stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סתוונית
סתוונית הנגב

סתוונית הנגב (Colchicum ritchii) היא צמח מצוי הגדל בעיקר בעמקי הלס בצפון הנגב. היא נפוצה במיוחד בבקעת ערד ובאזור באר שבע, על קרקעות לס. בפרחיה ניכר פולימורפיזם בצבע: רובם ורודים, אך ישנם גם פרחים לבנים. ככל שמדרימים בנגב, עולה אחוז הפרטים בעלי פרחים לבנים, עד שבאזור מישור סעיפים כל האוכלוסייה היא בעלת פרחים לבנים, שם היא מוכרת כ"סתוונית שימפר" שעליה יחסית צרים.
הפריחה היא סיננטית (בד בבד עם הופעת העלים). לצמח שלושה עלים רחבים, שטוחים ומתחדדים. סתוונית הנגב היא מין הסתוונית היחיד בישראל שבו צבע המאבקים מגוון: יש פרטים בעלי מאבקים כהים ואחרים בעלי מאבקים צהובים, ללא חוקיות גאוגרפית או אחרת שנצפתה.
הרקמה הצופנית ממוקמת בחלק הבסיסי של זירי האבקנים, המעורים בבסיס עלי העטיף. מבחוץ נראית הרקמה הצופנית כטבעת צהובה העוטפת את חלקו התחתון של הזיר. משני צידי האבקן מתרוממים שני קפלים שביניהם מצטבר  צוף.
פרופסור פינברון קיבצה בעבר את כל מיני הסתווניות בעלי כוסיות צוף מצויצות לסקציה אחת, אך כיום סבורים כי מינים אלה שייכים לקבוצות סיסטמטיות שונות. סביר שסתוונית הנגב קרובה לסתוונית קצרת-עלים, שגם היא בעלת פריחה סיננטית ושלושה עלים רחבים.
סתוונית הקליפות

סתוונית הקליפות (Colchicum tunicatum) - גאופיט מדברי נמוך הפורח בסתיו. מין זה תואר למדע בשנת 1953.
סתוונית התשבץ

סתוונית התשבץ (.Colchicum feinbruniae K.Perss) - צמח נדיר, בסכנת הכחדה ומוגן הגדל במישורים ומדרונות סלעיים של בזלת בחברות צמחים עשבוניים או בבתות ובשולי חורש (בגולן). לעיתים רחוקות בקניוני גיר (נחל גובתא). מין זה תואר למדע בשנת 1993. שם הלוואי מציין את הדְּגַם דמוי התשבץ המסורטט על העלים (בעבר שימש גם השם סִתְוָנִית הַפְּסֵיפָס). העלים לא מחודדים כמו שיש לסתוונית ירושלים ולסתוונית הקליפות.
סתוונית טוביה

סתוונית טוביה (tuviae Feinbrun) - מין אנדמי אשר גדל על טרשי גיר בנגב הצפוני ובקרקעות קירטון במדבר יהודה. שם הצמח נקרא על שם טוביה קושניר שנהרג בשיירת הל"ה. הוא הרבה לטייל במדבר יהודה, וליד הרודיון הוא גילה לראשונה את הסתוונית הזאת כמין חדש למדע. המין תואר למדע בשנת 1953 על ידי הבוטנאית פרופסור נעמי פיינברון-דותן. סתוונית טוביה היא צמח שגובהו 3 עד 6 ס"מ, הפרחים לבנים מסודרים כאגודה על פני האדמה. העלים השעירים (סימן האבחנה) או הקירחים עולים מן האדמה לקראת סוף הפריחה או לאחריה. בבסיס האבקנים תוספות מצויצות החופנות שקע דמוי כוסית. במקום זה נאגר בצוף. הצופנים בבסיסי האבקנים נראים דרך העטיף הלבן. המאבקים שחורים והאבקה צהובה. הפריחה בסתיו מתחילת נובמבר ועד תחילת ינואר.
סתוונית ירושלים

סתוונית ירושלים (Colchicum hierosolymitanum) - הפרח הגדול בישראל. ראו ערך מורחב.
סתוונית מאוגדת

סתוונית מאוגדת (Colchicum fasciculare)
סתוונית סיני

סתוונית סיני (.Colchicum guessfeldtianum Asch. & Schweinf) - מין נדיר שפורח בסתיו ללא עלים (בדומה לסתוונית שימפר ובשונה מסתוונית הנגב). עליו הבוגרים מעוקלים ולרוב שעירים, ופרחיו ורדרדים המאבקים צהובים. בית גידולו בערבות-שיחים, תפוצתו מצומצמת ממזרח מצרים הרי דרום סיני ועד דרום ירדן ומערב ערב הסעודית.
סתוונית קצרת-עלים

