stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה
ביוגרפיה > קריירה צבאית

| --- | --- |
 מקום קבורה:  זלצבורג 
 מדינה:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 בן או בת זוג:  מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (8 בנובמבר 1900–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  הלנה, ארכידוכסית אוסטריה, Archduke Gottfried, Hereditary Grand Duke of Tuscany, רוזה, ארכידוכסית אוסטריה, Archduke Georg of Austria 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1893–1918 (כ־25 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-25   מפקד "קבוצת קרב"   מפקד הארמייה העשירית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 
ב-1893 התגייס פטר פרדיננד לצבא האוסטרו-הונגרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1908 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-66. בשנת 1911 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1914 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה פטר פרדיננד למפקד הדיוויזיה ה-25, ולחם עמה בקרבות בגליציה ובדרום פולין. לאחר קרב קומרוב האשימו מוריץ פון אופנברג בכישלון הכיתור של הארמייה הרוסית החמישית, וביוני 1915 הוא שוחרר מהצבא. באפריל 1917 חזר פטר פרדיננד לשרת בצבא בדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד קבוצת קרב בגודל של קורפוס בחזית האיטלקית. פטר פרדיננד לחם עם יחידתו בקרב קפורטו, ובסוף המלחמה אף מונה למפקד הארמייה העשירית במקום אלכסנדר פון קרובטין.
ביוגרפיה > אחרית ימיו ומותו

לאחר המלחמה נאלץ פטר פרדיננד להגר לשווייץ, שם התגורר בלוצרן, אולם בשנת 1935 חזר לאוסטריה. בשנת 1942 מת אחיו יוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ופטר פרדיננד הפך במקומו לראש בית הבסבורג-טוסקנה, וב-8 בנובמבר 1948 מת פטר פרדיננד בזלצבורג.
משפחתו

ב-8 בנובמבר 1900 התחתן פטר פרדיננד עם מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה ומריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
גוטפריד, ארכידוכס אוסטריה (1902–1984), התחתן עם דורותיאה, נסיכת בוואריה
הלנה, ארכידוכסית אוסטריה (1903–1924), התחתנה עם פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג
גאורג, ארכידוכס אוסטריה (1905–1952), התחתן עם מריה, רוזנת ואלבורג-צייל-הוהנמס
רוזה, ארכידוכסית אוסטריה (1906–1983), התחתנה עם פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג
פנדיק

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  איסטנבול 
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 שטח:  180.2 קמ"ר 
 קואורדינטות:  40°54′38″N 29°17′46″E﻿ / ﻿40.91046°N 29.29613°E﻿ / 40.91046; 29.29613
 
 
פנדיק (בטורקית: Pendik) הוא רובע בעיר איסטנבול שבטורקיה.
אוכלוסייה

הרובע נמצא בצידה האסייתי של העיר, בין הרבעים קרטאל וטוזלה. מרבית אוכלוסיית הרובע מורכבת מאנשים ממעמד הפועלים, ועל כן מרבית בנייני הרובע הם בנייני שיכונים לפועלים. במערב הרובע נמצאות מספר וילות הצופות אל הבוספורוס.
ברובע הוא כ-700,000 תושבים וראש העיר של הרובע הוא ארול קאיה (Erol Kaya).
פוליטיקה

רובע פנדיק ייחודי בין רבעי איסטנבול האסייתית (ועימו רק רובע קדיקוי) בכך שבו זכתה המפלגה השמאלנית CHP במירב קולות המצביעים בבחירות בשנת 2003. ביתר רבעי איסטנבול זכו המפלגות הימניות והמפלגות האיסלמיות.
פנדי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  אדוארדו ואדל פנדי
 תקופת הפעילות:  1925, איטליה איטליה – הווה
 חברת אם:  LVMH 
 מיקום המטה:  רומא 
 ענפי תעשייה:  אופנה 
 הכנסות:  800 מיליון אירו (לשנת 2011)
  
