stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם מנדל מרימנוב
הערות שוליים

↑  מאיר וונדר, מאורי גליציה : אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך כרך ג', המכון להנצחת יהדות גליציה, תשל"ח-תשס"ה
↑  יחד עם "החוזה מלובלין", "המגיד מקוז'ניץ" ו"האוהב ישראל".
↑  שו"ת מראה יחזקאל סימן ק"ד בתשובה על רבו.
↑  בין התקנות שתיקן:
א) (=לבוש "צנוע")
שלא ילכו הנשים בשטערין טיכלעך ובגרונד (=סוג כיסוי ראש מפואר),
וגם שלא ילבשו שום בגד ואפילו מנעלים - ממאדע חדשה (=המודה החדשה, כלומר לפי צו האופנה) כמו שהולכים בשאר מקומות,
וגם בצעיפים ילכו כמו שהלכו אמותיהם,
ושלא ילכו על הראש בטיכל (=מטפחת ראש) אדום ובמנעלים שקורין סאנדלקעס (= סנדלים).
ב) (=לא נשואות)
הבתולות (=בנות - בדרך כלל נערות - שאינן נשואות) לא ילכו עם פיאות הראש (=סימן היכר לאשה נשואה) וגם עם קריינדליך,
ולא דייטשע כתונתים (=בגדי נשים של מערב אירופה).
ה) (=אולי צריך להיות: ג') (=העונש לחייט התופר לפי האופנה)
החייט אשר יתפור איזה בגד עם מאדע חדשה יקנסו אותו בפעם ראשון.
ופעם שנית יעבירו אותו כמבואר בפנקס דחבורא חייטים.
↑  הסיפור מובא בקצרה באתר סנונית בסיפור על ביקור בעיירה רימנוב, ובאופן מפורט בבלוג האגדה על נפוליאון ומלחמת גוג ומגוג - מתוך "אוצר הסיפורים".
↑  וכן כתב רבי גרשון קמלהר ב"מבשר טוב" פרשת בשלח, בשם: "גלוי וידוע להזקנים והיודעים".
↑  סוף ספר בארות המים מפי עד ראייה ששמע זאת מפיו.
↑  הספר תפארת מנחם מקוון, באתר ספרים עבריים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265379405171  PLWABN: 9810566266305606  GND: 1055796398  ISNI: 0000 0003 5637 9163  LCCN: n88099082  VIAF: 186629499   WorldCat (עם VIAF): 186629499
יצחק אלטרמן

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1881 אוברוביצ'י, בלארוס 
 פטירה:  2 בפברואר 1939 (בגיל 57) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 תאריך עלייה:  1925
 שפות היצירה:  עברית 
 בת זוג:  בלה לבית ליבוביץ
 צאצאים:  נתן אלתרמן 
 
יצחק אלטרמן (לעיתים אלתרמן; 3 ביוני 1881, ו' בסיוון תרמ"א – 2 בפברואר 1939, י"ג בשבט תרצ"ט) היה מחנך, מורה, משורר ופזמונאי עברי. אביו של המשורר נתן אלתרמן.
ביוגרפיה

