stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרהיסטוריה
האמנות הפרהיסטורית

השיכלולים הטכנולוגים שהניבה התקופה הפרהיסטורית, על תקופותיה השונות מצאו ביטוי באמנותה. מהמאפיין את התקופה הפליאוליטית, הוא הופעת כלים מאבן מלוטשת. בעבר האמינו כי האמנות מאפיינת דווקא את ההומו-ספיינס, אולם פריטים שנתגלו החל משלהי המאה ה-19 מצביעים על האפשרות כי זמן רב לפני מעשי האומנות של ההומו סאפיינס יצר ההומו ארקטוס יצירות אמנות משלו. היצירה הקדומה ביותר שהיא, על-פי המשוער, יצירת אמנות, נוצרה לפני 500,000 עד 300,000 שנה, בתקופת ההתרבות האשלית התיכונה. ואולם המדענים חלוקים באשר לשאלה האם מדובר באמנות או לא. סביר הוא כי האמנות הפרהיסטורית הופיעה בחלקים השונים של כדור הארץ, סביב 70,000 שנים לפנה"ס. אשר לעדויות חד-משמעיות, אמנם במזרח התיכון נמצאו כלים מהאלף השביעי לפנה"ס בלבד. אבל שתי יצירות מרשימות נחשבות לשיא באמנות הפריאטאלית והן צוירו באלף ה-15 לפנה"ס: ציורי מערת לאסקו בדרום צרפת – מהתרבות המגדלנית. כמו כן, בערך באותה התקופה מתוארכים הציורים במערת אלטאמירה, שבצפון מערב ספרד, אשר בה נמצאו שרידי האדם הקדמון עוד באלף ה-35 לפנה"ס. האמנות האוסטרלית הופיעה כבר באלף ה-17 לפני הספירה. מקובל לחשוב שהציור קדם לפיסול, ואולם מפאת פגעי הזמן לא רבים הם שרידיו. במקביל לציור, האדם הקדמון יצר פסלים מחרס, עצם, אבן, עץ ושנהב; ובכל רחבי אירופה נמצאו יצירות כאלו. בדרך כלל מדובר בפסלי חיות (צביים, סוסים, פרים, ביזונים, קרנפים, ממוטות ועוד) או בני אדם, שנוצרו בידי אמנים מחברה של ציידים. חוקרים סבורים שייצוג היתר של החיות נועד לצורכי פולחן, ושימש להביא מזל לציידים או לגיבוש הזהות החברתית של קבוצות בני אדם. קבוצת פסלונים מובחנת היא צלמיות ונוס, כדוגמת פסל שנמצא באוסטריה, וזכה לכינוי ונוס מווילנדורף בדמות אישה בעלת עכוזים ושדיים מפותחים, ופסל אלגנטי במיוחד שנתגלה בצרפת וזכה לכינוי ונס מבראסמפוי (אנ').
האמנות התפתחה ביתר שאת בתקופה הנאוליטית, שהתקיימה בין השנים 6500 ל-2000 לפנה"ס. רוב היצירות המוכרות מקורן במזרח אירופה ובמרכזה: אמנות וינקה (Vinča culture) מייצגת דמויות נשיות. באמנות הקוקוטני-טריפיליאנית מרומניה מופיעים פסלים פוליכרומיים, בעלי מוטיבים גאומטריים. האמנות הניאוליטית גם ניכרת ביצירותיה האדריכליות המונומנטליות, דוגמת הדולמנים שנמצאו בקרנאק (Carnac), שבחבל ברטאן (צרפת), ובאתר ניו-גראנג' (Newgrange) שבאירלנד, אשר נוצרו בין האלף החמישי לאלף השלישי לפנה"ס. אתרים אלו נמצאו קשורים לבתי תפילה ולטקסי קבורה. מעגל סטונהנג' (Stonehenge) קשור כנראה לאסטרונומיה. בתי המקדש המפוארים במאלטה וכן פסלי האיים הקיקלאדיים מייצגים את פאר התרבות הניאוליטית ונוצרו בין השנים 3600 ל-2500 לפנה"ס. בתקופת הברונזה והברזל משתכללת עוד יותר האמנות, ונוספים כלים ותכשיטים העשויים ממתכות.
ראו גם

מערכת שלוש התקופות
טכנולוגיה פרה היסטורית
אבולוציה של האדם
ציר הזמן של הפרהיסטוריה של האנושות
לקריאה נוספת

