stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיגנטופיס

| גיגנטופיס |
| --- | --- |
 איור של גיגנטופיס   השוואה של גיגנטופיס לאדם ולמיני נחשים דומים: הטיטאנובואה, אנקונדה כהה ופיתון מרושת
תקופה
סוף אאוקן 37–35 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: מדצואידיים
סוג:: גיגנטופיס
מין:: Gigantophis garstini
שם מדעי
 Gigantophis garstini ‏אנדרוס, 1901

גיגנטופיס (שם מדעי: Gigantophis; מילולית: "נחש ענק") הוא סוג של נחש קדום ענקי שחי בצפון אפריקה בסוף תקופת האאוקן לפני 37–35 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במצרים ובאלג'יריה שכנראה היו לחות יותר מכיום. הנחש התגלה ב-1901 במצרים בידי החוקר צ'ארלס ויליאם אנדרוס.
נחש עצום זה נחשב לנחש הגדול ביותר בעולם, עד שב-2009 התגלה נחש גדול עוד יותר – הטיטאנובואה. אורכו המוערך הגיע ל-9.3–10.7 מטרים ומשקלו ל-700 ק"ג, הרבה יותר מאשר הנחשים הגדולים הקיימים היום, אנקונדה כהה ופיתון מרושת שאורכם עד 7 מטרים ומשקלם רק עד 500 ק"ג. עם זאת מחקרים מאוחרים יותר העריכו שהוא לא היה יותר ארוך מ-6 מטרים. הוא היה בעל חוליות רבות ושויך למשפחה הנכחדת מדצואידיים.
ככל הנראה הוא חי בביצות ויערות לחים במצרים הקדומה וניזון בעיקר מדגים. עם זאת בדומה לאנקונדה והפיתון המודרניים הוא יכל גם לטרוף יונקים קדומים, כמו הפיל הקדום מריתריום שהיה בגודל של חזיר.
בתרבות

זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
דה סוטו איירפלו

| --- | --- |

DeSoto Airflow
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה סוטו (DeSoto)
 שנות ייצור:  1933–1936
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  דה סוטו קסטום
 חברת אם:  קרייזלר, (Chrysler Corporation)
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  4 דלתות - סדאן, 2 דלתות - קופה
 פלטפורמה:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 בסיס גלגלים:  2,934 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים המפיק 115 כ"ס ב-3,400 סל"ד (מנוע מסוג "I-8")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  80 מייל (128.7 ק"מ)
דה סוטו איירפלו (באנגלית: DeSoto Airflow) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בשנים 1933–1936. ‏25,731 יחידות יוצרו. מחיר היחידה מדגם "Chrysler Airflow C9" עמד בשנת 1936 על 1,345 דולר.
חטיבת דה סוטו

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי בשנים 1928–1968, ובנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב. החטיבה קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח שעליו משתרעת בימינו ארצות הברית, והיה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
מכירות

1934 - 13,940 יחידות
1935 - 6,797 יחידות
1936 - 5,000 יחידות
תמונות

"דה סוטו איירפלו", שנת 1934
"דה סוטו איירפלו", שנת 1934
"דה סוטו איירפלו", שנת 1935
"דה סוטו איירפלו", שנת 1935 דגם "SG Business" קופה
"דה סוטו איירפלו", שנת 1935 דגם "SG Business" קופה
מנוע "דה סוטו איירפלו", שנת 1935 דגם "SG Business" קופה
"דה סוטו איירפלו", שנת 1934 - קופה
"דה סוטו איירפלו", שנת 1934 - קופה
"דה סוטו איירפלו"
ראו גם

קרייזלר
קרייזלר איירפלו
דה סוטו איירסטרים
דה סוטו פאוורמסטר
דה סוטו דיפלומט
דה סוטו דה-לוקס
דה סוטו סוב-אורבן
הערות שוליים

