stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון מאריפילד

| --- | --- |

אצטדיון מאריפילד, מאי 2005
 כתובת:  Roseburn Street, Edinburgh EH12 5PJ 
 מיקום:  אדינבורו, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  55°56′32″N 3°14′27″W﻿ / ﻿55.942231°N 3.240921°W﻿ / 55.942231; -3.240921
 תקופת הפעילות:  1925–הווה (כ־99 שנים)
 שופץ:  1994
 בעלים:  התאחדות הרוגבי יוניון הסקוטית
 מפעיל:  התאחדות הרוגבי יוניון הסקוטית
 משטח:  דשא היברידי
 אדריכל:  קונור מיליגן
 מושבים:  67,130
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אדינבורו מוגדלת) אצטדיון מאריפילד(למפת אדינבורו רגילה) אצטדיון מאריפילד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון מאריפילד (באנגלית: Murrayfield Stadium) הוא אצטדיון הממוקם במערב העיר אדינבורו, בירת סקוטלנד, אשר מונה 67,130 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בסקוטלנד ולחמישי בגודלו בממלכה המאוחדת. בתחומי האצטדיון ממוקמים משרדי התאחדות הרוגבי יוניון הסקוטית, והוא משמש לרוב בתור אצטדיונה הביתי של נבחרת סקוטלנד ברוגבי יוניון, וכן עבור תחרויות רוגבי בינלאומיות דוגמת Pro12 ואליפות אירופה לקבוצות.
לעיתים משמש האצטדיון עבור אירוח תחרויות פוטבול, רוגבי ליג, כדורגל וכן עבור הופעות חיות.
היסטוריה

בשנת 1922 רכשה התאחדות הרוגבי יוניון ממועדון הפולו המקומי את השטח עליו הוקם האצטדיון תמורת 3,800 ליש"ט. בניית האצטדיון נמשכה כשנתיים והוא הכיל תחילה יציע אחד ושלוש סוללות אדמה ביתר השטח. האצטדיון נחנך ב-21 במרץ 1925 במשחק במסגרת טורניר "חמש האומות" שבו גברה נבחרת סקוטלנד על נבחרת אנגליה בתוצאה 11–14. בשנת 1927 הורחב האצטדיון בשני יציעים נוספים. בנוסף, נבנו לצד האצטדיון מגרשי אימון וכן שופרה הנגישות לאצטדיון על ידי הקמה של שני גשרים ומגרש חניה.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האצטדיון את הצבא הבריטי לאחסון אספקה.
ב-1 במרץ 1975 נרשם שיא הצופים באצטדיון כש-104,000 צופים חזו בניצחונה של נבחרת סקוטלנד על נבחרת ויילס בתוצאה 0–12 במסגרת טורניר "חמש האומות", שיא אשר היווה אף את השיא העולמי לצופים במשחק רוגבי יוניון עד שנשבר בשנת 1999.
בשנת 1981 הורחב האצטדיון על ידי בניית יציע נוסף בצדו במזרחי, אשר נחנך על ידי אן, הנסיכה המלכותית. כמו כן, הותקנו באצטדיון שני לוחות תוצאות. בשנת 1994 הושלם שיפוץ האצטדיון בעלות 50 מיליון פאונד, שכלל בין היתר את חידוש היציעים והתקנות זרקורים. בתום העבודות עמדה תכולת האצטדיון על 67,800 מקומות ישיבה. בשנת 2010 הותקנו באצטדיון שני מסכי וידאו חדשים אשר הפחיתו את תכולת האצטדיון לתכולתו הנוכחית.
לקראת עונת 2014/2015 הוחלף כר הדשא באצטדיון ובמקומו הותקן משטח דשא היברידי. עלות ההתקנה הייתה להשקעה הגבוהה בתולדות האצטדיון. במאי 2014 נמכרו זכויות שיום האצטדיון לחברת בריטיש טלקום ומאז הוא נקרא באופן רשמי "BT אצטדיון מאריפילד".
מערבית לכר הדשא באצטדיון מותקן משטח ריצה בעל שמונה מסלולים המיועד לתחרויות ריצת 100 מטר.
שימושים

