stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס רואו
ביוגרפיה > טכנולוגיה וחינוך

רואו ראה חשיבות בקידומה של מערכת החינוך, וכחלק מן התשתיות הנדרשות לקידומה של המערכת יזם את הקמתם של האוניברסיטה הפתוחה, הטלוויזיה החינוכית והמרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח). שלוש היוזמות הללו התאפיינו בשימוש מתקדם בטכנולוגיה ככלי לעבודה החינוכית, ושיקפו את דרכו של רואו בהנגשת חוכמה ודעת לציבור.
מפעלו האחרון של רואו טרם מותו היה "בית הספר לטכנולוגיה" של האוניברסיטה הפתוחה. על תרומותיו הרבות בתחום החינוך, העניקה לו האוניברסיטה העברית בירושלים תואר דוקטור כבוד לפילוסופיה בשנת 1982.
את מחשבותיו אודות הדרכים לקדם את מערכת החינוך פרסם מקס רואו במסמך ששמו "ממערכת בתי-ספר למערכת למידה בישראל". המסמך מציג את הצעדים הנדרשים להובלת מערכת למידה חדשנית, המבוססת על למידה יחידנית ועושה שימוש נרחב בטכנולוגיה מודרנית מתוך רצון ליצור שוויון הזדמנויות.
פרס רוטשילד ע"ש מקס רואו

בשנת 1987 החליטה יד הנדיב להעניק פרס לאנשי חינוך הפועלים מתוך הצטיינות, יוזמה וחדשנות במערכת החינוך בארץ ע"ש מקס רואו. ועדת הבחירה של הפרס כוללת נציגים של משרד החינוך, חברי סגל של האוניברסיטה בתחום החינוך, ואנשי ציבור.
הערות שוליים

↑  מקס רואו - ביוגרפיה, באתר האינטרנט של "יד הנדיב"
↑  ציוני דרך, באתר האינטרנט של האוניברסיטה הפתוחה
↑   מקס רואו, ממערכת בתי-ספר למערכת למידה בישראל, באתר "כותר", תשמ"ה - 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007333899805171  ISNI: 0000 0000 6805 4620  LCCN: n80045697  VIAF: 97331296   WorldCat (עם VIAF): 97331296
באל נשים מבטחנו

הכיתוב "באל נשים מבטחנו" על צד הגב של שטר 20 דולר אמריקני
בָּאֵל נָשִׂים מִבְטַחֵנוּ (באנגלית: In God we trust) הוא המוטו הלאומי של ארצות הברית. הוא אומץ רשמית בחוק כמוטו בשנת 1956, בהחליפו את המוטו הלא רשמי, מתוך רבים אחד, שהתנוסס על החותם הגדול של ארצות הברית מאז 1782. "באל נשים מבטחנו" הוא גם המוטו של מדינת פלורידה, ומופיע גם בדגל ג'ורג'יה ובדגל מיסיסיפי. בנוסף, בגרסתו הספרדית En Dios Confiamos, הוא המוטו של ניקרגואה.
היסטוריה

מקורו של המוטו הוא ככל הנראה בהמנון הלאומי של ארצות הברית: "הדגל זרוע הכוכבים", שבו מופיעה בבית הרביעי השורה: ”And this be our motto: 'In God is our trust'” (וזו תהא ססמתנו: "באל מבטחנו").
בשנת 1861, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שבה סערו הרגשות הדתיים, עתרו כמרים פרוטסטנטים במכתב למחלקת האוצר של ארצות הברית בבקשה להוסיף אמרה אשר תכיר ב"אל הכל-יכול" בחלק מן המטבעות המוטבעים במדינה. אחד המניעים לכך היה להצהיר כי אלוהים הוא בצדו של האיחוד במלחמה. בתגובה הורה מזכיר האוצר, סלמון צ'ייס, למנהל מטבעת ארצות הברית, ג'יימס פולוק, להכין עיצובים שיכללו ביטויים דתיים מסוג זה. עד אותה עת הגדיר החוק האמריקני את ההתקנים והמוטואים שניתן היה להטביע על המטבעות, אולם ב-1864 שונה החוק, ומזכיר האוצר הוסמך להורות לכלול את הביטוי במטבעות סנט ושני סנט. במרץ 1865 חוקק חוק נוסף שהסמיך את מנהל המטבעה, באישור מזכיר האוצר, לכלול את המוטו במטבעות זהב וכסף. חוק המטבע משנת 1873 הסמיך את מזכיר האוצר לכלול את המוטו ובלבד שיהיה על המטבע מקום לכך. ההופעה של המוטו על גבי המטבעות האמריקניים, עם זאת, לא הייתה רציפה מאז, והיו שנים שבהן הוא לא הופיע על מקצתם. רק מ-1938 נשאו כל המטבעות האמריקניים מוטו זה.
בשנת 1956, בשיאה של המלחמה הקרה, חוקק הקונגרס חוק שקבע את המוטו למוטו לאומי רשמי. שינוי זה הונע בחלקו על מנת להבדיל את הקומוניזם, שקידם את האתאיזם, מדמוקרטיות המערב שהיו ברובן נוצריות. החוק נחתם על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר ב-30 ביולי, והמוטו הוסף בהדרגה לשטרות הכסף האמריקניים. סעיף 302 בסימן 36 בקודקס האמריקני קובע: "'באל נשים מבטחנו' הוא המוטו הלאומי". בשנת היובל לחקיקת החוק אשרר הקונגרס את היות "באל נשים מבטחנו" המוטו הלאומי. סקר גאלופ מ-2003 הראה כי 90% מהאמריקנים תומכים במוטו זה כמוטו הלאומי.
מחלוקת

