stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רגיונליזם כלכלי
אינטרסים אשר דוחפים לרגיונליזם

פרט לתמורות הגאופוליטיות אשר פורטו לעיל, ניתן להצביע על מספר גורמים כלליים אשר תרמו להתפשטות הרגיונליזם בעולם:
האמונה בקרב גופים עסקיים רבים שככל שמחזורים עסקיים מתקצרים ומשא ומתן רב־צדדי נהיה ארוך יותר, ניתן להפיק תוצאות טובות יותר על ידי הסכמים אזוריים.
השאיפה בקרב מנהיגים רבים להשתמש בליברליזציה אזורית כזרז לרפורמה פנימית.
ממשלות רבות שואפות לנצל הסכמים אזוריים על מנת לקדם אינטרסים פוליטיים ואסטרטגיים חיצוניים.
הרצון להשתמש בהסכמים אזוריים על מנת לקדם אינטרסים שאינם כלכליים, כגון איכות הסביבה.
החשש של מדינות רבות מבידוד עקב כמות הולכת וגדלה של הסכמים, ארגונים וגופים בין מדינתיים אזוריים, דוחף אותם להצטרף אליהם.
אינטגרציה כלכלית יוצרת תלות גומלין. מעבר לשיתוף פעולה, תלות כלכלית הדדית בין מדינות באזור מסוים הופכת את האפשרות למלחמה לקלושה ביותר נוכח המחיר הכלכלי האדיר של מלחמה בין מדינות אלו. מדינות רבות רואות בתלות גומלין גורם רצוי אשר תורם ליציבות האזורית.
ביבליוגרפיה

Baldwin, R.E., D. Cohen, A. Venebles Sapir. Market Integration, Regionalism and the Global Economy. Cambridge: Cambridge University Press, 2010.
Hurrel, A. "Explaining the Resurgence of Regionalism in World Politics." Review of International Studies 21 (1995): 331-358.
Kupchan, C.A. "Regionalism and the Rise of Consensual Empire." Center for German and European Studies, University of California at Berkeley (October 1996).
Macleod, G. "New Regionalism Reconsidered: Globalization and the Remaking of Political Economic Space." International Journal of Urban and Regional Research 25, no. 4 (2001): 804-829.
Manly, J.P., P. Aspe, W.F. Weld. "Building a North American Community." Council on Foreign Relations Task Force, Report, 2005. http://www.cfr.org/publication/8102/building_a_north_american_community.html
Negrete, A.O.M.L. "The Political Economy of Regionalism: Current Theorizing and Preliminary Observations on the G-3 FTA." CIDE Working Paper, 2004: 1-41.http://www.ciaonet.org/wps/cid037/index.html
OECD. Regionalism and the Multilateral Trading System - The Role of Regional Trade Agreements, OECD Policy Brief. Paris: OECD Publishing, 2003.
http://www.oecd.org/dataoecd/23/12/8895922.pdf
Reynolds, C.W. "Open Regionalism: Lessons from Latin America for East Asia." Working Paper, University of Notre Dame, Helen Kellogg Institute of International Studies, no. 241, 1997.
http://kellogg.nd.edu/publications/workingpapers/WPS/241.pdf
Vayrynen, R. "Regionalism: Old and New." International Studies Review 5 (2003): 25-51.
Weiss, B. "The Economics of Integration. The Politics of Regionalism: Interdependence and Integration Theory Revisited." International Studies Association 40th Annual Convention, Washington, D.C., 1999. https://web.archive.org/web/20050213215140/http://www.ciaonet.org/isa/wbm01/
הערות שוליים