האצטדיון משמש בעיקר עבור אירוח משחקי רוגבי יוניון בינלאומיים. האצטדיון מארח באופן בלעדי את משחקי נבחרת סקוטלנד בטורניר "שש האומות". כמו כן, מארח האצטדיון את משחקיה של קבוצת אדינבורו רוגבי במסגרת טורניר Pro12 המפגיש קבוצות מסקוטלנד, אירלנד, ויילס ואיטליה. בשנים 2007–2011 אירח את טורניר "סקוטלנד סוונס" ברוגבי שביעיות, אולם בשנת 2012 עבר הטורניר לגלאזגו עקב נוכחות דלה ביציעים. בשנת 2007 לקח האצטדיון חלק באירוח טורניר גביע העולם ברוגבי. בשנים 2005 ו-2009 אירח את גמר "גביע הייניקן".
האצטדיון משמש לעיתים גם עבור תחרויות רוגבי ליג. בשנים 2000 ו-2002 אירח האצטדיון את גמר טורניר ה"צ'אלנג' קאפ". כמו כן, אירח בשנת 2009 את ה"מג'יק וויקנד" של הסופר ליג.
בעונת 2004/2005 קבוצת הכדורגל המקומית, הארט אוף מידלות'יאן, אירחה באצטדיון את משחקיה הביתיים במסגרת גביע אופ"א, וזאת לאחר שאצטדיונה הביתי, אצטדיון טיינקאסל, לא עמד בדרישות אופ"א לאירוח משחקים במפעל. בשנים 2007 ו-2008 אירח האצטדיון את משחקי הידידות קבוצות הארט אוף מידלות'יאן והיברניאן בהתאמה נגד ברצלונה. בשנת 2014 אירח האצטדיון שני משחקים של סלטיק במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, לאחר שבאצטדיונה נעשה שימוש עבור משחקי חבר העמים הבריטי.
בין בשנים 1995–2004 שימש האצטדיון, לסירוגין עם אצטדיון האמפדן פארק שבגלאזגו, בתור מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול סוטקלנד קיימורס, מליגת ה-NFL האירופית, שהתקיימה בשנים 1991–2007. בנוסף, אירח האצטדיון את משחק הגמר של הטורניר בשנת 1996.
פרט לתחרויות ספורט משמש האצטדיון עבור קיום הופעות חיות. בין היתר הופיעו באצטדיון: טינה טרנר, U2, סלין דיון, אואזיס, בון ג'ובי, מדונה, וואן דיירקשן ופו פייטרס. כמו כן, ב-6 ביולי 2005 התקיים באצטדיון קונטרט כחלק מאירועי לייב 8. בין היתר הופיעו באותו אירוע: Wet Wet Wet, אנני לנוקס, טראוויס, ג'יימס בראון והקורס.
גלריה

אצטדיון מאריפילד, 2006
אצטדיון מאריפילד, 2002
אצטדיון מאריפילד לפני משחקה של נבחרת סקוטלנד במסגרת תחרות "שש האומות"
האצטדיון במהלך תחרות "שש האומות"
מסלול הריצה באצטדיון
הערות שוליים

↑  Edinburgh, Roseburn Street, Murrayfield Stadium באתר canmore.org.uk
↑  The rugby history that lies beneath the Murrayfield soil, באתר scotsman.com, ‏ 28 בינואר 2015
↑  New hybrid grass pitch to be constructed at Murrayfield באתר התאחדות הרוגבי הסקוטית, 4 בפברואר 2014
↑  Classy Barcelona toy with Hearts, באתר ה-BBC‏, 28 ביולי 2008
↑    Ewing Grahame, ‏Hibernian handed six of the best  by rampant Barcelona at Murrayfield, The Telegraph, 25 July 2008
↑  Champions League: Celtic to play at Murrayfield באתר scotsman.com‏, 5 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 2529a62a-608d-47f3-a392-11baf6658419
אמיל יוליוס גומבל

| --- | --- |

אמיל יוליוס גומבל
 לידה:  18 ביולי 1891 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  10 בספטמבר 1966 (בגיל 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן 
 מנחה לדוקטורט:  גאורג פון מאייר 
 מוסדות:  אוניברסיטת היידלברג 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1950)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1942)  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה 
 בן או בת זוג:  Marieluise Hau Solscher (1930–?) 
 
אמיל יוליוס גומבל (בגרמנית: Emil Julius Gumbel; ‏18 ביולי 1891 – 10 בספטמבר 1966) היה סטטיסטיקאי ופעיל פוליטי יהודי-גרמני אמריקאי.
קורות חיים

