stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת ה-CBA (סין)

| --- | --- |
 שם מלא:  התאחדות הכדורסל הסינית
 תחום:  כדורסל
 ארגון:  איגוד הכדורסל הסיני
 מדינות:  הרפובליקה העממית של סין  סין
 קבוצות:  20
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 אלופה נוכחית:  ליאונינג פליינג לאופרדס (2024)
 מירב הזכיות:  גואנגדונג סאות'רן טייגרס (11 זכיות)
 מפעל נמוך:  ליגת ה-CBL
 www.cbaleague.com
 
ליגת ה-CBA (באנגלית: Chinese Basketball Association; בסינית: 中国男子篮球职业联赛) היא ליגת הכדורסל הבכירה בסין. היא ידועה בשם CBA והשימוש בקיצור האנגלי נעשה לעיתים תכופות גם בסינית. ליגת המשנה הסינית נקראת CBL. ליגת הנשים הבכירה בסין היא ה-WCBA.
שישה שחקנים סינים מה-CBA – יאו מינג, וואנג ז'יז'י, יי ג'יאנליאן, סון יו, מנגקה בטיר וג'ואו צ'י – הגיעו מאוחר יותר לליגת ה-NBA. חלקם חזרו לאחר מכן ל-CBA, אחרי שלא מצאו את מקומם ב-NBA. מספר מצומצם של שחקנים זרים מורשים לשחק בכל אחת מקבוצות ה-CBA.
קבוצות הליגה

נכון לעונת 2022/2023, משחקות ב-CBA‏ 20 קבוצות, המחולקות לאזורי הצפון והדרום:
קבוצות הליגה > המחוז הצפוני

| קבוצה | עיר, מחוז | אליפויות |
| --- | --- | --- |
| בייג'ינג דאקס | בייג'ינג | 3 |
| בייג'ינג רויאל פייטרס | בייג'ינג | 0 |
| ג'ילין נורת'איסט טייגרס | צ'אנגצ'ון, ג'ילין | 0 |
| טיינג'ין פאיונירס | טיינג'ין | 0 |
| ליאונינג פליינג לאופרדס | שן-יאנג, ליאונינג | 3 |
| צ'ינגדאו איגלס | צ'ינגדאו, שאנדונג | 0 |
| שאנדונג הירוז | ג'ינאן, שאנדונג | 0 |
| שאנשי לונגס | טאי-יואן, שאנשי | 0 |
| שינג'יאנג פליינג טייגרס | אורומצ'י, שינג'יאנג | 1 |
קבוצות הליגה > המחוז הדרומי

| קבוצה | עיר, מחוז | אליפויות |
| --- | --- | --- |
| באיי רוקטס | נאנצ'אנג, ג'יאנגשי | 8 |
| ג'ג'יאנג גולדן בולס | יי-וו, ג'ג'יאנג | 0 |
| ג'ג'יאנג גואנגשה לאיונס | ג'וג'י, ג'ג'יאנג | 0 |
| גואנגג'ואו לונג לאיונס | גואנגג'ואו, גואנגדונג | 0 |
| גואנגדונג סאותרן טייגרס | דונגגוואן, גואנגדונג | 11 |
| ג'יאנגסו דראגונס | ג'נג'יאנג, ג'יאנגסו | 0 |
| נאנג'ינג מאנקי קינגס | נאנג'ינג, ג'יאנגסו | 0 |
| פוג'יין סטורג'נס | ג'ינג'יאנג, פוג'יין | 0 |
| סצ'ואן בלו ויילס | צ'נגדו, סצ'ואן | 1 |
| שאנגחאי שארקס | שאנגחאי | 1 |
| שנג'ן אוויאטורס | שנג'ן, גואנגדונג | 0 |
סיכום עונות הליגה

