stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלחמות האנגלו-בורמזיות
המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה > תוצאות הקרב ומימוש הסכם השלום

לאחר התשלום השני נסוגו הבריטים מיאנגון אך נשארו בדרום בורמה כדי לוודא שהבורמזים מקיימים את האמנה.
במערכה נהרגו כ-15,000 חיילים בריטים (רובם נפטרו מתנאי החיים בג'ונגלים וממחלות טרופיות) וכ-20,000 חיילים בורמזים.
הודו הבריטית ובורמה נפגעו קשה ממבינה כלכלית עקב העלות הגבוהה של המלחמה.
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה

המלחמה האנגלו-בורמזית השניה פרצה ב-5 באפריל 1852 והסתיימה ב-20 בינואר 1853. המלחמה התחוללה בדרום בורמה ובסיומה סיפחו הבריטים שטחים נרחבים באזור זה. במהלך המלחמה לא נערכו קרבות חיל רגלים ולכן מספר הנפגעים היה נמוך מאוד.
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה > רקע

ב-1852 נשלח קצין צי בריטי בשם ג'ורג' למברט (אנ') לבורמה, בהזמנתו של המושל הכללי של הודו הלורד דלהאוזי (אנ'). מטרתה של השליחות הייתה לבחון צדדים מסוימים ב"אמנת יאנדבו".
מהלך זה של הבריטים גרם להתנגדות בורמזית ולסילוקו של המושל הבריטי מבורמה דבר שהיווה עילה להכרזת מלחמה מצד הבריטים.
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה > מהלך המלחמה

בהמשך להכרזת המלחמה יצא למברט בראש צי בריטי לכוון חופי בורמה וב-5 באפריל 1852 החל הצי לתקוף יעדים בבורמה. במסגרת המלחמה נכבשה יאנגון וכן ערים נוספות בבורמה. בעקבות החלטת ממשלת בריטניה לספח את דרום בורמה השלים הצבא הבריטי את כיבוש דרום המדינה עד למרחק של כ-80 ק"מ מבירתה.
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה > תוצאות המלחמה

ב-20 בינואר 1853 פורסמה הצהרת הסיפוח של דרום בורמה שנחתמה גם על ידי הבורמזים. כניעה זו הביאה להחלפת המלך הבורמזי.
המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית

המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית פרצה ב-7 בנובמבר 1885 והסתיימה ב-29 בנובמבר 1885. המלחמה התחוללה בכל בורמה ובסיומה סופחה כל בורמה לאימפריה הבריטית בהודו והפכה לפרובינציה של הודו עד קבלת העצמאות ב-1948.
המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית > רקע

החל מ-1824 היו בורמה והאימפריה הבריטית נתונים בסכסוך שנמשך כ-60 שנה. לאחר הניצחונות הבריטים במלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה ובמלחמה האנגלו-בורמזית השנייה נקבעו גבולות השליטה של בריטניה בבורמה אד-הוק וללא חתימה על הסכם שלום מוסדר.
ב-1878 החלה הידרדרות הדרגתית ביחסים בין שתי המדינות שכללה גירוש השגריר הבריטי מבירת בורמה, חיזוק הקשרים של בורמה עם צרפת, הקמת כפרים מעבר לגבול האנגלו-בורמזי והטלת קנסות על חברה בריטית שעסקה בכריתת עצי טיר.
בריטניה הציבה אולטימטום לבורמה אך הוא נדחה ולכן נפלה ההחלטה לצאת למלחמה.
המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית > מהלך המלחמה

המלחמה החלה ב-14 בנובמבר 1885 וכמו במלחמות הקודמות התבסס הכוח הבריטי על הימיה החזקה. הצי הבריטי התקדם צפונה במעלה נהרות בורמה ולאחר כיבוש שטחים הגיע הצי, ב-26 בנובמבר 1885, לקרבת בירת בורמה שם החל משא ומתן עם מלך בורמה.
ב-28 בנובמבר נכנעו המלך וחייליו. השייטת הבריטית המשיכה לצפונה של בורמה כדי לבסס את השליטה בכל המדינה.
המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית > סיפוח והתנגדות

