stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרחון גרסיט
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של הביולוג ג'דסון לינסלי גרסיט (Judson Linsley Gressitt) אשר ערך מחקרים ביולוגיים באזור ים רוס במהלך שש עונות מחקר (קיץ אוסטרלי) בין עונת מחקר 1959–1960 לעונת מחקר 1965–1966.
לקריאה נוספת

• Paul A. Mayewski, John W. Attig, David J. Drewry, , Journal of Glaciology, Volume 22, Issue 86 1979, pp. 53-65, DOI: https://doi.org/10.3189/S0022143000014052
• Charles Swithinbank, , P 52
שווייץ ההולשטיינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  הולשטיין, שווייץ 
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  שלזוויג-הולשטיין 
 קואורדינטות:  54°12′N 10°33′E﻿ / ﻿54.2°N 10.55°E﻿ / 54.2; 10.55
 אתר רשמי
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונישווייץ ההולשטיינית(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונישווייץ ההולשטיינית
 
ציור מן המאה ה-19, Holsteinische Landschaft ("נוף הולשטייני"), מאת אדולף פרידריך פולקמר.
שווייץ ההולשטיינית (בגרמנית: Holsteinische Schweiz) הוא אזור במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, בין הערים קיל וליבק. האזור מורכב גבעות רבות, ומתערובת של יערות ואגמים, המזכירים את הגאוגרפיה של שווייץ. זוהי שמורת טבע, ואחד מהאזורים המתוירים בצפון גרמניה.
גאוגרפיה

שווייץ ההולשטיינית שוכנת במזרח שלזוויג-הולשטיין. אזור ציורי זה, במחוז ההיסטורי ואגריה (אנ'), אין גבולות גאוגרפיים או פוליטיים מוגדרים. מרבית השטח הוא חלק ממחוזות אוסטהולשטיין ופלן, בערך בין הערים קיל וליבק, והוא משתרע לאורך הים הבלטי. עיירות עיקריות באזור הן מאלנטה (Malente), ליטיינבורג (Lütjenburg), אולדנבורג בהולשטיין (Oldenburg in Holstein), פרץ (Preetz) ופלן (Plön).
האזור משופע במורנות צעירות (15 עד 20 אלף שנה לפני זמננו) המאפיינות את ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין, שנוצרו בעידן הקרח האחרון. חורשות קטנות מתחלפות במהירות בשדות מגודרים ומעובדים, ובאזור נראים אגמים רבים בין גבעות נמוכות. בין האגמים אגם פלן הגדול (Großer Plöner See), דיקזה (Dieksee) וקלרזה (Kellersee). נהרות וכרי מרעה כמו נהר השוונטינה, שזורם ללשון-הים קיל, או נהר קוסאו (Kossau), שנשפך לאגם בינן הגדול (אנ') קיימים בשפע באזור. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעת בונגסברג (Bungsberg), שגובהה 167 מטרים מעל פני הים, ובה שוכנת גם מעלית הסקי היחידה במדינה.
היסטוריה

שווייץ ההולשטיינית מיושבת כבר כמה אלפי שנים. בימי הביניים המוקדמים נכבש חלק מהאזור על ידי ונדים-סלאבים, שעדיין ניתן למצוא את עקבותיהם, למשל, באולדנבורג, והקימו את היישובים פלן ואויטין (Eutin). בימי הביניים, החל מהמאה ה-9, היה האזור בשליטת האימפריה הקרולינגית. בסוף ימי הביניים התפתחו העיירות בשווייץ ההולשטיינית לכדי מרכזים מסחריים ואדונים פיאודליים מקומיים הרחיבו את האחוזות המבוצרות שלהם. בתחילת העת החדשה הפכו האחוזות הללו ל"אחוזות אציליות" (Adliges Güter), אדמות אריסטוקרטים ששלטו בנוף ובכלכלה מ-1500 ועד המאה ה-20. החל מהמאה ה-16 הפכו פלן ואויטין למגורי ענפים שונים של בית אולדנבורג.
לאחוזות אלו הייתה סצנה תרבותית משגשגת, שהובילו למשל לכך שאויטין כונתה "ויימאר של הצפון". עד אמצע המאה ה-19 נשלט האזור בידי דנמרק, תחילה כפייף ולאחר מכן כחלק ממדינת הלאום הדנית. בשנת 1867 הועברה לרשות פרוסיה, יחד עם שאר הולשטיין. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפרקו חלק מן האחוזות שאכלסו את האזור, והחל מסיומה של מלחמת העולם השנייה משחקת תיירות חלק משמעותי בכלכלת האזור.
הערות שוליים

