stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה
הערות שוליים

1 2  איתמר אייכנר וסוכנויות הידיעות, היורה תיעד עצמו: "היהודים הם שורש כל הבעיות", באתר ynet, 9 באוקטובר 2019
1 2 3 4  Kai Biermann, Luisa Hommerich, Yassin Musharbash und Karsten Polke-Majewski, Attentäter mordete aus Judenhass, zeit.de, ‏9. Oktober 2019
↑  Statement des Generalbundesanwalt – Täter von Halle hatte vier Kilo Sprengstoff im Auto, Spiegel Online, ‏10. Oktober 2019
↑  Augenzeuge aus Synagoge in Halle: „Der Täter schoss mehrfach auf die Tür“, Spiegel Online, ‏10. Oktober 2019
↑  Mitteilung zum Stand der Ermittlungen im Ermittlungsverfahren wegen des Anschlages in Halle (Saale) am 9. Oktober 2019 באתר התובע הכללי של בית המשפט העליון בגרמניה
↑  גרמניה: מאסר עולם למחבל מהפיגוע ביום כיפור בעיר האלה, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2020
מגפת הקורונה בהודו

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  ינואר 2020 – הווה (כ־5 שנים)
 במדינות או באזורים:  הודו הודו
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקרי מוות:  531,839‏
 מקרי הדבקה:  44,986,934‏   • 7,623 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  44,447,472‏ רענון נתונים
  
 
מגפת הקורונה, בה נדבקו רבים בנגיף הקורונה בהודו, התפשטה אל המדינה בסוף ינואר 2020.
התפשטות המגפה

ב-30 בינואר הודיעה הודו על מקרה הדבקה ראשון מנגיף הקורונה בשטחה. משרד הבריאות ההודי הודיע כי מדובר בצ'אקמק קו צ'אמאטקר (चकमक को चमत्कार) סטודנטית מקרלה שנמצאת בדרום-מערב המדינה.
ב-3 במרץ פרסמה הודו אזהרת מסע לאיראן, סין, דרום קוריאה ואיטליה עקב התפשטות נגיף הקורונה, ביקשה מאזרחיה לשקול נסיעה למדינות אלו, וביטלה ויזות של אזרחים מאותן מדינות אשר נגועות בנגיף הקורונה.
ב-11 במרץ הודיעה הודו כי היא משהה את הוויזות למדינה והיא סוגרת את גבולותיה עד 15 באפריל.
בנוסף על כך, דווח כי חלק ממדינות הודו החליטו על סגירת כל בתי הספר, בתי קולנוע וגבולותיהן הימיים.
ב-13 במרץ הודיעה הודו על מקרה המוות הראשון בשטחה מנגיף הקורונה- אדם בן 76, ממדינת קרנאטקה.
ב-20 במרץ הודיעה הודו על ביטול כל הטיסות הבינלאומיות הנכנסות למשך שבוע לפחות בשל התפשטות נגיף הקורונה.
ב-21 במרץ הוציאה חברת התעופה הישראלית, אל על, טיסת חילוץ מיוחדת מהעיר מומבאי, וזאת בעקבות החלטת ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, לסגור את שמי הודו החל מ-22 במרץ למשך כשבוע בשל התפשטות נגיף הקורונה.
התפשטות המגפה > סגר כללי

ב-24 במרץ הכריז ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, על סגר שיימשך שלושה שבועות בכל רחבי המדינה - שבה מתגוררים 1.3 מיליארד בני אדם - במטרה לבלום את התפשטות נגיף הקורונה.
בעקבות הכרזת הסגר הכללי, החלה תנועה מסיבית של בני המעמד הנמוך מהערים בהן הם עבדו לכפרים בהם נמצאות משפחותיהן. התנועה בלתי נשלטת של מיליונים, בצפיפות ללא בקרה, עלולה הייתה לגרום להפצת המחלה במהירות למקומות נרחבים.
המאבק בהודו נגד המגפה הגיע אף לביוש בחסות החוק. כך למשל, בעיר הצפונית מירוט, המשטרה הכריחה אנשים שהפרו את העוצר להניף שלטים עליהם כתוב "אני חבר של נגיף הקורונה" או "אני אויב החברה".
ב-28 במרץ הודיעה הודו על מקרה מוות ראשון מנגיף הקורונה בקרלה, בה התפרץ נגיף הקורונה לראשונה במדינה.
ב-13 באפריל דווח כי נתפסו יותר מ-10 תיירים אשר הפרו את הנחיות הסגר, ונענשו על כך על ידי כתיבת המשפט: "לא נשמעתי להנחיות, אני מצטער" ב-500 עותקים על דף נייר.
ב-14 באפריל הודיע ראש ממשלת הודו, נרנדה מודי בהצהרה שמסר בטלוויזיה על הארכת הסגר ברחבי המדינה עד ל-3 במאי.
ב-20 באפריל, ראש הממשלה הכריז על הקלה בהגבלות הסגר במטרה להחיות בשלבים את המשק והפעילות הכלכלית במדינה, זאת על אף שביממה האחרונה נרשמה עלייה של כ-1,500 נדבקים בנגיף, המספר הגבוה ביותר עד אז. יצרני חומרת טכנולוגיה, חקלאים ותעשיות באזורים כפריים הורשו לחדש את הפעילות כדי להתחיל להחיות את הכלכלה במדינה.
ב-1 במאי, הסגר הוארך עד 17 במאי. אחר כן, הוא הוארך עד סוף מאי.
התפשטות המגפה > יציאה מהסגר