ב-1 בינואר 1886 הוכרז הסיפוח הרשמי של בורמה על ידי בריטניה. מול הבריטים התייצבו מורדים בורמזים שרובם היו חיילים חמושים שערקו מהצבא והתארגנו ביחידות. המאמץ לדכא את המרד נמשך עד 1896.
ראו גם

יחסי הממלכה המאוחדת–מיאנמר
לקריאה נוספת

Hall, D.G.E. (1945). Europe and Burma, 1824–26. Oxford University Press.
Hall, D.G.E. (1960). Burma. 3rd ed. London: Hutchinson University Library.
Blackburn, Terence R. (2009). The Defeat of Ava: The First Anglo-Burmese War, 1824–-26 (Hardcover ed.). A. P. H. Publishing. ISBN 978-81-313-0544-7.
Htin Aung, Maung (1967). A History of Burma. New York: Columbia University Press.
Myint-U, Thant (2006). The River of Lost Footsteps: Histories of Burma. New York: Farrar, Straus and Giroux.
Harvey, G. E. (1925). History of Burma: From the Earliest Times to 10 March 1824, The Beginning of the English Conquest. London: Longmans, Green, and Co. Retrieved 29 October 2019.
Snodgrass, John James (1827). Narrative of the Burmese War: Detailing the Operations of Major-General Sir Archibald Campbell, 1st Baronet's Army, From its landing at Rangoon in May 1824, to the conclusion of a Treaty of Peace at Yandaboo in February 1826. John Murray, London, England. נבדק ב-30 בינואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
Robertson, Thomas Campbell (1853). Political Incidents of the First Burmese War. London: Richard Bentley, New Burlington Street. Retrieved 29 October 2019.
Trant, Thomas Abercrombie (1827). Two Years in Ava: From May 1824, to May 1826. London: John Murray, Albermarle Street. Retrieved 29 October 2019.
Cox, Hiram (1821). Journal of a Residence in the Burmhan Empire and More Particularly at the Court of Amarapoorah. London: John Warren. Retrieved 29 October 2019.
Doveton, F. B. (1852). Reminiscences of the Burmese War, in 1824-5-6. London: Allen and Co. Retrieved 29 October 2019.
Gouger, Henry (1860). Personal Narrative of Two Years' Imprisonment in Burmah. London: John Murray, Albemarle Street. Retrieved 29 October 2019.
Phayre, Sir Arthur P. (1883). History of Burma: Including Burma Proper, Pegu, Taungu, Tenasserim, and Arakan, from the Earliest Time to the End of the First War with British India. London: Trübner & Co., Ludgate Hill. Retrieved 29 October 2019.
Charney, Michael W. Powerful Learning: Buddhist Literati and the Throne in Burma's Last Dynasty, 1752–1885. Ann Arbor: University of Michigan. 2006.
Martin D. W. Jones, 'The War of Lost Footsteps. A Re-assessment of the Third Burmese War, 1885–1896', Bulletin of the Military Historical Society, xxxx (no.157), August 1989, pp. 36–40
Prendergast, H.D.V. (2016). 'Memorials and trophies' - cannon in Britain from the Third Anglo-Burmese War. Journal of the Society for Army Historical Research 94, pp. 106-128.
הערות שוליים

↑  במהלך מאה זו התווספו לאימפריה כ-25,000,000 קילומטרים רבועים עליהם גרו כ-400 מיליון תושבים
↑  בורמה פנתה מערבה לאחר שניסיון מוקדם יותר לפלוש לתאילנד ממזרח נתקל בתגובת נגד של הסינים בעלי הברית של תאילנד
↑  קיימים אינדיקטורים שמזה זמן ממושך "פזלו" הבריטים לבורמה בגלל משאבי הטבע שלה (בעיקר יערות עצי הבוק שלה)
הפלישה הבריטית ליאנגון ב-1824
טקס חתימת הסכם הכניעה של בורמה ב-27 בנובמבר 1885
אלמוג בוקר

