stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-75
זוכים מועמדים > קולנוע

| הסרט הטוב ביותר> דרמה | הסרט הטוב ביותר> מוזיקלי או קומדיה |
| --- | --- |
 שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי קרא לי בשמך  דנקרק  העיתון  צורת המים:  ליידי בירד חי בסרט  תברח  האמן הגדול מכולם  אני, טוניה
ההופעה הטובה בסרט - דרמה
שחקן: שחקנית
 גארי אולדמן – שעה אפלה טימותי שאלאמה – קרא לי בשמך  דניאל דיי-לואיס – חוטים נסתרים  טום הנקס – העיתון  דנזל וושינגטון – רומן ג'יי ישראל:  פרנסס מקדורמנד – שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי ג'סיקה צ'סטיין – המשחק הגדול  סאלי הוקינס – צורת המים  מריל סטריפ – העיתון  מישל ויליאמס – כל הכסף שבעולם
ההופעה הטובה בסרט - מוזיקלי או קומדיה
שחקן: שחקנית
 ג'יימס פרנקו – חי בסרט סטיב קארל – קרב המינים  אנסל אלגורט – בייבי דרייבר  יו ג'קמן – האמן הגדול מכולם  דניאל קלויה – תברח:  סירשה רונן – ליידי בירד ג'ודי דנץ' – להעיר את המלכה  הלן מירן – אהבה בדרכים  מרגו רובי – אני, טוניה  אמה סטון – קרב המינים
הופעת המשנה הטובה ביותר בסרט - דרמה, מוזיקלי או קומדיה
שחקן: שחקנית
 סם רוקוול – שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי וילם דפו– פרויקט פלורידה  ארמי האמר – קרא לי בשמך  ריצ'רד ג'נקינס – צורת המים  כריסטופר פלאמר – כל הכסף שבעולם:  אליסון ג'ני – אני, טוניה מרי ג'יי בלייג' – פרחים בבוץ  הונג צ'או – לחיות בקטן  לורי מטקאלף – ליידי בירד  אוקטביה ספנסר – צורת המים
אחר
במאי: תסריט
 גיירמו דל טורו – צורת המים מרטין מקדונה – שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי  כריסטופר נולאן – דנקרק  רידלי סקוט – כל הכסף שבעולם  סטיבן ספילברג – העיתון:  מרטין מקדונה – שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי גיירמו דל טורו וונסה טיילור – צורת המים  גרטה גרוויג – ליידי בירד  ליז האנה וג'וש סינגר – העיתון  אהרן סורקין – המשחק הגדול
פסקול: שיר
 אלכסנדר דספלה – צורת המים קרטר בורוול – שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי  ג'וני גרינווד – חוטים נסתרים  ג'ון ויליאמס – העיתון  הנס צימר – דנקרק:  This Is Me – האמן הגדול מכולם Home – פרדיננד  Mighty River – פרחים בבוץ  Remember Me – קוקו  The Star – הכוכב
סרט האנימציה: סרט זר
 קוקו בייבי בוס  המפרנסת  פרדיננד  לאהוב את וינסנט:  In the Fade (גרמניה\צרפת) A Fantastic Woman (צ'ילה)  First They Killed My Father (קמבודיה)  Loveless (רוסיה)  The Square (שוודיה)
זוכים מועמדים > קולנוע > סרטים עם מועמדויות מרובות

17 הסרטים הבאים קיבלו מספר מועמדויות:
| מועמדויות | סרטים |
| --- | --- |
7: צורת המים
6: העיתון
6: שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי
4: ליידי בירד
3: כל הכסף שבעולם
3: קרא לי בשמך
3: דנקרק
3: האמן הגדול מכולם
3: אני, טוניה
2: קרב המינים
2: קוקו
2: חי בסרט
2: פרדיננד
2: תברח
2: המשחק הגדול
2: פרחים בבוץ
2: חוטים נסתרים
זוכים מועמדים > קולנוע > סרטים עם זכיות מרובות

