stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה בר אילן

| --- | --- |

 לידה:  1907 פירט, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  1999 (בגיל 92 בערך) תל אביב ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1933
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש המחלקה הכללית בש"י  מזכיר מטכ"ל ההגנה  ראש שירות ציוד והספקה של ההגנה  מפקד חיל ציוד והספקה בצה"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות
 
משה (ארנסט) בר-אילן (1907 – 1999) היה מבכירי ארגון ההגנה, מפקדו הראשון של חיל ציוד והספקה (לימים חיל התחזוקה) של צה"ל עם קום המדינה.
משה בר אילן נולד כארנסט בירנבאום ב-1907 בעיירה פירט (Fürth) שבגרמניה. בשנת 1933, חודשים אחדים לאחר עלייתו של היטלר לשלטון, עלה לארץ ישראל. בשנת 1939 הצטרף לשורות ההגנה, שם מילא שורה של תפקידים: בשנים 1940–1941 כיהן כראש המחלקה הכללית בש"י (שירות הידיעות), מנגנון המודיעין של ההגנה. לאחר מכן, בשנים 1941–1946 היה המזכיר של מטכ"ל ההגנה. בשנת 1947 מונה לעסוק בנושא ציוד ואספקה באגף חימוש ונשק במטכ"ל ההגנה, תחת פיקודו של יוסף אבידר.
הוא המשיך לכהן בתפקיד זה בפרוץ מלחמת העצמאות ב-1947, ועם הקמת מדינת ישראל ב-1948 מונה למפקד שירות ציוד ואספקה במסגרת אג"א עד יולי 1948.
כמקים השירות זה, הוא אחראי לאלמנטים רבים בו הידועים עד היום: השם "שק"ם" ("שירות קנטינות ומזנונים") – השירות המספק אוכל וסדקית לחיילים בבסיסי צה"ל – הוא פרי המצאתו, וכן טופס 1004 (תעודת ציוד אישי) – טופס הציוד שעליו חותם כל חייל בעת גיוסו.
משה בר אילן היה הראשון בעל שם המשפחה "בר-אילן": לאחר עלייתו לארץ, רצה לעברת את שם משפחתו המקורי, בירנבאום (גרמנית: "עץ אגסים"). הוא פנה לידידו, המשורר ש. שלום, בבקשה שיציע לו שמות אפשריים. האחרון ענה לו במכתב (ראו להלן) ובו הצעות אחדות, רובן המצאות מקוריות שלו, ואחת מהן הייתה "בר-אילן". שם זה נבחר הן בשל הדמיון לצליל השם המקורי והן בשל הדמיון במשמעות, באיות ללא מקף.
הרב מאיר ברלין, לימים הרב מאיר בר-אילן, מהמנהיגים הדתיים הבולטים באותה תקופה, הכיר אותו ועיברת את שמו בעקבותיו (ועל-שמו נקראה אוניברסיטת בר-אילן).
משה בר אילן נפטר בתל אביב בשנת 1999.
המכתב מש. שלום, בו הוא מציע את השם "בר-אילן"
הערות שוליים

↑  יואב גלבר, גרעין לצבא עברי סדיר, עמ' 323.
ממותה (אלבום)

ממותה הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הבלוז רוק הישראלית פול טראנק. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2022, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק. מהאלבום בלט השיר "סתלבט בקיבוץ" ביחד עם ג'ימבו ג'יי, שנבחר לשיר השנה של גלגלצ, רדיו תל אביב וכאן 88.
רקע והפקה

את האלבום הפיק סולן הלהקה גל ניסמן, ביחד עם אריאל קשת וזהר ברזילי. האלבום כולל את הסינגלים שהוציאה הלהקה בין השנים 2018 ל-2022, לצד שתי הרצועות הפותחות של האלבום, "סייף" ו"קדימה לאותו מקום", שהוקדשו לזכרו של סמל ראשון סייף ביסאן, שנפל בקרב ברצועת עזה בשנת 2008, איתו שירת ניסמן ביחידת אגוז, הסגיר של האלבום "חדוות המאבק" וכן השיר "סתלבט בקיבוץ", שיצא כסינגל רק מספר חודשים לאחר צאת האלבום.
הצלחה מסחרית

