stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אומגה בקנטאור
תצפית

הצביר נמצא במרכז קבוצת הכוכבים קנטאור, בהמשך הקו המחבר את β בקנטאור עם ε בקנטאור, כ-8 מעלות מצפון לו, וכ-5 מעלות ממערב ל-ζ בקנטאור. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 3.7 כך שניתן למוצאו בקלות, אך בשל מיקומו הדרומי קשה לראותו מאירופה או מהמזרח התיכון. בתנאי תצפית מיטביים ניתן להבחין בכך שמדובר בכתם מעורפל ולא בכוכב נקודתי ובמשקפת איכותית ניתן להבחין בכוכבים שבשולי הצביר ובכך שצורתו מעט אליפטית. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראות בקלות שזהו צביר כדורי.
מאפייני הצביר

קוטרו של ω בקנטאור הוא כ-170 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-36 דקות קשת - יותר מגודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר מעט אליפטי - אורך הציר המשני שלו הוא כ-80% מהציר הראשי והוא מכיל כ-10 מיליון כוכבים. מסתו הכוללת היא פי 5 מיליון ממסת השמש, עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 700,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5. גילו מוערך בכ-12 מיליארד שנים. בניגוד לצבירים כדוריים אחרים, הכוכבים בצביר זה הם מגילאים שונים ובעלי מתכתיות מגוונת.
מדידות של מהירות התנועה של כוכבי הצביר סביב מרכזו מעלות שנמצא במרכז הצביר גוף מסיבי שמסתו מוערכת בכ-40,000 מסות שמש וככל הנראה זהו חור שחור. גודלו החריג של הצביר, צורתו הפחוסה, השונות הגדולה בגילאי כוכבי הצביר ובתכונותיהם וקיומו של חור שחור במרכזו, מרמזים על כך שייתכן ומדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח המשיכה של שביל החלב וכתוצאה מכך איבדה את הכוכבים שבשוליה שהתפזרו בשביל החלב. ליבת הגלקסיה נשארה צפופה ודחוסה ונראית כיום כצביר גדול במיוחד.
הערות שוליים

↑  ω בקנטאור ב"תמונת היום" של נאס"א מ-16 באפריל 2002
1 2  אתר טלסקופ החלל האבל: Astronomers Find Suspected Medium-Size Black Hole in Omega Centauri
צילום מוגדל של קטע מ-ω בקנטאור המראה את מגוון הכוכבים שבו
איגור איוואנוב

איוואנוב עם ולדימיר פוטין, אוקטובר 2000
איגור סרגייביץ' איוואנוב (ברוסית: И́горь Серге́евич Ивано́в; נולד ב-‏23 בספטמבר 1945) הוא פוליטיקאי ודיפלומט רוסי שכיהן כשר החוץ הרוסי וכראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה.
ביוגרפיה

איוואנוב נולד ב-23 בספטמבר 1945 במוסקבה שברוסיה הסובייטית שהיוותה חלק מברית המועצות. אביו היה ממוצא רוסי ואמו, אלנה סגיראשווילי, הייתה ממוצא גאורגי. בשנת 1969 סיים את לימודיו במכון לשפות זרות על שם מוריס תורז.
הצטרף למשרד החוץ הסובייטי בשנת 1973 והיה בשליחות במשך עשור בספרד. בשנת 1991 הוא התמנה לשגריר רוסיה במדריד.
התמנה לשר החוץ ב-11 בספטמבר 1998 על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין, והושבע לתפקיד ב-30 בספטמבר אותה שנה. כשר החוץ הרוסי, איוואנוב התנגד לכניסת נאט"ו ליוגוסלביה. הוא גם התנגד למלחמת עיראק. איבנוב שיחק תפקיד מרכזי בתיווך בין נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה ומפלגות האופוזיציה בעת מהפכת הוורדים ב-2003.
ביולי 2003 היה אמור איוואנוב לבקר בישראל ואף להיפגש עם ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לאחר שהודיע כי בכוונתו להפגש עם יושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, ישראל דחתה את ביקורו.
לאחר הבחירות לנשיאות רוסיה 2004, מינה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את סרגיי לברוב לתפקיד שר החוץ במקומו של איוואנוב.
לאחר שסרגיי לברוב מונה במקומו לתפקיד שר החוץ, החליט נשיא רוסיה פוטין למנות אותו לראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה. כראש המועצה הוא ביקר בישראל לאחר חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון ונפגש עם משפחות החיילים החטופים ואמר כי מוסקבה גינתה את החטיפות. בנוסף, הוא נועד עם שרת החוץ ציפי לבני בירושלים.
בעשור השני של המאה ה-21, משמש איוואנוב פרופסור במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה. הוא חבר במועצה המפקחת על הפורום הבינלאומי בלוקסמבורג למניעת אסון גרעיני.
ראו גם

