stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לין שוסטרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1939 (בת 85) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lynn Rothschild 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת מיאמי 
 בן או בת זוג:  צ'ארלס שוסטרמן 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות אוקלהומה (2003)  Oklahoma Hall of Fame  מדליית אנדרו קרנגי לנדבנות 
 
לין שוסטרמן (אנגלית: Lynn Schusterman; נולדה ב-21 בינואר 1939) לבית רוטשילד, היא פילנתרופית אמריקאית, אשר ייסדה יחד עם בעלה, צ'ארלס שוסטרמן (אנ'), את הקרנות הפילנתרופיות של משפחת שוסטרמן.
ביוגרפיה

לין רוטשילד נולדה למשפחה יהודית בקנזס סיטי, מיזורי, וגדלה באוקלהומה סיטי, אוקלהומה. היא קיבלה חינוכה הדתי ועלתה לתורה בבת המצווה בבית-הכנסת הרפורמי "בני ישראל" בעיר. היא למדה באוניברסיטת מיאמי בקורל גייבלס, פלורידה. בשנת 1962 נישאה לצ'ארלס שוסטרמן, יהודי גם כן, ממוצא רוסי שגדל בטולסה, אוקלהומה. לימים הצליח צ'ארלס בעסקי חיפושי הנפט, והחברה שהקים, "שמשון", הפכה לאחת מחברות חיפושי הנפט הגדולות ביותר.
פילנתרופיה

בשנת 1987, הם הקימו את קרן משפחת צ'ארלס ולין שוסטרמן. שווי הקרן 2.2 מיליארד דולר, והיא תורמת מדי שנה כ-85 מיליון דולר. הקרן תורמת 75 אחוז למטרות יהודיות ברחבי העולם בכלל ובישראל בפרט, ו-25 אחוז לצרכים של מדינת אוקלהומה בכלל והעיר טולסה בפרט. בין התרומות היחידניות הגדולות ביותר שלה נמנות: תרומה של 15 מיליון דולר לאוניברסיטת ברנדייס, ניו יורק להקמת מרכז שוסטרמן ללימודי ישראל, לאוניברסיטת אוקלהומה להקמת קמפוס מרכז שוסטרמן בטולסה ו-6 מיליון דולר למרכז שוסטרמן למדעי היהדות באוניברסיטת טקסס באוסטין (אנ'). בשנת 2006 ייסדה לין שוסטרמן את השלוחה הישראלית של הקרן הממוקמת בירושלים. היא הצטרפה בשנת 2011 ליוזמה "התחייבות הנתינה" והתחייבה שתקצה לפחות מחצית מהונה למטרות צדקה וסיוע לקהילות יהודיות בעולם ובעיר מגוריה טולסה. בשנת 2012 דורגה שוסטרמן במקום ה-117 ברשימת 400 האנשים העשירים בארצות הברית, והונה הוערך אז בכ-3.2 מיליארד דולר. בשנת 2021 דורגה במקום ה-333 עם הון מוערך של 3.5 מיליארד דולר.
פילנתרופיה > פעילותה בישראל בתחום הגנת קטינים במקרים של עבירות מין ואלימות כלפיהם

בישראל הוקמו עד כה 8 בתי לין - מרכזי הגנה לילדים ולנוער. הראשון שבהם, בירושלים, הוקם בשנת 2000. מאז הוקמו עוד 7 מרכזי הגנה על שמה של לין שוסטרמן: בבאר שבע, בתל-השומר, באשקלון, בחיפה, נתניה, רמת גן וצפת. המרכזים מעניקים מענה ראשוני לילדים ובני נוער (עד גיל 18) נפגעי התעללות מינית, פיזית ונפשית והזנחה קשה, וכן לקטינים פוגעים מינית (עד גיל 12). המרכזים מציעים לקטין ולמשפחתו תהליך תמיכה ראשוני, אבחון, חקירה וקבלת החלטות בזמן קצר, בראייה הוליסטית ומתוך התמקדות בטובתו של הקטין. במרכז פועלים בשיתוף בין משרדִי אנשי מקצוע מדיסציפלינות שונות: עו”ס לחוק נוער, חוקר ילדים, חוקר נוער מהמשטרה, רופא ילדים, נציג פרקליטות ומנהל מרכז. נוסף על יתרונותיה של ההתערבות הראשונית המשמעותית, דרך פעולה זו מונעת מהקטין ומבני משפחתו הליכים בירוקרטיים הכרוכים במספר רב של ראיונות ובדיקות, במקומות שונים ובזמן ממושך, ומאפשרת קיצור של הזמן הנדרש לחקירה ולסיוע למשטרה באיסוף ראיות בזמן אמת.
המרכזים הללו הוקמו בעקבות הניסיון שהצטבר ב"מרכז חירום שוסטרמן לילדים ומשפחותיהם" אשר הוקם בשנת 1992 ופועל כמקלט בתנאי פנימייה, המשולב בבית ספר בתוך המרכז. המרכז נותן מענה לילדים במצבי סיכון וסכנה עד גיל 14 אשר נחשפו להתעללות נפשית, פיזית ומינית ו/או להזנחה חמורה ומתמשכת. בטיפול במרכז מושם דגש על ראיית צורכי הילד והמשפחה כמכלול, במטרה לסייע לילד ולהוריו להתמודד עם הטראומה, לייצר שינוי בתפקוד המשפחה, מתוך ניסיון לשמר ככל האפשר את שהייתו של הילד בחיק משפחתו.
בסך הכל תרמה לין שוסטרמן לפעילויות הללו, אשר במסגרת מכון חרוב, כ-25 מיליון דולר.
פילנתרופיה > פעילותה ליישום הניסיון הטיפולי בישראל בתחום זה בארצות הברית

