stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמית גפן

| --- | --- |

עמית גפן, 2020
 לידה:  8 בפברואר 1971 (בן 53) רמת גן, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסה ביו-רפואית 
 עיסוק:  חוקר, מהנדס ביו-רפואי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 הערות:  אתר: https://www.eng.tau.ac.il/~gefen/
 
עמית גפן (נולד ב-8 בפברואר 1971) הוא פרופסור ישראלי להנדסה ביו-רפואית בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. תחומי המחקר של גפן כוללים בין היתר ביומכניקה ואדפטציה של רקמות ביולוגיות, ביומכניקה של מערכת השלד והשרירים, התנהגות מכנית של רקמות בריאות ושינויים בהתפתחות מחלות ופציעות.
ביוגרפיה

עמית גפן נולד ברמת גן והתחנך בגבעתיים, הוא נשוי לפרופסור דפנה ויס ולו 3 ילדים. כיום הוא מתגורר בגני תקווה ובחיפה. את התואר הראשון שלו בהנדסת מכונות עשה בשנת 1994 באוניברסיטת תל אביב. את התואר השני (שנת 1997) והדוקטורט (שנת 2001) עשה בהנדסה ביו-רפואית גם כן באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2002–2003 עשה את הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת פנסילבניה, ארצות הברית.
עמית גפן מייעץ עבור גופים גדולים ברחבי העולם. כמו כן מכהן כיו"ר וכחבר מועצות מדעיות של חברות בינלאומיות גדולות.
כיום מחקרו ממומן בין היתר על ידי הקרן הלאומית למדע, משרד הבריאות, משרד המדע, ומשרד הביטחון .
הישגים

גפן פרסם למעלה מ־250 מאמרים בכתבי-עת בינלאומיים. רבים מהם עוסקים במכנו-ביולוגיה, ביומכניקה של תאים ורקמות, עם יישומים הנמצאים בעיקר במניעה של פצעים כרוניים.
הוא העורך הראשי של Clinical Biomechanics (הוצאת Elsevier)).
הוא ערך מספר ספרים וכמה גיליונות מיוחדים בכתבי עת כמו :the Annals of Biomedical Engineering, Journal of Biomechanics, Computer Methods in Biomechanics and Biomedical . Engineering and more (הוצאת springer ואחרים)
הוא עורך סדרת ספרים בנושא מכנו ביולוגיה, הנדסת רקמות וביו-חומרים (בהוצאת Springer)
הוא העורך/שותף בעריכה של כתבי עת בינלאומיים שדורגו במקום גבוה בתחום של הנדסה ביו רפואית:. PLoS One, the Annals of Biomedical Engineering, the Journal of Biomechanics, Medical Engineering & Physics, Computer Methods in Biomechanics and Biomedical Engineering, Journal of the Mechanical Behavior of Biomedical Materials, the Journal of Tissue Viability, Ostomy Wound Management and the Journal of Wound Care
פרופסור גפן היה מדען אורח באוניברסיטה הטכנולוגית איינדהובן בהולנד, שם פיתח מערכות מודלים מהונדסים של רקמות לחקר פצעי לחץ.
פרסים

2003- The Prince de Merode Award of the International Olympic Committee, Physical Section, granted at the 7th IOC Olympic World
Congress on Sport Sciences, Athens, Greece.
2006- Taylor and Francis prize for "Outstanding Innovation in Computer Methods in Biomechanics and Biomedical Engineering, Antibes, Côte d'Azur, France.
2009- The Perkins Prize for the Best Paper in Medical Engineering & Physics in 2008, awarded for the paper titled "Inhomogeneity of Tissue-Level Strain Distributions in Individual Trabeculae.
2011- The Raphael Rozin Prize for Rehabilitation, Awarded for the project "Etiological Studies and Evaluation of Means to Prevent Heel Pressure Ulcers", Tel Aviv.
2012-present - a member of the World Council of Biomechanics and a Fellow of the International Academy of Medical and Biological Engineering and the European Alliance for Medical and Biological Engineering
2013- The Nightingale Prize 2012: For Best Paper Published in Medical & Biological Engineering and Computing in 2011.
2013-2015- President of the European Pressure Ulcer Society (the European Pressure Ulcer Advisory Panel, EPUAP)
2015- Editorial Excellence Award, by the Annals of Biomedical Engineering and the Biomedical Engineering Society.
2016- The Advances in Pressure Care Career Award, by the World Union of Wound Healing Societies (WUWHS) and the Journal of Wound Care, awarded at the WUWHS conference in the Fortezza da Basso Conference Center, Florence, Italy.
2017- The European Pressure Ulcer Advisory Panel (EPUAP) Experienced Investigator Award, by the Scientific Committee of the EPUAP, to be awarded at the EPUAP annual conference in Belfast, Northern Ireland, September 20-22nd, 2017.
2018- The Otto Schmitt Award by Award committee of the international Federation of medical & biological Engineering (IFMBE), Prague.
הערות שוליים

