stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנועת החזרה לאפריקה
היסטוריה > ההיסטוריה של ליבריה

ב-1820 יצאה ספינה בשם אליזבת לכיוון אפריקה מטעם ה-ACS. ספינה זו נשאה 88 מהגרים שחורים. היא עגנה באי שרברו, בחוף דרום סיירה לאון. המהגרים סבלו מאוד מהתנאים הקשים שהיו באזור וכן ממחלות קשות כגון מלריה, קדחת צהובה ורעב. מסיבה זו, הועברו ב-1822 לאזור אחר שנקרא קייפ מסוראדו, הממוקם ליד ליבריה. למרות המחלות ושיעור התמותה הגבוה ביותר בקרב המתיישבים האפרו-אמריקאים הראשונים גם באזור זה, עם הזמן גדלה אוכלוסיית העולים השחורים שהיגרו למושבה בליבריה. בשנת 1824, שונה שמה של ההתנחלות המרכזית בקייפ מסוראדו למונרוביה (כיום בירת ליבריה), בשל שמו של ג'יימס מונרו שהיה הנשיא החמישי ולפני כן חבר בולט ב-ACS הקבוצות האתניות האפריקאיות המקוריות ששכנו באזור, בעיקר הבסה, דאי וגולה, התנגדו להרחבת ההתנחלות על ידי התיישבות העבדים באדמותיהם. כך החלו מלחמות רבות בין המהגרים לבין קבוצות הילידים הוותיקים. בעוד שהיחסים בין המהגרים לבין המקומיים היו ברובם עוינים, חלק מהמקומיים חשו צורך לתת שטחים נוספים למהגרים, כיוון שהם סיפקו עבורם הגנה מסוימת מפני התקפות מצד שכנים באזור, חינוך מערבי לילדים ושוקי מסחר כך, המהגרים שהגיעו לליבריה מארצות הברית הביאו עמם מנהגים רבים חדשים כמו סגנונות לבוש, שפה אנגלית, הרגלי מזון, דת, שמות, מערכות כלכליות ופוליטיות ועיצובים אדריכליים.
ב-1838 הוקמו כמה מושבות באפריקה שכללו את מרילנד באפריקה, מיסיסיפי באפריקה (לימים התנחלות גרינוויל) ואת באסה קוב. מאוחר יותר בשנת 1838, ה־ACS ניסחה חוקה שאיחדה בין ההתנחלויות הללו והתנחלות נוספת (מונטאסארדו) לליבריה. אט-אט, ליבריה הפכה ליעד הנפוץ ביותר להגירה של אמריקאים אפריקאים במאה ה-19. ב-1847 הכריז ה-ֿACS על ליבריה כמדינה עצמאית וריבונית בעלת ממשל רפובליקני. בבחירות הראשונות של 1848, נבחר ג'וזף ג' רוברטס לנשיא הראשון של הרפובליקה העצמאית של ליבריה.
היסטוריה > עבדים לשעבר

ליבריה וסיירה לאון הוקמו על ידי עבדים לשעבר (אמריקאים ובריטים בהתאמה) שהוחזרו לאפריקה. לרבים מהעבדים לשעבר לא היו די משאבים כדי לקיים את עצמם. ואכן, עם סיום מלחמת האזרחים, ממשלת ארצות הברית הקימה את הלשכה לעבדים משוחררים (אנ') כדי לסייע לעבדים לשעבר בארצות הברית. הממשלה הבטיחה למכור או להשכיר לחקלאים קרקעות ואדמות פנויות, שהוחרמו במהלך המלחמה. לא מעט אפריקנים אמריקאים ניצלו את התוכניות הללו וקנו או שכרו קרקעות. הנשיא אנדרו ג'ונסון הטיל וטו על הצעת חוק להגדלת סמכויותיה ופעילותיה של לשכת פרידמן, ושינה חלק ניכר ממדיניותה. חלק משמעותי מהשטחים המובטחים שהושכרו לחקלאים אפריקאים אמריקאים נלקחו והוחזרו לנאמני הקונפדרציה. כך, עבור רוב האמריקאים האפריקאים שלהם הובטחו קרקעות, ההבטחה לא נשמרה.
היסטוריה > סיירה לאון