 www.fendi.com
 
פנדי (באנגלית: Fendi) הוא בית אופנה איטלקי. החברה ידועה בעיקר בשל תיקי היד שלה ובנוסף לתיקים החברה מייצרת גם בשמים, משקפי שמש ושעונים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
החנות הראשונה הוקמה על ידי אדל ואדוארדו פנדי בשנת 1925 ברומא והייתה חנות לעור ופרווה.
הבושם הראשון לאישה מבית פנדי הושק בשנת 1985. מאז הושקו בשמים נוספים לגברים ולנשים.
כיום החברה היא מותג בינלאומי בשליטתו של התאגיד LVMH משנת 1965 ועד מותו בשנת 2019, היה קרל לגרפלד המעצב והמנהל הקריאטיבי של בית האופנה, לאחר מותו החליף אותו קים ג'ונס. לגרפלד גרם לשערורייה בתצוגת אופנה במילאנו בשנת 1993 בה הוצג אוסף בגווני שחור ולבן של פנדי על ידי חשפניות ועל ידי מואנה פוזי (אנ'), שחקנית פורנוגרפיה איטלקייה. רבים מהצופים, ביניהם אנה וינטור, עורכת ווג, עזבו את התצוגה כאות מחאה.
בשנת 2012 השיקה החברה קולקציה של תיקי יד ממוחזרים העשויים מפחיות שתייה.
חנויות

לפנדי קיימות חנויות ברחבי העולם ובערים מרכזיות כדוגמת ניו יורק, מילאנו, הונג קונג ודובאי. החברה כוללת 117 חנויות ברחבי העולם נכון לשנת 2005.
פנדורה (תכשיטים)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (PNDORA) 
 מייסדים:  פר אנוולדסן   ויני אנוולדסן
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 מיקום המטה:  קופנהגן, דנמרק דנמרק
 ענפי תעשייה:  תכשיטים, קמעונאות
 מוצרים עיקריים:  תכשיט אופנה 
 שווי שוק:  86.88 מיליארד כתר דני (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  22.8 מיליארד כתרים דניים
 רווח תפעולי:  7.784 מיליארד כתרים דניים
 הון עצמי:  6.514 מיליארד כתרים דניים
 עובדים:  26,986 (נכון ל־2022) 
  
 pandoragroup.com
 
צמיד פנדורה
פנדורה A/S (בדנית: PANDORA) היא יצרנית וקמעונאית תכשיטים דנית בינלאומית, שנוסדה בשנת 1982 על ידי פר אנוולדסן. החברה החלה כחנות תכשיטים משפחתית בקופנהגן ובהמשך הפכה למותג בינלאומי.
פנדורה ידועה בזכות זה שהיא מייצרת צמידי קסם בהתאמה אישית, טבעות מעוצבות, שרשראות ושעונים. (שייצורם הופסק כעת) החברה משווקת את תכשיטיה בלמעלה מ-100 מדינות שונות שנמצאות בשש יבשות שונות, תוך שיש להם למעלה מ-7,800 נקודות מכירה.
היסטוריה

פנדורה נוסדה בשנת 1982, על ידי הצורף הדני פר אנוולדסן ואשתו, ויני אנוולדסן. הזוג התחיל בקנה מידה קטן על ידי ייבוא תכשיטים מתאילנד ומכירתם לצרכנים. לאחר מיזם סיטונאי מצליח, בשנת 1989 שכר אנוולדסן מעצבים שונים והקים מפעל בתאילנד, שם הוא עדיין ממוקם. עם עלויות ייצור נמוכות ושרשרת אספקה יעילה, האנוולדסנים יכלו לספק תכשיטים נוחים ומוגמרים בעבודת יד לשוק ההמונים. הקולקציה של פנדורה צמחה וכללה מגוון טבעות, שרשראות, עגילים ושעונים. פנדורה החלה למכור את צמידי הדגל שלה בשנת 2000. פיתוח הפטנט ארך כמה במשך כמה שנים אחדות.
קרן השקעות פרטיות Axcel רכשה בשנת 2008 אחזקה של 60% בחברה ממשפחת אנוולדסן. מניות בהיקף של 9.96 מיליארד כתרים דניים (1.84 מיליארד דולר) נמכרו בהנפקה באוקטובר 2010; אחת ההנפקות הגדולות באירופה באותה השנה, מה שהקנה לפנדורה שווי שוק בסביבות 27 מיליארד כתרים דניים. החברה רשומה באופן רשמי בבורסת NASDAQ OMX קופנהגן בדנמרק והיא חלק מהמדד OMX Copenhagen 20.
בשנת 2021 הודיעה החברה כי תפסיק למכור יהלומים מכרייה ותתמקד ביהלומי מעבדה. לדברי החברה, תעשיית היהולמים פוגעת בסביבה ובזכויות האדם.
הערות שוליים