שלושת הסרטים הבאים זכו במספר פרסים:
| זכיות | סרטים |
| --- | --- |
4: שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי
2: צורת המים
2: ליידי בירד
זוכים מועמדים > טלוויזיה

| הסדרה הטובה ביותר> דרמה | הסדרה הטובה ביותר> מוזיקלי או קומדיה |
| --- | --- |
 סיפורה של שפחה הכתר  משחקי הכס  דברים מוזרים  החיים עצמם:  גברת מייזל המופלאה שחור-כזה  מומחה לכלום  סינגל מילפית  ויל וגרייס
הביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה - דרמה
שחקן: שחקנית
 סטרלינג קיי בראון – החיים עצמם ג'ייסון בייטמן – אוזרק  פרדי היימור – הרופא הטוב  בוב אודנקירק – סמוך על סול  לייב שרייבר – ריי דונובן:  אליזבת מוס – סיפורה של שפחה קטרינה באלף – זרה  קלייר פוי – הכתר  מגי ג'ילנהול – הצמד  קתרין לנגפורד – 13 סיבות
הביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה – מוזיקלי או קומדיה
שחקן: שחקנית
 עזיז אנסרי – Master of None אנתוני אנדרסון – שחור-כזה  קווין בייקון – I Love Dick  ויליאם ה. מייסי – חסרי בושה  אריק מקורמק – ויל וגרייס:  רייצ'ל ברוסנהאן – גברת מייזל המופלאה פמלה אדלון – דברים טובים יותר  אליסון ברי – GLOW  איסה ריי – לא בטוחה  פרנקי שו – SMILF
הביצועים הטובים ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה
שחקן: שחקנית
 יואן מקגרגור – פארגו רוברט דה נירו – אשף השקרים  ג'וד לאו – האפיפיור הצעיר  קייל מקלכלן – טווין פיקס  ג'פרי ראש – גאון:  ניקול קידמן – שקרים קטנים גדולים ג'סיקה בייל – החוטאת  ג'סיקה לאנג – אויבות  סוזן סרנדון – אויבות  ריס וית'רספון – שקרים קטנים גדולים
הביצועים המשניים הטובים ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה
שחקן משנה: שחקנית משנה
 אלכסנדר סקארסגארד – שקרים קטנים גדולים דייוויד הארבור – דברים מוזרים  אלפרד מולינה – אויבות  כריסטיאן סלייטר – מר רובוט  דייוויד ת'יוליס – פארגו:  לורה דרן – שקרים קטנים גדולים אן דווד – סיפורה של שפחה  כריסי מץ – החיים עצמם  מישל פייפר – אשף השקרים  שיילין וודלי – שקרים קטנים גדולים
מיני סדרה או סרט טלוויזיה
 שקרים קטנים גדולים פארגו  אויבות  החוטאת  קצה האגם
זוכים מועמדים > טלוויזיה > סדרות טלוויזיה עם מועמדויות מרובות

17 סדרות הטלוויזיה הבאות קיבלו מספר מועמדויות:
| מועמדויות | סדרה |
| --- | --- |
6: שקרים קטנים גדולים
4: אויבות
3: פארגו
3: סיפורה של שפחה
3: החיים עצמם
2: שחור-כזה
2: SMILF
2: דברים מוזרים
2: Master of None
2: הכתר
2: גברת מייזל המופלאה
2: החוטאת
2: אשף השקרים
2: ויל וגרייס
זוכים מועמדים > טלוויזיה > סדרות עם זכיות מרובות

שלוש הסדרות הבאות זכו במספר פרסים:
| זכיות | סדרה |
| --- | --- |
4: שקרים קטנים גדולים
2: סיפורה של שפחה
2: גברת מייזל המופלאה
זוכים מועמדים > פרס ססיל ב. דה-מיל

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| פרס ססיל ב. דה-מיל  (מפעל חיים בתעשיית הקולנוע) |  | • אופרה וינפרי |
הטקס

האירוע שודר בשידור חי ב-YouTube. כפעולת תמיכה לתנועת Me Too ו-Time's Up, כמעט כל הקהל לבש שחור. רבים מנאומי התודה הזכירו במיוחד את הנסיבות הללו, במיוחד נאומה הבולט של אופרה וינפרי.
הטקס > מגישי הפרסים

