stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברט שין

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1876 וודסטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  1 במאי 1953 (בגיל 76) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Spring Garden College 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת אשקאן 
 הושפע על ידי:  תומאס פולוק אנשוץ 
 בן או בת זוג:  Florence Scovel Shinn 
 
אברט שין (באנגלית: Everett Shinn;‏ 1876-1953) היה צייר ריאליסטי אמריקאי וחבר אסכולת אשקאן. הוא גם הציג עם הקבוצה המכונה "השמונה", שהפגינה נגד המדיניות המגבילה של האקדמיה הלאומית לעיצוב החזקה והשמרנית. הוא ידוע בעיקר בזכות ציוריו של החיים העירוניים. הסגנון שלו השתנה במידה ניכרת לאורך השנים.
תחילת חייו

שין נולד ב־6 בנובמבר 1876 בוודסטאון (אנ'), ניו ג'רזי, קהילה גדולה של קווייקרים. הוריו ישעיהו קונקלין שין וג'וזפין רנסלי שין היו חקלאים. בגיל 15 נרשם למכון גארדן בפילדלפיה, שם למד רישום. בשנה שלאחר מכן לקח שיעורים באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה (אנ'), ובגיל 17 עבד כאמן בצוות של "פילדלפיה פרס (אנ')".
הוא עבר לניו יורק בשנת 1897, ונודע במהרה כאחד מהריאליסטים העירוניים המוכשרים ביותר שציירו את האנרגיה והמעמדות הנמוכים בחיים המטרופוליניים.
בשנת 1898 נישא שין לפירנצה סקובל, אמנית נוספת מניו ג'רזי. בשנת 1912 הם התגרשו, ובשנת 1913 התחתן עם קורין בולדווין, ונולדו להם שני ילדים, ג'נט ודוד. בשנת 1933 התגרש שין משתי נשים נוספות והיה נושא לרכילויות רבות.
הוא ניהל קריירה מבוססת עד שנות העשרים, אבל ספג הפסדים כספיים קשים במהלך השפל ומכר מעט מאוד ציורים באותה תקופה. בין 1937 עד למותו בשנת 1953, קיבל שין כמה פרסים על ציוריו החדשניים והשתתף במספר תערוכות. עם זאת, הוא תמיד היה קשור להישגי אסכולת אש קאן בשנים  1900–1920.
הוא מת מסרטן ריאות בעיר ניו יורק ב-1 במאי שנת 1953.
קריירה

מרבית היסטוריוני האמנות, כמו גם שין עצמו, רואים בהעסקתו ב"פילדלפיה פרס" את ההתחלה של קריירת האמנות שלו. בתקופת הזוהר שלו הוא נכנס לתחום האיור בעיתונים. לשין הייתה היכולת להעביר תנועה מונפשת ולקלוט פרטים הנחוצים לאיור העיתונים. תכונה זו התבטאה בציוריו ובפסטלים שיצר, במיוחד אלה המטפלים בנושאים עירוניים.
בשנת 1899 הוא התפטר מעסקי העיתונים והחל לעבוד במגזין של איינסלי, שהעסיק גם את אשתו, שהייתה עד אז מאיירת מצליחה והכניסה חלק ניכר מההכנסה הביתית. בסופו של דבר הוא צייר למגוון רחב של כתבי עת פופולריים בעשרים השנים הבאות, כולל לייף, לוק (מגזין) ואחרים. שין החל גם להציג את ציוריו בפומבי בשנת 1899 וזכה לתגובות מעורבות.
בשנת 1900 הוא ואשתו נסעו לאירופה כדי לאפשר לו ללמוד מציירים אחרים ולהכין מספיק עבודה לתערוכה נוספת. הנסיעה השפיעה על אמנותו בשנים הבאות; הוא אימץ במיוחד את האימפרסיוניזם ואמנות אירופאית שהתמקדה בתיאורי התיאטרון.
בתקופתו של שין בפילדלפיה הקימו האמנים רוברט אנרי, ג'ון סלואן וג'וזף לאוב את "מועדון הפחם" כבית ספר לאמנות אלטרנטיבית לא רשמית. הקבוצה, שכללה את אנרי, סלואן, שין, עמיתים מאיירים וציירים שיהיו כמו ויליאם גלקנס וג'ורג' לוקס, מנתה בשיאה שלושים ושמונה אמנים. המועדון, שהיה חברתי ואינטלקטואלי נחשב לעיתים קרובות לנקודת מוצא למה שנודע כאסכולה לאמנות אמריקאית אשקאן. רוברט אנרי, שיזם את הקבוצה האמין כי אמנים צעירים יותר צריכים לפנות אל העיר המודרנית בנושאי הציור ולצייר בסגנון חופשי, פחות אקדמי, ממה שאוהבי האמנות באותה תקופה היו רגילים. שין השתלב בתפיסת עולם זו היטב.
ניו יורק ו"השמונה"

