stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
א. גיטלין
הוצאת א. גיטלין > העשור הראשון

בשנת תרע"א–1911 החלו להופיע הספרים הראשונים בהוצאת א. גיטלין – חלקם תחת השם "א. גיטלין'ס פאָלקס-ביבליאָטעק" ('הספרייה לעם של א. גיטלין'). ההוצאה הציעה כבר מראשיתה ספרים ממגוון רחב של סוגים:
ספרות מקור (יידיש), כולל ספרות יפה, כגון הסיפור "די פערבלאנדזעטע: (די משומדת'טע)" ('המשומדת', תרע"א) מאת מרדכי ספקטור, שנכתב ופורסם במקור בשנה שלפני כן כסיפור בהמשכים בעיתון היידי הוורשאי קצר-הימים בעריכתו, "די ניַיע וועלט",
וספרי הומור כמו "אויף דער פרישער לופט" ('באוויר הצח', תרע"ב) מאת ב. יֵאוּשְזוֹן (משה יוּסטמַן);
תרגומים ועיבודים ליצירות מהספרות היפה האירופית, כגון המחזה "די שבועה" ('השבועה', תרע"א) מאת יעקב גורדין, שעובד לפי "הֶנשל העגלון" (אנ') לגרהרט האופטמן,
וכן תרגומים לספרות יהודית, כגון תרגום אנונימי לכמה ממעשיותיו של מקס נורדאו, "אויסגעוועהלטע מעשה'ליך" ('מעשיות נבחרות', תרע"ב 1912), שפורסמו במקור בגרמנית ב-1910;
ספרי עיון, כמו "מאָמענט-פאָטאָגראפיעס: (ווי אזוי שרייבען יודישע שריפטשטעלער?)" ('כיצד כותבים סופרים יהודים?', תרע"א) – קובץ רשימות מאת מרדכי ספקטור על חייהם ויצירתם של הסופרים והמשוררים היהודים הגדולים בני הזמן;
אנתולוגיות כמו האסופה הספרותית "דאָס בוך און דער לעזער" ('הספר והקורא', תרע"א);
וספרי לימוד (שהמצליחים שבהם המשיכו להופיע במהדורות נוספות), כגון מהדורה חדשה של ספר הדקדוק העברי "דקדוק שפת עבר" מאת מ"מ קפלן (1911).
סוגה נוספת שהופיעה בהוצאה הייתה "יום-טוב בלעטער" ('עלונים לחגים', בפרט לשלוש הרגלים) – חוברות ספרותיות הומוריסטיות מאוירות שהופיעו לכבוד החג (בתחילה נערכו על ידי הסופר א. אלמי (אליהו חיים שֶפְּס), עד הגירתו לאמריקה ב-1912).
היצירה הבלטריסטית המקורית הראשונה שראתה אור בהוצאת א. גיטלין הייתה הרומן "אין דאָרף" ('בכפר') מאת דוד קאסל, אשר הופיע בתרע"ב-1912 וזכה להצלחה.
מחברו, קאסל, שימש בהמשך כעורך ומנהל הספרותי של ההוצאה.
בשלהי 1912 הופיעו בה זיכרונותיו המפורסמים של יחזקאל קוטיק; הספר, שככל הנראה עבר עריכה ספרותית מסוימת תחת ידיו של דוד קאסל כעורך צללים, זכה מיד להצלחה ניכרת, ובשנה שלאחר מכן התפרסם חלקו השני.
במקביל, במחצית הראשונה של שנת תרע"ג, הופיעה בהוצאת גיטלין הפואמה "אין קאזמערזש" ('בקז'ימייז'') מאת זוסמן סגלוביץ'; זו עשתה רושם רב עם הופעתה וקנתה ליוצרה שם בעולם הספרות, ועד תחילת שנות ה-20 הופיעה בהוצאת גיטלין לבדה בעוד ארבע מהדורות לפחות (מחברהּ פרסם בהמשך בהוצאת גיטלין עוד רבים מספריו).
בעשור הראשון לפעולתה ראו אור בהוצאה הספרים הבאים:
הוצאת א. גיטלין > העשור הראשון > ספרות יפה > מקור

יצחק מאיר וייסנברג, "ערצעהלונגען און בילדער" ('סיפורים ותמונות', תרע"ב 1912);
"ווי אזוי האָב איך געוואונען אויף דער לאָטעריי?" ('כיצד זה זכיתי בלוטו?', תרע"ב), סיפור קצר מאת ב. יאושזון;
"אלטווארג" (תרע"ב), קובץ סיפורים מאת משה מינקוס;
"דער מילכיגער" ('החולב': "א דאטשע-בילד", תרע"ב) מאת יעקב רייזפֶדֶר (רייזפעדער);
"אָווענד-בלאסקייט" ('חיוורון ערב', תרע"ג 1913), קובץ נובלות מאת דוד קאסל;
צבי כהן, "פון טיעפען הארצען" ('מלבבות חבויים', תרע"ד);
"פון דער נאטור" ('מן הטבע: ציורים ונופים', תרע"ד) מאת י"י טרונק;
"דער משוגע'נער דאָקטאָר עלדאד" ('דוקטור אלדד המשוגע', תרע"ד), 'סיפור סימבולי-מיסטי' מאת שמואל שטֶרמן (שטערמאן) (בשם העט "פיליוּס-הוֹמינוּס");
שמריהו גורליק, "אין וואנדערלעבען" ('בחיי-נדודים': רשמי מסע ופיליטונים, 1918).
