stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן ביל ומלינדה גייטס

| --- | --- |
סמליל קרן ביל ומלינדה גייטס

בניין מטה הקרן בסיאטל
 תחום:  נדבנות
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  סיאטל 
 מקום פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 מייסדים:  ביל גייטס   מלינדה גייטס
 יושב ראש:  ביל ומלינדה גייטס (מייסדים ויושבי-ראש)  
 מנכ"ל:  Susan Desmond-Hellmann, Mark Suzman 
 עובדים:  1,223
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס אינדירה גנדי (2007)  פרס נסיכת אסטוריאס לשיתוף פעולה בין-לאומי (2006) 
 www.gatesfoundation.org
 קואורדינטות:  47°37′25″N 122°20′44″W﻿ / ﻿47.623611111111°N 122.34555555556°W﻿ / 47.623611111111; -122.34555555556
 he
 
קרן ביל ומלינדה גייטס (באנגלית: The Bill & Melinda Gates Foundation, בראשי תיבות: BMGF) היא הקרן הפרטית הגדולה והעשירה בעולם, שהוקמה בידי ביל ומלינדה גייטס. היא הוקמה בשנת 2000 ולפני כן נקראה "קרן ויליאם ה. גייטס" ‏("William H. Gates Foundation"), ממועד הקמתה ב-1994 ועד הפיכתה לקרן הנוכחית. לקרן הון של 42.3 מיליארד דולר אמריקאי. מטרותיה העיקריות של הקרן הן ברמה הגלובלית; היא פועלת ברחבי העולם להעלאת רמת הבריאות והפחתת העוני. מטרותיה בארצות הברית בפרט, הן הרחבת ההזדמנויות לחינוך וגישה למידע טכנולוגי.
הקרן מבוססת בסיאטל, וושינגטון, ובנוסף לביל ומלינדה גייטס, נשלטת במשותף על ידי ידידם הקרוב ואיש אמונם, המיליארדר וורן באפט, העוסק בנדבנות גם כן. בשנת 2012 תרם באפט לקרן 1.5 מיליארד דולר. בכיר נוסף בקרן הוא אביו של ביל גייטס, ויליאם הנרי "ביל" גייטס השני. בשנת 2007 דורגו מייסדי הקרן ביל ומלינדה במקום השני ברשימת האנשים הנדיבים ביותר באמריקה, אחרי וורן באפט.
בזמן התפרצות הנגיף Covid19 ברחבי העולם, תרמה הקרן 250 מיליון דולר למען המאבק בו.
נכון ל-2018 תרם ביל גייטס 36 מיליארד דולר לקרן.
בין הפרויקטים שנתמכו על ידי הקרן נמנה "נטל המחלות הגלובלי".
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, התרומה השנתית של באפט לקרן ביל ומלינדה גייטס: 1.5 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2012
↑  Foundation FAQ. Bill & Melinda Gates Foundation. From 1994 through 2018, Bill and Melinda gave the foundation more than $36.0 billion.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297318605171  PLWABN: 9810693414905606  BIBSYS: 13064816  BnF: cb162789633 (data)  GND: 6516346-1  ISNI: 0000 0000 8990 8592  LCCN: no2002076950  NKC: kn20051109012  NSK: 000626649  VIAF: 263924852   WorldCat (עם VIAF): 263924852
עובדים פלסטינים בישראל