קיימת מחלוקת בארצות הברית בעניין חוקתיות הקביעה בחוק של המוטו "באל נשים מבטחנו" כמוטו לאומי, שכן התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית קובע הפרדת הדת מהמדינה וחופש דת. בעוד המתנגדים למוטו טוענים כי התיקון הראשון אוסר כל חקיקת חוק הנוגע למיסוד דת, התומכים בו טוענים כי מוטו מושרש זה אינו מהווה קושי חוקתי, שכן הוא אינו כופה ואינו מבכר דת אחת על פני אחרת. הטענה המרכזית של המתנגדים למוטו היא שהוא מקדם אמונה כלשהי באל – תאיזם, על חשבון השקפות אתאיסטיות וחילוניות, ולא זו אף זו, אלא שהמוטו, שייתכן שמקורו בכתבים דתיים כמו התנ"ך, מקדם השקפה מונותאיסטית על חשבון דתות אחרות כבודהיזם, ויקה, זורואסטריות או הינדואיזם, שבהן מספר האלים שונה מאחד. למרות התנגדות זו, כל העתירות והתביעות שהוגשו בעניין נדחו ובית המשפט השאיר את מעמדו החוקי של המוטו על כנו. באותו אופן, הצהרת הנאמנות לדגל ארצות הברית, אשר כוללת התייחסות ל"אומה אחת תחת האל", נחשבת כלא מפרה את התיקון הראשון. באשר להטבעת המוטו על מטבעות, נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, גרס כי מדובר בכפירה לכתוב את המילה "אל" על כסף.
ראו גם

אלוהים וזכותי שלי
מילות המנון ארצות הברית. בבית הרביעי מופיע מקור הביטוי המשוער
חגי לובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1969 (בן 55) בני ברק
 סוגה מועדפת:  תיאטרון יהודי
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  מייסד ומנהל אמנותי של תיאטרון ובית הספר למשחק "אספקלריא"
 http://www.aspaklaria.org
 
חַגַּי דָּוִד לוֹבֶּר (נולד בכ"ג בשבט תשכ"ט, 11 בפברואר 1969) הוא שחקן, מחזאי, במאי תיאטרון, מורה למשחק, מייסד ומנהל אמנותי של תיאטרון ובית הספר למשחק "אספקלריא".
ביוגרפיה

נולד וגדל בבני ברק. אביו היה פקיד סעד לסדרי דין (מפקח על עובדים סוציאליים העוסקים בדיני משפחה) ואימו הייתה מורה בבית ספר היסודי "מקור חיים" בפרדס כץ.
למד בישיבה התיכונית שעלבים. בין השנים 1986–1996 למד בישיבת מרכז הרב. במהלך לימודו בישיבה שירת בצה"ל (ויצא לקורס מ"כים) בחיל התותחנים במסגרת הסדר מרכז.
בין השנים 1992–1994 למד הוראה במכללת "מרחבים" (שלוחה ירושלמית של מכללת אורות ישראל); והוסמך לרבנות. בין השנים 1992–1996 ריכז את ההדרכה במדרשה ליהדות בעפרה, והדריך בסמינרים שהעבירה תנועת "אל עמי".
בשנת 1995 למד וסיים קורס מורי דרך לירושלים במדרשת ראשית ירושלים. בין השנים 1997–1998 היה ראש מחלקת הדרכה בבני עקיבא.
בין השנים 1998‏-2000 למד משחק במעלה, בין השאר אצל שולי רנד. ללימודי המשחק ב"מעלה" הלך על מנת לשפר את עמידתו בהרצאות ובהעברת השיעורים, אך לבסוף עזב את תחום ההוראה והתרכז במשחק.
ב-1999 עסק בלימוד ומחקר במכון הלכה ברורה ובירור הלכה שעל יד ישיבת מרכז הרב.
בשנת 2000 שימש כר"מ במכינה קדם-צבאית בני דוד בעלי והגיש תוכנית בערוץ 7. ב-2002 שימש כר"מ במכינה קדם צבאית "מכלול" ביישוב מעלה לבונה וכר"מ באולפנת עפרה.
באוקטובר 2022 התחיל לימודי תואר שני באוניברסיטת בר-אילן. בסוף מרץ 2023 הודיע כי החליט לעזוב את הלימודים בעקבות השביתה באוניברסיטאות שבה השתתפה בר-אילן על רקע הרפורמה במערכת המשפט ופיטורי השר גלנט.
בשנת 2024 הוציא לובר את הספר "בין שני חדרי הלב - יומן מלחמה וחלום" בהוצאת דברי שיר.
משחק > אספקלריא

