stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגר קדימה
הכשרתה המוזיקלית

הגר קדימה סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון ע"ש רובין בחיפה, כתלמידת פסנתר של הגב' נעמי מירון. למדה הלחנה אצל הפרופ' אבל ארליך באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין, באוניברסיטת תל אביב, שם סיימה את התואר הראשון (בקומפוזיציה ובפילוסופיה) בהצטיינות. לאחר סיום לימודיה השתלמה ב"מרכז ללימודי קומפוזיציה" באספן, קולורדו, אצל המלחינים לוצ'אנו בריו, ארל בראון, ג'ייקוב דרוקמן, וברנרד ראנדס והשלימה את הדוקטורט בקומפוזיציה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה בהנחיית ד"ר אדוורד אפלבאום ופרופ' אמה-לו דימר.
קריירה

ד"ר קדימה היא האישה הראשונה בישראל שקיבלה תואר דוקטור בקומפוזיציה מוזיקלית.
היא ייצגה את ישראל בתחרות רוסטרום (הרדיו האירופאי) למלחינים, בפסטיבל "אספקטים - זלצבורג" (1990), בימי המוזיקה הבינלאומיים בוורשה (1992), במסגרת חילופי תרבות ישראל-אירלנד (1995), במיינץ (2006), ברומא (2006) ובערים רוסטוק ושוורין (2008).
קריירה > יצירותיה

יצירותיה הקאמריות והתזמורתיות בוצעו באוסטריה, גרמניה, רומניה, פולין, איטליה, ארצות הברית וכמובן גם בארץ על ידי גופים מובילים כמו התזמורת הסימפונית ירושלים, פסטיבל ישראל, אנסמבל מוזיקה נובה, חג המוזיקה הישראלית, מקהלת המיולה ואחרים. יצירותיה יוצאות לאור על ידי המכון למוזיקה ישראלית והמרכז למוזיקה ישראלית, והיא מרצה בהמדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה מכללת לוינסקי לחינוך.
במאי 2008 זכתה יצירתה "שלום בארבעה צבעים" לשתי מקהלות, שמונה נגנים וזמרת מצו סופרן לתשואות ממושכות כאשר בוצעה בבכורה עולמית בגרמניה בקונצרטים חגיגיים לכבוד 60 שנה לישראל. בעקבות ביצוע זה, הוזמנה קדימה לכתוב גרסה תזמורתית של היצירה עבור התזמורת הסימפונית ירושלים. היצירה, שנקראת "שלום, גרסת המלחינה", בוצעה בספטמבר 2008 על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח סטנלי ספרבר במסגרת חג המוזיקה הישראלית.
פעילות ציבורית

מאז 1998 הקדישה ד"ר קדימה רבות מזמנה להעצמת נשים מלחינות ולשיתוף פעולה בין מוזיקאים ערביים ויהודיים.
בשנת 2000 היא הקימה את "פורום המלחינות בישראל", והייתה יושבת הראש הראשונה שלו עד 2004.
פרסים

ד"ר קדימה זכתה בפרסים רבים בישראל ובתחרויות בינלאומיות, מתוכם:
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2003
פרס מיוחד מטעם דירקטוריון אקו"ם 2023
הערות שוליים

↑  רן בוקר, פרס אקו"ם למפעל חיים יוענק לסופרת גלילה רון-פדר-עמית, באתר ynet, 19 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310885405171  GND: 1065289235  ISNI: 0000 0000 6846 2958  LCCN: no2002115603  VIAF: 58760673   WorldCat (עם VIAF): 58760673
בייגלה

ערך זה עוסק בחטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. אם התכוונתם לספר, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  kringle, מגדנאות, lye roll, Gebildbrot, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 על שם:  זרוע 
 מוצא:  גרמניה, גרמניה הדרומית 
 תאריך יצירה:  610 
 אופן הגשה:  פושר 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, מלח שולחן, זרעי כמון 
 גבינות
 צורה:  קשר פרפר 
 
בייגלה מודרני
בייגלה
בייגלה או שְׁלוֹבִית הוא חטיף אפוי, אשר לרוב משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.
היסטוריה

