stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פריאניק

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדן, מזון, gingerbread confectionary, עוגייה, עוגה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוצא:  רוסיה 
 
צורה נפוצה של פריאניקים
טולה פריאניק מסחרי
חנות פרניק בצ'כיה
פּרִיאַנִיק (באוקראינית: пряник, ברוסית: пряник, בבלארוסית: пернік; בצ'כית ובסלובקית: perník; בפולנית: piernik; בקרואטית: paprenjak) מתייחס למגוון מוצרי מאפה מתוקים מסורתיים באוקראינה, רוסיה, בלארוס וכמה מדינות שכנות כמו פולין. זהו גם מאפה מתוק צ'כי וסלובקי פופולרי.
מאפיינים

באופן מסורתי, פריאניקים עשויים מקמח ודבש. בעוד שחלק מהמילונים הרוסיים-אנגלים מתרגמים את פריאניק כלחם זנגביל, הזנגביל (ג'ינג'ר) הוא מרכיב פריאניק אופציונלי, בניגוד לדבש. סוכר משמש לעיתים קרובות במקום דבש בייצור פריאניקי תעשייתי ובבישול ביתי מודרני. קשור לפריאניק הוא ה"קובריז'קה" (коврижка), לחם מתוק עם מרכיבים דומים.
אטימולוגיה

המילה pryanik היא מהסלבית המזרחית העתיקה (אנ'), (пьпьрянъ), שם תואר מהסלבית המזרחית העתיקה пьпьрь "פלפל", מה שהופך אותה לדומה מבחינה אטימולוגית או קשורה ללבקוכן הגרמני. בגרמניה הוסיפו ג'ינג'ר לעוגיות חג המולד או של הפסחא – כך הופיע לחם הזנגביל הראשון, כלומר "לבקוכן". בצרפת, ממציא לחם הזנגביל נחשב לגרגוריוס מִניקופול, שבשנת 992 עבר לכאורה לצרפת מארמניה ולימד את הנזירים המקומיים את המתכון הזה.
ראו גם

דובשנית
לחם זנגביל
לבקוכן
הערות שוליים

↑  "Тульский пряник: рецепт приготовления". SYL.ru. 2015-02-12. נבדק ב-2017-12-23.
↑  Drey, Victoria (15 בספטמבר 2017). "Tula pryanik: How simple honey bread became a Russian gastronomic brand". Russia Beyond. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Buryko, O. M. (2020-04-22). "НОВІ ЧАСИ – НОВІ МОЖЛИВОСТІ, АБО НАВЧАННЯ В СМАРТФОНІ". Медсестринство (1): 42–43. doi:10.11603/2411-1597.2020.1.11039. ISSN 2415-3028.
פריאפיזם

| --- | --- |

פרסקו בפומפיי המציג את פריאפוס
 תחום:  אורולוגיה 
 מיקום אנטומי:  פין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  437237 
 DiseasesDB:  25148
 MeSH:  D011317
 סיווגים
 ICD-10:  N48.3
 ICD-11:  GB06.1 
 
פריאפיזם, או זקפה ממושכת, הוא מצב רפואי מתמשך, בדרך כלל כואב, בו יש זקפה מספר שעות, ללא גירוי מיני. פריאפיזם נחשב למצב חירום רפואי המצריך פנייה לחדר מיון, כשהמוסכמות הנפוצות הן לטפל בכל סוג של פריאפיזם תוך 4 או 6 שעות כדי למנוע סיבוכים אפשריים כמו נזקים משמעותיים או בלתי הפיכים לרקמות הפנימיות בפין.
ישנם שלושה סוגים של פריאפיזם: זרימה נמוכה (איסכמי), המתרחשת ב-80%-90% מהמקרים, איסכמי-חוזרני (Ischemic recurrent), וזרימה גבוהה (לא איסכמי) הנחשב לנדיר. פריאפיזם עקב זרימה נמוכה נגרם מכשל בפינוי הוורידי, שבשלו נכלא דם בפין ולא מצליח לחזור ממנו אל מחזור הדם. פריאפיזם עקב זרימה גבוהה נגרם בדרך כלל בגלל טראומה באזור, שבעטיה יש זרימה מוגברת במידת מה של דם אל הפין. פריאפיזם ממושך מדי עלול להוביל לפיברוזיס של גופי הפין ועד לאימפוטנציה.
גורמים

