stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחזור חיים לאימוץ טכנולוגי
רקע

ממחקר שנערך על ידי אוורט רוג'רס (Everett Rogers), ניתן ללמוד שלא כל הצרכנים יאמצו מיד רעיון משבש או מוצר חדשני למרות היתרונות הברורים. לאורך שנים של מחקר, רוג'רס זיהה כמה תכונות אישיות שעוזרות להבין כיצד אנשים יקבלו חידוש טכנולוגי. מן המחקר עולה כי בני אדם מקבלים חידושים בדרכים הבאות:
חדשנים (2.5%) - החדשנים הם האנשים הראשונים שיאמצו חידוש. החדשנים מוכנים לקחת סיכונים, החדשנים הם הצעירים ביותר בגילם, הם בעלי המעמד החברתי הגבוה ביותר, הם בעלי צלילות כלכלית רבה, הם מאוד חברתיים ויש להם קשר קרוב ביותר למקורות מדעיים ואינטראקציה עם חדשנים אחרים. הסובלנות לסיכון גורמת להם לאמץ טכנולוגיות שעלולות להיכשל בסופו של דבר. משאבים כספיים עוזרים לספוג כשלים אלה. (רוג'רס 1962 מהדורה חמישית),
מאמצים מוקדמים (13.5%) - מאמצים מוקדמים הם קבוצת האנשים השנייה שיאמצו חידוש. אנשים אלה הם בעלי דרגת ההנהגה הגבוהה ביותר מבין קטגוריות המאמצים האחרים. מאמצים מוקדמים הם בדרך כלל בגילאים צעירים יותר, הם בעלי מעמד חברתי גבוה יותר, הם בעלי צלילות פיננסית גבוהה יותר, השכלה מתקדמת והם יותר חברתיים מאשר מאמצים מאוחרים. המאמצים המוקדמים הם דיסקרטיים יותר בבחירות אימוץ מאשר מחדשים. הם משתמשים בחירה נבונה של אימוץ אשר תעזור להם לשמור על עמדת תקשורת מרכזית (Rogers 1962 ed 5, p. 283).
רוב מוקדם (34%) - אנשים בקטגוריה זו מאמצים חידוש לאחר דרגות שונות של זמן. זמן האימוץ הזה ארוך משמעותית מהחדשנים והמאמצים המוקדמים. הרוב המוקדם נוטה להיות איטי יותר בתהליך האימוץ, הם בעלי מעמד חברתי מעל הממוצע, ובקשר עם מאמצים מוקדמים, ולעיתים רחוקות הם ממלאים עמדות של הנהגת דעה במערכת.
רוב מאוחר (34%) - אנשים בקטגוריה זו יאמצו חידוש אחרי החבר הממוצע בחברה. אנשים אלה ניגשים לחידוש בדרגה גבוהה של ספקנות ולאחר שרוב החברה אימצה את החידוש. הרוב המאוחר ספקנים בדרך כלל לגבי חידוש, הם בעלי מעמד חברתי נמוך מהממוצע, מעט מאוד צלילות כלכלית, במגע עם אחרים ברוב מאוחר ורוב מוקדם, ממעיטים מאוד במנהיגות דעה (הוא אדם בעל חשיפה מוגברת לאמצעי תקשורת ההמונים כמקורות מידע בתחומים ונושאים מסוימים).
מאחרים (16%) - אנשים בקטגוריה זו הם האחרונים שאימצו חידוש. בניגוד לחלק מהקטגוריות הקודמות, אנשים בקטגוריה זו אינם מציגים מנהיגות דעה. לאנשים אלה יש לרוב סלידה מסוכני שינוי, ונוטים להתקדם בגילם. מאחרים בדרך כלל נוטים להתמקד ב"מסורות ", ככל הנראה בעלי מעמד חברתי נמוך ביותר, נזילות פיננסית נמוכה ביותר, להיות העתיק ביותר מבין כל המאמצים האחרים, בקשר עם משפחה וחברים קרובים בלבד, וללא הנהגת דעה.
החלוקה היחסית בין הקבוצות הנ"ל מתפלגת בהתפלגות נורמלית על פי עקומת הפעמון הסטנדרטית של גאוס:
היסטוריה