"פלעדער-מיַיז" ('עטלפים': קובץ פיליטונים, שירים ופארודיות, תרע"ג) מאת דער טונקעלער (יוסף טונקל);
"אפיקורסים" ("בילדער, סצענעס, פערליעבענישען, טיפּען, נפשות און פארשוינדלעך פון דער יודישער גאס": 'סיפורים מהרחוב היהודי', עם תמונות קומיות, תרע"ג 1913) מאת ב. יאושזון;
גיליונות "יום-טוב בלעטער" ('עלונים לחגים').
מהדורות נוספות של הפואמה של זוסמן סגלוביץ' "אין קאזמערזש" ('בקז'ימייז''),
וקובץ שיריו החדשים "ווען די זון פערגעהט" ('כשהשמש שוכחת', תרע"ד 1914);
הפואמה "פוילען" ('פולין', 1914) למנחם (=מנחם בורישו);
קובץ שירים של אברהם זאק, "רגע'ס פון טרוים: טאנקעס" ('רגעים מחלום', 1919);
הפואמה "אין פוילען" ('בפולין', תר"פ 1919) ללייבל מלאך.
הדפסה חדשה של האופרטה הקומית מאת יוסף לטיינר (לאטיינער) "דאָס יודישע הערץ" ('הלב היהודי', 1913; נדפס במקור כנראה בוורשה בתרע"א-1910);
דרמות מאת יהונתן הלפרן (1913): "שיינדעלע: (א זינדיגע מוטער)" ('שיינדלה', בשלוש מערכות),
ו"מוטער און זון' ('אם ובן', במערכה אחת);
"דער פּאסאזשיר" ('הנוסע', תרע"ד), אטיוד דרמטי מאת רפאל אדלהיים;
"טעאָדאָלינדע" ('תיאודולינדה', תרע"ד), חידוד מאת י"ב שווייצֶר;
הדפסה חוזרת של מחזהו של פרץ הירשביין "דער אינטעליגענט" ('האינטליגנט', דרמה בשלוש מערכות, תרע"ד 1914; נדפס במקור בתרס"ז 1907 בהוצאת יבנה בוורשה);
"אָהן א מעלאָדיע" ('ללא מלודיה', 1917), פואמה דרמטית מאת יואל מַסטבוים;
מונולוגים מאת פישל בימקו (בימקאָ): "ס'לעצטע וואָרט" ('המילה האחרונה', 1919),
ו"משה דרעהקאָפּ" ('מוישה המפוזר' (או 'המעופף'; מילולית: 'ראש-מסובב'), 1919);
"די נקמה" ('הנקמה', 1919), מחזה מאת מארק ארנשטיין.
הדפסה חוזרת של דוד איגֶלברג (קיבץ ותרגם), "קלאסיפיצירטעס אפאָריזמען-זאמעלבוך" ('קובץ מכתמים לפי נושאים: הגיגים נבחרים מאת הסופרים המפורסמים ביותר מכל העמים והזמנים', תרע"ב 1912; נדפס במקור כנראה בתרס"ח בוורשה);
סדרת "געזאנג און דעקלאמאציע" ('זֶמֶר ודקלום') בעריכת דוד קאסל:
"געזאנג און דעקלאמאציע: (ליעדער-זאמלונג)" (קובץ שירים לזמרה ולדקלום, 1913),
געזאנג און דעקלאמאציע: (ליעדער-זאמלונג): חלק ב (1914),
ו"פאר אָווענדען און פערוויַילונגען" ('לערבים ולאירועי בידור' (כלומר, לחוג בית ולקהל מאזינים גדול יותר) – 'פנינים מהספרות היידית: משַאצקֶס עד קוֹבְּרין', קובץ יצירות מאת 24 סופרים, עם רשימה קצרצרה על כל סופר, 1918).
הוצאת א. גיטלין > העשור הראשון > ספרות יפה > תרגום (ספרות אירופית)

הרומן ההיסטורי "פרעה" (אנ') מאת הסופר הפולני בּוֹלֶסלב פּרוּס (אנ') בתרגום ע"נ פרענק (נדפס במקור בדפוס הצפירה, תר"ע; נדפס שוב ב-1918 ובהדפסות נוספות תחת הכותרת "די קרוין פון מצרים" ('הכתר של מצרים'), בארבעה חלקים);
הרומן "דער רעדאקטאָר" ('העורך') לקנוט המסון (ללא שם המתרגם; גם הוא נדפס במקור בדפוס הצפירה, תרע"א);
"דער טיַיוועל" ('השטן' (אנ'), תרע"ב) מאת טולסטוי בתרגום דוד קאסל (זמן קצר לאחר פרסום הסיפור בשפת המקור ב-1911);
"איוועטא" ('איוֶוט', תרע"ב 1912) לגי דה מופאסאן בתרגום לוין;
"דער קרוינפּרינץ" ('נסיך הכתר', תרע"ב) לווילהלם מאייר-פרסטר (אנ') בתרגום לאון;
"דער צייטונגס-שרייבער" ('כתב החדשות', תרע"ב) מאת מטילדה סראו (אנ') בתרגום לאון;
מהדורה ד משופרת של הרומן של אז'ן סו "דער עוויגער יוד" ('היהודי הנצחי' (אנ'), תרע"ג 1912; הופיע במקור ב-1899 בהוצאת צוקרמן בוורשה; מהדורה ז משופרת: "דער אייביקער ייד", 1927);
הסיפור "ליאון הרופא" מאת נ' אסקוב, בתרגום יששכר פינצֶ'בסקי (מרוסית; תרע"ג; כנראה הופיע במקור ב"הצפירה", 1899);
"געטער זענען דורשטיג" לאנטול פראנס (1917–1918) בתרגום מצרפתית מאת אהרן איינהורן;
והרומן "אינ'ם גרויסען טומעל" מאת אגה מדלונג (גר') בתרגום יהודית פ' (תרע"ח 1918).
