stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחוב הגיא (העיר העתיקה)
הערות שוליים

↑  גד פרומקין, דרך שופט בירושלים, תל אביב: הוצאת דביר, תשט"ו-1955, עמ' 21.
↑  יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, באתר "כותר", עמ' 98.
↑  ראו: יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, עמ' 71, 195, 199.
↑  ראו: יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, עמ' 211.
↑  ראו: יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, עמ' 433.
↑  אבי ששון, תולדות חייו של רבי יהוסף שווארץ, שנה בשנה, תשס"ג.
↑  ראו: יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, עמ' 231.
1 2  שוקי לבנון, 2 בתים ברובע המוסלמי יהפכו לנקודות משטרה, חדשות, 1 בספטמבר 1992
↑  הר המריבה – המאבק על הר הבית, יהודים ומוסלמים, דת ופוליטיקה, ירושלים: הוצאת כתר, 1995. ISBN 9650705155. עמ' 203.
↑  שבתי זכריה, ירושלים הבלתי נודעת, ירושלים: הוצאת בית אל, 1998, עמ' 245.
↑  הרב לביא ירד לסייע ונרצח, באתר ערוץ 7
↑  מערכת כיכר השבת, ‏נרצח פיגוע הדקירה בי-ם: עדיאל קולמן הי"ד מכוכב השחר, באתר כיכר השבת, 18 במרץ 2018
↑  אטרקציות בעיר העתיקה
↑  סיור ארכאולוגי בירושלים
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
| אתרי הרובע המוסלמי |
| --- | --- | --- |
| שכונות | באב אל חוטה |  |
| רחובות ושערים | שער האריות • שער הפרחים • שער שכם • הקארדו (ירושלים) • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה (רחוב) • רחוב הגיא • רחוב שער האריות • שער השלשלת • שער הכותנה • שער הברזל |  |
| אתרים ארכיאולגיים | מערת צדקיהו • בריכת הסטרותיון • קשת וילסון • מנהרות הכותל • שער וורן • בריכות הצאן |  |
| אתרים מוסלמיים | רבאט אל-מנצורי • מסגד הצריח האדום • רבאט אל-בציר • ספריית ח'אלדיה • ספריית אל-בודיירי • אל-מדרסה א-תנכיזיה |  |
| אתרים נוצריים | ויה דולורוזה • קפלת ההלקאה • קפלת ההרשעה וכפיית הצלב • מנזר האחיות ציון (העיר העתיקה) • כנסיית סנטה אנה • האכסניה האוסטרית • אכסניית סנט פאולוס • כנסיית גבירתנו הדואבת |  |
| אתרים יהודיים | הכותל הקטן • ישיבת עטרת ירושלים • בית המערבים • ישיבת אדרת אליהו • ישיבת שובו בנים • בית הכנסת ע"ש הרב גץ • בית הכנסת אוהל יצחק • ישיבת חיי עולם • ישיבת תורת חיים • בית הכנסת ציון המצוינת |  |
| מבני מגורים יהודיים | חצר רייסין • חצר גליציה • בית המערבים • מתחם שער הפרחים • בית ויטנברג • בית הצלם • חצר ראנד • בית חזון • בית דנון • חצר דיסקין |  |
| שונות | מוזיאון הכיכר הרומית • שוק הכותנה |  |
דלק גרעיני

תהליך יצור של דלק גרעיני
דלק גרעיני הוא חומר שאפשר לנצלו להפקת אנרגיה גרעינית, בין אם בביקוע גרעיני, או בהיתוך גרעיני. כל הכורים הגרעיניים השימושיים כיום הם כורי ביקוע, בכורים אלה, בדרך כלל החומר המשמש לדלק הוא אורניום. ברובם נעשה שימוש באורניום מועשר בדרגה נמוכה (LEU - Low-enriched uranium) לרמות של כ-3-4% העשרה. קיימים גם כורים בהם נעשה שימוש בדלק מבוסס אורניום טיבעי, אורניום מועשר קלות (SEU- Slightly Enriched Uranium) ולעיתים הדלק מכיל גם פלוטוניום. מוטות דלק לכור גרעיני ראשון שנבנה באוניברסיטת שיקגו נבנו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בהנחיית מוריס כהן.
צורת הדלק הגרעיני