גומבל נולד במינכן, בן להרמן ופלורה גומבל. הוא למד באוניברסיטת מינכן, וקיבל תואר דוקטור ביולי 1914, על עבודה שכותרתה "Über die Interpolation des Bevölkerungsstandes", שנעשתה בהנחייתו של גאורג פון מאייר (Georg von Mayr). שירת בצבא בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ולאחר שהפך לפציפיסט השתחרר מהצבא באביב 1915. הצטרף ל"ליגה של המולדת החדשה", שבשנת 1922 שונה שמה להליגה הגרמנית לזכויות האדם (Deutsche Liga für Menschenrechte). עד סוף המלחמה בשנת 1918 עבד במחלקת אחזקת המטוסים בשדה התעופה יוהניסטל בברלין, ולאחר מכן עבד בחברת טלפונקן בברלין. בשנת 1921 לימד בבית הספר למועצות העובדים של האיגוד המקצועי הגרמני בברלין ולמד פיזיקה. בשנת 1923 מונה למרצה לסטטיסטיקה מתמטית באוניברסיטת היידלברג, ובשנת 1930 מונה לפרופסור חבר.
בעקבות רצח חבר, השתתף במשפט שבו ראה כיצד השופט מתעלם מהראיות נגד האס אה. הוא החל לחקור רציחות פוליטיות דומות ופרסם זאת בשנת 1922 בספרו "ארבע שנים של רצח פוליטי" (בגרמנית: Vier Jahre politischer Mord), שבו פרסם פרטים על רציחות פוליטיות ומצא שבשנים 1919–1922 היו בגרמניה 376 רציחות פוליטיות, מהן 354 בידי אנשי הימין הפוליטי ורק 22 בידי אנשי השמאל. עם זאת, מערכת המשפט הגרמנית הפגינה סלחנות רבה כלפי הרוצחים מהימין הפוליטי, והחמירה עם הרוצחים מהשמאל הפוליטי. מסקנות ספרו אושרו במחקר שהזמין שר המשפטים של רפובליקת ויימאר, גוסטב רדברוך. ב-1924 עלתה דרישה לפטרו מהאוניברסיטה עקב פעילותו הפוליטית, אך ועדה בת שלושה חברים, בהם הפילוסוף קרל יספרס, המליצה לשר החינוך של רפובליקת באדן, וילי הלפאך (Willy Hellpach), שלא לפטרו. ב-1928 פרסם ספר נוסף "גורמים לרצח פוליטי" וניסה ליצור קבוצה פוליטית נגד הנאציזם. בעקבות פעילותו זו פוטר ממשרתו בהיידלברג בשנת 1932.
ב-1932 עבר לצרפת, שם לימד בפריז ובליון. ב-1933 נשללה ממנו האזרחות הגרמנית. ב-1939 הוא ומשפחתו קיבלו אזרחות צרפתית. באוקטובר 1940, לאחר פלישת גרמניה לצרפת, נמלט בעזרת וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום) דרך פורטוגל לארצות הברית. הוא לימד בבית הספר החדש למחקר חברתי (אנ') ובשנת 1953 מונה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה שם לימד עד למותו ב-1966.
לגומבל היה תפקיד מכריע בפיתוח תורת הערכים החריגים (Extreme value theory) יחד עם לאונרד טיפט ורונלד פישר. ספרו "Statistics of Extremes" פורסם ב-1958. על שמו נקראת התפלגות גומבל (Gumbel distribution).
ב-1930 נישא למארילואיז צ'טריץ, שהייתה אם לשני בנים מנישואיה הראשונים. היא הביאה אתה את בנה הצעיר, ואילו בנה הבכור נותר עם אביו. היא נפטרה בשנת 1952.
אמיל יוליוס גומבל נפטר ב-10 בספטמבר 1966. כתביו הפוליטיים נשמרו בארכיון של מכון ליאו בק בניו יורק.
לקריאה נוספת

Brenner, Arthur David. Emil J. Gumbel: Weimar German Pacifist and Professor. ISBN 0-391-04101-0.
Salsburg, David. The Lady Tasting Tea: How Statistics Revolutionized Science in the Twentieth Century. ISBN 0-8050-7134-2.
הערות שוליים

↑   אריק כרמון, שיעור בהשתלטות לאומנית, באתר הארץ, 17 באפריל 2021
↑  The Emil J. Gumbel Collection, Political Papers of an Anti-Nazi Scholar in Weimar and Exile
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262119905171  PLWABN: 9810569767905606  BIBSYS: 90187731  BnF: cb122317117 (data)  CiNii: DA01014000  GND: 118543563  ISNI: 0000 0000 8395 3245  LCCN: n86853586  MGP: 49040  NDL: 00522257  NKC: jn19990002983  NTA: 069551391  RERO: 02-A003331331  SNAC: w6zp4mmf  SUDOC: 031017940  VIAF: 76369802   WorldCat (עם VIAF): 76369802
אפרת כהן

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1976 (בת 48) 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
אפרת כהן אנגל (נולדה ב-14 במאי 1976) היא שחקנית, זמרת, רקדנית, מורה למשחק ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