יצחק אלטרמן נולד באוברוביצ'י (מחוז הומל) שברוסיה הלבנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) כבנם השלישי של איידלה ואריה אהרן. קיבל חינוך מסורתי, ואחר-כך למד בישיבות בשצ'דרין ובבוברויסק.
בעת שלמד בישיבה היה אלטרמן מורה בכפרים, עד שככל הנראה בסביבות 1899 עבר לעיר הומל.
בסתיו 1905 עבר לוורשה והחל ללמד ב"חדר המתוקן" בעיר של המספר, המשורר והמתרגם הציוני אהרן לובושיצקי, והיה פעיל באגודת "חובבי שפת עבר". בוורשה ייסד בשנת 1910, עם חברו יחיאל היילפרין, בית-ספר לגננות עבריות ("הקורסים הפרֶבֶּלים"), במטרה שהן תלמדנה את הילדים עברית.
בשנת 1908 (או 1909) נשא לאישה את בלה ליבוביץ, שעברה להתגורר עמו בוורשה. מאוחר יותר הצטרפה לדירת הזוג גם אימה של בלה, סטרנה פרידה.
מבין תלמידותיו של אלטרמן ניתן למצוא בין היתר את המשוררת היידית קדיה מולודובסקי, אשר לימודיה במוסד של יצחק אלטרמן מוכיחים את ניסיונו של האחרון למצוא את שביל הזהב בין השפה העברית ובין היידיש בתקופת מלחמת הלשונות. בין האורחים שפקדו את ביתו של אלטרמן ניתן למנות את י"ל פרץ, חיים נחמן ביאליק, חנה רובינא ועמיתו המחנך יחיאל היילפרין.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר למוסקבה וייסד וניהל קורסים עבריים לגננות מטעם רשת "תרבות". לאחר מכן העתיק מקום מגוריו לאודסה וביחד עם חברו יחיאל הלפרין ייסד סמינריון לגננות. כתב שירים ומחזות קצרים אשר הועלו בחגים השונים.
בעקבות פריצת מלחמת האזרחים ברוסיה עבר לקייב, וגם שם המשיך עם קורסי הגננות. אבל בעקבות השתלטות הבולשביקים על המדינה נסגרו כל בתי הספר של "תרבות", ובתוכם גם הקורסים לגננות. בספטמבר 1921 השתתף בקונגרס הציוני ה-12 שנערך בקרלסבד. בשנת 1920, יצא מרוסיה במשלחת מרכז ההסתדרות הציונית במוסקבה לעזרת הפליטים היהודים שעברו את הגבול בסביבות נהר הדנייסטר, ונשלח לעבר הגבול הרומני לקישינוב, לדון עם השלטונות ברומניה על הקלת מצב הפליטים שם. בין השנים 1920–1925 נותר בקישינוב, וייסד גם שם בית-ספר לגננות (1922).
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל, התיישב בתל אביב והתמנה למפקח כללי על גני הילדים בארץ ישראל. בשנת 1934 מונה למנהל מחלקת החינוך של עיריית תל אביב.
פרסם ספר שירי משחק עבריים לטף עבור הגננות, הכולל הוראות על אופן המשחק. באחד מהם, "משחקים פרֶבֶּליים - שירים, משחקים ומחזות לגני ילדים ולבתי ספר" (התפרסם לראשונה בווילנה ב-1913, ושוב בוורשה ב-1922), פורסם גם השיר הנודע "יש לנו תיש". השיר הופיע בספר בליווי תווי הנגינה והוראות המשחק, ועם השנים נוצרו לו גרסאות שונות ויותר מלחן אחד (אשכנזי וספרדי).
כמו כן, ערך בין השנים 1917–1918 יחד עם יחיאל היילפרין את "הגנה: מכתב-עתי לענייני גן-הילדים העברי להלכה ולמעשה", שיצא לאור "פעם בשני חודשים", ובו הופיעו תווים לשירי ילדים, ובהשתתפותו הקבועה של יעקב פיכמן.
היה נשוי לבֶּלָּה ליבוביץ, ונולדו להם שני ילדים: המשורר נתן אלתרמן ולאה.
יצחק אלטרמן נפטר בשנת 1939, בגיל 58, ונטמן בשדרת הסופרים והעסקנים בבית הקברות טרומפלדור.
בשנת 1967 נפטרה אלמנתו בלה.
פרסומיו

משחקים פרבלים: שירים משחקים ומחזיות לגני ילדים ולבתי ספר; ערֻכים ומעֻבדים על ידי י. אלתרמן; עם תווי זמרה מעֻבדים על ידי הקומפוזיטור מ. קנטור-קרויץ, וילנה: יהודיה, תרע"ג. (תווים)
לקריאה נוספת

'יצחק אלתרמן (תרמ"א–תרצ"ט)', בתוך: דוד לוין (עורך), על הראשונים: לכבוד י"ב אישים-מחנכים, תל אביב: מרכז הסתדרות המורים, תשי"ט, עמ' 35 ואילך.
דן לאור, אלתרמן: ביוגרפיה, תל אביב: עם עובד ('ספרית אפקים'), תשע"ד 2013. (ביוגרפיה על בנו הכוללת מידע רב על אודותיו, ראו באינדקס, עמ' 874)
הערות שוליים

↑  לאור, עמ' 15–16.
↑  לאור, עמ' 16–17.
↑  לאור, עמ' 17.
↑  לאור, עמ' 18.
↑  לאור, עמ' 19.
↑  לאור, עמ' 29.
↑  מילות השיר "יש לנו תיש" והאזנה לו, באתר זמרשת
↑  בלה אלתרמן, דבר, מודעת אבל, 22 במרץ 1967.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303509005171  ISNI: 0000 0000 6896 3058  MusicBrainz: 15429ea3-96ee-4492-9062-4abfc69d15cd  VIAF: 97431503   WorldCat (עם VIAF): 97431503 
קברו של יצחק אלטרמן בבית הקברות טרומפלדור
אוסקר פיטרסון