בשנת 2016, לאחר הצלחת מודל הפעילות של בתי לין ומרכז החירום בירושלים, והחלטת שוסטרמן לנסות ולחקות מודל זה בעיר מגוריה טלסה בפרט, ובמדינת אוקלהומה בכלל, ואף לנסות ולהרחיב את תשתית הפעילות הזו גם למוקדים נוספים במדינות אחרות בארצות הברית, הוקם במימונה "מכון חרוב ארצות-הברית", בקמפוס אוניברסיטת אוקלהומה שבטלסה. המכון מהווה שלוחה של מכון חרוב בישראל, ועובד בתיאום ושיתוף פעולה בין בית הספר לעבודה סוציאלית שבאוניברסיטת אוקלהומה, לבין המחלקה המקבילה באוניברסיטה העברית.
פעילויות אחרות

שוסטרמן הקימה את "הקואליציה למען ישראל בקמפוסים" - ארגון-גג שקובע מדיניות הסברה אחידה בנושא ישראל לכ-30 ארגונים יהודים שפעילים בקמפוסים. היא נושאת במספר תפקידים במספר ארגונים: חברה במועצה המייעצת לארגון "תיקון עולם" במעמד של "נאמן מייסד"; בתנועת הנוער בני ברית, הלל, חברה מייסדת של קרן תגלית ועוד. בְּעִירהּ, טלסה, היא מכהנת בוועדה המייעצת לקרן בתי הספר בטלסה ומרכז הורים ילדים שם.
הערות שוליים

↑  Lynn Schusterman - Making a difference for her community her culture and her people., WayBackMachine
↑  History, Samson Energy
↑  Philanthropist, community leader Charles Schusterman dies, Tulsa World, Cecember 31, 2000
1 2  Charles and Lynn Schusterman Family Foundation, אטלס - ארגונים לפילנתרופיה, 2020.
↑  ADVISORY COUNCIL, WayBackMachine - Repair the World
↑  Schusterman Family Foundation Pledges $15 Million for Israel Studies at Brandeis, PND By Candid, June 27, 2007
↑  The Forbes 400, 2021, The Forbes
↑  בית לין – מרכז הגנה לילדים ונוער, באתר מכון חרוב
↑  מרכז חירום שוסטרמן לילדים ומשפחותיהם, באתר מכון חרוב
↑  פרופ' אשר בן-אריה, מנכ"ל מכון חרוב. דברים בכתב, 29 ינואר, 2022.
↑  About Haruv USA, מכון חרוב - The Haruv Institute
↑  Haruv USA at OU Tulsa, International Training Institute for Professionals in the Field of Child Maltreatment, The University of Oklahoma/School of Social Work
1 2  עמירם ברקת, הנדבנית מאוקלהומה, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2006
↑  ADVISORY COUNCIL, REPAIR THE WORLD
↑  2010 ,Annual Report, The Parent Chiled Center Tulsa
מילוסלבסקי אדריכלים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  ישראל מילוסלבסקי
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים)
 מיקום המטה:  רמת גן 
 משרד ראשי:  רמת גן
 ענפי תעשייה:  תכנון, אדריכלות
 מנכ"ל:  גיא מילוסלבסקי
 עובדים:  150
  
 מילוסלבסקי אדריכלים
 
מילוסלבסקי אדריכלים בע"מ הוא משרד אדריכלים ישראלי, המתמחה בתכנון אדריכלי של מבני ציבור ומגדלים מעורבי שימושים.
היסטוריה ופעילות החברה

