stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אובייקט (מדעי המחשב)
תכנות מונחה עצמים

בתכנות מונחה-עצמים, אובייקטים הם מבני נתונים ביחד עם שגרות העיבוד המצורפות אליהם. אובייקט הוא מופע (instance) של מחלקה (class). מחלקה משמשת כדי להגדיר פעם אחת את משתני המחלקה (properties) וההתנהגות (המתודות), ולאחר מכן ניתן להשתמש בה ליצירת הרבה מופעים (אובייקטים) מהסוג של אותה מחלקה.
אובייקט הוא בדרך כלל סט ארעי של תכונות (משתני מחלקה; באנגלית: properties או attributes) והתנהגויות (מתודות או שגרות) המכמסות ישות כלשהי. בצורה כזו, מתקיימת הבחנה בין טיפוסי נתונים פשוטים או פרימיטיביים המהווים יחידות אינפורמציה בדידות, לבין אובייקטים של תכנות מונחה-עצמים המהווים טיפוסי נתונים מורכבים הכוללים הרבה יחידות מידע ותכונות ספציפיות. לדוגמה, ניתן ליצור אובייקט המייצג קובץ: אוסף של נתונים ביחד עם מתודות הקריאה והכתיבה המשויכות אליהם. ההגדרה הכללית של "קובץ" כלשהו תהיה מחלקה, וכאשר ייווצר מופע של "קובץ" ספציפי הוא יהיה אובייקט מטיפוס "קובץ". שלא כמו טיפוסי נתונים פרימיטיביים, להם ניתן לבצע השמה של ערך (לדוגמה, int a = 10), אובייקטים צריכים ל"היבנות" על ידי קריאה לפונקציית constructor.
אחד הרעיונות החשובים בתכנות מונחה-עצמים הוא רעיון הירושה (inheritance) המאפשר להגדיר יחס מסוג is-a בין אובייקטים. לדוגמה, "a car is a vehicle", כלומר, "מכונית היא סוג של כלי רכב". ניתן לממש יחס כזה בתכנות מונחה-עצמים על ידי מימוש מחלקת Vehicle (כלי רכב) ומימוש של מחלקה נוספת Car (מכונית) שיורשת מהמחלקה Vehicle. בדוגמה זו המחלקה Vehicle היא מחלקת האב (superclass) והמחלקה Car היא המחלקה היורשת (subclass). לאחר שהוגדרה המחלקה Car, ניתן ליצור מספר בלתי מוגבל של אובייקטים (מופעים) מהטיפוס Car אשר כולם כוללים את כל התכונות (לדוגמה, "מהירות מרבית") וההתנהגויות (לדוגמה, "לנסוע") שהוגדרו במחלקה Car. ניתן ליצור גם היררכיה מורכבת יותר של ירושה בין מחלקות, לדוגמה: "בעל חיים" יכולה להיות מחלקת אב של המחלקה "יונק" שממנה יורשת המחלקה "פרימט" שממנה יורשת המחלקה "אדם". פרטים ספציפיים כמו "יוסי לוי" ו"משה כהן" יהיו אובייקטים ממחלקת ה"אדם" ולכן יהיו להם גם כל התכונות הנכללות במחלקות: "אדם", "פרימט", "יונק" ו"בעל חיים".
דוגמה ליצירת אובייקט ושימוש בו בשפת Java

קטע הקוד הבא בשפת Java מגדיר את המחלקה Calculator (מחשבון) הכוללת מימוש למתודות: add (חבר), subtract (חסר), multiply (הכפל) ו-divide (חלק):
public class Calculator {

 public float add(float a, float b) {
 return a + b;
 }

 public float subtract(float a, float b) {
 return a - b;
 }

 public float multiply(float a, float b) {
 return a * b;
 }

 public float divide(float a, float b) {
 return a / b;
 }
}
כמעט בכל שפות התכנות מונחות העצמים אופרטור הנקודה (.) משמש כדי לקרוא למתודה ספציפית של האובייקט כאשר הוא נמצא בין האובייקט לבין שם המתודה. קטע הקוד הבא כולל יצירה של אובייקט בשם calculatorObject שהוא מופע של המחלקה Calculator, קריאה למתודות של האובייקט והדפסת תוצאות החישוב שבוצעו על ידי האובייקט. (יצירת האובייקט בשורה השלישית):
public class CalculatorExample {

 public static void main(String[] args) {

 Calculator calculatorObject = new Calculator(); // creating an instance of the Calculator class

 float a = 10;
 float b = 2;

 float result1 = calculatorObject.add(a, b);
 float result2 = calculatorObject.subtract(a, b);
 float result3 = calculatorObject.multiply(a, b);
 float result4 = calculatorObject.divide(a, b);

