stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני קולינס
חייו וכתביו

קולינס נולד בהסטון (אנ'), סמוך להאונסלו (כיום חלק רובע של לונדון) באנגליה, בנם של עורך הדין הנרי קולינס (1646/7–1705) ומרי (לבית דינלי). היו לו שתי אחיות: אן קולינס (נולדה ב-1678), שנישאה להנרי לוביבונד (נולד ב-1675), ומרי קולינס (נולדה ב-1680), שנישאה לאדוארד לוביבונד (1675–1737), סוחר ומנהל של חברת הודו המזרחית הבריטית. בנם של מרי ואדוארד היה המשורר אדוארד לוביבונד.
קולינס התחנך באיטון קולג' ובקינגס קולג' בקיימברידג', ולמד משפטים במידל טמפל. הפרק המעניין ביותר בחייו היה האינטימיות שלו עם ג'ון לוק, שבמכתביו מדבר עליו בחיבה ובהערצה. בשנת 1715 הוא התיישב באסקס, שם כיהן בתפקידי שופט השלום וסגן לוטננט (אנ'), תפקידים שבהם כיהן בעבר במידלסקס. הוא מת בביתו ברחוב הארלי, לונדון.
כתביו מאגדים את התוצאות של חושבים חופשיים אנגליים קודמים. האדיבות הבלתי מתפשרת של סגנונו עומדת בניגוד בולט לאלימות של מתנגדיו; ולמרות חדשנותו, הוא לא היה אתאיסט ולא אגנוסטיקן. במילותיו שלו, "בורות היא היסוד של אתאיזם, וחשיבה חופשית התרופה שלו" (שיח על מחשבה חופשית, 105).
מסה על השימוש בהיגיון

עבודתו הבולטת הראשונה הייתה "מסה בנוגע לשימוש בהיגיון בטענות שהראיות שלהן תלויה בעדות אנושית" (Essay concerning the Use of Reason in Propositions the Evidence whereof depends on Human Testimony‏, 1707), שבה הוא דחה את ההבחנה בין "מעל היגיון" ל"מנוגד לשכל", ודרש שהגילוי יתאים לרעיונות הטבעיים של האדם לגבי אלוהים. כמו כל יצירותיו, הוא פורסם בעילום שם, אם כי זהות המחבר מעולם לא הוסתרה זמן רב.
שיח על חשיבה חופשית

שש שנים מאוחר יותר הופיעה יצירתו הראשית, "שיח על חשיבה חופשית, בעקבות עלייתה וצמיחתה של כת בשם החושבים החופשיים" (A Discourse of Freethinking, occasioned by the Rise and Growth of a Sect called Freethinkers‏, 1713). על אף העמימות של הכותרת, והעובדה שהיא תוקפת את הכמרים של כל הכנסיות ללא מתינות, היא טוענת לרוב, לפחות במפורש, על לא יותר ממה שחייב להודות כל פרוטסטנט. מחשבה חופשית היא זכות שאי אפשר ואסור להגביל אותה, שכן היא האמצעי היחיד להשגת ידיעת האמת, היא בעצם תורמת לרווחת החברה, והיא לא רק מותרת אלא מצווה על ידי הביבליה. למעשה ההתחלה של הנצרות והצלחתו של כל מפעל המיסיון כרוכים במחשבה חופשית (במובן האטימולוגי שלה) מצד המומרים.
באנגליה מסה זו, שנחשבה וטופלה כאל הטפה לדאיזם, עוררה סנסציה גדולה, וגרמה לכמה תגובות, בין היתר מוויליאם ויסטון, מהבישוף הייר, מהבישוף בנג'מין הודלי (אנ') וריצ'רד בנטלי, שתחת חתימתו של "Phileleutherus Lipsiensis", מטפל בטענות מסוימות שהובעו ברשלנות על ידי קולינס, אך מנצח בעיקר על ידי התקפה על הנקודות הטריוויאליות של הלמדנות, החוברת שלו עצמו אינה חפה מפשע מהבחינה הזו בדיוק. גם ג'ונתן סוויפט, שמתייחסים אליו בספר באופן סאטירי, הפך אותו לנושא לקריקטורה.
שיח על העילות והסיבות של הדת הנוצרית

