stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת הוונדלים (439–442)
המלחמה > ההתקפה על סיציליה

ייתכן שגאיזריק היה מודע לכך שנעשו נגדו הכנות באיטליה, מכיוון שלאחר כיבוש קרתגו הוא ריכז את התקפתו בסיציליה, שם כיתר את פנורמוס. הוא לא הצליח לכבוש את העיר, אבל שרף את האי ואולי, אם כי לא בוודאות, כבש את העיר ליליבאיום. בחלק המזרחי של האימפריה הרומית נעשו הכנות ניכרות לצאת למלחמה נגד הוונדלים. בגלל האיום הזה, גאיזריק החזיר את הצי שלו לאפריקה ב-440. פרוספר מייחס את חזרתו לאפריקה למתקפה על קרתגו של סבסטינוס (חתנו של בוניפאציוס), שתקף את אפריקה מספרד. ייתכן שהסבסטינוס הזה הוזמן על ידי תאודוסיוס.
המלחמה > התקפת הנגד הרומית

בשנה שלאחר מכן הכין תאודוסיוס שייטת ימית גדולה ששטה מערבה, במטרה לשחרר את קרתגו מהוונדלים. פרוספר כותב כי הצי הקיסרי היה בפיקודו של שלושה גנרלים, ארובינדוס, אנסילה וגרמנוס משלחת זו הגיעה לסיציליה בשנת 441 ולאחר מכן טוהר האי מוונדלים. בהמתנה לצי הקיסרי, גאיזריק שלח משא ומתן לדבר על שלום. התייעצות דיפלומטית זו ארכה זמן רב, ובינתיים פלישה של ההונים אילצה את תאודוסיוס להחזיר את הצי שלו. בעקבות כך הקיסרים נאלצו לחתום על הסכם שלום מזיק.
משא ומתן לשלום

בסופו של דבר, נחתם הסכם שלום חדש בשנת 442. הסכם 442 החליף את האמנה הישנה של 435 וחילק שוב את אפריקה בין שתי המעצמות. עבור הוונדלים זה היה יתרון, האימפריה הרומית המערבית שמרה על מחוזות טריפוליטניה, מאוריטניה סיטיפנסיס, מאוריטניה קיסרינסיס וחלקים מנומידיה, בעוד שהוונדלים הורשו לקרוא לעצמם אדונים של שאר המחוז הזה ושל אפריקה פרוקונסולאריס כולה כולל ביזאקנה.
לאאטיוס היה אינטרס ניכר בכך שלמערב יהיו יחסים טובים עם גאיזריק, כדי למנוע ממנו עילה להתקפות על סיציליה, או סרדיניה, או איטליה עצמה. על פי החשד, הוא הצליח לשכנע את ולנטיניאנוס להסכים לאירוסין בין בתו הבכורה אודוקיה, לבין בנו של גאיזריק הונריק. סביר מאוד שהסדר זה נשקל כבר בעת עריכת האמנה. אבל הונריק כבר היה נשוי לבתו של המלך הוויזיגותי תאודוריד הראשון. אף על פי כן, הנישואים הקיימים לנסיכה הגותית לא היו מכשול. תירוץ להיפטר ממנה היה קל למצוא. הנסיכה הואשמה בכך שרצתה להרעיל את גאיזריק. היא נענשה על כך בהשחתת פניה, ללא אוזניים ואף נשלחה חזרה לאביה. התקרית יצרה איבה אלמותית בין המלכים הללו. תיאודריד הראשון חיפש עד מהרה בן ברית חדש על ידי נישואי בת נוספת לרחיאר, מלך הסואבים (449).
תוצאות והשלכות