 System.out.println(result1); // prints: 12.0
 System.out.println(result2); // prints: 8.0
 System.out.println(result3); // prints: 20.0
 System.out.println(result4); // prints: 5.0
 }
}
אובייקטים מיוחדים

ישנם אובייקטים מיוחדים הנוצרים על סמך תבנית עיצוב מסוימת. בדרך כלל אובייקטים כאלה נקראים על שם תבנית העיצוב שלפיה הם נוצרו. ביניהם:
Factory object (אובייקט בית חרושת): אובייקט שמטרתו ליצור אובייקטים אחרים.
Singleton object: אובייקט שהוא המופע היחיד של המחלקה שלו לאורך כל זמן הריצה של התוכנית.
Prototype (אב טיפוס): אובייקט מיוחד שלפיו יכולים להיווצר אובייקטים נוספים על ידי העתקה.
Immutable object (אובייקט שלא ניתן לשינוי): אובייקט המקבל מצב קבוע בזמן היצירה שלו והוא אינו משתנה לאחר מכן. אובייקטים מהמחלקה String ב-Java הם דוגמה ל-Immutable objects.
Function object: אובייקט שיש לו מתודה אחת והיא פועלת כפונקציה (בדומה למצביע לפונקציה בשפות C ו-++C). ב-++C ניתן לממש function object על ידי העמסת (overloading) המתודה ()operator.
God object (אובייקט אלוהים): אובייקט שיודע יותר מדי או עושה יותר מדי. God object הוא דוגמה ל-anti-pattern.
Container: אובייקט שיכול להכיל אובייקטים אחרים.
ראו גם

מחזור חיים של אובייקט
תכנות מונחה-עצמים
מחלקה (תכנות)
בנאי (מדעי המחשב)
תוכנה - מונחים
אגתאומס

| אגתאומס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
משפחה:: צרטופסיים
סוג:: אגתאומס
מין:: Agathaumas sylvestris
שם מדעי
 Agathaumas ‏קופ, 1872

אגתאומס (Agathaumas) הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שחי באמריקה הצפונית לפני 66 מיליון שנה. הוא היה הצרטופסיד הראשון שקיבל שם מדעי, אך לא ידוע עליו הרבה. מאובניו התגלו לראשונה בוויומינג ב-1872 על ידי אדוארד דרינקר קופ. מאובנים נוספי התגלו בתצורת מוריסון.
יצור זה תואר כדומה לסטירקוזאורוס ובכמה ציורים היה דומה למונוקלוניוס מקורנן בכבדות. משערים שהוא הגיע לאורך 9 מטרים (30 רגל) ושקל 6 טונות. בגופו הוא דמה במראה לטריצרטופס ויש המעריכים שהיו אותו יצור.
כנראה שמאובניו דומים מאוד למאובני הטריצרטופס ולצרטופסידים דומים ואפילו למאובני דינוזאורים אחרים כמו הצטיוזאורוס, כך שיכול להיות שמאובנים רבים שהיו משויכים אליו, בוטלו. בשל כך ובשל חוסר היכולת להגדירו במדויק מהמאובנים שנמצאו האגתאומס מוגדר כ"טקסון מוטל בספק" (Nomen dubium).
אגם טאנה

| --- | --- |
צילום לוויין של אגם טאנה
צילום לוויין של אגם טאנה
 מידע כללי
 מיקום:  מדרום לגונדר
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  3,156 קמ"ר
 נפח:  24 קמ"ק
 גובה:  1788 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  84 ק"מ
 אורך:  84 קילומטר
 רוחב מרבי:  66 ק"מ
 רוחב ממוצע:  66 ק"מ 
 עומק מרבי:  14 מטר
 ‏עומק ממוצע:  8 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אבאי הקטן, נחל ראב, נחל גאמארה
 מקור לנהר:  הנילוס הכחול
 ‏אגן ניקוז:  16,500 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  אתיופיה אתיופיה
 ערים:  בהר דר, גורגורה
 איים:  מעל 21
 קואורדינטות:  12°0′N 37°15′E﻿ / ﻿12.000°N 37.250°E﻿ / 12.000; 37.250
  (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיטאנה(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיטאנה
 
