stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקבלת פני רבו ברגל
הערות שוליים

↑  פני יהושע, ראש השנה טז. ד"ה ואמר ר"י.
↑  חידושי חתם סופר, ראש השנה טז. ד"ה חייב אדם.
↑  רמב"ן שמות כ' ח'.
1 2  מגן אברהם אורח חיים שא.
1 2  שו"ת נודע ביהודה תניינא אורח חיים סימן צד.
↑  ראו שו"ת דברי יציב אורח חיים סימן רכב, שהביא את הדברים בשמו.
↑  בו אסור לרחוץ במים
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"ז, עמוד ב'
↑  בדומה כתב גם רבנו חננאל (רבנו חננאל, ראש השנה, ט"ז, ב), והדברים הובאו להלכה בבאור הלכה בסימן שא.
↑  בספרו יערות דבש יב
↑  חלק ב' עמוד קיב
הרמאפרודיט

ערך זה עוסק בבעלי חיים בעלי מערכת רבייה דו מינית. אם התכוונתם לבני אדם בעלי מערכת רבייה כזו, ראו .
הזדווגות של חלזונות הגינה, להם תאי רבייה הן של זכר והן של נקבה.
הרמאפרודיט או אנדרוגינוס (באנגלית: Hermaphrodite) הוא יצור חי (למשל, בעל חיים או צמח) המתרבה ברבייה מינית ומייצר גם תאי מין נקביים וגם תאי מין זכריים.
חמנייה משתייכת למשפחת מורכבים השייכת למערכת בעלי הפרחים. רוב בעלי הפרחים הם הרמאפרודיטים
הרמאפרודיט סימולטני הוא אורגניזם בוגר בעל מערכת רבייה זכרית ונקבית הפועלות בו-זמנית, כאשר על פי רוב מתקיימים מנגנונים (התנהגותיים / פיזיולוגיים) המונעים הפריה עצמית. נפוץ באלמוגים המייצרים בעונה מסוימת תאי זוויג שונים, ומשחררים אותם למים לצורכי רבייה, בתזמון מדויק. לעומת זאת, אצל הרמאפרודיט שאינו סימולטני, מערכות רבייה זכריות ונקביות פעילות בשלבי חיים שונים.
דוגמאות:
רוב הצמחים בעלי הפרחים הם הרמאפרודיטים ונקראים צמחים דו-מיניים, שכן יש להם אברי רבייה זכריים (אבקנים) ונקביים (צלקת ושחלות) באותו הפרח. מערכת בעלי הפרחים היא המערכה הגדולה ומהחשובות ביותר של הצמחים העילאיים והיא כוללת עשרות אלפי מיני צמחים. ברוב הצמחים הללו קיימים מנגנונים למניעת הפריה עצמית, אולם יש מינים שבהם מתרחשת האבקה עצמית ואבקה של פרח נתון מפרה את הביציות של אותו פרח.
חלזונות – כ-60 אלף מינים המהווים את המחלקה הגדולה ביותר במערכת הרכיכות. בפגישה בין שני חלזונות מאותו מין טקסונומי, כל אחד מהם תורם זרע להפריית הביציות של השני. במקרה כזה כל צד מטיל ביצים מופרות.
בעבר שימש מונח זה גם לציין פתולוגיה של פרט (למשל אדם ספציפי) שבניגוד לשאר בני מינו הטקסונומי יש לו סממני מין של שני הזוויגים. כיום נהוג לכנות פרט כזה בשם "אינטרסקס".
מקור המונח

מקור המונח "הרמאפרודיט" בסיפור המיתולוגי על הרמאפרודיטוס (בנם של הרמס ואפרודיטה – ומכאן שמו). המונח "אנדרוגינוס" הוא הלחם של "אנדרו" (זכר) ו"גין" (נקבה).
ראו גם

גינאנדרומורפיזם
כימרה (ביולוגיה)
אינטרסקס
הערות שוליים

↑  Alexander M. Kerr et al., Correlated evolution of sex and reproductive mode in corals (Anthozoa: Scleractinia), Proceedings Of The Royal Society B, ‏21/7/2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4191351-6  TDVİA: hunsa
הקבצת לימוד