מחזור החיים של אימוץ הטכנולוגיה הוא מודל סוציולוגי המהווה הרחבה של מודל קדום יותר שנקרא תהליך הדיפוזיה, אשר פורסם במקור בשנת 1957 על ידי ג'ו מ. בוהלן, ג'ורג 'מ. ביל ואוורט מ. רוג'רס באוניברסיטת מדינת איווה ואשר במקור פורסם רק לצורך יישום בחקלאות וכלכלת בית. על בסיס מחקר קודם שנערך שם על ידי ניל סי גרוס וברייס ראיין. מטרתם המקורית הייתה לעקוב אחר דפוסי הרכישה של זרעי תירס על ידי החקלאים.
ביאל, רוג'רס ובוהלן פיתחו יחד מודל שנקרא תהליך הדיפוזיה, ובהמשך, ב 1962 אוורט רוג'רס יישם את השימוש בספרו שזכה לשבחים רבים, בספרו תיאר כיצד רעיונות וטכנולוגיות חדשות מתפשטים בתרבויות שונות. אחרים השתמשו מאז במודל כדי לתאר כיצד חידושים התפשטו בין מדינות בארצות הברית.
התהום השיווקית

הוא מודל אשר הוצג לראשונה בספרו של ג'פרי מור (Geoffrey Moore) "התהום השיווקית – שיווק ומכירת מוצרים טכנולוגיים לצרכנים" (Crossing the Chasm: Marketing and Selling High-Tech Products to Mainstream Customers), ובו מוצגת הרחבה של המודל המסורתי של מחזור החיים לאימוץ טכנולוגי והתפשטות חידושים. מודל זה יצר מתודולוגיית תכנון חדשה בענפי היי-טק. מתודולוגיה זו מספקת כלים ותובנות להעברת מוצרים מתקדמים מאימוץ מוקדם לשווקים גדולים יותר.
התהום השיווקית נובעת מכך, שקיים פער משמעותי בגישה למוצר חדשני בין המאמצים המוקדמים  לבין הרוב המקדים. האחרונים מהססים ביותר ברכישת מוצר חדשני, והם אינם מוכנים לקבל המלצה ממי שנתפס בעיניהם כשייך למאמצים המוקדמים ולחדשנים. הם מחפשים רוב מוקדם כמותם. זהו מצב היוצר מעגל שוטה, לפיו אינך יכול למכור בשוק העיקרי עד אשר מאמצים המוקדמים יקבלו אותך. מאידך, הרוב המוקדם אינו מוכן לקבל את המוצר החדש, עד שלא תוכיח להם שהצלחת למכור למישהו בשוק העיקרי.
למעשה זוהי המשימה העיקרית העומדת בפני כל מי שמציג מוצר חדשני לשוק: כיצד לחצות את התהום השיווקית במהירות וביעילות. החדירה לשוק הראשוני, שנמצא לפני התהום השיווקית, איננה כה קשה, משום שכמעט תמיד אפשר למצוא לקוחות, שהם חדשנים או מאמצים מוקדמים, אשר יהיו מוכנים להתנסות במוצר החדש. הקושי העיקרי הוא בחדירה לשוק העיקרי, הנמצא אחרי התהום השיווקית, וכדי להגשים זאת יש צורך בחציית התהום.
עם סיום חציית התהום, ובתנאי שהמוצר החדשני עונה על דרישות השוק ואכן מספק צורך אמיתי, נכנס השוק לתקופת "זינוק", שבה המכירות גדלות בקצב מהיר ביותר. אחת המטרות החשובות, אשר צריכות לעמוד בפני המתחרה החוצה את התהום, היא להיות במעמד של ה"מוביל" בשוק בתחילת ה"זינוק". מי שיש לו נתח השוק הגדול ביותר בתחילת תקופת הזינוק, ומי שהמותג שלו הוא המוכר ביותר בשוק, הוא יהיה המוביל. לכן אופן המירוץ אל נקודת הזינוק של השוק העיקרי הוא קריטי בהצלחה לטווח רחוק.
ראו גם

(הייפ סייקל) Hype cycle
מחזור חיי טכנולוגיה
לקריאה נוספת

The technology adoption life cycle attractor: Understanding the dynamics of high-tech markets
Understanding Technology Adoption: Theory and Future Directions for Informal Learning
מועצת הכנסיות העולמית

| --- | --- |

 מדינה:  בין־לאומי 
 מטה הארגון:  לה גראן סקונקס, קנטון ז'נבה 
 חברים:  350 ארגון (נכון ל־2018) 
 עובדים:  176 (נכון ל־2010) 
 תקופת הפעילות:  23 באוגוסט 1948 – הווה (76 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס בטלר לשלום (1949) 
 www.oikoumene.org
 
מועצת הכנסיות העולמית (באנגלית: World Council of Churches; בראשי תיבות: WCC) הוא איגוד עולמי של כנסיות שנוסד בשנת 1948. במועצה חברות הכנסייה האנגליקנית, הכנסייה האשורית, רוב הכנסיות של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית, הכנסייה הקתולית העתיקה, כנסיות הנצרות האוריינטלית, רוב כנסיות הנצרות הפרוטסטנטית וכמה כנסיות אוונגליסטיות (בהן הנצרות הבפטיסטית והנצרות הפנטקוסטליסטית). הכנסייה הקתולית לא חברה במועצה, אם כי משקיפים מטעמה מגיעים לפגישות המועצה. המועצה נוסדה מתוך "התנועה האקומנית".
הצהרת המועצה היא:
”מועצת הכנסיות העולמית היא איגוד של כנסיות המקבלות את ישו כאל ומושיע על פי כתבי הקודש, ויחדיו מבקשות לקרוא לתפארת האל היחיד: האב, הבן ורוח הקודש.”
במועצה חברות 349 כנסיות ברחבי העולם, בהן כ-590 מיליון איש. מנהלת המועצה נמצאת במרכז האקומני בז'נבה, שווייץ.
היסטוריה

