stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יניב בן משיח
ראשית דרכו

בילדותו הושפע ממוזיקה טורקית ובעיקר מהזמר עופר לוי. תחילת דרכו של בן משיח בשנת 1997, כאשר הוציא את אלבומו הראשון, "בשביל האור", שהתייחד בשילוב של מוזיקה מזרחית, טורקית עם טקסטים מסורתיים. בשנת 1999 המשיך בן משיח בהוצאה פרטית של אלבומו השני, "עיר קדשך", באותו קו של האלבום הראשון והופץ על ידי האחים ראובני. האלבומים לא זכו להצלחה משמעותית.
הפריצה

אחרי הפסקה של קרוב לעשור ובמקביל שירה בחתונות עם להקת משפחת אבידני, הוציא בן משיח את אלבומו השלישי, "לך בורא עולם" (2007), עליו עמל במשך שנתיים בטורקיה עם 24 נגנים. האלבום כלל מספר להיטים, והיווה פריצה בקריירה של בן משיח ברבים. כעבור שנתיים המשיך בן משיח את הצלחתו באלבומו הרביעי, "שמע בני" על פי המילים של "איגרת הרמבן". בשנת 2010 המשיך באלבום חדש לכבוד הימים הנוראים בשם "קונצרט הסליחות".
במרץ 2011, הופיע בן משיח לראשונה בהיכל התרבות בתל אביב בהפרדה מלאה, דבר אשר גרם למספר הפגנות של פעילי מרצ ערב ההופעה. באוגוסט 2012, בן משיח הוציא את אלבומו החמישי "טיפה ועוד טיפה".
בקיץ 2014 לקראת מופע הבכורה בקיסריה, הוציא בן משיח את אלבומו השביעי שנקרא "בשורות טובות" אך המופע התבטל עקב מבצע צוק איתן. באלבום זה כלולים הלהיטים: "בן אדם", "אל עד לי לעד".
עד כה שיתף בן משיח פעולה עם הזמר משה פרץ בדואט "ואחרי ככלות הכול" ובשיר ״עלינו לשבח״. עם ליאור נרקיס במילים שכתב לשיר ״אחי היקר״. עם קובי פרץ בדואט ״תודה על הכל״ ובמופע סה לה וי בבריכת הסולטן. עם ה-DJ עמי מימון בשיר ״בת מצווה״. עם איציק אשל באלבום בשורות טובות. ודואט עם ליאור נרקיס לשיר הנושא באלבום החדש "השגחה מהשמים"
עם הצלחתו הגדולה בציבור הישראלי הכללי, קומם עליו בן משיח רבנים חרדיים מסוימים, הרב אמנון יצחק מרבה לדבר נגדו ובדרשותיו נוהג לשבור דיסקים של בן משיח. למרות זאת המוזיקה שלו פופולרית ביותר במגזר הכללי והדתי.
בינואר 2017 הוציא קליפ בשם "הראש בעננים" תוכן השיר המדבר על שתיית משקאות אלכוהוליים, וסגנונו הוויזואלי המתירני עורר ביקורת במגזר החרדי. מה שגרם לרדיו קול ברמה להודיע כי לעת עתה לא ישמיעו משיריו של בן משיח השיר נכלל באלבומו "השגחה מהשמיים" שיצא לאור ב-9 במאי 2017. לאלבום "השגחה מהשמיים" כתב הפזמונאי עציון מוסאי שני שירים, את "בי רק תן אמונה" ואת "מברוק עליק". בן משיח מקבל תמיכה מהרבנים הרב חיים רבי, הרב ראובן אלבז והוא הופיע בישיבותיהם.
ביולי 2018 הוציא את השיר "השמחה שלנו".
בפברואר 2019 הוציא סינגל נוסף בשם "המלכה שלי", המבוסס על השיר "Δω Σε Θα Πότε" של הזמר היווני ניקוס ורטיס. ב-25 בספטמבר של אותה שנה הוציא סינגל נוסף בשם "אמא".
במהלך שנת 2020 הוציא מספר שירים.
בשנת 2021 הוציא את הסינגלים "ניצחת איתי הכל" ו"חביב אלבי".
באוגוסט של אותה השנה הוציא את אלבומו "קונצרט הסליחות" לקראת הימים הנוראים בעיבודו של אילן לב.
במהלך שנת 2022 השיק את הסינגלים "סימן קטן" "רבי שמעון בר יוחאי", ו"בין השתיקות".
במהלך שנת 2023 הוציא את הסינגלים "דבר אליי", "הדרך שלי", "חזור אליי", וקאבר ל"כמה טוב השם".
חיים אישיים

בן משיח נשוי, אב לשלושה וסב לנכד, מתגורר בפתח תקווה.
בספטמבר 2024 הכריז במהלך אירוע סליחות כי החליט להרקיד רק באירועים בהפרדה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

שבילי האור (1997)
עיר קדשך (1999)
לך בורא עולם (2007)
שמע בני (2009)
קונצרט הסליחות (2010)
טיפה ועוד טיפה (2012)
בשורות טובות (2014)
השגחה מהשמיים (2017)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעות

בהופעה כפולה (2009)
ההופעה בהיכל התרבות (2011)
בן משיח וחברים בקיסריה (2015) (בוטל)
הערות שוליים

↑  ניסים פרץ, ‏בגלל "הראש בעננים": "קול ברמה" לא תשמיע יותר את יניב בן משיח, באתר כיכר השבת, 1 בינואר 2017
↑  יניב בן משיח בשיתוף פעולה מפתיע עם הזמר היווני, באתר "סרוגים", 11 בפברואר 2019
↑  נתנאל לייפר, ‏יניב בן משיח בסינגל חדש: "אמא", באתר כיכר השבת, 25 בספטמבר 2019
↑  הזמר יניב בן משיח: "קיבלתי על עצמי עד יום מותי להרקיד רק בהפרדה", באתר ערוץ שבע
↑  איציק אוחנה, הכוכב קיבל על עצמו: "לא ארקיד לעולם באופן מעורב", באתר כיכר השבת, ‏2024-10-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570664305171  MusicBrainz: b76c5722-91ff-4b25-83ac-dd086b1a6ab5
פנחס ספקטור

| --- | --- |

פנחס ספקטור ("פיניע חזן")
 לידה:  1872 י"ז בתמוז ה'תרל"ב האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  1951 (בגיל 79 בערך) כ"ח באלול ה'תשי"א צ'רנוביץ, ברית המועצות
פנחס ספקטור או בכינויו העממי פיניע חזן (י"ז בתמוז ה'תרל"ב, 1872 – כ"ח באלול ה'תשי"א, 1951) היה חזן ומלחין מפורסם באוקראינה ובחצר רבי יצחק פרידמן מבויאן ובניו. יצירותיו הקנו לו מקום בולט במוזיקה החסידית של ראשית המאה העשרים.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר בביוגרפיה שלו על זמן מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
נולד בקופייהורוד שבאוקראינה. כילד התקבל למקהלת החזן ניסן ספיבק, הידוע בכינויו "ניסי בלזר". אצלו למד את תורת הנגינה ואת יסודות ההלחנה. בהמשך מונה למנצח במקהלתו.
כיהן כחזן בבית כנסת בברדיטשוב. בשנת תרס"ב, שמע הרבי מבויאן רבי יצחק פרידמן, את אחד מיצירותיו, על "ישמחו במלכותך"; הניגון נשא חן בעיניו, והוא ביקש לפגוש בחזן. לבקשת רבי דוד אורטנברג, ה"תהלה לדוד", ניאות פיניע להגיע אל הרבי, ובעקבות מפגש זה מונה כחזן בבויאן.
בתפקידו בבויאן היה ניגש לפני התיבה בתפילות מיוחדות, וכן היה משורר בטיש מפרי יצירותיו (אך לא בתפילה, בהתאם למנהג בויאן שלא לשיר בתפילה). לצורך כך, מינה הרבי את בנו רבי ישראל שישמע לפני השבת את השירים המיועדים. פיניע הושפע עמוקות מהאדמו"ר רבי יצחק והפך לחסידו המובהק. יעקב מזור משער שמנהגו לשיר את יצירותיו בטיש הוא שיצר את הנורמה לשיר בטיש שירים שמקורם בתפילה.
בבויאן שימש כחזן עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת תרע"ד, ולאחר מכן המשיך לשמש כחזן אצל האדמו"ר בווינה, לשם היגר בעקבות המלחמה. אחרי פטירת רבי יצחק בשנת תרע"ז המשיך את תפקידו אצל בנו, רבי ישראל בלייפציג, במשך תשע שנים. הוא היה מקורב מאוד לרבי ישראל ובחלק מהשנים הוא גם היה המשב"ק. במכתבים שכתב בשם האדמו"ר היה חותם "פנחס ספעקטור ש"ץ".
בסביבות שנת תרצ"ד עבר לצ'רנוביץ, שם התקבל לחזן ב"כאהר שוהל"[דרושה הבהרה]. מקהלתו מנתה בין 35 ל-40 איש, הצעירים עם קולות סופרן ואלטו והגדולים עם טנור ובס. מקהלת בית הכנסת הייתה הטובה ביותר שבמקהלות העיר, והוא אף הוזמן לנצח על התזמורת הצבאית.
בצ'רנוביץ שימש לעיתים גם כחזן בחצר רבי מנחם נחום, ואחרי פטירתו בתרצ"ו אצל בניו, רבי אהרן ורבי מרדכי שרגא שכיהנו במשותף וניהלו טישים משותפים. כן היה אז בקשר עם רבי אליעזר זוסיא פורטוגל מסקולען, שהתגורר בצ'רנוביץ, ובין כתביו השתמרו רבים מניגוני הרבי מסקולען אותם רשם על פי בקשתו. שורר גם אצל רבי אברהם יעקב מסדיגורה בביקוריו בצ'רנוביץ'.
נפטר בשנת תשי"א ונקבר בצ'רנוביץ, ליד קבר האדמו"ר רבי שלום יוסף מסדיגורה-צ'רנוביץ, בנו של רבי ישראל פרידמן מסדיגורה.
משפחתו

לפיניע היו שני ילדים, בן ובת. הבת הייתה פסנתרנית שיחד עמו לימדה את הצעירים חזנות ומוזיקה. ילדיו עלו לארץ ישראל לאחר פטירתו.
יצירותיו

