stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזיליה בנקס
קריירה > 2017–הווה: CheapyXO ופרויקטים עתידיים

בתחילת שנת 2017 השיקה בנקס חנות מקוונת בשם CheapyXO הכוללת מרצ'נדייז ומוצרי טיפוח מקוריים.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי של קוקו בסרט המוזיקלי "אהבה בלי חרוזים", לצד קומון, ובבימויו של הראפר ריזה.
ב-31 בינואר 2018 הודיעה בנקס כי חתמה על חוזה על סך מיליון דולר עם חברת התקליטים אנטרטיינמנט ואן. בהמשך השנה הוציאה בנקס מספר סינגלים נוספים, הראשון מביניהם הוא השיר Movin' On Up, שאותו ביצעה בנקס בסרט "Love Beats Rhymes". השיר יצא לאור כסינגל עצמאי ב-9 במרץ 2018. ב-6 באפריל 2018 הוציאה בנקס את השיר "Anna Wintour", שנועד להיות הסינגל הראשון מאלבומה הבא.
ב-7 במאי 2018 הגיעה בנקס לישראל, והופיעה במועדון הבארבי שבתל אביב. לאחר הופעתה פרסמה בנקס שחוותה מספר מקרי גזענות במהלך שהותה בישראל, וכתוצאה מכך היא אינה מתכננת לחזור להופיע שנית.
ב-6 ביולי 2018 פרסמה בנקס סינגל נוסף, "Treasure Island".
ב-20 בדצמבר 2018 יצא לאור המיני-אלבום השני של בנקס, Icy Colors Change. אלבום זה הוא פרויקט חג מולד עליו עבדה בנקס משנת 2017, בה פרסמה את השיר Icy Colors Change. שבוע לפני הוצאתו, פרסמה בנקס גרסת כיסוי לשיר What Are You Doing New Year's Eve?, שהיוותה סינגל שיווקי לקידום האלבום.
בשנת 2019, לאחר שעזבה את חברת התקליטים אנטרטיינמנט ואן, הודיעה בנקס בחודש מאי כי היא עובדת על פרויקט חדש בשם "Yung Rapunxel: Pt. II". הפרויקט פורסם ב-11 בספטמבר באותה השנה דרך ערוץ הסאונדקלאוד של בנקס, כרצועה באורך של כחצי שעה המורכבת ממספר שירים מחוברים. מאוחר יותר באותה השנה הסירה בנקס את הרצועה מהערוץ.
ב-16 בדצמבר 2019 פרסמה בנקס את השירים "Count Contessa" ו-"Pyrex Princess" בשירותי הסטרימינג. השיר "Pyrex Princess" פורסם קודם לכן ב-22 באוגוסט 2018, אך הוסר בהמשך, והשיר "Count Contessa" פורסם לראשונה בשנת 2013 דרך ערוץ הסאונדקלאוד של בנקס כחלק מאלבומה העתידי "Fantasea II: The Second Wave", ואף פורסם קליפ לשיר בשנת 2015.
בשנת 2020 השיקה בנקס את הפודקאסט שלה, "Cheapy's Two Cents", דרך אתר החנות CheapyXO, ופרסמה במהלך הרבעון הראשון של השנה מספר סינגלים דרך שירותי הסטרימינג. הסינגל הראשון היה גרסת הכיסוי של בנקס לשיר "Slow Hands" של אינטרפול, אותה פרסמה בנקס בשנת 2010 באופן עצמאי. אחריו פרסמה את השירים "Salchichón" ו-"1-800-Nu-Checks", שהופקו על ידי Onyx. ב-9 ביוני באותה השנה פרסמה בנקס את השיר "Black Madonna", בו משתתף לקס לוגר, כסינגל הראשון מאלבומה Business & Pleasure.
מחלוקות