הסיבה לתופעה לא תמיד ידועה, אך מעורבים בה גורמים נוירולוגיים וגורמים הקשורים בכלי דם.
מחלות שקשורות לפריאפיזם הן אנמיה חרמשית, מחלה הגורמת להתפתחות לא תקינה של תאי הדם האדומים. באופן תקין, מבנה התאים הוא עגול ומרקמם גמיש, מה שמאפשר להם לנוע בקלות בתוך כלי הדם. אולם אצל חולים באנמיה חרמשית התאים הופכים לנוקשים ודביקים בעלי צורה של חרמש. במקרים נדירים, עלולים התאים הלא תקינים להיכלא בכלי הדם בפין ולגרום לזקפה ממושכת. גם תלסמיה, מחלת דם עם מאפיינים דומים לאנמיה חרמשית עלולה לגרום לאותה התופעה. חוסר ב-G6PD שעלול להוביל לעליה ברמות ה-NAPDH, קו-פקטור שקשור ליצירה של תחמוצת פחמן, שעלול לגרום לפריאפיזם. עליה ברמות של אדנוזין יכולה אף היא לתרום למצב על ידי הרחבת כלי דם שמשפיעה על זרימת הדם אל הפין. סרטן המטולוגי כמו לוקמיה עלול אף הוא לגרום לכך. וכן סרטן שהתפתח ברקמות באזור כמו סרטן הערמונית, עלול להפריע לזרימת הדם לפין. פגיעות בעמוד השדרה וקרישי דם גם הם עלולים לגרום לתופעות כאלה. בנוסף, פריאפיזם אופייני לעקיצת עקרב או עכביש (עכביש נודד ברזילאי והאלמנה השחורה) וכן במקרים קיצוניים של כלבת. זקפת מוות עשויה להתרחש, במיוחד בקרב אנשים שמתו בתלייה.
התרופות הנפוצות ביותר שעלולות לגרום לפריאפיזם הן זריקות לטיפול בבעיות זיקפה, כמו פאפאברין או אלפרוסטדיל. תרופות אחרות שדווחו הן תרופות להורדת לחץ דם, תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו קלוזאפין, תרופות נוגדות דיכאון (בעיקר טרזודון), תרופות נוגדות פרכוסים ומייצבי מצב רוח כמו סודיום ואלפרואט, תרופות נוגדות קרישה וסמים כמו אלכוהול, הרואין וקוקאין.
טיפול

קיימת הסכמה רחבה כי יש לפנות לחדר מיון במקרה של זקפה שמעבר לארבע שעות עד שש שעות, למניעת סיבוכים אפשריים. הטיפול יכלול בדרך כלל שימוש בפסאודואפדרין במתן דרך הפה. פסאודורפדרין הוא אלפא אגוניסט שגורם אפקט התכווצות על שריר חלק, מה שמקל על זרימת הדם בורידים. כמו כן, תרופות סימפטומימטיות ממשפחת האמפטמינים יכולות לגרום להורדת הזקפה, אם כי במקרים אחדים הן עלולות לגרום דווקא לפעולה ההפוכה. במקרה שתרופות לא עזרו, ניתן לשאוב בהרדמה מקומית דם מהגופים המחילתיים (corpus cavernosum). אם כל זה לא צלח, ניתן להיעזר בזריקות פנילאפרין לאזור זה, כשהמטופל נמצא תחת ניטור המודינמי מתמיד, משום שפנילאפרין עלול לגרום ליתר לחץ דם, ברדיקרדיה, טכיקרדיה, והפרעות קצב.
אטימולוגיה

מקור השם מגיע מהאל היווני פריאפוס, אל הפוריות, שלעיתים קרובות מיוצג כבעל זקפה גדולה ולא-פרופורציונלית.
פרוצרטוזאורוס

| פרוצרטוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תיכון, 165 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
אינפרא־סדרה:: טטנורים
משפחה:: פרוצרטוזאוריים
סוג:: פרוצרטוזאורוס
מין:: פרוצרטוזאורוס בראדליי
שם מדעי
 Proceratosaurus ‏וודווארד, 1910

פרוצרטוזאורוס (שם מדעי: Proceratosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפרוצרטוזאוריים, שחי בתקופת היורה לפני 165 מיליון שנה בקירוב. הפרוצרטוזאורוס התגלה באנגליה בשנת 1910 על ידי ארתור סמית' וודווראד.
מאפיינים

