stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צג
תכונות הצגים

רזולוציה: גודל התמונה בפיקסלים. לכל תמונה יש יחס גובה-רוחב, לדוגמה: תמונה שגובהה 1080 פיקסלים ורוחבה 1920 פיקסלים היחס גובה-רוחב שלה יהיה 16:9. הרזולוציות הנפוצות כיום הן 1080×1920 (Full HD) ו-QHD) 2560x1440). עם כניסתן של הרזולוציות הגבוהות יותר כמו 2160×3840 (4K) ו-4320×7680 (8K) לשוק ב-2012, עם הזמן הרזולוציות הנמוכות יהיו פחות שימושיות.
גודל נקודה: גודלו הפיזי של כל פיקסל בצג. מסך המורכב מפיקסלים קטנים יותר, מכיל בגודל נתון יותר פיקסלים, דבר המשפר את איכות וחדות התמונה המוצגת עליו. גודל נקודה נמדד במ"מ. למסך CRT יש על פי רוב, גודל נקודה קטן מזה של מסך LCD בעל גודל תצוגה ויחס גובה-רוחב זהים (לדוגמה לצג CRT בגודל 17 אינץ' בעל יחס גובה-רוחב של 4:3, יש גודל נקודה קטן יותר מצג LCD עם נתונים זהים, מה שמאפשר לצג הראשון להציג תמונה חדה ואיכותית יותר).
קצב רענון (נקרא גם תדר רענון): קובע את קצב פליטת האור לצג, ככל שתדר הרענון גדול יותר, כך המסך ירצד (יהבהב) פחות ויפריע פחות לעיניים, וככל שתדר הרענון נמוך יותר, הצג ירצד יותר ויפריע יותר לעיניים. קצב רענון החל מ-60 פריימים לשנייה ומעלה נחשב למהיר. למסכי LCD אין לרוב את הריצוד שיש למסכי CRT, משום שהפיקסלים של הגביש הנוזלי, מחזיקים את מצבם טוב יותר בין זמני רענון התצוגה (שבדרך כלל מתבצעת בקצבים פנימיים של 200 פריימים לשנייה ויותר, בלי קשר לקצב הריענון שמגיע מכרטיס הצג).
זמן תגובה: הזמן העובר מרגע קבלת האות מכרטיס גרפי, ועד להופעת התמונה על הצג. זמן זה נמדד באלפיות השנייה. ככל שזמן התגובה קצר יותר, כך ניתן לצמצם יותר את התופעה של מריחת התמונה. עקרונית, יש לצגי LCD זמני תגובה יותר ארוכים מ-CRT, ולכן יש להן יותר מריחות תמונה. לעיתים, יצרני הצגים מציגים נתון דומה, הנקרא קצב רענון הנקודות.
יחס הניגודיות: ההבדל בין הלבן המאיר ביותר לשחור החשוך ביותר שהצג יכול להציג. ככל שהיחס גדול יותר כך מוצגים התמונה והצבעים בצורה טובה יותר.
בהירות: מציין את העוצמה המרבית של תאורת הצג ביחידות של cd/m² (מספר נרות הפזורים למטר מרובע). ככל שנתון זה גבוה, נקבל תמונה טובה ובהירה יותר. צגי CRT, פלזמה ו-OLED בהירים מצגי LCD, מאחר שבצגי LCD נדרש להאיר את הפיקסלים על ידי תאורה אחורית, בעוד שבצגי CRT, פלזמה ו-OLED, הפיקסלים מאירים בכוחות עצמם.
עומק צבע שהם יכולים להציג. לצגי ה-CRT הישנים, יש את עומק הצבע הגדול ביותר מכל סוגי הצגים (למעט OLED), אולם בשל הכבדות והסרבול של צגי CRT, הקושי ליצור צגי CRT בגדלים של "40 ומעלה וכן הקושי ליצור צגי CRT רחבים וכן בהפרדה גבוהה, צגי ה-LCD והפלזמה החליפו אותם, למרות הירידה המשמעותית באיכות הצבע כתוצאה ממעבר זה.
סוג הטכנולוגיה בה הם משתמשים, הכוללת בין היתר את סוג הרזולוציה.
עומק צבע

לכל נקודה על הצג ניתן לקבוע צבע. מאחר שהמחשב עובד בשיטה הבינארית כך גם מספר הצבעים שהצג מציג הוא בבסיס 2. בתחילת דרכו של הצג הוא היה יכול להציג 2 צבעים ולאחר מכן 4 צבעים. ערכים מקובלים לעומק צבע הם 16 מיליון או 4 מיליארד צבעים, כאשר מספר הצבעים המדויק הוא כאמור חזקה של 2. הגדרות המציגות כמות גדולה של צבעים דורשות בדרך-כלל יותר זיכרון מחשב ועשויות להשפיע על הביצועים.
טבלת סוגי צגים להצגת צבעים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| עומק הצבע בסיביות | מספר הצבעים | סוג הצג |
| 1 | 2 | צג monochrome (יש/אין צבע)   |
| 2 | 4 | צגי CGA |
| 4 | 16 | צגי EGA |
| 8 | 256 | צגי VGA |
| 16 | 65,536 | צגי XGA |
| 24 | 16,777,216 | צגי SVGA |
| 32 | 4,294,967,296 | ערבול אלפא, Alpha Channel |
ראו גם

