stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוך פרשקר
תפקידיו בגטו

ברוך פרשקר, ממנהיגי הציונים בלודז', מונה עם הקמת הגטו למנהל מחלקה לתפקידים מיוחדים. מחלקה זו עסקה באחסון, וסידור הבגדים המגיעים אל הגטו, הפעילה סדנה לחייטות ומכבסה והייתה אחראית גם על הבינוי והכשרת המגורים בגטו. גם בית הקברות נתון היה לסמכותו של פרשקר. פרשקר כיהן במקביל כאחד מראשי הוועד הפועל של הארגונים הציוניים בגטו. תפקידים נוספים שמילא פרשקר היו חבר בהנהלת המטבחים הציבורים בגטו, שסיפקו אוכל למרבית תושביו, וכאחראי על רובע מרישין, בו למדו ילדי הגטו והוקמו מרכזים להכשרה חקלאית.
פרשקר הפך למנהל יעיל, שהצליח להביא את המחלקות שניהל לתפוקה גבוהה. זאת, בשעה שבה הנחיל יו"ר היודנראט, מרדכי רומקובסקי, את התפיסה כי עבודה יצרנית פורייה תעלה את ערכו של הגטו בעיני השלטונות הנאצים ותבטיח את הישרדותו. לפי עדויות שונות, פרשקר סייע רבות ליהודי הגטו ואף סיכן את עצמו כדי לתמוך באחרים. כך, למשל, דאג להבריח כיכרות לחם לרבנים שלא היו מקורבים ליודנראט.
מחלקת הבינוי שניהל פרשקר הייתה אחראית על הכשרת מחנה הצוענים בגטו לודז', שתושביו גורשו, והפיכתו לבית חרושת לנעלי קש.
עובדיו של פרשקר היו מבין הראשונים שהבינו מה קרה ליהודים שגורשו מהגטו למשלוחים, לעבודה במזרח לכאורה. עובדי המכבסה והמתפרה מצאו בגדים משומשים שנשלחו לגטו, עם תמונות ותעודות שהעידו כי בעליהם היו מבין המגורשים. חלק מהבגדים נוקבו בכדורים או הוכתמו בדם, והעידו על גורלם המר של לובשיהם.
בשנתיים האחרונות לקיומו של הגטו היה פרשקר חבר בוועדות שהכינו רשימות של אנשים לגירוש מהגטו, לפי דרישת הגרמנים. באותה תקופה ניסה לסייע לתנועות הנוער הציוניות בגטו, ולהוציא מהרשימות מגורשים שהיו חברים בהן.
באוגוסט 1944 גורשו מרבית יהודי הגטו לאושוויץ. פרשקר נותר בגטו עם בנו, יחד עם קבוצה של יותר מ-600 אנשים שרובה עבדו במפעל למבנים טרומיים בגטו. התוכנית הייתה לשלוח אותם לגרמניה, ולהקים שם מפעל למבנים טרומיים על בסיס הציוד והעובדים מהגטו. באוקטובר 1944 פרשקר אמנם נשלח לגרמניה, אך הקמת המפעל לא הושלמה. הוא שוחרר, יחד עם האחרים, באפריל 1945 בידי הצבא האדום, ושרד את השואה יחד עם בנו.
חייו האישיים

פרשקר נישא בגטו, בשנת 1941, ובאוגוסט 1942 נולד בנו, יוסף נפתלי. בחגיגות הברית שלו, "את האורחים קידמו בכיבוד צנוע שהיה מורכב מוודקה, תה אמיתי, עוגות וסוכריות", לפי הכרוניקה של גטו לודז'. אחרי המלחמה, פרשקר עלה לישראל ב-1949 ונפטר בשנת 1989 בגיל 83 הוא קבור בבית העלמין בקרית שאול. בנו הפך לפרופסור להנדסה אזרחית בטכניון, שכיהן כמדען הראשי של משרד התחבורה.
הערות שוליים

↑  מיכל אונגר, לודז': אחרון הגיטאות בפולין, ירושלים: יד ושם, 2005
↑  הרב אברהם קריגר, ‏בעיצומו של תשעה באב צריך לזכור: גם בתקופת השואה הייתה שנאת חינם, באתר מעריב אונליין, 9 באוגוסט 2019
↑  אריה בן-מנחם ויוסף רב, כרוניקה של גטו לודז', ירושלים: יד ושם, 1989
פירסט וינה