במצעד האלבומים השבועי של רשת הסטרימינג ספוטיפיי, האלבום הגיע בשיאו למקום הרביעי, כשהשיר "סתלבט בקיבוץ" מתוך האלבום במקום השני במצעד השירים של השירות.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | סייף  | 1:30 |
| 2. | קדימה לאותו מקום  | 3:09 |
| 3. | וואלק  | 2:54 |
| 4. | סתלבט בקיבוץ (ביחד עם ג'ימבו ג'יי)   | 3:36 |
| 5. | ממותה  | 3:28 |
| 6. | More  | 3:30 |
| 7. | לישון בעמידה  | 3:08 |
| 8. | עיניים (ביחד עם גאיה אלבס)   | 3:23 |
| 9. | עוד יום  | 3:19 |
| 10. | Damn Right  | 3:00 |
| 11. | חדוות המאבק  | 2:49 |
| משך כולל: | משך כולל: | 33:53 |
הערות שוליים

↑  "סייף הוא המנוע שלי": סולן להקת פול טראנק מספר על החבר שמאחורי השיר החדש, באתר אייס, 4 במאי 2022
↑  מצעד האלבומים השבועי, באתר ספוטיפיי, 22 בספטמבר 2022
מנגו (חברת תעופה)

הסמל הקודם של החברה
מנגו (באנגלית: Mango) היא חברת תעופה זולה דרום אפריקאית המפעילה שרותי טיסות פנים בדרום אפריקה. החברה פועלת מנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו והיא חברת בת של סאות' אפריקן איירווייז. מנגו החלה למכור כרטיסי טיסה ב-30 באוקטובר 2006, וטיסתה הראשונה המריאה ב-15 בנובמבר 2006. החברה מנסה להתחרות בנתח השוק של קולולה. מנגו טסה ל-8 יעדים ברחבי דרום אפריקה, כאשר הקו העיקרי הוא בין קייפטאון ליוהנסבורג.
חברת התעופה הצטרפה לברית סטאר אליינס כשותפה מקשרת ברבעון השלישי של 2016 והיא מציעה לחברי SAA Voyager את היכולת לממש מיילים בעזרתה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 2 | — | 178 | 178 |  |
| בואינג 737-300 | 1 | — | 148 | 148 |  |
| בואינג 737-800 | 14 | — | 186 | 186 |  |
| סה"כ | 17 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  FlightSite, About Mango
↑  פרטי צי המטוסים של מנגו, באתר airfleets.net (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13960675x (data)  VIAF: 138504812   WorldCat (עם VIAF): 138504812 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריאנו גרסיה רמון

מריאנו גרסיה רמון (בספרדית: Mariano García Remón; נולד ב-30 בספטמבר 1950 במדריד) הוא כדורגלן עבר ומאמן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
רמון שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת ריאל מדריד, למעט השאלה קצרה עם עלייתו לבוגרים. יחד עם המועדון, זכה רמון בשבע אליפויות ספרד וארבעה גביעים, ובשלהי הקריירה אף נכלל בסגל הקבוצה שזכתה פעמיים ברציפות בגביע אופ"א. לזכותו שתי הופעות במדי נבחרת ספרד.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון שנעה בין הליגה הבכירה לליגת המשנה. הוא אף אימן לתקופה קצרה את הקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד.
קריירת משחק

