stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדי קרב (ארצות הברית)
תחילת הדרך

תהליך החלפת המדים האמריקנים הירוקים המנומרים והמדבריים עם מדי הקומבאט החל באפריל 2005. עם זאת, תהליך פילדינג החל חודשיים לפני על ידי ראפיד פילדינג. חיילים מחטיבת החי"ר ה48 היו היחידה הראשונה של צבא ארצות הברית, פעילה או במילואים אשר קיבלה את מדי הקומבאט. הקליטה הראשונית של המדים היית מעורבת, עם תלונות על עמידות לא מספיק טובה ותחזוקה מוגזמת. נכון לתחילת 2010, דפוס ההסוואה המרובה בתוך יחידות בצבא ארצות הברית נראה לעיתים רחוקות ואילו מדי הקומבאט הפכו למדים הסטנדרטיים.
ראו גם

צבא ארצות הברית
מדי צה"ל
לוחמים אמריקנים ב-2011, לבושים במדי קומבאט באפגניסטן
חיילים אמריקנים בזמן פעילות בחיפוי של נגמ"שי תקיפה בשנת 2007
חייל אמריקני באפגניסטן בשנת 2006
חייל אמריקני לבוש במדי קומבאט באפגניסטן, יוני 2007
חייל במחסה לבוש במדי קומבאט (2006)
חייל אמריקני לבוש בקסדת קומבאט בעת מלחמת עיראק בשנת 2007
חייל אמריקני מציג את הרוכסן והצמדנים של הז'קט
מורלט קטן

| מורלט קטן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: אלקיים
סוג:: מורלט קטן
שם מדעי
 Brachyramphus ‏ברנדט, 1837

מורלט קיטליצי צעיר ממריא
מורלט קטן (שם מדעי: Brachyramphus) היא סוג של עוף ימי ממשפחת האלקיים בתוכו 3 מינים.
מאפיינים

המורלטים הם עופות קטנים באורך 25 ס"מ והם בעלי נוצות חומות מנומרות מעט אך פנים לבנות עם כיפה ומקור שחורים. המקור קצר והם בעלי קרומי שחייה. כנפיהם מותאמות לשחייה וצלילה מתחת למים אך לא לתעופה מהירה.
המורלטים שוכנים בחופי אמריקה הצפונית של האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט ובשונה משאר האלקיים ועופות הים, מטילים ביצה בודדת על ביערות מחטניים הסמוכים לאוקיינוס, ואף ביערות סקויה עצומים. האפרוח גדל תוך 40 יום ופורח מהקן לאוקיינוס.
כמה מהמינים מצויים בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות והפגיעה בדגה.
מיון

סוג מורלט קטן (Brachyramphus )
מין מורלט משויש (Brachyramphus marmoratus)
מין מורלט ארך-מקור (Brachyramphus perdix)
מין מורלט קיטליצי (Brachyramphus brevirostris)
מורלוס

מורלוס (בספרדית: Morelos; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של מורלוס, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Morelos) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. מורלוס נמצאת בדרום-מזרח מקסיקו והיא גובלת במקסיקו בצפון-מערב ובצפון-מזרח, המחוז הפדרלי של מקסיקו סיטי בצפון, פואבלה במזרח וגררו בדרום-מערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קוארנבקה.
היסטוריה

משלחות של ספרדים הגיעו לאזור מורלוס של ימינו לראשונה ב-1520 לאחר נשלחו על ידי הרנאן קורטס.
לאחר קבלת עצמאות מקסיקו מורלוס של ימינו הייתה מחוז קוארנבקה במדינת מקסיקו שנוצרה ב-1824. בתקופת כהונתו הקצרה של חואן אלברס ב-1855, בירת מקסיקו הועברה ממקסיקו סיטי לקוארנבקה, אך המצב חזר לקדמותו ב-1857.
מורלוס הפכה למדינה נפרדת ב-21 בספטמבר 1868, והיא נקראה על שמו של חוסה מריה מורלוס, שהיה ממנהיגי המקסיקנים במלחמת העצמאות של מקסיקו. בירתה של המדינה נקבעה בקוארנבקה.
עקב תעשיית הסוכר הענפה, אזור מורלוס הפך להיות אחד העשירים במקסיקו לאחר קבלת עצמאותה. עקב כך, במהלך המאה ה-19 באזור הוקמו תשתיות שונות, בהן כבישים וקווי טלגרף. במהלך תקופה זו נוצרה ריכוזיות גדולה במדינה, מה שגרם לכך שמורלוס הייתה אחד המוקדים של המהפכה המקסיקנית בתחילת המאה ה-20, ואף אחד ממנהיגיה, אמיליאנו ספאטה, היה תושב המדינה.
כלכלה