ספרות יהודית מתורגמת: "דער למד-וו'ניק" ('הלמד-וַוניק', תרע"ב) לשלמה כהן (תרגום אנונימי של סיפורו בשפה הגרמנית "David Leb Magdeburger").
שורת קומדיות ופארסות במערכה אחת (ברובן לא מאת סופרים מהשורה הראשונה) בתרגום זלמן זילברצווייג או בעיבודו, שהחלו להופיע לקראת סוף העשור:
"הערקולעס" ('הרקולס', תר"פ 1919) מאת ג' בֶּל;
"דער מעדאליאָן" ('המדליון', עיבוד חופשי, תר"פ 1919);
"די צוויי טויבע" (עיבוד חופשי, עם אחיו נתן זילברצווייג, תר"פ);
"דיאנא" ('דיאנה', תר"פ 1920) מאת אנה היל;
"דאָקטאָר רובינשטיין" ('דוקטור רובינשטיין', מפולנית, תר"פ 1920) מאת אלכסנדר פרֶדרוֹ (אנ');
"נאָך צוועלף" ('אחרי שתים-עשרה', תר"פ 1920) מאת לאביש;
"דער געצוואונגענער טראגיק" ('טרגיקון בעל כורחו' (אנ'), תרפ"א) מאת צ'כוב;
"א צימער צו פארדינגען" ('חדר להשכיר', עיבוד חופשי, תרפ"א) מאת אדולף פּוֹפּלַבסקי ואנטוני גוֹלַנסקי;
"דער קעניג" ('המלך', עיבוד חופשי, תרפ"א) מאת ע' טרכיב;
"אלץ צוליב ליבע" ('הכול בשל האהבה', 1921) מאת אד גוֹרדינֶט;
"די פארליבטע" (עיבוד חופשי, תרפ"ב 1922) מאת ארמן רוזה;
"אויף א פאלשן אדרעס" ('טעות בכתובת', עיבוד, תרפ"ב) מאת מ' מישֶל.
הדפסה חוזרת של סיפורו של מאיר להמן, "סוכן המלך, או: יד ושם" (תרע"ג; נדפס במקור בוורשה ב-1890), סיפור מההיסטוריה היהודית, בתרגום לעברית מגרמנית מאת אברהם צוקרמן;
והדפסה חוזרת (מאמהות דפוס) של "געשיכטען און לעגענדען" ('סיפורים ואגדות', תרע"ד) – חמש חוברות סיפורים של הנס כריסטיאן אנדרסן בתרגום ל' ברוֹמברג, שנדפסו במקור בשנת תר"ע בהוצאת "שטראהל":
"די אלטע גאסענ לאמטערנע" ('פנס הרחוב הישן');
"דער בעזער פירשט" ('הנסיך המרושע');
"דאָס קינד אין קבר" ('הילד שבקבר');
די לעצטע פּערל" ('הפנינה האחרונה');
"דאָס קליינע מעדעל מיט די שוועבעלעך" ('מוכרת הגפרורים הקטנה').
הוצאת א. גיטלין > העשור הראשון > עיון

יעקב רייזפדר, "דער חתם סופר" ('החתם סופר', 1919, בסדרת "דאָס לעבן פון אונדזערע דענקער און גאונים", 'חייהם של הוגינו וגאונינו');
שירי העם מהרפרטואר של מנחם קיפניס ורעייתו זמרה זליגפלד, עם תווים: מ' קיפניס (קיבץ), "פאָלקס-לידער פון מ. קיפּניס און ז. זעליגפעלדס קאָנצערט-רעפערטואר" (2 כרכים (כרך א: 60 פאָלקס-לידער; כרך ב: 80 פאָלקס-לידער), 1918–1925; הספר; ומהדורת 1930, בארכיון האינטרנט; הוצע גם במהדורה אלבומית).
"פאר שול און פאָלק" ('לבית הספר ולעם', תרע"ג 1912), מקראה עם תמונות מאת יעקב פיכמן, לבתי ספר רגילים ובתי ספר ערב;
"אליין-לעהרער פון דער דיַיטשישער שפּראך" (לימוד עצמי של השפה הגרמנית, מהדורה גדולה ב-3 כרכים, תרע"ו 1916 – בעת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם הראשונה) מאת פ' אידלסון וא' שטיגליץ;
"פּראקטישע יודישע גראמאטיק" ('דקדוק יידי מעשי': קורס בסיסי: אורתוגרפיה, אטימולוגיה ותחביר, 2 כרכים, תרע"ז) מאת מרדכי בירנבוים ודוד קאסל (מהדורה ג משופרת, 1928, בארכיון האינטרנט).
