stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קצ'קמט
ילידי המקום

לאיוש ונטיאנר (1867 – 1922) היה רב והיסטוריון הונגרי.
ליפוט קצ'קמטי (1865 – 1936) היה רב הונגרי בעל ידע רב, היסטוריון תולדות ספרות, חוקר מקרא, אחיו של הרב הראשי של העיר מאקו, ארמין קצ'קמטי.
ארמין קצ'קמטי (1874 – מחנה ריכוז בשטרסהוף 1944) היה רב הונגרי, היסטוריון של הספרות, היסטוריון, פרופסור באוניברסיטה.
משה זנבר (1926 – 2012) היה כלכלן ואיש ציבור ישראלי. כיהן כנגיד בנק ישראל (1976-1971) וכיו"ר בנק לאומי (1995-1988).
אדולף פניאש במקור פישמן (1867 – 1945) היה צייר הונגרי-יהודי.
בלה ואגו במקור וייס עד 1898 (1881 – 1939) עיתונאי, סוציאל-דמוקרט קומיסר העם ברפובליקה הסובייטית מייסד של מפלגת הקומוניסטים של הונגריה .
אנטל פליישר (1845 – 1877) כימאי יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה ששם קץ לחייו. פליישר היה הפרופסור היהודי הראשון באוניברסיטה בהונגריה.
ינה שיפוש (1910 – 2000) היה זמר אופרה (טנור), מורה לשירה ולפיתוח קול יהודי-הונגרי.
זוֹלטַן (צבי) קלוּגֶר (1896 – 1977) היה צלם שפעל בארץ ישראל ובמדינת ישראל, ותיעד בתצלומיו את החיים בהן.
דיולה פהר, (במקור וייס, 1879 – 1965) היה שחקן יהודי-הונגרי, מורה למשחק.
אמיל באלוג (במקור בלייר 1872 – 1963) היה מהנדס, אביו של הכלכלן והפוליטיקאי הכלכלי תומאס באלוג, ברון באלוג (1905–1985).
לאסלו בוש-פקטה, (במקור שוורץ, וריאציה לשמו גם פנחס טראוארשוורץ 1896 – 1971) היה סופר, תסריטאי יהודי-הונגרי-אמריקאי.
זולטאן קרמצי (במקור גולדהמר 1876 – 1958) היה רופא שיניים, מייסד-עורך ראשי של כתב העת "סקירת רופאי השיניים".
אמיל קרמצי (במקור מנו גולדהמר, 1868 – 1949) היה דוקטור לרפואה, רופא פנימי, רופא ראשי, יועץ בריאות ראשי.
שאנדור סקיי (במקור שיפר, 1913 – 1991) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, קצין רפואה, היסטוריון רפואי.
שומה בראון (1890 – 1942, אוקראינה) היה מורה, סוציולוג, מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי, תאורטיקן גדול ומשמעותי של תנועת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית.
רוז'י פורגאץ', (במקור פישר, 1889 – 1944) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודייה-הונגרייה, מנהלת תיאטרון שנספתה בשואה.
ינה גארדי (במקור עד 1901 גינסברגר, 1886 – 1944) היה רופא יהודי-הונגרי יוצא דופן.
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת קובנטרי, הממלכה המאוחדת (מ־1963)
אוקראינה סימפרופול, אוקראינה (מ־1963)
צרפת ארקוי (אנ'), צרפת (מ־1976)
פינלנד היבינקה (אנ'), פינלנד (מ־1985)
ישראל נהריה, ישראל (מ־1990)
גרמניה רוסלסהיים, גרמניה (מ־1991)
אוסטריה דורנבירן, אוסטריה (מ־1993)
דנמרק ויבור (אנ'), דנמרק (מ־1997)
רומניה טרגו מורש, רומניה (מ־1999)
אוקראינה ברהובה, אוקראינה (מ־2001)
טורקיה טקירדא, טורקיה (מ־2001)
סלובקיה גלנטה, סלובקיה (מ־2002)
שוודיה לידשפינג (אנ'), שוודיה (מ־2011)
לקריאה נוספת

קאצ'קאמאט בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 475-479
קאצ'קאמאט, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 357-358. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
רנדולף ל. ברהם, קצ'קמט, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 344–345), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  דוגמה לספר בעברית שהודפס בקצ'קמט
↑  ראה למשל כאן.
↑  רשימת ערים תאומות מעודכנת - מתוך אתר האינטרנט של העיר
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן • פאיס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550222305171  BnF: cb11934256m (data)  GND: 4097759-6  LCCN: n80065867  MusicBrainz: 512af9f2-8e77-4308-809e-5031be567cf0  NKC: ge402587  NSK: 000605110  SUDOC: 079071775  VIAF: 166052486   WorldCat (עם VIAF): 166052486
חנצ'שט