בינואר 2013 הסתכסכה בנקס עם הבלוגר פרז הילטון בטוויטר. תחילה היה הוויכוח בין בנקס ובין הראפרית אנג'ל הייז, אך הילטון תמך בהייז וכינה את בנקס "כלבה בעלת עור פחם", ובתגובה כינתה בנקס את הילטון "הומו מתוסבך". הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה טענה נגד אמירותיה של בנקס כי "ללא קשר לכוונותיה, מה שחשוב הוא המשמעות שניתנת למילה על ידי מי ששומע אותה והנזק שהדבר גורם". בנקס הגיבה על ההערה בהשוואה לשימוש במילה "כושי" בתרבות ההיפ הופ ואמרה "למה דברים כמו רציחות, מין ואלימות וכדומה מקבלים, וכשאני מכנה הומו לבן 'הומו' הרגשות שלו חשובים יותר".
חודש לאחר מכן בנקס לקחה חלק בוויכוח נוסף כאשר פרסמה רמיקס לשיר "Harlem Shake" של המפיק באואר בהשתתפותה, אותו ביקש באואר למחוק. לאחר מכן העלתה בנקס מחדש את הרמיקס, יחד עם מיילים מבאואר המראים כי הוא אהב את הגרסה בה משתתפת בנקס, אך ביקש ממנה למחוק אותה כי רצה שהראפר ג'וסי ג'יי ישתתף בשיר במקומה. לאחר הוויכוח פרסמה בנקס בטוויטר הודעה המיועדת לבאואר, בה כתבה "אתה יכול לטבוע בהומוסקסואליות". בתגובה לכך ציין ארגון הלהט"ב כי בפעם האחרונה שהשתמשה בנקס בביטויים מהסוג הזה המכירות של אלבומה עלו ב-18 אחוזים. ב-8 ביוני 2014 התנצלה בנקס על אמירותיה.
בשנת 2016 יצאה בנקס בהתכתבויות זועמות ובביטויים הומופוביים וגזעניים נגד הזמר הבריטי זאין מאליק, על עימות שהחל בטוויטר ובנוסף על דמיון במוצגים החזותיים בקליפ "LIKE I WOULD" של מאליק לקליפ של בנקס לשיר "Chasing Time".
בפברואר 2021, בנקס הואשמה בכך שהעירה הערות טרנספוביות לאחר שהודיעה על אירוסיה לריידר ריפס. היא טענה שמאחר שהתארסה לאדם יהודי היא הפכה אוטומטית ליהודייה, ולאחר שאנשים ענו לה על כך, וכתבו שאירוסיה לא הפכו אותה ליהודייה, היא השוותה את אירוסיה לאנשים טרנסג'נדרים, ואמרה שאם מישהו יכול לעבור ניתוח להתאמה מגדרית ולהזדהות כאישה, אז היא יכולה לקרוא לעצמה "יהודייה" אחרי שהתארסה ליהודי. היא גם כתבה שכל הנשים הטרנסיות היו "בחורים הומואים חתיכים עם המון איפור וניתוחים פלסטיים".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Broke with Expensive Taste
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2012: 1991
2018: Icy Colors Change
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2012: Fantasea
2016: Slay-Z
2019: Yung Rapunxel: Pt. II
איליה מצ'ניקוב

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1845 Ivanivka, אוקראינה 
 פטירה:  15 ביולי 1916 (בגיל 71) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  ביולוגיה
 מקום מגורים:  רוסיה, צרפת
 מקום קבורה:  פריז 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מנחה לדוקטורט:  Leon Cienkowski, לואי פסטר 
 מוסדות:  אוניברסיטת אודסה  מכון פסטר  האוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג  אוניברסיטת נובורוסיה הקיסרית 
 תלמידי דוקטורט:  ז'ול בורדה, Eugène Wollman, Józef Nusbaum-Hilarowicz, אלכסנדר בזרדקה, מרדכי זאב חבקין, Lev Tarassevitch 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1908)  מדליית אלברט (1916)  מדליית קארל ארנסט וון בר (1891)  מדליית קופלי (1906)  חבר זר של החברה המלכותית (12 בדצמבר 1895) 
 בן או בת זוג:  Olga Belokopytova  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 גילוי הפגוציטוזה - בליעת חיידקים וגורמים זרים אחרים על ידי תאי הדם הלבנים
 
איליה איליץ' מצ'ניקוב (ברוסית: Мечников, Илья Ильич‏; 16 ביולי 1845 – 16 במאי 1916) היה רופא וזואולוג יהודי-רוסי חתן פרס נובל לרפואה או לפיזיולוגיה, ידוע בזכות תרומתו לתחום האימונולוגיה.
בשנת 1882 גילה מצ'ניקוב את הפגוציטוזה - בליעת חיידקים וגורמים זרים אחרים על ידי מקרופאגים. זהו מנגנון חשוב בפעילותה של מערכת החיסון של הגוף. התאוריה נחשבה מהפכנית עם הופעתה אולם מאוחר יותר נתקבלה על הכל. חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1908, יחד עם פאול ארליך, על תרומתו להבנת מערכת החיסון. הוא גם נחשב, לפי חלק מהמקורות כמי שטבע בשנת 1903 את המונח גרונטולוגיה, לתאר את המדע המתפתח של חקר הזיקנה והארכת תוחלת החיים. הוא יסד את הרעיון של חיסון מבוסס-תאים, בעוד ארליך הגה את הרעיון של Humoral immunity, עבודתם נחשבת היסודות של מדע האימונולוגיה - הענף בביולוגיה שעוסק בחקר מערכת החיסון.
הנצחתו

