stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה הרצל הנקין
תולדות חייו

נולד בשנת תש"ה (1945) בפנסילבניה שבארצות הברית. אביו, ד"ר אברהם הלל הנקין, היה מראשי החינוך היהודי בניו הייבן שבקונטיקט. בצעירותו למד ב"ישיבה דפלאטבוש" (אנ') שבניו יורק, ובנוסף למד שנה אחת (תשכ"ב) בישראל בישיבת כרם ביבנה. לאחר מכן עשה תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה, לצד לימוד תורה עצמאי; וכן שמע שיעורים של הרב אהרון סולובייצ'יק (כמו כן, למד תקופה קצרה בישיבת לייקווד). את לימודי התואר השני בקולומביה הפסיק לחמש שנים, בהן שימש את סבו הגאון - הפוסק הרב יוסף אליהו הנקין, איתו למד בחברותא יומית בוקר וצהריים. בשנת תשל"א נסמך להוראה על ידי הרב יהודה גרשוני וע"י סבו.
לאחר נישואיו, בשנת תשל"ב (1971) עלה לארץ ישראל, שירת בצה"ל, ואחרי מגורים זמניים בשכונת רמת אביב עבר להתגורר בבית שאן, ונתמנה לרב האזורי של עמק בית שאן ודרום הגולן. במהלך כהונתו בתפקיד זה החל לפרסם תשובות בהלכה, ובשנת תשמ"א (1980) הוציא את הכרך הראשון של תשובותיו ההלכתיות, "שאלות ותשובות בני בנים". בפתחו של הספר מופיעות הסכמות מרבנים בולטים כדוגמת הרב משה פיינשטיין, הרב מנשה קליין, הרב אליעזר יהודה וולדינברג (בעל ה'ציץ אליעזר'), הרב עובדיה יוסף, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב מרדכי אליהו.
בשנת תשמ"א (1981) עבר לכהן כרב המושב הקהילתי מתתיהו (סמוך למודיעין) שהוקם על ידי גרעין עולים מארצות אנגלו-סאקסיות, אך כעבור שנה עזב את תפקידו בעקבות חילוקי דעות פנים-קהילתיים, ועבר לגור בירושלים, בה התגורר עד מותו. עד שנות התשעים כיהן כחבר הנהלת "אוצר הפוסקים" והאחראי על קשריה בארצות הברית. לאחר הקמת מדרשת נשמת על ידי אשתו, הרבנית חנה הנקין, הקים יחד איתה ועם הרב יעקב ורהפטיג את תוכנית הכשרת יועצות הלכה של המדרשה, ושימש עד פטירתו כסמכות ההלכתית המפקחת על התוכנית וראש צוות הבחינות שלה.
באמצע שנות התשעים, בתגובה לתסיסה פוליטית בקרב רבני הציונות הדתית (על רקע אירועי יורם שקולניק, ברוך גולדשטיין ומשפטו של הרב עידוא אלבה), ייסד כתב-עת רבני עצמאי בשם "קשוט", יחיד מסוגו באותה שעה. כתב-עת זה הופיע כרבעון, בעריכת הרב הנקין ובמימונו, ולאחר שנתיים וחצי (כתריסר גליונות) נסגר. עם כותבי המאמרים שהתפרסמו בו נמנו: הרב שלום משאש, רבה הראשי של ירושלים; הרב זלמן נחמיה גולדברג; הרב לוי יצחק הלפרין, ראש מכון מדעי טכנולוגי להלכה; והרב יעקב אריאל, הרב הראשי לרמת גן.
לזוג הנקין שישה ילדים. בנו הרב איתם הנקין נרצח עם רעייתו נעמה בחג הסוכות ה'תשע"ו, 1 באוקטובר 2015, בפיגוע ירי. בן נוסף הוא ההיסטוריון הצבאי ד"ר יגיל הנקין. בנם אליהו הוא אלוף ישראל בהרמת משקולות בשנים 2013–2014.
נפטר בט' בטבת תשפ"א, 24 בדצמבר 2020.
מפסיקותיו