אנה בלפר-כהן, תולדות האדם הקדמון. סדרת האוניברסיטה המשודרת, 1992.
עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפריהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים 2008.
ג'ארד דיאמונד, רובים, חיידקים ופלדה, גורלותיהן של חברות אדם, 1997.
יובל נוח הררי, קיצור תולדות האנושות, אור יהודה תשע"א.
הערות שוליים

↑  הלן גארדנר, אמנות פרהיסטורית, בתוך האמנות מראשיתה ועד ימינו, עמ' 50–58, הוצאת מסדה, תל אביב, תשי"ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545943205171  BNE: XX525248  BnF: cb133183738 (data)  GND: 4078951-2  LCCN: sh85080302  NKC: ph117254  NLK: KSH2002004594 
כלים מתקופת האבן התחתונה
סטונהנג', אנגליה; הוקם לראשונה בתקופה הנאוליתית של בריטניה, לפני כ-5,000 שנה
יצירות אמנות מתקופת האבן
כלים נאוליתיים
מערת לאסקו
אתר המנהירים בקרנאק
המנגן בנבל (אמנות הציקלאדים) המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה
הדרבי של ברלין

הדרבי של ברלין הוא משחק כדורגל עירוני בין קבוצות הכדורגל אוניון ברלין והרטה ברלין מבירת גרמניה, ברלין. שני הצדדים מהווים את שתי קבוצות הכדורגל הבכירות בעיר.
מבין השניים, הרטה היא הבכירה מביניהן: היא זכתה באליפות גרמניה, בגביע הליגה הגרמנית וחמש פעמים בגביע אינטרטוטו, בעוד אוניון זכתה רק בגביע אינטרטוטו. בתקופת גרמניה המזרחית הדרבי הברלינאי תיאר את היריבות בין אוניון ברלין לבין דינמו ברלין.
מאז 1990 היריבות החזקה בעיר היא בין אוניון ממזרח ברלין, המייצגת את השכבה הענייה בעיר לבין הרטה ממערב ברלין, העשירה. אף שהן לא נפגשו לעיתים קרובות, כל מפגש ביניהן מהווה למפגש מתוח המפגיש בין שתי שכבות אוכלוסייה שונות המייצגות את הפער שעדיין קיים בין מזרח למערב העיר.
היסטוריה

המשחק הראשון אי פעם בין שתי הקבוצות - שהופרדו האחת מהשנייה במהלך המלחמה הקרה, הרטה במערב ואוניון במזרח - נערך ב-27 בינואר 1990, זמן קצר לאחר נפילת חומת ברלין.
בין שתי הקבוצות מתקיימת יריבות מתוחה הנובעת מהזיהוי הפוליטי של הקבוצות. בעבר הייתה שייכת אוניון למעמד הפועלים בעוד הרטה מזוהה כקבוצה המקושרת לממסד ולקבוצה עשירה מאוד. עם זאת, מעמדן הסוציו-אקונומי השונה חידד את היריבות הזו, כשאוניון נותרה כמייצגת הנמוך בעיר לעומת עשיריה.
במשחק זה יש משמעות לצבעי הקבוצות: צבעיה של אוניון ברלין הם אדום, הצבע שמייצג את השמאל, הפועלים והסוציאליזם. בעוד כחול שעמה מזוהה הרטה ברלין מייצג את האליטה. בעוד בעבר אוניון ייצגה את המזרח והרטה את המערב, כיום חלוקה זו נותרה בולטת מאוד, אף שלשתי הקבוצות אוהדים מכל חלקי העיר ומחוצה לה.
מאז 2019 הדרבי נערך במסגרת הבונדסליגה.
סטטיסטיקה > השוואת תארים

| טורניר | אוניון | הרטה |
| --- | --- | --- |
| אליפות לאומית | 0 | 2 |
גביע לאומי: 0
| גביע אינטרטוטו | 1 | 5 |
| גביע ברלין | 5 | 13 |
סטטיסטיקה > הישגי שיא

| טורניר | אוניון | הרטה |
| --- | --- | --- |
| אליפות לאומית | סגנות 1923 | זכייה 1930, 1931 |
| גביע לאומי | גמר 2001 | גמר 1977, 1979, 1993 |
| גביע הליגה הגרמנית | 0 | זכייה 2001, 2002 |
| הבונדסליגה השנייה | 0 | זכייה 1990, 2011, 2013 |
| גביע אופ"א | 0 | חצי גמר 1979 |
סטטיסטיקה > תוצאות המפגשים > משחקי ידידות