רמון, יליד העיר מדריד, החל את דרכו בקבוצת הנוער של ראיו ואיקאנו מעיר הולדתו. כבר בגיל 16 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר של עירו, ריאל מדריד. בעונת 1970/1971, טרם החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, עבר רמון שתי קבוצות בהשאלה. הראשונה הייתה קבוצת טלאברה, ששיחקה אז בליגה השלישית, והחל מחודש דצמבר 1970 הושאל לריאל אוביידו מליגת המשנה. בתום העונה, לאחר שסייע לקבוצתו לשרוד את משחקי המבחן להישארות בליגה, שב לריאל מדריד.
בעונת 1971/1972, בגיל 21 בלבד, היה רמון לשוער הבכיר של הקבוצה, תחת המאמן מיגל מוניוס. כבר באותה העונה החלה היריבות על אפודת השוער הראשון בין רמון לבין מיגל אנחל גונסאלס סוארס. באותה העונה כבר זכה רמון בתוארו הראשון במועדון, אליפות ספרד. ב-2 במאי 1973 עלה להופעת בכורה במדי נבחרת ספרד, כשהמאמן לאסלו קובאלה העלה אותו כמחליף במחצית משחק ידידות מול הולנד. כחמישה חודשים אחר כך עלה בהרכב הנבחרת בהופעתו הבינלאומית השנייה והאחרונה, בה נפרדו ספרד וטורקיה בשוויון 0-0 במשחק ידידות נוסף.
לאחר שתי עונות כשוער הראשון תחת מוניוס, איבד רמון ממעמדו בעונת 1973/1974, בה הוחלף מוניוס לאחר כחצי עונה בלואיס מולוני. רמון שותף בפחות ממחצית ממשחקי הליגה, כאשר דקות המשחק חולקו בין שלושה שוערים באותה העונה. הוא היה שותף לזכייה בגביע המלך הספרדי באותה העונה, אך ראה את מיגל אנחל פותח על פניו במשחק הגמר, בו הביסה ריאל את ברצלונה בתוצאה 0–4. בעונות הבאות היה מיגל אנחל לבחירה הראשונה בשערה של ריאל, ורמון הוגבל ל-15 הופעות ליגה בלבד בארבע עונות. בתקופה זו הוסיפה ריאל שלוש זכיות באליפות וזכייה נוספת בגביע.
בעונת 1978/1979 החליט המאמן מולוני, ששב לקבוצה עונה קודם לכן, לחלק את דקות המשחק בין שועריו הבכירים. רמון זכה ל-19 הופעות ליגה, מיגל אנחל זכה ל-16 הופעות, וריאל השלימה זכייה בתואר האליפות באותה העונה, החמישית בקריירה של רמון. עונה לאחר מכן, תחת המאמן וויאדין בושקוב, שב רמון להיות השוער הבכיר בקבוצה. הוא רשם 33 הופעות ליגה בדרך לזכייה שלישית ברציפות באליפות ספרד, ופתח לראשונה בגמר גביע, כאשר ריאל מדריד הביסה את קבוצת הבת שלה, קסטיליה, 6-1 בדרך לזכייה בתואר. גם בעונה לאחר מכן שמר רמון על מקומו עם 31 הופעות ליגה, אך קבוצתו סיימה את העונה ללא תואר.
עונה זו הייתה האחרונה של רמון כשוער בכיר בריאל מדריד. בעונות הבאות תפסו מיגל אנחל ואגוסטין הצעיר (ובהמשך גם חוסה מנואל אוקוטורנה) את עמדות השוער הבכירות, ורמון נותר כשוער שלישי. רמון הוגבל לשמונה הופעות ליגה בלבד בחמש עונות, מתוכן שלוש עונות בהן לא שותף כלל במסגרת הליגה. בעודו בסגל של ריאל זכה המועדון בשני גביעי אופ"א רצופים, וכן באליפות ובגביע נוספים, אך לרמון לא היה חלק פעיל בזכיות אלו. הוא פרש ממשחק פעיל בתום עונת 1985/1986, כשלזכותו 177 הופעות ליגה במדיה של ריאל מדריד.
קריירת אימון

