stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספי שאומן
ביוגרפיה > לחימת הגדוד במבצע שלום הגליל > קרב עין א-תינה

למחרת הקרב על העיירה ג'זין, ב-9 ביוני 1982, הוטל על שני גדודים מחטיבה 460 לכבוש את הכפר עין א-תינה, ששוכן על הכביש הראשי מאצבע הגליל אל בקעת הלבנון ולעבר כביש ביירות-דמשק. גדוד הקמ"ט נערך מדרום לכפר, וגדוד הקק"ש ביצע איגוף עמוק דרך ציר הררי קשה למעבר טנקים, ותקף את הכפר מצפון. בתוך דקות חצה הכוח את הכפר, וראשוני הטנקים בפיקוד שאומן נעצרו ביציאה הדרומית מהכפר. מפקד החטיבה, חגי כהן, פקד על שאומן לעמוד במקומו, כדי לתאם את החבירה עם גדוד הקמ"ט שמדרומו. כוח הטנקים של שאומן היה חשוף לירי מאחור, מכוחות אויב שנותרו בכפר, שלא ניתן היה להתגבר עליהם בהיעדר חי"ר מסייע. שאומן ביקש מהמח"ט אישור לצאת מהכפר, והאישור ניתן לו. אולם התיאום עם גדוד הקמ"ט לא בוצע כהלכה, ובחשכה שירדה על הכפר טעו ראשוני הטנקים בזיהוי, וירו זה על זה. מן הירי נהרג כל צוות הטנק המוביל, של מפקד הפלוגה, למעט נהג הטנק. המג"ד שאומן פיקד על הקרב מטנק הסמג"ד, אבי אשכנזי. הסמג"ד עקף את הטנק הפגוע, וספג אף הוא אש מכוחות צה"ל. ירי מקלע פגע במפקד הגדוד, ספי שאומן, שעמד חשוף בתא הטען-קשר, והרגו במקום. הנהג של טנק המ"פ, רם אלון, שהיה בעצמו צוער בקורס הקצינים, רץ לטנק סמוך של כוחותינו, תחת אש מקלעים ורימון שהושלך לעברו, טיפס עליו, והביא להפסקת הירי.
הגדוד התארגן במהלך הלילה בפיקוד הסמג"ד, ולמחרת סרק את הכפר בסיוע כוחות חיל רגלים. התברר שהכוח הסורי נסוג צפונה, ובכך נפתחה הדרך הראשית לעבר כביש ביירות-דמשק.
הותיר אחריו אישה, חנה, בן ובת, הורים ואחות. אחותו, רבקה ודמני-שאומן, היא סגן-יו"ר המועצה להשכלה גבוהה ובעבר שימשה כראש בית הספר ללימודי מוסמכים בסמינר הקיבוצים. אלמנתו נישאה בשנית, ליצחק פרנקנטל, ולהם ילד משותף, הדר יוסף, על שמו של שאומן.
הנצחה

נכון ל-2013 נקראים שמונה ילדים על שמו של ספי שאומן.
מרכז ההדרכה החדיש בבסיס חטיבה 460 קרוי על שמו, וכן המרכז הפדגוגי בישיבת נחלים, בה למד.
המלחין עודד זהבי, בעבר פקודו של שאומן, הקדיש לזכרו יצירה למקהלה שכתב, בשם "ראה שמש", המבוססת על פיוט מאת רבי שלמה אבן גבירול.
השיר "חברים" מאת נתן יונתן שנכתב על ליאור יונתן וספי שאומן.
לזכרו הספרים:
"הפרשת תרומות ומעשרות לאור המקורות"
מסכת אבות, מנוקדת ומפורשת
סדר התפילות ליום-הזיכרון, יום העצמאות ויום שחרור ירושלים
ספר בשם "ספי"
לקריאה נוספת

אהוד יערי וזאב שיף, מלחמת שולל, שוקן, 1984, עמ' 183
אלישיב שמשי, ראשון, איפה אני נמצא, לעזאזל?, מערכות, 2001
דם ודובדבנים, פרק מהתוכנית "מבט שני" של הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית, ששודר ב-6 ביוני 2012, במלאת 30 שנה למלחמה; במאי: אייל תבור
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, "יש לי קשר עין עם משולש טובלנו, השטח ריק מאויב", באתר הארץ, 4 בפברואר 2002.
↑  המח"ט חולק על כך שנתן את האישור. ראו קרב קמ"ט-קק"ש.
↑  צל"ש הרמטכ"ל הוענק לנהג הטנק, רם אלון, על כך שהפסיק את הירי הדו-צדדי על הטנק של ספי שאומן., באתר הגבורה
אלי אילון

