stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלב הסערה
צוות שחקנים > משניים

נורה סלינס - רבקה - אחותה של באטריס, באה לביקור של כמה שבועות בכפר ולבסוף נשארת עד לפרקים האחרונים.
מנואל אוידה - ארנסטו קונטרראס - בן אדם רשע ומתועב, הרס למרסדס את החיים. חטף את ילדתה מגדלנה ומכר אותה.
אלחנדרו איברה - בגרה - מלח על ספינתו של דמיאן.
שריס סיד - קנדי - אישה בעלת פונדק מצליח. מתנגדת לסחר בנשים. לבסוף מתאהבת באולינטו.
סרג'יו ריינוזו - קומנדנטה רובלס - שוטר בכיר.
אלפונסו איטורלדה - האב תומאס - אב המנזר, אח של רוסריו.
מאהב לטיני - אל אוסו - מצטרף לסיפון של דמיאן כבר בפרק הראשון.
גילברטו - נאראו - סוחר בנשים, מחזיק בחסמין זמן רב.
לוצ'ו לנדר - דלפינה מאטה דה סלסר - אשתו של פולחנסיו ואמה של אסתרסיטה, מהווה כדמות עצובה ודיכאונית לאורך כל הפרקים.
אדוארדו ליאן - ד"ר גונזלס - לעיתים קרובות ניתן לראותו כאשר הוא מטפל באנשים בכפר.
אדלברטו פארה - ולדיביה - שוטר מושחת, מקבל כסף מהרנן ובכל זאת נשאר כשוטר בכיר בכפר.
לואיס מנואל אווילה - אולינטו - מנהל בכיר בבית האריזה, לבסוף מתאהב בקנדי.
אמפרו גרידו - אליסיה - העוזרת האישית של מרסדס, יודעת את כל סיפור חיה והוציאה אותה מהמצב העגום שבו הייתה.
פרננדו לאראניגה - ד"ר סאן מיגל - הרופא החשוב ביותר בכפר.
מלישה קווינטנה - מאייה קנסקו - הסנדקית של דמיאן, מגלת עתידות טוענת שנולדה בטרם עת.
ג'נט רואיז - רוסריו אלקנטרה - אחותו של האב תומאס, אמו של לסרו, שונאת את חסמין.
סלבדור איברה - לגרטו - מלח בספינתו של דמיאן.
פרננדו רובלס - לארה - חבר ילדות דמיאן, מלח בספינתו.
פרנסיסקו מרטין - לולו - מצחיק את כל הספנים, אהוב על כולם וגם כן מלח בספינתו של דמיאן.
חוסה אנטוניו פראל - טוריביו - מלח בספינתו של דמיאן.
אמור פלורז - חסמין "לוסיה" חימנז - חברתו של לסרו, מוחזקת כחטופה בידי נאראו לבסוף מצליחה לברוח בעזרת לסרו.
אנריקה זפדה - לסרו אלקנטרה - בנה של רוסריו, שונא שהיא מתייחסת אליו כאל ילד. מאוהב בחסמין ומצליח להציל אותה.
לורה כרמינה - אסתר "אסתרסיטה" סלסר - בתם של פולחנסיו ודלפינה. מאוהבת בדמיאן למרות שהוא שונא אותה. לאורך כל הסדרה מנסה להתאבד פעמים רבות עד שלבסוף היא קופצת מבניין.
פסקול

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hoy Tengo Ganas de Ti  | אלחנדרו פרננדס, כריסטינה אגילרה | 4:47 |
| 2. | Para soñar  | דניאלה רומו, פרנסיסקו סספדס | 5:08 |
| 3. | Pensar en ti  | דניאלה רומו, פנדורה | 4:17 |
| 4. | Yo sé  | חורחה דאהר | 4:45 |
| 5. | Mermelada  | מריאנה סואן | 2:21 |
| 6. | Me equivoque  | מריאנה סואן | 3:43 |
| 7. | Quiero ser  | מריאנה סואן | 4:41 |
| 8. | Vida nueva  | ריו רומא | 3:46 |
| 9. | Amamé  | מרקו די מאורו | 4:08 |
| 10. | La Boa  | סונורה סאנטאנרה | 3:03 |
ג'ובאני מוצ'ניגו

דיוקנו של ג'ובאני מוצג'ניגו המוצג במוזיאון קורר שבוונציה.
ג'ובאני מוצג'ניגו (באיטלקית: Giovanni Mocenigo;‏ 1409 - 14 בספטמבר 1485) היה הדוכס ה-72 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1478, ועד פטירתו.
חייו

