stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המנון הממלכה המאוחדת

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ניו זילנד ניו זילנד (המנון רשמי שני) אוסטרליה אוסטרליה (המנון מלכותי) אנטיגואה וברבודה אנטיגואה וברבודה (המנון מלכותי) איי בהאמה איי בהאמה (המנון מלכותי) ג'מייקה ג'מייקה (המנון מלכותי) טובאלו טובאלו (המנון מלכותי) קנדה קנדה (המנון מלכותי)
 שפה:  אנגלית
 מילים:  עממי
 לחן:  עממי
 תאריך מעמד רשמי:  ללא מעמד רשמי בממלכה המאוחדת
 שמות נוספים:  אלוהים נצור את המלכה (God Save the Queen) – במקרה של מלכה
 ‏האזנהקובץ:Reinounido.ogg‏Ⓘ‏
 
"אלוהים נצור את המלך" (באנגלית: "God Save the King") הוא ההמנון הלאומי של הממלכה המאוחדת (המנון זה אינו מוגדר כהמנון הרשמי, אך משמש באירועים רשמיים). מחבר ההמנון אינו ידוע, אך יש המייחסים את ההמנון למחבר ג'ון בול.
המילה "מלך" או "מלכה", ובהתאמה גם יתר ההתייחסויות לשליט בשיר, מוחלפות לפי מין המונרך שעל כס המלוכה. "אלוהים, נצור את המלך" משמש גם כהמנון השני הרשמי של ניו זילנד וכהמנון המלכותי של מדינות רבות בחבר העמים הבריטי.
מקור הלחן של "אלוהים, נצור את המלך" מגיע דווקא מצרפת, שם אותו הלחן שימש כשיר הודיה לאל על החלמתו של המלך לואי הארבעה עשר מניתוח מסובך.
המנון דומה שימש גם את הקיסרות הגרמנית לפאר את הקייזר ואת האימפריה הרוסית לפאר את הצאר. כיום, להמנון ליכטנשטיין יש לחן זהה.
מילות השיר

להלן הגרסה הסטנדרטית של ההמנון בן שלושת הבתים:
| תרגום לעברית (מלך) | אנגלית (מלך) |
| --- | --- |
אלוהים נצור את מלכנו רב החסד,  יאריך ימים מלכנו האציל,  אלוהים נצור את המלך:  שלח לו ניצחון,  אושר ותהילה,  כדי שיארכו שנות מלכותו עלינו:  אלוהים נצור את המלך.    הו האדון, אלוהינו, קום,  הנס את אויביו,  והבא לנפילתם.  בלבל את מדיניותם,  סכל את תכסיסיהם הנבזיים,  בך אנו תולים את תקוותינו,  אלוהים נצור את כולנו.    את מתנותיך המובחרות,  המטר עליו בטובך;  שימלוך שנים ארוכות:  ויגן על חוקינו,  ויתן לנו תמיד סיבה  לשיר בלבנו ובקולנו  אלוהים נצור את המלך.: God save our gracious King,  Long live our noble King,  God save the King:  Send him victorious,  Happy and glorious,  Long to reign over us:  God save the King.    Oh Lord, our God, arise,  Scatter his enemies,  And make them fall.  Confound their politics,  Frustrate their knavish tricks,  On Thee our hopes we fix,  God save us all.    Thy choicest gifts in store,  On him be pleased to pour;  Long may he reign:  May he defend our laws,  And ever give us cause  To sing with heart and voice,  God save the King.
תרגום לעברית (מלכה): אנגלית (מלכה)
אלוהים נצור את מלכתנו רבת החסד,  תאריך ימים מלכתנו האצילה,  אלוהים נצור את המלכה:  שלח לה ניצחון,  אושר ותהילה,  כדי שיארכו שנות מלכותה עלינו:  אלוהים נצור את המלכה.    הו האדון, אלוהינו, קום,  הנס את אויביה,  והבא לנפילתם.  בלבל את מדיניותם,  סכל את תכסיסיהם הנבזיים,  בך אנו תולים את תקוותינו,  אלוהים נצור את כולנו.    את מתנותיך המובחרות,  המטר עליה בטובך;  שתמלוך שנים ארוכות:  ותגן על חוקינו,  ותיתן לנו תמיד סיבה  לשיר בלבנו ובקולנו  אלוהים נצור את המלכה.: God save our gracious Queen,  Long live our noble Queen,  God save the Queen:  Send her victorious,  Happy and glorious,  Long to reign over us:  God save the Queen.    Oh Lord, our God, arise,  Scatter her enemies,  And make them fall.  Confound their politics,  Frustrate their knavish tricks,  On Thee our hopes we fix,  God save us all.    Thy choicest gifts in store,  On her be pleased to pour;  Long may she reign:  May she defend our laws,  And ever give us cause  To sing with heart and voice  God save the Queen.
מילות השיר > גרסה עברית

