stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רולקס
רולקס בתרבות העממית

השחקן פול ניומן שנודע בתור חובב רולקס מושבע ענד שעון רולקס מדגם "דייטונה" (Daytona) החל משנת 1972, לאחר שאשתו העניקה לו את השעון שעל צידו האחורי חרוט המשפט: "נהג לאט, ג'ואן". בזכות תדמיתו של ניומן, חלק מדגמי רולקס נודעו בשם שעוני "פול ניומן" והפכו לפריט אספנים.
דמותו של ג'יימס בונד, אותה יצר איאן פלמינג, עונדת שעון רולקס עשוי פלדת אל-חלד מדגם Rolex Oyster Perpetual בסדרת הסיפורים שכתב. בתשעת הסרטים הראשונים של ג'יימס בונד, אשר יצאו לאקרנים בין 1962-1974, הוא ענד שעוני רולקס, כך גם בסרטים "רצח בעיניים" (1985) "007 באזור המסוכן" (1987) ו"רישיון להרוג" (1989). בשאר סרטי ג'יימס בונד הוא הופיע עונד שעונים מתוצרת סייקו ואומגה.
רולקס בישראל

החל משנת 1975 ועד היום, מותג השעונים רולקס מיובא לישראל על ידי חברת ארו-אסיה. מייסד החברה, הורסט פייזר, קיבל את הזכות ליבא, למכור ולספק שירותי מעבדה לשעוני רולקס בישראל. כיום, השעונים נמכרים בחמש חנויות רשמיות ברחבי הארץ: תל אביב, רמת אביב, ירושלים, אילת ורעננה.
הערות שוליים

↑  Why vintage watches Surged 20% in the past 18 months. CNNMoney.com 1/5/1997.
↑  China. Time, 21/9/2007.
↑  Home Design; Modern Conveniences. New York Times, 6/12/1987.
↑  What is it with men and their watches?. guardian.co.uk, 1/12/2005.
↑  The world's premier watchmaker taps into a new market for luxury, Macleans.ca 8/10/2007.
↑  The 100 Top Brands. BusinessWeek 6/8/2007, p. 62.
↑  Rolex story
↑  Stone, Gene (2006). The Watch. Harry A. Abrams. ISBN 0-8109-3093-5.
↑  תקן ISO 3159
↑  GQ: How to Buy a Watch
↑  Stone, Gene (2006). The Watch.
↑  Swiss Luxury
↑  The James Bond Submariner:An Unauthorized History. pp. 156-160.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265546905171  BnF: cb12567782b (data)  GND: 90996-8  HDS: 041994  ISNI: 0000 0004 0623 3534  LCCN: n85175301  NKC: kn20070327012  SUDOC: 034984895  VIAF: 153179051   WorldCat (עם VIAF): 153179051 
שעון מדגם Submariner Professional המיועד לצוללנים
חזיונות הסיבילות

