stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרדריק דיליוס
הערות שוליים

↑  Don C. Gillespie. (1996). The Search for Thomas F. Ward, Teacher of Frederick Delius. University Press of Florida. p.4. ISBN 978-0813013985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296250705171  PLWABN: 9810596883605606  BIBSYS: 90094547  BNE: XX873938  BnF: cb13893117j (data)  CiNii: DA02854594  GND: 118671383  ISNI: 0000 0000 8382 294X  KulturNav: 83e971e2-12c3-40b5-bd2c-e16eb2661d94  LCCN: n79084111  LNB: 000036874  MusicBrainz: 2a006dfe-a7af-46d1-b38f-8c1d90dd230d  NDL: 00983946  NKC: jn20000601305  NLA: 35034733  NLK: KAC2020M2329  NSK: 000091550  NTA: 070016232  RERO: 02-A003166737  SELIBR: 213632  SNAC: w628098h  SUDOC: 030645743  Trove: 807181  VcBA: 495/286792  VIAF: 51874944   WorldCat (עם VIAF): 51874944
לאמבאסה

| --- | --- |

 מדינה:  פיג'י פיג'י
 מחוז:  מחוז הצפון
 שפה רשמית:  פיג'ית, אנגלית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  27,949 (2007)
 קואורדינטות:  16°26′00″S 179°22′00″E﻿ / ﻿16.433333333333°S 179.36666666667°E﻿ / -16.433333333333; 179.36666666667 
 אזור זמן:  UTC +12
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פיג'י מוגדלת) סובה לוטוקה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהלאמבאסה(למפת פיג'י רגילה) סובה לוטוקה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהלאמבאסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לאמבאסה (בפיג'ית: Labasa – מבוטא Lamˈbasa) היא עיר בפיג'י השוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי ונואה לוו (Vanua Levu) והיא העיר הגדולה ביותר באי. העיר היא בירת המחוז הצפוני של המדינה. לאמבסה ממוקמת על הדלתה של שלוש נהרות שאחד מהם נתן לה את שמה. ברחוב הראשי של העיר הופעל הרמזור הראשון בכל האי. אוכלוסיית העיר מנתה 27,949 תושבים בשנת 2007.
כלכלה

העיר מוקפת בשטחים חקלאיים. ענף הגידול העיקרי הוא קנה סוכר. בעיר פועל המפעל הגדול ביותר באי לעיבוד קני סוכר. לאחרונה קטן היקף הגידול והייצוא של קני הסוכר עקב שינויים פוליטיים ואובדן שווקים בחו"ל. התופעה גרמה להגירתם של תושבים לאי ויטי לוו בחיפוש אחר תעסוקה.
בית החולים של העיר הוא המרכז הרפואי הגדול ביותר באי ולאחרונה הוא הורחב. רוב כלכלתה של העיר נשענת על חקלאות ובדרך כלל היא מחוץ לתנועת התיירות. יש בה מלון אחד, בית קולנוע וכמה מסעדות. בעיר פועל שוק גדול המספק מגוון של תוצרת חקלאית, דגים ובשר.
הערות שוליים

↑  Fiji Islands Bureau of Statistics - Population and Demography
פרדסטינציה

פרדסטינציה (תורת הגזירה הקדומה) היא מונח בתאולוגיה הנוצרית שפירושו חריצת גורלה של הנפש לגיהנום או לגן עדן, לפי החלטה מראש של האל ללא תלות במעשיו של האדם. הפרדסטינציה מהווה פרדיגמה מרכזית בתורתו של מרטין לותר, וזכתה לפרשנויות שונות בנצרות הקלוויניסטית והלותרנית. האמונה בפרדסטינציה מערערת למעשה את אחד היסודות המרכזיים בכנסייה הרומית-קתולית, משום שהיא שוללת ביסודה את האמונה שמעשיו של האדם בעולם הזה הם אשר יקבעו את חריצת דינו של האדם בידי האל ביום הדין.
מול הפרהדסטינציה ניצבת הבחירה החופשית.
יש סתירה בין האמונה בגזירה הקדומה לבין הצורך לחזור בתשובה או הצורך ברכישת שטר מחילה.
הסוציולוג מקס ובר ואחרים טענו כי הבניית יסוד רעיוני זה בתוך הפרוטסטנטיזם, כללה יסוד רעיוני משלים, על פיו ניתן לדעת מה מידת אהבתו של האל לאדם עוד בחייו על פי מצבו החומרי. על כן, ובר מייחס לפרדסטינציה את אחת המוטיבציות המרכזיות לעלייה והתבססות של הסדר הקפיטליסטי בקרב נוצרים פרוטסטנטים וקלוויניסטים במערב אירופה החל מהמאה ה-16 ואילך. צבירת הון ונכסים, שהם אחד מסימניה של התקופה המודרנית, נתפסו על ידי תושבי האזורים המפותחים כלכלית באירופה שקיבלו את הנצרות הקלוויניסטית והפרוטסטנטית כעדות לבחירתו של האל. דהיינו, הצלחתו של האדם מבחינה חומרית היא סימן ואות לכך כי הוא נמנה עם "הנבחרים" של האל. כך נוצרה מוטיבציה להצלחה חומרית מתמשכת וצבירת הון בקרב מאמינים נוצריים שהשתייכו לזרמים אלו.
ביהדות

