stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורי לאוב

| --- | --- |

דורי לאוב, מתוך סרט הסברה של ארכיון העדות פורטנוף, שנות ה-80
 לידה:  8 ביוני 1937 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  23 ביוני 2018 (בגיל 81)
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה
 מקום מגורים:  ישראל, ארצות הברית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחומי פסיכיאטריה, טראומה נפשית, מחקר עדויות
 
דורי לַאוּבּ (Dori Laub;‏ 8 ביוני 1937 - 23 ביוני 2018) היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי ישראלי-אמריקני. מומחה לטראומה וחוקר עדויות, פרופסור קליני בפקולטה לפסיכיאטריה באוניברסיטת ייל. לאוב, ניצול השואה, הוא ממקימי ויוזמי ארכיון פורטנוף – הארכיון הראשון בעולם לעדויות ניצולי שואה, אשר מדריך צוותי מתעדים ומראיינים בקהילות יהודיות בעולם. על בסיס ניסיונו כמראיין של מאות ניצולים וכחוקר עדויות, פיתח טכניקות לראיונות המסייעות לעדים לשאת את עדותם ולהתמודד עם הטראומה.
ביוגרפיה

נולד בצ'רנוביץ שבבוקובינה, רומניה (כיום באוקראינה), במשפחה יהודית ציונית. קיבל חינוך אורתודוקסי. אביו, משה לאוב, עסק במסחר.
ביוני 1940 נשלחו דורי והוריו למחנה "קריירה דה פייטרה" (Carieră de piatră - "המחצבה") שבטרנסניסטריה. בזכות תושייתה של קלרה, אמו, הצליחו דורי והוריו להתחבא כאשר הגרמנים חיסלו את המחנה ושלחו את תושביו למוות. אחר כך נשלחו לגטו יהודי גדול בעיירה אובודיבקה. לקראת סוף המלחמה נדדו ממחנה למחנה, ובשלב זה נותק הקשר בין דורי ואמו לבין אביו, שלא שרד את המלחמה.
באפריל 1944 חזרו דורי ואמו לעיר מולדתו ואל הבית שבו חיו הוריה של האם ששרדו את המלחמה. ב-1950 עלה לישראל עם אמו. אחרי שנה וחצי במחנה עולים ובמעברת טירה, עברו לגור בחיפה. ב-1955 התחיל ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה הדסה של האוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים את לימודיו ב-1962. התגייס לצה"ל ושירת כקצין רפואה בגדוד 51 של חטיבת גולני. ב-1965 השתחרר ועבד שנה בבית החולים הפסיכיאטרי בעכו.
ב-1966 נסע לארצות הברית להשתלם בפסיכיאטריה ובפסיכואנליזה, במהלכה לימד בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד והתמחה במשך שנתיים ב-Austen Riggs Center. בשנת 1969 התקבל לסגל הפקולטה הפסיכיאטרית באוניברסיטת ייל, במכון הפסיכואנליטי (Western New England Institute for Psychoanalysis), ומשנת 2004 שימש פרופסור קליני בפקולטה.
בשנת 2024 יצא לאור הסרט "המקשיב". הסרט עוקב אחר פרופ' לאוב במהלך ארבע השנים האחרונות של חייו ומתעד את גישתו הייחודית להקשבה, באמצעות קטעי ארכיון מעשרות עדויות שהוביל במשך חמישים שנה. גישת ההקשבה הייחודית של לאוב אומצה על ידי אנשי מיזם עדות 710 כשיצאו לתעד את ניצולי טבח שבעה באוקטובר. יוצרי הסרט, אוהד אופז ומיכה ליבנה, הם ממובילי המיזם. הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה.
ביוגרפיה > מחקריו על עדוּת וטראומה