אלמוג בוקר (נולד ב-9 בדצמבר 1978) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ופרשן חדשות 12 בדרום.
| --- | --- |

אלמוג בוקר בשנת 2023
 לידה:  9 בדצמבר 1978 (בן 46) באר שבע
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  כתב אזורי (בדרום)
 בת זוג:  אילת אלון בוקר
 מספר צאצאים:  3
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  Almog.boker.5
 טוויטר (X):  bokeralmog
ביוגרפיה

בוקר נולד וגדל בבאר שבע. את שירותו בצה"ל עשה בחיל השריון. סיים תואר ראשון בתקשורת במכללה האקדמית ספיר.
קריירה

ב-2003 החל לעבוד בעיתון "זמן הנגב" מרשת מקומוני "מעריב". הוא שימש כתב מוניציפלי וכתב חדשות באזור הדרום. ב-2005 עבר לתחנת הרדיו "רדיו דרום", שבה שימש כתב ומנהל מחלקת החדשות. ב-2007 עבר לשמש כתב ב"מעריב" לענייני חבל לכיש. בהמשך אותה שנה עבר ל"חדשות 10" ככתב בדרום. הוא סיקר את העורף בעוטף עזה בתקופת מבצע עופרת יצוקה מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. ב-2015 העלה סדרת כתבות תחקיר בשם "נטושים בעוטף" וסדרת כתבות בשם "הפריפריה – מסע בחצר הזנוחה של ישראל בנגב ובגליל".
ב-2020 התחיל להגיש תוכנית חדשות חדשה ששמה "חדשות 16:00". ב-2 באוגוסט עברה התוכנית לשעה 15:00, ושמה שונה ל"חדשות היום". מ-30 באפריל 2024 הגיש את התוכנית "אלמוג בשש" והיא שודרה בימי ראשון–חמישי בשעה 18:00 בערוץ 13.
תוכנית נוספת שהגיש בוקר היא "אלמוג בשישי", תוכנית אקטואליה שבועית שביקרה את אירועי השבוע. תוכנית זו החלה להיות משודרת ב-2020 בתור משדר מיוחד בימי שישי תחת השם "חמש – מהדורת שישי", לצורך עדכונים שוטפים על מגפת הקורונה, אשר הייתה אז ב"גל הראשון". באמצע שנת 2021, לאחר שהוחלט להמשיך ולשדר את התוכנית ולהעבירה לשעות 18:00 עד 19:55, שונה שמה ל"אלמוג בשישי".
ביולי 2024 הודיע שלאחר 17 שנים יעזוב את חדשות 13 ויעבור לשמש כתב ופרשן הדרום של חדשות 12 ואולפן שישי. ב-1 בספטמבר החל את עבודתו בחדשות 12.
פרסים והוקרה

2024 אות גיבורי החברה הישראלית, מאת המועצה הציונית בישראל שניתן בפברואר 2025
חיים אישיים

בוקר נשוי לעו"ד אילת אלון-בוקר ואב לשני בנים ובת. מתגורר בזיקים.
בן דודו הוא העיתונאי רן בוקר.
הערות שוליים

↑  המנהיגים הצעירים, באתר המכללה האקדמית ספיר, 25 בנובמבר 2016
↑  גיל משעלי, ‏"ההחלטה הקשה ביותר": אלמוג בוקר עוזב את חדשות 13 ועובר לחדשות 12, באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2024
↑  ערוץ 7, אות גיבורי החברה הישראלית יוענק לחנוך דאום ואלמוג בוקר, באתר ערץ 7 בארץ, ‏5 ינואר 2025
↑  אילת אלון-בוקר, מיומנה של תושבת עוטף עזה, באתר ynet, 13 במרץ 2012
↑  ynet, אלמוג בוקר: "בסוף המבצע התפרקתי באוטו ובכיתי", באתר ynet, 27 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012699572305171  VIAF: 234159032691001181564   WorldCat (עם VIAF): 234159032691001181564
יוזמה פמיניסטית (שוודיה)