יצירותיו נודעו בכך שהם "מפרשים" את המילים, הניגון עולה או יורד לפי התוכן. לעיתים היה יכול לחזור על אותם מילים באותה יצירה, אך בפירוש שונה לגמרי.
אף על פי שלא היה חסיד בויאן במקורו, אחרי שהגיע לשמש בה כחזן נקשר לאדמו"ר ה"פחד יצחק" והיה מהחסידים הבולטים. דוב בער רבינוביץ, משב"ק האדמו"ר הנוכחי מבויאן כותב בספרו:
לחניו הנהדרים והמרשימים עוצבו בתיאום מדויק להביע את תוכן הזמירות והתפילות, בהטעמת הנעימה ההולמת את רגש אופיו המיוחד של הזמן והמאורע. ועוד הגדיל לעשות בהפיחו בהם רוח חיים ונשמה, הלא הם תווי אנחותיו ופעימות נגוניו הק' של אדמו"ר הפחד יצחק זצוק"ל, אשר הצליח לשבצם ולהחדירם בתוך מוסדי כל שיר וזמר, כאשר הוטבעו בו ובליבו ובכל איבריו וגידיו בהיותו מושפע ומוקרן תמיד באורח ישיר ועקיף מהוד קדושת אדמו"ר הפחד יצחק זצוק"ל, בשנים הרבות שישב והסתופף בצל הקודש שם זכה להזדכך ולהפוך לחסיד דבוק וירא אלקים. לחניו ספונים מטען רוחני עשיר...
מאות דפים ובהם תווי נגינה נשארו מעיזבונו, והם הוברחו על ידי בני משפחתו כשעלו לארץ ישראל בעידן צ'אושסקו. מקהלת חסידי בויאן משחזרת רבים מניגוניו על בסיס דפים אלו, ואף הוציאה לאור מספר תקליטים עם הניגונים. חלק רב מלחניו, יחד עם רשימות תווים של לחניו, נמצאים במחלקת המוזיקה של הספרייה הלאומית. גם תלמידו החזן משה לרמן (משה חזן) שעלה לארץ ישראל לימד ניגונים רבים שלו.
בין לחניו המושרים בחסידות בויאן, שלושת לחניו לפיוט "ברח דודי" (של רבי שלמה הבבלי), שני לחניו לפיוט יום ליבשה, שני לחניו למילים הזכירו לפניו, כל מקדש, אמונים, על נהרות בבל, אב הרחמים, על הניסים לחנוכה, בר יוחאי, שני לחניו לפיוט שושנת יעקב, ועוד. גם בחסידות ויז'ניץ מושרים חלק מלחניו.
בהשפעת רבי יצחק מבויאן, נמנע מלהקליט את עצמו שר, עקב החשש שיהודים ישמעו את שירתו בשבת.
הערות שוליים

1 2  יעקב מזור, השושלות החסידיות, הטקסטים שבפיהן וזמרתן, באתר הפיוט והתפילה, תמוז תשס"ח, עמ' 8.
1 2  Abraham Kogan, Jewish Holidays in Czernowitz--Photographs needed, Ehpes, ‏5 September 2009
↑  אריה בקנרוט, "אביר המלכות", חלק א', ירושלים תשס"ד.
↑  בנימין נויפלד, "עתיקין - כתב עת לשימור ותיעוד ההווי והנגינה היהודית האותנטית", גיליון 3 ניסן תשפ"א, עמוד 24
↑  רבינוביץ, דב, משכנות הרועים, עמוד תקי"א הערה 42, ירושלים תשמ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 236174438   WorldCat (עם VIAF): 236174438 
האדמו"ר ה"פחד יצחק" מבויאן. לאדמו"ר הייתה השפעה על פיניע חזן ועל יצירותיו
אופני כביש (ספורט)

מרוץ אופני כביש
מרוצי אופני כביש נערכים על כבישים סלולים, לרוב על כבישים שנסללו לשם תעבורה יומיומית ולא נועדו במיוחד למרוצים.
תחילתם של מרוצי הכביש הייתה בסוף המאה ה-19, לאחר שפותח דגם האופניים שהפך את האופניים לפופולריים. מרוצי הכביש הפכו לספורט מקובל בתחילת המאה העשרים, עת נסללו כבישים לשימוש המכוניות הראשונות. מרוץ האופניים המתועד כראשון נערך ב-31 במאי 1868 בפארק סן קלו בפרברי פריז למרחק של 1,200 מטרים. המנצח בו היה האנגלי ג'יימס מור שניצח גם במרוץ הכביש הראשון שנערך ב-1869 מפריז לרואן, מרחק של 133 ק"מ.
מרוצי אופני הכביש הם מענפי הספורט הפופולריים ביותר באירופה. תחרות ה"טור דה פראנס" היא האירוע השלישי בעולם במידת הפופולריות שלו לאחר האולימפיאדה והמונדיאל. בחלק ממדינות אירופה, כגון צרפת, בלגיה, ספרד ואיטליה, רוכבי אופניים הם גיבורים ששמם נישא בפי כל.
ענף מרוצי האופניים נגוע, כבר שנים רבות, בתופעה של נטילת חומרים משפרי ביצועים האסורים בשימוש. למרות נסיונותיהם של הגופים המארגנים והמפקחים על הספורט למנוע את התופעה על ידי בדיקות קפדניות, פורצות מדי פעם שערוריות חדשות, בהן מואשמים רוכבים מהדרג הבכיר ביותר בשימוש בשיטות ובחומרים האסורים על פי תקנות הענף.
סוגי המרוצים

