stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנסיית קתרינה (חרסון)
הערות שוליים

↑  Амвросий (Серебренников), архиепископ Словено-Херсонский (1745—1792.
מראה כללי
מצבת פוטיומקין.
לוקיוס קלפורניוס פיסו קייסונינוס (קונסול 58 לפנה"ס)

לוקיוס קלפורניוס פיסו קייסונינוס (בלטינית: Lucius Calpurnius Piso Caesoninus) היה פוליטיקאי רומאי חשוב שפעל בשלהי הרפובליקה הרומית. הוא היה חותנו של יוליוס קיסר דרך נישואיה של בתו, קלפורניה פיסוניס, לקיסר. נבחר לקונסול בשנת 58 לפנה"ס.
ידוע בשל יריבות מרה עם מרקוס טוליוס קיקרו. קייסונינוס יצר ברית עם פובליוס קלודיוס פולכר כדי לסלק את קיקרו מדרכו. מזימתו הצליחה באופן חלקי, כאשר הצליח לגרום לחזרתו של קיקרו מן הפרובינקיה מוקדון, שאותה ניהל במסגרת הפרו-קונסולט שלו (לאחר סיום כהונתו של מגיסטראט רומי, נהוג היה לתת לו לנהל פרובינקיה כלשהי כהמשך לשירותיו, כאן בתואר פרו-קונסול). למרות הצלחה זו, התקפותיו של קיקרו לא פסקו.
במהלך מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר לא צידד ביוליוס קיסר אף על פי שהיה בן משפחתו, ונותר נייטרלי. נטען גם שהיו לו קשרים סודיים עם גנאיוס פומפיוס, יריבו של קיסר בעת מלחמת האזרחים. בהמשך הוא צידד באוגוסטוס במאבקו במרקוס אנטוניוס.
לוריין דאונס

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1964 (בת 60) אוקלנד, ניו זילנד 
 מדינה:  ניו זילנד 
 בן או בת זוג:  Martin Crowe (2009–2016)  Murray Mexted (1986–2001) 
 פרסים והוקרה:  Miss New Zealand (1983)  Dancing with the Stars (2006)  מיס תבל 1983 
 
לוריין אליזבת' דאונס (באנגלית: Lorraine Elizabeth Downes; ‏נולדה ב־12 ביוני 1964) היא דוגמנית ניו זילנדית, מיס תבל לשנת 1983.
ביוגרפיה

דאונס נולדה באוקלנד שבניו זילנד למשפחה בת ארבע בנות. היא החלה לעבוד כדוגמנית מקצועית וב-1983 נבחרה למיס ניו זילנד, ובתחרות מיס תבל זכתה במקום הראשון, כשגברה על שאר המתמודדות בניקוד בתחרות.
ב-1986 הקימה את סוכנות הדוגמנות "Care Of Lorraine Models and Talent".
ב-2006 זכתה בגרסה הניו זילנדית של "רוקדים עם כוכבים".
ב-1986 נישאה לשחקן הרוגבי מוראיי מקסטד ונולדו לה בן ובת. ב-2001 הם התגרשו. ב-2009 נישאה בשנית לשחקן הקריקט מרטין קרואו. הזוג נותר יחד עד למותו של קרואו מלימפומה ב-2016.
כנסיית קתרינה הקדושה

אולם הכנסייה
כנסיית קתרינה הקדושה היא כנסייה קתולית פרנציסקנית, השוכנת בצמוד מצפון לכנסיית המולד בבית לחם. הכנסייה מוקדשת לקדושה קתרינה מאלכסנדריה. בגלל הסטטוס קוו המסדיר את יחסי העדות הנוצריות במקומות הקדושים בארץ הקודש מאז 1852, שותפים הפרנציסקנים רק למערת המולד בכנסיית המולד הסמוכה, ולכן למעט אירועים מיוחדים נערך פולחנם בכנסייה קתרינה הקדושה.
היסטוריה

במאה ה-12 הוקם באתר מנזר הצלבני, ובשלב כלשהו, לפני המאה ה-15, נבנתה קפלה קטנה במקום בו שכן אולם המפגשים של המנזר. ב-1882 הוחלפה הקפלה בכנסייה הנוכחית, שנבנתה בסגנון ההתחייה הגותית. הקמת המבנה מומנה בכספי תרומות שנתנו לשם כך על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית. בד בבד עם בניית הכנסייה הוקמה לצידה אכסניית צליינים (Casa Nova), שבה שוכנים, בין היתר, גם משרדי הרובע הלטיני בבית לחם. הקלויסטר של המנזר הקדום לא נהרס, והכניסה אל הכנסייה נעשית דרכו. בשנת 1949 שופץ הקלויסטר בידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי. עד שנת 1999 עוטר פנים הכנסייה בגלגלים שסימלו את גלגל השבירה עליו התייסרה קתרינה הקדושה. לקראת שנת 2000 וביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל, שופצה הכנסייה והגלגלים הוסרו. בנוסף, המבנה הורחב מזרחה, מעבר למזבח המרכזי. בשנת 2002 הותקן בכנסייה אורגן חדש שנפגע מפגיעת פגז צה"לי במהלך האינתיפדה השנייה.
הכנסייה