| תאריך | תוצאה | מנצחת | טורניר | אצטדיון | צופים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 בינואר 1990 | 2–1 | הרטה | ידידות | אולימפיהשטדיון | 51,270 |  |
| 12 באוגוסט 1990 | 2–1 | אוניון | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי | 3,800 |  |
| 31 בינואר 1991 | 3–0 | ‏אוניון | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי | ‏500 |  |
| 11 בפברואר 1993 | 1–2 | ‏הרטה | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי |  |  |
| 14 באוגוסט 1993 | 3–3 | תיקו | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי | 4,000 |  |
| 5 בדצמבר 1993 | 1–0 | ‏הרטה | ידידות | האצטדיון האולימפי | 1,800 | נערך כמשחק צדקה לגיוס כספים. |
| 14 בספטמבר 1994 | 5–3 | ‏אוניון | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי |  |  |
| 24 בפברואר 1999 | 4–0 | ‏הרטה | ידידות | מייפלד | 200 |  |
| 22 ביולי 2001 | 0–1 | ‏הרטה | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי | 8,356 |  |
| 5 בספטמבר 2002 | 0–1 | ‏אוניון | ידידות | פארק הספורט פרידריך לודוויג יאן | 2,700 |  |
| 8 ביולי 2009 | 3–5 | ‏הרטה | ידידות | שטדיון אן דר אלטן פורסטראיי | 18,955 | משחק הפתיחה של האצטדיון אחרי שיפוץ מקיף. |
| 31 באוגוסט 2017 | 1–2 | ‏אוניון | ידידות | אצטדיון אוף דם וורפלאץ |  |  |
סטטיסטיקה > תוצאות המפגשים > משחקים רשמיים

| תאריך | תוצאה | מנצחת | תחרות | אצטדיון | צופים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בספטמבר 2010 | 1–1 | תיקו | הבונדסליגה השנייה | שטדיון אן דר אלטן פרסטראיי | 18,432 | המפגש הרשמי הראשון במסגרת ליגה מקצוענית. |
| 5 בפברואר 2011 | 1–2 | ‏אוניון | הבונדסליגה השנייה | האצטדיון האולימפי | 74,244 |  |
| 3 בספטמבר 2012 | 1–2 | ‏הרטה | הבונדסליגה השנייה | שטדיון אן דר אלטן פרסטראיי | 16,750 |  |
| 11 בפברואר 2013 | 2–2 | תיקו | הבונדסליגה השנייה | האצטדיון האולימפי | 74,244 |  |
| 2 בנובמבר 2019 | 1–0 | ‏אוניון‏ | בונדסליגה | שטדיון אן דר פרסטראיי | 22,012 | זה היה מפגש הבונדסליגה הראשון של השניים והדרבי הברלינאי הראשון בליגה העליונה מזה 40 שנה. |
| 22 במאי 2020 | 4–0 | ‏הרטה | בונדסליגה | האצטדיון האולימפי | 0 | במקור, המשחק תוכנן להיערך ב-21 במרץ 2020 במסגרת העונה ונדחה מאוחר יותר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בגרמניה. הוא נערך לבסוף במאי 2020 ללא קהל. |
היריבות בין אוניון לדינמו

מאז 1966 היריבות הגדולה ביותר בברלין הייתה בין אוניון ברלין לדינמו ברלין, בעיקר לאור ייצוגן, כאשר אוניון מהווה לקבוצה עממית ודינמו ברלין, שנתמכה על ידי המשטרה, הפכה לשנואה ולכן גם היריבות הגדולה בין הקבוצות שהייתה משחק הדרבי המתוח ביותר באוברליגה. לאחר נפילת חומת ברלין הן נפגשו ביניהן במסגרת טורנירים אזוריים ובמשחקי ידידות והמפגש האחרון ביניהן נערך בשנת 2006, במסגרת הליגה האזורית NOFV-Oberliga Nord, הששית בחשיבותה במערך הליגות.
הערות שוליים

↑  שגיב ברעם‏, לא עברו את החומה, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2008
↑  ערן לוי‏, המשחק הגדול של סוף השבוע: הרטה ואוניון נפגשות לדרבי של ברלין, באתר וואלה, 3 בפברואר 2011
↑  1. FC Union Berlin » Record against Hertha BSC, WorldFootball.net
↑  שניר פסטמן, ‏בין מזרח למערב: דרבי ברלינאי ראשון בבונדסליגה, באתר ONE‏, 2 בנובמבר 2019
↑  ‏צפו: 0:4 אדיר להרטה על אוניון בדרבי של ברלין, באתר ספורט1, 22 במאי 2020
↑   עוזי דן, עם שלושה שערים תוך 10 דקות: הרטה מחצה את אוניון 0:4 בדרבי של ברלין, באתר הארץ, 22 במאי 2020
↑  לא כוחות: 0:4 להרטה ברלין בדרבי מול אוניון, באתר ynet, 22 במאי 2020
מפעלי חבל מעון

