stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בירוקרטים ברמת הרחוב
מאפייני הבירוקרטים ברמת הרחוב > שיקול דעת

מרבית המאמרים שעוסקים בבירוקרטים ברמת הרחוב מצאו כי שיקול דעת הוא מנגנון ליבה של הבירוקרט ברמת הרחוב, במיוחד ביישום מדיניות ציבורית. לבירוקרטים ברמת הרחוב יש בהכרח שיקול דעת והם נאלצים להשתמש בו, הוא מאפשר להם מידה של חופש פעולה בעת מתן שירותים לאזרחים.
שיקול דעת הוא החופש שיש לפקידים ברמת הרחוב בקביעת הסוג, הכמות והאיכות של הסנקציות והתגמולים במהלך יישום המדיניות. בירוקרטים ברמת הרחוב מספקים מוצרים ציבוריים לאזרחים, אך הצרכים והנסיבות של אזרחים כמעט ואינם מתאימים לקטגוריות שנקבעו בנהלים ולכן קשה לבירוקרט לצמצם את עבודתו לפורמטים מוגדרים מראש. אינטראקציה פנים אל פנים עם אזרחים, גורמת לבירוקרט להגיב לממדים הפרטניים והמשתנים בזמן מתן השירות. עם זאת, הבחירה להתעלם מהצרכים האישיים וללכת לפי הספר היא גם הפעלת שיקול דעת.
בירוקרטים ברמת הרחוב הם ספקי מוצרים ציבוריים. היות שמוצרים ציבוריים תמיד נמצאים במחסור, על הבירוקרט להפעיל מערכת שיקולים בכל מפגש עם אזרחים. סביבת העבודה הפורמלית והבירוקרטית מחייבת את העובד לפעול בהתאם לכללים ונהלים שהוסדרו בחוק. אך במציאות של משאבים מוגבלים דרישות סותרות ומדיניות לא ברור או לא מותאמת, על הבירוקרטים ברמת הרחוב להפעיל שיקול דעת כדי להתאים בין דרישות המדיניות לדרישות השטח. לחצי העבודה הקשים עקב המחסור במשאבים ארגונים ביחד עם דרישות סותרות מקובעי המדיניות, צורכי האזרחים, הקודים המקצועיים והערכים האישיים של הבירוקרט. יוצרים לחץ באופן קבוע אצל הבירוקרט בעת מתן שירותים ציבוריים לאזרחים ועלולים להוביל בירוקרטים ברמת הרחוב לכופף או לשבור כללים .
לבירוקרטים ברמת הרחוב יש מוטיבציה לשפר ולשמר את שיקול הדעת שלהם - המוטיבציה הזו היא כתוצאה מהמבנה הארגוני, לא מהחלטה של בירוקרט. המדיניות דורשת מבירוקרטים ברמת הרחוב יותר ממה שהם יכולים לתת, ולכן, היא גם דורשת מהם לנהל את הדרישות הללו. דבר היוצר מרחב רחב להחליט על פי אילו כללים לפעול ומאילו להתעלם. לא פעם כללים ונהלים מוגזמים תורמים, ולא מגבילים, את שיקול הדעת. עודף הכללים משפיע על הכנסת שיקול דעת למערכת פורמלית. המספר הרב של נהלים וכללים והעובדה שיש להחליט על בסיסם בכל מקרה לגופו, מחזקים את השימוש שנעשה בשיקול דעת. בנוסף, עובדים ברמת הרחוב משתמשים בשיקול הדעת שלהם כדי להפוך את עבודתם לקלה, בטוחה ומתגמלת יותר.
עובדים ברמת הרחוב מסתמכים על שיקול הדעת שלהם כדי לתבוע הצלחות ושביעות רצון בעבודה. בירוקרטים ברמת הרחוב נכנסים לעבודתם עם מחויבות חזקה לתפקיד במטרה לעשות טוב לאנשים ולקהילות שלהם. עם זאת, עובדים ברמת הרחוב מגלים במהירות שהם יכולים לעזור רק למעט לקוחות או אזרחים. במקום לנטוש כל תחושת שביעות רצון בעבודה, השימוש בשיקול הדעת יכול לעזור במתן הטבות או סיוע נוסף לאזרחים.
כתוצאה משיקול הדעת שמפעיל הבירוקרט ברמת הרחוב נוצרת סטייה תמידית בין המדיניות המוצרהת למדיניות בפועל. עובדי ציבור המקיימים אינטראקציה עם אזרחים מתנהגים בדרכים שאינן מוסמכות, ולעיתים אף סותרות את המדיניות הרשמית, משום שמבנה תפקידם אינו מאפשר להשיג באופן מלא את הציפיות מעבודתם. הפתרונות האינדיבידואליים של הבירוקרטים ללחצי העבודה, יוצרים בפועל את המדיניות הציבורית.
מאפייני הבירוקרטים ברמת הרחוב > קבלת החלטות ואוטונומיה