אוניברסיטת אודסה נקראת לכבודו (מאז 1949) בשם "האוניברסיטה הלאומית של אודסה ע"ש א.א. מנצ'יקוב" (אוק').
נקודת מצ'ניקוב שבאנטארקטיקה קרויה על שמו.
לקריאה נוספת

אמיל פוירשטיין, יהודים מפורסמים במדע, 1956. עמ' 194–204.
אמונה וביטחון (ספר)

| --- | --- |

מהדורת "ספרייתי" - המהדורה הנפוצה
 מידע כללי
 מאת:  אברהם ישעיהו קרליץ 
 סוגה:  ספרות תורנית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1953 
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  14370
 
אמונה וביטחון, הוא ספרו ההשקפתי של הרב אברהם ישעיהו קרליץ, המכונה "החזון איש". למרות היותו ספרון לא-גמור, מרכז החיבור את יסודות הגותו של המחבר בתחום מחשבת ישראל.
בהיותו אחד הרבנים הליטאים היחידים שערכו מניפסט סדור של השקפת העולם החרדית, התקבל ספרו זה של החזון איש כנכס צאן ברזל בספרות המחשבה האורתודוקסית[דרוש מקור], והוא נלמד בחוגים למחשבת ישראל, לצד כתביהם של הוגים חשובים אחרים.
התוכן נדפס על ידו כנספח לספרי הפרשנות שלו, כספר נפרד הוא נדפס לראשונה לאחר פטירת המחבר ב-1953, ומאז במהדורות רבות בפורמטים שונים, ובמספר שפות. בראשית המאה ה-21, נדפס הספר במהדורה חדשה, בסדרת "עם הספר", כאחד מ-27 ספרי יסוד של התרבות העברית. בתוך הכרך "אמונה בזמן משבר", המאגד גם מכּתביהם של הוגים נוספים כמו רש"ר הירש, הראי"ה קוק, והרב יוסף דוב סולובייצ'יק.
הרב אליהו לופיאן הורה לבחורים צעירים להימנע מלהגות בספר זה "בטענה שיש בו קטעים שאין מפרשים אותם כראוי והדבר עלול להביא לרפיון בלימוד המוסר".
תוכן הספר

פרקי הספר שנמצאו בכתבי המחבר, והודפסו על ידו, הם שישה פרקים העוסקים בהשקפה וביסודות האמונה.
פרקי הספר:
א.  אמונה (15 סעיפים)
ב. ביטחון (7 סעיפים) - בפרק זה, המחבר שולל את המחשבה המקובלת, כאילו מידת הביטחון באל, כוללת אמונה בכך ש"יהיה טוב".
ג. מוסר והלכה (30 סעיפים) - בפרק זה, מנסח המחבר את עמדתו לפיה אין קיום למוסר אנושי בפני עצמו, אם אינו מושתת על יסודות ההלכה.
חובת התלמיד להאמין כי אין נגיעה בעולם בעלת כח להטות לב חכם לעוות משפט, כי מגמת החכם לזכות נפשו, ולהתגאל באיזה אשמה יכאב לנפשו יותר מכל מכה ופצע, ואיך יתכן כי בשביל בצע כסף או לעגי חנף, יחבל נפשו לעוות משפט? נוסף לזה, כי תכונת האמת היא, אצל החכם, תכונת נפשו ושורש מציאותה, וכל אבקת שקר ממנו והלאה
ד. תורת המדות (19 סעיפים) - בפרק זה, קובע המחבר, בין היתר, ”כי דקדוק הדין היא הדרך היחידה לתיקון המידות”.
ה. הדמיון והשכל (5 סעיפים)
ו. נבואה (3 סעיפים) - פרק זה קטוע באמצעו, בחלק הנדפס התחיל המחבר לשרטט קווים למהותו של קשר נבואי בין היוצר ליצוריו.
לקריאה נוספת

יוסף אברהם וולף, הערות לספר "אמונה וביטחון", בתוך: רבותינו, בני ברק, תשל"ז. עמ' רפג-רפח.
בנימין בראון, החזון איש - הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית, ירושלים: מאגנס, תשע"א. (אינדקס, עמ' 942 "חזון איש על אמונה וביטחון").
הערות שוליים