↑  „Eutin war kein Weimar des Nordens“ (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1155317 
שדה לפתית פורח במחוז פלן
טירת פלן
קרחון דבנהאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  פרנק דבנהאם 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  77°11′00″S 162°37′59″E﻿ / ﻿77.1833°S 162.633°E﻿ / -77.1833; 162.633
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דבנהאם(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דבנהאם
 
פרנק דבנהאם בספטמבר 1911, במהלך משלחת טרה נובה
קרחון דבנהאם (באנגלית: Debenham Glacier) הוא קרחון בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון נשפך אל חלקו הצפוני של הדום הקרח וילסון.
שיא גובהו של הקרחון 426 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפיו הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904).
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית אל הקוטב הדרומי (משלחת טרה נובה) (אשר נערכה בין השנים 1910 - 1913).
הקרחון נקרא על שמו של פרנק דבנהאם, גאולוג במשלחת ולימים מנהל מכון סקוט לחקר הקוטב בין השנים 1925- 1948.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center (1943), , PP 200 - 201
• Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., , USGS
שו"ת מן השמים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יעקב הלוי ממרויש - קורביל 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  שאלות ותשובות 
 
"שו"ת מן השמים" הוא חיבור הלכתי מראשית המאה ה-13 מאת ר' יעקב הלוי ממרויש, מבעלי התוספות.
מהות הספר

ספר שאלות ותשובות זה הוא יוצא דופן וייחודי בספרות ההלכה משום שהרב המחבר ענה על השאלות שלפניו בעזרת "שאלת חלום" – מצב שבו אדם נענה לשאלותיו ביום בחלום במשך הלילה. השימוש בשאלת חלום כדי להכריע בסוגיה הלכתית יוצא דופן בספרות ההלכה שהעיון השכלי והמסורת הם הכלים הכמעט בלעדיים שבאמצעותם מוכרעות בה השאלות.
על אף שתשובות שו"ת זה ניתנו באמצעות 'שאלת חלום', הוא מצוטט לרוב בספרות שלאחריו, והרדב"ז, מגדולי וחשובי האחרונים מרבה לצטטו בתשובותיו, וכותב כי ר' יעקב ממרויש זכה לחלומותיו "על ידי התבודדות ותפילה והזכרת שמות".
למרות היותו של נושא פסיקת ההלכה על־פי רוח הקודש או על־פי נבואה שנוי במחלוקת, אף חכם לא טען אי־פעם שלר' יעקב ממרויש לא הייתה התגלות ברוח הקודש של תשובות לשאלותיו, אלא היו שאמרו שאסור לפסוק הלכה על־פיה.
יש להעיר שגם ר' יעקב ממרויש לא היה מעלה בדעתו לטעון שפסקיו הם בגדר נבואה, שכן ידוע שאין הנבואה שורה אלא בארץ ישראל בזמן שרוב עם ישראל יושב בארצו, כפי שניסחו זאת הרמב"ם ורבי יהודה הלוי. וגם בנבואה אסור לחדש דברי תורה - "שאין הנביא רשאי לחדש דבר מעתה".
הרב ראובן מרגליות ההדיר והוציא ב-1926 את החיבור (לבוב, תרפ"ו ומהדורה ב' בתרפ"ט, מהדורה מורחבת: ירושלים, מוסד הרב קוק תשי"ז), כאשר הוא מקדים לו סקירה ארוכה וממצה של השתלשלות הדיון אודות פסיקת הלכה על־פי חלומות נבואה ורוח הקודש, מן המשנה והתלמוד ועד ימינו אלה.
מהות הספר > תפילין של רש"י ור"ת

תשובה מפורסמת בשו"ת זה היא בשאלת המחלוקת בין רש"י ורבנו תם על סדר הפרשיות שבתפילין:
ועוד שאלתי על סדר פרשיות שבתפלין וכך הייתה שאלתי: אנא המלך הגדול הגבור והנורא חכם הרזים מגלה נסתרות מגיד נעלמות שומר הברית והחסד, הגדל נא חסדך עמנו היום וצוה למלאכיך הקדושים להודיעני את אשר נסתפקנו בסדר פרשיות של תפלין. כי יש מהחכמים האומרים הויות באמצע ואם החליף פסולות, ויש מחכמים האומרים הויות כסדרן ואם החליף פסולות ועתה מלך מלכים צוה למלאכיך הקדושים להודיעני הלכה כדברי מי, ודברי מי אתה מחבב? והשיבו: אלו ואלו דברי אלהים חיים וכמחלוקת למטה כך מחלוקת למעלה. הקב"ה אומר הויות באמצע וכל פמליא של מעלה אומרים הויות כסדרן..
כמו כן שואל המחבר על קץ הגאולה, ולא עונים לו דבר.
מהות הספר > לא בשמים היא

