stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שינמוך
מקור והשפעה

המונח שינמוך שימש לראשונה על ידי ריינר פילץ, מהנדס גרמני בראיון שערך אדריכל שעוסק בשיקום ת'ורנטון קיי ב- SalvoNEWS בשנת 1994.
שינמוך מאריך את השימוש בחומרים ומוצרים, מפחית את צריכת חומרי גלם מצמצם את צריכת האנרגיה, פליטת גזי חממה, זיהום באוויר וזיהום המים בבאמצעות הפחתת הייצור הראשוני ומיצוי משאבים.
יתרון נוסף של שינמוך מנקודת מבט של היצרן הוא שפריטים עם משונמכים לא חייבים להיות ממוינים. שלא כמו מיחזור, כשישנו תמריץ כספי על מיון בקבוקי פלסטיק לפי חומר וצבע כדי להבטיח את ה-PCR הטוב ביותר לייצור בקבוקים ממוחזרים, בשינמוך ניתן להפוך חומרים מסוגים שונים למוצר אחיד ויציב.
דוגמאות

במתכות שינמוך קורה כאשר מצטברים חומרים על מתכות (העשויות בחלקן או מרביתן מגרוטאות מתכת) שלא ניתן להסיר בהתכה. לדוגמה, פלדה מרכבים ישנים שמשולבת בה חוטי נחושת או ציפוי פח. מתכות אלו מניבות פלדה באיכות ירודה שאינה עומדת במפרט הפלדה לרכב ולכן היא נמצאת בשימוש בעיקר בענף הבנייה.

סוגים מסוימים של פלסטיק מעובדים לשימוש חוזר ושניתן ייצור מהם פריטים באיכות פחותה כמו פליס או חיפוי מבנים. בעוד שאיכות הפלסטיק פחותה ממה שהייתה במקור, היא עדיין מפחיתה את הצורך לשימוש חומרי גלם חדשים. מוצרים נוספים שמשתמשים בהם בפלסטיק משונמך הם ספסלים, אדני רכבת, צינורות ניקוז ועוד.
הערות שוליים

↑  Ana Pires (2018). Sustainable Solid Waste Collection and Management. Springer. ISBN 978-3-319-93200-2.
↑  William, McDonough; Michael Braungart (2002).  North Point Press (ed.). Cradle to Cradle: Remaking the Way We Make Things. North Point Pr. pp. 56–57. ISBN 978-0-86547-587-8.
↑  Thornton Kay, Salvo in Germany - Reiner Pilz, p14 SalvoNEWS No99 11 October 1994
1 2  What is Downcycling?, www.buschsystems.com
↑  Savov, L.; Volkova, E.; Janke, D. (2003). "Copper and tin in steel scrap recycling" (PDF). RMZ - Mater. Geoenviron. 50 (3): 627–640.
↑  Igarashi, Y.; Daigo, I.; Matsuno, Y.; Adachi, Y. (2007). "Estimation of the Change in Quality of Domestic Steel Production Affected by Steel Scrap Exports". ISIJ Int. 47 (5): 753–757. doi:10.2355/isijinternational.47.753.
↑  
Pauliuk, Stefan; Wang, Tao; Müller, Daniel B. (2012-01-03). "Moving Toward the Circular Economy: The Role of Stocks in the Chinese Steel Cycle" (PDF). Environmental Science & Technology. 46 (1): 148–154. doi:10.1021/es201904c. ISSN 0013-936X. PMID 22091699.
↑  Cullen, J.M.; Allwood, J.M.; Bambach, M.D. (2012). "Mapping the global flow of steel: from steel making to end-use goods". Environmental Science & Technology. 46 (24): 13048–13055. doi:10.1021/es302433p. ISSN 0013-936X. PMID 23167601.
↑  What is Downcycling?
ריצת 3000 מטר מכשולים

מתחרות במרוץ מכשולים באולימפיאדת לונדון (2012)
ריצת 3000 מטר מכשולים היא תחרות באתלטיקה הכוללת ריצה לאורך 3,000 מטרים, שבמהלכה על הרצים לעבור 35 פעמים מכשולים, שגובהם הוא 91.4 ס"מ לגברים או 76.2 ס"מ לנשים. בניגוד למרוצי משוכות, מכשולים אלה כבדים ובנויים כך שלא ניתן להפילם. בסמוך לאחד המכשולים נמצאת בריכת מים שאורכה 3.66 מטרים ועומקה המרבי, בסמוך למכשול, הוא 70 ס"מ, והיא נעשית רדודה יותר ככל שמתקרבים לקצה.
חוקים

מספר הסיבובים בריצה משתנה בהתאם למיקום מכשול המים - בצידו הפנימי של המסלול, או בצידו החיצוני. בעת הזינוק הרצים מתפרסים על כל המסלולים, אך מתחילת הריצה יכולים לעבור לרוץ בכל מסלול שירצו. על הרצים לעבור עשרים ושמונה מכשולים רגילים ועוד שבעה מכשולי מים ללא קשר למספר הסיבובים. לרצים מותר לדרוך על המכשול בשביל לעבור אותו, מה שנפוץ בעיקר במעבר מכשולי המים.
היסטוריה