חזיונות הסיבילות (יוונית: Χρησμοι Σιβυλλιακοι; לטינית: Oracula Sibyllina) הוא שם כולל לכתבים פסאודואפיגרפיים שחוברו ביוונית, במשקל הקסמטרי, מן המאה השנייה לפני הספירה עד למאה השלישית לספירה על ידי כותבים יהודים הלניסטים, יהודים נוצרים ונוצרים קדומים. הם מכילים נבואות שנאמרו לכאורה על ידי הסיבילה, הנביאה המיסטית בת יוון העתיקה, או מספר סיבילות. תכליתם הייתה להציג את השקפותיהם של הכותבים בפני העולם היווני-רומי כשהן מובאות כביכול מפי מקור יוקרתי ומכובד כסיבילה, וסגנונם נועד להידמות לזה של הספרות הנבואית האלילית. "חזיונות הסיבילות" עברו עריכות מרובות, בעיקר על ידי כותבים נוצריים מאוחרים יותר, עד שהתגבשו כנראה במאה השישית. הם מנו חמישה-עשר כרכים. הכרכים התשיעי, העשירי והחמישה-עשר אבדו לגמרי יחד עם קטעים מתוך השאר, אך רוב היצירה – למעלה מ-4,200 פסוקים – מצוי כיום. החלקים שמקורם יהודי במובהק נחשבים כחלק מן הספרים החיצוניים.
בקרב העמים המרובים ששועבדו בתחילה על ידי אלכסנדר הגדול ויורשיו ולאחר על ידי האימפריה הרומית, התפתחה סוגה ספרותית שלמה של חיבור נבואות שווא בשם הסיבילה. כתבים אלו הכילו גינויים של השליטים היוונים והרומאים לצד אפולוגטיקה ותעמולה של התרבויות והדתות הכבושות. המסרים הועברו בין היתר בצורת אזהרות חמורות על רשעות האימפריות, קריאות להחזיק בערכי המוסר והצדק (של העמים הנשלטים) ונבואות קדומות, כביכול, על אירועים שהתממשו כבר. מחבריהם של הכתבים שקובצו ב"ספרי הסיבילות" השתייכו למסורת זו אף הם. הכתבים הקדומים יותר באוסף היו ידועים וזכו ליוקרה בעולם הטרום-נוצרי: יוסף בן מתתיהו מזכיר בקדמוניות היהודים (ספר ראשון, פרק ד', חלק שלישי) ש"הסיבילה" דיווחה על מגדל בבל, ורואה בכך אישור לאמיתות הסיפור על בלבול לשונות האדם מפי מקור חיצוני.
חמישה-עשר הספרים נאגדו בשני אוספים שנערכו על ידי סופרים ביזנטיים במאה השישית בערך: הראשון הכיל את כרכים אחת עד שמונה, והשני את היתר (אנתולוגיה ביזנטית אחרת כללה ארבעה-עשר ביחד). הכרכים השלישי עד החמישי והאחד-עשר עד הארבעה-עשר נחשבים בעיני הקונצנזוס המחקרי כיהודיים במקורם, והיתר כנוצריים. ספרי הסיבילות זכו לפופולריות רבה בקרב אבות הכנסייה המוקדמים יותר, בתקופה שלפני התנצרות האימפריה, כשנבואות שיוחסו לסיבילה ותמכו בתורת ישו היו מקור רב-ערך. ספרי הסיבילות מצוטטים רבות על ידי אבות כנסייה מיוסטינוס מרטיר ועד אוגוסטינוס ולאחריו. חשיבותם פחתה עם ניצחון הנצרות על הפגאניות, אך הסיבילות המשיכו להיקרא בימי הביניים. גם מזמור הרקוויאם המוכר "דיאס אירה" מזכיר את נבואת הסיבילה.
החלק הקדום ביותר הוא הכרך השלישי, שחלקיו המקוריים בטרם העריכות המאוחרות מקורם סביב 140 לפנה"ס והוא משלב את הסיבילה בסיפר המקראי על ידי הצגתה כבת משפחתו של נח. הכרך כולל בין היתר אזכורים למלחמת גוג ומגוג. הכרך הרביעי נכתב אחרי 80 לספירה ומתאר את התפרצות הר הגעש וזוב (79) כעונש על טבח היהודים בידי הרומאים במרד הגדול, אם כי הוא כמעט ומתעלם מבית המקדש. הספר החמישי ספוג אף הוא עוינות לרומאים, אם כי משבח את הקיסר הדריאנוס ומכאן שנכתב לפני מרד בר כוכבא. שלושת הספרים הראשונים חוברו כנראה על ידי יהודים מאלכסנדריה. הספרים השישי עד השמיני הם נוצריים במובהק ומכילים נבואות אודות ישו, המנוני שבח לו וגינויים קשים ליהודים, המתוארים במקום אחד כדומים לאנשי סדום. החלקים האחד-עשר עד הארבעה-עשר הם היסטוריה של העולם עד התקופה הרומית, הכוללים נבואות על כך שהאימפריה תישלט בדורה האחרון על ידי אלוהים עצמו.
תרגומים לעברית

יהושׁע בן מנחם שטיינבערג, משגיח על האינסטיטוט למורי ישראל בווילנא, מַשַּׂא גֵּיא חִזָיוֹן - סֵפֶר חֲזוֹן הַסִבִּלּוֹת למשׁוררי היהודים ההֶלֶנים- מָעתק לשפת עבר, ורשה: דפוס רבי יצחק גאלדמאן, 1887, (הספר בקטלוג ULI)
יוסף ריידר, חזיונות הסיבילות (ספר ג-ה), תל אביב: מקורות, תרצ"ז/ 1931, בתוך: הספרים החיצונים (מהדורת כהנא)
א. ש. הרטום, חזיונות הסבלות: ספרים שלישי–חמישי (ספר חמישי מתורגם על ידי נעמי כהן, מפורש על ידי דוד פלוסר), בתוך: הספרים החיצונים, חזיונות, כרך ב, הוצאת יבנה תל אביב. (הספר בקטלוג ULI)
נתיבי איילון

.
| --- | --- |

נתיבי איילון מהאוויר, בקטע שתחילתו מעט לאחר מחלף לה גוארדיה וממשיך צפונה
נתיבי איילון מהאוויר, בקטע שתחילתו מעט לאחר מחלף לה גוארדיה וממשיך צפונה
 מידע כללי
 כינוי:  נתיבי אַיְיָּלוֹן
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש אורך
 כביש מהיר:  איילון צפון: ממחלף קיבוץ גלויות עד מחלף רשפון - געש איילון דרום: ממחלף שמריהו מזרח עד מחלף חולות
 אורך:  34.6 ק"מ 
 הקמה
 חברת בנייה:  חברת נתיבי איילון 
 מיקום
 ערים ראשיות:  תל אביב-יפו, ראשון לציון, חולון, בת ים, רמת גן, הרצליה, רמת השרון
 נקודת התחלה:  מחלף חולות
 נקודת סיום:  מחלף רשפון - געש
 
