stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלסנד

| --- | --- |
סמל סלסנדסמל סלסנד

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אנץ'
 שטח:  18.22 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,017 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°23′10″N 21°07′23″E﻿ / ﻿48.386038888889°N 21.123138888889°E﻿ / 48.386038888889; 21.123138888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://szalaszend.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סלסנד(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סלסנד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סלסנד (בהונגרית: Szalaszend) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בסלסנד חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 55 |  |
| 1880 | 71 | 817 |
| 1910 | 49 |  |
| 1920 | 34 |  |
| 1930 | 14 |  |
| 1941 | 15 | 910 |
סמל הרשות הפלסטינית

| --- | --- |

 גרסאות
 
 בשימוש משרד הפנים הפלסטיני
 
 בשימוש על ידי ממשלת הרשות הפלסטינית
 פרטים
 המחזיק בסמל:  הרשות הפלסטינית
 תאריך אימוץ:  5 בינואר 2013 
 התקנים
 סלוגן:  السلطة الفلسطينية – הרשות הפלסטינית
 מגן:  דגל הרשות הפלסטינית
 תומכים:  נשר צלאח א דין
 פרטים נוספים
 שימוש:  הרשות הפלסטינית
 
סמל הרשות הפלסטינית כולל עיט צלאח א-דין, מגן וכיתוב. העיט, המופיע בשני סמלים ערביים נוספים – סמל עיראק וסמל מצרים הוא עיט המזוהה עם צלאח א-דין. דמות העיט היא זהה לחלוטין בשלושת סמלים אלו. תחתיו, מחזיק העיט שלט עליו כתוב בערבית "السلطة الفلسطينية" – "הרשות הפלסטינית". המגן במרכז הסמל הוא בצבעי הדגל הפלסטיני המורכב בצבעי הלאומיות הכלל ערבית.
ראו גם

דגל הרשות הפלסטינית
המנון הרשות הפלסטינית
נתן ג'ורקוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באפריל 1995 (בן 29) פואטייה, צרפת 
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.02 מטרים
 מספר:  99
 קבוצות כשחקן
 2013–2015   2015–2020   2020–2021   2021   2021–:  וילארס באסקט   פרייבורג אולימפיק   הפועל באר שבע   לאיונס דה ז'נבה   פרייבורג אולימפיק
 הישגים כשחקן
 3 אליפויות שווייץ (2016, 2018, 2019)   3 גביעים שווייצרים (2016, 2018, 2019)   פעם אחת גביע הליגה השווייצרי (2018)   פעם אחת השחקן המצטיין בליגה השווייצרית (2020)
 
נתן ג'ורקוביץ (באנגלית: Natan Jurkovitz; נולד ב-4 באפריל 1995) הוא כדורסלן שווייצרי-צרפתי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בפרייבורג אולימפיק.
קריירה

בשנת 2012, שיחק ג'ורקוביץ בתיכון לייק אוסווגו שבמדינת אורגון בארצות הברית. ב-2013 עבר ג'ורקוביץ לוילארס באסקט מהליגה השווייצרית השנייה. בקיץ 2015, עבר ג'ורקוביץ לפרייבורג אולימפיק מהליגה השווייצרית הראשונה. בשנת 2016, זכה עם קבוצתו באליפות שווייץ, הצלחה שנשמרה גם עונה לאחר מכן כאשר זכה בטראבל עם אליפות, גביע ובגביע הליגה. בסתיו 2018, היה ג'ורקוביץ אחד השחקנים הבולטים אשר סייעו לקבוצתו לעלות שלב בליגת האלופות, כאשר קלע 18 נקודות, הוריד 8 ריבאונדים ומסר 6 אסיסטים בשלב הנוקאאוט מול סקירה ביורקשייר הטורקית. הישג זה היווה את אחת ההצלחות הגדולות ביותר של הכדורסל השווייצרי. בעונת 2019/2020, העמיד ג'ורקוביץ בליגה ממוצעים של 12.1 נקודות, 5.9 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים למשחק, מה שגרם לבחירתו לתואר השחקן המצטיין של העונה.
בעונת 2020/2021, חתם ג'ורקוביץ בלאיונס דה ז'נבה, אך זמן קצר לאחר מכן השתמש בסעיף שחרור כדי לחתום בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית.
בחודש מרץ 2021 שוחרר מהחוזה לפי בקשתו וחזר לשווייץ.
תארים