ב-1973 חזר לישראל כדי להשתתף במלחמת יום כיפור וטיפל בנפגעי הלם קרב בחזית הצפונית. לאוב הבחין שרבים מנפגעי הלם הקרב היו ניצולים או בני הדור השני לשואה. במהלך המלחמה החל לגבש את תפיסתו ביחס לטראומה ולגלגוליה, בזמן, במרחב, במאורעות שונים ובין דורות.
ב-1979 הקים יחד עם הדוקומנטריסטית ומפיקת הטלוויזיה לוראל ולוק (Laurel Vlock) את ארכיון עדויות הווידאו הראשון של ניצולי השואה, הארכיון על שם פורטנוף באוניברסיטת ייל, שאסף יותר מ-4000 עדויות ביותר מ-30 קהילות ברחבי אמריקה, אירופה וישראל. הארכיון אפשר לחקור את המשמעות החברתית, התרבותית וההיסטורית של עדויות אודיוויזואליות אישיות לשואה ולאירועים היסטוריים-טראומטיים אחרים. בעקבותיו קמו ארכיוני עדות נוספים לשואה ולאסונות הומניטריים נוספים, ביניהם פרויקט איסוף עדויות השואה של ספילברג, Shoah foundation, וארכיונים שתיעדו את מעשי הטבח ברואנדה ובבוסניה.
בשנת 1992 כתב ופרסם לאוב עם חוקרת הספרות שושנה פלמן את ספרם עדוּת - משבר העדות בספרות בפסיכואנליזה ובהיסטוריה. בספר ניסח לאוב את תפקידו של שומע העדות על סמך ניסיונו כמראיין של מאות עדים. לשיטתו, נשיאת העדות היא תהליך שברירי שבו השומע מעודד את העד אבל נזהר מלדחוק בו להעלות זיכרונות שימוטטו את נפשו. לתפיסתו של לאוב העדות מאפשרת לארגן את החוויות הקשות שפגעו בנפש לכדי מילים וזיכרונות, לעבד את הכאב ולהתמודד עם האימה מתוך שיתוף וקריאה לצדק היסטורי.
עשרים שנה אחרי שהחל ללקט עדויות, ועשר שנים אחרי שניסח את תפקידו של השומע, לקח דורי לאוב את שיח העדות צעד אחד קדימה כאשר החל לראיין ניצולי שואה שאושפזו במוסדות לחולי נפש בישראל. עבורו סיפוריהם השבורים של פגועי הנפש היו העדות המובהקת ביותר לטראומה.
לאוב עבד לאורך השנים עם חולים פסיכיאטריים ונפגעי טראומה במחלקות פסיכיאטריות ובקליניקה פרטית. כתב עשרות רבות של מאמרים ופרקים בספרים העוסקים בהיבטים של טראומה ועדוּת ושואה.
דורי לאוב היה נשוי בשנית ליוהאנה בודנסטאב (Johana Bodenstab, 2015-1961), שהייתה אף היא חוקרת עדויות שואה, ואב לשניים. התגורר בוודבריג', קונטיקט, ארצות הברית, ושם נפטר.
עיטורים ופרסים

1962 - Sigmund Freud Prize for MD Thesis for best psychiatric dissertation
1975 - Member of the American Psychiatric Association.
1978 - Member of the American Association of Directors of Residency Training
1983 - Member of the International Psychoanalytic Association
1983 - Member of the American Psychoanalytic Association
1985 - Fellow, American Psychiatric Association
1988 - Member of the Society for Traumatic Stress Studies
1990 - Member of the American Medical Association
1991 - Special Citation by Governor Lowell Weicker, for work done for the Video archive for Holocaust Testimonies at Yale
2003 - Distinguished Fellow, American Psychiatric Association
2004 - The Elise M. Hayman Award For The Study Of The Holocaust And Genocide
פרסומים > מאמרים נבחרים

Holocaust Survivors – Adaptation to Trauma", Patterns of Prejudice, 13, 1979"
Truth and Testimony – The Process and the Struggle", American Imago, 48(1), 75-91, 1991"
The Empty Circle: Children of Survivors and the Limits of Reconstruction", Journal of The American Psychoanalytic Association 46(2), 507-529, 1998"
Introduction to English-Langauge edition of S. Graessner, N. Gurris & C. Pross (Eds.), "At the Side of Torture Survivors: Treating a Terrible Assault on Human Dignity", Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 2001.
Testimonies in the Treatment of Genocidal Trauma", Journal of Applied Psychoanalytic Studies, 4(1), 63-87, 2002"
September 11, 2001: An Event Without A Voice", In J. Greenberg (Ed.), Trauma at Home, Lincoln and London: University of Nebraska Press, 204-215, 2003"
Traumatic Shutdown of Narrative and Symbolization: A Death Instinct Derivative?", Contemporary Psychoanalysis, 41, 307-326, 2005"
The Rwanda Genocide: A kaleidoscope of discourses heard from a psychoanalytic perspective", Psyche: Zeitschrift für Psychoanalyse und ihre Anwendungen, 59, 106-124, 2005.
From Speechlessness to Narrative: The Cases of Holocaust Historians and of Psychiatrically Hospitalized Survivors", Literature and Medicine, 24 (2), 253-265, 2005.
Re-establishing the internal ‘Thou’ in testimony of trauma", Psychoanalysis, Culture & Society, 18, 184-198, 2013"
Listening to My Mother’s Testimony", Contemporary Psychoanalysis, 51, 195-215, 2015"
פרסומים > ספרים

