stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות אוסטרליה
הערות שוליים

↑  סיר שמואל זאמועל ז"ל, המגיד, 13 בספטמבר 1900
1 2 3  ""Census of Population and Housing - Cultural Diversity, 2016, TableBuilder"". Australian Bureau of Statistics (ABS).
↑  בשנת 4–2003 קיבלו מעמד תושבות קבע באוסטרליה 438 ישראלים, בשנת 5–2004 510, בשנת 6–2005 444.
↑  Porat, Ran (2013-01-01). "Ausraelis - the diasporic identity of Israelis in Australia". אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2014-10-23.
↑
↑  AIA (ארכיון)
↑  אוסראלים – אתר הבית לישראלים באוסטרליה (ארכיון)
↑  Ozim - פורום בנושא הגירה לאוסטרליה והחיים בה, באתר ozim.co.il
↑  קבוצת AUSRAEL בלינקדין
↑  Australian Bureau of Statistics
סר אייזק אייזקס, יהודי שהתמנה ב-1931 למושל הכללי של אוסטרליה
כתובה מאוסטרליה
התפלגות גאוגרפית של האוכלוסייה היהודית באוסטרליה (לפי השתייכות דתית מוצהרת, או לפי מוצא אם לא מדווחת על דת אחרת) לפי אזורים סטטיסטיים 1 (SA1)
התגובה הראשונה השלטת של יהודי אוסטרליה (לפי השתייכות דתית מדווחת, או לפי מוצא אם לא מדווחת על דת אחרת) לשאלה לגבי מוצא, לפי אזורים סטטיסטיים 1 (SA1) עם יותר מ-5% מהאוכלוסייה היהודית.
השפה המדוברת ביותר בבית על ידי יהודי אוסטרליה (כפי שדווח על פי שיוך דתי או על פי מוצא אם לא מדווחת על דת אחרת), על ידי אזורים סטטיסטיים 1 (SA1) עם למעלה מ-5% מהאוכלוסייה היהודית.
מרסל אדמס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוגוסט 1920 רומניה
 פטירה:  11 באוגוסט 2020  (בגיל 100) מונטריאול, קנדה 
 שם לידה:  Marcel Abramovici 
 מדינה:  רומניה, ישראל, קנדה 
 תקופת הפעילות:  1955–2020 (כ־65 שנים)
 
מרסל אדמס (באנגלית: Marcel Adams;‏ 2 באוגוסט 1920 – 11 באוגוסט 2020) היה איל נדל"ן קנדי יהודי, מיליארדר, וניצול שואה יליד-רומניה.
קורות חיים

אדמס נולד בשם מרסל אברמוביץ' (Marcel Abramovich) למשפחה יהודית ברומניה ב-1920. אביו היה בורסקאי. במהלך מלחמת העולם השנייה אולץ לעבוד במחנה עבודה נאצי (1941 - 1944). הוא נמלט לטורקיה, וממנה עלה לישראל שתחת המנדט הבריטי, בה לחם במלחמת העצמאות. ב-1951 ירד לקנדה, בה עבד כבורסקאי בקוויבק סיטי. ב-1955 החל להשקיע בנדל"ן, והבניין הראשון בו השקיע זכה ל-70% תשואה. ב-1958 הקים את חברת "Iberville Developments", וב-1959 פתח את הקניון הראשון של החברה. בנו, סילבן אדמס, מנהל את החברה כיום. ב-2017 היו בבעלות החברה יותר מ-100 נכסים בהיקף של כמעט מיליון מ"ר.
בשנת 2005 ייסד אדמס קרן מלגות על שמו ובמשך השנים זכו חוקרים ישראלים רבים במלגה זו.
חייו האישיים

ב-1953 נישא לאנני אדמס. לזוג ארבעה ילדים: ג'וליאן, סילבן, לינדה וליאורה. בנו ג'וליאן אדמס הוא ביוכימאי שעמד בראש הצוות שפיתח את התרופה "Velcade". בנו סילבן אדמס מנהל את חברת הנדל"ן "Iberville", ופועל רבות בישראל בתחומי הפילנתרופיה בספורט. בתו לינדה אדמס-טרוי עורכת דין ונשואה לפרשן והמרצה גיל טרוי, ובתו לאורה אדמס היא אחות.
נפטר ב-11 באוגוסט 2020.
הערות שוליים