אליפויות (3): 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019
גביעים (3): 2016, 2018, 2019
גביעי הליגה (1): 2018
הערות שוליים

↑  ‏ה-MVP של הליגה השוויצרית חתם לשלוש שנים בהפועל ב"ש, באתר ספורט1, 14 באוגוסט 2020
↑  יעקב מאיר, נתן ג'ורקוביץ שוחרר מהפועל באר שבע, ישראל היום, 22.3.2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נתן ג'ורקוביץ".
סיירון

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  Pylas 
 בן או בת זוג:  Chariclo 
 צאצאים:  אנדאיס, Alcyone 
 
סקירון (יוונית עתיקה: Σκίρων) היה שודד דרכים במיתולגיה היוונית ששדד נוסעים בגבול בין אטיקה לבין מגארה. הוא שדד את העוברים ובעט בהם לתוך הים שם היו נאכלים על ידי צבי ענק. סקירון נרצח על ידי תזאוס אשר הרגו באותו מקום והשליכו לים באותו אופן בו פעל סקירון כנגד קורבנותיו.
בתרבות הפופולרית, סקירון מוזכר ביצירה "The Devil's Tringale" באלבום In the Wake of Poseidon של להקת קינג קרימזון בקטע "The Hand of Sceiron".
סקירון מוזכר ב"בית האדס", הספר הרביעי בסדרת גיבורי האולימפוס של ריק ריירדן.
סימון פטליורה

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1879 פולטבה, האימפריה הרוסית 
 נרצח:  25 במאי 1926 (בגיל 47) פריז, צרפת 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה העממית של אוקראינה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 תפקיד:  Chairman of the Directorate of Ukraine (13 בפברואר 1919–25 במאי 1926)  שר ההגנה האוקראיני  חבר פרלמנט באספה המכוננת הרוסית של 1918 
 מפלגה:  Revolutionary Ukrainian Party, Ukrainian Social Democratic Labour Party 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 בן או בת זוג:  Olha Petliura (1910–25 במאי 1926) 
 פרסים והוקרה:  מסדר סימון פטליורה  צלב הצבא  צלב הברזל 
 חתימה:   
 
סימון פֶּטְליוּרָה (באוקראינית: Си́мон Васи́льович Петлю́ра, נהגה: סִימוֹן וַסִילוֹבִיץ' פֶּטְליוּרַה; ידוע גם בצורה הרוסית של שמו, סמיון פטליורה; 10 במאי 1879 – 25 במאי 1926) היה מדינאי אוקראיני ונשיאה האחרון של הרפובליקה העממית של אוקראינה, הישות המדינית האוקראינית שהוקמה במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה וקרסה תוך זמן קצר. חילות הרפובליקה, בעיקר בלתי-סדירים, היו בין מבצעי הפוגרומים באוקראינה בהם נהרגו רבבות יהודים, ופטליורה הואשם כי אף שהוציא גינויים וניסה לעצור את הרציחות, בפועל הוא עצם עין ולא נקט צעדים ממשיים בזמן. על רקע זה נרצח פטליורה על ידי שלום שוורצבארד ב-1926, בהיותו בגלות בפריז. הוא נזכר באוקראינה כגיבור לאומי.
ביוגרפיה

סימון פטליורה נולד בפולטבה שבמזרח אוקראינה (אז באימפריה הרוסית). בשנת 1905 השתתף בהקמת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית באוקראינה. משנת 1906 ערך את היומון Рада (מועצה), בין 1907 ו־1908 ערך את כתב העת הסוציאל-דמוקרטי Слово (מילה), שעסק בענייני חוק ומשפט, ומ־1912 ערך את כתב העת Украинская Жизнь (חיים אוקראיניים).
ביולי 1917, עם קריסת שלטון הצאר ברוסיה, התמנה לשר המלחמה במועצה המרכזית של הרפובליקה העממית של אוקראינה. כיהן זמן קצר בתפקיד זה, ולא היה פעיל בעת הכיבוש הגרמני (פברואר-נובמבר 1918). בפברואר 1919 נתמנה לעמוד בראש קבינט של חמישה ששלט באוקראינה, וכן היה מפקד עליון - אוטאמן ראשי- של הצבא.
נלחם בצבא האדום ובצבא הלבן, שניסו שניהם לכבוש את אוקראינה. צבאו הובס על ידי הצבא האדום, ופרק את זעמו על יהודי המדינה.
ביוגרפיה > פוגרומים ביהודים

