stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דושקו טושיץ'

דושקו טושיץ' (בסרבו-קרואטית: Duško Tošić, בסרבית-קירילית:  Душко Тошић, נולד ב-19 בינואר 1985 בזרניאנין שביוגוסלביה, כיום בסרביה) הוא כדורגלן עבר  סרבי ששיחק בעמדות המגן שמאלי והבלם. טושיץ' ערך 26 הופעות במדי נבחרת סרביה.
קריירת מועדונים

טושיץ' החל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 2002/03 במועדון OFK בלגרד, ששיחק בליגת העל של סרביה ומונטנגרו. החל מעונת 2003/04 היה טושיץ' שחקן הרכב קבוע במועדון, ובעונה זו, וגם בעונת 2004/05, סיים עם הקבוצה במקום הרביעי בליגה. את עונת 2005/06 החל טושיץ' בקבוצת OFK בלגרד, ובמחצית העונה עבר לליג 1 הצרפתית, שם חתם בסושו. את עונת 2005/06 סיים טושיץ' במקום ה-15 עם סושו. בעונת 2006/07 טושיץ' היה בורג משמעותי בהצלחת הקבוצה, שסיימה במקום השביעי המפתיע בליגה הצרפתית. טושיץ' וסושו זכו בגביע הצרפתי בסיום עונה זו, לאחר שניצחו את אולימפיק מרסיי בפנדלים לאחר 2-2 בתום 120 דקות.
בקיץ 2007 עזב טושיץ' את סושו, וחתם בורדר ברמן מהבונדסליגה על חוזה לארבע עונות. בעונת 2007/08 ערך טושיץ' 12 הופעות ליגה בלבד במדי ורדר ברמן, שסיימה עונה זו במקום השני בבונדסליגה. טושיץ' השתתף עם ורדר ברמן באותה עונה בליגת האלופות, ממנה נשרה ורדר ברמן אל גביע אופ"א לאחר שסיימה את שלב הבתים במקום השלישי. טושיץ' וברמן הגיעו לשמינית גמר גביע אופ"א, שם הודחו על ידי גלאזגו ריינג'רס. בעונת 2008/09 טושיץ' איבד לחלוטין את מקומו בהרכב הקבוצה, וערך רק 11 הופעות בכל המפעלים. עם זאת, טושיץ' ערך הופעה אחת בגביע הגרמני, בו זכתה בסיום העונה ורדר ברמן, והופעה אחת בגביע אופ"א, בו הגיעה ברמן לשלב הגמר והפסידה לשחטאר דונצק. במחצית הראשונה של עונת 2009/10 ערך טושיץ' הופעת ליגה אחת בלבד במדי ורדר ברמן.
בפברואר 2010 הותר חוזהו של טושיץ' בורדר ברמן, והוא חתם בפורטסמות' מהפרמייר ליג. עקב קשיים כלכליים של פורטסמות', נאלצה הקבוצה לשחררו לאחר חודש בלבד במועדון, בו ישב פעם אחת על הספסל ולא שיחק כלל. במרץ 2010 חתם טושיץ' בקווינס פארק ריינג'רס מהצ'מפיונשיפ, שם שיחק עד לתום עונת 2009/10, וערך חמש הופעות ליגה.
בקיץ 2010 חזר טושיץ' לסרביה, וחתם במועדון הכוכב האדום בלגרד על חוזה לשלוש עונות. בעונת הבכורה שלו, 2010/11, סיים טושיץ' עם הכוכב האדום במקום השני בליגה כשהוא היה שחקן הרכב קבוע. בקיץ 2011 הושאל טושיץ' לריאל בטיס מהלה ליגה הספרדית לתקופה של שנתיים, עם אופציית רכישה בתום ההשאלה. תקופתו של טושיץ' בבטיס לא הייתה מוצלחת והוא ערך רק הופעה אחת בחצי עונה. בינואר 2012 חזר טושיץ' לכוכב האדום בלגרד, ועד לסיום עונת 2011/12 ערך 16 הופעות ליגה וסייע לקבוצה לסיים שוב במקום השני. בסיום עונה זו זכה טושיץ' עם הכוכב האדום בלגרד בגביע הסרבי לאחר ניצחון 2-0 בגמר על בוראץ צ'אצ'אק. בשתי עונותיו בכוכב האדום, נכלל טושיץ' בנבחרת העונה.
ביוני 2012 עזב טושיץ' את הכוכב האדום בלגרד, וחתם לשלוש שנים בגנצ'לרבירליגי מליגת העל הטורקית. טושיץ' התאקלם היטב בגנצ'לרבירליגי, ושיחק במועדון זה שלוש עונות מלאות, בהן היה שחקן הרכב קבוע. הקבוצה סיימה בכל שלוש העונות הללו במרכז הטבלה. ביוני 2015 חתם טושיץ' בבשיקטש, גם היא מליגת העל הטורקית. לטושיץ' היה חלק חשוב בזכייה של בשיקטש בשתי אליפויות, בעונות 2015/16 ו-2016/17, כשבעונתו האחרונה בקבוצה, 2017/18, סיימו טושיץ' ובשיקטש במקום הרביעי בליגה. במפעלים האירופיים, הודחו טושיץ' ובשיקטש בשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2015/16. את שלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2016/17 סיימו טושיץ' ובשיקטש במקום השלישי, ונשרו אל הליגה האירופית, בה הגיעו עד לרבע הגמר והודחו על ידי ליון. בעונת 2017/18 בשיקטש וטושיץ' סיימו את שלב הבתים במקום הראשון, ובשמינית הגמר הודחו על ידי באיירן מינכן.
במאי 2018 חתם טושיץ' בגואנגג'ואו סיטי מליגת העל הסינית על חוזה לשנתיים וחצי, כשהובטחו לו 5.8 מיליון אירו שכר לעונה.
קריירה בינלאומית