בשנת 1897 הוצעה לשין עבודה טובה כמאייר במגזין "ניו-יורק וורלד" של ג'וזף פוליצר. אשתו הצטרפה אליו זמן קצר לאחר מכן ועוד חברים מ"מועדון הפחם". שין התבונן בהמולה של מנהטן, הוקסם מעוצמת החיים העירוניים ואלה ניכרים בציוריו.
לשין היה עניין מיוחד בסצנות של דרמה - תאונות, בניינים שעולים באש או אלימות ברחוב. המדיום המועדף עליו בתקופה זו היה פסטל, הוא האמן היחיד באסכולת אשקאן שהפיק גוף גדול של עבודה בפסטל.
שין לא השאיר שום רישום או רשימות על תקופתו באירופה, אך משערים כי ראה את עבודתם של דאומייה, אדגר דגה ולוטרק בצרפת וולטר סיקרט באנגליה. הדים לסגנון של ארבעת האמנים ניתן למצוא ביצירתו של שין, במיוחד בזיקה שהוא חולק עם דגה חלק מהציורים שלו כמו טרפז, גן החורף, ניו יורק (1903) רואים את המבצעים מאחורי הבמה והם כוללים את הקהל כרקע לתמונה עצמה. בציורים אחרים, כמו ה"היפודרום בלונדון" (1902), מציג נקודת מבט גבוהה מדומיינת מהמרפסת. ציורים אחרים הוא יצר מנקודת התצפית של בור התזמורת כשהוא מביט אל הבמה בזווית חדה. בין אם הוא תיאר רקדני בלט, קוסמים, שחקנים, אקרובטים, שין מציג את אמנות הביצוע כחוויה מעוררת חיים וחושנית.
שין התיידד עם מספר אנשי מקצוע מתחום התיאטרון בניו יורק, כולל המחזאי קלייד פיץ', השחקנית ג'וליה מארלו והמפיק דייוויד בלסקו. הם הצליחו להכיר לו את האליטה החברתית במנהטן שכללה את מעצב הפנים אלסי דה וולף והאדריכל סטנפורד ווייט. כתוצאה מכך, שין ביצע מספר ציורי קיר בבתים שנבנו על ידי סטנפורד ווייט ולבתים ודירות שעוצבו על ידי אלזי דה וולף. לקוחותיו התעניינו בדרך כלל בסגנון לואי ה -16 המכונה "תחיית הרוקוקו".
התקרות בדירותיו של קלייד פיץ' עוצבו גם הם על ידי שין, ופיץ' שמח להמליץ על שירותיו למכרים עשירים אחרים. זה היה סידור משתלם ומעט לא שגרתי עבור אדם שצייר גם את עובדי הנמל. התרומה המתמשכת ביותר של שין בתחום זה, הם ציורי הקיר שצייר לתיאטרון סטיבסנט של בלסקו (כיום תיאטרון בלסקו), שנפתח בשנת 1907 והוא עדיין תיאטרון בולט בברודוויי.
בפברואר 1908, שין הציג בתערוכה מפורסמת בגלריית מקבת בניו יורק, שבאה כמחאה על הטעמים השמרניים והפרקטיקות המגבילות של האקדמיה הלאומית לעיצוב. המופע, שנדד גם לכמה ערים מניוארק לשיקגו, עורר הערות רבות בעיתונות על סגנונות ותכנים מתאימים באמנות והעניק לציירים פרסום לאומי גדול יותר ממה שהם נהנו בעבר. האמנים המציגים, המכונים "שמונה", כללו חמישה ריאליסטים (שין, אנרי, ג'ון סלואן, גלקנס ולוקס) ושלושה אמנים נוספים (ארתור דייוויס, ארנסט לוסון, מוריס פרנדרגסט) שציירו בסגנון פחות ריאליסטי, יותר אימפרסיוניסטי. בין הציורים ששין בחר להציג עם "השמונה" היה ההיפודרום של לונדון (1902), יצירתו המשוחזרת ביותר וציור שהיסטוריון האמנות מילטון בראון כינה "בין הטובים שאסכולת האשקאן ייצרה."
חיים מאוחרים

