stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשר מתורבת
השפעות סביבתיות

השיטות החקלאיות המודרניות לגידול המזון אינן ברות-קיימא מבחינה אקולוגית. בעוד שהחקלאות התעשייתית הצליחה לספק את הביקוש למזון, ונתנה יציבות כלכלית, היא השפיעה בצורה שלילית על הסביבה: בירוא יערות, עמידות למזיקים, השחתת קרקעות, הרס אזורי מחיה טבעיים, וזיהום מים הם רק חלק מהתהליכים הנגזרים ממנה ואף מזרזים את משבר האקלים. בהקשר זה חשוב לציין גם את התרומה להתחממות הגלובלית של פליטות גז המתאן, שנוצר בתהליך העיכול של בקר, ושאפקט החממה שלו גדול פי 25 מאשר זה של פחמן דו-חמצני.
אחד הפתרונות האפשריים להשפעות השליליות של ייצור בשר באופן קונבנציונלי הוא שימוש בחקלאות תאית, ובפרט בבשר מתורבת, באופן שעשוי להפחית את ההשפעה הסביבתית השלילית של תהליכי ייצור במספר מישורים:
השפעות סביבתיות > מים נקיים ותברואה

שניים מהגורמים שתורמים באופן משמעותי להחמרת זיהום המים בעולם, הם הימצאות פסולת צואתית והזרמת תשטיפים כימיים מחקלאות קונבנציונלית, לתוך מקורות מים מתוקים ומלוחים כאחד, באופן שלא רק מהווה מפגע סביבתי, אלא גם מסכן את הציבור ופוגע בבתי הגידול של בעלי החיים השוכנים בסמוך אליהם. לדשן המבוסס על גללים של חיות משק, המכיל מינרלים כגון חנקן, זרחן ואשלגן, שיירי אנטיביוטיקה, מתכות כבדות ופתוגנים, יש פוטנציאל הרסני במיוחד, משום שהוא עלול לחדור ולזהם את מקורות המים הנמצאים בסביבת בני אדם ובעלי חיים.
הבעיה נובעת משיטות ייצור בשר קונבנציונלית של צפיפות בעלי החיים במשקים החקלאיים. בטרם המעבר לחקלאות תעשייתית, סביבת הגידול של חיות המשק הייתה מרווחת, ושטח המרעה היה רחב מספיק כדי להזין אותן. מגמת התיעוש גרמה לחקלאים להגדיל בצורה משמעותית את כמות בעלי החיים במשקים, ואילצה אותם לייבא מזון רב, שלא תמיד היה ניתן למקסם את הערך התזונתי הטמון בו, כך שחלק מחומרי המזון מהם הוא הורכב הופרשו על ידי בעלי החיים בצואה או בשתן. משקים חקלאיים קטנים יכולים לייעל את השימוש במזון המיובא, ולהשתמש בגללי בעלי החיים בתור דשן, דבר שלא תמיד מתאפשר במשקים וחוות גדולים, שלעיתים נאלצים לאגור ולאחסן אותם באופן לא מבוקר, ובכך הופכים אותם למפגע סביבתי, שעשוי לזהם את מקורות המים ולהפר את האיזון הכימי של הסביבות האקולוגיות הבאות איתם במגע.
יצור בשר מתורבת מציע פתרון לבעיות הקשורות לעודף צואת בעלי חיים. שיטה זו תחייב גידול חיות המשק במספר קטן, כמקור לתאים המשמשים לגידול רקמת הבשר המתורבתת. יתרון מרכזי נוסף הוא העובדה שגידול הבשר במערכת הנתונה לבקרה מאפשרת להפחית את פליטת המזהמים ולבצע טיהור של השפכים לפני הזרמתם למקורות מים טבעיים.
הגדלת צריכת בשר המתורבת יכולה להפחית תצרוכת המים הגלובלית הדרושה עבור יצור בשר. ארגון הבריאות העולמי (WHO) הצהיר שלכשני מיליארד בני אדם לפחות אין גישה למים ראויים לשתייה, ודו"ח שפורסם בשנת 2010, הראה שחקלאות קונבנציונלית המבוססת על בעלי חיים, צורכת כשניים וחצי מיליארד מטרים מעוקבים של מים בכל שנה, כאשר שליש מהנפח הזה מנוצל בתעשיית בשר הבקר, וכמעט חמישית ממנו מנוצל בתהליכי ייצור חלב. מעבר לחקלאות תאית עשוי להפחית במידה משמעותית את תצרוכת המים ואת זיהום המים הנובע מחקלאות קונבנציונלית המבוססת על בעלי חיים.
השפעות סביבתיות > מאבק בהשפעות משבר האקלים