 קואורדינטות:  32°02′15″N 34°45′52″E﻿ / ﻿32.0375°N 34.76444444°E﻿ / 32.0375; 34.76444444
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מסלול הכביש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נתיבי אַיָּלוֹן (או כביש 20) הוא הכביש העיקרי במטרופולין תל אביב-יפו. הכביש חוצה את המטרופולין מצפון לדרום והוא כביש מהיר ברובו, ולצידו מסילת רכבת ונחל איילון שמנקז גשמים מכל אזור השפלה. בקטע המרכזי של הכביש (בין מחלף קיבוץ גלויות למחלף גלילות) עוברים 750,000 כלי רכב ביום והוא אחד מצירי התנועה העמוסים ביותר בישראל. הוא מחבר את כל הכבישים הבין עירוניים שמגיעים לתל אביב: כביש 4 מאשדוד והדרום, כביש 1 מירושלים, כביש 5 מאריאל, כביש 431 ממודיעין ומדרום־מזרח, כביש 531 מצפון־מזרח, וכביש 2 מחיפה ומהצפון.
מפת נתיבי איילון (כביש 20) וסביבתם ב-2017 - מאזור כפר שמריהו עד הקצה הדרומי במחלף חולות
ציר נתיבי איילון מורכב מהקטע המרכזי שעובר בתוך העיר תל אביב לאורך אפיק נחל איילון שהיה ידוע בעבר כ"ואדי מוסררה". קטע זה העניק לנתיבים את שמם. לציר זה המשכים לכיוון צפון, דרך הרצליה עד חיבור לכביש 2 דרומית לנתניה בסמוך לקיבוץ שפיים; לכיוון דרום, בין חולון לבת ים וראשון לציון עד כביש 4 ומזרחית לפתח תקווה וכביש 5.
לכל אורך הציר המרכזי והצפוני עוברות שלוש מסילות רכבת ועליהן ארבע תחנות רכבת ישראל בתל אביב. בחלק מהקטע (מתחנת תל אביב מרכז ועד תחנת האוניברסיטה) עוברות ארבע מסילות, אשר שתיים מהן ממשיכות לכיוון חיפה והאחרות לכיוון הוד השרון. ציר זה הוא החיבור הרכבתי היחיד במרכז גוש דן ועוברות בו למעלה מ־200 רכבות נוסעים ביום. החל מספטמבר 2011 נפתחו לתנועה בקטע הדרומי (מדרום למחלף קיבוץ גלויות) שתי מסילות רכבת לאורך הכביש, ועליהן תחנות הרכבת בחולון, בת ים וראשון לציון, ובהן עוברות כ-3 רכבות בשעה. המסילות ממשיכות לאחר מחלף חולות לכביש 4 לכיוון יבנה, אשדוד ואשקלון. סמוך לתחנת הרכבת ראשון לציון משה דיין ישנן ארבע מסילות, אשר שתיים מהן נקטעות כמספר מטרים לאחר תחנה זו. בעתיד מתוכנן חיבור מסילות אלה למסילת 431.
השפעה

החל משנות השלושים ועד שנות החמישים נבנו לאורך נחל איילון משתי גדותיו אזורי תעשייה שכללו מפעלים, מוסכים ובעלי מלאכה שניצלו את המרחק היחסי ממרכז העיר מצד אחד, ואת הקרבה לנחל איילון להזרמת שפכים מצד שני. החל משלהי שנות השישים ותחילת שנות השבעים החלו להיבנות בנייני משרדים שהזיזו את המע"ר של תל אביב מזרחה. בעיקר לאור הקרבה לציר ז'בוטינסקי ודרך פתח תקווה. חניכת נתיבי איילון האיצו את תהליך זה בשנות התשעים כאשר מפעלי התעשייה הרועשים והמזהמים, שהיו שם משנות השלושים ממתחם הבורסה בצפון, ועד יד אליהו בדרום החלו לפנות את מקומם לבנייני משרדים ובהמשך לגורדי שחקים שנבנו לאורך ציר זה. דוגמאות: מגדלי מידטאון נבנו על שטחה של מחלבת תנובה, מגדלי עזריאלי על חניון משאיות אשפה של עיריית תל אביב, ומגדלי אלון נבנו על חורבות בית החרושת של הארגז.
מרכזיותו של ציר האיילון ומגדלי המשרדים משני צידיו, הביאו לתכנון גשרים כדי להקל על חציית האיילון להולכי רגל ורוכבי אופניים. גשר יהודית הוא הראשון שנחנך. גשרים נוספים אשר מתוכננים בצורה זאת אלו הם גשר בין שכונת מעוז אביב לאוניברסיטת תל אביב, גשר בין שכונת נחלת יצחק לתחנת שאול המלך, וגשר בין רחוב השלושה בו נמצאים משרדי ממשלה ומגדל אדגר, לרחוב הרכב.
נתיבי איילון נבנו מתוך ציפייה לפתרון בעיית עומסי התנועה בתל אביב, אך במשך השנים גדל מספר כלי הרכב והכביש עמוס במשך שעות רבות במהלך היום. האכזבה מאי פתרון בעיית העומסים, למרות השקעות הענק, חיזקה את התפתחות הרכבת שתפסה יותר ויותר שטח לאורך נתיבי איילון ואת פתיחת הקו האדום של הרכבת הקלה שמחבר את האזורים הללו עם המע"ר הישן ויפו.
ב-17 בספטמבר 2022, נפער בולען ביציאה מאיילון דרום לדרך השלום. ב-1 באוקטובר 2022 הסתיימו מרבית הבדיקות והעבודות והכביש נפתח מחדש, באופן מצומצם.
תכנונים עתידיים

