stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסיבת פולמון
הערות שוליים

↑  ליהי רון, איפה המסיבות הטובות בעולם, באתר מסע אחר, ‏3 באוגוסט 2015
↑  Lucas, Full Moon Party – How It Started, ‏13 מרץ 2015 (באנגלית)
↑  שירות כלכליסט, 10 מסיבות החוף הטובות בעולם - באיזה מקום ת"א?, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2015
↑  מטרופוליס, פארטי, פארטי: איי המסיבות הטובים בעולם, באתר ynet, 9 באוגוסט 2013
↑   ליאת אלקיים, גם במכון מסז'ים בתאילנד אפשר למצוא אהבה, באתר הארץ, 30 ביוני 2015
↑  עמית קוטלר, "אל תצפו למסיבות בתאילנד בזמן הקרוב", באתר ynet, 13 באוקטובר 2016
↑  nrg חדשות, תאילנד מתאבלת: מסיבת הפול מון בוטלה, באתר nrg
↑  גלעד שלמור, ‏ישראלית נאנסה במסיבה בתאילנד, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2012
↑  Antonia Paget, Footage shows horror moment fireworks shot flaming embers into crowd at New Year's Eve Full Moon Party, ‏01 בינואר 2017 (באנגלית)
כתובת אש במסיבת פולמון
קפיצה בחבל בוער במהלך הפולמון
מסיבת פולמון, 2015
דליים בהם נמכרים משקאות אלכוהוליים מסביב למסיבה
אמיר לבנסון

אמיר לבנסון (נולד ב-9 בינואר 1977 בתל אביב) הוא אלוף עולם ישראלי בתחום השיט וגלישת גלים.
לבנסון גולש למעלה משלושה עשורים והוא דור שני לשיט וגלישה החולק את אהבתו לספורט, לים ולגלים עם משפחתו. גדל בעיר ראשון לציון, השלים את לימודי התיכון תוך השתתפות באינספור תחרויות שיט וגלישה בעולם ושירת בצה"ל בתפקיד ספורטאי מצטיין. לאחר שירותו הצבאי חי לבנסון בהוואי מספר שנים והתמקצע בגלישת אקסטרים (אנ'). בהמשך, הוסמך על ידי מכון וינגייט כמאמן ומדריך כושר גופני המתמחה באימון ילדים ונוער.
כיום, לבנסון הוא אב לילדים, עובד לפרנסתו בעסק המשפחתי ומתמחה בתחומי הגלישה בכלל ובאימון ילדים ונוער בפרט. לאחר קריירה מרשימה מאוששת בהישגים בינלאומיים שהפגינו יכולות מקצועיות וטכניקות שיט חדשניות, פיתח לבנסון תוכנית אימונים ייחודית המדריכה את הדור הצעיר בישראל להישגיות בינלאומית בתחומי גלישת גלים, גלישת רוח ו-SUP.
הישגים ופרסים

בשנת 1991 זכה לבנסון, בגיל 14 בלבד, במקום הראשון באליפות ישראל לבוגרים בשייט גלשנים מדגם לכנר שנערכה בשדות ים. שנה לאחר מכן, בגיל 15, לבנסון קטף את המקום הראשון בשתי אליפויות עולם שונות לנוער (עד גיל 19) שנערכו באירופה; אליפות העולם לנוער בדגם מיסטרל שנערכה בפורטוגל; ואליפות העולם לנוער בדגם לכנר שנערכה באיטליה. בשנת 1994, בגיל 17, לבנסון קטף שוב את המקום הראשון בשתי תחרויות; אליפות עולם לנוער בדגם מיסטרל שנערכה באתונה; ואליפות אירופה לנוער (עד גיל 25) בדגם מיסטרל שנערכה בכרתים. בהגיעו לגיל 18 הוכתר לבנסון בתור הגולש הטוב בעולם עד גיל 19 בעקבות זכייה נוספת בשנת 1995 באליפות העולם לנוער בדגם מיסטרל שנערכה בברמודה.
לאחר מספר זכיות בזירה הבינלאומית נקלט לבנסון בחברת מיסטרל העולמית וקיבל את מימונם להמשך הקריירה התחרותית כשייט וגולש לצד ענקי גלישה עולמיים כגון רובי נאש (אנ').
לבנסון המשיך בקריירת הספורט התחרותי כאשר השתתף בתחרויות שיט בינלאומיות לבוגרים, ביניהן, זכה במקום השביעי באליפות עולם לבוגרים בדגם מיסטרל שנערכה בחיפה בשנת 1996. באותה שנה נסע לבנסון גם לאולימפיאדת אטלנטה בתפקיד יריב אימונים לגל פרידמן - שייט וגולש אולימפי.
| שנה | תחרות | פרס |
| --- | --- | --- |
| 1989 | אליפות קיץ לנוער - גלשני רוח - דולפינריום ת"א | מקום 1 |
| 1990 | תחרות שיוטי אזור הדרום - גלשני רוח - ישראל | מקום 1 |
| 1991 | אליפות ישראל לנוער - לכנר - שדות ים | מקום 1 |
| 1991 | אליפות עולם לנוער - הוואי | מקום 5 |
| 1992 | אליפות עולם לנוער - לכנר - איטליה | מקום 1 |
| 1992 | אליפות עולם לנוער - מיסטרל - פורטוגל | מקום 1 |
| 1993 | תחרות שיוט ארצי - גלשני רוח - שדות ים | מקום 1 |
| 1994 | אליפות עולם לנוער - מיסטרל - אתונה | מקום 1 |
| 1994 | אליפות אירופה לנוער - מיסטרל - כרתים | מקום 1 |
| 1994 | אליפות ישראל לנוער - מיסטרל | מקום 1 |
| 1995 | אליפות עולם לנוער - מיסטרל - ברמודה | מקום 1 |
| 1996 | אליפות עולם לבוגרים - מיסטרל - חיפה | מקום 7 |
| 1996 | תחרות שיוט אח"י ה-30 - מיסטרל - אילת | מקום 1 |
| 1996 | אליפות גביע ישראל - מיסטרל - שדות ים | מקום 2 |
| 1998 | תחרות שיוט חורף - מיסטרל - הפועל תל אביב | מקום 1 |
| 1998 | תחרות שיוט 2 ע"ש בושי - מיסטרל - בת ים | מקום 1 |
| 1998 | תחרות שיוט אח"י ה-32 - מקצוענים - אילת | מקום 1 |
| 1999 | תחרות משט גלישה ושיט - מקצוענים - חיפה | מקום 1 |
| 2000 | אליפות ישראל הפתוחה - גלשני רוח | מקום 2 |
הדרכה ושיטות אימון

