stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות ברבדוס

יהודים חיים בברבדוס כמעט ללא הפסקה מאז 1654.
הגעת היהודים לברבדוס היא תוצאה ישירה של האינקוויזיציה הספרדית וגירוש ספרד. ב-1492 היו יהודים שנמלטו מהרדיפות מחצי האי האיברי לברזיל, ושם נשארו עד המאה ה-17. יהודים אלו נאלצו להימלט שוב ממה שהייתה בעבר ברזיל ההולנדית (במיוחד מרסיפה, שם הייתה קהילה יהודית גדולה) לאחר שנכבשה ב-1654 על ידי האימפריה הפורטוגזית.
האוכלוסייה הברבדית המוקדמת גדלה משני מקומות נוספים. בשנת 1664 פורק היישוב היהודי בקאיין, גיאנה הצרפתית, וכמה מתושביו עברו לברבדוס. בשנת 1674 עברו למקום גם תושבים מסורינאם בעקבות כניעתה להולנדים. גורשו רוב יהודי סורינאם לג'מייקה, אך מעטים הצליחו להגיע בברבדוס. בתקופה זו הוקמו שתי קהילות. הראשונה התרכזה סביב בית הכנסת נידחי ישראל בבירה ברידג'טאון, ואחת קטנה יותר בצפון ספייטסטאון. בברידג'טאון, 54 מתוך 404 התושבים היו יהודים.
בניגוד ליהודי סורינאם, מעט מאוד מהספרדים הברבדים היו בעלי מטעים. בהתחשב בגודלה הקטן של ברבדוס, כל האדמה הניתנת לעיבוד, כבר עובדה בשנות ה-60 של המאה ה-19. מתיישבים יהודים רבים עסקו בגידול סוכר וקפה. בעוד שממשלת בריטניה ראתה ביהודים אנשי עסקים וסוחרים טובים, הסוחרים הבריטים האשימו אותם בביצוע עסקאות עסקיות בלתי חוקיות. היהודים הואשמו בסחר פורה מדי עם ההולנדים, לעומת הסוחרים הבריטיים. ב-1661 שלושה סוחרים יהודים בברבדוס ניסו להגדיל את המסחר בין ברבדוס למושבה הבריטית בסורינאם. בזכות זאת צברו היהודים עושר רב, אך הרגיזו עוד יותר את הסוחרים הבריטים. ב-1679 חיו בברבדוס כמעט 300 יהודים.
ב-23 באוקטובר 1668 נאסר על יהודי ברבדוס לעסוק במסחר. בנוסף על כך, נאסר על יהודים להעסיק נוצרים, לרכוש יותר מעבד זכר אחד, והיהודים אולצו לחיות בגטו יהודי בברידג'טאון.
במהלך המאה ה-18 המשיכה הקהילה היהודית בברבדוס לצמוח ולהצליח מבחינה כלכלית, למרות שהקהילה היהודית בספייסטאון נסגרה. הפליטים היהודים הביאו עימם את הכישורים והידע בייצור וגידול של קני סוכר וקפה. מומחיות זו תרמה להתפתחותה של ברבדוס כיצרנית גדולה של סוכר ולהתבסס כלכלית.
כל החוקים המפלים בוטלו עד 1802 על ידי הממשלה הקולוניאלית של ברבדוס ובשנת 1820 גם הפרלמנט הבריטי ביטל את חוקי האפליה באימפריה.
בית כנסת בבלוויל, ברבדוס
בשנת 1831 האי נהרס על ידי הוריקן ועד 1848 האוכלוסייה היהודית פחתה באופן משמעותי. ההגירה וההתבוללות הובילו בסופו של דבר להעלמת הקהילה היהודית עד 1929. כתוצאה מכך בית הכנסתהמקומי ננטש. היהודים חזרו לאי לאחר מלחמת העולם השנייה. יהודים אלו היו פליטים אשכנזים ממזרח אירופה. בשנת 1968 היו כ-80 יהודים מתוך אוכלוסייה כוללת של 251,000 איש.
למרות קוטנה, הקהילה היהודית הקיימת נקטה בצעדים לשימור מורשתה. בית הכנסת "נדחי ישראל" חזר לתפקד. בינואר 2008 נפתח בבית כנסת זה אף מוזיאון. המוזיאון מספר את סיפורן של העדות הספרדיות והאשכנזיות בברבדוס. כמו כן, בשנה זו נחקר מבנה בית הכנסת על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים וסטודנטים מאוניברסיטת איי הודו המערבית. החפירות חשפו את המקווה השלם מהמאה ה-17, שנבנה מעל מעיין מים מתוקים שעדיין פעיל.
הערות שוליים

