stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלק US
הערות שוליים

↑  מניית Delek US Energy | DK – Investing.com, באתר Investing.com Israel
↑  סיכום פיננסי של מניית Delek US Energy – Investing.com, באתר Investing.com Israel
↑  Delek US Holdings | 2020 Fortune 500, Fortune (באנגלית)
↑  "Business Entity Detail - Business Services Online". tnbear.tn.gov. נבדק ב-2020-08-03.
↑  News, Bloomberg (2001-04-18). "COMPANY NEWS; WILLIAMS TO SELL CONVENIENCE STORES TO AN ISRAELI CHAIN (Published 2001)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-12-15.
↑  Delek Closes East Coast Deal, Convenience Store News (באנגלית)
↑  Mapco parent buys Alabama's Williamson Oil Co., www.bizjournals.com, ‏4 במאי 2004
↑  Delek Buys BP Gas Stations for $33.5 Million, Convenience Store News (באנגלית)
↑  רון שטיינבלט, ‏מנכ"ל דלק US: "רוצים להכפיל היקף הפעילות כל 5 שנים", באתר גלובס, 2 באוגוסט 2012
↑  Delek US IPO prices at $16 per share, says underwriter, הארץ (באנגלית)
↑  דלק US רוכשת 43 תחנות דלק וחנויות נוחות בארה"ב, באתר ynet, 15 ביוני 2006
↑  דלק US: עסקאות בארה"ב ב-54.4 מיליון דולר, באתר ynet, 21 ביוני 2006
↑  Delek US completes purchase of 90 gas stations, stores in U.S., הארץ (באנגלית)
↑  דלק US: מגדילה אחזקותיה ב-Lion Oil ל-35%, באתר ynet, 23 באוגוסט 2007
↑  שהם לוי, דלק US תרכוש 53.7% ממניות Lion Oil תמורת 145 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 21 במרץ 2011
1 2  מיכאל רוכוורגר‏, דלק US רוכשת את חברת האנרגיה האמריקאית Lion Oil ב-143 מיליון דולר, באתר וואלה, 21 במרץ 2011
1 2  שהם לוי, ירידה במרווח הזיקוק העבירה את דלק US להפסד ברבעון הרביעי, באתר כלכליסט, 8 במרץ 2012
↑  מערכת ספונסר, תשובה עושה כסף מנפט של אחרים: הרווח הנקי של דלק US זינק ב-273% והסתכם ב-46.2 מיליון דולר, באתר sponser, ‏3 במאי 2012
↑  הכוללות הפעלת בתי זיקוק ורכישה ובנייה של נכסים להובלה, לאחסון ולהפצה של נפט גולמי ומוצריו
↑  נדב נוימן, ‏דלק לוגיסטיקה תסחר ב-NYSE; גייסה 168 מיליון דולר, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2012
↑  Delek US acquiring Texas biodiesel manufacturer, Magnolia Reporter - Magnolia, Arkansas News (באנגלית)
↑  Delek Logistics buys Texas assets, Nashville Post (באנגלית)
↑  גולן חזני, עסקת אלון USA יוצאת לדרך: ויסמן ימונה לתפקיד בכיר בחברה הממוזגת, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2015
↑  Delek selling Mapco to Chilean company, Nashville Post (באנגלית)
↑  עומרי כהן, ‏דלק US ואלון USA מתמזגות לחברת אנרגיה בשווי של יותר מ-2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 4 בינואר 2017
1 2  Greg Lindenberg on Jul. 05, 2017, Delek U.S. Becomes Largest U.S. 7-Eleven Licensee, CSP Daily News (באנגלית)
↑  עומרי כהן, ‏דלק US משלימה את רכישת הבעלות בשותפות אלון פרטנרס, באתר גלובס, 11 בפברואר 2018
1 2  Delek US Exploring Divestitures Post Alon Acquisition, Convenience Store News (באנגלית)
↑  "Delek US Brings Back Megastore Strategy to Retail Segment". Convenience Store News (באנגלית). נבדק ב-2020-08-03.
↑  "Delek US Puts Alon USA Acquisition in the Books". Convenience Store News (באנגלית). נבדק ב-2018-12-05.
משרד הפנים והביטחון של רוסיה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 סוכנות אם:  לשכת נשיא רוסיה
 תאריך הקמה:  19 בדצמבר 1991
 תאריך פירוק:  14 בינואר 1992
 מטה מרכזי:  ככר לוביאנקה, מוסקבה, רוסיה
 