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 61 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופר   מרצה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 שפות היצירה:  עברית
 מספר צאצאים:  3
 
אלי אילון (נולד בשנת 1964) הוא דוקטור בפילוסופיה, סופר, מייסד מכון פילוהרמוני לייעוץ פילוסופי אסטרטגי (הוקם ב-2008), ומרצה לפילוסופיה באוניברסיטה הפתוחה. פרסם מאמרים בכתבי עת בארץ ובעולם בפילוסופיה עיונית ומעשית.
ביוגרפיה

אלי אילון למד את שלושת תאריו באוניברסיטה העברית בירושלים. מוזיקולוגיה ופילוסופיה לתואר ראשון, מנהל עסקים ופילוסופיה לתואר שני.
נושא התזה שלו היה "ניטשה - הסבל כערך" (שנת 1995). הדיסרטציה שלו הייתה בנושא "ניטשה - יצירה עצמית" (שנת 2000).
שימש במשך שנים כמרצה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה הפתוחה. שותף מייסד ומו"ל של הוצאת סמטאות ספרים שהוקמה ב-2007. כמו כן ליווה פרויקטים בתחום פיתוח תיירות, וייזמות חינוכית.
במהלך שנים אלו חיבר קורסים בתחומי הפילוסופיה, הפילוסופייה היישומית, פילוסופיה וניהול ופילוסופיה וחינוך.
מתגורר בירושלים, נשוי ואב לשלושה.
ספריו > פרוזה ושירה

קריסטל בגדד (ירושלים: כרמל, 2008)
עידן הקולות כבר החל (ירושלים: כרמל, 2010)
הרף-עין (ירושלים: כרמל, 2013)
סמי-סנטימנטלי: שירים במחצית המאה (ירושלים: כרמל, 2017)
המדריך השלם לאדם היוצר (ירושלים: כרמל, 2018)
על אדם עם אדם (ירושלים: כרמל, 2018)
מעגל החיים של סבסטיאן: רומן פואטי (ירושלים: כרמל, 2019)
ארגונאוטיקה: שש בלדות ואודה (ירושלים: כרמל, 2020)
ספריו > פילוסופיה

יצירה עצמית: חיים אדם ויצירה על פי ניטשה (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2005)
מסעות פילוסופיים במרחבי החיים (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2020)
ספריו > ילדים ונוער

כינור הקסמים: איילה ואני (תל אביב: גוונים, 2009)
המורלוקים במופע מסעיר (תל אביב: גוונים, 2010)
הילדים מעיר היהלומים: המשימה של נמרוד (תל אביב: גוונים, 2010)
ביקורות

ד"ר רן להב, מחלוצי הייעוץ הפילוסופי בעולם, על הספר מסעות פילוסופיים במרחבי החיים: "ספרו של ד"ר אלי אילון הוא חשוב, עמוק מחשבה ויצירתי, ומהווה תרומה של ממש לתחום הייעוץ הפילוסופי בארץ ובעולם. הספר מגביה את חיי היומיום אל הפילוסופיה על ידי כך שהוא מראה את המורכבות הרעיונית המאפיינת אותם. זהו ההישג החשוב של הספר, שהוא מלמד את הקורא איזה עושר רעיוני טמון בחיינו, כיצד חיינו מעוצבים על ידי הנחות סמויות ומושגים מורכבים. כל אדם חושב ימצא בספר מקור השראה להתבוננות עצמית מכיוונים חדשים ומעמיקים"
פרופ' מנחם ברינקר (ז"ל) על הספר יצירה עצמית: "המחבר מעמיד בחיבורו המרתק פירוש חדש להגותו הפולמוסית של פרידריך ניטשה (1844–1900), שמשפיעה עד היום על המחשבה ועל התרבות. החיבור משחזר הגות זו סביב רעיון יסוד מהפכני: האדם הוא שיוצר את עצמו. במהלך החיבור מעיין המחבר גם בהגותם של שופנהאור, מורו הרוחני של ניטשה, ושל הוגים אחרים שהשפיעו עליו, ומציף אל פני השטח מבנים פנימיים ועלומים בהגותו. הספר מיישב סתירות עקרוניות אצל ניטשה אך אינו חוסך ממנו את שבט הביקורת בנקודות מכריעות..."
מאמרים

