stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרסלו דיאלו
הערות שוליים

↑  BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 נג'אק •  3 בורה •  4 מרסלו •  5 רודינילסון •  6 ת. דאבו •  7 ז'ז'יניו •  8 ז'אקיטה •  9 רומאריו •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 ר. דאבי • 13 מנדי •  14 סוארס • 15 ט. סילבה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 מ. קאנדה • 23 סה • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 נג'אק •  3 בורה •  4 מרסלו •  5 רודינילסון •  6 ת. דאבו •  7 ז'ז'יניו •  8 ז'אקיטה •  9 רומאריו •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 ר. דאבי • 13 מנדי •  14 סוארס • 15 ט. סילבה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 מ. קאנדה • 23 סה • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
משל המטמון בשדה

משל המטמון בשדה ציור של רמברנדט (משנת 1630).
משל המטמון בשדה הוא אחד ממשלי ישו הידועים ביותר, מופיע הבשורה על-פי מתי י"ג 44. המשל ממחיש את ערכה העצום של מלכות השמים. משל זה מקדים מיד את משל המרגלית באותו נושא. המשל תואר ביצירות אמנות על ידי אמנים כמו רמברנדט.
סיפור המשל

סיפור משל המטמון
עוֹד דּוֹמָה מַלְכוּת הַשָׁמַיִם לְאוֹצָר טָמוּן בַּשָּׂדֶה אֲשֶׁר מְצָאוֹ אִישׁ וַיִּטְמְנֵהוּ וּבְשִׂמְחָתוֹ יֵלֵךְ וּמָכַר אֶת־כָּל־אֲשֶׁר־לוֹ וְקָנָה אֶת־הַשָּׂדֶה הַהוּא׃

לפי מתי י"ג 44 (ברית חדשה, תרגום דליטש)
ההנחה המונחת בבסיסו של המשל היא שמישהו קבר אוצר בשדה ומת מאוחר יותר. הבעלים הנוכחיים אינו מודע לקיומו. המוצא, אולי פועל חקלאי, זכאי לו, אך אינו מסוגל לחלץ אותו בנוחות אלא אם יקנה את השדה. עבור האיכר, גילוי של אוצר כזה הוא בגדר מימושו של "חלום אולטימטיבי".
פרשנות

נהוג לפרש משל זה בדרך כלל כממחיש את ערכה העצום של מלכות שמים, מי שמוצא אוצר כזה (מלכות השמים), מבין ורואה את ערכה העצום, מוכן לוותר על כל הון שבעולם ועל הבלי העולם הזה, ולתת את כל אשר לו על מנת להשיג את מלכות השמים - מלכות אלוהים, שמשמעם חיי נצח בעולם הבא.
ולכן נושאו של המשל דומה לנושא משל המרגלית. ג'ון נולנד מעיר כי ה"אוצר הטוב" שבא לידי ביטוי ב"מציאתו" משקף "זכות מיוחדת" ומקור לשמחה, אך בו זמנית משקף גם אתגר לא פשוט, שכן אותו אדם במשל מוותר על כל שהיה לו, על מנת לתבוע את המטמון הגדול שמצא.
ז'אן קלווין כותב על משל זה:
שני המשלים הראשונים מתוך אלה נועדו להנחות את המאמינים להעדיף את מלכות השמים על פני העולם כולו, ועלכן, לכחש בעצמם ובכל תאוות הבשר, כדי שדבר לא ימנע בעדם מלקבל חזקה על קניין כה יקר ערך. אנו זקוקים מאוד לאזהרה כזו; שכן אנו שבויים כל כך בפיתויי העולם הזה, עד כי הבטחת חיי הנצח נמוגים ממראה עיננו; כתוצאה מהיותנו שבויים בבשר, איננו אוחזים בחזקה בחסדו של הקדוש ברוך, ומתנת ברוח אינה זוכה אצלנו להערכה הראויה.
טבעו הנסתר של האוצר עשוי להצביע על מלכות שמים "אשר עדיין לא נחשפה בפני כולם."
עם זאת, קיימות פרשנויות אחרות של המשל, שבהן האוצר מייצג את עם ישראל או את הכנסייה.
ביצירתו של סנט תומאס אקווינס - "Catena Aurea", הוא משלב הערות של כמה מאבות הכנסייה על קטע זה, בהצביעו על כך שכשם שהאוצר טמון בשדה, הבשורה מגיעה חינם והיא פתוחה לכל, אולם על מנת לאחוז באמת באוצרות השמים, חייבים להיות מוכנים לוותר על (הבלי) העולם על מנת לרכוש אותם. האבות זיהו גם את השדה שבו נמצא המטמון החבוי כמיצג את הציות ללקח השמימי.
[...] אוצר זה, כאשר אדם מגלה אותו, הוא מסתירו, כדי שיוכל לשמרו; שכן, רגשות קנאה דתית, וחיבה כלפי שמיים אינם מספיקים כדי להגן עלינו מפני הרוחות הרעות, אם לא נגן על עצמנו מפני שבחים שחולקים לנו בני אדם. בחיי ההווה הללו אנו מצויים במאבק, והרוחות הרעות, הן כמו שודדי דרכים המתנכלות בנו בדרך. אלה מאתנו הנושאים את האוצר שלהם בגלוי, הם אלה שאותם מבקשים לבזוז בדרך. כאשר אני אומר זאת; אינני מתכוון כי שכננו לא צריכים לראות את פועלנו באמונה, אך איננו צריכים לחפש את השבחים וההערכה מבני אדם על מה שאנו עושים. לפיכך, מלכות השמים מושווית לדברים הארציים, מה שמוחנו יכול לקלוט מתוך עניינים מוכרים, ולהשליך מתוכם על עניינים שאינם מוכרים, ואולי ללמוד באופן זה לאהוב את הלא ידוע מתוך הידוע והאהוב. וכך מתוך השמחה של האיכר, הוא הולך ומוכר את כל אשר לו וקונה את השדה ההוא. ההוא שמוכר הכל, זה הוא, שקונה את השדה, מי, שמוותר על התענוגות הגשמיות ונוטש את כל תשוקותיו הארציות מתוך חרדה לזכותו על מלכות שמים
בבשורה על פי תומא

