stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תא מספר 6

| --- | --- |

 מבוסס על:  "תא מספר 6" מאת רוסה ליקסום
 בימוי:  יוהו קוסמאנן
 הופק בידי:  יוסי רנטמאקי אמיליה הוקה
 תסריט:  אנדריס פלמנאניס ליביה אולמן  יוהו קוסמאנן
 עריכה:  יוסי רנטמאקי
 שחקנים ראשיים:  סיידי הארלה יורי בוריסוב דינארה דרוקרובה
 צילום:  Jani-Petteri Passi 
 מדינה:  פינלנד פינלנד רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  B-Plan Distribution  CTB Films
 חברה מפיצה:  סרטי טוטם Sony Pictures Releasing
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 10 ביולי 2021 (קאן) ישראל 4 בספטמבר 2021 (ירושלים) רוסיה 28 באוקטובר 2021 פינלנד 29 באוקטובר 2021
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  רוסית, פינית 
 סוגה:  דרמה ומסע
 דף הסרט ב־IMDb
 
תא מספר 6 (בפינית: Hytti nro 6; ברוסית: Купе номер шесть) הוא סרט דרמה פיני, בבימויו של יוהו קוסמאנן ובכיכובם של סיידי הארלה, יורי בוריסוב, דינארה דרוקרובה. הסרט מספר על מסע רכבת של סטודנטית פינית ברחבי רוסיה למורמנסק ומערכת היחסית הבלתי אפשרית שלה עם כורה רוסי שנקרה בדרכה. הסרט מבוסס על רומן באותו שם משנת 2011 של רוסה ליקסום. הסרט הוקרן לראשונה בישראל במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים ב-4 בספטמבר 2021 וזכה בפרס על שם נחמה ריבלין לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט נבחר להתחרות על דקל הזהב בפסטיבל קאן 2021 וחלק את הגראנד פרי עם הסרט האיראני Ghahreman שביים אסגאר פרהאדי.
עלילה

כאשר רכבת נוסעת אל חוג הקוטב הצפוני, שני זרים חולקים מסע שישנה את נקודת המבט שלהם על החיים.
שחקנים ודמויות

סיידי הארלה - לורה
יורי בוריסוב - ואדים
דינארה דרוקרובה - אירינה
יוליה אאוג - נטליה
הערות שוליים

↑  Фильм «Купе номер 6» взял главный приз кинофестиваля в Иерусалиме
↑  "'Compartment No. 6' Review: An Offbeat Trainbound Love Story That Transports You Across Russia and Back in Time". Variety. 10 ביולי 2021. נבדק ב-10 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abbatescianni, Davide (12 במאי 2020). "Juho Kuosmanen's Compartment No 6 now in post-production". Cineuropa. נבדק ב-3 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sharf, Zack (3 ביוני 2021). "Cannes Film Festival 2021 Lineup: Sean Baker, Wes Anderson, and More Compete for Palme d'Or". IndieWire. נבדק ב-3 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes' Palme D'Or goes to Titane". Cineuropa. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes Film Festival 2021: Full Winners List". Asia Tatler. 18 ביולי 2021. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
רעידת האדמה בטשקנט (1966)

| --- | --- |
 תאריך התרחשות:  26 באפריל 1966 
 שעה:  5:23
 מגניטודה:  5.2 בסולם ריכטר
 מוקד:  טשקנט
 הרוגים:  8, הרס מסיבי של מרכז העיר
 קואורדינטות:  41°19′26″N 69°16′20″E﻿ / ﻿41.32389°N 69.27222°E﻿ / 41.32389; 69.27222
  (למפת אוזבקיסטן מוגדלת) טשקנט סמרקנד אנדיז'ן פרגנה קרשי נוקוס דז'יזק בוכרה אפגניסטן טורקמניסטן איראן קזחסטן קירגיזסטן טג'יקיסטןרעידת האדמה בטשקנט(למפת אוזבקיסטן רגילה) טשקנט סמרקנד אנדיז'ן פרגנה קרשי נוקוס דז'יזק בוכרה אפגניסטן טורקמניסטן איראן קזחסטן קירגיזסטן טג'יקיסטןרעידת האדמה בטשקנט(למפת טשקנט רגילה) רעידת האדמה בטשקנט(למפת טשקנט מוגדלת) רעידת האדמה בטשקנט
 