את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סרביה ערך טושיץ' בנובמבר 2006, בתיקו 1-1 מול נורווגיה במשחק ידידות. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע טושיץ' בניצחון 6-1 על אזרבייג'ן במוקדמות יורו 2008 בנובמבר 2007. סרביה וטושיץ' לא העפילו ליורו 2008 עצמו.
בקיץ 2007 השתתף טושיץ' עם נבחרת סרביה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007, והגיע עמה למקום השני באליפות זו, לאחר הפסד 4-1 בגמר לנבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21. טושיץ' נכלל בנבחרת מצטייני הטורניר.
טושיץ' זומן לסגל הסרבי האולימפי לאולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008. טושיץ' ערך שתי הופעות בשלב הבתים של טורניר זה, שבסיומו הודחה סרביה מהאולימפיאדה עם נקודה אחת. בהמשך, טושיץ' לא שיחק כלל במדים הלאומיים במשך למעלה משלוש שנים, והחמיץ את מונדיאל 2010 אליו העפילה סרביה.
בשנת 2018 זומן טושיץ' לסגל הסרבי למונדיאל 2018 על ידי המאמן מלאדן קרסטאיץ'. טושיץ' ערך שתי הופעות מלאות במונדיאל זה, בניצחון הסרבי 1-0 על קוסטה ריקה, ובהפסד 2-1 לשווייץ. טושיץ' וסרביה הודחו ממונדיאל 2018 בתום שלב הבתים. לאחר מונדיאל זה, פרש טושיץ' מהנבחרת.
חיים אישיים

דושקו טושיץ' הוא בן דוד של זוראן טושיץ', אף הוא כדורגלן המשחק בנבחרת סרביה. שניהם בני העיר זרניאנין.
טושיץ' נשוי לזמרת הפופ הסרבית ילנה קרלאושה, ולהם שני ילדים.
תארים

עם סושו:
הגביע הצרפתי: 2006/07
עם ורדר ברמן:
הגביע הגרמני: 2008/09
עם הכוכב האדום בלגרד:
הגביע הסרבי: 2011/12
עם בשיקטש:
אליפות ליגת העל הטורקית: 2015/16, 2016/17
תארים אישיים:
נבחרת המצטיינים של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007
נבחרת העונה של ליגת העל הסרבית: 2010/11, 2011/12
2024 YR4

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 קטגוריה:  אסטרואידי אפולו 
 תאריך גילוי:  27 בדצמבר 2024 
 מקום גילוי:  ATLAS–CHL observatory 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  2.51586586±0.000024379 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.6615479482 
 זמן הקפה:  1,457.570767±0.021186 יממה
 נטיית מסלול:  3.408173225±0.000012703 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  55 מטר
 בהירות מוחלטת:  23.96 
 
2024 YR4 הוא אסטרואיד בקוטר 40–90 מטרים המסווג כאסטרואיד אפולו (גוף קרוב-ארץ), שהתגלה ב־27 בדצמבר 2024 על ידי תחנת צ'ילה של מערכת ATLAS להתרעה מפני פגיעת אסטרואידים במסגרת פעילות חיפוש אסטרואידים הממומנת על ידי נאס"א.
הערכת גודל האסטרואיד אינה מדויקת, בין השאר משום שלא ידועים הרכבו וגוון פני השטח שלו: אסטרואיד קטן אך בהיר מאוד, לדוגמה, שמחזיר אור רב, ייראה ממרחק גדול כמו אסטרואיד גדול יותר ופחות בהיר.
סיכוי האסטרואיד להתנגש בכדור הארץ בדצמבר 2032 הוערך בשלב מסוים ב-3%, אך לאחר תצפיות נוספות מוערך הסיכוי בחלקי מאיות האחוז.
מעקב

לאחר גילוי האסטרואיד החלו נאס"א וסוכנות החלל האירופית (ESA) לעקוב אחריו בשיתוף פעולה עם רשת מצפי הכוכבים העולמית, שאנשיה התבקשו להפנות כל טלסקופ פנוי כדי לאסוף מידע על גוף זה. האסטרואיד יהיה בטווח התצפית עד תחילת אפריל 2025, ולאחר מכן ייעלם עד יוני 2028, המועד בו מסלולו, שאורך כארבע שנים, יחזיר אותו לקרבת כדור הארץ.
סיכויי פגיעה

