stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בולפאפ
שימוש בעולם

רובי בולפאפ הפכו לפופולריים בשנות ה-70 המאוחרות עם הצגתו של ה-שטייר AUG באוסטריה וה-FAMAS בצרפת. ב-1985 בריטניה הצטרפה עם הצגתו של ה-SA80. היום, כלי נשק המעוצבים לפי עקרון הבולפאפ נפוצים בצבאות מודרניים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 רוסיה, סינגפור וסין אימצו רובי בולפאפ המעוצבים ומיוצרים מקומית, בשנות ה-2000 גם ישראל (עם התבור) ואיראן (עם רובה מבוסס על ההקלר וקוך G3) עשו זאת.
שימוש בעולם > דוגמאות לרובי בולפאפ

אנפילד SA80 - תוצרת בריטניה
FN P90 - תוצרת בלגיה
FN F2000 - תוצרת בלגיה
FAMAS - תוצרת צרפת
תבור TAR-21 ומיקרו-תבור X-95 - תוצרת ישראל
שטייר AUG - תוצרת אוסטריה
הערות שוליים

↑  Jonathan Ferguson, Origin of the Term "Bullpup", Youtube, ‏16 באפריל 2020
↑  FOUR REASONS WHY YOU NEED A BULLPUP, The Armory Life, ‏15 בפברואר 2023
↑  Alice Jones Webb, THE BULLPUP DOESN’T DESERVE TO BE IN THE DOG HOUSE, Free Range American, ‏22 ביוני 2023
תורניקרופט קרבין, פטנט 14622 משנת 1901
רובה סער בריטי EM-2
SA80 בשימוש הצבא הבריטי
FN P90
FAMAS G2 עם כידון
תבור קומנדו - רובה בולפאפ מקוצר בשירות צה"ל.
אלכסנדר מלינין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1958 (בן 66) סברדלובסק, ברית המועצות
 שם לידה:  אלכסנדר ניקולייביץ' ויגוזוב
 מוקד פעילות:  רוסיה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  Ippolitov-Ivanov State Musical Pedagogical Institute 
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  פופ, רוק, רומנסה
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  גיטרה, קרן יער, alto horn 
 בן או בת זוג:  Olga Zarubina 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית (2008)  אמן העם של אוקראינה (2004)  פרס משרד הפנים של רוסיה (1998)  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית (1996)  עיטור הידידות (רוסיה) (2003)  פרס לנין קומסומול (1989)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (1991)  אמן העם של הפדרציה הרוסית (1997)  פרסי המוזיקה העולמית (1994) 
 http://www.malinin.ru/eng
 חתימה:  
 
אלכסנדר ניקולייביץ' מלינין (ברוסית: Александр Николаевич Малинин; נולד ב-16 בנובמבר 1958) הוא זמר אסטרדה סובייטי ורוסי. בשנת 1997 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית, בשנת 2004 תואר אמן העם של אוקראינה.
ביוגרפיה

בשנים הראשונות לשהותו במוסקבה הופיע ויגוזוב כחבר בלהקות שונות, עבד בפילהרמונית האזורית במוסקבה. 4 שנים לאחר הגעתו, הוא הצטרף ללהקה של סטס נמין. אלכסנדר לא שכח את הצמיחה המקצועית, ובמקביל לעבוד בלהקות פופולריות, למד בבית הספר למוזיקה.
1986 הייתה נקודת מפנה, מלינין נקלע לתאונה נוראית ושרד בדרך נס. הרופאים עשו ככל יכולתם, אך התחזית נשמעה מאכזבת. לדברי הרופאים, לאלכסנדר מחכה עכשיו כיסא גלגלים, והשירה לא באה בחשבון. בגיל 28 נראה היה שהאמן איבד הכל - עבודה, אשה, חברים, כישרון. הוא פנה לאלוהים והוטבל בכנסייה האורתודוקסית. היצירות של ולדימיר ויסוצקי עזרו גם הם, שאת שיריו האזין במשך ימים ארוכים. וקרה נס: אלכסנדר החל ללכת שוב, והכי חשוב - לשיר.
במהלך השנה, אלכסנדר קיבל הצעה מחבר אמריקאי, המלחין דייוויד פומרנץ (David Pomeranz), להגיע לארצות הברית להקליט אלבום סולו. אלכסנדר שינה את שמו מויגוזוב למלינין וכבר הופיע איתו בפסטיבל רוק עם שירים אותם ביצע סולו לליווי הגיטרה שלו.
שנה לאחר מכן, בתחרות שירה "יורמלה 88", מלינין זכה להצלחה מרעישה בקרב הקהל והפרס העיקרי של הפסטיבל הוענק לאלכסנדר מלינין. האמן נבדל בסגנון מיוחד של ביצועים: הוא חזר למוזיקה עממית באופן של בלדות רוק, מה שנתן לשירים צליל ייחודי חדש. הרפרטואר של הזמר הועשר ברומנסים, בלדות לשירתם של ניקולאי גומיליוב, סרגיי יסנין וכן שירי עם פופולריים.
כעת לאלכסנדר הייתה הזדמנות להגשים את החלום עם מופע סולו, אותה כינה "הנשפים של אלכסנדר מלינין". במהלך הקונצרטים הראשונים בקומפלקס הספורט אולימפיסקי, שבר מלינין את כל שיאי הנוכחות: במשך 3 שבועות של הופעות ביקרו בקונצרטים 350 אלף צופים. הפורמט המקורי של ההופעה נהיה סימן ההיכר של הזמר, ואחרי הקונצרט הראשון הוא נתן יותר מעשרה כאלה.
בשנת 1994 הוזמן למונטה קרלו, שם קיבל את פרס "פרסי המוזיקה העולמית" כזמר הנמכר ביותר ברוסיה.
במשך 30 שנה של קריירת הסולו שלו, מלינין יצר יצירות מופת ווקאליות שזכרו במיוחד על ידי הקהל ינהם "מילים לשווא" (Напрасные слова), "פורוצ'יק גליצין" (Поручик Голицын), "הגברת גמילטון" (Леди Гамильтон), "סוס לבן" (Белый конь), "חופים" (Берега).
בנובמבר 2024 נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי שלל את התואר אמן העם של אוקראינה מאלכסנדר מלינין על תמיכתו בפלישה הרוסית לאוקראינה.
הערות שוליים