אחת הפרשנויות למימרה "הַכּל צָפוּי וְהָרְשׁוּת נְתוּנָה" (מסכת אבות, פרק ג', משנה ט"ו) אומרת שאלוהים יודע את כל העתיד לקרות ולמרות זאת הבחירה כיצד לפעול נמצאת בידי האדם.
מצדו השני של המתרס נמצא כתוב "הכל בידי שמים חוץ מיראת שמים" (מסכת ברכות, דף ל"ג, עמוד ב'), אולם הרמב"ם שולל את עקרון הפרדסטינציה ומסביר את המשפט בצורה אחרת.
לפי יוסף בן מתתיהו, האיסיים האמינו בפרדסטינציה (הגזירה היא לאדם הכול, ואין דבר שלא יקרה את בני-האדם לפי גורלם) הצדוקים כפרו לחלוטין בפרדסטינציה והפרושים אמרו שהטוב בידי אלוהים והרע בידי אדם. חיזוק לדבריו בנוגע לאיסיים נמצא בסרך היחד במגילות מדבר יהודה: "מגילת שתי הרוחות" בדפים 3–4 מלמדת על תפיסה בה החזיקו אנשי כת הקומראן (המזוהים עם האיסיים) לפיה גורלו של האדם ללכת ב"דרך האמת" או ב"דרך העול" נקבע מראש.
החוקר יהודה ליבס, סקר השקפה חרדית-מתבדלת קיצונית המאמינה בפרדסטינציה, המנוסחת בכתביו של ישעיה אשר זליג מרגליות. הדהודים של גישה זו (בעיקר בהסתמך על האמור בכמה מקומות בספרות הזוהר על 'ערב רב', המתחזה לישראל אך אינו כזה באמת, וזאת משום ששורשו אינו מישראל) נשמעים מעת-לעת באפולוגטיקה החרדית, ולעיתים גם בזו הדתית-לאומית (יותר בפובלציסטיקה, ופחות בכתיבה עיונית הלכתית). אמירות ברוח זו נשמעות מעת לעת בקשר להתנהלות של המנהיגות הפוליטית-חילונית, או בקשר להתבטאויות של אישי ציבור חילוניים, אך כמעט ולא בקשר להתנהלותם של יחידים, הנידונים כ'תינוקות שנשבו'. ההתכחשות לאחווה היהודית - כפי שזו באה לידי ביטוי לדעת הדוברים בהתנהלות כזו או אחרת מצד מתנגדיהם - מהווה הוכחה לכך ש'באמת אין הם יהודים', וממילא אין לצפות מהם להתנהגות אחרת. במגזר הדתי לאומי אמירות כאלו נשמעות כנגד עמדות שלדעת מתנגדיהן פוגעות בשורשי האחווה הלאומית היהודית (החזרת שטחים, פינוי יישובים וכיוצא בזה), בעוד שבעיתונות החרדית טענות המשקפות פרדסטינציה עולות גם בקשר לעבירות אחרות, כדוגמת חילול שבת, ובפרט אם ההתנהלות נתפסת כ'החטאת הרבים', או כמערערת על הקיום החרדי המתבדל (למשל אגב כתיבה פובלציסטית נגד 'גזירת הגיוס' או 'מצעדי גאווה').
ראו גם

95 התזות
פטליזם
הערות שוליים

↑  ובר, מקס, האתיקה הפרוטסטנטית ורוח הקפיטליזם, (מורן ברוך (מתרגם)). תל אביב: הוצאת "עם עובד", 1904-5\1984.
↑  להרחבה ראו ב מאמרו של ד"ר שאול סולברג.
↑  יעקב ליכט, מגילת הסרכים: ממגילות מדבר יהודה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ה, עמ' 88-105
↑  במאמרו העדה החרדית בירושלים וכת מדבר יהודה, (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, חוברת ג', האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי הרוח - המכון למדעי היהדות, ה'תשמ"ב)
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533805405171  BnF: cb119765511 (data)  GND: 4175516-9  LCCN: sh85106244  NKC: ph166056 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטר קייל