משרד הפנים והביטחון של רוסיה (ברוסית: Министерство безопасности и внутренних дел, בקיצור МБВД) היה הגוף המרכזי של הרשות המבצעת ברוסיה, אשר תוכנן לאחד את כל גופי ביטחון המדינה והמשטרה למשרד ממשלתי אחד, אך בשל מחאות הפרלמנט פורק. המשרד התקיים זמן קצר בין דצמבר 1991 לינואר 1992.
היסטוריה

המשרד הוקם ב-19 בדצמבר 1991 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 289 ממיזוג משרד הפנים של הפדרציה הרוסית עם סוכנות הביטחון הפדרלית. בתחומי המשרד היו גם מחלקות שהועברו ממשרד הפנים הסובייטי שפורק ושירות הביטחון הבין-רפובליקני של ברית המועצות. טיוטת הצו הוכנה על ידי משרד הפנים של ברית המועצות ולא נבחנה על ידי ממשלת הפדרציה הרוסית.
באותו יום מונה לשר הביטחון והפנים, איש הקג"ב ויקטור בראניקוב, שכיהן קודם כשר הפנים של ברית המועצות. תוכנן לבצע שורת מינויים ורפורמות מינהליות, אך נערכו רק 2 מינויים לאורך כל תקופת קיומו של המשרד.
ב-26 בדצמבר 1991 מונה לסגן הראשון של השר — הגנרל יירין (שקודם כיהן גם כסגן שר הפנים הסובייטי) וא. אולייניקוב (שאף הוא כיהן קודם כסגן ראש שירות הביטחון הבין-רפובליקני).
יצירת המשרד גרמה למחאה בסובייט העליון, קבוצת חברים בפרלמנט אף הגישו מחאה רשמית לבית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית, על הפרה חוקתית. ב-14 בינואר 1992, בית המשפט החוקתי הכריז כי הצו להקמת המשרד לא תואם את החוקה, בהקשר זה הנשיא הוציא צו רשמי לפירוק המשרד ולפיטוריהם של ו. איוואננקו (מתפקיד מנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית), א. דונאייב (מתפקיד שר הפנים) ו. בקאטין (מתפקיד שירות הביטחון). בראניקוב התמנה לתפקיד מנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית, בעוד סגנו יירין — לתפקיד שר הפנים של הפדרציה הרוסית.
שר

ויקטור פאבלוביץ' בראניקוב (19 דצמבר 1991 - 14 בינואר 1992) — שר ביטחון הפנים
ראו גם

שירות הביטחון הבין-רפובליקני
סוכנות הביטחון הפדרלית של רוסיה
השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה
משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית
לקריאה נוספת

Прохоров Д.П. Разведка от Сталина до Путина. — СПб. : Издательский дом «Нева», 2004. — ‏ 416 עמ'. — ISBN 5-7654-3753-2 // הביון מסטלין ועד פוטין, ספר (ברוסית) מאת ד. פרוחורוב.
הערות שוליים

↑  «Суд свое слово сказал» // Независимая газета, 15 января 1992 г., № 8 (179)
| קהילת המודיעין הרוסית |
| --- | --- | --- |
| יחידות מודיעין בצבא ובמשרד ההגנה | המודיעין הצבאי (ספצנאז) • מודיעין ימי (הקומנדו הימי) • מודיעין האוויר |  |
| ממשלת רוסיה | הביון החיצוני • הביטחון הפדרלי • משרד הפנים • מאבק באלכוהול הלא חוקי • פספ"ם |  |
| נשיא הפדרציה הרוסית | מועצת הביטחון • האבטחה הפדרלית (התקשורת המיוחדת) • ביטחון הנשיא • ועדת החקירות |  |
| ארגונים לשעבר באימפריה הרוסית, ברית המועצות ורוסיה | הלשכה לעניינים סודיים • הלשכה החשאית • הלשכה המיוחדת • הז'נדרמריה • אוכרנה • ג.פ.או. • או.ג.פ.או. • ביטחון המדינה • המודיעין הצבאי הסובייטי • פאפס"י • סוכנות הביטחון הפדרלית • שירות הביטחון הבין-רפובליקני • משרד הביטחון • פס"ק • משטרת הסמים הפדרלית |  |
משרד הפנים (האימפריה הרוסית)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 סוכנות אם:  ממשלת האימפריה הרוסית 
 תאריך הקמה:  1819 
 
משרד הפנים של האימפריה הרוסית היה גוף הכוח המבצע של מועצת השרים של האימפריה הרוסית, שביצע תפקידים מינהליים בתחומי ביטחון המדינה, ביטחון הציבור, אכיפת החוק, ניהול הרשויות המקומיות, מאבק בפשע, הפעלת שירותי הכבאות, אבטחת מתקני מאסר, מערכת הרישוי, צנזורה בתקשורת המונים והוצאות ספרים. משרד הפנים של האימפריה הרוסית ריכז בידיו את המשימות המגוונות ביותר הן של משטרת הביטחון והן של משטרת ביטחון הציבור.
בניין משרד הפנים

