stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטי לופון
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | The Robber Bridegroom | מועמדות |
| 1976 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | The Robber Bridegroom | מועמדות |
| 1980 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | אוויטה | זכייה |
| 1980 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | אוויטה | זכייה |
| 1985 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | עלובי החיים | זכייה |
| 1985 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | The Cradle Will Rock | זכייה |
| 1988 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | Anything Goes | מועמדות |
| 1988 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | Anything Goes | זכייה |
| 1993 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | שדרות סאנסט | מועמדות |
| 1995 | פרס Outer Critics Circle | הופעת היחיד הטובה ביותר | Patti LuPone on Broadway | מועמדות |
| 1996 | פרס אמי לסדרות יומיות | ההופעה הטובה ביותר בתוכנית ילדים | Song Spinner | מועמדות |
| 1998 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | השחקנית האורחת הטובה ביותר בסדרה קומית | פרייז'ר | מועמדות |
| 2006 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט | מועמדות |
| 2006 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט | מועמדות |
| 2006 | פרס Outer Critics Circle | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט | מועמדות |
| 2008 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | Gypsy | זכייה |
| 2008 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | Gypsy | זכייה |
| 2008 | פרס Outer Critics Circle | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | Gypsy | זכייה |
| 2008 | פרס Drama League | הופעה מכובדת | Gypsy | זכייה |
| 2008 | פרס גראמי | האלבום הקלאסי הטוב ביותר | עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני מאת קורט וייל בהפקת האופרה של לוס אנג'לס | זכייה |
| 2008 | פרס גראמי | הקלטת האופרה הטובה ביותר | עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני מאת קורט וייל בהפקת האופרה של לוס אנג'לס | זכייה |
| 2011 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | נשים על סף התמוטטות עצבים | מועמדות |
| 2011 | פרס Drama Desk | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | נשים על סף התמוטטות עצבים | מועמדות |
| 2011 | פרס Outer Critics Circle | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | נשים על סף התמוטטות עצבים | מועמדות |
| 2011 | United Solo Theatre Festival | פרס uAward‏ | The Gypsy in My Soul | זכייה |
דיסקוגרפיה