↑  DavidPomeranz - Biographyfrom 'Time to Fly'to 'Born for You', web.archive.org, ‏2009-07-29
↑  peoples.ru, Александр Малинин – Король романсов, www.peoples.ru (ברוסית)
↑  Баскова, Киркорова, Малинина и Крутого лишили званий Народных артистов Украины, Forbes.ru, ‏2024-11-22 (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1051751888  ISNI: 0000 0003 7248 1221  LCCN: no2015168871  LNB: 000275599  MusicBrainz: 6b7f8664-86c3-41dd-88f3-e0b5910cde9d  VIAF: 257145542614196640390   WorldCat (עם VIAF): 257145542614196640390
אנג'ל ואגנשטיין

| --- | --- |

ואגנשטיין, 2011
 לידה:  17 באוקטובר 1922 פלובדיב, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  29 ביוני 2023  (בגיל 100) סופיה, בולגריה 
 שם לידה:  Анжел Раймонд Вагенщайн 
 מדינה:  בולגריה 
 תקופת הפעילות:  1950–2023 (כ־73 שנים)
 עיסוק:  במאי קולנוע, תסריטאי וסופר
 מקום לימודים:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה  מדליית פושקין 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
אנג'ל ריימונד ואגנשטיין (בבולגרית: Анжел Раймонд Вагенщайн;‏ 17 באוקטובר 1922 – 29 ביוני 2023) היה במאי קולנוע, תסריטאי וסופר יהודי-בולגרי.
קורות חיים > ראשית חייו

אנג'ל ואגנשטיין נולד בפלובדיב שבממלכת בולגריה. הוריו היו מקורבים לחוגי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה וגלו לצרפת מסיבות פוליטיות. ב-1938, שבה המשפחה לבולגריה וואגנשטיין הצטרף לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף ואגנשטיין לכוחות הפרטיזנים וב-1944, לאחר שהשתתף במספר פעולות חבלה, נלכד על ידי המשטרה הבולגרית, נשפט ונדון למוות. הפיכת חזית המולדת הבולגרית מנעה את ביצועו של גזר הדין והוא שוחרר מכלאו.
קורות חיים > קריירה

ב-1950 סיים לימודי קולנוע במוסקבה ומאז כתב וביים 50 סרטים ובכללם סרטי קולנוע, סרטים תיעודיים וסרטים מונפשים. ב-1959 כתב את התסריט לסרט "כוכבים" שבויים על ידי הבמאי המזרח גרמני קונרד וולף. באותה השנה, זכה הסרט בפרס השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן. ב-1980 כיהן ואגנשטיין בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. החל מראשית שנות ה-90 כתב ואגנשטיין מספר רומנים היסטוריים שעסקו בשואה. ספריו תורגמו למספר שפות ובכללן עברית.
הלך לעולמו ב-29 ביוני 2023 בסופיה, בגיל 100.
הערות שוליים