במהלך 2004 החלו דיונים על תוכנית להארכת נתיבי איילון עד חדרה, לאורך תוואי מסילת החוף. הגופים הירוקים התנגדו לתוכנית, עקב הפגיעה שלה בשטחים הפתוחים היחידים שנותרו באזור השרון. בנוסף באזור, ברצועה שרוחבה 15 קילומטר, כבר עוברים שלושה כבישי אורך, כביש חוצה ישראל, כביש מספר 4 וכביש החוף (כביש 2).
ביולי 2005, אושרה תוכנית להארכת נתיבי איילון צפונה רק עד מושב אביחיל, מצפון לנתניה, ובוטלה התוכנית להמשיך את הכביש עד חדרה. במאי 2009 הודיעה מנכ"ל נתיבי איילון כי הארכת הכביש עד נתניה "לא תבוצע ב-20 השנים הקרובות, כי זה רק יעודד נסיעה ברכב פרטי".
בעיה נוספת שדרשה פתרון היא תעלת האיילון. רכבת ישראל נזקקת למסילה רביעית לאורך האיילון, שכן זה מהווה צוואר בקבוק בתנועת הרכבות הארצית. במהלך השנים נבדקו שתי חלופות: בניית צינור ניקוז ענק ממחלף קיבוץ גלויות עד חוף יפו או כיסוי התעלה ובניית שטח ליד פארק אריאל שרון שישמש כאגם שיקלוט את מי ההצפות. פעמים אחדות (דצמבר 1991, אוקטובר 2000, נובמבר 2003, ינואר 2013, דצמבר 2018) גרמו גשמים עזים לעליית התעלה על גדותיה ולהשבתת נתיבי איילון למשך שעות. לבסוף הוחלט להקים אתרי אגירה של מי שיטפונות במעלה הנחל ובפארק אריאל שרון. באפריל 2018 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות תוכנית תשתית לאומית ("תת"ל) 33, אשר במסגרתה מתוכננת מסילה רביעית באיילון החל מקטע תחנת תל אביב מרכז ועד לוד (ביצוע בפועל עד גנות), והעבודות בפועל החלו ביוני 2019. על פי הצפי הקמת המסילה הרביעית תסתיים בשנת 2028.
עיריית תל אביב אישרה בפברואר 2015 את קירוי נתיבי אילון בין הרחובות יצחק שדה וארלוזורוב בתל אביב. קירוי הכביש יפחית את זיהום האוויר והרעש וייצור פארק עירוני בלב העיר.
בקרת תנועה

לאורכו של כביש 20 ובחלק מכבישי הגישה העיקריים המזינים אותו, קבועים באספלט חיישנים הממפים את נפח התנועה בכביש, אליו וממנו. המידע הנצבר באמצעות חיישנים אלה מעובד להנחיות לנוהגים ומוצג במלל ובתמרורים מתחלפים מעל מסלולי הכביש ולצידו. מידע זה זמין גם על גבי שלטים בכביש 1 ובכביש 5 הממוקמים מרחק קילומטרים מנתיבי איילון. בנוסף מפעילה חברת נתיבי איילון אתר אינטרנט ובו פירוט המציין את דרגות עומס התנועה בכביש - ירוק לתנועה זורמת, צהוב לעומס או להאטה, ואדום לפקק תנועה. עד 2018 אף אפשרה המפה גישה לשידורי מצלמות התנועה שלאורך הכביש.
מחלפים בנתיבי איילון