מקורו של הענף באיים הבריטיים. רצים התחרו בריצה בין מגדלי הכנסייה של העיירות השונות, ובדרכם דילגו מעל פלגי מים ואבנים. מגדלי הכנסייה נבחרו כנקודות המוצא והסיום משום שאלה נראו למרחוק, וניתן לזהותם בקלות. עד היום, מכונה הענף באנגלית "Steeplechase" - פירוש המילה "Steeple" הוא "מגדל כנסייה".
באופן ממוסד יותר, ראשיתו של הענף ב-1860, אז ארגנה אוניברסיטת אוקספורד מרוץ מכשולים לאורך שני מייל. ב-1865 עבר המרוץ למסלול שטוח, כמקובל בימינו. המרוץ הפך לתחרות אולימפית באולימפיאדת פריז (1900), אז הונהגו שני מרוצים, למרחקים של 2,500 ו-4,000 מ'. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) הונהג מרוץ לאורך 2,590 מ' ובוטל המרוץ ל-4,000 מ', ובאולימפיאדת לונדון (1908) הונהג מרוץ לאורך 3,200 מ'. רק באולימפיאדת אנטוורפן (1920) התייצב המרחק על 3,000 מ'. מאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) עד אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), כל המנצחים במרוץ היו קנייתים, למעט באולימפיאדת מונטריאול ואולימפיאדת מוסקבה, אותן החרימה קניה. באולימפיאדת טוקיו (2020) ניצח רץ מרוקאי, והרץ הקנייתי הראשון זכה רק במדליית הארד.
ריצת 3000 מטר מכשולים לנשים התקיימה לראשונה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי ב-2005. המנצחת, דורקוס אינזיקורו מאוגנדה הייתה האתלטית האוגנדית הראשונה אי פעם שזכתה במדליית זהב באליפות עולם באתלטיקה. ריצה זו לנשים, נוספה לתוכנית האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג (2008). המנצחת הייתה גולנארה סאמיטובה מרוסיה, שאף קבעה בה את שיא עולם וגם הייתה לאשה הראשונה שרצה בפחות מ-9 דקות.
שיאים > שיא עולם

שיא העולם לנשים שייך לביאטריס צ'פקואץ' (קניה קניה) בתוצאה של 8:44.32 דקות, נקבע בתחרות ליגת היהלום במונקו ב-20 ביולי 2018
שיא העולם לגברים שייך ללאמצ'ה גירמה (אתיופיה אתיופיה)  בתוצאה של 7:52.11 דקות, נקבע בתחרות ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-9 ביוני 2023.
שיאים > שיא אולימפי

השיא האולימפי לנשים שייך לגולנארה סאמיטובה (רוסיה רוסיה) בתוצאה של 8:58.81 דקות, נקבע באולימפיאדת בייג'ינג, סין, 2008
השיא האולימפי לגברים שייך לקונססלוס קיפרוטו (קניה קניה) בתוצאה של 8:03.28 דקות, נקבע באולימפיאדת ריו, ברזיל, 2016
שיאים > שיא ישראל

השיא הישראלי לנשים שייך לאדווה כהן בתוצאה של 9:29.74 דקות, שנקבע ב-12 באוגוסט 2018 באליפות אירופה שנערכה בברלין.
השיא הישראלי לגברים שייך לאיתי מגידי בתוצאה של 8:24.14 דקות, נקבע בשנת 2008.
עשר הרצות המהירות בכל הזמנים

מעודכן ל-21 ביולי 2022:
| דירוג | תוצאה | אתלטית | לאום | תאריך | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8:44.32 | ביאטריס צ'פקואץ' | קניה קניה | 20 ביולי 2018 | מונקו (ליגת היהלום) |
| 2 | 8:44.39 | וינפרד יאבי | בחריין בחריין | 30 באוגוסט 2024 | רומא |
| 3 | 8:48.03 | פרות' צ'מוטאי | אוגנדה אוגנדה | 30 באוגוסט 2024 | רומא |
| 4 | 8:52.78 | רות ג'בט | בחריין בחריין | 27 באוגוסט 2016 | סן דני |
| 5 | 8:53.02 | נורה ג'רוטו | קניה קניה | 20 ביולי 2022 | יוג'ין (אליפות העולם) |
| 6 | 8:54.61 | ורקואה גטאצ'ו | אתיופיה אתיופיה | 20 ביולי 2022 | יוג'ין (אליפות העולם) |
| 7 | 8:55.15 | פיית' צ'רוטיץ' | קניה קניה | 6 באוגוסט 2024 | פריז |
| 8 | 8:56.08 | מקדיס אבבה | אתיופיה אתיופיה | 20 ביולי 2022 | יוג'ין (אליפות העולם) |
| 9 | 8:57.35 | ז'קלין צ'פקואץ' | קניה קניה | 23 ביולי 2023 | לונדון |
| 10 | 8:57.77 | קורטני פריירקס | ארצות הברית ארצות הברית | 21 באוגוסט 2021 | יוג'ין (ליגת היהלום) |
עשרת הרצים המהירים בכל הזמנים