משרד החוץ של רוסיה
הערות שוליים

↑  ישראל דחתה הזמנת שר החוץ הרוסי, באתר הארץ, 13 ביולי 2003
↑  פוטין מינה שר חוץ חדש לקראת הבחירות לנשיאות, באתר וואלה! NEWS
↑  איוואנוב: רוסיה תמשיך במאמציה לשחרור החטופים - וואלה חדשות, באתר וואלה, 11 באפריל 2007
| שרי החוץ של רוסיה וברית המועצות |
| --- | --- | --- |
| שרי החוץ של רוסיה הצארית | איוואן ויסקוואטי • וסילי ואנדריי שצ'לקאלוב • איוואן גרמוטקין • פיוטר טרטיאקוב • אלמז איוואנוב • אפנאסי אורדין-נאשצ'וקין • ארטמון מאטבייב • וסילי גוליצין • ימליאן אוקראינצב • לב נארישקין • פיודור גולובין • פיוטר שפירוב |  |
| שרי החוץ של האימפריה הרוסית/ קנצלר האימפריה הרוסית | גבריאיל גולובקין • אנדריי אוסטרמן • אלכסיי צ'רקסי • אלכסיי בסטוז'ב-ריומין • מיכאילו וורונצוב • ניקיטה פנין • איוואן אוסטרמן • אלכסנדר בזבורודקו • פיודור רוסטופצ'ין • ניקיטה פנין • ויקטור קוצ'וביי • אלכסנדר וורונצוב • אדם ייז'י צ'ארטוריסקי • אנדריי בודברג • ניקולאי רומיאנצב • יוהאניס קאפודיסטריאס • קארל רוברט נסלרוד • אלכסנדר גורצ'קוב • ניקולאי גירס • אלכסיי לובאנוב-רוסטובסקי • ניקולאי שישקין • מיכאיל מוראביוב • ולדימיר לאמבסדורף • אלכסנדר איזבולסקי • סרגיי סאזונוב • בוריס שטורמר • ניקולאי פוקרובסקי |  |
| שרי החוץ של הממשלה הזמנית הרוסית | פאבל מיליוקוב • מיכאיל טרשצ'נקו |  |
| שרי החוץ של רוסיה הסובייטית וברית המועצות | לב טרוצקי • גיאורגי צ'יצ'רין • מקסים ליטבינוב • ויאצ'סלב מולוטוב • אנדריי וישינסקי • דמיטרי שפילוב • אנדריי גרומיקו • אדוארד שווארדנדזה • אלכסנדר בסמרטניך • בוריס פנקין • א. שווארדנדזה |  |
| שרי החוץ של הפדרציה הרוסית | אנדריי קוזירב • יבגני פרימקוב • איגור איוואנוב • סרגיי לברוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299256705171  PLWABN: 9810691118405606  CiNii: DA12971674  GND: 123631238  ISNI: 0000 0001 0974 029X  LCCN: n2001038410  LNB: 000043760  NDL: 00924850  NKC: jo2002101803  NLK: KAC201865736  NTA: 229417612  SELIBR: 222296  SUDOC: 069796068  VIAF: 55060050   WorldCat (עם VIAF): 55060050
איבאן באליו

איבאן בַּאלִיוּ קאמפני (באלבנית: Iván Balliu Campeny; נולד ב-1 בינואר 1992) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת המגן הימני בראיו ואיקאנו ובנבחרת אלבניה.
קריירה > ברצלונה

באליו, נולד בקאלדס דה מלאוייה, שבז'ירונה, קטלוניה לאב אלבני ולאם ספרדייה. באליו הצטרף למערכת הנוער של ברצלונה ב-2004, בגיל 12. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בעונת 2010/11, בליגה השנייה, ושיחק שני משחקים עם קבוצת המילואים, ופתח נגד ג'ירונה בניצחון חוץ 2–0. באותה שנה, היה גם הקפטן של קבוצת הנוער, שזכתה בטרבל.
קריירה > ארוקה

ב-30 במאי 2013 חוזהו של באליו עם ברצלונה הסתיים, והמועדון החליט להודיע לו על עזיבתו הצפויה. חודש לאחר מכן, הוא חתם בארוקה מהליגה הפורטוגלית על חוזה לשתי עונות, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית ב-1 בספטמבר בניצחון ביתי 1-0 נגד ריו אבה, ושיחק את כל 90 הדקות.
קריירה > מץ