במשך שישה שבועות התחוללו כשישים פוגרומים[דרושה הבהרה], שבהם נרצחו עשרות אלפי יהודים. קיימת מחלוקת בין ההיסטוריונים האם יזם את הפוגרומים או לא מנע אותם.
באחד הפוגרומים, שנערך ב-15 בפברואר 1919 בפרוסקורוב (חמלניצקי), נרצחו לפחות 1,200 יהודים (ככל הנראה כ-1,500) והובאו לקבר אחים. אלה שברחו על נפשם נרצחו בירייה, אלה שנותרו בבתיהם נרצחו בנשק קר, כדי לחסוך בתחמושת.
הפוגרום בקמניץ-פודולסקי תואר בפרוטוקול שהוגש לוועד המשלחות היהודיות:
בתגובה להאשמות על הפוגרומים פרסמה הדוברות של ממשלת פטליורה:
ביוגרפיה > לאחר קץ שלטונו

באוקטובר 1919, בעקבות ניצחונות של הצבא הלבן בפיקודו של אנטון דניקין, נמלט פטליורה לוורשה בפולין כדי לארגן מחדש את ממשלתו. ב-1921 חתם הסכם עם זאב ז'בוטינסקי, שלפיו אם יחזור לשלטון באוקראינה, יאפשר הקמת מיליציית הגנה יהודית. ההסכם עורר התנגדות בקרב קבוצות בתנועה הציונית, יהודי אוקראינה וניצולי הפוגרומים. לאור התחממות היחסים בין פולין לברית המועצות, מאחר שחשש כי יוסגר לברית המועצות, עבר פטליורה לפריז ב-1924.
ב-25 במאי 1926 התנקש בחייו, בחמש יריות אקדח, שען יהודי בשם שלום שוורצבארד, כנקמה על הפוגרומים ועל רצח בני משפחתו. שוורצבארד הועמד לדין ויוצג על ידי הסנגור היהודי-צרפתי אנרי טורס. המשפט נערך במשך שמונה ימים בפני חבר מושבעים. אחת מעדות ההגנה המרשימות הייתה חיה גרינברג, שתארה את זוועות הפוגרום בפרוסקורוב, שם צעקו הפורעים "תחי אוקראינה!" ו"יחי אבינו פטליורה!". עם תום עדויות התביעה, שנסתרו על ידי הסנגור תוך עשיית רושם רב על המושבעים באשר למניעי הרצח, החליט הסנגור לוותר על מרבית עדי ההגנה. לאחר דיון של חצי שעה פסקו המושבעים כי שוורצבארד זכאי, אך שילם פיצויים סמליים למשפחת פטליורה.
אנטישמיות ויחס לדמותו

בזיכרון ההיסטורי היהודי חקוק פטליורה כצורר שחייליו ביצעו פוגרומים ("פרעות פטליורה") שבהם נרצחו עשרות אלפי יהודים (לפחות 50,000 על-פי האומדנים המינימליסטיים), ושלום שוורצבארד זכור כנוקם דמם (ראו למשל הכיתוב בשלט הרחוב על שם שוורצבארד).  אוהדיו של פטליורה, ובפרט לאומנים אוקראינים, הרואים בפטליורה לוחם חופש, מנסים להמעיט מאחריותו לפוגרומים שנערכו בתקופת שלטונו; הם טוענים שפטליורה לא היה אנטישמי, ומביאים כראיה את העובדה שבממשלתו היו שרים יהודים. את הפוגרומים הם מייחסים לאובדן שליטה של פטליורה בצבאו ובהמוני העם האוקראינים. את שוורצבארד הם מתארים כסוכן סובייטי.
לקריאה נוספת