חומרה – מונחים
מסך גמיש
הערות שוליים

↑  לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית צורה זו אינה תקינה, אך היא מופיעה במילון ספיר, למשל.
↑  המילה 'מסך' נגזרה מן השורש סכ"ך, שמשמעו להסתיר ולא לשקף תמונה. אך לאור השימוש הנרחב בציבור החליטה ב-2006 האקדמיה ללשון העברית לקבל צורה זו. האקדמיה ללשון העברית, אושרו מונחים בטכנולוגיית המידע ובשימוש כללי והחלטות בדקדוק (ניסן תשע"ו, אפריל 2016).
צג מחשב מסוג שפופרת קרן קתודית
צ'רגוגגוגמנצ'אוגגוגצ'אובנגנגמאוג

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  ובסטר, מסצ'וסטס
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  5.84 קמ"ר
 גובה:  145 מטר מעל לפני הים
 אורך:  5.23 קילומטר
 רוחב ממוצע:  1.811 ק"מ 
 עומק מרבי:  15 מטר
 ‏עומק ממוצע:  4 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך קו החוף:  27 ק"מ
 קואורדינטות:  42°02′30″N 71°50′30″W﻿ / ﻿42.041667°N 71.841667°W﻿ / 42.041667; -71.841667
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה צ'רגוגגוגמנצ'אוגגוגצ'אובנגנגמאוג(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה צ'רגוגגוגמנצ'אוגגוגצ'אובנגנגמאוג(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי צ'רגוגגוגמנצ'אוגגוגצ'אובנגנגמאוג(למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי צ'רגוגגוגמנצ'אוגגוגצ'אובנגנגמאוג
 
צָ'אוּבָּנָגָנגָמַאוּג (באנגלית ובשפת הלוּפּ: Chaubunagungamaug, ידוע גם כאגם ובסטר, Webster Lake) הוא אגם בתחומי העיירה ובסטר שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. האגם ממוקם בסמוך לגבול מסצ'וסטס-קונטיקט ושטחו 1,442 אקרים (כ-5.84 קמ"ר). מאז 1921 ידוע האגם בשם ארוך הרבה יותר הכולל 45 אותיות באנגלית ו-14 הברות: צָ'רגוֹגָגוֹגמָנצָ'אוּגָגוֹגצָ'אוּבָּנָגָנגָמַאוּג
(באנגלית:  Lake Char­gogg­a­gogg­man­chaugg­a­gogg­chau­bun­a­gung­a­maugg) שם האגם מושך אליו תיירים רבים והוא זכה לפרסום מעבר לגבולות מסצ'וסטס בשל היותו העצם הגאוגרפי בעל השם הארוך ביותר בכל ארצות הברית.
אטימולוגיה

שם האגם לקוח מהשפה הנכחדת "לוּפּ" (Loup language), שפה אמרינדיאנית ממשפחת האלגונקוויאן, ובדרך כלל משמעותו "מקום הדיג על הגבולות - מקום מפגש נייטרלי". תרגום מתאים יותר על פי האנתרופולוג איב גודארד הוא "אגם המחולק על ידי איים".
בהווה, השם שבו נעשה השימוש השכיח ביותר עבור האגם הוא "אגם ובסטר", אך יש אנשים, כולל רבים מתושבי ובסטר, שגאים לעשות שימוש בגרסה הארוכה יותר. לאגם כמה שמות חליפיים. השם "אגם צ'אובנגנגמאוג" הוא השם שמוכר על ידי מחלקת הפנים של ארצות הברית, והוא מופיע ברישומים המקומיים המוקדמים ביותר.
לדוברי שפות האלגונקוויאן היו כמה שמות שונים לאגם, כפי שתועד במפות ישנות וברישומים היסטוריים. עם זאת, כל השמות הללו דומים בחלקם וכמעט לכולם אותו פירוש. בין השמות האחרים היו Chabanaguncamogue ו-Chaubanagogum.
הרישומים המוקדמים של העיירה מראים שהשם Chabunagungamaug Pond, הוא גם השם של העיירה המקומית של אומת הנימפוק (Nipmuc) (תועדה ב-1668 וב-1674 בהגייה שונה מעט). שם זה תורגם כ"מקום הדיג של הגבולות", אך הפירוש "מקום הדייג על הגבולות" או "אגם מחולק על ידי איים", הוא יותר מדויק.
במפה של מסצ'וסטס משנת 1795 מופיע השם המכיל שמונה הברות Chargoggagoggmanchoggagogg. בסקר שבוצע באגם ב-1830 מופיע השם Chaubunagungamaugg, השם המוקדם יותר המכיל שש הברות. בשנה שלאחר מכן, הן העיירה דאדלי והן העיירה אוקספורד שגבלו אז עם האגם, הוציאו מפות בהן מופיע השם בעל שמונה ההברות, Chargoggagoggmanchoggagogg. האנתרופולוג איב גודארד מחשיב את השם מ-1831 כגרסה של צייר המפות ששיבש את השם האמיתי תוך בלבול עם אגם מנצ'אוג הסמוך.
אטימולוגיה > קביעת השם הארוך ב-1921