↑  http://www.jewellermagazine.com/Article.aspx?id=234
↑  Rachlin, Natalia (6 בדצמבר 2011). "A Danish Fairy Tale Gone Awry". New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lieber, Chavie (23 באוגוסט 2016). "The Charmed Life of Pandora". Racked. Vox Media. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Arnold, Martin (5 באוקטובר 2010). "Pandora shares leap on Copenhagen debut". Financial Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   פנדורה, חברת התכשיטים הגדולה בעולם, תמכור יהלומי מעבדה בלבד, באתר TheMarker‏, 5 במאי 2021
פיורד קרוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°40′00″S 78°00′00″E﻿ / ﻿68.6667°S 78°E﻿ / -68.6667; 78
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד קרוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד קרוק
 
פיורד קרוק (באנגלית: Krok Fjord) הוא פיורד צר מפותל וארוך, בין חצי האי מיול, ולשון הקרח סרסדאל בקצה הדרומי של גבעות וסטפולד שבאנטארקטיקה.
אורכו של הפיורד 22 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי הפיורד

הפיורד מופה באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריטנסן (שחקרה את האזור בין השנים 1937–1936).
היסטוריה > מקור השם

הפיורד מכונה בשם זה (קרוקפיורדן - "Krokfjorden" - הפיורד המפותל) בשל פיתוליו.
לקריאה נוספת

•  Charles Swithinbank, , P 65
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על הפיורד
פנדות אדומות

| פנדות אדומות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
אינפרא־סדרה:: ארקטואידה
על־משפחה:: מוסטלואידה
משפחה:: פנדות אדומות
שם מדעי
 Ailuridae ‏גריי, 1843
תחום תפוצה


איור של סימוקיון (Simocyon)
פנדות אדומות (שם מדעי: Ailuridae) היא משפחת טורפים דמויי כלב אשר התפתחה החל מתקופת האוליגוקן. רוב המינים הכלולים בה נכחדו למעט המין פנדה אדומה (Ailurus fulgens), החיה כיום בחלק ממזרח אסיה.
סיווג

הזואולוג הצרפתי ז'ורז' קיוויה סיווג את הפנדה האדומה ב-1825 כמין במשפחת הראקוניים, זאת כתוצאה מתכונות דומות כמו מבנה הראש, הזנב והתפקיד האקולוגי. בהמשך שייך אותם למשפחת הדוביים, לצד הפנדה הענקית (Ailuropoda melanoleuca), אשר אינה קרובה אליה כלל. מחקרים שבדקו את הקרבה לדביבון הראו שוני גנטי גדול ביותר, אשר לפי המאובנים מראה על ניתוק של 40 מיליון שנה בין שתי הקבוצות.
כיום מעריכים שפנדות אלה הן קרוביה של הסמוריים, הראקוניים ובעיקר הבואשיים אך נחשבת למין פרימיטיבי יחסית. לדובים אשר להם מראה דומה היא כלל לא קרובה.
הפנדה האדומה היא יונק קטן באורך 50–75 ס"מ ובמשקל 5–20 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו הסימוקיון ששוטט במרחבי אירואסיה ואולי גם באמריקה הצפונית, היה בעל נשיכה חזקה ותפקד בדומה לפומה מודרנית. אחרוני הפנדות האדומות נכחדו בעידן הקרח האחרון, למעט המין הקיים המצוי כיום בסכנת הכחדה.
מיון

תת-משפחה Amphictinae – נכחדה
סוג Amphictis
תת-משפחה Simocyoninae – נכחדה
סוג Actiocyon
סוג Alopecocyon
סוג Protursus
סוג סימוקיון (Simocyon)
תת-משפחה Ailurinae
סוג Magerictis
סוג Pristinailurus
סוג Parailurus
סוג פנדה אדומה (Ailurus)
פנדורה (רדיו אינטרנט)