כיום, הדלק הגרעיני בכורים מגיע בדרך כלל בצורה של מוטות. מוט הדלק עשוי מתכת (בדרך כלל זירקוניום, בגלל בליעת הנייטרונים הנמוכה שלו). בתוך המוט נמצאות "גלולות" תאי דלק קרמיות, העשויות תחמוצת האורניום בהעשרה נמוכה מעורב עם חומרים שונים לצורך שיפור התכונות שלו. בכורים בעלי יעוד שונה, צורת מוטות הדלק עשויות להיות שונות. ישנם כורים בהם מוטות הדלק מגיעים בצורה של כדורים הבנויים ממספר קליפות, כורים בהם מוטות הדלק מגיע בצורה של לבני מתכת ועוד צורות שונות.
פעולת הדלק הגרעיני

מוטות הדלק מוכנסים לליבת הכור שבתוכה זורמים מים. החומר ה"כבד" שבדלק (כלומר היסודות הבקיעים) מתבקע, ובתהליך הביקוע נפלטים נייטרונים וחום. הנייטרונים הנפלטים בביקוע משמשים לצורך המשך תגובת השרשרת, והחום מועבר על ידי מעטפת המתכת של הדלק למים שבליבה. המים המחוממים משמשים לצורך ייצור קיטור באופן ישיר או דרך מחליף חום, והקיטור משמש לצורך הנעת טורבינה שמפיקה כח שמשמש בדרך כלל להנעה (אניות) או ייצור חשמל.
שימושים בדלק גרעיני

תחנת כוח גרעינית
כלי תחבורה (בעיקר צבאיים-אסטרטגיים)
תוצרי לוואי

כתוצאה מהביקוע, נוצרים בתוך הדלק מוצרי ביקוע לא יציבים וקרינתיים במיוחד. לכן, בגמר השימוש, מועבר הדלק הגרעיני לתקופה של מספר שנים לבריכות קירור, ואחר כך למפעלי עיבוד ואחסון מיוחדים. כיום מנוצל רק חלק קטן מפוטנציאל הביקוע של הדלק הגרעיני. מוערך כי בעתיד ניתן יהיה למחזר את הדלק המשומש ולהשתמש בו לצורך תדלוק מחדש של כורים.[דרוש מקור]
פו הדב ועץ הדבש

| --- | --- |

עטיפת קלטת הווידאו העברי משנת 1991
 מבוסס על:  ספר
 בימוי:  וולפגנג ריית'רמן 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  ספר: אלן אלכסנדר מילן תסריט: ראלף רייט קן אנדרסון לארי קלמונס
 מדבבים:  הווארד מוריס ברוס ריית'רמן ג'וניוס מת'יוס סטרלינג הולוויי האל סמית' 
 מוזיקה:  רוברט ב. שרמן ריצ'רד מ. שרמן באדי בייקר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 הקרנת בכורה:  4 בפברואר 1966
 משך הקרנה:  26 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 סרט הבא:  פו הדב והיום הסוער (1968)
 דף הסרט ב־IMDb
 
פו הדב ועץ הדבש (באנגלית: Winnie the Pooh and the Honey Tree) הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני. הסרט מבוסס על שני הפרקים הראשונים מהספר "פו הדב" שכתב הסופר א. א. מילן.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1966 ובשנת 1977 יצא תחת גרסה מאוחדת עם "פו הדב ביום סגריר" (1968) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974) בסרט "הרפתקאותיו של פו הדב".
תקציר העלילה

בסרט מתוארת תאוותו חסרת הגבול של פו הדב לדבש. בתחילת הסרט פו מנסה להגיע לעץ דבש עם בלון כחול אבל נתקל בבעיה משום שהדבורים הגרות בכוורת שעל העץ מבחינות בו ורודפות אחריו, והוא מצליח לחמוק מהן בזכות ידידו, כריסטופר רובין.
בהמשך נתקל פו בבעיה חדשה - זמן קצר לאחר הבריחה מהדבורים פו הולך לביתו של ארנב (שמנסה לחמוק ממנו), שם הוא לוקח ממנו כמות גדולה של דבש שגורמת לו להשמין והוא אינו מצליח לצאת מפתח המאורה, ארנב והחברים מנסים למשוך אותו אך ללא הצלחה, רק לאחר שלושה שבועות פו מרזה מספיק, וחבירו מצליחים במאמץ משותף למשוך אותו אל מחוץ מהמאורה, פו עף אל תוך כוורת שעל עץ, וכהרגלו ממשיך לזלול דבש.
מדבבים

| מדבב/ת  | דמות |
| --- | --- |
סטרלינג הולוויי: פו הדב 
ג'וניוס מתיוס: ארנב
ברוס ריית'רמן: כריסטופר רובין
האל סמית: ינשוף
הווארד מוריס: גופר
ראלף רייט: איה
קלינט הווארד: רו
ברברה לאדי: קנגה
ג'ימי מקדונלד דאל מקנון ג'יני טיילר: הדבורים
סבסטיאן קאבוט: המספר
הסרט עצמו יצא בדיבוב עברי על קלטות וידאו ומאוחר יותר יצא בגרסה המאוחדת עם שני הסרטים הקצרים.
בלו מאונטיין סטייט