| --- | --- |

 מדינה:  שוודיה
 מייסד:  גודרון שימן 
 מנהיגים:  גודרון שימן גיטה נבאווי
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 אידאולוגיות:  פמיניזם
 מטה:  סטוקהולם
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  European Feminist Parties Coordination Board
 צבעים רשמיים:  ורוד
 
 feministisktinitiativ.se
 
יוזמה פמיניסטית (בשוודית: Feministiskt initiativ, בצורה מקוצרת: FI, Fi, FI) היא מפלגה פמיניסטית שוודית. המפלגה הוקמה מתוך ארגון אקטיביסטי באותו השם. ב-2005, הודיעה המפלגה כי תעמיד מועמדות לפרלמנט בבחירות של 9 בספטמבר 2005.
אחרי ריצה בשני מחזורי בחירות לפרלמנט, וכן בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2009, FI לא השיגה אף מושב. אך הבחירות האירופיות של 2014 היו נקודת מפנה, כאשר המפלגה השיגה 5.3% מקולות הבוחרים, וסוראיה פוסט הרוויחה מושב בפרלמנט האירופי. הייתה זו הפעם הראשונה שמפלגה פמיניסטית זכתה במושב בפרלמנט האירופי.
בבחירות הכלליות בשוודיה 2014, FI זכתה בשיא של 3.1% מהקולות. בעוד מספר זה לא עבר את אחוז החסימה של 4.0%, המפלגה נבחרה לתוך 13 רשויות מקומיות, כולל בערים הגדולות ביותר בשוודיה, גוטנבורג וסטוקהולם, שם נציגותיה הצטרפו לקואליציית השלטון הוורודה-ירוקה.
היסטוריה

הקבוצה המקורית הצהירה על הקמתה במסיבת עיתונאים בסטוקהולם ב-4 באפריל 2005. את הארגון הובילה גודרון שימן, מנהיגתה לשעבר של עזב את המפלגה, באותה העת חברת פרלמנט עצמאית בריקסדאג (הפרלמנט השוודי).[דרושה הבהרה]
הקבוצה איגדה פעילות פמיניסטיות ממגוון ארגונים. בתחילה, לא היה מבנה מפלגת השמאל מנהיגות או תוכנית מוצהרת - הנשים ביקשו לייצר ארגון אנטי פטריארכלי, ללא היררכיות של כוח.
תגובת הממשלה להקמת הארגון הגיעה מפיה של מזכ"לית המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מריטה אולווסקוג, שבאותה העת הקימה רשת פמיניסטית פוליטית חדשה, בה היא בירכה על כל הצטרפות למטרה הפמיניסטית, אך הביעה דאגה שאם תרוץ FI כמפלגה, היא תגנוב קולות דווקא ממפלגות פרוגרסיביות אחרות כמו הירוקים, מפלגת השמאל, ואפילו הסוציאל-דמוקרטים.
בספטמבר ערכו חברות הארגון החדש קונגרס כדי לאמץ חוקה ותוכנית פוליטית. הן בחרו חמישה נושאים להתמקד בהם: שינוי בחוקי האונס, כך שתידרש הסכמה מוצהרת ליחסי מין; מיגור אפליה בשירותי הבריאות; סגירת פערי שכר; שיפור שוויון בחוקי תעסוקה, בעיקר אלה שקשורים לזכויות הוריות; והבטחת מקלט בשוודיה לנשים שנרדפות בשל מגדרן. בקונגרס השתתפו יותר מ-350 נשים מבין יותר מ-2500 חברות הארגון. בין ההחלטות שהתקבלו היו ההחלטה להתארגן כמפלגה ולרוץ בבחירות ב-2006, בחירת ועד מנהל, וההחלטה לכלול גברים בארגון - שני גברים מיד נבחרו לוועד.
ב-2006, מועמדות המפלגה קיבלו פחות קולות מאשר צפו על פי הסקרים. הסברה הייתה שתגובות הנגד בתקשורת יצרו רושם שהמפלגה יותר רדיקלית מאשר מה שהציבור רצה לתמוך בו. בשנת 2009 השתפר המצב, והיוזמה הפמיניסטית רצה בפעם הראשונה בבחירות לפרלמנט האירופי וקיבלה 2.2% מהקולות. ב-2010 רצו מועמדות מטעמה גם בבחירות הלאומיות, האזוריות והמקומיות.
במרץ 2006, חברת הפרלמנט האירופי מטעם המפלגה העממית הליברלית, מריה קרלסהמרה, ערקה ליוזמה הפמיניסטית, תוך שמירה על מקומה בברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה. היא הסבירה את העזיבה שלה ב"חוסר התחשבות בנושאים פמיניסטית מצד עמיתיה לשעבר."
ב-2005, ג'יין פונדה ואיב אנסלר תמכו ב-FI על ידי הצטרפות למסע הבחירות שלה בשוודיה. פונדה גם תרמה 400,000 קרונר שוודיות לקמפיין.
בני אנדרסון, אחד מחברי הלהקה "אבבא", תרם מיליון קרונר למפלגה ב-2009 למען קמפיין הבחירות לפרלמנט האירופי.
ביולי 2010, המפלגה שרפה 100,000 קרונר ($13,000; £8,500) בהפגנה נגד פערי שכר. FI ביקשה להסב את תשומת לב הציבור להצעתה להקים קרן ממשלתית לשוויון בשכר.
ביולי 2016, המפלגה הודיעה שהיא תומכת באופן רשמי בתנועת חיי שחורים חשובים.
הערות שוליים