המושבה בסיירה לאון הוקמה על ידי הבריטים כמקום שבו העבדות והאפליה הגזעית לא הוכרו בחוק. ב-1787 ייסדה אגודה פילנתרופית בריטית את המושבה "פריטאון" ("עיר חופשית"), כמקום יישוב לעבדים משוחררים מבריטניה וארצות הברית, וכן לעבדים נמלטים. כל מתיישב פוטנציאלי היה מחויב לחתום על חוזה שכלל סעיף שבו מתחייב להגן ולשמור על החופש המשותף שלהם. ב-1787, המושל הראשון, ריצ'רד וויבר, נבחר. ב-1808 הפכה סיירה לאון ל"מושבת כתר" (מושבה הנמצאת בשליטת של בריטניה, אך בעלת מידה מסוימת של שלטון עצמי) כאשר הפרלמנט הבריטי הפך את סחר עבדים לבלתי חוקי עבור כל אזרחי בריטניה בשנת 1807, רבים מסוחרי העבדים באזור המושבה פריטאון עזבו. למרות האיסור על סחר בעבדים, סחר העבדים המשיך וגדל. בין 1824 ל-1827 נחתמו הסכמי ידידות בין ליבריה לבין גינאה הצרפתית אשר הובילו לשיתוף פעולה בין המדינות בנוגע לביטול סחר העבדים. רוב ההסכמים נשמרו כל עוד הצי הבריטי היה בסביבה אולם בהיעדרו, סחר העבדים החל שוב. הצי הבריטי ערך חיפושים אחר ספינות שנחשדו כמעורבות בסחר העבדים. בין השנים 1825–1865 שחררו הבריטים 130,000 עבדים. רוב העבדים המשוחררים התיישבו בפריפריה של העיר פריטאון, בכפרים כמו ריג'נט, גלוסטר וקנט. עם הצלחת מדינות הצפון במלחמת האזרחים בארצות הברית, מסחר העבדים באזור זה נפגע באופן משמעותי והסתיים לבסוף בשנת 1869.
היסטוריה > מורשת ותרבות של תנועת החזרה לאפריקה

ישנן דוגמאות שונות המעידות על הזיקה לתנועת החזרה לאפריקה ועל כך שהיא באה לידי ביטוי בתרבות הנוכחית.
אחת הדוגמאות היא כנסיית "טרנר קפלה" – זוהי כנסייה אפריקנית הממוקמת באונטריו, קנדה, שהוקמה בשנת 1890. הכנסייה נקראת על שמו של הבישוף הנרי מקניאל טרנר, שהיה חסיד חזק של "תנועת החזרה לאפריקה".
נוסף על כך, קיימת תחנת רדיו אפריקאית אמריקאית המבוססת על זכותם של השחורים ליצירת אומה אפריקאית עצמאית במולדת של אבותיהם.
דוגמה נוספת לזיכרון הקולקטיבי היא הקמת ה-UNIA) The Universal Negro Improvement Association and African Communities League) על ידי מרקוס גארבי-1914, ארגון לאומני שחור בג'מייקה. זהו ארגון אוניברסלי המוקדש לגאווה גזעית, כלכלית עצמאית, ויצירת אומה שחורה עצמאית באפריקה. אף על פי שגארווי הקים את ה־UNIA בג'מייקה ב-1914, השפעתו העיקרית הורגשה בשכונות השחורות העיקריות של צפון ארצות הברית לאחר הגעתו להארלם, בניו יורק, בשנת 1916. אף שהארגון לא העביר אדם אחד לאפריקה, השפעתו הגיעה לרבים משני עברי האוקיינוס האטלנטי, והיא הוכיחה את עצמה כמבשרת של לאומנות שחורה, שהתגלתה בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.
ראו גם

עבדות בארצות הברית
African American History
אבנר חרמוני

| --- | --- |

חרמוני במהלך פעולת כראמה
 לידה:  1947 (בן 78 בערך) הזורע, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת צנחנים  מפקד גדוד צנחנים במילואים  מפקד עוצבת שועלי מרום  סגן מפקד אוגדה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת "נען-דן-ג'יין השקיה"
 
אבנר חרמוני (נולד ב-5 בדצמבר 1947) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל אשר פיקד על עוצבת שועלי מרום ועל סיירת צנחנים. במגזר העסקי עסק בניהול חברות בינלאומיות בתחומי ההיי-טק והחקלאות.
שירותו הצבאי

