stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקס-מן
עולם האקס-מן > מקומות

זיכיון אקס-מן הציג מספר מקומות בדיוניים לתוך יקום מארוול, ביניהם:
אבלון (Avalon) - תחנת חלל של מגנטו המקיפה את כדור הארץ ומשמשת כבסיסם שלו ושל השוליות שלו. מיועד כמקום מפלט למוטאנטים אותו יצר מגנטו לאחר שחזר לדרכיו המרושעות.
אוטופיה (Utopia) - סייקלופס גרם לאסטרואיד M לעלות מתוך האוקיינוס השקט לחופי סן פרנסיסקו כתגובה לעלייה בתנועות מחאה אנטי-מוטאנטיות, וכדי ליצור מקום שישמש כאומת המוטאנטים.
אסטרואיד אם (Asteroid M) - אסטרואיד שנוצר בידי מגנטו, ששימש כתחנת חלל וכמתקן אימונים לחברי אחוות המוטאנטים מחוץ לגבולות כדור הארץ.
הארץ הפראית (Savage Land) - מקום שמור באנטארקטיקה בו מתנהלים חיים של שבטים נודדים וזנים נכחדים של דינוזאורים. גיבור-העל קא-זאר והנבל סאורון נמנים בין תושביה.
ג'נושה (Genosha) - אי בדיוני ליד מדגסקר שבו מתנהל משטר אפרטהייד ממושך נגד מוטאנטים. האו"ם העניק למגנטו ריבונות מלאה על האי בסיפור "ה' עבור הכחדה".
טיאן החדשה (New Tien) - אזור במערב ארצות הברית שבו מספרם של המוטאנטים גדול מזה של בני האדם. הוקם לאחר שהידרה השתלטה על ארצות הברית. אמה פרוסט שולטת באופן חשאי בטיאן החדשה לאחר שהשתלטה באופן טלפתי על שליט הבובות קסורן.
לימבו (Limbo) - ממד שאול המאוכלס בשדים. כל מי ששולט בחרב הנשמות יכול לשלוט בלימבו ולשאוב ממנו כוח. בהרצת החוברות Extraordinary X-Men, האקס-מן הפכו את ממד לימבו לביתם לאחר שערפילי הטריגן שינו את האטמוספירה בכדור הארץ והפכו אותו לבלתי מיושב למוטאנטים.
מדריפור (Madripoor) - אי בדרום-מזרח אסיה הממוקם דרומית למצר מלאקה מדרום-מערב לסינגפור. בעבר הרחוק, האי היה מקום מפלט לפיראטים שכן אין בו הסכם הסגרה לפושעים.
עיר המוטאנטים (מחוז אקס) (Mutant Town או District X) - אזור באלפבת סיטי, מנהטן המאוכלס לרוב בידי מוטאנטים מחוסרי יכולת ומוכי פשע.
האי מיור (Muir Island) - אי מרוחק ששוכן לחופי סקוטלנד, וידוע ביקום האקס-מן בשל מתחם המעבדה של מוירה מק'טאגרט הממוקם בו.
עולם הרצח (Murderworld) - פארק שעשועים בעל טוויסט מעוות שנוצר בידי הנבל ארקייד.
עולם מוג'ו (Mojoverse) - ממד חלופי שנשלט בידי הרודן מוג'ו אשר מתמקד ביצירת תוכנית מציאות לצורכי בידור ההמונים ובשביל כך משתמש במוטאנטים אסירים.
פרובידנס (Providence) - אי מלאכותי שנוצר על ידי קייבל, ושימש כמפקדת האקס-מן. הופיע לראשונה בחוברת Cable & Deadpool #6 מאוקטובר 2004, והושמד כשקייבל פוצץ אותו בחוברת X-Men Vol.2 #200.
קרקואה (Krakoa) - אי תבונתי קטן לחופי האוקיינוס השקט שנערכו בו ניסויים גרעיניים. הרדיואקטיביות גרמה באופן כלשהו למערכת האקולוגית לעבור מוטציה לישות בעלת אינטליגנציה קולקטיבית. סמל פיורי והקומנדו המייללים שלו היו עדים לניסויים שנערכו באי בשנת 1945 ואשר יצרו את קרקואה, והצליחו להימלט לאחר שהבטיחו לשמור על המקום בסודיות גמורה. אולם בהמשך, האי קרקואה קיבל תיאבון לכוח האנרגיה אותם פולטים המוטאנטים, והיה אחראי למותם של המוטאנטים הצעירים פטרה, סוואי, דרווין וקיד וולקן (כאשר השניים האחרונים שרדו אך נותרו לכודים). האי לכד את קבוצת אקס-מן המקורית, וקבוצה חדשה נשלחה להצילם. פולאריס השתמשה בכוחותיה כדי לשלוח את האי כולו לחלל. במהלך קשתות הסיפורים "בית אקס וכוחות אקס", האי חזר בצורה כלשהי לכדור הארץ, פרח ושגשג והפך לבסיס המועצה השקטה של קרקואה.
שנדילאר, עולם הכס של השי'אר (Shi'ar throneworld Chandilar) - עולם הבית של בני בריתם החוצנים של האקס-מן, אימפריית השי'אר.
אזכור במדיות אחרות

