stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Last Time
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 15 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 25 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 20 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 14 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 73 |  |
The Last Time (Taylor's Version)

| --- | --- |
 שיר בביצוע טיילור סוויפט בהשתתפות גארי לייטבודי
 מתוך האלבום Red (Taylor's Version)
 יצא לאור:  12 בנובמבר 2021
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:59
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  ג'קנייף לי
The Last Time (Taylor's Version) (בעברית: הפעם האחרונה (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "The Last Time" משנת 2012, היא הרצועה העשירית מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, Red (Taylor's Version); הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. Red (Taylor's Version) יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר לבדה. "The Last Time (Taylor's Version)" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "The Last Time" המקורי.
The Last Time (Taylor's Version) > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 61 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 124 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 66 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 40 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | – |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הסטרימינג | 91 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 53 |  |
NGC 4754

| --- | --- |
NGC 4754 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
NGC 4754 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  15 במרץ 1784
 סוג:  גלקסיית עדשה
 בהירות נראית:  10.5
 סיווג מורפולוגי:  -SB(r)0
 עלייה ישרה:  12ʰ 52ᵐ 17.6ˢ
 נטייה:  ‏49.2″ ‏18′ ‏11°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.7-
 מרחק:  56,500,000  שנות אור 17,322,786.36  פארסק
 קוטר:  75,610 שנות אור
 מסה:  ‎1011‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  1,351 ק"מ/שנייה 0.004506  z
NGC 4754 היא גלקסיית עדשה עם מוט מרכזי בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-56 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.5 והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.25, כשהיא מתוארת כבהירה, קטנה ובקו אחד עם שני כוכבים. באותו תאריך הוא ציין זוג ערפיליות נוספות במרחק של 45 שניות עלייה ישרה ממזרח ו-2 דקות קשת מדרום למיקום שצוין עבור I.25, ושאותן ציין כ-II.74 ו-II.75. הוא תיאר את שתיהן כדי בהירות, כאשר המערבית יותר כמעט עגולה והמזרחית יותר מאוד מאורכת, ושהמרחק הזוויתי ביניהן הוא 8–10 דקות קשת. נראה אם כן, שהמערבית מבין השתיים, II.74 היא באותו המיקום שצוין עבור I.25 ומדובר באותה ערפילית, כאשר הערפילית המזרחית היא NGC 4762. ג'ון הרשל, בנו של ויליאם הרשל, צפה בהן גם כן, וציין בקטלוג הערפיליות, שפרסם בשנת 1833, שאין ספק ש-I.25 ו-II.74 הן אותה הערפילית. הוא הכניס אותה לקטלוג תחת הציון 1462, כאשר היא מתוארת כעגולה וגדולה או גדולה מאוד, אך בתצפיות שונות הוא תיאר אותה כעמומה, די בהירה, בהירה או בהירה מאוד, וכן שמרכזה מתבהר די בחדות. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3274 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4754, כאשר היא מתוארת כבהירה, די גדולה, עגולה, מרכזה מתבהר די בפתאומיות ושהיא המערבית מתוך שתים.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו המזרחי של צביר הבתולה, כ-2.5 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-2.75 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב ρ בבתולה. כ-10.4 דקות קשת ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 4762, כ-3 מעלות מדרום-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4698, כ-3 מעלות וכ-3.25 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאות בהתאמה NGC 4608 ו-NGC 4596, כ-1.9 מעלות ממערב לה נמצאת NGC 4660 ובאותו הכיוון כ-3.8 מעלות מ-NGC 4754 נמצאות זוג הגלקסיות NGC 4567 ו-NGC 4568.‏ M60 נמצאת כ-2.1 מעלות ממערב-צפון מערב לה, כאשר באותו הכיוון כ-0.4 מעלה מעבר לה נמצאת M59, כ-2.7 מעלות מצפון-מערב ומצפון-צפון-מערב ל-NGC 4754 נמצאות בהתאמה NGC 4654 ו-NGC 4689, וכ-4 מעלות מצפון לה נמצאת NGC 4710, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4754 הוא כ-4.6 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-75,000 שנות אור, כשלושה רבעים מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎1011‎ מסות שמש, כשישית ממסת שביל החלב, כאשר כ-70% ממנה או כ-‎7.4×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בנוסף יש בה גם כמות קטנה מאוד של מימן אטומי ומימן מולקולרי, שכמותם מוערכת בפחות מ-‎3×107‎ מסות שמש , כך שבסך הכל כמות המימן החופשי בגלקסיה היא לכל היותר כשליש אלפית ממסתה. כתוצאה מהמחסור במימן, קצב יצירת הכוכבים החדשים בגלקסיה נמוך מאוד ומוערך בפחות מ-1.5 מאיות של מסת שמש בשנה או במסת שמש בכ-70 שנים, ובהתאם לכך אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה זקנה עם גיל ממוצע של כ-10.8 מיליארד שנים ומתכתיות נמוכה יחסית של כ-75% מהמתכתיות של השמש. במרכז הגלקסיה יש מבנה דמוי מוט באורך זוויתי של כ-54 שניות קשת, השקול לאורך של למעלה מ-15,000 שנות אור. את הגלקסיה מקיפה מערכת מורכבת של צבירים כדוריים שמספרם מוערך בכ-115. למרות הקרבה הנראית של NGC 4754 ושל NGC 4762, הפרש המהירויות הרדיאליות ביניהן הוא קרוב ל-400 קילומטר בשנייה וכן נראה ש-NGC 4754 נמצאת לפחות 10 מילון שנות אור קרוב יותר למערכת השמש מאשר NGC 4762, כך שהן לא משפיעות זו על זו.
הערות שוליים