ניטשה במרחבי החיים: פריצת הבדידות בחיי היוצר, עיון, 2015
Nietzsche: Autonomy and Nature, New Nietzsche Studies, 2010, Volume 8, pages 132–148
Philosophical Counselling and the Philosopher-Entrepreneur: The Counselee as a Partner in a Philosophical Process Philosophical Practice, March 2009, Volume 4
Transcending the Unconscious: Philosophical Counseling Session with Arthur Schopenhauer, Philosophical Counseling and the Unconscious, 2006, pages 283–299 (עם רן להב)
Nietzsche's Principle of Abundance as Guiding Aesthetic Value Nietzsche-Studien, December 2001 (30): pages 200–221
The Teaching of Elitism: Reasoning and Emotional Seduction, Practical Philosophy, July 2001: 33–37
האוטונומיה של היוצר ואילופו של הטבע, עיון 2004
אימננטיות, חיוניות ופרשנות, עיון 2001
סובייקטיביות ופרשנות העולם אצל ניטשה, עיון 1998
ניטשה: סבל כערך, עיון 1996
לקריאה נוספת

אלי אילון, ניטשה במרחבי החיים: פריצת הבדידות בחיי, מאזניים, כרך ס"ד, אוקטובר 2015, עמודים 381-392
Philosophical Practice, Volume 4.1, Philosophical Counselling and the Philosopher-Entrepreneur, March 2009: 386-392
הערות שוליים

↑  Dr. Eli Eilon, linkedin
↑  סמטאות ספרים, באתר facebook
↑  קורסים שחוברו וניתנו ע"י ד"ר אלי אילון, באתר פילוהרמוני
↑  כרך ס"ד, תשרי תשע"ו / אוקטובר 2015 of Iyyun: The Jerusalem Philosophical Quarterly / עיון: רבעון פילוסופי on JSTOR, באתר www.jstor.org (באנגלית)
↑  Volume 4.1 Offprint Eilon, APPA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260611205171  BnF: cb15061511c (data)  GND: 140054642  ISNI: 0000 0000 7327 2526  LCCN: nr2006014060  VIAF: 4891411   WorldCat (עם VIAF): 4891411
יצחק שי

| --- | --- |

יצחק (איציק) שי
 לידה:  19 בספטמבר 1971 (בן 53) פתח תקווה, ישראל
 מקום מגורים:  מודיעין
 פעילות בולטת:  ראש המכון לארכאולוגיה, אוניברסיטת אריאל: 2015-2019 ראש החוג ללימודי א"י וארכאולוגיה, אוניברסיטת אריאל: 2018-2019  סגן דיקן למדעי החברה והרוח, אוניברסיטת אריאל: 2019-2020 סגן דיקן למחקר ופיתוח, אוניברסיטת אריאל: 2018-2020   סגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח, אוניברסיטת אריאל: 2020 - נוכחי
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן
 מקצוע:  לימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה ארכאולוגיה של תקופות הברונזה והברזל
 מעסיק:  אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 תואר:  פרופסור
 בת זוג:  אלה
 צאצאים:  4
 אתר רשמי: www.ariel.ac.il/projects/trp/GeneralInformation.asp?numRec=385
 
יצחק (איציק) שי (נולד ב-19 בספטמבר 1971) הוא פרופסור לארכאולוגיה של תקופות הברונזה והברזל, סגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל בשומרון. כיהן שם כסגן דיקן למדעי החברה והרוח, כסגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח, כראש המכון לארכאולוגיה וכראש החוג ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה.
ביוגרפיה