פירסט וינה (בגרמנית: First Vienna FC), הוא מועדון כדורגל מהעיר וינה שבאוסטריה, כאשר מקורו ברובע דובלינג שבוינה. המועדון הוקם ב-1894, והוא נחשב למועדון הכדורגל העתיק ביותר באוסטריה ולו חשיבות גדולה בעיצוב ענף הכדורגל במדינה. הוא ידוע למקומיים בשם האנגלי "ויינה" (Vienna). המועדון שיחק בין היתר לתקופה ארוכה גם בליגת העל האוסטרית (כיום הבונדסליגה האוסטרית), וזכה ב-6 אליפויות המדינה, ב-3 גביעי מדינה אוסטרים, בגביע הגרמני ובגביע מיטרופה.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

בסוף המאה ה-19 גננים אנגלים ואוסטרים שעבדו עבור נתנאל אנסלם פון רוטשילד (שהיה חלק ממשפחת הבנקאים רוטשילד, אספן אומנות ופטרון ידוע) החלו לשחק כדורגל באחוזותיו. על מנת למנוע נזק לפרחים שלו נתנאל הקצה להם מרעה בקרבת מקום וגם העניק להם את מדי הקבוצה הצהובות-כחולות, תלבושות רוכבי סוסים לשעבר של האורוות רכיבה שלו. השחקן ויליאם ביל עיצב את סמל הטריסקליון (כדורגל אליו מחוברות שלושה רגליים בעיגול), גם הוא בצבעי רוטשילד כחול וצהוב, בסמל זה וינה עדיין משתמשת. הקבוצה שיחקה את המשחק הראשון שלה ב-15 בנובמבר 1894 נגד "מועדון הקריקט והכדורגל של וינה" (שכונו "הקריקטרס") והפסידה 0:4, מה שיהפוך ליריבה ותיקה מרה עד שקבוצת הכדורגל של הקריקטרס פורקה סופית ב-1936. העיר וינה הפכה במהירות למרכז הכדורגל האוסטרי ועד סוף 1896 הוקמו ושיחקו שם שבעה מועדוני כדורגל, שכמה מהם גם כללו קבוצות מילואים.
בשנת 1897, יו"ר הקריקטרס תרם את גביע האתגר, והקים תחרות הפתוחה לכל מועדוני הכדורגל במה שהייתה אז אוסטרו-הונגריה, ומשכה קבוצות מווינה, בודפשט ופראג. הקריקטרס זכו בתחרות הגביע הראשונה ב-1897, אך פירסט וינה הגיעה אחריה עם תוארי גביע רצופים בשנים 1899 ו-1900. המועדון גם רשם הופעה בגמר גביע ווינר ב-1907, שהופיע כאשר תחרות גביע האתגר נקלעה לאי סדר בין 1903 ל-1905. בשנים שקדמו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 וינה הפגינה ביצועים גרועים ועד 1915 כבר ירדה מהליגה הראשונה ולא חזרה לליגה הבכירה אלא לאחר המלחמה ב-1919.
היסטוריה > תקופת הזוהר

