stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד פוזנר
פוזנר והאקטיביזם השיפוטי בישראל

בישראל התפרסם פוזנר, בין היתר, בעקבות סקירה ביקורתית מאוד שפרסם באפריל 2007 בעיתון ניו ריפבליק, על ספרו של אהרן ברק, "שופט בחברה דמוקרטית", ועל דרכו של ברק בכלל. בחודש דצמבר 2007 ביקר פוזנר בישראל וקיים דיון-עימות עם אהרון ברק באוניברסיטה העברית בהר הצופים. הביקורת של פוזנר פורסמה שוב כחלק מספרו "כיצד חושבים שופטים" (How Judges Think), שכולל בין השאר ביקורות על ספר של שופט בית המשפט העליון האמריקני סטיבן ברייר. בספרו זה טען פוזנר כי השופט אהרן ברק אינו רואה עצמו כפוף למחוקק באופן אבסולוטי ואף לא יחסי, אלא בדרך של הסתכלות על החוק כטיוטה ראשונית בלבד; כלומר, כנקודת מוצא ולא כנקודת סיום. פוזנר כינה את ברק "פיראט שיפוטי" (legal buccaneer), מונח שבו השתמש בעבר כדי לתאר את השופט האמריקני ג'ון מרשל.
השימוש במשפט השוואתי

התקפתו של פוזנר על ברק היא חלק מתפיסה רחבה יותר שלו, ושל משפטנים שמרנים אחרים, שמתנגדת לתת לפסיקות של בתי משפט זרים מעמד בשיטת המשפט האמריקנית. לשיטתו של פוזנר, אזכור של פסיקה זרה כתקדים הוא מעשה אנטי-דמוקרטי, מאחר שבתי משפט זרים אינם חלק מהמערכת המשפטית האמריקנית.
גישה זו למשפט ההשוואתי דומה לגישתה של נשיאת בית המשפט העליון בישראל לשעבר, דורית ביניש, שכתבה: "מובן כי המבט ההשוואתי אינו מחייב אותנו בעיצוב דוקטרינה המתאימה לשיטתנו, וההפניה אל שיטות משפט הדומות בבסיסן לשיטתנו אנו היא אך לשם הרחבת הדעת והפקת לקחים מניסיונן של מדינות אלו, ככל שניסיון זה רלוונטי לצורכי המציאות המשפטית בישראל".
המשבר הכלכלי של 2008

פוזנר הגיב למשבר הכלכלי של 2008 בשורה של דרכים, כולל מאמרים בעיתונות ופוסטים בבלוג המשותף לו ולגארי בקר. הוא גם פרסם ספר, "כישלון של קפיטליזם: המשבר של 08' וההתדרדרות שבעקבותיו", שבו טען שהמשבר הוא כישלון של השוק החופשי. הספר זכה לתשומת לב רבה ולביקורות בעיתונים המובילים, כאשר תשומת הלב התמקדה בכך שפוזנר, איש הימין הכלכלי, מבקר את השוק החופשי. פוזנר פתח בלוג מיוחד שבו הוא מתעתד "לעדכן" את ספרו. לאחר מכן כתב ספר נוסף על אותו נושא, "משברה של הדמוקרטיה הקפיטליסטית".
הערות שוליים

↑  Supreme Court Argument Report: Voting, Consenting and Sentencing
↑  Richard A. Posner, scholar.google.com
↑  Sounding Off, a review of Richard Posner's Public Intellectuals
↑  ריצ'רד פוזנר, אהרן ברק, הרודן הנאור, באתר מידה, 1 ביוני 2019
↑  יובל יועז, שופט אמריקאי בכיר: אהרן ברק - מעין שודד-ים משפטי, באתר הארץ, 29 באפריל 2007 - סקירה של ביקורתו של פוזנר על ברק
↑  מתוך מאמר של פוזנר במגזין Legal Affairs
↑  פסק דין יששכרוב – ע"פ 5121/98 יששכרוב נ' התובע הצבאי הראשי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266601805171  PLWABN: 9810665908705606  BIBSYS: 90401459  BNE: XX934169  BnF: cb12096637r (data)  CANTIC: a1106528x  CiNii: DA00816776  GND: 128423986  ISNI: 0000 0001 2147 0325  LCCN: n80037981  LNB: 000016477  NDL: 00473243  NKC: jn20011018541  NLA: 35429693  NLK: KAC199622008  NSK: 000047236  NTA: 068540019  RERO: 02-A003706939  SNAC: w6g765bd  SUDOC: 029313996  Trove: 949808  VIAF: 108562594   WorldCat (עם VIAF): 108562594
קולט סינגל אקשן ארמי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מודל נשק 
 תכנון:  William Mason 
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית 
 יצרן:  קולט 
 מעצב:  William Mason 
 תקופת השימוש:  1873–1892 (כ־19 שנים) 
 מלחמות:  מלחמות האינדיאנים 
 מידע טכני
 קליבר:  .45 Colt, 357. מגנום, .44 Special, .38 Special, .44-40 Winchester, טו-טו (0.22 אינץ'), .32-20 Winchester 
 