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1925 מונטריאול, קוויבק, קנדה
 פטירה:  23 בדצמבר 2007 (בגיל 82) מיסיסוגה, אונטריו, קנדה
 שם לידה:  אוסקר אמנואל פיטרסון
 מקום קבורה:  Erindale 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה, תיכון מונטריאול 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  ג'אז, בי בופ, הארד בופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  ורב רקורדס, Telarc International Corporation, פבלו רקורדס, מרקורי רקורדס, MPS רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ריי בראון, הרב אליס, אד ת'יגפן, ג'ו פס, בן ובסטר
 פרסים והוקרה:  שדרת הכוכבים של קנדה (2013)  פרס גראמי לאלתור סולו ג'אז הטוב ביותר (1977)  היכל התהילה של המוזיקה הקנדית (1978)  פרס גרמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר (1974)  Dr. Martin Luther King Jr. Achievement Award (1986)  היכל התהילה של המוזיקה הקנדית (1978)  פרס גראמי לאלתור סולו ג'אז הטוב ביותר (1979)  פרס גראמי לאלתור סולו ג'אז הטוב ביותר (1978)  פרס גראמי למפעל חיים (1996)  פרס גראמי לאלתור סולו ג'אז הטוב ביותר (1990)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול (1985)  Loyola Medal (1997)  אביר המסדר הלאומי של קוויבק (1991)  פרס גלן גולד (1993)  פרס גראמי למפעל חיים (1997)  פרימיום אימפריאל (1999)  קצין מסדר האמנויות והספרות  פרס המושל הכללי לאמנויות המופע  פרס הג'אז של ה-BBC  מסדר אונטריו  שותף במסדר קנדה  היכל התהילה של המוזיקה הקנדית 
 oscarpeterson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסקר אמנואל פיטרסון (באנגלית: Oscar Emmanuel Peterson;‏ 15 באוגוסט 1925 – 23 בדצמבר 2007) היה פסנתרן ג'אז ומלחין קנדי. פיטרסון, שכונה על ידי דיוק אלינגטון "המהראג'ה של הג'אז", יצר מעל כ־200 אלבומים וזכה בפרסים ותארים רבים, ביניהם פרס גראמי למפעל חיים ב־1997 ומקום בהיכל התהילה הבינלאומי של הג'אז.
חייו ועבודתו

פיטרסון נולד במונטריאול, קנדה וכבר בגיל חמש החל אביו ללמדו נגינה בפסנתר ובחצוצרה. לאחר התקף שחפת שתקף אותו בגיל שבע, הוא התרכז בפסנתר. חלק מהאמנים שהשפיעו על פיטרסון בצעירותו היו טדי וילסון, נט קינג קול, ג'יימס פ. ג'ונסון, אך יותר מכולם השפיע על פיטרסון ארט טייטום האגדי. למעשה, אחת ההיכרויות הראשונות של פיטרסון עם טייטום הייתה כשאביו השמיע לו תקליט ישן של הווירטואוז בנערותו. לאחר ששמע את הטכניקה של טייטום, פיטרסון לא הסכים לגעת במקלדת הפסנתר במשך חודשיים.
השפעה נוספת על פיטרסון ועל נגינתו הגיעה מאחותו דייזי פיטרסון סוויני, שהייתה מורה לפסנתר במונטריאול, ולימדה פסנתרני ג'אז רבים וגדולים דוגמת אוליבר ג'ונס וקן סקינר.
במהרה נודע פיטרסון כבעל טכניקה מדהימה ויכולת מלודית ייחודית. הוא פיתח מוניטין מרשים והפך לאורח קבוע ברדיו הקנדי. היכרותו הראשונה עם ארצות הברית הייתה בשנת 1949 בקרנגי הול שבניו יורק באמצעות האמרגן נורמן גרנץ. העבודה עם גרנץ הייתה צעד חשוב בקריירה של פיטרסון. היכרותם של השניים החלה כאשר גרנץ נסע במונית במונטריאול ושמע ברדיו הופעה חיה של פיטרסון במועדון קטן. הוא הורה לנהג לקחת אותו למועדון הזה כדי לפגוש את הפסנתרן. כך החלה מערכת יחסים שנמשכה שנים רבות, כשגרנץ נשאר מנהלו של פיטרסון במשך רוב הקריירה שלו. בזכות גרנץ זכה פיטרסון לנגן עם מוזיקאים חשובים כולל ריי בראון, קולמן הוקינס, בן ובסטר, מילט ג'קסון, הרב אליס, ברני קסל, אד ת'יגפן, לואי ארמסטרונג, סטפן גרפלי, אלה פיצג'רלד, קלארק טרי, ג'ו פס, אניטה אודיי, קאונט בייסי, יצחק פרלמן וסטן גץ.
בתחילת שנות החמישים של המאה העשרים הקים פיטרסון את ה"אוסקר פיטרסון טריו" יחד עם ריי בראון וצ'ארלי סמית'. במהרה הוחלף המתופף סמית' בגיטריסט אירווינג אשבי. בהמשך הוחלף אשבי בברני קסל, והלה הוחלף לאחר שנה של הופעות בהרב אליס. כאשר עזב אליס את ההרכב ב-1958, החליטו פיטרסון ובראון לצרף מתופף. תחילה צירפו את גנה גמיג לזמן קצר, לאחר מכן הוא הוחלף באד ת'יגפן. פיטרסון היה המוביל בהרכב במשך כל התקופה, והתפרסם כסולן מבריק. בהמשך ניגנו בהרכב לואי האיס, בודי דורהאם, ריי פרייס, סאם ג'ונס וג'ורג' מרז.
בשנותיו האחרונות פעל תחת חברת התקליטים "טלרק".
בשנת 1974 זכה בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר" ביחד עם שותפיו לטריו הגיטריס ג'ו פאס והבסיסט נילס-הנינג ארסטד פדרסן.
בשנת 1993 לקה פיטרסון בשבץ שפגע בצדו השמאלי והשבית אותו למשך שנתיים. הוא הצליח להתגבר על המכשול הזה וחזר לנגן, אם כי פחות מהתקופה שלפני האירוע. הוא זכה בפרס גראמי בשנת 1997 על מפעל חיים, וכן זכה בפרס היכל התהילה של הג'אז.
ב-2003 הקליט פיטרסון סרט בשם "לילה בווינה". מן הסרט ניכר שהטכניקה שלו נפגעה עקב גילו. למרות כל זאת הוא המשיך למלא אולמות מסביב לעולם, אם כי רק כחודש בשנה.
אוסקר פיטרסון נפטר ב-23 בדצמבר 2007, בגיל 82.
ראו גם