ביהדות בריטניה משמש בהקשרים דתיים שונים נוסח עברי של ההמנון, השונה מן התרגום המילולי שלעיל. למשל, בנוסח זה נעשה שימוש בחנוכת בית הכנסת "חברת קראקא" בוייטצ'אפל שבלונדון ב-1892, בימי המלכה ויקטוריה. נוסח דומה שימש בסדר התפילות שקבע הרב הראשי של בריטניה לכבוד הכתרתו של צ'ארלס השלישי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אֵל שְׁמֹר מַלְכָּתֵנוּ,  לְעוֹלָם תְּחִי מַלְכָּתֵנוּ,  אֵל שְׁמֹר הַמַּלְכָּה,  שְׁלַח שָׁלוֹם בִּנְוֶהָ,  בְּעֹז וְהָדָר עַטְּרֵֶהָ,  לָעַד הַמְשִׁילֶהָ,  אֵל שְׁמֹר הַמַּלְכָּה׃  |  אָנָּא אֱלֹהִים קוּמָה,  בְּאוֹיְבֶיהָ תְּנָה מְהוּמָה,  וְהַפִּילֵמוֹ,  הָפֵר תַּחְבֻּלֹתָם,  סַכֶּל־נָא עֲצָתָם,  לְעַמָּהּ תֵּן מִשְׁאֲלֹתָם,  וְהוֹשִׁיעֵמוֹ׃  |  מִבְחַר בִּרְכָתְךָ אֵל,  לְהָרִיק עָלֶיהָ הוֹאֵל,  לָעַד תִּמְלוֹךְ,  תָּגֵן בְּעַד חֻקֵּינוּ,  אָז יִשְׂמַח לִבֵּנוּ,  וְנָשִׁיר בְּכָל מְאֹדֵנוּ,  אֵל שְׁמֹר הַמַּלְכָּה׃  |
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת המנון הממלכה המאוחדת 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
גרסת יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה

ביוני 2022 נחגג יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה בממלכה המאוחדת לציון 70 שנה למעבר הכתר אל אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ב-6 בפברואר 1952. יום חג צוין בממלכה המאוחדת ויום החג המסורתי במאי הועבר לתחילת יוני, כדי ליצור סוף שבוע באורך ארבעה ימים לציון יובל הפלטינה. לאחר מכן, הוחלט להקליט את "God Save the Queen" מחדש, כמחווה למאורע. הגרסה הוקלטה על ידי הזמרת-יוצרת והסופרן האנגלייה שרה ברייטמן, ביחד עם זמר הטנור האנגלי אלפי בו (אנ').
בנוסף לשרה ברייטמן ואלפי בו, השתתפו בהקלטה המחודשת מקהלת ה-NHS Voices of Care והתזמורת הפילהרמונית המלכותית.
גרסת יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה > רקע והפקה

ב-17 במאי 2022 פורסם בחשבון הטוויטר של ברייטמן ציוץ עם הצהרה: "שרה לוקחת חלק בהוצאה העולמית של 'God Save the Queen', עם @AlfieBoe, מקהלת ה-NHS Voice of Care והתזמורת הפילהרמונית המלכותית. ההוצאה תופץ באייטונס, באמזון מיוזיק ובמגוון פלטפורמות הסטרימינג הדיגיטליות ביום שישי, 27 במאי!". באותו היום, פורסמה גם העטיפה של הגרסה, בה נראית אליזבת השנייה בצעירותה, כשהיא אוחזת בשרביט אדוארד הקדוש וגלובוס הריבון, כשלראשה כתר האימפריה הממלכתי.
בהמשך, פורסם שעל ההפקה המוזיקלית של הגרסה היו אחראים המפיקים המוזיקליים מייגן קוטון וניק פטריק. ב-20 במאי פורסם ריאיון של ברייטמן שרה ב-BBC בו היא דיברה על היוזמה לגרום למלכה להגיע לראש מצעד הסינגלים לפני חגיגות היובל שלה, תוך גיוס כספים לצלב האדום הבריטי – במטרה לעזור לאנשים במשבר. ב-25 במאי, חמישה ימים לאחר מכן, פורסמה הצהרה בה נאמר שוורנר מיוזיק UK תתרום ליש"ט לצלב האדום הבריטי עבור כל עותק ש-"God Save the Queen" הן בפורמטים הפיזיים והן בדיגיטליים.
גרסת יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה > קידום