לופון הקליטה דואט עם סת' מקפרלן (שגילם את דמותו של גלן קוואגמייר) עבור האלבום Family Guy: Live in Vegas. בשנת 2006 יצא אלבום של המופע שלה, The Lady with the Torch, בהוצאת חברת התקליטים Sh-K-Boom Records. בחודש דצמבר היא פרסמה רצועת בונוס עבור התקליטור, הזמינה רק ב-iTunes ובאתר האינטרנט של חברת התקליטים.
בין האלבומים הרבים שהוציאה לאורך השנים:
אוויטה - פסקול המחזמר בביצוע צוות השחקנים המקורי של הפקת ברודוויי
שדרות סאנסט - פסקול המחזמר בביצוע צוות השחקנים המקורי של הפקת לונדון
עלובי החיים - פסקול המחזמר בביצוע צוות השחקנים המקורי של הפקת לונדון
סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט - פסקול המחזמר בביצוע צוות השחקנים של הפקת ברודוויי משנת 2005
ביצועה בהופעה חיה של השיר "Don't Cry for Me Argentina" בטקס חלוקת פרסי גראמי הופץ על גבי האלבום Grammy's Greatest Moments Volume IV שיצא בשנת 1994.‏
ביצועה משנת 1985 של השיר "I Dreamed a Dream" הגיע בשנת 2006 למקום 45 במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, השיר נכנס למצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי של המגזין בילבורד.
בנובמבר 2012 יצא לאור סרט מיוחד של הקלטת מופע חי של לופון בשם "An Evening with Patti LuPone", אשר צולם בחודש יולי באותה השנה. הסרט, 104 דקות אורכו, כולל שירים וסיפורים מאת לופון, בהנחיית סת רודטסקי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | The Time of Your Life | קיטי דובאל | סרט טלוויזיה |
| 1978 | King of the Gypsies | לא ידוע | ללא קרדיט |
| 1979 | 1941 | לידיה הדברג |  |
| 1982 | Fighting Back | ליסה ד'אנג'לו |  |
| 1985 | העד | איליין |  |
| 1986 | חכמים בלילה | ונדה ולנטיני |  |
| 1987 | Cowboy Joe | לינדה טידמאנק | סרט טלוויזיה |
| 1987 | LBJ: The Early Years | קלודיה אלטה 'ליידי בירד' טיילור ג'ונסון | סרט טלוויזיה |
| 1989 | הנהג של מיס דייזי | Florine Werthan |  |
| 1992 | The Water Engine | ריטה לאנג | סרט טלוויזיה |
| 1993 | Family Prayers | הדודה נאן |  |
| 1995 | The Song Spinner | זנטלילה | סרט טלוויזיה מועמדות לפרס אמי עבור ההופעה הטובה ביותר בתוכנית מיוחדת לילדים |
| 1999 | אשת ה-24 שעות | ג'ואן מרשל |  |
| 1999 | Just Looking | סילביה |  |
| 1999 | Summer of Sam | הלן |  |
| 2000 | State and Main | שרי ביילי |  |
| 2001 | Heist | בטי קרופט |  |
| 2002 | Monday Night Mayhem | אמי קוסוול | סרט טלוויזיה |
| 2002 | City by the Sea | מגי |  |
| 2011 | קומפני | ג'ואן |  |
| 2012 | Union Square | לוסיה |  |
| 2013 | פארקר | אסנסיון |  |
| 2016 | הקומיקאי | פלורנס ברקוביץ' |  |
| 2019 | צוקי החופש | יא-יא |  |
| 2019 | חיים שלי | ג'ויס |  |
| 2022 | בית הספר לטוב ולרע |  |  |
| 2023 | בו מפחד | מונה וסרמן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989–1993 | Life Goes On | אליזבת "ליבי" תאצ'ר | 83 פרקים מועמדות — Viewers for Quality Television Award for Best Actress in a Quality Drama Series ‏‏(1990–1991)‏ |
| 1993 | פרייז'ר | פם | הפרק: "Dinner at Eight" |
| 1996 | Remember WENN | גרייס קבנדיש | הפרק: "There But for the Grace" |
| 1996–1997 | חוק וסדר | רות' מילר | 2 פרקים |
| 1998 | פרייז'ר | זורה קריין | הפרק: "Beware of Greeks" מועמדות — Primetime Emmy Award for Outstanding Guest Actress in a Comedy Series |
| 1999 | !‏Encore! ‏!‏Encore‏ | מבקרת יין | הפרק: "A Review to Remember" |
| 2001 | מגע של מלאכים | אליס דופרי | הפרק: "Thief of Hearts" |
| 2003 | In-Laws | רושל לנדיס | הפרק: "Mother's Nature" |
| 2003 | אוז | סטלה קופה | 7 פרקים |
| 2005 | Live from Lincoln Center | פוסקה | הפרק: "Passion" |
| 2005 | ויל וגרייס | בתפקיד עצמה | הפרק: "Bully Woolley" |
| 2007 | בטי | גב' ווינר | הפרק: "Don't Ask, Don't Tell" |
| 2009–2012 | רוק 30 | סילביה רוזיטנו | 3 פרקים |
| 2011 | Glee | בתפקיד עצמה | הפרק: "New York" |
| 2012 | נשות הצבא | מיס גלסיני | הפרק: "Battle Scars" |
| 2013–2014 | אימה אמריקאית: הכישוף | ג'ואן רמזי | 4 פרקים |
| 2014 | בנות | בתפקיד עצמה | 2 פרקים |
| 2015 | חוק וסדר: מדור מיוחד | לידיה לבסי | הפרק: "Agent Provocateur" |
| 2015 | פני דרדפול | ג'ואן קלייטון | הפרק: "The Nightcomers" |
| 2019 | פוזה | ד"ר פרדריקה נורמן | 5 פרקים; עונה שנייה |
| 2020 | הוליווד | אוויס אמברג | מיני-סדרה |
| 2020 | פני דרדפול: עיר המלאכים | זמרת במסיבה |  |
| 2022 | אימה אמריקאית: ניו יורק | קטי פיזאז | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2024 | אגתה לאורך כל הדרך | ליליה קלדרו | 7 פרקים |
פביאן ארנסט

פביאן ארנסט (נולד ב-30 במאי 1979 בהאנובר) הוא כדורגלן עבר גרמני, אשר שיחק בתפקיד הקשר.
קריירה

הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת עיר מגוריו הנובר 96, בה שיחק בין השנים 1996-1998, כאשר שיחק 54 משחקים בהם כבש שער אחד בלבד. לאחר מכן, הוא עבר לשחק בקבוצת המבורג מהבונדסליגה, בין השנים 1998-2000. בהמבורג שיחק ב-48 משחקי ליגה, אך לא כבש בה שער אחד. בשנת 2000, הקשר חתם במועדון נוסף מן הבונדסליגה, ורדר ברמן. ב-152 משחקי ליגה במדי ברמן, כבש ארנסט 11 שערים. לאחר כמעט חמש שנים במדי ברמן, ארנסט עבר לשחק במועדון נוסף מן הבונדסליגה, שאלקה 04. במהלך שלוש וחצי השנים שלו בשאלקה, ארנסט שיחק ב-106 משחקי ליגה, בהם כבש שער אחד בלבד. אחרי הקדנציה שלו בשאלקה, ארנסט עזב לראשונה את הקריירה שלו בגרמניה, כאשר חתם ב-2 בפברואר 2009 במדי בשיקטש הטורקית. בעונתו הראשונה בבשיקטש, כבש שני שערים וקיבל את התואר "שחקן העונה במועדון" על ידי האוהדים. ב-2012 הצטרף למועדון קסימפשה, ב-8 ביוני 2013 עזב את המועדון ומאוחר יותר הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה > נבחרת גרמניה

בשנת 2002, ארנסט ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במדי הנבחרת הגרמנית, במשחק נגד נבחרת כווית. הקשר, היה חלק מסגל נבחרת גרמניה לטורניר הגמר של יורו 2004. את שערו היחיד במדים הלאומים כבש נגד איראן, ב-9 באוקטובר 2004. הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הלאומית הגרמנית הייתה בשנת 2006, והוא צבר 24 הופעות בינלאומית עבר מולדתו.
אנטרה ריוס

אנטרה ריוס (בספרדית: Entre Ríos; מילולית: "בין נהרות") היא פרובינציה בחבל מסופוטמיה בצפון-מזרח ארגנטינה. שטחה של הפרובינציה כ-78 אלף קמ"ר, והיא גובלת בצפון בפרובינציית קוריינטס, במערב בסנטה פה, בדרום בפרובינציית בואנוס איירס ובמזרח באורוגוואי.
מקור שמה של הפרובינציה בשני הנהרות הגדולים שהיא שוכנת ביניהם - אורוגוואי ופרנה.
גאוגרפיה

תוואי הקרקע של אנטרה ריוס עוצב במידה רבה בידי הנהרות הגדולים הזורמים בה. נהר פרנה, אחד הנהרות הגדולים בעולם, מהווה את גבולה המערבי והדרומי, ואילו נהר אורוגוואי מהווה את גבולה המזרחי. שני הנהרות נפגשים בקצה הדרום-מזרחי של הפרובינציה, ויוצרים את ריו דה לה פלטה, הנהר הרחב בעולם, שרובו אינו נמצא בשטחה. גם בלב הפרובינציה נהרות רבים, הבולט שבהם גואלגואי, שראשיתו בצפון הפרובינציה, והוא זורם דרומה לאורך כ-350 ק"מ, עד שנשפך לנהר הפרנה.
אנטרה ריוס מצויה באזור מישורי ונמוך, ונמצאת כולה בגובה שאינו עולה על 100 מ' מעל פני הים. שתי מערכות של גבעות נמוכות מצויות האחת ממזרח לגואלגואי (קוצ'יז'ה גראנדה) והאחת ממערב לו (קוצ'יז'ה דה מונטייל).
מזג האוויר בפרובינציה סובטרופי, וכמות המשקעים השנתית הממוצעת נאמדת בכ-1,150 מ"מ.
בתחומי הפרובינציה שני פארקים לאומיים. הפארק הלאומי אל פלמאר משתרע על פני 85 קמ"ר במזרח הפרובינציה, לגדות נהר האורוגוואי, ומגן על מערכת אקולוגית של סוואנה, בה חיים, בין היתר, קפיבארות, ניאנדואים, ויסקאצ'ות ושועלים. הפארק השני הוא פרדלטה, שמשתרע על פני כ-25 קמ"ר באזור הדלתה של נהר הפרנה.
היסטוריה