משל דומה אך לא זהה מופיע גם בבשורה הגנוסטית על פי תומא (פסוק 109):
ישוע אמר, "מלכותו (של האב) היא כמו אדם שהיה לו אוצר חבוי בשדה שלו אך לא ידע על כך, וכאשר הוא מת הוא הוריש את השדה לבנו. [הבן] גם כן לא ידע על האוצר, הוא מכר את השדה. רוכש השדה ומגלה בעת שהוא חורש אותו, את האוצר, וכך החל להלוות כסף בריבית לכל דורש".

- הבשורה על פי תומא פסוק 109,
גרסה זו של המשל מופיעה מוקדם יותר למשל המרגלית (פסוק 76), ולא מיד אחרי, כמו בגרסת מתי. עם זאת, האזכור של אוצר בפסוק 76 עשוי לשקף מקור לבשורה על פי תומא שבו שני המשלים היו סמוכים זה לזה, כך שצמד המשלים "הופרדו זה מזה, הוצבו להקשרים שונים, והורחבו באופן עממי." האופן בו סופר על החלפות בעלות רבים על השדה הוא ייחודי לבשורה על פי תומא, ומשקף שוני בנושא מהמשל בברית החדשה.
יצירות אומנות

מספר יצירות אומנות של הברית החדשה מתארות את המשל, כולל יצירות מאת רמברנדט, יאן לאוקן, ג'יימס טיסו וג'ון אוורט מיליי.
ראו גם

