stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיכר הכוכב השחור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 כתובת:  Ministries, אקרה 
 מיקום:  Korle-Klottey Municipal District 
 מדינה:  גאנה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1961
 תאריך פתיחה רשמי:  1961 
 
 קואורדינטות:  5°32′51″N 0°11′33″W﻿ / ﻿5.5476°N 0.1926°W﻿ / 5.5476; -0.1926
 he
 
כיכר הכוכב השחור
כיכר הכוכב השחור, הידועה גם בשם כיכר העצמאות, היא כיכר ציבורית הנמצאת בעיר אקרה שבמדינת גאנה. הכיכר גובלת באצטדיון הספורט אקרה ובפארק הזיכרון קוואמה נקרומה.
היסטוריה

קוואמה נקרומה חנך את כיכר הכוכב השחור על מנת לכבד את ביקורה של המלכה אליזבת השנייה בגאנה. בנייתה של הכיכר הסתיימה ב-1961, ונקראה בשמה הרשמי "כיכר הכוכב השחור".
חשיבות

כיכר הכוכב השחור הוא האתר המרכזי במצעד יום העצמאות של גאנה, אשר מצוין כל שנה ב-6 במרץ. בנוסף, הכיכר מארחת את כל המפגשים הלאומיים הגדולים והפסטיבלים הלאומיים של גאנה. כל מבקר רשאי לצלם באופן חופשי את המבנים בכיכר, כולל את שער הכוכב השחור.
מבנה

בכיכר העצמאות קיימים יציעים עליהם יכולים לשבת כ-30,000 אנשים. בנוסף, בכיכר קיימות שתי אנדרטאות: קשת העצמאות ואנדרטת הכוכב השחור, הידועה גם בשם שער הכוכב השחור. פסל החייל העומד מול קשת העצמאות מסמל את הגאנים אשר איבדו את חייהם במאבק על עצמאותה של גאנה.
הערות שוליים

↑  Black Star Gate, Ghana-Net.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 39271579-7d21-454f-aead-92650e0a70c4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כוח ההגנה של ג'מייקה

| --- | --- |
סמל כוח ההגנה של ג'מייקה
 מדינה:  ג'מייקה ג'מייקה
 תקופת הפעילות:  31 ביולי 1962 – הווה (62 שנים)
 זרועות בצבא:  הרגימנט ה-1  משמר החופים  כנף אוויר  המשמר הלאומי  אגף התמיכה
 סוגי נשקים:  בעיקר נשק קל
 שם קצר:  JDF
 מטה:  Up-Park Camp 
 מנהיגות
 המפקד העליון:  רשמי: מלך בריטניה על ידי מושל כללי, בפועל ראש הממשלת ג'מייקה
 ראש הצבא:  צ'ארלס השלישי (מלך בריטניה)
 שר ההגנה:  הוראס צ'אנג
 ראש המטה:  אנטונט ומיס גורמן
 כוח אדם
 סוג שירות:  התנדבותי
 גיל הגיוס:  19
 כוחות פעילים:  כ-6,000
 כוחות מילואים:  כ-2,500
 תקציב
 אחוזי תמ"ג:  1.3
 תעשייה
 ספקים זרים:  בריטניה בריטניה ארצות הברית ארצות הברית הולנד הולנד
 
 https://www.jdfweb.com/
 
כוח ההגנה של ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Defence Force, ובראשי תיבות: JDF) הוא הכוח הצבאי של מדינת האי ג'מייקה, והוא צבאי מקצועי. מעמדו של הכוח מוסדר בחוק, ותפקידיו העיקרים הם: שמירה על השטחים הריבוניים של המדינה ועצמאותה מפני איומי חיצון ופנים, סיוע אזרחי וסיוע לגופי ממשל אחרים – כגון ביטחון פנים ומשימות חיפוש והצלה, וביצוע משימות שלום בין-לאומיות.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  יש להרחיב על ההיסטוריה ופרטים הכתובים כבר.
כוח ההגנה של ג'מייקה הוקם ב-31 ביולי 1962 כאשר רגימנט איי הודו המערבית שפורק זמן קצר קודם לכן סיפק את הגרעין לכוח החדש. עם היווצרותו הכוח כלל את: רגימנט ג'מייקה הראשון שהיה שווה ערך לגדול של גדוד חי"ר אחד לצד שתי יחידות סדירות – יחידת המטה ויחידת תמיכה, בנוסף לעתדוה של כוח המשמר הלאומי של ג'מייקה, שכללה באותה עת גדוד חי"ר אחד.
הגדוד השלישי של רגימנט איי הודו המערבית שהוקם בשנת 1961 והיה מיועד לפעול באזור האי ג'מייקה, הפך לחלק מכוח ההגנה של ג'מייקה ב-31 ביולי 1962 ולמעשה אפשר בכך אפשר את הרחבת הכוח ותרם חלקים גדול ממבנה ארגון של כוח הגנה כפי שהוא מוכר היום.
בשנת 1963 הוקמו כנף האווירי, היחידה הימית ויחידת ההנדסה הכוח (המשלבים את משרד האחוזות הצבאיות) כיחידות ויחידות משנה בתוך היחידות הקימות.
בשנים האחרונות כוח הגנה של ג'מייקה נקראה לא מעט לצורך סיוע לגופי ביטחון הפנים במדינה ובעיקר בתחמי הפשיעה האלימה והכלכלית.
ארגון

