stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המפרץ הפרסי
שם

המפרץ הפרסי ידוע גם בשם המפרץ הערבי (בערבית: الخليج العربي, אל-ח'ליג' אל-ערבי), בעיקר בפי הערבים, או רק "המפרץ". קריאה למפרץ בשם זה נעשית גם מטעמים פוליטיים (ראו להלן), כדי להדגיש את היות רוב תושבי המפרץ, מכל עבריו, דוברי ערבית. המפרץ הערבי היה שמו המקובל של הים האדום עד שלהי המאה ה-19. היסטורית, השם הנפוץ ביותר הוא המפרץ הפרסי[דרוש מקור].
שמו של המפרץ הפרסי מהווה סלע מחלוקת בין איראן לבין מדינות ערב מאז שנות החמישים, ואיראן נוקטת מדיניות תקיפה ביחס לכל גורם בעולם הערבי ובזירה הבינלאומית העושה שימוש במונח "המפרץ הערבי". בין היתר מנהלת איראן בשנים האחרונות מסע הסברה נגד השימוש במונח זה, הכולל, בין היתר, החרמת גופים ופרסומים בינלאומיים העושים שימוש במונח, הפצצת גוגל של המונח "המפרץ הפרסי" ואף פריצת האקרים איראנים לאתרים שונים בהם נעשה שימוש במונח "המפרץ הערבי".
בשנת 2009 פרץ משבר בין איראן לבין התאחדות משחקי הסולידריות האסלאמית, שאמורים היו להתקיים בחודש אוקטובר באותה שנה בטהראן, לאחר שאיראן סירבה להיענות לדרישת ערב הסעודית להסיר את השם "המפרץ הפרסי" מכל המדליות והעלונים, שיחולקו במהלך התחרויות. אתרי חדשות איראנים טענו במהלך המשבר, כי המונח "המפרץ הפרסי" נמצא בשימוש עמי העולם זה 2,500 שנים, וכי אין כל סיבה שמדינות ערב יעשו שימוש במונח המסולף "המפרץ הערבי", שהשימוש בו החל בתקופתו של נשיא מצרים לשעבר, גמאל עבד אל נאצר, במסגרת מאבקו נגד השאה הפרסי, מוחמד רזא שאה פהלווי.
דוגמה נוספת לעימות סביב סוגיית שמו של המפרץ ניתנה לאחר נאומו בשנת 2009 של ראש הלשכה המדינית של חמאס, ח'אלד משעל, בדמשק לרגל יום כיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין. משעל השתמש במונח "המפרץ הערבי", וזכה לביקורת מצד אנשי ממשל איראנים, מאחר שהיא התומכת העיקרית של הארגון.
היסטוריה

חשיבותו הכלכלית והתעבורתית של המפרץ הפרסי זכתה להכרה עוד בימי קדם. בסוף האלף ה-3 לפנה"ס, האלף ה-2 והאלף ה-1 לפנה"ס התקיימה באזור המפרץ תרבות סחר עתיקה שנקראה דילמון, היא עסקה בסחר עם תרבות עמק האינדוס. אלכסנדר הגדול רצה לבנות נמל ראשי לאימפריה חובקת עולם במפרץ זה. עם זאת, חשיבותו זו דעכה במקביל לדעיכת מסופוטמיה. במאות הבאות היה המפרץ נתון לשליטה פרסית, ערבית, טורקית ומערב-אירופית. באמצע המאה ה-19 הכירו השיח'ים הערבים בדומיננטיות הבריטית במפרץ, ובראשית המאה ה-20 הכירו בכך גם המעצמות האירופיות. בשנת 1960 נסוגה בריטניה מהמפרץ הפרסי, ותחתיה ביססו ארצות הברית וברית המועצות את נוכחותן באזור. ב-1971 הוקם הבסיס הצבאי האמריקני הראשון בבחריין.
העימות הערבי-פרסי המתמשך, ושאיפותיהן של מדינות האזור לזכות בעתודות נפט רחבות יותר, הביאו למספר סכסוכי גבולות אלימים. המפרץ הפרסי היה אחד מחזיתות מלחמת איראן–עיראק (1980-1988), אשר נסובה סביב זכויות השיט בשט אל-ערב, כאשר כל אחד מהצדדים פעל, בין היתר, כדי להשמיד את מכלי הנפט של היריב. יציבותן הביטחונית של כל מדינות המפרץ הייתה בסכנה במהלך המלחמה הזו. ב-1991 שוב עמד המפרץ הפרסי במוקד עימות צבאי, כאשר עיראק פלשה לכווית ובסופו של דבר נאלצה לסגת ממנה, במה שנודע בתור מלחמת המפרץ, אף שהסכסוך לא התמקד בראש ובראשונה במפרץ עצמו.
מדינות