לפקידים ברמת הרחוב כמו: שוטרים, עובדים סוציאליים ומורים, יש חופש רב בקבלת החלטות עבור ״לקוחותיהם״. הם יכולים להעניק לאזרחים סיוע, לתת להם קנס, לספק להם מידע נוסף או פשוט להציע עזרה נוספת. אף על פי שפקידים ברמת הרחוב, באינטראקציות היומיומיות שלהם עם אזרחים צריכים להפעיל חוסר משוא פנים בירוקרטי, ספרות גדולה מדגישה הטיות שיקול דעת באינטראקציות בין בירוקרטים ברמת הרחוב ולקוחותיהם. הבירוקרטים ברמת הרחוב מבססים את החלטותיהם על בחירות נורמטיביות, ולא בתגובה לכללים, נהלים או מדיניות. בחירות נורמטיביות אלו מוגדרות במונחים של יחסים עם אזרחים, לקוחות, עמיתים לעבודה והמערכת.
מקור מרכזי נוסף לאוטונומיה ברמת הרחוב הוא חוסר ההתאמה של המשאבים שהוזכרו קודם לכן. משאבים הניתנים לביורוקרטיות ברמת הרחוב אינם מספיקים - אפילו בקושי מספיקים - כדי להגיב ביעילות לצרכים שזוהו. כתוצאה מכך, פקידים ברמת הרחוב נאלצים לקבל החלטות הקצאה - למעשה, עונים על השאלה הפוליטית הבסיסית ביותר של "מי מקבל מה מהממשלה". הפקיד ברמת הרחוב הוא זה שמחליט מי מקבל עזרה ומי מתעלמים מצרכיו. או, במקרה של שוטרים, הפקיד ברמת הרחוב מחליט של מי התנהגותו נבדקת ושל מי מתעלמים. פרקטיקות היישום הלא פורמליות שאותן הם נוקטים, הנמצאות בממשק שבין הממשל לאזרחים, משפיעות במישרין על חייהם ועל גורלם של רבים, הן במשטרים דמוקרטיים והן במשטרים שאינם דמוקרטיים. האוטונומיה של קבלת החלטות בעבודתם נובעת גם מאופי העבודה ברמת הרחוב שמקשה על הפיקוח, למשל שוטרים שנוסעים מאירוע לאירוע. לכן מנהלים בכירים בארגונים אלו יכולים רק לעיתים נדירות להיות בטוחים כי הבירוקרטים ברמת הרחוב מבצעים שיקול דעת התואם את העדפותיהם. למעשה, עבודה רבה ברמת הרחוב מתרחשת מחוץ לתחום המפקחים.
מאפייני הבירוקרטים ברמת הרחוב > השפעה על תוצאות מדיניות

בירוקרטים ברמת הרחוב נחשבים שחקנים עיקריים ביישום וקביעת מדיניות ציבורית מפני שהם מבססים או משנים באופן בלתי רשמי את המדיניות של ארגוניהם, ובכך משפיעים על חייהם וגורלם של רבים. במציאות של משאבים מוגבלים, דרישות מנוגדות ומדיניות עמומה, בירוקרטים ברמת הרחוב מפעילים שיקול דעת ומתאימים את נוהלי המדיניות לצרכים העולים מהשטח. דרך ההחלטות שהם נדרשים להן מדי יום, הם מנצלים את המשאבים העומדים לרשותם כדי להבטיח את שימור המדיניות המיטבית בעיניהם. למשל, מורים הם ״שרי חינוך ברחוב עם דרגות גבוהות יחסית של שיקול דעת ואוטונומיה ארגונית". לפקידים ברמת הרחוב יש מרחב פעולה ניכר בקביעת אופי, כמות ואיכות ההטבות והסנקציות הניתנות על ידי הארגונים. ההחלטות של פקידים ברמת הרחוב, השגרה שהם מקיימים והכלים שהם ממציאים כדי להתמודד עם אי-ודאות ולחץ בעבודה הופכים למעשה למדיניות הציבורית שהם מבצעים.
מאפייני הבירוקרטים ברמת הרחוב > מאפיינים נוספים

