stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקי גלייזר
קריירה > קולנוע

ההופעה הקולנועית הראשונה של גלייזר הייתה תפקיד קטן בסרטו של הנרי פיליפס משנת 2009 "Punching the Clown". בהמשך היא הופיעה כעצמה בסרט התיעודי משנת 2010 "I Am Comic" ובסרט ההמשך שלו משנת 2014 "I Am Road Comic".
ב-2015 שיחקה גלייזר בסרט הקומדיה של ג'אד אפאטו "אסון מהלך" וב-2018 שיחקה בסרט הקומדיה "מרגישה פצצה".
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גלובוס הזהב | 2025 | ההופעה הטובה ביותר לסטנד-אפ בטלוויזיה | Nikki Glaser: Someday You'll Die | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 2025 | אלבום הקומדיה הטוב ביותר | Someday You'll Die | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Jack Dunn, Nikki Glaser to Return as Host for 83rd Golden Globes, Variety, ‏2025-03-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0330 6299  MusicBrainz: 3dd40359-5b66-4b1a-affc-d171a34079ff 
ניקי גלייזר בהופעת סטנד-אפ, 2015
אילה פנירי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1984 (בת 41) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  אילה שמחוני
 מדינה:  ישראל 
 שם עט:  א. פרי
 תחום כתיבה:  סיפורת
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 הושפעה מ:  מ. קינן
 מספר צאצאים:  5
 https://peri.org.il
 
אילה פנירי (נולדה ב-27 בינואר 1984) היא סופרת ומוציאה לאור חרדית-ישראלית המוכרת בשם העט א. פרי.
ביוגרפיה

פנירי נולדה בשנת 1984 בירושלים, היא בתם של משה ונעמי שמחוני.
בשנת 2020 הוציאה את ספרה במה ללא קהל בהוצאת מייזליק (כיום: קולמוס).
בשנת 2021 הוציאה לאור את ספרה קוד נפוליאון בהוצאת קולמוס. הספר פורסם קודם לכן כסיפור בהמשכים בשבועון החרדי הדרך בשם "נפוליאון השני".
בשנת 2022 הוציאה לאור את הספר הצעה לסדר. בהוצאת הספרים א. פרי הוצאה לאור שהקימה באותה שנה.
באותה שנה חשפה בראיונות לתקשורת את שמה האמיתי ואת התמודדותה ארוכת השנים עם סכיזופרניה פרנואידית, חרדות וכפייתיות. לדבריה, כתיבתה היא חלק מתהליך ריפוי. בנוסף, היא הסבירה את חשיפתה ברצונה להשפיע על היחס למתמודדי נפש בחברה החרדית.
בשנת 2024 הוציאה לאור את הספר סדר הפוך (השני בסדרת הצעה לסדר).
ביבליוגרפיה של א. פרי

במה ללא קהל, מייזליק ספרים, 2020.
קוד נפוליאון קולמוס הוצאה לאור, 2021.
הצעה לסדר א. פרי הוצאה לאור, 2022.
סדר הפוך (הצעה לסדר 2), א. פרי הוצאה לאור, 2024.
חיים אישיים

פנירי נשואה, אם לחמישה, ומתגוררת בטבריה.
הערות שוליים

↑  במה ללא קהל, באתר הספרייה הלאומית
↑  קוד נפוליאון, באתר הספרייה הלאומית
↑  הצעה לסדר, באתר הספרייה הלאומית
↑    חנני בלייך, ‏יוצאת לאור: הסופרת החרדית שהפסיקה להסתתר מאחורי שם בדוי, בעיתון מקור ראשון, 8 באוגוסט 2022
↑  יהורם גלילי, "אני יוצאת לאור רק בעקבות ההבנה שכל אחד מחויב לעשות תהליך עם עצמו", באתר Link גולן, ‏17 בספטמבר 2024
↑  יהורם גלילי, "אנשים כמוני לא צריכים שיתייגו אותם, אלא שיתנו להם כלים לפרוח ולהתקדם", באתר YOKA, ‏5 בספטמבר 2024
↑  סדר הפוך, באתר הספרייה הלאומית
↑  "למדתי לעקוב אחרי מחשבותיי כדי להיות מודעת לעצמי, וזה כלי נהדר להתמודדות נפשית", באתר "אישה", ‏7 בספטמבר 2024
קרוסל (סרט)