הכניסה אל הכנסייה היא דרך הקלויסטר שבצידה המערבי. במרכזו של הקלויסטר ניצב פסלו של הירונימוס הניצב על-גבי עמוד. מעל דלת הכניסה לכנסייה מופיעה כתובת בלטינית לאמור: "SANCTAE CATHERINAE VIRGINI ET MARTIRI DICATUM" ("מוקדש לקתרינה הקדושה, הבתולה והמרטירית"), ומעליה ניצב פסל מרים.
הכנסייה מלבנית ובנויה בצורת בזיליקה, ולה שלוש ספינות. תקרתה מעוצבת בדמות קמרון צולב, וקשתותיו המוזהבות נישאות על-גבי פילסטרים עטורי כותרות קורינתיות. בכותל המזרחי של הכנסייה, מעל האורגן, קבוע ויטראז' גדול, המתאר את לידת ישו. מעבר המשמש רק בעת אירועים דתיים מיוחדים, דוגמת חג המולד, מקשר בין הכנסייה למערת המולד, וגרם מדרגות מוביל מהכנסייה אל מערות הקבורה התת-קרקעיות שמתחת למתחם. במזבח הצד הימני מוצג פסל ישו התינוק עשוי עץ, כשהוא נח על מצע קש. פסל זה מועבר בחג המולד אל המזבח המרכזי.
כרמינה בוראנה (כתב יד)

גלגל פורטונה מתוך כתב היד
כרמינה בוראנה (פירוש השם מלטינית: שירים מבוירן), המוכר גם כקודקס בורנוס (Codex Buranus) הוא קובץ כתבי יד מתקופת ימי הביניים, המכיל בעיקר שירה לירית. את השם המקובל בעולם הרחב העניק לקובץ עורכו אשר פרסמו לראשונה יוהאן אנדריאס שמלר (Johann Andreas Schmeller) בשנת 1847. רוב השירים הם בלטינית, חלק מהשירים הם Macaronic (לטינית-צרפתית, לטינית-גרמנית), ומספר שירים הם בגרמנית. כתב היד מוחזק כיום ב-Bayerische Staatsbibliothek ספריית מדינת בוואריה, שבמינכן.
היסטוריה

כתב היד של הכרמינה בורנה התגלה בשנת 1803 בספריית המנזר של בנדיקט-בוירן (Benediktbeuren) המצוי כמה עשרות קילומטרים דרומית למינכן, גרמניה. הקובץ, המונה מאתיים שירים בקירוב, נאסף, הועתק וסודר לפי המשוער ביוזמתו של איש כנסייה או נזיר. זמן איסוף הקובץ מתוארך לרוב לסוף המאה ה-13, אך ישנה מחלוקת בקרב החוקרים לגבי התאריך המדויק. בהקדמה למהדורה הביקורתית של הכרמינה בורנה משנת 1970, טען החוקר ברנרד בישוף כי האיסוף נעשה בשנים 1217–1219. חלק מהחוקרים מעריכים כי האיסוף נעשה בשלבים שונים, לדוגמה פיטר דרונק אשר טען כי שלב האיסוף הראשוני נעשה בסוף המאה ה-12 והשלב השני בתחילת המאה ה-13‏.
רובם הגדול של השירים בשפה הלטינית חובר במאה ה-12 ואליהם צורפו מספר שירים מהתקופה המאוחרת (תקופת סידור הקובץ) בשפה הגרמנית. במשך חמש מאות שנים הייתה אנתולוגיה זו מצויה בספריית המנזר מבלי שתהיה רשומה בקטלוג, ככל הנראה על מנת לחלצה מעיניהם הביקורתיות של אנשי כנסייה קפדניים.
תוכן

למרות שכתב היד פגום והאנתולוגיה ערוכה ברישול, כתבי היד נחלקו באופן ברור לקבוצות הבאות:
שירי מוסרי-השכל וסאטירה
שירים על הטבע ושירי אהבה
שירים על משחקי הימורים ושתייה
מחזות דתיים
המהדורה הביקורתית של הכרמינה בורנה מעלה את החשד שמספר משמעותי של עמודים שייתכן כי הכילו שירים דתיים – אבד. חלק קטן מהשירים מכילים תלונות על פגעיו של הגורל, התקפה על השחיתות בכנסייה, קינה על מפלת ירושלים בידי צלאח א-דין (1187) וכן קינה על מותו של ריצ'רד לב הארי (1199). מתוך ששת המחזות, קיימים בקובץ שני מחזות לחג המולד ולפסחא. חלק הארי של השירים כולל שירי אהבה, שירי יין, שירים המהללים את מסדר הואגאבונדים או ה"גוליארדים", "מיסה" של מהמרים במשחק הקובייה וכדומה.
איכות השירים נעה בין גבוהה לנמוכה, התבניות – חלקן מורכבות וחלקן פשוטות, נימת השירים משתנה ממוקפדת לפארודית, ממחוספסת וגסה לרכה ועדינה, ומאקדמית ותבניתית למרגשת וכנה. גם איכות הלטינית, אשר מהווה את השפה העיקרית בקובץ, נעה מרהוטה לקומית.
ליווי מוזיקלי לטקסט

