stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל מורנו
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

באוגוסט 1990 התגייס לצה"ל, התנדב לסיירת מטכ"ל, ושירת בה כלוחם. בין חבריו ל"צוות גיורא" היו נפתלי בנט ומתן כהנא. סיים בהצלחה תואר ראשון במשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה ובמקביל עבד בשירות הביטחון הכללי. בסיום לימודיו החל התמחות במשרד עורכי דין, אך לא השלימה, ושב לסיירת מטכ"ל. לימים פיקד על פלגה שרכשה ידע ויכולות מבצעיות חדשות. בפלגה זו הגיע מורנו לדרגת סגן-אלוף, דרגה שהוענקה לו בשנת 2005 כדרגה אישית על ידי ראש אמ"ן אהרן זאבי־פרקש, והייתה כדרגתו של מפקד היחידה (עודד ראור).
מבין עשרות הפעולות החשאיות שבהן השתתף ואת חלקן אף הוביל, הותרו לפרסום שתיים. בשנת 1994 השתתף במבצע עוקץ ארסי, שבמהלכו נחטף מוסטפא דיראני מביתו שבלבנון. בשנת 2003 פיקד על מבצע לחילוץ נהג המונית אליהו גוראל שנחטף בידי פלסטינים והוחזק במרתף בביתוניא.
לאחר נפילתו העניק לו ראש אמ"ן, עמוס ידלין, צל"ש אלוף על פועלו. וכך כתב:
עוז רוחו ואומץ ליבו היוו סמל ומופת ללוחמי היחידה, עת הובילם בארץ אויב. מסירותו, נחישותו ויכולותיו המקצועיות הגבוהות באו לידי ביטוי לכל אורך שרותו, בהתמדה וברציפות. סא"ל עמנואל מורנו ז"ל הוביל והשתתף בעשרות פעילויות מבצעיות עלומות לחיזוק ביטחונה של מדינת ישראל.
ביוגרפיה > הפעולה בבעלבכ ומותו

לאחר שהפסקת האש במלחמת לבנון השנייה נכנסה לתוקף, הוביל מורנו כמאה לוחמים בפעולה באזור בעלבכ, אליה הגיעו בשני מסוקי יסעור, כשהם מחופשים לחיילי צבא לבנון. הידיעה על הפעילות דלפה לכלי התקשורת הלבנוניים ולחזבאללה, אך בחדר הפיקוד במטכ"ל הוחלט להשלימה, והיא הושלמה בהצלחה. בדרך חזרה נתקל הכוח במארב של חזבאללה, ומורנו שישב בג'יפ, נפגע ונפטר מפצעיו זמן קצר לאחר מכן. הוא נקבר בהר הרצל.
מורנו היה החלל הראשון של סיירת מטכ"ל שנהרג בפעולותיה מאז שנת 1994. על פעילותו הביטחונית, כולל הפעולה שבה נהרג, הוטל איפול כבד שתקף עד היום.
הוקרה והנצחה

מרכז מורשת בגין העניק לאביו את פרס בגין כאות הוקרה על פועלו של בנו. בנימוקי הענקת הפרס שיבחה הוועדה את אומץ לבו וקור רוחו. בכנס ירושלים של בשבע וערוץ 7 זכה בפרס ירושלים לגבורה יהודית.
ב־27 באפריל 2008 העניק ראש אגף המודיעין ציון לשבח למורנו "על פועלו רב השנים למען ביטחון מדינת ישראל, ועל השתתפותו בפעילויות מבצעיות במלחמת לבנון השנייה".
משפחתו הקימה עמותה בשם "בדרכי עמנואל". העמותה הקימה את ישיבת דרך עמי לחוזרים בתשובה, בראשות אחיו הבכור, הרב שמואל מורנו. בישיבה תוכניות חינוכיות לבני נוער העוסקות באהבת עם ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל. התיכון הממ"ד במועצה האזורית באר טוביה נקרא על שמו 'תיכון באר עמ"י'.
מעיין עין מבשר שופץ ונבנתה בריכה ופינת ישיבה לזכרו. ב־2010 חנכה קק"ל גן לזכרו במושב תלמים. בבית שאן הוקם אולם ספורט על שמו. בעיר דוד נקרא מבנה מגורים לשתים-עשרה משפחות בשם "בית עמנואל". ארבעה ספרי תורה נתרמו לזכרו. ב־2017 חנכה המועצה המקומית בית אריה מצפה לנחל שילה על שמו.
קבוצות הכנה לצבא לבני נוער בשם "אחריי! עמנואל" פועלות בירושלים, בפתח תקווה וביישוב ניצן במסגרת עמותת "אחריי!". הקבוצות נקראות על שמו של עמנואל, לומדות ממורשתו ונמצאות בקשר עם משפחתו. ב־2013 התקיים "מרוץ הבינתחומי ה-1" לזכרו של סא"ל עמנואל מורנו במרכז הבינתחומי הרצליה, ביוזמת סטודנטים במרכז ובשיתוף עיריית הרצליה. מדי שנה משתתפים במירוץ מאות סטודנטים.
תיכון ממ"ד "באר עמ"י" בקריית החינוך שבמועצה האזורית באר טוביה קרוי על שמו. המוסד הוקם בשנה השמינית לאחר נפילתו.
בפורים 2014 הוציא הזמר אודי דוידי את אלבומו השישי ובו שיר בשם "חמש שניות", העוסק בדברים שאמר מורנו על משמעות החיים, מספר שעות לפני יציאתו לפעולה שבה נהרג. באלבומו של עידן רייכל, היד החמה, נכלל שיר שנכתב גם הוא בהשראת אמירתו זו של מורנו, שנקרא "בחמש שניות".
בשכונת פסגת זאב בירושלים הוקם מתחם בשם "קריית עמנואל מורנו". בפברואר 2018 הוקם במתחם פארק הכולל אמפיתיאטרון, בריכה אקולוגית, מזרקה, מדשאות ועוד.
ב־22 במרץ 2018 נחנך באשקלון רחוב על שמו. בטקס הסרת הלוט מעל שלט שם הרחוב, ספד לו שר החינוך נפתלי בנט, ששירת עמו ביחידה, וסיפר שקרא לבנו על שמו, דוד עמנואל.
בשנת 2018 נחנך בלוד תיכון דתי-לאומי שנקרא "תיכון עתיד עמנואל מורנו".
בהרצליה נקרא על שמו מסלול ריצה בפארק הרצליה ואולם ספורט בקריית החינוך שבשכונת גליל ים.
ב-20 בפברואר 2023 נחנך בעפולה רחוב על שמו. במעמד נכחו ראש העיר ובכיריה, משפחתו והאלוף במיל' אהרון זאבי פרקש.
עיריית פתח תקווה קראה פארק על שמו ברחוב ארלוזורוב.
ב-31 ביולי 2023 יצא לאור רומן ביוגרפי בשם "עמנואל מורנו - המעט שניתן לספר", מאת יוני רוטנברג וטל דנינו.
חיים אישיים