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  קואופרטיב
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־69 שנים)
 מיקום המטה:  מועצה אזורית אשכול
 ענפי תעשייה:  מאגדים את פעילות השיווק של תפוחי אדמה, גזר, צנונית, בצל והדרים מ-14 קיבוצים בנגב המערבי
 יו"ר:  דיאנה בוגוסלבסקי
 מנכ"ל:  דרור תנורי
 
מפעלי חבל מעון (יח"מ) הם מפעלים אזוריים שמטרתם היא לאגד את פעילות שיווק התוצרת החקלאית של 14 קיבוצים בנגב המערבי, רובם במועצה האזורית אשכול. ענפי הייצור המרכזיים של התאגיד, הפועל כקואופרטיב, הם תפוח אדמה, גזר, צנונית, בוטנים והדרים.
היקף הפעילות

המפעלים עובדים בכל עונות השנה ומטפלים בתוצרת חקלאית משטח מעובד המשתרע על כ-250 אלף דונם קרקע שלחין ו-4,000 דונם של פרדסי הדרים. המפעלים אינם עוסקים בעיבוד מזון, אלא אך ורק בטיפול ראשוני בתוצרת חקלאית ובשיווקה.
למרות תנאי האקלים באזור והקרקע החולית, החקלאות בחבל אשכול היא אינטנסיבית. סך התוצרת של ירקות שורש (תפוחי אדמה, גזר וצנונית) המשווקת על ידי התאגיד מגיעה ליותר מ-160 אלף טון בשנה. תפוחי האדמה, המהווים גידול מרכזי בנגב המערבי, תופסים כ-85% מנפח הפעילות במפעלים. 
נתח השוק של יח"מ בתפוחי אדמה לשוק המקומי עומד על כ-25%. 45% מהתוצרת מיוצאת לשווקים באירופה כשאנגליה רוכשת 45% מכלל התוצרת, גרמניה (15%), הולנד (15%), צרפת (13%) ושווייץ (12%). שאר התוצרת משווקת למזרח אירופה ורוסיה.
בנובמבר 2011 הקימו מפעלי חבל מעון חברת יצוא עצמאית בעקבות קריסת אגרקסקו. לאחר שעבדה עם זו במשך עשרות שנים והייתה הלקוח הגדול ביותר שלה בהיקף הכמותי של היצוא.
היסטוריית הפעילות החקלאית באזור

רמת המשקעים השנתית הממוצעת באזור נעה בין 100 ל-300 מ"מ ולא מאפשרת גידול ירקות בדרך של חקלאות בעל. נקודת המפנה בחקלאות בנגב המערבי הייתה בשנות החמישים, עם הקמת מפעל ירקון-נגב שסיפק מים גם לצורכי חקלאות והביא להתאמת הגידולים לתנאי הקרקע והאקלים. עם השנים התפתחו החקלאות הקיבוצית והחקלאות המושבית באזור לכיוונים שונים; המושבים פנו לגידול ירקות בעיקר בחממות ובבתי צמיחה והתארגנו לשיווק בנפרד. הקיבוצים התמקדו בעיקר בגידולים בשטחים פתוחים ושמרו על שיווק משותף בחלק גדול מהגידולים החקלאיים. רק בסוף שנות החמישים הוצב במפעל האזורי מערך ראשון למיון תפוחי אדמה.
קיבוצים החברים בקואופרטיב

נחל עוז, בארי, רעים, כיסופים, עין השלושה, נירים, ניר עוז, מגן, גבולות, צאלים, ניר יצחק, כרם שלום, חולית וסופה.
החקלאות המאוגדת היא בסיס ההכנסה העיקרי של מרבית קיבוצי חבל אשכול, למעט התעשייתיים שביניהם (בארי, ניר יצחק ומגן). עיקר הפעילות מתבצע בעבודה עצמית על ידי חברי הקיבוצים [דרוש מקור] ורוב היישובים המשווקים למפעלים עדיין מוגדרים כ"קיבוצים שיתופיים".
היסטורית ההנהלה