ב-30 במאי, האריכה הודו עד 30 ביוני את הסגר ב"אזורים נגועים". עם זאת במקומות אחרים היא תאפשר פתיחה מחדש של מסעדות, קניונים ובתי תפילה - החל ב-8 ביוני.
ב-20 במאי, הוצגה חבילת תמריצים ממשלתיים בהיקף של 266 מיליארד דולר. נאסרו פשיטות רגל למשך שנה.
מאז יוני פרסם משרד הפנים ההודי הנחיות חודשיות (אנ').
הסגר הוסר ביוני. הוטל עוצר לילי. ביולי הוטלו סגרים מקומיים במקומות כמו גואה.
ביולי הגיעה הודו למקום השלישי במספר המקרים המאומתים. ב־16 בספטמבר נשבר שיא התחלואה היומי בהודו, עם מעל 97,000 מקרים חדשים ביממה. מרבית המאובחנים היו תושבי מערב מהרשטרה ובמדינות הדרומיות טמיל נאדו, אנדרה פרדש, טלנגנה וקרנטקה.
מאז ניכרה ירידה בקצב ההדבקות, ובאוקטובר מספר ההדבקות ירד למתחת ל־60,000 מקרים ביממה. בנובמבר נבלמה הירידה. בסוף החודש, החלה ירידה מחודשת. לאחר שפל בפברואר 2021, החלה עליה איטית שהאיצה בהמשך. זן קורונה חדש שנחשד כמדבק יותר נתגלה. התראה לגביו זכתה להתעלמות. בתי החולים סבלו מעומסים ומבצע חיסון האוכלוסייה התנהל באיטיות. היה מחסור בחמצן. הוטלו הגבלות לפי אזור בניסיון לרסן את התפשטות הנגיף. הודו גם הפעילה את הצבא לסיוע במשבר, ששחרר חמצן ממאגריו והציב אנשי רפואה במילואים בבתי החולים, כדי להקל מהלחץ על הרופאים.
ב-11 במאי 2021, הודו שברה את שיא מספר המתים היומי שלה, עם 4,205 מתים. השיא הקודם היה 4,187 מתים ביום (7 במאי 2021). במקביל, מספר הנדבקים המדווח החל לרדת לאחר שיא ב-6 במאי 2021. הירידה נמשכה ביוני.
ב-21 באוקטובר 2021, הודו שברה שיא ועשתה שימוש בכמיליארד חיסונים.
בסוף דצמבר 2021, החלה עליה בכמות הנדבקים. הוטלו הגבלות אזוריות. כך בתחילת ינואר 2022 בדלהי הוטל עוצר סוף שבוע ובפנג'אב הוטל עוצר לילה. העלייה נמשכה בינואר 2022.
השפעות