ביום יציאתו של "God Save the Queen" קראו ברייטמן ובו לאנשים ברחבי העולם להאזין לגרסה המחודשת, במטרה להכיר תודה לאליזבת השנייה, תוך שהצטלמו יחדיו עם דגלי הממלכה המאוחדת. ברייטמן הצטרפה לבו במהלך ריאיון שאירע בתוכנית Good Morning Sunday במהלכו דיברו השניים על תהליך הקלטה הגרסה. ב-2 ביוני הוצגו השניים על השער הראשי של מגזין OK! (אנ') בזכות תרומתם לממלכה המאוחדת ועל הקלטת הגרסה המחודשת של המנון המדינה.
בהמשך לכך, אתרי מוזיקה, כתבי עת ומגזינים נוספים הציגו את השניים ואת תהליך הקלטת הגרסה המחודשת.
גרסת יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה > היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 27 במאי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | פרלופון • האחים וורנר |  |
ראו גם

דגל הממלכה המאוחדת
סמל הממלכה המאוחדת
אל, נצור את הצאר!
ולדימיר ברטול

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1903 טריאסטה, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  12 בספטמבר 1967 (בגיל 64) ליובליאנה, הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה, יוגוסלביה
 מדינה:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, ממלכת איטליה, האזור החופשי של טריאסטה, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 לאום:  סלובניה
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בז'אלה 
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  הפקולטה לאמנויות של פריז, אוניברסיטת ליובליאנה 
 שפות היצירה:  סלובנית 
 יצירות בולטות:  "אלמות"
 תקופת הפעילות:  מ-1927 
 
ולדימיר ברטול (Vladimir Bartol; ‏24 בפברואר 1903 – 12 בספטמבר 1967) היה סופר ממוצא סלובני ובן למשפחת מיעוטים באיטליה. הוא ידוע בזכות ספרו משנת 1938 "אלמות", יצירת הספרות הסלובנית המוכרת ביותר ברחבי העולם, אשר תורגמה לשפות רבות.
ביוגרפיה

ברטול נולד בשנת 1903 בסן ג'ובאני, פרבר בעיר טריאסטה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, למשפחה ממעמד הפועלים ובני מיעוטים סלובנים. אביו גרגור היה פקיד דואר ואמו מריקה הייתה מורה, עורכת וסופרת פמיניסטית. הוא היה הבן השלישי במשפחה בת שבעה ילדים והוריו העניקו לו חינוך נרחב. אמו הציגה בפניו את עולם האמנות, בעוד אביו שיתף אותו בתחביבו לביולוגיה. ברטול החל להתעניין בפילוסופיה, פסיכולוגיה וביולוגיה, אך גם באמנות, תיאטרון וספרות, כפי שנחשף בסיפוריו הקצרים האוטוביוגרפיים.
ברטול החל את לימודיו בבתי ספר יסודי ותיכוני בטריאסטה, לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת ליובליאנה כדי ללמוד ביולוגיה ופילוסופיה. בליובליאנה הוא הכיר פילוסוף סלובני צעיר בשם קלמנט יוג, שהכיר לו את יצירותיו של פרידריך ניטשה. ברטול גם העניק תשומת לב מיוחדת ליצירותיו של זיגמונד פרויד.
ברטול סיים את לימודיו בשנת 1925 לפני שהמשיך בסורבון שבפריז בין השנים 1926 ל-1927, שם סיים לימודי מלגה בשנת 1928. הוא שירת בצבא בפטרוברדין (כעת פרובינציה אוטונומית של וויבודינה). בשנים 1933–1934 הוא גר בבלגרד וערך את השבועון הסלובני המקומי. לאחר מכן הוא חזר לליובליאנה שם עבד ככותב פרילנס עד לשנת 1941. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא הצטרף לפרטיזנים הסלובנים והשתתף בתנועת המחתרת.
אחרי המלחמה, ברטול חזר לעיר הולדתו טריאסטה והתגורר שם עד לשנת 1956. בהמשך, הוא נבחר אל האקדמיה הסלובנית למדעים ואמנויות כחבר שותף, עבר לליובליאנה והמשיך לעבוד בשביל האקדמיה עד למותו בשנת 1967.
יצירותיו

כמה מיצירותיו, כולל הרומן אלמות משנת 1938, נחשבות כאלגוריה לארגון המחתרתי והאנטי-פשיסטי של ג'וליאן מארץ' ולמאבק הדיכוי האיטלקי נגד חברי המיעוטים הסלובנים באיטליה. עלילת אלמות מתרחשת בממלכת פרס בתקופת ימי הביניים ומציגה את מסדר המתנקשים.
מבין יצירותיו נכללים:
Lopez (מחזה, 1932)
Al Araf (אסופת סיפורים קצרים, 1935)
Alamut (רומן, 1938) - תורגם לצ'כית ב-1946, סרבית ב-1954, צרפתית ב-1988, ספרדית ואיטלקית ב-1989, גרמנית ב-1992, טורקית ופרסית ב-1995, עברית ב-2003, אנגלית ב-2004, הונגרית ב-2005, ערבית, יוונית, קוריאנית ושפות אחרות.
Tržaške humoreske (סיפרים קצרים, 1957)
Čudež na vasi (רומן, 1984)
Don Lorenzo (סיפור, 1985)
Mladost pri Svetem Ivanu (אוטוביוגרפיה, 2001)
ולדימיר בסצ'סטניך