עם פרישתו ממשחק פעיל, החל רמון בקריירת אימון במחלקות הנוער של המועדון בו פרש, ריאל מדריד. לקראת עונת 1990/1991 התמנה לתפקיד מאמן ריאל מדריד קסטיליה. בעונתו הראשונה על הקווים העלה את הקבוצה לליגת המשנה, לאחר שקבוצתו סיימה ראשונה בטבלה, ולאחר מכן הוליך את הקבוצה במשך שתי עונות נוספות בליגת המשנה.
לקראת עונת 1993/1994 זכה רמון לתפקיד ראשון כמאמן בליגה הבכירה, כשהחל לאמן את ספורטינג חיחון. כבר בעונת הבכורה שלו הוביל את הקבוצה להישארות בליגה מהמקום ה-14, כולל ניצחונות ביתיים על ריאל מדריד ועל ברצלונה. בעונה לאחר מכן פתחה חיחון היטב, כאשר גברה 1–2 על ברצלונה במחזור הפתיחה והוסיפה ניצחון 0–1 על ריאל מדריד במחזור החמישי, שפתח רצף של שלושה ניצחונות רצופים. אלא שאז החלה ירידה חדה ביכולתה של הקבוצה. היא לא הצליחה לנצח בליגה במשך 13 משחקים רצופים, ולאחר תבוסת 0–4 לריאל מדריד במחזור ה-24, סיים רמון את תפקידו במועדון.
באוקטובר 1996, לאחר כשנה וחצי מחוץ למגרשים וזמן קצר לאחר פתיחתה של עונת 1996/1997, התמנה רמון לתפקיד מאמן אלבסטה מליגת המשנה. קבוצתו של רמון נותרה במאבק ההעפלה עד לשלבי הסיום של העונה, אך סיימה רביעית בלבד ונותרה עונה נוספת בליגה השנייה, בעוד רמון סיים את דרכו במועדון. לקראת העונה הבאה, התמנה רמון לתפקיד מאמן לאס פאלמס, אף היא מליגת המשנה, והוביל אותה למקום השלישי. בפלייאוף ההעפלה לליגה הבכירה פגשה לאס פאלמס את ריאל אוביידו של אוסקר טבארס, שהביסה אותה 0–3 במשחק הראשון בבית. חניכיו של רמון הצליחו לנצח 1–3 בגומלין, אך התוצאה לא הספיקה להם, ושוב סיים רמון עונת צמרת אך ללא העפלה.
לאחר הכישלון בהעפלה, נותר רמון עונה שלמה מחוץ למגרשים, עד שלקראת עונת 1999/2000 התמנה לתפקיד מאמן סלמנקה מליגת המשנה. פתיחת העונה הייתה מוצלחת עבור הקבוצה, שרשמה 11 ניצחונות והפסד אחד בלבד ב-16 המחזורים הראשונים של העונה. אלא שמאז, החלה ירידה חדה ביכולת הקבוצה. בעקבות ההפסד 0–1 לאוססונה במחזור ה-32, שחתם רצף של שישה הפסדים בשבעה משחקים, סיים רמון את דרכו בקבוצה. סלמנקה סיימה את העונה במקום הרביעי, ולא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה.
רמון פתח את עונת 2000/2001 ללא קבוצה, אך בנובמבר 2000 התמנה לתפקיד מאמן נומנסיה מהליגה הבכירה, אליה שב כמאמן ראשי אחרי כמעט שש שנים. נומנסיה התקשתה מאוד לצבור נקודות, נותרה עמוק בתחתית הטבלה, וחמישה מחזורים לתום העונה סיים רמון את תפקידו במועדון. נומנסיה ירדה לליגת המשנה מהמקום העשרים והאחרון. רמון פתח גם את העונה הבאה ללא קבוצה, עד שבינואר 2002 היה למאמנה הרביעי של קורדובה מליגת המשנה באותה העונה. רמון הוביל את הקבוצה עד לתום העונה, אותה סיימה הקבוצה במקום ה-13.
לקראת עונת 2004/2005, לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, חזר רמון לריאל מדריד, על תקן עוזרו של חוסה אנטוניו קמאצ'ו, חברו לקבוצה במשך 13 שנים. פתיחת העונה לא בישרה טובות לקבוצה, והובילה להתפטרותו המהירה של קמאצ'ו. ב-20 בספטמבר 2004 התמנה רמון, עוזרו של קמאצ'ו, למחליפו על הקווים של הקבוצה. הוא הוביל את הקבוצה בליגה ובליגת האלופות, ושלושה חודשים אחר כך, בעקבות ההפסד 0–1 לסביליה בליגה, סיים את דרכו במועדון והוחלף על ידי ונדרליי לושמבורגו הברזילאי.
לקראת עונת 2007/2008, לאחר פסק זמן של כשנתיים וחצי, שב רמון לאמן והתמנה למאמנה של קדיס מליגת המשנה. לאחר שלושה חודשים ושבעה משחקי ליגה בלבד, סיים רמון את תפקידו כמאמן הקבוצה.
תארים > תארים כשחקן

