stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דנוור נאגטס
היסטוריה > חוסר יציבות מקצועי וניהולי (1990–2003) > קשיים במכירת המועדון (1995–2003)

בסוף שנות ה-90 הקבוצה השתרכה בתחתית הליגה. את קשייה של הקבוצה ניתן לתלות חלקית בחוסר יציבות בבעלות על המועדון. בשנת 1995 קנתה חברת קומסאט את קבוצת ההוקי קוויבק נורדיקס והעבירה אותה מהעיר קוויבק שבקנדה לדנוור תחת השם קולורדו אוולאנש. גיוון עסקיה של החברה לתחום ספורט התברר כנטל - החריגה הגבוהה בעלויות הבניה של האולם החדש, פפסי סנטר, הביאה לחוסר שביעות רצון בקרב בעלי המניות בחברה. לבסוף, בשנת 1997, הסכימה קומסאט עקרונית למכור את מטריית פעילויות הספורט שלה לחברת ליברטי מדיה, אך ליברטי לא הייתה מעוניינת בבעלות על קבוצות ספורט מקצועני באותה עת. בסופו של דבר, בשנת 1999, מכרה אסנט אנטרטיינמנט (חברת הגג המנהלת את השקעות הספורט של קומסאט) את דנוור נאגטס ואת קולורדו אוולאנש לאיל ההון דונלד סטרם עבור 461 מיליון דולר.
בעיה חדשה התעוררה כאשר העיר דנוור סירבה להעביר את חלקת האדמה עליה עמד אולם הפפסי סנטר לידי המועדון, אלא אם כן סטורם יתחייב להשאיר את המועדונים בעיר דנוור ב-25 השנים הקרובות. סטורם הציע את הצעת הרכישה בעבור מועדוני הספורט בשמו הפרטי ולא תחת שם עסקיו, והעיר רצתה לבטח את עצמה למקרה וסטורם יחלוף מהעולם או ימכור את המועדון לפני תום 25 השנים. בעוד סטורם היה מוכן לתת לעיר התחייבות ארוכת שנים, הוא לא היה מוכן לקחת אחריות למקרה שהוא ימות או ימכור את המועדון. לאחר שהמשא ומתן נכשל קנתה ליברטי את כל חברת אסנט, אך השאירה את הנאגטס ואת האוולנש למכירה בשוק. בינתיים, חזר איסל לתפקיד המאמן הראשי בשנת 1999, אך המשא ומתן המתארך בנוגע לבעלות על המועדון מנעה ממנו את האפשרות לבנות מחדש את הקבוצה. מעט לפני תחילת עונת 1999/2000 אמר איסל לעיתונים כי ישנן מספר החלטות אותן הוא לא יכול לבצע עקב המצב בו הבעלות על המועדון אינו מוכרע.
לבסוף, במהלך חודש יולי 2000, נרכשו קולורדו אוולאנש, דנוור נאגטס ואולם הפפסי סנטר על ידי יזם הנדל"ן סטאן קרונקי תמורת 450 מיליון דולר. במסגרת העסקה סוכם כי חברת ליברטי תשאיר בידה 6.5% מהאחזקות במועדוני הספורט, וכן כי קרונקי יעביר את המועדונים לידי חברת נאמנות שתבטיח את הישארותם של מועדוני הספורט בעיר דנוור לפחות עד לשנת 2025. לאחר העסקה איגד קרונקי את עסקי הספורט שלו תחת חברת "קרונקי ספורט אנטרפרייז".
היסטוריה > תקופת כרמלו אנתוני וג'ורג' קארל (2003–2013) > 2003–2006

