stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנס-יורגן קריישה
קריירת מועדונים

קריישה העביר את כל הקריירה שלו בדינמו דרזדן, ולמעשה שיחק במועדון 21 שנים ברציפות, החל מגיל עשר. קריישה היה אחד השחקנים הבולטים ביותר בדינמו דרזדן ובליגת העל המזרח גרמנית בשנות ה-70. בעונת 1970/71 זכה קריישה בדאבל עם דינמו דרזדן, וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה, עם 17 הבקעות. בעונת 1971/72 לא זכה קריישה בתארים עם דינמו דרזדן, אך 14 הבקעות הספיקו לו כדי להגן על תוארו כמלך השערים, והוא הצליח להגן על התואר שוב גם בעונת 1972/73, אז הבקיע 26 שערי ליגה, זכה שוב באליפות עם דינמו דרזדן, ובסיום העונה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. בשתי העונות הבאות קריישה סבל מפציעות ומיעט לשחק ולהבקיע, אך בעונת 1975/76 הבקיע 24 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים בפעם הרביעית, וזכה עם דינמו דרזדן באליפות. בעונת 1976/77 זכה קריישה עם הקבוצה בדאבל לאחר שהבקיע 13 שערי ליגה. בעונת 1977/78 קריישה מיעט לשחק בגין פציעות, וזו הייתה העונה האחרונה שלו בקריירה, בסיומה פרש בגיל 31 עם אליפות נוספת ושלישית ברציפות, לאחר שהבקיע 143 שערי ליגה ב-256 הופעות במשך 14 עונות.
קריירה בינלאומית

קריישה החל לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1968, וערך במדיה 50 הופעות, בהן הבקיע 25 שערים. ביולי 1970 הבקיע קריישה רביעייה בניצחון 5-0 על נבחרת לוקסמבורג במוקדמות יורו 1972, אך הנבחרת לא עלתה ליורו 1972 עצמו. בשנת 1972 קריישה השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מינכן, בה הבקיע חמישה שערים, אחד מהם בקרב על מדליית הארד מול נבחרת ברית המועצות, שהסתיים בתוצאה 2-2, ושתי הנבחרות זכו במדליית הארד. בשנת 1974 השתתף קריישה עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, ושיחק 90 דקות בניצחון במשחק הטעון פוליטית מול נבחרת גרמניה המערבית בתוצאה 1-0. עם זאת, קריישה וגרמניה המזרחית נעצרו בשלב הבתים השני, וגרמניה המערבית המשיכה לזכייה בתואר. ביולי 1975 ערך קריישה את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 7-1 על נבחרת קנדה.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, קריישה הועסק בדינמו דרזדן כמאמן נוער, ובעונת 1995/96 אימן את הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה השלישית. בעונת 2000/01 אימן את המועדון דרזדנר. החל מאפריל 2010 עובד קריישה כסקאוט במועדון ר.ב. לייפציג.
תארים

עם דינמו דרזדן:
אליפות ליגת העל המזרח גרמנית (5): 1970/71, 1972/73, 1975/76, 1976/77, 1977/78
הגביע המזרח-גרמני (2): 1970/71, 1976/77
עם נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית:
אולימפיאדת מינכן (1972): מדליית ארד
תארים אישיים:
כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית: 1973
מלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית (4): 1970/71, 1971/72, 1972/73, 1975/76
אלקטרה (קומיקס)

| --- | --- |

אלקטרה נצ'יוס, כפי שהיא מופיעה על עטיפת חוברת Elektra Vol.2 #3 מנובמבר 2003, אמנות מאת גרג הורן.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Daredevil #168 (ינואר 1981)
 מספר הופעות:  ג'ניפר גארנר - "דרדוויל", "אלקטרה" אלודי יונג - "דרדוויל" (סדרה), "דפנדרס"
 יוצרים:  פרנק מילר
 גילום הדמות:  ג'ניפר גארנר, "דרדוויל", "אלקטרה", "דדפול & וולברין" אלודי יאנג, "דרדוויל"
 מידע
 שם אמיתי:  אלקטרה נאצ'יוס
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  רוצח שכיר, קונויצ'י
 כוחות:  ללא כוחות-על שיא היכולת הפיזית האנושית, אומנית כל סוגי אמנויות לחימה, בפרט נינג'יטסו, מומחית בכלי נשק.
 חברה בקבוצה:  S.H.I.E.L.D
 חברה לשעבר בקבוצה:  היד שותפה של דרדוויל גיבורים להשכרה קוד אדום ת'נדרבולטס (צוות תקיפה)
 אזרחות:  יוון 
 דמויות קשורות
 משפחה:  דמטריוס ואלקסה נאצ'יוס (דודים) הוגו קוסטס וכריסטינה נאצ'יוס (הורים, מתים) אורסטס נאצ'יוס (אח, מת)
 אויבים:  Kirigi 
 