ב-1999 הקים את תיאטרון "אספקלריא", אותו הוא מנהל מאז הקמתו.
בנוסף לובר כותב, מביים ומעביר סדנאות בנושאי שפת הגוף ותקשורת לא מילולית, וקורסים בנושאי עמידה מול קהל ורטוריקה.
משחק > אספקלריא > הצגות למבוגרים

החל משנת 2000 שיחק בהצגות רבות בתיאטרון אספקלריא, בחלקם בתפקיד ראשי, וגם כתב וביים.
תלוש (Torn) (הצגת יחיד), הצגת בכורה: שנת 1999.
יוצא מן הכלל
סוף הדרך
להמשיך לחיות (הצגת יחיד), הצגת בכורה: שנת 2004
גוף מדבר (הצגת יחיד בנושא שפת גוף), הצגת בכורה: 2005
הקבר ביער (הצגת יחיד), הצגת בכורה: 1 באפריל 2005
פצוע בשטח, הצגת בכורה: 11 בנובמבר 2006
מדרש קטיף, הצגת בכורה: 1 באוגוסט 2006 (במלאת שנה לביצוע תוכנית ההתנתקות)
אחים במחלוקת, הצגת בכורה: שנת 2007
אי זוגי (The odds), הצגת בכורה: 6 בנובמבר 2010
און דה פייס, הצגת בכורה: 18 בספטמבר 2011
יהודי ביער (חידוש להצגת היחיד "הקבר ביער"), הצגת בכורה: 31 בדצמבר 2011
שעיר לעזאזל (על פי "שעיר, לעזאזל" מאת אפרים קישון), הצגת בכורה: 17 ביולי 2013
הלילה שלפני, הצגת בכורה: 16 ביוני 2014
שמיטת אחים (חידוש להצגה "אחים במחלוקת"), הצגת בכורה: 11 בספטמבר 2014
ארבעה אבות (הצגת המשך לאי זוגי), הצגת בכורה: 15 ביולי 2015
בולדוזר, הצגת בכורה: 16 בספטמבר 2015
המלבוש, הצגת בכורה: 8 בספטמבר 2016
שלום עולמים (ע"פ "שלום עולמים" מתוך פרקים של ספר המדינה מאת ש''י עגנון), הצגת בכורה: 3 בספטמבר 2017
איזו מדינה?! (חידוש להצגה "יוצא מן הכלל"), הצגת בכורה: 29 בנובמבר (כ"ט בנובמבר) 2017
שברי לוחות, הצגת בכורה: 30 במאי
איפה הכסף, הצגת בכורה: 24 בדצמבר 2018
אחי טוב (הצגה לנוער בנושא הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות), הצגת בכורה 2019
יוסילי זמיר ("מָּחָזֶנֶּר" - מחזמר בשילוב חזנות), הצגת בכורה: 1 ביולי 2019
קרחת היא קדחת (חידוש להצגה "שעיר לעזאזל"), הצגת בכורה: 16 בספטמבר 2019
נכונה לשרת, (הצגה על שירות צבאי מול שירות לאומי), הצגת בכורה: 2020
חד הורים, הצגת בכורה: 9 במרץ 2021
בן המלך והקרקס, הצגת בכורה: 17 ביוני 2021
שיער רע (חידוש להצגה "שעיר לעזאזל"), הצגת בכורה: 31 בפברואר 2022
טיש ירושלמי, הצגת בכורה: 7 במרץ 2022
לבד בניו יורק (חידוש להצגה יוצא מן הכלל), הצגת בכורה: 27 בדצמבר 2022
שבעה באוקטובר (חידוש להצגה "להמשיך לחיות"), הצגת בכורה: 24 בינואר 2024, בית העם (ירושלים)
משחק > אספקלריא > הצגות ילדים

הקמצן שהפך לקבצן, הצגת בכורה: שנת 2003
אויש ומויש וקול השופר האבוד, הצגת בכורה: 23 בנובמבר 2005
אויש ומויש וסוד התפילה, הצגת בכורה: שנת 2006
בעקבות האריה (על הרב אריה לוין), הצגת בכורה: שנת 2008
אויש ומויש ונס פך השמן, הצגת בכורה: שנת 2008
ארץ בסכנה (הצגה בנושא שנת שמיטה), הצגת בכורה: שנת 2008
אל ארץ צב"י (על הרב צבי יהודה קוק), הצגת בכורה: 14 באוקטובר 2012
שאלה של חיים (על הרב חיים דוד הלוי), הצגת בכורה: 2013
שמיטה בסכנה (חידוש להצגה "ארץ בסכנה"), הצגת בכורה: 17 בספטמבר 2014
קול שופר בירושלים (על הרב שלמה גורן), הצגת בכורה: 23 בנובמבר 2015
הגץ המאיר (על הרב מאיר יהודה גץ והרבנית אסתר גץ), הצגת בכורה: 5 בנובמבר 2017
נר למאה (על הרב משה צבי ורחל נריה), הצגת בכורה: 17 ביולי 2018
הרואה פני עתיד (על הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יעקב מאיר), הצגת בכורה: 2020
שמיטה בסכנה (חידוש להצגה "ארץ בסכנה") שנת 2021
הכיתה של נחמה (על נחמה ליבוביץ), הצגת בכורה: 2023
הגמדון של לירון, הצגת בכורה: 2023
אביהם של ישראל, (על הרב מרדכי אליהו), הצגת בכורה: 2024
משחק > אספקלריא > הצגות לנשים