בשנת 1724 פרסם קולינס את המסה "שיח על העילות והסיבות של הדת הנוצרית" (Discourse of the Grounds and Reasons of the Christian Religion), עם ההקדמה "התנצלות לדיון חופשי וחירות הכתיבה" (An Apology for Free Debate and Liberty of Writing). לכאורה נכתב תוך התנגדות לניסיונו של ויסטון להראות שספרי הברית הישנה אמנם הכילו במקור נבואות על אירועים שהתרחשו בסיפור הברית החדשה, אך אלו הועלמו או הושחתו על ידי היהודים, ולהוכיח שכל התגשמויות הנבואה על ידי האירועים בחייו של ישו הן "משניות, סודיות, אלגוריות ומיסטיות", שכן ההתייחסות המקורית והמילולית היא תמיד לאיזו עובדה אחרת. הוא דחה את התיאורים המואנשים של האל בכתבי קודש והטיף לשימוש בשיטות ביקורתיות-מדעיות בחקר כתבי הקודש. מכיוון שלדבריו התגשמות הנבואה היא ההוכחה התקפה היחידה לנצרות, הוא בסתר מכוון אפוא לסתור את הנצרות כהתגלות. את הקדושה של הברית החדשה הוא מעז להכחיש בגלוי, בטענה שאפשר לתקן את כתבי הקודש רק על ידי אנשים שקיבלו השראה.
לא פחות משלושים וחמש תשובות הופנו נגד ספר זה; הראויים לציון שבהם היו אלה של הבישוף אדוארד צ'נדלר (אנ'), ארתור סייקס (Arthur Sykes) וסמואל קלארק. לאלו, תוך התייחסות מיוחדת לעבודתו של צ'נדלר, שטען שמספר נבואות התגשמו ממש על ידי ישו, השיב קולינס עם "מחשבה על תוכנית של נבואה מילולית" (Scheme of Literal Prophecy Considered‏, 1727). נספח הטוען נגד ויסטון שספר דניאל זויף בתקופתו של אנטיוכוס אפיפנס.
הכרחנות

בפילוסופיה, קולינס תופס מקום ראשון במעלה כמגן של ההכרחנות (אנ'). המסה הקצרה "חקירה בדבר חירות האדם" (Inquiry Concerning Human Liberty‏, 1717) לא הצטיינה, בכל מקרה בקווי המתאר העיקריים שלה, כהצהרה על העמדה הדטרמיניסטית.
הוא הותקף במסה מפורטת על ידי סמואל קלארק, שלשיטתו חופש הרצון נעשה חיוני לדת ולמוסר. במהלך חייו של קלארק, מחשש אולי להיות ממותג כאויב הדת והמוסר, קולינס לא השיב, אבל ב-1729 הוא פרסם תשובה, בשם "חירות והכרח" (Liberty and Necessity).
כתבים אחרים

מלבד החיבורים הללו הוא כתב:
"מכתב למר דודוול (אנ')" (A Letter to Mr Dodwell), בטענה שהנשמה עשויה להיות חומרית, ושנית, שאם הנשמה אינה חומרית, זה לא נובע, כפי שטען קלארק, שהיא בת אלמוות.
"צדקת התכונות האלוהיות" (Vindication of the Divine Attributes‏, 1710)
"כומרנות בשלמות" (Priestcraft in Perfection‏, 1709), שבה הוא טוען שהסעיף "הכנסייה... אמונה" בפרק העשרים מתוך שלושים ותשעה הפרקים (אנ') (הדוקטרינות והמנהגים של הכנסייה האנגליקנית) הוכנס במרמה.
קולינס התפרסם כאחד הכותבים שנקראו הכי הרבה באנגליה. הוא היה ביבליופיל ואספן ספרים שצבר את אחת הספריות הפרטיות הגדולות של אותה תקופה, שכללה כ-6,906 ספרים בכל הנושאים, אך העדיף במיוחד יצירות על היסטוריה, תאולוגיה ופילוסופיה.
נטען (למשל ג'ייקובסון ב-"The England Libertarian Heritage") שקולינס היה המחבר האלמוני של עשרה מאמרים "הוויג העצמאי" (The Independent Whig).
נישואים וילדים