הוצאת א. גיטלין > שנות ה-20 > ספרות יפה > מקור

ספרי זוסמן סגלוביץ': "פון רוסלאנד: פון דער רעוואָלוציע" ('מרוסיה: מהמהפכה', מומנטים מהמהפכה, 1920),
"שטעגן–וועגן" ('שבילים–דרכים', נובלות חדשות, 1921),
"מאָן" (מיניאטורות, תרפ"ב 1922),
ו"די ווילדע צילקע" ('צילקה הפראית', רומן, 1922);
יעקב פאט, "קיין אמעריקע: געשיכטען וועגען די וואָס וואנדערן" ('אל אמריקה: סיפורים על אלו שנודדים', 1920);
ספרי אברהם זאק: "אין שאָטן" ('באפלה', 1922), קובץ נובלות,
ו"פאָניע גנב: (א כראָניק)" ('פוֹניֶה גנב', על החיים בצבא הרוסי, 1929);
ספריו של קלמן גוטנבוים "פרעמדע" ('זרים', קובץ נובלות, 1922) ו"דער סוד פון טויט" ('סוד המוות', 1928).
הומור: א' אלמי (שפס), הומאָריסטישע שריפטן" ('כתבים הומוריסטיים', ב-2 כרכים (כרך א: פארודיות, כרך ב: הומורסקות וגוזמאות), 1928).
קובץ שיריו של זוסמן סגלוביץ' "ציַיטיגע טרויבען" ('ענבים בשלים', שירי אהבה, 1920; איור העטיפה והטיפוגרפיה: הנריק ברלוי);
לייבל מלאך: הבלדה "די טויטע חופה" (תרפ"א 1921),
והאפוס "אמאָל אמאָל" ('פעם פעם'; 1922);
אורי צבי גרינברג, "קריג אויף דער ערד" ('מלחמה עלי אדמה'), תרפ"ג) – מהדורה ב של ספרו "אין צייטנס רויש" ('בשאון הזמן', יומן מלחמה, סיפורים ושירים משירותו הצבאי מסרביה, נדפס ב-1919 בהוצאת בצלאל בלבוב), שנוסף לו סיפורו "רויטע עפל פון וויי-ביימער" ('תפוחים אדומים של עצי-הדווי');
"אין שאָטן" ('באפלה': פואמות ושירים, 1923) מאת בן-א' סאָכאטשעווסקי (יחיאל מאיר סוכצ'בסקי);
אנתולוגיה: דער ארבעטער דעקלאמאטאָר" ('המקראה לַפועֵל', שירי פועלים מהספרות היידית, 1920; מהדורה ב משופרת: 1923), בעריכת ש' לוי.
זוסמן סגלוביץ', "די וואנט" ('הקיר': אטיוד דרמטי, 1920; נדפס לראשונה בצורה מקוצרת בשל הצנזורה הרוסית ב"דער יידישער וועלט", וילנה 1915);
מחזותיו של פישל בימקו "די אינטריגע" ('האינטריגה', טרגיקומדיה),
ו"קוידערוועלט" (קומדיה במערכה אחת, שניהם משנת תר"פ 1920);
אוסיפ דימוב, "דער אייביקער וואנדערער" ('הנודד הנצחי', תרפ"ב);
מחזותיו של נח זבלודובסקי (זאבלודאָווסקי) (בר נש) "פארביטערטע הערצער" ('לבבות מרים'),
ו"אן עקספּראָפּריאציע" ('הַפְקעה', שניהם משנת תרפ"ב).
הוצאת א. גיטלין > שנות ה-20 > ספרות יפה > תרגום

הרומן "כאדזשי-מוראט" ('חאג'י מוּראָט' (אנ'),‏ 1920) לטולסטוי, בתרגום משה גולדשטיין;
"די טרערן אינדזל" ('אי הדמעות', 1920) מאת ולאס דורושביץ' (אנ'), גם הוא בתרגום גולדשטיין;
"אָהן א גלויבען" ('ללא אמונה', תרפ"א 1921) מאת הסופר הפולני הנריק סנקביץ', בתרגום דוד קאסל;
הרומן "דער העלד פון אונזער ציַיט" ('גיבור זמננו', תרפ"ג) ללרמונטוב, בתרגום קאסל;
סרגיי ויטה, "זכרונות: ניקאָלאי II ממשלה" (זיכרונותיו מממשלתו השנייה של הצאר האחרון של רוסיה, ניקולאי השני, 1923), בתרגום רחל מירגאָלד (=שם עט של דוד קאסל);
"בריוו פון דער לעצטער רוסישער קיַיזערין צו איר מאן ניקאָלאי II" (אלכסנדרה, אשת ניקולאי השני: 'מכתב מהצאריצה הרוסייה האחרונה לבעלה ניקולאי השני', 1923), בתרגום ש' פיין;
הרומן "די שוישפילערין" ('השחקנית', 1924) להיינריך מאן, בתרגום בן-ציון פיין;
הרומן "יעקבס ברונעם: (הגר די טענצערין)" ('הבאר של יעקב: (הגר הרקדנית)', 1926) מאת פייר בנואה (אנ'), בתרגום חופשי ליידיש מאת ב' דובלין;
הרומן "מארטא" ('מרתה', 1927) מאת הסופרת הפולנייה אליזה אוֹזֶ'שקובה (אנ'), בתרגום מ' רובינשטיין;
המחזה "ווילהעלם טעל" ('וילהלם טל', 1929) לפרידריך שילר, בתרגום הֶרשֶלֶה (=הרשל דניאלביץ').
