stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנב בפרקמבריון

ארנבים פרקמבריונים או "מאובני ארנבים בפרקמבריון" נכללו בין התגובות שנתן הביולוג ג'ון הלדיין כשנשאל אילו ראיות עלולות להרוס את ביטחונו בתאוריית האבולוציה ובתחום המחקר שלה. תשובה זו הפכה לדימוי פופולרי בוויכוחים על אבולוציה ועל התחום המדעי של ביולוגיה אבולוציונית בשנות ה-90 של המאה ה-20.
מדענים רואים בתשובה הפרכה טובה כנגד הטענות לפיהן תאוריית האבולוציה אינה ניתנת להפרכה באמצעות ראיות אמפיריות כלשהן. חלק ממתנגדי האבולוציה טוענים כי היא טאוטלוגיה ולא תאוריה מדעית כיוון שאינה עומדת במבחן ההפרכה של קרל פופר. התאוריה של דרווין חזתה כי עם הזמן ימצאו יותר ויותר מאובנים, מאורגנים לפי סדר הופעה מסוים וכן כי ימצאו מאובן מעבר שיעידו על אב קדמון משותף ועל התפתחות והתפצלות של מינים למינים אחרים. דבר זה הוא דוגמה לכוח ניבוי של התאוריה. עם הזמן התגלו אלפי מאובנים שהדגימו את נכונות התאוריה וסיפקו לה אישושים. הופעת ארנבים בתקופת הפרקמבריון הייתה יכולה להיות הפרכה לתאוריה. כמו גם הופעת כל מאובן אחר בתקופה שאינה מתאימה לפי התאוריות האבולוציונית והגאולוגיות, אבל אף מאובן כזה לא נמצא. בעבר נעשו מספר ניסיונות בודדים לזייף מאובנים אך ניסיונות אלה נחשפו, וכל המאובנים האמיתיים שנמצאו, הופיעו בשכבות גאולוגיות מתאימות לתאוריה האבולוציונית. בעבר הדבר כלל אלפי מאקרו מאובנים של בעלי חיים וצמחים רב תאיים ובעשורים האחרונים מדובר גם במספר גדול בהרבה של מיקרו מאובנים של יצורים מיקרוסוקפיים כולל מאובני חיידקים, אצות פטריות וחד תאים נוספים מהעבר הקדום של כדור הארץ.
ארנבים הם סוג של יונקים. יונקים הם מחלקה של בעלי חיים שההופעה שלהם בלוח הזמנים הגאולוגי מתוארכת לתקופה מאוחרת בהרבה מכל אלה שנמצאו בשכבות פרקמבריות תקופה המתארת זמן ארוך – מהיווצרות כדור הארץ לפני כ-4.54 מיליארד שנה ועד לפני 542 מיליון שנה. רישומים גאולוגיים מצביעים על כך שאף על פי שהיונקים האמיתיים הראשונים הופיעו בתקופת הטריאס, סדרות יונקים מודרניים (בדומה לארנבים) הופיעו בתקופת הפלאוקן (מלפני 66 מיליוני שנים) והאאוקן שהתרחשו במסגת תקופת הפלאוגן. מנקודת המבט של הפילוסופיה של המדע, ספק אם גילוי תאורטי של מאובני יונקים בסלעים קדם-קמבריים יפיל את תורת האבולוציה באופן מיידי, אם כי אם תגלית כזו תהיה אותנטית, היא תצביע על שגיאות חמורות בהבנה המודרנית לגבי התהליך האבולוציוני, שכן כ-400 מיליוני שנים מפרידות בין התקופה הזו לבין הפרקמבריון.
הערות שוליים

↑  ריצ'רד דוקינס, ההצגה הגדולה בתבל, עמ' 146–147
יוסי פינטו

| --- | --- |

קצין אג"ם של פיקוד העורף, אל"ם יוסי פינטו, אוגוסט 2017
 לידה:  12 באפריל 1975 (בן 49) מצפה רמון, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  יוסי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-אוגוסט 1993
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד דוכיפת  סגן מפקד חטיבת כפיר  קצין אג"ם של עוצבת האש  מפקד חטיבת בנימין  מפקד המרכז לאימונים באש במל"י  קצין אג"ם של פיקוד העורף  מפקד חטיבת החילוץ  נספח צה"ל ביוון
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
יוסי פינטו (נולד ב-12 באפריל 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים, המשמש מפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית. קודם לכן שימש כנספח צבאי ביוון, מפקד חטיבת החילוץ, קצין אג"ם של פיקוד העורף, מפקד המרכז לאימונים באש במל"י ומפקד חטיבת בנימין.
ביוגרפיה