↑  לדברי המו"ל, הוצאת ידיעות אחרונות.
↑  לב אליהו, מהדורה חדשה תשס"ה, עמ' 38
↑  בין היתר מופיעים בחלק המושמט משפטים כמו: "מה נורא הוא המראה כי אנשים עטופים בטליתות של תלמידי חכמים ומקושטים באיצטלאות דרבנן, ומרצים למוסר וחסידות כל היום. והן הנה מכת מבזי תלמידי חכמים ומגלי פנים בתורה".
↑  מ. אבני, חזון האיש, ירושלים: מכון פתחי מגדים, תשנ"ז 1997.
↑  דב איכנולד (עורך אחראי), אמונה בזמן משבר: רש"ר הירש, הראי"ה קוק, החזון איש, הגרי"ד סולובייצ'יק, תל אביב: עם הספר; משכל, ידיעות אחרונות, תשס"ט 2009.
↑  עדות בנו הרב חיים סרנא בריאיון לשלמה קוק, באתר "שטייגן". נדפס במקור בעיתוני רשת קו עיתונות.
| אברהם ישעיהו קרליץ |
| --- | --- | --- |
| ספריו | חזון איש • אמונה וביטחון (ספר) |  |
| תלמידיו | חוג חזון איש • הרב חיים שאול גריינימן • הרב גדליה נדל • הרב נסים קרליץ • הרב חיים קניבסקי • הרב שריה דבליצקי • הרב דוב לנדו |  |
| ממשנתו | חשמל בשבת • פולמוס השבת ביפן • משל העגלה המלאה והעגלה הריקה |  |
| משפחתו | משפחת קרליץ • אבא: הרב שמריהו יוסף קרליץ • סבא: הרב שאול קצנלנבוגן • אחים: הרב מאיר קרליץ • הרב יצחק קרליץ • הרב משה קרליץ • גיסים: הרב שמואל אליהו קהאן • הרב שמואל גריינימן • הרב נחום מאיר קרליץ • הרב אבא סוויאטיצקי • הרב יעקב ישראל קניבסקי |  |
| הנצחתו | כולל חזון איש • שיכון חזון איש • רחוב חזון איש • בית הכנסת חזון איש (לדרמן) • תלמוד תורה תשב"ר • בית חזון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012935276705171
אליסאבטה, נסיכת רומניה

אליסאבטה, נסיכת רומניה (ברומנית: Elisabeta, Principesă a României;‏ 12 באוקטובר 1894 - 15 בנובמבר 1956), נסיכה רומנייה ואשתו של גאורגיוס השני, מלך היוונים בין השנים 1921 - 1935. בתם של פרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, אחותו של קרול השני, מלך רומניה.
ביוגרפיה

אליסאבטה או כפי שכונתה על ידי בני משפחתה, ליסאבטה, נולדה ב-12 באוקטובר 1894 בארמון פלש, כילדה השנייה של פרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.
ב-27 בפברואר 1921 נישאה ליורש העצר היווני, גאורגיוס, מי שעתיד היה להיות כעבור שנה מלך יוון. השידוך נעשה ככל הנראה על ידי וילהלם השני, קיסר גרמניה, בן-דוד של אמה, מריה (וילהלם היה בנה של ויקטוריה הנסיכה, בתה של ויקטוריה המלכה, מריה הייתה בתו של אלפרד, אף הוא בנה של ויקטוריה המלכה). הנישואים היו מאורגנים ולא מתוך אהבה. למעשה, שנה לפני כן, למרות היותה מאורסת לגאורגיוס, לאליסאבטה היה רומן עם דיפלומט בריטי בכיר, פרנק רטיגן, באיסטנבול וקודם לכן בבוקרשט, שם שימש כממונה על היחסים הבריטי ברומניה. הרומן הוביל להריון, אותו סיימה אליסאבטה באמצעות הפלה מלאכותית. רטיגן היה נשוי באותה עת, ואב לשניים (בנו הוא השחקן טרנס רטיגן).
לזוג המלכותי לא היו ילדים, ובשנת 1935 הם התגרשו ואליסאבטה שבה לרומניה. אליסאבטה שהתה ברומניה עד ינואר 1948, כאשר כל המשפחה המלכותית נאלצה לעזוב. היא שכרה דירה בקאן שבצרפת ונשארה שם עד מותה ב-15 בנובמבר 1956 בגיל 62.
הערות שוליים

↑  Geoffrey Wansell, Terence Rattigan, p. 22-23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16503616m (data)  GND: 1050555910  ISNI: 0000 0004 5097 1665  MusicBrainz: d34b6fc1-d400-4853-a2b1-13dca607b9a7  VIAF: 316737634   WorldCat (עם VIAF): 316737634
אליזבת קבוט אגאסי

| --- | --- |

אליזבת קרי אגאסי, 1852
 לידה:  5 בדצמבר 1822 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  27 ביוני 1907 (בגיל 84) ארלינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 מעסיק:  מכללת רדקליף 
 בן או בת זוג:  לואי אגאסי (1850–1873) 
 