הפרוצרטוזאורוס היה תרופוד קטן יחסית באורך של 3 עד 4 מטרים והוא אופיין בבליטה קטנה דמוית קרן על אפו. במראהו הזכיר את האורניתולסט שחי באותה תקופה וכמותו הוא היה טורף זריז בעל זרועות ארוכות עם טפרים מעוקלות גדולות.
בעבר חשבו שהוא היה קרוב של הצרטוזאורוס ומשם קיבל את שמו (מיוונית עתיקה: "קרוב לצרטוזאורוס"). בהמשך התברר שהצרטוזאורוס השתייך לקבוצה נפרדת - צרטוזאורים בעוד הפרוצרטוזאורוס היה קרובו של הגואלונג ושניהם השתייכו לקבוצת הטירנוזאורים, מאבות הטירנוזאוריים הענקיים.
בתרבות

הפרוצטוזאורוס נראה כעובר מבחנה שנדרי גונב בסרט פארק היורה של סטיבן שפילברג. לא נראה פרט חי בזיכיון אך נאמר שמספר פרטים שרדו עד הסרט החמישי וכן באיורים בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון.
הוא מופיע גם במספר משחקי מחשב של הסדרה ביניהם ב:עולם היורה: המשחק, Jurassic World Evolution 2, Jurassic World Evolution וJurassic World: Alive.
הוא נראה גם במספר פרקים של תוכנית הילדים דינו דן.
ראו גם

צרטוזאורוס
גואלונג
פריאפולידה

| פריאפולידה |
| --- | --- |
 Priapulus caudatus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פריאפולידה
שם מדעי
 Priapulida ‏Delage & Hérouard, 1897

פריאפולידה (שם מדעי: Priapulida, מיוונית עתיקה πριάπος (פריאפוס) + לטינית -ul- מוספית מקטינה), היא מערכה של תולעים ימיות בלתי סגמנטליות המכונות לעיתים תולעי פין או פריאפולידים (Priapulids). השם המדעי של המערכה מתייחס לאל הפריון היווני, בשל צורתן הכללית של התולעים שחלקן הקדמי מזכיר פין. הן חיות בבוץ על קרקע הים במרבית הימים, הן טרופיים והן סמוך לקטבים, בעומקים שונים ממי החופים ועד לעומק של 7,200 מטרים. חלק מהמינים מגלים עמידות יוצאת דופן למימן גופרתי ולמים דלי חמצן. הן יכולות להימצא בשפע בחלק מהאזורים. במפרץ באלסקה תועדו עד 85 תולעים בוגרות מהמין Priapulus caudatus למטר רבוע, בעוד שהצפיפות של הפגיות שלהן יכולה להגיע ל-58,000 למטר רבוע.
יחד עם המערכות אכיורה (Echiura) ותולעים סיפוניות (Sipuncula) הן סווגו בעל-המערכת Gephyrea, אבל עדויות מורפולוגיות ומולקולריות עקביות תומכות בשייכותן לעל-המערכת אקדיסוזואה (Ecdysozoa), הכוללת גם את המערכות פרוקי-רגליים ותולעים נימיות. מממצאים של מאובנים עולה שעיצוב הפה של Pambdelurion, פרוק-רגליים קדמון זהה לזה של תולעי הפין, מה שמראה שעיצוב הפה של שתי המערכות הייתה תכונה מקורית שעברה בירושה מהאב הקדמון המשותף של שתי המערכות, אף על פי שהיא אינה קיימת בפרוקי-רגליים מודרניים. בתוך על-המערכת אקדיסוזואה הקרובות ביותר למערכת הפריאפולידה הן המערכות קינורהינכה (Kinorhyncha) ולוריספירה (Loricifera), שאיתן יחד הן יוצרות את הקלייד סקלידופורה הקרוי על שם הקוצים המכסים את החלק הנשלף. הן ניזונות מחסרי חוליות איטיים כדוגמת תולעים רב-זיפיות.
מאובנים של תולעי פין ידועים מתחילת הקמבריון מאתר המאובנים בצ'נגג'יאנג. רובם של המינים שנתגלו היו טורפים אם כי המין Protopriapulites haikouensis ככל הנראה סינן חומרים אורגניים מהבוץ. כ-20 מינים קיימים של תולעי פין ידועים, מחציתם מיובינתיים (Meiobenthic), כלומר יצורים זעירים, קטנים מ-1 מילימטר, החיים על קרקעית הים.
המין Priapulus caudatus משמש למאכל בקוריאה.
תיאור