↑  Charlotte Rosen Svensson (15 בנובמבר 2009). CultureShock! Sweden: A Survival Guide to Customs and Etiquette. Marshall Cavendish International Asia Pte Ltd. p. 29–. ISBN 978-981-4435-90-1. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Preliminary results of Swedish EU elections". אורכב מ-המקור ב-2014-05-28. נבדק ב-2018-05-26.
↑  "Så har Feministiskt initiativ styrt i Stockhom". SVT (בשוודית). 23 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fi siktar på riksdagen – Gita Nabavi ny partiledare". SVT (בשוודית). 24 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Schyman launches "Feminist Initiative" - The Local". Thelocal.se. אורכב מ-המקור ב-5 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Convicted Liberal defects to feminists - The Local". Thelocal.se. אורכב מ-המקור ב-2011-06-05.
↑  Smith, Lydia (21 במאי 2014). "European Elections 2014: The Rise of Sweden's Feminist Initiative Party". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FI sätter hoppet till Gudrun Schyman" (בשוודית). Dagens media. 26 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carl Magnus Palm (20 בפברואר 2014). Abba: Bright Lights Dark Shadows. Music Sales Limited. p. 833–. ISBN 978-1-78323-049-5. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Swedish feminists burn cash in wage equality protest". BBC News. 6 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Olsson, Tobias. "Fi! brände upp 100 000 kronor".
↑  ""Rasismen inom svensk polis kan förvärras"". Sveriges Television.
↑  "Black lives matter". F!.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SELIBR: 287038  SUDOC: 14618498X  VIAF: 153021498   WorldCat (עם VIAF): 153021498
יוז'ף קמפנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  שנות ה־20 של המאה ה־19 טטה, הונגריה 
 פטירה:  26 בפברואר 1882 טטה, הונגריה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 
יוז'ף קמפנר (בהונגרית: Kempner József; טטה, 1823 – טטה, 26 בפברואר 1882) היה רופא יהודי-הונגרי, הרופא הראשי של מחוז קומארום-אסטרגום, רופא צבאי במהלך מהפכת 1848 בהונגריה (המכונה שם מלחמת העצמאות בשנים 1848–1849).
ביוגרפיה

