בסלט שבעבר הירדן בשנת 1908. למד משפטים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, והחל לשמש בתפקידים פוליטיים מאז עצמאותה של ירדן, כנאמן בית המלוכה. הוא כיהן כשר האוצר והכלכלה בשנים 1947-1949 ושוב בשנים 1950-1951 ובשנים 1953–1954 שימש לתקופה קצרה כשגריר ירדן בבריטניה. לאחר שהותרה פעילות מפלגתית בדצמבר 1953, בעקבות צעדי הליברליזציה של ראש הממשלה פאוזי אל-מולקי, נוצר נתק בין נאבולסי למלך חוסיין. ב-1954 א-נאבולסי הקים  את "המפלגה הלאומית הסוציאליסטית" שבראשה עמד. כמנהי הסוציאליסטיים א-נאבולסי שאף לנתק את הקשר ההיסטורי בין ירדן ובריטניה, ולחזק במקום זאת קשרים עם מדינות ערב ועם הגוש הקומוניסטי. נאבולסי החרים עם אחרים את הבחירות לפרלמנט באוקטובר 1954 בגלל דיכוי האופוזיציה לטענתם והוא נעצר בגל מעצרים של מתנגדי המשטר והוגלה מהבירה עמאן. בשנת 1955 עמד סולימאן בראש המתנגדים לברית בגדאד. עמדה זאת הביאה פופולריות רבה למפלגתו.
ביוגרפיה > ראש ממשלה

בבחירות שנערכו באוקטובר 1956 זכתה המפלגה הלאומית הסוציאליסטית ב-12 מושבים מתוך 40 והייתה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט וחוסיין הטיל על נאבולסי להקים ממשלה, למרות שנאבולסי עצמו נכשל במחוז שלו ולא נבחר לפרלמנט. יחד עם המפלגה הקומוניסטית ומפלגת הבעת' הירדנית הקים א-נאבולסי ב-29 באוקטובר ממשלה, שלא סרה למרותו של המלך חוסיין. א-נאבולסי כיהן גם בתפקיד שר החוץ בממשלתו, אך לצד זאת מינה את מנהיג הבעת', עבדאללה רימאוי לשר בלי תיק במשרד החוץ. שבוע לאחר הקמת הממשלה פרצה מלחמת סיני שבה לחמה ישראל לצד בריטניה וצרפת נגד מצרים. המלך חוסיין היה נחוש להיחלץ לעזרתו של נאצר, בהתאם להסכם שנחתם בין המדינות זמן קצר לפני כן. אך א-נאבולסי, יחד עם הדרג המדיני והצבאי הבכיר, התנגדו מפני שחששו שירדן תצא נפסדת מהמערכה. חוסיין הסכים שלא להכריז מלחמה על ישראל רק לאחר שנאצר הבהיר שאין לכך טעם.
בהתאם לנטיותיו הסוציאליסטיות והאנטי-אימפריאליסטיות, א-נאבולסי פעל לנתק סופית את הקשר המסורתי בין ירדן לבין בריטניה. כישלון בריטניה כנגד נאצר במלחמת סיני סימן את תום התקופה הבריטית במזרח התיכון, וכך שני הצדדים הבינו כי הקשרים עומדים להיפסק. ב-13 במרץ 1957 בוטל החוזה האנגלו-ירדני. המחלוקת נתגלעה באשר לזהותה של הפטרונית שתירש את בריטניה. א-נאבולסי רצה לחזק את קשרי המדינה עם סין ועם ברית המועצות, וכן פעל להדק את הקשרים עם מדינות ערב המהפכניות - מצרים, סוריה ועיראק. זאת בעוד חוסיין העדיף דווקא את חיזוק הקשרים עם ארצות הברית כחלופה לבריטים, ויצא בגלוי כנגד החבירה לקומוניסטים.
א-נאבולסי, מעודד מביטול ההסכם האנגלו-ירדני, ובהשפעתו של עבדאללה רימאווי, נטה יותר ויותר לגישות קומוניסטיות ובכלל זאת לאפשרות להדיח את המונרכיה בירדן. ב-2 באפריל החליט לכונן קשרים ישירים עם ברית המועצות, בניגוד גמור למדיניותו של חוסיין. ב-7 באפריל א-נאבולסי הרהיב עוז והגיש רשימה של בעלי תפקידים, כולם מקורבים לבית המלוכה, שהממשלה דורשת את התפטרותם. בעקבות זאת המלך דרש את התפטרותה של הממשלה.
במקביל א-נאבולסי חיזק את קשריו עם הלגיון הירדני, בייחוד עם הרמטכ"ל דאז עלי אבו נואר. ב-8 באפריל הציבו כוחות הלגיון יחידות בפאתי הבירה כאיתות למלך על כוונותיו ויכולותיו של הצבא ("מבצע האשם"). ב-10 באפריל הממשלה הגישה עוד רשימה של פקידים שדרשה את התפטרותם, אך לכך חוסיין כבר לא היה מוכן להסכים. המלך שלח את בהג'ת א-תלהוני אל הממשלה בדרישה להתפטר. א-נאבלוסי, בטוח ביכולותיו ובתמיכתו בידי הצבא, הסכים לכך. ב-13 באפריל הורה אבו נואר למלך לכונן ממשלה שתהיה מוסכמת על כל הצדדים. במה שנודע לימים בשם "קשר זרקא", הורה ליחידות צבא להתקדם מבסיס זרקא לבירה עמאן ולכתר את ארמון המלוכה. אולם בשלב זה התגלעו מחלוקות בתוככי הצבא. חלק מן הכוחות סרו למרותו של אבו נואר, ואילו חלק הארי, רובו ממוצא בדואי, נותר נאמן לחוסיין. עד מהרה כשל הקשר, אבו נואר הוגלה מן המדינה והחל לפעול נגד המלוכה הירדנית מדמשק. א-נאבולסי גם הוא איבד את כוחו הפוליטי.
ביוגרפיה > שנים מאוחרות

