stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרגלית יוסף
ביוגרפיה

מרגלית לבית פטאל, נולדה בשנת ה'תרפ"ז-1927, בחַלַבּ שבסוריה, בת לזכייה ורבי אברהם פטאל שהיה שדכן מוכר. היא הייתה הבת הצעירה מתוך חמישה ילדים. בשנת תרצ"ד-1934 נפטרה אמה, כשהייתה בת 8. שנתיים מאוחר יותר בשנת תרצ"ו-1936 עלה אביה איתה ועם אחותה לארץ ישראל באמצעות אישורים מיוחדים שהשיג מרופא מוסלמי. הם הגיעו לארץ ישראל ברכבת מדמשק לקוניטרה שם עברו את הגבול לחמי טבריה כאשר שאר בני המשפחה הצטרפו מאוחר יותר.
בישראל כיהן אביה כרב בירושלים והתחתן בשנית. לאחר מספר שנים, על רקע מתחים עם אמה החורגת, חזרה לחלב ועבדה אצל משפחת ספרא במשך שלוש שנים, ובסופן שבה לארץ ישראל.
בט"ו בשבט ה'תש"ד (1944), בהיותה בת 17, התארסה לרב עובדיה יוסף שהיה בן 24 וכיהן באותה עת כרב צעיר בירושלים. בד' בניסן התחתנו.
לאחר לידת ילדם השלישי עברה יחד עם בעלה לגור במצרים, בעקבות עבודתו שם כרב. לאחר שלוש שנים שבו לארץ ישראל דרך איטליה.
מרגלית הייתה ידועה כבעלת חסד, וביתה היה פתוח לכל נצרך. מאז נישואיה הייתה צמודה לרב יוסף בכל תחנות חייו, השפעתה עליו הייתה רבה ולעיתים היא אף לקחה חלק פעיל בהחלטות שהיו קשורות לחייו הציבוריים. כך למשל, הניאה אותו בראשית שנות ה-50 מלקבל הצעת מינוי לתפקיד ראש הבד"ץ של העדה החרדית הספרדית. עוד בזמן כהונתו של בעלה כרב ראשי, דחקה בו להקים מפלגה, ומנעה מרבני אגודת ישראל להיכנס לביתו ולשכנעו. לאחר הקמתה של ש"ס הייתה מסננת את היוצאים והבאים לחדרו, על פי שיקול דעתה.
ב-1990 ניסתה לאחות את הקרע שנוצר בין בעלה לרב שך בעקבות "התרגיל המסריח" ומאוחר יותר ניסתה לשכנע את בעלה לנתק את יחסיו עם אריה דרעי.
מרגלית יוסף נפטרה בשנת ה'תשנ"ד (1994) והותירה אחריה את בעלה ואחד עשר בנים ובנות. סמוך לפטירתה ערכה משפחתה לוויה פרטית ולאחר מכן יצאה לוויה ציבורית מישיבת פורת יוסף, והיא נקברה בבית הקברות סנהדריה. לימים, נקבר בעלה לצידה.
בעלה ספד לה בין השאר במילותיו של רבי עקיבא "שלי ושלכם - שלה הוא". בני משפחתה טענו שההפגנות מול ביתם נגד הסכמי אוסלו החישו את פטירתה.
על אף שהציעו לרב יוסף שידוכים שונים, הוא נמנע מכך בשל אהבתו לאשתו.
הנצחה > רחובות על שמה

לאחר פטירתה הוקמו על שמה מוסדות ורחובות רבים בישראל.
ב-2006 בקריית מלאכי נקרא רחוב על שמה רחוב מרגלית יוסף במעמד בעלה הרב עובדיה יוסף.
בפתח תקווה, בשכונת עמישב ישנו רחוב הרבנית מרגלית יוסף.
הנצחה > חלק מהמוסדות הקרויים על שמה הם

בתי ספר וסמינר 'בית מרגלית' ברשת מעיין החינוך התורני
רשת המעונות "נאות מרגלית"
סניף גמ"ח "מרגלית אם בישראל"
"נצח מרגלית" עמותה לסיוע רפואי
הנצחה > ספרים לזכרה

מרגלית קציר, באשר תלך - קורות חייה של הרבנית מרגלית יוסף, הוצאת ירושלים: מכון מאור הראשונים, 2007
אברהם אוחיון, אשת המאור הגדול, הוצאת ספרי הרב אוחיון, 2014
לקריאה נוספת