עבור הרומאים, הוויתור על המחוז העשיר של אפריקה פרוקונסולריס היה הקזת דם גדולה. המערב איבד את משלוחי התבואה שלו מאפריקה, אך חשוב מכך גם את ההכנסות ממסים, שבאמצעותן הוא מימן בין היתר את צבאו היקר. לא ידוע אם אמנת 442 קבעה גם תוכנית לספק לאיטליה תבואה. עם זאת, ההנחה היא כי אלה נמשכו. ברור שזה היה האינטרס של הבעלים החדשים לשלוח את עודפי התבואה לשווקים האיטלקיים.
לאחר כיבוש קרתגו, רוב בעלי האדמות שהיו חלק ממעמד הסנאטורים הרומים נאלצו לעזוב את חופי אפריקה, חלקם הפליגו לאיטליה, אחרים חיפשו מקלט במזרח. בחלקים האחרים של האימפריה שלו נראה שגאיזריק לא נקט באמצעים כל כך קיצוניים. הוא חשב שזה מספיק כדי להפוך את הבירה המלכותית ואת המחוז המרכזי בטוחים.
הערות שוליים

↑  Caroline Barron, Dedication of the city walls in Naples by Valentinian III (CIL X, 1485), www.judaism-and-rome.org, ‏2018-08-07 (באנגלית)
מחלף גהה

| --- | --- |

 כינוי:  צומת גהה", "גשר גהה"
 תאריך הקמה:  30 במרץ 1981
 מיקום:  פתח תקווה, בני ברק
 כבישים במחלף:    כביש 4   כביש 481 (ציר ז'בוטינסקי)
 מסילות במחלף:  הקו האדום של הרכבת הקלה
 קואורדינטות:  32°05′32″N 34°50′44″E﻿ / ﻿32.09222222°N 34.84555556°E﻿ / 32.09222222; 34.84555556
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מחלף גהה(למפת גוש דן רגילה) מחלף גהה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף גהה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף גהה  he מחלף גההhe מחלף גההמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחלף גהה הוא מפגשם של כביש 4 ושל כביש 481 (ציר ז'בוטינסקי). המחלף נקרא על שם המרכז לבריאות הנפש גהה, שעמד בעבר בסמוך לצומת זה ופונה לטובת בניית המחלף שנפתח לתנועה ב-30 במרץ 1981‏.
מבנה

בשנת 1967 נפתח כביש שחיבר את הצומת צפונה לכיוון צומת גלילות. באותה הזדמנות הותקנה בצומת מערכת רמזורים. בשנת 1970 הוחל בעבודות ליצירת המחלף. במסגרת העבודות נחסמה דרך עפר שחיברה את שכונת גני גד בבני ברק עם כביש 481 והתושבים החילונים נותרו ללא מוצא משכונתם בשבת. ביולי 1970 פנו התושבים לבג"ץ אשר הוציא צו על תנאי בעניין. בדצמבר 1970 הושגה פשרה זמנית, על פיה העבודות במחלף גהה הוקפאו עד לדיון ומתן היתר של רשויות התכנון.
המחלף מאפשר נסיעה רצופה ללא רמזורים או צמתים בכביש 4 בלבד, העובר בגשר מעל ציר ז'בוטינסקי. כמו כן מאפשר המחלף את כל שמונת כיווני המעבר האפשריים בין הדרכים.
המחלף מהווה את הגבול בין פתח תקווה לבני ברק ומשמש כאחת הכניסות העיקריות של שתי ערים אלו. טרם בניית המחלף היה במקום צומת, ולכן המחלף נקרא בפי רבים עד היום "צומת גהה" וכן "גשר גהה".
ב-25 בדצמבר 2003 התרחש במקום פיגוע התאבדות של החזית העממית לשחרור פלסטין בו נרצחו 4 אנשים ועשרות נפצעו.
הערות שוליים