נוסף לחוברות הקומיקס, האקס-מן ועלילות הקומיקס עובדו למגוון רחב של מדיות נוספות כמו סרטי קולנוע, סדרות אנימציה ומשחקי מחשב.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה ואנימציה > שנות ה-60

האקס-מן הופיעו לראשונה בסדרת האנימציה "גיבורי מארוול" (The Marvel Super Heroes) של שנת 1966, שבה פרופסור אקס פיקד על חמשת החברים המקוריים של האקס-מן סייקלופס, החיה, מארוול גירל, אנג'ל ואייסמן. הם אינם נקראים בשם הקבוצה אלא בתור "בני ברית של השלום".
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה ואנימציה > שנות ה-80

חבורת האקס-מן הופיעו בהופעות אורח בשלושה פרקים מתוך סדרת האנימציה "ספיידרמן וחבריו המופלאים" של שנות ה-80, אשר כללה את אייסמן ביחד עם ספיידרמן וכוכב אש. הראשון שבהם - "מקורו של אייסמן" - היה פרק בו הופיעו בפלשבק. בפרק שנקרא "כוכב אש נולדה" הופיעו דמויותיהם של פרופסור אקס, סייקלופס, אנג'ל, סטורם, וולברין, סאנפייר, ג'אגרנוט, מגנטו וזקיף סנטינל, ואילו בפרק שנקרא "הרפתקת האקס-מן" הופיעו פרופסור אקס, סייקלופס, סטורם, ספרייט, נייטקרולר, קולוסוס ות'אנדרבירד.
בשנת 1989, חברת מארוול הפקות הפיקה פיילוט בן חצי שעה שנקרא "גאוות האקס-מן", שמעולם לא שודר כסדרה. סיפור העלילה הביא להרפתקה הראשונה של קיטי פרייד עם חבורת האקס-מן, אשר מנתה את פרופסור אקס, סייקלופס, סטורם, וולברין, קולוסוס, נייטקרולר ודאזלר בעודם נלחמים במגנטו, ג'אגרנוט, בלוב, פיירו, המלכה הלבנה וטואד. הפרק שודר מחדש כסינדיקציה במהלך סדרת Marvel Action Universe בין השנים 1988–1991.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה ואנימציה > שנות ה-90

בשנת 1992, רשת FOX הפיקה את "אקס-מן: סדרת האנימציה", שנמשכה כחמש עונות ושודרה עד לשנת 1997. בסדרת האנימציה הוצג מגוון רחב של דמויות מיקום אקס-מן כמו גם עלילות נרחבות מחוברות הקומיקס. בהמשך, האקס-מן הופיעו בהופעת אורח בשני פרקים של "ספיידרמן: סדרת האנימציה", הנקראים בשם "אג'נדת המוטאנטים" ו"נקמת המוטאנטים", ובהם ספיידרמן מבקש את עזרתו של פרופסור אקס עם מחלת המוטציה המתפתחת אצלו.
בשנת 1995, מספר דמויות של האקס-מן הופיעו בהופעת קמע ב"ארבעת המופלאים: סדרת האנימציה", ביניהם סייקלופס, ג'ין גריי, וולברין, סטורם, ג'אגרנוט, רוג, גמביט ביחד עם סקרלט ספיידר.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה ואנימציה > שנות ה-2000