מרגלית קציר, באשר תלך – קורות חייה של הרבנית מרגלית יוסף, קורות חייה של הרבנית מרגלית יוסף ע"ה, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  ניצן חן ואנשיל פפר, מרן: עובדיה יוסף, הביוגרפיה, הוצאת כתר, ירושלים, 2004, עמוד 49. במקומות אחרים נכתב כי נולדה בשנת 1927
1 2  איתמר אדלשטיין, רבקה יוסף צ'קוטאי, בית יוסף הרב עובדיה יוסף ‐ הסיפור שלא סופר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2022, עמ' 181
↑  הרבנית מרגלית יוסף באתר בית מרגלית
1 2 3  הרב נתנאל חיים שרון, חתונתו של הרב עובדיה יוסף זצ"ל והרבנית מרגלית ע"ה, באתר ערוץ 2000, ‏21 באוקטובר 2020
↑  חכם אברהם פטאל הלוי : החכם היומי, באתר www.hyomi.org.il
↑  איתמר אדלשטיין, רבקה יוסף צ'קוטאי, בית יוסף הרב עובדיה יוסף ‐ הסיפור שלא סופר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2022, עמ' 45
↑  מרן מספר על עצמו פרק שלישי מרגש ביותר - מסירותה של הרבנית מרגלית יוסף למען מרן, ומקצת מתלאות חייו * המשרתת במצרים, באתר פורום מורשת מרן, ‏2022-10-25
↑  הרבנית מרגלית יוסף ע"ה, הפרדס, שנה סט חוברת א, עמ' 33, באתר אוצר החכמה
↑  ניצן חן ואנשיל פפר, מרן: עובדיה יוסף, הביוגרפיה, הוצאת כתר, ירושלים, 2004, עמודים 101-102.
↑  ניצן חן ואנשיל פפר, מרן: עובדיה יוסף, הביוגרפיה, הוצאת כתר, ירושלים, 2004, עמוד 326.
↑  איתמר אדלשטיין, רבקה יוסף צ'קוטאי, בית יוסף הרב עובדיה יוסף ‐ הסיפור שלא סופר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2022, עמ' 154
↑  הרב ישראל מרגלית, אמא שלי, הרבנית מרגלית יוסף ע"ה, באתר הידברות, פורסם במקור ביום ליום, ‏י"ח אב התשע"ד
↑  ניצן חן ואנשיל פפר, מרן: עובדיה יוסף, הביוגרפיה, הוצאת כתר, ירושלים, 2004 עמודים 326-330.
↑  ב-1958 לאחר לידת ילדה העשירי קיבלה תעודת הוקרה מדוד בן-גוריון
↑  איתמר אדלשטיין, רבקה יוסף צ'קוטאי, בית יוסף הרב עובדיה יוסף ‐ הסיפור שלא סופר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2022, עמ' 192
↑  אבישי בן חיים, מרן הרב עובדיה יוסף, הוצאת ספרי כרמל, ירושלים תשע"ח, עמ' 220
↑  ירושלים, ביתר עילית, קריית מלאכי - מועצת העיר קריית מלאכי אישרה רחוב על שם מרן הגר"ע יוסף, באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2017 פתח תקווה, ועוד.
↑  בני מרן בראשות הגר"ד יוסף עלו לקבר אמם ע"ה. צפו, באתר כיכר השבת, 9 באוגוסט 2020; ישי כהן, ‏לונדון: הראשון לציון השתתף באזכרה לרבנית מרגלית ע"ה, באתר כיכר השבת, 20 באוגוסט 2019; ישי כהן, ‏לראשונה: הראשון לציון שבת בטלזסטון. צפו, באתר כיכר השבת, 18 באוגוסט 2019; ישי כהן, ‏24 שנים לפטירתה: כשמרן זצ"ל עלה לקבר הרבנית, באתר כיכר השבת, 31 ביולי 2018; ישי כהן, ‏23 שנים לפטירת הרבנית מרגלית יוסף ע"ה, באתר כיכר השבת, 11 באוגוסט 2017; יוסי פוקס, ‏בלעדי: הרב עובדיה יוסף על קבר הרבנית, באתר כיכר השבת, 20 באוגוסט 2011
↑  כיכר השבת, מועצת העיר קריית מלאכי אישרה רחוב על שם מרן הגר"ע יוסף, באתר כיכר השבת, ‏2017-08-29
↑  מוזאון ראשונים לתולדות פתח תקוה | הרבנית מרגלית יוסף, באתר petah-tikva.rishonim.org.il
↑   אתר האינטרנט הרשמי של נאות מרגלית
↑  מאת מיכל רוה, ‏עמותה של ש"ס החלה לפעול בבניין קופ"ח בירושלים ללא אישור מדירקטוריון הקופה, באתר גלובס, 5 באוגוסט 1997; מאת חיים שדמי, לאומית העבירה כסף לעמותת ש"ס בניגוד להתחייבותה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270155905171  LCCN: no95021222  VIAF: 48810114   WorldCat (עם VIAF): 48810114 
מרגלית יוסף לצד בעלה ובניה עדינה ויעקב. 1947 (הערכה)
קברה וקבר בעלה בבית הקברות סנהדריה
חוקה