מספר לא מבוטל מהשירים בכתב היד של הכרמינה בורנה, מלווה בנוימות - מערכת קדומה של תווים מוזיקליים אשר איננה נהירה במידה מספקת על מנת לאפשר שחזורים מדויקים. עם זאת, השוואה קפדנית של הנוימות עם מערכת תווים מאוחרת ומדויקת יותר הידועה כנוימות מרובעות, אשר התגלתה בשירים בכתבי יד שונים, אפשרה שחזור מוזיקלי. שירים מסוג זה לוו לעיתים קרובות בכלי נגינה, ואף על פי שכתב היד המקורי לא מספק מידע אודות כלי הנגינה – המחקר העוסק בשחזור כלי נגינה עתיקים, הצליח לספק מספר אפשרויות לליווים האינסטרומנטליים, וזאת בסיוע של ייצוג איקונוגראפי של שירה מימי הביניים. מספר ביצועים של שחזורים אלו הוקלטו. שחזור משוער זה הוא ככל הנראה המירב שניתן להשיג, שכן לא הייתה תבנית מוחלטת אפילו בימי הביניים. ההערכה היא שהתבנית המוזיקלית השתנתה, כמו גם השיר עצמו, מביצוע לביצוע.
מחברים

חלק ממחברי השירים בכרמינה בורנה היו משוררים מבוססים ומפורסמים, כגון: הוגו מאורליאן (פרימס), הארכי פואט, וולטר משאטיון וניידהרט פון רוינטאל, אך רוב השירים אנונימיים ללא ציון שם המחבר. עם זאת, לרוב הם מיוחסים לגוליארדים – הארכי פואט ודומיו מכנים עצמם בשירתם אנשי "אחוות גלית" או "בני גלית" ומכאן נהוג לכנות סוג שירה זה "שירה גוליארדית" המופיעה לרוב כבעלת אופי סאטירי. הכינוי "גוליארדי" לקוח כנראה מדמותו של גלית איש גת התנ"כי אשר סימל בימי הביניים את הגשמיות, הנהנתנות ופריצת הגדר המוסרית. משוער כי ה"גוליארדים" היו קהיליית מלומדים אשר נדדה מעיר לעיר באירופה וכללה סטודנטים אשר סיימו את לימודיהם ולא הצליחו להשיג משרות כנסייתיות, כמרים שהודחו מתפקידם, נזירים שבחרו לפרוש ועוד.
קיומה של קבוצה זו ושיריה נתפסים לרוב כתגובת נגד לאידיאל הסגפנות בימי הביניים וכעדות לצניחת הפופולריות של הכנסייה האדוקה והקשוחה. על פי תוכנם מעידים השירים על מחבריהם הצעירים שאינם מביטים קדימה או אחורה אלא שרים את שירת ה"עכשיו", שירת העולם הזה, ואינם מייצגים עוד השקפת עולם של נזירים ואנשי דת. עדות לכך היא המוטיב הקלאסי carpe diem של הורטיוס - חיה ותיהנה מהיום ומחיי השעה, אשר מופיע בגלוי ללא ייסורי חרטה ופחד מיום הדין.
עריכה ושחזור הטקסט