בירוקרטים ברמת הרחוב חולקים עוד כמה תנאי עבודה נפוצים:
לקוחות לא מרצון - כלומר, האזרחים אינם יכולים לבחור בין נותני שירות שונים עבור המוצר הציבורי אותו הם מבקשים. לא ניתן לבחור בין ספקי שירות סוציאלי או סוגי משטרה שונים. האזרח, וכאשר משווים לעולם המושגים של המגזר הפרטי, למעשה הוא ״לקוח שבוי״.
קהל הלקוחות לרוב, אינו חלק מהקבוצה החברתית וקבוצת הפנים של הפקידים - קהל ״הלקוחות״ של המשטרה מורכב במידה ניכרת מעבריינים וחשודים; אצל מורים אלו התלמידים; במקרים אלה הם אינם מרצון ואינם קבוצות ייחוס ראשוניות עבור בירוקרטים ברמת הרחוב.
השפעה נרחבת על האזרחים, אך שליטה מוגבלת - הפעולות שמבצעים הבירוקרטים ברמת הרחוב משפיעים על ההטבות או הסנקציות שניתנות לאזרח, אך עם זאת, יש לבירוקרטים שליטה מוגבלת על האזרח או שליטה מוגבלת על היחס שלהם כלפי האזרח. שוטרים ושופטים מאושמים פעמים רבות בהתנהגות כלפי אזרחים המושפעת משורשים חברתיים עמוקים. בהתאמה לישראל - חשד מוגבר של שוטרים כנגד מהגרים או הקהילה האתיופית. ההתערבות של הבירוקרט בחייהם האישיים של אנשים עשויה להיות מוערכת או מושמצת. הם עשויים להיתפס כמעניקי מזור לאלה הזקוקים לעזרה או להגנה, או שהם עשויים למצוא את עצמם כיעד ראשון להבעת חוסר שביעות רצון של אזרחים. יחסי הגומלין האישיים ולעיתים הפולשניים בין אנשים פרטיים לבין בירוקרטים ברמת הרחוב הופכים את עבודתם לטעונה, לעיתים מועילה ולעיתים עם פוטנציאלית להשפעות שליליות.
מקומם הארגוני נמצא בתחתית ההיררכיות הארגוניות - הבירוקרטים נמצאים בחזית השלטון, ותופסים את הדרגות התחתונות של ההיררכיה. לעיתים קרובות מדובר בעובדים חדשים בארגון ונקלטים בתפקידים זוטרים שנמתאים באינטראקציה עם אזרחים, היכן שנמצאת נקודת ההתחלה בשירות הציבורי. יתרה מכך, מכיוון שבירוקרטיה ברמת הרחוב היא לעיתים קרובות היררכיות שטוחות עם מעט תפקידי פיקוח ומעט שכבות של ניהול, לרוב מוצגות לפקידות ברמת הרחוב מעט הזדמנויות להתקדם. רבים, אם לא רובם, יישארו בתפקידים אלו כל הקריירה שלהם: מעט המורים הופכים למנהלים או למפקחים; מעט שוטרים עוברים לעבודות לתפקידי משרד.
קשר עם השלטון - האינטראקציה עם בירוקרטים ברמת הרחוב הם מקומות שבהם אזרחים פוגשים פנים אל פנים את השלטון. חלק ניכר מהפעילות הציבורית מתרחשת מול עובדי ציבור בעלי יכולת השפעה עמוקה על ההטבות או הסנקציות שהם נותנים לאזרח. למשל קנס מפקח או אישור קצבה. לעיתים ישנם מפגשים שאינם פשוטים; לעיתים, הקשר של בירוקרט ברמת הרחוב עם אזרח עשוי להיות חולף, כמו במפגש הקצר, ולעיתים מפגש קשה, כמו במהלך עיכוב או מעצר של אזרח על ידי שוטר. במקרים אחרים הקשר מתרחש על פני חודשים ואף שנים, שבמהלכם מתפתחת מערכת יחסים. כמו בין מורה לתלמיד, סוהר ואסיר, או עובד סוציאלי ואזרח. לא אחת, מפגשים אלה מתקיימים בעזרת סוג כלשהו של מעקב אלקטרוני: שוטרי תנועה מבצעים בדיקה של לוחית הרישוי; עובדי הרווחה שבודקים את רישומיו של אזרח טרם קבלת קצבאות והטבות שונות. חלק מהמפגשים מבוצעים בתיווך, כמו כאשר פקיד הבוחן מסמכים שהוגשו במשרדו; או במוקד שירות טלפוני או מוקד חירום טלפוני.
בעיות