מרן החיד"א דן באריכות בכמה מספריו בנושא הכרעת ההלכה באמצעות חלומות שבחיבור זה, ומעמת אותה מול הכלל "לא בשמים היא".
גם הרב עובדיה יוסף מתייחס לשאלה זו ולדעתו מותר להיעזר בפסיקת ההלכה בשאילת החלום. אך אין לפסיקה המתקבלת בדרך זו עדיפות על פסיקה רגילה, ורשות נתונה לחכם לחלוק עליה מכוח סברתו.
ראו גם

שאלת חלום
לא בשמים היא
לקריאה נוספת

הרב ראובן מרגליות, שו"ת מן השמים, מוסד הרב קוק, תשי"ז.
משה אידל, מקובלים של לילה, ירושלים, כרמל, 2006.
ישראל תא-שמע, "שאלות ותשובות מן השמים - הקובץ ותוספתיו", תרביץ, נז (תשמ"ח), עמ' 51–66.
נ' דנציג, "תשובות הגאונים, 'שערי תשובה' ו'שו"ת מן השמים'", תרביץ, נח (תשמ"ט), עמ' 21–48.
הרב ח. פלדמן, "השתלשלות חכמת הקבלה", יתד נאמן, מוסף שבת קודש 22 (כי תשא, תשנ"ג), עמ' 6–7.
אבישי בר-אשר, 'קבלה ומנהג: תשובות הגאונים ומדרשות ה"קדמונים" בפולמוס המנהגים ב"זוהר" ובסביבתו הספרותית', תרביץ, פד (תשע"ו), עמ' 195–263.
הערות שוליים

↑  הרדב"ז (חלק א סימן שמ) מביא שיש שיחסו את הספר לרבנו תם. אולם החיד"א (שם הגדולים אות רכד ד"ה ואני הצעיר) הוכיח שאינו מרבנו תם, והביא מספר שיבולי הלקט (כלל א, סימן ד וסימן יב; כלל ב דין כא) שהוא מרבינו יעקב ממרויש.
↑  שו"ת הרדב"ז, חלק ג', סימן תקל"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ב', עמוד ב'
↑  חיד"א, ברכי יוסף, אורח חיים סימן תרנד ס"ק ב'. חיד"א, "דבש לפי", מערכת נ' אות יב. חיד"א, שו"ת "יוסף אומץ" סימן פב.
↑  יביע אומר, ח"א, אורח חיים, סימן מ"א, סעיף כא-ל.
רכס החברה המלכותית

| --- | --- |

מבט על הרכס מכיוון ים רוס
 מידע כללי
 על שם:  החברה המלכותית 
 גובה:  13,205 רגל 
 שטח:  5,600 קמ"ר 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  78°10′00″S 162°40′01″E﻿ / ﻿78.1667°S 162.667°E﻿ / -78.1667; 162.667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס החברה המלכותית(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס החברה המלכותית
 
רכס החברה המלכותית (באנגלית: Royal Society Range) הוא רכס הרים שגובהו 4,025 מטרים, הנמצא בחוף המערבי של מצר מקמרדו, בין קרחון קטליץ, קרחון סקלטון וקרחון פראר שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

רכס ההרים התגלה בשנת 1841 על ידי רב החובל ג'יימס קלארק רוס, מגלה מדף הקרח רוס.
הרכס נחקר על ידי משלחת החקר הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה, בראשות רוברט פלקון סקוט אשר חקר את אנטארקטיקה בין (1901–1904).
היסטוריה > מקור השם

הרכס נקרא על שם החברה המלכותית הבריטית אשר מימנה את משלחת המחקר. סקוט קרא לפסגות ההרים על שם ראשיה של החברה המלכותית.
קרחון דודלן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 אורך:  3.6 ק"מ 
 רוחב:  2.8 ק"מ 
 קואורדינטות:  64°04′00″S 62°29′00″W﻿ / ﻿64.06666667°S 62.48333333°W﻿ / -64.06666667; -62.48333333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון דודלן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון דודלן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דודלן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דודלן
 
