stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלכות פסוקות

הלכות פסוקות הוא חיבור הלכתי מתקופת הגאונים, והוא החיבור הראשון לאחר התלמוד שניתן לראותו כ"ספר הלכות". כבר בתקופה קדומה הוא יוחס לרב יהודאי גאון, ראש ישיבת סורא (757–761), אך יש המסתייגים מייחוס זה ומאחרים אותו לתלמידו רב נטרונאי בר חביבאי נשיא.
כתלמוד הבבלי הספר נכתב במקורו חציו בעברית וחציו בארמית בבלית, והוא מסודר על פי נושאים העוקבים, על פי רוב, אחר סדר התלמוד הבבלי. ספר זה עוסק בהלכות שנוהגות לאחר חורבן בית המקדש בחוץ לארץ. דרכו היא קיצור הסוגיות התלמודיות ולעיתים עריכתן מחדש, בתוספת מסורות פרשניות ופסיקתיות קדומות.
הספר היה נפוץ מאוד בתקופת הגאונים, ואף חוברו לו קיצורים ותרגומים לעברית ולערבית. במהלך ימי הביניים הלכה והידלדלה תפוצתו, ככל הנראה בעקבות הפופולריות הרבה של הספר הלכות גדולות שחובר בעקבותיו. הספר נודע לראשונה בעת החדשה מתוך כתב יד של תרגום לעברית שנמצא בספריית הבודליאנה שבאוקספורד והודפס בשנות ה-80 של המאה ה-19, ונודע בשם "הלכות ראו" (על שם הפסוק הפותח את החיבור, "ראו כי ה' נתן לכם (את) השבת"). רק לאחר זמן פורסם כתב יד של החיבור המקורי (כתב יד ששון 263), שנשמר בתימן ויצא לאור בשנת תשי"א, אולם גם הוא אינו שלם.
הוצאה של השלמות לחלקים החסרים בכ"י ששון בשם הלכות פסוקות מן הגניזה פורסמה בשנת תשע"ד על ידי ד"ר יהונתן עץ חיים בהוצאת מוסד הרב קוק. בנוסף לכרך זה,  מהדורה חדשה ושלימה של הספר הלכות פסוקות כולו בארבעה כרכים פורסמה על ידי מוסד הרב קוק בההדרת ד"ר יהונתן עץ חיים והושלמה בשנת תשע"ט.
לקריאה נוספת

נחמן דנציג, מבוא לספר הלכות פסוקות, ניו יורק וירושלים תשנ"ג (מהדורה שנייה עם תיקונים והוספות, תשנ"ט)
ירחמיאל ברודי, צוהר לספרות הגאונים, תל אביב 1998
ירון לישע, העברית שבהלכות פסוקות לפי כתב יד ששון 263, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשע"ז
שלמה מורג, לתורת ההגה של הארמית הבבלית: לפי הניקוד שבכתב היד של ספר הלכות פסוקות, לשוננו ל"ב (תשכ"ח), עמ' 67–88
Robert Brody, The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture, New Haven & London, 1998
הערות שוליים

↑  הספר ״השאילתות״ קדם לספר זה אך הוא ספר אגדה והלכה יחד
↑  יעקב נחום אפשטיין, 'תשלום פירוש הגאונים לטהרות', תרביץ ט"ז עמ' 81.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528668205171
הבחירות הכלליות בבריטניה 2015

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-7 במאי 2015, ובמהלכן נבחר הפרלמנט ה-56 של הממלכה המאוחדת. כמו כן, באותו יום נערכו בחירות מקומיות ברחבי אנגליה, פרט ללונדון רבתי.
ראש הממשלה המכהן ומנהיג המפלגה השמרנית דייוויד קמרון, התמודד לכהונה נוספת בתפקיד מול מנהיג מפלגת הלייבור, אד מיליבנד.
הסקרים שפורסמו טרם הבחירות צפו מאבק צמוד בין המפלגה השמרנית למפלגת הלייבור שיביא לפרלמנט תלוי, בדומה לתוצאות הבחירות הקודמות. באופן מפתיע, המפלגה השמרנית התחזקה והביסה את הלייבור, וקיבלה רוב מוחלט בפרלמנט. הלייבור הפסידה מושבים רבים, כשהמפלגה הלאומית הסקוטית נושפת בעורפה. המפלגה הסקוטית זכתה להישג היסטורי, כשניצחה ב-56 מתוך 59 אזורי הבחירה בסקוטלנד.
המפלגה הליברל-דמוקרטית בהנהגת ניק קלג, שהקימה קואליציה עם השמרנים לאחר הבחירות הקודמות, נחלה תבוסה מוחצת כשאיבדה את רוב מושביה בפרלמנט, כולל מושבים של חלק משרי הקבינט היוצא. מפלגת UKIP בראשות נייג'ל פרג' זכתה במושב אחד בלבד, שלא בהתאמה למספר הקולות שלה זכתה בספירה הכללית (מספר הקולות השלישי בגודלו).
עקב זכיית מפלגתו ברוב מוחלט, קיבל קמרון את המנדט להקמת ממשלה שנייה בראשותו. מיליבנד, קלג ופרג' התפטרו מתפקידיהם בשל אי הצלחתם בבחירות.
מפלגות > מפלגות גדולות