| --- | --- |

 מחזור חיים:  ינואר 2000 – הווה (כ־24 שנים) 
 נכתבה בשפות:  Java 
 pandora.com
 
פנדורה (Pandora) הוא שירות רדיו מקוון אשר מספק המלצות מוזיקה המבוססות על טעמו האישי של הגולש, על סמך נתונים מפרויקט הגנום המוזיקלי. השירות הושק במהלך שנת 2000.
השירות, אשר אותו מפעילה חברת Pandora Media, Inc., זמין רק בארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד. נכון לשנת 2022 לפנדורה היו כ-50 מיליון לקוחות
על מנת להפעיל את השירות המשתמש צריך לכתוב שיר או אמן/להקה אהובים במיוחד, ולאחר מכן השירות מנגן ברצף מגוון רחב של שירים אשר לכאורה דומים מבחינה מוזיקלית. בעת שהשירים מתנגנים המשתמש יכול לספק משוב על השירים שנבחרים - לסמן ששיר מסוים שמתנגן הוא מוצלח או לא מוצלח; נתונים אלו משמשים את פנדורה כדי שהשירים שייבחרו בעתיד יהיו תואמים במידה רבה יותר לטעמו האישי של המאזין. בעת בחירת השיר הבא שמתווסף לרשימת ההשמעה, נלקחים בחשבון מעל ל-400 תכונות מוזיקליות שונות (בהם סינקופה, טון, הרמוניה, וכדומה).
משתמשים רשומים רשאים ליצור בפרופיל המשתמש שלהם עד 100 "תחנות רדיו" אישיות שונות עם ז'אנרים מוזיקליים שונים.
תוך כדי ההאזנה, למשתמשים יש אפשרות לרכוש את השירים שהם שומעים, או את האלבומים שבהם נכללים אותם השירים, בחנויות מקוונות שונות.
משתמשי פנדורה יכולים להשתמש בחשבון חינמי, אשר מציג או משמיע בפני המשתמשים פרסומות, או לחלופין לרכוש מנוי בתשלום שאיננו מציג או משמיע פרסומות. נכון לאוקטובר 2014, פחות מ-5% מהמאזינים היו בעלי מנוי בתשלום.
בנובמבר 2014 ספריית השירים של פנדורה הכילה 1.5 מיליון שירים.
לאחרונה מעניקה פנדורה למאזינים שליטה רבה יותר באילו שירים מנגנות תחנות הרדיו המותאמות אישית שלהם עם תכונה חדשה בשם "Pandora Modes". ישנם שישה מצבי האזנה: התחנה שלי, שהיא האלגוריתם המקורי של פנדורה; "Crowd Faves", שתעדיף את השירים שמקבלים את הציון הגבוה ביותר של משתמשים אחרים באותה תחנה; "Deep Cuts", שיגיש שירים פחות ידועים של אמן או בז'אנר; "Discovery", שינגן יותר אמנים שלא מופיעים בדרך כלל בתחנה זו; "Newly Released", אשר יבחר רק את השירים החדשים ביותר מאמן או בז'אנר; ו- "Artist Only", שיאפשר למלא לחלוטין בקטלוג של אמן בודד.
בשנת 2019 השרות נמכר ל-Sirius XM.
ראו גם

פרויקט הגנום המוזיקלי
הערות שוליים

↑  מספר לקוחות בשנת 2022
↑  Dani Deahl, THE VERGE, Pandora now lets you change its algorithm for selecting music, ‏19-3-2019
| שירותי מוזיקה דיגיטליים |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים | Anghami • אפל מיוזיק • בנדקמפ • ביטפורט • בליפ.קום • בומפליי מיוזיק • CD Baby •‏ דיגיטלי אימפורטד • דיטו מיוזיק • דיג'יי-שופ • הופלה • אייסקאסט • iHeartRadio •‏ חנות האייטונס • ג'מנדו • ג'ונו רקורדס • לייב-365 • LiveXLive (Slacker) •‏ מגנטון • מלון • מיקסקלאוד • מוב • מיוזיק גלו • נימביט • NoiseTrade •‏ ONErpm •‏ פנדורה • פפטארי • קובוז • רדיו.קום • רוק-מיי-ראן •‏ רוקסי • ספינלט • ספוטיפיי • סאונדקלאוד •‏ יאנדקס. מוזיקה • טיידל • אמזון מיוזיק • ‏Last.fm • שזאם • דיזר • יוטיוב מיוזיק • eSound |  |
| שירותים לא פעילים | בלאקברי וורלד • גוגל פליי מיוזיק • גרובשרק • קאזה • רדיו |  |
פיטר צ'אן

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1962 (בן 61) הונג קונג, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 בן או בת זוג:  Sandra Ng 
 פרסים והוקרה:  פרס הונג קונג לקולנוע לבמאי הטוב ביותר (1997)  פרס הונג קונג לקולנוע לסרט הטוב ביותר (2010)  פרס סוס הזהב לבימוי (2006)  פרס הונג קונג לקולנוע לבמאי הטוב ביותר (2008)  פרס הונג קונג לקולנוע לסרט הטוב ביותר (1997)  פרס הונג קונג לקולנוע לסרט הטוב ביותר (2008)  פרס סוס הזהב לבימוי (2008) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר הו-סון צ'אן או פיטר צ'אן (בסינית: 陳可辛, נולד ב-28 בנובמבר 1962 בהונג קונג) הוא במאי ומפיק קולנוע סיני.
ביוגרפיה