תולעי פין הם בעלי חיים גליליים דמוי תולעת בעלי סימטריה דו-צדדית, שאורכם מ-0.2–0.3 ועד 39 סנטימטרים, והם נטולי שריון או זרועות ציד. הגוף מחולק לחלק עיקרי הכולל את הקיבה ואזור קדמי דמוי חדק נפוח (prosoma או proboscis) שהתולעת מסוגלת לשלוף או להחזיר לתוך הגוף העיקרי (ומכאן הכינוי באנגלית introvert) המעוטר בתלמים אורכיים. בקצה חלק זה מצוי הפה ובו 5 קוצים המסודרים סביב הפתח. יש גם קוצים לאורך החדק במרבית המינים. הגוף מעוטר בכ-20 עד 30 טבעות רוחביות (אם כי הגוף עצמו אינו סגמנטלי), ולעיתים קרובות מוקף בקוצים, הנמשכים לתוך הלוע. לחלק מהמינים יש זנב שנועד לעגן את התולעת או זוג נספחים אחורי דמויי תולעים, שמשערים כי נועדו לנשימה. הגוף מכוסה בקוטיקולה כיטינית המתנשלת כשבעל החיים גדל.
בתוך הגוף יש חלל מלא בנוזל, שאין בו איברים הקשורים לרבייה או להפרשה, ולכן יש חוקרים המגדירים אותו כחלל קרביים (coelom) מדומה. אין לבעל החיים מערכת דם או מערכת נשימה, אם כי חלל הגוף מכיל אמבוציטים פגוציטוזיים והתאים מכילים המריטרין (haemerythrin), סוג של פיגמנט נשימה.
מערכת העיכול ישרה, וכוללת לוע נשלף, מעיים וחלחולת קצרה. הלוע שרירי ועטור שיניים. פי הטבעת בקצה הגוף, אם כי בסוג Priapulus יש סעיף (diverticulum – שלוחות חלולות) או שניים גחוניים חלולים הנמתחים אחריה, שמשערים כי הם משמשים לנשימה.
מערכת העצבים כוללת טבעת עצבים סביב הלוע של בעל החיים, וסיב עצב גחוני (ventral nerve cord) לאורך כל הגוף עם גלגליונים ונאוריטים אורכיים ורוחביים העולים בקנה אחד עם ארגון אורתוגונלי. מערכת העצבים שוכנת מתחת לאפידרמיס עם קשר לאקטודרם, ומהווה חלק מהשכבה המכסה את הגוף. אין איברי חישה ייחודיים, אבל יש קצוות של עצבי חישה בגוף, בייחוד בחדק.
האפידרמיס נתמך על ידי שרירים אורכיים ומעגליים השוכנים בתוכו. חלל הקרביים פועל כשלד הידרוסטטי. יכולת התנועה של התולעת מוגבלת והיא נעה על גבי הבוץ תוך שימוש בקוצים שעל החדק וביכולת של החדק להיכנס לתוך הגוף.
תולעי הפין הם דו מיניים (נפרדים לזכר ונקבה). איברי הרבייה הזכריים והנקביים שלהם קשורים ישירות למערכת הפרשה הפרוטונפרידיה. הם כוללים זוג של ציציות מתפצלות, שכל אחת נפתחת החוצה מצד אחד של פי הטבעת. קצה הציציות מכסה תאי-להבה כמו אלו המצויים בתולעים שטוחות וחיות אחרות, ואלו פועלים כנראה כאיברי הפרשה. כשבעל החיים מתבגר מופיעים סעיפים על הצינורות באיברים אלו, המפתחים זרעים או ביציות. תאי מין אלו עוברים דרך הצינוריות. האזור סביב איברי המין של הסוג Tubiluchus מפגין דו-צורתיות זוויגית.
הביציות והזרע משוחררים לתוך הים וההפריה מתרחשת בים. סביב הפגית יש לוחיות מקוטיקולה. היא כנראה חיה בבוץ כמו הבוגרים. ידוע כי היא מתנשלת כמה פעמים לפני שהיא מקבלת את צורת הבוגר.
לקריאה נוספת