↑  אֲזוֹרָנוּת במילון גאוגרפיה אנושית (תשע"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  B. Weiss, "The Economics of Integration. The Politics of Regionalism: Interdependence and Integration Theory Revisited," International Studies Association 40th Annual Convention, Washington, D.C., 1999: 5; http://www.ciaonet.org/isa/wbm01
↑  A.O.M.L. Negrete, "The Political Economy of Regionalism: Current Theorizing and Preliminary Observations on the G-3 FTA," CIDE Working Paper, 2004: 2.http://www.ciaonet.org/wps/cid037/index.html
↑
R. Vayrynen, "Regionalism: Old and New," International Studies Review 5 (2003): 5.
↑
C.W. Reynolds, "Open Regionalism: Lessons from Latin America for East Asia," Working Paper, University of Notre Dame, Helen Kellogg Institute of International Studies, no. 241 (1997): 3. http://kellogg.nd.edu/publications/workingpapers/WPS/241.pdf
↑
A. Hurrel, "Explaining the Resurgence of Regionalism in World Politics," Review of International Studies 21 (1995): 338.
↑
OECD, Regionalism and the Multilateral Trading System - The Role of Regional Trade Agreements, OECD Policy Brief (Paris: OECD Publishing, 2003): 2. http://www.oecd.org/dataoecd/23/12/8895922.pdf
↑
G. Macleod, "New Regionalism Reconsidered: Globalization and the Remaking of Political Economic Space," International Journal of Urban and Regional Research 25, no. 4 (2001): 809.
↑
J.P. Manly, P. Aspe, W.F. Weld, "Building a North American Community," Council on Foreign Relations Task Force, Report (2005): 4. http://www.cfr.org/publication/8102/building_a_north_american_community.html # OECD, Regionalism and the Multilateral Trading System, 4.
↑  R.E. Baldwin, D. Cohen, A. Venebles Sapir, Market Integration, Regionalism and the Global Economy (Cambridge: Cambridge University Press, 2010): 4.
↑  C.A. Kupchan, "Regionalism and the Rise of Consensual Empire," Center for German and European Studies, University of California at Berkeley (October 1996): 4.
↑  Hurrel, op. cit., 2.
↑  Baldwin, op. cit., 132.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529437505171  GND: 4049037-3  NDL: 00569580  NKC: ph125071
2M1207b

| --- | --- |

הדמיית אמן של מערכת 2M1207
 כוכב האם
 כוכב אם:  2M1207
 קבוצת כוכבים:  קנטאור
 קואורדינטות
  ‑ עלייה ישרה:  12ʰ 07ᵐ 33.5ˢ
  ‑ נטייה:  ‏54.4″ ‏32′ ‏39°‏-
 מרחק מכדור הארץ:  172 שנות אור
 מסת שמש:  0.025 M☉
 רדיוס:  0.25 R☉
 טמפרטורת פני השטח:  2550 K
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת חוץ-שמשי
 סיווג ספקטרלי:  M8
 תאריך גילוי:  אפריל 2004 (צפייה ראשונה)
 מגלה:  Gaël Chauvin ועמיתים
 שיטת גילוי:  צילום
 מקום גילוי:  הטלסקופ הגדול מאוד צ'ילה צ'ילה
 מאפיינים מסלוליים
 מרחק ממוצע מכוכב האם:  6,881 מיליון ק"מ (46 AU)
 ציר חצי-ראשי:  42±19 יחידה אסטרונומית
 מאפיינים פיזיים
 סוג כוכב לכת:  כנראה ענק גזים (ראו בהמשך הערך)
 מסה:  2540 מסות ארץ
 :  8±2 מסות צדק
 בהירות נראית:  20 
 טמפרטורה ממוצעת:  1600 K
 מסדי נתונים
 Extrasolar Planets Encyclopaedia:  דף נתונים
 SIMBAD:  דף נתונים
 
2M1207b‏ או 2MASSW J1207334-393254b הוא כוכב לכת חוץ־שמשי שמקיף את הננס החום 2M1207 שנמצא בקבוצת הכוכבים קנטאור במרחק 171 שנות אור מכדור הארץ. 2M1207 הוא ננס חום צעיר יחסית, בן כ־5–10 מיליון שנים. 2M1207b התגלה באפריל 2004 באמצעות צילום בתת־אדום על ידי הטלסקופ הגדול מאוד במצפה הכוכבים פאראנאל בצ'ילה על ידי צוות מהמצפה האירופי הדרומי בראשות גאל שובה‏. זהו כוכב הלכת הראשון שזוהה באמצעות צפייה ישירה. מסתו מוערכת בכ־8 מסות צדק והוא מקיף את כוכב האם שלו במרחק הגדול מהמרחק (הממוצע) של פלוטו מהשמש. 2M1207b כהה בערך פי מאה מ־2M1207. בשל יחס המסות הנמוך (הכוכב גדול פי 3~ מכוכב הלכת) בין הכוכב לכוכב הלכת הציעו חלק מהחוקרים שהמערכת נוצרה בצורה הדומה לכוכב כפול ולא בצורת היווצרות של מערכת כוכבי לכת.
כוכב הלכת הוא ענק גזים חם יחסית; טמפרטורת פני השטח שלו מוערכת ב־K ‏1,100 או K ‏1,600 (C° ‏826 או C° ‏1327 בהתאמה), הטמפרטורה הגבוהה נגרמת בעיקר בשל לחץ כבידתי. הספקטרום התת־אדום שלו מעיד על קיומם של מולקולות מים באטמוספירה שלו. כוכב הלכת חם מדי לקיום חיים, ורחוק מכוכב האם שלו מכדי שיתאפשרו חיים בירחים אפשריים שלו.
זיהוי ומאפיינים