↑  עמית גפן אוניברסיטת תל אביב
↑  "Career Award for Pressure Care award was given to Prof. Gefen". en-engineering.tau.ac.il (באנגלית אמריקאית).
↑  Hilary (2017-04-25). "Prof. Amit Gefen to Receive EPUAP Award - April 25, 2017". Institute for Pressure Injury Prevention (באנגלית אמריקאית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261664405171  GND: 139613455  ISNI: 0000 0000 7382 7368  LCCN: n2009185522  ORCID: 0000-0002-0223-7218  ResearcherID: M-4720-2015  SUDOC: 143392271  VIAF: 101334746   WorldCat (עם VIAF): 101334746
עף אלייך

עף אלייך הוא אלבומו הראשון של הזמר טל סונדק. האלבום יצא לאור בשנת 2005 לאחר עבודה של 4 שנים עליו.
האלבום הופק מוזיקלית ואומנותית על ידי יאיר קלינגר והעיבודים של אמיתי פריינטא. בין הכותבים לאלבום מלבד טל ניתן למצוא את אהוד מנור, עוזי חיטמן, רחל שפירא, לאה שבת, נחום מוכיח, עדית פאנק, טל שגב ויאיר קלינגר.
באלבום כלולים "לקום ליום הבא" ו"עוד ועוד" שהושמעו רבות בתחנות הרדיו וכן "איזה ילד" שהפך להמנון של עמותת חיים.
רשימת השירים באלבום

| שיר | אורך | מילים | לחן |
| --- | --- | --- | --- |
| עף אלייך | 3:30 | טל שגב | טל שגב |
| עוד ועוד | 3:31 | אהוד מנור | יאיר קלינגר |
| לילה בשנחאי | 4:31 | יאיר קלינגר | יאיר קלינגר |
| מצב זמני | 4:10 | נחום מוכיח | יאיר קלינגר |
| לקום ליום הבא | 3:43 | עוזי חיטמן | יאיר קלינגר |
| הזית | 4:33 | יאיר קלינגר | יאיר קלינגר |
| סיפור שלא נגמר | 5:13 | עדית פאנק | יאיר קלינגר |
| סימן כחול | 3:48 | עדית פאנק | לאה שבת |
| כמו יונה בודדה | 5:14 | רחל שפירא | יאיר קלינגר |
| אישה מוכה | 4:28 | יאיר קלינגר | יאיר קלינגר |
| איזה ילד | 4:30 | עדית פאנק | טל סונדק |
| ילדה של אפריקה | 3:55 | יאיר קלינגר | יאיר קלינגר |
| אם רק תסכימי | 4:07 | טל סונדק | טל סונדק |
עמית גרשון

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1995 (בן 28) חדרה, ישראל 
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטר
 מספר:  33
 קבוצות כשחקן
 2014–2017   2017–2019   2019–2021   2021–2022   2022–2023   2023–:  הפועל עפולה   הפועל באר שבע   הפועל גלבוע גליל   הפועל ירושלים   הפועל אילת   הפועל חיפה
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הלאומית (2018)   תגלית העונה בליגת העל (2019)
 
עמית גרשון (נולד ב-5 בדצמבר 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בהפועל חיפה.
קריירה