פיטר הו-סון צ'אן נולד בהונג קונג וגדל בתאילנד. הוא למד קולנוע בארצות הברית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בלי לסיים את התואר. הוא חזר בשנת 1983 להונג קונג, בה התחיל לעבוד בתעשיית הסרטים ולא חזר להמשך לימודיו באמריקה. הוא היה לעוזר במאי ומפיק של הסרט "Heroes Shed No Tears" שבבימויו של ג'ון וו.
בשנת 1999 עבר צ'אן להוליווד, בה הוא ביים את הסרט "מכתב האהבה" ("The Love Letter") בכיכובם של קייט קאפשו, אלן דג'נרס וטום סלק.
הוא זכה בהונג קונג בפרס הבמאי הטוב ביותר ובפרס הסרט הטוב ביותר בשנת 1997 עבור הסרט "חברים: כמעט סיפור אהבה" – "Comrades: Almost a Love Story" ובשנת 2008 עבור "אדוני המלחמה".
סרטים

1991: Alan And Eric: Between Hello And Goodbye (אלן ואריק: בין שלום ולהתראות)
1993: Tom, Dick and Hairy
1993: He Ain't Heavy, He's My Brother (הוא לא כבד, הוא אחי)
1994: Trouble, I've Had It All My Days
1994: He's a Woman, She's a Man (הוא אישה, היא גבר)
1995: The Age Of Miracles
1996: Who's the Man, Who's the Woman (מיהו הגבר, מיהי האישה?)
1996: חברים: כמעט סיפור אהבה (甜蜜蜜, Tián mì mì)
1988 : Pickles Make Me Cry
1999: מכתב אהבה (The Love Letter)
2003: שלושה סיפורים מן העולם הבא (三更) – segment Chez Nous
2005: Perhaps Love (如果·愛, Rúguǒ·Ài אולי אהבה
2007: שרי המלחמה (投名状, Tóu míng zhuàng)
2011: איש החרבות (武, Wǔxiá)
2013: American Dreams in China (中国合伙人')
2014: Dearest יקירי (亲爱的, qīn ài de)
2020: Leap (夺冠)
פיטר קול

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1957 (בן 67) פטרסון, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קולג' המפשייר, ויליאמס קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית, עברית, ערבית 
 בן או בת זוג:  עדינה הופמן 
 פרסים והוקרה:  פרס סופי ברודי (2012)  חבר הקרן הלאומית לאמנויות  פרס פן לשירה מתורגמת  עמיתי מקארתור  מלגת גוגנהיים 
 
פיטר קול (נולד ב-19 באוגוסט 1957) הוא מתרגם ומשורר יהודי-ישראלי הכותב באנגלית. זוכה "מלגת המצוינות" של עמיתי מקארתור.
ביוגרפיה

פיטר קול נולד בפטרסון, ניו ג'רזי. קיבל תואר ראשון בהמפשייר קולג' במסצ'וסטס. עלה לישראל בשנת 1981 עם אשתו הסופרת עדינה הופמן, והוא חי עם משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים.
שמו של קול התפרסם בעולם דובר האנגלית בעיקר בשל תרגומי השירה שלו. הוא תרגם משירת ימי הביניים היהודית, בין השאר שירי המשוררים שלמה אבן גבירול ושמואל הנגיד, וכן מהשירה הערבית והעברית הישראלית העכשווית כמו המשורר הערבי-ישראלי טהא מוחמד עלי, אהרן שבתאי ויואל הופמן. תרגומיו יצאו בהוצאות המכובדות בעולם ובהן הוצאת אוניברסיטת פרינסטון ו-New Directions.
ב-1998 הקים קול את הוצאת הספרים Ibis Editions, המוציאה ספרים המתורגמים מצרפתית, גרמנית, לדינו, עברית וערבית.
בנוסף פרסם קול חמישה ספרי שירה. מבחר מקיף של שיריו ותרגומיו, Hymns & Qualms: New and Selected Poems and Translations, ראה אור ב-2017  בהוצאת Farrar, Straus and Giroux היוקרתית.
לקריאה נוספת