רעידת האדמה בטשקנט התרחשה ב-26 באפריל 1966 בשעה 5:23. למרות שעוצמתה הייתה 5.2 בסולם ריכטר בלבד, בשל עומקו הרדוד של מרכז הרעידה (3–8 ק"מ) היא גרמה להרס מסיבי של מרכז העיר בה התגוררו כמיליון וחצי תושבים.
רעידת אדמה התרחשה בעומק של 3–8 ק"מ וכללה תזוזות חזקות שנמשכו 10–12 שניות. בעקבות רעידת אדמה נהרגו רק 8 מתושבי העיר אך בהמשך, עקב סיבוכי מחלות לב,  מספר ההרוגים גדל והגיעה לכמה מאות, בעיקר אנשים מבוגרים. רעידות משנה נמשכו כשלושה חודשים והיו שהגיעו לעוצמה של 7 בסולם ריכטר.
כתוצאה מהאירוע במרכז העיר נהרסו כ-2 מיליון מ"ר של מגורים ומאות בנייני ציבור ומפעלים. ללא קורת גג נותרו כ-300 אלף אזרחים (כ-20% מאוכלוסיית העיר). לעיר הגיעו ראשי ברית המועצות לרבות ליאוניד ברז'נייב ואלכסיי קוסיגין והוחלט על בניית העיר מחדש תוך מאמץ של כול המדינה והפניית משאבים בהתאם. רוב הילדים הוצאו מהעיר עם תחילת חופשת הקיץ של בתי הספר. מאמץ מיוחד הופנה למניעת התפשטות מחלות וטיפול פסיכולוגי בתושבי העיר. תוך זמן קצר לעיר הגיעו משלחות עם עובדי בניין מכול רחבי ברית המועצות. עד לרעידת אדמה מרכז העיר היה בנוי בעיקר בבנייה נמוכה, הבנייה החדשה הייתה רב קומתית ומודרנית. בניית העיר מחדש נמשכה כ-3.5 שנים. שכונות חדשות נבנו במרכז העיר ובאזורים החדשים מסביבה.
לזכר האירוע ומבצע בניית העיר מחדש הוקמה אנדרטה מיוחדת.
שפות גרמאניות מערביות

| --- | --- |
 מדינות:  בעיקר בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, הולנד, בלגיה, הממלכה המאוחדת, אירלנד, דרום אפריקה, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, ארצות הברית, ועוד
 אזורים:  בעבר בין הריין, האלפים, האלבה, והים הצפוני, היום בכל העולם
 דוברים:  בערך 1.5 מיליארד
 שפת אם:  כ-500 מיליון
 כתב:  הכתב הלטיני
 משפחה:  הודו אירופיות גרמאניות גרמאניות מערביות
 לאום:  אנשי הגרמאניים המערביים
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
השפות הגרמאניות המערביות הן משפחת שפות המדוברות בעיקר במערב ומרכז אירופה. המשפחה היא הענף הגדול ביותר מבין שלושת ענפי השפות הגרמאניות הכוללות את השפות הגרמאניות הצפוניות והשפות הגרמאניות המזרחיות שנכחדו. השפות הגרמאניות עצמן באות ממשפחה גדולה יותר: השפות ההודו אירופאיות. השפה הנפוצה ביותר במשפחה היא אנגלית. קיימות שפות קריאוליות המבוססות על השפות הגרמאניות המערביות.
היסטוריה

רוב החוקרים מסכימים[דרוש מקור: חמקמילים] שאחרי שהשפות המזרח גרמאניות התפצלו (מה שקרה ככל הנראה במאה הראשונה או השנייה לפני הספירה), השפות הגרמאניות שנשארו (צפון מערב גרמאנית) התפצלו לארבעה ניבים:
צפון גרמאני
והניבים הגרמאניים המערביים:
גרמאנית צפון ימית (אינגבאוני), התפתחה לסקסונית עתיקה ואנגלו פריזית, וזו התפתחה לפריזית ואנגלית.
גרמאנית וסר ריין (איסטבאוניק), התפתחה לפרנקית, עוד שפות פרנקוניות כגון הולנדית, וכמה ניבים של גרמנית.
גרמאנית אלבית (אירמוניק), התפתחה ליידיש, רוב הניבים של גרמנית, וכנראה גם ללמברגודית שנכחדה.
היסטוריה > פרוטו גרמאנית מערבית