הרב הנקין הרבה להביא בספריו פסקים שקיבל מסבו, הרב יוסף אליהו הנקין, וללכת בעקבותיהם. דוגמאות אופייניות הן הקביעה שיש להעדיף את פסיקות הערוך השלחן על פני המשנה ברורה (שו"ת בני בנים חלק ב' סימן ח'), או ההוראה האוסרת לאכול לפני התקיעות בראש השנה, בניגוד למנהג הנפוץ (שם סימן י"ד-ט"ו).
אסר לתופף ולהקיש בכלי אוכל ללוות שירה בשבת (חלק א' סימן י"ב)
התיר (בעקבות סבו) למנוע היריון שנתיים לאחר הלידה, אם הדבר נצרך כדי לטפל בוולד (שם סימן ל'-ל"א)
התיר לבעל להיות נוכח בחדר הלידה כשהאישה רוצה בכך, ואף הגדיר זאת פיקוח נפש. (שם סימן ל"ג)
סבר ששערות ארוכות אינן חציצה לתפילין (שם סימן ו'-ז')
התיר לאישה לומר קדיש בעזרת הנשים בשעה שהגברים אומרים קדיש (חלק ב' סימן ז')
אסר שימוש בווילון כמחיצה בין עזרת גברים לעזרת נשים (מפני שאין בכך הבדלת רשות) (שם סימן י"ב-י"ג)
התיר לאישה לקרוא את הכתובה בחופה, אם באותו מקום נהוג שנשים מדברות בפני גברים (חלק ג' סימן כ"ז)
אסר לנגן בבית הכנסת ניגון שמקורו בעבודה זרה (שם סימן ל"ה)
דחה מכל וכל את פסילת הגיורים של הרב דרוקמן על ידי הרב אברהם שרמן, הן משום שיש מקום לדעה שניתן לגייר למרות שיודעים שהגר לא ישמור את כל המצוות, והן משום שהגדרתו של בית הדין של הרב דרוקמן כרשעים היא מופרכת ומנוגדת להלכה.
ספריו

במשך השנים הדפיס ארבעה חלקים של שאלות ותשובות בהלכה:
שו"ת בני בנים חלק א - תשמ"א (1980); מהדורה מורחבת בעריכת בני משפחתו - תשפ"ג (2023)
שו"ת בני בנים חלק ב - תשנ"ב (1992)
שו"ת בני בנים חלק ג - תשנ"ח (1998)
שו"ת בני בנים חלק ד - תשס"ד (2004)
וכן פירוש על התורה (מבריאת העולם עד מתן תורה):
מהלכים במקרא: סוגיות בתורה מבריאת העולם עד מתן תורה, בעריכת הרב איתם הנקין (בנו), הוצאת מגיד - תש"פ (2020)
זאת לצד פרסום מעל למאה מאמרים תורניים והגותיים רבים בכתבי עת תורניים ובעיתונות בארץ. בנוסף פרסם בשנת תשנ"ה (1995) את החוברת 'פרקים בהבנת מאורעות זמננו', העוסקת בנושא חורבן בית המקדש השני, חידוש מלכות ישראל, היחס להקמת מדינת ישראל ועוד.
חיבר ארבעה ספרים בשפה האנגלית, מהם בענייני הלכה ומהם העוסקים בהגות ופרשנות:
Equality Lost: Essays in Torah Commentary, Halacha and Jewish Thought - 1999
New Interpretations on the Parsha - 2001
Responsa on Contemporary Jewish Women’s Issues - 2003
Understanding Tzniut: Modern Controversies in the Jewish Community - 2008
בנוסף כתב והלחין דיסק של שירי-קודש, שיצא בשנת תשס"ו (2006) בשם "שירי נפש יהודה" - משיריו ולחניו של הרב יהודה הנקין; שירה - ירון בר; עיבוד - הרב יהודה הנקין ודניאל בנסמיאן; הפקה מוזיקלית - דניאל בנסמיאן.
הערות שוליים