נכון לפברואר 2025, הסיכוי שהאסטרואיד יפגע בכדור הארץ בתאריך 22 בדצמבר 2032 הוא אחד לכמה עשרות אלפים. נזק שייגרם כתוצאה מפגיעה צפוי להיות מקומי משמעותי. YR4 2024 הוא הגוף שדירוגו בסולם טורינו היה הגבוה ביותר מבין הגופים הידועים בזמן גילויו - 3.
מסלול פגיעה אפשרי

אם האסטרואיד מורכב מחומר סלעי, ייתכן שהוא יתפוצץ באטמוספירה – תופעה המכונה “התפרצות אווירית” (airburst) – וייצור גל זעזועים וחום רב, מה שעלול לגרום לנזק משמעותי באזור הפגיעה, אך לא בהיקף אזורי רחב. לעומת זאת, אם הוא עשוי מברזל או חומר צפוף אחר, הוא יוכל לחדור את האטמוספירה כמעט ללא שינויים במסלולו וליצור מכתש פגיעה בולט, אשר יכול לגרום להרס מקומי חמור. במקרה זה, על פי ההערכות, נזקי הפיצוץ עלולים להגיע למרחק של עד 50 ק"מ מנקודת הפגיעה, בהתבסס על הקצה העליון של טווח הגדלים האפשרי של האסטרואיד. אזור הסיכון לפגיעה הוא גדול ולא מדויק ומשתרע על פני מסדרון רחב הכולל את מזרח האוקיינוס השקט, צפון אמריקה הדרומית, האוקיינוס האטלנטי, אפריקה, הים הערבי ודרום אסיה.
הערות שוליים

↑  IAU Minor Planet Center, www.minorplanetcenter.net
↑  MPEC 2024-Y140 : 2024 YR4, minorplanetcenter.net
↑  איתי נבו, אסטרואיד והחלפת משימות: השבוע בחלל, באתר ynet, 15 בפברואר 2025
1 2  NASA - Jet Propulsion Laboratory / Center For Near Earth Object Studies, Sentry: Earth Impact Monitoring, NASA - Jet Propulsion Laboratory, ‏15/02/25
1 2   "International Asteroid Warning Network (IAWN) Potential Asteroid Impact Notification" (PDF). International Asteroid Warning Network. 29 January 2025. Archived (PDF) from the original on 30 January 2025. Retrieved 29 January 2025.
↑  אבי בליזובסקי, האסטרואיד 2024 YR4: סיכויי ההתנגשות בכדור הארץ הוכפלו ל-2.3% ב-2032, באתר הידען - Hayadan, ‏2025-02-14
מסלול האסטרואיד במקרה של פגיעה בכדור הארץ
גן ילדים: המחזמר

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  קומדיה, מחזמר, ילדים
 יוצרים:  מישל לואיס צ'רלטון פטוס
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית שתצא בקרוב)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  25
 הפקה
 מפיק:  גרג צ'לקיאן
 מפיקים בפועל:  טום וורברטון מישל לואיס קיי הנלי צ'רלטון פטוס דן פטי לורי ישראל כריס המילטון
 חברת הפקה:  Oddbot Entertainment
 הפצה:  דיסני+
 אורך פרק:  22-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  דיסני ג'וניור ישראל
 תקופת שידור מקורית:  3 בספטמבר 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
גן ילדים: המחזמר (באנגלית: Kindergarten: The Musical) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שנוצרה על ידי מישל לואיס וצ'רלטון פטוס. היא הופקה על ידי Oddbot Entertainment. הסדרה עלתה לראשונה ב-3 בספטמבר 2024 בערוץ דיסני ג'וניור.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיה של ברטי בנאבנטה, ילדה בת 5 שמתחילה גן ילדים בבית הספר היסודי "פורטר" ומגלה את הרגעים המרגשים והמורכבים של בית הספר, יחד עם חבריה לכיתה והמורה שלה, מיס מורנו. כל פרק מוצג בסגנון מחזמר בסגנון ברודוויי, שבו הילדים שרים ורוקדים תוך כדי למידה של דברים חדשים. בכל פרק ישנו שיר אחד שבו מתבצע מעבר מהנפשה ממוחשבת להנפשת פלאש דו-ממדית, ומוצג קליפ מוזיקלי המבוסס על מה שברטי וחבריה לכיתה למדו.
דמויות