בשנת 2004 הטלסקופ הגדול מאוד צילם תמונה של שניהם, שבה נראה 2M1207b ככתם אור אדמדם וקלוש. כדי לאשר את התצפית הראשונית היה צריך לוודא שהגוף אינו רק כוכב כפול אופטי, תצפיות של טלסקופ החלל האבל ושל VLT הראו ששני הגופים נעים ביחד בחלל ולכן הם, כפי הנראה, מערכת כפולה.
מדידת ראשונית העריכה את המרחק מכדור הארץ ל־2M1207 ‏ בכ־70 פארסק. ב־2005 האסטרונום Eric Mamajek דיווח ביתר דיוק על המרחק (53±6 פארסק) באמצעות שיטה למדידת מרחק לצבירי כוכבים. מדידות מאוחרות יותר באמצעות פרלקסה נתנו את התוצאה 52.75±1 פארסק או 172±3 שנות אור.
הערכות למסה, קוטר וטמפרטורה של 2M1207, עדיין אינן ודאיות. אף על פי שמדידות ספקטרוסקופיות הראו על טמפרטורת פני שטח של 1600±100 קלווין שמעידה על מסה של 8±2 מסות צדק, מודלים תאורטיים לגופים בעלי טמפרטורה דומה חוזים בהירות נראית גדולה פי 10 מהנצפה. משום כך, הוצעו הערכות נמוכות יותר למסה וטמפרטורה. לחלופין, ייתכן שהתצפיות מדויקות, אך בהירותו של כוכב הלכת מעומעמת על ידי דיסקה של גז ואבק שמקיפה אותו. הסבר פחות סביר שהוצע מציע שהטמפרטורה נובעת מהתנגשות אדירה שארעה לאחרונה לכוכב הלכת עם גוף גדול במערכת. התנגשויות כאלה הוצעו גם בתאוריות ההיווצרות וההתפתחות של מערכת השמש. לפי תאוריה זו המסה של הכוכב היא כ־72 מסות כדור הארץ (מעט פחות ממסתו של שבתאי) וכוכב בעל מסה של כ־8 מסות כדור הארץ התנגש בו לפני כ־100,000 שנים.
הדיון על הגדרתו של 2M1207b

מסת 2M1207b קטנה מהמסה המינימלית הנדרשת להיתוך גרעיני של דאוטריום (כ־13 מסות צדק). מקובל להגדיר את ההבדל בין ננס חום לכוכב לכת על פי יכולת היתוך דאוטריום. לפי הגדרה זו 2M1207b הוא כוכב לכת. אולם חלק מהחוקרים סבורים שכדי שגוף יוגדר ככוכב לכת הוא צריך להיווצר בצורה דומה לכוכבי הלכת במערכת השמש. השמש נוצרה על ידי קריסה כבידתית של ערפילית וכוכבי הלכת נוצרו סביב השמש בגלל השפעתה הכבידתית. על פי הגדרה זאת, לא ברור האם 2M1207b הוא כוכב לכת או ננס חום, מכיוון שלא ברור כיצד הוא נוצר: האם הוא נוצר כאפקט משני של היווצרות 2M1207 או שהוא נוצר בפני עצמו, כתוצאה ישירה של קריסת הערפילית. ויכוח דומה התקיים בנוגע ל־GQ Lupi b, שגם הוא צולם לראשונה ב־2004. הקושי בהגדרת ההבדל על פי ההיווצרות הוא שהתגלו גופים בעלי מסה דומה לכוכב לכת ששטים באופן חופשי בחלל (כוכב לכת תועה).
נכון ל־2006 קבוצת העבודה על כוכבי לכת של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי מתייחסת ל־2M1207b כגוף שייתכן שהוא בעל מסה פלנטרית המקיף ננס חום. חלק מהחוקרים לעומת זאת מתייחסים אל 2M1207b כננס חום מסוג ספקטרלי L (ראו בקישורים החיצוניים).
הערות שוליים