בעקבות הסגר, ועמו הפחתת הפעילות התעשייתית בהודו, הפך נהר היאמונה לנקי מזיהום לדברי תושבי המקום. אוויר נקי יותר הגדיל את תפוקת החשמל של פנלים סולריים במדינה, בשיעור שחוקרים העריכו שהגיע עד ל-8% בשיאו.
הודו הורתה במרץ 2020 על סגירת בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים לתקופה בלתי מוגבלת — החלטה שהשפיעה על 200 מיליון ילדים. רק חלק מבתי הספר חזרו לפעילות פרונטלית. רק 8% מהבתים היו מצוידים במחשב ואינטרנט. בעשורים האחרונים הוקמו בהודו יותר ממיליון מקלטים שסיפקו לילדים עניים אוכל, חיסונים, בגדים ולימודים בסיסיים ואולם מרביתם נסגרו. ב-2014 עבדו בהודו מיליוני ילדים והתקשו באכיפת החוק שמגביל זאת לעיתים. ב-2016, בהצהרה שפרסמה יוניצ"ף נטען כי להערכתה הועסקו בהודו 10.2 מיליון ילדים. החל משנת 2016 עבודת ילדים נאסרה בהודו מתחת לגיל 14, אלא אם מדובר בעסק משפחתי. ואולם לפי יוניצ"ף, המגפה גרמה לכך שהפיקוח התרופף. ילדים רבים החלו לעסוק במגוון עבודות בתעשייה. כמו בשאר העולם, התלבטו לגבי פתיחת מערכת החינוך.
באפריל, היו עדויות להחמרת האלימות המשטרתית כתוצאת לוואי מאמצעי האכיפה של מגבלות הקורונה.
בנובמבר פורסם שהודו שקעה במיתון בפעם הראשונה מאז עצמאותה, לאחר שכלכלתה, השלישית בגודלה באסיה, התכווצה רבעון שני ברציפות.
לפי חלק מהמומחים, חל גידול בתעסוקת נשים במדינה. ושינוי במאזן הכוחות המגדרי. אחרים סותרים זאת וטוענים כי המצב הנוכחי ירחיב את הפערים המגדריים בין גברים לנשים.
הענקת פרסי קולנוע שהייתה צריכה להיערך ב-27 במרץ בוטלה. כמו כן במרץ נעצרו כל הפקות של סרטים וסדרות טלוויזיה. רשתות הכבלים הודיעו על ביטול תשלום למספר ערוצים למספר חודשים. תעשיית הסרטים ההינדיים הפסידה בשנה זו 284 מיליון דולר לפי הערכה.
פסטיבל גלסטונברי

| --- | --- |

 סוג:  פסטיבל מוזיקה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  Pilton 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 קואורדינטות:  51°08′59″N 2°35′13″W﻿ / ﻿51.149722222222°N 2.5869444444444°W﻿ / 51.149722222222; -2.5869444444444
 אתר רשמי
 he
 
פסטיבל גלסטונברי (אנגלית Glastonbury Festival) הוא פסטיבל מוזיקה הנערך למעלה מ-40 שנה החל משנת 1970, בחוות סאמרסט שליד העיירה גלסטונברי בדרום-מערב אנגליה.
הפסטיבל מתקיים מדי שנה, למעט בשנה השביעית, בחודש יוני ונמשך כשלושה ימים. גלסטונברי הוא פסטיבל המוזיקה הגדול בעולם כאשר בשנים האחרונות נוטלים בו חלק יותר מ-120,000 מבקרים. הפסטיבל ידוע באווירה הייחודית לו, באמנים המוכרים בקנה מידה עולמי להם הוא מעניק במה, ובמינוף הכוח הגדול שלו לטובת פעילות הומניטרית בינלאומית דרך הארגונים גרינפיס, אוקספם ו-Wateraid. יוזם ומפיק הפסטיבל הוא מייקל איוויס.
בפסטיבל הראשון בשנת 1970 הופיעה בין היתר להקת "טי רקס". בשנת 1971 הופיע דייוויד בואי ועל אירועי הפסטיבל צולם סרט בבימוי של ניקולס רוג. בפסטיבל זה לראשונה במערב ניתנה הרצאה של פרם ראוואט. החל מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הפסטיבל החל להיות אירוע שנתי. אירועים שתוכננו לשנת 2020 ו-2021 בוטלו בשל מגפת הקורונה. ביוני שנת 2022 חזר הפסטיבל להופיע בו גם פול מקרטני.
בשנת 2026, הפסטיבל ייקח שנה הפסקה כדי לאפשר לשטח הפסטיבל התאוששות מהעומס, כפי שנעשה בשנת 2018.
הערות שוליים

↑  Sophie Williams, Glastonbury Festival 2025: Everything We Know So Far, Billboard, ‏2024-11-12 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011910631405171  GND: 4271530-1  LCCN: no2004079922  MusicBrainz: 4dc932f8-bda3-4ce8-92fd-e34e59f9366d  MusicBrainz: 5ac7370c-3e8f-41f5-ac8f-11bfd8ca32be  NKC: kn20110725003  VIAF: 239110173   WorldCat (עם VIAF): 239110173 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארוחת צהריים