סדרת כל כתבי ז'ול ורן ("אלע ווערק פון זשול ווערן") – החלה להופיע ב-1926, לקראת מלאת מאה שנה להולדתו (1928), ולבסוף הופיעו במסגרתה עד 1930 13 כותרים (ב-20 כרכים):
"אין דער הימלישער אימפּעריע" (1926), בתרגום פ' גולדשטיין;
"די קינדער פון קאפיטאן גראנט" ('ילדי רב החובל גרנט', 2 כרכים, 1926; כרך א, בארכיון האינטרנט) בעיבוד חופשי מאת ש"ר;
"דער צארישער קוריער: מיכאיל סטראָגאָוו פון מאָסקווע ביז אירקוצק" ('מיכאל סטרוגוב', 1926), בתרגום א' בלום;
"אויף די וועגן פון דער וועלט" (2 כרכים, 1926), בתרגום ש' רייך;
"מענטש און וווּנדער" (3 כרכים, 1926; כרך א, כרך ב, בארכיון האינטרנט), בתרגום מ' גרין;
"די שולע פון די ראָבינזאָנס" ('בית-ספר לרובינזונים' (אנ'),‏ 1926), בתרגום מ' גרין;
"אונטער דער זון פון אפריקע, אָדער: א נסיעה ארום דער וועלט אין 80 טעג" ('תחת שמש אפריקה, או: מסע מסביב לעולם בשמונים יום', 2 כרכים, 1927), בתרגום מ' גרין;
"קאלט און וואָרעם" (3 כרכים, 1928), בתרגום מ' גרין;
"אויפן שאנסעלאָר" ('על סיפון השַנסֶלוֹר: סיפורה של נסיעה טראגית' (אנ'),‏ 1928), בתרגום מ' לאנדו;
"דער פופצניעריקער שיפּס-קאפּיטאן" ('קפיטן בן חמש-עשרה' (אנ'),‏ 1930), בתרגום א"ג;
א רייזע אונטער דער ערד" ('מסע אל בטן האדמה', 1930), בתרגום א"ג;
"דער געהיימנישפולער שיפּער" ('הספן המסתורי', 1930), בתרגום א"ג;
ו"אין געיעג נאָך א מעטעאָר" ('ציד המטאור' (אנ'),‏ 1930), בתרגום א"ג.
אברהם בן-אוּרי (Benury), "בשעות המנוחה: ספר-מקרא לבני-הנעורים ולעם" (מקראה עברית, מהספרות היהודית והכללית; תרפ"ה);
א' אלמי, "אויפן וועג פון די געטער" ('בדרך האלים: כתבי קודש וסיפורי מיתולוגיה של המצרים, ההינדים, היפנים והאינדיאנים', 1929).
הוצאת א. גיטלין > שנות ה-20 > עיון > בשפה הפולנית

עם היטמעותם ההדרגתית של היהודים בחברה הפולנית, החלו להופיע בהוצאה גם ספרים אחדים בשפה הפולנית:
הרומן הידוע "אין פּוילישע וועלדער" ('ביערות פולין', 1921) ליוסף אופטושו בתרגומו של שאול וגמן (W lasach polskich,‏ 1923);
הגדה של פסח מאוירת דו-לשונית, עברית ופולנית עמודה מול עמודה (1927);
Noce Palestyńskie ('לילות ארץ-ישראליים', מקור בפולנית, 1928) מאת ראובן בן-שם (פלדשוה);
Dzieje biblijne i legendy ('היסטוריה מקראית ואגדות': ספר לימוד של היהדות ותולדות היהודים, לתלמידים יהודים, 3 כרכים, 1928-30) מאת אברהם פרוז'נסקי;
ו-"1863: יידישע פּאָווסטאניע-מעשהלעך" ('1863: אגדות יהודיות על המרד', 1927) לא. אלמי בתרגום שמואל הירשהורן (Legendy zydowskie o powstaniu 1863 r.‎,‏ 1929).
הוצאת א. גיטלין > שנות ה-20 > משפט פלילי

בשנת 1920 הופיעה בהוצאת גיטלין "המקראה לַפועֵל" (דער ארבעטער דעקלאמאטאָר; מהדורה ב משופרת: 1923) – אנתולוגיה של שירים סוציאליסטיים כגון המנונה של תנועת הבונד, "די שבועה" ('השבועה') מאת ש. אנ-סקי, האינטרנציונל, ושירי פועלים נוספים ביידיש מהרפרטואר של התנועה הסוציאליסטית היהודית מאת משוררים כמוריס רוזנפלד ואברהם רייזן.