כלכלת מורלוס מתבססת על חקלאות ותיירות, אם כי החקלאות הופכת לפחות דומיננטית בעשורים האחרונים. הגידולים העיקריים במדינה כוללים תירס, שעועית, בננה, אנונה, מלון, מלפפון, אלפלפה, כותנה, בוטן, בצל ועגבנייה.
מובנדה

| --- | --- |
 מדינה:  אוגנדה אוגנדה
 אזור:  האזור המרכזי
 בירת המחוז:  מובנדה
 על שם:  Mubende 
 שטח:  4,620.2 קמ"ר
 גובה:  1,300 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  610,600 (2012)
  ‑ צפיפות:  132.2 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  0°30′00″N 31°40′00″E﻿ / ﻿0.5°N 31.666666666667°E﻿ / 0.5; 31.666666666667 
 אזור זמן:  UTC +3
 www.mubende.go.ug
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז מובנדה (באנגלית, בסוואהילי: Mubende) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מובנדה.
מיקום

המחוז גובל במחוז קיאנקוונצי מצפון, במחוז קיבוגה מצפון מזרח, במחוז מיטיאנה ממזרח, במחוזות סאמבאבולה וגומבה מדרום, במחוז קיגגווה מדרום מערב ובמחוז קיבלה ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מובנדה.
רקע

במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. המחוזות שהוקמו הם מיטיאנה (2015) וקסנדה (2019).
כלכלה

רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות. הגידולים הנפוצים במחוז הם: תירס, כרוב, בננה, קסאווה, בצל, עגבנייה, שעועית, בטטה, קפה (צמח) ותה. רוב התוצרת החקלאית נמכרת בשטחי המחוז ונועדת לשימוש עצמי.
הערות שוליים

↑  Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏29 באוקטובר 2013 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567427405171  LCCN: n89252376  MusicBrainz: f4f06fd5-1aaf-4431-889a-1c07dbcabc94  VIAF: 152567677   WorldCat (עם VIAF): 152567677
מדינות ABC

מפת אמריקה הדרומית, כשבירוק צבועות ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה
מדינות ABC (בספרות ובעיתונות העברית ניתן למצוא גם את התרגומים מדינות א.ב.צ'. ומדינות האלפא־ביתא) הוא שם כולל למדינות אמריקה הדרומית: ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה, אשר התאגדו במחצית הראשונה של המאה ה-20 יחד להשגת אינטרסים משותפים, ואף כרתו ביניהן ברית של היעדר לוחמה ותיאום עמדות בעניין מעמדן באמריקה.
היסטוריה

בראשית המאה ה-20 ניהלו ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה מרוץ חימוש ימי, שהחל ברכישתה של ברזיל שלושה דרדנוטים בתגובה למרוץ החימוש הימי הארגנטינאי-צ'יליאני שהסתיים זמן קצר לפני כן. כל אחת משלוש המדינות רצתה לבסס עצמה כמעצמה אזורית, והדבר תרם למתיחות צבאית באזור. על רקע המתיחות הזו נעשו ניסיונות דיפלומטיים לשיתוף פעולה מודיעיני, עד כדי ניסיון חתימה על אמנה משולשת.
במקביל, ההשפעה האמריקנית ההולכת וגוברת באמריקה כולה, הביאה את שלוש המדינות לפעול לדחיקתה מאמריקה הלטינית. פרשת טמפיקו והכיבוש האמריקני של וראקרוס במהלך המהפכה המקסיקנית, דחפו את שלוש המדינות להציע את שירותי הגישור שלהן במטרה למנוע מלחמה כלל-אמריקנית.
בוועידת השלום בניאגרה פולס, שנערכה ב-20 במאי 1914 בעיירה ניאגרה פולס באונטריו שבקנדה, תיווכו דיפלומטים משלוש המדינות הסכמות בין ארצות הברית למקסיקו, אשר מנעו את הידרדרות המצב למלחמה כוללת. באותה עת נעשה השימוש הידוע הראשון במונח "מדינות ABC".
הצלחת מאמצי הגישור פתחה חלון הזדמנויות לחתימה על הסכם משולש בין המדינות, ובמאי 1915 חתמו שרי החוץ של שלוש המדינות בבואנוס איירס על הסכם אי-לוחמה, התייעצויות ובוררות (בספרדית: Pacto de No Agresión, Consulta y Arbitraje). ההסכם קבע כי מחלוקות בין המדינות תיושבנה בדרך דיפלומטית וכלל המלצה להקמת ועדה קבועה, שבה ישבו נציגים משלוש המדינות במונטווידאו שבאורוגוואי. מעבר להיותו של ההסכם כלי לבקרה הדדית, הוא היה ביטוי לידידות בין המדינות. עם זאת, ההסכם מעולם לא הגיע לכדי מימוש, שכן רק ברזיל אשררה אותו בפרלמנט. בנוסף, הצטרפותה של ברזיל למדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה בשנת 1917, בעוד ארגנטינה וצ'ילה נותרו נייטרליות, גרמה להתרחקות בין המדינות.
בשנת 1942 התיישרו שנית האינטרסים של מדינות ABC, עת תיווכו, בשיתוף עם ארצות הברית, בתנאי השלום של מלחמת פרו–אקוודור, אשר לפיהם מסרה אקוודור את כל השטח באגן האמזונס שתבעה לעצמה טרם המלחמה.
ראו גם