גל גדות ודוויין ג'ונסון עם השחקנית הטובה ביותר – מיני סדרה או סרט טלוויזיה
ויולה דייוויס והלן מירן עם שחקן המשנה הטוב ביותר – סרט קולנוע
זאק אפרון הציג את האמן הגדול מכולם
ג'ניפר אניסטון וקרול ברנט עם השחקנית הטובה ביותר – סדרת טלוויזיה מוזיקלי או קומדיה והשחקנית הטובה ביותר – סדרת דרמה
שרה פולסון הציגה את העיתון
גארט הדלונד וקרי וושינגטון עם השחקן הטוב ביותר – סדרת טלוויזיה דרמה
רוזאן בר וג'ון גודמן עם סדרת טלוויזיה הטובה ביותר – דרמה
סת' רוגן הציג את חי בסרט
כריסטינה הנדריקס וניל פטריק האריס עם שחקן המשנה הטוב ביותר – סדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה
מריה קארי וקומון עם הפסקול המקורי הטוב ביותר
קלי קלרקסון וקית' אורבן עם השיר המקורי הטוב ביותר
אוקטביה ספנסר הציגה את צורת המים
שירלי מקליין ואמה סטון עם השחקן הטוב ביותר – סרט קולנוע מוזיקלי או קומדיה
שרון סטון וג'יי קיי סימונס עם שחקנית המשנה הטובה ביותר – סדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה
סבסטיאן סטן ואליסון ג'ני הציג את אני, טוניה
איימי פולר ואנדי סמברג עם סרט האנימציה הטוב ביותר
קייט הדסון ואהרון טיילור-ג'ונסון עם שחקנית המשנה הטובה ביותר – סרט קולנוע
קתרין זיטה-ג'ונס וקירק דאגלס עם התסריט הטוב ביותר
שרה ג'סיקה פרקר עם הסרט הזר הטוב ביותר
יו גרנט הציג את דנקרק
דארן כריס, פנלופה קרוז, ריקי מרטין, ואדגר רמירס עם השחקן הטוב ביותר – מיני סדרה או סרט טלוויזיה
האלי ברי הציגה את תברח
אמיליה קלארק וקיט הרינגטון עם סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר – מוזיקלי או קומדיה והשחקן הטוב ביותר – סדרת טלוויזיה מוזיקלי או קומדיה
ריס וית'רספון עם פרס מפעל חיים
נטלי פורטמן ורון הווארד עם הבמאי הטוב ביותר
גרטה גרוויג הציגה את ליידי בירד
אמה ווטסון ורוברט פטינסון עם מיני סדרה/סרט טלוויזיה הטוב ביותר
ג'סיקה צ'סטיין וכריס המסוורת' עם השחקנית הטובה ביותר – סרט קולנוע קומדיה או מוזיקלי
דקוטה ג'ונסון הציגה את "קרא לי בשמך"
סלמה הייק הציגה את שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי
אליסיה ויקנדר ומייקל קיטון עם סרט קולנוע הטוב ביותר – מוזיקלי או קומדיה
ג'ינה דייוויס וסוזן סרנדון עם השחקן הטוב ביותר – סרט קולנוע דרמה
איזבל הופר ואנג'לינה ג'ולי עם השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע – דרמה
ברברה סטרייסנד עם סרט הקולנוע הטוב ביותר – דרמה
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-90
משה פלאי

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1936 (בן 88) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  משה פלץ (Peltz) 
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק, מרכז הרברט ד. כץ ללימודי יהדות מתקדמים, אוניברסיטת פנסילבניה, Dropsie College for Hebrew and Cognate Learning 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית 
 מספר צאצאים:  2 
 
המשכיל העת הזאת, ספר היובל למשה פלאי
משה פלאי (Moshe Pelli; נולד ב-19 במאי 1936) הוא חוקר ספרות ההשכלה העברית, עומד בראש התוכנית למדעי היהדות באוניברסיטת מרכז פלורידה (אורלנדו), מאז שנת 1985, ומופקד על הקתדרה על שם אייב וטס וייס.
קורות חיים

