שערים אפלים (סרט)
עלילה

בשנת 1830 בפריז, החוקר הפרטי אז'ן וידוק רודף אחרי אדם זר שלבש כיסוי ומסכת מראה. האיש מפתה את וידוק לחדר כבשנים במפעל זכוכית, ולאחר מאבק ארוך, דוחף אותו לתוך הכבשן. תלוי על המדף, וידוק מבקש ממנו לחשוף את פניו. רעול הפנים מציית, ווידוק מרפה ונופל לתוך האש.
העיתונאי אטיין בואסט הולך לעמיתו של וידוק, רנה נימייה ומבקש רקע כדי לעזור בכתיבת הביוגרפיה של וידוק. בואסט מצהיר כי הוא מתכנן למצוא את הרוצח של וידוק. נימייה מספר לו שלוטראן, מפקד משטרת פריז, ביקש מהשניים לחקור את מותם של בלמונט וורלדי, הבעלים של מפעל תותחים. לוטראן האמין שזהו ניסיון לערער את הצבא הצרפתי באקלים פוליטי לא יציב. בלמונט וורלדי מתו במכת ברק, אבל במהלך החקירה, וידוק ונימייה מזהים אבקה על בגדי עובד במפעל עולה באש. הם חוקרים את המשרת האחראי לתחזוקת החליפות של בלמונט ושל ורלדי, שמתוודה כי קיבל מכתב, המורה לו לא לנקות את הז'קטים שלהם. החוקרים מבינים שצריך היה למשוך את הברק לגברים ולמצוא סיכות מתכתיות, מעוטרות בראשי קופים, מוכנסות לכובעיהם.
לוטראן מצווה על אחד מאנשיו, טאוזט, לחקור את מותו של וידוק. מצדו, בואסט מתגנב למשרדו של נימייה ומחזיר את סיכות ראש הקוף. הוא מתחקה אחר העיצוב לפריאה, רקדנית בבית בושת ואהובתו של וידוק. היא מספרת לו שוידוק גם איתר אותה, ושהיא סיפרה לו שקיבלה מכתב, עם מזומנים, המבקש ממנה לשים את הסיכות בכובעים. היא גם מגלה שהמכתב כלל יעד שלישי – ארנסט לאפיט, בעל בית יתומים. פריאה מספרת שווידוק מיהר להציל את לאפיט, אבל הרוצח רעול הפנים הגיע לשם ראשון. וידוק רדף אחרי הרוצח, שנראה היה בעל כוחות קסם ומסכה עשויה ממשטח רעיוני מוזר.
החקירה של בואסט מובילה אותו לסילביה, מנהלת בית הבושת, לעיתונאית בשם פרויסאר שחוקרת את הרוצח רעול הפנים ולמארין לאפיט, אשתו של ארנסט. הם חושפים שלפיט, בלמונט וורלדי היו נרקיסיסטים, המחויבים למנוע מוות מהזדקנות. אדם עם מסכת מראה, שנקרא האלכימאי, הציע להם סם נעורים נצחי בתמורה לשיתוף הפעולה שלהם בלכידת עלמות צעירות לניסויים שלו. שלושת העשירים הלכו יחד, אך מאוחר יותר הפסיקו לשתף פעולה עקב תחושת אשמה, אז האלכימאי הרג אותם. לאחר שבואסט עוזב, האלכימאי מגיע, הורג את פרוסאר ומארין. החקירה של בואסט מושכת את תשומת לבו של טאוזט, שמבחין שהאלכימאי נפטר מעדים וחושש שבואסט הוא הבא בתור.
בואסט מתגנב פנימה כדי להשיג את כתביו של וידוק, שם הוא נתקל בלוטראן וטאוזט. לוטראן מנסה לעצור את בואסט, אך העיתונאי נמלט. הכתבים חושפים כי וידוק מצא את המעבדה של האלכימאי, שם הוא השתמש בדם העלמות כדי ליצור חומר קסם למסכה שלו, המעניק נעורים נצחיים על ידי מציצת הנשמות מקורבנותיו. האלכימאי הגיע ותקף את וידוק, שהספיק לקחת חלק מהמסכה של האלכימאי לפני שהרוצח נמלט. ההערה האחרונה בכתביו של וידוק קובעת שהאלכימאי יזדקק למישהו שייצר את מסכת המראה, שיוביל אותו למפעל הזכוכית.
בואסט, נימייר ופריאה הולכים למפעל, מונחים על ידי אומן כשטאוזט ולוטראן עוקבים אחריהם. בדיוק כשבואסט מכריז שאין יותר מובילים ועדים, האומן מסיר את התותבת שלו, ומגלה שהוא למעשה וידוק. מסתבר שווידוק קפץ לתוך חור סודי בקיר הכבשן, אותו ראה בהשתקפות מסכת המראה לפני גילוי האלכימאי שאינו אלא בואסט עצמו. לאחר מכן מודה וידוק שזייף את מותו שלו פשוט כדי לאכזב את השמירה של בואסט, מכיוון שהוא ידע שהאלכימאי ישמיד את כל הרמזים והעדים בכל האמצעים הדרושים.
כשהכיסוי שלו נחשף, בואסט משחרר שאגה מפלצתית ועוטה את מסכת המראה של האלכימאי. נימייה פותח באש, אך נהרג כשהאלכימאי משקף בקסם את הכדורים לעברו. וידוק רודף אחרי האלכימאי לתוך אולם מראות, שם הוא מאלץ את האלכימאי להסתכל לתוך רסיס מראה, ומשחרר את כל הנשמות הכלואות בתוך המסכה. וידוק משפד את האלכימאי ברסיס מראה וזורק אותו לנהר. אף על פי שהאחרים מתעקשים שהאלכימאי מת, וידוק מוטרד מהיעדר גופה.
בהלווייתו של נימייה, כשהדמויות מתרחקות, ניתן לשמוע את צחוקו של האלכימאי מרחוק, מלווה בזיק של מסכת המראה שלו.