למדה במגמת תיאטרון בבית הספר לאומנויות רעות, חיפה. בצעירותה הייתה חברה בלהקת הנוער היצוגית של חיפה, "מפגשים ברכס", ושרה בהרכב "כרמל א-קפלה". בצבא שירתה בלהקת "חינוך מיוחד" של חיל החינוך. למדה משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (1999-1997) והנחתה את תוכנית הטלוויזיה "Y בלילה".
השתתפה בהצגות "נימפות בערפל", "תל אביב הקטנה", "כרמל א-קפלה" ו"סטיות מיניות בשיקגו". השתתפה בהצגות לילדים "אי ההגיון", "מקום בלב" ו"אפרוחים". כמו כן השתתפה במחזמר "עלי באבא וארבעים השודדים".
השתתפה בסדרות "מיכאלה" (בתפקיד הראשי), "טלנובלה בע"מ", "שבתות וחגים", "פלורנטין" ו"דקות של תהילה". בשנת 2005 התחרתה בקדם אירוויזיון יחד עם סמיר שוקרי עם השיר "באהבה גדולה", אותו ביצעו במספר שפות: עברית, אנגלית, ספרדית וערבית. לקראת סוף 2006, החלה כהן לככב בסדרה "לא הבטחתי לך" (של "yes") לצד גורי אלפי, דני גבע ואלי פיניש. בתחילת 2007 שיחקה כהן בתפקיד משנה בסדרה "הנפילים" ובסרט הקולנוע "נימפות בערפל". בחנוכה באותה שנה השתתפה בפסטיבל שירי הילדים "ילד פלא" וזכתה במקום השני עם השיר "לפי הנעליים" (מילים: ענת ליפשיץ לחן: יאיר קלינגר).
למדה הכשרת מטפלים בקשיי תפקוד ולמידה במכללת אלבאום וקורס בהנחיית קבוצות במוזיקה ותנועה ביס להכשרות דיאדה. החל משנת 2004 מעבירה סדנאות בארגונים בנושאי תקשורת בינאישית, ניהול והתמודדות עם שינוי, מכירות ושירות, אתיקה וערכים ועוד. ההנחיה משלבת תרגילים מעולם המשחק והנחיית קבוצות. בשנים 2009–2010 הנחתה קבוצות הורים ותינוקות במוזיקה ותנועה, במכללת דיאדה להורות.
בשנת 2011 שימשה פרזנטורית של המעצבת דקלה קדם. בשנת 2016 השתתפה במחזמר "בית המצוות", שהוצג במסגרת חג המחזמר באותה השנה.
חיים אישיים

כיום מלמדת משחק בתיאטרון העירוני הרצליה ובאוניברסיטת בר-אילן במסגרת תוכנית הלימודים "כלים שלובים".
כהן נשואה ואם לבת ולבן.
פילמוגרפיה > תיאטרון

תפקידים בהצגות 2009–2010
| הצגה | סוג | מקום | מפיק |
| --- | --- | --- | --- |
| כשווילנסקי פגש את אלתרמן |  | פסטיבל ישראל |  |
| עפרה | דרמה מוזיקלית | תיאטרון הצפון |  |
| המופע של אפרת | מופע מוזיקלי | ערוץ ג'טיקס | חברים הפקות |
| אפרוחים | הצגת ילדים |  | לירן הפקות |
| מקום בלב | מופע מוזיקלי לילדים |  | חברים הפקות |
| עלי בבא וארבעים השודדים |  |  | קסלר הפקות |
| תל אביב הקטנה |  | תיאטרון הבימה |  |
| נימפות בערפל |  | תיאטרון צוותא |  |
| האי הגיון |  | פסטיבל חיפה להצגות ילדים |  |
| רוק נגד אלימות | מופע מוזיקלי | תיאטרון הבימה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| תוכנית | תפקיד | סוגה | ערוץ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לא הבטחתי לך |  | סדרת דרמה קומית | YES | שתי עונות |
| מיכאלה | תפקיד ראשי כפול | טלנובלה | HOT |  |
| דקות של תהילה | תפקיד ראשי | סדרת דרמה | ערוץ 2 |  |
| פלורנטין | תפקיד אורח | סדרת דרמה | ערוץ 2 |  |
| הנפילים | תפקיד אורח |  | YES |  |
| שבתות וחגים | תפקיד אורח | סדרת דרמה | ערוץ 3 |  |
| שותפים | הנחיה | תוכנית ילדים | ערוץ 2 |  |
| Y בלילה | הנחיה | תוכנית נוער | YES |  |
| פרנקו וספקטור | תפקיד אורח |  | YES |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | במאי |
| --- | --- | --- |
| 1999 | פרא | יורם גל  |
| 2008 | נימפות בערפל | יורם זקס |
אצוקו טנאקה

| --- | --- |

טנאקה ב-1957 לובשת את השמלה האלקטרונית שלה.  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 בפברואר 1932 אוסקה, יפן
 פטירה:  3 בדצמבר 2005 (בגיל 73) נארה, יפן
 לאום:  יפנים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיוטו סיטי לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אמנות מופשטת 
 