במאי 1926, לאחר תקופה של אי-יציבות שלטונית בפולין, העלתה הפיכה צבאית לשלטון את יוזף פילסודסקי כדיקטטור נאור. כעבור מספר חודשים, על רקע האיבה כלפי ברית המועצות והקומוניזם, הוחרם הספר על ידי הרשויות בוורשה, וגיטלין הועמד למשפט פלילי (זמן קצר קודם לכן נתבעה גם הוצאת הספרים היהודית "צֶנטרל" על שהדפיסה את "השבועה" בתוך כתבי אנ-סקי, אך המשפט בוטל); התובע דרש מאסר של שלוש שנים. בית המשפט אישר את החרמת הספר, ובספטמבר 1927 גזרו שופטי בית המשפט המחוזי על גיטלין מאסר בן חודשיים. הוא ערער לבית המשפט לערעורים, וזה נענה בנובמבר 1928 להצעת הסנגור וביטל את הדין.
הוצאת א. גיטלין > שנות ה-30 עד מותו של גיטלין

בראשית שנות ה-30 סבל ענף הספרים היהודיים מירידה ניכרת בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, שפגע בפולין. נסגרו כמה מהוצאות הספרים היהודיות הגדולות במדינה, כמו ב. קלעצקין (קלֶצקין) בווילנה ו"צֶנטרל" בוורשה, אך הוצאת גיטלין ובית מסחר הספרים המשיכו לפעול. בין הספרים שראו אור בהוצאה עד מותו של גיטלין:
שתי פואמות מקראיות: "שאול און דוד" ('שאול ודוד', 1930) מאת יחיאל לרר;
ו"די מכשפה" ('המכשפה', פואמה דרמטית על שאול ובעלת האוב, 1930) מאת שמואל מארוויל;
קובץ שירים עבריים "להבות בסערה" ומחזה "בימי מבוכה" (תרצ"ב) מאת דוד וֶנגֶנבוֹרסקי (משורר רוויזיוניסטי);
ו"די וואָגשאָל" ('כף המאזניים': מאסף לביקורת, סקירה וביבליוגרפיה, 193-?).
ספר לימוד חדש מאת מרדכי בירנבוים: "טל-אביב" (ספר לימוד וקריאה אחרי לימוד האלפבית ולפני ספרו "ילדות", על פי שיטת דלטון (אנ') ודֶקרוֹלי (אנ'), תרצ"א 1930);
מהדורה ד של ספרו של ליפה שפר "עולם הילדים" (מקראה מצוירת לשנת הלימודים ב–ג, 1930; במקור כנראה ורשה תרפ"ג)
ספרי לימוד שפות לדוברי יידיש של מ' מרימן: "פראנצויזיש–יידישער לערנבוך" (לימוד צרפתית, עם מילון יידי–צרפתי, 1930) ו"ענגליש–יידישער לערנבוך" (לימוד אנגלית, עם מילון יידי–אנגלי, 1939);
וספר הלימוד הראשון של המורה והסופר העברי ירחמיאל וינגרטן, "תורה למתחילים" (2 כרכים, 1932).
הוצאת א. גיטלין > ממותו של גיטלין ועד מלחמת העולם השנייה

לאחר מותו של גיטלין הייתה אלמנתו חוה בין היהודים הרבים שעלו אז מפולין לארץ ישראל, אך לאחר שלא עלה בידה להתבסס בה, שבה לארצה. היא המשיכה להפעיל את ההוצאה ובית מסחר הספרים לאורך שנות ה-30, עד מלחמת העולם השנייה.
בין הספרים שהופיעו בהוצאה בשנים האחרונות לקיומה:
חידוש הספרייה המצוירת והמנוקדת לילדים ונוער "שבלים" ('שיבולים', מהדורה חדשה ומתוקנת, תרצ"ו 1935). מרבית החוברות (אך לא כולן) היו הדפסה חוזרת של מהדורה א. לעומת הסדרה המקורית, שנחלקה ל-69 חוברות, מהדורה ב כללה 62, ובסדר שונה.
מהדורות נוספות לספרי לימוד שהופיעו בהוצאה קודם לכן, כמו ספרי הלימוד והמקראות "ילדוּת" ו"טל ילדות" למרדכי בירנבוים, "תולדות עמנו: מן ימי אברהם אבינו עד ימינו" (מהדורה א' נקראה "היסטוריה עברית") לאברהם פרוז'נסקי;
ספריו החדשים של ירחמיאל וינגרטן: שש מקראות עבריות לבית הספר והאנתולוגיה "בחיים ובספרות" (תרצ"ג ואילך), ו"נביאים ראשונים למתחילים" (תרצ"ו);
מהדורה ב מחודשת ומתוקנת של "גיאוגרפיה" למשה גרדון (תרצ"ג; מהדורה א הופיעה בוורשה בתרצ"א 1932);
ספר לימוד עברית חדש של ליפה שפר: "עברית לעולים ולתיירים" (ספר לימוד עצמי למתחילים, 1933; מהדורה ב: 1935) ומהדורות חדשות של ספרו "למדו עברית": מהדורה ו מחודשת ומתוקנת עם תוספת: "בארצנו": תרצ"ג 1933; מהדורה ח, עם מילון עברי–אידי–פולני–אנגלי–גרמני, 1935).
מילון עברי–יידי (תרצ"ג 1933), מילון פולני–עברי (תרצ"ז) ומילון עברי–פולני (תרצ"ט) שסידר אברהם בן-אוּרי.