מעודכן ל-23 באוגוסט 2021:
| דירוג | תוצאה | אתלט | לאום | תאריך | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7:53.63 | סאיף סעיד שאהין | קטר (מדינה) קטר | 8 בספטמבר 2004 | בריסל |
| 2 | 7:53.64 | ברימין קיפרוטו | קניה קניה | 22 ביולי 2011 | מונקו (ליגת היהלום) |
| 3 | 7:54.31 | פול קיפסילה קואץ' | קניה קניה | 31 במאי 2012 | רומא |
| 4 | 7:55.28 | בראהים בולאמי | מרוקו מרוקו | 24 באוגוסט 2001 | בריסל |
| 5 | 7:55.72 | ברנרד ברמסי | קניה קניה | 24 באוגוסט 1997 | קלן |
| 6 | 7:55.76 | אזקייל קמבוי | קניה קניה | 22 ביולי 2011 | מונקו (ליגת היהלום) |
| 7 | 7:56.16 | מוזס קיפטאנוי | קניה קניה | 24 באוגוסט 1997 | קלן |
| 8 | 7:56.81 | ריצ'רד מטילונג | קניה קניה | 11 במאי 2012 | דוחא |
| 9 | 7:57.29 | רובן קוסגיי | קניה קניה | 24 באוגוסט 2001 | בריסל |
| 10 | 7:58.15 | סופיאן אל-בקאלי | מרוקו מרוקו | 27 באוגוסט 2018 | מונקו (ליגת היהלום) |
הערות שוליים

↑  ריצת 3000 מטר מכשולים, באתר התאחדות האתלטיקה העולמית
↑  עדי רובינשטיין, אדווה כהן ניפצה שיא ישראלי, באתר ישראל היום, 12 באוגוסט 2018
מרוץ מכשולים באולימפיאדת לונדון (1908)
שרון קרטר

| --- | --- |

שרון קרטר, "סוכנת 13", אמנות מאת מייק פרקינס.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tales of Suspense #75 (מרץ 1966)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי דיק איירס
 גילום הדמות:  אמילי ואן קאמפ, "קפטן אמריקה: חייל החורף", "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים", "הפלקון וחייל החורף"
 מידע
 שם אמיתי:  שרון קרטר
 כינויים:  אירמה קרול, סוכנת 13
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  ללא כוחות על אתלטית מיומנת ומומחית באמנויות לחימה. מאומנת בדרכי הריגול, כלי נשק, כלי ירייה ומחשבים.
 חברה בקבוצה:  בנות החירות
 חברה לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס הסודיים, S.H.I.E.L.D
 דמויות קשורות
 משפחה:  האריסון ואמנדה קרטר (הורים) מרגרט "פגי" קרטר (דודה)
 אויבים:  הגולגולת האדומה, דוקטור פאוסטוס 
 
שרון קרטר (באנגלית: Sharon Carter) היא דמות בדיונית של סוכנת סמויה המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #75 ממרץ 1966, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאיירים ג'ק קירבי ודיק איירס. קרטר היא סוכנת שטח לשעבר של סוכנות S.H.I.E.L.D תחת הנהגתו של ניק פיורי, ולעיתים היא מושא אהבתו של סטיב רוג'רס.
בהמשכיות המקורית, שרון הייתה אחותה הצעירה של מרגרט "פגי" קרטר, לוחמת חופש מזמן מלחמת העולם השנייה ואהבתו האבודה של קפטן אמריקה. אולם, בשכתובים מאוחרים יותר, היא נכתבה כאחייניתה משום פער הגילאים. את דמותה של שרון קרטר בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "קפטן אמריקה: חייל החורף" ו"קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים" מגלמת השחקנית אמילי ואן קאמפ, ששבה לגלם את דמותה בסדרת הטלוויזיה "הפלקון וחייל החורף" של שירות הסטרימינג דיסני+.
ביוגרפיה בדיונית