ולדימיר יבגנייביץ' בסצ'סטניך (ברוסית: Владимир Евгеньевич Бесчастных; נולד ב-1 באפריל 1974 במוסקבה) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק בעמדת החלוץ. מדורג במקום השלישי ברשימת המבקיעים של נבחרת רוסיה בכל הזמנים.
קריירה

בסצ'סטניך החל את קריירת המועדונים שלו בשנת 1991 במועדון החובבים המקומי זבזדה מוסקבה. בעונת 1992 הוא עבר לספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית, ובעונתו הראשונה בקבוצה כבש שבעה שערים ב-20 משחקים. בעונת 1993 הוא הגיע לשיאו, כאשר הבקיע 18 שערים וסיים כמלך השערים של קבוצתו ושלישי בדירוג הכובשים של הליגה. הוא זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות רוסיה רצופות, בשנים 1992–1994.
לאחר שתי עונות וחצי בספרטק בהן הרבה לכבוש, החל בסצ'סטניך בקריירה האירופית שלו כאשר עבר לקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בגרמניה, עונת 1994/1995, כבש בצ'סטניך עשרה שערים, אך בשתי העונות הבאות מיעט לשחק וכבש שער אחד בלבד. באמצע עונת 1996/1997 הוא עבר לראסינג סנטנדר מהליגה הספרדית, במדיה שיחק ב-141 משחקים וכבש 28 שערים.
באמצעה של עונת 2001 הרוסית שב בסצ'סטניך לספרטק מוסקבה, והצטיין כאשר כבש תשעה שערים ב-12 משחקים עד לתום העונה, וזכה עם הקבוצה באליפות הרביעית שלו. ב-2002 הוא עבר לפנרבחצ'ה הטורקית, אך כעבור שנה חזר לרוסיה והצטרף לקובאן קרסנודאר מהליגה הרוסית הראשונה. הוא סייע לקובאן לעלות לליגת העל בעונת 2003 עם שמונה שערים. בשנת 2004 הוא עבר לדינמו מוסקבה, במדיה מיעט לשחק.
באמצע עונת 2005 עבר לרוסיצ'י אוריול מהליגה הרוסית הראשונה. בעונת 2006 שיחק בחימקי מליגה זו, וכבש תשעה שערים שסייעו לקבוצה לעלות לליגת העל. לאחר שלא שותף במדי הקבוצה באף משחק בעונת 2007, הוא שוחרר מהקבוצה ועבר לוולגה טבר ששיחקה בליגה הרוסית השנייה. לאחר ששיחק באסטנה מהליגה הקזחית בשנת 2008, פרש בסצ'סטניך ממשחק פעיל.
עם נבחרת רוסיה, שיחק בסצ'סטניך ברציפות משנת 1992 עד 2003. הוא כבש במדי הנבחרת 26 שערים ב-71 הופעות, מה שהופך אותו למלך שערי הנבחרת בכל הזמנים. הוא השתתף עם נבחרתו בשלושה טורנירים גדולים - במונדיאל 1994, יורו 1996 ומונדיאל 2002, וכבש שערים בטורנירים של 1996 ו-2002.
תארים

אליפות רוסיה: 1992, 1993, 1994, 2001
הגביע הסובייטי: 1992
הגביע הרוסי: 1994
אליפות גרמניה: 1995 (סגנות)
ולדימיר בראנוף-רוסין

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1888 (יוליאני) Velyka Lepetykha, אוקראינה 
 פטירה:  ינואר 1944 (בגיל 56) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות באודסה על שם גרקוב  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 
ולדימיר בראנוף-רוסין (ברוסית: Владимир Давидович Баранов-Россине, באנגלית: Wladimir Baranoff-Rossine‏: 1888 – 1944) היה צייר יהודי אוקראיני - רוסי - צרפתי, אמן אוונגרדי, פוטוריזם וקוביזם.
קורות חיים