חלק ב של ספרו של יצחק גרינבוים "שיעורים על דבר התנועה הציונית והתפתחותה" (1927) בתרגום מעברית ליידיש מאת שמשון דוב ירושלימסקי ("געשיכטע פון ציוניזם", 1934);
הדפסה חוזרת של "אלטנוילנד" להרצל בתרגום לפולנית מאת הנריק אדלר (U wrót nowego zycia – (Altneuland): powiesc-utopja,‏ 1934; נדפסה במקור ב-1928 בוורשה בהוצאת מ"י פרייד);
ומהדורה חדשה של התרגום לפולנית של "דברי ימי ישראל" להיינריך גרץ מאת סט' שֶנהַק (Historja Zydow, ב-9 חלקים, 1936; נדפסה במקור בוורשה החל ב-1902).
אחרית דבר

זמן קצר לאחר כיבוש פולין סגרו הגרמנים חנויות ספרים וספריות יהודיות והחרימו את ספריהן. היודנראט בוורשה השיג היתר לפתוח ספריית השאלה וחנויות ספרים בגטו ולקבל בחזרה ספרים עבריים ויידיים שהוחרמו. בינואר 1942, לפקודת הגרמנים, נסגרו חנויות הספרים והספריות בגטו (כמה ספריות ניידות המשיכו לפעול במחתרת).
עמנואל רינגלבלום מציין בכתביו בינואר 1942:
"חנויות הספרים היהודיות אינן עוד. הן נסגרו והספרים נלקחו"; "סגרו את כל חנויות הספרים היהודיות, כמו קוזאק ואחרות".
משפחתו הגרעינית של גיטלין – אלמנתו חוה (אווה) ושלושת ילדיהם: בנותיהם הנשואות אנה (חנה) (אַנקָה) פּוֹלָקֶביץ' ואסתר (סְטוּלָה) הילדֶסהיים ובנם הנער משה (מְיֶיטֶק) – נספתה כולה בשואה.
צִלה של חנות הספרים של גיטלין נזכר בדיווחיהם של שני עיתונאים יהודים יוצאי פולין שנשלחו לסקר את גורל הקהילה היהודית במדינה לאחר השואה.
לאחר תום המלחמה, בסוף שנת 1945, יצא הסופר והעיתונאי היידי מרדכי צאנין לסיור בן שנה בפולין, שבמהלכו שלח רשמי מסע ליומון היידי הניו-יורקי הנפוץ "פאָרווערטס", שבהם דיווח על חורבנן של כמאה קהילות יהודיות בערים ועיירות במדינה. את מאמריו כינס בספר מסעות, שראה אור ב-1952 בהוצאת "לעצטע נייעס" (העיתון היידי הישראלי שייסד וערך). בסַפְּרו על וורשה כתב: "משמאל, מול גן קרָשינסקי, אתה מזהה את מקומן של חנויות נאלבקי, שם הייתה פעם הוצאת גיטלין. ומעט הלאה משם לא רואים כבר אפילו חורבות".
מעט אחרי צאנין, בראשית שנת 1946, יצא עיתונאי ארצישראלי עברי ראשון לבקר בפולין לאחר המלחמה: שמעון סאמט, שליח עיתון "הארץ", היה אורחה של ממשלת פולין וסייר ברחבי המדינה במטרה להביא בפני קוראי העיתון תמונות מחיי שארית הפליטה. בספר המסעות שפרסם באותה שנה סיפר "מישהו מחפש את מקום הבית, בו היה פעם בית-המסחר לספרים של גיטלין. רק זכר של הרס נשאר גם ממנו. עם רדת יהודי הגיטו ורכושם לטמיון, חוסל עורקו החי, הקריה ההומיה, שכל יהודי ידע משמעה: נאליווקי".
סנפורד בישופ

סנפורד דיקסון בישופ הבן (באנגלית: .Sanford Dixon Bishop Jr; נולד ב-4 בפברואר 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת ג'ורג'יה, ברציפות מאז 1993. לאחר מותו של ג'ון לואיס נהיה לחבר הוותיק ביותר במשלחת ג'ורג'יה לקונגרס. כחבר בקואליציית הכלבים הכחולים, בישופ משתייך לאגף השמרני במפלגה הדמוקרטית. המחוז שלו ממוקם בחלק הדרום-מערבי של ג'ורג'יה ובותוכו שוכנות הערים אולבני, תומאסוויל, קולומבוס ומייקון.
ביוגרפיה

בישופ נולד במוביל שבאלבמה, בנם של מיני ב. סלייד וסנפורד דיקסון בישופ, שהיה הנשיא הראשון של "המכללה הקהילתית המדינתית בישופ". בשנת 1968 השלים בישופ במכללת מורהאוס לימודי תואר ראשון במדע המדינה לצד תחום התמחות משני באנגלית, וב-1971 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט באוניברסיטת אמורי. בהיותו סטודנט במורהאוס היה עמיתו של הרמן קיין לספסל הלימודים. בשנים 1969–1971 שירת בצבא ארצות הברית. משהשתחרר משירות צבאי ניהל בישופ משרד עורכי דין בקולומבוס שבג'ורג'יה. בשנת 1977 נבחר לראשונה אל בית הנבחרים המדינתי של ג'ורג'יה, כנציג מחוז הבחירה ה-94. את מחוז זה ייצג עד אשר נבחר אל הסנאט של ג'ורג'יה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20.