בניגוד לשאר חברי קבוצת "השמונה", שין לא הציג בתערוכת הארמורי המפורסמת של אמנות מודרנית מ -1913 ולמעשה, הפך עם השנים לאנטי-מודרניסטי. הוא לא הביע זלזול בפיקאסו ובמאטיס. הוא נשאר אמן קלסי כל חייו ללא כל עניין בניסויים סגנוניים. הסגנון שלו, לדעתם של משקיפים רבים, קיבל גם הוא כיוון יותר מסחרי, וכמה מיצירותיו המאוחרות, כמו ציורי הקיר שצוירו ליד הבר של מלון פלאזה, מטרתם הייתה נוסטלגיה מהותית.
"פרט לתערוכה אחת שהתקיימה אצל קנודלר בשנת 1920", כותב הביוגרף שלו, "נראה כי אברט שין לא הציג ציורים בין 1910 ל -1937."בשנת 1937 נכלל שין בתערוכת "ריאליסטים בניו יורק " במוזיאון ויטני. תערוכה שהייתה, במהותה, איחוד מחודש של הציירים הגדולים מאסכולת אשקאן, בערוב ימיהם. בשנותיו הטובות ביותר שין הרוויח היטב ובבעלותו היו בתים גדולים בקונטיקט ובניו יורק, אך הוא בזבז כסף רב, יחד עם ארבע נשים ופילגשות רבות. מצבו הכלכלי היה קשה בימיו האחרונים.
מורשת

שין היה החבר הצעיר ביותר ב"שמונה". אף על פי שעבודותיו מגוונות הן נחשבות בתולדות האמנות בהקשר של קבוצת "השמונה" ואסכולת האשקאן, סיווג שלא ממש מתאים לטווח החזון האישי שלו.
קשריו של שין עם חברים אחרים ב"שמונה ", שרובם נותרו ידידיו גם בשנותיהם המאוחרות, מעולם לא היו חזקים. "הוא היה חבר מקרי ב"שמונה", העיר הצייר ג'ון סלואן בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 כאשר הצביע נגד המינוי של שין לחברות במכון לאמנויות. המחויבות של שין למעמדות הגבוהים ולקישוט אחוזותיהם צרמה לסוציאליסטי אמיתי כמו סלואן.
עם זאת מעולם שין לא הביע עמדה פוליטית באמנותו או שהתכוון לצמצם את תחומי העניין שלו לזרם או לאסכולה מסוימת באמנות. עבודותיו הטובות ביותר לוכדות את החיים האורבניים האמריקאים בשנים הראשונות של המאה העשרים, ברוח ריאליסטית ורומנטית כאחד.
הערות שוליים

↑  Everett Shinn biography at artfact.com (auction website)
↑  Everett Shinn, web.archive.org, ‏2013-11-03
↑  Metropolitan Lives: The Ashcan Artists and Their New York (exhibition catalogue). Washington, D.C.: the National Museum of American Art, 1996.
↑  Perlman, Bennard N. Painters of the Ashcan School: The Immortal Eight. New York: Dover, 1999 edition.
↑  A Finding Aid to the Everett Shinn collection, 1877-1958 | Digitized Collection, www.aaa.si.edu (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810682933605606  GND: 124238750  ISNI: 0000 0001 0959 9302  LCCN: n88614109  RKD: 72352  SNAC: w6vx0k0x  SUDOC: 168546701  ULAN: 500004443  VIAF: 23069111   WorldCat (עם VIAF): 23069111 
הציירים מקבוצת "השמונה" (משמאל לימין) שין, אנרי וסלואן, 1896
אברט שין, ניו-יורק בחורף
אברט שין, גרין פארק לונדון, 1906
אברט שין, חזרה לבלט, 1910
אברט שין, קונצרט (מבט מבור התזמורת)
אדאנאטס