המועדון חזר בהדרגה למעמדו וסיים בעקביות בחצי העליון של טבלת הליגה. בסוף שנות ה-20 זכה בתוארי גביע אוסטרי ב-1929 וב-1930 לפני שזכה לבסוף לאליפות הלאומית ב-1931. באותה שנה זכתה הקבוצה גם בגביע מיטרופה, אחד מתוך תחרויות המועדונים הבינלאומיות הראשונות באירופה. תואר הגביע היה ייחודי בהיסטוריה של התחרות כשהם הביסו את כל יריביהם בצורה משכנעת, וניצחו בכל ששת המשחקים שלהם. וינה זכתה בתואר לאומי שני ב-1933 עם גביע אוסטרי שלישי לאחריו ב-1937.
הקבוצה הייתה מעורבת בניסיון כושל בעונת 1924/1925 לשחק את משחק הלילה הראשון של אוסטריה על מגרש מואר בלפידים ואבוקות, ושיחקה עם כדור מכוסה סיד כדי להפוך אותו לגלוי יותר. מאוחר יותר הם שיחקו בהצלחה את המשחק הראשון של המדינה תחת אור זרקורים ב-3 בנובמבר 1956.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר שאוחדה מדינת אוסטריה עם גרמניה באנשלוס ב-1938 אוחדו גם תחרויות הכדורגל של שתי המדינות. קבוצות אוסטריות מהליגה הראשונה שיחקו בליגת ה-Gauliga Ostmark שהוקמה כחלק ממבנה הליגה שהוקם תחת הרייך השלישי בארגון מחדש של הכדורגל הגרמני בשנת 1933. זה הוביל להופעת הקבוצות האוסטריות בגמר הלאומי של גרמניה ובתחרות ה-Tschammerpokal (גביע צאמר), קודמו של הגביע הגרמני של היום. ב-1942, וינה זכתה ב"תואר החטיבה" במה שהיה ידוע אז כ-Gauliga Donau-Alpenland (Ostmark) (אלופי המחוז האוסטרי תחת ליגת הגאוליגה אוסטמרק) והגיעה כל הדרך לגמר הלאומי ששוחק ב-4 ביולי 1942 בברלין, שם הם הפסידו 0:2 לשאלקה 04, הקבוצה הכי דומיננטית של הכדורגל הגרמני בעידן זה. וינה חזרה כאלופת החטיבה פעם נוספת בעונה שלאחר מכן, אך הפעם עלתה רק עד לחצי הגמר לפני שהפסידה 1:2 על ידי פ.צ. זארבריקן. עם זאת, למועדון היה ריצה מוצלחת בגביע צאמר, כשהוא זכה בתחרות 1943 על ידי ניצחון על לופטואפן המבורג 3:2 בתוספת הזמן והפך לקבוצה האוסטרית השנייה שלקחה את הגביע הגרמני (הקודמת הייתה ראפיד וינה ב-1938). ב-1944 שוב נכנס המועדון לפלייאוף הלאומי של גרמניה, כאשר הפעם הם נוצחו 2:3 ברבע גמר האליפות בסופו של דבר, על ידי דרזנר SC. כשמלחמת העולם השנייה הגיע לפתחה, וצבאות בעלות הברית התקדמו לתוך גרמניה, הליגה הגרמנית המאוחדת קרסה כאשר וינה עדיין במרוץ צמוד שוב מחפשת לחזור בתור אלופת החטיבה.
היסטוריה > הנפילה מהליגה הבכירה

וינה נשארה תחרותית לאורך העשור, וסיימה בעקביות בשלושת המקומות הראשונים, אבל המועדון החל לדעוך בשנות ה-60 עד שירדו ליגה ב-1968 בפעם הראשונה מאז חזרתם לליגה הבכירה לאחר מלחמת העולם הראשונה. המועדון חזר לליגה הראשונה אחרי היעדרות עונה אחת, אבל כבר לא קרא תיגר על תואר האליפות. עם הקמתה של עשר הקבוצות בזהנרליגה, הליגה הבכירה החדשה של אוסטריה, בשנים 1974/1975, וינה שוב מצאה את עצמה משחקת כדורגל בליגה השנייה עד שעלתה ב-1976. עם זאת, הם המשיכו להיאבק כקבוצה מהליגה הנמוכה ושוב ירדו לליגת המשנה ב-1980.
הרחבת הליגה הראשונה מעשר לשש עשרה קבוצות ב-1982 אפשרה לפירסט וינה לחזור לתחרות הבוגרת, אך המשחק הלא עקבי שלהן נמשך. ארגון מחדש של הליגה הקים את הבונדסליגה האוסטרית בת 12 הקבוצות ב-1985 ופירסט וינה הופיעה שם לראשונה בעונה שלאחר מכן. גולת הכותרת של התקופה הזו הייתה הופעה חזקה בפלייאוף האליפות ב-1988 שהובילה למקום הרביעי שזיכה את המועדון בהופעה בגביע אופ"א. בהמשך המועדון נותר בחלק התחתון של הטבלה והתנדנד בין הליגות בתחילת שנות ה-90, עד שלבסוף ירד ליגה ב-1992. וינה לאחר מכן נהנתה מריצה טובה בתחרות הגביע האוסטרי 1997, שהוביל אותם לגמר בו הפסידה 2–1 לקבוצת הליגה הראשונה שטורם גראץ.
עם זאת, הקבוצה לא הצליחה להרים את עצמה במסגרת הליגה, ובעוד שהתקרבה מספר פעמים לחזרה לבונדסליגה, היא המשיכה בדעיכה שבשנת 2000 הנחיתה אותה בליגה השלישית (ה-Regionalliga Ost) בה שיחקה פירסט וינה עד שב-2009 עלתה חזרה לליגת המשנה.
בעונת 2009/10 סיימה וינה במקום האחד עשר בליגת המשנה של הכדורגל האוסטרי. פלייאוף הדחה פוטנציאלי נגד אלופת המחוז המערב, גורדיג, בוטל מפני שהרישיון שלה נמשך לקבוצה המודחת קארנטן. בעונת 2010/11 שלאחר מכן, וינה סיימה שוב במקום השני בטבלת הליגה לפני SV גראטקורן. עם זאת, תחת המאמן החדש אלפרד טטאר הצליחו לנצח את משחקי ההשארות מול אלופת המחוז המחוזית "SC-ESV פרנדורף 1919", 3-0 ו-2-1 בהתאמה, ושמרו על מעמדם בליגה השנייה. בשנה שלאחר מכן, וינה הבטיחה את מקומה בליגה במשחק ה-36 של העונה ובעונת 2012/13, וינה הופיעה טוב יותר, הצליחה להתרחק מקרב הירידה עם הופעות טובות וסיימה במקום ה-7.
עונת 2013/14 הייתה גרועה עבור וינה, כאשר היא סיימה במקום האחרון עם 13 נקודות שנוכו עקב הפרות רישוי שונות. בסוף העונה הודיעו וינה וטטר על פרידה ידידותית. גם רישיון המועדון לעונת 2014/2015 בכדורגל מקצועני נשלל. מעונת 2014/2015, וינה נאלצה לשחק שוב בליגה השלישית.
עקב חדלות הפירעון של נותנת החסות הראשית "Care-Energy", וינה הוכרזה כפושטת רגל בשנת 2017. בזמן שנמנעה פשיטת רגל, הקבוצה לא הצליחה גם לעלות ליגה מפאת פשיטת הרגל. ההעפלה לליגה השנייה נדחתה וזה החמיר, כאשר וינה הועברה לליגה החמישית בצו בית משפט. בעונה שלאחר מכן.
בשנת 2018 הצטרפה פירסט וינה לרשת ה"Club of Pioneers", רשת המועדונים העתיקים ביותר בעולם, שם חברים המועדונים הוותיקים ביותר מכל מדינות העולם.
בעונת 2018/19 שיחקה וינה ב-"2. Landesliga Wien", הליגה החמישית של הכדורגל האוסטרי. בעונתה הראשונה סיימה וינה בראש עם 78 נקודות מ-30 משחקים ועלתה לליגה הרביעית, הווינר סטאדטליגה. הם נותרו ללא הפסד בליגה בעונת 2019/2020 לאחר 17 משחקים. הליגה ננטשה עקב התפרצות מגפת הקורונה, כלומר המועדון נשאר בווינר סטאדטליגה לעונת 2020/2021. עם זאת, בסוף העונה 2020/2021 וינה עלתה שוב לליגה השלישית.
תארים והישגים