| --- | --- |
גורדון מקריי ושירלי ג'ונס בקרוסל
גורדון מקריי ושירלי ג'ונס בקרוסל
 מבוסס על:  המחזמר קרוסל של אוסקר המרשטיין המבוסס על המחזה "ליליום" של פרנץ מולנר,
 בימוי:  הנרי קינג 
 הופק בידי:  הנרי אפרון 
 תסריט:  הנרי ופיבי אפרון
 עריכה:  ויליאם ה' ריינולדס 
 שחקנים ראשיים:  גורדון מקריי שירלי ג'ונס 
 מוזיקה:  ריצ'רד רוג'רס 
 צילום:  צ'ארלס ג'יי. קלארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בפברואר 1956
 משך הקרנה:  128 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  מיין 
 תקציב:  3,380,000‏$
 הכנסות:  3,750,000 ‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   carousel
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרוסל (סרט) (באנגלית: Carousel) הוא עיבוד קולנועי משנת 1956 של מחזמר בשם זה מאת רוג'רס והמרשטיין משנת 1945. המחזמר מבוסס על המחזה "ליליום" של הסופר ההונגרי פרנץ מולנר משנת 1909.
זה היה המחזמר השני של רוג'רס והמרשטיין לאחר הצלחתם הגדולה במחזמר "אוקלהומה!". המחזמר הועלה לראשונה בברודוויי באפריל 1945, זכה לביקורות נלהבות והוצג 890 פעם. "קרוסל" היה אחד ממחזות הזמר הראשונים שעלילתו הייתה טראגית, וזו אחת הסיבות שהצליח פחות מקודמו.
השחקנים-זמרים גורדון מקריי ושירלי ג'ונס נבחרו לתפקידים הראשיים לאחר הצלחתם הגדולה ב"אוקלהומה" ב-1955.
השיר "לעולם לא תצעדי לבד" המושר במחצית הסרט ובסופו, צבר פופולריות רבה, זכה לגרסאות כיסוי רבות, והתפרסם הן כשיר המושר בטקסי סיום של בתי ספר תיכוניים רבים בארצות הברית והן כשיר אוהדים באצטדיוני כדורגל, בפרט של ליברפול מאז תחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
אף שמחזות זמר אחרים מאת רוג'רס והמרשטיין כגון "צלילי המוסיקה" ו"המלך ואני" הצליחו הצלחת ענק בישראל, "קרוסל" לא הועלה אף פעם בישראל בשפה העברית.
תקציר העלילה

בילי ביגלו (גורדון מקריי) עובד ככרוז על קרוסלה של מולין (אודרי כריסטי), מזמין אנשים ובעיקר נערות לקרוסלה ועוזר להם להתיישב על הסוסים.
יום אחד מגיעה לקרוסלה ג'ולי ג'ורדן (שירלי ג'ונס) וחברתה קארי (ברברה רואיק). בילי מעלה אותה לקרוסלה ומזמין אותה לפגישה. בפגישה הם מתאהבים ושרים את הדואט "אם אהבתי אותך" ("If I Loved You"). בילי מפוטר מעבודתו על ידי מולין בעלת הקרוסלה המקנאה על אהבתו לג'ולי וג'ולי מפוטרת לאחר שסירבה למעבידה לחזור בזמן לעבודתה במפעל.
הם מתחתנים בחתונת בזק וגרים אצל נטי, בת דודתה של ג'ולי (קלרמיי טרנר), המפעילה מסעדה בחוף. בילי מובטל ומתגלה גם כעצלן, ובוויכוחים עם ג'ולי הוא מכה אותה לעיתים אך היא מבליגה.
באביב מתכנסים צעירים במסעדה של נטי ושרים ורוקדים "יוּני פורץ לכל עבר" ("June Is Bustin' Out All Over").
מולין, בעלת הקרוסלה, מגיעה למסעדה ומשכנעת את בילי לנטוש את ג'ולי ולחזור לעבודתו הקודמת בקרוסלה. הוא כמעט מסכים אך אז מודיעה לו ג'ולי שהיא בהריון. הוא משלח את מולי ומבטיח לג'ולי שמכאן ואילך הוא יהיה בסדר. הוא הולך לחוף הים ופותח במונולוג בשירה על בנו/בתו העתידים להיוולד.
ג'יטר קרייגן (קמרון מיצ'ל), חבר של בילי, משכנע אותו להצטרף אליו בתוכנית לשדוד את בעל המפעל, באסקום, כדי לזכות בכסף במהירות. תחילה הם יוצאים במספר סירות עם חברים נוספים לפיקניק של צדפות באי. לאחר אכילה ושירה הם עוזבים בסירה לכיוון הנמל. ניסיון השוד נכשל, באסקום פותח באש, ג'יטר נמלט אך בילי מועד במנוסתו, נופל על סכינו ונפצע קשה.
כשהחוגגים חוזרים, מוצאת ג'ולי את בילי הגוסס ומתחילה לבכות, אך בת דודתה נטי מחבקת אותה ומעודדת אותה בשיר "לעולם לא תצעדי לבד" ("You'll Never Walk Alone").
כעבור 15 שנים מקבל בילי הנמצא בעולם הבא למעלה בשמיים ומסדר את הכוכבים, רשות לרדת למטה לזמן קצר. הוא רואה את בתו לואיז (סוזאן לאקי) ואת הלעג שהיא סובלת בגללו (מוצג בצורת בלט). הוא מגיע לביתה של ג'ולי, ולזמן קצר הוא נראה. לואיז פוחדת ממנו ומנסה לברוח, אך הוא סוטר על כף ידה ומשאיר לה כוכב שגנב מלמעלה. ג'ולי יוצאת אך לא רואה דבר אבל כשלואיז נותנת לה את הכוכב היא מאמצת אותו לליבה.
בילי מקבל אישור להיות נוכח (בלתי נראה) בטקס הגמר של לואיז שכולם שרים בסופו את "לעולם לא תצעדי לבד" וחוזר לעולם הבא.
הררית