בשנת 2000, רשת השידור The WB הפיקה את "אקס-מן: אבולוציה", שבה האקס-מן מוצגים כבני נוער הלומדים בבית ספר רגיל בנוסף לבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר. הסדרה נמשכה כארבע עונות והסתיימה בשנת 2003. הסדרה התמקדה בדמויותיהם של סייקלופס, ג'ין גריי, סטורם, וולברין, רוג, חיה, שאדוקאט, נייטקרולר וספייק - אחיינה של סטורם. באותה שנה, האקס-מן וגזע המוטאנטים הוזכרו בקצרה בסדרה בגרפיקת תלת-ממד "ספיידרמן: סדרת האנימציה החדשה" של שנת 2003.
בתחילת 2009 שודרה סדרת האנימציה "וולברין והאקס-מן" למשך עונה אחת בלבד, והופיעה בה קבוצת האקס-מן של וולברין, אשר כללה את סייקלופס, חיה, סטורם, שאדוקאט, אייסמן, רוג, נייטקרולר, אנג'ל, פרופסור אקס ואמה פרוסט.
בשיתוף פעולה בין חברת האנימה "מאדהאוס" לבין מארוול, שודרה בשנת 2011 סדרה בת 12 חלקים בשם "אקס מן: האנימה" כחלק מארבע סדרות הכוללות גם את איירון מן, וולברין ובלייד. הסדרה מביאה את הרפתקאותיהם של האקס-מן ביפן, כאשר הם נשלחים לחקור את פשר היעלמותה של המוטאנטית ארמור.
בשנת 2015, חטיבת הטלוויזיה של אולפני מארוול הכריזה שרשת FOX הזמינה לשידור פרק פיילוט לסדרה בשם "לגיון". הסדרה, שעלתה לשידור בפברואר 2017, מגוללת את סיפורו של דייוויד הולר, אשר אובחן כסכיזופרן אך בעקבות מפגש מוזר מוצגת בפניו האפשרות שהקולות שהוא שומע והחזיונות שהוא רואה יכולים להיות אמיתיים.
ביולי 2016 רשת FOX הזמינה לשידור פרק פיילוט המתמקד בזוג הורים המגלה שילדיהם ניחנים בכוחות מוטאנטים. המשפחה מוצאת את עצמה נרדפת בידי כוחות עוינים של הממשלה, מצטרפת למחתרת של מוטאנטים ונאלצת ללחום לצורך הישרדותה. הסדרה עלתה לשידור ב-2 באוקטובר 2017 תחת השם "בעלי היכולות".
ב-2024 עלתה לשידור בדיסני+ "אקס-מן 97" שמהווה החייאה לאקס-מן: סדרת האנימציה משנות ה-90 של המאה ה-20 וממשיכה את קו העלילה שלה.
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע

סרטי הקולנוע על חבורת האקס-מן כוללים נכון להיום 12 סרטי גיבורי-על. טרילוגיית הסרטים הראשונה ("אקס-מן", "אקס-מן 2" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון") מתמקדת בעימות בין פרופסור אקסבייר לבין מגנטו ובהשקפת העולם המנוגדת שלהם - בעוד אקסבייר מאמין שבני אדם ומוטאנטים יכולים לחיות ביניהם בשלום, מגנטו מאמין שמלחמה מתקרבת ושהוא מתכוון ללחום בה ולנצח.
הסרטים הבאים בסדרה הם למעשה שתי טרילוגיות סרטים נוספות, המשמשות כסרטי ספין אוף. האחת מתמקדת בעברו ובעתידו של וולברין ("אקס-מן המקור: וולברין", "הוולברין" ו"לוגאן"), והשנייה מתמקדת בחברי האקס-מן בצעירותם ("אקס-מן: ההתחלה", "אקס-מן: אפוקליפסה" ו"אקס-מן: הפניקס האפלה"), כאשר הסרט "אקס-מן: העתיד שהיה" למעשה מפגיש בין שני הדורות. סרטי הספין-אוף כוללים גם את "דדפול" ו"דדפול 2" המתמקדים בדמותו של דדפול. סרט ספין-אוף נוסף בסדרה הוא "המוטנטים החדשים".
ביבליוגרפיה