פינטו נולד במצפה רמון להוריו שהיו בשירות קבע בבסיס רמון[דרוש מקור]. התגייס לצה"ל באוגוסט 1993, ושובץ בגדוד דוכיפת. שירת כלוחם בגדוד. לאחר קורס קציני חי"ר שב לגדוד דוכיפת, ומונה למפקד מחלקת מסלול. במהלך התפקיד נפצע במהומות מנהרת הכותל. בהמשך שימש כמפקד מחלקה בגדוד. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד דוכיפת. בשנת 2000 מונה לסגן מפקד גדוד דוכיפת. בשנת 2004 מונה לקצין אג"ם של חטיבת בנימין.
באוגוסט 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד דוכיפת, בכך היה למפקד הגדוד הראשון בחטיבת כפיר שצמח לאורך כל שירותו בגדודי החטיבה. באפריל 2008, הגדוד בפיקודו קיבל את פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות. את תפקידו סיים במאי 2009. בהמשך מונה לסגן מפקד חטיבת כפיר בין השנים 2009–2010. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של עוצבת האש בין השנים 2010–2012.
ב-10 ביולי 2012 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת בנימין, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מבצע שובו אחים. את תפקידו סיים בספטמבר 2014. בשנת 2014 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2015. בהמשך מונה לקצין אג"ם של פיקוד העורף בין השנים 2015–2017. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ה (2018-2017). ב-25 ביולי 2018 מונה למפקד חטיבת החילוץ, הוא שימש בתפקיד עד 9 ביוני 2020. באוגוסט 2020 מונה לנספח צה"ל ביוון ושימש בתפקיד עד לשחרורו בשנת 2023.
ב-11 בינואר 2024 מונה למפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית.
חיים אישיים

פינטו נשוי ואב לשניים. בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  אלעד ארדן, היסטוריה בכפיר: התמנה המג"ד הראשון שהתגייס כטוראי לאחד מגדודי החטיבה, במחנה, גיליון 49, 2007
↑  אל"ם יוסי פינטו, כשהברזל להט: מפקד חטיבת בנימין נפרד ממפקדו בעבר, שנהרג ברמאללה, באתר nana10‏, 5 במאי 2014
↑  חנן גרינברג, דוכיפת בשמים: הגדוד זכה בפרס הרמטכ"ל, באתר ynet, 7 באפריל 2008
↑  פלורית שויחט, סא"ל יוסי פינטו מונה למח"ט בנימין: "נמשיך לשמור הירידה בהיקף הטרור", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 11 ביולי 2012
↑   כרמל ליבמן, כך מכשירים את אנשי המפתח שמעצבים את המציאות הביטחונית של ישראל, באתר צה"ל, 13 ביולי 2018
שם חיבה

שמות החיבה של המדינות המרכיבות את ארצות הברית, 1884
שם חיבה או כינוי חיבה הוא שם שניתן לאדם על ידי בני משפחתו או ידידיו, בנוסף לשמו הרשמי, כדרך להבעת חיבה כלפיו. פעמים רבות ניתן שם החיבה לפעוטות, ולעיתים נפסק או מצטמצם השימוש בשם החיבה עם ההתבגרות. פעמים אחרות הופך שם חיבה לנחלת הכלל, עד כי האדם מזוהה בעיקר בשם החיבה שלו.
שם חיבה הוא במרבית המקרים צורת הקטנה של השם הפרטי המקורי. כך, למשל, "ישראל" הופך ל"שרוליק", "אברהם" הופך ל"אבי" וכדומה. התופעה קיימת בשפות רבות. באנגלית, למשל, מקובל שם החיבה "ביל" למי ששמו הרשמי הוא "ויליאם", ו"בוב" ל"רוברט". ברוסית השם הנשי "יקטרינה", הופך לשם החיבה "קטיה" וזה הופך לשם החיבה "קטיושה".
לעיתים נוספת לשמו המקורי של האדם סיומת קצרה המביעה חיבה כלפיו כגון: דבירי, דבירוש, דבירצ'וק וכדומה (שימו לב ששתי הסיומות האחרונות באות משפות סלביות).
לעיתים נגזר שם החיבה משם משפחתו של האדם. שם החיבה של וינסטון צ'רצ'יל היה "צ'רצ'י".
לעיתים נוצר שם החיבה בעקבות אירוע בולט כלשהו. לרחבעם זאבי ניתן שם החיבה "גנדי" לאחר שהגיע לחדר האוכל בבית הספר שבו התחנך, כשהוא קירח, יחף, ומגבת למותניו, הופעה שהזכירה לחבריו את המנהיג ההודי מהאטמה גנדי.
שמות חיבה ידועים

פוליטיקאים ישראלים אחדים, ששם החיבה שלהם הפך לנחלת הכלל, הפכו את שם החיבה לחלק משמם הרשמי. כך למשל אברהם בייגה שוחט, יוסף (טומי) לפיד, בנימין (ביבי) נתניהו, משה (בוגי) יעלון, יצחק (בוז'י) הרצוג. אחד המניעים לכך הוא לאפשר את הופעת שם החיבה בפרסומים רשמיים, כגון רשימת המועמדים לכנסת, שבהם נרשמים אנשים רק לפי שמם הרשמי המופיע במרשם האוכלוסין.
ראו גם