אבנר חרמוני נולד וגדל בקיבוץ הזורע. הוריו, לולי ומיכאל חרמוני, נמנו עם מייסדי הקיבוץ.עם גיוסו לצה"ל בשנת 1965 התנדב חרמוני לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש כמפקד מחלקה בסיירת דוכיפת ולחם במלחמת ששת הימים ובפעולת כראמה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 890 ולחם במלחמת ההתשה. ביוני 1970 בהיותו מ"פ בגדוד 890 פיקד על פעילות מבצעית בלבנון, ליד הכפר הלבנוני בליידה. עם חזרת הכוח נפתחה עליו אש דו-צדדית, ממארב של משמר הגבול, אשר תפעל מערכת "דגן" - צריח עם מקלע, עליו הורכבה משקפת ראיית לילה עם זרקור אינפרא אדום. כוח הצנחנים הסתער על המארב והשמיד את ה"דגן". בפעולה זו נפצע חרמוני ואושפז בביה"ח זיו בצפת.
בשנת 1972 התמנה למפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במספר פעולות קרביות, כולל מבצע קלחת 4 מורחבת בספטמבר 1972. חרמוני פיקד על הסיירת גם ב"פעולת טריפולי" שנקראה גם מבצע ברדס 54-55, במהלכו הוביל את תקיפת יעד "אהובה 3". בלחימה על היעד ספג הכוח שלושה פצועים, בהם חרמוני עצמו. כן הוא נטל חלק במבצע אביב נעורים. ב-1973 השתחרר משירות הקבע, מספר חודשים לפני מלחמת יום הכיפורים.
בשירות המילואים פיקד על יחידת סיור נ"ט 70. במלחמת יום הכיפורים פיקד על כוח מסיירת צנחנים בראס סודאר. לאחר מכן נלווה לכוח גדוד 890 ולחם בקרב החווה הסינית, בו נפצע בשלישית. לאחר המלחמה שימש סמג"ד בגדוד 420, גדוד מילואים שהוקם במסגרת חטיבת צנחנים במילואים חדשה, חטיבה 646 עוצבת שועלי מרום. הגדוד השתתף בקרבות ההתשה שלאחר מלחמת יום הכיפורים במובלעת הסורית ברמת הגולן. בהמשך שימש חרמוני כמפקד הגדוד ולחם במלחמת לבנון הראשונה. באוקטובר 1983 מונה למפקד עוצבת שועלי מרום, חטיבת צנחנים במילואים. ושירת בתפקיד עד פברואר 1987. לאחר מכן שירת כסגן מפקד  אוגדה 98.
במגזר העסקי > ניסיון בניהול עסקי בתעשייה הקיבוצית

בתחילת שנות ה-80 היה חרמוני סמנכ"ל השיווק של "פלסטופיל" הזורע שמפתחת, מייצרת ומשווקת יריעות פלסטיק לענפי החקלאות והתעשייה.
בשנת 1984, כשהצטרף לקיבוץ מעגן מיכאל בעקבות אשתו, אפרת (לבית קנטור) בת הקיבוץ, החל את תפקידו כסמנכ"ל השיווק של המפעל "צורון" שמפתח, מייצר ומשווק רכיבי מתכת לתעשיית האלקטרוניקה.
במגזר העסקי > ניסיון בניהול עסקי בתעשיית ההיי-טק

בשנת 1986 נשלח חרמוני להקים את החברה .ORBOT EUROPE S.A, חברת הבת של "אורבוט מערכות", כיום "אורבוטק" (NASDAQ: ORBK). במסגרת התפקיד עבר עם משפחתו להתגורר בבריסל לתקופה של שלוש שנים. בשנים האלו הוקם למעשה הסניף האירופי של "אורבוט מערכות", כולל חברות בנות באנגליה, בצרפת ובגרמניה, שהיו כפופות למטה החברה בבלגיה.
כשחזר לארץ ב-1990 מונה למנכ"ל חברת "אורבוט מכשור" בע"מ. עם כניסתו לתפקיד הייתה "אורבוט מכשור" חברת הזנק (סטארט אפ) זעירה, ועם השנים הפכה לחברה בינלאומית עם מחזור מכירות של 45 מיליון דולר.
בשנים אלו נוצר שיתוף פעולה הדוק עם חברת NIKON כולל שיווק מוצרי החברה ביפן. "אורבוט" זכתה בפרס היצואן המצטיין 1995. בשנת 1997 "אורבוט" נרכשה על ידי החברה האמריקאית Applied Materials, מהמובילות בעולם בייצור ציוד היקפי לתעשיית המוליכים למחצה. סכום עסקת רכישת החברה היה 110 מיליון דולר – עסקת הרכישה הגדולה ביותר בתחום ההיי-טק בישראל עד לאותה שנה. לאחר השלמת עסקת המכירה, סיים חרמוני את תפקידו כמנכ"ל.
בשנים שלאחר מכן מילא מספר תפקידים בכירים בתעשיית ההיי-טק הישראלית ובהם: מנכ"ל "קוליק אנד סופה" (ישראל) בע"מ (ובמקביל סגן נשיא בחברת האם הבינלאומית), מנכ"ל "שירון – תקשורת לוויינים" בע"מ, משנה למנכ"ל (C.O.O) "נייס מערכות" בע"מ ומנכ"ל "N-trig" בע"מ.
בשנת 2007 השתלב מחדש בתעשייה הקיבוצית כמנכ"ל "נען דן ג'יין השקיה" שמפתחת, מייצרת ומשווקת מוצרי השקיה מגוונים כדוגמת ממטרות, ממטזים,  טפטפות, צינורות טפטוף ועוד. משנת 2012 החברה היא בבעלות מלאה של חברת הענק ההודית Jain.
הערות שוליים