קיימים שני סוגים בסיסיים של מרוצי כביש:
מרוץ חד-יומי - מרוץ אופניים רגיל שבו המנצח הוא זה שחוצה את קו המטרה ראשון.
מרוץ קטעים - מרוץ שבו מספר קטעים (בדרך כלל קטע אחד בכל יום) והמנצח הוא זה שזמנו המצטבר בכל הקטעים הוא הנמוך ביותר. התנאי להשלמת המרוץ הוא השלמת כל הקטעים המרכיבים אותו.
כמו כן ישנם שלושה סוגי הזנקה:
מרוץ בו מוזנקים כל הרוכבים ביחד.
מרוץ נגד השעון אישי - זהו מרוץ בו כל רוכב מוזנק בנפרד וזמנו נמדד בנפרד. הכינוי הנוסף למרוץ זה הוא "מרוץ האמת" משום שאין בו מקום לטקטיקות ולהגנה מפני הרוח על ידי חברי הקבוצה. הרוכבים גם משתמשים באופניים ובביגוד מיוחדים, מותאמים אווירודינמית להתמודדות עם הרוח.
מרוץ נגד השעון קבוצתי - זהו מרוץ בו כל קבוצה מוזנקת בנפרד והזמן לרוכבים הקדמיים בחציית קו הסיום בכל קבוצה נקבע על פי הזמן בו חצו מחצית מרוכבי הקבוצה את קו הסיום. במרוץ זה הרוכבים חולקים ביניהם במאמץ בכך שהרוכב הראשון בדבוקה נושא במרבית המאמץ נגד החיכוך עם האוויר ביחס לרוכבים הצמודים מאחור.
המרוצים החד יומיים הוותיקים והחשובים ביותר נקראים "קלאסיקות" וביניהם בולטים חמשת המרוצים החשובים ביותר, המכונים לעיתים חמשת המונומנטים, והם: מילאנו – סן רמו (החל ב-1907), רונדה ון פלנדרן (1913), פריז - רובא (1896), לייז'–בסטון–לייז' (1892) וג'ירו די לומברדיה (1905).
כמו כן, מתקיימת מדי שנה (החל משנת 1927) אליפות העולם במרוץ כביש. מלבד הכבוד הגדול שבו זוכה המנצח במרוץ, הוא זוכה גם ללבוש את חולצת הקשת בענן במשך כל השנה עד האליפות הבאה.
מרוצי הקטעים החשובים ביותר הם שלושת הגרנד טורים: ה"טור דה פראנס" הנערך מדי שנה בצרפת החל משנת 1903, ה"ג'ירו ד'איטליה" הנערך מדי שנה באיטליה החל משנת 1909, וה"וואלטה אספניה" הנערך בספרד, מדי שנה החל משנת 1935.
מרוצים אלו הם מפרכים ביותר, נמשכים 20 יום ברציפות ואף יותר, והרוכבים נמצאים על אוכפי האופניים 4 עד 7 שעות מדי יום. ה"טור דה פראנס" נחשב לתחרות הספורט הקשה ביותר.
בחלק גדול ממרוצי הקטעים נערך קטע אחד (בגרנד טורים שני קטעים) של מרוץ נגד השעון. במרוץ זה שנקרא גם "מרוץ האמת" מוזנק כל רוכב בנפרד וחייב לרכוב לאורך כל המסלול לבדו ללא עזרת רוכבים אחרים. המנצח הוא זה שקבע את הזמן המהיר ביותר. לקטעי המרוץ נגד השעון, כמו גם לקטעים שנערכים בהרים, יש בדרך כלל השפעה מכרעת על הדירוג הכללי במרוץ. מקובל לחשוב כי המנצחים בגרנד טורים חייבים להצטיין גם ברכיבה בהרים וגם ברכיבה נגד השעון. במיוחד בולטת התופעה בטור דה פראנס בו מתרכזים מיטב הרוכבים. ניצחון של מטפס טהור שאינו מצטיין ברכיבה נגד השעון היא תופעה די נדירה בטור דה פראנס. לעומת זאת, בג'ירו ד'איטליה ובוואלטה אספניה יש לא מעט מקרים שבהם זוכה רוכב שאינו מצטיין ברכיבה נגד השעון.
הדינמיקה של המרוץ