ב-17 ביולי 2015, באליו הצטרף למועדון הצרפתי מץ, וחתם על חוזה לשנתיים. הוא כבש את שערו הראשון ככדורגלן מקצועי ב-16 באוקטובר של אותה השנה, ועזר לקבוצתו המארחת לחזור מפיגור לתיקו 2-2 עם קלרמון פוט.
לאחר ששיחק 24 משחקים בעונתו הראשונה כדי לעזור לקבוצתו לחזור לליג 1 לאחר ירידה בעונה הקודמת, המשחק הראשון של באליו בליגה הראשונה היה ב-13 באוגוסט 2016, בניצחון ביתי 3–2 על ליל, מה שהיה נחשב אז לניצחון ענק של מץ בחזרתה לליגה, ובאליו היה חלק גדול מההפתעה הזו.
קריירה > אלמריה

ב-12 באוגוסט 2019, באליו הסכים לחזור לספרד וחתם על חוזה לשנתיים עם אלמריה מהליגה הספרדית השנייה. הוא כבש את שערו הראשון בארץ הולדתו ב-7 במרץ 2020, ועזר למארחים להביס את דפורטיבו לה קורוניה 4–0, שוב, ניצחון גדול של אלמריה באותה תקופה.
קריירה > ראיו ואיקאנו

באליו חתם באחת מהעולות החדשות ללה ליגה, ראיו ואיקאנו ב-14 ביולי 2021, על חוזה לשנתיים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בלה ליגה ב-15 באוגוסט בגיל 29, כששיחק את כל המשחק, כשקבוצתו הובסה 3–0 בסביליה לקבוצה המקומית. השער הראשון שלו בקריירה בלה ליגה הגיע ב-9 בינואר, כאשר סגר את ה-1-1 בבית מול ריאל בטיס.
קריירה בינלאומית

אביו של באליו הוא ממוצא אלבני, מה שנתן לבאליו את האפשרות לייצג את אלבניה, כך חשף בפעם הראשונה לקהל בראיון ב-24 באוקטובר 2016. ב-22 באוגוסט 2017 קיבל באליו את אזרחותו האלבנית, ובכך הפך כשיר סופית לשחק בנבחרת הלאומית. הוא קיבל את הזימון הראשון שלו זמן קצר לאחר מכן, כאשר המאמן החדש שמונה, כריסטיאן פאנוצ'י בחר אותו למוקדמות מונדיאל 2018, למשחקים נגד ליכטנשטיין ומקדוניה ב-2 וב-5 בספטמבר, ושיחק את משחקו הראשון בקריירה בנבחרת הלאומית, כששיחק במחצית הראשונה של ההפסד 3-0 מול ספרד, נבחרתו הקודמת, באליקנטה ב-6 באוקטובר.
נכלל בסגל נבחרת אלבניה ליורו 2024.
חיים אישיים

ב-17 ביוני 2017, התחתן באליו עם מרתה סולר.
סטטיסטיקות קריירה

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | הגביע הלאומי> הופעות | הגביע הלאומי> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | יבשתי> הופעות | יבשתי> שערים | אחרים> הופעות | אחרים> שערים | בסך הכל> הופעות | בסך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברצלונה | 2010–11 | הליגה הספרדית השנייה | 2 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 |
| ברצלונה | 2011–12 | הליגה הספרדית השנייה | 21 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 21 | 0 |
| ברצלונה | 2012–13 | הליגה הספרדית השנייה | 31 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 31 | 0 |
| ברצלונה | בסך הכל | בסך הכל | 54 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 54 | 0 |
| ארוקה | 2013–14 | ליגת העל הפורטוגלית | 26 | 0 | 3 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | 31 | 0 |
| ארוקה | 2014–15 | ליגת העל הפורטוגלית | 32 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | — | — | — | — | 36 | 0 |
| ארוקה | בסך הכל | בסך הכל | 58 | 0 | 4 | 0 | 5 | 0 | — | — | — | — | 67 | 0 |
| מץ | 2015–16 | ליג 2 | 24 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | 27 | 1 |
| מץ | 2016–17 | ליג 1 | 27 | 0 | — | — | 3 | 0 | — | — | — | — | 30 | 0 |
| מץ | 2017–18 | ליג 1 | 25 | 0 | 3 | 0 | — | — | — | — | — | — | 28 | 0 |
| מץ | 2018–19 | ליג 2 | 28 | 0 | 3 | 1 | 2 | 0 | — | — | — | — | 33 | 1 |
| מץ | בסך הכל | בסך הכל | 104 | 1 | 7 | 1 | 7 | 0 | — | — | — | — | 118 | 2 |
| אלמריה | 2019–20 | הליגה הספרדית השנייה | 30 | 1 | 0 | 0 | — | — | — | — | 2 | 0 | 32 | 1 |
| אלמריה | 2020–21 | הליגה הספרדית השנייה | 32 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | 2 | 0 | 35 | 0 |
| אלמריה | בסך הכל | בסך הכל | 62 | 1 | 1 | 0 | — | — | — | — | 4 | 0 | 67 | 1 |
| ראיו ואיקאנו | 2021–22 | לה ליגה | 2 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 |
| נתוני קריירה | נתוני קריירה | נתוני קריירה | 280 | 2 | 12 | 1 | 12 | 0 | — | — | 4 | 0 | 308 | 3 |
סטטיסטיקות קריירה > בינלאומי