עד הגעתם של הספרדים חיו באזור עמי הגוארני, הצ'רואה והטימבו, שהיו עמי נוודים. ראשוני הספרדים הגיעו ב-1520, כשרודריגס סראנו הפליג במעלה נהר האורוגוואי. התיישבות הקבע הראשונה של הספרדים הייתה בסוף המאה ה-16, לגדות נהר הפרנה בצפון-מערב הפרובינציה של ימינו. ב-16 בדצמבר 1617 הפכה הטריטוריה באופן רשמי לחלק מהשטח המסור לשלטונו של מושל ריו דה לה פלטה, שישב בבואנוס איירס. חרף הסיפוח, האזור נותר מיושב בעיקר בידי מקומיים, והספרדים מיעטו להתיישב בו. בין הערים הראשונות שהוקמו הייתה הבירה פרנה, שהוקמה מול העיר סנטה פה, שבצידו השני של הנהר. רק ב-1783 ניתן לערים אלה מעמד רשמי, עקב חשש מהתפשטות פורטוגלית מכיוון ברזיל.
ב-1810 הביעו עריה של אנטרה ריוס תמיכה במהפכת מאי שנועדה להביא לעצמאות מהספרדים, וסיפקו סיוע צבאי ולוגיסטי לכוחותיו של מנואל בלגראנו שעשו דרכם לפרגוואי. לאחר הפסקת האש שהושגה ב-1811 נתגלעו חילוקי דעות בין אנטרה ריוס לבואנוס איירס, ובקונגרס טוקומן שבו הוכרזה עצמאות ארגנטינה ב-1816 לא נטלו חלק נציגים מטעמה.
ב-29 בספטמבר 1820 הכריז הקאודיו ששלט באנטרה ריוס, פרנסיסקו רמירס, על כינונה של הרפובליקה של אנטרה ריוס, בשטחיהן של אנטרה ריוס וקוריינטס של ימינו. ב-10 ביולי 1821 נרצח רמירס, והרפובליקה חדלה להתקיים.
אנטרה ריוס לא אשררה את חוקת ארגנטינה מ-1826, אך שלחה חיילים לצבא ארגנטינה, שניהל באותה העת את מלחמת ארגנטינה–ברזיל. לקראת אמצע המאה ה-19 החלו תושבים רבים באנטרה ריוס לגלות התנגדות לדומיננטיות של בואנוס איירס, ולשליטתה בכלכלה, ונשמעו קריאות לאפשר מידה רבה יותר של אוטונומיה. ב-1853 הגיעה התסיסה לשיא, כאשר כל הפרובינציות, למעט בואנוס איירס, אישרו חוקה חדשה, וכוננו את הקונפדרציה של ארגנטינה שבירתה פרנה ובראשה מושל אנטרה ריוס, חוסטו חוסה דה אורוקיסה. ב-1860 הצטרפה גם בואנוס איירס לקונפדרציה, והבירה שבה אליה. סנטיאגו דרקי נבחר לנשיא ארגנטינה, ואורוקיסה שב לכהן כמושל אנטרה ריוס. הוא הפסיד בבחירות של 1864, שב לתפקידו ב-1868 ונרצח ב-1870 במהלך הפיכה שהנהיג ריקרדו לופס חורדאן. נשיא ארגנטינה, דומינגו פאוסטינו סרמיינטו, שלח כוחות צבא לפרובינציה, וחורדאן נמלט לברזיל.
במהלך המאה ה-19 הגיעו לארגנטינה בכלל ולאנטרה ריוס בפרט מהגרים רבים מאירופה. המהגרים שהתיישבו באנטרה ריוס הקימו חוות רבות ופיתחו את החקלאות בה. לאחר המשבר הכלכלי העולמי של 1929 סבל ענף החקלאות מקשיים, וכתוצאה מכך החלה הפרובינציה לעבור תהליכים של עיור ותיעוש.
ב-1969 נחנכה מנהרת ראול אוראנגה - קרלוס סילווסטרה בגניס מתחת לנהר הפרנה, בין פרנה לסנטה פה, וב-1975 הושלמה בניית מסילת הברזל לבואנוס איירס. פרויקטים אלה קירבו את אנטרה ריוס למרכזים הכלכליים של ארגנטינה, ותרמו להאצת התפתחותה. גם הקמת המרקוסור ב-1991 תרמה לפיתוח הפרובינציה, בשל קרבתה למדינות החברות בו, ובראשן אורוגוואי. האידיליה נפגעה במידת מה בעשור הראשון של המאה ה-21, עם החלטתה של ממשלת אורוגוואי להקים שני מפעלי נייר בסמוך לנהר האורוגוואי. תושבים באנטרה ריוס הביעו חשש כי המפעלים יגרמו לזיהום הנהר, והדבר הוביל בהמשך למתיחות דיפלומטית בין שתי המדינות, שכללה אף פנייה לבית הדין הבינלאומי לצדק. בסופו של דבר הוסט מיקומו של אחד המפעלים.
היסטוריה > התיישבות יהודית