האדאנאטס (בלטינית: Adanates) היו שבט גאלי קטן ששכן בסביבת העיר סיין (אנ') של ימינו, בהרי האלפים קוטיה, בתקופת הברזל.
שם

הם מוזכרים כאֶדֶנאטס (Edenates) אצל פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), וכ-Adanatium על קשת סוסה.
האטימולוגיה של השם אדנאטס אינה ברורה. גיא בראול הציע להשוות את זה עם אדנאטיוס (או אדנאטיס) ואַדַנָה, והניח שזה מהמילה Senedenates המקורי, עם אובדן ה-S התחילי. לדברי אלכסנדר פלילייב, "אם הצורה המקורית אכן הייתה Sed, השם יכול להיות קלטי, מ-sedo 'מושב, מיקום'; אבל לאור הצורה הרשומה בכתובות, זה לא סביר.
גאוגרפיה

בני השבט האדאנאטס התגוררו סביב היישוב סדנה (סיין המודרנית). הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת דרומית לאוונטיקי, מערבית לסבינקאטס, מזרחית לסבאגיני, וצפונית לגליטאה ואגואיטורי.
היסטוריה

הם מוזכרים פעם אחת בטקסטים עתיקים מאת פליניוס האב כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 15–16 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום. הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס בשנים 8–9 לפני הספירה.
היסטוריה > לקריאה נוספת

Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 978-0674993648.
היסטוריה > ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Delamarre, Xavier (2019). Dictionnaire des thèmes nominaux du gaulois. Ab-/Iχs(o)-. Vol. 1. Les Cents Chemins. ISBN 978-1-7980-5040-8.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:20.
↑  Corpus Inscriptionum Latinarum 5:7231.
↑  Falileyev 2010, s.v. Edenates.
↑  Barruol 1969, pp. 357–358.
↑  Barruol 1969, p. 390.
↑  Talbert 2000, Map 17: Lugdunum.
↑  Barruol 1969, p. 32.
אדאמה טראורה (1996)

אדאמה טראורה דיארה (בספרדית: Adama Traoré Diarra; נולד ב-25 בינואר 1996 בל'הוספיטלט שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי ממוצא מאלי, המשחק כקיצוני ימני בפולהאם מהפרמייר ליג ובנבחרת ספרד. טראורה, הידוע בשמו הפרטי, אדאמה.
קריירה