R. D. Adrianov, V. V. Malakhov: Priapilida (Priapulida): Structure, development, phylogeny, and classification. KMR Scientific Press, 1996, S. 266
X.-P. Dong, P. C. J. Donoguhe, H. Cheng, J. B. Liu: Fossil embryos from the Middle and Late Cambrian period of Hunan, south China. In: Nature. 427, 2004, S. 237.
D.-Y. Huang, J. Vannier, J.-Y. Chen: Anatomy and lifestyles of Early Cambrian priapulid worms exemplified by Corynetis and Anningvermis from the Maotianshan Shale (SW China). In: Lethaia. 37, 2004, S. 21.
E. E. Ruppert, R. S. Fox, R. D. Barnes: Invertebrate Zoology, A Functional Evolutionary Approach. Brooks/Cole, 2004, ISBN 0-03-025982-7, S. 772.
V. Storch: Priapulida. In: F. W. Harrison, E. E. Ruppert (Hrsg.): Microscopic Anatomy of Invertebrates. Wiley-Liss, 1991, S. 333.
M. A. Wills: Cambrian and recent disparity: The picture from priapulids. In: Paleobiology. 24, 1998, S. 177.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  The Phylum Priapulida
↑  Oeschger, R.; Janssen, H. H. (בספטמבר 1991). "Histological studies on Halicryptus spinulosus (Priapulida) with regard to environmental hydrogen sulfide resistance". Hydrobiologia. 222: 1–12. doi:10.1007/BF00017494. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kingdoms and Domains: An Illustrated Guide to the Phyla of Life on Earth
↑  Ancestor of arthropods had the mouth of a penis worm
↑  Meiobenthology: The Microscopic Motile Fauna of Aquatic Sediments
↑  Ax, Peter (2003-04-08). Multicellular Animals: Order in Nature – System Made by Man. ISBN 978-3-540-00146-1.
↑  Shirley, Thomas C.; Storch, Volker (1999). "Halicryptus higginsi n.sp. (Priapulida): A Giant New Species from Barrow, Alaska". Invertebrate Biology. 118 (4): 404–413. doi:10.2307/3227009. JSTOR 3227009.
↑  Rothe, B. H.; Schmidt-Rhaesa, A. (Winter 2010). "Structure of the nervous system in Tubiluchus troglodytes (Priapulida)". Invertebrate Biology. 129: 39–58. doi:10.1111/j.1744-7410.2010.00185.x.
↑  A new meiobenthic priapulid (Priapulida, Tubiluchidae) from a Mediterranean submarine cave
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536375905171  GND: 4575868-2  LCCN: sh85106606 
Halicryptus spinulosus כשהחדק כולו בחוץ
פגית של Halicryptus spinulosus
תולעים מהמין Priapulus caudatus מוצעות למכירה בשוק בקוריאה
איור שהוא ניסיון לשחזר את בית הגידול של האותויה, תולעת ממערכת פריאפולידה, שנתגלתה בפצלי ברג'ס
היית איתה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"היית איתה" הוא סינגל של הזמרת הישראלית שרית חדד. הסינגל יצא לאור ב-28 בפברואר 2017, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן ה-23 שלה, שרה שרה. במהרה הצליח הסינגל להיכנס למצעדים רבים בארץ, ואף נכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ ותחנות רדיו רבות אחרות.
השיר הצליח להגיע לפסגת המצעד העברי של מדיה פורסט, שם נשאר במשך שלושה שבועות רצופים. שיר זה היה לעשירי של חדד שעשה זאת, דבר שהפך אותה לזמרת היחידה בעשור האחרון שהצליחה להביא עשרה להיטים שהגיעו לפסגת המצעד.
רקע

בשל היותו כסינגל הבולט ביותר מן האלבום, צילמה חדד קטע ווידאו שנע בין שלוש לארבע דקות על אופן ההכנה, הבימוי, וההפקה של הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר. חדד אף ציינה כי לא לקחה חלק בכתיבה או ההפקה וכי אלי מזרחי הוא זה שכתב והפיק לה את השיר.
וידאו קליפ