↑  הדגן (מרבל), באתר מורשת סיירת חרוב
↑  אבנר חרמוני - 1972-1973, מתוך האתר הרשמי של סיירת צנחנים.
↑  יוסף ארגמן, "זה היה סודי ביותר", משרד הביטחון, אפריל 1998, עמוד 349.
↑  אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי-"צנחנים", עמוד 140.
↑  בן כספית, "אביב נעורים", 40 שנה אחרי, סופשבוע, ‏ 12.04.2013.
↑  מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול - קרב הצנחנים בחווה הסינית, הוצאת מודן, 2007, עמוד 45.
↑  מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול - קרב הצנחנים בחווה הסינית, הוצאת מודן, 2007, עמוד 63.
↑  עמירם אזוב, "צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 210, "מהאש שנפתחה כלפיו בחזית רחבה, כולל מ'אנשי המזוודות' עם טילי הסאגר שלהם, נפגעו מיד כמה מאנשי חוליית המח"ט. רס"ן אבנר חרמוני נפצע בירכו, סרן נחמיה תמרי נפצע בידו".
↑  יונתן נשיא, אורבוט מכשור: היה כדאי לא להכניס אותה לאורבוטק, אתר גלובס, 26 בנובמבר 1996
↑  הודעות כלליות, אבנר חרמוני מונה למנכל חברת שירון תקשורת לוויינים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 ביוני 2001
↑  עמירם כהן, מכירת נען דן לקונצרן ג'יין בסכום כולל של 79 מ' ד', אתר דה-מרקר, 14 במאי 2006
בני אברמוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1952 (בן 72) רמת גן ישראל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת תל אביב 
 בת זוג:  ציפי אברמוביץ'
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–1973 (כ־3 שנים)
 דרגה:   סמל ראשון
 תפקידים בשירות
 נהג טנק
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 
בני אברמוביץ' (נולד ב-28 במרץ 1952) הוא לוחם שריון ישראלי, בעל עיטור העוז ממלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה וסיפור המעשה

בני אברמוביץ' נולד ברמת גן ובה רכש השכלה תיכונית. בהמשך, התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 79 בחטיבה 401 של חיל השריון. בערב יומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים הועבר הגדוד לכפיפות של חטיבה 14 בפיקודו של אמנון רשף. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים קיבל הגדוד הנחיה לחבור למעוז חיזיון אשר בקו בר-לב בזירת הדרום, שהיה נתון תחת מתקפה כבדה של הצבא המצרי. אברמוביץ' נהג בטנק מגח עליו פיקד מפקד הפלוגה זאב פרל. בדרך אל המעוז נפגע הטנק משני טילי סאגר, שני אנשי צוות נהרגו הטען-קשר חיים דנה והתותחן מוטי גבאי, ומפקד הפלוגה נפצע קשה ואיבד זמנית את מאור עיניו. אברמוביץ' הגיע עם הטנק לחצר מעוז חיזיון, כאשר המעוז מכותר מעבריו על ידי הצבא המצרי. בשלב זה נפגע הטנק על ידי מטול RPG-7 וחיילי חי"ר מצרים הקיפו אותו והחלו לטפס עליו.
אברמוביץ' נהג את הטנק בתנועות חדות, "ניער" את החיילים המצרים, פגע בהם ועזב את שטח המעוז מזרחה לכיוון קו התעוזים. בדרך, נורתה אליו אש מטנק מצרי אשר החטיאה. לאחר מספר קילומטרים נתקע הטנק, אברמוביץ' חילץ את מפקד הפלוגה הפצוע, והוביל אותו למקום בטוח תוך שהוא סועד אותו. למחרת היום הצליחו להגיע לאחד התעוזים ושם נפתחה עליהם אש דו-צדדית שלא פגעה. לבסוף זוהו כחיילי צה"ל, האש פסקה והם הגיעו לקו כוחות צה"ל. בהמשך, שב אברמוביץ' לגדודו ולחם עד סוף המלחמה. במאי 1975 הוענק לו על ידי הרמטכ"ל מוטה גור עיטור העוז:
”במעשהו זה גילה אומץ-לב ואחוות לוחמים למופת.”
לאחר המלחמה החל אברמוביץ' לעבוד בחברת החשמל, בה עבד 45 שנים וכיהן במספר תפקידי ניהול במערך שירות הלקוחות, עד לפרישתו לגמלאות. עשה תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במזרחנות מאוניברסיטת תל אביב. בני אברמוביץ' נשוי לציפי, אב ל-3 ילדים וסב לנכדים.
ראו גם

חטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים
הערות שוליים

↑  רמי מתן ועופר דרורי, גדוד 79 וגדוד 196 – היומיים הראשונים עד לאיחוד הגדודים, באתר gdud79.org.il, 21 באוקטובר 2013.
↑  ארבעים שנה למלחמת יום כיפור: "אני היחיד בטנק שנשאר לתפקד", בבלוג של חברת החשמל, 8 בספטמבר 2013.
↑  סמ"ר בני אברמוביץ', באתר "הגבורה".
תסיסה כהלית