הקבצת לימוד היא שיטה המופעלת במרבית חטיבות הביניים בישראל, ולפיה מחלקים את התלמידים למספר רמות לימוד ומעניקים הוראה מותאמת לכל רמה. ההקבצה קיימת בתחומי הדעת מתמטיקה ואנגלית. בישראל אסור לקיים הקבצות בבית הספר היסודי לפי מיון ההישגים, וחלוקה לקבוצות צריכה להיות הטרוגנית.
הנחיות משרד החינוך

הפעלת שיטה זו היא רשות ולא חובה, אך יש לפעול בהתאם להנחיות משרד החינוך בנושא:
אין לקיים מבחני מיון להקבצות בכיתה ו' או בכניסה לחטיבת הביניים.
ניתן לבחון תלמידים בודדים במקרה של ספק.
ניתן להפעיל את ההקבצות רק במחצית השנייה של כיתה ז'.
בית הספר צריך להקצות היקף שעות רב יותר לתלמידים בהקבצות הנמוכות ולפתח שיטות לימוד לקידום תלמידים אלה.
בית הספר נדרש לקיים מבחני קידום המאפשרים מעבר מהרמות הנמוכות לרמות הגבוהות יותר לפחות פעמיים בשנה לתלמידים שיימצאו ראויים לכך.
במקרה של חריגה מהנהלים, ניתן להלין בפני המפקח על בית הספר.
היסטוריה

השיטה החלה עם הקמת חטיבות הביניים בשנות ה-60, במטרה להתמודד עם בעיות ההוראה בכיתה הטרוגנית, על ידי חלוקה לקבוצות הומוגניות יותר. השיטה לא נועדה לחזק את התלמידים החזקים, אלא כדי לסייע לתלמידים החלשים ("טעוני טיפוח", מהשכבות הסוציו-אקונומיות הנמוכות) ועל ידי כך לצמצם את הפער הלימודי שהם צברו. תלמידי הקבצה נמוכה אינם תלמידי חינוך מיוחד שאינם מסוגלים לעמוד בדרישות המערכת, אלא שצברו פערים.
ביקורת על הפעלת שיטת הלימוד בהקבצות

נשאלת השאלה האם הפערים אכן מצטמצמים. מחקרים טוענים שהשיטה מנציחה ואף מגדילה את הפערים, ובמקום לסייע לתלמיד, השיטה מסייעת בעיקר לנבא את עתיד התלמיד (יותר מאשר שאר הגורמים - מוצא, השכלת הורים, ציפיות וכו').
בהקבצות הנמוכות מתמקדים בחומר הבסיסי בקצב איטי מתוך מטרה להתקדם טוב יותר בשלבים הבאים, אך בפועל לא מגיעים לשלבים הבאים. בפועל הקבוצה לא מתקדמת מעבר לחומר הבסיסי, ולפיכך התלמיד לומד פחות חומר לימוד. המורים הקיימים לא נדרשים להפגין דרכי הוראה מגוונות, המורים החזקים משובצים לכיתות החזקות, יש פחות משאבים (בשל העדר מעורבות הורים שבמקרים רבים אינם מזהים את השמות היצירתיים שנותנים להקבצות הנמוכות) וכן בהקבצות הנמוכות אין תלמידים חזקים שיסייעו לחבריהם. כמו כן השוואה שבוצעה עם בתי ספר ללא הקבצות מצאה שדווקא תלמיד שלמד בכיתה הטרוגנית רכש ידע רב יותר, וכן שסביבת הלמידה הנוצרת בהקבצות נמוכות יוצרת קושי רגשי, מכיוון שהתיוג פוגע בתחושת המסוגלות, גם אם כוונותיו טובות[דרוש מקור]. מחקרים מראים שמרבית התלמידים הלומדים בבתי הספר המקצועיים (ללא תעודת בגרות), או במגמות המקצועיות, למדו בחטיבת הביניים בהקבצות הנמוכות. כמו כן אחוזי העלייה מהקבצה נמוכה להקבצה גבוהה הם נמוכים מאוד[דרוש מקור]. לפיכך אותה החלטה גורלית בכיתה ז' שנועדה לסייע לתלמיד, בפועל היא עלולה לפגוע בתלמיד, להשפיע על החלטות היועצת בעניינו, לפגוע בלימודי התיכון, בלימודים גבוהים ובאפשרויות התעסוקה שלו בעתיד. כמו כן בתנאי הקבלה למסלולי בגרות יוקרתיים יש עדיפות ציון נמוך בהקבצה גבוהה מאשר ציון גבוה בהקבצה נמוכה.
סיכום יתרונות מול חסרונות