1 2 3  J. Dabringhausen & M. Fellhauer: An extensive catalogue of early-type galaxies in the nearby Universe, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 460, Iss. 4, p. 4492 (2016)
1 2 3  NED: NGC 4754
1 2 3  A. Amblard, L. Riguccini, P. Temi, S. Im, M. Fanelli & P. Serra: Star Formation Bimodality in Early-type Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 783, Iss. 2, article id. 135, p. 18 (2014)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 471 (1786)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 475 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 434 (1833)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 134 (1888)
↑  G. Gavazzi, G. Consolandi, S. Pedraglio, M. Fossati, M. Fumagalli & A. Boselli: Hα imaging observations of early-type galaxies from the ATLAS3D survey, Astronomy & Astrophysics, Vol. 611, id. A28, p. 14 (2018)
↑  O. K. Sil'chenko & I. V. Chilingarian: Star Formation History at the Centers of Lenticular Galaxies with Bars and Purely Exponential Outer Disks from SAURON Data, Astronomy Letters, Vol. 37, Iss. 1, p. 3 (2011)
↑  J. R. Hargis, K. L. Rhode: The Globular Cluster Populations of Giant Galaxies: Mosaic Imaging of Five Moderate-luminosity Early-type Galaxies, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 6, article id. 164, p. 16 (2012)
SonarQube

| --- | --- |


 מפתח:  SonarSource 
 מחזור חיים:  14 בדצמבר 2007 – הווה (16 שנים) 
 גרסה אחרונה:  8.7.1 (12 במרץ 2021) 
 מערכת הפעלה:  גנו/לינוקס, Microsoft Windows, macOS 
 נכתבה בשפות:  Java, Swift, Objective-C, Go, HTML, Report Program Generator, Ruby, PL/SQL, Transact-SQL, Scala, XML, גיליונות סגנון מדורגים, טרפורם, C, ויז'ואל בייסיק, Kotlin, COBOL, C++, TypeScript, JavaScript, פייתון, PHP, Visual Basic 6 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו 
 קוד מקור:  https://github.com/SonarSource/sonarqube 
 www.sonarqube.org
 
SonarQube (בעבר Sonar) היא פלטפורמת קוד פתוח שפותחה על ידי SonarSource לבדיקה רציפה של איכות הקוד על מנת לבצע ביקורות אוטומטיות עם ניתוח קוד סטטי לאיתור באגים, קוד חשוד כבעייתי וחולשות אבטחה. הפלטפורמה תומכת בלמעלה מ-20 שפות תכנות שונות.
בין השאר מציעה SonarQube דיווחים על קוד משוכפל, תקני קידוד, בדיקות יחידה, רמת כיסוי קוד, מורכבות קוד, הערות, באגים וחולשות אבטחה.
SonarQube יכולה להקליט היסטוריה של מדדים ולספק גרפי שינוי עם הזמן של הקוד. היא גם מספקת ניתוח ואינטגרציה אוטומטית לחלוטין עם כלי אינטגרציה של Maven, Ant, Gradle, MSBuild וכלי אינטגרציה רציפה (כמו Atlassian Bamboo, Jenkins, Hudson וכו'. ).
חלק משפות התכנות בהן תומכת SonarQube (חלקן בתשלום) כולל את: Java‏ (כולל Android),‏ C#, PHP, JavaScript, TypeScript, C/C ++, Ruby, Scala, Kotlin, Go, COBOL, PL/SQL, PL/I, ABAP, VB. NET, VB6, Python, RPG, Flex, Objective-C, Swift, CSS, HTML ו- XML.
הערות שוליים