היפוקוריזם
צורת הקטנה
לקריאה נוספת

רוביק רוזנטל, "ביבי ובוגי, בייגה ואברום", בתוך חדוות הלשון - שיחות על העברית הישראלית, הוצאת עם עובד, 2004.
רות בורשטיין (2010) "ציפורה לבני ושאולי מופז - על שמות חיבה בעברית בשישים שנות המדינה". העברית שפה חיה, כרך ה' (בעריכת רינה בן-שחר, גדעון טורי וניצה בן ארי. הקיבוץ המאוחד. עמ' 65-85.
חנן-יה ישראל בוהדנה

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1985 (בן 39) כ"ג בסיוון ה'תשמ"ה באר שבע, ישראל
 שם לידה:  חנן ישראל בוהדנה
 שם במה:  חנן יה
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  זמר-יוצר,סופר
 סוגה:  מוזיקת נשמה, זמר עברי, מוזיקה קלאסית
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  זמרה, גיטרה, פסנתר, עוד, אקורדיון, בנג'ו
 חברת תקליטים:  הליקון
 שיתופי פעולה בולטים:  ישראל בר-און, זיו קוז'וקרו, מיכה ביטון
 מספר צאצאים:  1
חנן-יה ישראל בוהדנה (נולד ב-11 ביוני 1985, כ״ג בסיוון ה׳תשמ״ה) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

בוהדנה נולד בבאר שבע בשם חנן ישראל בוהדנה. בגיל צעיר הוא גילה כישורי שירה, כתיבה ונגינה. בוהדנה הוא אוטודידקט, שלמד מוזיקה לבדו. את אלבומו הראשון הפיק בין היתר מחסכונותיו בעיקר מעבודה כמורה לגיטרה, פסנתר ותיאוריה מוזיקלית.
קריירה

בשנת 2010 הוציא לאור את אלבומו הראשון "מקבל בהבנה" בהפקתו, עיבוד וניצוח של ד"ר זיו קוז'וקרו. בוהדנה כתב והלחין את שירי האלבום. האלבום היה הראשון שהופץ ב"פלטפורמת פטיפון". מאלבום זה יצא סינגל ראשון בשם "התבודדות" שזיכה את האלבום בשבחים בעיתונות הכתובה ונוגן בסדרה "סרוגים" בפרק השמיני של העונה השנייה. השיר "אדם אחר ממנו" מתוך האלבום זכה בינואר 2011 בחמשת הסינגלים הטובים ביותר לצד שיריהם של אייל גולן ואריק סיני באתר ערוץ הטלוויזיה רשת 13 על ידי מבקר המוזיקה רע כהן: "אם הקול הגבוה והדק שלו יתפוס, בוהדנה עוד עשוי להפוך לחלק ממנטרת ההצטדקות הקבועה של אליטיסטים לגבי מוזיקה מזרחית". השירים "לכי על שידוך" ו"בשבילו" היו שיר השבוע ברדיו ירושלים יממה לאחר פרסומם.
עם יציאת האלבום פרסם בחינם לקהל מאזיניו ספר שכתב בזמן שירותו הצבאי בשם "דבר איתי בשקט".
בשנת 2011 הוציא סינגל בודד בשם "מישל".
בשנת 2017 יצא "לבושה בחסד ערוך". ספר שירה שהכיל שירה פרי עטו.
בשנת 2018 יצא ספר הילדים "אבא בוא, אבא פה" שכתב בוהדנה בהשראת השיר "אבא פה" שחיבר יחד עם בתו. זהו ספר הילדים הראשון שחיבר בוהדנה וספרו השלישי במספר. הספר נכלל בעשרת הספרים המומלצים של העמותה לקידום אחריות הורית.
בשנת 2019 הוציא סינגל בשם "מתעוררים".
קריירה > שיתופי פעולה

בשנת 2017, לאחר היכרות של מספר שנים, חבר בוהדנה למוזיקאי מיכה ביטון והשניים הקליטו דואט בהפקתו המוזיקלית של ביטון לשיר "בושה בחסד" שכתב והלחין בוהדנה. שיר זה שימש כשיר נושא לספר השירה שהוציא בוהדנה לאור.
מאוקטובר 2019 למשך כשנה ניהל אמנותית את הזמר ישראל בר-און. השניים הם חברים קרובים, ובעקבות התמודדותו של בר און עם הפרעה דו-קוטבית והגירושין שעבר באותה תקופה, החליט חנן יה לסיע לו.
קריירה > הוצאות מאוחרות והשתתפות במצעדים

