stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Human respiratory syncytial virus
מניעה

בהיותו נגיף העטוף במעטפת ליפידית חיצונית מפגין hRSV רגישות יחסית גבוהה הן לתנאי סביבה, והן לחומרי חיטוי שונים.

רגישות לתנאי סביבה:
יובש
טמפרטורה (תהליכי הפשרה-הקפאה וכן חימום מעל C°‏55 במשך 5 דקות, גורמים להרס את נגיפי hRSV)
תנאי pH (סביבה החורגת מרמת חומציות pH=7.5 גורמת להרס נגיפי hRSV)
עם זאת, בטמפרטורת החדר מסוגל הנגיף לשרוד במשך 3–30 שעות
רגישות לחומרי חיטוי:
תמיסת אתנול בריכוז 70%
תמיסת נתרן תת-כלורי בריכוז של 1%
תמיסת גלוטראלדהיד בריכוז של 2%
Sodium dodecyl sulfate בריכוז של 0.25%
Triton X-100
תמיסת נתרן דאוקסיכולי בריכוז 0.1%
תמיסת פורמלין בריכוז 5%
אתר
כלורופורם
מספיקה כמות של 160–640 נגיפים על מנת להדבק, והיות שהנגיף מועבר דרך האוויר על ידי תרסיס, שמירה על היגיינה נאותה הכוללת שטיפת ידיים קבועה וכיסוי הפה והאף ברגע שיעול ועיטוש, מהווה אמצעי יעיל ביותר לשמירה בפני הידבקות.
עובדי מעבדות הם בעלי סיכון מוגבר להדבקות מפני שהם נחשפים לריכוזים גבוהים של הנגיף על בסיס יומי ולכן חייבים להצטייד בביגוד מגן הכולל כפפות, חלוק, מסכת פנים ומשקפי מגן. היות שנגיף ה-hRSV מועבר באמצעות אירוסולים, פרט לביגוד מגן ייעודי רצוי להשתמש במנדף ביולוגי מתאים. אחוז ניכר של הדבקויות מגיע מכיוון הצוותים הרפואיים בבתי חולים במהלך ובפרק הזמן שלאחר הלידה. לפיכך גם הם מחויבים להצטייד בביגוד מגן מתאים בעת מגע וטיפול בילודים.
עבודה עם נגיפי hRSV נחשבת לבעלת סיכון ביולוגי ברמה 2 (Biosafety level 2).
חיסון

במהלך השנים נעשו מספר ניסיונות לפתח חיסון יעיל כנגד hRSV, כשהמפורסם ביותר הוכן בשנות ה-60 של המאה ה-20. בחיסון זה השתמשו בזן מומת באמצעות פורמלין של הנגיף, אולם בניגוד לתקווה הגבוהה שתלו החוקרים והרופאים, לא הצליח חיסון זה להקנות הגנה בפני הדבקות חדשה ואף נראה כי הגביר את הרגישות של התינוקות והילדים כלפי hRSV. נכון ל-2019 לא פותח חיסון פעיל כנגד הנגיף, אך קיים חיסון סביל.
ב-3 במאי 2023 ה־FDA אישר חיסון נגד הנגיף לאוכלוסייה מגיל 60 ומעלה. החיסון מיוצר על ידי חברת GSK והוא הראשון שמאושר לשימוש באוכלוסייה הזו ונמכר תחת השם ארקסווי (Arexvy).
בשנת 2025 הומלץ להכניס לסל הבריאות חיסון לכל הילודים עד גיל שנה.
אפידמיולוגיה

hRSV הוא נגיף בעל תפוצה כלל עולמית עם נטייה להדבקה בעיקר בחודשי החורף. כל שנה נדבקים בנגיף כ-64 מיליון בני אדם ברחבי העולם וביניהם בין 4–5 מיליון ילדים מתחת לגיל 4. טווח הגילים בו נרשם המספר הגבוה ביותר של נדבקים בקרב אוכלוסיית הילדים הוא 2–8 חודשים. כ-160,000 חולים ברחבי העולם נפטרים מדי שנה מהנגיף. מחקרים סרולוגיים הראו כי למעשה כמעט כל הילדים המאושפזים בני 2–3 נחשפו ל-hRSV בשלב מסוים במהלך חייהם. פרט לכך, כל שנה נדבקים מחדש בנגיף מבוגרים ואוכלוסיית חולים מדוכאי מערכת החיסון.
אבחנה