↑  גיא עזרא, ‏ברוך דיין האמת: הרב יהודה הנקין הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 24 בדצמבר 2020
↑  במאסף התורני "ישורון" כרך כ"א, תשס"ט, פורסמו עשרות פסקים בנושאי יורה דעה, שרשם מפיו בשנות לימודיו עמו
↑  דביר עמר, יד אליהו, עיתון שביעי
↑  כתב העת צהר כרך לד, על הפסיקה בענייני בתי הדין לגיור, תשרי, תשס"ט
↑  שאלות ותשובות בני בנים חלק א, באתר ספריית חב"ד
↑  ספר שו"ת בני בנים חלק ראשון מהדורה מורחבת, באתר הספרייה הלאומית
↑  שאלות ותשובות בני בנים חלק ב, באתר ספריית חב"ד
↑  שאלות ותשובות בני בנים חלק ג, באתר ספריית חב"ד
↑  שאלות ותשובות בני בנים חלק ד, באתר ספריית חב"ד
↑  "הדרום", "שנה בשנה", "צהר", "המעיין", "אקדמות", "אסיא", "אור המזרח", "Tradition" ,"Hakirah" ועוד
↑  תורגם לצרפתית: La Tsniout Devoilee - 2019
↑  שירי נפש יהודה בקטלוג המאוחד של הספריות בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262522105171  BnF: cb16173503r (data)  GND: 1089352247  ISNI: 0000 0000 7733 6566  LCCN: nr93031328  SUDOC: 101663307  VIAF: 51564418   WorldCat (עם VIAF): 51564418
גלריית דגלי הצלב הדרומי

דגלי צלב הדרום הם דגלים אשר מתארים את הצלב הדרומי. "הצלב הדרומי" הוא השם העברי של קרוקס אוסטרליס (לטינית: Crux Australis) מערכת כוכבים אשר נראית בשמי הלילה של חצי הכדור הדרומי.
הצלב מתואר בסמלי מדינות ואזורים רבים השוכנים בחצי הכדור הדרומי וכיוון ואת הצלב ניתן לראות רק בדרום, הוא מציין את מיקומן הדרומי.
דגלים לאומיים של מדינות באוקיאניה

דגל אוסטרליה
דגל ניו זילנד
דגל פפואה גינאה החדשה
דגל סמואה
דגלים נוספים באוסטרליה

הנס המלכותי של אוסטרליה
נס אוסטרליה האדום
נס חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
נס אוסטרליה הלבן
נס רשות המכס האוסטרלית
דגל האוויר האזרחי של אוסטרליה
דגל טריטוריית הבירה האוסטרלית
דגל הטריטוריה הצפונית
דגל ניו סאות' ויילס
דגל ניו סאות' ויילס
דגל ויקטוריה
דגל מושל ויקטוריה
דגל טריטוריית אי חג המולד
דגל איי קוקוס
דגל יוריקה
דגל הליגה האוסטרל-אסיתית נגד הגליה
דגל הפדרציה האוסטרלית
הדגל הקולוניאלי הלאומי של אוסטרליה
דגלים נוספים בניו זילנד

הנס המלכותי של ניו זילנד
דגל ניואה
דגל טוקלאו
נס ניו זילנד האדום
נס ניו זילנד הלבן
דגל האוויר האזרחי של ניו זילנד
דגל מושל ניו זילנד בין השנים 1869-1874
הדגל הישן של משרד התחבורה הניו זילנדי בין השנים 1968-1998
דגלים נוספים בפפואה גינאה החדשה

דגל מזרח בריטניה החדשה
דגל פרובינציית אירלנד החדשה
דגל פרובינציית סימבו
דגל הפרובינציה המערבית
דגל מערב בריטניה החדשה
דגלים לאומיים של מדינות באמריקה הדרומית

דגל ברזיל
נס נשיא ברזיל
דגלים אזוריים באמריקה הדרומית

דגל גויאס, ברזיל
דגל לונדרינה, ברזיל
דגל פרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה
דגל מחוז מגיינס ואנטארקטיקה הצ'יליאנית, צ'ילה
דגל פרנה, ברזיל
דגל פרובינציית ארץ האש אנטארקטיקה ואיי האוקיינוס הדרומי, ארגנטינה
דגלים נוספים עם צלב הדרום

הדגל האולימפי של אוסטרל-אסיה
דגל מרקוסורדגל שטח החסות רוס
ראו גם

דגל צלב נורדי
אורים

אוּרִים הוא קיבוץ במערב הנגב הצפוני, כ-9 קילומטר ממערב לאופקים. משתייך לתנועה הקיבוצית המאוחדת ולמועצה האזורית אשכול.
מבנה שהקימו הבריטים לשירות הבדואים באזור וכיום ממוקם במרכז הקיבוץ
בית דירות משנות ה-70 בתכנון אדריכל פרדי כהנא
המדשאה הגדולה ובית התרבות בתכנון האדריכל יהודה דרכסלר
בית הביטחון של אורים במיקומה הקודם, ליד דרך השדות
היסטוריה