ב 27 בינואר 2021, הוציא בוהדנה את שירו "שובי" אותו הפיק מוזיקלית צחי אלוש סולן להקת המרפסות לשעבר וכיום מפיק מוזיקלי. השיר "שובי" נוגן בגלגלצ על ידי מספר עורכים בתחנה ואף נכנס לרשימת המלצות העורכים לשנת 2021 של התחנה. בעקבות כך השיר הושמע בתחנות נוספות.
עם כניסתו למצעד השירים המובילים של אתר muzic הגיע "שובי" למקום השני מתוך 40 השירים הישראלים המובילים לשנת 2021, נכון ליוני 2021. מאוחר יותר, האתר סיכם את המצעד השנתי לשנת תשפ"א ו"שובי" נכלל בין 100 השירים הגדולים של השנה.
כשבועיים מיציאתו של "שובי" השיר נכנס ללהיטים החמים לשנת 2021 של ספוטיפיי.[דרוש מקור] נכון ליוני 2021.
בעקבות כך החליטו בוהדנה ומפיקו המוזיקלי צחי אלוש להמשיך לעבוד על אלבום שני.
ב 18 באפריל 2021 יצא הסינגל השני מתוך האלבום השני "רוקדים והולכים לישון". השיר לא הצליח כמו קודמו.
ב 23 ביוני 2021 הוציא את שירו "אלוהים שישמור". זהו הסינגל השלישי שיצא מתוך האלבום השני של בוהדנה. בשיר זה נוצר שיתוף פעולה עם הזמרת ליטל גבאי שביצעה בו תוספת מוזיקלית קולית בשפה הפרסית. בביקורת על "אלוהים שישמור" כתב מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי על חנן יה: "שבה את ליבי" והוסיף כי קולו של בוהדנה "אקזוטי במיוחד". הביקורת זכתה לארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה.
ב 20 בפברואר 2022 הוציא את הסינגל הרביעי מתוך אלבומו השני "אותך ואת הפסנתר".
ב 19 במאי 2022 הוציא את שירו "אור לחופתי" – הסינגל החמישי מתוך אלבומו השני "שובי". בשיר זה אירח בוהדנה את ישראל בר און חברו הקרוב.
ב 16 ביולי 2023 יצא השיר "רוצה לבד" שיר אותו כתב, הלחין וביצע ביחד עם צחי אלוש ויובל דה לוי.
ב 31 במרץ 2024 יצא אלבומו השני "שובי". אלבום המונה שמונה שירים שאת כולם כתב והלחין חנן יה.
חייו האישיים

חנן יה גרוש ולו בת אחת. הזמר עמיר בניון הוא בן דודתו.
ספריו

"אבא בוא, אבא פה" ספר ילדים, עצמאי (2018)
"בוטו לא שלי ולא שלך." ספר ילדים, עצמאי (2023)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

"מקבל בהבנה" (2010) Playlink
"שובי" (2024) הליקון ארומה מיוזיק
דיסקוגרפיה > סינגלים

"מישל" (2011) עצמאי
"בושה בחסד" עם מיכה ביטון (2017) עצמאי
"עדי" (2017) עצמאי
"אבא פה"- (2018) עצמאי | שיר נושא לספר הילדים "אבא בוא, אבא פה"
"עדיף שתישאר" (2019) עצמאי
"מתעוררים" (2019) Playlink
שיתופי פעולה
אור לחופתי עם ישראל בר-און (2022) הליקון
"רוצה לבד" עם אלוש ודה לוי (2023) הליקון
הערות שוליים

↑  פטיפון - חנן יה - מקבל בהבנה, באתר פטיפון
↑  1.ידיעות אחרונות, "לא עוזב את העיר", ידיעות אחרונות
2.מגזין רייטינג, - חנן ישראל בוהדנה - "מקבל בהבנה", במגזין חשיפה לדרום