יחסי ארגנטינה–ברזיל
יחסי ארגנטינה–צ'ילה
יחסי ברזיל–צ'ילה
מרקוסור
הערות שוליים

↑  "א.ב.צ'., מדינות", האנציקלופדיה העברית (כרך א, עמ' {{{3}}}), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ט.
↑  המלחמה – מצב העניינים במקסיקה, הצפירה, 29 באפריל 1914
1 2  Hélène Veber, ABC Pact (Alliance between Argentina, Brazil and Chile), In: 1914-1918 Online. International Encyclopedia of the First World War
הדיפלומטים אדוארדו סוארס מוחיקה מצ'ילה, דומיסיו דה גאמה מברזיל ורומולו ס' נאון מארגנטינה בוועידת השלום בניאגרה פולס ב-1914
מדברית עינונית

| מדברית עינונית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: חולייתנים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
משפחה:: לטאיים
סוג:: מדברית
מין:: מדברית עינונית
שם מדעי
 Mesalina guttulata ‏ליכטנשטיין, 1823

מדברית עינונית (שם מדעי: Mesalina guttulata) היא אחת הלטאות של ארץ ישראל ושייכת למשפחת לטאיים. אורך מדברית עינונית הוא עד 18 ס"מ (כולל הזנב). נפוצה בחבל המדברי ובספר המדבר, מכאן נגזר השם העברי של הסוג מדברית.
מאפיינים

צבעה הוא בגוני חום ואפור, והגב מגובב בכתמים עגלגלים, קטנים ובהירים, בחלקם דמויי עיניים קטנות ומכאן נגזר השם העברי של המין. לעיתים נוצרות מספר שורות (לרוב 6) על ידי הכתמים, שחלקן מגיעות עד הרגליים.
מאפיין של הסוג מדברית הוא צורתו של האף. ישנן שתי התרחבויות, מעין תפיחות על האף, כאשר על כל אחת מהן יש נחיר. אורך חייהם הוא כשנה.
המדברית ניזונה מחרקים ומשאר פרוקי רגליים קטנים.
פעילותה יומית. בשעות הבלתי נסבלות בקיץ מקפידה המדברית לשהות במקום מסתור מהשמש, כגון מתחת לאבנים, בתוך מחילה וכדומה. מדברית עינונית איננה מצויה בחולות אלא רק בבתי גידול סלעיים בחבל המדברי ובספר המדבר - דרום בקעת הירדן, ככר ים המלח, מדבר שומרון, מדבר יהודה, הנגב, הערבה, הרי אילת וכן בחצי האי ערב, חצי האי סיני ומדבר סהרה. בנגב ובדרום מישור החוף ניתן למצוא מין קרוב אליה, מדברית פסים (שם מדעי: Mesalina olivieri) על קרקעות של חולות מיוצבים (לא נודדים) ולס.
רבייה

עונת החיזור באביב. הנקבה מטילה בקיץ 2-4ביצים פעם או פעמים בשנה. הצעירים בוקעים אחרי 5-7שבועות ואורכם 5 סנטימטרים. רק מעטים מגיעים לבגרות.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 111-112
הערות שוליים

↑  מדברית עינונית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מורלט קשיש

| מורלט קשיש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: אלקיים
סוג:: מורלט
מין:: מורלט קשיש
שם מדעי
 Synthliboramphus antiquus ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


מורלט קשיש (שם מדעי: Synthliboramphus antiquus) הוא מין של עוף ימי ממשפחת האלקיים.
מאפיינים