מילוסלבסקי אדריכלים הוקם בצפת בשנת 1937 על ידי ישראל מילוסלבסקי. בראשית דרכו תכנן המשרד מבני מגורים עבור היישוב היהודי בארץ ישראל, וכן עבודות ציבוריות עבור שלטון המנדט הבריטי, בהן תכנון כביש חלב-דמשק ונמל התעופה בביירות. לאחר הקמת המדינה, המשרד המשיך להתפתח בעיר צפת, והיה אחראי בין היתר על תכנון מלון רימונים, המצפה בראש הנקרה, תל דן וחוות הנופש ורד הגליל.
במרוצת השנים ניהול המשרד עבר לאורי מילוסלבסקי, בנו של ישראל, ורעייתו לאה, מהנדסת בניין במקצועה. תחת ניהולם הורחבו תחומי הפעילות של המשרד, ותוכננו שיפוצים במבני ציבור ופרויקטים לשימור דוגמת מוזיאון אסירי המחתרות בעכו ובית הכנסת אבוהב מהמאה ה-16 השוכן בצפת.
בשנת 1997 הצטרף גיא מילוסלבסקי, בנו של אורי, לצוות המשרד. לאחר 5 שנים הפך למנכ"ל המשרד, ובשנת 2008 העביר חלק מפעילות המשרד למרכז הארץ.
נכון לשנת 2024, כולל המשרד מטה ראשי ברמת גן, ועוד 4 שלוחות נוספות בצפון הארץ ובדרומה (צפת, חיפה, ירושלים ובאר שבע). המשרד מונה כ-150 עובדים, ונחשב לאחד ממשרדי האדריכלים הגדולים בישראל, ונוסף על תכנון מגדלים מעורבי שימושים למגורים ותעסוקה עוסק גם בתכנון דיור מוגן, מלונאות, התחדשות עירונית, מבני ציבור, חינוך ותרבות וכן תכנון עירוני (תוכניות אב) של שכונות.
משנת 2020 מדורג המשרד בקביעות בצמרת משרדי האדריכלים בישראל בדירוג duns100. בשנת 2023 דורג במקום החמישי.
פרויקטים נבחרים

מגדל בין ערים – גורד שחקים הנבנה בתל אביב-יפו, בסמוך לגבולה המוניציפלי עם רמת גן וגבעתיים. עם השלמתו צפוי להיות המגדל הגבוה בישראל.
בית גיבור ספורט – הגבהת המגדל ברמת גן מ-29 ל-37 קומות והוספת 9,500 מ"ר של שטח בנוי.
מגדל לבנדה – מגדל בן 30 קומות בדרום תל אביב, המשלב מלונאות, מגורים, מסחר, ספא וחללי עבודה. תוכנן בהשראת "בית האוניה" הסמוך.
מגדל ספיר – מגדל משרדים בן 42 קומות במתחם הבורסה ברמת גן.
מגדל בראשית בבלי – מגדל מגורים בשכונת בבלי בתל אביב, הנבנה על שטחה של שכונת גבעת עמל ב'.
מגדל הראשונים – מגדל מעורב שימושים בן 35 קומות בשכונת הראשונים ברמת גן.
בית רובינשטיין – בית דיור מוגן בגבעתיים, הגבוה בישראל מסוגו, בן 45 קומות.
המגדל במחצבה (מגדל Signature) – המגדל הגבוה בישראל מחוץ לגוש דן, בעיר נשר. 54 קומות.
מתחם טוביהו-הצבי – פרויקט התחדשות עירונית בשכונה ה' בבאר שבע.
מרכז ספורט ומתנ"ס בעיר אלעד – מרכז קהילתי עירוני בשטח של 2,000 מ"ר המשלב ספרייה, משרדים, אולמות הרצאות וחוגים שונים.
מתחם רחבעם ברמלה – שכונת מגורים חדשה על שטח מחנה "רחבעם" ברמלה, עם 2,500 יחידות דיור.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור ניר, גיא מילוסלבסקי: "אם אתה מגיע למגדלים לא בשל, הם יפרקו אותך", באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2017
↑  אסטרטגיית היציאה של האדריכלים, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2020
↑  גדירוג duns100 של משרדי האדריכלות בישראל לשנת 2023
↑  הילה ציאון‏, צפו: הצצה ראשונה מבפנים למגדל הגבוה בישראל, באתר וואלה, 25 במרץ 2017
↑  דותן לוי, מנצלים את זכויות הבנייה: המגדלים הישנים מיישרים קו, באתר כלכליסט, 23 בפברואר 2017
↑  דותן לוי, "בית האונייה" המפורסם בתל אביב שימש השראה בתכנון מגדל לבנדה 53 שיבנה בסמוך, באתר "מקומונט" תל אביב, 2 באוקטובר 2019
↑  פרופיל חברת מילוסלבסקי אדריכלים בע"מ, באתר duns100
↑  פרופיל חברת מילוסלבסקי אדריכלים בע"מ, באתר duns100
↑  יובל ניסני, תנופת הפיתוח בשכונת הראשונים בר"ג נמשכת: הופקדה תוכנית למגדל מעורב שימושים בן 35 קומות, באתר "מרכז הנדל"ן", 9 במרץ 2021
↑  החלה בנייתו של בית הדיור המוגן הגבוה בישראל, באתר "מקומונט" גבעתיים, 24 במאי 2020
↑  נטע פלג, שוברים שיא: המגדל הגבוה ביותר בארץ מחוץ לגוש דן יוקם בנשר, באתר מיינט חיפה, 3 באוגוסט 2021
↑  מתחם טוביהו-הצבי, באתר עיריית באר שבע
↑  המרכז הקהילתי אלעד, מתוך עמוד הפייסבוק של מילוסלבסקי אדריכלים
↑  יובל ניסני, הופקדה תוכנית להקמת שכונה חדשה על שטח מחנה "רחבעם" ברמלה; תכלול 2,500 יח"ד, באתר "מרכז הנדל"ן", 23 בנובמבר 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מילוסלבסקי אדריכלים".
מקסטק נטוורקס