[עריכת קוד מקור | עריכה]
משבר האקלים הוא ככל הנראה הנושא הבוער ביותר בסדר היום הסביבתי העולמי. הערכות עדכניות מראות שגידול בהמות במשקים חקלאיים אחראי לכ 14.5% מפליטות גזי החממה שנוצרים על ידי בני האדם, עובדה שמדגישה את החשיבות של מציאת תחליפים יעילים שיאפשרו למתן את ההשפעות השליליות של החקלאות הקונבנציונלית.
מחקרים מראים ש 44% מפליטות גזי החממה של בהמות המגודלים במשקים חקלאיים מקורם בגז המתאן, שנוצר בתהליך העיכול של בקר, 29% מקורם בחמצן דו-חנקני, שנמצא בשימוש נרחב בדשנים מלאכותיים, ו-27% מקורם בפחמן דו-חמצני, שנוצר בין היתר כתוצאה מכריתת עצים, הסבת קרקעות לגידול יבול לשם הזנת חיות משק, וניהול חוות חקלאיות.
לייצור בשר מתורבת יש פוטנציאל במניעת פליטות גזי החממה שהוזכרו כאן, והערכות ראשוניות מראות שמעבר מלא מתזונה המבוססת על בשר קונבנציונלי לתזונה המבוססת על בשר מתורבת עשוי להפחית אותן בצורה משמעותית. אימוץ נרחב של טכניקות חקלאות תאית יאפשר להפחית את השימוש בקרקעות חקלאיות בעד 90% ולייער אותן מחדש. בכך ניתן להקטין באופן פעיל גם פליטות פחמן חדשות, שמקורן בתהליכי הייצור של הבשר המתורבת. מאחר שפחמן דו-חמצני נצרך על ידי צמחים בתהליך הפוטוסינתזה, הגדלת אזורי הצמחייה על כדור הארץ תפחית את שיעורו באטמוספירה.
השפעות סביבתיות > ספקות

השאלה האם בשר שיוצר במעבדה דורש פחות משאבים ויצור פחות גזי חממה ופסולת אחרת בהשוואה לייצור בשר בדרכים קונבנציונליות שנויה במחלוקת. העיתונאי ברנדן י. קורנר (אנ') (Brendan I. Koerner) והאנה טומיסטו (Hanna Tuomisto), סטודנטית PhD מאוניברסיטת אוקספורד, סוברים שלבשר מתורבת יתרונות סביבתיים. עם זאת מחקר של אוניברסיטת אוקספורד משנת 2019 חלק על כך וצידד בספקנים לגבי התועלת הסביבתית של הבשר המתורבת. כך גם מרגרט מלון (Margaret Mellon) מ-Union of Concerned Scientists, שדולה מבוססת מדע המוקדשת לנושאים סביבתיים וחברתיים, טענה שדרישות דלק מאובנים של פס ייצור גדול של בשר מתורבת על פי מרגרט מלון במפעל הם הרסניים יותר לסביבה מאשר ייצור המזון הקונבנציונלי.
השפעות סביבתיות > אתגרים

ישנם מספר מכשולים עליהם יש להתגבר. כרגע הבולטים ביותר הם קנה מידת הייצור והעלות.
פרוליפרציית תאי שריר: אף על פי שלא קשה במיוחד לגרום לתאי גזע להתחלק, עבור ייצור בשר מתורבת הכרחי שהם יתחלקו בקצב מהיר, וייצרו בשר מוצק. דרישה זו חופפת מעט להענף הרפואי של הנדסת רקמות.
מדיום גידול התרבית: פרוליפרציית תאים דורשת מקור מזון. מדיום הגידול צריך להיות תערובת מאוזנת היטב של רכיבים ופקטורי גדילה. מדענים כבר זיהו אמצעי גדילה עבור תאי שריר של תרנגול הודו, דג, כבש, וחזיר. כתלות במטרות הספציפיות, מדיום הגידול הוא בעל דרישות נוספות.
מסחרי: עלותו של ייצור מדיום הגידול צריכה להיות נמוכה. מדיום המבוסס על צמחים יהיה פחות יקר מאשר פלזמת דם עוברית של פר, כפי שמשמש כרגע בחלק מהשיטות
סביבתי: נדרש ממדיום הגידול שייצורו לא יביא להשפעה שלילית על הסביבה. מה שאומר שהייצור צריך להיות ידידותי אנרגטית. בנוסף, הרכיבים צריכים להיות מופקים ממשאב מתחדש. עדיף שלא יהיה שימוש במינרלים שמקורם במחצבה או בנוטריינטים המופקים ממקורות שלא ניתנים לחידוש.
רווחת בעלי החיים: מדיום הגידול צריך להיות נטול מקורות מן החי (מלבד הפקת תאי הגזע המקוריים).
לא אלרגני: בעוד שגידול המבוסס על מדיום צמחי הוא "יותר ריאליסטי", יהיה זול יותר, ויפחית את סוכני הזיהום האפשריים, ישנה אפשרות שמדיומי גידול מבוססי צמחים יגרמו לתגובות אלרגיות לחלק מהצרכנים.
ביוריאקטורים (bioreactors): יש צורך באספקת רכיבים תזונה חיוניים וחמצן בסמוך לכל תא. בבעלי חיים, פעולה זו מובטחת על ידי כלי דם. מגיב ביולוגי צריך לחקות תפקוד זה, בדרך יעילה. הגישה המקובלת היא יצירת מאטריקס דמוי ספוג בו התאים יכולים לגדול, וטפטוף מדיום הגידול לתוכו.
השפעות סביבתיות > שימושים אפשריים