המדינות השוכנות לחוף המפרץ הפרסי, או מדינות המפרץ הפרסי, הן (בכיוון השעון, מדרום-מזרח): עומאן (מובלעת מוסנדם), איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית, קטר השוכנת על חצי אי בחוף הסעודי, בחריין השוכנת על אי, כווית, עיראק בצפון-מערב ואיראן. מספר איים קטנים שוכנים בתחומי המפרץ, והשליטה עליהם היא במוקד החיכוכים הדיפלומטיים בין המדינות השכנות.
חלק מהמדינות כוננו ארגון לתיאום פוליטי, כלכלי ותרבותי- מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.
אקולוגיה

סביבתו הטבעית של המפרץ הפרסי עשירה מאוד, וכוללת מינים ייחודיים של דגים, שוניות אלמוגים מרהיבות וצדפות פנינים. עם זאת, התיעוש הנרחב, דליפות הנפט החוזרות והנשנות באזור וחוסר היציבות הפוליטית-צבאית השפיעו לרעה על סביבתו של המפרץ, וארגונים רבים בעולם פועלים על מנת לשמר את המערכת האקולוגית באזור.
ראו גם

ח'ליג' פארס – טיל בליסטי איראני נגד מטרות ימיות
הערות שוליים

↑  DISCOVERY OF OIL
↑  מדוע הרגיז ח'אלד משעל את האיראנים?, אוקטובר 2009 – מהר 1388 לשבוע שבין 1/10/09 – 7/10/09, המרכז למורשת המודיעין
↑  אינדה, 5 אוקטובר
↑  פרארו, 3 אוקטובר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536485905171  BnF: cb15345105d (data)  GND: 4075992-1  HDS: 016576  NARA: 10046213  NDL: 00629206  NKC: ge987823  NLG: 43288  VIAF: 200680658   WorldCat (עם VIAF): 200680658
נחום סלונים

| --- | --- |

נחום סלונים בחגיגות יום הולדתו ה-81 ב-2005
 לידה:  9 באוגוסט 1924
 פטירה:  15 באפריל 2012 (בגיל 87)
 מדינה:  ישראל 
 
ציפורה ונחום סלונים בשנות הארבעים של המאה הקודמת
שמעון ישראלי ונחום ביום הולדתו ה-83
נחום אברהם סלונים (תשעה באב ה'תרפ"ד, 9 באוגוסט 1924 – 15 באפריל 2012) היה לוחם אצ"ל ואיש עסקים ישראלי יליד ישראל. היה ממקימי המועצה להסדר ההימורים בספורט. בנוסף היה מפיק תיאטרון וסרטים, וסרט שהפיק ב-1963,"המרתף", זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
ביוגרפיה

נחום אברהם סלונים הוא מצאצאיו של רבי שניאור זלמן מלאדי, אביו היה הרב מנחם מנדל שמואל סלונים, והוא היה השביעי מבין שמונה אחים ואחיות.
ביוגרפיה > שירות באצ"ל

בגיל צעיר הצטרף נחום לארגון האצ"ל.
במוצאי שבת, 27 באוקטובר 1944, השתתף סלונים בתקיפת האצ"ל את משרדי מס הכנסה בשלוש הערים הגדולות (ירושלים, חיפה, ותל אביב)[דרוש מקור], היעד נבחר בשל התחושה שכלל האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל תשמח בפעולה זו - כולל המתנגדים הקבועים לפעילות האצ"ל והלח"י - בשל גביית המס הגבוהה מקרב התושבים היהודיים בא"י. משרדי מס-ההכנסה בתל אביב שכנו ברחוב נחלת בנימין מספר 69 בקומת הקרקע. את הפעולה בתל אביב, שבראשה עמד נחום סלונים, ביצעה חוליה קטנה בת שלושה לוחמים וכן זוג להתראה. אחד הלוחמים ניפץ את זגוגיות החלונות והשניים האחרים החדירו פנימה מטעני חבלה והפעילו את פתיל ההשהיה. לאחר שהחוליה הסתלקה נשמעה התפוצצות ומשרדי מס-ההכנסה נהרסו כליל. הפעולה בוצעה בשלמות וללא נפגעים.
ב-30 באוקטובר 1946 נעצר (כתוצאה מהלשנה של היינריך ריינהולד, "ינאי" - עליו מבוסס ספרו של דוד שחר, "סוכן הוד מלכותו") ונשלח למחנה המעצר הבריטי בלטרון[דרוש מקור]. באותו היום נעצר גם יצחק פרידמן. השניים לא נותרו במעצר זמן רב. הם ניצלו את ביקורו השבועי של רופא השיניים בכלא כדי להימלט. ב-8 בפברואר 1947, הצליחו השניים להסתנן לתא המטען של מכוניתו של רופא השיניים - שיצאה משער המחנה ללא מפריע. השניים הגיעו עם המכונית עד למגרש הרוסים בירושלים, שהיווה תחנת משטרה בריטית. הם התחזו לצמד שיכורים כדי להסתנן משם חזרה בעזרת חבריהם לארגון חזרה לתל אביב[דרוש מקור].
נחום סלונים חזר לפעילות מבצעית במסגרת ח"ק (חיל קרב) תל אביב ויצחק פרידמן עסק בהדרכה ונתמנה אחראי על מחלקת ייצור חומרי הנפץ, שם ייצרו גם כספית רועמת (שהייתה חיונית להכנת רימונים).
ביוגרפיה > שירות באצ"ל > חטיפת הקצין הבריטי היהודי