מרוצי אופניים מתייחדים בשתי נקודות המבדילות אותם מענפי ספורט אחרים.
הניצחון הוא אישי, אך המאמץ הוא קבוצתי.
משתתפות במרוץ מספר מוגבל של קבוצות אשר לכל אחת מהן רוכב מוביל (לעיתים שניים ואפילו שלושה מובילים). למובילי הקבוצות שאיפות שונות, הקבוצות המרכזיות בשורותיהן רוכב "אול אראונד" (רב גוני, רוכב המצטיין בכל סוגי הקטעים) היכול לזכות בטור כולו, לקבוצות אחרות המובילים שבהם הם "מאיצים" או "מטפסים" שאר רוכבי הקבוצה מתמקדים במשימות שנועדו לשפר את מצבם של מוביל/י הקבוצה ונקראים פועלים או דומסטיקים בלועזית. תפקידם של הפועלים הוא מגוון. חלקם עסוקים בהגנה על המוביל מפני הרוח והתנגדות האוויר במשך רוב המרוץ. חלקם מביאים מדי פעם מזון ומשקה לרוכבי הקבוצה האחרים מרכב הליווי הנמצא בסוף טור הרוכבים וחלקם נשלחים לבריחות מדבוקת הרוכבים כחלק מטקטיקת הקבוצה.
 ברוב מרוצי האופניים ברמות הגבוהות ביותר, הקבוצות המתחרות הן קבוצות שמייצגות חברות מסחריות המממנות את פעילות הקבוצה. המרוצים היחידים בהם הקבוצות הן של נבחרות לאומיות הם אליפות העולם ואליפויות יבשתיות המתקיימת מדי שנה והמשחקים האולימפיים.
התנגדות האוויר לרוכב מקשה מאוד על הרכיבה במהירויות גבוהות. תופעה זו היא התופעה המרכזית במרוצי אופניים וכל טקטיקות המרוץ נבנות מסביבה.
בדרך כלל, רוכב בודד יתקשה מאוד להתמודד עם קבוצת רוכבים שבה מתחלף כל הזמן הרוכב הקדמי השובר את הרוח עבור יתר הרוכבים הנמצאים מאחריו ומפחית את הגרר. דבוקת הרוכבים, הנקראת בלועזית פלוטון, מתארגנת בצורה כזו שרוכב אחד טרי נמצא מקדימה ושובר את הרוח ושאר הרוכבים, עד 200 במספר, נמצאים אחריו ונהנים מהתנגדות אוויר נמוכה יחסית. המבנה האווירודינמי של הדבוקה שמאורגנת בצורה אופטימלית מקשה מאוד על רוכב בודד או על קבוצה קטנה של רוכבים לבצע בריחה שתחזיק מעמד.
כאשר מתגבשת בסופו של דבר קבוצת בריחה שכוללת מספר רוכבים (בדרך כלל רוכבים מקבוצות שונות) נוצר מצב מעניין שבו רוכבים מקבוצות יריבות חייבים לשתף פעולה אחד עם השני ולהתחלף בהובלה מול הרוח כדי לשמר את יתרונם על פני הדבוקה.
בחלק גדול מהמרוצים (בדרך כלל באלו המתקיימים באזורים מישוריים) כוחה של דבוקת הרוכבים המאורגנת הוא כה גדול, עד כי שום רוכב, או שום קבוצה קטנה של רוכבים לא מצליחים לפתוח פער מספיק ולהתרחק מהדבוקה לאורך זמן. במקרים כאלו מסתיים המרוץ במיאוץ רב משתתפים.
במיאוץ רב משתתפים, נוטלים חלק בפועל רק הרוכבים המצטיינים ביכולת האצה מרבית למשך זמן קצר. רוכבים אלו נמצאים למעשה במשך כל המרוץ מאחור, מובלים על ידי הדומסטיקים שלהם ומוגנים בתוך הדבוקה ורק ב-100-200 המטרים האחרונים הם פורצים קדימה ומנסים לזכות בניצחון ככל שהם ייצאו לפריצה מאוחר יותר וישמרו את כוחם לרכיבת הסולו יגברו סיכוייהם. המאבק על המיקום לקראת המיאוץ הסופי, סכנת התאונות שמתגברת מאוד בשלב זה והמהירות הגבוהה בסיום (כ-60-70 קמ"ש) יוצרים מתח רב הן אצל הרוכבים והן אצל הצופים. זהו שיא המרוץ מכל הבחינות. במצב כזה, שאר הרוכבים שאינם מצטיינים במיאוצים נשארים בחלק האחורי של הדבוקה כשמטרתם העיקרית היא לסיים את המרוץ בשלום.
מרוצי אופני כביש בישראל