שיטות האימונים לילדים ונוער של לבנסון נשענות על גישת נפש בריאה בגוף בריא ומתבססות על שנים רבות של ניסיון פעיל בתחומי השיט והגלישה. הדרכתו של לבנסון מאפשרת למתאמן גישה לתחומי השיט והגלישה בפרט ולספורט בכלל, ברמות שונות – מתחילים, מנוסים, תחרותיים ומקצועיים.
לקריאה נוספת

Joe Taylor, (2013) "Giving kids a break: how surfing has helped young people in Cornwall overcome mental health and social difficulties", Mental Health and Social Inclusion, Vol. 17 Iss: 2, pp.82 - 86
מחלה סופנית

מחלה סופנית (באנגלית: Terminal illness; ולעיתים אף בעברית: מחלה טרמינלית) הוא מונח רפואי אשר נפוץ במאה ה-20 כדי לתאר מחלה אשר לא ניתן לרפאה, או לטפל בה באופן מתאים כדי לשנות את מהלכה, ואשר ניתן לצפות באופן סביר כי תגרום למותו של החולה בתוך פרק זמן קצר. המונח נמצא בשימוש רב יותר לתיאור מחלות מתמשכות וקטלניות, כגון מחלות ממאירות, מחלות לב או מחלות גנטיות חשוכות מרפא, מאשר פגיעות טראומה גופנית. במובנה הפשוט מחלה סופנית היא מחלה אשר קרוב לוודאי תגרום למותו של החולה בתוך פרק זמן קצר יחסית.
חולה הלוקה במחלה סופנית מתואר לעיתים כחולה סופני. לעיתים, חולה מוגדר כחולה סופני כאשר, על פי הערכה, תוחלת חייו היא שישה חודשים או פחות, גם אם יינתן לו טיפול מיטבי ובהנחה שהמחלה תתקדם באופן האופייני לה. תיחום הזמן לשישה חודשים הוא שרירותי, והערכות תוחלת חיים עשויות להיות בלתי מדויקות. לכן, אף שניתן להגדיר חולה כחולה סופני, אין כל ביטחון שתוחלת חייו לא תהיה ארוכה, או קצרה, מן התחזית. לא כל חולה הלוקה במחלה אשר קיימת סבירות גבוהה שתגרום למותו הוא חולה סופני, כך למשל תוחלת חייהם של חולים במחלת האיידס, הנמצאים במשטר טיפולי מתאים, ארוכה בהרבה משישה חודשים.
ממחקרים שנעשו נמצא שרופאים נוטים בדרך כלל להערכות מוגזמות של תוחלת חיים במחלות ממושכות ומסוכנות, ובמציאות תוחלת החיים של החולים קצרה מהניבוי של רופאיהם.
טיפול רפואי