לקראת עונת 2003/2004 הציגה הקבוצה סמל ומדים חדשים, ובחרה בדראפט 2003 את כרמלו אנתוני בבחירה השלישית. בתוך חודשיים מפתיחת העונה צברו הנאגטס יותר ניצחונות (19) מאשר בכל העונה הקודמת, ובסיום העונה העפילו לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 9 עונות. בפלייאוף עצמו הודחה דנוור בסיבוב הראשון, לאחר שהפסידה למינסוטה טימברוולבס בתוצאה 4–1. סיבה עיקרית למהפך שהתחולל בקבוצה ניתן לזקוף למהלכיו של קיקי ואנדוויי, שחקנה לשעבר של הנאגטס, שנטל על עצמו את תפקיד הג'נרל מנג'ר של המועדון ב-9 באוגוסט 2001.
ב-28 בדצמבר 2004 פיטרו הנאגטס את מאמנם ג'ף בנזדליק ומינו במקומו, באופן זמני, את כוכבה לשעבר של לוס אנג'לס לייקרס, מייקל קופר. מאוחר יותר מינו הנאגטס את ג'ורג' קארל, אשר הוביל את הקבוצה למאזן חיובי של 32–8 בחציה השני של העונה, שהבטיח את מקומה של הקבוצה בפלייאוף שנה שנייה ברציפות. בסיבוב הפלייאוף הראשון לא הצליחו הנאגטס לעבור את סן אנטוניו ספרס, לאחר שניצחו את המשחק הראשון בסן אנטוניו אך הפסידו בארבעת המשחקים הבאים ואת הסדרה כולה 1–4.
בעונת 2005/2006 הצליחו הנאגטס לזכות באליפות הבית הצפון-מערבי, לראשונה מזה 18 שנים. הישג זה הציב את הקבוצה במקום השלישי באזור המערבי. הנאגטס פגשו את לוס אנג'לס קליפרס, שלמרות מיקומם, השישי בדירוג המערב, החזיקו במאזן יותר טוב מאשר הנאגטס בסיומה של העונה הסדירה, וכתוצאה מכך זכו ביתרון הביתיות. הקליפרס גברו על הנאגטס בחמישה משחקים. זמן קצר לאחר מכן הודיעה הנהלת המועדון כי חוזהו של הג'נרל מנג'ר קיקי ואנדוויי לא יחודש, והוא הוחלף בידי מארק וורקנטין.
ב-18 בדצמבר 2006 הושעו כרמלו אנתוני, ג'יי. אר. סמית' וננה (ל-10משחקים, 15 משחקים ומשחק בודד, בהתאמה) עקב תגרה שהתרחשה בשתי הדקות האחרונות של המשחק נגד הניו יורק ניקס יומיים קודם לכן. התגרה ניצתה עקב עבירה קשה אותה ביצע שחקן הניו יורק ניקס, מארדי קולינס, על ג'יי. אר. סמית' שהיה בדרכו לסל. לפי כרמלו אנתוני הזהירו מאמן הניקס אייזיאה תומאס לא להתקרב לרחבת הצבע זמן קצר לפני העבירה הקשה.
היסטוריה > תקופת כרמלו אנתוני וג'ורג' קארל (2003–2013) > 2006–2008: אנתוני ואייברסון

ב-19 בדצמבר 2006, ביצעו הנאגטס טרייד, אשר שלח את ג'ו סמית', אנדרה מילר ושתי בחירות סיבוב ראשון בדראפט 2007 לפילדלפיה 76' בתמורה לכוכב הסיקסרס אלן אייברסון (יחד עם אייבן מקפרלין שנופה מידית מסגל הנאגטס). המהלך נתן לנאגטס את שני הסקוררים המובילים של הליגה באותו הזמן – אייברסון ואנתוני – שכל אחד מהם קלע יותר מ-30 נקודות בממוצע למשחק בעת ביצוע הטרייד. עם צירופו של אייברסון רבים החשיבו את הנאגטס לאחת מקבוצות העלית במערב, לצד דאלאס מאבריקס, פיניקס סאנס וסן אנטוניו ספרס, אך הקבוצה הציגה יכולת מאכזבת וסיימה את העונה במקום השישי במערב, שהפגיש אותה בסיבוב הראשון של הפלייאוף מול סן אנטוניו ספרס. בפלייאוף, הנאגטס ניצחו את המשחק הראשון בסדרה, ובכך ביטלו את יתרון הביתיות של הספרס, אך במה שנראה כשידור חוזר של פלייאוף 2005, הספרס התאוששו וניצחו ארבעה משחקים ברציפות שהובילו להדחתם של הנאגטס. הייתה זו השנה הרביעית ברציפות שהנאגטס מודחים מהפלייאוף בסיבוב הראשון.
את עונת 2007/2008  סיימו הנאגטס עם 50 ניצחונות, כשבמחצית העונה מאזנם היה 25–16 (ובסופה של העונה הסדירה הם הגיעו ל-50–26, המאזן השלישי בטיבו בהיסטוריה של המועדון מאז הצטרפותו לליגת ה-NBA בשנת 1976). לקראת סיום העונה, ב-16 במרץ 2008, קלעו הנאגטס 168 נקודות בניצחון 168–116 על סיאטל סופרסוניקס, אשר היה המשחק השלישי בסך הנקודות שנקלעו במשחק בודד בעונה הסדירה בהיסטוריה של ה-NBA. הייתה זו העונה הראשונה מאז עונת 1987/1988 בה הנאגטס מסיימים את העונה הסדירה עם לפחות 50 ניצחונות. דנוור סיימה את העונה כמדורגת שמינית באזור המערב, ו-50 הניצחונות אותם השיגו היו שיא לקבוצה המדורגת במקום השמיני במערב מאז הורחב פלייאוף ה-NBA ל-16 קבוצות בעונת 1983/1984. בסיבוב הראשון של הפלייאוף גברה לוס אנג'לס לייקרס על הנאגטס בסוויפ, ובכך הודחה דנוור בסיבוב הראשון בפעם החמישית ברציפות.
היסטוריה > תקופת כרמלו אנתוני וג'ורג' קארל (2003–2013) > 2011–2013: שנים ללא כוכב