פעילות ספורטיבית ראשונה בתחום האופניים החלה בארץ ישראל ב-1930 בעת שהוקמה על ידי שבעה רוכבים אגודת הפועל תל אביב באופניים. מאז ועד שנות ה-70, רוב הפעילות בתחום התרכזה באגודות ספורט של "הפועל". מרוץ הכביש הראשון נערך ב-1932, ברחובות תל אביב וניצח בו שלמה צבי מהפועל תל אביב. באימון שדימה מרוץ, שהתקיים ב-1932 מתל אביב לפתח תקווה, נהרג הרוכב חנוך אריאלי. ב-1935, במכביה השנייה, נכלל לראשונה בתוכנית המשחקים מרוץ אופניים ל-50 קילומטר. המנצח היה הארצישראלי אלסקלה ושני סיים בלוטשטיין מפולין. עד מלחמת העצמאות ואף לאחריה פחתה מאוד הפעילות התחרותית בתחום.
במכביה השלישית, שנערכה ב-1950, נערך שוב מרוץ ל-50 קילומטר. המנצח הפעם היה מרטין ון-גלדר מהולנד ושני הגיע משה וישגרודסקי מישראל. העלייה מצפון אפריקה הביאה להתקדמות בספורט לאחר שמספר רוכבים בולטים ממרוקו (חלקם היו אף אלופי מרוקו), אשר היו בעלי ניסיון במרוצים במרוקו, תוניסיה, אלג'יריה ואף צרפת, עלו לישראל. מאותן שנים ועד סוף שנות השבעים, התמקד חלק גדול מהפעילות באזור הדרום: רמלה, אשקלון ובאר שבע, מקום מגוריהם של חלק מאותם רוכבים עולים.
בכינוס הפועל השישי, ב-1956, נערך לראשונה מרוץ קטעים ארוך שזכה לשם: מרוץ דן-באר שבע. המרחק הכולל במרוץ היה 520 קילומטר ונטלו בו חלק 19 רוכבים ובהם שלושה רוכבים זרים. ניצח האנגלי ג'ף מוריס ומבין הישראלים סיים ראשון (רביעי בדרוג הכללי) יצחק בן דוד. ב-1958 נרשמה ישראל לאיגוד הבינלאומי לאופניים וב-1960 נשלחו בפעם הראשונה והיחידה רוכבי אופני כביש למשחקים האולימפיים, לאולימפיאדת רומא. במרוץ הכביש האולימפי ל-175 קילומטר, ייצגו את ישראל יצחק בן דוד והנרי אוחיון. שני הרוכבים סבלו מתקלות ונפסלו במהלך המרוץ.
בכינוס הפועל השביעי ב-1961 נערך שוב מרוץ דן-באר שבע, הפעם באורך של 475 קילומטר. בין 34 המשתתפים שהשתתפו במרוץ היו גם רוכבים מאוסטריה, אנגליה, שוודיה, קפריסין וחבש. במרוץ ניצח השוודי הנס אקמן ומבין הישראלים, סיים ראשון (שישי בדרוג הכללי) הנרי אוחיון.
בתחילת שנות השבעים, הגיע לישראל המאמן עקיבא רזניק שהיה מאמן בעל ניסיון רב מברית המועצות. הוא הקים קבוצת רכיבה בנצרת עילית ועפולה והנחיל בה שיטות אימון ממזרח אירופה. רוכבי הקבוצה כבשו את כל התארים בשנות השבעים והשמונים והצליחו גם בתחרויות בזירה האירופית. לשיא הגיע עם יהודה גרשוני שרכב בקבוצה המקצוענית SKIL לצידו של שון קלי, אחד מבכירי הרוכבים בעולם באותה עת.
בכינוס הפועל ה-13, ב-1987, התקיים מרוץ שלבים בן ארבעה ימים בכבישי הגליל (130-200 ק"מ ליום) שבו ניצח יהודה גרשוני בדרוג האישי, ובדרוג הקבוצתי ניצחה נבחרת ישראל, יהודה גרשוני, עמוס גרי וזוהר רובין רוכבים מנבחרות אירופיות מצרפת, שווייץ, גרמניה ועוד.
בשנת 2018 נערכה בישראל תחרות ג'ירו ד'איטליה 2018 היא התחרות ה-101 של מרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה, אחד ממרוצי האופניים המכונים "גרנד טורס". המרוץ יצא לראשונה מגבולות אירופה והוזנק בירושלים ב-4 במאי 2018, בקטע של מרוץ נגד השעון, למרחק של 9.7 ק"מ והמשיך בשני קטעים נוספים בישראל. גיא שגיב וגיא ניב, חברו לקבוצה, הם הישראלים הראשונים אי פעם שהשתתפו באחד ממרוצי הגרנד טורס.
מרוצי אופני כביש בישראל > אליפות ישראל

אליפות ישראל באופני כביש נערכת מדי שנה בחודש יוני. ברוב שנות קיום האליפות נערך רק מרוץ הכביש לגברים. בשנים האחרונות, נערכים באליפות גם מקצה של מרוץ הכביש לנשים וגם מקצים במרוץ אישי נגד השעון לגברים ולנשים.
מרוץ אופני כביש-מונחים > אודות הרוכבים

אול אראונדר: (רב גוני) רוכב המצטיין בכל סוגי הקטעים: קטעי הרים, מיאוצים ונגד השעון. במרוץ קטעים רוכבים אלה הם המועמדים לזכות בטור כולו.
ספרינטר רוכב המתמחה במיאוצים. בעלי שריר ארבעה ראשי מפותח, בדרך כלל גדולי גוף, ישיגו את ניצחונותיהם במיאוצים המוניים, שהם בדרך כלל בקטעי מישור או בקלאסיקות (מרוצים חד יומיים).
מטפס: רוכב המתמחה בקטעי הרים. בדרך כלל קטני גוף וחזקים מאוד. ישיגו את ניצחונותיהם בעליות בהרים.
שען: רוכב המתמחה במרוץ נגד השעון, רכיבה לבד ללא עזרת הקבוצה, ישיגו את ניצחונותיהם בקטעי נגד שעון.
פועל: נקרא גם דומסטיק. (domestique) רוכב בקבוצה, שתפקידו להביא את המוביל לניצחון. חוסם עבורו את הרוח, מגיש לו בקבוקי שתייה ואף נותן לו גלגל או מחליף איתו אופניים במקרה של תקלה.
מרוץ אופני כביש-מונחים > מונחים כלליים