גביע אופ"א (2): 1984/1985, 1985/1986
אליפות ספרד (7): 1971/1972, 1974/1975, 1975/1976, 1977/1978, 1978/1979, 1979/1980, 1985/1986
גביע המלך הספרדי (4): 1973/1974, 1974/1975, 1979/1980, 1981/1982
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970/1971 | ריאל אוביידו | ספרדליגת המשנה הספרדית | 24 | 0 |
| 1971/1972 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 29 | 0 |
| 1972/1973 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 27 | 0 |
| 1973/1974 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 15 | 0 |
| 1974/1975 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 1975/1976 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 1976/1977 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 1 | 0 |
| 1977/1978 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 8 | 0 |
| 1978/1979 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 19 | 0 |
| 1979/1980 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 33 | 0 |
| 1980/1981 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 31 | 0 |
| 1981/1982 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 |
| 1982/1983 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 5 | 0 |
| 1983/1984 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 1984/1985 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 |
| 1985/1986 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 201 | 0 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ספרד> שנה | נבחרת ספרד> הופעות | נבחרת ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1973 | 2 | 0 |
| סה"כ | 2 | 0 |
מרצדס-בנץ W 100

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרצדס-בנץ 
 יחידות שיוצרו:  2,677 
 מודל קודם:  Mercedes-Benz Type 300 
 רוחב:  1,950 מ"מ 
 גובה:  1,485 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 מעצב:  ברונו סאקו 
 
מרצדס-בנץ W 100
מרצדס-בנץ W 100 (ידועה גם כמרצדס-בנץ 600) היא מכונית סלון מפוארת יוקרתית אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ הגרמנית בין השנים 1963–1981.
מבנה

היא הוצגה בספטמבר 1963 ונועדה להתחרות מול רכבי העילית של התוצרת הבריטית דוגמת רולס-רויס ובנטלי, כמו גם האמריקאית דוגמת קדילק, לינקולן ואמפריאל.
המכונית יוצרה בשני מרכבים: ארוך (LWB) וקצר (SWB), כאשר באופן כללי הגרסה בעלת בסיס הגלגלים הקצר נועדה לבעלי מכונית הנוהגים במכוניתם, וגרסת בסיס הגלגלים הארוך לימוזינה נועדה ותוכננה בשימת דגש לנוסע מאחור, כאשר את המכונית נוהג נהג מקצועי. דוגמה לתכנון כזה היא מחיצת חלון חשמלי החוצצת בין הנהג לנוסעים מאחור.
המרצדס-בנץ 600 מקבילה לדגם ה-S600 של ימינו כאשר הייתה ספינת הדגל של מרצדס-בנץ, והמכונית הגדולה והמפוארת ביותר של החברה. ירשה את שתי קודמותיה ה-300SEL 6.3 והמרצדס-בנץ 450SEL 6.9.
היצור החל בשנת 1964 ונמשך עד לשנת 1981. בסך הכל יצרה מרצדס-בנץ 2,677 יחידות מהם 2,190 במרכב הסלון הקצר, 304 במרכבי פולמן ארוכים, 124 במרכבי פולמן 6 דלתות ו-59 במרכב לנדאולט.
"מרצדס-בנץ W 100" כ"מכונית שרד" של מנהיגים

חביב בורגיבה
חסן השני, מלך מרוקו
חוסני מובארכ
אידי אמין
יוסיפ ברוז טיטו
ג'ון פורסטר
ג'ומו קניאטה
ח'אלד, מלך ערב הסעודית
חוסני מובארכ
יאקובוס יוהנס פושה
קים איל-סונג
קים ג'ונג-איל
ליאוניד ברז'נייב
לאופולד סדאר סנגור
מוחמד רזא שאה פהלווי
מוחמד השישי, מלך מרוקו
מאו דזה-דונג
ניקולאה צ'אושסקו
עומר בונגו
סדאם חוסיין
סוליימאן דמירל
סלבריטאים וטייקונים שרכשו "מרצדס-בנץ W 100"

קוקו שאנל, אריק קלפטון, יו הפנר, אריסטוטלס אונאסיס, ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, אליזבת טיילור, קארן קרפנטר, ג'ייסון קיי, דייוויד בואי, ג'ק ניקולסון, אלביס פרסלי, ג'יי לנו, ג'רמי קלארקסון, ג'יימס מיי, רואן אטקינסון
הערות שוליים