ראשיתו של הנילוס הכחול באגם טאנה.
מפלי הנילוס הכחול
אגם טאנה (באמהרית: ጣና ሐይቅ) הוא מקור הנילוס הכחול, מקור המים החשוב של אתיופיה ומצרים. הוא מספק 80% ממימי הנילוס. זהו האגם הגדול באתיופיה ושטחו, הנע סביב 3,156 קמ"ר שמשתרע בין העיר בהר דר לבין העיירה הקטנה קונזלה, הוא השלישי בגודלו באגן הנילוס. מחקר הידרולוגי העלה כי מפלס האגם צפוי להישאר יציב גם בתרחיש של בצורת קשה וממושכת: דרושה ירידה של 40-45% בכמות המשקעים הממוצעת באגן הניקוז של האגן למשך 7–8 שנים לפחות כדי שתקציב המים של האגם יצא משיווי משקל.
בראשית המאה ה-20 בריטניה בקשה להקים סכר באגם טאנה על מנת להסדיר את משטר המים באגן הנילוס, המשתרע על פני מצרים וסודאן, שהיו תחת השליטה הבריטית. אתיופיה לא קבלה את ההצעה. יש סברה, כי בריטניה גמלה לאתיופיה על כך, כאשר איפשרה לאיטליה את המעבר בתעלת סואץ בבואה לכבוש את אתיופיה.
איי האגם

באגם יש מספר איים. מספרם משתנה בהתאם לגובה פני האגם. ההנחה היא שגובה המים ירד בשני מטר בארבע מאות השנים האחרונות. המיסיונר הפורטוגזי, מנואל דה אלמיידה, שהיה במקום במאה ה-17 מספר על 21 איים באגם, כאשר על שמונה מהם יש מנזרים. הנוסע הסקוטי ג'יימס ברוס מעיד בספר אודות מסעותיו לגילוי מקור הנילוס בשנים 1768–1773 על אחד עשר איים מיושבים באגם. יש גם מקור נוסף, המונה 37 איים, כאשר ב-19 מהם יש כנסיות או מנזרים. באיים נמצאו שרידים מימי קיסרים אתיופיים מהעבר. כן מניחים כי אוצרות של הכנסיות נשמרו באיים אלה.
ההתיישבות היהודית סביב האגם

יהודים היו מתגוררים בעיירה הקטנה קונזלה ומסביב הכפרים לה בהם סקלט, גבגביט, פורהה, סנקרה. מרבית היהודים עלו לישראל עד שנת 2010.[דרוש מקור]
נקמת בריטניה

החל משנת 1902 בריטניה, ששלטה במצרים ובסודאן, פנתה לממשלת אתיופיה העצמאית בהצעה להקים סכר ביציאה מאגם טאנה. בריטניה ראתה בהקמת הסכר חלק ממשטר ויסות המים באגן הנילוס. היה בסכר גם אמצעי להפקת די חשמל על מנת לחשמל את כל אתיופיה - דבר שעשוי היה לתרום רבות להעלאת הרמה הכלכלית והחברתית של אתיופיה. בנוסף לכך, הציעה בריטניה לאתיופיה מענק כספי גדול ואפילו יציאה עצמאית לים סוף באמצעות נמל בתחום סומליה, לשעבר סומליה הבריטית. ממשלת אתיופיה סרבה להצעה. היא חששה כי השתלבותה בתוכנית יגרור את צירופה לתחום השליטה הבריטית. אתיופיה החליטה לשמור על העצמאות שלה מפני האימפריה הבריטית. תחנת כוח הידרואלקטרית הוקמה לבסוף בשנת 2003 ומיתנה את ספיקת המים דרך מפלי הנילוס הכחול, שנותרה מרשימה רק בעונה הגשומה.
פרופ' חגי ארליך בהרצאה בגלי צה"ל ביום 28 אוגוסט 2007 מעלה את האפשרות כי בריטניה - אולי אפילו בתת-המודע - הזניחה או הקריבה את אתיופיה בשל סירובה להקים את הסכר על האגם. עובדה היא שבריטניה איפשרה החל משנת 1934 למוסוליני להעביר את צבא איטליה, דרך תעלת סואץ דבר שהביא לתקיפת אתיופיה על ידי איטליה.
ראו גם