המפלגה השמרנית - בראשותו של דייוויד קמרון. גרפה 330 מושבים (331 עם יושב ראש בית הנבחרים הבריטי הבלתי-מפלגתי, הנספר אוטומטית עם הרוב) המהווים רוב שיאפשר לה הקמת ממשלה ללא שותפות. קיבלה 11,334,920 קולות, 36.9% מכלל המצביעים.
מפלגת הלייבור - בראשותו של אד מיליבנד. נחלשה מאוד, בעיקר עקב נגיסה במושביה בסקוטלנד מצד המפלגה הלאומית הסקוטית. גרפה 232 מושבים ו-9,347,326 קולות, 30.4% מן הכלל.
מפלגות > מפלגות קטנות

המפלגה הליברל-דמוקרטית - בראשותו של ניק קלג. נחלשה מאוד וירדה לשמונה מושבים בלבד לעומת 56 בפרלמנט הקודם. 2,415,888 קולות, או 7.9%.
UKIP - בראשותו של נייג'ל פרג'. למרות היותה השלישית בגודלה במספר הבוחרים הכולל, שיטת הבחירה המחוזית (FPTP) הותירה לה אף פחות משני המושבים שהיו לה בסוף הפרלמנט הקודם. קיבלה אחד, הפעם הראשונה בה נכנסה לווסטמינסטר בבחירות כלליות. 3,881,129 קולות, 12.6% מן הכלל.
מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס - בראשותה של נטלי בנט. הוסיפה להחזיק במושב אחד, אף כי נתחה בכלל הקולות עלה מאוד, ל-1,157,613 שהם 3.8%.
מפלגות שהתמודדו בסקוטלנד:
המפלגה הלאומית הסקוטית - בראשותה של ניקולה סטרג'ן, שגדלה למפלגה השלישית בפרלמנט עם 56 מושבים (מתוך 59 באזורי הבחירה שבסקוטלנד) לעומת שישה בפרלמנט הקודם. קיבלה 1,454,436 קולות, שהם 50% מכלל הקולות בסקוטלנד או 4.7% בכל הממלכה.
מפלגות שהתמודדו בוויילס:
פלייד קמרי - בראשותה של ליאן ווד. הוסיפה להחזיק בשלושה מושבים מתוך הארבעים בוויילס. מספר ואחוז המצביעים עלה מעט, ל-181,694 קולות שהם 12.1% מאלה בוויילס או 0.6% מכלל הממלכה.
מפלגות שהתמודדו בצפון אירלנד:
המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית - בראשות פיטר רובינסון. שימרה את שמונת המושבים שלה (מתוך 18 בצפון אירלנד), וזכתה ב-184,260 קולות שהם 25.7% בצפון אירלנד או 0.6% מכלל בריטניה.
שין פיין - בראשותו של ג'רי אדמס. זכתה בארבעה מושבים מתוך 18, אחד פחות משהיה לה קודם; איבדה את השליטה במחוז פרמנה ודרום טיירון, בו החזיקה מאז 2001, ליוניוניסטים מאלסטר. למרות השערות שיחדלו ממדיניות ההימנעות שלהם, חברי המפלגה הצהירו אחרי הבחירות שיסרבו להישבע אמונים למלכה או לשבת בווסטמינסטר. קיבלה 176,232 קולות שהם 24.5%/0.6% בממלכה/צפון אירלנד.
מפלגת הלייבור הסוציאל-דמוקרטית - בראשות אלסדייר מק'דונל. שימרה את כוחה בצפון אירלנד עם שלושה מושבים ו-99,809 קולות שהם 13.9%/0.3%.
הרכב הבית התחתון החדש לפי מפתח מפלגתי.המפלגה היוניוניסטית של אלסטר - בראשות מייק נסביט. זכתה בשני מושבים לאחר שלא הצליחה להיכנס לפרלמנט הקודם עקב פרישת המועמד. קיבלה 114,935 קולות שהם 0.4%/16%.
עצמאים:
סילביה איילין, הליידי מהרמון - מתמודדת בלתי-מפלגתית, שהתפטרה מהמפלגה היוניוניסטית של אלסטר לאחר בחירות 2010. שמרה על מושבה במחוז נורת' דואן בצפון אירלנד. קיבלה 9,202 קולות.
תוצאות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 330 | 232 | 56 | 8 | 24 |
| שמרנים | לייבור | סקוטים לאומיים | ל"ד | אחרים |
| מפלגה | מפלגה | מנהיג | חברי פרלמנט> מס' | חברי פרלמנט> אחוז | חברי פרלמנט>  | חברי פרלמנט> ± | קולות> מס' | קולות> אחוז | קולות>  | קולות> ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שמרנים |  | דייוויד קמרון | 330 | 50.8% | 330 / 650 | 24 | 11,299,609 | 36.8% |  | 0.7 |
| לייבור |  | אד מיליבנד | 232 | 35.7% | 232 / 650 | 26 | 9,347,273 | 30.4% |  | 1.5 |
| המפלגה הלאומית הסקוטית |  | ניקולה סטרג'ן | 56 | 8.6% | 56 / 650 | 50 | 1,454,436 | 4.7% |  | 3.1 |
| ליברל-דמוקרטים |  | ניק קלג | 8 | 1.2% | 8 / 650 | 49 | 2,415,916 | 7.9% |  | 15.1 |
| יוניוניסטים-דמוקרטים |  | פיטר רובינסון | 8 | 1.2% | 8 / 650 |  | 184,260 | 0.6% |  |  |
| שין פיין |  | ג'רי אדמס | 4 | 0.6% | 4 / 650 | 1 | 176,232 | 0.6% |  |  |
| פלייד קמרי |  | ליאן ווד | 3 | 0.5% | 3 / 650 |  | 181,704 | 0.6% |  |  |
| סוציאל-דמוקרטים |  | אלאסדיר מקדונלד | 3 | 0.5% | 3 / 650 |  | 99,809 | 0.3% |  |  |
| אלסטר יוניוניסטים |  | מייק נסביט | 2 | 0.3% | 2 / 650 | 2 | 114,935 | 0.4% |  | חדש |
| מפלגת העצמאות |  | נייג'ל פרג' | 1 | 0.2% | 1 / 650 | 1 | 3,881,099 | 12.6% |  | 9.5 |
| הירוקים |  | נטלי בנט | 1 | 0.2% | 1 / 650 |  | 1,111,603 | 3.6% |  | 2.7 |
| יושב ראש (שמרנים) |  | ג'ון ברקו | 1 | 0.2% | 1 / 650 |  | 34,617 | 0.1% |  |  |
| עצמאיים |  | סילביה חרמון | 1 | 0.2% | 1 / 650 |  | 17,689 | 0.06% |  | חדש |
ראו גם