↑  "Extraordinara poveste a românului cu 800 de milioane de dolari ascunse în Elveţia. Traseul de la evreul sărac Meir Abramovici la miliardarul Marcel Adams". Piatra neamt. Februarie 18, 2015
↑  יריב פלג, החלום של מרסל אדמס הפך לתקווה של חוקרים בישראל, באתר ישראל היום, 23 במאי 2019
↑  מרסל אדמס ממונטריאול קנדה ז"ל Marcel Adams of Montreal, Canada | Jerusalem Post, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, הארץ, מנוח, באתר מודעות אבל, ‏12 באוגוסט 2020
שרה גריי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במאי 1996 (בת 28) נאנאימו, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה גריי (באנגלית: Sarah Grey; נולדה ב-19 במאי 1996) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה קנדית, הידועה בתפקידה כאליסה, הדמות הראשית בסדרת האימה-דרמה של נטפליקס, "המסדר".
ביוגרפיה

גריי נולדה בקולומביה הבריטית שבקנדה.[דרוש מקור]
גריי הופיעה בסדרה "בייטס מוטל" בתפקיד נורמה בייטס הצעירה. ב-2013 שיחקה בתפקיד ג'ניפר בילס בסרט Cinemanovels. באוגוסט 2016 לוהקה לתפקיד קורטני ויטמור (סטארגירל) בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "אגדות המחר" ברשת The CW.
באפריל 2018, גריי לוהקה לתפקיד הראשי, בתור אליסה דרייק בסדרת האימה-דרמה של נטפליקס "המסדר". הסדרה עלתה לנטפליקס במרץ 2019, ועונתה השנייה עלתה ביוני 2020.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Cinemanovels | ג'וליה |  |
| 2013 | חיבוק הערפד | שרלוט הצעירה |  |
| 2017 | פאוור ריינג'רס | אמנדה קלארק |  |
| 2017 | Last Night in Suburbia | היילי |  |
| 2022 | שלום, להתראות ומה שביניהם | קולט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | The Wrong Girl Fatal Friends | סופיה אלן | סרט טלוויזיה |
| 2015 | חצי ערפד | לא קייטלין | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2015 | A Mother's Instinct Her Own Justice | סקרלט בטנר | סרט טלוויזיה |
| 2016 | The Wedding March | ג'ולי טרנר | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2016 | Mommy's Secret | דניס הרדינג | סרט טלוויזיה של LMN |
| 2017-2016 | אגדות המחר | קורטני וייטמור / סטארגירל | 3 פרקים |
| 2017 | Story of a Girl | קייטלין ספינלי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018 | על הספסל | קמרון | סרט טלוויזיה |
| 2018 | A Marriage Made for Murder | ניקול | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2018 | No One Would Tell | ז'קלין | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2020-2019 | המסדר (אנ') | אליסה דרייק | תפקיד ראשי; 2 עונות |
הערות שוליים

↑  "Sarah Grey". Hollywood.com. אורכב מ-המקור ב-2016-08-06. נבדק ב-2016-07-29.
↑  Jonathan Dornbush (8 באוגוסט 2016). "Power Rangers Actress Cast as Legends of Tomorrow's Stargirl". IGN. נבדק ב-2016-08-08. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Nellie Andreeva (16 באפריל 2018). "Netflix Picks Up 'The Order' Horror Drama Series Starring Jake Manley & Sarah Grey". Deadline Hollywood. נבדק ב-2018-04-16. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jason Motes (15 ביולי 2016). "Rita Repulsa Gets Her Claws On Trini In This New 'Power Rangers' Photo". ScienceFiction.com. נבדק ב-2016-07-29. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ed Stockly (15 במאי 2015). "Saturday's TV Highlights and Weekend Talk: 'Orphan Black'". Los Angeles Times. נבדק ב-2016-07-29. The Wrong Girl Sophia (Sarah Grey), a model teenager and aspiring pianist, strikes up a friendship with a new student at her school... {{cite web}}:  (עזרה)
משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה

| --- | --- |
 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תחום שיפוט:  ייעוץ בנושאי מדע וטכנולוגיה בארצות הברית וגיבוש מדיניות בנושאים אלה
 משרד אחראי:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 סוכנות אם:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית 
 תאריך הקמה:  11 במאי 1976
 סוכנות קודמת:  הוועדה המייעצת למדע
 מנהל:  מייקל קרציוס (בפועל)
 מטה מרכזי:  המשרד הביצועי ע"ש אייזנהאואר בוושינגטון הבירה
 עובדים:  130
 https://whitehouse.gov/ostp
 
משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה (באנגלית: Office of Science and Technology Policy; בראשי תבות: OSTP) הוא מחלקה בתוך הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, הכפוף למשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, אשר נוסד בידי הקונגרס של ארצות הברית ב-11 במאי 1976 תוך מתן מנדט נרחב לייעוץ פוליטי עבור נשיא ארצות הברית על ההשפעות של מדע וטכנולוגיה על סוגיות במדיניות החוץ ובמדיניות הפנים של ארצות הברית. מנהל המשרד ממלא באורח מסורתי את תפקיד היועץ המדעי לנשיא ארצות הברית.
הנשיא ריצ'רד ניקסון הורה לסגור את הוועדה המייעצת למדע לאחר שיועצו המדעי השני, אדוארד א. דייוויד הבן (אנ') התפטר בשנת 1973 ולא מונה לו מחליף. ב-1975 נועדה נשיאת אגודת הפיזיקה האמריקאית טשין-שיונג וו עם הנשיא החדש ג'רלד פורד כדי להקים מחדש גוף של יועצים מדעיים לנשיא ולסוכנויות הפדרלית ברשות המבצעת, והנשיא פורד נעתר להצעה זו. בעקבות זאת הקים הקונגרס של ארצות הברית OSTP בשנת 1976 ונתן למשרד החדש מנדט לייעץ לנשיא בענייני מדע וטכנולוגיה בהקשרים של מדיניות חוץ ופנים. החוק משנת 1976 הוסיף להסמיך את OSTP להוביל מאמצים בין-מחלקתיים לפיתוח ויישום מדיניות ותקציבים בני-קיימא של מדע וטכנולוגיה ועבודה פדרלית מול המגזר הפרטי בארצות הברית ובמדינות העולם, מול ממשלות מדינתיות ומקומיות במדינות ארצות הברית, והקהילה המדעית בעולם ההשכלה הגבוהה.
תחת הנשיא דונלד טראמפ, סגל משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה צנח מ-135 ל-45 אנשים. משרת מנהל המשרד נותרה לא מאוישת במשך למעלה משנתיים – האינטררגנום הארוך ביותר בתולדות המשרד. קלווין דרואגמאייר (אנ'), מומחה למדעי האטמוספירה ששימש בעבר כסגן נשיא למחקר באוניברסיטת אוקלהומה, הועמד לתפקיד מנהל המשרד ב-1 באוגוסט 2018, ומינויו אושר בידי הסנאט של ארצות הברית ב-2 בינואר 2019.
במהלך כהונתו של הנשיא ג'ו ביידן, למנהל המשרד מונה תחילה אריק לנדר בתור היועץ המדעי לנשיא, לראשונה בדרג חבר הקבינט של ארצות הברית. לנדר התפטר בפברואר 2022 בעקבות דיווחים בדבר התעמרות בכפופיו באופן בוטה. את מקומו כיועץ המדעי מילא במשך כשמונה חודשים המדען פרנסיס קולינס (אנ'), עד אשר מונתה מחליפתו הקבועה אראטי פרבהאקר, הן כיועצת המדעית והן כמנהלת המשרד.
ריקי טולמן

| --- | --- |

 מדינה:  דרום אפריקה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריקי טולמן הוא קולנוען, תסריטאי ומפיק דרום אפריקאי, המתגורר בקנדה.
חיים מוקדמים

טולמן נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה וגדל באזור סנדטון לפני שהיגר עם משפחתו לטורונטו, קנדה.
קריירה