את א-נאבולסי החליף בתפקיד ראש הממשלה חוסיין אל-ח'אלידי. בעקבות הקשר והחשש של חוסיין, הוא הפסיק את המדיניות הליברלית שניסה להנהיג במדינה למן עלותו לשלטון. בסוף אפריל הוכרז מצב עוצר, וכל המפלגות הוצאו אל מחוץ לחוק. בעקבות הדחתו של א-נאבולסי ירדן גם הפנתה עורף לגוש הקומוניסטי וחברה לארצות הברית במסגרת דוקטרינת אייזנהאואר. ביולי החל משפטם של מבצעי הקשר - אנשי צבא והשר עבדאללה רימאוי. א-נאבולסי הושם במעצר בית ושוחרר רק בשנת 1961.
בהמשך חייו המשיך בפעילות פוליטית אופוזיציונית. מתחילת שנת 1963 עלה שמו בעיתונות מספר פעמים כמועמד לשוב לתפקיד ראש הממשלה, בצעד של חוסיין להרגיע את דעת הקהל, אולם הוא לא מונה לתפקיד. בנובמבר 1963 מונה נאבולסי לסנאט הירדני.
בשנת 1968 עמד בראש הליכוד הלאומי, ארגון שגיבש את אנשי השמאל בירדן בתמיכה בפעילות של אש"ף כנגד ישראל. בנובמבר 1968 חתם הארגון הסכם לשיתוף פעולה עם אש"ף. ארגון הליכוד הלאומי התקיים עד לאירועי ספטמבר השחור.
א-נאבולסי נפטר בשנת 1976.
הערות שוליים