3.דודו כהן, רייטינג, - חנן ישראל בוהדנה "התבודדות"
↑  רע כהן, חצי אוזן • הסינגלים של השבוע, באתר חדשות 13, 5 בינואר 2011
↑  הכל נשאר במשפחה - שירונט, באתר mshironet.mako.co.il
↑  "אבא פה גם אם צריך להיאבק", באתר ידיעות אחרונות
↑  ספרי גירושין לילדים, גירושין - מידע מקיף להורים המתגרשים, באתר העמותה לשיוויון וקידום אחריות הורית
↑  "מתעוררים", באתר פטיפון
↑  "כל דבר בחיים משפיע על היצירה שלי", באתר "ידיעות הנגב", באתר ידיעות הנגב
↑  "אוי ואבוי אם המוסיקה שלי לא תקבל את המעטפת הכי מכובדת שיכולה להיות" -, באתר האתר Gplus. 'גבעתיים פלוס' 'רמת גן פלוס', ‏2021-02-16
↑  הסינגל "שובי", באתר פטיפון
↑  הסינגל "שובי" באתר "הליקון", באתר הליקון ארומה מיוזי'
↑  שירים חדשים בעברית | שירים ישראלים חדשים 2021, באתר מיוזיק Muzic
↑  המצעד הישראלי השנתי תשפ"א (2020–2021) • 100 השירים הגדולים! - מיוזיק, באתר מיוזיק Muzic, ‏2021-09-03
↑  "מאחל שהמוזיקה תמיד תהיה חלק מחיי", באתר www.b7net.co.il
↑  חנן יה אלוהים שישמור, באתר yosmusic.com, ‏2021-06-24
↑  אלפרד כהן, השירים החדשים שעשו את השבוע (28.2.22), באתר KZradio רדיו הקצה, ‏2022-02-28
1 2  אור לחופתי: חנן יה וזוכה העונה השישית של כוכב נולד, באתר www.inn.co.il
↑  "רוצה לבד": שלושת החברים המוזיקאים כובשים את המדינה בלהיט החדש, באתר מעריב אונליין, 8 באוגוסט 2023
↑  להיטים חמים ב-2024, באתר ספוטיפיי
↑  מפגש ספונטני באולפן של שלושה זמרים מהדרום, הוליד סינגל ראשוני ומפתיע, באתר באר שבע נט, ‏16 ביולי 2023
↑  חנן יה / שובי | הליקון ארומה מיוזיק גרופ, באתר heliconaroma.co.il, ‏2024-04-03
↑  הכל נשאר במשפחה - שירונט, באתר mshironet.mako.co.il
↑  liorsade8, ספרי גירושין לילדים:, באתר גירושין - הורים גרושים, ‏2020-04-18
↑  אבא בוא, אבא פה / חנן-יה ישראל בוהדנה ; איורים: מיטל שאמי בוטו ; עריכה לשונית: אסתר תירוש | ספר | בוהדנה, חנן-יה ישראל מחבר (שאמי בוטו, מיטל (מאייר) | שאמי בוטו, מיטל (מאייר) ;תירוש, אסתי, 1951- (עורך) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  נגב 16.06.23, באתר user-oqw6j7d.cld.bz
↑  Dan Ziv Software Solutions- www.danziv.net, פטיפון - חנן יה - מישל, באתר פטיפון
↑  חנן-יה ישראל בוהדנה - אבא פה | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
↑  פטיפון - חנן יה - מתעוררים, באתר פטיפון
↑  מפגש ספונטני באולפן של שלושה זמרים מהדרום, הוליד סינגל ראשוני ומפתיע, באתר www.b7net.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 104156675139133582990   WorldCat (עם VIAF): 104156675139133582990
יוסף גרמון

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1988 (בן 36) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אמריקה הלטינית
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 תפקידים נוספים:  מנהל זק"א באמריקה הלטינית
 רבותיו:  הרב פנחס חיים שיינברג, הרב שאול מאלח, הרב אליהו אדמוני
 בת זוג:  מרגלית
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  אות הוקרה מהקונגרס של גואטמלה (2019)  פרס באקוודור על שם מרטין לותר קינג של ארגון זכויות האדם באמריקה הלטינית
 
הרב יוסף גרמון (נולד ב-29 בינואר 1988 בירושלים) הוא נשיא הקואליציה ההומניטרית ולשעבר רבה הראשי של גואטמלה.
ביוגרפיה

יוסף נולד ב-29 בינואר 1988 בירושלים. למד בתלמוד תורה דרך תבונה, בישיבה קטנה אמרי נועם ובישיבת תורה אור. הוסמך לרבנות דרך מכון לימודי דעת (פרחי שושנים). בשנת 2007 החל לעבוד בישיבת "אור תורה" במקסיקו, ובמקביל היה לסופר צללים לרבנים באמריקה הלטינית. למד לתואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטה הפתוחה, ולתואר שני במדעי הרוח והחברה ב-Instituto internacional de estudios globales, וב-2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת Alfa y omega בוייארמוסה.
בשנת 2012 החל לשמש מרצה בקהילה היהודית בבוגוטה, וב-2013 מונה לרבה של העיר סנטיאגו דה קאלי.
ב-2015 מונה לרב הראשי של גואטמלה. במהלך שנותיו כרבה של גואטמלה מיסד קשרים עם הקהילה האוונגליסטית בגואטמלה, וכן חיזק את הקשר בין הממשל לבין הקהילה. בשנת 2017 היה שותף לתהליך הקמת סניף זק"א בגואטמלה. בשנת 2018 היה שותף לתהליך העברת שגרירות גואטמלה בישראל לירושלים. לאחר התפרצות הר הגעש פואגו ביוני 2018, החל גרמון בפעילות הומניטרית רחבת היקף, שכללה גיוס כספים לטובת סיוע לנפגעים, הקמת שכונת מגורים לטובת עקורים, חלוקת למעלה ממיליון ק"ג מזון לנפגעים ופעילויות הומניטריות רבות נוספות. בשנת 2019 סיים את תפקידו כרב הראשי בגואטמלה, אך המשיך לשמש בתפקיד מפקד זק"א באמריקה הלטינית, וכן מוביל את ארגון "הקואליציה ההומניטרית", אשר פועלת לחלוקת מזון, תרופות, ביגוד וצרכים נוספים לנזקקים ברחבי העולם, ובעיקר באמריקה הלטינית ובאפריקה. בנוסף, מרצה גרמון ברחבי אמריקה הלטינית לקבוצות שונות מדתות שונות, וקורא לאחדות ולגישור בין הדתות השונות.
שימש כראש משלחת של תוכנית "עמיאל בקהילה", באמריקה הלטינית.
בשנת 2021 נבחר על ידי JNS לאחד מארבעים המנהיגים המשפיעים באמריקה הלטינית על היחסים בין ישראל לאמריקה הלטינית.
גרמון כתב שלושה ספרים בספרדית בנושאים שונים הנוגעים ליהדות, פילוסופיה ועל הסכסוך היהודי-ערבי. ב-2022 יצא לאור בעברית ספרו "מסביב לעולם ב-54 פרשות", הכולל רעיונות מפרשת השבוע, בעקבות ביקוריו ב-105 מדינות שונות.
גרמון שירת שירות מקוצר בצה״ל ומשרת במילואים בגדוד שריון 9206.
לקריאה נוספת