מחקר NASA המקורי על בשר שמיוצר במעבדה היה מיועד לשימוש בטיסות חלל ארוכות או לשהיות ממושכות. הבשר המיוצר במעבדה יהיה מקור מזון בר קיימא לצד ירקות הגדלים ללא אדמה (הידרופוניקה או אירופוניקה). הוא עשוי להיות שימושי גם במהלך התיישבות בתנאי סביבה קיצוניים בהם מזון מצוי בצמצום, כמו באנטארקטיקה.
פיתוח הטכנולוגי - משפטי

ב-2001, הדרמטולוג וייט וסטרהוף (Wiete Westerhof) מאוניברסיטת אמסטרדם, הרופא וילם ואן אילן (Willem van Eelen), ואיש העסקים וילם ואן קוטן (Willem van Kooten), הכריזו על הגשה רשמית של פטנט כלל-עולמי בתחום ייצור הבשר במעבדה.
בתהליך זה, מושתלים לתוך מטריצה חוץ-תאית של קולגן תאי שריר, מושרים בתמיסה עשירה בנוטריינטים המזורזים להתחלק. ג'ון פ. ויין (אנ') (Jon F. Vein) מארצות הברית רשם גם הוא פטנט (פטנט 6,835,390 של ארצות הברית) על ייצור בשר בהנדסת רקמות לצריכת בני אדם, בו תאי שומן יגודלו באופן אינטגרלי ליצירת מוצרי מזון כמו בשר בקר, בשר עוף ודגים. מדענים באמסטרדם לומדים את מדיום הגידול בתרביות, בעוד שאוניברסיטת אוטרכט מלמדת את פרוליפרציית תאי השריר, ואילו אוניברסיטת איינדהובן לטכנולוגיה חוקרת מגיבים ביולוגיים.
בשנת 2013, דיווחו כלי התקשורת בבריטניה על ההמבורגר המתורבת הראשון. בדצמבר 2020 סינגפור הפכה למדינה הראשונה בעולם שאישרה מכירת בשר מתורבת למאכל, כאשר בשר העוף המתורבת של חברת Eat Just (אנ') עבר את הבדיקות הדרושות במדינה. בנובמבר 2022, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי מכירת בשר מתורבת למאכל, בשר עוף של אפסייד פודס. ב-7ינואר 2024, לראשונה בעולם, משרד הבריאות בישראל העניק אישור רגולטורי לבשר בקר מתורבת.
המצב בישראל

בישראל פועלות חברות הזנק רבות העוסקות במיזמים של בשר מתורבת.
בשנת 2017 נוסדה חברת Aleph Farms, שמסחרה את טכנולוגיית החקלאות התאית שפותחה במעבדתה של פרופ' שולמית לבנברג, והתחילה לעבוד על ייצור תעשייתי של סטייק דק המבוסס על בשר מתורבת, שגודל מתאים שהופקו מביצית מופרית של פרה שחורה מזן אנגוס (אנ') בשם לוסי. בשנת 2024, החברה קיבלה אישור רגולטורי ראשון מסוגו בעולם ממשרד הבריאות הישראלי לשיווק מוצרי הבשר המתורבת שלה בישראל. חברה בתחום זה היא פיוצ'ר מיט טכנולוגיות, שלה מרכז פיתוח ומפעל ייצור ברחובות, וגייסה בדצמבר 2021 את הסכום הגבוה ביותר שגויס עד אז בתחום הבשר המתורבת בעולם. בנובמבר 2020 הודיעה חברת SuperMeat כי היא הקימה בישראל מסעדת בשר עוף מתורבת ראשונה בעולם. המסעדה נקראת The Chicken. מדובר במטבח ניסיוני הממוקם סמוך למפעל הייצור של החברה בנס ציונה. המקום מעוצב כמסעדה, בה נוסף על כך שהסועדים יאכלו מנות המבוססות על בשר מתורבת, הם גם יצפו בתהליך הייצור עצמו.
במקרים אלה האתגר בפיתוח הבשר המתורבת למזון היה מציאת חלבון שמצד אחד יהיה אכיל ובעל ערכים תזונתיים שהולמים את הצורך האנושי, ומצד שני בעל מבנה ומרקם שיחקו טוב מספיק את המצע עליו גדלים תאים באופן טבעי בגוף האורגניזם, פרה במקרה זה.
פעילותה של פרופסור שלומית לבנברג מתרכזת בהיבט רפואי. באפריל 2020 התפרסם בכתב העת המדעי Nature Foods מאמר המתאר את המחקר שנערך בידי הדוקטורנט תום בן-אריה, בהנחיית פרופ' לבנברג מהפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון. במאמר מוצגת היתכנות מדעית לגידול בשר המבוסס על רקמת שריר תלת-ממדית של פרה על גבי פיגום אכיל ומתכלה של חלבון סויה. המעבדה זו מתמחה בתחום של הנדסת רקמות מבוססות תאים, ומתמקדת בשחזור רקמות מורכבות in-vitro למטרות של רפואה רגנרטיבית, מידול מחלות, ופיתוח תרופות".
הבדלים בין בשר מתורבת לבשר טבעי > בריאות