לפי מקורות רבים, מקור הבייגלה בדרום גרמניה (שם הוא נקרא "בְּרֶצֶל"), אחרים טוענים שהוא מגיע מחבל אלזס שבגבול בין צרפת וגרמניה. יש הטוענים שמקורו בימי הביניים, אחרים - בתקופת רומא העתיקה או אפילו הקלטים. לפי הספר "היסטוריה של מדע וטכנולוגיה" המציא את הבייגלה נזיר איטלקי בשנת 610 לספירה, כפרס לילדים שלומדים תפילות. הוא קרא לרצועות הבצק האפוי, שמקופלות בצורה של ידיים שמחזיקות את החזה, פרסטיולה ("פרס קטן").
ישנם מספר סיפורים אודות מקור צורתו של הבייגלה. לפי אגדה אחת, אופה שהורשע בגנבה קיבל את ההזדמנות לבטל את גזר הדין אם יוכל ליצור לחם שדרכו ניתן לראות את השמש שלוש פעמים; האופה הפך את הבצק לבייגלה לפני האפייה. לפי סיפור אחר, הצורה מסמלת את מיקום הידיים של נזיר בתפילה, ושלושת החורים מייצגים את השילוש הקדוש בנצרות. סמל עם שלוש טבעות היה גם סמל ישן לסמן מאפייה בגרמניה, אך לא ניתן לדעת אם הסמל הופיע לאחר המצאת הבייגלה או לפניו.
במאה ה-18 מהגרים מדרום גרמניה הכירו את הבייגלה לצפון אמריקה, ובעיקר לאזור פנסילבניה. מאפיות רבות קמו בפנסילבניה ומכרו בייגלים בתוצרת בית, והפופולריות של המאפה הלכה וגדלה. בשנת 2003 מושל פנסילבניה, אד רנדל, הכריז כי 26 באפריל יהיה "יום הפרעצל הלאומי", כדי להוקיר את חשיבות הבייגלה להיסטוריית המדינה והכלכלה.
צורותיו של הבייגלה

הבייגלה בגרסתו הקלאסית הוא בצורת לולאה שזורה, אך משווקות גם צורות נוספות של החטיף, כמו טבעות עגולות, מקלות ארוכים, בייגלה שטוח, ועוד.
ראו גם

כעך ("בייגל")
בייגל בייגל
כעכ
הערות שוליים

↑  במילון ספיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536381005171  GND: 4340797-3  LCCN: sh85106591
חיה צ'רנובין

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1957 (בת 67) קריית חיים, ישראל 
 ענף מדעי:  אמנות הבמה 
 מקום לימודים:  בארד קולג'  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2011)  פרס ארנסט פון סימנס (2003) 
 chayaczernowin.com
 
חיה צ'רנובין (Czernowin; נולדה ב-7 בדצמבר 1957 בקריית חיים) היא מלחינה ישראלית ופרופסור מן המניין לקומפוזיציה באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה

צ'רנובין נולדה ב-1957 בקריית חיים לאם מרכזנית ולאב הנדסאי, שניהם ניצולי שואה. אביה ניגן באקורדיון ולימד אותה ואת אחותה שירים ברוסית.
על ילדותה היא מספרת:
העובדה שההורים שלי עברו את השואה היא אחת הסיבות העיקריות שלי לכתיבה, ומה שמעצב את צורת הכתיבה שלי. זה היה בית נהדר, מלא תמיכה ואהבה, אבל נכח בו תמיד משהו מאיים שנסתר ממני. מין חתיכת מציאות נעלמת שלא יכולתי לחוות אותה. במוזיקה אני מנסה ליצור את חתיכת המציאות הזאת, שחסרה לי. לא לתאר אותה, אלא להעביר אותה עצמה - למרות חוסר האפשרות להעביר משהו שאני לא מסוגלת להבין.
צ'רנובין למדה באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב אצל אבל ארליך ויצחק סדאי. לאחר סיום לימודיה עזבה את ישראל בגיל 25 והתמחתה ביפן, אירופה וארצות הברית. השלימה דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
צ'רנובין נשואה ואם לילד.
קריירה

צ'רנובין החלה את הקריירה שלה בגיל מאוחר יחסית, 38. יצירותיה מנוגנות כיום בכל העולם והיא זכתה בפרסים רבים, ביניהם, פרס ארנסט פון סימנס לקומפוזיציה (2003) ומלגת גוגנהיים (2011). היא הייתה מלחינת הבית של דרזדן ודרמשטט. צ'רנובין מקליטה בחברת התקליטים האמריקאית "מוד" ומוציאה לאור את יצירותיה בבית ההוצאה Schott.
בשנים 1997–2006 כיהנה כפרופסור לקומפוזיציה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, בשנים 2006–2009 כיהנה כפרופסור למוזיקה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. שם הייתה לאשה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. היא גם האשה הראשונה שמונתה למשרת מרצה לקומפוזיציה באוניברסיטת הרווארד, שם היא מלמדת עד היום.
על המוזיקה שלה היא אומרת:
... חשוב לי לספק לאדם שמקשיב שאלות על מה שהוא שומע. אחרת ההאזנה שלו תהיה אוטומטית וחסרת מודעות. אני לא רוצה להלחין דברים שמושכים את האוזן, ובסופו של דבר מרדימים אותנו. איכות הצלילים שלי מאוד מלוכלכת, אין בה יופי... אני מחפשת צליל ראשוני, פראי.
צ'רנובין מוכרת במידה מועטה בישראל, זאת בניגוד לפרסומה בעולם.
יצירות