את הווידאו קליפ הנלווה ביים הבמאי אבי בוצ'אצ'קי, ובווידאו קליפ הופיעו ניצבים ושחקנים רבים ביניהם; סיימון טבו, אבי לרנר, מיכאל שניידר, דין אלוש, תמיר סטפר, שובל אופק וכולי.
חדד תיארה את השיר כ-"שיר פאן, קליל וקליט." בוצ'אצ'קי אף הוסיף כי הווידאו קליפ צולם בוולנטיין דיי. בווידאו קליפ ניתן לראות את חדד נכנסת לחדר מעוצב בפסים צבעוניים כמו בעטיפת הסינגל, שרה וזזה לצליליו. הווידאו קליפ מתאר סיפור של בגידה כבהתחלה ניתן לראות כמה זוגות מכירים אחד את השני, ולאט לאט קשריהם מתהדקים, ואז כל הזוגות מתחתנים. לאחר מכן ניתן לראות סצנה שבה לכל אחד מהזוגות יש ילד ולבסוף את הגבר דופק על דלת כשבת זוגו בצידה השנייה, דבר שנתן לצופה להבין שהוא בגד בה והוא מבקש מחילה, בכך שהוא דופק בחוזקה על הדלת כדי לשוב חזרה.
הווידאו קליפ זכה להצלחה רבה ונכון לספטמבר 2017, מונה הצפיות שלו עולה על קרוב ל-3 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 9 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 10 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|  ישראל | רדיו לב המדינה | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 10 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 23 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 13 |  |
פסגת פייפ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,720 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס הריטג' 
 קואורדינטות:  79°09′S 86°15′W﻿ / ﻿79.15°S 86.25°W﻿ / -79.15; -86.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת פייפ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת פייפ
 
פסגת פָּיִיפּ (באנגלית: Pipe Peak; מילולית: "פסגת הצינור") היא פסגה בולטת בפסגות פאונדרז, ברכס הריטג' בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,720 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מצויה 2.8 קילומטרים צפונית לפסגת מאטניי.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי חברי משלחת המחקר הגאולוגית של אוניברסיטת מינסוטה אשר חקרו את האזור בין השנים 1964–1963.
הפסגה נקראת בשם זה כי מצאו עליה צינור (באנגלית: "pipe" - "פייפ") שנשכח על ידי חוקרים של הפסגה.
לקריאה נוספת

• International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th: 1987: Cambridge, England, , PP 257-258
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
פפנש

| --- | --- |
פפנש ברוטב דובדבנים עם אבקת סוכר
 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, מנה 
 מטבח:  המטבח המולדובי, המטבח הרומני 
 מוצא:  רומניה 
 אופן הגשה:  חם
 
פפנש עם שמנת חמוצה וריבת אוכמניות.
פַּפַּנַש היא סופגניה או לביבת גבינה, קינוח נפוץ מהמטבח הרומני.
להכנת הקינוח יוצרים כדורים מגבינה רכה (למשל ריקוטה, גבינת קש), קמח וסולת, המטוגנים בשמן עמוק או מבושלים במים רותחים.
פפנש מכיל גם ביצים וסוכר.
כדורי הפפנש מעוצבים עם שקע בראשם, שימולא לאחר הטיגון בשמנת חמוצה. יש היוצרים מהבצק שהוצא מהשקע כדורון, שלאחר הטיגון מונח מעל השקע.
הקינוח מוגש חם, עם שמנת חמוצה וריבה, לרוב ריבת פירות יער כגון דובדבנים, תות או אוכמניות. לעיתים מפזרים מעל סוכר.
פצלים

| --- | --- |
פצלים
פצלים
 סוג הסלע:  סלע משקע
 סביבת היווצרות:  ימית
 הרכב:  מינרלי חרסית, קוורץ, פצלת השדה, כלוריט וביוטיט
 תכונות וזיהוי:  סלע שלא ניתן לראות את הגרגירים הבונים אותו בעין בלתי מזוינת, המתפצל בקלות לשכבות דקות מאוד שקצותיהן חדים. צבעו משתנה: שחור, סגול, אפור, חום, אדום, צהוב וירוק
פְּצָלִים הם סלעי משקע קלאסטיים דקי גרגיר, המורכבים מגרגירי טין וחרסית שמקורם מבוץ ומסלעי חרסית, הנוטה להתפצל לשכבות דקות מאוד.
תיאור > הרכב