תנועה להפצת הנצרות בשם "התנועה האקומנית" צמחה בסוף המאה ה-19 והתפתחה בתחילת המאה ה-20. בשנת 1920, לאחר שנערכו מספר כנסים של מיסיונרים, כתב הפטריארך האקומני של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית מכתב שקרא ליצור ארגון בשם "חבר הכנסיות", בדומה ל"חבר הלאומים", שבו יתקיים שיתוף פעולה בין זרמי הנצרות השונים. ארגון כזה קם רק בשנת 1937, בה הוסכם להקים ארגון לא-פורמלי בשם "מועצת הכנסיות העולמית" ובו יתקיים שיתוף פעולה בין הכנסייה האפיסקופלית של ארצות הברית לבין הכנסייה הלותרנית של שוודיה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרפו כנסיות נוספות למועצה, והיא הוקמה באופן רשמי בכנס באמסטרדם ב-23 באוגוסט 1948. בכנס השתתפו נציגים של 147 כנסיות. במהלך שנות השישים הצטרפו כנסיות נוספות למועצה, בהן מספר כנסיות מתודיסטיות בולטות מבריטניה.
רוב הכנסיות שלא הצטרפו למועצה הפכו לחברות בארגון "הברית האוונגליסטית העולמית" שקם במקביל.
המועצה פרסמה בתולדותיה הצהרות שונות הנוגעות לזכויות האדם, ובין השאר התבטאה בנושאי הפרות זכויות אדם במדינות הקומוניסטיות, ואיומי המלחמה הגרעינית בזמן המלחמה הקרה.
מבנה ארגוני

בין נשיאי המועצה בעבר נמנים מרטין נימלר ואלכסיי השני.
נציגי הכנסיות החברות במועצה נפגשים אחת לשבע או שמונה שנים ובוחרים בעלי תפקידים שונים בארגון.
הכנס האחרון נערך בשנת 2013 בפוסן, קוריאה הדרומית. בכנס נבחרה לתפקיד מנכ"ל המועצה ד"ר אגנס אבום מניירובי, נציגת הכנסייה האנגליקנית של קניה. זו פעם ראשונה שאישה או אפריקני מכהנים בתפקיד זה.
במועצה מספר צוותים, חלקם משמשים לדיונים תאולוגיים וחלקם לנושאים אחרים:
ועדת הנוער לגילאי 18 עד 30
ועד הכנסיות לצדקה ופיתוח
ועד הכנסיות להשכלה ודיוני דת
ועד הכנסיות לעניינים בינלאומיים
ועד הכנסיות לצדק, שלום ושלמות הבריאה
ועד הכנסיות להפצת תורת הנצרות העולם
ועדת האמונה והסדר
קבוצה מייעצת משותפת עם זרם הפנטקוסטליזם
קבוצת עבודה משותפת עם הכנסייה הקתולית
ועדה מיוחדת לפרויקט "עשור ללא אלימות"
ועדה מיוחדת ליחסים בין-דתיים
ועדה מיוחדת לשיתוף נוצרים אורתודוקסים במועצה.
פעילויות המועצה

פעילויות המועצה כוללות בין היתר:
פעילויות המועצה > שיח בין-דתי

"ועדת האמונה והסדר" הצליחה לגשר בין זרמים שונים בנצרות ולהגיע להסכמה ביניהם בנושאים דתיים שונים, למשל מועד חג הפסחא
פעילויות המועצה > שיח פוליטי

פרויקט "עשור ללא אלימות" נערך בשנים 2001 עד 2010 ומטרתו הייתה להוריד את רמת האלימות בעולם
קידום "עיתונאות שלום" בה מסוקרים סכסוכים ללא הטיות
פעילויות המועצה > צדקה ורווחה

תת-מועצה בשם ("Action by Churches Together") ACT מסייעת למשפחות במצוקה באזורים בהם הכנסיות פעילות, ומספקת סיוע הומניטרי במצבי חירום
בדרום אפריקה ובווייטנאם הוקמו אגודות צדקה מיוחדות בשם "אגודת פיתוח שיתופית" שסיפקו סיוע כלכלי לאוכלוסיות חלשות במדינות אלה, ללא תיווך הממשלה המקומית. אגודות אלה הוקמו על מנת להימנע מתמיכה במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה ובמלחמת וייטנאם.
קרן הלוואות ומענקים למעוטי יכולת.
קמפיין בינלאומי למאבק באיידס ו-HIV באפריקה
ביקורת > השפעת הקג"ב על המועצה