מעצם הגדרתה מחלה סופנית לא ניתנת לריפוי, או לטיפול שישנה באופן משמעותי את מהלך המחלה. אולם, סוגים מסוימים של טיפול רפואי עדיין עשויים להיות מתאימים, כגון טיפול פליאטיבי שמטרתו להקל על תסמינים של המחלה הפוגעים באיכות חייו של המטופל (מצוקה נשימתית, כאב, וכדומה).
יש חולים סופניים הבוחרים להפסיק כל טיפול שתופעות הלוואי שלו גורמות להגברת סבלם או נכותם. אחרים בוחרים להמשיך בטיפולים רפואיים, גם אם הם קשים, מתוך תקווה שתחזית הרופא לא תתגשם. יש חולים הפונים אף לשיטות טיפול מחוץ למסגרת הרפואה הקונבנציונלית, ומעדיפים לנסות טיפולי רפואה אלטרנטיבית, אף אם לא הוכחו מדעית. בחירות אלה של חולים סופניים עשויות להשתנות ככל שעובר הזמן.
טיפולים פליאטיביים הם חלק מהטיפול בחולה הסופני, ללא קשר לבחירתו באשר לטיפול במחלה, והם עשויים להקל על תסמינים ולשפר איכות חיים. אשפוז במסגרת הוספיס, או הוספיס בית, יכול לספק לחולה הסופני גם את הליווי בתמיכה רגשית ונפשית, תוך שילוב בני משפחתו בתהליך הפרידה.
ראו גם

חוק החולה הנוטה למות
המתת חסד
קשת המשאלות
הערות שוליים

↑  יחד עם זאת פרק זמן זה אומץ אף לצרכים משפטיים בישראל. ראו בחוק החולה הנוטה למות
↑  Paul Glare, A systematic review of physicians' survival predictions in terminally ill cancer patients. BMJ 2003;327:195 doi: 10.1136/bmj.327.7408.195
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529786405171  BnF: cb11965368r (data)  LCCN: sh85134022 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שאול יצחק פניגשטיין

שאול יצחק פניגשטיין
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
שאול יצחק פניגשטיין (1863 ורשה, פולין - 29 בנובמבר 1940 תל אביב) היה סוחר חרדי, חסיד גור, מייסד בתי ורשה ביפו.
סופם של בתי ורשה

ב-29 בנובמבר 1940 נפטר שאול יצחק פניגשטיין והוא בן 78 ונקבר בהר הזיתים. לאחר פטירתו מכרה המשפחה את החווה למתווך מקרקעין שמכר את המקום למשפחה ערבית. ב-15 באוגוסט 1947 החלו פרעות ערבים בשכונות התפר בין יפו ותל אביב ובמהלכן נשרפו בתי ורשה עד היסוד. לאחר מלחמת העצמאות עבר השטח לרשות האפוטרופוס לנכסי נפקדים ולאחר מספר שנים הוקם במקום המטה הארצי של משטרת ישראל. בשנת 2000 הוקם במקום מטה מחוז תל אביב החדש. במקום מוצב שלט המזכיר את העבר של המקום.
הערות שוליים

↑  פייגה הייתה אשתו השנייה של דב אריה וצעירה ממנו בכ-40 שנה
↑  באותה עת התפרסמה אמירתו "אִיך הוֹב מִיט פּוֹילְן גֶעֶנְדִיקְט" (אני עם פולין גמרתי)
לוחית זיכרון לבתי ורשה בחזית מטה משטרת מחוז תל אביב
תבליט בתי ורשה
משא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה

הליכי המשא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה הם סדרת פגישות למטרת משא ומתן שנעשו בין נציגים מטעם ממשלת רוסיה לבין נציגים מטעם ממשלת אוקראינה בשנת 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. עד כה השיחות לא הניבו הפסקת אש.
רקע

ב-24 בפברואר 2022, הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על החלטתו לקיים "מבצע צבאי מיוחד" במזרח אוקראינה. לטענתו, מטרת המבצע הייתה "לעצור את רצח העם" שהתרחש בדונצק ולוהנסק, ולהביא ל"דה-נאציפיקציה ודה מיליטריזציה" של אוקראינה. בהכרזתו, קרא פוטין לצבא האוקראיני להיכנע.
הפלישה הקרקעית של צבא רוסיה התנהלה בארבעה צירים עיקריים. בצפון אוקראינה, התקדמו הכוחות הרוסיים מגבול אוקראינה-בלארוס דרומה במטרה לכתר ולנתק את קייב הבירה בשני צירים. בצפון-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים לכיוון דרום מערב, במטרה להשתלט על מחוזות חרקוב וסומי. בדרום-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים משטחי הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק לכיוון מערב, כדי להשתלט על כל הדונבאס. בדרום אוקראינה, הם תקפו צפונה מחצי האי קרים למחוז חרסון. אט אט, הפכה הפלישה למאבק מזוין שפוגע באזרחים, ובתגובה, ביום השני ללחימה קרא נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, לנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, לשיחת משא ומתן יחידה. במוסקבה טענו כי הם מסכימים לשיחות "בדרג גבוה" מול אוקראינה, כשפירוקה מנשקה הוא תנאי מרכזי בשיחות.
השיחות