↑  The Standard Catalog of American Cars (1905 - 1945), Beverly R. Kimes and Henry A. Clark, editors, Kraus Publications, 1996.
↑  "דה סוטו איירפלו" auto.howstuffworks.com/1934-1937-chrysler-desoto-airflow5
↑  "דה סוטו איירפלו" auto.howstuffworks.com/1934-1937-chrysler-desoto-airflow10
↑  Gunnell, John (Herausgeber), The Standard Catalog of American Cars 1946-1975, Kraus Publications (1987), ISBN 0-87341-096-3
↑  "דה סוטו איירפלו" דגם סדאן, 4 דלתות azure.barrett-jackson.com/Events/Event/Details/1935-DESOTO-AIRFLOW-4-DOOR-SEDAN
↑  "דה סוטו איירפלו" קופה mecum.com/lots/SC0517-282890/1934-desoto-airflow-coupe
↑  "דה סוטו איירפלו" קופה significantcars.com/cars/1936desoto
דוד ניי (זמר אופרה 1905–1945)

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1905 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 ביוני 1945 (בגיל 39) הרשינג, אוסטריה 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע, האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוג קול:  טנור 
 בן או בת זוג:  איבויה דרווש 
 
דוד ניי (זמר אופרה 1905–1945) (בהונגרית: Ney Dávid,; בודפשט, 18 בספטמבר 1905 – הרשינג, 1 ביוני 1945) היה זמר אופרה (טנור) הונגרי-יהודי שנספה בשואה. סבו היה דוד ניי (זמר אופרה 1905-1842) והוא נולד כ-18 ימים לאחר מות סבו, על כן ניתן לו השם דוד. דודו היה זמר האופרה ברנאט ניי, בן דודו היה הכנר טיבור ניי ואשתו זמרת האופרה (סופרן) אִיבּוֹיָה דַרְווַש (מקודם דויטש).
ביוגרפיה

לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון וקולנוע בבודפשט בשנת 1926 ניי הפך לשחקן של התיאטרון ההונגרי של פשט. בז'אנר זה לא היה לו נוח, ובשנה שלאחר מכן נרשם לחוג הזמר של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם למד בתחילה במקביל לעבודתו בתיאטרון.
בעונת 30–1929, הוא התקבל על ידי בית האופרה במלגה, וכחבר קבוע מהעונה שלאחר מכן. הוא שר בעיקר תפקידי ואגנר, אך הרפרטואר שלו כלל הופעות רבות של קומפרימאריו (משנה).
הניו יורק טיימס, במאמרו ב־21 בנובמבר 1937 News from Hungary, מזכיר את הופעת שתי האופרות של הובאי באותו זמן, ובמאמר מוזכר גם דוד ניי:
"לכבוד ינה הובאי, הכנר והמורה ההונגרי המפורסם, שתי אופרות שלו, "ונוס ממילו" ו"הכנר מקרמונה", הועלו לאחרונה בבית האופרה המלכותי בבודפשט. ... ההופעה הייתה חדשה כמו גם המבצעים ובהם אימרה פאלו כסקופאס, יאנוש הלמוש כפרקסיטלס, פאל קומארומי כמדיאס, אנדור לנדוואי כטלמכוס, דוד ניי כפריקליטוס."
כתוצאה מהחוק היהודי השני, הוא הורחק מהמוסד בסוף עונת 39–1938, ובאותה תקופה יכול היה להופיע רק במסגרת אומני אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא גם שר באופן קבוע בבתי כנסת. הוא גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה עבור יהודים במסגרת הצבא ההונגרי) בשנת 1944. משם הוא נלקח למחנה הריכוז גונסקירכן (מחנה הריכוז גונסקירכן, הידוע רשמית בשם וולס 2, היה אחד ממחנות המשנה הקטנים יותר של מחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה שהוקם במהלך החודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה). הוא חלה שם בטיפוס הבהרות ומת לאחר שחרורו בבית החולים הרשינג במחנה.
תפקידיו