גרשון החל את דרכו בקבוצת הילדים של מכבי חדרה, ובהמשך עבר להפועל עמק יזרעאל.
בשנת 2014, החל גרשון את הקריירה המקצוענית שלו וחתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית. הוא שיחק שלוש עונות בקבוצה, כשבעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 9.4 נקודות, 2.8 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק יחד עם 40.9 אחוזים מהשלוש.
ב-2 ביולי 2017 חתם גרשון לשנתיים בהפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק 37 משחקים והעמיד ממוצעים של 8.9 נקודות ו-2.4 ריבאונדים למשחק, יחד עם 40.7 אחוזים מהשלוש. גרשון סייע לבאר שבע לעלות לראשונה בתולדותיה לליגת העל כשזכה עימה באליפות בתום העונה. ב-15 במאי 2019 קלע גרשון שיא קריירה של 32 נקודות ב-9 מ-12 מהשלוש, יחד עם 4 ריבאונדים ו-4 אסיסטים במדד יעילות של 37, מה שהוביל את באר שבע לניצחון 77–104 על הפועל גלבוע גליל. בעקבות משחק זה נבחר גרשון לשחקן המצטיין של המחזור. ב-6 ביוני 2019, נבחר גרשון לתגלית העונה בליגת העל לאחר עונה בה העמיד ממוצעים של 6.0 נקודות, 1.5 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים.
ב-25 ביוני 2019, חתם גרשון לשנתיים בהפועל גלבוע גליל. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 3.6 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-18.9 דק'. בעונתו השנייה בקבוצה העמיד ממוצעים של 5.1 נק' ב-15.3 דק', בעונה זו העפיל עם הקבוצה לגמר הפלייאוף בו הפסידה למכבי תל אביב.
ב-26 ביולי 2021 חתם גרשון בהפועל ירושלים. בעונה זו העמיד ממוצע של 4.1 נק' ב-11.7 דק'
ב-26 ביולי 2022 חתם גרשון בהפועל אילת. בעונה זו העמיד ממוצע של 7.9 נק', 2.4 אסיסיטים ו-2.1 ריבאונדים ב-25.2 דק'
ביוני 2023 חתם הפועל חיפה.
קריירה > קריירה בינלאומית

בשנת 2015 זומן גרשון לנבחרת העתודה במסגרת אליפות אירופה עד גיל 20. בשנת 2017, זומן גרשון לסגל האולימפי של נבחרת ישראל במסגרת אוניברסיאדת טאיפיי.
תארים

אליפות הליגה הלאומית (1): (2017/2018)
הערות שוליים

↑  כפיר חודרה, הפועל ב"ש מתחזקת: הגארד עמית גרשון חתם, באתר ONE, ‏2 ביולי 2017
↑  אריה ליבנת, שיא שלשות לעמית גרשון, הפועל באר שבע הבטיחה את מקומה בפלייאוף, באתר הארץ, 15 במאי 2019
↑  גרשון תגלית העונה, תומאס שחקן ההגנה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏6 ביוני 2019
↑  חוזר לעמק: עמית גרשון חתם בגלבוע/גליל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏26 ביוני 2019
↑  מגן נר לבירה: עמית גרשון מצטרף לירושלים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏26 ביולי 2021
↑  נועה פופלינגר, ‏סגרה את הסגל הישראלי: גרשון חתם באילת, באתר ערוץ הספורט, 26 ביולי 2022
↑  אור שקדי, אהרלה ויסברג‏, חיזוק ראשון: עמית גרשון חתם לשנתיים בהפועל חיפה, באתר וואלה, 27 ביוני 2023
סעד א-שיב

סעד עבדאללה א-שיב (בערבית: سعد عبدالله الشيب, בתעתיק: סעד עבדאללה אלשיב; נולד ב-19 בפברואר 1990 בדוחה שבקטר) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
קריירת מועדונים

א-שיב נולד בדוחה שבקטר, וגדל במחלקת הנוער של א-סד המקומית. החל מעונת 2007/2008 הוא משחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, בה ערך 181 הופעות ליגה ב-14 העונות הראשונות שלו.
קריירה בינלאומית

ב-30 בדצמבר 2009 ערך חסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בהפסד 1-0 לנבחרת קוריאה הצפונית במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורנירי גביע אסיה 2011, גביע אסיה 2015, גביע אסיה 2019, קופה אמריקה 2019 וגביע הזהב 2021, וזכה עם נבחרת קטר זכתה בגביע אסיה 2019.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות קטר (3): 2012/2013, 2018/2019, 2020/2021
גביע אמיר קטר (4): 2014, 2015, 2017, 2020
הגביע הקטרי (3): 2008, 2017, 2021
גביע השייח' ג'אסם (3): 2014, 2017, 2019
ליגת האלופות האסיאתית (1): 2011
גביע אסיה (1): 2019
גביע המפרץ לאומות (1): 2014
אליפות מערב אסיה (1): 2014
פדריקו ורה

פדריקו גבריאל ורה (בספרדית: Federico Gabriel Vera; נולד ב-24 במרץ 1998 בסנטה פה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוניון מליגת העל הארגנטינאית.
קריירת מועדונים