| --- | --- |
הכניסה להררית
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎479 מטר
תאריך ייסוד: 1980
תנועה מיישבת: התאחדות האיכרים
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 675 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 675 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) הררית(למפת הגליל העליון רגילה) הררית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הררית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הררית32°50′45″N 35°22′02″E﻿ / ﻿32.845816546035°N 35.3671276172088°E﻿ / 32.845816546035; 35.3671276172088  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב באדום - הררית בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.hararit.co.il
הררית, מבט מצפון מזרח
הֲרָרִית הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב. היישוב שוכן על הר נטופה בקצהו המזרחי של רכס יודפת בסמוך ליישובים עראבה ואבטליון.
מהישוב נשקף לדרום נוף בקעת בית נטופה והר תורעאן, מצפון בקעת סכנין, הר כמון ורכס הרי מירון, וכן ממזרח ומערב נשקפים הכנרת והים התיכון. בקצהו הצפון-מזרחי של היישוב שוכנת לאורת נטופה. נכון לשנת 2018, היישוב מונה כ-160 משפחות ומתגוררים בו 446 תושבים.
היסטוריה

היישוב נוסד בשנת 1980 במסגרת תוכנית המצפים בגליל על ידי התאחדות האיכרים והוקם על ידי גרעין מודטים אשר עסקו במדיטציה טרנסצנדנטלית לפי מהרישי מהש יוגי. במשך שנים העיסוק בתחום זה היווה תנאי כניסה לקהילה ולישוב.
בשנת 1992 הצטרפה ליישוב כאגודה שיתופית נפרדת קיבוץ יחד.
בשנת 2005 נפתח היישוב לקליטת תושבים כללית ונבנתה הרחבה גדולה, בנוסף הוסר התנאי לעיסוק במדיטציה. מאז ועד היום היישוב נמצא בתהליך הרחבה ופיתוח.
היסטוריה > היישוב כיום > ניהול

ביישוב הררית קיימות שתי אגודת שיתופיות שמטרתן ניהול החיים הקהילתיים לרווחת התושבים: אגודת "הררית" ואגודת "יחד", שתיהן אגודות שיתופיות חקלאיות רשומות. בדומה ליתר היישובים במועצה האזורית משגב היישוב מנוהל מוניציפלית כיום על ידי ועד מקומי נבחר.
כיום היישוב נמצא בעיצומה של בניית הרחבות קהילתיות של כ-69 בתים.
היסטוריה > היישוב כיום > תעסוקה

רבים מתושבי הררית מתפרנסים מעסקים קטנים וכעצמאים בתחומים שונים ומגוונים כגון רפואה אלטרנטיבית, יוגה, מדיטציה, הדרכה אישית, מוזיקה, תיירות, בניה, הוראה ועוד. בסביבת הררית קיימים מספר מתחמי תעשייה מרכזיים: פארק התעשייה לשם (רפאל), פארק התעשיות משגב (תרדיון), אזורי התעשייה בכרמיאל ובקריות.
בנוסף, ביישוב קיימים מרכזי משרדים המשרתים תושבים מהישוב ומחוצה לו.
היסטוריה > היישוב כיום > תיירות טבע ונוף

בשל מיקומו והנוף המרשים הנשקף ממנו היישוב הוא יעד תיירותי בפני עצמו וככזה הוא נפקד לאורך השנה על ידי תיירים רבים המגיעים לטיולים קצרים בסביבתו. ביישוב מספר יחידות אירוח וכן בתים רבים המוצעים מדי פעם לטובת אירוח לטווח קצר. בסמוך ליישוב ובמרחק הליכה קצר נמצאת לאורת נטופה שהיא מנזר פעיל, המשקיף על נוף הגליל המזרחי, הכנרת ורמת הגולן.
היסטוריה > היישוב כיום > חינוך ותרבות

ביישוב פועלים שני מוסדות חינוך לגילים 3–5 המתנהלים על פי עקרונות החינוך האנתרופוסופי וכן מספר משפחתונים לגילי 1–3. בנוסף קיימת פעילות אחר הצהריים ענפה לגילי הנוער.
ביישוב מתקיימות פעילויות תרבות רבות המשותפות לכלל התושבים כגון חגים ושבתות, הופעות אורחים, מופעים וחוגים שונים.
ראו גם

יחד (קיבוץ)
מדיטציה טרנסצנדנטלית
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  "אודות היישוב הררית". "הררית - יישוב קהילתי במשגב"
↑  כולל את אגודת הררית, אגודת יחד, שוכרים
↑  רשימת ישובים, משרד הפנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467856005171
תקנות בית השיכר (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן תקנות בית השיכר  של ג'ון אירווינג
 בימוי:  לאסה הלסטרם 
 הופק בידי:  בוב והארווי ויינסטין
 תסריט:  ג'ון אירווינג 
 עריכה:  ליסה זנו צ'ורגין 
 שחקנים ראשיים:  טובי מגווייר שרליז ת'רון מייקל קיין  ג'יין אלכסנדר קתי בייקר דלרוי לינדו אריקה באדו פול ראד
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן 
 צילום:  אוליבר סטייפלטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מירמקס, אולפני וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בספטמבר 1999
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  מיין 
 תקציב:  24,000,000‏$
 הכנסות:  88,500,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   ciderhouserules
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (מייקל קיין)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ג'ון אירווינג) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תקנות בית השיכר (באנגלית: The Cider House Rules) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1999 בבימוי של לאסה הלסטרם עם טובי מגווייר, מייקל קיין ושרליז ת'רון בתפקידים הראשיים. הסרט מתאר בעיות של יתמות, אונס והפלות מלאכותיות.
התסריט נכתב על ידי ג'ון אירווינג והוא מבוסס על ספרו תקנות בית השיכר משנת 1985.
מייקל קיין זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר על הסרט הטוב ביותר, הבימוי, העיצוב האמנותי, העריכה והמוזיקה. ג'ון אירווינג זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
תקציר העלילה

ד"ר וילבור לארץ' (מייקל קיין) מנהל בית יתומים בשם סנט קלאוד במיין. הוא נעזר באחיות המסורות עדנה (ג'יין אלכסנדר) ואנג'לה (קתי בייקר). הוא מיילד נשים שאינן רוצות בילדיהם ומבצע הפלות בהריונות בלתי רצויים.
מדי פעם מגיעים למקום זוגות שרוצים לאמץ. הילדים משתדלים להיראות יפה בפניהם ומתבוננים בקנאה על זה שנבחר.
מכל הילדים מחבב ד"ר לארץ' את הומר וולס (טובי מגווייר). הוא מחנך אותו ומכשיר אותו להיות עוזר בלידות והפלות. הומר מרגיש כי מיצה את עצמו במקום ושואף לצאת משם לעולם הגדול.
הזדמנות כזאת נקרית לו כשזוג צעיר, קנדי קנדל (שרליז ת'רון) וחברה וואלי וורטינגטון (פול ראד) מגיעים לסנט קלאוד. קנדי בהריון בחודש שני והם מעוניינים בהפלה.
הומר מחליט לעזוב ומודיע על כך לד"ר לארץ'. הוא מבקש מוואלי להסיע אותו כאשר אינו יודע לאן. בדרך מספר לו וואלי כי הם נוסעים לאחוזת המשק של הוריו שם עוסקים בקטיף תפוחי עץ ודייג לובסטרים.
הומר ממונה על קבוצת קוטפים שחורים המייצרים גם סיידר מהתפוחים. הוא מנסח להם תקנות התנהגות אבל הם לא מקבלים זאת כי הוא בא מבחוץ ואינו אחד משלהם.
וואלי נשלח למלחמה בבורמה וקנדי נשארת בחווה ומתפתח רומן סוער בינה להומר.
הומר מגלה כי אחד הפועלים, ארתור רוז (דלרוי לינדו), אנס את בתו רוז (אריקה באדו), והיא הרתה ממנו. הוא נוזף בארתור ולאחר היסוס מסכים לבצע ברוז הפלה מלאכותית בציוד ששלח לו ד"ר לארץ'. לאחר מכן דוקרת רוז את אביה ובורחת. ארתור הגוסס מבקש מהומר להודיע למשטרה כי זו הייתה התאבדות.
ד"ר לארץ' מכור לאתר ובהזדמנות אחת מת ממנת יתר. לפני מותו הוא מזייף תעודות סיום לימודי קולג' של הומר ומשכנע את חבר הנאמנים של המוסד כי הומר מוכשר וראוי להחליפו כמנהל המוסד. הומר מקבל את הידיעה בצער רב.
וואלי נפצע בבורמה וחוזר למשק כשהוא משותק בשתי רגליו. קנדי נשארת בחווה לטיפול בוואלי והומר חוזר למוסד בו גדל, הפעם כמנהל.
בסוף הסרט הוא מקריא לילדים סיפור לפני השינה ולפני שהוא יוצא ומכבה את האור הוא אומר את המשפט שהיה אומר ד"ר לארץ': "לילה טוב נסיכי מיין ומלכי ניו אינגלנד".
מרטין לותר

| --- | --- |

מרטין לותר
 לידה:  10 בנובמבר 1483 אייסלבן, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  18 בפברואר 1546 (בגיל 62) אייסלבן, האימפריה הרומית הקדושה 
 שם לידה:  Martin Luder 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  גרמניה ויטנברג, גרמניה
 מקום מגורים:   אייסלֶבֶּן, סקסוניה, האימפריה הרומית הקדושה
 ידוע בשל:  מייסד הנצרות הפרוטסטנטית
 השכלה:  בית הספר במגדבורג, אוניברסיטת ארפורט
 תקופת הפעילות:  1517–1546 (כ־29 שנים)
 מעסיק:  אוניברסיטת ויטנברג 
 תפקיד:  מרצה באוניברסיטה 
 תואר:  תואר שני במשפטים, פרופסור לתאולוגיה
 השקפה דתית:  הכנסייה הרומית-קתולית, לותרניזם 
 בן או בת זוג:  קטארינה פון בורה (1525–1546) 
 חתימה:   
 
מרטין לוּתֶר (בגרמנית: Martin Luther;‏ 10 בנובמבר 1483 – 18 בפברואר 1546) היה נזיר, כומר, מלחין  ותאולוג גרמני, המייסד וההוגה הראשי של הנצרות הפרוטסטנטית ויוצרו של הכוראל.
לותר חולל את הרפורמציה הפרוטסטנטית עם פרסום חיבורו "95 התזות" בו כפר בקיומו של כור המצרף וכפר ביכולתה של הכנסייה למכור שטרות מחילה עקב עקרון הפרה-דסטינציה. בעקבות זאת נודה על ידי האפיפיור לאו העשירי. לאחר ששרף לותר את הבולה האפיפיורית בפומבי, ונעשה לו שימוע בידי הקיסר קרל החמישי, הוטל עליו גם חרם קיסרי. בתגובה ניסח ופרסם לותר את עיקריה הבסיסיים של הפרוטסטנטיות, ששימשו מסד לממשיכיו וגם ליריביו בתוך הזרם במאות הבאות, כולל העיקרון לפיו המקרא ניתן לפירוש עצמאי ללא מסורת הכנסייה, כי הגאולה מושגת באמצעות האמונה לבדה ועוד.
בזכות תרגומו את הברית החדשה, ולאחר מכן גם את הברית הישנה, מלטינית לגרמנית- שהייתה השפה המדוברת, הפכו כתבי הקודש לנגישים יותר לאוכלוסייה דוברת-הגרמנית.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

נולד ב-10 בנובמבר 1483 באייסלֶבֶּן (Eisleben) שבגרמניה, בן למשפחת איכרים - דבר שתמיד הדגיש (על אף שככל הנראה משפחתו הייתה אמידה למדי). אביו, הנס לותר, היה מפעיל תנורי התכת נחושת במכרות מנספלד (אנ') (יש הגורסים כי היה בעליו של המכרה). ואולם, האב חפץ שבנו מרטין יגדל ויקנה השכלה. מאותו צורך מימן את לימודיו בבית ספר יסודי ובתיכון באזור.
לותר למד במגדבורג בבית ספר שהופעל על ידי "אחי החיים השיתופיים" ("Brüder vom gemeinsamen Leben", בלטינית Fratres Vitae Communis), קבוצה מתוך הזרם של "ידידי אלוהים" שפעלו בארצות השפלה ועמק הריין, ניסו לעשות שינוי בדרך הפולחן הנוצרית, חיו חיי שיתוף ועסקו בהוראה. מתוך הקבוצה הזו צמח תומאס א קמפיס שחיבר את "הליכה בדרכו של ישו" (אנ'). רמזים להשפעת הקבוצה ניתן למצוא בהטפותיו של לותר כשבגר. מאחי החיים השיתופיים למד שעליו לדאוג שאלוהים יהיה לצדו. האדם הוא קטן ואלוהים גדול, האדם רע והאלוהים טוב. מאחר שאלוהים טוב הוא כועס על הרוע הטמון באדם, ומאחר שהוא גדול כעסו גדול מאוד. גם ישו הוא שופט בעל אמות מידה מחמירות. גורלם של החוטאים לגיהנום. לפי פאולוס הישועה היא באמונה ולא במעשים ולכן לא יעזרו כתבי מחילה למנוע את רוע הגזירה.
בגיל 17 החל לותר ללמוד משפטים באוניברסיטת ארפורט, ובשנת 1505 הוסמך כ"מאגיסטר ארטיום" (תואר שני). בשלב מסוים בלימודיו הגיע לותר למסקנה שהנוצרים אינם נגאלים בכוח מעשיהם שלהם, אלא בזכות "החסד" האלוהי המוענק להם. החסד מוענק לבני האדם בזכות האמונה בלבד (sola fide), אולם בסופו של דבר גם האמונה עצמה היא מתת משמים. יש ויכוח בין החוקרים מתי התרחשה תפנית יסודית זו באמונתו, שסללה את הדרך להתנגשותו עם האמונה הקתולית המקובלת. בקיץ 1505 מכר לותר את ספריו, ונרשם למנזר האוגוסטיני בארפורט. הדבר הפתיע את ידידיו והכעיס מאוד את אביו, שחפץ לראותו מלומד מובחר. האגדה מספרת כי נרשם למנזר לאחר "התגלות" אלוהית שהייתה לו. מאוחר יותר הסביר שמקרי מוות רבים שאירעו בקרבתו באותה עת השפיעו עליו לחשוב על משמעות החיים ולחפש תשובה במנזר. בשנת 1507 הוסמך לכומר.
ביוגרפיה > מלחמת האיכרים ואחריה

לותר היה מעורב ב"מלחמת האיכרים" שהתחוללה בין השנים 1525-1524, משום שהאיכרים ביקשו להצדיק חלק מדרישותיהם על סמך הגותו. כאשר החלו האיכרים להפגין אלימות, תמך לותר בנסיך שהשליט סדר בכוח, על אף שחשב שחלק מתביעותיהם היו צודקות. הוא הוקיעם בקונטרס "נגד אספסוף-האיכרים השש אלי גניבה ורצח" ואימץ את ידי הנסיכים לדכאם ללא רחם. תמיכתו בנסיכים גרמה לרבים מתומכיו לנטוש אותו. ואולם, לאחר שדיכאו הנסיכים את מרד האיכרים, הייתה בידי אלה שתמכו בלותר, השפעה רבה על התפתחות הלותרניות.
בתוך המהומה נישא לותר בשנת 1525 לנזירה לשעבר, קתרינה פון בורה. אשתו הפכה לתומכת העיקרית בפעילותו הנמרצת. ללותר ואשתו נולדו שישה ילדים. באותן שנים פרסם גם ספרים רבים: "חירותו של האדם הנוצרי" - 1519, "קול קורא לאצולה הנוצרית של האומה הגרמנית" - 1520, "על שבייתה הבבלית של הכנסייה" - 1520, "על הסמכות הארצית" - 1523, ו"על עבדות הרצון" - 1525. כן כתב ספר קצר, שזכה לפופולריות רבה, בשם "קטכיזם" - Catechism - מקראה לדת הנוצרית.
לותר גיבש את עקרונות הרפורמה שלו בוועידת אאוגסבורג בשנת 1530, אך לא הורשה להציג את עמדתו בכינוס הדיאטה הגדולה, בשל החרם שהוטל עליו. הוא השאיר את המשימה בידי חברו הטוב פיליפ מלנכתון, שהיה המנסח השיטתי של הדוקטרינות של הרפורמציה הלותרנית. בשנת 1534 סיים לותר את תרגום התנ"ך לגרמנית. הוא זכה לתמיכה של שליטים ורמי מעמד רבים, כיוון שהעניק להם חופש מפיקוח הכנסייה, ואף הבטיח להם שליטה על קרקעות שהיו ברשות הכנסייה בעבר.
בחורף שנת 1546 הוזמן לותר להכריע בסכסוך בין שני רוזנים באזור מנספילד שבו נולד. הוא נסע לשם ופתר את הסכסוך.
לותר נפטר זמן קצר לאחר מכן, ב-18 בפברואר 1546, באייסלֶבֶּן.
ביוגרפיה > יחסו ליהודים

ב-1523 פרסם לותר את חיבורו "אודות היות ישו יהודי מלידה" (Dass Jesus Christus ein geborener Jude sei), בו האשים את הממסד הקתולי ברדיפה ובהתאכזרות ליהודים וטען כי סירובם להתנצר נובע מהדוגמה הרעה שקיבלו מהכנסייה. "כולי תקווה שעת ינהגו ביהודים בידידותיות ובאחווה, ישובו לאמונת אבותיהם ונביאיהם ויהיו נוצרים טובים... אם השליחים, שהיו כולם יהודים, היו נוהגים בגויים כפי שאנו נוהגים ביהודים, לא היה אף גוי מקבל את הנצרות."
בשנת 1537 הלחץ של חצר האפיפיורות עליו נתן את אותותיו. לותר ייחס ליהודים ניסיון לנצל את הקרע בכנסייה כדי להעלות מחדש שאלות לגבי משיחיותו של ישו. ב-1543 כתב לותר את ספרו "על היהודים ושקריהם", כתב שטנה חריף גדוש בשנאת ישראל, בו נטען כי היהודים הם "מרעילי בארות וחוטפי ילדים". בחלק האחד-עשר של החיבור הוא עונה לשאלה 'מה עלינו, הנוצרים, לעשות ביהודים?':
להעלות באש את בתי הכנסת ובתי הספר שלהם.
להחריב את בתיהם.
לשרוף את ספרי התפילה שלהם ואת התלמוד.
לאסור על רבניהם ללמד.
לאסור עליהם לנוע בדרכים הראשיות.
לעקר את הנשים שלהם
להחרים את רכושם ולאסור עליהם לעסוק במסחר.
כן הוא כתב כתבי פולמוס כנגד האפיפיורות, וכנגד האגף הרדיקלי שבתנועת הרפורמציה - האנאבפטיסטים.
כתבים עיקריים

הכתבים הבאים, מהידועים ורבי-ההשפעה שבכתבי לותר, הופיעו בתרגום לעברית, בספר "מרטין לותר: ארבעה כתבים תאולוגיים", בהוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב.
"דיון לשם בירור תוקפם של שטרי המחילה ('95 התיזות'), 1517". (שפת המקור: לטינית)
"אל האצולה הנוצרית של האומה הגרמנית - על שיפור מצב הנצרות, 1520". (שפת המקור: גרמנית)
"על השביה הבבלית של הכנסייה, פרלוד, 1520". (שפת המקור: לטינית)
"על חירות האדם הנוצרי, 1520". (שפת המקור: לטינית)
השפעות