ישו
הברית החדשה
משלי ישו
הערות שוליים

1 2 3  John Nolland, The Gospel of Matthew: A commentary on the Greek text, Eerdmans, 2005, ISBN 0-8028-2389-0, pp. 563–565.
↑  Craig S. Keener, A Commentary on the Gospel of Matthew, Eerdmans, 1999, ISBN 0-8028-3821-9, p. 391.
↑  John Calvin, Commentary on Matthew, Mark, Luke - Volume 2, translated by William Pringle, Matthew 13:44-52.
↑  W. D. Davies, William David Davies, and Dale C. Allison, A Critical and Exegetical Commentary on the Gospel According to Saint Matthew: Commentary on Matthew VIII-XVIII, Continuum, 1997, ISBN 0-567-09545-2, pp. 435–437.
↑  Herbert Lockyer, All the Parables of the Bible, Zondervan, 1988, ISBN 0-310-28111-3, pp. 197–200.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2016-05-16. נבדק ב-2016-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gospel of Thomas: Lamb translation and Patterson/Meyer translation.
↑  Brad H. Young, The Parables: Jewish Tradition and Christian Interpretation, Hendrickson Publishers, 2008, ISBN 1-59856-303-3, pp. 202–206.
1 2  Brad H. Young, The Parables: Jewish Tradition and Christian Interpretation, Hendrickson Publishers, 2008, ISBN 1-59856-303-3, pp. 202–206.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558041005171  LCCN: sh85060629 
תיאור של משל זה (משמאל) כבן זוגו של משל המרגלית (מימין) על חלון ויטראז' בבית הכנסייה הסקוטית במלבורן.
חשיפת המטמון בשדה, והאוצר מצוי בהישג ידו.
מרי רוזנבלום

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1952 Levittown, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במרץ 2018 (בגיל 65) La Center, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ריד קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית אמריקאית 
 פרסים והוקרה:  Tähtivaeltaja Award (1996)  פרס קומפטון קרוק 
 
מרי רוזנבלום (שם נעורים: מרי פרימן; 27 ביוני 1952 – 11 במרץ 2018) הייתה סופרת מדע בדיוני וספרי תעלומות אמריקאית.
ביוגרפיה

רוזנבלום נולדה בלויטאון, ניו יורק וגדלה באליסון פארק, פנסילבניה.
היא קיבלה תואר בביולוגיה ממכללת ריד באורגון. רוזנבלום השתתפה בסדנת הסופרים של קלריון ווסט בשנת 1988.
סיפורה הראשון התפרסם בשנת 1990 והרומן הראשון שלה בשנת 1993.
הקריירה שלה החלה בסוגת המדע הבדיוני, ובמידה רבה גם המשיכה בו. עם זאת, מ-1999 עד 2002 היא כתבה את סדרת הרומנים "תעלומות הגינון" בשם "מרי פרימן". בשנת 1994, היא זכתה בפרס קומפטון קרוק לרומן הביכורים הטוב ביותר עבור The Drylands.
בשנת 2009 היא זכתה בפרס סיידווייז להיסטוריה חלופית עבור הסיפור הקצר, "הקרבה"(Sacrifice).
באורגון, שם התגוררה רוזנבלום, רק 10% מכלל הטייסים הן נשים, ובגיל 57 השיגה רוזנבלום תעודת טיס במדינה זו.
רוזנבלום מתה ב-11 במרץ 2018, כאשר המטוס החד-מנועי אותו הטיסה התרסק ליד שדה תעופה דרומית ללה סנטר, וושינגטון.
יצירות > רומנים

The Drylands (1993)
Chimera (1993)
The Stone Garden (1994)
Devil's Trumpet (1999) writing as Mary Freeman
Deadly Nightshade (1999) writing as Mary Freeman
Bleeding Heart (2000) writing as Mary Freeman
Garden View (2002) writing as Mary Freeman
Water Rites (2006)
Horizons (2007)
יצירות > אסופות

Synthesis & Other Virtual Realities
יצירות > סיפורים קצרים נבחרים

"Shoals" (2013) in Old Mars (anthology)
"Home Movies" (2006) in Asimov's Science Fiction
הערות שוליים

1 2 3  "Mary Rosenblum: Playing Cassandra". Locus Online. April 2007
↑  Hottman, Sara (July 27, 2012). "The poetry of aviation from a Troutdale pilot: Friday feature". The Oregonian.
↑  Matarrese, Andy (March 11, 2018). "Pilot killed in plane crash south of La Center". The Columbian.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810531129105606  BnF: cb15967328j (data)  ISNI: 0000 0001 2141 1931  LCCN: no95011910  NKC: xx0077616  VIAF: 79227338   WorldCat (עם VIAF): 79227338
משל המרגלית