כיום נהוג להשתמש במספר שיטות לזיהוי הנגיף, הן סרולוגיות והן שיטות של וירולוגיה קלאסית:
בידוד הנגיף בתרבית - בשיטה זו מדגירים שטף אף או כיח מהגרון על שורת תאים סרטניים כגון HEP2 או תאי הילה, לקבלת אפקט ציטופתי ייחודי של תאי ענק, אשר ירמזו על נוכחות הנגיף בתרבית. החיסרון המרכזי בשיטה זו הוא פרק הזמן הממושך אשר לוקח לתרבית התאים לבטא את האפקט הציטופתי הנזכר לעיל (החל מהיום ה-5 מרגע ההדגרה בלבד).
אימונופלואורסצנציה ישירה - השיטה מתבססת על הדגרת נוגדנים מונוקלונליים, הנושאים מולקולה פלואורסצנטית (לרוב FITC) כנגד חלבוני המעטפת הליפידית של הנגיף מדגימות שטף אף. לאחר בדיקה תחת מיקרוסקופ אולטרה סגול ניתן לשלול או לאשר את נוכחות הנגיף בדוגמה. היתרון המשמעותי של השיטה הזו נעוץ במהירות הבדיקה (תוצאות ניתן לראות כעבור שעה). השיטה הזו היא גם המועדפת מבחינת אבחון הנגיף בקרב המעבדות הקליניות בבתי החולים.
אימונוכרומטוגרפיה - בשיטה זו כיח או שטף מהאף נמהלים ומטופטפים על משטח בדיקה. הדגימה מתפשטת באמצעות כוח הנימיות על פני משטח הבדיקה ונחשפת לנוגדנים כנגד חלבוני G ו-F. כעבור מספר דקות ניתן לראות פס צבע המאשש את נוכחות הנגיף. בשל מהירותה (תוצאות ניתן לראות כעבור 15 דקות) שיטה זו היא השיטה המועדפת מבחינת האבחון במצבים בהם דרושה תשובה מיידית, במיוחד בחולים הנמצאים בקבוצת הסיכון.
שיטת EIA (קיצור של: Enzyme immunoassay on antigen) - בשיטה זו חרוזים מצופים בנוגדנים מונוקלונליים כנגד חלבון G מגיבים עם כיח מהחולה. אם ישנה נוכחות נגיף בכיח יתקבל ביטוי צבע שנמדד מאוחר יותר לבליעת אורך גל של האור. היתרון המרכזי של השיטה, פרט למהירות היחסית בה מתבצעת הבדיקה (כחצי שעה), היא היכולת לאבחן כמויות קטנות מאוד של נגיף בכיח (ng‏5-10 בלבד).
RT-PCR - השיטה מתבססת על הגברת רצף RNA ייחודי לנגיף. היתרון של השיטה הוא הקטנת האפשרות לקבלת טעויות בזיהוי הנגיף, העלולות להתקבל בשיטות אבחון אחרות (כלומר מניעת False Negative או False Positive).
טיפול

ברוב המקרים עיקר הטיפול כנגד הנגיף מתבסס על מתן טיפול תומך, אולם במקרים חמורים הטיפולים השכיחים כנגדו כוללים:
Ribavirin - תרופה נפוצה בטיפול כנגד מגוון רחב של נגיפי RNA ו-DNA משום שהקבוצה הקרבוקסאמידית (אמינו קרבונילית) של התרופה מהווה אנלוג מבני לנוקלאוטידים של אדנוזין וגואנוזין. כתוצאה מכך ה-Ribavirin משתלב ללא בעיה, בעת סינתזת גדיל ה-RNA, במקום שני הנוקלאוטידים הנ"ל ויוצר זיווג עם נוקלאוטידים אורציל או ציטוזין. זיווג זה גורם להופעת מוטציות קטלניות למגוון נגיפי ה-RNA. התרופה ניתנת בתרסיס יחד עם מתן חמצן, הגורם להשארותה בדרכי הנשימה. קיימות נגזרות של ה-Ribavirin, דוגמת: Ribavirin 5' mono/di/tri-phosphate, הידועות כמעכבות RdRP בחלק מנגיפי ה-RNA.
RSV-IGIV - הזרקת נוגדנים מסוג IgG, כנגד חלבוני G ו-F נגיפיים, מאנשים שהחלימו ממחלה על רקע הדבקה ב-hRSV.
Palivizumab - מתן נוגדני IgG מונוקלונליים כנגד חלבון F לשם מניעת מחלה על רקע hRSV.
ראו גם