סתוונית קצרת-עלים (Colchicum szovitsii ssp. brachyphyllum) - תת-מין נדיר, תת-אנדמי, מוגן ובסכנת הכחדה שגדל בגולן הצפוני, בגליל העליון המזרחי ובחרמון, ב-11 אתרים מתועדים, אך ייתכן שיש 14 אתרים.
סתוונית שימפר

סתוונית שימפר (.Colchicum schimperi Janka ex Stef) - הצמח נפוץ בהרי אדום ויש מחלוקת האם האוכלוסיות בנגב הדרומי במישר סעיפים משתייכת למין זה או משתייכות לסתוונית הנגב. סתוונית שימפר מאד דומה וקרובה לסתוונית הנגב, היא קטנה יותר בממדיה עליה צרים ולא יוצרים גביע בשלב הפרי ואין לה שיניים על כרסי הצוף.
גלריה > מינים הגדלים בר בישראל

סתוונית היורה
סתוונית ירושלים
סתוונית הנגב
סתוונית הקליפות
סתוונית בכירה
סתוונית התשבץ
סתוונית קצרת-עלים
סתוונית החרמון
סתוונית טוביה
גלריה > סתווניות מרחבי העולם

סתוונית באי קורפו
הערות שוליים

↑  .Colchicum L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Colchicum L., WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏4-6-2024
↑  סתוונית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  L. Watson and M.J. Dallwitz, The Families of Angiosperms - Colchicaceae DC, DELTA – DEscription Language for TAxonomy, ‏27-11-2013
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 766-774
↑  שמידע א, הגיאופיטים פורחי הסתיו בישראל ושוק ההאבקה הסתווי, כתב-עת "כלנית" מספר 2., 2015
1 2  א. פאהן, אנטומיה של הצמח, מהדורה שניה, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987, עמ' 531, 538
1 2 3 4  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 507-513
↑  אפרים רבינוביץ, שמות צמחי ארץ ישראל שנתחדשו או נתבררו, ירושלים: הוצאת מורי בתי הספר העברים, תרע"ז, עמ' 6-7
↑  צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים, 1946, עמ' 18
↑  סתוונית רמון, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏2011
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
↑  [Colchicum palaestinum (Baker) C.Archer Colchicum palaestinum (Baker) C.Archer], POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  בצלצייה ארץ-ישראלית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  Colchicum gramineum, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  שמידע א רון מ ריבנר ד וכרמלי ד, סתוונית שימפר Colchicum schimperi בישראל – גילוי מחדש במישר סעיפים בנגב הרחוק, באתר כלנית, ‏2016
↑  אורי פרגמן-ספיר, סתוונית התשבץ, באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏2016
↑  Colchicum tuviae Feinbrun, Palestine J. Bot., Jerusalem Ser. 6: 79 (1953).
↑  אבי שמידע, מדריך פרחי הבר בישראל, צמחיית המדבר, כרך ב, ירושלים: בית הוצאה כתר, 1988, עמ' 36
↑  סתוונית טוביה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  Colchicum guessfeldtianum, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  סתוונית סיני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  Colchicum szovitsii subsp. brachyphyllum, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  סתוונית קצרת-עלים, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534494405171  BnF: cb13752662h (data)  LCCN: sh92005214 
סתוונית היורה גדלה בר בגינה בנתניה
סתוונית היורה
פרח סתוונית בצלצלייה (בצלצלייה ארץ-ישראלית)
פרחי סתוונית בצלצליה (בצלצליה ארץ-ישראלית)
סתוונית רמון, צולם בגן הבוטני גבעת רם
סתוונית רמון, צולם בגן הבוטני גבעת רם
סתוונית רמון, צולם בגן הבוטני גבעת רם
סיוורלד, אורלנדו

| --- | --- |


נוף מהפארק
 מיקום:  מחוז אורנג', ארצות הבריתארצות הברית
 תקופת הפעילות:  15 בדצמבר 1973 – הווה (51 שנים) 
 בעלות:  סיוורלד
 קואורדינטות:  28°24′39″N 81°27′45″W﻿ / ﻿28.4108°N 81.4625°W﻿ / 28.4108; -81.4625
 אתר רשמי
 
  (למפת אורלנדו מוגדלת) סיוורלד, אורלנדו(למפת אורלנדו רגילה) סיוורלד, אורלנדו
 
אריות ים בסיוולרד
סיוורלד אורלנדו (באנגלית: SeaWorld Orlando) הוא פארק שעשועים ופארק זואולוגי-ימי הממוקם באורלנדו, פלורידה. הפארק בבעלות חברת סיוורלד אנטאטיינמנט (SeaWorld Entertainment).
בשנת 2013 ביקרו בפארק כ-5.1 מיליון אנשים.
מתחמי הפארק

