גרנט ג'וזף וולסלי
קנדה, אשאנטי ומצרים

בנובמבר 1861 נשלח וולסלי לקנדה כחלק מקבוצת קצינים מיוחדים שנשלחו כחלק מצעד דיפלומטי לתקן משבר שנולד כתוצאה מ-'פרשת טרנט'. הימים היו ימי מלחמת האזרחים האמריקאית בצפון אמריקה, וולסלי נשאר בקנדה בתפקיד עוזר קצין האספקה הראשי ובשנת 1862 קיבל חופשה מתפקידו הצבאי כדי לצאת ולחקור מקרוב את מהלך מלחמת האזרחים.
וולסלי חזר לקנדה בשנת 1865 ושנתיים מאוחר יותר מונה למשנה לקצין האספקה הראשי. במהלך תקופה זאת הצבא הבריטי בקנדה נלחם בלוחמים אירים לאומניים במה שנודע בתור 'פשיטות פניאן'. בשנת 1870 פיקד וולסלי על משלחת הנהר האדום שנודעה גם בתור 'משלחת וולסלי' על שמו, שבמהלכה סופחו הטריטוריות הצפון-מערביות ומניטובה.

על הצלחתו במשלחת, הוענקו לוולסלי תוארי האבירות; עמית של מסדר האמבט ואביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. עם חזרתו לבריטניה שירת וולסלי בתור עוזר במטה כוח האדם והאדמיניסטרציה במשרד המלחמה (כיום משרד הביטחון). בתקופת שירותו ועד קידומו למפקד הכוחות הבריטים, היה וולסלי מהתומכים בשינויים מבניים רבים בצבא הבריטי כגון שירות קצר והרגימנטים האזוריים.
בשנת 1873 פיקד וולסלי על המשלחת לאשאנטי (כיום גאנה וחוף השנהב), מערכה אשר ניצח תוך חודשיים הודות לכישורים הלוגיסטיים והניהוליים שלו. הצלחתו המהירה במערכה הביאה לו הערכה ויוקרה רבה עם חזרתו לאנגליה. הוא העולה לדרגת מייג'ור-גנרל, קיבל מענק של 25,000 ליש"ט, הוא קודם בתוארי האבירות לכדי; אביר מפקד של מסדר האמבט ואביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. הוא קיבל חרב כאות הוקרה מהעיר לונדון וקיבל תוארי כבוד באוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג'.

בעיות שהחלו להתעורר בדרום אפריקה, באזור נטאל, גרמו לשליחתו של וולסי לשרת בתור מושל ומפקד מחוז נטאל. בנובמבר 1876 עבר וולסלי לשרת כחבר במועצת השלטון בהודו עד אשר, בשנת 1878 קודם וולסלי לדרגת לוטטנט-גנרל וקיבל את תפקיד הנציב העליון בקפריסין. שנה מאוחר יותר, נשלח וולסלי להחליף את צ'למספורד בתפקידו כמפקד הכוחות, כמושל נטאל וטרנסוואל וכנציב העליון של דרום אפריקה. כשהגיע וולסלי לדרום אפריקה גילה שהלחימה במלחמת הזולו הופסקה כבר והוא ארגן את מהלכי הרגיעה באזור. בשנת 1880 חזר וולסלי לבריטניה, תואר האבירות שלו קודם לתואר הגבוה ביותר של 'אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט' והוא קיבל את התפקיד 'קצין אספקה ראשי של הצבא'.
בשנת 1882 קיבל וולסלי את התפקיד 'קצין כוח אדם ואדמיניסטרציה ראשי', עד אשר באוגוסט של אותה השנה נשלח לעמוד בראש הכוח הבריטי במצרים כדי לדכא את מרד עוראבי. הכוח בפיקודו שט לאורך תעלת סואץ וכבש את העיר אסמאעיליה, משם המשיך במערכה קצרה להביס את כוחותיו של אחמד עוראבי בקרב תל אל-כאביר בספטמבר 1882. על ההצלחה המהירה במערכה במצרים, קיבל וולסלי את מדליית המערכה (עם אבזם), הוא קודם לדרגת גנרל, קיבל תואר ברון קהיר וברון וולסלי והוענק לו מטעם האימפריה העות'מאנית הדרגה הראשונה של מסדר אוסמאני.
בשנת 1884 הברון וולסלי נשלח שוב לעמוד בראש 'משלחת הנילוס' כדי לבוא לעזרת צ'ארלס גורדון והכוחות האנגלו-מצרים הנצורים במערכה בסודאן, אך המשלחת הגיעה מאוחר מידי, העיר ח'רטום נפלה על ידי כוחות המאהדי וגורדון נהרג בקרבות. באביב 1885 חזרה המשלחת לבריטניה והברון וולסלי קיבל שוב הערכה רבה, הוא קיבל שני אבזמים נוספים למדליית המערכה במצרים, תודה מהפרלמנט, הוא קיבל תואר אבירות במסדר פטריק הקדוש ותוארו קודם לכדי ויקונט וולסלי.
וולסלי חזר לתפקידו במשרד המלחמה עד שנת 1890 כאשר קיבל את הפיקוד באירלנד. בשנת 1894 הוא קודם לדרגת פילדמרשל וב-1895 קיבל את התפקיד הסמלי 'קולונל משמר הסוסים' (Horse Guards), אך באותה השנה נבחר להחליף את דוכס קיימברידג' בתור 'מפקד הכוחות הבריטים' (כיום ראש המטה הכללי), תפקיד אותו החזיק בין השנים 1895 - 1900.