אדאמה נולד בל'הוספיטלט, פרוור של ברצלונה, למהגרים ממאלי. ב-2004, כשהיה בן שמונה, הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה והוא התקדם במהרה בדרגים השונים של קבוצות הנוער במועדון. ב-2013 קודם לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה אז בליגה השנייה, והוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה ב-6 באוקטובר, בהפסד 1:0 לפונפרדינה. מנקודה זו הפך לשחקן קבוע בהרכב ברצלונה ב'.
במקביל, זכה אדאמה להזדמנויות ראשונות גם בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-23 בנובמבר 2013, כשהוא בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה בליגה הספרדית, כשנכנס כמחליף לניימאר בניצחון 4:0 על גרנדה. שלושה ימים מאוחר יותר ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות, כשהחליף את ססק פברגאס בהפסד לאייאקס אמסטרדם. בעונתו הראשונה בקבוצת המילואים עזר אדאמה לקבוצתו להגיע למקום השלישי בליגה, עם חמישה שערים וארבעה בישולים ב-26 משחקים. במקביל, לקח חלק עם קבוצת הנוער של המועדון בליגת האלופות לנוער, ועם שני שערים בחמש הופעות עזר לקבוצה לזכות בתואר לאחר ניצחון 0–3 על קבוצת הנוער של בנפיקה ליסבון.
ב-19 בנובמבר 2014 חתם אדאמה על הארכת חוזהו בברצלונה עד 2018. הוא שיחק לראשונה בגביע המלך הספרדי במשחקים נגד וסקה, ובגומלין בו הביסה ברצלונה את יריבתה בתוצאה 1–8, הבקיע שער ראשון במדי הקבוצה הבוגרת. בעונה זו נתקלה ברצלונה ב' בקשיים רבים ובפברואר 2015 הוחלף המאמן אוסביו סקריסטן בג'ורדי וינייאלס. אדאמה היה מעמודי התווך של הקבוצה, הוא הופיע ב-37 משחקים, בהם הבקיע שלושה שערים ובישל עשרה נוספים, אך הוא לא הצליח לעזור לקבוצתו להימנע מירידה לליגה השלישית.
ב-14 באוגוסט 2015 הצטרף אדאמה לקבוצת הפרמייר ליג אסטון וילה. סכום העברתו עמד על עשרה מיליון אירו, בנוסף לשני מיליון כמשתנים, וכמו כן לברצלונה יש זכות קנייה חזרה בשלוש העונות שלאחר מכן. את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ערך ב-22 באוגוסט כשנכנס כמחליף במשחק מול קריסטל פאלאס. זמן קצר לאחר מכן מסירתו הובילה לשער עצמי של הקבוצה היריבה. את שערו הראשון הבקיע ב-25 באוגוסט, בניצחון 3–5 על נוטס קאונטי בגביע הליגה האנגלית. בפרמייר ליג הוא ערך רק 11 הופעות ולא כבש, ובסיום העונה נשרה אסטון וילה לצ'מפיונשיפ.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם טראורה במידלסברו, העולה החדשה לפרמייר ליג. בעונתו הראשונה במידלסברו טראורה לא כבש והקבוצה נשרה לצ'מפיונשיפ. בעונת 2017/2018 כבש טראורה חמישה שערים בצ'מפיונשיפ.
ב-8 באוגוסט 2018 חתם טראורה בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג תמורת סכום שיא עבור המועדון, 18 מיליון ליש"ט.
ב-29 בינואר 2022 חזר טראורה לברצלונה והושאל עד לסוף העונה עם אופציית רכישה. ב-6 בפברואר ערך הופעת בכורה בניצחון 2–4 על אתלטיקו מדריד. בסיום העונה שב לוולברהמפטון וונדררס.
ב-12 באוגוסט 2023 חתם בפולהאם.
סטטיסטיקה

נכון ל-3 בספטמבר 2021
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברצלונה אתלטיק | 2013/2014 | הליגה הספרדית השנייה | 26 | 5 | — | — | — | — | — | — | — | — | 26 | 5 |
| ברצלונה אתלטיק | 2014/2015 | הליגה הספרדית השנייה | 37 | 3 | — | — | — | — | — | — | — | — | 37 | 3 |
| ברצלונה אתלטיק | סך הכול | סך הכול | 63 | 8 | — | — | — | — | — | — | — | — | 63 | 8 |
| ברצלונה | 2013/2014 | לה ליגה | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ברצלונה | 2014/2015 | לה ליגה | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 2 | 1 |
| ברצלונה | סך הכול | סך הכול | 1 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 4 | 1 |
| אסטון וילה | 2015/2016 | פרמייר ליג | 10 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | — | — | — | — | 11 | 1 |
| אסטון וילה | 2016/2017 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 1 | 0 |
| אסטון וילה | סך הכול | סך הכול | 11 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | — | — | — | — | 12 | 1 |
| מידלסבורו | 2016/2017 | פרמייר ליג | 27 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 31 | 0 |
| מידלסבורו | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 34 | 5 | 2 | 0 | 2 | 0 | — | — | 2 | 0 | 40 | 5 |
| מידלסבורו | סך הכול | סך הכול | 61 | 5 | 6 | 0 | 2 | 0 | — | — | 2 | 0 | 71 | 5 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2018/2019 | פרמייר ליג | 29 | 1 | 5 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | 36 | 1 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2019/2020 | פרמייר ליג | 37 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | 15 | 2 | — | — | 54 | 6 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2020/2021 | פרמייר ליג | 37 | 2 | 3 | 1 | 1 | 0 | — | — | — | — | 41 | 3 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2021/2022 | פרמייר ליג | 20 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | 23 | 1 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2022/2023 | פרמייר ליג | 4 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | — | — | — | — | 5 | 1 |
| וולברהמפטון וונדררס | סך הכול | סך הכול | 127 | 8 | 11 | 1 | 6 | 1 | 15 | 2 | — | — | 159 | 12 |
| ברצלונה (השאלה) | 2021/2022 | לה ליגה | 11 | 0 | — | — | — | — | 6 | 0 | — | — | 17 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 273 | 21 | 19 | 2 | 9 | 2 | 22 | 2 | 2 | 0 | 325 | 27 |
↑  הופעה בליגת האלופות
↑  הופעות בשלב הפלייאוף של הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ
1 2  הופעות בליגה האירופית
תארים > ברצלונה