ג'ובאני מוצ'ניגו, בן למשפחת אצולה ונציאנית ותיקה ועשירה, היה אחיו של פייטרו מוצ'ניגו אשר כיהן כדוג'ה לפני קודמו של ג'ובאני, אנדראה ונדראמין.
במרבית שנות כהונתו כדוג'ה נלחמה ונציה באימפריה העות'מאנית שבראשה עמד הסולטאן מהמט השני, בניסיון לשמור על שליטתה במזרח הים התיכון ובייחוד באיי יוון. במקביל נלחמה ונציה באותה עת בארקולדה ד'אסטה הראשון, דוכס פרארה. ניצחונותיה של ונציה הביאו לה את השליטה מחדש בעיר רוויגו ואזור פולזינה.
בני אל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במרץ 1969 (בן 55) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
בני אל הוא שם הבמה של בנימין אלבז (נולד ב-23 במרץ 1969), זמר ישראלי.
ביוגרפיה

בני אל גדל במושב פתחיה, בן למשפחת מוזיקאים, ביניהם בן-דודו בני אלבז ובנו (של בני) גד אלבז. בבגרותו התגלה אל על ידי האמרגן אלי בנאי, שהחתים אותו על חוזה הקלטות והופעות.
אלבומו המפורסם ביותר של אל היה "מאמא מיה" שיצא בשנת 1990, כאשר שיר הנושא הפך ללהיט בקרב חובבי הז'אנר המוזיקה הים-תיכונית. המפיק ניסים בן-חיים ייעץ אומנותית, ויעקב למאי עיבד. נוסף על למאי השתתפו בהקלטות גם אריס נחום בבוזוקי, מוסטפא הפאוקור בבגלמה, אלברט אליאס בחליל ערבי, יאיר מיכאל בגיטרה ספרדית, יהודה קיסר בגיטרה חשמלית 'מזרחית' ואופירה יוספי בקולות רקע. שירים נוספים בולטים באלבום היו "השושנה", "סוף סוף" ומלכת חלומותיי". בשנים הבאות הוציא אלבומים נוספים, כאשר הבולט מתוכם היי "להיטים לוהטים", אלבום גרסאות כיסוי, שהניב את הלהיט "שאקדם". האלבום שבא אחריו "להיטים לוהטים II", הצליח כמו קודמו גם בתחום המכירות, והתאפיין במגוון סגנונות מוזיקליים פרט למוזיקה הים תיכונית.
ב-1999 יצא אלבומו "שירים לאוהבים" שכלל שירים של היוצרים אהוד מנור, נתן יונתן, נחום היימן, דודו ברק, רחל שפירא, איזי מן, ועידית חכמוביץ'.
בשנת 2000 הוציא את אלבומו "מתי תביני" בו חידש את "נגמרות לי המלים", שביצע במקור מאיר בנאי, ואת "יש לך אותי", שביצעה במקור להקת "תיסלם". איתן אלבז עיבד, ובין היוצרים באלבום נמנו אהוד מנור, דני שושן, ואיזי מן.
לאורך כל הקריירה המוזיקלית שלו, הרבה להופיע באירועים רבים ובמופעי יום העצמאות השנתיים.
בשנת 2000 קיבל הצעה לשחק במחזמר "אדם וחוה", בפני הקהילה היהודית-צרפתית, בצרפת. המחזמר זכה להצלחה, והופעותיו נמשכו מספר שנים.
בתחילת שנת 2007 שב ארצה, והחל לעבוד על אלבומו הבא בעברית, שכולל אך ורק שירים מקוריים שנכתבו במיוחד עבורו.
ב-26 בנובמבר 2007 יצא השיר הראשון מתוכו, "את היפה שלי" (נכתב והולחן על ידי איתן אלבז). לשיר צולם קליפ עבור ערוץ 24.
אל נשוי לאילנית ואב לחמישה ילדים.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 1982: קיץ מסוכן  1986: משהו מהסרטים  1990: ממא-מיה  1992: קריסטל – באווירה ים תיכונית  1993: בחפלה משגעת  1998: אל תלכי רחוק  1999: שירים לאוהבים  2000: מתי תביני:  אלבומי גרסאות כיסוי 1995: בני אל בלהיטים הגדולים 95 אוספים 1997: בני אל בלהיטי זהב 97
בנג'מין טטה

בנג'מין טטה (באנגלית: Benjamin Tetteh; נולד ב-10 ביולי 1997 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ במאריבור בהשאלה ממץ מהליג 1 ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

טטה הצטרף לסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית בשנת 2015. במהלך תקופתו במועדון הושאל לסלובצקו ולבוהמיאנס 1905 מליגת העל הצ'כית.
ב-17 ביולי 2018 חתם בספרטה פראג מליגת העל הצ'כית.
ב-7 בספטמבר 2020 הושאל למשך עונה לייני מלטיהספור מליגת העל הטורקית. ב-14 ביולי 2021 חתם בייני מלטיהספור באופן קבוע.
ב-22 ביולי 2022 חתם בהאל סיטי. ב-10 באוגוסט 2023 חתם במץ. ב-6 בספטמבר 2024 הושאל אל מאריבור.
קריירה בינלאומית