קרחון דודלן (באנגלית: Dodelen Glacier; בבולגרית: ледник Доделен) הוא קרחון בחצי האי פסטר, באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 3.6 קילומטרים ורוחבו 2.8 קילומטרים.
הקרחון ממוקם דרומית מערבית לקרחון פודאיבה; צפונית מערבית לקרחון ליסטר; וצפונית לקרחון אושאנה.
הקרחון מנקז את המורדות המערביים של הר האנטר שבהרי סטריבוג; זורם מערבה; ונשפך אל מפרץ גויו.
היסטוריה > מיפוי הקרחון

הקרחון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שם נהר דודלן במזרח הרי הבלקן.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
קרחון גרינל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  מונטנה 
 קואורדינטות:  48°45′06″N 113°43′39″W﻿ / ﻿48.751666666667°N 113.7275°W﻿ / 48.751666666667; -113.7275
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון גרינל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון גרינל(למפת מונטנה רגילה) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה קרחון גרינל(למפת מונטנה מוגדלת) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה קרחון גרינל
 
מבט על קרחון גרינל באוגוסט 2019
מבט על קרחון גרינל
קרחון גרינל (באנגלית: Grinnell Glacier) הוא קרחון הממוקם בשטח רכס לואיס בליבו של הפארק הלאומי גליישר, שבמדינת מונטנה שבארצות הברית.
הקרחון משתרע על המדרון הצפוני של הר גולד, באזור מני גליישר של הפארק.
הקרחון ממוקם בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

קרחון גרינל נקרא על שמו של ההיסטוריון, האנתרופולוג וחוקר הטבע, ג'ורג' בירד גרינל (George Bird Grinnell), אשר יזם את הקמת הפארק הלאומי גליישר.
היסטוריה > נסיגת הקרחון

קרחון גרינל היה אחד הקרחונים המצולמים ביותר בפארק הלאומי ורבים מתצלומים אלה מתוארכים לאמצע המאה ה-19 בשלהי עידן הקרח הקטן. השוואה לתמונות שצולמו בשנים שלאחר מכן, ברור שהקרחון נסוג במידה ניכרת.
בשנת 1850 היה שטחו של קרחון גרינל (ושל קרחון סלמנדר שהיה מחובר אליו) 2.9 קילומטרים רבועים.
נכון לשנת 1993 שטחו של קרחון גרינל היה 0.89 קילומטרים רבועים. שטחו של קרחון סלמנדר (שהחיבור בינו לבין קרחון גרינל נמס) היה 0.23 קילומטרים רבועים.
בין השנים 1966 ו-2005 איבד קרחון גרינל 40 אחוזים משטחו.
מומחי קרחונים מעריכים כי בקצב הנסיגה הנוכחי (בשל התחממות כדור הארץ), כל הקרחונים בפארק הלאומי גליישר, ובהם קרחון גרינל, ימסו לחלוטין עד שנת 2030. אולם אם תאט ההתחממות הנוכחית חלק מהקרחונים יישארו עד שנת 2277.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תצלום מעשה ידי טי. ג'יי. היילמן (T. J. Hileman) משנת 1938 | תצלום מעשה ידי קארל קי (Carl Key) מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, משנת 1981 | תצלום מעשה ידי דן פאגר (Dan Fagre) מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, משנת 1998 | תצלום מעשה ידי בלייז רירדון (Blase Reardon) מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, משנת 2005 | תצלום מעשה ידי לינדזי בנגטון (Lindsey Bengtson) מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, משנת 2009 |
תיירות

מסלול הליכה שאורכו 9.7 קילומטרים המתחיל באגם סוויפטקרנט מביא את המטיילים אל הקרחון. השביל עולה גובה ייחסי של 490 מטרים (שמרבית העלייה במחצית השנייה, הגבוהה יותר, של השביל).
לקריאה נוספת