Henry Abramson, A Prayer for the Government: Ukrainians and Jews in Revolutionary Times, 1917-1920, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1999.
Laura Engelstein, That Scoundrel Petliura, in:On Not Being an Anti-Semite: Exemplary Cases from Russia, Ukraine, and Poland. הוצאת אוניברסיטת ברנדייס, טרם יצא לאור.
הערות שוליים

↑  ד"ר מאיר קוטיק, משפט שווארצבארד, תל אביב: הוצאת המחבר, 1972, עמ' 66-102
↑  Український історичний журнал.-№ 3, 2009, с. 40
↑  הפרעות בקמניץ פודולסק, הארץ, 18 באוגוסט 1919
↑  פטלורה מתחסד, הארץ, 8 באוקטובר 1919
↑  אוקריינה, דואר היום, 21 בינואר 1920
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266409305171  PLWABN: 9810616542505606  BNE: XX5142281  BnF: cb144909869 (data)  CiNii: DA10406056  GND: 118593218  ISNI: 0000 0001 0877 0710  LCCN: n50010650  NKC: jn20030923041  NLG: 91855  NTA: 255995261  SNAC: w6xh0gf0  SUDOC: 073962600  VcBA: 495/116290  VIAF: 19909515   WorldCat (עם VIAF): 19909515 
נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו עם רעייתו ליד קברו של פטליורה בפריז בשנת 2005
סמל הרפובליקה של קונגו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  הרפובליקה של קונגו 
 תאריך אימוץ:  1960 
 התקנים
 מוטו:  אחדות, עבודה, קידמה
 
סמל הרפובליקה של קונגו מורכב ממגן שבמרכזו אריה אדום האוחז בלפיד. רקע המגן צבוע בצהוב, ובמרכזו רצועה ירוקה. מעל המגן ישנו כתר זהב. שני פילים אפריקנים תומכים במגן משני צידיו. שני הפילים עומדים על קורה, שממנה נופלת כרזה עם הכיתוב "אחדות, עבודה, קידמה", שהוא המוטו הלאומי של המדינה.
ראו גם

דגל הרפובליקה של קונגו
המנון הרפובליקה של קונגו
סבסטיאן דה סוזה

| --- | --- |

דה סוזה, 2014
 לידה:  19 באפריל 1993 (בן 31) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  בית הספר סנט אדוארד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סבסטיאן דניס דה סוזה (באנגלית: Sebastian Denis de Souza; נולד ב-19 באפריל 1993) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
ראשית חייו

דה סוזה הוא השני מבין שני בניהם של אלינור קלי וכריס דה סוזה, מפיק אופרה. הוא נולד באוקספורד, אוקספורדשייר. הוא למד במכינות בבית ברוקהרסט ובבית מרלסטון. הוא גדל בבוקספורד, ברקשייר, הוא הוקסם מתיאטרון, מוזיקה וכתיבה עוד מילדות. יש לו אח גדול בשם טריסטן. דה סוזה זכה בפרס המוזיקה בבית הספר סנט אדוארד כפסנתרן, נגן קלרינט וזמר.
במרכז אומנויות נורת' וול ביצע דה סוזה תפקידים ראשיים בהפקות בית הספר בין היתר ב"חלום ליל קיץ", "תקוות גדולות" ו"הנרי החמישי" בתפקיד הנרי, הוא התחנך בפנימייה בברוקהרסט בברקשייר ובבית הספר סנט אדוארד, אוקספורד. בזמן לימודיו בבית הספר הוא השתתף בסדנאות המשחק בתיאטרון ווטרמיל, ליד ניוברי. מאז 2010 הוא חבר בתיאטרון הנוער הלאומי.
קריירה

