stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעגל ליזוגני

תרשים של המחזור הליזוגני (תחתון) והמחזור הליטי
מחזור ליזוגני הוא אחד משני מחזורי הרבייה הנגיפית (השני הוא מחזור ליטי). המחזור הליזוגני הוא השלב הלטנטי ברביית הנגיף, ובו חומצות גרעין של בקטריופאג'ים מוטמעות בתוך הגנום של החיידק המארח, או יוצרות רפליקון עגול בציטופלסמה של החיידק. במצב זה החיידק ממשיך לחיות ולהתרבות באופן רגיל. החומר הגנטי של הבקטריופאג', שנקרא פרופאג', עובר לתאי הבת בכל חלוקה. הפרופאג' עשוי להשתחרר בעקבות אירוע כמו קרינה אולטרה סגולה או נוכחות חומר כימי, ולגרום להתפשטות פאג'ים חדשים באמצעות המחזור הליטי. מחזורים ליזוגנים עשויים להתרחש גם באאוקריוטים, אך תהליך הטמעת הדנ"א של הבקטריופאג' בתוכם אינו ידוע לאשורו.
במחזור הליזוגני התפשטות הדנ"א הנגיפי מתרחשת דרך הרבייה הרגילה של הפרוקריוטים, בעוד שבמחזור הליטי, ההתפשטות היא דרך ייצור פאג'ים בודדים המסוגלים לשרוד ומדביקים תאים אחרים. השוני המשמעותי בין המעגל הליטי למעגל הליזוגני הוא שהליזוגני לא גורם לליזיס, כלומר אינו גורם להתפקעות התא המארח. פאג'ים שמשתכפלים רק דרך המחזור הליטי ידועים כפאג'ים אלימים, בעוד שפאג'ים שמתרבים על ידי המחזור הליטי והליזוגני כאחת ידועים כפאג'ים מתונים.
במחזור הליזוגני הדנ"א של הבקטריופאג' מוטמע לתוך הכרומוזום של החיידק ויוצר פרופאג'. הפרופאג' מועתק בעת החלוקה לכל אחד מתאי הבת. תאי הבת ממשיכים להשתכפל ולשכפל את הפרופאג', או שהפרופאג' ניתק מהכרומוזום ומתחיל מחזור ליטי.
בקטריופאג'ים

בקטריופאג'ים הם וירוסים שחודרים לחיידק ומשתכפלים בתוכו. פאג'ים מתונים כמו בקטריופאג' למדא יכולים להשתכפל הן במסלול המעגל הליטי והן במעגל הליזוגני. במעגל הליזוגני הגנום של הבקטריופאג' אינו מופיע בפני עצמו אלא משולב בתוך הגנום החיידקי בתור פרופאג'. המידע הגנטי של הבקטריופאג' המשולב בגנום של החיידק משתכפל כשהחיידק מתחלק ויוצר תאי בת. תאי הבת שנוצרים כוללים גם הם את הפרופאג' ונקראים ליזוגנים. ליזוגנים יכולים להישאר במעגל הליזוגני לדורות רבים, אך הם יכולים לעבור למעגל הליטי בכל רגע, בתהליך בשם התמרה. במהלך ההתמרה הדנ"א של הפרופאג' מועתק ומתורגם בפני עצמו כדי ליצור מעטפת חלבונית לווירוס ולהשתתף בתהליך הליטי.
הראל נוף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביולי 1968 (בן 56) י"ז בתמוז ה'תשכ"ח
 שם לידה:  הראל אמינוף
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
 בת זוג:  ויקטוריה שוורץ
 פרופיל ב-IMDb
הראל נוף (נולד ב-13 ביולי 1968) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

נוף נולד בשם הראל אמינוף. אמו של נוף היא עירית אמינוף מרצה, סופרת וחוקרת המקרא, התלמוד ומחשבת חז"ל. אביו של נוף הוא השופט המחוזי אהרן אמינוף. בילדותו עבר לגור עם משפחתו בגבעה הצרפתית בצפון מזרח ירושלים. דודו של נוף הוא שחקן העבר בכדורגל יוסי אמינוף ויש לו דוד נוסף בשם משה.
משנת 1993 עד 1997 התגורר בניו יורק ולמד משחק במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע. בתקופה זו הופיע מספר פעמים בתפקידי משנה בסדרה ״משמר המפרץ״.
ב-1997 היה מלהק של הסרט "אהבה אסורה". באותה השנה הצטלם לשער ראשי בעיתון "פנאי פלוס".
ב-2013 היה מנהל מוזיקלי של הסרט "בננות".
מאז שנת 2015 הוא מתחזק אתר בשם "למה? כובע!" בו הוא מפרסם סרטוני וידאו של "סאטירה ימנית נושכת ותודעה פרו ישראלית ציונית".
קריירה במשחק