Amber (1993)
Afatsim (1996)
Miniatures (1998)
Pnima ... ins Innere (1989–1999)
Liquid Amber (2000)
Shu Hai (2000–2001)
Dam Sheon Hachol (2002)
Winter Songs I: Pending light (2002–2003)
Winter Songs II: Stones (2003)
Winter Songs III: Roots (2003)
Excavated Dialogues (2003)
Zaïde / Adama (1779/2004–2005)
Excavated Dialogues (2005)
Pilgerfahrten (2007)
Sheva (2008)
Sahaf (2008)
דיסקוגרפיה

Shifting Gravity / Winter Songs III (2011), WER-67262
MAIM [Water] (2010), MODE RECORDS mode 219
Musica Viva Festival 2008 (2009), NEOS 10926
Zaïde / Adama (2006), DEUTSCHE GRAMMOPHON
Pnima...ins innere (2006), MODE RECORDS mode 169
Shu Hai Practices Javelin (2003), MODE RECORDS mode 117
Afatsim (2001), MODE RECORDS mode 77
הערות שוליים

↑  נעם בן זאב, על פני מים סוערים, באתר הארץ, 15 במאי 2008
1 2  נעם בן זאב, בעקבות החתיכה החסרה, באתר הארץ, 25 בפברואר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260015705171  BIBSYS: 7046962  BnF: cb155186533 (data)  CiNii: DA14673393  GND: 135061229  ISNI: 0000 0001 1497 463X  LCCN: n97849496  MusicBrainz: ea9c7004-fbf4-4f11-9942-5bc343084442  NKC: pna2012682473  RERO: 02-A021692999  SUDOC: 244092222  VIAF: 118562729   WorldCat (עם VIAF): 118562729
ענבר סולומון

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1983 (בת 41) רחובות, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, האקדמיה למוזיקה נירנברג
 עיסוק:  נגנית חליליות, מנהלת מוזיקלית ומנהלת הרכבים
 זרם:  בארוק, מוזיקה אמנותית בת זמננו
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  חלילית
 חברת תקליטים:  סנטאור רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  דאי פוג'יקורה
 www.inbarsolomon.com
ענבר סולומון (נולדה ב-1 בספטמבר 1983) היא מוזיקאית, נגנית חליליות, המבצעת מוזיקה עתיקה בהרכבים שונים, לצד מוזיקה בת-זמננו מהארץ ומהעולם. זוכת פרס שר התרבות למפעל חיים עבור ביצוע מצטיין של מוזיקה ישראלית לשנת 2021, והייתה לחליליתנית הראשונה שקיבלה פרס זה..
ביוגרפיה

סולומון נולדה וגדלה ברחובות, בת לאם פסיכולוגית (אנקה דיטרוי) ואב אמן (טומס דיטרוי), ונכדתו של ארוין דיטרוי, חוקר אמנות ומקים המוזיאון לאמנות בקלוז', רומניה. למדה בקונסרבטוריון רחובות, במגמת המוזיקה בתיכון "דה שליט", בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב (תואר ראשון במוזיקה ובפסיכולוגיה, תואר שני במוזיקולוגיה בהצטיינות) ובאקדמיה למוזיקה בנירנברג. מוריה היו איתן רביד, ברכה קול וירמיאס שווארצר.
קריירה מוזיקלית

סולומון ניגנה בארץ ובאירופה, בסדרות קונצרטים ופסטיבלים (פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה, חג המוזיקה הישראלית, פסטיבל אבו גוש, חג החגים, "פנטזיה קולית", "ContComp", פסטיבל אופרה לירית י-ם, פסטיבל האופרה בעכו). ניגנה כסולנית עם מספר תזמורות (תזמורת האקדמיה של קלן/ ווילנס, תזמורת הבארוק ירושלים/בונט, הבארוקדה, תזמורת הבמה הישראלית/רוני פורת, אנסמבל פוליפוניה/גיל שוחט והסינפונייטה הישראלית באר שבע/קרין בן-יוסף), התארחה בהרכבים (הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, אנסמבל מודאליוס, אנסמבל פניקס למוזיקה עתיקה, פורום המלחינות, In Camera XV- אותו גם ניהלה) והשתתפה בתוכניות רדיו וטלוויזיה. מנגנת עם מוזיקאים מישראל ומחוצה לה (ראלף ואלדנר (גרמניה), גורדון באק (בריטניה), יבגניה אפשטיין, מרינה מינקין, רונה ישראל-קולת, אתי בן-זקן, מיכל אוקון, עינת ארונשטיין, סיון רותם, עודד שוב ואחרים).
משנת 2018 סולומון ניהלה אמנותית, הפיקה וניגנה בשבעה אלבומים: "שורשים מודרניים", “מיוהאן להאנס”, "צליל קאמרי 2" ו"פוליה עתיקה-חדשה", הכוללים מוזיקה עתיקה ומוזיקה חדישה, בפרט יצירות שהוקדשו עבורה.
סולומון מדריכה רכזי מורים ומורים לחליליות של תוכנית קרב בפריסה ארצית, ומלמדת בקונסרבטוריון גבעתיים חלילית, תורת המוזיקה והאזנה. היא לימדה סטודנטים לתואר שני בבית הספר הגבוה לאמנויות "מוסררה" והדריכה בכנסי החליליות הארציים (עמותת איל"ה לשעבר).
שיתופי פעולה עם מלחינים