מקסטק נטוורקס היא חברה טכנולוגיה ישראלית שנוסדה ב-2004 ופיתחה את מערכת התקשורת "סביון", הפועלת תחת תנאים קשים. המערכת מבוססת על טכנולוגיית שידור רדיו אשר עושה שימוש בטכנולוגיית עמית לעמית (P2P), שהופכת כל יחידת קליטה גם ליחידת ממסר. המערכת עושה שימוש ברשת רדיו אלחוטית המכסה שטחים גאוגרפיים גדולים באמצעות שימוש בכל כבאי, שוטר או חובש כתחנת ממסר. המערכת מתבססת על טכנולוגיית רדיו ולא על רשתות סלולריות, אשר נוטות לקרוס בתרחישי אסון. מכשיר הקשר המאפשר תקשורת ללא תשתית קרקעית, לצורך העברת קול ונתונים מיועד ללקוחות ביטחוניים וצבאיים. החברה התפרסמה במבצע חילוץ הנערים מהמערה בתאילנד ב-2018, כאשר הטכנולוגיה שלה אפשרה לאתר את הנערים במערה.
מנכ"ל החברה הוא עוזי חנוני. נכון ליולי 2018, בחברה מועסקים 15 עובדים. החברה משווקת את מוצריה, המבוססים על טכנולוגיית רשת אלחוטית Mesh המספקת קול ונתונים. בעיקר לשווקים הצבאיים וכן לכוחות חילוץ ושיטור.
הערות שוליים

↑  עודד חרמוני, איש המבצעים המיוחדים, באתר וואלה!, 6 במרץ 2005
1 2  מקסטק נטוורקס, באתר "אתוסיה"
↑  רפאל קאהאן, כך סייעה מקסטק הישראלית לאיתור התלמידים בתאילנד, באתר כלכליסט, 3 ביולי 2018
↑  How radios are helping Thailand cave rescue, באתר CNN (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכונית משוריינת