ב-9 באוקטובר 2021 ערך טטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 1–3 על נבחרת זימבבואה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר.
תארים

הגביע הבלגי (1): 2015/2016
הגביע הצ'כי (1): 2019/2020
הערות שוליים

↑  Benjamin Tetteh hráčem Sparty באתר הרשמי של ספרטה פראג (בצ'כית)
↑  Tetteh přestupuje do Turecka באתר הרשמי של ספרטה פראג, 14 ביולי 2021 (בצ'כית)
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ |  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ | גאנה |
בני אל בלהיטי זהב 97

"בני אל בלהיטי זהב 97" הוא אלבום האוסף הראשון של הזמר הישראלי בני אל, והשביעי במניין האלבומים בדיסקוגרפיה שלו. את האלבום הוציאה בשנת 1997 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליטור. כמה מהשירים החדשים של האלבום נכללו גם באלבום האולפן הבא של אל, "אל תלכי רחוק".
רשימת רצועות

| בני אל בלהיטי זהב 97> מס' | בני אל בלהיטי זהב 97> שם | בני אל בלהיטי זהב 97> משך | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  | בני אל בלהיטי זהב 97>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ממא-מיה  | 6:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | פני מלאך / אוהב אותך  | 5:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | בוא ונשתולל  | 4:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | את כמו האש  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | השושנה  | 4:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | האחת ויחידה  | 4:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | לילה מטורף  | 5:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | שיקדם  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | סגור לבד  | 5:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | חביבי  | 4:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | קוראת לי במבטייך  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אל תלכי רחוק  | 5:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | מחרוזת מרוקאית  | 8:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | סוערת ומדליקה  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  בני אל בלהיטים הגדולים 95, מוזיקה ישראלית
| בני אל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: קיץ מסוכן • משהו מהסרטים • ממא-מיה • קריסטל – באווירה ים תיכונית • בחפלה משגעת • אל תלכי רחוק • שירים לאוהבים • מתי תביני
אלבומי אוסף: בני אל בלהיטי זהב 97
אלבומי גרסאות כיסוי: בני אל בלהיטים הגדולים 95
בוטרקזה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה מחלב פרה, גבינה חצי-קשה 
 מוצא:  גרמניה 
 
לחם עם בוטרקזה
בּוּטֶרְקֵזֶה (פירושה בתרגום מגרמנית: "גבינת חמאה"; בגרמנית: Butterkäse) היא גבינה רכה למחצה, מחלב פרה, פופולרית במידה בינונית באירופה דוברת הגרמנית ונראית מדי פעם גם בשאר "עולם אוכלי הגבינות". אומנם היא מיוצרת בעיקר בגרמניה, אך חלק קטן ממנה מיוצר בוויסקונסין.
תיאור

כפי שמציע שמה, בוטרקזה, לגבינה יש טעם ומראה של חמאה. על פי רוב היא מתוארת כמתונה, בין השאר בשל זמן ההתיישנות הקצר שלה. הרכות והטעם המלוח או החומצי העדין שלה מזכירים גבינות מינסטר או גאודה. בוטרקזה הופיעה לראשונה בשנת 1928 כגרסה גרמנית של בל פאיזה האיטלקית. המרקם של הבוטרקזה חלק וקרמי, ולפעמים היא כמעט ניתנת למריחה בהתאם למוצקות הרצויה על ידי יצרן הגבינה. לרוב, פורסים אותה ומוסיפים ללחמניות ולכריכים, או שהיא משמשת לבישול כגבינה מומסת.
צבעה של הבוטרקזה בהיר, נע בין לבן לצהוב-כתום בהיר. היא מיוצרת בדרך כלל בצורת כיכר נוחה לחיתוך. ניתן למצוא אותה גם בגרסת מעושנת.
ראו גם

המטבח הגרמני
הערות שוליים

↑  Hintz, Martin and Pam Percy. Wisconsin Cheese: A Cookbook and Guide to the Cheeses of Wisconsin. Guilford, CT: ThreeForks, 2008, p. 237.
↑  Fletcher, Janet. "Mild Bodensee Butterkäse a buttery delight", SFGate.com. Published 18 April 2014. Accessed 3 August 2017.
בני אל בלהיטים הגדולים 95