קלמיטי ג'יין, מהדמויות המיתולוגיות של המערב הפרוע בצילום עם כלי הנשק שלה ובהם אקדח קולט סינגל אקשן ארמי
גנרל ג'ורג' פטון מעניק אות הצטיינות לחייל. גנרל פטון נושא את אקדחי הקולט סינגל אקשן ארמי שיוצרו עבורו.
קולט סינגל אקשן ארמי (אנגלית: Colt Single Action Army מילולית: "קולט צבאי פעולה בודדת") ‏ (ידוע גם בתור "פיסמייקר" אנגלית: Peacemaker מילולית: "משכין שלום") וכן SAA מודל P ו M1873 הוא אקדח תופי פעולה בודדת. הוא תוכנן לשמש כאקדח השירות של צבא ארצות הברית בשנת 1872 על ידי חברת Colt's Patent Firearms Manufacturing Company (הידועה כיום בשם קולט חברה לייצור ( אנגלית: Colt's Manufacturing Company) ואומץ כאקדח הסטנדרטי של צבא ארצות הברית מ-1873 עד 1892.
אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי הוצע לשוק הצבאי והאזרחי בלמעלה מ-30 קליברים ואורכי קנה שונים בעוד המראה הכללי שלו נשאר עקבי מאז 1873 והעיצוב שלו השפיע על הייצור של דגמים רבים אחרים מחברות אחרות. חברת קולט הפסיקה את ייצורו פעמיים, אך חידשה אותו עקב ביקוש שלא פסק מצד ציבור רוכשי הנשק.
האקדח זכה לפרסום רב והוא יצירה מפורסמת של אמריקנה ועידן המערב הפרוע האמריקאי, בשל הפופולריות שלו בקרב אנשי חוק ופורעי חוק כאחד. מעמד תרבותי ייחודי זה הקנה לאקדח את התיאור "האקדח שכבש את המערב". במאה העשרים ואחת, הוא נקנה בעיקר לתצוגה ולאוספים פרטיים  ועל ידי אנשים העוסקים בשחזור של קרבות היסטוריים.
היסטוריה

רולין ווייט חרש-נשק שהחל את הקריירה שלו כעובד של חברת קולט, רשם פטנט על מנגנון טעינה לאקדחים, מכיוון שקולט לא גילה עניין ווייט עזב את חברת קולט בדצמבר 1854. בתוך שלושה חודשים הוא רשם חמישה פטנטים על שיפורים משמעותיים באקדחי תופי. בשנה שלאחר מכן, ווייט חתם על הסכם המעניק לחברת סמית' אנד וסון את השימוש הבלעדי בפטנט שלו לתוף שבו יש קדח המאפשר טעינת כדורים מהירה ויעילה אך לא לשאר הפטנט. ווייט קיבל תשלום תמלוגים של 25 סנט עבור כל אקדח בעוד סמית' אנד ווסון הפכו את הבעלות על הפטנט לכדי מונופול והוציאו לשוק את אקדח הסמית' אנד וסון מודל 1. יצרני נשק אחרים, כולל קולט, ניסו לעקוף את הפטנט הזה, אך ללא הצלחה. רק כאשר נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט הטיל וטו על הארכת הפטנט באפריל 1869, נסללה הדרך לפיתוח אקדחי תופי מודרניים.
על מנת להישאר תחרותי בשוק וכדי לצמצם את ההיצע של אקדחים בשוק על מנת לייעל ייצור ומלאי, חברת קולט הוציאה לראשונה ערכות הסבה לאקדחים ישנים במקביל, החברה פיתחה את אקדח Colt Model 1871–72 Open Top בתחמושת רימפייר 0.44 הנרי אך האקדח נכשל במבחני הצבא. המהנדס הראשי בקולט, ויליאם מייסון, נתבקש לפתח אקדח עם מסגרת סגורה לתחמושת שימשה את צבא ארצות הברית של אותה תקופה, .44 S & W אמריקן (.44 S&W American). באביב 1872 הושלם אב הטיפוס של האקדח הוא נשא את הכיתוב 44 NM 1872 על המסגרת. ובנובמבר אקדח מספר S2 נמסר לרשויות המבחן של צבא ארצות הברית כנשק הניסוי הראשון, ואחריו 36 כלי נשק נוספים מייצור סדרתי מוקדם. (NM מייצג New Model ו-S עבור Sample). כלי נשק אלה, שיוצרו עבור ניסויים צבאיים, השתמשו בתחמושת הצבאית הסטנדרטית של הצבא והכוונות אופסו לירי למרחק של 50 יארד, בקנה היו שבעה חריצים עם פיתול לכוון שמאל. הם עברו את כל מבחני הצבא בהצלחה והיו עדיפים על אקדח הסמית' אנד וסון מודל 3 . מאחר שביצועי התחמושת בקליבר .44 S&W לא היו משביעי רצון, החלו בקולט לתכנן תחמושת מתאימה מה שהוביל לייצור כדור ה קולט 0.45 (.45 Colt) עם שינוי התחמושת שונה החירוק של הקנה ל 6 חריצים עם פיתול לצד שמאל לבקשת הצבא, הנשק שנמסר אופס למרחק של 25 מטרים.
הייצור הסדרתי של אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי החל ב-1 במרץ 1873 עם מספר 1 והסתיים ב-1941 עם מספר 357,859, כאשר כ-800 האקדחים האחרונים נמסרו לאחר מלחמת העולם השנייה. מכיוון שהנשק היה קל לשימוש אמין ויעיל הוא הפך במהרה להצלחה בשוק האזרחי. לכך סייעה העובדה שהגרסאות האזרחיות ירו גם את הכדורים ששימשו את רובי וינצ'סטר מ-1877 ואילך. פירוש הדבר היה המשתמשים היו צריכים לשאת רק סוג אחד של תחמושת עבור שני כלי הנשק. הצלחתו של האקדח באה לידי ביטוי בנתוני המכירות: סך הייצור שלפני המלחמה היה למעלה מ-350,000 יחידות. הייצור הופסק בשנת 1941 והחל מחדש בשנת 1956 עקב ביקוש גבוהה, הפופולריות הובילה לכך שהקדח זכה לכינויים שונים כגון " "משכין שלום" ( peacemaker) מאחר שהאקדח היה "מיישב סכסוכים" הן על ידי הרג של אחד הצדדים או שכנוע בנשק שלוף. שם זה דבק באקדח והוא ייחודי לו, בנוסף לשם זה זכה האקדח לכינויים נוספים ובהם: המשווה" ( Equalizer) מאחר שהאקדח יצר "שוויון" בין יריבים חזקים מול חלשים, ו"יוצר אלמנות" (Widowmaker) בגלל מספר הקורבנות הרב שבשימוש באקדח גבה והביא לעליה במספר האלמנות.
מבנה האקדח