מחד גיסא ההפרדה בין הרמות השונות מקדמת את ערך המצוינות הלימודית, ועוזרת לתלמיד להתקדם על פי רמתו, ואילו המיזוג ההטרוגני פוגע בקצב הכיתה ובמצוינות שלה. מאידך יש הטוענים שקיים "משחק סכום אפס", בו הרווח של החזקים מתקזז עם ההפסד של החלשים, ולכן הנזק עולה על התועלת, ועדיף שהמוסד החינוכי יקדם מיזוג הטרוגני, ולו בלבד בשם שוויון הזדמנויות.
ראו גם

חינוך
הערות שוליים

↑  מתוך: חוזר מנכ"ל נד/8 מיום 3 במרס 1994
התחיות נוצרית

הִתְחַיּוּת  היא התעניינות רוחנית בחיי הכנסייה בקהילתה. תומכי ההתחיות מאמינים בשיבה של הכנסייה למערכת יחסים חיובית עם אלוהים לאחר תקופה של דעיכה מוסרית. התכנסויות של לא-מאמינים נחשבות בעיני מנהיגי הכנסייה כבעלי השפעה חיובית על ההתחיות.
בספרות הנוצרית המחקרית, המושג 'תחייה' נלקח מסיפורי המקרא המתארים שקיעה והתעוררות מחודשת של אמונתם של בני ישראל באלוהים. בפרט, סיפורים על ממלכות יהודה וישראל מציגים נרטיבים שונים של שקיעה והתעוררות בהתאם לשליט: מלך רשע או צדיק. בין הסיפורים ניתן למנות את סיפורו של המלך יאשיהו שדחה את עבודת האלילים והשיב את עבודת השם אל בית המקדש, ואת סיפור מרד המכבים, שהצליחו להתנגד לפולחן פגאני ולהביס צבא זר.
במהלך ההיסטוריה של הנוצרים בארצות הברית זיהו ההיסטוריונים כמה גלים של התעוררות דתית נוצרית בסביבות השנים 1727, 1792, 1830, 1857 ו-1882. גם בארצות אחרות תוארו תופעות דומות. במאה ה-20 בלטו ה"ההתחיות הוולשית"  (1905-1904), ההתחיות מרחוב אזוסה בלוס אנגל'ס (1906) 
ההתחיות בלוקולה באוגנדה ושאר אפריקה המזרחית (בשנות ה-1930), "התנועה של ישו " בחוף המערבי של ארצות הברית בשנות ה-1970, "התחיות באריו" אצל שבט הקלביטים בקרב הדאיאקים במזרח מלזיה (סרוואק) ובחלק האינדונזי של קלימנטן, ב-1971,  וההתחיות בצ'ילה ב-,1909.  ,תנועות דומות קמו בעוד מקומות באמריקה, אפריקה ואסיה
.
הערות שוליים

↑  William G. McLoughlin, Modern Revivalism: Charles Grandison Finney to Billy Graham, Wipf and Stock Publishers, 2004-10-28. (באנגלית)
↑  George M. Thomas, Revivalism and Cultural Change: Christianity, Nation Building, and the Market in the Nineteenth-Century United States, University of Chicago Press, 1998-01-19. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4122135-7  HDS: 011425
המתחם הדתי בקלוואריה זבז'ידובסקה