בשנת 1892 רכשה יק"א, חברת התיישבות היהודים, קרקעות בפרובינציה, והמתיישבים היהודים הראשונים הגיעו באותה שנה. ב-1895 כ-65% מיהודי ארגנטינה (3,880 מתוך 6,085 בסך הכל) ישבו באנטרה ריוס (למשל בבסווילבסו). היקף האדמות בבעלות התיישבויות חקלאיות יהודיות המשיך לעלות עד שנת 1940, אז עמד על שיא של 2,314,754 דונם. עם הזמן, התפתחו קהילות יהודיות בעיירות וערי הפרובינציה. ב-1909 סקר מצא כי בשבע ערים ועיירות ישבו 585 יהודים לעומת 9,948 בהתיישבויות חקלאיות. ב-1940 כבר נמצאו סה"כ של 20,803 יהודים בפרובינציה, מתוכם 9,266 עסקו בחקלאות בהתיישבויות, 4,695 התגוררו בכפרים שכנים, והיתר, 6,842 ישבו בערים וכפרים שונים בפרובינציה. בעקבות ההתיישבות היהודים יש בפרובינציה מקומות בשמות "כרמל", "ברון גינזבורג" ו"אביגדור" (Colonia Avigdor). עם השנים מספר ההתיישבויות היהודיות קטן, ונרשמה הגירה לבואנוס איירס. במפקד שנערך ב-1947 נמצאו 11,876 יהודים בפרובינציה, 4.9% מיהודי ארגנטינה. במפקד 1960 נמצאו רק 9,000. לפי ועד הקהילות מספר היהודים ירד ל-8,000 ב-1968, מתוכם 3,050 בפרנה, בירת הפרובינציה.
דמוגרפיה

בשנת 2010 התגוררו באנטרה ריוס כמיליון ו-160 אלף תושבים. הערים הגדולות ביותר הן:
פרנה (כ-248 אלף תושבים)
קונקורדיה (כ-152 אלף תושבים)
גואלגואיצ'ו (כ-83 אלף תושבים)
קונספסיון דל אורוגוואי (כ-74 אלף תושבים)
גואלגואי (כ-43 אלף תושבים)
כלכלה

כלכלתה של אנטרה ריוס היא השישית בגודלה בארגנטינה, והתמ"ג שלה נאמד ב-7.8 מיליארד דולרים בשנת 2006. בממוצע, מדובר ב-6,710 דולרים לנפש, שיעור הנמוך בכרבע מהממוצע הארצי.
15% מהתוצר באנטרה ריוס מקורו בחקלאות. הגידולים הבולטים ביותר הם אורז והדרים. הפרובינציה מספקת כ-60% מהאורז במדינה והיא מגדלת ההדרים השנייה בגודלה. גידולים נוספים כוללים תירס, חיטה ופולי סויה. אנטרה ריוס היא גם המקור ל-37% מהעופות בארגנטינה, ול-25% מהביצים. כמו כן, יש בה כ-4.5 מיליון ראשי בקר, ומדי שנה מייצרים בה כ-250 אלף טונות של מוצרי חלב.
15% נוספים מהתוצר מקורם בתעשייה, שרובה קשורה אף היא לחקלאות: מוצרי מזון ושתייה, דבש ושעם, אך היא כוללת גם תעשיות כימיות ומכונות.
הערות שוליים

↑  "Censo Nacional de Población, Hogares y Viviendas 2010 - Dirección General de Estadística y Censos". Dirección General de Estadística y Censos (בEuropean Spanish). נבדק ב-2018-08-30.
| פרובינציות ארגנטינה |
| --- | --- | --- |
| פרובינציות | אנטרה ריוס • בואנוס איירס • חוחוי • טוקומאן • טיירה דל פואגו • לה פמפה • לה ריוחה • מיסיונס • מנדוסה • נאוקן • סלטה • סן חואן •  סן לואיס • סנטה פה • סנטה קרוס • סנטיאגו דל אסטרו • פורמוסה • צ'אקו • צ'ובוט • קורדובה • קוריינטס • קטמרקה • ריו נגרו |  |
| מחוז פדרלי | בואנוס איירס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562081905171  BnF: cb11952773h (data)  GND: 4014892-0  LCCN: n80024390  MusicBrainz: b6f81cac-ce4a-420e-a26e-668c121bd377  VIAF: 154764348   WorldCat (עם VIAF): 154764348 
גשר מעל נהר פרנה, המחבר בין אנטרה ריוס לפרובינציית בואנוס איירס
דגל הרפובליקה של אנטרה ריוס
חוסטו חוסה אורוקיסה
הקתדרלה של פרנה
פילי ג'ו ג'ונס