השם המוגזם באריכותו Lake Char­gogg­a­gogg­man­chaugg­a­gogg­chau­bun­a­gung­a­maugg, הוא שם חלופי בן 45 אותיות בגרסתו האנגלית שניתן לגוף מים זה, מצוטט לעיתים קרובות כשם הארוך ביותר של עצם גאוגרפי בארצות הברית. הוא גם אחד משמות המקומות הארוכים בעולם. רבים מתושבי האזור, ואתר האינטרנט הרשמי של ובסטר, מחשיבים את הגרסה הארוכה כנכונה.
התרגום ההומוריסטי של שם האגם הוא: "אני אדוג בצד שלי, אתה תדוג בצד שלך, ואף אחד לא ידוג באמצע". הן השם המוגזם והן התרגום ההומוריסטי שלו הומצאו ככל הנראה על ידי עורך העיתון The Webster Times, לורנס דאלי. לדברי גודארד, יצר דאלי את השם המוגזם בשנת 1921 בערך.
גאוגרפיה

שטחו של אגם ובסטר הוא 1,442 אקרים (5.84 קמ"ר). אורך חופיו הוא 17 מיל (27 ק"מ). הוא שוכן בדרום מסצ'וסטס, בסמוך לגבול עם קונטיקט. זהו אגם המים המתוקים השלישי בגודלו במסצ'וסטס, לאחר לונג פונד (אנ') הגדול ממנו במעט ומאגר קוובין (אנ') הגדול מהם בהרבה. עומקו הממוצע הוא 13 רגל (4 מטרים) ועומקו המרבי הוא 49 רגל (15 מטרים).
אף על פי שהאגם הוא טבעי, על מוצאו ניצב סכר שמרים את מפלס המים הטבעי בכ-60 ס"מ. מלכתחילה יועד הסכר לספק מים למפעל טקסטיל ובסופו של דבר הוחזקו זכויות המים של האגם על ידי חברת Cranston Print Works. כיום הסכר נמצא בבעלות שמורת הטבע של אגם ובסטר.
מקובל לחלק את האגם לשלושה גופי מים קטנים יותר: האגם הצפוני, האגם האמצעי והאגם הדרומי. שלושתם מקושרים באמצעות תעלות צרות.
גאוגרפיה > איים

בשטחו של האגם ניצבים 7–8 איים. כמה מהם מיושבים ומעטים מביניהם קטנים מאוד ולא מיושבים. האיים הם:
לונג איילנד (Long Island) - האי הגדול באגם ובסטר. על האי בנויים בתים רבים והוא מקושר לרשת החשמל ולרשת המים והביוב העירונית, כולל כמה ברזי כיבוי אש. האי ניצב בשטח האגם האמצעי.
גוט איילנד (Goat Island) - האי השני בגודלו באגם. על האי שוכנים בתים מעטים וכמה סירות עוגנות לחופיו. גם הוא ניצב בשטח האגם האמצעי, אך מבודד מקבוצת האיים להם משתייך לונג איילנד.
ול איילנד (Well Island) - אי קטן שעליו ניצב בית אחד והשוכן ממערב ללונג איילנד באגם האמצעי.
סטריפ איילנד (Strip Island) - ניצב גם הוא באגם האמצעי, מצפון-מזרח ללונג איילנד ומצפון לקובל איילנד. על שטחו בית אחד.
קובל איילנד (Cobble Island) - ניצב ממזרח ללונג איילנד, באגם האמצעי.
ליטל איילנד (Little Island) - ניצב באגם הדרומי, ליד המעבר מהאגם האמצעי. על שטחו בית אחד.
בירץ' איילנד - (Birch Island) - אי גדול במערב השוליים המערביים של האגם האמצעי. על האי בתים רבים.
אי קטן ליד הצד המזרחי של המיצרים באגם האמצעי. קרוי גם מיזרי איילנד (Misery Island) או סקנק איילנד (Skunk Island), בתלות במפה בה הוא מופיע.
גאוגרפיה > מרינות

באגם ובסטר קיימות שתי מרינות:
לייקוויו מרינה (Lakeview Marine) - המרינה היחידה המפעילה חנות בשירות מלא.
פוינט בריז (Point Breeze) - מסעדה עם מרינה קטנה.
ראו גם