בעונת 2011/2012 העפילו הנאגטס לפלייאוף מהמקום השישי במערב, והודחו בסיבוב הראשון מול לוס אנג'לס לייקרס בשבעה משחקים. לקראת עונת 2012/2013 שלחו הנאגטס את אפללו והרינגטון לאורלנדו מג'יק בטרייד בו צירפו את שחקן האולסטאר אנדרה איגודלה. לצד טיי לוסון ודנילו גלינארי הוביל איגודלה את דנוור למאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה עד אז, 57–25, אשר הציב אותה במקום השלישי בפלייאוף המערב. על אף הציפיות הגבוהות ויתרון הביתיות, הפסידו הנאגטס לגולדן סטייט ווריורס כבר בשלב הראשון של הפלייאוף, בתוצאה 4–2. הייתה זו הפעם התשיעית ב-10 העונות האחרונות בה מודחת דנוור בסיבוב הראשון של הפלייאוף. בסיום העונה זכה ג'ורג' קארל בפרס מאמן השנה, מה שלא מנע את פיטוריו לאחר 8 וחצי עונות בתפקיד המאמן הראשי.
היסטוריה > בנייה מחדש והצלחה מחודשת (2013–הווה) > בראיין שו

בנוסף לפיטורים של המאמן הראשי חלו גם בהנהלת הנאגטס תמורות משמעותיות. מנהל השנה, מסאי יוג'ירי, מונה לתפקיד ג'נרל מנג'ר בטורונטו ראפטורס, וסגנו, פיט דאלסנדרו, שצפוי היה שיחליף את יוג'ירי, מונה לתפקיד ג'נרל מנג'ר של הסקרמנטו קינגס. ב-21 ביוני 2013 טים קונלי הוכרז כג'נרל מנג'ר. בראיין שו, שהיה אז חלק מסגל המאמנים של אינדיאנה פייסרס ושיחק ב-NBA בעצמו, קיבל את תפקיד המאמן הראשי במקום ג'ורג' קארל. אנדרה איגודלה עבר לגולדן סטייט ווריורס והנאגטס קיבלו את רנדי פוי מהיוטה ג'אז. נייט רובינסון וג'יי ג'יי היקסון חתמו בקבוצה. הנאגטס גם שלחו את קוסטה קופוס לממפיס וקיבלו בתמורה את דארל ארתור. את עונת 2013/2014 הנאגטס סיימו עם 36 ניצחונות, המאזן הגרוע ביותר מאז עונת 2002/2003, ולא שיחקו בפלייאוף, גם בפעם הראשונה מאז אותה עונה.
במהלך הפגרה ב-2014 הנאגטס קיבלו את ארון אפללו ששב לקבוצה בטרייד ושלחו את אוון פורנייה כתמורה לאורלנדו מג'יק. דנוור גם נתנו את הבחירה שלהם בדראפט, בחירה מספר 11, לשיקגו בולס, ובתמורה קיבלו שתי בחירות מאוחרות יותר בסיבוב הראשון, שאיתן הם בחרו את יוסוף נורקיץ' ואת גארי האריס. בשלושה במרץ 2015 הנאגטס פיטרו את בראיין שו ומינו מאמן זמני, מלבין האנט. הנאגטס סיימו את עונת 2014/2015 עם 30 ניצחונות.
ב-15 ביוני 2015 מייקל מלון מונה להיות המאמן הראשי של הנאגטס. בדראפט 2015 עמנואל מודיאיי נבחר בבחירה מספר שבע. טיי לוסון, הרכז הפותח של דנוור אז, הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס, ובתמורה הנאגטס קיבלו ארבעה שחקנים, שאת כולם הדיחו, ובחירה בסיבוב הראשון בדראפט 2016.
היסטוריה > בנייה מחדש והצלחה מחודשת (2013–הווה) > מייקל מלון ויוקיץ'