↑  ראובן שפירא, נחנכו מחלף וגשר בצומת גהה-פ"ת-ת"א, דבר, 31 במרץ 1981
↑  כביש חדש ייפתח היום, מעריב, 24 באוגוסט 1967
↑  יעקב העליון, בשבת, בשיכון, כלואים ללא מוצא, מעריב, 24 ביוני 1970
↑  צע"ת נגד שרי העבודה והתחבורה, דבר, 24 בספטמבר 1970
↑  תופסק עבודת הפיתוח בצומת כביש גהה, מעריב, 28 בדצמבר 1970
↑  אבי כהן, ארבעה הרוגים בפיגוע בצומת גהה, באתר ynet, 26 בדצמבר 2003
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף גבעת שמואל | מחלפים בכביש 4 | הבא: מחלף אם המושבות |
מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

מיכאל השלישי (ביוונית: Μιχαήλ Γ'), המכונה גם השיכור (ביוונית: Μεθυστής‏; 19 בינואר 839 או 840 – 23 או 24 בספטמבר 867) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין 842, כשהיה בן שלוש, לבין שנת 867 בה נפטר.
מיכאל השלישי היה הקיסר השלישי והאחרון לשושלת האמוריאנית. מיכאל השלישי היה נכדו של מייסד השושלת הקיסר מיכאל השני ובנו של הקיסר תאופילס ואשתו תאודורה השנייה.
עוד כשהיה תינוק מינה אותו אביו למשרת קיסר נוסף, וכשהיה בן שלוש, ב-20 בינואר 840, מונה לקיסר יחיד. אימו, תיאודורה, מונתה כעוצרת. במהלך תקופת מלוכתה הצליחה לבלום את מתקפות הערבים וגילתה להט דתי. בין היתר, רדפה בשם אמונתה את כת הפאוליציאנים והחזירה את פולחן הצלמים, והביאה לסיום את משבר האיקונוקלאזם. לעומת זאת, היא הזניחה את חינוכו של מיכאל והוא התקרב לדודו, בארדאס. זה האחרון הסית אותו נגד אימו, וב-856 הצליח לגרום לשליחתה למנזר. ב-857 נטל מיכאל השלישי את מושכות השלטון לידיו באופן רשמי.
בשנת 863 פגעו צבאותיו של מיכאל קשות בצבא החליפ'ות העבאסית והאמיר ובנו מתו באותו הקרב.
מטבע של מיכאל השלישי
בשנת 866 פקד על עוזרו בסיליוס, שירצח את דודו (בו הוא חשד כי הוא חותר תחתיו). בסיליוס עשה כמצווה, ומונה לכהן לצידו של מיכאל כקיסר נוסף. ב-867 הגיעה שמועה לאזניו של בסיליוס, כי מיכאל מתכוון להחליפו, לכן רצח אותו, והפך לבסיליוס הראשון מייסדה של השושלת המקדונית.
ראו גם

האימפריה הביזנטית
קיסרי ביזנטיון
מפלגת הלוחמים

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  נתן ילין-מור, יצחק שמיר, ישראל אלדד
 תקופת הפעילות:  1949–1951 (כשנתיים) 
 אפיון:  מפלגת יוצאי לח"י, מפלגת ימין
 כנסות:  1
 אותיות:  טו
 שיא כוחה:  מנדט אחד
 נוצרה מתוך:  נוצרה כמפלגה עצמאית
 התמזגה לתוך:  לא התמזגה
 
מפלגת הלוחמים או רשימת הלוחמים הייתה מפלגה קטנה שנבחרה לכנסת הראשונה.
מפלגת הלוחמים הוקמה על ידי יוצאי ארגון הלח"י עם קום המדינה ובראשה עמד נתן ילין-מור שכיהן מטעמה כחבר הכנסת בכנסת הראשונה.
בין חברי המפלגה שלא זכו להיכנס לכנסת הראשונה מטעם המפלגה היו מתתיהו שמואלביץ', יעקב בנאי, גאולה כהן, ראש הממשלה לעתיד יצחק שמיר, וישראל אלדד, שעזב את הרשימה אחרי הבחירות לכנסת עם תומכיו והביא בסופו של דבר לפירוק המפלגה.
הרשימה זכתה ב-5,363 קולות, או 1.2 אחוז מכלל הקולות, דבר שזיכה אותה כאמור בח"כ אחד.
ועידת יוצאי הלח"י