מטה המשרד שכן בבניין בסוללת פונטנקה בסנקט פטרבורג. הבניין הוקם בשנות 1830 על פי פרויקט של האדריכל האיטלקי קארלו רוסי בהשתתפות יוסף שרל והוא חלק מקטעים מככר אוסטרובסקי ותיאטרון אלכסנדרינסקי, רחוב האדריכל רוסי וכיכר לומונוסוב. בשנים 1847 עד 1917 אויש על ידי משרד הפנים. מאז 1925 שוכן בבניין בית הדפוס לניזדאט.
היסטוריה

ב-8 (20) בספטמבר 1802 אושר המניפסט של אלכסנדר הראשון "אודות הקמת משרדים (מיניסטריונים)". יחד עם משרדי ממשל אחרים נוצר גם משרד הפנים של רוסיה. הרוזן ויקטור פאבלוביץ' קוצ'וביי מונה לשר הראשון לענייני פנים. הרוזן פאבל אלכסנדרוביץ' סטרוגנוב הפך לעוזרו של השר. מתחילה נועד המשרד לייעל את אופן ניהול התפוקה והייצור בשלטון המקומי ולא היה לו אופי משטרתי. אופי זה השתנה עם הוספת משרד המשטרה בשנת 1819.
שינויים בניהול המשרד הרחיבו וצמצמו את יכולתו של משרד הפנים, בכפוף להלך הרוח בממשלת הצאר. בשנת 1826 הוקמה "הלשכה המיוחדת" של שר המשטרה לשעבר והוקמה המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר כגוף לביטחון פנים. הטיפול בכלכלה הועבר בחלקו לתחום שיפוטם של משרדי האוצר ומשרד רכוש המדינה. מאידך, בשנת 1832, המשרד קיבל לידיו את סמכות הטיפול בענייני דת, בשנת 1862 הועברה הצנזורה לתחום שיפוט משרד הפנים, בשנת 1865, במהלך רפורמה במשרד הרכבות, המשרד קיבל לידיו את ענייני בניית תשתיות משטרתיות ובשנת 1868 הוא כלל את משרד הדואר והטלגרף שבוטל והנהלתו הייתה גם חלק ממשרד הפנים לפני 1830.
בשנת 1880 צורפה המחלקה השלישית למשרד לענייני פנים והשר הופקד על ראש חיל הז'נדרמים כראש הז'נדרמים. מאז שנת 1843 היה אחראי משרד הפנים על המחלקה הסטטיסטית הממשלתית ובשנת 1861 הוקמה תחתיה מחלקת זמסטבו מיוחדת; התקנה ב-12 ביולי 1889 על ראשי מחוז זמסטבו העניקה לשר הפנים את תפקידי הפיקוח השיפוטי. משרד הכלא הועבר בשנת 1895 ממשרד הפנים לידי משרד המשפטים. בשנת 1880 הוקם משרד מיוחד, המשלב כשלעצמו חלקים מהדואר וענייני דת; אך ב-1881 הוא בוטל וחזר לאחריות משרד הפנים.
עמדתו המיוחדת של משרד הפנים בקרב שאר המשרדים נקבעת לא רק על פי ריבוי, גיוון וחשיבות תפקידיו, אלא גם על ידי העובדה שהוא בעיקר היה ממונה על המשטרה ועל ביצוע חובה של כל צווי הממשלה בכלל, לא משנה לאיזה משרד הוא שייך.
מבנה