ב-16 באפריל 1947 הוצאו להורג בתלייה עולי הגרדום, ארבעת לוחמי האצ"ל - דב גרונר, מרדכי אלקחי, אליעזר קשאני ויחיאל דרזנר בכלא עכו. מספר ימים אחר כך הוחלט באצ"ל לתפוס בני ערובה בריטיים ולתלות אותם כדי להביא להפסקה ב"מדיניות הגרדומים" של הבריטים. לילה אחד יצאה יחידה לרחוב הירקון בתל אביב כדי לתפוס קצינים בריטים שנהגו לבקר בבארים של בתי-המלון באזור. מפקד הפעולה היה נחום סלונים[דרוש מקור]. היחידה מנתה את "גידי" (עמיחי פאגלין) ואשתו צפורה, יעקב עמרמי (ראש ה"דלק") ואשתו חוה, וכן את דב כהן ("שמשון"), והנהג, אהרון מזרחי. עמרמי סיפר על האירוע:.
פתאום הופיעה חוה בריצה ואמרה: "ישנו בריטי אחד על-יד הבר במלון פארק מעשן פייפ. אי אפשר לטעות, זה בריטי ממש". ניגשנו אל נחום סלונים להודיע לו. נחום ואהרון נכנסו ראשונים לבית-המלון ודב כהן ("שמשון") נכנס אחריהם. ציפורה פאגלין, חוה עמרמי ואני עמדנו ליד החלון והסתכלנו מבחוץ על הנעשה במפנים. נחום התיישב אל אחד השולחנות, הוציא את אקדחו למען יראו הנוכחים, וביקש שכל אחד יראה את תעודת הזהות שלו. נבדקו התעודות של כעשרים זוגות; כולם היו יהודים. "אנו יוצאים", אמר נחום, "אין לנו מה לחפש כאן".
בצאתם החוצה ראו ברחבת-הכניסה טיפוס ככן ארבעים, לבוש צעיף ומקטרת בפיו. שמשון שאל מיד: "Who are you?" והאנגלי ענה לו: "I am an Englishman". נחום תקע לו את האקדח בין צלעותיו ואהרון מזרחי אמר: "Come with us".
היחידה העבירה את הקצין לאחד הפרדסים בקצה רחוב גורדון (גן הדסה) - שם אמורים היו לתלות אותו. עמרמי החליט לחקור אותו תחילה וגילה ששמו היה ג'ק וילקינסון. לדבריו רצה לטייל בארץ מכיוון שהוא יהודי המשרת בצבא הבריטי ושמו האמיתי הוא יעקב ולדמן. כשהתברר לקצין הבריטי שחבל התלייה מצפה לו פתאום התחיל לומר תפילת "קדיש" מתחילתה ועד סופה ואחר הוסיף פסוקים מתפילת "אדון עולם". לאחר הדברים האלה, התנצל עמרמי בפני החטוף והוא הוחזר לבית המלון.
ביוגרפיה > קריירה כאיש עסקים ומפיק