רוז - רוז היא אחת החברות הכי הטובות של ברטי. היא מלאת אנרגיה ונלהבת, רוז תמיד בתנועה, בין אם זה במשחק כדורגל בהפסקה, בריקוד עם שאר הכיתה כדי להשתחרר או פשוט בקפיצה מסביב לכיתה. עם זאת, אפילו רוז יודעת להירגע ולשמש כקול ההגיוני בכיתה שלה.
קאט - היא ילדה בת 5 והיא קצת שובבה. היא אוהבת מאוד את אחותה, אלי, ארנבים ובמיוחד חתולים. יש לה אמפתיה רבה כלפי חבריה ואחותה, והיא תמיד מביאה התלהבות בכל דבר שהיא עושה.
אלי - היא ילדה בת 5 שאוהבת לעזור. בהשוואה לאחותה התאומה והאנרגטית, קאט, היא יותר שקטה, אך היא מאוד אוהבת את אחותה ותמיד שם בשביל אחותה וחבריה כדי להקשיב, לתת תשומת לב או להציע רעיונות.
קנג'י - הוא ילד יהודי-אמריקאי. הוא מת על החצוצרה שהוא קיבל במתנה כשהיה בן שנתיים. יש לו לפעמים פחד במה, אבל הוא מנצח את הפחד הזה בעזרת זה שהוא מנגן.
ג'מיל - הוא הילד הכי יצירתי בכיתה של מיס מורנו. למרות שהוא צנוע לגבי הישגיו, הוא לא מהסס לעזור לחבריו כשהם זקוקים לכך, בין אם זה במילה טובה או באמצעות אחת מההמצאות הרבות שלו. עם זאת, הצורך של ג'מיל לעזור לאחרים עלול לפעמים לבוא על חשבונו.
מדבבים

| שם הדמות | מדבב/ת במקור | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| ברטי בנאבנטה | אנדראה רוזה גוזמן | יפורסם בהמשך |
| ראדיש ריזל | זנדר צ'ין | יפורסם בהמשך |
| רוז | ליה ניומן | יפורסם בהמשך |
| טג' | שיאם באלאסוברמניאן | יפורסם בהמשך |
| אביגיל | טנדי פומוקונג | יפורסם בהמשך |
| קאט | אליס הלסי | יפורסם בהמשך |
| אלי | אליס הלסי | יפורסם בהמשך |
| קנג'י | קיילן ג'וד | יפורסם בהמשך |
| ג'מיל | רנדי פרין | יפורסם בהמשך |
| מיס מורנו | ג'ינה טורס | יפורסם בהמשך |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון | [דרוש מקור]תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | [דרוש מקור]תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 25 | 3 בספטמבר 2024 | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך |
הפקה

ב-29 באפריל 2022, הוכרז באופן רשמי כי הסדרה קיבלה אור ירוק להפקה עבור דיסני ג'וניור. הסדרה נוצרה על ידי מישל לואיס וצ'רלטון פטוס והופקה על ידי Oddbot Entertainment בשיתוף עם דיסני ג'וניור.
הסדרה מציגה הנפשה בתלת־ממד ובדו-מימד, כאשר הבמאים המפקחים הם גאי מור ומלורי קורונדו, בהתאמה. מי שבחרה את שמות הפרקים היא איווה נובלזאדה. צוות המדבבים הראשי הוכרז ב-5 באוגוסט 2024, לקראת עליית הסדרה לאוויר ב-3 בספטמבר 2024.
הפצה

הסדרה שודרה לראשונה ב-3 בספטמבר 2024 בדיסני ג'וניור בארצות הברית ובקנדה ב-7 בספטמבר באותה השנה.
הערות שוליים

↑  הסדרה עוד לא התחילה את שידוריה בישראל, ולכן אין עדיין את שמות הפרקים בעברית
יעקב יצחק הורוביץ

רבי יעקב יצחק הלוי הורוויץ, מכונה החוזה מלובלין (אצל חסידי פולין: הרבי מלובלין) (תק"ה, 1745 – ט' באב תקע"ה, 15 באוגוסט 1815) היה תלמידו של רבי אלימלך מליז'נסק, מחשובי האדמו"רים בפולין בשלהי המאה ה-18. נודע כבעל ראייה רוחנית, ועל כן נקרא "החוזה".
ביוגרפיה