נישואיו הראשונים של קולינס היו עם מרתה צ'יילד (Martha Child‏, 1677–1703) בתם של חבר הפרלמנט סר פרנסיס צ'יילד (אנ') (1642–1713) ואליזבת, לבית וילר (1652–1720). נולדו להם שני בנים ששניהם מתו צעירים, הבכור בינקות, השני היה אנתוני קולינס (בערך 1701–1723); ושתי בנות: אליזבת קולינס (נולדה בערך 1700) שב-1738 נישאה לוולטר קארי; ומרתה קולינס (בערך 1700–1744) אשר, בשנת 1741, נישאה לרוברט פיירפקס, הלורד השביעי פיירפקס מקמרון (אנ') (1706–1793). נישואיו השניים היו לאליזבת רוטסלי (Elizabeth Wrottesley, נולדה בערך ב-1680), בתם של וולטר רוטסלי, הבארונט ה-3 של רוטסלי (אנ') (1659–1712) ואליאונורה, לבית ארצ'ר (1661–1692).
הערות שוליים

↑  Herrick, James A. (1997). "Characteristics of British Deism". The Radical Rhetoric of the English Deists: The Discourse of Skepticism, 1680–1750. Studies in Rhetoric/Communication. Columbia, South Carolina: University of South Carolina Press. pp. 23–49. ISBN 978-1-57003-166-3.
↑  האנציקלופדיה העברית, הערך קוֹלִינְז, אנתוני, כרך כ"ט, עמוד 292
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259934205171  BIBSYS: 8023994  BNE: XX1625047  BnF: cb11897356p (data)  CiNii: DA05716167  GND: 118521578  ICCU: UFIV038997  ISNI: 0000 0001 1648 2604  LCCN: n50026834  LNB: 000069775  NKC: ola2002158995  NLA: 35029808  NTA: 069899908  RERO: 02-A003116889  SELIBR: 182859  SNAC: w61v5csh  SUDOC: 026795221  Trove: 802996  VcBA: 495/180092  VIAF: 56607641   WorldCat (עם VIAF): 56607641
דיכוי פלואורסצנטי

שתי דגימות של כינין מומסות במים בעזרת לייזר סגול (משמאל) המאיר את שתיהן. בדרך כלל כינין פולט קרינה פלואורסצנטית בצבע כחול, כפי שנראה בדגימה הימנית. הדגימה השמאלית מכילה יוני כלוריד שמדכאים את הקרינה של הכינין, כך שהדגימה השמאלית לא זוהרת באופן ניכר (האור הסגול הוא אור לייזר מפוזר).
ריווי או דיכוי פלואורסצנטי (באנגלית: Quenching) מתייחס לכל תהליך שמוריד את עוצמת הקרינה הפלואורסצנטית של חומר נתון. מגוון תהליכים יכולים לגרום לרלקסציה, כמו תגובות למצב מעורר, העברת אנרגיה, יצירת קומפלקסים או התנגשות אלקטרונים. כתוצאה מכך, דיכוי פלואורסצנטי תלוי לעיתים קרובות מאוד בלחץ ובטמפרטורה. חמצן מולקולרי, יוני יוד ואקרילאמיד הם מדכאים כימיים נפוצים. יון הכלוריד הוא מדכא ידוע לפלואורסצנצית כינין. דיכוי פלואורסצנטי מהווה בעיה בשיטות ספקטרוסקופיות שאינן מיידיות, כגון פלואורסצנציה בהשראת לייזר.
חפיפה ספקטרלית של פליטת התורם ובליעת המקבל
לדיכוי פלואורסצנטי נעשה שימוש בחיישני אופטוד; למשל אפקט הדיכוי של חמצן על קומפלקסי רותניום מסוימים מאפשרת מדידה של ריווי חמצן בתמיסה. דיכוי פלואורסצנטי הוא הבסיס לתבחינים ביולוגיים של העברת אנרגיית תהודה (FRET). דיכוי ואי-דיכוי פלואורסצנטי לאחר אינטראקציה עם יעד ביולוגי מולקולרי ספציפי הוא הבסיס לחומרי ניגוד אופטיים פעילים בדימות מולקולרי.
מנגנונים > מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית

ישנם כמה מנגנונים מובחנים שבאמצעותם ניתן להעביר אנרגיה ללא קרינה (ללא בליעה או פליטה של פוטונים) בין שני צבענים, תורם ומקבל. העברת אנרגיה בתהודה (FRET) היא מנגנון דיכוי דינמי מכיוון שהעברת אנרגיה מתרחשת בזמן שהתורם במצב מעורר. FRET מבוסס על אינטראקציות דיפול-דיפול קלאסיות בין דיפולי המעבר של התורם ומקבל והוא תלוי באופן קיצוני במרחק המקבל מהתורם,  R, נופל בקצב של  {1}/{R^{6}}. FRET תלוי גם בחפיפה הספקטרלית של התורם ומקבל (ראה איור) ובנטייה היחסית של מומנטי הדיפול של התורם והמקבל. FRET יכול בדרך כלל להתרחש על פני מרחקים של עד 100 אנגסטרם.
מנגנונים > מעבר אלקטרון דקסטר

דקסטר (המכונה גם שחלוף דקסטר או מעבר אנרגיה קולקטיבי) הוא מנגנון דיכוי דינמי נוסף. מעבר אלקטרון דקסטר היא תופעה קצרת טווח הנופלת באופן אקספוננציאלי עם המרחק (פרופורציונלי ל- e^{-kR}, כאשר  k הוא קבוע התלוי הופכית ברדיוס ואן דר ואלס של האטום) ותלויה בחפיפה מרחבית של אורביטלים מולקולריים של התורם והמדכא (Quencher). ברוב המצבים של תורם פלואורופור ומקבל מדכא, מנגנון FRET חשוב יותר ממנגנון דקסטר שמתרחש במרחקים קצרים יותר של פחות מ-10 אנגסטרם.
מעבר אלקטרון דקסטר יכולה להיות משמעותית בין הצבען לממס, במיוחד כאשר נוצרים ביניהם קשרי מימן.
מנגנונים > דיכוי סטטי

דיכוי סטטי יכול להיות מנגנון דומיננטי עבור פרובים מדכאים. שלא כמו דיכוי דינמי, דיכוי סטטי מתרחש כאשר המולקולות מהוות קומפלקס במצב היסוד, כלומר לפני שמתרחש עירור. לקומפלקס תכונות ייחודיות משלו, כמו למשל שאינו פלואורסצנטי וספקטרום בליעה ייחודי. הצטברות צבע נובעת לרוב מאפקט הידרופובי - מולקולות הצבע נערמות זו על גבי זו כדי למזער את המגע עם המים. צבעים ארומטיים מישוריים המתאימים לאסוציאציה באמצעות כוחות הידרופוביים יכולים להעצים את הדיכוי הסטטי. טמפרטורות גבוהות ותוספת של חומרים פעילי שטח נוטות לשבש היווצרות קומפלקס במצב היסוד.
מנגנונים > דיכוי התנגשותי

ניתן לראות תהליך דיכוי חשוב בפיזיקה האטמוספירית בשונות הגובה של פליטות אורוריות. בגבהים גדולים (מעל ~ 200 ק"מ), יש פליטה אדומה של 630 ננומטר של חמצן אטומי, ואילו בגבהים בשכבת E (היונוספירה) הפליטה הדומיננטית היא פליטה ירוקה של 557.7 ננומטר. שתיהן כמעט נעלמות בגבהים שמתחת למאה ק"מ. וריאציה זו מתרחשת בגלל זמני החיים הארוכים במיוחד של מצבים מעוררים של חמצן אטומי, עם 0.7 שניות לפליטה הירוקה של 557.7 ננומטר וכמעט שתי דקות לפליטה האדומה של 630 ננומטר (שניהם מעברים אסורים). הנתיבים הממוצעים ללא התנגשות פוחתים בגבהים נמוכים יותר בגלל צפיפות החלקיקים הגוברת, מה שמביא לירידה בעירור אטומי החמצן עקב ההסתברות הגבוהה יותר להתנגשות, ומונעת פליטה של קווי החמצן האדומים והירוקים.
ראו גם

מדכא אפל (Dark Quencher) - משמש בביולוגיה מולקולרית.
FRET - תופעה שכמה טכניקות דיכוי מסתמכות עליה.
הערות שוליים