Ludwig van Beethoven: Fidelio – Florestan; Első fogoly
Vincenzo Bellini: Norma – Flavio
Berté Henrik: Három a kislány – Franz Schubert
Léo Delibes: Lakmé – Egy domben
Gaetano Donizetti: Lammermoori Lucia – Normann
Gaetano Donizetti: Don Pasquale – A jegyző
Erkel Ferenc: Bánk bán – Sólom mester
Erkel Ferenc: István király – Béla
Goldmark Károly: Téli rege – Dion
Jacques Fromental Halévy: A zsidónő – Udvarmester
Harmath Imre: Békebeli béke – Báró Fodor
Hubay Jenő: Az álarc – Rivoire
Hubay Jenő: A milói Vénusz – Perikleitosz
Ruggero Leoncavallo: Bajazzók – Első pór; Második pór
Jules Massenet: Thaïs – I. cenobita
Giacomo Meyerbeer: A hugenották – Bois Rosé; Inas
Wolfgang Amadeus Mozart: A varázsfuvola – Első pap
Mogyeszt Petrovics Muszorgszkij: Borisz Godunov – Hruscsov
Mogyeszt Petrovics Muszorgszkij: Hovanscsina – Sztresnyev
Jacques Offenbach: Hoffmann meséi – Nathanaël
Robert Planquette: Rip van Winkle – Egy hadnagy
Poldini Ede: A csavargó és a királyleány – Követ
Amilcare Ponchielli: La Gioconda – Isepo
Giacomo Puccini: Pillangókisasszony – Jamadori herceg
Richard Strauss: Salome – Narraboth
Richard Strauss: A rózsalovag – Olasz énekes;
Giuseppe Verdi: A trubadúr – Ruíz
Giuseppe Verdi: Rigoletto – Borsa; Porkoláb
Giuseppe Verdi: Álarcosbál – Főbíró
Giuseppe Verdi: Aida – Hírnök
Giuseppe Verdi: אותלו – Roderigo
Richard Wagner: ההולנדי המעופף – Erik
Richard Wagner: טנהאוזר – Heinrich der Schreiber
Richard Wagner: A nürnbergi mesterdalnokok – Walther
Richard Wagner: טריסטן ואיזולדה – Melot
Richard Wagner: A Rajna kincse – Froh
Richard Wagner: A walkür – Siegmund
Richard Wagner: Az istenek alkonya – Második vitéz
Richard Wagner: פרסיפל – האביר הראשון
לקריאה נוספת

דוד ניי באומיקה
דוד ניי במאגר האופרה הממלכתית ההונגרית
פטר בארשוני : A Vészkorszak magyar muzsikus áldozatai. נפגעי חירום של מוזיקאי הונגרי. עבודת דוקטורט DLA. 2010
פטר ורנאי : אופרלקסיקון . בודפשט, 1975. מו"ל למוזיקה. ISBN 9633301076
הניו יורק טיימס 21 בנובמבר 1937
הערות שוליים

↑  The New York Times /NEWS FROM HUNGARY/ November 21, 1937 "In honor of the late Jeno Hubay, the celebrated Hungarian violinist and pedagogue, two of his operas, "The Venus de Milo" and "The Violin-Maker of Cremona," were scheduled for presentation recently at the Budapest Royal Opera House. The operas were given with the cooperation of the Hubay Society, the Franz Liszt National Association and the Society of ...The production of the other opera was new, as well as its personnel, which comprised Emmerich Pallo as Skopas, Johann Halmos as Praxiteles, Paul Komaromi as Midias, And or Iiendvai as Telemachos, David Ney as Periclytus, Andreas Koreh as Panurgos, Piroska Tutflek as Clythia and Livia Dobay as Chloe."
דאוטפול סאונד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  ים טסמן 
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר אליזבת, Lucky Burn, Lyvia River 
 מדינות באגן הניקוז:  ניו זילנד ניו זילנד
 קואורדינטות:  45°20′42″S 167°01′48″E﻿ / ﻿45.345°S 167.03°E﻿ / -45.345; 167.03
  (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןדאוטפול סאונד(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןדאוטפול סאונד
 