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "Hell Yeah" (אנ') של רב תיאורי
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  אריק פאלקונר כריס רומאנו
 בימוי:  אריק פאלקונר כריס רומאנו
 שחקנים:  דארין ברוקס אלן ריצ'סון פייג' קנדי סם ג'ונס השלישי כריס רומאנו אד מארינארו פרנקי שואו דניס ריצ'רדס רוב רמזי אומארי ניוטון קוואסי סונגוי ג'יימס קייד מייגן הפרן
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  39 
 הפקה
 מפיק:  אריק פאלקונר וכריס רומאנו
 חברת הפקה:  פאלקונר\רומאנוסקי לוגו ואריסטי פיקצ'רס ליונסגייט טלוויז'ן אס ג'י אף אנטרטיינמנט
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  מונטריאול קנדה
 מוזיקה:  מארק מות'רסבו 
 אורך פרק:  20-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ספייק (אנ')
 תקופת שידור מקורית:  11 בינואר 2010 – 30 בנובמבר 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בלו מאונטיין סטייט (באנגלית: Blue Mountain State) היא קומדיית מצבים אמריקאית. שידוריה החלו ב-11 בינואר 2010 ופסקו ב-30 בנובמבר 2011.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר שלושה צעירים הלומדים בקולג' "עירוני בלו מאונטיין" ואחר ההתנסות שלהם בחיי הקולג'. אלכס הוא קוורטרבק מוכשר שמעדיף להיות מחליף וליהנות מכל ההנאות של שחקני הפוטבול בלי להתאמץ, הוא חוגג עם חברו הטוב ביותר סמי, שהופך להיות הקמע של הקבוצה. קרייג לעומת זאת עתיד להיות שחקן מקצועני וחייו כבר תוכננו על ידי חברתו. בעונה השנייה קרייג מוחלף על ידי ריידון רנדל, קוורטרבק חדש. בקבוצה אפשר למצוא את ת'אד, הקפטן המעט-משוגע שיעשה הכל בשביל הצלחת הקבוצה, את הרמון המסומם ועוד.
ב-2016 יצא סרט בכיכובם של הדמויות המקוריות בשם Welcome to Thadland העוסק בבעיות הקבוצה כאשר דיקן המכללה רוצה לסגור את המועדון בו מבלים חברי הקבוצה ולכן הם פונים לת׳אד שנמצא כבר בליגת הפוטבול המקצועית ועם המון כסף כדי שיקנה בחזרה את הבית אך מוכן לעזור רק אם חברי הקבוצה יערכו מסיבה עליה הוא דמיין מגיל 10.
שחקנים

אלכס מורן - דארין ברוקס (עונות 1-3) קוורטרבק שני של הקבוצה. טוב בתפקידו אך נמנע מלפתוח כי הוא רוצה ליהנות מחיי הקולג' ולא להיות אחראי לקבוצה.
ת'אד קאסל - אלן ריצ'סון (עונות 1-3) קפטן הקבוצה, משחק בעמדת ליינבקר בהגנה. יעשה הכול כדי שקבוצתו תנצח, אוהב לרדת על אלכס.
סמפסון קוצ'יטור - כריס רומנו (עונות 1-3) סמי הוא חברו הטוב ביותר של אלכס, הם נוהגים לשתות יחד בירה. קמע הקבוצה, סמי נוטה להסתובב עם המעודדות של הקבוצה.
קרייג שיילו - סם ג'ונס השלישי (עונה 1) משחק בעמדת ראנינגבק בהתקפה, בעונה הראשונה הוא מגיע על תקן כוכב העתיד, מתחבר עם אלכס וסמי. חברתו מנהלת את אורח החיים שלו. בסוף העונה הראשונה עובר לג'ורג'יה טק.
ריידון רנדל - פייג' קנדי (עונה 2) מגיע בעונה השנייה ומשחק בתפקיד קוורטרבק בהתקפה. מתנשא מעל כולם ונוהג לחיות באורח חיים בזבזני.
מרי ג'ו קוצ'יטור - פרנקי שואו (עונות 2-3) אחות של סמי, מגיעה בעונה השנייה ומתקבלת לקבוצת המעודדות. מאוהבת באלכס.
דניס רוי - גבריאל דניס (עונה 1) חברה של קרייג, מנהלת את אורח החיים שלו. בוגדת בו עם תשעה גברים והם נפרדים, לאחר זמן קצר הם מתחברים שנית ובסוף העונה עוברים לג'ורג'יה טק.
מרטין דניאלס - אד מארינארו (עונות 1-3) מאמן הקבוצה, יש לו בעיות שתייה והוא תמיד כועס על השחקנים.
לארי סאמרס - אומארי ניוטון (עונות 1-3) משחק בעמדת ליינבקר בהגנה. חברו הטוב ביותר של ת'אד ויעשה כל מה שיאמר לו.
דונלד שארב - רוב רמזי (עונות 1-3) משחק בעמדת סנטר בהתקפה, כולם קוראים לו דוני, שמן.
הרמון טדסקו - ג'יימס קייד (עונות 1-3) משחק בעמדת קיקר בספיישל טימס, נמוך ומכור לסמים.
ג'ון ג'ון הנדריקס - קוואסי סונגוי (עונות 1-3) עוזר המאמן של הקבוצה.
קייט - מייגן הפרן (עונות 1-3) קפטנית המעודדות של הקבוצה.
דברה סיימון - דניס ריצ'רדס (עונות 2-3) גרושתו של מאמן הקבוצה, יוצאת עם דיקן המכללה.
אורחים