חוקת ארצות הברית, אחת מהחוקות המפורסמות ביותר בעולם, והבסיס לחוקות רבות אחרות ברחבי העולם.
חוקה היא מכלול של עקרונות יסוד או תקדימים מבוססים המהווים בסיס משפטי ומנהלי של המשטר במדינה, ארגון או סוג אחר של ישות.
חוקה נוצרת על ידי גוף מכונן, וחייבת בהגדרתה לכלול את הוראות היסוד בדבר מבנה המשטר והשלטון, סמכויות החקיקה, צורת בחירת השלטון וכיוצא באלו. רוב החוקות עוסקות גם בנושא זכויות האדם הבסיסיות של תושבי המדינה, וזכויות של קבוצות מיעוט. בפדרציה ובקונפדרציה החוקה גם מסדירה את סמכויות השלטון המרכזי וסמכויות השלטון המקומי-מדינתי.
במהלך ההיסטוריה היו מקרים בהם נכתבה חוקה במצבי משבר, למשל אחרי הפיכה צבאית, או כשהתחולל שינוי מהותי במשטר. עם זאת, רוב החוקות נכנסו לתוקף במדינותיהן לאחר קבלת עצמאות.
במדינות דמוקרטיות נחשבת החוקה לאמנה חברתית בין תושבי המדינה, והממשלה שואבת את כוחה מכך שנבחרה על ידי העם, תוך שכוח זה מוגבל על ידי זכויות האדם שנקבעו בחוקה. מקרים שבהם איזון זה מופר, לדוגמה אם הגוף המחוקק מנסה לחוקק חוקים המנוגדים לחוקה, נקראים משבר חוקתי.
חוקת ארצות הברית, משנת 1789, מהווה מודל לחוקות של כמה מדינות אחרות. לאחריה נוצרו החוקה הפולנית ב-1791 והחוקה הצרפתית ב-1792.
ברוב מדינות העולם החוקה היא מסמך כתוב או אוסף של מסמכים המוגדרים כחוקה. בממלכה המאוחדת, החוקה היא אוסף של עקרונות, חלקם בלתי כתובים, שהתגבשו במשך השנים, וידועים בכינוי "מוסכמות חוקתיות". חלק קטן ממוסכמות חוקתיות אלו התגבשו ברבות השנים במסמכים שונים, כמו המגנה קרטה ומספר חוקים שחוקקו בידי הפרלמנט של בריטניה.
מאפייני החוקה

בספרות המשפטית מתוארים מאפייני חוקה שקיימים בכל אחד מהמודלים הקיימים לחוקות בעולם:
עליונות – במקרה של התנגשות חוק או חוק משנה עם החוקה, יד החוקה על העליונה. הוראותיה של החוקה ייתנו תוכן ורושם לחקיקה הראשית והמשנית. לרוב, אין תוקף לחוק העומד בסתירה לחוקה.
נוקשות – קשה יותר לשנות חוקה מאשר לשנות חוק רגיל. יש כמה דרגות של נוקשות:
שריון מוחלט: לא ניתן בשום אופן לשנות סעיף מסוים בחוקה.
שריון יחסי: דרוש רוב מיוחד או פרוצדורה אחרת (דוגמה: חמש קריאות במקום שלוש) לשם שינוי סעיף בחוקה.
שריון זמני: למשך זמן מסוים הסעיף יהיה משוריין, אולם לאחר מכן יהיה ניתן לשינוי.
תוכני החוקה – תוכן החוקה קובע את כללי המשחק בחברה. החוקה כוללת סעיפים הנוגעים למבנה המשטר ולזכויות אדם.
סגנון – החוקה בעלת סגנון תמציתי. היא עוסקת בעקרונות היסוד באופן אבסטרקטי, ומכאן שהיא קצרה ובעלת אמירות כלליות.
חוקה בישראל

בהתאם לאמור במגילת העצמאות, נבחרה הכנסת הראשונה כאספה מכוננת, שתפקידה העקרוני היה לכונן חוקה למדינת ישראל. לאחר המאבק על החוקה שהתנהל בשנותיה הראשונות של המדינה, החליטה הכנסת ב-13 ביוני 1950 שלא לכונן חוקה מיידית, אלא לחוקק חוקי יסוד שיצטרפו לכדי חוקה בבוא הזמן – החלטה זו מכונה "פשרת הררי".
נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, קבע בפסק דין בנק המזרחי, שחוקי היסוד הם בגדר חוקה למדינה, וזוהי הגישה המקובלת מאז ועד היום. עם המתנגדים לגישה זו נמנה עמיתו, שופט בית המשפט העליון מישאל חשין.
עם זאת, חוקי היסוד אינם מהווים חוקה שלמה בהיעדר התייחסות לנושאים עקרוניים כגון חוק יסוד החקיקה. בניגוד למקובל בעולם, חוקי היסוד בישראל אינם נהנים ממאפיין הנוקשות, ודי בחקיקה ברוב רגיל על מנת לקבוע חוק יסוד חדש או לשנות חוק יסוד קיים.
ראו גם

בית משפט לחוקה
חוקה לא פורמלית
מנהג חוקתי
לקריאה נוספת

Yaniv Roznai, Unconstitutional Constitutional Amendments - The Limits of Amendment Powers, Oxford University Press, 2018
מעבדה