נולד בחיפה, בה גדל ולמד. החל בכתיבה ככתב צבאי בצה"ל (מ-1955) ואחר כך ככתב "הבוקר". לאחר השירות בצה"ל יצא ללמוד בארצות הברית. סיים תואר ראשון בלימודי עיתונות באוניברסיטת ניו יורק (1961), ודוקטורט בספרות עברית בדרופסי קולג' בפילדלפיה (1967).
פלאי לימד באוניברסיטת טקסס (1967–1971), באוניברסיטת קורנל (1974–1978) ובישיבה אוניברסיטה (1978–1984), באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1971–1974) ובאוניברסיטה העברית בירושלים (1971–1972). היה מרצה אורח באוניברסיטת מלבורן שבאוסטרליה (1978–1977), בברוקלין קולג' (1979–1980) ואוניברסיטת רייס (1970–1971). היה עמית מחקר במרכז ללימודי היהדות באוקספורד, בירנטון (1991), באוניברסיטת פוטסדם בגרמניה (2000) ובמכון ללימודי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים (2006, 1991).
פלאי פרסם עשרות רבות של עבודות מחקר ועיון בספרות ההשכלה והתחייה ובספרות השואה בכתבי עת בישראל, בארצות הברית ובאירופה, ועשרות ביקורות ספרים בעיתונות הישראלית, וכן ב"הדואר", ב"בצרון וב"ניב" בארצות הברית. השתתף במדור הספרותי של "הבוקר" (1956–1958), ערך את הירחון העברי "למשפחה" (1964-1966, 1983-1985) ואת הריבעון הספרותי "ניב" (בניו יורק) בשנים 1957–1966. בשנות פעילותו בתנועה העברית בארצות הברית בניו-יורק (1957–1966) היה גם מנהל 'הנוער העברי', תנועת הנוער של ההסתדרות העברית באמריקה, ומנהל 'החודש העברי' – המפעל החינוכי-הספרותי של אותו מוסד (1962–1966). חבר המועצה המדעית של קשר, חבר המערכת של כתב-העת Hebrew Higher Education, היוצא לאור על ידי איגוד הפרופסורים לעברית בארצות הברית.
פרסים

חתן פרס פרידמן לתרבות עברית באמריקה לשנת תשנ"א.
זכה בפרס החוקר המצטיין באוניברסיטת מרכז פלורידה בשנים 1996, 1998, 2006.
נבחר לנשיא איגוד הפרופסורים לעברית בארצות הברית (2007).
ספריו

הוציא את הספרים הבאים בתחום מחקר ההשכלה העברית במאות הי"ח והי"ט, ספרות השואה והתרבות העברית באמריקה:
עטרה ליושנה: המאבק ליצירת יהדות ההשכלה, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תשע"ב
כרם חמד – חכמת ישראל היא 'יבנה החדשה': מפתח מוּער לכרם חמד, כתב-העת העברי של ההשכלה בגליציה ובאיטליה (תקצ"ג–תרט"ז);
השכלה ומודרניזם: התחלות והמשכים, התקבלות ההשכלה המוקדמת במאה הי"ט ובשילהי התקופה (תשס"ח);The Shadow of Death:Letter in Flames (2007);
בכורי העתים – ביכורי ההשכלה, מפתח מוּער לבכורי העתים כתב-העת העברי של ההשכלה בגליציה (תשס"ה);In Search of Genre: Hebrew Enlightenment and Modernity (2005);
דור המאספים בשחר ההשכלה: תרומתם הספרותית של חלוצי המאסף, כתב-העת העברי הראשון, להשכלה העברית בראשיתה (תשס"א);
שער להשכלה – מפתח מוּער להמאסף כתב-העת העברי הראשון (תשס"א);
סוגות וסוגיות בסיפרות ההשכלה העברית: הז'אנר המשכילי ואביזרייהו (תשנ"ט);
התרבות העברית באמריקה: 80 שנות התנועה העברית בארצות-הברית (תשנ"ח);
במאבקי תמורה: עיונים בהשכלה העברית בגרמניה בשילהי המאה הי"ח (תשמ"ח);
The Age of Haskalah ‏(1979); מהדורה חדשה ומעודכנת (2006); משה מנדלסון: בכבלי מסורת (תשל"ב).
ספריו > ספרי קריאה

על דאטפת, ניו יורק, 1961
אלוהים במהפכת, תל אביב, 1965
גבורי הגטו - פרקי קריאה לכתות הנמוכות
גבורי הגטו פרקי קריאה לכתות הגבוהות (עם ירחמיאל ויינגרטן), 1963, ניו יורק
העירה פרקי קריאה לכתות הנמוכות
העירה פרקי קריאה לכתות הגבוהות (עם ירחמיאל ויינגרטן), 1964, ניו יורק
עברית בעולם החדש, 1965, ניו יורק
שלום עליכם, 1966, ניו יורק
יצחק בן-צבי, 1971, ניו יורק
שלום, 1980, ניו יורק
ספירליה

| ספירליה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
קבוצה:: ספירליה
שם מדעי
 Spiralia ‏שלייפ, 1929

ספירליה (שם מדעי: Spiralia) היא קבוצה גדולה של בעלי חיים המהווה לצד הקבוצה אקדיסוזואה (Ecdysozoa) את אחת משתי הקבוצות שבקבוצה קדמוני הפה (Protostomia). הקבוצה כוללת בעלי חיים מגוונים כמו רכיכות, תולעים שטוחות, תולעים טבעתיות וכמה מערכות קטנות יותר.
מאפיינים