שיקול דעת שלילי ותעדוף - אחת הבעיות העיקריות אצל בירוקרטים ברמת הרחוב הוא שיקול דעת שלילי שמוגדר כפרקטיקות של הפעלת שיקול דעת בצורה בלתי חוקיות, הנוגדת יסודות משפטיים. לשיקול דעת שלילי השפעות שליליות הקשורות לפעולות שהבירוקרטים ברמת הרחוב מפעילים כחלק מתפקידם וכיצד הם תופסים את האזרחים אותם הם משרתים. בירוקרטים ברמת הרחוב מתמודדים עם לחצי עבודה כמו: עומס עבודה גבוה, קונפליקטים בתפקיד ומשאבים מוגבלים. על מנת להתמודד עם הלחצי העובדה אלו, בירוקרטים ברמת הרחוב מתנהלים בצורה של מתן עדיפות לחלק מהאזרחים, תוך התעלמות מאחרים. כאשר הם מחליטים את מי לתעדף, פקידים ברמת הרחוב מעריכים לעיתים קרובות האם האזרח ראוי לעזרה.
תעדוף במהלך מתן שירות ציבורי מוגדר כמתן יותר זמן, משאבים או אנרגיה ללקוחות מסוימים. לפיכך, פקידים ברמת הרחוב מחליטים להתמקד באזרחים מסוימים, תוך התעלמות מאחרים. תעדוף הוא דרך חשובה להתמודדות במתן שירות ומתרחשת באופן קבוע, בין היתר במוסדות חינוך. עם זאת, מתן עדיפות לחלק מהלקוחות על פני אחרים עלול לאיים על עיקרונות דמוקרטיים כמו שוויון ואי משוא פנים. תעדוף יכול להיות מועיל עבור אזרחים מסוימים או קבוצה מסוימת, אבל אחרים עלולים להיפגע מכך. עובדי ציבור ישברו או יתעלמו מכללים עבור ״לקוחות״ הנתפסים כ"ראויים", אך במקרים של ״לקוחות״ "לא ראויים" הם עשויים להשתמש בנהלים כדי להגן על עצמם וכדי למנוע או למזער את מתן השירותים.
על מנת לקבוע את רמות התעדוף כדי לקבוע למי לעזור, הבירוקרטים ברמת הרחוב עושים זאת על ידי סימני זכאות: ״לקוח ראוי״, ״הלקוח החרוץ״, ״הלקוח הנזקק״. מורה, למשל, תראה בתלמידים חרוצים - בהשוואה לאלה שהיא מחשיבה כ"עצלנים" יותר - כראויים יותר לעזרה ובכך תמקד אליהם תשומת לב רבה יותר. באופן דומה, תלמידים בעלי ביצועים פחות טובים עשויים להיראות כנזקקים ולכן יתפסו כראויים לעזרה נוספת.
יחסי אישיים - בירוקרטים ברמת הרחוב ממציאים אופנים של עיבוד המוני שמאפשרים להם פחות או יותר להתמודד עם הציבור בצורה הוגנת, הולמת ומתחשבת. במקרים אחרים, הם נכנעים להעדפות אישיות, סטריאוטיפים, נוחות ושגרה. בירוקרטים ברמת הרחוב חשים לעיתים קרובות שילוב של חמלה, גועל, פחד וכעס במפגשים האישיים שלהם עם אזרחים. שוטר יחוש בכעס כאשר הוא עוצר נהג שיכור; עובדת סוציאלית תרגיש חסרת מנוח בגלל ילד שעבר התעללות, בעוד שאחרת עלולה לאבד סבלנות עם האזרח שאיתו היא לא מסתדרת. יתרה מכך, עבודתם היא בעת ובעונה אחת שגרתית ובלתי צפויה, אך לעיתים רחוקות היא מנותקת מיחסים אישיים. במציאות של עבודתם, בירוקרטים ברמת הרחוב מתקשים להתרחק מניתוק רגשי ואישי בקבלת החלטות, בניגוד לאידיאל הבירוקרטי הדורש מקצועיות וניתוק אישי בזמן קבלת החלטות.
התגבשות המחקר > בירוקרטים ברמת הרחוב והניהול הציבורי החדש