א-בלוק (À bloc): רכיבה עם הראש בקיר (בכל הכוח, בלי טקטיקה).
אזור האכלה: נקודה קבועה מראש במרוץ, בה מקבלים הרוכבים (תוך כדי רכיבה) מזון ושתייה מצוותי קבוצותיהם הפרושים בצד הכביש.
אשלון (Echelon): דבוקה רוכבים קטנה הרוכבת במבנה אלכסוני. בדרך כלל מתהווים אשלונים במרוץ כאשר יש רוח צד.
גרופטו (Gruppetto): (נקרא גם "אוטובוס") דבוקת הרוכבים האחרונה במרוץ. בדרך כלל מתארגנת דבוקה זו לעבודה משותפת על מנת לא להיפסל בשל חריגה ממגבלת זמן סיום המסלול, כשהקצב מוכתב על ידי רוכב ותיק. (נפוץ בעיקר בקטעי הרים במרוצי קטעים).
דבוקה: הקבוצה המרכזית של הרוכבים. פעמים רבות משתמשים במונח פלוטון. (peloton).
דירוג הרים: כל קטע הררי מקבל דירוג לפי אורכו ושיפועו: מרמה 4 (הכי קל) ועד רמה 1. (הכי קשה). בשנים האחרונות נוספה קטגוריה נוספת הנקראת "מעל לכל דרגות הקושי" (בטור דה פראנס מכונה קטגוריית HC).
דירקטור ספורטיף: (Directeur sportif) המנהל הספורטיבי של הקבוצה. בתואר זה נקראים גם המנהל הספורטיבי הראשי של הקבוצה וגם המנהלים הזוטרים אשר משמשים כמנהלים הספורטיביים בזמן המרוצים.
דראפטינג: רכיבה במרחק קצר מאוד מאחורי רוכב אחר או רכב, על מנת להקטין את התנגדות הרוח.
זמן פסילה: בכל קטע במרוץ שלבים מוגדר אחוז מסוים. רוכב המגיע אחרי הזמן האמור יפסל ולא ימשיך במרוץ. לדוגמה, אם המנצח סיים את הקטע ב-5 שעות והאחוז שנקבע ליום זה הוא 15%, רוכבים שיגיעו 45 דקות או יותר אחרי המנצח יפסלו.
מוזט (musette): תיק בד בעל רצועה, הניתן לרוכב באזור ההאכלה וכולל שתייה, אוכל ולעיתים מעיל גשם.
מרוץ נגד השעון: קטע מרוץ שבו כל רוכב מוזנק לבדו. המנצח הוא מי שסיים את המרוץ בזמן הקצר ביותר. במרוץ קבוצתי, נמדד הזמן לפי ששת הרוכבים המהירים ביותר.
פנס אדום: כינוי לא מחמיא עבור הרוכב הממוקם במקום האחרון במרוץ שלבים.
פרולוג: קטע נגד השעון הנערך במרוץ קטעים על מנת לדרג את הרוכבים דירוג ראשוני.
קאדנס: קצב סיבובי הדוושות.
קבוצת בריחה: מספר רוכבים שיצאו מן הפלוטון ורוכבים לפניו, המבצעים מאמץ משותף על מנת (שאחד מהם) ינצח במרוץ.
קבוצת אופניים: מספר רוכבים, בדרך כלל מלאומים שונים, המאוגדים תחת נותן חסות. בכל קבוצה רשומים כ-30 רוכבים אך רק 9 יכולים להשתתף בכל מרוץ. פרט לרוכבים, בכל קבוצה יש מנהל ספורטיבי, מכונאים, נהגים, עוזרים אדמיניסטרטיביים, רופא, מעסים ויחצ"נים.
קיר: טיפוס בשיפוע תלול במיוחד.
קפטן על הכביש: תפקיד בלתי רשמי, הניתן לפני המרוץ לרוכב מסוים בקבוצה (בדרך כלל ותיק ומנוסה), שתפקידו הוא תיאום בין הרוכבים והעברת הוראות המנהל הספורטיבי לשאר רוכבי הקבוצה.
רדיו: במרוצים שבדרגות הגבוהות הרוכבים מצוידים בקשר אלחוטי המאפשר להם לתקשר ולקבל הוראות ותמונת מצב המרוץ מרכבי הליווי בהם יושבים המנהלים הספורטיביים המעודכנים על ידי הטלוויזיה ועל ידי רדיו המרוץ. השימוש ברדיו אסור במרוצי הכביש של אליפויות בינלאומיות (דוגמת אליפות העולם והאולימפיאדה), המתקיימים על מסלול החוזר על עצמו מספר פעמים.
רודפים: קבוצת בריחה הנמצאת בין הדבוקה לקבוצה בריחה שלפניה, ומנסה להדביק אותה.
שלב (במרוץ קטעים): קטע מהמרוץ. חלק הרכיבה היומי במרוץ שלבים.
GC – טבלת המובילים במרוץ הכללי (General Classification). במרוץ קטעים רוכב GC הוא רוכב המתמודד על זכייה בטור כולו.
הערות שוליים