שרון נולדה בריצ'מונד, וירג'יניה להאריסון ולאמנדה קרטר. היא גדלה בצל סיפורים על דודתה מרגרט "פגי" קרטר, אשר הייתה לוחמת חופש עבור תנועת ההתנגדות הצרפתית בזמן מלחמת העולם השנייה. במשך זמן זה, פגי עבדה לעיתים גם לצד סטיב רוג'רס, הגיבור הפטריוטי הידוע בכינוי קפטן אמריקה. השניים התאהבו, למרות שרוג'רס לא גילה את שמה. דרכיהם נפרדו בשבועות הקרובים לסיום המלחמה. הם לא מצאו שוב אחד את השני לפני שרוג'רס נחשב למת, לאחר שנפל למימי האוקיינוס האטלנטי הקפואים.
שרון הושפעה מסיפורי הגבורה של דודתה והצטרפה לסוכנות הביטחון הבינלאומית S.H.I.E.L.D, ונודעה בשם הקוד "סוכנת 13". בזמן זה, רוג'רס הוחייה מחדש מהקפאה עמוקה ובמהלך אחת ממשימותיה הראשונות נחלץ לעזרתה לאחר שהותקפה בידי שכיר החרב הידוע בכינוי באטרוק המזנק. רוג'רס לא היה יכול שלא להבחין בדמיון המפליא בין שרון לבין אהובתו האבודה, אך לא השכיל לזהות את הקרבה המשפחתית. השניים שיתפו פעולה יחדיו למשך מספר משימות, נגד אויבים כארגון A.I.M, ארגון HYDRA והגולגולת האדומה.
עם הזמן, שרון וסטיב רוג'רס התאהבו. אולם, טבעה המסוכן של עבודתה גרם למתחים במערכת היחסים ביניהם, ורוג'רס רצה שתוותר על מעמדה כסוכנת. בסופו של דבר, שרון הביאה את רוג'רס למקום בו נולדה, והוא התאחד עם פגי, כעת מבוגרת מאוד. פגי הצטרפה לאחרונה גם לסוכנות "המגן", ושימשה כתומכת ראשית בקבוצת גיבורי-העל האוונג'רס.
בזמן ששרון עבדה כמתאמת ארגון S.H.I.E.L.D עם משטרת העיר ניו יורק, היא חקרה והסתננה לשורות ארגון טרוריסטי של כוח לבן, שנודע בשם "הכוח הלאומי". בזמן אחד הקרבות של הארגון עם פושעי הארלם, המשמר הלאומי של ארצות הברית נשלח לדכא את המהומות. תחת השפעה של גז מעורר הזיות, שרון הפעילה ככל הנראה מנגנון השמדה עצמית בחליפתה והתאבדה. מקרה מותה היה מבוים כדי שתוכל להישלח למשימה סודית ביותר מטעם סוכנות "המגן". המשימה לא עברה בהצלחה, וניק פיורי - מנהל הסוכנות - האמין כי היא נהרגה בעת מילוי תפקידה. לרוג'רס לא נודע האמת אודות דבר "מותה".
ביוגרפיה בדיונית > שובה

אולם, שרון לא מתה כי אם נשכחה בשטח האויב כשבויתו של הדיקטטור טאפ-קוואי. היא נמלטה ועבדה מספר שנים כשכירת חרב, עד אשר נתקלה בקבוצה קיצונית של נאו-נאצים. בידיעה כי הם מתכוונים להשתמש בקוביה הקוסמית (הפולטת קרינה שמאפשרת את שינוי מרקם המציאות) כדי להחזיר לחיים את אדולף היטלר, שרון הצטרפה לנבל הגולגולת האדומה כדי לעצור אותם, אך הם נזקקו גם לעזרתו של קפטן אמריקה.
בנקודה זו, רוג'רס סבל מבעיות בריאות - נוסחת הסופר-חייל שהעניקה לו את כוחותיו כשלה והשאירה אותו בתרדמת. באותה עת, הגולגולת האדומה אכלס גוף כפיל של רוג'רס, והיה צורך בעירוי דם של דמו - שנוסחת הסופר-חייל שבו אינו מזוהם - כדי להשיב את בריאותו של רוג'רס על כנה. רוג'רס נדהם לגלות את קרטר בחיים, ובמהלך המשימה לסכל את פעולותיהם של הנאו-נאצים, גילה ששנות היעדרותה הותירו בה אישיות אכזרית וקודרת.
השניים לא חידשו את מערכת היחסים ביניהם, אך מידה מסוימת של מתח רומנטי המשיכה לשרור ביניהם כאשר קרטר הצטרפה מחדש ל-S.H.I.E.L.D, והיא מרבה להקניט אותו על תמימותו. השניים נלחמים יחדיו באויבים כרוזן נפאריה והגולגולת האדומה, שקיבל לאחרונה כוחות קוסמיים בעקבות החזקתו בקוביה הקוסמית. קרטר ורוג'רס היו מתווכחים אינספור פעמים בנוגע להריגתו של הגולגולת האדומה, והיא אף ניסתה לבצע זאת בעצמה אך ללא הצלחה. מעט לאחר מכן, קרטר סייעה לקפטן אמריקה במספר מקרים בהם אמריקנים פטריוטים עוררו מהומות אלימות. הישות העל-טבעית נייטמר מצא דרך להשפיע על מימד המציאות דרך השימוש בחלום האמריקאי. קרטר ורוג'רס נלחמו באנשים פטריוטים רבים, ביניהם סוכן ארצות הברית, שנדחף לכדי שיגעון. בסופו של דבר, קרטר הייתה צריכה להתמודד מול קפטן אמריקה, שאף הוא הושפע לרעה.
ביוגרפיה בדיונית > המאה ה-21