↑  רשימת כוכבי לכת חוץ־שמשיים, האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, אוגוסט 2006
התמונה הראשונה של מערכת 2M1207 מ־VLT
הדמיית אמן של 2M1207b עם דיסקת אבק
טוני קליף

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1917 ארץ ישראל, ישראל 
 פטירה:  9 באפריל 2000 (בגיל 82) לונדון רבתי, הממלכה המאוחדת 
 מפלגה:  Socialist Workers Party 
 
טוני קליף (נולד בשם יגאל גליקשטיין; 20 במאי 1917, זכרון יעקב - 9 באפריל 2000, לונדון) היה מנהיג מפלגת הפועלים הסוציאליסטית (SWP) הטרוצקיסטית הבריטית, הוגה ומחברם של ספרים חשובים על תולדות הקומוניזם.
חייו

קליף נולד בתור יגאל גליקשטיין בזכרון יעקב, בנם של זוג ילידי פולין, אסתר (לבית ויסוסקי) ועקיבא גליקשטיין, קבלן-מהנדס, ולו שני אחים ואחות. אחיו חיים גליקשטיין היה עיתונאי, מזכיר "דבר", מבקר תיאטרון ומתרגם. בן אחותו אלכסנדרה הוא דוד טרטקובר. בביתו ביקר תכופות משה שרת, לימים ראש הממשלה השני של מדינת ישראל. לעיתים היו מבקרים את דודו, חיים מרגליות קלווריסקי, ברחובות. דוד אחר היה הרופא הלל יפה.
היה תחילה חבר בשומר הצעיר, בגיל 17 כבר העז להתמודד מול אבא חושי בחיפה ולהתגרות בו, מה שגרם למנהיג של חיפה לשלוח אליו ביריונים שיישברו לו את האצבע. האויב האמיתי, מבחינתו, לא היו נאצים, אלא הבריטים. אחר-כך ירד למחתרת במסגרת פעילותו ב"ברית הקומוניסטים המהפכנים", הקבוצה הטרוצקיסטית הראשונה בארץ. בתקופה זו הוא קיבל על עצמו את שם הכיסוי טוני קליף, ואיתו הוא נשאר גם אחר-כך. בשנת 1944 הוא התחתן, ובקיץ 1946 עבר הזוג לגור בלונדון. אך הוא המשיך בינתיים לעסוק בעיקר בנושאים של המזרח התיכון. זמן קצר אחרי הגעתו ללונדון הוא פנה לתנועת הפועלים האנגלית והזהיר מפני הסכנה של הפונדמנטליזם המוסלמי, אז בדמות האחים המוסלמים, והאשים את הכובש הבריטי בשימוש בהם. את דבריו הוא.
בזמן שגם "השומר הצעיר" כבר קיבל במהלך שנת 1947 את תוכנית החלוקה, התנגדו לה הטרוצקיסטים:
"בתקופתנו, תקופה של מהפכות סוציאליות והתקוממויות העמים המשועבדים, מקיים האימפריאליזם את שלטונו בעיקר באמצעות שתי שיטות: דיכוי גס וברוטלי - באינדונזיה, הודו-סין ויוון; או בדרך הכשלת המלחמה המעמדית על ידי חרחור ריב לאומני. השיטה האחרונה בטוחה יותר, זולה יותר ומאפשרת לאימפריאליזם להסתתר מאחרי הקלעים. האימפריאליזם נעזר עד כה בהצלחה בשיטת ה"הפרד ומשול" בארץ בהשתמשו ב"עליה" הציונית כגורם מסכסך [...] אם אתם מסרבים לצאת אחד נגד השני, נעמידכם במצב פוליטי-כלכלי כזה שיכריח אתכם לכך! - זהו תוכנה האמיתי של הצעת החלוקה. שמא יתגשם בזה חלום העצמאות המדינית של העם היהודי? "עצמאות" המדינה היהודית תתבטא בזה שתוכל לבחור באפן "חפשי" ו"עצמאי" בין השנים: לגווע מרעב או להימכר לאימפריאליזם על עורה ועצמותיה [...]מדינת כיס יהודית בלב המזרח הערבי עשויה להיות מכשיר מצוין בידי המדיניות האימפריאליסטית. מבודדת מן ההמונים הערבים, תהיה מדינה זו נטולת כל אמצעי התגוננות ונתונה לחסד ולשבט בידי האימפריאליסטים. ואלה ישתמשו בה לבצור עמדתם ויטפחו בו בזמן בקרב ארצות ערב את ה"סכנה היהודית". כלומר את הפחד מפני מגמות ההתפשטות הבלתי נמנעות של המדינה היהודית הזעירה."
מאז חי באנגליה, עם אשתו, שני בנים ושתי בנות, אך לא קיבל אזרחות בריטית מעולם, והוא דיבר אנגלית במבטא ישראלי. הוא נקבר בבית הקברות הייגייט, לא רחוק מקרל מרקס.
מנהיג מפלגת הפועלים הסוציאליסטית