מגעים סמויים בין המדינות התקיימו ככל הנראה כבר בימים הראשונים לאחר תחילת הלחימה.
ב-27 בפברואר 2022, בערב סוכם לקיים משא ומתן בין הצדדים בגבול אוקראינה–בלארוס. הסבב הראשון של השיחות החל בבלארוס ב-28 בפברואר בצהריים אך השיחות הסתיימו ללא הצלחה.
ב-3 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות משא ומתן נוסף, שהניב הסכם זמני להקמת נתיבים לפינוי אזרחים ומתן סיוע הומניטרי. המשא ומתן בין קייב למוסקבה הועבר בהמשך לטורקיה.
ב-7 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות נוסף, שלא הניב תוצאות אך לפי ממשלת אוקראינה "חיזק את האפשרות לפתיחת מסדרונות הומניטריים רבה יותר לאזרחים אוקראיניים".
שלוש הפגישות לא הניבו הפסקת אש, אך הובילו לפינוי מוגבל של אזרחים אוקראינים מאזורי הלחימה ולמתן סיוע הומניטרי מהעולם המערבי.
סבב שיחות רביעי וחמישי נערכו ב-10 וב-14 במרץ באיסטנבול, טורקיה.
סבב שיחות נוסף, ב-21 במרץ, לא הצליח להשיג פריצת דרך. זלנסקי קרא לשיחות ישירות עם פוטין כדי לסיים את המלחמה. סרגיי לברוב אמר כי שיחות ישירות בין שני הנשיאים יתקיימו רק לאחר ששני הצדדים יהיו קרובים יותר להגיע להסדר.
ב-28 במרץ, זלנסקי אישר כי חידוש המשא ומתן לשיחות השלום עם רוסיה יתחיל באיסטנבול ב-29 במרץ.
נכון לאוקטובר 2022, התיווך הטורקי לא הוביל להפסקת אש אך הצדדים סיכמו על פתיחת נמלים באוקראינה שנמנעה הפעלתם.
התיווך הישראלי במלחמת אוקראינה–רוסיה

ב-13 במרץ 2022, בריאיון למגזין האמריקאי I24NEWS, וולודימיר זלנסקי אמר כי הוא מעוניין לקיים שיח משא ומתן בירושלים. שבוע לאחר מכן, הוא פרסם סרטון שהופץ ברשתות החברתיות, בו הוא פונה לממשלת ישראל ומבקש לקיים את השיחה בירושלים.
ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט היה בעל התפקיד המרכזי במסגרת התיווך הישראלי במלחמת אוקראינה–רוסיה. ב-5 במרץ 2022 נפגש בנט במוסקבה עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין פעם נוספת, על מנת לדון על הפלישה הרוסית לאוקראינה. הפגישה נעשתה בתיאום עם ארצות הברית, צרפת וגרמניה. מהקרמלין נמסר כי בנט הציע לתווך במגעים מול נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי. בהמשך היום המריא בנט לברלין, בירת גרמניה, לפגישה עם קנצלר גרמניה, אולף שולץ.
הערות שוליים

↑  Sarakshi Rai, Ukraine calls for Security Council discussions on de-escalating tensions with Russia, The Hill, ‏21 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  `War': Russian President announces military operation, asks Ukrainian army to surrender - The Kashmir Monitor, ‏24 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  Reuters (2022-09-14). "Exclusive: As war began, Putin rejected a Ukraine peace deal recommended by aide". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-09-15.
↑  "פוטין דחה הסכם עם אוקראינה שהיה מונע את המלחמה", באתר וואלה, 14 בספטמבר 2022
↑  שיחות הפסקת האש יצאו לדרך, קייב דורשת: נסיגה רוסית מלאה, באתר ynet, 28 בפברואר 2022
↑  Ukraine: what we know on day six of Russia’s invasion, the Guardian, ‏1 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  Waterfield, Bruno. "Ukrainians 'kill negotiator as suspected enemy spy'" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2022-05-02.
↑  רוסיה ואוקראינה חתמו על הסכם לחידוש ייצוא התבואה: "הקלה לעולם", באתר ynet, 22 ביולי 2022
↑  זלנסקי: "ירושלים היא המקום הטוב ביותר לשיחות", באתר ישראל היום, ‏19 במרץ 2022
↑  איתמר אייכנר, בנט טס בחשאי למוסקבה ונועד עם פוטין בקרמלין, באתר ynet, 5 במרץ 2022
מפת הפלישה
מקס ברייטנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 נובמבר 1853 ברטניצה (פירניץ), מורביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום צ'כיה)
 פטירה:  20 ספטמבר 1926  (בגיל 72) וינה, אוסטריה
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  משפטן, מוכר ספרים, מתרגם ומו"ל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה
 שפות היצירה:  גרמנית
 יצירות בולטות:  מו"ל "מדינת היהודים" מאת תיאודור הרצל
 בת זוג:  פרדריקה אופנהיים
 