טאומטאווקאטאנגיהנגקואוואווטמטאפוקאיוונואקיטאנאטאהו
הערות שוליים

1 2  Patenaude, Ed (June 28, 2001). "Fabrication leaves us gasping - Old twist to name of lake comes to light". Worcester Telegram & Gazette. Archived from the original on July 23, 2003.
1 2 3 4  Goddard, Ives. "Time to Retire an Indian Place-Name Hoax", The New York Times (Letter to Editor; September 29, 1990).
↑  "Lake Chaubunagungamaug". Geographic Names Information System. United States Geological Survey.
1 2 3 4  Old Webster History, from the Webster TIMES Centennial Anniversary Issue, 1859-1959.
↑  Osgood, Carleton (1795). "An accurate map of the Commonwealth of Massachusetts..." Boston Public Library.
↑  Ash, Russell (November 10, 2011). Boring, Botty and Spong. RHCP. p. 68.
↑  Town of Webster
↑  Webster Lake, Massachusetts, USA - Lakelubbers.
↑  Webster Lake - Massachusetts Paddler
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541425405171  LCCN: sh86000927  VIAF: 315128004   WorldCat (עם VIAF): 315128004 
טלאי עם שם האגם
תצלום אוויר של האגם מ-1974. הצפון מצד ימין.
נוף באגם
נוף באגם
פסק דין הטיפים

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית הדין הארצי לעבודה
 תאריך החלטה:  18 במרץ 2018
 החלטה
 בענף המסעדנות יהוו כספי הטיפים הכנסה של המסעדה המיועדת לשמש לתשלום שכר לשרשרת השירות. רכיב הטיפים יהווה חלק בלתי נפרד משכר עובדי השירות, לצורך חישוב זכויותיהם הסוציאליות וההפרשות לביטוח לאומי.
 חברי המותב
 חברי המותב:  השופט יגאל פליטמן, השופטת ורדה וירט-לבנה, השופטת לאה גליקסמן, השופט אילן איטח, השופט רועי פוליאק, נציגת ציבור (עובדים) מיכל בירון בן גרא ונציגת ציבור (מעסיקים) יודפת הראל בוכריס
 
הקראת פסק הדין בטקס פרישתו של נשיא בית הדין לעבודה יגאל פליטמן
פסק דין הטיפים המכונה גם הלכת קיס בודה ולעיתים מכונה בטעות גם חוק הטיפים הוא פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה ממרץ 2018, בהרכב בראשות הנשיא יגאל פליטמן, הקובע כי בענף המסעדנות יהוו כספי הטיפים הכנסה של המסעדה המיועדת לשמש לתשלום שכר לשרשרת השירות (מלצרים, ברמנים, מארחים וכו'). רכיב הטיפים בשכר העובדים יהווה חלק בלתי נפרד משכרם לצורך חישוב זכויותיהם הסוציאליות וההפרשות לביטוח לאומי – ללא קשר לאופן בו שולם. פסק הדין נכנס לתוקפו ב-1 בינואר 2019.
לאחר שנים של חוסר בהירות משפטי באשר למעמד הטיפים כחלק משכר המלצרים במסעדות, אשר הובילו אף לפסיקות סותרות בבתי הדין האזוריים לעבודה, החליט נשיא בית הדין השופט יגאל פליטמן לדון בשני ערעורים נפרדים בנושא במאוחד, בהרכב מורחב של חמישה שופטים ושני נציגי ציבור, על מנת ליצור הלכה כוללת שתסדיר את הנושא.
רקע > המצב המשפטי טרם פסק דין הטיפים

בשנת 1990 הלכת ספארי הולדינגס של בית המשפט העליון, הבחינה בין דמי שירות שהסועד נדרש לשלם, המהווים הכנסה של המסעדה וחייבים ברישום, לבין דמי שירות אותם משלם הסועד באופן וולונטרי – אותם יש לראות כהכנסה של המלצר, והמסעדה אינה חייבת ברישומם. בפסק דין זה הוגדר מבחן הוולנטריות.
בפרשת מלכה משנת 2005 נקבע על ידי בית הדין הארצי לעבודה כי טיפ ששולם ישירות למלצר ולא עבר בקופת המסעדה, אינו מהווה שכר לעניין חוק שכר מינימום. בפסק דין זה הוגדר מבחן הרישום בספרים.
פרשת אסתר כהן, שההליכים המשפטיים בעניינה החלו ב-2002 ונסתיימו ב-2013 עסקה בזכאותה לקצבת תלויים של אלמנתו של עוזי כהן, שהיה מלצר וטבע בים בעת שניסה להציל נערים במצוקה. קצבה זו נגזרה מהכנסתו ועל כן עלה לדיון אופן סיווג הטיפים. בפסק הדין הראשון נקבע כי במקרים בהם הטיפ משולם ישירות למלצר ושאינו עובר דרך המעסיק, יש לראות בו הכנסה של המלצר שלא מאת המעסיק. בעקבות בקשת המדינה נערך דיון נוסף בבג"ץ, בו קבע הנשיא אשר גרוניס בדעת הרוב שנתמכה על ידי השופטים עדנה ארבל, סלים ג'ובראן וחנן מלצר שלא לקבוע הסדר כולל באשר למעמד הטיפים, ולהותיר את הנושא למחוקק. עמדת המיעוט של השופטת מרים נאור יחד עם אליקים רובינשטיין ואסתר חיות הייתה כי יש לראות בתשר הכנסה של בית העסק, ואם המלצרים מקבלים ממנה תגמול כלשהו – אזי מדובר בהכנסה מעבודה.
חבר הכנסת דב חנין ביקש לקדם בכנסת ה-20 הצעת חוק אשר תקבע כי טיפ לא יהווה שכר, והמסעדות יחויבו בתשלום שכר מינימום שלא מכספי הטיפים, אולם הצעת החוק נפלה בוועדת השרים לחקיקה ולא התקדמה.
רקע > הנוהג שהיה קיים ערב הפסיקה