↑  Phillips SR, Wilson LJ, Borkman RF, Acrylamide and iodide fluorescence quenching as a structural probe of tryptophan microenvironment in bovine lens crystallins, Current Eye Research, 8 5, 1986, עמ' 611-620 doi: 10.3109/02713688609015126
↑  J. E. O'Reilly, Fluorescence experiments with quinine, Journal of Chemical Education, 9 52, 1975, עמ' 610-612 doi: 10.1021/ed052p610
↑  Sacksteder L, Ballew RM, Brown EA, Demas JN, Nesselrodt D, DeGraff BA, Photophysics in a disco: Luminescence quenching of quinine, Journal of Chemical Education, 12 67, 1990, עמ' 1065 doi: 10.1021/ed067p1065.
↑  Gutow JH, Halide (Cl-) Quenching of Quinine Sulfate Fluorescence: A Time-Resolved Fluorescence Experiment for Physical Chemistry, Journal of Chemical Education, 2 82, 2005, עמ' 302 doi: 10.1021/ed082p302
↑  Peng X, Draney DR, Volcheck WM, Quenched near-infrared fluorescent peptide substrate for HIV-1 protease assay, Optical Molecular Probes for Biomedical Applications 6097, 2006, עמ' 60970F doi: 10.1117/12.669174
↑  Peng X, Chen H, Draney DR, Volcheck W, Schutz-Geschwender A, Olive DM, A nonfluorescent, broad-range quencher dye for Förster resonance energy transfer assays, Analytical Biochemistry, 2 388, 2009, עמ' 220-228 doi: 10.1016/j.ab.2009.02.024
↑  Osterman H, The Next Step in Near Infrared Fluorescence:
IRDye® QC-1 Dark Quencher, Review Article 388, 2009, עמ' 1-8
↑  Blum G, Weimer RM, Edgington LE, Adams W, Bogyo M, Comparative Assessment of Substrates and Activity Based Probes as Tools for Non-Invasive Optical Imaging of Cysteine Protease Activity, PloS One, 7 4, 2009, עמ' e6374 doi: 10.1371/journal.pone.0006374
↑  Weissleder R, Tung CH, Mahmood U, Bogdanov A, "In vivo imaging of tumors with protease-activated near-infrared fluorescent probes, Nature Biotechnology, 4 17, 1999, עמ' 375-378 doi: 10.1038/7933
↑  "The "Gold Book, Dexter excitation transfer (electron exchange excitation transfer), 2nd ed, International Union of Pure and Applied Chemistry, 1997, ISBN 10.1351/goldbook.D01654
↑  Rees MH, Jones RA, Time dependent studies of the aurora—II. Spectroscopic morphology, Planetary and Space Science, 7 21, 1973, עמ' 1213–1235 doi: 10.1016/0032-0633(73)90207-9
↑  Johnsen MG, Lorentzen DA, Holmes JM, Løvhaug UP, A model based method for obtaining the open/closed field line boundary from the cusp auroral 6300 Å[OI red line], Journal of Geophysical Research: Space Physics, A3 117, 2012 doi: 10.1029/2011JA016980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4154827-9 
דיאגרמת יבלונסקי של FRET עם ציון סקאלות הזמנים.
איור סכמטי של מעבר אלקטרון דקסטר
מנגנוני מדכא אפל: השוואה בין דיכוי דינמי (FRET) לדיכוי סטטי.
אלכסנדר מילינקביץ'

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1947 (בן 77) גרודנו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, ברית המועצות 
 מדינה:  בלארוס 
 השכלה:  Yanka Kupala State University of Grodno 
 פרסים והוקרה
 פרס סחרוב לחופש המחשבה (2006)  מסדר ההצטיינות בתרבות של פולין  Belarusian Democratic Republic 100th Jubilee Medal 
 