יצחק פלדמן, האיש שלנו בגואטמלה, בקהילה, כ"ד סיוון תשע"ח.
הספר תולדות הזמן באתר סימניה
הספר Toralogia
הספר Rompementiras
מאמרים וכתבות בספרדית של גרמון
הערות שוליים

↑  הרב גרמון, באתר "עמיאל בקהילה"
↑  הספר מסביב לעולם ב-54 פרשות, באתר צומת ספרים
טלי ניר

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1973 (בת 51) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אמסטרדם 
 תפקיד:  מנכ"לית מייסדת עמותת 121 - מנוע לשינוי חברתי
 
טלי ניר (נולדה ב-28 באפריל 1973) היא משפטנית ישראלית, עיתונאית ופעילה חברתית. מנכ"לית-מייסדת של עמותת 121 - מנוע לשינוי חברתי.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב וגדלה ברמת השרון.
בנעוריה הייתה כתבת נוער בקול ישראל.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון.
בשירותה הצבאי בין השנים 1991 ל-1993 שירתה במחלקת החדשות בגלי צה"ל ככתבת לענייני חינוך ובהמשך ככתבת לענייני משפט, עורכת משדרי חדשות ומגישת מבזקי חדשות.
בין השנים 1994 ל-2000 עבדה כעיתונאית, עורכת ושדרנית בחברת החדשות של ערוץ 2. בתחילה, ככתבת לענייני משפט, אשר סיקרה את עבודת בית המשפט העליון ומשרד המשפטים. בהמשך ערכה משדרי חדשות, לרבות המהדורה המרכזית, הגישה מבזקי חדשות והכינה כתבות לאולפן שישי. בה בעת למדה לתואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית.
ניר התמחתה בעריכת דין אצל פרקליטת המדינה, עדנה ארבל, ולאחר הסמכתה כעורכת דין המשיכה לעבוד תקופה קצרה כעוזרתה המשפטית של ארבל.
בין השנים 2003 ל-2005 שהתה בהולנד ולמדה לתואר שני במשפטים וכלכלה בתוכנית ארסמוס של התאחדות האוניברסיטאות האירופיות, ולתואר שני נוסף במשפט בינלאומי פומבי באוניברסיטת אמסטרדם, שסיימה בהצטיינות. בה בעת ללימודי התואר השני עבדה ככתבת עיתון הארץ וחברת החדשות בהולנד.
בין השנים 2006–2017 עבדה כעורכת דין וכסמנכ"לית האגודה לזכויות האזרח בישראל, וכמנהלת המחלקה לזכויות חברתיות וכלכליות של הארגון. עסקה בקידום זכויות אזרחי ישראל בתחומי הבריאות, הדיור, התעסוקה, החינוך, הרווחה והקיום בכבוד.
בתקופת עבודתה באגודה פרסמה ניר באופן קבוע טורי דעה בידיעות אחרונות.
באוגוסט 2017, הקימה ניר את עמותת 121 מנוע לשינוי חברתי, ארגון לא מפלגתי וללא מטרת רווח, הפועל לקידום חקיקה ושיפורים במדיניות החברתית-כלכלית לרווחת הציבור ולחיזוק התשתיות החברתיות למאה ה-21. הארגון עובד עם עמותות ואנשי מקצוע מקבוצות אוכלוסייה שונות. הם מפתחים יחד הצעות בתחומי התעסוקה, החינוך, הבריאות והרווחה, שיפתרו מצוקות הנוגעות למספר גדול של אנשים. מטרת הארגון היא למנף את הידע והניסיון הקיים בשטח כדי להגיש לקובעי מדיניות הצעות לשיפורים בעלות ערך מוסף משמעותי, שייתנו גיבוי לצעדי מדיניות נכונים.
פעילות משפטית

