פיתוח הכוח הימי של ישראל לאחר מלחמת יום הכיפורים
גיבוש תפישת מלחמה חדשה > המתודולוגיה וההיערכות לבניית הסד"כ החדש

חיל הים נערך לגבש באופן מובנה ושיטתי את מאפייני סדר הכוחות (סד"כ), גודלו ותכונותיו, בעזרת מיטב המומחיות המקצועית בארץ ומחוצה לה, ובהמשך לניסיון העבר ולקחי הפיקוד - זאת קודם לקבלת ההחלטה על אופי הכלים והמערכות שיהוו מענה הולם ואופטימלי לאיומים החדשים שהתפתחו בזירה הימית לאחר מלחמת יום הכיפורים. וכך התנהל תהליך הגיבוש:
בין פברואר – ספטמבר 1979 נערכו בדיקות וסיורים מכוונים בציים ובמפעלים של איטליה, צרפת, גרמניה וארצות הברית, וכן במפעלים בארץ כמו "מספנות ישראל", התעשייה האווירית ורפא"ל, זאת לצורך לימוד והכרה של מגמות הטכנולוגיה בעולם ובחינה של פלטפורמות, אמל"ח וסוגי מסוקים.
בין מאי – ספטמבר 1979 נערכו כנסי עיון בחיל אשר דנו בנושאי מערכות הלחימה בים, בהשתתפות קצינים מדרג מפקד סטי"ל/צוללת ומעלה. בנוסף לעיסוק באמל"ח ובמערכות המרכזיות בזירה הימית התקיימו דיונים גם בתפישת הלוחמה של שדה הקרב בעבר, בהווה ובעתיד - כל זאת לצורך גיבוש המענה הנדרש מול האיומים שהתפתחו כאמור בזירה הימית. בכנסים אלה גם שותפו גורמים שונים מצה"ל וממכונים ותעשיות ביטחוניות בארץ, נציגי מחקר ופיתוח (מו"פ), אגף התכנון (אג"ת), חיל אוויר (ח"א), הטכניון ונציגי מפעלים ביטחוניים אחרים. הכנסים התמקדו בשבעה נושאים ספציפיים, כלהלן:
פלטפורמות מערכות נט"ל
מערכות הנעה
מערכות נשק ותקיפה
מערכות נט"ל
אלקטרו-אופטיקה/אופטרוניקה
מערכות ל"א
תפישת "הקרב הימי המשולב".
סדרת הכנסים הללו, שנערכו בחיל הים במהלך שנת 1979, סוכמו על ידי מפקד חיל הים ודבריו שימשו הנחיה עקרונית לצוות שמונה לאפיין את הסטי"ל העתידי, כלהלן:

א. את כלי השטח העתידי יש לאפיין ולתכנן על יסוד תפישה מבצעית המעוגנת באופי זירת
הפעולה, התנאים בה והאיומים הנשקפים ממנה ולא סביב כלי-שיט כמערכת טכנולוגית מצויה או זמינה על מדף מקומי או זר.

ב. מבנהו והרכבו הסופי של כלי השטח צריך לִצְפּוֹת את אופי המפגש עם האויב לסוגיו, אזור ההתרחשות המבצעית, והאמצעים שיש בכוחם להרתיע ולהתמודד במפגש זה.

ג. דינמיקות השינויים המתחוללים לנגד עינינו ביחסי הכוחות והטכנולוגיה, ואפילו במבנה הזירה, מחייבים כי הפלטפורמה של הסטי"ל העתידי תיבנה כך שתהיה גמישה וערוכה להתאים עצמה לשינויים והשכלולים הצפויים להתרחש בכל התחומים המשפיעים על זירת הקרב הימית עד מעבר לשנת 2000.

ד. ייעוד הסטי"ל העתידי:
הסטי"ל, בהיותו כלי השטח העיקרי של חיל הים, יבצע את לוחמת השטח במרחבי הזירה הימית במגמה להשמיד כלי-שיט אויב המאיימים על חופי ישראל ועל השיט החיוני שלה.
מטרתו העיקרית של הסטי"ל היא לפגוע בכלי השטח של האויב, ובראש וראשונה בסטי"לים שלו. זירת הקרב העיקרית של הסטי"ל היא מרחב הים הפתוח.
עליו להיות בעל סגולות מיוחדות בתחום הגילוי, הזיהוי, המהירות, הטווח ועוצמת הנשק המדויק שלו. הסטי"ל אמור להיות הכלי היעיל ביותר כדי לאבטח את המרחב הימי שבין נמלי האויב ובין חופי הארץ ולהשמיד כל כלי-שיט אויב, העומד לחדור למרחב ים זה ובכוונתו לפגוע בחופי ישראל או בשיט החיוני שלה.
הסטי"ל נועד להילחם באיום המרכזי על ישראל מצד הים ולמוקד ההכרעה של הקרב הימי. הוא אמור להקנות חופש פעולה ותנועה לחיל הים במרחבי הזירה הימית שלנו ולאפשר את חופש הפעולה למימוש שאר משימות חיל הים, כמו, מתן סיוע להכרעה ביבשה ולאבטחת השיט החיוני לישראל.
כאמור, עיקר ייעודו של הסטי"ל הוא הפעילות ההתקפית בים הפתוח, אולם הוא גם נועד לשמש ככוח מסייע לכוחות ים אחרים באזורי חוף ונמלים, בעת תקיפת האויב ובהגנת על כוחותינו – צוללות, כוחות לוחמה זעירה, נחיתה, כוחות יבשה ואוויר. זאת, בעדיפות משנית ובהתאמה למגבלות שמערכי המגננה של האויב מטילים על פעולת הסטי"לים באזורים אלה.