המתחם הדתי בקלוואריה זבז'ידובסקה (בפולנית: Sanktuarium pasyjno-maryjne w Kalwarii Zebrzydowskiej) הוא מתחם דתי הכולל מבנים בסגנון המנייריסטי, גנים ופארק צליינים, סמוך לעיר קלוואריה זבז'ידובסקה (Kalwaria Zebrzydowska) בדרומה של פולין.
המתחם הוקם במאה ה-17, כאשר הקונטרה-רפורמציה בסוף המאה ה-16 הובילה לתנופת מחודשת של הקמת מבני דת ברחבי אירופה הקתולית, ואלה נקראו על שמה של גולגותא בירושלים (בפולנית "גולגותא" היא Kalwaria - "קלוואריה"). המתחם הדתי בקלוואריה זבז'ידובסקה הוא הידוע ביותר בפולין לאחר יאסנה גורה (Jasna Góra) שבצ'נסטוחובה, ובשנת 1999 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

הקמת המתחם החלה בשנת 1600 על ידי מיקולאי זבז'ידובסקי (Mikołaj Zebrzydowski), וויווד קרקוב, שהקים את "קפלת הצליבה" ומקום פרישה קטן ששימש אותו לצרכיו האישיים. שני נזירים ציסטרציאנים שכנעו את זבז'ידובסקי להרחיב את היקפו של האתר ולהקים בו קפלות ומבנים נוספים, שיקושרו במראם ובשמותיהם למקומות הקדושים לנצרות בירושלים, ואשר ישאו אופי של מקום עלייה לרגל. תכנונו של המתחם התבסס על נופה של ירושלים בזמנו של ישו, ועשה שימוש בגבעות במקום כדי לייצג את הרי ירושלים. 24 הקפלות הוקמו באתר כך שייצגו את הפסיון, וארבע-עשרה התחנות בוויה דולורוזה חוברו אלה לאלה באמצעות שביל שהונח ביער סביב למקום וסומנו בצלבים. צלבים אלה הוחלפו בקפלות בין השנים 1605-1632, והאדריכל הבלגי שהופקד על הקמתן, תכנן אותן בסגנון המנייריסטי של ארצות השפלה. ב-1632 הוקף המקום בחומה שסימנה את גבולותיו של האתר הקדוש, והונחה רשת שבילים שחיברה בין עשר קפלות העוסקות בחייה של הבתולה. מאז נוספו למקום תשע קפלות נוספות, ו"גשר המלאכים" הוחלף במבנה חדש ב-1907.
כנסיית גבירתנו של המלאכים והמנזר הציסטרסיאני הושלמו ב-1609. המנזר הורחב באופן משמעותי בין השנים 1654-1656 ואימץ מראה של טירה בסגנון הבארוק. סמוך לאחר מכן הוספה קפלת צליינים לכנסייה, גם היא בסגנון הבארוק, בין השנים 1692-1720 קיבל המבנה את מראהו הנוכחי. המנזר הורחב פעם נוספת בתחילת המאה ה-19, וב-1887 הובא לכנסייה איקונין עושה ניסים של הבתולה המוכר בשם "הגבירה מקלוואריה".
בתחילת המאה ה-18 הקימה משפחת צ'רטוריסקי (Czartoryski), שאדמותיו של הפארק היו בבעלותה, ארמון מגורים סמוך לכנסייה, אך זה נהרס ברובו במאה ה-19. חלקת קרקע זו עברה לבעלותה של הממשלה הפולנית לאחר מלחמת העולם השנייה, והיא הקימה עליה בית ספר לתאולוגיה. עוד התחדשה במקום ב-1947 שגרת הטקסים הדתיים שנפסקה עם חלוקת פולין והכיבוש האוסטרי ב-1772, וחשובים שבהם נערכים בפסחא ובחג עליית מרים. האפיפיורים יוחנן פאולוס השני ובנדיקטוס השישה עשר ביקרו שניהם באתר, ופסלו של הראשון הניצב בחזית הכנסייה מנציח את האירוע.
האתר