↑  הסרט "כוכבים" באתר פסטיבל הקולנוע בקאן (באנגלית).
↑  חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע של ברלין ב-1980, באתר פסטיבל הקולנוע של ברלין (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269622205171  PLWABN: 9810550014605606  BIBSYS: 11032212  BnF: cb13760608f (data)  CANTIC: a10975044  GND: 120989476  ISNI: 0000 0001 0946 8134  LCCN: nr00033915  NKC: xx0057701  NTA: 292227817  RERO: 02-A012550684  SUDOC: 069143218  VIAF: 192958   WorldCat (עם VIAF): 192958
ויקטור הוגו פנייה

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1974 (בן 50) בוגוטה שבקולומביה קולומביה
 כינוי:  אל טיבורון
 תחום:  כביש
 התמחות:  נגד השעון, קטעים
 קבוצות עבר:  טלקום-פלביה (1997) אביאנסה (1998) ויטלסיו סגורוס (1999–2000) רשות הדואר האמריקאית (2001–2004) פונאק (2005–2006) יוניבט.קום (2007) רוק רייסינג (2008–2010)   קפה דה קולומביה-קולומביה אס פסיון (2010–2012)   Supergiros - Blanco Valle - Redetrans‏ (2013-2014)
 הישגי שיא:  קטע אחד בג'ירו ד'איטליה (2000)   קטע אחד בוואלטה אספניה (2004)   וואלטה מורסיה (2002)
ויקטור הוגו פנייה גריסאלס (בספרדית: Víctor Hugo Peña Grisales; נולד ב-10 ביולי 1974 בבוגוטה) הוא רוכב אופניים (רוכב עבר) קולומביאני. הוא נקרא על שמו של אביו הוגו, וכן על שם הסופר המפורסם ויקטור הוגו. הוא רכב עד 2014 וקבוצתו ב-2013–2014, הייתה קבוצת האופניים הקולומביאנית Supergiros - Blanco Valle - Redetrans. הוא מכונה "אל טיבורון" (הכריש).
פנייה החל להתחרות כמקצוען בתחרויות אופניים ב-1999. ב-2001 הצטרף לקבוצת רשות הדואר האמריקאית וב-2003 הוא היה לקולומביאני הראשון שלובש את החולצה הצהובה כמוביל הטור דה פראנס. באותו מרוץ, כמו גם במרוצים אחרים, סייע כפועל ללאנס ארמסטרונג לזכות בטור בפעם החמישית ברציפות. בין הישגיו הבולטים של פנייה הם ניצחון בקטעים של הג'ירו ד'איטליה ווואלטה אספניה, וכמו כן זכייה בוואלטה מורסיה ב-2002. הקבוצה שבה רכב פנייה בשנות השיא בקריירה שלו היא קבוצת רשות הדואר האמריקאית. ב-2014, בגיל 40, סיים במקום השלישי באליפות קולומביה במרוץ האישי נגד השעון.
הערות שוליים

↑  Matt Rendell, A Significant Other: Riding the Centenary tour de France with Lance Armstrong, 2004
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד קריבושי

| --- | --- |
קריבושי ב-1988
קריבושי ב-1988
 לידה:  1 ביולי 1944 (בן 80) המנדט הבריטי תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 עיסוק:  מלחין, מנצח, מעבד מוזיקלי
 סוגה:  מוזיקה קלה, ג'אז
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.david-krivoshei.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד קרִיבֿוֹשֵׁי (נולד ב-1 ביולי 1944) הוא מלחין, מנצח ומעבד מוזיקלי ישראלי, מהבולטים בתחום המוזיקה הקלה ומוזיקת הג'אז בישראל.
אלבומים בהם עסק בהלחנה ועיבוד