אלכסנדר מילינקביץ'
אלכסנדר ולדימרביץ' מילינקביץ' (בבלארוסית: Алякса́ндар Уладзі́меравіч Мілінке́віч, ברוסית: Алекса́ндр Влади́мирович Милинке́вич; נולד ב-25 ביולי 1947 בהורדנה) הוא פוליטיקאי בלארוסי ואחד ממנהיגי האופוזיציה במדינה.
בוגר המכון לפיזיקה של האקדמיה למדעים של בלארוס. עבד כמורה בבית ספר וחוקר במכוני מחקר בבלארוס וצרפת. מ-1980 עד 1984 עסק בהקמת הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת סטיף באלג'יריה.
פרסם מאמרים מדעיים רבים בנושא הלייזרים וכן עבודות על ההיסטוריה, התרבות והאדריכלות של בלארוס.
דובר בלארוסית, רוסית, צרפתית, אנגלית ופולנית.
קריירה פוליטית

משנת 1990 עד 1996 שימש כסגן ראש עיריית הורדנה המופקד על נושאי חינוך ותרבות.
לאורך שנות התשעים היה פעיל בארגונים לאומיים דמוקרטיים בבלארוס.
בשנת 2001 שימש כראש מטה הבחירות של המועמד לנשיאות בלארוס סיאמיון דומש, שהפסיד לאלכסנדר לוקשנקו.
הבחירות לנשיאות ב-2006

בשנת 2005 נבחר בכנס של מפלגות האופוזיציה בתור המועמד המאוחד של הכוחות הדמוקרטים המאוחדים של בלארוס לבחירות לנשיאות שהיו אמורות להיערך ביולי 2006. הבחירות הוקדמו בהחלטת הנשיא המכהן לוקשנקו ל-19 במרץ. בנוסף למילינקביץ' רצו נגד לוקשנקו מועמד המפלגה הסוציאליסטית אלכסנדר קאזולין ומועמד המפלגה הליברל-דמוקרטית סיארהיי היידוקביץ'.
על-פי התוצאות הרשמיות לוקשנקו זכה בבחירות עם תמיכה של מעל 80% ומילינקביץ הגיע למקום השני עם כ-6% בלבד. מילינקביץ וקאזולין טענו שהתוצאות זויפו וניסו להוביל מאבק עממי למען בחירות חוזרות. שניהם נעצרו ונשפטו על הפרת סדר ציבורי. מילינקביץ' שוחרר לאחר ריצוי 15 ימי מאסר, ואילו קאזולין נשלח לכלא לחמש שנים וחצי.
מילינקביץ' ממשיך לשמש כמנהיג האופוזיציה העיקרי בבלארוס.
אליפות העולם בשחמט 1984

אליפות העולם בשחמט 1984 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי היה דו-קרב בו נפגשו אלוף העולם אנטולי קרפוב וגארי קספרוב והוא נערך בין 10 בספטמבר 1984 לבין 15 בפברואר 1985. הדו-קרב הסתיים ללא הכרעה על ידי נשיא פיד"ה פלורנסיו קמפונס. באותה החלטה הוא גם החליט על עריכת דו-קרב חוזר במהלך 1985.
רקע

בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימו 2 תחרויות בין-אזוריות עם 14 משתתפים כל אחד. השישה הראשונים העפילו (3 מכל תחרות) לשלב השלישי שנערך בשיטת פלייאוף. לשחמטאים אלו הצטרפו רוברט היבנר וויקטור קורצ'נוי.
מפגשי המועמדים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | פברואר-מרץ 1983 - מוסקבה | פברואר-מרץ 1983 - מוסקבה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1983 - מוסקבה | פברואר-מרץ 1983 - מוסקבה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות גארי קספרוב |  6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות גארי קספרוב |  6 |   |   | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות אלכסנדר בליאבסקי |    3 |   |   | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות אלכסנדר בליאבסקי |    3 |   |   |  ברית המועצות גארי קספרוב |   7 |   |   |  |  |
|  | מרץ-אפריל 1983 - באד קיסינגן | מרץ-אפריל 1983 - באד קיסינגן |   |   |  ברית המועצות גארי קספרוב |   7 |   |   |  |  |
|  | מרץ-אפריל 1983 - באד קיסינגן | מרץ-אפריל 1983 - באד קיסינגן |   |   |  שווייץ ויקטור קורצ'נוי |  4 |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש |  3 |   |   |  שווייץ ויקטור קורצ'נוי |  4 |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש |  3 |   |   |  |  |   |   | מרץ-אפריל 1984 - מראנו | מרץ-אפריל 1984 - מראנו |
|  |  שווייץ ויקטור קורצ'נוי  |  6 |   |   |  |  |   |   | מרץ-אפריל 1984 - מראנו | מרץ-אפריל 1984 - מראנו |
|  |  שווייץ ויקטור קורצ'נוי  |  6 |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות גארי קספרוב |  ½8 |
|  | אפריל 1983 - אליקנטה | אפריל 1983 - אליקנטה |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות גארי קספרוב |  ½8 |
|  | אפריל 1983 - אליקנטה | אפריל 1983 - אליקנטה |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |  ½4 |
|  |  הונגריה זולטאן ריבלי |  6 |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |  ½4 |
|  |  הונגריה זולטאן ריבלי |  6 |   |   | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון |   |   |  |  |
|  |  הפיליפינים אוגניו טורה |   4 |   |   | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון | נובמבר-דצמבר 1983 - לונדון |   |   |  |  |
|  |  הפיליפינים אוגניו טורה |   4 |   |   |  הונגריה זולטאן ריבלי |   ½4 |   |   |  |  |
|  | מרץ-אפריל 1983  - ולדן | מרץ-אפריל 1983  - ולדן |   |   |  הונגריה זולטאן ריבלי |   ½4 |   |   |  |  |
|  | מרץ-אפריל 1983  - ולדן | מרץ-אפריל 1983  - ולדן |   |   |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |   ½6 |   |   |  |  |
|  |  גרמניה רוברט היבנר |  7 |   |   |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |   ½6 |   |   |  |  |
|  |  גרמניה רוברט היבנר |  7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב  |   7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב  |   7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
דו-קרב על האליפות

הדו-קרב התקיים במהלך 10 בספטמבר 1984-‏15 בפברואר 1985 במוסקבה. השחמטאי שהיה מנצח 6 פעמים היה מוכרז כמנצח. לא הייתה הגבלה על מספר המשחקים.
לאחר המשחק ה-9, התוצאה הייתה 4:0 לטובת אנטולי קרפוב. במשחק מס' 27 הוא השיג את הניצחון החמישי. במשחק מס' 32 קספרוב ניצח בפעם הראשונה ובהמשך במשחקים מס' 47 ו-48. בשלב זה, נשיא פיד"ה הכריז על הפסקת המפגש ל"אור תשישות המשתתפים והמארגנים". אנטולי קרפוב וגארי קספרוב התנגדו למהלך. בסופו של דבר, לפי דבריו של נשיא פיד"ה, "קרפוב הסכים וקספרוב קיבל את גזר הדין". הוחלט על עריכת דו-קרב חוזר במהלך שנת 1985.
|  | משתתף | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך | תאריך | תאריך | 10.9 | 12.9 | 17.9 | 21.9 | 24.9 | 26.9 | 28.9 | 3.10 | 5.10 | 8.10 | 10.10 | 12.10 |
| 1 | ברית המועצות אנטולי קרפוב  | 2705 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ |
| 2 | ברית המועצות גארי קספרוב  | 2715 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ |
|  | משתתף |  | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 |
| תאריך | תאריך | תאריך | 15.10 | 17.10 | 19.10 | 22.10 | 24.10 | 26.10 | 29.10 | 31.10 | 2.11 | 5.11 | 12.11 | 16.11 |
| 1 | ברית המועצות אנטולי קרפוב  |  | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ |
| 2 | ברית המועצות גארי קספרוב  |  | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ |
|  | משתתף |  | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 |
| תאריך | תאריך | תאריך | 19.11 | 21.11 | 23.11 | 28.11 | 3.12 | 5.12 | 7.12 | 12.12 | 17.12 | 19.12 | 26.12 | 28.12 |
| 1 | ברית המועצות אנטולי קרפוב |  | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ |
| 2 | ברית המועצות גארי קספרוב |  | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ |
|  | משתתף | 37 | 38 | 39 | 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | נקודות |
| תאריך | תאריך | 2.1 | 4.1 | 7.1 | 9.1 | 14.1 | 16.1 | 18.1 | 21.1 | 23.1 | 28.1 | 30.1 | 8.2 |  |
| 1 | ברית המועצות אנטולי קרפוב | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 25 (5) |
| 2 | ברית המועצות גארי קספרוב | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 23 (3) |
אליפות העולם בשחמט 1978