האתר שוכן בין הרי ז'אר (Żar) להרי לנצקורונסקה (Lanckorońska) והוא מיוער ברובו. על מורדות ההרים שמשני צדדיו שוכנים שרידיהן של שתי מצודות מימי הביניים. המבנים הוקמו ברחבי האתר אגב ניצול תנאיו הטבעיים, והם משמשים דוגמה טובה לפארק מנרייסטי המשלב בין גנים צרפתיים בסגנון הבארוק, למבנים איטלקיים בסגנון הרנסאנס. צורתו של הפארק היא כשל אליפסה ושטחו כ-4 קמ"ר. המבנים העיקריים שוכנים לאורך היקפו של תא השטח ומקושרים זה לזה בשבילים. ממקומות שונים ברחבי האתר נשקפים נופי הפארק עצמו כמו גם מראות של הרי טאטרה ושל קרקוב.
המבנים ברחבי הפארק מגוונים ושונים זה מזה. הם מקוריים ועשירים בפרטים, ולעיתים ממחישים את ייעודם ואת שמם בצורתם. כך לדוגמה עשויה "קפלת לב הבתולה" בצורת לב. חלק מהמבנים פשוטים בבסיסם, כמו ביתו האליפטי של כייפא, וחלקם מורכבים כמו בית הבתולה הבנוי בצורת משולש המחובר באמצעות חצאי עיגולים, או ביתו של פונטיוס פילאטוס העשוי כצלב יווני. גם החומרים ששימשו להקמת המבנים ולעיטורם מגוונים - אבנים ולבנים לא מטוייחות לצד כאלה שטוייחו או צופו; גגות נחושת או אבץ לצד גגות רעפים מקרמיקה, ועוד.
אנטבלטורות משמשות לחלוקה אופקית של קירות המבנים, וחצאי עמודים מחלקים אותם אנכית. עיטורי המבנים משלבים מוטיבים מהסדר הטוסקאני, הסדר האיוני ומהסדר המשולב, חזיתות דמויות ארקדות וחלונות עגולים או מעוגלים. לחלק מהקפלות כיפות עם עיטורי סטוקו, ולחלקן צמודות בימות דרשה כנסייתיות (Pulpit) מאבן, עץ או לבנים, הבולטות מחזיתותיהן. עם זאת חלל המבנים פשוט בעיצובו ובריהוט שבהם. בחלקם לבנים הנושאות את הכיתוב "Terra Santa" ("ארץ הקודש"), המעיד עליהן כי הן מכילות עפר מירושלים.
באתר שתי כנסיות גדולות - כנסיית קבר הבתולה וכנסיית הצליבה - אך המבנים הבולט בו הם אלה של כנסיית גבירתנו של המלאכים ושל המנזר הציסטרסיאני הממוקמים במעלה הרי ז'אר. בכנסייה ספינה בודדת, ובצידה הדרומי שלוש קפלות הנושאות כיפות. משני צדדיה של החזית ניצבים שני מגדלים עם גגות בסגנון הבארוק שביניהם גמלון. מבני המנזר בנויים סביב שני קלויסטרים פנימיים מצפון לכנסייה, וחזיתם נישאת לגובה של שלוש קומות.
קפלת הצליבה
קפלת "הנה האיש" (Ecce Homo)
חזית כנסיית גבירתנו של המלאכים
הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד

הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד (בשוודית: Désirée Elisabeth Sibylla Silfverschiöld; נולדה ב-2 ביוני 1938) היא אחותו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
ביוגרפיה

דזירה נולדה ב-2 ביוני 1938 בארמון האגה השוכן במטרופולין של סטוקהולם, לנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן ולזיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה ונקראה דזירה על שם דזירה קלארי.
ב-5 ביוני 1964 היא נישאה לברון נילס אוגוסט סילפברכיאלד, ונולדו לה שלושה ילדים. מאז נישואיה היא התגוררה בטירת קוברג ובטירת גסבאדהולם הנמצאות בבעלות משפחתה, היא נוכחת מדי שנה בטקס הענקת פרס נובל ולוקחת חלק באירועים של משפחת המלוכה השוודית, היא נוהגת לעיתים קרובות ללבוש תכשיטים וכתרים השייכים למשפחת המלוכה.
משפחתה