ערך זה עוסק במתופף בי בופ. אם התכוונתם למתופף הסווינג, ראו .
| --- | --- |

פילי ג'ו ג'ונס, תצלום מתוארך לשנת 1970
 לידה:  15 ביולי 1923 פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  30 באוגוסט 1985 (בגיל 62) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'וזף רודולף ג'ונס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 עיסוק:  מוזיקאי, מתופף
 סוגה:  ג'אז, הארד בופ, ביבופ, קול ג'אז, ג'אז מודאלי
 כלי נגינה:  תופים
 חברת תקליטים:  ריברסייד רקורדס, אטלנטיק רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  מיילס דייוויס, ביל אוונס, האנק מובלי, אלמו הופ, דמרוניה
 www.phillyjoejones.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף רודולף "פילי ג'ו" ג'ונס (באנגלית: Joseph Rudolph "Philly Joe" Jones;‏ 15 ביולי 1923 - 30 באוגוסט 1985) היה מתופף ג'אז אמריקני.
חייו

ג'ונס נולד בפילדלפיה; כינויו, פילי, הוא קיצור מקובל של שם העיר וניתן לו, בין השאר כדי להבדיל בינו לבין המתופף הוותיק יותר ג'ו ג'ונס. בשנת 1947 החל ג'ונס לנגן באופן קבוע בקפה סוסייטי, בניו יורק, אחד ממרכזי המוזיקה השחורה בארצות הברית דאז. במהלך שנותיו במוסד זה ניגן ג'ונס עם כמה מבולטים שבנגני הבי בופ של תקופתו, נגנים כגון צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, פאטס נבארו, בן ובסטר, ג'ו מוריס, טייני גרימס, ליונל המפטון וטאד דמרון. תקופה זו השפיעה רבות על סגנונו המוזיקלי של ג'ונס, כאשר ההשפעה החשובה עליו הייתה של דמרון.
בין 1955 ל-1958 היה ג'ונס חבר בהרכב הג'אז של החצוצרן מיילס דייוויס, יחד עם ג'ון קולטריין (סקסופון), פול צ'יימברס (בס), רד גרלנד (פסנתר) ומאוחר יותר, קנונבול אדרלי. הרכב זה היה מהמשפעים בתולדות הג'אז, והמוביל שלו, מיילס דייוויס, אמר למעשה שג'ונס הוא המתופף המועדף עליו. כמו כן באוטוביוגרפיה של מיילס הוא מספר איך ניסה לגרום למתופפים אחרים לנגן יותר דומה לג'ונס. במסגרת הרכב זה הוציא ג'ונס את האלבומים "The Miles Davis quintent", "Cookin'", "Relaxin'", "Steamin'" ו-"Workin'".
בשנת 1958 הוחלף ג'ונס במתופף ג'ימי קוב, הוא החל להנהיג הרכבים משלו, במקביל לעבודה עם מוזיקאים שונים כגון ביל אוונס. בשנת 1967 עזב ג'ונס את ארצות הברית ועבר לאנגליה, שם החל ללמד מוזיקה. הוא חזר לארצות הברית ולפילדלפיה בשנות ה-70. בשנת 1981 עזר ג'ונס לייסד את הרכב הג'אז דמרוניה, שהוקדש למוזיקה של המלחין טאד דמרון, ידידו הוותיק, שמת בשנת 1965. ג'ונס הנהיג את הרכב זה עד מותו כתוצאה מהתקף לב, ב-30 באוגוסט 1985.
שלמה גולדמן (1956)