"בני אל בלהיטים הגדולים 95" הוא אלבום גרסאות הכיסוי הראשון של הזמר הישראלי בני אל, והשישי במניין האלבומים בדיסקוגרפיה שלו. את האלבום הוציאה בשנת 1995 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליטור. הוא מורכב מכמה מחרוזות של להיטים מוכרים במוזיקה המזרחית, דוגמת "כמה אפשר" של קוקו מאילת, "למה מה קרה" של משה כהן ו"פרי גנך" של אביבה אבידן.
המעבד איתן אלבז (אחיו של בני אל) הפיק את האלבום (למעט השיר ״שקדם״ שעובד ע״י אלי אורלו ואייבי קזס), ניגן בקלידים ותכנת תופים, בס וכלי הקשה.
רשימת רצועות

| בני אל בלהיטים הגדולים 95> מס' | בני אל בלהיטים הגדולים 95> שם | בני אל בלהיטים הגדולים 95> משך | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  | בני אל בלהיטים הגדולים 95>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שקדם (בואי ונרקוד)  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מאוהב בגשם / טופזיו / כמה אפשר  | 8:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | קשה לי / למה מה קרה / שקרן  | 8:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לא לבד / דברי אלי / עמק הפרחים  | 8:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | פרי גנך / עטוף בלבן / אניטה וחואן / את כבר לא איתי  | 13:30 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  בני אל בלהיטים הגדולים 95, מוזיקה ישראלית
| בני אל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: קיץ מסוכן • משהו מהסרטים • ממא-מיה • קריסטל – באווירה ים תיכונית • בחפלה משגעת • אל תלכי רחוק • שירים לאוהבים • מתי תביני
אלבומי אוסף: בני אל בלהיטי זהב 97
אלבומי גרסאות כיסוי: בני אל בלהיטים הגדולים 95
בית זאנאדו

| --- | --- |

מבט מבחוץ על בית זאנאדו בקיסימי, פלורידה, שנת 1994
 מדינה:  ארצות הברית
 מידע כללי
 טווח תאריכים:  שנות ה-80 של המאה ה-20
בתי זאנאדו (באנגלית: Xanadu Houses) הם סדרה של שלושה בתי מגורים נסיוניים שנבנו בארצות הברית בשנות ה-80 של המאה ה-20 במטרה להדגים כיצד ניתן לשלב מחשוב ואוטומציה באדריכלות הבניין. הבתים נבנו בקיסימי שבפלורידה, בוויסקונסין דלז שבוויסקונסין וגאטלינבורג שבטנסי.
הבתים הפכו לאתרי תיירות במהלך שנות ה-80, ובמבנה בקיסימי, שתוכנן על ידי רוי מייסון ביקרו כאלף מבקרים ביום.
הייחוד הידוע ביותר של הבתים היה בנייתם מפוליאוריתן ולא מבטון, דבר שאפשר הקמה זולה ומהירה שלהם. צורת הבתים הייתה ארגונומית.
המבנים בוויסקונסין דלז ובגאטלינבורג נהרסו בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. המבנה בקיסימי נסגר בשנת 1996 ונהרס באוקטובר 2005.
היסטוריה

