ענבל אושמן
קריירה במחול

בשנת 2006 החלה אושמן ליצור עבודות מחול עצמאיות. סגנון יצירתה מתאפיין בשאיבת השראה ממקורות תרבותיים, היסטוריים ומיתולוגיים מגוונים, לעיתים אלה אף נראים מנוגדים במבט ראשוני. רבות מיצירותיה משלבות מוזיקה מסגנונות שונים בביצוע חי, וחלקן אף נוצרו במיוחד כתגובה והשראה ליצירות של מוזיקה קלאסית. כמו כן, ביצירותיה משתתפים לעיתים קרובות מבצעים מתחומי אמנות נוספים. למרות הניגודים וההשראה המגוונת שמקבלים ביטוי ביצירות, השפה הבימתית של אושמן מאופיינת במונוליטיות.
במהלך הקריירה האמנותית שלה, יצירותיה של אושמן הופיעו על במות בישראל וברחבי העולם.
בשנת 2006 אושמן הציגה את יצירתה "גרדציה" במסגרת פסטיבל זירת מחול מבית הזירה הבינתחומית שבירושלים. זו יצירה תלויית מקום שנוצרה ובוצעה על גרם מדרגות במרכז ז'ראר בכר בעיר. היצירה לוותה במוזיקה חיה מקורית בביצוע שמיל פרנקל. היצירה בוצעה בשנת 2007 במסגרת פסטיבל מחול שלם על גרם מדרגות בפואייה של תיאטרון ירושלים.
בשנת 2009 יצרה את העבודה "תא מדידה" - טריו לרקדנית, רקדן וחייט העובד במכונת תפירה על הבמה. במהלך היצירה לובשת הרקדנית שמלה באורך כ-14 מטר בזמן שהחייט תופר אותה. יצירה זו הוצגה בין השאר בפסטיבלים בגרמניה, בפורטוגל, בשבוע האמנות TLV Art Week ובמסגרת הביאנלה לעיצוב 2021 במוזיאון ארץ ישראל, שבתל אביב.
בשנת 2011 יצרה אושמן את היצירה "כלה צהובה" לשיר בעל אותו השם שנפוץ בגרסאות שונות בקווקז, באיראן ובטורקיה. זו עבודת סולו שבמרכזה דמות אישה הנעה בין מציאות לבין דמיון, והיא עוסקת בנישואין, אימהות ובדידות. "כלה צהובה" הוצגה בין השאר בפסטיבל בת ים לתיאטרון רחוב ובפסטיבל TanzWoche בדרזדן, שבגרמניה. בהמשך יצרה אושמן וריאציה נוספת של העבודה, בשם "כלה מדומה", שהותאמה לנוער.
בשנת 2014 אושמן יצרה את המחול "M Stabat Mater" כאמנית אורחת בלהקת המחול המודרני "אטטאקלארי", מבנגלור, שבהודו. היצירה נוצרה לארבע רקדניות הלהקה לצלילי יצירת הבארוק סטאבט מאטר, המנון נוצרי מן המאה ה-13, בהלחנתו של פרגולזי. יצירה זו, העוסקת באימהות על פניה השונים, מוצאת השראה בסיפורים ואיקונוגרפיה של אימהות מיתולוגיות כגון מרים הנוצרית, ארבע האמהות המקראיות, האלה ההינדית קאלי ועוד. "M Stabat Mater" הועלתה בליווי ביצוע חי של המוזיקה עם סולנים משתנים וביחד עם הרכבי מוזיקה ברחבי העולם, ביניהם: Geneva Camerata; תזמורת הבארוק ירושלים בהופעה בישראל; New York Baroque Incorporated במסגרת סדרת המופעים Peak Performance בניו ג'רזי, שבארצות הברית.
בשנת 2015 אושמן הייתה אמנית אורחת במרכז האמנות של עיריית קיוטו KAC, שביפן, ביחד עם בן זוגה, הסופר ינץ לוי. בעת שהותם במקום יצרו השניים סרט מחול בשם The Cuckoo's Cry ("קריאת הקוקיה"). הסרט נוצר בהשראת שיר הייקו מאת המשורר היפני הקלאסי באשו. הסרט הוקרן בפסטיבלים רבים ברחבי העולם וזכה בשני פרסים של ציון לשבח ממוזיאון לאמנות עכשווית, ויז'וודינה שבסרביה, ובפסטיבל D'Olhar, שנערך בברזיל.
בשנים 2015–2017 אושמן נבחרה לאמנית אורחת בתוכנית האירוח לאמנים של עיריית בת ים Fest'Factory. במהלך שהות אמן זו אושמן יצרה את עבודת המחול "שיר ערש בת ימי". בעבודה זו משתתפות שלוש מבצעות הרוקדות עם שלוש מיטות ילדים. העבודה הוקדשה לשירי ערש מקהילות שונות בישראל, והם בוצעו על הבמה בשפות שונות (עברית, ערבית, לדינו, יידיש ועוד) על ידי הזמרת אילנה אליה. "שיר ערש בת-ימי" הועלתה בפסטיבל בת ים לתיאטרון רחוב בשנת 2016.
בשנת 2018 אושמן זכתה בפרס שרת התרבות ליוצרי מחול בראשית דרכם.
בשנת 2022 אושמן העלתה בבכורה את יצירתה "שמש אלכסונית" (Shostakovich at Dusk), בתמיכת הקרן ליוצרים עצמאיים. עבודה זו נוצרה לרביעיות מיתר 8 ו-10 של המלחין דמיטרי שוסטקוביץ', ואלה מבוצעות על הבמה בזמן העבודה. ביצירה נעשה שימוש במבנה תפאורה מחבלים בעיצובו של זוהר שואף. במהלך היצירה, הרקדניות מפרקות חבלים מהתפאורה ומשתמשות בהם בביצוע המחול. עבודה זו חוקרת את המתח בין שעבוד לבין חירות, ובין כבילה לבין שחרור. העבודה זכתה לשבחי המבקרים והוצגה בישראל ובנורווגיה: בהופעות בישראל ניגנו לצד המחול רביעיית כרמל, ובהופעות בנורווגיה ניגנו נגני בית האופרה בקריסטיאנסונד.