המשותף למיני הקבוצה הוא חלוקת תאים בעוברים של רוב המינים בקבוצה לופוטרוכוזואה (למעט המינים שבמערכות החיטחבים, ברכיופודים ופורונידה) ובמערכה גנתוסטומולידה.
מיון

ספירליה מחולקת לשבע קבוצות קטנות יותר: לופוטרוכוזואה (Lophotrochozoa) הכוללת את הרכיכות, תולעים טבעתיות, ברכיופודים, סיקליופורה, חיטחבים, אנטופרוקטה, תולעי חוטם, פורונידה ותולעים סיפוניות, גנתיפרה (Gnathifera) הכוללת את מיקרוגנאטוזואה, גנתוסטומולידה וגלגיליות, גסטרוטריכה, תולעים שטוחות, רומבוזואה, תולעים קוצניות ראש ואורתונקטידה. הקבוצה כוללת את המערכות הבאות:
רכיכות (Mollusca)
תולעים טבעתיות (Annelida)
ברכיופודים (Brachiopoda)
סיקליופורה (Cycliophora)
חיטחבים (Bryozoa)
אנטופרוקטה (Entoprocta)
תולעי חוטם (Nemertea)
פורונידה (Phoronida)
תולעים סיפוניות (Sipuncula)
תולעים שטוחות (Platyhelminthes)
גסטרוטריכה (Gastrotricha)
רומבוזואה (Rhombozoa)
אורתונקטידה (Orthonectida)
גלגיליות (Rotifera)
גנתוסטומולידה (Gnathostomulida)
מיקרוגנאטוזואה (Micrognathozoa)
תולעים קוצניות ראש (Acanthocephala)
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קליקבייט

פרסומות קליקבייט
קליקבייט (באנגלית: Clickbait, בתרגום חופשי, "פיתיון לחיצות") הוא מונח גנאי המתאר תוכן אינטרנטי המכוון ליצירת הכנסות מפרסום מקוון, בעיקר על חשבון רמת איכות או דיוק נמוכה, כאשר הוא מסתמך על כותרת סנסציונית או תמונות ממוזערות, המעוררות עניין. זאת, על מנת להעלות את שיעורי הלחיצה ולעודד את העברת התוכן באמצעות הרשתות החברתיות. כותרות קליקבייט שואפות לנצל את סקרנות האדם - הן מספקות די מידע כדי לסקרן את הקורא, אולם לא מספיק רק כדי לתת מענה לסקרנות, אלא על ידי לחיצה על הקישור לתוכן.
מנקודת מבט היסטורית, הטכניקות המיושמות על ידי יוצרי קליקבייט דומות לאלה המיושמות בעיתונות צהובה, אשר מציגה ידיעות חדשותיות-לכאורה, כמעט ללא מחקר מעמיק, וכוללת כותרות מוגזמות המושכות את העין, תוך שימוש במילים "שערורייה", "סקנדל", "סנסציה" ועוד.
ההתפשטות של הקליקבייט בכל רחבי הרשת מובילה לתגובה חריפה נגד השימוש בו. באוגוסט 2014 הודיעה פייסבוק שהיא תפעיל אמצעים טכניים כדי לצמצם את השפעת הקליקבייט על הרשת החברתית שלה באמצעות בחינת משך הזמן שהמשתמש מבקר בדף כדרך להבחין בין קליקבייט לבין תכנים אחרים.
ראו גם