כמייסד הנצרות הפרוטסטנטית והכוראל, הייתה לתורתו של לותר השפעה מרכזית על תרבות המערב. לותר חולל מהפכה תאולוגית שהעמידה את היחיד במרכז ושחררה אותו ממרותה וסמכותה של הכנסייה. שינוי מהותי זה גרר אחריו שינויים מרחיקי לכת בתפיסות עולם, במבנים חברתיים ובפרט ביחסי הכוח בתוך מבנים אלה.
השפעות > השפעה על היהודים

אחרי הגירוש הטראומתי מספרד הצטייר כיבושה של ארץ ישראל בידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1517 כתפנית מהפכנית לטובה ביחס ליהודים. יחסו האוהד של השלטון העות'מאני בארץ ישראל לעליית היהודים תרמה להתעוררות של תסיסה משיחית רבתי, מן הגדולות בתולדות עם ישראל. תסיסה זו לובתה גם בהשפעת התמורות המהפכניות שהתחוללו בעולם הנוצרי, בעקבות קריאת התיגר של לותר על הכנסייה הקתולית. הידיעות המרעישות על כך הגיעו אפילו לארץ ישראל, כפי שמעידים דבריו של המקובל רבי אברהם הלוי, שעמד בראש הישיבה הספרדית בירושלים: "והנה עתה מקרוב באו לירושלים יהודים נאמנים מארצות אשכנז ובוהמיה... עניינם מן האיש... אשר שמו מרטין לוטר... שהתחיל שנת הרפ"ד (1524) לחלוק על דת הערלים ולהראות להם כי שקר נחלו אבותיהם".
באופן אירוני אימצו היהודים[דרושה הבהרה] את אחד מלחניו של לותר לפיוט הידוע המושר לאחר הדלקת נרות החנוכה, "מעוז צור", המדבר על הצלת היהודים מידי אויביהם. למרות, ואולי בגלל עמדותיו האנטישמיות.
לותר בכך שהסכים לעקר את השנים ולשרוף את בתי הכנסת נתפס בעייני רבים כאחד מאבות האנטיישמיות
ראו גם

לותרניזם
ז'אן קלווין
אדולף שטקר
בית הולדתו של מרטין לותר
"על היהודים ושקריהם" - מסה שכתב מרטין לותר
לקריאה נוספת

מרטין לותר, ארבעה חיבורים תאולוגיים, תרגום: רן הכהן, הוצאת רמות, 2001
מרטין לותר, ארבעה חיבורים תאולוגיים, תרגום: רן הכהן ותמר צ'ולקמן, הוצאת מאגנס, 2018
מירי אליאב פלדון, הרפורמציה הפרוטסטנטית, הוצאת האוניברסיטה המשודרת, 1997
הערות שוליים

↑  Stephen G. Burnett, Martin Luther and Christian Hebraism, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2016.
↑  מרטין לותר, Dass Jesus Christus ein geborner Jüde sei.
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307912905171  PLWABN: 9810605322105606  BIBSYS: 90054341  BNC: 000045708  BNE: XX986784  BnF: cb119136609 (data)  BPN: 10149274  CANTIC: a10436583  CiNii: DA00460882  GND: 118575449  ICCU: CFIV015333  ISNI: 0000 0001 2121 4073  KulturNav: 4bcd689e-13b1-4dcb-b603-5d1e0b6d71e8  LCCN: n79089628  LNB: 000000742  MusicBrainz: 5a90e31d-52f3-4966-8ce0-7c3818fccca3  NARA: 178419658  NCL: 009958747  NDL: 00448237  NKC: jn19990005235  NLA: 35316366  NLG: 92966  NLK: KAC199617217  NSK: 000002744  NTA: 068440146  ORCID: 0000-0003-3977-4305  RERO: 02-A000107660  RKD: 425019  RSL: 000082833  SELIBR: 194400  SNAC: w61g0ks9  SUDOC: 026998416  S2AuthorId: 2104873232  TDVİA: luther-martin  Trove: 909059  ULAN: 500321766  VcBA: 495/51490  VIAF: 14773105   WorldCat (עם VIAF): 14773105 
95 התזות (בלטינית)
גלובוס הרפורמציה בכיכר השוק בויטנברג לרגל 500 שנה לרפורמציה
Tomus secundus omnium operum, 1562