קבוצת אורים הוקמה במוצאי יום כיפור ה'תש"ז, 1946, במבצע עליית 11 הנקודות בנגב. הגרעין המייסד, שהורכב ברובו מנוער יוצא בולגריה, חניכי תנועות הנוער גורדוניה והמכבי הצעיר, ישב ברעננה מספר שנים לפני העלייה לקרקע. תחילה, הם התיישבו באזור גריין ליד קיבוץ גבולות, אך עקב קשיים המתיישבים עברו מאוחר יותר לנקודה הסמוכה לצאלים. בשנת 1948 עברו למקום הקבע במשטרת עימארה שנתפסה על ידי חטיבת הנגב לאחר שהשוטרים הבדווים ששרתו בה, נטשו את המשטרה עם סיום המנדט הבריטי במאי 1948.
בראשית שנות החמישים נקלטו בקיבוץ גרעיני נוער, יוצאי צפון אמריקה, של תנועת הבונים והחל מאמצע שנות החמישים ועד ראשית שנות השמונים נקלטו בקיבוץ גרעינים של התנועה המאוחדת, הנוער העובד והלומד וגרעינים נוספים של תנועת הבונים.
בתחילה השתייכה הקבוצה לתנועת חבר הקבוצות. לאחר מכן לאיחוד הקבוצות והקיבוצים, לתק"ם ועתה - לתנועה הקיבוצית. בתחילת שנות השישים היה אורים אחד מראשוני הקיבוצים אשר בהם עזבו הילדים את הלינה המשותפת, בניגוד לעמדת התנועה. עימות נוסף של הקיבוץ עם הנהגת התנועה היה באמצע שנות השישים, עת נשלחו נערי הקיבוץ ללמוד באשל הנשיא (שבו למדו באותה עת בני מושבי האזור וילדי פנימייה) ולא בבית ספר קיבוצי.
בשנות השבעים עבר הקיבוץ מהמועצה האזורית מרחבים, אליה השתייך עד אז, למועצה האזורית אשכול. בעקבות צעד זה לומדים היום ילדי הקיבוץ בבתי הספר הקיבוציים שבאזור המועצה האזורית אשכול.
בסמוך לקיבוץ שוכנים בסיסים צבאיים של היחידות 8200, 414 ומחוז דרום של פיקוד העורף.
בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם  התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים.
תעסוקה

הענפים הכלכליים העיקריים בקיבוץ הם:
נועם אורים – מפעל תעשייתי אשר ייצר בעבר חומר מילוי לשמיכות, מעילים ומוצרי טקסטיל. בנובמבר 1987 נשרף המפעל כליל. לאחר שיקום המפעל הוא התמקד ביצור בדים לא ארוגים. ב-2005 נרכשו 51% מהבעלות על המפעל על ידי "שלא"ג שמיר". היום המפעל מיצר מטליות המשווקות בישראל ומחוצה לה.
גד"ש אור"ה – שותפות בגידולי השדה (יחד עם כיסופים) המעבדת כ-30,000 דונם. הגידולים העיקריים הם: תפוח אדמה וחיטה וקיימים גידולים רבים נוספים כגון: גזר, בצל ובוטנים.
סונראל אורים - מפעל קטן ליצור אריזות.
רפת חלב ולול לביצים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  31°11′09″N 34°29′09″E﻿ / ﻿31.185812°N 34.485823°E﻿ / 31.185812; 34.485823 מיקום נקודת העלייה הראשונה על הקרקע - גריין, כיום נמצאת במקום אבן ציון לעלייה על הקרקע
↑  31°11′03″N 34°29′59″E﻿ / ﻿31.184178°N 34.499766°E﻿ / 31.184178; 34.499766 מיקום נקודת היישוב השנייה - עכאווי. כיום נמצא בו בית ביטחון הרוס למחצה
↑  מ. סייר, 20 שנה ל-11, מעריב, 23 בספטמבר 1966
↑  תקנה 12(ב) לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964
↑  נועם אורים: https://noam-urim.com/he/בית/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538084505171
אלמה הרננדז