הרבה חוקרים תוהים[דרוש מקור: חמקמילים] אם הייתה אי פעם שפה "פרוטו גרמאנית מערבית" (שפה שכל השפות הגרמאניות המערביות התפתחו ממנה), ואם לא הייתה כזו, נראה שהניבים שמהם התפתחו השפות הגרמאניות המערביות היו דומים והתפתחו מפרוטו גרמאנית (השפה שממנה כל השפות הגרמאניות באו), אך יש שמסכימים[דרוש מקור: חמקמילים] שהיא הייתה קיימת.
אם פרוטו גרמאנית מערבית הייתה קיימת סביר שהיא דוברה בין המאה ה-2 ל-4 לספירה. עד המאה ה-2 הכתב הרוני (הכתב שהשבטים הגרמאניים כתבו איתו) של צפון גרמאנית ושל מערב גרמאנית היו כל כך דומים כך ש-"צפון מערב גרמאנית" כלל את שניהם, ואחר מכן צפון ומערבית גרמאנית התפצלו. במאות ה-4 וה-5 לספירה נדידת העמים התחילה, מה שבטח עזר לשפות להתרחק עוד יותר אחת מהשניה.
מפאת הדמיון הרב בין השפות יש סיכוי רב שדוברים מהשפות הגרמאניות המערביות יכלו להבין אחד השני עד המאה ה-7 לספירה, אז התרחש השינוי בעיצורים בגרמנית עילית וגרם לניבים הגרמנים להתרחק משאר השפות הגרמאניות המערביות.
שפות גרמאניות צפוניות
איסלנדית
פארואזית
נורווגית
שוודית
דנית
שפות גרמאניות מערביות
סקוטית
אנגלית
פריזית
הולנדית
גרמנית תחתית
גרמנית
עץ משפחה

ים צפוני/אינגביאוני
אנגלי פריזי
אנגלי
אנגלית
סקוטית
יולה (נכחדה)
פינגלית (נכחדה)
פריזי
פריזית מערבית
פריזית מזרחית
פריזית צפונית
גרמנית תחתית/סקסונית תחתית
גרמנית תחתית צפונית
שלזוויגית
הולשטיינית
ווסטפלן
איסטפלן
ניבים בברנדנבורג
פומרית
פרוסית תחתית
גרמנית תחתית הולדנית
ווסר ריין/איסטאבוניק/נדרלנדית (הולנדית)
הולנדית
פלמית מערבית
פלמית מזרחית
זילנדית
ניב הולנדי
ברבנתנית
הולנדית מזרחית
לימבורגית
אפריקאנס
אלבה/אירומנית/גרמנית עילית (גרמנית)
גרמנית
אלמאנית (כולל שווייצרית)
סוובית
אסטרו-בוורי
פרנקונית מזרחית
פרנקונית דרומית
פרנקונית ריין (כולל הסית)
הניב הריפוארי
ת'ורנגית
גרמנית סקסונית עילית
לוקסמברגית
סילינית
לומברגית (נכחדה)
פרוסית עילית
יידיש (שפה מבוססת על ניבים מזרחיים של גרמנית)
הניבים של פרוטו גרמאנית בסביבות 1 לספירה.
  מזרח גרמאני
  צפון גרמאני
והניבים הגרמאניים המערביים
  ים צפוני גרמאני
  וסר ריין גרמאני
  אלבה גרמאני
השפות הגרמניות המערביות בתחילת המאה השישית
   גרמנית עילית עתיקה
  גרמנית תחתית עתיקה
  הולנדית עתיקה
  אנגלית עתיקה ופריזית עתיקה (השפות האנגלו פריזיות)
השפות הגרמאניות באירופה כיום
שליו עצים

| שליו עצים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שלווים אמריקניים
סוג:: שליו עצים
שם מדעי
 Odontophorus ‏וייו, 1816

שליו עצים (שם מדעי: Odontophorus) הוא סוג של עופות קרקע מהמשפחה שלווים אמריקניים והם נפוצים ביערות שונים באמריקה המרכזית וגם בצפון אמריקה הדרומית, באזור המיוער של הרי האנדים בקולומביה.
אורכם של שלווי העצים 22–30 ס"מ והם בעלי גוף עגלגל וקטן, ראשים כהים, גרון בהיר או צבעוני וחזה כהה. הנקבות דומות לזכרים אך לעיתים ה"כיפה" שעל ראשם לבנה. הם מעופפים חלים אך יודעים לטפס ולחיות בין העצים ואף לקנן שם. הם פעילים בעיקר בשעות של בין הערביים ולעיתים ניתן לראות להקות של עד 10 פרטים שלהם.
הם ניזונים על קרקע היער מזרעים, פירות וחרקים.
מינים

Odontophorus gujanensis
Odontophorus capueira
Odontophorus melanotis
Odontophorus erythrops
Odontophorus atrifrons
Odontophorus hyperythrus
Odontophorus melanonotus
Odontophorus speciosus
Odontophorus dialeucos
Odontophorus strophium
Odontophorus columbianus
Odontophorus leucolaemus
Odontophorus balliviani
Odontophorus stellatus
Odontophorus guttatus
תומאס ווקאפ

| --- | --- |

ווקאפ בשנת 2022
 לידה:  30 בדצמבר 1992 (בן 31) פסדינה, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  0
 דראפט:  לא נבחר, 2016
 קבוצות כשחקן
 2016–2017   2017–2018   2018–2021   2021–:  וינדי סיטי בולס   ריזן לודוויגסבורג   ז'לגיריס קובנה   אולימפיאקוס
 