אמבולנס משוריין של מגן דוד אדום
מכונית משוריינת בארצות הברית
מכונית משוריינת היא מכונית ממוגנת בשריון מיוחד, זכוכית משוריינת ומצוידת באמצעי השרדות, אבטחה ותקשורת שנועדו להגן על הנהג והנוסעים בה, מפני התקפות העלולות להגיע מחוץ למכונית.
מכונית שרד משוריינת, סיטרואן DS5 של נשיא צרפת - פרנסואה הולנד, 2012
בכל העולם, מכוניות משוריינות משמשות כרכבי שרד של בכירי הממשל (כמו ראש ממשלה, נשיא מדינה) וכן אורחים רמי מעלה המגיעים לביקור. רכב משוריין המשמש כרכב שרד, מתוכנן, מיוצר בפיקוח ובהמשך גם מתוחזק על ידי הגורם האחראי על אבטחת האישים באותה מדינה.פוסק, הלל; זקן, ניר בן (2022-03-04). "מגלומניה על גלגלים: הלימוזינה של פוטין". Ynet. נבדק ב-2024-09-12.
מכוניות משוריינות משמשות להובלת מטענים יקרים, מחשש שיותקפו על ידי שודדים, כמו: כסף מזומן, אבנים יקרות, תרופות (במיוחד - תרופות נרקוטיות) ועוד. ברוב המקרים מכוניות משוריינות לצרכים כאלו נמצאות בבעלות חברות בלדרות מאובטחת, הקובעות בעצמן את תקן האבטחה של הרכבים (בישראל, חברות כמו: מודיעין אזרחי ודואר ישראל, ברינקס, 911VIP). ישנן חברות פרטיות העוסקות בהשכרת רכבים משוריינים, להסעות פרטיות, לצרכים שונים.
באזורים בהם יש סכנת טרור, כמו בשטחי יהודה ושומרון נעשה שימוש באוטובוסים ממוגני ירי.
בשל משקל המיגון ומתוך צורכי האבטחה, מכונית משוריינת נזקקת למנוע רב עוצמה, ובשל כך צריכת הדלק שלה גבוהה מאותה מכונית שאינה משוריינת., לכן עלות המכונית והתחזוקה גבוהות משל מכוניות דומות שאינן משוריינות.
לעיתים, בכירים בעולם התחתון משתמשים בכלי רכב משוריינים, מחשש שיריביהם ינסו לפגוע בהם.
ראו גם

רכב שרד רשמי
זכוכית משוריינת
פופמוביל
רכב קרבי משוריין - רכב צבאי ייעודי בעל שריון כבד
הערות שוליים

↑  תומר הדר, לראשונה: משרד החוץ ישכור רכב משוריין מפואר להסעת דיפלומטים, באתר כלכליסט, 24 בספטמבר 2021
↑  רועי רובינשטיין, אלישע בן קימון, על רקע גל הטרור בכבישים ביו"ש: עוד אוטובוסים ממוגנים בבנימין, באתר ynet, 23 באוגוסט 2023
↑  עמית בן-ארויה‏, הקרב על הב.מ.וו של אסי אבוטבול: היבואנית נאבקת במדינה על זכויותיה, באתר וואלה, 22 במרץ 2009
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
מיכאי טודוסה

מיכאי טודוסה (ברומנית: Mihai Tudose; נולד ב-6 במרץ 1967 בבראילה) הוא פוליטיקאי רומני שכיהן כראש ממשלת רומניה החל מ-29 ביוני 2017 ועד ינואר 2018. טודוסה הוא נציג של מחוז בראילה מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בפרלמנט של רומניה. מ-2017 הוא חבר הפרלמנט האירופי. יש לו הכשרה בתחום המשפטים, המנהל, הביטחון והמודיעין.
טודוסה החליף את סורין גרינדיאנו שהודח על ידי חברי סיעתו בפרלמנט עקב משבר אמון עם מנהיג המפלגה, ליביו דראגניה. כמו גרינדיאנו, הוא הודח על ידי מפלגתו, אחרי כהונה בת 7 חדשים.
ביוגרפיה