אלמה הרננדז (נולדה ב-11 באפריל 1993) היא פוליטיקאית יהודיה-אמריקאית המכהנת כחברת המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים של אריזונה עבור המחוז ה-20. הרננדז נבחרה ב-2018 לרשת את מקאריו סלדאט (אנ'). היא הייתה האישה הצעירה ביותר שנבחרה לבית הנבחרים של אריזונה.
ביוגרפיה

הרננדז היא ילידת טוסון, אריזונה, למדה באוניברסיטת אריזונה לפני שעבדה כרכזת התוכנית של Bridging the Gap, תוכנית המסייעת לנשים החיות עם איידס.
בגיל 14, כשהייתה תלמידה בתיכון סאניסייד, הרננדז הותקפה על ידי שני בוגרים בני 19 מחוץ לבית הספר, ולאחר מכן גם הותקפה גם על ידי קצין משאבי בית הספר שהתערב. היא נותרה עם נזק בעמוד השדרה.
קריירה פוליטית

ב-29 באוגוסט 2018, הרננדז סיימה במקום השני, בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למחוז המחוקק השלישי, מה שאיפשר לה להתקדם לבחירות לבית הנבחרים של אריזונה. היא נבחרה ב-6 בנובמבר 2018.
ההישג הראשון שלה כנבחרת ציבור, ביולי 2019, היה אישור, בתמיכה דו-מפלגתית, של הסכם ליזום הכשרת חובה, בנושא התערבות במשבר והפחתת הסלמה, עבור קציני משאבי בתי הספר. ב-6 ביולי 2021. הצעת חוק בחסות הרננדז המחייבת חינוך בנושא השואה, בבתי ספר ציבוריים באריזונה, התקבלה על ידי בית המחוקקים של המדינה. בכך הפכה אריזונה, למדינה ה-16 של ארצות הברית, ההופכת חינוך בנושא שואה לחובה.
באפריל 2023, הרננדז הייתה אחת מ-5 דמוקרטים בבית הנבחרים, שהצביעו בעד לעקוף את ה-וטו שהטילה המושלת קייטי הובס על הצעת חוק שהייתה אמורה לחקור מכירה של "מזונות קוטג" (HB2509) והתפרסמה בשם "חוק טמאלה". ביטול הווטו נכשל ב-5 קולות, כאשר 12 דמוקרטים שינו את הצבעתם. הרננדז אמרה שהנאמנות שלה הייתה "לאריזונה, לא להובס" בראיון לעיתון אריזונה מירור.
קריירה פוליטית > עמדות > קהילה יהודית

הרננדז עבדה כמתאמת של המועצה ליחסי הקהילה היהודית של טוסון והייתה מעורבת בפעילות השדולה הפרו-ישראלית בבתי הקונגרס האמריקניים (איפא"ק) .
ב-18 במאי 2021 נופצה בסלע אחת מדלתות קהילת 'חברים', אליה שייכת הרננדז, וב-7 ביוני 2021 הושחת בית כנסת חב"ד בטוסון. היא גינתה את שני התקריות בטוויטר.
ב-11 ביולי 2021, הרננדז נאמה בעצרת, שאורגנה על ידי ארגונים יהודיים פרו-ישראליים מול הקפיטול, בעיר וושינגטון, גינתה את האנטישמיות והצהירה על תמיכתה בישראל. בנוסף, בשנת 2021, היא הציגה והעבירה הצעת חוק, להפיכת חינוך בנושא השואה, לחובה באריזונה.
בשנת 2023, בעקבות טבח שבעה באוקטובר, הרננדז הפכה מטרה לפעילים אנטי-ישראלים בשכונת מגוריה. היא הייתה מנהיגה מובילה של הדמוקרטים באריזונה שפעלו נגד ארגונים פרו-פלסטינים.
קריירה פוליטית > עמדות > הגירה

הרננדז השתתפה בוועידה ההיספנית של הדמוקרטים הצעירים של אמריקה והשתתפה בעצרות המחאה, על מדיניות ההפרדה המשפחתית, של ממשל טראמפ. היא הקימה קבוצה אקטיביסטית מתקדמת, יחד עם יהודי טוסון, למען צדק חברתי, קבוצה שגם העבירה משלוחים של מצרכי מזון בסיסיים, למשפחות עניות, בעיירת הגבול נוגאלס במקסיקו, שממנה הגיעה אמה.
חיים אישיים