יוז'ף קמפנר נולד במשפחה יהודית בעיר טטה. הוריו היו בעיקר דוברי גרמנית וזו השפה שהוא התכתב איתם על פי עדותו. בשנת 1848 קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת פשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) והיה בין מעט היהודים (אולי הבודדים) שהשיגו תואר כזה אז בממלכת הונגריה. ואחר כך התיישב בעיר הולדתו טטה כרופא כללי ומאוחר יותר היה הרופא הראשי של מחוז קומרום (תפקיד בכיר מאוד באותם הימים). הוא השתתף במהפכה ובמלחמת העצמאות בשנים 1848–1849 כאלוף-משנה. על מותו דווח ב"עיתון ראשון" (עיתון יום ראשון היה שבועון חינוכי בתמונות ובמאמרים שהופיע בין השנים 1854–1921.
עבודתו העיקרית

עבודת דוקטורט על אדמת משקע ושיגדון. (פשט, 1848) (אדמת משקע: אדמה רופפת עם חלקיקים קטנים וקשים בתחתית וחוף שטוח של מים עומדים או זורמים (אגם, ים, נהר, נחל))
לקריאה נוספת

יוז'ף קמפנר במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái V. (Iczés–Kempner). Budapest: Hornyánszky. 1897. (חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
יוז'ף קמפנר, ב-Arcanum
Sándor Dörnyei: עבודות דוקטור הונגריות ישנות 1772–1849. כרך א'. 1998.
ספרו המודפס מ-1848
נתוניו בטטה בסקר אוכלוסין של 1869
באיזו שפה כתבו הרופאים בהונגריה במאה ה-19? יוז'ף קמפנר כתב בגרמנית
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוז'ף קמפנר".
השפעת מגפת הקורונה על הכלכלה

מגפת הקורונה השפיעה על הכלכלה במגוון היבטים. המגפה הובילה למיתון עולמי קשה ולשינוי בתחומים כלכליים שונים. המצב הכלכלי הושפע ממצב ההתמודדות עם המגפה ובמקביל השפיע על אופן ההתמודדות עימה.
השפעה בולטת הייתה תחילתו של המשבר הכלכלי העולמי של 2020 (נקרא גם מיתון הקורונה או הקורונה הכלכלית). סימן ראשון למשבר כלכלי היה ההתרסקות בשוק המניות ב-20 בפברואר 2020. קרן המטבע הבינלאומית דיווחה ב-14 באפריל שכל מדינות G7 כבר נכנסו או עמדו להיכנס ל"מיתון עמוק" וחלה האטה משמעותית בצמיחה בכלכלות המתפתחות. נציגיה טענו שהמיתון צפוי להיות הקשה ביותר מאז השפל הגדול, והעריכו שהוא יהיה "גרוע בהרבה" מהמשבר הכלכלי העולמי בשנים 2008–2009. ברבעון הראשון של שנת 2021 נחזתה צמיחה אך ההתאוששות נותרה הדרגתית. מדינות שונות ניסו להתמודד עם ההשפעות הכלכליות במגוון דרכים.
מסעדה שאפשרה רק לקיחת מזון בשל ההתמודדות עם המגפה.
רקע > בועת חובות עסקית

מאז המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, חלה עלייה גדולה בחובות התאגידים, מ-84% מהתוצר העולמי ברוטו בשנת 2009 ל-92% בשנת 2019, או בערך 72 טריליון דולר. בשמונת הכלכלות הגדולות בעולם - הרפובליקה העממית של סין, ארצות הברית, יפן, הממלכה המאוחדת, צרפת, ספרד, איטליה וגרמניה - החוב התאגידי היה בסך הכל כ־51 טריליון דולר בשנת 2019, לעומת 34 טריליון דולר בשנת 2009. אם האקלים הכלכלי מדרדר, חברות עם חובות גבוהים מסתכנות בכך שאינן מסוגלות לשלם את תשלומי הריבית שלהן למלווים או לממן מחדש את חובן. מכון מקינזי ושות' הזהיר בשנת 2018 כי הסיכונים הגדולים ביותר יהיו לשוק מתעורר כמו סין, הודו וברזיל, שם הונפקו 25-30% מאיגרות חוב על ידי חברות בסיכון גבוה.
רקע > מלחמת סחר בין סין לארצות הברית