אליפות העולם בשחמט 1978 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם אנטולי קרפוב וויקטור קורצ'נוי נערך בין 18 ביולי ל-18 באוקטובר 1978. הוא הסתיים בניצחון של אנטולי קרפוב
רקע

בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימו 2 תחרויות בין-אזוריות עם 20 משתתפים כ"א. השישה הראשונים העפילו (3 מכל תחרות) לשלב השלישי שנערך בשיטת פלייאוף. לשחמטאים אלו הצטרפו בוריס ספסקי וויקטור קורצ'נוי. לבובי פישר הייתה זכות להשתתף בתחרות אך הוא לא הגיב להצעה. בשנת 1976 ויקטור קורצ'נוי ערק מברית המועצות. הדבר הוסיף נופך פוליטי לכל התמודדות שלו נגד שחמטאי סובייטי בכלל, ובדו-קרב על האליפות בפרט.
מפגשי המועמדים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | פברואר-מרץ 1977 - איל-צ'יוקו | פברואר-מרץ 1977 - איל-צ'יוקו |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1977 - איל-צ'יוקו | פברואר-מרץ 1977 - איל-צ'יוקו |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ויקטור קורצ'נוי |  ½6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ויקטור קורצ'נוי |  ½6 |   |   | יולי 1977 - אביאן | יולי 1977 - אביאן |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות טיגראן פטרוסיאן |    ½5 |   |   | יולי 1977 - אביאן | יולי 1977 - אביאן |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות טיגראן פטרוסיאן |    ½5 |   |   |   ויקטור קורצ'נוי |  ½8 |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1977 - לוצרן | פברואר-מרץ 1977 - לוצרן |   |   |   ויקטור קורצ'נוי |  ½8 |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1977 - לוצרן | פברואר-מרץ 1977 - לוצרן |   |   |  ברית המועצות לב פולוגייבסקי |  ½4 |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות לב פולוגייבסקי |  ½6 |   |   |  ברית המועצות לב פולוגייבסקי |  ½4 |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות לב פולוגייבסקי |  ½6 |   |   |  |  |   |   | נובמבר-דצמבר 1977 - בלגרד | נובמבר-דצמבר 1977 - בלגרד |
|  |  ברזיל אנריקה מקינג |   ½5 |   |   |  |  |   |   | נובמבר-דצמבר 1977 - בלגרד | נובמבר-דצמבר 1977 - בלגרד |
|  |  ברזיל אנריקה מקינג |   ½5 |   |   |  |  |   |   |  ויקטור קורצ'נוי |  ½10 |
|  | פברואר-מרץ 1977 - רייקיאוויק | פברואר-מרץ 1977 - רייקיאוויק |   |   |  |  |   |   |  ויקטור קורצ'נוי |  ½10 |
|  | פברואר-מרץ 1977 - רייקיאוויק | פברואר-מרץ 1977 - רייקיאוויק |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½7 |
|  |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½8 |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½7 |
|  |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½8 |   |   | יולי-אוגוסט 1977 - ז'נבה | יולי-אוגוסט 1977 - ז'נבה |   |   |  |  |
|  |  צ'כוסלובקיה ולסטימיל הורט |   ½7 |   |   | יולי-אוגוסט 1977 - ז'נבה | יולי-אוגוסט 1977 - ז'נבה |   |   |  |  |
|  |  צ'כוסלובקיה ולסטימיל הורט |   ½7 |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½8 |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1977  - רוטרדם | פברואר-מרץ 1977  - רוטרדם |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½8 |   |   |  |  |
|  | פברואר-מרץ 1977  - רוטרדם | פברואר-מרץ 1977  - רוטרדם |   |   |   הונגריה לאיוש פורטיש |   ½6 |   |   |  |  |
|  |  דנמרק בנט לארסן |  ½3 |   |   |   הונגריה לאיוש פורטיש |   ½6 |   |   |  |  |
|  |  דנמרק בנט לארסן |  ½3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש  |   ½6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש  |   ½6 |   |   |  |  |   |   |  |  |