• Erik Molvar, , P 152
• Vicky Spring, Tom Kirkendall, , P 165
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי וגאוגרפי על קרחון גרינל
1 2  מקור שמות אתרים בפארק הלאומי גליישר
| אתרים בפארק הלאומי גליישר |
| --- | --- | --- |
| אזורים בפארק | מני גליישר |  |
| אתרי מורשת היסטוריים | דרך הולכים-אל-השמש • מלון מני גליישר |  |
| רכסי הרים | לואיס • ליווינגסטון |  |
| הרים | אלזוורת' • בראון • גולד • ג'קסון • גרינל (הר גרינל • נקודת גרינל) • וילבר • לוגן • סטימסון • סייה • פינצ'ו • צ'פמן • קליבלנד • רייזינג וולף |  |
| נהרות | ווטרטון |  |
| אגמים | גרינל • ווטרטון • טו מדיסן • מקדונלנד • סוויפטקרנט • פּריי |  |
| קרחונים | גרינל • הריסון • לוגן • סלמנדר • רד איגל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539822705171  LCCN: sh2003002409  VIAF: 234849644   WorldCat (עם VIAF): 234849644
רודריג (אי)

רודריג (בצרפתית: île Rodrigues) הוא אי ששטחו כ-108 קמ"ר, השוכן במערב האוקיינוס ההודי, כ-560 קילומטרים צפונית-מזרחית לאי מאוריציוס. האי הוא חלק מארכיפלג איי מאסקרן (אנ') הכולל גם את האיים מאוריציוס וראוניון. רודריג הוא אי גבוה שמקורו געשי, מוקף שונית אלמוגים, ולחופיו מספר איים לא מיושבים זעירים.
האי שייך לרפובליקת מאוריציוס, ומבחינה מנהלית הוא חבל אוטונומי הנשלט על ידי "האספה האזורית של רודריג" שבירתו העיר פורט מתהורין (אנ').
בשנת 2014 התגוררו באי 41,669 תושבים, רובם ממוצא אפריקני וצרפתי. כלכלת האי מבוססת בעיקר על דיג, חקלאות, אמנות, וכן על ענף התיירות המתפתח.
האי רודריג, יחד עם האיים אגלגה וסנט ברנדון, מנוהלים על ידי משרד השלטון המקומי של האיים החיצוניים.
אל רודריג ניתן להגיע במעבורת ובטיסות היוצאות מהאי הראשי ומהאי ראוניון.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האי נקרא על שמו של מגלה הארצות הפורטוגזי דום דיוגו רודריגש (Diogo Rodrigues) בשנת 1528.
ביולוגיה

האי התאפיין במגוון רב של מיני צמחים ובעלי חיים אנדמיים, מאז המאה השבע עשרה נכחדו רבים ממינים אלו. סוליטר רודריג היה עוף שאיבד את יכולתו לעוף שנכחד בסוף המאה ה-18. המין שועל-מעופף רודריג, מין אנדמי של עטלף פירות מצוי בסכנת הכחדה.
כחלק ממאמצי הרשויות לשמר את היערות שבּוֹרְאוּ, הוכרזו בשנות השמונים של המאה העשרים האיונים הסמוכים – איל קוקו (Île aux Cocos), ואיל סאבלה (Île aux Sables) – כשמורות טבע.
שלום (גופן)

סריקה של עמוד מתוך קטלוג מולכו - גופן "שלום". מקור: מולכו, אילן, "טיפוגרפיה עברית", בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, 1980.
השווה כתב סת"ם לגופן שלום. ניתן לראות מאפיינים דומים, לדוגמה קונטרסט גבוה בין הקווים האופקיים העבים לקווים האנכיים הדקים יותר.
שלום הוא גופן עברי שעוצב על ידי גרשום פלוטקין, מעצב תפאורות במקצועו. תאריך עיצוב הגופן אינו ידוע. האותיות עוצבו בהשראת אותיות משנת 800 לספירה הנוצרית. האות נקראת על שמו של שלום סיון, מייסד הוצאת קריית ספר. האות הופיעה בקטלוג הגופנים "טיפוגרפיה עברית" של אילן מולכו, בצלאל, משנת 1980 (אות מס' 39). בקטלוג זה נכתב כי האות שמשה להדפסת כתבי קודש, והייתה זמינה להדפסה בסידור מכונה מונוטייפ עם טעמי מקרא ובסדר צלם פוטון ללא טעמים.
ניתוח האות