↑  http://media.daimler.com/dcmedia/0-921-1408430-1-1409752-1-0-0-0-0-1-0-0-0-1-0-0-0-0-0.html
↑    Jasper Gerard, ‏Classic Mercedes 600 - as owned by Elvis Presley, The Telegraph, 10 December 2010
מרצדס-בנץ W 100 דגם "פולמן" – מכוניתו של חביב בורגיבה, נשיא תוניסיה בין השנים 1957–1987
מיילס מקנה

| --- | --- |
מקנה בתפקיד אלכס בסדרה "Guilty Party",‏ 2017
מקנה בתפקיד אלכס בסדרה "Guilty Party",‏ 2017
 לידה:  2 בנובמבר 1995 (בן 28) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מידע אישי
 שם:  מיילס מקנה
 שם בשפת המקור:  Miles McKenna
 מידע יוטיוב
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים)
 ז'אנר:  להט"ב, קומדיה, פרשנות, ולוגים
 רשומים:  1.15 מיליון (נכון ל־12 ביולי 2023)
 צפיות:  119.65 (נכון ל־12 ביולי 2023)
 רשת:  Fullscreen
 שם הערוץ:  MilesChronicles
 
מיילס ארון מקנה (באנגלית: Miles Aaron McKenna; נולד ב-2 בנובמבר 1995) הוא ולוגר, שחקן ופעיל להט"ב אמריקאי. מקנה הוא גבר טרנסג'נדר, ונחשב לאחר היוצרים הטרנסג'נדרים הבולטים ביוטיוב, עם למעלה ממיליון מנויים. תכניו כוללים בין היתר מערכונים קומיים, ובחלקם הוא מתייחס לנושאים של זהות מגדרית ולנושאי להט"ב אחרים. בסרטונים שלו תיעד מקנה את יציאתו מהארון ואת המעבר המגדרי שלו, ובתוך כך את הטיפול ההורמונלי החליפי והניתוח העליון שעבר.
ראשית חייו

מקנה גדל במשפחה דתית אדוקה. בנערותו הוא התגורר במחוז אורנג' בקליפורניה והחל ליצור סרטוני וידויים ליוטיוב בשנת 2011. מקנה "שנא להיראות כילדה" ולאחר שחבר תיאר את מקנה כ"ילד שכלוא בגוף של ילדה", מקנה הבין שיש לו משבר זהות. מקנה יצא מהארון בשנת 2015. כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
מקנה תיעד את תהליך המעבר שלו בוולוגים, לאורך השינויים במראה החיצוני שלו וההתמודדות עם משפחתו. בסרטון שפרסם בינואר 2017 שכותרתו "So I'm Trans" (אז אני טרנס) חשף מקנה כי הוא מגדיר את עצמו כא-בינארי והודיע על כוונותו לשנות את שמו באופן חוקי. מקנה החל ליטול טסטוסטרון כחלק מהטיפול ההורמונלי החליפי מנקבה לזכר (FTM). הוא פיתח מקרה חמור של אקנה ציסטית על פניו וגופו. הוא ניסה לטפל במצב העור עם רופאו, נטל אנטיביוטיקה למשך 60 יום, וביצע שינויים תזונתיים. בסופו של דבר מצבו השתפר, ובהמשך מקנה החל להעלות מודעות לנרמול של אקנה בחברה, והודה כי "לא התחלתי לדבר על אקנה אלא אחרי שהפסקתי לחלות באקנה". מאוחר יותר בחר מקנה לעבור ניתוח עליון והגדיר את עצמו כגבר טרנס.
קריירה