מקסימיליאן ברייטנשטיין (בגרמנית: Maxmilian Breitenstein);‏ 1853 – 1926 היה משפטן, מתרגם, עורך, ומוציא לאור יהודי-אוסטרי, אשר פרסם את ספרו של תיאודור הרצל "מדינת היהודים".
רחוב Währingerstr. 5-7 בווינה, בו שכנה חנותו של מקס ברייטנשטיין
קורות חיים

מקסימיליאן (מקס), בנם של משה ברייטנשטיין וססיליה לבית אולמן, נולד בשנת 1853 בעיירה בשם ברטניצה (פירניץ). עיירה קטנה זו שוכנת במערב מורביה, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום חלק מצ'כיה, כ-125 ק"מ דרומית לפראג. לא קיים מידע רב על ילדותו, מלבד העובדה שגדל במשפחה מרובת ילדים, לצידם של עשרה אחים ואחיות נוספים. אחד מאחיו הגדולים, היינריך, היה בזמנו סופר מסעות מוכר, אשר פרסם ספרים אחדים על מסעותיו באזורים האקזוטיים של אינדונזיה וסביבתה. לאחר שסיים את לימודי הגימנסיה בעירו עבר מקס ללמוד באוניברסיטת וינה, ממנה קיבל תואר ד"ר למשפטים בשנת 1876. באותה שנה ייסד והוציא לאור את השבועון האקדמי "אלמה מאטר", אותו ערך עד שנת 1881.
לאחר שעבד כשנתיים בשרות המדינה, החליט ברייטנשטיין כי אינו מעוניין להמשיך בעבודתו זו והחל את דרכו בעולם העסקים. בשנת 1885 פתח בווינה את חנות האנטיקווריאט לספרים נדירים ויד שנייה. לאחר מספר שנים בהם ניהל את החנות לבדו הצטרפה אליו אשתו, פרדריקה לבית אופנהיים. החנות עצמה שכנה ברחוב ווהרינגרשטראסה 5.
בחייו פרסם מספר ספרים אקדמיים, רשמים היסטוריים ומאמרים שונים. לצד זאת, תרגם וערך מספר ספרים מאנגלית לגרמנית. מקס ברייטנשטיין הלך לעולמו בשנת 1926. בדומה לרבים מבני מעמדו, חי כיהודי מתבולל, אם כי לא ברור האם הייתה זו התבוללות תרבותית-חברתית בלבד, כמקובל בקרב רבים בשכבת הליברלים והמשכילים בזמנו, או שמא כללה תהליך המרת דת מלאה עד כדי התנצרות.
לאחר מותו

עם מותו עבר ניהול חנות הספרים ועסקי המו"לות לאשתו פרדריקה, אשר ניהלה אותם לבדה עד ראשית 1938. במרץ 1938 החל המשטר האוסטרי לפגוע בנכסי יהודים, ובכלל זאת גם בחנויות הספרים אשר היו בבעלות יהודית. עסקים רבים נסגרו בתהליך של ליקווידציה (חיסול או פירוק עסק), או שעברו לבעלות ארית בתהליך של אריזציה. מוערך כי עד מאי 1939 כמאה חמישים חנויות ספרים ועסקי מו"לות של יהודים עברו תהליך זה באוסטריה לבדה. ביוני 1938 נסגרה חנות הספרים של ברייטנשטיין בצו השלטונות למשך חצי שנה. ידוע כי לפחות שלושה אנשי עסקים ארים מתחום עסקי הספרים התמודדו על הזכות להשתלט על החנות ותכולתה. אחד מהם, יוהנס קצלר, הוא זה שזכה לבסוף, והשתלט על העסק. בשנת 1949 הועמד קצלר לדין והואשם במספר פשעי אריזציה, אם כי לא במקרה של השתלטותו על חנותו ברייטנשטיין. פרדריקה עצמה עזבה את אוסטריה והיגרה לארצות הברית, שם נפטרה בשנת 1947.
פרסום "מדינת היהודים"