רכבת לילה (אלבום של אוסקר פיטרסון)
בריאן אדמס

| --- | --- |

אדמס בהופעה חיה, 2024
 לידה:  5 בנובמבר 1959 (בן 65) קינגסטון, אונטריו, קנדה 
 שם לידה:  בריאן גאי אדמס
 מוקד פעילות:  קינגסטון, אונטריו, קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 מקום לימודים:  תיכון ארגייל, Sutherland Secondary School, Colonel By Secondary School, חטיבת הביניים הנרי מונרו, American International School Vienna 
 סוגה:  ארנה רוק, רוק קל, רוק פופ
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, עוגב, פסנתר אפרייט, פסנתר, גיטרה בס, מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  A&M Records, Badman/Polydor, Universal Music
 בן או בת זוג:  אליסיה גרימאלדי 
 צאצאים:  Mirabella Bunny Grimaldi Adams, Lula RosyLea Grimaldi Adams 
 מספר צאצאים:  2 
 www.bryanadams.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן אדמס (באנגלית: Bryan Adams; נולד ב-5 בנובמבר 1959) הוא מוזיקאי קנדי, אשר פעיל מאז סוף שנות ה-70 ומכירותיו נאמדות במעל ל-100 מיליון תקליטים.
ראשית חייו

אדמס נולד בקינגסטון, אונטריו שבקנדה להורים בריטים דיפלומטים, אשר התגוררו בשליחות במהלך שנות השישים בבריטניה, ישראל, פורטוגל ואוסטריה, ולבסוף התמקמו בוונקובר שבקנדה, שם בילה אדמס את שנותיו כנער. הוא נשר מבית ספר בגיל 15, וקנה פסנתר כנף בכסף שהוריו חסכו ללימודיו בקולג'. בגיל 16 הצטרף ללהקה "Sweeney Todd", שהוציאה את האלבום "If Wishes Were Horses", כשאדמס הוא הסולן. האלבום היה לכישלון ואדמס עזב לאחריו את הלהקה. באותה תקופה הוא מימן עצמו במגוון של עבודות מזדמנות, כשוטף כלים ומוכר בחנות תקליטים, כשבעת עבודתו שם פגש את המתופף ג'ים וולאס, והשניים החלו להיות שותפים מוזיקליים בכתיבת שירים, שיתוף פעולה הנמשך עד היום. משנת 2009 אדמס בזוגיות עם אליסיה גרימאלדי, אותה הכיר בזמן שעבדה עבורו כעוזרת אישית.
אדמס הוא אב לשתי בנות.
קריירה מוזיקלית > שנות השמונים