מספר היסטוריונים טוענים כי על פי מסמכי וסילי מיטרוחין סוכני ק.ג.ב. הסתננו לפעילויות המועצה בתקופת המלחמה הקרה והיטו את מדיניות המועצה על פי ההשקפה הקומוניסטית.
לטענתם, שניים מבכירי המועצה מונו לאחר מכן לתפקידים בכירים בארגון הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, והם היו בעצם סוכני ק.ג.ב.
כדוגמה לפעילותם הם מציינים שבעצרת הכללית של המועצה בשנת 1983 בוונקובר, נכחו 47 סוכני ק.ג.ב. שהתחזו לפעילי המועצה, ומטרתם הייתה לוודא את בחירתו של מועמד פרו-סובייטי לתפקיד המזכיר הכללי.
ביקורת > התעלמות מסבלם של הנוצרים במזרח אירופה

על פי דו"ח של מחלקת המדינה של ארצות הברית, נוצרים פרוטסטנטים ואורתודוקסים ממזרח אירופה שסבלו בתקופת השלטון הסובייטי פנו למועצת הכנסיות העולמית בשנת 1983 וזו התעלמה מפניותיהם.
ביקורת > היחס לישראל

מועצת הכנסיות העולמית נוקטת עמדה ביקורתית כלפי מדינת ישראל עקב שליטתה על שטחי יהודה ושומרון וחבל עזה וטוענת להפרת זכויות האדם של הפלסטינים בשטחים אלו. בשנת 2002 בחסות המועצה הוקם ארגון EAPPI המשקיף ביישובים פלסטיניים כדי לפקח על יחסי הגומלין בין התושבים לצה"ל. בשנת 2005 קראה המועצה להחרים חברות המרוויחות משליטת ישראל על שטחי יהודה ושומרון, בשנת 2009 קראה המועצה לחרם בינלאומי על מוצרים המיוצרים בהתנחלויות, ובשנת 2013 הצהיר המזכיר הכללי בכנס בקהיר: "אנחנו תומכים בפלסטינים. המועצה תומכת בפלסטינים, כי הם צודקים."
המועצה הייתה מעורבת בהכנת המסמך "קאירוס פלסטין" (אנ') בו נכתב: "הכיבוש הישראלי של האדמות הפלסטיניות הוא חטא נגד האל והאנושות כי הוא שולל מהפלסטינים את זכויות האדם הבסיסיות."
חברי המועצה דחו טענות על אנטישמיות, ולדבריהם "אנטישמיות היא חטא כלפי האל והאדם". כמו כן המועצה מתנגדת לציונות נוצרית.
בדצמבר 2016 נחתה בישראל ד"ר איזבל פירי, תאולוגית ממלאווי המייצגת את מועצת הכנסיות העולמית, ומשרד הפנים מנע את כניסתה לישראל. מועצת הכנסיות העולמית פרסמה הצהרה לפיה ישראל מבססת את החלטותיה על מקורות לא נכונים ולא אמינים, ופעילי הארגון הבהירו כי הוא כלל לא תומך בחרם על ישראל.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, מועצת הכנסיות: להחרים חברות המרוויחות מהכיבוש, באתר הארץ, 23 בפברואר 2005.
↑   אילן ליאור, הארגון אליו משתייכת הפעילה שכניסתה לישראל סורבה יערער: לא תומכים בחרם, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269943905171  PLWABN: 9810604227705606  BIBSYS: 90115776  BNE: XX129229  BnF: cb11881519c (data)  CiNii: DA01802813  GND: 4235-3  HDS: 026992  ISNI: 0000 0001 2097 2833  LCCN: n80126315  LNB: 000173680  NDL: 00299518  NKC: kn20010711440  NLA: 35619960  NLG: 9522  NLK: KAB201802398  NSK: 000504519  RERO: 02-A000043183  SUDOC: 026598574  VcBA: 494/31077  VIAF: 123057978   WorldCat (עם VIAF): 123057978
מחוז טיירון