חנצ'שט - מרכז העיר
חנצ'שט (ברומנית: Hîncești, בכתב קירילי: Хынчешть; ברוסית: Ганчéшты/Хынчешты; ביידיש: "חונטשעשט", "גאנטשעשט" או "האנטשעשט") היא עיר ומוניקיפיום באזור לפושנה שבחבל בסרביה, כיום בחלק המרכזי-מערבי של רפובליקת מולדובה. היא שוכנת על גדות נהר קוגלניק (אנ'), 36 ק"מ דרומית-מערבית מעיר הבירה קישינב. החל משנת 2003 היא בירת הנפה חנצ'שט. מספר תושביה בשנת 2005 היה 15,300 וב-2014 – 12,491.
עמדה גאוגרפית

העיר נמצאת בעמק הנהר קוגלניק, כ-36 ק"מ מרחק מקישינב ו-120 ק"מ מהעיר יאשי ברומניה. הנהר קוגלניק חוצה אותה בחלק הדרומי. חנצ'שט היא צומת בדרכים קישינב-חנצ'שט-לאושן וקישיניב-לאובה-קאגול.
השם

שם העיירה קשור למשפחת הבויארים המולדובנים חנקו (Hîncu) או חנקולשט (Hînculești) שהחזיקה אחוזה באזור. הנציג הידוע ביותר של אותה משפחה היה הסרדאר מיכלצ'ה חנקו, אחת הדמויות ההיסטוריות שבלטו בתולדות חבל לפושנה.
סמל

סמל העיר - שעוצב על ידי ק. פולבוי - בהשראת סמליהם של משפחת הבויארים חנקולשט ושל מנוק ביי מרזאיאן, כפי שנבחר על ידי מועצת היישוב, מציג אריה מוזהב בעל לשון ושיניים אדומות, כתר מוזהב על ראשו, המחזיק בידו הימנית גרזן מוזהב. ברקע- מגן כחול המוחזק בצדדים על ידי שתי חסידותבעלות צבע טבעי המחזיקות במקורותיהן - מימין - ענף אלון ומשמאל - אשכול ענבים.
מתחת על רצועה מזהב רשום המוטו של העיר באותיות שחורות: Compos sui - בלטינית: "אני שלוט בעצמי."
היסטוריה > בימי נסיכות מולדובה

בימי הביניים היוו חבל מולדובה והנסיכות מולדובה שער אל אירופה מכיוון מזרח. המסלול מכיוון אסיה לאירופה שחצה אותה כונה "הדרך המולדבית" או "הדרך המולדובנית". היישוב חנצ'שט הוקם בסביבות שנת 1500 בשם "דוברן" (Dobreni) ב"אמפיתיאטרון" טבעי ענק בעמק מוקף בגבעות של הנחל קוגלניק-בוצ'ום והיה אחד הצמתים בדרך המסחר הנ"ל. הוא גבל בחלק המזרחי של יערות לפושנה שבו התרחשו אירועים היסטוריים רבים בימי השליט שטפן הגדול של מולדובה. אחת הדמויות הבולטות בתולדות חבל לפושנה היה מיכלצ'ה חנקו, בויאר בעל אחוזה, שלפי שם משפחתו נקרא היישוב עצמו.
חנצ'שט מוזכר לראשונה בשם זה ב-17 באוגוסט 1522. הוא לבש כבר אז אופי של עיירת סחר והיה בו פונדק לסוחרים זרים.
הוא מוזכר על עמוד של ספר תהלים (פסלתיריון) שנקנה על ידי אדם בשם "דומיטרו בז'אן מחנצ'שט", ככל הנראה בימי שלטונו של גאורגה שטפאן בשנים 1658-1653.
היסטוריה > בימי השלטון הקיסרי הרוסי

אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) איש העסקים והדיפלומט הארמני מנוק ביי מרזאיאן שהוכרז על ידי השלטון העות'מאני ל"דרגומן" ותיווך בחתימת הסכם בוקרשט (1812) בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית, התיישב בחנצ/שט ברשות הצאר הרוסי. הוא קנה את אחוזתו כאן מנסיכת דולגורוקי והביא לכאן את משפחתו.
לפי הערך בלקסיקון האנציקלופדי הרוסי של ברוקהאוס ואפרון (1907-1890) בשנת 1890 הייתה חנצ'שט בשנת 1890 עיירה בת 3098 תושבים. היא הייתה חלק ממחוז קישינב בגברניית בסרביה. ביישוב היו 587 בת משקים, פעלו שתי כנסיות אורתודוקסיות, כנסייה ארמנית גרגוריאנית, 4 בתי תפילה יהודים, 2 בתי ספר, בית חולים כפרי, בית מלאכה לפרוות, מזקקה, בתי חרושת לנרות, ללבנים, 3 בתי מלאכה לעיבוד עורות ו-6 לצביעה.
היסטוריה > תחת שלטון ממלכת רומניה

בשנת 1928 גדלה אוכלוסיית היישוב ל-5710 תושבים. פעלו בו פרטורה, עירייה, בית משפט, שומרי יערות, דואר, טלגרף, נקושת משפטרה, 3 בתי ספר יסודיים, סניפי בנקים, מפעל לסבון, 27 חניות, 2 בתי מלון. פעלו גם כנסיות ובתי תפילה יהודים. כמו כן - רופאים, מיילדות, רופאים וטרינרים ונוטריונים.
בשנים 1918–1940 הייתה כמו כל בסרביה חלק ממלכת רומניה. עם סיפוחה לברית המועצות בשנים 1940–1941 נקראה "קוטובסקויה" לזכר גריגורי קוטובסקי, יליד העיירה, שנודע כאחד מגיבורי המשמרות האדומים הבולשוויקיים במלחמת האזרחים ברוסיה.
לפני מלחמת העולם השנייה חיו בחנצ'שט 13,028 תושבים, ולעיירה היו כפופים 18 כפרים. חנצ'שט הייתה המרכז הכלכלי השני במחוז אחרי קישינב.
התושבים עסקו בהורטיקולטורה והסחר בבקר, בפירות, בדגנים וביין.
היסטוריה > ימי מלחמת העולם השנייה והשואה

בעת השלטון הרומני החוזר בימי מלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1944 נקראה שוב חנצ'שט. בימי שואת יהודי בסרביה ורומניה ביולי 1941 מעל מאה יהודים אזרחים שהובאו לחפירות מחוץ ליישוב נטבחו על ידי ז'נדרמים רומנים.
במלחמה העיר ניזוקה מאוד. נהרסו בדליקה הארמון של מנוק ביי, טחנת קמח, מזקקה, בית התרבות, חנויות, מסעדות ובתי אחרים.
היסטוריה > ימי השלטון הקומוניסטי הסובייטי - מולדובה הסובייטית

בשנים 1945–1965, עם סיפוחה לברית המועצות בשנית, נקראה "קוטובסקויה". בשנת 1965, תחת השלטון הסובייטי, שונה שם היישוב מקוטבסקויה לקוטובסק.
בימי השלטון הסובייטי, במסגרת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית פעלה בחנצ'שט, אז קוטובסקי, תעשיית מזון, של יינות, תעשייה קלה, מפעלים לאספלט ולבטון, ללבנים, ומכללה טכנית להנדסאות בניין. בשנת 1970 הגיעה אוכלוסיית העיר ל-14,300 תושבים .
היסטוריה > ברפובליקת מולדובה

אחרי עצמאות רפובליקת מולדובה בשנת 1990 הוחזר לעיירה שמה הרומני-מולדובני הקודם - חנצ'שט.
בשנת 1991 מנתה העיר 19,300 תושבים ובשנת 2006 ירדה האוכלוסייה ל-15,300.
בעיר פועלות כיום 80 חברות, סניפי בנקים, בתי חרושת ממלכתיים ופרטיים, וכן חברות ביטוח.
דמוגרפיה

בשנת 1890 חיו בחנצ'שט 3098 תושבים.
ב-1930 1523 מהתושבים היו יהודים.
ב-1970 אוכלוסיית העיירה הגיעה ל־14,300 תושבים וב-1991 ל-19,300. במפקד האוכלוסין בשנת 2006 חיו בה 19,500 תושבים.
בשנת 2008 ההרכב האתני העיר היה כדלהלן: 88.4% מודלובנים (רומנים), 7.7% אוקראינים, 2.8% רוסים, 0.3% צוענים, 0.2% יהודים, 0.2% בולגרים, 0.4% אחרים.
| קבוצה אתנית | Part |
| --- | --- |
מולדובנים, רומנים: 7001890600000000000♠89.06%
רוסים: 7000417000000000000♠4.17%
אוקראינים: 7000365000000000000♠3.65%
צוענים: 7000102000000000000♠1.02%
בולגרים: 6999540000000000000♠0.54%
גגאוזים: 6999250000000000000♠0.25%
אחרים: 7000129000000000000♠1.29%
דמוגרפיה > יהודי חנצ'שט