Human metapneumovirus
וירוסים וחיידקים במערכת הנשימה
לקריאה נוספת

David O.White, Frank J. Fenner, Medical Virology (4th edition), 1994. pp.469-474.
Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller, Medical microbiology (5th edition). Elsevier Mosby. 2005, pp.606-607. ISBN 978-0323033039.
סמואה ג'ו

| --- | --- |

ג'ו, מאי 2017
 לידה:  17 במרץ 1979 (בן 46) אורנג', קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  ג'ו סינואה קינג ג'ו סמואה ג'ו
 משקל:  128 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  דצמבר 1999 – 6 בינואר 2022 (כ־22 שנים) 
 מאמנים:  סינסינטי רד ג'וני האמפ
 ליגות:  AEW
 תרגילי סיום:  מאסל באסטר
נואופולו ג'ואל סינואה (באנגלית: Nuufolau Joel Seanoa; נולד ב-17 במרץ 1979) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סמואה ג'ו הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). הוא מוכר בעיקר בשל תקופותיו בארגוני ההיאבקות WWE,‏ Total Nonstop Action Wrestling‏ (בקיצור: TNA, כיום נקראים בשם אימפקט) ו-Ring of Honor.
ביוגרפיה

סינואה נולד וגדל באורנג', קליפורניה. הוא התגורר בעיקר בהנטינגטון ביץ' במהלך הילדות שלו. סינואה הוא אלוף ג'ודו לנערים של מדינת קליפורניה ושחקן פוטבול לשעבר. לפני שעשה הסבה לקריירת ההיאבקות, סינואה היה יועץ משכנתאות.
קריירה

ג'ו ביסס את עצמו ב-ROH מאז הקמת הארגון בשנת 2002, שבו הוא החזיק באליפות העולם של ROH למשך 21 חודשים, ממרץ 2003 עד לדצמבר 2004. לאחר שהצטרף ל-TNA ביוני 2005, הוא יצא ברצף ניצחונות של 19 חודשים. בארגון זה, ג'ו החזיק פעם אחת באליפות העולם במשקל כבד, חמש פעמים באליפות ה-X דיוויז'ן, פעמיים באליפות הזוגות ופעם אחת באליפות הטלוויזיה. האליפויות שצבר הפכו אותו לאלוף הטריפל קראון (הישג בהיאבקות שבו מתאבק זוכה בשלוש אליפויות שונות במהלך שהותו בארגון מסוים) ואלוף הגראנד סלאם (החזקה בארבע אליפויות שונות).
כמו כן, הוא התאבק באופן בינלאומי עבור ארגונים עצמאיים, שבהם זכה במספר אליפויות: אליפות הזוגות של GHC ביחד עם מאגנוס בארגון Pro Wrestling Noah, אליפות הזוגות הבין יבשתית של NWA ביחד עם קייג'י סאקודה בארגון Pro Wrestling Zero1. הוא עזב את TNA בפברואר 2015, כשלאחר מכן חזר פעם נוספת ל-ROH ולזירות הארגונים העצמאיים.
ג'ו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE במסגרת מחלקת הפיתוח שלה, NXT, במאי 2015 וחתם על חוזה בחברה בחודש שלאחריו. ב-NXT ג'ו היה האלוף הראשון שזכה באליפות ה-NXT פעמיים, כמו כן, הוא מחזיק בגביע טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס הראשון (עם פין באלור). בשנת 2017, ג'ו ערך את הופעת הבכורה שלו כחלק ברוסטר הראשי כחלק מתוכנית הדגל של הארגון, Raw.
חיים אישיים

סינואה התחתן ב-27 ביולי 2007. סינואה בעל ידע בג'ו ג'יטסו ברזילאי, ג'ודו ואגרוף תאילנדי.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling – AEW
אליפות העולם של AEW (פעם אחת)
אליפות TNT של AEW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Ballpark Brawl
האליפות הטבעית במשקל כבד (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
פיוד השנה (2007) נגד קורט אנגל
המתאבק הפופולרי של השנה (2006)
PWI דירג אותו במקום ה-4 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2006 ו-2008
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Noah
אליפות הזוגות של GHC (פעם אחת)  - עם מאגנוס
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Zero-One
אליפות הזוגות הבין יבשתית של NWA (פעם אחת)  - עם קייג'י סאקודה
הישגים בארגון ההיאבקות Pure Wrestling Association
האליפות הטהורה של PWA (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Ring of Honor – ROH
האליפות הטהורה של ROH (פעם אחת)
אליפות העולם של ROH (פעם אחת)
אליפות הטלוויזיה של ROH (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות SoCal Uncensored
טירון השנה (2000)
הישגים בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action – TNA
אליפות העולם במשקל כבד של TNA (פעם אחת)
אליפות הטלוויזיה של TNA (פעם אחת)
אליפות הזוגות של TNA (פעמיים)  - עם עצמו (1)1 ומאגנוס (1)
אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA‏ (5 פעמים)
מלך ההר (2008)
גביע הסופר X‏ (2005)
חג או מפוטר (2009 - חוזה לאליפות העולם במשקל כבד של TNA)
אלוף הגראנד סלאם השלישי
אלוף הטריפל קראון השלישי
מר TNA‏ (2006, 2007)
כוכב ה-X דיוויז'ן של השנה (2006)
פיוד השנה (2007-2006) נגד קורט אנגל
מהלך הסיום של השנה (2007) מאסל באסטר
הישגים בארגון ההיאבקות Twin Wrestling Entertainment – TWE
אליפות במשקל כבד של TWE (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Ultimate Pro Wrestling – UPW
אליפות במשקל כבד של UPW (פעם אחת)
אליפות ללא חוקים של UPW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות United Independent Wrestling Alliance – UIWA
אליפות הזוגות של UIWA (פעמיים)
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter – WON
המתקוטט הטוב ביותר (2005, 2006)
קרב השנה (2005) נגד קנטה קובאשי, ROH Joe vs. Kobashi,‏ 1 באוקטובר
המתאבק המצטיין ביותר (2005)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות ה-NXT‏ (3 פעמים)
אליפות ארצות הברית (פעמיים)
טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס (2015)  - עם פין באלור
1 ג'ו החזיק באליפות הזוגות לבדו בזמן תקופת הכהונה הראשונה שלו.
ג'ו כאלוף העולם במשקל כבד של TNA
סופוקלס