תומאס ריאן ווקאפ (באנגלית: Thomas Ryan Walkup; ‏נולד ב-30 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אולימפיאקוס פיראוס מליגת העל היוונית ומהיורוליג.
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר בדראפט 2016, ווקאפ ניסה את מזלו בליגת הקיץ כשהצטרף לגולדן סטייט ווריורס.
קריירה מקצועית > וינדי סיטי בולס

ב-30 באוקטובר 2016, חתם ווקאפ בוינדי סיטי בולס (קבוצת הבת של שיקגו בולס מליגת ה-NBA) מליגת הפיתוח של ה-NBA. ווקאפ שיחק בוינדי סיטי בולס כשחקן של שיקגו בולס שמשחק רק בוינדי סיטי בולס.
קריירה מקצועית > ריזן לוידווסבורג

ב-10 באוגוסט 2017 חתם ווקאפ בריזן לודוויגסבורג שאז שיחקה ב: ליגת האלופות של פיב"א ובליגת העל הגרמנית בכדורסל. באפריל 2018 שיחק ווקאפ את משחקו הראשון בריזן לוודיסבורג.
קריירה מקצועית > ז'לגיריס קובנה

ב-21 ביוני 2018 חתם ווקאפ בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל ומהיורוליג. בעונתו הראשונה העמיד ווקאפ ממוצעים של: 5.2 נקודות, 2.2 אסיסטים, 2.6 ריבאונדים ו-0.5 חטיפות (ביורוליג). באותה עונה זכה ווקאפ בפרס שחקן ההגנה של הליגה הליטאית בכדורסל. ב-27 בנובמבר האריך ווקאפ את חוזהו בז'לגיריס קובנה עד קיץ 2021. בעונתו השנייה בז'לגיריס קובנה העמיד ממוצעים של: 9.6 נקודות, 5.5 אסיסטים, 3.6 ריבאונדים וחטיפה אחת (ביורוליג). בעונתו השלישית המעמיד ממוצעים של: 8.2 נקודות, 4.5 אסיסטים, 3 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות (ביורוליג). את משחקו האחרון בז'ליגריס ערך ב-7 ביוני 2021 במשחק האחרון בסדרת הגמר של הליגה הליטאית שם העמיד 20 נקודות 5 ריבאונדים ו-5 אסיסטים בניצחון קבוצתו 73–84 ריטאס וילנה.
קריירה מקצועית > אולימפיאקוס

ב-11 ביוני 2021 חתם תומאס ווקאפ באולימפיאקוס הוונית מליגת העל היוונית ומהיורוליג.
רעידת האדמה בחמה (1157)

| --- | --- |
 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  12 באוגוסט 1157 
 מגניטודה:  7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 הרוגים:  רבבות
 פצועים:  8,000
 קואורדינטות:  35°06′N 36°30′E﻿ / ﻿35.1°N 36.5°E﻿ / 35.1; 36.5
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהרעידת האדמה בחמה (1157)(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהרעידת האדמה בחמה (1157)
 
רעידת האדמה של שנת 1157 היא רעידת אדמה שהתרחשה באזור העיר חמה שבסוריה ב-12 באוגוסט 1157 בעוצמה של יותר מ-7 בסולם מגניטודה לפי מומנט. ישנם עדויות על כך שרעידות אדמה קטנות יותר אירעו באותו האזור במשך שנה שלמה לפני רעידת האדמה המרכזית.
ברעידת האדמה נהרגו ונפצעו כ-8,000 איש, רובם היו מהעיר חמה.
הערות שוליים