אצוקו טנאקה (ביפנית: 田中 敦子; באנגלית: Tanaka Atsuko; ‏10 בפברואר 1932 – 3 בדצמבר 2005) הייתה אומנית וחלוצת אוונגרד יפני.
ביוגרפיה

טנאקה נולדה באוסקה, ב-10 בפברואר 1932. היא למדה במספר בתי ספר מקומיים לאמנות, שם היא עבדה בעיקר על אומנות פיגורטיבית. בתי הספר בהם היא למדה היו קשורים למכון לאמנות של אוסקה והמוזיאון העירוני לאמנות. מ-1951, עברה למחלקה לציור מערבי בקולג' העירוני לאומנות קיוטו (היום נקרא קיוטו העיר האוניברסיטאית לאמנויות).
שם היא התיידדה עם בחור בשם אקירה קאנאיאמה (Akira Kanayama), אשר עזר לה להיחשף לתאוריות אומנותיות חדשות. בשנת 1955, היא הצטרפה לקולקטיב בשם קבוצת גוטאי (Gutai Groupi) תנועה המזוהה עם אמני אוונגרד אנטי מלחמתיים, אליה השתייכה עד הנישואין שלה עם אקירה קאנאיאמה בשנת 1965. באותה שנה, טנאקה עזבה ביחד עם קאנאיאמה את קובצת גוטאי. היא עברה לגור איתו במקדש באוסקה, אשר היה במרחק של עשר דקות מבית הוריה שבו יצרה את רוב עבודותיה בתקופה זו.
בשנת 1972, טנאקה ובעלה עברו מאוסקה לנארה. ב-3 בדצמבר 2005, היא מתה מדלקת ריאות, בגיל 74.
שיתוף עם התנועה גוטאי

ב-1955, אקירה קאנאיאמה הפגיש את טנאקה עם עמיתיו בארגון ניסיוני לאמנות. ארגון אשר הוא יסד ונקרא אפס-קאי (Zero-kai, אפס החברה), היא הצטרפה בהקדם לארגון. בינתיים, צייר מיומן בשם ג'ירו יושיארה (jiro Yoshihara) הציע שיעורים פרטיים בסגנון ציור שמן מערבי. לאחר שהושפע רבות מההפשטה בטוקיו, יושיארה פיתח סוג חדש של פרקטיקה אמנותית, במילים שלו, "ליצור דברים שמעולם לא היו קיימים לפני כן." בשנת 1954, יושיארה, מלווה עם עמיתיו הצעירים מיסד את ארגון גוטאי לאמנות.
האמנים של הארגון גוטאי היו ידועים כראשונים בבצוע "התרחשויות" (הפנינג, happenings); אשר מערב פעולות פיזיות של פעולות והופעות של טקסט. זה הביא סוג חדש של אמנות, המכונה היום אמנות פרפורמטיבית. היצירות שלהם לא הושפעו מכללים מעשיים או מחוקיות כלשהי; הם התמקדו יותר על העליז, קַפְּרִיזִי, פתאומי ובלתי צפוי. באופן דומה, כך גם עבודותיה של טנאקה נראות.
יצירות