קולט סינגל אקשן ארמי יוצר במספר רב של גרסאות שונות, עיקר ההבדלים היה אורכי הקנה וקוטר התחמושת. אורכי הקנה הנפוצים ביותר היו ¾,4 ½5 ו-½ 7 אינץ'. קנים באורך שונה נעשו לפי הזמנה, אקדחים קצרי קנה הם נדירים הם נקראו "שריף מודל" או "שופקיפר" (אנגלית Storekeeper מילולית: בעל חנות, חנוני) ולא היה להם חולץ לתרמילים. הקליברים הנמכרים ביותר היו .45 קולט ו-.44-40 WCF. קליברים נוספים היו: 022 לונג רייפל, WCF, 0.32-20, 0.38 Special, .357 Magnum, 0.44 Henry ו-.44 Special וכן קליברים בשימוש צבא האימפריה הבריטית.
מנגנון ההדק של האקדח זהה, מלבד כמה פרטים, לאקדחי התופי שקדמו לו בעלי מסגרת פתוחה, המורכבת מארבעה חלקים נעים - הפטיש, התפס (יד), המסובב את הצילינדר באמצעות טבעת חד-כיוונית (רצ'ט) ידית (בורג נעילת צילינדר), הנועלת את הצילינדר בעת ירי, והדק. לפטיש יש גלגלת מאחור שיוצרת מגע עם הקפיץ הראשי. הוא גם מפעיל את התפס באמצעות שן מתכת. שני קפיצים (הראשי וקפיץ ההדק) יוצרים מתח המפעיל את התפס, הידית וההדק מסובבים את התוף ומביאים את הכדור אל מול נוקר. לפטיש של אקדח הסינגל אקשן ארמי היה גם תפס בטיחותי. בצורת וו והוא נמצא בחלק העליון. התפס האמצעי בצורת וו משמש להכנסת כדורים לתוף, במצב זה התוף יכול להסתובב בחופשיות בכיוון השעון בעוד ההדק נעול ומאפשר ליורה לחלוץ את הכדור דרך שער מיוחד במסגרת ולהטעין כדור במקומו.
על מנת למנוע הצטברות של פיח ולכלוך על המנגנון ובעיקר על ציר המרכזי של התוף הוכנס תותב בין ציר התוף לבין הקדח המרכזי של התוף במקביל המנגנון בצורת "יד" המסובב את התוף כאשר הפטיש נדרך השתמש בשתי שיניים על גלגל ההובלה של התוף. כל האמצעים הללו שיפרו מהותית את האמינות של הקולט סינגל אקשן ארמי הן ביחס לאקדחים קודמים מתוצרת קולט והן ביחס לאקדחים מתחרים אתו ישירות בשוק. לאמינות זו תרמה גם מערכת של בקרת איכות דקדקנית, האקדחים הורכבו והותאמו על ידי מומחים עד שהם עבדו בצורה מושלמת. לאחר מכן הם נבחנו במטווח ואופסו. האקדחים נבדקו באופן רציף לאורך כל תהליך הייצור, ועל פי ההערכות 0.3% נדחו. המעבר לסוגי אבק שרפה נטול עשן דרש פלדות עמידות יותר ותהליכי ייצור מדויקים, ורק בשנת 1900 הבטיח קולט שכלי הנשק שלה יתפקדו בצורה מושלמת עם התחמושת החדשה.
שימוש בצבא ארצות הברית