הבחירות הכלליות בבריטניה (2010)
הד קולך

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  דרמה מוזיקלית
 יוצרים:  תום שובל
 כותבים:  תום שובל
 בימוי:  תום שובל
 שחקנים:  אור עמרמי ברוקמן איתמר רוטשילד שאול לוריא שמואל וילוז'ני נורית גפן הדר רצון-רותם דן תורן צ'לי סיגלסקי אורנלה בס הנרי ברטר אריק קנלר הילי ילון לביא זיטנר עמית איצקר ירדן שי עדן חלילי
 פרסים:  פסטיבל "סיריס מאניה" (2021)
 פסקול:  שלומי שבן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 חברת הפקה:  יסמין טי וי
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  22 בנובמבר 2021 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
הד קולךָ היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה מוזיקלית, אשר משודרת בערוץ כאן 11.
תקציר העלילה

הסדרה מספרת על שלושה דורות של מוזיקאים, בעוד ארי שמר (שאול לוריא), סולן להקת "שני המנשה", היה אליל הרוק הבלתי מעורער של שנות ה-70 של המאה ה-20, בנו קובי שמר (איתמר רוטשילד) מנסה לשחזר את הצלחת אביו אך הקהל נותר אדיש כלפיו. הנכד, לני שמר (אור עמרמי ברוקמן) בן ה-17, עולה על גל ההצלחה בעקבות זימונו לתוכנית מציאות והוא הופך לכוכב באופן מיידי.
פסקול הסדרה