מורנו התגורר במושב תלמים שבחבל לכיש. הוא השאיר אחריו אישה, מאיה לבית ויצמן, לה נישא באוגוסט 1999, ושלושה ילדים. 3 שנים לאחר מותו, נישאה אלמנתו בשנית לאלירן אוחנה והם מתגוררים בשוקדה. היא פעילה חברתית וממובילות מיזם "אנשים אחים אנחנו" לאיחוי שסעים בחברה הישראלית.
למורנו ארבעה אחים. אחיינו, איתי מורנו, לוחם ביחידת מגלן שבחטיבת הקומנדו, נפל במהלך הלחימה במלחמת חרבות ברזל. לזכרו הוקם מצפה איתי מורנו, נקודת תצפית מרהיבה הנמצאת בכניסה ליישוב אדרת שחבל עדולם, ומשקיפה על עמק האלה וחבל עדולם..
לקריאה נוספת

רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל, כנרת, 2009[דרושה הבהרה]
חגי גולן, הגיבורים שלנו, משרד הבטחון, 2018[דרושה הבהרה]
טל דנינו ויוני רוטנברג, עמנואל מורנו, המעט שניתן לספר, הוצאה לאור פרטית, 2023
ביאורים

↑  משפחתו ביקשה להוסיף על מצבתו שם זה, שהיה חלק משם המשפחה טרם עלתה לישראל
הערות שוליים