פיטר קייל (אנגלית: Peter Kyle‏; 21 בדצמבר 1878 - 19 בינואר 1957) היה כדורגלן סקוטי. היה ידוע בכדרוריו הארוכים, שלעיתים קרובות גרמו לחוסר שביעות רצון בקרב חבריו לקבוצה, ובכך ששיחק במועדונים רבים.
ביוגרפיה

קייל נולד בגלאזגו, והחל את הקריירה בעמדת החלוץ המרכזי במועדוני הנוער לארקהיל, רויאל אלברט, פארקהד ופרטיק ת'יסל. הוא נבחן בקבוצת קלייד, וככל הנראה נדחה על ידה בשל מזגו החם, עבר דרומה לאנגליה, וב-1899 הצטרף לליברפול. הוא השתתף בארבעת המשחקים הראשונים של עונת 1899/1900, אך איבד את מקומו בהרכב לג'ון ווקר והשתתף במשחק אחד נוסף עד סוף העונה. קייל לא היה מרוצה מכך ששיחק בעיקר בקבוצת המילואים, עזב את ליברפול בקיץ 1900 ועבר לשחק במספר מועדונים מהליגה הדרומית, בהם לסטר סיטי (1900 - 1901), וסטהאם יונייטד (1901 - 1902, קטרינג טאון (1902 - 1905) וטוטנהאם הוטספר (1905 - 1906). כששיחק בטוטנהאם נטען כי הוא היה מעורב במריבה עם עמיתו לקבוצה כריס קאריק, והוא הושעה על ידי המועדון.
באפריל 1906 הצטרף קייל לוולוויץ' ארסנל, וערך את הופעת הבכורה במשחק הפתיחה של עונת 1906/1907, שנערך ב-1 בספטמבר 1906 והסתיים בניצחון על מנצ'סטר סיטי. באותה עונה הוא הבקיע 13 שערים ב-29 משחקים (אם כי צ'ארלי סאטרתווייט סיים כמלך השערים של המועדון), וסייע לארסנל לסיים במקום השביעי. את עונת 1907/1908 סיים קייל כמלך השערים עם תשע הבקעות, שמונה בליגה ואחת בגביע ה-FA, אך הפעם סיימה ארסנל במקום ה-14.
באותה תקופה המועדון היה שרוי בקשיים כלכליים כבדים, ולפיכך הוחלט במרץ 1908 להעביר את קייל לאסטון וילה. בסך הכל הוא הבקיע 23 שערים ב-60 משחקים במדי וולוויץ' ארסנל. הוא לא זכה להצלחה באסטון וילה, ותוך פחות משנה עבר ביחד עם רוברט אוואנס לשפילד יונייטד, תמורת סכום כולל של 1,100 לירות שטרלינג. הוא סיים את הקריירה בווטפורד מהליגה הדרומית, אך חזר לעונה נוספת (1910/1911) לרויאל אלברט.
בערך בתקופה שבה שיחק קייל בארסנל הופיע שם שחקן נוסף עם שם זהה, וייתכן כי במשך השנים התערבבו המסמכים השונים הקשורים אליהם.
לקריאה נוספת

Tony Matthews, Who's Who of Arsenal (Pages 169 - 170), 2007. (ISBN 1-84596-232-X)
פיטר סרנק