הנילוס הכחול
מפלי הנילוס הכחול
לקריאה נוספת

C.F. Beckham and G.W.B. Huntingford, Some Records of Ethiopia, 1593-1646, (series 2, no. 107; London: Hakluyt Society, 1954), p. 35 and note.
Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia (New York: Palgrave, 2000), p.73
.
הערות שוליים

1 2 3  S. Kebede, Y. Travi, T. Alemayehu and V. Marc, Water balance of Lake Tana and its sensitivity to fluctuations in rainfall, Blue Nile basin, Ethiopia, Journal of Hydrology, Volume 316, Issues 1-4, 10 January 2006, Pages 233-247
↑  לשם השוואה, הכנרת קטנה פי 19 מאגם טאנה (166 קמ"ר לעומת 3,156 קמ"ר).
↑  במסגרת סדרת תוכניות "האוניברסיטה המשודרת" בנושא: אתיופיה והמזרח התיכון - הרצאה מספר 9: היילה סלאסי ונקמת מוסוליני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558433805171  BnF: cb120033093 (data)  GND: 4058974-2  LCCN: sh85132233  SUDOC: 028139127  VIAF: 236803988   WorldCat (עם VIAF): 236803988
אבינגודה דיאגונל

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אלכסון 
 אורך:  11 ק"מ 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1860
 מיקום
 עיר:  ברצלונה, ברצלונה/גרסיה, סאריה-סאנט ג'רבאזי, אישמפלה, סאנט מארטי, לס קורטס (מחוז) 
 רחובות מסתעפים:  Plaça del Cinc d'Oros, Carrer de Girona, Carrer de Roger de Llúria, Barcelona, Carrer de Londres, B-23, Rambla de Prim, Avinguda de Josep Tarradellas, Barcelona, Carrer de València, רמבלה דה קטלוניה, Carrer de Mallorca, Carrer d'Entença, Barcelona, Carrer Tuset, Plaça de Francesc Macià, Barcelona, Muntaner street, Carrer d'Aribau, Carrer de Balmes, Carrer d'Aragó, Barcelona, Carrer del Consell de Cent, Plaça de Mossèn Jacint Verdaguer, Barcelona, Carretera de Sarrià, פלאסה דה לס גלוריס קטאלנס, Carrer de Padilla 
 קואורדינטות:  41°23′47″N 2°09′29″E﻿ / ﻿41.396389°N 2.158056°E﻿ / 41.396389; 2.158056
 he
 
בניין שנבנה בראשית המאה ה-20 באבינגודה דיאגונל
אבינגודה דיאגונל (בקטלאנית: Avinguda Diagonal; "השדרה האלכסונית"), היא שדרה מרכזית בברצלונה, החוצה את העיר לשניים. כיוונה אלכסוני ביחס לרשת הרחובות של העיר, ומכאן שמה. השדרה מהווה עורק תחבורה מרכזי של ברצלונה, וניתן לראות בה מלונות רבים ובנייני משרדים של חברות מרכזיות.
השדרה חוצה את ברצלונה לרוחבה, החל מרובע לס קורטס בצידה המערבי של העיר ועד לרובע סאנט מארטי במזרחה. רוחבה 50 מטרים, והיא נמשכת לאורך של כ-11 ק"מ.
האדריכל והמתכנן העירוני אילדפונס סרדה תכנן את אבינגודה דיאגונל ואת אבינגודה מרידיאנה כשתי שדרות רחבות ידיים שיחתכו את רשת הרחובות המסודרת שהוא תכנן עבור שכונת האישמפלה ויפגשו בכיכר גלוריאס קטלאנס, אותו סרדה חזה להיות מרכז העיר החדש.
שם