המורלט הוא מהקטנים שבמיני האלקיים כשאורכו מגיע ל-24–27 ס"מ ומשקלו ל-177–249 גרם. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. זהו עוף נמוך קומה ההולך בצורה מגושמת ביבשה ובעל רגליים קטנות עם קרומי שחייה, מקור קטן, ראש ומקור כהים עם קצה מקור ורוד וגוף חום. הבטן והחזה לבנים וכך גם הלחיים. הזנב והכנפיים קצרים. התעופה של מין זה מתאפיינת במכות כנפיים תכופות ומהירות ובהטלטלות מצד לצד.
המורלטים חיים במושבות קטנות ומתרבים בים הצהוב שלחופי סין, לאורך חופי רוסיה הפסיפית ועד לאיי היידי גוואי (אנ') שלחופי קולומביה הבריטית. חלק מהמורלטים נודדים 8,000 ק"מ עד לחופי הקינון שלהם. הם מקננים מתחת לעצים גדולים באיים ומטילים 1–2 ביצים. האפרוחים הבוקעים יוצאים מיד לשחות בים, מה שנחשב כהתבגרות המהירה ביותר בעולם העופות.
הבוגרים נאלצים להסתתר מעופות דורסים כמו בז נודד או עיטם לבן ראש וגם מחולדות, שטורפות את הביצים. רבים מהמורלטים הצעירים הבוקעים נטרפים על ידי טורפים ומעטים מגיעים לים.
הם אוכלים דגים וסרטנים קטנים שהם תופסים בצלילה מתחת למים. הם משתמשים בכנפיהם כדי לעופף בתוך המים בעקבות טרפם.
תת-מינים

Synthliboramphus antiquus antiquus - נפוץ בצפון מזרח אסיה, האיים האלאוטיים ובמערב קנדה.
Synthliboramphus antiquus microrhynchos - נפוץ באיי קומנדור שבמזרח רוסיה.
הערות שוליים

↑  מורלט קשיש באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292748005171  NDL: 00577442
לפידי החירות

קמפיין יחסי הציבור "לפידי החופש" משנת 1929 השווה בין עישון בפומבי לבין שחרור נשים. כמה נשים עישנו עשרות שנים קודם לכן, אבל בדרך כלל הדבר נעשה בפרטיות; הקריקטורה הסאטירית הזו מגרמניה משנות ה-1890 ממחישה את הרעיון שעישון נחשב לא נשי באותה תקופה
"לפידי החופש" היה קמפיין יח"צ ותעמולה במהלך הגל הראשון של הפמיניזם בתחילת המאה העשרים בארצות הברית, שמטרתו לעודד עישון סיגריות בקרב נשים על ידי ניצול שאיפותיהן של נשים לחופש עצמאות וחיים טובים יותר. סיגריות תוארו כסמלים של אמנציפציה, עצמאות, מרדנות, זוהר ושוויון עם גברים. המונח שימש לראשונה על ידי הפסיכואנליטיקאי א.א. בריל כאשר תיאר רצון טבעי של נשים לעשן כדי להדמות לגברים.
המונח "לפידי החופש" שימש את איש יחסי הציבור אדוארד ברנייס כדי לעודד נשים לעשן בפומבי כדי לשבור את טאבו חברתי שהתקיים ביחס לעישון בקרב נשים. ברנייס שכר נשים לצעוד תוך כדי עישון "לפידי החופש" שלהן במצעד יום ראשון של חג הפסחא ב-31 במרץ 1929, דבר זה היה צעד משמעותי להסרת מחסומים חברתיים בפני נשים והוביל לעליה ניכרת בשיעורי העישון בקרב נשים.
החל משנות ה-90 חברות הטבק חזרו על רעיון זה בשיווק טבק לנשים במדינות רבות בעולם - לפיו עישון סיגריות הופך נשים לעצמאיות, מתקדמות, אופנתיות, ומושכות יותר וכי העישון עוזר לנשים לפרוץ מחסומים שונים כמו מחסומי גזע או מעמד חברתי-כלכלי.
בעוד שהעישון מוצג כאקט של עצמאות וחופש, הניקוטין בסיגריות הוא חומר ממכר מאוד וחברות הטבק פעלו ביודעין להגביר את השפעת הניקוטין, במטרה להגדיל את ההסתברות שמעשנים חדשים יתמכרו לסיגריות ומעשנים וותיקים לא יגמלו מעישון, כך שעישון גרם לנשים מעשנות רבות לפתח תלות פיזיולוגית ונפשית בסיגריות וגם בחברות הטבק. הדבר אירוני במיוחד שכן חברות אלה נשלטות לרוב על ידי גברים. בדומה לגברים, עישון סיגריות מוצג פעמים רבות לנערות ונשים צעירות כדרך להיות מקורית או למרוד בחברה דכאנית ושמרנית, אבל התמכרות לטבק גוררת תלות בחברות טבק גדולות בעלות היסטוריה מוסרית מפוקפקת. התמכרות לעישון ונזקים בריאותיים עקב העישון גוררים הוצאות משמעותיות ולכן עלולות לפגוע בחופש הכלכלי של נשים מעשנות. עישון גורר ריח פה, ועישון מאסיבי גורר הזדקנות מואצת של תאים, פגיעה בעור ושלל בעיות בריאות בנוסף העישון עלול לגרום בעיות פוריות בקרב נשים, תוצאה הפוכה מהנסיון להבטיח לנשים מראה מושך או קסם מיני. חברות טבק מודעות מזה שנים להתמכרות לטבק, לבעיות הבריאות שהטבק גורר, ולפער בין הדימוי בפרסומות לבין המציאות, ועם זאת הן ממשיכות לקדם עישון בקרב נשים כדי למקסם את הרווחים שלהן.
היסטוריה > עישון כפעילות בלתי הולמת לנשים

