stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 3597 של קרוסאייר

| --- | --- |

המטוס שהתרסק
 תאריך:  24 בנובמבר 2001
 מיקום:  ליד נמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן, שווייץ
 גורם:  טעויות אנוש
 קואורדינטות:  47°27′14″N 8°37′24″E﻿ / ﻿47.45388889°N 8.62333333°E﻿ / 47.45388889; 8.62333333
 הרוגים:  24
 פצועים:  9
 ניצולים:  9
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  Avro RJ100
 מספר זנב:  HB-IXM
 מוצא:  ברלין
 יעד:  ציריך
 מפעיל:  חברת קרוסאייר
 נוסעים:  28
 אנשי צוות:  5
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מיקום ההתרסקות(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מיקום ההתרסקות(למפת ציריך רגילה) ציריך וינטרטור אוסטר דובנדורף וידנסויל בולאךמיקום ההתרסקות(למפת ציריך מוגדלת) ציריך וינטרטור אוסטר דובנדורף וידנסויל בולאךמיקום ההתרסקות
 
טיסה 3597 של קרוסאייר הייתה טיסת נוסעים מסחרית, שהייתה מעורבת בתאונה אווירית קטלנית בקרבת שדה התעופה הבינלאומי של ציריך שבשווייץ ב-24 בנובמבר 2001. בעת שהתקרב לנחיתה בשדה פגע המטוס בקרקע כארבעה קילומטרים ממסלול הנחיתה. גוף המטוס נשבר ופרצה בו שרפה. בתאונה נספו 24 מתוך 33 איש שהיו על סיפון המטוס.
התאונה היוותה טיסה נשלטת לתוך הקרקע. בחקירת האירוע נקבע כי היא נגרמה עקב טעויות אנוש מצדם של טייסי המטוס.
התאונה

טיסה 3597 הופעלה על ידי חברת קרוסאייר, חברת תעופה אזורית שווייצרית. המטוס שנשא את הטיסה היה מדגם Avro RJ100, מטוס נוסעים קטן בעל ארבעה מנועים מתוצרת חברת בריטיש אירוספייס. המטוס המריא מנמל התעופה טגל בברלין בשעה 20:01 (לפי שעון גריניץ') כשעל סיפונו 28 נוסעים וחמישה אנשי צוות. קברניט המטוס היה הנס אולריך לוץ והקצין הראשון היה שטפן לוהרר.
שעה לאחר מכן התקרב המטוס לנמל התעופה של ציריך והונחה לנחות במסלול 28 שם (כלומר לערך בכיוון מגנטי 280, או נחיתה ממזרח למערב בקירוב). תנאי הראות היו לקויים עקב עננות נמוכה. מטוס שנחת לפני כן דיווח כי לא יכול היה לראות את אורות המסלול אלא ממרחק של כשני קילומטרים ממנו.
בשעה 21:07 (22:07 לפי השעון המקומי) התרסק המטוס בשטח גבעי ומיוער שליד הכפר באסרסדורף (Bassersdorf), כארבעה קילומטרים ממזרח לקצהו של מסלול 28. עקב ההתרסקות התפרק גוף המטוס והוא עלה באש. 21 מן הנוסעים, שני הטייסים ודיילת אחת נהרגו. שבעה נוסעים ושתי דיילות שרדו. בין ההרוגים היו שלושה ישראלים - עמירם אלדור, אבישי ברקמן ויעקב מצנר.
חקירת התאונה