1 2 3  "A Review of the Jewish Colonists in Barbados in the Year 1680" (PDF).
1 2  "Barbados Virtual Jewish History Tour". www.jewishvirtuallibrary.org. נבדק ב-2019-06-07.
↑  "1668: Envious Barbadian Colonists Enact 'Jewish Laws'". Haaretz. נבדק ב-2022-10-01.
↑  "Jewish Treasures of the Caribbean" (PDF). Arizona State University. נבדק ב-2022-10-01.
1 2 3  JewishJournal.com - Barbados' Nidhe Israel: Torah on a tropical isle
↑  "Jewish Community of Barbados". Beit Hatfutsot Open Databases Project, The Museum of the Jewish People at Beit Hatfutsot.
טובי אמוסן

אולווטובילובה איומידה "טובי" אמוסן (באנגלית: Oluwatobiloba Ayomide "Tobi" Amusan; נולדה ב-23 באפריל 1997) היא אתלטית ניגרית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ושיאנית העולם (12.12 שניות) בריצת 100 מטר משוכות.
ביוגרפיה

אמוסן נולדה בעיר לייבו אודה (אנ') שבמדינת אוגון (אנ') - בדרום מערב ניגריה. גילתה כישרון לריצה כבר בגיל צעיר. ב-2013 זכתה במדליית כסף באליפות אפריקה לנוער וב-2015 זכתה במדליית הזהב בריצת 100 מטר משוכות באליפות אפריקה לנוער. היא זכתה במדליית הזהב בריצה זאת גם במשחקי אפריקה ב-2015. ב-2016 החלה ללמוד באוניברסיטת טקסס באל פאסו (אנ') שבארצות הברית.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה אמוסן במקום 11 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.91 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בשנת 2017 בלונדון שבממלכה המאוחדת סיימה אמוסן במקום 14 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת אפריקה

באליפות אפריקה שנערכה באסאבה שבניגריה בשנת 2018 זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.86 שניות, ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.77 שניות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בשנת 2019 סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.49 שניות.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה אמוסן במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.60 שניות ובמקום 12 בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.25 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אפריקה שנערכה בסנט פייר שבמאוריציוס בשנת 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.57 שניות, ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.45 שניות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם ושיאנית עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-24 ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.06 שניות, עם רוח גבית מעל המותר של 2.5+ מ/ש, לפני בריטני אנדרסון מג'מייקה (12.23 שניות) וג'סמין קמאצ'ו-קווין מפוארטו ריקו (12.23 שניות). כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 12.12 שניות, שיפור לשיאה בן שש השנים של קנדרה הריסון (12.20 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 60 מטר משוכות: 7.89 שניות (2018)
ריצת 100 מטר: 11.31 שניות (2018)
ריצת 200 מטר: 22.29 שניות (2017)
ריצת 100 מטר משוכות: 12.12 שניות (2022) שיא עולם
יונאס מנדש

יונאס אסוודו מנדש (בפורטוגזית: Jonas Asvedo Mendes; נולד ב-20 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת השוער בקלמטה ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירת מועדונים