אלופת אוסטריה:
הגביע האוסטרי:
הגביע הגרמני :
זוכה (1): 1943
גביע מיטרופה :
גביע האתגר האוסטרו-הונגרי :
זוכה (2): 1899, 1900
תרשים היסטורי של מיקומי הליגה של פירסט וינה לאורך השנים
נמל לטקיה

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  סוריה סוריה
 מיקום:  לטקיה
 גוף מים:  הים התיכון
 קואורדינטות:  35°30′48″N 35°46′14″E﻿ / ﻿35.51333333°N 35.77055556°E﻿ / 35.51333333; 35.77055556
 
 www.lattakiaport.gov.sy
 he
 
נמל לטקיה (בערבית: ميناء اللاذقية) הוא נמל ימי השוכן על חוף הים התיכון בעיר לטקיה שבסוריה. הוקם ב-12 בפברואר 1950, והוא משמש מאז כנמל הימי הראשי של סוריה.
המטענים המיובאים שלו כוללים ביגוד, חומרי בנייה, כלי רכב, רהיטים, מינרלים, טבק, כותנה ואספקת מזון כמו עדשים, בצל, חיטה, שעורה, תמרים, דגנים ותאנים, ובשנת 2008 טיפל הנמל בכ-8 מיליון טון מטען.
הנמל מהווה גם קישור בשש קוי הפלגה סדירות בין אלכסנדריה, איזמיר וביירות. בנוסף, ישנם שירותי מעבורת לא סדירים לקפריסין. בשנת 2005 השתמשו בנמל כ-27,939 נוסעים.
בנמל נמצא בסיס של חיל הים הסורי.
היסטוריה

נמל לטקיה קשור להיסטוריה של ההתיישבות באזור מסביבו אך לא ניתן לקבוע את תאריך הקמתו של הנמל העתיק. הנמל מוזכר מתקופת ממלכת אוגרית, התקופה הפיניקית ותקופת האימפריה הרומית. מהנמל העתיק הפליגו ספינות מסחריות לאסיה הקטנה, יוון ומצרים.
חשיבותו של הנמל פחתה עם הזמן עד שהפך, בתקופת השלטון העבאסי, לנמל דייגים קטן. האימפריה העות'מאנית לא גילתה בו עניין גם, ורוב הספינות המסחריות עגנו בנמל ביירות ובנמל איסכנדרון. ב-1925 הורחב המזח, שעד אז לא היה יכול לקלוט ספינות גדולות, ובשנת 1931 הוקם בו המזח הצפוני נוסף.
היסטוריה > התקופה המודרנית