צמד המשלים – משל האוצר החבוי (משמאל) יחד עם משל המרגלית (מימין) על חלון ויטראז' בבית הכנסייה הסקוטית של מלבורן.
משל המרגלית (נקרא גם משל הפנינה או משל האבן היקרה) הוא אחד ממשלי ישו. הוא מופיע במתי י"ג 45–46, ומדגים את ערכה הגדול של מלכות השמים. זהו המשל שבא לפני המשל האחרון במתי י"ג, לפני משל המכמורת.
המשל מופיע מיד אחרי משל המטמון בשדה שבו מדובר על נושא דומה. הוא לא מופיע בשאר הבשורות הסינופטיות לעומת זאת, גרסה של משל זה מופיעה גם בבשורה הלא-קנונית – הבשורה על פי תומאס. המשל תואר על ידי אמנים כגון דומניקו פטי.
המשל נכתב כדלקמן בברית החדשה בתרגום דליטש של בשורת מתי י"ג 45–46:
פרשנות

בדרך כלל מפרשים משל זה כסיפור הממחיש את ערכה הגדול של מלכות שמים. הבישוף האנגליקני צ'ארלס אליקוט מציין כי:
בדומה לכך, מציין התאולוג ג'ון נולנד, כי פנינים באותה העת היו יקרות ערך מעבר למקובל היום, ולכן משל זה צמוד למשל המטמון בשדה, שהוא משל בן זוגו מבחינת המובן הסמלי המשותף, נולנד מעיר כי שני המשלים שותפים במושג של "הון עתק, שנדרש מאמץ נמרץ להשגתו - וכאן הכוונה למלכות שמים", אך מוסיף למקרה זה את הרעיון של "שקידתו של מי שמייחל לה".
ערכה של הפנינה בכך שהיא מהווה "עסקה של פעם בחיים" עבור הסוחר בסיפור המשל. עם זאת, מי שאינם מאמינים דיים במלכות שמים, עד כדי סיכון כל עתידם עבורה, אינם ראויים למלכות.
פרשנות זו של המשל היוותה השראה למספר מזמורים, לרבות המזמור השוודי האנונימי הקרוי "Den Kostliga Pärlan" ("הו, פנינה רבת ערך!"), המתחיל כך (בתרגום חפשי):
הו, פנינה יקרת ערך! האם מְצָאָתַ?

האם המושיע ראשון באהבתך?

הו שקול זאת היטב, המצא תשובה,

כפי תקוותך לקבל ברכה ממעל.

האם ויתרת על הכל בעבור אוצר זה?

האם חִשבת רווחיך בעבר כהפסד בלבד?

האם הביטחון בעצמך ובמעלותיך

היו לאין לפני ישוע, ולפני צלבו?
פחות נפוצה פרשנות המשל הגורסת כי הסוחר מייצג את ישו, והפנינה מייצגת את הכנסייה הנוצרית. פירוש זה מעניק למשל נושא דומה לזה של משל הכבש האובד משל המטבע שאבד, ומשל הבן האובד.
הביטוי "הפנינה יקרת הערך" התפרש בהרחבה שיש להחיל אותו על דברים יקרי ערך במספר הקשרים דתיים. לדוגמה, האפיפיור פיוס ה-XII השתמש בביטוי כדי לתאר את מושג הבתולים.
אפשר גם לתאר את הפנינה עצמה כמעין אבן יקרה, יפהפייה, שנוצרה בתוך הצדפה, "אֵם הפנינה" תוך כדי סבל רב (באותו אופן שמאמינים סובלים ממחסור ומאי נוחות), וכך למשיל אותה לקהילת המאמינים, היא סובלת בחיים בעולם הזה, אך בבוא היום (בעולם הבא) היא תוצג לראווה לעיני כל. שלא כמו אבנים יקרות אשר יש לחתוך, ללטש, ולחשוף את הברק, הזוהר והיופי שלהן, הפנינה היא מושלמת מטבעה, מרגע שהוצאה מן הצדפה.
הבשורה על פי תומאס

גרסה של המשל מופיעה גם בבשורה הגנוסטית על פי תומאס האומרת (פסוק 76):
ישוע אמר: "מלכות האב היא כמו סוחר שהיה מצויד באספקה של סחורות ומצא פנינה, הסוחר היה זהיר: הוא מכר את כל הסחורה וקנה לעצמו את הפנינה היחידה. וכן גם אתה, חפש את אוצרו שאינו כלה, שהוא נצחי, שלא מכלה העש, והרימה לא הורסת.
בגרסה זו של המשל, ומשל המטמון בשדה המופיע מאוחר יותר (פסוק 109), שלא כמו במתי שקדם לו. עם זאת, האזכור של אוצרות בפסוק 76 עשוי לשקף שבמקור לבשורה על פי תומאס, שני המשלים היו צמודים וסמוכים זה לזה, כך שהקשר בין משלי הצמד המקורי שנותק, הוצבו בהקשרים נפרדים, והתרחבו באופן אופייני לפולקלור. בחשיבה הגנוסטית הפנינה יכולה לייצג את ישו עצמו. ב"מעשי פטרוס ושנים העשר" הגנוסטי, שנמצא יחד עם "הבשורה על פי תומאס", הפנינה מייצגת את ישו.
תיאורים אמנותיים