אלקטרה נאצ'יוס (באנגלית: Elektra Nachios) היא דמות בדיונית של אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #168 מינואר 1981, ונוצרה בידי הכותב והמאייר פרנק מילר.
אלקטרה היא קונואיצ'י - מתנקשת נינג'ה ממין נקבה ממוצא יווני, הנושאת צמד פגיונות סאי ככלי נשקה העיקריים. היא מושא אהבתו של גיבור-העל דרדוויל, אם כי מזגה האלים וסגנון חייה כשכירת חרב מפריד בין השניים. דמותה הופיעה גם כדמות משנה לחבר האקס-מן וולברין.
את דמותה בסרטי הלייב אקשן "דרדוויל" "אלקטרה" ו"דדפול & וולברין" גילמה השחקנית ג'ניפר גארנר. בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "דרדוויל", וכן במיני-סדרה "המגנים", מגלמת את דמותה השחקנית אלודי יונג.
ביוגרפיה בדיונית > משפחה וימיה הראשונים

אלקטרה נולדה באי יווני השוכן לחופי הים האגאי להוגו קוסטס וכריסטינה נצ'יוס, ולה אח בוגר בשם אורסטס נצ'יוס. קיימות שתי גרסאות סותרות בנוגע להיסטוריה המשפחתית של אלקטרה נצ'יוס. לפי Elektra: Root of Evil #1-4 (מרץ-יוני 1995), אביה היה דיפלומט אשר קיבל תפקיד ראשון ונכסף כשגריר במדינה בלתי ידועה. אולם, דרכיהם של הוגו ואשתו נפרדו. כריסטינה החלה בפרשיות אהבים רבות אותן לא שמרה בסוד, דבר שהביש את בעלה עד מאוד. הדעה הפופולרית בחוגים הדיפלומטיים קבעה שגבר שאינו מסוגל לשלוט באשתו, אינו ראוי לקחת חלק  בקבלת החלטות הנוגעות לגורלו של העולם. כאשר כריסטינה הייתה בהריון בפעם השנייה, הוגו היה בטוח שהילד אינו שלו.
הוגו התוודה בפני בנו המתבגר שאמו הייתה פרוצה אשר ביישה את כבוד המשפחה. אורסטס הבטיח לאביו שכריסטינה יותר לא תבייש אותם, אך הוגו כשל בהבנת פשר דבריו. ב-13 באוגוסט של אותה שנה, הזוג נפש בים האגאי כאשר הליקופטר פתח באש לעברם, והמתנקשים השאירו אותם למות. הזוג נלקח לבית חולים קרוב. כריסטינה הביאה לעולם את בתה אלקטרה ומתה מיד לאחר הלידה, והוגו שרד את פציעותיו.
אורסטס שכר את המתנקשים כדי להבטיח בדרך עקיפה את הירצחה של אמו. הוא נבעת מעצם המחשבה של רצח אב וברח מהבית. הוגו הפך למשפחה היחידה שנותרה לאלקטרה. בתחילה, לא הייתה לו כל כוונה לגדל את הילדה הממזרה, אולם, בדיקת אבהות קבעה כי הילדה אכן שלו. הוגו לא הצטער על אובדן כריסטינה אך גם הכיר לה תודה על כך שהעניקה לו בת. הוא ארגן מצבה שתונח על קברה, אם כי תמונות של אריניה על המצבה רמזו כי כריסטינה הייתה אחראית למותה שלה.
בהדרגה הוגו החל להעריץ את אלקטרה. הוא כינה אותה "ענבר הקטנה" שלו והרעיף עליה מתנות. מתנתה האהובה ביותר הייתה כלב מחמד בשם אגממנון, כחלק מהרגלו של הוגו לתת שמות לבני משפחתו לפי בית אטראוס. הכלב נהרג כאשר אלקטרה בת התשע הותקפה בידי חוטפים. החוטפים נהרגו בידי אורסטס, שגדל להפוך לאמן לחימה לאחר שעזב את ביתו. אורסטס לא הסביר את פשר נוכחותו שם, והציג את עצמו לאחותו הקטנה בטרם נעלם שוב. אולם, לאורסטס הייתה השפעה ניכרת על חייה, כאשר הוא ייעץ לאביו שאלקטרה תלמד הגנה עצמית. הוגו שכר את שירותיו של סנסיי שלימד אותה אמנויות לחימה והקנה לה כישורים בתחום.
ביוגרפיה בדיונית > משפחה וימיה הראשונים > גרסאות סותרות