יונאס נולד בביסאו בירת גינאה ביסאו וגדל בקינטה דה פרינססה שבפורטוגל. יונאס התחיל את הקריירה שלו באמורה. בשנת 2011 הצטרף לביירה-מאר מליגת העל הפורטוגלית בה שימש בעיקר כשוער שני.
בשנת 2013 הצטרף לאתלטיקו קלוב דה פורטוגל מהליגה השנייה, גם בה שימש בעיקר כשוער שני. בהמשך הקריירה שיחק גם בוויאננסה, ויצלה, סלגיירוש ואקדמיקה דה ויסאו.
ביולי 2019 חתם לשנתיים בבלאק לאופרדס מליגת העל של דרום אפריקה.
באוקטובר 2021 חזר לקדנציה שנייה בבירה-מאר.
ב-18 בפברואר 2022 יונאס חתם בזקינטוס.
קריירה בין-לאומית

ב-16 בנובמבר 2010 יונאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו בהפסד 1–2 לכף ורדה.
יונאס נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2017 ו-2019 ו-2021.
מנדש הוא מלך ההופעות של נבחרת גינאה ביסאו עם 50 הופעות.
נכלל בסגל נבחרת גינאה ביסאו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 נג'אק •  3 בורה •  4 מרסלו •  5 רודינילסון •  6 ת. דאבו •  7 ז'ז'יניו •  8 ז'אקיטה •  9 רומאריו •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 ר. דאבי • 13 מנדי •  14 סוארס • 15 ט. סילבה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 מ. קאנדה • 23 סה • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 נג'אק •  3 בורה •  4 מרסלו •  5 רודינילסון •  6 ת. דאבו •  7 ז'ז'יניו •  8 ז'אקיטה •  9 רומאריו •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 ר. דאבי • 13 מנדי •  14 סוארס • 15 ט. סילבה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 מ. קאנדה • 23 סה • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 פ. קאנדה •  3 אוצ'ה •  4 ז'וניור •  5 קמארה •  6 בורה •  7 רודריגש •  8 ז'אקיטה •  9 אמברי •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 גומיס • 13 א. מנדי •  14 פ. מנדי • 15 אנסדה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 סנגאנטה • 23 סמדו • 24 מנואל באלדה • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 פ. קאנדה •  3 אוצ'ה •  4 ז'וניור •  5 קמארה •  6 בורה •  7 רודריגש •  8 ז'אקיטה •  9 אמברי •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 גומיס • 13 א. מנדי •  14 פ. מנדי • 15 אנסדה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 סנגאנטה • 23 סמדו • 24 מנואל באלדה • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
יונאס קנודסן

יונאס היורט קנודסן (בדנית: Jonas Hjort Knudsen; נולד ב-16 בספטמבר 1992) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

קנודסן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היירטינג, ממנה הצטרף לזו של אסביירג. בנובמבר 2009 חתם בקבוצה הבוגרת. ב-28 במרץ 2010, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 4-0 לראנס והפך לכדורגלן השני הצעיר בתולדות הקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת 2011/2012, הפך לשחקן הרכב לאחר עזיבתו של קווין קונבוי לניימכן.
ב-31 ביולי 2015, קנודסן חתם לשלוש שנים באיפסוויץ' טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-8 באוגוסט 2015, קנודסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2–2 נגד ברנטפורד. ב-19 באפריל 2016, קנודסן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פולהאם. בינואר 2019, קיבל הצעה להאריך את חוזהו שנגמר בקיץ שלאחר מכן, אך קנודסן סירב ושוחרר מהמועדון בסיום העונה.
ב-20 ביוני 2019, קנודסן חתם במאלמה. ב-21 ביולי 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סיריוס.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, קנודסן שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק.
ב-28 ביוני 2014, קנודסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד שוודיה. קנודסן, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
תארים

הליגת הדנית הראשונה: 2011/2012
הגביע הדני: 2012/2013
כדורגלן העונה של אסביירג: 2014/2015
יוחנן החמישה עשר

יוחנן החמישה עשר (בלטינית: Ioannes XV; מת ב-1 באפריל 996) היה אפיפיור מאוגוסט 985 ועד מותו.
ביוגרפיה