עם השנים הספרות על בירוקרטים ברמת הרחוב החלה לעסוק גם באתגר של בירוקרטים בהקשר של שיטת הניהול הציבורי החדש בה המגזר הציבורי והמגזר השלישי מאמצים גישות ניהול של המגזר הפרטי. בין המאמרים שנכתבו על הנושא, ישנם חוקרים שחקרו את השפעות האחריותיות של ביורוקרטים ברמת הרחוב, חוקרים אחרים התמקדו בהשפעות מדדי הביצוע.
חוקרים כמו אבלין ברודקין התמקדו בהשפעות של הכנסת מדדי ביצועים כחלק משיטת הניהול הציבורי החדש וכיצד הם משפיעים על פעולותיהם של בירוקרטים ברמת הרחוב. אף על פי שמדדי ביצוע עשויים לתת תמונה של שקיפות לציבור לגבי הישגיהם של הבירוקרטים, הם למעשה מטשטשים את ההבנה אודות הפרקטיקות בהם העובדים נוקטים ובאופן שבו עובדי השטח עובדים פועלים במציאות. כלומר, מדדי ביצוע שהוכנסו כחלק מעקרונות הניהול הציבורי החדש מעוותים בפועל את הביצועים ושוחקים את ההיענות של ארגונים ציבוריים. בנוסף, עובדים ברמת הרחוב לא רק מגיבים לתמריצי ביצוע, הם גם משתמשים בשיקול הדעת שלהם כדי להסתגל אליהם, ומייצרים פרקטיקות לא פורמליות השונות באופן מהותי ממה שקובעי מדיניות או מנהלים קבעו. חוקרים אחרים שחקרו הסיקו שדרישות עבודה על בסיס ביצועים מחזקים את השימוש בסנקציות על ידי מנהלים על בירוקרטים ברמת הרחוב, וזאת על מנת להכתיב משמעת ארגונית. מנהלים אלו מפעילים סוג של כוח כפייה שמניע ומכוון את פעולות הבירוקרטים, התפיסות והבחירות סובייקטיביות של העובדים ברמת השטח.
התגבשות המחקר > בירוקרטים ברמת הרחוב כיזמי מדיניות

הקישור בין ביורוקרטיה ברמת הרחוב לבין יזמות מדיניות היא מגמה חדשה יחסית ומתמשכת בספרות. יזמי מדיניות הם אנשים המנצלים הזדמנויות כדי להשפיע על תוצאות המדיניות במטרה לקדם את מטרותיהם, מבלי שיש להם את המשאבים הדרושים כדי להשיג זאת לבד. הם אינם מסתפקים רק בקידום האינטרסים העצמיים שלהם בתוך מוסדות שאחרים הקימו; במקום זאת, הם מנסים ליצור אופקים חדשים של הזדמנויות באמצעות רעיונות ואסטרטגיות חדשניות. בעוד שיזמי מדיניות עשויים לנסות לחסום שינויים שהוצעו על ידי אחרים, פעילויות יזמיות מבקשות בדרך כלל לשנות את הסטטוס קוו במקום לשמר אותו.
בירוקרטים ברמת הרחוב אחראים לתרגם את המדיניות הציבורית באמצעות אספקת סחורות והשירותים לציבור. כתוצאה מכך, פרשנותם למדיניות היא הקובעת כיצד פועלת המדיניות במציאות. קביעותיהם משפיעות על חייהם של אנשים רבים. הם יכולים להחליט באילו לקוחות להשקיע יותר משאבים או אפילו לכופף או לשבור את הכללים עבור אלו שהם רוצים לעזור. התוצאה היא שאזרחים שונים עשויים לקבל רמות שירות שונות. בנוסף, פקידים ברמת הרחוב מתמודדים עם קונפליקטים רבים בעבודה. יש להם מספר מוגבל של משאבים, דרישות מכל הצדדים וחוסר בהירות לגבי המדיניות שהם אמורים לאכוף. כדי להתמודד עם המצב המסובך הזה, הם משתמשים בשיקול הדעת שלהם כדי לנסות לענות על דרישות לקוחותיהם במסגרת הנחיות שניתנו על ידי המנהלים.
לאור האמור, בשנים האחרונות, יותר ויותר אינדיקציות מצביעות על כך שיש לנתח את יזמות המדיניות של בירוקרטים ברמת הרחוב כתופעה שבה עובדים בחזית שואפים להשפיע על גיבוש המדיניות (לסקירה,). לפקידים ברמת הרחוב יש מאפיינים ייחודיים המסייעים ומעכבים אותם בשימוש באסטרטגיות יזמיות: הם מוגבלים על ידי העובדה שהם נמוכים יחסית בהיררכיה של הארגון; עליהם לפעול בדרישות שונות ולעיתים סותרות; יש להם לקוחות עם צרכים דחופים; ומשאבים מועטים ומעט זמן להתמודד איתם. לעיתים רחוקות יש להם את הסמכות הפורמלית או ההצדקה לעסוק בעיצוב מדיניות. אין להם פרספקטיבה רחבה כמו של מקבלי החלטות בדרגות גבוהות, ויש להם מעט ערוצי תקשורת רשמיים, ישירים או קשרים לא פורמליים עם פקידים ופוליטיקאים ברמה גבוהה. עם זאת, יש להם מספר יתרונות. הם מכירים את התחום ומנהלים קשרים הדוקים עם מי שפועל בתוכו. בהתחשב באינטראקציות היומיומיות שלהם עם הלקוחות שלהם, הם יודעים מה הלקוחות האלה צריכים ויכולים להשפיע על הציבור. בנוסף, הציבור רואה בהם בדרך כלל אנשי מקצוע חסרי פניות, שלעיתים אף מוכנים לסכן את עבודתם כדי להעניק סיוע לאזרחים שלדעתם ראויים. כתוצאה מכך, הציבור סומך עליהם לעיתים קרובות, משום שהוא מאמין שאין להם אג'נדה פוליטית.
ראו גם