ענף המסעדות בישראל מנה בשנת 2018 כ-150–200 אלף עובדים. ערב הפסיקה הנוהג הקיים במרבית המסעדות בישראל, היה שהמלצרים קיבלו את הטיפים ונדרשו להעביר מתוך הטיפים שקיבלו סכום להנהלת המסעדה השקול לשווי שכר המינימום וההפרשות הסוציאליות. סכום זה היה מוחזר לעובדים בצורה של שכר עם תלוש. במידה וסכום הטיפים לא כיסה את שווי שכר המינימום, השלים להם המעסיק את השכר לגובה שכר המינימום. כך, תלושי השכר של המלצרים ביטאו על פי רוב הכנסה בגובה שכר המינימום על אף שהכנסתם מטיפים הייתה גבוהה מכך.
בחלק מהמסעדות נקבעו ווריאציות שונות על הסדר זה, כגון איסוף הטיפים במשמרת לקופה משותפת וחלוקתם בין המלצרים שעבדו, או אף עובדי שירות נוספים כמו המארחת ועובדי המטבח, כשבכל מקרה השכר ששולם בתלוש לא עלה על פי רוב על גובה שכר המינימום.
רקע > ההליכים המאוחדים

תיק קיס, עסק במלצר לשעבר שפוטר ותבע דמי אבטלה מהביטוח הלאומי, כשהוא דורש שסכומי הטיפים שקיבל כמלצר יילקחו בחשבון בקביעת גובה דמי האבטלה שלו. בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב דחה את תביעתו זו, והוא ערער.
תיק בודה עסק במלצר שפוטר, ותבע את המסעדה שהעסיקה אותו בטענה כי לא שילמה לו שכר כלל, וכל משכורתו התבססה על טיפים שקיבל מהלקוחות. כמו כן תבע רכיבים סוציאליים נוספים. בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב קיבל את טענתו וקבע כי כיוון שסכומי הטיפים לא עברו דרך קופת המסעדה ולא נוהל לגביהם רישום הם אינם נחשבים לתשלום שכר מינימום. כנגד קביעה זו ערערה המסעדה.
מעבר לפסיקה העקרונית שבתיק, דחה בית הדין הארצי את ערעורו של קיס בטענה שהיא מופנית לממצאים עובדתיים שנקבעו בבית הדין האזורי, בהם בית הדין הארצי אינו נוטה להתערב. בית הדין הארצי קיבל את ערעורו של בודה והחזיר את התיק לבית הדין האזורי על מנת שיערוך מחדש את חישובי הפיצויים המגיעים לו.
רקע > חוות דעת שהוגשו בהליך

בית הדין קיבל בהליך שלוש חוות דעת: מהיועץ המשפטי לממשלה, מארגון המסעדנים ומהסתדרות הנוער העובד והלומד (בשם ההסתדרות). עמדת היועץ המשפטי לממשלה הייתה כי יש להסדיר את נושא מעמד הטיפים בחקיקה כוללת, או על ידי בית המשפט העליון – תוך השארת הלכת מלכה על כנה מבחינת דיני העבודה (מבחינת דיני המס ציין היועץ המשפטי כי בכוונת המדינה להגיש עמדתה בעתיד במידה והסוגיה תעלה פעם נוספת לבג"צ). גם איגוד המלצרים ביקש להגדיר את הטיפ כ"תשר המתקבל בידי המלצרים בענף המסעדנות, מהווה הכנסה של המלצרים המשולמת על ידי מי שאינו מעסיקם ומהווה כחלק בלתי נפרד משכר עבודתם".
בהסתדרות הנוער העובד והלומד לעומת זאת טענו כי "תשר המחולק למלצרים בענף המסעדות, במציאות שנוצרה בישראל בשנים האחרונות, מהווה חלק בלתי נפרד משכר העבודה לכל דבר ועניין".
הפסיקה