| --- | --- |

"ארוחת צהריים של מסיבת השייט", פייר-אוגוסט רנואר, 1880-1881
 
 מאכלים
 סוג:  ארוחה
ארוחת צהריים היא ארוחה הנאכלת בצוהריים או בשעות אחר הצוהריים המוקדמות.
בתרבויות שונות, סוג וכמות המזון הנצרך בארוחת הצהריים משתנים. במדינות רבות, כמו ישראל, גרמניה, וסקנדינביה, נוהגים לאכול ארוחה חמה ועיקרית בצהריים. לעומתן, במדינות כמו הולנד, האיים הקנריים ובלארוס, ארוחת הצהריים קלה יותר, והארוחה העיקרית נאכלת בערב. תזונאים רבים ממליצים על ארוחה עיקרית בצהריים כדי שהאנרגיה תספיק להמשך היום. מאז שנות השמונים, תנור מיקרוגל הפך נפוץ, והוביל לשימוש בארוחות צהריים קפואות או שאריות מזון ביתי.
אנשים רבים אוכלים צהריים במקום העבודה או הלימודים, בהפסקת צהריים ייעודית. במקומות עבודה מסוימים נוהגים העובדים לאכול בקפיטריה, או לצאת ולאכול במסעדות שבסביבה, שחלקן מציעות גם ארוחה עסקית. יש מקומות שמציעים קפיטריות. במקרים אחרים, העובדים מביאים מזון מהבית, במיוחד כשאין אפשרות לארוחות מסודרות. ביטוי אומנותי מפורסם המבטא זאת הוא התצלום "ארוחת צהריים על גורד שחקים". הצילום צולם בעת בניית בניין RCA בשנת 1932 ומראה פועלים אוכלים על קורת בניין בגובה רב על קו הרקיע של ניו יורק. בנוסף, הסרט "ארוחת צהריים עירומה" משנת 1991, בבימויו של דייוויד קרוננברג, עוסק במסע הזייתי של סופר אמריקאי במציאות סוריאליסטית.
ארוחת צהריים מסורתית בקרנאטקה שבהודו, מוגשת על עלה בננה
ארוחת צהריים במרכז רוקפלר, מנהטן
שלט בירושלים מודיע על ארוחת צהריים כשרה, 1948
ראו גם

מנת קרב
סעודת אמנים
ארוחת מנחה
הפסקת קפה
חומרים רעילים בכלי בישול

מחבתות על כיריים
כלי בישול עלולים להכיל חומרים רעילים. הכלים עשויים מחומרים רבים, לרוב עמידים בחום. הסיבות לשימוש בחומרים שונים קשורות למחיר המוצר, עמידות לחום, משקל, נוחות השימוש ועוד. למרות שרוב כלי הבישול עומדים בתקנים של ארגוני הבריאות שימוש ממושך או בניגוד להוראות היצרן עלול לגרום לסכנות בריאותיות.
אלומיניום

אלומיניום הוא חומר קל משקל, זול ומוליך חום היטב, ולכן פופולרי בייצור מחבתות וסירים. בזמן בישול, בעיקר בסירים ומחבתות בלויים, חלקי אלומיניום מתמוססים לתוך האוכל; ירקות בעלי עלים ואוכל חומצי כגון עגבניות ופירות הדר סופגים את הכמות הגדולה ביותר. ארגון הבריאות העולמי מעריך שאדם מבוגר יכול לצרוך עד כ-50 מיליגרם אלומיניום ביום ללא סכנה בריאותית. בשנות ה-60 וה-70 רווח החשד שיש קשר בין אלומיניום למחלת אלצהיימר ואנשים מסוימים נמנעו משימוש בסירים ומחבתות מחומר זה, כמו גם מפחיות משקה ודיאודורנטים המכילים אלומיניום. אולם מחקרים שנעשו מאז לא הצליחו להוכיח או להפריך קשר בין אלומיניום למחלה.
ציפוי אלומיניום

ציפוי כלי בישול באלומיניום מתבצע לרוב בתהליך אלגון. הכלי נטבל בתמיסת אלומיניום ובעזרת חשמל וחומצה המצפים את פני השטח של הכלי בתחמוצת אלומיניום. ציפוי האלומיניום מוליך חום היטב וקשיח, תכונה ההופכת אותו לחסין שריטות, עמיד וקל לניקוי בהיותו ציפוי לא דביק. תהליך האלגון מצמצם את כמות האלומיניום שעובר לאוכל.
נחושת

נחושת היא מתכת המוליכה חום היטב ולכן מאפשרת פיזור אחיד של הטמפרטורה בזמן הבישול. כלי נחושת ופליז, העשוי מנחושת ואבץ, לרוב פחות נפוצים בכלי בישול.
כמות קטנה של נחושת בריאה לגוף האדם אך כמות גדולה יכולה להיות מסוכנת; אין עדיין מחקרים אמינים הקובעים מה היא הכמות המומלצת ואיזו כמות הופכת לרעילה. לרוב כלי בישול ממתכת זו מצופים במתכת אחרת ולכן הסכנה שזליגת כמות מסוכנת של נחושת לתוך המזון איננה קיימת לפני שהציפוי נשחק.
ברזל / פלדת אל-חלד