כאשר מייקל מלון הגיע לקבוצה, היו בקבוצה צעירים מבטיחים - עמנואל מודיאיי, ניקולה יוקיץ', גארי האריס ולאחר התאוששות מפציעה גם יוסוף נורקיץ'. בקבוצה חל שיפור בעזרת השחקנים הצעירים. בינואר 2018 הנאגטס שלחו את הקלע הוותיק רנדי פוי לאוקלהומה סיטי ת'אנדר וקיבלו בתמורה את די ג'יי אוגוסטין, סטיב נובאק, ושתי בחירות בסיבוב השני לדראפט. יום אחד אחרי הטרייד, הנאגטס ניפו את סטיב נובאק ואת ג'יי ג'יי היקסון מהקבוצה.
בדראפט 2016 הנאגטס צירפו לשורותיהם את ג'מאל מארי, חואן הרננגומס, ואת מליק ביזלי. ב-13 בפברואר 2017 נורקיץ' הועבר בטרייד, יחד עם בחירה בדראפט 2017 בסיבוב הראשון של הממפיס גריזליס, לפורטלנד טרייל בלייזרס, ובתמורה הנאגטס קיבלו את מייסון פלאמלי ובחירה בסיבוב השני של הדראפט. בזכות השיפור ביכולותיו של יוקיץ' הנאגטס השתפרו מאוד, אך הם סיימו את עונת 2016/2017 במקום התשיעי במערב, בהפרש של ניצחון אחד פחות מהמקום השמיני, שזוכה להשתתף בפלייאוף.
עונת 2017/2018 הייתה העונה הראשונה של הנאגטס מאז עונת 2012/2013, שבה היו לקבוצה יותר ניצחונות מהפסדים (46 ניצחונות), אך למרות זאת שוב הגיעו במקום התשיעי במערב, שוב ניצחון אחד פחות מהמקום השמיני, המינסוטה טימברוולבס, שנגדם שיחקו את המשחק האחרון בעונה, שהכריע איזו קבוצה תגיע לפלייאוף.
בדראפט 2018, הנאגטס בחרו את מייקל פורטר ג'וניור. ב-31 בינואר 2019 יוקיץ' נבחר להשתתף במשחק האולסטאר כמחליף. זאת הייתה הבחירה הראשונה של שחקן מהקבוצה למשחק האולסטאר מאז הבחירה של כרמלו אנתוני ב-2011. הנאגטס סיימו את עונת 2018/2019 עם 54 ניצחונות, במקום הראשון בביתם ובמקום השני במערב, וכך הגיעו לפלייאוף בפעם הראשונה מאז 2012/2013. בסיבוב הראשון של הפלייאוף פגשו הנאגטס את סן אנטוניו ספרס וניצחו בשבעה משחקים. את הסדרה השנייה, מול הפורטלנד טרייל בלייזרס, הנאגטס הפסידו בשבעה משחקים, כאשר במשחק השלישי בסדרה היו ארבע הארכות, הכי הרבה אי פעם במשחק פלייאוף, ביחד עם משחק מ-1953. בסיום העונה נבחר יוקיץ' לחמישיית העונה הראשונה.
עונת 2019/2020 נחשבת לאחת מהעונות המוצלחות בתולדות המועדון, כאשר את העונה הסדירה היא סיימה במקום השלישי במערב. בסיבוב הראשון של הפלייאוף פגשה הקבוצה את יוטה ג'אז, ולאחר סדרה שאופיינה בעיקר בקרב בין הגארדים ג'מאל מארי לדונובן מיטשל מיוטה, חזרה דנוור מפיגור 1–3 וניצחה את הסדרה 4–3, כשיוקיץ' קולע סל ניצחון במשחק השביעי 20 שניות לסיומו. בחצי גמר המערב פגשה הקבוצה את לוס אנג'לס קליפרס, שבה שיחקו כוכבים כמו קוואי לנארד ופול ג'ורג', ונחשבה באותה העת לאחת המועמדות לאליפות. לאחר שהקליפרס הובילו 3–1 חזרה דנוור פעם נוספת וניצחה את הסדרה 4–3 בהובלת יוקיץ' ומארי. בכך הפכה לקבוצה היחידה שחוזרת פעמיים מפיגור 1–3 באותו הפלייאוף. בגמר המערב הפסידה דנוור בתוצאה 1–4 ללוס אנג'לס לייקרס.
היסטוריה > בנייה מחדש והצלחה מחודשת (2013–הווה) > האליפות הראשונה

עונת 2022/2023 הפכה לעונה היסטורית, בה דנוור סיימה את העונה בראשות האזור המערבי עם מאזן של 53 ניצחונות מול 29 הפסדים (64% הצלחה).
לאחר סיום העונה הסדירה, הדיחה דנוור בסיבוב הראשון של הפלייאוף את פיניקס סאנס לאחר סדרה בת שישה משחקים בתוצאה 2–4, ובסיבוב השני היא גברה על הלוס אנג׳לס לייקרס 0-4.
בסדרת הגמר הנאגטס פגשו את מיאמי היט לקרב שהפגיש בין כוכבי דנוור יוקיץ' ומארי ובין כוכבי היריבה ג'ימי באטלר, באם אדביו וקייל לאורי. לאחר ניצחון במשחק הראשון 104–93, הנאגטס הפסידו להיט במשחק השני בתוצאה 111–108, ונסעו למיאמי כאשר לכל קבוצה יש ניצחון אחד. המשחק השלישי נגמר בניצחון 109–94 של דנוור, ואת המשחק הרביעי היא ניצחה 95–108. משחק מספר 5 התקיים בדנוור, וגם אותו הנאגטס ניצחו, 94–89, ובכך זכו באליפות הראשונה בתולדות הקבוצה.
בנוסף לזכייה באליפות, זכה יוקיץ' בתואר השחקן המצטיין של סדרת הגמר, וזאת לאחר שהעמיד ממוצעים של 30.2 נקודות, 14 ריבאונדים, 7.2 אסיסטים ומעל לחטיפה אחת למשחק.
אולמות ביתיים

דנוור אודיטוריום ארנה (1967–1975)
מקניקולאס ספורט ארנה (1975–1999)
פפסי סנטר (1999–הווה)
לוגואים