1965 חדוה ודוד - אהובך יצא לקרב, פגישה מקרית
1965 ישראל יצחקי - זרים בלילה
1966 אריק איינשטיין ויפה ירקוני - ליל סתיו
1966 אריק איינשטיין והאינשטיינים
1966 זבדיה
1966 חדוה עמרני - חדוה
1966 צמד דרום
1967 אילן ואילנית - מגישים 4 שירים חדשים להנאתכם
1967 אלכסנדרה - אלכסנדרה
1967 אלכסנדרה - בובות השעוה
1967 אלכסנדרה ועודד
1967 אסנת פז - אהבה בצלילים ובקצב
1967 אסנת פז - שירי חג
1967 אריק לביא - מצה"ל באהבה
1967 אריק לביא - שר לאוגדת הפלדה
1967 גאולה גיל - פורטונה
1967 גאולה גיל - שירים אחרי המלחמה
1967 דבורה דותן ועליזה רוזן - האם את בוכה או צוחקת
1967 דוד עשת - ירושלים של זהב
1967 דליה עמיהוד - דליה עמיהוד
1967 חדוה ודוד ולרי אדלר
1967 יהורם גאון - ירושלים של ברזל
1967 יואל דן ושלישייתו - שארם א שייך
1967 יעקב בודו - הגרמופון
1967 מאיר אריאל - ירושלים של ברזל
1967 עדנה גורן - ירושלים של זהב
1968 דוד עשת - ירושלים של זהב - שירי מלחמת ששת הימים באנגלית
1968 בני אמדורסקי ורבקה מיכאלי - גבר ואשה
1968 אילן ואילנית - יחד לתמיד
1968 אבי טולדנו - שירי ישראל בצרפתית
1968 אבי טולדנו עם דוד קריבושי ותזמורתו
1968 הדודאים - עשור לדודאים בהיכל התרבות
1968 עדנה גורן - כי מדברות עיניך
1968 עפרה פוקס - ד"ש מעפרה פוקס
1968 צוות הווי נח"ל - כמה טוב
1968 רבקה מיכאלי - כאן
1968 רן אלירן ותזמורת הד ארצי
1969 אבי טולדנו - בדרך חזרה
1969 ששי קשת - בליווי דוד קריבושי ותזמורתו
1970 פופיק ארנון - כל אחד
1970 שלמה ארצי - התקליט הראשון
1970 שלמה ארצי - חיוכו של ילד
1971 אבי טולדנו - זמר רחוב
1971 אושיק לוי - קצת שקט
1971 אריק איינשטיין - בדשא אצל אביגדור
1971 דבורה דותן ואריק איינשטיין - לקוות ולחיות
1971 דני גרנות - קרן אור
1971 חבורת לול - לול 3
1971 יפה ירקוני - בשנה הבאה, סיפור אהבה
1971 משפחת ירקוני - נלך בעקבותיו
1971 נעמי שמר שרה נעמי שמר
1971 צוות הווי חיל האוויר - שבר ענן
1971 רבקה זוהר - סבתא רבקה
1972 אילנה רובינא - שני הצדדים
1972 חדוה ודוד - קח אותי למעלה
1972 עדנה לב - התקליט הראשון
1973 רן אלירן - תן לשיר
1974 אריק לביא - שיר הוא לא רק מילים
1975 אריק לביא - דיוקן
1976 אריק לביא - כוכבי ישראל
1977 מייק בורשטיין - הופעה חיה בירושלים
1977 רון בר נוף - עמוק הים
1978 עדנה גורן - התחדשות
1980 יהודית רביץ - גלוי ונעלם
1980 מיסטר הרי - אל תשכחי אותנו
1980 שימי תבורי - לילה ויום
1981 אבנר גדסי - מנגן ושר
1981 יוסי בנאי - אני וסימון ומואיז הקטן - חלק א
1981 יוסי בנאי - אני וסימון ומואיז הקטן - חלק ב
1981 שימי תבורי - צעד חמישי
1982 דורית ראובני - צעדים ומיתרים
1985 אמני ישראל - עם אחד שיר אחד
1985 אנחנו נשארים בארץ - שירים מתוך המופע "כמו צועני"
1985 חנה לסלאו - מריומה יומה
1985 מגפיים - מגף אחד חלוץ
1990 דודו פישר - מדרגות לרקיע
1993 דודו פישר - משירי משפחת מלבסקי
1993 קריזה
1995 משה פרי - עוד שנה חלפה
1996 דודו פישר - המיטב
2008 רותי נבון - בהילוך גבוה
2012 אלברטו מרציאנו - החיים
אלבומים בהם עסק בהלחנה ועיבוד > אלבומים תוצרת חוץ

1969 Rouvaun - On Days Like These, The Soul Of A Singer
Hedva & David - Ani Holem Al Naomi 1970
Gali Atari - Machikirenai Kibun, All Free 1971
Original Broadway Cast - To Live Another Summer 1971
1972 Roger Shriver
David Tal - Echos 1974
Linda Gerard - Clown Town, How Did He Look 1975
1975 Roberta Peters - Raisins And Almonds
1975 Ruthi Navon - One Little Hour
Hedva & David - Naomi No Yume 1977
אלבומים בהם עסק בהלחנה ועיבוד > אלבומי אוספים

1967 ירושלים של זהב - שירי מלחמת ששת הימים - באנגלית
1968 מצעד פזמוני השנה
1971 12 הנבחרים תשל"א - תחרות זמר
1973 לקט מהמצעד
1980 מצעד המרגנית - גלי צה"ל, ענף תרבות
1982 ערב שירי משוררים מס' 3
אלבומים בהם עסק בהלחנה ועיבוד > אלבומים לילדים

1968 אסנת פז - בשירי ילדים
1970 שושיק שני - שירים שענת אוהבת
1979 שירוויזיון לילדים מס' 1
1980 שירוויזיון לילדים מס' 2
1981 שירוויזיון לילדים מס' 3
1982 שירוויזיון לילדים מס' 4
1982 אנ'לא מפחד מהגן
1982 אנ'לא מפחד מכיתה א'
הצגות ומחזות זמר

1970 גלגולו של ניגון - הצגה
1971 דודו השמן - מחזמר מהווי הנוער
1971 אירמה לה דוס מיפו
1971 הקוקו והסרפן
To Live Another Summer 1971
1982 כמו ציפורים - מחזה מוזיקלי
1991 הערב מחזמר - התיאטרון הקאמרי
1996 זורבה היווני
2006 החזן מווילנה
שירים לסרטים וסדרות טלוויזיה

1968 איריס
1968 השכונה שלנו
1970 כל עוד הלירה בכיס
1970 התרנגול - הלחנה משותפת עם נחום היימן
1971 אריאנה
1971 חצי חצי
1981 שלוש, ארבע, חמש וחצי
1983 שלוש ארבע חמש וחצי - שירים לחגים
שירים בקדם אירוויזיון

1981 חיץ (פיוס) - מירי אלוני - עיבוד
1983 מדונה - להקת בננה - לחן ועיבוד
1985 כמו צועני - יגאל בשן, עוזי חיטמן ולהקת צועני - עיבוד
1987 נוסטלגיה - אתי אנקרי - עיבוד
1987 הקליק - גיתית שובל - לחן ועיבוד
1993 חי את מה שיש - שימי תבורי - עיבוד
שירים בפסטיבלי הזמר

1967 מה עוד - חדוה ודוד - עיבוד
1971 לא נדע הלילה - הדודאים - עיבוד
1971 כשאהיה זקן - שולה חן ובני אמדורסקי - עיבוד
1972 חלקת אלוקים הקטנה - יגאל בשן - לחן
1980 אתמול היית שונה - שימי תבורי - עיבוד
1980 אלף תשע מאות ושמונים - להקת עפיפון - עיבוד
1987 יום ועוד יום - ראובן ארז - עיבוד
1987 ילדים - צחי קורן - עיבוד
הופעות קבועות בטלוויזיה במהלך השנים

1979 - 1984 שעה טובה, עם מני פאר, אבי אתגר ואחרים
1984 - 1990 סיבה למסיבה, עם רבקה מיכאלי ואחרים
1987 ממני מני - עם מני פאר
1991 - 2000 בשידור חי עם דן שילון
הערות שוליים

↑  בית הספר לג'אז, למרחב, 21 באוגוסט 1967
↑  מסך ומסכה, מעריב, 11 ביוני 1968
↑  מודעה, מעריב, 21 בדצמבר 1966
↑  מסך ומסכה, מעריב, 29 במאי 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299302505171  ISNI: 0000 0000 6936 4145  MusicBrainz: 36a6f00f-9759-4848-adb7-380de0151fb2  VIAF: 97394318   WorldCat (עם VIAF): 97394318
ז'אק נתן

| --- | --- |

הפרופסור ז'אק נתן
 לידה:  28 באוקטובר 1902 סופיה, בולגריה נסיכות בולגריה
 פטירה:  3 במרץ 1974 (בגיל 71) סופיה,  הרפובליקה העממית של בולגריה
 מדינה:  בולגריה 
 ידוע בשל:  מבולטי התאורטיקנים בבולגריה בתחום הכלכלה המתוכננת
 השכלה:  היסטוריה כלכלית באוניברסיטת מוסקבה
 מעסיק:  אוניברסיטת סופיה 
 תפקיד:  יושב ראש הסקציה היהודית בחזית המולדת של בולגריה  יושב ראש הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה
 תואר:  פרופסור
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של בולגריה
 פרסים והוקרה:  גיבור העמל הסוציאליסטי של בולגריה  מסדר גאורגי דימיטרוב 
 
ז'אק נתן פרימו (בבולגרית: Жак Натан Примо;‏ 28 באוקטובר 1902, סופיה, נסיכות בולגריה – 3 במרץ 1974, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה), היה פוליטיקאי, כלכלן והיסטוריון בולגרי ממוצא יהודי, חבר המפלגה הקומוניסטית של בולגריה אשר כיהן כראש הסקציה היהודית בחזית המולדת של בולגריה ובהמשך כיושב ראש הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה. ז'אק נתן נמנה עם מובילי הקו האנטי-ציוני בבולגריה ונחשב לאחד התאורטיקנים המובילים בארצו בתחום הכלכלה המתוכננת.
קורות חייו > קריירה מקצועית ופוליטית כללית

ז'אק נתן נולד בסופיה, במקביל ללימודיו בתיכון הצטרף לחוגי הנוער של המפלגה הקומוניסטית וב-1922 מונה למזכיר פוליטי בתנועה. בהמשך, יצא ז'אק נתן למוסקבה ובה רכש השכלה אקדמית בהיסטוריה כלכלית באוניברסיטת מוסקבה. ב-1930 שב לבולגריה והחל לכתוב במספר ביטאונים, חלקם מטעם יהדות בולגריה כגון "ההד היהודי" (בבולגרית: еврейски ехо) וחלקם מטעם המפלגה הקומוניסטית כגון הביטאון "כוכב" (בבולגרית: Звезда). הוא נעצר מספר פעמים על ידי השלטונות בשל פעילותו הקומוניסטית. בין 1941 ל-1943 נכלא במחנה מעצר. בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת נמנה ז'אק נתן עם בולטי התאורטיקנים של המפלגה הקומוניסטית בתחום הכלכלה המתוכננת.
בין 1949 ל-1952 כיהן כסגן יושב ראש מועצת המדינה לענייני מדע, אמנות ותרבות. ב-1961 היה לחבר האקדמיה למדעים של בולגריה ובהמשך מנהל מכון הכלכלה של האקדמיה למדעים. נתן כיהן כפרופסור לכלכלה פוליטית במכון לכלכלה על שם קרל מרקס, ורקטור המכון, וכן כפרופסור באוניברסיטת סופיה. לאורך הקריירה פרסם ז'אק נתן מספר רב של ספרים ומאמרים. ז'אק נתן הלך לעולמו בסופיה ב-1974.
קורות חייו > בקרב יהדות בולגריה

בספטמבר 1944, לאחר ההפיכה שהובלה על ידי "חזית המולדת" החלו הקומוניסטים היהודים להשתלט בכוח על מוסדות הקהילה היהודית. ההשתלטות לוותה גם באלימות, אם כי במידה פחותה לאין שיעור מהאלימות שהפגינה המפלגה הקומוניסטית במהלך תהליך השתלטותה הכללי על בולגריה. הקומוניסטים הקימו את "הסקציה היהודית" בחזית המולדת והעמידו בראשו את ז'אק נתן. דרך המנגנון הכללי העמיקו את שליטתם על מוסדות הקהילה, תוך עימות מול התנועה הציונית. בהמשך, עם תחילת גל העלייה לישראל ניסו חברי הסקציה היהודית להשתלט על מנגנון העלייה מבולגריה שהופעל ונוהל על ידי שייקה דן, וזאת במטרה לעכב את יציאת היהודים ככל הניתן. טרייצ'ו קוסטוב אשר כיהן כסגן ראש ממשלת בולגריה וממלא מקומו של גאורגי דימיטרוב החולה, מנע מחברי הסקציה מלהשתלט על מנגנון העלייה ואף הזהיר את ז'אק נתן אישית. עם התערערות מעמדו של קוסטוב עלה בידי הסקציה להשתלט דה יורה על מנגנון העלייה, אך דה פקטו העלייה נמשכה ללא הפרעה בניהולו של שייקה דן.
ב-1949 מונה ז'אק נתן ליושב ראש הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה. במהלך תפקידו הוחלט על פרישה מהקונגרס היהודי העולמי, על סגירת בתי הספר של הקהילות היהודיות בערים השונות בשל חוסר בתלמידים, ועל מסירת המבנים לידי הממשלה. ב-20 באפריל 1952 התכנסה הוועידה החמישית של הקונסיסטוריה ובה השתתפו נציגים מ-13 קהילות בלבד. בהחלטה המסכמת של הקונסיסטוריה נקבע כי יהודי בולגריה ימשיכו להשתתף בבניין הסוציאליזם בבולגריה תוך הבעת שנאה לאימפריאליזם של בריטניה וארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ז'אק נתן -  תקציר ביוגרפי, באתר www.znam.bg, אוחזר ב-2 במאי 2015 (בבולגרית).
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' – מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1970, עמודים 275-271.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עלייה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939 – 1949, הוצאת עם עובד, תל אביב, 2004, עמודים 216-215.
↑  Head of Bulgarian Jewish Consistory Appointed Vice-president of State Cultural Body, ‏ 29 באוגוסט 1949,‏ באתר The global jewish news source (באנגלית).
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, עמודים 300-295.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305405805171  PLWABN: 9810668521105606  GND: 128310723  ISNI: 0000 0001 2024 4262  LCCN: n80116955  NKC: jx20110516019  NLG: 120468  NTA: 068172583  VcBA: 495/141202  VIAF: 40425062   WorldCat (עם VIAF): 40425062
נשקי רמינגטון

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת LLC (אנ')
 מייסדים:  אליפלט רמינגטון
 תקופת הפעילות:  1816–2020 (כ־204 שנים)
 חברת אם:  Freedom Group
 חברות בנות:  Marlin Firearms  רמינגטון ראנד 
 מיקום המטה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשייה צבאית וכלי נשק
 מוצרים עיקריים:  רובים, רובי שוטגאן, רובי ציד ורובי צלפים, תחמושת
 עובדים:  3500
  
 www.remington.com
 
נשקי רמינגטון, באנגלית: Remington Arms, או בקיצור רמינגטון, הייתה חברה אמריקאית לייצור כלי נשק ותחמושת בדגש על כלי ירייה קלים (נק"ל) כגון רובים, רובי צלפים, רובי ציד ואקדחים. החברה ידועה בישראל בעיקר בזכות רובי הצלפים שלה - המבוססים על מודל 700 - ורובי השוטגאן רמינגטון מודל 870.
החברה נוסדה ב-1816 בידי אליפלט רמינגטון באיליון, ניו יורק כ"E. Remington and Sons", והייתה היצרן הפועל הכי הרבה זמן ברציפות בצפון אמריקה. כמו כן, היא הייתה החברה האמריקאית היחידה שייצרה הן כלי נשק חם והן תחמושת, בתוך ארצות הברית. חברת רמינגטון הייתה היצרן הגדול ביותר של רובים ורובי שוטגאן.
רמינגטון הייתה חלק מ-Freedom Group, שאיגדה מספר חברות ייצור נשק, שבבעלות Cerberus Capital Management. ב-2015 חברת Freedom Group שינתה את שמה ל-"Remington Outdoor Company" (אנ'). ב-2018 דווח שהחברה מחפשת מימון במטרה להגיש הצהרה על פשיטת רגל. במאי 2018 הצליחה החברה לצאת מפשיטת הרגל ונכנסה להליך הבראה, אך ביולי 2020 רמינגטון ביקשה שוב להצהיר על פשיטת רגל. נכסי החברה פוצלו ונמכרו לרוכשים שונים, וחברת "Vista Outdoor" רכשה את שם המותג "רמינגטון" ומשתמשת בו כיום לשיווק מספר סוגי תחמושת.
מוצרים ידועים > רובה צלפים מודל 700

ב-1962 הציגה את הרובה רמינגטון מודל 700, רובה צלפים בריחי. הרובה נהפך לאחד מכלי הירייה המוצלחים ביותר של החברה, ועל תכנונו הבסיסי פותחו מספר רב של דגמים, גרסאות ונגזרות, כולל רובי צלפים למשטרה ולצבא. רובים מבוססי רמינגטון 700, בהם מודל 700 BDL ומודל 700P הם מרובי הצלפים המשטרתיים הנפוצים באמריקה ובעלי דיוק של כ-0.75 דקת קשת. חיל הנחתים האמריקני, שהיה צריך רובה צלפים בריחי מדויק יותר מה-M14 וה-M21, קנה מספר גדול של רובי רמינגטון מודל 700 ונָשָקֵי המרינס הסבו אותם לרובי צלפים צבאיים, שזכו לציון רובה M40. במהלך השנים שופרו רובים אלו על ידי נשקי המרינס, המעצה המוחלף והם עודכנו בהתאם להתפתחות רובי הצליפה בעולם. דגמים משופרים אלו נקראו M40A1,‏ M40A3 והדגם הנוכחי M40A5. רובי ה-M40 הם בעלי דיוק של 1.0 עד 0.5 דקת קשת לטווח של 800 מטר. צבא ארצות הברית התרשם מרובה ה-M40 של חיל הנחתים, והזמין מרמינגטון רובי צלפים בעלי "פעולה ארוכה" בקליבר .30-06 ספרינגפילד, אך מאוחר יותר שינה את דעתו ובחר בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. הרובה שפותח ב-1988 נקרא M24 Sniper Weapons System והיה בעל דיוק של 1.0 דקת קשת עם תחמושת רגילה ודיוק של 0.5 דקת קשת עם תחמושת צליפה, וטווח יעיל של בין 800 ל-915 מטר. ביצועים אלו הציבו אותו בשורה הראשונה של רובי הצלפים הצבאיים בתקופתו. ה-M24 היה רובה הצלפים התקני של צבא ארצות הברית בשנים 1988–2010 ועדיין משרת בתפקיד זה בצבאות אחרים בעולם, בהם צה"ל. גם חברות אחרות פיתחו רובי צלפים על בסיס הפעולה האמינה והמדויקת של מודל 700, הידוע שבהם הוא טנגו 51 של טקטיקל אופריישנס בע"מ בעל התחייבות לדיוק של 0.25 דקת קשת.
בפברואר 2017 פורסם בתוכנית 60 דקות כי ביותר מ-200 מקרים שונים הרובה ירה מעצמו לאחר ששוחררה הנצרה, וגרם למוות ופציעות רבות ברחבי ארצות הברית, וכי למעלה מ-1,300,000 רובים עם הדק תקול עדיין נמצאים בשוק.
מוצרים ידועים > רמינגטון MSR

הרמינגטון MSR (ראשי תיבות של Modular Sniper Rifle) הוא רובה צלפים מודולרי שתכננה רמינגטון עבור מכרז USSOCOM Precision Sniper Rifle של צבא ארצות הברית לרובה צלפים הסטנדרטי שיחליף את הרובים הנמצאים כיום בשימוש, בעיקר M2010, שהוא בעצמו רמינגטון M24 מוסב. הרובה זכה במכרז ב-2013 ורמינגטון החלה ליצרו עבור הצבא. הרובה תומך במספר קליברים, בהם 7.62x51 מ"מ נאט"ו ו-0.338 לפואה מגנום. הדיוק של הרובה הוא 0.7 דקת קשת וטווח הירי המרבי נע בין 800 ל-1500 מטר, כתלות בקליבר ובתחמושת.
קו מוצרים נוכחי > רובים

רובים בריחיים
Model 700
רמינגטון 700P - גרסה של הרמינגטון מודל 700 עבור כוחות משטרה
רמינגטון M24 - גרסה צבאית של הרמינגטון מודל 700, בעקבות הצלחתו בצבא הוא משווק כעת גם לאזרחים
Remington Model 770
Model 673
Model 798
Model 799
Model 504
Model 5
Model 7
Model 710
XR-100
Model 513T
Model 40-XS Tactical Rifle System
Model 40-XB KS
Model 40-XB Rangemaster
Model 40-XB Rangemaster Thumbhole
Model 40-XB Tactical
Model 40-XBBR KS
Model 40-XRBR KS
Model 40-XC KS
Remington Modular Sniper rifle
רובים עם פעולת משאבה
Model 7600
Model 7615
Model 760
Model Six
Model 572 Fieldmaster
רובים חצי-אוטומטיים
Model 552
Model 597
Model 7400
Model 750
Model 742
Model 740
Model Four
Model 8/81
Model R-15
Model R-25
Adaptive Combat Rifle (ACR; military versions only, while civilian versions are built by Bushmaster)
רובים נוספים
SPR 22
SPR 18
קו מוצרים נוכחי > רובי שוטגאן

רובי שוטגאן עם פעולת משאבה
Model 870
רובי שוטגאן חצי-אוטומטיים
Model 50
Model 11
Model 1100
Model 11-48
Model 11-87
Model SP-10
SPR 453
Model 105CtI
רובי שוטגאן נוספים
Remington Premier
Model 332
SPR 100
SPR 210
SPR 220
SPR 310
קו מוצרים נוכחי > אקדחים

Remington 1911 R1
הערות שוליים

↑  Andrew Berlin, Jessica DiNapoli (8 בפברואר 2018). "Exclusive: U.S. gunmaker Remington seeks financing to file for bankruptcy". Reuters. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑   רויטרס, יצרנית הנשק רמינגטון פושטת רגל - פעם נוספת, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n50064238  NKC: xx0215529  VIAF: 148893729   WorldCat (עם VIAF): 148893729 
רובה רמינגטון מודל 700.
רובה הצלפים הצבאי M-24 SWS המבוסס על הרמינגטון מודל 700.
ניתוז

מערכת ניתוז אוריון AJA מסחרית במתקן המדע והטכנולוגיה Cornell NanoScale
בפיזיקה, ניתוז (אנגלית: sputtering) היא תופעה בה חלקיקים מיקרוסקופיים של חומר מוצק נפלטים מעל פני השטח שלו, לאחר שהחומר עצמו מופגז על ידי חלקיקים אנרגטיים של פלזמה או גז. תופעה זו מתרחשת באופן טבעי בחלל החיצון, ויכולה להוות מקור לשחיקה לא רצויה ברכיבים בעלי דיוק גבוה. ניתוז משמש במדע ובתעשייה - שם הוא משמש לביצוע תצריב מדויק, ביצוע טכניקות אנליטיות והפקת שכבות של שכבה דקה בייצור ציפויים אופטיים, מכשירי מוליכים למחצה ומוצרי ננו - טכנולוגיה. זוהי למעשה טכניקת PVD (אנ').