גרסה סותרת לסיפור המקור נכתבה על ידי לארי האמה ואוירה בידי מייק דיאודטו וסופרה בחוברת Elektra Vol.2 #18 (מאי 1998) לוולברין בידי חבר משפחה העונה לשם סטאוורוס, שלכאורה פגש את בני הזוג נצ'יוס בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן בו יוון נכבשה בידי גרמניה הנאצית.
באותה תקופה סטאוורוס הנהיג תנועת מחתרת יוונית קטנה. הוגו, שהיה צעיר מכפי שתואר בגרסה הראשונה, הנהיג תא חשאי גדול יותר שפעל באותה תקופה, ובו כריסטינה בת ה-15 פעלה כשליחה. היא העבירה לסטאוורוס מסר יום אחד ובו פקודה להצטרף לקומנדנט ולהילחם תחת חסותו. סטאוורוס הגיב לפקודה שחצנית זו בצחוק רועם עד אשר כריסטינה הוציאה את נשקה ואיימה עליו. ביום שלאחר מכן, סטאוורוס הצטרף למנהיג אשר יכל בכזו אפקטיביות להשפיע על נאמניו.
כריסטינה הוכיחה את ערכה פעמים רבות בזמן פעילות המחתרת. היא התחתנה עם הוגו לאחר המלחמה. הם לא השתתפו במלחמת האזרחים ביוון, אם כי מלחמה זו עלתה לכריסטינה בחייה. היא הייתה בחודש השמיני להריונה בזמן שהוגו נסע לאתונה, אטיקה בעניינים ממשלתיים. סטאוורוס נשאר מאחור כדי לטפל בה. הוא לקח אותה למרפאה ובמשך שעה היה חופשי לעשות כרצונו. במשך אותה שעה, אדם המחשיב את עצמו לפטריוט אך היה מבוקש בידי הצבא היווני, פלש למרפאה. הוא הרג את הדוקטור והתכוון לקחת את החולה שלו כבת ערובה. כריסטינה ניסתה לשכנע אותו להפסיק את האלימות המיותרת, אך נורתה בחזה. היא השתמשה באימוני הקרב שלה כדי להכניע את האיש, והייתה צריכה למנוע מהחולים האחרים מלרמוס את אותו איש, שכבר הוכנע. או אז, היא נכנעה לפצעיה האנושיים ונאלצה לעבור לידה מוקדמת - אלקטרה נולדה על רצפת הקליניקה, מוכתמת בדם אמה, שמתה בטרם שמעה את בכיה הראשון של ילדתה שאך נולדה.
שתי הסתירות הנוגעות למותה של כריסטינה אינן ניתנות ליישוב. נוסף על כך, חוברת Elektra: Assassin #1 בכתיבתו של פרנק מילר ובאיורו של ביל סיינקביץ (אוגוסט 1986) הניחה עמימות במערכת יחסיה של אלקטרה עם אביה. אלקטרה הבוגרת זכרה במעומעם שאביה היה אונס אותה בגיל 5. שנים של ייעוץ וטיפול תרופתי שכנעו אותה שמדובר בזיכרון שגוי, אך הספק נשאר. זיכרון נוסף מגיל 6 ראה אותה יושבת בחיקו כשהוא משווה אותה לחתול, ככל הנראה לחתול צ'שייר מהרפתקאות אליס בארץ הפלאות של הסופר לואיס קרול. היא גדלה קרובה לאביה אך לעיתים קרובות נרדפה בידי חזיונות אפלים וקולות ללא כל מקור נראה לעין. תגובתה לקולות הייתה פגיעה עצמית. לבסוף אביה שלח אותה  לטיפול פסיכולוגי שמטרתו הייתה לייצב את מצבה. לא ברור אם מצבה אכן התייצב או שהרושם היה חיצוני בלבד.
ביוגרפיה בדיונית > שנות בגרותה