טודוסה נולד ב-1967 כבן לאב מהנדס שעבד במנהלה כלכלית מקומית ולאם מורה.
הוא למד בשנים 1985-1981 בתיכון ע"ש "פנאיט צ'רנה" בעיר הולדתו. בנעוריו שיחק כדורעף.
בשנים 1995-1991 למד בפקולטה למשפטים ולמנהל של האוניברסיטה הפרטית הנוצרית ע"ש דימיטריה קנטמיר בבוקרשט. בשנים הבאות למד בקורסים למנהל עסקים באוניברסיטת דנובה התחתונה בגאלאץ, לסוגיות הביטחון הלאומי - במכללה הגבוהה לביטחון הלאומי, שירות המודיעין של רומניה, במרכז האירופי מארשל בגארמיש-פארטנקירכן בגרמניה, במכללה הלאומית לביטחון בבוקרשט.
ב-2008 סיים תואר שני ב"מדיניות כללית אירופאית" ועוד תואר שני בהתכתבות באוניברסיטה ללימודים אגרונומיים ווטרינריים בבוקרשט עם עבודה על פיתוח התיירות. טודוסה עשה השתלמות נוספת בבית הספר הלאומי ללימודי מדינה ומנהל בבוקרשט (2007-2006) ולימודי המשך בתחום "ניהול התקשורת ויחסי הציבור" בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת דנובה התחתונה.
בשנת 2007 נשלח מטעם המכללה הלאומית לביטחון להשתלמות ב"ניתוח ופתרון סכסוכים צבאיים" באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
השתלם גם כן ביחסים בינלאומיים ואינטגרציה אירופית" במכון הדיפלומטי הרומני.
בשנת 2010 סיים דוקטורט ב"מדעי הצבא והמודיעין", בנושא הגנת התשתיות החיוניות, באקדמיה הלאומית למודיעין "מיכאי האמיץ" בבוקרשט, תחת הדרכתו של גבריאל אופריה, שר לשעבר.
בשנת 2015, לפי ידיעות בתקשורת, הועלו נגדו חשדות לפלגיאט בעבודת הדוקטורט. תואר הדוקטור בוטל. טודוסה הודיע בזמנו שביקש לוותר על התואר.
לפי קורות החיים הרשמיים שלו, מילא תפקידי הוראה באקדמיה הלאומית למודיעין (מרצה) אך הדבר הוכחש על ידי דוברי האקדמיה.
משנת 1992 טודוסה הוא חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. החל משנת 2000 נבחר לבית הנבחרים הרומני מטעמה. בין 17 בדצמבר 2014 ל-4 בנובמבר 2015 כיהן טודוסה כשר הכלכלה, המסחר והתיירות בממשלת ויקטור פונטה הרביעית ושוב באותו תפקיד בין פברואר ליוני 2017 בממשלת סורין גרינדיאנו. בין 2004-2014 ובין דצמבר 2015 ליוני 2017 היה יושב ראש הוועדה לכלכלה, רפורמה והפרטה של הפרלמנט הרומני. בשנים 2012-2008 כיהן כיושב ראש הקבוצה הפרלמנטרית לידידות בין רומניה ליוון ובשנים 2017-2012 יושב ראש הקבוצה הפרלמנטרית לידידות בין רומניה לגרמניה.
ביוני נבחר ליורשו של סורין גרינדיאנו.
בממשלה החדשה שר החוץ הוא תאודור מלשקאנו, שר הביטחון - אדריאן צוצויאנו. מכהנים בה גם שר ממוצא ישראלי, אילן לאופר, שר לעסקים קטנים ובינוניים ולסביבת העסקים, ושרה מוסלמית, ממוצא טורקי-טטרי, סוויל שהיידה, שרה לפיתוח אזורי וסגן ראש הממשלה.
ראש הממשלה לשעבר ויקטור פונטה, חבר לאותה מפלגה, הודיע שלא יצביע בעד ממשלתו של טודוסה.
טודוסה כיהן כראש ממשלה שבעה חדשים עד ינואר 2018, כשהודח על ידי הנהגת מפלגתו אחרי שהחליט לפטר את שר הפנים בגלל "שקרים בפומבי".
מיכאי טודוסה נשוי לקורינה ויש להם בת.
ספרים

Infrastructura critică. Model şi strategie managerială. București RAO, 2010 (תשתית קריטית. מודל ואסטרטגיה ניהולית)
Securitatea economică în era transformărilor globale. București: RAO, 2013 (ביטחון כלכלי ובעידן התמורות הגלובליות)
הערות שוליים

↑  עוד זעזוע ברומניה: ראש הממשלה התפטר - השני בתוך שבעה חודשים, באתר וואלה, 16 בינואר 2018
↑  אתר החדשות הרומני "ספוטניק", 3 ביולי 2017
↑  digi24
↑  כתבה של יוליה מרין באתר החדשות ברומנית press one
| ראשי ממשלת רומניה |
| --- | --- | --- |
| הנסיכויות הרומניות המאוחדות | ב' קטרג'יו • קרצולסקו • קוגלניצ'אנו • קרצולסקו • ל' קטרג'יו • י' גיקה • קרצולסקו • ש' גולסקו • נ' גולסקו • יון ק' ברטיאנו • ד' גיקה • א' גולסקו • יפוריאנו • י' גיקה • ל' קטרג'יו • פלורסקו • יפוריאנו • יון ק' ברטיאנו • ד' ברטיאנו • יון ק' ברטיאנו |     |
| ממלכת רומניה | יון ק' ברטיאנו • רוסטי • ל' קטרג'יו • פלורסקו • ל' קטרג'יו • סטורדזה • אאורליאן • סטורדזה • קנטאקוזינו • קארפ • סטורדזה • קנטאקוזינו • סטורדזה • יון (יונל) ברטיאנו • קארפ • מאיורסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • מרגילומן • קואנדה • יון (יונל) ברטיאנו • וייטויאנו • ואידה-ווייבוד • אוורסקו • יונסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • שטירביי • יון (יונל) ברטיאנו • ו' ברטיאנו • מאניו • מירונסקו • מאניו • מירונסקו • יורגה • ואידה-ווייבוד • מאניו • ואידה-ווייבוד • דוקה • אנג'לסקו • טטרסקו • גוגה • קריסטיה • קלינסקו • ארג'שאנו • ארג'טויאנו • טטרסקו • ג'יגורטו • אנטונסקו • סנטסקו • רדסקו • גרוזה |     |
| הרפובליקה העממית הרומנית והרפובליקה הסוציאליסטית רומניה | גרוזה • גאורגיו-דז' • קיבו סטויקה • מאורר • מנסקו • ורדץ • דסקלסקו |     |
| רומניה מאז 1989 | רומן • סטולוז'אן • וקרויו • צ'ורביה • דז'או • וסילה • אתאנאסיו • איסרסקו • נסטאסה • בז'ינאריו • פופסקו-טריצ'אנו • בוק • אונגוריאנו • פונטה • צ'ולוש • גרינדיאנו • טודוסה • דנצ'ילה - אורבן • קיצו • צ'וקה • צ'ולאקו |     |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810609986205606  GND: 1136129758  VIAF: 4429149919438306650007   WorldCat (עם VIAF): 4429149919438306650007
מכונאי