בין היורשים השונים של טרוצקי היה ויכוח האם אפשר לקרוא לברית המועצות עדיין מדינת פועלים, אומנם מנוונת, אך בעלת סיכוי גדול לחזור להיות מדינת פועלים אמיתית, או שהיא למעשה איבדה את אפיונה כמדינת פועלים, כלומר מדינה, שהכוח הוא בידיים של הפועלים, והיא קפיטליסטית במסווה. אותו ויכוח התעורר לגבי המדינות שנכבשו על ידי הצבא האדום בסיום מלחמת העולם השנייה. קליף היה בדעה, שבשני המקרים מדובר בקפיטליזם מדינתי (State capitalism). ברית המועצות הפסיקה לדעתו להיות מדינת פועלים בשנת 1928, וחוקי הכלכלה הקפיטליסטית (חוק הערך) פעלו בה לא כתוצאה של קונפליקטים מעמדיים פנימיים, אלא כתוצאה ממרוץ הנשק מול האימפריאליזם האמריקני.
בשנת 1950 הוא הקים עם אחרים את מה שמאוחר יותר ייקרא "מפלגת הפועלים הסוציאליסטית" (Socialist Workers Party - SWP). המפלגה זכתה לעליה במספר החברים בה מתוך שורות המפלגת הלייבור, בשנות השישים גם במסע ההסברה נגד החימוש הגרעיני, בשנות השבעים במאבק נגד נאו-נאצים ובשביתת הכורים בבריטניה (1984–1985).
אחרי התמוטטות ברית המועצות בשנות התשעים הפכה ה-SWP המפלגה הגדולה ביותר בצד השמאלי של המפה.
חוץ מניתוחיו על אופיו של המשטר במזרח אירופה בולטים האוטוביוגרפיה שלו והביוגרפיות שלו של לנין ושל טרוצקי.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "עקיבא גליקשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3104.
↑  פורסם ב"קול המעמד" מספר 31, בספטמבר 1947
↑  A New British Provocation in Palestine
↑
↑  Foot, Paul (2000-04-11). "Tony Cliff". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2025-01-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259651305171  PLWABN: 9810567061805606  BNE: XX1499203  BnF: cb120562861 (data)  CANTIC: a11603744  CiNii: DA00758341  GND: 129645885  ICCU: TO0V089361  ISNI: 0000 0001 1078 840X  LCCN: n50028650  NDL: 00436172  NKC: jx20080930005  NLA: 36529897  NLG: 184366  NLK: KAC199605262  NTA: 069634750  SNAC: w65g40tg  SUDOC: 028801911  Trove: 1275270  VIAF: 97737898   WorldCat (עם VIAF): 97737898
ג'ורג' ויל

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1941 (בן 83) שמפיין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קולג' טריניטי, התיכון הניסויי האמריקאי, אוניברסיטת פרינסטון, מודלין קולג', המכללה לתקשורת של UIUC 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  מרי מסנג (1992–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס פרנסיס בויאר (1995)  פרס וולטר קרונקייט להצטיינות בעיתונות (1991)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (13 במאי 2006)  מדליית ג'יימס מדיסון (1992) 
 