המוזיקאים שלומי שבן ושוזין (יונתן לוין, הידוע גם כעוזי נבון) כתבו את כל השירים בסדרה, כאשר בכל פרק מותאם השיר לרוח התקופה שעליה הפרק מדבר.
| שם השיר | הדמות המבצעת | פרטים נוספים |
| --- | --- | --- |
| לוקסמבורג | ארי שמר לני שמר | שיר משנת 1975 של להקת "שני המנשה" עם ארי שמר כסולן, שהפך לנכס צאן ברזל במרוצת השנים. לני מחדש את השיר, מה שמקפיץ אותו מיידית לקדמת הבמה. |
| הלאה עננים | קובי שמר לני שמר | שיר שבאמצעותו מנסה קובי לפרוץ לפלייליסט של גלגלצ, לני מופיע עם השיר באודישן ל"כוכב אחד" במקום השיר "יום מעונן" של להקת היי פייב. |
| מאהבת צללים | ארי שמר |  |
| בין כוכבים אתה אולי צודק | ארי שמר בדואט עם יעל קראוס | נכתב במקור על ידי המשורר יהודה עמיחי והולחן עבור התוכנית. הושמע בפרק השישי. |
↑  מילים: איתמר רוטשילד ושלומי שבן
↑  מילים: יהודה עמיחי, לחן: שלומי שבן
הערות שוליים

↑  דנה ברגיל, סדרת הדרמה החדשה של כאן 11 "הד קולך", זכתה בפרס בפסטיבל "סיריס מאניה", באתר "הבילויים", 12 בספטמבר 2021
↑  THE ECHO OF YOUR VOICE, באתר הפסטיבל. (באנגלית)
↑  לוקסמבורג, באתר "פטיפון" (נצפה ב-16 בנובמבר 2021)
הונגצון

הונגצון (סינית: 宏村, פין-יין: Hóngcūn) הוא כפר בפרובינציית אנחווי שברפובליקה העממית של סין, השוכן למרגלות הר חואנגשאן. הכפר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000, ביחד עם הכפר שידי.
בתים בכפר
היסטוריה

הכפר הוקם בשנת 1131 על ידי ואנג ון, גנרל בשושלת האן, ביחד עם קרובת משפחה בשם ואנג יאנג'י. השניים היגרו לאזור שבו הוקם הכפר ביחד עם בני משפחותיהם, והקימו את 13 הבתים הראשונים.
בדברי ימיו של הכפר שתי תקופות של שגשוג - האחת בין 1401 ל-1620, והאחרת בין 1796 ל-1908. בני משפחת ואנג החלו לעבוד כפקידי ממשל וכסוחרים, וצברו עושר רב בדומה למשפחת הו מהכפר שידי. הם ניצלו את הממון הרב שלהם על מנת לבנות בניינים רבים בכפר. בשנת 1405 בקירוב נחפרה תעלה על מנת להזרים לכפר מים מתוקים מהנחל שממערב לו. מאתיים שנים לאחר הוקם האגם הדרומי, ובכך הושלמה בניית תשתית אספקת המים אל הכפר. רוב מבני הציבור בכפר נבנו  בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בין המבנים האלה ניתן למנות את אקדמיית האגם הדרומי שנבנתה ב-1814, ואת היכל המעשים הראויים לשבח שנבנה ב-1888. משמעות המילה היכל, שהוצמדה לשם של חלק מהמבנים, נועדה לציין כי הם בנויים בפאר רב יותר.
מעמדו של הכפר דעך עם הקמת הרפובליקה העממית של סין, זמן מה לאחר הדעיכה במעמדו של הכפר שידי.
תיאור

הכפר משתרע על פני שטח של 191.1 דונם, ושוכן למרגלות הר ליגאנג. הוא פונה לכיוון דרום, וחלקו המרכזי מאוגף על ידי ההרים והנהרות המקומיים.
הכפר בנוי בצורת שור. הגבעה הסמוכה לו (גבעת ליגאנג) נחשבת לראש השור, ואילו שני הרחובות המטפסים עליה מסמלים את קרניו. ארבעת הגשרים החוצים את הנחל ג'י-יין מסמלים את רגלי השור, ובתי הכפר את גופו. תבנית לוח השחמט של הרחובות והסמטאות מבוססת סביב התעלה. תעלת המים עוברת בין רוב בתי הכפר, ויוצרת שתי בריכות הנקראות "בריכת הירח" ו"האגם הדרומי".
הסגנון האדריכלי והתגליפים מתוארכים לתקופת שושלת מינג ושושלת צ'ינג. בכפר נמצא גם מוזיאון מקומי, השוכן בהיכל צ'נזי שהוא אחד מהבתים הגדולים ביותר בכפר ופתוח לתיירים.
הידרותרוזאורוס

| הידרותרוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 70–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: אלאסמוזאוריים
סוג:: הידרותרוזאורוס
מין:: Hydrotherosaurus alexandrae
שם מדעי
 Hydrotherosaurus ‏ולס, 1943