קול נ(פ)שי, הצגת בכורה: 2002
על גופתי, הצגת בכורה: 11 באפריל 2021
דירת רווקות, הצגת בכורה: 2023
משחק > קולנוע חרדי

לובר שיחק במספר סרטי DVD של חברת ניצוצות של קדושה לציבור הדתי לאומי והחרדי: תפקידי משנה בסרטים "משפט צדק", "מי בראש" ו"אוצר המשלים", ותפקיד ראשי בסרטים "הפרטיזן המסתורי", "הקמצן שהפך לקבצן" ו"אויש ומויש".
ב-2005, סביב אירועי ההתנתקות, הוציא לובר את הסרט "הפצמ"ר האחרון", שבו הוא מגלם את תפקידו של אורן, מג"ד שנשלח לרצועת עזה עם נטייה לאיפוק מול השיגור השוטף של פצצות מרגמה שכוּונו אל עבר גוש קטיף, שיחסו עוין את ציבור המתנחלים שבה, ועם העלילה דעותיו משתנות וכן יחסו למתנחלים. בסרט שיחק גם בנו, יהונתן.
חלק מהצגות תיאטרון אספקלריא עובדו לסרטים:
"הקמצן שהפך לקבצן", "אויש ומויש" ו"אויש ומויש וסוד התפילה" בהפקת "ניצוצות של קדושה"
"שמיטה בסכנה" בהפקת אספקלריא הפקות
בשנת 2017 הפיק התיאטרון יחד עם אולפני אתרוג את הסרט "עוז והדר" - דרמה היסטורית על הרב שלמה גורן והרבנית צפייה גורן.
חיים אישיים

נשוי לתחיה, בתו של הרב שמואל יניב, ואב לתשעה. מתגורר בבית אל. גיסו הוא הרב יאיר גזבר, ראש ישיבת ירושלים לצעירים.
בנו אלישע יהונתן, תושב יצהר, נפל בקרב ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
בתו, רננה (רני), היא סטונדטית במכללת תל חי ושחקנית ומציגה בתיאטרון אסקפלריא.
שני אחיינים של אשתו, הלל-מנחם ויגל-יעקב יניב, נרצחו על ידי מחבל פלסטיני בפיגוע הירי בחווארה בפברואר 2023.
הערות שוליים

↑  "לא לומד באוניברסיטה פוליטית": השחקן הסרוג פרש מהלימודים בגלל השביתה,  באתר כיפה, 30 במרץ 2023.
↑  דודי פטימר, ‏לאחר ששכל את בנו: ספרו החדש של הבמאי המפורסם יוצא לאור, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2024
↑  בין שני חדרי הלב - יומן מלחמה וחלום - חגי לובר | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il
↑  רותי גליק, מה תגיד לילדה שאומרת 'אני מתה על אביב גפן'?, בכתב העת "אתרוג", כסלו ה'תשס"ב (דצמבר 2001)
↑  אפי אברהם, ‏בני עקיבא ואספקלריא זה שילוב 'יוצא מן הכלל', באתר "סרוגים", 3 בנובמבר 2013
↑  "להמשיך לחיות" - נפגעי טרור על בימת התיאטרון, באתר ערוץ 7, 26 באוקטובר 2004
↑  אריק גרינשטיין, ביקורת תיאטרון: "הקבר ביער", תיאטרון אספקלריא, באתר מידה, 12 באפריל 2013
1 2  פצוע בשטח באתר "בהבמה"
↑  ברק ליבוביץ', הצגה: לא רק פולארד פצוע בשטח, באתר ynet, 3 בפברואר 2007
↑  "פצוע בשטח" - הצגה חדשה על הפקרת פולארד, באתר ערוץ 7, 18 בפברואר 2006
↑  שמעון כהן, העקירה עולה לראשונה על בימת התיאטרון, באתר ערוץ 7, 13 בדצמבר 2015
↑  עדי דוד, שדה המחלוקת, באתר ערוץ 7, 4 בדצמבר 2008
↑  איתמר מרילוס, בשבע, תככים ברשת החברתית, באתר ערוץ 7, 29 בספטמבר 2011
↑  שמעון כהן, בית חדש לתיאטרון 'אספקלריה', באתר ערוץ 7, 19 בספטמבר 2011
↑  בן שאול, אספקלריא פורץ את גבולות הגזרה: "שעיר לעזאזל", באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2013
↑  אסף פני-אל, שלושה בטיפול אחד, באתר ערוץ 7, 25 במאי 2017
↑  קובי פינקלר, הצגה חדשה: "בולדוזר", באתר ערוץ 7, 17 בינואר 2016
↑  שירה סטופל-פנסטרהיים, גירוש ממותג - ביקורת הצגה, באתר ערוץ 7, 11 בפברואר 2016
↑  לקראת כ"ט בנובמבר: הצגה חדשה,  באתר כיפה, 29 בנובמבר 2017
↑  כסף לא גדל על העצים, באתר ירושלים נט, 8 בינואר 2019
↑  אסף פני-אל, תסכול טוב - ביקורת הצגה, באתר ערוץ 7, 19 בדצמבר 2019
↑  אסף פניאל, התחלות חדשות – ביקורת מופע, באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2019
↑  קובי פינקלר, מופע חדש: טיש ירושלמי, באתר ערוץ 7, 8 במרץ 2022
↑  שבעה באוקטובר, באתר תיאטרון אספקלריא
↑  שמואל מוניץ, חגי לובר עבד על הצגה שעוסקת בשכול אחרי 7 באוקטובר - ואז דפקו בדלת ביתו, באתר ynet, 22 בינואר 2024
↑  שרה שוורץ, חמ"ד של הצגה: מופע בעקבות "רב הכותל", באתר כאן דרום, 6 בנובמבר 2017
↑  קובי פינקלר, הצגה: נר למאה, באתר ערוץ 7, 9 בנובמבר 2018
↑  חגי לובר מתראיין לערוץ 7 על סרט חדש בכיכובו: "הפצמ"ר האחרון", באתר ערוץ 7, 9 בנובמבר 2005
↑  אמציה האיתן, צדקה או מוות, באתר ערוץ 7, 23 בפברואר 2006
↑  רותי קדוש, ‏דתיות ורווקות: מה קורה בדלתיים סגורות בדירת השותפות בירושלים?, באתר מעריב אונליין, 20 במאי 2024
↑  הותר לפרסום: יהונתן לובר נפל בקרב ברצועת עזה, באתר "סרוגים", 25 בדצמבר 2023
↑  הלל ויגל יעקב הם האחים שנרצחו בפיגוע בשומרון, באתר "סרוגים", 26 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308989605171  ISNI: 0000 0004 0201 1950  LCCN: no2024116135  VIAF: 297092058   WorldCat (עם VIAF): 297092058 
הקמצן שהפך לקבצן
טלסקופ החלל האבל