את עבודותיה של טאנקה ניתן לראות כיצירה מופשטת אשר דוחה את המושגים המקובלים של כמה יצירות אמנות "צריכה" להיות או "להתבצע". העבודות של טאנקה, אשר כוללים ציורים מופשטים, פסלים, מייצגים ומייצבים, בדרך כלל נמצאים חפצים מחיי היומיום: טקסטיל, פעמוני דלת, נורות וכדומה. אחד מהיצירות נקרא "עבודת פעמון", שיוצר ב-1955, כולל כבל המחבר בין פעמונים חשמליים, הערוכים סביב גלריה; היצירה כללה כפתור למבקרים אשר כתוצאה מלחציה, הפעיל רשת של צלצולים צווחנים. עוד אחד מעבודותיה, נקרא Work (צהוב בד),בוצע ב-1955, טאנקה לקח חתיכות ארוכות של בד פשוט צבוע, אשר אותם תלתה על קירות הגלריה, יצירת "הצביע" הוציאה כל הצעה של טיפול אנושי מן הצורות והמשטחים שלהם. היצירה שלה, "בגדי הבמה", יוצרה ב-1956, כללה מסגרת דמות ענקית המעוטרת בד ונורות, ושמלה אדומה ענקית עם שרוולים של 9.1 מטר.
עבודתה הידועה ביותר היא "השמלה החשמלית'", אותה יצרה בשנת 1956, השמלה התססה על הבורקה אותה הקיף חוט חשמל עם נורות בצבעים. טנאקה לבשה את השמלה לתערוכות. את השראה שלה ליצירת השמלה החשמלית קיבלה מפרסומת של חברת תרופות המואר על ידי אורות ניאון. הבגד המגושם מבטא על הגוף במעגלים, ופועל ממש כמו תלבושת. היצירה מאירה בצורה אקראית ונותן את התחושה של יצור חייזרי, על פי טאנקה, "מהבהב כמו זיקוקים."
 על פי אומני גוטאי, עבודותיה של טאנקה סימלו הפוסט מלחמה והשינוי האורבני של יפן. כאשר טאנקה לבשה את השמלה בפעם הראשונה, רק פניה וידיה היו גלויים. היא התמלאה חרדה כאשר היא לבשה אותה והדליקה את המתג: "הייתה לי מחשבה שצצה לי: ככה אסיר עם עונש מוות היה מרגיש?"
בשנות ה-2000, עבודותיה טנאקה הוצגו במספר תערוכות ביפן ומחוצה לה, במוזיאון הלאומי לאומנות מודרנית בקיוטו, בנגויה בגלריית HAM, בניו יורק בגריי גלריה לאומנות ובגלריה פאולה קופר. כמו גם בגלריה באינסברוק. בשנת 2005, אוניברסיטת קולומביה הבריטית והגלריה לאומנות מוריס והלן בלקין גלריה לאמנות בוונקובר ערכו תערוכה גדולה של עבודותיה טאנקה שנקראה "אומנות מחשמלת: אטסוקו טאנקה, 1954-1968". "השמלה החשמלית" ויצירות אחרות הוצגו ב-2007 בתערוכה הנחשבת documenta ה-12 אשר בקאסל.
עבודותיה של אצוקו טאנקה נכללות במספר של אוספים ציבוריים בין לאומיים חשובים, כולל את המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. גם במוזיאון לאמנות מודרנית המקוון של MOMA (ראה קישורים חיצוניים).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Gomez, Edward M. (באפריל 2005). Atsuko Tanaka: Painting the Body Electric. pp. 80–83. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Atsuko Tanaka". Worldwide corporation. 2008. נבדק ב-2008-04-26.
↑  ProQuest LLC (בדצמבר 2005). "Atsuko Tanaka, 73,avant-garde artistOBITUARIES". International Herald Tribune. אורכב מ-המקור ב-2012-10-19. נבדק ב-2008-04-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Myers, Terry (ביוני 2012). "Letter from Tokyo". The Brooklyn Rail. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398176305171  CANTIC: a11416063  CiNii: DA13602811  GND: 121414442  ISNI: 0000 0001 1497 4058  LCCN: no2003048131  NDL: 00836540  NTA: 30090021X  RERO: 02-A016681742  RKD: 250137  SNAC: w63r8kzz  SUDOC: 161173896  ULAN: 500125006  VIAF: 117728335   WorldCat (עם VIAF): 117728335 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אצוקו טנאקה".
"טוקיו עבודה" (1955), שוחזר בשנת 2007.
אפל מפות

ערך זה עוסק ביישומון מפות במכשירי חברת אפל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
  הלוגו ב-iOS, ב-OS X, וב-watchOS (מימין לשמאל)

 מפתח:  אפל
 מחזור חיים:  iOS:‏ 19 בספטמבר 2013; לפני 11  שנים ו־20  ימים OS X:‏ 22 באוקטובר 2013, לפני 10  שנים, 11  חודשים ו־18  ימים watchOS:‏ 24 באפריל 2015;  לפני 9  שנים, 5  חודשים ו־15  ימים – הווה
 גרסה אחרונה:  OS X:‏ 2.0 (1906.2.15.7.2) (28 בינואר 2013)
 מערכת הפעלה:  iOS 6 ומעלה, OS X Mavericks ומעלה, watchOS ומעלה
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  מפות וניווט
 http://www.apple.com/ios/maps
אפל מפות (באנגלית: Apple Maps) הוא יישום מובנה במערכת ההפעלה iOS של המכשירים מבית חברת אפל, ומציע דרכי הגעה ליעדים, עדכוני תנועה, בתי עסק בסביבה ותכונות נוספות.
רקע

יישומון המפות היה זמין במערכת ההפעלה של האייפון מאז שחרורו של האייפון הראשון, ב-29 ביוני 2007, ובמשך השנים הוא הופעל על ידי גוגל מפות. מצב זה השתנה ב-11 ביוני 2012 כשסקוט פורסטל, בכיר לשעבר באפל, הכריז בכנס המפתחים העולמי של אפל (WWDC) על iOS 6. בגרסה זו עלה יישום המפות בפיתוחה של אפל, שהסתמך על נתונים שסופקו על ידי TomTom, יצרנית הולנדית של מערכות ניווט, ו-AutoNavi, חברת מיפוי סינית, למפות של סין. מהלך זה בא במסגרת מאמציה של אפל להתחרות במערכת ההפעלה אנדרואיד ובגוגל מפות.
היסטוריה > 2012–2015