כפי ששמלר ציין בהקדמה שלו לקובץ שפרסם, כתב היד הייחודי הוא פגום, העמודים אינם תמיד בסדר הנכון, והיו מספר מתעתקים של הקובץ אשר הוכח כי לא תמיד ידעו מה הם מעתיקים. שמלר עשה כמיטב יכולתו על ידי חלוקת השירים לשתי קבוצות: שירים רציניים (Seria) ושירי אהבה, שתייה ותאווה (Amatoria, Potatoria, Lusoria), תוך סימון השירים הרציניים עם ספרות רומיות והאחרים בספרות ערביות, ובשני המקרים – תוך ציון מספר העמוד בנוסף. הוא העתיק את הטקסטים, הפגומים בחלקם, כפי שמצא אותם, והודה כי לא הייתה באפשרותו לבחון כתבי יד אחרים שעשויים להכיל גרסאות מדויקות יותר של חלק מהשירים. העורכים החדשים יותר תיקנו את כל הפגמים הללו. כבר בשנת 1901, ווילהלם מאייר שעבודתו מוזכרת בהקדמת העריכה המעודכנת, הצליח בסידור העמודים ברצף המקורי שלהם בעזרת שבעה עמודים תלושים של כתב היד המקורי אשר הוא מצא בספרייה הלאומית במינכן. על ידי השוואה קפדנית של כתבי היד עם שמונה עשרה כתבי יד מקבילים מגרמניה, צרפת, איטליה, ספרד, שווייץ, ובעיקר אנגליה (שמונה מהם משם), שגיאות רבות בכרמינה בורנה המקורית תוקנו. לכן, המהדורה החדשה איננה מייצגת גרסה מוקפדת של הטקסט כפי שהופיע באופן מקורי, בליווי פרשנות, אלא גרסה מתוקנת של השירים. בשנת 1930 החלה עריכתה של הוצאה חדשה וביקורתית על ידי אלפונס הילקה ואוטו שומן, אשר אותה סיים ברנרד בישוף בשנת 1970. בשנת 1967 פורסמה מהדורת פקסימיליה של הכרמינה בורנה בעריכת ברנרד בישוף.
היצירה הידועה ביותר המבוססת על קובץ הכרמינה בורנה, היא ככל הנראה הקאנטטה כרמינה בורנה של קרל אורף אשר נכתבה בשנים 1935–1936. האופרה הוצגה לראשונה בפרנקפורט על המיין בשנת 1937 ומאז הפכה לאחת מיצירותיו הידועות ביותר. לטקסטים לכרמינה בורנה שלו, אורף השתמש במהדורה משנת 1847 של הטקסט, אשר פרסם יוהאן אנדריאס שמלר בסדרתLiterarischer Verein Stuttgart.
ראו גם

כרמינה בוראנה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Jack M. Stein, Carmina Burana and Carl Orff, University of Wisconsin Press, 1977
1 2 3 4 5  מנחם חפץ, כרמינה בורנה ושירים אחרים, ספריית פועלים, 1989
↑  David Wulstan, The Social Background to Secular Medieval Latin Song, Notes, 2000
↑  Peter Loewen, Carmina Burana, American Record Guide, 2003
1 2  The entry "Goliardic Verse", Princeton Encyclopedia of Poetry and Poetics, 1974 Edition
1 2  The entry "Goliardic Songs", The Columbia Encyclopedia, 1963 Edition
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4284287-6  LCCN: n80098192  MusicBrainz release group: 87692826-4f55-3f86-82d5-b66cf887e4e4  MusicBrainz: 76524c7d-e1c2-44ba-b7df-033483f9fe5d  MusicBrainz work: 71623511-f322-4b28-8b6b-c5c4a136b2b9  Trove: 1564860  VIAF: 209093644   WorldCat (עם VIAF): 209093644
לודוויג השני, רוזן וירטמברג

| --- | --- |
 לידה:  1137 
 פטירה:  1181 (בגיל 44 בערך) 
 מדינה:  גרמניה 
 
לודוויג השני, רוזן וירטמברג (בערך 1137–1181) היה רוזן וירטמברג בשנים 1158 עד 1181.
הוא היה נשוי לוויליבירג (1142–1179), בתו של הרטמן השלישי, רוזן קירכברג ונולדו להם שני בנים:
הרטמן, רוזן וירטמברג
לודוויג השלישי, רוזן וירטמברג
הערות שוליים

↑  Das Haus Württemberg : ein biographisches Lexikon. Sönke Lorenz, Dieter Mertens, Volker Press. Stuttgart: Kohlhammer. 1997. ISBN 3-17-013605-4. OCLC 40120859.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
↑  Rietschel, Siegfried (1909-08-01). "Wirtembergisches Urkundenbuch. Herausgegeben von dem Königlichen Staatsarchiv in Stuttgart. Zehnter Band". Zeitschrift der Savigny-Stiftung für Rechtsgeschichte. Germanistische Abteilung. 30 (1): 403–404. doi:10.7767/zrgga.1909.30.1.403. ISSN 2304-4861.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1019753943  VIAF: 232191489   WorldCat (עם VIAF): 232191489 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליאור לוי

ליאור לוי (נולד ב-26 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן.
קריירה