היו כמה תיאורים אמנותיים של משלי הברית החדשה כולל יצירות מאת דומניקו פטי, יאן לאוקן וג'ון אוורט מיליי.
בספרות

המשל מופנה בספרו של נתניאל הות'ורן "אות הקלון" (The scarlet letter) בעמוד 82: "אך היא קראה לתינוקת בשם 'פרל' (פנינה) בהיותה יקרת ערך – שנקנתה מתוך ראייה של אוצרה היחיד של האם!"
ראו גם

הברית החדשה
הבשורה על-פי מתי
ישו
משלי ישו
הערות שוליים

↑  Cambridge Bible for Schools and Colleges on Matthew 13, accessed 15 January 2017
↑  Gospel of Thomas: Lamb translation and Patterson/Meyer translation.
↑  Ellicott's Commentary for Modern Readers on Matthew 13, accessed 15 January 2017
1 2 3  John Nolland, The Gospel of Matthew: A commentary on the Greek text, Eerdmans, 2005, ISBN 0-8028-2389-0, pp. 565–566.
↑  Craig S. Keener, A Commentary on the Gospel of Matthew, Eerdmans, 1999, ISBN 0-8028-3821-9, p. 392.
↑  The Cyber Hymnal, O That Pearl of Great Price!
↑  Herbert Lockyer, All the Parables of the Bible, Zondervan, 1988, ISBN 0-310-28111-3, p. 200.
↑  Sacra Virginitas.
↑  The Homiletic review, Volume 52 ''
↑  Brad H. Young, The Parables: Jewish Tradition and Christian Interpretation, Hendrickson Publishers, 2008, ISBN 1-59856-303-3, pp. 202–206.
↑  David Noel Freedman, Allen C. Myers, and Astrid B. Beck, Eerdmans Dictionary of the Bible, Eerdmans, 2000, ISBN 0-8028-2400-5, p. 1041.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531445605171  LCCN: sh85099034 
"הפנינה יקרת הערך", דומניקו פטי, המאה ה־17
מאת אמן אנונימי, 1900 תחת הכותרת "הפנינה"
מקום לדאגה

ערך זה עוסק בתוכנית מערכונים בטלוויזיה. אם התכוונתם לפזמון שכתב יהונתן גפן, ראו .
| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  מערכונים
 יוצרים:  ימי ויסלר, רנן מוסינזון, עודד סמו, מעיין בלום
 כותבים:  ימי ויסלר, מעיין בלום, עודד סמו
 בימוי:  ימי ויסלר
 שחקנים:  מעיין בלום  דביר בנדק  עודד סמו  שרון שטרק  אילנית בן יעקב
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  21
 הפקה
 מפיק:  עמי אמיר, הילה אלון
 חברת הפקה:  מטר הפקות
 צלמים:  שי פלג, איתי נאמן
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  12 ביולי 2008 – 23 בינואר 2010
מקום לדאגה היא תוכנית מערכונים ישראלית ששודרה בשתי עונות (20 פרקים) בשנים 2008 ו-2009 בערוץ 10 והופקה על ידי מטר הפקות.
התוכנית הייתה מבוססת על מערכונים עם הומור שחור והומור נונסנס ונכתבה על ידי ימי ויסלר (מלהקת "הבילויים"), מעיין בלום ועודד סמו ובוימה על ידי ויסלר.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-12 ביולי 2008. שודרו בה 9 פרקים. העונה השנייה עלתה ביום שבת ב-7 בנובמבר 2009, והסתיימה ביום שבת ב-23 בינואר 2010. שודרו בה 12 פרקים.
הסדרה הייתה מועמדת לפרס "ורד הזהב" (Rose d'or) של איגוד השידור האירופי. בנוסף התנהל משא ומתן למכירת פורמט הסדרה לרשת טלוויזה בקנדה.
הערות שוליים