נתיבי איילון תוכננו מלכתחילה כך שתתאפשר לכל אורכם נסיעה חופשית מרמזורים. הנתיבים עוברים בשטח עירוני צפוף, ולכן יש לאורכם מחלפים רבים, שבמרביתם גשר המשמש לתנועה החוצה את נתיבי איילון (וחולפת מעליהם). היציאות ברבים מהמחלפים הן מוקדי עומס עיקריים בנתיבי איילון.
| קילומטרים | שם המחלף ומספרו | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
נתיבי איילון מדרום לצפון
| 0 | (4) מחלף חולות |  | ראשון לציון |   כביש 4 |
| 1 | (5) מחלף מבוא איילון |  | ראשון לציון |   כביש 431 |
| 3.5 | (6) מחלף משה דיין |  | ראשון לציון | שד' משה דיין / שדר' רחבעם זאבי (  כביש 441),  שדרות יצחק רבין |
| 5 | (7) מחלף קוממיות |  | חולון, בת ים | רח' משה דיין (חולון), רחוב הקוממיות (בת ים) |
| 6.5 | (8) מחלף יוספטל |  | חולון, בת ים | רחוב יוספטל |
| 7.5 | (9) מחלף דב הוז |  | חולון, בת ים | שדרות דב הוז (חולון), רחוב קק"ל (בת ים) |
| 9 | (10) מחלף וולפסון |  | תל אביב, חולון | רח' הלוחמים, רח' אד קוץ', רח' סומקן, רח' היינה |
| 12 | (11) מחלף חולון |  | תל אביב, חולון |   כביש 44, דרך בן צבי, שדרות לוי אשכול |
| 13 | (12, 12A) מחלף קיבוץ גלויות ומחלף חיל השריון |  | תל אביב |   כביש 1,   כביש 461 (רח' לח"י), דרך קיבוץ גלויות, דרך חיל השריון |
| 14 | (13) מחלף לה גוארדיה |  | תל אביב | רחוב לה גוארדיה, רחוב הרכבת |
| 16 | (14) מחלף השלום |  | תל אביב | דרך השלום, רחוב קפלן |
| 17 | (15) מחלף ארלוזורוב |  | תל אביב |   כביש 481, דרך מנחם בגין, רחוב ארלוזורוב, רח' אריאל שרון |
| 17.5 | (16) מחלף ההלכה |  | תל אביב | רחוב ביאליק, רחוב הרב שלמה גורן |
| 19 | (17) מחלף רוקח |  | תל אביב | שדרות רוקח, רח' אייזיק רמבה, רח' ירוחם משל |
| 21 | (18) מחלף קק"ל |  | תל אביב | שדרות קק"ל |
| 23 | (19) מחלף גלילות |  | תל אביב, רמת השרון, הרצליה |   כביש 5 |
| 25.5 | (20) מחלף שבעת הכוכבים |  | הרצליה |   כביש 541, שדרות שבעת הכוכבים |
| 29 | (21) מחלף המעפילים |  | הרצליה | שדרות מנחם בגין |
| 30.8 | (22) מחלף שמריהו מזרח |  | רשפון, כפר שמריהו |   כביש 531 |
| 34.6 | (23) מחלף רשפון - געש |  | געש |   כביש 2 |
גלריה

עומס תנועה אופייני בנתיבי איילון דרום בשעות אחר-הצהריים
נתיבי איילון:קניון עזריאלי, תחנת הרכבת "השלום", רכבת ישראל, נחל איילון
נתיבי איילון בלילה
הכביש באזור תחנת הרכבת תל אביב מרכז
הגשר הדרומי של מחלף וולפסון ותחנת הרכבת חולון-וולפסון
מחלף לה-גוארדיה ומחלף קיבוץ גלויות
נתיבי איילון ממחלף יוספטל
הכביש מכיוון גבעת האוניברסיטה
נתיבי איילון ועבודות להקמת נתיב נוסף באיילון צפון, יולי 2020
גשר יהודית ותחנת הרכבת השלום, יולי 2020
ראו גם