הידרותרוזאורוס (שם מדעי: Hydrotherosaurus; מילולית: "בהמת מים לטאית") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים אשר חי לפני 66–70 מיליון שנה, בשלהי הקרטיקון, בחופי קליפורניה ממערב לאמריקה הצפונית. הוא סווג ב-1943 בידי החוקר סמואל פול וולס. בסוג נכלל מין יחיד - Hydrotherosaurus alexandrae שהיה קרובו של הפוטבזאורוס היפני.
ההידרותרוזאורוס היה קרובו של האלאמוזאורוס בעל צוואר הנחש הארוך ודמה לו בגודלו. אורכו המוערך מגיע ל-7.77 מטרים (בעבר הוא נחשב גדול הרבה יותר, עד לאורך 13 מטרים) והיה בעל צוואר ארוך ביותר בעל 60 חוליות. לעומת זאת, היה הראש קטן יחסית, באורך של 33 ס"מ, והיו לו ארבעה זוגות סנפירים גדולים לצידי הגוף ששימשו לתנועה מהירה במים.
הוא צד מיני דגים שונים במים ובאמצעות צווארו הארוך היה יכול להתגנב אליהם מבלי שרוב הגוף ייראה. לצידו חיו טורפים גדולים שכללו כרישים, מוזאזאוריים אימתניים ופליוזאורים אחרים קטלניים.
ההידרותרוזאורוס נכחד בהכחדת הקרטיקון הגדולה, לפני 66 מיליון שנה.
דניז ולץ'

| --- | --- |

דניז ולץ'
 לידה:  22 במאי 1958 (בת 66) אבצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  אקדמיית מאונטוויו לאמנויות התיאטרון 
 בן או בת זוג:  דייוויד איסטר (1983–1988)  טים הילי (1988–2012) 
 צאצאים:  מת'יו הילי, Louis Healy 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'קלין דניז ולץ' (באנגלית: Jacqueline Denise Welch; נולדה ב-22 במאי 1958) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד נטלי ברנס באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" (1997–2000) וסטף היידוק בסדרה "דרך ווטרלו" (2006–2010). היא עוד ידועה מהיותה פאנליסטית בתוכנית האירוח "Loose Women" של רשת ITV.
תפקידים נוספים של ולץ' כוללים את דרמת הטלוויזיה "ספנדר" (1991–1993), הסדרה "Soldier, Soldier" והסדרה "עם הרגלים על הקרקע" (2004–2005). ב-2011 השתתפה בעונה השישית של התוכנית "Dancing on Ice" והייתה בת זוגו שלריקוד של מאט אוורס, וב-2012 זכתה בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול" לידוענים. עוד ב-2012 כיכבה בתפקיד טרובי בהפקה בריטית של המחזה "מגנוליות מפלדה".
ביוגרפיה