מעבדת ביוכימיה באוניברסיטת קלן
מעבדה בקמפוס של האוניברסיטה הפתוחה
מעבדה היא מקום המספק תנאים מבוקרים וציוד המאפשרים מחקר, ניסויים ובדיקות.
מעבדות משמשות במגוון רחב של תחומים. במדעי הטבע: ביולוגיה, כימיה ופיזיקה, ברפואה, הנדסה, מדעי המחשב, גאולוגיה וכל תחום מדעי או טכנולוגי בו נדרש לערוך ניסויים או לבחון מוצרים שונים.
לפעמים יש שימוש בהשאלה במושג זה, כדבר ביקורת על פי רוב, עבור מדעי החברה ומדע המדינה, כאשר מדובר על מצבים בהם מנסים תהליכים על החברה, אולם לא בהכרח שמדובר במחקר מדעי.
סוגי מעבדות

מעבדת מחקר - מעבדה בה מתבצעים מחקרים הדורשים ביצוע ניסויים. מעבדות אלו נפוצות באוניברסיטאות ובמכוני מחקר.
מעבדה רפואית - בעיקר לצורך בדיקות קליניות, כניתוח ובדיקה של דגימות רקמות והפרשות מגופם של חולים, כגון דם, צואה ושתן). הרבה מעבדות כאלו נמצאות בבתי חולים ובמרכזים רפואיים.
מעבדת תיקונים - ביצוע תיקון, הרכבה ובדיקה של ציוד טכני מורכב כמחשבים וציוד תקשורת נתונים.
מעבדת בדיקה וכיול - מעבדה שיעודה בדיקה של ציוד ומוצרים, למשל לצורך בקרת איכות, התאמה לתקנים, כיול של ציוד ועוד.
מעבדת פיתוח - מעבדה בה מפתחים ובודקים מוצרים חדשים.
מעבדת צילום - מעבדה עם ציוד ייחודי למפתחים סרטי צילום, והדפסת תמונות.
מעבדה לזיהוי פלילי - מעבדה המתמחה בפיענוח בתחום הקרימינולוגיה.
מעבדה גמולוגית - מתמחה בזיהוי של אבני חן.
מעבדת קול - מעבדה שעוסקת בהקלטה והשמעה של קול.
מעבדות רבות משלבות מספר רב של יכולות. יש מעבדות שהן תאגיד בפני עצמן הנותנות שירותי מעבדה על פי דרישה, וישנן מעבדות שמהוות חלק מתאגיד ובדרך כלל נועדו לצרכיו הפנימיים.

מוסדות לימודיים רבים מפעילים מעבדות לימודיות, לצורך התנסות פדגוגית. מעבדות אלו מאפשרות ללומדים לחזור על ניסויים מוכרים, בדרך כלל בתחום מדעי הטבע, רובוטיקה, אלקטרוניקה ומחשבים.

קיימות גם מעבדות ניידות, המאפשרות לבצע ניסויים ובדיקות בתנאי שטח.
ציוד ייחודי

חלק ניכר מהציוד במעבדות ייחודי להן, ואין לו שימוש אחר. ישנם סוגי ציוד רבים המאפיינים מעבדות ולהם שימוש נרחב כגון מבחנה, שבמידה רבה מזוהה עם עולם המעבדות. עם זאת, בעיקר במעבדות מחקר, נדרש ציוד המותאם ספציפית לאותה המעבדה, ושנועד לניסויים שזו להם הפעם הראשונה להתבצע.
בטיחות

מכיוון שבמעבדות רבות העבודה כרוכה בחומרים מסוכנים ובתהליכים קיצוניים, קיים סיכוי ניכר להתרחשות תאונות והיקף הנזק הצפוי עלול להיות לא מבוטל. לכן, ננקטים במעבדות אמצעי בטיחות שמטרתם להקטין את ההסתברות לתאונות ולצמצם את נזקן אם תתרחשנה. כיום גוברת המודעות, ומוסדות רבים מציעים קורסים אינטנסיביים ומקיפים בנוהלי בטיחות במעבדות. תאונות במעבדות הן עדיין מחזה נפוץ למדי; הללו כוללות שרפות (כתוצאה משימוש לא זהיר באש או בחימום), הרעלות ונזקים בריאותיים אחרים כתוצאה משימוש לא זהיר בחומרים מסוכנים) ושבירת ציוד ומכשור.
רובוטיקה מעבדתית

המונח רובוטיקה מעבדתית (באנגלית: Laboratory robotics(אנ')) משמש לתאר מעבדה אשר ניסויים בה מבוצעים רק דרך רובוטים, לכל הפחות כעבודה מרחוק.
באופן כללי מדענים לא נכנסים למעבדה כלל אלא מתפעלים רובוטים הנמצאים בה מרחוק, דרך עמדות תפעול, אלא אם הן מבוצעות אוטומטית.
מעבדה רובוטית מאפשרת למנוע פציעה בתהליכים כימיים או הידבקות בפותגנים שונים בתהליכים ביולוגיים.
גלריה