כבישי ישראל
כביש בגין
נתיבי המפרץ
מנהרות הכרמל
תחבורה בתל אביב
הערות שוליים

↑  מפת אזור נתיבי איילון משנת 1958 - חלק צפוני - חלק דרומי
↑  צמתים דו־מפלסיים בת"א "תוכנית מוסררה", 50 אוטובוסים חדשים, על המשמר, 10 בפברואר 1965
↑  חברה קנאדית תחקור כדאיות של "דרך מהירה" שצריכה להיסלל בנחל איילון, מעריב, 2 ביוני 1966
↑  יישובי השרון מתנגדים לתוואי המוצע לאוטוסטרדה לחיפה, דבר, 19 בדצמבר 1972
↑  י אבנון, נתיבי איילון פרויקט התחבורתי הגדול בישראל, דבר, 1 באוקטובר 1973
↑  יצחק בן חורין, נפתח קטע נוסף בכביש חוצה תל אביב, מעריב, 4 ביולי 1984
↑  על פי "ישראל, אטלס הכבישים החדש", הוצאת מפה, 1994
↑  דוד חיון, ‏מחרתיים ייפתח הקטע מחלף שבעת הכוכבים-נתיבי איילון דרום, באתר גלובס, 13 בינואר 2000
↑  צביקה בורג, למה שנשלם על נתיבי איילון?, באתר ynet, 7 במרץ 2007
↑  רענן בן צור, מחר יחוברו נתיבי איילון לכביש 531 המוביל ליישובי השרון, באתר ynet, 28 בדצמבר 2016
↑  הקטע בין הרצליה לבגין באיילון צפון סגור לתנועה, הודעות באתר נתיבי איילון, 22 בינואר 2014
↑  אסף זגריזק, מהלילה ממשיכים עם נתיבי איילון עד שפיים: "מעבירים את הפקק קדימה", באתר ynet, 4 באפריל 2017
↑  ליאור גוטמן, ממחר: תושבי השרון יוכלו לנסוע דרומה דרך נתיבי איילון, באתר כלכליסט, 7 בדצמבר 2018
↑   אסנת ניר, שיבושים בנתיבי איילון הלילה במסגרת עבודות על "הנתיבים המהירים", באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2020
↑  רשת שבילי אופניים בעיר, באתר עיריית תל אביב
↑  אדם קוטב, רועי רובינשטיין, אילנה קוריאל, הילה ציאון, בולען נפער בנתיבי איילון, שצפויים להיחסם הרמטית תוך שעות: תיעוד, באתר ynet, 17 בספטמבר 2022
↑  רועי רובינשטיין, שבועיים אחרי שהבולען נפער: העלייה למחלף השלום נפתחה מחדש באופן מצומצם, באתר ynet, 1 באוקטובר 2022
↑  צפריר רינת, נתיבי השרון, באתר הארץ, 30 ביולי 2004
↑  שרון קדמי, נתיבי איילון יוארכו צפונה עד אחרי נתניה בהיקף מתוכנן של 1.6 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 31 ביולי 2005
↑  הארץ, אושררה ההחלטה שלא להמשיך את נתיבי איילון מנתניה לחדרה, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2006
↑  ליאור ברון, ‏מנכ"ל נתיבי איילון: "לא נרחיב את הנתיבים עד נתניה ב-20 השנים הקרובות, כי זה רק יעודד נסיעה ברכב פרטי. העתיד שייך לאגרות הגודש - ולאוטובוסים", באתר גלובס, 3 במאי 2009
↑   דניאל שמיל, איתי טרילניק, "פתרון להצפות בנתיבי איילון יעלה 2 מיליארד שקל", באתר TheMarker‏, 9 בינואר 2013
↑   גילי מלניצקי, בדרך לקירוי אילון: 2 התוכניות שישנו את דרך השלום, באתר TheMarker‏, 17 ביולי 2018
↑  סוניה גורודיסקי, ‏הקלה בפקקים? אושרה הקמת מסילה רביעית בתוואי איילון, באתר גלובס, 10 באפריל 2018
↑  דניאל שמיל, ‏באיחור של 15 שנה: ההקמה של מסילה רביעית באיילון החלה, באתר גלובס, 3 ביוני 2019
↑   עומר כרמון, המחלוקת הענקית ברכבת נפתרה. האם ההקלה תגיע ב-2028?, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2022
↑  הילה ציאון, עיריית ת"א אישרה את קירוי נתיבי איילון, באתר ynet, 22 ביולי 2015
↑  הילה ציאון, השראה מניו-יורק: כך ייראה קירוי נתיבי איילון, באתר ynet, 8 בפברואר 2015
עומס אופייני בשעות אחר הצהריים בנתיבי איילון
מבט על קטע מנתיבי איילון - מאזור מחלף השלום (מגדלי עזריאלי) עד מחלף ארלוזורוב
מסילת החוף, מסילות הדיור צפונית לתחנת הרכבת תל אביב מרכז, ונתיבי איילון לכיוון צפון, יוני 2023
מסילת החוף ונתיבי איילון לכיוון דרום, יוני 2023
סרטון בהילוך מהיר שמציג היווצרות של עומס תנועה בנתיבי איילון, בסמוך למחלף השלום.
נתיבי איילון ביום כיפור
דניאל וולפסון

| --- | --- |

 לידה:  כ"ב בתמוז ה'תשכ"ד (בן 60)
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  בית וגן
 השתייכות:  יהדות חרדית
 תחומי עיסוק:  תלמוד
 רבותיו:  רבי אהרן יהודה לייב שטיינמן, רבי דוב לנדו
 אב:  אביעזר וולפסון 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת נתיבות חכמה
 
ערך זה עוסק בראש ישיבת נתיבות חכמה. אם התכוונתם למטפסת הרים, ראו .
הרב דניאל וולפסון. 2003
הרב דניאל קלמן הלוי וולפסון (נולד בכ"ב בתמוז ה'תשכ"ד, 2 ביולי 1964) הוא ראש ישיבת נתיבות חכמה (המכונה על שמו "וולפסון") בירושלים.
קורותיו