בפסק הדין קבע השופט פליטמן כי בענף המסעדות הישראלי, מתן תשר "היה לנוהג מושרש היטב, העולה כמעט כדי נורמה משפטית בת-תוקף; נורמה שלפיה, מתוך תחושת מחויבות ולא כמחווה רצונית, משולם התשר למסעדה על ידי הלקוח, ומחולק על ידי בעל המסעדה בין נותני השירות ללקוח, כשכר עבודה עבור עבודתם הרגילה". לפיכך קבע כי לא נכון עוד לבחון את הטיפים בענף זה בהתאם ל'מבחן הוולנטריות' וכי יש לסווג את הטיפ "כהכנסת עבודה של עובדי שרשרת השירות מאת המעסיק", הן לעניין משפט העבודה והן לעניין דיני הביטוח הלאומי. לפיכך, כספי התשר בענף המסעדנות צריכים להיחשב כהכנסת המסעדה, וכל הכנסה של המלצר מטיפים צריכה להיחשב כהכנסת עבודה שלו מאת מעסיקו – החייבת בכלל הזכויות הסוציאליות וההפרשה לביטוח הלאומי. זאת, גם במידה והטיפ שולם ישירות למלצר, לא עבר דרך הקופה, שולם באמצעי תשלום נפרד מזה שבאמצעותו שולמה יתר הארוחה, ולא נרשם בספרי המסעדה או ביומן השירות.
לאור העובדה שעל פי המצג כלפי הלקוחות ועל פי הנוהג המקובל, כספי הטיפים מיועדים לתשלום שכר לשרשרת השירות – ברירת המחדל היא שהמעסיק רשאי להשתמש בכספי הטיפים אך ורק לשם תשלום שכר העבודה לעובדים אלו. המעסיק אינו רשאי לעשות בהם כל שימוש אחר, לרבות תשלום תשלומי החובה: הפרשות מעסיק לפנסיה או זכויות סוציאליות אחרות.
עם זאת, נקבעה בפסק הדין 'תניה חורגת', לפיה רשאי המעסיק להגיע עם עובדי השירות להסכמה לפיה יכול להשתמש בכספי הטיפים העולים על שכר המינימום, לצורך תשלומי החובה כגון הפרשות לפנסיה וזכויות סוציאליות. זאת, רק בכפוף להסכמת העובדים, וכן "בכפוף לכל דין ודיני החוזים בכלל זה". בכל מקרה נקבע כי לא ישולם לעובד שכר פחוּת משכר המינימום או משכר בשיעור גבוה יותר שסוכם עליו, לפי הגבוה.
פסק הדין קבע כי אי-תשלום דמי ביטוח לאומי בגין כספי התשר לא ייחשב כאי-תשלום מצד העובד, משום שלא הוא חייב בתשלומם למוסד (כפי שהיה בעבר כשהוגדרו כהכנסה של העובד שלא מאת המעסיק.; הגמלאות המגיעות לעובדים יחושבו על פי שכרם המלא הכולל את הטיפים, גם במקרים בהם לא שולם בגינם. בית הדין הבהיר כי במקרים שלא שולמו מלוא דמי הביטוח הלאומי יהיה מקום לשקול אם המוסד רשאי לחזור אל המעסיק בתביעת שיפוי ובאילו תנאים.
השופט פליטמן חידד כי הוא מודע לעובדה שבית הדין הארצי הופך בפסיקתו את הלכת אסתר כהן שנקבעה בבג"ץ, אך נימק את הצורך בכך בעובדה שבתי הדין בכלל ובג"ץ בפרט קראו למחוקק מספר פעמים להסדיר את הסוגיה בחקיקה, אך המחוקק נמנע מכך גם חמש שנים לאחר פסק הדין בעניין כהן.
פסק הדין ניתן ב-26 במרץ 2018 אך לאור היקף השינוי שקבעה הפסיקה, הגדיר בית הדין תקופת הסתגלות טרם כניסת פסק הדין לתוקף עד 1 בינואר 2019. (זאת למעט תיק בודה שהוחזר כאמור לבית הדין האזורי לעבודה לחישוב פיצויים בהתאם למסקנה החדשה על מעמד הטיפ)
בעקבות הפסיקה