בראש הכוח עומד רמטכ"ל בדרגת לוטננט גנרל (סגן אדמירל אם "הרקע" שלו ממשמר החופים) הכפוף לשר לביטחון לאומי ולראש הממשלה – ובאופן רשמי למלך הממלכה המאוחדת המיוצג במדינה על ידי המושל הכללי.
כוח האדם כולל כ-6,000 חיילים בסדיר ועוד כ-2,500 במילואים והם מאורגן בצורה הבאה:
רגימנט ג'מייקה
4 גדודים (1, 2, 4 ו-5)
גדוד סיוע
חטיבת התמיכה
חיל משטרה צבאית
חיל רפואה
גדוד תמיכה בשירות
גדוד הנדסה
המערך לזירות הים, אוויר וסייבר
משמר החופים – משמש כזרוע הים וכוללת כ-250 חיילים וכ-10 כלי שיט.
כנף אוויר – משמש כזרוע האוויר וכולל כ-20 כלי טיס
יחידת הסייבר
גדוד למבצעים מיוחדות
יחידה ללוחמה בטרור
יחידת המודיעין
מערך המשמר הלאומי – כוח המילואים הצבאי
שלושה גדודי מילואים (3, 6 ו-9)
גדוד סיוע
האקדמיה הצבאית
להקות צבאיות
הלהקה הצבאית של ג'מייקה
להקת רגימנט ג'מייקה
עיקר הציוד של כוח ההגנה מסופק על ידי בריטניה, ארצות הברית, הולנד ויפן, כאשר שני הראשונות מספקות גם אימונים והכשרה צביאית, וגם המודל הצבאי של הכוח נלקח באשרת המודל הצבאי הבריטי שקודם לכן שלטה באי.
גלריה

רונדל כנף האוויר בג'מייקני
דגל משמר החופים בג'מייקני
דגל הרמטכ"ל כוח ההגנה של ג'מייקה
דגל כנף האוויר בג'מייקני
ספינת סיור של משמר החופים
חיילים ג'מייקני בזמן אימון מטווח
הערות שוליים

1 2  {{{מחבר}}}, Jamaica, The World Factbook, Central Intelligence Agency, 2025-02-12
↑  Roles | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית בריטית)
↑  Origins | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית)
↑  Jamaica Regiment | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית)
↑  Support Brigade | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית)
↑  Maritime, Air and Cyber Command | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית)
↑  Jamaica National Reserve | JDF.org The Official Website of The Jamaica Defence Force (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n79081502  VIAF: 131337286   WorldCat (עם VIAF): 131337286
יאנק אויגלנה

יאנק אויגלנה (באסטונית: Janek Õiglane; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא אתלט אסטוני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (מינכן 2022) בקרב עשר.
ביוגרפיה