1 2  Ambraseys, Nicholas N. (2004). "The 12th century seismic paroxysm in the Middle East: a historical perspective" (PDF). Annals of Geophysics. National Institute of Geophysics and Volcanology. 47 (2–3): 733, 738, 745, 750.
↑  National Geophysical Data Center / World Data Service (NGDC/WDS), Significant Earthquake Database, National Geophysical Data Center, NOAA, doi:10.7289/V5TD9V7K
| רעידות אדמה באזור הלבנט |
| --- | --- | --- |
| העידן הקלאסי | רעידת האדמה באנטיוכיה ב-115 • רעידת האדמה ביהודה ב-130 • רעידות האדמה בגליל ב-363 • רעידת האדמה באנטיוכיה ב-526 • רעידת האדמה בביירות ב-551 |  |
| ימי הביניים | רעידת האדמה בגליל ב-749 • רעידת האדמה בדמשק ב-847 • רעידת האדמה בעכו ב-881 • רעידת האדמה בבקעת הירדן ב-1033 • רעידת האדמה במזרח הקרוב ב-1068 • רעידת האדמה בעמק הירדן ב-1138 • רעידת האדמה בחלב ב-1138 • רעידת האדמה בחמה ב-1157 • רעידת האדמה בסוריה ב-1170 • רעידת האדמה בסוריה ב-1202 |  |
| התקופה העות'מאנית | רעידות האדמה במזרח הקרוב ב-1759 • רעידת האדמה בירושלים ב-1834 • רעידת האדמה בגליל ב-1837 |  |
| העת המודרנית | רעידת האדמה ביריחו ב-1927 • רעידות האדמה בנפת שוף בלבנון ב-1956 • רעידת האדמה בשארם א-שייח' ב-1969 • רעידת האדמה במפרץ אילת ב-1995 • רעידת האדמה בטורקיה ב-2023 |  |
שחייה באולימפיאדת בייג'ינג (2008)

| --- | --- |

פיקטוגרף לשחייה במשחקים האולימפיים 2008
 היכלים:  מרכז ספורט המים הלאומי בייג'ינג (בריכה) פארק החתירה האולימפי שוניי (מים פתוחים)
 תאריך התחלה:  9 באוגוסט 2008
 תאריך סיום:  21 באוגוסט 2008
 מתחרים:  1,026 מ-162 מדינות
 → 2004 2012 ← 
הבריכה האולימפית בבייג'ינג 2008
הבריכה האולימפית בבייג'ינג 2008, המבנה מבפנים
אולימפיאדת בייג'ינג (2008) נערכה בבייג'ינג, סין. תחרויות השחייה נערכו בין ה-9 באוגוסט 2008 ל-17 באוגוסט 2008. 34 משחים נערכו במשחקים אלו (17 לנשים ו-17 לגברים), בהשתתפות 1,022 משתתפים (453 נשים ו-569 גברים) מ-163 מדינות.
נבחרת השחייה של ארצות הברית לגברים (ארצות הברית) זכתה ב-10 מדליות זהב מתוך 17 אפשריות.
מייקל פלפס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-8 מדליות זהב ובכך היה לספורטאי הראשון בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה בהישג זה, הוא שיפר את הישגו של השחיין האמריקאי-יהודי מארק ספיץ (ארצות הברית) שזכה ב-7 מדליות זהב (מינכן 1972). במהלך 7 משחים הוא שיפר 7 שיאי עולם ובמשחה השמיני הוא קבע שיא אולימפי. 5 מדליות זהב היו מדליות אישיות ו-3 מדליות היו במסגרת משחי השליחים. הוא אף הפך לספורטאי המעוטר ביותר במדליות זהב בתולדות המשחקים האולימפיים המודרניים מכל ענפי הספורט, עם 14 מדליות זהב.
השחייניות הבולטות

סטפני רייס (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה ב-3 מדליות זהב, לייזל ג'ונס (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב ומדליית כסף אחת, ליבי טריקט (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה ב-4 מדליות, 2 מדליות זהב, מדליית כסף אחת ומדליית ארד אחת, בריטה שטפן (גרמניה גרמניה) ורבקה אדלינגטון (בריטניה בריטניה) שזכו כל אחת בשתי מדליות זהב אישיות, קירסטי קובנטרי (זימבבואה זימבבואה) שזכתה ב-4 מדליות אישיות, מדליית זהב אחת ו-3 מדליות כסף, נטלי קוגלין (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-6 מדליות, מדליית זהב אחת, שתי מדליות כסף ו-3 מדליות ארד, רבקה סוני (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף וג'סיקה שיפר (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות ארד.
השחיינים הבולטים

ארון פירסול (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב ומדליית כסף אחת, ראיין לוכטה (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-4 מדליות, שתי מדליות זהב ושתי מדליות ארד, ג'ייסון ליזאק (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב ומדליית ארד וקוסוקה קיטאג'ימה (יפן יפן) שזכה ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב אישיות ומדליית ארד אחת.
שיאי עולם

בסך הכול נקבעו 25 שיאי עולם חדשים (11 לנשים ו-14 לגברים) במהלך התחרות, מהם 20 שיא עולם חדשים במשחי הגמר (9 לנשים ו-11 לגברים). ביתר המשחים, נקבעו בכולם שיאים אולימפיים חדשים.
חליפת השחייה לייזר רייסר