שיווק ויראלי
רייג'בייט
הערות שוליים

↑  Derek Thompson (14 בנובמבר 2013). "Upworthy: I Thought This Website Was Crazy, but What Happened Next Changed Everything". The Atlantic. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Katy Waldman (23 במאי 2014). "Mind the 'curiosity gap': How can Upworthy be 'noble' and right when its clickbait headlines feel so wrong?". National Post. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emily Shire (14 ביולי 2014). "Saving Us From Ourselves: The Anti-Clickbait Movement". The Daily Beast. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ingram, Mathew (1 באפריל 2014). "The internet didn't invent viral content or clickbait journalism — there's just more of it now, and it happens faster". GigaOM. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Drell, Cady (29 ביולי 2016). "How Son of Sam Changed America". Rolling Stone. {{cite web}}:  (עזרה)
| מיסאינפורמציה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מיסאינפורמציה • דיסאינפורמציה • פוסט-אמת • פסאודו-מדע • אנטי-מדע • תאוריית קשר • שכתוב ההיסטוריה • אמיתנות (אנ') • תעמולה • שמועה • שקר |  |
| תקשורת | פייק ניוז • מפלגתנות (אנ') • חדשות סאטיריות (אנ') • עיתונות צהובה • שערורייה עיתונאית • שופר • תקשורת מגויסת • מסגור • הטיות פוליטיות בתקשורת • ספירלת השתיקה • תיבת תהודה • בועת הפילטר • מידע כוזב על מגפת הקורונה • מערך ההסברה של חמאס |  |
| מכחישנות | הכחשת המציאות • הכחשת שינוי האקלים • התנגדות לחיסונים • הכחשת איידס • הכחשת השואה • הכחשת רצח העם הארמני |  |
| בישראל | תאוריות הקשר על רצח יצחק רבין • תאוריות קשר הקשורות לחיות בישראל • מידע כוזב במלחמת חרבות ברזל • הכחשת טבח שבעה באוקטובר |  |
| שיווק | תוכן שיווקי • קליקבייט • פרסום סמוי |  |
| אוריינות מידע | אוריינות מידע (אנ') • אוריינות מדיה • אוריינות דיגיטלית • הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדות • הערכת מקורות • בדיקת CRAAP • מכון דוידסון לחינוך מדעי |  |
| בדיקת עובדות | בדיקת עובדות • רשת בדיקת העובדות הבין-לאומית • מהצד השני עם גיא זהר • לא רלוונטי • המשרוקית • פייק ריפורטר • סנופס • מכסחי המיתוסים |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברבי פריירה

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1996 (בת 28) מזרח הארלם, מנהטן, ארצות הברית 
 שם במה:  Barbie Ferreira 
 שם לידה:  Barbara Linhares Ferreira 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 עיסוק:  דוגמנית, שחקנית
 מקום לימודים:  Hackensack High School 
 פרסים והוקרה:  Out100 (2022) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה "ברבי" לינייארס פריירה (באנגלית: Barbara "Barbie" Linhares Ferreira; נולדה ב-14 בדצמבר 1996) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית. היא התפרסמה בזכות תפקידה כקאט הרננדז בסדרת הטלוויזיה "אופוריה" (2022-2019) בהפקת רשת HBO.
ביוגרפיה

פריירה נולדה ברובע קווינס בניו יורק ומאוחר יותר עברה עם משפחתה למייווד (אנ') שבניו ג'רזי. היא למדה בתיכון האקנסאק. פריירה היא ממוצא ברזילאי, וגדלה עם אמה, דודתה וסבתה. אמה וסבתה מצד אמה עובדות כשפיות מטבח.
היא קווירית ונכון לשנת 2019 נמצאת במערכת יחסים עם בת זוגה המוזיקאית אל פאקט.
קריירה > דוגמנות

פריירה החלה את הקריירה שלה בדוגמנות לאחר ששלחה תמונות שלה לשיחת ליהוק פתוחה של חברת האופנה אמריקן אפרל. מאז היא דגמנה עבור מותגים רבים בהם, Aerie,‏ אדידס, אסוס, Forever 21,‏ H&M,‏ Missguided,‏ וטארגט. תמונות ללא ריטוש וראיון וידאו מקמפיין עבור "Aerie" של פריירה הפכו לוויראליים בשנת 2016. מאוחר יותר באותה שנה, הופיעה ברשימת ברשימת "30 בני הנוער המשפיעים ביותר" לשנת 2016 של המגזין טיים.
קריירה > בימוי

פריירה ביימה את הקליפ של "So Cool" של הזמרת דוניה. הסרטון, שפורסם במרץ, 2018, צולם באותו חורף בקונטיקט.
קריירה > משחק