מחוז טיירון (באנגלית: County Tyrone, באירית: Contae Tír Eoghain) הוא אחד מששת מחוזות צפון אירלנד שבממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא אחד מ-32 מחוזות אירלנד המסורתיים, כחלק מפרובינציית אלסטר. בירת המחוז היא העיר אומה, בו היא גם העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, מתגוררים במחוז כ-177,986 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הקתולית. המחוז גובל במחוז פרמנה מדרום מערב, במחוז לונדונדרי מצפון ובמחוז ארמה מדרום מזרח, שלושת האחרונים בצפון אירלנד, ובמחוז דניגול ממערב ובמחוז מונאהן מדרום, שני האחרונים מחוזות באירלנד. שם המחוז נלקח מהממלכה הגאלית טיירון, שהתקיימה באלסטר עד המאה ה-17.
המחוז שוכן לחופיו הדרום-מערביים של לוך ניי. בעבר המחוז חלש על שטחים נוספים שכיום הם חלק ממחוז לונדונדרי. המחוז נשלט עד המאה ה-17 על ידי שבט או׳ניל, מהשבטים האיריים החזקים ביותר באלסטר. השטחים הכפריים במחוז נפגעו קשות מרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הן בשל מוות מרעב או מחלות והן בשל הגירה. אוכלוסיית המחוז צנחה בהדרגתיות מאז הרעב ועד לאמצע המאה ה-20 - אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-312,956 תושבים, בסוף המאה ה-19 התגוררו בו כ-150,567 תושבים בלבד, ואילו עד שנות ה-30 של המאה ה-20 חלה ירידה נוספת והתגוררו בו כ-127,586 תושבים. עלייה החלה להרשם רק משנות ה-50 של המאה ה-20, למרות שעד היום לא הצליחה אוכלוסיית המחוז להתאושש, והיא עומדת על בערך 55% מאוכלוסייתו המקורית.
מודל תורים

מודל תורים הוא מודל מתמטי בתורת התורים, המשמש כקירוב למערכת תורים אמיתית כדי לנתח מתמטית את התנהגות המערכת. מודל התורים מהווה בעיקרו תהליך סטוכסטי המשתנה כאשר מגיע לקוח חדש למערכת וכאשר שרת מסיים טיפול בלקוח. המודל מאפשר לנתח את המצב הסטציונרי של התור באינסוף באמצעות הערכת מדדים שונים כגון:
מספר הלקוחות הממוצע הממתין בתור או במערכת כולה
משך הזמן הממוצע שלקוח ממתין בתור או במערכת כולה
התפלגות מספר הלקוחות ומשך הזמן שהוזכרו לעיל, ובפרט:
ההסתברות שהתור יהיה ריק או מלא אם יש מספר מוגבל של מקומות
למדדים אלו, שנחקרים בעיקר במסגרת חקר ביצועים, ניתנת חשיבות רבה בתחומים כגון שירות לקוחות, תכנון  פסי ייצור ועוד. על כן מיטוב מערכת התורים באמצעות חקירת המודל מאפשר לחסוך עלויות ולשפר את ביצועי המערכת.
סימון

הסימון המתמטי הנפוץ ביותר למודל תורים נקרא סימון קנדל (Kendall) הקרוי על שם ממציאו הבריטי ובנוי לכל היותר משישה סימונים עוקבים המציינים את תכונות התור במודל:
כאשר:
A - התפלגות משך הזמן שבין ההגעה של שני לקוחות עוקבים
B - התפלגות משך השירות שניתן ללקוח על ידי השרת
S - מספר השרתים נותני השירות בתור (הומוגניים, כלומר בעלי אותה התפלגות משך השירות)
K - קיבולת המערכת (סכום מספר המקומות בתור ומספר מקבלי השירות)
N - גודל אוכלוסיית מבקשי השירות
Disc - שיטת השירות (FCFS עבור First Come First Served, כלומר מגיע ראשון-מקבל שירות ראשון וכדומה)
על פי רוב משמיטים את שלושת הסימונים האחרונים בהנחה ש-K ו-N הם אינסוף, ו-Disc הוא FCFS (מגיע ראשון מקבל שירות ראשון). ההתפלגויות הנפוצות ביותר עבור A ו-B הן התפלגות מעריכית (M), התפלגות ארלנג עם k כפרמטר (Ek), התפלגות מנוונת כלומר דטרמיניסטית (D) והתפלגות כללית כלשהי (G).
סימון > שיטות שירות