סלונים העביר את רוב שנותיו בתל אביב שם ניהל והקים מספר עסקים. בין השאר הקים את משרד הכרטיסים "קתרוס" (ראשי תיבות של קולנוע, תיאטרון, רביו וספורט). המשרד היה ממוקם סמוך לקפה "כסית" וסלונים זכה להכיר את השחקנים שמועון ישראלי, שייקה אופיר ואורי זוהר ואחרים. בשנת 1960 פנה לסלונים שמעון ישראלי בבקשה שיסייעו לו להעלות את מופע הבידור שלו "סתם יום של חול", לצורך המופע הקימו יחד את תיאטרון "שי-נס" (ראשי התיבות של שמותיהם).
בנובמבר 1961 פתח סלונים, בשותפות עם השחקן שמעון ישראלי, את מועדון החברים התל אביבי הראשון "מועדון המפתח"
, במרתף ברחוב בן יהודה 77 בצפון הישן של תל אביב. בינואר 1963 נסגר המועדון, לאחר פשיטה של המשטרה, מאחר שפעל ללא רישיון עסק, הפריע למנוחות השכנים ולא היה לו רישיון למכירת אלכוהול, עם זאת נפתח שוב לאחר זמן קצר ועלו בו מספר תוכניות בידור, ביניהם, "שין-שין" מופע משותף של שמעון ישראלי ושייקה אופיר.
בשנת 1962 הפיק את סרטו של הבמאי נתן גרוס, "המרתף". בסרט שיחק לבדו שמעון ישראלי (זהרירה חריפאי הייתה קריינית) שבנוסף כתב את התסריט. על העיצוב האמנותי של הסרט היה מופקד האמן יגאל תומרקין. "המרתף" היה הסרט הראשון בישראל שעסק בנושא השואה, וסיפר על צעיר יהודי בתקופת מלחמת העולם השנייה ונקמתו בקצין נאצי. צילומי הסרט החלו במרץ 1962, באולפני "חביב" בהרצליה, שישראלי משמש גם כמפיק יחד עם סלונים. לצורך הפקת הסרט הקימו ישראלי וסלונים חברת הפקות בשם "סרטי שי" שגייסה 170,000 ל"י, בנוסף קיבלו הלוואה של 40,000 מ"המועצה לעידוד הסרט הישראלי" שליד משרד המסחר והתעשייה. בקופות הסרט נחל כישלון חרוץ, וסלונים וישראלי נקלעו לחובות. ביולי 1964 הוצא צו־פירוק ל"מועדון המפתח" ששימש כבטוחה למימון הסרט. לימים פעלו במקום המועדונים "מנדי'ס", "פרדריקה", "בריוזקה", "רנדוו", "דנס בר לילה" ו"גימנסיה".
בסוף 1964 הקים יחד עם שותפים את חברת "ניחושי השבוע", להימורים על משחקי כדורגל שפעלה מרחוב רחוב בן יהודה 77. בפברואר 1965 נעצר יחד עם השותפים כחשודים בניהול עטק הגרלות של ניחושי כדורגל ללא היתר משר האוצר, ושוחררו בערבות. אחר כך קיבלו רישיון להפעיל את החברה, שבאותה עת פעלה כבר חברה מתחרה בשם "ספורטוטו" שקיבלה אישור להפעיל הימורים שהכנסותיהם יעברו לטובת הספורט. עם זאת עד מהרה ביקשו גורמים נוספים רישיון והממשלה החליטה להקים את המועצה להסדר ההימורים בספורט. המועצה החליטה לאשר רק מפעל הימורי ספורט אחד וחברת "ניחושי השבוע" ניסתה לקבל את הזיכיון להפעלתו. לבסוף השתלבה עם גורמים נוספים במנגנון שהמועצה הקימה והיה בבעלותה מספר דוכני "טוטו".
בשנת 1979 היה שותף להקמת חברה בשם "בר־טורא", יחד עם ארבעה שותפים יוצאי אצ"ל, הקבלן וחבר מרכז הליכוד משה דולגין; ואנשי העסקים מנחם מלצקי, שמואל עינב ויהודה מור. החברה עסקה ברכישת קרקעות ביהודה ושומרון לטובת הקמת התנחלויות, בין השאר הקימה את ההתנחלות "גבעת אוהד" (שאחר כך שונה שמה לכפר האורנים).
ביוני 2007 עלתה לאוויר התוכנית "גורילות בערפל" בערוץ "אגו" בכבלים ובלווין. בתוכנית שודרה פינה קבועה בשם "האריות" בכיכובם של נחום סלונים וחיים פרי (איש מוסד לשעבר). בפינה חוו השניים את דעתם על מגוון נושאים גבריים ונתנו עצות לדור הצעיר ממרום ניסיונם.
משפחתו

נחום סלונים נשא לאישה את ציפורה (ציפי) לבית רבינוביץ'. לזוג נולדו שני בנים. איש העסקים אורי סלונים והאמן אליעז סלונים.
בין נכדיו הפרסומאי והמוזיקאי אורי סלונים והעיתונאי עמית סלונים. אחיינו הוא צביקה סלונים. נפטר בשנת 2012 באחוזת פולג שבקיבוץ תל יצחק, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ.
הערות שוליים