ג'ורג' ויל (באנגלית: George Will, נולד ב-4 במאי 1941) הוא סופר, פובליציסט, בעל טור, עיתונאי ופרשן פוליטי אמריקאי. דעותיו נחשבות בדרך כלל שמרניות, אם כי בנושאים רבים הביע דעות ליברליות ואפילו שמאליות[דרוש מקור]. מהחשובים ובעלי ההשפעה בכותבים בארצות הברית ובעולם כולו. זוכה פרס פוליצר ופרסים נוספים.
קורות חיים

ויל נולד ב-1941 בעיר שמפיין שבאילינוי, ארצות הברית, להורים במעמד גבוה יחסית. אביו, פרופסור פרדריק ויל היה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. האם, לואיזה לבית הנדריקסון הייתה עקרת בית, שערכה אנציקלופדיות לילדים בשעות הפנאי שלה. יש לויל אחות אחת.
למד וב-1962 קיבל תואר ראשון בלימודי דתות באחד הקולג'ים היוקרתיים בארצות הברית, טריניטי קולג' שבקונטיקט. לאחר מכן למד וקיבל ב-1964 תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד. בתקופה זו חל שינוי משמעותי בדעותיו, מהכיוון הליברלי בו גדל וחונך לכיוון יותר שמרני. סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, שם קיבל תחילה תואר שני וב-1968 תואר שלישי במדע המדינה. בשנה שלפני סיום הלימודים בפרינסטון הוא נישא לאשתו הראשונה מדליין, שתלווה אותו במשך 22 השנים שלאחר מכן עד גירושיהם ב-1989. לזוג נולדו שני בנים ובת.
עבד במשך שנתיים (1970–1972) כאחד מעוזריו של הסנטור הרפובליקני גורדון אלוט מקולורדו. לאחר מכן שימש במשך כמה שנים כמרצה למדע המדינה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת טורונטו לסירוגין ובמקביל החל לערוך במגזין הדו שבועי השמרני הידוע National Review. ב-1974 החל לכתוב את טורו, שבשלו התפרסם, בוול סטריט ג'ורנל. כותב טור זה עד היום ובעקבות כתיבתו אף זכה בפרס פוליצר ב-1977. טורו מופיע כיום מדי שבועיים בכ-450 עיתונים שונים. ב-1976 הפך לבעל טור גם בניוזוויק. את הטור במגזין זה כתב במשך 35 שנים, עד 2011.
בנוסף לפובליציסטיקה כתב שני ספרים רבי מכר על בייסבול, שלושה ספרי פילוסופיה פוליטית ומעל עשרה ספרים המקבצים את טוריו הרבים בעיתונות לסוגיה.
החל מראשית שנות השמונים משמש גם כפרשן פוליטי ברשתות טלוויזיה אמריקאיות שונות, החל ב-NBC, עבור ל-ABC וכלה בפוקס ניוז. זכה בפרסי עיתונות רבים, בנוסף לפרס פוליצר.
ב-1992 נישא ויל בשנית, למרי מסנג, דמות רפובליקנית ידועה בזכות עצמה, ששימשה כיועצת פוליטית, כותבת נאומים ויועצת עיתונות, בין השאר גם לנשיא רונלד רייגן, ולמועמדים הרפובליקנים לנשיאות בוב דול, ריק פרי, סקוט ווקר ואחרים. מנישואין אלה נולד לו בן נוסף.
עמדותיו