התאונה נחקרה על ידי הלשכה לחקירת תאונות מטוסים של שווייץ. החקירה העלתה כי התאונה אירעה עקב שורה של טעויות אנוש וטעויות ניווט מצדו של צוות הטיסה.
הטיסה נועדה במקור לנחות במסלול 14, המסלול העיקרי של נמל התעופה, שהיה מצויד במיכשור מתקדם לנחיתת מכשירים (ILS), שהיה קובע אוטומטית עבור המטוס את הגובה וזווית ההנמכה לקראת המסלול לצורך נחיתה בטוחה. מאחר שהטיסה איחרה והתקרבה לנמל התעופה לאחר השעה 22:00 לפי השעון המקומי הפנו אותה פקחי הטיסה למסלול 28, בהתאם לתקנות הרעש השווייצריות, שנועדו למנוע טיסות מעל אזורים מיושבים בצפיפות בשעות הערב המאוחרות. מסלול 28 היה מצויד במכשור מיושן יותר לנחיתת מכשירים.
ביחס לנחיתה על אותו מסלול קבעו תקנות התעופה כי על צוות טיסה להימנע מלהנמיך מגובה של 2,400 רגל (732 מטר) כל עוד לא קיים קשר עין עם אורות המסלול, ואם הדבר מתעכב – על הטייסים לבטל את הנחיתה ולחוג בשמי הנמל לקראת ניסיון נחיתה נוסף.
מהקלטות רשמקול תא הטייס התברר שבהגיע המטוס לגובה של 2,400 רגל הכריז הקברניט לוץ כי יש לו "מגע קרקע" והוא ממשיך בנחיתה. בפועל לא הייתה לקברניט אפשרות לראות את המסלול כיוון שגבעה הסתירה אותו מעיניו – אותה גבעה שעליה התרסק המטוס זמן קצר לאחר מכן. החלטתו של הקברניט להמשיך בתהליך הנחיתה הייתה הגורם הישיר להתרסקות, והסכמת טייס המשנה להחלטה זו תרמה אף היא לאסון.
הטייסים שגו שגיאה נוספת כאשר לא עקבו כראוי אחרי המרחק האופקי של המטוס מקצה המסלול, אשר הוצג על גבי מסך מכשיר (Distance Measuring Equipment) שלפניהם. מהקלטות רשמקול תא הטייס התברר שככל הנראה סבר הקברניט שהוא נמצא במרחק של 2.1 קילומטרים מקצה המסלול, כאשר בפועל המטוס נמצא כ-6.4 קילומטרים ממנו, ובמרחק זה לא יכולים היו הטייסים לראות את המסלול. התברר שלוץ הבין בסופו של דבר שעליו לבטל את הנחיתה ולנסוק מן ההנמכה שבה החל, אלא שכבר היה מאוחר מדי ומנועי המטוס לא היו יכולים לספק לו עילוי במהירות הדרושה על מנת להימנע מהתרסקות על הגבעה שהסתירה את המסלול מעיני הטייסים, וכך אירע האסון.
חקירת התאונה העלתה בנוסף שהקברניט לוץ כבר טעה בעבר בניווט טיסות ובניהול תהליך הנחיתה שלהן. כך, לוץ חמק בקושי מפגיעה בקרקע במהלך תהליך נחיתה בשדה התעופה של לוגאנו שבשווייץ, וטעה טעות ניווט חמורה בעת טיסה מעל הרי האלפים, תוך שעבר מתחום האוויר של שווייץ אל זה של איטליה מבלי שהיה מודע לכך. לוץ הביא להריסתו של מטוס נוסעים ממריא של קרוסאייר כאשר קיפל את כן הנסע של המטוס כשזה עוד היה על המסלול. הוא נכשל במבחני כשירות להטסת דגם מטוס מתקדם יותר כאשר טעה בהבנת ציוד הניווט הממוחשב שלו. חרף כל הליקויים החמורים שנתגלו בתפקודו איפשרה לו חברת קרוסאייר להמשיך להטיס נוסעים בשירותה, ורק העבירה אותו מתפקידו כטייס המאמן טייסים אחרים.
מעבר לטעויות הטייס שהביאו לאסון ייחס דו"ח החקירה אחריות תורמת לתאונה למספר גורמים נוספים, הקשורים כולם בתנאי הבטיחות בנחיתה בשדה התעופה של ציריך: הגבעה שעליה התרסק המטוס לא הייתה מסומנת בתרשים השטח שהדריך את צוות הטיסה בנחיתה; למרות קרבת הגבעות לקצה המסלול המטוס לא היה מצויד במערכת התראה מפני הנמכה מסוכנת (Minimum Safe Altitude Warning) שהייתה מפעילה אזעקה על כך בעת הצורך; תנאי הראות בעת ההתרסקות למעשה לא התאימו כלל לצורך הפניית מטוסים לגישת נחיתה סטנדרטית במסלול 28.
חזיר באוויר

| --- | --- |

כרזת הסרט המקורית
 מבוסס על:  היקוטי ג'ידאי
 בימוי:  הייאו מיאזאקי 
 הופק בידי:  טושיו סוזוקי 
 תסריט:  הייאו מיאזאקי 
 עריכה:  הייאו מיאזאקי 
 מוזיקה:  ג'ו היסאישי 
 צילום:  אטסושי אוקוי 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  סטודיו ג'יבלי, סטודיו פיירו 
 חברה מפיצה:  טוהו, אייטונס, נטפליקס, HBO Max 
 שיטת הפצה:  הורדה דיגיטלית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביולי 1992 (ביפן)
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות
 פרסים:  Annecy Cristal for a Feature Film 
 www.ghibli.jp/works/porco/
 דף הסרט ב־IMDb
 
חזיר באוויר (ביפנית: 紅の豚) הוא סרט הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 1992. הסרט נכתב ובוים על ידי הייאו מיאזאקי. הסרט מבוסס על סדרת המאנגה "היקוטי ג'ידאי" (בתרגום חופשי לעברית "עידן הסירה המעופפת") שנוצרה בשנת 1989 על ידי מיאזאקי.
הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-18 ביולי 1992.
פסקול הסרט נוצר על ידי המלחין היפני ג'ו היסאישי.
תקציר העלילה

עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנת 1929, מתמקדת בהרפתקאותיו של טייס איטלקי אשר בעבר לחם במלחמת העולם הראשונה ועובד בהווה באופן עצמאי כצייד ראשים הנלחם ב"שודדי האוויר" בים האדריאטי. עם זאת, קללה יוצאת דופן הופכת אותו לחזיר אנתרופומורפי.
טליתא קומי