| --- | --- |

פיטר סרנק בטקס הענקת פרס וולף (2014)
 לידה:  18 בדצמבר 1953 (בן 70) יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  דרום אפריקה, אנגליה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת ויטווטרסראנד 
 מנחה לדוקטורט:  פול כהן 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1991)  המכון למחקר מתקדם (2007)  אוניברסיטת ניו יורק (1980–2005)  אוניברסיטת סטנפורד (1984–1991) 
 תלמידי דוקטורט:  Alex Eskin, Anton Karnaukh, Florin Spinu, ליאור סילברמן, Yakov Kerzhner, Thea Pignataro, Djordje Milićević, Gergely Harcos, Jade P. Vinson, Mark Eldon McKee, Eduardo Duenez, Zhuangzhuang Peng, Jay Alan Jorgenson, אנדרו יאנג, Steven Franklin Arno, Peter Christopher Leslie Humphries, Naser Talebizadeh Sardari, Junho Peter Whang, Ruixiang Zhang, סיימון מרשל, Ryan Peckner, YoungHan Park, Junehyuk Jung, אלנה פוקס, Salim Ali Altug, Matthew de Courcy-Ireland, Peter Vincent Hegarty, Thomas C. Watson, Shin-ya Koyama, דמיטרי ג'ייקובסון, ג'וליאנה דווידוף, אלכס קונטרוביץ', אייזק אפרת, Andrew Booker, ויליאם דיוק, הראלד הלפגוט, Alexandru Zaharescu, Jacob Tsimerman, Jeffrey M. Vanderkam, Victor Donnay, Farrell Brumley, שון טימותי פול, Alexander Gamburd, Michael O. Rubinstein, Stephen David Miller, John McLaughlin, Patrick Chiu, Yiannis Nicolaos Petridis, Yonatan Rice Katznelson, Rolf E. Lundelius, Hala Halim Khuri, Steven J. Miller 
 פרסים והוקרה:  פרס קול בתורת המספרים (2005)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2018)  פרס לוי קונאט (2003)  פרס פוליה (1998)  פרס אוסטרובסקי (2001)  פרס וולף למתמטיקה (2014)  מדליית סילבסטר 
 
פיטר קלייב סרנק (באנגלית: Peter Clive Sarnak; נולד ב-18 בדצמבר 1953) הוא מתמטיקאי אמריקאי-דרום אפריקני. היה פרופסור בקתדרה על שם יוג'ין היגינס בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון משנת 2002 והעורך של Annals of Mathematics. סרנק הוא חבר סגל קבוע במכון למחקר מתקדם ובוועדה המעניקה את פרס שאו.
לימודים

סרנק בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ויטווטרסראנד משנת 1975, ובעל דוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד משנת 1980 תחת הנחייתו של פול כהן. בין הישגיו הידועים מאותה תקופה - הבנייה (יחד עם R. Phillips ואלכסנדר לובוצקי) של גרפי רמנוג'אן , הנעזרת בכלים מתקדמים מתורת ההצגות ותורת המספרים, כדי לתאר גרפים סופיים בעלי תכונות הרחבה אופטימליות.
קריירה

1980–1983: מרצה באוניברסיטת ניו יורק
1983: פרופסור חבר באוניברסיטת ניו יורק (ופרופסור ב-2001–2005)
1984–1987: מרצה באוניברסיטת סטנפורד
1987–1991: פרופסור באוניברסיטת סטנפורד
מ-1991: פרופסור באוניברסיטת פרינסטון (ראש המחלקה למתמטיקה בשנים 1996–1999)
אישי

סרנק נחשב למתנגד קולני של התנועה להחרמה אקדמית של ישראל, ותומך רבות באקדמיה הישראלית, בין היתר הוא מכהן בדירקטור המנהל של המדרשה למתמטיקה במכון הישראלי ללימודים מתקדמים הנמצא באוניברסיטה העברית.
נוסף על כך, סרנק מבקר בקביעות באוניברסיטה העברית.
פרסים

סרנק זכה בפרס וולף למתמטיקה ב-2014, בפרס פוליה ב-1998, בפרס אוסטרובסקי ב-2001, בפרס לוי ל. קונאט ב-2003 ובפרס קול ב-2005.
הוא גם נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית וחבר בחברה המלכותית באנגליה מ-2002. סרנק זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010. זכה בפרס שאו למתמטיקה ב-2024.
ראו גם

קבוע הפנר-סרנק-מקורלי
לקריאה נוספת

סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.
פיטר קורנליוס (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1951 (בן 73) וינה, אזורי הכיבוש באוסטריה 
 שם לידה:  Peter Karl Korunka 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרסים והוקרה:  אות כבוד מוזהב על שירות הרפובליקה האוסטרית 
 www.petercornelius.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר קורנליוס (באנגלית: Peter Cornelius; נולד ב-29 בינואר 1951 בווינה, אוסטריה) הוא זמר-יוצר אוסטרי מסוגת אוסטרופופ (אנ'), גיטריסט וחבר לשעבר באניגמה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1974: Hampelmann  1974: Fleckerlteppich  1976: Eine Rose aus Papier  1980: Der Kaffee ist fertig  1980: Zwei  1981: Reif für die Insel  1982: Bevor i geh' / Ohne Filter  1983: Fata Morgana |  1984: Süchtig  1986: Gegen den Strom  1987: CORNELIUS '87  1988: Sensibel  1989: Jahreszeiten  1989: Live aus dem Wiener Konzerthaus  1990: In Bewegung  1992: Cornelius + Cretu |  1993: Lieber heut als morgen  2001: Lebenszeichen  2003: Schatten und Licht  2006: Wie ein Junger Hund im hohen Gras  2008: Handschrift  2012: 12 neue 12  2017: Unverwüstlich |
הערות שוליים