אליזבת קרי אגאסי
אליזבת קאבוט קרי אגאסי (Elizabeth Cabot Cary Agassiz ;‏ 1822 – 1907) הייתה מחנכת אמריקאית, חוקרת טבע, סופרת, המייסדת והנשיאה הראשונה של מכללת רדקליף. חיברה ספרים על ההיסטוריה של הטבע עם בעלה לואי אגאסי, ובנה החורג אלכסנדר אגאסי.
אליזבת אגאסי ליוותה את בעלה לואי אגאסי, במסעו לברזיל בשנים 6–1865 וכן במשלחת האסלר בשנת 2–1871. על קורותיה במשלחת השנייה, היא כתבה דיווחים לעיתונות. היא פרסמה את הספר "שיעור ראשון בתולדות הטבע" (בוסטון, 1859) וערכה סקיצות גאולוגיות (1866).
ראשית החיים וחינוך

אליזבת קאבוט קרי נולדה ב־5 בדצמבר 1822 למשפחה אריסטוקרטית. היא נולדה בבית סבה, תומאס הנדסיד פרקינס, בבוסטון, מסצ'וסטס. הוריה היו מרי אן קושינג פרקינס קרי ואביה תומאס קברס קרי (שהיה בוגר אוניברסיטת הרווארד בשנת 1811).
משפחות הוריה - קרי ופרקינס היו מאנגליה, והגיעו למסצ'וסטס במהלך המאה השבע-עשרה. אליזבת קרי הייתה השנייה מבין חמש בנות ושבעה ילדים והיא כונתה "ליזי" על ידי משפחתה הקרובה. בגלל בריאותה השברירית, חינכו אותה בבית. החינוך הביתי היה רחב אופקים - כלל לימוד שפות, רישום, מוזיקה וקריאה. בנוסף היא קיבלה שיעורי היסטוריה לא רשמיים מאליזבת פייבודי.
קריירה

היא נסעה עם בעלה ומשפחתה לצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה לצורך קבלת הפרופסורה שלו בבית הספר לרפואה במהלך 1851–1853. היא גם ביקרה איתו באירופה בשנת 1859. היא עבדה בצמוד לבעלה במחקר המדעי שלו. באופן ספציפי, היא ליוותה אותו ככותבת הראשית והמתעדת של המשלחת לברזיל, מאפריל 1865 עד אוגוסט 1866, ומשלחת האסלר שעברה דרך מצר מגלן, מדצמבר 1871 עד אוגוסט 1872.
בשנת 1856, בביתם בקיימברידג', הקימה אגאסי בית ספר לבנות מבוסטון. בעלה תמך בה על ידי מתן קורסים וכן סידור קורסים של פרופסורים אחרים מהרווארד. לאחר סגירת בית הספר בשנת 1863 סייעה לארגן ולנהל את המשלחת של בעלה, אותו ליוותה לברזיל (1865–1866). משלחת זו, הגיעה מניו יורק לריו דה ז'ניירו בשבוע האחרון של מלחמת האזרחים האמריקאית. היא גם סייעה בארגון וניהול המשלחת הבאה (משלחת האסלר בשנים 1871–1872), שהייתה המשלחת הימית החשובה הראשונה של הממשל האמריקני. שאותה תיעדה. לאחר מות בעלה בשנת 1873 פרסמה מספר ספרים על היסטוריה של הטבע, סיכומי מחקריה במשך שנים רבות.
אליזבת אגאסי תרמה להקמת בית הספר להיסטוריה של הטבע ע"ש אנדרסון. היא הייתה (משנת 1869) בין הנשים הראשונות באגודה הפילוסופית האמריקאית (עם מרי פיירפקס סומרוויל ומריה מיטשל).
המכללה לנשים

בשנת 1879, היא הייתה אחת משבע נשים שניהלו בית ספר פרטי לנשים שהיה נספח להרווארד. המוסד הזה סיפק חינוך לנשים משכילות שהתכוונו להמשיך בקידום השכלתן בקיימברידג', את האפשרות לקבל הכשרה פרטית ממרצים מהרווארד. אגאסי יזמה את שינוי המעמד של המוסד הזה, בשנת 1894 והפכה אותו למכללת רדקליף לנשים. משנת 1894 עד 1900 היא ניהלה את המכללה ובין השנים 1900–1903 הייתה נשיאת הכבוד שלה. בעזרת היכולות שלה וכישוריה בגיוס כספים, היא קידמה את המכללה ותרמה משמעותית להמשכיותה.
אגסי הפכה לחברה בוועדת הניהול של גן ילדים לעיוורים, בחסות מוסד פרקינס לעיוורים. היא שימשה כגזבר סניף הוועדה בקיימברידג' עד שחלתה בשנת 1904.
מחקר ופרסומים