פס ייצור רחב של בשר שגודל במעבדה עשוי לכלול הורמונים שנוצרו בצורה מלאכותית על מנת שיוספו לתרבית הרקמה לייצור בשר, מה שלא הכרחי בייצור בשר בשיטות קונבנציונליות. שום נוהל לא הוצג על מנת ליצור פס ייצור רחב של בשר שגודל במעבדה ללא שימוש באנטיביוטיקה למניעת זיהום בקטריאלי.
מאחר שבשר שיוצר במעבדה חדש בשווקים, סיכוני הבריאות עוד לא נחקרו במלואם. שאלה זו היא אחת מהאתגרים העיקריים עבור מדענים העובדים על ייצור בשר במעבדה, כשהמטרה היא לייצר בשר בריא יותר מהבשר הקונבנציונלי, על ידי הורדת תכולת השומן שבו ובקרה על הרכיבים התזונתיים (נוטריינטים). לדוגמה, רוב סוגי הבשר המיוצרים בשיטות קונבנציונליות מכילים שומן רווי בכמות גדולה, מפני שבעלי החיים מקבלים מזון העשיר בכמויות מאסיביות של הורמונים ושל תבואה העשויה מתירס במטרה לגרום להם להשמין במהירות גבוהה. הדבר עלול לגרום לרמה גבוהה של כולסטרול ולבעיות בריאותיות אחריות, כמו מחלות לב והשמנה (שגבתה יותר חיים לשנה מאשר רעב, מאז שנות ה-2000).
חוקרים הציעו להוסיף חומצות שומן מסוג אומגה-3 לבשר מתורבת כבונוס בריאותי. מגזין טיים הזכיר שתהליך ייצור בשר במעבדה גם יפחית את חשיפת הבשר לבקטריות ולמחלות.
הבדלים בין בשר מתורבת לבשר טבעי > תמורות כלכליות

ייצור של בשר במעבדה כרגע יקר מאוד. ההמבורגר הראשון שיוצר ב-2013 עלה כמיליון וחצי דולר לקילוגרם. מאז המחיר ירד בצורה דרמטית ביותר בכ2 עד 4 סדרי גודל, אבל הוא עדיין גבוה בהרבה משל בשר משחיטה. נכון ל-2023 חברות שונות נותנות הערכות שונות לעלות ייצור הבשר המתורבת אצלן, וההערכות נעות בין כמה מאות דולרים לק"ג עד למעל 10000 דולר לק"ג. ותידרש השקעה ניכרת על מנת להעמיד פס ייצור רחב. למרות זאת "איחוד הבשר המיוצר במעבדה" (In-Vitro Meat Consortium) העריך כי בעזרת שיפורים טכנולוגיים, תוכל להתקבל הפחתה ניכרת בעלות הבשר המיוצר במעבדה. הם מעריכים שניתן יהיה לייצרו עבור 3,500 יורו לטון - פי 2 ממחירו של בשר עוף לא מסובסד המיוצר באירופה בדרכים הקונבנציונליות.
הבדלים בין בשר מתורבת לבשר טבעי > שיקולים אתיים

קבוצות שעוסקות ברווחת בעלי החיים תומכות בייצור הבשר במעבדה מפני שהוא איננו כרוך בשחיטה ובגידול במשק (בעיקר בחקלאות תעשייתית) של בעלי חיים.
בהלכה היהודית