בסדרה מתארחות דמויות שבאות, רובן, מעולם הפוטבול. בין השאר מופיעים בסדרה: ביל רומאנובסקי, ביל פרייסלס, בראיין בוסוורת', בומר אסייסון, קרייג קרטון, צ'אק לידל, צ'אד אוצ'וסינקו, קליי טרוויס, דן פטריק וסטייסי קייבליר.
שרון צור

| --- | --- |

שרון צור, 2005
 לידה:  28 בנובמבר 1963 (בן 61) גבעת ברנר, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת ניו יורק 
 צאצאים:  מיקה צור 
 מספר צאצאים:  4
 פרופיל ב-IMDb
 
שרון צור, 2009
שרון צור (נולד ב-28 בנובמבר 1963) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

שרון צור נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בו הוא מתגורר גם כיום. הוריו הם עומרי ובתיה צור, הם הכירו בלהקת כרמון, שם אביו היה אקורדיוניסט, אמו רקדנית והיא באה אחריו לגבעת ברנר. בהמשך, אביו עבד שנים רבות כמורה למוזיקה ואמו כפיזיותרפיסטית.
בקיבוץ היה בחוג דרמטי ושיחק בהצגות בית הספר. למד בתיכון האזורי גבעת ברנר. בצה"ל שירת ביחידת החילוץ 669 של חיל האוויר, ושירת כקצין.
שרון צור למד משחק בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב במשך שלוש שנים וסיים ב-1993. בין חבריו לכיתה היו איציק כהן ואלחי לויט, שניים מארבעת חברי בנות פסיה.
בשנתו השלישית באוניברסיטה עשה מונודרמה שכתב רועי רשקס בשם "מילכוד 82", שמספרת על קיבוצניק שלקה בהלם קרב במהלך מלחמת לבנון 1982. ההצגה הופיעה בתיאטרונטו 1993 והיא ממשיכה לרוץ גם בסדנאות הכנה לצבא.
תפקידו הראשון של שרון צור בתיאטרון היה בתפקיד אורי, בהצגה "הוא הלך בשדות" בתיאטרון באר שבע, לצידו שיחקה אפרת רייטן בתפקיד מיקה, שניהם בתפקידים הראשיים. בתום לימודיו באוניברסיטה החל לשחק בתיאטרון אורנה פורת, בו הוא משחק עד היום.
צור שימש מנחה בערוץ הילדים (1996-1993), לצידם של עמוס שוב, עינת ארליך, מיכל ינאי, יעל אבקסיס ושי אביבי. אחר-כך הופיע במשך שנתיים ב"רחוב סומסום".
הוא בוגר תוכנית Creative.Art.Team באוניברסיטת ניו יורק, בה שולבו שחקנים מישראל, ירדן, מצרים והרשות הפלסטינית בפרויקט מיוחד ליצירה הצגה משותפת.
שרון צור שיחק בהצגה "מקהלה עליזה" בתיאטרון מופע (2006), שם הכיר את הילה רביב, שחקנית תיאטרון יידישפיל. הם התחתנו ונולדה בתם.
צור שיחק בכמה דרמות טלוויזיוניות, הראשונה המשמעותית שבהן הייתה "רמת אביב ג'", בה גילם את דמותו של אילן גבעון, המאהב של עידית לינוביץ' (גילת אנקורי), במקביל שיחק עם אנקורי בהצגה "בעל ברבוע" בתיאטרון בית ליסין.
שרון צור שיחק לצד אמנון וולף בסדרת הטלוויזיה "כנפיים", על קורס טיס, בערוץ 1 ובסרט הטלוויזיה המדובר "באזז", על רצח נהג המונית דרק רוט, בערוץ 2. ב"כנפיים" צור שיחק את מדריך הטיס המתחשב ווולף שיחק את מדריך הטיס הקשוח וב"אנס הבושם" צור שיחק את השוטר האינטליגנטי, שפותר את תעלומת הרצח ווולף שיחק את השוטר הביריון. כהכנה לתפקיד הסתובב צור במשך שבוע בתל אביב ביחד עם בלשים של מרחב ירקון.
בעונת 2009/2010 שימש ככרוז במשחקי הבית של קבוצת הכדורסל מכבי אשדוד.
ב-2011 שב לתיאטרון באר שבע ושיחק את פיטר במחזמר "קומפני", בבימויו של רפי ניב.
במאי 2012 החל לשחק בתיאטרון חיפה בהצגה "אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה", על-פי ספרו של אשכול נבו ביחד עם חברתו לעבר בערוץ הילדים אביגיל אריאלי.
צור הצטלם לשמונה קלטות וידאו לילדים, אחת מהן עם האחיות פיק והופיע בפרסומות רבות.
צור מלמד ומביים בתיאטרון, בקבוצות של מבוגרים חובבים. עבד במשך עשר שנים כרכז תרבות של מועצה אזורית ברנר. מאז 2012 משמש כעוזר למנהל בית יד לבנים אשדוד ועוסק בפיתוח תוכניות תרבות במקום.
החל מ-2015, הוא משחק במחזמר "בילי שוורץ" שהועלה על ידי תיאטרון חיפה.
בשנים 2017–2018 השתתף בפסטיגל הנקרא "סטורי של פסטיגל-אגדה מעכשיו" בתפקיד שרון ממון, אביה של לירון.
בינואר 2020, הוציא לתחנות הרדיו סינגל בשם "ביום הראשון של החורף", שכתב המשורר אבי דבש והלחין טל שגב. בספטמבר של אותה שנה שיחק בעונה החמישית של הסדרה "כפולה" את דמותו של שאול פרץ מנהל בית הספר תהילה ואביה של ליה (אגם בוחבוט).
בשנת 2021 שיחק בעונה השנייה של "מצולמים" בכיכובם של שלישיית "מה קשור".
פילמוגרפיה > קולנוע וטלוויזיה