סכמה של תסיסה כוהלית Ethanol fermentation
תסיסת אתנול, הנקראת גם תסיסה אלכוהולית, היא תהליך ביולוגי הממיר סוכרים כמו גלוקוז, פרוקטוז וסוכרוז לאנרגיה תאית, ומייצר אתנול ופחמן דו-חמצני כתוצרי לוואי. מכיוון ששמרים מבצעים המרה זו בהיעדר חמצן, נחשבת התסיסה האלכוהולית לתהליך אנאירובי. תהליך זה מתרחש גם בכמה מיני דגים, כולל דגי זהב וקרפיונים. תהליך זה בדגים, בנוסף לתסיסת חומצת חלב, מספק אנרגיה כאשר ריכוז החמצן דל.
תסיסת אתנול היא הבסיס לתעשיית משקאות אלכוהוליים כגון בירה ויין, תעשיית הדלק על בסיס אתנול וגם להתפחת לחם. התסיסה בתעשיית המזון מתבצעת על ידי סטרטרים של תסיסה.
התהליך הכימי

בתסיסה כוהלית מולקולה אחת של סוכר הופכת לשתי מולקולות אתנול ושתי מולקולות פחמן דו-חמצני, כאשר התגובה הכוללת היא זו:
C6H12O6 → 2C2H5OH + 2CO2
ניתן גם לכתוב ניסוח הכולל את המולקולות אוגרות האנרגיה (כדוגמת ATP) הנוצרות בתהליך:
C6H12O6 + 2ADP + 2Pi + 2H+1 → 2C2H5OH + 2H2O + 2ATP + 2CO2 
ניתן לחלק את התהליך לשני שלבים עיקריים:
התהליך הכימי > מגלוקוז לפירובט

תהליך תסיסת הגלוקוז מתחיל בעשרה שלבים אנזימטיים, המהווים את תהליך הגליקוליזה. ממולקולת גלוקוז אחת מתקבלות שתי מולקולות פירובט (-CH3COCOO):
C6H12O6 + 2ADP + 2NAD+ + 2Pi → 2CH3COCOO− + 2H2O + 2H+ + 2ATP+2NADH
ריאקציות הגליקוליזה משותפות לתסיסה הכהלית ולתסיסה ההומולקטית.
התהליך הכימי > מפירובט לאתנול

כל אחת ממולקולות הפירובט הופכת לאתנול תוך יציאת מולקולת פחמן דו-חמצני: 
 CH3COCOO- + 2H+ + NADH → C2H5OH + 2NAD+ + CO2
בתהליך זה קיימים שני שלבים ולכן שני אנזימים מזרזים אותו. הראשון, פירובאט דקרבוקסילאז אשר מזרז את היוצרות אצטאלדהיד והוא דורש מגנזיום ותיאמין ופירופוספט כקופקטורים. בשלב זה משתחרר פחמן דו-חמצני למערכת. האנזים השני הוא אלכוהול דהידרוגנאז והוא מזרז את יצירת האלכוהול תוך חמצון מולקולת NADH ל-+NAD .
סוכרוז הוא דו-סוכר המורכב מגלוקוז המקושר לפרוקטוז. בשלב הראשון של התסיסה האלכוהולית, האנזים אינוורטאז מבקע את הקשר הגליקוזידי בין מולקולות הגלוקוז והפרוקטוז.
{\ce {C12H22O11{}+H2O->[{\text{Invertase}}]2C6H12O6}}
גלוקוז
פירובט
אצטאלדהיד
אתנול
C6H12O6 + 2 ADP + 2 Pi + 2 NAD+ → 2 CH3COCOO− + 2 ATP + 2 NADH + 2 H2O + 2 H (גלוקוזה)
כפי שמוצג על ידי משוואת התגובה, גליקוליזה גורמת להפחתה של שתי מולקולות של NAD + ל-NADH . שתי מולקולות ADP מומרות לשתי מולקולות ATP ושתי מולקולות מים באמצעות תהליך של זירחון.
התסיסה של סוכר לאתנול ו־CO2 יכולה להיעשות גם על ידי חיידק גרם שלילי (Zymomonas mobili), אולם הנתיב שונה במקצת מכיוון שהיווצרות פירובאט אינה מתרחשת על ידי גליקוליזה אלא על ידי מסלול (Entner-Doudoroff). מיקרואורגניזמים אחרים יכולים לייצר אתנול מסוכרים על ידי תסיסה, אך לרוב רק כתוצר לוואי.
התסיסה אינה דורשת חמצן. אם קיים חמצן, מינים מסוימים של שמרים (Kluyveromyces lactis או Kluyveromyces lipolytica) מחמצנים פירובט לחלוטין לפחמן- דו-חמצני ומים בתהליך הנקרא נשימה תאית. שמרים רבים כמו שמרי אפייה Saccharomyces cerevisiae או Schizosaccharomyces pombe בתנאים מסוימים, מתסיסים ואינם נושמים גם בנוכחות חמצן. שמרים אלו יפיקו אתנול גם בתנאים אירוביים, אם הם יקבלו את חומרי הגלם המתאימים לתסיסה. במהלך תסיסה קצב ייצור האתנול למיליגרם של חלבון התא הוא מקסימלי למשך תקופה קצרה בשלב המוקדם של התהליך ויורד בהדרגה ככל שהאתנול מצטבר. מחקרים מראים כי הסרת האתנול המצטבר ולא משחזרת מיד את פעילות התסיסה. הירידה בקצב חילוף החומרים נובעת משינויים פיזיולוגיים (כולל נזק אפשרי שנגרם על ידי האתנול ולא מנוכחות האתנול. נחקרו מספר גורמים פוטנציאליים לירידה בפעילות התסיסה. הכדאיות נותרה על או מעל 90%, ה-pH הפנימי נשאר כמעט נייטרלי, והפעילויות הספציפיות של האנזימים הגליקוליטים והאלכוהולוגניים נשארו גבוהות לאורך כל התסיסה.
חשיבות התסיסה לאתנול