פיתוח בשר המופק מתאי בעלי חיים עשוי לפתור בעיות כשרות סבוכות הנוצרות מהצורך להעמיד מערך של אלפי משגיחי כשרות המפקחים ברמות שונות של הקפדה על תהליך ייצור הבשר הכשר הכרוך בשחיטה, ניקור החלב וגיד הנשה, מליחת הבשר מן הדם, ועוד. הפקת בשר מתאי תרבית ייתר את הצורך במערך כשרות זה, ויאפשר להשיג בשר כשר בכשרות מהודרת ובמחיר נמוך יחסית.
רבנים החלו לעסוק בכשרות הבשר הסינתטי ובדינו ודעותיהם נחלקות לשניים:
דין הבשר הסינתטי זהה לדין תא הגזע הראשוני שממנו התפתח הואיל וכל הדינים נמשך ממנו. ולכן אם התא יילקח מבשר חזיר דינו יהיה כבשר חזיר שאסור באכילה. ואם יילקח מבשר בהמה או עוף כשר שנשחט כהלכה, דינו יהיה כבשר הכשר ויהיה מותר לאוכלו אך לא לערבו עם חלב.
הבשר הסינתטי נחשב כפנים חדשות מאחר שהתא הראשוני הוא זעיר וחסר חשיבות והוא בטל למיליארדי התאים שהתפתחו ממנו. לכן גם אם התא הראשון נלקח מחזיר, הבשר המלאכותי כשר, וגם אם הגיע מבהמה כשרה או עוף דינו כמאכל פרווה.
בפסק הלכה, קבע הרב הראשי לישראל, דוד לאו, כי מוצר בשר מתורבת אחת החברות הוא כשר ודינו כמאכל פרווה בכפוף לתנאים. זהו אישור כשרות ראשון לבשר מתורבת.
בהלכה

הרב יאיר וייץ, בשר מתורבת בהיבט ההלכתי, באתר ישיבת הר ברכה, 10 בינואר 2021
בשר מתאי גזע - עולמות, באתר עולמות, ‏8 ביולי 2020
הערות שוליים

↑  מזון חדש בישראל, באתר משרד הבריאות, ‏20 במרץ 2024
↑  ארה"ב: אושר לשתי חברות למכור בשר מתורבת, באתר ynet, 21 ביוני 2023
↑  גלי וינרב,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏הסטייק המתורבת הראשון אושר לשיווק בישראל, באתר גלובס, 17 בינואר 2024
↑  מעיין אילון-אשכנזי‏, אחרי שאושר לשיווק בישראל: כך מייצרים בשר מתורבת וזו תרומתו לסביבה, באתר וואלה, 17 בינואר 2024
↑  שני אשכנזי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏רשות החדשנות תשקיע 60 מיליון שקל בבשר מתורבת, באתר גלובס, 18 באפריל 2022
1 2  Alexis Carrel, On the Permanent Life of Tissues Outside of the Organism, Journal of Experimental Medicine 15(5), 1912, עמ' 516-528
↑  ALEXIS L. ROMANOFF, V.G. VIZBARA, Study of the Heart Beat of Chick Embryo, Poultry Science 8, 1929-06, עמ' 298–300 doi: 10.3382/ps.0080298
1 2  Jerry W. Shay, Woodring E. Wright, Hayflick, his limit, and cellular ageing, Nature Reviews Molecular Cell Biology 1, 2000-10, עמ' 72–76 doi: 10.1038/35036093
↑  L. Hayflick & P.S. Moorhead, The serial cultivation of human diploid cell strains, Experimental Cell Research 25(3), 1961, עמ' 585-621
↑  Benjamin Aldes Wurgaft, “Godfather of Cultured Meat” Willem Van Eelen Passes Away at 91, New Harvest, ‏פברואר 2015
↑  Henry Fountain, Engineering the $325,000 In Vitro Burger, The New York Times, ‏מאי 2013
↑  Isha Datar & Daan Luining, Mark Post’s Cultured Beef, New Harvest, ‏אוקטובר 2021
↑  מהפכת הבשר המתורבת מגיעה לישראל, באתר מקור ראשון, ‏14 בפברואר 2019
↑  שני אשכנזי,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'‏לראשונה בעולם: חברה ישראלית הדפיסה סטייק בגודל מלא במעבדה, באתר גלובס, 9 בפברואר 2021
1 2 3  Marline Kirsch, Jordi Morales‐Dalmau, Antonina Lavrentieva, Cultivated meat manufacturing: Technology, trends, and challenges, Engineering in Life Sciences 23, 2023-12 doi: 10.1002/elsc.202300227
1 2 3  Tom Ben-Arye, Yulia Shandalov, Shahar Ben-Shaul, Shira Landau, Yedidya Zagury, Iris Ianovici, Neta Lavon, Shulamit Levenberg, Textured soy protein scaffolds enable the generation of three-dimensional bovine skeletal muscle tissue for cell-based meat, Nature Food 1, 2020-03-30, עמ' 210–220 doi: 10.1038/s43016-020-0046-5
↑  אבי בליזובסקי, האם הבשר שיגודל במעבדה ידידותי לסביבה?, באתר הידען, ‏יולי 2019
↑  Method for producing tissue engineered meat for consumption

https://patents.google.com/patent/US6835390B1/en
↑  צוות האתר, מחלות לב, באתר מרכז לאומי לבקרת מחלות ICDC, ‏יולי 2021
↑  The In Vitro Meat Consortium Preliminary Economics Study
Project 29071, אנגליה: eXmoor pharma concepts, 2008
↑  איתי בלומנטל וקובי נחשוני,'"`UNIQ--nowiki-00000024-QINU`"'מיקי חיימוביץ': הבורגר הסינתטי - מהפך, באתר ynet, 5 באוגוסט 2013
↑  לפירוט הדעות השונות ראו במאמר בשר מתורבת, באתר ישיבת הר ברכה
↑  שני אשכנזי ושלמה טייטלבאום,'"`UNIQ--nowiki-00000026-QINU`"'תקדים: הרבנות הראשית מכשירה בשר מתורבת, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010679336005171 
סלמון מתורבת בסושי (2020)
גוגל ספרים