↑  Cornelius & Cretu (Press Kit) | The Enigma Archives, www.enigma-music.com
| אניגמה |
| --- | --- | --- |
מיכאל קרצו
דייוויד פירסטיין • פרנק פיטרסון • סנדרה קרצו • לואיזה סטנלי • פיטר קורנליוס • ינס גאד • אנדראס הארד • רות'-אן בויל • אנדרו דונלדס • אליזבת הוטון
| אלבומי אולפן | MCMXC a.D. • The Cross of Changes • Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! • The Screen Behind the Mirror • Voyageur • A Posteriori • Seven Lives Many Faces • The Fall of a Rebel Angel |  |
| אלבומי אוסף | Love Sensuality Devotion: The Greatest Hits • Love Sensuality Devotion: The Remix Collection • Eppur si muove |  |
| מארזי תקליטורים | Trilogy • 15 Years After • The Platinum Collection • Enigma: Classic Album Selection |  |
| אלבומי וידאו | MCMXC a.D.: The Complete Video Album • A Posteriori • Seven Lives Many Faces |  |
| שירים | "Sadeness (Part I)" • "Mea Culpa (Part II)" • "Principles of Lust" • "The Rivers of Belief" • "Carly's Song" • "Return to Innocence" • "The Eyes of Truth" • "Age of Loneliness" • "Out from the Deep" • "I Love You ... I'll Kill You" • "Why! ..." • "Shadows in Silence" • "Beyond the Invisible" • "T.N.T. for the Brain" • "Gravity of Love" • "Push the Limits" • "Turn Around" • "Voyageur" • "Following the Sun" • "Boum-Boum" • "Hello and Welcome" • "Sitting on the Moon" • "Goodbye Milky Way" • "La Puerta del Cielo / Seven Lives" • "The Same Parents" • "MMX (The Social Song)" • "Sadeness (Part II)" • "Amen" |  |
| פרויקטים קשורים | סנדרה • קרצו ות'יירס • קורנליוס וקרצו • מוטי ספיישל • טראנס אטלנטיק אייר וייבס |  |
| ערכים קשורים | דיסקוגרפיה • אולפני א.ר.ט. • וידאוגרפיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134351010  ISNI: 0000 0000 5547 0879  LCCN: no98027832  MusicBrainz: 42f6070f-febb-4bdb-af08-9a826d3803aa  NTA: 070964467  SUDOC: 243343280  VIAF: 33213104   WorldCat (עם VIAF): 33213104
לילה בוונציה

יוהאן שטראוס הבן
"לילה בוונציה" (גרמנית: "Eine Nacht in Venedig") היא אופרטה בשלוש מערכות מאת המלחין הווינאי יוהאן שטראוס הבן. האופרטה עלתה לראשונה על הבמה בברלין, ב-3 באוקטובר 1883, ב-"נוייֶס פרידריך וילהלם-שְׁטָאדִישֵס תֵּאָטֶר". זו הייתה היחידה מבין האופרטות של שטראוס, שהצגת הבכורה שלה התקיימה מחוץ לווינה.
את הליברית כתבו קאמילו וואלצל הגרמני, אשר נודע בשם העט שלו פרידריך צל, וריכרד גֶנֶה, על פי "Le Château Trompette" מאת ז'יל קורמון.
האופרטה כפי שהוצגה אינה הגרסה המוכרת כיום, כתוצאה מתיקונים שנערכו בליברית, לאחר שהביקורות המוקדמות על הבכורה בברלין היו שליליות, על אף שהתקשורת באותה תקופה שיבחה את המוזיקה של שטראוס, וככל הנראה נבעו מן הטענה אודות המילים באופרטה, אשר היו בנאליות ומטופשות.
לאחר כמה שינויים ותיקונים ששטראוס ושני הליבריתנים שלו ערכו ביצירה, הוצגה האופרטה בהצלחה גדולה לפני הקהל הווינאי, בבית האופרה תיאטר אן דר וין המפורסם, בתאריך ה-9 באוקטובר 1883.
האופרטה עלתה על הבמה 44 הצגות רצופות והוגדרה כאחת משלוש האופרטות המזוהות ביותר עם יוהאן שטראוס הבן, לצד העטלף וברון הצוענים.
שטראוס עשה שימוש בכמה מקטעי האופרטה כיצירות עצמאיות, כגון: LAGUNEN WALZER OP. 411 (ואלס הלגונה) וגם: DIE TAUBEN VON SAN MARCO POLKA OP. 414 (היונים של כיכר סאן-מרקו). 