עובד ציבור
מינהל הציבורי
הניהול הציבורי החדש
לקריאה נוספת

Nissim Cohen, Policy Entrepreneurship at the Street Level: Understanding the Effect of the Individual, Elements in Public and Nonprofit Administration, 2021-04 doi: 10.1017/9781108864299
ג'ק ריצ'ר (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הצלף (ספר מתח) 
 בימוי:  כריסטופר מק'קווארי 
 הופק בידי:  טום קרוז דון גריינג'ר פאולה וגנר גרי לווינסון
 תסריט:  לי צ'יילד (סופר)   כריסטופר מקווירי
 עריכה:  קווין סטיט
 שחקנים ראשיים:  טום קרוז רוזמונד פייק דייוויד אויילואו ג'יי קורטני רוברט דובאל
 מוזיקה:  ג'ו קריימר 
 צילום:  כלב דשנל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Skydance Productions
 חברה מפיצה:  Paramount Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 2012
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט פעולה, סרט מתח, סרט אמנויות לחימה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  60 מיליון דולרים
 הכנסות:  218.3 מיליון דולרים
 הכנסות באתר מוג'ו:   oneshot
 סרט הבא:  ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ק ריצ'ר (באנגלית: Jack Reacher) הוא סרט קולנוע המבוסס על דמותו של ג'ק ריצ'ר והספר "הצלף" מאת לי צ'יילד בבימויו של כריסטופר מקווירי ובכיכובו של טום קרוז. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2012.
עלילת הסרט

עלילת הספר נפתחת בתקרית ירי בפיטסבורג, במהלכה נהרגו חמישה בני אדם בידי צלף. המשטרה עצרה את ג'יימס בר, ששירת כצלף בצבא האמריקני, בחשד כי הוא הרוצח. בר מצדו דורש מהשוטרים שישיגו עבורו את ג'ק ריצ'ר, רב-סרן בדימוס בצבא ארצות הברית, אשר שירת כחוקר במשטרה צבאית. ריצ'ר, קצין מעוטר שזכה על גבורתו בכוכב הכסף ולב הארגמן, משוכנע שבר ביצע את הפשע, משום שעצר אותו בעת שירותו הצבאי על מעשה דומה. אולם עם הגעתו לפיטסבורג מתגלה לריצ'ר כי הראיות שנאספו בצירוף הנסיבות מראות את אשמתו של בר באופן כה ברור וחד, עד כי הוא משוכנע שבר הופלל בידי אדם אחר.
צוות השחקנים

טום קרוז - ג'ק ריצ'ר, שוטר צבאי לשעבר.
רוזמונד פייק - הסנגורית הלן רודין.
ריצ'רד ג'נקינס - התובע המחוזי אלכס רודין
דייוויד אויילואו - הסוכן אמרסון
ורנר הרצוג - זק צ'לובק
ג'יי קורטני - צ'רלי
ג'וזף סיקורה - ג'יימס בר
רוברט דובאל - מרטין קש
ולדימיר סיזוב - ולאד
מייקל ריימונד-ג'יימס - לינסקי
אלקסיה פאסט - סנדי
ג'וש הלמן - ג'ב אוליבר
ג'יימס מרטין קלי - רוב פריור
ניקול פורסטר - ננסי הולט
הפקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בית ליקיא