קיימות מספר שיטות שירות עיקריות הממומשות במודל תורים:
מגיע ראשון מקבל שירות ראשון, מסומן FCFS (מאנגלית: First Come First Served). זוהי השיטה הנפוצה ביותר וגם הדומה ביותר לזו שנהוגה בדרך כלל בתורים: הראשון בתור יקבל שירות ראשון ברגע שיתפנה שרת. יש לדייק ולומר FCFS ולא נכנס ראשון יוצא ראשון על אף הדמיון שבין השניים, שכן בתור רב שרתים המממש FCFS ייתכן שלקוח נכנס לקבלת שירות לפני לקוח אחר אך סיים אחריו בשל אקראיות זמן השירות.
מגיע אחרון מקבל שירות ראשון, מסומן LCFS (מאנגלית: Last Come First Served). השיטה המקבילה לנכנס אחרון יוצא ראשון, ברגע שהשרת מתפנה האחרון שהצטרף לתור מקבל שירות. שיטה זו נהוגה בעיקר כאשר מדובר במבני תור מסוג מחסנית, שבו הפריטים הממתינים לשירות נערמים זה על גבי זה.
שירות אקראי, מסומן SIRO (מאנגלית: Service in Random Order), מקבל השירות הבא נבחר אקראית מבין אלו הממתינים.
תור עדיפויות , מסומן PNPN (מאנגלית: Priority service ), תור שבו מקבלי השירות מסודרים לפי עדיפויות. תחת הגדרה זו קיימים שני סוגי שירות שונים:
עדיפות עם הפקעה (preemptive priorities), כך שברגע שמגיע לקוח עם עדיפות גבוהה מזו של מקבל השירות הנוכחי - השרת מפסיק את השירות ועובר לשרת את הלקוח עם העדיפות הגבוהה ביותר.
עדיפות ללא הפקעה (non-preemptive priorities), כך ששרת מקבל בכל פעם את הלקוח בעל העדיפות הגבוהה ביותר אך לא מפסיק את השירות אם הצטרף לתור לקוח בעל עדיפות גבוהה יותר.
שיתוף שרת, מסומן PS (מאנגלית: Processor Sharing), שיטה בה כל הלקוחות הממתינים מחלקים ביניהם את השרת.
הגדרה וניתוח

מודל תורים בדרך כלל מוגדר כך שייצג את מצבה הממוצע של המערכת לאחר הרצה ארוכה כך שהוא אינו משתנה יותר ונמצא במצב סטציונרי. הגדרת מודל תורים מתחילה בזיהוי ששת הפרמטרים של המערכת כפי שהוגדרו לעיל והגדרת מצבי המערכת, כלומר ייצוג חד-חד-ערכי ועל ממשתני המצב של המערכת למצבים שבהם המערכת יכולה להיות.
לאחר זיהוי המצבים נהוג לשרטט דיאגרמת שינויים שמייצגת את המעברים האפשריים בין המצבים השונים של המערכת. אם ההתפלגויות A ו-B הן מעריכיות, אזי מתקבלת שרשרת מרקוב למצב שיווי המשקל. את התפלגות ההסתברות לכל אחד ממצבי המערכת ניתן לחשב באמצעות פתרון שרשרת מרקוב שנבנתה קודם לכן, באמצעות משוואות שיווי משקל בין הקצב הנכנס לקצב היוצא ומשוואת נורמליזציה לסכום כל ההסתברויות.
פתרון אנליטי למודל תורים הוא נדיר למדי, ועל פי רוב רק תורים בסיסיים זוכים לפתרון שכזה, למשל התור הפשוט ביותר, תור M/M/1. תורים אחרים מצריכים קירוב, אנליזה נומרית או סימולציה כדי לקבל תוצאות כמותיות.
קירוב נפוץ לדוגמה הוא נוסחת קינגמן, נוסחה לתורים כלליים מסוג G/G/1, המספקת קירוב למשך ההמתנה בתור על בסיס פרמטרים מדידים לחלוטין ולבדוק את השפעת שינויים על ביצועי התור.
מודלים נפוצים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רשת תורים

רשת תורים היא מערכת המכילה מספר סופי של תורים כאשר בתום קבלת שירות משרת אחד לקוח עובר לתור אחר. רשת תורים פתוחה היא רשת בה לקוחות חדשים מצטרפים למערכת וגם רשאים לעזוב אותה ורשת תורים סגורה היא רשת שלקוחות לעולם לא עוזבים וממשיכים לעבור משרת לשרת כך שמספר הלקוחות נותר קבוע. רשתות מורכבות יותר אף מאפשרות מחלקות שונות של לקוחות המצריכות טיפול שונה בכל אחד מהשרתים. מצבה של רשת בעלת m תורים מתואר על פי רוב באמצעות וקטור  \scriptstyle {(k_{1},k_{2},\ldots ,k_{m})}, כאשר ki מציין את מספר הלקוחות הממתינים בתור ה-i. לדוגמה, ניתן לחשוב על פארק שעשועים כעל רשת תורים סגורה, שבה הלקוחות הם המבקרים והשרתים הם המתקנים השונים. המבקרים עוברים מתור לתור ומקבלים שירות בכל אחד מהמתקנים, אך בזמן השיא של הפרק תנועת המבקרים החדשים והעוזבים היא דלילה ביותר ועל כן זניחה.
התוצאה המשמעותית הראשונה שהתקבלה בתחום רשתות התורים מכונה משפט ג'קסון שחל על רשתות המכונות רשתות ג'קסון, עבורן ניתן לחשב בקלות יחסית את התפלגות המצבים של הרשת ומשם את שאר המדדים הנפוצים לאפיון מודל תורים.
הערות שוליים