נולד ביוזפוב, 25 ק"מ ממזרח לבילגוריי (לפי גרסה אחרת, בלוקאוו), למשפחה מיוחסת: אביו הרב אברהם אליעזר היה אב בית-הדין המקומי, ואמו מייטל הייתה בתו של רבי יעקב קופל מהעיר לוקאוו. הוא גדל בטרנוגרוד ולמד מפי הרב משה צבי מייזלס בז'ולקיב. אז נעשה תלמידו של רבי שמעלקה מניקלשבורג ועבר לישיבתו בשיניאווה. בהמשך שהה גם בחצר המגיד ממעזריטש, והיו לו קשרים אף עם רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. עם פטירת המגיד ב-1772 חזר אל רבי שמעלקא ושהה עמו עד פטירתו ב-1778. אז נעשה תלמידו הקרוב של רבי אלימלך מליז'נסק.
בסביבות 1780, עבר ללנצוט ונשא את הרבנית תהלה שפרינצא בת רבי צבי הירש (מאשתו הראשונה, ששמה לא ידוע, נפרד כמעט מיד). הוא הנהיג בעיר עדת חסידים. צעד זה נעשה כשרבו עוד היה בחיים: לפי עדויות שונות, הלך רבי אלימלך ונעשה מסוגר ופרוש מן הציבור, ועוד קודם העדיף להפקיד את המגע היום-יומי עם הקהל בידי תלמידו הצעיר יחסית, שהקים חצר משלו בברכתו. רשימות אחרות מדווחות על מתח ביניהם [דרוש מקור]. עם מות אשתו שפרינצא, בערך בשנת תקנ"ג, נישא בשלישית, לבילה מימעלס, בת ר' מאיר אב"ד מאסט.
לאחר פטירת רבי אלימלך הוא נעשה לבכיר מנהיגי החסידות בגליציה ופולין, עמדה בה החזיק עד מותו שלושים שנה אחר כך. הוא מיקד את תורתו – שהדגישה את מחויבות הצדיק לסייע לחסידיו במישור החומרי והיום-יומי – בשכבות הנמוכות, אך צבר הצלחה גם עם צעירים למדנים ומיוחסים שהסתופפו בצלו; הידועים מביניהם היו רבי יעקב יצחק מפשיסחה (היהודי הקדוש), רבי ישראל יצחק קאליש ורבי שמחה בונים מפשיסחה. אלה הובאו על ידי תלמידו רבי דוד בידרמן מלעלוב.
הוא עזב את לאנצוט וחצרו נדדה לרוזבדוב, ושיניאבה ולבסוף לצ'כוב (עיר) (פו') הסמוכה ללובלין, ממנה התכוון לבסס את השפעתו בתוך העיר הגדולה עצמה, שהייתה בה נוכחות מתנגדית חזקה בראשות האב"ד הרב עזריאל הורוביץ. ב-1794 הקים בית מדרש בלובלין, ברחוב הראשי מול הטירה, שהיה יכול להכיל 180 איש, ונתקל בקשיים רבים שהערימו עליו ראשי הקהל. ב-1803 הגיע לבסוף לפשרה עמם, והמוסד הוכר רשמית: הפרנסים הצהירו כי ניתן לקיים תפילות בנוסח האר"י, וכי המניין לא יסבול עוד הצקות מהם ומהדורות הבאים. הסיבה שניתנה לכך בפנקס הקהילה היא קריסת קיר בבית-המדרש הישן, שהצריכה מבני תפילה אחרים בדחיפות, אך ההיסטוריון גלן דיינר (אנ') שיער כי עוצמתו הגוברת של החוזה ושגשוגו הכלכלי, בתקופה בה היה הקהל שרוי בקשיים כספיים, הניעו את הפרנסים לקבל אותו. את בית מדרשו בלובלין הקים ברח' שירוקה 28 (הנקרא גם רחוב היהודים) בתוך רובע היהודי, בה התחנכו אלפים ובתוכם מאות שנעשו אחר כך אדמורי"ם מפורסמים על אדמת פולניה. גם אחר פטירתו, בית המדרש נשאר מרכזם של לומדי העיר וחסידיה. במלחמת העולם בית המדרש נחרב כליל ולא נבנה מחדש. בשנת 2023 ניסה ארגון בניו יורק לגאול את השטח כדי לבנות מחדש את בית המדרש לזכרו, אך ללא הצלחה.
בראשית המאה ה-19, הפך את פולין למוקד חסידות חשוב, יחד עם רבי ישראל הופשטין, המגיד מקוז'ניץ, קיבל על עצמו תקופה ארוכה ללכת עם כיסוי סביב עיניו כדי להישמר ממראות אסורים, ונודע אחר כך כבעל ראייה רוחנית, ועל כן נקרא "החוזה". לפי גרסה אחת היה יכול לראות ״מסוף העולם ועד סופו״ ולפי גרסה אחרת היה יכול לראות את נבכי הנפש ומחשבותיהם של אנשים. הוא גם סמך אדמו"רים וראשי שושלות חסידיות אחרות ברחבי פולין כולה, ופעל להפצת החסידות בפולין. בנוסף, עסק בלימוד תלמידים רבים, אשר חלק נכבד מהם היו לרבני ערים בפולין.
ב-1812 פרש מעליו תלמידו הבכיר, "היהודי הקדוש" רבי יעקב יצחק מפשיסחה, שהיה למדן אליטיסט והתנגד לשיטת רבו, שהתמקדה בחשיבות עשיית המופתים עבור פשוטי העם. ניצתה ביניהם מחלוקת קשה, וחסידי השניים הרבו להתעמת.
נפילתו ומותו