| קשתות סיפור |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  The Dark Phoenix Saga (ינואר-אוקטובר 1980)  Days of Future Past (ינואר-פברואר 1981)  God Loves, Man Kills (דצמבר 1982)  Mutant Massacre (אוקטובר-דצמבר 1986)  The Fall of the Mutants (ינואר-מרץ 1988)  Inferno (אוקטובר 1988-אוגוסט 1989)  Days of Future Present (יולי 1990)  X-Tinction Agenda (נובמבר 1990-ינואר 1991)  Muir Island Saga (יולי-ספטמבר 1991)  X-Cutioner's Song (נובמבר 1992-פברואר 1993)  Fatal Attractions (יולי-נובמבר 1993)  Phalanx Covenant (ספטמבר-אוקטובר 1994)  Age of Apocalypse (פברואר-יוני 1995)  Onslaught (יוני-אוקטובר 1996)  Operation: Zero Tolerance (מאי-נובמבר 1997)  The Twelve (ינואר-פברואר 2000)  Eve of Destruction (מרץ-יוני 2001)  E Is for Extinction (יולי-ספטמבר 2001)  Planet X (נובמבר 2003-פברואר 2004) |  Here Comes Tomorrow (מרץ-מאי 2004)  X-Men: Phoenix - Endsong (מרץ-יוני 2005)  House of M (יוני-נובמבר 2005)  Decimation (ינואר-אוגוסט 2006)  End of Greys (ינואר-מאי 2006)  X-Men: Phoenix - Warsong (נובמבר 2006-מרץ 2007)  Endangered Species (יוני-אוקטובר 2007)  Messiah Complex (אוקטובר 2007-ינואר 2008)  Divided We Stand (פברואר-אוגוסט 2008)  Manifest Destiny (יולי 2008-מרץ 2009)  X-Infernus (פברואר-מאי 2009)  Messiah War (מאי-יולי 2009)  Utopia (יוני-ספטמבר 2009)  Nation X (ספטמבר 2009-מרץ 2010)  Necrosha (אוקטובר 2009-מרץ 2010)  Second Coming (מרץ-יולי 2010)  Curse of the Mutants (יולי 2010-מאי 2011)  Age of X (ינואר-מאי 2011)  Schism (יולי 2011)  Regenesis (אוקטובר 2011)  Avengers Vs. X-Men (אפריל-אוקטובר 2012)  Battle of the Atom (ספטמבר-אוקטובר 2013) |  Death of Wolverine (ספטמבר-אוקטובר 2014)  AXIS (אוקטובר-דצמבר 2014)  The Black Vortex (פברואר-אפריל 2015)  Death of X (אוקטובר-נובמבר 2016)  Inhumans vs. X-Men (נובמבר 2016-מרץ 2017)  Phoenix Resurrection: The Return of Jean Grey (פברואר-מרץ 2018)  Hunt for Wolverine (יוני 2018)  Extermination (אוקטובר 2018-פברואר 2019)  Return of Wolverine (נובמבר 2018-אפריל 2019)  X-Men Disassembled (ינואר-מרץ 2019)  Age of X-Man (פברואר-יולי 2019)  House of X and Powers of X (ספטמבר-דצמבר 2019)  Dawn of X (אוקטובר 2019-נובמבר 2020)  X of Swords (ספטמבר-נובמבר 2020)  Reign of X (דצמבר 2020-מרץ 2022)  Hellfire Gala (יוני 2021)  X Lives and X Deaths of Wolverine (ינואר-מרץ 2022)  Destiny of X (מרץ 2022-יולי 2023)  A.X.E: Judgment Day (יולי-נובמבר 2022)  Sins of Sinister (ינואר-אפריל 2023)  Fall of X (אוגוסט 2023-יוני 2024)  From the Ashes (יוני 2024 ואילך) |  |
תרגום לעברית

בשנות השישים התפרסמו מספר סיפורים של האקס-מן, תחת השם "הבלתי מנוצחים", במגזין הקומיקס "בוקי".
קומיקס של אקס-מן מתורגם לעברית יצא בין השנים 1997–1999 על ידי חברת "קונטקט פוינט", בסך הכול פורסמו 23 חוברות בעברית.
ב-2000 פורסמו בעברית על ידי הוצאת "ידיעות אחרונות" החוברות שמהוות המשך/הקדמה לעלילת סרט האקס מן הראשון שיצא באותה תקופה בארץ.
איאן אלכסנדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באפריל 2001 (גיל: 23) סולט לייק סיטי, יוטה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן אלכסנדר (באנגלית: Ian Alexander; נולד ב-20 באפריל 2001) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בשל תפקידו כבאק וו בסדרת הטלוויזיה "The OA".
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד בסולט לייק סיטי, יוטה, לאב קווקזי ואם ממוצא וייטנאמי שהיגרה לארצות הברית מווייטנאם. בשל עבודתו של אביו עם מחלקת ההגנה, משפחתו עברה דירה לעיתים קרובות, והם התגוררו במקומות כמו הוואי, וושינגטון די. סי. ויפן. במהלך בית הספר היסודי הוא היה משתתף בתיאטרון הקהילתי ובמקהלה. הוא זכה לתשומת לב ויראלית ברשת בשל תגובתו הצילומית לאירוע טרנספובי שביצעו ארבעה סטודנטים באוניברסיטת UCLA.
אף שגדל במשפחה מורמונית, הוא אינו חבר בזרם זה. הוא יצא מהארון כטרנסג'נדר לראשונה בשנת 2014, משתמש בכינויי הגוף they/them, ומזדהה כא-בינארי וכפאנסקסואל.
ביוני 2019, לציון 50 שנה למהומות סטונוול, שהציתו את תחילתה של תנועת הזכויות הלהט"בית המודרנית, מגזין Queerty כלל אותו ברשימת ה-Pride50 שלו: "אנשים פורצי דרך המבטחים באופן פעיל את החברה עדיין נעים לעבר שוויון, קבלה וכבוד לכל האנשים הקווירים." באופן דומה, אלכסנדר היה אחד מכוכבי השער של גיליון הגאווה של מגזין "them." בשנת 2019, "בהבלטת שלושה אמנים קווירים בעלייה שעבודתם וחייהם סוללים דרך חדשה עבור נראות הלהטב"ק+".
קריירה