לאחר הבחירות לכנסת הראשונה, ב-25 בינואר 1949, התכנסו יוצאי הלח"י ל"ועידה הארצית הראשונה של לוחמי חירות ישראל", בקולנוע רמה שברמת גן.
בוועידה דנו בשתי החלטות: נתן ילין מור הציע להפוך את מפלגת הלוחמים למפלגת פועלים סוציאליסטית, וישראל אלדד הציע להקים תנועה רעיונית שתתרכז בהחזרת "מלכות ישראל".
יצחק שמיר תמך בהצעה של נתן ילין מור, וההצעה הזאת התקבלה ברוב של כשני שלישים. השליש שהתנגד, כולל אלדד, פרש והקים את הירחון הימני "סלם למחשבת חרות ישראל" שיצא לאור עד לשנת 1963.
לאחר ההחלטה על הקמת מפלגת פועלים סוציאליסטית, התווכחו חברי הוועידה על "הגדרת האויב" המרכזי של המפלגה. בסופו של דבר ניצח האגף השמאלי של הוועידה, ורוב הוועידה החליטה להגדיר את "האימפריליזם הבריטי" כאויב, ולקרוא לשכנים הערבים ל"שכנות טובה". על אף זאת, שמיר התנגד לקריאה לתמיכה בברית המועצות והציע על לשמור על נייטרליות בין הגוש המערבי לגוש המזרחי.
יצחק שמיר הציג את מטרות המפלגה לדעתו:
"מקסימליזם לאומי וחתירה לצדק סוציאלי. אין בתנועה המסתייגים מסוציאליזם כשיטה חברתית הרצויה בעיניה. אך לגבי מרקסיזם- רוב החברים אינם בקיאים בתורה זו ואיננו מרגישים צורך נפשי מיוחד ללמוד אותה"
בסופו של דבר, למרות החלטת הוועידה, הדבר לא יצא לפועל ומפלגת הלוחמים התפרקה זמן לא רב לאחר הוועידה.
נציגי הרשימה בכנסת

נתן ילין-מור
הערות שוליים

↑  הצעה במועצת "הלוחמים" לפרק את המפלגה, על המשמר, 12 בפברואר 1950
↑  אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 190, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו
↑  אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 191, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו
↑  אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 193, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו
↑  אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 192, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518656205171  VIAF: 310743228   WorldCat (עם VIAF): 310743228 
ועידת יוצאי הלח"י, 25 בינואר 1949. במרכז התמונה, מימין לשמאל: נתן ילין-מור, ישראל אלדד ויצחק שמיר
מוקדמות מונדיאל 1962 - אירופה

56 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1962, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. צ'ילה, המארחת, וברזיל, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית, והותירו 14 מקומות ל-54 הנבחרות האחרות.
לאירופה (אופ"א) הוקצו שמונה מקומות ישירים פלוס 2 מקומות בפלייאוף הבין-יבשתי (נגד נבחרת מאפריקה או מאסיה), עליהם התחרו 30 נבחרות כולל ישראל ואתיופיה.
מהלך המוקדמות

30 הנבחרות חולקו לעשרה בתים, להם היו חוקים שונים כמפורט להלן:
בבתים 1 - 6 ובבית 8 היו שלוש נבחרות. כל נבחרת שיחקה נגד יריבותיה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בבית העפילה.
בבית 7 היו חמש נבחרות ששיחקו בטורניר נוקאאוט שמשחקיו נערכו בשיטת בית-חוץ. הנבחרת שניצחה בסיבוב האחרון העפילה.
בבית 9 היו שתי נבחרות ששיחקו אחד נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אפריקה.
בבית 10 היו שתי נבחרות ששיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת העפילה לפלייאוף הבין יבשתי אירופה-אסיה.
מהלך המוקדמות > בית 1