ניתן ללמוד על מחקריה בעזרת ספריה שפורסמו, בנוסף ליומניה שמתארים את מיזמיה הגלובליים. פרסומיה כוללים "שיעור ראשון בתולדות הטבע" (1859) ו"לימודי חוף הים בהיסטוריה טבעית" (1865), בהם נעזר בנה החורג, אלכסנדר עמנואל אגאסי. אליזבת אגסי פרסמה במקור את ספרה הראשון תחת שם העט Actaea. בנוסף, אליזבת אגסי כתבה יחד עם בעלה על המסע בברזיל (1868) [5] וערכה ופרסמה ביוגרפיה על בעלה - לואי אגסי בשנת 1885. הביוגרפיה על אליזבת קאבוט אגאסי, נכתבה לימים על ידי אחותה אמה פ. קרי ולוסי אלן פטון, שפורסם באביב 1917 בסיוע מועצת מכללת רדקליף.
חיים אישיים

בעקבות נישואיה של אחותה הגדולה מרי לפרופסור מהרווארד, קורנליוס קונווי פלטון (לימים נשיא אוניברסיטת הרווארד), היא החלה להתרועע עם קבוצת אינטלקטואלים בקיימברידג', מסצ'וסטס. בשנת 1846 היא פגשה את המדען לואי אגאסי בארוחת ערב עם מרי ובעלה. אף על פי שהם רצו להתחתן, הוא היה עדיין נשוי עם שלושה ילדים בשווייץ. אשתו נפטרה בשנת 1848. בדצמבר 1849 אביה של ליזי נתן את ברכתו. הם נישאו ב־25 באפריל 1850 בבוסטון, מסצ'וסטס. אליזבת אגאסי ארגנה את משק הבית ודאגה לכספים ולילדים. היא פיתחה קשרים חזקים עם ילדיה החורגים, אלכסנדר, אידה ופאולין, ונכדיה. לא היו לה ילדים משלה. לאחר מות בעלה בשנת 1873, היא המשיכה להקדיש זמן לעבודה ולמשפחתה.
היא נפטרה ב־27 ביוני 1907 בארלינגטון, מסצ'וסטס. היא קבורה בבית הקברות בהר אובורן יחד עם בעלה.
האנדרטה על קברם היא סלע שנבחר ממורנה של קרחוני אהרה, בסמוך למקום בו התגוררה בעבר עם משפחתה .
פרסומים

A First Lesson in Natural History (1859)
Seaside Studies in Natural History (1865)
A Journey in Brazil (1868)
Louis Agassiz: His Life and Correspondence, vol. I and vol. II (1885)
הערות שוליים

1 2 3  Woman of the Century
1 2  AGASSIZ, Elizabeth Cabot Cary (Dec. 5, 1822-June 27, 1907)". Notable American Women: 1607–1950. Boston: Harvard University Press, 1971.
↑  Bailey, Martha J. (1994). American Women in Science: A Biographical Dictionary. ABC-CLIO, Inc
↑  "Obituary.; Professor Agassiz" (PDF). The New York Times. 15 December 1873. Retrieved 8 September 2019.
↑  Times, Special to The New York (28 June 1907). "Elizabeth Cabot Agassiz" (PDF). The New York Times. Retrieved 8 September 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424930005171  BNC: 000100677  BnF: cb17163473k (data)  CiNii: DA11448958  GND: 134050800  ISNI: 0000 0001 1643 344X  LCCN: n50040630  NLA: 35001691  NTA: 074016482  RERO: 02-A000004087  SNAC: w6j20t80  SUDOC: 061097489  Trove: 785077  VIAF: 52894906   WorldCat (עם VIAF): 52894906 
מצבת אבן הגרניט על קבר בני הזוג אגאסי
אינטגרטור כדור ודיסקה

במספר אינטגרטורי כדור ודיסקה נעשה שימוש במחשבי הגאות ושפל של לורד קלווין.
אינטגרטור כדור ודיסקה (באנגלית: ball-and-disk integrator) הוא רכיב מפתח של מחשבים מכניים מתקדמים רבים. באמצעים מכניים פשוטים, הוא מבצע אינטגרציה רציפה של הערכים של קלט כלשהו. שימושים נפוצים באינטגרטור כזה היו לצורך מדידה של שטח או נפח ביישומים תעשייתיים, ובכוונות פצצה טכיומטריות ביישומים צבאיים. גם במערכות ניווט אינרציאליות, המשמשות בטילים בליסטיים, נעשה שימוש באינטגרטורי כדור ודיסקה.
היסטוריה > המצאת האינטגרטור והשימוש המוקדם בו