שתי יצירות אלה זכו להצלחה ארוכת-ימים.
תפקידים

פאפאקודה - טבח מקרוני (בריטון)
גווידו - הדוכס של אורבינו (טנור)
קָארָאמֵלוֹ - הסַפָּר האישי של הדוכס (טנור)
סֵנטוריו - השליח של הדוכס
ברתולומאו דל'אקווה - הסנטור של ונציה (בריטון)
ברברה דל'אקווה - אשתו של הסנטור (מצו-סופרן)
אנינה - דייגת, אחותה החורגת של ברברה דל'אקווה (סופרן)
צ'יבּוֹלטה - טבחית/חדרנית של ברברה דל'אקווה (סופרן)
אנריקו פִּיזֵלי - קצין בחיל הים ואחיינו של דל'אקווה
סטפנו ברברוצ'ו - סנטור של ונציה
אגריקולה ברברוצ'ו - אשתו (מצו-סופרן)
ג'ורג'יו טסטאצ'ו - סנטור של ונציה
קונסטנטינה טסטאצ'ו - אשתו
מערכה שלישית

פאפאקודה וקאראמלו מרגישים מיואשים מבדידותם.

גם סנאטור דל'אקווה חוזר מהאי מוראנו בידיים ריקות - אשתו ברברה לא הייתה שם!

קאראמלו שר "הו, איזה מראה יפהפה, כל הנשים המקסימות הללו. אך אם יש בך תקווה כי תוכל לבטוח בהן, עוד תמצא, ידידי, כי תקוות שווא היא. הן נסוגות כמו גלי-הים ומתפוגגות כמו העננים. הן מחמיאות, מחליקות לשון, מעמידות פני אוהבות, אך במהרה גורמות לנו הגברים להזיל דמעה".

צ'יבולטה מחפשת את פאפאקודה כדי לבשר לו, שהצליחה לשכנע את הדוכס למנות אותו לשף הראשי שלו.

מול הדוכס נחשפת האמת: שתי הנשים המסתוריות הן צ'יבולטה - אהובתו של פאפאקודה, ואנינה - אהובתו של הספר האישי של הדוכס.

הסנאטור ממשיך לדאוג לברברה אשתו, אך זו מתפרצת משום מקום ומודיעה, כי נחטפה על ידי גונדולייר והצליחה להיחלץ ממנו בזכות האחיין של דל'אקווה - אנריקו פיזלי בכבודו ובעצמו!
הדוכס מחליט למנות את קאראמלו למנהל עסקיו בוונציה, וממשיך ומצהיר, כי פאפאוקדה יהיה השף הפרטי שלו.
המערכה הסופית מסתיימת בשירה וריקודים, באווירה שמחה ומאושרת.
הכל בא על מקומו בשלום.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 300155344  MusicBrainz work: cda880ae-461c-46f2-8970-64bba40a78e4  VIAF: 180235356   WorldCat (עם VIAF): 180235356
לאמו

חוף הים בלאמו
לאמו (סוואהילי Lamu) היא עיר בדרום מזרח קניה השוכנת על האי לאמו באוקיינוס ההודי, כ-250 ק"מ מצפון למומבסה. בלאמו התגוררו 12,839 איש בשנת 1999, ועיקר פרנסתם הייתה על הדיג והתיירות.
העיר מייצגת את התרבות הסוואהילית שהיא בעיקרה תוצר של מפגש תרבות הבנטו עם התרבויות הערבית, הפרסית ההודית והאירופית, והיא הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 2001.
היסטוריה