הרעיון להקמת בית זאנאדו היה רעיונו של בוב מאסטרז, שהיה חלוץ בהקמת בתי מגורים מחומרים פלסטיים מבודדים. לפני הקמת בית זאנאדו מאסטרז תכנן בתים הבנויים מבלונים מתנפחים, בהשראת בית קסינגר שבדנוור קולורדו (בניין בתכנון האדריכל סטאן נוריס).
מאסטרז האמין בהקמת בתים מחומרים פלסטיים ורצה להדגים את קלות הקמת הבתים על ידי בניית מספר דירות לדוגמה ברחבי ארצות הברית. שותפו העסקי של מאסטרז - טום גוסל בחר את השם "זאנאדו" עבור הבתים. זאנאדו היה ארמון הקיץ של הקיסר המונגולי קובלאי חאן; הארמון מתואר בשירו של המשורר סמואל טיילור קולרידג' "קובלא ח'אן". זאנאדו הוא גם שמו של הארמון בסרט "האזרח קיין".
בית זאנאדו הראשון נבנה בוויסקונסין דלז. המבנה תוכנן על ידי האדריכל סטיוארט גורדון בשנת 1979 והוקם על ידי בוב מאסטרז. שטח המבנה 371 מטרים רבועים. בשנה שלאחר הקמת המבנה ביקרו בו 100,000 מבקרים.
בית זאנאדו הפופולרי ביותר שנבנה היה בית זאנאדו השני, שתוכנן על ידי האדריכל רוי מייסון. מאסטרז פגש את מייסון בכנס עתידנים בטורונטו בשנת 1980 והציג לו את הפרויקט. מבנה זה נבנה בקיסימי שבפלורידה. מייסון עבד קודם לכן על פרויקט דומה של מבנה בית ספר ניסיוני במדינת וירג'יניה והתלהב מהרעיון של מאסטרז.
מייסון האמין כי בית זאנאדו ישנה את השקפת העולם של האנשים שיראו את המבנה. קודם לכן ראו את בית המגורים כמגן פאסיבי מפני איתני הטבע, ובעתיד יראו את בית המגורים כיצירה שלמה שמטרתה לקיים אינטראקציה עם המתגוררים בו. מייסון טען שלבית יכולה להיות אינטליגנציה, כמו גם לכל אחד מחדריו.
עלות ההקמה המתוכננת של בית במתכונתו הרחבה הייתה $300,000, ובמתכונת מצומצמת יותר - $80,000 - עלויות הפחותות מהקמת בית מגורים רגיל בארצות הברית. הבית במתכונת המצומצמת מעולם לא נבנה בפועל.
בשנת 1982 הקימה חברת וולט דיסני את אפקוט - מרכז המיועד להיות קהילה ניסיונית עתידנית.
בעקבות פתיחת אפקוט החליט מייסון להקים את ביתו בקרבת מקום - בקיסימי המצויה מספר קילומטרים מאפקוט.
שטח המבנה היה כ-650 מטרים רבועים - שטח הגדול משטח בית מגורים רגיל בשל היותו בית לתצוגה. בשיא הפופולריות, באמצע שנות ה-80, ביקרו במבנה למעלה מאלף מבקרים ליום.
בית זאנאדו השלישי נבנה בגאטלינבורג שבטנסי זמן קצר לאחר בניית המבנה בקיסימי.
בשנות ה-90 איבדו בתי זאנאדו מהפופולריות שלהם, כיוון שהטכנולוגיות החדשניות שהציעו הפכו מהר מאוד למיושנות. בית זאנאנדו שבקיסימי תפקד עד סגירתו בשנת 1996 כאתר תיירות. הבתים האחרים נהרסו קודם לכן. בשל תחזוקה לקויה סבל הבניין מרטיבות רבה ומאחר ולא נמצא לו קונה (המחיר שנדרש היה שני מיליון דולרים) ניזוק הבית והפך ללא ראוי למגורים. לאחר תקופה ארוכה ששימש כמחסן ואף התנחלו בו חסרי בית, נהרס הבית באוקטובר 2005.
עיצוב המבנה והקמתו

המבנה תוכנן באופן ארגונומי - קירותיו היו מעוגלים, ורצפות הבטון שלו היו מצוירות על מנת לדמות שטיחים. במרכז המבנה, בחדר המגורים, היה עץ מלאכותי שתמך בתקרה ושימש חלק ממערכת החימום של המבנה.
המבנה הוקם על ידי יציקת רצפת בטון, ועליה הושם בלון ויניל שעליו הותז מבפנים קצף פלסטי המתייבש במהירות, ליצירת קירות ותקרות הפלסטיק. לאחר שהפלסטיק התקשה הוצא הבלון ונשמר לשימוש חוזר, ונחתכו דלתות וחלונות.
פנים המבנה

בתי זאנאדו השתמשו במערכת מחשבים מתוצרת קומודור עסקי מכונות לתפעול הבית. בבית היו 15 חדרים שמהם חדרי האמבטיה, המטבח, חדר המסיבות, הספא וחדרי השינה הופעלו על ידי מחשבים, לדוגמה - האמבטיה התמלאה מים שהגיעו לטמפרטורה מסוימת בשעה שנקבעה מראש. בחדר המשפחה מסכים רבים הציגו גרפיקה ממוחשבת, ובבית היו מערכות אזעקה וכיבוי אש ממוחשבות.
הרעיונות שעמדו בבסיס האוטומציה של המבנה נוצרו בשנות ה-50, ומטרת המבנה הייתה להראות כי הרעיונות האלה בני יישום.
חדר המשפחה כלל מערכת טלוויזיות, וידאו, משחקי מחשב, ואמצעי שמיעת מוזיקה חשמליים. מספר הטלוויזיות הרב נועד לאפשר לכל אחד מבני הבית לצפות בתחנה הרצויה לו.
המטבח היה מסוגל לנהל את כמות המצרכים השמורים בו ולהזמין בטלפון מצרכים חסרים. המטבח כלל "שף אוטומטי" עם תוכנה המסוגלת לתכנן ארוחות מאוזנות מבחינה בריאותית. הארוחות בושלו על ידי השף הרובוטי, והיו מוכנות במועד שנקבע מראש. המצרכים נקנו מחנויות בסביבה או, בהתאם להיצע, נלקחו מחממה השייכת לבית זאנאדו ומהווה חלק ממנו.
המחשב במטבח ידע אף לנהל את החשבונות של הבית.
חדר ה"משרד" שבבית, נועד לאפשר למתגוררים בו לנהל את עסקיהם מהבית תוך שימוש במחשבים ובדואר אלקטרוני.
המחשב בחדר השינה אפשר שליטה בשאר החדרים - כך למשל יכלו המתגוררים בבית להורות למטבח להכין קפה מבלי לצאת מהמיטה, או לחלופין לכבות את מיחם הקפה אם שכחו אותו דולק.
בחדר הילדים היו "חלונות וידאו" שאיפשרו לקבוע את הנוף הנשקף מהחדר (על ידי הצגת תמונה ממוחשבת).
"החדר הגדול" - המרכזי בחדרי הבית כלל מזרקה, טלוויזיה קטנה ומקרן וידאו שאיפשר הקרנת סרטים. חדר זה היה מחובר לחדר האוכל שבו היה חלון על פני קיר שלם של הבית שאיפשר אכילה תוך צפייה על הנוף בגינה.
במבנה היה גם ספא שאיפשר להירגע בסאונה ובג'קוזי וכלל מכשירי אימון גופני.
מערכת האזעקה של הבית ידעה להשמיע רעשים ואף להשמיע קולות שיחה של אנשים על מנת להרתיע פורצים.
חסרונות