סיוורלד הופרד לאזורים שונים, כל אחד מהם בעל נושא ייחודי:
נמל הכניסה: הכניסה הראשית של הפארק. נמל הכניסה מעוצב בעיצוב אופייני לפלורידה, ויש בו גינון טרופי ומגדלור.
ים של הרדודים:  אזור זה מציג תערוכות בעלי חיים רבות במים רדודים. אזור זה נועד לחקות את העיר קי וסט שבפלורידה.
ים של אגדות: אזור זה, מוקדש למיתוסים מסתוריים וסיפורים על הים. באזור זה יש מתקנים רבים המדברים על העיר האבודה אטלנטיס: רכבת הרים המבוססת על האגדה, אקווריום בעלי חיים בסביבה שמעוצבת כמו העיר אטלנטיס.
ים של קרח: אזור זה מעוצב סביב יבשת אנטארקטיקה. באזור קיימת אטרקציה בודדת בשם: "האימפריה של הפינגווין". הנסיעה במתקן זה היא בחושך, ועוקבים בה אחרי פינגווין צעיר במסע הביתה לאחר סערה קשה.
ים של מסתורין:  באזור זה ישנם בתי צפייה של כרישים מתחת למים. בנוסף, שוכן באזור זה גם תיאטרון וגן ים.
ים של כיף: אזור זה מיועד לילדים וכולל פעילויות שונות כגון: קיר טיפוס, רכבת הרים המיועדת לילדים קטנים.
ים של כוח: אזור זה מודגש להופעות של ליויתנים מסוג "קטלן". בנוסף, אזור זה כולל מתקנים רבים הקשורים ללווייתנים.
ים התענוגות: המתחם מעוצב בסגנון "כפר ים בסגנון ים תיכוני" וכולל חנויות רבות ואת רוב מסעדות הפארק. אזור זה נפתח בשנת 2003.
סערת טיליקוּם ובלאקפיש > טיליקוּם

טיליקוּם היה לויתן קטלן שנתפס בהיותו בן שנתיים והובל למספר גני חיות, אך לבסוף הגיע לפארק "סילנד של הפסיפיק (אנ')" ולאחר מכן הועבר לסיוורלד אורלנדו.
בשנת 1991, שחיינית בת 21 בשם קלטי בירן שעבדה במשרה חלקית בפארק, החליקה לתוך הבריכה בה שחה טיליקום. טיליקום, יחד עם שני קטלנים נוספים, הטביעו אותה למוות. שנה לאחר מכן, טיליקום הועבר לפארק "סיוורלד אורלנדו".
בשנת 1999, מבקר בפארק בשם דניאל דיוקס נשאר בחשאי בשטח הפארק לאחר שעת הסגירה והגיע למכל הקטלנים. בבוקר שלמחרת, גופתו נמצאה על גבו של טיליקום כשהיא פצועה וחבוטה. סיבת המוות הרשמית הייתה טביעה.
בשנת 2010, מאלפת ימית בת 40 בשם דון בראנשו (אנ') נהרגה לאחר שבמהלך מופע, טיליקום לכד את זרועה בפיו וגרר אותה אל מתחת למים. סיבת המוות הייתה טביעה וטראומה פיזית.
הנהלת סיוורלד אורלנדו הכריזה על מותו של טיליקום ב-6 בינואר 2017 לאחר שנדבק בחיידק שפגע בריאותיו.
סערת טיליקוּם ובלאקפיש > בלאקפיש

טיליקום היה "גיבור" הסרט התיעודי "בלאקפיש" משנת 2013. הסרט הכיל צילומי ארכיון של טיליקום וכן ראיונות עם מאלפים לשעבר בפארק סייוורלד אורלנדו, חוקרי לווייתנים ועדי ראייה. פיתוח הסרט החל לאחר מותה של דון בראנשו על ידי טיליקום במהלך מופע ימי בפארק.
הערות שוליים

↑  Inside Seaworld - The Tilikum Transaction | A Whale Of A Business | FRONTLINE | PBS, www.pbs.org
אה"מ רויאל אוק (1914)