ערך זה עוסק בסיפור מהברית החדשה. אם התכוונתם לבית יתומות בירושלים, ראו .
ערך זה עוסק בסיפור מהברית החדשה. אם התכוונתם לבית ספר ליד בית ג'אלה, ראו .
החייאתה של בת יאיר ראש בית הכנסת, יצירה של פאולו וורונסה, 1546
טַלִיתָא קוּמִי הוא סיפור מן הברית החדשה, המספר על נס שביצע ישו בכך שהחיה מן המתים את בתו של ראש בית הכנסת יאיר. הוא מופיע בבשורה על פי מרקוס (ה: 21–43), בבשורה על פי מתי (ט: 18–26), ובבשורה על פי לוקס (ח: 40–56).
הסיפור בבשורות

הסיפור מסופר מייד לאחר סיפור גירוש השד בארץ הגדריים. הסיפור הוא אודות בתו בת השתים עשרה של ראש בית כנסת, אשר שמו (לפי בשורת לוקס) יאיר. בת יאיר חלתה במחלה קשה ומתה. לפי המסופר הקים אותה ישו לתחייה במעשה ניסים, לאחר שאמר לה "טליתא, קומי!" (טְלִיתָא בארמית סורית: ילדה קטנה), כלומר "ילדה, קומי".
בבשורת מרקוס מצוין שבא אחד השרים, כלומר איש מכובד מאוד בקהילה היהודית, לפני ישו, השתחווה לו והתחנן שיבוא ויניח ידו על בתו על מנת שתירפא. ישו נענה מייד והלך עמו. עד שישו הגיע לבית נפטרה הבת. לפי בשורת מתי ובשורת לוקס, האנשים שבאו מבית יאיר הודיעו ליאיר על מות בתו. הם רצו למנוע "טרחה המיותרת" מישו, שאותו כינו "מורה" ורחשו לו כבוד, מאחר שהיא כבר מתה, אין טעם שיבוא. ישו פנה אל ראש בית הכנסת ואמר לו "אל תירא רק האמן והיא תיוושע" וכך המשיך בדרכו לרפא ולהחיות את בת יאיר.
לאחר שישו הקים לתחייה את הילדה שאך זה נפטרה במילים "ילדה קומי", דרש שלא ייוודע דבר החייאתה של בת יאיר לאיש. אך הדבר נפוץ בכל הארץ ונודע לרבים.
הסיפור בבשורות > בשורת מרקוס

וזהו לשון הסיפור לפי בשורת מרקוס:
35 עוֹדֶנּוּ מְדַבֵּר וְהִנֵּה אֲנָשִׁים בָּאִים מִבֵּית־רֹאשׁ הַכְּנֵסֶת וַיֹּאמְרוּ בִּתְּךָ מֵתָה לָמָּה תַטְרִיחַ־עוֹד אֶת הַמּוֹרֶה׃ 36 וְכִשְׁמֹעַ יֵשׁוּעַ אֶת־הַדָּבָר אֲשֶׁר דִּבֵּרוּ וַיֹּאמֶר אֶל־רֹאשׁ הַכְּנֵסֶת אַל־תִּירָא רַק הַאֲמִינָה׃ 37 וְלֹא נָתַן אִישׁ לָלֶכֶת אִתּוֹ זוּלָתִי פֶטְרוֹס וְיַעֲקֹב וְיוֹחָנָן אֲחִי יַעֲקֹב׃ 38 וַיָּבֹא בֵּית־רֹאשׁ הַכְּנֵסֶת וַיַּרְא מְהוּמַת הַבֹּכִים וְהַמְיַלֲלִים בְּקוֹל גָּדוֹל׃ 39 וַיָּבֹא וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם מַה־תֶּהֱמוּ וְתִבְכּוּ הַנַּעֲרָה לֹא מֵתָה אַךְ־יְשֵׁנָה הִיא׃ 40 וַיִּשְׂחֲקוּ לוֹ וְהוּא הוֹצִיא אֶת־כֻּלָּם וַיִּקַּח אֶת־אֲבִי הַנַּעֲרָה וְאֶת־אִמָּהּ וְהָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ וַיָּבֹא אֶל־הַחֶדֶר אֲשֶׁר־שָׁם שֹׁכֶבֶת הַנַּעֲרָה׃ 41 וַיֹּאחֶז בְּיַד הַנַּעֲרָה וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ טַלְיְתָא קוּמִי פֵּרוּשׁוֹ יַלְדָּה אֲנִי אֹמֵר לָךְ קוּמִי נָא׃ 42 וּמִיָּד קָמָה הַיַּלְדָּה וַתִּתְהַלֵּךְ וְהִיא בַּת־שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה שָׁנָה וַיָּשֹׁמּוּ שַׁמָּה גְדוֹלָה׃ 43 וַיַּזְהֵר אוֹתָם מְאֹד לֵאמֹר אַל־יִוָּדַע הַדָּבָר לְאִישׁ וַיְצַו לָתֵת לָהּ לֶאֱכוֹל׃
הסיפור בבשורות > בשורת מתי