שיחה עם פיטר קול (מראיין: יהודה ויזן); פיטר קול – שלושה שירים ושני קטעי פרוזה (מאנגלית: יהודה ויזן); בתוך דחק - כתב עת לספרות טובה ט', 2018, עמ' 228-254.
פיני רבנו

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1956 (בן 68) עין כרם, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, הגימנסיה העברית רחביה 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2018) 
 
פיני רבנו (נולד ב-1 ביוני 1956) הוא משורר ישראלי.
קורות חיים

נולד בעין כרם בירושלים לאם ילידת איסטנבול בטורקיה, נצר למגורשי ספרד ולאב שהיה נצר למשפחה רבת דורות בירושלים. מינקותו דיבר פיני שתי שפות עברית ולאדינו, שעדיין שימושית בפיו, והיה חשוף למוזיקה ולשירת הלאדינו, שמצלולה השפיע עליו עמוקות. בשכונה בה גדל נחשף גם לאווירת הכנסיות ולצלילי פעמוניה, יחד עם התודעה של היותו צאצא של היהודים נרדפי הכנסייה בספרד. הוא מתגורר בירושלים מאז ועד היום.
פיני החל לכתוב שירה בגיל 13 וכתב לפרקים שירים אותם לא שמר. שאיפותיו המקצועיות התמקדו בתחום המדע ולכך כיוון עצמו בלימודיו כבר במגמה הביולוגית בגימנסיה רחביה, שם סיים ללמוד בשנת 1974.
בגיל 17, פרצה מלחמת יום כיפור ופיני איבד את אביו שנפצע אנושות במלחמה ונפטר כעבור 10 חודשים מבלי שהכרתו שבה אליו. מפגש עם מוראות המלחמה דרך פציעתו האנושה של אביו, הביקורים בבית החולים הדסה ביום השמיני של המלחמה וחשיפה למראות קשים של חיילים רבים פצועים באופן אנוש, מפוחמים ומונשמים במחלקה לטיפול נשימתי נמרץ, היוו חוויה טראומטית ובעלת השפעה ניכרת על חייו, על אמונותיו ועל יצירתו.
פיני התגייס לצבא, עשרה חודשים לאחר פרוץ המלחמה, אביו נפטר מפצעיו ימים ספורים לאחר הגיוס. במהלך שירותו הצבאי נפגע פיני באירוע מבצעי במדבר יהודה, וסובל מאז מהלם קרב. חוויות אלה מהדהדות בשירתו.
לאחר השחרור מן הצבא פיני פנה ללימודים אקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים, סיים תואר ראשון בביולוגיה בהצטיינות והתחיל לחקור, במסגרת תוכנית לדוקטורט ישיר, תופעות פלסטיות של מערכת העצבים המרכזית בשנים 1982–1986. כמו כן תרם לחקר מנגנונים נוירופיזיולוגיים באפילפסיה, ובכך פנה להגשים את הייעוד שייעד לעצמו. במשך כל שנותיו באקדמיה, השירה ליוותה את פיני כעיסוק פרטי מבלי שפרסם.
משנת 1978 פיני חי בזוגיות עם תמר גרינבאום, פסיכולוגית קלינית במקצועה, ובשנת 1982, בעיצומה של מלחמת לבנון הראשונה, הם נישאו באוניברסיטה העברית בירושלים. מתקופה זו ואילך אשתו החלה לשמר את שירתו.
התוכניות האקדמיות של פיני השתבשו, לאחר שחזר בשנת 1984 לשירות מילואים פעיל, מה שהיה חשוב לו כדי לקחת חלק בחברה בה הוא חי. הגיוס למילואים פתח מחדש את פצעי הטראומה שלו, וכך בשנת 1986, הוא נסוג לביתו, והסתגר בו. היה ניסיון נוסף לחזור לחיי המחקר באקדמיה בשנת 1989 ולסיים הדוקטורט, שלא צלח.
פעילותו בתחום הפסיכולוגיה