לוגו הקבוצה בין השנים 1967–1971
לוגו הקבוצה בין השנים 1971–1974
לוגו הקבוצה בין השנים 1974–1981, הראשון תחת השם דנוור נאגטס
לוגו הקבוצה בין השנים 1981–1993
לוגו הקבוצה בין השנים 1993–2003
לוגו הקבוצה בין השנים 2003–2008
לוגו הקבוצה בין השנים 2008–2018
לוגו הקבוצה משנת 2018
מאמני הקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024:
מאמני הקבוצה > בליגת ה-ABA

| מאמן | שנים | עונה סדירה> משחקים | עונה סדירה> ניצחונות | עונה סדירה> הפסדים | עונה סדירה>  % הצלחה | פלייאוף> משחקים | פלייאוף> ניצחונות | פלייאוף> הפסדים | פלייאוף>  % הצלחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בוב באס | 1967–1969 | 156 | 89 | 67 | 0.571 | 12 | 5 | 7 | 0.417 |
| ג'ון מקלנדון | 1969 | 28 | 9 | 19 | 0.321 | — | — | — | — |
| ג'ו בלמונט | 1969–1970 | 69 | 45 | 24 | 0.652 | 12 | 5 | 7 | 0.417 |
| סטן אלבק | 1970–1971 | 71 | 27 | 44 | 0.380 | — | — | — | — |
| אלכס האנום | 1971–1974 | 252 | 118 | 134 | 0.468 | 12 | 4 | 8 | 0.333 |
| לארי בראון | 1974–1976 | 168 | 125 | 43 | 0.744 | 26 | 13 | 13 | 0.500 |
מאמני הקבוצה > בליגת ה-NBA

| מאמן | שנים | עונה סדירה> משחקים | עונה סדירה> ניצחונות | עונה סדירה> הפסדים | עונה סדירה>  % הצלחה | פלייאוף> משחקים | פלייאוף> ניצחונות | פלייאוף> הפסדים | פלייאוף>  % הצלחה | הישגים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לארי בראון | 1976–1979 | 217 | 126 | 91 | 0.581 | 19 | 8 | 11 | 0.421 | — |
| דוני וולש | 1979–1980 | 142 | 60 | 82 | 0.423 | 3 | 1 | 2 | 0.333 | — |
| דאג מו | 1980–1990 | 789 | 432 | 357 | 0.548 | 61 | 24 | 37 | 0.393 | זכייה בפרס מאמן העונה (1988) |
| פול וסטהד | 1990–1992 | 164 | 44 | 120 | 0.268 | — | — | — | — | — |
| דן איסל | 1992–1995 | 198 | 96 | 102 | 0.485 | 12 | 6 | 6 | 0.500 | — |
| ג'ין ליטלס | 1995 | 16 | 3 | 13 | 0.188 | — | — | — | — | — |
| ברני ביקרסטאף | 1995–1996 | 127 | 59 | 68 | 0.465 | 3 | 0 | 3 | 0.000 | — |
| דיק מוטה | 1996–1997 | 69 | 17 | 52 | 0.246 | — | — | — | — | — |
| ביל האנזליק | 1997–1998 | 82 | 11 | 71 | 0.134 | — | — | — | — | — |
| מייק ד'אנטוני | 1998–1999 | 50 | 14 | 36 | 0.280 | — | — | — | — | — |
| דן איסל (2) | 1999–2001 | 190 | 84 | 106 | 0.442 | — | — | — | — | — |
| מייק אוונס | 2001–2002 | 56 | 18 | 38 | 0.321 | — | — | — | — | — |
| ג'ף בזדליק | 2002–2004 | 192 | 73 | 119 | 0.380 | 5 | 1 | 4 | 0.200 | — |
| מייקל קופר | 2004–2005 | 14 | 4 | 10 | 0.286 | — | — | — | — | — |
| ג'ורג' קארל | 2005–2013 | 680 | 423 | 257 | 0.622 | 59 | 21 | 38 | 0.356 | זכייה בפרס מאמן העונה (2013) |
| בראיין שואו | 2013–2015 | 141 | 56 | 85 | 0.397 | — | — | — | — | — |
| מלווין האנט | 2015 | 23 | 10 | 13 | 0.435 | — | — | — | — | — |
| מייקל מלון | 2015–הווה | 719 | 424 | 295 | 0.590 | 80 | 44 | 36 | 0.550 | זכייה באליפות ה-NBA‏ (2023) |
מנהלי הקבוצה (ג'נרל מנג'רים)

| ג'נרל מנג'ר | תקופה | הישגים |
| --- | --- | --- |
| וינס בורילה | 1967 | – |
| דיק אייקר | 1967–1969 | – |
| דונלד רינגסבי | 1969–1971 | – |
| אלכס האנום | 1971–1974 | – |
| קארל שיר | 1974–1984 | – |
| וינס בורילה | 1984–1987 | זכייה בפרס מנהל העונה (1985) |
| פיט באבקוק | 1987–1990 | – |
| גלן גרונוולד | 1990 | – |
| ברני ביקרסטאף | 1990–1997 | – |
| אלן בריסטאו | 1997–1998 | – |
| מייק ד'אנטוני | 1998 | – |
| דן איסל | 1998–2001 | – |
| קיקי ואנדוויי | 2001–2006 | – |
| מארק וורקנטין | 2006–2010 | זכייה בפרס מנהל העונה (2009) |
| מסאי יוג'ירי | 2010–2013 | זכייה בפרס מנהל העונה (2013) |
| טים קונלי | 2013–2022 | – |
| קלווין בות' | 2022–הווה | זכייה באליפות ה-NBA‏ (2023) |
הישגים ופרסים > שיאים למשחק בודד