| --- | --- |

אה"מ רויאל אוק עוגנת, 1937
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  רוונג'
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בסיס הצי המלכותי דבונפורט 
 תחילת הבנייה:  15 בינואר 1914
 הושקה:  17 בנובמבר 1914
 תקופת הפעילות:  1 במאי 1916 – 14 באוקטובר 1939 (23 שנים)
 אחריתה:  הוטבעה בסקפה פלו על ידי הצוללת U-47
 מיקום:  58°55′51″N 2°59′00″W﻿ / ﻿58.930793567698°N 2.983418920237°W﻿ / 58.930793567698; -2.983418920237 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 29,590 טון, מקסימלי: 32,820 טון
 אורך:  189.2 מטר
 רוחב:  27 מטר
 שוקע:  10.2 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  22 קשרים
 גודל הצוות:  909 איש
 טווח שיוט:  12,960 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  18 דוודים המזינים 2 טורבינות בהספק 40,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  חגורת שריון עיקרי: 330 מ"מ   הסיפון: 25–102 מ"מ   צריחי תותחים: 279–330 מ"מ   ברבטות: 152–254 מ"מ   מחיצות הגנה: 102–152 מ"מ   צריח הניתוב: 76–279 מ"מ
 חימוש:  8 תותחים 15 אינץ' (381 מ"מ), 14 תותחים 6 אינץ' (152 מ"מ), 2 תותחים נ"מ 3 אינץ' (76 מ"מ), 4 תותחים 3 פאונד (1.9 אינץ', 47 מ"מ), 4 צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אה"מ רויאל אוק (באנגלית: HMS Royal Oak) הייתה אחת מחמש אוניות המערכה מסדרת רוונג' שנבנו עבור הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא הושלמה בשנת 1916, ולחמה לראשונה בקרב יוטלנד כחלק מהצי הגדול. בימי שלום, היא שירתה בציי האוקיינוס האטלנטי, הבית והים התיכון, יותר מפעם אחת ספגה מתקפה מקרית. רויאל אוק משכה תשומת לב עולמית בשנת 1928 כאשר קציניה הבכירים עמדו בפני בית משפט צבאי שנוי במחלוקת, אירוע שגרם למבוכה ניכרת למה שהיה אז הצי הגדול בעולם.
ב-14 באוקטובר 1939 עגנה רויאל אוק בסקפה פלו באורקני, סקוטלנד, כאשר טורפדו של הצוללת הגרמנית U-47 פגע בה. מתוך 1,234 אנשי הצוות של רויאל אוק, 835 נהרגו באותו לילה או מתו מאוחר יותר מפצעיהם. אובדן האונייה המיושנת - הראשונה מבין חמש אוניות המערכה וסיירות המערכה של הצי המלכותי שטבעו במלחמת העולם השנייה - לא השפיע אמנם על העליונות המספרית ממנה נהנו הצי הבריטי ובעלות הברית, אך הייתה לו השפעה ניכרת על המורל בזמן המלחמה.
כיום, שרידיה של רויאל אוק, קבר מלחמה ייעודי, שוכנים כמעט הפוך בעומק 100 רגל (30 מטרים) של מים כשהגוף שלה 16 רגל (4.9 מטרים) מתחת לפני השטח. בטקס שנתי לציון אובדן האונייה, הצוללנים של הצי המלכותי מציבים בירכתיה נס לבן מתחת למים. אסור לצוללנים לא מורשים להתקרב לשרידי האונייה תחת חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986.
תכנון ותיאור > שינויים גדולים

רויאל אוק עברה שיפוץ מקיף בין 1922 ל-1924, כאשר הגנת הנ"מ שלה שודרגה על ידי החלפת תותחי הנ"מ המקוריים בקוטר 3 אינץ' בזוג תותחי נ"מ QF‏ 4 אינץ' (102 מ"מ) Mk V. מד טווח 30 רגל (9.1 מטרים) הותקן בצריח 'B' ונוסף מד טווח פשוט בזווית גבוהה מעל הגשר. ההגנה מתחת למים שופרה על ידי תוספת של בליטות נגד טורפדו. הם תוכננו להפחית את ההשפעה של פיצוצי טורפדו ולשפר את היציבות במחיר של הרחבת רוחב האונייה במעל 13 רגל (4.0 מטרים). הם הגדילו את הרוחב שלה ל-102 רגל 1 אינץ (31.1 מטרים), הפחיתו את השוקע שלה ל-29 רגל 6 אינץ' (9 מטרים), הגדילו את גובהה המטצנטרי ל-6.3 רגל (1.9 מטרים) בעת הפלגה בְּטָעוּן, וכל השינויים בציוד שלה הגדילו את הצוות שלה לסך של 1,188. למרות הבליטות היא הצליחה להגיע למהירות של 21.75 קשרים (40.28 קמ"ש). שיפוץ קצר בתחילת 1927 כלל הוספה של שני תותחי נ"מ נוספים בקוטר 4 אינץ' והסרה של תותחי 6 אינץ' מסיפון המקלט. בערך בשנת 1931, מנהל מערכת בקרת זווית גבוהה (HACS) Mk I החליף את מד הטווח הזווית הגבוהה בחלק העליון. שנתיים לאחר מכן, זוג צינורות הטורפדו האחורי הוסר.
האונייה עברה שיפוץ אחרון בין 1934 ל-1936, כאשר שריון הסיפון שלה הוגדל ל-5 אינץ' (13 סנטימטרים) מעל מחסני התחמושת ועד 3.5 אינץ' (8.9 סנטימטרים) מעל חדרי המכונות. בנוסף למודרניזציה כללית של מערכות האונייה, ההגנה נגד מטוסים שלה חוזקה על ידי החלפת הצריחים הבודדים של תותחי הנ"מ בצריחים דו-קניים לתותחי ה-4 אינץ' Mark XVI והוספת זוג צריחי שמיניות עבור תותחי 2 פאונד Mk VIII "פום-פום" ליד הארובות. שתי עמדות למנהלי בקרת האש של תותחי ה"פום-פום" נגד מטוסים נוספו על פלטפורמות חדשות ליד ומתחת למנהל בקרת האש במרומי מגדל הניווט. במאי HACS Mk III החליף את ה-Mk I בחלק העליון והשני החליף את מנהל הטורפדו מאחור. זוג צריחים מרובע למקלעי 0.50 של ויקרס נוספו ליד מגדל הניוט. התורן המרכזי שוחזר כחצובה כדי לתמוך במשקל של תחנה לאיתור כיוון רדיו ותחנת בקרה שנייה עם זווית גבוהה. הצמד הקדמי של צינורות טורפדו שקועים הוסר וארבעה צינורות טורפדו ניסיוניים בקוטר 21 אינץ' נוספו מעל המים לפני צריח 'A'.
בנייה ושירות