וזהו לשון הסיפור לפי בשורת מתי:
18 וַיְהִי הוּא מְדַבֵּר אֲלֵיהֶם אֶת־הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה וְהִנֵּה אַחַד הַשָּׂרִים בָּא וַיִּשְׁתַּחוּ־לוֹ וַיֹּאמַר עַתָּה זֶה מֵתָה בִתִּי בֹּא־נָא וְשִׂים אֶת־יָדְךָ עָלֶיהָ וְתִחְיֶה׃ 19 וַיָּקָם יֵשׁוּעַ וַיֵּלֶךְ אַחֲרָיו הוּא וְתַלְמִידָיו׃ 20 וְהִנֵּה אִשָׁה זָבַת דָּם שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה שָׁנָה נִגְּשָׁה מֵאַחֲרָיו וַתִּגַּע בִּכְנַף בִּגְדוֹ׃ 21 כִּי אָמְרָה בְּלִבָּהּ רַק אִם־אֶגַּע בְּבִגְדוֹ אִוָּשֵׁעַ׃ 22 וַיִּפֶן יֵשׁוּעַ וַיַּרְא אוֹתָהּ וַיֹּאמַר חִזְקִי בִתִּי אֱמוּנָתֵךְ הוֹשִׁיעָה לָּךְ וַתִּוָּשַׁע הָאִשָׁה מִן־הַשָׁעָה הַהִיא׃ 23 וַיָּבֹא יֵשׁוּעַ אֶל־בֵּית הַשָּׂר וַיַּרְא אֶת הַמְחַלֲלִים בַּחֲלִילִים וְאֶת־הָעָם הַהוֹמֶה וַיֹּאמַר׃ 24 סוּרוּ מִפֹּה כִּי לֹא מֵתָה הַיַּלְדָּה אַךְ יְשֵׁנָה הִיא וַיִּשְׂחֲקוּ לוֹ׃ 25 וַיְהִי כַּאֲשֶׁר הוֹצִיאוּ אֶת־הָעָם מִשָׁם וַיָּבֹא הַבַּיְתָה וַיֹּאחֶז בְּיָדָהּ וַתָּקָם הַנַּעֲרָה׃ 26 וַתֵּצֵא הַשְׁמוּעָה הַזֹּאת בְּכָל־הָאָרֶץ הַהִיא׃
הסיפור בבשורות > בשורת לוקס