ב-1979 הוחתם בחברת התקליטים "A&M Records", והקליט את אלבום הבכורה שלו, אותו גם הפיק, יחד עם וואלאס. האלבום הנקרא "Bryan Adams", ויצא בפברואר 1980. האלבום זכה להצלחה מינורית, ולא יצאו ממנו להיטים (שלושה סינגלים מהאלבום יצאו בקנדה בלבד), אולם רצועות ממנו הושמעו ברדיו ואדמס יצא לסיבוב הופעות מקומי בעקבות הוצאת האלבום. אלבומו השני, "You Want It You Got It", שיצא ב-1981, והוקלט בתוך שבועיים בלבד, זכה להצלחה גדולה יותר מקודמו, ונכנס למצעד האלבומים האמריקני. כמו כן, יצא בארצות הברית הסינגל "Lonely Nights", מתוך האלבום.
הפריצה של אדמס הגיעה בעקבות אלבומו השלישי, "Cuts Like a Knife", שיצא בינואר 1983. הלהיט הראשון מתוכו, "Straight from the Heart", נכנס ל-TOP 10 של מצעד בילבורד האמריקאי, והיה ללהיט הראשון של אדמס שעושה זאת. אלבומו הרביעי, "Reckless", יצא לחנויות התקליטים ביום הולדתו ה-25 של אדמס (5 בנובמבר 1984) והגיע היישר למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני. אלבום זה הפך את אדמס לכוכב בארצות הברית, כשמתוך האלבום יצאו לאור לא פחות משישה להיטים, ביניהם "Run to You", "Summer of '69" ו-"Heaven", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי. בנוסף, האלבום כלל את הדואט המצליח עם טינה טרנר הנקרא "It's Only Love". האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והיה לאלבומו המצליח ביותר בארצות הברית.
ביולי 1985 השתתף במופע הרוק הדו-יבשתי "לייב אייד", בו שר, בין השאר, את השיר "Tears Are Not Enough", אותו כתב אדמס למען גיוס כספים לקרן שתסייע לתושבי אתיופיה הסובלים מרעב המוני. שנתיים אחר כך הוציא את האלבום "Into the Fire", שהיה האלבום האחרון בו כל השירים נכתבו במשותף על ידי אדמס וואלאס.
קריירה מוזיקלית > שנות התשעים

עיקר הצלחתו של אדמס בעשור זה הגיעה משירי נושא לסרטי קולנוע. ביוני 1991 יצא לחנויות הסינגל "(Everything I Do) I Do It for You", שהיה שיר הנושא של שובר הקופות "רובין הוד: נסיך הגנבים". הסינגל זכה להצלחה פנומנלית ברחבי העולם, ובמיוחד בבריטניה, שם שהה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך 16 שבועות רצופים (יולי-אוקטובר 1991), ובכך שבר את שיא השהייה הרצופה במקום הראשון במצעד הבריטי. בנוסף, קיבל אדמס את פרס גראמי על השיר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר מסרט קולנוע.
הצלחת השיר הביאה גם להצלחה רבה של האלבום ממנו נלקח, "Waking Up the Neighbours", שיצא בספטמבר 1991 וקיבל ארבעה אלבומי פלטינה בארצות הברית, וכמו כן, הגיע למקום הראשון בבריטניה.
לאחר מכן כתב את שיר הנושא של הסרט "שלושת המוסקטרים" (1993), "All for Love", אותו שר יחד עם סטינג ורוד סטיוארט. הסינגל הגיע למקום הראשון הן בארצות הברית והן בבריטניה. ב־1995 הגיע להיט נוסף שלו למקום הראשון בארצות הברית, "Have You Ever Really Loved a Woman?", שהיה שיר הנושא של הסרט "דון חואן דה מרקו" (בכיכובו של ג'וני דפ). שנה אחר כך שר עם ברברה סטרייסנד את שיר הנושא של סרטה "שתי פנים למראה", הנקרא "I Finally Found Someone", אשר הביא לו מועמדות שנייה רצופה לפרס האוסקר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר. הסינגל הגיע ל-TOP 10 במצעד האמריקני, כמו גם במצעד הבריטי. אותה שנה שר גם את שיר הנושא של סרטו של פרנסיס פורד קופולה, "ג'ק", הנקרא "Star".
בנובמבר 1993 הוציא אלבום אוסף מצליח בשם "So Far So Good", אשר כלל את כל להיטיו הגדולים, לצד שיר חדש (שהפך להיות להיט גדול בפני עצמו) - "Please Forgive Me", אשר הגיע למקום השני במצעד הבריטי. האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והגיע למקום הראשון בבריטניה. מאז חלפו שלוש שנים עד אשר הוציא אדמס אלבום אולפן חדש, הנקרא "18 til I Die", בו ניסה לרענן במעט את סגנונו המוזיקלי, מאמן רוק לאמן של רוק-פופ. הדבר בלט היטב ב־1999, כששר את הדואט המצליח, "When You're Gone", לצד זמרת הספייס גירלס, מלאני סי, במטרה להישאר אקטואלי ולהצליח מסחרית. השיר נכלל באלבומו "On a Day Like Today", שיצא באוקטובר 1998 שהיה לכישלון מסחרי. שנה וחצי אחר כך המשיך את הקו המוזיקלי הזה, כששר עם די.ג'יי צ'יקיין את להיט המועדונים "Don't Give Up", שהיה שיר פופ-דאנס לכל דבר, ושהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, לראשונה מאז "(Everything I Do) I Do It for You".
קריירה מוזיקלית > שנות האלפיים