ביום שמחת תורה ה'תקע"ה – 1814, נפל מחלון ביתו בנסיבות שלא הובררו. החוזה שרד את הנפילה, אך גופו שותק, ולאחר עשרה חודשים בתשעה באב נפטר. הפרשנויות שניתנו לנפילה רבות.
גרסת החסידים – החוזה נלחם עם כוחות הטומאה לאחר שניסה להביא את הגאולה, לטענת החסידים, מבחינה טכנית החוזה לא יכול היה לקפוץ.
גרסת המשכילים – באמצע שמחת תורה החוזה שתה והשתכר, ועל כן נכנס לחדרו לנוח לאחר מכן עלה לחלון השתין וקפץ או נפל משכרותו. יצחק ארטר כתב סאטירה בשם "גלגול נפש" על המאורע, ומתאר את תגובת החסידים: ” ויאמרו אוי בעוונינו נאסף צדיק מרוב פשעינו, גווע ואיננו בחטאינו, גבר עליו סמאל בהאבק עמו, ויישאהו וישליכהו בעד החלון חוצה, ואנוכי עם שטן ומלאך רע נלחום לא נלחמתי, כי אם אחד השרפים ... השרף אשר במעי...”
גרסת המחקר – במחקר מקובל לתמוך בגרסת המשכילים. דוד אסף העלה השערה נוספת, כי החוזה ניסה להתאבד. אסף מסתמך על תיאור ניסיון התאבדות אחר שהיה עם החוזה, וכן על ציטוטים בשם החוזה שאותם רואה אסף כרמזים לנטיות אובדניות.
עם פטירתו, ירדה לובלין ממעמדה כמרכז חסידי. הוא נקבר בבית העלמין היהודי הישן בלובלין, על הר הטירה (אנ').
משפחתו

היו לו ארבעה בנים ובת, כולם מזוגתו השנייה, שפרינצא:
בנו רבי ישראל, ששימש מעט באדמו"רות
בנו רבי יוסף מטורטשין
בנו אברהם, שנפטר בחיי אביו בט' בתשרי ה'תק"ע
בנו רבי צבי
בתו שרה צירל, נישאה לרבי שמואל מקוריץ
נינו היה רבי קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצנא והוא מזכיר אותו בכתביו
שיטתו

החוזה מלובלין גיבש שיטה עיונית מקורית סביב תורת הצדיק, אותה למד ממוריו המגיד ממזריטש ור' אלימלך מליז'נסק, אך הוסיף עליה ממדים חדשים והעמיק בה מניסיונו המעשי בהנהגת עדה בגליציה מאז שנות השמונים של המאה השמונה עשרה. בספריו "זאת זיכרון", "זיכרון זאת", ו"דברי אמת", הכתובים בחלקם כאוטוביוגרפיה, פרש את לבטיו בהנהגת הציבור ואת מחשבותיו אודות יסודות המחשבה המיסטית, שההנהגה הצדיקית נשענת עליה.
דרכו בחסידות פנתה בעיקר אל השכבות העממיות. הוא הדגיש כי על ההמון להיות נאמן ודבוק בצדיקיו, לציית להם ולתמוך בהם. במקביל, תפקידו של האדמו"ר כמשפיע רווחה חומרית היה מרכזי בראיית עולם זו, עד כדי כך שעוני נחשב כסימן לאי-נחת מהבורא, והחסידים יכלו להגיע לתכליתם הרוחנית כמעט רק על ידי דבקות בצדיק. דרכו זו קוממה עליו מבקרים, כולל נאמנו "היהודי הקדוש", שייצג לבסוף גישה הפוכה בתכלית.
שמו וזכרו נערצים בעיקר בחסידויות פולין וגליציה שיצאו בעיקר מתלמידיו, ומכונה בהן: "החוזה מלובלין".
בהגיוגרפיה החסידית

בהגיוגרפיה החסידית החוזה נודע בכוחו לנבא עתיד, לחזות בעבר, לגלות את שושלת היוחסין של נשמת האדם ואת גלגולה על פי מצחו של אדם או מעל פתק שהוגש לו, וכן ביכולתו לצפות במתרחש בעולמות העליונים.
לפי מעשיות החסידים נקרא ה"חוזה" על שם שיכל לראות למרחקים עצומים בראייה טבעית, בזכות שמירת העיניים שנהג בצעירותו.
על נפילתו ופטירתו (ופטירת חבריו המגיד מקוז'ניץ ורבי מנדל מרימנוב באותה שנה) מסופר בפי החסידים שזה היה עקב ניסיונם להביא את המשיח, והתערבותם בשמים במלחמת נפוליאון ברוסיה ברצונם להופכה למלחמת גוג ומגוג.
גם זכרונו הפך לאגדה ידועה. על "החוזה" נאמר מפי רבי אורי מסטרליסק (השרף), שלובלין היא ארץ ישראל, חצר בית המדרש שלו היא ירושלים, בית המדרש עצמו הוא הר הבית, דירת "החוזה" - אולם העזרה וההיכל, חדר "החוזה" – הוא קודש הקודשים  ושכינה מדברת מתוך גרונו של "החוזה מלובלין".
היהודי הקדוש, תלמידו של החוזה, הוא גיבור הרומן ההיסטורי של מרטין בובר "גוג ומגוג". הרומן מתמקד ביחסיו הנפתלים עם רבו.
מתלמידיו