הוגו נאצ'יוס הפך ברבות הימים לשגריר יוון בארצות הברית. אלקטרה בת ה-19 החלה ללמוד באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, שם פגשה באיש אשר יהפוך לחברה, מאט מורדוק.
שנה לאחר מכן, אלקטרה ואביה נחטפו בידי טרוריסטים. מאט חבש מסיכה בפעם הראשונה ויצא למשימת חילוץ. אלקטרה ניצלה את הסחת הדעת ונלחמה בכמה מהטרוריסטים, אולם אחד מהם נפל מהחלון. המשטרה טעתה לחשוב שהטרוריסטים מתחילים לזרוק את בני הערובה מהחלון, ופתחו באש. הם הרגו את האדם שעמד קרוב יותר לחלון - הוגו נאצ'יוס, ממש לעיני בתו.
אלקטרה איבדה אמונה ותקווה. היא הפסיקה את לימודיה וחזרה לסין כדי ללמוד אמנויות לחימה. סטיק, חבר מובלעת טריטוריאלית בשם "הטיהור" (The Chaste), זיהה את האפלה השוכנת בנשמתה וניסה לאמן אותה בעצמו, אך היא צידדה עם ארגון "היד", פלג  מיסטי של נינג'ות, שאימן אותה כמתנקשת. מאוחר יותר, היא עזבה אותם והחלה לפעול עצמאית, כאשר היא פגשה במורדוק בשנית - הפעם בזהותו כדרדוויל. היא נלחמה בו כדי שיעזור לה ללכוד פושע בשם אלריק ולנקוויסט, והוא בתורו הציל אותה ממוות בטוח. עד מהרה היא למדה על זהותו הכפולה, ולמרות שהשניים נלחמו יחדיו נגד ארגון "היד", הם מצאו עצמם גם מתעמתים זה מול זה. מלחמתם הראשונה הציבה את השניים מול נבל-העל גלדיאטור, שלאחריו אלקטרה נלחמה בקיריגי, מתנקש נינג'ה מארגון "היד" שהוחזר לחיים, וכעת הפך ליריב שקול וחזק.
אלקטרה הפכה למתנקשת הבכירה בשירותו של קינגפין, בוס העולם התחתון של ניו יורק. היא ניסתה להרוג את דרדוויל לאחר זה ניסה למנוע ממנה לרדוף אחר בן יוריק, עיתונאי חוקר ב"דיילי ביוגל". או אז, הקינגפין שכר אותה להרוג את חברו הטוב של מאט, פרנקלין "פוגי" נלסון. כשנלסון זיהה אותה כחברתו של מאט לספסל הלימודים, היא לא הייתה מסוגלת להורגו.
אלקטרה נדקרה באופן אנוש מהסאי שלה בקרב מול בולזאיי שנועד להכריע מי מהם יעמוד לשירותו של הקינגפין. אלקטרה הצליחה לזחול לביתו של דרדוויל בטרם מתה בזרועותיו, כאשר בולזאיי צופה בשניהם - חבוי בקהל אשר צפה במתרחש. מאוחר יותר, חברי ארגון "היד" גנבו את גופתה וניסו להחיותה. דרדוויל, בעזרתו של סטון - חבר מסדרו של סטיק - התערב והביס את הנינג'ות. הוא ניסה בעצמו להחיות אותה, אך נכשל, אם כי הצליח לטהר את נשמתה. בסופו של דבר, גופתה של אלקטרה נעלמה, כמו גם סטון.
שנים לאחר מכן, סטיק שלח אותה לעזור לחבר האקס-מן וולברין, בזמן בו הוא עבר רגרסיה לצורה חייתית יותר. היא נשארה איתו ועזרה לו לחשוב ולהתנהג שוב כאדם. זמן מה לאחר מפגשה עם וולברין, התגלה כי כאשר אלקטרה הוחזרה לחיים בידי סטון, אישיותה האפלה נפרדה ממנה והועברה לגוף גשמי כתוצאה מהריטואל אותו ביצע דרדוויל. חציה האפל, שכעת נקרא אריניס, לחם בה ונהרג בסופו של דבר על ידה, מה שהחזיר את צידה האפל לנשמתה.
היא נשכרה בידי מנהיג סוכנות S.H.I.E.L.D, ניק פיורי, כדי להתנקש בחייו של מנהיג עיראק אשר כרת ברית עם הארגון המרושע הידרה ולהשיג את מפתח סקורפיו ממנו. זאת הוא עשה כדי להימנע מלתת דין וחשבון בחוגים פוליטיים מסוימים. לאורך הדרך, ארגון הידרה ניסה לשכור את שירותיה, אך היא סירבה. הארגון שלח בעקבותיה את הסמוראי הכסוף, ונראה כי היא הרגה אותו, אם כי הוא מופיע בריא ושלם בחוברות קומיקס אחרות. כאשר היא השיגה את מפתח סקורפיו, היא סירבה לתת אותו לפיורי, משום שהאמינה כי לא ניתן יהיה לסמוך עליו כשברשותו נשק עוצמתי שכזה. במקום זאת, היא נתנה את המפתח לשוטר אשר הרג את אביה והיא ציינה בפניו שיש לו חוב כלפיה וכי נאסר עליו לאכזב אותה.
ביוגרפיה בדיונית > וולברין: אויב המדינה