פסק הדין הביא לשינוי משמעותי בתנאי העובדים בתחום המלצרות, אשר התחילו לקבל זכויות סוציאליות, הפרשות פנסיוניות והפרשה לביטוח הלאומי. שינוי זה קיבל יתר משמעות עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020, בעקבותיה הוצאו מרבית עובדי ענף המסעדנות לחופשה ללא תשלום וקיבלו דמי אבטלה. בעקבות פסק הדין, חושבו דמי האבטלה של מלצרים רבים בהתאם לשכרם האמיתי ולא בהתאם לשכר מינימום כפי שהיה נהוג טרם פסק הדין.
לאחר פסק הדין, מסרה רשות המיסים כי תבחן את סוגיית מיסוי המע"מ בגין כספי הטיפים. עם זאת, כשנה לאחר קבלת פסק הדין לא גיבשה הרשות מדיניות חדשה, ובפועל לא ננקטו מהלכים בנושא. בית הדין לעבודה עצמו הבהיר בפסק הדין כי כל קביעותיו בנושא הטיפים נכונות בהיבט של דיני העבודה והביטוח הלאומי עליהם אמון בית הדין לעבודה, ולא בתחום המיסוי שהוא מחוץ לסמכות בית הדין לעבודה.
המשפטנים יוסי רחמים וצאלח אבו עמשה הציעו במאמר שפרסמו בשנת 2022 כי יש לבחון את יישום הלכת הטיפים גם בענפים נוספים בהם הטיפ הוא "נוהג מושרש היטב, העולה כמעט כדי נורמה משפטית בת-תוקף". במאמרם הציעו כי ענף שכזה עשוי להיות תחום הטיולים המאורגנים בארץ ובחו"ל בהם נהוג לשלם טיפ הן למדריך והן לנהגי האוטובוס, שעל פי רוב אף מבקשים זאת ומבהירים שכך מקובל.
בעקבות הפסיקה > התניה החורגת

סעיף התניה החורגת בפסק הדין, המאפשרת לכאורה תשלום ההפרשות והזכויות הסוציאליות מתוך כספי הטיפ, בכפוף ל"הסכמה עם עובדי שרשרת השירות" עורר ביקורת ודיון פרשני. בין היתר עולה השאלה מה נחשב להסכמה מצד עובדי שרשרת השירות, וזאת בשים לב לפערי הכוחות המהותיים שבין עובד למעסיק.
בריאיון שנתן הנשיא פליטמן לאחר פרישתו, התייחס לסוגיית התניה החורגת, ואמר שעל אף שאפשרות זו קיימת ברמה התאורטית ומופיעה בפסק הדין, הוא רואה מספר בעיות מהותיות בפני יישומה ברמה המעשית. "אם הטיפ הוא שכר, שכר עבודה רגיל – במה זה שונה מסיטואציה רגילה שבו המעסיק אומר לעובד: 'תראה את כל החבויות שלי אני מטיל עליך עכשיו'? ואז מתעוררת השאלה איך בית הדין צריך להתייחס לדבר כזה". לדבריו, יישום התניה החורגת על ידי מעסיקים עשויה להוות התנהלות חסרת תום לב מצד מעסיק או עשיית עושר ולא במשפט: "יכול להיות שתתאפשר הגשת תובענה ייצוגית כנגד מעסיק שיעשה זאת… כיוון שהבעיה המהותית הראשונה היא שהטיפ ששולם על ידי הלקוח למלצר מוחזק לפעמים בנאמנות על ידי בעל המסעדה, אבל הוא מיועד לתשלום שכרו – לא למימון חובות המעסיק". בעקבות התבטאותו זו עתר נגד פליטמן ארגון 'מסעדנים חזקים ביחד' לנציב הקבילות על השופטים. בעקבות עתירה זו הבהיר פליטמן פעם נוספת את עמדתו ומסר: "אם לוקחים את החריג והופכים אותו לכלל, ומנכים זכויות סוציאליות מהשכר – זה מנוגד להוראות חוק הגנת השכר ועל כן זהו ניכוי שאינו כדין".
בפועל, במרבית המסעדות התפתח הנוהג לפיו המעסיקים מחתימים את העובדים על 'כתב הסכמה' לניכוי כספי הפרשות המעסיק לפנסיה, הזכויות הסוציאליות וכו' מתוך כספי הטיפים כשהם נסמכים על התניה החורגת שבפסק הדין. סוגיה זו טרם הגיעה לבית הדין לעבודה. הסתדרות הנוער העובד והלומד והמייצגת בני נוער וצעירים עובדים ואת עובדי ענף המלצרות אף יצאה בקמפיין בקריאה למלצרים שלא לחתום על כתבי הסכמה מסוג זה.
פסק דין הפרישה של הנשיא פליטמן

כמקובל בעת פרישת שופטים, בחר הנשיא פליטמן בפסק דין הטיפים להיות פסק דינו האחרון לאחר 30 שנות שיפוט בבתי הדין לעבודה. את תקציר פסק הדין הקריא פליטמן באולם בית הדין הארצי באירוע הפרישה, בנוכחות נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות, שרת המשפטים איילת שקד, שופטים ומכובדים נוספים. פסק הדין כונה על ידי הנשיא פליטמן פשר התשר.
פסק הדין מתייחד בכך, שכלל ראשי הפרקים בו מבוססים על ציטוטים משיריו של המשורר נתן אלתרמן, שפליטמן הוא מחובבי שירתו. כך למשל, הפרק העוסק בפסק דין מלכה ומבחן הרישום בספרים קרוי לַסְפָּרִים רַק אַתְ הַחֵטְא וְהַשוֹפֶּטֶּת מתוך השיר פגישה לאין קץ, פרק הדיון וההכרעה קרוי עַל סַף הַלֵב עוֹמְדִים הַרְבֵה הַרְבֵה דְבָּרִים מתוך השיר חיוך ראשון, הפרק העוסק ביישום ההסדר הכללי שנקבע על הערעורים הספציפיים שנידונו קרוי פְרָּט וּכְלָּל הֵמָּה צֶּמֶּד כַחֹק מתוך השיר על זאת. את תוכן העניינים שבפתח פסק הדין, כינה פליטמן בהומור 'תפריט'.
ראו גם