משחקי אהבה - מיני סדרה בת 3 פרקים בשידורי HOT, בתפקיד עמית (1993).
תמונות יפואיות - תפקיד אורח בתור שטן בחלום של חזוקה (1996).
רמת אביב גימל - אופרת סבון ששודרה בערוץ 2, גילם את דמותו של ירדן גילת (1997–1998).
הפוך - גילם את דמותו של ארנון (1997–1998).
הארץ הקדושה - סרטו הסמי אוטוביוגרפי של הבמאי איתן גורלין, שזכה בפרסים בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל ניו-יורק. נוף גילם תפקיד של כומר הומלס (2001).
Spiders 2 - סרט אימה אמריקאי, בתפקיד סימונס (2001).
החבר'ה הטובים - סדרת נוער ששודרה בערוץ הילדים, שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית, גילם את דמותו של אריק גבע (2002).
הללויה - בתפקיד ג'ינג'יס חאן (2003).
כתב פלילי - בתפקיד מני פולק (2005).
החשוד האחרון - בתפקיד אפי כהן (2005).
Who Framed Jesus - בתפקיד יהודה איש קריות (2010)
המיוחדת - בתפקיד אסף בנוביץ' (2012)
Amazing Love - בתפקיד איש עשיר (2012)
פולישוק - שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה, גילם את דמותו של בובי זרם (2014).
חיים אישיים

ב-1998 תבע את גיל ריבה שפרסם במדורו הלוהט "שליחות קטלנית" במוסף "7 ימים" שנוף קיבל מין אוראלי בטיסה. נוף הפסיד בכל שלוש הערכאות.
ב-2000 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית ויקטוריה שוורץ.
ב-2002 הורשע בעבירות של תקיפה בנסיבות מחמירות, תקיפה חבלנית, איומים והדחה בחקירה, אחרי שתקף את חברתו לשעבר ואת בן זוגה. בגין עבירות אלו נגזרה עליו שנת מאסר.
ב-2019 טען בראיון בערוץ 14 כי אינו מקבל תפקידים בתחום המשחק בגלל דעותיו הפוליטיות.
הערות שוליים

↑  הראל נוף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
1 2  כשאני חושב על יום ירושלים, אני נזכר בתמונה הזו (עם אבא שלי – אהרן אמינוף – חלוץ בית״ר ירושלים),  בגבעה הצרפתית, אליה עברנו  מיד כשנבנתה לאחר שאוחדה ירושלים, בעמוד הפייסבוק של הראל נוף
1 2 3 4 5 6   יובל הימן, דו"ח אמינוף, באתר nrg‏, 9 בנובמבר 2008
↑  The Jerusalem Post , 1998, Israel, English, 1998. (באנגלית)
↑  תראו מה מצאתי.. עשרים שנה חלפו. מי היה מאמין?!, בעמוד הפייסבוק של הראל נוף
↑  למה? כובע!, באתר lamakova (באנגלית)
↑  רונית הורביץ, ⁨השחקנית - קלייר וויט, עולה חדשה ומפיקה מנוסה, אחראית לסדרה "משחקי אהבה", שמוצגת השבוע בכבלים., באתר ⁨חדשות, ‏3 אוקטובר 1993
↑  Who Framed Jesus, 2010-03-14, נבדק ב-2024-08-12
↑  אביב הורביץ, ‏שרה שרה שיר שמח, באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2015
↑  צבי הראל, שנת מאסר לשחקן הראל נוף על תקיפת חברתו לשעבר ובן זוגה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2002
↑    הראל נוף: "אני מנודה מהטלוויזיה בגלל הדעות שלי", סרטון בערוץ "menashb", באתר יוטיוב (אורך: 12:32)
תותית (סדרת טלוויזיה, 2003)