לקיחת דגימות
מילוי פיפטה
צלחת פטרי במעבדה
בקבוקים עם חומרים לבדיקות
ראו גם

מעבדה על שבב
הרשות הלאומית להסמכת מעבדות
צ'לסטה

| --- | --- |

 
 סיווג:  אידיופוניים
 קבוצה:  כלי מקלדת, כלי הקשה
 
הדגמה ותרשים של הפעלת המכניקה של צ'לסטה
צֶ'לֶסטָה (Celesta) היא כלי הקשה אידיופוני המופעל באמצעות מקלדת. הקלידים מחוברים לפטישים המכים במערכת של לוחות מתכת (בדרך כלל פלדה), והלוחות מעבירים את תנודותיהם לגופי תהודה. דוושה (פדל) משמשת להחזקה ולעמעום של הצליל.
צליל הצ'לסטה דומה לצליל הגלוקנשפיל, אך בעל גוון רך יותר. אף שאינו עשיר בצלילים עיליים רבים, הוא מצטיין באיכות טהורה במיוחד שהקנתה לכלי את שמו, לפי המילה הצרפתית celeste שפירושה "שמימי".
הצ'לסטה היא כלי בטרנספוזיציה – הצליל שהיא מפיקה גבוה באוקטבה אחת מהצליל הכתוב בתווים. בכלי הצרפתי המקורי היו חמש אוקטבות, אך צליל האוקטבה הנמוכה ביותר לא נחשב מוצלח, והיא הושמטה בדגמים מאוחרים יותר. כיום מוחלפת הצ'לסטה בחלק מהתזמורות הסימפוניות בדגם גרמני גדול יותר, בעל חמש אוקטבות. אף שמקובל לשייך את הצ'לסטה לקבוצת כלי ההקשה בתזמורת, מנגנים בה בדרך כלל פסנתרנים. התווים כתובים בשתי חמשות.
היסטוריה

הצ'לסטה הומצאה בשנת 1889 על ידי אוגוסט מוּסטֶל בפריז. קדם לה הטיפוֹפון או הדוּלציטון שהמציא אביו של מוסטל, ויקטור מוסטל, ב-1860. במקום לוחות מתכת היו בטיפופון קולנים, אך עוצמת הכלי הייתה נמוכה מכדי שישתתף בתזמורת.
צ'ייקובסקי היה אחד הראשונים שהשתמשו בכלי זה ביצירה לתזמורת מלאה; הצ'לסטה מופיעה בפואמה הסימפונית האחרונה שלו, "ווֹיֵווֹדָה", ובחלקים מהבלט האחרון שלו, מפצח האגוזים (1892), בין השאר ב"ריקוד פיית הסוכר".
יצירות שבהן משתתפת צ'לסטה

מודסט מוסורגסקי: הגמד מתוך "תמונות בתערוכה" (1874). (בתזמור של מוריס ראוול – 1922).
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי: "ריקוד פיית הסוכר" מתוך מפצח האגוזים (1892)
גוסטב מאהלר, סימפוניה מס' 6, (1906)
איגור סטרווינסקי, פטרושקה (1911)
מוריס ראוול, "דפניס וכלואה" (1912), בולרו (1928)
גוסטב הולסט, "ונוס" ו"נפטון" מתוך כוכבי הלכת (1917)
ריכרד שטראוס, "אביר הוורד", (1922)
אוטורינו רספיגי, "אורני רומא" (1924)
ג'ורג' גרשווין, אמריקאי בפריז, (1927)
גוטפריד הופרטץ, "מטרופוליס", (1927)
הייטור וילה לובוס, "טוקטה" מתוך "בכיאנאס ברזילראס מס' 2", (1933)
בלה בארטוק, "מוזיקה לכלי-מיתר, כלי-הקשה וצ'לסטה", (1937)
אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', "סוויטה שמית" (1945)
אוליביה מסיאן, "סימפוניה טוּרָנגלילה", (1949)
סרגיי פרוקופייב, סימפוניה מס' 6 (1947) וסימפוניה קונצרטנטית (1952)
דמיטרי שוסטקוביץ', סימפוניה מס' 4, סימפוניה מס' 11 וקונצ'רטו לצ'לו מס' 1.
ת'לוניוס מונק, "Pannonica", מתוך האלבום "Brilliant Corners"
פינק פלויד, The Gnome, מתוך החלילן בשערי השחר (1967)
סטיבן וילסון "no twilight within the courts of the sun" מתוך אלבום סולו שלו (2009)
סיגור רוס, "se lést", מתוך האלבום "...Takk"
ניק דרייק, "Northern Sky" מתוך האלבום "Bryter Layter"
מאייד

מאייד
מְאַיֵּיד (מכונה גם קָרבּוּרָטוֹר, מאנגלית: carburetor), הוא רכיב במנוע בנזין היוצר תערובת של בנזין ואוויר לשם הנעת המנוע. המאייד הומצא בשנת 1893 על ידי המהנדס ההונגרי דונאט באנקי (Donát Bánki).
בימינו, אין מאייד ברוב המכוניות היות שמרבית יצרני הרכב עברו לשימוש במערכות הזרקת דלק מבוססות מחשב, כתחליף יעיל וחסכוני למאייד המכני. ניתן עדיין למצוא מאיידים במנועים קטנים, כמו מנועי טיסנים, אופנועים ומכסחות דשא. לרוב קיים מאייד אחד לכל מנוע, אך ניתן למצוא מנועים בעלי מספר מאיידים, שכל אחד מהם מזין בוכנה אחת (נפוץ במנועי אופנועים) או מספר בוכנות.
פעולת המאייד מבוססת על עקרון ונטורי – נוזל או גז זורמים בתא שתוכנן בקפידה ויוצרים אזור של לחץ נמוך. לחץ נמוך זה משמש לשאיבת הדלק ולערבובו באוויר, מה שיוצר את התערובת הדרושה לפעולת המנוע.
חלקי המאייד