↑  המלצה ל"המרתף" לבני הנעורים, הַבֹּקֶר, 3 ביולי 1963
↑  יעקב עמרמי, הדברים גדולים הם מאתנו, עמוד 97.
↑  שמעון ישראלי: "סתם יום של חול", הַבֹּקֶר, 16 בספטמבר 1960
↑  מועדוני לילה – בארים – מסעדות, הארץ, 10 בנובמבר 1961
↑  "מיבצע ש ישראלי" במשטרת ת"א, קול העם, 3 בינואר 1963
הוחרמו משקאות ב"מועדון המפתח", על המשמר, 3 בינואר 1963
↑  שין שין -  שמעון ישראלי ושייקה אופיר החליטו הפעם להתאחד, קול העם, 9 באוגוסט 1963
↑  "המרתף" ־ עבודת צוות של במאי ושחקן, דבר, 26 באפריל 1963
↑  <המרתף>-סרט של ש. ישראלי, הארץ, 14 במרץ 1962
↑  שמעון ישראלי שחקן יחיד בסרט, קול העם, 14 במרץ 1962
↑  הוצא צו־פירוק על מועדון "המפתח", מעריב, 9 ביולי 1964
↑  גילגולו של מועדון מאז ועד היום, "העולם הזה", גיליון 2378 מ-28 במרץ 1983, עמוד 52
↑  ניחושי השבוע, מעריב, 22 בנובמבר 1964
↑  נעצרו מנהלי "ניחושי השבוע", הַבֹּקֶר, 18 בפברואר 1965
נעצרו מנהלי "ניחושי השבוע", מעריב, 17 בפברואר 1965
↑  למה אין טוטו, "העולם הזה", גיליון 1583 מ-3 בינואר 1968, עמוד 8
↑  משה ליכטמן, דוד לוי היה שותף, כותרת ראשית, 15 בינואר 1986
↑  יואלה הר-שפי, קול דמי אחיך צועקים, חדשות, 27 ביולי 1984
↑  נועם אבידן-סלע, עכבר העיר תל אביב, מה עושות הגורילות בלילות?, באתר הארץ, 29 ביוני 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007940990205171  VIAF: 7826158070657508780005   WorldCat (עם VIAF): 7826158070657508780005
עילי פיינגולד

עילי פיינגולד (נולד ב-23 באוגוסט 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בניו אינגלנד רבולושן, בנבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21 ובנבחרת האולימפית עד גיל 23.
קריירת מועדונים

פיינגולד נולד וגדל בנתניה. החל את צעדיו הראשונים בכדורגל במחלקות הילדים והנוער של מכבי נתניה ושל הפועל רעננה. בשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-17 באוגוסט 2023 חתם במכבי חיפה למשך שלוש שנים נוספות.
ב-6 בדצמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, בתיקו 0-0 עם ויאריאל. ב-17 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–3 על הפועל חיפה.
ב-28 בינואר 2025 חתם בקבוצת ניו אינגלנד רבולושן מליגת ה-MLS האמריקנית למשך ארבע שנים.
נבחרות ישראל

פיינגולד החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2022. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר-הגמר של אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022, בו סיימה נבחרת ישראל במקום השני, לאחר הפסד בגמר, לאחר הארכה, לנבחרת אנגליה עד גיל 19, וערך חמש הופעות בטורניר גמר זה.
היה חלק משמעותי בהרכב הפותח ובסגל של נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
ב-12 בספטמבר 2023 רשם הופעת בכורה גם במדי נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21 שתתקיים בשנת 2025.
נכלל ושיחק שלושה משחקים כחלק מסגל הנבחרת האולימפית של ישראל עד גיל 23, במסגרת טורניר הכדורגל של אולימפיאדת פריז (2024).
ורדית גרוס

| --- | --- |

 לידה:  תל אביב-יפו
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת ניו יורק  תיכון א' לאמנויות תל אביב 
 תחום יצירה:  אוצרות 
 בן או בת זוג:  שאול אולמרט 
 מספר צאצאים:  3 
 www.vardit.com
 
ורדית גרוס היא אוצרת ומנהלת אמנותית, אוצרת מרכז האמנות "ארטפורט".
ביוגרפיה

גרוס היא בתם של עו"ד יוסי גרוס וצביה גרוס, לשעבר היועצת המשפטית של משרד הביטחון. היא גדלה בתל אביב, סיימה תיכון עירוני א' בעיר, בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובמשפטים באוניברסיטת ת"א ותואר שני בתקשורת אינטראקטיבית באוניברסיטת ניו-יורק.
בנעוריה הפיקה את להקת "זקני צפת", שעם חבריה למדה בתיכון. בשנים 1994–1998 כתבה ביקורות מוזיקה בעיתון מעריב. החל משנת 1998 כתבה בעיתון ידיעות אחרונות בנושאי תרבות ובין השנים 2008–2013 הייתה מבקרת האמנות של העיתון. בנוסף, כתבה על אמנות ותרבות בעיתונים שונים בהם "העיר", "ArtReview" ו-"Flash Art International".‏
גרוס החלה את עבודתה כאוצרת ומפיקת אמנות בארגון האמנות Creative Time בניו יורק. הארגון פועל להתערבות אמנותית במרחב הציבורי. במסגרת זו עבדה עם אמנים בהם לורי אנדרסון, רודולף סטינגל, ג'ני הולצר, קים סוג'ה, ז'אנג חואן, דייוויד ביירן ועוד. בשנת 2007 הצטרפה לארגון "ארטיס" בשלבי הקמתו, וניהלה אותו במשותף עם יעל ריינהרץ (מנהלת סניף ארטיס בניו יורק) במשך כחמש שנים. במסגרת זו, הביאה אוצרים ועיתונאים בינלאומיים לסיורי אמנות בישראל.
לאחר שובה לישראל עבדה כאוצרת עצמאית, ואצרה את פרויקט "השקט שלפני הסערה" - תערוכת וידאו-ארט של אמנים ישראלים שהוצגה במרכז ווינזאבוד לאמנות, מוסקבה ואת "משחקים אינסופיים"- תערוכת יחיד של סיגלית לנדאו בגלריית סוליינקה.
בשנים 2013–2016 יזמה גרוס ואצרה את "פלסטר" - תערוכת מכירה שנתית לארגון רופאים לזכויות אדם בישראל יחד עם כרמית גלילי.
החל משנת 2013 היא מנהלת את מרכז האמנות ותוכנית הרזידנסי ארטפורט, שהוקם על ידי הקרן המשפחתית על ידי הקרן ע"ש תד אריסון. במסגרת זו יזמה את יריד ספרי האמן הראשון בישראל (החל משנת 2015) ואת הסדנה לכתיבת ערכי נשים בוויקיפדיה מדי שנה ביום האישה הבינלאומי (החל משנת 2017). גרוס אוצרת בארטפורט תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות, לצד ליווי קרוב של אמני תוכנית הרזידנסי בשנת פעילותם.
גרוס נשואה לשאול אולמרט. מתגוררת בתל אביב.
תערוכות באוצרותה