לפני המאה העשרים העישון נתפס כהרגל מושחת ולא הולם לנשים. ציירים הולנדים השתמשו בסיגריות כסמל של טיפשות אנושית במאה ה-17. במאה ה-19, סיגריות נתפסו כאביזרים של " נשים שנפלו " וזונות. עישון של נשים נתפס כלא מוסרי ומדינות מסוימות ניסו למנוע מנשים לעשן על ידי אכיפת חוקים. בשנת 1904 נידונה אישה בשם ג'ני לאשר לשלושים יום בכלא על כך שסיכנה את המוסר של ילדיה על ידי עישון בנוכחותם ובשנת 1908 העבירה מועצת העיר ניו יורק פה אחד תקנה שאסרה על עישון על ידי נשים בפומבי. באופן דומה ב-1921 הוצעה הצעת חוק לאסור על נשים לעשן במחוז קולומביה.
מספר קבוצות נשים נאבקו גם נגד עישון נשים. ליגת הטבק הבינלאומית לחצה על יוצרי סרטים להימנע מלהציג נשים מעשנות סיגריות בסרטים אלא אם כן הנשים המוצגות היו בעלות אופי "לא מכובד" וקבוצות נשים אחרות ביקשו מנערות צעירות לחתום על התחייבויות שאומרות שהן לא ישתמשו בטבק. קבוצות אלו ראו בעישון פעילות לא מוסרית ואיום. אולם במהלך מלחמת העולם הראשונה, כאשר נשים קיבלו את עבודתם של גברים שיצאו למלחמה, הן גם החלו לעשן אף על פי שזה עדיין נחשב טאבו . סיגריות היו דרך לנשים לערער על נורמות חברתיות ולהילחם למען שוויון זכויות כמו גברים. בסופו של דבר עבור נשים, הסיגריה באה לסמל "עצמאות מרדנית, זוהר, פיתוי וקסם מיני גם לפמיניסטיות וגם לפלאפריות".
היסטוריה > פרסום לנשים