| --- | --- |

לוגו הסדרה בעברית
 מבוסס על:  דמותה של "תותית" מחברת "American Greetings"
 סוגה:  סדרת אנימציה, סדרת ילדים, סדרה מוזיקלית
 יוצרים:  American Greetings
 כותבים:  קרטר קרוקר, ג'וליה לרווד, מארתה מרון, לן אוליי, ג'ון לווי, מיל קארנאייג'
 בימוי:  ג'ודי ריילר
 מדבבים:  שרה היינקה, רחל וורה, אנה ג'ורדן, שרה קולאסקי, סמנתה טריבה, דניאל קנפילד, גאמס סטריט, דייאר ברפילד, נילס האלאנד, ביאנקה הייווארד, האנה קוסלוסקי, קייטי לבוסקי, רבקה נודל
 מדבבים בעברית:  אריאל שמיר, אור אלטמן, שירה נאור, ספיר דרמון, תימור שפיר, טלי כרקוקלי, נילי פרידמן, טליה גיחון, נעה קשפיצקי, הדס קמפנר, אסתר אתי קסטרו, מאי יעקובסון, רונה בקרמן, עדי בן ישראל, ינון כהן, עדי רז, הדר שחף-מעיין, ענת שאבי, זיו מאיר, צביקה פורמן, עמי מנלדמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, בהן עברית)
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  44
 תוכנית המשך:  תותית
 הפקה
 הפצה:  DHX מדיה
 אורך פרק:  21 דקות
 שידור
 רשת שידור:  סינדיקציית שידור 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! הטלוויזיה החינוכית מכאן 33 JimJam
 תקופת שידור מקורית:  11 במרץ 2003 – 11 בספטמבר 2008
 תקופת שידור בישראל:  2006 – 2009
 קישורים חיצוניים
 www.agkidzone.com/home
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תותית (באנגלית: Strawberry Shortcake) היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים המבוססת על דמותה של "תותית" שבבעלות חברת כרטיסי הברכה "American Greetings". הסדרה משמשת כסדרת אתחול לסרטים טלוויזיוניים מאותו זיכיון ששודרו החל משנת 1980. הסדרה בוימה על ידי ג'ודי ריילר ונכתבה על ידי קרטר קרוקר, ג'וליה לרווד, מארתה מרון, לן אוליי, ג'ון לווי ומיל קארנאייג'.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית החל מ-11 במרץ 2003 ועד ל-11 בספטמבר 2008. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! החל משנת 2006 עד שנת 2009.
לסדרה הופקו 4 עונות ובהן 44 פרקים באורך 21 דקות כל אחד. בנוסף, יצאו לסדרה 23 סרטי טלוויזיה, בהם "תותית: תותית מחפשת את האביב" ו"תותית: ספיישל חלום מתוק". בשנת 2010 נוצר לזיכיון סדרת אתחול בהנפשה ממוחשבת בעלת אותו שם.
תקציר העלילה

העלילה מספרת על ארץ של תות שדה המכונה "ארץ תות", ארץ שעשויה ממתקים ופירות. בכל פרק בסדרה, תותית (הדמות הראשית של הסדרה) עוזרת לחבריה, מלמדת מחקרים, פותרת בעיות ומשחקת עם חבריה.
הדמויות

תותית (Strawberry Shortcake) - ילדת התותים. תותית גרה בבית בצורת תות עם אחותה הצעירה, ועם חיות המחמד שלה. בזמנה הפנוי היא מגדלת תותי שדה בגינה שלה. היא הדמות הראשית בסדרה, ולכן היא מופיעה בכל פרק.
אוכמנית (Blueberry Muffin) - ילדת האוכמניות. היפה מכולן, אוהבת לאכול קרפ אוכמניות ולקרוא ספרים. תותית וחברותיה הכירו אותה בפרק "חיית האוכמניות".
עוגית (Angel Cake) - ילדת העוגות. יודעת להכין עוגות שונות, ובעלת כישרון לעיצוב.
תפוזית (Orange Blossom) - ילדת התפוזים. מגדלת עץ תפוזים.
פיצפוצית (Ginger Snap) - ילדת העוגיות. ממציאה. מכינה עוגיות בעזרת מכונה. אוהבת לרקוד.
תפוחית (Apple Dumplin') - ילדת התפוחים. אחותה הצעירה של תותית.
מנטה (Peppermint Fizz) - ילדת המנטה. ילדה מרושעת ששונאת ילדות טובות לב. בסוף כל פרק היא הופכת לנחמדה, ולומדת לקח חשוב.
לימונית (Lemon Meringue) - ילדת הלימונים. ילדה יפה שמבינה באופנה. מייעצת לחברותיה עצות יופי, ועוזרת להן לעצב את השיער.
דובשנית (Honey Pie Pony) - הסוסה הצעירה של תותית. אוהבת לדבר על כל דבר שבעולם.
פודינג (Custard) - החתולה הוורודה של תותית.
קוקי (Pupcake) - הכלב של תותית. צבעו לבן ויש עליו כתמים כחולים.
קובי (Huckleberry Pie) - ילד האוכמניות. לובש לבוש מודרני, ג'ינס וכובע בייסבול. אוהב להחליק על סקייטבורד. גר בבית על עץ.
מר חשק (Purple Pie Man) - אחיה של ענבית. כמו שמו, הוא עושה כל מה שמתחשק לו.
ענבית (Sour Grapes) - אחותו של מר חשק. אלרגית לתותים, ורגישה לכאבי ראש.
גלידונית (Rainbow Sherbet) - ילדת הגלידה. בעלת סירה המשמשת כבית.
מנדרית (Tangerina Torta)
קרחונית (Frosty Puff)
מרמלית (Marmalade)
פירחונית (Tea Blossom)
ממתקית (Seaberry Delight)
שוקולית (Coco Calypso)
המדבבים