רויאל אוק הונחה במספנה המלכותית של דבונפורט ב-15 בינואר 1914. היא הושקה ב-17 בנובמבר, ולאחר ההתאמה נכנסה לשירות ב-1 במאי 1916 בעלות סופית של 2,468,269 ליש"ט. נקרא על שם האלון המלכותי בו צ'ארלס השני הסתתר בעקבות תבוסתו בקרב ווסטר ב-1651, היא הייתה כלי השיט השמיני שנשא את השם רויאל אוק, והחליפה פרה-דרדנוט שהוצאה משירות ב-1914. עם השלמתו הוקצה רויאל אוק לפלגה השלישית של שייטת אוניות המערכה הרביעית של הצי הגדול, בפיקודו של קפטן קרופורד מקלקלאן.
בנייה ושירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

בניסיון לפתות ולהשמיד חלק מהצי הגדול, צי הים הפתוח הגרמני, המורכב מ-16 דרדנוטים, שש פרה-דרדנוטים, שש סיירות קלות ו-31 סירות טורפדו, עזב את בסיס הצי מוקדם בבוקר 31 במאי. הצי הפליג בשיתוף פעולה עם חמש סיירות המערכה והסיירות התומכות וסירות הטורפדו של קונטר-אדמירל פרנץ פון היפר. חדר 40 של הצי המלכותי יירט ופענח את תעבורת הרדיו הגרמנית שהכילה תוכניות של המבצע. האדמירליות הורתה לצי הגדול, הכולל כ-28 אניות דרדנוט ו-9 סיירות מערכה, להתייצב בלילה הקודם כדי לנתק ולהשמיד את צי הים הפתוח. הפעולה הראשונית נערכה בעיקר על ידי מערכי סיירות המערכה הבריטיות והגרמניות בשעות אחר הצהריים, אך עד השעה 18:00, הצי הגדול התקרב למקום. כעבור 15 דקות, ג'ליקו נתן פקודה להסתובב ולפרוס את הצי לפעולה.
הסיירת הגרמנית ויסבאדן נפגעה קשות מאש פגזים בריטית, ושני הצדדים התרכזו באזור, הגרמנים ניסו להגן על הסיירת שלהם והבריטים ניסו להטביעה. בשעה 18:29, רויאל אוק פתחה באש על הסיירת הגרמנית, תוך ירי ארבעה מטחים מהתותחים הראשיים שלה ברצף מהיר, יחד עם הסוללה המשנית שלה. היא השיגה פגיעה על ויסבאדן מאחור עם המטח השלישי שלה. בתגובה, רויאל אוק הופגזה במטח גרמני בשעה 18:33 אך לא נפגעה. סירות טורפדו גרמניות ניסו להגיע לוויסבאדן זמן קצר לאחר השעה 19:00, ובשעה 19:07, התותחים המשניים של רויאל אוק פתחו עליהן באש, מתוך אמונה שהן מנסות לפתוח במתקפת טורפדו. עד השעה 19:15, התותחנים של רויאל אוק צפו בשייטת סיירות המערכה הגרמניות ופתחו באש לעבר כלי השיט המוביל, דרפלינגר. התותחנים כוונו לטווח רחוק מידי בתחילה, אך בשעה 19:20 מצאו את המרחק הנכון וקלעו צמד פגיעות מאחור, שלא גרמו לנזק רציני. לאחר מכן דרפלינגר נעלמה בערפל, ורויאל אוק העבירה את האש לסיירת המערכה הבאה, זיידליץ. היא קלעה פגיעה ב-19:27 לפני שגם זיידליץ הלכה לאיבוד בערפל.
בזמן שרויאל אוק תקפה את סיירות המערכה, שייטת סירות טורפדו גרמניות פתחה במתקפה על מערך הקרב הבריטי. התותחים המשניים של רויאל אוק היו הראשונים לפתוח באש, בשעה 19:16, ואחריהם במהירות שאר האוניות הבריטיות. בעקבות מתקפת המשחתות הגרמניות, צי הים הפתוח התנתק, ורויאל אוק ושאר הצי הגדול לא בצעו פעולות נוספות בקרב. הדבר נבע, בין השאר, מבלבול על סיפון ספינת הדגל של הצי באשר למיקומו ולמסלול המדויק של הצי הגרמני; ללא המידע הזה, ג'ליקו לא יכול היה להביא את הצי שלו לפעולה. בשעה 21:30, הצי הגדול החל להתארגן מחדש למערך השיוט הלילי שלו. מוקדם בבוקר 1 ביוני, אוניות הצי הגדול סרקו את האזור במשך שעות בחיפוש אחר ספינות גרמניות פגועות, אך לא מצאו דבר. במהלך הקרב, רויאל אוק ירתה 38 פגזים מהסוללה הראשית שלה ו-84 פגזים מהתותחים המשניים שלה.
בנייה ושירות > מלחמת העולם הראשונה > פעולות מאוחרות יותר