מקס ברייטנשטיין עצמו לא היה ציוני ולעיתים אף הוגדר כאנטי ציוני על ידי עיתוני התקופה[דרוש מקור]. את הרצל הכיר היות שהיה מבאי ביתם של משפחת אשתו של הרצל, ז'ולי נשאואר. באחת מאותן פגישות משותפות, הציע לו הרצל להוציא את ספרו לאור. ברייטנשטיין הסכים לכך בו במקום, לא מתוך אמונה בהצלחתו הכלכלית של הספר וודאי לא בגלל תכניו, אלא בעיקר מתוך רגש הידידות והחיבה שחש כלפי הרצל.
המהדורה הראשונה של הספר ראתה אור ב-14 בפברואר 1896 בלייפציג ובווינה והודפסה בשלושת אלפים עותקים. הרצל עצמו פיקח באופן אישי על הדפסתם בבית הדפוס. במסגרת ההסכם בינו לבין המו"ל, קיבל הרצל 500 עותקים מספרו. הספר נמכר בחנותו של ברייטנשטיין בווינה, ועשרים עותקים הוצגו בחלון הראווה שלה. בתחילה, נמכרו כמה מאות עותקים בלבד, באופן שאף לא כיסה את עלות הדפסתם עבור המו"ל. היות שברייטנשטיין לא ייחס חשיבות מיוחדת לספר, הוא לא שמר ברשותו ולו עותק אחד של המהדורה הראשונה, לאחר שזו אזלה מהמלאי. כלל המהדורות הבאות בגרמנית, החל מהמדורה השנייה, שראתה אור בשנת 1904, פורסמו על ידי מו"לים אחרים. כתב היד המקורי של "מדינת היהודים" אשר היה ברשותו של ברייטנשטיין אבד ואינו בנמצא כיום.
לקריאה נוספת

ג. קרסל, "מדינת היהודים" – למה?, דבר, 25 באוגוסט 1944
ג. קרסל, כיצד קבלו את פני "מדינת היהודים"?, דבר, 15 בפברואר 1946
ג. קרסל, "מדינת ישראל" ו"רוח ישראל סבא" (ששים שנה ל"מדינת היהודים"), דבר, 29 ביוני 1956
מתיה קם, פרסום מדינת היהודים, מאתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
ח. אברהמי, א. ביין, ההוצאות של "מדינת היהודים" לתיאודור הרצל, הציונות א', 1970
הערות שוליים

↑   יותם אחיאסף, מ. ברייטנשטיין, המו"ל של מדינת היהודים, באתר הארץ, 26 בינואר 2021
↑  "מדינת היהודים" בשלל שפות, באתר הארכיון הציוני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810612604005606  ISNI: 0000 0004 1033 2332  NKC: mub2016935024  VIAF: 306147200   WorldCat (עם VIAF): 306147200 
המהדורה הראשונה של "מדינת היהודים" משנת 1896 בהוצאת מ. ברייטנשטיין
גלי מיקרו

הספקטרום האלקטרומגנטי. גלי מיקרו הם בעלי אורך גל הנע בין 1 מילימטר עד 1 מטר, ותדירות של 300 מגה-הרץ עד 300 גיגה-הרץ.
תנור מיקרוגל שימושו בקרינת המיקרו
גלי מיקרו (גם "מיקרוגל") הם גלים אלקטרומגנטיים בעלי אורך גל הנע בין 1 מילימטר עד 1 מטר, ותדירות של 300 מגה-הרץ עד 300 גיגה-הרץ. בתחומים הנדסיים מסוימים מקובלת הגדרה צרה במקצת של גבולות הספקטרום האלקטרומגנטי של גלי מיקרו, בין 1 גיגה-הרץ ל-300 גיגה-הרץ. רוב השימושים המעשיים של גלי המיקרו נמצאים גם בהגדרה הצרה.
קרינת מיקרו היא קרינה בלתי מייננת ויש לה שימושים רבים בטכנולוגיה, בהם תנור מיקרוגל, טלפון סלולרי ומכ"ם. באסטרונומיה יש שימוש רב ברדיו-טלסקופ בתחום גלי מיקרו, המאפשר כושר הפרדה טוב יותר משאר ספקטרום הרדיו, ומסוגל לעבור דרך ענני גז ואבק המסתירים אזורים רבי עניין בחלל, כגון חורים שחורים במרכזי גלקסיות.
הגדרה וסיווג