ג'ובאני נולד ברומא, והיה בנו של לאו, פרסביטר רומאי, וכיהן ככומר הראשי של סנט ויטאליס. באוגוסט 985 הוא מונה לאפיפיור, בהשפעת האציל קרסנטיוס הצעיר, במקום האפיפיור יוחנן הארבעה עשר. למרות יוחנן היה חסיד של תנועת הרפורמה מקלוני, הוא היה נגוע בנפוטיזם ובחמדנות. בנוסף, הוא גם היה עוין קרסנטיוס הצעיר, ובעקבות כך הוא היה צריך לברוח בשנת 995 לטוסקנה. בהיותו שם קרא יוחנן למלך הגרמני אוטו השלישי, ששלט עתה באופן עצמאי, לרומא, על מנת לקבל עזרה ולהכתרתו כקיסר. כמו אוטו השלישי. אולם, עוד לפני שהגיע אוטו השלישי לרומא, מת יוחנן ב-1 באפריל 996 ברומא, ולאחר מכן מינה אוטו השלישי את גרגוריוס החמישי לאפיפיור במקומו.
יחיאל סופר

| --- | --- |

ד"ר חיליק סופר, 2015
 לידה:  15 במאי 1966 (בן 58)
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  חיליק
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 450 (האריה המעופף)  מפקד חטיבת הבקעה  מפקד מחוז דן בפיקוד העורף  רמ"ח התגוננות אוכלוסייה בפיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 
חיליק (יחיאל) סופר (נולד ב-15 במאי 1966) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שפיקד על גדוד 450 (האריה המעופף) ועל חטיבת הבקעה.
שירותו הצבאי

סופר למד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד הגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 החל קורס טיס. לאחר שנשר ממנו, עבר הכשרה כלוחם בגולני, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה ובהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן עבר קורס השלמת הקצונה בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית – הכומתות הירוקות. לאחר סיום הקורס, שימש כסגן מפקד חטיבת עציון וכראש ענף נשק מסייע בחטיבת ביסלמ"ח. בהמשך שימש כמפקד גדוד 450 (האריה המעופף). בהמשך, שימש כסגן מפקד חטיבה מרחבית.
בתפקידו הבא פיקד על חטיבת הבקעה. סופר פיקד על החטיבה במבצע חומת מגן, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בשנת 2002 החליט להתפטר מתפקידו. לאחר התפטרותו עבר סופר בשנת 2003 לפיקוד העורף ושימש כמפקד מחוז דן עד שנת 2006. לאחר מכן שימש כרמ"ח התגוננות אוכלוסייה בפיקוד. ב-2009 השלים דוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בנושא "מודל לאומי רב-ארגוני להצלת חיים באירוע רעידת אדמה, בשלב המוכנות והמענה המיידי".  הוא סיים את שירותו בשנת 2011.
בעשור השלישי של המאה ה-21, סופר משמש בתפקיד "מסביר פיקוד העורף" בערוצי הטלוויזיה השונים.
הערות שוליים

↑  יחיאל סופר, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  גיא זקהם, "על הכישלון", במחנה, 29.03.2002, עמוד 9, "סופר עזב את בסיס חצרים לטובת חטיבת גולני, שם התקדם עד לתפקיד מפקד הפלוגה המסייעת".
↑  גיא זקהם, "על הכישלון", במחנה, ‏ 29.03.2002, עמוד 9, "המח"ט שלח אותו לקורס של הכוחות המיוחדים בארצות הברית, שם למד ובילה כמעט שנה".
↑  נועם שרעבי, אחרי 40 שנה, אתר זרוע היבשה, ‏ 07.05.2013.
↑  אמיר אורן, ההדק של הדוד סם, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2001.
↑  פליקס פריש וסוכנויות הידיעות, מחבל נהרג בניסיון פיגוע בבקעה, באתר ynet, 14 במאי 2002.
↑  עמוס הראל, המח"טים מעדיפים להסתער בעצמם, באתר הארץ, 19 במרץ 2002.
↑  עמוס הראל, מח"ט הבקעה התפטר בעקבות החדירה לחמרה, באתר הארץ, 17 במרץ 2002
↑  אל"מ חיליק סופר: בכל מקום ניתן למצוא מיגון טוב יותר, באתר ערוץ 7, 1 ביוני 2009
↑  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חוברת לרגל טקס הענקת תארים, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ‏2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוחנן המטביל (פסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  לורנצו גיברטי 
 תאריך יצירה:  1412 
 טכניקה וחומרים:  ארד 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אורסנמיקלה
 קואורדינטות:  43°46′14″N 11°15′19″E﻿ / ﻿43.7706°N 11.2552°E﻿ / 43.7706; 11.2552
  (למפת פירנצה מוגדלת) יוחנן המטביל(למפת פירנצה רגילה) יוחנן המטביל
 