הגרסה של הגופן "שלום" אשר מופיעה בקטלוג "טיפוגרפיה עברית" היא מסוג אות כותרת ואות מקורות, כלומר שהגופן מתאים לעיצוב כותרות, הזמנות, וכתבי קודש. נראה שהגופן כולל סדרת ספרות וסימני קריאה שעוצבו במיוחד לפי סגנון הגופן.
לאותיות יש אופי קליגרפי יהודי, וקונטרסט גבוה בין הקווים האופקיים העבים לקווים האנכיים הדקים יותר, הנפגשים בצד ימין למעלה של האות בחיבור צולב.
רוב האותיות מורכבות משלד מרובע, אך עם זאת קיימות גם אותיות בעלות שלד משולש ברור (כגון ג',ל',נ',פ',ף',צ',ק').
קווי הגג הם ישרים, וקווי הבסיס של האות (באותיות ב',מ',ם',נ',ס',ע',פ',צ',ש') מוטים כלפי מטה, מה שנותן לאות מבנה משולש ולעיתים מעוגל (כגון ט', מ', ס', ע', פ', צ', ש').
ישנן כמה אותיות המראות מאפיינים ייחודיים:
האות ק' המכווצת כלפי מעלה.
האות ם' בעלת הבסיס הנמוך מקו הבסיס של האות.
האות ג' המזכירה את אותה האות בגופן "גנוזות".
האות ש' בעלת המבנה המעוגל.
"שלום" כגופן מחשב (גרסה דיגיטלית)

כיום נמכרת גרסה דיגיטלית על ידי חברת מסטרפונט.
| כתב עברי |
| --- | --- | --- |
| מערכות אלפבית | אלפבית פרוטו-כנעני • אלפבית פיניקי • אלפבית עברי עתיק  • אלפבית ארמי • אלפבית עברי |  |
| וריאציות של אלפבית עברי | כתב רש"י • כתב סת"ם • כתב רהוט • סוליטריאו |  |
| שונות | כתיב עברי • ליטון של עברית • טעמי המקרא • אותיות מנצפ"ך • גרש • אם קריאה • הגיית העברית • גימטריה |  |
| ניקוד | ניקוד טברני • ניקוד בבלי • ניקוד ארץ־ישראלי • ניקוד ארצישראלי-טברני • ניקוד שומרוני • ניקוד העברית בת ימינו • כתיב מלא |  |
| גופנים עבריים | דוד • אריאל • פרנק-ריהל • קורן • מרים • נרקיס • חיים • דרוגולין • הדסה • הצבי • כתב רש"י • סת"ם • שלום • ירושלמי • וילנא • אלף |  |
| אלפבית עברי | א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת |  |
| שפות הנכתבות בכתב עברי | עברית • ארמית • יידיש • ערבית יהודית • לאדינו |  |
שיא אולימפי

שיא אולימפי (באנגלית: Olympic record) הוא ההישג או התוצאה הטובים ביותר באירוע מסוים בכל ההיסטוריה של האירוע, במשחקי הקיץ האולימפיים או במשחקי החורף האולימפיים. ברוב האולימפיאדות, הנערכות אחת לארבע שנים, השיאים האולימפיים אינם מקבילים לשיאי עולם.
הוועד האולימפי הבין-לאומי מכיר בשיאים הללו אך ורק לאלה שהושגו במסגרת האירועים הנערכים באחד מהענפים הבאים, שבהם יש תחרויות בתנאים סטנדרטיים הניתנים להשוואה:
קשתות
אתלטיקה
אופניים (מרוצי מסלול)
קליעה
החלקה מהירה
שחייה
הרמת משקולות
שושלת שיה

| --- | --- |

מפת אזורי השליטה של ממלכת שיה
 ממשל
 שפה נפוצה:  סינית עתיקה
 עיר בירה:  דאנגפאנג
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  2070 לפנה"ס
 פירוק:   
 תאריך:  1600 לפנה"ס
 ישות קודמת:  שלושת המלכים וחמשת הקיסרים
 ישות יורשת:  שושלת שאנג
 דמוגרפיה
 דת:  הדת העממית של סין
 כלכלה
 מטבע:  כסף צדפים
 