המשטרים השונים ששלטו בקטלוניה ובספרד לאורך המאה ה-20 ביקשו לשנות את שמות הרחובות בברצלונה, ושדרת דיאגונל לא הייתה יוצאת מן הכלל. לאורך השנים, היא נודעה בשמות הבאים:
גראן ויה דיאגונל (הדרך הגדולה האלכסונית) - השם המקורי שאילדפונס סרדה וויקטור בלגואר ביקשו להעניק לשדרה.
אבינגודה ד'ארגואל - 1891. על שמו של אגוסטין ארגואל, פוליטיקאי ספרדי.
אבינגודה דה לה נסיונליטט קטלאנה (שדרת האומה הקטלאנית) - 1922. בתקופת חבר העמים הקטלאני.
אבנידה דה אלפונסו XIII - 1924. בתקופת הדיקטטורה של מיגל פרימו דה ריברה, על שמו של המלך אלפונסו השלושה עשר.
אבינגודה דל קטורזה ד'אבריל (שדרת הארבעה עשר באפריל) - 1931. בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה.
גראן ויה דיאגונל - 1939. שם ארעי שניתן לשדרה יום לאחר כיבוש ברצלונה על ידי הפשיסטים, בניסיון לחסל כל אזכור של הרפובליקה.
אבנידה דל גנרליסימו פרנסיסקו פרנקו - 1939. בתקופת השלטון הסמכותני של פרנסיסקו פרנקו.
אבינגודה דיאגונל - 1979. ניתן לשדרה במהלך תקופת שיקום הדמוקרטיה. זהו שם השדרה עד ימינו.
גם כאשר שונה שם השדרה הרשמי, השם "דיאגונל" תמיד נשאר רווח בשימוש העממי.
היסטוריה

תוכניותיו של אילדפונס סרדה להרחיב את ברצלונה ולשנות את המציאות האורבנית של העיר לא הצליחו לחלוטין, מאחר שרק חלקים מהם אושרו לבנייה. סלילתה של השדרה האלכסונית היא דווקא אחת מהתוכניות שכן יצאו לפועל, כאשר צו מלכותי של המלכה איזבלה השנייה והממשלה הספרדית בראשות לאופולדו אודונל אישר לו להתחיל בסלילת השדרה בשנת 1859. לפני כן, ביקשה מועצת העיר ברצלונה אישור מהרשויות להוציא לפועל פרויקט חלופי של האדריכל אנטוני רובירה אי טריאס, אך זה נדחה.
לאחר השלמת החלק המרכזי של השדרה, המקטע שבין כיכר פרנסס מאסיה לכיכר גלוריאס, הפכה דיאגונל במהירות לאחת השדרות הפופולריות בעיר ומקום מרכזי בו יכלו האריסטוקרטים והבורגנים של קטלוניה להראות בהם לראווה את כרכרותיהם. במהלך התערוכה העולמית של ברצלונה בשנת 1888, הוצגה השדרה לראווה כאחד הסמלים להתחדשותה וצמיחתה של ברצלונה.
פרנסס קמבו, מנהיג הליגה האזורית הקטלאנית (Lliga Regionalista), הציע בשנת 1919 לבנות בשדרה ארמון למלך אלפונסו השלושה עשר, לאחר שהארמון המלכותי הקודם שבעיר העתיקה נהרס בשריפה בשנת 1875.
בשנת 1992, כמה מתחמים בשדרה אירחו חלק מהתחרויות של אולימפיאדת ברצלונה.
השדרה הייתה מוקד בו התרחשו מספר פעולות טרור על ידי התנועה הבדלנית הבסקית, אט"א, בשנת 2000. ב-2 בנובמבר, מכונית תופת התפוצצה בשדרה ופצעה מאבטח ושוטר. כמה ימים לאחר מכן, ב-21 בנובמבר, נרצח ארנסט לוך בהתפוצצות מכונית תופת נוספת במרכז השדרה. ב-20 בדצמבר שוטר נרצח ביריות בשדרה.
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
אבינו מלכנו (משה גרשוני)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  משה גרשוני
 תאריך יצירה:  1984 
 טכניקה וחומרים:  הדפס רשת
 ממדים בס"מ
 רוחב:  76 ס״מ 
 גובה:  105 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מספר יצירה:  DR.382 (מספר סדנה)
 מיקום:  אוסף סדנת ההדפס ירושלים; מוזיאון ישראל; מוזיאון תל אביב לאמנות; מוזיאון חיפה לאמנות
 
"אבינו מלכנו" (1984) היא סדרה בת ארבעה הדפסים מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
תיאור