מכונאי רכב בעבודתו
מכונאי הוא איש מקצוע שעוסק בבנייה, הרכבה ותחזוקה של מכונות. מכונאים רבים מתמחים בתחום מסוים, כגון מכונאות רכב, מכניקת דודים, מכניקת מיזוג אוויר ומכונות קירור, מכונאות מטוסים, מכונאות טנקים, וכו'. בתוך חלוקה זו יש לעיתים התמחויות משנה. בתחום מכונאות רכב, למשל, ישנן תת-התמחויות כגון התמחות בחשמלאות רכב, בבלמים וההגה, במערכת ההילוכים האוטומטית או הרגילה, בתיקוני מנוע, וכו'.
הכשרת מכונאים

ההכשרת מקצוע המכונאות נרכשת לאחר מספר שנות לימוד של תאוריה והכשרה מעשית במוסדות הכשרה מקצועית.
הכשרת מכונאים > בישראל

תעודות מקצועיות למכונאי הן טכנאי והנדסאי. נוסף על כך, מתקיימים בישראל קורסים ללימודי תעודה, להכשרת מכונאי אוטוטק מטעם משרד העבודה, אשר נוצרו בעקבות שילוב הטכנולוגיה והמחשוב בתעשיית הרכב. בוגרי קורסים אלו מקבלים תעודת "מכונאות רכב" ותעודת "חשמל רכב". מכונאי הממשיך את לימודיו יכול להתקדם למהנדס מכני.
בישראל חלק נכבד מהכשרת המכונאים נעשה בצה"ל, במוסדות קדם-צבאיים של חיל הטכנולוגיה והאחזקה וחיל האוויר, ובמסגרת השירות הצבאי, לשם תחזוקה של אמצעי הלחימה של צה"ל.
כיום ישנו מחסור במכונאים בתעשיית הרכב הישראלית, מחסור שאף התעצם בתקופת משבר הקורונה. בין הסיבות למחסור זה נכללות בחירתם של צעירים במקצועות האקדמיה ולא בהכרח בלימודים הטכנולוגיים, וכן העדפתם של צעירים רבים לפנות למקצועות ההייטק שבהם רמות השכר נחשבות גבוהות במיוחד, העדפה הקשורה גם בירידה הדרגתית בתדמיתם של מקצועות התחבורה והרכב בקרב הדור הצעיר בישראל.
הערות שוליים

↑  הנדסת מכונות – מגמת משנה רכב, באתר משרד העבודה, ‏2021
↑  תשקיף מגמת אוטוטק, פורסם על ידי משרד העבודה, 2018.
↑  מכונאי רכב, באתר מתגייסים - מיטב
↑  שיר כהן, מוטסים, באתר ביטאון חיל האוויר, ‏2013
↑  לא מניע: זו הסיבה שחסרים מכונאי רכב בישראל, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2017
↑  יובל אזולאי, ביקוש חסר תקדים לעובדים בתעשייה: יותר מ־15 אלף משרות פנויות, באתר כלכליסט, 3 במאי 2022
↑  ניר בן טובים, ‏כדאי להיות מכונאי רכב בישראל?, באתר ערוץ הספורט, 13 בנובמבר 2022
↑   טלי חרותי-סובר, שכר של בין 9,000 ל-15 אלף שקל: במוסכים החדשים מחפשים עובדים, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558140905171  BnF: cb119508185 (data)  GND: 4132437-7  LCCN: sh85082771  NARA: 10674825 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יריחו (טיל)