בשם "גלי מיקרו" מכונים גלים בעלי אורך גל בתחום שבין 1 מ"מ ל-1 מטר (תדירות של עד 300 גיגה הרץ). אולם, גבולות התחום המוזכרים לעיל שרירותיים למדי. לכן, בתחומים מדעיים והנדסיים שונים נעשית אבחנה שונה בין גל מיקרו לאור תת-אדום מרוחק ובין גל מיקרו לגל רדיו בתדירות אולטרה-גבוהה. כלומר, גל בעל אורך גל הקרוב ל-1 מ"מ יכול להחשב בתחום אחד לגל תת-אדום ובתחום אחר לגל רדיו בעל תדירות אולטרה-גבוהה.
נהוג לסווג את גלי המיקרו לשלושה תחומים לפי התדירויות שלהם (שקול לאורכי הגל שלהם):
תדירות אולטרה-גבוהה, באנגלית: Ultra-High Frequency (UHF)‎, גלים שתדירותם בתחום 0.3–3 גיגה הרץ.
תדירות סופר-גבוהה, באנגלית: Super High Frequency (SHF)‎, גלים שתדירותם בתחום 3–30 גיגה הרץ.
תדירות גבוהה קיצונית, באנגלית: Extremely High Frequency (EHF)‎, גלים שתדירותם בתחום 30–300 ג'יגה הרץ.
באורכי גל קטנים ממילימטר, בליעת הקרינה האלקטרומגנטית על ידי אטמוספירת כדור הארץ היא כה גדולה עד כי נהוג לומר שהאטמוספירה אטומה לתדרים אלו. כלומר, גלים שמקורם בכוכבים אינם מסוגלים לחדור את האטמוספירה ולהגיע לכדור הארץ. האטמוספירה נעשית "שקופה" מחדש עבור גלים שתדירויותיהם מצויות במה שמכונה תת-אדום ו"החלון האופטי".
הגדרה וסיווג > חלוקת משנה של התדרים בתחום גלי המיקרו

גורמי תקינה שונים כ-IEEE, נאט"ו, FCC ו-Radio Society of Great Britain) RSGB) חילקו את תחום תדרי המיקרו למספר תתי-טווחים, לשימושים שונים. ההגדרות של הגופים השונים אמנם לא חופפות לחלוטין, אך ההבדלים ביניהן קטנים.
| כינוי | תחום תדר | הרחבה |
| --- | --- | --- |
| L | 1–2 GHz | Long wave |
| S | 2–4 GHz | Short wave |
| C | 4–8 GHz | Compromise between S and X |
| X | 8–12 GHz | ככל הנראה קיצור לכינוי של סימון המטרות במערכת לבקרת אש, אשר בעבר השתמשו בתחום זה. |
| Ku | 12–18 GHz | Kurz-under |
| K | 18–27 GHz | Kurz (בגרמנית: קצר) |
| Ka | 27–40 GHz | Kurz-above |
| V | 40–75 GHz | לפי RSGB, קיים תחום U המוגדר בין 40 ל-60. V מוגדר לרוב בין 50 ל-75 |
| W | 75–110 GHz |  |
| mm | 110–300 GHz | ‏IEEE מגדירים את תחום D בין 110 ל-170 |
יצירת גלי מיקרו

גלי מיקרו ניתן ליצור במספר דרכים, נהוג לחלק דרכים אלו לפי סוג המכשיר בו נעשה השימוש: מכשיר מצב מוצק או מכשיר מבוסס שפופרת ריק.
יצירת גלי מיקרו > מכשירי מצב מוצק

מכשירי מצב מוצק מבוססים על מוליכים למחצה כמו צורן וגליום-ארסניד, ומכילים טרנזיסטורי FET‏, טרנזיסטורי BJT‏, דיודות גאן ודיודות IMPATT. לשם השגת מהירויות גבוהות יותר, פותחו טרנזיסטורים המותאמים במיוחד לשימושים הקשורים בגלי מיקרו. גרסה מותאמת של טרנזיסטור ה-BJT היא ה-heterojunction bipolar transistor‏ (HBT). גרסאות מותאמות של טרנזיסטור ה-FET כוללות את טרנזיסטורי ה-MESFET, ה-HEMT (נקרא גם HFET) וה-LMDOS.
ניתן לייצר גלי מיקרו באמצעות מעגלים משולבים הנקראים MMIC‏ (Monolithic Microwave Integrated Circuits). מעגלים אלה מיוצרים לרב תוך שימוש בפרוסות גליום-ארסניד, אך קיימת כיום מגמה של החלפת הגליום-ארסניד בצורן-גרמניום (שילוב של צורן וגרמניום) או צורן עם אילוח רב.
יצירת גלי מיקרו > מכשירים מבוססי שפופרת ריק

מכשירים מבוססי שפופרות ריק פועלים בהסתמך על תנועתם הבליסטית של אלקטרונים בריק תחת השפעתם של שדות חשמליים או שדות מגנטיים. עם מכשירים אלו נמנים המגנטרון, שפופרת קלייסטרון (אנ'), הגיירוטון ושפופרת הגל הנע (traveling wave tube או TWT). מכשירים אלו עובדים על ידי ויסות צפיפות ולא ויסות זרם. משמעות הדבר היא שפעולתם מתבססת על תעופה בליסטית של קבוצות אלקטרונים דרכם, ולא על מעברו של זרם אלקטרונים רציף.
שימושים בגלי מיקרו