Welcome Home, הלל רומן, ארטפורט, 2025
שטח ירוק, רון עמיר, ארטפורט, 2025
מלאכת התרגום, עידו מיכאלי, ארטפורט, 2024
בית חכם בגוף טיפש, גיא גולדשטיין, בית הנסן, ירושלים, 2023
ערד, נטליה זורבובה, ארטפורט 2023
צבא של מאה שרירים, אפי ואמיר, ארטפורט 2022
טעויות העתיד וכיבוד קל, גיא גולדשטיין, ארטפורט 2022
פני מזרח מאדימין, הינדה וייס, ארטפורט 2022
יללות זהובות, פרויקט סאונד ומציאות רבודה של גל נסים בגני יהושע, פארק הירקון, ארטפורט 2021
סמיכות, תערוכות יחיד למריה סאלח מחאמיד ואורלי סבר, 2021
חוץ ממני, תערוכה זוגית לנעמה ערד ותכלת רם, 2020
אמא בשלי לי מיץ גנבים, תערוכה קבוצתית בהשתתפות אלה ליטביץ, יעל פרנק, רות פתיר, גיל יפמן, דור זליכה-לוי ומרב קמל וחליל בלבין, ארטפורט 2019
ברוכים הבאים ליפו, תערוכה קבוצתית לאמנים ותיקים בהשתתפות אורי אליעז, סופי יונגרייז ונחום ענבר, 2020
גבי קריכלי לא מאמין, גבי קריכלי, ארטפורט, 2019
ידי זהב, דוד עדיקא והילה טוני נבוק, ארטפורט, 2016
תנאי חיים, תערוכה קבוצתית בנושא עשרים שנות אמנות מעורבת חברתית, באוצרות משותפת עם סיגל ברניר ויעל מוריה קליין, 2013
נונפיניטו, תערוכה קבוצתית שנתית עם סיום שנת הרזידנסי בארטפורט, 2013 - 2024
Infinite Games, תערוכת יחיד לסיגלית לנדאו, גלריית סוליינקה, מוסקבה, 2012
השקט שלפני הסערה - תערוכת וידאו ישראלי, מרכז ויזבוד לאמנות עכשווית, מוסקבה, 2010
הערות שוליים

↑  עמית שהם, עכשיו או לעולם לא, חדשות, 30 במאי 1991
↑  הדס מגן, יובל יועז, חגית פלג-רותם, משה ליכטמן וחן מענית, ‏אנשי הקשר של אהוד אולמרט, באתר גלובס, 27 במאי 2010
1 2  Vardit Gross, Art Cube Artists' Studios
↑  “The Calm Before the Storm” at WINZAVOD Center for Contemporary Art, www.artforum.com (באנגלית אמריקאית)
↑  ורדית גרוס מונתה למנהלת ארטפורט, באתר ערב רב Erev Rav
↑  פלסטר: תערוכת מכירת אמנות לציון 25 שנה לרופאים לזכויות אדם, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2013-05-01
↑  נמל הבית: ורדית גרוס מנווטת את ארטפורט, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2019-07-23
↑  סדנת עריכה בוויקיפדיה: נשים, אמנות ופמיניזם, באתר artport
↑  תהל בלומנפלד, האמן שהפך את סנטרל פארק לשטיח פרסי, באתר ynet, 18 במרץ 2024
↑  תערוכה: בית חכם בגוף טיפש - גיא גולדשטיין - טיים אאוט, באתר תערוכה: בית חכם בגוף טיפש - גיא גולדשטיין - טיים אאוט
↑   נעמה ריבה, העיר שהיתה אוטופיה ישראלית היא התפאורה המושלמת לחלום ושברו, באתר הארץ, 19 בפברואר 2023
↑  דנה גילרמן, "המאבק לחירות נמצא בגרון שלנו", באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2022
↑   גלעד מלצר, מאחורי כל הרעש והצלצולים מסתתרת אמנות מקורית, באתר הארץ, 13 באפריל 2022
↑   אבי פיטשון, תערוכת הווידיאו של הינדה וייס חוזרת לניו יורק של הסגרים והתוצאה מפתיעה, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2021
↑   עוזי צור, עוצם עין אחת | להמציא את העולם שהיה, באתר הארץ, 27 באפריל 2021
↑   אברהם בלבן, רשימות תל אביביות | געגוע אל הפיסול, באתר הארץ, 26 בפברואר 2020
↑  Infinite Games, Sigalit Landau (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009899890505171  VIAF: 8162478924037462164   WorldCat (עם VIAF): 8162478924037462164
גלילאו (מערכת לווייני ניווט)