בשנת 2016 כתב וביים את הסרט "Enfant Terrible", שזכה לציון של 7.5 מתוך 10, באתר IMDb.
בשנת 2018 הפיק את הסרט "ג'ונתן", בבימוי ביל אוליבר, כתיבה של פיטר ניקוביץ, ביל אוליבר וגרגורי דייוויס, והפקה של רנדי מאניס וטולמן עצמו. הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים טרייבקה בניו יורק. הסרט עוסק ביונתן, צעיר עם מצב מוזר שרק אחיו מבין. אבל כשהוא מתחיל להשתוקק לחיים אחרים, הקשר הייחודי שלהם נבחן יותר ויותר בדרמת מדע בדיוני מפותלת. בסרט מככבים אנסל אלגורט, סוקי ווטרהאוס ופטרישיה קלרקסון.
בשנת 2019 כתב וביים את סרט הביכורים העלילתי שלו, "Run this town", שזכה לביקורות נמוכות של 4.4 מתוך 10 ב-IMDb. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים South by Southwest. עלילת הסרט סובבת סביב עוזר פוליטי המנסה לעצור את הבוס החצוף והבוטה שלו כשחוקר צעיר בעיתון מקבל הודעה על שערורייה שעלולה לגרום או לשבור את הקריירה של שניהם. שחקנים: בן פלאט, נינה דוברב, מנה מסעוד, דמיאן לואיס, ג'ניפר אהלה וסקוט ספידמן (בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים). הסרט השתתף גם בפסטיבל הסרטים Fin Atlantic film festival. הסרט נרכש על ידי Oscilloscope ושוחרר יחד עם טוויטר ב-6 במרץ 2020.
רוג'ר איברט כתב על הסרט: "אני חושב שטולמן התכוון להפוך את הסיפור שלו לחיבור יותר תמציתי ואלגנטי על חווית המילניום. בסופו של דבר, ההשפעה הייתה שפרויקט שאפתני פשוט נעשה קטן יותר".
קנת טוראן מעיתון לוס אנג'לס טיימס, כתב על הסרט: "חכם, שאפתני ומרשים, 'Run This Town' הוא הסוג הטוב ביותר של בכורה בבימוי עלילתי, סרט שמשעשע וגורם לך לצפות למה שיבוא אחר כך".
הסרט זכה בשלוש מועמדויות לפרס המסך הקנדי וב-8 מועמדויות בפרס גילדת הבמאים הקנדית – DGC.
הערות שוליים

↑  FilmFeed, Ricky Tiollman, FilmFeed, ‏2023
↑  The Power of the Screen: Here are All of the Feature Films Coming to the 2018 Tribeca Film Festival, Tribeca, ‏2018-03-07
↑  Run This Town, SXSW 2024 Schedule (באנגלית)
↑  flawintheiris, FIN Atlantic International Film Festival 2019 PREVIEW, Flaw in the Iris, ‏2019-09-12 (ב־Canadian English)
↑  Dino-Ray Ramos, Oscilloscope Teams With Twitter For Innovative Release Of Ricky Tollman’s ‘Run This Town’ Starring Ben Platt, Deadline, ‏2020-01-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Arielle Bernstein, Run This Town movie review & film summary (2020) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  Review: 'Run This Town' runs the table in a true tale of mayoral malfeasance in Toronto, Los Angeles Times, ‏2020-03-05 (באנגלית אמריקאית)
הלגיון הבין-לאומי להגנה טריטוריאלית של אוקראינה

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  לגיון הזרים האוקראיני לגיון הזרים של אוקראינה
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 שיוך:  צבא היבשה האוקראיני 
 סוג:  יחידה צבאית טריטוריאלית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  27 בפברואר 2022 – הווה (3 שנים)
 מקים היחידה:  וולודימיר זלנסקי 
 מלחמות:  הפלישה הרוסית לאוקראינה  מלחמת רוסיה-אוקראינה  הסכסוך האוקראיני-רוסי  מלחמת דונבאס
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  מעל 20,000
 
הלגיון הבין־לאומי להגנה טריטוריאלית של אוקראינה (באוקראינית: Інтернаціональний легіон територіальної оборони України; נקרא גם: לגיון הזרים האוקראיני) הוא יחידה צבאית שהוקמה במטרה לגייס אנשים ברחבי העולם להילחם בצבא הרוסי במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.
היסטוריה

היחידה הוקמה לבקשתו של נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, שלושה ימים לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה. ב-3 במרץ, שישה ימים לאחר שהוקמה, זלנסקי פרסם ברשת החברתית טלגרם סרטון, בו הוא מודיע על כך שמעל ל-16 אלף אנשים התגייסו ליחידה וכי הוא קורא לעוד אנשים להתגייס ולהגן על אוקראינה.
ב-6 במרץ 2022 הודיע דמיטרו קולבה, שר החוץ האוקראיני, שמעל ל-20 אלף אנשים מרחבי העולם התגייסו ליחידה; על פי מקורות שונים הצטרפו עוד כמה אלפים לאחר ההכרזה. עם זאת, חל איסור במספר מדינות להתנדב ליחידה, אך מספר אנשים עברו על החוק הזה ולכן קולבה לא ציין את שמותיהן של המדינות שמהן האנשים התנדבו.
ב-1 באפריל 2022, היחידה הכריזה על הפסקה זמנית של הגיוס על מנת למיין מתנדבים שאין להם רקע צבאי.
תגובת ישראל

