שאילת מילים
הסיבות לשאילת מילים

חוקרי תרגום ציינו מספר גורמים לשאילת מילים:
מונחים ורעיונות חדשים;
קרבה גאוגרפית וקשרים הדוקים בין עמים ותרבויות;
ביטוי מכוון לקרבה תרבותית בין עמים;
שימוש במילים לועזיות הנתפסות כיוקרתית או ייחודיות;
תקשורת המונים (בפרט האינטרנט) – הרבה ידיעות בעיתונות הן ידיעות המתורגמות באופן חפוז. למתרגם לא תמיד יש זמן לחפש מילה מתאימה בשפתו עבור מושגים המופיעים בכתבה;
קשרים חברתיים בין דוברי שפות שונות, בני אותה ארץ ובני ארצות רחוקות.
שאילת מילים באה לרוב כדי להתגבר על חסר בלקסיקון הקיים. יש צורך במילה חדשה כדי לציין במדויק מושג או רעיון חדש, המצאה טכנולוגית, תרופה או מכשיר חדש והדרך הנוחה או המהירה ביותר למלא את הצורך היא אימוץ המילה המתייחסת למושג החדש משפה אחרת. דרכים אחרות להשלמת לקסיקון הם באמצעות תחדיש (נאולוגיזם), כלומר המצאת מילה או צירוף מילים, או באמצעות הרחבת משמעות של מילה קיימת בשפה. שאילת מילה נוחה יותר מסיבות נוספות: טכנולוגיות או רעיונות חדשים מועברים בדרך כלל בתיווך אנשים השולטים הן בשפה המקומית והן בשפת הקהילה בה הומצאו הטכנולוגיה או הרעיון. ציבור החשוף לשפה זרה ומכיר מושג או רעיון בשמו הזר, נוח לו להמשיך להשתמש בו גם בדיבור עליו בשפה המקומית. הרחבת משמעות של מילה קיימת בשפה מקומית מגבירה את עמימות השפה, המכבידה על דובריה.
סיבה אחרת לשאילת מילים או להפסקת שאילת מילים היא תרבותית. נטייה של עם להידמות לעם אחר מגבירה את שאילת המילים משפתו של השני ואילו נטייה להיבדלות מגבילה אותה. דוגמה להליך שאילת מילים תרבותי הוא שאילת מילים מצרפתית לערבית בקרב בני המעמד הערבי הגבוה בימי הקולוניאליזם. אנשי מעמד זה החלו לקרוא לבעלי מקצוע, כמו: סַפָּר, נהג ושֹר, בשמותיהם הצרפתיים במקום בשמותיהם הערביים.
דוגמה הפוכה לנטיית היבדלות שמובילה להפסקת שימוש במילים מושאלות ניתן לראות במהפכת הטורקים הצעירים. כחלק מהשאיפה להפסיק להידמות לעמי המזרח התיכון אימצו הטורקים את האותיות הלטיניות וזנחו את האותיות הערביות וגם הפסיקו להשתמש במילים שאולות מערבית ומפרסית ואף שינו את שמות עריהם.
סיבה נוספת לשאילת מילים היא ששימוש במילים לועזיות תורם ביצירת אווירה שבאה יחד עם השפה הזרה. מסתבר, שהקהל נמשך יותר לשחק "באולינג" מאשר "כדורת" או להצביע למועמד עם "אג'נדה" ולא עם "מדיניות".
החיסרון העיקרי בשאילת מילה הוא הקושי להתאים את המילה הזרה לכללי הפונולוגיה והמורפולוגיה של השפה המקומית. לפעמים, המילה הזרה כוללת הגאים, צירופי הגאים או מבנה הברה שאינו חוקי בשפה המקומית. לפעמים, המילה תהיה קצרה או ארוכה מהרגיל, תכלול הטעמה או טונים שלא קיימים בשפה המקומית, או שתהא בנויה בצורה שאינה מאפשרת הוספת מוספיות או שינויים מורפולוגיים אחרים, שהם הכרחיים בשפה המקומית.
שאילת מילים גלובלית משפות שולטות, לפי תחומים:
אמנות – רוב המונחים הטכניים במוזיקה קלאסית שאולים מאיטלקית; בתחום הבלט, מצרפתית.
עסקים – האנגלית, שנחשבת לשפת העסקים הבינלאומית, ייצאה לשפות אחרות מונחים רבים מעולם העסקים והטכנולוגיה.
פילוסופיה – מונחים רבים, כולל המילה פילוסופיה עצמה, מקורם ביוונית, ובשליטתה הבלתי-מעורערת של יוון העתיקה בפילוסופיה, כמו גם בתחומי המתמטיקה, הבלשנות, הכלכלה, והפוליטיקה בתקופת האימפריה הרומית.
דת – דתות יצרו אוצר מילים ומונחים קשורים לדת, והושאלו מילולית מהשפה בה נוצרה הדת לשפות אחרות. להלן דוגמאות:
ערבית (אסלאם): ח'ליפה, חג', קוראן;
יוונית (נצרות): בפטיזם (הטבלה);
עברית (יהדות): שבת, בתור "יום מנוחה", הושאל מילולית לכמה שפות;
לטינית (נצרות קתולית): מיסה;
סנסקריט (הינדואיזם): גורו (מורה רוחני);
מדע (לטינית): מדעי הרפואה עושים שימוש בלקסיקון לטיני נרחב, כתוצאה מהתפתחות הרפואה בלטינית בימי הביניים.