↑  F. P. Kelly Networks of Queues with Customers of Different Types Journal of Applied Probability, Vol. 12, No. 3 (Sep., 1975), pp. 542-554
מזהה על

מזהה על הוא מונח לתיאור אנשים בעלי יכולת גבוהה במיוחד לזיהוי פנים.
רקע

מונח זה נטבע בשנת 2009 על ידי חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ומיוניברסיטי קולג' לונדון. המונח מזהה על מתאר אדם עם יכולת זיהוי פנים גבוהה משמעותית מהממוצע באוכלוסייה. מזהי העל יכולים לזהות ולזכור אלפי פרצופים, לעיתים קרובות לאחר שראו אותם פעם אחת בלבד.
מְיוּמָנוּת

מזהי העל מהווים בעצם את התופעה ההפוכה לפרוסופגנוזיה, הפרעה המתבטאת בקושי בעיבוד פנים שונות ובאי-הבחנה ביניהן. ההערכה היא כי אחוז עד שני אחוזים מהאוכלוסייה הכללית הם מזהי על שיכולים לזכור כ-80% מהפנים שנחשפו אליהם, בהשוואה ל-20% מהאוכלוסייה הכללית  אך נתונים אלו שנויים במחלוקת.
הפסיכולוג ריצ’ארד ראסל, שעוסק בחקר התופעה, מציין כי אנשים שמוגדרים מזהי-על יחוו לעיתים קרובות מצבים בהם הם מזהים אנשים מחוץ להקשרם. כמו כן אנשים אלו נוטים לזהות אנשים מוקדם יותר ממה שאחרים מזהים אותם. לטענתו רבים עם יכולת זיהוי כזו חוששים לגשת לאנשים שהם מזהים, מחשש שיחשבו שהם סטוקרים. מסיבה זו, בין היתר, הם הרבה פעמים עושים עצמם כלא מכירים אנשים.
בנסיבות מסוימות, מזהי על יכולים להתאים פרצופים טוב יותר ממערכות זיהוי ממוחשבות.  המדע מאחורי המידע לגבי מזהי העל עדיין לא מובן עד הסוף, אך ייתכן ויש קשר בין יכולת זיהוי על לבין אזור הפנים הפוזיפורמי במוח. באוניברסיטת גריניץ' פותח מבחן שמטרתו לבדוק את הכישרון הזה. מדובר במבחן פשוט, במהלכו הנבחן מתבונן כ 8 שניות על פניו של אדם לבחור את תווי הפנים של אותו אדם מתוך 8 פרצופים. מי שמציג למעלה מעשר תשובות נכונות נחשב כ”בעל יכולת זיהוי על”.
יישומים מעשיים

המיומנות לזיהוי פנים מוכרת בקרב קהילת המודיעין הבריטית שגם מעסיקה עובדים בתחום זה.
במאי 2015, משטרת המטרופולין של לונדון הקימה רשמית צוות המורכב מאנשים בעלי יכולות זיהוי אלו. חברי הצוות פועלים בתחום זיהוי של אנשים שפניהם צולמו במערכות של טלוויזיה במעגל סגור. גם לסקוטלנד יארד יש נבחרת של למעלה מ-200 מזהי-על. באוגוסט 2018 דווח כי משטרת המטרופולין השתמשה בשני מזהי-על כדי לזהות את החשודים בהתקפה על סרגיי ויוליה סקריפאל במסגרת פרשת ההרעלות בסולסברי, לאחר שעברו על למעלה מ 5000 שעות של צילומי טלוויזיה במעגל סגור מסולסברי ומשדות תעופה רבים ברחבי המדינה.
כוחות המשטרה הגרמנים עשו שימוש הולך וגובר במזהי על במקרים שונים בהם נדרש זיהוי של חשודים, כמו למשל בעקבות המהומות בעיר שטוטגרט ב-2020.
אנשים שהוגדרו כמזהי-העל גם השיגו ביצועים טובים במבחן התאמת הפנים של גלאזגו בהשוואה לקבוצת ביקורת.
הערות שוליים