ורה גדל במחלקות הנוער של באנקו פרובינסיאל ואוניון. בעונת 2019/2020 הושאל לספורטיבו לאס פרחאס מהליגה הארגנטינאית השלישית. הוא ערך 11 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. לאחר תקופת ההשאלה חזר ורה לאוניון, והחל לשחק במדי הקבוצה במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
סרגיי שובנקוב

סרגיי ולדימירוביץ' שובנקוב (ברוסית: Серге́й Владимирович Шубенков; נולד ב-4 באוקטובר 1990) הוא אתלט רוסי,  אלוף העולם (בייג'ינג 2015) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012 וציריך 2014) בריצת 110 מטר משוכות.
ביוגרפיה

שובנקוב נולד בברנאול, בדרום סיביר המערבית. הוא בנה של האתלטית נטליה שובנקובה שיאנית ברית המועצות (6 שנים) ומדורגת 11 בכל הזמנים בקרב שבע (6859 נקודות). בשיאה (1984) דורגה במקום שני בעולם, אך היא לא השתתפה במשחקים האולימפיים (לוס אנג'לס 1984), בשל החרם שהטילה מדינתה.
ביוגרפיה > 2012 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 זכה שובנקוב במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות, לפני גארפילד דרייה נצרפת (13.20 שניות) וארתור נוגה מפולין (13.27 שניות).
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 זכה שובנקוב במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.24 שניות, אחרי דייוויד אוליבר (13.00 שניות) וריאן וילסון (13.13 שניות), שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכה שובנקוב במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.19 שניות, לפני ויליאם שרמן מבריטניה (13.27 שניות) ודימיטרי בסקו מצרפת (13.28 שניות) ובכך הגן על תוארו.
ביוגרפיה > 2015 > אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכה שובנקוב במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא רוסיה חדש של 12.98 שניות, לפני האנסל פרצ'מנט מג'מייקה (13.03 שניות) ושיאן העולם ארייס מריט מארצות הברית (13.04 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה 2017 התחרה כאתלט עצמאי ולא תחת דגל רוסיה שלא הורשתה להשתתף. הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 13.14 שניות. ביולי 2018 שיפר את שיאו האישי ל-12.92 שניות.
שיאים אישיים > אצטדיון פתוח

ריצת 110 מטר משוכות: 12.92 שניות (2018) שיא רוסיה
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר משוכות: 7.49 שניות (2013)
ענקים קטנים

| --- | --- |

 בימוי:  דוויין דנהאם 
 הופק בידי:  ארני שמידט
 תסריט:  רוברט שלקרוס, טומי סברדלוב, מייקל גולדברג 
 עריכה:  דון קמברן
 שחקנים ראשיים:  אד אוניל ריק מוראניס שאוונה וולדרון דוון סאווה סוזנה תומפסון בריאן היילי מרי אלן טריינור
 מוזיקה:  ג'ון דנבי
 צילום:  יאנוש קמינסקי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 באוקטובר 1994
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, American football film 
 תקציב:  20,000,000 דולר
 הכנסות:  19,306,362 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   littlegiants
 דף הסרט ב־IMDb
 
ענקים קטנים (באנגלית: Little Giants) הוא סרט ספורט קומי אמריקאי שיצא ב-1994. אד אוניל וריק מוראניס מככבים בסרט כשני אחים בעיירה קטנה באוהיו, אשר מאמנים קבוצות יריבות בליגת פוטבול לילדים קטנים.
עלילה