התפקיד הראשון של אלכסנדר היה בסדרה "The OA" של נטפליקס, שם הוא משחק את באק וו. כמו אלכסנדר עצמו, גם באק הוא נער טרנסג'נדר, ודמותו מבוססת באופן חלקי על חוויות אמיתיות של אלכסנדר. הוא לוהק לתפקיד משיחת ליהוק פתוחה באינטרנט שהתפשטה דרך טאמבלר. אחר כך הוא לוהק לסרט הקולנוע משנת 2018, "Every Day", המבוסס על ספר מאת דייוויד לויתן, שם שיחק את ויק, נער טרנס אשר הרוח "A" שוכנת בו ליום.
באוקטובר 2017, חברת Naughty Dog הודיעה כי אלכסנדר הצטרף לצוות הדיבוב של The Last of Us Part II, משחק ההמשך של משחק הווידאו הפופולרי שלהם. הוא דיבב את לב, דמות טרנסג'נדרית במשחק.
בתחילת חודש ספטמבר 2020 הוכרז שאלכסנדר יגלם את דמותו של גריי בעונתה השלישית של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי". זוהי הדמות הטרנסג'נדרית הראשונה בתולדות זיכיון מסע בין כוכבים.
בשנת 2022, שיחק גם בסרט העצמאי "Daughter" לצד קספר ואן דיין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Déjà Vu | לאנס | סרט קצר; גם תסריטאי |
| 2018 | יום אחרי יום | ויק |  |
| 2022 | Daughter | האח |  |
| TBA | Blue Balls | קאלידורה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2019 | The OA (אנ') | באק וו | 13 פרקים |
| 2020 | The Blank's YPF | אנג'ל | פרק: "Week 5 (2020)" |
| 2020–2024 | מסע בין כוכבים: דיסקברי | גריי טאל | 12 פרקים |
| 2023–2024 | מון גירל ושדינוזאור | טאי | דיבוב; 3 פרקים |
הערות שוליים

↑  "16-Year-Old Trans Actor Ian Alexander Is Bringing Queer Power to the Big Screen". Into. נבדק ב-2018-10-31.
↑  Ramos, Dino-Ray; Ramos, Dino-Ray (2019-04-02). "The OA's Ian Alexander Is The Future Of Trans Visibility In Hollywood". Deadline. נבדק ב-2019-04-02.
↑  "Q & A with The OA's Ian Alexander". blog.angryasianman.com. נבדק ב-2018-10-31.
↑  "People Can't Handle This Trans Teen's Response To This Viral Anti-Trans Photo". BuzzFeed. נבדק ב-2018-11-06.
↑  "r/TheOA - I'm Ian Alexander/Buck! AMA". Reddit. נבדק ב-2018-10-31.
1 2  "Meet The OA actor who wants to help pave the way for trans representation". NBC News. נבדק ב-2018-10-31.
↑  "The OA's Ian Alexander on His Big Acting Debut and Trans Representation". Vulture. נבדק ב-2018-10-31.
↑  Dawn Ennis, Transgender Actor Ian Alexander, The Newest ‘Star Trek’ Star, Didn’t Get The Part He Auditioned For, Forbes (באנגלית)
↑  Reddish, David (2019-05-24). "The OA's Ian Alexander is making it safer for trans teens to come out & parents to accept them". Queerty. נבדק ב-2019-06-08.
↑  "Welcome to Our Pride Issue, Featuring Ian Alexander, King Princess, and Chika". them. 2019-06-21. נבדק ב-2019-06-21.
↑  "Casting Call: Netflix series seeks Asian Transgender Teen". blog.angryasianman.com. נבדק ב-2018-10-31.
↑  "The OA's Ian Alexander on His Big Acting Debut and Trans Representation". Vulture. נבדק ב-2018-10-31.
↑  Houlihan, Ryan. "How Netflix's Newest Teen Actor Landed His Job on Tumblr". Teen Vogue. נבדק ב-2018-10-31.
↑  "Watch This Exclusive Clip From Every Day Featuring Trans Actor Ian Alexander". 2018-02-15. נבדק ב-2018-10-31.
↑  Naughty Dog [@Naughty_Dog] (30 באוקטובר 2017). "Ian Alexander is Lev. #TheLastofUsPartII" (Tweet). נבדק ב-31 באוקטובר 2018 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosenblatt, Kalhan. "'The Last of Us Part II' brings queer stories to a pandemic-ravaged dystopia". NBC News (באנגלית). נבדק ב-21 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramos, Dino-Ray; Ramos, Dino-Ray (2020-09-02). "'Star Trek: Discovery' Introduces First-Ever Non-Binary And Trans Characters With Blu Del Barrio And Ian Alexander". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-15.
↑  Ramos, Dino-Ray; Ramos, Dino-Ray (2020-03-10). "Casper Van Dien, Ian Alexander, Vivien Ngô, Elyse Dinh And Megan Le Join Corey Deshon's Thriller 'Daughter'". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2020-03-29.
↑  Vary, Adam B. (2 בספטמבר 2020). "Star Trek: Discovery Makes Franchise History With First Trans, Non-Binary Characters". Variety. נבדק ב-6 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
יעל צבעוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1979 (בת 46) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 
יעל צבעוני (נולדה ב-14 בינואר 1979) היא משוררת ועורכת ישראלית.
ביוגרפיה