עובדים פלסטינים בישראל מהווים כוח עבודה זול וזמין, שהשתלב בענפי הבנייה, החקלאות ועוד, בעיקר כפועלים בלתי מקצועיים (ב.מ.) בתחומים שאינם דורשים הכשרה מקצועית.
בעקבות כיבוש שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה על ידי ישראל במלחמת ששת הימים, נפתחה בפני פלסטינים תושבי שטחים אלה האפשרות לעבוד בתחומי הקו הירוק, ומאוחר יותר גם בהתנחלויות ובאזורי תעשייה ישראלים ביהודה ושומרון (דוגמת אזור התעשייה ברקן), שם התרכז חלק משמעותי מכוח העבודה הפלסטיני המועסק בישראל.
מקור תעסוקה זה הפך לאחד העוגנים המשמעותיים של הכלכלה הפלסטינית מאז מלחמת ששת הימים ועד היום, אך גם הפך את הכלכלה הפלסטינית לפגיעה מאוד במקרה של שינוי באפשרות ההעסקה על ידי ישראלים (ערב האינתיפאדה הראשונה הועסקו כ־60% מכח העבודה הפלסטיני ברצועת עזה בידי ישראלים). אפשרות התעסוקה בישראל הובילה לזניחת ענפים כלכליים מקומיים, שלא יכלו להתחרות ברמות השכר של המשק הישראלי (דוגמת חקלאות מסורתית).
אפשרות העסקת פלסטינים בישראל רגישה מאוד לשינויים במצב הביטחוני במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, כאשר בתקופות שקטות ביטחונית חלה עלייה מתונה במספר הפלסטינים המועסקים בישראל, ובתקופות עימות חלה ירידה חדה תוך זמן קצר במספר המועסקים. לגלי העלייה ממדינות חבר העמים הייתה השפעה מרובה על העסקת העובדים הפלסטינים, בפיטוריהם ממקומות ממשלתיים וציבוריים על מנת לפנות מקום לעולים. הפיטורים וההגבלות על העסקה גרמו לירידה בפריחה הכלכלית שהייתה ואף לתחילתו של חנק כלכלי.
האינתיפאדה הראשונה שפרצה ב־1987, הסגרים שהוטלו על השטחים בעקבותיה ובמסגרת מדיניות ההפרדה של ממשלת רבין השנייה, והגבלת התנועה של הפלסטינים, מנעו את הגעתם לעבודה בישראל, והביאו במהלך השנים להחלפת רבים מהם בעובדים זרים. האינתיפאדה השנייה בראשית העשור הראשון של המאה ה־21 הביאה לצמצום קיצוני בהעסקת פלסטינים בישראל, אך עם הרגיעה הביטחונית חזרו פלסטינים תושבי יהודה ושומרון לעבוד בישראל, לאחר שאלו עוברים בדיקה קפדנית במעברים מיוחדים. תפיסת השלטון ברצועת עזה על ידי חמאס ב־2007 הובילה להפסקה כמעט מוחלטת של תעסוקת פלסטינים תושבי רצועת עזה בישראל, וכיום, רק אלפים בודדים מתושבי הרצועה מורשים לעבוד בתחומי המדינה.
במקביל לתעסוקת הפלסטינים המוסדרת, עובדים בישראל פלסטינים חסרי רישיון עבודה, במעמד של שוהים בלתי חוקיים. בשל ההיצע הרב של פועלים פלסטינים, קיומם של עובדים לא חוקיים ומאפיינים נוספים, מקבלים פועלים פלסטינים משכורות נמוכות יחסית למקובל בישראל (אך גבוהות ביחס למקובל בשטחי הרשות הפלסטינית), וכן הם חשופים לניצול והתעמרות בידי מעסיקיהם. מאפיין בולט של תעסוקת פלסטינים בישראל השונה מהמקובל לתעסוקת פועלים זרים בארץ ובעולם היא היותם של רבים מהפועלים יוממים, החוזרים למקום מגוריהם מדי ערב, בשל הקרבה הגאוגרפית בין שטחי יהודה שומרון וחבל עזה לישראל של הקו הירוק.
רגולציה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לעובדים הפלסטינים בישראל מעמד מיוחד, שונה מזה של תושבי ישראל ושונה מזה של העובדים הזרים. הרגולציה מבחינה בין פלסטינים המועסקים בתחומי הקו הירוק ובין פלסטינים המועסקים ביישובים ישראליים שבתחומי יהודה ושומרון.
רגולציה > עובדים פלסטינים בתחומי הקו הירוק

עובד פלסטיני המעוניין לעבוד בישראל זקוק להיתר ממתאם פעולות הממשלה בשטחים, שניתן בדרך כלל על ידי מנהלת תיאום וקישור מקומית או על ידי המנהל האזרחי.
עובדים אלה חייבים במס הכנסה בהתאם לכללים החלים על ישראלים (להבדיל מעובדים זרים, עליהם חלים כללים שונים). עובדים פלסטינים מבוטחים בביטוח לאומי רק בענפים פשיטת רגל, פגיעה בעבודה ואמהות (בדומה לעובדים זרים), אך חל עליהם היטל השוואה, המביא את גובה דמי ביטוח לאומי החלים עליהם לזה החל על תושבי ישראל.
רגולציה > עובדים פלסטינים בהתנחלויות

בשנת 2005 הוגשה עתירה לבג"ץ, שכללה דרישה לקבוע כי פועלים פלסטינים מקומיים שעובדים בהתנחלויות זכאים לתנאי עבודה על-פי החוק הישראלי, כפי שנהוג לגבי פועלים ישראלים העובדים באותם מפעלים. בית הדין הארצי לעבודה פסק שהדין הישראלי אינו חל על הפועלים האלה, אולם הפועלים וארגוני עובדים ישראלים טענו שיש לקבוע דין אחד לכל הפועלים בהתנחלויות. בג"ץ קיבל את העתירה ופסק כי יש להעסיק את הפועלים הפלסטינים על-פי הדין הישראלי, שכן, לצורך העניין, זיקתם לדין הישראלי גדולה מזיקתם לדין המקומי החל בשטחים.
לקריאה נוספת

רות קלינוב, "עובדים פלסטינים ועובדים זרים", בספר: דבורה הכהן ומשה ליסק (עורכים), צומתי הכרעות ופרשיות מפתח בישראל, מכון בן-גוריון לחקר ישראל, 2010.
הערות שוליים

↑   עמוס הראל, בחסות הבחירות, חמאס זוכה להקלות הנרחבות ביותר מאז שהשתלט על הרצועה, באתר הארץ, 20 בפברואר 2020
↑  מירב ארלוזורוב, צבי אקשטיין: "ענף הבנייה מפגר בהתפתחותו - בגלל העובדים הזרים והפלסטינים", באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2011
↑  יואב מחוזאי, "שאבו מאזן ישלם להם ביטוח לאומי”, הבורגנות הישראלית והשינוי ביחסה של המדינה כלפי "המדינה הפלסטינית"
↑  גאוגרפיה של רצועת עזה, אתר 'סנונית'
1 2  רקע על עובדים מהשטחים, אתר בצלם
↑  הכלכלה הפלסטינית: הפועלים חוזרים, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2009
↑  אליאור לוי, פועלים פלסטינים: "המסתננים גמרו אותנו", באתר ynet, 31 במאי 2012
↑  דורון פסקין, הפלסטינים מודים: אין תחליף לתעסוקה בהתנחלויות, באתר כלכליסט, 16 ביוני 2011
↑  אישורי כניסה להעסקת עובדים פלסטינים, באתר של דוד אנג'ל - משרד עורכי דין
↑  פסק דין בג"ץ 5666/03, באתר קו לעובד
המדינה האזורית דרום אתיופיה

המדינה האזורית דרום אתיופיה (באמהרית: ደቡብ ኢትዮጵያ ክልላዊ መንግስት) היא מדינה ברפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה. היא הוקמה מהחלק הדרומי של מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום (SNNPR) ב-19 באוגוסט 2023 לאחר משאל עם.
וולאיטה סודו (אנ') היא המרכז הפוליטי והמנהלי של המדינה. שש לשכות אזוריות הוקמו בוולאיטה סודו, דילה, ארבה מינץ', סוואלה, קאראטי וג'ינקה.
חלוקה למחוזות (אזורים)

להלן החלוקה של המדינה למחוזות (אזורים בטרמינולוגיה של אתיופיה):
| מספר | אזור | מושב האזור |
| --- | --- | --- |
| 1 | וולאיטה (אנ') | סודו (אנ') |
| 2 | גאמו (אנ') | ארבה מינץ' (אנ') |
| 3 | גופה (אנ') | סואוולה (אנ') |
| 4 | גדאו | דילה (אנ') |
| 5 | דרום אומו (אנ') | דימקה (אנ') |
| 6 | ארי  (אנ') | ג'ינקה (אנ') |
| 7 | קונסו (אנ') | קאראטי |
| 8 | גרדולה (אנ') | גידולה (אנ') |
| 9 | בורג'י (אנ') | סוימה (אנ') |
| 10 | אמארו (אנ') | קלה (אנ') |
| 11 | בסקטו (אנ') | לסקה (אנ') |
| 12 | אלה (אנ') | קולנגו |
הערות שוליים

1 2  "የደቡብ ኢትዮጵያ ክልል ሕገ-መንግስት ጸደቀ". www.fanabc.com.
↑  Ethiopia’s two new regional states formed : Central Ethiopia, South Ethiopia
↑  "Central Ethiopia, Southern Ethiopia Regional States Established". www.ena.et.
| מדינות אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורומיה • אמהרה • בנישנגול-גומאז • גמבלה • מדינת עמי דרום מערב אתיופיה • מרכז אתיופיה • דרום אתיופיה • הררי • סומלי • עפר • תיגראי • סידאמה |  |
| ערים עצמאיות | אדיס אבבה • דירה דאווה |  |
| חלוקה מנהלית של מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גבון • גאנה • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים[1] • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | סומלילנד • סהרה המערבית |  |
[1] חלק משטח המדינה נמצא באסיה
פרשה

ערך זה עוסק בחלוקה של החומש לפסקאות. אם התכוונתם לפרשות הנקראות בבתי הכנסת בשבת, ראו .
תמונת פרשת איסור עבודה והוראה בשכרות. הציווי נכתב כפרשה פתוחה
פרשה (בלשון הדיבור גם פרשיה) הוא מונח המשמש כינוי לקטעים קצרים אשר מכונים פרשה פתוחה או פרשה סתומה בהתאם לצורת העימוד בתחילת הפרשה. החלוקה לפרשות היא החלוקה היחידה המופיעה בספרי התורה, לעומת החלוקה לפרקים או סדרים שלא מופיעה בהם. לפי הרמב"ם, סימון לא נכון של פרשיות פתוחות או סתומות פוסל את ספר התורה.
החלוקה לפרשיות מופיעה במגילות ים המלח ומוזכרת בספרות התלמוד ובספרא דבורא דנדבא.
כאשר קוראים בתורה, החלוקה לקוראים השונים (שבעה קוראים בשבת ושלושה בשני וחמישי) מתחשבת לרוב בחלוקה לפרשיות. כמו כן החלוקה לפרשות שבוע לרוב נחלקת בתחילת פרשיה וכך גם החלוקה לסדרים.
כיום משמש המונח "פרשה" בדרך כלל ככינוי לאחת מפרשות השבוע.
סוגי פרשות

פרשה פתוחה היא פרשה המתחילה בתחילת שורה, ומסמלת הפסקה גדולה יותר מאשר פרשה סתומה, והמרווח בינה לבין הפרשה הקודמת הוא בן תשע אותיות לפחות. בתורה ישנן 290 פרשיות פתוחות לפי כתר ארם צובא, לפי כתב יד לנינגרד יש 293 פרשיות ואילו בכל התנ"ך יש 1,181 פרשיות פתוחות.
פרשה סתומה היא פרשה המתחילה בדרך־כלל באמצע שורה, והמרווח בינה לבין הפרשה הקודמת הוא בן תשע אותיות לפחות. אם אין מרווח של תשע אותיות, כך שניתן לכתוב את המילה הראשונה בפרשה באותה שורה, הפרשה תתחיל בשורה חדשה, מעט לאחר תחילת השורה. בתורה ישנן 379 פרשיות סתומות לפי כתר ארם צובא, לפי כתב יד לנינגרד יש 394 פרשיות סתומות ואילו בכל התנ"ך יש 1,981 פרשיות סתומות.
בספרי תורה תימניים הרווח המינימלי לאחר פרשה פתוחה או סתומה הוא כ-27 אותיות. לכן, במקרים רבים אחרי פרשה פתוחה יש רווח עד סוף השורה ובנוסף שורה ריקה לאחריה. כך גם, במקרים רבים לאחר פרשה סתומה יש רווח עד סוף השורה, והשורה הבאה מתחילה רק באמצעה.
החלוקה לפרשות

החלוקה לפרשות היא לרוב עניינית, וכל פרשה (פתוחה או סתומה) מכילה מספר לא קבוע של פסוקים (מפסוק אחד ועד עשרות רבות) בהתאם לנושא. בדרך כלל פרשה פתוחה תכיל נושא גדול שלפעמים יהיה מחולק למספר נושאים קטנים באמצעות החלוקה לפרשיות סתומות.
אולם יש סיבות אחרות לקיומם של פרשות. לעיתים יש הפסקה של פרשה סתומה באמצע עניין, ואפילו באמצע פסוק, לפני דיבור של ה' (למשל, לפני יהושע ה' ט, לפני יהושע ז' י, שמ"א י' כב, שמ"א ט"ז ב). יש שניצלו עיקרון זה כדי לטעון במקרה ספציפי (למשל יהושע ו' פסוק ב') בו נראה שפרשה חדשה מתחילה בעניין חדש שבעצם הפרשה החדשה היא המשך ישיר של הקודמת.
יש מספר מקומות בהם יש הפסקה של פרשה פתוחה באמצע פסוק (בראשית ל"ה כב, במדבר כ"ו א), והפרשנים דנים בסיבת הדבר. יש המפרשים, שהסיבה היא אירוע מצער בפרשה המסתיימת. המקרה הבולט ביותר הוא עשרת הדיברות (גם בספר שמות וגם בספר דברים), יש פרשה סתומה לכל דיבר "לא תרצח" "לא תנאף" "לא תגנב" וכו'.
הרמב"ם, מונה בהלכות ספר תורה את כל הפרשיות הפתוחות והסתומות על פי הספר הידוע שהגיהו בן אשר, שרבים מזהים אותו ככתר ארם צובא.
לפני חלוקת התנ"ך לפרקים היה נהוג להפנות אנשים לפסוקים מסוימים לפי הפרשיה בהם הם נמצאים, למשל בפירושו של רש"י לספר שמות כז' ה': "כבר שמענו בפרשת 'מזבח אדמה תעשה לי': 'לא תעלה במעלות' וגו'". אפשר לשים לב ששם הפרשיה הוא לא בהכרח מהמילים הראשונות בפרשיה, כמו כן ההפניה בדוגמה זאת היא לפרשיה סתומה ולא בהכרח לפרשיה פתוחה.
החלוקה לפרשות > מנהגים שונים לגבי החלוקה לפרשיות בפרשת צו

במנותו את פרשיות ספר ויקרא, כותב הרמב"ם שיש פרשה פתוחה בפסוק "וידבר" שלפני "דבר אל בני ישראל". והעיר על כך בהגהות מיימוניות שיש בפרשת צו, בפרק ז', שני פסוקים שעונים להגדרה זו: פסוק כ"ב ופסוק כ"ח. וכתב על כך: ”ובדקתי ודרשתי בכל הספרים הטובים אשר מצאתי, ומצאתי שתיהם פתוחות... וכן מצאתי שוב בתיקון ספר תורה אשר עשה הה"ר יוסף נקדן המומחה והעתיקו מן המיימוני ז"ל: דבר כל חלב פתוחה, דבר המקריב פתוחה”. כלומר, בכל ספרי התורה שהיו לפני בעל הגהות מיימונית שתי הפרשיות היו פתוחות. לפי עדויות גם בכתר ארם צובא, שרבים מזהים אותו עם הספר שעליו הסתמך הרמב"ם, הייתה פרשה בשני המקומות. לעומת זאת, במסורת העדות השונות יש פרשה אחת: בספרי התורה של יהודי תימן יש פרשה רק לפני פסוק כב, ואילו בספרי התורה של יהודי אשכנז ספרד והמזרח יש פרשה רק לפני פסוק כח. הנושא נידון באחרונים ובעל קסת הסופר הכריע שספר תורה שנעשתה בו פרשה פתוחה לפני פסוק כב אין לפסלו.
מספור הפרשות

כאשר הרמב"ם סופר את הפרשות הפתוחות או הסתומות הוא בעצם מונה את הרווחים בספר התורה שמסמלים את הפרשות. הרמב"ם כותב שיש 43 פרשות פתוחות בספר בראשית ו-48 פרשות סתומות ובסך הכל 91. אולם, אם אנו נמנה את הפסקאות עצמם נקבל מספר קצת שונה, לפי מניין הרמב"ם הפסקה הראשונה לא נספרת, כי אין שם רווח, אולם פסקה זו היא בעצם הפרשה הפתוחה הראשונה כי היא מתחילה בתחילת שורה ולכן מנין הפרשות הפתוחות הוא 44 לפי ספירת הפיסקאות. אם נתייחס לפרשיה סתומה בתור תת-נושא בתוך פרשיה פתוחה נקבל שיש בספר בראשית 30 פרשיות פתוחות ללא חלוקה משנית ועוד 14 פתוחות שמתחלקות ל-62 פרשיות סתומות וסך כולל של 92 פרשיות.
הרציונאל מאחורי גישתו של הרמב"ם הוא שאופן הרווח בין פרשות (פתוחות או סתומות) מגדיר את הקשר בין הפרשה שלפני הרווח לפרשה שאחריו, כך שזו טעות לספור את הפרשה הראשונה בכל ספר כפרשה פתוחה (רק בגלל שהיא בתחילת שורה), וזאת כי אין לפניה כל טקסט אחר, וממילא גם אין כל רווח להתייחס אליו, כך שכל פרשה ראשונה בחמשת הספרים היא פרשה גרידא, לא פתוחה ולא סתומה. ויפה הביא לידי ביטוי ברור דברים אלו מרן יוסף קארו בפירושו על הרמב"ם - "כסף-משנה" וכך כתב שם: "מדשתק רבינו מלהזכיר פרשיות שבראשי חמשה ספרים שבתורה משמע שאותן הפרשיות אין לכללן לא בפתוחות ולא בסתומות לפי שהן תחלת ספר". ולפי הנ"ל על השאלה כמה פרשות פתוחות וסתומות יש בספר בראשית (לדוגמה) התשובה היא צ"א פרשות כסיכומו של הרמב"ם. אבל אם השאלה תהיה כמה פרשות (גרידא!) יש בספר בראשית התשובה יכולה להיות צ"ב.
הערות שוליים