ג'קלין דניז ולץ' נולדה בטיינמות' שבנורת'מברלנד. אמה אן נפטרה ב-22 במאי 2012. יש לה אחות צעירה ממנה, דבי. היא למדה בבית הספר בייגייט בוויטלי ביי לה סאגיס, בית ספר קתולי בניוקאסל. בגיל 12 עברה לאבצ'סטר במחוז דרהאם שם למדה בבית ספר בלקפיין בעיר קונסט ועברה חמש בחינות GCE. היא פיתחה נטייה למשחק כשהייתה בת 14 ולוהקה להצגת בית ספר של המחזה "Finian's Rainbow". בגיל 17 חשבה ללמוד בסמינר למורים ב-Crewe, אבל אביה והמורה לדרמה הציעו לה להירשם לבית הספר למשחק אקדמיית מאונטוויו לאמנויות הבמה. היא התקבלה ולמדה בבית הספר בשנים 1976 עד 1979. היא קיבלה את כרטיס האיגוד המקצועי (Equity) כשלימדה מחול בתיאטרון פאלאס בווטפורד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ולץ' חיה בצ'שייר. בעלה הראשון היה השחקן דייוויד איסטר איתו התחתנה ב-1983. בני הזוג התגרשו ב-1988. היא פגשה את טים הילי כשעבדו יחד בלהקת תיאטרון לייב בניוקאסל. הם התחתנו בהארינגיי שבלונדון ב-1988, ונולדו להם שני ילדים: מתיו טימותי (נולד ב-8 באפריל 1989) ולואיס וינסנט (נולד ב-2001). ב-6 בפברואר 2012 הודיעה ולץ' בתוכנית "Loose Women" שהיא נפרדה מטים. זמן קצר אחר כך החלה לצאת עם מנהל יחסי ציבור לינקולן טאונלי. ב-13 ביולי 2013 בני הזוג התחתנו בטקס בפורטוגל.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 |  | A Kind of Living | ג'יין | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1995 |  | The Glass Virgin | ג'סי | מיני-סדרה |
| 1991–1993 |  | Spender | פרנסס ספנדר | סדרת טלוויזיה |
| 1993 |  | Soldier Soldier | מרשה סטאבס | סדרת טלוויזיה |
| 1997–2000 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | נטלי הורוקס |  |
| 2002 | מקום בו נמצא הלב | Where the Heart Is | לינדה סרג'נט | בפרק "Extra Time" |
| 2002 | הולבי סיטי | Holby City | פאם מקגארת' |  |
| 1997, 2006 |  | The Bill | איליין וולאס / שילה היימן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2002–2003 |  | Born and Bred | אדי מקלור | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2004 | רופאים | Doctors | ג'יין הווארד | בפרק "Two Can Play" |
| 2004–2005 | עם הרגלים על הקרקע | Down to Earth | ג'קי מרפי | סדרת טלוויזיה |
| 2005 |  | The Jealous God | מורין |  |
| 2006 |  | Hollyoaks: In the City | פקד בילוש פישר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2006–2010 | דרך ווטרלו | Waterloo Road | סטף היידוק |  |
| 2010 | בנידורם | Benidorm | סקרי מרי |  |
| 2011 | חדר מיון | Casualty | ג'נט גולד - גולדי | בפרק "Rogue" |
| 2015 | בן לוקח בת | Boy Meets Girl | פאם מקדונלד |  |
| 2016 | איסטאנדרס | EastEnders | אליסון סלייטר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2021 - הווה | הוליאוקס | Hollyoaks | טריש מיניור | 81 פרקים |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  | The Jealous God | מורין | בבימויו של סטיבן וודקוק |
| 2009 | לשחק אותה טום ג'ונס | A Bit of Tom Jones? | דלילה |  |
| 2017 |  | Finding Fatimah | ואלרי | קומדיה רומנטית |
פילמוגרפיה > הופעות בתפקיד עצמה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  | Celebrity Stars in Their Eyes |  |  |
| 2000 |  | The Real DIY show | מנחה |  |
| 2000 |  | Soap Fever |  | סדרה דוקומנטרית |
| 2002, 2005–2013, 2017– |  | Loose Women | חברת צוות |  |
| 2008 | מי רוצה להיות מיליונר? | Who Wants to be a Millionaire | מתחרה |  |
| 2009 |  | 10 Years Younger |  |  |
| 2009 |  | Playing the Part |  |  |
| 2010 |  | All Star Mr & Mrs | מתחרה |  |
| 2010 | לוריין | Lorraine | מנחה אורחת |  |
| 2011 |  | Dancing on Ice | מתחרה |  |
| 2012 | האח הגדול VIP | Celebrity Big Brother | מתחרה | זוכת העונה התשיעית |
| 2012 |  | Piers Morgan's Life Stories | בתפקיד עצמה |  |
| 2012 | המרדף - ספיישל ידוענים | The Chase: Celebrity Special | מתחרה |  |
| 2013 |  | Tipping Point: Lucky Stars | מתחרה | זכתה ב-20,000 £ |
| 2013 |  | Stepping Out | מתחרה |  |
| 2013 |  | Through the Christmas Keyhole | מתחרה |  |
| 2013 |  | The Cube: Celebrity Special | מתחרה | זכתה ב-333 £ |
ביבליוגרפיה

Pulling Myself Together (Pan, 2010) ISBN 9780330513012
Starting Over (Pan, 2012) ISBN 9781447222484
If They Could See Me Now (Sphere, 2016) ISBN 9780751562323
הערות שוליים