היחידה פתוחה למתנדבים ישראלים כפי שהיא פתוחה למתנדבים משאר העולם.
בעיתון ידיעות אחרונות פורסם כי עשרות ישראלים התגייסו ליחידה דרך הרשמה ברשת החברתית פייסבוק, לאחר לחץ רב על שגרירות אוקראינה בישראל והפגנות נגד הפלישה הרוסית לאוקראינה בישראל. אף דווח כי מספר חיילים לשעבר בצה"ל התגייסו ליחידה על מנת לאמן את לוחמיה. על אף הציפיות, התגייסות הישראלים ליחידה לא פגעה ביחסי ישראל–רוסיה.
הערות שוליים

↑  גילעד שדה, לגיון הזרים של זלנסקי, באתר זמן ישראל, 13 באפריל 2022
↑  זלנסקי: 16 אלף זרים כבר הצטרפו למאבק בפלישה הרוסית, באתר מקור ראשון, ‏3 במרץ 2022
↑  Opinion | Foreign Fighters Are Heading to Ukraine. That’s A Moment for Worry, POLITICO (באנגלית)
↑  ליגיון הזרים של אוקראינה: "הזדמנות להילחם", באתר ynet, 11 במרץ 2022
↑  T. O. I. staff, ‘No other option’: Israeli ex-commandos said to secretly train Ukrainian civilians, Times of israel (באנגלית)
↑  Chaudhury, Dipanjan Roy. "India flags Ukrainian embassy tweet; post deleted". The Economic Times. נבדק ב-2022-05-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813129959205606
פוזיטנו

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  קמפניה קמפניה
 נפה:  סלרנו
 ראש העיר:  ג'וזפה גוידה (Giuseppe Guida)
 בירת הקומונה:  פוזיטאנו 
 שפה רשמית:  נפוליטנית
 שטח:  8.65 קמ"ר
 גובה:  142 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  3,747 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  40°38′N 14°29′E﻿ / ﻿40.633°N 14.483°E﻿ / 40.633; 14.483
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.comunedipositano.it/
 he
 
פוזיטנו (באיטלקית: Positano) הוא כפר וקומונה על החוף האמאלפיטאני, בנפת סלרנו (באיטלקית: Provincia di Salerno), במחוז קמפניה שבדרום איטליה.
בעבר שימשה העיר פוזיטנו כנמלה השוקק של רפובליקת אמלפי. עד למאה ה-20 הייתה פוזיטנו אחד מהמרכזים המסחריים החשובים ביותר בים התיכון, היא אף התחרתה עם ונציה על הדומיננטיות כמרכז סחר בינלאומי, בו נפגשות סחורות מהמזרח הקרוב והתיכון עם סחורות ממערב ומרכז אירופה.
פוזיטנו, ציור מעשה ידי אדולף ארבסלה משנת 1914
החל משנות ה-50 מהווה יעד תיירותי מיוחד, יוקרתי ומבוקש אותו פוקדים תיירים רבים, תיירי פנים וחוץ. הסופר הנודע ג'ון סטיינבק פרסם רשומה על פוזיטנו במגזין Harper's Bazaar במאי 1953, וכתב: "פוזיטנו חודרת עמוק. [...] זהו מקום חלומי שלא ממש מרגיש אמיתי כשאתה שם, וברגע שאתה עוזב אותו - נותר מאוד אמיתי ומוחשי במוחך". כיום מהווה פוזיטנו יעד תיירותי פופולרי באזור החוף האמאלפיטאני, אשר עמוס בתיירים בעונת השיא.
מוזיקה ואמנות

בין יולי 1967 ועד שנות ה-70 המאוחרות, פוזיטנו הייתה ביתו של הזמר-יוצר שון פיליפס, אשר חיבר בה רבים מלהיטיו. מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס מלהקת האבנים המתגלגלות כתבו את השיר "Midnight Rambler" בבתי הקפה של פוזיטנו בזמן חופשתם.
הבמאי והמפיק הנודע פרנקו זפירלי היה בעליה של וילה טרווילה בפוזיטנו, בה התגורר במשך 35 שנה ואירח סופרים וכוכבי במה וקולנוע. הווילה עוצבה על ידי האדריכל רנצו מונג'יארדינו, ששיתף פעולה עם זפירלי בפרויקטים רבים בתיאטרון ובאופרה. כיום הווילה פועלת כמלון בוטיק חמישה כוכבים.
הפסנתרן הגרמני וילהלם קמפף נהג להגיע לפוזיטנו בחודשי הקיץ, שם העביר קורסים על סונאטות וקונצ'רטו לפסנתר של בטהובן. מאז מותו בשנת 1991, ממשיך הקורס לפעול תחת חסותה של קרן התרבות על שמו, ולימדו בו בין היתר גרהרד אופיץ וג'ון או'קונור.
כלכלה ותיירות