שורשיה של העיר לאמו מגיעים למאה ה-12 אך האזור היה מיושב קודם לכן. במאה ה-13 התקיימו במקום שני יישובים מוקפים בחומה, האחד מדרום לעיר הנוכחית והאחר מצפון לה. במאה ה-15 כבר תוארה לאמו כעיר גדולה שבה יושב קאדי, והיא החלה להתפתח מהרבעים בנויי האבן פנגהארי (Pangahari) ויומבה (Yumbe) בצפון, ולאחר מכן התפשטה דרומה אל מקומאני (Mkomani). תושבי העיר שימשו כסוחרים מתווכים בין האוכלוסייה בפנים היבשת לבין הסוחרים מחצי האי ערב ומהמזרח הרחוק. דרך העיר יוצאו שנהב ועץ בתמורה לתבלינים, בדים וחרסינה.
ב-1506 פלשו הפורטוגזים לעיר והחלו לשלוט בדרכי המסחר. כתוצאה מכך החלה לאמו לשקוע, ותושבי העיר התמרדו אך המרד דוכא בידי הפורטוגזים. ב-1652 חשה סולטנות עומאן לעזרתה של העיר, והפורטוגזים גורשו ממנה באופן סופי ב-1698. תחת חסות העומאנים שב המסחר בעיר והתפתח שוב, והעיר הייתה למרכז סחר בעבדים אשר עבדו במטעיה. החל ב-1744 נתגלעה יריבות בין לאמו לבין מומבסה והעיר בוצרה ומצודת לאמו נבנתה בתחילת המאה ה-19. בשנת 1840 העביר סולטאן עומאן את בירתו ממוסקט לסטון טאון בזנזיבר ולאמו שהחלה לצבור חשיבות כמרכז דתי מוסלמי, הייתה לחלק מסולטנות זנזיבר.
החל ב-1890 השתלטו הבריטים על חופה של קניה דהיום, ועם חלוקת אפריקה המזרחית הבריטית (British East Africa) לנפות הייתה לאמו לבירתה של נפה שנשאה את שמה. בתקופה זו ידעה העיר תנופת בנייה לאורך חוף הים, אך סלילת מסילת הרכבת ממומבסה לניירובי ב-1901, והפיכתה של האחרונה למרכז השלטוני בקולוניה, הביאו לשקיעה הדרגתית של העיר שהתעצמה עקב ביטול העבדות באופן סופי ואובדן כוח העבודה הזול.
לאחר שקניה זכתה בעצמאותה ב-1963, אישרה הממשלה לארגון אונסק"ו לערוך סקר מקיף בעיר ולאמו הוכרזה כמונומנט לאומי ב-1974. בשנת 2001 הוכרזה לאמו גם כאתר מורשת עולמית.
אתרי העיר

העיר מחולקת ל-36 רבעים ששטחם הכולל 370 דונם. אלה ערוכים בשני חלקים נבדלים - האחד בנוי מאבן חרסית בשטח של 21 הקטאר, והאחר מאבן ושטחו כ-15.6 הקטאר.
עיר האבן מחולקת לשלושה חלקים - פנגהארי, יומבה ומקומאני שבו כ-400 מבנים. חלק זה של העיר העתיקה שנבנה במהלך המאה ה-18 נחשב למעניין בחלקיה, והוא מאופיין ברחובות צרים ובבתים בני שתיים עד שלוש קומות. קירות הבתים מגיעים לרוחב של 40 עד 60 ס"מ וקבועות בהם דלתות עץ חרוטות האופייניות לעיר. לבתים אלה מרפסת כניסה המכונה "דקה" (Daka) שלה מבואה פנימית הקרויה "טקני" (Tekani). פנים הבתים ערוך סביב חצרות קטנות ("קיוואנדה" - Kiwanda) וגלריות פתוחות ("מיסאנה" - Misana). מצודת לאמו נבנתה בין 1813 ו-1821 בפינה הדרומית של העיר העתיקה. המצודה בנויה סביב חצר פנימית המשמשת היום כמוקד קהילתי בעיר ונערכות בה חתונות, פגישות והצגות תיאטרון. בניית המצודה עודד את התפתחותה של העיר ובניית בתים חדשים לאורך חוף הים במהלך המאה ה-19, ואלה מאופיינים במרפסות קדמיות.
חלקה של העיר העשוי אבן חרסית משתרע מדרום למצודה ומשמש למגורים כמעט לחלוטין. בתים אלה נבנו באופן ספונטני וללא תכנון, ובמחצית השנייה של המאה ה-20, ובמיוחד לאחר שתי שריפות שאירעו ב-1962 וב-1981, הפכו במקרים רבים למבני קבע עשויים בטון ומכוסים בגגות ברזל.
פריישטאדט (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 בירת המחוז:  פריישטאדט
 שטח:  993.96 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  67,163 (1 בינואר 2022)
 קואורדינטות:  48°26′38″N 14°33′50″E﻿ / ﻿48.444°N 14.564°E﻿ / 48.444; 14.564 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.bh-freistadt.gv.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   פריישטאדט בתוך אוסטריה עילית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פריישטאדט הוא מחוז בצפון מזרח מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. במחוז 27 עיירות, ובירתו היא העיירה פריישטאדט. המחוז משתרע על 993.9 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 65,208 תושבים נכון ל-2014. בראש המחוז עומד Jachs Christian. שכנותיה הן: בצפון גרמניה, במזרח אוסטריה תחתית, בדרום מחוז פרג ובמערב מחוז אורפאר.
עיירות