חברות סיגריות החלו לפרסם באופן ממוקד לנשים בסוף שנות ה-1920. בשנת 1928 ג'ורג' וושינגטון היל, נשיא חברת הטבק האמריקאית, הבין את השוק הפוטנציאלי שניתן למצוא בנשים ואמר: "זה יהיה כמו לפתוח מכרה זהב ממש בחצר הקדמית שלנו". עם זאת, חלק מהנשים שכבר עישנו נתפסו כמעשנות בצורה לא נכונה. בשנת 1919 אמר מנהל מלון שנשים "לא ממש יודעות מה לעשות עם העשן. הם גם לא יודעים איך להחזיק את הסיגריות שלהם כמו שצריך. למעשה הם עושים בלגן מכל ההופעה." חברות הטבק נאלצו לוודא שלא ילעגו לנשים על השימוש בסיגריות בפומבי והיזם פיליפ מוריס אף נתן חסות לסדרת הרצאות שלימדה נשים את "אומנות העישון".
כדי להרחיב את מספר הנשים המעשנות, החליט היל לשכור את אדוארד ברנייס, שהיום ידוע כאבי יחסי הציבור, כדי לעזור לשכנע נשים לעשן. ברנייס החליטה לנסות לבטל את הטאבו החברתי נגד נשים מעשנות בפומבי. הוא קיבל עצות מהפסיכואנליטיקאי א.א. בריל, שקבע שזה נורמלי שנשים מעשנות בגלל קיבעון אוראלי ואמר, "היום האמנציפציה של נשים דיכאה רבות מהרצונות הנשיים שלהן. יותר נשים עושות כעת את אותה עבודה כמו גברים. נשים רבות אינן מביאות ילדים לעולם; למי שכן יולדת יש פחות ילדים. תכונות נשיות מוסתרות במסכה. סיגריות, המשוות נשים לגברים, הופכות ללפידים של חופש."
בשנת 1929 החליט ברנייס לשלם לנשים צעירות ומושכות, כדי לעשן את "לפידי החופש" שלהן באופן מופגן ודרמטי בזמן השתתפותן במצעד יום ראשון של חג הפסחא בניו יורק. דבר זה גרם לתדהמה ציבורית מכיוון שעד לאותה תקופה, נשים הורשו לעשן רק במקומות מסוימים כמו בפרטיות ביתן. ברנייס דאג לביים את כל האירוע בצורה מדוקדת. הוא היה זהיר מאוד כשבחר נשים לצעדה שכן "בעוד שהן צריכות להיראות טוב, הן לא צריכות להיראות יותר מידי כמו דוגמניות", כמו כן הוא בחר בנשים בעלות לבוש אופנתי, שהשתייכו למעמד חברתי גבוה, הוא מסר הודעה לעיתונות על האירוע, אבל גם שכר צלמים משלו כדי לוודא שתמונות טובות יצולמו ולאחר מכן יפורסמו ברחבי העולם. `
גם הפמיניסטית רות הייל קראה לנשים להצטרף לצעדה ואמרה, "נשים! הדליקו עוד לפיד של חופש! להילחם בעוד טאבו מין!" בנרייס דאג לפרסם את הצילומים בעיתונות וצעדת הנשים נתפסה כמחאה אותנתית למען שוויון ועוררה דיון ברחבי המדינה.
הצעד של ברנייס הצליח לפגוע בטאבו נגד עישון, והכוונת פרסום טבק לנשים הובילה לשיעורי עישון גבוהים יותר בקרב נשים בשנים הבאות. ב-1923 נשים רכשו רק 5% מהסיגריות שנמכרו; ב-1929 אחוז זה עלה ל-12%, ב-1935 ל-18.1%, והגיע לשיא ב-1965 ב-33.3%, (עם תחילת הגילוי של נזקי העישון) שיעורי העישון האלה נשארו ברמה זו עד 1977.
תחייה מחודשת בשנות ה-90

בשנות ה-90 חברות הטבק המשיכו לפרסם סיגריות כ"לפידים של חופש", כאשר ביקשו להרחיב את השווקים שלהן ברחבי העולם, בעיקר במדינות מתפתחות. מותגים כמו "וירג'יניה סלים" המשיכו להעלות בשווקים החדשים את רעיון לפיו עישון מייצג מודרניות וחופש. השימוש בדימויים אלה בעת פרסום הסיגריות, בהכוונה לנשים, בוצע במיוחד במדינות בהן נשים זכו ליותר שוויון ושחרור.
הדימויים המשמשים בקמפיינים הפרסומיים שונות לפי האזור. בספרד השתמשו בתמונות של נשים בעבודות גבריות, כמו טייסת קרב, כדי לפנות לנשים צעירות - ושיעורי העישון בקרב נשים צעירות בספרד גדלו מ-17% ב-1978 ל-27% ב-1997.
חברות הטבק השתשמו בסיגריות כדימוי של אמנציפציה גם במזרח ובמרכז אירופה, שם הסיגריות הוצגו כסמלים של חופש מערבי. בשנות ה-90 גרמניה (לאחר האיחוד בין מזרח למערב גרמניה) הפכה למוקד פרסום לעישון, ובין 1993 ל-1997 שיעורי העישון בקרב נשים בגילאי 12–25 בגרמניה עלו מ-27% ל-47%, בהשוואה לעלייה בעישון בקרב גברים באותה קבוצת גיל, שהייתה קטנה בהרבה.
ביפן, סיגריות שונות שפורסמו לנשים עודדו נשים להיות מיוחדות. סקר של משרד הבריאות והרווחה היפני הראה שבין 1986 ל-1999 העישון בקרב נשים עלה מ-10.5% ל-23.2%.
פרסומות בדרום אפריקה הראו נשים מעשנות חוצות מחסומים גזעיים לדוגמה תמונות של נשים שחורות מקבלות סיגריות מגברים לבנים. בהודו נשים הוצגו בבגדים מערביים עם סיגריות כסימן לשחרור וניידות חברתית וכלכלי כלפי מעלה.
באסיה העישון בקרב נשים הופך מקובל יותר וזה מוביל לביקוש גדול יותר לטבק. חברות טבק מפרסמות לנשים ברחבי העולם, ומציגות סיגריות כסמלים של ניידות חברתית כלפי מעלה, שוויון מגדרי וחופש. ניתן לראות את ההשפעות של חברות הטבק המכוונות לנשים על ידי העלייה במספר הנשים שהחלו לעשן.
ראו גם