| --- | --- |

 לידה:  496 לפנה"ס Colonus, אתונה העתיקה 
 פטירה:  406 לפנה״ס (בגיל 90 בערך) Atene, אתונה העתיקה 
 מדינה:  אתונה העתיקה 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  טרגדיה יוונית 
 יצירות בולטות:  אדיפוס המלך, איאס, אלקטרה, נשי טראכיס, פילוקטטס, אדיפוס בקולונוס, Antigone, Ichneutae 
 צאצאים:  Iophon, Ariston 
 
סופוקלס בגלריית אופיצי
סופוקלס
סוֹפוֹקְלֵס (ביוונית: Σοφοκλής) היה מחזאי יווני נודע שחי במאה החמישית לפני הספירה באתונה. סופוקלס הוא השני בין שלושת הטראגיקונים היווניים הגדולים, צעיר מאייסכילוס בכמה עשורים, ומבוגר בכעשור מאוריפידס. סופוקלס התחרה מול שניהם בתחרויות דרמה רבות.
שנת הולדתו נתונה במחלוקת: יש גורסים שנולד בשנת 488 לפנה"ס, ויש גורסים שבשנת 495 או 496 לפנה"ס. על אף שהיה גם כהן ומדינאי, הוא ידוע בעיקר בזכות פועלו כמחזאי. סופוקלס חיבר 123 מחזות, וזכה בפרס הראשון בתחרויות הדרמה בחג דיוניסוס במסגרת הדיוניסיה העירונית (שבה כל מחבר הגיש ארבעה מחזות - שלוש טראגדיות ומחזה סאטירי אחד) כעשרים פעמים, יותר מכל מחזאי אחר. ככל הידוע, מעולם לא דורג למטה מהמקום השני.
מחזהו המפורסם ביותר, "אדיפוס המלך", זכה במקום השני בשנת הצגתו.
מלומדים רבים, ובהם אריסטו, החשיבו את סופוקלס לגדול המחזאים של התיאטרון היווני. ברם, ממאות היצירות שיצר בימי חייו, נשתמרו בשלמותן רק שבע טראגדיות, וכחצי מחזה סאטירי. ישנם שרידים (פרגמנטים) של כשבעים מחזות אחרים שלו. המפורסמות ביותר בין יצירותיו שנשתמרו הן שלוש טראגדיות תבאי, אשר עוסקות בסיפור אדיפוס ובתו אנטיגונה.
קורות חייו

סופוקלס נולד בדמוס הכפרי קולונוס של חבל ארץ אטיקה, כקילומטר וחצי מצפון מערב לאתונה. אם נולד בשנת 495 לפנה"ס (ר' לעיל), הרי שנולד חמש שנים לפני קרב מרתון, וחמש-עשרה שנה לפני קרב סלמיס. אביו, סוֹפילוס, היה סוחר אמיד. חוקרים שונים סבורים שעסק בנגרות, בנפחות, או בבניית החרבות, אחרים סבורים שהיה סוחר או יצרן נשק.
סופוקלס התחנך באמנויות והתאמן בפאלאיסטרה (בי"ס להיאבקות ואגרוף). הוא זכה בפרסים בהיאבקות ובמוזיקה בקרב סלמיס בשנת 480 לפני הספירה.
בשנת 468 לפנה"ס השתתף סופוקלס לראשונה בתחרויות הדרמטיות בחג דיוניסוס, והציג את המחזה טריפטולמוס. הוא זכה בפרס הראשון, והביס את אייסכילוס הוותיק, יש אומרים בשל תרגיל פוליטי, מאחר שההצבעה הייתה בשנה זו בידי הצבא ולא בידי העם.
בשנת 440 לפנה"ס נבחר סופוקלס לסטראטגוס (אחד מעשרה מצביאים שפיקדו על אתונה).
אופי מחזותיו, פירוט אלו שנשמרו ותאריך הפקתם