כיום, התיירות היא הענף הכלכלי המרכזי של פוזיטנו. העיר ידועה בלימונצ'לו שלה ובמשקה האלכוהולי המקומי "L'Albertissimo", הנמכר אך ורק בדוכן קטן בנמל המרכזי.
המעבר מכפר דייגים קטן ליעד תיירותי בינלאומי מיוחס להתפתחות תעשיית התיירות. מלבד החופים, הצוקים והאתרים ההיסטוריים, העיר מציעה חנויות ביגוד ומסעדות רבות, המושכות תיירים מכל העולם. בנוסף, מטעי לימון, תפוזים וזיתים צומחים ברחבי העיר על צלע ההר, ותוצרתם נמכרת בשווקים המקומיים.
אזכורים בספרות ובקולנוע

פוזיטנו הופיעה במספר סרטים, כולל "Only You" ותחת שמש טוסקנה.
בעיר מתקיים מדי שנה פסטיבל "Cartoons on the Bay", בו מוענקים פרסי פולצ'ינלה למצוינות בתחום האנימציה.
העיירה הבדיונית "מונגיבלו" המופיעה ברומן הכישרון של מר ריפלי משנת 1955 מבוססת על פוזיטנו. העיר וכפרים נוספים באיים איסקיה ופרוצ'ידה שימשו כתפאורה לעיבוד הקולנועי של הספר משנת 1999.
ספורט

בעיר פועל מועדון הכדורגל "A.S.D. San Vito Positano 1956", המשחק באצטדיון ויטוריו דה סיקה ומתחרה בליגת "Promozione Campania".
תחבורה

פוזיטנו מחוברת לכביש הארצי *SS163 Amalfitana* ולכביש המחוזי *SP425*.
שדות התעופה הקרובים ביותר הם שדה התעופה נאפולי ושדה התעופה סלרנו-פונטקאיניאנו, מהם יוצאים שאטלים לערים שונות לאורך חוף אמלפי, כולל פוזיטנו.
ניתן להגיע לעיר גם באמצעות מעבורות, המחברות אותה לערים כמו קאפרי, נאפולי, סלרנו וסורנטו.
קו האוטובוס "Sita" מחבר את פוזיטנו עם אמלפי וסורנטו.
הערות שוליים

↑  "Positano". www.amalficoast.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566849505171  GND: 4115865-9  LCCN: n81072744  MusicBrainz: 9b3f6621-ac18-41df-b720-58a4b86703cb  NKC: xx0116439  VIAF: 132533364   WorldCat (עם VIAF): 132533364
ויליאם צ'יטיק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 ביוני 1943 (בן 81) קונטיקט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טהראן 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2014) 
 
ויליאם קלארק צ'יטיק (נולד ב-29 ביוני 1943) הוא פילוסוף, סופר, ומתרגם אמריקאי של טקסטים פילוסופיים ומיסטיים אסלאמיים קלאסיים. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על רומי ואבן ערבי, וכתב רבות על האסכולה של אבן ערבי, הפילוסופיה האסלאמית והקוסמולוגיה האסלאמית. הוא פרופסור מצטיין במחלקה ללימודי אסיה ואמריקה באוניברסיטת סטוני ברוק.
ביוגרפיה