דני או'שה (ריק מוראניס) חי תמיד בצילו של אחיו הגדול קווין (אד אוניל), שהיה כוכב פוטבול מקומי בעיירת הולדתם הקטנה שבאוהיו. קווין מאמן את קבוצת הפוטבול המקומית "פי-ווי קאובויז". בתו הקטנה של דני, בקי (שאוונה וולדרון), המכונה "אייסבוקס", היא אחת משחקני הפוטבול הטובים ביותר בגילה, מנסה להתקבל לקבוצת "פי-ווי קאובויז" ביום המבחנים לקבוצה, אולם לא מצליחה לקבל מקום בקבוצה משום שהיא בת. בנוסף לבקי, חברים נוספים משכבתה שהגיעו ליום המבחנים לקבוצה, אינם נבחרים בשל קושי בתפיסת כדור, ריצה וגמלוניות מסוימת.
 בקי משכנעת את אביה דני לאמן קבוצת פוטבול נוספת בעיר שבה בקי וחבריה יוכלו לשחק. דני מסכים ומקים קבוצה נוספת של פוטבול לה הוא קורא "ענקים קטנים". כל הילדים שלא קיבלו הזדמנות בקבוצת "פי-ווי קאובויז" מתקבלים לקבוצה שלו. אחד הילדים שמצטרף הוא הקוורטרבק ג'וניור פלויד (דוון סאווה), אליו בקי מתחילה לפתח חיבה.
דני מצרף לקבוצת "ענקים קטנים" גם את ספייק (סם הוריגן),
כוכב פוטבול חדש שהגיע לעיירה, פספס את יום המבחנים ל"פי-ווי קאובויז", ודני מנצל את ההזדמנות כדי להכניסו ל"ענקים הקטנים", אך מסתבר שספייק הוא גס רוח וגאוותן, ומעל לכל זאת - מסרב לשחק בקבוצה עם ילדה. בשל ויכוח עם דני, ספייק עובר לקבוצתו של קווין. קווין מעודד את בתו דבי (קורטני פלדון) להפוך למעודדת של קבוצתו, ומשכנע גם את אחייניתו בקי להפוך למעודדת, תוך רמיזה שקוורטרבקים פחות מעדיפים לצאת עם עמיתה לקבוצה. בקי מחליטה לפרוש מלשחק פוטבול ולהיות מעודדת, במטרה לזכות בחיבתו של ג'וניור. קבוצתו המדולדלת של דני, שמאבדת בזמן קצר את שני השחקנים הטובים ביותר שלה (ספייק ובקי) מתחילה להתייאש, אך אז מגיע אוטובוס ובו מספר כוכבי ליגת הפוטבול האמריקאית, שמלמדים את השחקנים ומעודדים אותם להאמין ביכולתם לנצח.
מאחר שיש בעיר שתי קבוצות, מצב שמעולם לא התקיים לפני כן, יש לערוך משחק בין הקבוצות כדי להכריע מי מהן תייצג את העיר בליגה המחוזית. ביום המשחק נגד קבוצתו של קווין על הזכות להיות הקבוצה המייצגת היחידה של העיירה, דני נושא בפני השחקנים נאום מעודד. במשחק מבצעים קבוצת "הענקים הקטנים" מספר מהלכים חיוביים ובלתי צפויים מה שגורם לחשש בקרב שחקני "פי-ווי קאובויז". ספייק פוצע בכוונה את הכוכב של "הענקים הקטנים", ג'וניור. ללא ג'וניור "הענקים הקטנים" עלולים להפסיד במשחק; אולם ברגע הפציעה, בקי ממהרת להסיר את בגדי המעודדת ומחליטה להצטרף למשחק. שחקנים נוספים בקבוצה מצליחים להתגבר על קשייהם האישיים ולבצע מהלכים נאים במשחק. שניות לפני סיום המשחק, כשהתוצאה היא תיקו, מבצעים שחקני הקבוצה תרגיל בהשראת אחד משחקני ה-NFL כפי שבוצע בסופרבול, ומצליחים להבקיע טאצ'דאון ומנצחים במשחק.
לאחר הניצחון מציע דני לקווין שקבוצת ה"קאובויז" תתמזג לתוך קבוצת "הענקים הקטנים", וששחקני שתי הקבוצות ייצגו את העיירה במשותף, וששני האחים יאמנו את הקבוצה המאוחדת.
צוות שחקנים

אד אוניל - קווין או'שה
ריק מוראניס - דני או'שה
שאוונה וולדרון - בקי "אייסבוקס" אושה
דוון סאווה - ג'וניור פלויד
סוזנה תומפסון - פטי פלויד
בריאן היילי - מייק המרסמית'
סם הוריגן - ספייק המרסמית'
ג'ואי באייס - הרולד בוטז
פרנק קרל פישר ג'וניור - פטרסון
מרי אלן טריינור - קרן או'שה
אלקסה וגה - פריסיליה או'שה
קורטני פלדון - דבי או'שה
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות בזמן צאתו לאקרנים. המבקרים ציינו לטובה את הסרט על היותו מצחיק ומהנה בסך הכל, אולם ביקרו אותו על מבנה העלילה הצפוי והנוסחתי שלו. הסרט קיבל דירוג של 40% באתר Rotten Tomatoes מ-10 מבקרים, וציון של 63% מהקהל הרחב. באתר iMDB זכה הסרט לציון משוקלל של 6.2.
הערות שוליים