| --- | --- |

משגר שביט שלפי הפרסומים על בסיסו פותח יריחו 3
 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל קרקע-קרקע, טיל בליסטי בין-יבשתי
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל ומשרד הביטחון
 משתמשים:  ישראל ישראל
 גרסאות:  יריחו 1, יריחו 2, יריחו 3
 ביצועים
 טווח:  אלפי קילומטרים (הערכה)
טיל יריחו הוא שם כולל לסדרת טילים בליסטיים שפיתחה ישראל החל משנות ה-60 של המאה ה-20. לפי פרסומים זרים הדגם הנוכחי הוא יריחו 3, טיל בליסטי בין-יבשתי עם טווח של אלפי קילומטרים ויכולת לשאת ראש קרב גרעיני. לפי ההערכות, מטרתם העיקרית של הטילים היא הרתעה אסטרטגית.
יריחו 1 > היסטוריית פיתוח הטיל MD-620 יריחו

יצרנית הטיל, חברת דאסו תעופה (שהקים היהודי מרסל דאסו), פרסמה נתונים עליו, ביצועיו ונתוניו בספר יובל לחברה, שראה אור בשנת 1998. נתונים אלה פורסמו בחלקם בעיתונות הישראלית, אולם מעולם לא ניתן אישור ישראלי רשמי לקיומם של טילים אלה.
בספטמבר 1962 הזמינה ממשלת ישראל מחקר היתכנות לפיתוח טיל בליסטי, משתי חברות צרפתיות, סוד אוויאסיון ודאסו. הדרישות המקדמיות לטיל היו:
ראש קרב במשקל 750 ק"ג.
טווח הירי של הטיל: 235–500 ק"מ.
יכולת פעולה בכל מזג אוויר.
קצב ירי: 8 טילים בשעה ממשגר נייח.
ארבעה טילים לשעה ממשגר נייד.
זמן תגובה לשיגור טיל: שעתיים.
לבסוף נבחרה חברת דאסו תעופה, והחוזה ל"מבצע יריחו" נחתם ביום 26 באפריל 1963.
חברת דאסו תעופה הייתה אמורה לפתח 25 טילי ניסוי (שסומנו MD-620), מתוכם חמישה חד שלביים ועשרים דו-שלביים, ובנוסף לבנות את ציוד הבקרה והמשגרים.
בסיום סדרת הניסויים, הייצור הסדרתי של הטילים אמור היה להתקיים בישראל, אך לבסוף התקיים במתקני דאסו תעופה ממאי 1964 ועד ינואר 1969, כאשר חברת דאסו תעופה הייתה הקבלן הראשי לפרויקט, והעסיקה קבלני משנה:
נורד אוויאסיון לפיתוח המנועים הרקטיים (דלק מוצק)
SAGEM - לפיתוח מערכת ההנחיה של הטיל.
יריחו 1 > נתונים טכניים

אורך הטיל: 13.4 מטרים (44 רגל).
קוטר: 80 סנטימטרים (31 אינץ').
משקל: 6.7 טון מטרי.
המנועים הרקטיים לטיל MD-620 היו נגזרת של המנוע הרקטי שפותח עבור הטיל הצרפתי VE-111 טופז. למנוע הראשון צורפו ארבעה נחירי פליטה מתכווננים, ואילו המנוע השני צויד בנחיר פליטה יחיד וקבוע, וניהוגו התבצע בסיוע ארבעה מייצבים נעים.
בטיל הותקנה מערכת הנחיה אינרציאלית ספרתית, שאיפשרה לטיל להשיג דיוק פגיעה בשיעור של אלפית מטווח הירי.
יריחו 1 > סדרת הניסויים של הטיל יריחו 1

השיגור הראשון של טיל MD 620, ממשגר נייד, נערך בבסיס הטילים הצרפתי באיל דה לבאנט, ב-1 בפברואר 1965. בניסוי זה השלב השני היה דמי. ב-23 בדצמבר 1965 נערך לראשונה שיגור ניסוי של טיל MD-620 בעל שני שלבים. שיגור זה נכשל עקב בעיה במערכת ההנחיה.
שיגור מוצלח ראשון של הגרסה הדו שלבית של הטיל התקיים ב-16 במרץ 1966, והושג בו טווח של 450 ק"מ. בסתיו 1968 נערכו 16 שיגורים, מהם 10 הוכתרו כהצלחה מושלמת, 3 הוגדרו כהצלחה חלקית, ושלושה נכשלו.