↑  Freddy Mallet (20 במרץ 2013). "SONAR is becoming SONARQUBE". SonarQube project mailing list. נבדק ב-3 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Methods and Tools issue" (PDF). 2010-03-01. נבדק ב-2017-08-29.
↑  Campell/Papapetrou, Ann/Patroklos (2013). Sonar (SonarQube) in action. Greenwich, Connecticut, USA: Manning Publications. p. 350. ISBN 978-1617290954.
↑  Buijze, Allard (2010-02-26). "Measuring Code Quality With Sonar". נבדק ב-2017-08-29.
↑  Odendaal, René (2009-06-24). "Continuous Integration on SAP using Subversion, Maven, Hudson, Nexus and Sonar". אורכב מ-המקור ב-2012-07-24. נבדק ב-2017-08-29.
↑  Smart, John (2010-03-14). "How can you improve, harmonize and automate your development process using tools like Maven, Hudson, and Nexus?". נבדק ב-2017-08-29.
↑  "Multi-Language | SonarQube". נבדק ב-2017-11-25.
VX בקשת

| --- | --- |
המחשת אומן של VX בקשת
המחשת אומן של VX בקשת
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קשת
 סוג:  היפר-ענק אדום
 בהירות נראית:  14.0 - 6.5
 סיווג ספקטרלי:  M4eIa - M10eIa
 עלייה ישרה:  18ʰ 08ᵐ 04.04831ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏26.6327″ ‏13′ ‏22°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.0 - 4.5-
 מרחק:  5,150  שנות אור 1,578.98  פארסק
 רדיוס:  1,350 - 1,940 רדיוסי שמש
 מסה:  12 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 340,000 מהשמש
 טמפרטורה:  3,575 K
 מהירות רדיאלית:  3±4.2 קילומטר לשנייה
 היסט:  0.0496±0.1871 אלפיות של שניות קשת
VX בקשת (VX Sagittarii) הוא כוכב היפר-ענק אדום משתנה סדיר למחצה הנמצא במרחק של 1,500 פארסק (5,150 שנות אור) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קשת. עם רדיוס של בין 1,350 ל 1,940 רדיוסי שמש, VX בקשת הוא אחד מהכוכבים הגדולים ביותר הידועים לאנושות. הטמפרטורה של הכוכב נעה בין 2,500 ל 3,500 קלווין (בדרך כלל 2,900).
Up!

Up! (בעברית: למעלה!) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, אשר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2002, על ידי חברת התקליטים מרקורי נאשוויל. מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים בסך הכול.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך היה לראשון של טוויין שעשה זאת.
רקע והצלחה