הקונספט הבסיסי של אינטגרטור הכדור והדיסקה תואר לראשונה על ידי ג'יימס תומסון, אחיו של המדען המפורסם ויליאם תומסון. ויליאם נעזר ברעיון כדי לבנות את המנתח ההרמוני שלו ב-1886. המערכת הזאת שימשה לחישוב המקדמים של טור פורייה.
לאחר פיתוחו של תומסון, מספר מכונות דומות הופיעו. ראויות לציון היו המכונות שנבנו על ידי Leonardo Torres y Quevedo, פיזיקאי ספרדי אשר בה מספר מכונות למציאת שורשים ממשיים ומרוכבים של משוואות פולינומיות, והמכונות שנבנו על ידי מיכלסון וסטראטון, אשר המנתח ההרמוני שלהם ביצע אנליזת פורייה, אבל באמצעות שימוש במערך של 80 קפיצים במקום באינטגרטורים של קלווין. עבודה זו הוליכה להבנה המתמטית של תופעת גיבס, הקשורה להתנהגות של טורי פורייה ליד אי-רציפויות.
היסטוריה > מחשבים צבאיים

עם תחילת המאה ה-20, ספינות קרב החלו לכוון את התותחים אל טווחים שמעבר לאופק. במרחקים כאלו, צופים שהוצבו במגדלים של הספינה לא יכלו להעריך את הטווח באופן מדויק, מה שהוביל לבנייה של מערכות מציאת טווח מורכבות ביותר. בנוסף, התותחנים לא יכלו לראות ישירות היכן המטחים שלהם פגעו, ונדרשו להסתמך על המידע שהעבירו אליהם הצופים. בערך באותה תקופה המהירות של הספינות גדלה, ושברה בהדרגה את מחסום ה-20 קשר לאחר ההצגה של ספינת הדרדנוט ב-1906. אמצעי בקרת אש הופיעו תוך זמן קצר כדי להתמודד באופן אוטומטי עם קצב זרימת המידע וביצוע החישובים, אבל גם אז חישוב פתרון הירי עדיין היה בעיה מורכבת.
הפתרון הופיע בלוח של Dreyer, אשר נעזר באינטגרטור כדור ודיסקה גדול כאמצעי להשוואת התנועה של המטרה ביחס לאוניה, וכך לחשב גם את הטווח שלה ומהירותה. הפלט נכתב על גיליון נייר. המערכות הראשונות הוצגו ב-1912 והותקנו ב-1914. בחלוף הזמן, למערכת ה-Dreyer נוספו עוד ועוד פרמטרים, כך שהיא התחשבה גם באפקט של הרוח, תיקונים הנגזרים מההבדל בין מהירות וכיוון הרוח האמיתית ומהירות וכיוון הרוח הנמדדת בהתבסס על תנועת האוניה, וחישובים דומים. כשמערכת ה- Mark V הותקנה על ספינות אחרי 1918, מעל 50 איש עבדו בשיתוף פעולה כדי להפעיל אותה.
מכשירים דומים הופיעו תוך זמן קצר בחילות ים אחרים ולצורך תפקידים שונים. צי ארצות הברית נעזר במכשיר פשוט יותר שנקרא שולחן בקרת אש, שבחלוף הזמן עבר פיתוח מתמשך ובסופו של דבר הפך למערכת בעלת תחכום המשתווה או עולה על הגרסאות הבריטיות שלה. מחשב דומה שימש בסיס למחשב טורפדו (Torpedo Data Computer), אשר פתר את הבעיה התובענית יותר של כיוון ירי הטורפדו בתרחישי ירי ממושכים יותר.
דוגמה ידועה לשימוש באינטגרטור כדור ודיסקה היא כוונת הפצצה של נורדן, אשר השתמשה בווריאציה קלה על התכנון הבסיסי בה הכדור הוחלף בדיסקה נוספת. במערכת הזו האינטגרטור שימש לחשב את התנועה היחסית של עצמים על הקרקע בהתבסס על הגובה, מהירות האוויר והכיוון. באמצעות השוואת הפלט המחושב עם התנועה האמיתית של עצמים על הקרקע, ניתן היה לקבוע במדויק את ההשפעה של הרוח על המטוס.
באינטגרטורי כדור ודיסקה נעשה שימוש במחשבי הנחיה אנלוגיים של טילים בליסטיים עד אמצע שנות ה-70. הטיל הבליסטי פרשינג 1 נעזר במערכת ניווט והנחיה המשתמשת בדגם Bendix ST-120 כפלטפורמה אינרציאלית בשילוב עם מחשב מכני אנלוגי, כדי להשיג הנחיה מדויקת. במקרה זה, הדיסק המסתובב מייצג את ציר הזמן, והוא סובב בקצב קבוע. כשהכדור נע ממרכז הדיסקה החוצה, הוא מסתובב מהר יותר, ביחס ישר למרחק מרכזו ממרכז הדיסקה. מהירות סיבוב הכדור מייצגת את מהירות הטיל, ומספר הסיבובים של הכדור מייצג את המרחק שעבר הטיל. מערכת כזאת מותקנת בכל אחד מצירי התנועה הקווית של הטיל, כאשר המידע המסופק ממד תאוצה מניע את הכדור החוצה ממרכז הדיסקה ( בכל מדידה הכדור נע מרחק רדיאלי שיחסי לערך התאוצה שנמדד). בדרך כלל המידע המסופק על ידי מד התאוצה משודר לזרוע הרדיאלית המניעה את הכדור, שגורמת לו לנוע באופן מתאים. המצבים המכניים של המערכת משמשים כדי לתזמן אירועים שונים במהלך מעוף הטיל, כמו כיבוי דחף והפרדת הראש הקרבי מגוף הטיל. השימוש הידוע הראשון במערכת כזאת היה בטיל ה-V2 שפותח על ידי הצוות של ורנר פון בראון בפנמינדה. התכנון הבסיסי שופר מאוחר יותר במפעל הרדסטון ויושם בטיל הרדסטון ומאוחר יותר הפרשינג 1.
תיאור