בין השנים 2006 עד 2007 במאית הדיבוב בעברית הייתה ענת שאבי. בשנת 2009 במאי הדיבוב בעברית היה עמי מנדלמן. בכל השנים מפיקת הדיבוב בעברית הייתה ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| תותית | שרה היינקה | אריאל שמיר |
| תפוזית | דייאר ברפילד | אור אלטמן |
| עוגית | רחל וורה | שירה נאור |
| פיצפוצית | סמנתה טריבה | ספיר דרמון / הדס קמפנר |
| תפוחית | קייטי לבוסקי | תימור שפיר |
| מנטה | רבקה נודל | טלי כרקוקלי |
| לימונית |  | אסתר אתי קסטרו |
| אוכמנית | ביאנקה הייווארד | מאי יעקובסון |
| דובשנית | האנה קוסלוסקי | רונה בקרמן |
| פודינג | אנה ג'ורדן / שרה קולאסקי | רונה בקרמן / עדי בן ישראל |
| קוקי | נילס האלאנד |  |
| קובי | דניאל קנפילד / גאמס סטריט | ינון כהן |
| מר חשק |  | עדי רז |
| ענבית |  | הדר שחף-מעיין |
גלידונית: 
| מנדרית |  | נילי פרידמן |
| קרחונית |  | טליה גיחון |
| מרמלית |  | נעה קשפיצקי |
| פירחונית |  | הדס קמפנר |
| קריינית שם הפרק |  | ענת שאבי |
| דמויות שונות |  | זיו מאיר |
| דמויות שונות |  | צביקה פורמן |
| דמויות שונות |  | עמי מנלדמן |
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 11 במרץ 2003 | 5 בספטמבר 2003 |
|  | 2 | 12 | 12 | 31 באוגוסט 2004 | 18 באוקטובר 2005 |
|  | 3 | 10 | 10 | 7 בפברואר 2006 | 2 באוקטובר 2007 |
|  | 4 | 14 | 14 | 7 בינואר 2008 | 11 בספטמבר 2008 |
סרטי טלוויזיה

לסדרה יצאו 23 סרטי טלוויזיה המבוססים על הסדרה. הסרט הראשון של הסדרה פורסם ב-11 במרץ 2003, והסרט האחרון של הסדרה פורסם ב-6 במרץ 2012. בישראל שודרו בערוץ הופ! בדיבוב לעברית רק 4 סרטים. רשימת הסרטים ששודרו בישראל:
תותית: יום הולדת לתפוחית
תותית: תותית מחפשת את האביב
תותית: הרפתקה בארץ הדמיון
תותית: ספיישל חלום מתוק
מספר פרנל

דמות מוערכת של צמצם מוקד עדשה מושלמת של חצי אינץ' עם מספר פרנל השווה ל 0.01.
מספר פרנל (F), על שמו של הפיזיקאי אוגוסטן-ז'אן פרנל, הוא גודל חסר ממדים המופיע באופטיקה, בפרט בעקיפה.
עבור גל אלקטרומגנטי העובר דרך צמצם ופוגע במסך, מספר פרנל, F, מוגדר כ
כאשר
מספר פרנל הוא מושג שימושי באופטיקה פיזיקלית. קונספטואלית, זהו מספר חצאי-המחזור במשרעת חזית הגל, אשר נספרים מהמרכז לקצה הצמצם, כפי שנצפה בהדמיה. מספר חצאי-המחזור מוגדר כאשר חזית הגל משתנה ב  \pi  כשעוברים מחצי-מחזור אחד לאחר. הגדרה מקבילה היא שמספר פרנל הוא ההפרש, הנספר כחצאי אורך-גל, בין המרחק מהדמות לקצה הצמצם לבין המרחק האורתוגונלי מנקודת התצפית למרכז הצמצם.
מספר פרנל קובע קריטריון גס בין קירובי השדה הקרוב והרחוק. ככלל, אם מספר פרנל קטן - פחות מ-1 - הקרן בקירוב של שדה רחוק. אם מספר פרנל גדול מ -1, נאמר כי הקרן בקירוב שדה קרוב.
הקירוב להתפשטות גלים בשדה הקרוב הוא עקיפת פרנל. קירוב זה עובד היטב כאשר המרחק אל הצמצם גדול מגודל הצמצם. במקרה זה אכן, בקירוב,  \ F\sim 1 .
כאשר המרחק אל הצמצם גדול בהרבה מגודל הצמצם, ההתפשטות מתוארת היטב על ידי עקיפת פראונהופר. במקרה זה, בקירוב,  \ F\ll 1.
ראו גם

עקיפת פרנל
אינטגרל פרנל
אפקט טלבוט
טבלת אזור
הערות שוליים

↑  
Jenkins, F. A.; White, H. E. (1957).  New York: McGraw-Hill 3rd (ed.). Fundamentals of optics.
איתמר יעוז-קסט

| --- | --- |
איתמר יָעוֹז-קֶסְט
איתמר יָעוֹז-קֶסְט
 לידה:  3 באוגוסט 1934 סרווש, הונגריה 
 פטירה:  11 בפברואר 2021 (בגיל 86) 
 שם לידה:  פֵטֶר אֶרווין קסט
 מדינה:  ישראל, הונגריה 
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  משורר, סופר, מתרגם
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית, הונגרית, לטינית 
 תחום כתיבה:  שירה, סיפורת, עיון, תרגום
 נושאי כתיבה:  שירת השואה, דו-שורש,שירה אמונית
 בן או בת זוג:  חנה יעוז 
 פרסים והוקרה:  פרס הרצל, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, פרס שר החינוך והתרבות, פרס נשיא המדינה לספרות, פרס ראש הממשלה ליצירה
 