| --- | --- |

הצגה של ספר ב"תצוגה מלאה"
הצגה של ספר ב"תצוגה מלאה"
 סוג:  ספרייה מקוונת
 תקופת הפעילות:  דצמבר 2004 – הווה (כ־20 שנה)
 מייסדים:  לארי פייג' וסרגיי ברין
 בעלות:  גוגל (חברה)
 הרשמה:  אופציונלי
 books.google.co.il
גוגל ספרים (באנגלית: Google Books) הוא שירות רב-לשוני של גוגל לעריכת חיפושי טקסט בספרים שגוגל סרקה, המירה לטקסט באמצעות זיהוי תווים אופטי, ואחסנה במסד הנתונים הדיגיטלי שלה. בעבר נודע השירות כ-Google Print ("דפוס גוגל"), השם שבו הוא הוצג ביריד הספרים בפרנקפורט באוקטובר 2004. את שמו הנוכחי, Google Book Search, קיבל עת הוכרז רשמית בדצמבר 2004. בדצמבר 2010 השיק האתר את חנות הספרים האלקטרוניים Google eBookstore. עקב עימותיים משפטיים בין גוגל לבין סופרים והוצאות ספרים, רוב הספרים אינם נגישים לציבור. נכון ל-2025,
מספר הספרים הסרוקים הגיע ל-15 מיליון ב-2010, 20 מיליון ב-2012, ו-25 מיליון ב-2015.
רקע

היוזמה זכתה לתשבחות רבות בזכות הפוטנציאל הגלום במתן גישה חסרת תקדים למה שיכול להפוך לקורפוס המקוון הגדול ביותר של הידע האנושי, ובקידום הדמוקרטיזציה של הידע. אולם האתר אינו חף גם מביקורת על פוטנציאל הפרות זכויות יוצרים הקיים בו.
תוצאות מ"גוגל חיפוש ספרים" מופיעות בחיפוש כללי באינטרנט הן בכתובת google.com והן דרך אתר ייעודי של גוגל ספרים: (books.google.com). בחיפוש כללי באתר גוגל עשויות להופיע עד שלוש תוצאות מהאינדקס של גוגל ספרים, ובמקרים רלוונטיים, הן יופיעו מעל תוצאות החיפוש האחרות.
לחיצה של על תוצאה ב"גוגל ספרים" תפתח ממשק בו יכול המשתמש לעיין בדפים מתוך הספר, כאשר חוקי זכויות יוצרים או בעל זכויות היוצרים מאפשרים זאת. ספרים הנמצאים ברשות הציבור (בארצות הברית) זמינים ל"תצוגה מלאה" ולהורדה בחינם. גוגל מגבילה את מספר העמודים הניתנים לצפייה עבור ספרים שעדיין מודפסים, באמצעות מגוון רחב של מגבלות גישה ואמצעי אבטחה, שחלקם מבוססים על קובצי עוגייה. מתוך ספרים שבעליהם לא זוהו והעשויים להיות מוגנים בזכויות יוצרים, ניתן לצפות רק בקטע מזערי של כ-2–3 שורות, אך הטקסט המלא של הספר זמין לחיפוש.
לצד תוצאות החיפוש מופיעות פרסומות הקשורות לתוכן החיפוש, אך הן לא מופיעות ליד ספרים הנצפים בתצוגה מקדימה. האתר מספק קישורים לאתר האינטרנט של המוציא לאור ומוכרי ספרים.
מסד הנתונים של "גוגל ספרים" מוסיף להתרחב, אך היות שגוגל חייבת לוודא שהיצירות מעוגנות בחוקי הזכויות יוצרים המקומיים, הוא אינו נגיש במלואו עבור משתמשים מחוץ לארצות הברית. לדברי איש צוות התמיכה של האתר, "מאחר שהשאלה אם ספר מסוים נמצא ברשות הציבור היא לעיתים קרובות שאלה משפטית סבוכה, אנו נוקטים במשנה זהירות ומציגים לכל היותר מספר קטעי טקסט עד אשר נקבע כי הספר יצא לנחלת הכלל" עם זאת, משתמשים מחוץ לארצות הברית יכולים לגשת למספר גדול של ספרים הנמצאים ברשות הציבור ונסרקו על ידי גוגל, באמצעות עותקים המאוחסנים בארכיון האינטרנט.
בשנת 2010 העריכה גוגל שמספר הספרים בעולם כולו עומד על כ-130 מיליון ספרים ייחודיים (129,864,880 ליתר דיוק, כ-20 אחוז מתוכם נמצאים ברשות הציבור). מנהל הנדסה בפרויקט מסר כי גוגל מתכוונת לסרוק את כולם בתוך עשור, והם יסתכמו בלמעלה מ-4 מיליארד דפים דיגיטליים ו-4 טריליון מילים. ב-14 באוקטובר 2010 הוצגו באתר מעל 15 מיליון ספרים סרוקים רובם הגדול ספרים שאינם מודפסים יותר או שאזלו מחנויות הספרים (בארצות הברית, בריטניה או אוסטרליה). למרות זאת, משתמשי השירות מעיינים בלא פחות מ-80 אחוז מתוך 15 מיליון הספרים הדיגיטליים הללו לפחות פעם בחודש.
בארכיון האתר זמינים בתצוגה מלאה או חלקית מספר רב של חיבורים בשפה העברית, חלקם ספרי קודש מהמאה ה-12 ואילך.
אופן הסריקה