לאלבום יצאו שלוש גרסאות אשר כל גרסה כללה ז'אנר אחר: הגרסה הראשונה של האלבום כללה את כל שירי האלבום בגרסת פופ, הגרסה השנייה כללה את כל שירי האלבום בגרסת קאנטרי, ואילו הגרסה השלישית כוללת את כל שירי האלבום בגרסת מוזיקה הודית.
כל אלבום מכיל דיסק בצבע שונה ותמונה המאפיינת את ז'אנר האלבום על מנת שיהיה יותר קל לזהות את ז'אנר האלבום. האלבום זכה להצלחה מסחרית מסחררת, בארצות הברית הוא הגיע בשבוע הבכורה שלו למקום הראשון בארצות הברית עם מכירות של 874 אלף עותקים מה שהופך אותו לאחד האלבומים עם הפתיחות החזקות ביותר אי פעם בתולדות המדינה. נכון לספטמבר 2004 האלבום הגיע למכירות של 11 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד ובכך הגיע למעמד יהלום, במדינה מה שהפך את טוויין לזמרת היחידה אי פעם במדינה שיש לה 3 אלבומים שהגיעו למעמד יהלום בארצות הברית.
על מנת לקדם את האלבום קיימה טוויין ראיונות בטלוויזיה ואף הופיעה במופע המחצית של הסופרבול בתחילת 2003. בהמשך גם יצאה לסיבוב ההופעות המצליח שלה Up! Tour אשר במהלכו הופיעה בצפון אמריקה ואירופה. מכירות האלבום מסתכמות ב-20 מיליון עותקים מה שהופך את האלבום לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 3 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 42 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 3 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 5 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 8 |
|  הונגריה | Mahasz | 13 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 4 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי הקאנטרי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 9 |
|  יפן | אוריקון | 14 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 25 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 3 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 8 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 20 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 5 |
|  צרפת | SNEP | 5 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 8 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 74 |
|  דנמרק | היטליסטן | 59 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 78 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 37 |
|  נורווגיה | VG-lista | 6 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 76 |
|  צרפת | SNEP | 48 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 71 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 43 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 6 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 36 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 3 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 5 |
|  דנמרק | היטליסטן | 52 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 30 |
|  הונגריה | Mahasz | 54 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 48 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 97 |
|  צרפת | SNEP | 72 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 5 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2004)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2004)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2004)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 28 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 79 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 13 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 42 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 94 |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 42 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 30,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 11× | 11,000,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 25,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 125,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 2× | 775,689 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה 2× | 600,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 50,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 40,000 |
| יפן (RIAJ) | פלטינה | 200,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה 3× | 120,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה 2× | 30,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 50,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 35,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 40,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 418,900 |
| קנדה (Music Canada) | יהלום 2× | 1,134,000 |
| שוודיה (GLF) | פלטינה | 60,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה 3× | 120,000 |
סיכום
| אירופה (IFPI) | פלטינה 2× | 2,000,000 |
NGC 4762