ב-13 בפברואר 2008 השיקה חברת ספידו את חליפת השחייה שלה לאולימפיאדה, שהוגדרה על-ידה כ"חליפת השחייה הטובה בעולם". החליפה, המגיעה בשלוש גרסאות, כזו שמכסה את הרגליים (חצי גוף), את הברכיים בלבד (רבע גוף) או בגרסה של חליפת גוף מלא, היא פרי פיתוח שבוצע על ידי צוות מדענים, בהם מדענים מסוכנות החלל האמריקנית. החליפה עשויה מגומי סינתטי דוחה מים וחומר פולימרי, תפורה בלייזר, והמבנה שלה נועד לשמר את הגוף במצב "חץ" הידרודינמי ולמנוע תנודות זעירות של שרירים וויבראציות של העור. החליפה מאוד קלה ומקדם החיכוך שלה נמוך מאוד. רוב השחיינים באולימפיאדה הופיעו בחליפות אלה.
עקב השימוש בחליפה נשברו שיאים רבים באולימפיאדה (25 לעומת 7, 10 ו-1 באולימפיאדות קודמות) והדבר עורר דיון אתי שעסק בשאלת גבולות ההתערבות הטכנולוגית בהישגי האדם וביתרונות הבלתי הוגנים שניתן להשיג בעזרת השימוש בחליפה. היא הושוותה אף לשימוש בסמים בספורט, מבחינת היתרון הבלתי-הוגן שסיפקה.
ב-2010 נכנס לתוקפו איסור על השימוש בחליפה.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 12 | 9 | 10 | 31 |
| 2 | אוסטרליה אוסטרליה | 6 | 6 | 8 | 20 |
| 3 | בריטניה בריטניה | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 4 | יפן יפן | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 5 | גרמניה גרמניה | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 6 | הולנד הולנד | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 7 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 8 | זימבבואה זימבבואה | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 9 | צרפת צרפת | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 10 | רוסיה רוסיה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 11 | איטליה איטליה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 11 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 13 | ברזיל ברזיל | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 14 | תוניסיה תוניסיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | הונגריה הונגריה | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 16 | נורווגיה נורווגיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 17 | סלובניה סלובניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 | סרביה סרביה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | אוסטריה אוסטריה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | קנדה קנדה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | דנמרק דנמרק | 0 | 0 | 1 | 1 |
| בסך הכל | בסך הכל | 34 | 34 | 36 | 104 |
שלישיית גרה-נו-לי

גונאר גרן, גונאר נורדאהל ונילס לידהולם במדי מילאן
שלישיית גרה-נו-לי היא קיצור שמם של שלושה כדורגלנים שוודים: גונאר גרן (גרה), גונאר נורדאהל (נו) ונילס לידהולם (לי). שחקנים אלו היו שלישיית חלוצים שבלטו בכדורגל האיטלקי בתקופה בה שיחקו יחדיו במדי מילאן בשנות ה-50 של המאה ה-20.
השלושה הובילו את נבחרת שוודיה לזכות במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון ב-1948. הישגם הגדול ביותר במועדונם האיטלקי היה הזכייה באליפות הסרייה א' בשנת 1951. כמו כן, לידהולם ונורדהאל זכו בתואר שוב ב-1955, ולידהולם לבדו זכה בתואר שוב ב-1957 וב-1959, אחרי שגם גרן וגם נורדהאל כבר עזבו את המועדון.
מתוך השלישייה, גונאר נורדהאל היה המצליח ביותר, כאשר היה מלך השערים בסרייה א' 5 פעמים, והוא עודנו נמצא במקום השלישי ברשימת מלכי השערים בסרייה א' באיטליה בכל הזמנים ומלך השערים של מילאן בכל הזמנים.
רסיסי חיים

| --- | --- |

 בימוי:  בוב רפלסון
 הופק בידי:  בוב רפלסון ריצ'רד וקסלר
 תסריט:  בוב רפלסון, אנדריאן ג'וייס
 עריכה:  כריסטופר הולמס  ג'רלד שפארד
 שחקנים ראשיים:  ג'ק ניקולסון קארן בלק
 צילום:  לזלו קובאץ'
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  הפקות BBS
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בספטמבר 1970
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מסע 
 תקציב:  1.6 מיליון דולר
 הכנסות:  $18,099,091 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   fiveeasypieces
 פרסים:  פרס אגודת מבקרי הקולנוע הלאומית לשחקנית המשנה הטובה ביותר (לואיס סמית')  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (מורין סטייפלטון, קארן בלק)  פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבימוי (בוב רפלסון)  פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לסרט הטוב ביותר (בוב רפלסון)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רסיסי חיים (באנגלית: Five Easy Pieces) הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1970, הסרט בוים על ידי הבמאי בוב רפלסון. תסריט הסרט נכתב על ידי קרול איסטמן (בשם העט שלה: אדריאן ג'ויס). בסרט מככבים ג'ק ניקולסון וקארן בלק. רסיסי חיים הוא סרט מסע המגולל את סיפורו של רוברט (בובי) דופי, העובד כפועל פשוט בשדה קידוח נפט למרות השתייכותו למשפחה מן המעמד הגבוה. בובי יוצא למסע של התמודדות עם הדברים המפריעים לו בעולם החיצון ובתוכו פנימה.
עלילה