↑  יוסף עופר, כתר ארם צובה לאור רשימותיו של מ"ד קאסוטו, ספונות סח ד [יט] (תשמ"ט), עמ' 325–330
↑  על פרשת נסיעתו המסוכנת של קאסוטו לסוריה וביקורו בארם צובא, וכן באופן דרמטי על גילוי טעותו של קאסוטו בידי יוסי עופר, ראו בספרו של אמנון שמוש "הכתר", הוצאת יד בן צבי בפרק הרביעי (הקישור לכרטסת הספרייה הלאומית). על גילוי הטעות באופן מדויק יותר ראו הרצאתו ועדותו האישית של יוסף עופר (בערוץ שלו ביוטיוב)
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילין ומזוזה וספר תורה, פרק ח', הלכה ד'.
↑  ראו תנ"ך חורב, מהדורת הרב מרדכי ברויאר בספר ויקרא עמוד 162, ובסיום הספר "על המהדורה" עמוד 7 ובהערה 2.
↑  ראו שפתי כהן על יורה דעה, סימן רע"ה ס"ק ו', ובקסת הסופר חלק ב פרשת צו פרק ז
↑  48 פרשיות סתומות לפי הרמב"ם שהם בעצם אחרי ההפסק ועוד 14 שהם הפסקאות הראשוניות של 14 הפרשיות הפתוחות שמתחלקות, כי לפי הרמב"ם סופרים רק את הרווחים ולא את הפסקאות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph758743 
בספר תורה זה, של הרב דוד כוכב מירושלים, שתי הפרשיות פתוחות
סנגור במבחן (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Lincoln Lawyer 
 בימוי:  Brad Furman 
 הופק בידי:  טום רוזנברג, סקוט סטיינדורף, סידני קימל, גארי לוצ'סי, Richard S. Wright 
 תסריט:  ג'ון רומנו 
 עריכה:  ג'ף מקאבוי 
 שחקנים ראשיים:  מתיו מקונוהיי (Mickey Haller) מריסה טומיי (Margaret McPherson) ראיין פיליפה מייקל פארי קתרין מוניג מיקאלה קונלין לורנס מייסון Mackenzie Aladjem Javier Grajeda שיי ויגהאם Jeff Cole Conor O'Farrell פול ג'יימס מרגריטה לבייבה Trace Adkins ג'ון לגוויזאמו ג'וש לוקאס ויליאם ה. מייסי Eric Etebari מייקל פניה פרנסיס פישר בוב גנטון בריאן קראנסטון David Castro 
 מוזיקה:  קליף מרטינז 
 צילום:  לוקס אטין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, לייקשור אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 ביוני 2011 
 משך הקרנה:  119 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, מותחן פשע, סרט בית משפט, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lincolnlawyer
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סנגור במבחן (באנגלית: The Lincoln Lawyer) הוא סרט דרמת מתח משפטית משנת 2011, בבימויו של בראד פורמן, המבוסס על הרומן מאת מייקל קונלי. הסרט עוקב אחר עורך הדין מיקי הולר (מתיו מקונוהיי), המנהל את משרדו מהמושב האחורי של מכונית הלינקולן שלו, כשהוא מקבל תיק מורכב המערער את עקרונותיו.
עלילת הסרט

מיקי הולר, עורך דין פלילי כריזמטי בלוס אנג'לס, מנהל את עסקיו ממכונית הלינקולן שלו. לאחר שנים של הגנה על פושעים קטנים, הוא מקבל תיק משמעותי: הגנה על לואיס רולט (ריאן פיליפה), צעיר עשיר המואשם בניסיון לרצח. מה שנראה בתחילה כתיק פשוט עם עמלה גבוהה, מתגלה כמקרה מורכב שמעמיד את הולר בפני דילמות מוסריות ומסכנות אישיות.
צוות השחקנים

מת'יו מקונוהיי – מגלם את מיקי הולר, עורך דין פלילי כריזמטי.
ראיין פיליפה – מגלם את לואיס רולט, לקוח עשיר המואשם בניסיון לרצח.
מריסה טומיי – מגלמת את מגי מקפירסון, התובעת ואשתו לשעבר של הולר.
ויליאם ה. מייסי – מגלם את פרנק לוין, חוקר פרטי וידידו של הולר.
ג'וש לוקאס – מגלם את טד מינטון, התובע בתיק של רולט.
ביקורות

הסרט זכה לביקורות חיוביות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 83% על סמך 175 ביקורות. ב-Metacritic, הציון הממוצע הוא 63 מתוך 100, בהתבסס על 30 ביקורות. מבקרים שיבחו את הופעתו של מקונוהיי ואת העלילה המותחת.
סיבות פסיכולוגיות בהפרעות אכילה

להפרעות אכילה, מצבים בהם הרגלי האכילה של האדם אינם נורמליים, עשויים להיות מגוון סיבות וגורמים פסיכולוגיים.
הפרעת אכילה מאופיינת בהרגלי תזונה לקויים, כלומר, באכילת יתר או באכילה שאינה מספקת, הפוגעת באדם במישור הפיזי או הנפשי.
בעשורים האחרונים חלו שינויים בהגדרות של הפרעות אכילה. השינוי נובע מהשאיפה לקטלג אבחנות שונות בצורה מדויקת יותר. התוצאות הן:
השינויים גורמים לתנודות משמעותיות בשכיחות.
החולות מדלגות מאבחנה אחת לשנייה.
הדבר מקשה על ביצוע מחקרים ארוכי טווח.
הפרעות אכילה באות לידי ביטוי באופנים שונים.
תסמונת פיקה