עו"ד טלי ניר הגישה מספר עתירות לבית המשפט העליון, שהתקבלו והפכו לפסקי דין תקדימיים, בהם:
פסק הדין בבג"ץ שאסר על גביית מס במקומות ציבוריים ובמחסומי דרכים.
פסק הדין בבג"ץ שחייב לספק חינוך חינם לכל ילדי ירושלים המזרחית.
פסק הדין בערעור שקבע כי אין למקם מוסד חינוכי בסמוך למפעל מזהם והורה על הזזת מפעל מזהם שפעל בסמוך לבית הספר שועפט ג' בראס חמיס.
פסק דין בערעור שהביא לפירוק עבודות פיתוח בשכונת ואדי חילווה שבסילוואן, שנעשו ללא הליכי התכנון הנדרשים. ניר טענה שהעבודות נעשו להתאמת תוואי השכונה לתיירות באתר 'עיר דוד', תוך התעלמות מצרכיהם הבסיסיים של אלפי התושבים הפלסטינים וללא שיתופם בהליך התכנוני.
במהלך המחאה של קיץ 2011 ניסחה ניר בשיתוף חוקרים ופעילים בתחום הזכויות החברתיות הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות, השונה מהצעות קודמות, בכך שהיא כללה פירוט רחב של כל אחת מהזכויות הקונקרטיות ומגדירה את התוכן שלהן במונחים מעשיים. מבנה חוק-היסוד המוצע דומה למבנה חוקי היסוד שבהם מוגנות חלק מהזכויות האזרחיות והפוליטיות: ההגנה החוקתית מוקנית בדרך של קביעת הזכות, ולצדה קבועה פסקת הגבלה המציבה תנאים לפגיעה באותה הזכות. מכיוון שחיוב הממשלות בתחום החברתי מוגבל מעצם טבעו ליכולת הכלכלית של המדינה מוצע לקבוע בסעיף 3(ב) כי "המדינה מחויבת לפיתוח ולקידום מתמשך של התנאים להבטחת מימושן של הזכויות החברתיות עד כדי מירב המקורות העומדים לרשותה ובאופן הדרגתי בהתאם ליכולתה הכלכלית". ההצעה הונחה ב-2011 על שולחן הכנסת על ידי ח"כים ממגוון סיעות, הן של הקואליציה והן של האופוזיציה: שלי יחימוביץ', זבולון אורלב, חיים כץ, אורלי לוי, שלמה מולה, אורי אורבך, זהבה גלאון, ניצן הורוביץ, דב חנין, איתן כבל, וג'מאל זחאלקה.
הערות שוליים

↑  מענק הסתגלות למפוטרים בני 67 ומעלה
↑  העיוות תוקן: המפוטרים מקבלי הקצבאות יקבלו דמי אבטלה מלאים
↑  המקפצה - המטה להשקעה במקצועות המחר
↑  טלי ניר, ‏לחם עבודה, לא רק לאקדמאים | דעה, עו"ד טלי ניר, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2020
↑  בידיים טובות - המטה להשקעה בגיל הרך
↑  מתכון להצלחה - הפורום לקידום הזנה בחינוך
↑  מה במצע? כל הבטחות המפלגות לבחירות 2019, ‏ספטמבר 2019
↑  בג"ץ 671/13 מזרחי נ' הרשות הממשלתית למים ולביוב
↑  החל מ-1.4.2015 השתנו הכללים בעניין ניתוק מים בשל חוב. כל מה שחשוב לדעת על תשלומי מים, הנחות וניתוקים
↑  ההצעה נבלמה על ידי הממשלה.
פרטים על המאבק לתוכנית משופרת לדורשי העבודה בישראל באתר האגודה לזכויות האזרח
↑  דוח בין מימוש לייבוש: שיטות ממשלות ישראל לצמצום השירותים החברתיים, יולי 2012
↑  טלי ניר ושגית לוינר, מדיניות חברתית באצטלה כלכלית: מטרותיה של מערכת המס בישראל, באתר https://law.acri.org.il//he/wp-content/uploads/2015/04/tax-policy.pdf, ‏2015
↑  לדוגמה: זכויות אדם בירושלים המזרחית: עובדות ונתונים, מאי 2010
↑  מרחב בלתי מוגן - כשל הרשויות בהגנה על זכויות אדם באזורי ההתנחלויות שבירושלים המזרחית, ספטמבר 2010
↑  טלי ניר, מחסומי גביה בירושלים המזרחית, אתר האגודה לזכויות האזרח, 20 בדצמבר 2010
בג"ץ 6824/07 ד"ר עאדל מנאע נ' רשות המסים
↑  להחזיר שכר לימוד לילדים מירושלים המזרחית שנאלצים ללמוד בבתי ספר פרטיים, אתר האגודה לזכויות האזרח, 1 במאי 2011
בג"ץ 5373/08 אסמעיל אבו לבדה ואח' נ' שרת החינוך
↑  בית המשפט העליון הורה לפתור לאלתר בעיית בית הספר הסמוך למפעל מזהם. אתר האגודה לזכויות האזרח, 26 באוגוסט 2009
↑  עבודות תשתית ללא היתר בשכונת סילואן בירושלים המזרחית, 10 בדצמבר 2008
עע"ם 8274/09 עיריית ירושלים נ' סלים סיאם
↑  הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות
↑  פרטים נוספים הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות באתר האגודה לזכויות האזרח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284479505171  ISNI: 0000 0003 7576 987X  VIAF: 252512177   WorldCat (עם VIAF): 252512177
מונפלייה (כדורגל)