יחידת ה טקסס ריינג'רס הייתה הראשונה להנפיק החיילים הראשונים שקיבלו אקדחי קולט ב-1839 אקדח תופי זה היה בעל תוף של 5 כדורים היה עדיף על כל אקדח שעל מנגנון של טעינה דרך לוע הקנה בשנת 1847 רכשו הטקסס ריננג'ר את הדגם המשופר קולט ווקר (Colt Walker) עם תוף של 6 כדורים, מתוכם אלף נמסרו לצבא. עוד 8,000 מהדגם המשופר, קולט דרגוון (Colt Dragoon Revolver), נמסרו לחיילים עד 1860. מ-1860 עד 1865, העביר קולט למעלה מ-100,000 אקדחים לצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. בסוף שנות ה-60, חלק מיחידות הצבא קיבלו לשימוש כנשק-צד (Sidearm (weapon)) אקדחי קולט ארמי מודל 1860 (Colt Army Model 1860) וכן אקדחי רמינגטון ניו מודל ארמי (Remington New Model Army) (Remington Model 1858) וכן מספר אקדחי סמית' אנד ווסון מס' 3 בעלי מנגון "שבירה" של המסגרת בקליבר .44/100. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה־19 במהלך סדרת העימותים הידועה בשם מלחמות האינדיאנים היה צורך לחמש מחדש את הפרשים של צבא ארצות הברית שפעלו למעשה לא כחיל פרשים קלאסי הנלחם מגב הסוס אלא חיילי חי"ר רכובים היודעים להילחם בעודם רכובים על סוסים. בהגיעם למחוז חפצם בשדה הקרב היו יורדים מהסוסים ונערכים כמו חי"ר רגיל החימוש המיושן ממלחמת האזרחים הוחלף ברובה קרבין מסוג ספרינגפילד מודל 1873 בקליבר 45–70 (Springfield model 1873) ואקדחי קולט סינגל אקשן "פרשים" עם קנה של ½7 אינץ'.
חוזה ראשון לאספקת 8,000 אקדחי סינגל אקשן ארמי בערכה הכוללת כולל המברגים התואמים תמורת 13.00 דולר נחתם ב-23 ביולי 1873, והנשק נמסר עד מרץ 1874. עד סוף 1874, רוב עשרת גדודי הפרשים של צבא ארצות הברית היו מצוידים באקדח כנשק-צד. הקשיים היחידים בהתחלה היו בייצור תחמושת. הזמנות נוספות הגיעו במהירות, ועד אפריל 1891, 37,063 אקדחים סופקו על ידי קולט לצבא שניפק אותם גם לסוכנויות כגון שירות הדואר של ארצות הברית כשליש מהאקדחים של קולט נמסרו למיליציות של מדינות שונות בארצות הברית מאחר שהיה חוק שחייב את ממשלת ארצות הברית בוושינגטון לחמש מיליציות ממלכתיות ללא תשלום. מספר אקדחי מיליציה אלה נמכרו בזול לסיטונאים מיד לאחר קבלתם. קולט השתלט על חלק מכלי הנשק הללו, שינה אותם מעט ומכר את האקדחים הללו, הידועים כיום כרכישות חוזרות, לשוק האזרחי באמצעות סוכניו.
בשנת 1890 הציגו קולט אקדח השירות החדש קולט M1982 (Colt M1892) אקדח תופי בעל מנגנון של פעולה כפולה בקליבר קולט 0.38 ארוך (.38 Long Colt) כ-14,000 אקדחי קולט סינגל אקשן נמשכו מיחידות הצבא, שופצו בקולט ובארסנל ספרינגפילד. הקנים קוצרו ל-½5 אינץ' ורוב כלי הנשק הללו הורכבו מחדש ללא מספרים תואמים. הראשון שבהם, שנקרא כיום "דגמי ארטילריה", נועדו לחמש חיילים בחיל הארטילריה. רוב כלי הנשק הללו, לעומת זאת, הלכו לכוחות שנפרסו בקובה בעיקר את גדוד הפרשים המתנדבים הראשון של ארצות הברית (אנגלית: 1st United States Volunteer Cavalry ) אחרים נופקו לחיילים שלחמו במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים ו-800 כלי נשק לא מקוצרים, בעלי מספר תואם, ניתנו למיליציה של ניו יורק. האקדח יצא משימוש במהלך העשורים הראשונים של המאה העשרים והוחלף באקדח החצי-אוטומטי קולט M1911 ובאקדח התופי קולט ניו סרוויס רבולבר (Colt New Service Revolver), אקדחי קולט סינגל אקשן ארמי מקוריים הם פריטי אספנות מבוקשים ובעיקר דגמי הפרשים והתותחנים.
שימוש בשוק האזרחי