פצלים הוא סלע משקע קלאסטי, הבנוי במקור מבוץ, תערובת של גרגירים זעירים של טין וחרסית. גרגירי טין, או גם לוטיטים, מוגדרים כגרגרים שגודלם בין 1/16 מ"מ (0.063 מ"מ) ל-1/256 מ"מ (0.002 מ"מ) על פי סולם ונטוורת, או בין 4 ל-8 על פי סולם פי (φ). גרגירי חרסית, או גם פליטים, מוגדרים כגרגרים שגודלם קטן מ-1/256 מ"מ (0.002 מ"מ) על פי סולם ונטוורת או מעל ל-8 על פי סולם פי (φ). גודל זה לא מאפשר לראות את הגרגירים בעין בלתי מזוינת, אלא במיקרוסקופ בלבד. ההרכב של הבוץ המקורי, ולכן גם של הסלע הוא של גרגירים זעירים של מינרלי חרסית עם גרגירים זעירים של מינרלים אחרים, בייחוד קוורץ וקלציט. היחס בין מינרלי החרסית למינרלים האחרים אינו קבוע.
מינרלי חרסית הם מרכיב עיקרי בפצלים ובסלעי בוץ אחרים. מינרלי החרסית הנפוצים בפצלים הם קאוליניט, מונטמורילוניט ואיליט. מינרלי חרסית של פצלים משלהי השלישון הם המינרלים התופחים בשל ספיחת מים מקבוצת הסמקטיט, בעוד שבסלעים עתיקים יותר, בייחוד מתחילת הפליאוזואיקון ועד מחציתו שולטים מינרלים מקבוצת האיליט. תהליך ההמרה של מינרלים מקבוצת הסמקטיט למינרלים מקבוצת האיליט מפיק כתוצרים משניים סיליקה, יוני נתרן, סידן, מגנזיום, ברזל ומים. רכיבים אלו מרכיבים את המינרלים האותוגניים קוורץ, קלציט, דולומיט, אנקריט, המטיט ואלביט, כולם מינרלי קורט עד מינרלים משניים (מלבד קוורץ) בפצלים ובסלעי בוץ אחרים, ואת הסלע צור.
פצלים וסלעי בוץ מכילים כ-95% מכלל החומר האורגני שבכל סלעי המשקע. עם זאת, החומר האורגני מהווה פחות מאחוז אחד מהמסה של פצלים ממוצעים. פצלים שחורים, שנוצרים בסביבה דלת חמצן מכילים פחמן חופשי מחוזר יחד עם יוני ברזל (Fe+2) וגופרית (S-2). קיומם של פיריט וסולפיד ברזל אמורפי יחד עם פחמן הם שנותנים לפצלים גוון שחור או סגול.
תיאור > מרקם

תכונה בולטת של סלע פצלים שאף נתנה לו את שמו היא פצילות (באנגלית fissility), היכולת להתפצל לשכבות דקות מאוד (באנגלית laminae) שעוביין פחות מסנטימטר שקצותיהן חדים, לעיתים קרובות דמויות שבבים, ובדרך כלל מקבילות למישור השיכוב שלא ניתן להבחין בו בעין. הגורם לפצילות הוא הסידור במקביל של גרגירי מינרלי החרסית. סלע בעל הרכב זהה, אבל שנעדר את תכונת הפצילות מכונה אבן בוץ (אם הרכב הסלע הוא בין שליש לשני שלישים גרגירי טין) או סלע חרסית (אם ההרכב מכיל פחות משליש גרגירי טין). סלעים המכילים פחות חרסית (למעלה משני שלישים טין) שאת הגרגירים שלו לא ניתן לראות בעין, אבל ניתן לחוש בהם, מכונים אבן טין. פצלים הוא סלע המשקע הקלאסטי הנפוץ ביותר.
תיאור > צבע

פצלים מורכבים בדרך כלל מכמויות משתנות של גרגירי מינרלי חרסית וגרגירי קוורץ והצבע האופייני הוא אפור. תוספת של כמויות משתנות של מרכיבים משניים משנה את הצבע של הסלע. פצלים בגוון שחור או סגול הם תוצאה של נוכחות של פיריט ושל חומר פחמתי בשיעור גבוה מאחוז אחד והם נוצרים בסביבת היווצרות של תהליכי חיזור. פצלים בגוון אדום מציינים קיומם של תחמוצות ברזל (המטיט), גוון חום מציין קיומו של הידרוקסיד הברזל (גתיט), גוון צהוב מעיד על קיומו של המינרל לימוניט וגוון ירוק מעיד על קיומם של מינרלים מקבוצת הנציצים (כלוריט, ביוטיט ואיליט).
היווצרות