↑  הכנסות הסרט ענקים קטנים באתר Box Office Mojo
↑  סטפן הולדן (Stephen Holden), ביקורת סרט ענקים קטנים: נקודות נוספות עבור הניסיון, באתר הניו יורק טיימס, 14 באוקטובר 1994
↑  הל הינסון (Hal Hinson), ביקורת סרט ענקים קטנים, באתר וושינגטון פוסט, 17 באוקטובר 1994
פדריקו פאסיו

פדריקו חוליאן פאסיו (בספרדית: Federico Julián Fazio; נולד ב-17 במרץ 1987 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בסלרניטנה.
פדריקו פאסיו החל לשחק בקבוצת פרו קאריל אואסטה מהליגה השנייה בארגנטינה, הוא התבלט בין היתר בשל גובהו (1.95 מטר) ומשחקו החסון. למרות גילו הצעיר היה פאסיו אחד השחקנים החשובים של הקבוצה. בינואר 2007 רכשה אותו סביליה תמורת 800 אלף אירו. השחקן צורף תחילה לקבוצת הבת של המועדון (שעלתה בסוף העונה לליגה השנייה) עד שיסדיר את דרכונו האיטלקי ושותף במקביל בחלק ממשחקיה של סביליה בגביע המלך הספרדי ובגביע אופ"א.
בעונת 2007/2008 צורף פאסיו לסגל הקבוצה הבכירה ושותף במרבית משחקיה בתחילת העונה. ב-7 במאי 2008 כבש פאסיו את שער הבכורה שלו במדי סביליה כשכבש צמד בניצחון 0:3 על ראסינג סנטאנדר. 3 ימים לאחר מכן כבש פאסיו את שערו השלישי במדי הקבוצה בניצחון 0:2 בדרבי על ריאל בטיס. יכולתו הטובה במהלך עונת 2007/2008 הביאה את המועדון להאריך את חוזהו עד שנת 2013. בעונתו האחרונה במועדון זכה פאסיו עם סביליה בליגה האירופית, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון, בו ניצחה סביליה בדו-קרב פנדלים.
ב-26 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג. ב-31 בינואר 2016 הושאל לסביליה עד לסוף העונה. ב-2 באוגוסט 2016 הושאל לעונה לרומא האיטלקית. ב-14 ביולי 2017 חתם פאסיו באופן קבוע ברומא. ב-29 בינואר 2022 חתם פאסיו לשנתיים וחצי בסלרניטנה.
פאסיו שימש כקפטן בנבחרות הצעירות של ארגנטינה, הוא היה בהרכב הנבחרת הצעירה שזכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 במשחקים שנערכו ב-2007 בקנדה. הוא היה חלק מהסגל האולימפי של ארגנטינה אשר זכתה במדליית הזהב במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
תארים

נבחרת ארגנטינה הצעירה
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2007
מדליית זהב - אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
סביליה
גביע המלך הספרדי - 2006/2007
גביע אופ"א - 2006/2007
הסופר קאפ הספרדי - 2007
הליגה האירופית - 2014/2013, 2015/2016
סקס (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מדונה
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סאדומאזוכיזם, ארוטיקה, ספר תמונות 
 הוצאה
 הוצאה:  Warner Books
 תאריך הוצאה:  21 באוקטובר 1992
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-446-51732-1
 
"סקס" (באנגלית: Sex) הוא ספר שולחן קפה (אנ') שנכתב על ידי מדונה לצד תצלומים מהסטודיו של סטיבן מייזל. הספר יצא לאור ב-21 באוקטובר 1992 בהוצאת Warner Books ונלווה להוצאת אלבומה החמישי, Erotica, שיצא יום קודם לכן.
בספר נכללות תמונות פורנוגרפיות שבהן סימולציות של יחסי מין הכוללות סאדיזם ומין אוראלי. מדונה כתבה את הספר כדמות בדיונית בשם הגבירה דיטה, בהשראת שחקנית קולנוע גרמנייה משנות ה-30, דיטה פרלו. בנוסף לדוגמנים אלמונים מופיעים בספר השחקנית איזבלה רוסליני, הראפרים ביג דדי קיין וונילה אייס, הדוגמנית נעמי קמפבל, שחקן הפורנו ג'ואי סטפנו, דוגמן טוני וורד, השחקן אודו קייר וזמרת הרוק טטיאנה פון פירסטנברג.
היסטוריה