פיני התכנס לפעילות בבית והתמסר לגידול שני בניו. במקביל, השקיע עצמו בלימוד עצמי של פסיכואנליזה. הלימוד בשילוב עם הכשרתו במדעי הטבע מהווה בסיס למאמרים אותם כתב בנושאים המקשרים בין ביולוגיה, פסיכואנליזה ופילוסופיה. מאמר על תפקיד התנועה החופשית בהתפתחות ובפסיכופתולוגיה, אותו כתב בשיתוף פעולה עם זוגתו, נתן ביטוי לתיזה אותה כתב באמצעות מקרה קליני שלה. מאמר זה התפרסם בשנת 1995 בכתב העת הפסיכואנליטי: The psychoanalytic study of the child. פיני כתב מאמרים נוספים העוסקים בהתמודדות עם שאלות יסוד בהתפתחות הגבול בין אני לאובייקט, ובחוויה הריקה, המהווה מרכיב בסיסי בהתפתחות הנפש, ואשר טרם פורסמו.
על שירתו

שירתו של פיני רבנו, עוסקת במגוון רחב של נושאים. בנוסף לשיריו הפוליטיים, שירתו עוסקת בחוויית הטראומה, באהבה, בהגות מחשבתית על המצב האנושי, כולל נושאים חברתיים ומשמעות החיים. בשנת 2006, כשפרשה אשתו מן השירות הציבורי, הוא החל ללמד אותה את שפת השירה. במשך כשנתיים פיני החל לצאת איתה מהבית למקומות ציבוריים ולכתוב שם שירה שצמחה מתוך השהות הממושכת ביחד. הם כתבו וקראו זה לזה את שיריהם ואלה לוקטו בסופו של דבר בספר "שתי וערב, דו-שיח של שירים", שסביבו טבע פיני את המושג 'דו-שיח פואטי' לתאר את התהליך ואת התוצאה שמופיעה בספר, ואשר מהווה מעין קונטרפונקט של שירה, כפי שניסח זאת עמוס לויתן, בהתייחסו לספר אשר יצא בהוצאת גוונים 2008.
ביקורת על הספר נכתבה על ידי המשוררת והמבקרת יהודית מליק שירן בכתב העת "על הדרך". ביקורת נוספת נכתבה בכתב העת המקוון 'עולמות'.
השירה, שהחלה לצאת לאור לראשונה הן בספר והן בכתבי עת שונים: עיתון 77, מטעם, אפריון, גג, הליקון, ועיין ערך שירה, הוציאה את פיני למרחב הציבורי אחרי שנים של הסתגרות. הוא החל לקרוא את שיריו בפורומים שונים במסגרת האיגוד כללי של סופרים בישראל, ואגודת הסופרים, בהם הוא חבר. בבית הלוחם, בו הוא חבר, הציגו הוא ואשתו את הספר ואת הקונספט של דו-שיח פואטי.
ספר שיריו השני "פה מפוחית", יצא לאור בהוצאת כרמל בשנת 2010.
ספר שיריו השלישי ״בסוף כל השירים באים אל האוזן למות״, יצא בשנת 2014 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
ספר שיריו הרביעי "באתי זר באתי עד לכאן״, יצא לאור בשנת 2016 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
על שירתו > שיח פוליטי באמצעות שירה

מתוך אמונה בדו-שיח פואטי בין העמים, השתתף פיני בשיח משוררים, אליו הוזמן, ביחד עם המשורר הערבי פרופ' פארוק מואסי במכללת אלקאסמי בבקה אל גרביה בשנת 2011, ובמכללת קיי בבאר שבע, באפריל 2013. במפגשים אלה קרא את שיריו הפוליטיים הפוסלים את המלחמה ככלי לפתרון הסכסוך, כשהוא יוצא חוצץ כנגד המלחמה עד כדי פציפיזם: למשל, בשירו "גנב מתכות" [מתוך "פה מפוחית" כרמל, 2010]. 6 משיריו תורגמו לערבית על ידי פרופ מואסי וכמה מהם הופצו באתרים ערביים. באחד מן השירים נאמר: "אני רוצה להיות גנב מתכות/לגנוב מתכות מקליעים/...מקולות המתכת הנשברים /של אבות אחים וילדים" או בשיר "עתון יורה בעיתון" [שם] הוא כותב "זו חכמת האצבעות/ הרוצות להרוג/ ומצליחות שלא".
ספרי שירה

שתי וערב, דו-שיח של שירים, הוצאת גוונים, 2008 - ספר משותף לפיני רבנו ולזוגתו תמר (גרינבאום) רבנו
פה מפוחית, הוצאת כרמל, 2010
בסוף כל השירים באים אל האוזן למות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014
באתי זר באתי עד לכאן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016
בין היש לבין האין, הוצאת כרמל, 2024
ענת ישראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 (בת 54 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חופשי
 