Shoshana Felman & Dori Laub, "Testimony – Crises of Witnessing in Literature, Psychoanalysis and History", Routledge, 1992.
תורגם לעברית: עדות: משבר העדות בספרות, בפסיכואנליזה ובהיסטוריה, תל אביב, הוצאת רסלינג, 2008. תורגם גם לסינית (1997), ולפולנית (2007).
Dori Laub and Andreas Hamburger (editors), "Psychoanalysis and Holocaust Testimony, Unwanted Memories of Social Trauma", Routledge, 2017
ראו גם

מידע על Dori Laub בקטלוג הספרייה הלאומית
יותם פלדמן, שושנת העומקים, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2005
עדות / שושנה פלמן ודורי לאוב, "פסיכולוגיה עברית", 2 במאי 2011
Fortunoff Video Archive for Holocaust Testimonies
Dori Laub: Founder of Fortunoff Video Archive for Holocaust Testimonies, סרטון  באתר יוטיוב
הערות שוליים

↑  ד"ר נעמה שי"ק, יעל ויינשטוק ומרב ז'נו, ריאיון עם פרופ' דורי לאוב, פסיכואנליטיקאי, באתר יד ושם, ‏נלקח ב-24 בינואר 2018
↑  המקשיב | הקרנה+שיחה | יום השואה הבינלאומי - סינמטק תל אביב, באתר סינמטק תל אביב, ‏17 בדצמבר 2024
↑  בחמישי: אירועים לציון שנה לטבח ה-7.10 במסגרת פסטיבל הסרטים, באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏20 באוקטובר 2024
↑  Geoffrey Hartman, What The Dead Have to Say to Us, tabletmag.com, ‏4 בפברואר 2013
↑  Dori Laub M.D, אתר אוניברסיטת ייל, ‏נלקח ב-24 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304704805171  PLWABN: 9810702936005606  BnF: cb13568005b (data)  CiNii: DA06648324  GND: 1133576303  ISNI: 0000 0000 2785 383X  LCCN: n91085316  NSK: 000325233  NTA: 113508131  RERO: 02-A003498922  SUDOC: 052603970  VIAF: 178056   WorldCat (עם VIAF): 178056
תסמונת התבקעות התעלה העליונה

| --- | --- |

 מיקום אנטומי:  anterior semicircular canal 
 תסמינים:  טנטון, conductive hearing loss, ורטיגו, ניסטגמוס, סחרחורת, כאב ראש 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  ent/793
 MeSH:  D000084322
 סיווגים
 ICD-10:  H83.8 
 ICD-11:  AB31.3 
 
תסמונת התבקעות התעלה העליונה היא מחלת אוזניים נדירה וקשה לאבחון, המתבטאת בהפרעות בשמיעה ובשיווי משקל, ומאופיינת בסחרחורת המושרית על ידי קול או לחץ.
תיאור המחלה

המחלה נגרמת מדלדול או חוסר של החלק של עצם הרקה אשר מעל לתעלה העליונה, שהיא חלק ממערכת שיווי המשקל שבאוזן הפנימית.
המחלה תוארה לראשונה בשנת 1995 על ידי ד"ר לויד ב. מיינור. ב-1998 פרסמו ד"ר מיינור ועמיתיו את המאמר "ורטיגו המושרה על ידי קול או לחץ עקב התבקעות עצם של התעלה העליונה". ד"ר מיינור פיתח גם הליך כירורגי לסתימת החסר בעצם כפתרון לתסמונת.
סימפטומים

למחלה מספר תסמינים עיקריים:
שמיעה מוגברת של צלילי הגוף (קולו של החולה עצמו, פעימות הלב, תנועות העיניים, לעיסה וכדומה)
סחרחורת המושפעת מחשיפה לקולות וצלילים או מוחמרת בעקבותיהם
אובדן שמיעה בתדרים נמוכים
היפראקוזיס, רגישות יתר לרעשים
תחושת אטימות באוזן הפגועה
טינטון
ניסטגמוס
קושי בשינה ואכילה
אצל חלק מהחולים מופיעים תסמינים מסוימים בלבד, ואילו אחרים מתמודדים עם מרביתם. התסמינים עשויים להופיע באוזן אחת או בשתיהן.
אבחנה

חלק מהתסמינים שמאפיינים את תסמונת התבקעות התעלה העליונה משותפים גם לחולים במחלות נוספות של האוזן, בהן מחלת מנייר, כולסטאתומה, גידול באונה הרקתית ועוד. תהליך האבחון מתבסס על זיהוי שינויים ודילול של העצם, ומתבצע כיום על ידי בדיקת CT. כלי אבחון נוספים שמיועדים להשלים את האבחנה כוללים בין היתר בדיקת שמיעה, בדיקת VEMP ובדיקת VNG. במקרים מסוימים חולים עשויים להתמודד עם מספר מצבים רפואיים במקביל, ולכן זיהוי מדויק נדרש לצורך התאמת הטיפול הרלוונטי.
טיפול