1 2 3  Welch, Denise (2010). Pulling myself together. London: Sidgwick & Jackson. ISBN 9780283071089.
↑  Bull, Sarah (22 במאי 2012). "Denise Welch's mother dies on star's birthday". Daily Mail. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  England & Wales, Birth Index: 1837–1983; June 1958, p.377
1 2 3 4 5  Staff writer (31 בדצמבר 2006). "Ask: Denise Welch". Evening Chronicle. Newcastle. נבדק ב-13 בפברואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Staff writer (15 באוקטובר 2006). "100 North East Heroes". Evening Chronicle. Newcastle. נבדק ב-13 בפברואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff writer (20 בספטמבר 2000). "Natalie to leave the Street". BBC News. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2008. נבדק ב-13 בפברואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TV Choice Awards Update: Best Actress - Denise Welsh!". twitter.com. Twitter. 6 בספטמבר 2010. נבדק ב-6 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Steel Magnolias - UK tour". davidianproductions.com. David Ian Productions. בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  EastEnders news team. "Denise Welch to guest star in EastEnders". EastEnders News & Spoilers. BBC. נבדק ב-11 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Finding Fatimah official website". נבדק ב-3 פבר' 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Series 1, Episode 5". Lily Savage's Blankety Blank. 4 February 2016. ITV. Repeated 24 August 2016 on Challenge TV.
↑  "Review: Playing the Part".(הקישור אינו פעיל)
↑  3am (8 בינואר 2012). "Denise Welch backed to win Celebrity Big Brother 2012 by Coronation Street pal". Daily Mirror. נבדק ב-27 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff writer (28 בינואר 2012). "Denise Welch wins Celebrity Big Brother 2012". Evening Chronicle. Newcastle. נבדק ב-29 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Loose Women, 23 April 2013
↑  Staff writer (3 בדצמבר 2001). "Denise's TV 'date' with her ex". Northern Echo. נבדק ב-15 במאי 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  WENN (18 באוגוסט 2012). "Denise Welch gets engaged to toyboy lover Lincoln Townley". The Huffington Post. נבדק ב-29 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2011027151  MusicBrainz: ec42c5a8-e0fd-4885-96a5-084bc2e77b94  VIAF: 187149509   WorldCat (עם VIAF): 187149509
המנון תאילנד

| --- | --- |

 מדינה:  תאילנד תאילנד
 שפה:  תאית
 מילים:  Luang Saranupraphan (Nuan Pachinphayak) 
 לחן:  Phra Chenduriyang (Piti Wathayakon) 
 תאריך מעמד רשמי:  10 בדצמבר 1939
 ‏האזנהקובץ:Thai National Anthem - US Navy Band.ogg‏Ⓘ‏
 
פלנג צאט ("เพลงชาติ") (בעברית: "המנון לאומי") הוא ההמנון הלאומי של תאילנד. הוא אומץ ב-10 בדצמבר 1939. המנגינה הולחנה על ידי פטר פייט, בנו של מהגר גרמני ויועץ מלכותי לענייני מוזיקה. המילים נכתבו על ידי לואנג סרנופראפהאן.
ההמנון חובר מספר ימים בלבד לאחר ההפיכה של 1932. הוא שודר לראשונה ביולי של אותה שנה. המילים המקוריות היו של קהון ויכהיטמאטרה. בשנת 1939, כאשר השם של המדינה שונה מסיאם לתאילנד, נערכה תחרות לכתיבת מילים חדשות להמנון. באותה תחרות ניצח לואנג סרנופראפהאן. ראש הממשלה דאז פיבוסונגרם הורה לנגן את ההמנון הלאומי בכל יום בשעות 8:00 ו-18:00. התושבים הצטוו לעמוד כמחווה של כבוד לאומה. החוק עדיין בתוקף כיום.
מילים

| תרגום | מילים בתאית |
| --- | --- |
 תאילנד מאחדת את גופם של התאילנדים באומת העם השייכת לתאילנדים בכל מובן עצמאותה נשמרה לאורך זמן משום שהתאילנדים מחפשים ואוהבים אחדות אוהבי שלום אך חסרי מורא בעת משבר ריבונותם לא תאוים כי נחושים הם להקריב כל טיפת דם עבור האומה הללו את האומה של תאילנד, נצחי יהיה הניצחון.:  ประเทศไทยรวมเลือดเนื้อชาติเชื้อไทย เป็นประชารัฐ  ไผทของไทยทุกส่วน อยู่ดำรงคงไว้ได้ทั้งมวล ด้วยไทยล้วนหมาย  รักสามัคคี ไทยนี้รักสงบ  แต่ถึงรบไม่ขลาด เอกราชจะไม่ให้ใครข่มขี่ สละเลือดทุกหยาดเป็นชาติพลี เถลิงประเทศชาติไทยทวี มีชัย ชโย
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת ההמנון של תאילנד 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
הבחירות הכלליות בבריטניה 1997