נולד בבני ברק לאביעזר וולפסון (אחיינו של סר יצחק וולפסון). בצעירותו עברה משפחתו לסביון. בילדותו השתתף במקהלת הילדים פרחי ירושלים יד בזמר בניצוחו של יגאל צליק. בסוף לימודיו בכיתה ז' נפגש עם הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן שלאחר ששוחח עמו המליץ שידלג על כיתה ח' ויעלה בסוף השנה ללמוד בישיבה הקטנה של פוניבז' וכפי שאכן קרה, לאחר מכן למד בישיבה הגבוהה של פוניבז'.
במהלך לימודיו בישיבת פוניבז' למד עם הרב דוב לנדו ראש ישיבת סלבודקה, והוא מחשיב אותו כרבו המובהק. הרב לנדו נוהג להגיע כפעם בשנה לישיבתו של הרב וולפסון ומדבר בשבחו פעמים רבות. בנוסף, מחשיב הרב וולפסון את הרב אלעזר מנחם מן שך לרבו והוא מרבה להביא חידושים מספרו אבי עזרי בשיעורים הכללים שהוא מוסר[דרוש מקור].
נישא לרבקה הניה, בתו של הרב דב בר אלתר אייכנשטיין, שכיהן כראש ישיבת איתרי. לאחר נישואיו שימש כמשיב בישיבת באר התורה ובישיבת גבעת שאול. בהמשך ובגיל צעיר מאוד התמנה לראש ישיבת חכמת שלמה של הרב יהושע ישעיה נויבירט בשכונת בית וגן. באלול תשס"ט בשיתוף עם הרב נויבירט ייסד את ישיבת נתיבות חכמה בעידוד הרב אהרן יהודה ליב שטיינמן.
מקדיש סדרים ושיעורים מיוחדים ללימוד נושאים שאין דרך עולם הישיבות לעסוק בהם כגון בסדרי זרעים, קדשים וטהרות, ומאמר שבועי שלו מתפרסם באופן קבוע בקובץ "אהלי טהרות". חיבר גם מספר ספרים ובהם על מסכתות בסדר טהרות שהלימוד בהן אינו רווח בישיבות. ספרו "אשיחה בחקיך" על מסכת פרה זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית.
בערב יום הכיפורים[דרושה הבהרה] כתב שיר בשם "בעל הבירה". בהוראת מנהיג הציבור הליטאי הרב דוב לנדו כי "מצווה לפרסם את השיר", הרב והמוזיקאי הלל פלאי הלחין את השיר, והוא בוצע על ידי תלמידי הישיבה שבראשותו במחנה הקיץ של הישיבה יחד עם פלאי. בחנוכה תשפ"ה הוציא הזמר נפתלי קמפה את השיר כסינגל.
לאחר ייסוד ישיבתו עבר מביתו בשכונת הר נוף לשכונת בית וגן.
ספריו

אשיחה בחקיך, על מסכת פרה
מראות טהורות, על מסכת נגעים
אמרות טהורות, ענייני בדיקת חמץ וביעור חמץ ועוד עניינים במסכת פסחים
להבין שמועות, שיעורים במסכת בבא קמא שנאמרו בישיבת חכמת שלמה
להבין שמועות, שיעורים במסכת יבמות שנאמרו בישיבת חכמת שלמה
להבין שמועות, שיעורים במסכת כתובות שנאמרו בישיבת חכמת שלמה
הערות שוליים

↑  פרחי ירושלים : יגאל צליק עם מקהלת הילדים "יד בזמר" | צליק, יגאל (מלחין מנצח מבצע) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  אחיו של הרב יהושע אייכנשטיין ראש ישיבת יד אהרן, ואביו של הרב משה מרדכי אייכנשטיין, האדמו"ר מטריסק ירושלים
↑  איצלה כץ, ‏חשיפה: הגר"ד הורה לראש הישיבה לפרסם את השיר | צפו, באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2024
↑   בעל הבירה ר' דניאל וולפסון, סרטון בערוץ "אלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:11)
↑  ליפא גינסברגר, הגר"ד וולפסון כתב, הלל פלאי הלחין ונפתלי קמפה שר: "בעל הבירה", באתר בחדרי חרדים, 29 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399074105171  LCCN: nr96027009  VIAF: 66367169   WorldCat (עם VIAF): 66367169 
בישיבת חכמת שלמה
ועדת האתיקה

| --- | --- |
 גוף פרלמנטרי:  הכנסת
 ייסוד הוועדה:  1984
 יו"ר:  משה רוט (יהדות התורה) כהונה מ-1 ביולי 2024
 תחומי שיפוט:  הנחיות אתיות לחברי הכנסת, שפיטת חברי הכנסת שהפרו את ההנחיות ואישור נסיעות לחו"ל
 חברים
 הציונות הדתית: מיכל וולדיגר  ישראל ביתנו: שרון ניר המחנה הממלכתי: פנינה תמנו-שטה
 אתר רשמי
 
ועדת האתיקה של הכנסת היא ועדה העוסקת בשיפוט חברי הכנסת בשל עבירות אתיות כגון התבטאות בלתי פרלמנטרית. מעמדה של הוועדה שונה ממעמדן של יתר ועדות הכנסת. הקמתה אינה מוסדרת בתקנון הכנסת, כי אם בחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם. עוד בניגוד לשאר הוועדות, היא אינה עוסקת בחקיקה ובדיונים בנושאים כלליים, אלא מהווה ועדה מעין-שיפוטית העוסקת בנושאים שיועדו לה בחוק החסינות ובתקנון.
הרכב הוועדה

בניגוד ליתר הוועדות, שהרכבן נקבע על ידי ועדה מסדרת, ושינויים בהן נערכים בוועדת הכנסת, קביעת הרכב ועדת האתיקה מסורה ליושב ראש הכנסת. בוועדה ארבעה חברים, מהם שניים מהאופוזיציה ושניים מהקואליציה. בדרך כלל נהוג כי חבר הקואליציה הוא יו"ר הוועדה.
לפי תקנון הכנסת, אין למנות לוועדה מי שהוגש נגדו כתב אישום, מי שמתנהלים נגדו הליכים פליליים ומי שהורשע במהלך כהונתה של אותה כנסת בעבירה פלילית. יושב ראש הכנסת רשאי להשעות מהוועדה חבר שהוגש נגדו כתב אישום או שנפתחו נגדו הליכים פליליים במהלך כהונתו בה. אם הורשע חבר ועדת האתיקה בפלילים במהלך כהונתו, חייב יושב ראש הכנסת להחליפו.
היסטוריה