פסל יוחנן המטביל (1412-1414) הוא פסל ברונזה בגובה של כ-250 ס"מ ומציג את דמותו של יוחנן המטביל. את הפסל יצר הפסל האיטלקי לורנצו גיברטי. הפסל ממוקם בגומחה בקיר החיצוני של כנסיית אורסנמיקלה ("גן מיכאל הקדוש") בפירנצה.
הפסל הוזמן בשנת 1412 על ידי גילדת סוחרי בדי-הצמר בפירנצה, שיוחנן המטביל שימש כפטרונה. בעת השלמתו הייתה היצירה מופת ליכולתו הטכנית של גיברטי, בשל העובדה כי פסל הברונזה זה היה הפסל הגדול ביותר אשר נוצק ביחידה אחת מאז ימי העת העתיקה.
סגנון הפיסול של היצירה משלב בין מאפיינים של "הסגנון הגותי הבינלאומי" עם סממני תיאור ריאליסטיים האופייניים כבר לפיסול הרנסאנס. הגומחה בה ניצב הפסל מעוצבת בהשפעת האדריכלות הגותית עם קשתות מחודדות. בעוד שעיצוב הפנים הוא נטורליסטי ומדויק, קפלי הבד אותה לובשת הדמות מעוצבים בדקורטיביות.
הערות שוליים

↑  מישורי, אליק; טיבר, עדה, אמנות הרנסאנס באיטליה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 1991, יחידות 7-8, עמ' 95.
יהדות ברהובו-ברגסס בתמונות

| --- | --- |
סריקה של כריכת הספר בשחור-לבן
סריקה של כריכת הספר בשחור-לבן
 מידע כללי
 מאת:  יהושע הלוי
 צילומים:  יוצאי הקהילה היהודית של ברהובו־ברגסס
 שפת המקור:  עברית והונגרית
 סוגה:  ספרי יזכור
 נושא:  הנצחת הקהילה היהודית של ברהובו-ברגסס
 מקום התרחשות:  ברהובו-ברגסס
 תקופת התרחשות:  טרום מלחמת העולם השנייה
 הוצאה
 הוצאה:  ארגון יוצאי ברהובו-ברגסס והסביבה
 מקום הוצאה:  ישראל ישראל, נתניה
 תאריך הוצאה:  1989
 מספר עמודים:  274
 עורך:  יהושע הלוי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990010927450205171
יהדות ברהובו-ברגסס בתמונות הוא ספר אלבום לזיכרון והנצחת הקהילה היהודית של העיר ברהובו-ברגסס, אשר נמצאת על גבול אוקראינה והונגריה. את הספר כתב וערך יהושע הלוי, והוא יצא בהוצאת ארגון יוצאי ברהובו-ברגסס והסביבה בשנת 1989.
רקע

מדי שנה נערך בישראל כנס של יוצאי ברהובו-ברגסס. בכנס הניצולים העלו זיכרונות וחוויות מהעיר שלפני המלחמה. בכנס של שנת 1990 חולקו עותקים של הספר "יהדות ברהובו-ברגסס בתמונות" לניצולי העיר ולמשפחותיהם.
על הספר

