stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויטמין B6
היסטוריה

ויטמין B6 התגלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 במחקרי תזונה שהתבצעו על חולדות. בשנת 1934 רופא הונגרי, פאול גיורגי, גילה חומר היכול לרפא מחלת עור אצל חולדות, ובשנת 1938 הוא קרא לחומר זה ויטמין B6. לפקובסקי בודד את ויטמין B6 מסובין אורז. בשנת 1939 האריס ופולקרס קבעו את צורתו של ויטמין B6, ובשנת 1945 סנל הראה כי ישנן שתי צורות של ויטמין B6, פירידוקסל ופירידוקסמין. צורה שלישית, פירידוקסין נקראת כך, כדי לציין את מבנה ההומולוגי לפירידין.
תפקיד

ויטמין B6 הוא מולקולה המעורבת ברוב המוחלט של השינויים בגוף האדם כיוון שהוא קואנזים המעורב בלמעלה מ-150 תגובות ביוכימיות. הוא פעיל במטבוליזם של פחמימות, שומנים, חומצות אמינו וחומצות גרעין, ומשתתף ביצירת סיגנלים תאיים.
התפקוד המטבולי העיקרי של ויטמין B6 הוא במטבוליזם של חומצות אמינו, חלקו הגדול של הוויטמין בגוף נמצא בשרירים, קשור לגליקוגן פוספורילאז. לוויטמין יש תפקיד חשוב בפעולות של הורמונים סטרואידים.
נוסף על כך הוא משמש כנוגד חמצון חזק ויעיל כנגד רדיקלים חופשיים ובכך משמש תרכובת מגן.
ויטמין B6 ומחלות

ויטמין B6 קיים בצורות שונות בתזונת האדם. עם זאת, רק הצורה הפעילה הנקראת pyridoxal 5'-phosphate (PLP) יכולה לשמש קו-פקטור לאנזימים. כאשר צורכים ויטמרים של B6 בצורתם הלא-מזרחנת, המעי סופג אותם, ואנזימים ספציפיים בגוף הופכים אותם לצורת PLP הפעילה. חוסרים ב-PLP יכולים להוביל לאפילפסיה (מהסוג המגיב ל-B6) המתרחשת בדרך כלל בשלב מוקדם בחיים. חולים עם הפרעות אלו חווים לעיתים קרובות שיפור בשליטה על ההתקפים כאשר הם מקבלים פירידוקסין (צורה של B6) ו/או תוספת PLP.
מחקרים אפידמיולוגיים וניסויים מצביעים על קשר הפוך בין רמות ויטמין B6 לסוכרת, כמו גם השפעה מגנה של ויטמין B6 על סיבוכי סוכרת.
הערות שוליים

↑  פרופ' בן עמי סלע, הערך "ויטמין - Vitamin - B6", באתר ויקירפואה
↑  Kamilla Stach, Wojciech Stach, Katarzyna Augoff, Vitamin B6 in Health and Disease, Nutrients 13, 2021-09, עמ' 3229 doi: 10.3390/nu13093229
↑  D A Bender, Vitamin B6 requirements and recommendations, European journal of clinical nutrition 43, 1989-05-01, עמ' 289–309
↑  Sutton Mooney, Jan-Erik Leuendorf, Christopher Hendrickson, Hanjo Hellmann, Vitamin B6: A Long Known Compound of Surprising Complexity, Molecules 14, 2009-01, עמ' 329–351 doi: 10.3390/molecules14010329
↑  Matthew P. Wilson, Barbara Plecko, Philippa B. Mills, Peter T. Clayton, Disorders affecting vitamin B6 metabolism, Journal of Inherited Metabolic Disease 42, 2019-07, עמ' 629–646 doi: 10.1002/jimd.12060
↑  Elisa Mascolo, Fiammetta Vernì, Vitamin B6 and Diabetes: Relationship and Molecular Mechanisms, International Journal of Molecular Sciences 21, 2020-01, עמ' 3669 doi: 10.3390/ijms21103669
| ויטמינים |
| --- | --- | --- |
| ויטמינים מסיסים במים | ויטמין B1 (תיאמין) • ויטמין B2 (ריבופלאבין) • ויטמין B3 (ניאצין, ניקוטינאמיד) • ויטמין B5 (חומצה פנטוטנית) • ויטמין B6 (פירידוקסין, פירידוקסאמין) • ויטמין B7 (ביוטין) • ויטמין B9 (חומצה פולית) • ויטמין B12 (אדנוסילקובלמין, הידרוקסיקובלמין, מתילקובלמין, ציאנוקובלמין) • ויטמין C (חומצה אסקורבית) |  |
| ויטמינים מסיסים בשמן | ויטמין A • ויטמין D • ויטמין E (טוקופרול) • ויטמין K |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543709605171  BnF: cb119398585 (data)  LCCN: sh85143967  LNB: 000334733 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
נחל הרועה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 יובלים:  נחל אחדיר, נחל חצץ, נחל מצדים 
 שפך:  נחל בוקר 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל הרועה(למפת צפון הנגב רגילה) נחל הרועה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל הרועה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל הרועה
 