כאשר הידרה וארגון "היד" איחדו כוחות והרגו מספר גיבורי-על כדי להחיותם כלוחמים משלהם - כולל את וולברין, שהפך למכונת ההריגה המושלמת שלהם - ניק פיורי גייס את אלקטרה לעזרת ארגון S.H.I.E.L.D בהתבסס על מערכת היחסים שלה עם וולברין ועל עברה עם ארגון "היד". היא ניסתה למנוע מוולברין להרוג אחרים ולשנות אותו חזרה למצבו הקודם. במהלך קרב עם "היד", אלקטרה נהרגה והוחייתה מחדש כלוחמת הארגון, ובסופו של דבר הפכה למנהיגתו. ביחד עם גיבורי-על אחרים שהוסוו ללוחמי "היד", היא התקיפה את כוחותיו של פיורי, פצעה אותו אנושות וגרמה להשמדת נושאת המטוסים המרחפת, שמשמשת כמפקדת סוכנות S.H.I.E.L.D.
הודות לסוכנות "המגן", וולברין שב לאיתנו ודרש נקמה. בזמן קרב עם אלקטרה, היא דיברה אליו מנטלית הודות לכוחותיה החדשים שניתנו לה מארגון "היד". היא הסבירה לו שהריגתה בידי "היד" הייתה חלק מתוכניתה כל אותה עת. תחייתה המחודשת והסתננותה לארגון גרמה להם לחשוב כי הצליחו להחזירה לחיים כלוחמת שטופת מוח משלהם. בנוסף, היא אמרה לו ששניהם יפילו את "היד" ואת הידרה יחדיו. הם נלחמו נגד נינג'ות הארגון ויצאו כשידם על העליונה. אולם, המוטאנט גורגון התקיף את אלקטרה ועקף את חסימותיה המנטליות, מה שאיפשר לו לגלות היכן מטופל פיורי על פציעותיו. הוא השתגר יחד עם אלקטרה למקום הימצאו של פיורי כדי להורגו, אך הוא הובס לבסוף בידי וולברין, שהשתמש בכוחותיו כנגדו.
עקבותיה של אלקטרה נעלמו, וככל הנראה היא עברה למזרח אירופה, שם הקימה גרסה מיליטנטית משלה לארגון "היד". הלכה למעשה, באותה תקופה היא נחטפה בידי גזע הסקרול והוחלפה במתחזה.
ביוגרפיה בדיונית > פלישה סודית

אלקטרה צצה מחדש, ונדמה שהיא הושחתה בידי ארגון "היד". היא הורגת, מחייה מחדש ולוכדת את פורעת החוק מיה לופז, בהתכוונה להשתמש בה כנשק. האוונג'רס החדשים מצילים את לופז, והיא דוקרת את אלקטרה למוות. אולם, בעת מותה מתברר כי מדובר במתחזה מגזע הסקרול משני הצורה. מותה מביאם למסקנה שהסקרול בלתי ניתנים לגילוי על ידי בעלי החישה המוגברת של הקבוצה, כמו ספיידרמן, וולברין ודוקטור סטריינג'. הגופה ניתנת לאיירון מן בידי ספיידרוומן.
אלקטרה האמיתית התבררה כבריאה ושלמה על אחת מספינותיהם של הסקרול והשתחררה מכלאה בקרב האחרון בין גיבורי-העל לסקרול הפולשים. איירון מן מיד מורה על החזקתה במעצר הגנתי במתקני S.H.I.E.L.D.
ביוגרפיה בדיונית > שלטון אפל