יצחק שי נולד בפתח תקווה ב-19 בספטמבר 1971, כבנם האמצעי של משה בנימין דויטש (רו"ח) ויהודית דויטש (גננת).
שירת בצה"ל בלהק מודיעין של חיל האויר, בין השנים 1991 ל-1993.
בשנים 1994–1997 למד באוניברסיטת בר-אילן וסיים תואר ראשון בהצטיינות במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה. בהמשך סיים תואר שני בהצטיינות באותה המחלקה (1998–2000). נושא התיזה שלו היה: "פלשת ושפלת יהודה בין מסע שישק למסעות האשורים לארץ ישראל: סקירה היסטורית וארכאולוגית", בהנחיית פרופ' זאב ספראי ופרופ' אהרן מאיר.
בשנת 2006 קיבל שי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, בהנחיית פרופ' אהרן מאיר, במחקר בנושא "התרבות החומרית בפלשת בתקופת הברזל IIא: המכלול הקרמי משטח A בתל צפית כמקרה מבחן".
ערך השתלמות בתר דוקטורט בהנחיית פרופ' לורנס סטייגר באוניברסיטת הרווארד, בשנים 2005–2006, במוזיאון השמי.
את עבודתו כמרצה החל במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה של אוניברסיטת בר-אילן, בשנת 2002. בין השנים 2006-2011 שימש כעמית הוראה בבר-אילן וכיהן כמנהל המעבדה הארכאולוגית של תל א-צאפי/גת.
בשנים 2008–2009 כיהן כחוקר עמית במכון הישראלי ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובין השנים 2006 ל־2012 לימד במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין.
בשנים 2010–2013, ריכז את הוועדה לבדיקת מצב המחקר בישראל בתחום הארכאולוגיה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
שימש כחוקר אורח באוניברסיטת מניטובה בקנדה, בשנים 2016–2017 וכמרצה בכיר במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל, בשנים 2012–2017.
הקים את המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל ושימש כראש המכון בשנים 2015–2019. כיהן כראש החוג ללימודי א"י וארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל בשנים 2018–2019.
כיהן כסגן דיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל בשנים 2018–2020 וכסגן דיקן למדעי החברה והרוח שם בשנים 2019–2020. החל מ-2020 ועד היום (2021) מכהן כסגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל.
ביוגרפיה > פעילות מחקרית

מחקריו ותחומי מומחיותו העיקריים הם: ארכאולוגיה והיסטוריה של ארץ ישראל וסביבותיה בתקופות הברונזה והברזל (ארכאולוגיה מקראית), הפלשתים ותרבותם ופרויקט חפירות תל בורנה. פרסומיו רבים ומגוונים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד שלהי תקופת המקרא. בשנת 2016 זכה במענק הקרן הלאומית למדע במחקר העוסק בעורף הכלכלי וחיי היום-יום לאורך הגבול המערבי של ממלכת יהודה. בשנת 2019 זכה במענק נוסף של הקרן על מחקר בנושא המשכיות ושינוי בתוכנית היישוב ובתרבות החומרית בתל בורנה כמדד להתפתחות המבנה השלטוני והריכוזיות בממלכת יהודה.
שימש כארכאולוג במספר רב של חפירות ארכאולוגיות, וביניהם תל צפית/גת, מערת מורינגה בעין גדי, בחירבת א-ראסם, אשתאול, רמלה, שפרעם וכאמור כמנהל פרויקט החפירות בתל בורנה.
תגלית אחת שלו, מכלול פולחני בן 3,300 שנים, שהתגלה בתל בורנה, זכתה להימנות בין "עשר התגליות הארכאולוגיות החשובות של שנת 2014" בכתב העת "קריסטיאניטי טודיי" (Christianity Today).
החפירות הראשונות בתל בורנה התקיימו לראשונה בשנת 2010 על ידי יצחק שי ודוקטור ג'ו עוזיאל.
שי נשוי לאלה (לבית קובילר), ד"ר לביולוגיה, העובדת ביחידת הקרישה של בית החולים הדסה עין כרם. הזוג גר במודיעין ולהם ארבעה ילדים.
פרסומים

לשי כ-90 פרסומים אקדמאיים, ובהם:
פרסומים > ספרים

Shai, I.; J.R. Chadwick, L. Hitchcock, A. Dagan and J. Uziel (eds.). 2018. Tell it in Gath: Studies in the History and Archaeology of Israel. Essays in Honor of A. M. Maeir on the Occasion of his Sixtieth Birthday. (Ägypten und Altes Testament 90). Münster: Zaphon 2018.
Maeir, A. M., Shai, I., and McKinny, C., eds. 2019. The Late Bronze and Early Iron Ages of Southern Canaan. Berlin: De Gruyter.
פרסומים > מאמרים