לאחר הופעה קצרה בסדרת הסרטים התיעודיים של ניק רוס "האמת על פשע", דה סוזה לוהק לסדרת הטלוויזיה "סקינס". בשנת 2012 הוא לוהק לסדרת הדרמה ההיסטורית "הבורג'ס", שיצר ניל ג'ורדן עבור רשת הטלוויזיה האמריקאית שואוטיים וצולמה באולפני קורדה, ליד בודפשט. בהיותו בהונגריה הוא הפיק עם הצלם בנג'מין לבוס את הסרט "בעולמה של אוולין", סרט קונספט קצר על משל המערה של אפלטון בכיכובה של אבלין ברוכו.
תפקיד המסך הגדול הראשון של דה סוזה היה בסרט המתח "פלסטיק" של הבמאי ג'וליאן גילבי. ככותב תסריט, ערך את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט "ילדים מאוהבים", סרט שהפיקו אולפני אילינג ודה סוזה שיחק בו בתפקיד ראשי. בשנת 2014 הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "Recovery Road", ששודרה לעונה אחת בשנת 2016.
בנוסף לקריירת המשחק שלו, דה סוזה הוא זמר ומוזיקאי.
דה סוזה הוא גם מפיק. בשנת 2013 הוא הקים יחד עם השחקן ויל פולטר את חברת הפקת הטלוויזיה והסרטים "Good Soil". בשנה שלאחר מכן הוא הקים מותג משלו בשם "דה סוזה" שמטרתו לסייע לתסריטאים, מפיקים או יוצרי סרטים צעירים לפתח את התסריטים שלהם.
בשנת 2023 שיחק בסרט משחק הוגן ששודר לראשונה בשירות הזרמת התוכן, נטפליקס בספטמבר אותה שנה.
חיים אישיים

דה סוזה מעביר ביחד עם משפחתו קורסי דרמה לגילאי 9 עד 16 במרכז ביתי לדרמה ואמנות מוזיקלית. בשנת 2013 הוא הפך לפטרון של הקרן לחינוך של תיאטרון גלוב, המפעילה פרויקטים דרמטיים לבתי ספר ברחבי הארץ, בעיקר הפקות מחזות של שייקספיר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פלסטיק | רפא |  |
| 2016 | ילדים מאוהבים | מיילו | גם תסריטאי |
| 2018 | אופליה | אדמונד |  |
| 2020 | פיקסי | גארת' |  |
| 2023 | משחק הוגן | רורי |  |
| TBA | Lapwing | רומי |  |
| TBA | Mary's Monster | ביירון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2012 | סקינס | מתי | 14 פרקים |
| 2012–2013 | הבורג'ס | אלפונסו ד'ארגונה | 11 פרקים |
| 2015 | חוצים גבולות | מטאו דה סבטו | פרק: "In Loco Parentis " |
| 2016 | Recovery Road | ווס סטיוארט | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2017 | המפקח מגרה | פיליפ מרטינו | פרק: Maigret in Montmartre |
| 2019-2018 | מדיצ'י | סנדרו בוטיצ'לי | 16 פרקים |
| 2020 | אנשים נורמלים | גארת' | 2 פרקים |
| 2020 | קתרינה | ליאו | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | חלום ליל קיץ | פוק | מרכז האמנויות נורת' וול |
| 2007 | תקוות גדולות | פיפ | מרכז האמנויות נורת' וול |
| 2008 | טוֹב | מוריס | מרכז האמנויות נורת' וול |
| 2009 | הנרי החמישי | הנרי | מרכז האמנויות נורת' וול |
| 2015 | The Read Through |  | תיאטרון קריטריון |
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
סבסטיאן דה סוזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
סבסטיאן דה סוזה, ברשת החברתית אינסטגרם
סבסטיאן דה סוזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
סבסטיאן דה סוזה, באתר AllMovie (באנגלית)
סבסטיאן דה סוזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים

↑  Births, Marriages & Deaths Index of England and Wales, 1916–2005 B100D
1 2  "Drama Courses". Arts Play. אורכב מ-המקור ב-19 באפריל 2013. נבדק ב-8 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  de Souza, Edward. "Name derivation". Celestial Toyroom. נבדק ב-14 במאי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The new Skins cast revealed". BBC UK. 6 באוגוסט 2010. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Meet Sebastian de Souza". Screen Terrier. 10 באוקטובר 2010. אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2011. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The de Souzas". Arts Play. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2013. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "St Edward's Chronicle 10/11". Annual School Magazine XXXIII. 15 בדצמבר 2011. p. 18. נבדק ב-11 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Portfolio de Souza". Nevsmodels Agency. London. אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2013. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sebastian de Souza starring in the new series of Skins". The Goan Voice. 23 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-29 ביוני 2011. נבדק ב-11 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Why talent is a muscle". IdeasTap. אורכב מ-המקור ב-6 בפברואר 2012. נבדק ב-28 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pope, Rihanne (17 בינואר 2011). "Oxford teenager lands part in controversial TV series Skins". Oxford Mail. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Les Chappell (17 ביוני 2012). "The Borgias: The Confession". The A.V. Club. נבדק ב-19 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Herald, Calgary (8 בנובמבר 2011). "The Borgias set visit in Hungary". Korda Studios. נבדק ב-29 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lebus, Benjamin (16 ביוני 2013). "Evelyne's World". Virgin Media shorts. אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2013. נבדק ב-19 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sell, Maria (7 בדצמבר 2012). "Hot projects on Screenbase". Screen Daily. London. נבדק ב-7 בדצמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (3 יוני 2014). "Sebastian De Souza & Alexis Carra Cast In ABC Family Pilot 'Recovery Road'". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 יוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Cubiq from UK". Ibiza Voice. נבדק ב-30 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Cubiq Say feat Seb de Souza". Hidden Label. ינו' 2012. נבדק ב-30 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lamont, Tom (5 באוקטובר 2014). "Will Poulter: 'Hanging out in Soho House LA, that's my worst nightmare'". The Guardian. נבדק ב-24 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "We are the You+h". dsbranding.com. נבדק ב-24 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biographies". Arts Play. אורכב מ-המקור ב-9 בספטמבר 2013. נבדק ב-10 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Joy Beresford Frye - Writer". The Production Exchange. נבדק ב-2 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  "Criterion New Writing Showcases 2015". Criterion Theatre. נבדק ב-2 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17111788x (data)  ISNI: 0000 0004 6001 4607  LCCN: no2020042099  NTA: 393523861  SUDOC: 251577856  VIAF: 317183729   WorldCat (עם VIAF): 317183729
סדר כוחות הצבא הגרמני במערכה בפולין

סדר הכוחות של הצבא הגרמני במערכה בפולין כלל שתי קבוצות ארמיות: קבוצת ארמיות צפון, שכללה את הארמיות השלישית והרביעית, וקבוצת ארמיות דרום, שכללה את הארמיות השמינית, העשירית וה-14, ואליהן התווסף כוח סלובקי.
קבוצת ארמיות צפון

קבוצת ארמיות צפון הייתה בפיקודו של גנרל-אוברסט פדור פון בוק. מטרות קבוצת הארמיות היו ללכוד את "המסדרון הפולני" (הארמייה הרביעית), ולהתקדם דרומה לכיוון ורשה מפרוסיה המזרחית (הארמייה השלישית).
קבוצת ארמיות צפון > עתודת קבוצת הארמיות

דיוויזיית הפאנצר ה-10 - בפיקוד פרדיננד שאל
הדיוויזיה ה-73 - בפיקוד פרידריך פון רבנוי
הדיוויזיה ה-206 - בפיקוד הוגו הפל
הדיוויזיה ה-208 - בפיקוד מוריץ אנדראס
קבוצת ארמיות צפון > הארמייה הרביעית

הארמייה הרביעית הייתה בפיקודו של גנרל חיל התותחנים גינטר פון קלוגה, ושהתה במערב פומרניה.
עתודת הארמייה:
הדיוויזיה ה-23 - בפיקוד ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט
הדיוויזיה ה-218 - בפיקוד ולדמר גרוטה
פיקוד משמר הגבולות:
הדיוויזיה ה-207 - בפיקוד קרל פון טידמן
הקורפוס ה-19 - בפיקוד היינץ גודריאן:
דיוויזיית הפאנצר ה-3 - בפיקוד לאו גייר פון שוופנבורג
הדיוויזיה הממונעת ה-2 - בפיקוד פאול באדר
הדיוויזיה הממונעת ה-20 - בפיקוד מוריץ פון ויקטורין
גדוד פאנצר להר
הקורפוס ה-2 - בפיקוד אדולף שטראוס:
הדיוויזיה ה-3 - בפיקוד ולטר ליכל
הדיוויזיה ה-32 - בפיקוד פרנץ במה
הקורפוס ה-3 - בפיקוד קורט האזה:
הדיוויזיה ה-50 - בפיקוד קונרד זורשה
חטיבת "נצה" - בפיקוד אקארד פון גבלנץ
קבוצת ארמיות צפון > הארמייה השלישית