בין נובמבר 1873 למרץ 1874, קולט הצליח לספק רק כ-400 אקדחי קולט סינגל אקשן ארמי לשוק האזרחי, שכן משלוחי הצבא לארסנל הלאומי ספרינגפילד, קיבלו עדיפות. לאחר תאריך זה, ביולי 1875, נמסרו למכירה דרך סיטונאים מורשים בשוק האזרחי החל במספר הסידורי 20,000 ל-30,000. אחד מהסיטונאים באותה תקופה היה Kittredge & Co. בסינסינטי. חברה זו כינתה את האקדח "משכין שלום" בפרסומות שלה והשם דבק באקדח. האקדח האזרחי יוצר בשתי סדרות של. גרסת הסנטרפייר, כולל דגם ביסלי (אנגלית:Bisley) ואקדחי רימפייר שיוצרו בין 1875 ל-1880 האקדח על שלל הגרסאות שלו היו האקדחים הנמכרים ביותר במערב הפרוע עד למאה העשרים.
האקדח נמכר היטב גם באירופה . כ 60 אקדחים מסוג זה נמכרו בגרמניה בדצמבר 1873. משלוחים גדולים יותר נעשו לאנגליה ולמושבות ניתן לזהות אותם לפי  הכתובת בלונדון החרוטה על האקדח, האקדח נמכר בקליברים הנפוצים באימפריה הבריטית
עם כניסתה של אבקה ללא עשן בשנת 1900, האקדחים עם קנה באורך  7.5 אינץ' יצאו מהאופנה וארכי הקנה הנפוצים ביותר היו 4.5 ו 5.5 אינץ'.
שימוש בשוק האזרחי > קולט פרונטיר סיקס שוטר

אקדח ה "קולט פרונטיר" (Colt Frontier) או בשמו המלא "פרונטיר סיקס שוטר" (Frontier Six-Shooter מילולית: שש יריות של אזור הספר) היה אקדח "דגם P" של קולט משנת 1873 שיוצר בקליבר .44-40 וינצ'סטר במקום .45 קולט של הקולט סינגל אקשן ארמי. הייצור החל בשנת 1877 והשינוי בתחמושת היה מהותי, האקדח הפך לתואם בתחמושת לרובה ווינצ'סטר דגם 1873. ה-40–44 שימש גם כתחמושת עיקרית עבור רובה וינצ'סטר דגם 1873, המשתמשים בתחמושת בקוטר .44-40 וינצ'סטר העריכו את הנוחות שביכולתם לשאת סוג אחד של תחמושת, שאותה יכלו לירות באקדח וגם ברובה. הקולט פרונטיר ורובה הוינצסטר היו אחד השילובים הנפוצים ביותר שנראו ב"מערב הישן". לדוגמה שילוב זה שימש את ה"קאובויז" שנלחמו בקרב האקדחים באו. קיי. קוראל ב-26 באוקטובר 1881 בעיירה טומבסטון זהו ככל הנראה קרב היריות המפורסם ביותר מתקופת המערב הפרוע. הייתה חמושה בשילוב רובה ואקדח זה.
שימוש בשוק האזרחי > קולט ביזלי

אקדח הקולט ביזלי (1894–1912) הוצג בשנת 1894 כגרסה מיוחדת של הסינגל אקשן ארמי שמיועדת לירי מדויק למטרה. השם ביזלי הגיע מטווח הירי המפורסם בביסלי שבבריטניה ההבדלים החיצוניים בין כלי הנשק הם ידית האחיזה הארוכה יותר ו"דורבן" הפטיש הרחב יותר והדק הרחב יותר של הקולט ביזלי, בתת-הדגם "ביזלי לירי למטרה" (Bisley Target Model ) החלק העליון של המסגרת שטוח ומצויד בכוונת אחורית הנתנת להזזה וכוונון הכוונת הקדמית היא להב נשלף, המתאים לבסיס המחורץ המחובר לקנה. האקדחים סופקו עם להבים שונים להגבהה. הקפיץ הראשי של דגם הקולט ביסלי ארוך יותר מהקפיץ הראשי של הקולט סינגל אקשן ארמי והשניים אינם ניתנים להחלפה. בסיכומו של דבר, רוב האקדחים מדגם ביזלי "סטנדרד" שנשלחו לכתובת בארצות הברית לא שימשו לירי מטרה, אלא להגנה עצמית, מכיוון שהאחיזה והפטיש היו אידיאליים לירי מהיר.
שימוש בשוק האזרחי > קולט בנטליין