לשר לענייני פנים ניתנו שני עוזרים, שזכויותיהם נקבעו בצווים מיוחדים. בשנת 1895, הרכב משרד הפנים היה כדלקמן: מועצת השר, הוקמה על בסיס משותף, אך עם סטייה מסוימת בענייני מחלקת זמסטבו; מנהל ראשי לדואר וטלגרף; המנהל הראשי לענייני דפוס, האחראי על הצנזורה, וכן פיקוח על מפעלי התעשייהעל סחר הספרים; מחלקה רפואית ומועצה, ועדה וטרינרית מייעצת, שהפכה באפריל 1901 למנהלת הווטרינריה של משרד הפנים של האימפריה הרוסית, המועצה הסטטיסטית והוועדה המרכזית לסטטיסטיקה, הוועדה הטכנית לבנייה, משרד השר ומחלקות לעניינים כלכליים, משטרתיים ועוד.
מועצת השר כללה ראשי מחלקות, פקידים שמונו במיוחד על ידי הקיסר וכן ראשי המחלקות, למעט מחלקת הדת.
המחלקה לעניינים כלליים בלשכת השר. עסקה בעבודת משרד של אנשי משרד הפנים; טיפול בתיקים על בחירות אצילים, זכויות המדינה, בניית אנדרטאות ועל פתיחת מכרזים לכך; ניהול ארכיוני המשרד ועוד.
מחלקת המשטרה ריכזה בעצמה את הגוף העיקרי לענייני המשטרה; כל גופי המשטרה במדינה היו כפופים לה. בפרט, מחלקה זו הייתה אחראית על תיקי פילוג ובאופן כללי על כתות שצצו מתוך הכנסייה האורתודוקסית; מקרים של פשעי מדינה; מקרים של פיגורי תשלום, שכן האחריות לגביית מיסים נכונה הוטלה על המשטרה; מקרים של אספקת רישיון שהייה ברוסיה לזרים וגירוש זרים; מקרים על אישור התקנון של פעילות אגודות ומועדונים שונים ואישור להרצאות פומביות, תערוכות וקונגרסים ועוד. במקביל, השירותים העיקריים של מחלקה זו היו מחלקות בילוש וביטחון.
מחלקת משק הייתה אחראית על ענייני המזון הלאומי, רווחת הציבור, המינהל הציבורי העירוני וכלכלת זמסטבו, על פי אישורן של חברות כנסיות, אחווה ונאמנות, דאגה לסלק חברים אכזריים מחברות בורגניות, מתן אישור לקונגרסים מדעיים, ועוד. בשנת 1894 הוקמה מחלקת ביטוח מיוחדת עם ועדת ביטוח במסגרת המחלקה.
המחלקה לעניינים רוחניים, וידויים זרים הייתה מחלקת הדת האחראית, כמוסד מרכזי, על ענייני האמונה הקתולית, הארמנית-גרגוריאנית והפרוטסטנטית, וכן על ענייניהם הרוחניים של מוסלמים, יהודים, קראים ולמאים.
המינהל הווטרינרי היה הגוף העיקרי באימפריה הרוסית משנת 1901 האחראי על הוטרינריה.
המועצה הרפואית היה גוף ייעוץ רפוא בכיר במשרד.
שרים

| שם | תפקיד | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| ויקטור קוצ'וביי | שר הפנים | 1802 - 1807 | השר לענייני פנים הראשון של רוסיה |
| אלכסיי קוראקין | שר הפנים | 1807 - 1810 |  |
| אוסיפ קוזודאוולב | שר הפנים | 1810 - 1819 |  |
| אלכסנדר גוליצין | שר הפנים | 1819 |  |
| ו. קוצ'וביי | שר הפנים | 1819 - 1823 | כהונה שנייה |
| בלתאזר קמפנהאוזן | שר הפנים | 1823 |  |
| וסילי לנסקוי | שר הפנים | 1823 - 1829 |  |
| ארסני זאקרבסקי | שר הפנים | 1829 - 1831 |  |
| דמיטרי בלודוב | שר הפנים | 1832 - 1839 |  |
| אלכסנדר סטרוגאנוב | שר הפנים | 1839 - 1841 |  |
| לב פרובסקי | שר הפנים | 1841 - 1852 |  |
| דמיטרי ביביקוב | שר הפנים | 1852 - 1855 |  |
| סרגיי לנסקוי | שר הפנים | 1855 - 1861 |  |
| פיוטר ואלוייב | שר הפנים | 1861 - 1868 |  |
| אלכסנדר טימאשב | שר הפנים | 1868 - 1878 |  |
| לב מאקוב | שר הפנים | 1879 - 1880 |  |
| מיכאיל לוריס מליקוב | שר הפנים | 1880 - 1881 |  |
| ניקולאי איגנאטייב | שר הפנים | 1881 - 1882 |  |
| דמיטרי טולסטוי | שר הפנים | 1882 - 1889 |  |
| איוואן דורנובו | שר הפנים | 1889 - 1895 |  |
| איוואן גורמיקין | שר הפנים | 1896 - 1899 |  |
| דמיטרי סיפיאגין | שר הפנים | 1899 - 1902 |  |
| ויאצ'סלב פלבה | שר הפנים | 1902 - 1904 | נרצח בעת מילוי תפקידו |
| פיוטר סביאטוסלב-מירסקי | שר הפנים | 1904 - 1905 |  |
| אלכסנדר בוליגין | שר הפנים | 20 בינואר - 17 באוקטובר 1905 |  |
| פיוטר דורנובו | שר הפנים | 1905 - 1906 |  |
| פיוטר סטוליפין | שר הפנים | 1906 - 1911 | נרצח בעת מילוי תפקידו |
| אלכסנדר מקארוב | שר הפנים | 1911 - 1912 |  |
| ניקולאי מקלאקוב | שר הפנים | 1912 - 1915 |  |
| ניקולא שצ'רבאטוב | שר הפנים | 5 ביוני - 26 בספטמבר 1915 |  |
| אלכסיי חבוסטוב | שר הפנים | 1915 - 1916 |  |
| בוריס שטורמר | שר הפנים | 3 במרץ-7 ביולי 1916 |  |
| אלכסנדר חבוסטוב | שר הפנים | 7 ביולי-16 בספטמבר 1916 |  |
| אלכסנדר פרוטופופוב | שר הפנים | 1916 - 1917 | שר הפנים האחרון של האימפריה הרוסית |
ראו גם