הוא נכתב בשתי שפות: עברית והונגרית. זאת על מנת שהניצולים שאינם קוראים בעברית יוכלו לקרוא בו. בנוסף מצורפים בספר הסברים באנגלית. הוא נכתב כדי לשמש כאנדרטת זיכרון עבור עיירה יהודית שלמה שנמחקה במלחמת העולם השנייה.
המידע בספר נאסף במשך שנים על ידי ניצולי השואה, מזיכרונות של בני הדור השני לשואה. מצורפות בו תמונות שנמצאו אצל אנשים פרטיים, ומסמכים שונים המעידים על חיי העיר, האווירה וחיי הקהילה היהודית הענפים שהיו לפני המלחמה והשואה. הספר נכתב נערך ומומן על ידי אנשים פרטיים מקהילת יהודי ברהובו-ברגסס, כאמצעי זיכרון של החיים לפני המלחמה וכן להנצחת הנספים. הספר מנציח את כל שמות הנספים מהעיירה, הן בשואה והן במלחמות ישראל.
תוכן הספר מביא מידע ובו מבוא על העיר וההיסטוריה שלה. בספר מובאים פרטים וסיפורים מחיי הקהילה לפני מלחמת העולם השנייה, מלווים בתמונות מחיי הקהילה. הוא מזכיר מוסדות ואישים יהודים חשובים בעיירה. הוא מספר את ראשית התנועות הציוניות שפעלו בה באותה תקופה. מזכיר בתים ועסקים יהודים, וכולל סיפורים משפחתיים בליווי תמונות. כך למשל מוצגים יהודים בבתי הספר, תמונות ותיעוד חיי הקהילה, ספורט, משפחות שחיו בעיירה ומראות העיר לפני המלחמה. כמו כן מציג את השלטון ההונגרי אחרי השואה. מסמכים שונים שנמצאו בעיר אצל אנשים ששרדו את המלחמה. בנוסף מוצגת בספר רשימת קורבנות השואה מהעיר לפי משפחות.
יחיאל פליקמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1911 ליובר, אוקראינה 
 פטירה:  1 במאי 1977 (בגיל 65) קייב, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית לחינוך על שם דרהומנוב 
 שפות היצירה:  יידיש 
 סוגה:  סיפור קצר 
 בן או בת זוג:  דורה חייקינה 
 פרסים והוקרה:  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  מדליה על הגנת סטלינגרד  מדליה על ההצטיינות בקרב  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945 
 
יחיאל פליקמן (יידיש: יחיאל פאַליקמאַן; 1911 ליובר ווהלין - 1977 קייב) היה סופר יידי ועיתונאי.
ביוגרפיה

פליקמן נולד בעיירה ליובר שהייתה חלק מהאימפריה הרוסית (היום באוקראינה). ב-1931 הוא למד בבית ספר לאומנויות בקייב, לאחר מכן עבר לבירוביג'ן והיה בין המתיישבים הראשונים של המחוז היהודי האוטונומי. בין 1932–1934 הוא עבד בתור עיתונאי בביראבידזשאנער שטערן ושם גם פרסם את חיבוריו. כמו כן הוא פרסם בעיתון דער שטערן שיצא לאור בקייב ובכתב עת היימלאנד שיצא לאור במוסקבה.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא היה בצבא האדום וכתב בשביל עיתונות הצבאית ברוסית, אך המשיך גם לפרסם פרוזה יידית. בתקופה זו פרסם גם את רשמיו מן המלחמה בעיתון היידי אייניקייט. הוא עוטר מספר פעמים בזמן שירותו.
לאחר המלחמה הוא סיים לימודים (ב-1952) במכון הפדגוגי של קייב. עם הופעתו של סאוועטיש היימלאנד פליקמן עבד במערכת כתב העת ופרסם שם את חיבוריו. ב-1968 יצא לאור דער שווארצער ווינט (רוח שחורה) שבו המחבר מעלה את נושא השואה ומבליט את ההתנגדות היהודית.
חיבוריו

צווישנ סאפקעס: דערציילונגענ, קיעוו, 1937.
אנהייב פרילינג: דערציילונגענ אונ נאוועלנ, קיעוו, 1940.
ליבע אינ פייער: פראנט-דערציילונגענ, מאסקווע, 1943.
מענטשנ פונ מיינ לאנד: דערציילונגענ, מאסקווע, 1945.
די שיינ קומט פונ מיזרעכ: אנ אופשטאנד אינ געטא, מאסקווע,1948.
דער שווארצער ווינט, מאסקווע, 1968.
הערות שוליים