כדי לטפל במחלה יש לסגור את התעלה בעזרת רקמה ודבק איחוי עצמות. את התעלה מכסים בשתל קליפת העצם ואוטמים בדבק פיברין, אך הטיפול לא תמיד מצליח.
הערות שוליים

↑  Innovative Surgery on the Ear Bone Relieves Rare Form of Severe Dizziness and Hearing Loss, באתר המכון הלאומי לחירשות והפרעות תקשורת אחרות, במכונים הלאומיים לבריאות
↑  Minor LB, Solomon D, Zinreich JS, Zee DS.,Sound- and/or pressure-induced vertigo due to bone dehiscence of the superior semicircular canal, PubMed באתר
↑  Surgical Plugs In Ear's Bone Stops Strange Form Of Severe Dizziness,  Medical News Today באתר
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פרץ עמר

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בן 64 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:   ניצב
 תפקידים בשירות
 קצין חובשים  מפקד בית מעצר דרום  ראש לשכת תנועה דרום  מפקד תחנת העיירות  מפקד תחנת דימונה  מפקד תחנת באר שבע  סגן מפקד מרחב לכיש  קצין אגף מבצעים במחוז הדרום  מפקד מרחב נגב   סגן מפקד מחוז דרום   מפקד מחוז חוף   מפקד מחוז דרום   מפקד מחוז תל אביב
 
פרץ עמר (נולד ב-1961) הוא קצין במשטרת ישראל בדרגת ניצב המכהן כראש המנהלת להגנה אזרחית[דרושה הבהרה].
ביוגרפיה

נולד במושב שרשרת לעזיזה ועמוס שעלו בשנת 1949 מן האי ג'רבה אשר בתוניסיה והתיישבו בנגב. למד בבית הספר האזורי "מעגלים". עמר שירת בשירות הסדיר כחובש קרבי במשמר הגבול, ב-1982 עבר למשטרה הכחולה. שירת כחובש בחיל הרפואה. ב-1986 סיים קורס קציני משטרה ומונה לקצין חובשים. ב-1987 מונה למפקד בית המעצר. בהמשך שירותו שימש ראש לשכת תנועה נגב. ב-1995 קודם לדרגת סגן ניצב. פיקד על שלוש תחנות משטרה במחוז הדרום: תחנת העיירות, תחנת דימונה ותחנת באר שבע. ב-2006 מונה לסגן מפקד מרחב לכיש ולאחר מכן שירת כקצין אג"ם של מחוז הדרום. ביולי 2011 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב נגב.
ב-2014 מונה לסגן מפקד מחוז דרום. בדצמבר 2017 הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז חוף. בינואר 2021 מונה למפקד מחוז דרום ובפברואר נכנס לתפקידו.
במהלך חודש מאי 2021 במסגרת מבצע שומר החומות התמודד יחד עם פיקוד המשטרה של מחוז דרום, מול אלימות ביישובים הבדואים, אלימות חסרת תקדים, וכך אמר בדיון בוועדה לביטחון הפנים של הכנסת:
"כבישי הנגב היו מלאים באבנים, זכוכיות, אפילו הפילו עמודים – כדי להפיל עמוד על כביש צריך עבודה לא קטנה, זה סיכן בעיקר את הבדואים". עוד הוסיף ניצב עמר "הובאו לבית המשפט 135 עצורים עם כתבי אישום חמורים ביותר, מימיי לא ראיתי כתבי אישום כל כך חמורים" .
ביוני 2023 מונה למפקד מחוז תל אביב וביולי נכנס לתפקידו. כיהן בתפקיד עד ספטמבר 2024.
בספטמבר 2024 במסגרת סבב מינויים במשטרת ישראל השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר קיבל את המלצתו של המפכ"ל דני לוי למנות את עמר לתפקיד ראש מנהלת הגנה אזרחית ובשנת 2025 ימונה עמר לתפקיד סגן המפכ"ל.
עמר תושב מושב שרשרת, נשוי ואב לארבעה. בן דודו הוא שמעון מזוז, לשעבר ראש המועצה המקומית מיתר.
הערות שוליים

↑  סבב מינויי קצינים בצמרת המשטרה, אתר משטרת ישראל, 18 בספטמבר 2014
↑  סבב מינויים בסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, באתר השירותים והמידע הממשלתי, 18 בינואר 2021
↑  שילה פריד, מפקד מחוז הדרום: האלימות בשומר החומות הייתה חסרת תקדים, באתר מקור ראשון, ‏05.10.2021
↑  טקס הענקת דרגות ומינויים לקצינים בכירים, באתר השירותים והמידע הממשלתי, 4 ביולי 2023
רוגלה