מלחמת הסחר התרחשה מ-2018 עד 2020, והשפיעה על כלכלות בעולם. בשנת 2018, הנשיא דונלד טראמפ החל לקבוע מכס ומחסומי סחר על סין במטרה לאלץ אותה לבצע שינויים בנוהגי סחר. בין אותם נוהלי סחר והשפעותיהם הם הגירעון המסחרי ההולך וגובר, גנבה לכאורה של קניין רוחני והעברה כפויה לכאורה של טכנולוגיה אמריקאית לסין. בינואר 2020 נחתם הסכם סחר חדש בין המדינות.
בארצות הברית, מלחמת הסחר יצרה מאבקים של חקלאים ויצרנים ומחירים גבוהים יותר לצרכנים, מה שהביא לכך שהתעשייה האמריקאית נכנסה ל"מיתון קל" במהלך 2019. במדינות אחרות זה גם גרם לנזק כלכלי, כולל הפגנות אלימות בצ'ילה ובאקוודור בגלל עליות תעבורה ומחירי אנרגיה, אם כי מדינות מסוימות נהנו מגידול בייצור כדי למלא את הפערים. זה גם הוביל לחוסר יציבות בשוק המניות. ממשלות של כמה מדינות, כולל סין וארצות הברית, נקטו צעדים כדי להתמודד עם חלק מהנזק שנגרם כתוצאה מהידרדרות ביחסי ארצות הברית–סין.
רקע > הברקזיט

באירופה, כלכלות הושפעו מפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, הידוע יותר בשם ברקזיט. הצמיחה בבריטניה ובאיחוד האירופי קפאה על שמריה במהלך שנת 2019, לקראת הברקזיט, בעיקר בגלל אי ודאות סביב המשבר. בריטניה חוותה 'כמעט מיתון' בשנת 2019, שהחליש את הכלכלה הבריטית עם כניסתה לשנת 2020. עסקים רבים עזבו את הממלכה המאוחדת לאיחוד האירופי, מה שהביא לאובדן סחר ולירידה כלכלית הן עבור חברי האיחוד והן עבור בריטניה.
רקע > האטה כלכלית עולמית בשנת 2019

במהלך שנת 2019 דיווחה קרן המטבע הבינלאומית כי הכלכלה העולמית עוברת "האטה מתואמת", שנכנסה לקצב האיטי ביותר שלה מאז המשבר הכלכלי העולמי (2008). "סדקים" הופיעו בשוק כאשר השווקים העולמיים החלו לסבול בגלל "הידרדרות חדה" של פעילות התעשייה. על פי ההערכות, הצמיחה העולמית הגיעה לשיאה בשנת 2017, ואז התפוקה התעשייתית הכוללת בעולם החלה בירידה מתמשכת בתחילת 2018. קרן המטבע הבינלאומית האשימה את "עניין הסחר והמתחים הגאו-פוליטיים" כסיבה העיקרית להאטה, תוך שהיא מציינת את פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי ומלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין כסיבות העיקריות להאטה בשנת 2019, בעוד כלכלנים אחרים האשימו את סוגיות הנזילות.
באפריל 2019 חל היפוך בעקום התשואה בארצות הברית, מה שהצית חששות ממיתון עולמי. עקומת התשואה ההפוכה ופחדי מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין הובילו למכירה בשוקי המניות העולמיים במהלך מרץ 2019, מה שהביא לחשש רב יותר שמיתון מתקרב. עליית רמות החוב במדינות האיחוד האירופי ובארצות הברית הייתה תמיד דאגה לכלכלנים. עם זאת, ב-2019 גברה הדאגה במהלך ההאטה הכלכלית, וכלכלנים החלו להתריע על 'פצצת חובות' שתתרחש במהלך המשבר הכלכלי הבא.
גורמים > מגפת הקורונה