אקדח ה קולט בנטליין (Colt Buntline Special) היה גרסה ארוכת קנה של אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי, אותו תיאר הסופר סטיוארט לייק (Stuart N. Lake) בביוגרפיה למרשל וויאט ארפ שפורסמה בשנת 1931, "וואיט ארפ: איש חוק של אזורי הספר" (Wyatt Earp: Frontier Marshal). לפי הספר הסופר של ספרי כיס נד באנטליין הזמין את מקולט סדרה מיוחדת של חמישה אקדחים שנקראו על שמו - באנטליין. לייק תיאר אותם כאקדחי קולט סינגל אקשן ארמי ארוכים במיוחד, עם קנה באורך 12 אינץ' (300 מ"מ), על פי הספר באנטליין נתן קדחים אלו במתנה לחמישה אנשי חוק בתודה על עזרתם בכתיבת ספריו. לייק ייחס את האקדח לווייאט ארפ, אך חוקרים מודרניים לא מצאו ראיות תומכות ממקורות משניים או בתיעוד ראשוני זמין לקיומו של האקדח לפני פרסום ספרו של לייק. לאחר פרסומו, אקדחי קולט שונים עם קנים ארוכים שהגיעו לאורכים של 10 אינץ' או 16 אינץ' נקראו Colt Buntlines או Buntline Specials. קולט ייצרו את האקדח לאחר 1956. מספר יצרנים אחרים, יצרו גרסאות משלהם של אקדח ארוך קנה זה.
שימוש בשוק האזרחי > דור שני שלישי ורביעי

בתחילת מלחמת העולם השנייה, קולט הפסיק לייצר את אקדח סינגל אקשן ארמי כדי להקדיש יותר זמן למילוי הזמנות לכלי נשק על פי מפרטי הצבא עבור שימוש הלוחמים במלחמה. כשזו הסתיימה, לא בוצעו תוכניות להחיות את אקדח הסינגל אקשן שכן העיצוב נתפס כמיושן. עם זאת, הופעתם של סרטי טלוויזיה וסרטים בנושא מערבון יצרה ביקוש של לקוחות לאקדח, ולכן קולט חזר לייצור ב-1956 עם קו הדור השני אקדחים אלו יוצרו בין השנים 1956 עד 1974 ונשאו מספרים סידוריים בטווח של 0001SA עד 73,205SA. בשל הפופולריות של תוכנית הטלוויזיה "החיים והאגדה של וויאט ארפ", (The Life and Legend of Wyatt Earp) הציג קולט את ה-Buntline Special הנזכר לעיל במהדורה של הדור השני מ-1957 עד 1974 משנת 1961 עד 1975, הציע קולט את האקדח עם כוונות הניתנות לכוון ולאקדח ניתן השם "הגבול החדש", תוך שימוש בסלוגן הקמפיין של הנשיא ג'ון פ. קנדי. קולט ייצר 4200 מהאקדחים הללו, כולל 70 שנבנו על מסגרת באנטליין.
הייצור של הדור השלישי החל בשנת 1976, מאופיין בשינוים בתוף מהדור הראשון והשני. סדרה זו הוצאה למכירה עד 1982 כמוצר בעל מספר מוגבל של יחידות. כן הוצאו גרסאות "דור שלישי לאקדחי הבנטליין ה"פרונטיר" לקניה באמצעות הזמנה מיוחדת האפשרות כללה חריטה אמנותית מיחדת.
בשנת 1994, התחדש ייצור אקדח הסינגל אקשן ארמי בעקבות עליית הפופולריות של תחרויות הירי "קאובוי אקשן". (Cowboy action shooting) אקדחים אלו ידועים כ"דור שלישי מאוחר" או לפעמים דור רביעי. יש להם את תותב הצילינדר הניתן להסרה/החלפה בסגנון המקורי. המספר הסידורי של סדרה זו התחיל ב-S02001A וממשיכים להשתמש בקידומת "S" ובסיומת "A" החל משנת 2022. קולט הציע האת הסינגל אקשן ארמי באחד משני גימורים: או בצבע ניקל, או כחול בצבע. בשלושת אורכי הקנה המסורתיים: 4+3⁄4, 5+1⁄2 ו-7+1⁄2 אינץ' ושמונה קליברים: .32-20, .38-40, .44-40, .38 Special, .357 Magnum, .44 Special, .45 Colt, או .45 ACP; בסך הכל 42 וריאציות. בשנת 2010, קולט הוציא "התחדשות" של אקדח ה"פרונטיר" עם גימור ניקל.
שימוש בשוק האזרחי > קולט קאובוי