דאוטפול סאונד (באנגלית: Doubtful Sound) הוא פיורד בצידו הדרומי-מערבי של האי הדרומי של ניו זילנד, בשטח הפארק הלאומי פיורדלנד.
הפיורד נמצא בסמוך לפיורד המוכר והנגיש יותר - המילפורד סאונד, ותופס את המקום השני מבין אתרי התיירות המפורסמים בניו זילנד.
מראה אופייני בדאוטפול סאונד
דאוטפול סאונד ביום שמשי
הפיורד נקרא לראשונה בשם מפרץ דאוטפול (מפרץ מוטל בספק) על ידי מגלה הארצות ג'יימס קוק, בעקבות החלטתו לא להיכנס עם ספינתו לתוך המפרץ כי היה בספק אם יוכל לנווט בו.
הפיורד מכיל מספר זרועות משנה שהם פיורדים משל עצמם. בשטח הפיורד מספר מפלי מים, המוכר בהם הוא מפלי בראון שגובהו מעל 600 מטר, והוא בין המפלים הגבוהים בניו זילנד. בעונה הגשומה נוצרים בשטח הפיורד מאות מפלי מים עונתיים.
כמו כן, בשטח הפיורד מספר איים.
הגישה לדאוטפול סאונד אפשרית בשיט דרך ים טסמן, או באמצעות כביש המתחיל בתחנת הכוח התת-קרקעית מאנאפורי שעל גדת אגם מאנאפורי (זהו הכביש היחיד בניו זילנד אשר לא מחובר לרשת הכבישים הארצית, והגישה אליו אפשרית רק באמצעות חציית האגם בסירה).
מספר חברות תיירות מפעילות טיולים יומיים ודו-יומיים לפיורד, באמצעות שיט לגדתו הנגדית של אגם מאנאפורי, נסיעה באוטובוס לדאוטפול סאונד דרך מעבר וילמוט ולאחר מכן שיט בדאוטפול סאונד עצמו.
הרכב המים בשטח הפיורד (כמו גם בשטחם של פיורדים אחרים בסביבה) ייחודי בכך שהוא דו-שכבתי. השכבה העליונה היא מי גשם מתוקים המכילים שכבת טאנין מיערות הסביבה. השכבה התחתונה היא מי ים מלוחים. שכבת הטאנין הכהה, החוסמת מעבר חופשי של אור לתוך המים, הביאה לכך שבמי הפיורד התפתחו צורות חיים כדוגמת אלמוגים שחורים, הנמצאים לרוב בעומק של 30-40 מטרים, אך בדאוטפול סאונד ניתן למצוא אותם בעומק של 10 מטרים בלבד.
בנוסף ניתן למצוא בדאוטפול סאונד להקות של דולפיננים (מין נפוץ של דולפין), דובי ים, פינגווינים, מינים רבים של דגים ואף מינים נדירים של לווייתנים.
דיפ קוב (Deep Cove), שהוא אחד מהזרועות היוצאים מדאוטפול סאונד, משמש לקבלת המים המשוחררים מאגם מאנאפורי, שבינו לבין הפיורד יש הפרש גבהים של 230 מטרים, באמצעות צינורות תת-קרקעיים בתהליך ייצור החשמל בתחנת הכוח ההידרואלקטרית התת-קרקעית מאנאפורי.
דודג'בול

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ראוסון מרשל טורבר 
 הופק בידי:  סטיוארט קורנפלד בן סטילר
 תסריט:  ראוסון מרשל טורבר 
 עריכה:  אלן באומגרטן, פיטר טשנר 
 שחקנים ראשיים:  בן סטילר וינס ווהן ריפ טורן קריסטין טיילור ג'סטין לונג סטפאן רוט אלן טודיק  ראסטי ג'וינר   קיידן בויד
 מוזיקה:  ת'יאודור שפירו
 צילום:  ג'רזי זיילינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Red Hour Productions, פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, UMD, הורדה דיגיטלית, DVD, הוצאה ביתית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביוני 2004
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט להט"בי, סרט ספורט 
 תקציב:  $20,000,000
 הכנסות:  $167,722,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   dodgeball
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (בן סטילר) 
 www.dodgeballmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
דודג'בול (באנגלית: DodgeBall: A True Underdog Story) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2004 שהופק על ידי פוקס המאה ה-20, נכתב ובוים על ידי רוסון מרשל ת'רבר מככבים בו: וינס ווהן, בן סטילר, כריסטין טיילור וריפ טורן.
עלילה