מועדון הכדורגל מונפלייה (בצרפתית: Montpellier Hérault Sport Club – מונפלייה ארו ספורט קלאב) הוא מועדון כדורגל צרפתי, המשחק בליגת העל הצרפתית ברציפות מעונת 2009/2010. המועדון מייצג את העיר מונפלייה, והוקם בשנת 1919 תחת השם "סטאד אולימפיק דה מונפלייה". בשנת 1932 הפך המועדון למקצועני. בשנת 1974 התאחד עם מועדון "מונפלייה פיילאדה ספורט".
בעונת 1988/1989 שיחקה הקבוצה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים – בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הפסידה הקבוצה לבנפיקה ליסבון והודחה מהטורניר.
בעונת 2011/2012 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הצרפתית לראשונה בתולדותיה. המועדון זכה פעמיים בגביע הצרפתי והגיע לגמר הגביע פעמיים נוספות.
שחקנים מפורסמים

צרפת גאטאן לבורד
צרפת דידייה אגאת'ה
צרפת אוליבייה ז'ירו
צרפת לורן בלאן
צרפת אריק קאנטונה
צרפת ז'אק סנטיני
ברזיל חוליו סזאר דה סילבה
בוסניה והרצגובינה אמיר ספאחיץ'
קמרון רוז'ה מילה
קמרון ביל צ'אטו
קולומביה קרלוס ולדרמה
חוף השנהב איברהימה באקיוקו
סנגל אליו סיסה
תארים

אליפות צרפת 1:
2012
הגביע הצרפתי 2:
1929, 1990
גביע הליגה הצרפתית 1:
1992
גביע האינטרטוטו 1:
1999
הערות שוליים

↑  Effectif et staff | MHSC Foot, billetterie Montpellier Hérault, mhsc match, match Montpellier, led publicitaire, panneau publicitaire led, www.mhscfoot.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעל נזרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בנובמבר 1987 (בת 36) קריית שמונה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקצוע:  דוגמנית
 בן זוג:  טדי שגיא
 מספר צאצאים:  6
 פרסים והוקרה:  מלכת היופי של ישראל (2006)
יעל נזרי (נולדה ב-21 בנובמבר 1987) היא שחקנית, מדבבת ומלכת היופי של ישראל לשנת 2006 ודוגמנית.
ביוגרפיה

יעל נזרי נולדה וגדלה בקריית שמונה. אמה יוהנה היא אדריכלית נוף הולנדית, שהגיעה לישראל כמתנדבת בקיבוץ הגושרים, ולאחר מכן התגיירה, ואביה יצחק הוא חשב שכר שנולד במרוקו. היא הצעירה מבין שלוש בנות. מגיל צעיר למדה בלט קלאסי וג'אז, ובתיכון למדה במגמת כימיה ופיזיקה.
בגיל 18, טרם גיוסה לצה"ל, זכתה בתחרות מלכת היופי. נזרי ויתרה על תחרות "מיס תבל" ("מיס יוניברס"), משום שלא רצתה לדחות את השירות הצבאי. במקום זאת, ייצגה את ישראל בתחרות "מיס עולם".
מאז הזכייה, דגמנה נזרי לחברת התכשיטים "ה. שטרן", חברת ההלבשה התחתונה הישראלית "דלתא" להלבשה תחתונה ולמגזין בגדי הים של "בלייזר" (2008). דגמנה גם לחברת הקוסמטיקה הישראלית "Careline", לרשת האופנה הישראלית "גולף", ושימשה דוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה "סבוקלם".
בפברואר 2007 נבחרה נזרי לדגמן לצד מלכת היופי לשנת 2003, סיון קליין, את קטלוג החורף של מעצבי השיער ז'קלין ואביגדור ליכטנשטיין.
נזרי היא בוגרת המרכז הבינתחומי הרצליה בכלכלה.
נזרי היא בת זוגו של איש העסקים והמיליארדר טדי שגיא, ולהם שישה ילדים. נכון ל-2024 היא מתגוררת בדובאי. באוגוסט 2024 פרסמו בני הזוג הודעה רשמית משותפת לפיה הם החליטו להיפרד.