הרננדז גדלה בבית לא יהודי והתגיירה ב-2015; היא התעניינה בנושאי יהדות במהלך שנות העשרה שלה לאחר שגילתה שסבה מצד אמה היה יהודי. אחותה קונסואלו הרננדס (אנ') משמשת גם היא כחברה דמוקרטית, בבית הנבחרים ואחיה דניאל הרננדס הבן (אנ') הוא חבר לשעבר בבית הנבחרים של אריזונה ומועמד לקונגרס האמריקאי.
לאחר שנבחרה לבית הנבחרים של אריזונה, היא הוצגה, יחד עם שבע נשים נוספות, במסע פרסום של מותג הבגדים למידות גדולות ELOQUII.
הערות שוליים

↑  Steller, Tim (18 בפברואר 2018). "Steller column: 3 Hernandez siblings could reshape Tucson politics". Tucson.com. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Arizona lawmaker Alma Hernandez appears as model in advertisements for clothing brand ELOQUII
↑  "About Alma". Alma Hernandez for State House. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  AZ Rep. Hernandez wins de-escalation training for school cops, by Phyllis Braun, at JewishAZ.com; published July 2, 2019; retrieved January 3, 2023
↑  Arizona House of Representatives elections, 2018
↑  The Hill's Latina Leaders to Watch 2019. The Hill
↑  Arizona passes Holocaust education bill despite antisemitism definition debate. Pittsburg Jewish Chronicle
↑  "Bill history for HB2509". AZ Leg. Website. נבדק ב-28 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Healy, Jack (25 באפריל 2023). "The Hot Issue Bedeviling Arizona's New Governor: Tamales". The New York Times. נבדק ב-28 באפריל 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Duda, Jeremy (25 באפריל 2023). "Dems mostly side with Hobbs to block override of "tamale bill" veto". Axios Phoenix. נבדק ב-28 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gomez, Gloria Rebecca (25 באפריל 2023). "GOP push to override veto of 'tamale bill' fails after Democrats balk at going against Hobbs". AZ Mirror. נבדק ב-28 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Meet the Mexican-American Jew running for office on Arizona’s southern border. Times of Israel
↑  Arrest made after Tucson synagogue spray-painted with swastika, antisemitic slur. KVOA
↑  Rally in DC denounces anti-Semitism and shows support for Israel
↑  "REP. ALMA HERNANDEZ ON HOW SHE AND HER FIRST-GRADE TEACHER BROUGHT HOLOCAUST EDUCATION TO ARIZONA, DESPITE ATTEMPTS TO SLOW IT DOWN". Campaign Against Antisemitism. Campaign Against Antisemitism. 17 באוגוסט 2023. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wurst, Erika (16 בדצמבר 2023). "Tucson lawmaker: Flyer condemning her stance on Israel includes home address". Tucson.com. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stern, Ray. "A progressive group backs Hamas, splitting opinion on Arizona's Democratic Party". AZ Central. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  RINA RAPHAEL, This Jewish Latina wants to bridge political divides at the border, FastCompany, ‏December 7, 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלמה הרננדז".
טימותי דלטון

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1946 (בן 78) קולווין ביי, ויילס, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Timothy Leonard Dalton Leggett 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1966) 
 בן או בת זוג:  ונסה רדגרייב (1971–1986) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
טימותי פיטר דלטון (באנגלית: Timothy Peter Dalton; נולד ב-21 במרץ 1946) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי. תפקידו הנודע ביותר הוא בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה

טימותי דלטון נולד בוויילס, משפחתו עברה לדרבישייר אחרי הולדתו. מגיל צעיר התעניין במשחק, ב-1964 הצטרף ל-RADA ("האקדמיה הבריטית המלכותית לאמנויות"), לסיבוב הופעות בלהקת תיאטרון נוער. הוא הפסיק את לימודיו ב-RADA ב-1966, ועבר לשחק בתיאטרון בברמינגהאם. משם התחיל להופיע בטלוויזיה, בעיקר בדרמות תקופתיות של הBBC, סרט הקולנוע הראשון שלו היה "אריה בחורף" עם פיטר או'טול.
בין השנים 1971 עד 1975, הופיע בעיקר על במות תיאטרון ברחבי העולם עם "רויאל שייקספיר קומפני" (RSC), והפקות נוספות בתפקידים שייקספירים. לדלטון הייתה מערכת-יחסים בת כמה שנים עם השחקנית ונסה רדגרייב.
תפקיד ג'יימס בונד הוצע לדלטון כבר ב-1969, אך הוא דחה אותו בטענה שהוא צעיר מידי. בשנת 1986 אחרי פרישתו של רוג'ר מור מסרטי ג'יימס בונד, הוצע שוב התפקיד לדלטון. פירס ברוסנן שהיה אמור למלא את התפקיד, דחה אותו בגלל התחייבויותיו הטלוויזיוניות. דלטון התחייב לעשות שלושה סרטים, הראשון "007 באזור המסוכן" (The Living Daylights) הצליח למדי, אך הסרט השני "רישיון להרוג" לא היה הצלחה קופתית. גילומו את התפקיד היה קרוב יותר לדמות המתוארת בספרים, ולכן אפלה יותר, לעומת הגישה הקלילה לדמות של רוג'ר מור. המבקרים אהבו את ההתייחסות הרצינית יותר, אך צופי הקולנוע, שלא הכירו את הדמות הכתובה, קבלו אותה ברגשות מעורבים. הסרט השלישי שתוכנן נזנח בגלל תביעה משפטית על זכויות יוצרים. דלטון ויתר על התפקיד באופן רשמי ב-1994, ופירס ברוסנן קיבל הזדמנות שנייה לגלם את ג'יימס בונד.
בין הדמויות הנוספות שגילם:
הית'קליף בסרט "אנקת גבהים" לפי הרומן של אמילי ברונטה.
מר רוצ'סטר בסדרת טלוויזיה "ג'יין אייר" לפי הרומן של שרלוט ברונטה.
יוליוס קיסר בסרט "קלאופטרה".
רט בטלר בסדרת הטלוויזיה "סקרלט", סדרת המשך ל"חלף עם הרוח".
אלקסיי וולקוף (הארטלי ווינטרבוטום) אחת הדמויות בסדרת הטלוויזיה "צ'אק".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | אריה בחורף | The Lion in Winter | פיליפ השני |  |
| 1970 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | היתקליף |  |
| 1970 | קרומוול | Cromwell | הנסיך רופרט |  |
| 1970 |  | The Voyeur | מארק |  |
| 1971 | מרי מלכת הסקוטים | Mary, Queen of Scots | הנרי סטיוארט, לורד דרנלי |  |
| 1975 | רשות להרוג | Permission to Kill | צ'ארלס לורד |  |
| 1978 |  | Sextette | סר מייקל ברינגטון |  |
| 1978 |  | The Man Who Knew Love | חואן די דיוס |  |
| 1979 | אגאתה | Agatha | קולונל ארצ'יבלד כריסטי |  |
| 1980 | פלאש גורדון | Flash Gordon | הנסיך בארין |  |
| 1981 |  | Chanel Solitaire | בוי קאפל |  |
| 1985 |  | The Doctor and the Devils | ד"ר תומאס רוק |  |
| 1987 | 007 באזור המסוכן | The Living Daylights | ג'יימס בונד |  |
| 1988 |  | Hawks | בנקרופט |  |
| 1989 | ברנדה סטאר | Brenda Starr | בזיל סנט ג'ון | צולם ב-1986 |
| 1989 | רישיון להרוג | Licence to Kill | ג'יימס בונד |  |
| 1990 |  | The King's Whore | לה רוי ויטוריו אמדאו |  |
| 1991 | הרפתקאות רוקטיר | The Rocketeer | נוויל סינקלר |  |
| 1993 |  | Naked in New York | אליוט פרייס |  |
| 1996 |  | Salt Water Moose | לסטר פרנל |  |
| 1997 | היפהפייה והחיה | The Beautician and the Beast | בוריס פוצ'נקו |  |
| 1997 |  | The Informant | פקד בילוש רני |  |
| 1999 | עד המדינה | Made Men | שריף דקס דרייר |  |
| 1999 | השונית | The Reef | צ'ארלס דארו | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Time Share | מתיו "מאט" פאראגר |  |