ב-5 ביוני 1964 התחתנה דזירה עם הברון נילס אוגוסט סילפברכיאלד, ונולדו לה שלושה ילדים:
קרל (נולד ב-1965)
הלנה (נולדה ב-1965)
כריסטינה לואיזה (נולדה ב-1966)
הערות שוליים

↑  הנסיכה דזירה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: 245b88f6-477d-487c-bd16-9b2b57207681
השמיים הם הגבול (סרט)

| --- | --- |

השמיים הם הגבול
 בימוי:  טום הרפר 
 הופק בידי:  טום הרפר, טוד ליברמן, דיוויד הוברמן 
 תסריט:  ג'ק ת'ורן
 עריכה:  Mark Eckersley 
 שחקנים ראשיים:  פליסיטי ג'ונס  אדי רדמיין  הימש פאטל  טום קורטני
 מוזיקה:  סטיבן פרייס
 צילום:  ג׳ורג׳ סטיל 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Mandeville Films  FilmNation Entertainment
 חברה מפיצה:  אולפני אמזון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בדצמבר 2019 
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, ביוגרפיה, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט הרפתקאות 
 תקציב:  40 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   theaeronauts
 www.theaeronauts.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
השמיים הם הגבול (באנגלית: The Aeronauts) הוא סרט הרפתקאות ביוגרפי משנת 2019 בבימויו של טום הרפר ונכתב על ידי ג'ק ת'ורן, מתוך סיפור שכתבו יחד ת'ורן והרפר. הסרט מבוסס על הספר "נפילה כלפי מעלה" מאת ריצ'רד הולמס. הסרט הופק על ידי טוד ליברמן, דייוויד הוברמן והרפר ומככבים בו פליסיטי ג'ונס, אדי רדמיין, הימש פאטל וטום קורטני.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים Telluride ב-30 באוגוסט 2019, ואחריו הוצג בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי של טורונטו. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-4 בנובמבר 2019, ובארצות הברית ב-6 בדצמבר 2019. בהמשך יצא לסטרימינג בשירות Prime Video של אמזון.
עלילה

בשנת 1862 בלונדון מגיעים הטייסים ג'יימס גליישר ואמיליה רן לשיגור בלון האוויר החם. אף על פי שהיא רדופה מזכרונות בעלה המנוח פייר, ממשיכה אמיליה לשמור על חזות אמיצה. במקביל, בפלאשבק, מופיע ג'יימס בפני החברה המלכותית ומסביר תאוריה שלו שניתן לחזות מזג אוויר בכדור פורח, אך נתקל בתגובות של צחוק. כשג'יימס חוזר לביתו, הוא מדבר עם הוריו, והם מנסים לשכנע אותו להתמקד בשיטת מדע מבוססת יותר.
על הכדור הפורח, מתחילים ג'יימס ואמיליה לעבור דרך שכבת הענן. עד מהרה הם נתקלים בסופה אלימה המסחררת את הכדור. בפלאשבק משכנעת אנטוניה את אחותה אמיליה להשתתף בחיי החברה. באותו פלאשבק פונה ג'יימס אל אמיליה ושואל אותה אם התסכים להיות הטייסת שלו בזמן שינסה להוכיח את התאוריות שלו, והיא מסכימה. בכדור הפורח, מגלה אמיליה שג'יימס לא הביא בגדים המתאימים לטמפרטורה הצונחת, ומחליטה לרדת. ג'יימס מסרב, והם מתווכחים. אמיליה מסכימה להמשיך לעלות, אך מבהירה לג'יימס שהם יצטרכו להתחיל לרדת בקרוב.
ג'יימס מתחיל לחוות היפוקסיה כשהם עולים, ומתעקש להמשיך. אמיליה מספרת לו שפייר הקריב את עצמו כדי להצילה בטיסת בלון קודמת, וג'יימס מסכים לרדת. אמיליה מגלה שקפא השסתום של שחרור הגז בראש הבלון. כשג'יימס מאבד את הכרתו, אין לה ברירה אלא לטפס על החלק החיצוני של הבלון ולפתוח את השסתום מלמעלה. עם כוויות הכפור על ידיה, היא נאבקת עם השסתום, ומכוונת שחרור איטי של הגז. אמיליה מאבדת את הכרתה ונופלת הצידה מהכדור, אך ניצלת על ידי החבל הקשור סביב מותניה.
שחקנים ודמויות