נַחַל הָרוֹעָה הוא נחל בהר הנגב הצפוני, מיובלי נחל הבשור. לאורכו שרידים מרשימים של חקלאות נבטית קדומה ומפעל מים שבאמצעותו חוצה הנחל את קמר חלוקים. אחד מיובליו הוא נחל חצץ. שמו הקדום של הנחל היה "ואדי חליקום", על שם החלוקים ששמם השתמר בקמר חלוקים.
השם נחל הרועה, יחד עם חניון הרועה שלידו, ניתן לו לזכרה של ברברה פרופר (1930–1952), שנרצחה במקום על ידי בדואים מהסביבה. פרופר נולדה בגרמניה, לאם יהודייה. עלתה ארצה וגדלה בירושלים, כבת מאומצת ליוהנה וד"ר עמנואל פרופר. למדה באוניברסיטת נשאטל, שווייץ, פילוסופיה, תאולוגיה ושפות. חזרה לארץ והתגייסה לצה"ל על אף שהייתה בת יחידה למשפחתה ושירתה שנתיים כסמלת בחיל המודיעין. ב-15 במאי 1952 הייתה אחת מכתריסר מייסדי קיבוץ שדה בוקר, בהם חגי אבריאל, דניאל הלל ואחרים.
שימשה רועת הצאן ואחראית לענף הצאן כולו של הקיבוץ ונרצחה בספטמבר 1952 בידי בדווים מהסביבה. רוצחיה טענו כי חשבו שעדר הכבשים שרעתה פרופר נלקח מהשבט הבדואי על ידי צה"ל. עוד טענו כי בשל לבושה של פרופר לא שמו לב שמדובר בבחורה ואילו היו יודעים "לא היו נוגעים בה". שני רוצחיה נתפסו, אחד מהם נידון ב-1955 למאסר עולם, ואילו השני מת בכלא בטרם החל המשפט.
בעקבות רציחתה נכתבו שני שירים לזכרה: "הנערה משדה בוקר" (מילים: נתן אלתרמן), ו"אליה על ברברה משדה בוקר" (מילים:אנדה עמיר-פינקרפלד).
קרן קיימת לישראל הקימה על שמה את "חניון הרועָה" מול הכניסה לקיבוץ שדה בוקר.
לקריאה נוספת

ברברה פרופר - Yoaview
אודות ברברה פרופר באתר הממשלתי לזכר אזרחים חללי פעולות איבה.
זית המדבר - מסלולי טיול, חניון הרועה ע"ש ברברה פרופר.
הערות שוליים

1 2  ברברה פרופר, דבר, 24 בספטמבר 1952
↑  מאסר עולם בעוון השתתפות ברצח הרועה משדה-בוקר, דבר, 13 באוקטובר 1955
↑  בידואי הודה ברצח חברת שדה בוקר לפני כשנתיים, דבר, 9 בפברואר 1955
↑  נורית גוברין,"היא נפלה בשדות"  `קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה`, כרך ב`, הוצאת גוונים, תשס"ב, 2002 .
כברי

| --- | --- |
חדר האוכל של הקיבוץ בתכנון האדריכל חנן הברון
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מטה אשר
גובה ממוצע: ‎96 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,120 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) כברי(למפת הגליל המערבי רגילה) כברי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כברי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כברי33°01′16″N 35°08′53″E﻿ / ﻿33.0210153211792°N 35.1480376760645°E﻿ / 33.0210153211792; 35.1480376760645  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה אשר (in English: Mateh Asher Regional Council) באדום - כברי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.cabri.org.il
כַּבְּרִי הוא קיבוץ בגליל המערבי, כארבעה ק"מ ממזרח לנהריה. שייך לתנועה הקיבוצית. הוקם על ידי התק"ם והשתייך לה בעבר. שמו של הקיבוץ הוא כשם הכפר הערבי אל-כאברי שחרב במלחמת העצמאות. ההשערה היא, ששם זה שימר את השם "כבריתא" או "כבריתה" הנזכר כיישוב גבול צפוני בימי שיבת ציון[דרושה הבהרה] וכן בברייתא דתחומין כגבול הצפוני מערבי של תחום עולי בבל.
היסטוריה