| שנה | תוכנית/סדרה | תפקיד | ערוץ | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | החיים זה לא הכל | פרץ | ערוץ 2 | עדי בנימינוב |
| 2010 | נשות הטייסים | מיקי | ערוץ 10 | אהרון קפלן |
| 2006 | צימרים |  | ערוץ 1 | חיים רינסקי |
| 2006 | משפחה וחצי | שרון | ערוץ 2 | עופר ויצמן |
| 2005 | איפצ'י ודיפצ'י | מספר | ערוץ 2 | עופר ויצמן |
| 2004 | המכתב שהגיע בזמן | אלי | ערוץ 3 | רונית ויס ברקוביץ |
| 2004 | כנפיים | זיו | ערוץ 1 | שמואל אימברמן |
| 1999 | עשרים פלוס | ערן | הטלוויזיה החינוכית | יעל גרף |
| 1998 | רמת אביב גימל | אילן | ערוץ 2 | יואל זילברג |
| 1998 | רחוב סומסום | שרון הספרן | הטלוויזיה החינוכית | אריה בן ציון |
| 1997 | החברים של ברני | שרון | ערוץ 2 |  |
| 1997 | באזז | עופר | ערוץ 2 | אלי כהן |
| 1993 | ערוץ הילדים | מנחה | כבלים | אהרון קפלן |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| הצגת בכורה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | טינקרבל | קפטן הוק | תיאטרון נדנדה | רני מגר |
| דצמבר 2018 | עמי ותמי | אבא של עמי ותמי / דמויות שונות | מאור מימון | עומר זימרי |
| נובמבר 2017 | סטורי של פסטיגל- אגדה מעכשיו | שרון ממון |  | חנוך רוזן |
| מרץ 2015 | בילי שוורץ (מחזמר) | מר אבנר | תיאטרון חיפה | דניאל אפרת |
| 2012 | אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה | האבא | תיאטרון חיפה | אורי אומנותי |
| דצמבר 2011 | שכחו אותי בבית | ג'ים האבא | מ.מ. הפקות | אודי גוטשלק |
| אפריל 2011 | קומפני (מחזמר) | פיטר | תיאטרון באר שבע | רפי ניב |
| דצמבר 2010 | בת הים הקטנה | אל הים | קרן אור הפקות | משה קפטן |
| מרץ 2009 | אלכס ומוריס | גרי | תיאטרון הנגב | מיכאלה ליקא |
| ספטמבר 2008 | ליד הים הנמוך | הבוגר | תיאטרון הנגב | איסי ממנוב |
| מאי 2008 | תיבת הנגינה | מספר | תיאטרון מופע | מוריה זרחיה |
| ספטמבר 2007 | אוליבר (מחזמר) | דוקטור | בית ליסין | משה קפטן |
| נובמבר 2006 | פים פם פה | פים פם | מילשטיין הפקות | ישראל גוריון |
| מאי 2006 | מקהלה עליזה | חנן ענן | תיאטרון מופע | רענן פררה |
| אפריל 2006 | דיג דיג דוג | סבא מוטי | מילשטיין הפקות | ישראל גוריון |