לוי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא. בינואר 2007 הושאל להפועל רמת גן מהליגה הארצית, במדיה שותף בשישה משחקים ועלה עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2007/2008 הושאל לבית"ר כפר סבא מליגה א'.
בקיץ 2008 הושאל לוי להפועל עכו מהליגה הלאומית, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל. בעונה שלאחר מכן המשיך לוי בעכו, וב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי חיפה. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה בעונה זו, ובקיץ 2010 חזר להפועל כפר סבא, ובמדיה שיחק עונה אחת בליגה הלאומית.
בקיץ 2011 עבר לוי לעירוני קריית שמונה, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות הראשונה בתולדות המועדון, וכן זכה עמה בגביע הטוטו. בעונה שלאחר מכן השתתף עם הקבוצה במשחקי מוקדמות ליגת האלופות, והעפיל עמה לשלב הבתים של הליגה האירופית ולגמר גביע המדינה. את שערו היחיד במדי הקבוצה הבקיע בהפסד 3–4 לאולימפיק ליון בשלב הבתים. במהלך שנתיים בהן שיחק במועדון שימש כמחליפם של המגן הימני אלעד גבאי והמגן השמאלי דושאן מאטוביץ', ובסך הכל ערך במדי קריית שמונה 38 הופעות בליגה.
ב-16 בספטמבר 2013 חתם לוי לשלוש שנים בהפועל תל אביב. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בניצחון 3–1 על מכבי פתח תקווה. בסך הכל שיחק לוי שנתיים בהפועל תל אביב, ובתום עונת 2014/2015 שוחרר מהמועדון.
ב-20 ביולי 2015 חתם לוי בהפועל עכו. ב-11 בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה, וב-26 בינואר חתם לשנתיים וחצי בהפועל רעננה, אך בתום העונה שוחרר מהקבוצה.
ב-23 ביוני 2016 חזר לוי לקבוצת נעוריו וחתם לעונה אחת בהפועל כפר סבא. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ושוחרר מהמועדון. ב-27 בנובמבר 2017 חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד תום עונת 2017/2018. ב-27 ביוני 2018 חתם בקבוצת הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, במדיה שיחק עונה אחת.
בספטמבר 2019 חתם לוי בקבוצת הפועל אזור מליגה א'. בדצמבר 2019 חתם לוי בהפועל כפר שלם. ב-25 באוגוסט 2020 חתם בשמשון כפר קאסם, אך כעבור זמן קצר חתם בהפועל הוד השרון. לאחר שלוש הופעות בהוד השרון חתם לוי במכבי שעריים.
תארים

אליפות: 2011/2012
גביע הטוטו: 2011/2012
הערות שוליים

↑  אסף שמש, ‏ליאור לוי חתם רשמית לשלוש שנים בהפועל ת"א, באתר ONE‏, 16 בספטמבר 2013
↑  דורון בן דור, ‏ליאור לוי חתם בעכו, משחק אימון מול אשדוד פוצץ, באתר ONE‏, 20 ביולי 2015
↑  אורן קורנפלד‏, ליאור לוי חתם לשנתיים וחצי ברעננה: "שמח להצטרף למועדון שמתקדם", באתר וואלה, 26 בינואר 2016
↑  יניב טוכמן‏, הפועל כפר סבא: ליאור לוי חתם לעונה אחת, באתר וואלה, 23 ביוני 2016
↑  אסף שמש, ‏ליאור לוי חתם בהפועל ר"ג עד סיום העונה, באתר ONE‏, 27 בנובמבר 2017
↑  יניב טוכמן‏, לאומית: ליאור לוי חתם בהפועל ראשון לציון, סתיו שושן בנס ציונה, באתר וואלה, 27 ביוני 2018
ירח המרד

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  סיפור מאת זאק סניידר וקורט ג'ונסטאד
 בימוי:  זאק סניידר
 הופק בידי:  זאק סניידר דבורה סניידר אריק ניומן ווסלי קולר
 תסריט:  זאק סניידר שאי האטן קורט ג'ונסטאד
 עריכה:  דודי דורן
 שחקנים ראשיים:  סופיה בוטלה צ'ארלי האנם אד סקריין דג'ימון הונסו ריי פישר ביי דונה סטיוארט מרטין ג'נה מאלון
 מוזיקה:  ג'נקי XL
 צילום:  זאק סניידר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  The Stone Quarry גרנד אלקטריק
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בדצמבר 2023
 משך הקרנה:  135 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אופרת חלל, סרט פעולה, סרט הרפתקאות, אפוס, סרט פנטזיה
 סרט הבא:  ירח המרד - חלק שני: המצלקת 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ירח המרד (באנגלית: Rebel Moon) הוא סרט אופרת חלל אפית פעולה-הרפתקאות אמריקאי. הסרט בוים על ידי זאק סניידר שגם שותף לתסריט עם שאי האטן וקורט ג'ונסטאד, בהתבסס על סיפור שיצר גם עם ג'ונסטאד. הסרט מציג אנסמבל שחקנים הכולל את סופיה בוטלה, צ'ארלי האנם, דג'ימון הונסו, ג'נה מאלון, ריי פישר, ביי דונה, קורי סטול, אד סקריין, קרי אלווס ואנתוני הופקינס. סניידר תיאר את הסרט כ"אפוס ענקי" וכמחווה לסרטי מלחמת הכוכבים וסרטיו של אקירה קורוסאווה עליהם גדל.
הסרט יצא ב-22 בדצמבר 2023 בשירות הסטרימינג של נטפליקס וכן גם הקרנה מוגבלת בבתי הקולנוע. סרט המשך תוכנן להיות מצולם עם הסרט גב אל גב ויצא ב-12 באפריל 2024.
תקציר העלילה