צבעוני נולדה בירושלים לד"ר לאה צבעוני ולפרופסור דן צבעוני. במהלך שירותה הצבאי שימשה כמש"קית ת"ש בגדוד הסיור הבדואי. את לימודי התואר ראשון בספרות עברית סיימה באוניברסיטת תל אביב (בהצטיינות), ולאחר מכן המשיכה לימודי תואר שני בספרות בתוכנית לכתיבה יוצרת באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2014 ייסדה את "מבעד למילים – בית לכתיבה יצירתית". בו מנחה ומלווה כותבים ותהליכי יצירה. מכשירה מנחי סדנאות כתיבה, במיזם משתתפים יוצרים כמו ערן צור, גלעד כהנא, טל ניצן, נעם פרתום, רון דהן. עורכת. למדה התמקדות ומדיטציה ומשלבת בסדנאות הכתיבה עולמות נוספים. במהלך השנים היא הנחתה סדנאות כתיבה עבור ספריות, מתנ"סים, בתי אבות, בתי ספר, חברות וארגונים, מעגלי נשים. מלבד שני ספריה, פורסמו שיריה במבחר כתבי עת כגון "המוסך" ו"מאזניים". במשך תקופה, כתבה טור למעריב.
בנוסף, היא מפיקה את סדרת "כותבים בעקבות כותבים" – מפגשי כתיבה והשראה בעקבות יוצרים – סופרים, משוררים, מוזיקאים. היא גם היוזמת של מיזם "סיפור של חיים" – כתיבת סיפורי חיים בהתנדבות עבור חולי פוסט טראומה. במהלך הפרויקט ראו אור למעלה מעשרה ספרים.
צבעוני גרה באבן יהודה עם שתי בנותיה.
ביוגרפיה > ספרי שירה

'אחרי סוף הסיפור'. עורכת: נורית זרחי, הוצאת צבעונים, 2012
'משהו קורה לאישה'. עורכת: מיה טבת דיין, הוצאת צבעונים, 2020 בסיוע קרן קיימת לישראל
על שפת מה, הוצאת לוקוס, 2025
ביוגרפיה > אנתולוגיות בעריכתה

יעל צבעוני מנחה סדנאות כתיבת שירה בשם "מבעד למילים" במשך השנים אספה וערכה מספר אנתולוגיות סיפורים ושירים של תלמידיה.
מבעד למילים, 2011
שזורים, 2015
נחשפים, 2016
סיפור חיי, 2018
ללא כותרת, 2018
לקריאה נוספת

ידיעות אחרונות. 24 שעות. מדור שיר ביום. "ירח מלא" מאת יעל צבעוני. 28 בנובמבר 2012
הערות שוליים

↑  תהודת זהות. אוניברסיטת חיפה, הפקולטה למדעי הרוח
↑  קישור לפרויקט
↑  מבעד למילים באתר "חוג"
↑  קורס של "מבעד למילים"
↑  לדוגמה, פרויקט "פואטיקה בתנועה" עם הכוריאוגרפית אילנית תדמור
↑  יעל צבעוני באתר מרכז קהילתי אבן-יהודה
↑  למשל בפרויקט "עצם הכתיבה" של פראג הוצאה לאור
↑  שירה | יא אשכנאצית מאיפה נעלי הנייק שלך, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, שירים חדשים מאת שלומית נעים נאור, אורי מליניאק, יעל צבעוני ויפעת גלבר, 11 בספטמבר 2019
↑  יעל צבעוני בכתב העת מאזניים של אגודת הסופרים העבריים
↑  חשבנו שיהיה רומנטי: אנשי ערוץ הניו-אייג' כותבים על אהבה. מעריב nrg, אוגוסט 2011
↑  יעל צבעוני, לא מחוברת למציאות: כוחה של המילה הכתובה. מעריב, מוסף סגנון, 20 ביולי 2011
↑  ליטל ירון. יעל צבעוני – יצירות ספרותיות מקוריות ומקומיות – שבוע הספר 2020. מגלה את השרון. 12 ביולי 2020
↑  הספר באתר סימניה
↑  איילת קליין-כהן. החוויה הנשית. ישראל היום, 5 באוגוסט 2020
↑  יעלי קוגן, מעוררות השראה. "הצורך להשמיע קול הוא מנוע אדיר לכתיבה."
↑  שזורים באתר הספרייה הלאומית
↑  המסדרון, גיליון 12, דצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498323305171  ISNI: 0000 0004 1008 5458  LCCN: n2013034985  VIAF: 304694959   WorldCat (עם VIAF): 304694959
אזהרות התצפיתניות (2023)