↑  אסף כרמל, מקום לצעקה, באתר הארץ, 11 ביולי 2008
↑  לי-אור אברבך, ‏יוניברסל מקאן יוצאת מהשותפות ב"מטר הפקות", באתר גלובס, 24 במרץ 2011
↑   דורון חלוץ, ימי ויסלר מטיף למגיפה, באתר הארץ, 25 במאי 2013
↑  רותה קופפר, עשרה דברים לראות בסוף השבוע, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2009
↑  לי-אור אברבך, ‏גאווה ישראלית: 4 פורמטי טלוויזיה מועמדים לפרס ורד הזהב, באתר גלובס, 28 בפברואר 2012
↑  רותי זוארץ, ‏הטלוויזיה הקנדית במו"מ לרכישת הפורמט "מקום לדאגה" של ערוץ 10, באתר גלובס, 24 ביוני 2008
מרסלה מאוס

| --- | --- |
 ענף מדעי:  אימונותרפיה 
 מקום לימודים:  תיכון סטאיווסנט  אוניברסיטת פנסילבניה  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג 
 מנחה לדוקטורט:  קרל ג'ון 
 מוסדות:  בית הספר לרפואה של הרווארד  מכון דנה-פרבר לסרטן  אוניברסיטת פנסילבניה  בית החולים הכללי מסצ'וסטס 
 
מרסלה ו' מאוס היא פרופסור חבר לרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ומנהלת התוכנית לאימונותרפיה תאית בבית החולים הכללי מסצ'וסטס. מאוס חוקרת ומפתחת אימונותרפיה לטיפול בסרטן, תוך שימוש בתאי T מהונדסים גנטית כנגד תאים ממאירים (תאי סרטן).
חיים מוקדמים וחינוך

מאוס למדה בבית הספר התיכון סטויבסנט (Stuyvesant) בניו יורק. היא בעלת תואר ראשון בביולוגיה ובספרות מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בהמשך קיבלה תואר MD-PhD מאוניבסיטת פנסילבניה, שם עבדה במעבדתו של קרל ה. ג'ון, ופיתחה שיטות להרחבת אוכלוסיות תאי T לצורך טיפולים רפואיים. היא ביצעה התמחות ברפואה פנימית בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה מ-2006 עד 2008. לאחר מכן ביצעה תת-התמחות בהמטולוגיה ואונקולוגיה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג מ-2008 עד 2012.
מחקר וקריירה

בשנת 2012 חזרה מאוס לאוניברסיטת פנסילבניה, שם מונתה למרצה בכירה ושימשה כאחראית על הרפואה התרגומית. מאז 2015 מאוס עובדת בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס ובמכון לסרטן דנה-פרבר. במוסדות אלו מאוס מובילה את תוכנית האימונותרפיה התאית שבמסגרתה מתבצעים ניסויים קליניים על בסיס מחקריה.
מאוס מפתחת תאי T בעלי אנטיגן כימרי (CAR-T) עבור חולי סרטן. היא הדגימה כי ניתן להשתמש בתאי CAR-T מהונדסים כדי לזהות ולהרוג תאי גידול המבטאים חלבון ספציפי, EGFRvllI (וריאנט III). היא מאמינה בשילוב תאי CAR-T עם מעכבי נקודות בקרה (checkpoint inhibitors) המשמשים לטיפול בסוגי סרטן אחרים. תאי ה-CAR-T יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח, לחדור לגידול ולעורר תגובה חיסונית. מאוס השתמשה בטכנולוגיית קריספר (CRISPR-Cas9) כדי לפתח תאי CAR-T המבטאים מולקולה הנקראת Bi-specific T-cell engager (BiTE). תאי ה-CAR-T ממשיכים לייצר מולקולות BiTE שמביאות להשמדת הגידול. BiTE מכיל שתי זרועות מולקולריות, האחת תופסת את האנטיגן EGFR על תאי הגידול והשנייה מאתרת קולטן CD3 על פני תא T סמוך. ברגע שאנטיגן המטרה וקולטן תאי ה-T (ה-TCR, T-Cell receptor) קרובים זה לזה, תא ה-T יכול להשמיד את התא הסרטני. ה- BiTEs גורמים לתאי הגידול ולתאי ה-T להיות בסמיכות. בדרך כלל ה-BiTE גדול מכדי לחצות את מחסום הדם-מוח, אך תאי ה- CAR-T יכולים לעבור את מחסום דם-מוח ולייצר את ה-BiTE בתוך המוח.
מאוס חברה בצוות ההנהגה של MicroMedicine, חברת הזנק אשר יוצרת מיקרו-נוזלים אוטומטיים לבידוד תאים מנוזלים ביולוגיים. מאוס זכתה במענק דיימון רוניון לחקר הסרטן בשלב 2 לפיתוח תאי CAR-T המכוונים לאנטיגנים לא תקינים הנוצרים מאונקוגנים. היא הפכה תאי CAR-T ל"כלי רכב משוריינים" שיכולים להיות מכוונים כנגד גליובלסטומה.
מחקר וקריירה > פרסומים נבחרים