ענת ישראל (נולדה בשנת 1970), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

ישראל גדלה בגבעתיים והתאמנה בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתם של אריק רובין והלמוט לוי.
ביוגרפיה > 1984

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1984 סיימה ישראל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.45 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 1985

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1985 זכתה ישראל במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.47 דקות, אחרי הדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (1:01.09 דקות) ועירית גלוסקינוס מהפועל ימק"א ירושלים (1:01.32 דקות).
ביוגרפיה > 1986 > שיאנית ישראל

בתחרות שמונה האומות שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1986 קבעה ישראל במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 28.00 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של מירב הדר 28.13 שניות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונישבר על ידי ענת לויט (27.75 שניות).
ביוגרפיה > 1986 > שחיינית מצטיינת באליפות ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכתה ישראל בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.62 שניות, לפני ענת לויט מהפועל הוד השרון בית ברל (28.68 שניות) ורותם פורת מהפועל גש"מ (29.31 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.12 דקות, לפני רותם פורת (1:02.28 דקות) וורד ליברמן בת אגודתה (1:04.02 דקות). היא זכתה בגביע השחיינית המצטיינת של האליפות בעקבות התוצאה שקבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שהעניקה לה את הניקוד הגבוה ביותר באליפות (717 נקודות).
ביוגרפיה > 1987

בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה ישראל פעמיים במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.32 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.21 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.14 דקות, לפני ענת לויט (1:02.70 דקות) ותמי לוין ומדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.30 שניות, אחרי איריס קומן (28.19 שניות) ולפני נעמה שמיר.
הערות שוליים

↑  אלכס פרסלמן, רק שיא נוער, מעריב, 24 באוגוסט 1984
↑  התוצאות, מעריב, 21 באוגוסט 1985
↑  חמישה שיאים ישראלים בסקוטלנד, מעריב, 4 ביולי 1988
↑  אלכס פרלסמן, זוהר בריכה - גלילי שבר השיא ב-100 גב, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
פנים אל פנים

ערך זה עוסק בשבועון לציבור הדתי משנות ה-50. אם התכוונתם לתפיסת לחימה, ראו .
| --- | --- |

שער של "פנים אל פנים"
 תדירות:  שבועון
 סוגה:  לציבור הדתי
 בעלים:  הרב שמואל אבידור הכהן, פינחס פלאי
 עורך ראשי:  הרב שמואל אבידור הכהן
 שפה:  עברית
 
פנים אל פנים הוא שבועון לציבור הדתי שהחל לצאת לאור בישראל בשנות החמישים, ויצא לאור במשך 18 שנה[דרושה הבהרה]. את השבועון יסד, ערך והוציא לאור הרב שמואל אבידור הכהן, יחד עם אחיו, פינחס פלאי. תחילה נקרא  "עין בעין" ואחר כך שינה את שמו ל"פנים אל פנים". חלק ניכר מתוכנו נכתב על ידי הכהן עצמו, בשמות בדויים, אחד מהם היה השם אבידור (אבי יעקב-דוד ורינה), שהפך לחלק משמו המלא. כמו כן הרבו לכתוב בו האח פינחס פלאי, האחות טובה (גיתית) הכהן (לימים וכטפוגל), ואביהם הרב מרדכי הכהן.
השבועון נחשב לביקורתי ונשכני כלפי הממסד הדתי. תכניו הושפעו מתכני "העולם הזה", בו כתב אבידור הכהן בעילום שם, ואף שימש בו חבר מערכת.  אבידור הביא אל השבועון את הגישה הביקורתית  ברוח המוטו של ״העולם הזה״ -  "ללא מורא וללא משוא פנים״ תוך כדי התאמתה לציבור הדתי. גישה זו נחשבה מהפכנית בעיתונות הדתית. עם זאת ועל אף שהתעוררה ביקורת מצד הממסד הדתי והחרדי, זכה השבועון לפופולריות רבה.
המאמר הפותח של הגיליון הוקדש למאמר הגותי מאת גדולי ההוגים הדתיים, ובהם הרב יוסף דב סולובייצ'יק מבוסטון ופרופ' אברהם יהושע השל.
פיורה

פיורה (בספרדית: Piura) היא בירת מחוז פיורה בפרו. העיר שוכנת על גדות נהר פיורה בצפון-מערב פרו, כ-1,000 קילומטרים צפון-מערבית ללימה, בירת פרו.