| --- | --- |
NGC 4762 בתמונה של טלסקופ החלל האבל
NGC 4762 בתמונה של טלסקופ החלל האבל
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  15 במרץ 1784
 סוג:  גלקסיית עדשה
 בהירות נראית:  10.2
 סיווג מורפולוגי:  SB(r)0
 עלייה ישרה:  12ʰ 52ᵐ 56.0ˢ
 נטייה:  ‏50.9″ ‏13′ ‏11°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  21.4-
 מרחק:  66,900,000  שנות אור 20,511,405.45  פארסק
 קוטר:  169,270 שנות אור
 מסה:  ‎6.3×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  986 ק"מ/שנייה 0.003289  z
NGC 4762 היא גלקסיית עדשה עם מוט מרכזי בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-66 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.2 והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.75, כאשר הוא מציין שהיא המזרחית מבין שתיים (המערבית היא II. 74‏ - NGC 4754) ומתאר אותה כדי בהירה, מאוד מאורכת, ושהמרחק הזוויתי בין שתי הערפיליות הוא 8–10 דקות קשת. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג תחת הציון 1466, כאשר היא מתוארת כדי בהירה, מאורכת מאוד, עם מרכז בהיר ושסביבה יש שלושה כוכבים, והוא גם הוסיף לקטלוג שרטוט של הערפילית, של הכוכבים שסביבה ושל NGC 4754 הסמוכה. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3278 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4762, כאשר היא מתוארת כדי בהירה, מאורכת מאוד ושהיא המזרחית מתוך שתים.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בקצהו המזרחי של צביר הבתולה, כ-2.3 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-2.9 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב ρ בבתולה. כ-10.4 דקות קשת ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4754, כ-3 מעלות מדרום-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4698, כ-3.1 וכ-3.35 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאות בהתאמה NGC 4608 ו-NGC 4596, כ-2.1 מעלות ממערב לה נמצאת NGC 4660 ובאותו הכיוון כ-4 מעלות מ-NGC 4762 נמצאות זוג הגלקסיות NGC 4567 ו-NGC 4568.‏ M60 נמצאת כ-2.3 מעלות ממערב-צפון מערב לה, כאשר באותו הכיוון כ-0.4 מעלה מעבר לה נמצאת M59, כ-2.9 מעלות מצפון-מערב ל-NGC 4762 נמצאת NGC 4654, כ-2.8 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4689, וכ-4 מעלות מצפון לה נמצאת NGC 4710, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4762 הוא כ-8.7 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-170,000 שנות אור, כ-70% יותר מהקוטר של שביל החלב. קו הראייה ממערכת השמש אל הגלקסיה כמעט משיק למישור הדיסקה שלה, כך שרוחבה הזוויתי קטן בהרבה והוא רק כחמישית מאורכה הזוויתי, מה שנותן לה את צורתה המאורכת במיוחד ומפריע להבחין בפרטי המבנה הפנימי שלה. מסתה מוערכת רק בכ-‎6.3×1010‎ מסות שמש, כ-11% בלבד ממסת שביל החלב, כאשר כ-70% ממנה או כ-‎4.5×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בנוסף יש בה גם כמות קטנה מאוד של מימן אטומי ומימן מולקולרי, שכמותם המשותפת מוערכת בפחות מ-‎5.5×107‎ מסות שמש, כך שבסך הכל כמות המימן החופשי בגלקסיה היא פחות מאלפית ממסתה. כתוצאה מהמחסור במימן, קצב יצירת הכוכבים החדשים בגלקסיה נמוך מאוד ומוערך בכ-6 אלפיות של מסת שמש בשנה או במסת שמש בכ-160 שנים, ובהתאם לכך אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה זקנה עם גיל ממוצע של כ-8.5 מיליארד שנים ומתכתיות נמוכה יחסית של כ-53% מהמתכתיות של השמש. למרות הקושי לצפות במבנה הפנימי של NGC 4762, מחקרים של ההבדלים בעוצמת ההארה מחלקיה השונים העלו שהיא מורכבת מתפיחה מרכזית, מוט מרכזי שאורכו הזוויתי כ-25 שניות קשת, השקול ממרחקה לאורך של 16,000 שנות אור, דיסקה מעובה דמוית עדשה וטבעת חיצונית שקוטרה הזוויתי כ-8.3 דקות קשת השקולות לקוטר של כ-162,000 שנות אור. עם זאת, הועלתה אפשרות שלגלקסיה אין מוט מרכזי וניתן להסביר את מאפייני ההארה החריגים שלה בשרידים של מיזוג עם גלקסיה אחרת שיוצרים את חוסר האחידות. למרות הקרבה הנראית של NGC 4762 ושל NGC 4754, הפרש המהירות הרדיאלית ביניהן הוא קרוב ל-400 קילומטר בשנייה וכן נראה ש-NGC 4762 נמצאת לפחות 10 מילון שנות אור מעבר ל-NGC 4754, כך שהן לא משפיעות זו על זו.
הערות שוליים

1 2 3  J. Dabringhausen & M. Fellhauer: An extensive catalogue of early-type galaxies in the nearby Universe, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 460, Iss. 4, p. 4492 (2016)
1 2 3  NED: NGC 4762
1 2 3  A. Amblard, L. Riguccini, P. Temi, S. Im, M. Fanelli & P. Serra: Star Formation Bimodality in Early-type Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 783, Iss. 2, article id. 135, p. 18 (2014)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 475 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 435 (1833)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 494, Fig. 84 (1833)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 134 (1888)
↑  G. Gavazzi, G. Consolandi, S. Pedraglio, M. Fossati, M. Fumagalli & A. Boselli: Hα imaging observations of early-type galaxies from the ATLAS3D survey, Astronomy & Astrophysics, Vol. 611, id. A28, p. 14 (2018)
↑  K. I. Wakamatsu & M. Hamabe: Surface photometry of edge-on galaxies. V - The vertical structure of the bar in NGC 4762, Astrophysical Journal Supplement Series, vol. 56, p. 288 (1984)
↑  H. Wozniak: Is the edge-on galaxy NGC 4762 actually barred?, Astrophysical Letters and Communications, Vol. 31, p.165 (1995)
NGC 4698