בשנת 1897 חיו בעיירה 2,278 יהודים, בשנת 1930 1,521.
גאוגרפיה פיזית > אקלים

האקלים הוא אקלים ממוזג יבשתי בעל אופי בלתי יציב. הטמפרטורה הממוצעת היא +9 ° C, בעוד הטמפרטורה הירודה ביותר נרשמה בינואר (-32 ° C) והטמפרטורה המרבית - ביולי - היא + 40 ° C)
גאוגרפיה פיזית > טבע

על יד העיר נמצאים שמורת הטבע הגדולה ביותר ברפובליקת מולדובה - יער חנצ'שט, כמו כן והשמורה הגדולה ביותר במדינה לצמחי מרפא - "סראטה גאלבנה" Sărata Galbenă.
| שטח הגנים, דונם | שטח היערות, דונם | שטח שמורות הטבע, דונם | שטח משאבי מים, דונם | שטח הכרמים, דונם | שטח בסך הכל, דונם |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 760 | 27,790 | 670 |  ? | 3790 | 72,175 |
כלכלה

ביישוב פועלים 494 משקים חקלאיים ו-109 בתי מלאכה ומפעלים. מתוכם 14 הם חברות רשומות בבורסה, 4 מפעלים מוניקיפליים ומפעל אחד הוא ממלכתי.
ידועים יותר הם בית החרושת למוצרי חלב "אלבה", בית החרושת לנעלים "רומניצה", המפעל לעיבוד יינות "ויטיס-חנצ'שט" ,המפעל הבין-משקי לגידול חזירים, וכו'.
בשטח העיר פועלות 8 תחנות דלק, בית מלון בעל 36 מקומות, 2 שווקים, 6 סניפים של בנקים מסחריים ו-2 מוסדות לשרותי רווחה.
התעשייה הקלה בעיר מיצאת בעיקר לאיחוד האירופי, לאוקראינה ולרוסיה.
תשתיות

כמעט כל העיר מקבלת אספקה בגז באמצעות מוביל גז.
האספקה במים שוטפים לשתייה היא בעיה המעסיקה את הנהגת העיר. לפי שעה אורך רשתות האספקה במי שתייה הוא 43 ק"מ. היקף התפוקה של הציוד לאיסוף מים הוא 1920 מ"ר ב-24 שעות. רוב המשקים מספקים מים לעצמם באופן עצמאי.
אורך הדרכים בעיר הוא בסה"כ 43,3 ק"מ. רובן ללא אספלט. הרחוב הראשי של העיר נקרא מיכלצ'ה חנקו.
חינוך

כיום פועלים בחנצ'שט 5 גני ילדים שנועדו ל-980 ילדים, 8 בתי ספר, כולל גימנסיה אחת ו-3 בתי ספר תיכון:התיכון על שם מיכאי האמיץ (Liceul Mihai Viteazul), התיכון על שם מיכאיל לומונוסוב בשפה הרוסית, התיכון על שם מיכאיל סדוביאנו, התיכון על שם מיכאי אמינסקו, בית ספר מקצועי. בנוסף פועל ביישוב בית ספר לאמנויות על שם טימוטיי בטרנו.(Batrînu), בית ספר למוזיקה, בית ספר לספורט. נמצאת בבנייה מכללה. במערכת החינוך בעיר מועסקים 380 מורים.
בריאות

בחנצ'שט פועל בית חולים מחוזי עם 395 מיטות, מרכז לרפואת משפחה ומרפאה לרופאי משפחה. מספר הרופאים בעובדים בעיר הוא 94.
תרבות

בעיר פועל בית תרבות, בית ספר למוזיקה, מוזיאון ושתי ספריות ציבוריות המאחסנות מעל 68000 ספרים. כמו כן פועלים בה 7 הרכבים אמנותיים ו-5 להקות בעלות תואר "להקה לדוגמה".
תקשורת

ממגדל הטלוויזיה של חנצ'שט משודרים ערוצי הטלוויזיה:
2 Plus (ערוץ 7),
Dixi TV / СТС (ערוץ 36),
רדיו נורוק ("רדיו מזל טוב") (106,2 MHz),
השומרוני הקטן (68,93 MHz).
כמו כן הערוצים הארציים:
ערוץ אחת מולדובה (ערוץ 30),
טי ווי מולדובה 1 (ערוץ 3).
ספורט