לאחר קדנציה אחת בלבד בסנאט המדינתי התמודד בישופ על ייצוג מחוז הקונגרס השני של ג'ורג'יה בבית הנבחרים של ארצות הברית, אותו ייצג חבר הקונגרס האמריקאי צ'ארלס האטצ'ר, דמוקרט לבן ומתון. מחוז הקונגרס השני הוגדר מחדש כמחוז בעל רוב לאוכלוסייה האפרו-אמריקאית בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-1990. בבחירות מקדימות מרובות מתמודדים, שישה ליתר דיוק, העפיל בישופ למקום השני אחרי האטצ'ר. משכשל האטצ'ר לגרוף לפחות חמישים אחוזים מקולות הבוחרים, נכפה סיבוב מכריע בינו לבין בישופ. במהלך מערכת הבחירות תקף בישופ את האטצ'ר על הוציא 819 המחאות ללא כיסוי במסגרת שערוריית הבנקאות בבית הנבחרים. בישופ גבר על האטצ'ר ביחס של 53%–47%. ביום הבחירות הכלליות ניצח בישופ את ג'ים דאדלי, מועמד המפלגה הרפובליקנית, עם 64% מהקולות.
בישופ הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 1993. הוא חבר השדולה השחורה בקונגרס, כמו גם בקואליציית הכלבים הכחולים – קבוצה של דמוקרטים מתונים עד שמרנים בבית הנבחרים. בשל נכונותו לשתף פעולה עם הצד השני של מתרס, במהלך הקונגרס ה-114 של ארצות הברית הוגדר בישופ בידי מרכז לוגאר ובידי בית הספר מקורט למדיניות ציבורית של אוניברסיטת ג'ורג'טאון כחבר ה-16 הכי דו-מפלגתי בבית הנבחרים. בישופ, המייצג מחוז בחירה שבעיקרו מורכב מקהילות המתכלכלות מחקלאות, הוא תומך נלהב בפיקוח המחירים הפדרלי על בוטנים, היבול החשוב ביותר מבחינה כלכלית שמיוצר בדרום-מערב ג'ורג'יה.
ב-10 באוקטובר 2002 נמנה בישופ מבין ארבעת החברים בשדולה השחורה שהצביעו בעד ההחלטה המשותפת של הקונגרס המאשרת את היציאה למלחמת עיראק. ב-10 בספטמבר 2007, במסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית לקראת 2008, תמך בישופ במועמדותו של הסנאטור ברק אובמה והיה יו"ר-עמית של מטה הבחירות הנשיאותי של אובמה בג'ורג'יה; רעייתו של בישופ, ויויאן קריטון בישופ, פקידת בית המשפט העירוני בקולומבוס, הייתה יו"ר-עמיתה של ועדת הנשים בג'ורג'יה עבור הסנאטורית הילרי קלינטון שהתמודדה מול אובמה. בשנת 2010 הצביע בישופ נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה בשל הנוסח בחקיקה שהתיר מימון פדרלי עבור הפלות.
בשנת 2020, משרד האתיקה של הקונגרס פרסם דו"ח לפיו בישופ השתמש לרעה בכספי הבחירות בשווי של למעלה מ-90 אלף דולר אמריקאי כדי לכסות הוצאות אישיות כגון דלק, גולף, ארוחות, נסיעות, שכר לימוד ופעילויות פנאי אחרות. לאחר מכן נפתחה חקירה מלאה של ועדת האתיקה של בית הנבחרים.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  The Lugar Center - McCourt School Bipartisan Index, מסמך מאת מרכז לוגאר ובית הספר מקורט למדיניות ציבורית (באנגלית)
↑  קווין סאק, In the Rural White South, Seeds of a Biracial Politics, באתר הניו יורק טיימס, 30 בדצמבר 1998 (באנגלית)
↑  Final vote results for roll call 455, באתר Clerk of the United States House of Representatives (באנגלית)
↑  שיילה דיוואן, Southern Blacks Are Split on Clinton vs. Obama, באתר הניו יורק טיימס, 18 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  קרוליין קלי, Ethics Committee extends investigation into Georgia congressman over use of campaign funds, באתר CNN‏, 1 באוגוסט 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0175 6990  LCCN: n2018064543  US Congress: B000490  VIAF: 265154198344520230008   WorldCat (עם VIAF): 265154198344520230008
שונטל בראון

שונטל מוניק בראון (באנגלית: Shontel Monique Brown; נולדה ב-24 ביוני 1975) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת אוהיו. מחוז הבחירה ששלה מקיף חלקים ממחוז קויאהוגה ומחוז סאמיט בחלק הצפון-מזרחי של המדינה, כולל רוב המתחמים השחורים בין קליבלנד לאקרון.
בראון, חברת המפלגה הדמוקרטית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כחברת מועצת מחוז קויאהוגה בשנים 2015–2021. היא נבחרה לבית הנבחרים האמריקאי בבחירות מיוחדות שנערכו בראשית נובמבר 2021, בעקבות התפטרותה של נציגת המחוז מרשה פאדג'.