Maus, Marcela (2007). "CD8+ T-cell responses to adeno-associated virus capsid in humans". Nature Medicine. 13 (4): 419–422. doi:10.1038/nm1549. PMID 17369837.
Maus, Marcela (2013). "Cardiovascular toxicity and titin cross-reactivity of affinity-enhanced T cells in myeloma and melanoma". Blood. 122 (6): 863–871. doi:10.1182/blood-2013-03-490565. PMC 3743463. PMID 23770775.
Maus, Marcela (2014). "Antibody-modified T cells: CARs take the front seat for hematologic malignancies". Blood. 123 (17): 2625–2635. doi:10.1182/blood-2013-11-492231. PMC 3999751. PMID 24578504.
הערות שוליים

↑  "Marcela V. Maus, MD, PhD - Hematology/Oncology - Massachusetts General Hospital, Boston, MA". www.MassGeneral.org. נבדק ב-2019-08-02.
↑  "Cellular Immunotherapy Program". www.MassGeneral.org (באנגלית). נבדק ב-2019-11-28.
↑  "Marcela Maus, MD, PhD". 2019 World Medical Innovation Forum (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-02.
1 2  "Marcela Maus, MD, PhD". MicroMedicine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-02.
1 2  "Combining CAR T cells with existing immunotherapies may overcome resistance in glioblastomas". ScienceDaily (באנגלית). נבדק ב-2019-08-02.
↑  "Building up its I/O ops, CRISPR Therapeutics allies with Marcela Maus at Mass General". Endpoints News (באנגלית). נבדק ב-2019-08-02.
1 2 3  "New Discoveries and Honors in Cancer Research". Damon Runyon (באנגלית). נבדק ב-2019-08-02.
1 2  "A new kind of CAR-T becomes a micro-pharmacy, eliminating glioblastoma in mice". STAT (באנגלית אמריקאית). 2019-07-22. נבדק ב-2019-08-02.
↑  "MicroMedicine™ Announces New Advisory Board Member, Dr. Marcela Maus". BioSpace (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0002-7578-0393
נבחרת סרביה בכדוריד נשים

נבחרת סרביה בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של סרביה. לפני קבלת העצמאות, הסרבים היו חלק משמעותי בנבחרת יוגוסלביה בכדוריד. הנבחרת השתתפה בהצלחה במספר תחרויות בינלאומיות, זכתה באליפות העולם והייתה אלופה אולימפית. היא הפסיקה להתקיים לאחר פירוק המדינה. בשנים 1996–2006 הנבחרת פעלה תחת השמות "נבחרת יוגוסלביה" ו"נבחרת סרביה ומונטנגרו".
הישגי הנבחרת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | אולימפיאדה | אליפות העולם | אליפות אירופה |
נבחרת סרביה ומונטנגרו
| 1996 | לא העפילה |  | לא העפילה |
| 1997 |  | לא העפילה |  |
| 1998 |  |  | לא העפילה |
| 1999 |  | לא העפילה |  |
| 2000 | לא העפילה |  | 7 |
| 2001 |  | 3 |  |
| 2002 |  |  | 6 |
| 2003 |  | 9 |  |
| 2004 | לא העפילה |  | 12 |
| 2005 |  | לא העפילה |  |
| 2006 |  |  | 14 |
נבחרת סרביה
| 2007 |  | לא העפילה |  |
| 2008 | לא העפילה |  | 13 |
| 2009 |  | לא העפילה |  |
| 2010 |  |  | 14 |
| 2011 |  | לא העפילה |  |
| 2012 | לא העפילה |  | 4 |
| 2013 |  | 2 |  |
| 2014 |  |  | 15 |
| 2015 |  | 15 |  |
| 2016 | לא העפילה |  | 9 |
| 2017 |  | 9 |  |
| 2018 |  |  | 11 |
| 2019 |  | 6 |  |
| 2020 |  |  | 13 |
| 2021 | לא העפילה | 12 |  |
| 2022 |  |  | 15 |
נאוסוכיה