בחנצ'שט אצטדיון עירוני וקבוצת כדורגל FC Petrocub-Hîncești
פוליטיקה ומנהל

ראש העיר הוא אלכסנדרו בוטנאר מהמפלגה הדמוקרטית של מולדובה, שנבחר לראשונה בשנת 2003.
הרכב המועצה המקומית של העיר (23 חברים) שנבחר ב-14 ביוני 2015 הוא כדלהלן:
|  | מפלגה | חברי מועצהi | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הדמוקרטית של מולדובה | 9 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הליברלית הדמוקרטית של מולדובה | 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת הסוציאליסטים של רפובליקת מולדובה | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המצע העממי האירופי של מולדובה - יוריה ליאנקה | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה שלנו | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הליברלית (רפובליקת מולדובה) | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת הקומוניסטים של רפובליקת מולדובה | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (רפובליקת מולדובה) | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | אאורל ביריוקוב, פוליטיקאי עצמאי | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

תקציב העיר שאושר לשנת 2003 במדור הכנסות היה 7,703,000 ליי מולדובנים. נצברו 10,800,000 ליי (מעל הסכום המתוכנן). בהוצאות חלק נכבד נתפס על ידי ההוצאות לחינוך. לבניית מוביל הגז הוקצבו 1,680,000 ליי ולשיפוץ כללי של הדרכים 1,862,000 ליי.
אטרקציות תיירותיות ואתרים חשובים

ביתן הציד של משפחת מירזויאן
נבנה בשנת 1881 . לפי מקורות מסוימים - ב-1891. בנייתו הוזמנה על ידי בנו של מאנוק ביי, מוראד (איוואן) מירזויאן, ובוצעה לפי תכנונו של האדריכל הרוסי ממוצא שווייצרי אלכסנדר ברנרדאצי מקישינב. הכוונה של מירזויאן הייתה להקים ביתן ציד מקושט בבזורלייפים עם סמלי משפחתו.
הבניין נועד להשתלב במתחם אדריכלי אחד יחד עם הארמון ששכן לא רחוק ממנו. ברנרדאצי בנה אותו בסגנון צרפתי, עם גן חורף, מגדלי שמירה ופארק. לבניין מראה קליל ואלגנטי, כמו של צעצוע מתוחכם.
בשנת 1979 בימי השלטון הסובייטי נפתח בבניין מוזיאון. האוסף שבו כולל כיום מעל 20000 מוצגים. אוסף הביגוד והתלבושות הלאומיות המולדוביות שווה ערך במיוחד. באותה תקופה התקיימו במוזיאון תערוכות קבועות בנושאים "מפות ותעודות", "שליטי מולדובה", "אתנוגרפיה", הדיורמה "המבצע יאש-קישינב בימי מלחמת העולם השנייה" וכמו כן תערוכה המוקדשת לצומח והחי של מולדובה. מעוררים עניין אופסי הבובות והצפורים של המוזיאון. כל שנה מבקרים במוזיאון כאלפיים איש.
ערים תאומות

רומניה פלוישט, רומניה
ישראל אור עקיבא, ישראל
פולין טומשוב מזובייצקי, פולין
רוסיה יורייב-פולסקי, רוסיה
הערות שוליים

↑  אתר עיריית חנצ'שט
↑  תבנית:Lien web.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009840985305171 
מיקום העיר במחוז חנצ'שט
עיריית חנצ'שט
ביתן הציד המשופץ של משפחת מירזויאן בחנצ'שט, צילום מיוני 2013
Evermore (אלבום)