שי, י; לוקטל, כ; טבגר, א; סוריאנו, מ; קאסוטו, ד. מקיני, כ. 2019. עשר שנות מחקר בתל בורנה: מרכז פולחן כנעני ועיירת גבול יהודאית. קדמוניות 158: 83-91.
Shai I. 2009. Understanding Philistine Migration: City Names and Their Implications. Bulletin of the American Schools of Oriental Research 354: 15-27.
Shai, I. 2011. Philistia and the Philistines in the Iron Age IIA, (Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins)‏ 127: 119-134.
Shai, I. 2011. Was Circumcision practiced in Philistia in the Iron Age II? Erez Israel 30 (A. Ben-Tor Volume): 413-418. Hebrew with English Abstract.
Shai, I. and Uziel, J. 2016. All for Archaeology and Archaeology for All: The Tel Burna Archaeology Project’s Approach to Community Archaeology. Journal of Community Archaeology & Heritage 3: 57-69.
Šmejda, L.; Hickman, M.; Horák, A.; and Shai, I. 2018. Multi-element mapping of anthropogenically modified soils and sediments at the Bronze to Iron Ages site of Tel Burna in the southern Levant. (Quaternary International)‏ 483 :111-123.
Shai, I. and Maeir, A.M. 2018. Reassessing the Character of the Judahite centralized Kingdom: An Updated Archaeological View. The Highland’s Depth, Ephraim Range and Benjamin Research Studies 7: 115-131 (in Hebrew).
Shai, I.; McKinny, C.; Spigelman, M.; Ben Shlomo, D.; Karasik, A.; Namdar, D. and Uziel, J. 2019. Two Cypriot Pithoi from Late Bronze Age Tel Burna. Tel Aviv 46:65-82.
Shai, I. and McKinny, C. 2020 Canaanite Votive Offerings and Their Significance within Their Context at Tel Burna. Israel Exploration Journal 70: 1–17.
הערות שוליים

↑  יצחק שי, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
↑  רשימת ועדות, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
↑  Gordon Govier‏, ‏Biblical Archaeology’s Top Ten Discoveries of 2014, באתר Christianity Today‏, December 30, 2014
↑  דליה מזורי, אתר החפירות תל בורנה: קמיעות, כדים ותעלומה, באתר nrg‏, 10 בספטמבר 2015
↑  רשימת פרסומים - יצחק שי, באתר ResearchGate
↑  דף חוקר ורשימת פרסומים - יצחק שי, באתר ORCID
↑  רשימת פרסומים - יצחק שי, באתר academia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417431205171  BnF: cb16265196x (data)  GND: 106435386X  ISNI: 0000 0001 1729 0815  LCCN: nb2018024911  ORCID: 0000-0003-2709-9584  SUDOC: 232412596  VIAF: 167766962   WorldCat (עם VIAF): 167766962 
יצחק שי בחפירה ארכאולוגית, 2018
יצחק שי בתל בורנה, 2022
דן ורדי

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1940 (בן 84) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  דני
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1959–1984 (כ־25 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד שריון 53  מפקד חטיבה 179  מפקד חטיבה 188  מפקד עוצבת הסוס הדוהר  מפקד חטיבה 500  מפקד חטיבה 460  מפקד בסיס אימון ליחידות שדה  מפקד עוצבת הפלדה  מפקד "כוח ורדי"
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל    המערכה ברצועת הביטחון
 עיטורים
   צל"ש מפקד חטיבה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל באפריקה, יועץ רשות הנמלים והרכבות לפיתוח רכבת הפרברים, ראש מנהלת הגז הטבעי במשרד התשתיות הלאומיות, יועץ בחברת גזפרום, מנכ"ל נתיבי הגז הטבעי לישראל, מנכ"ל חברת כלל אנרגיה מקבוצת IDB ודירקטור בחברות נוספות בקבוצה, בהם נייר חדרה.
 