פלדת אל-חלד היא אחד החומרים הנפוצים ביותר ביצור כלי בישול. הפלדה חזקה, עמידה בשריטות ושחיקה גם בטווח הארוך וזולה. לרוב עשויה מברזל, ניקל וכרום שעלולים להוות סכנה בריאותית. ברזל בכמויות קטנות בריא ועוזר ליצור כדוריות דם אדומות, בכמויות גדולות הוא רעיל. מחקרים מראים שכמות הברזל שעוברת לאוכל מכלי הבישול היא כ-20% מהצריכה היומית של אדם בוגר ולכן איננה מסוכנת.
ניקל אינו מסוכן בכמויות קטנות אך עלול ליצור תגובה אלרגית באנשים הרגישים אליו. האדם הממוצע צורך כ-150–250 מיקרוגרם של ניקל ליום לכן כמות הניקל שעוברת מפלדת אל-חלד למזון היא זניחה יחסית גם כאשר מבשלים מזון חומצי שנוטים לספוג ניקל כגון ריבס, עגבניות ומשמשים. לאנשים שרגישים לניקל מומלץ לא לאחסן סוגי מזון אלו בכלי פלדת אל-חלד לטווח ממושך.
כמות קטנה של כרום בדומה לברזל טובה לבריאות אך מסוכנת בכמויות גדולות יותר. טווח הבטיחות הוא כ-50 עד 200 מיקרוגרם ליום. ארוחה אחת שהוכנה בכלי העשוי מפלדת אל-חלד לרוב מספקת 45 מיקרוגרם של כרום, כמות שאיננה מסוכנת לאדם.
קרמיקה, אמייל, זכוכית ובדולח

כלים קרמיים, בעלי ציפוי אמייל או זכוכית קלים לניקוי ועמידים לחום גבוה מאוד. את כלי הקרמיקה והאמייל מזגגים לרוב, בדומה לזיגוג של כלי מתכת, בציפוי זכוכית שעמיד לשחיקה וחלודה. הסכנות הבריאותיות היחידות עלולות להיגרם הם מהחומרים שבזיגוג. לעיתים בתהליך הזיגוג מוסיפים לתערובת פיגמטים, עופרת או קדמיום, בעיקר לצורכי עיצוב וצבע. חומרים אלו רעילים ביותר גם בכמויות קטנות יחסית.
התקן לגבי החומרים שמהם עשוי הזיגוג אינו אחיד בין המדינות ופעמים רבות אינו קיים כלל. מכונים מסוימים נוהגים למדוד רק את הנדידה של החומרים המסוכנים מהזיגוג ולא את מרכיביו ואילו אחרים מגבילים את החומרים המסוכנים בתוך הזיגוג ללא התייחסות לזליגה. לפי תחקיר שנערך על ידי כלבוטק בישראל לא קיים תקן למדידת זליגת חומרים מסוכנים מכלי מתכת בעלי ציפוי קרמי שנועדו לבישול בחום גבוה ורבים מהם מכילים חומרים רעילים. התקינה שכן קיימת בישראל ת"י 1003 – "שחרור מתכות מכלים קרמיים וסימון הכלים", מתייחסת למשטחי קרמיקה קרים. כלי זכוכית או חרס שאינם מזוגגים אינם מגיבים עם המזון ואינם מסוכנים.
בדולח הוא זכוכית המכילה מתכת כבדה, לרוב עופרת, הגורמת לעליית מקדם השבירה והנפיצה (נגזרת מקדם השבירה לאורך הגל של האור).
עופרת היא מתכת רעילה ולכן קיימת בעייתיות בשימוש בה בכלי בית ובפרט לאחסון משקאות שעלולים למצות עופרת מכלי הקיבול. E. Guadagnino[2] בדק דליפת עופרת למשקאות הנמזגים לכוס בדולח. נמצא כי משקאות קולה מיצו לתוכם יותר עופרת ממשקאות אלכוהוליים (כנראה בשל החומציות הגבוהה) ושויסקי מזדהם יותר מיין לבן באותם תנאי חשיפה. נמצא גם ששטיפת הכוס במדיח כלים מחמירה את דליפת העופרת לקולה. ככל שכלי הבדולח מתיישן דליפת העופרת ממנו יורדת, במחקר שבדק דליפת עופרת מכלי בדולח לשרי נמצא ריכוז העופרת במשקה לאחר אחסון של חודשיים בכלי חדש 1,400 מיקרוגרם לליטר, בכלי בן 10 שנים ריכוז העופרת לאחר אותו זמן חשיפה היה 163 מיקרוגרם לליטר ובכלי בן 20 שנים רק 50 מיקרוגרם לליטר. מחקר אחר גילה עליה ברמת העופרת בדמם של עובדים בליטוש כלי בדולח (אם כי החשיפה חמורה פחות מאשר אצל עובדים בייצור מצברי עופרת).
כדי להימנע מבעיות בריאותיות וסביבתיות אלו מייצרים בדולח גם על ידי הוספת טיטניום, זירקוניום או מתכות אחרות (מתכות שיגרמו עליה במקדמי השבירה ובנפיצה אך לא יצבעו את הזכוכית). כך, למשל, מצהיר פטנט אמריקני 7,091,145 על מקדם שבירה של כ-1.9 ומספר אבה של כ-30 בזכוכית "בדולח" (heavy flint glass) נטולת עופרת כשאת מקומה כמתכת כבדה מחליפה תחמוצת לנתן.
טפלון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סיליקון