וזהו לשון הסיפור לפי בשורת לוקס:
40 וַיְהִי בְּשׁוּב יֵשׁוּעַ וַיְקַבֵּל אֹתוֹ הָעָם כִּי כֻלָּם הָיוּ מְחַכִּים לוֹ׃ 41 וְהִנֵּה אִישׁ וּשְׁמוֹ יָאִיר וְהוּא רֹאשׁ הַכְּנֵסֶת וַיָּבֹא וַיִּפֹּל לְרַגְלֵי יֵשׁוּעַ וַיִּתְחַנֶּן־לוֹ לָבוֹא אִתּוֹ אֶל־בֵּיתוֹ׃ 42 כִּי בַּת יְחִידָה לוֹ כְּבַת שְׁתֵּים־עֶשְׂרֵה שָׁנָה וְהִיא נָטְתָה לָמוּת וַיְהִי בְּלֶכְתּוֹ שָׁמָּה וַיִּדְחָקֻהוּ הֲמוֹן הָעָם׃ 43 וְאִשָּׁה זָבַת דָּם שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה שָׁנָה אֲשֶׁר הוֹצִיאָה כָל־מִחְיָתָהּ לָרֹפְאִים וְאֵין אִישׁ יָכֹל לְרַפֹּאתָהּ׃ 44 הִיא קָרְבָה מֵאַחֲרָיו וַתִּגַּע בִּכְנַף בִּגְדוֹ וַיַּעֲמֹד זוֹב דָּמֶיהָ פִּתְאֹם׃ 45 וַיֹּאמֶר יֵשׁוּעַ מִי־זֶה נָגַע־בִּי וַיְכַחֲשׁוּ כֻלָּם וַיֹּאמֶר פֶּטְרוֹס וְהָעֹמְדִים אֶצְלוֹ מוֹרֶה הֲמוֹן הָעָם דֹּחֲקִים וְלֹחֲצִים אֹתָךְ וְאַתָּה תֹאמַר מִי נָגַע בִּי׃ 46 וַיֹּאמֶר יֵשׁוּעַ נָגַע בִּי אָדָם כִּי יָדַעְתִּי אֲשֶׁר יָצְאָה מִמֶּנִּי גְּבוּרָה׃ 47 וַתֵּרֶא הָאִשָּׁה כִּי לֹא־נִסְתְּרָה מִמֶּנּוּ וַתִּגַּשׁ בַּחֲרָדָה וַתִּפֹּל לְפָנָיו וַתַּגֵּד בְּאָזְנֵי כָל־הָעָם עַל־מֶה נָגְעָה בּוֹ וְאֵת אֲשֶׁר נִרְפְּאָה פִּתְאֹם׃ 48 וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ (חִזְקִי) בִּתִּי אֱמוּנָתֵךְ הוֹשִׁיעָה לָּךְ לְכִי לְשָׁלוֹם׃ 49 עוֹדֶנּוּ מְדַבֵּר וְאִישׁ בָּא מִבֵּית רֹאשׁ הַכְּנֵסֶת וַיֹּאמַר מֵתָה בִתְּךָ אַל־תַּטְרִיחַ אֶת־הַמּוֹרֶה׃ 50 וַיִּשְׁמַע יֵשׁוּעַ וַיַּעַן וַיֹּאמֶר לוֹ אַל־תִּירָא רַק־הַאֲמֵן וְהִיא תִוָּשֵׁעַ׃ 51 וַיָּבֹא הַבַּיְתָה וְלֹא־הִנִּיחַ לְאִישׁ לָבוֹא אִתּוֹ בִּלְתִּי לְפֶטְרוֹס וּלְיַעֲקֹב וּלְיוֹחָנָן וְלַאֲבִי הַיַּלְדָּה וּלְאִמָּהּ׃ 52 וְכֻלָּם בֹּכִים וְסֹפְדִים לָהּ וַיֹּאמֶר אַל־תִּבְכּוּ כִּי לֹא מֵתָה אַךְ־יְשֵׁנָה הִיא׃ 53 וַיִּשְׂחֲקוּ עָלָיו בַּאֲשֶׁר יָדְעוּ כִּי־מֵתָה׃ 54 וְהוּא אָחַז בְּיָדָהּ וַיִּקְרָא וַיֹּאמַר הַיַּלְדָּה קוּמִי׃ 55 וַתָּשָׁב רוּחָהּ וַתָּקָם פִּתְאֹם וַיְצַו לָתֶת־לָהּ לֶאֱכוֹל׃ 56 וַיִּתְמְהוּ אָבִיהָ וְאִמָּהּ וַיְצַו עֲלֵיהֶם לְבִלְתִּי הַגִּיד לְאִישׁ אֵת אֲשֶׁר נַעֲשָׂה׃
הארות לסיפור

בבשורת מתי מסופר ברצף הסיפור של החייאת בת יאיר, לעומת זאת בבשורות מרקוס ולוקס מוכנס סיפור נוסף באמצע – נס הריפוי של ישו את האישה שדיממה שנים רבות (האישה זבת הדם). כמו כן, ישו החיה מן המוות את הילדה תוך שהוא לא מרשה לאיש להיות נוכח בעת ביצוע הנס, להוציא את הוריה ואת תלמידיו הקרובים אליו ביותר – שמעון פטרוס, יוחנן ויעקב.
בשני המקרים של ניסי הריפוי של ישו מדובר על האמונה הנדרשת ממי שחפץ להירפא, כתנאי הכרחי לריפוי. בשני המקרים נדרשה אמונה חזקה בכוחו של ישו לרפא באופן ניסי, ויש קו ישיר המחבר בין יאיר ראש בית הכנסת לבין האישה שדממה ושנאמר לה אמונתך הושיעה לך.
הארמית שבסיפור

זהו אחד מהמקרים של שימוש בארמית בברית החדשה. במקור היווני מופיעה הקריאה טליתא קומי בתעתיק ואחריה פירושה ביוונית, וכך גם בתרגומי הברית החדשה לשפות שונות. התעתיק היווני שימר את שפת הדיבור הארמי שהיה נהוג אז ולא את הדקדוק שבכתב, ולכן נכתב באותיות יווניות: Ταλιθὰ κούμ – טליתא קום, בהשמטת סיומת היו"ד בהטיה ללשון נקבה, כפי שאכן נהגו דוברי הארמית להשמיט בדיבורם ולא להקפיד בכך.
ביבליוגרפיה

פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך - לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה - לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, שאול השליח - האדם והמורה לאור כתבי חז"ל, 1999, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-030-6
מקבילות מן המשנה לברית החדשה, בעריכת מרדכי חן, 2000, 2004, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
יוסף עמנואל לנדסמן, קורות חיי ישוע המשיח, דפוס ינץ בע"מ
ישוע מנצרת ושאול השליח - תולדותיהם ופועלם, החברה לכתבי הקודש בישראל, 1976, 1991
פאול טיינה, מלך היהודים, 1995, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 965-447-032-2
חיים ה. הכהן, משפטו ומותו של ישו הנוצרי, 1968, 1990, דביר הוצאה לאור
פ. לבר טוב, בן האדם - חיי ישוע המשיח ופעליו, 1968, הוצאת דולפין
הראלד פלש, איך נכיר את המשיח, 1972, מרכז לכתבי הקדש הר הזיתים
רוברט ליאו אודום, משיח ישראל שמוצאותיו מקדם, המכון למורשת ישראל, ניו יורק ירושלים
אנטוני בזארד, זהותו של המשיח - מחקר שנועד לסייע בשיקום האמונה בכתובים, 2002, דפוס אאא חיפה
ד"ר ארנולד ג. פרוכטנבאום, הנבואות המשיחיות בתנ"ך - עיון בנבואות על ביאת המשיח הראשונה, 2009, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 978-965-447-170-1
ד"ר ארתור ו. קעק, התקווה המשיחית - הפתרון האלוהי לבעיית האדם, 1984, דפוס ינץ בע"מ
אותו האיש, יהודים מספרים על ישו, עורך אביגדור שנאן, 1999, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, ISBN 965-448-527-3
טוטראקן

ערך זה עוסק בעיר בבולגריה. אם התכוונתם לקרב ממלחמת העולם הראשונה, ראו .
טוטראקן (בבולגרית: Тутракан) היא עיר נמל בולגרית על גדת הדנובה באובלסט סיליסטרה. מספר תושבי העיר הוא כ-10,000, היא שוכנת על הגדה הימנית של הדנובה, מול העיר הרומנית אולטניצה וממוקמת 307 קילומטרים מהבירה סופיה ו-62 קילומטרים מבירת המחוז סיליסטרה.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן הקדומה, אך עיקר השרידים הארכאולוגיים הם מתקופת האבן החדשה וביניהם שרידי מבנים, כלי חרס ועדיים מארד ונחושת, אשר נמצאו בסמיכות לעיר המודרנית. ב-15 לפנה"ס נכבש האזור נכבש על ידי הרומאים וב-69 בנה הקיסר אספסיאנוס בקרבת מקום מצודה, אשר הורחבה לכלל יישוב מאורגן על ידי הקיסר טראיאנוס, בראשית המאה ה-2 והוא נודע בשם Transmarisia (טרנסמריסיה).
באמצע המאה ה-6 היגרו לאזור שבטים סלאבים אשר בהמשך היו שותפים להקמת האימפריה הבולגרית הראשונה. במקום ישנן עדויות למבנים וביצורים מתקופתו של איוון שישמן, קיסר האימפריה הבולגרית השנייה. בתקופה זו, עת דעיכתה של האימפריה השנייה, עבר האזור לשליטת מירצ'אה (הזקן) שליט נסיכות ולאכיה. ב-1388 נכבש היישוב על ידי צבאות הסולטאן מוראט הראשון, שליט האימפריה העות'מאנית וברובו ננטש על ידי תושביו. בעידן התחייה הבולגרית של אמצע המאה ה-19, החל היישוב לעבור תנופת פיתוח אשר חילצה אותו מהקיבעון העות'מאני ששרר בכל רחבי בולגריה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עבר היישוב לשליטת נסיכות בולגריה.
לאחר מלחמת הבלקן השנייה עברה העיר כחלק מהקדרילטר, לשלטון ממלכת רומניה. בין 1916 ל-1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נכבשה העיר על ידי הבולגרים, אך בסיום המלחמה חזרה לשלטון רומני. טוטראקן קרויה ברומנית טורטוקאיה ובמהלך מלחמת העולם הראשונה, בספטמבר 1916, נערך קרב טורטוקאיה, במהלכו הובס הצבא הרומני על ידי צבא משולב של בולגרים וגרמנים בפיקוד גנרל אוגוסט פון מקנזן.
לפני מלחמת העולם השנייה, בעקבות הסכם קראיובה, חזרה העיר לשלטון בולגריה ומאז נשארה בולגרית. לפי חלק מהגרסאות, ב-4 בספטמבר 1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה הייתה טוטראקן העיר הבולגרית הראשונה ששוחררה על ידי הצבא האדום.
אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, כך שהחורפים קרים מאוד יחסית והקייצים חמים, להוציא רצועה צרה מאוד לאורך הדנובה בה קיימת השפעה ממתנת. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.8oc, כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים בין מינוס 1.8oc, בחודש ינואר, ל 23.7oc, בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 540 מ"מ.
כלכלה

בשטח הרשות המקומית, ישנם שטחי גידול חקלאיים המניבים חיטה, שעורה, תירס, גרעיני חמניות, סלק סוכר, סויה ירקות ובוסתני פירות המניבים ענבים, משמשים ותפוחי עץ. עד לאמצע המאה ה-20 מרבית התושבים עסקו בנוסף לחקלאות בדייג ובמלאכות זעירות. בימינו קיימות מספר חברות לייצור ועיבוד מזון, כגון מאפיות, מחלבות ובתי מטבחיים. בשלהי המאה ה-20, נוספו מפעלי עיבוד עץ וטקסטיל.
הקהילה היהודית