ולדימיר בראנוף-רוסין נולד בחרסון, האימפריה הרוסית (כעת באוקראינה) תחת השם שולם וולף לייב ברנוף.
בשנת 1902 למד בבית הספר של החברה לקידום האמנויות בסנט פטרבורג. מ-1903 עד 1907 למד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג.
בשנת 1908 הציג עם קבוצת זבנו (״הקישור״) בקייב שאורגנה על ידי האמן דייוויד בורליוק ואחיו ולדימיר בורליוק.
ב-1910 עבר לפריז, שם עד 1914 היה תושב במושבת האמנים במונפרנאס יחד עם אלכסנדר ארצ'פנקו, סוניה דלונה, נתן אלטמן ואחרים. הוא הציג באופן קבוע בפריז לאחר 1911.
הוא חזר לרוסיה ב-1914. ב-1916 הציג תערוכת יחיד באוסלו. ב-1918 הציג תערוכות עם איגוד האמנים מיר איסקוסטבה (עולם האמנות) בפטרוגרד (סנט פטרסבורג). באותה שנה הציג תערוכה עם קבוצת החברה היהודית לקידום האמנויות במוסקבה, יחד עם נתן אלטמן, אל ליסיצקי ודייוויד שטרנברג. הוא השתתף בתערוכת האמנות החופשית הראשונה של המדינה בפטרוגרד ב-1919.
בשנת 1919 התחתן עם יודין ראיסה מחרסון, במרץ 1920 נולד להם בן בשם יבגני, וריסה מתה מסיבוכים לאחר לידת ילד.
ב-1922 הייתה בראנוף-רוסין המורה בסדנאות הגבוהות לאמנות-טכנית במוסקבה. והציג בתערוכת האמנות הרוסית הראשונה בברלין.
בשנת 1924 הוא הציג את הפסנתר האופטופוני שלו לראשונה במהלך הופעה בתיאטרון הבולשוי במוסקבה - כלי סינתטי שהיה מסוגל ליצור צלילים ואורות צבעוניים, תבניות ומרקמים בו זמנית.
ב-1925 היגר לצרפת.
בראנוף-רוסין, תוך ניסוי מתמשך, יישם את אמנות הצבע על אמנות צבאית בטכניקת הסוואה וזו נפוצה עם רוברט דלונה. לבראנוף-רוסין מיוחס פיתוח הסוואה צבאית נקודתית ודינמית. הוא גם המציא "פוטוכרומומטר" שאפשר את קביעת האיכויות של אבנים יקרות. בתחום אחר הוא שיכלל מכונה שייצרה, משקאות תוססים, ה"מולטיפרקו", וזו קיבלה אז כמה פרסים טכניים.
במהלך הכיבוש הגרמני של צרפת, גורש בראנוף-רוסין לאושוויץ, מחנה ריכוז גרמני ונרצח שם ב-1944 על ידי הנאצים.
הערות שוליים

↑  wladimirbr, Russian Avant-Garde painter, bibliography, memoire, ‏2019-01-14 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16654960c (data)  GND: 132863782  ISNI: 0000 0001 2208 7619  LCCN: n2003003892  RKD: 4263  SNAC: w6wd52s2  SUDOC: 148094759  ULAN: 500017903  VIAF: 11019107   WorldCat (עם VIAF): 11019107
ויקטורס אראייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בינואר 1910 Baldone Parish, לטביה 
 פטירה:  13 בינואר 1988 (בגיל 78) קאסל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, לטביה, גרמניה המערבית 
 השכלה:  אוניברסיטת לטביה 
 דרגה:  שטורמבאנפיהרר 
 עיטורים
 צלב הברזל  צלב ההצטיינות במלחמה 
 
ויקטורס אראייס (בלטבית: Viktors Arājs; ‏13 בינואר 1910, בלדונה (אנ'), פלך קורלנד שליד ריגה – 13 בינואר 1988, קאסל) היה משתף פעולה לטבי וקצין אס-אס שפיקד על יחידת משתפי הפעולה קומנדו ארייס. חיילי יחידה זו רצחו עשרות אלפי יהודים בלטביה - כמחצית מיהודי לטביה - וכן יהודים בבלארוס. בין היתר רצחו חיילי היחידה את יהודי לייפאיה.
ביוגרפיה

אביו של אראייס היה נפח. אמו הייתה בת למשפחה לטבית ממוצא גרמני. הוא למד בגימנסיה בילגבה ובשנת 1930 סיים את לימודי התעודה והתגייס בגיוס חובה לצבא הלטבי. בשנת 1932 למד משפטים באוניברסיטת לטביה אך לא סיים את לימודיו. הוא היה חבר באגודת סטודנטים לאומנית בשם "Lettonija", שסייעה לו למצוא עבודה במשטרת לטביה. הוא קודם לדרגת קצונה ובשנות שלטונו של קרליס אולמניס בלטביה היה קצין זוטר.
ביוגרפיה > בתקופת מלחמת העולם השנייה

עם פלישת הגרמנים לברית המועצות נפגש אראייס עם האנס דרסלר, יליד לטביה, שהיה מתורגמן הכוחות הגרמניים הפולשים. השניים הכירו מתקופת לימודיהם בגימנסיה. בהמלצתו של דרסלר מונה אראייס לפיקוד על יחידת לטבים שסייעה לצבא הגרמני בפעולות נגד אוכלוסייה מקומית בלטביה ובנציבות הרייך אוסטלנד, בעיקר נגד יהודים.
קומנדו אראייס השתתף ברצח יהודים, צוענים, חולי נפש ואזרחים בגבול הלטבי המזרחי. הקומנדו רצח כ-26,000 יהודים, בין היתר בטבח אלפי יהודים מגטו ריגה וכאלף יהודים מגרמניה בטבח יער רומבולה, ב-30 בנובמבר וב-8 בדצמבר 1941, ובטבח לייפאיה ב-24 וב-25 ביולי 1941. חלק מאנשי הקומנדו היו שומרים במחנה הריכוז סלספילס.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