| נבחרת | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
|  אלבניה | 2017 | 1 | 0 |
|  אלבניה | 2019 | 1 | 0 |
|  אלבניה | 2021 | 1 | 0 |
|  אלבניה | 2022 | 5 | 0 |
| סך הכל | סך הכל | 8 | 0 |
הערות שוליים

↑  UEFA.com, Albania | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
| נבחרת אלבניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו |  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו | אלבניה |
אילונה שטפאנובה-קורצובה

| --- | --- |
אילונה שטפאנובה-קורצובה, לוח הנצחה על בניין בית הספר למוזיקה ומחול, האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג
 לידה:  19 בנובמבר 1899 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 בספטמבר 1975 (בגיל 75) פראג, צ'כוסלובקיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות וישהראד 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, צ'כוסלובקיה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Václav Štěpán 
 צאצאים:  פאוול שטפאן 
 
אילונה שטפאנובה-קורצובה (בצ'כית: Ilona Štěpánová-Kurzová‏; 19 בנובמבר 1899 בלבוב – 25 בספטמבר 1975 בפראג) הייתה פסנתרנית קונצרטים צ'כית ומורה לפסנתר, פרופסור באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג. בין תלמידיה איוואן מוראבץ. שטפאנובה-קורצובה הייתה בתו של הפסנתרן וילם קורץ ואמו של הפסנתרן פאוול שטפאן.
ביוגרפיה

שטפאנובה קורצובה היא בין נציגיה ידועי השם של אסכולת הפסנתר הצ'כית. הציבור הרחב מכיר אותה כמורה מכובדת ופופולרית, שהעמידה הרבה פרשנים מעולים במשך חייה. הקריירה שלה כפסנתרנית נשכחה במידה מסוימת בימינו.
קורצובה נולדה למשפחה מוזיקלית, בתם היחידה של מורי פסנתר נודעים, וילם ורוז'נה קורץ. מגיל צעיר מאוד למדה נגינה בפסנתר אצל הוריה. קריירת הקונצרטים שלה החלה בלבוב, אוקראינה בגיל עשר, בנגינת קונצ'רטו ההכתרה ברה מז'ור של מוצרט עם תזמורת אמני הצליל של וינה, בניצוח אוסקר נדבאל. הקונצרט הושמע שוב בפראג ובווינה.
קריירה קונצרטית

החל בשנת 1911 פיתחה קורצובה קריירה קונצרטית ענפה, שנמשכה עד אמצע שנות ה-30'. היא הופיעה כסולנית במספר רב של קונצרטים, עם תזמורות חשובות ועם הרכבים קאמריים בצ'כיה וכן בפולין, גרמניה, אוסטריה והולנד. במהלך הקריירה שלה הופיעה בנגינת אחד-עשר קונצ'רטי לפסנתר ותזמורת והרפרטואר הנרחב שלה כלל יצירות חשובות מן הספרות העולמית מכל התקופות (בעיקר התפרסמה בפרשנותה ליצירות שופן.
מספרות הפסנתר הצ'כית ניגנה בעיקר את יוזף סוק, ויטסלאב נובאק, בדז'יך סמטנה ואנטונין דבוז'אק, אבל גם יצירות של מלחינים בני זמננו. ב-9 בנובמבר 1919 ניגנה אילונה שטפאנובה בביצוע בכורה את הקונצ'רטו לפסנתר בסול מינור של דבוז'אק בעיבוד אביה, וילם קורץ ובניצוח ואצלב טאליך. בפסטיבל למוזיקה עכשווית בפרנקפורט בשנת 1926 ניגנה בביצוע בכורה עולמי את הקונצ'רטינו של לאוש יאנאצ'ק (הבכורה הצ'כית התקיימה ב-16 בפברואר 1926). מתוך ספרות המוזיקה הרוסית ניגנה ב-1926 את הקונצ'רטו השלישי לפסנתר בדו מז'ור של פרוקופייב בביצוע בכורה בפראג. לאחר נישואיה לפסנתרן, המלחין, המורה והמוזיקולוג הצ'כי הנודע ואצלב שטפאן ב-1924 הגבירה את פעילותה בתחום המוזיקה העכשווית והופיעה בקונצרטים רבים מן הספרות לשני פסנתרים.
קריירת הוראה