דן (דני) ורדי (נולד ב-7 ביוני 1940) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמנכ"ל חברת כלל אנרגיה מקבוצת IDB.
קורות חייו > קריירה צבאית

דן ורדי נולד בחיפה ב-7 ביוני 1940. הוא התגייס לצה"ל ב-1959, שירת כקצין בחיל השריון, השתחרר מהשירות והתגייס שוב לשירות קבע לאחר מלחמת ששת הימים. במבצע קלחת 2 פיקד כסמג"ד על כוח מיוחד של חטיבה 188 ששימש לצורך המבצע כ"סיירת החטיבתית", על פועלו זכה לצל"ש ממפקד החטיבה משה בר כוכבא. בהמשך שימש כמפקד גדוד 53 של החטיבה ושימש כמדריך במשלחת צה"ל להדרכה בסינגפור. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב לישראל ומונה ב-10 באוקטובר 1973 למפקד חטיבה 179 בעקבות פציעת מפקדה רן שריג, אך עד הגעתו לחטיבה כבר חזר שריג מבית החולים. בהמשך נקרא להקים מחדש את חטיבה 188 שהושמדה בקרבות, אך זמן קצר לאחר שנכנס לתפקיד נפצע ממוקש במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית. ורדי פיקד על עוצבת הסוס הדוהר, על חטיבה 500 ועל חטיבת ההכשרות של השריון, חטיבה 460 בשנים 1976–1977. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ב-1978 למפקד בסיס אימון ליחידות שדה וב-1979 מונה למפקד עוצבת הפלדה.
במלחמת לבנון הראשונה פיקד על "כוח ורדי" כוח משימה אוגדתי לא אורגני, שהורכב מכוחות שונים שקובצו יחד. הכוח פעל בגזרה המזרחית של לבנון ולחם נגד כוחות הצבא הסורי. בין היחידות שהיו תחת פיקודו, חטיבה 460, חטיבת צנחנים במילואים וכוח מחטיבת גולני (גדוד וסיירת בפיקודו של הסמח"ט גבי אשכנזי). במהלך הקרבות ארעה תקרית קרב קמ"ט-קק"ש, בו נלחמו יחידות מהכוח זו בזו בתקרית ירי דו-צדדי.
ב-1984 השתחרר משירות הקבע בדרגת תת-אלוף.
קורות חייו > לאחר השחרור

לאחר שחרורו עבד כמנהל באפריקה, ואחר כך כיועץ וכמנהל בגופים ובחברות בולטות במשק. בשנים 1992–1994 שימש כיועץ רשות הנמלים והרכבות לפיתוח רכבת הפרברים. בתחילת 1995 מונה לראש מנהלת הגז הטבעי במשרד התשתיות הלאומיות, שהוקמה באותה עת. אך שר התשתיות, אריאל שרון, החליט להפסיק את העסקתו ב-1997, ולהעבירו למעמד של יועץ חיצוני. זאת, לאחר שהתברר, כי ורדי הועסק בניגוד לכללים, לא במעמד של עובד מדינה אלא בחוזה ייעוץ אישי. במסגרת תפקידו ניהל משא ומתן ליבוא גז מרוסיה עם חברת גזפרום. מיד אחר כך מונה לנציג גזפרום בישראל.
ב-2003 מונה להקים את חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל, שנוסדה על מנת להקים ולהפעיל מערכת הולכת גז טבעי בלחץ גבוה בישראל. בתקופתו כמנכ"ל החלה לראשונה אספקת גז טבעי בישראל, כאשר הוקמו צינורות ההולכה ממאגר ים תטיס לתחנות הכוח של חברת החשמל וכן צינור ההולכה של הגז הטבעי ממצרים. בתחילת 2008 סיים את תפקידו ומונה למנכ"ל חברת כלל אנרגיה מקבוצת IDB וכיהן כדירקטור בחברות נוספות בקבוצה, בהם נייר חדרה.
ורדי הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ולימודים מתקדמים של לימודי הנדסה ב-MIT וניהול באוניברסיטת הרווארד.
הערות שוליים