כאשר סוריה קיבלה עצמאות, ב-1945 הוא היה הנמל הימי היחיד במדינה. ייצוא הכותנה עבר דרך הנמל. ב-1971 הועלו בנמל 1.6 מיליון טונות של מטען. לאחר התרחבות ב-1981, זה היה מעל פי שניים ב-3.6 מיליון טון. כיום מיוצאים דרך הנמל מוצרי נפט כמו ביטומן ואספלט וכן דגנים, כותנה, שמן צמחי וטבק ("טבק לטקיה").
האמברגו על סוריה בתגובה להתנהלותו של בשאר אל-אסד במלחמת האזרחים בסוריה השפיע על ההעברה בנמל מאז 2011. מאז 2019, איראן שוכרת חלקים מנמל לטקיה לשימוש אזרחי וצבאי. אחריה הגיעה רוסיה, המפעילה את הבסיס הימי היחיד שלה בים התיכון בטרטוס הסמוכה. משקיפים רואים בהסכם עם איראן ניסיון של מדינה מבודדת חלקית כלכלית להשיג גישה לים התיכון.
ב-7 בדצמבר וב-28 בדצמבר 2021, תקף חיל האוויר הישראלי את הנמל וגרם נזק כבד למספר מכולות עם נשק מאיראן.
בליל 9 בדצמבר 2024, כחלק מתוכנית גדולה יותר לנטרול נכסי צבא סוריה, פתח חיל הים הישראלי במתקפה על ספינות מלחמה של חיל הים הסורי בבסיס שלו בנמל לטקיה והטביע אותן. תצלומים מנמל לטקיה חשפו סירות טילים טבועות מסוג אוסה (פרויקט 205), עם משגרי SS-N-2 סטיקס (P-15M Termit) בולטים מעל פני המים.
סטטיסטיקה כללית

| שנה | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יבוא  | 3.644 | 3.871 | 5.083 | 6.239 | 6.931 | 6.349 | 6.800 |
| יצוא  | 0.905 | 0.996 | 1.019 | 1.083 | 1.162 | 1.471 | 1.262 |
ראו גם

קרב לטקיה
הפגזת החוף הסורי ב-11 באוקטובר 1973
הערות שוליים

↑  "حول مرفأ اللاذقية". אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2017. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Transport, Latakia-city.gov.sy, 2008, אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2011, נבדק ב-10 במרץ 2009 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Syria leases Mediterranean port to Iran". 5 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gross, Judah Ari; TOI staff. "Israel said to strike key Syrian port of Latakia, causing 'massive' damage". www.timesofisrael.com (באנגלית). נבדק ב-2021-12-28.
↑  "Israel hits Syrian port for second time this month - Syrian army". Reuters (באנגלית). 2021-12-28. נבדק ב-2021-12-28.
↑  Ozberk, Tayfun (10 בדצמבר 2024). "Israeli Navy Destroys Syrian Fleet In Latakia". {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
וידאוגרפיה של מדונה
וידאו קליפים > שנות ה-2020

| שם | שנה | במאי/ת | תיאור | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Frozen" (רמיקס עם פיירבוי DML) | 2022 | Ricardo Gomes | Madonna and Fireboy DML dance and sing in front of backdrop screen videos, representing respectively ice and fire. "Frozen" was remixed by Sickick. |  |
| "Frozen" (רמיקס עם 070 שייק) | 2022 | Ryan Drake Ricardo Gomes | Madonna and 070 שייק dance and sing in a factory. "Frozen" was remixed by Sickick. |  |
| "Hung Up on Tokischa" (בהשתתפות טוקישה) | 2022 | Sasha Kasiuha | Madonna and Tokischa dance and sing at an intoxicated house party as well as the streets and corner store in Harlem, New York City. "Hung Up" was remixed by Djane Ali. Madonna wears a flowing pink tracksuit with ginger hair as a nod to the original video. |  |
וידאו קליפים > הופעת קמע

| שם | אמנ/ית | שנה | במא/ית | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "God Is a Woman" | אריאנה גרנדה | 2018 | דייב מאיירס | קול בלבד (אלוהים) |  |
| "Gang Signs" | סנופ דוג | 2021 | 4 rAx | ללא |  |
אלבומי וידאו > קליפים של סיבובי הופעות