לאחר שנתיים של הפסקה מהקלטות חזר אדמס, בשנת 2002, אל החיבור בין המוזיקה לקולנוע, כשכתב ביחד עם הנס צימר את השירים לפסקול סרט האנימציה "סוס פרא", ובראשם הלהיט "Here I Am", שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי, עליו גם קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב. ארבע שנים אחר כך קיבל מועמדות נוספת ל"גלובוס הזהב" על שיר הנושא של הסרט "בובי", "Never Gonna Break My Faith".
באוקטובר 2004 יצא לחנויות התקליטים אלבום האולפן הראשון של אדמס מזה 6 שנים, הנקרא "Room Service". באלבום זה שב אדמס לשורשיו הרוקיסטים, והשירים באלבום הם בסגנון רוק בלבד. האלבום נכשל מסחרית בארצות הברית, אך זכה להצלחה באירופה (מקום ראשון במצעד האלבומים האירופאי).
לציון 25 שנות קריירה הוציא אדמס באוקטובר 2005 את אלבום האוסף המקיף "Anthology" (בסגנון The Beatles Anthology), שכלל שלושה דיסקים: שני דיסקים הכוללים להיטים של אדמס בין השנים 1980–2005 ודיסק שלישי שהוא אלבום הופעה משנת 2005. בנוסף, שר את שיר הנושא של קומדיית המצבים "Stacked", בה כיכבה פמלה אנדרסון.
ב-29 בינואר 2006 קיים אדמס הופעה היסטורית בקראצ'י שבפקיסטן, ובכך היה לאמן המערבי הראשון המופיע במדינה מוסלמית זו.
ב-23 במרץ 2008 יצא לאור אלבום האולפן שלו, 11, כמספר אלבומי האולפן שלו עד אז. בשנת 2011 תרם את קולו לסרט האמריקאי-דרום אפריקאי "חבר על ארבע".
ב-2 באוקטובר 2015 יצא לאור אלבום האולפן Get Up. כחלק מסיבוב ההופעות לקידום האלבום, הגיע אדמס לסדרה של שלושה מופעים בישראל בדצמבר 2017, שניים בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב ואחד בפיס ארנה ירושלים.
קריירת הצילום

בשנת 1987 שיחק בסרט הקדילק הורוד בתור דייל בתחנת דלק.
תצלומיו של אדמס פורסמו במגזיני צילום נחשבים, כדוגמת "ווג" ו-"Vanity Fair". ב-1 ביוני 2005 פרסם את ספר התמונות הראשון שלו, הנקרא "American Women", יחד עם מעצב האופנה קלווין קליין. בין המקומות בהם התקיימו תערוכות לצילומיו של אדמס נמנים: המוזיאון המלכותי של אונטריו (1999) ו"בית קנדה" (2005), וכמו כן קיים תערוכות גם בערים רומא, פריז, וינה וקלן (גרמניה).
פעלתנות חברתית

רוב פעילותו הפילנתרופית של אדמס נעשית דרך הקרן שלו, "קרן בריאן אדמס", ששואפת לקדם את החינוך ואת אפשרויות הלמידה עבור ילדים וצעירים ברחבי העולם.
אדמס הוא טבעוני החל משנת 1989 ותומך בפרויקטים רבים של ארגון PETA.
דיסקוגרפיה

Bryan Adams ‏ (1980)
You Want It You Got It ‏ (1981)
Cuts Like a Knife ‏ (1983)
Reckless ‏ (1984)
Into the Fire ‏ (1987)
Waking Up the Neighbours ‏ (1991)
So Far So Good ‏ (1993)
18 til I Die ‏ (1996)
On a Day Like Today ‏ (1998)
Spirit: Stallion of the Cimarron ‏ (2002)
Room Service ‏ (2004)
11 ‏ (2008)
Get Up ‏ (2015)
Shine a Light ‏ (2019)
Pretty Woman - The Musical ‏ (2022)
So Happy It Hurts ‏ (2022)
Classic ‏ (2022)
הערות שוליים

↑  Brian Chater helped build Canadian music industry, 9 בספטמבר 2013
↑  עמית סלונים‏, עדיין יכול לעשות את זה, בשבילכם: בריאן אדמס העניק לקהל הישראלי חווית רוק קלאסית, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2017
↑   אבי פיטשון, בריאן אדמס בישראל: אחד מרגעי רוק המיינסטרים המרגשים בחיי, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2017
↑  ASPIRING VEGANS: BRYAN ADAMS - ROCK STAR, The Vegan Autumn 2002, Page 15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449325805171  PLWABN: 9810573840005606  BIBSYS: 58484  BNE: XX1306299  BnF: cb138905842 (data)  GND: 118846078  ICCU: TO0V262757  ISNI: 0000 0001 2282 4965  LCCN: n90625017  LNB: 000098712  MusicBrainz: 4dbf5678-7a31-406a-abbe-232f8ac2cd63  NKC: ola2002140094  NLA: 35584985  NLK: KAC201924258  NSK: 000048028  NTA: 073169560  PIC: 308483  RERO: 02-A002907926  RKD: 479588  SNAC: w6qn74f1  SUDOC: 128251670  Trove: 1004296  ULAN: 500097166  VIAF: 84954385   WorldCat (עם VIAF): 84954385
עומדים ביחד