עד 1949 היה אראייס עצור בידי הצבא הבריטי. לאחר מכן היה נהג עבור השלטון הבריטי בדלמנהורסט. הוא שינה את שמו לוויקטור זייבוטס (Viktor Zeibots) והסתייע בממשלת לטביה הגולה בלונדון. לאחר מכן עבד בשמו הבדוי בבית דפוס בפרנקפורט.
בשנות השישים נודע במערב גרמניה על פעולות הרצח שביצע אראייס עם יחידתו. מהגר לטבי מסר מידע על מיקומו של אראייס ועל השם הבדוי ששימש אותו.
אראייס נאסר בשנת 1975 והורשע בשנת 1979. הוא נדון למאסר עולם, נכלא ומת בכלא.
הערות שוליים

↑  קהילת לייפאיה במלחמת העולם השנייה: הכיבוש הגרמני והאקציות הראשונות בלייפאיה, בתערוכת אינטרנט על קהילת לייפאיה, באתר יד ושם
↑  ריצ'רדס פלווניקס, המרדף אחר פושע המלחמה הלטווי, ויקטורס ארייס, העמדתו לדין ועונשו, בתוך כתב העת "יד ושם: קובץ מחקרים", מ' [2] (2012).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527898905171  GND: 1020598050  ISNI: 0000 0003 6659 9127  LCCN: no2015036078  LNB: 000254397  SUDOC: 227448715  VIAF: 232853061   WorldCat (עם VIAF): 232853061
הקרב באגם צ'אנגג'ין

| --- | --- |

 בימוי:  צ'ן קאיגה, דנטה לם, Tsui Hark 
 הופק בידי:  Yu Dong, דנטה לם, Chen Hong, Candy Leung, Tsui Hark, Nansun Shi, Jiang Defu 
 תסריט:  Huang Jianxin, Lan Xiaolong 
 עריכה:  Tsui Hark, He Yongyi, Li Dianshi 
 שחקנים ראשיים:  Wu Jing Shi Pengyuan Li Youbin Huang Xuan John F. Cruz Kevin Lee Gao Mingyu Evans Oho Ou ג'אנג הניו הו ג'ון ג'קסון יי אלביס האן Duan Yihong לי צ'ן Zhu Yawen Tang Guoqiang 
 מוזיקה:  ג'יי וונג אליוט ליאונג
 צילום:  פטר פאו, Ding Yu 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 חברת הפקה:  Bona Film Group Limited August First Film Studio Beijing Dengfeng International Culture Communications Company Alibaba Pictures China Film Group Corporation Huaxia Film Distribution Shanghai Film Group
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2021 
 משך הקרנה:  176 דק' 
 שפת הסרט:  מנדרינית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט אפי, סרט היסטורי 
 תקציב:  200 מיליון דולר אמריקאי
 הכנסות:  904 מיליון דולר אמריקאי
 פרסים:  Golden Rooster Award for Best Picture  Hundred Flowers Award for Best Picture  Huabiao Award for Outstanding Film 
 סרט הבא:  The Battle at Lake Changjin II 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקרב באגם צ'אנג'ין (במנדרינית: 长津湖) הוא סרט מלחמה סיני משנת 2021 בבימויו של צ'ן קאיגה, צוי הארק ודנטה לאם. הוא נכתב על ידי לאן שיאולונג והואנג ג'יאנקסין, בהפקת יו דונג, ומככבים בו וו ג'ינג וג'קסון יי.
"הקרב באגם צ'אנגג'ין" הוא הסרט היקר ביותר שנעשה בסין עד כה, עם תקציב של 200 מיליון דולר. סיפור הסרט הוזמן על ידי מחלקת הפרסום של המפלגה הקומוניסטית הסינית והוכרז כחלק מחגיגות 100 שנה למפלגה הקומוניסטית הסינית.
הסרט הכניס למעלה מ-5.77462 מיליארד יואן (למעלה מ־904 מיליון דולר) בקופות, מה שהופך אותו ל-סרט הרווחי ביותר של 2021 והסרט הרווחי ביותר בהיסטוריה הסינית. בפברואר 2022 יצא לאקרנים סרט המשך, שהרוויח למעלה מ-676 מיליון דולר בסין.
עלילה

הסרט מתאר את סיפורם של חיילים סינים המביסים חיילים אמריקאים למרות הסיכויים הגדולים בקרב מאגר צ'וסין במהלך מלחמת קוריאה.
שחקנים ודמויות