| מאי 2005 | מסע אל היקום | מנחה | פארק קולנוע | איקה זוהר |
| פברואר 2005 | סיפורי איתמר | אבא | תיאטרון אורנה פורת | ישראל גוריון |
| ינואר 2005 | מכתבים מפליקס | מספר | תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית | אורני יאיר |
| ספטמבר 2005 | צלילי המוסיקה | הר זלר | מרים עציוני | משה קפטן |
| מאי 2005 | שיר ארץ | שרון | גל תרבות | צביה הוברמן |
| דצמבר 2004 | פטר והזאב | מספר | הסינפונייטה הישראלית באר שבע | עידית שכטמן |
| 8 באפריל 2004 | מגש הכסף | זוסיה/נדב | תיאטרון מופע | גליה בארי |
| ינואר 2003 | דממה | יוני | צוותא | אבי מלכה |
| ינואר 2003 | הטלפון | סולן ומספר | התזמורת הקאמרית הישראלית |  |
| נובמבר 2002 | מאה שירים ראשונים | דוד | לירן הפקות | מאיר מיימון |
| מאי 2002 | מלך ההר | הרצל | תיאטרון הנפש | הווארד ריפ |
| אפריל 2002 | הכינה נחמה | מספר | תיאטרון אורנה פורת | צביה הוברמן |
| דצמבר 2000 | גוליבר | גוליבר | לירן הפקות | מאיר מיימון |
| מאי 2000 | אוהד שרוף | אריק | תיאטרון הנפש | מיכאל יוסף |
| מאי 1999 | גלים קצרים | רון | תיאטרון הקיבוץ | מיכאל יוסף |
| מאי 1999 | מעלה קרחות | פדחתומר | תיאטרון אורנה פורת | ציפי פינס |
| יוני 1998 | בעל בריבוע | רובי | תיאטרון בית ליסין | לסלי לוטון |
| מרץ 1998 | הוא הלך בשדות | אורי | תיאטרון באר שבע | גדי ענבר |
| אפריל 1997 | הגיבן מנוטרדם | פייר גרינגואר | תיאטרון יובל ולירן הפקות | יואל זילברג |
| אוקטובר 1996 | מעשה בחמישה בלונים | אבא | לירן הפקות | אמיר ממן |
| אפריל 1995 | עוץ לי גוץ לי | המלך | מנחם גולן | שלמה וישינסקי |
| ספטמבר 1994 | כנרת כנרת | חלוץ | תיאטרון הקיבוץ | עדנה שביט |
| מאי 1994 | אורי | אורי | תיאטרון אורנה פורת | חגית רכבי |
| מרץ 1993 | מלכוד 82 | זיו | תיאטרון הקיבוץ | רועי רשקס |
פילמוגרפיה > קלטות וידאו לילדים

| קלטת | הפקה | במאי |
| --- | --- | --- |
| לפעמים חלומות מתגשמים | ויזארט | עופר שפריר |
| סוד השוקולד | יענקל'ה קליין הפקות | יענקל'ה קליין |
| חלב ודבש | יענקל'ה קליין הפקות | יענקל'ה קליין |
| גוזל שלי | אם סי איי | מרקו כרמל |
| אפרוחים | אם סי איי | אשר טללים |
חיים אישיים