ערך זה עוסק בתוכנת ריגול. אם התכוונתם למאפה בצק שמרים, ראו .
רוגלה (רָגְלָה, באנגלית: spyware), או תוכנת ריגול, היא תוכנת מחשב זדונית המוחדרת למערכת מחשוב במטרה לאסוף מידע באופן נסתר ולהעבירו לצד שלישי. התוכנה מרגלת אחרי המשתמש או המערכת ומכאן נגזר שמה. רוגלות ברמה גבוהה יכולות לפרוץ למכשיר, להתקין עליו נוזקה ולאסוף את כל המידע השמור על המערכת (כולל הפעלה וליקוט נתונים בעזרת המצלמה וחיישנים נוספים). לכן הקורבן לרוגלה מאבד את פרטיותו.
הגדרת תוכנה כרוגלה

בהגדרת המושג רוגלה לא קיים קונצנזוס. תוכנות ריגול עשויות להיות מותקנות על המערכת כתוצאה מתוכנות זדוניות אחרות – לדוגמה: סוס טרויאני. אולם עובדה זו לא הופכת את כל הסוסים הטרויאנים לתוכנות ריגול, כמו גם שאינה הופכת את כל תוכנות הריגול לסוסים טרויאניים. ייתכנו מקרים בהם תוכנת ריגול אף אינה תיחשב לזדונית.
לפעמים, קשה לקבוע אם תוכנת מחשב נחשבת לתוכנת ריגול או לא. אולם לתוכנות ריגול יש מספר מאפיינים הניתנים לזיהוי.
הגדרת תוכנה כרוגלה > דוגמאות להתנהגויות האופייניות לרוגלות (במיוחד כשקורות ללא ידיעת המשתמש):

רישום הקשות במקלדת, תנועות עכבר ולחיצות עכבר.
לכידת תמונות מסך.
הקלטת קלט המיקרופון, קלט המצלמה, או כל חיישן אחר המחובר למחשב.
גניבת מפתחות רישיון עבור תוכנות מותקנות.
גניבת קבצים השמורים על המערכת.
צפייה בפעילות הדפדפן.
שינוי הגדרות הדפדפן (בדרך כלל בכדי להקל על גניבת מידע).
פעילות חשאית וביצוע פעולות בניסיון להימנע מגילוי.
התקנת תוכנה בצורה שאינה ברורה או מטעה.
ביצוע פעולות בניסיון להימנע מהסרת ההתקנה.
נראה שהשימוש המוקדם ביותר במונח "רוגלה", ביחס לתוכנת מחשב היה בשנת 1994 – כאשר פרסום של Usenet נשא את שורת הנושא 'Info wanted on spy-ware'.
איסוף המידע יכול להיעשות במטרה להפיק רווח כספי, למטרות מודיעין ומטרות נוספות. המידע הנאסף יכול לכלול שמות משתמש, סיסמאות, מספרי כרטיסי אשראי, כתובות דואר אלקטרוני, מעקב אחר הרגלי הגלישה של המשתמש במחשב, מידע אישי או כל מידע אחר. רוגלה משייכת למשפחת התוכנות הזדוניות הנקראות "נוזקות" (או "וירוס מחשב").
תוכנות ריגול הנועדו לרגל ריגול "טהור" (ולא בהכרח להפקת רווחים), מסוגלות לדעת ולעקוב אחר כמעט כל הפעולות שביצע המשתמש במחשב – החל מהרגלי הגלישה וכלה במידע אישי (כמו יומן, סיסמאות או נתונים בנקאיים). דוגמאות לתוכנות כאלו הן סוס טרויאני או תוכנת הקלטת הקשות (Keylogger). אלו שומרות על קובץ את כל המקשים עליהם הקיש המשתמש, ובסדר הקשתם. זוהי אחת הסיבות שבגינה יש להיזהר משימוש רגיש במחשבים ציבוריים, כמו קפה אינטרנט.
לעיתים מתגלה הרוגלה עקב המטרד שהיא גורמת. למשל, בדמות חלונות פרסומת הקופצים במהלך הגלישה שאין מקורם באתר אליו פונה הגולש. בשוק המחשבים פותחו תוכנות שמטרתן לנקות את המחשב מהרוגלות המותקנות עליו. משתמשים מתקדמים גם נוהגים להתקין במחשביהם תוכנת רחרחן (סניפר), המסוגלת לעקוב אחר תעבורת הרשת במחשב ולרשום מידע זה בקובץ. בדרך זו ניתן לזהות אם תוכנה שהותקנה זה עתה תמימה או שמא היא רוגלה – וכן אם קיימים במחשב סימינים המעידים על פעילות של סוס טרויאני.
אופן פעולה