וו ג'ינג - וו צ'יאנלי, מפקד פלוגה 7.
ג'קסון יי - וו וואנלי, חייל כיתת ארטילריה של פלוגה 7, אחיו הצעיר של וו צ'יאנלי.
דואן ייהונג - טן זיוויי, מפקד הגדוד השלישי.
ג'ו יאון - מיי שנג, מדריך פוליטי של פלוגה 7.
לי צ'ן - יו קונגרונג, מנהיג כיתת האש של פלוגה 7.
הו ג'ון - ליי סוישנג, מנהיג כיתת התותחנים של פלוגה 7.
אלביס האן - פינג הוא, צלף בפלוגה 7.
ג'אנג הניו - סונג שילון, סגן מפקד צבא המתנדבים העממי, מפקד ונציב פוליטי של קבוצת ארמייה 9 של צבא השחרור העממי.
הואנג שואן - מאו אניינג, בנו של מאו דזה-דונג, מזכיר מטה צבא המתנדבים העממי.
אוהו או - יאנג גנסי, מפקד פלוגה 3 של רגימנט 172 של דיוויזיה 58 של הארמייה ה-20.
ג'יימס פילבירד - דאגלס מקארתור, מפקד הכוחות האמריקאיים.
טאנג גווצ'יאנג - מאו דזה-דונג, יו"ר המפלגה הקומוניסטית הסינית, יו"ר הוועדה המרכזית של ממשלת העם ויו"ר הוועדה הצבאית המהפכנית העממית של ממשלת העם המרכזית.
ג'ואו שיאובין - פנג דה-חואי, מפקד ונציב פוליטי של צבא המתנדבים העממי, סגן יו"ר הצבא המהפכני העממי.
לין יונגג'יאן - דנג הואה, סגן המפקד הראשון וסגן הקומיסר הפוליטי הראשון של צבא המתנדבים העממי.
וואנג וופו - ג'ו דה, מזכיר המפלגה הקומוניסטית הסינית, סגן יו"ר הוועדה המרכזית של ממשלת העם וסגן יו"ר הוועדה הצבאית המהפכנית העממית של ממשלת העם המרכזית.
ליו שא - ליו שאוקי, מזכיר במזכירות של המפלגה הקומוניסטית הסינית, סגן יו"ר הוועדה המרכזית לממשלת העם וסגן יו"ר הוועדה הצבאית המהפכנית העממית של ממשלת העם המרכזית.
ליו ג'ינג - ג'ואו אנלאי, מזכיר המזכירות של המפלגה הקומוניסטית הסינית, ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין, שר החוץ וסגן יו"ר הוועדה הצבאית המהפכנית העממית של ממשלת העם המרכזית.
לו צ'י - דנג שיאופינג, סגן יו"ר הוועדה המינהלית הצבאית הדרום-מערבית ונציב פוליטי של האזור הצבאי הדרום-מערבי.
הפקה

הסיפור של הקרב באגם צ'אנגג'ין הוזמן על ידי מינהל הרדיו והטלוויזיה הלאומי, הוועדה הצבאית המרכזית ומחלקת הפרסום של המפלגה הקומוניסטית הסינית בבייג'ינג, חביי וליאונינג. הסרט הופק על ידי חברת Polybona Films. התסריט נכתב על ידי הואנג ג'יאנקסין ולאן שיאולונג, שהיה אחראי לדרמה שזכתה לשבחי הביקורת Soldiers Sortie". בפברואר 2020 דווח כי הוצע לאנדרו לאו לביים את הסרט, אך הוא נשכר לביים את הסרט "רופאים סיניים" במקום זאת ולא היה יכול להתפנות לכך; לכן הוחלט להזמין שלושה במאים: צ'ן קאיגה, צוי הארק ודנטה לאם. זהו אחד הסרטים היקרים ביותר שנעשו אי פעם בסין, עם תקציב הפקה של למעלה מ־200 מיליון דולר.
הצילומים החלו בבייג'ינג ב־25 באוקטובר 2020 והסתיימו ב־25 במאי 2021. שבעים אלף חיילי צבא השחרור העממי שימשו כניצבים. רוב הסרט צולם בג'ג'יאנג. סצנת העלייה למשאיות של צבא המתנדבים העממי לקוריאה הצפונית צולמה בתחנת הרכבת מיישאן בהוז'ואו, כשחלקים מהסצנות צולמו במאגר לישימן.
הפצה

ב-26 ביולי 2021, המפיקים הודיעו כי הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-12 באוגוסט 2021. ב-5 באוגוסט, המפיקים הודיעו כי הסרט נדחה עקב מגפת הקורונה ברפובליקה העממית של סין. הסרט נבחר להיות סרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-־11 בבייג'ינג והוצג בבכורה ב-21 בספטמבר 2021.
הסרט יצא ב־30 בספטמבר 2021 בסין. הסרט הוקרן הונג קונג ובמקאו ב-11 בנובמבר הוא יצא להפצה באמריקה הצפונית, בריטניה ואירלנד ב-19 בנובמבר ובאוסטרליה ב-2 בדצמבר.
סרט המשך