צ'יטיק נולד במילפורד, קונטיקט ב-29 ביוני 1943,, כשהוא משיג את התואר הראשון שלו מווסטר קולג', ווסטר, אוהיו. כחלק מתוכנית הלימודים לתואר הראשון, בחר צ'יטיק בלימודי ההיסטוריה של האסלאם באוניברסיטה האמריקאית של ביירות במהלך שנת הלימודים 1964–1965. במהלך תקופה זו, הוא הכיר את הסופיות כאשר בחר להתמקד בנושא ללימודים עצמאיים בשנה הראשונה שלו. לאחר תקופה של לימוד אקדמי של האמיתות הסופיות, הוא השתתף בהרצאה פומבית של סייד חוסיין נאסר, שהיה אז פרופסור אורח ללימודי אסלאם באוניברסיטה האמריקאית של ביירות. הרצאה זו העמיקה את העניין שלו בסופיות, ועם סיום לימודיו בווסטר קולג', הובילה אותו להמשיך ללימודי תואר שני בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת טהראן, שם בילה שמונה שנים (1966-1974) לקראת תואר הדוקטור שלו בספרות פרסית. הוא סיים את הדוקטורט שלו בשנת 1974 בהנחייתו של נאסר. עבודת הדוקטורט שלו, שפורסמה ב-1977 ולאחר מכן הודפסה מחדש ב-1992, התמקדה ב- Naqd al-nusus של ג'אמי. יצירה זו היא פרשנות ביקורתית על נקש אל-פצוץ של אבן ערבי, שהיא גרסה מקוצרת של פצוץ אל-חיכם שלו. במהלך לימודיו באוניברסיטת טהראן, צ'יטיק אף שימש כעוזר מחקר במרכז לחקר מדע האסלאם בין השנים 1971 עד 1972.
מאוחר יותר לימד צ'יטיק דת השוואתית באוניברסיטה הטכנית אריאמהר והצטרף לפקולטה של האקדמיה האימפריאלית לפילוסופיה האיראנית ב-1978. בזמן שהותו בטהרן, הוא פגש את סאצ'יקו מוראטה, שגם היא למדה שם, והם נישאו. במהלך שהותו בטהרן, צ'יטיק למד תחת חוקרים ידועים של מחשבה אסלאמית ושיתף פעולה עם חוקרים כמו פיטר למבורן וילסון, ג'לאל א-דין אשתיאני, הנרי קורבין, טושיהיקו איזוטסו, בדיע א-זמאן פורוזנפר, ג'לאל אלדין הומיי, מהדי מוחאגה וסייד מוחמד חוסיין טבטבאי. התערות נרחבת שכזו, עם חוקרים שכאלה, העניקה לצ'יטיק הערכה ושליטה ייחודית בערבית הקלאסית ובפרסית, כמו גם הבנה רחבה של טקסטים פילוסופיים, תאולוגיים ומיסטיים אסלאמיים מימי הביניים.
לפני המהפכה ב-1979, חזר צ'יטיק לארצות הברית עם אשתו, ושימש כעורך שותף באנציקלופדיה אירניקה בתחילת שנות ה-80. צ'יטיק החל לעבוד באוניברסיטת סטוני ברוק ב-1983 כעוזר פרופסור במחלקה ללימודי דתות. כיום הוא פרופסור מצטיין במחלקה ללימודי אסיה ואסיה אמריקאים באוניברסיטת סטוני ברוק.
צ'יטיק זכה בכמה כיבודים אקדמיים לאורך הקריירה שלו. אלה כוללים תואר פרופסור מצטיין ע"ש קינן ריפאי במכון ללימודים הומניסטיים מתקדמים באוניברסיטת פקין, וכן פרופסור לשם כבוד בבית הספר לפילוסופיה ולימודי דת באוניברסיטת מינזו. בנוסף, הוא זכה למלגות ממספר ארגונים מוערכים, כגון הקרן הלאומית למדעי הרוח, קרן ג'ון סיימון גוגנהיים, מרכז הרווארד לחקר דתות העולם ובית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (EHESS).
השפעה

ויליאם צ'יטיק "נודע בזכות תרגומיו ופרשנויותיו לפילוסופיה אסלאמית קלאסית וטקסטים מיסטיים". הוא "אחד המתרגמים והפרשנים העכשוויים החשובים ביותר של טקסטים של מיסטיקה ושירה אסלאמית", "ללא ספק החוקר המוביל של הכתיבה על אבן ערבי באנגלית", "מלומד ידוע בנושא רומי וסופיות", "אחד החוקרים האמריקאים המובילים במסורת המיסטית הסופית", "חוקר מערבי מוביל של הרוחניות האסלאמית", "אחד החוקרים הבולטים של האסלאם הסופי ושל המושג והפרקטיקה של איחסאן", "מלומד מכובד בנושא סופיות", "מלומד מוביל ומוערך מאוד בתחום המסורת האינטלקטואלית המוסלמית הקלאסית", ו"אחד החוקרים הגדולים של מחשבה אסלאמית" בעולם כיום. לפי מוחמד רוסטום, אטיף חליל וקוזויו מוראטה, "תלמידי המחשבה האסלאמית חייבים, בדרך זו או אחרת, לכתביו של צ'יטיק". טנאלי קוקונן מאוניברסיטת ניו יורק, מצהירה כי "במהלך ארבעה עשורים, וויליאם צ'יטיק עשה יותר מכל אחד אחר כדי להאיר, לטובת הקהל האנגלופוני, את הפן התיאוסופי של הספרות הסופית ואחר כך של הפילוסופיה האסלאמית".
חיבורים מרכזיים