תסמונת פיקה היא תופעה נדירה שבה ילדים או מבוגרים אוכלים חומרים שאינם מיועדים למאכל, לדוגמה חול, סיד, חצץ, עשב, בדלי סיגריות, פיסות נייר או פיסות זכוכית. תופעה זו שכיחה אצל אנשים עם פיגור ואוטיזם ומופיעה גם אצל מבוגרים במצב פסיכוטי. המשותף לקבוצות האלו הוא שתפיסת המציאות שלהם לקויה.
תסמונת פיקה > קריטריונים לפי הdsm5

אכילה עקבית של חומרים לא מזינים במשך חודש לפחות.
אכילה של דברים לא מזינים שלא מתאימה לשלב ההתפתחותי של הילד.
התנהגות האכילה אינה קשורה למנהג תרבותי.
אם התנהגות האכילה מתרחשת רק בזמן הפרעה נפשית אחרת (למשל סכיזופרניה, פיגור שכלי, הפרעה התפתחותית מתמשכת), המצב חמור כדי לפנות להתערבות קלינית.
העלאת גרה

העלאת גירה היא הפרעת אכילה של הילדות המתבטאת בלעיסה ובליעה חוזרת של אותה כמות אוכל, הילדים הלוקים בהפרעה אינם סובלים מבחילות או מהפרעה גופנית במערכת העיכול, אך בעקבות ההפרעה הם עלולים לאבד ממשקלם ולא לעלות במשקל כמצופה, דבר אשר עלול לפגוע בהתפתחותם. בזמן העלאת הגירה נראה כי התינוק נהנה מהפעולה, אך בין ההתקפים התינוק נראה עצבני ורעב.
העלאת גרה > קריטריונים לפי הdsm5

העלאת גירה ולעיסה חוזרת של אוכל במשך חודש אחד לפחות. את האוכל שהעלו יכולים לבלוע מחדש או לירוק החוצה.
ההפרעה לא מיוחסת לבעיות גסטרו (של הקיבה והמעיים) או לבעיות רפואיות אחרות (GERD- ליקוי בתפקוד הוושט או מעבר צר בין הקיבה למעיים אשר גורם להקאות).
הפרעה לא מתרחשת רק בזמן אנורקסיה, בולמיה ואכילה כפייתית.
אם הסימפטומים מופיעים רק בזמן הפרעות מנטליות אחרות (הפרעה אינטלקטואלית התפתחותית, הפרעה נוירו התפתחותית אחרת, המצב חמור כדי לפנות להתערבות קלינית).
אנורקסיה נרבוזה

החולים בהפרעה זו מדחיקים את תחושת הרעב שלהם באופן אובססיבי, עד כדי הרעבה עצמית. המשותף לכל המקרים הוא שבנוסף לסימפטומים של חוסר תיאבון ואי יכולת לאכול, נלווה דימוי גוף מעוות וכיוון שישנו סימפטום של שיפוט לקוי, נולד הספק האם מדובר בנוירוזה או בפסיכוזה. לסובלים מהתופעה חשיבה מאורגנת וללא בלבול, פרט לתפיסת הגוף. אין סימנים אחרים לניתוק מהמציאות.
אנורקסיה נרבוזה > סימפטומים של המחלה

קיים פחד גדול מאוד מאכילה והשמנה. חלק גדול מתשומת הלב, המחשבה וההתנהגות השגרתית יתמקדו באוכל, בדרכים להפחתת כמות המזון הנצרכת ובבדיקת מצב הגוף ומשקלו. הנטייה של הלוקה באנורקסיה היא להסתיר ולהכחיש את המצב, להתנגד לטיפול, ולשמור את רוב הפעולות שקשורות לאוכל ולירידה במשקל בסתר, הרחק מעיני אחרים. הרבה מהחולים מתאפיינים במניפולטיביות ותחרותיות.
אנורקסיה נרבוזה > סימפטומים של המחלה > סיבות

מחלת נפש.
בעלי אישיות אובססיבית, פרפקציוניסטים, מופנמים, תחרותיים.
גורמים חברתיים.
בעיות בזהות מינית וביניהן דימוי גוף פתולוגי.
לפי חלק מהחוקרים, אנורקסיה נובעת מצורך עמוק באוטונומיה, שנובע מהימצאות במשפחה מגוננת יתר על מידה. ההורים נוטים גם להגביל הצגה של אמוציות או קונפליקטים ודורשים מבנותיהן להיות מושלמות. בסופו של דבר, אותן בנות יכולות לגלות שהן יכולות לשלוט לפחות על אספקט אחד בחייהן שהוא האכילה. השגת שליטה מלאה על צריכת המזון הופכת להיות משמעותית כיוון שהיא תורמת להערכה העצמית של הנערות. 
בנוסף חלק מהנערות הלוקות באנורקסיה, חוו טראומה מינית ולחלק מהן יש היסטוריה של ניצול מיני במשפחתן. במקרה כזה אנורקסיה יכולה להתפתח כתוצאה מדימוי גוף מעוות או הערכה עצמית נמוכה שהתפתחה עקב הניצול, או גם מהצורך בשליטה לפחות על אספקט אחד בחיים. 
בנוסף, איבוד המשקל יכול להוביל לתשומת לב מוגברת מצד ההורים, שהנערה לא יכולה לקבל בדרך אחרת. חוקרים אחרים משוכנעים לעומת זאת כי ההשפעות החברתיות על הפרעות האכילה מקורן בתרבות הפופולרית, שגורמת לעיתים לראות בגוף כחלק החשוב ביותר של הזהות.
אנורקסיה נרבוזה > סימפטומים של המחלה > תאוריות המנסות לתת הסברים

התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד, על פיה קיים קשר בין הסימפטום לבין הקונפליקט. בסימפטום באים לידי ביטוי שני ההיבטים או הכוחות של הקונפליקט, מצד אחד היצר (איד) ומהצד השני כוחות הריסון (הסופר אגו). באנורקסיה שמופיעה בתחילת גיל ההתבגרות, נראה שהנערה המתפתחת מפסיקה לאכול למעשה כדי לעכב את ההתפתחות הנשית שלה. בחוסר משקל, הגוף נראה כמו של בן, המחזור החודשי נפסק ובטיפולים הדינמיים מתברר שהנערות האלו חוששות לגדול ולהפוך לנשים. האנורקטית רוצה להישאר ילדה.
התאוריות המשפחתיות גורסות ש הנערה האנורקטית או הנער האנורקטי הוא רק החולה המזוהה (IP) על פני השטח בעוד הבעיה היא המשפחה ומערכת היחסים בה. כלומר, היא ה- I.P. המסמנת שיש בעיה ביחסים המשפחתיים. למעשה, המצוקה שלה היא ביטוי מוחשי למצוקה של כל חברי המשפחה ולבעיות ביחסים בין כל בני המשפחה, שעד כה לא ניתן היה לבטא אותם.
אריקסון אומר שלאני (האגו) יש שני מניעים מרכזיים- האחד הוא הזהות העצמית ופיתוחה והשני תחושת שליטה. כשהמתגבר מפסיק לאכול וההורים מתחילים להתערב בחייו, הם גם פוגעים בתחושת הזהות העצמית וגם בתחושת השליטה, דבר הגורם למאבק היכול להיות גלוי או סמוי ואז ישנה החלטה מצד המתבגר לעשות מה שהוא רוצה. השליטה היא גם לגבי הגוף וגם לגבי הסביבה.
אנורקסיה נרבוזה > קריטריונים לפי הdsm5

צריכת אנרגיה פחותה מהנדרש מובילה למסת גוף נמוכה באופן משמעותי בהקשר של גיל, מין התפתחות ובריאות פיזית. מסת גוף נמוכה באופן משמעותי מוגדרת כמסה הפחותה מהמינימום הנורמלי, או פחות מהמינימום הצפוי עבור ילדים ומתבגרים.
פחד עצום בהעלאת משקל והשמנה, בהתנהגות עקבית המתנגשת העלאת המשקל, למרות מצב נתון של תת משקל.
הפרעה באופן שבו האדם תופס את משקלו ובאופן בו הוא רואה את עצמו, צורת גופו ומצבו, לתפיסה זו השפעה מוגזמת של על ההערכה העצמית, או על התכחשות למשמעות של תת-המשקל העכשווי.
בולימיה נרבוזה

בולימיה נרבוזה היא תופעה של התקפי אכילה בלתי נשלטים בהם האדם אוכל כמות גדולה בזמן קצר (בולמוס), ללא אבחנה מה הוא אוכל ובהמשך הקאה של מה שאכל או שימוש במשלשלים וחוקנים. ההרגשה הנוצרת היא כמו מטהרת או משחררת. התופעה מלווה בהסתרתה ובמניפולציות על הסביבה. משקל הגוף נשאר תקין, אך ישנם נזקים מצטברים כתוצאה מההקאות.
בולימיה נרבוזה > סימנים וסימפטומים

אכילה מאופיינת בזלילות, אכילה בסתר, ביקורים בחדר השירותים לאחר האוכל, הקאות, אי יציבות במשקל, תוכנית אימונים פיזיים אכזרית או קשה, צום, שינויי מצב רוח, דיכאון, ביקורת עצמית קשה, הערכה עצמית מוגדרת על ידי משקל, פחד מפני חוסר יכולת להפסיק לאכול באופן רצוני, עייפות, חולשת שרירים, ריקבון שיניים, פעימות לב בלתי סדירות, הימנעות מאירועים חברתיים.