פיטר לה-פלור הוא בעלים של מכון כושר ממוצע ולא מצליח כלכלית עם קומץ חברים נאמנים. המכון בצרות ועומד להירכש על ידי יריבו וייט גודמן (בן סטילר), מדריך כושר והבעלים של מכון הכושר "גלובו" (Globo-Gym) המצליח שמעבר לרחוב. רק אם פיטר יצליח לגייס 50,000$ ב-30 ימים כדי לכסות את המשכנתא שלו וייט לא יוכל לעקל ולהרוס את מכון הכושר הקטן כדי להקים חניון. עורכת הדין קייט ויטץ' (כריסטין טיילור) עובדת על העסקה עבור וייט. וייט מנסה להקסים אותה שוב ושוב ללא הצלחה, ובמקום להיענות לנסיונותיו של וייט היא מפתחת ידידות עם פיטר תוך עזרה בסקירת הדוחות הכספיים שלו.
דווייט (כריס ויליאמס) ואוון (ג'ואל מור), עובדי מכון הכושר הממוצע של פיטר, וחבריו במכון הכושר סטיב "הפיראט" (אלן טודיק), ג'סטין (ג'סטין לונג) וגורדון (סטפאן רוט) מנסים לגייס את הכסף הדרוש כדי להציל את חדר הכושר. גורדון מציע להם להירשם לטורניר דודג'בול בלאס וגאס, כשהפרס הוא 50,000$. הם מקימים קבוצה עם פיטר וצופים בסרטון משנת 1950 שבה מדבר אגדת הדודג'בול "פאטצ'ס" אוהוליהן. הם נוצחו בטורניר האזורי על ידי להקת צופות במשחק ההעפלה, אך עלו לטורניר בלאס וגאס כאשר אחת הצופות נכשלה בבדיקת סמים והקבוצה נפסלה.
וייט מרגל אחר מכון הכושר של פיטר באמצעות מצלמה נסתרת, ויוצר קבוצת מחניים עילית כדי להתנכל לקבוצתו של פיטר. פיטר פוגש מזדקן מרותק לכיסא גלגלים - פאטצ'ס אוהוליהן - (ריפ טורן), והוא מתנדב לאמן את הקבוצה של פיטר. משטר האימונים של פאטצ'ס כולל זריקת כלי עבודה על השחקנים, התחמקויות ממכוניות נוסעות ונזיפות ללא הרף. קייט מראה מיומנות במשחק, אך מסרבת להצעה להצטרף לצוות משום שמצב כזה מהווה ניגוד אינטרסים בשל החוזה שלה עם וייט. וייט רואה זאת וגורם לפיטוריה של קייט ממשרד עורכי הדין שלה, על מנת לגייס אותה לקבוצה של מכון גלובו. המהלך מכעיס את קייט, והיא מחליטה להצטרף לקבוצה של Average Joe's Gym.
בטורניר בלאס וגאס קבוצתו של פיטר סובלת ממכשולים רבים, אבל מצליחה להגיע לגמר נגד קבוצת גלובו של וייט. בלילה שלפני המשחק נופל שלט על פאטצ'ס אוהוליהן והוא נהרג, דבר הפוגע בביטחון העצמי של פיטר: הוא מביע את הפחד שלו שהקבוצה תפסיד לגלובו ולווייט, והוא נוזף בדמות הפיראט הילדותית של סטיב שנעלב ומחליט לעזוב את הקבוצה. וייט מציע לפיטר 100,000$ אם הוא יוותר על מכון הכושר שלו, ופיטר נענה בחיוב. ביום הגמר ג'סטין עוזב כדי לעזור לחברת כיתה, אמבר (ג'ולי גונסלו) בתחרות המעודדות ומשאיר את קבוצתו ללא מספיק שחקנים להתחרות. לפיטר יש מפגש מקרי עם לאנס ארמסטרונג, שמעודד אותו להצטרף לצוות שלו, אבל עד שהוא מגיע קבוצתו נאלצת להיפסל. גורדון מוצא חוק כי ניתן לבטל את ההחלטה על ידי ההצבעה של השופטים. במצב של שובר שוויון בהצבעות, צ'אק נוריס בוחר לאפשר לקבוצה לשחק.
לאחר משחק מותח וצמוד, וייט ופיטר מתמודדים בפתאומיות ב"משחק המוות", שיקבע מי הזוכה. בהשראת חיזיון של פיטר בו הוא רואה את פאטצ'ס, הוא שם את כיסוי העיניים שפאטצ'ס העניק לו. הוא מצליח להתחמק מהזריקה של וייט ופוגע בו, ובכך זוכה באליפות ובפרס הכספי. וייט מצהיר על ניצחון חסר משמעות, שכן פיטר מכר את מכון הכושר לילה לפני המשחק, אבל פיטר מגלה כי הוא הימר בכסף שווייט נתן לו על הקבוצה של Average Joe's Gym כאשר היחס היה 1 ל-50 והוא זכה ב-5 מיליון דולר, שבהם הוא קונה את מכון הכושר גלובו ובכך משתלט גם על חדר הכושר הקטן שלו. סטיב חוזר לצוות לאחר שפיטר מתנצל, קייט מגלה לפיטר שהיא ביסקסואלית ומנשקת את חברה שלה ואותו. ג'סטין מפתח רומן עם אמבר, בעוד אוון מתחיל לצאת עם פראן (מיסי פייל), שחקנית מקבוצת גלובו.
פיטר פותח כיתות מחניים לנוער ב-Average Joe's Gym, בעוד וייט הופך לשמן מהכעס ואוכל מזון מהיר.
ביקורת והכנסות