Evermore (מעוצב באותיות קטנות; בעברית: לָנֶצַח) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, בהוצאת חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, חמישה חודשים לאחר צאת אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. סוגת האלבום דומה מאוד ל-Folklore, ושניהם יצאו כאלבומי הפתעה.
מכיוון שסוויפט המשיכה לעבוד עם מפיקי Folklore, ארון דסנר, ג'ק אנטונוף וברייס דסנר, Evermore מאופיין בסגנון מוזיקלי המשלב רוק אלטרנטיבי, צ'אמבר רוק ופולק-פופ. אולם בניגוד ל-Folklore הוא בוצע בסגנון אופטימי הרבה יותר. הנושאים של שיריו עוסקים באהבה, נישואים ובגידה, המפורטים בצורה של סיפורים אימפרסיוניסטים ושוזרים בתוכם נרטיבים המשתלבים זה בזה. באלבום משתתפות הלהקות בון איבר, חיים ודה נשיונל. הסינגל המוביל מתוכו, "Willow", הופץ ביחד עם וידאו קליפ בבימויה של סוויפט, לצד השקת האלבום. עם יציאתו, זכה לתשבחות מטעם מבקרי המוזיקה, שציינו את דינמיקת האופי וההפקה הניסיונית שלו, תוך שרבים מהם תיארו אותו כבן לוויה מנוגד ל-Folklore.
Evermore הגיע לראש מצעדי האלבומים באוסטרליה, בלגיה, טאיוואן, קנדה, ניו זילנד, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 והפך את סוויפט לאישה הראשונה בהיסטוריה שהגיעה למקום הראשון במצעד עם שמונה אלבומים ברציפות. כל 15 הרצועות מתוכו נכנסו באותו השבוע לבילבורד הוט 100, בעוד שהסינגל המוביל, "Willow", הפך לשירה השביעי שהגיע לראש המצעד. סוויפט הייתה לאמן הראשון בהיסטוריה שהופיע במקום הראשון באותו השבוע במצעד בילבורד הוט 100 לסינגלים ובמצעד בילבורד 200 לאלבומים, פעמיים. היא גם שברה את השיא של האמנית שהגיעה בזמן הקצר ביותר למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי עם שישה אלבומים. בנוסף, Evermore נמכר ביותר ממיליון עותקים בשבוע הראשון לצאתו. ביוני 2021, לאור יציאתו על גבי תקליט, חזר למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ושבר את השיא ההיסטורי לפתיחה הגדולה ביותר בכל הזמנים לתקליט.
Evermore קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריית "אלבום השנה".
רקע

ב-24 ביולי 2020, במהלך הסגר מגפת הקורונה, הוציאה סוויפט את אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. הוא זכה לשבחים מהמבקרים ולהצלחה מסחרית בשווקים הבינלאומיים. Folklore היה לאלבום הנמכר ביותר בשנת 2020, וקיבל חמש מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-63, ביניהן "אלבום השנה" (בה זכה). ב-25 בנובמבר 2020 הופץ בדיסני+ סרט ההופעה-תיעודי, Folklore: The Long Pond Studio Sessions, המציג את תהליך היצירה של Folklore. ב-10 בדצמבר 2020, יומיים לפני יום הולדתה ה-31, העלתה סוויפט תשע תמונות לאינסטגרם, שיצרו יחד את עטיפתו של Evermore. מיד לאחר מכן הודיעה ברשתות החברתיות שלה שאלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore, ייצא בחצות. היא פרסמה את רשימת הרצועות שלו וחשפה ששלוש הלהקות בון איבר, חיים ודה נשיונל ישתתפו בחלק מרצועותיו. היא הוסיפה שווידאו קליפ נלווה ל-"Willow", יפורסם בחצות אותו היום גם כן.
בעקבות תקנות שעת החירום למאבק בנגיף הקורונה שהופעלו במהלך מגפת הקורונה, כתבה סוויפט: ”כולכם כל כך דאגתם, תמכתם והתחשבתם בי וביום ההולדת שלי ולכן הפעם חשבתי לתת לכם משהו! אני יודעת שתקופת החגים הזו (חג המולד) תהיה בודדה עבור רובנו ואם קיים אי שם מישהו שהמוזיקה עוזרת לו להתמודד עם זה, זה עבורו”. בהתאם לעונת החורף בה יצא, סוויפט תיארה את Evermore כאלבום סתווי-חורפי, בניגוד ל-Folklore, שתואר כאלבום אביבי-קייצי.
רקע > קונספט