מצערת
משאבת האצה
ונטורי
מצוף
תא מצוף
מזרק
שסתום פרפר
אופן פעולת המאייד

תא המצוף מלא בכמות קטנה של דלק המוכן לשימוש ומתמלא בעת הצורך על ידי משאבת הדלק. לחיצה על דוושת האצה (גז) פותחת את המצערת (מכסה עגול המגביל את זרימת האוויר לתוך המאייד) תנועת הבוכנות כלפי מטה (כאשר שסתומי היניקה פתוחים) גורמת ליניקת אוויר דרך המאייד. מסנן אוויר המחובר לפתח המאייד דואג לכך שחלקיקים הנמצאים באוויר ועלולים לגרום לתקלות בפעולת המנוע ואף לנזקים לא יחדרו. האוויר זורם דרך ונטורי, שם מעבר צר גורם להאצת מהירות האוויר ועל ידי כך לירידת לחץ, שבתורו שואב דלק דרך המזרק. זרימה דמוית טורנדו הנוצרת על ידי הוונטורי מערבבת את האוויר והדלק. תערובת הדלק-אוויר זורמת דרך סעפת היניקה (manifold) ואז דרך שסתומי היניקה אל הבוכנות. בעת לחיצה על דוושת ההאצה נוספת כמות קטנה של דלק על ידי משאבת ההאצה מה שיוצר תערובת דלק-אוויר עשירה יותר הנחוצה לצורך האצה של המנוע (דלק זה נוסף במהלך הדריכה על הדוושה בלבד ולא כל זמן שהיא לחוצה).
קיימים מאיידים בעלי יותר מוונטורי אחד, וזאת כדי להכיל את כמות האוויר הרבה הדרושה למנועים גדולים. למאיידים אלו ונטורי ראשי ומשני, כאשר המשני נפתח מאוחר יותר ובעומסים גבוהים יותר. קיימים גם מאיידים בעלי ארבעה תאי ונטורי, שניים ראשיים ושניים משניים. הסיבה לכך היא שמאיידים גדולים המותאמים היטב לזרימה גבוהה של אוויר אינם יעילים בזרימה נמוכה. סידור כזה של ראשי/משני מנסה להשיג את הטוב שבשני העולמות. מאיידים כאלו מכונים "קרבורטור כפול", או בעגה האמריקאית 2BBL (לכפול) ו-4BBL (למרובע).
כאשר המנוע קר דרושה כמות גדולה יותר של דלק לפעולתו – תערובת עשירה. תערובת זו מושגת באמצעות המשנק. המשנק סוגר את פתח האוויר במאייד ובכך מאפשר לכמות אוויר קטנה יותר להיכנס ובאופן יחסי להגדיל את כמות הדלק.
בתערובת דלק-אוויר כמות גדולה מדי של דלק נקראת "תערובת עשירה", כמות קטנה מדי של דלק נקראת "תערובת ענייה". התערובת נשלטת לרוב על ידי ברגים על גוף המאייד, או באמצעות ידית בתא הטייס של מטוסים בעלי מאייד, שכן יחס התערובת תלוי בלחץ האוויר המשתנה לפי גובה הטיסה.
הערות שוליים

↑  מְאַיֵּד במילון מונחים יחידים [כללי] (תשל"א–תשפ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283482905171  BNE: XX526057  BnF: cb11978055h (data)  LCCN: sh85020147  NKC: ph499510 
תרשים סכמטי של מאייד
מרי פלטולה

מרי סאטלר פלטולה (באנגלית: Mary Sattler Peltola; נולדה ב-31 באוגוסט 1973) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הכללי של מדינת אלסקה. פלטולה, חברת המפלגה הדמוקרטית, נבחרה לראשונה ב-2022 לקונגרס ה-117 כממלאת מקומו של דון יאנג אשר נפטר במהלך כהונתו, וקודם לכן כיהנה כחברת בית הנבחרים המדינתי של אלסקה ושופטת בבית משפט שבטי וכיו"ר מועצת הדיג הפנים-שבטית של נהר הקוסקוקווים.
ביוגרפיה