מנהלי חברות התקליטים איתן הייתה מדונה קשורה, Warner Bros. Records ו-Time Warner הסתייגו מפרסום הספר, ואף שלבסוף היא קיבלה את רשותם, הם התנגדו לרעיון עד מאוד. מדונה חתמה על הסכם בו נאסר עליה לכלול קטינים, דימויים דתיים, והתנהגות זואופילית בתצלומיה. זמן קצר לאחר חתימת ההסכם ייסדה מדונה את מייבריק — חברת בידור ומולטימדיה, שנתנה לה שליטה אמנותית מוחלטת בכל עבודה שמתפרסמת בחברה זו, וכך הסכימה עם חברות התקליטים הקודמות פגו. כדרך אירונית להפגין את כוחה כלפי מנהלי חברות התקליטים הקודמות איתן הייתה קשורה, היא הכלילה בספרה שני תצלומים שהפרו את הכללים. הראשון היה תצלום סאדיסטי של BDSM על שולחן נמוך בצורת צלב המוקף נרות וצלבים המשתקפים כלפי הקיר שמאחוריה. בתצלום המחאה השני היא כרעה על ברכיה לצד כלב השוכב על גבו, בצורה שיצרה את הרושם (המוטעה) שהיא רוכבת על הכלב המקיים עימה מין אוראלי.
Warner Bros ציינו ש"סקס" היה קשה ביותר להפקה מאחר שחייב תרומות ממספר רב של בתי דפוס ומו"לים. תחילה תכננה מדונה לקרוא לספר X אך חזרה בה עקב סרטו של ספייק לי שקודם באותו הזמן, "מלקולם X". הספר צולם בקיץ 1992 בערים ניו יורק ומיאמי. חלק מהתצלומים נעשו במקומות נודעים, כגון מלון צ'לסי, כיכר טיימס, תיאטרון גייטי (ניו יורק) וביתה של מדונה עצמה (מיאמי) זאת בנוסף לתצלומים על חופי הים ורחובות אקראיים במיאמי.
הוצאה לאור

הוצאתו לאור של הספר הייתה מלווה בהד ציבורי נרחב. מספר ארגונים ניסו להחרים את מכירת הספר וחנויות ספרים רבות סירבו למכור אותו. מבקרים רבים טענו שעיתוי פרסום הספר הוא פרובוקציה שנועדה להגביר את מכירות אלבומה החדש של מדונה. מיד לאחר פרסום הספר נוצרה תגובת נגד שהחשיבה את מדונה כ"חריפה" בעוד שאנשים רבים חשבו שהזמרת "הלכה רחוק מדי".
למרות המחלוקת וחוות הדעת השליליות, הספר נמכר בכ-150,000 עותקים ביום הוצאתו בארצות הברית בלבד. שלושה ימים לאחר מכן, נמכרו כל מיליון וחצי העותקים של המהדורה הראשונה בכל רחבי העולם, מה שהפך אותו לספר שולחן הקפה המצליח ביותר שיצא אי פעם.
יום לאחר הוצאת הספר שודר בערוץ הטלוויזיה MTV ספיישל בשם The Day In Madonna (היום במדונה) בהנחיית קורט לודר, שסיקר את הוצאת הספר והאלבום החדש, שבו הוצג הספר בפני אנשים ברחובות ניו יורק. במהלך חגיגות הוצאת הספר, נערכו בחנויות תחרויות "הכפיל של מדונה", והספר הוצג לעיון תמורת דולר אחד לדקה, כשכל ההכנסות הוקדשו ל-Lifebeat, ארגון של תעשיית המוזיקה שהוקם על מנת לסייע למחקר האיידס.
מאחר שכל העותקים של המהדורה הראשונה של הספר נמכרו כה מהר, היה ביקוש עצום לעותקים נוספים והוחלט להדפיס מהדורה נוספת. המהדורה היפנית של הספר יצאה ב-1 בדצמבר 1992 וכשבוע בלבד לאחר תחילת מכירתה הספר נאסר למכירה והשאיר לחנויות ספרים ומוזיקה מלאי רב שאין באפשרותם למכור.
לדברי האגודה האמריקנית לספריות, "סקס" נמצא במקום ה-19 מבחינת הספרים המבוקשים בספריות בשנות ה-90.
עכסן טיגרי

| עכסן טיגרי |
| --- | --- |
 עכסן טיגרי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: עכסן
מין:: עכסן טיגרי
שם מדעי
 Crotalus tigris ‏Kennicott, 1859
תחום תפוצה