בשנת 1999 נבחר צבי (השי) רובין מקיבוץ ניר עוז לכהן בתפקיד יו"ר ומנכ"ל מפעלי חבל מעון.
לאחר 12 שנים, בחודש מרץ 2011, נבחר שלמה תירוש להחליפו כיו"ר ודרור תנורי החליף את רובין כמנכ"ל. בתפקידו הקודם שימש תנורי כמנהל ענף תפוחי האדמה ביח"מ במשך 12 שנים ולפני כן היה מרכז משק וחבר ההנהלה הכלכלית בנירים.
כפר ורדים

כפר ורדים הוא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל המשתייכת לאשכול רשויות גליל מערבי. המועצה שוכנת במערב הגליל העליון, סמוך לעיר המעורבת מעלות-תרשיחא על כביש 854. שוכנת בחבל תפן שבגליל המערבי.
גאוגרפיה

כפר ורדים שוכן בצפון חבל תפן שבגליל המערבי על מורדות הר אשכר, ומתנשא לרום מרבי שבין 500–600 מטר מעל פני הים.
ממוקם כ-30 ק"מ מזרחית לעכו, כ-15 ק"מ צפונית לכרמיאל, על כביש 854 (כביש מעלות-כרמיאל), בסמוך למעלות-תרשיחא, וכ-9.5 ק"מ דרומית לגבול ישראל–לבנון.
מזג האוויר נעים ויבש גם בימי הקיץ החמים, בחורף קריר, גשום ולעיתים יורד שלג.
היסטוריה

ראשיתו של היישוב כפר ורדים בתוכניתו של התעשיין סטף ורטהיימר להקים עיר ורדים ליד מעלות-תרשיחא. בתחילת 1977 הוא פרסם מודעה בעיתון מעריב, שבעקבותיה נרשמו 200 מתיישבים לעיר העתידית. התכנית עוררה התנגדות רבה מצד יישובים אחרים בגליל, בגלל שורטהיימר דרש שהיא תהיה עצמאית מבחינה מוניציפלית ותהייה לה מערכת חינוך נפרדת. באוגוסט 1977 זכתה התכנית לתמיכה מצד משרדי הממשלה וורטהיימר סיפר שיש לעיר כבר 1,000 נרשמים. ב-17 באוגוסט 1977 החליטה ועדה משותפת לממשלה ולהסתדרות הציונית על הקמת צוות לבדיקת התכנית ובספטמבר 1977 אושרה התכנית תוך קביעה שהיישוב יהיה תחת ועד מקומי בתוך מועצת מעלות-תרשיחא. האישור נתקל בהתנגדות של מועצת מעלות כמו גם של חברי כנסת מימין כמו דב שילנסקי ומשמאל כמו יוסי שריד שהתנגדו להקמת שכונת וילות נפרדת ליד מעלות.
בשנת 1979 קיבל ורטהיימר 7,000 דונם קרקע ממינהל מקרקעי ישראל עם הרשאה לתכנון, פיתוח והקמת יישוב קהילתי בהתאם לחזונו, כחלק מתוכנית רחבה יותר שכללה את אזור התעשייה תפן. במסגרת התוכנית נועד כפר ורדים להיות מקום מגורים איכותי שיפעיל מערכות חינוך ותרבות מפותחות, וימשוך אוכלוסייה אמידה מגוש דן והמרכז.
היישוב הוקם שנת 1984. המבנה הראשון שהוקם בו היה בית ספר יסודי, שבשנותיו הראשונות לא-קיבל "סמל מוסד" ממשרד החינוך.תבנית:דרוש הבהרה בית הספר הוקם ביישוב כדי להפחית את התלות של תושבי היישוב החדש ביישובי הסביבה הנוכחיים ואף במועצות אזוריות לעתיד.
כפר ורדים נבחר מתוך הסכמה בקרב תושביה לקרוא את שם היישוב וכן את רחובותיו על הטבע, ולא על שם אישים. שם היישוב המיועד היה תחילה "עיר הוורדים", מתוך חזון שברבות הימים, יגדל היישוב ויהיה לעיר, אך ראש המועצה המקומית דאז של מעלות-תרשיחא, שלמה בוחבוט התנגד להקמה של "עיר" ליד מעלות-תרשיחא.[דרוש מקור] כפשרה, החליט סטף ורטהיימר לעשות שימוש בשם "כפר ורדים".
המועצה המקומית הוקמה בשנת 1993, לאחר שעד אז, נוהל היישוב על ידי ועד מקומי, והיה כפוף מוניציפלית למועצה אזורית מעלה יוסף.
הבחירות הראשונות למועצה המקומית נערכו בשנת 1998.
בשנת 2008 הוחלט לאחד את כפר ורדים עם מעלות תרשיחא, כחלק ממהלך לאיחוד רשויות מקומיות. בסופו של דבר, המהלך לא יצא לפועל.
בדצמבר 2015 פורסם כי המועצה מתכננת להקים אזור תעסוקה משותף ביחד עם עיריית מעלות-תרשיחא. האזור עתיד להיות בגודל של כ־460 דונם ויכלול בין היתר כ-67.5 אלף מ"ר לתעסוקה, כ-122 אלף מ"ר לתעשייה ואף כ-22 אלף מ"ר למסחר. על פי התכנון, ההכנסות מאזור התעסוקה יחולקו באופן שווה בין שני היישובים, כ-50% לכל יישוב. בתחילת 2017 אושר הפרויקט במסגרת הסכם הגג של עיריית מעלות-תרשיחא.
בנובמבר 2018 החלו עבודות ההקמה של פרויקט ורד הכפר. בפרויקט ייבנו כ-150 יחידות דיור.
חינוך