הסרט קיבל ביקורות טובות בדרך-כלל עם דירוג מצטבר של 70% באתר Rotten Tomatoes. הסרט גרף מעל 30 מיליון דולר כבר בשבוע הראשון לצאתו ויותר מ-100 מיליון דולר בסך הכול.
גרמופון (כתב עת)

| --- | --- |

שער גיליון. על השער הפסנתרן הסיני לאנג לאנג
 תדירות:  ירחון 
 בעלים:  קבוצת המדיה היימארקט 
 תאריכי הופעה:  1923–הווה (כ־101 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ISSN:  0017-310X, 2059-531X
 www.gramophone.co.uk
 
גרמופון (אנגלית: Gramophone) הוא כתב עת למוזיקה קלאסית וג'אז היוצא לאור בבריטניה מאז 1923. כתב העת, היוצא בהוצאת היימרקט מדיה, מוקדש בעיקר לסקירת הקלטות ומעניק מדי שנה את פרס גרמופון בקטגוריות שונות. כותרת המשנה המפורסמת שלו טוענת שהוא "מגזין המוזיקה הקלאסית הטוב בעולם" (The world's best classical music magazine). בשנת 1997 עלה אתר האינטרנט של המגזין.
המגזין מפיק גם את הספר The Gramophone Jazz Good CD Guide – מדריך להקלטות ג'אז ושלושה מכותביו עומדים מאחורי ה-The Penguin Guide to Recorded Classical Music – מדריך הקלטות המוזיקה הקלאסית השנתי של הוצאת ספרי פינגווין הנחשב למוביל ולמקיף ביותר בתחום ונקרא "התנ"ך של עולם ההקלטות הקלאסיות".
מבקרי כתב העת טוענים כי הוא מוטה להעדפת מלחינים ומבצעים בריטים, בעל זיקה לחברות התקליטים הגדולות (בעיקר EMI) ומעדיף מוזיקה של "אמצע הדרך" ונרתע מאוונגרד.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם העורכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010857244805171  BnF: cb122702610 (data)  GND: 4221690-4  LCCN: n88268109  MusicBrainz: 845112f9-a260-4fbf-933f-c9188d9cd3ea  SUDOC: 078152747  VIAF: 202064330   WorldCat (עם VIAF): 202064330
דה סוטו דה-לוקס

