מכבי חיפה (כדורגל)
היסטוריה > הקמה והשנים המוקדמות

מועדון הכדורגל של מכבי חיפה נוסד בחיפה ב-1913. תחילה, הצטרפה קבוצתה של מועצת הפועלים לקבוצת מכבי חיפה, אולם בשל חיכוכים הופרדו לשתי קבוצות: "מכבי" ו"הפועל" חיפה. מכבי נקראה באותן שנים "מכבי הגיבור חיפה", עד לשינוי שמה ל"מכבי חיפה" בשנות ה-40 והצטרפותה לאגודת מכבי חיפה.
ב-1927 טסה הקבוצה למסע משחקים בארצות הברית במטרה לגייס כספים לעיר חיפה. הכסף גויס, אך מחצית משחקני הקבוצה העדיפו להישאר בארצות הברית. ב-1939 הוקמה הקבוצה מחדש, ולאחר 14 שנה, ב-1953, לבשה לראשונה תלבושת ירוקה שקיבלה מארצות הברית.
כוכבה של מכבי תל אביב, אלי פוקס, הצטרף לקבוצה בשנת 1954 והיה שחקן/מאמן. עד לשנות ה-60 המועדון לא בלט במיוחד, דילג בין הליגות הנמוכות לליגה הלאומית (הליגה הראשונה באותן השנים), ועמד בצילה של הפועל חיפה – קבוצת הכדורגל של ההסתדרות, שזכתה לתמיכתו והעדפתו של ראש העירייה, אבא חושי.
בשנת 1942 העפילה הקבוצה, לראשונה בתולדותיה, לגמר גביע המדינה וספגה את ההפסד הגבוה ביותר בתולדות המפעל – 12:1 לבית"ר תל אביב.
בין השנים 1954–1963 הציגה הקבוצה כדורגל איכותי וסיגלה לעצמה סגנון משחק הרפתקני והתקפי המתבסס על טכניקה אישית גבוהה ומסירות קצרות בסגנון ברזילאי. ב-1962 זכתה הקבוצה בתואר ראשון אי פעם: היא ניצחה את מכבי תל אביב 5:2 במשחק גמר גביע המדינה חוזר, שנערך באצטדיון גבעת רם בירושלים לעיני 10,000 צופים (לאחר 0:0 במשחק הראשון). שנה לאחר מכן, הצליחה הקבוצה להעפיל שוב לגמר הגביע, אך הפסידה בתוצאה 0:1 ליריבה העירונית, הפועל חיפה. באותן שנים כוכבה הגדול ביותר של מכבי חיפה היה אהרון אמר, ששיחק לצד שחקנים איכותיים כמו אברהם מנצ'ל, אשר עלמני, ג'וני הרדי, זכריה בן צבי ושלום ואנו. למרות שחקניה האיכותיים וסגנון המשחק האטרקטיבי, לא הצליחה הקבוצה לזכות בתואר האליפות, והישגה הגדול ביותר היה המקום השלישי בטבלה בשנת 1958. אמר, שהיה כוכב בקנה מידה ארצי, זכה להערצה גדולה הן בעיר חיפה והן במדינת ישראל.
בשנת 1965 נשרה מכבי חיפה, לראשונה בתולדותיה, לליגה א (אז הליגה השנייה). הירידה נקבעה במחזור הלפני האחרון לאחר הפסד חוץ להפועל ירושלים 2-3 בקרב ראש בראש נגד הירידה, וזאת לאחר שמכבי חיפה הובילה 0–2. שנה מאוחר יותר חזרה מכבי חיפה לליגה הראשונה.
בשנת 1970 שלחה העיר חיפה ארבעה נציגים למונדיאל במקסיקו, שניים מהם שחקניה של מכבי חיפה: הבלם ישעיהו שווגר, וקשר ה"כׁלבוֹ" דני שמילו רום. בשנות ה-70 בלטו בקבוצה גם השחקנים: מרדכי לובצקי, שלמה בנאדו, אהרון גרשגורן, יחזקאל גרשוני, נתן הירש וקרול רוטנר.
בשנת 1971 העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם הרביעית, אך הפסידה בתוצאה 1:2 להכח רמת גן.
בשנת 1974 נשרה מכבי חיפה בפעם השנייה בתולדותיה לליגה א. מכבי חיפה סיימה את העונה במקום האחרון בעונה שבה נקבע כי שתי האחרונות יפגשו למשחקי מבחן את שתי הראשונות בכל מחוז בליגה א לטורניר בשיטת ליגה של סיבוב אחד, שבסיומו שתי הראשונות ישחקו בעונה הבאה בליגה הראשונה. מכבי חיפה סיימה את הטורניר במקום הרביעי בלבד עם שני ניצחונות ושלושה הפסדים, ובכך ירדה שוב לליגה השנייה. שנה לאחר מכן חזרה מכבי חיפה לליגה הראשונה.
שנה לאחר שעלתה חזרה לליגה הראשונה הייתה אמורה מכבי חיפה לרדת פעם נוספת לליגה השנייה לאחר שהקבוצה נוצחה במחזור הסיום בדרבי על ידי הפועל חיפה, אך הקבוצה ערערה על חוקיות משחקה מול שמשון תל אביב, בו היא הפסידה ונקבע לה משחק חוזר לאחר סיום העונה, ובמשחק זה ניצחה מכבי חיפה, והיא נשארה בליגה הראשונה. שנה לאחר מכן נשרה מכבי חיפה בפעם השלישית בתולדותיה לליגה השנייה, לאחר שסיימה את העונה במקום הלפני האחרון. ירידתה נקבעה במחזור הלפני האחרון לאחר הפסד חוץ להפועל יהוד.
בניגוד לשתי הירידות הקודמות לליגה השנייה לא הצליחה מכבי חיפה לשוב לליגה הראשונה בעונה הראשונה שלאחר הירידה לליגה השנייה, ובשנת 1980 אף סיימה הקבוצה במקום הנמוך בתולדותיה – מקום 7 בליגה השנייה. שנה מאוחר יותר חזרה מכבי חיפה לליגה הראשונה אחרי 4 שנות היעדרות, ולאחר שסיימה במקום השלישי.
בשנת 1977 הצטרף לקבוצה כוכב הפועל חיפה ונבחרת ישראל, יוחנן וולך. לאחר שוולך פרש ממשחק פעיל ב-1979 הוא קיבל לידיו בהתנדבות מלאה את ניהול המועדון, והיה גורם מרכזי ומכריע בעליית הקבוצה לליגה הראשונה וזכייתה בתארים רבים.
מכבי חיפה התבססה בעיקר על מחלקת הנוער, שהייתה אלופת המדינה לנוער בשנים 1975 ו-1979, והעלתה את רוב שחקני הנוער לקבוצת הבוגרים, תוך מגמה ברורה להתברג בצמרת עם שחקני בית צעירים. הראשונים שהופיעו בבוגרים כבר בשנות ה-70 היו יוסי קרמר, אברהם אבוקרט ומשה סלקטר.