לוחית זיכרון לאיתמר יעוז קסט ולחנה יעוז בתל אביב
איתמר יָעוֹז-קֶסְט (בהונגרית: Jaoz-Keszt; לעיתים Yaoz-Kest;‏ 3 באוגוסט 1934 – 11 בפברואר 2021) היה משורר ומתרגם עברי, ישראלי ממוצא הונגרי, ניצול השואה.
החל לפרסם את שיריו ב-1956. פרסם עשרות ספרי שירה, פרוזה ועיון.
יעוז-קסט היה מעורב באופן פעיל בהוויה הספרותית הישראלית. הוא גילה וטיפח משוררים צעירים רבים, במסגרת עבודתו כעורך "עקד", אותה הקים ב-1958 וביטאוניה הספרותיים. שימש במשך 3 שנים כנשיא אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל.
שיריו נלמדים ברוב בתי-הספר התיכוניים בישראל, במסגרת תוכנית הלימודים לבחינות הבגרות, הן בנושא השואה והן בנושא אמונה. יצירתו משמשת כחומר למחקר במסגרת התואר השני וכן במסגרת עבודות דוקטורט.
ביוגרפיה

יעוז-קסט נולד בשם פֵטֶר אֶרווין קסט (Péter Ervin Keszt) בשנת 1934 בעיירה סרווש (Szarvas) שבמחוז בֵּקֵש בהונגריה (בדרום-מזרח הונגריה של ימינו) במשפחה יהודית-הונגרית. סבו מצד אביו, אלכסנדר קסט, היה סוחר עצים בעיירה סרווש. מצד אמו הוא נצר לשושלת רבנים גדולה וידועה, שושלת זילברשטיין (הבולטים בשושלת זו הם הרבנים שלמה, דוד וישעיהו, מראשי האורתודוקסיה ההונגרית).
יעוז-קסט נולד למשפחה שעברה תהליך של התבוללות - סבו מצד אמו, עוה"ד יוליוס אֶזֶה, האמין שהשתלבות בחברה ההונגרית-הנוכרית היא הפתרון לבעיית היהודים, וכדי להקל על תהליך ההתבוללות בחר בשם "אֶזֶה", שם בעל צליל הונגרי מובהק (שם זה עוברת על ידי המשורר ל"יעוז"). ההתבוללות לא הצילה את המשפחה בימי השואה. יוליוס אֶזֶה ורעייתו נרצחו באוסטריה באפריל 1945. אביו של המשורר, ד"ר בילא קסט, אימו ואחותו, מריצה רוסמן נשלחו יחד עמו למחנות הריכוז. הם היו במחנה הריכוז ברגן-בלזן, והשתחררו מרכבת-מוות בלב גרמניה ב-13 באפריל 1945.
משפחת קסט עלתה לישראל בשנת 1951. באחד הראיונות שנערכו עִמו אמר יעוז-קסט:
הייתה לי ילדות מוגנת עד שנת 1944 ואז חומות המגן נפלו בבת אחת. לא אפריז אם אומר כי הצלתי הייתה בגדר נס. כמעט לא ידוע על מקרה נוסף שבו משפחה שלמה, אב, אם, ילדה וילד, שנכלאו במחנות ריכוז, שרדו את התופת ונותרו בחיים
יעוז-קסט היה מורה בבית ספר תיכון בתל אביב, ותחת ידו גדלו והתחנכו ד"ר מיכל גוברין, עמרי ניצן, מיכה לבינסון, מיכאל הנדלזלץ ורבים אחרים הנושאים בתוכם ערכים שהטמיע בהם, למען התפתחות התרבות, הספרות והתיאטרון בישראל.
בשנת 1958 ייסד, יחד עם אחותו מריצה, את הוצאת הספרים העברית הראשונה שיועדה לשירה בלבד, "עקד", ואת כתב העת "עקד לשירה" (שיצא לאור משנת 1960 ועד שנות ה-70) וכתב העת "פסיפס" שהמשיך אותו.
בשנת 1959 פרסם יעוז-קסט את קובץ שיריו הראשון "מלאך ללא כנפיים" בהוצאת עקד. שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1961, פרסם את מחזור השירים "נוף בעשן - פרקי ברגן בלזן", שירי השואה שזכו בפופולריות רבה.
בשנת 1985, ביקר יעוז-קסט בעיר ילדותו בהונגריה ופקד את קברותיהם של קרובי משפחתו. ביקור זה חל במקרה ביום השנה למותו של הרב ישעיהו זילברשטיין, קרוב משפחתו משושלת זילברשטיין. בשובו ארצה כתב את השיר "זימון" - שיר המתעד את הביקור ואת השפעתו על חייו. בעקבות ביקור זה בבית הקברות בהונגריה החל יעוז-קסט בתהליך הדרגתי של חזרה בתשובה ובשנת 2001 תיאר את עצמו: "איני מגדיר את עצמי חוזר בתשובה, כי זה נראה לי קיצוני, ואני לא בדיוק מקיים תרי"ג מצוות."
ב-1999 נבחר לשמש כנשיא אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, ושימש בתפקיד עד פסח 2002.
היה נשוי לפרופ' חנה יעוז-קסט, חוקרת השואה וספרות השואה באוניברסיטת בר-אילן, עד פטירתה ב-2014, ולהם שני ילדים.
נפטר ב-11 בפברואר 2021 ונקבר בבית הקברות ירקון.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתם של איתמר יעוז קסט ואשתו חנה יעוז ברחוב מרים החשמונאית 25.
יצירתו