לאחר הקרב, רויאל אוק הוקצתה מחדש לשייטת אוניות המערכה הראשונה. ב-18 באוגוסט שוב יצאו הגרמנים לפעולה, הפעם כדי להפגיז את סנדרלנד; ריינהרד שר, מפקד הצי הקיסרי הגרמני דאז, קיווה למשוך את ספינות הצי הבריטי ולהשמיד אותן. מודיעין האותות הבריטי פיענח שידורים אלחוטיים גרמניים, מה שאפשר לג'ליקו מספיק זמן לפרוס את הצי הגדול בניסיון להשתתף בקרב מכריע. עם זאת, שני הצדדים נסוגו לאחר שצוללות יריביהם גרמו אבדות בפעולה של 19 באוגוסט 1916: הסיירות הבריטיות נוטינגהאם ופאלמות' הוטבעו על ידי צוללות גרמניות, ואוניית המערכה הגרמנית SMS וסטפאלן ניזוקה מהצוללת הבריטית E23. לאחר שחזר לנמל, הוציא ג'ליקו צו שאוסר על סיכון הצי בחציו הדרומי של הים הצפוני בשל הסיכון המכריע ממוקשים וצוללות, אלא אם כן הסיכויים להביס את צי הים הפתוח בהתערבות מכרעת היו גבוהים. בסוף 1917 החלו הגרמנים להשתמש במשחתות ובסיירות קלות כדי לפשוט על השיירות הבריטיות לנורווגיה; זה אילץ את הבריטים לפרוס אוניות ראשה כדי להגן על השיירות. ב-23 באפריל 1918, הצי הגרמני התייצב בניסיון ללכוד את אחת השייטות הבריטיות המבודדות, אף על פי שהשיירה כבר עברה בשלום. הצי הגדול התייצב מאוחר מדי למחרת כדי לתפוס את הגרמנים הנסוגים, אף על פי שסיירת המערכה SMS מולטקה טורפדה וניזוקה קשות על ידי הצוללת אה"מ E42.
ב-5 בנובמבר 1918, בשבוע האחרון של מלחמת העולם הראשונה, עגנה רויאל אוק מול ברנטיסלנד בפירת' אוף פורת' בליווי נושאת המטוס הימי קמפניה וסיירת המערכה הקלה גלוריוס. סערה פתאומית בעוצמה 10 גרמה לקמפניה לגרור את העוגן שלה, להתנגש ברויאל אוק ולאחר מכן בגלוריוס. שתי אוניות הראשה ספגו נזק קל בלבד, אך קמפניה נקרעה בעקבות התנגשותה הראשונית עם רויאל אוק. חדרי המנועים של הספינה הוצפו, והיא שקעה בירכתיים וטבעה כעבור חמש שעות, ללא אבדות בנפש.
לאחר כניעתה של גרמניה בנובמבר 1918, עצרו בעלות הברית את רוב צי הים הפתוח הגרמני בסקפה פלו. הצי נפגש עם הסיירת הקלה הבריטית קארדיף, שהובילה את הספינות לצי בעלות הברית שאמור ללוות את הגרמנים לסקפה פלו. הצי האדיר כלל כ-370 ספינות מלחמה בריטיות, אמריקאיות וצרפתיות. הצי נשאר בשבי במהלך המשא ומתן שהביא בסופו של דבר לחוזה ורסאי. קונטר-אדמירל לודוויג פון רויטר סבר שהבריטים מתכוונים לתפוס את הספינות הגרמניות ב-21 ביוני 1919, שהיה המועד האחרון לחתימה של גרמניה על הסכם השלום. באותו בוקר, הצי הגדול עזב את סקפה פלו כדי לבצע תרגילי אימון ובזמן שהם לא היו הוציא רויטר את הפקודה להטביע את צי הים הפתוח.
בנייה ושירות > שנות ה-20