החל משנת 1999, החלה קולט לייצר גרסה של אקדח הסינגל אקשן ארמי עם התקן הבטיחות הנובע ירי מקרי ומונע הקשה של הפטיש על הפיקה והמאפשרת לשאת את האקדח כשהפטיש מונח על תא טעון בתוף הקולט קאובוי, (Colt Cowboy)כפי שנקרא, תוכנן להיות זול יותר מאשר אקדח הסינגל אקשן ארמי הוא הוצע עם אורכי קנה של 4.75", 5.5", ו-7.5". גרסת ה-7.5" הופסקה ב-1999, וכך גם גרסת ה-4.75" שהושקה מחדש ב-2002. ייצורו של האקדח הופסק ב-2003.
לקריאה נוספת

Doc O'Meara Colts Single Action Army Revolver Krause Publications, 2005 ISBN 0896892182
Ron Graham, John A. Kopec, C. Kenneth Moore A Study of the Colt Single Action Army Revolver Kopec Publications, 1992 ISBN 0961523603
Martin Pegler Colt Single-Action Revolvers Bloomsbury Publishing, 2017 ISBN 1472811003
John E. Parsons The Peacemaker and Its Rivals: An Account of the Single Action Colt Simon and Schuster, 2014 ISBN 1628739363
Dennis Alder Colt Single Action: From Patersons to Peacemakers Simon and Schuster, 2015 ISBN 1510709223
John E. Parsons The Peacemaker and Its Rivals: An Account of the Single Action Colt Simon and Schuster, 2014 ISBN 1628739363
הערות שוליים

↑  "Joe Engesser. "Guns that Won the West: 150 Years of the Colt Single Action Army and the Winchester Model 1873
↑  Martin Pegler Colt Single-Action Revolvers Bloomsbury Publishing, 2017 pp 7-15
↑  הערך חנוני בויקי מילון
↑  Dragoon | Napoleonic Wars, Cavalry, Mounted Infantry | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-01-12 (באנגלית)
↑  Logan Metesh, High Caliber History Colt’s Single Action Army: Standing Out for Elite Collectors
↑  Martin Pegler Colt Single-Action Revolvers Bloomsbury Publishing, 2017 page 29
1 2  John E. Parsons The Peacemaker and Its Rivals: An Account of the Single Action Colt "POPULARITY OF THE MODEL P" Simon and Schuster, 2014
↑  William B. Shillingberg Kansas Historical Quarterly - Wyatt Earp and the Buntline Special Myth 1976 (Vol. 42, No. 2), pages 113 to 154
↑  1סקירה של האקדח על ידי איגוד הרובאים הלאומי
החלקים הנעים באקדח הקולט סינגל אקשן ארמי
חליצת תרמיל ריק מתוף האקדח דרך חלון מיוחד במסגרת האקדח.
קולט סינגל אקשן ארמי גרסת "ארטילריה"
אקדח סינגל אקשן ארמי בתצורת "החנווני" הידוע גם כ"שריף" עם קנה 3 אינץ'
אקדח קולט פרונטיר סיקס שוטר עם צריבת שם הדגם.
קולט ביזלי
הבדלים בקפיץ הראשי והפטיש של קולט ביסלי מול קולט סינגל אקשן ארמי
קולט בנטליין במארז מיוחד
זאב גרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1928 ויניפג, קנדה 
 פטירה:  21 בנובמבר 2011 (בגיל 83) באר שבע, ישראל 
 ענף מדעי:  אפידמיולוגיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מניטובה  אוניברסיטת מינסוטה 
 מוסדות:  אוניברסיטת מינסוטה 
 
זאב ועלוול גרין (5 ביולי 1928 - 21 בנובמבר 2011) היה פרופסור וראש המחלקה לאפידמיולוגיה ובריאות הציבור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומנהל מרכז יעקובוביץ לאתיקה רפואית ביהדות.
ביוגרפיה

גרין נולד בויניפג שבקנדה בשנת 1928, בן למשפחה חילונית ציונית שבה שתי אחיות מבוגרות ממנו. למד לתואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת מניטובה. המשיך באותה אוניברסיטה לתואר שני בבקטריולוגיה וקיבל תואר דוקטור לבקטריולוגיה מאוניברסיטת מינסוטה.
הוא הצטרף לסגל אוניברסיטת מינסוטה בשנת 1959. לאחר שנתיים קיבל פניה להצטרף לצוות המחקרי של נאס"א, לצורך כך לקח חופשה מהאקדמיה. לאחר חמש שנים החלה אוניברסיטת מינסוטה בשיתוף-פעולה עם נאס"א, ופרופ' גרין חזר לאקדמיה ומונה למנהל המחקרים המשותפים.
בשנת 1963 הצטרף לקהילת חב"ד במיניאפוליס, והתקרב לרבי מנחם מנדל שניאורסון, ואף קיים אתו קשרי מכתבים. בשנת 1986 עלה לישראל.
בשנותיו האחרונות הרצה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והתגורר בבאר שבע.
בשנת 2015 יצא לאור ספרו " Curiosity and the Desire for Truth: The spiritual journey of a NASA scientist".
גרין נפטר מהתקף לב בגיל 83, בדרך להרצאה. הובא למנוחות בבית העלמין החדש בבאר שבע .
השאיר אחריו את אשתו, גייל, וחמישה ילדים.
לקריאה נוספת