כישורי ההוראה של אילונה שטפאנובה באו לביטוי כבר בצעירותה ונראה שהיה זה אך טבעי בשבילה לפנות לתחום זה, שבו נחלה הצלחה רבה. אחרי מות בעלה בשנת 1944 התייצבה בראש מחלקת תעודת האמן לתלמידי פסנתר בקונסרבטוריון של פראג. עם מותו של וילם קורץ הוסיפה גם את תלמידיו להנהגתה.
שטפאנובה-קורצובה הייתה פרופסור באקדמיה למוזיקה ודרמה של פראג מאז 1946. לשארית חייה התמקדה כליל בהוראה. בנה פאוול שטפאן המשיך במסורת המשפחתית. כפסנתרנית פיתחה את הכבוד לכוונת המלחין לפי אסכולת קורץ, כפי שאפשר לראות בפרשנות הנאמנה לסגנון המלחין, בצליל השירתי היפה ובברק הטכני של ביצועיה. היא העשירה את אסכולת הפסנתר הצ'כית בניסיון פנימי עמוק, עושר גוונים וגמישות של דקויות מגע.
פרסומים

"טכניקת פסנתר" [Klavírní technika], אנתולוגיה של תרגילים טכניים מאת אילונה שטפאנובה (פראג 1979), כוללת הסבר מתודי המרחיב את "יסודות טכניים של נגינת הפסנתר"  [Technické základy klavírní hry] (פראג 1924), שאותו היא מצטטת בכמה מפרקיה. האנתולוגיה מנתחת את הרכיבים הנפרדין של טכניקת הנגינה בפסנתר לפרטי-פרטים. כל אחד משמונה-עשר פרקיה מתמקד בבעיה טכנית מסוימת בתרגילים מובנים בקושי עולה.
אילן קינן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1981 (בן 43) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס 
 
שלמה אילן קינן (נולד ב-19 בינואר 1981) הוא גיטריסט ומלחין.
ביוגרפיה

בוגר המרכז למוזיקה מן המזרח בשכונת מוסררה בירושלים. למד גיטרה אצל אמיר פרלמן. נגן גיטרות, בס, וכלי מיתר מזרחיים.
ניגן ומנגן בהרכבים שונים, ביניהם להקת "בית אבא", "עטרוש", "מג'ודה", "ג'אלי אנמסבל", "הלל", טריו "סימני דרך", "תחמילה", אנסמבל "שיר ידידות" ו"טרה רוסה" שהיה אחד ממקימיו.
ניגן לצד שלמה גרוניך, רואי לוי, יפתח דקל, מרדכי יצהר בוימל, יוסל'ה אשל, אלעד גבאי ואורה ברנס, אביחי פז גרינוולד, עמיחי בן דרור ועוד.
העלה מופע אישי בשם "שלמה אילן קינן – נקודות דרך". בשנת 2000 יצא אלבום שהוקלט בהופעה חיה ב"מעבדה" בירושלים.
הלחין לצד דוד דאור את השיר "פתח לבך" והשתתף בהקלטתו. כתב וביצע את המוזיקה לסרט האנימציה "תיהמת" שביים משה בנברם במסגרת פרויקט גמר במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר. השתתף במופע "שצף קצב ירושלמי". השתתף כחלק מלהקת צלילי בית לחם במופע "מים לדוד המלך" - ערב של מוזיקה והומור לכבוד דוד המלך שהועלה בבית אבי חי בהנחיית גיל קופטש
הערות שוליים

↑  להקת בית אבא באתר "הבמה"
↑  האתר של אנסמבל עטרוש
↑  מג'ודה באתר "הבמה"
↑  האתר של ג'אלי אנסמבל
↑  אילן קינן באתר "הלל - מוזיקה חיה לאירועים"
↑  ראו למשל אי הקסמים בתיאטרון ירושלים
↑  ראו למשל  אנסמבל תחמילה - שפיר קאמרת, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אנסמבל "שיר ידידות" הוקם בשנת 2015 על ידי יגל הרוש ועוסק בשירת הבקשות של יהדות מרוקו
↑  ראו למשל אמציה האיתן, רעש אדמה, באתר ערוץ 7, 28 בינואר 2010
↑   אלי אתה - מתוך המופע "האקורדיון העברי", סרטון  באתר יוטיוב
↑  האזינו למשל לרואי לוי מתארח בתוכניתו של יואב קוטנר
↑  ראו למשל הופעה של יפתח דקל באוזןבר
↑  שר דואט איתו בשיר "משתנה" באלבום "האש שלי בוערת. ראו  האש בתוכי שבוערת עם אילן קינן 2, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אדמת בטון - יוסל'ה אשל באתר "במה חדשה"
↑  יעלה ליבי: אלעד גבאי ואורה ברנס באתר בית הקונפדרציה
↑   אהרן רזאל ואביחי פז גרינוולד בסולו משוגע - !!, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מופע הלבנה באתר של עמיחי בן דרור
↑  המופע נקודות בדרך באתר "הבמה"
↑   פתח ליבך (הקליפ הרשמי) לזכרם של אייל יפרח, נפתלי פרנקל וגיל-עד שער, סרטון  באתר יוטיוב
↑   תיהמת, סרטון  באתר יוטיוב
↑  שצף קצב ירושלמי באתר "במה אחת"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453502805171  MusicBrainz: d9698d67-634e-4ca3-821a-7d01cbaf7219  VIAF: 538149066462665600419   WorldCat (עם VIAF): 538149066462665600419
אינסיי (גו)

אִינסֵיי (insei) הוא כינוי יפני לתלמידים הלומדים את משחק הגו באופן רשמי בשאיפה להפוך למקצוענים. האינסיי לומדים בנִיהוֹן קִי-אִין (Nihon Ki-in), התאחדות הגו היפנית. בכל שנה נבחרים בתחרויות 3-4 תלמידים ההופכים למקצוענים. כדי להפוך לאינסיי, נדרשת חסות משחקן מקצועי ובקשה לניהון קי-אין. אין דרך רשמית לבקש חסות משחקנים מקצועיים.
האינסיי יכולים להפוך למקצוענים עד גיל 36.
אין להשיב לאשמה

טענת אין להשיב לאשמה (באנגלית: No case to answer) היא טענה שיכול הנאשם במשפט פלילי להעלות לאחר הבאת ראיות התביעה. בית המשפט רשאי להעלות את הטענה מיוזמתו. הטענה היא שגם אם היו כל ראיות התביעה נכונות ואמינות, הרי שעדיין לא היה בכך כדי להוכיח את יסודות העבירה.
במשפט הישראלי

הבסיס לטענת אין להשיב לאשמה נמצא בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982:
158. זיכוי בשל העדר הוכחה לכאורה

נסתיימה פרשת התביעה ולא הוכחה האשמה אף לכאורה, יזכה בית המשפט את הנאשם - בין על פי טענת הנאשם ובין מיזמתו - לאחר שנתן לתובע להשמיע את דברו בעניין; הוראות סעיפים 182 ו-183 יחולו גם על זיכוי לפי סעיף זה.
קבלת טענת אין להשיב לאשמה היא החלטת ביניים, אשר מזכה את הנאשם מאותם אישומים לגביהם התקבלה, והיא כפופה לערעור בסופו של ההליך (אם ההחלטה מתייחסת לכל האישומים שבכתב האישום, זהו סופו של ההליך).
משפט זר

במשפט האנגלי רשאי בית המשפט לקבוע לאחר פרשת התביעה כי הנאשם פטור מלהשיב לאשמה, בדרך כלל בשם חולשת הראיות שהציגה התביעה. החלטת "אין להשיב לתביעה" (No Case to Answer) שקולה לקבלת טענת אין להשיב לאשמה שהועלתה ביוזמת בית המשפט במשפט הישראלי.
יש להבדיל בין טענת אין להשיב לאשמה לבין טענת "איני מעוניין להשיב" (Nolo Contendere), אשר אפשרית בחלק ממדינות ארצות הברית. במסגרת טענה זו הנאשם אינו מודה או כופר באשמה, אולם נמנע מלהשיב לה. בניגוד למשפט הישראלי, תוצאת קבלת הטענה היא הרשעה, ועל כן היא שקולה לוויתור על קיום פרשת ההגנה מצד הנאשם.
טענה דומה לטענת "איני מעוניין להשיב" היא "טענת אלפורד", אשר הוכרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין צפון קרוליינה נ' אלפורד. גם טענת אלפורד היא תשובה לאשמה, שבמסגרתה הנאשם אינו מודה באשמה או כופר בה, אך הוא מודה בכך שקיימות ראיות משמעותיות שעלולות להביא להרשעתו. גם תוצאתה של קבלת טענה זו היא הרשעה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אין לי אהבה