1 2   האלוף במיל' אהרן זאבי-פרקש – מדבר על פעולותיו החשאיות של סא"ל עמנואל מורנו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 12:30)
↑  איתי אילנאי, הקומיקס על החלל היחיד שאסור לפרסם את תמונתו, באתר ynet, 11 באפריל 2018
↑  כך סייעה סבתו של עמנואל מורנו למבצע אנטבה, באתר ערוץ 7
↑  עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון, ידיעות ספרים, 2007, עמ' 262
↑  כפי שמספר ראש אמ"ן הרצי הלוי, דקה 1:26:14.
↑  נאוה צוריאל, "השקט שנשבר", "ידיעות אחרונות", 1 בפברואר 2008
↑  מיכל יעקב יצחקי, "ידענו שאם לא ניכנס להציל את לוחמי הסיירת כולם מתים", באתר ישראל היום, 12 במאי 2016
↑  עקיבא נוביק, סיירת סבתא ידיעות אחרונות, 29 ביוני 2012
↑  גל פרל פינקל, ‏"רוב הפעמים המבצעים האלה מסתיימים בבוקר ואזרחי ישראל ממשיכים לישון", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 בנובמבר 2018
↑  טובה דדון, ההרוג בלבנון: סגן-אלוף עמנואל מורנו, באתר ynet, 19 באוגוסט 2006
↑  אות הוקרה לסא"ל עמנואל מורנו, בבלוג יומן מרכז מורשת מנחם בגין
↑  פרס בגין ניתן למשפחות חללי לבנון ותושבי שדרות, באתר ynet, 25 בדצמבר 2006
↑  פרס כנס ירושלים לגבורה יהודית הוענק לסא"ל עמנואל מורנו ז"ל. באתר המגזר.
↑  סא"ל עמנואל יהודה מורנו ז"ל, באתר הגבורה.
↑  דרך עמי, ישיבה על שם סא"ל עמנואל מורנו.
↑  גן בתלמים שבנגב המערבי לזכר סא"ל עמנואל מורנו, באתר קק"ל
↑  אתר הבית תיכון "באר עמ"י"
↑   אודי דוידי - חמש שניות, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 3:26)
↑  ראש העיר ברקת חנך פארק רובעי ענק בפסגת זאב. באתר עיריית ירושלים.
↑  יניר יגנה‏, "גיבור גדול": בנט פרץ בבכי בחנוכת רחוב על שם חברו שנפל בקרב, באתר וואלה, 22 במרץ 2018
↑  אשר אטדגי, גיבורי ישראל: שני אולמות ספורט בהרצליה ייקראו ע"ש יוני נתניהו ועמנואל מורנו, באתר mynet‏ הרצליה, 9 במאי 2022
↑  עפולה מצדיעה לגיבור ישראל עמנואל מורנו ז"ל. באתר עיריית עפולה.
↑    פנינה גפן, ‏"הדבר שהיה לי הכי קשה אחרי מותו של עמנואל זה כשהסתכלו בי בעיניים ריקות", בעיתון מקור ראשון, 19 בפברואר 2024
↑  שמעון כהן, מיה אוחנה מורנו מספרת על מיזם 'אנשים אחים אנחנו': הצד השני מבוהל ומפוחד, באתר ערוץ 7, 28 במרץ 2023
↑  שלומי הלר‏, איתי מורנו, אחיינו של סא"ל עמנואל מורנו ז"ל, נפל במערכה בדרום, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2023
↑  משה מורנו, איפה אעמוד מעכשיו בהר הרצל, ליד בני או ליד אחי?, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
↑  הודיה כריש חזוני, 17 שנה אחרי מותו: דמותו האמיתית של עמנואל מורנו יוצאת מהצללים, באתר מקור ראשון, 3 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300662505171  VIAF: 97461917   WorldCat (עם VIAF): 97461917 
מסלול ריצה על שם סא"ל עמנואל מורנו בפארק הרצליה
פארק ע"ש עמנואל מורנו בפתח תקווה
אבן ובה הסבר על עמנואל, קריית עמנואל מורנו ירושלים
לימור לניאדו תירוש

| --- | --- |

לימור לניאדו תירוש, 2021
 לידה:  15 בנובמבר 1969 (בת 55) תל אביב-יפו, ישראל 
 סגנון בישול:  מזרח תיכון
 השכלה:  קורדון בלו, תיכון א' לאמנויות תל אביב 
 טלוויזיה:  הבוקר עם טל ואביעד
 
לימור לניאדו תירוש (נולדה ב-15 בנובמבר 1969) היא שפית, מחברת ספרי בישול, עיתונאית, מנחת תוכניות בישול יועצת משפחתית ומטפלת בבישול ישראלית.
ביוגרפיה

לניאדו תירוש נולדה וגדלה בתל אביב. אמה, ילידת טנג'יר, מרוקו, שגדלה על המטבח המרוקאי, ששמר באדיקות על מסורת המטבח הספרדי-יהודי ואביה יליד חלב, סוריה. לאחר נישואי הוריה, למדה אמה את סודות הבישול של מטבח יהודי חלב, ושילבה אותם במטבח שהכירה. לניאדו תירוש מעידה על עצמה שגדלה בבית שהמטבח והבישול היה העניין המרכזי בבית, מה שעורר אצלה כבר מגיל צעיר את הסקרנות לתחום. לאחר סיום לימודיה בתיכון א' לאמנויות תל אביב, שירתה בצה"ל כמש"קית חינוך בחיל האוויר.
למדה במספר בתי ספר לבישול בעולם, בין היתר: ה-Leith Cooking School בלונדון, ה-Migros School בציריך, וה-Ritz Escoffier School, והקורדון בלו בפריז.
בשנים 2011–2016 כתבה את מדור האוכל של מוסף גלריה שישי בעיתון הארץ. בשנים 2015–2022 הגישה גישה פינה קבועה בתוכנית הרדיו הבוקר עם טל ואביעד ברדיו 99FM.
בנוסף לניאדו תירוש מפתחת מתכונים לחברות מזון, למסעדות, לתוכניות טלוויזיה ולכתבי-עת בנושא אוכל בישראל ומחוצה לה, מנחת סדנאות בישול, אפייה וצילום מזון, וכותבת את הבלוג מטבח מקומי.
במקביל לעיסוקה בתחום הקולינארי סיימה לימודי תואר שני במכללה למינהל במסלול לימודי משפחה. לאחר סיום התואר השני המשיכה בהתמחות בת שלוש שנים במכון ברקאי בפסיכותרפיה משפחתית וזוגית נרטיבית ובמקביל למדה במכון מגיד במסגרת לימודי ההמשך בטיפול בהפרעות אכילה. במהלך לימודיה הדריכה נשים במסגרת אגודת "סלעית - סיוע לנשים במעגל הזנות", המסייעת לנשים לצאת ממעגל הזנות והסמים. לאחר סיום לימודיה הנחתה קבוצות טיפול בבישול במסגרת טיפול מרפאתי מוגבר לחולות בהפרעות אכילה במרכז לבריאות הנפש שלוותה במרפאת "הדרים" להפרעות אכילה.
לניאדו תירוש היא גם יועצת משפחתית וזוגית במסגרת "נתיבים להורות" במחלקה לשירותים חברתיים של עיריית תל אביב-יפו. מתגוררת בתל אביב.
ספריה