אחת הדאגות העיקריות שהייתה מפני הקמת מבנים מסוג זה הייתה צריכת החשמל הגבוהה שלהם - מאחר שמחשבי הבית פעלו כל שעות היום, כל ימות השנה. מייסון תכנן את המבנה באופן שבו מחשב מרכזי ישלוט בכל המחשבים המקומיים וימנע בזבוז אנרגיה שלא לצורך.
רבים חששו משימוש במחשבים בבית - בעיקר חשש מאירועים של כשל במחשבים היכולים לנעול את המתגוררים בתוך המבנה מבלי יכולת לצאת או להיכנס - ומבלי יכולת אפילו להתרחץ. אחרים סברו שמחשוב היתר במבנה יפגע ביחסים החברתיים של המתגוררים במבנה שלא יצאו מהבית.
בשל העיצוב הארגונומי של המבנה, המבנה לא עורר חששות רבים מחדשניותו, אולם רבים סברו כי מבנה מסוג זה אינו אפשרי בשטחים עירוניים צפופים, וראו בו ארכיטקטורה חובבנית. אחרים חשו קלסטרופוביה בחדרים המעוגלים בעלי התקרות הנמוכות.
הספר על אודות זאנאדו

הספר "זאנאדו: הבית הממוחשב של המחר יכול להיות שלך היום" נכתב על ידי רוי מייסון, ליין ג'נינגס ורוברט אוונס ופורסם בהוצאת אקרופוליס בנובמבר 1983. הספר מפרט כיצד מחשבים יכולים לשמש בבית, וכיצד ניתן לשלבם במכשירים אחרים - שילוב המבוצע במערכות הבידור הביתיות. הספר מתאר את הקמת בתי זאנאדו ומחבריו ראיינו את בוב מאסטרז.
זאנאדו בטלוויזיה ובקולנוע

בתי זאנאדו הפכו לפארודיה במסגרת סדרת ההנפשה הטלוויזיונית רן וסטימפי תחת הכינוי "הבית של יום שלישי הבא".
בסרט הקולנוע הבדיוני בחזרה לעתיד 2 בבית משפחת מקפלי העתידני שובצו מאפיינים רבים של בית זאנאדו כגון חלון התמונה הממוחשב, הדלתות הממוחשבות ומספר מסכי הטלוויזיה הרב בחדר אחד.
מודל החמר של רוי מייסון אשר שימש לתכנון והקמת הבית
עטיפת הספר: "זאנאדו: הבית הממוחשב של המחר יכול להיות שלך היום"
בוי אצ'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוגוסט 1997 (בן 27)
 שם לידה:  אליאור אנטווי 
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי ‏•‏‏ ראפר
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 
אליאור אנטווי (נולד ב-11 באוגוסט 1997), הידוע בשם הבמה בוי אצ'י, הוא מפיק מוזיקלי וראפר ישראלי.
ביוגרפיה