בני משפחותיהן של קרינה, לירי, דניאלה, נעמה ואגם – התצפיתניות שנחטפו ממוצב נחל עוז ב-7 באוקטובר 2023, בביקור בבית הנשיא תוך פגישה עם הנשיא יצחק הרצוג, במהלך יוני 2024. בזמן צילום תמונה זו, כל 5 התצפיתניות החטופות עוד היו בשבי (חמאס שחרר את נעמה לוי, לירי אלבג, דניאלה גלבוע וקרינה ארייב ב-25 בינואר 2025. כעבור 5 ימים, ב-30 בינואר 2025 - חמאס שחרר גם את אגם ברגר).
כרזה של התצפיתניות בשבי, בהפגנה בחיפה להחזרת החטופים מעזה, 24 ביולי 2024
אזהרות התצפיתניות הן האזהרות שדיווחו התצפיתניות שבעוטף עזה על פעילות החמאס ליד גדר הגבול בשבועות ובחודשים שלפני טבח שבעה באוקטובר. בתחקירים עיתונאיים עלו טענות שהאזהרות לא קיבלו התייחסות מצד מפקדי החיילות, ובהתאם לתוצאות מתקפת הפתע הן התפרסמו באמצעי התקשורת בשם "מחדל התצפיתניות".
דיווחי התצפיתניות

תצפיתניות הוצבו בחלק מהעמדות הקרובות לגבול ישראל – רצועת עזה, לדוגמה במוצב נחל עוז במרחק קילומטר אחד מהגבול, לשם צפייה במידע שהגיע מאמצעי תצפית שלאורך הגבול.
על פי ראיונות ועדויות של תצפיתניות ששירתו בגזרה, בשבועות ובחודשים שלפני מתקפת הפתע נצפתה פעילות חריגה בסביבת הגדר. בין היתר דיווחו התצפיתניות כי הן ראו שיירות טנדרים, אימונים, תרגול השתלטות על טנק, ופיצוץ מטענים קרוב מאוד לגדר.
ב-7 באוקטובר 2023 מחבלי החמאס התקיפו וכבשו את מוצב נחל עוז. 15 תצפיתניות מגדוד 414 נהרגו במתקפה ו-7 נחטפו. התצפיתנית רוני אשל צפתה ודיווחה בזמן אמת על פיצוץ ומעבר הגדר. התצפיתניות בחמ"ל לא פונו במשך 6 שעות עד שמחבלי החמאס הגיעו לחמ"ל ורצחו את אשל ושרפו את יתר התצפיתניות. שאר התצפיתניות לא ראו את פריצת הגדר כי החמאס פוצץ את כל שאר המצלמות בעזרת רחפנים לפני הפריצה.[דרושה הבהרה]
היחס לדיווחים לפני המתקפה

עד למתקפת הפתע נתפס לעיתים תפקידן של התצפיתניות בצה"ל כנחות מבחינה מודיעינית. יש הסבורים כי נתונים ותובנות מודיעיניות שהופקו על ידי התצפיתניות לא קיבלו את המשקל וההתייחסות המתאימה.[דרוש מקור]
מעדויות שהצטברו, התצפיתניות התריעו מספר רב של פעמים אך המפקדים לא התייחסו לכך כאל מתקפה בסדר גודל כפי שאכן עמדה להתרחש. בנוסף, הקונספציה של צה"ל הייתה כי קיימים אמצעים לאיתור ומניעת חדירות של מחבלים דרך הגדר.
לאחר המתקפה על ישראל נשמעו טענות כי התצפיתניות סבלו מיחס מזלזל, בין היתר בשל מיקום תפקיד התצפיתנית בשרשרת הכוחות בצה"ל ומגדרן. תצפיתניות שהתראיינו לעיתונות טענו שלא הקשיבו להתרעותיהן בשל יהירות ושוביניזם.
תחקירים עיתונאיים

תחקירים עיתונאיים התבססו, בין היתר, על תמליל הקלטת הדיווח בקשר בזמן אמת של התצפיתנית רוני אשל על פריצת הגדר ועל תיעוד של רצח וחטיפת התצפיתניות מחמ"ל נחל עוז שצולם במצלמות שהמחבלים נשאו עליהם. התחקירים התבססו גם על עדויות של תצפיתניות הודעות בקבוצות וואטסאפ וראיונות עם בני משפחה.
ב-23 באוקטובר 2023 הוריה של התצפיתנית רוני אשל התראיינו ל-ynet וטענו כי במשך חודשים בתם התריעה על עליה ברצינות האימונים של חמאס ועל איסוף מודיעין מצד הארגון על נקודות התורפה של גדר המכשול.
ב-25 באוקטובר 2023 תוכנית הטלוויזיה "זמן אמת" המשודרת בכאן 11 פרסמה את תחקירה בעניין מחדל התצפיתניות. כשישה ימים לאחר מכן פרסמה התוכנית עדויות חדשות של התצפיתניות.
הוריה של התצפיתנית רוני אשל חקרו את המחדל באופן עצמאי והתראיינו לחדשות 12 בכתבה ששודרה בדצמבר 2023. בינואר 2024 התפרסם תחקיר על הנושא ב-BBC הבריטי שבו הופיעו עדויות בני משפחתה של אשל, עדויות של תצפיתניות ועוד.
ראו גם