בשנת 1991 הוקם בכפר ורדים שבט של תנועת הצופים העבריים. שמו של שבט הצופים בהקמתו היה "שבט אורן", לאור ריבוי עצי אורן ברחבי היישוב. בהמשך הוחלף ונקרא על-שמו של עפר כהן המנוח, שבט עפר. לצד הצופים פועלות תנועות נוער נוספות, כגון נוע"ם וסיירות.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בכפר ורדים 5,637 תושבים, מתוכם 5,600 תושבי ישראל (מקום 225 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎-1.4% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 87.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 17,176 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
חפירות ארכאולוגיות

בשנת 2009 בעת ההיערכות ל"שלב ג'" בפיתוח כפר ורדים, נתגלתה מערכת קבורה ממערב ליישוב. תוצאות סקר התושבים שנערך הביאו לשתי עונות של חפירה ארכאולוגית (של רשות העתיקות) בין השנים 2018–2016. מתחם הקבורה מתוארך לתקופת הברונזה התיכונה, כשבין הממצאים שהתגלו בחפירות היו כ-30 קברי פיר ששימשו לקבורה משפחתית.
ראשי המועצה

ינואר 1994–ספטמבר 1997: מוטי דביר – ראש המועצה הממונה
1997–2003: ד"ר אריה ברן – ראש המועצה הנבחר הראשון
2003–2009: רון מוסקוביץ
2009–2018: סיון יחיאלי
2018– הווה: אייל שמואלי
עיר אחות-תאומה

ספרד קסטריו מוטה דה חודיוס, קסטיליה ולאון, ספרד (מ־2016)
לקריאה נוספת

אמנון גופר, סודות גליליים, הוצאת עם עובד, 2007, עמ' 98–115
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2  מספר שלילי משמעו הקטנת האוכלוסייה
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  "עיר השושנים" מעוררת מחלוקת עוד בטרם נולדה, מעריב, 2 במרץ 1977
↑  נעמי שמר, האיש מנהריה, דבר, 18 במרץ 1977
↑  מנחם רהט, מועצות בגליל מתנגדות ל"עיר שושנים" עצמאית, מעריב, 22 במרץ 1977
↑  סביון חדשה - קוץ בגרון הגליל, על המשמר, 8 באפריל 1977
↑  תכנים הקמת "עיר הוורדים" ירדה מן הפרק, דבר, 10 במאי 1977
↑  מתנגדים להקמת עיר חדשה ליד מעלות, דבר, 11 באוגוסט 1977
↑  איה אורנשטיין, יותר מאלף משפחות, נרשמו לעיר הוורדים, מעריב, 15 באוגוסט 1977
↑  צוות יבדוק ההצעה להקים עיר הוורדים, דבר, 18 באוגוסט 1977
↑  יוסף וקסמן, אושרה הקמת "עיר הוורדים", מעריב, 21 בספטמבר 1977
↑  התנגדות ל"עיר הוורדימ" במעלות תרשיחא, דבר, 12 בדצמבר 1977
↑  יומן יומן יומן, דבר, 28 בספטמבר 1979 – ראו מתחתית העמודה השנייה
↑  תני גולדשטיין, תשכחו מסביון ומבת ים – איחוד הרשויות בדרך, באתר ynet, 7 בינואר 2008
↑  אורי חודי, ‏מעלות תרשיחא וכפר ורדים מקדמים אזור תעסוקה משותף, באתר גלובס, 14 בדצמבר 2015
↑  אביב גוטר, הסכם גג נחתם היום ביישוב מעלות תרשיחא לבניית 6,700 דירות חדשות, באתר כלכליסט, 21 בפברואר 2017
↑  מערכת THE-PULSE, החלו באופן רשמי עבודות הבנייה של פרויקט "ורד הכפר" מתחם קוטג'ים ...
↑  פרופיל כפר ורדים באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465883505171  LCCN: no2009197837  VIAF: 173085194   WorldCat (עם VIAF): 173085194 
קבר פיר חצוב בסלע
אשטון קוצ'ר