בהרבה מובנים מסמן הסרט את סוף שנות השישים, עשור שמוצא ביטוי מדויק ב"אדם בעקבות גורלו", עוד סרט בכיכובו של ג'ק ניקולסון. הבחור הצעיר, נוטל הסמים, הנושר מהלימודים מוחלף בסרט הנוכחי בגרסה מבוגרת שלו, אדם שנטש את עולם המוזיקה הקלאסית ומצא עצמו בשדות קידוח הנפט של דרום קליפורניה.
אחותו, פסנתרנית בעצמה, מעדכנת אותו כי אביהם לקה בשבץ וכי הוא מוגבל לבית המשפחה בוושינגטון, ובובי נוסע לשם עם חברתו זמרת הקאנטרי החובבנית שאותה עיבר, ראיוטה (קארן בלק). מסעו הוא תמונת מראה למסע הפסיכולוגי אותו הוא עובר. השיבה הביתה חושפת שדבר לא השתנה: אחיו קרל הוא מוזיקאי קלאסי לחוץ, אביו המשותק עדיין מתפקד כשליט בודד ואחותו הולכת עדיין ללא מחשבה יתרה בתלם הבורגני. למעשה המשפחה נשארה תמונת החברה שאותה בובי דחה. בובי הנמשך לארוסתו של אחיו, קתרין (סוזן אנספק), מפתה אותה בין השאר באמצעות נגינת הפרלוד של שופן. בובי מצליח לחמוק מראיוטה, אך קתרין מסרבת לעזוב עמו. בסופו של דבר בובי המתבודד ממשיך צפונה במסעו המלווה בהרס עצמי.
פרשנות

מפאת הכריזמה השופעת של ניקולסון, הקהל התעלם מההתפרצויות המשעשעות לעיתים וכן הגידופים וההשתוללות שלו כנגד הקפדנות והקונפורמיזם (התנהגות שאותה ניקולסון מביא לידי ביטוי בצורה מוצלחת למדי). הסצנה הבלתי נשכחת מהסרט בה רואים את השתלחותו הבלתי מרוסנת של בובי במלצרית היא סצנה בו בעת משעשעת, בוטה וקשה. הקהל מסמפט את הפרוטגוניסט הגברי ומזדהה עם כעסו. התנהלותו של בובי מול ראיוטה זוכה להתעלמות גם היא מצד הקהל, אשר מתייחס לתרבות הקאנטרי בזלזול. הפסנתרן המוכשר והתרבותי הוא פשוט יותר מדי טוב עבור אנשים כמו ראיוטה.
למרבה המזל, הסרט מספק זווית נוספת, כזו אשר לא חוששת להטיל ספק בביטוי לשוביניזם הגברי בסרט. שם הסרט, רסיסי חיים (בתרגום חופשי מאנגלית: "חמישה קטעים קלים"), מתייחס לספר תווים עבור פסנתרנים, אשר מכיל יצירות מוזיקליות שעל התלמידים לשלוט בהן לחלוטין לפני שהם עוברים לקומפוזיציות מורכבות יותר. כמו כן שם הסרט רומז, באמצעות החיבור בין הפרלוד של שופן לקשר בין מוזיקה ומין.
הסרט נוגע בהתנגשות תרבותית, בין מוזיקה קלאסית המקושרת לדופי, ובין מוזיקת קאנטרי המבוצעת על ידי תמי ויינט (כראיוטה). עם זאת, תסריטה של אדריאן ג'ויס (המבוסס על סיפור שהיא והבמאי רפלסון כתבו) לא מתעקש על עליונותו של מעמד כלשהו. בדומה לבובי, מכירה קתרין בצביעות ובשחיתות, אך בשונה ממנו, היא מפנימה שאינה יכולה להציל את עצמה באמצעות סקס, מריבות וכח. היא תישאר נאמנה לערכיה ולעבודתה, ולא תיסוג לעבר התנכרות וניהיליזם.
הסרט מושווה לעיתים לסרטו של הבמאי הצרפתי פרנסואה טריפו, "לירות בפסנתרן", שני הסרטים עוסקים באנשים הנושרים מעולם המוזיקה הקלאסית. אך בשונה מבובי, המנגן בפסנתר על משאית התקועה בפקק תנועה או משתמש בכישרונו המוזיקלי כמשחק מקדים למין, ממשיך צ'ארלי קוהלר לנגן על הפסנתר. רוברט ארואיקה דופי (ארואיקה היא יצירתו של בטהובן המוקדשת לנפוליאון, שהבטחתו הגדולה מתמוססת בסוף לאגו גדול) מהווה דמות פרוטגוניסט אמריקני בן זמננו שחייו מאופיינים על ידי חוסר זהות, אימפוטנציה וייאוש. כאשר הוא שב למסעו בסיום הסרט, בובי מזכיר לצופים את האקלברי פין, בכך שהוא מחפש שוב את המרחבים, אך בובי הוא ממש לא מתבגר חסר השכלה. למרות שהוא מתנהג לעיתים כמו האקלברי פין, המתחיל להכיר את עצמו, בובי הוא אדם מבוגר שמעשיו נובעים מתסכול, אכזריות ובעיקר הרבה מאוד ייאוש. הוא מקסים אך עם זאת מפסידן בעל כוח הרסני.
צוות שחקנים