| שם | פרטים | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> BRA  | מיקומי שיא> FRA  | מיקומי שיא> GER  | מיקומי שיא> NLD  | מיקומי שיא> SPA  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Madonna Live: The Virgin Tour |  השקה: נובמבר 1985  חברת תקליטים: בוי טוי בע"מ  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • לייזרדיסק | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  RIAA: פלטינה  ARIA: פלטינה |
| Who's That Girl: Live in Japan |  השקה: יוני 1987  חברת תקליטים: בוי טוי בע"מ  חברת תקליטים: וורנר-פיוניר יפן • וורנר רפרייז וידאו  פורמט: VHS • לייזרדיסק | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| Ciao Italia: Live from Italy |  השקה: יוני 1988  חברת תקליטים: בוי טוי בע"מ  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו  פורמט: VHS • לייזרדיסק • DVD • VCD | 1 | — | — | — | — | — | 9 | — | — | 28 |  RIAA: פלטינה |
| Blond Ambition: Japan Tour 90 |  השקה: יולי 1990  חברת תקליטים: מדריך המוזיקה בע"מ  חברת תקליטים: וורנר-פיוניר יפן  פורמט: VHS • לייזרדיסק | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| Blond Ambition World Tour Live |  השקה: דצמבר 1990  חברת תקליטים: בוי טוי בע"מ  חברת תקליטים: פיוניר ארטיסטס  פורמט: לייזרדיסק | — | — | — | — | — | — | — | 17 | — | — |  |
| The Girlie Show: Live Down Under |  השקה: אפריל 1994  חברת תקליטים: מיוזיק טורס בע"מ  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • DVD • לייזרדיסק • VCD | 3 | — | — | — | — | — | 8 | — | — | 1 |  RIAA: זהב  ARIA: פלטינה 3×  PMB: זהב  BPI: פלטינה |
| Drowned World Tour 2001 |  השקה: נובמבר 2001  חברת תקליטים: סרטי קרים צ'יז • סרטי טדפול  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • DVD • VCD | 1 | 4 | — | — | — | 1 | — | 3 | 6 | 1 |  RIAA: פלטינה  ARIA: פלטינה  PMB: פלטינה  SNEP: פלטינה 2×  BPI: פלטינה |
| The Confessions Tour |  השקה: ינואר 2007  חברת תקליטים: סרטי סימטקס  חברת תקליטים: האחים וורנר  פורמט: תקליטור + DVD • DVD • הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | — | — | — | 1 | 1 | 1 | 1 | — |  ARIA: פלטינה  PMB: זהב  BVMI: פלטינה 2× |
| Sticky & Sweet Tour |  השקה: מרץ 2010  חברת תקליטים: סרטי סימטקס  חברת תקליטים: האחים וורנר  פורמט: תקליטור + DVD • בלו-ריי • בלו-ריי + תקליטור • הורדה דיגיטלית | 1 | 3 | — | — | — | — | — | — | — | — |  ARIA: זהב  IFPI GRE: זהב |
| MDNA World Tour |  השקה: ספטמבר 2013  חברת תקליטים: סרטי סימטקס  חברת תקליטים: לייב ניישן • אינטרסקופ  פורמט: DVD • DVD + תקליטור כפול • בלו-ריי • הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | 1 | 1 | — | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |  PMB: פלטינה 3× |
| Rebel Heart Tour |  השקה: ספטמבר 2017  חברת תקליטים: סרטי סימטקס  חברת תקליטים: איגל ויז'ן  פורמט: DVD • בלו-ריי • DVD + תקליטור • בלו-ריי + תקליטור • הורדה דיגיטלית | 2 | 1 | — | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |  SNEP: פלטינה |
אלבומי וידאו > קליפים תיעודיים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> BRA  | מיקומי שיא> FRA  | מיקומי שיא> GER  | מיקומי שיא> NLD  | מיקומי שיא> SPA  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Madonna: Truth or Dare (In Bed with Madonna) |  השקה: אוקטובר 1991  אולפן הקלטות: בוי טוי בע"מ • סרטי מירמקס • דינו דה-לורנטיס  חברת תקליטים: לייב • ארטיזן • וידאו קולקשן • MGM • ליונסגייט  פורמט: VHS • לייזרדיסק • VCD • DVD • בלו-ריי | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 6 |  BVMI: זהב  BPI: פלטינה |
| I'm Going to Tell You a Secret |  השקה: יוני 2006  אולפן הקלטות: סרטי מאבריק • ריבר רואד • לאקי לו  חברת תקליטים: האחים וורנר • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: CD+DVD • DVD+CD • הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | — | — | — | 2 | 1 | 1 | — | 1 |  ARIA: פלטינה  PMB: זהב  BVMI: זהב  SMP: פלטינה  BPI: זהב |
אלבומי וידאו > אוספי וידאו קליפים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> BRA  | מיקומי שיא> FRA  | מיקומי שיא> GER  | מיקומי שיא> NLD  | מיקומי שיא> SPA  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Madonna |  השקה: נובמבר 1984  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • לייזרדיסק | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  RIAA: פלטינה  ARIA: פלטינה |
| The Immaculate Collection |  השקה: נובמבר 1990  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • לייזרדיסק • DVD • VCD | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | 9 |  RIAA: פלטינה 3×  ARIA: פלטינה 3×  PMB: זהב  BVMI: זהב  BPI: פלטינה |
| The Video Collection 93:99 |  השקה: נובמבר 1999  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • DVD • VCD | 3 | — | — | — | — | — | 14 | — | — | 1 |  RIAA: פלטינה  PMB: זהב  BPI: פלטינה 2× |
| Celebration: The Video Collection |  השקה: ספטמבר 2009  חברת תקליטים: האחים וורנר  פורמט: DVD • הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | — | — | — | 1 | 1 | 1 | 1 | 23 |  RIAA: פלטינה  ARIA: פלטינה  PMB: פלטינה 2×  SNEP: פלטינה 2× |
אלבומי וידאו > מארזי וידאו קליפים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> SPA  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Ultimate Collection |  מכיל: The Immaculate Collection ו-The Video Collection 93:99  השקה: ספטמבר 2000  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS • DVD | 5 | 4 | 4 |  ARIA: זהב  BPI: זהב |
| The Madonna Collection |  השקה ביפן כ-Madonna: Millennium Giants 3-Video Box Set  מכיל: Madonna Live: The Virgin Tour, The Immaculate Collection ו-The Girlie Show: Live Down Under  השקה: ספטמבר 2000  חברת תקליטים: וורנר רפרייז וידאו • האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS | — | — | — |  |
אלבומי וידאו > קליפים שיווקיים