חלק גדול מהספרים נסרקים באמצעות מנגנון סריקה המורכב משתי מצלמות מהירות המצלמות את תוכן הדף, שאותו מעביר מפעיל אנושי באופן ידני, וממצלמת אינפרא-אדום המצלמת את ממדי הדף, על מנת שהמחשב המצורף למערכת יוכל לחשב היכן הדף עקום (בדרך כלל באזור הכריכה) ולתקן בהתאם. כדי למנוע תופעות של דילוג על דפים בטעות במהלך תהליך הדפדוף המייגע, גוגל פיתחה מערכת המשמיעה צליל במרווחי זמן קבועים שאמורים להעניק למפעיל המערכת תחושת קצב בעלעול הדפים. המערכת עשויה גם להשמיע צליל שגיאה במקרה דילוג או כשידו של המפעיל נמצאת בתוך התמונה.
חלק מהמצלמות הנמצאות בשימוש בגוגל סורקות בתדירות של 1,000 עמודים לשעה, ובאיכות של 11 מגה פיקסל לכל עמוד באוניברסיטת סטנפורד, אחת משותפותיה של גוגל בפרויקט הסריקה, נעשה שימוש במפעיל אנושי המניח את הספר על משטח יציב, כאשר רובוט פנאומטי הופך את הדפים - בעדינות מספקת כדי לטפל בספרים נדירים - תחת עיניה הסורקת של המצלמה הדיגיטלית.
בספטמבר 2009 רכשה גוגל את reCAPTCHA, שעושה שימוש במנגנון אנושי, CAPTCHA, כדי לזהות מילים שתוכנת זיהוי התווים לא הצליחה לזהות בבירור.
פרויקטים דומים