כיוטיובר, מקנה מצלם ולוגים תחת החשבון MilesChronicles ויש לו כ-1.18 מיליון מנויים. תכניו כוללים בין היתר קומדיה, מערכונים ופרשנויות בנושאים כגון זהות מגדרית ודיספוריה מגדרית. מקנה פעיל גם ברשתות החברתיות השונות, ויש מעל ל-800,000 עוקבים באינסטגרם.
מקנה נמצא בשותפות עם רשת Fullscreen והנחה את סדרת הדוקו הקצרה "Hella Gay with Miles McKenna", הכוללת ראיונות ברחובות. מלבד זאת, הוא הופיע בסדרת הדרמה האינטראקטיבית, "Guilty Party". באוגוסט 2017 מקנה חתם בסוכנות הטאלנטים United Talent Agency. מקנה הוביל את סיבוב ההופעות "Love is Love" לשנת 2017 לצד שאנון בוורידג' ורבקה בלאק. מקנה גילם את הדמות ג'סטין בסדרת הטלוויזיה "All Night", סדרת רשת קומית משנת 2018 של שירות הולו. מקנה זכה בפרס 'חשבון הלהט"ב הטוב ביותר' בטקס פרסי שורטי ה-10. בנוסף, בשנת 2019 הוא הנחה את טקס פרסי שורטי ה-11.
כאדם טרנס מחוץ לארון, מקנה הוא לעיתים קרובות יעד לקמפיינים של הטרדות. בעקבות מחקר שנוי במחלוקת של אוניברסיטת בראון בנושא "דיספוריה מגדרית שמתחילה במהירות" משנת 2018, מקנה היה בין משפיעני הרשת שהואשמו בהצגת "אורח החיים הטרנסג'נדרי" כנוצץ. במהלך כנס VidCon 2019, מקנה השתתף בפאנל בנושא אקטיביזם להט"בי ומודעות לנושאי להט"ב. במהלך המפגש, המנחהסטיבי ויין לוין פנתה למקנה בשמו הקודם, תוך שימוש בשם ובכינויי גוף שהיו לו לפני המעבר. היא התנצלה והסבירה שהיא לא ידעה שהדבר היה לא הולם. גם VidCon ומגיש הפאנל פרויקט טרוור פרסמו התנצלויות בפני מקנה. לאחר ביטול VidCon 2020 בשל מגפת הקורונה, מקנה הסכים לקחת חלק בפאנל וירטואלי עם היוטיוברית אל מילס, עבור VidCon Now.
במאי 2020, נודע כי מקנה עובד על ספר אודות יציאתו מהארון, "Out!: How To Be Your Authentic Self". הספר יצא לאור ביום היציאה מהארון הבינלאומי, 6 באוקטובר 2020. ההקדמה לספר נכתבה על ידי עמיתו, היוטיובר טיילר אוקלי. חלק מהכנסות הספר מועברות ל-GLSEN.
ב-12 באוקטובר 2020 הוציא מקנה את הסינגל הראשון שלו, "Boys Will Be Boys", בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
משנת 2021 מקנה היה בזוגיות עם הדראג קווין ג'וני ריינהרט. בשנת 2022 נודע כי השניים נפרדו.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Hella Gay With Miles Mckenna | עצמו, מפיק | סדרת טלוויזיה |
| 2017–2018 | Guilty Party | אלכס (עונה 1) דן רולנד (עונה 2) | סדרת מקור של AT&T |
| 2018 | Good Girls Get High | פיזה קן | סרט |
| 2018 | All Night | ג'סטין | סדרת מקור של הולו |
| 2020 | Nocturne | אלכסיס | סדרת מקור של פריים וידאו |
| 2023 | צמרמורת | ג'יימס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
לקריאה נוספת

McKenna, Miles (2020). Out!: How To Be Your Authentic Self. Amulet Books. ISBN 978-1-4197-3994-1.
ביאורים

↑  מקנה משתמש בכינויי הגוף he/him ו-they/them. בערך נעשה שימוש בכינוי הגוף הוא/אתה כדי לשמור על עקביות.
הערות שוליים

1 2 3  Townsend, Benedict (22 בפברואר 2017). "Miles McKenna Just Switched Up Their YouTube Channel In a BIG Way". We The Unicorns (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Pride Month Spotlight: Miles McKenna". Nerds and Beyond (באנגלית). 8 ביוני 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  Lorenz, Taylor (22 ביוני 2018). "Transitioning on YouTube". The Atlantic. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "6 YouTube influencers who are open about their transgender journey". South China Morning Post (באנגלית). 22 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Dall'Asen, Nicola (3 ביוני 2020). "How Miles McKenna Accidentally Became a Skin-Positive Hero". Allure (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Weiss, Geoff (17 בינואר 2020). "Miles McKenna Unveils Debut Book, The Coming-Out Survival Guide "Out!"". Tubefilter. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Gutelle, Sam (29 באוגוסט 2017). "YouTube Star Miles McKenna Signs With Talent Agency UTA". Tubefilter. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Spangler, Todd (18 במאי 2017). "Drag Queen Star Willam Belli to Host Fullscreen Talk Show as Part of Gay-Pride Content Lineup". Variety (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Palmieri, Lea (11 באפריל 2018). "'All Night' on Hulu Is The New 'Can't Hardly Wait' of 2018 [EXCLUSIVE]". Decider. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Weiss, Geoff (16 באפריל 2018). "Wil Dasovich, Nyma Tang, Miles McKenna Named Winners At 10th Annual Shorty Awards". Tubefilter. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Miles McKenna is presenting at the 11th Annual Shorty Awards!". Shorty Awards. 4 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Smith, Alissa (5 בדצמבר 2018). "Flawed study coining 'rapid-onset gender dysphoria' frightens parents, puts LGBTQ community on the defensive". Colorado Springs Independent (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Queer woman who deadnamed YouTuber Miles Mckenna 'didn't know' it wasn't OK". PinkNews. 19 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Leskin, Paige (17 ביולי 2019). "A prominent transgender YouTube star was deadnamed at a panel on LGBTQ activism, and it sparked a big discussion and several apologies". Business Insider. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Spangler, Todd (15 ביוני 2020). "VidCon Isn't Happening in Anaheim, So It's Launching a Free Series of Online Programming All Summer". Variety (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Instagram". אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2022. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miles McKenna, IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1614124828390  VIAF: 2469161575634104730009   WorldCat (עם VIAF): 2469161575634104730009
מתיאס הקדוש