אליאור אנטווי גדל בתל אביב-יפו. הוא החל להפיק מוזיקה בגיל 15. אנטווי החל את הקריירה המוזיקלית שלו בהרכב טראפ קומי בשם LAF לצד הראפרים בוי צ'יקן ובוי עומו. בשנת 2017 הוציאו אלבום לאינטרנט בשם "דגים היום". האלבום כלל, בין היתר, הופעת אורח של הראפר דודו פארוק.
בנובמבר 2017 חבר לראפר והמפיק יאנג הפנר, תחת שם ההרכב "יאנג בויז", ויחד הוציאו אלבום הנושא את שם ההרכב, ובו משתתפים בוי צ'יקן, שיפי, נורוז ומיכאל סוויסה. בשנת 2018 הפיק את השיר "דוד המלך (ערק ערק ערק)" של דודו פארוק, שזכה לוויראליות ברשתות החברתיות. בנוסף, השתתף בהפקת המיקסטייפ של הראפר מיכאל סוויסה "מלא בעצמי", שיצא לאור במאי 2018. באוגוסט, יצא אלבומם השני של ההרכב יאנג בויז, "יאנג בויז 2".
בינואר 2019 השתתף בוי אצ'י בשירו של הראפר מיכאל סוויסה "איגואנה", שזכה למיליוני השמעות בפלטפורמות המוזיקה. ביוני, הכריזו בוי אצ'י ויאנג הפנר על פירוק ההרכב יאנג בויז, עם צאת שירם האחרון "יאנג בויז 3". בספטמבר, הוציא יחד עם נורוז את השיר הראשון מתוך מיני-אלבום משותף של השניים, "מרגיש נפלא", שהפך ללהיט וצבר ויראליות בפלטפורמת הטיקטוק.
במרץ 2020 הוציאו נורוז ובוי אצ'י את המיני-אלבום "מרגיש נפלא". שירי המיני-אלבום זכו לאהדה רבה ולמיליוני השמעות. בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020, נורוז ובוי אצ'י זכו במועמדות לייצג את ישראל בקטגוריית "המופע הישראלי הטוב ביותר". ב-2021 הפיק בוי אצ'י מספר שירים באלבומו של נורוז, "מרגיש מוגזם", והתארח בשיר "גריזלי".
בפברואר 2022 הוציא את סינגל הבכורה שלו כאמן סולו, "פורטנייט". ביוני השתתף בהפקת שירה של יסמין מועלם, "לא היה מעולם", שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "בלאדי מורי". באוגוסט התארח באלבומו של מיכאל סוויסה, "בסדרגמור" בשיר "שפשף", ואף השתתף בהפקתו המוזיקלית של האלבום, בין היתר, לצד אחיו ג'ונתן.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: מרגיש נפלא (עם נורוז)
הערות שוליים

↑  רז ישראלי, המחאה נגד דודו פארוק מעלה הילוך, באתר ישראל היום, 17 בספטמבר 2018
↑  מרגיש נפלא, באתר ספוטיפיי
↑  דור מאיר מועלם, ‏טקס פרסי MTV אירופה 2020: כל הזוכים והרגעים הגדולים, באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410004005171  VIAF: 415157523481527032780   WorldCat (עם VIAF): 415157523481527032780
ביצוע אותנטי

במוזיקה קלאסית, ביצוע אותנטי (אנגלית: Historically informed performance practice), מוזיקה בכלים אותנטיים (או כלי התקופה) או ביצוע לפי אסכולת הביצוע ההיסטורי, הוא ביצוע מוזיקה, בדגש על שימוש בכלים ובסגנון נגינה או שירה, מהתקופה בה היא הולחנה. מוזיקאים מאסכולת הביצוע האותנטי נעזרים בחומרים היסטוריים כתובים, מחקר מוזיקולוגי ואף בהקלטות ישנות כדי ללמוד סגנונות ביצוע מוקדמים ואף מנסים ליצור מחדש את ההקשר לביצוע המקורי וכן, במידת האפשר, את החוויה המוזיקלית של הקהל המקורי.
לרוב מתקשר המושג "מוזיקה עתיקה" עם יצירות מימי הביניים, הרנסאנס או הבארוק, אבל כיום מבצעים מוזיקאים מאסכולה זו גם מוזיקה מן התקופה הקלאסית, מוזיקה רומנטית (המאה התשע עשרה) ואפילו מוזיקה מודרנית (תחילת המאה העשרים).
ציור מאת ינואריוס ציק המראה שלושה כינורות בארוק, זמרת וקבוצת קונטינואו הכוללת צ'לו בארוק ווירג'ינל.
ויולה ד'ארק
הפילוסופיה שמאחורי אסכולת הביצוע האותנטי