| --- | --- |
NGC 4698
NGC 4698
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  18 בינואר 1784
 סוג:  גלקסיה ספירלית
 בהירות נראית:  10.67
 סיווג מורפולוגי:  SA(s)ab
 עלייה ישרה:  12ʰ 48ᵐ 22.9ˢ
 נטייה:  ‏14.6″ ‏29′ ‏08°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.74-
 מרחק:  62,300,000  שנות אור 19,101,054.7  פארסק
 קוטר:  72,450 שנות אור
 מסה:  ‎7.9×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  1,009 ק"מ/שנייה 0.003366  z
NGC 4698 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-62 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.67 והיא התגלתה ב-18 בינואר 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון III.6, כשהיא מתוארת רק כקטנה מאוד ומיקומה צוין כ-28 דקות של עלייה ישרה ממערב לכוכב 59 בבתולה. חמישה ימים לאחר מכן, הוא צפה בערפילית שקיבלה באותו הקטלוג את הציון I.8 ותוארה כבהירה למדי, די גדולה, בעלת צורה לא סדורה ועם מרכז בהיר בהרבה משוליה, כאשר מיקומה צוין כ-2.5 דקות של עלייה ישרה ממזרח ו-48 דקות קשת מצפון לכוכב 32 בבתולה. מכיוון ששני המיקומים הם למעשה אותו המקום, נראה שוויליאם הרשל צפה באותה הערפילית פעמיים, ובטעות זיהה אותה כשתי ערפיליות שונות. בנו, ג'ון הרשל, לא כלל אותה בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 אלא רק בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3228, כאשר הוא מציין את הזיהוי הכפול של אביו, ומתאר אותה בדיוק באותו התיאור שנתן אביו ל-I.8. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4698, כאשר היא מתוארת באותו התיאור של ויליאם ושל ג'ון הרשל.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בשוליו המזרחיים של צביר הבתולה, כ-2.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב ρ בבתולה, כ-4.2 מעלות מדרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-5.4 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב δ בבתולה. כ-3.1 מעלות ממערב-דרום-מערב ל-NGC 4698 נמצאת NGC 4570, כ-3.5 מעלות ממערב לה נמצאות NGC 4526 ו-NGC 4535 ועוד כמעלה מעבר להן באותו הכיוון נמצאת M49. כ-2.4 מעלות וכ-2.7 מצפון-מערב לה נמצאות בהתאמה NGC 4608 ו-NGC 4596, מאחוריהן באותו הכיוון במרחק של כ-4 מעלות מ-NGC 4698 נמצאות בנות הזוג NGC 4567 ו-NGC 4568, כ-2.9 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4660, כחצי מעלה מאחוריה באותו הכיוון נמצאת M59, וכ-3 מעלות מצפון-צפון-מזרח ל-NGC 4698, נמצאות NGC 4754 ו-NGC 4762, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4689 הוא כ-4 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של יותר מ-70,000 שנות אור, קרוב לשלושה רבעים מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎7.9×1010‎ מסות שמש, כשביעית ממסת שביל החלב, כאשר כ-90% ממנה, כ-‎7.1×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בנוסף יש בה גם מימן אטומי שכמותו מוערכת בכ-‎5.6×109‎ מסות שמש, או כ-7% ממסת הגלקסיה וכמות קטנה יותר של מימן מולקולרי המוערכת בכ-‎7×108‎ מסות שמש המהווה פחות מאחוז ממסת הגלקסיה. הכמות הלא גדולה של גז חופשי מאפשרת יצירה של כוכבים חדשים בקצב מעט נמוך של כשביעית מסת שמש בשנה. ל-NGC 4698 יש גרעין גלקטי פעיל שפולט קרינת X וספקטרום פליטה עם קווים צרים, כך שהיא מסווגת כגלקסיית סייפרט מסוג 2. ככל הנראה המקור לפעילות בגרעין הגלקסיה הוא חור שחור על-מסיבי עם מסה של בין 40 ל-80 מיליון מסות שמש. מאפיין ייחודי של NGC 4698 הוא קיומה של דיסקה פנימית המורכבת מכוכבים ומתווך בין-כוכבי בחלקה המרכזי של הגלקסיה, שמישור הסיבוב שלה ניצב למישור של דיסקת הגלקסיה עצמה. ככל הנראה זוהי תוצאה של ספיחת גז ממקור חיצוני שבעקבותיו נוצרו כוכבים מהחומר שנספח למרכז הגלקסיה. לפי גיל הכוכבים שבדיסקה הפנימית, האירוע התרחש לפני לפחות 5 מיליארד שנים.