אויגלנה נולד וגדל ברקוורה שבאסטוניה.
ביוגרפיה > 2015 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי זכה במדליית ארד בקרב עשר בשיא אישי חדש של 7,945 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין באוגוסט סיים במקום 19 בקרב עשר בתוצאה של 7,581 נקודות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם שבהולנד ביולי סיים במקום 12 בקרב עשר בתוצאה של 7,762 נקודות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיים במקום רביעי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,371 נקודות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ פרש מקרב שבע לאחר לאחר ששה מקצועות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיים במקום שישי בקרב עשר בתוצאה של 8,297 נקודות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, פרש מקרב עשר לאחר שבעה מקצועות.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט זכה במדליית ארד בקרב עשר בתוצאה של 8,346 נקודות, אחרי ניקלאס קאול מגרמניה (8,545 נקודות) וסימון איהאמר משווייץ (8,468 נקודות).
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום שישי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,524 נקודות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני פרש מקרב עשר לאחר ארבעה מקצועות.
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום חמישי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,572 נקודות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.89 שניות (2022)
ריצת 400 מטר: 48.02 שניות (2024)
ריצת 1500 מטר: 4:23.43 דקות (2023)
ריצת 110 מטר משוכות: 14.33 שניות (2022)
קפיצה לגובה: 2.05 מטר (2017)
קפיצה במוט: 5.30 מטר (2024)
קפיצה לרוחק: 7.47 מטר (2023)
הדיפת כדור ברזל: 15.38 מטר (2019)
זריקת דיסקוס: 45.94 מטר (2021)
הטלת כידון: 72.46 מטר (2019)
קרב עשר: 8,572 נקודות (2024)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 7.07 שניות (2019)
קפיצה לרוחק: 7.34 מטר (2019)
הדיפת כדור ברזל: 15.50 מטר (2019)
קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2016)
ריצת 60 מטר משוכות: 8.05 שניות (2022)
קפיצה במוט: 5.19 מטר (2019)
ריצת 1000 מטר: 2:44.37 דקות (2016)
קרב שבע: 6,085 נקודות (2019)
יחסי החוץ של מלזיה

מדינות בהן יש נציגות דיפלומטית של מלזיה
דגל מלזיה
מלזיה היא חברה פעילה בארגונים בינלאומיים שונים: חבר העמים, האו"ם, הארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי ועוד.
היסטוריה > עצמאות מלזיה (1957-1971)

מלזיה הצטרפה לארגון חבר העמים הבריטי מיד לאחר עצמאותה בשנת 1957. באותה שנה, נחתם הסכם הגנה בין מלזיה לבריטניה. חיילים בריטים היו חיוניים למערכת הביטחון של מלזיה בזמן מלחמת החירום והעימות האינדונזי. בעקבות מלחמות הללו, מלזיה אוחדה עם המושבות הבריטיות של סינגפור בשנת 1963.
ההגנה הבריטית במלזיה הסתיימה בשנת 1967 והוחלפה בשנת 1971 כאשר המדינות: בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, מלזיה וסינגפור הסכימו לשתף פעולה בתחום הביטחוני על מנת לסייע למלזיה להגן על שטחיה. מדינות הללו הצליחו לשמור על ביטחונה במסגרת שיתוף הפעולה אומנו מאות חילי אוויר וים על ידי תרגילים רבים.
היסטוריה > מאז שנות השבעים

תחת הנהגתו של ראש הממשלה, עבדול רזאק חוסיין, מלזיה החלה ליצור קשרים דיפלומטיים ושלום בין מדינות רבות. בשנת 1974, מלזיה הקימה את היחסים הדיפלומטיים הראשוניים שלה עם הרפובליקה העממית של סין. כמו כן, מלזיה שמרה על יחסים טובים עם מדינות ששוכנות לצדה כגון אוסטרליה וניו זילנד. מלזיה הצליחה להתפתח בכלכלתה, מה שגרם לה לפתח קשרים נוספים עם מדינות שונות כגון יפן וקוריאה הדרומית.
במאה ה-21, תחת שלטונו של עבדאללה בדאווי, מלזיה הקימה יחסים דיפלומטיים גם עם מדינות המערב. לעומת זאת, מלזיה לעולם לא הכירה בישראל ואין לה קשרים דיפלומטיים עם המדינה. מלזיה הצהירה כי תקיים יחסים עם ישראל רק לאחר שיושג הסכם שלום עם מדינת פלסטין וקרא לשני הצדדים למצוא פתרון מהיר. כוחותיה הצבאיים של מלזיה תרמו לרבות למשימות האו"ם במדינות כגון נמיביה, קמבודיה, סומליה ועוד.
יחסים דו-צדדיים