סולומון עובדת עם מלחינים מישראל, ארה”ב, יפן, אנגליה וארגנטינה, ובעשור האחרון ביצעה קונצרטים והקלטות בכורה ללמעלה משלושים יצירות שהוקדשו לה, לחלילית סולו ולחלילית בהרכבים שונים. בין המלחינים עמם עבדה: דאי פוג'יקורה, אווה לופצ'יק, ג'וליאן דוז, ראובן סרוסי, חנה אג'ישווילי, דגנית אליקים, זהר שרון ואחרים. יצירות חדשות בביצועה זכו בפרסים כגון פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים ופרס אקו"ם, וקבלו את תמיכת קרן רבינוביץ' לתרבות. סולומון הקליטה אופרה של ציפי פליישר והשתתפה באלבומי אוסף של המלחינים דאי פוג'יקורה, הגר קדימה ודינה סמורגונסקיה.
בשנים 2015–2016 שימשה כיו"ר פורום המלחינות והמבצעות בישראל. במסגרת התפקיד היא הזמינה יצירות ישראליות חדשות, ניהלה אמנותית והפיקה את פסטיבל "ווקס פמינה" 2 וסדרת קונצרטים קאמריים, וכן ערכה מספר תוכניות רדיו שהוקדשו לחברות הפורום.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן
2018: "שורשים מודרניים" – מוזיקה ישראלית לחלילית (כולל יצירות שהוקדשו לה)
2019: "מיוהאן להאנס" – המוקדש לעיבודי הכוראלים של באך לרביעיית חליליות שבוצעו בידי המלחין היהודי-פרואני האנס לויטוס.
2019: "צליל קאמרי 2" – קטעי האזנה ולימוד עבור כלל מורי ותלמידי "תוכנית קרב".
2020: "פוליה עתיקה-חדשה" – אלבום כפול הכולל חמש יצירות עתיקות וחמש יצירות חדשות (מהן 4 הוקדשו לה), כולן מבוססות על נושא ה"פוליה". האלבום יצא בלייבל האמריקאי "סנטאור רקורדס".
2022: "A tune for the afternoon"- אלבום לזכר אביה של ענבר, הכולל שירים ויצירות שאהב.
2023: "Musical delights"- אלבום עם זמרת האופרה סיון רותם והגיטריסט עודד שוב- מוזיקה ספרדית, דרום אמריקאית ולדינו בעיבודיו של שוב.
2023: "27 Hebrew melodies"- שירים חסידיים, יידיש, שירי חגים ושירי "ארץ ישראל" בעיבוד לשתי חליליות מאת האנס לויטוס.
אלבומים נוספים
2001: "קין והבל" – אורטוריה מאת ציפי פליישר
2013: "שתיקה עתיקה מאד" – מיצירות הגר קדימה
2014: "אמפר" – מיצירות דאי פוג'יקורה
2017: “Sing, my lyre” – מיצירות דינה סמורגונסקיה
2017: פסקול מאת אלעד שניידרמן לסרטה של לילך מרקמן, "אבן נייר ומספריים"
2021: "Lucid dreams"- אלבום מיצירותיה של אלונה אפשטיין
מלגות ופרסים

1995: מלגת הצטיינות מארגון "בני ברית"
2006–2009: מלגות לימודים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל
2009: מקום שני בתחרות לביצוע מוזיקה בת זמננו, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה
2013: מלגת קרן קוהלר-קאסט, גרמניה
2014–2016: תמיכת מנהל התרבות עבור ההרכב "In Camera XV" אותו ניהלה
2015: תמיכת מנהל התרבות עבור הפרויקט "שירתה של סאפפו" של פורום המלחינות בישראל אותו ניהלה
2017: תמיכת מנהל התרבות עבור הקלטת האלבום "שורשים מודרניים"
2020: מענק מועצת הפיס לתרבות ואמנות עבור צילום סדנא בפרויקט "מאחורי הקלעים – סדנאות אמן מצולמות"
2020: תמיכת קרן רבינוביץ' לתרבות עבור הקלטת האלבום "פוליה ישנה-חדשה"
2021: מענק מועצת הפיס לתרבות עבור קידום האלבום "פוליה ישנה-חדשה"
2021: פרס שר התרבות ע״ש עדן פרטוש למפעל חיים עבור ביצוע מצטיין של מוזיקה ישראלית
2023: פרס "פרסי המוזיקה הקלאסית העולמית" לקליפ בארוק, עבור הסרטון "ענבר סולומון מבצעת את פסקוויני: לה פוליה"
הערות שוליים