| 2000 | אחוז דיבוק | Possessed | האב ויליאם באודרן |  |
| 2001 | הרעים שוב טובים | American Outlaws | אלן פינקרטון |  |
| 2003 | לוני טונס: חוזרים לאקשן | Looney Tunes: Back in Action | דמיאן דרייק |  |
| 2006 | הקוסם מארץ ים | Tales from Earthsea | ג'ד | דיבוב |
| 2007 | שוטרים לוהטים | Hot Fuzz | סיימון סקינר |  |
| 2010 | צעצוע של סיפור 3 | Toy Story 3 | מר פריקלפנטס | דיבוב |
| 2010 | התייר | The Tourist | המפקח הראשי ג'ונס |  |
| 2012 | טינקרבל וסוד הכנפיים | Secret of the Wings | לורד מילורי |  |
| 2017 |  | The Death of Stalin |  |  |
| 2019 | צעצוע של סיפור 4 | Toy Story 4 | מר פריקלפנטס | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 |  | Sat'day While Sunday | פיטר |  |
| 1968 |  | The Three Princes | אחמד |  |
| 1969 |  | Judge Dee: A Place of Great Evil |  |  |
| 1970 |  | Play of the Month: Five Finger Exercise |  |  |
| 1971 |  | Play of the Month: Candida |  |  |
| 1978 |  | Centennial | אוליבר סקומב | מיני-סדרה |
| 1979 |  | The Flame Is Love | מרקיז דה גואיטה |  |
| 1979 | המלאכים של צ'ארלי | Charlie's Angels: Fallen Angel | דמיאן רות' |  |
| 1983 | אנטוניוס וקלאופטרה | Antony and Cleopatra | מארק אנטוני |  |
| 1983 | ג'יין אייר | Jane Eyre | אדוארד פיירפקס רוצ'סטר | מיני-סדרה |
| 1984 | בתו של מיסטרל | Mistral's Daughter | פרי קלקולן | מיני-סדרה |
| 1984 |  | The Master of Ballantrae | קולונל פרנסיס בורק |  |
| 1985 | פלורנס נייטינגייל | Florence Nightingale | ריצ'רד מילנס |  |
| 1985 | בגדי המלך החדשים | Faerie Tale Theatre: The Emperor's New Clothes |  | דיבוב |
| 1986 | חטאים | Sins | אדמונד ג'ונוט | מיני-סדרה |
| 1992 | אגדות מעולם המסתורין | Tales from the Crypt: Werewolf Concerto | לוקאי |  |
| 1992 |  | Framed | אדי מיירס |  |
| 1993 |  | In the Wild: In Search of Wolves | המספר |  |
| 1994 |  | Lie Down with Lions (aka Red Eagle) | ג'ק קארבר |  |
| 1994 | סקרלט | Scarlett | רט בטלר | מיני-סדרה |
| 1998 |  | Stories from My Childhood | הנסיך גווידון | דיבוב |
| 1998 |  | ESU Emergency Services Unit | המספר |  |
| 1999 | קלאופטרה | Cleopatra | יוליוס קיסר |  |
| 2004 | דנקירק | Dunkirk | קריינות |  |
| 2005 | הרקולס | Hercules | אמפיטריון |  |
| 2006 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | קלייב טרווליאן |  |
| 2008 |  | Unknown Sender: If You're Seeing This Tape... | מיילס | סדרת רשת; פרק: "If You're Seeing This Tape" |
| 2009–2010 | דוקטור הו | Doctor Who | רסיליון | 2 פרקים |
| 2010–2011 | צ'אק | Chuck | אלכסיי וולקוף / הרטלי וינטרבוטום | 6 פרקים |
| 2013 | צעצוע של סיפור: ההסתבכות | Toy Story of Terror | מר קיפודי | דיבוב |
| 2014–2016 | פני דרדפול | Penny Dreadful | סר מלקולם | תפקיד ראשי (3 עונות); 27 פרקים |
| 2014 | צעצוע של סיפור: הזמן שנשכח | Toy Story That Time Forgot | מר קיפודי | דיבוב |
| 2019–הווה | סיירת האבדון | Doom Patrol | ד"ר נילס קאולדר / צ'יף | תפקיד ראשי (עונות 2–1), תפקיד אורח (עונה 3); 26 פרקים |
| 2020–2019 | פלונטר: הסדרה | Rapunzel's Tangled Adventure | דימנטיוס | דיבוב; 2 פרקים |
| 2022 | 1923 | 1923 | דונלד וויטפילד |  |