| מדינה | תאריך כינון יחסים | הערות |
| --- | --- | --- |
| איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 1983 | המדינות שומרות על יחסים לבביים ומקיימות קשרים במגוון תחומים |
| איראן איראן | 1957 | היחסים בין המדינות החלו להיות מתוחים בשל התערבויות של ממשלת איראן לקידום האסלאם השיעי כנגד החלטת ממשלת מלזיה למנוע פעילותם של השיעים. |
| אלג'יריה אלג'יריה | 1993 | השגרירות האלג'ירית במלזיה נפתחה ב-1993 עם נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז שביקר במלזיה פעמיים ב-2003. באותה שנה, נחתמו בין המדינות מספר הסכמים, הכוללים הסכם סחר דו-צדדי, טכנולוגיות מידע ותקשורת וכן שיתוף פעולה בין העיתונאות האלג'ירית לבין סוכנות הידיעות הלאומית המלזית. |
| ערב הסעודית ערב הסעודית | 1960 | מאז כינון היחסים, המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים. ערב הסעודית פתחה את שגרירותה בקואלה לומפור ב-1961 יחד עם פתיחת שגרירות מלזיה בריאד. מאז פתיחת השגרירויות, היחסים בין המדינות נשארו טובים. |
| אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 1992 | היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו בשנת 1992. שנה לאחר מכן, ב-1993, מלזיה פתחה את שגרירותה בטשקנט. מאז 1992, נשיא אוזבקיסטן ביקר כמה וכמה פעמים במלזיה כחלק ממסעותיו בחו"ל. |
| קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 1960 | היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-23 בפברואר 1960. |
| נפאל נפאל | 1960 | היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-1 בינואר 1960. היחסים הדו-צדדיים בין המדינות התפתחו במהלך השנים. במאי 1978 ובספטמבר 1985, מלך נפאל, בירנדרה, ביקר במלזיה. ביוני 2003, הוקמה השגרירות של נפאל בקואלה לומפור והשגרירות של מלזיה בקטמנדו. |
| קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית | 1973 | שגרירות קוריאה הצפונית בקואלה לומפור נפתחה בשנת 2003, יחד עם שגרירות מלזיה בפיונגיאנג. |
| סן מרינו סן מרינו | 2003 | הסכם על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים - 12 בנובמבר2003 |
| פינלנד פינלנד | 1972 | היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-1972. השגרירות המלזית בהלסינקי נפתחה בנובמבר 2004 לעומת השגרירות הפינלנדית במלזיה שהוקמה ב-1980. ראש ממשלת מלזיה ביקר בפינלנד בשנת 1985 ושוב בשנת 2006. |
| צרפת צרפת | 1957 | יחסים בין המדינות החלו לאחר הכרזת העצמאות של פדרציית מלזיה ב-1957. |
| איי שלמה איי שלמה | 1987 | היחסים בין שתי המדינות התבססו בין השנים 1986-1988 |
| ארצות הברית ארצות הברית | 1966 | כיום, מלזיה וארצות הברית ממשיכות ליהנות מיחסים חמים. ראש הממשלה נג'יב רזאק ונשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה ידועים כחברים קרובים בערב חג המולד 2014, שני המנהיגים שיחקו יחד גולף בביתו של אובמה בהוואי. |
| ארגנטינה ארגנטינה | 1967 | היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין ארגנטינה למלזיה כוננו ב-7 ביוני1967 |
| ישראל ישראל | לא כוננו | מלזיה דחתה מספר רב של בקשות ישראליות לכינונם של קשרים דיפלומטיים ומסחריים בדרג נמוך, בטענה כי הלחץ מטעם גורמים אסלאמיים רדיקליים בקרב תושבי המדינה, וכן לחצן של מדינות ערב, אינו מאפשר למלזיה לקיים יחסים רשמיים עם ישראל בתקופה זו. |
| שוודיה שוודיה | 1958 | היחסים הדיפלומטיים שבין מלזיה לשוודיה כוננו ב-1958. |
| הונגריה הונגריה | 1969 | היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-1969. |
| שווייץ שווייץ | 1963 | היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1963. |
| רוסיה רוסיה | 1967 | היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1967. |
| גרמניה גרמניה | 1957 | היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1957. |
ראו גם

יחסי מלזיה ישראל
לקריאה נוספת

(Malaysia and the European Union: Perspectives for the Twenty-first Century, LIT Verlag Münster (2011
מרכז הבנייה הישראלי