סרט המשך נמצא כעת בהפקה שכנראה ייקרא Water Gate Bridge (בסינית: 水门桥; Pinyin: Shui Men Qiao). הסרט יעסוק בתמרון שבוצע על ידי צבא המתנדבים העממי באותו קמפיין להרוס גשר ששימש את כוחות ארצות הברית כחלק מנסיגתם.
מחלוקות וביקורת

בניו יורק טיימס תיאר את הסרט כסרט בחסות ממשלתית שנראה כי זכה לתהודה בקרב הציבור הסיני בתקופה של מתח ביחסים בין ארצות הברית לסין למרות "ביקורות מעורבות, אורך מייסר ושגיאות טכניות בהיסטוריה הצבאית, [הסרט] מנצל את הסנטימנט הלאומי שמנהיג סין, שי ג'ינפינג, טיפח" והדגיש את גודל הנחישות שבה המפלגה הקומוניסטית הסינית נחושה לעצב את התרבות הפופולרית.
לאחר יציאת הסרט, העיתונאי הסיני לשעבר לואו צ'אנגפינג נעצר על ידי המשטרה לאחר שהוגשו דוחות משטרתיים רבים על הפוסט המקוון שלו ב־Weibo, שם טען שהחיילים שמתו במלחמה היו "טיפשים", מה שגרר ביקורת מאלפי משתמשים של הרשת החברתית. הסרט נאסר במלזיה, מדינה שבה הפצת האידאולוגיה הקומוניסטית אינה חוקית.
אי דיוקים היסטוריים

בדויטשה ולה דיווחו שהסרט עורר כעס בקוריאה הדרומית, כשהציבור כינה אותו "תעמולה מלאה באי דיוקים היסטוריים". הדיפלומט הדרום קוריאני לשעבר רה ג'ונג-יל כינה את הסרט "שטויות" ו"הלבנה" והאשים את היוצרים בניסיון לעצב מחדש את הנרטיב של האירועים ממלחמת קוריאה. התגובה העלתה את האפשרות שהסרט לא יופץ בדרום קוריאה.
הרחבה של משחק לאסטרטגיות מעורבות

בתורת המשחקים, הרחבה של משחק לאסטרטגיות מעורבות היא משחק בצורה אסטרטגית שבו קבוצת האסטרטגיות של כל שחקן היא קבוצת האסטרטגיות המעורבות שלו במשחק המקורי (התפלגות על קבוצת האסטרטגיות הטהורות) ופונקציית התשלומים היא תוחלת התועלת של האסטרטגיות הטהורות.
הגדרה

יהי  \ G=(N,(S_{i})_{i\in N},(u_{i})_{i\in N}) משחק בצורה אסטרטגית שבו:
\ N היא קבוצת השחקנים.
לכל שחקן  \ S_{i},i\in N היא קבוצת האסטרטגיות הטהורות שלו. קבוצה זו היא קבוצה לא ריקה וסופית.
\ u_{i} היא פונקציה המתאימה לכל וקטור אסטרטגיות תשלום לשחקן  \ i .
ההרחבה של  \ G לאסטרטגיות מעורבות היא המשחק בצורה אסטרטגית
\ \Gamma =(N,(\Sigma _{i})_{i\in N},(U_{i})_{i\in N}) שבו:
\ N היא קבוצת השחקנים.
קבוצת האסטרטגיות של שחקן  \ i היא  \ \Sigma _{i}=\Delta (S_{i}), כאשר  \ \Delta (S_{i}) היא קבוצת כל ההתפלגויות על  \ S_{i}.
פונקציית התשלומים לשחקן  \ i היא הפונקציה  \ U_{i}:\Sigma \longrightarrow \mathbb {R}  המתאימה לכל וקטור אסטרטגיות  \ \sigma =(\sigma _{1},\ldots ,\sigma _{n})\in \Sigma =\Sigma _{1}\times \ldots \times \Sigma _{n} את התשלום
\ U_{i}=E_{\sigma }[u_{i}(\sigma )]=\sum _{(s_{1}\ldots s_{n})\in S}u_{i}(s_{1}\ldots s_{n})\sigma _{1}(s_{1})\sigma _{2}(s_{2})\ldots \sigma _{n}(s_{n})
שיווי משקל במשחק עם אסטרטגיות מעורבות

משפט נאש קובע כי לכל משחק בצורה אסטרטגית שבו מספר סופי של שחקנים ולכל שחקן יש מספר סופי של אסטרטגיות טהורות, קיים שיווי משקל באסטרטגיות מעורבות.