בדיוק כשם שרכיבים מכניים אחרים אחראים על ביצוע פעולות מתמטיות מסוימות כגון חיבור וחיסור, כפל, וחילוק, כך אינטגרטור הכדור והדיסקה אחראי למעשה על ביצוע פעולת האינטגרציה  \int  של קלט משתנה. המכניזם הבסיסי של האינטגרטור מורכב משלושה חלקים נעים: החלק הראשון כולל דיסקה מסתובבת ומנגנון להעברת הקלט לכדור הגלילה שעל הדיסקה המסתובבת, דיסקת פלט שמידת סיבובה מייצג את תוצאת האינטגרציה (לא הדיסקה הראשונית אלא דיסקה שמצבה מייצג את הפלט של המערכת), וכפי שכבר הוזכר סוג כלשהו של כדור גלילה או דיסקה בין השניים. בדרך כלל הדיסקה המסתובבת ממונעת בכוח חשמלי ונעזרת בסוג כלשהו של וסת מהירות כדי להבטיח שהיא מסתובבת במהירות קבועה.
המחשב הבליסטי Ford MK 1 ,ששימש במלחמת העולם השנייה, נחשב לאחד משיאי טכנולוגיית החישוב האנלוגית. מחשב זה היה מכונה גדולה ומורכבת ביותר, כאשר הרכיבים שלו האחראים על אינטגרציה של נתונים כלשהם היו אינטגרטורי כדור ודיסקה.
אלקטרודה

אלקטרודה המשמשת בריתוך קשת
אלקטרודה היא מוליך חשמלי המשמש ליצירת מגע עם תווך לא מתכתי של מעגל חשמלי (כגון מוליך למחצה, אלקטרוליט או ואקום). את המונח טבע  המדען מייקל פאראדיי מצירוף המילה אלקטרון עם המילה היוונית "הודוס" שמשמעה "דרך". על מנת שהתווך יהווה חלק ממעגל חשמלי עליו להיות במגע עם לפחות שתי אלקטרודות.
האנודה (מלשון אניון) היא האלקטרודה בה מתרחשת תגובת חמצון, והקתודה (מלשון קטיון) היא זו שבה מתרחשת תגובת חיזור. בתא גלווני או בסוללה שמספקים חשמל האלקטרודה שהמתח החשמלי שלה שלילי יותר נקראת אנודה, והאלקטרודה החיובית נקראת קתודה. כשמחברים את שתי האלקטרודות בעזרת תיל מתכת, האלקטרונים זורמים מהאנודה לקתודה. בתא אלקטרוליטי שדרכו מזרימים זרם חשמלי על מנת לבצע אלקטרוליזה האנודה היא האלקטרודה החיובית ואילו הקתודה היא האלקטרודה השלילית. באופן דומה ברכיבים אלקטרוניים כמו דיודה נהוג לסמן את הקתודה ב"מינוס" ("-") ואת האנודה ב"פלוס" ("+").
אם התווך מכיל חלקיקים טעונים חשמלית והמתח החשמלי בין האלקטרודות גבוה דיו על מנת להניעם, יזרמו חלקיקים בעלי מטען חשמלי שלילי (אלקטרונים או אניונים) מן התווך אל האנודה, בעוד חלקיקים בעלי מטען חשמלי חיובי (קטיונים) יזרמו מן התווך אל הקתודה.
בתאים אלקטרוכימיים אפשר שתגרם תגובת חיזור של החומר ממנו עשויה האנודה, ותגובת חמצון של החומר ממנו עשויה הקתודה. כדי למנוע זאת מצפים את חוט הכסף שממנו האלקטרודה עשויה בכסף כלורי המחליף יונים עם התמיסה שממנה נרשם האות החשמלי.