פליסיטי ג'ונס – אמליה
אדי רדמיין – ג'יימס גליישר
הימש פאטל – ג'ון ת'רו, חברו של ג'יימס
טום קורטני – ארתור גליישר, אביו של ג'יימס
פיבי פוקס – אנטוניה, אחותה של אמליה
ונסן פרז – פייר רנה, בעלה של אמליה
אן ריד – את'ל גליישר, אמו של ג'יימס
טים מק'אינרני – ג'ורג' בידל איירי
רבקה פרונט – הדודה פרנסס
הפקה

בדצמבר 2016, אולפני אמזון רכשו את זכויות הסרט לתסריט של ג'ק תורן. באמצע 2018 אושר כי פליסיטי ג'ונס ואדי רדמיין מככבים בסרט. הם חזרו לעבוד יחד לאחר "התאוריה של הכול" משנת 2014, בבימויו של ג'יימס מארש, מכיוון שעבודתם בעבר וחברותם האמיתית עזרו להם לשתף פעולה גם בסרט זה. הצילומים החלו בתחילת אוגוסט באולפני קולנוע במערב לונדון.
מיקומי הצילום באנגליה כללו את מכללת הצי המלכותי, גריניץ', פארק ריג'נטס, לונדון, בית קליידון, בקינגהאמשייר, הספרייה הבודליינית באוקספורד ופארק וורת'הם בלונדון. סצנות מרכזיות תוכננו עבור IMAX והם כוללים יחסי רוחב לאיימקס והן עבור בתי קולנוע עם מסכים גדולים יותר ובפורמט גדול.
דיוק היסטורי

הסרט מבוסס על מיזוג בין הטיסות המפורטות בספרו של ריצ'רד הולמס משנת 2013 "נופלים כלפי מעלה" (ISBN 978-0-00-738692-5). טיסת כדור פורח המשמעותית ביותר המתוארת בסרט מבוססת על טיסתם של האווירונאוטים הבריטיים ג'יימס גליישר והנרי קוקסוול ב-5 בספטמבר 1862, כשבלון הגז הפחמי שלהם הגיע לשיא הגובה העולמי של 11,000 מטרים (כ-36,000 רגל). עם זאת, בעוד גליישר מופיע בסרט, קוקסוול הוחלף על ידי אמיליה רן, דמות בדיונית.
בנוסף לקוקסוול, האנשים בפועל שהרכיבו את הדמות של אמיליה כוללים את:
סופי בלנשאר, האישה הראשונה שעבדה כבלונאית מקצוענית, שהפכה לאווירונאוטית מפורסמת בעקבות מות בעלה. פליסיטי ג'ונס הצהירה שבלנשאר היא ההשראה לדמותה.
מרגרט גרהאם,(אנ') אווירונאוטית בריטית ובדרנית.
מערכת היחסים של אמיליה עם בעלה פייר מבוססת בעיקר על טיסותיה של סופי בלנשאר עם בעלה ז'אן-פייר בלנשאר ואילו מותו של פייר נכתב בהשראתו של תומאס האריס ב-25 במאי 1824.
הערות שוליים