1 2  משרד התרבות והספורט הכריז על הזוכים בפרסי השר למבצעי מוסיקה בישראל לשנת 2021, באתר GOV.IL
יונתן כנען

| --- | --- |

יונתן כנען
 לידה:  15 במרץ 1977 (בן 47) רמת גן
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 עיסוק:  מלחין, זמר-יוצר, מוזיקאי, מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקת רוק
 
יונתן כנען (נולד ב-15 במרץ 1977) הוא מלחין ישראלי, זמר-יוצר ומנצח, זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2015, פרס אקו"ם, ופרס פסטיבל חג המחזמר 2014. בין יצירותיו הבולטות הן האופרה המקורית "תיאודור", על חייו המוקדמים של חוזה המדינה, אשר עלתה בבכורה עולמית באופרה הישראלית במאי 2023, והמופע התיאטרלי מוזיקלי "שירים באשדודית", אותו יצר במשותף עם השחקן שמעון מימרן על פי ספרו של המשורר סמי שלום שטרית.
ביוגרפיה

נולד בישראל בשנת 1977 וגדל ברמת גן. למד במגמת הג'אז בית הספר לאמנויות ע"ש תלמה-ילין שם החל לכתוב ולהלחין שירים ולהתעניין בהלחנת מוזיקה לתיאטרון. לאחר שירותו הצבאי למד הלחנה וניצוח בבית הספר למוזיקה על שם בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב ושם השלים את לימודיו לתואר ראשון ותואר שני בקומפוזיציה. הוא השתלם גם בלימודי ניצוח באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון ובבית הספר-CCM שאוניברסיטת סינסינטי.
לאחר סיום הלימודים החל את דרכו כיוצר וזמר של מוזיקת רוק. הוא הופיע בליווי להקה והוציא שני אלבומי סולו, יונתן כנען - "7 דקות" (2008) בהפקה משותפת יחד עם המוזיקאי אדם בן אמיתי ו-"סנטה פה" (2012) בהפקתו המוזיקלית של לואי להב. סינגלים מתוכם הושמעו בתחנות הרדיו האזוריות, ברשת ג', בגלי צה"ל וב-103FM. קליפ האנימציה לשיר "7 דקות" שודר בטלוויזיה. הקליפ אותו ביימה דנה פרבר, כיום אשתו של יונתן, זכה בפרס "בחירת השופטים" בפסטיבל האנימציה Annecy.
משנת 2010 החל יונתן ליזום ולהלחין מופעים מוזיקליים, מחזות זמר ואופרה מגוונים. בין יצירותיו הבולטות הם המופע "שירים באשדודית", המחזמר "גרטה והמירוץ לחלל" והאופרה "תיאודור".
יונתן כנען הוא בנם של ד"ר גבי כנען, רופא-מנתח ומנהל בית החולים רבקה זיו בצפת, ופרופ' נורית כנען-קדר, חוקרת תולדות האמנות ודיקנית הפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב; אחיו הבכור הוא פרופסור חגי כנען, שכיהן כראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. סבו וסבתו הם הגניקולוג פרופ' ארוין רבאו, ממקימי בית החולים בילינסון ומקים מחלקת נשים ויולדות בבית חולים תל השומר, וציונה רבאו קטינסקי לבית שרת, מחלוצות התזונה בארץ, שכתבה ספרים על ראשית ימי תל אביב.
נשוי לדנה פרבר-כנען, אשת היי טק ומומחית באנימציית תלת-ממד. יש להם שתי בנות והם מתגוררים בתל אביב
האופרה תיאודור

בשנת 2020 הזמינה האופרה הישראלית את יונתן כנען להלחין אופרה מקורית על חייו של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל. את הליברית לאופרה כתב עידו ריקלין.
האופרה כורכת יחד שתי תקופות בחייו של חוזה המדינה - רגע לפני שהפך את עצמו לאגדה. הטיול הלילי המסויט של הרצל הבוגר, שזור בתמונות מלאות אושר ותקווה של תיאודור הצעיר כאשר שניהם נאלצים, כל אחד בתורו, לברוא לעצמם מציאות חדשה.
האופרה "תיאודור" עלתה בבכורה עולמית באופרה הישראלית בחודש מאי 2023, בניצוחו של נמרוד דוד פפר ובבימויו של עידו ריקלין. לבקשת הקהל חזרה ההפקה למופעים נוספים ופתחה את עונת האופרה 2023-2024.
מחזות זמר ומופעים מוזיקליים > שירים באשדודית