| --- | --- |

טלסקופ החלל האבל כפי שצולם ממעבורת החלל דיסקברי במשימת STS-82, משימת השירות השנייה
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א / סוכנות החלל האירופית
 מפעיל:  מרכז טיסות החלל גודרד, מכון המדע טלסקופ החלל 
 יצרן:  Lockheed Martin Missiles and Space 
 תאריך שיגור:  24 באפריל 1990
 משגר:  מעבורת החלל דיסקברי (STS-31)
 אתר שיגור:  LC-39B, מרכז החלל קנדי
 אתר הטלסקופ   האבל באתר נאס"א   האבל באתר ESA
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל
 סוג טלסקופ:  מחזיר אור מסוג ריצ'י-קרטיין
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול לווייני נמוך מעגלי
 נטייה:  28.47°
 אפואפסיד:  540.9 ק"מ
 פריאפסיד:  537.0 ק"מ
 מהירות:  7,570 מטרים לשנייה
 זמן הקפה:  96–97 דקות
 הקפות ליום:  14–15
 הקפות:  67,869 
 משך המשימה הכולל:  24 באפריל 1990 – הווה (34 שנים) 
 משך המשימה:  34  שנים, 7  חודשים ו־13  ימים
 מידע טכני
 משקל:  11,110 ק"ג
 קוטר מראה:  2.4 מטרים
 שטח מראה:  4.5 מטרים רבועים
 רוחק מוקד:  57.6 מטר
 אורכי גל:  אור נראה, על-סגול, תת-אדום
 אורך:  13.25 מ' 
 קוטר:  4.2 מ' 
 מכשירים מדעיים:  מכשירים מדעיים מקוריים: מצלמה פלנטרית ומצלמה בעלת שדה רחב  ספקטרוגרף בעל רזולוציה גבוהה  פוטומטר מהיר  מצלמה רגישה עבור עצמים חיוורים  ספקטרוגרף רגיש עבור עצמים חיוורים מכשירים מדעיים שנוספו: מצלמה פלנטרית ומצלמה בעלת שדה רחב 2  ספקטרוגרף רב-שימושי  מצלמה וספקטרומטר לקרינה תת-אדומה  מצלמה רב-שימושית
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  20580
 מאגר המידע הלאומי:  1990-037B
 