רבי שלמה גולדמן (1 בספטמבר 1956, כ"ה באלול ה'תשט"ז – 29 באוגוסט 2022, ג' באלול ה'תשפ"ב) היה האדמו"ר השמיני של חסידות זווהיל, והחמישי בארץ ישראל.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לאיטה מרים ולרבי אברהם גולדמן, לימים האדמו"ר מזווהיל. נקרא על שם זקנו רבי שלמה גולדמן. בנעוריו למד בישיבת "בית מרדכי" של החסידות ובהמשך בישיבת בית אברהם אצל רבי שלום נח ברזובסקי.
בשנת 1977 נישא לשושנה בתו של הרב משה נתן נטע למברגר גאב"ד מאקווא, והתגורר לצד חמיו בקריית אתא. לאחר פטירת חותנו בשנת 1983 עבר לירושלים, והחל לכהן כר"מ ומשפיע בישיבת בית אברהם, בה למד.
בהמשך התמנה גם למשפיע ומשגיח בישיבת רוז'ין של חסידות בויאן בתפקיד זה כיהן במשך כעשרים שנה, עד להכתרתו לאדמו"ר.
עם פטירת אביו, בשנת 2009 מונה לאדמו"ר במהלך הלווייתו. אחיו, גדליה משה גולדמן, היה אחראי על ניהול המוסדות במשך רוב שנות אביו, ונחשב כמי שימלא את מקום האב באדמו"רות בבוא העת, אולם בסוף ימיו הורחק על ידי האב מניהול המוסדות. אח זה פתח חצר עצמאית תקופה קצרה מאז פטירת אביו ומכהן בה כאדמו"ר.
דברי תורתו יצאו לאור בספר בשם "דברות קודש" (5 כרכים).[דרוש מקור: למספר הכרכים]
ב-29 באוגוסט 2022 בשעות הערב, קיבל דום לב בביתו ולאחר ניסיונות החייאה נפטר בביתו, הוא נקבר לצד אביו בהר הזיתים בירושלים.
בתום השבעה הוכתר בנו הגדול, הרב משה נתן נטע גולדמן לממלא מקומו באדמו"רות זווהיל.
צאצאים

לרב גולדמן שני בנים וארבעה בנות, בניו:
בנו הרב משה נתן נטע גולדמן, ממשיך שושלת זוועהיל
בנו הרב יעקב לייב גולדמן, רב בית כנסת צדקת שלמה זווהיל בבני ברק
בתו, נשואה לחיים מאיר, בן הרב אליעזר ארנסטר רב קריית מאור חיים בצפת
בתו, נשואה ליחיאל מיכל, בן רבי אשר ישעיה רוזנבוים מזוטשקא
בתו, נשואה ללוי יצחק, בן רבי דוד טברסקי אב"ד רחמסטריווקה
בתו, נשואה למנחם מנדל, בן הרב יצחק ישעיה הגר בנו של רבי ישראל הגר מויז'ניץ
הערות שוליים

↑  התרגשות בחסידות: הבן הבכור מונה לאדמו"ר בסיום ימי ה'שבעה', באתר JDN‏
| אדמו"רי חסידות זווהיל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון | משה גולדמן • יחיאל מיכל גולדמן • מרדכי גולדמן  • יחיאל מיכל גולדמן מקביל לאחיו שלמה גולדמן |  |
| אדמו"רי החסידות בישראל | שלמה גולדמן • גדליה משה גולדמן  • מרדכי גולדמן •  אברהם גולדמן • שלמה גולדמן • משה נתן נטע גולדמן |  |
| אדמו"רי החסידות בארצות הברית | שלמה גולדמן בן מרדכי האדמו"ר מזווהיל-צאנז ביוניון סיטי • אליעזר גולדמן בן יעקב לייב, מ"מ דודו שלמה האדמו"ר מזווהיל-צאנז במונסי • יעקב לייב גולדמן בן יוסף, מ"מ דודו שלמה האדמו"ר מזווהיל-מונסי |  |
| רבנים נוספים בחסידות | יעקב לייב גולדמן בן מרדכי רב בית כנסת זווהיל בבני ברק • דוד גולדמן בן מרדכי, מ"מ אחיו רב בית כנסת זווהיל בבני ברק  • גדליה משה גולדמן בן אברהם האדמו"ר מ"קהילת זווהיל" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012689072305171
יום הדין באסלאם

יום הדין באסלאם הוא יום תחיית המתים ומתן הדין של כל בני האדם. הדבר מכונה "המסר הדומיננטי" של הספר הקדוש לאסלאם, הקוראן, ותחיית המתים והשיפוט הם שני הנושאים שנחשבים "מרכזיים להבנת האסכטולוגיה האסלאמית. יום הדין נחשב לעיקרון אמונה של כל המוסלמים, ואחד מששת סעיפי האמונה האסלאמית. ביום זה יקומו המתים מקברותיהם, הכופרים יכירו בכפירתם ויעמדו למשפט האל. במשפט זה ייפתח ספר המכיל את כל מעשי האדם מלידתו, האל ידון את האדם ברחמים. לאחר הדין יצעדו בני האדם מעל תהום אש הגיהנום על גשר דקיק, רק אלו המאמינים והתמימים יגיעו אל העבר השני, שם גן העדן; כל החוטאים והכופרים יפלו מהגשר אל להבות הגיהנום.
הניסיונות, הקשיים והפרטים הקשורים אליו מפורטים בקוראן ובחדית'. אלה פורטו באמונות, פרשנויות קוראניות, כתיבה תאולוגית, ומדריכים אסכטולוגיים כדי לספק פרטים נוספים ורצף אירועים ביום. חוקרי אסלאם ורשויות מלומדים שהסבירו את הנושא בפירוט כוללים את אל-ע'זאלי, אבן קתר, אבן מג'ה, מוחמד אל-בוכרי ואבן ח'וזיימה.
היום מכונה בקוראן בשמות שונים כמו "יום א-דין" (יום הדין), "יום אל-חק" (היום הבלתי נמנע), "יום אל-חסאב" (יום חשבון הנפש) ו"יום אל-ח'רוג'" ('יום היציאה' מהקברים).
אירועים