בעיר טוטראקן התגוררה קהילה יהודית קטנה בת כמה עשרות נפשות. בנוסף, קרקעות ונכסי מקרקעין באזור העיר היו בבעלות סוחרים יהודים אמידים. בשלהי המאה ה-19 נעשה ניסיון ליישב יהודים באזור העיר בתמיכת ראש ממשלת נסיכות בולגריה ד"ר וסיל רדוסלאבוב. העניין עורר התנגדות עזה בקרב הנהגת הקהילה המקומית ולבסוף לא התממש. לאחר חתימת הסכם בוקרשט אשר סיים את מלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לשליטת רומניה. הממשלה הרומנית סירבה להעניק אזרחות ליהודי העיר והם סבלו מרדיפות והגבלות עיסוקים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו יהודים בודדים בעיר ולאחריה עלו כולם למדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  Albert Resis, ‏The Churchill-Stalin Secret "Percentages" Agreement on the Balkans, Moscow, October 1944,, Oxford University Press, 1978, pp. 368-387.
↑  שי אל, יוסף, " הנערה מרוסצ'וק"
↑  גלבר, נ.מ, חיי היהודים בבולגריה, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות – יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 696-697.
↑  אודות השואה, "רומניה", עמודים 4-5, באתר "יד ושם"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562411505171  BnF: cb13192261v (data)  GND: 4214264-7  LCCN: n87904091  NKC: ge767511  VIAF: 124432578   WorldCat (עם VIAF): 124432578
טלהאצ'י (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  370 קילומטרים
 שפך:  נהר יאזו 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 
נהר טלהאצ'י מדרום למינטר סיטי
נהר טלהאצ'י מצפון לגרינווד
טלהאצ'י (באנגלית: Tallahatchie) הוא נהר באורך 370 קילומטר בשטח מיסיסיפי הזורם ממחוז טיפפה, דרך מחוז טלהאצ'י, אל מחוז לפלור, שם, נפגש עם נהר יאלובושה ויוצר את נהר יאזו. ניתן לשייט לאורך כ-160 קילומטר מהנהר.
פירוש השם "טלהאצ'י" הוא "סלע מים" בשפתם של השבט הילידי צ'וקטו.
כחלק מחוק בקרת השיטפונות הפדרלי משנת 1936, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בנתה סכר בקרת שיטפונות על הטלהאצ'י, בקרבת העיר סרדיס, מיסיסיפי, ובכך נוצר אגם סארדיס.
יובלים

נהר קולדווטר
נהר יוקונה הישן
תעלת נהר יוקונה
נהר טלהאצ'י הקטן
נהר טלהאצ'י הקטן הישן
פאנולה קוויטמן (נתיב הצפה)
תעלת ניקוז מקאיבור
נהר טיפפה (Tippah)
קאסידי באיו
באיו השחור
נחל אסקלמור
נחל טילטובה
הערות שוליים

↑  Hopkins, Daniel J., editor (1997). Merriam-Webster's Geographical Dictionary. (Third Edition). Springfield, MA: Merriam-Webster, Inc. Publishers. p.1155.ISBN 0-87779-546-0
↑  "The National Map". U.S. Geological Survey. נבדק ב-9 פבר' 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hopkins. Merriam-Webster's Geographical Dictionary.
↑  Stafford, James Douglas. (16 November 1975). "The Way of the River". The Commercial Appeal. Mid-South Magazine. (Memphis, Tennessee).
↑  Mississippi State Highway Department. General Highway Map Panola County Mississippi. (Map) 1981.
↑  Mississippi State Highway Department. General Highway Map Tallahatchie County Mississippi. (Map) 1979.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2003

| --- | --- |
 תאריך:  13 באפריל 2003 
 מיקום:  מלון דורצ'סטר 
 מנחים:  Anne Robinson 
 →2002 2004←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2003 נערך ב-13 באפריל במלון דורצ'סטר שבלונדון. את הטקס הנחתה אן רובינסון.
הערות שוליים

↑  "Television in 2003 | BAFTA Awards". awards.bafta.org.
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
טלוויזיה בהפרדה תקנית

לוגו SDTV
טלוויזיה בהפרדה תקנית (באנגלית: SDTV – Standard Definition TeleVision) היא מערכת טלוויזיה העושה שימוש ברזולוציה סטנדרטית שלא נחשבת שידור בהפרדה גבוהה (HDTV). המונח מתייחס בדרך כלל לשידורי טלוויזיה דיגיטלית כאשר רזולוציית השידור זהה לרזולוציית השידור האנלוגי.
בישראל וברוב אירופה פורמט הטלוויזיה הסטנדרטי הנפוץ לשידור הוא 576i. לעומת זאת, בארצות הברית הפורמט בסיסי אף יותר והוא 480i.
למדינות מסוימות בעולם סטנדרט השידור בטלוויזיה הוא 576i (כחול), בעוד שאצל אחרות הוא 480i (ירוק)
יחסי הגדלים של הפיקסלים