בשנה הראשונה אחרי שפורסם, בוצעו ביישומון כמה עדכונים כדי לפתור בעיות שהתעוררו אחרי ההשקה. עדכונים אחרים כללו הוספת תמונות לוויין והרחבת אפשרויות הניווט לערים נוספות. ב-2013 אפל ביצעה כמה רכישות שנועדו לחזק את היישום, כך למשל היא רכשה את HotStop, יישום ניווט, וחברות נוספות.
בכנס המפתחים של שנת 2013, אפל הכריזה על גרסה חדשה של מפות, שכללה עיצוב חדש לצד הוספת אפשרויות של צפייה במסך מלא, מצב לילה, עדכוני תנועה בזמן אמת, ניווט להולכי רגל והוספת מקומות חשובים. השקת הגרסה החדשה ב-18 בספטמבר לוותה גם בהשקת אייפון 5s, שכלל שבב תנועה חדש המזהה אם המשתמש הולך או נוסע.
באותו כנס, אפל הכריזה על גרסת דסקטופ של היישום למחשבי MacOS, שיצאה יחד עם הגרסה החדשה. אפל הציגה גם את האפשרות של "סיורים", שמאפשרת למשתמשים להיעזר ב-FlyOver, ותכונות נוספות. שנה מאוחר יותר, ב-24 באפריל 2015, עם השקת ה-Apple Watch, הפך היישום לזמין גם עבורו, והוא מציע אפשרויות ניווט דרך השעון.
היסטוריה > 2015–2018

ב-8 ביוני 2015, בכנס WWDC של אותה שנה, קרייג פדריגי, סגן נשיא הנדסת תוכנה באפל הכריז כי הגרסה החדשה של iOS 9 תביא עמה ניווט בתחבורה ציבורית בערים מסוימות ברחבי העולם. בנוסף, אפל הוסיפה את הפונקציה "בסביבה", שמאפשרת למצוא נקודות עניין שונות בקרבת המשתמש. כמו כן, העדכון הוסיף את האפשרות לשינוי אוטומטי של המסלול במקרה של עיכוב.
בשנת 2016, במסגרת iOS 10, נוספו תכונות חדשות דוגמת הצעות ליעדים, קביעת מקום החניה האחרון של המשתמש וכן שופרה אפשרות הניווט צעד-אחר-צעד.
היסטוריה > 2018–הווה

בתחילת 2018 אפל הכריזה כי היישום יאפשר למשתמשים למצוא תחנות לשכירת אופניים ב-175 ערים ברחבי העולם. בקיץ אותה שנה הכריז מנהל היישום, אדי קיו, על תוכנית להחלפת המפות, שנבנו עתה מהבסיס והשתמשו לצורך כך במידע שאפל אספה ממשתמשים לאורך ארבע שנים. בתחילת הדרך המפות החדשות היו זמינות במפרץ סן פרנסיסקו בלבד, אולם עד ינואר 2020 אפל הודיעה כי היא השלימה את מיפוי כל המדינות בארצות הברית נתוני המפות החדשים כוללים קווי מתאר של בניינים בכל האזורים, כבישים קטנים יותר (כמו כבישים בתוך חניונים) מסומנים, מוצגים רמזורים, שבילי הליכה ושלטי עצור במהלך הניווט.
בנובמבר אותה שנה אפל חשפה כי היא תשלח צוותים למקומות שונים דוגמת לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו וסנטה קלרה כדי לשפר את הוראות ההליכה של היישום. עוד היא הודיעה כי בכוונתה לפרוס את מכוניות המיפוי שלה ברחבי ארצות הברית ובריטניה כדי לשפר את הנתונים ולאסוף פרטים למפות.
במהלך אירוע WWDC ביוני 2020 אפל הכריזה כי בריטניה, אירלנד וקנדה יקבלו גם הן את המפות המעודכנות שנבנו על ידה. בספטמבר אותה שנה התווספו ליישום הוראות ניווט באופניים בערים מסוימות בעולם. כמו כן הוצגה התכונה "אפל מבט מסביב", שבדומה לגוגל תצוגת רחוב מאפשרת לצפות ברחובות באמצעות תמונה פנורמית שלהם.
ב-7 ביוני 2021 קיבלו גם ספרד ופורטוגל את המפות החדשות של היישום. ב-10 בספטמבר אותה שנה פורסמו המפות המעודכנות גם באיטליה.
עם שחרור iOS 15 בספטמבר 2021, שודרגו המפות באמצעות מידע נוסף על נתיבים ותחבורה ציבורית, הוראות ניווט במציאות רבודה, גלובוס שמציג מידע על מדבריות ויערות, מצב לילה, כרטיסי מקום חדשים ודיווח על תקריות בדרכים.
באוקטובר 2020 פורסם כי חברת אפל מפעילה בישראל מכוניות צילום כדי לאפשר את תכונת אפל מבט מסביב בישראל. על פי הפרסומים, במרץ 2021 סיימה החברה לצלם את כל הרחובות במדינה.
ביולי 2024, אפל השיקה יישום רשת לשירות.
ביקורות