| --- | --- |
 באד צל  פריישטאדט  גרינבאך  גוטאו  האגנברג אים מילקרייס  הירשנבאך אים מילקרייס  קאלטנברג  קפרמרקט  קניגסויזן  לאסברג  לאופולדשלאג  ליבנאו  נוימרקט אים מילקרייס  פירבך:  פרגרטן  ריינבאך אים מילקרייס  זנדל  שנאו אים מילקרייס  סנקט לאונרד ביי פריישטאדט  סנקט אוסוולד ביי פריישטאדט  טראגוויין  אונטרוייסנבאך  אונטרווייטרסדורף  ולדבורג  וארטברג אוב דר איסט  וייטרספלדן  וינדהג ביי פריישטאדט
פנתרה (שיר)

"פנתרה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. הוא נכתב על ידי קירל, רון ביטון, איתי שמעוני וירדן פלג, שגם הפיק את השיר תחת שם הבמה שלו, ג'ורדי. הווידאו קליפ שלו פורסם במקביל לצאתו בחסות קוקה-קולה ישראל.
רקע

יומיים לפני פרסומו, ב-10 באוגוסט 2022, ביצעה את השיר לראשונה בהופעה קידומית של קוקה-קולה. הוצאת הסינגל באה אחרי אישורה הרשמי של קירל להשתתפותה באירוויזיון 2023 כנציגת ישראל, ולפני ההופעה המתוכננת בפארק הירקון בו היא עתידה לבצעו.
זהו שיתוף הפעולה השני של קירל עם יוצרי "פנתרה", כשבעבר עבדו יחד על השיר "פאוץ'. בין הז'אנרים המוזיקליים שנשמעים בו נמנים סוגות הג'אז, פלמנקו, רוק, היפ הופ, פופ, רגאטון וטראפ. מילותיו עוסקות בהעצמה נשית ובפמיניזם.
ביקורות

דודי פטימר מעיתון "מעריב" שיבח את הפקת השיר וטען כי יש בו את כל האלמנטים והמרכיבים הדרושים ליצירת להיט ישראלי חדש.
יוסי חרסונסקי העניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה וכתב כי אין ב"פנתרה" את החן שהיו בשיריה הקודמים. הוא האשים את תעשיית המוזיקה הישראלית ואת הוריה, ומציין כי ההתעניינות התקשורתית העצומה בקירל הופכת אותה לכלי משחק.
דור מאיר מועלם מאתר "מאקו" כתב כי השיר מעולה, אבל כי ניכר שהוא שואב השראה מהזמרת הספרדייה רוסליה והוסיף: ”מוצלח מכמה סיבות: ההוק הספרדי בסגנון פלמנקו מעולה, והדרמה שלו משתלבת מושלם עם האווירה המשועשעת הכללית בשיר.”.
אתר "פרוגי" טען כי מדובר בלהיט העתידי של עונת הקיץ הישראלית.
הצלחה

ב-18 באוגוסט נכנס "פנתרה" לראשונה למצעד הרשמי של גלגלצ במקום השישי. לאחר מכן עלה למקום השני. בנוסף, הקליפ שלו צבר כ-5.5 מיליון צפיות ביוטיוב, כשישה ימים לאחר פרסומו. כמו כן, הוא התמקם במקום הראשון במצעד הסרטונים הויראליים של האפליקציה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ פורסם ב-12 באוגוסט 2022, יום צאת השיר. נותנת החסות שלו היא חברת קוקה-קולה ישראל, והוא בוים על ידי אינדי חיית, חברת הפקות בניהולה של תמי הר-לב, וצולם בפולין. בסצנה הראשונה שלו מוצגת קירל כשהיא לוגמת מפחית של קוקה-קולה. לאחר מכן רוקדת על עמוד מאוזן, שיהפוך בהמשך הסרטון לחבל המחבר בין שני בניינים. בקליפ מופיעה קירל בזמן ביצוע מספר פעולות שונות כמו רכיבה על סוס, קפיצה בחבל, סחרור כדור על אצבע אחת, למידת אמנות לחימה עם חרב ונסיעה על אופנוע.