↑  Super-recognizers: People with extraordinary face recognition ability
↑  Super recognisers: the people who never forget a face, the Guardian, ‏2018-11-11 (באנגלית)
1 2  Super recognisers: the people who never forget a face, the Guardian, ‏2018-11-11 (באנגלית)
↑  "I put names to faces as a police super-recogniser". www.ft.com. נבדק ב-17 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramon, Meike; Bobak, Anna K.; White, David (באוגוסט 2019). "Super‐recognizers: From the lab to the world and back again". British Journal of Psychology. 110 (3): 461–479. doi:10.1111/bjop.12368. PMC 6767378. PMID 30893478. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  האם אתם בעלי זיכרון על חזותי? המבחן הבא שמשמש את המשטרה יגלה לכם, באתר חורים ברשת, ‏2015-06-16
↑  Barry, Ellen (2018-09-06). "From Mountain of CCTV Footage, Pay Dirt: 2 Russians Are Named in Spy Poisoning". The New York Times. נבדק ב-6 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Keefe, Patrick Radden (15 באוגוסט 2016). "The Detectives Who Never Forget a Face". The New Yorker. נבדק ב-6 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  האם אתם בעלי זיכרון על חזותי? המבחן הבא שמשמש את המשטרה יגלה לכם, באתר חורים ברשת, ‏2015-06-16
↑  "Super Recognisers". Crime + Investigation (באנגלית). 2017-07-05. נבדק ב-2018-09-27.
↑  Moshakis, Alex (11 בנובמבר 2018). "Super recognisers: the people who never forget a face". The Guardian. נבדק ב-2018-11-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jaslow, Ryan (2013-09-27). "London police using 200 super-recognizers: What makes them "super"?". CBS News. נבדק ב-2020-01-23.
↑  Hopkins, Nick; Harding, Luke; MacAskill, Ewen (6 באוגוסט 2018). "UK poised to ask Russia to extradite Salisbury attack suspects". the Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brunt, Martin (28 באוגוסט 2018). "Super recogniser squad tracks Skripal novichok attackers". news.sky.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jeder zweite Verdächtige wiedererkannt – dank »Super-Recogniser«" [One in two suspects identified - thanks to 'super recognisers']. Der Spiegel (בגרמנית). 25 באוגוסט 2021. נבדק ב-31 באוגוסט 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  David James Robertson, Could super recognisers be the latest weapon in the war on terror?, The Conversation (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מזהה על".
מוריס פיש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1938 (בן 85) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה
 השכלה:  הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מקגיל  Baron Byng High School 
 תקופת כהונה:  2003–2013 (כ־10 שנים)
 תפקידים בולטים:  שופט בית המשפט העליון של קנדה
 פרסים והוקרה:  שותף במסדר קנדה 
 
מוריס פיש (באנגלית: Morris Fish‏; נולד ב-16 בנובמבר 1938) הוא משפטן יהודי-קנדי שכיהן כשופט בית המשפט העליון של קנדה.
ביוגרפיה

פיש נולד בשנת 1938 למשפחה יהודית במונטריאול. הוא התקבל ללימודים באוניברסיטת מקגיל וסיים שם לימודי תואר ראשון ולימודי משפטים. לאחר סיום לימודיו החל בשנת 1964 לעבוד במשרד עורכי דין בעיר. במקביל ללימודיו ועבודתו כעורך דין עבד פיש כעיתונאי של "מונטריאול סטאר" בשנים 1959–1970 וביקר במסגרת עבודתו במדינות שונות בעולם, בהן ישראל, צרפת וברית המועצות.
מינויו לשופט

בשנת 1989 מונה פיש לשופט בבית המשפט לערעורים בקוויבק. ב-5 באוגוסט 2003 מונה על ידי ראש ממשלת קנדה, ז'אן קרטיין, לכהונה כשופט בית המשפט העליון של קנדה. מוריס פיש הוא בעל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת מקגיל במונטריאול (2001) ומישיבה יוניברסיטי בניו יורק (2009). ב-31 באוגוסט 2013 פרש מכהונתו בבית המשפט העליון.
ראו גם

בית המשפט העליון של קנדה
יהדות קנדה
בניין בית המשפט העליון של קנדה בעיר אוטווה
מימזיס

ערך זה עוסק במונח פילוסופי. אם התכוונתם לספר, ראו .
מימזיס (מיוונית: μίμησις) הוא מונח פילוסופי וביקורתי שפירושו "חיקוי" או "ייצוג" של המציאות.
אריסטו היה זה שטבע את המושג. הן אפלטון והן אריסטו ראו במימזיס ייצוג של הטבע. עם זאת, אפלטון חשב שהבריאה כולה היא חיקוי של עולם האידיאות, ולכן החיקוי האומנותי הוא למעשה "חיקוי של חיקוי". אריסטו חשב אף הוא על מימזיס כעל חיקוי של הטבע, אולם, ככל הנראה, במונח "טבע" הוא התכוון לשינוי. העלילה, לכן, היא חיקוי של שינוי, של פעולה.
המושג משמש בעולם האמנות והתיאטרון. באמצעות המימזיס (חיקוי המציאות) הצופה קולט את המסר החינוכי שנלמד מהמחזה. ביוון העתיקה היה תפקיד המחזאי חשוב, שכן הוא מעביר בצורה ישירה לאזרחי הפוליס את הערכים שעליהם להפנים ולחיות על פיהם.