ביצירתו מספר מעגלים מרכזיים: ילדות בשואה והשלכותיה, עלייה לישראל על רקע העליות ההמוניות ו"כור ההיתוך", מודעות לחוויות דו-שורשיות, עימות מחדש עם נופי המוצא והילדות והליכה לעבר עולם האמונה והדת, תוך מאבקים פנימיים.
יצירתו > מעגל ראשון

ילדות בשואה והשלכותיה הופיעה לראשונה בספר שיריו "נוף בעשן - פרקי ברגן-בלזן", שראה אור ב-1961. ספר זה היה מבין הספרים הראשונים של משוררים צעירים, שחוו את השואה מבשרם (הוא היחיד מביניהם שהיה כלוא בילדותו במחנות השמדה בגרמניה). נושא השואה המשיך להזין את שירתו לכל אורך דרכו. התחנות הבולטות הן: הפואמה "מול גרמניה – מסע סביב גופו של היטלר" (1983), המתייחסת לעימות הניצול עם גרמניה החדשה-ישנה. יותר מאוחר הופיע ספר השירים: "דלתות צריפים עוד נפתחות בי" (1997) – מחזור שירים נטורליסטי בעל יסודות גרוטסקיים, ובו עימות מאוחר וישיר של המבוגר עם עולמו כילד במחנה ברגן-בלזן.
יצירתו > מעגל שני

מעגל העלייה לישראל והמאבק על הקליטה בה. במסגרת עיצוב שירי לעולמו של צעיר העולה לישראל ועובר את חבלי "כור ההיתוך" – גיבש יעוז-קסט את תפיסתו ה"דו-שורשית" לגבי תחומי הספרות והאמנות: קיום-יחד של תרבות ארץ המוצא והתרבות הישראלית המתהווה. בכך פילס דרך לתפיסה פלורליסטית של מיזוג בין תרבויות ארצות-המוצא של העולים מהתפוצות השונות עם התרבות הישראלית. הוא נתפס כמי שהניח את היסוד למהלך ה"דו שורשי" בספרות העברית (כניגוד וכהשלמה ל"ספרות הילידית" של "דור המדינה").
כהמשך לעולמו של הניצול החי בישראל הוא נתן ביטוי שירי נרחב לעימות מחודש עם נופי המוצא והילדות – בספרי שירה המתארים שיבות דמיוניות וריאליות אל עיר הילדות, מתוך בחינה ספרותית מחודשת של שורשיו. בה בעת עוקבת שירתו אחר האירועים המתחוללים בארץ, כדוגמת "שירים מן העורף" – שירים שנכתבו בעקבות מלחמת יום הכיפורים (1973-4)
יצירתו > מעגל שלישי

בעולם שירתו יעוז-קסט מבטא חיפושים ומאבק, תוך כדי הליכה לעבר עולם האמונה והדת. המעבר רצוף נפתולים - בעיקר לאור העובדה, שהכותב בא מקרב היהדות הניאולוגית-מתבוללת של הונגריה. ספרי שיריו המרכזיים במעגל זה: "צינורות מוליכי אש" (1986), "ייחודים עלי אדמות - שירים בשולי הסידור" (1990), "שבעה סימני קשירה" (1994), "עולה בהר - מבחר שירי אמונה ותשובה" (1998), "האור הלבן" (2009).
אוסף שיריו המקיף 1956–2001, ראה אור ב-2001, והוא משקף, למעשה, את שלושת המעגלים השונים בשירתו: ילדות בשואה, עלייה ומודעות לחוויות "דו-שורשיות" וחיפושי אמונה בעולם היהודי.
המערך השירי על כל מעגלותיו לווה בעולם יצירתו של יעוז-קסט בכתיבת פרוזה אוטוביוגרפית: "בחלון הבית הנוסע", רומן (1970), "צל הציפור", רומן (1971), "אחיזה של חול", רומן (1977), "הקו הזרחני", נובלה (1972), "מרכבה לילית", סיפורים (1973). מבחר מהפרוזה בשם: "המהגר הביתה" (2005).
השירה והסיפורת לוו על ידו במערך עיוני של מסות ודברי הגות, שראה אור במסגרת "במות יחיד": על התפיסה הנאו-יהודית בתחומי הספרות והאמנות (1974), "להוייה הדו-שורשית בישראל" (1979), "לאומיות וטראנס-חילוניות בספרות הישראלית" (1986), "קווים לארס-פואטיקה נאו-דתית" (1986) ועוד. המסות קובצו יחד בספר בשם: "7 במות יחיד - מהוויה דו-שורשית עד הוויה אמונית דתית (2002-1974)". הספר ראה אור ב-2003, והוא משקף את תפיסתו האידיאית של המשורר.
תרגומיו