צור נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בו הוא מתגורר גם כיום. מנישואיו הראשונים, הוא אב למיקה צור, שחקנית בסדרות נוער. הוא נישא בשנית לשחקנית הילה רביב-צור ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  איתי חכמה, הכוכב של ערוץ הילדים ממשיך לשחק - "אבל חאלס, נגמר המזל", באתר Xnet‏, 9 בינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298444805171  ISNI: 0000 0000 7017 6205  VIAF: 97379012   WorldCat (עם VIAF): 97379012
שליטי רוסיה

זוהי רשימה של כל השליטים בהיסטוריה של רוסיה. הרשימה כוללת את נסיכי נובגורוד, הנסיכים הגדולים של קייב, הנסיכים הגדולים של ולדימיר, הנסיכים הגדולים של מוסקבה, קיסרי רוסיה, שליטי ברית המועצות ונשיאי הפדרציה הרוסית. הרשימה מתחילה בנסיך החצי-אגדי של נובגורוד - רוריק, בערך באמצע המאה ה-9 (862) וסופה בימינו אלה.
הפטריארך של מוסקבה, שהוא ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, שימש גם כמנהיג רוסיה מעת לעת, בדרך כלל בתקופות של תהפוכות פוליטיות, כמו בתקופת הכיבוש הפולני והאינטררגנום של 1610–1613.
נסיכי רוס 862–1547

הארץ הידועה כיום כרוסיה הייתה מאוכלסת על ידי עמים מזרח סלאביים שונים לפני המאה התשיעית. המדינות הראשונות שהפעילו הגמוניה באזור היו אלה של אנשי רוס, נורדים ורנגים שעברו לאזור שהיום נקרא רוסיה בזמן כלשהו במאה התשיעית, והקימו מספר מדינות שבראשן רוס בסביבות 830. מעט ידוע על נסיכות רוס מעבר לקיומה, כולל היקף שטחה או כל רשימה מהימנה של חאגאנים (שליטים). באופן מסורתי, המדינה הרוסית קשורה לרוריק, מנהיג רוס של הולמגרד (מאוחר יותר נקראה בשם נובגורוד). יורשו של רוריק - אולג העביר את בירתו לקייב, והוא מייסד רוס של קייב. במהלך המאות הבאות, המשרות החשובות ביותר היו הנסיך הגדול של קייב והנסיך הגדול של נובגורוד אשר מחזיקן (לעיתים קרובות אותו אדם) יכול היה לטעון להגמוניה. בתחילת המאה ה-11 הייתה מדינת רוס מקוטעת לסדרה של נסיכויות קטנות אשר נלחמו זו בזו ללא הרף. בשנת 1097, המועצה של ליובך ייסדה רשמית את האופי הפדרלי של רוסיה. במאה ה-12, הדוכסות הגדולה של ולדימיר הפכה לנסיכות הדומיננטית, והוסיפה את שמה לאלה של נובגורוד וקייב, והגיעה לשיאה עם שלטונו של אלכסנדר נבסקי. אחרי אלכסנדר נבסקי, פוצל שוב האזור למדינות קטנות, אם כי הדוכסות הגדולה של מוסקבה, שנוסדה על ידי בנו הצעיר של אלכסנדר נבסקי, דניאל, החלה לגבש את השליטה על כל השטח הרוסי. לאחר כיבושי המונגולים של המאה ה-13, כל הנסיכויות הרוסיות היו מעין וסאליות של האימפריה המונגולית. הרוסים החלו לדרוש ולהשיג את עצמאותם מן המונגולים, בתהליך שהגיע לשיאו כשאיוון הגדול של מוסקבה מכריז למעשה על עצמאותה של נסיכותו. הנסיך הגדול האחרון של מוסקבה - איוון האיום ייסד את התפקיד צאר של כל הרוסים בשנת 1547.
נסיכי רוס 862–1547 > נסיכי נובוגרוד

| שם> עברית | שם> רוסית | תקופת חיים | תקופת שלטון> התחלה | תקופת שלטון> סיום | הערות | שושלת | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוריק | Рюрик | 830 - 879 | 862 | 879 | מייסדה של רוס - נחשב לאבי האומה הרוסית. במקור ורנג. | שושלת רוריק |  |
| אולג | Олег | 855 - 912 | 879 | 912 | קרוב משפחתו של רוריק, עוצר בנו של רוריק, איגור. | שושלת רוריק |  |
צארים של רוסיה, 1547 – 1721