נזקים בריאותיים של עישון טבק
ניקוטין
מכון הטבק
הערות שוליים

↑  Photo, Times Wide World Photo Times Wide World (1929-04-01). "EASTER SUN FINDS THE PAST IN SHADOW AT MODERN PARADE; Lone Prancing Team in Stream of Gleaming Motors in 5th Av. Recalls Bygone Days. TOP HATS GLINT IN CROWDS Throngs, Bigger Than Ever, Are a Riot of Color as Churches Let Out to Music of Organs. PARADE OF JOBLESS PUT ON Group of Girls Puff at Cigarettes as a Gesture of "Freedom"-- Resorts Near City Well Filled. One Fleeting Note of the Past. Resorts Have Parades, Too. Cameras Click by the Score. EASTER SUN FINDS THE PAST IN SHADOW Style Copyists Take Movies. Gray Predominates for Men. 500,000 at Atlantic City. Special Services at Sing Sing. (Published 1929)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-02-23.
↑  Nicotine manipulation, sourcewatch.org
↑  Bates, Clive;Rowell, Andy, Tobacco Explained...The truth about the tobacco industry...in its own words, Center for Tobacco Control Research and EducationWHO Tobacco Control Papers, ‏2004
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Amos, Amanda; Margaretha Haglund (2000). "From Social Taboo to "Torch of Freedom": the Marketing of Cigarettes to Women". Tobacco Control. 9 (1): 3–8. doi:10.1136/tc.9.1.3. PMC 1748294. PMID 10691743.
1 2  Brandt, Allan M. (2007). The Cigarette Century. New York: Basic Books, page 57.
1 2  Brandt, Allen M. "Recruiting Women Smokers: the Engineering of Consent." Journal of the American Medical Women's Association 51.1-2 (1996). Web. 28 Apr 2010.
↑  Statement: Surgeon General's Report on Women and Tobacco Underscores Need for Congress to Grant FDA Authority Over Tobacco (Campaign for Tobacco-Free Kids) (אורכב 05.02.2005 בארכיון Wayback Machine). Tobaccofreekids.org.
1 2 3  Brandt, Allan M. (2007). The Cigarette Century. New York: Basic Books, pp. 84-85.
↑  Robert McNamara, Edward Bernays, Father of Public Relations and Propaganda, thoughtco.com, ‏April 30, 2019
↑  O'Keefe, Anne Marie; Pollay, Richard W. (1996). "Deadly Targeting of Women in Promoting Cigarettes". Journal of the American Medical Women's Association. 51 (1–2): 67–69. PMID 8868553.
מודעת סיגריות 1900; הכוונה הפרסום לנשים אינה אסטרטגיה חדשה
מודעה סיגריות משנת 1914 המכוונת לנשים. חברות הטבק מכוונות כבר עשרות שנים פרסום לשוק הנשי, ורואות בו תחום צמיחה פוטנציאלי.
רעיון "לפידי החופש" זכה לתחייה מחודשת בשנות ה-90. הדבר בוצע בעיקר במדינות מתפתחות, בשל הגבלות רחבות על פרסום טבק במדינות מערביות.
מניסקותריום

| מניסקותריום |
| --- | --- |
  שלד ואיור אפשרי
תקופה
אאוקן 54–38 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קונדילרסים
משפחה:: פינקודונטיים
סוג:: מניסקותריום
מינים
 Meniscotherium tapiacitum  Meniscotherium chamense
שם מדעי
 Meniscotherium ‏קופ, 1874

מניסקותריום (שם מדעי: Meniscotherium) הוא סוג נכחד של יונק מסדרת מפריטי הפרסה או סדרת הקונדילרסים. הוא היה בן משפחת הפינקודונטיים לצד הפינקודוס והוא התגלה בחפירות באמריקה הצפונית ביוטה, קולורדו וניו מקסיקו ותוארך לתקופת האאוקן שלפני 54 עד 38 מיליון שנה מזמננו. נמצאו פרטים מתים רבים יחד, כך שכנראה היונק הקדום חי בלהקות קטנות. הוא הוגדר לראשונה ב-1874 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.
מאפיינים