אלקטרה היא היחידה שעברה ניסויים ועינויים רבים כאשר הייתה שבויה בידי הסקרול, והיא נחלשה בעקבות מספר רב של פציעות. נורמן אוסבורן פוקד על לקיחתה למחקר ולניטור כדי להבין כיצד קרה הדבר. שכיר החרב פלדין פורץ לתוך ארגון H.A.M.M.E.R (לשעבר S.H.I.E.L.D) ומתכוון להרוג את אלקטרה בעקבות פרס על ראשה. היא מתגברת עליו ומאלצת אותו למסור לה את המפתחות לשחרורה. לפני שהיא עוזבת, היא רוצחת את החוקר שגרם לעינוייה הרבים. במנוסתה לעבר משרדו של מאט מורדוק כדי להשיג ציוד רפואי, היא מתגברת על סוכנים רבים של ארגון H.A.M.M.E.R. פוגי נלסון מגלה אותה, והיא מתמוטטת מרוב איבוד דם.
אלקטרה מתעוררת כשהיא כבולה למיטת חולים בקליניקה. האחות אשר במשמרת לילה אומרת לה שהיא כבלה אותה לביטחונה שלה, אך אלקטרה משתחררת מכבלה בקלות. שיחתן מופרעת כאשר מתנקשת בשם ניקו פורצת פנימה ומנסה להרוג את שתיהן. אלקטרה שולחת את ניקו החוצה מהחלון ומחמשת את עצמה בכלי הנשק שלה. היא קופצת לסמטה ונלחמת בניקו, רק כדי לגלות שמתנקש נוסף בשם קרמיין נשלח לחסל אותה בעזרת רובה צלפים מאחד הגגות. היא מצליחה להביס את ניקו תוך שהיא מתחמקת מיריותיו של קרמיין, ומשיגה מניקו מידע אודות הסיבות לניסיון חיסולה. על הגג, קרמיין נרצח בידי בולזאיי - המחופש להוקאיי, שנשלח בידי אוסבורן להרוג את אלקטרה.
אלקטרה מטפסת לראש הבניין כדי להתעמת מול המתנקש השלישי, ומופתעת לגלות שמדובר בבולזאיי. למרות שהיא מהססת בתחילה, היא מחליטה להתמודד מול רוצחה. השניים מתחילים להילחם כאשר ניקו מגיעה לגג כדי לבדוק את שלומו של קרמיין. בולזאיי מנסה להרוג אותה בעזרת חץ תכסיס מלא בסם, אך היא ניצלת בידי אלקטרה, שנפגעת מהחץ בעצמה והסם מוחדר למערכת העצבים שלה. או אז, בולזאיי בועט באלקטרה המורדמת מהגג, אך היא נוחתת בשלום. הוא דולק בעקבותיה ומנסה לפגוע בה בעזרת הסאי שלה, בדומה לפעם הראשונה בה הצליח להרגה, אך הפעם היא מצליחה לפגוע בגבו בעזרת אחד מחיציו. ניקו מפריעה לקרב פעם נוספת ומנסה לירות בבולזאיי תוך כדי מנוסתו, ומתעמתת מול אלקטרה המסוממת וחסרת האונים. סוכני H.A.M.M.E.R מגיעים ויורים בניקו, אך הם נהרגים בידי וולברין בטרם הם מצליחים לחסל את אלקטרה.
לאחר שהם נמלטים מהארגון הרודף אחריהם, אלקטרה מנסה להתעמת מול אלה המאיימים לחסלה ולסיים את העניין בדרכי שלום. היא מגלה שסוכן S.H.I.E.L.D לשעבר בשם בראדרס הוא זה ששם פרס על ראשה. הוא אומר לה שהיא אחראית למותם של סוכנים רבים במהלך תקרית בלאקהוק. אלקטרה אינה זוכרת את אשר התרחש ומבקשת לפתור את הסכסוך ללא כל שפיכות דמים. היא אומרת לניקו ולבראדרס שהאחראית למעשה הייתה המתחזה מגזע הסקרול. נורמן אוסבורן מופיע, ומגלה כי היא נחטפה לאחר המתקפה על נושאת המטוסים המרחפת. היא אינה זוכרת דבר משום שהשתמשה בתכסיס מחשבתי על-מנת לדחוק החוצה את המאורעות הסובבות את החייאתה כדי למנוע מהסקרול להשיג ידם על המידע. אוסבורן מתעמר באלקטרה כדי שתבטל את התכסיס, והיא מסכימה. מתברר כי למעשה היא אכן אשמה בפשעים אשר יוחסו לה. בסופו של דבר היא הורגת את ניקו ואת בראדרס.
ביוגרפיה בדיונית > דרדוויל: ארץ הצל