| --- | --- |

DeSoto Deluxe, דגם קופה, שנת 1948
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה סוטו (DeSoto)
 שנות ייצור:  1939–1952
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  דה סוטו איירסטרים
 מודל אחריו:  דה סוטו פאוארמסטר
 חברת אם:  קרייזלר, (Chrysler Corporation)
 מרכב:  4 דלתות - סדאן, 2 דלתות - קופה
 פלטפורמה:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  5,227 מ"מ (שנת 1949)  5,291 מ"מ (שנת 1951)
 רוחב:  1,859 מ"מ
 משקל:  1,606 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,188 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,900 סמ"ק המפיק 109 כ"ס ב-3,600 סל"ד  6 צילינדרים, 4,106 סמ"ק המפיק 116 כ"ס (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  137 קמ"ש (דור שני)
דה סוטו דה-לוקס (באנגלית: DeSoto Deluxe) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בין השנים 1939–1952.
חטיבת דה סוטו

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
תצורות

גרסת 4 דלתות סדאן
גרסת 2 דלתות קופה
סדרות

דה סוטו דה-לוקס מודלים 1939, 1940, 1941
דור ראשון (יוצר בין השנים 1942–1948)
דור שני (יוצר בין השנים 1949-1952)
גלריה

"דה סוטו דה-לוקס", שנת 1946 - קופה
"דה סוטו דה-לוקס", שנת 1946 - קופה
"דה סוטו דה-לוקס", שנת 1948 - קופה
"דה סוטו דה-לוקס", שנת 1949 - סדאן, 4 דלתות
"דה סוטו דה-לוקס", שנת 1952 - סדאן, 4 דלתות
ראו גם

קרייזלר
דה סוטו איירסטרים
דה סוטו פאוורמסטר
דה סוטו דיפלומט
דה סוטו איירפלו
דה סוטו סוב-אורבן
דה סוטו אדוונצ'ור
הערות שוליים

↑  "דה סוטו דה-לוקס" oldcarbrochures.com/static/NA/DeSoto/1951
↑  "דה סוטו" שנת 1946 - מפרט oldcarbrochures.com/static/NA/DeSoto/1946_DeSoto/1946
↑  Gunnell, John (Herausgeber), The Standard Catalog of American Cars 1946-1975, Kraus Publications (1987), ISBN 0-87341-096-3
↑  סדרות דה סוטו דה-לוקס American Cars, 1946–1959: Every Model, Year by Year
↑  "דה סוטו דה-לוקס" - דור שני: קטלוג automobile-catalog.com/make/desoto/full-size_desoto_2gen/full-size_desoto_2gen_deluxe_4-door_sedan/1952
גיגלבאג

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים 
 יוצרים:  אנטטו הארלין ג'ונאס אוטי
 ארץ מקור:  פינלנד פינלנד
 שפות:  פינית (דובבה לשפות נוספות, ביניהן אנגלית ועברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  39
 הפקה
 חברת הפקה:  Gigglebug Entertainment 
 שידור
 רשת שידור:  Kidoodle.TV
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לולי
 קישורים חיצוניים
 gigglebug.tv
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גיגלבאג (באנגלית: Gigglebug; בפינית: Kikattava Kakkiainen) היא סדרת טלוויזיה מונפשת פינית לילדים, שנוצרה על ידי אנטטו הארלין וג'ונאס אוטי. בפינלנד הסדרה שודרה ב-Kidoodle.TV ובישראל בערוץ לולי. הסדרה בת 2 עונות ו-39 פרקים.
עלילה

העלילה עוקבת אחרי חרגול בשם גיגלבאג וחבריו הגרים ביער ''הגלימה הירוקה'', בכל פרק הם יבלו יחד, יחוו הרפתקאות וכמובן יפתרו בעיות.
דמויות