סמל מיזם גלילאו
גלילאו הוא שמה של מערכת ניווט לוויינית של האיחוד האירופי שתוכל להוות חלופה למערך לוויני. ה-GPS האמריקאי.
ראו גם

שירות מבוסס מיקום
הערות שוליים

↑  https://www.gsc-europa.eu/system-status/Constellation-Information
↑  A New Era in GNSS Surveying is Coming. Are You Ready?
↑  מערכת גלילאו מתחילה לתת שירות עולמי אתר סוכנות החלל האירופאית 15 בדצמבר 2016
↑  גלילאו עולה לאויר פרסום האיחוד האירופי ב-15 בדצמבר 2016
↑  "New Satellite Launch Extends Galileo's Global Reach". European Space Agency. European Space Agency. 25 ביולי 2018. נבדק ב-23 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Galileo launch brings navigation network close to completion". 13 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Galileo GNSS, Airbus and Thales win second-generation Galileo satellite contracts | GALILEO, ‏2021-03-15 (באנגלית אמריקאית)
| מערכות ניווט לווייניות |
| --- | --- | --- |
| סוגי מערכות ניווט לווייניות | ארצות הברית טרנזיט • ארצות הברית GPS‏ • רוסיה גלונאס • האיחוד האירופי גלילאו • הרפובליקה העממית של סין BeiDou ‏ • הודו IRNSS ‏ |  |
|  אוגמנטציה (תוספות) |  ארצות הברית WAAS‏ • ארצות הברית LAAS‏ • ארצות הברית JPALS‏ • האיחוד האירופי EGNOS‏ • הודו GAGAN‏ • יפן MSAS‏ • יפן QZSS‏ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540662905171  GND: 4786376-6  LCCN: sh2009002081  NKC: ph634659
תוכנת פרסום

תוכנת פרסום (באנגלית: Adware - קיצור של Advertising Software) היא תוכנה המביאה תכנים פרסומיים מרשת האינטרנט למחשב הלקוח, לרוב בצורה של חלונות קופצים. בדומה לרוגלה, תוכנת הפרסום מותקנת פעמים רבות בניגוד לרצונו ובלא ידיעתו של המשתמש, וגוזלת משאבים מהמערכת.
תוכנות מסוימות מכילות בתוכן תוכנות פרסום, כתמורה לשימוש בתוכנה או לדבר אחר (כמו גלישה חינם באינטרנט), ואינן עובדות כאשר אלו מוסרות.
ראו גם

וירוס מחשב
אבטחת מחשב אישי ברשת
חומת אש
האקר
נוזקה
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תמונה שבורה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע מוני ארנון
 מתוך האלבום תמונה שבורה
 יצא לאור:  1988
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  3:21
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  אסתר שמיר
 לחן:  מוני ארנון
 עיבוד:  אילן וירצברג
 גרסאות כיסוי:  אייל גולן (2011)
"תמונה שבורה" הוא שיר שכתבה אסתר שמיר והלחין יוצא להקת "האחים והאחיות", מוני ארנון. השיר בעיבודו של אילן וירצברג, נכלל באלבומו של ארנון "תמונה שבורה" משנת 1988.

הזמר אייל גולן הוציא בשנת 2011 גרסה מחודשת לשיר, והיא נכללה באלבומו "חלק מחיי".
השיר במצעדים

השיר בביצועו של מוני ארנון, הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־17 במאי 1988, זכה להצלחה ענקית וצעד 19 שבועות, עד 11 באוקטובר 1988. שבועיים מהם שהה בראש המצעד, החל מ־26.7.1988. במצעד השנתי תשמ"ח (1988) של התחנה דורג במקום ה־19.