שושלת שְׂיָה (בסינית: 夏朝, בפין-יין: Xià Cháo), הייתה השושלת הראשונה בתולדות סין הקדומה, שלטה על סין בין השנים 2200 לפנה"ס עד 1600 לפנה"ס. במקביל לשושלת שיה התקיימו שושלת שאנג ושושלת ג'ואו כבר מתחילתה, אך היו כפופות לה. שושלת זו היא השושלת הראשונה המתוארת בכתבים עתיקים כגון: רשומות הבמבוק, ספר המסמכים הסיני ורשומות ההיסטוריון. השושלת נוסדה על ידי יו' האגדי, שקיבל את כסאו לאחר הקיסר שון, הקיסר האחרון משלושת המלכים וחמשת הקיסרים. שושלת שיה, הוחלפה לבסוף על ידי שושלת שאנג בשנת 1600 לפנה"ס.
לפי הכרונולוגיה המסורתית, המבוססת על החישובים של ליו שין, שושלת שין שלטה בין השנים 2205 לפנה"ס ל1766 לפנה"ס. ולפי הכרונולוגיה המבוססת על רשומות הבקבוק, שושלת שין שלטה בין השנים 1989 לפנה"ס ל1558 לפנה"ס. ולבסוף פרויקט כרונולוגית שיה-אנג ז'או, הגיעו למסקנה שהשושלת התקיימה בין השנים 2070 לפנה"ס, ו1600 לפנה"ס. המסורת של חיבור בין קיסרים הרואים מההיסטוריה הפוליטית העתיקה של סין, להצלחתה של שושלת שיה, נובע מרעיון מנדט השמים, לפיו רק שושלת לגיטימית אחת יכולה למלוך בכל זמן נתון. רעיון זה קודם על ידי האסכולה הקונפוציאניסטית בתקופת שושלת ג'ואו המזרחית, שמאוחר יותר הפכה אותו לרעיון הבסיסי שעומד מאחורי ההיסטורגרפיה והאידאולוגיה הקיסרית. אף על פי ששושלת שיה מהווה מרכיב חשוב בהיסטוריה העתיקה של סין, מידע אמין על ההיסטוריה הסינית לפני המאה ה-13 לפני הספירה יכול להימצא רק בעדויות ארכאולוגיות כיוון שמערכת הכתיבה הסינית הראשונה, עצמות הניחוש, לא התקיימה עד אז. לפיכך, הקיום הממשי של שושלת שיה עדיין לא הוכח, למרות מאמציהם של ארכאולוגים סיניים לקשר בינה שושלת שיה לבין ממצאי ארליטואו מתקופת הברונזה.
רקע > המלכים משושלת שְׂיָה

השושלת, שנוסדה על ידי יוּ' הגדול והסתיימה בימיו של גְ'יֵה איש שְׂיָה, מנתה 17 מלכים ו-14 דורות. כך על-פי רשומות ההיסטוריון, שנכתבו על ידי סְה-מָה צְ'ייֵן במאה השנייה לפנה"ס ומקורות אחרים מתקופת שושלת צ'ין (השושלת ששלטה אחרי תקופת סין הקדומה).
| מספר סידורי | שם המלך | שם בסינית | משך שלטון בשנים (הערכה) | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שְׂיָה יוּ' הגדול | 禹 | 45 | מייסד השושלת |
| 2 | שְׂיָה צִ'י | 啟 | 10 |  |
| 3 | שְׂיָה טָאי קָאנְג | 太康 | 29 |  |
| 4 | שְׂיָה ג'ונְג קָאנְג | 仲康 | 13 |  |
| 5 | שְׂיָה שְׂיָאנְג | 相 | 28 |  |
| 6 | שְׂיָה שָׁאו קָאנְג | 少康 | 21 |  |
| 7 | שְׂיָה ג'וּ | 杼 | 17 |  |
| 8 | שְׂיָה חְווָאי | 槐 | 26 |  |
| 9 | שְׂיָה מָאנְג | 芒 | 18 |  |
| 10 | שְׂיָה שְׂיֵה | 泄 | 16 |  |
| 11 | שְׂיָה בּוּ גְ'יָאנְג | 不降 | 59 |  |
| 12 | שְׂיָה גְ'יונְג | 扃 | 21 |  |
| 13 | שְׂיָה גִ'ין | 廑 | 21 |  |
| 14 | שְׂיָה קוֹנְג גְ'יָה | 孔甲 | 31 |  |
| 15 | שְׂיָה גָאו | 皋 | 11 |  |
| 16 | שְׂיָה פָה | 發 | 11 |  |
| 17 | שְׂיָה גְ'יֵה | 桀 | 52 | הודח על ידי מייסד שושלת שאנג |
רקע > משך קיומה של שושלת שְׂיָה

סְה-מָה צְ'ייֵן ורשומות הבמבוק, שנכתב במאה הרביעית לפנה"ס, קובעים כי השושלת התקיימה במשך 4,200 שנה, אולם אין אימות לנתון זה על ידי מקורות נוספים.
היסטוריה > שושלות כפופות והשושלות שלאחריה