הקיבוץ נוסד ב-18 בינואר 1949 בגבעה הסמוכה לחורבות הכפר הערבי הנטוש אל-כאברי. מקימי הקיבוץ היו חברי קיבוץ בית הערבה, ששכן בצפון ים-המלח, שפונה לאחר שנתפס על ידי כוחות הלגיון הירדני במהלך מלחמת העצמאות ונהרס בידי כפריי הסביבה. תחילה פונו הנשים והילדים לקיבוץ שפיים שבו התארחו כתשעה חודשים, ולאחר מכן התפצלו המפונים והקימו שני קיבוצים – כברי וגשר הזיו.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 נטע הקיבוץ על התל הארכאולוגי מטעי אבוקדו, דבר האסור על פי חוק העתיקות. הקיבוץ נתבע על ידי רשות העתיקות ושילם קנס, אך המטע נותר נטוע. בעקבות המשפט נערכו חפירות הצלה בראשות אהרון קמפינסקי מאוניברסיטת תל אביב בין השנים 1986–1993. בחפירות נמצאו לראשונה שברי פרסקו מינואי, המעידים על קשרים בין הים האגאי של יוון הקדם קלאסית לארץ ישראל בתקופת הברונזה התיכונה.
בין מייסדי הקיבוץ נמנים חבר הכנסת התשיעית וה-10 דני רוזוליו, הפסל זוכה פרס ישראל יחיאל שמי, הצייר אורי רייזמן ואליהו סלע (רעננה), מהמפקדים הבולטים בפלמ"ח בעת מלחמת השחרור. בכברי נולדו הזמרת ירדנה ארזי, השחקן נבו קמחי ואמן הג'אז אבישי כהן. ביוזמת שמי וחברים נוספים הוקמה ב-1997 בקיבוץ גלריה כברי.
ליד הקיבוץ נובעים ארבעה מעיינות טבעיים, עין צוף, עין גיח, עין שפע ועין השיירה, שמהם הקיבוץ והמושבים הסמוכים בן עמי ונתיב השיירה מקבלים את המים. אמת עכו הובילה מים ממעיינות אלו אל עכו. כמו כן ישנם שני אתרים ארכאולוגים בשטחיו – תל כברי ובאר ביזנטית עם רצפת פסיפס (מכוסה היום). בקיבוץ מטעי בננות ואבוקדו מצליחים, מפעל יציקות מתכת בשם "כבירן" ומפעל פלסטיק בשם "ריאון" מקבוצת פלסאון תעשיות.
גלריית תמונות

מבנה הסטודיו של הפסל יחיאל שמי, ובצמוד לו גן הפסלים שהקים, 2006
מרכז גוטסמן לתחריט, 2006
מרכז הספורט של הקיבוץ, 2006
פסלי יחיאל שמי בדרום הקיבוץ
פסיפס כתובת רחוב מתקופת התלמוד, בו נזכר היישוב "כבריתה" בגליל המערבי
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך, מטח, 2010, עמ' 475
↑  אתר תנועת העבודה הישראלית
↑  מפת ישראל בהוצאת מחלקת המדידות, 1950, עם ציון השם - כבריתה לקיבוץ, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, עמ' 243
↑  אנציקלופדיה אריאל, עמ' 3513. תוספתא שביעית ד, יא. ירושלמי, שביעית ו
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 253
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531278205171  LCCN: no92033485  VIAF: 123442354   WorldCat (עם VIAF): 123442354 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלפרד קולקוויט