מרכז הבנייה הישראלי הוקם בשנת 1969 על ידי ממשלת ישראל כחברה ממשלתית העוסקת בהפצת ידע ומידע לענף הבנייה בישראל, בכפוף למשרד הבינוי והשיכון. הבניין ברחוב חיים לבנון ברמת אביב שימש מוקד עלייה לרגל לציבור הרחב במשך כשלושים שנה.
בשנת 1999 החליטה הממשלה להפריט את מרכז הבנייה הישראלי ולהעבירו לניהול ידיים פרטיות. מכללת בילדינג, בבעלות ערן רולס, רכשה את המוסד מהמדינה, וכיום משמשת קבוצת מרכז הבנייה הישראלי כזירה העסקית המרכזית בישראל של עולם הבנייה, הנדל"ן, העיצוב והתשתיות.
מאז הפרטתו, פעל המרכז בקמפוס בקיבוץ געש, ואולם ב-2010 הורשע בשימוש בניגוד להיתר ולתוכנית בניין עיר, ונקנס. בקיץ 2016 העתיק מרכז הבניה הישראלי את מיקומו למקום מושבו המרכזי באצטדיון נתניה, לצד שלוחות נוספות ברחבי הארץ.
המתחם החדיש כולל את המיצג "הבית השקוף" מרכז מבקרים ייחודי אשר בו נחשף המבקר לטכנולוגיות ולחומרים השונים בהם נעשה שימוש כיום לבניית בית. זאת באמצעות משטחים שקופים המאפשרים לראות מה נמצא מאחורי שכבות הטיח או הגבס ולהתרשם כיצד עובדות המערכות המרכזיות בבית.
מלבד הבית השקוף, כולל מרכז המבקרים אזורי תצוגה ייחודיים ומציע שירותי ייעוץ מקצועיים לציבור הבונים.
קמפוס מכללת מרכז הבנייה הישראלי, הכולל כיתות לימוד בהן נערכים כל קורסי המכללה לקהל הפרטי והמקצועי וכן קמפוס אולטימה, בית הספר הוותיק לעיצוב של מרכז הבניה הישראלי, אף הם פועלים במתחם החדש של מרכז הבנייה הישראלי.
מבנה הקבוצה

בקבוצה מספר חברות המספקות ידע לציבור הפרטי והמקצועי בישראל:
הבית השקוף - מרכז ייעוץ ותצוגת קבע המשתרעת על פני שטח של 4000 מ"ר ובה מציגות כ-100 חברות מהמובילות בתחומי הבנייה, השיפוצים והעיצוב.
מכללת מרכז הבנייה הישראלי - מכללה בתחום לימודי הבנייה, העיצוב והנדל"ן.
בית הספר לעיצוב אולטימה - בית הספר ללימודי עיצוב פנים.
שבוע העיצוב הישראלי - הפונה למשפחות הנמצאות בהליכי בנייה, שיפוץ ועיצוב הבית וכן לקהל המקצועי מתחום העיצוב והאדריכלות. במסגרתו מתקיימת ועידת שבוע העיצוב בהנחיית אדריכלים ומעצבים מובילים וכן תערוכת העיצוב המארחת מעל 100 חברות מתחומי העיצוב, הבנייה, הלבשת הבית והסטיילינג ומהווה כאירוע המרכזי של שבוע העיצוב הישראלי.
ועידת אילת לאדריכלים ומעצבים – האירוע השנתי לקהל האדריכלים והמעצבים הכולל הרצאות תוכן מעשירות וסדנאות התנסות חווייתיות.
עיר הנדל"ן של ישראל - אירוע שנתי של ענף הבנייה והנדל"ן, המתקיים בעיר אילת למשך שלושה ימים וכולל ועידה מקצועית המתמקדת בנושאים עדכניים בתחומי הבנייה והנדל"ן.
הוועידה הלאומית להתחדשות עירונית - המפגש השנתי של אנשי המקצוע, מקבלי ההחלטות וקובעי המדיניות, המובילים את תנופת ההתחדשות העירונית בישראל, הכולל דיונים מקצועיים, הרצאות, פאנלים, דיאלוגים וקשרים עסקיים.
Nadlan City NY – ועידה מקצועית, המפגישה את צמרת אנשי הנדל”ן הישראלי עם מקביליהם מאמריקה לטובת העשרה מקצועית הדדית וקידום חיבורים אישיים ועסקיים בין המשתתפים.
שבוע הבנייה הישראלי - הכולל סיורים בפרויקטי בנייה מתקדמים, ועידה מקצועית בהובלת בכירים בתחומי הבנייה והתשתיות וכן את תערוכת BUILDING, תערוכה מקצועית ללא תשלום, לקהל מקצועי מענפי הבנייה, השיפוצים, הפרויקטים והתשתיות.
סטריבוג