| --- | --- |
 שיר בביצוע שימי תבורי
 מתוך האלבום שלך באהבה
 יצא לאור:  1977
 סוגה:  שיר אהבה
 שפה:  עברית
 אורך:  4:15
 חברת תקליטים:  גלטון
 כתיבה:  אליעוז רבין
 לחן:  אלי קניאל
 
אין לי אהבה הוא שיר מאת שימי תבורי. את המילים לשיר כתב אליעוז רבין והלחין ועיבד אלי קניאל, אביו של ילד הפלא, נועם קניאל.
השיר נכלל באלבומו השני של תבורי, "שלך באהבה". הוא הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעדי רשת ג' ב־6.3.1978, וצעד 15 שבועות, עד 10.7.1978. בשיאו הגיע למקום השני במצעד (12.6.1978), ובמצעד השנתי תשל"ח (1978) של התחנה דורג במקום ה־17.
זהו שירו הראשון של תבורי שהגיע למצעדים השנתיים שהפך ללהיטו הגדול הראשון.
על השיר

זהו שיר של אהבה נכזבת. הכותב מבכה את אהבתו עד שאהובתו עזבה אותו. בתמימותו, האמין באהבתה, כמו פרפר היה בידיה, והנה היא אינה ובלעדיה אין עוד ריח פרח ליומו. הכותב מדבר על השבר והכאב הגדול של עזיבתה המפתיעה, כאילו רוח באה ונשאה אותה. וכך, בלי האהבה, אין עוד שמש בוקר מעליו. עם זאת, השיר מסתיים באופטימיות, בכך שלא יגיף את התריס ולא ינעל את דלתו כיוון שהוא מאמין שאהבתו תחזור, או שמא תהיה זו אהובה אחרת.
הערות שוליים

↑  אין לי אהבה, באתר פזמונט
↑  עמי פרידמן, 75 אלבומים ל-75 לישראל: חיפשתי שירים לצאת לעולם, באתר ישראל היום, ‏27.4.23
↑  אורי הייטנר, אין לי אהבה/שימי תבורי, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏27.2.23
אינסטרומנטליזם (פרגמטיזם)

אִינְסְטְרוּמֶנְטָלִיזְם, בפילוסופיה אמריקאית, הוא זרם בפילוסופיה הפרגמטית שפותח באוניברסיטת שיקגו על ידי ג'ון דיואי ועמיתיו.
זרם זה נחשב על ידי תומכיו כשיטה להתמודדות עם קשיים, בעיקר כאלה שצצים באופן מיידי לאחר ניסיון כושל להתמודדות עם סיטואציה חדשה. על פי דוקטרינה זו, מחשבה מורכבת מהנוסחה של תוכניות ודפוסים, בהם  שיוצאים אל הפועל, בהם כאלה הנשארים כרעיונות שאינם יוצאים אל הפועל; בכל אחד מהמקרים, יעדיה של המחשבה הם הרחבת ההתנסות ופתרון מוצלח של בעיות.
בהשקפה זו, רעיונות וידע הם תהליכים פונקציונליים; רוצה לומר, הם משמעותיים רק כאשר הם מהווים אמצעי לפיתוח ההתנסות. במילים אחרות, אינסטרומנטליזם הוא זרם בפילוסופיה הטוען כי טיבו של רעיון נמדד על פי ערכו המעשי בחיים והיכולת להשתמש בו ככלי לפתרון בעיות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אילון סולן

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בן 55 בערך)
 ענף מדעי:  תורת המשחקים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  אברהם נוימן 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  יובל הלר, אילה משיח-יעקבי, Asaf Cohen 
 
אילון סולן (נולד ב-1969) הוא מתמטיקאי ישראלי פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב וסופר מדע בדיוני. תחומי עיסוקיו העיקריים הם תורת המשחקים, תהליכים סטוכסטיים ותורת המידה. מחקריו מתמקדים במשחקים חוזרים.
ביוגרפיה