| --- | --- |

קוצ'ר, 2023
 לידה:  7 בפברואר 1978 (בן 47) סידר רפידס, איווה, ארצות הברית
 שם לידה:  Christopher Ashton Kutcher 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  דוגמן, שחקן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה  תיכון וושינגטון  תיכון קליר קריק אמנה 
 בן או בת זוג:  מילה קוניס (2015–?)  מילה קוניס (2012–2014)  בריטני מרפי (2002–2003) 
 צאצאים:  ויאט קוצ'ר, דימיטרין קוצ'ר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר אשטון קוצ'ר (באנגלית: Christopher Ashton Kutcher; נולד ב-7 בפברואר 1978) הוא שחקן קולנוע, מפיק טלוויזיה ודוגמן אמריקאי, אשר התפרסם בתור מייקל קלסו בסדרה הקומית "מופע שנות השבעים" (1998–2006) שזכתה להצלחה רבה. הוא מוכר גם מהסרטים ההוליוודיים "אחי איפה האוטו שלי", "ירח דבש מטורף", "אפקט הפרפר", "המגן", "מה שקורה בווגאס", "קשר לא מחייב" ו"ג'ובס". בין השנים 2011–2015 גילם קוצ'ר בתפקיד ראשי את וולדן שמידט בסדרה "שני גברים וחצי" (עונות 9–12) ובין השנים 2016–2020 גילם את קולט בנט בסדרה "החווה" של שירות הסטרימינג נטפליקס.
ביוגרפיה

קוצ'ר נולד בסידר רפידס שבאיווה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. ללארי ודיאן קוצ'ר, עובדי מפעל. לקוצ'ר יש אחות גדולה בשם טאושה (Tausha) ואח תאום, מייקל, אשר נולד עם שיתוק מוחין ועבר ניתוח לב כבר בגיל צעיר לאחר שאובחן כחולה בקרדיומיופתיה.
קוצ'ר הצהיר בעבר: "לא רציתי לחזור הביתה ולשמוע עוד חדשות רעות על אחי". הוא הודה בעבר ששקל ניסיון להתאבד בגיל 13 כדי לתרום את ליבו לאחיו. כאשר הוא ניסה לקפוץ מחלון המרפסת בבית חולים, אביו הגיע למקום ובכך מנע את מותו. הוריו התגרשו כשהיה בן 16. לפני טקס סיום התיכון נתפס קוצ׳ר כשהוא פורץ לבית ספרו יחד עם בן דודו. הוא הורשע בפריצה ממדרגה שלישית ונידון לשלוש שנות מאסר על תנאי ול-180 שעות עבודות שירות. בראיון טען קוצ׳ר שהמקרה הזה החזיר אותו לדרך הישר. לאחר המעשה בת זוגו נפרדה ממנו, הוא איבד מלגות בקולג' ונידו אותו בבית הספר ובקהילה השכונתית.
קוצ'ר נרשם לאוניברסיטת איווה באוגוסט 1996 ולמד הנדסה ביוכימית, במטרה למצוא מרפא למחלת ליבו של אחיו.
באותה תקופה עבד קוצ׳ר בתור מנקה מפעל מזון מקומי. כאשר ראה אותו צייד כישרונות בבר מקומי באיווה והזמין אותו לתחרות הדוגמנות "הפנים היפות של איווה", קוצ'ר עזב את האוניברסיטה ועבר לזמן קצר לניו יורק כדי לדגמן. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס במטרה לפתח קריירת משחק.
קריירה