שר הפנים של רוסיה
משרד הפנים של הפדרציה הרוסית
משרד המשפטים של האימפריה הרוסית
לקריאה נוספת

Министерство внутренних дел // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
מבנה משרד הפנים בסנקט פטרבורג.
להציל את החופש הגדול

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Recess 
 בימוי:  צ'אק שיטז 
 הופק בידי:  ג'ו אנסולביר פול גרמיין טושיו סוזוקי סטפן סופורד
 תסריט:  ג'ונתן גרינברג
 עריכה:  טוני מיזגאלסקי
 מדבבים:  ריקי ד'שון קולינס דבני קולמן פמלה אדלון אליס ביסלי ג'ייסון דייוויס אפריל וינצ'ל רוברט גולה מליסה ג'ואן הארט אנדרו לורנס ג'ייסון דייוויס קורטלנד מיד ג'יימס וודס אשלי ג'ונסון Paul Willson Rachel Crane 
 מדבבים בעברית:  דין ברנד גומא פריד יסמין עיון אניה בוקשטיין דני אבידן איל כהן שפרירה זכאי שמוליק טנא יהויכין פרידלנדר אלון אופיר מיכל צפיר אסף אבידן דורון בן-עמי עמי מנדלמן דבי בסרגליק תילי שרון גיל זמק אוהד שחר יורם יוספסברג אבי חדש ירין שפירא ניר לבנברג מיקי ילון
 מוזיקה:  דניס מ. האניגן
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני Disney Television Animation
 חברה מפיצה:  חברת וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 בפברואר 2001
 משך הקרנה:  83 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ילדים 
 הכנסות באתר מוג'ו:   recessschoolsout
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
להציל את החופש הגדול (באנגלית: Recess: School's Out) הוא סרט הנפשה משנת 2001, שהופק על ידי Disney Television Animation ואולפני דיסניטון. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה "Recess" ששודרה בערוץ "Toon Disney".
תקציר העלילה

לאחר שהחופש הגדול מתחיל, מגלה טי.ג'יי. משהו מוזר בבית הספר, יחד עם חבריו, שהביא אותם ממחנות הקיץ, הם הבינו שישנה שם מזימה להזיז את כדור הארץ ממסלולו סביב השמש ובכך להקפיא את כדור הארץ ולבטל את חופשת הקיץ בידי ד"ר בנדיקט המרושע. ד"ר בנדיקט חטף את טי.ג'יי ואת המנהל פריקלי וסיפר להם על ימי ילדותם בשנות ה-60 שם בנדיקט היה מנהל ותכנן לבטל את החופשה, המפקח פיטר אותו ומינה את פריקלי למנהל החדש ומאז הם נהפכו לאויבים. בעזרתה של בקי, אחותו של טי.ג'יי שהתנגדה לרעיון בהתחלה, החברים של טי.ג'יי אספו את הילדים האחרים ממחנות הקיץ ויחד עם גברת פינסטר וצבא המורים הם הרסו את תוכניתו של בנדיקט והצילו את כדור הארץ ואת חופשת הקיץ.
מדבבים

אנדרו לורנס - טי.ג'יי. דת'וויילר
ריקי ד'שון קולינס - וינס לאסל
ג'ייסון דייוויס - מייקי בלומברג
רוברט גאולט - מייקי (שירה)
אשלי ג'ונסון - ג'רטשן גרונדלר
קורטלנד מיד - גאס גריסוולד
פמלה אדלון - אשלי ספינלי
דבני קולמן - המנהל פריקלי
מליסה ג'ואן הארט - בקי דת'ווייר
פיטר מקניקול - פרופסור פנוויק
אפריל ווינצ'ל - גברת פינסטר / הארייט
ג'יימס וודס - ד"ר פיליום בנדיקט
אריק וון דטן - ארווין לוסון / קפטן בראד
קלנסי בראון - איש קירח
מדבבים > מדבבים בעברית