פריירה כיכבה בסדרת הרשת בת 10 הפרקים, "How to Behave". הסדרה עוסקת בכללי התנהגות. על כך היא זכתה בפרס ובי לאישיות/מארחת האינטרנט הטובה ביותר. היא גם שיחקה בסדרת האינטרנט של ""Teen Vogue",‏ "Body Party", העוסקת בדימוי גוף חיובי.
בשנת 2018 פריירה גילמה את אלה בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה של HBO, "גירושים".
בשנת 2019 החלה לגלם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "אופוריה" של רשת HBO, המבוססת על הסדרה הישראלית באותו השם שנוצרה על ידי רון לשם, דפנה לוין וטמירה ירדני. בסדרה היא מגלמת את תלמידת התיכון קתרין "קאט" הרננדז, נערה בעלת בעיות תדמית גופנית, שמתחילה לחקור את מיניותה. לאחר סיום העונה השנייה, פריירה הודיעה כי לא תשוב לעונה השלישית.
בשנת 2020 היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט הקולנוע "המסע של ורוניקה" לצדה של היילי לו ריצ'רדסון. בשנת 2022 גילמה את נסי בסרט האימה של ג'ורדן פיל "אין מצב" ובהמשך הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "אפטר פארטי" בשירות אפל TV פלוס ודיבבה בסדרת הסטופ מושן "רובוט צ'יקן" המשודרת ברשת הכבלים Adult Swim.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | המסע של ורוניקה | ביילי באטלר |  |
| 2022 | אין מצב | נסי |  |
| 2024 | Bob Trevino Likes It | לילי טרבינו |  |
| TBA | House of Spoils |  |  |
| TBA | The Young King | רוני |  |
| TBA | Faces of Death |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | גירושים | אלה | 2 פרקים |
| 2019–2022 | אופוריה | קתרין "קאט" הרננדז | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| 2022 | אפטר פארטי | וילו | פרק: "Danner" |
| 2022 | רובוט צ'יקן | קטי מת'יוס | דיבוב; פרק: "May Cause Involuntary Political Discharge" |
Don't Cry for Me Argentina

"Don't Cry for Me Argentina" (בעברית: "אַל נָא תִּבְכִּי בִּשְׁבִילִי אַרְגֶּנְטִינָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי ג'ולי קובינגטון עבור אלבום הקונספט, Evita, משנת 1976, אשר מאוחר יותר נכלל במחזמר באותו השם. השיר נכתב על ידי טים רייס והולחן על ידי אנדרו לויד ובר, בזמן שהשניים ערכו תחקיר אודות חייה של המנהיגה הארגנטינאית, אווה פרון. שיר זה מופיע הן בפתיחה והן לקראת סיומו של המחזמר; בתחילה, רוחה של אווה המנוחה מטיפה לאנשי ארגנטינה שלא להתאבל על מותה; לבסוף, במהלך נאומה המפורסם של אווה, מהמרפסת של הקאסה רוסאדה. קובינגטון הוחתמה להקליט את השיר על ידי כותביו, לאחר שבדקו את העבודות הקודמות שלה בתיאטרון המוזיקלי.
Evita הוקלט במשך 3–4 חודשים, אולם רייס לא היה מרוצה מהעוצמה של ביצוע השיר, כאשר הוקלט בתחילה, בגלל התוכן הלירי של השיר והיותו בלדת רוק רגשנית. לשיר היו מספר שמות אחרים, עד שהוחלט על "Don't Cry for Me Argentina". הלחן שלו משמש גם את "Oh What a Circus", שיר נוסף מאותו מחזמר. מילות השיר השיר כוללות בקשות חוזרות ונשנות מצידה של אווה פרון, המנסה למצוא חן בעיני העם של ארגנטינה. השיר פורסם כסינגל ראשון מתוך Evita ב-12 בנובמבר 1976, בממלכה המאוחדת, בליווי מסע פרסום, שכלל ראיונות רדיו.
עם יותר ממיליון עותקים שנמכרו, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, וכן במצעדים שבאוסטרליה, בלגיה, אירלנד, ניו זילנד והולנד. "Don't Cry for Me Argentina" זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה. כאשר "אוויטה" הגיעה ללונדון, קובינגטון כבר איבדה עניין בפרויקט ולכן לתפקיד לוהקה איליין פייג'. השיר זכה לגרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, ביניהם: הקרפנטרז, אוליביה ניוטון-ג'ון, שינייד או'קונור, וכוכבי הסדרה Glee, ליאה מישל וכריס קולפר.
בשנת 1996, הזמרת האמריקאית מדונה כיכבה בעיבוד הקולנועי של המחזמר בתפקיד הראשי. גרסתה של "Don't Cry for Me Argentina" יצאה כסינגל שני מתוך פסקול הסרט ב-4 בפברואר 1997. גרסה נפרדת, בשם "Miami Mix", שכללה הקלטה חדשה של הקולות באנגלית ובספרדית, וכן בנדונאון ארגנטינאי בפתיח האינסטרומנטלי של השיר, הופצה בתחנות הרדיו. שירתה של המדונה זכתה לביקורות משבחות, והשיר הגיע למקומות גבוהים במצעדי פזמונים שונים ברחבי אירופה, בספרד במיוחד, כאשר גרסה המיקס הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית. השיר דורג בעשיריות הפותחת במצעדי השירים במספר מדינות, לרבות מצעד בילבורד הוט 100.
רקע ופיתוח