טלסקופ החלל הָאבֶּל (באנגלית: Hubble Space Telescope) הוא טלסקופ חלל ומכלול המכשירים המדעיים שנלווים לו, שחג במסלול לווייני נמוך סביב כדור הארץ בגובה של כ-589 ק"מ. הטלסקופ, שקרוי על שמו של האסטרונום האמריקאי אדווין האבל, הוא טלסקופ מחזיר אור בעל מראה ראשית בקוטר של 2.4 מטרים וגודלו כגודל אוטובוס עירוני.
לשימוש בטלסקופ חלל, שנמצא מחוץ לאטמוספירת כדור הארץ, יש מספר יתרונות על פני טלסקופים המוצבים על הקרקע: חדות תמונה גבוהה, מניעת הפרעות ועיוותים שיוצרת האטמוספירה, ויכולת צילום באור על סגול ותת אדום שאינה אפשרית בתצפית מהקרקע בשל סינונם על ידי האטמוספירה. הטלסקופ הוצב במסלולו ב-25 באפריל 1990, במשימה STS-31 של מעבורת החלל דיסקברי, כפרויקט משותף של נאס"א וסוכנות החלל האירופית, והפך מאז לאחד הכלים האסטרונומיים החשובים ביותר בהיסטוריה.
זמן קצר לאחר שהוצב במסלולו, התגלה בטלסקופ עיוות אופטי שפגע באיכות התצפית. בתחקיר, התברר שהעיוות נוצר עקב ליטוש לא נכון של המראה הראשית, ורק לאחר משימת שירות בשנת 1993 החל הטלסקופ לתפקד היטב. מאז, מספר מעבורות חלל פקדו אותו לצורך תיקונים ושיפורים; משימת השירות האחרונה לטלסקופ החלל האבל שוגרה לחלל ב-11 במאי 2009.
למרות כל הבעיות, מאז שיגורו ב-1990 עמד הטלסקופ ב-97% מהמשימות שנקבעו לו בלוח הזמנים. המעט שלא בוצעו, בדרך כלל בשל תקלות בציוד, נדחו למועד מאוחר יותר.
בין חברי צוות מדעני המחקר של NASA ניתן למצוא את האסטרופיזיקאי הישראלי הבכיר פרופ' מריו ליביו שלמעשה מנהל את קבוצת המחקר.
הרעיון להציב טלסקופ בחלל

האסטרונום ליימן שפיצר פרסם בשנת 1946 מאמר בשם "היתרונות האסטרונומיים של צפייה מהחלל החיצון" ("Astronomical advantages of an extra-terrestrial observatory"). היתרון הראשון הוא בכך שהרזולוציה הזוויתית תוגבל רק כתוצאה מעקיפה, כלומר תיקבע על ידי הנתונים האופטיים של הטלסקופ; הרזולוציה של טלסקופ בעל אותם נתונים אשר מוצב על פני כדור הארץ מוגבלת כתוצאה מתופעת הטורבולנציה שנוצרת באטמוספירה (תופעה זו גורמת למשל לריצוד אור הכוכבים בעת תצפית קרקעית). היתרון השני הוא ביכולת הצפייה בקרינה תת-אדומה ועל סגולה - ספקטרום קרינה המסונן בחלקו על ידי האטמוספירה בכלל ועל ידי שכבת האוזון בפרט.
שפיצר הקדיש את רוב הקריירה שלו לקידום הרעיון של פיתוח טלסקופ חלל. לאחר ש"האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית" החליטה לפתח טלסקופ כזה כחלק מתוכנית החלל האמריקאית, היא פנתה אליו ובשנת 1965 הוא מונה לראש הוועדה האחראית על בניית הטלסקופ. התכנון של טלסקופ האבל, שנקרא תחילה "טלסקופ החלל הגדול" (Large Space Telescope), החל ב-1968. על פי התוכנית המקורית, קוטר המראה הראשית של הטלסקופ היה אמור להיות 3 מטרים, והשיגור שלו היה אמור להתבצע בשנת 1979.
הרעיון להציב טלסקופ בחלל > המאמץ למימון הפרויקט

נאס"א הקימה שתי ועדות בשנת 1970; האחת לתכנון הנדסי, והשנייה לקביעה והגדרה של מטרות הפרויקט כולו. בנוסף, היה צורך להשקיע מאמצים בגיוס מימון לפרויקט יקר זה. הקונגרס האמריקאי הטיל ספק במספר היבטים של בקשת התקציב שהוגשה על ידי נאס"א, והכריח אותה להקטין את הבקשה באופן משמעותי. כמו כן, הוא החליט להעביר את הכספים בהדרגה בהתאם להתקדמות הפיתוח. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1974, הורה ג'רלד פורד על הפסקת מימון פיתוח הטלסקופ, עקב גידול בהוצאות ציבוריות אחרות. בתגובה לכך, תואם מאמץ כלל ארצי בין האסטרונומים האמריקאים, והם החלו להיפגש עם אנשי קונגרס וסנטורים ביחידות. בנוסף, האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית פרסמה דו"ח שהדגיש את הצורך בטלסקופ, ואורגנו קמפיינים ציבוריים שבמסגרתם הוצפו נבחרי הציבור במכתבים התומכים במימון לאומי לפרויקט. בסופו של דבר, הסכים הסנאט של ארצות הברית לממן מחצית מהתקציב שהוחלט עליו בקונגרס.
סוגיית המימון הובילה לתכנון פחות שאפתני; היה צורך להקטין את קוטר המראה הראשית מ-3 מטרים ל-2.4 מטרים, ובמשקל 828 ק"ג, ולתכנן תצורה קומפקטית יותר של החומרה הנלווית לטלסקופ. כן, נזנחה ההצעה לבניית טלסקופ ניסיוני קטן בעל מראה ראשית בקוטר 1.5 מטרים שיבחן את מערכות הטלסקופ עוד לפני שיגור הטלסקופ הגדול. בעיות המימון דחקו בנאס"א לבדוק אפשרות של שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האירופית. סוכנות זו הסכימה להשתתף בפרויקט ולספק מספר חלקים לטלסקופ, כמו פאנלים של תאים פוטו-וולטאיים האחראים לאספקת האנרגיה; בתמורה קיבלו אסטרונומים אירופיים 15% מזמן הצפייה של הטלסקופ. בשנת 1978 אישר הקונגרס האמריקאי תקציב של 36 מיליון דולר עבור בניית הטלסקופ, ואלה היוו זרז לפרויקט כולו. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הוחלט ששמו של הטלסקופ יהיה "טלסקופ החלל האבל", על-שם האסטרונום הנודע אדווין האבל.
הרעיון להציב טלסקופ בחלל > תכנון הנדסי והרכבה