איתמר יעוז-קסט תרגם לעברית מבחר מקיף מתוך 400 שנות שירה הונגרית. האנתולוגיה ראתה אור בשלושה כרכים בשם "צבי הפלאות" (בשנים 1984–1989).
הוא תרגם קובץ משיריו של המשורר היהודי-הונגרי שנספה בשואה, מיקלוש רדנוטי, בשם "בעקבות אורפאוס", וכן תרגם מבחרים משל גדולי הקלסיקונים ההונגריים: שנדור פטפי ויאנוש אראן. על כל אלה קיבל עיטור-כבוד מאת נשיא הונגריה, בעת ביקורו בישראל ב-1992.
כמו כן תרגם מיצירותיו בפרוזה של אימרה קרטס, יהודי-הונגרי חתן פרס נובל, ומיצירותיהם של מספרים הונגריים נודעים.
פרסם מבחר תרגומי שירה בשם "כתב-ראי" (2004). המבחר כולל תרגומים מהונגרית, מלטינית, מאנגלית, מגרמנית ומצרפתית. כמו כן ערך אנתולוגיה מקיפה של משוררים יהודיים בספרות העולם, "בסימן כוכב" (2003).
קיבל את פרס שר החינוך והתרבות לתרגום (1998).
שיריו של יעוז-קסט תורגמו לשפות רבות, ושני מבחרים משירתו הופיעו בהונגריה בהוצאת "אירופה" (1989) ובהוצאת "עבר ועתיד" (1998).
מבחר השירים של יעוז-קסט, שראה אור בהוצאת "אירופה", זיכה אותו ב"פרס פאן" ההונגרי (1989). בשנות השמונים סייע בהכנת אנתולוגיה מתורגמת מן השירה העברית שראתה אור בהונגריה, והוסיף לה הקדמה מקפת.
פרסים ואותות כבוד

יעוז קסט זכה בפרסים רבים, בהם:
פרס טלפיר, 1967.
פרס ורטהיים/אוניברסיטת בר-אילן, 1984.
פרס חולון, 1984.
פרס לאה גולדברג, 1990.
פרס הרצל, 1972.
פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 1992.
עיטור-כבוד של נשיא הונגריה על תרגום שירה הונגרית לעברית, 1992.
פרס שר החינוך והתרבות לתרגום, 1998.
פרס אפרת, 1999.
פרס נשיא המדינה לספרות, 2002.
פרס אקו"ם על מפעל חיים, 2003.
פרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש לוי אשכול, 2007.
פרס ברנר, 2016
ספריו > שירה

מלאך ללא כנפיים, 1959.
נוף בעשן פרקי ברגן-בלזן, 1961.
אור הנחשך: משחק מסתורין ב-9 מראות של שיר, איור: יעקב וכסלר, הוצאת עקד, תל אביב, 1963.
ירושת עיניים, 1965.
למורד ביתה, 1969.
קיץ של ויולה, 1973.
13 שירים מן העורף, 1974.
ילדות השואה: על פי מחזור השירים נוף העשן, פרקי ברגן בלזן, 1975.
דו-שורש, 1976.
מתיך הזהויות, 1980.
לשון הנהר, לשון הים – אוסף, 1983.
צינורות מוליכי אש, 1986.
ייחודים עלי אדמות/שירים בשולי הסידור, 1990.
שבעה סימני קשירה, 1994.
דלתות צריפים עוד נפתחות בי, 1997.
עולה בהר- שירי אמונה ותשובה, 1998.
שירים נבחרים, 1998.
משירי איתמר יעוז-קסט 1956–2001, אוסף, 2002.
הבית מאזין לקולות, שירים ושירים בפרוזה, 2005.
"תאונה ונס בערב", פואמה, 2007.
"ספר האור הלבן", שירים על אמונה ותשובה, 2009.
"ספר השורש הבוער", 1960–2010, 2010.
"שירים לרעיה בשער השמיים", 2015.
ספריו > פרוזה