ראשית, יש להתקין את התוכנה ולקבל דריסת רגל במחשב. שנית, יש להפעיל אותה; תוכנת ריגול אינה יכולה להשיג דבר אם היא יושבת רדומה – לא מופעלת – על הכונן הקשיח של המחשב.
התקנת תוכנות ריגול על מחשב יכולה להתרחש במספר אופנים, הנבדלים זה מזה לפי מידת המעורבות של המשתמש. בקצה הגבוהה של סולם (סקאלה) המעורבות, מסווגות הרוגלות אותן מתקין המשתמש ביודעין ומרצון. במרכז הסולם (הסקאלה), מסווגים המקרים בהם המשתמש פחות מעורב – ונותן את אישורו להתקנת הרוגלה בלי משים. בתחתיתו של הסולם (הסקאלה), מסווגים המקרים בהם המשתמש הוא קורבן לרוגלה שהותקנה על מחשבו מעצמה – פשוט מעצם היותו במקום הלא נכון (וירטואלי) בזמן הלא נכון – ובלא ידיעתו. התקנה כזו כלל אינה דורשת מעורבות מצד המשתמש כלל.
החדרת הרוגלות למערכת המחשב יכולה להיעשות על ידי צירופן לחבילות תוכנה תמימות למראה, שהמשתמש התקין על המחשב מרצונו. ברוב המקרים בהם מסכים המשתמש להתקנת הרוגלה, אינו מודע לכך. שכן רוב המשתמשים אינם טורחים לקרוא את הסכמי השימוש ומדלגים במהירות על שלבי ההתקנה. אפשרות אחרת להדבקה ברוגלה היא התקנה פיזית של התוכנה בידי הפורץ, שמשיג גישה פיזית למחשב. (כמו ספייפון, המותקנת כאשר אדם שואל טלפון מאדם אחר, מתקין על הטלפון תוכנת ריגול).
תוכנת ריגול עשויה לפעול רק פעם אחת בלבד – כשהיא מותקנת לראשונה – ואינה תנסה להיטען מחדש בכל הפעלה של המחשב. לחלופין, תוכנות הריגול עשויה לשאוף להיטען באופן קבוע ותנסה לאסוף מידע לאורך זמן. כלומר, לתוכנת הריגול חייב להיות מנגנון כלשהו להפעלה מחודשת של עצמה. השיטות המשמשות את תוכנות הריגול להפעלה (מחדש) תלויות בפלטפורמה אליה מכוונת תוכנת הריגול. המושגים המשותפים לכל הפלטפורמות יוצגו בה החל ממה שרואה המשתמש והמשך בגרעין של מערכת ההפעלה, עוד לפני שבוחנים את הגנות המחשב.
ראו גם

וירוס מחשב
פרשת השימוש ברוגלה במשטרת ישראל
אבטחת מחשב אישי ברשת
חומת אש
האקר
נוזקה
אקספלויט
הערות שוליים

↑  How to install CA Anti-Virus Plus Anti-Spyware 2010 on your computer?, SciVee, ‏2010-07-20
↑  P. van der Smagt, F. Groen, F. van het Groenewoud, The locally linear nested network for robot manipulation, Proceedings of 1994 IEEE International Conference on Neural Networks (ICNN'94), IEEE doi: 10.1109/icnn.1994.374672
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537404705171  GND: 4730378-5  LCCN: sh2005000096  NDL: 01079941
אוח

| אוח |
| --- | --- |
 אוח הכף
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: אוח
שם מדעי
 Bubo ‏André Marie Constant Duméril, 1805

אוֹחַ (שם מדעי: Bubo) הוא סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. הוא מוכר גם בשמות: "ינשוף מצויץ", "ינשוף מקרין" ו"ינשוף אוזנן"; המתייחסים לציצות השיער בראשו הנראות כאוזנים או קרניים. קרוי גם "ינשוף עיטי" על שם גודלם ותעוזתם לטרוף טרף גדול יחסית לסוגי ינשופיים אחרים.
בסוג זה נמצאים המינים הגדולים ביותר בסדרת דורסי הלילה והגדול שבכולם הוא האוח המצוי השוקל 1.5-4.2 ק"ג ומוטת כנפיו 160–200 ס"מ והוא נפוץ גם בישראל. מין נוסף המגיע לישראל הוא אוח פרעוני (Bubo ascalaphus).
מיון