↑  Gant, Charles (7 באוקטובר 2019), "How Tom Harper ensured the $40m 'The Aeronauts' took flight with Amazon Studios", Screen Daily, נבדק ב-25 באוקטובר 2019 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Bricker, Tierney (6 בדצמבר 2019). "How The Aeronauts Drastically Changed the Real-Life Story". E! Online. נבדק ב-23 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paur, Joey (16 באוגוסט 2018). "Felicity Jones and Eddie Redmayne Featured in First Photo From Amazon's 'The Aeronauts'". Geek Tyrant. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McIntosh, Steven (9 בספטמבר 2019). "Redmayne and Jones on 'wonderful' screen reunion". BBC News. נבדק ב-9 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Aeronauts". Toronto International Film Festival.
↑  Pearson, Ben (15 באוגוסט 2018). "'The Aeronauts' First Look: Felicity Jones and Eddie Redmayne Reunite 2,000 Feet in the Sky". Film/. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Two aeronauts break world record for altitude in a balloon 5 September 1862". History. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Malvern, Jack. "Ballooning hero becomes a woman for new Eddie Redmayne film The Aeronauts". The Times. ISSN 0140-0460. נבדק ב-14 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
↑  Winchester, Simon (25 באוקטובר 2013). "Book Review: 'Falling Upwards' by Richard Holmes". The Wall Street Journal. ISSN 0099-9660. נבדק ב-28 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
הרמאנסג

| --- | --- |
סמל הרמאנסגסמל הרמאנסג
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  5.2 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  259 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°54′00″N 22°38′00″E﻿ / ﻿47.9°N 22.633333333333°E﻿ / 47.9; 22.633333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.hermanszeg.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.הרמאנסג(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.הרמאנסג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרמאנסג (בהונגרית: Hermánszeg) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג על גדות נהר סומש שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית הרמאנסג קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-315 תושבים בשנת 1990 עד 259 תושבים בשנת 2020.
יהודי הרמאנסג

יהודים חיו בהרמאנסג בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו רבים מבני הקהילה בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 5 | 282 |
| 1910 | 4 |  |
| 1920 | 5 |  |
| 1930 | 16 |  |
| 1941 | 13 | 509 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי הרמאנסג שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
הסחה לכחול

הסחה לאדום והסחה לכחול
הסחה לכחול או היסט לכחול (באנגלית: Blueshift) היא תופעה פיזיקלית לפיה מתקצר אורך הגל, ו/או גדל התדר כאשר המושא (אובייקט) נע לעבר הצופה.
התופעה מוסברת על ידי אפקט דופלר. השם בא משום שאורך גל האור בקצהו הוא כחול (או סגול), ולכן, כשהאור הנראה נדחס באורך הגל שלו, הוא מוסט לעבר הקצה הכחול של הספקטרום, ולכן קרוי שמו "היסט לכחול". כשאורך הגל מתארך, הקצה של הספקטרום האלקטרומגנטי הוא אדום, ולכן האפקט הנגדי, של הארכת אורך הגל, נקרא הסחה לאדום.
אף על פי ששמות הצבעים אדום וכחול נלקחים מחלק האור הנראה בלבד על הספקטרום האלקטרומגנטי, משתמשים במונחים ומוסכמות אלו ("כחול"= דחיסה, "אדום"= התארכות) גם כשמתייחסים לאות שנמצא מחוץ לטווח האופטי (לדוגמה, גלי רדיו, קרינת X וקרינת גאמא).
המונח הזה מיושם באופן בלתי רשמי בהיסח היפוכרומי (hypsochromic shift) בפוטוכימיה.
אסטרונומיה

הסחה לאדום מוזכרת הרבה יותר בגלל חשיבותה לאסטרונומיה מודרנית. בזמן שהסחה הכללית לאדום של אור הכוכב נראית כראיה להתרחבות היקום, ישנם מספר דוגמאות להסחה לכחול באסטרונומיה:
גלקסיית אנדרומדה נעה לעבר גלקסיית שביל החלב במהירות של כ-300 ק"מ לשנייה (כאלפית ממהירות האור). כך, כשנצפה מכדור הארץ, האור שנצפה הוא הסחה לכחול.
כשצופים בגלקסיות ספירליות, הצד המסתובב לכיווננו יהיה הסחה לכחול.
כוכבים הקרובים אלינו כמו כוכב ברנרד נעים לעברנו וגורמים לאפקט קטן מאוד של הסחה לכחול.
ראו גם

אפקט דופלר
הסחה לאדום
תורת היחסות