את גרסת הדיבוב בעברית ביימה והפיקה שפרירה זכאי.
דין ברנד - טי.ג'יי.
גומא פריד - וינס
יסמין עיון - ספינלי
אניה בוקשטיין - גרטשן
דני אבידן - מייקי
איל כהן - גאס
שפרירה זכאי - גברת פינסטר / הארייט
שמוליק טנא - המנהל פריקלי
יהויכין פרידלנדר - פיליום בנדיקט
אלון אופיר - פנוויק / מאמן / דמויות שונות
מיכל צפיר - המורה גרוטקה / אשלי קווינלאן
אסף אבידן - המלך בוב / קפטן בראד / שוטר רזה
דורון בן-עמי - דיגר דייב
עמי מנדלמן - מייקי (שירה) / מר דטוויילר / איש קירח / קולונל אומאלי / מדען / דמויות שונות
דבי בסרגליק - גברת דטוויילר / אירמה (גרט) / ד"ר שטיינהיים
תילי שרון - בקי / אשלי ארמברוסטר
גיל זמק - מורט צ'אלק / מפקד שומרים
אוהד שחר - ד"ר רוזנטל
יורם יוספסברג - מפקח / שוטר שמן
אבי חדש
ירין שפירא
ניר לבנברג
מיקי ילון
פו הדב (סרט, 2011)

| --- | --- |

 מבוסס על:  פו הדב, מאת אלן אלכסנדר מילן
 בימוי:  סטיבן אנדרסון   דון הול
 הופק בידי:  פיטר דל ואצו   קלרק ספנסר
 תסריט:  סטיבן אנדרסון   קליאו צ'יאנג   דון דוהרטי   דון הול   בריאן קזינגר   ניקול מיטשל   ג'רמי ספירס   קנדלה (Kendelle) הוייר
 עריכה:  טום אקוסטה ג'יימס מלטון
 שחקנים ראשיים:  קרייג פרגוסון   ג'ים קאמינגס   טום קני
 מדבבים:  רוברט לופז (קולות נוספים) קריסטן אנדרסון-לופז (קנגה) ג'ון קליז Jack Boulter (Christopher Robin) Wyatt Dean Hall (רו) קרייג פרגוסון (ינשוף) טום קני (ארנב) באד לאקי (Eeyore) ג'ים קומינגס (פו הדב (דיסני), טייגר) בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  הנס זימר   הנרי ג'קמן
 צילום:  ג'ולי מקט 
 אנימטור:  Marlon West, Allen Blyth, Dan Lund, Bob Bennett, Nik Ranieri, Michael Surrey, Alex Kupershmidt, James DeValera Mansfield, Sarah Airriess, Minkyu Lee, David Mildenberger, Mario Furmanczyk, Erik Fountain, Brett Boggs, Frans Vischer, Hyun Min Lee, אנדריאס דיג'ה, אריק גולדברג, דייל באר, מארק הן, Randy Haycock, ג'יימס לופז, ברוס ו' סמית', Bert Klein, ראובן א. אקינו, Brian Ferguson, Russ Edmonds, Eric Daniels, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית15 ביולי 2011 ישראל21 ביולי 2011
 משך הקרנה:  63 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, דובב לעברית עם חלק מהמדבבים המקוריים
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  יער ת"ק פרסאות 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  33 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   winniethepooh
 פרסים:  פרס אנני 
 תרגום לעברית:  אולפני אלרום - ישראל אובל
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פו הדב (אנגלית: Winnie the Pooh) הוא סרט מונפש של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 2011. התמונות לפריימים בסרט צוירו ידנית בידי אנימטורים, ולא עובדו בטכניקות גרפיקה ממוחשבת. עלילת הסרט מבוססת על שלושה סיפורים מאת א. א. מילן שהופיעו בספרים "פו הדב" (1926) ו"הבית בקרן פו" (1928). זהו סרט ההמשך הרביעי שהופק על ידי אולפני האנימציה של וולט דיסני ונחשב כחלק מסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים של האולפנים אחרי שלושת הקבלרוס, ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה ופנטסיה 2000 (דיסני הפיקה סרטי המשך רבים דרך אולפני דיסניטון, אך הם אינם נחשבים כחלק מהקאנון של דיסני).
עלילה