בשנת 2010 יונתן כנען חבר לבמאי והשחקן שמעון מימרן והמוזיקאי אדם מדר ביצירת המופע המוזיקלי "שירים באשדודית", על פי שיריו של המשורר סמי שלום שטרית.
יונתן הלחין את שירי המופע אשר תיאר בשפה ייחודית את חיי היום יום ואת קשיי ההסתגלות של העולים ממרוקו לאשדוד בשנות ה-60.
המופע הוזמן לקחת חלק בפסטיבלים ואירועים תרבותיים רבים בארץ ובעולם כגון פסטיבל "ליבי במזרח" סינמטק תל אביב, "מדיטרנה" אשדוד 2013, ובפסטיבל Limmud באנגליה.המופע נודע גם בזכות שיתופי הפעולה עם אמנים רבים כגון אהובה עוזרי, קובי אוז, ליאור אשכנזי, לירז צ'רכי, לאורה ריבלין, זאב רווח, רן דנקר, עמוס תמם ואמנים נוספים.
ב-2019 המופע פתח את פסטיבל "אשדודשירה" בניהולו האמנותי של סמי שלום שטרית בהשתתפותם של עמיר לב, ברי סחרוף ודיקלה ובליווי התזמורת הסימפונית אשדוד.
מחזות זמר ומופעים מוזיקליים > גרטה והמירוץ לחלל

מחזמר אופראי על פי סיפור קצר מאת ולריה זבילוצקי שזכה בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת תשע"ב. כנען יזם את הרעיון להפוך את הסיפור למחזמר, הלחין וכתב את הלִבְרִית ביחד עם זבילוצקי וזכה במענק מועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות עבור הלחנת האופרה, 2013.
העלילה מתרחשת בברית המועצות לשעבר של שנות השישים ומספרת על גרטה, נערה המעריצה את הקוסמונאוט הנודע יורי גגארין. היא כותבת לו מכתב ומצפה לתשובה. גרטה מקבלת מכתב תגובה אך לאחר התרגשות גדולה היא מבינה שזהו מכתב הנשלח לכל נערה ונער והוא לא רק בשבילה. ברגע של ייאוש היא נתקלת באדם "רגיל" ששמו במקרה גם יורי גגרין. הם נישאים בסצנת "החתונה הרוסית", המרמזת על כך שחיי הנישואים שלהם עומדים להכשל.
"גרטה והמירוץ לחלל" זכה בפרס פסטיבל חג המחזמר בת-ים, 2014, בניהולו האמנותי של אורי פסטר ובניהולה המוזיקלי של המנצחת קרין בן-יוסף. במסגרת הפסטיבל המחזמר הועלה בהפקה מלאה בבימויה של שירית לי וייס עם תפאורה ותלבושות בעיצוב מאיה מידר מורן ובנגינת נגני סימפונט רעננה. כוכבי המחזמר היו זמרת האופרה פופ דניאלה לוגסי והזמר אוהד שרגאי ולצידם השחקנית שרית וינו-אלעד וזמרי האופרה גיא מנהיים, יעל לויטה, ענת צ'רני, דניאלה סקורקה, לימור אילן וצחי סיטון.
מחזות זמר ומופעים מוזיקליים > משיח עכשיו

ב-2017 הלחין כנען את המחזמר המקורי "משיח עכשיו" לטקסט מאת אפרים סידון, בהזמנתו של אורי פסטר, המנהל האמנותי של פסטיבל חג המחזמר בת-ים. "משיח עכשיו" עלה בהפקה בימתית בפסטיבל חג המחזמר בת-ים 2017 בכיכובם של הנרי דוד, קובי מרימי ואתי וקנין. עלילתו מתארת את סיפורו של משיח השקר שבתאי צבי ואת יחסיו עם אשתו שרה ועם המקובל נתן העזתי.
מחזות זמר ומופעים מוזיקליים > Sacrifices

ב-2018 הלחין כנען את המחזמר "Sacrifices", שנכתב על ידי עלי וילדמן קפלן ואנדרו כהן. המחזמר הועלה במספר קריאות ופרזנטציות בברודוויי בכיכובם של Mary Testa, Eddie Korcbich, Kyle Scatlife ובבימויה של Tea Alagic ו-Catie Davis. המחזמר עוסק במספר דמויות בירושלים ערב חורבן בית המקדש.
אלבומים

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת יונתן כנען
 יצא לאור:  2008
 הוקלט:  2008
 סוגה:  פופ, רוק
 הפקה:  יונתן כנען ואדם בן-אמיתי
אלבומים > יונתן כנען