במילים פשוטות, לא יכולנו להפסיק לכתוב שירים. אם אנסה לנסח זאת בצורה יותר פואטית, זה כאילו שאנו עומדים בקצה היער הפולקלורי ויש לנו אפשרות בחירה: להסתובב וללכת בחזרה או להמשיך לשוטט ביער הזה. לבסוף, בחרנו להמשיך עמוק יותר. מעולם לא עשיתי זאת בעבר. תמיד התייחסתי לאלבומים שלי כאל תקופות חד-פעמיות ועברתי לתכנן את האלבום הבא אחרי שהוצאתי אלבום. היה משהו אחר ב-Folklore. אהבתי את הדמויות והסיפור שיצרנו יחד ולכן החלטתי להמשיך ולהוציא את Evermore.
לאחר יציאתו של Folklore, סוויפט ודסנר המשיכו לעבוד יחד מרחוק; הוא שלח לה קטעי כלי של שירים שונים והיא כתבה את מילותיהם. כל אותם השירים שכתבה אוחדו וצורפו ל-Evermore. בהשוואה לקודמו, הסגנון המוזיקלי של Evermore תואר כניסיוני יותר – ללא הגבלת מקום או ז'אנר. בריאיון עם זאני לואו הצהירה סוויפט ש-Evermore העניק לה תחושות שונות של שלווה לאחר הסקת מסקנות נכונה, ביחס לאלבומה הקודם, Folklore.
מוזיקה ומילים

הלהקה חיים (מימין) שמשתתפת ברצועה השישית "No Body, No Crime" ומאט ברנינגר (משמאל) שמשתתף ברצועה התשיעית "Coney Island".
Evermore כונה כסיקוול, בי-סייד, פרק שני או אלבום המשך של Folklore. המהדורה הדיגיטלית של Evermore מורכבת מ-15 רצועות, ואילו המהדורה הפיזית שלו כוללת שתי רצועות בונוס, "Right Where You Left Me" ו-"It's Time to Go". באלבום משתתפות שלוש להקות אמריקאיות: חיים, דה נשיונל ובון איבר, ב-"No Body, No Crime",‏ "Coney Island" ו-"Evermore", בהתאמה. כמו כן, ישנם קולות רקע של מרקוס מומפורד ב-"Cowboy like Me".‏ Evermore נכתב והופק על ידי סוויפט, ארון דסנר, ברייס דסנר ואנטונוף, עם קרדיטים נוספים שניתנו לבי ג'יי ברטון וג'יימס מקאליסטר על "Closure", לוויליאם באורי על "Champagne Problems",‏ "Coney Island" ו-"Evermore", ולג'סטין ורנון מבון איבר על "Evermore" גם כן.
מוזיקה ומילים > הרכב

Evermore הוא אלבום רוק אלטרנטיבי, צ'אמבר רוק, ופולק-פופ, המכיל מוזיקה מינימליסטית, אינדי פולק וצ'אמבר פופ; עם זאת, הוא מכיל גם מוזיקה ניסיונית. הוא מאופיין בצלילים אקוסטיים ותואר כ"אלבום חורפי", בו נעשה שימוש בכלי נגינה רבים ושונים. בנוסף לכך, במהלך הפקתו נעשה שימוש בפינגר סטייל, גיטרות חשמליות, גיטרות אקוסטיות, פסנתרים, סינתיסייזרים, מנדולינות, מכונת תופים, כלי מיתר, מלוטרונים, חלילים, קרני יער וצ'לואים.
ברצועות כמו "Gold Rush" ו-"Long Story Short", המפעם הוא מסוגת הפופ, עם שימוש בהוק. בדיילי טלגרף נכתב ש-Evermore אינו מכיל תחושה קצבית. בהמשך, צוין שמדובר באלבום שונה מהאלבומים הקודמים שהוציאה סוויפט במהלך הקריירה שלה. טום האל טען כי Evermore ממשיך בעקביות את אלבומה הקודם של סוויפט, Folklore; הן מבחינת הסגנון שלו והן מבחינת תהליך ההפקה שלו. הוא המשיך והוסיף ששיריה הפכו לכאלו הנשמעים בכל בית, בעיקר מול האח או הטלוויזיה. ב-Stereogum תואר האלבום כ"אלבום קל, מדיטטיבי, שקט ונוסטלגי".
מוזיקה ומילים > מילים ונושאים