ויל היה כמעט כל ימיו חלק מהמפלגה הרפובליקנית, גם אם סטה לעיתים קרובות מעמדות הרוב המפלגתיות, אולם ב-2016 פרש באופן רשמי מהמפלגה, בשל התנגדותו המוחלטת למועמדותו של דונלד טראמפ, שזכה בסופו של דבר בנשיאות.
בנושאי חוץ הוא תמך לעיתים קרובות בעמדות מרכז ואפילו שמאל[דרוש מקור]. למשל, החל מ-2009 הוא צידד בנסיגת כל הכוחות האמריקאים מאפגניסטן, תמך בנשיא ברק אובמה כשנמנע מסיוע למחאה של העם האיראני נגד משטר האיאתוללות, בעקבות זיוף הבחירות ב-2009, ועוד.
גם בנושאים של חוץ - פנים הפגין עמדות דומות, למשל כשהתנגד לרצונו של הנשיא בוש (הבן) להוריד מגבלות על האזנות הסתר לחשודים בטרור, כשתמך בהעמדת העצורים בגואנטנמו למשפט, וכשצידד בהעמדת מסלול מובנה להענקת אזרחות אמריקאית גם למהגרים בלתי חוקיים מסוימים.
בנושאים חברתיים דעותיו מעורבות שוב - הוא תומך בעונשי מאסר ארוכים יותר לפושעים, אך מתנגד לעונש המוות, מתנגד לאפליה מתקנת אך תומך בליגליזציה של השימוש בסמים קלים, תומך בהפלות, אבל זאת אך ורק בהגבלות ניכרות ועוד.
בנושאי כלכלה וכלכלה - חברה דעותיו פונות לימין השמרני באופן מובהק - הוא בעד שבירתם של המונופולים הגדולים, נגד שכר מינימום, בעד הקטנת מיסים והקטנת הביטוח הלאומי, נגד הגדלת הגרעון התקציבי אפילו בעתות משבר כדוגמת זה של 2008 ונגד תוכניות פנסיה ממלכתית.
בנושא ההתחממות הגלובלית דעותיו היו שמרניות קלסיות והובעו בוויכוח מפורסם שהתנהל מעל דפי ה"וושינגטון פוסט" ב-2009. הוא סבר שאין שום הוכחה לנכונות הטענה לקיומה של תופעה מעין זו, בוודאי לא בהקשר להשפעת האדם עליה והסתמך על נתונים שהובאו על ידי מדענים שציטט, כשגם לגבי נכונות הציטוטים התנהל לאחר מכן ויכוח בינו לבין מבקריו.
ויל הוא תומך ישראל נלהב.
ספריו

The Pursuit of Happiness and Other Sobering Thoughts. Harper & Row, 1978.
The Pursuit of Virtue and Other Tory Notions. Simon & Schuster, 1982.
Statecraft as Soulcraft: What Government Does. Simon & Schuster, 1983.
The Morning After: American Success and Excesses, 1981–1986. Free Press, 1986.
The New Season: A Spectator's Guide to the 1988 Election. Simon & Schuster, 1987.
Men at Work: The Craft of Baseball'. Macmillan, 1990.
Suddenly: The American Idea Abroad and at Home. Free Press, 1990.
Restoration: Congress, Term Limits and the Recovery of Deliberative Democracy. 1992.
The Leveling Wind: Politics, the Culture and Other News, 1990–1994. Viking, 1994.
The Woven Figure: Conservatism and America's Fabric: 1994–1997. Scribner, 1997.
Bunts: Pete Rose, Curt Flood, Camden Yards and Other Reflections on Baseball. Simon and Schuster, 1997.
With a Happy Eye But...: America and the World, 1997–2002. Free Press, 2002.
One Man's America: The Pleasures and Provocations of Our Singular Nation. Crown Publishing Group, 2008.
A Nice Little Place on the North Side: Wrigley Field at One Hundred. Crown Archetype, 2014.
לקריאה נוספת

מבחר ממאמריו האחרונים של ג'ורג' ויל, באתר JWR
מבחר ממאמריו המאוחרים של ג'ורג' ויל, באתר ה"וושינגטון פוסט"
מבחר ממאמריו, בנשיונל רוויו
מאמרי ג'ורג' ויל, בניוזוויק
מאמרי ג'ורג' ויל, באתר מידה (עברית)
הערות שוליים

↑  "העיתונאי ג'ורג' וויל עוזב את המפלגה הרפובליקנית", רשת ב', 26 ביוני 2016
↑  "George Will: Trump's judge comments prompted exit from GOP", באתר CNN, יוני 2016
↑  מתוך דף הפייסבוק שלו, 2014
↑  ג'ורג' ויל מדבר ב-2013 על ישראל ברשת ABC
↑  מאמר מ-2010 באתר JWR
↑  מאמר מ-2001 באתר JWR
↑  מאמר ביקורת על הספר, סנדיי טלגרף (בריטניה), אוקטובר 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437854105171  PLWABN: 9810630783105606  BIBSYS: 90675944  BnF: cb12303502r (data)  CiNii: DA03195176  GND: 119472511  ISNI: 0000 0001 1613 7798  LCCN: n81093406  LNB: 000020821  NDL: 00548996  NKC: vse2013764800  NTA: 086116843  SNAC: w61q0547  SUDOC: 035743913  VIAF: 29599749   WorldCat (עם VIAF): 29599749
מנחם רון וכסלר