בשלטון איוואן השלישי הפכה הדוכסות הגדולה של מוסקבה למדינה הרוסית הדומיננטית, איחדה את כל המנהלים הרוסיים שנותרו תחת כיבושה, וכבשה אדמות הרחק מהעיר מוסקבה. בעוד איוואן השלישי הפך לשליט על כל רוסיה, המצב לא הוכר רשמית עד שנכדו איוון הרביעי ייסד את התואר "צאר" ב-1547.
התאריכים המצוינים כאן הם לפי הלוח היוליאני, אשר שימש ברוסיה עד המהפכה.
| שם> עברית | שם> רוסית | תקופת חיים | תקופת שלטון> התחלה | תקופת שלטון> סיום | הערות | שושלת | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איוואן הרביעי | Ива́н Васи́льевич | 1530 - 1584 | כצאר: 26 בינואר 1547 | 28 במרץ 1584 | בנו הבכור של וסילי השלישי. בזמנו נעשו רפורמות רבות בתחום השירות הצבאי, החוקים והמשפטים. בתקופתו שטחה של האימפריה הרוסית כמעט הכפיל את עצמו. לקראת סוף חייו גודלה של רוסיה היה רב יותר מאירופה כולה. משך מלכותו הרשמי היה הכי ארוך בין כל השליטים בהיסטוריה הרוסית, 50 שנים ו-105 ימים, מכונה "איוואן האיום". | שושלת רוריק |  |
| סימאון בקבולטוביץ' | Симеон Бекбулатович | המאה ה-16 - המאה ה-17 | 1575 | 1576 | כבש את רוס של קייב. | שושלת קאסים |  |
| פיודור הראשון | Фёдор I Иванович | 1557 - 1598 | 28 במרץ 1584 | 17 בינואר 1598 | בנון של איוואן הרביעי, האחרון לשושלת רוריק. הוא ואשתו לא הביאו בנים זכרים ולא נמצא יורש. | שושלת רוריק |  |
צארים של רוסיה, 1547 – 1721 > תקופת הצרות

לאחר מותו של פיודור הראשון, האחרון לשושלת רוריק, נפלה רוסיה למשבר רצוף המכונה "תקופת הצרות". כיוון שפיודור לא השאיר יורשים זכרים, הפרלמנט הפיאודלי בחר את גיסו בוריס גודונוב להיות צאר. עקב רעב כבד, התדרדר השלטון לכדי אנרכיה. שורה של מתחזים, הידועים כ"דמיטרים כוזבים", טענו כל אחד כי הוא אחיו הצעיר של פיודור, עם זאת, רק המתחזה הראשון אי פעם החזיק את התואר "צאר". דודן רחוק של פיודור, ואסילי שויסקי, שלט גם במשך זמן מה. בתקופה זו היו הכוחות הזרים מעורבים עמוקות בפוליטיקה הרוסית, בהנהגתם של מלכי ואזה בשוודיה ובפולין-ליטא. זמן הצרות נגמר בבחירתו של מיכאל רומנוב לכס, שהקים את שושלת רומנוב שתשלוט ברוסיה עד המהפכה הרוסית של 1917.
| שם> עברית | שם> רוסית | תקופת חיים | תקופת שלטון> התחלה | תקופת שלטון> סיום | הערות | שושלת | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בוריס גודונוב | Бори́с Фёдорович Годуно́в | 1551 - 1605 | 21 בפברואר 1598 | 13 באפריל 1605 | נבחר כיורש העצר על ידי הפרלמנט הפאודלי, כיוון שלפיודור הראשון לא היו בנים זכרים. | שושלת גודונוב |  |
| פיודור השני | Фёдор II Борисович | 1589 - 1605 | 13 באפריל 1605 | 10 ביוני 1605 | נרצח כחצי שנה בלבד מהכתרתו בגיל 16. האחרון למלוך משושלת גודונוב. | שושלת גודונוב |  |
| דמיטרי הכוזב | Дмитрий Иванович | 1581 - 1606 | 10 ביוני 1605 | 17 במאי 1606 | עלה לשלטון תוך הפצת שקרים בדבר היותו בנו של איוואן האיום, נרצח. | שושלת רוריק (שקר) |  |
| וסילי הרביעי | Василий IV Иванович Шуйский | 1552 - 1612 | 19 במאי 1606 | 17 ביולי 1610 | הורד מהשלטון על ידי האיחוד הפולני-ליטאי בשנת 1610 ונשבה בפולין עד למותו. | שושלת רוריק |  |
| ולדיסלאב הרביעי ואזה | Władysław IV Waza | 1598 - 1648 | 6 בספטמבר 1610 | נובמבר 1612 | מלך פולין, כבש את רוסיה. | שושלת ואזה |  |
בשנת 1610 כבש האיחוד הפולני-ליטאי את רוסיה, כיבוש שנמשך עד שנת 1613 ובמהלכו שלט מלך פולין כצאר רוסיה.