פרופסור גרין שלום וברכה, התכתבות הרבי מליובאוויטש עם וולול גרין, 2012, ישראל.
שטפן אולמן

שטפן אולמן (יש הכותבים סטפן, באנגלית: Stephen Ullmann ובהונגרית: אישטוון: Ullmann István) 31 ביולי 1914 - 10 בינואר 1976) היה בלשן ומחבר ספרים, מאבות חקר המשמעות (סמנטיקה). נולד בהונגריה ופעל רוב חייו באנגליה.
קורות חייו

אולמן למד והוסמך באוניברסיטת בודפשט, ואת התואר השלישי קיבל באוניברסיטת גלאזגו שבסקוטלנד. במהלך מלחמת העולם השנייה עבד במחלקת התקשורת של ה BBC. עם תום המלחמה בשנת 1946 ועוד טרם סיים את תוארו, החל להרצות בחקר לשוני של כתבי עת עתיקים פילולוגיה, ובבלשנות (לינגוויסטיקה). בשנת 1950 הוסמך בתואר שלישי עם מאמר: עיקרון המשמעות (The principle of semantics) מאמר בעל חשיבות תהומית והשפעה רבה בתחום.
אולמן לימדברסיטת לידס שבאנגליה כפרופסור לצרפתית ולחקר כתבי יד של שפות רומאניות בין השנים 1953–1968 ואחר כך באוקספורד. בשנת 1974 התארח במשך חמישה חודשים במחלקת השפות הרומאניותברסיטה הלאומית האוסטרלית ושם הרצה את סדרת מאמריו על "מילים ומשמעותן".
עדות לצדקת טענותיו קיימת באופן נרחב בארכיונים רבים ברחבי אירופה. מאמריו וספריו תורגמו לשפות רבות - בין היתר לרוסית, צרפתית, יפנית וספרדית, ונלמדים כחלק בסיסי מלימודי הבלשנות ברחבי העולם.
בעודו צועד אל ביתו שבעיר קידלינגטון באנגליה נתקף בדום לב, ב-10 בינואר 1976 ובאותו יום מת. בעיתון הטיימס הלונדוני הוצג כאחד מהפילולוגים הנודעים ביותר באנגליה.
דבריו לגבי משמעות והתפתחותה

אולמן חקר את התפתחותן של משמעויות מילים וביטויים לאורך זמן ועם שינוי המקום, ובמעברים בין שפות, ובעיקר את המעתקים הלשוניים - אותן מילים המשמשים במשמעות אחרת ממשמעותן המקורית, באופן מודע או בלתי מודע.
פרסום השערותיו בעניין באו בתקופה שבה חקר הלשון עבר מבדיקת השתלשלות מילים לחקר תיאורי ועל זמני, תוך תיאור הלשון בהווה ומציאת תופעות לשוניות עכשיויות (סינכרוניות) ונטישת הבלשנות הפוסקנית הישנה. אף שמאמריו עסקו בבלשנות משווה ובחקר השתלשלות הלשון (דיאכרוני), הייתה להם השפעה רבה על המחקר העדכני כיום, והם שולבו כפן נוסף ברובד חקר המשמעות (הסמנטיקה) של הבלשנות.
לדבריו ניתן למיין את השאלת המשמעות במעתק הלשוני לארבעה סוגים:
השאלת משמעות מדימוי - מטפורה. לדוגמה: ילד "מתוק" - הילד מדומה לאוכל שטועמים ונהנים ממנו.
השאלת תכונות - מטונימיה. לדוגמה: המשפט הזה אומר "דרשני!" - הוסיפו למשפט תכונה אנושית לפיו המשפט עצמו יכול לדבר, בתהליך האנשה.
השמטת המובן מאליו - אליפסיס בלשני, כלומר שלוש נקודות או הביטוי וכוליה (וכו'). לדוגמה: יוחנן מלמד באנגלית ומרים ... בעברית. ומשמעותו: ...ומרים מלמדת אף היא בעברית.
שיבושי לשון - אטימולוגיה עממית - השאלת משמעות הנובעת משגיאה. לדוגמה: תעריף עורף ראשים - יחוס שגוי של שורש שאינו של המילה, שכן המילה "תעריף" שאולה מערבית בשורש ער"ף שמשמעותו ידיעה, ולא מהשורש העברי ער"ף שמשמעותו קציצת איבר באיבחת חרב.
פרסומים

(באנגלית אם לא צוין אחרת)
עקרונות הסמנטיקה (1951)
מלים ושימושן (1951)
פרקים במשמעות צרפתית Précis de Sémantique Française (1952) (בצרפתית)
שפה וסגנון (1964)
הסגנון בעלילה הצרפתית (1964)
משמעות וסגנון (1973)