מנה עיקרית, הוצאת מטר, 2014. רעיונות לארוחות של אמצע שבוע עם מתכונים פשוטים ומהירים, ולארוחות לימי שישי ולחגים, עם מתכונים מעט יותר מורכבים. כולל טיפים להצלחה במטבח, קיצורי דרך ועוד.
סלט, הוצאת מודן, 2018. מתכונים יצירתיים ופשוטים להכנת סלטים וטיפים לטיפול בחומרי הגלם.
הערות שוליים

↑  אמא שלי נולדה בטנג'יר, וגדלה על מטבח ששמר באדיקות על מסורת המטבח הספרדי-יהודי. לאחר שהתחתנה עם אבא שלי, היא הפכה לחלק משבט חאלבי גאה – חם, מלא חוש הומור... | By Limor Tiroche | Facebook, נבדק ב-2022-09-13
↑  Yair Lahav, המנה העיקרית: ביקור בבית של לימור לניאדו תירוש, באתר בניין ודיור, ‏2014-10-19
↑  אודותיי, באתר מטבח מקומי
↑  לימור לניאדו-תירוש | מטר - מטר, באתר www.matarbooks.co.il
↑  מנה עיקרית - מטר, באתר www.matarbooks.co.il
↑  סלט - חגיגה של ירקות קטניות ודגנים | מודן - הוצאה לאור וחנות ספרים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522302205171  VIAF: 310743586   WorldCat (עם VIAF): 310743586
שטר

ערך זה עוסק במסמך המהווה פקודה או הבטחה לתשלום סכום כסף. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שטר הוא מסמך המהווה פקודה או הבטחה לתשלום סכום כסף מסוים. בדיני השטרות של ישראל, שטרות נחלקים לשלושה סוגים: שטר חליפין, שיק ושטר חוב. שיק הוא עצמו סוג של שטר חליפין, בו האדם שאליו מופנית הפקודה הוא בנק. שיקים ושטרי חוב הם שני סוגי השטרות הנפוצים ביותר, בעוד שטרי חליפין שאינם שיקים נדירים יחסית.
שטר הוא הסוג העיקרי של מסמך סחיר (negotiable instrument). ככזה, הוא כורך יחדיו יסודות של חיובים ושל קניין. השטר הוא חוזה בין הצדדים לו. בה בעת, השטר (שבהיותו פיסת נייר, מהווה מיטלטלין) הוא קניינו של בעליו. דיני השטרות מסדירים את השאלה האם בעל הזכות הקניינית על השטר זכאי לזכויות האובליגטוריות הנובעות ממנו.
ייחודו של שטר מעין זה הוא כי ניתן להעביר את הבעלות בו מבלי לקבל לשם כך את רשות המושך. הבעלות על השטר ניתנת להעברה על ידי העברת ההחזקה בו. שטר שסוּחר לצד ג' מקנה לאותו צד, בנסיבות מסוימות, מעמד של אוחז כשורה, המאפשר לו להתגבר על מגוון פגמים בעסקת הבסיס בין הצדדים הישירים לשטר. הפרת התחייבות לפי שטר מזכה את הניפר באפשרות לפתוח בהליכי הוצאה לפועל מיד עם חילול השטר, מבלי שנדרש לקבל תחילה פסק דין מבית המשפט.
מסמכים שאינם שטר

המלה "שטר", במובנה הרחב ביותר, מתארת מגוון רחב של מסמכים, שהמשותף להם הוא היותם בעלי תוקף "חזק" יותר מאשר חוזה "רגיל", או מסמך אחר שאינו "שטר". הווה אומר, ככלל, "שטר" הוא מסמך שאמור ליצור או להוכיח כשלעצמו או לבדו את קיומו של מצב משפטי מסוים, בעוד חוזה "רגיל" או מסמך אחר דורשים ראיות חיצוניות לשם הוכחת הדבר הנובע מהם. קיימים סוגי מסמכים רבים, המכונים "שטר" והם אינם שטר במובן הנדון במאמר זה, שהוא פקודה או הבטחה לתשלום סכום כסף. אותם מסמכים כוללים, בין היתר, את אלו:
שטר מטען (bill of lading) – מסמך המתעד את זכותו של אדם לקבל מטען מסוים המובל באמצעי תחבורה, לרוב ימית או אווירית. חלק משטרי המטען עשויים להיות דומים לשטר מהסוג הנדון במאמר זה, שכן לעיתים שטר מטען הוא מסמך סחיר, שניתן להעבירו לאחר יחד עם הזכויות הנובעות ממנו. קיימים אף שטרי מטען למוכ"ז, המאפשרים להעביר לאחר את הזכות לקבלת המטען באמצעות מסירת השטר בלבד.
שטר נייר ערך למוכ"ז (bearer security warrant) – מסמך סחיר המגלם נייר ערך, שהעברתו מבעלים אחד לאחר נעשית באמצעות מסירת השטר בלבד, מבלי שתדרוש פעולה נוספת, כגון רישום במרשם בעלי ניירות הערך. בכך, שטר נייר ערך למוכ"ז דומה לשטר למוכ"ז מהסוג הנדון במאמר זה, שהעברתו נעשית באמצעות מסירה בלבד, מבלי שתדרוש פעולה נוספת כגון חתימת היסב.
שטר כסף (banknote) – כיום, שטרי כסף מודפסים מכוח חקיקה, בפרט כזו המסמיכה את הממשלה להוציאם ולכפות את השימוש בהם כהילך חוקי. שטר כסף שונה מאוד משטר במובן הנדון במאמר זה, שהרי לאדם האוחז שטר כסף אין זכות אובליגטורית לקבל ערך כלשהו בגין השטר, מאת הגורם החתום עליו. כוח הקניה הגלום בשטר הכסף אינו נובע אלא מהאכיפה הממשלתית של השימוש בו כהילך חוקי. זאת, לצד אי-מודעות פשוטה של מרבית בעלי שטרי הכסף להיעדר הזכות לקבל ערך כלשהו מידי חותם השטר. בעבר, שטרי כסף היו דומים יותר לשטרות, בכך שהם גילמו זכות לקבלת דבר ערך – לרוב, כמות מסוימת של מתכת יקרה – מידי הגורם שהוציא אותם.
שטר קניין (deed) – מסמך המשמש יסוד לזכות קניינית (בניגוד לזכות אובליגטורית) כלפי נכס החיצוני לשטר עצמו. סוגים נפוצים של שטר קניין הם שטר מכר, שטר חכירה ושטר משכנתה. כיום, כל רישום במרשם המקרקעין בישראל נעשה על בסיס שטר; במועד הרישום, השטר מקבל מספר שטר, הנרשם על גבי השטר ואף מופיע בנסח הטאבו של המקרקעין. תחת שיטת טורנס (שיטת מרשם הזכויות) המודרנית, השטר עצמו אינו יוצר את הזכות הקניינית, אלא רק מהווה בסיס לרישומה במרשם, כאשר הרישום הוא היוצר את הזכות. לעומת זאת, בשיטת מרשם השטרות, הישנה יותר, השטר עצמו יכול ליצור זכות קניינית. מי ששטר קניין, או "קושאן", ערוך לטובתו עשוי להיות בעל הקניין, אף אם לא נרשם במרשם כלשהו.
שטר במשפט העברי – במשפט העברי, סוגים רבים של מסמכים בעלי ערך ראייתי מיוחד כונו "שטר". קיים דמיון רב בין חלק מאותם שטרות, ששימשו כהבטחה לתשלום כסף, לבין השטרות הנדונים במאמר זה.
שטר הון (capital note) – מספר סוגים של ניירות ערך, לרבות סוג של נייר ערך המיר וסוג של איגרת חוב. במערכת הפיננסית המודרנית, לרוב שטרי ההון אין קיום פיזי, אלא הם מתקיימים על בסיס רישום ממוחשב, בעיקר במרשם המנוהל על ידי התאגיד המנפיק. במקרה של שטר הון, השימוש בביטוי "שטר" נעשה בהשאלה, שכן ככלל אין קשר רב בין ניירות ערך לבין השטרות הנדונים במאמר זה.
התפתחות היסטורית

השטר נוצר כתוצאה ממנהגם של הסוחרים בימי הביניים להיעזר זה בזה על מנת למנוע את הסכנות הכרוכות בנסיעה בדרכים תוך כדי נשיאה של סכומים גדולים של כסף. כך, למשל, נוח היה לסוחר פלורנטיני שהגיע לוונציה בשל עסקיו, לקבל את התשלום בעד הסחורה שהביא במסמך המורה לסוחר אחר בפירנצה לשלם לו, ולא להטלטל בדרכים שבין ונציה ופירנצה כשהוא נושא עמו מטבעות זהב. על פי ההיסטוריון שמואל אטינגר המסתמך על מונטסקייה ואחרים, את השטר המציאו היהודים כדרך להימנע מהחרמת רכושם.
דיני השטרות בישראל תחילתם ב"פקודת השטרות" משנת 1929, המבוססת כשלעצמה על "חוק שטרי החליפין" (Bills of Exchange Act) משנת 1882. נוסח חדש לפקודה פורסם בשנת 1957, ובמהלך השנים השתנתה שינויים מועטים ביותר.
לפני חקיקת פקודת השטרות לא הייתה אפשרות חוקית להעביר חוב מאדם למשנהו. המג'לה כללה מוסד של "המחאה" (חואלה), בו הוחלף החייב בחייב אחר, אך לא הוחלף הנושה. מצב דברים זה תוקן במידת מה ב"פקודת החוב (העברה)" שפורסמה בשנת 1928, אך גם העברה זו הייתה שונה מאוד מן הדינים הנהוגים באשר לשטר. ראשית, היא דרשה הודעה לחייב, ושנית, כל הטענות העומדות לחייב אל מול הנושה נותרו עומדות לו גם לאחר העברת החוב. רק בשנת 1929, עם קבלת פקודת השטרות, התקבלו בארץ ישראל דיני שטרות בצורתם המודרנית.
הפקודה הבדילה בין "שטר חליפין", ו"שטר חוב" שהוא מקרה פרטי של שטר החליפין, ומבחינה היסטורית התפתח מעט אחריו. לשטר חוב שני צדדים - מושך השטר, המתחייב לשלם לנפרע. בעוד ששטר חליפין הוא פקודה לצד ג' לשלם סכום כלשהו, הרי ששטר חוב הוא התחייבות של עושה השטר לשלם.
כאמור, פקודת השטרות השתנתה מעט מאוד בעשרות שנות קיומה, והעקרונות הבסיסיים שהיו קיימים בפקודה בשנת 1929 נותרו בתוקפם. הפסיקה הישראלית העניקה לעקרונות אלו תוכן משל עצמה, אך בהשוואה לתחומים אחרים, כגון חוזים או נזיקין, שבהם נוצרו כלים פסיקתיים וחוקיים המהווים משפט ישראלי מקורי ועצמאי, נותרו דיני השטרות במידה רבה כשהיו.
סחרות

תכונתו החשובה ביותר של השטר היא הסחרוּת, היכולת להסב אותו, ולוּ גם מספר פעמים, לצד ג', המקבל אותו כשהוא "טהיר" - נקי מכל פגם שדבק בעסקת הבסיס שבין הצדדים הישירים לשטר. וזאת מעבר להעברה עצמה של החיוב, הנקראת "עבירוּת". סחרות היא, אם כן, עבירות ו"טהירות".
מי שהוסב שטר לטובתו נקרא "אוחז", והוא יכול לתבוע על פי השטר בשם עצמו. "אוחז כשורה", על פי סעיף 28 (א) לפקודת השטרות, הוא מי שנטל את השטר כשהוא שלם ותקין לפי מראהו, לפני שעבר זמן הפרעון הנקוב בשטר, בתום לב ובעד ערך, ללא ידיעה שזכות כלשהי בשטר פגומה. אוחז כשורה נקי מכל פגם שבזכות הקניין של הצדדים הקודמים לו, ומכל טענת הגנה בין הצדדים ובין עצמם, ויכול לאכוף את תשלום השטר על כל צד החב על פי השטר.
כך, למשל, אם העִסקה שבין א' וב' נגועה במרמה, אך ב' הסב את השטר לג', באופן הממלא את תנאי האחיזה כשורה, יכול ג' לתבוע את תשלום השטר הן מב' והן מא', כאשר א' מושתק מכל טענה באשר לעסקה בגינה ניתן השטר לב'.
מעמד ביניים בין "אוחז" סתם ובין "אוחז כשורה" יצרה הפסיקה ב"הלכת גויסקי". אחד הפגמים הקנייניים היכולים לפגוע בשטר הוא "כישלון תמורה". על פי החוק, אם לא ניתנה כלל תמורה בעד השטר, הרי שלעושה השטר קמה הזכות לבטלו. על פי הפסיקה, אוחז בשטר, גם אם הוא אינו אוחז כשורה, מתגבר על כישלון תמורה מאוחר להסבת השטר, אם נתן ערך בעד השטר בטרם אירע כישלון התמורה. פסיקה זו שנויה במחלוקת, ופסקי דין מאוחרים יותר של בית המשפט העליון הותירו אותה ב"צריך עיון", וקבעו כי יש מקום לשנותה.
בסוף נובמבר 2015 ביטל בג"ץ, בפסק דין טל טריידינג קורפ נגד בנק לאומי לישראל, את הלכת גויסקי, וקבע שהגיע זמנה לעבור מהעולם, מעתה כל מושך שיק אף אם אחז כשורה, יוכל המושך להתגונן על העדר תמורה ויחשב האוחז רק כמחזיק בעל ערך[דרושה הבהרה].
סחרות > היסב על החלק

שטר המוסב סתמית, מבלי לנקוב בשם של האדם לטובתו מוסב השטר, נקרא "מוסב על החלק". שטר המוסב על החלק הופך ל"שטר למוכ"ז" (מוסר כתב זה). וכל האוחז בו יכול להעמידו לפרעון. היסב על החלק נעשה לרוב באמצעות חתימת המסב על צדו האחורי של השטר.
סחרות > הגבלת הסחירות

על אף שסחירות היא תכונתו החשובה של השטר, מכיר המשפט הישראלי בכך שניתן להגביל את הסחירות, וזאת באמצעות כתיבת המילים "למוטב בלבד" על גבי השטר, ומחיקת המילה "לפקודת" לצד שמו של הנפרע.
פגמים בשטר

החוק והפסיקה מבחינים בין "פגמים קנייניים" ו"פגמים חפציים". סעיף 28 (ב) לפקודת השטרות קובע כי זכות קניינו של מסחר שטר פגומה אם השיג את השטר, או את הקיבול, על ידי רמאות, כפייה, או אלימות ופחד, או באמצעים אחרים שאינם כדין, או בתמורה אי-חוקית, או כשהוא מסחר את השטר אגב מעילה באמון או בנסיבות העולות כדי רמאות. פגמים אלו קרויים "פגמים קנייניים", והם פוגעים בזכותו של מסב השטר, אך לא של האוחז כשורה לו הוסב השטר. טיבם של פגמים אלו שהם מצויים במישור של "עסקת הבסיס" שבין מושך השטר לנפרע, ואילו הנסב, אם הוא אוחז כשורה, מקבל את השטר כשהוא נקי מפגמים אלו. הפסיקה הוסיפה לפגמים אלו פגמים נוספים כגון כישלון תמורה מלא, וכן כישלון תמורה חלקי קצוב בתנאים מסוימים.
פגמים חפציים, בניגוד לפגמים קנייניים, הם פגמים היורדים לשורשו של השטר, ופוגעים בו באופן שאינו יכול להיחשב כלל לשטר, ואף טענה של אחיזה כשורה לא תעמוד למחזיק בו. כך, למשל, הזיוף הוא פגם חפצי מוכר. גם מי שקיבל במועד, בתום לב ובעל ערך, שטר שהחתימה עליו זויפה, אינו יכול לטעון לאחיזה כשורה. פגם חפצי נוסף הוא העדר כשרות משפטית של עושה השטר. טענה דומה היא טענת "לא נעשה דבר" - Non Est Factum - טענה העומדת למי שחתם על מסמך כאשר מהותו של המסמך שונה באופן מהותי ממה שחשב (כך, למשל, אדם שחתם על שטר, בעודו חושב כי הוא חותם על קבלה וכיוצא בזה).
ראו גם

דיני חוזים
דיני קניין
לקריאה נוספת

ד"ר יואל זוסמן, דיני שטרות (ירושלים, תשמ"ג);
פרופסור אהרן ברק, מהותו של שטר, הוצאת הדפוס האקדמי (1973);
עו"ד דורון תמיר, עו"ד יצחק יערי, דיני שטרות בפסיקת בתי המשפט, הוצאת רותם, תשנ"ז.
סמדר אוטולנגי "בחינת דיני השטרות במשקפי דיני החוזים - מגמות חדשות בפסיקה" עיוני משפט כ"ג 189 (2000).
הערות שוליים

↑  ע"א 333/61 גויסקי נ' מאיר, פ"ד טז (1) 595
↑  ע"א 6909/00 בנק דיסקונט לישראל בע"מ נ' קבוצת אריה יצחקי בע"מ, פ"ד נה (4) 83, 85
↑  ע"א 1560/90, משה ציטיאט נ. הבנק הבינלאומי הראשון, פ"ד מח (4) 498
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562890905171  BnF: cb11980250m (data)  LCCN: sh85090646  NDL: 00565251
1816

שנת 1816 היא השנה ה-16 במאה ה-19. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1816 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
שנה זו נודעה כשנה ללא קיץ, בשל הטמפרטורות הנמוכות, בעונת הקיץ, בחצי הכדור הצפוני, שנגרמו מחסימת אור השמש בידי אבק געשי מהתפרצות הר הגעש טמבורה, שנה קודם לכן.
אירועים

8 בינואר – סופי ז'רמן נהיית לאישה הראשונה שזוכה בפרס מהאקדמיה הצרפתית למדעים, עבור עבודתה בתחום האלסטיות
9 ביולי – ארגנטינה מכריזה על עצמאותה מספרד
11 בדצמבר – אינדיאנה מצטרפת לארצות הברית כמדינה ה-19
נולדו

21 באפריל – שרלוט ברונטה, סופרת אנגליה (נפטרה ב-1855)
24 במאי – עמנואל לויצה, צייר גרמני אמריקאי (נפטר ב-1868)
23 בספטמבר – אליהוא וושבורן, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1887)
ראו גם