בטרם החלה קשת הסיפור העוסקת בארץ הצל, אלקטרה הצטרפה לצוות "קוד אדום" של הענק האדום, ונלחמה בקבוצת "אקס פורס" ובנבלת-על חדשה בשם הענקית האדומה. בתוך הקבוצה, לאלקטרה היו סכסוכים רבים עם דדפול והמעניש.
באירועי "ארץ הצל", מאט מורדוק חוזר מיפן ולוקח מנהיגות על ארגון "היד", מתוך כוונה להפוך את הארגון לכוח השואף לצדק. הוא בונה מתקן כליאה/מקדש בשם "ארץ הצל" (Shadowland) על חורבות בניין הרוס בשכונת הלס קיצ'ן. סטיק מנסה לשכנע את אלקטרה לעצור את ארגון "היד" מלהשחית את מאט, אולם היא מסרבת בתואנה כי היא מעוניינת שמאט יהיה רוצח בדם קר כמוה. היא משנה את עמדתה כאשר היא צופה בשידור הריגתו של בולזאיי בידי דרדוויל. היא מצטרפת לשורות "היד" כדי להשיג מידע כיצד להסתנן לתוך מצודת "ארץ הצל". היא פוגשת בדרדוויל ובטיפואיד מרי על קברו של בולזאיי בניסיון להחיותו מחדש. היא עוזרת להגניב גיבורי-על למצודה ולעצור בעד דרדוויל מלהחיות את בולזאיי. בקרב הפורץ ביניהם, שד של ארגון "היד" משתלט על דרדוויל. איירון פיסט משתמש באנרגיית הצ'י שלו כדי לעזור בריפוי נשמתו של מאט. אלקטרה נכנסת למוחו של מאט כדי לעזור לו לגרש מעליו את נוכחות השד. מאט הורג את עצמו כדי למנוע מהשד לגרום להרס נוסף, ולאחר מכן אלקטרה מחייה אותו מחדש.
כחלק מהרצות הכותרים המחודשות, "מארוול עכשיו!", אלקטרה מצטרפת לקבוצת ת'נדרבולטס של הענק האדום.
ביוגרפיה בדיונית > הפיכה לדרדוויל

כחלק מהרצתו של צ'יפ זדארסקי בקשת הסיפור "שלטון השטן", אלקטרה מבקשת את עזרתו של מורדוק בהקמת ארגון "האגרוף" במטרה להשמיד כל זכר לארגון "היד". מורדוק אינו מעוניין בכך, וכדי להוכיח את מידת ראיותה, היא נוטלת את זהותו של דרדוויל ומגנה על הלס קיצ'ן בזמן שמורדוק נמצא בכלא.
כוחות ויכולות > מיומנויות

יכולותיה העיקריות של אלקטרה הן ידע נרחב באמנויות לחימה ובכלי נשק. היא למדה את האמנויות העתיקות של סין, סיאם ושל יפן. היא אשפית לחימה עם הסאי היפני, נשק ברירת המחדל שלה. כמו כן, היא מיומנת בשימוש בקטאנה, פגיונות, מטה בעל שלושה חלקים ושוריקנים. בנוסף, היא שולטת במספר אמנויות לחימה כולל נינג'יטסו. אלקטרה היא אתלטית ברמה אולימפית, חזקה בהתעמלות ובשחייה, ובעלת רמה גבוהה של כוח, מהירות, סיבולת, זריזות, רפלקסים, קואורדינציה ושיווי משקל. היא חסינה מפני כאב, וחום וקור קיצוניים. כמו כן, היא מסוגלת להישאר חבויה בין הצללים ולנוע במהירויות גבוהות, המאפשרות לה להיות נסתרת מן העין גם באור יום, מה שהופך אותה לרוצחת הטובה והיעילה ביותר ביקום מארוול.
אלקטרה הפגינה לעיתים גם את היכולת להפנט אנשים, ובתוך שכך לגרום להם לראות חזיונות ותופעות אחרות.
ביבליוגרפיה