בעתיד הרחוק, מושבה שוחרת שלום הנמצאת בקצה הגלקסיה מאוימת בידי צבאותיו הגדולים של יורש העצר האכזרי בליסריוס, מה שמאלץ את האזרחים הנואשים לשלוח אישה צעירה עם עבר מסתורי למסע מסוכן ברחבי היקום בניסיון למצוא לוחמים בכוכבי לכת קרובים כדי להציל את המושבה ואת היקום כאחד.
שחקנים ודמויות

| שחקנים | דמויות | אודות |
| --- | --- | --- |
| סופיה בוטלה | קורה | הגיבורה הראשית של הסרט. אישה צעירה בעלת עבר מסתורי הנשלחת בידי אנשי המושבה כדי למצוא לוחמים בכוכבי לכת קרובים כדי להציל את הגלקסיה מפני בליסריוס |
| אד סקריין | אדמירל נובל | האנטגוניסט הראשי בסרט. שליח עריץ ואכזר המשרת תחת יורש העצר בליסריוס |
| דג'ימון הונסו | גנרל טיטוס | הגנרל של הצבאות של בליסריוס |
| צ'ארלי האנם | קאי | טייס ספינת חלל ושכיר חרב |
| מיכיל האוסמן | גאנר | איכר שאינו מוכשר למלחמה |
| ביי דונה | נמסיס | אלופת לחימה בחרב אשר חלקה הוא מכני |
| סטז נאיר | טאראק | לוחם ברברי עם היסטוריה מלכותית |
| ג'נה מאלון | הרמדה | ישות עכביש שמימית |
| אנתוני הופקינס | ג'ימי | אנדרואיד חכם ומכונת לחימה. הופקינס מדבב את הדמות בלבד |
| פרה פי | בליסריוס | יורש עצר המאיים על הגלקסיה עם הצבאות שלו |
| ריי פישר | דריאן | צוות של אח ואחות הידוע בשם בלאדאקס המורד בשלטון |
| קלאופטרה קולמן | דברה | צוות של אח ואחות הידוע בשם בלאדאקס המורד בשלטון |
סטיוארט מרטין: 
| א. דאפי | מיליוס | פליט מעולם שנחרב אשר הפך ללוחם |
קורי סטול: 
קרי אלווס: 
אלפונסו הררה: 
ריאן ריס: 
ריי פורטר:
הפקת הסרט > פיתוח

הסרט שואב השראה מיצירותיו של אקירה קורוסאווה וסרטי מלחמת הכוכבים. הסרט החל גם בפיתוח כסרט מלחמת הכוכבים שסניידר העלה את הרעיון ללוקאס פילם, בפרק הזמן שבין סיום טרילוגיית הפריקוול בשנת 2005 לבין מכירתה של לוקאס פילם לחברת וולט דיסני בשנת 2012. הרעיון הזה היה אמור להיות גישה בוגרת יותר על היקום של מלחמת הכוכבים. לאחר הרכישה, הפרויקט פותח מחדש על ידי המפיק אריק ניומן וסניידר עצמו, תחילה כסדרת טלוויזיה מקורית, לפני שהחליטו ללכת על סרט.
סניידר סיפר בריאיון לפודקאסט: "אנחנו דיברנו על זה אבל זה אף פעם לא קרה", והוסיף: "עבדתי על זה, אבל זה היה רחוק מהיקום של מלחמת הכוכבים. בזמנו, לא היה כאילו מלחמת הכוכבים, זה היה ממש באמצע הזמן. ממש אחרי שהם עשו את טרילוגיית הפריקוול ולפני המכירה לדיסני. הרעיון שלי היה שייתנו לי את המפתחות ואני אצא עם זה לסיבוב".
ביולי 2021, דווח כי בעקבות אותה עסקת דיסני-לוקאס פילם, סניידר והמפיק אריק ניומן פיתחו מחדש את הפרויקט בתחילה כסדרת טלוויזיה ולאחר מכן כסרט קולנוע, וחברת נטפליקס, כחלק מהעסקה הגדולה שעליה חתם סניידר עמם בין היתר כדי ליצור את "צבא המתים" ו"צבא הגנבים", החליטו להפיק את הפרויקט אותו תיאר סניידר כ"אפוס ענקי. סצנת הפתיחה ההיא ב'איש הפלדה' על כוכב קריפטון, הסרט הזה פשוט קריפטון על סטרואידים" והוסיף כי "הסרט הזה הוא אני שגדלתי כמעריץ של קורוסאווה ומלחמת הכוכבים. זו אהבתי למדע בדיוני והתקווה הגדולה שלי שזה יהפוך ממש ליקום שנבנה כי ביליתי את השנתיים-שלוש האחרונות בבנייה ועבודה על היקום הזה... כל פינה הייתה חייבת להיצבע ולהצטייר. יצרתי עיצובים וציורים כדי להדגיש באיזה עולם מדובר".
הפקת הסרט > ליהוק