האירועים שנובאו ליום התחייה והמשפט רבים ומוצגים בדרכים שונות, אך פרשנים דתיים עורכים אותם לרצף של האירועים לפי פרשנות של הקוראין ולפי "ההסברים והתוספות שסופקו על ידי החדית'ים, המדריכים והפרשנויות של תאולוגים. ניתן להציג ארבעה מקטעים של זמני קץ באסלאם:
סימנים של "השעה" (אס-סאא - as-sa’a) ואירועים אחרים המבשרים את סוף העולם הקרוב
"קולות החצוצרה", תחיית המתים (qiyāma) והתאספות כל היצורים החיים (ḥashr)
ההתחשבנות (ḥisāb) שבה נשפטים אלו שקמו לתחייה
ההכנה לתהלוכות הסופית לגן עדן או לגיהנום. חציית הגשר (ṣirāṭ) שהארורים נופלים ממנו לגיהנום למטה, והניצולים מגיעים לצד השני, אפשרות השתדלות (shafā'a שפאע) כדי להציל חוטאים מהגיהנום.
השפעות מדיניות

לפי מקורות פלסטינים, תפיסות דתיות משיחיות הביאו את הנהגת חמאס לתכנן את טבח שבעה באוקטובר, אשר העריכו כי התערבות אלוהית תביא לניצחונם. לפי סופיאן אבו זיידה, החל משנת 2021 הנהגת חמאס בראשות יחיא סנוואר החלה לדבוק במונחים של אחרית הימים ומימוש "ההבטחה האחרונה" (אלועד אלאוחרא) מסורת אל-אסראא.. המסר המרכזי היה קיום ההבטחה האחרונה כולל הריגת כל ה"כופרים" או המרתם בכוח לאסלאם.
ראו גם

ארמגדון
הערות שוליים

1 2   שלומי אלדר, בחמאס באמת חשבו שהם יכבשו את ישראל. הם כבר חילקו את המדינה לקנטונים, באתר הארץ, 4 באפריל 2024
↑  אליהו גליל, האם מדינת ישראל תיחרב עד סוף שנת 2022?, באתר ישראל היום, 17 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11949793m (data)  LCCN: sh85113289  SUDOC: 027462307  TDVİA: kiyamet
ישיבת שדמות נריה

| --- | --- |

 ישיבת הסדר
 השתייכות:  ישיבות הסדר   ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  ה'תשנ"ד–הווה
 מייסדים:  הרב משה צבי נריה, הרב ד"ר שלמה רוזנפלד, דובי טל
 בעלי תפקידים
 מנהל:  שלמה חזות
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב נחמיה רענן, הרב אביעד שינוול
 תלמידים
 :  68
 מיקום
 מיקום:  שדמות מחולה
 מדינה:  ישראל
 קואורדינטות:  32°20′52″N 35°31′56″E﻿ / ﻿32.3478°N 35.5321°E﻿ / 32.3478; 35.5321
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) ישיבת שדמות נריה(למפת צפון השומרון רגילה) ישיבת שדמות נריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת שדמות נריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת שדמות נריה
 
ישיבת שדמות נריה (נקראת גם ישיבת הבקעה) היא ישיבת הסדר השוכנת ביישוב שדמות מחולה שבצפון בקעת הירדן. הישיבה קרויה על שם הרב משה צבי נריה. חלק נכבד מתושבי היישוב, המונה כ-130 משפחות, הם רבני ובוגרי הישיבה. מקים הישיבה וראש הישיבה הראשון הוא הרב שלמה רוזנפלד, המשמש גם כרב אזורי בעמק בית שאן וחבר בהנהלת איגוד ישיבות ההסדר בישראל, כאשר ראשי הישיבה כיום הם הרב נחמיה רענן והרב אביעד שינוול. מנהל הישיבה הוא שלמה חזות, שגם הקים וניהל את ישיבת גבעת אולגה.