ועדת האתיקה הוקמה בכנסת העשירית.
בכנסת ה-24 מנעה האופזיציה, שהחרימה את ועדות הכנסת עקב טענתה לאפליה על ידי הקואליציה, את כינוס הוועדה על ידי התפטרותם של שני חברי הכנסת מסיעות האופוזיציה שמונו על ידי יו"ר הכנסת לוועדת האתיקה מחברותם בוועדה וחבר כנסת נוסף מהאופוזיציה התפטר מתפקיד ממלא המקום, בעקבות כך הוועדה לא יכלה להתכנס או לקבל החלטות בהתאם להוראות נוהל אתיקה לחברי הכנסת בתקנון הכנסת.
יושבי ראש הוועדה

|  | כנסת | שנות פעילות | יושב ראש | תמונה | סיעה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הכנסת העשירית | 18 בינואר 1984 - 13 באוגוסט 1984 | איתן לבני |  | הליכוד |
| 2 | הכנסת האחת עשרה | 1 בינואר 1985 - 3 בדצמבר 1985 | מיכאל דקל |  | הליכוד |
| 3 | הכנסת האחת עשרה | 15 בדצמבר 1985 - 15 במרץ 1988 | ויקטור שם-טוב |  | המערך, מפ"ם |
| 4 | הכנסת האחת עשרה | 16 ביוני 1988 - 21 בנובמבר 1988 | אמנון רובינשטיין |  | שינוי |
| 5 | הכנסת השתים עשרה | 1 במרץ 1989 - 2 בדצמבר 1990 | אברהם ורדיגר |  | אגודת ישראל |
| 6 | הכנסת השתים עשרה | 12 בדצמבר 1990 - 13 ביולי 1992 | יצחק לוי |  | מפד"ל |
| 7 | הכנסת השלוש עשרה | 4 באוגוסט 1992 - 17 ביוני 1996 | חיים אורון |  | מרצ |
| 8 | הכנסת הארבע עשרה | 17 ביולי 1996 - 7 ביוני 1999 | יהודה לנקרי |  | הליכוד-גשר-צומת |
| 9 | הכנסת החמש עשרה | 5 באוגוסט 1999 - 26 במרץ 2001 | דליה רבין |  | מפלגת המרכז, הדרך החדשה, ישראל אחת, העבודה-מימד |
| 10 | הכנסת החמש עשרה | 1 במאי 2001 - 17 בפברואר 2003 | קולט אביטל |  | ישראל אחת, העבודה-מימד |
| 11 | הכנסת השש עשרה | 19 במאי 2003 - 17 באפריל 2006 | אריה אלדד |  | האיחוד הלאומי |
| (7) | הכנסת השבע עשרה | 5 ביוני 2006 - 24 בפברואר 2009 | חיים אורון |  | מרצ |
| 12 | הכנסת השמונה עשרה | 19 במאי 2009 - 17 במאי 2011 | שלי יחימוביץ' |  | מפלגת העבודה הישראלית |
| 13 | הכנסת השמונה עשרה | 17 במאי 2011 - 5 בפברואר 2013 | יצחק וקנין |  | ש"ס |
| 14 | הכנסת התשע עשרה | 22 במאי 2013 - 31 במרץ 2015 | יצחק כהן |  | ש"ס |
| (13) | הכנסת העשרים | 18 ביוני 2015 - 1 בינואר 2019 | יצחק וקנין |  | ש"ס |
| 15 | הכנסת העשרים | 10 בינואר 2019 - 30 באפריל 2019 | איל בן ראובן |  | התנועה |
| 16 | הכנסת העשרים ושלוש | 1 ביולי 2020 - 6 באפריל 2021 | טלי פלוסקוב |  | הליכוד |
| 17 | הכנסת העשרים וחמש | 25 בינואר 2023 - 1 ביולי 2024 | ינון אזולאי |  | ש"ס |
| 18 | הכנסת העשרים וחמש | 1 ביולי 2024 - מכהן | משה רוט |  | יהדות התורה |
סמכויות ועדת האתיקה > עבירות אתיקה

חוק החסינות עצמו קובע מספר עבירות אתיקה שבהן מוסמכת לדון הוועדה: עבירה על סעיפים 13א ו-13א1, האוסרים על חברי הכנסת לעסוק בעיסוקים נוספים ולכהן בתפקידים בגופים ציבוריים במקביל לעבודתם בכנסת; אי הגשה, או הגשה באיחור של הצהרת הון; היעדרות ממושכת מישיבות הכנסת.
החוק קובע גם כי עבירות על כללי האתיקה נמצאות אף הן בסמכות השיפוט של ועדת האתיקה. כללי האתיקה, שהותקנו על ידי ועדת האתיקה עצמה, קובעים בין היתר חובה לשמור על כבוד הכנסת וחבריה, איסור על ניגוד עניינים וחובת גילוי נאות באשר לאפשרות של ניגוד עניינים, איסור על ניצול ידיעות למטרות אישיות, וכיוצא בזה.