אלפרד הולט קולקוויט (באנגלית: Alfred Holt Colquitt;‏ 20 באפריל 1824 –  26 במרץ 1894) היה עורך דין, מטיף, איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-49 בשנים 1877–1882. הוא היה אחד מהדמוקרטים הרבים שנבחרו למשרות ציבוריות כלבנים שמרנים שהחזירו לעצמם את השלטון בסיום תקופת השיקום. לאחר תום כהונתו כמושל נבחר קולקוויט על ידי בית המחוקקים של ג'ורג'יה לשתי תקופות כהונה בסנאט של ארצות הברית, בו הוא כיהן מ-1883 ועד פטירתו ב-1894. קולקוויט שירת כקצין בצבא ארצות הברית במלחמת ארצות הברית-מקסיקו, ובצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית, בו הוא הגיע לדרגת בריגדיר גנרל.
ראשית חייו

אלפרד קולקוויט נולד בעיר מונרו שבג'ורג'יה. אביו, וולטר ט. קולקוויט, היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית. קולקוויט הצעיר סיים ב-1844 את לימודיו בפרינסטון קולג', למד משפטים, וב-1846 התקבל ללשכת עורכי הדין ופתח משרד עורכי דין במונרו.
במהלך מלחמת ארצות הברית-מקסיקו בשנים 1848–1849, שירת קולקוויט כקצין מנהלה בצבא ארצות הברית בדרגת מייג'ור. לאחר המלחמה הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, בו הוא כיהן בשנים 1853–1855. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה. קולקוויט היה נציג לוועידת הפרישה של ג'ורג'יה ב-1861, בה הוא הצביע בעד הפרישה וחתם על החלטת הפרישה ב-19 בינואר אותה שנה.
בבחירות לנשיאות של 1860 היה קולקוויט חבר בחבר האלקטורים.
מלחמת האזרחים

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, מונה קולקוויט כקפטן ברגימנט הרגלים השישי של ג'ורג'יה. בסופו של דבר הוא התקדם עד לדרגת קולונל והוביל את הרגימנט במערכת חצי האי. בקרב שבעת האורנים (אנ') הוא קיבל פיקוד על בריגדה לאחר שבריגדיר גנרל גבריאל ריינס נפצע, והוא פיקד עליה במהלך קרבות שבעת הימים. קולקוויט הוביל את הבריגדה בפיקודו של תומאס ג'ונתן ג'קסון בקרב ההר הדרומי (אנ'), בקרב אנטיאטם, בקרב פרדריקסברג ובקרב צ'נסלורסוויל (אנ'). את קרב אנטיאטם שרד קולקוויט ללא שריטה, אף על פי שכמעט כל אחד מקציני הבריגדה האחרים נהרגו או נפצעו. לאחר הקרב הוא קודם מידית לדרגת בריגדיר גנרל.
לאחר קרב צ'נסלורסוויל, צצו כמה שאלות בנוגע להתנהלותו של קולקוויט במהלך הקרב, והוא הועבר לקרוליינה הצפונית כדי להתחלף עם הבריגדה של בריגדיר גנרל ג'וניוס דניאל. הבריגדה שלו הועברה שוב בקיץ 1863 כדי להגן על צ'ארלסטון קרוליינה הדרומית. בפברואר 1864 צעד קולקוויט בראש הבריגדה שלו דרומה כדי לסייע בהגנה נגד פלישת צבא האיחוד לפלורידה, ונחל ניצחון בקרב אולסטי. לאחר קרב זה, הצטרפה הבריגדה של קולקוויט לארמיית צפון וירג'יניה (אנ') בפיקוד של גנרל רוברט אדוארד לי. בשלבים המאוחרים של המלחמה שבה הבריגדה להגן על קרוליינה הצפונית, שם נכנע קולקוויט ב-1865.
קריירה פוליטית