יוצרי השיר "Don't Cry for Me Argentina" – טים רייס ואנדרו לויד ובר.
השיר "Don't Cry for Me Argentina" נכתב על ידי אנדרו לויד ובר וטים רייס בזמן שהם פיתחו את המחזמר "אוויטה" בשנת 1976, לקראת עלייתו בברודוויי. שניהם היו מסוקרנים מאוד מהסיפורים המקיפים את קורות חייו של אווה פרון שהגיעו לאוזניהם, במהלך עריכת התחקיר אודותיה, באמצע שנות ה-70. "אוויטה" הופק בתחילה כאלבום, לפני שעובד למחזה, בהתאם לנוסחה שובר ורייס השתמשו כבר בעבר, במהלך ההפקה של "ישו כוכב עליון", המחזמר הקודם שלהם. השניים כתבו יחד שירים המיועדים לביצוע על ידי זמרת, אישה, בעלת יכולות ווקליים טובים.
המחקר של ובר ורייס הראה כי במציאות, אווה לא נאמה שום נאום מרכזי ביום טקס השבעתו של בעלה חואן פרון, אבל זמן קצר לאחר שהפכה לגברת הראשונה של ארגנטינה, היא החלה לשאת נאומים רגשיים מאוד, שאת האינטנסיביות שלהם רצו היוצרים לבטא בשיר "Don't Cry for Me Argentina". השיר הולחן בכוונה כי יבוצע בפתיחת המחזה, ואחר כך לקראת סופו; תחילה - כרוח רפאים של אווה המתה, המטיפה לאנשי ארגנטינה שלא להתאבל עליה, ולבסוף - במהלך נאומה של אווה מהמרפסת של הקאסה רוסאדה. המנגינה של שיר זה דומה לזה של שיר הפתיחה של המחזמר, "Oh What a Circus", ששם דגש על ההלוויה של אווה. כאשר השיר "Oh What a Circus" מסתיים, עם הדמות צ'ה שמתייחסת באופן סרקסטי לביטויי האבל שבעקבות מותה של אווה, השיר "Don't Cry for Me Argentina" מתחיל, אך רק מספר בודד של שורות ממנו נשמע; שאר השיר שמור לסיום המחזמר.
אחרי שהשיר הולחן, ובר ורייס התקשו למצוא שחקנית-זמרת מתאימה לגלם את דמותה של אוויטה ולבצע את השיר, מאחר שהשחקנית היחידה שהכירו, איבון אלימן, עברה להתגורר בארצות הברית. יום אחד הם צפו ב-Rock Follies, תוכנית טלוויזיה מוזיקלית בריטית, והבחינו בשחקנית-זמרת ג'ולי קובינגטון, ששיחקה מוזיקאית רוק בתחילת דרכה. קודם לכן קובינגטון שיחקה במחזות זמר בלונדון, כמו Godspell, ויכולות המשחק שלה ב-Rock Follies שכנעו את ובר ורייס להחתימה לבצע את אוויטה.
קובינגטון הייתה מאוד מסוקרנת מהצעתם, בהתחשב בכך שדמותה של אווה פרון הייתה רעיון לא-מסחרי למחזמר. עם זאת, היא חשבה שהשירים היו יצירות מופת, והיא חתמה על חוזה הקלטה איתם. ובר ורייס התחילו מייד להקליט את הדמו הראשון של "Don't Cry for Me Argentina",‏ "I'd Be Surprisingly Good for You"‏ ו-"Buenos Aires", עם ליווי של פסנתר בלבד. הם המשיכו וחתמו על חוזה עם חברת התקליטים MCA רקורדס, אשר תוציא ותפיץ אלבום המבוסס על שיריהם, אולם עם שיעורי תמלוגים נמוך מאוד, מאחר שמנהלי חברת התקליטים לא ציפו שהאלבום יצליח.
בינתיים, הוחתמו זמרים לכל התפקידים האחרים של המחזמר, והשחקנים עברו לאולפני אולימפיק על מנת להתחיל בהקלטות.