אלבומו הראשון (2008) כולל אחד עשר שירים. הפקה של כנען ואדם בן-אמיתי. כנען כתב, הלחין ושר. באלבום השתתפו גם דוד שמול - בס, יואב להב - תופים, ובשיר "טוקיו" פיטר רוט - בס וז'אן פול זימבריס בתופים.
השירים הראשונים שיצאו לרדיו כסינגלים הם "אהב אותך ראשון" ו"7 דקות", שהוקלטו באולפן של יוני בלוך ובאולפן של אדם בן אמיתי. השיר "אהב אותך ראשון" יצא כקליפ לערוץ המוזיקה בבימויו של אביב קוזלוב וצולם במועדון ה"שסק" בתל אביב.
סינגלים נוספים מהאלבום: "טוקיו" ו"ספטמבר".
שאר שירי האלבום הוקלטו באולפני די.בי עם טכנאי ההקלטות יואב שדמה ובאולפנים נוספים.
קליפ האנימציה לשיר שבע דקות שיצרו דנה פרבר ודייגו פרילוסקי נבחר כבחירת השופטים בפסטיבל האנימציה הבינלאומי אנסי בצרפת. הקליפ הוקרן פעמים רבות בערוץ 24.
אלבומים > בדרך לסנטה פה

אלבומו השני של כנען משנת 2013, בהפקתו המוזיקלית של לואי להב. כנען כתב, הלחין ושר את כל תשעת שירי האלבום. באלבום כנען מנגן את כל תפקידי הגיטרות, הקלידים, הפסנתרים והתכנותים, ומצטרפים אליו המתופף מתן אפרת ונגן הבס עדי הר צבי. המפיק רונן הלל אחראי על המיקסים.
זהו אלבום מסע המספר על חוויות ברחבי תבל, ביניהן: שיר על ישראלים המנסים את מזלם בניו יורק, שיר על תרמילאים בקוסמוי, שיר שמתאר את הרצח של הנשיא ג'ון קנדי מעיניו שלו, שיר על מתאגרף שחוזר הביתה אחרי ניצחון בזירה ומגלה שאשתו עזבה אותו, שיר על זוג שמסתבך בעסקת הברחת סמים בשדה התעופה ושיר על מטייל בקוסמוי שמתגעגע לאהובתו בישראל.
כנען הופיע עם שירי האלבום באוזן בר תל אביב, בתיאטרון תמונע ובלבונטין.
עמוס אורן, הבמה:
"אלבום נהדר. תשעה שירים מצוינים. כתובים בכישרון ובמומחיות של מי שיש לו חוש לשפה, למלא מפתח ולמשפטי מחץ, וגם יכולת לספר סיפור. הכתיבה הפעם היא גיטרה אוריינטד, יותר קלילה, קליטה, להיטנית ופופית, הגם שהמבע המוזיקלי הוא רוק-פולקי, של תנועה ומסע, מאוד אמריקאי. אמנם באיחור לא מוסבר של כמה שנים, אבל חי, נושם ותזזיתי... ליונתן כנען יש סיפורים נהדרים ושירים כובשים... הוא מבצע רגיש ומדויק, נאמן ומהימן של שיריו. סינגר-סונגרייטר מופלא ומרתק."
פרויקטים נוספים

ב-2017, העלה יונתן כנען בפסטיבל בניו יורק את המחזמר הראשון שהלחין באנגלית: Sacrifices המספר את סיפור חורבן ירושלים מנקודת מבט עכשווית ומרעננת. כשנה לאחר מכן עלה המחזמר בקריאה מלאה בפני מפיקים בניו יורק והשתתפו בו כמה מכוכבי ברודוויי העכשוויים כמו Michael Maliakel, Julie Benko, Mary Testa ועוד.
יונתן כנען זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, פרס אקו"ם ותמיכת קרן רבינוביץ, קרן התרבות אמריקה-ישראל ומענק מפעל הפיס להלחנת אופרה קאמרית. הוא הלחין, עיבד, ניצח והפיק מוזיקלית פרויקטים רבים כגון ניהול מוזיקלי של המופע "קונצרט שכולו תכלת" ביד ושם: שחזור היסטורי של הקונצרט הציוני החשאי שהתקיים בגטו קובנה ב-1942, מוזיקה להצגה התיאטרון "כפרה" בתיאטרון הבימה, "ילדת הקשת בענן" בתיאטרון הקיבוץ, "המתלבט" בסטודיו למשחק ניסן נתיב, מוזיקה לפרסומת של שטראוס (טחינה אחלה), מוזיקה לאפליקציית המדיטציה של Xrhealth, עיבוד והפקה מוזיקלית של אלבומה של רונית שחר ועוד.
כנען ניצח על תזמורות בישראל וגם בחו"ל, בהן תזמורת האופרה הקאמרית ותזמורת סימפונט רעננה. ב-2016 הוזמן לנצח על הפקה אופראית חדשה של "חליל הקסם" מאת מוצרט בתזמורת הפילהרמונית המדברית שבעיר סלטיו שבמקסיקו ובהשתתפותם של זמרי האופרה ארתורו רודריגז, ליליאנה דל קונדה וצ'ארלס אופנהיים.
קרן שוסטרמן הזמינה את כנען להנחות סדנה יצירתית בשם "אל תוך מוחו של המנצח" בפסגת ROI היוקרתית ובפני קהילת מנהיגים יהודים מכל העולם, בכנס שהתקיים בירושלים ב-2018.
כנען ייסד תוכנית לימודים ייחודית במוזיקה לבגרות בשם "מוזיקה במרחב הדיגיטלי" במרכז חינוך ליאו באק ועמד בראשה.
הוא לימד קורסים ב"מוזיקה וטכנולוגיה" וב"הפקה מוזיקלית באולפן" במסלול לתואר ראשון בחוג למוזיקה באוניברסיטת חיפה.
בעבר לימד מוזיקה במגמות המוזיקה בתיכון בליך ברמת גן ובישיבת בר-אילן למדעים ואומנויות
פרסים