הארגון מחדש בזמן שלום של הצי המלכותי הקצה את רויאל אוק לשייטת אוניות המערכה השנייה של הצי האטלנטי. היא עברה מודרניזציה על ידי שיפוץ בשנים 1922–1924, היא הועברה ב-1926 לצי הים התיכון, שבסיסו בגרנד הארבור, מלטה. בתחילת 1928, על האונייה אירעה תקרית ידועה לשמצה שעיתונות התקופה כינתה את "מרד הרויאל אוק". מה שהתחיל כסכסוך פשוט בין אדמירל משנה ברנרד קולארד ושני הקצינים הבכירים של רויאל אוק, קפטן קנת דיואר וקומנדר הנרי דניאל, על חדר הקצינים של האונייה, נקלע לריב אישי מר שנמשך מספר חודשים. דיואר ודניאל האשימו את קולארד ב"מציאת תקלות נקמנית" ובהשפלתם והעלבתם בגלוי בפני הצוות שלהם; בתמורה, קולארד האשים את השניים בכך שהם לא מילאו פקודות והתייחסו אליו "גרוע יותר ממשרת".
כאשר דיואר ודניאל כתבו מכתבי תלונה לממונה על קולארד, תת-אדמירל ג'ון קלי, הוא העביר אותם מיד למפקד העליון אדמירל סר רוג'ר קיז. כשהבין שהקשר בין השניים לאדמירל הדגל שלהם התקלקל ללא תקנה, מיהר קיז לכנס ועדת חקירה, שתוצאתה הייתה להעביר את שלושת הקצינים מתפקידיהם ולשלוח אותם חזרה לאנגליה. הדיון בעניינם התקיים ערב תרגיל ימי גדול, שאותו נאלץ קיז לדחות, ושמועה פשטה בצי שברויאל אוק פרץ מרד. העיתונות העולמית תיארה את הסיפור בהפרזה מסוימת עד שתשומת הלב הציבורית הביאה את המלך לזמן אליו את הלורד הראשון של האדמירליות ויליאם ברידג'מן להסבר.
בגין מכתבי התלונה שלהם, דיואר ודניאל הואשמו בכתיבת "מסמכים חתרניים", האשמה שהייתה נתונה במחלקת וזכתה לביקורת וגינוי מצד אחד, ולהסכמה אצל אחרים. בצמד משפטים צבאיים מתוקשרים מאוד שהתקיימו בגיברלטר, שניהם נמצאו אשמים וננזפו בחומרה, מה שהוביל את דניאל להתפטר מהצי. קולארד עצמו ספג ביקורת על התנהלותו בעיתונות ובפרלמנט, ולאחר שהוקע על ידי ברידג'מן כ"לא כשיר להחזיק בפיקוד עליון נוסף", פרש מהשירות. מבין השלושה, רק דיואר המשיך בקריירה הצבאית שלו, אם כי היא נפגעה: הוא נשאר בצי המלכותי, אבל בסדרה של תפקידים זוטרים יותר. קידומו לאדמירל משנה, שבדרך כלל היה מעשה פורמלי, נדחה לשנה שלאחר מכן, יום אחד בלבד לפני פרישתו. דניאל ניסה קריירה בעיתונאות, אך כאשר מיזם זה ואחרים לא הצליחו, הוא נעלם מהעין הציבורית על רקע בריאות לקויה ונסע דרום אפריקה. קולארד נסוג לחיים פרטיים ולא דיבר שוב בפומבי על התקרית. ברשימת הגמלאים, הוא הועלה לדרגת תת אדמירל ב-1 באפריל 1931.
השערורייה גרמה מבוכה בצי המלכותי, והיא לוותה בסאטירה בבית ומחוצה לה באמצעות מאמרי מערכת, קריקטורות, ואפילו אורטוריית ג'אז קומית שהלחין ארווין שולהוף. אחת ההשלכות של הפרשה הפוגעת הייתה התחייבות של האדמירליות לבדוק את האמצעים שבהם עלולים קציני צי להגיש תלונות נגד התנהגות הממונים עליהם.
בנייה ושירות > שנות ה-30