| --- | --- |


 התאגדות:  תנועה
 תחום:  סוציאליזם, שלום, שוויון, צדק חברתי
 שפה רשמית:  עברית, ערבית
 מדינה:  ישראל
 משרד ראשי:  תל אביב-יפו
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 מנכ"ל:  אלון-לי גרין, רולא דאוד
 אנשי מפתח:  דב חנין, דני פילק, גדיר האני, אורי וולטמן, סאלי עבד, אלון-לי גרין, אבירמה גולן, מייסם ג'לג'ולי, רולא דאוד, איתמר אבנרי, ורד ליבנה
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 www.standing-together.org
 
עומדים ביחד (בערבית: نقف معًا, בתעתיק מדויק: נקף מעא, ההגייה: נַ֫קֶף מַ֫עַן) היא תנועה פוליטית יהודית-ערבית בישראל, סוציאליסטית, שדוגלת בשלום, שוויון, צדק חברתי ועצמאות לישראלים ופלסטינים.
לתנועה 12 סניפים (שמכונים בתנועה "מעגלים") ו-14 תאי סטודנטים ברחבי הארץ, ובהם מאורגנים למעלה מ-5,000 חברים רשומים.
הקמת התנועה ומאבקיה

תנועת "עומדים ביחד" הוקמה בסוף שנת 2015 לאחר שקבוצת פעילות ופעילים מכמה מאבקים, מפלגות וארגונים שונים חברו יחד כדי "לייצר התארגנות שתשמיע בציבור קול אחר" בזמן ההסלמה הביטחונית של חורף 2015 שכונתה אינתיפאדת הבודדים/הסכינים.
הקבוצה ארגנה סדרה של הפגנות ועצרות ברחבי ישראל תחת הכותרת "עומדים ביחד" שבהן הפגינו יחד יהודים וערבים וישראלים ופלסטינים למען שלום ונגד הגזענות. ההפגנה הראשונה התקיימה בירושלים ב-17 באוקטובר 2015 ומשכה אליה כ-1,500 מפגינים. לאחר סדרה של הפגנות גם ברהט, בחיפה ובתל אביב, החליטה הקבוצה המייסדת להתמסד ולהקים תנועה בלתי-מפלגתית, שתעסוק בארגון מאבקים ובבניית כוח יהודי-ערבי שיפעל למען מימוש מטרות התנועה כפי שנכתבו במסמך המייסד.
מאז הקמתה, השתתפה התנועה במאבקים רבים, שאת חלקם גם יזמה והובילה, בהם המאבק למינימום 5,000 – להגדלת קצבת הזקנה של הביטוח הלאומי, המאבק לסיום הכיבוש ולמען שלום של עצמאות וצדק לשני העמים, המאבק בעד דרום תל אביב ונגד גירוש מבקשי המקלט, המאבק נגד חוק הלאום, המאבק למען 100% הכנסה בתקופת משבר הקורונה, קמפיין "מינימום 40" להעלאת שכר המינימום ל-40 ש"ח לשעה ואחרים.
בתקופת ההסלמה בין ישראל לעזה במאי 2021, יזמה התנועה עשרות אירועי מחאה יהודיים-ערביים ברחבי הארץ בעד שותפות יהודית-ערבית ונגד המלחמה, הגזענות והאלימות, בהם השתתפו אלפים רבים.[דרוש מקור] באחד האירועים הגדולים שארגנה התנועה בזמן ההסלמה, נאם הסופר דויד גרוסמן בפני אלפים בת"א ואמר שבהסלמה "אין תמונות ניצחון, יש רק תמונות של סבל ושל הרס. תבוסה עמוקה של שני עמים".
מאז גדלה התנועה והתפרסה ברחבי ישראל, וכיום יש לה 12 "מעגלים" מקומיים (כך נקראים סניפיה), ו-14 תאי סטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות. במסגרת התנועה רשומים כ-5,000 חברות וחברים המשלמים דמי חבר חודשיים. באספה הארצית השנייה שהתקיימה ב-28 ביוני 2019 בכפר קאסם, השתתפו מאות רבות של חברי התנועה ונבחרה בה הנהגה חדשה. גם באספה הארצית השלישית, שהתקיימה בנובמבר 2021 בטייבה, השתתפו מאות מחברי התנועה, הצביעו על הנהגה ועל הצעה לאסטרטגיה תנועתית לשינוי המציאות בישראל.
לתנועה אתר תוכן בשם "רוזה מדיה - روزا ميديا", אשר משמש כגוף תקשורת סוציאליסטי, הפועל בעברית וערבית, ועוסק בסוגיות במאה ה-21, בפוליטיקה, בכלכלה ובחברה.
בשנת 2024 נבחרו מנהלי התנועה רולא דאוד ואלון-לי גרין לרשימת ה"טיים 100 נקסט" של מגזין "טיים" לשנת 2024.
מיזמים, קמפיינים ומאבקים > מינימום 40