מגפת הקורונה היא המגפה המשפיעה ביותר מאז השפעת הספרדית. פרצה לראשונה בסוף 2019 בסין והתפשטה לשאר העולם בשנת 2020. היא הוכרזה כמצב חירום לבריאות הציבור בדרגה בינלאומית ב-30 בינואר 2020, והוכרה כמגפה על ידי ארגון הבריאות העולמי ב־11 במרץ 2020.
המגפה הביאה לשיבוש כלכלי עולמי קשה. העולם עבר קיפאון כלכלי וירידה משמעותית בצריכה. כתוצאה מההתפשטות המהירה של המגפה, כלכלות ברחבי העולם נאלצו ליזום הסגרים, ריחוק חברתי והגבלות, במטרה לרסן את התפשטות המגפה. הצעדים הובילו לירידה מהירה בפעילות התעשיות שונות וצריכה בבת אחת. הירידה השפיעה על הכלכלה ובפרט על הבנקים והתעסוקה. נדחו או בוטלו של אירועי ספורט, דתיים, פוליטיים ותרבותיים. היו תופעות כמו פאניקת קניות. בתי ספר, אוניברסיטאות ומכללות נסגרו על בסיס ארצי או מקומי במדינות רבות, והשפיעו על כ-98.6 אחוז מאוכלוסיית התלמידים בעולם. ממשלות רבות הגבילו או התריעו לגבי נסיעה לא חיונית למדינות ואזורים שנפגעו מההתפרצות ומחוצה לה. המצב הכלכלי השתנה בהתאם לשינוי בהנחיות ולהתנהלות הציבור.
הוראות ההסגר והריחוק החברתי השפיעו בבירור על סוגים רבים של עסקים, בעיקר על אלה המספקים שירותים פרטיים (כולל חנויות קמעונאיות, מסעדות ובתי מלון, מקומות בילוי ומוזיאונים, מרפאות פרטיות ומכוני יופי וספא), הנחיות ממשלתיות אינן ההשפעה היחידה על אותם עסקים. בארצות הברית אנשים החלו לשנות את התנהגותם הכלכלית 10–20 יום לפני שהורו להישאר בבית, ועד מאי, שינויים בשיעורי התנועה של אנשים (על פי נתוני הטלפון הנייד) לא תמיד תאמו לחוקים המקומיים בארצות הברית.
גורמים > מלחמת מחירי הנפט

במרץ 2020, ערב הסעודית פתחה במלחמת מחירים עם רוסיה, מה שהוביל לירידה משמעותית במחיר הנפט. מחירי הנפט האמריקניים נפלו ב-34%, הנפט הגולמי נפל ב-26%, ונפט ברנט ירד ב-24%. היא נוצרה בעקבות אי ההתקדמות במשא ומתן בין ארגון המדינות המייצאות נפט ורוסיה על קיצוצים בייצור נפט בעיצומה של מגפת הקורונה. ב-10 במרץ, מחירי הנפט ירדו ב-30% מתחילת אותה שנה עקב ירידה בביקוש. במהלך אפריל, בשל מגבלות התנועה שהוטלו לאור מגפת הקורונה בארצות הברית, מחיר הנפט ירד מתחת לאפס דולרים ויצרני נפט אמריקאים החלו לשלם לרוכשי נפט לטובת אחסונו. ב-12 באפריל, נחתם הסכם שסיים את המלחמה.
חוסר ביטחון תזונתי

ב-21 באפריל 2020 הזהירה תוכנית המזון העולמית שצפוי רעב בכמה אזורים בעולם כתוצאה מהמגפה. פרסום הדו"ח העולמי על משברי מזון בשנת 2020 ציין כי 55 מדינות נמצאו בסיכון, כאשר דייוויד ביזלי העריך כי בתרחיש הגרוע ביותר "כ-36" מדינות ייכנסו לרעב. בלטו מי שנפגעו ממלחמה, כולל מלחמת האזרחים בסוריה ומלחמת האזרחים בתימן, ומי שנפגעו מסופות הארבה של שנת 2019 במזרח אפריקה. נסטלה, פפסיקו, קרן האו"ם ואיגודי החקלאים פנו ל-G20 לתמיכה בשמירה על חלוקות מזון כדי למנוע מחסור במזון.
האו"ם צפה שיהיו אזורים מסוימים ומשמעותיים עם ביטחון תזונתי לקוי המסווגים תחת השלבים 2, 3, 4 ו-5 במדד ה-IPC בשנת 2020.