| --- | --- |

מתיאס הקדוש, דיוקן של סימונה מרטיני
 לידה:  המאה ה-1 יהודה
 פטירה:  בערך 80 קולכיס, גאורגיה
 חג:  14 במאי בכנסייה הקתולית, 9 באוגוסט בכנסייה האורתודוקסית
מתיאס הקדוש (ביוונית Μαθθίας, בתרגום דליטש מַתִּיָּה) היה אחד משנים עשר השליחים, מחליפו  של יהודה איש קריות שהסגיר את ישו ומת. מעמדו כשליח הוא ייחודי כיוון שהוא לא נבחר על ידי ישו, אלא על ידי גורל שעשו שאר השליחים.
בבשורות הסינופטיות הוא לא מוזכר כלל, ומעבר לבחירתו למחליפו של יהודה איש קריות אין התייחסות נוספת אליו בכתבים הנוצריים הקאנונים. אוסביוס מקיסריה אפילו קורא לו בשם אחר - "תלמי". קלמנס מאלכסנדריה, שהיה תאולוג נוצרי במאה ה-2 וה-3, מזהה את מתתיהו עם "זכי", המוכס מיריחו שבביתו התארח ישו. מקורות אחרים מזהים אותו עם ברנבא או עם נתנאל שמזוהה בדרך כלל כברתולומאוס הקדוש.
על פי ניקופורוס קסנטופולוס (Nikephoros Kallistos Xanthopoulos), מתתיהו הפיץ את הבשורה ביהודה ואחר כך בקפדוקיה ובקולכיס (כיום בגאורגיה), שם נסקל למוות בגלל אמונתו. בהריסות המבצר הרומי גוניו שבגאורגיה קיים סימון שעל פיו זהו מקום קבורתו של מתתיהו. על פי גרסאות מסוימות הוא נדד גם במצרים ובאתיופיה ומת בירושלים בסקילה או בעריפה.
על פי המסורת, שרידיו הובאו על ידי הלנה מקונסטנטינופול לרומא וחלקם נמצאים במנזר מתיאס שבטריר, גרמניה.
הערות שוליים

↑  מעשי השליחים א, 16-26
↑  לוקס יט 1-8
↑  אתר על קדושי הנצרות
↑  קדושים קתולים
| השליחים |
| --- | --- | --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש •  מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |  |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012399876205171  PLWABN: 9810680242405606  BNE: XX1025456  BnF: cb149568390 (data)  GND: 120125374  ISNI: 0000 0000 3975 6228  LCCN: n89116825  NKC: xx0197170  NLA: 50043257  VIAF: 4059422   WorldCat (עם VIAF): 4059422
משה בר-עם

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 64 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת חיפה
 תקופת כהונה:  2011–הווה (כ־13 שנים)
 תפקידים בולטים:  שופט בית המשפט המחוזי בירושלים
משה בר-עם (נולד ב-1960) הוא משפטן ישראלי, המכהן כשופט בית המשפט המחוזי בירושלים מאז אוגוסט 2012. בר-עם נמנה בין חברי המותב במשפט נתניהו, לצד רבקה פרידמן-פלדמן ועודד שחם.