↑  ליאור ברון, ‏דן ורדי ינהל את פעילות האנרגיה של אי.די.בי בחו"ל, באתר גלובס, 10 בדצמבר 2007
↑  כעוף החול חטיבת השריון ברק 188, ביטאון שריון, ספטמבר 2013
↑  כעוף החול חטיבת השריון ברק 188, ביטאון שריון, גיליון 44, ספטמבר 2013
↑  ריאיון עם דן ורדי, ביטאון צוות מס' 97, יוני 2011
↑  בעקבות החשיפה ב"גלובס": הופסקה עבודת ראש מינהלת הגז הטבעי, באתר גלובס, 30 בינואר 1997
↑  דוד חיון, ‏משרד האנרגיה מתכנן להעמיד יועץ חיצוני בראש משלחת למו"מ ברוסיה, באתר גלובס, 14 ביולי 1997
משלחת של משרד התשתיות וחברת החשמל תבדוק ברוסיה יבוא גז טבעי, באתר גלובס, 4 בספטמבר 1997
↑  דוד חיון, ‏יוסף פריצקי מסרב לחתום על מינויו של דני ורדי למנכ"ל חברת הגז הטבעי, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2003
↑  עמירם כהן, תא"ל (מיל') דני ורדי מונה למנכ"ל חברת הגז הממשלתית, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2003
↑  סטלה קורין-ליבר, ‏הכשלון בגז הטבעי: הממשלה תעניק זיכיון רכישה, הולכה וחלוקה לנתיבי גז, באתר גלובס, 18 במאי 2006
↑  נוחי דנקנר מתקדם בחשמל הפרטי: כלל תעשיות קיבלה רישיון להקמת תחנת כוח באגירה שאובה באזור הכרמל בהשקעה של 250 מיליון דולר, באתר גלובס, 23 במרץ 2009
↑  ליאור ברון, ‏מפעלי נייר חדרה עוברת לשימוש בגז טבעי: הרווח יעלה ב-52 מיליון שקל בשנה, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2007
מלכיה

| --- | --- |
חזית חדר האוכל
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל העליון
גובה ממוצע: ‎652 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 499 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 476 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) מלכיה(למפת אצבע הגליל רגילה) מלכיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלכיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלכיה33°06′03″N 35°30′39″E﻿ / ﻿33.1008991232268°N 35.5107161380792°E﻿ / 33.1008991232268; 35.5107161380792  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל העליון באדום - מלכיה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.malkiya.co.il
מַלְכִּיָּה הוא קיבוץ באזור הצפון ברכס הרי נפתלי, ושייך למועצה אזורית הגליל העליון. מלכיה שוכנת כ-700 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

היישוב הוקם ב-25 במרץ 1949 על ידי חיילים מגרעיני הפלמ"ח לאחר השחרור ממלחמת העצמאות, במסגרת תנועת הקיבוץ המאוחד.
מקור השם של היישוב הוא היסטורי: "מלכיה" הייתה משפחת כוהנים שבניה שירתו בבית המקדש. השם "מלכיה" מופיע במקומות רבים במקרא: בירמיהו, בעזרא, בנחמיה ובדברי הימים. עם חורבן בית שני עקרה משפחת הכוהנים הזו מירושלים, נדדה לגליל והתיישבה במקום שבו קיים היום הקיבוץ.
היישוב היהודי התקיים במקום כ-400 שנה. לאחר מכן הפך לכפר הערבי בשם "אל-מאלכיה" (בערבית: المالكية).
הנוסע הערבי יאקות אל-חמאווי בספרו הידוע "מועג'ם אל-בולדאן", שנכתב בתחילת המאה ה-13, הזכיר את אל-מאלכיה, וכתב כי לתושבי הכפר יש מגש עץ שטוענים לגביו שהשתייך לנביא מוחמד. חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1875, וכתב כי חיים בו 300 מתואלים.
היסטוריה > במלחמת העצמאות

הכפר הערבי אל-מאלכיה שלט על הכביש העובר לאורך הגבול עם לבנון בקטע זה. יחד עם שכנו, הכפר קדס, חלש הכפר על תוואי השטח המהווה שער כניסה נוח לתחום ארץ ישראל. כדי לחסום שער פלישה אפשרי זה כבש גדוד "העמק" של הפלמ"ח את שני הכפרים בליל ה-14-15 במאי 1948. בהמשך נערכו במקום קרבות נוספים ואל-מלכיה נפל בידי צבא לבנון. במסגרת מבצע חירם, ב-30 באוקטובר 1948, כבשה חטיבה 7 את סעסע וב-31 באוקטובר כבשה את אל-מאלכיה.
צריח טנק בגן הזיכרון
בתי מגורים
כיבוש מלכיה, 1948
כיבוש מלכיה, 1948
אתר ההנצחה
חדר האוכל הנטוש
מצפור מלכיה
היסטוריה > בתקופת מדינת ישראל