איור המתאר את סטריבוג
סטריבּוֹג (בקירילית: Стрибог; בפולנית: Strzybóg) הוא אל במיתולוגיה הסלאבית. מבין כל האלים הסלאביים-המזרחיים המרכזיים, סטריבוג הוא המעורפל ביותר: תפקידו אינו ברור לחלוטין; נראה סביר להניח כי הוא היה אל הרוחות, השמים והאוויר. מסופר כי הוא סבן של שמונה רוחות השמים.
סטריבוג נמנה עם האלילים המרכזיים שהקים ולדימיר הראשון בחצרו במאה ה-10 – לצד פרון (כראש הפנתאון), דז'בוג, סימרגל, מוקוש וחורס. שמו של סטריבוג מופיע בכרוניקה הרוסית הראשונה.
באפוס הרוסי בן המאה ה-12 "משא מלחמת איגור" מכונות הרוחות, אשר מצליפות בצבאו של איגור ואשר נשלחות מן הים כחיצים, "נכדותיו של סטריבוג".
אטימולוגיה

גם באשר לאטימולוגיה של השם ישנה מחלוקת. ייתכן כי השם קשור לשם האיראני סטריבגהא (Sribagha), "האל היפה" – אחד מכינויו של האל הבורא אהורה מאזדה. עם זאת, ייתכן כי מקורו של השם הוא סלאבי.
כלכלית ירושלים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מייסדים:  מדינת ישראל
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־77 שנים)
 מיקום המטה:  תוצרת הארץ 7 תל אביב
 שליטה בחברה:  ציבור
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 הכנסות:  1.09 מיליארד ש"ח (2018)
 רווח תפעולי:  841 מיליון ש"ח (2018)
 רווח:  551 מיליון ש"ח (2018)
 הון עצמי:  4.57 מיליארד ש"ח (2018)
 סך המאזן:  12.8 מיליארד ש"ח (2018)
 מנכ"ל:  עוזי לוי
  
 www.mivnegroup.co.il
 
כלכלית ירושלים בע"מ (לשעבר: "החברה הכלכלית לירושלים") היא חברת נדל"ן ישראלית. החברה פועלת בתחום רכישת קרקעות, ייזום, בנייה ופיתוח, רכישה והשכרה של נכסי מקרקעין בתחום המסחר, התעשייה, המשרדים והמגורים בישראל ובעולם, בעיקר באירופה ובצפון אמריקה. בשנת 2012 החזיקה החברה, בעצמה ובאמצעות חברות בנות - "מבני תעשייה בע"מ", "דרבן השקעות" ו"מירלנד פיתוח", נכסים בשטח של 4.2 מיליון מ"ר, המאכלסים כ-9,000 דיירים מסוגים שונים. ב-2014 אוחדו חברות הבנות וכלכלית ירושלים תחת מטה החברה בשם "קבוצת מבנה". במאי 2019, לאחר תהליך של כמעט שנה, החליטו בעלי המניות של שתי החברות כי כלכלית ירושלים תמוזג לתוך חברת הבת מבני תעשייה. בנובמבר 2019 הושלם מיזוג כלכלית ירושלים אל תוך חברת הבת מבני תעשייה והיא נמחקה מהבורסה לניירות ערך בתל אביב. כלכלית ירושלים נכללה עד אז במדד ת"א 125.
היסטוריה

החברה נוסדה באפריל 1948 ביוזמתם של דב יוסף (יו"ר "ועדת המוסדות לענייני ירושלים) ומנשה אלישר, במטרה להיות גוף ממלכתי לפיתוחה של ירושלים. פעולותיה הראשונות היו הכשרת שדה תעופה בשכונת גבעת שאול (כיום רחוב כנפי נשרים), לאספקת מוצרים לעיר בדרך האוויר, והכשרת אזור תעשייה בשכונת תל ארזה לצורך הקמת מקומות תעסוקה בעיר. במשך השנים הקימה החברה את אזורי התעשייה בתלפיות, בהר חוצבים ובגבעת שאול. אחרי שנת 1967 הקימה גם את אזורי התעשייה עטרות ומישור אדומים ופארק תעשיית ההיי-טק הר חוצבים. החברה גם נכנסה כשותפה להשקעה במפעלי תעשייה שונים בירושלים.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הייתה לגוף הכלכלי הגדול בירושלים, עם החזקה של מאות אלפי מ"ר של מבנים ומניות במפעלים ומיזמים שונים.
היסטוריה > הפרטת החברה