פלטולה, בת לשבט היופיק (Yup'ik), נולדה באנקורג' שבאלסקה בשלהי אוגוסט 1973. אביה, וורד סאטלר, עבר לאלסקה כדי לעבוד כטייס ומורה, בעוד אמה, אליזבת "ליזאן" פייצ'יגק ויליאמס, הייתה תושבת העיר קווית'לוק (Kwethluk). בילדותה נסעה פלטולה ברחבי אלסקה במסגרת עבודתו של אביה במטה הבחירות של חבר הקונגרס דון יאנג. כשהייתה סטודנטית התמחתה במחלקת הדיג והציד של אלסקה כמומחית לדגי סלמון ומליח. בשנים 1991–1994 למדה באוניברסיטת צפון קולורדו, ולאחר מכן למדה עד 1995 באוניברסיטת אלסקה בפיירבנקס. בנוסף, פלטולה הרחיבה את השכלתה הגבוהה באוניברסיטת אלסקה סאות'איסט עד 1997, ועד ל-1998 למדה באוניברסיטת אלסקה באנקורג'.
בשנת 1995 זכתה פלטולה בתחרות מיס הקונגרס האינדיאנים-אמריקאים הלאומי. בתחרות, היא ביצעה שני ריקודי עם של שבט היופיק ולבשה בגדים מסורתיים, כולל מעיל מעור סנאי, כיסוי ראש מפרוות זאב, ומגפי מוקלוק. ב-1996 הייתה פלטולה למתמחה בבית המחוקקים של אלסקה (אנ'). מאוחר יותר באותה השנה התמודדה על ייצוג מושב באזור בת'אל, אך הפסידה בבחירות המקדימות לנציג המחוז המכהן, אייוון אייוון, בפער של 56 קולות בלבד. ביום הבחירות הכלליות עבדה כמנהלת מטה הבחירות של יריבו העצמאי וילי קסאיולי. לאחר בחירות אלה נטלה פסק זמן קצר מהפוליטיקה ועברה לתחום העיתונאות ככתבת.
בשנת 1998 נבחרה פלטולה אל בית הנבחרים של אלסקה (אנ'), לאחר התמודדות חוזרת בפריימריז הדמוקרטים מול אייוון אייוון. בבחירות הכלליות נבחרה ללא התנגדות מהותית, והחלה את כהונתה ב-19 בינואר 1999. גם במהלך התמודדויותיה בעתיד ניצבה פלטולה בפני התנגדות מזערית או ללא התנגדות בכלל, להוציא את מערכת הבחירות ב-2002 בהן שוב התמודדה מול אייוון אייוון. בבית הנבחרים המדינתי כיהנה פלטולה במספר ועדות שונות, אך לרוב התמקדה בפעילותה ב"שדולת השיח" – קבוצה בלתי-מפלגתית של חברים משני בתי בית המחוקקים המייצגים קהילות כפריות ושטחים פתוחים באלסקה.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 סייעה פלטולה לליסה מרקאוסקי, נציגתה של אלסקה בסנאט של ארצות הברית, להיבחר מחדש למושבה באמצעות כתיבה ידנית של שמה על פתקי ההצבעה. פלטולה עבדה כמנהלת פיתוח קהילתי וקיימות עבור תאגיד הכרייה דונלין קריק מ-2008 עד 2014; במהלך עבודתה שם נבחרה ב-2011 למועצת העיר בת'אל, שכיהנה עד 2013. בשנים 2015–2017 הייתה שדלנית רשומה באלסקה. מאז ועד להתמודדה לקונגרס האמריקאי מילאה שורה של תפקידים באלסקה הנוגעים לשייכותה האינדיאנית, כגון שופטת בבית הדין השבטי של מועצת הילידים של אורוטסרארמיוט (Orutsararmiut).
פלטולה התמודדה בבחירות המיוחדות למושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אלסקה, לאחר שדון יאנג הלך לעולמו, כעבור 49 שנות כהונה. היא נמנתה בין שלושת המועמדים הסופיים בבחירות מבין 50 יריבים ראשוניים. בבחירות התמודדה מטעם המפלגה הדמוקרטית, וניצבה בפני שני רפובליקנים: שרה פיילין, לשעבר מושלת אלסקה ומועמדת המפלגה הרפובליקנית לתפקיד סגנית נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008, וניק בגיץ' השלישי – נכדו של חבר הקונגרס הנעדר ניק בגיץ'. בסיבוב המכריע, שנערך ב-31 באוגוסט 2022, גרפה פלטולה 51.48% מקולות הבוחרים ונבחרה אל הקונגרס. היא האדם הראשון בקונגרס המשתייך לעמים הילידיים באלסקה, האישה הראשונה בבית הנבחרים מטעם אלסקה והראשונה להיוולד במדינה, והדמוקרטית הראשונה מטעם אלסקה מאז 1972. בבחירות אמצע הקדנציה, בנובמבר 2022, התמודדה שוב מול פיילין על המושב ונבחרה שוב, הפעם לכהונת מלאה של שנתיים.
בבחירות 2024 התמודדה לכהונה נוספת שוב פעם מול ניק בגיץ' השלישי, אך הפסידה לו. כהונתה בבית הנבחרים תמה ב-3 בינואר 2025 עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סאטלר פלטולה היא אלמנה. בעלה, באזי פלטולה, נהרג בתאונת מטוס ב-2023. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים והם אימצו שלושה נוספים.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות‏, ארה"ב: הילידה האמריקנית הראשונה מטעם אלסקה נבחרה לקונגרס, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2022
↑  אזי פייברה, Who is Mary Peltola, the first Alaska Native in Congress?, באתר וושינגטון פוסט, 31 באוגוסט 2022 (באנגלית)
↑  רויטרס‏, אלסקה: מרי פלטולה זכתה בבחירות למושב היחיד בבית הנבחרים, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1273599594  US Congress: P000619  VIAF: 2485166959205947160005   WorldCat (עם VIAF): 2485166959205947160005
פפה פיג