ג'ק ניקולסון - רוברט (בובי) ארואיקה דופי
קארן בלק - ראיוטה דיספסטו
בילי "הירוק" בוש - אלטון
פאני פלאג - סטוני
סאלי אן סטראתרס - בטי
מרלנה מקגווייר - טווינקי
לויס סמית - פרטיטה דופי
הלנה קאליאנואטס - פאלם אפודקה
טוני באזיל - טרי גראוס
סוזן אנספק - קתרין ואן אוסט
ראלף וייט - קרל פידליו דופי
ויליאם צ'אלי - ניקולס (האב) דופי
ג'ון ראיין - ספייסר
איירין דאיילי - סמיה גלאביה
לורנה ת'ייר - מלצרית
ריצ'רד סטהל - מהנדס הקלטות
המוזיקה בסרט

בין שירי הקאנטרי המפורסמים המבוצעים בפסקול של הסרט בולטים: "Stand by Your Man" המבוצע בפתיחת הסרט, ו"When There's a Fire in Your Heart" המבוצע מספר פעמים ושמילותיו, לכאורה, מביעות את רגשותיה של ראיוטה (קארן בלאק). כל שירי הקאנטרי מבוצעים על ידי תמי ויינט ושיר אחד, "Don't Touch Me", מבוצע גם על ידי ויינט וגם על ידי קארן בלאק.
חמש היצירות הקלאסיות לפסנתר שנוגנו בסרט ואליהן רומז שם הסרט הן:
פרדריק שופן: פנטזיה בפה מינור, אופוס 49, נוגן על ידי בובי באחורי המשאית הנוסעת.
יוהאן סבסטיאן באך: פנטסיה כרומטית ופוגה, נוגן על ידי אחותו של בובי, פרטיטה, באולפן ההקלטות.
וולפגנג אמדאוס מוצרט: קונצ'רטו מס' 9 במי במול מז'ור לפסנתר ותזמורת (קכל 271), נוגן על ידי אחיו של בובי, קרל וקתרין עם הגעתו של בובי לבית המשפחה.
פרדריק שופן: 24 פרלודים, אופוס 28, מס' 4, במי מינור, נוגן על ידי בובי לקתרין.
וולפגנג אמדאוס מוצרט: פנטסיה ברה מינור, קכל 397.
פרסים ותגובות לסרט

הסרט קיבל דירוג גבוה של 84% ב-Rotten Tomatoes; הדירוג מבוסס על 32 ביקורות.
בשנת 1970 זכה הסרט בפרס מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבמאי הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר ושחקנית המשנה הטובה ביותר (קארן בלק).
בשנת 1971 הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'ק ניקולסון), לשחקנית המשנה הטובה ביותר (קארן בלק), לסרט הטוב ביותר ולתסריט הטוב ביותר.
בשנת 1971 זכה הסרט בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (קארן בלק), הסרט היה מועמד גם לפרס השחקן הטוב ביותר (ג'ק ניקולסון), לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולתסריט הטוב ביותר.
בשנת 1971 זכה הסרט בפרס המועצה הלאומית לביקורת סרטים לשחקנית המשנה הטובה ביותר (קארן בלק).
בשנת 1971 זכה הסרט בפרס מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (קארן בלק).
בשנת 1975 זכה הסרט מועמד לפרס גילדת הבמאים האמריקאית לבמאי הטוב ביותר.
בשנת 1975 זכה הסרט בפרס האקדמיה הספרדית לסרט הזר הטוב ביותר.
בשנת 2000 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.