במחזותיו של סופוקלס מסתובבת העלילה סביב דמותו של הגיבור, אשר שילוב של נסיבות יוצאות דופן, שבחלקן נובעות מאופיו, חורצות את גורלו הטראגי. העלילה סבוכה, ומתאפיינת במתח רב ובפעילות רבה. דמות הגיבור, המהווה את המוטיב המרכזי במחזה, נעלה ובעלת אופי הרואי, אך היסוד ההרסני הקיים בה מביא לאובדנו. סופוקלס עושה שימוש גם בדמויות משנה רבות. סופוקלס אינו מאמין בגורל, בניגוד למקובל ביוון בתקופתו, אלא בקיומה של בחירה חופשית והוא חותר שהצופים במחזותיו יבינו כי אלמלא הפגם באופיו של הגיבור, הסיטואציה הטרגית הייתה נמנעת.
אופי מחזותיו, פירוט אלו שנשמרו ותאריך הפקתם > טרגדיות

איאס - בשנות ה-40 של המאה ה-5 לפנה"ס
אנטיגונה - 442 לפנה"ס
נשי טראכיס - 432 לפנה"ס
אדיפוס המלך - 420 לפנה"ס
אלקטרה - 416 לפנה"ס
פילוקטטס - 409 לפנה"ס
אדיפוס בקולונוס - 401 לפנה"ס, שהועלה על ידי נכדו סופוקלס השני לאחר מותו.
תרגומים לעברית

כל מחזות סופוקלס תורגמו לעברית על ידי שני מתרגמים: שלמה דיקמן ואהרן שבתאי.
תרגומיו של דיקמן יצאו לאור בשני כרכים, עם מבואות והערות, בהוצאת מוסד ביאליק. (את המחזה "איאס" החלה לתרגם דרור אורון ודיקמן המשיך את התרגום שלה מהמקום אליו הגיעה בעת שנפטרה).
תרגומיו של שבתאי יצאו לאור בהוצאת שוקן, כל מחזה בפני עצמו, עם מבוא והערות. שבתאי הוסיף במהדורתו תרגומים של יצירות או של קטעים רלוונטיים לכל מחזה.
המלומד אהרן קמינקא, תרגם בתחילת המאה העשרים, שתי טרגדיות, לעברית משכילית.
המשורר שמעון בוזגלו תרגם שני מחזות: ב-2007 תרגום של אנטיגונה עם מבוא והערות (הוצאת ספרי עליית הגג/ידיעות ספרים) וב-2012 תרגום של אדיפוס המלך.
הפרופסור דבורה גילולה, תרגמה ב-2014 את המחזה "אנטיגונה", וגם הוסיפה לו מבוא ופירושים (הוצאת ליון בוקס) . לספר נלווה תקליטור ובו קריינות של המחזה מפי דן כנר.
עידן עמדי

| --- | --- |

עמדי, 2020
 לידה:  19 בפברואר 1988 (בן 37) א' באדר ה'תשמ"ח ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמר-יוצר, שחקן
 סוגה:  זמר עברי, פולק רוק, פופ
 כלי נגינה:  גיטרה, מפוחית פה, פסנתר, בוזוקי
 חברת תקליטים:  ארומה מיוזיק
 בת זוג:  מרים בנימינוב
 מספר צאצאים:  2
 https://www.idanamedi.com/
 פרופיל ב-IMDb
עידן עָמֵדִי (נולד ב־19 בפברואר 1988, א' באדר ה'תשמ"ח) הוא זמר-יוצר ושחקן ישראלי. זכה בתארים "שיר השנה" ו"תגלית השנה" לשנת תשע"א, ו"שיר השנה" ו"זמר השנה" לשנת תשע"ג. הוא התפרסם ב-2010 בעונה השמינית של "כוכב נולד", בה העפיל לגמר וסיים את התחרות במקום השני. ב-2017 החל לגלם את דמותו של שגיא צור בסדרת הטלוויזיה "פאודה".
ביוגרפיה

עידן עמדי נולד וגדל בעיר ירושלים לרוני וטובה, ובה התגורר עד לסיום שירותו הצבאי, שאותו עשה בתור לוחם ומפקד בחיל ההנדסה הקרבית. במילואים שירת עמדי גם ביחידת דובדבן[דרוש מקור].
עמדי התמחה באמנויות לחימה שונות, בהן טקוואנדו ואגרוף תאילנדי. טרם שירותו הצבאי זכה בשנת 2005 בתואר סגן-אלוף ישראל בטקוואנדו.
קריירה > קריירת משחק