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1934 (בן 90) פרנקפורט, גרמניה הנאצית
 ענף מדעי:  לכירורגיה פלסטית
 עיסוק:  לכירורגיה פלסטית, ציור, פיסול ושירה
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בהדסה, ירושלים
 פרסים והוקרה:  1982 - פרס נשיא המדינה 2017 - יקיר ירושלים
 בת זוג:  דינה וכסלר
 צאצאים:  שרון וכסלר,  יעל וכסלר כהן, אורי וכסלר, דניאל וכסלר
 מספר צאצאים:  4
מנחם רון וכסלר (נולד ב-22 בפברואר 1934) הוא רופא ישראלי, מומחה לכירורגיה פלסטית. מייסד בנק העור בישראל. לשעבר יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, ומנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. כמו כן הוא עוסק בציור, פיסול ושירה.
ביוגרפיה

מנחם רון ישראל וכסלר ("מנדוש") נולד בפרנקפורט למוני (משה) ורוני (רוזי) וכסלר. בשנת 1935, בהיותו בן שנה, עלתה משפחתו לארץ ישראל. הוא גדל בשכונת בית וגן, במשפחה שהעניקה לבניה חינוך דתי מסורתי. סיים לימודים בבית הספר חורב ובבית הספר הדתי 'מעלה' בירושלים, ולאחר מכן בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. לאחר שירותו הצבאי בנח"ל ובצנחנים למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים הדסה, במחלקתו של הפרופ' צבי נוימן, וכן באוניברסיטאות מישיגן ואיובה בארצות הברית. הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים.
במשך שנים רבות ניהל וכסלר את המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית ב"הדסה" ירושלים. היה יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, וארגן כנסים בינלאומיים שנערכו בישראל בתחום זה. ייסד את בנק העור בישראל, וכמו כן היה חלוץ הניתוחים האסתטיים לבעלי תסמונת דאון (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין) וניתוחי השסע בשפה. פרסם ארבעה ספרים בתחום הכירורגיה הפלסטית, וכן מאות מאמרים בנושא בבמות מדעיות ורפואיות שונות בישראל ובעולם.
בשנת תשע"ז החליטה עיריית ירושלים להעניק לו את התואר יקיר ירושלים.
אמנות ושירה

מלבד עיסוקו הרפואי עוסק פרופ' וכסלר בתחום האמנות והשירה. בצעירותו למד גרפיקה וציור באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים. הוא עוסק בציור, רישום ופיסול. עד היום הציג עשר תערוכות יחיד מיצירותיו בגלריות שונות בישראל ובעולם. בין השאר, הוצגו ביד ושם תחריטי עץ שיצר בנושא השואה.
בשנת 2009 יצא ספר השירה שלו "ערפל", המכיל אוסף משיריו, ובו משולבים רישומים, תחריטים והדפסים שיצר במהלך השנים.
וכסלר זכה בפרס לייטרסדורף לאומנויות לשנת 2017.
משפחתו

וכסלר נשוי לדינה לבית ברבדו, ולהם ארבעה ילדים. מתגורר בירושלים. בתו היא החזאית שרון וכסלר. אחיו הם עוזיאל וכסלר, שעמד בראשות הרשות לפיתוח ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל, עו"ד אורה זק ובנימין זאב וכסלר, שהיה סגן מנהל כללי במוסד יד בן צבי.
ספריו > רפואה

כירורגיה פלסטית אסתטית
השמש וגידולי העור
כירורגיה פלסטית משקמת בבעלי תסמונת דאון (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין)
שסע של השפה והחך: מן הלידה ועד לבגרות (יחד עם ירוחם זילברמן)
ספריו > שירה

הערפל - שירים, הוצאת ש. ז"ק, 2009
הערות שוליים

↑  שלמה פיוטרקובסקי, פורסמו שמות יקירי ירושלים לשנת תשע"ז, באתר ערוץ 7, 24 בינואר 2017.
↑  פייסבוק הפקולטה לרפואה, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, 11 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305540105171  LCCN: no2009113003  VIAF: 97218045   WorldCat (עם VIAF): 97218045