רבי בנימין זאב מזבריז'.
בן דודו רבי שמעון מרילס מירוסלב.
הרב משה סטניצר
רבי פייבוש מהיבנוב.
רבי יעקב יצחק מפשיסחה מכונה "היהודי הקדוש"
רבי שמחה בונים מפשיסחה
רבי גדליה מלבוב
רבי אורי מסטרליסק ("השרף מסטרליסק")
רבי שלום רוקח מבעלז
לתקופה קצרה אף רבי מנחם מנדל מקוצק
רבי נפתלי צבי מרופשיץ
רבי ישראל יצחק קאליש מוורקה
רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב, ה"בני יששכר", מייסד שושלות דינוב ומונקאטש.
רבי יחזקאל מקוזמיר מייסד שושלת מודז'יץ
רבי ישכר בר מרדושיץ
רבי  יעקב צבי יאליש מחבר הספרים "מלא הרועים" ו"קהלת יעקב"
רבי צבי הירש מזידיטשוב
רבי אברהם מקונסקוולה
רבי דוד מללוב מייסד שושלת לעלוב
רבי דב בעריש מאושפיצין
רבי שמואל מקארוב
רבי מאיר מאפטא מחבר הספר "אור לשמים", שרבו הסמיכו לממלא מקומו, אבי שושלת אפטא.
רבי ישעיה מפשדבורז'
רבי קלונימוס קלמן הלוי מקרקא מחבר הספר "מאור ושמש"
רבי מרדכי דוד אונגר מדומברובה
רבי יוסף קעזיס מחלם.
מחותנו רבי ראובן הלוי הורוביץ מז'ורנישצ'ה (זרניווצא). בעל הספר דודאים בשדה. חמיו של רבי אריה לייבוש מאוז'רוב. היה תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ושל רבי שמעלקה מניקלשבורג. כיהן בגוטמן הגרמנית אך עזבה עם בא ההשכלה וכיהן בנאויפלה ובז'ורנישצ'ה.
רבי מאיר הלוי הורוביץ אחיו של רבי ראובן. כיהן כאדמו"ר בשֶפס (בהשפעת רבי לוי יצחק מברדיצ'ב) ובד בבד נסע לחוזה.
רבי איתמר וולגלרנטר מקונסקוולה, מחבר הספר "משמרת איתמר".
רבי יהודה לייב מזקליקוב (היה עוד אצל רבי אלימלך מליז'נסק)
רבי אשר ישעיה רובין מרופשיץ
רבי יעקב ריינמן מנארול.
רבי אלכסנדר סנדר אייכנשטיין, מייסד שושלת קאמרנא.
רבי מאיר מפרמישלאן.
רבי יוסף מטומשוב יאריטשוב.
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא "השרף ממוגלניצא".
רבי יצחק מנשכיז.
רבי אליעזר מדז'יקוב.
רבי "היהודי הטוב" מניישטאט.
רבי חיים מצאנז.
רבי "החידושי הרי"ם " מגור.
ספריו

דברי אמת
זיכרון זאת
זאת זיכרון
ניגון המלאכים

בחצרות בית רופשיץ-צאנז ישנו ניגון שלימדו החוזה מלובלין, המכונה "ניגון המלאכים". הניגון מושר בטיש בליל שבת על הפיוט (מתוך זמירות השבת) "לאל אשר שבת". לניגון שתי נוסחאות, אחת מהירה וקלילה המושרת ברוב החצרות, ושנייה איטית יותר ובעלת קישוטים המושרת בחצרות דז'יקוב באבוב וויז'ניץ, בשינויים קלים בין החצרות וכן בשינויים קלים במנגינה לצורך התאמתה למילים. בנוסף ירמיה דמן, שר ניגון זה בגרסה שונה, כפי שקיבלו מאביו ממסורת חסידות רוזבדוב.
הניגון בגרסת דז'יקוב:
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
לקריאה נוספת

משה ולדן, נפלאות הרבי, בילגורייא תרעא
אברהם יצחק ברומברג, ה"חוזה" מלובלין, ירושלים תשכ"ב
יצחק אלפסי, החוזה מלובלין, ירושלים תשכ"ט
ר. פרידמן, החוזה מלובלין: ספור חייו ופעליו של רבי יעקב יצחק מלובלין
דוד אסף, נאחז בסבך: פרקי משבר ומבוכה בתולדות החסידות, מרכז זלמן שזר, 2008, פרק שני: 'המתנגדים התלוצצו שהשתכר ונפל': נפילתו של החוזה מלובלין, עמ' 137–178
א' רובינשטין, "ספרי החוזה מלובלין", קריית ספר, כרך לז, תשכ"ב, עמ' 123–126
ד"ר אוריאל גלמן, השבילים היוצאים מלובלין, מרכז זלמן שזר, ירושלים תשע"ח
זאב קיציס, המורים הגדולים של החסידות, ידיעות ספרים 2023, עמ' 186–208
גשר פטנאם