לאחר שובו לחיים הפוליטיים ולקראת תום תקופת השיקום, הביס קולקוויט את המועמד הרפובליקני ג'ונתן נורקרוס בבחירות למשרת מושל ג'ורג'יה של 1876. הוא היה אחד מכמה דמוקרטים שנבחרו למשרותיהם כלבנים שמרניים שהשיבו את שלטון מפלגתם במדינה, בין השאר באמצעות מאמץ גלוי של מורדים חצי-צבאיים לשיבוש ולדיכוי ההצבעה הרפובליקנית, במיוחד של העבדים המשוחררים. בערך באותה תקופה, כמה אלפי "ידידים" ביקשו לקבל כ-30 משרות פטרוניות ממשלתיות. אלו שלא זכו במשרה ניסו להסית מצביעים נגד קולקוויט. נפוצו שמועות שקולקוויט היה מעורב בעסקאות בלתי חוקיות עם חברת הרכבות הצפון-מזרחית. ועדה של בית המחוקקים מצאה את המושל זכאי. במהלך אותה תקופה הוא היה חלק מ"השלישייה הבורבונית" (Bourbon Triumvirate), לצידם של עמיתיו הפוליטיקאים מג'ורג'יה, ג'ון בראון גורדון וג'וזף א. בראון.
ב-1880 נבחר קולקוויט לתקופת כהונה שנייה, וכיהן שנתיים על פי חוקת המדינה החדשה, שצמצמה את משך תקופת הכהונה של המושל מארבע שנים לשנתיים. במהלך תקופת כהונתו צומצם החוב המדינתי.
ב-1883 נבחר קולקוויט על ידי בית המחוקקים של ג'ורג'יה מטעם הדמוקרטים לכהן בסנאט של ארצות הברית מטעמה. ב-1888 הוא נבחר לתקופה כהונה שנייה.
חיים אישיים

אחיו של קולקוויט, קולונל פייטון ה. קולקוויט (אנ') נהרג בגיל 31 בקרב צ'יקמוגה במלחמת האזרחים.
קולקוויט היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים היו לדורותי אליזבת טרוור, ולאחר מותה הוא נישא לאלמנתו של אחיה, שרה באן טרוור. הוא היה אביהם של שלושה ילדים מאשתו הראשונה ושל שבעה מאשתו השנייה.
ב-1892 לקה קולקוויט בשבץ מוחי ונעשה משותק חלקית. הוא החלים במידה מספקת כדי לחדש את פעילותו בסנאט, אך במרץ 1894 הוא לקה בשבץ נוסף שהותיר אותו מחוסר יכולת כמעט לחלוטין.
אלפרד קולקוויט נפטר ב-26 במרץ 1894 בוושינגטון הבירה. ארונו הושב לג'ורג'יה, שם הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבמייקון.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 303-304
קולקוויט במדי בריגדיר גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים.
פורקאן קורקמז

פורקאן קורקמז (בטורקית: Furkan Korkmaz; נולד ב-24 ביולי 1997) הוא כדורסלן טורקי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד במונקו מהליגה הצרפתית הראשונה בכדורסל וביורוליג חבר נבחרת טורקיה בכדורסל מאז שנת 2015.
קריירה מקצועית > אירופה

קורקמז נולד באיסטנבול שבטורקיה. הוא שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של אנאדולו אפס. בשנת 2013 הושאל לקבוצת פרטבניאל מהליגה השנייה בטורקיה. ב-2014 שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת של אנאדולו אפס, הוא זכה עם הקבוצה בגביע הטורקי ובסופרקאפ. בדצמבר 2016 הושאל לקבוצת באנוויט מהליגה הראשונה וליגת האלופות בכדורסל. הוא רשם בליגה הטורקית ממוצע של 10.8 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק וזכה עם הקבוצה בגביע הטורקי, לראשונה בתולדותיה. בליגת האלופות סייע לקבוצתו להעפיל למשחק הגמר ורשם ממוצע של 10.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76'

קורקמז נבחר במקום ה-26 בדראפט ה-NBA‏ 2016 על ידי פילדלפיה 76', וחתם בקבוצה ביולי 2017. במהלך עונת הרוקי נשלח מספר פעמים לקבוצת הפיתוח של פילדלפיה מליגת הפיתוח של ה-NBA, דלאוור 87'.
נבחרת טורקיה