תצפיתנית
קרב מוצב נחל עוז
טבח שבעה באוקטובר
חיילות של אף אחד
לקריאה נוספת

אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "'אתן רק העיניים, לא הראש' – ההתרעות והסימנים המוקדמים", עמ' 46–52
הערות שוליים

1 2 3  They were Israel's 'eyes on the border' - but their Hamas warnings went unheard, BBC, 15 January 2024
1 2  איתן גליקמן, אביה של התצפיתנית אחרי תחקיר BBC: "המחדל הגדול היה רשום על הקיר", באתר ynet, 16 בינואר 2024
↑  חדשות הבוקר, ‏"דיברו על זה שעומד לקרות משהו, כתבתי הכל במחשב והעברתי הלאה. לא יודעת מה קרה עם זה", באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2023
↑  יואב זיתון, חודש אחרי, חמ"ל התצפיתניות של נחל עוז נפתח במיקום אחר: "נמשיך להילחם לזכר חברותינו", באתר ynet, 6 בנובמבר 2023
1 2  ירון אברהם, ‏מזיהוי המחבלים ועד "פרש טורקי מלא": הקלטות הקשר הדרמטיות מחמ"ל התצפיתניות, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2024
↑  שי לוי, ‏מכת הפתיחה בעזה: מצלמות התצפית הופצצו, המאו"ג היה נצור, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2023
↑  בת-חן אפשטיין אליאס, מרב סבר, "הבסיס הפך מהבית השני שלי לבית קברות": התצפיתניות מגבול עזה פותחות את הלב, באתר ישראל היום, 12 באוקטובר 2023
1 2  אלי אשכנזי‏, הורי התצפיתניות מנחל עוז: "הן הכירו את השטח הכי טוב, אבל אמרו להן - 'אתן המודיעין הכי נחות'", באתר וואלה, 3 בנובמבר 2023
1 2 3  נטע סרוסי, ‏מוכשרות, חדות ומקצועיות: למה לא הקשיבו לתצפיתניות, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2023
1 2   יניב קובוביץ, "מי שיגיד שאי אפשר היה לדעת - משקר": התצפיתניות ראו את חמאס נערך לטבח, אך דבר לא נעשה, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2023
↑  "הסרטון הוכיח שזה גרוע יותר ממה שדמיינו", באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2024
↑  צה"ל השיג תיעוד חדש מחטיפת התצפיתניות מנחל עוז ב-7 באוקטובר, באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2024
↑  שרון כידון, ניר כהן, רוני התצפיתנית נעדרת, אביה: "היו התרעות, היא אמרה 'הם לומדים אותנו'", באתר ynet, 17 באוקטובר 2023
↑   זמן אמת עונה 7 | פרק 11 - העדויות החדשות של התצפיתניות - פרק מלא, 1 בנובמבר 2023, כתבה בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב
↑  מחדל התצפיתניות - עדויות נוספות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 31 באוקטובר 2023
↑  יונית לוי, ‏מחדל התצפיתניות | הוריה של רוני ז"ל מנהלים חקירה עצמאית, חברותיה: "התייחסו אלינו כ'עיניים' בלבד", באתר ‏מאקו‏, 3 בדצמבר 2023
גרפיטי לזכר סמל רוני אשל, מצור יצחק. אשל הייתה תצפיתנית בגדוד 414 של חיל הגנת הגבולות. אשל נרצחה ב-7 באוקטובר 2023, כאשר הייתה בתוך חמ"ל התצפיתניות של מוצב נחל עוז.
חמ"ל התצפיתניות השרוף במוצב נחל עוז
גרפיטי בקריית המלאכה בתל אביב המציג "תצפיתניות עם שפם" – ביקורת המייחסת את חוסר הקשב לאזהרות התצפיתניות לכך שמדובר בנשים.
טלומר

כיפות טלומרים (צבע לבן) על כרומוזומים אנושיים (צבע אפור)
טלומר (באנגלית: Telomere) (החלק הקיצוני; מיוונית: "טלוס" = קצה, ו"מרוס" = חלק) הוא אזור הקצה של הכרומוזומים, המכילים את החומר התורשתי שבגרעין התא. לכל כרומוזום שני קצוות ולפיכך - שני טלומרים, המיועדים בעיקר להגן עליו, בדומה לדרך בה מוגן שרוך נעל על ידי האגלט (קצוות השרוכים העשויים פלסטיק).