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 יוצרים:  נוויל אסטלי, מארק בייקר
 מדבבים:  לילי סנודן-פיין, ריצ'רד רידינגס, אליס מיי, אוליבר מיי, דייוויד גרהם, מורוונה בנקס, הארלי בירד, אמלי בי סמית', ססילי בלום, ג'ון ספארקס
 מדבבים בעברית:  בר פאר, לוטן כהן, מירב דמארי, יובל דור, רוברט הניג, חגית דסברג, נועם איטח, שיר הדר, תובל שפיר, תימור שפיר, מעיין עדן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  7
 מספר פרקים:  329
 הפקה
 חברת הפקה:  Astley Baker Davies, eOne Family & Brands, Hasbro Entertainment 
 מוזיקה:  ג'וליאן נוט 
 אורך פרק:  6 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 5 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ לולי ניק ג'וניור (דיבוב מחדש, 2020) ערוץ פלא
 תקופת שידור מקורית:  31 במאי 2004 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2007 – רץ
 קישורים חיצוניים
 peppapig.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פפה פיג (באנגלית: Peppa Pig; בעברית מוכרת גם בשם "פפה") היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים. במקור שודרה החל מ-31 במאי 2004 בערוץ 5 ובניק ג'וניור, עם שבע עונות ו-329 פרקים באורך חמש דקות.
בישראל משודרת הסדרה בדיבוב לעברית החל משנת 2007. תחילה היא שודרה בערוץ הופ!, לאחר מכן בערוץ לולי, והחל מ-1 בנובמבר 2020 בערוץ ניק ג'וניור שהחליף את התוכנית "הממלכה הקטנה". בשנת 2023 היא שודרה בערוץ פלא.
עלילה

הסדרה עוסקת בחזירונת קטנה בשם פפה, אשר גרה עם אחיה הקטן ג'ורג' ועם הוריה. היא אוהבת מאוד לשחק, להתחפש, לטייל, ולהתפלש בבוץ.
הדמויות הראשיות

פפה (Peppa Pig) – חזירונת קטנה בצבע ורוד עם שמלה אדומה, משחקת בצעצועים ועושה שלולית בוץ.
ג'ורג' / גוגו (George Pig) – אחיה הקטן של פפה. הצעצוע שלו הוא דינוזאור בשם "מר דינוזאור".
מדבבים בעברית > ערוץ הופ!

במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
פפה: בר פאר
גוגו: לוטן כהן
אמא: מירב דמארי
אבא / קריינות: יובל דור
סבא: רוברט הניג
סבתא: חגית דסברג
בנוסף, שיר הדר, תובל שפיר ותימור שפיר השתתפו בתור מדבבים אורחים.
מדבבים בעברית > ערוץ לולי

במאי הדיבוב בעברית היה דור סרוגו, ומפיקת הדיבוב הייתה עדי וולוצקי.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
פפה: בר פאר
גוגו: נעם איתך
אמא: כרמל קנדל
אבא / קריינות: שמעון סמיט
בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו חגית דסברג, אורי דרור, איה שני, איילה עמית, איתמר גרוסקי, אפיק רוזן, ג'ואי שילוח, גדי לוי, טליה ברקאי, עמרי שני ותמי ברק.
מדבבים בעברית > ניק ג'וניור

במאית הדיבוב בעברית היא אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
פפה: מעיין עדן
ג'ורג': 
אמא: לורן סביר (2020) ספיר דרמון (2021)
אבא: ערן מור
מספר: גלעד קלטר
סבתא: ענת ניב
סבא: יורם יוספסברג
בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו גיא גולדברג, קיילו זינו, אלכס זינו, אורה שולמן, לני רוט, עמית מטלון, שני אליהו וזואי אלמוג.
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 52 | 52 | 31 במאי 2004 | 30 בנובמבר 2004 |
|  | 2 | 52 | 52 | 4 בספטמבר 2006 | 20 ביוני 2007 |
|  | 3 | 52 | 52 | 4 במאי 2009 | 17 בדצמבר 2010 |
|  | 4 | 52 | 52 | 23 במאי 2011 | 1 בינואר 2013 |
|  | 5 | 52 | 52 | 24 באוקטובר 2016 | 21 בספטמבר 2018 |
|  | 6 | 52 | 52 | 5 בפברואר 2019 | 7 באוקטובר 2020 |
|  | 7 | 65 | 65 | 5 במרץ 2021 | 23 בפברואר 2023 |
|  | 8 | 39 | 39 | 4 בדצמבר 2023 | — |
סדרת משחקים

בשנת 2021 יוצא בסדרת משחקים בשם "פפה פיג חבר שלי". (My Friend Peppa Pig)