↑  ממשלה חדשה הורכבה בעבה"י, חרות, 5 בדצמבר 1950
מו"מ כספי ירדני בריטי, דבר, 16 ביולי 1951
↑  ציר ירדן מקדם בברכה הצהרת גארבט, הַבֹּקֶר, 8 בנובמבר 1953
הסיוע בריטי לעבה"י - 2.350.000 ל"ש, חרות, 17 בנובמבר 1953
↑  שמואל שגב, הבחירות יזעזעו את ירדן, מעריב, 19 באוקטובר 1956
↑  הבחירות בירדן, קול העם, 24 באוקטובר 1954
↑  השבתון בבירה, זמנים, 22 באוקטובר 1954
↑  א. שאנן, ראש ממשלת ירדן "בובה" בריטית, דבר, 20 בדצמבר 1954
↑  נגד הברית, על המשמר, 20 בפברואר 1955
↑  משבר ממשלתי בירדן בגלל הצעות טמפלר, דבר, 14 בדצמבר 1955
↑  בריטניה שנואה - אהדה למצרים מצפים להכרעה בשאלת א"י השנה, למרחב, 10 בינואר 1956
↑  נבולסי ירכיב ממשלה בירדן, דבר, 28 באוקטובר 1956
↑  נאבולסי משלים הרכב ממשלתו, הַבֹּקֶר, 29 באוקטובר 1956
↑  הושבעה הממשלה בירדן, הַבֹּקֶר, 30 באוקטובר 1956
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 115-116
↑  ראו תיאור מעט שונה ב-משה ז"ק, החשבון והפחד של חוסיין, מעריב, 12 באוקטובר 1986
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 76-79
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 79-80
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 125-126
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 81-83
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 84
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 133
↑  חוסיין קורא להפסקת הפגנות השנחה, דבר, 3 באפריל 1961
סולימאן אל-נאבולסי שוחרר ממעצר בית, קול העם, 14 באוגוסט 1961
↑  נאבולסי במקום ווצפי א-תל?, על המשמר, 21 בינואר 1963
ממשלה פרו-נאצרית תוקם בירדן, הַבֹּקֶר, 24 במרץ 1964
חוסיין עומד למנות לראש־הממשלה את סולימאן נאבולסי הפרו־נאצרי, דבר, 21 במרץ 1968
↑  נאבולסי חוזר לזירה המדינית בירדן, קול העם, 3 בנובמבר 1963
↑  סימנים של אופוזיציה גוברת לשלטון חוסיין, דבר, 20 בספטמבר 1968
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 157
↑  ירדן על פרשת דרכים, הצופה, 8 באוקטובר 1968
"מאבק בהמשכים" ביז חוסין וארגוני החבלה, הצופה, 7 בנובמבר 1968
↑  ארגוני־החבלה חתמו על הסכם לתיאום פעולה, דבר, 17 בנובמבר 1968
↑  חוסיין דורש לשתף את ירדן בדיוני המועצה הלאומית הפלשתינאית, דבר, 2 ביוני 1970
↑  נאבולסי מת בירדן, מעריב, 15 באוקטובר 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431650005171  GND: 1205401156  ISNI: 0000 0000 3065 5260  LCCN: n88203496  NTA: 114512558  VIAF: 23700881   WorldCat (עם VIAF): 23700881
סורת אל-אעראף

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת ממרום החומה
 מספר הסורה:  7
 מספר פסוקים:  206
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת אל-אעראף (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-אנעאםסורת אל-אנפאל ←
סורת אל-אעראף (בערבית: سورة الاعراف, "המחיצה") היא הסורה ה-7 בקוראן, המונה 206 פסוקים.
שם הפרק נגזר מפסוקים 46–47, שם מוזכר המושג אל-אעראף.
כתב יד מהמאה ה-17 המציג חלק מסורת אל-אעראף
תוכן הסורה

פסוקים 1–10 מזמינים את האנשים ללכת בעקבות המסר שהגיע אליהם דרך מוחמד, ומזהירים מפני הפניית הגב למסר זה. פסוקים 11–25 מתארים סיפורם של אדם וחווה, ובתוך כך עוסקים גם בשטן. פסוקים 26–36 מתמקדים בעיקר בשטן ובאופן ההתמודדות איתו. פסוקים 37–43 מציגים את גן העדן כפרס לאלו שהלכו בעקבות המסר של מוחמד, ואת הגיהנום כעונש למי שדחה את המסר הזה. פסוקים 44–53 מתארים כיצד אנשי הגיהנום יביעו חרטה על מעשיהם. פסוקים 65–72 מתארים כיצד נכחדו שבט עאד. פסוקים 73–79 מתארים את הכחדתם של שבט ת'מוד. פסוקים 80–84 עוסקים בלוט פסוקים 85–93 מזכירים את יתרו ומתארים את אשר לכאורה עלה בגורלם של בני עמו. בפסוקים 94–96 נאמר כי אסונות הם דרך שבה אללה בוחן את בני האדם. פסוקים 97–100 מציינים כי עונש אלוהי ממתין לאנשים כבדי לב. בפסוקים 101–102 מוזכר עונש אלוהי הממתין לאנשים אכזריים. פסוקים 103–156 מתמקדים בסיפור חייו של משה, ובין היתר מזכירים גם את חטא העגל. פסוקים 157–174 מרחיבים בנושא בני ישראל. פסוקים 175–206 מפרטים את חובותיו של מוחמד בעניינם של אלו אשר דחו את המסר שלו.
בנוסף, מוזכרים בסורה גם נח, אהרון, הוד וצאלח.
במסורת האסלאמית