גיגלבאג: חרגול חום, הדמות הראשית בתוכנית.
צביקה הצבי: צבי אדום, קרניו משתנות למה שהפרק עוסק בנושא.
דובי הדובון: דוב חום, בעל פחד ממים.
ארנבת עיר: ארנבת ורודה, מתגעגעת לעיר הגדולה.
פרג: קיפודה בעלת קוצים חדים וסגולים.
דה סוטו פאוורמסטר

| --- | --- |

DeSoto Powermaster, שנת 1953
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה סוטו (DeSoto)
 שנות ייצור:  1952–1954
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל קודם:  דה סוטו דה-לוקס
 מודל אחריו:  DeSoto Firedome (אנ')
 חברת אם:  קרייזלר, (Chrysler Corporation)
 פלטפורמה:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  5,420 מ"מ
 רוחב:  1,963 מ"מ
 משקל:  1,613 ק"ג (דגם "DeSoto Powermaster Six")  1,626 ק"ג (דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive")  1,658 ק"ג (דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift")
 בסיס גלגלים:  3,188 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים 4,106 סמ"ק המפיק 116 כ"ס, ב-3,600 סל"ד, יחס דחיסה 7.0:1  6 צילינדרים 4,300 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  138ק"מ (דור שני, סדאן דגם "DeSoto Powermaster Six")  140 ק"מ (דור שני, סדאן דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive")  136 ק"מ (דור שני, סדאן דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift")
 צריכת דלק:  16.2 ליטר ל-100 ק"מ (דור שני, סדאן, 4 דלתות דגם "DeSoto Powermaster Six")  13.1 ליטר ל-100 ק"מ (דור שני, סדאן, 4 דלתות, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive")  17.2 ליטר ל-100 ק"מ (דור שני, סדאן, 4 דלתות, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift")
"דה סוטו פאוורמסטר", שנת 1953
דה סוטו פאוורמסטר (באנגלית: DeSoto Powermaster) היא מכונית משפחתית גדולה שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בין השנים 1952–1954.
חטיבת דה סוטו

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות  - קופה (הרדטופ)
5 דלתות - סטיישן
תצורות > דגמי סדרת סדאן, דור שני

"DeSoto Powermaster Six"
"DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive"
"DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift"
נתונים טכניים

שעון אנלוגי (אופציונלי)
בלמי כוח (אופציונלי)
הגה כוח (אופציונלי)
הנעה אחורית
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 18.9 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות, דגם "DeSoto Powermaster Six")
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 19.4 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive")
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 23.0 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת אוטומטית, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift")
ראו גם

קרייזלר
דה סוטו איירסטרים
דה סוטו איירפלו
דה סוטו דיפלומט
דה סוטו דה-לוקס
דה סוטו סוב-אורבן
הערות שוליים

↑  "דה סוטו פאוארמסטר" wildaboutcarsonline.com/cgi-bin/pub9990262549620
↑  "דה סוטו פאוורמסטר" דור שני, שנת 1953 סדאן - מפרט טכני ומידות automobile-catalog.com/make/desoto/full-size_desoto_2gen/full-size_desoto_2gen_powermaster_4-door_sedan/1953
↑  "דה סוטו פאוורמסטר", שנת 1954 סדאן - מפרט טכני ומידות catalog.com/make/desoto/full-size_desoto_2gen/full-size_desoto_2gen_powermaster_4-door_sedan/1954
↑  Gunnell, John (Herausgeber), The Standard Catalog of American Cars 1946-1975, Kraus Publications (1987), ISBN 0-87341-096-3
↑  "דה סוטו פאוורמסטר" - סטיישן luckyoldcar.com/2015-april-auction/033-1953-desoto-powermaster
דודה קלרה

| --- | --- |

תמונה מתוך הסרט. בתמונה מימין לשמאל: חנה מרון, יעל פרל בקר, מאיר פניגשטיין, רות סגל, שמואל בונים, ועדנה פלידל.
 בימוי:  אברהם הפנר
 הופק בידי:  רודי כהן (סרטי אפריל)
 תסריט:  אברהם הפנר
 שחקנים ראשיים:  חנה מרון רות סגל עדנה פלידל שמואל בונים יוסף כרמון יעל פרל בקר
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1977
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דודה קלרה הוא סרט הקולנוע השני באורך מלא של אברהם הפנר, שיצא לאקרנים בשנת 1977. הסרט הוא דרמה קומית העוסקת במשפחה ממוצא פולני במדינת ישראל.