תחילתה של התנועה למוזיקה עתיקה במחצית השנייה של המאה העשרים במערב אירופה ובמידה מסוימת גם בארצות הברית. מוזיקאים ערכו ניסיונות בכלים שיצאו כמעט לחלוטין משימוש כמו צ'מבלו, ויולה דה גמבה, וכדומה. ניסיונות אלו עודדו מוזיקולוגים ומוזיקאים לחפש מסמכים היסטוריים המסבירים כיצד לנגן בכלים הישנים. מחקרים אלו הראו לא רק את טכניקות הביצוע בכלי נגינה עתיקים, אלא גם את ההבדלים העצומים בטכניקת הנגינה בכלים ששרדו גם כיום, כמו כינור, חליל ואבוב.
על-פי אסכולת הביצוע האותנטי, אינטרפרטציה מוזיקלית מסורתית מבוססת לעיתים קרובות על מוסכמות ומסורות מאוחרות, שאין להן דבר עם רצונו של המלחין או עם נורמות הביצוע של התקופה. מסיבה זו משתדלים מוזיקאים מאסכולה זו להשתמש בתווים ממקור מוקדם ככל האפשר, ולא לנגן מתווים שנערכו בעת האחרונה, כיוון שהעריכה והתוספות המאוחרות עשויות לטשטש את המאפיינים המקוריים של המוזיקה.
אנשי האסכולה למוזיקה עתיקה טוענים כי ביצוע יצירות בהתאם לפרקטיקה המקורית תורם להבנת היצירה בהקשרה המקורי, ומסייע להדגיש בה פרטים ודקויות הנעלמים בביצוע מסורתי.
בין חלוצי השיבה לביצוע אותנטי הייתה הצ'מבליסטית הפולניה ונדה לנדובסקה. התעניינותה העמוקה במוזיקולוגיה, ובעיקר ביצירותיהם של באך, קופרן וראמו הובילה אותה לסייר במוזיאונים של אירופה בחיפוש אחר כלי מקלדת מקוריים; היא רכשה כלים עתיקים והזמינה כלים חדשים, שיוצרו לבקשתה אצל פלייל ושות'. היו אלה צ'מבלי גדולים, בעלי מבנה כבד, שהסתמך במידה רבה על מבנה הפסנתר. כלים אלה יצאו במידה רבה מן האופנה בארבעת העשורים האחרונים והזיקו לא מעט להערכה המודרנית של הקלטות לנדובסקה. בשנת 1925 ייסדה את בית הספר למוזיקה עתיקה בפריז. משנת 1927 היה ביתה בסן-לו למרכז ביצוע וחקר מוזיקה עתיקה. בין שותפיה של לנדובסקה להחייאת הביצוע האותנטי היה הצ'לן הגרמני פאול גרימר, שהיה חבר ברביעיית בוש ועשה רבות להשבתה לרפרטואר החי של הוויולה דה גמבה. הוא יצר מתודה לביצוע בכלי, השתתף בקבוצות של מוזיקה עתיקה וניגן עם לנדובסקה. כמו כן עיבד לוויולה דה גמבה יצירות מן המאות ה-17 וה-18 וערך סוויטות ללא ליווי של באך (וינה, 1944).
מוזיקאי אחר שתרם רבות בתחום זה הוא המנצח כריסטופר הוגווד. בשנת 1967 ייסד הוגווד את "קבוצת נגני המוזיקה העתיקה" (Early Music Consort) עם דייוויד מונרו ובשנת 1973 הקים את האקדמיה למוזיקה עתיקה, שהתמחתה בביצוע מוזיקה מתקופת הבארוק וראשית התקופה הקלאסית בכלים אותנטיים לתקופה. קבוצת נגני המוזיקה העתיקה התפרקה לאחר התאבדותו הטראגית של מונרו בשנת 1976, אבל הוגווד המשיך לנגן ולהקליט עם האקדמיה למוזיקה עתיקה ואף ניצח בהופעות אורח על מספר רב של תזמורות אחרות. הזמרות קתרין בוט ואמה קרקבי התמחו בשירת מוזיקה עתיקה ומרבות להופיע בביצועים אותנטיים של מוזיקה ווקאלית.
עוד מוזיקאי שהתמחה בביצוע אותנטי הוא ניקולאוס הרנונקור, שייסד את "קונצנטוס מוזיקוס וין" עם אשתו, אליס הופלנר, בשנת 1953, בתקופה שהיה צ'לן בתזמורת הסימפונית של וינה. קבוצה זו התמקדה בביצוע אותנטי בכלים תקופתיים ובשנות ה-70' התפרסם מאוד בעבודתו עמה. בתקופה זו ניגן בויולה דה גמבה בנוסף לנגינתו בצ'לו. הארנונקור הקליט לחברת טלפונקן (טלדק) מגוון רחב של רפרטואר מתקופת הבארוק, החל במוזיקה לויול של הנרי פרסל והמשך ביצירות הכוללות את המנחה המוזיקלית של יוהאן סבסטיאן באך, "הכתרת פופיאה" של קלאודיו מונטוורדי ו"קאסטור ופולוקס" של ז'אן-פיליפ ראמו.