השימוש המוכר ביותר בגלי מיקרו כיום הוא בתנור המיקרוגל, מכשיר מטבח, המפעיל קרינת מיקרו לצורך חימום או בישול מזון. עם זאת, הטכנולוגיה של יצירת גלי מיקרו פותחה במקור לשימושים צבאיים, בעיקר מכ"ם לגילוי מיקום מטוסים. אורך הגל הקצר איפשר שידור אלומה צרה הדרושה לגילוי מדויק של הכיוון בו נמצא המטוס, עם אנטנה בגודל סביר לשימוש צבאי. טכנולוגיית מכ"ם גלי המיקרו הייתה אחד היתרונות האסטרטגיים שהביאו לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.
גלי מיקרו עוברים בקלות יחסית דרך אטמוספירת כדור הארץ. היכולת ליצור אלומה מכוונת מאפשרת תקשורת נל"נ בין נקודות שביניהן יש קו ראייה, בניגוד לגלים בעלי אורכי גל ארוכים יותר המשמשים לשידור רדיו לא כיווני. כמו כן, ניתן ליצור אנטנות לא-כינווניות קטנות ויעילות לשידור וקליטה בתדרי גלי המיקרו, אשר ניתנות לשימוש במכשירים ניידים. בנוסף, התחום הרחב של גלי מיקרו מאפשר איפנון של יותר ערוצי שידור ברוחב סרט קבוע מאשר בגלי הרדיו הארוכים יותר.
מסיבות אלו נעשה שימוש נרחב בגלי מיקרו לצורכי שידור והעברת מידע. לדוגמה:
טלפונים אלחוטיים – מכשיר טלפון נייד המחובר בקשר אלחוטי אל בסיס המחובר לקו טלפון חוטי.
Wi-Fi ובלוטות' (Bluetooth) – תקשורת נתונים לטווחים קצרים מבוססת על תדרי גלי המיקרו בעוצמות נמוכות.
מכ"ם (Radar) – העושה שימוש באלומה צרה של גלי מיקרו לגילוי טווח, מהירות וכיוון של עצמים מרוחקים.
טלוויזיה בכבלים ואינטרנט בכבלים – האות המועבר בכבל משתמש בתדירויות גלי המיקרו הנמוכות שעליהן מאופננים ערוצי טלוויזיה ותקשורת נתונים.
טלפונים סלולריים עושים שימוש בתדירויות הנמוכות של גלי המיקרו לתקשורת עם תחנות בסיס.
ניתן לייצר אלומת גלי מיקרו צרה מאוד באמצעות מייזר – מכשיר הדומה ללייזר אך פולט קרינה באורכי גל ארוכים יותר (גלי מיקרו במקום הספקטרום הנראה).
היסטוריה ומחקר

קיומם של גלים אלקטרומגנטים נחזה לראשונה בשנת 1864 על ידי ג'יימס קלרק מקסוול, לאחר שניסח את המשוואות הקרויות כיום על שמו. הראשון שהוכיח ממש את קיומם של הגלים הללו היה היינריך רודולף הרץ, כאשר בשנת 1888 בנה מכשיר שייצר וגילה גלי מיקרו בתחום התא"ג (תדר אולטרה-גבוה, או UHF).
השימוש הראשון במינוח "גלי מיקרו" נעשה כנראה בשנת 1931:
כשניסיונות עם אורכי גל באורכים קטנים עד כדי 18 ס"מ התפרסמו, הובעה הפתעה גלויה מכך שבעיית גלי המיקרו נפתרה מהר כל-כך.
השימוש הראשון במינוח, בהקשר אסטרונומי, נעשה, ככל הנראה, בשנת 1946 במאמרם של רוברט דיק ורוברט ברינגר, "קרינת גלי מיקרו מהשמש והירח" ("Microwave Radiation from the Sun and Moon").
מחקר גלי המיקרו שזור במחקר תאוריית הקרינה האלקטרומגנטית מסיבות ברורות. היסטוריה נוספת בנוגע לתיאורית הקרינה האלקטרומגנטית ובייחוד חלקיה הקשורים לשימושים מודרניים בגלי מיקרו, ניתן לקרוא בערכי האישים שתרמו למחקר. הבולטים שביניהם:
הנס כריסטיאן ארסטד
ג'אגדיש צ'נדרה בוס
מייקל פאראדיי
ג'יימס קלרק מקסוול
היינריך רודולף הרץ
ניקולה טסלה
גוליילמו מרקוני
סמואל מורס
ויליאם תומסון, כונה מאוחר יותר "לורד קלווין"
אוליבר הביסייד
ג'ון ויליאם סטראט ריילי
אוליבר ג'וזף לודג'
בין המחקרים והעבודות שהתמקדו בגלי המיקרו ניתן למצוא:
בארקהאוסן וקורץ – מתנד מבוסס טריודה בתדרי גלי המיקרו
אלברט האל – מגנטרון בעל אנודה מפוצלת
האחים וריאן – קרן אלקטרונים מווסתת על ידי מהירות (שפופרת קלייסטרון)
רנדל ובוט – מגנטרון חללים לתדרי גלי המיקרו