ב-2 בנובמבר 2021, אושר רשמית כי השחקנית סופיה בוטלה תשתתף בסרט. ב-9 בפברואר 2022, סניידר הודיע על ליהוקם של צ'ארלי האנם, דג'ימון הונסו, ביי דונה, ג'נה מאלון, סטז נאיר וריי פישר, שאיתו עבד בסרט "ליגת הצדק: גרסת סניידר". מאוחר יותר באותו החודש, הוכרזו ליהוקם של רופרט פרנד וסטיוארט מרטין. ב-8 באפריל 2022, קרי אלווס, קורי סטול, מיכיל האוסמן ואלפונסו הררה הצטרפו לקאסט. ב-16 במאי 2022, אושר שהשחקן אד סקריין יחליף את פרנד כהאנטגוניסט הראשי של הסרט, שפרש מההפקה עקב אי התאמה בלוחות הזמנים, בנוסף לוהקו קלאופטרה קולמן, פרה פי, ריאן ריס. ב-8 ביוני 2022, סניידר אישר בחשבון הטוויטר שלו על הצטרפותו של אנתוני הופקינס, אשר יתרום את קולו לדמותו של ג'ימי האנדרואיד.
הפקת הסרט > צילומים

הצילומים לסרט החלו ב-19 באפריל 2022, כשסניידר שיתף תמונה ראשונה מהסט בחשבון הטוויטר באותו יום. הם המשיכו עד 2 בדצמבר, עם 152 ימי צילום שהתקיימו בקליפורניה, כדי להיתאם עם המיסים שעומדים בסך 83 מיליון דולר על רבים מהפרויקטים הבאים של נטפליקס ואלו שיצטלמו בקליפורניה.
הפקת הסרט > מוזיקה

בינואר 2023, ג'נקי XL נחשף בתור מלחין בסרט. ג'נקי ביצע בעבר את הפסקולים לסרטים בבימויו של סניידר: "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" (2016), "ליגת הצדק: גרסת סניידר" (2021) ו"צבא המתים" (2021), כמו כן גם לסרט "300: עליית האימפריה" (2014) שהיה תחת הפקתו של סניידר.
הפצה

הסרט צפוי לצאת בנטפליקס ב-22 בדצמבר 2023, כפי שנחשף לראשונה באמצעות תצוגה מקדימה של סרטי נטפליקס לשנת 2023 שפורסמה ביוטיוב ב-18 בינואר 2023. סניידר חשף שלסרט תהיה גרסה מורחבת בסיווג R, בנוסף לגרסה המקורית שלו.
עתיד

כשדיבר על עתידו של הסרט כזכיינות, סניידר אמר: "התקווה שלי שזה יהפוך גם ל-IP מסיבי וליקום משותף שניתן לבנות הלאה". ב-9 בפברואר 2022, נחשף שהסרט יהיה בעל שני חלקים, כאשר שניהם מצולמים גב אל גב. ב-22 באוגוסט 2022 אושר ונחשף כותרתו של "ירח המרד חלק 2". ב-3 באפריל 2023 נחשף שהסרט הוא הראשון מתוך טרילוגיה.
עתיד > במדיה אחרת

ב-20 במרץ 2023, סניידר חשף שמשחק תפקידים ממוחשב המבוסס על הסרט נמצא בפיתוח, לצד סרט הנפשה קצר ורומן גרפי. באותו חודש, נחשף בנוסף שהסרט יעובד לרומן(אנ') וכי הוא נמצא בשלבי עבודה ב-Titan Books ונכתב על ידי ו. קסטרו.
כנסיית שמעון סטיליטס

כנסיית שמעון סטיליטס (ערבית كنيسة مار سمعان العمودي - "כניסת מר סמעאן אל-עמודי") היא כנסייה ביזנטית הרוסה בחלקה, אשר הוקדשה לקדוש הנוצרי שמעון סטיליטס (אנ'). שרידי הכנסייה שוכנים בקלעאת סמעאן (قلعة سمعان - מצודת שמעון), אחד מהכפרים המתים בצפון-מערב סוריה, כ-30 ק"מ צפונית-מערבית לחלב. הכנסייה הוקמה באתר בו לפי המסורת ניצב העמוד שעליו התגורר הקדוש שמעון סטיליטס משך 33 שנים. המבנה נחשב לכנסייה הביזנטית העתיקה ביותר ששרדה, והוא השפיע על האדריכל אנטוניו ברלוצי עת תכנן את כנסיית ההשתנות על הר תבור.
רקע היסטורי