| שם | פרטים |
| --- | --- |
It's That Girl:  השקה: ספטמבר 1987  חברת תקליטים: סייר • האחים וורנר UK  פורמט: VHS • קלטת שמע
She's Breathless:  השקה: יולי 1990  חברת תקליטים: סייר • האחים וורנר UK  פורמט: VHS • קלטת שמע
Rays of Light:  השקה: 1999  חברת תקליטים: מאבריק • האחים וורנר UK  פורמט: VHS
GHV2:  השקה: נובמבר 2001  חברת תקליטים: מאבריק • האחים וורנר UK  פורמט: VHS
סינגלי וידאו

| שם | פרטים | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> UK  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Justify My Love" |  השקה: דצמבר 1990  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS | 2 | — |  ARIA: זהב  RIAA: פלטינה 4× |
| "Ray of Light" |  השקה: יוני 1998  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS | 4 | — |  |
| "Music" |  השקה: ספטמבר 2000  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: DVD | 3 | 1 |  RIAA: זהב  BPI: זהב |
| "What It Feels Like for a Girl" |  השקה: אפריל 2001  חברת תקליטים: האחים וורנר ויז'ן  פורמט: VHS •‏ DVD | 2 | 1 |  |
ראו גם

דיסקוגרפיית האלבומים של מדונה
דיסקוגרפיית הסינגלים של מדונה
הווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים
צנזורה ב-MTV
הדגל הלסבי

הדגל הלסבי הוא דגל המשמש לסמל של הקהילה הלסבית בעולם. מאז 1999, עיצובים רבים הוצעו ושומשו אם כי למרות שקיימות העדפות אישיות, אף עיצוב לא התקבל על ידי הקהילה כדגל הרשמי.
היסטוריה