נקודות: 73, דייוויד תומפסון מול דטרויט פיסטונס, 9 באפריל 1978.
ריבאונדים: 31, דיקמבה מוטומבו מול שארלוט הורנטס, 26 במרץ 1996.
אסיסטים: 23, פאט ליבר מול גולדן סטייט ווריורס, 21 באפריל 1989.
חטיפות: 10, פאט ליבר מול אינדיאנה פייסרס, 9 במרץ 1985.
חסימות: 12, דיקמבה מוטומבו מול לוס אנג'לס קליפרס, 18 באפריל 1993.
הישגים ופרסים > שיאי קריירה בקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024, ומתייחסים לעונה הסדירה בלבד.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נקודות: 1. אלכס אינגליש – 21,645  2. דן איסל – 16,589  3. ניקולה יוקיץ' – 14,139  4. כרמלו אנתוני – 13,970  5. דייוויד תומפסון – 11,992 |  ריבאונדים: 1. ניקולה יוקיץ' – 7,249  2. דן איסל – 6,630  3. ביירון בק – 5,261  4. דיקמבה מוטומבו – 4,811  5. אלכס אינגליש – 4,686 |  אסיסטים: 1. ניקולה יוקיץ' – 4,667  2. אלכס אינגליש – 3,679  3. פאט ליבר – 3,566  4. אנדרה מילר – 2,978  5. טיי לוסון – 2,745 |  חטיפות: 1. פאט ליבר – 1,167  2. טי. אר. דאן – 1,070  3. אלכס אינגליש – 854  4. ניקולה יוקיץ' – 822  5. דן איסל – 798 |  חסימות: 1. דיקמבה מוטומבו – 1,486  2. מרכוס קמבי – 1,126  3. ויין קופר – 830  4. בובי ג'ונס – 625  5. אלכס אינגליש – 624  5. כריס אנדרסן – 624 |  |  |  |
הישגים ופרסים > פרסים אישיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  MVP של העונה הסדירה ניקולה יוקיץ' - 2021, 2022 MVP של סדרת הגמר ניקולה יוקיץ' - 2023 שחקן ההגנה של העונה דיקמבה מוטומבו - 1995  מרכוס קמבי - 2007 השחקן המשתפר של העונה מחמוד עבדול-ראוף - 1993 מאמן השנה דאג מו - 1988  ג'ורג' קארל - 2013 מנהל השנה וינס בורילה - 1985  מארק וורקנטין - 2009  מסאי יוג'ירי - 2013 מאמנים במשחק האולסטאר של ה-NBA ג'ורג' קארל - 2010  מייקל מלון - 2019 חמישיית העונה הראשונה דייוויד תומפסון - 1977, 1978  ניקולה יוקיץ' - 2019, 2021, 2022 חמישיית העונה השנייה אלכס אינגליש - 1982, 1983, 1986  פאט ליבר - 1987  כרמלו אנתוני - 2010  ניקולה יוקיץ' - 2020, 2023 חמישיית העונה השלישית אנטוניו מקדייס - 1999  כרמלו אנתוני - 2006, 2007, 2009  צ'ונסי בילאפס - 2009 |  חמישיית ההגנה הראשונה בובי ג'ונס - 1977, 1978  מרכוס קמבי - 2007, 2008 חמישיית ההגנה השנייה טי. אר. דאן - 1983, 1984, 1985  ביל האנזליק - 1986  פאט ליבר - 1988  דיקמבה מוטומבו - 1995  מרכוס קמבי - 2005, 2006 חמישיית הרוקיז הראשונה דיקמבה מוטומבו - 1992  לפונזו אליס - 1993  אנטוניו מקדייס - 1996  ננה - 2003  כרמלו אנתוני - 2004  קנת' פאריד - 2012  ניקולה יוקיץ' - 2016 חמישיית הרוקיז השנייה כריס ג'קסון - 1991  מארק מאקון - 1992  ג'יילן רוז - 1995  בובי ג'קסון - 1998  ג'יימס פוזי - 2000  יוסוף נורקיץ' - 2015  עמנואל מודיאיי - 2016  ג'מאל מארי - 2017  בונז היילנד - 2022 |  שחקנים במשחק האולסטאר של ה-ABA לארי ג'ונס - 1968–1970  ויין הייטאוור - 1969  ביירון בק - 1969, 1976  ספנסר הייווד - 1970  ג'וליוס קיי - 1971  ארתור בקר - 1972  רלף סימפסון - 1972–1976  וורן ג'באלי - 1973, 1974  מייק גרין - 1975  מאק קלווין - 1975  כל הקבוצה‏ - 1976 שחקנים במשחק האולסטאר של ה-NBA דן איסל - 1977  בובי ג'ונס - 1977, 1978  דייוויד תומפסון - 1977–1979  ג'ורג' מקגיניס - 1979  אלכס אינגליש - 1982–1989  קיקי ואנדוויי - 1983, 1984  קלווין נאט - 1985  פאט ליבר - 1988, 1990  דיקמבה מוטומבו - 1992, 1995, 1996  אנטוניו מקדייס - 2001  אלן אייברסון - 2007, 2008  כרמלו אנתוני - 2007, 2008, 2010, 2011  צ'ונסי בילאפס - 2009, 2010  ניקולה יוקיץ' - 2019–2024 |  MVP של העונה ב-ABA ספנסר הייווד - 1970 MVP של משחק האולסטאר של ה-ABA ספנסר הייווד - 1970  וורן ג'באלי - 1973  דייוויד תומפסון - 1976 רוקי העונה ב-ABA ספנסר הייווד - 1970  דייוויד תומפסון - 1976 מאמן העונה ב-ABA ג'ו בלמונט - 1970  לארי בראון - 1975, 1976 חמישיית העונה הראשונה ב-ABA לארי ג'ונס - 1968–1970  ספנסר הייווד - 1970  וורן ג'באלי - 1973  מאק קלווין - 1975  רלף סימפסון - 1976 חמישיית העונה השנייה ב-ABA לארי קינון - 1971  רלף סימפסון - 1972, 1973  דייוויד תומפסון - 1976  בובי ג'ונס - 1976  דן איסל - 1976 חמישיית ההגנה ב-ABA ג'וליוס קיי - 1973, 1974  בובי ג'ונס - 1975, 1976 חמישיית הרוקיז ב-ABA וולטר פיאטקאוסקי - 1969  ספנסר הייווד - 1970  מייק גרין - 1974  בובי ג'ונס - 1975  דייוויד תומפסון - 1976 |  |  |  |  |
הישגים ופרסים > שחקנים שמספר גופייתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | אלכס אינגליש | סמול פורוורד | 1990-1980 | 1993 |
| 6 | ביל ראסל | סנטר | לא שיחק בקבוצה | 2022 |
| 12 | פאט ליבר | רכז | 1990-1984 | 2017 |
| 33 | דייוויד תומפסון | סמול פורוורד/קלע | 1982-1975 | 1992 |
| 40 | ביירון בק | פאוור פורוורד/סנטר | 1977-1967 | 1977 |
| 44 | דן איסל | סנטר/פאוור פורוורד | 1985-1976 | 1985 |
| 55 | דיקמבה מוטומבו | סנטר | 1996-1991 | 2016 |
| 432 | דאג מו | מאמן | 1990-1980 | 2002 |
↑  המספר מייצג את מספר הניצחונות של מו כמאמן הקבוצה.
הערות שוליים