הגביע הספרדי (1): 2014/2015
ליגת האלופות לנוער: 2013/2014
תארים > אישיים

קבוצת העונה של הליגה הספרדית השנייה: 2013/2014
הערות שוליים

↑  "Mis padres llegaron de Mali en los 80. Yo soy de Barcelona...",‏ אס, 24.2.2012
↑  Adama Traore, juvenil de primer año, puede ser la gran novedad del Barça B el sábado,‏ ספורט, ‏ 4.4.2013
↑  First Youth League title goes Barcelona's way, באתר הרשמי של אופ"א
↑  Adama Traoré firma hasta 2018,‏ האתר הרשמי של ברצלונה, 19.11.2014
↑  Estreno goleador de Adama Traoré, el canterano que apunta al Camp Nou,‏ מונדו דפורטיבו, 18.12.2014
↑  Acuerdo con el Aston Villa por Adama Traoré,‏ האתר הרשמי של ברצלונה, 14.8.2015
| נבחרת ספרד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה |  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה | ספרד |
אגף ההדרכה (משטרת ישראל)

אגף ההדרכה הוא אגף מטה במשטרת ישראל האחראי על ההכשרה העיונית והמעשית של כלל השוטרים, לוחמי משמר הגבול והמפקדים, לאורך מסלול שירותם במשטרה.
האגף נחנך באוקטובר 2017 ומפקדו הראשון היה ניצב אבשלום פלד. בספטמבר 2024 נכנסה לתפקידה ניצב הדס שפירא-מדמוני.
אגף ההדרכה כולל את המכללה הלאומית לשוטרים וחטיבת ההדרכה. האגף אחראי מקצועית על בסיס ההדרכה של משמר הגבול ועל בתי הספר המקצועיים במשטרה.
You Make It Feel Like Christmas

You Make It Feel Like Christmas (בעברית: אתה גורם לזה להרגיש כמו חג מולד) הוא אלבום חג המולד הראשון של הזמרת גוון סטפאני ואלבומה הרביעי, אשר יצא ב-6 באוקטובר 2017 על ידי אינטרסקופ רקורדס. את האלבום הפיקו בוסבי ואירק ולנטיין ביחד עם סטפאני עצמה ששימשה כמפיקה בפועל.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי החג.
רקע

האלבום מכיל 6 גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים ו-6 שירים מקוריים אשר נכתבו על ידי סטפני עצמה, בוסבי וג'סטין טרנר. סטפני אמרה כי הרעיון שלה ליצירת האלבום צץ במהלך טיול באוקלהומה עם בן זוגה בלייק שלטון. בעקבות כך היא החלה לכתוב שירים לאלבום.
היא החלה להקליט את האלבום באוגוסט כאשר במהלך ההקלטות הודלפו מספר שירים מה שגרם לסטפני בסופו של דבר לאשר את יציאת האלבום בספטמבר. השירי המקוריים של האלבום נכתבו בהשראת מערכת היחסים שלה עם שלטון.
סינגלים

מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה השיר: "You Make It Feel Like Christmas" בשיתוף עם שלטון. השיר אמנם לא זכה להצלחה אך בחלק מהמדינות זה היה שיר הסולו הראשון שלה שהופיע במצעדים של מדינות אלו מזה שנים. לשיר יצא קליפ מאוחר יותר ב-2018.
הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Santa Baby" אך הוא יצא באיטליה בלבד בעוד בשאר העולם הוא יצא לאור כסינגל שיווקי ביחד עם השיר "Christmas Eve". השיר "Secret Santa" יצא כסינגל השלישי מהאלבום אך הוא יצא בחג המולד של 2018. על מנת לדם את האלבום הופיעה סטאפני בתוכניות טלוויזיה שונות כמו תוכניות האירוח של ג'ימי פאלון ואלן דג'נרס ובתוכנית "Today". בנוסף היא צילמה ספיישל טלוויזיוני בשם "Gwen Stefani's You Make It Feel Like Christmas" אשר שודר על ידי רשת NBC.
שנה לאחר יציאת האלבום יצאה לו מהדורה חדשה עם שני שירים חדשים ו-3 גרסאות כיסוי חדשות.
ביקורות והצלחה

האלבום קיבל ברובו ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר שיבחו את היכולת של סטפאני לשלב מוזיקת חג מולד קלאסית עם מוזיקת חג מודרנית. עם זאת חלק מהמבקרים לא אהבו את השירים המקוריים בטענה שהם לא מספיק חגיגיים לאווירת חג.
מבחינה מסחרית, האלבום לא הצליח לשחזר את הצלחת שלושת האלבומים הקודמים כאשר הגיע למקום ה-16 בלבד בארצות הברית ופתח עם 10,000 עותקים בשבוע הבכורה שלו ואף לא זכה להצלחה גם במדינות אחרות בעולם. אם כי כל שירי האלבום (כולל מהדורות מורחבות) הצליחו להיכנס למצעד השירים הדיגיטלי של ארצות הברית.
רשימת רצועות

| You Make It Feel Like Christmas> מס' | You Make It Feel Like Christmas> שם | You Make It Feel Like Christmas> משך | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  | You Make It Feel Like Christmas>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jingle Bells  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Let It Snow  | 2:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | My Gift Is You  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Silent Night  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | When I Was A Little Girl  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Last Christmas  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | You Make It Feel Like Christmas (בהשתתפות בלייק שלטון)   | 2:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Under The Christmas Lights  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Santa Baby  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | White Christmas  | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Never Kissed Anyone With Blue Eyes  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Christmas Eve  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Santa Claus Is Coming To Town  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Cheer For The Elves  | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Secret Santa  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Winter Wonderland  | 2:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Feliz Navidad (בהשתתפות מון לפרט)   | 2:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Sleigh Ride  | 2:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Here This Christmas  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 57:35 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 16 |
הערות שוליים

↑  Gwen Stefani, Billboard
| גוון סטפאני |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Love. Angel. Music. Baby. • The Sweet Escape • This Is What the Truth Feels Like • You Make It Feel Like Christmas • Bouquet |  |
| אלבומי וידאו | Harajuku Lovers Live |  |
| סיבובי הופעות | Harajuku Lovers Tour • The Sweet Escape Tour • MasterCard Priceless Surprises Presents Gwen Stefani • This Is What the Truth Feels Like Tour • Gwen Stefani – Just a Girl |  |
| טלוויזיה | Kuu Kuu Harajuku • The Voice • Gwen Stefani's You Make It Feel Like Christmas |  |
| ערכים קשורים | No Doubt • Harajuku Girls • L.A.M.B. • Blake Shelton |  |
| גוון סטפאני – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Love. Angel. Music. Baby. | "What You Waiting For?" • "Rich Girl" • "Hollaback Girl" • "Cool" • "Luxurious" • "Crash" • "The Real Thing" |  |
| The Sweet Escape | "Wind It Up" • "The Sweet Escape" • "4 in the Morning" • "Now That You Got It" • "Early Winter" • "Yummy" |  |
| This Is What the Truth Feels Like | "Used to Love You" • "Make Me Like You" • "Misery" |  |
| You Make It Feel Like Christmas | "You Make It Feel Like Christmas" • "Santa Baby" • "Secret Santa" • "Christmas Eve" |  |
| סינגלים אחרים | "Baby Don't Lie" • "Spark the Fire" • "Shine" • "Go Ahead and Break My Heart" • "Nobody but You" |  |
| השתתפות בסינגלים | "South Side" • "Let Me Blow Ya Mind" • "What's Going On" • "Can I Have It Like That" • "Glycerine" • "Kings Never Die" • "Hands" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 90a9bc4f-1871-4024-a914-1a10fdc3a478