צ'יטיק פרסם 30 ספרים ומאמרים רבים על היסטוריה אסלאמית, סופיות ופילוסופיה אסלאמית.
חיבורים מרכזיים > ספרים

The Sufi Doctrine of Rumi: An Introduction (Tehran: Aryamehr University Press, 1974). A new edition, The Sufi Doctrine of Rumi, released in 2005 (see below).
The Sufi Path of Love: The Spiritual Teachings of Rumi (Albany: State University of New York Press, 1983).
The Sufi Path of Knowledge: Ibn al-'Arabi's Metaphysics of Imagination (Albany: State University of New York Press, 1989).
Imaginal Worlds: Ibn al-'Arabi and the Problem of Religious Diversity (Albany: State University of New York Press, 1994).
With Sachiko Murata, The Vision of Islam (New York: Paragon, 1994).
Varolmanın Boyutları (The Dimensions of Existence) A collection of seventeen essays edited and translated by Turan Koç (Istanbul: Insan Yayınları, 1997).
The Self-Disclosure of God: Principles of Ibn al-'Arabi's Cosmology (Albany: State University of New York Press, 1998).
Sufism: A Short Introduction (Oxford: Oneworld, 2000).
The Heart of Islamic Philosophy:The Quest for Self-Knowledge in the Teachings of Afdal al-Din Kashani (Oxford: Oxford University Press, 2001).
Ibn 'Arabi: Heir to the Prophets (Oxford: Oneworld, 2005).
The Sufi Doctrine of Rumi: Illustrated Edition (Bloomington, IN: World Wisdom, 2005).
Science of the Cosmos, Science of the Soul: The Pertinence of Islamic Cosmology in the Modern World (Oxford: Oneworld, 2007).
With Sachiko Murata and Tu Weiming, The Sage Learning of Liu Zhi: Islamic Thought in Confucian Terms (Cambridge, MA: Harvard University Asia Centre, 2009).
In Search of the Lost Heart: Explorations in Islamic Thought. An anthology of Chittick's writings (from 1975 to 2012) edited by Mohammed Rustom, Atif Khalil, and Kazuyo Murata (Albany: State University of New York Press, 2012).
Divine Love: Islamic Literature and the Path to God (New Haven: Yale University Press, 2013).
Rumi et Shams: la voie spirituelle de l'Amour. A collection of Chittick's writings translated into French by Jean Annestay (Paris: Editions i Littérature, 2021).
Muqarabat fi l-tasawwuf wa-l-hubb wa-l-insan. Several articles translated by Muhammad 'Ali Jaradi and Dima El-Mouallem (a special issue of al-Mahajja 36 [2021], edited by Ahmad Majed).
L'Âme et le Cosmos: Miroir et unite. A selection of articles translated by Ghislain Chetan (Paris: Les Lumières d'Orient, 2023).
Dirasat fi fikr al-Shaykh al-Akbar Muhyi al-Din Ibn al-'Arabi wa-madrasatihi. A large collection of articles on Ibn 'Arabi and his school translated by Naser Dumairieh and edited by Abdel Baki Meftah (Kuwait: Dar al-Ma'ani, 2023)
חיבורים מרכזיים > מהדורות שנערכו על ידי צ'יטיק

With Seyyed Hossein Nasr (vols. 1–3) and Peter Zirnis (vols. 2–3), An Annotated Bibliography of Islamic Science (Tehran: Imperial Iranian Academy of Philosophy, 1975–78, vols. 1–2; Tehran: Cultural Studies and Research Institute, 1991, vol. 3).
:'Abd al-Rahmân Jâmî, Naqd al-nusûs fi sharh naqsh al-fusûs, Persian and Arabic text with critical apparatus, notes, English and Persian introductions, indexes (Tehran: Imperial Iranian Academy of Philosophy, 1977).
The Works of Seyyed Hossein Nasr Through His Fortieth Birthday. Edited and Introduced (Uppsala: University of Utah Press, 1977).>
The Inner Journey: Views from the Islamic Tradition. Edited and Introduced (Sandpoint, ID: White Thread Press, 2007).
The Essential Seyyed Hossein Nasr. Edited and Introduced (Bloomington, IN: World Wisdom, 2007).