1 2  ההיסטוריה של דנוור נאגטס
↑  לזכור את ה-ABA
↑  מאחורי השם - נאגטס, באתר Denver Nuggets (באנגלית)
↑  שיאי העונה הסדירה - נקודות
↑  1990-91 Denver Nuggets Roster and Stats, באתר Basketball-Reference
↑  ההיסטוריה של דנוור נאגטס
↑  חילופי בעלים בנאגטס ובאוולנש
↑  למה העסקה עברה חלק
↑  שינויי הסגל של הנאגטס נמצאים בהמתנה
↑  דנוור נרגשת לקבל את אנתוני כבחירה ה-3 בדראפט
↑  קיקי ואנדוויי באתר דנוור נאגטס
↑  NBA: דנבר פיטרה את מאמנה ג'ף בזדליק, באתר ynet, 28 בדצמבר 2004
↑  הנאגטס נגד הקליפרס
↑  קטע וידאו של התגרה בין הנאגטס לניקס
↑  סיקור המשחק בין הניקס לנאגטס
↑  סך השעיות של 47 משחקים בתגרת בין הניקס לנאגטס
↑  תשובות לשאלות קשות לאחר התגרה
↑  2008-09 NBA Awards Voting, באתר basketball-reference
↑  עסקת אפללו ממלאת את החלל של ג'ונס
↑  דני פרי חוזר לסן אנטוניו, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2010
↑  הרינגטון עובר לנאגטס בעסקה ל-5 שנים
↑  סטאן קרונקי הוא הבעלים החדש של הראמס
↑  כרמלו אנתוני הועבר לניו יורק ניקס בטרייד ענק
↑  Sources: Dwight Howard to Lakers, באתר ESPN,‏ 11 באוגוסט 2012
↑  Nuggets fire coach George Karl, באתר !Yahoo,‏ 6 ביוני 2013
↑  מסאי יוג'ירי הג'נרל מנג'ר החדש של הטרונטו רפטורס, באתר Mississauga.com, ‏4 ביוני 2013 (באנגלית)
↑  קינגס ממנים את פיט דאלסנדרו של הנאגטס כג'נרל מנג'ר, באתר Yahoo!, ‏15 ביוני 2013
↑  בריאן שו ממונה למאמן הראשי החדש של הנאגטס, "אני מת על הסגל הזה", הוא אומר, באתר דנוור פוסט, ‏25 ביוני 2013 (באנגלית)
↑  Denver Nuggets clinch No. 1 seed in NBA's Western Conference for first time in franchise history, www.cbsnews.com, ‏2023-04-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  לראשונה בתולדותיה: דנבר נאגטס אלופת ה-NBA, באתר ONE‏, 13 ביוני 2023
↑  'Legendary': Nuggets' Jokic named Finals MVP, ESPN.com, ‏2023-06-13 (באנגלית)
↑  NIKOLA JOKIĆ WINS 2023 BILL RUSSELL NBA FINALS MOST VALUABLE PLAYER AWARD, www.nba.com (באנגלית)
↑  המובילים הסטטיסטיים של הקבוצה, באתר basketball–reference.com
↑  במשחק האולסטאר 1976 התמודדה דנוור מול נבחרת שהורכבה מכוכבי יתר הקבוצות ב-ABA.
| קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית האטלנטי | הבית המרכזי | הבית הדרום־מזרחי | הבית הצפון־מערבי | הבית הפאסיפי | הבית הדרום־מערבי |
| בוסטון סלטיקס | שיקגו בולס | אטלנטה הוקס | דנוור נאגטס | גולדן סטייט ווריורס | דאלאס מאבריקס |
| ברוקלין נטס | קליבלנד קאבלירס | שארלוט הורנטס | מינסוטה טימברוולבס | לוס אנג'לס קליפרס | יוסטון רוקטס |
| ניו יורק ניקס | דטרויט פיסטונס | מיאמי היט | אוקלהומה סיטי ת'אנדר | לוס אנג'לס לייקרס | ממפיס גריזליס |
| פילדלפיה 76' | אינדיאנה פייסרס | אורלנדו מג'יק | פורטלנד טרייל בלייזרס | פיניקס סאנס | ניו אורלינס פליקנס |
| טורונטו ראפטורס | מילווקי באקס | וושינגטון ויזארדס | יוטה ג'אז | סקרמנטו קינגס | סן אנטוניו ספרס  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n82245398  VIAF: 132555710   WorldCat (עם VIAF): 132555710 
כרמלו אנתוני במדי הנאגטס, 2011
צ'ונסי בילאפס במדי הנאגטס, 2011
ניקולה יוקיץ' במדי הנאגטס, 2020
אגודת חסידי חב"ד העולמית