| --- | --- |

העיירה בית ליקיא. 2013
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 גובה:  293 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  9,304 (2017)
 קואורדינטות:  31°52′09″N 35°04′01″E﻿ / ﻿31.869166666667°N 35.066944444444°E﻿ / 31.869166666667; 35.066944444444 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) בית ליקיא(למפת גוש דן רגילה) בית ליקיא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ליקיא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ליקיא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בית ליקיא (בערבית: بيت لقيا, תעתיק מדויק: בית לקיא) היא עיירה פלסטינית בדרום השומרון, המשתייכת לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית. לפי פרסומי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית העיירה 9,304 תושבים.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות המקום היה מיושב כבר מהתקופה הרומית המאוחרת. סמוך לכניסה לעיירה נמצאת "ח'רבת בית נושיף". במקום שרידי קידות ואבני בניין עתיקות ששולבו בגדרות אבן ובמדרגות חקלאיות מאוחרות. ממצא החרסים באתר הוא מן התקופה הרומית, הביזנטית והמוסלמית הקדומה.מצידה הדרומי של העיירה שוכן אתר עתיק נוסף, "חירבת שיבלי" מהתקופה ההלניסטית.
היסטוריה > התקופה העותמאנית

בית לקיא הייתה מיושבת במאה ה-16. בשנת 1552 הוקדשו הכנסות המיסים של הכפר למוסד העימארה אל-עאמרה, מוסד הצדקה הגדול שהקימה הורם סולטאן, אשתו של סולימאן הראשון בירושלים בתקופה העות'מאנית. מבחינה מנהלית, הכפר השתייך לנפת ירושלים. לבית לקיא השתייכו "מזרעת בית נושף [...] ומזרעת רכוביס הכלולות בגבולותיו."  ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי המקום שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים.
לפי ויקטור גרן, גרו המקום 347 תושבים בשנת 1870.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל, בבית ליקיא הייתה אוכלוסייה של 739 נפש, כולם מוסלמים.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בבית ליקיא 209 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 858 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל הוערכה אוכלוסיית בית ליקיא כ-1,096 תושבים.
היסטוריה > פעולת בית ליקיא - מבצע בנימין ב'

בשנת 1954 הייתה העיירה יעד לפעולת תגמול שכונתה אז "פעולת בית ליקיא" או "מבצע בנימין ב'" בתכנונו של אריאל שרון, מטרת המבצע הייתה לכידת שבויים מקרב חיילי הצבא הירדני כדי להשיג קלפי מיקוח לשחרורו של הלוחם בנימין ג'יבלי.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עברה העיירה משליטה ירדנית לישראלית. בשנת 1975 הציע שר השיכון אברהם עופר להקים התנחלות על פסגת הר "ג'בל אל מוקאטם" שצמוד לעיירה מדרום מזרח, זאת כחלק מתוכנית ל"עיבוי ירושלים" והקמת 13 יישובים חדשים סביב לעיר. ההתנחלות לבסוף לא הוקמה, מאחר שרוב הקרקעות באזור היו בבעלות פרטית של תושבי העיירה והיו רשומות בטאבו.
בשנות ה-90, לצורך סלילת כביש 443 הופקעה רצועה ברוחב של 150 מטר ואורך של 10 קילומטרים, שחלקה עובר באדמות העיירה. בעקבות הסכמי אוסלו 1,080 דונם מאדמות העיירה, מתוך 16 אלף דונם, הוגדרו כשטח A ושטח B, שאר האדמות מוגדות כשטח C.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה מדינת ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. תושבי העיירה עתרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר שמנתק אותם מכביש 443. בעת פעולות המחאה נגד הגדר נהרגו נערים מקומיים מאש חיילי צה"ל: במאי 2005 נהרגו שני ילדים ג'מאל ועודאי עאסי. חודש וחצי לאחר מכן ירה מאבטח של הגדר למוות בבן דודם של הנערים, נימר עאסי שהיה אז בן 17.
גאוגרפיה