שתי הריאקציות האחרונות בתהליך התסיסה הכהלית חשובות לקיום תהליך הגליקוליזה. הן מאזנות אותה מבחינת חמצון-חיזור. כלומר, בריאקציות אלה יש מחזור נשא האלקטרונים 1+NAD ממצבו המחוזר NADH, שכן הוא חיוני לתהליך הגליקוליזה.
תהליכים נוספים

התסיסה של סוכר לאתנול ו-2 CO יכולה להיעשות גם על ידי החיידק הגרם שלילי זימומונס מוביליס (Zymomonas mobilis),על ידי מסלול אנטנר-דודורוף (אנ') אולם הנתיב שונה במקצת מכיוון שהיווצרות פירובאט אינה מתרחשת על ידי גליקוליזה אלא על ידי מיקרואורגניזמים אחרים היכולים לייצר אתנול מסוכרים על ידי תסיסה, אך לרוב רק כתוצר לוואי.
דוגמאות לכך:
תסיסה הטרולקטית שבה חיידקי לאוקונוסטוק Leuconostoc מייצרים לקטט + אתנול + CO2
תסיסה מעורבת שבה החיידק Escherichia מייצר אתנול יחד עם לקטט, אצטט, סוקצינט, פורמאט, דו־תחמוצת הפחמן CO2 ו-מימן H2
תסיסה של 2,3 בוטנדיול (אנ') על ידי חיידקי אנטרובקטר (אנ') וקלבסילה (אנ') המייצר אתנול, בוטנדיול, לקטט, פורמט,
pyruvate + NADH --> 2CO2 + 2,3-butanediol.
שימושים בתעשיית המזון והמשקאות

התסיסה הכוהלית היא האחראית לתפיחת הלחם ולהמצאות אלכוהול ביינות ובבירות.
תסיסת אתנול גורמת לתפיחת בצק להכנת הלחם. שמרי אפייה צורכים סוכרים בבצק ומייצרים אתנול ופחמן דו-חמצני. הפחמן הדו-חמצני יוצר בועות בבצק, מרחיב אותו למוצר דמוי ספוג. לאחר אפייה נותרים פחות מ-2% אתנול והדו-תחמוצת-הפחמן מוחלף באוויר.
אתנול במשקאות אלכוהוליים נוצר באמצעות תסיסת שמרים. קיים מגוון רחב של משקאות שמיוצרים בתהליך של תסיסה:
יין, סיידר ופרי מיוצרים על ידי תסיסה דומה של סוכר טבעי מתפוחים ואגסים, בהתאמה; ויינות פירות אחרים מופקים מהתסיסה של הסוכרים בכל מיני פירות אחרים.
תמד: מיוצר על ידי תסיסה של הסוכרים הטבעיים הקיימים בדבש .
בירה מותססת מעמילני דגנים שפורקו לחד-סוכר על ידי האנזים עמילאז, הקיים בגרעיני דגנים שעברו תהליך של הנבטה. ניתן להוסיף לתערובת עמילן ממקורות אחרים, כגון תפוחי אדמה ודגנים לא מומלחים, העמילאז תפעל גם על עמילנים אלה. ישנן תרבויות שבהן נעשה שימוש בעמילאז המצוי ברוק של בני אדם הפתיאלין - Ptialina
עמילנים של גרגירי אורז שהומרו לסוכר על ידי עובש אספרגילוס אוריזה (אנ') מפיקים יינות אורז (כולל סאקה).
בתעשיית היין מקובל לחשב את הערך "בומה" על ידי הידרומטר, המבטא את אחוז אלכוהול הסופי המשוער בתום התסיסה לפי אחוז הסוכר, כך שאחוז אלכוהול אחד שווה לכ-1.8 עד 1.6 גרם סוכר בליטר. בכל התהליכים, התסיסה חייבת להתבצע בכלי המאפשר יציאת פחמן-דו-חמצני אך מונע כניסת אוויר חיצוני, על מנת להפחית את הסיכון לזיהום עם חיידקים או עובשים לא רצויים ומכיוון שהצטברות של פחמן-דו-חמצני יוצרת סיכון שהכלי יקרע או יתפוצץ, ויגרום לפציעה או נזק לרכוש
שימושים לתעשיית הדלקים