ערך זה עוסק בארגון חב"ד העולמי. אם התכוונתם לארגון בישראל, ראו .
נייר המכתבים של אגודת חסידי חב"ד העולמית
אגודת חסידי חב"ד (בקיצור אַגוּ"ח) הוא ארגון הגג של חסידות חב"ד בעולם. תחתיו פועלים שלושת הארגונים המרכזיים של חב"ד בעולם: מחנה ישראל - הזרוע הסוציאלית של התנועה, המרכז לענייני חינוך - הזרוע החינוכית של התנועה, והוצאת הספרים קה"ת.
הארגון הוקם על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי והקודם של החסידות. במכתב ששלח בשנת ה'תרפ"ד (1923) לחסידיו באמריקה, הוא קורא להם להקים ארגון ומונה את מטרותיו: קישור כל קהילות חב"ד בארצות הברית סביב לימוד החסידות; ייסוד תלמוד תורה לילדים בכל קהילה עם מלמדים יראי שמים; הקמת ישיבות והמשך פעילותו של האדמו"ר הקודם.
הארגון הוקם באופן רשמי בניו יורק בשנת 1924. תחילה נקרא "אגודת החסידים ואנשי חב"ד בארצות הברית", בהמשך שונה השם ל"אגודת חסידי חב"ד בארצות הברית וקנדה" ואחר כך לשם הנוכחי. בתפקיד מנהלי האגודה שימשו בין היתר הרבנים ישראל ג'ייקובסון ושלמה אהרן קזרנובסקי, והיו"ר חיים מרדכי אייזיק חדקוב. כיום היו"ר והמנהל הוא הרב אברהם שם טוב מפילדלפיה, והמזכיר הוא הרב חיים יהודא קרינסקי.
לארגון מחלקות שונות, ביניהם אגף הדוברות הרשמית של חב"ד הפועל תחת אגו"ח.
כמו כן לארגון יש חברה קדישא של חב"ד בארצות הברית וקנדה, להם יש עשרים חלקות קבורה בבית הקברות מונטיפיורי בניו יורק, בהם החלקה הראשונה, שנקנתה ב-1942, בה קבורים מנחם מנדל שניאורסון, יוסף יצחק שניאורסון (באוהל חב"ד לובביץ') וחיה מושקא שניאורסון
הנשיא הראשון של הארגון היה משה אליעזר קרמר, אחריו כיהנו בתפקיד בנו חיים זלמן וכן דוד שיפרין, מחסידי חב"ד הראשונים בארצות הברית. תחת הארגון פועלת גם ספריית חב"ד, בקראון הייטס שבניו יורק ובה כ-300,000 ספרים. משרדי האגודה ממוקמים במרכז חב"ד העולמי.