↑  יחיאל פליקמן, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524931205171  GND: 1145966500  LCCN: no93011453  NKC: zmp20191028200  VIAF: 70960992   WorldCat (עם VIAF): 70960992
יונאק

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  כדורגל, אתלטיקה, התעמלות, הרמת משקולות, סקי, כדורסל
 מיקום המטה:  סופיה
 תאריך ייסוד:  1895
 מקום ייסוד:  סופיה
 תאריך סגירה:  1946
 מספר חברות:  242
 
חברי יונאק פלורינה בראשית המאה ה-20
טקס חתימת הסכם שיתוף הפעולה בין מכבי בולגריה ליונאק ב-1930. רביעי מימין בשורת היושבים השר גריגור ואסילב
ההתאחדות הבולגרית להתעמלות "יוּנָאק" (בבולגרית: "Българското гимнастическо дружество "Юнак, ‏האזנהקובץ:PTT-20240329-WA0007.opus‏Ⓘ‏) הייתה תנועת נוער ספורטיבית שהוקמה בבולגריה ופעלה בין השנים 1895–1946, תוך אימוץ סממנים לאומניים בולגריים. בשיאה מנתה התנועה כ-60,000 חברים, וסניפיה שכנו ב-242 יישובים שונים. יונאק נחשבת לתנועה שייסדה את החינוך הגופני בבולגריה המודרנית. יונאק חנכה את מכבי בולגריה וסיפקה לה מדים ייצוגיים, ציוד התעמלות ומדריכים. "מכבי בולגריה" אימצה את דפוסי הפעילות של יונאק והארגונים קיימו כנסים ופעילויות משותפות עד לתקופת מלחמת העולם השנייה.
אטימולוגיה

המילה יוּנָאק משמעה בבולגרית גיבור-על, היא שאולה מהפולקלור והאפוסים הסלבים הדרומיים ככלל, והבולגריים בפרט, ומופיעה בסיפורי עם רבים. היונאק מתואר באפוסים כצעיר חסון, בעל כוח לא אנושי ויכולות על טבעיות הנלחם נגד הרוע והעוולות, ומול שליטים עריצים ומדכאי העם.
היסטוריה

התנועה הוקמה ב-1895 בעיר לום בדומה לתנועות נוער שפעלו בשווייץ ובאוסטרו-הונגריה, על ידי משכילים בולגרים ששבו לבולגריה לאחר תום לימודיים במדינות אלו. לבולגריה הגיעו מדריכים משווייץ ועד 1897 הקומו תאים של התנועה בסופיה, בווארנה, ברוסה, בקיוסטנדיל, בקאזאנלק, בגברובו ובפלובדיב. ב-1898 נערך הכינוס הארצי והוקם ארגון "יונאק" הארצי אשר איגד לתוכו 27 סניפים שכבר פעלו במועד זה. הוקמו גם תאי יונאק במקדוניה הווארדארית ובתראקיה היוונית בכדי לסייע למיצוה הנרטיב הלאומי הבולגרי בשטחים אלו. בראשית שנות ה-40 של המאה ה-20 מנה הארגון כ-60,000 חברים ו-242 סניפים שונים ברחבי בולגריה. האצטדיון המרכזי של הקבוצה בו שיחקה קבוצת הכדורגל המובילה היה "יונאק סופיה" (אנ'), ובו 35,000 מקומות ישיבה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה אימצה ממלכת בולגריה מדיניות פרו-גרמנית, והצטרפה להסכם התלת-צדדי. לאחר הקמת ארגון בראניק במתכונת ההיטלר יוגנד צומצמה פעילותו של יונאק, נאסרו מפגשים ותחרויות ונעדה ניסיון למזג את חבריו ומוסדותיו לתוך בראניק. ב-1944, לאחר הפיכת חזית המולדת, נטה השלטון בהדרגה לכיוון הטוטאליטריות הקומוניסטית. ב-1945 אולץ "יונאק" להתאחד עם "ההתאחדות העממית לספורט", וב-1946 הוקע על ידי השלטון כארגון פשיסטי ופורק. בהמשך ב-1952 נהרס אצטדיון "יונאק סופיה".
היסטוריה > יונאק ומכבי בולגריה