סולן החל את לימודיו לתואר הראשון בשנת 1989 באוניברסיטה העברית בירושלים, במתמטיקה ומדעי המחשב.
לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת תל אביב, שם קיבל את התואר השני שלו (M.Sc) במתמטיקה. 
נושא התזה שלו היה - "Discounted Stochastic Games".
את תואר הדוקטור קיבל מהאוניברסיטה העברית, בתחום המחקרי של תהליכים סטוכסטיים.
כיום הוא מנהל את תוכנית ״בנו ארבל״ של אוניברסיטת תל אביב.
עבודתו האקדמית

סולן פרסם כמעט 200 מאמרים לאורך שנותיו כחוקר, והשתתף בכתיבת ספרים, כגון הספר "תורת המשחקים / משלר זמיר סולן", בהוצאת מאגנס, יחד עם שמואל זמיר ומיכאל משלר.
הערות שוליים

↑  הוציא את זוג הספרים "הקיסר הבא"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302886905171  PLWABN: 9810729066905606  BIBSYS: 13023376  BnF: cb14405528c (data)  GND: 171780345  ISNI: 0000 0004 0314 7278  LCCN: n2010021163  MGP: 58964  NKC: mub2014834885  NTA: 329215108  RERO: 02-A023253557  SUDOC: 076763668  VIAF: 299482764   WorldCat (עם VIAF): 299482764 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אילן שילה

| --- | --- |

שילה בשנת 2007
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תפקידים בולטים:  סגן נשיא בית המשפט המחוזי מרכז
 
אילן שלמה שילה (נולד ב-1947 בישראל), הוא משפטן ישראלי. כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי מרכז.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1947 לרחל ולשופט יצחק שמשון שילה. בשנת 1964 סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר תיכון עירוני ב' בתל אביב. בשנים 1966–1969 למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך בתואר LLB.
בשנים 1969–1970 התמחה בבית המשפט העליון אצל השופט חיים כהן ובמשרד עורכי דין. בשנת 1970 הוסמך כעורך דין ובשנים 1971 - 1973 שהה בניו יורק, שם עבד במשרד עורכי דין בתחום המשפט המסחרי.בד בבד עם עבודתו במשרד עורכי הדין הוא למד באוניברסיטת ניו יורק (NYU) לתואר שני. בתום לימודיו הוסמך לתואר LLM (In Corporation Law).
בשנים 1974–1992 עבד כעורך דין עצמאי.
ביולי 1992 מונה לכהונת שופט של בתי משפט השלום במחוזות תל אביב והמרכז. בפברואר 1998 מונה לכהונת סגן נשיא בית משפט השלום. ביולי 2003 מונה לכהונת רשם בית משפט ושופט בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ביוני 2007 מונה לכהונת שופט בית המשפט המחוזי מרכז, ובמאי 2010 לסגן נשיאת בית המשפט. באותה שנה, הורחבו סמכויותיו של בית המשפט בהוראת שר המשפטים יעקב נאמן. במסגרת זו, הוחלט כי השופט שילה יעמוד בראש מחלקת הפירוקים של בית המשפט.
בפברואר 2017 סיים השופט שילה את כהונתו בבית המשפט ופרש לגמלאות. סמוך לאחר פרישתו, מונה לכהונת שופט עמית בבית המשפט המחוזי מרכז, לארבע שנים נוספות.
אינסיסיווזאורוס

| אינסיסיווזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון 126 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: אינסיסיווזאורוס
מינים
 Incisivosaurus gauthieri
שם מדעי
 Incisivosaurus

אינסיסיווזאורוס (שם מדעי: Incisivosaurus; מילולית: "לטאה בעלת שן חותכת") הוא סוג של דינוזאור קטן מקבוצת התרופודה שהיה קרובו הרחוק של האובירפטור, והוא חי בתור הקרטיקון לפני 126 מיליון שנה. מאובני הדינוזאור התגלו בתצורת יישיין שבמחוז ליאונינג, סין.
יצור זה היה מכוסה נוצות על פי המחקרים האחרונים, והוא היה בעל מקור קרני עם בליטה דמוית-שן של מכרסם ממנה קיבל את שמו. אורכו הגיע לפחות ממטר. הוא היה בעל גולגולת באורך 10 סנטימטרים בתוכה היו שיניים זעירות רבות מאחורי החותכת הגדולה. היו לו טפרים גדולים שייתכן שכוסו בנוצות וגוף קטן אך מוצק ובעל רגליים דמויות-יען. במראהו הוא היה קרוב לדינוזאורים שהפכו לעופות.
היצור היה כנראה צמחוני או אוכל כל שחי בקבוצות קטנות ביערות סין.
דינוזאור זה יכול להיות אותו המין של הפרוטארכאופטריקס (Protarchaeopteryx) שחי באותו אזור.