סדרת ההדפסים "אבינו מלכנו" מכילה ארבעה הדפסים (DR.379-DR.382) שנוצרו בסדנת ההדפס ירושלים בשנת 1984. הם נוצרו בטכניקה של הדפס רשת על ידי המדפיס גילי מייזלר. ארבעת ההדפסים מכילים דימוי משותף המופיע בגרסאות שונות או על גבי נייר שונה. אחד ההדפסים (DR.381), שהודפס במהדורה של 18 עותקים, מתאר שתי רקפות, המציירות באקספרסיביות ובשטיחות בצבע שחור על רקע של נייר בצבע קרם. ולצידן צייר האמן מגן דוד צהוב ומעליו מעין סמל מכונף, המזכיר סמלים צבאיים כגון נס הלגיונות הרומיים (Signum manipuli). אריק קילמניק טען כי גרשוני אמר לו שסמל זה מסמל "תחת". שני סמלים אלו מוקפים בצבע אדום, המאזכר גם דימוי של להבה. בין הרקפות כתב האמן את הביטוי "אבינו מלכנו", ביטוי הפותח את "תפילת אבינו מלכנו".
ברוב ציורי ורישומי הרקפות של גרשוני מאותה עת הרקפות משרטטות בקו מגומגם או חלש. כאן, לעומתן, הן מתוארות כצללית מלאה וברורה. איתמר לוי במאמרו (1986) אודות עבודות יצירות גרשוני, תיאר את סגנון הציור של הרקפות בהדפס זה כסמלי וכמאזכר יצירות אומנות ואמנות עממיות כגון רישומי דיו ישראליים ומגזרות נייר.
ההדפס נוסף (DR.382), שהודפס במהדורה של 11 עותקים, מכיל את אותו דימוי, המודפס כאן כולו בשחור על רקע לבן. הדפס זה מדגיש יותר את מוטיב המוות, האופייני ליצירתו של גרשוני באותן שנים. בתוך הסמל המכונף מופיעה הכתובת - "ילד טוב ירושלים", שנמחקה בסדרות האחרות. סביב הדימוי הוסיף האמן מסגרת אדומה עבה ובה דימויים צמחיים בצבע שחור, כמעין זר (גרלנדה) של אבלות. בנוסף, על ההדפס מופיע טקסט באותיות אדומות, הלקוח משירו של חיים גורי "באב אל וואד", הקושר בין פרח הרקפת לבין מות חיילי צה"ל. שני ההדפסים הנוספים בסדרה הודפסו בצבע שחור. הראשון מביניהם (DR.379), הודפס במהדורה של 12 עותקים על נייר עיתון מקומט ואילו השני (DR.380) במהדורה של 8 עותקים על נייר עיתון רגיל.
העבודות הוצגו לראשונה בתערוכה "גרשוני בסדנת ההדפס ירושלים" (1984) שהתקיימה בסדנה. 
ההדפס הראשון (DR.381) נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ואילו ההדפס השני (DR.382) נמצא באוספים שונים כגון אוסף מוזיאון תל אביב, מוזיאון ישראל ומוזיאון חיפה לאמנות.
גלריה

אבינו מלכנו
1984
הדפס רשת
גובה 100 ס"מ, רוחב 70 ס"מ
DR.379 (מספר סדנה)
אבינו מלכנו
1984
הדפס רשת
גובה 80 ס"מ, רוחב 60 ס"מ
DR.381 (מספר סדנה)
| משה גרשוני |
| --- | --- | --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי  (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |
הערות שוליים

↑  שיחה עם אריק קילמניק, מרץ 2016
↑  ראו: בריטברג-סמל, שרה, משה גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2010, עמ' 233.
↑  ראו: לוי, איתמר, "בדמי ובחלבי: על ציורי משה גרשוני 1986-1982", בתוך: צלמונה, יגאל (אוצר), משה גרשוני 1986-1980, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1986.
↑  ראו: אברמסון, לארי (אוצר), גרשוני בסדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1984
אבינה והגברים החשובים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  טרבור ר. גטס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן גרפי 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2012 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-19-023874-2
 