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שווייץ שווייץ | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 9 | 9 | 0  |
| שוודיה שוודיה | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 10 | 3 | 7  |
| בלגיה בלגיה | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 3 | 10 | -7  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באוקטובר 1960 |  שוודיה | 2 - 0 |  בלגיה | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם צופים: 19,513 |
| 19 באוקטובר 1960 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם צופים: 19,513 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 בנובמבר 1960 |  בלגיה | 2 - 4 |  שווייץ | אצטדיון הייזל, בריסל צופים: 25,000 |
| 20 בנובמבר 1960 |  | (סיקור) |  | אצטדיון הייזל, בריסל צופים: 25,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 במאי 1961 |  שווייץ | 2 - 1 |  בלגיה | האצטדיון האולימפי, לוזאן צופים: 38,000 |
| 20 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, לוזאן צופים: 38,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 1961 |  שוודיה | 4 - 0 |  שווייץ | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם צופים: 17,400 |
| 28 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם צופים: 17,400 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 באוקטובר 1961 |  בלגיה | 0 - 2 |  שוודיה | אצטדיון הייזל, בריסל צופים: 75,000 |
| 4 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון הייזל, בריסל צופים: 75,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באוקטובר 1961 |  שווייץ | 3 - 2 |  שוודיה | ונקדורף, ברן צופים: 55,000 |
| 29 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | ונקדורף, ברן צופים: 55,000 |
שוודיה ושווייץ סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בנובמבר 1961 |  שווייץ | 2 - 1 |  שוודיה | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית צופים: 50,000 |
| 12 בנובמבר 1961 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית צופים: 50,000 |
שווייץ העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 2

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בולגריה בולגריה | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 6 | 4 | 2  |
| צרפת צרפת | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 10 | 3 | 7  |
| פינלנד פינלנד | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 3 | 12 | -9  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בספטמבר 1960 |  פינלנד | 1 - 2 |  צרפת | האצטדיון האולימפי, הלסינקי צופים: 15,572 |
| 25 בספטמבר 1960 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, הלסינקי צופים: 15,572 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 בדצמבר 1960 |  צרפת | 3 - 0 |  בולגריה | האצטדיון האולימפי קולומב, פריז צופים: 40,690 |
| 11 בדצמבר 1960 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי קולומב, פריז צופים: 40,690 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 1961 |  פינלנד | 0 - 2 |  בולגריה | האצטדיון האולימפי, הלסינקי צופים: 11,977 |
| 16 ביוני 1961 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, הלסינקי צופים: 11,977 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בספטמבר 1961 |  צרפת | 5 - 1 |  פינלנד | פארק דה פראנס, פריז צופים: 17,013 |
| 28 בספטמבר 1961 |  | (סיקור) |  | פארק דה פראנס, פריז צופים: 17,013 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באוקטובר 1961 |  בולגריה | 3 - 1 |  פינלנד | אצטדיון לבסקי, סופיה צופים: 40,000 |
| 29 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון לבסקי, סופיה צופים: 40,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בנובמבר 1961 |  בולגריה | 1 - 0 |  צרפת | אצטדיון לבסקי, סופיה צופים: 40,000 |
| 12 בנובמבר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון לבסקי, סופיה צופים: 40,000 |
בולגריה וצרפת סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 1961 |  בולגריה | 1 - 0 |  צרפת | סן סירו, מילאנו צופים: 34,740 |
| 16 בדצמבר 1961 |  | (סיקור) |  | סן סירו, מילאנו צופים: 34,740 |
בולגריה העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 3