בחלון הבית הנוסע – רומן, 1970.
צל הציפור – רומן, 1971.
אחיזה של חול – רומן, 1977.
הקו הזרחני – נובלה, 1972.
מרכבה לילית – סיפורים, 1973.
המהגר הביתה – מבחר מהפרוזה (ישן וחדש), 2005
כינור שחור מבבל – נובלה, 2008.
ספריו > עיון

על התפיסה הנאו-יהודית בתחומי הספרות והאמנות, 1974.
להווית הדו-שורשיות בישראל, 1979.
לאומיות וטראנס-חילוניות בספרות הישראלית, 1986.
קווים לארס-פואטיקה נאו-דתית, 1989.
אוטופיה ובית המקדש לאור השירה העברית ומציאות ימינו, 1995.
7 במות-יחיד, מסות אישיות 1974–2004, 2003.
תרגומי שירה

שקא שירים יפניים, כתב: דב רוזנפרב, ציורים: אורי שטטנר, 1953.
שירי פסיפס: תרגומים, "שחור על גבי לבן",(ציור: אורי שטטנר), תשט"ז–1955.
מבחר השירה היהודית בהונגריה ותולדותיה, 1960.
צבי הפלאות (שלושה כרכים מאוצר השירה ההונגרית), 1984–1989.
כתב בגביש – תרגומים משירת העולם, 1968.
הוראציוס, שביל הזהב, 1967
מ. רדנוטי, בעקבות אורפאוס, 1971
י. קאשאק, הסוס מת, הציפורים פורחות להן,1996
ש. פטפי, אהבה וחרות ,1997
י. אראן, חג התירס, 1998
א. מזאי, אדורנו, 1994
א. גרגאי, אתה המזוזה על דלתי, 2002
"כתב ראי" – מבחר תרגומים של איתמר יעוז-קסט משירת העולם (מלאטינית, מאנגלית, מצרפתית, מגרמנית ומהונגרית), 2004
מילאן פישט – רחוב רוחות הרפאים, 2008.
שירה הונגרית – היום, אנתולוגיה קטנה, 2009.
מיהאי באביץ – סבך גני החלומות, 2011.
אישטוון טורצי – שוער הלילה, 2011.
מיקלוש רדנוטי – צעדת פרך, 2012.
תרגומי שירה > תרגומי פרוזה מהונגרית

פ. קארינטי, סליחה המורה, 1961
ג. גרדוני, האיש הלא נראה, 1988
מ. סאבו, העופר, 1994
א. קרטס, קדיש לילד שלא נולד, 2001
א. קרטס, חיסול, (עומד להופיע)
תרגומי שירה > אוטוביוגרפיה

אוטוביוגרפיה ספרותית של א. יעוז-קסט בשם "שני צידי הסף" ראתה אור בשנת 2000 (ראיינה: פרופ' חנה יעוז).
תרגומי שירה > עריכה

ערך אנתולוגיות לשירה, ומספר רב מאוד של ספרי שירה.
ערך עם נתן גרוס ורנה קלינוב את השואה בשירה העברית: מבחר, בהוצאת יד ושם והקיבוץ המאוחד, 1974.
ערך מבחר משירי אביגדור המאירי והקדים מסת מבוא, 1977.
הופיעה בעריכתו האנתולוגיה: "בסימן כוכב", מבחר – 100 משוררים יהודים בספרות העולם (2003).
ערך את כתב-העת "עקד לשירה" 1960–1973.
ערך את שנתוני "עקד לשירה" בשנות ה-70.
עורך את כתב-העת "פסיפס" מ-1989 ואילך.
פרסם מאמרים רבים בעיתונים ובכתבי-עת על משוררים בני-דורו, וספר-עזר לסדנאות בשם: "12 שיחות על שירה".
לקריאה נוספת

הלל ברזל, שירה והתגלות, הוצאת עקד, 2012.
ד"ר אברהם הגורני-גרין, לנושא השואה בשירתנו, עיון בשירי: אורי צבי גרינברג, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דוד פוגל, אבא קובנר, דוד רוקח, איתמר יעוז-קסט, אבנר טריינין, יעקב בסר, רבקה מרים, הוצאת עקד, 1970.
הערות שוליים

↑  חיה הופמן, אם הייתי לבד לא הייתי שורד, באתר ynet, 31 ביולי 2001
↑  איתמר יעוז-קסט באתר GRAVEZ
↑  פרס טלפיר למשורר יעוז-קסט, על המשמר, 23 באפריל 1967
↑  רבקה שאול בן צבי, שירה קודמת להתגלות, מקור ראשון, מוסף "שבת", 19 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310586605171  PLWABN: 9810601427005606  BnF: cb14579261z (data)  GND: 131784889  ISNI: 0000 0001 1489 5130  LCCN: n84028633  NLA: 35668591  NSK: 000420666  SUDOC: 134571134  Trove: 1034739  VIAF: 30680352   WorldCat (עם VIAF): 30680352