| עונה | אליפות | תוצאה | סגנית אלופה | מלך הסלים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995/96 | באיי רוקטס | 2–0 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | הוא ויידונג | משחק בית וחוץ |
| 1996/97 | באיי רוקטס | 2–0 | ליאונינג פליינג לאופרדס | הוא ויידונג |  |
| 1997/98 | באיי רוקטס | 3–0 | ליאונינג חאנטרס | גונג קסי בין | סדרה של עד 5 משחקים |
| 1998/98 | באיי רוקטס | 3–0 | ליאונינג חאנטרס | סון ג'ון |  |
| 1999/00 | באיי רוקטס | 3–0 | שאנגחאי שארקס | הוא ויידונג |  |
| 2000/01 | באיי רוקטס | 3–1 | שאנגחאי שארקס | סון ג'ון |  |
| 2001/02 | שאנגחאי שארקס | 3–1 | באיי רוקטס | ליו יודונג |  |
| 2002/03 | באיי רוקטס | 3–1 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | סון ג'ון |  |
| 2003/04 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 3–1 | באיי רוקטס | גוד שמגוד |  |
| 2004/05 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 3–2 | ג'יאנגסו דראגונס | לי בנסון |  |
| 2005/06 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–1 | באיי רוקטס | אנתוני מיילס | סדרה של עד 7 משחקים |
| 2006/07 | באיי רוקטס | 4–1 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | אנתוני מיילס |  |
| 2007/08 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–1 | ליאונינג חאנטרס | דונטה ג'ונס |  |
| 2008/09 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–1 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | רודני וייט |  |
| 2009/10 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–1 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | אנדרה המת |  |
| 2010/11 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–2 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | צ'ארלס גיינס |  |
| 2011/12 | בייג'ינג דאקס | 4–1 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | ג'יי. אר. סמית' |  |
| 2012/13 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–0 | שאנדונג הירוז | שבליק רנדולף |  |
| 2013/14 | בייג'ינג דאקס | 4–2 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | ג'ונתן גיבסון |  |
| 2014/15 | בייג'ינג דאקס | 4–2 | ליאונינג פליינג לאופרדס | אריק מקולום |  |
| 2015/16 | סצ'ואן בלו ויילס | 4–1 | ליאונינג פליינג לאופרדס | ג'ונתן גיבסון |  |
| 2016/17 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | 4–0 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | אריק מקולום |  |
| 2017/18 | ליאונינג פליינג לאופרדס | 4–0 | ג'ג'יאנג גואנגשה לאיונס | דריוס אדמס |  |
| 2018/19 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 4–0 | שינג'יאנג פליינג טייגרס | פייר ג'קסון |  |
| 2019/20 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 2–1 | ליאונינג פליינג לאופרדס | ג'ו יאנג | סדרה של שלוש משחקים |
| 2020/21 | גואנגדונג סאותרן טייגרס | 2–1 | ליאונינג פליינג לאופרדס | דומיניק ג'ונס | סדרה של 3 משחקים |
| 2021/22 | ליאונינג פליינג לאופרדס | 4–0 | ג'ג'יאנג גואנגשה לאיונס | ג'או ג'יוויי | סדרה של 7 משחקים |
| 2022/23 | ליאונינג פליינג לאופרדס | 4–0 | ג'ג'יאנג גולדן בולס |  | סדרה של 7 משחקים |
| 2023/24 | ליאונינג פליינג לאופרדס | 4–0 | שינג'יאנג פליינג טייגרס |  |  |
אחוז החסימה (ישראל)

רשימה צריכה להשיג מעל ל-3.25% מכלל הקולות הכשרים כדי להיכנס לכנסת
אחוז החסימה הוא שיעור הקולות המינימלי הדרוש כדי לקבל ייצוג בפרלמנט או במוסד מייצג אחר. החל ממרץ 2014 אחוז החסימה הנהוג בישראל בבחירות לכנסת עומד על 3.25% מכלל הקולות הכשרים שנמנו בבחירות.
אחוז החסימה הנוכחי עומד על 3.9 יחידות של "מודד למנדט" (כמשמעו בחוק הבחירות), במקרה שכל המפלגות המתמודדות בבחירות עוברות את אחוז החסימה. לכן ייתכן תאורטית שמפלגה תצלח את אחוז החסימה אך לא תצליח להכניס לכנסת יותר משלושה מושבים. מעשית, מכיוון שאלפי קולות הולכים למפלגות שאינן עוברות את אחוז החסימה, קרוב לוודאי שהמודד למנדט יהיה נמוך משמעותית, ומפלגה העוברת את אחוז החסימה תקבל לפחות 4 מושבים בכנסת.
מ-1951 ועד 1992 עמד אחוז החסימה בישראל על 1%, ובין 1992 ל-2003 על 1.5%. במאי 2004 התקבל תיקון לחוק הבחירות לכנסת המעלה את אחוז החסימה ל-2%. ובמרץ 2014 התקבל תיקון נוסף לחוק המעלה את אחוז החסימה ל-3.25%.
הרקע לקביעתו

שיטת הבחירות בישראל שונה מכמה בחינות בהשוואה לדמוקרטיות אחרות:
שיטת הבחירות יחסית לחלוטין, כך שכל חברי הכנסת נבחרים במסגרת רשימות מועמדים, ואין חברי כנסת שנבחרים בצורה ישירה. כמו כן, מדינת ישראל נחשבת כולה למחוז אחד ואין חשיבות מהותית למקום מגוריו של הבוחר בזמן הבחירות (מסיבות טכניות נדרש כל בוחר להצביע במקום מגוריו, אולם אין לכך השפעה על תוצאות הבחירות).
מרבית פעולות השלטון מרוכזות בפרלמנט הארצי, הכנסת. הכנסת עוסקת במגוון גדול של נושאים, ביניהם עניינים שבמדינות אחרות היו מטופלים על ידי רשויות מקומיות או פרלמנטים מחוזיים.
אוכלוסיית המדינה מגוונת ומפוצלת לקבוצות שונות בעלות מאפיינים ייחודיים של אורח חיים, דת, מסורת, שפה וכיוצא באלה. בין הקבוצות הייחודיות אפשר למנות את הערבים, העולים והחרדים.
אם מתעלמים מאחוז החסימה, מספר הבוחרים הנדרשים על מנת להשיג מנדט אחד בכנסת הוא נמוך יחסית, ועמד על כ-36,227 בבחירות 2022 (מספר הקולות הכשרים מחולק ל-120, מספר המושבים בכנסת). לשם השוואה, בגרמניה, עבור כל מושב בבחירה ארצית בבונדסטאג נדרשים כ-150,000 מצביעים (אבל בגרמניה יש גם מסלולי בחירה אזוריים חלופיים). בהולנד, שאין בה אחוז חסימה, נדרשים מעל 64,000 קולות למושב בבית התחתון. אחוז חסימה של 2% מביא את סף הכניסה לכנסת בישראל לרמה גבוהה במקצת מזו של הולנד בחישוב תאורטי, אולם בפועל הדבר תלוי בשיעור ההשתתפות בבחירות, שכן אחוז החסימה נמדד על-פי כלל הקולות הכשרים, ולא על פי כלל בעלי זכות הבחירה. בבחירות 2006 עמד אחוז החסימה על כ-63,000 קולות (המספר היה נמוך מכפי שצפו עקב שיעור ההשתתפות הנמוך יחסית בבחירות).
בישראל קיימת דינמיקה משמעותית של הקמת מפלגות חדשות, אף יותר מבמדינות אחרות. מפלגות חדשות נוצרות בעיקר עקב ניסיון של קבוצות באוכלוסייה להגדיל את הייצוג שלהן, ועקב משברים פוליטיים. אחוז החסימה אמור להיות גורם המרסן את הנטייה להקים מפלגות חדשות. דוגמאות למפלגות חדשות שנכנסו לכנסת במערכות הבחירות כוללות את מולדת ב־1988, ש"ס, כ"ך ויחד ב־1984, ישראל בעלייה ב־1996, קדימה ומפלגת גיל ב־2006, יש עתיד ב-2013, כולנו ב-2015 וכחול לבן ב-2019. מפלגות קטנות שכמעט נכנסו לכנסת כוללות את המפלגות פנינה רוזנבלום ב־1999, עלה ירוק ב־2003, עוצמה לישראל ב־2013, יחד ב־2015, הימין החדש, וזהות ב-2019 ועוד.
אחוז החסימה משפיע רק על גודל הסיעות הנכנסות לכנסת ואינו מונע פיצולים בתוך סיעות באופן המביא לסיעות יחיד.
היסטוריה > ההשפעה על מפלגות חדשות

אחוז החסימה מהווה משוכה לא פשוטה למפלגות שאין להן חבר כנסת מכהן. הן מתקשות לגייס משאבים להתמודדות בבחירות מכיוון שאינן זכאיות למקדמות על חשבון מימון מפלגות והן מתקשות לשכנע את בוחריהן שהן תעבורנה את אחוז החסימה. עם זאת היו מספר לא מבוטל של מפלגות שעברו את אחוז החסימה אף על פי שלא היה ברשימתן חבר כנסת מכהן. בבחירות לכנסת התשיעית נכנסו לכנסת פיתוח ושלום של שמואל פלאטו-שרון, שהורשע במתן שוחד בחירות, ושלומציון שנבנתה על האהדה לאריאל שרון שהיה מגיבורי מלחמת יום הכיפורים, וכיהן כבר בתחילת הכנסת השמינית. באותן בחירות נכנסה לכנסת התנועה הדמוקרטית לשינוי שזכתה ל-15 מנדטים, ואשר הציבה כדרישה מחברי כנסת ממפלגות אחרות שעברו אליה להתפטר מהכנסת ולא לגנוב כיסא ממפלגה אחרת. בבחירות לכנסת האחת עשרה נכנסו לכנסת מפלגת ש"ס שקיבלה ארבעה מנדטים, לאחר שקיבלה קולות של מצביעים רבים מבני עדות המזרח וזכתה גם לתמיכה של הרב שך שהורה לחרדים האשכנזים הליטאים להצביע עבורה. בבחירות אלו נכנסו לכנסת גם כך, שהייתה זו לה ההתמודדות הרביעית, והרשימה המתקדמת לשלום, שהייתה סנונית ראשונה לשינוי בדפוסי ההצבעה במגזר הערבי.
הבחירות לכנסת השתים עשרה הביאו איתן את מולדת של רחבעם זאבי. בבחירות לכנסת הארבע עשרה נכנסה לכנסת ישראל בעליה שגרפה קולות רבים של בני העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 וזכתה ל-7 מנדטים. העלאת אחוז החסימה ל-2% הקשתה על המפלגות החדשות, אולם הבחירות לכנסת השבע עשרה הביאו איתן את הכניסה לכנסת של גיל - גמלאי ישראל לכנסת שזכתה ב-7 מנדטים. בבחירות לכנסת התשע עשרה נכנסה לכנסת יש עתיד שקיבלה 19 מנדטים, והייתה למפלגה השנייה בגודלה. הבחירות לכנסת העשרים הביאו איתן את כולנו שקיבלה עשרה מנדטים, ומפלגת כחול לבן נכנסה לכנסת ב-2019.
התמודדות משפטית

בעקבות העלאת אחוז החסימה, הוגשו עתירות לבג"ץ שטענו שהעלאה זאת אינה חוקתית, בין השאר בגלל פגיעתה בהיות הבחירות יחסיות ושוויוניות ובגלל פגיעה בכבוד האדם וחירותו. בשנת 1991 דחה בג"ץ עתירה נגד העלאת אחוז החסימה ל-1.5%, ובשנת 2006 משך העותר בהמלצת בית המשפט, עתירה נגד העלאת אחוז החסימה ל-2%. עתירה נגד העלאת אחוז החסימה ל-3.25%, בטענה שהיא פוגעת בייצוג של המיעוט הערבי, נדחתה ברוב של 8 שופטים נגד דעתו החולקת של השופט סלים ג'ובראן, בשנת 2015. הנימוק העיקרי לדחייה היה שלא הוכח שאחוז החסימה אכן פוגע בשוויון. עם זאת, חלק מהשופטים כתבו שאם בעקבות הבחירות יתברר שאחוז החסימה הגבוה פוגע בשוויון, יהיה מקום לדון מחדש בחוקתיות העלאת אחוז החסימה.
השפעה על תעמולת הבחירות

העלאת אחוז החסימה הובילה לכך שחלק גדל והולך של התעמולה של המפלגות הקטנות עוסק בשאלת סיכוייהן לעבור את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת השבע עשרה ב-2006, כללו בין השאר המפלגות תפנית, הירוקים, שינוי, חזית יהודית לאומית, הגמלאים ועתיד אחד התייחסות לאחוז החסימה בתעמולת הבחירות שלהן. חזית יהודית לאומית ערכה מפקד שבו התבקשו המצביעים שלה להודיע במסרון כי יצביעו עבור המפלגה, תוך התחייבות שהמפלגה תפרוש מהמירוץ אם לא יהיו מספיק מצביעים שיודיעו על תמיכה. שבוע לפני הבחירות הודיעה המפלגה כי אספה מעל 55,000 הודעות ועל כן היא ממשיכה בהתמודדות, אך בפועל קיבלה המפלגה 24,824 קולות בלבד. מפלגת "עתיד אחד" לא ערכה מפקד, אך רמזה בתעמולתה כי התמיכה של עולי אתיופיה תעביר אותה את אחוז החסימה. מפלגות אחרות ציטטו סקרים שמהם עולה כאילו הן עוברות את אחוז החסימה, אולם לא תמיד הפנו לסקר מסוים שאכן מראה כך. בבחירות עצמן רק מפלגת הגמלאים אכן עברה את אחוז החסימה ואף זכתה ב-7 מנדטים.
דרך שכנוע נוספת של מפלגות החוששות שלא לעבור את אחוז החסימה, היא קריאה למצביעים ללכת עד הסוף עם האמת שלהם. המפלגות טוענות שאם כל הבוחרים שהאמינו בדרכן, אך חששו שקולותיהם יאבדו עקב אחוז החסימה, היו מצביעים עבורן, הן היו עוברות בקלות את אחוז החסימה.
השפעה על הסקרים והמדגמים

בעקבות עליית אחוז החסימה ל-3.25% הפכה משימת חיזוי תוצאות הבחירות מבחינת הגושים לקשה יותר, בגלל שמעבר או אי מעבר של אחוז החסימה משפיע בבת אחת על ארבעה מנדטים.
אחוז החסימה הגבוה השפיע מאוד במהלך המשבר הפוליטי בישראל:
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת בשנת 2019 כמעט ולא היו סקרים שחזו שהימין החדש לא יעבור את אחוז החסימה. בבחירות, לימין החדש חסרו רק עוד 1,503 מצביעים. העובדה שהימין החדש לא עבר את אחוז החסימה הביא לתיקו פוליטי בין הגושים, ולבחירות חוזרות.
בבחירות לכנסת ה-24 לא חזו המדגמים של ליל הבחירות את מעבר אחוז החסימה על ידי הרשימה הערבית המאוחדת. בבחירות לכנסת ה-25 לא חזו המדגמים את נפילת מרצ מתחת לאחוז החסימה, ורק אחד המדגמים, זה של חדשות 13, הזהיר שהיא קרובה מאוד לאחוז החסימה. בעקבות זאת, בליל ספירת הקולות עוד היו ציפיות להמשך התיקו בין הגושים.
בבחירות לרשויות המקומיות

בבחירות לרשויות המקומיות נקבע אחוז חסימה "הפוך" – כדי להשתתף בחלוקת המנדטים די לרשימה לזכות ב-75% בלבד מהמודד למנדט. תיתכן אפשרות שבסוף החישוב רשימה כזאת לא תזכה במנדט. שיטת החישוב היא כדלהלן: מחלקים את סך הקולות הכשרים במספר המושבים במועצת הרשות המקומית, כך נקבע המודד למנדט, אחר כך מנפים מסך הקולות הכשרים את הקולות שניתנו לרשימות המועמדים שלא השיגו 75% ממודד זה, לאחר מכן מחלקים את סך הקולות שנותרו למספר המושבים במועצה, ובזה נקבע המודד הסופי למנדט, כעת מחלקים את מספר הקולות שניתנו לכל רשימת מועמדים במודד הסופי למנדט, ומקבלים את מספר המושבים שבו זוכה כל רשימה במועצה.
אם נותרו מושבים לא מאוישים, מחלקים אותם לפי יתרת העודפים שנותרה מהחלוקה לפי המודד הסופי למנדט כאשר אין כל חשיבות לגודל הסיעה, בשונה מחוק בדר-עופר שחוקק אך ורק לכנסת.
ידוע על מקרה בו שום רשימה לא עברה את אחוז החסימה: בבחירות למועצה המקומית מע'אר בנובמבר 1965 התמודדו 19 רשימות על 9 מקומות, אך אף אחת מהרשימות לא עברה את אחוז החסימה שעמד על 155 קולות, מתוך 1,860 הקולות הכשרים שנספרו. בבחירות החוזרות שנערכו ביולי 1966 התמודדו אחת עשרה רשימות, ששמונה מהן עברו את אחוז החסימה.
גבקליטפה

פסלים שנמצאו בגבקליטפה - מוזיאון אורפה, 2012
מראה באתר
עיטורים בדמות בעלי חיים על עמוד אבן במבנה בגבקליטפה
גבּקליטפּה (או גבּקלי טפּה; בטורקית: Göbeklitepe) הוא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי בן כ-11,500 שנים בדרום-מזרח טורקיה. האתר נבנה על ידי ציידים-לקטים בראשית התקופה הנאוליתית. התגלו בו מבני אבן מונומנטליים, מהעתיקים ביותר הידועים כיום (לצד המגדל העגול בתל יריחו), ועליהם חריטות בדמות בעלי חיים ועיטורים אחרים. חוקרי האתר מפרשים אותו כמצבור מקדשים ששימש כמרכז אזורי להתכנסות ופולחן, מהעתיקים ביותר של האנושות. בקרבתה נמצא אתר קרהנטפה.
ב-2018 גבקליטפה הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
החפירות באתר

האתר מצוי 15 ק"מ מאורפה, בפסגת רכס של גבעות אבן גיר, המהוות את השלוחה הדרום-מזרחית של הרי הטאורוס. פירוש השם הוא "גבעה עם טבור". התל נישא לגובה של 15 מטר וקוטרו כ-300 מטר. הוא התגלה בשנת 1963, בסקר ארכאולוגי שערכה במקום קבוצת מדענים אמריקאים וטורקים. הם נתקלו בכמה אבני גיר גדולות, מלבניות, מעוצבות, ללא ספק מעשה ידי אדם, שבצבצו מהקרקע. החוקרים הניחו שמדובר בקברים ביזנטיים ולא המשיכו את הבדיקה.
ב-1994 קרא ד"ר קלאוס שמידט (אנ'), ארכאולוג גרמני מאוניברסיטת היידלברג, את הדו"חות שחוברו על המקום והחליט לנסוע לשטח כדי לבחון את הממצאים בעצמו. החל משנת 1995 מבצעים מוזיאון אורפה, המכון הגרמני לארכאולוגיה (DAI) (אנ') וחוקרים מאוניברסיטת קארלסרוהה, חפירות נרחבות באתר.
ממצאים > תיאור כללי

השכבות העיקריות של האתר מתוארכות לכ-11,500 שנה לפני זמננו, דהיינו לתקופת המעבר ההדרגתי לכלכלה חקלאית, היא התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית א'. בשכבות אלה התגלו המבנים המונומנטליים, הפסלים והחריטות, שפורשו כמקדשים הציבוריים העתיקים ביותר שהתגלו אי-פעם. במקום נמצאו גם שרידים של מבנים מאוחרים יותר, משלהי התקופה הנאוליתית, האלף ה-7 וה-6 לפני הספירה. שמידט מעריך כי באתר קיימות גם שכבות קדומות יותר, מסוף התקופה האפיפלאוליתית.
לא התגלו במקום עדויות למבני מגורים כפי שידועים מאתרים אחרים בתקופה, או לבעלי חיים וצמחים מבויתים, ולפיכך סבורים שבוני האתר המקוריים היו עדיין ציידים-לקטים וכי לא היה זה אתר מגורים. מרבית הארכאולוגים סבורים כיום שגבקליטפה שירת תפקיד פולחני עבור אוכלוסייה משמעותית של ציידים-לקטים שהתאספו ממרחב גדול למדי. עם זאת, מחקרים גנטיים שנעשו על חיטת בית קדומה מסוג איינקורן (אנ') גילו שהיא בויתה לראשונה ככל הנראה בגבעות קרצ'דג (אנ'), כשלושים קילומטרים בלבד מהאתר והוצע שביותה קשור לבניית האתר, שכן היה צורך לגדל מזון מספיק למאות ואף אלפי הבונים שנדרשו לעבוד כאן במשך שנים.
לאחר תחילת האלף ה-8 לפני הספירה, כלומר לאחר כ-1,500 שנה לפחות של שימוש בו, ננטש האתר המקורי וכוסה באדמה במתכוון ונשאר כך במשך למעלה מאלף שנים, עד שהיה מי שחזר ובנה על גבי השכבה המכוסה, במהלך האלף השביעי והשישי לפני הספירה.
לא הרחק מהאתר נמצאו לפחות עוד שניים או שלושה אתרים עם סימנים לקיומם של עמודי T רבים, ושמידט רואה בהם אתרי פולחן שמסונפים לגבקליטפה. חוקרים אחרים רואים בהם אתרים נפרדים לחלוטין, ששימשו קהילות אחרות.
ממצאים > פירוט

התגלו במקום כעשרים מבנים עגולים, שרק שמונה מהם נחפרו עד עתה. הגדול שבהם קוטרו כ-30 מטר. קירותיהם עשויים מאבני גוויל, הנתמכות במגליתים או עמודי אבן גיר, בצורת האות "T", שגובהם שלושה עד חמישה מטרים בדרך כלל, אף כי הגדול בהם מגיע לכ-6.9 מטר. בסך הכל נחשפו עד כה למעלה משישים עמודי אבן גיר או מגליתים שכאלה, כאשר ידוע על עוד למעלה ממאתיים, שעדיין קבורים באדמה. משקלו של כל עמוד כשבעה טונות. במחצבה הסמוכה התגלה עמוד שננטש באמצע הסיתות ומשקלו 50 טונות. במרכז כל מבנה מעוגל שכזה ניצבו שתי אבנים תומכות נוספות, שהן בדרך כלל הגבוהות ביותר. חלק מעמודי האבן לא הושלמו.
לאורך צִדם החיצוני של הקירות נמתח ספסל בגובה של כ-1.6 מטר. הרצפה עשויה מאבן גיר כתושה ואפויה (טראצו).
באתר ובמחצבה נראים ציורים של בעלי חיים רבים ושונים, בדרך כלל על עמודי האבן, אם כי נראה שחלק מאלה נמחקו במכוון, אולי כהכנה לציורים חדשים, או כחלק מנטישת האתר. בנוסף נתגלו במקום גם פסלים של בעלי חיים.
ידוע על כ־12 אתרים בסביבת גבקליטפה, המכונים גבעות האבן (Taş Tepeler), שיש בהם ממצאים דומים, כולם בני אותה תקופה. בספטמבר 2021 נחתם הסכם על שיתוף פעולה בינלאומי של 12 מוסדות וארגונים מ-5 מדינות, לפיו יתקיימו חפירות ארכאולוגיות באתרים אלה בשנים 2021 עד 2024, ביניהם בגבקליטפה. סבורים שחפירות אלה יחשפו את הדוגמאות הראשונות ליישובים ולקהילות חברתיות בעולם ויעידו על המציאות שהייתה לפני 12 אלף שנה. מקווים שפרויקט זה, המכונה פרויקט גבעות האבן, יציע תובנות חדשות על יישובים אנושיים פרהיסטוריים, ויענה על שאלות רבות על האופן שבו בני אדם חיו ועבדו יחד לפני תחילת ההיסטוריה האנושית הכתובה.
לקריאה נוספת

יובל נח הררי, קיצור תולדות האנושות, הוצאת דביר, 2011, עמודים 94–98
הערות שוליים

↑  גבקליטפה, באתר אונסק"ו (באנגלית)
↑  האתר שחשף מהפכה תודעתית של האנושות, רגע לפני הולדת הציוויליזציה, באתר הארץ, 24 באפריל 2012
↑  https://www.youtube.com/watch?v=FENWDq60nsU
↑  Arkeofili editöryel servisi, Göbekli Tepe’nin de Dahil Olduğu Taş Tepeler’de Kazılar Başlıyor, Arkeofili, ‏25/09/2021
| היסטוריה של טורקיה |
| --- | --- | --- |
| תקופת האבן | צ'טלהויוק • גבקליטפה • הג'ילר • צ'איאונו | טורקיה |
| תקופת הברונזה | טרויה • הממלכה החתית הקדומה • האימפריה החתית • ארסלנטפה | טורקיה |
| תקופת הברזל | אוררטו • הממלכות החתיות החדשות • פריגיה • לידיה • קאריה • ליקיה • איוניה | טורקיה |
|  | אסיה הקטנה בתקופת הממלכה האחמנית • אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית • אסיה הקטנה בתקופה הרומית | טורקיה |
| ימי הביניים | האימפריה הביזנטית • סולטנות רום • האימפריה של טרפזונטס • האימפריה של ניקאה • האימפריה הלטינית • הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה | טורקיה |
|  | האימפריה העות'מאנית | טורקיה |
| הרפובליקה הטורקית | מלחמת העצמאות של טורקיה • תקופת המפלגה הבודדת • התקופה הרב-מפלגתית | טורקיה |
פורטל טורקיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581415505171  BnF: cb169981071 (data)  GND: 7616375-1  NKC: ge1174260  SUDOC: 100530699  VIAF: 247424754   WorldCat (עם VIAF): 247424754
ישיבת מאור התורה

| --- | --- |

ישיבה קטנה מאור התורה ברחוב דוד ילין בירושלים
 ישיבה
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תקופת הפעילות:  ה'תשנ"ד, 1994 – הווה
 מייסדים:  הרב אברהם סלים
 בעלי תפקידים
 מנהל:  הרב אהרן שם טוב
 ראש הישיבה:  הרב אברהם סלים
 תלמידים
 :  500 תלמידים
 מיקום
 מיקום:  מקור ברוך, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′12″N 35°12′53″E﻿ / ﻿31.786722222222°N 35.214638888889°E﻿ / 31.786722222222; 35.214638888889
 http://www.meorhatora.org/
  (למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת מאור התורה(למפת ירושלים רגילה) ישיבת מאור התורה(למפת הרי ירושלים רגילה) ישיבת מאור התורה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ישיבת מאור התורה
 
ישיבת מאור התורה היא ישיבה חרדית-ספרדית השוכנת בשכונת מקור ברוך בירושלים. הישיבה כוללת ישיבה קטנה, ישיבה גדולה, ובעבר כללה אף כולל אברכים, המונים יחד כ-500 תלמידים. הישיבות הוקמו על ידי הרב אברהם סלים, לזכר אביו הרב חכם נתן סאלם.
היסטוריה

הרב נתן סאלם ייסד וניהל את תלמוד תורה "מגן דוד" בשכונת הבוכרים בירושלים. בשנת ה'תשמ"ג (1983), הקים בנו הרב אברהם סלים כולל לאברכים ספרדים. באלול ה'תשמ"ד (1984) הקים הרב סלים את הישיבה הקטנה לבחורים ספרדים, ועמד בראשה. בניין הישיבה הוקם על מקום התלמוד תורה והונצח שם בית כנסת ע"ש חכמי ארם צובא. בנו הרב נתן סלים מכהן כר"מ בישיבה ומסייע לו בגיוס הכספים והחזקת הישיבה. חתנו, הרב בנימין טולדנו (בנו של רבי ניסים טולדנו) מכהן כר"מ בישיבה. משגיח הישיבה הוא הרב ישראל פרישמן. הישיבה מונה כ-180 בחורים.
בשנת ה'תשנ"ד (1994), הקים הרב סלים את הישיבה הגדולה. בהמשך צירף את ראש ישיבת חברון הרב דוד כהן אשר מוסר שיעור כללי מדי שבוע. חלק נכבד מבוגרי הישיבה הקטנה ממשיכים את לימודיהם בישיבה הגדולה. הר"מים הם הרבנים שלום משה טולידאנו (בנו של הרב יעקב טולידאנו) יעקב שרבני, ישראל מאיר טופיק, שלמה ברדוגו (ארבעתם חתני הרב סלים), בנימין כהן, אפרים זאב גרבוז, חזקיה סלים (בנו של ראש הישיבה) פינחס זלבנסקי, ואורי מלכיאל. משגיח הישיבה היה הרב פנחס אלגרבלי במשך כ-28 שנה, עד לפטירתו בחודש אב ה'תשפ"ב (אוגוסט 2022) ובמקומו נתמנה לתפקיד המשגיח הרב שמעון וייס, משגיח לשעבר בישיבת יסודות התורה. בתחילת זמן קיץ תשפ"ד עזב הרב וייס את התפקיד ובמקומו התמנה הרב יצחק פנחס גולדווסר.
הישיבות שוכנות בשני בניינים ברחוב דוד ילין בשכונת מקור ברוך בירושלים. לבחורי הישיבה הקטנה בניין פנימייה ברחוב אלפנדרי. הסמוך. וכן ברחוב רש"י פנימיות בחורי הישיבה הגדולה פזורות בדירות שונות בשכונת מקור ברוך. בניין הישיבה גדולה עבר מספר סבבי הרחבה. בתמוז ה'תשס"ח (יולי 2008), הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה החדש הנבנה בשכונת סנהדריה, במעמד הרבנים אהרן יהודה לייב שטינמן, שמואל אוירבך ועוד. בפברואר 2019 יצאה הישיבה בקמפיין מימון המונים לכיסוי הוצאות הבנייה. בחורף תשפ"ג לאחר קבלת האישורים להגדלת שטח הבניה, התחדשו העבודות בבניין הישיבה החדש.
סגנון הלימוד בישיבה הוא על פי שיטת הלימוד המקובלת בישיבות ליטא. ראש הישיבה הרב סלים, בוגר ישיבת פוניבז' ותלמידו של הרב אלעזר מנחם מן שך, שתמך בו בהקמת הישיבה. בד בבד מחנך ראש הישיבה את תלמידיו להמשיך ולהקפיד על המנהגים והמורשת של בני עדות המזרח.
הרבנית פנינה, בתו של הרב בן ציון הכהן רבין ורעייתו של הרב סלים, מנהלת את משק הישיבה.
הערות שוליים

↑  לקט פרסומים וכתבות על המעמד, באתר הישיבה
כתב בחדרי חרדים, הונחה אבן פינה לישיבת 'מאור התורה', באתר בחדרי חרדים, 15 ביולי 2008
ותיעוד מהאירוע, באתר יוטיוב
↑  מגבית בניך בוניך באתר חברת charidy
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375512405171  VIAF: 5761151717068013900000   WorldCat (עם VIAF): 5761151717068013900000 
ראש הישיבה הרב אברהם סלים
השחתת איבר המין הנשי בניגריה

השחתת איבר המין הנשי או מילת נשים היא שם כולל שניתן למנהגים מסורתיים שונים שמערבים חיתוך מלא או חלקי של איבר המין הנשי. אוכלוסיית ניגריה מונה כ-150 מיליון איש, מתוכן 52% הן נשים. בקרב נשים מבוגרות בניגריה, השכיחות לביצוע מילה עומדת על 41%. שיעור השכיחות יורד בהדרגה לפי הגיל, ובקבוצות הגיל הצעירות אחוז הנשים שעברו השחתת איבר המין הנשי נמוך יותר. במרבית האזורים בניגריה, השחתת איבר המין הנשי מבוצעת בגיל צעיר מאוד וללא קבלת הסכמה על ידי הפרט. המנהג נפוץ בקרב מוסלמים ונוצרים, ובניגריה האזורים הנוצריים מרבים יותר לבצע השחתת איבר המין הנשי. החל משנת 2015, השחתת איבר המין הנשי אינה חוקית בניגריה, אך מבוצעת עדיין בהיקפים גדולים.
רקע

השחתת איבר המין הנשי היא מנהג מסורתי שכולל חיתוך (מלא או חלקי) של איבר המין הנשי. מורכב לעקוב אחר התפתחות מנהג זה לאורך ההיסטוריה וקשה להצביע על מועד התחלתו, וכן קיים שוני בין חברות שונות. השחתת איבר המין הנשי הייתה נהוגה על ידי הפיניקים, האתיופים והמצרים בתחילת המאה החמישית לפני הספירה. בדו"ח משנת 1969 שערכה המשלחת המדענית הגרמנית, דיווח על השחתת איבר המין הנשי היה שכיח למדי במדינות המזרח התיכון וסביבתן. השחתת איבר המין הנשי לא נהוגה רק באזור אחד של העולם, אלא יש הערכה שיש בין 85 מיליון ל-114 מיליון נערות ונשים שעברו כריתה של חלק אחת או יותר מהפות, רובן מתגוררות באפריקה אך ישנן גם באסיה ובייחוד בארצות הברית ובקנדה. לפי נתונים של האו"ם, 27% מהנערות החיות בניגריה עברו השחתת איבר המין הנשי.