הסרט מתחיל כאשר פו מתעורר ומגלה שמלאי הדבש שלו נגמר. לאחר שהוא יוצא מביתו במטרה לחפש דבש הוא פוגש את איה, אשר לרוע המזל איבד את זנבו. פו וחבריו באים לסיועו וכריסטופר רובין מכריז על תחרות למציאת תחליפים לזנב, כאשר למרבה שמחתו של פו, הפרס לזוכה בתחרות הוא כד של דבש. אולם לצער כולם התחרות מסתיימת ללא הצלחה.
ביום שלמחרת, פו מגלה מכתב שהשאיר כריסטופר ובו מסביר כי הלך ויחזור במהרה. פו, שלא יודע לקרוא היטב, הולך לינשוף שיקרא עבורו את המכתב. יכולות הקריאה המוגבלות של ינשוף יחד עם יהירותו מובילות את פו וחבריו להאמין שכריסטופר נחטף על ידי יצור מתועב ונוראי בשם "בֶּקרוֹב" (באנגלית: Backson, מתוך קריאה לא נכונה של המשפט Gon Out Bizy Back Soon), והם יוצאים להצילו. לפי הצעתו של ארנב, החבורה בונה מלכודת ליצור המתועב בדמות בור כאשר הם מאמינים שהיצור יפול לתוכו לאחר שיובל אליו על ידי שביל של חפצים ש"מושכים" את הבקרוב. פו, אשר רעבו הרב גובר עליו, לאחר ניסיון כושל להשיג דבש מכוורת דבורים, מתחיל לדמיין דבש בכל מקום ובטעות נופל לתוך המלכודת. בניסיון לחלצו, נופלים גם חבריו לתוך הבור, חוץ מחזרזיר שנשלח לביתו של כריסטופר להביא חבל לחילוצם.
במקביל, טיגר מנסה ללמד את איה להיות כמוהו כדי להביס את הבקרוב, וכדי לעשות זאת הוא מתלבש בתחפושת של היצור המתועב. בסופו של דבר איה בורח ממנו, וטיגר נתקל בחזרזיר ביער, בעודו מחופש למפלצת. חזרזיר בורח ממנו והשניים נופלים גם הם לתוך הבור. פו משתמש באותיות הספר שנפלו במהלך "המרדף" בין טיגר וחזרזיר (אשר ברח באמצעות רכיבה על בלון אדום) ובונה מהן סולם שמאפשר לחבורה לצאת מהבור. מיד לאחר מכן כריסטופר חוזר ואי ההבנה מתבהרת. פו, אשר קיווה לזכות בפרס של כד הדבש, נאלץ לראות אותו נוסק באוויר לאחר שהבלון האדום "זכה" בו.
יותר מאוחר, פו מבקר בביתו של ינשוף ומגלה כי ינשוף היה זה שלקח את זנבו של איה והשתמש בו עבור פעמון דלתו. פו מוותר על הדבש שמציע לו ינשוף ומעדיף להחזיר לאיה את הזנב. גאה בהתנהגותו של פו, כריסטופר מעניק לו כפרס כד גדול של דבש.
הדמויות והמדבבים

| מדבב/ת (עברית) | דמות |
| --- | --- |
סער בדישי: פו הדב (לפניו דיבב אותו יובל זמיר)
עפרון אטקין: חזרזיר (הופעתו האחרונה בתפקיד זה)
איציק סיידוף: טיגר
דב רייזר: ארנב (חזר לדבבו מאז "פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר", זאת לאחר שבסרטים הקודמים דיבב אותו דור צויגנבום)
אלי גורנשטיין: איה (הפעם קראו לו "איה" כמו בתרגומי הספרים, ולא "איור" כמו במקור)
יעקב בוך: ינשוף (אלברט כהן דיבב אותו בקטע שירה)
גלעד קלטר: בֶּקרוֹב
מיכל צפיר: קנגה
אוהד שחר: המספר
גבריאל כהן: רו
יהלי מרגלית טופול: כריסטופר רובין (נעמה שטרית דיבבה אותו בשירה)
זהו סרט פו הדב הראשון שלא בוים בדיבוב על ידי שפרירה זכאי. בנוסף, השיר ״פו הדובון״ (Winnie the Pooh) שפותח את הסרט (ואת מירב הסרטים האחרים) תורגם מחדש ולא נעשה שימוש בתרגום של שפרירה זכאי. בשיר בגרסתו החדשה נקרא ״פו הדב״ בפשטות. התרגום החדש עורר ביקורות נזעמות על כך שהוא איננו נאמן לכל יתר הסרטים ולדיבוב העברי המקורי.
חלמנו

ערך זה עוסק במחנה השמדה גרמני בפולין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 מחוז:  חלמנו, חלמנו על הנר 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  8 בדצמבר 1941 יוני 1944
 תאריך סגירה:  אפריל 1943 18 בינואר 1945
 נתונים
 קואורדינטות:  52°09′15″N 18°43′23″E﻿ / ﻿52.154166666667°N 18.723055555556°E﻿ / 52.154166666667; 18.723055555556
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיחלמנו(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיחלמנו
 chelmno-muzeum.eu
 
מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה (לחצו להגדלה)
מחנה ההשמדה חֶלְמְנוֹ (בגרמנית: Vernichtungslager Kulmhof) היה מחנה השמדה במערבה של פולין, בסמוך לכפר חלמנו על הנֵר, כ-60 ק"מ מצפון מערב לעיר לודז'. היה זה מחנה ההשמדה הראשון שהוקם על ידי הנאצים, והקמתו היוותה קפיצת מדרגה בשלבי התפתחות הפתרון הסופי: בפעם הראשונה בוצעה השמדה של יהודים ובני לאומים אחרים באמצעות משאיות גז, היה זה האתר הראשון שבו בוצעה ההשמדה במקום קבוע, והאתר הראשון שבו נשרפו גופות הנרצחים. מחנה ההשמדה חלמנו פעל מ-8 בדצמבר 1941 עד אפריל 1943; ביוני 1944 חודשה פעילותו, עד לחיסולו ב-18 בינואר 1945.
רקע

השמדה מאורגנת של היהודים, כחלק ממדיניות הפתרון הסופי של הנאצים, החלה במבצע ברברוסה, הפלישה הגרמנית לברית המועצות, שנפתחה ב-22 ביוני 1941. יחידות מיוחדות שנקראו "עוצבות מבצע", איינזצגרופן, נעו בעקבות היחידות הלוחמות. יחידות אלה רצחו את היהודים שנפלו לידיהם בשטחים שנכבשו, בעיקר בירי המוני. החל מספטמבר 1941 החלו יחידות אלה לעשות שימוש גם במשאיות גז לשם ביצוע ההשמדה. השלב הבא של תהליך ההשמדה המאורגנת היה שינוי הסדר: במקום שהרוצחים יגיעו אל הנרצחים, הוחלט להביא את היהודים אל אתר ההשמדה. חלמנו היה האתר הראשון בו בוצעה מדיניות זו.
מיקום ומבנה

מחנה ההשמדה חלמנו נמצא במערב פולין, כ-60 קילומטרים מצפון מערב לעיר לודז', וכ-120 קילומטרים ממזרח לפוזנן. המחנה היה סמוך לנהר נר (Ner), אחד מיובליו של נהר ורטה (Warta). המחנה נקרא על שם העיירה חלמנו שעל נהר נֵר (Chełmno nad Nerem, בגרמנית: Kulmhof an der Neihr), הנמצאת כחמישה קילומטרים מדרום לאתר המחנה (להבדיל מעיירה נוספת בשם חלמנו, הנמצאת כשישים קילומטרים מצפון לאתר המחנה).
לאחר השלמת כיבוש פולין וחלוקתה עם ברית המועצות, חילקו הגרמנים את השטח שנפל לידיהם לשני חלקים עיקריים: החלק המרכזי, שכלל את מחוזות ורשה, לובלין, ראדום וקרקוב, הוגדר כיחידה מנהלית בפני עצמה - גנרל גוברנמן, ממשל כללי. חבליה המערביים של פולין סופחו לגרמניה; חלמנו הייתה בחבל שנקרא בפי הגרמנים ורטגאו (Warthegau), ואשר כלל חלק מאזור לודז' ואת אזור פוזנן.
המחנה היה מורכב משני אתרים. המחנה הראשון נקרא "מחנה הטירה" (Schlosslager), שהיה ממוקם בטירה ישנה שהייתה בכפר חלמנו, ובה רוכזו הקורבנות שהובאו למקום לאחר גירושם. במרחק כארבעה קילומטרים משם, ביער הסמוך, נמצא החלק השני של המחנה שנקרא "מחנה היער" (Waldlager), בו היו המשרפות ואזור קברי ההמונים.
הכפר חלמנו עצמו היה כפר קטן, ובו כארבעים בתי איכרים, וכמה מבני ציבור (בית ספר, אכסניה, תחנת מכבי אש, ובנין של ועד הכפר). הכפר מנה כמאתים וחמישים איש, שגורשו מבתיהם לאחר הכיבוש הגרמני. במקומם התיישבו במקום גרמנים, רובם מהגרים מווהלין, שנאלצו לעזוב את בתיהם בעקבות כיבוש מזרח פולין בידי ברית המועצות. בסוף 1941 התגוררו בכפר כ-300 תושבים גרמניים, והיה בו גם סניף של המפלגה הנאצית.