שושלות שאנג וג'ואו התקיימו במקביל לשושלת שיה כבר מתחילתה, אך היו כפופות לה. למרות הטענה של המקורות המוזכרים בסעיף הקודם, מעריכים כיום ש 431 או 471 שנים הן שתי החלופות הסבירות ביותר לקביעת משך שלטונה של השושלת.
בהמשך ההיסטוריה הסינית שאנג ייסדה את השושלת הבאה (1700-1100 לפנה"ס), וג'ואו ייסדה את השושלת שלאחריה (1100-221 לפנה"ס).
היסטוריה > תחילת השושלת - הכתרת מלך שְׂיָה יו' הגדול

במיתולוגיה הסינית קיים מיתוס יו' הגדול מלך סין משושלת שְׂיָה הראשון. הקיסר הגדול שון הטיל על יו' לרסן את מימיו של שיטפון גדול. כהוקרה על עבודתו, התפטר הקיסר הגדול שון מתפקידו לטובת יו שייסד את שושלת שְׂיָה.
היסטוריה > סיום שלטון השושלת

שְׂיָה גְ'יֵה, המלך האחרון של שושלת שְׂיָה, מתואר כשליט מושחת ששלט במשך 52 שנה, והודח על ידי טאנג, המלך הראשון בשושלת שאנג.
משפחת מלכי שְׂיָה המשיכה את שלטונה על מדינת צִ'י בלבד עד שנת 445 לפנה"ס.
ארכאולוגיה

ארכאולוגים רבים מזהים את שושלת שְׂיָה עם אתר אָרלִיטוֹאוּ שבמרכז מחוז חנאן. באתר זה נתגלו כור היתוך מברונזה משנת 2000 לפנה"ס לערך, חפצים העשויים מירקן ומשובצים באבנים יקרות, ובסיסים של מבני ציבור גדולים שהיו עשויים להיות ארמונות או מקדשים. נטען גם כי סימונים על-גבי חרס וקונכיות מתקופה זו הן גלגול קדום של כתב על חרסים מאתר ארליטואו.
בהיעדר עדויות כתובות בכתב המוכר מעצמות הניחוש של שושלת שאנג, ומכלי הברונזה של שושלת ג'ואו, נותר טיבה של שושלת שיה לוט בערפל. ישנם חוקרים שטוענים שאין בממצאים מאתר אר-לי-טואו להוכיח את קיומה של השושלת, ויתרה מכך - הדמיון ביניהם לבין ממצאים מתקופות קדומות יותר עשוי להעיד על כך שהיא בחזקת מיתולוגיה בלבד. ממצאים דומים לאלו שבאתר אר-לי-טואו שהתגלו באזורים מרוחקים יותר עשויים להעיד על כך שבתקופת שיה המצב הפוליטי היה מורכב יותר מכפי שמתואר במסורת הסינית.
הערות שוליים

↑  יורי פינס, גדעון שלח, יצחק שיחור, כל אשר מתחת לשמיים, כרך א', האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 80
↑  יורי פינס, גדעון שלח, יצחק שיחור, כל אשר מתחת לשמיים, כרך א', עמ' 83-84
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1101487100  VIAF: 4215150325580810090008   WorldCat (עם VIAF): 4215150325580810090008 
ציור עתיק של יו מייסד השושלת
גביע ברונזה מתקופת שְׂיָה
קרן נדל"ן

קרן נדל"ן (ידועה גם כקרן ריט, קרן להשקעות במקרקעין, בשל המונח האנגלי REIT – Real Estate Investment Trust) היא קרן השקעות פרטית או ציבורית, שתכליתה השקעה בנאמנות בנדל"ן מניב. קרן נדל"ן רוכשת מרכזים מסחריים, בנייני משרדים ובנייני דירות למגורים מתוך מטרה להשכיר הנכסים לתקופה ארוכה בסכום שכירות ידוע מראש.
קרנות נדל"ן נסחרות בבורסה בארצות הברית מאז שנות ה-60 וכיום זוהי החזקה נפוצה בקרב משקיעים מוסדיים בארצות הברית, עקב התכונות שמקובל לייחס לסוג זה של נייר-ערך (רמת סיכון נמוכה יחסית, תשואה שניתן להעריכה מראש, תשלום דיבידנד בתדירות קבועה).