במרץ 1987 הונפקו לראשונה כ-8% ממניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אך ממשלת ישראל נותרה בעלת השליטה. בשנת 1989 הוחלט להפריט את החברה ולמכור את מניות הממשלה באמצעות מכרז, בו התמודדו מספר קבוצות של משקיעים. באוגוסט 1989 זכתה במכרז קבוצה שהוביל איש העסקים אליעזר פישמן יחד עם בנק ההשקעות האמריקאי בר סטרנס. הקבוצה שילמה תמורת החברה כ-54 מיליון דולר, סכום שהיה נמוך מהערכת שווי נכסי החברה. סכום הרכישה הוחזר במהירות לידי הרוכשים, באמצעות חלוקת דיבידנדים אגרסיבית.
במרץ 1993 זכתה החברה, בשותפות עם בנק הפועלים, במכרז לרכישת 51% ממניות חברת מבני תעשייה שהחזיקה ממשלת ישראל, והיא הפכה לחברת בת שלה.
באוגוסט 2000 רכש פישמן את החזקות בנק בר סטרנס בחברה, ובסוף 2001 השלים את רכישת שאר מניות שותפיו, והפך להיות בעל השליטה היחיד בה.
היסטוריה > התרחבות בינלאומית

בשנת 2001 החלה החברה את פעילותה הבינלאומית, ומאז רכשה נדל"ן מניב וקרקעות בארצות הברית, בקנדה, בצרפת, בגרמניה, בהולנד, בפולין, באוקראינה, ברוסיה, בליטא, בשווייץ, בהודו, בתאילנד, בסרביה, במקדוניה ובפורטוגל. ב-2006 הנפיקה החברה את חברת מירלנד (Mirland), המרכזת את פעילותה ברוסיה, בבורסת AIM של הבורסה לניירות ערך בלונדון. בשנים 2002 - 2013 נוהלה החברה על ידי עודד שמיר.
בשנת 2011 רכשה כלכלית ירושלים, בעסקת החלפת מניות, את חברת הנדל"ן "דרבן השקעות", שהייתה חברה ציבורית מקבוצת פישמן.
באוגוסט 2016 הגישה רשות המיסים בקשה להכריז על אליעזר פישמן כפושט רגל בגין החוב, העולה על 196 מיליון ש"ח, ולממש את נכסי קבוצת פישמן. החל מתחילת שנת 2016 החברה היא ללא גרעין שליטה וזאת בשל הנפקת מניות משמעותית שנעשתה לציבור לצורך גיוס מזומנים לשירות החובות הקיימים של פישמן. בעלי העניין בחברה הם דוד ומיכל פורר (24%), חברת הביטוח פניקס (10%), חברת סאמיט שנשלטת על ידי זוהר לוי (7.5%), אלטשולר שחם, פסגות (6% כל אחד), מנורה (5.5%) ועוד.
בתחילת נובמבר 2019 התקבל אישור סופי למיזוג בין כלכלית ירושלים למבני תעשייה, והוחלפו מניות כלכלית ירושלים במניות מבני תעשייה ואיגרות החוב של כלכלית הוחלפו באיגרות חוב זהות של מבני תעשייה. המיזוג יצר סינרגיה בין החברות וחסך בעלויות תפעוליות. לאחר המיזוג, לקבוצת כולה 573 נכסים בישראל בשטח של כ-1.6 מיליון מ"ר.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  כלכלית ירושלים בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אורן פרוינד, מבנה חדש לקבוצת פישמן: 3 חברות נדל"ן תחת גג אחד, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2014
↑  מיכאל רוכוורגר, בעלי המניות אישרו: כלכלית ירושלים ומבני תעשייה ימוזגו, באתר TheMarker‏, 15 במאי 2019
↑  מבני תעשייה על 100 אלף ממ"ר בנתה החברה הכלכלית לירושלים, הצופה, 17 בינואר 1967
↑  איזור תעשייתי חדש מוקם ע"י החברה הכלכלית לירושלים ליד שדה תעופה עטרות, על המשמר, 10 במאי 1971
↑  תכנון ופיתוח אזור תעשיה, דבר, 12 במאי 1977
↑  קרית "תעשיות עתירות מדע" תוקם בירושלים, מעריב, 15 באפריל 1970
קריית תעשיות מדע תוקם בירושלים, על המשמר, 22 באפריל 1970
↑  . החברה הכלכלית לירושלים מתכננת הקמת מפעלים, הארץ, 22 ביוני 1960
מפעלי "החברה הכלכלית לירושלים', על המשמר, 12 במאי 1965
החברה הכלכלית לירושלים פונה לתעשיה, הארץ, 3 בפברואר 1965
↑  אריה דיין, אשכנזי מקים תנועת מחאה נגד החברה הכלכלית, כל העיר, 28 באוגוסט 1981