משנת 2013 חבר קורקמז בנבחרות טורקיה. הוא סיים עם הנבחרת במקום השביעי באליפות אירופה עד גיל 16 ב-2013, בה סיים כמלך הסלים עם 25.2 נקודות למשחק. ב-2014 היה שותף לזכיית הנבחרת עד גיל 18 באליפות אירופה שנערכה בטורקיה. ב-2015 זכה עם הנבחרת עד גיל 18 במדליית כסף באליפות שהתקיימה ביוון, הוא קלע 16.1 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר. באותה שנה סיים עם הנבחרת עד גיל 19 במקום השלישי באליפות העולם שהתקיימה ביוון, באליפות קלע 13.7 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
בספטמבר 2015 שיחק בנבחרת הבוגרת של טורקיה באליפות אירופה שנערכה בגרמניה ובצרפת. הוא שיחק בנבחרת גם בטורניר הקדם אולימפי ב-2016. באליפות אירופה בכדורסל 2017 רשם ממוצע של 10.5 נקודות למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | אנאדולו אפס | 19 | 1 | 10.7 | 0.408 | 0.414 | 0.789 | 1.4 | 0.8 | 0.6 | 0.2 | 3.5 |
| 2015/2016 | אנאדולו אפס | 19 | 5 | 8.8 | 0.391 | 0.423 | 0.571 | 0.9 | 0.5 | 0.1 | 0.2 | 2.7 |
| 2016/2017 | אנאדולו אפס | 2 | 0 | 7.0 | 0.200 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.5 | 1.5 | 0.0 | 1.0 |

| קריירה |  | 40 | 6 | 9.6 | 0.390 | 0.411 | 0.731 | 1.1 | 0.7 | 0.4 | 0.1 | 3.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 14 | 0 | 5.7 | 0.286 | 0.294 | 0.500 | 0.8 | 0.3 | 0.1 | 0.1 | 1.6 |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 48 | 7 | 14.1 | 0.400 | 0.326 | 0.818 | 2.2 | 1.1 | 0.6 | 0.0 | 5.8 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 72 | 12 | 21.7 | 0.430 | 0.402 | 0.755 | 2.3 | 1.1 | 0.6 | 0.2 | 9.8 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 55 | 11 | 19.3 | 0.401 | 0.375 | 0.732 | 2.1 | 1.5 | 0.9 | 0.2 | 9.1 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 67 | 19 | 21.1 | 0.387 | 0.289 | 0.810 | 2.6 | 1.9 | 0.5 | 0.1 | 7.6 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 37 | 0 | 9.5 | 0.432 | 0.391 | 0.722 | 1.1 | 0.6 | 0.3 | 0.1 | 3.8 |
| קריירה |  | 293 | 49 | 17.6 | 0.406 | 0.356 | 0.764 | 2.1 | 1.2 | 0.6 | 0.1 | 7.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 1 | 0 | 2.0 | 1.000 | 1.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 3.0 |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 4 | 0 | 9.0 | 0.333 | 0.375 | 0.800 | 1.5 | 1.3 | 0.0 | 0.3 | 4.8 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 4 | 0 | 10.0 | 0.000 | 0.000 | 0.600 | 1.5 | 0.5 | 0.3 | 0.0 | 0.8 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 12 | 4 | 16.3 | 0.411 | 0.318 | 0.714 | 2.0 | 0.6 | 0.6 | 0.3 | 7.0 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 9 | 0 | 6.8 | 0.478 | 0.400 | 1.000 | 1.3 | 0.4 | 0.1 | 0.1 | 3.1 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 3 | 0 | 3.7 | 0.000 | 0.000 | 1.000 | 0.3 | 0.3 | 0.0 | 0.0 | 0.7 |
| קריירה |  | 33 | 4 | 10.5 | 0.387 | 0.314 | 0.750 | 1.5 | 0.6 | 0.3 | 0.2 | 4.2 |
הערות שוליים

↑  אתר האליפות
נגסאקי

נגסאקי (ביפנית: 長崎, ‏האזנהקובץ:Ja-Nagasaki.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר גדולה בדרום יפן, שאוכלוסייתה מונה כ-392,000 איש (נכון ל-2024). העיר התפרסמה בעקבות פצצת האטום שהוטלה עליה ועל הירושימה על ידי ארצות הברית והביאה לכניעת האימפריה היפנית ולסיום מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

העיר נגסאקי הוקמה בידי סוחרים וספנים פורטוגזים בשנת 1570, בסביבותיו של נמל שנקנה מהיפנים. מעיר זו הפעילו הפורטוגזים, ההולנדים ושאר האירופים את השפעתם על יפן בין המאות ה-16 וה-19. אי לכך הייתה נגסאקי למרכז מסחרי אשר נחשב שנים רבות חלון של יפן לעולם. בסוף המאה ה-16 הייתה נגסאקי מרכז של המיסיון הנוצרי ביפן. אחרי שהנצרות דוכאה במאה ה-17, נותרה נגסאקי החלון היחיד של יפן לעולם.
הטלת פצצת האטום על העיר