ישנו חדית' שבו מסופר שמוחמד אמר שהאדם שמרבה לקרוא את הסורה הזאת, יזכה למחיצה שיניח אללה בינו לבין השטן, וביום הדין אדם יהיה עבורו כמעין פרקליט ומתווך. על פי מסורת אחרת נאמר שמי שקורא את הסורה הזאת בכל חודש, לא ידע פחד או צער.
הערות שוליים

↑  TheLastDialogue, Surah Al Araf Summary, The Last Dialogue, ‏6 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Surah Al-A'raf [7:46], Surah Al-A'raf [7:46] (באנגלית)
↑  surah 7 summary, www.empoweringnhsefficiency.co.uk
↑  Al-A'raf, newikis.com (באנגלית)
↑  Sura al-A'raf, WikiShia (באנגלית)
↑  VANDESTRA, MUHAMMAD., Meaning of surah al-araf (the heights border between hell & paradise) from noble quran ... bilingual edition., [Place of publication not identified],: BLURB, 2018, ISBN 0-464-91433-7
↑  Surah Al-'A'raf Chapter 7, Introduction, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אנעאם | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-אנפאל |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אנעאם | סורה 7 | הסורה הבאה: סורת אל-אנפאל |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877326805171  GND: 7847816-9  LCCN: no99063588  TDVİA: araf-suresi  VIAF: 185321098   WorldCat (עם VIAF): 185321098
סטיבן פולדר

| --- | --- |

סטיבן פולדר, 2013
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ישראל 
 השקפה דתית:  בודהיזם 
 
סטיבן פוֹלְדֶר (באנגלית: Stephen Fulder; נולד ב-1946 בלונדון שבבריטניה) הוא מבכירי המורים למדיטציה בישראל, המייסד והמורה הבכיר של 'עמותת תובנה', הארגון הגדול בארץ המלמד תרגול מדיטטיבי בודהיסטי. פולדר עסק מאז 1975 בתחום הרפואה הצמחית, כסופר, יועץ וחוקר, ומפרסם ספרים רבים ועבודות מחקר.
ביוגרפיה

סטיבן פולדר גדל בלונדון ובאוקספורד. למד באוניברסיטת אוקספורד ובמכון הלאומי למחקר רפואי באנגליה, שם סיים את לימודי הדוקטורט בביולוגיה מולקולרית. שימש כמרצה באוניברסיטת לונדון. הוא המייסד והמורה הבכיר של תובנה, ארגון לתרגול בודהיסטי מוביל בישראל, המלמד מיינדפולנס, ויפאסנה ודהרמה . הוא עוסק במדיטציה מאז 1975. הוא היה מעורב שנים רבות במיזמי שלום במזרח התיכון והיה מייסד ארגון Middle Way .  בעבר עבד בתחום צמחי המרפא והרפואה האלטרנטיבית, עליהם כתב ספרים רבים.
עמותת תובנה

סטיבן פולדר הקים את 'עמותת תובנה' שהיא ארגון ללימוד תרגול תשומת לב בחיי היומיום באמצעות ויפאסנה. עמותת תובנה שואבת השראה מהמסורת, הפילוסופיה והפרקטיקה הבודהיסטיות כדרך חיים. עמותת תובנה מקושרת לרשת רחבה יותר של מרכזים ומורים מערביים, כמו insight meditation society בארצות הברית ובית גאיה בבריטניה. הארגון עורך ריטריטים רבים לאורך השנה, כמו גם הרצאות, פגישות ותרגולים קבוצתיים שבועיים ברחבי ישראל.