קהיר האסלאמית
מבנים אופייניים > הממלוכים

התקופה הממלוכית, 1517–1250, הייתה ללא ספק תור הזהב של קהיר.
מעניין לציין שבתקופת אבן-קלאון ספרי הנוסעים, מפארים מאוד את קהיר, שהייתה מפותחת יותר מערים אירופאיות של אותה העת כגון: פריס לונדון ורומא. היא הייתה מטרופולין בת חצי מיליון תושבים. בעוד שערי אירופה הכילו אז כמה עשרות אלפי תושבים בלבד. היו בה מבני שירותים ציבוריים, בתי-חולים, מערכת חינוך ציבורית וארגון מסחרי שכלל 12,000 חנויות.
אחד המקורות ההיסטוריים החשובים, הוא ספרו של ההיסטוריון אל-מקריזי. בהם תיעד בצורה יסודית ובפירוט כה את קהיר.
המבנה המאפיין בתקופה זו, הוא קומפלקס של מסגד, מאוזוליאום ומדרסה. כל סולטן ממלוכי שרצה לפאר את שמו בנה מסגד אדיר וכלל בתוכו גם את קברו. בקומפלקס הזה פעלה גם מכללה גבוהה ללימודי האסלאם – מדרסה.
צרוף זה שהיה נדיר בשאר ארצות האסלאם, יצר בעיה מסוימת של מצרים ימינו. כאשר פנו שלטונות מצריים אל הסעודים בבקשה לסיוע כספי, על מנת לשקם ולתחזק את האוצרות הארכיטקטוניים שנמצאים בקהיר, סירבו הסעודים, בטענה שאמונתם הווהאבית אוסרת הימצאות קברים בתוך מסגד.
את מבנה המדרסה שבקומפלקס, מאפיינת צורת הצלב, נקראת בשם קרוסיפורם.
בכל אחד מקצוות הצלב, נמצאת מבנה בצורת במה מוגבהת הפתוחה לצד אחד. שם המבנה - "ליוואן". ליוואנים אלו ממוקמים בכל אחת מארבע הפינות של החצר המרכזית. כל אחד מהליוואנים שייך לאחת מארבע אסכולות ההלכה של האסלאם, שהיו כולן לגיטימיות ונלמדו זו לצד זו בהרמוניה מלאה. רוב המדרסות כללו גם מבנים למגורי השיח'ים והסטודנטים, שמימנו את לימודיהם בעזרת מלגות.
המסגד של ברקוק.
המתחם שבו נבנה המסגד מכולל באופן מסורתי, גם מדרסה, מאוזוליאום וח'נקה סופית.
חזיתו של המסגד מקושטת בפסי רוחב, וגומחות שבהן מופיעים סטלקטיטים. למסגרת החלונות צורת קשת המחודדת באמצעה, סגנון שמופיע בכמה מסגדים ומזוהה עם השושלת הבחרית. לאורך החזית חקוקות כתובות הקדשה.
למסגד שני מינרטים ולידם כיפה, שהייתה במקור עשויה מעץ וטיט, אבל קרסה במאה ה-19 ובמקומה נבנתה כיפה הבנויה מלבנים. המינרט המתומן ניתן לזיהוי מרחוק הודות לגילוף של עיגולים החופפים אחד את השני המקיפים אותו מסביב. גלריה הנתמכת בעמודים שבסיומם מבנה נחושת דמוי בצל. דלת הכניסה המקורית משובצת בכסף ושמו של ברקוק חרוט בה. המזרקה באמצע החצר הפנימית בעלת כיפה בולבוסית הנתמכת בשמונה עמודי שיש
מקורות מעידים על כך שבטקס פתיחת במסגד, אגן ההיטהרות של המזרקה מולא במי סוכר.
המסגד של קלאון (סולטאן ממלוכי).
הקומפלקס של סולטן קאלהון, כולל בנוסף למרכיבים המסורתיים (מוזולאום, מסגד ומאדרסה), גם בית חולים (מאריסטן).
חזיתו של המבנה פונה לרחוב. אורכה של חזית קומפלקס קאלהון הוא 67 מטרים וגובהו כ-20 מטר. הוא עשוי מאבנים וכולל קשתות ורטיקאליות עם גומחות מקושטות בברונזה הנישאת על גבי עמודי שיש. החלונות מקושטים בצורות גאומטריות שונות. בחזית מצויה כתובת חרוטה באבן שכוללת את שם הבנאי תוארו ותאריך הבנייה.
החצר הגדולה של המדרסה מרוצפת בשיש ססגוני ושער דמוי פרסת סוס מפריד אותה מהמוזוליאום שנחשב לשני ביופיו לאחר זה של הטאג' מהאל.
המסגד של נאצר מוחמד אבן-קלאון
למרות שמעמדו מל סולטאן זה היה מהבולטים ביותר בתולדות קהיר, המסגד הוא אחד הקטנים. בימיו, הגיעה קהיר לשיא תפארתה ועלתה אולי על כל עיר אחרת בעולם הידוע.
המסגד נבנה בשנת 1318 כמסגד מלכותי ומבצר על אתר שהיה בו כנראה קודם לכן מסגד איובי. הוא מעוצב כשלוש צורות מלבניות. הקיר החיצוני צנוע בצורתו ומיוחס לתפקידו הצבאי של המקום. בפנים, חצר מלבנית המוקפת בהיפוסטיל. עמודים השיש המרכיבים את ההיפוסטיל הם בעלי כותרות פרה-איסלמיות בצורתם. הקשתות המחודדות שביניהן בנויות בסגנון אבלק ומעליהן חלונות. שני המינרטים הם בעלי צורה יוצאת דופן משאר המינרטים במצרים. לטענת מרקיזי נשכר לתכנון המינרטים אדריכל שמקורו מתבריז וכותרתם הבולבוסית בצבעי ירוק לבן וכחול מקורם מסגנון הפרסי ששרר בתבריז.
מסגד סולטן חסאן.
זהו אחד מהמסגדים הגדולים בעולם. אורכו 150 מטר והשטח המחופה שבו משתרע על פני 7906 מ"ר, גובה קירותיו 36 מטר והמינרט שלו מתנשא לגובה של 68 מטר. מבנה השער הוא מונומנט בפני עצמו עשוי חצי-כיפה קעורה כלפי פנים כקונכייה, המחורצת פלחים-פלחים.
חצי הכיפה מקושטת בנטיפי אבן מדורגים הנקראים "עיטור נטיפות" או מוּקָרְנָס
מזוזות הפתח בנויות בתשליב אבלק
טבלת אבן ובה כתובת הקדשה מסולסלת באותיות ערביות מהוות קישוט בפני עצמה. תבניות גאומטריות וצורות מן הצומח המשתלבות בכתב הערבי בצורת
ערבסקה
החצר הפנימית בנויה במתכונת המקובלת של מבנה צלב שכל אחת צלעותיו מוקדשת לאחת מארבע אסכולות האסלם. במרכז החצר מזרקה שמעליה כיפה, מבנה שמקורו כנראה בתקופה העותמאנית
.