ב-27 במרץ 2011, הוציא הזמר אייל גולן חידוש ל"תמונה שבורה", כחלק מהפרויקט "שני צדדים למטבע" ונכלל באלבומו ה־14, "חלק מחיי". השיר כיכב במקומות הראשונים במצעדים השבועיים ברדיו ובסלולר.
הערות שוליים

↑  מוני ארנון – תמונה שבורה (1988), באתר סטריאו ומונו
↑  תמונה שבורה, באתר "פזמונט"
אליפות וימבלדון 2024

| --- | --- |

המגרש המרכזי
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  1 ביולי 2024 – 14 ביולי 2024 (14 ימים)
 מספר תחרות:  137 
 מספר מתמודדים:  128 (יחידים) 64 (זוגות)
 כספי זכייה:  50,000,000 £
 מדינה מארחת:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 עיר מארחת:  וימבלדון, לונדון
 אצטדיון:  מועדון הטניס והקריקט של אנגליה
 זוכה:  גברים: קרלוס אלקרס (ספרד) נשים: ברבורה קרייצ'יקובה (צ'כיה)  זוגות גברים:הארי הליווארה (פינלנד)/הנרי פאטן (הממלכה המאוחדת) זוגות נשים:קתרינה סיניאקובה (צ'כיה)/טיילור טאונסנד (ארצות הברית)  זוגות מעורבים:סיי סו-ויי (טאיפיי הסינית)/יאן זלינסקי (פולין)
 www.wimbledon.com
 
 → 2023 2025 ← 
 
אליפות וימבלדון 2024 (באנגלית: 2024 Wimbledon Championships) הוא טורניר טניס גראנד סלאם המתקיים בין 1 ל-14 ביולי 2024 על משטחי הדשא במועדון הטניס והקריקט של אנגליה בווימבלדון, לונדון, הממלכה המאוחדת. זו הייתה אליפות וימבלדון ה-137 בהיסטוריה. קרלוס אלקרס זכה בתחרות הגברים בפעם השנייה ברציפות וברבורה קרייצ'יקובה זכתה בתחרות הנשים בפעם הראשונה בקריירה שלה.
טורניר

הטורניר משוחק על משטח דשא, כאשר כל משחקי ההגרלה הראשית מתקיימים במועדון הטניס והקריקט של אנגליה, וימבלדון, בין 1 ל-14 ביולי 2023. משחקי המוקדמות נערכו בין 24 ל-27 ביוני 2023 במגרש הספורט של בנק אנגליה ברוהמפטון.
אליפות 2024 היא המהדורה ה-137 של אליפות וימבלדון, ה-130 של אליפות הנשים, ה-56 בעידן הפתוח וטורניר הגראנד סלאם השלישי של השנה. הטורניר נוהל על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF) ונכלל בסבב ה-ATP וסבב ה-WTA תחת קטגוריית גראנד סלאם, כמו גם ב-סבב ה-ITF לנוער ולנכים בהתאמה.
הטורניר הורכב מגברים (יחידים וזוגות), נשים (יחידים וזוגות), זוגות מעורבים, בנים (מתחת לגיל 18 – יחידים וזוגות, עד גיל 14 – יחידים), בנות (מתחת לגיל 18 – יחידים וזוגות, מתחת לגיל 14 – יחידים), שהיו גם חלק מקטגוריית הטורנירים בדרג א' לנוער, ואירועי יחידים וזוגות לטניסאים בכיסאות גלגלים, גברים ולנשים.
נקודות ופרסים > נקודות

| אירוע | זכייה | גמר | חצי גמר | רבע גמר | שמינית גמר | סיבוב שלישי | סיבוב שני | סיבוב ראשון | העפלה | מוקדמות 3 | מוקדמות 2 | מוקדמות 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יחידים | 2000 | 1300 | 800 | 400 | 200 | 100 | 50 | 10 | 30 | 16 | 8 | 0 |
| זוגות גברים | 2000 | 1200 | 720 | 360 | 180 | 90 | 0 | — | — | — | 0 | 0 |
| יחידות | 2000 | 1300 | 780 | 430 | 240 | 130 | 70 | 10 | 40 | 30 | 20 | 2 |
| זוגות נשים | 2000 | 1300 | 780 | 430 | 240 | 130 | 10 | — | — | — | — | — |
נקודות ופרסים > פרסים

סכום הפרסים הכולל של אליפות וימבלדון 2024 הוא 50,000,000 לירה שטרלינג, עלייה של 10.86% מטורניר 2023.
| אירוע | זכייה | גמר | חצי גמר | רבע גמר | שמינית גמר | סיבוב שלישי | סיבוב שני | סיבוב ראשון | העפלה | מוקדמות 3 | מוקדמות 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יחידים | £2,700,000 | £1,400,000 | £715,000 | £375,000 | £226,000 | £143,000 | £93,000 | £60,000 | £40,000 | £25,000 | £15,000 |
| זוגות | £650,000 | £330,000 | £167,000 | £84,000 | £42,000 | £25,000 | £15,750 | — | — | — | — |
| זוגות מעורבים | £130,000 | £65,000 | £33,000 | £17,000 | £8,500 | £4,250 | — | — | — | — | — |