בשנת 2017 הצטרף עמדי לצוות השחקנים של דרמת הטלוויזיה "פאודה" והחל לגלם את דמותו של שגיא צור, מסתערב צעיר שהצטרף לצוות הלוחמים בעונות 2–4.
בשנת 2024 עמדי מככב בתפקיד ראשי, לצידה של טלי שרון, בסרט "כביש הסרגל". עמדי היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר על תפקידו.
חיים אישיים

בשנת 2018 נישא עמדי למרים בנימינוב, פעילה חברתית למען אנשים עם מוגבלויות, ולהם בן ובת.
במלחמת חרבות ברזל גויס למילואים כלוחם בחטיבת כרמלי בזירה הצפונית. עם סיום משימת החטיבה עבר ליחידת הנדסה קרבית. ב-8 בינואר 2024 נפצע קשה בלחימה ברצועת עזה. הוא שוחרר מבית החולים לאחר כשבועיים להמשך תהליך השיקום בביתו. עם שחרורו נשא עמדי הצהרה לתקשורת, שסוקרה בהרחבה, גם בתקשורת העולמית. בהצהרתו העביר מסר של אחדות: "...אחרי שנחשפתי למה שקרה בדרום - משהו השתנה בי לנצח...אם לא נדע להשתנות ולהפסיק עם הריבים - אני מפחד שדברים כאלה יקרו שוב". דבר פציעתו נזכר בשיר גיבורי על של להקת התקווה 6. על רקע זה, נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות, אך סירב בטענה כי הוא מעדיף להישאר בביתו ולהתייחד עם זכרם של חבריו הלוחמים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: עידן עמדי
2013: בזמן האחרון
2015: רצינו להיות
2017: חלק מהזמן
2022: זוכר כמעט הכל
2025: סופרמן
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2023: זוכר כמעט הכל (Unplugged)
דן פטינקין

דן פָּטִינְקִין (באנגלית: Don Patinkin;‏ 8 בינואר 1922 – 7 באוגוסט 1995) היה כלכלן ישראלי-אמריקאי, פרופסור לכלכלה רקטור ונשיא האוניברסיטה העברית בירושלים. מבכירי הכלכלנים ומניח היסודות ללימודי הכלכלה בישראל. חתן פרס ישראל למדעי החברה (1970).
חייו

פטינקין נולד בשם דון פטנקין בשנת 1922 בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית במשפחה אורתודוקסית שהיגרה מפולין. הוא למד במכון התאולוגי העברי בשיקגו ורכש את השכלתו בכלכלה באוניברסיטת שיקגו. הוא התקבל לאוניברסיטת אילינוי כחבר סגל, והתקדם בה לדרגת מרצה בכיר (assistant professor). בסוף 1947 התקבל למרצה בכלכלה באוניברסיטה העברית החל משנת תש"ט. בשנת 1949 עלה לישראל והצטרף לסגל האוניברסיטה העברית כמרצה בכיר. בשנת 1956 הקים באוניברסיטה את מכון פאלק למחקר כלכלי, שבראשו עמד עד 1972. בשנת 1957 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
צירופו של פטינקין לסגל האוניברסיטה היווה את ראשית הוראת הכלכלה המודרנית בישראל. תלמידיו הראשונים היו לבכירי המשק, וחלקם כיהנו במשרד האוצר ובנק ישראל (בהם חיים ברקאי, משה זנבר, ניסן לויתן). תלמידיו שעבדו באגף התקציבים זכו לכינוי "נערי פטינקין" על שמו. עבודתו נתפסה כאבן דרך במחקר הכלכלי בישראל, ופטינקין עצמו נחשב כאבי הכלכלה הישראלית. בספרו "Money, Interest and Prices" הציג מודל מקרו-כלכלי חדש, המשלב בין השיטה המוניטרית והקינסיאנית. הוא ניסה למזג בין אסכולת שיקגו לבין שיטתו של ג'ון מיינרד קיינס.
מחקריו זכו להוקרה בין-לאומית, ופטינקין כיהן כנשיא החברה האקונומטרית (1974), הנשיא הראשון של האגודה הישראלית לכלכלה (אחריו כיהנו מיכאל ברונו ומיכה מיכאלי), חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, חבר המועצה המייעצת של בנק ישראל (1956–1967), חבר המועצה להשכלה גבוהה (1960–1975) ותפקידים אחרים. בשנת 1954 קיבל פרס על שם ד"ר שמורק.
באוניברסיטה העברית נמנה עם מייסדי המחלקה לכלכלה ומקימי הפקולטה למדעי החברה. בתפקידי מינהלה שימש כדיקן הפקולטה למדעי החברה, רקטור האוניברסיטה ונשיאה בשנים 1982–1986. הוא התפטר על רקע משבר פיננסי חמור.
בשנת 1989 פרש פטינקין לגמלאות. עבודתו הוכרה לאורך השנים בתארים ובפרסים, בהם פרס רוטשילד למדעי החברה (1959), בחירתו כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1963 ופרס ישראל למדעי החברה (1970).
בשנת 1992 הוקמה באוניברסיטה העברית קתדרה לכלכלה הקרויה על שמו.
פטינקין הלך לעולמו ב-7 באוגוסט 1995, בן 73 היה במותו. הוא הובא למנוחות בהר המנוחות בירושלים.
בנו, ארן פטינקין, הוא במאי קולנוע דוקומנטרי. בין סרטיו: "עגיל בזין", "אבם", ו"חוכמת היהלומים" וסדרת הטלוויזיה "בעקבות השבטים האבודים".
בתו, פרופ' אילנה פרדס היא פרופסור בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית.
עמדות