בסוג 24 מינים:
אוח מנומר (Bubo africanus)
אוח פרעוני (Bubo ascalaphus)
אוח הודי (Bubo bengalensis)
אוח בלקיסטון (Bubo blakistoni)
Bubo bouvieri
אוח מצוי (Bubo bubo)
אוח הכף (Bubo capensis)
Bubo cinerascens
Bubo coromandus
קטופה כתומה (Bubo flavipes)
קטופה מלאית (Bubo ketupu)
אוח ורו (Bubo lacteus)
אוח לוקוסטיקטוס          (Bubo leucostictus)
אוח זוטר (Bubo magellanicus)
אוח יערוני (Bubo nipalensis)
אוח פל (Bubo peli)
אוח פיליפיני (Bubo philippensis)
אוח פרייזר          (Bubo poensis)
Bubo shelleyi
אוח מלאי      (Bubo sumatranus)
Bubo ussheri
אוח וירג'יניה (Bubo virginianus)
Bubo vosseleri
קטופה מצויה (Bubo zeylonensis)
המין אוח השלג - הועבר לסוג היחידי Nyctea. המינים קטופה מצויה, קטופה כתומה, קטופה מלאית ואוח בלקיסטון הועברו לסוג מהסוג שבוטל - קטופה (Ketupa).
גלריה

אוח הודי
גוזלים של אוח מצוי
אוח וירג'יניה
Bubo coromandus
אוח ורו
ניסויים בלשניים בקופי אדם

השימפנזים הננסיים קאנזי ואחותו פאנבנישה עם החוקרת סו סאבאג'-רומבו, מתקשרים באמצעות מקלדת עם סמלים שנוצרו לתקשורת בין שימפנזים ובני-אדם. כל אחד ממאות הסמלים הצבעוניים ("לקסיגרמות") מייצג מילה אחת באנגלית.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 ועד היום נערכו מספר מחקרים בקופי אדם בשבי – בעיקר בשימפנזים ובבונובו ("שימפנזה ננסי"), אבל גם בגורילות ובאורנגאוטן – שבמסגרתם ניסו ללמד אותם להשתמש בשפה טבעית באופן דומה לשימוש שעושים בה בני אדם, וכן בשפות מתוכננות שונות. המניע לניסויים האלו היה הוויכוח שהתלהט בקהילה המדעית עם ההתקדמות במחקר הבלשני במהלך המאה ה-20 (התקדמות שהביאה ליצירת ענפי הבלשנות הסטרוקטורליסטית והגנרטיבית), לגבי השאלה אם רכישת שפה והשימוש בה הן יכולות ייחודיות לבני אדם בלבד.
קופי אדם דומים מאוד לאדם מבחינה גנטית, והם מפגינים כישורים שאופייניים בעיקר לבני אדם, כמו שימוש בכלים פשוטים. אף מין מביניהם אינו מסוגל להפיק את מגוון הקולות שמסוגל בן-אדם להפיק, כיוון שתיבת הקול (לרינקס) שלהם ממוקמת גבוה בגרון. עם זאת, קופי אדם משתמשים באופן טבעי במחוות גוף לצורך תקשורת ביניהם, אם כי לא נצפתה אצלם שפה כלשהי העונה להגדרת "שפה טבעית". הניסויים התבססו על ההשערה שקופי אדם נמצאים שלב אחד לפני פיתוח שפה מבחינת יכולותיהם הקוגניטיביות ומבנה מוחם. על פי ההשערה, הם אמנם אינם מסוגלים לפתח שפה בכוחות עצמם, אבל הם יכולים לרכוש שפה בהדרכת בני אדם.
השימפנזה ויקי ודיבור אנגלית

בשנות ה-40 של המאה ה-20, נקבת שימפנזה מצוי בשם ויקי (Viki) השתתפה באחד הניסויים הראשונים ללימוד קופי-אדם שפה. בני הזוג קית' וקתרין הייז (Keith and Catherine Hayes) גידלו אותה בביתם כתינוק אנושי. היא קיבלה תרפיית דיבור דומה לזו שקיבלו אז ילדים לקויי למידה ופגועי מוח, כאשר בני הזוג הייז מניעים את לסתה התחתונה באופן הנדרש, וכן על ידי עידודה לחקות דיבור אנושי. ויקי הצליחה ללמוד לומר רק ארבע מילים באנגלית: mama (אמא), papa (אבא), up (למעלה) ו-cup (ספל). ניסוי זה המחיש את הקושי של שימפנזים להפיק צלילים אנושיים לאור האנטומיה השונה של תיבת הקול שלהם, והוביל למסקנה ששפות המבוססות על מחוות ידיים יביאו לתוצאות טובות יותר.
השימפנזה ווֹשו ושפת הסימנים