כאלבום המשך של Folklore, האלבום Evermore הוא אלבום אינטימי, שמגולל סיפור מנקודת מבט של מישהו בגוף שלישי. הוא ממשיך לגולל את הסיפור שהופיע ב-Folklore והוא כולל בתוכו עובדות וסיפורת. שני האלבומים עוסקים בנושא אסקפיסטי משותף, אך בניגוד לאופי הרומנטי והמופנם של Folklore,‏ Evermore תואר כחופשי, אמיץ, חסר עכבות, שמח, אימפרסיוניסטי וכזה שעוסק בווידויים. בנוסף לכך, הוא תואר כאלבום שבאמצעותו מצליחה סוויפט להמחיש את הרגשות והרעיונות שלה, אודות נושא האהבה והכאב של להיות מבוגר. השירים שנכללו ב-Evermore תוארו כשירים שמהרהרים את המאזין, וכוללים בתוכם נושאים כמו אהבה אסורה, הזנחה רומנטית, סלחנות, נישואים ובגידה. השירים סובבים סביב מערכת דמויות מגוונת (כמו אלה מ-Folklore) אשר מתחברות יחד לאורכו של האלבום.
מבקרי המוזיקה פרסמו שהסימנים המסחריים של סוויפט מופיעים ב-Evermore והוסיפו שהיא משתמשת בשעשועי לשון בשירים שנכללים בו. בווראייטי פורסם שיש בכל שירי האלבום מוטיב שחוזר על עצמו. ב-American Songwriter נכתב ש"באלבום, סוויפט מדגישה באופן ברור את הצער שהנישואים מביאים עמם". ב-Stereogum נכתב ש"האלבום עוסק בפיקסציה תצפיתית". בפיצ'פורק ציינו ש"סוויפט היא סולנית רב-תכליתית ואקספרסיבית". במגזין Spin העירו על כך ש"סוויפט מציגה באלבום דיוק והרס, עם שילוב של רגשות אנושיים מורכבים במיוחד".
הוצאה וקידום

בעטיפת האלבום מוצגת סוויפט כשהיא עומדת באזור מיוער, פונה הרחק מהמצלמה כששערה קלוע בצמה צרפתית. כמו כן, היא לובשת מעיל משובץ בעיצובה של סטלה מקרטני, עליו היא סיפרה כי הוא לקוח מאוסף של המהדורה המוגבלת של 23 אולד בונד סטריט. הוא נמכר במהירות בפלטפורמת קמעונאות האופנה "Farfetch" לאחר השקת האלבום במחיר של 2,875 דולרים. מגזין טיים הסביר כי Folklore הוא אלבום ומלא צלילים ורגשות, ואילו Evermore הוא אלבום המבטא עצב, חרטה ודיכאון.
Evermore יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, יומיים לפני יום הולדתה ה-31 של סוויפט. Evermore הוא אלבום המשך לקודמו, Folklore, שהופץ חמישה חודשים לפני כן; שתי היצירות המוזיקליות הם "אלבומי הפתעה", שהוכרזו 16 שעות לפני צאתם בחצות. הוא הופץ על גבי תקליטורים ב-18 בדצמבר 2020, ובשנת 2021 יצא לאור בפורמט קלטות שמע ותקליטי ויניל. שתי רצועות הבונוס "Right Where You Left Me" ו-"It's Time to Go", שנכללו במהדורת הדלוקס של Evermore, הועלו לשירותי הסטרימינג ב-7 בינואר 2021. במקור, הן תוכננו לצאת בסמוך לצאת העותקים הפיזיים של האלבום.
ב-14 בדצמבר 2020 הופיעה סוויפט ב-Jimmy Kimmel Live!. למחרת, במהלך תוכנית הרדיו של הווארד סטרן, סיריוס XM, גילה הזמר-יוצר הבריטי פול מקרטני שסוויפט החליטה לדחות את פרסומו של Evermore בשבוע, כדי לא להתנגש עם תאריך יציאתו המקורי של אלבום האולפן ה-18 שלו, McCartney III; לאחר שהתוודע על כך, החליט מקרטני להוציא את אלבומו ב-18 בדצמבר במקום זאת, כך שסוויפט תוכל להתקדם עם ההוצאה והקידום של Evermore כפי שתכננה בהתחלה. לבסוף, דחיית האלבום של מקרטני לא סייעה לו להגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, היות ש-Evermore נמכר בסדר גודל של למעלה מ-155 אלף עותקים בשבוע השני לצאתו.
הוצאה וקידום > סינגלים

"Willow" הופץ כסינגל המוביל מ-Evermore, לצד האלבום עצמו, ב-11 בדצמבר 2020. השיר לווה בווידאו קליפ שבוים על ידי סוויפט. הוא נכנס לשלושת השירים הפותחים במצעדים שבאוסטרליה, הממלכה המאוחדת וניו זילנד. בנוסף לכך, הצליח להגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לשירה השביעי של סוויפט שהצליח לעשות זאת. "No Body, No Crime" נשלח לרדיו קאנטרי ב-11 בינואר 2021 והופץ כסינגל השני מהאלבום.
בתחילת ינואר 2021 הוכרז שהשיר "Coney Island" עם דה נשיונל יופץ כסינגל השלישי מתוך האלבום, ונשלח לרדיו אלטרנטיבי.