נגסאקי היא אחת משתי הערים היפניות שעליהן הטילה ארצות הברית פצצת ביקוע גרעיני ("פצצת אטום") בסוף מלחמת העולם השנייה. הפצצה על הירושימה – "ילד קטן" – הוטלה ב-6 באוגוסט 1945, שלושה ימים לאחר מכן, ב-9 באוגוסט, הונחתה על עיר הנמל הנוצרית נגסאקי, בה רוכזו מפעלי התעשייה הצבאית של יפן, הפצצה השנייה, פצצת פלוטוניום – "איש שמן".
המטרה הראשית של המפציץ הייתה העיר קוֹקוּרה, אולם כשהגיע הטייס מייג'ור צ'ארלס סוויני אל תחומה גילה שהיא מכוסה בשכבת עננים. האזורים התעשייתיים ליד נגסאקי היו מטרתו המשנית. הנזק לנגסאקי היה פחות מזה שנגרם להירושימה, בגלל פני שטחה ההרריים, על אף שהפצצה שהוטלה עליה הייתה בעלת עוצמה גדולה יותר. היא התפוצצה בדיוק מעל פרבר אורקאמי, המקום שבו הייתה קתדרלת אורקאמי, בשעתה הקתדרלה הגדולה ביותר במזרח אסיה.
74,800 איש נהרגו באותו יום.[דרוש מקור] גל ההדף של הפצצה הצביע על עוצמת נפץ של 21 אלף טון TNT, וטמפרטורה של 3,900 מעלות צלזיוס. הנזק האיום שהטילה הפצצה נמשך שנים רבות לאחר הפגיעה, ורבים מתושבי נגסאקי ממשיכים עד היום לסבול ממחלות גנטיות למיניהן בגלל הקרינה הרדיואקטיבית שנוצרה באירוע.
פארק השלום בנגסאקי הוקם לזכר קורבנות המלחמה ב-1955.
יהודים

בשלהי המאה ה-19 התפתחה בנגסאקי קהילה יהודית קטנה, שהורכבה ברובה מיהודים יוצאי האימפריה הרוסית. הקהילה מנתה כ-100 משפחות, החזיקה בית כנסת והייתה במשך תקופה מסוימת מהקהילות המרכזיות שביהדות יפן הקטנה. בני הקהילה עברו לעיר קובה לאחר רעידת אדמה שפקדה את העיר ב-1923.
בתרבות