| נאוסוכיה |
| --- | --- |
‏שלד של Crocodileimus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה::  זוחלים 
קבוצה:: דיאפסידה 
קבוצה:: דמויי ארכוזאורים 
קבוצה:: ארכוזאוריה
על־סדרה::  דמויי תנינאים 
קבוצה:: נאוסוכיה
שם מדעי
 Neosuchia

תנין יאור בקניה.
נאוסוכיה (שם מדעי: Neosuchia) היא קבוצת זוחלים דמויי-תנינאים שהתפתחה החל מהתחילת היורה ועד היום. הקבוצה מכילה את הארכוזאורים מהקבוצה סוכיה (Suchia), הכוללת את מרבית הארכוזאורים שקרובים יותר לתנינים מאשר לדינוזאורים ושאר האוומטאטרסלים ומשם משמעות שמה: "סוכיה חדשה".
הראשון מבני הקבוצה היה ה-Calsoyasuchus שהתקיים במשך היורה התחתון שלפני 196 מיליון שנה.
קבוצה זו היא קלייד רחב המכיל מגוון דמויי-תנינאים בעלי גוף דומה לזה של התנינאים המודרניים האמפיביים ומבחינה אותם ממספר דמויי-תנינאים בעלי אורח חיים יבשתי, בני הקבוצה זיפוסוכיה (Ziphosuchia), הנכחדת. מבנה העצמות שלהם בנוי באופן מסיבי יחסית ולרובם לסתות מוארכות עם שיניים מחורצות בעלות מבנה מחודד ולעיתים השיניים בולטות החוצה מהפה, גם כשהוא סגור. מבנה הלסתות מרמז על רבים מהם שהיו טורפים מובהקים, בניגוד למספר דמויי-תנינאים יבשתיים.
רבים מראשוני הנאוסוכים נכדו ורק הקבוצה אאוסוכיה (Eusuchia) שרדה.
מיון

סוג ללא מקור Burkesuchus - נכחד
סוג ללא מקור Karatausuchus - נכחד
סוג ללא מקור Khoratosuchus - נכחד
סוג ללא מקור Montsecosuchus - נכחד
סוג ללא מקור Stolokrosuchus? - נכחד
סוג ללא מקור Wahasuchus? - נכחד
סוג ללא מקור Gilchristosuchus - נכחד
קבוצה Coelognathosuchia - נכחדה
משפחה סטומטוסוכיים (Stomatosuchidae) - נכחדה
משפחה Atoposauridae - נכחדה
תת-סדרה Tethysuchia - נכחדה
משפחה Elosuchidae
משפחה פולידוזאוריים (Pholidosauridae)
משפחה דריוזאוריים (Dyrosauridae)
משפחה Goniopholidae - נכחדה
משפחה Paralligatoridae - נכחדה
משפחה Bernissartiidae - נכחדה
משפחה Susisuchidae - נכחדה
קבוצה אאוסוכיה (Eusuchia)
הערות שוליים

↑  Wilson, J. A.; Malkani, M. S.; Gingerich, P. D. (2001). "New crocodyliform (Reptilia, Mesoeucrocodylia) from the Upper Cretaceous Pab Formation of Vitakri, Balochistan (Pakistan)" (PDF). Contributions from the Museum of Paleontology, University of Michigan. 30 (12): 321–336. Retrieved 2009-11-02.
↑  Larsson, H. C. E.; Sidor, C. A.; Gado, B.; Gado, B (2001). "The giant crocodyliform Sarcosuchus from the Cretaceous of Africa" (PDF). Science. 294 (5546): 1516–1519. doi:10.1126/science.1066521. PMID 11679634. S2CID 22956704. Retrieved 2009-11-02