| --- | --- |
גשר פטנאם, הנושא את הקו העילי של השדרה התשיעית מעל נהר הארלם עד 1960, אז הוסר ופורק.
גשר פטנאם, הנושא את הקו העילי של השדרה התשיעית מעל נהר הארלם עד 1960, אז הוסר ופורק.
 מידע כללי
 סוג:  גשר, גשר רכבת 
 שימוש:  חציית נהר הארלם לרכבות, אופניים והולכי רגל
 כתובת:  מנהטן 
 מיקום:  ניו יורק (אנ'), מנהטן ממערב לו והברונקס ממזרח, בניו יורק (מדינה)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 במאי 1881
 תאריך פתיחה רשמי:  1 במאי 1881 
 תאריך פירוק:  1960 
 מידות
 אורך:  306 מטר
 רוחב:  7.9 ועוד 4.29 להולכי רגל מטר
 מידע טכני
 נתיבים:  2 לרכבות, ו-2 לרוכבי אופניים והולכי רגל לשני הכיוונים.
 
 קואורדינטות:  40°49′56″N 73°56′04″W
 he
 
גשר פטנאם (באנגלית: Putnam Bridge) היה גשר נפתח מסתובב שהשתרע מעל הארלם ריבר יחד עם המסילה הסמוכה של קווי הרכבת המרכזית של ניו יורק (אנ'), בעיר ניו יורק. הגשר חיבר את שכונת הארלם במנהטן לקונקורס(אנ') בברונקס, ליד מיקומו הנוכחי של הינקי סטאדיום. הגשר נשא שתי מסילות של קו הרכבת של ניו יורק-ופטנאם(אנ'), ומאוחר יותר את הקו העלי של השדרה התשיעית של חברת Interborough Rapid Transit Company (IRT)(אנ'), וכן שני שבילים להולכי רגל מחוץ למבנה הראשי של הגשר. הגשר איפשר לנוסעי קווי הרכבת המרכזית של ניו יורק, להגיע אל השדרות הששית והתשיעית, ומשם למרכז ודרום מנהטן (ראו להלן).
ב-1879 וב-1880, הוקם קו נוסעים חדש דרך מחוז ווסטצ'סטר ומחוז פטנאם(אנ'), מברוסטר(אנ') ל-High Bridge בברונקס, ובשנת 1881 הצטרף המעבר על גשר פטנאם לקו, והוא שאפשר את המשך נסיעת הנוסעים לתחנות השונות במנהטן. הגשר נקרא פטנאם על שם הקו שעבר מעליו, אך התייחס גם למחוז פטנאם, שיחד עם מחוז ווסטצ'סטר, היו ספקי משלוחי החקלאות העיקריים של המטענים שהועברו באמצעות הקו הזה לעיר ניו יורק.
הגשר נפתח לתנועת רכבות והולכי רגל ב-1 במאי 1881, ופעל עד שהופסקו כל שירותי הרכבות הרלוונטיות ב-31 באוגוסט 1958. הצרוּת הקיצונית של הגשר שרוחבו היה 7.9 מ' בלבד בין מרכזי המסבכים, בשילוב עם הקרבה לגשר סכר מאקומבס, הפכו את קיום הגשר כעורק תחבורה לבלתי מעשי ומיותר, והוא הוסר בשנת 1960.
ראו גם

הגשרים לאורך הארלם ריבר
ביאורים

↑  לצפייה באיור נע להמחשת גשר נפתח מסתובב, ראו כאן.
↑  מדובר בסעיף אחד של המערכת הזו (לפירוט ראו בביאור הבא), שחצה את  ההארלם ריבר מצפון לגשר סכר מאקומבס ובסמוך מאד אליו. זאת על פי מפת הקווים של המערכת הזו, לאחר הגדלת המפה והכוונתה לאזור הארלם ריבר, ראו כאן.
↑  מסילת "הרכבת המרכזית של ניו יורק", הייתה מסילת ברזל שפעלה בעיקר באזור האגמים הגדולים ובאזור המיד-אטלנטיק של ארצות הברית. מסילת הברזל חיברה בעיקר את העיר ניו יורק ובוסטון במזרח, עם שיקגו וסנט לואיס במערב התיכון, יחד עם ערי הביניים: אולבני, באפאלו, קליבלנד, סינסינטי, דטרויט, רוצ'סטר וסירקיוז. מטה החברה היה בסמוך לתחנה הגדולה ביותר שלה, תחנת גרנד סנטרל בניו יורק.
↑  קו הרכבת של ניו יורק-ופטנאם, שכונה ה-Old Put, היה קו רכבת שפעל בין הברונקס לברוּסטר(אנ') במדינת ניו יורק. זה היה בסמיכות למסילת נהר ההדסון ולמסילת ניו יורק והארלם. שלושתם הגיעו לבעלות של המערכת המרכזית של ניו יורק בשנת 1894. מסילת הברזל ננטשה החל מ-1958, ורוב מצע המסילה הוסב לשימושי פנאי {שבילי אופניים, הליכה ומסלולי רכיבת סוסים).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  A Brief History Of The "Old Put" - The Putnam Railroad Line, billboeckelman.com
1 2  New York Central System: Historical Society Inc. - The Putnam Division, . NYCshs.blogspot.com