שמעון סטיליטס נולד בשנת 386 בהרי נור (טורקית Nur Dağları - "הרי האור") שבנפת האטיי בטורקיה (ההרים כונו ביוונית בשם אמאנוס (Ἁμανός)). הוא היה לנזיר מתבודד, אך במקום לחיות במערה, קבע את מגוריו על משטח מוקף מעקה בשטח של פחות מארבעה מ"ר, ואשר ניצב על עמוד בגובה של יותר מ-13 מטרים. הוא זכה לפרסום, ונהג להטיף בפני קהל מאמיניו פעמיים ביום. הוא מת בשנת 459 לאחר שחי על העמוד משך 37 שנים, ונקבר במערה באנטיוכיה (כיום אנטקיה). האתר בו ניצב העמוד כמו גם המערה בה נקבר הנזיר, היו לאתרי עלייה לרגל. בשנת 475 לערך, הורה זנון, קיסר האימפריה הביזנטית, על הקמת כנסייה לזכרו של הקדוש, וזו הושלמה בשנת 491. במאה ה-9 בוצר המתחם, וזכה לכינוי "קלעאת סמעאן", היינו "מצודת שמעון".
האתר

הכנסייה הענקית משתרעת על-פני שטח של 5,000 מ"ר, והיא הוקמה על גבעה צחיחה סביב העמוד שעליו חי הנזיר. למבנה צורת מתומן שממנו קורנות ארבע בזיליקות הפונות אל ארבע רוחות השמיים. אורכה של כל אחת מהבזיליקות הוא 37 מטרים ורוחבה 24 מטרים. במרכז המתומן ניצב העמוד, אך כיום נותר ממנו בסיס וחלקו התחתון שהתבלה במהלך מאות שנות שימוש. גובה הבסיס ושארית העמוד הוא כשני מטרים בלבד. הבזיליקה הפונה מזרחה הייתה החשובה בין הארבע, והיא ארוכה מעט משלוש האחרות. בצידה המזרחי נקבע אפסיס. הכניסה אל המתחם הייתה דרך שלוש קשתות נושאות גמלונים בבזיליקה הדרומית, ומאחוריהן השתרע הנרתקס.
הכנסייה נחשבה לאחד המבנים הנוצרים המונומנטליים החשובים בזמנה. סביב הכנסייה קמו מנזר, שתי קפלות ומספר בתי הארחה לצליינים, והמתחם כולו הוקף בחומה במאה ה-9. המנזר ואחת הקפלות צמודים לבזיליקה המזרחית בצידה הדרומי. מאוחר יותר הוקמו בפטיסטריום וקפלה נוספת במרחק של כ-200 מטרים מדרום לכנסייה, ודרך תהלוכות באורך של כקילומטר אשר נסללה מפינתה המערבית, הוליכה אל הכפר הסמוך דיר סמעאן.
גלריה

חזית הבזיליקה הדרומית
האפסיס בבזיליקה המזרחית
העמוד של שמעון סטיליטס
חזית כנסיית ההשתנות על הר תבור
ראו גם

כנסיית ההשתנות
לוקיוס קיסר

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 17 לפנה״ס רומא העתיקה 
 פטירה:  20 באוגוסט 2 (בגיל 18) מרסיי, צרפת 
 שם לידה:  Lucius Vipsanius Agrippa 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 מקום קבורה:  מאוזוליאום אוגוסטוס 
 בן או בת זוג:  אמיליה לפידה 
 
לוקיוס יוליוס קיסר ויפסניוס (17 לפנה"ס - 2), היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית.
תולדות חייו

לוקיוס היה בנו של המצביא הבכיר ביותר של אוגוסטוס, מרקוס ויפסניוס אגריפה ובתו של אוגוסטוס יוליה.
עוד לפני שמלאו לו שנה, אומץ לוקיוס על ידי סבו, הקיסר אוגוסטוס, יחד עם אחיו הבכור גאיוס מתוך מטרה לטפח את שני הילדים כיורשיו. לוקיוס גדל בבית סבו שהיה מופקד באופן אישי על חינוכו.
למרות אהבתו הגדולה אל נכדיו לא תמיד היה אוגוסטוס מרוצה מהתנהגותם, שנטתה להיות מפונקת, שחצנית וחוצפנית אולם למרות זאת לא סר חינם והם המשיכו להיות מטופחים כיורשיו.
למרות גילו הצעיר מונה לוקיוס לקונסול בשנת 2 לפנה"ס, בעיקר הודות לסבו. באותה שנה קיבל לוקיוס את התואר "נסיך הנעורים" (לטינית: principes iuventutis) ויצא לסיור אצל הלגיונות שהיו מוצבים בהיספניה (כיום ספרד).
לוקיוס נפטר כתוצאה ממחלה פתאומית בשנת 2 בעת ששהה במסליה שבגאליה (כיום מרסיי בצרפת).