עלילת האופרה מאדאם באטרפליי מתרחשת בנגסאקי.
ראו גם

דג'ימה
מושבת הזרים בנגסאקי
הערות שוליים

↑  Japan, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית)
| סמל האימפריה הפורטוגזית |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אגוז (1506–1525) • אל קאסר אס-סגיר (1458–1550) • ארזילה (1471–1550, 1577–1589) • אזמור (1513–1541) • סאוטה (1415–1640) • מזאגאן (1485–1550, 1506–1769) • אסואירה (1506–1525) • ספים (1488–1541) • אגאדיר (1505–1769) • טנג'יר (1471–1662) • ואדאן (1487–אמצע המאה ה–16) |  |
| אפריקה שמדרום לסהרה | אקרה (1557–1578) • אנגולה (1575–1975) • אנובון (1474–1778) • ארגן (1455–1633) • קבינדה (1883–1975) • כף ורדה (1642–1975) • סאו ז'ורז'ה דה מינה (1482–1637) • ביוקו (1478–1778) • חוף הזהב הפורטוגזי (1482–1642) • גינאה ביסאו (1879–1974) • מלינדה (1500–1630) • מומבסה (1593–1698, 1728–1729) • מוזמביק (1501–1975) • קילווה קיסיוואני וסונגו מנארה (1505–1512) • טירת סאו זואו בפטיסטה דה אז'ודה (1680–1961) • סאו טומה ופרינסיפה 1753–1975 • סוקוטרה (1506–1511) • זנזיבר (1503–1698) • זיגינשור (1645–1888) |  |
| מערב אסיה | בחריין (1521–1602) • הורמוז (1515–1622) • מסקט (1515–1650) • בנדר עבאס (1506–1615) |  |
| תת-היבשת ההודית | ציילון הפורטוגזית (1518–1658) • לקשאדוויפ (1498–1545) • האיים המלדיביים (1518–1521, 1558–1573) • וסאי-ויראר (1535–1739); מומבאי (1534–1661); קז'יקוד (1512–1525); קנאנור (1502–1663); צ'אול (1521–1740); צ'יטגונג (1528–1666); קוצ'י (1500–1663); קאנור (1536–1662); דאדרה ונאגר הבלי (1779–1954); דאמאן (1559–1962); דיו (1535–1962); גואה וגואה העתיקה (1510–1962); הוגלי (1579–1632); נגפטינאם (1507–1657); פוליקאט (1518–1619); פאליפורם (1502–1661); סלסט (1534–1737); מצ'יליפטנאם (1598–1610); מנגלור (1568–1659); סוראט (1540–1612); טהואוטהוקודי (1548–1658); סן תומא דה מליאפור (1523–1662; 1687–1749) |  |
| מזרח ודרום מזרח אסיה | איי בנדה (המאה ה-16 עד המאה ה-18) • פלורס (המאה ה–16 עד המאה ה–19) • מקאו (1557–1999) • מקאסאר (1512–1665) • מלאקה (1511–1641) • איי מאלוקו (אמבון 1576–1605, טרנאטה 1522–1575, טידורה 1578–1650) • נגסאקי (1571–1639) • טימור הפורטוגזית (1702–1975) |  |
| אמריקה הצפונית | ניופאונדלנד (1501–1570?) • לברדור (1501–1570?) נובה סקוטיה (1519–1570?) |  |
| אמריקה המרכזית והדרומית | ברזיל (1500–1822) • ברבדוס (1536–1620) • הפרובינציה הציספלאטינית (1808–1822) • גיאנה הצרפתית (1809–1817) • קולוניה דל סקרמנטו (1680–1777) |  |
| מדיירה והאיים האזוריים | שתי קבוצות איים אלה היוו חלק מהאימפריה הפורטוגזית החל במאה ה-15, וב-1976 היו למחוזות אוטונומיים. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550191005171  BNE: XX5104344  CiNii: DA02971962  GND: 4041134-5  ISNI: 0000 0004 0404 5978  LCCN: n81018707  MusicBrainz: c26c88ae-3ea4-45fe-9721-0edead98664d  NARA: 10044983  NDL: 00301538  NKC: ge291825  NSK: 000601285  SUDOC: 258075139  VcBA: 497/14728  VIAF: 234580694   WorldCat (עם VIAF): 234580694 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נגסאקי לפני ואחרי הטלת פצצת האטום
אוון פורנייה

אוון מהדי פורנייה (בצרפתית: Evan Mehdi Fournier; ידוע בכינויו ״הקוסם הצרפתי״ נולד ב-29 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת אולימפיאקוס המשחקת בליגת העל היוונית בכדורסל, וביורוליג
קריירה מקצועית > צרפת

פורנייה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת נאנטר בעת שזו שיחקה בליגת המשנה (Pro B). פורנייה, שהיה בן 17 בלבד, תרם לאורך העונה 4.7 נקודות וסייע לקבוצתו להעפיל לליגת העל.
לקראת העונה הבאה, עונת 2010/2011 חתם פורנייה בשורותיה של פואטייה, גם היא מליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה בליגה הבכירה הוא קלע 6.4 נקודות. הוא רשם שיא עונתי של 21 נקודות מול נאנסי והיה לשחק הצעיר בתולדות הליגה שקולע מעל 20 נקודות במשחק. פואטייה סיימה במקום ה-14 בליגה, וכמעט נשרה לליגת המשנה, אך פורנייה נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של העונה, ולשחקן המשתפר של הליגה הצרפתית.
בעונתו השנייה בליגה כבר היה פורנייה בורג מרכזי יותר בקבוצתו. הוא שותף ב-30 משחקים בהם עלה בחמישייה הפותחת 18 פעמים. הוא קלע שיא קריירה של 27 נקודות מול לה מאן וסיים את העונה עם ממוצעים של 14.0 נקודות, 3.2 ריבאונדים, 2.2 אסיסטים ו-1.5 חטיפות כדור למשחק. על אף שקבוצתו המשיכה להיות מהחלשות בליגה וניצחה 9 משחקים בלבד לאורך העונה, נבחר פורנייה פעם נוספת הן לשחקן הצעיר המצטיין של העונה והן לשחקן המשתפר של הליגה הצרפתית.