כלי בישול מסיליקון עשויים מגומי סינתטי מעורבב עם כמויות גדלות של סיליקון וחמצן. היסוד סיליקון נפוץ מאוד באופן טבעי וקיים בכמויות גדולות בחול וסלעים. השימוש בסיליקון בכלי בישול פופולרי מאחר שהוא ניתן לצביעה, לא דביק, עמיד, מתקרר במהרה ועמיד בטמפרטורות גבוהות. כיום לא ידוע על בעיות הנובעות משימוש בסיליקון והוא אינו משחרר רעלים לאוכל בזמן חימום, אך עדיף להימנע משימוש בחומר זה בטמפרטורות של מעל 220 מעלות שכן כלים מסוימים עלולים להנמס.
פלסטיק

הפלסטיק עשוי מחומרים רבים ושונים בהתאם לתכונות הרצויות; הוא קל, קשה או גמיש ומסוגל לקבל תכונות שקשה להשיג בחומרים אחרים כגון עמידות גם כאשר הוא דק מאוד. תכונות אילו הופכות אותו לאידיאלי לצורכי בישול ואחסון מזון כאשר כלי מתכת אינם אפשריים כגון בישול במיקרוגל. הסכנה העיקרית בפלסטיק קיימת כאשר משתמשים בו שלא למטרות אליהם נוצר, למשל חימום מזון במיקרוגל עם כלי פלסטיק שלא נועד לכך או אחסון מזון בכלי פלסטיק שנועדו לצרכים אחרים. מזון שמאוחסן בתוך עטיפות פלסטיק כמו ניילון נצמד עלול לספוג ממנו חומרים רעילים שנועדו לשמור על גמישותו. תהליך נדידת החומר הרעיל למזון חמורה יותר כאשר המזון שומני כגון גבינה או בשר ובזמן חימום בטמפרטורה גבוה, למשל במיקרוגל, לכן יש להקפיד על הוראות היצרן ולהשתדל לא לעטוף אוכל חם בפלסטיק לפני שהתקרר או לעשות שימוש חוזר במוצרי פלסטיק שחוקים או פגומים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  הסכנות בכלי בישול אתר הבריאות הקנדי
↑  אלצהיימר - מיתוסים והפרכתם, באתר קשת - האגודה למען הקשיש בת"א-יפו
↑  Is there any proof that Alzheimer's disease is related to exposure to aluminum--for instance, by using aluminum frying pans?, סיינטיפיק אמריקן
↑  כלבוטק - תחקיר הכלים הקרמיים עונה 13, פרק 14. שודר ב-26 בדצמבר 2011.
פז שוורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1977 (בת 47 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מעסיק:  ערוץ עשר, כאן 11 
 
פז שוורץ (נולדה ב-1977) היא עיתונאית ישראלית המתמקדת ביצירת סרטים דוקומנטריים.
ביוגרפיה

שוורץ החלה את דרכה העיתונאית בשנת 2004 ככתבת מחוז הנגב והדרום של ערוץ 10. בשנת 2005, סיקרה את ההתנתקות ומבצעים צבאיים ברצועת עזה. בהמשך קודמה לתפקיד כתבת רווחה ובתי המשפט של חדשות 10 ועבדה במערכת חדשות שישי השבוע. לאחר הורדת התכנית, עברה לכתבות מגזין למהדורה המרכזית של הערוץ. היא החליפה בתפקיד זה את מואב ורדי שמונה אז לכתב המדיני.
שוורץ השתתפה כחברת מערכת בשישי עם איילה חסון.
נוסף על הפקת הכתבות, ביימה סרטים דוקומנטריים לערוץ 10 וליס דוקו. בשנת 2014, סרטה "אהבה לא צפויה" שודר בפסטיבל דוקאביב. הסרט זכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל סראטוב (Saratov Sufferings) ברוסיה.
בשנת 2017, לאחר מעל לעשור בערוץ 10, הצטרפה למערכת תוכנית התחקירים זמן אמת המשודרת בתאגיד השידור הישראלי. בתוכנית היא מתמקדת בתחקירי עומק בנושאי רווחה ודוקו. התחקירים הבולטים שלה היו בנושא נשות סוכני השב"כ, ספטמבר השחור, "צדק לאמא", "18 שנים לגעגוע" בשני חלקים, יהלום שחור - סוכן שב"כ שהפך למבריח סמים
בשנת 2022, שודר בקשת 12, הסרט "מלכה - סיפורה של לינור אברג'יל" אותו ביימה וערכה. הסרט מציג את חייה של הדוגמנית, החל מהאונס שעברה בגיל 17 וחצי והמשפט המתוקשר לאחריו, זכייתה בתחרות מיס עולם ותיעוד רגעי ההחלטה ללחזור בתשובה.
במקביל לעבודתה בתאגיד, יצרה כתבות לתוכנית אנשים בקשת 12.
שוורץ ביימה את הסרטים הדוקומנטריים, "בודדים" ו"החי"רניקית" לרשת 13 בשנת 2015 שעסק באור בן יהודה, מפקדת הפלוגה הראשונה במגמה קרבית בבה"ד 1.
בשנת 2022, יצרה את הסרט "נוני עיוני", שאותו ביימה עם אוריאל סיני, ועוסק בסוכן מוסד בשלהי הקריירה שלו ומתעד את המפגש בין נוני דרוויש שהייתה בת שמונה כשאביה חוסל בעזה לבין סוכן המוסד שהתנקש בו. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה.
באוקטובר 2024 שודר ברשת 13 הסרט מבחן בגרות בשתי חלקים שיצרה .
חיים אישיים