וושו הייתה נקבת שימפנזה מצוי שנולדה במערב אפריקה בספטמבר 1965, אך תאריך ומקום לידתה המדויקים אינם ידועים. משערים שהיא נתפסה בעודה גורה בידי ציידים לא-חוקיים שהרגו את אמה. היא נמכרה, והובאה לארצות הברית לשימוש חיל האוויר האמריקני. ב־21 ביוני 1966, אימץ אותה זוג חוקרים אמריקנים: אלן וביאטריס גרדנר (Drs. Allen and Beatrix Gardner) מאוניברסיטת נבדה. הם כינו אותה "וושו" (Washoe) על-שם מחוז וושו בנבדה שבו נמצאת האוניברסיטה.
השימפנזה ווֹשו ושפת הסימנים > מהלך הניסוי

בני הזוג גרדנר החליטו לגדל את וושו בביתם כאילו הייתה ילדה, כדי לבדוק באיזו מידה תוכל לרכוש כישורים קוגניטיביים, אשר בדרך כלל מאפיינים בני אדם. הם היו מודעים לחוסר יכולתם של שימפנזים להפיק צלילים המשמשים בסיס כמעט לכל השפות האנושיות, ולפיכך בחרו לדבר עם וושו בשפת הסימנים האמריקנית (ASL, מכונה לעיתים רחוקות גם AMSLAN), שהיא שפה טבעית המשמשת לקויי שמיעה בארצות הברית. הניסוי נמשך כשלוש שנים, שבמהלכן תיעדו אותו בני הזוג גרדנר בסרטים מצולמים וביומנים. הם גם ערכו מספר ניסויים מתועדים על-מנת לבחון את כישוריה הקוגניטיביים של וושו, ובעיקר את שליטתה בהבנה ובהפקה של שפת הסימנים.
השימפנזה ווֹשו ושפת הסימנים > ממצאים ומסקנות

על-פי הדוח של בני הזוג גרדנר, וושו עברה תהליכים דומים לתהליכי רכישת שפה אצל ילדים אמריקנים שנחשפו לשפת הסימנים. בני הזוג גרדנר טענו כי לקראת סוף הניסוי היא הצליחה להבין הוראות ולהביע בקשות בשפת הסימנים. על פי דיווחם, וושו למדה כ-350 סימנים, כאשר הקריטריון היה שימוש ספונטני ונכון בסימן במשך שבועיים לפחות. בני הזוג גרדנר גם דיווחו על שימוש יצירתי בשפה – וושו יצרה לכאורה צירופי סימנים משלה לעצמים שלא ידעה את שמם. למשל, היא התייחסה למקרר באמצעות צירוף הסימנים "לפתוח-לאכול-לשתות", לבקבוק תרמוס בצירוף "ספל-מתכת-לשתות", ולריבה באמצעות הצירוף "לכלוך-מתוק". על פי דיווח יותר מאוחר וושו נשאלה "מה זה?" כשראתה ברבור ובתשובה השתמשה בצירוף שני סימנים המוכרים לה: "ציפור-מים". את טענות הצירוף לא הצליחו בני הזוג גרדנר להוכיח היטב, כיוון שיכלו להביא רק שתי דוגמאות מתועדות לכך.
השימפנזה ווֹשו ושפת הסימנים > וושו לאחר הניסוי ואימוץ לוליס

בתום הניסוי הועברה וושו ל"מכון לתקשורת בין בני אדם לשימפנזים" (CHCI), בתחילה באוניברסיטת אוקלהומה והחל מ-1980 ב"אוניברסיטה המרכזית של וושינגטון" בעיר אלנסבורג שבמדינת וושינגטון. המכון מנוהל על ידי הפסיכולוג רוג'ר פוטס (Roger Fouts), שהיה תלמיד מחקר של בני הזוג גרדנר בתקופה שבה גידלו את וושו. וושו שהתה במכון עם מספר שימפנזים אחרים, שגם הם למדו את שפת הסימנים מפוטס. לאחר שעברה הפלה טבעית ואיבדה גור נוסף ממחלה זמן קצר לאחר לידתו, קיבלה וושו לאימוץ גור שימפנזה יתום שכונה לוליס (Loulis). פוטס דיווח כי וושו החלה לדבר עם לוליס בשפת הסימנים, וכי הוא למד ממנה כמה עשרות סימנים. בדומה לדיווחים רבים לגבי וושו וקופי-אדם אחרים שהשתמשו בשפת הסימנים, טענה זו אינה מתועדת כהלכה, ולפיכך אינה מוכחת במידה משביעת רצון. וושו נפטרה באוקטובר 2007, בגיל 42. לוליס ושאר השימפנזים במכון עדיין נעזרים בסימנים בתקשורת עם מטפליהם.