לאחר תחרות "הפנים היפות של איווה" בה הופיע קוצ'ר כדוגמן, הוא השתתף בתחרות דוגמנות ארצית והפסיד לג'וש דוהאמל. לאחר מכן הוחתם בסוכנות הדוגמנות "Next" והחל להופיע בפרסומות שונות, ודגמן בין היתר בפריז ומילאנו; לפיצה האט, ולמעצב האופנה קלווין קליין.
ב-1998 הוא לוהק לתפקיד מייקל קלסו בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70" ושיחק בתפקיד זה עד שנת 2006.
בשנת 2000 כיכב בסרט "אחי איפה האוטו שלי", שהיה לסרט פולחן. בשנת 2001 שיחק בסרט "טקסס רנג'רס", והתארח בפרק בסדרה "תהרוג אותי וזהו". ב-2002, הוא התארח בפרק בסדרה "ככה זה בחיים", שם גילם את בן דודו של סקוט.
ב-2003 כיכב בסרטים "ירח דבש מטורף" לצד בריטני מרפי ו"הבת של הבוס שלי" לצד טארה ריד. בין השנים 2003–2007 הפיק והופיע בתוכנית "פאנק'ד" שבה בכל פרק מתח סלבריטאים (כמו בתוכנית הישראלית "פספוסים").
ב-2004 הוא הפיק ושיחק בתפקיד ראשי בסרט המותחן "אפקט הפרפר" המבוסס על ערכי "תורת הכאוס". הסרט עורר ביקורת מעורבת אבל הצליח בקופות.
ב-2005 בסרטים "הכי דומה לאהבה" לצידה של אמנדה פיט ו"נחש מי". בין השנים 2005–2008, הפיק קוצ'ר את סדרת הריאליטי האמריקאית "היפה והחנון".
בשנת 2006, בשל הופעתו בסרט "המגן", הוא היה צריך לוותר על חוזה השתתפותו בעונה השמינית של "מופע שנות השבעים", ונאלץ לעזוב את הסדרה. הוא הופיע בארבעת הפרקים הראשונים של הסדרה ובפרק הסיום. באותה שנה, הוא הופיע בסרט "בובי" המתאר את היום בו התנקשו בחייו של הסנטור רוברט פ. קנדי. בנוסף, הוא דיבב את דמותו של אליוט בסרט האנימציה "חברים על הכוונת".
ב-2008 כיכב לצד קמרון דיאז בסרט הקומדיה "מה שקורה בווגאס". בשנת 2009, הפיק ושיחק בתפקיד הראשי בסרט הדרמה הרומנטי "התפשטות", לצד אן הייש.
ב-2010 הפיק ושיחק במותחן הקומי "קילרים" לצד קתרין הייגל, ובסרט "יום האהבה".
ב-2011 שיחק לצד נטלי פורטמן בקומדיה הרומנטית "קשר לא מחייב" ובסרט "סילבסטר בניו יורק", וגם החליף את צ'רלי שין בסדרה "שני גברים וחצי" בעונות 9–12.
ב-2013 כיכב אשטון קוצ'ר בסרט "ג'ובס" שנכתב על סטיב ג'ובס וחברת אפל שם הוא משחק בתפקיד הראשי. בשנת 2014, שיחק בגרסה המחודשת לסרט "אנני". בשנת 2017 שיחק בסרט "The Long Home".
החל משנת 2016 משחק בסדרה "החווה", סדרת מקור של נטפליקס, בה הוא מגלם את קולט בנט, שחקן פוטבול כושל שחוזר לחווה המשפחתית המנוהלת על ידי אביו ואחיו. קוצ'ר משחק לצד סאם אליוט המגלם את אביו, בו, ודני מסטרסון המגלם את אחיו, רוסטר. מסטרסון וקוצ'ר שיתפו פעולה כזכור בסדרה "מופע שנות ה-70". בשנת 2017 הועלו מספר אשמות כנגד מסטרסון כי הוא אנס והטריד נשים בתעשייה לאורך שנים, וכתוצאה מכך דמותו נחתכה מהסדרה לאחר 50 פרקים, בתחילת החלק השני של העונה השלישית. דמותו של קוצ'ר מושפעת רבות עקב "אובדן האח" ועלילה זו מתוארת בחלק השני של העונה השלישית.
בספטמבר 2024, קוצ'ר לוהק לסדרה "The Beauty" של רשת FX, בה גם יתפקד כמפיק בפועל. הסדרה תעסוק בעולם שבו קיימת אובססיה ליופי חיצוני, ובו מחלה המועברת ביחסי מין יכולה לגרום לאדם להפוך ליפה יותר בכל יום שעובר. רוב האוכלוסייה מנצלת את ההזדמנות, אך בלשים יגלו שהיא גובה מחיר כבד.