תכנון הטלסקופ ובנייתו התבצעו במספר אתרים ברחבי ארצות הברית. גוף הלוויין והטלסקופ שהורכב בתוכו פותחו במרכז החלל מרשל, ואילו שאר המכשירים המדעיים ואמצעי השליטה הקרקעיים על הטלסקופ פותחו במרכז טיסות החלל גודרד. מרכז החלל מרשל מינה את חברת "פרקין-אלמר" לתכנן את כל החלקים האופטיים של הטלסקופ ואת חיישני ההכוונה (Fine Guidance Sensors) שלו. מעבורת החלל שנועדה לשאת את הטלסקופ לחלל פותחה בחברת נורת' אמריקן אוויאיישן (North American Aviation), כיום בואינג.
מבנה > אופטיקה

טלסקופ האבל הוא טלסקופ מחזיר אור מסוג ריצ'י-קרטיין. היתרון בשימוש במראות על פני שימוש בעדשות הוא במניעת אברציה כרומטית, כלומר עיוות צבע. לשימוש בטלסקופ ריצ'י-קרטיין, שבנוי ממראה ראשית ומראה משנית היפרבוליות, יש יתרונות נוספים משום שתכנון זה מקטין למינימום את הקומה (עיוות של עצם שלא נמצא על הציר הראשי) ואת האברציה הכדורית (מריחה של עצם נקודתי). עקב הקושי להגיע לליטוש מדויק של המראות ההיפרבוליות, משתמשים בטלסקופים מסוג ריצ'י-קרטיין רק בפרויקטים גדולים, ועל מנת להגיע לדיוק גבוה בליטוש יש צורך להשתמש במכשירי מדידה יקרים למדי. כיום, רוב הטלסקופים הגדולים בעולם הם מסוג ריצ'י-קרטיין.
הליטוש של המראה הראשית אמור להיות מדויק עד כדי עשירית מאורך הגל של האור המשמש לתצפית, ובמקרה של טלסקופ האבל מדובר באור על סגול. הוחלט שהליטוש יהיה מדויק עד כדי 30 ננומטר (1/20 מאורך הגל של האור הנראה). חברת "פרקין-אלמר" השתמשה בבקרת מחשב לקבלת הדיוק הדרוש, ולצורך גיבוי הוכנה מראה נוספת על ידי חברת קודאק בשיטות ליטוש לא ממוחשבות (מראה זו נמצאת כיום בתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי). הליטוש, שהחל בשנת 1979, נעשה על זכוכית בעלת מקדם התפשטות נמוך במיוחד, והוא נמשך עד מאי 1981, תאריך שגלש מעבר ללוח הזמנים ודרש הגדלת תקציב.
המראה הראשית צופתה בשכבה מחזירה עשויה מאלומיניום בעובי של 75 ננומטר ושכבת מגן ממגנזיום-פלואוריד בעובי של 25 ננומטר. עיכובים נוספים בהשלמת שאר חלקי המערכת האופטית על ידי "פרקין-אלמר" גרמו לדחיית השיגור לספטמבר 1986. בשלב זה, העלות הכוללת של הפרויקט הגיעה כבר ל-1.175 מיליארד דולר.
מבנה > התאמה למעבורת

גודל מטענה של מעבורת החלל היווה גם הוא גורם בתכנון הטלסקופ, שכן הוא היה חייב להיות מוגבל במידותיו לשם העמסתו בתא המטען של מעבורת החלל דיסקברי. בנוסף, הטלסקופ שאינו נמצא בתוך האטמוספירה אשר מווסתת את הטמפרטורה, חייב לעמוד בשינויים של יותר מ-50 מעלות צלזיוס לאורך מסלולו: בין חלק המסלול בו הוא מואר באור השמש ובין חלק המסלול בו הוא מוסתר בצל של כדור הארץ. לשם כך נבחרו חומרים עמידים במיוחד, בעלי מקדמי התפשטות מזעריים, ובנוסף הטלסקופ כוסה במספר שכבות בידוד כדי לשמור על טמפרטורה יציבה.
מבנה > מכשירים מדעיים > מכשירים מקוריים