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 8 | 4 | 4 | 0 | 0 | 11 | 5 | 6  |
| צפון אירלנד צפון אירלנד | 2 | 4 | 1 | 0 | 3 | 7 | 8 | -1  |
| יוון יוון | 2 | 4 | 1 | 0 | 3 | 3 | 8 | -5  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באוקטובר 1960 |  צפון אירלנד | 3 - 4 |  גרמניה המערבית | וינדזור פארק, בלפסט צופים: 40,000 |
| 26 באוקטובר 1960 |  | (סיקור) |  | וינדזור פארק, בלפסט צופים: 40,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 בנובמבר 1960 |  יוון | 0 - 3 |  גרמניה המערבית | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 27,000 |
| 20 בנובמבר 1960 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 27,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 במאי 1961 |  יוון | 2 - 1 |  צפון אירלנד | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 20,000 |
| 3 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 20,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 במאי 1961 |  גרמניה המערבית | 2 - 1 |  צפון אירלנד | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית צופים: 94,000 |
| 10 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית צופים: 94,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 באוקטובר 1961 |  צפון אירלנד | 2 - 0 |  יוון | וינדזור פארק, בלפסט צופים: 24,000 |
| 17 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | וינדזור פארק, בלפסט צופים: 24,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באוקטובר 1961 |  גרמניה המערבית | 2 - 1 |  יוון | אצטדיון רזנאו, אאוגסבורג צופים: 53,000 |
| 22 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רזנאו, אאוגסבורג צופים: 53,000 |
גרמניה המערבית העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 4

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הונגריה הונגריה | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 11 | 5 | 6  |
| הולנד הולנד | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 4 | 7 | -3  |
| גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 | -3  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 באפריל 1961 |  הונגריה | 2 - 0 |  גרמניה המזרחית | אצטדיון דוז'ה, בודפשט צופים: 32,000 |
| 16 באפריל 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון דוז'ה, בודפשט צופים: 32,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באפריל 1961 |  הולנד | 0 - 3 |  הונגריה | אצטדיון פיינורד, רוטרדם צופים: 65,000 |
| 30 באפריל 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פיינורד, רוטרדם צופים: 65,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 במאי 1961 |  גרמניה המזרחית | 1 - 1 |  הולנד | זנטרלשטדיון, לייפציג צופים: 70,000 |
| 14 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | זנטרלשטדיון, לייפציג צופים: 70,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בספטמבר 1961 |  גרמניה המזרחית | 2 - 3 |  הונגריה | אצטדיון ואלטר אולבריכט, ברלין המזרחית צופים: 25,000 |
| 10 בספטמבר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון ואלטר אולבריכט, ברלין המזרחית צופים: 25,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 באוקטובר 1961 |  הולנד |  |  גרמניה המזרחית |  |
1 באוקטובר 1961: 
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באוקטובר 1961 |  הונגריה | 3 - 3 |  הולנד | אצטדיון נפ, בודפשט צופים: 30,000 |
| 22 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון נפ, בודפשט צופים: 30,000 |
הונגריה העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 5

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות ברית המועצות | 8 | 4 | 4 | 0 | 0 | 11 | 3 | 8  |
| טורקיה טורקיה | 4 | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 4 | 0  |
| נורווגיה נורווגיה | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 3 | 11 | -8  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 1961 |  נורווגיה | 0 - 1 |  טורקיה | אצטדיון אולבל, אוסלו צופים: 23,416 |
| 1 ביוני 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון אולבל, אוסלו צופים: 23,416 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביוני 1961 |  ברית המועצות | 1 - 0 |  טורקיה | אצטדיון לנין, מוסקבה צופים: 102,000 |
| 18 ביוני 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון לנין, מוסקבה צופים: 102,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 1961 |  ברית המועצות | 5 - 2 |  נורווגיה | אצטדיון לנין, מוסקבה צופים: 102,000 |
| 1 ביולי 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון לנין, מוסקבה צופים: 102,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 באוגוסט 1961 |  נורווגיה | 0 - 3 |  ברית המועצות | אצטדיון אולבל, אוסלו צופים: 30,469 |
| 23 באוגוסט 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון אולבל, אוסלו צופים: 30,469 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באוקטובר 1961 |  טורקיה | 2 - 1 |  נורווגיה | מידהט פאשה, איסטנבול צופים: 26,000 |
| 29 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | מידהט פאשה, איסטנבול צופים: 26,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בנובמבר 1961 |  טורקיה | 1 - 2 |  ברית המועצות | מידהט פאשה, איסטנבול צופים: 34,000 |
| 12 בנובמבר 1961 |  | (סיקור) |  | מידהט פאשה, איסטנבול צופים: 34,000 |
ברית המועצות העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 6