במהלך מלחמת האזרחים בספרד, הוטל על רויאל אוק לבצע סיורים ללא התערבות(אנ') ברחבי חצי האי האיברי, במטרה למנוע הסלמה במלחמה למדינות אחרות ובמקביל לכפות על ספרד בידוד. בסיור כזה ובהפלגה 30 מיל ימי (56 קילומטרים; 35 מיל) לגיברלטר ב-2 בפברואר 1937, היא עברה מתקפה אווירית של שלושה מטוסים של הכוחות הרפובליקנים. הם הטילו שלוש פצצות (שתיים מהן התפוצצו) במרחק של 3 כבלים (550 מטר) מהחרטום הימני, ולא גרמו נזק. ממונה על היחסים הבריטי מחה על התקרית בפני הממשלה הרפובליקנית, שהודתה בטעותה והתנצלה על המתקפה. מאוחר יותר באותו חודש, בעודה מוצבת מול ולנסיה ב-23 בפברואר 1937 במהלך הפצצה אווירית על ידי הלאומנים, היא נפגעה בטעות מפגז נ"מ שנורה מעמדה רפובליקנית. חמישה אנשי צוות נפצעו, כולל הקפטן של רויאל אוק, ט.ב. דרו. בהזדמנות זו הבריטים לא מחו בפני הרפובליקנים, והחילו על התקרית את המונח החוקי "מעשה אלוהים"(אנ'), הדומה לפורס מז'ור.
במאי 1937, היא ואה"מ פורסטר ליוו את SS הבאנה, אוניית קו אוקיינית שנשאה אלפי פליטים ילדים באסקיים, אל רציפי סאות'המפטון. ביולי, כשהמלחמה בצפון ספרד התלקחה, רויאל אוק, יחד עם אחותה אה"מ רזולושן הצילה את ספינת הקיטור גורדוניה כאשר ספינות מלחמה לאומניות ספרדיות ניסו ללכוד אותה מול סנטנדר. היא לא הצליחה ב-14 ביולי למנוע את תפיסת ספינת המשא הבריטית מולטון על ידי הסיירת הלאומנית Almirante Cervera בזמן שניסתה להיכנס לסנטנדר. הסוחרים עסקו בפינוי פליטים.
באותה תקופה רויאל אוק כיכבה לצד 14 כלי שיט נוספים של הצי המלכותי במלודרמה הבריטית של הסרט "הצי הלוחם שלנו" משנת 1937, שעלילתה מתרכזת סביב הפיכה ברפובליקה הבדיונית באמריקה הדרומית ביאנקו. הצי המלכותי ראה בסרט הזדמנות ליחסי ציבור שתעודד התגייסות לשורותיו וסיפק ספינות מלחמה וציוד נוסף. רויאל אוק הציגה את אוניית המערכה של המורדים אל מירנטה, שמפקדה מאלץ את הקפטן בריטי (בגילומו של רוברט דאגלס) לבחור בין אהובתו לחובתו. הסרט זכה לביקורות גרועות, אך סצנות הפעולה הימית קבלו בכל זאת ביקורת אוהדת.
בשנת 1938, רויאל אוק חזרה לצי הבית והפכה לאוניית הדגל של שייטת אוניות המערכה השנייה שבסיסה בפורטסמות'. ב-24 בנובמבר 1938, היא החזירה את גופתה של המלכה מוד מנורווגיה, שהייתה ילידת בריטניה ומתה בלונדון, לאוסלו להלוויה ממלכתית, מלווה בבעלה המלך הוקון השביעי. היא הושבתה בדצמבר 1938, והוחזרה לשירות מחדש ביוני הבא, וב-1939 יצאה לשייט אימונים קצר בתעלת למאנש כהכנה לסיור נוסף בן 30 חודשים בים התיכון, שבגינו הונפקו לצוותה מדים טרופיים.
ניסיונות מודרניזציה של רויאל אוק לאורך 25 שנות הקריירה שלה לא הצליחו לתקן את המהירות הנמוכה הבסיסית שלה, ובתחילת מלחמת העולם השנייה, היא כבר לא הייתה מתאימה לשרת בחזית. אי לכך, כאשר התרחשו פעולות האיבה, היא נשלחה להגן על נמל סקפה פלו (פעולה שלא דרשה ממנה מהירות) ועגנה שם כשהוכרזה מלחמה ב-3 בספטמבר.
בנייה ושירות > מלחמת העולם השנייה

השבועות הראשונים של מלחמת העולם השנייה התבררו כחסרי אירועים, וכו לכינוי המלחמה המדומה. באוקטובר 1939 הצטרפה רויאל אוק לחיפוש אחר סיירת המערכה הגרמנית גנייזנאו, אשר הוזמנה להיכנס לים הצפוני כהסחה עבור הסיירות הכבדות פושטות המסחר דויטשלנד ואדמירל גראף שפה. החיפוש בסופו של דבר היה חסר תועלת, במיוחד עבור רויאל אוק, שמהירותה המרבית, עד אז פחות מ-20 קשרים (37 קמ"ש), לא הספיקה כדי לעמוד בקצב של שאר הצי. ב-12 באוקטובר, רויאל אוק חזרה להגנת סקפה פלו במצב גרוע, מוכת סערות צפון אטלנטיות. רבות מרפסודות ההצלה שלה נופצו וכמה מהתותחים בקליבר הקטן יותר לא היו פעילים עקב הצפה. המשימה הדגישה את התיישנותה של אוניית המלחמה בת ה-25. מודאג מכך שטיסת יתר של מטוסי סיור גרמניים בישרה מתקפה אווירית קרובה על סקפה פלו, אדמירל צי הבית צ'ארלס פורבס הורה לרוב הצי להתפזר לנמלים בטוחים יותר. רויאל אוק נשארה מאחור, משום שתותחי הנ"מ שלה עדיין נחשבו כתוספת שימושית להגנה האווירית הדלה של סקפה פלו.