חומרי הזנה לייצור דלק: תסיסת שמרים של מוצרי פחמימות שונים משמשת גם לייצור אתנול שמתווסף לבנזין. חומר ההזנה לייצור אתנול הדומיננטי באזורים חמים יותר הוא קנה סוכר. באזורים ממוזגים משתמשים בתירס או בסלק סוכר. בארצות הברית, חומר ההזנה העיקרי לייצור אתנול הוא תירס. כ-2.8 ליטרים של אתנול מיוצרים מבושל אחד של תירס (0.42 ליטר לקילוגרם). בעוד שחלק ניכר מהתירס הופך לאתנול, חלק מהתירס מניב גם תוצרי לוואי כמו DDGS- (Distillers grains)
(distillers dried grains with solubles) שיכולים לשמש כמזון לבעלי חיים. בוש של תירס מייצר כ-18 פאונד של DDGS (320 קילוגרם של DDGS לטון של תירס). למרות שרוב מפעלי התסיסה נבנו באזורים המייצרים תירס, סורגום Sorghum bicolor גם הוא חומר הזנה חשוב לייצור אתנול במדינות המישורים. דוחן פנינה בעל פוטנציאל רב כחומר הזנה של אתנול בדרום מזרח ארצות הברית והפוטנציאל של עדשת מים זעירה (Lemna minor) נחקר. בצרפת ובאיטליה הענבים הפכו לחומר הזנה לדלק אתנול על ידי זיקוק של עודפי יין . ניתן להשתמש גם במשקאות ממותקים בעודפים. ביפן הוצע להשתמש באורז המיוצר בדרך כלל לסאקה כמקור לאתנול.
ניתן להכין אתנול משמן מינרלי או מסוכרים או עמילנים. האחרונים הם הזולים ביותר. היבול העמילני עם תכולת האנרגיה הגבוהה ביותר לדונם הוא קסאווה, שגדל בארצות טרופיות. בתאילנד כבר הייתה תעשיית קסאווה גדולה בשנות ה-90, לשימוש כמזון לבהמות וכתערובת זולה לקמח חיטה. ניגריה וגאנה כבר מקימות מפעלי קסאווה לאתנול. ייצור אתנול מקסאווה כדאי כיום מבחינה כלכלית, כאשר מחירי הנפט הגולמי הם מעל 120 דולר ארצות הברית לחבית. לשם כך זנים חדשים של קסאווה נמצאים בתהליכי פיתוח. הקסאווה יכולה להניב בין 25 ל-40 טון לדונם (כאשר מבצעים השקיה ודשן), ומתוך טון של שורשי קסאווה ניתן לייצר כ-200 ליטר אתנול (קסאווה עם תכולת עמילן של 22%). ליטר אתנול מכיל כ-21.46 MJ של אנרגיה. היעילות האנרגטית הכוללת של המרת קסאווה (שורש) לאתנול היא כ-32%. זנים חדשים של קסאווה, נכון להיום, הקסאווה יכולה להניב בין 25 ל-40 טון לדונם (עם השקיה ודשן), ומתוך טון של שורשי קסאווה ניתן לייצר כ-200 ליטר אתנול (בהנחה של קסאווה עם תכולת עמילן של 22%). ליטר אתנול מכיל כ-21.46 MJ של אנרגיה. היעילות האנרגטית הכוללת של המרת קסאבה-שורש לאתנול היא כ-32%.
השמרים המשמשים לעיבוד קסאווה הם השמר Endomycopsis fibuligera המפריש אלפא עמילאזה בריכוזים גבוהים, לעיתים בתערובת סטארטר של תסיסה עם החיידק Zymomonas mobilis.
תוצרי לוואי של התסיסה

תסיסת אתנול מייצרת תוצרי לוואי שונים: אנרגיית חום, פחמן-דו-חמצני, מים, מתנול, דלקים, דשן ואלכוהול. השאריות המוצקות של הדגנים הבלתי-מותססים מתהליך התסיסה, שיכולים לשמש כמזון לבעלי חיים או בייצור ביוגז, מכונים כ-Distillers grains ונמכרים כחומר רטוב: WDG, Wet Distiller's grains או או חומר יבש: Dried
Distiller's Grains with Solubles DDGS.
מיקרואורגניזמים בתסיסת אתנול > שמרים

Saccharomyces cerevisiae
(Schizosaccharomyces)
מיקרואורגניזמים בתסיסת אתנול > חיידקים

(Zymomonas mobilis)
היסטוריה וגילוי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

תסיסה
גליקוליזה
תסיסה הומולקטית
אלכוהול מזוקק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15960482x (data)  GND: 4222478-0 
הוספת פסקה
ראו גם

תסיסה
גליקוליזה
תסיסה הומולקטית
אלכוהול מזוקק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15960482x (data)  GND: 4222478-0 
↑  Aren van Waarde; G. Van den Thillart; Maria Verhagen (1993). "Ethanol Formation and pH-Regulation in Fish". Surviving Hypoxia. pp. 157−70. hdl:11370/3196a88e-a978-4293-8f6f-cd6876d8c428. ISBN 978-0849342264.
↑  Xia Wang, Qiaoning He, Yongfu Yang, Jingwen Wang, Katie Haning, Yun Hu, Bo Wu, Mingxiong He, Yaoping Zhang, Jie Bao, Lydia M. Contreras, Shihui Yang, Advances and prospects in metabolic engineering of Zymomonas mobilis, Metabolic Engineering 50, 2018-11, עמ' 57–73 doi: 10.1016/j.ymben.2018.04.001
↑  Müller, Volker (2001). "Bacterial Fermentation" (PDF). eLS (באנגלית). John Wiley & Sons, Ltd. doi:10.1038/npg.els.0001415. ISBN 978-0470015902. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-09-08. נבדק ב-2014-09-08.
↑  Logan, BK; Distefano, S (1997). "Ethanol content of various foods and soft drinks and their potential for interference with a breath-alcohol test". Journal of Analytical Toxicology. 22 (3): 181–83. doi:10.1093/jat/22.3.181. PMID 9602932.
↑  "The Alcohol Content of Bread". Canadian Medical Association Journal. 16 (11): 1394–95. בנובמבר 1926. PMC 1709087. PMID 20316063. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  AWRI, [glclefindmkaj/https://www.awri.com.au/wp-content/uploads/2018/04/s1809.pdf PREDICTING ALCOHOL LEVEL], glclefindmkaj/https://www.awri.com.au/wp-content/uploads/2018/04/s1809.pdf
↑  Baumé scale, Official website Bordeaux.com (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  James Jacobs, Ag Economist. "Ethanol from Sugar". United States Department of Agriculture. אורכב מ-המקור ב-2007-09-10. נבדק ב-2007-09-04.
↑  Bryan Orchard, From hog waste to clean bioenergy, Renewable Energy Focus 15, 2014-03, עמ' 18–20 doi: 10.1016/s1755-0084(14)70040-7
↑  Caroline Wyatt (2006-08-10). "Draining France's 'wine lake'". BBC News. נבדק ב-2007-05-21.
↑  Capone, John (21 בנובמבר 2017). "That unsold bottle of Merlot is probably winding up in your gas tank". Quartz. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Japan Plans Its Own Green Fuel by Steve Inskeep. NPR Morning Edition, May 15, 2007
↑  "Tiny super-plant can clean up hog farms and be used for ethanol production". projects.ncsu.edu (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2020. נבדק ב-2018-01-18. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Agro2: Ethanol From Cassava". אורכב מ-המקור ב-2016-05-19. נבדק ב-2010-08-25.
1 2  Pimentel, D. (Ed.) (1980). CRC Handbook of energy utilization in agriculture. (Boca Raton: CRC Press)
↑  Dhanwant K. Sandhu, Kamaljit S. Vilkhu, Sanjeev K. Soni, Production of α-Amylase by Saccharomycopsis fibuligera (Syn. Endomycopsis fibuligera), Journal of Fermentation Technology 65, 1987-01, עמ' 387–394 doi: 10.1016/0385-6380(87)90134-8
↑  O. Vijaya Sarathi Reddy, S. C. Basappa, Direct fermentation of cassava starch to ethanol by mixed cultures of Endomycopsis fibuligera and Zymomonas mobilis: Synergism and limitations, Biotechnology Letters 18, 1996-11-01, עמ' 1315–1318 doi: 10.1007/BF00129962
↑  Lynn Ellen Doxon (2001). The Alcohol Fuel Handbook. InfinityPublishing.com. ISBN 978-0-7414-0646-0.תבנית:Page?
מבנה כימי של בוטן דיאול 2,3-Butanediol-2D-structure
התפחת בצק עם צימוקים
ברוב עם הדרת מלך

| --- | --- |
 מקרא:  ספר משלי, פרק י"ד, פסוק כ"ח
 תלמוד בבלי:  מסכת פסחים, דף ס"ד, עמוד ב', מסכת יומא, דף ע', עמוד א'
 מקורות נוספים:  מגן אברהם, סימן צ ס"ק ט"ו
 
ברוב עם הדרת מלך הוא כלל הלכתי הקובע כי מצווה המתקיימת באופן ציבורי היא חשובה ומהודרת יותר.