עם שחרור הגרסה החדשה לקהל הרחב ב-19 בספטמבר 2012, הועלו כלפי היישום ביקורות חריפות של משתמשים ופרשנים רבים, שמתחו ביקורת על ספג היעדר תכונות חשובות שהיו כלולות בגוגל מפות, דוגמת תצוגת-רחוב וניווט בתחבורה ציבורית. בנוסף, משתמשים התלוננו על השגיאות ביישום. דווחו מקרים כמו ציון מיקום לא נכון של אפל סטור בסידני, אוסטרליה; ציון עיר שלמה כבית חולים; ציון משתלה כשדה תעופה; ומציאת מיקום של תחנת דלק קרובה למשתמש שהיה במרחק של 76 קילומטרים לכיוון ההפוך. תצוגות תלת-מימד שמופיעות במפות היו מעוותות לחלוטין במקרים מסוימים, כולל מבנים מעוותים כמו גשר ברוקלין או מגדל אייפל. בחלקים מסוימים של העולם, תצוגת הלוויין הייתה מכוסה לחלוטין בעננים. בתגובה לביקורות הקשות, אפל פרסמה הצהרה, ובה הבטחה לפעול לשיפור היישום ותודה על המשוב מהלקוחות.
ב-28 בספטמבר 2012 פרסם מנכ"ל אפל, טים קוק, התנצלות על התקלות ביישום והציע כי משתמשי iOS 6 ישתמשו בשירותי מפות חלופיים או באתרי אינטרנט, תוך כדי שאפל עובדת על תיקון התקלות. בחודש אוקטובר 2012, סקוט פורסטל, המנהל האחראי על תוכנת המפות באפל, פוטר מתפקידו. פורסטל דיווח כי סירב לחתום על מכתב ההתנצלות שפורסם באתר החברה ושהיו לו עימותים עם מנהלים אחרים.
סוגי תצוגת המפות

ביישומי המפות, כמו בזו של Google, ישנם 3 סוגים של תצוגת מפות: תמונה ימנית: לווין. תמונה אמצעית: משולב- גם לווין וגם רגיל. תמונה שמאלית: רגיל.
הערות שוליים

↑  Zwaag, G. van der (6 באוקטובר 2012). "Apple verbetert eigen Maps: meer 3D-gebouwen, minder fouten" (בהולנדית). iCulture. נבדק ב-1 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burrows, Peter; Frier=, Sarah (21 ביולי 2013). "Apple Said to Buy HopStop, Pushing Deeper Into Maps". Bloomberg. נבדק ב-11 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Panzarino, Matthew (29 ביוני 2018). "Apple is rebuilding Maps from the ground up". Tech Crunch. נבדק ב-11 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leswing, Kif (2020-01-30). "Apple's new and improved maps that cost 'billions' are now out across the U.S." CNBC (באנגלית). נבדק ב-2020-01-31.Upon completion, Apple stated that Europe would receive updated maps later this year."Apple delivers a new redesigned Maps for all users in the United States". Apple Newsroom (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-03.
↑  "Apple Maps vehicles". נבדק ב-12 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Apple confirms it's collecting data on foot to improve its Maps app". נבדק ב-19 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Revamped Apple Maps App Expanding to UK, Ireland, and Canada Later This Year". MacRumors (באנגלית). נבדק ב-2020-10-03.
↑  Frank McShan, Redesigned Apple Maps Expanding to Spain and Portugal Today, Italy and Australia Later This Year, MacRumors, ‏7 ביוני 2021
↑  Tim Hardwick, Revamped Apple Maps Rolls Out Across Italy, MacRumors, ‏10 בספטמבר 2021
↑  עידן בן טובים, תתחדשו: iOS 15 זמינה להורדה – הנה כל מה שחדש וכל מה שלא תקבלו עכשיו, באתר גיקטיים, ‏20 בספטמבר 2021
↑  Emma Roth, Apple Maps launches on the web to take on Google, The Verge, ‏24 ביולי 2024 (באנגלית)
רכב בשימוש אפל מפות, ספטמבר 2019