הדגל הלסבי הלאבריסי נוצר בשנת 1999 על ידי המעצב הגרפי שון קמפבל, ופורסם ביוני 2000 במהדורת פאלם ספרינגס של גיליון הגאווה "Gay and Lesbian Times". העיצוב כולל לאבריס, סוג של גרזן כפול, מונח על המשולש השחור ההפוך, על רקע סגול. בין תפקידיו, הלאבריס נקשר כנשק ששימש את האמזונות המיתולוגיות. בשנות ה-70 הלאבריס אומץ כסמל להעצמה על ידי הקהילה הפמיניסטית הלסבית. נשים שנחשבו לאסוציאליות (לא חברתיות) על ידי הרייך השלישי משום שהן לא תואמות את האידיאל הנאצי של אישה, שכלל נשים הומוסקסואליות, נדונו למחנות ריכוז ולבשו תג משולש שחור הפוך כדי לזהותן. מספר לסביות השיבו את הסמל כשגברים הומוסקסואלים השיבו את המשולש הוורוד (לסביות רבות השיבו גם את המשולש הוורוד אם כי לסביות לא נכללו בסעיף 175 לחוק הפלילי הגרמני). הצבע הסגול נקשר ללסביות באמצעות שירתה של סאפפו.
הדגל הלסבי "הוורוד" מורכב משישה גוונים של צבעים אדומים וורודים שבמרכזם פס לבן. העיצוב נגזר מדגל הליפסטיק שכולל סימן נשיקת שפתיים אדומות והוצג בבלוג This Life Lesbian Life בשנת 2010, אשר מייצג "נשים הומוסקסואליות בעלות ביטוי מגדרי נשי יותר" אך לא אומץ באופן נרחב. עם זאת, הגרסה הוורודה ללא סימון נשיקה משכה שימוש רב יותר.
לעומת זאת, בקרב הקהילה הלסבית הרבה נמנעו משימוש בדגל הליפסטיק וגרסאותיו מכיוון שדווח שהמעצבת שלו הגיבה בבלוג (שנמחק מאז) תגובות המביעות גזענות, ביפוביה וטרנספוביה.
הדגל הלסבי ה-"כתום-ורוד" על פי דוגמת הדגל הוורוד בן שבעת הפסים הוצג בטאמבלר בשנת 2018, עם צבעים כתומים כהים המייצגים 'אי התאמה מגדרית", כתום ל-'עצמאות', כתום בהיר ל-'קהילה', לבן עבור 'יחסים ייחודיים לאישה', ורוד ל-'שלווה ושלום', ורוד מאובק ל-'אהבה ולמין', וורוד כהה ל-'נשיות'. הדגל נועד לכלול גם נשים טרנסג'נדריות. גרסת חמשת הפסים נגזרה מהדגל מאז 2018. העיצוב הכתום-ורוד הוצג במקור בשנת 2016 כדגל בוצ'ה ופמית בעודה ארבע שנים לאחר מכן התעוררה מחלוקת בשנת 2020 לגבי מי יצר את הדגל הכתום-ורוד.
גלריה

דגל הלאבריס הלסבי שנוצר בשנת 1999
דגל הליפסטיק שנוצר בשנת 2010
הדגל הורוד שמקורו בדגל הליפסטיק ללא תיאור נשיקת השפתיים האדומות
הדגל הכתום-ורוד שמקורו בדגל הוורוד אשר הופץ ברשתות החברתיות בשנת 2018
גרסת חמשת הפסים של הדגל הכתום-ורוד משנת 2018
ראו גם

סמלי להט"ב
דגל הגאווה
פיגוע הדריסה בצומת גבעת אסף

| חלק מפיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2024 |
| --- | --- |
 תאריך:  11 בספטמבר 2024
 מקום:  ישראל גבעת אסף
 מטרה:  ישראלים
 קואורדינטות:  31°54′43″N 35°15′00″E﻿ / ﻿31.911934849581°N 35.24999190303°E﻿ / 31.911934849581; 35.24999190303
 סוג:  פיגוע דריסה
 נשק:  מכלית גז (משאית)
 הרוגים:  1
 מבצע:  עיסא עבד אלגאבר
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני, טרור אסלאמי
  (למפת דרום השומרון מוגדלת) צומת גבעת אסף(למפת דרום השומרון רגילה) צומת גבעת אסף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גבעת אסף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גבעת אסף
 
פיגוע הדריסה בצומת גבעת אסף היה פיגוע שהתרחש בבוקר 11 בספטמבר 2024 ובו נרצח חייל צה"ל גרי גדעון הנגהאל.
הפיגוע

מחבל פלסטיני שנהג במכלית גז דרס למוות את סמל ראשון גרי גדעון הנגהאל, בן 24 מנוף הגליל, ששירת בגדוד נחשון (90) של חטיבת כפיר, והיה חלק מפעילות מבצעית של צה"ל באזור.
המחבל, עיסא עבד אלגאבר בן 58 מראפאת, נורה על ידי חייל צה"ל ואזרח חמוש ששהו באזור, אך לא נהרג, ופונה לבית חולים שערי צדק בפיקוח חיילי צה"ל.