יונק זה היה דומה מעט לכלב במראהו והגיע למשקל 15 עד 20 ק"ג. במקום אצבעות הוא הכיל פרסות נמוכות והוא היה בעל לסתות נמוכות עם חוטם גדול וגולגות רחבה שדמתה לגולגולת של שפן במראה. מבנה שיניו מרמז על תזונה צמחונית, שהתבססה על עלים. עם זאת הוא היה בעל מבנה גוף של טורף ובעל זנב עבה וארוך. ככל הנראה הוא היה מסוגל לטפס על עצים אך לא לריצה מהירה, מאחר שהרגליים היו נמוכות מאוד.
יונק זה בהתבסס על כמות המאובנים שנמצאו היה יונק מצליח מאוד ביערות של אמריקה הצפונית, אולי בשל חייו בקבוצות גדולות ובשל מבנה שיניו הטוחנות הגדולות שהתאימו ללעיסת צמחייה קשה שאוכלי צמחים אחרים לא יכלו לאכול. למרות זאת הוא נכחד עם סוף האאוקן לפני 38 מיליון שנה.
מוחמד אקבאל

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1877 סיאלקוט, Punjab, הראג' הבריטי 
 פטירה:  21 באפריל 1938 (בגיל 60) לאהור, Punjab, הראג' הבריטי 
 מדינה:  הראג' הבריטי, פקיסטן 
 מקום קבורה:  מצודת לאהור 
 מקום לימודים:  קולג' מוריי, אוניברסיטת המכללה הממשלתית, אוניברסיטת המכללה הממשלתית, אוניברסיטת מינכן, טריניטי קולג', אוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת היידלברג, הקולג' האוריינטלי 
 שפות היצירה:  אורדו, ערבית, אורדו, גרמנית, פרסית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  Ilm Al-Iqtisad, Message from the East, The Secrets of the Self, The Mysteries of Self­lessness, The Reconstruction of Religious Thought in Islam, The Development of Metaphysics in Persia, Gabriel's Wing, The Rod of Moses, Javid Nama, The Call of the Marching Bell, What should then be done O people of the East, Persian Psalms, Gift from Hijaz 
 הושפע מ:  לב טולסטוי, מוחמד, אנרי ברגסון, ג'לאל א-דין רומי, אחמד סירהינדי, סיד אבו אל-אעלא מודודי, תומס ווקר ארנולד, פרידריך ניטשה, אריסטו, יוהאן וולפגנג פון גתה, גאורג וילהלם פרידריך הגל, ביאזיד בסטאמי 
 בן או בת זוג:  Karim Bibi  Mukhtar Begum  Sardar Begum 
 צאצאים:  Javid Iqbal 
 פרסים והוקרה:  סר  Knight Bachelor 
 www.allamaiqbal.com
 חתימה:   
 
מוחמד אקבאל (באורדו: محمد اقبال, תעתיק מדויק: מחמד אקבאל; ‏ 9 בנובמבר 1877 – 21 באפריל 1938) היה פילוסוף, משורר, מיסטיקאי ופוליטיקאי, אשר פעל בהודו הבריטית, ונחשב בעיני רבים לאבי התנועה הלאומית הפקיסטנית, ולאחת הדמויות המרכזיות בספרות בשפת אורדו, ובנוסף כתב בשפה הפרסית.
בנוסף להיותו סופר ומשורר, הוא תרם רבות למחשבה האסלאמית בתקופה המודרנית. ספר שיריו הראשון, "סודות העצמי", הופיע בשפה הפרסית בשנת 1915. אקבאל זוכה לפופולריות רבה באפגניסטן ובאיראן, שם הוא מכונה "אקבאל-י לאהורי" (אקבאל מלאהור), ועבודתו אף זוכה לאהדה בקרב מנהיגי המהפכה האיראנית.
אקבאל קיבל תואר אביר ממלך בריטניה ג'ורג' החמישי. בעת לימודיו באנגליה, הצטרף לליגה המוסלמית, התנועה הלאומית המוסלמית בהודו הבריטית. הוא נחשב למשורר הלאומי של פקיסטן, וקיבל את התואר רשמית על ידי הממשלה. יום הולדתו, המכונה בפקיסטן "יום אקבאל", הוא יום חג רשמי במדינה.
ביוגרפיה

אקבאל נולד ב-9 בנובמבר 1877 בעיר סיאלקוט, במחוז פונג'אב בהודו הבריטית (פקיסטן דהיום). סבא וסבתא שלו היו בראהמינים, כהני דת הינדואיסטים מאזור קשמיר, אשר התאסלמו, ועברו לפונג'אב. אביו היה חייט, ללא השכלה פורמלית.