קרטר תיפקדה במשך זמן קצר כמנהלת בפועל של סוכנות S.H.I.E.L.D, בזמן היעדרותו של ניק פיורי. לאחר מכן, היא הפכה בשנית לסוכנת שטח, וענתה ישירות למנהלת בפועל החדשה מריה היל כקצינת קשר המנטרת אחר פעולותיו של קפטן אמריקה. בזמן שהיא חקרה את מקום הימצאו של ג'ק מונרו, היא נחטפה בידי חייל החורף ושומשה כפיתיון כדי לפתות את קפטן אמריקה למלכודת אותה יצר אלכסנדר לוקין. היא ורוג'רס חידשו את מערכת היחסים ביניהם מאוחר יותר בזמן משימת שטח בה חקרו את פעולותיו של חייל החורף.
קרטר בעיקרון תמכה בחוק לרישום העל-אנושיים בזמן מלחמת האזרחים של מארוול, אך היא התנגדה לעזור בלכידתו של אהובה, קפטן אמריקה, שהיה מנהיג האוונג'רס הסודיים שהתנגדה לחוק. באותה עת התגלה גם, כי היא שומשה כפתיון במזימה של הגולגולת האדומה ועוזרו דוקטור פאוסטוס. היא יצרה קשר עם הארגון המחתרתי של ניק פיורי, למרות שהוטלה עליה המשימה לאתר את פיורי בידי כוח התקיפה של ארגון "S.H.I.E.L.D".
בהמשך לאירועי Captain America Vol.5 #25, קפטן אמריקה נורה בכתפו בידי צלף על מדרגות בית המשפט בו נערך משפטו. במהומה שהתחוללה עקב כך, הוא נורה בבטנו שלוש פעמים ביריית אקדח, ומת מפצעיו בבית החולים. התברר כי ההתנקשות אורגנה בידי הגולגולת האדומה, כאשר הצלף היה שכיר החרב קרוסבונז, ושרון קרטר הייתה זו שירתה בקפטן אמריקה, תחת השפעתו של דוקטור פאוסטוס.
קרטר, עדיין תחת השפעתו של פאוסטוס, מנטרלת את האלמנה השחורה ואת פלקון ומצטרפת לשורותיו של הגולגולת האדומה כאחת מחייליו. התגלה גם כי היא בהריון עם ילדו של סטיב רוג'רס. אולם, במהלך מספר ניסיונות להימלט מחזקתו של הגולגולת עליה, היא מאבדת את התינוק לאחר עימות עם סין, בתו של הגולגולת. נרמז כי היא עצמה זו שגרמה להפלה כאשר דקרה את בטנה, ולא סין. היא אומרת שעשתה זאת כדי למנוע מהגולגולת האדומה להשיג ידו על כל דבר ששלה. מאוחר יותר, דוקטור פאוסטוס גורם לה לשכוח שהיא כלל הייתה בהריון, ונותן לה את הכלים לברוח. קרטר נמלטת, והורגת את אלקסנדר לוקין בדרך, לפני שנמצאה בידי האלמנה השחורה ופלקון. איירון מן ופלקון מחליטים לספר לה על הריונה לאחר תקופת החלמתה. אולם, שרון מחליטה לעזוב את S.H.I.E.L.D.
שרון קרטר מופיעה בקשת הסיפור "קפטן אמריקה: נולד מחדש", כאשר היא מגלה כיצד הרגה את קפטן אמריקה ומנסה למצוא דרך להשיב את גופתו של רוג'רס לחיים. אולם, נורמן אוסבורן תכנן את אותו דבר בדיוק, כדי להשלים את תוכניתו של הגולגולת האדומה להעביר את תודעתו לגופו של רוג'רס ולתת לו להוביל את האוונג'רס האפלים כדי להגביר את הפופולריות שלו. בנוסף, הוא הפליל את קרטר ברצח רוג'רס ואיים להרוג את קפטן אמריקה השני אם היא לא תסגיר את עצמה. היא נלקחת ללטבריה, מדינת הולדתו של דוקטור דום, ומחוברת למכונה אותה בנה דום כדי להחזיר את רוג'רס לחיים. מאוחר יותר היא נמלטת בעזרתו של הנרי פים, ומשתמשת בספינתו של הגולגולת האדומה כדי לפוצץ אותו.
שרון נהרגה לכאורה כאשר הקריבה את עצמה להרוג את ארנים זולא. כאשר זולא וכוחותיו תקפו את ניו יורק באירועים המובילים לאירועי "הציר", פלקון וג'ט בלאק גילו כי שרון בחיים אך נפלה בשביו של זולא.
שרוך נעל

שרוך נעל שחור
שרוך נעל הוא חוט או רצועה, המשמש להידוק הנעליים לכף הרגל. השרוכים מגיעים לרוב כזוג, לקשירת זוג הנעליים. שרוכים ניתנים להידוק או להרפיה, ובכך ניתן לשלוט במידת הלחץ של הנעל על הרגל. השרוכים הפכו לשימוש נפוץ במאה ה-20, והחליפו את הכפתורים ואת האבזמים ששימשו קודם למטרה דומה.
את שרוך הנעל ניתן לקשור במגוון דרכים, כאשר המקובלת בהן היא "קשר שרוך" בסיסי. מיומנות קשירת שרוכים נרכשת בדרך כלל בילדות, אך ילדים עם קשיי התפתחות יתקשו לרכוש מיומנות זו, והם ירכשו אותה רק לאחר הדרכה מיוחדת.
שמה של מעטפת הפלסטיק או הנחושת הכרוכה בקצה השרוך היא אגלט. מטרתה לשמור על צפיפות סיבי החוט, ולהקל על השחלת השרוך לחרירי הנעל.
ראו גם

שרוך (מדים)
הערות שוליים

↑  קשירת שרוכים, באתר מרכז לובאס ישראל, ‏2017-02-08
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רלף גייטס

רלף פסלר גייטס (באנגלית: Ralph Fesler Gates;‏ 24 בפברואר 1893 –  28 ביולי 1978) היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אינדיאנה ה-37 בשנים 1945–1949. כעורך דין וכוותיק מלחמת העולם הראשונה, נזקפה לזכותו החזרת מפלגתו לשלטון באינדיאנה לאחר שערוריית הקו קלוקס קלאן בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, שהובילה לשנים של שליטת הדמוקרטים במהלך שנות השפל הגדול. תקופת כהונתו כמושל התמקדה בעיקר בעידוד הצמיחה הכלכלית לאחר תום מלחמת העולם השנייה באמצעות שיפור מערכת הכבישים המדינתית, רפורמה במערכת החינוך, ומתן תמריצים לצמיחה התעשייתית. לאחר תום כהונתו כמושל הוא נותר פעיל כמנהיג המפלגה הרפובליקנית באינדיאנה עד למותו.
ראשית חייו

רלף גייטס נולד בקולומביה סיטי שבאינדיאנה, כבנם הבכור של בנטון א. ואליס פסלר גייטס. היו לו שלשה אחים צעירים ממנו. אביו היה בנקאי מקומי, עורך דין, ושימש כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז במשך עשר שנים. כדי להרוויח את הכנסתו כנער, חילק גייטס עיתונים והכיר אז את תומאס מרשל, לימים מושל אינדיאנה וסגן נשיא ארצות הברית. גייטס התחנך בבית הספר הציבורי בקולומביה סיטי, וב-1911 סיים את בית הספר התיכון. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת מישיגן, שם הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה ב-1915 ותואר במשפטים ב-1917.
לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, התגייס גייטס בספטמבר 1917 לצי ארצות הברית. הוא גויס בדרגת אנסיין והוצב בגיס התשלומים, שהיה אחראי על ניהול תשלומי המשכורות לאנשי הצי. בדצמבר אותה שנה הוא קודם לדרגת לוטננט והועבר אל מעבר לים כדי לשרת במשרד ביטוח הסיכונים המלחמתי, שבסיסו היה באירלנד, שם הוא הועסק במכירת איגרות חוב שיבטיחו את נכסי המלחמה הממשלתיים. באופן אישי הוא מכר איגרות חוב בסכום של מיליון דולר, רובם כמעט לאנשי הצי. באפריל 1919 הוא הועבר לצרפת, שם הוא הוצב לפקד על בסיס אוויר שהיה בבנייה. בניית הבסיס הושלמה כאשר המלחמה הסתיימה ולגייטס הוצע תפקיד בכוחות הסיוע הבלגים, אך דחה את ההצעה ושב לביתו.
ראשית הקריירה הפוליטית

לאחר שובו לאינדיאנה, החל גייטס לעסוק בעריכת דין במשרדו של אביו. עד מהרה הוא הכיר את הלן אדוארדס מהעיירה סאות' ויטלי, מורה בבית ספר מקומי בעיר מונסי. השניים נישאו באוקטובר 1919 ורכשו בית בקולומביה סיטי, שם הם חיו עד ימיהם האחרונים, ונולדו להם בן ובת. עד מהרה העביר אותו אביו לעסקי הבנקאות של המשפחה, שם הוא שימש כמנהל בבנק ההלוואות והנאמנות של החוואים. גייטס החל להיות מעורב בפוליטיקה ב-1920, כאשר הוא היה לפרקליט מחוז ויטלי. ב-1922 הוא היה לפרקליט העירוני של סאות' ויטלי, משרה בה הוא החזיק עד 1944. הוא גם שימש כפרקליט העירוני של קולומביה סיטי בשנים 1927–1929. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 שלט הקו קלוקס קלאן בממשלת המדינה, וגייטס, הודות לעצת אביו, היה בין פקידי הממשל הבודדים באזור שלא נעשו מעורבים בפעילות הארגון החשאי. פעילותו של הקלאן נחשפה בשערורייה ב-1927 שהובילה כמעט לקריסתה של המפלגה הרפובליקנית באינדיאנה.
עם פרוץ השפל הגדול ב-1929, נכנס הבנק המשפחתי של גייטס לתקופה של קשיים פיננסיים. גייטס ואחיו הצליחו להיפגש עם כל אחד ואחד מלקוחות הבנק ולשכנע אותם לחתום על התחייבויות לאי משיכת הכספים. הודות לשיתוף הפעולה שלהם, הצליחה המשפחה לשמור על יציבות הבנק והפכה אותו לאחד המעטים באזור שנמנעה ממנו הבהלה לבנקים. ב-1928 הוא ירש את אביו כיושב הראש של המפלגה הרפובליקנית במחוז ויטלי ושימש כנציג לוועידת המפלגה הארצית. ב-1931 היה גייטס למפקד של הלגיון האמריקאי באינדיאנה. תפקיד זה הוביל אותו לנסוע ברחבי המדינה ולהיפגש עם רבים ממנהיגי המדינה כאשר הוא ביצע פעולות שדלנות לטובת ותיקי המלחמה.
גייטס המשיך לצבור פופולריות וכוח בחוגי המפלגה במדינה. הוא שימש שוב כנציג לוועידות הארציות של המפלגה ב-1936 וב-1940. ב-1941 הוא היה ליושב ראש המפלגה הרפובליקנית באינדיאנה, ומיד עם כניסתו לתפקיד הוא החל לפעול לחיזוקה ולהחזרתה לשלטון. הוא נודע כ"פוליטיקאי אומן", ועד מהרה הוא החל להרחיק מחוגי הנהגת המפלגה את אחרוני תנועת הפרוגרסיבים ואת אלו שהיו מוכנים לפשרות עם הדמוקרטים. הוא פיקח באופן אישי על הארגון מחדש של המפלגה בכל אחד ממחוזות המדינה על פי המודל של ארגון המפלגה במחוז ויטלי.
מושל אינדיאנה > מסע הבחירות

ב-1944 עשה גייטס שימוש בהשפעתו להבטיח את בחירתו פה אחד בוועידת המפלגה המדינתית כמועמד המפלגה למשרת מושל אינדיאנה. בוועידה זו, על פי המתווה של גייטס, מונו הומר א. קייפהארט וויליאם א. ג'נר כמועמדי המפלגה לבית הנבחרים של ארצות הברית ולסנאט של ארצות הברית, בהתאמה. השלושה היו שמרנים מובהקים, אך ג'נר היה הנוקשה מכולם מבחינה אידאולוגית, כך שנוצרו חילוקי דעות בינו לבין גייטס. ג'נר נשא את הנאום המרכזי בוועידה שקבע את הטון של מערכת הבחירות. הוא תקף את הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ואת הנהגת המפלגה הארצית על כישלונם במהלך השפל הגדול ועל שליטתם הן על ממשלת המדינה והן בממשלה הפדרלית, אך האיץ במפלגה לתמוך במאמץ המלחמתי של מלחמת העולם השנייה. גייטס תמך בעמדתו של ג'נר, ובנאום שנשא הוא תקף את המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה, וכינה את אנשיה בובות של ממשל רוזוולט, בטענה שהם קיבלו את ההוראות שלהם מוושינגטון ולא מאזרחי אינדיאנה.
לאחר הוועידה שב גייטס לביתו, שם אורגן לכבודו בקולומביה סיטי מצעד. הוא פתח את מסע הבחירות שלו לאחר המצעד והחל לנסוע ברחבי המדינה כדי לשאת נאומי בחירות. הוא בילה זמן ממושך במעוז הדמוקרטים בדרום המדינה בתקווה שיעלה בידו לנצח בזכות תמיכתם. בכל נאומיו הוא עשה שימוש במונח "בעיה מקומית תוכל להיפתר בצורה הטובה ביותר על ידי ממשלה מקומית". הוא גם המשיך לטעון שמנהיגות המדינה ננטשה על ידי הממשלה הפדרלית ושהרפובליקנים יכלו לתקן את המצב. גייטס ויריבו הדמוקרטי, סמואל ד. ג'קסון, לא קיימו עימותי בחירות או מסעות לקיום הופעות משותפות. מצע הבחירות של הרפובליקנים הוכח כמשתלם וגייטס הביס את ג'קסון בהפרש של יותר מ-46,000 קולות. הרפובליקנים גם זכו ברוב גדול של שני-שלישם בשני בתי האספה הכללית של אינדיאנה.
מושל אינדיאנה > כהונתו