בית ליקיא שוכנת למרגלות "ג'בל אל מוקאטם", הר שגובהו 557 מטר מעל פני הים ומתנשא כ-200 מטרים מעל סביבתו. שכבות סלעי המשקע באזור זה נוטות מעל 40 מעלות כחלק מ"קמר רמאללה". הקרקע באזור היא מסוג טרה רוסה, קרקע חרסיתית חומה-אדומה המתהווה מבלייה של סלע גיר קשה ומתאימה לגידולי זיתים וגפנים.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  כל מקום ואתר : מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל
↑  רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 19-16
↑  רועי מרום, כתבי הֶ קדש מהתקופה הממלוכית־עות'מאנית כמקור למחקר גאוגרפי־היסטורי: וקפית ח'אצכי סולטאן (1552 לסה"נ), אופקים לגאוגרפיה 103-104, 2023, עמ' 7
↑  Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft. ISBN 3-920405-41-2.p. 118
↑  Guérin, 1875, pp. 105, 106
↑  Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Ramallah, p. 16
↑  Mills, Census of Palestine, 1931, page 47
↑  פעולת בית ליקיא - מבצע בנימין ב' ; 02/09/1954, אתר הצנחנים בעשור הראשון
↑  דני רובינשטיין, תכנית להקים, דבר, 23 בספטמבר 1975
↑  אסתר זנדברג, מריחת צבע סמיך, באתר הארץ, 10 במרץ 2001
↑  עמירה הס, התרגיל המסריח, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2007
↑  יובל יועז, בג"ץ הורה להקפיא את העבודות לבניית גדר ההפרדה בקטעים נרחבים בין ירושלים למכבים, באתר הארץ, 13 בינואר 2005
↑  עלי ואקד ואפרת וייס, הפלסטינים: צה"ל הרג שני נערים ליד רמאללה, באתר ynet, 5 במאי 2005
אפרת וייס, הפצ"ר: לחקור הרג הילדים הפלסטינים בבית ליקיא, באתר ynet, 9 במאי 2005
↑  עלי ואקד ואפרת וייס, חשד: מאבטח של הגדר ירה למוות בנער פלסטיני, באתר ynet, 8 ביולי 2005
| דגל פלסטיןיישובי נפת רמאללה ואל-בירה |
| --- | --- | --- |
| ערים | אל-בירה • ביתוניא • רוואבי • רמאללה |   |
| מועצות מקומיות | אל-איתיחאד (ביתילו, דיר עמאר, ג'מאלא) • א-זיתונה (מזרעה אל-קיבליה, אבו שוחידם) • ביר זית • בית ליקיא • בני זייד (דיר ע'סאנה, בית רימא) • בני זייד א-שרקייה (עארורה, מזארע א-נובאני) • דיר ג'ריר • דיר דיבוואן • חרבתא אל-מצבאח • מזרעה א-שרקיה • נעלין • סילוואד • סינג'יל • תורמוס עיא |   |
| כפרים | אבו קש • אום צפא • א-לובן אל-ע'רבי • אל-ג'אנייה • אל-מוע'ייר • אל-מידיה • בודרוס • בורקה • בית סירא • ביתין • בית עור אל-פוקא • בית עור א-תחתא • בלעין • ג'יפנה •דורא אל-קרע • דיר אבו משעל • דיר איבזיע • דיר א-סודאן • דיר ניזאם • דיר קדיס • ח'ירבת אבו פלאח • ח'רבת'א בני חרית • טייבה • טירה • יברוד • כובאר • כפר מאליכ • כפר ניעמה • כפר עין • נבי סאלח • סאפא • סורדא • עאבוד • עבוין • עג'ול • עטארה • עין יברוד • עין עריכ • עין סיניא • עין קיניא • קיביה • קראוות בני זייד •  ראס כרכר • רמון • רנתיס • שוקבא • שיבתין |   |
| מחנות פליטים | אל-אמערי • ג'לזון • קדורה • קלנדיה |   |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582161805171
ברברסקו

| --- | --- |

 סוג:  יין אדום 
 מוצא:  פיימונטה 
 
ברברסקו (באיטלקית: Barbaresco) הוא יין איטלקי העשוי מענבי נביולו. הברברסקו מיוצר באזור פיימונטה באזור של לאנגה מיד מזרחית לאלבה ובמיוחד במחוזות ברברסקו, טרייסו ונאיבה בתוספת האזור הזה של ה"פרזיאונה" (כמו רובע) סן רוקו סנו ד'אלביו שהיה פעם חלק מהעיר של ברברסקו וכעת שייך למחוז אלבה. הוא קיבל מעמד של Denominazione di origine controllata (DOC) בשנת 1966 ומעמד של "ציון מקור מבוקר ומובטח" (DOCG-Denominazione di Origine Controllata e Garantita) בשנת 1980. היין מושווה לעיתים קרובות לברולו - יין נוסף המבוסס על נביולו מאזור פיימונטה. אף על פי שהיינות חולקים קווי דמיון רבים, יש כמה הבדלים ברורים ביניהם.