פטינקין פרסם מאמרים בעיתונות בהם התייחס לענייני הכלכלה במדינת ישראל. בשנת 1949 הוא טען נגד מדיניות הקיצוב והדרישה לסלק את המתווכים ולהעבירם לייצור, שהסוחרים ממלאים תפקיד חשוב בכלכלה ושאת בעיית חוסר היעילות יש לפתור בתחרות חופשית שתסלק את הסוחרים הלא יעילים מהשוק. הוא דרש להימנע ממתן פטורים ממס הכנסה לקיבוצים, בטענה שגביית מיסים מחייבת את אימון הציבור בהוגנות הגבייה ומתן פטורים פוגעת בכך. בשנת 1953 הוא הזהיר מהדפסת כסף וטען שאין בישראל דפלציה ואין להשתמש בטענה זאת להצדקת הדפסת כסף. באותה שנה הוא היה חבר בוועדה לענייני מטבע חוץ ותמך בעמדת הרוב שיש לקבוע שער מטבע חוץ אחיד אך שאין להנהיג ליברליזציה מסוימת במסחר במטבע חוץ, שתכלול ניוד שער החליפין. בשנת 1954 כיהן פטינקין בוועדת ארן להגדלת הפריון של המשק הישראלי, שהמליצה על דרכים שונות להעלות את הייצור, כמו הכשרה מקצועית והעברת משפחות לקיבוצים.
עמדותיו הביאו עליו ביקורת משמאל, שראה בו נאו-ליברלי שמכניס "תורות אמריקניות" לישראל.
בנושאים מדיניים היה בעל עמדות יוניות והביע תמיכה בתהליך השלום. בסוף 1971, יזם חליפת מכתבים, בשם קבוצת אנשי רוח ואקדמיה, עם ראש הממשלה גולדה מאיר, שבה ביקשו למצות את אפשרות המשא ומתן המדיני, בטרם ידרדר המצב הביטחוני לכדי מלחמה.
פרסומיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לקריאה נוספת

אפרים תמרי, 'פטינקין והאסכולה של שיקגו', רבעון לכלכלה כח, 109 (1981), 210–212.
דן פטינקין, 'משיקגו לירושלים', רבעון לכלכלה מא, 2 (1994), 165–195.
חיים ברקאי, 'תרומתו של דן פטינקין לכלכלה בישראל', רבעון לכלכלה מא, 2 (1994), 196–205.
יצחק טישלר, 'דן פטינקין: אדם ומורה (איך זה עובד באמת)', סטטוס: הירחון לחשיבה ניהולית 51 (1995), 27.
לזכרו של דן פטינקין: דברים שנאמרו במלאת שלושים למותו, ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשנ"ז. (הספר בקטלוג ULI)
אפרים קליימן, 'עצמאות כלכלית – לקראת יובל (דן פטינקין כמורה וכמחנך)', רבעון לכלכלה מד, 1 (1997), 21–24.
מנחם יערי, יעקב פרנקל, ראובן גרונאו, 'דן פטינקין – לזכרו', רבעון לכלכלה מד, 1 (1997), 9–20.
יעקב קופ, 'המשק הישראלי בעשור החמישי: בעקבות "המשק הישראלי בעשור הראשון" של דן פטינקין', בתוך: אבי בראלי, דניאל גוטוויין, טוביה פרילינג (עורים), חברה וכלכלה בישראל: מבט היסטורי ועכשווי, ירושלים: יד יצחק בן-צבי; שדה בוקר: מכון בן-גוריון לחקר ישראל, תשס"ה, כרך א, עמ' 33–69.
יובל אליצור, דן פטנקין - המורה של "הנערים", 31 דמויות ממעצבי דור המדינה, הוצאת "כרמל", עמודים 143–148
The papers of Don Patinkin; Special Collections Library, Duke University, Durham, N.C.: [The Library], 1997.
Arie Krampf, 'Economic planning of the free market in Israel during the first decade: The influence of Don Patinkin on Israeli policy discourse,' Science in Context 23,4 (2010), 507-534.
הערות שוליים