התהליך במחזור הסלעים שיוצר את סלע הפצלים קרוי דחיסה. החלקיקים הזעירים הבונים את הסלע יכולים להישאר מרחפים במים זמן רב אחרים שהחלקיקים הגדולים והצפופים יותר של חול שקעו. פצלים עוברים תהליך השקעה במים עומדים או במים שזרימתם איטית מאוד באגמים, בלגונות, בדלתות, במישורי הצפה ובלב ים. פצלים יכולים לשקוע גם במדף היבשת, במים שקטים ועמוקים יחסית.
ל"פצלים שחורים" יש גוון כהה משום שהם עשירים במיוחד בפחמן בלתי מחומצן. פצלים שחורים נפוצים בשכבות מהפליאוזואיקון ומהמזוזואיקון והם הושקעו בסביבות חיזור עניות בחמצן, כדוגמת עמודי מים חסרי תנועה. חלק מהפצלים השחורים מכיל שפע של מתכות כבדות דוגמת מוליבדן, אורניום, ונדיום ואבץ. הסיבה להצטברות המתכות בפצלים השחורים נתונה במחלוקת. יש הסוברים שהמקור הם נביעות הידרותרמיות במהלך או לאחר ההשקעה או להצטברות איטית מתוך מי הים במהלך התקופה הארוכה של ההשקעה.
מאובנים, עקבות בעלי חיים / מחילות שחפרו ואפילו גומות כתוצאה מירידת גשם נשמרים לעיתים במשטחי השיכוב של פצלים. פצלים יכולים להכיל תצבירים של פיריט, אפטיט או מינרלים קרבונטיים.
פצלים שמופעל עליהם חום ולחץ עוברים התמרה לסלע המותמר הפציל והקשה לווחה. עם הגידול בדרגות ההתמרה הופך הסלע לפיליט, ואז לצפחה, ולבסוף לגנייס.
שימושים

לפצלים יש כמה שימושים כלכליים:
נפט וגז – פצלים שחורים מכונים גם פצלי שמן ומכילים חומר אורגני הקרוי קרוגן. באמצעות השיטה המכונה באנגלית Fracking שבה דוחסים מים המעורבים בחול ובכימיקלים לתוך הקידוח ניתן להפיק גז ונפט מהפצלים. יחס האנרגיה המוחזרת על אנרגיה מושקעת של פצלי שמן נמוך מאוד בהשוואה לנפט קונבנציונלי, והוא עומד על כ-1.5:1, בהשוואה ליחס של כ-20:1 בנפט קונבנציונלי, אבל עם העלייה המסחררת במחירי הנפט הפך תהליך זה לכדאי כלכלית. שוחרי איכות הסביבה מתנגדים נמרצות לשיטה זו בטענה של פגיעה קשה בסביבה.
חרס – במקור היה שימוש בחרסית נקייה לייצור חרסים וכלי קדרות, עם ההידלדלות שחלה במקורות טבעיים, החלו להשתמש בפצלים שעברו טחינה כתחליף.
צמנט – מיוצר מחימום תערובת של אבן גיר מרוסקת ופצלים.
הערות שוליים

↑  צ'סטר ונטוורת (Chester K. Wentworth) הציע את השיטה למיון גרגירים של סלעי משקע ב-1922
↑  ויליאם קרומביין (William Krumbein) הציע לפשט את סולם ונטוורת בעזרת שימוש בערך השלילי של הלוגריתם על בסיס 2. סיכום הגדלים על פי שתי השיטות מצוי ב-Sediment Grain Size Categories
↑  שם קיבוצי לאבן טין, אבן בוץ, סלעי חרסית ופצלים
↑  כלומר שנוצרו במקום בו נמצאו
↑  Rocks: Materials of the Lithosphere
↑  מישור המשתרע משני עברי אפיק נהר, שבשיטפון מפלס המים באפיק עולה עד שהנהר גולש מעבר לגדותיו ומכסה את מישור ההצפה
↑  באנגלית concretion, גוש דחוס קשה, בדרך כלל בצורה כדורית, של סלע משקע שנוצר באמצעות השקעה של תמיסת מינרלים בין גרגירי הסלע
↑  המידע לפסקה זו נלקח מ-אתר Geology.com
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh85121075 
שכבת פצלים גירניים שעליה שכבת אבן גיר, רמת קמברלנד בטנסי
פיצול פצלים בעזרת סכין גדולה על מנת לחשוף מאובנים