Elektra Saga #1-4 (פברואר-מאי 1984)
Elektra: Assassin #1-8 (אוגוסט 1986-מרץ 1987)
Elektra Lives Again #1 (מרץ 1990, רומן גרפי של אפיק קומיקס)
Elektra Vol.1 #1-4 (ינואר-אפריל 1995)
Elektra Root of Evil #1-4 (מרץ-יוני 1995)
Elektra Vol.2 #1-19 (ספטמבר 1996-אפריל 1998)
Elektra Megazine #1-2 (נובמבר-דצמבר 1996)
Elektra Vol.3 #1-35 (יולי 2001-אפריל 2004)
Elektra and Wolverine: The Redeemer #1-3 (ינואר-מרץ 2002)
Elektra Glimpse and Echo #1-4 (ספטמבר-דצמבר 2002)
Ultimate Daredevil and Elektra #1-4‏ (ינואר-מרץ 2003)
Elektra Vol.3 #1-35 (יולי 2001-אפריל 2004)
Elektra: The Hand #1-5 (נובמבר 2004-פברואר 2005)
Ultimate Elektra #1-5 (אוקטובר 2004-פברואר 2005)
Dark Reign: Elektra #1-5 (מאי-אוקטובר 2009)
Elektra Vol.4 #1-11 (אפריל 2014-מאי 2015)
Elektra Vol.5 #1-5 (פברואר-יוני 2017)
אלקטרה בתור דרדוויל, כפי שהופיעה על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Devil's Reign #4 מאפריל 2022, אמנות מאת לייניל פרנסיס יו.
ויקטור אמברוז

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1953 (בן 70) הנובר, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  תיכון וודסטוק יוניון 
 מנחה לדוקטורט:  דייוויד בולטימור, רוברט הורביץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1 ביולי 1984–30 ביוני 1992)  Worcester Foundation for Biomedical Research (1 בפברואר 2008)  בית ספר לרפואה גייזל (1 ביולי 2002–31 בינואר 2008)  דארטמות' קולג' (1 ביולי 1992–30 ביוני 2002)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1 בספטמבר 1979–1 ביולי 1984)  University of Massachusetts Medical School 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2024)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2018)  פרס מרץ' אוף דיימס בביולוגיה התפתחותית (2016)  פרס פריצת דרך במדעי החיים (2015)  פרס גרובר בגנטיקה (2014)  פרס וולף לרפואה (2014)  פרס קיו למחקר רפואי (2013)  Dr. Paul Janssen Award for Biomedical Research (2012)  פרס דיקסון ברפואה (2009)  פרס לואיזה גרוס הורביץ (2009)  פרס מסרי (2009)  מדליית בנג'מין פרנקלין (2008)  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (2008)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (2008)  Clarivate Citation Laureates (2008)  מדליית איגוד התורשה של אמריקה (2006)  פרס רוזנסטיל (2004)  פרס ניוקומב קליבלנד (2002) 
 
ויקטור ר. אמברוז (באנגלית: Victor Ambros; נולד ב-1 בדצמבר 1953) הוא ביולוג התפתחותי אמריקאי, חתן פרס נובל, שגילה את ה-microRNA הידוע הראשון.
אמברוז הוא פרופסור בבית הספר לרפואה (אנ') של אוניברסיטת מסצ'וסטס. הוא השלים את לימודי התואר הראשון והדוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. אמברוס קיבל את פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 2024 על מחקרו על ה-microRNA.
ביוגרפיה

נולד בניו המפשייר. אביו, לונגין, הגיע לארצות הברית כפליט מלחמה מפולין. ויקטור גדל במשק קטן בהרטלנד שבוורמונט, במשפחה בת שמונה ילדים. הוא למד בבית הספר התיכון וודסטוק יוניון (אנ'). בהמשך קיבל תואר ראשון בביולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ב-1975 ודוקטורט בשנת 1979. את עבודת הדוקטור שלו עשה בהנחיית חתן פרס נובל דייוויד בולטימור. אמברוס המשיך את מחקרו ב-MIT כעמית פוסט-דוקטורט במעבדתו של חתן פרס נובל לעתיד, הווארד רוברט הורביץ.
ב-1984 הפך לחבר סגל באוניברסיטת הרווארד, אך פרש משלא הוענקה לו קביעות, זמן קצר לאחר שגילה את מה שמכונה היום microRNA, שבגינו הוענק לו ב-2024 פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
אמברוז הצטרף לסגל דארטמות' קולג' בשנת 1992. ב-2008 הצטרף לסגל בית הספר לרפואה של אוניברסיטת מסצ'וסטס, וכיום הוא נושא בתואר פרופסור סילברמן למדעי הטבע בתוכנית לרפואה מולקולרית באוניברסיטה, שנתמך בידי תלמידו לשעבר בדארטמות', הווארד סקוט סילברמן.
במשך השנים זכה לפרסים בגין עבודתו. בשנת 2024 חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה עם גארי רובקון "על גילוי ה-microRNA ותפקידו בוויסות גנים לאחר שעתוק".