עכסן טיגרי (שם מדעי: Crotalus tigris) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן החי בדרום-מערב ארצות הברית, ובצפון-מערב מקסיקו.
מאפיינים

עכסן זה תואר לראשונה בידי רוברט קניקוט ב-1859. הוא קיבל את שמו עקב הרצועות הכהות שלאורך גופו, המזכירות פסי טיגריס. קל להבחין בו בשל מראה הפסים והראש הקטן והגבוה שלו. הנחש מגיע לאורך של עד 92 סנטימטרים ולמשקל של עד חצי קילוגרם. בדרך כלל הזכרים גדולים יותר מהנקבות. צבעו אפור בהיר, שמנת, צהוב ועד כתום בהיר או ורוד. הפסים כהים באפור כהה עד חום. העכס בקצה גופו בהיר-שחור לסירוגין והרצועות שלו בולטות יותר.
העכסן מצוי מאריזונה ומפרץ קליפורניה עד לסונורה שבמקסיקו. הוא חי באזורי מדבר, קניונים, מישורים סלעיים או שיחיות ולעיתים גם בחורשי אלונים. נחש זה פעיל בלילה במשך הקיץ החם והיבש, אך בחודשי הסתיו והחורף הוא פעיל גם ביום או בין הערביים.
הנחש צד יונקים קטנים כמו עכברים או לטאות קטנות, אך הוא יכול לצוד גדול יחסית לעכסן, כמו עכבר קנגורו, אוגר יערוני או חולדה סוחרת ולטאות מקרינות. הנחש הורג אותם עם ארסו הקטלני, תוך המתנה במארב. הוא עצמו עלול ליפול קורבן לעופות דורסים כמו עיטים או לקויוטים, אך רוב הטורפים עוזבים אותו בשקט.
נחש זה נחשב לתוקפני ביותר, והוא יכיש עם גירוי קל ביותר, אך יזהיר את הטורף לפני באמצעות נענוע מהיר של ה"עכס" שבקצה זנבו. הכשה מנחש זה היא הקטלנית ביותר מבין העכסנים ונחשי אמריקה הצפונית, לאחר המין עכסן מוהאבי. מדד ה-LD50 של העכסן הוא 0.6 מ"ג/ק"ג. אולם כמעט ואין דיווחים על הכשות הנחש.
הערות שוליים

↑  עכסן טיגרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
עולא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 
 פטירה:  המאה ה־4 
 תקופת הפעילות:  דור שני ושלישי לאמוראי ארץ ישראל
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 רבותיה:  רבי אלעזר ורבי יוחנן
 
עולא (בתלמוד הירושלמי נקרא עולא בן ישמעאל) היה אמורא ארץ ישראלי מפורסם בדור השני והשלישי.
קורות חייו

עולא היה תלמידם של רבי אלעזר ורבי יוחנן. הוא נהג לרדת לעיתים תכופות לבבל ושימש כמתווך בין הישיבות בארץ ישראל לישיבות בבבל, ומסר הלכות ומנהגים מאמוראי הארץ לאמוראי בבל. בכך נמנה עולא על הנחותי, קבוצה של אמוראים שירדו ועלו חליפות בין מרכזי התורה שבשתי הארצות.
בהגיעו לבבל היה מתארח לפעמים אצל רב נחמן ראש הישיבה וחתן הריש גלותא. במסכת ברכות מסופר כי באחד מביקוריו של עולא בבית רב נחמן, הוא לא הניח לילתא, אשתו של רב נחמן, לשתות מהכוס של ברכה שאותה אחז בעת ברכת המזון, עקב דברי רבי יוחנן שאין פרי בטנה של אשה מתברך אלא מפרי בטנו של בעלה. ילתא כעסה עליו, נכנסה למרתף היין ושברה ארבע מאות כדי יין.
עולא נפטר בבבל. כשהרגיש שהוא עוד מעט עומד למות, הוא התעצב מאוד על שלא זכה למות בארץ ישראל. רבים ניחמוהו בכך שהבטיחו לו שיעלו את עצמותיו לארץ ישראל, אך הוא לא התנחם בכך, באומרו "מה הנאה לי שאני מאבד מרגליתי (נשמתי) בארץ טמאה. אינו דומה הפולטה בחיק אמו לפולטה בחיק נכריה."
לאחר מות עולא ספד לו רבי אלעזר רבו, ובסופדו קרא: "אתה, עולא, על אדמה טמאה תמות?!".