שוורץ בעלת תואר ראשון בניהול מאוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, אחרי שכבר עברה שימוע: פז שוורץ תהיה כתבת מגזין במהדורה המרכזית של 10, באתר אייס
↑  נועה פרייס‏, כעבור מעל לעשור: פז שוורץ עוזבת את ערוץ 10 ועוברת לתאגיד, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2017
↑  סרטה של פז שוורץ זכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל סראטוב שברוסיה, דוברות יס
↑   שירין פלאח סעב, "שאלתי בכיתה: למה אנחנו שונאים יהודים כל כך?", באתר הארץ, 4 באפריל 2024
↑  הסרט באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה
↑  דורית אסרף מזרחי, "נוני עיוני" של כאן 11 זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 באוקטובר 2023
↑  מבחן בגרות – תיכון ה-7 באוקטובר | סרטה של פז שוורץ – חלק א', באתר חדשות 13, 27 באוקטובר 2024
משפחת קים

משפחת קים (הידועה גם בשם שושלת קים) היא שושלת של שלושה דורות של המנהיגים העליונים של קוריאה הצפונית.
צפון קוריאנים משתחווים לפסלי ברונזה ענקיים של קים איל-סונג ובנו קים ג'ונג-איל באנדרטה הגדולה בגבעת מאנסו שנמצאת בבירה פיונגיאנג.
השושלת מתחילה במנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג אשר מונה להיות ראש ממשלת קוריאה הצפונית בספטמבר 1948, זאת כ-3 שנים לאחר תום השלטון היפני באזור. קים פתח במלחמת קוריאה פחות משנתיים לאחר מכן במטרה לאחד מחדש את חצי האי הקוריאני ולהפוך אותו ל"גן עדן סוציאליסטי". עוד לפני, אבל בעיקר החל משנות ה-80 של המאה ה-20 החלה ממשל קוריאה הצפונית
לפתח פולחן אישיות סביב קים ומשפחתו. לאחר מותו של קים ב-1994, תפקיד המנהיג העליון הועבר לבנו של קים איל-סונג, קים ג'ונג-איל ועם מותו של האחרון ב-2011, החליף אותו בנו (ונכדו של קים איל-סונג), קים ג'ונג-און.
קוריאה הצפונית תחת שלטונה של משפחת קים מתוארת במערב כמונרכיה אבסולוטית דה פקטו וכדיקטטורה טוטליטרית סגורה בסגנון סטליניסטי.
סקירה היסטורית