מתכונת פעילותם של תאי "מכבי" התבססה על מתכונת פעילותו של יונאק, וצעירי מכבי הלכו עם מדים ייצוגיים אשר נתרמו על ידי יונאק. בהמשך, תרם יונאק גם מכשירי אימון. ביוזמת הפוליטיקאי הבולגרי גריגור ואסילב, אשר כיהן כשר החקלאות, חתמה "מכבי" על הסכם שיתוף פעולה עם ארגון הספורט הבולגרי "יונאק" אשר מדריכיו הדריכו את חניכי "מכבי" והכשירו מדריכים בארגון. נערכו כנסים ותחרויות משותפות ברחבי בולגריה, ובפועל חנך "יונאק" את מכבי בולגריה והיווה השראה עבורה.
הערות שוליים

1 2  לוזאן מיטב, THE EXAMPLE OF THE UNION OF BULGARIAN GYMNASTIC SOCIETIES "YUNAK" FOR THE EDUCATION AND PROTECTION OF BULGARIAN YOUTH 1895-1946., באתר sitebulgarizaedno.com (בבולגרית).
↑  אלברט ורסנו, אלברט גטניו, אלברט בני, מכבי בולגריה, הוצאת החוג על שם אלברט קיוסו, תל אביב, 1976, עמוד 7.
↑  אלברט רומנו, אגודות "מכבי" בבולגריה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 319–328.
יחיאל נהרי

ערך זה עוסק בפייטן ישראלי. אם התכוונתם לאיש עסקים, אספן אמנות ופילנתרופ ישראלי ניצול השואה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בפברואר 1961 (בן 63) י"א באדר ה'תשכ"א ירושלים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  חזנות
 
יחיאל נהרי (נולד בי"א באדר ה'תשכ"א, 27 בפברואר 1961) הוא פייטן וחזן ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לצייר הקיר ציון נהרי ולאסתר חייטת במקצועה. הורים בני הדור השני של תימן וסוריה. כבר מגיל 4 נמשך לבתי הכנסת העתיקים בירושלים שבהם שלט הנוסח הירושלמי והחאלבי. בגיל שמונה היה משדר בכל יום שישי קריאות מן התורה, ששודרו ברדיו ברשת א'. באותו גיל כחבר מקהלה, התחיל להופיע הופעות פומביות. את דרכו בחזנות החל כשהיה בן 13 החזן מאיר לוי מארצות הברית לקח אותו לשלושה קונצרטים בארצות הברית. למד בבית הספר היסודי חורב, בישיבת מרכז הרב, וישיבת נר ישראל בולטימור ארצות הברית. בגיל שמונה עשרה התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני ובחיל האוויר. בגיל 22 התחתן והתגורר בלונדון שלוש שנים. במהלך הקריירה שלו הוציא כ-32 אלבומים. מפורסם כחזן ופייטן בסגנונות ערבית ובטורקית הישנה והפיוטית ושר את כל המקאמים המזרחיים והצפון אפריקאיים.
בקיץ 2015 שימש כשופט בתוכנית המציאות "הפייטן" של ערוץ 20.
מדי שנה הוא מנצח על פתיחת עונת הבקשות בעיר צפת, הנערכת בבית הכנסת "אבוהב" בפרשת "חיי שרה".
אלבומים

מאיר לוי מארח את יחיאל נהרי (1974)
קונצרט בחצר המלכה-אלבום כפול (2005)
פרקי אבות (2005)
כובש את דרום אמריקה (2005)
שירת הלווים-שלושה אלבומים
אלבום עם הפייטן התימני פורת לוי (2020)
חיים אישיים

הוא אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה.
בשנת 1999 נישא לברי סימון והתגרש ממנה לאחר 4 שנות נישואין. התגורר במיאמי שבפלורידה כיום עלה ושב לגור בישראל.
יחיאל נהרי בהבדלה בצפת, נובמבר 2016