↑  מחצית ממספר הרוכבים בקבוצה שהוכרז על ידי מארגני המרוץ. אם המארגנים קבעו שמספר הרוכבים בקבוצה הוא 8, זמנו של הרוכב הרביעי הוא הקובע לגבי זמנם של ארבעת הרוכבים הראשונים, גם אם לקטע הקבוצתי זינקו רק שישה רוכבים.
↑  Relative Efforts Of The Breakaway Vs. Sitting In The Peloton, באתר "source endurance", ‏23 ביוני 2016 (באנגלית)
↑  חנוך אריאלי, דבר, 4 בספטמבר 1932
1 2 3 4  נחמיה בן אברהם, "ספורט ישראל", הוצאת דקל, 1968
↑   גבריאלה דוידוביץ'-ויסברג, מיליארד צופים: מרוץ ג'ירו איטליה בישראל - האם הישראלים יסלחו על הפקקים?, באתר TheMarker‏, 25 באפריל 2018
↑   איתמר קציר, ג'ירו ד'איטליה בישראל: ירושלים מעולם לא היתה צבעונית יותר, באתר הארץ, 4 במאי 2018
↑  אלון סיני, ‏סיום מסע: ויויאני חצה את קו הסיום באילת וזכה במקטע ה-3 של ג"ירו ד"איטליה, באתר מעריב אונליין, 6 במאי 2018
↑  Andrew Hood, UCI sticking firm to no ear-piece rules at worlds, Olympics despite criticism, באתר velonews.com‏ 29 בספטמבר 2022
| רכיבה על אופניים |
| --- | --- | --- |
| כללי | אופניים • אופניים חשמליים • רכיבה על אופני הרים • רכיבת כביש • אופני עיר |  |
| אמצעי תחבורה | יוממות אופניים • חוקים לרכיבה על אופניים • שליח באופניים • שירות השכרת אופניים • שירות שיתוף אופניים • טיולי אופניים • אופני משא • תחבורה פעילה |  |
| רכיבת פנאי | מרוץ אופניים • מרוץ אופני כביש • מרוץ אופני מסלול • מרוץ אופני BMX • מרוץ סייקלוקרוס • סייקלוספורטיב • פרי רייד  • רכיבה למרחקים ארוכים • רכיבת טריאל על אופני הרים • טריאתלון • מרוצי אופניים • רוכבי אופניים  • רכיבה אומנותית • ספינינג |  |
| בטיחות ותשתיות | שביל אופניים • אזורים ידידותיים לרוכבי אופניים • חניה לאופניים • בטיחות בעת רכיבה על אופניים • תשתיות אופניים • רכיבתיות • הנדסת תשתיות לאופניים • דיאטת כביש |  |
| שונות | מכונאי אופניים • שימוש מלחמתי באופניים • תחבורה בת קיימא • אספנות אופניים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph305426 
הדגמת תנועת קבוצת רוכבים קטנה
מרוץ אופני כביש במכביה החמישית (1957), שלישי משמאל, יצחק בן דוד
הזנקת רוכבי הג'ירו בשלב 3 של המרוץ, מבאר שבע לכיוון אילת. (סרטון)
גיא ניב בסיום הקטע הראשון בג'ירו ד'איטליה 2018
רותם גפינוביץ במרוץ נגד השעון באליפות העולם באינסברוק, 2018
גזטפה

גזטפה (בטורקית: Göztepe Spor Kulübü או .Göztepe S.K) הוא מועדון כדורגל מקצועני טורקי, שבסיסו בעיר איזמיר שבטורקיה.
המועדון נוסד בשנת 1925. הוא המועדון הטורקי הראשון ששיחק בחצי גמר מפעל אירופאי, עם הופעתו בחצי גמר גביע ערי הירידים בעונת 1968/1969.
המועדון שיחק בליגה הראשונה ברציפות בין השנים 1959 ל-1976. לאחר מכן ירד לשחק בליגות הנמוכות אך חזר בכל כמה שנים חזרה לליגה הראשונה.
בסיום עונת 2017 חזר לשחק בליגה הראשונה ולאחר 5 שנים שב לליגה השנייה.
תארים

הגביע הטורקי:
1968/1969, 1969/1970
הסופר קאפ הטורקי:
1970
יד טבנקין

תבנית:ארגון
יד טבנקין (ע"ש יצחק טבנקין) היא עמותה רשומה, הפועלת כמרכז רעיוני למחקר ותיעוד של התנועה הקיבוצית. מטרתה לשמר את הזיכרון ההיסטורי של התנועה הקיבוצית ולחקור את קורותיה בעבר ובהווה. בנוסף למחקר, המרכז הוא גם הוצאה לאור המפיצה ספרים של מומחים בתחום. המרכז מקיים ימי עיון, כנסים וסמינרים. בית יד טבנקין ממוקם בקמפוס סמינר אפעל ברמת אפעל. במקום נמצאת גם מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב.