stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המזרח התיכון
כלכלה

המזרח התיכון הוא אזור מגוון מאוד מבחינה כלכלית. שוכנות בו מדינות עניות מאוד (כגון תימן, סוריה ואיראן), לצד מדינות עשירות מאוד (כגון קטר, איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית וישראל).
על-פי נתוני הבנק העולמי, נכון לשנת 2022, שלוש הכלכלות הגדולות במזרח התיכון הן: טורקיה (815,272 מיליון $), ערב הסעודית (833,541 מיליון $) וישראל (481,591 מיליון $). במונחי תמ"ג לנפש, המדינות הגבוהות ביותר הן קטר (60,134$), ישראל (50,248$), איחוד האמירויות הערביות (35,362$), וכווית (24,044$). בתחתית הרשימה, נמצאות תימן ($674) איראן (2,683$) לבנון (2,674$) וסוריה (1,164$).
המבנה של כלכלות המזרח התיכון מגוון גם הוא. ישנם מספר מדינות באזור המסתמכות בעיקר על יצוא הנפט והמוצרים הנלווים לו (כגון ערב הסעודית, קטר וכווית). בשונה מכלכלתם של מדינות מעין אלו, ישנם גם מדינות אחרות בעלי בסיס כלכלי מגוון (כגון קפריסין, ישראל, טורקיה ומצרים). מלבד ענף הטקסטיל ומוצרי הנפט בהם רווי המזרח התיכון, מתקיימת בו גם חקלאות ענפה, והיא כוללת בעיקר כותנה, בקר וחלב. במזרח התיכון גם ישנה תעשיית ייצור נשק ענפה (הכוללת ייצור תחמושת, טנקים, כלי טיס בלתי מאוישים, וטילים), הנפוצה בעיקר בישראל ובמידה פחותה גם בטורקיה ואיראן. מגזר נוסף חשוב במזרח התיכון הוא הבנקים, הנפוצים בעיקר באיחוד האמירויות הערביות ובבחריין.
התיירות באזור – למעט קפריסין, טורקיה, מצרים, לבנון וישראל – אינה מפותחת דיה. זאת בין השאר בשל האופי השמרני של האזור, כמו גם זעזועים פוליטיים הפוקדים אותו מפעם לפעם והשכיחות הגבוהה יחסית של אלימות וטרור. לעומת זאת, מדינות כמו איחוד האמירויות הערביות, בחריין, קטר וירדן נמצאות במגמת שיפור ניכר בתחום זה.
שיעור האבטלה באזור גבוה אף הוא. על-פי ארגון העבודה הבינלאומי, סך שיעור האבטלה באזור בשנת 2005, עמד על 13.2%. נתוני אבטלה גבוהים ישנם בעיקר בקרב הצעירים בני 15–29, המהווים כ-30% מכלל האוכלוסייה במזרח התיכון, באוכלוסייה זו הנתון על 25% (מדינות מסוימות אף חרגו מהממוצע האזורי באופן ניכר והבולטת בהם היא סוריה שבה ישנם כ-73% צעירים, שבקרבם יש 36 אחוזי אבטלה).
ראו גם

אוריינטליזם
צפון אפריקה
מרכז אסיה
חצי האי ערב
לקריאה נוספת

ברנרד לואיס, המזרח התיכון: אלפיים שנות היסטוריה מעליית הנצרות עד ימינו, עם עובד ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ח.
חגי ארליך, המזרח התיכון - המשבר הגדול מאז מוחמד, ידיעות ספרים, 2017.
הערות שוליים

↑  Beaumont (1988), p. 16
1 2  Karl E. Meyer and Shareen Blair Brysac, Kingmakers: The Invention of the Modern Middle East (W. W. Norton & Company: 2009), pp. 37-38
↑  Koppes, C.R. (1976). "Captain Mahan, General Gordon and the origin of the term "Middle East"". Middle East Studies 12: 95–98.
↑  Lewis, Bernard (1965). The Middle East and the West. p. 9
↑  Fromkin, David (1989). A Peace to end all Peace. p. 224
↑  Davison, Roderic H. (1960). "Where is the Middle East?". Foreign Affairs 38 (4): 665–675.
↑  ערן לרמן, ‏"ומלפנים – הים התיכון", השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016
↑  Held, Colbert C. (2000). Middle East Patterns: Places, Peoples, and Politics. Westview Press. p. 7
1 2  the Middle East Population 2024, worldpopulationreview.com
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC
↑  התפנית עם מדינות ערב התרחשה ב-1993, לא ב-2020, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2020
1 2  יהושע קרסנה, "המחנה הסוני המתון": יש דבר כזה?, באתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, ‏15 באוקטובר 2018
↑  מהפכה נוספת? אלו ההחלטות שיחרצו את גורלה של איראן, באתר פורבס (ארכיון)
1 2 3  זרעי "האביב הערבי" 2 כבר נטמנו. השאלה מה יעשו פוטין וארדואן, באתר וואלה, 26 בדצמבר 2020
↑  יוסי מנשרוף, המסדרון הקרקעי של איראן – איום אסטרטגי, באתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, ‏21 בדצמבר 2018
↑  Rubin, Alissa J.; Gamio, Lazaro (2024-04-06). "Power by Proxy: How Iran Shapes the Mideast". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-04-19.
↑  אודי לוי, המערכה הכלכלית נגד איראן – לאן?, באתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, ‏26 ביולי 2019
↑  זמן אמת עונה 3 | סופו של הנסיך האיראני (חיסול קאסם סולימאני) - פרק 17, באתר כאן 11
1 2 3  ערן לרמן, מחנה היציבות מתחזק, באתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, ‏15 בספטמבר 2020
↑  רון בן ישי, קואליציות אזוריות, בלי השפעת המעצמות: עושים סדר ב"מזרח התיכון החדש", באתר ynet, 22 באוגוסט 2020
↑  סימה שיין, הציר סוני מול הציר השיעי במזרח התיכון, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, ‏דצמבר 2016
↑  עמי רוחקס דומבה, קומדיה גיאופוליטית: ארה"ב פועלת נגד חברה בנאט"ו בגלל רוסיה - לטובת רוסיה, באתר ישראל דיפנס
↑  אדם כהן, ישראל מהמדינות המובילות בעולם בצמיחה כלכלית לשנת 2021, באתר פאנדר, ‏27 בדצמבר 2021
↑  דורון פסקין, סוריה: שיעור האבטלה הרשמי בקרב הצעירים - 36%, באתר כלכליסט, 21 במרץ 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562898205171  BnF: cb11941591f (data)  GND: 4068878-1  HDS: 024655  LCCN: sh85090501  NARA: 10044399  SUDOC: 027356108  VIAF: 173199948   WorldCat (עם VIAF): 173199948
קרן ארץ הקודש

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ריצ'רדסון 
 תקופת הפעילות:  1989–2001 (כ־12 שנים) 
 www.hlf.org
 
קרן ארץ הקודש (Holy Land Foundation - HLF), שנקראה בתחילה "קרן האדמות הכבושות", הייתה ארגון הצדקה האסלאמי הגדול ביותר בארצות הברית. מטה הארגון היה ממוקם בריצ'רדסון, טקסס, והוא נוהל על ידי פלסטינים-אמריקאים. מטרת הארגון המוצהרת הייתה לכאורה הומניטרית, אולם לבסוף הוא פורק בהחלטת בית משפט לאחר שנקבע שהכסף שימש למטרות טרור והלבנת הון של ארגון החמאס.
הארגון היה במעקב של ה-FBI מכוח חוק המעקב אחר מודיעין זר (FISA). במהלך שנות התשעים, פוליטיקאים אמריקאים, בהם צ'אק שומר ואליוט שפיצר לחצו על הממשל האמריקאי לנקוט צעדים נגד קרן ארץ הקודש. בדצמבר 2001, ארצות הברית הגדירה את הקרן כארגון טרור, החרימה את נכסיה וסגרה את הארגון.
בשנת 2004, בית המשפט הפדרלי בדאלאס, טקסס, האשים את קרן ארץ הקודש וחמישה מבכיריה ועובדיה בהגשת סיוע כספי לחמאס ובעבירות נלוות. ההשערה של התביעה הייתה שהקרן העניקה כספים למשפחות של פלסטינים שביצעו פיגועי התאבדות ולאסירים של חמאס, שחמאס שלטה בוועדות צדקה אלה, שבחלוקת צדקה דרך ועדות הנשלטות על ידי חמאס, הקרן עזרה לחמאס לבנות תמיכה פופולרית בקרב העם הפלסטיני וכי ארגוני הצדקה הללו שירתו מטרה כפולה של הלבנת הכספים לכל פעילויות חמאס.
במקביל, בנובמבר 2004, ארלנדר קיז, קבע כי הקרן לצד ארגונים קשורים לחמאס כמו האגודה האסלאמית הפלסטינית, אחראים לרצח של דוד בוים בן ה-17 בישראל בשנת 1996. זו הייתה הפעם הראשונה שאזרחים או ארגונים אמריקאים נמצאו אחראים על פי חוק פדרלי משנת 1990 שאפשר לקורבנות טרור לתבוע פיצויים אזרחיים.
במשפט שנערך בשנת 2008, חבר המושבעים מצא את כל הנאשמים אשמים בכל האישומים. מדובר היה בתביעה הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית להעברת כספים לטרור. בשנת 2009, מייסדי הארגון נידונו לבין 15 ל-65 שנות מאסר על "העברת 12 מיליון דולר לחמאס".
לקריאה נוספת

קובץ PDF Global politisk islam? Muslimska brödraskapet & Islamiska förbundet i Sverige
מסמך משפטי הקשור לקרן ארץ הקודש
סשה סקרבק

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1972 (בן 52) 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד ברוקס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 www.sachaskarbek.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סשה סקרבק (באנגלית: Sacha Skarbek) הוא פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי, המוכר בזכות כתיבת הלהיטים "You're Beautiful" ו-"Goodbye My Lover" של ג'יימס בלאנט, וכן "Wrecking Ball" של מיילי סיירוס. סקרבק שיתף פעולה עם אמנים בולטים כמו אדל, לנה דל ריי, ג'ייסון מראז, טירז פור פירז, דאפי ואחרים.
ביוגרפיה

סקרבק הוא מוזיקאי שהוכשר באופן קלאסי, ולמד אצל הפסנתרן רונלד סמית'. הוא קיבל מלגות מוזיקה ולמד בבתי הספר Northbourne Park ו-The King's School בקנטרברי. לאחר שסיים תואר במוזיקה באוניברסיטת אוקספורד ברוקס, שימש כמנהל מוזיקלי ונגן קלידים עבור אמנים כמו ננה צ'רי, בוורלי נייט, Alisha's Attic וג'ון בון ג'ובי.
ביוגרפיה > כתיבת שירים והפקה

סקרבק היה שותף מרכזי בפיתוח הקריירה של ג'יימס בלאנט, וכתב יחד איתו את הלהיט הבינלאומי "You're Beautiful". הוא היה שותף לכתיבת שישה שירים מתוך אלבום הבכורה של בלאנט, Back to Bedlam, שכלל גם את הסינגלים "Goodbye My Lover" ו-"Wisemen".
בשנת 2008 כתב סקרבק את השיר "Cold Shoulder" יחד עם אדל, שיצא כסינגל מתוך אלבום הבכורה המצליח שלה, 19. לאורך השנים כתב שירים לאלבומים מצליחים נוספים, כמו We Sing. We Dance. We Steal Things של ג'ייסון מראז ו-Born to Die של לנה דל ריי.
סקרבק היה שותף לכתיבת הלהיט "Wrecking Ball" של מיילי סיירוס יחד עם מוזלה וסטפן מוקיו. השיר, שהופק על ידי ד"ר לוק וסירקט, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 וזכה להצלחה עולמית ולמעמד מולטי-פלטינה.
בשנת 2012 הקים סקרבק חברת הפקה משלו בשם White Rope Music, המתמקדת בפיתוח אמנים.
ביוגרפיה > מוזיקה לקולנוע

סקרבק כתב וניהל את הפסקול של הסרט התיעודי For No Good Reason, בכיכובו של ג'וני דפ. בנוסף, יצר יחד עם ג'יימס וולש פסקול לסרט המבוסס על הרומן Lullaby של צ'אק פלאניוק.
חייו האישיים

סשה סקרבק גדל בלונדון. אביו, אנדז'יי סקרבק, הוא פסיכותרפיסט, ואמו, מרג'ורי וולאס, היא עיתונאית וסופרת שקיבלה את תואר מסדר האימפריה הבריטית על תרומתה להקמת ארגון הבריאות הנפשית SANE. אחיו, סטפן סקרבק, הוא גם כותב שירים ומפיק מוזיקלי.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גלובוס הזהב | 2025 | השיר המקורי הטוב ביותר | "Forbidden Road" | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 2025 | השיר המקורי הטוב ביותר | "Forbidden Road" | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  Lisa Respers France, See who won at the Golden Globe Awards, CNN, ‏2025-01-06 (באנגלית)
↑  Winners & Nominees, www.aacta.org (ב־Australian English)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135470935  ISNI: 0000 0000 5761 4039  MusicBrainz: 74576cc1-88be-4a39-866a-ddb331db06cf  VIAF: 80205375   WorldCat (עם VIAF): 80205375
סקובי-דו קול

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 מבוסס על:  זיכיון "סקובי דו" מאת האנה-ברברה
 סוגה:  סדרת טלוויזיה קומית 
 בימוי:  שאונט ניגוגוסיאן ג'ף מדניקו אנדי ת'ורן ג'ף קרזנקה רון רוביו
 מדבבים:  פרנק ולקר גריי דליסל קייט מיקוצ'י מת'יו לילארד
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  52 
 הפקה
 מפיק:  זאק מונקריף (עונה 1) מארק מאראק (עונה 2) ג'ף מדניקו (עונה 2) מוניקה מיטשל (עונה 2)
 מפיקים בפועל:  סם רגיסטר
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 עורכים:  קייל סטאפורד
 מוזיקה:  ג'ייק מונאקו
 אורך פרק:  22–23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Cartoon Network (2015-2016) Boomerang (2017, 2018) Boomerang SVOD (2017)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 פורמט (תמונה):  1080i (HDTV)
 פורמט (קול):  Dolby Digital 5.1
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 2015 – 18 במרץ 2018 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סקובי-דו קול (באנגלית: !Be Cool, Scooby-Doo, בתרגום חופשי: תהיה מגניב, סקובי-דו) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מונפשת, שהופקה על ידי האחים וורנר הנפשה כגלגול השנים-עשר של סדרת ההנפשה סקובי-דו של האנה-ברברה. בסדרה חבורת סקובי-דו מחליטה לנסוע במהלך חופשת הקיץ האחרונה שלהם יחד, ונתקל במפלצות גוררות הרס בדרך. מתואר כבעל גוון קומי יותר מהגלגול הקודם שלו, סקובי-דו! מסתורין בע"מ, הסדרה משתמשת בתכונות אופי מהסדרה המקורית של 1969 על גבי דגמי אופי שעוצבו מחדש.
הסדרה הוכרזה במרץ 2014 לשידור בכורה בערוץ Cartoon Network. עם זאת, תמונת קידום מכירות בחזית 2015 הכריזה על שידור הסדרה בערוץ בומרנג והחדשות אושרו מאוחר יותר ב-29 ביוני 2015. במקור, הסדרה הייתה אמורה להיות משודרת בערוץ בומרנג, אך במקום זאת הסדרה עלתה לראשונה בערוץ Cartoon Network ב-5 באוקטובר 2015. ב-7 במרץ 2017, הוכרז ששאר הפרקים שטרם שודרו ישוחררו בשירות הסטרימינג של בומרנג. אחד עשר הפרקים האחרונים הוצגו בבכורה ברשת הטלוויזיה בומרנג במרץ 2018 ונוספו לשירות הסטרימינג בומרנג ב-26 בספטמבר 2018.
בישראל, הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים בשנים 2016-2017.
עלילה

חבורת סקובי-דו מחליטה לנסוע במכונת המסתורין, לחפש כיף והרפתקאות במהלך מה שיכול להיות חופשת הקיץ האחרונה שלהם ביחד. עם זאת, נראה כי מפלצות גוררות הרס נמשכות אליהם, ומופיעות כמעט בכל תחנה בדרך. אף על פי כן, הם לא נותנים לזה למנוע מהם להשלים את המסע שלהם, ובזמן שהם נמצאים בזה, הם פותרים כל תעלומה שהם נתקלים בהם.
דמויות ומדבבים

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| סקובי-דו | פרנק ולקר | צביקה פורמן |
| פרד ג'ונס | פרנק ולקר | סער בדישי |
| שאגי רוג'רס | מת'יו לילארד | ערן מור |
| דפני בלייק | גריי דליסל | הדר שחף-מעיין |
| ולמה דינקלי | קייט מיקוצ'י | ספיר דרמון |
הפקה

הסדרה הוכרזה במרץ 2014, יחד עם אתחולים אחרים של קלאסיקות האחים וורנר, כמו טום וג'רי ובאגס באני וחברים. סם רגיסטר, שקודם לנשיא האחים וורנר הנפשה ו-Warner Digital Series חודש קודם לכן, הוא המפיק המפקח שלה. בימוי האנימציה מבוצע על ידי שאונט ניגוגוסיאן,  כאשר ריצ'רד לי מפקח על הכיוון האמנותי.  פרקי הסדרה נמשכים חצי שעה.
זוהי הסדרה השתים-עשרה בזיכיון סקובי-דו, התוכנית נצפתה במאמר מתוך מהדורת קומיקון של TV Guide, שכתבה שהיא תהיה פחות אפלה מהגלגול הקודם שלה, סקובי-דו! מסתורין בע"מ. זאק מונקריף, מפיק, כינה את הסדרה "אנסמבל קומי יותר", עם תכונות אופי שחולצו מהסדרה המקורית מ-1969. החלטה זו ביטלה את עלילות המשנה הרומנטיות שנכחו בסדרה הקודמת. לסקובי-דו יש דיאלוג מוגבל. בינתיים, פרד שדרג את מכונת המסתורין עם מכשירי חשמל מודרניים.
בנוסף, הסדרה מעסיקה דגמי דמויות שעוצבו מחדש עבור החבורה, תוך שמירה על הבגדים המקוריים שלהם, עם כמה שינויים בעיצוב. מונקרייף תיאר זאת כ"עיצוב פשטני ועצבני שיתאים לסגנון הקומי של הגרסה האחרונה הזו". עם זאת, הוא הכחיש את זה כ"גרסה קאמפית או מטא" של סקובי-דו .
זה מסמן את סדרת הטלוויזיה הראשונה של סקובי-דו שלא מציגה את קייסי קאסם בשום תפקיד; קאסם, שדיבב את שאגי מ-1969 עד 2009, פרש מעסקי הדיבוב עקב ירידה בבריאות במהלך הפקת הסדרה "סקובי דו! מסתורין בע"מ" (בה גילם את אביו של שאגי) ונפטר ב-15 ביוני 2014. מותו של קאסם מותיר את פרנק ולקר כחבר הקאסט המקורי היחיד שנותר בחיים עם הזיכיון. זוהי גם הסדרה הראשונה מאז "גור בשם סקובי-דו" שבה מינדי קון לא דיבבה את ולמה דינקלי, ובמקומה מדבבת אותה קייט מיקוצ'י אשר מסמנת את הופעת הבכורה בתור המדבבת הרשמית של הדמות.
שידור

הסדרה הופיעה לראשונה ברחבי העולם ב-4 באוקטובר 2015 בבומרנג בבריטניה ובאירלנד  והוצג לראשונה ב־Teletoon בקנדה ב-8 באוקטובר. הסדרה עלתה לראשונה בבומרנג באוסטרליה ב-28 בדצמבר הסדרה שודרה גם ב-2019 ב־e.tv. בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הילדים בשנים 2016-2017.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 26 | 5 באוקטובר 2015 | 12 במרץ 2016 |
|  | 2 | 26 | 26 | 30 ביוני 2017 | 18 במרץ 2018 |
הערות שוליים

↑  Perlmutter, David (2018). The Encyclopedia of American Animated Television Shows. Rowman & Littlefield. pp. 534–538. ISBN 978-1538103739.
↑  "CARTOON NETWORK EVOLVES WITH KIDS: "ALWAYS ON"" (הודעה לעיתונות). Turner Broadcasting System. 10 במרץ 2014. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  Dickson, Jeremy (29 ביוני 2015). "Turner inks original WB content deal for Boomerang". Kidscreen. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Steinberg, Brian (29 ביוני 2015). "Bugs Bunny, Scooby-Doo Return in New Shows to Boost Boomerang". Variety. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Boyle, Megan Walsh (25 באוגוסט 2015). "16 Family-Friendly Fall Shows You Shouldn't Miss". TV Insider. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Spangler, Todd (7 במרץ 2017). "Turner, Warner Bros. to Launch Boomerang Cartoon Streaming-Subscription Service for $5 Monthly". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://twitter.com/SpinsPlates/status/555414119122100224/photo/1 (הקישור אינו פעיל, September 2015)
↑  @joncoltonbarry (17 במאי 2014). "@champignone33 The Art Director of Be Cool Scooby Doo is very talented and British madman, Richard Lee" (Tweet). נבדק ב-17 בספטמבר 2015 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Grant (16 בספטמבר 2015). "UK Cartoon Network, Boomerang and Cartoonito Announce October Highlights". Toonzone. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Boomerang UK And Cartoonito UK October 2015 Highlights". RegularCapital.com. Turner Broadcasting System Europe (Press Release). 14 בספטמבר 2015. נבדק ב-21 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TELETOON Goes Back To Cool This Fall!" (הודעה לעיתונות). Toronto: Corus Entertainment. 3 בספטמבר 2015. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Boomerang Highlights — December 2015" (הודעה לעיתונות). Turner Broadcasting System Asia-Pacific. נבדק ב-9 באוקטובר 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
האדם השחור

ערך זה עוסק בכינוי לקבוצה באוכלוסייה. אם התכוונתם לדמות קומיקס, ראו .
מרטין לותר קינג, מן הלוחמים החשובים למען זכויות השחורים בארצות הברית.
צעירה בעלת צבע עור כהה
האדם השחור הוא מונח נפוץ בארצות המערב לאנשים בעלי צבע עור חום כהה.
בארצות הברית נעשה שימוש בכינוי "שחור" (Black) לצד הכינוי "אמריקאים-אפריקאים" – ה"שחורים" החיים בארצות הברית. בישראל היה מקובל בעבר הכינוי כושים, שהיא מילה שמקורה בתנ"ך לציון אנשים מממלכת כוש, שלפי הפירוש המקובל שכנה בסודאן של ימינו. אולם, בהשפעה עקיפה של אי תקינותו הפוליטית של הביטוי "ניגר" בארצות הברית, הפך גם הכינוי "כושי" בהדרגה לבלתי תקין פוליטית בישראל במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ומסוף שנות ה-90 ואילך הוא נחשב ביטוי של גזענות.
ההנחה כאילו קיים גזע שחור אחד, היא הנחה מכלילה ומוטעית. ביבשת אפריקה קיימים עמים רבים, בעלי מוצא אתני נפרד, מאפיינים נפרדים, הן תרבותיים והן פיזיים, שלעיתים אין ביניהם קשר, פרט לגוון העור שאינו "לבן". בין העמים השונים: אמהרים, אורומו, איביביו, אקאנים, בושמנים, בילינים, דינקה, הוטו, טוטסי, טווה, יורובה, מנדינקה,
מסאי, נואר, סומלים, קלנג'ין, שילוק, ועוד.
הדוגמה הידועה יותר להכללה על בסיס צבע העור היא בהתייחס לקבוצת הילידים האוסטרלים, שפרט לצבע עורם הכהה,  הם קרובים יותר לתושבי אסיה מאשר לתושבי יבשת אפריקה. הכללתם באותה קבוצת מוצא אתני אינה תואמת את המדע. ככלל, המדע כיום מדבר על מקבץ גנטי ולא על גזע, כאשר מדובר בבני אדם.
בארצות הברית, רוב מוחלט של האנשים השחורים הם צאצאי קרבנות סחר העבדים האטלנטי, שנחטפו מחופי מערב אפריקה, ולכן רובם צאצאי הבנטו. דבר זה הביא לכך שתווי הפנים האופייניות של הבנטו הפכו ברבות הימים בארצות הברית, ולכן במדינות המערב, למזוהים יותר עם דמות "האדם השחור".
ראו גם

צבע עור
גזע (אדם)
אמריקאים-אפריקאים
צבעוניים (קבוצה אתנית)
צבעוניים (קבוצה)
People of color
כושי
נגריטו
האדם הלבן
אפרטהייד
גאווה שחורה
פוליטיקה של זהויות
התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח
הערות שוליים

↑   אילון גלעד, כיצד ומתי הפכה "כושי" למילת גנאי בעברית?, באתר הארץ, 21 ביוני 2017
↑  Alioune Ngom, Are Africans and Australian aborigines of the same race?, QUORA, 2022
↑  GENETIC GROUPINGS, NOT RACE, A BETTER WAY TO STUDY DISEAS, U-health :  University oh Utah, ‏9 בדצמבר 2003
↑  להרחבה, ראו בסרטון הקצר על עמי אפריקה, Africans are not "black". The many "races" of Africa, באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283255205171  BnF: cb119326280 (data)  GND: 4116433-7  LCCN: sh85014672  NARA: 10637158  NDL: 00566479  NKC: ph128093 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נח'בת

דמותה של האלה נח'בת
נֶח'בֶּת הייתה אלה במיתולוגיה המצרית בתקופה הקדם-שושלתית במצרים העתיקה.
בתקופה הקדם-שושלתית הייתה נח'בת האלה המגינה על העיר נח'ב (אנ'). לאחר מכן התפשט פולחנה, והיא הפכה לאלה המגינה על מצרים העליונה ולאלה המגינה על הפרעונים.
בתקופה מאוחרת עת סודרו האלים המצריים בזוגות ובשילושים קדושים, נחשבה האלה לרעייתו של חעפי.
תיאור

האלה מתוארת בדמות של נשר מצרי (המצרים הקדמונים האמינו כי נשרים אלה היו נקבות בלבד, ולא זכרים). דמותה, שהופיע בכתב חרטומים סימלה טוהר, וכאשר דמות האלה הופיעה כמרחפת מעל דמותו של פרעה בציורים מצריים, היא סמלה את שלטונו על כל הארץ.
פולחן

מרכז פולחנה של נח'בת בעיר נחב כלל את האורקל הקדום ביותר במצרים. הכהנת של האלה נקראה "מו" (אמא במצרית עתיקה) ולבשה בגדים טקסיים העשויים נוצות נשר מצרי.
ראו גם

אלוהויות במצרים העתיקה
פירמידת הזמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  יצירת אמנות 
 כתובת:  ומדין 
 מיקום:  ומדין 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1993–3183 (כ־1,190 שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  3183 
 תאריך פירוק:  3183 
 חומרי בנייה:  בטון 
 מידות
 אורך:  15 מ' 
 רוחב:  15 מ' 
 גובה:  9.2 מ' 
 
 קואורדינטות:  48°53′03″N 10°43′17″E﻿ / ﻿48.8842°N 10.7214°E﻿ / 48.8842; 10.7214
 www.zeitpyramide.de
 he
 
פירמידת הזמן (בגרמנית: Zeitpyramide) היא פירמידה אמנותית הנבנית בעיר ומדין (אנ') במזרח מדינת בוואריה שבגרמניה העשויה מלבני בטון, המתווספות אליה אחת לעשר שנים. בניית הפירמידה החלה ב-1993 ועתידה להסתיים ב-3183, שעה שכל 120 הלבנים תונחנה במקומן. ב-2023 הונחה הלבנה הרביעית בפירמידה. העיר ומדין נוסדה ב-793, וב-1993 היא ציינה 1,200 שנה לקיומה. לדברי מנפרד לבר, האמן המקומי שהעלה את הרעיון באשר לבניית הפירמידה, מטרתה היא להמחיש אורך של תקופה בת 1,200 שנה, מ-1993 עד 3183. כשתסתיים בניית הפירמידה, היא תהיה מורכבת מארבע שכבות של לבנים. בשכבה הראשונה תוצבנה 64 לבנים (8 על 8), בשכבה השנייה – 36 לבנים (6 על 6), בשלישית – 16 לבנים (4 על 4) וברביעית – 4 לבנים (2 על 2). בנייתן של השכבות תסתיימנה ב-2623, ב-2983, ב-3143 וב-3183, בהתאמה.
תהליך הבנייה

| מספר הבלוק | תאריך הצבה | הערות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 23 באוקטובר 1993 | הבלוק הראשון, והיחיד שהוצב במאה ה-20. |  |
| 2 | 6 בספטמבר 2003 | הבלוק הראשון שהוצב במאה ה-21. |  |
| 3 | 29 ביוני 2013 | הבלוק האחרון שהוצב טרם מותו של האמן, מנפרד לבר. |  |
| 4 | 9 בספטמבר 2023 | הבלוק האחרון שהוצב, הראשון שהוצב אחרי מותו של לבר, וכן הראשון שהצבתו שודרה בשידור חי. |  |
| 5 | 2033 (משוער) | הבלוק הבא שיוצב. |  |
⋮
| 64 | 2623 (משוער) | הבלוק האחרון שיוצב בשכבה הראשונה. |  |
⋮
| 100 | 2983 (משוער) | הבלוק האחרון שיוצב בשכבה השנייה. |  |
⋮
| 116 | 3143 (משוער) | הבלוק האחרון שיוצב בשכבה השלישית. |  |
⋮
| 120 | 3183 (משוער) | הבלוק האחרון שיוצב בפירמידה כולה. |  |
ראו גם

ניסוי טיפת הזפת
הערות שוליים

↑  Biographie Manfred Laber (בגרמנית)
↑  Wemdinger Zeitpyramide (באנגלית)
↑   4. Steinsetzung der Zeitpyramide - LIVESTREAM, סרטון  באתר יוטיוב
נחום רכל

| --- | --- |

הרב רכל, התשע"ה
 לידה:  27 באוקטובר 1943 (בן 81) כ"ח בתשרי ה'תש"ד רחובות
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  ציונות דתית
 
הרב נחום רכל (נולד בכ"ח בתשרי ה'תש"ד, 27 באוקטובר 1943) הוא רב ישראלי המכהן כנשיא ישיבת רמת השרון וצייר ישראלי, פעיל למען ההתיישבות בארץ ישראל.
ביוגרפיה

נולד ברחובות בכ"ח בתשרי תש"ד, הוריו עלו מפולין. הוא התחנך בבית הספר הממלכתי בעיר על שם משה סמילסקי, ולאחר מכן למד בתיכון הדתי ברחובות. בסיום לימודי התיכון התגייס במסגרת גרעין נח"ל 'חלוצי שלוחות' של "בני עקיבא"; תפקידם היה לאייש את היאחזות 'בארותיים'. שירת במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת כרם ביבנה, אליה נשלח מטעם הגרעין במסגרת מסלול 'הסדר'. לאחר סיום השירות הצבאי החל ללמוד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק. נחשב לאחד מגדולי תלמידיו ורואה בו כרבו המובהק. ב-1965 נשא לאישה את שולמית לבית שטיינברגר; לזוג 13 ילדים.
ב-1971 נשלח על ידי הרב צבי יהודה ללמד בישיבה ביד בנימין, לאחר שהצוות החינוכי שם ביקש עזרה. לאחר חמש שנים נתבקש להקים ישיבה גבוהה ביישוב קדומים שבשומרון. יחד עם משפחתו עבר להתגורר ביישוב ושימש שם כראש ישיבה מספר שנים. בקדומים הציג הרב רכל את תערוכת הציורים הראשונה שלו, הקים סטודיו להדפסי משי והדפיס את יצירותיו.
בהמשך עבר עם משפחתו למושב עצמונה בחבל ימית בסיני. לאחר שפונה החבל ב-1982 הם עברו ליישוב הקבע בני עצמון שבגוש קטיף, שם המשיך הרב רכל ליצור באמנות ושימש כרב היישוב. באותה תקופה גם לימד בישיבות שונות את כתבי הרב קוק. בין השאר בישיבת תורת החיים בנווה דקלים.
לאחר מכן עבר עם משפחתו לגור בסמוך לעיר דוד, אך שנה לפני פינוי גוש קטיף חזרו להתגורר ביישוב בני עצמון כדי לחזק את הקהילה. לאחר הפינוי ב-2005, עברו יחד עם תושבי היישוב אל עיר האמונה בנתיבות, שם התגוררו באוהלים במשך מספר חודשים עד שקיבלו בתים בשומריה אשר בחבל לכיש.
ב-2009 התבקש על ידי הרב ראובן ששון, ראש ישיבת רמת השרון, לשמש כנשיא הישיבה. לאחר כשנה ששימש בתפקיד עבר עם אשתו להתגורר בעיר. כיום הוא משמש גם כרבה של קהילת "ראשית" ברמת השרון.
ילדיו

הרב חנניה - ראש הגרעין התורני ברמת השרון ור"מ בישיבת אביתר.
הרב יואל - ר"מ במכינת בני דוד בעלי.
טובה - מדריכת כלות ומשיבה בקו הטהרה של מכון פוע"ה, נשואה לרב יוסף אוריאל מנהל תלמוד תורה "נוהג כצאן יוסף" ביישוב נריה.
בתו - נשואה לרב רעי פרץ, ראש מכינה קדם-צבאית עצם ובנו של הרב רפי פרץ.
בתו - נשואה לרב משה שטרנברג, ר"מ בישיבת הר המור ובנו של הרב עמיאל שטרנברג.
תורתו

הרב רכל כתב פירוש לספר 'אורות התחיה' של הרב קוק. בספר באים לידי ביטוי רבים מביטויי רוחו ומשנתו הרוחנית. הרב כממשיך דרכם של הרב קוק ובנו הרב צבי יהודה, נותן מבט עמוק, מלא אמונה ועין טובה על מהלך הגאולה של עם ישראל ותחייתו; "לראות את אור ד' ההולך ומופיע בישראל בתהליך גאולתו זה לא כל כך פשוט, זה כלל וכלל לא פשוט.." "זאת היא אחת המגמות של המאמר הגדול 'אורות התחייה': ללמדנו שהתהליכים שאנחנו עוברים הם תהליכים אלוקיים". "אנו מתרגלים להסתכל מתחת לפני השטח, ולהבין שלמרות כל הדברים הנוראים והקשים שעוברים עלינו, במשבר הדת והאמונה ובמשברים אחרים, קול ד' נשמע לנו מתוך התהליכים האלה..". "...אנו לומדים להבין איך מכל הבלבול וההפך משם שמים, הולכת וצומחת גאולת ישראל לקידוש שם ד' בישראל ובעולם..." (מתוך הספר, הובא בגב הכריכה)
ציוריו

שני מוריו העיקריים של רכל היו הציירים צבי גרא ומשה מודלינגר, אך הוא התפתח בעיקר באופן עצמאי. ציוריו מתאפיינים בסגנונות ציור שונים: סגנון נטורליסטי לציורי הנוף של ארץ ישראל, סוריאליסטי לציורי המשל בהם הוא מבטא רעיונות ממקור חז"ל וכתבי הרב קוק, וסגנון פיגורטיבי-מופשט לרעיונות באותו תחום. בולטים בציוריו הצבעים השמחים, שיש בהם אופטימיות ותקווה לגאולה, לתקומת הארץ, לגאולת העם בארצו ולבניין בית המקדש. בצדן השני של התמונות כתב רכל מספר מילים המתמצתות את משמעות הציור. על ציוריו הוא חותם בשם "זעירא". רבים מציוריו נמכרו לציבור, וחלקם שימשו כתמונות על כריכות ספרים חדשים שתוכנם לקוח מאותם מקורות.[דרוש מקור]