אבינה והגברים החשובים הוא ספר "היסטוריה גרפית", אשר מבוסס על מסמכי המשפט הקולוניאלי של אבינה מנאש, שנערך בשנה 1887 בחוף הזהב. בתביעה, טענה אבינה שהיא מוחזקת כבת ערובה בתנאים של עבד, למרות שבריטניה אסרה וביטלה את העבדות בקולוניות. סיפורה של אבינה מהווה תיאור היסטורי לתקופת השעבוד בקולוניות המערביות באפריקה. הספר בנוי על תמליל בית המשפט. הדמיון בין המציאות לבין הספר העניקה חשיבות רבה ללמידת ההיסטוריה מאחורי הסיפור (היסטוריה העומדת מאחורי התמליל, ההיסטוריה של תפיסת העבדות במשטר הקולוניאלי מול תפיסת הפרט).
הספר פורסם בשנת 2012 ובשנת 2017 על בסיסו צולם סרט.
רקע

בין המאה ה-16 ועד המאה ה-19 נמכרו בכפייה עבדים שחורים רבים מיבשת אפריקה לאמריקה. סחר העבדים האטלנטי הוביל לקיום ועידת ברלין בשנת 1884, במטרה להסדיר ולחלק את הקולוניות ביבשת אפריקה. במאה ה-19 מדינות מערביות רצו להשתלט ולהרחיב את האימפריות שלהן, דבר שהוביל מדינות רבות להשתתף ולקדם את רעיונות הוועידה. כחלק מיעדי הוועידה, החליטו המדינות; לאסור על מסחר בעבדים, לחלק את היבשת על פי גבולות שרירותיים וכן נקבעו גם כללי מסחר ושיט. בראש כל אלה, המטרה המרכזית היא - "פיתוח אפריקה".
ההסכמים המערביים שנחתמו בוועידת ברלין הושתתו על הרצון של מדינות המערב להתחדש, להתפתח ולנצל משאבים שלא קיימים ביבשת אירופה. בריטניה לדוגמה, אשר ראתה בקולוניה ההודית נכס רב- ערך, ראתה באפריקה כקיצור דרך עם פתיחתה של תעלת סואץ, ופעלה ממניעים אסטרטגיים.
חוף הזהב זהו שמו האירופאי שניתן לחלק מרצועת החוף במערב אפריקה. שם זה ניתן למקום מכיוון ובמשך שנים רבות היו מחלצים מאזור זה בעיקר זהב ומשאבים נוספים שתרמו לכלכלה העולמית. תחילה סחרו בו דרך מעבר צפון אפריקה, ובהמשך דרך סחר עם מדינות אירופה שהגיעו לחוף. מוטיב הסחר הוביל בסוף המאה ה-16 לסחר העבדים האטלנטי, תושבי הקולוניות, והעברתם בעיקר לברזיל, לואיזיאנה והקריביים. סחר העבדים הואץ באמצע המאה ה-18 בעזרת שיתוף פעולה של ילידי המקום שנהנו מרווחים אדירים במסירת השבויים.
בסוף המאה ה-18, הבריטים נחשבו בין התומכים הגדולים לביטול העבדות ברחבי העולם. המהפכה התעשייתית יצרה שינוי בחברה הבריטית והובילה למעמד בינוני של תעשיינים, בעלי ממון ואמידים. אלו, עזרו לממן הוגי נאורות והביאו אל הזירה הבינלאומית את המושג 'ליברליזם'. רעיונות חדשים אלו אפשרו לבריטים לראות עצמם כ"מתורבתים" יותר מאחרים וכך הצדיקו את המשימה המתרבתת (בה הבריטים האמינו כי מטרתם היא "להביא את התרבות" ליבשת אפריקה "הברברית").
בעקבות ההתקדמות האידאולוגית בבריטניה, החל ארגון מחדש בקולוניות על פי הקו המנחה של החברה הבריטית הליברלית. הבריטים חוקקו חוקים חדשים והטילו אותם על העיר הקולוניאלית וכך עיצבו אותה בדרך בריטית מקובלת. למרות הקולוניאליזם, יחסי האירופאיים מול ילידיי המקום היו יחסית חופשיים, החברות המסחריות פעלו בשיתוף פעולה מלא עד כדי כך שהילידים ראו עצמם "קצת" בריטיים.
לקריאה נוספת

Trevor R. Getz, "Abina and the Important Men: a Graphic History", oxford university press, 2006.
אגשאג'האזה