בנאום ההשבעה שלו קרא גייטס לכל אחת מזרועות הממשל לבצע את עבודתה ולא להתערב בענייני הזרועות האחרות. הוא הבטיח לא לעשות שימוש לרעה בסמכות הביצועית שלו, ונאומו סיים בהצלחה את מה שהיה למאבק בן 15 שנים בין הרשות המחוקקת המדינתית, המושל ובית המשפט העליון של אינדיאנה על השליטה בגופי הפקידות במדינה. גייטס הכריז שהוא יתמקד בשלושה נושאים מרכזיים בעת כהונתו כמושל: הצמיחה התעשייתית, סלילת כבישים, ושיפור מערכת הבריאות. הוא גם דחק בבית המחוקקים לבצע רפורמה במיסים המדינתיים ובמערכת ההוצאות, וצפה הורדה בהכנסות ממיסים לאחר תום המלחמה.
גייטס התיידד עם ג'וזאיה ק. לילי הבן, נשיא חברת אלי לילי. לילי יעץ לגייטס במספר סוגיות שהיו קשורות לרפורמה במערכת הבריאות והוביל אותו לתמוך בבניית שלושה בתי חולים חדשים לבריאות הנפש בניהול המדינה. מחלקת ההכנסות, המחלקה לענייני חיילים משוחררים, ומחלקת הסחר הוקמו כולן בעידודו של גייטס. הוא גם קידם בהצלחה את הקמתו של פארק שיידס. משכורות המורים הועלו ברמה המדינתית, משרד הרכבים אורגן מחדש כך שהועסקו בו עובדים תוך שימוש במערכת הערכת העובדים המדינתית, ונוצרו קרנות פרישה לעובדי המדינה. כדי לממן את היוזמות החדשות, הוטל בלו על בירה, על אלכוהול מזוקק ועל סיגריות. בעשותו שימוש בקשריו בלגיון האמריקאי, הועיל מאוד גייטס בהשפעה על הארגון להעביר את מטהו הארצי מוושינגטון די. סי. לאינדיאנפוליס והקצה להם שטח משרדים בכיכר הזיכרון למלחמות העולם של אינדיאנה, שהורחבה לצורך כך.
עמדתו של גייטס בנוגע לסלילת הכבישים יצרה עימותים עם חברי האגף השמרני של המפלגה. הממשלה הפדרלית הציעה מימון משלים למדינה כדי לסלול כבישים מסוימים, אך הם חששו שהקצאת הכספים תראה כסימן לחזרה שלהם בהבטחתם לא לתת לממשלה הפדרלית להשפיע עליהם. גייטס עמד על כך שקבלת הכספים וסלילת הכבישים תהיה לטובת המדינה, אך בית המחוקקים לא פעל על פי המלצתו. ג'נר היה מאחורי הקלעים של התנועה לעצירת חוק סלילת הכבישים, וגייטס נקם בו באמצעות הקמת גוש חוסם שמנע ממנו לזכות במועמדות המפלגה למשרת המושל ב-1948. חוקת אינדיאנה מנעה אז מהמושלים מלהיבחר לשתי תקופות כהונה רצופות, כך שגייטס לא יכול היה להתמודד על תקופת כהונה שנייה. עם זאת, הוא עדיין שלט במפלגה הדמוקרטית במדינה ובוועידת המפלגה המדינתית שהתקיימה באותה שנה, עלה בידו ללכד את שלוש הסיעות כדי למנוע מג'נר את המועמדות. ג'נר, שהוביל ב-200 קולות בסבב ההצבעה הראשון, זעם על כך ומעולם לא מחל לגייטס.
גייטס החזיק בתפקיד מפתח בהקמת הפארק המדינתי צ'יין או'לייקס במחוז נובל. הוא קידם מטרה זו של הקמת הפארק גם לאחר תום כהונתו כמושל. ב-1960, כאשר הוקם לבסוף הפארק, נשא גייטס נאום בטקס הפתיחה.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו כמושל חידש גייטס את עיסוקו כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה, וגם שימש בזמנים שונים במסגרת המפלגה הארצית כחבר הוועדה הרפובליקנית הלאומית. ב-1952 הוא נפגש עם רוברט טאפט וקיבל ממנו הצעה להתמודד על מועמדות המפלגה למשרת סגן נשיא ארצות הברית, אך דחה את ההצעה. באותה שנה ניסו מנהיגי המפלגה למנות אותו פעם נוספת כמועמד המפלגה למשרת המושל, אך הוא סירב. אף על פי שהוא לא התמודד שוב על משרה ציבורית, תמיכתו וגיבויו הוכחו כקריטיים לרבים מהרפובליקנים לזכות במינויים כמועמדי המפלגה במשך שנים רבות לאחר מכן. ריצ'רד לוגאר היה בין האחרונים שגייטס סייע להם לקבל את מועמדות המפלגה לסנאט. הוא המשיך להעניק ייעוץ פוליטי עד 1976 כאשר הוא אמר לעיתונאי שהמפלגה הארצית שגתה בבחירתו של ג'רלד פורד על פניו של רונלד רייגן כמועמדה לנשיאות בבחירות שהתקיימו באותה שנה, ושג'ימי קרטר היה "חדור מטרה, אך לא היה לו מושג בפוליטיקה".
גייטס ורעייתו המשיכו להתגורר בביתם בקולומביה סיטי, אותו בית שהוא רכש ב-1919. הם גם רכשו קוטג' בקרוקד לייק שמחוץ לעיר, שם הם בילו זמן ממושך בעונות הקיץ. הוא גילה עניין רב במלחמת האזרחים האמריקאית ואסף מספר רב של ספרים בנושא. לאחר פרישתו מעיסוקו בעריכת דין, הוא גם העביר זמן רב בגננות.