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה אנגליה | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 16 | 2 | 14  |
| פורטוגל פורטוגל | 3 | 4 | 1 | 1 | 2 | 9 | 7 | 2  |
| לוקסמבורג לוקסמבורג | 2 | 4 | 1 | 0 | 3 | 5 | 21 | -16  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באוקטובר 1960 |  לוקסמבורג | 0 - 9 |  אנגליה | האצטדיון העירוני, לוקסמבורג צופים: 6,000 |
| 19 באוקטובר 1960 |  | (סיקור) |  | האצטדיון העירוני, לוקסמבורג צופים: 6,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במרץ 1961 |  פורטוגל | 6 - 0 |  לוקסמבורג | אצטדיון נסיונל, ליסבון צופים: 17,000 |
| 19 במרץ 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון נסיונל, ליסבון צופים: 17,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במאי 1961 |  פורטוגל | 1 - 1 |  אנגליה | אצטדיון נסיונל, ליסבון צופים: 60,000 |
| 21 במאי 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון נסיונל, ליסבון צופים: 60,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בספטמבר 1961 |  אנגליה | 4 - 1 |  לוקסמבורג | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 35,000 |
| 28 בספטמבר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 35,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באוקטובר 1961 |  לוקסמבורג | 4 - 2 |  פורטוגל | האצטדיון העירוני, לוקסמבורג צופים: 6,000 |
| 8 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | האצטדיון העירוני, לוקסמבורג צופים: 6,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באוקטובר 1961 |  אנגליה | 2 - 0 |  פורטוגל | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 100,000 |
| 25 באוקטובר 1961 |  | (סיקור) |  | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 100,000 |
אנגליה העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 7 > סיבוב ראשון

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 7 | 2 | 5  |
| קפריסין קפריסין | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 2 | 7 | -5  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בנובמבר 1960 |  קפריסין | 1–1 |  ישראל | אצטדיון GSP, ניקוסיה צופים: 11,000 |
| 13 בנובמבר 1960 |   | (סיקור) |   | אצטדיון GSP, ניקוסיה צופים: 11,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 בנובמבר 1960 |  ישראל | 6–1 |  קפריסין | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 45,000 |
| 27 בנובמבר 1960 |   | (סיקור) |   | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 45,000 |
ישראל העפילה לסיבוב השני מול אתיופיה.
מהלך המוקדמות > בית 7 > סיבוב שני

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 4 | 2 | 2  |
| אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 4 | -2  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 במרץ 1961 |  ישראל | 1–0 |  אתיופיה | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
| 14 במרץ 1961 |   | (סיקור) |   | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במרץ 1961 |  ישראל | 3–2 |  אתיופיה | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
| 19 במרץ 1961 |   | (סיקור) |   | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
ישראל העפילה לשלב האחרון מול איטליה, שהעפילה אליו אוטומטית בזכות פרישת יריבתה רומניה.
מהלך המוקדמות > בית 7 > שלב הגמר

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 10 | 2 | 8  |
| ישראל ישראל | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 10 | -8  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  ישראל | 2–4 |  איטליה | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 50,000 |
|  |   | (סיקור) |   | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 50,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  איטליה | 6–0 |  ישראל | סטאדיו קומונלה, טורינו צופים: 70,000 |
|  |  | (סיקור) |  | סטאדיו קומונלה, טורינו צופים: 70,000 |
איטליה העפילה.