הארמייה השלישית הייתה בפיקודו של גנרל חיל התותחנים גאורג פון קיכלר, ושהתה בפרוסיה המזרחית.
עתודת הארמייה:
הדיוויזיה ה-217 - בפיקוד ריכרד בלצר
חטיבת הפרשים ה-1 - בפיקוד קורט פלדט
הקורפוס ה-21 - בפיקוד ניקולאוס פון פאלקנהורסט:
הדיוויזיה ה-21 - בפיקוד קונו-הנס פון בות
הדיוויזיה ה-228 - בפיקוד הנס זוטנר
הקורפוס ה-1 - בפיקוד ולטר פצל:
דיוויזיית הפאנצר קמפף - בפיקוד ורנר קמפף
הדיוויזיה ה-11 - בפיקוד מקס בוק
הדיוויזיה ה-61 - בפיקוד זיגפריד הניקה
קורפוס וודריג - בפיקוד אלברט וודריג:
הדיוויזיה ה-1 - בפיקוד יואכים פון קורצפלייש
הדיוויזיה ה-12 - בפיקוד לודוויג פון דר ליין
קורפוס ברנד - בפיקוד פריץ ברנד:
חטיבת "לצן" - בפיקוד אוטו-ארנסט אוטנבאכר
חטיבת "גולדף" - בפיקוד הנס-אריך נולטה
קבוצת ארמיות דרום

קבוצת ארמיות דרום הייתה בפיקודו של גנרל-אוברסט גרד פון רונדשטט. מטרות קבוצת הארמיות היו להתקדם מכיוון שלזיה אל ורשה (הארמיות השמינית והעשירית), ולהשמיד את כוחות הצבא הפולני באזור קרקוב (הארמייה ה-14).
קבוצת ארמיות דרום > עתודת קבוצת הארמיות

הדיוויזיה ה-62 - בפיקוד ולטר קיינר
הדיוויזיה ה-213 - בפיקוד רנה דה ל'הומה דה קורבירה
הדיוויזיה ה-221 - בפיקוד יוהאן פלוגבייל
הקורפוס ה-7 - בפיקוד אויגן פון שוברט:
הדיוויזיה ה-27 - בפיקוד פרידריך ברגמן
הדיוויזיה ה-68 - בפיקוד גאורג בראון
הדיוויזיה ההררית ה-1 - בפיקוד לודוויג קיבלר
קבוצת ארמיות דרום > הארמייה השמינית

הארמייה השמינית הייתה בפיקודו של גנרל-אוברסט יוהנס בלסקוביץ, ושהתה בצפון שלזיה.
הקורפוס ה-10 - בפיקוד וילהלם אולקס:
הדיוויזיה ה-24 - בפיקוד פרידריך אולבריכט
הדיוויזיה ה-30 - בפיקוד קורט פון בריזן
הקורפוס ה-13 - בפיקוד מקסימיליאן פון וייכס:
הדיוויזיה ה-10 - בפיקוד קונרד פון קוכנהאוזן
הדיוויזיה ה-17 - בפיקוד הרברט לוך
רגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר - בפיקוד סף דיטריך
קבוצת ארמיות דרום > הארמייה העשירית

הארמייה העשירית הייתה בפיקודו של גנרל חיל התותחנים ולטר פון רייכנאו, ושהתה בדרום שלזיה.
עתודת הארמייה:
הדיוויזיה הקלה ה-1 - בפיקוד פרידריך-וילהלם פון לפר
הקורפוס ה-11 - בפיקוד אמיל לב:
הדיוויזיה ה-18 - בפיקוד פרידריך-קרל קרנץ
הדיוויזיה ה-19 - בפיקוד גינתר שוונטס
הקורפוס ה-16 - בפיקוד אריך הפנר:
דיוויזיית הפאנצר ה-1 - בפיקוד רודולף שמידט
דיוויזיית הפאנצר ה-4 - בפיקוד גאורג-הנס ריינהרדט
הדיוויזיה ה-14 - בפיקוד פטר וייר
הדיוויזיה ה-31 - בפיקוד רודולף קמפה
הקורפוס ה-4 - בפיקוד ויקטור פון שבדלר:
הדיוויזיה ה-4 - בפיקוד אריק-אוסקר הנזן
הדיוויזיה ה-46 - בפיקוד פאול פון האזה
הקורפוס ה-15 - בפיקוד הרמן הות:
הדיוויזיה הקלה ה-2 - בפיקוד גאורג שטומה
הדיוויזיה הקלה ה-3 - בפיקוד אדולף-פרידריך קונצן
הקורפוס ה-14 - בפיקוד גוסטב אנטון פון ויטרסהיים:
הדיוויזיה הממונעת ה-13 - בפיקוד מוריץ פון פאבר דו פאור
הדיוויזיה הממונעת ה-29 - בפיקוד יואכים למלזן
קבוצת ארמיות דרום > הארמייה ה-14