2015 – פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
2014 - "גרטה והמירוץ לחלל" הזוכה בחג המחזמר בת-ים.
2013 - זוכה פרס אקו"ם עבור יצירה להרכב קאמרי בעילום שם.
2013 - זוכה מענק מועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות עבור הלחנת האופרה "גרטה והמירוץ לחלל".
2006 - זוכה קרן התרבות אמריקה-ישראל בתחום הקומפוזיציה.
2001 - זוכה קרן התרבות אמריקה-ישראל בתחום הקומפוזיציה.
2001 - פרס ראשון תחרות קומפוזיציה, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה אוניברסיטת תל אביב.
מוזיקה לתיאטרון טלוויזיה ומחול

2019 "כפרה" מחזה מאת דפנה אנגל מחרז ושי להב, בימוי: דפנה אנגל מחרז, תיאטרון הבימה.
2015 "בחזרה לאישראל" מחזה מאת נאוה סמל, בימוי: אורלי רביניאן, אנסמבל עיתים.
2015 "ילדת הקשת בענן" - מחזה מאת אורלי ישועה, בימוי תום שוורצברג, תיאטרון הקיבוץ, תיאטרון גושן.
2015 הלחנת מוזיקה מקורית בסגנון אופראי לפרסומת "טחינה אחלה בבקבוק" של חברת שטראוס. חברת הפרסום: באומן בר ריבנאי, במאי: עודד בן נון.
2014 "הלוויה חורפית" מאת חנוך לוין, הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב בימוי שמעון מימרן.
2013 "המתלבט" מאת חנוך לוין, הועלה ביוני 2013 בתיאטרון "הקאמרי" במסגרת פסטיבל חנוך לוין. בימוי: שמעון מימרן. בהשתתפות תלמידי הסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב.
2012 "משפט דוד" - הצגת יחיד של אברהם סלקטר, הועלתה בפסטיבל "מרכז הבמה", בית העם, ירושלים. עיבוד, בימוי ומשחק - אברהם סלקטר.
2006 "קומדיה שחורה", בימוי: נועה רבן קנולר. הסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב.
2006 "המפקח האונד האמיתי" מאת טום סטופארד, בימוי: שמעון מימרן, הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב.
2005 "שיחות" יצירת מחול מאת יעל אשר, השתתף בפסטיבלים "מחול לוהט" ו"מחול אחר".
2005 "תזוזה" מאת ובבימוי שחר פנקס, אוניברסיטת ת"א.
2005 "נשי טרויה" מאת ז'אן-פול סארטר, עיבוד ובימוי גד קינר, אוניברסיטת תל אביב.
2004 "התאבדות בסי במול" מאת סם שפרד, בימוי: ורד גלבוע, תיאטרון קרוב.
2004 "וריאציות גולדברג" מאת ג'ורג' טבורי, בימוי: גד קינר, אוניברסיטת תל אביב.
2004 "חתונת הדמים" מאת לורקה, בימוי: בלהה אשרוב, אוניברסיטת תל אביב.
מימין לשמאל: שמעון מימרן, אהובה עוזרי, יונתן כנען ואדם מדר, במופע "שירים באשדודית"
המחזמר האופראי "גרטה והמירוץ לחלל"
חוה שפירא

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1876 סלאוויטא, אוקראינה 
 פטירה:  28 בפברואר 1943 (בגיל 66) טרזיינשטט, צ'כיה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, צ'כוסלובקיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברן 
 שפות היצירה:  עברית, יידיש 
 
חוה שפירא (26 בדצמבר 1876, סלאוויטא, אוקראינה – 28 בפברואר 1943, טרזיינשטט) הייתה סופרת, מבקרת, פובליציסטית, מחלוצות סיפורת הנשים העברית, פעלה בקרב חוגי הסופרים העבריים במזרח אירופה, עד למותה בגטו טרזיינשטט.