ב-1950 הוקמה בקיבוץ מגרסת אבנים שסיפקה חצץ לכבישים ולישובי הסביבה ושימשה מקור ההכנסה העיקרי של הקיבוץ בשנותיו הראשונות.
ערב מלחמת ששת הימים תוגברה השמירה על היישוב בידי חיילים סדירים מחטיבת גולני שהציבו מארבים בסמוך ליישוב. עקב חוסר תיאום בין הכוחות אירעה תקרית ירי דו-צדדי, בין שומרי הקיבוץ לחיילי גולני, בסמוך לברכת המים של הקיבוץ בלילה שבין ה־19 ל־20 במאי 1967, במהלכה נפל חלל אחד.
במהלך מלחמת חרבות ברזל פונה הקיבוץ.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ישובים שקמו בשנת העצמאות, על המשמר, 4 במאי 1949
↑  ספר ירמיהו, פרק כ"א, פסוק א' וכן פרק ל"ח, פסוק א'
↑  ספר עזרא, פרק י', פסוק כ"ה וכן פסוק ל"א
↑  ספר נחמיה, פרק ג', פסוק י"א, פסוק י"ד ופסוק ל"א, פרק ח', פסוק ד', פרק י', פסוק ד', פרק י"א, פסוק י"ב וכן פרק י"ב, פסוק מ"ב
↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק כ"ה, פרק ט', פסוק י"ב וכן פרק כ"ד, פסוק ט'
↑  cited in le Strange 1890,p.77
↑  ויקטור גרן, תרגום: חיים בן־עמרם, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ ישראל, כרך ז': הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן־צבי, תשמ"ז, עמ' 207
↑  זה היה קרב היתקלות, בלוג 'נעמוש' על חזית רמת הגולן במלחמת ששת הימים
קורות החיים של פורגון מרדכי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  איתי בלומנטל, חן ביאר ואורלי אלקלעי, תוכנית הפינוי של צה"ל בצפון, רשימת היישובים המלאה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467976305171
חגי כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביוני 1944 (בן 80)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 183  מפקד חטיבת הראל  מפקד חטיבה 500  מפקד חטיבה 460  מפקד עוצבת המפץ
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
חגי כהן (נולד ב-14 ביוני 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 460 במלחמת לבנון הראשונה ועל עוצבת המפץ.
ביוגרפיה

כהן נולד והתחנך בקיבוץ חולדה. הוריו היו מחלוצי תנועת גורדוניה וממייסדי הקיבוץ.
ביוגרפיה > השכלה

סיים בהצטיינות תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, בוגר בית הספר לפיקוד ומטה של צבא בריטניה והמכללה לפיקוד ומטה של צה"ל.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

שירת כקצין בחיל השריון. במלחמת ששת הימים שימש כקצין מבצעים בגדוד 9 של חטיבה 7 ולחם בגזרת רצועת עזה ובצפון סיני. במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 183 בחטיבה 164 שלחם בגזרת סיני. לאחר המלחמה פיקד על גדוד בחטיבת שריון סדירה. בהמשך מונה למפקד חטיבת הראל, חטיבת מילואים ובמבצע ליטני פיקד על חטיבה 500. ב-1981 מונה למפקד חטיבה 460, הוא פיקד על החטיבה במהלך מלחמת לבנון הראשונה בו השתתפה בין השאר בקרב ג'זין וכוחות החטיבה היו מעורבים בתקרית הירי דו-צדדי בקרב קמ"ט-קק"ש. בשנים 1982 עד 1984 פיקד על עוצבת המפץ.
חיבוריו

מן הגורן ומשדה הקרב, הוצאת מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2020.
הערות שוליים

↑  יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ג-1993, עמודים 255-253.
↑  מן הגורן ומשדה הקרב, מנדלה מוכר ספרים ברשת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 14167259358372121152   WorldCat (עם VIAF): 14167259358372121152