קים איל-סונג מרד בשלטונם היפני בקוריאה בשנות ה-30, מה שהוביל לגלותו לברית המועצות. קוריאה חולקה לאחר כניעת האימפריה היפנית בתום מלחמת העולם השנייה ב-1945, קים בא להוביל את הוועדה העממית הזמנית של קוריאה הצפונית (ממשלה זמנית שנתמכת על ידי סובייטים ופעלה בשטחי המנהל האזרחי הסובייטי) ועם הקמת המדינה לראש הממשלה הראשון של "הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה". בתקווה לאחד מחדש את חצי האי הקוריאני, ב-1950 פתח קים במלחמת קוריאה (אשר הסתיימה בהפסקת אש שלוש שנים לאחר מכן).
קים פיתח פולחן אישיות סביב משפחתו המורחבת, החל מאמו, קאנג פן-סוק שתוארה כ"האמא של קוריאה". גם אחיו של קים, קים יונג-ג'ו תואר כ"לוחם מפכני". בני משפחה נוספים של קים זכו אף הם לחלק בפולחן האישיות שמתנהל סביב המשפחה.
חלק חשוב בפולחן האישיות ובפוליטיקה של קוריאה הצפונית הוא אידאולוגיית ג'וצ'ה אשר ההנחה שעומדת ביסודה היא ש"אדם אדון לגורלו" ושבאמצעות היכולת להסתמך על משאביה שלה ועל חוזקה, יכולה אומה להשיג סוציאליזם אמיתי.
ב-1998, כ-4 שנים לאחר מותו של קים איל-סונג תוקנה חוקת קוריאה הצפונית והוספה בה סעיף בנוגע ל"הנשיא הנצחי של הרפובליקה". בסעיף, אשר שהתקבל ב-5 בספטמבר 1998 נכתב: "תחת הנהגתה של מפלגת הפועלים של קוריאה הצפונית, הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה והעם הקוריאני יראו, בהערכה גדולה, במנהיג הדגול החבר קים איל-סונג את הנשיא הנצחי של הרפובליקה...". משמעות הדבר היא שקים איל-סונג הוא האדם היחיד הרשאי להחזיק בתואר "נשיא המדינה". מבחינת כינויים רשמיים שניתנו לבני משפחת קים, קים איל-סונג קיבל שלל כינויים, אשר המרכזי בהם היה "המנהיג הגדול", בנו ויורשו, קים ג'ונג-איל היה ידוע כ"מנהיג היקר".
לקים ג'ונג-איל הייתה אחות, קים קיונג הוי שהייתה נשואה לצ'אנג סונג-טק, שהיה מבכירי המשטר עד הוצאתו להורג ב-2013 בטענה כי הוא אשם ב"מעשי שחיתות, שימוש בסמים, יחסים מגונים עם נשים, הימורים ועוד".
תולדות בני השושלת > קים איל-סונג

קים איל-סונג נולד ב-15 באפריל 1912 בכפר מנגיונדה שבקוריאה היפנית להורים נוצרים מתודיסטים. אביו, קים היונג-ג'יק היה בן 15 כשהתחתן עם קאנג פן-סוק, שהייתה מבוגרת ממנו בשנתיים. קים היונג-ג'יק למד בבית ספר שהופעל על ידי מיסיונרים פרוטסטנטים. הוא הפך לאב בגיל 17 ונאלץ לעזוב את הלימודים כדי לכלכל את משפחתו, הוא עבד כמורה בבית ספר סמוך ולאחר מכן החל לעסוק בכרופא שמטפל באמצעות צמחי מרפא סיניים. במהרה, הפך קים לפעיל נגד השלטון היפני ונעצר מספר פעמים על פעילותו נגד האימפריה היפנית. הוא היה חבר מייסד של האגודה הלאומית הקוריאנית ונאלץ לגלות מקוריאה למנצ'וריה עם אשתו ובנו הצעיר, קים איל-סונג ב-1920.
קים איל-סונג התחתן פעמיים ונולדו לו שישה ילדים. הוא הכיר את אשתו הראשונה, קים ג'ונג-סוק (שנולדה ב-24 בדצמבר 1917) ב-1936 והתחתן איתה ארבע שנים לאחר מכן. יחד עם הביאו ארבעה ילדים: קים ג'ונג-איל (נולד ב-16 בפברואר 1941), קים מאן-איל (נולד ב-1944) והבת קים קיונג-הווי (נולדה ב-1946). מלבדם, הייתה בת נוספת, שנולדה בלידה שקטה ב-1949 שבה גם מתה קים ג'ונג-סוק. לאחר מכן (וזאת מספר שנים לאחר שלא הוכרה כאשתו), נישא בשנית לקים סונג-אה, איתה הוליד שלושה ילדים: קים קיונג-הוי (נולדה ב-1951), קים פיונג-איל (שנולד ב-1953) וקים יונג-איל (שנולד ב-1955). קים סונג-אה טיפלה גם בילדיו של קים-איל סונג מאשתו הקודמת וניהלה בפועל את חיי הבית במשפחת קים.
קים קיונג-הוי הייתה האישה הראשונה שהייתה גנרלית ארבעה כוכבים בקוריאה הצפונית. בעלה של קים קיונג-הוי, צ'אנג סונג-טק היה מבכירי המשטר עד הוצאתו להורג ב-2013 לאחר שהודח מתפקידו והוצא להורג בטענה כי הוא אשם ב"מעשי שחיתות, שימוש בסמים, יחסים מגונים עם נשים, הימורים ועוד". בתם בת ה-29 מתה לאחר שנטלה מנת יתר של כדורי שינה והתאבדה ב-2006 במהלך שהותה בפריז.
קים איל-סונג מת מהתקף לב פתאומי ב-8 ביולי 1994, יורשו היה בנו, קים ג'ונג-איל.