אגשאג'האזה (בהונגרית: Ágasegyháza) הוא כפר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'־קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם מספר התושבים באגשאג'האזה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,956 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,887 תושבים.
האזור מיושב מאות שנים, היישוב עצמו היה פרוור של קצ'קמט עד שנת 1952, אז הוכרז ככפר עצמאי.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קצ'קמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קצ'קמט • אגשאג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קרקאג'האזה • קונברץ' • קונסאלאש • לדאנבנה • לאיושמיז'ה • ניארלרינץ • אורגוואן • וארושפלד |  |
אדוארד קרטיס ולס

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1910 בויסי, ארצות הברית 
 פטירה:  1 ביולי 1986 (בגיל 75) בלוויו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  הנדסת אווירונאוטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת וילאמט  Grant High School 
 מוסדות:  בואינג 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי של התעופה (1991)  מדלית דניאל גוגנהיים 
 
אדוארד קרטיס ולס (באנגלית: Edward Curtis Wells,‏ 26 באוגוסט 1910 - 1 ביולי 1986) היה מהנדס אמריקאי, מחלוצי התעשייה האווירית של ארצות הברית. הוא תרם תרומה משמעותית לעיצוב המטוסים המפציצים B-17 ו-B-47 וכן של מטוסי הנוסעים בואינג 707, 747 ואחרים. קיבל את התואר "זקן התעופה" מהאיגוד הלאומי האמריקאי לאווירונאוטיקה. ולס כיהן במועצת המנהלים של חברת בואינג כסגן יושב ראש בכיר שלה.
ביוגרפיה

ולס נולד בשנת 1910 בבויסי שבאיידהו כבנם של אדוארד לנסינג ולס ולורה אליס לונג. למד בתיכון גרנט בפורטלנד שבאורגון. אחר כך למד שנתיים באוניברסיטת ויאלמט בסיילם ובהמשך באוניברסיטת סטנפורד, בה סיים ב-1931 תואר ראשון בהנדסה, כחבר באחוות המצטיינים "פי בטא קפא".
בשנת 1931 הצטרף ולס לצוות המהנדסים של חברת בואינג. ב-1937 היה לראש צוות העיצוב ההנדסאי המקדים והיה אחראי לעיצוב המפציץ B-17 ("המבצר המעופף") שהופעל בצורה מסיבית בימי מלחמת העולם השנייה. עיצוב הכנפיים על ידי ולס, באופן כזה ששימשו כבלמי אוויר בנחיתה, השפיעה על עיצובי הכנפיים במטוסים עד ימינו.
ב-1938 התמנה למהנדס ראש המיזם הצבאי בחברה. בשנת 1943 התמנה המהנדס הראשי של החברה. בשנת 1947 התמנה לסגן יושב ראש אחראי על תחום ההנדסה בחברה. במהלך השנים היה ולס, בין השאר, מנכ"ל מערכות המטוסים הצבאיים וסגן יושב ראש אחראי על פיתוח מוצרים.
בתקופתו מילא ולס תפקיד חשוב בעיצוב כל המטוסים בואינג מ-B-17 ו-B-29, שהשתתף גם כן כמפציץ במלחמת העולם השנייה, דרך מפציצי הסילון B-47 ו-B-52, עד למטוסי התעופה האזרחית בואינג 707, 727, 737, 747, 757 ו-767.
ולס נפטר ב-1986 בגיל 76 בבלוויו שבמדינת וושינגטון. השאיר אישה, דורותי לבית אוסטלונד, בן - אדווארד ל. ולס, בת - לורי טול, ושני נכדים.
פרסים ואותות הוקרה

1942 - פרס לורנס ספרי של המכון למדעי התעופה - על תרומותיו לעיצוב המטוסים, בייחוד אלו עם ארבעה מנועים.
1944 - פרס פוסט לתעופה
1980 - מדליית דניאל גוגנהיים
הנצחה

1991 - שמו נוסף להיכל התהילה של התעופה הלאומית האמריקאית
הערות שוליים

↑  W.Turner, NYT 1986
1 2 3  באתר "היכל התהילה" של התעופה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n92077065  VIAF: 38571955   WorldCat (עם VIAF): 38571955 
המפציץ B-17
אבינו מלכנו (ניגון)

ערך זה עוסק בניגון חבד"י על מילים מתוך תפילת אבינו מלכנו. אם התכוונתם להתפילה המקורית, ראו .
אבינו מלכנו הוא ניגון חב"ד ידוע, שהלחין רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד מהלחנים המוכרים ביותר של תפילת אבינו מלכנו ואחד מהניגונים המכוונים.