בבחירות הכלליות בבריטניה שנערכו ב-1 במאי 1997 הועמדו לבחירה כל 659 המושבים בבית הנבחרים הבריטי, הבית התחתון של הפרלמנט. בהנהגתו של טוני בלייר הביאה מפלגת הלייבור לקיצן 18 שנים שבהן ישבה באופוזיציה, כאשר נחלה ניצחון סוחף וזכתה ב-418 מושבים, מספר המושבים הגדול ביותר שבו החזיקה מאז ומעולם.
בעקבות הניצחון היה בלייר לראש ממשלת בריטניה במקומו של מנהיג המפלגה השמרנית ג'ון מייג'ור, והיה לראש הממשלה הצעיר ביותר מאז 1812. מפלגתו של בלייר החזיקה בשלטון ברציפות במשך 13 שנים (לאחר ניצחון בבחירות 2001 ובחירות 2005), עד לבחירות הכלליות ב-2010. בלייר שימש כראש הממשלה עד להתפטרותו בשנת 2007.
בעקבות תבוסת מפלגתו בבחירות התפטר ג'ון מייג'ור מתפקידו כמנהיג המפלגה ופרש מן החיים הפוליטיים. במקומו נבחר כמנהיג ויליאם הייג.
רקע

ראש הממשלה ג'ון מייג'ור (שירש את מרגרט תאצ'ר ב-1990) הוביל את המפלגה השמרנית בבחירות הקודמות שנערכו ב-9 באפריל 1992. בבחירות אלו שמרה המפלגה על כוחה בבית הנבחרים ואף הגדילה אותו קלות (מ-336 מושבים ל-343) וכך שמרה על אחיזתה בממשלה. הלייבור בהנהגתו של ניל קינוק לא הצליח לכבוש את השלטון (מספר מושביו בבית הנבחרים נותר למעשה בעינו, 273 לעומת 271 לפני כן). בעקבות זאת פרש קינוק מהנהגת הלייבור ובמקומו נבחר ג'ון סמית. לאחר מותו הפתאומי של סמית' במאי 1994 נבחר במקומו טוני בלייר.
בשנים שלאחר הבחירות נמצאה הפופולריות של השמרנים בירידה, בעוד שזו של הלייבור עלתה. אף על פי שהמיתון הכלכלי ששרר ב-1992 חלף בתוך שנה, גרמו אירועים אחרים להכתמת המוניטין של השמרנים בניהול ענייני הכלכלה, כמו למשל יום רביעי השחור, ב-16 בספטמבר 1992, שבו הושעתה השתתפות הלירה הבריטית במנגנון שער החליפין האירופי לאחר ששערה צלל מעבר לתחום המותר. פגעו בהם גם טענות שונות לאי סדרים בהתנהלות אישי המפלגה כמו גם המחלוקת בקרבם בסוגיות שונות שנגעו לחברות בקהילה האירופית.
הלייבור מצדו זכה לפופולריות גוברת מאז 1992 וביתר שאת לאחר שבלייר היה למנהיגו. בלייר קירב את עמדות המפלגה למרכז הפוליטי תחת השם "הלייבור החדש" (New Labour). הוא הביא לביטול הסעיף בחוקת המפלגה שחייב אותה לפעול למען הלאמה מסיבית של התעשייה כמו גם את מדיניותה לפעול למען פירוק חד-צדדי של החימוש הגרעיני של בריטניה. הוא גם החליש את קשרי המפלגה עם האיגודים המקצועיים. ב-1996 פרסמה המפלגה מנשר ובו התחייבות למספר צעדים בתחום הכלכלה והחברה במסגרת שינויי עדיפויות תקציביים, לרבות הקטנת מספר התלמידים בכיתות הנמוכות, קיצור תורים בשירותי הבריאות הלאומיים על ידי הוספת תקציבים, הקטנת האבטלה בקרב בני פחות מ-25 וכל זאת מבלי להעלות את שיעורי המסים ותוך ריסון האינפלציה ושיעור הריבית. המשמעת הפנימית במפלגה בשונה מאצל השמרנים הייתה גבוהה.
עקב כל זאת הראו סקרי דעת הקהל בשנים שבין 1992 ל-1997 תמיכה גבוהה ויציבה בלייבור על חשבונם של השמרנים, עד לשיא של 59 אחוזי תמיכה בדצמבר 1996 (בבחירות עצמן הגיע שיעור התמיכה הארצי ל-43.2%). התמיכה בשמרנים ירדה לפי הסקרים עד לשפל של 22 אחוזים (בבחירות עצמן היה שיעור התמיכה הארצי 30.7%).