תשר
מלצר
מסעדה
הערות שוליים

↑  עמ' 8–12 בפסק הדין
↑  עמ' 12–15 בפסק הדין
1 2  עמ' 45 לפסק הדין
↑  עמ' 16–24 בפסק הדין
↑  בילי פרנקל ואטילה שומפלבי, מהפכה בענף המלצרות: טיפ לא ייחשב שכר, באתר ynet, 1 במרץ 2016
↑  עמ' 32–37 בפסק הדין
↑  עמ' 37–45 בפסק הדין
↑  עמ' 72–74 בפסק הדין
↑  עמ' 46 לפסק הדין
↑  עמ' 63–64 בפסק הדין
1 2  עמ' 69 בפסק הדין
↑  עמ' 70 בפסק הדין
↑  אלה לוי וינריב, ‏שנה לחוק הטיפים: רשות המסים הציעה פשרה, המסעדנים מאיימים, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2019
↑  יוסי רחמים וצאלח אבו עמשה, טיפים כהכנסה מעבודה: הלכת קיס והשלכותיה על ענף התיירות, הפרקליט נה(1) תשפ"ב
↑  ניצן צבי כהן, ‏"הגיע הזמן להרחיב את פסיקת הטיפים לענפים נוספים", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 במרץ 2022
↑  אורלי אבירםאדר מסל,https://www.themarker.com/opinion/2020-05-09/ty-article-opinion/0000017f-e2e2-d7b2-a77f-e3e7a5430000, באתר דה מארקר, 9 במאי 2020
↑  ניצן צבי כהן, ‏השופט שחתום על 'פסיקת הטיפים': "מלצר לא שונה עקרונית מעובד אחר", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 בדצמבר 2018
↑  ניצן צבי כהן, ‏מסעדנים עתרו נגד השופט פליטמן עקב דבריו בראיון ל'דבר ראשון', באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 בפברואר 2019
↑  ניצן צבי כהן, ‏מלצרים, הישמרו: מסעדנים מעוותים את פסיקת הטיפים, ומעמיקים את הניצול, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 9 בינואר 2023
↑  אחרי הפסיקה באתר הסתדרות הנוער העובד
↑  חיוך ראשון, באתר שירונט
↑  על זאת, נתן אלתרמן, דבר 1948, באתר הספרייה הלאומית
חלק מ'תפריט' פסק הדין, המורכב מציטוטי שירים של אלתרמן
פסקל ורליין

פסקל ורליין (בגרמנית: Pascal Wehrlein; נולד ב-18 באוקטובר 1994) הוא נהג מרוצים גרמני המתחרה עבור קבוצת פורשה באליפות הפורמולה אי. זכה באליפות בעונת 2023/2024.
בשנת 2015 הפך לנהג הצעיר ביותר שזכה באליפות מרוצי ה-DTM לאחר שעשה זאת בגיל 20 תחת קבוצת מרצדס AMG. בשנת 2014 בגיל 19 היה לנהג הצעיר ביותר שניצח במרוץ DTM. התחרה במשך 2 עונות בפורמולה 1 ושימש כנהג המבחן והגיבוי של קבוצת הפורמולה 1 מרצדס AMG.
קריירה מוקדמת

ורליין נולד בעיר זיגמרינגן לאב גרמני ולאם ממאוריציוס. בשנת 2003 החל להשתתף במרוצי קארטינג בהם התמודד במגוון קטגוריות עד לשנת 2009. בשנת 2010 עבר להתמודד בקטגוריית החד-מושבי לאחר שהשתתף באליפות הפורמולה מאסטר'ס של ארגון ה-ADAC. ורליין סיים את האליפות במקום השישי לאחר שהשיג ניצחון במרוץ זקסנרינג וסיים במהלך העונה עוד שלוש פעמים בפודיום. בעונת 2011 זכה ורליין באליפות לאחר שניצח ב-5 מרוצים במהלך העונה במסלולים אושרסליבן, זקסנרינג, זולדר, נורבורגרינג ואירו ספידווי לאוזיץ. בעונת 2013 החל להשתתף באליפות פורמולה 3 האירופית ובסוף העונה סיים במקום השני בטבלה.