↑  יצחק ארביט, החברות הממשלתיות: עוד הנפקות בדרך, חדשות, 27 במרץ 1987
יואב יצחק, חתימת יתר גדולה ביותר להנפקת החברה הכלכלית לירושלים;הזמנות בכ־50 מיליון ד, מעריב, 26 במרץ 1987
↑  יותם נבין, ברונפמן, דרייזין, יגלום רשות־החברות התחייבה, שזהות הקבוצות שהתעניינו ברכישת החברה"הכלכלית לא תיחשף, כל העיר, 15 בספטמבר 1989
↑  יאיר פידל, ברוב של 16 מול 5 אישרה הממשלה מכירתה של החברה הכלכלית לי־ם, חדשות, 14 באוגוסט 1989
↑  עודד שורר, צוקר ופישמן עשו עסק טוב, מעריב, 11 באוגוסט 1989
יותם נבין, רוכשי החברה־הכלכלית: נשקיע 40 מיליון דולאר, נבנה 50 אלף מ"ר - עוזי צוקר, אחד הבולטים בקבוצת אנשי העסקים העומדים לרכוש את החברה־הכלכלית לירושלים, הכחיש השבוע בראיון ראשון כל כוונה לממש את נכסי החברה, כל העיר, 11 באוגוסט 1989
↑  שמואל רוזנבלום, איפה ירושלים? מה כלכלית?, חדשות, 15 באוגוסט 1989
↑  אודי נחשון, תור שנתיים החזירו כעלי החברה הכלכלית לעצמם שליש מהשקעתם בדיווידנדים, מעריב, 21 באוקטובר 1991
החברה הכלכלית לירושלים - שולמו דיווידנדים גם מההון העצמי., חדשות, 4 במאי 1993
↑  רונית מורגנשטרן, אבי טמקין, החב' הכלכלית לירושלים וקבוצת הפועלים זכו במכרז מבני תעשיה, חדשות, 10 במרץ 1993
↑  שי שלו, ‏סוף השותפות: אליעזר פישמן רוכש את מניות בר סטרנס וגליקמן בכלכלית ובאליאנס, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2000
↑  שלומי גולובינסקי, אליעזר פישמן: "אני מוכן לרכוש את השותפים שלי בכל עסק בו הם מעוניינים למכור את חלקם", באתר TheMarker‏, 6 בדצמבר 2001
↑  טל לוי, כלכלית ירושלים רכשה 16 נכסים בשווייץ תמורת 396 מיליון שקל, באתר הארץ, 1 במאי 2006
↑  רועי מלצר, ‏כלכלית ירושלים ומבני תעשייה יקימו חברה קפריסאית שתשקיע בנדל"ן בחבר העמים, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2005
↑  טל לוי, פישמן ממשיך לרכוש: כלכלית ירושלים רכשה 8 מבני אחסנה בצרפת תמורת 22.5 מיליון יורו, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2005
↑  טל לוי, כלכלית ירושלים שבבעלות פישמן במו"מ לרכישת נכסים בגרמניה ב-77 מיליון יורו, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2005
↑  טלי ציפורי, ‏הצלחה להנפקת הענק של פישמן בלונדון: מירלנד פיתוח גייסה בלונדון כ-283 מיליון דולר לפי שווי של 942 מיליון דולר, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2006
↑  מיכאל רוכוורגר, אליעזר פישמן מוחק את דרבן מהמסחר: תירכש על ידי כלכלית ירושלים בעסקת החלפת מניות, באתר TheMarker‏, 16 בספטמבר 2010
↑  ערן אזרן, אי.בי.אי בהמלצה על קבוצת מבנה: "מחברה על סף הסדר חוב היא לקראת כניסה לת"א 35", באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370396505171
יחסי החוץ של תוניסיה

יחסי החוץ של תוניסיה (בערבית: علاقات تونس الخارجية) הם כלל היחסים הדיפלומטיים, הכלכליים, החברתיים, הצבאיים או המדיניים שבין הרפובליקה של תוניסיה לשאר מדינות העולם. משרד החוץ של תוניסיה אחראי על רוב יחסי החוץ של המדינה, ופועל כבר מיומה הראשון של המדינה. מבחינת יחסי החוץ שלה, תוניסיה שונה משאר מדינות העולם הערבי – חביב בורגיבה, אבי האומה והנשיא הראשון, הצהיר כמה פעמים כי יעדיף יחסים עם מעצמות אירופאיות, בעיקר עם צרפת, מאשר עם מדינות ערביות; גם יורשו, הרודן זין אל־עאבדין בן עלי, שמר על יחסי החוץ של המדינה מכוונים אל המערב, מדינות אמריקה הצפונית ואירופה.