הארמייה ה-14 הייתה בפיקודו של גנרל-אוברסט וילהלם ליסט, ושהתה במוראביה ובסלובקיה.
הקורפוס ה-22 - בפיקוד אוואלד פון קלייסט:
הדיוויזיה ההררית ה-2 - בפיקוד ולנטין פויירשטיין
הקורפוס ה-8 - בפיקוד ארנסט בוש:
דיוויזיית הפאנצר ה-5 - בפיקוד היינריך פון ויטינגהוף
הדיוויזיה ה-8 - בפיקוד רודולף קוך-ארפאך
הדיוויזיה ה-28 - בפיקוד הנס פון אובסטפלדר
הדיוויזיה ה-239 - בפיקוד פרדיננד נוילינג
רגימנט האס אס גרמניה - בפיקוד קרל מריה דימלובר
הקורפוס ה-17 - בפיקוד ורנר קיניץ:
הדיוויזיה ה-7 - בפיקוד אויגן אוט
הדיוויזיה ה-44 - בפיקוד אלברכט שוברט
הדיוויזיה ה-45 - בפיקוד פרידריך מטרנה
הקורפוס ה-18 - בפיקוד אויגן בייר:
דיוויזיית הפאנצר ה-2 - בפיקוד רודולף וייל
הדיוויזיה הקלה ה-4 - בפיקוד אלפרד פון הוביקי
הדיוויזיה ההררית ה-3 - בפיקוד אדוארד דיטל
קבוצת ארמיות דרום > חיל המשלוח הסלובקי

חיל המשלוח היה בפיקוד גנרל פרדיננד צ'טלוש
הדיוויזיה ה-1 - בפיקוד אנטונין פולאניץ'
הדיוויזיה ה-2 - בפיקוד איוון אימרו, ואחריו אלכסנדר צ'ונדרליק
הדיוויזיה ה-20 - בפיקוד אאוגוסטין מאלאר
קבוצת הכוחות המהירים - בפיקוד איוון אימרו
יחידות סיוע

לופטוואפה:
צי האוויר הראשון - בפיקוד אלברט קסלרינג (בסיוע לקבוצת ארמיות צפון)
צי האוויר הרביעי - בפיקוד אלכסנדר להר (בסיוע לקבוצת ארמיות דרום)
קריגסמרינה - קבוצת הצי המזרחית:
אוניית המערכה שלזוויג-הולשטיין
אוניית המערכה שלזיין
ראו גם

המערכה בפולין
הערות שוליים

↑  ב-1 באוקטובר 1939 הפך הקורפוס לקורפוס ה-26.
סימון פטשון

סימון פטשון (בשוודית: Simon Pettersson; נולד ב-3 בינואר 1994) הוא אתלט שוודי. הוא סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה

פטשון התחרה בצעירותו בקרב עשר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בתחילת אוגוסט 2017 הוא סיים במקום 11 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.39 מטר בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 63.69 מטר ועלה מהמקום השביעי לגמר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בתחילת אוגוסט 2018 הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.55 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 64.82 מטר ועלה מהמקום השני לגמר.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-30 בספטמבר 2019 הוא סיים במקום תשיעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.72 מטר.
ביוגרפיה > 2021 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.39 מטר, אחרי בן ארצו דניאל סטול (68.90 מטר) ולפני לוקאס וייסהיידינגר מאוסטריה (67.07 מטר).
שיאים אישיים

זריקת דיסקוס: 69.48 מטר (2021)
הערות שוליים

↑  שיאים אישיים באתר worldathletics (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14428365