במאבק שיזמה התנועה בשנת 2021 להעלאת שכר מינימום, תחת הכותרת "מינימום 40", תמכו למעלה מ-40 חברי כנסת. התנועה יזמה הגשת הצעת חוק בכנסת, אותה הובילו חברי הכנסת משה ארבל (ש"ס), יעקב אשר (יהדות התורה), נעמה לזימי (העבודה), גבי לסקי (מרצ), מוסי רז (מרצ), איימן עודה (הרשימה המשותפת) ואחרים. במסגרת המאבק, יצאו פעילי התנועה להחתים את הציבור ברחבי הארץ על עצומה הדורשת מחברי הכנסת להעלות את שכר המינימום בישראל ל-40 שקלים לשעה, שהם 7,280 שקלים בחודש למשרה מלאה. ב-8 ביוני 2022, עברה הצעת החוק להעלאת שכר המינימום ל-40 שקל לשעה בקריאה טרומית.
מיזמים, קמפיינים ומאבקים > מחירון שכר הדירה "וכאן ביתי"

ב-2022, החלו בתנועת "עומדים ביחד" בקמפיין נגד שוק חופשי בשוק הדיור ונגד מחירי שכר הדירה בישראל, שלטענתם היו גבוהים מדי. במשך השנה החלו 3 התארגנויות של פעילי התנועה, בירושלים, חיפה ותל אביב-יפו כנגד העלאת מחירי שכירות הדירה בערים אלו. בנוסף, ביוני 2022, הושק קמפיין המחאה "כאן ביתי" שנאבק כנגד השוק החופשי בשוק הדיור וכנגד משבר הדיור.
מיזמים, קמפיינים ומאבקים > כולנו כאן

בעת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע, מונה שלמה קרעי לתפקיד שר התקשורת והעלה הצעת חוק להפרטת ופירוק תאגיד השידור הישראלי "כאן", ובעיקר חטיבת החדשות של ערוץ כאן 11. בתחילת ינואר, תנועת עומדים ביחד פתחה בקמפיין "כולנו כאן" כנגד הפרטה וסגירה של תאגיד השידור הישראלי. הקמפיין אסף 70,000 חתימות וב-2 בפברואר, הקפיא קרעי את התכנית, מה שהתנועה הגדירה כהישג.
מיזמים, קמפיינים ומאבקים > בחירות מקומיות

לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2023) החלו פעילי התנועה להקים תנועות עירוניות.
ב-1 באוגוסט 2023 הצביעה האספה הכללית של תנועת "עיר סגולה" בתל אביב על התמודדות כרשימה בבחירות למועצת העיר, ב-8 באוגוסט ערכה תנועת "רוב העיר" בחיפה אספה דומה וכך גם תנועת "קול אוהביה" בירושלים ב-10 באוגוסט. עם ההכרזה על הריצה, התנתקו הרשימות מתנועת עומדים ביחד והחלו לקיים את פעילותן באופן נפרד לחלוטין. בדומה לתנועה הארצית, במרכז הקמפיין של התנועות העירוניות עומדות סוגיות סביבתיות, שוויון חברתי ויוקר המחיה, ונבחרי התנועה מתכננים לפעול בצורה דמוקרטית בתיאום עם פעילי השטח שלה.
מיזמים, קמפיינים ומאבקים > המשמר ההומניטרי

בעקבות מתקפת הפתע של חמאס ומלחמת חרבות ברזל הקימה התנועה כ-12 קבוצות סולידריות של יהודים וערבים, כדי להפחית רגשות של יאוש ופחד בקרב יהודים וערבים על רקע המלחמה. חברי התנועה מקיימים מפגשי סולידריות עם משפחות חטופים, צוותים רפואיים שבהם פועלים יהודים וערבים ביחד, ולערבים הנתקלים בגזענות בחברה הישראלית על רקע המלחמה. חברי התנועה מביעים אמפתיה למשפחות ההרוגים הפצועים הן בישראל והן בעזה. קבוצות הסולידריות תרגמו את קמפיין החטופים לערבית במטרה להגדיל את המודעות של החברה הערבית לנושא.