| פורמט הווידאו | רזולוציה | יחס הגודל של כל פיקסל | רזולוציה פיקסלים מרובעים שווי ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| 480i 4:3 (ידוע גם כ-NTSC) | 704x480 | 10:11 | 640x480 |
| 480i 4:3 (ידוע גם כ-NTSC) | 720x480 | 10:11 | 654x480 |
| 480i 16:9 (ידוע גם כ-NTSC) מסך רחב | 704x480 | 40:33 | 854x480 |
| 480i 16:9 (ידוע גם כ-NTSC) מסך רחב | 720x480 | 40:33 | 872x480 |
| 576i 4:3 (ידוע גם כ-PAL) | 704x576 | 12:11 | 768x576 |
| 576i 4:3 (ידוע גם כ-PAL) | 720x576 | 12:11 | 786x576 |
| 576i 16:9 (ידוע גם כ-PAL) מסך רחב | 704x576 | 16:11 | 1024x576 |
| 576i 16:9 (ידוע גם כ-PAL) מסך רחב | 720x576 | 16:11 | 1048x576 |
יחס הגודל של כל פיקסל זהה עבור הרזולוציות 720 ו-704, כיוון שהחלק המרכזי של התמונה ברוחב 720 פיקסלים שווה לתמונה של 704 פיקסלים לרוחב.
ראו גם

HDTV
Ultra HDTV
MPEG-2
הפרדה גבוהה
חזימה בנת א-שריף נאצר

חזימה בנת א-שריף נאצר (בערבית: حزيمة بنت الشريف ناصر; 1884 – 27 במרץ 1935) הייתה המלכה הראשונה של ממלכת עיראק ההאשמית.
ביוגרפיה

חזימה בת נאצר אבן עלי נולדה בשנת 1884 בעיר מכה שבחצי האי ערב. בשנת 1904, כשהייתה בת 20, פגשה את פייסל אבן חוסיין, בנו השלישי של חוסיין בן עלי, השריף הגדול של מכה ולימים מלך עיראק, והתחתנה איתו באיסטנבול. לזוג נולדו ארבעה ילדים, שלוש בנות ובן, ראזי, מי שיהיה לימים ראזי, מלך עיראק.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה התמוטטה האימפריה העות'מאנית, ושטחיה הנרחבים חולקו בין מעצמות המערב, בעיקר בין בריטניה הגדולה לצרפת. בעקבות האירועים נסע פייסל, בעלה של חזימה, לסוריה והכריז על עצמו כמלכה של סוריה הגדולה, בהתרסה כנגד רצונה הגלוי של צרפת להפוך את שטח סוריה לקולוניה צרפתית. כתוצאה מכך הפכה חזימה הפכה לזמן קצר למלכת סוריה. פייסל, חזימה וילדיהם התגוררו בארמון מלכותי בקרבת דמשק. חודשים ספורים בלבד לאחר הכרזתו למלך סוריה איבד פייסל את תוארו, וזאת בעקבות פלישת הצרפתים, אשר סירבו לקבל את תוקף טענתו של המלך החדש לריבונות על שטח סוריה. כתוצאה מכך איבדה גם חזימה את תוארה, ובני הזוג נאלצו להסתמך על רצונה הטוב של בריטניה הגדולה, ועל יחסיה הטובים עם בני השושלת ההאשמית באותם הימים.
בעקבות הצורך הבריטי בהקמתו של ממסד מנהלי חדש בשטחי המנדט החדשים שהוענקו להם, וכן הרצון לגמול לבני השושלת ההאשמית על התייצבותם האיתנה לצדה של בריטניה במהלך מלחמת העולם, בין היתר במסגרת המרד הערבי, החליטו הבריטים בשנת 1921 להכתיר את פייסל כמלכה הראשון של עיראק, וזאת תחת כנפי החסות הבריטית. בעקבות זאת, הפכה חזימה למלכת עיראק, ובנה ראזי ליורש העצר של הממלכה. בעקבות ההכתרה עברו בני הזוג לעיראק, והתיישבו בבגדאד, בירתה של הממלכה החדשה.
בעקבות מותו של פייסל בשנת 1933, הפך בנו, ראזי, למלכה החדש של עיראק, תחת השם ראזי, מלך עיראק. בעקבות זאת הפכה חזימה למלכה האם של עיראק. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1935, נפטרה חזימה, ונקברה לצד בעלה בבגדאד. בת 51 הייתה במותה.
הערות שוליים

1 2  who is huzaima bint nasser
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2007

| --- | --- |
 תאריך:  20 במאי 2007 
 מיקום:  London Palladium 
 מנחים:  גראהם נורטון 
 →2006 2008←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2007 נערך ב-20 במאי בתיאטרון לונדון פלאדיום שבלונדון. הטקס שודר בשידור חי בערוץ BBC One בממלכה המאוחדת. שמות המועמדים פורסמו ב-11 באפריל 2007.