כששוגר, נשא טלסקופ החלל האבל 5 מכשירים מדעיים, מלבד הטלסקופ עצמו:
מצלמה פלנטרית ומצלמה בעלת שדה רחב (Wide Field and Planetary Camera) – מכלול של 8 מצלמות CCD רב-שימושיות. הוא כלל ארבע מצלמות שדה רחב בעלות רזולוציה של 0.1 שניות קשת וארבע מצלמות פלנטריות בעלת רזולוציה של 0.043 שניות קשת. המצלמות שימשו עד לתיקון הבעיה האופטית במהלך משימת השירות הראשונה, כלומר יכולותיהן המלאות לא באו לידי ביטוי. במשימה זו הן הוחלפו בדגמים משופרים.
ספקטרוגרף בעל רזולוציה גבוהה על שם גודרד (Goddard High Resolution Spectrograph) – מכשיר שמודד את ספקטרום הקרינה הנקלטת בתחום העל-סגול (אורך גל של 1050 עד 3200 אנגסטרם). הספקטרוגרף שימש עד שנת 1997, ואז הוא הוחלף בדגם מתקדם יותר.
פוטומטר מהיר (High Speed Photometer) – מכשיר ששימש למדידת שינויים מהירים בעוצמת הארה. הוא יכול היה לפעול באור תת-אדום, באור הנראה ובאור על-סגול, והיה מבצע מדידה כל 10 מיקרושניות. במכשיר זה כמעט שלא נעשה שימוש משום שיעילותו הייתה נמוכה עד להכנסת המערכות האופטיות לתיקון התקלה במראה הראשית. אולם, בפעולה זו, שנעשתה במהלך משימת השירות הראשונה, הפוטומטר הוצא כדי לפנות מקום לאחת ממערכות התיקון.
מצלמה רגישה עבור עצמים חיוורים (Faint Object Camera) – מצלמה לאותות חלשים שעבדה בתחום האור הנראה ואור על-סגול (אורכי גל של 1220 עד 5500 אנגסטרום). ניתן היה לשנות את שדה הראייה של המצלמה (3.6–22 שניות קשת) ובהתאם את הרזולוציה (0.043–0.0072 שניות קשת). המצלמה הוחלפה בשנת 2002.
ספקטרוגרף רגיש עבור עצמים חיוורים (Faint Object Spectrograph) – ספקטרוגרף לאותות חלשים בעיקר בתחום העל-סגול והאור הנראה (אורך גל של 1150 עד 8000 אנגסטרום). הספקטרוגרף שימש עד שנת 1997, ואז הוא הוחלף בדגם מתקדם יותר.
מבנה > מכשירים מדעיים > מכשירים נוספים

המכשירים החדשים שנוספו לטלסקופ או שהחליפו מכשירים קיימים הם:
מצלמה פלנטרית ומצלמה בעלת שדה רחב 2 (Wide Field and Planetary Camera 2) – גרסה משופרת של מצלמות CCD רב-שימושיות. המכלול כולל שלוש מצלמות שדה רחב ומצלמה פלנטרית אחת. תחום אורכי הגל שמצלמות ה-CCD רגישים להם כולל את האור הנראה ואת האזורים הקרובים בתחום העל-סגול והתת-אדום (1200 עד 11000 אנגסטרום). למצלמה זו מחוברת אחת ממערכות התיקון האופטיות שנועדו להתגבר על טעות הליטוש במראה הראשית, ולפניה מוצב מכלול של מסנני תדרים וקיטוב. מכלול המצלמות הורכב במשימת השירות הראשונה בשנת 1993, ומאז הן שימשו להפקת מגוון תמונות אסטרונומיות באיכות גבוהה. עם הזמן, היכולות שלה ירדו כתוצאה מקלקול של חלק מהפיקסלים במערכי ה-CCD.
ספקטרוגרף רב-שימושי (Space Telescope Imaging Spectrograph) – מכשיר לתחום קרינה רחב (1150 עד 10000 אנגסטרום) שהותקן ב-1997. המכשיר יכול לבצע ניתוח ספקטרלי לאותות שמגיעים מכל הגופים בשדה הראייה או להתמקד באזורים קטנים בו. אחד השימושים שלו הוא במציאת הרכב החומרים באטמוספירות של כוכבי הלכת במערכת השמש שלנו או סביב כוכבי-לכת חוץ-שמשיים.
מצלמה וספקטרומטר לקרינה תת-אדומה (Near Infrared Camera and Multi-Object Spectrometer) – מכלול שמכיל שלושה ערוצים הרגישים לקרינה תת-אדומה. המכלול מסוגל לבצע צילום בתחום קרינה זה ולספק מידע ספקטרוסקופי. הרזולוציה של המכלול היא 0.1 שניות קשת. המכלול, שהותקן ב-1997, נמצא בתוך מתקן קירור שחיוני לפעולתו התקינה.
מצלמה רב-שימושית (Advanced Camera for Surveys) – מכילה שלושה ערוצים: ערוץ שדה רחב לאורכי גל 3500–11000 אנגסטרום עם רזולוציה של 0.05 שניות קשת ושדה ראייה של 202 על 202 שניות קשת; ערוץ רזולוציה גבוהה שבו כל פיקסל מייצג 0.025 שניות קשת ורגישותו גבוהה באזור העל-סגול; וערוץ על-סגול בעל רזולוציה של 0.03 שניות קשת. למכלול המצלמות, שהותקן בשנת 2002 במשימה הרביעית, מחובר מכלול של 38 מסננים.