אומנם "גוגל ספרים" סרקה מספר רב של כתבי עת, אך סריקות אלו אינן כוללות את המידע הנדרש לזיהוי מאמרים ספציפיים בנושאים מוגדרים. עניין זה הוביל לתוכנית נפרדת בשם Google Scholar, המספרתת (מבצעת דיגיטציה) ומאחסנת גם מאמרים מכתבי עת ישנים (בהסכם עם המו"לים שלהם).
הפרויקט עורר טענות בקרב חוגים אינטלקטואליים ופוליטיים באירופה, שהביעו חשש מ"אימפריאליזם של השפה האנגלית". לטענתם, היות שהרוב המכריע של הספרים מוצגים בשפה זו, הדבר גורם לייצוג לא פרופורציונלי של השפות הטבעיות בעולם המקוון. גרמנית, רוסית, וצרפתית לדוגמה, הן שפות נפוצות בעולם הידע והספרות; הדגש הבלתי-מידתי על אנגלית עלול לעצב את אופן הגישה לידע ומחקר היסטורי, ובסופו של דבר, גם את אופייה וכיוונה בעתיד. בין המבקרים הללו נמנה ז'אן נואל, נשיא ה"ביבליוטק נשיונל דה פראנס"
בהקשר זה וכדי לתת מענה אירופי למיזם הספרים של גוגל, נפתח בנובמבר 2008 ביוזמת האיחוד האירופי אתר אירופיאנה. נכון לסוף שנת 2010 מקשר האתר לכ-14.6 מיליון אובייקטים דיגיטליים, למעלה מ-3.4 מיליון מתוכם הם ספרים והוא כולל גם פריטי וידאו, תמונות, ציורים, אודיו, מפות, כתבי יד, ספרים מודפסים, ועיתונים, המתעדים 2000 שנות היסטוריה אירופית ושנאספו מלמעלה מ-1,500 ארכיוני האיחוד האירופי
טענה נוספת שהועלתה כנגד הפרויקט הייתה שהוא מוביל למונופוליזציה וריכוז של הידע בידי גוף מסחרי יחיד. על כך השיבה גוגל שאין דבר המונע מכל גוף שהוא לערוך פרויקט דומה לשלה.
בין האתרים המציעים או הציעו שירות דומה:
מיקרוסופט החלה בפרויקט דומה בשם "לייב סרצ' בוקס" (Live Search Books) שהושק בסוף 2006. השירות פעל עד לנטישתו במאי 2008.‏ לאתר נסרקו 750.000 ספרים ו-80,000,000 כתבות עיתונות. כל הספרים שהועלו לאתר זמינים בארכיון האינטרנט, שהוא ארגון ללא כוונת רווח, והפרויקט השני בגודלו אחרי גוגל בתחום סריקת הספרים. נכון לאוקטובר 2010, האתר מכיל יותר מ-2.5 מיליון ספרים סרוקים. חברת קירטאס (Kirtas) טכנולוגיות הייתה ספקית הדיגיטציה הגדולה ביותר שנבחרה על ידי מיקרוסופט עבור הפרויקט Live Search. בחודש יוני 2009 השיקה החברה את האתר KirtasBooks.com, שמכיל כמיליון כותרים מספריות המשתתפות בפרויקט כדי לספק הדפסה באיכות גבוהה והורדה דיגיטלית.
אתר גאליקה של הספרייה הלאומית של צרפת מקשר לכ-800,000 ספרים דיגיטליים, עיתונים, כתבי יד, מפות וציורים, וכו'. הספרייה הדיגיטלית מוסיפה להתרחב מאז שנת היווסדה ב-1997, בקצב של כ-5000 מסמכים חדשים לחודש. חלק הארי של המסמכים הסרוקים, הכתובים רובם בצרפתית, זמינים לעיון בפורמט של תמונה וטקסט מאז סוף 2008.
HathiTrust (אנ') מחזיקה את הספרייה הדיגיטלית HathiTrust מאז 13 אוקטובר 2008, המשמרת ומספקת גישה לחומר שנסרק על ידי גוגל, ארכיון האינטרנט, וארגונים מקומיים על ידי מוסדות משותפים. נכון למאי 2010, הספרייה כוללת כ-6 מיליון כרכים, למעלה מ-1 מיליון מתוכם נמצאים ברשות הציבור.
ציוני דרך משמעותיים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. עיקר המידע המצוי בפרק זה עדכני ל־2010.
2004: גוגל הרחיבה את שירות Google Print, המכונה גם Google Print Library Project, ומבססת שותפויות עם אוניברסיטאות וספריות ציבוריות מובילות, תוך שהיא מצהירה על כוונתה לספרת ולהפוך לזמין כ-15 מיליון ספרים באמצעות שירות גוגל ספרים בתוך עשור.
2005: גילדת הסופרים ואיגוד ההוצאות לאור בארצות הברית תובעות את גוגל בגין אי כיבוד זכויות יוצרים ואי מתן פיצוי ראוי לסופרים ומוציאים לאור. בחודש יוני שינתה גוגל את שם השירות מ-Google Print ל-Google Book Search.
2007-2006: אוניברסיטאות וספריות רבות בעולם מוסיפות להצטרף לפרויקט ומעמידות עשרות רבות של מיליוני ספרים לרשות גוגל.
2008: תעשיית ההוצאה לאור וגוגל הגיעו להסכם לאחר שנתיים של משא ומתן, גוגל תפצה סופרים ומוציאים לאור ותהפוך את הספרים לזמינים לציבור בתשלום, ולמוסדות אקדמיים בחינם. בחודש דצמבר הודיעה גוגל על הכללת מגזינים בפרויקט.
2009: גוגל מודיעה בוועידה השנתית BookExpo בניו יורק על תוכנית שתאפשר למוציאים לאור למכור את ספריהם החדשים דרך גוגל. גוגל נוחלת הפסד משפטי משמעותי ראשון לפרויקט, כאשר בדצמבר מפסיק בית משפט צרפתי את הסריקה של ספרים מוגנים היוצאים לאור בצרפת.
2010: בסוף חודש יולי הושק הפרויקט רשמית בגרסה עברית מלאה. גוגל הודיעה שחתמה על הסכמים עם מספר הוצאות לאור ישראליות, לרבות הוצאת כתר, ובכוונתה לחתום עם כל ההוצאות. בחודש דצמבר השיקה גוגל את Google eBookstore - חנות ספרים מקוונת המתחרה עם אמזון ואפל. החנות מציעה (בינתיים לתושבי ארצות הברית בלבד) מבחר ראשוני של 3 מיליון ספרים, אותם ניתן לקרוא בקוראי ספרים אלקטרוניים רבים, למעט קינדל. באוקטובר עברה גוגל את רף ה-15 מיליון ספרים סרוקים.
2011: שופט בבית המשפט הפדרלי בארצות הברית ביטל את ההסכם בין גוגל לנציגי בעלי הזכויות מ-2008.
2012: קצב סריקת הספרים יורד באופן משמעותי, בלוג הפרויקט מפסיק להתעדכן.
2013: שופט בבית המשפט הפדרלי מצדד בגוגל וקובע כי השימוש נכלל תחת שימוש הוגן.