1816 במדע‎
ילידי 1816‎
נפטרים ב-1816‎
קילוואה

קילוואה (באנגלית: Kīlauea, מבוטא [kiːlouˈɛjəˈ] בהוואית) הוא הר געש פעיל באיי הוואי, אחד מחמשת הרי הגעש מטיפוס חרוט מגן שהצטרפו יחד על מנת ליצור את האי הוואי. פירוש המילה קילוואה בהוואית הוא "פולט" או "מתפשט מאוד" בהתייחס לפליטת הלבה התכופה של ההר. מאז 3 בינואר 1983 נפלטת לבה ברציפות מחרוט האפר של פּוּאוּ אוֹאוֹ (Puʻu ʻŌʻō). מאז 1952 נמנו בהר שלושים ושלוש התפרצויות געשיות וזאת מבלי לכלול את האירוע הנוכחי המתמשך. קילוואה הוא הר הגעש הפעיל ביותר על פני כדור הארץ (90% מההר מכוסים בלבה שגילה פחות מ-1,000 שנים), והוא מהווה מקור יקר ערך למחקר עבור וולקנולוגים. בשל ההתפרצויות התכופות, קילוואה מוגדר כהר הגעש המסוכן ביותר בארצות הברית.
חרוט המגן של קילוואה
קילוואה הוא האחרון מבין שרשרת של הרי געש שיצרו את הארכיפלג של איי הוואי, שנוצרו כאשר הלוח הפסיפי נע (ועדיין ממשיך לנוע בקצב של 95 מ"מ לשנה) בכיוון צפון-מערב מעל לנקודה חמה (הנקודה החמה של הוואי) (ראו הר המצולה לואיהי (Lōʻihi Seamount)‏).
בדת של ילידי הוואי משמש הר הגעש כביתה של אלת הר הגעש פלה. האגדה מספרת כי התפרצויות מתרחשות בכל פעם שהאלה כועסת. אמונות אלו נכללות במזמורים השבטיים של ילידי המקום.
בשנת 1987 נכלל קילוואה יחד עם מאונה לואה, הר הגעש הפעיל הנוסף בהוואי, באתר המורשת העולמית הפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי.
קשת בענן וקיטור יחד עם פליטה של גופרית דו-חמצנית מלוע האלמאומאו
חתך סכמטי ברצועת הבקעים המזרחית של קילוואה
חמשת הרי הגעש היוצרים את האי הוואי
תיאור

האי הוואי בנוי מחמישה הרי געש מטיפוס חרוט מגן שהתפרצויותיהם התרחשו כרונולוגית בזה אחר זה, כאשר בדרך כלל הייתה חפיפה בין התפרצויות של שני הרי געש. להלן רשימת הרי הגעש (מהעתיק ביותר לצעיר ביותר):
קוהלה (Kohala; כבוי)
מאונה קיאה (רדום)
הואלאלאי (Hualālai; רדום)
מאונה לואה (פעיל, חלק מהפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי)
קילוואה (פעיל מאוד, חלק מהפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי)
קילוואה שוכן על האי הוואי, חלק מהארכיפלג של איי הוואי בארצות הברית. ההר צמוד למדרון הדרום מזרחי של הר הגעש הפעיל מאונה לואה הגדול ממנו בהרבה. ממדיו העצומים וגובהו (4,169 מטרים מעל לפני הים) של מאונה לואה עומדים בניגוד חריף לקילואה שגובהו הוא 1,247 מטרים בלבד, ונראה מהקלדרה בפסגה כרמה נרחבת השוכנת בצילו הארוך של מאונה לואה, שלעיתים פסגתו, במרחק של 24 קילומטרים מפסגת קילוואה, מכוסה שלג. קילוואה הוא חרוט מגן נמוך ושטוח – שונה מאוד בצלליתו מהרי געש שכבתיים כדוגמת הר פוג'י, הר הוד והר סנט הלנס, שפסגותיהם גבוהות ומדרונותיהם תלולים.
האזורים העיקרים בהר הם הקלדרה בפסגת ההר, רצועת הבקעים המזרחית (East Rift Zone), רצועת הבקעים הדרום-מערבית (South West Rift Zone), מערכת ההעתקים קואה (Koa'e), המדרון הדרומי והמדרון הצפוני. מאגר מאגמה נמצא בעומק שבין 2 ל-7 קילומטרים מתחת לחלקה הדרומי של הקלדרה. המאגמה זורמת דרך צינורות הזנה במאונך אל הקלדרה, ובעיקר במאוזן אל רצועות הבקעים המזרחית והדרום-מערבית.
תיאור > הקלדרה של קילוואה

בפסגת קילוואה מצויה קלדרה שצורתה מעגלית וממדיה הם 3x5 ק"מ ושוליה בגובה שעד 145 מטרים. קלדרה זו היא צעירה יחסית ונוצרה ב-1790 כתוצאה מהתרוקנות מסיבית של תא המאגמה מתחתיה. קלדרה זו היא רק האחרונה בשרשרת של קלדרות שנוצרו בפסגת קילוואה. הקלדרה של פאורס (Powers caldera) שקוטרה כ-6 קילומטרים נוצרה לפני 2,100 שנים וממנה נותרו שרידים מהשוליים הצפוניים והדרום-מזרחיים. בסמוך לקלדרה מצוי מרכז המבקרים של הפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי (שחלקים מקילוואה כלולים בתחומו) כשהוא משקיף על לוע האלמאומאו (Halemaʻumaʻu), מכתש שקיעה המצוי בחלקה הדרום מערבי של הקלדרה. עומק המכתש הוא 83 מטרים מקרקעית הקלדרה, קרקעיתו מעגלית וממדיה הם 770 מטרים על 900 מטרים.