↑  אפרת נחושתאי, פטנקין - האיש שהביא את החשיבה הכלכלית לישראל, באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2011
↑  ד"ר ד. פטינקין - מרצה לתורת הכלכלה באוניברסיטה, הצופה, 14 בנובמבר 1947
↑  העלאות באוניברסיטה העברית, חרות, 21 במרץ 1957
↑  Past Presidents of the Econometric Society באתר האגודה האקונומטרית
↑  פרס ע"ש ד"ר שמורק הוענק לפרופ' ד. פטינקין, דבר, 8 באפריל 1954
↑  המצבה ומקום הקבר של דן פטינקין, באתר "פרויקט גלעד"
↑  הלכות ועובדות בכלכלה, קול העם, 13 ביולי 1949
↑  איך להשיג המקסימום בגביית מס ההכנסה, הַבֹּקֶר, 5 בינואר 1951
↑  הדפסת כסף אינה תרופה כלכלית, שערים, 13 בינואר 1953
↑  יוסף שתיל, דפלציה או דס-אינפלציה, על המשמר, 2 באפריל 1953
↑  הועדה לעניני מטבע חוץ, הַבֹּקֶר, 15 ביולי 1953
↑  פרטי דו"ח ועדת ארן, זמנים, 13 באוקטובר 1954
↑  יוסף שתיל, וויכוח "מדעי" על החקלאות, על המשמר, 8 באוקטובר 1957
↑  חליפת המכתבים בין ג.מאיר והפרופסורים פטנקין ואופנהיימר, דבר, 12 בינואר 1972
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266468405171  BnF: cb12030127c (data)  CiNii: DA00569484  GND: 118747908  ISNI: 0000 0001 0931 2340  LCCN: n80034064  MGP: 203641  NDL: 00452261  NTA: 069017522  SNAC: w6zs3n5p  SUDOC: 028472586  VIAF: 108380393   WorldCat (עם VIAF): 108380393
נטע וינר

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1987 (בן 38) גבעת חיים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות, UWC Mahindra College, Muzik 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטע וינר (נולד ב-1 בינואר 1987) הוא מוזיקאי, שחקן, במאי, כוריאוגרף, מחזאי ופעיל חברתי. זוכה פרס שכטר-רבינוביץ ליצירה ישראלית מקורית לשנת 2020.
ביוגרפיה

וינר נולד בקיבוץ גבעת חיים מאוחד וכשהיה בן שש עברה משפחתו לזכרון יעקב. בגיל חמש-עשרה החל ללמוד בפנימיית יאס"א – התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות. בגיל שבע-עשרה עבר ללמוד בקולג' הבינלאומי לאמנויות Mahindra United World College בהודו. עם סיום הלימודים חזר להתגורר ביפו, שם הוא חי כיום. בשנת 2013 סיים לימודי סאונד והפקה מוזיקלית ב-Muzik, בית ספר גבוה ליצירה והפקה מוזיקלית.
וינר הוא זוכה פרס נווה שכטר וקרן רבינוביץ ליצירה ישראלית מקורית לשנת 2020. סולן ובין מייסדי להקת ההיפ הופ הערבית-יהודית 'סיסטם עאלי' ומנהל אמנותי של 'בית סיסטם עאלי' בשכונת ג'סי כהן בחולון.
יצירותיו הבימתיות כתובות בערבית, עברית, יידיש ואנגלית ומקיימות מפגש בין תיאטרון, מחול, ספוקן וורד, מוזיקה חיה ואמנויות לחימה. וינר עוסק באמנויות לחימה שונות מגיל 11 וביניהן קרב מגע, ג'ו ג'יטסו ברזילאי ואגרוף תאילנדי. משנת 2007 הוא מתאמן ומדריך ווינג צון קונג פו. לאמנויות לחימה יש מימד מכריע ביצירותיו הבימתיות, כשפת תנועה וכערוץ תוכן. וינר שיחק במגוון הצגות, סדרות וסרטים. כיום הוא מרצה בחוג לספרות של מכללת סמינר הקיבוצים וחבר הוועדה האמנותית בתיאטרון תמונע.