stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולג דוברודייב
ביוגרפיה

נולד ב-28 באוקטובר 1959 במוסקבה. בנו של התסריטאי בוריס טיכונוביץ' דוברודייב. האח, דמיטרי דוברודייב, הוא סופר, המתגורר בצ'כיה.
בשנת 1981 סיים את לימודיו במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת מוסקבה עם תואר ב"היסטוריה חדשה ועכשווית של צרפת", למד במקביל עם ולדימיר קארה-מורזה, ילנה אוסוקינה, ילנה גגרינה, אלכסיי לויקין וקונסטנטין זטולין. לאחר סיום הלימודים, הוא הפך לחוקר במכון ארצות הברית וקנדה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1982 למד בבית הספר לתארים מתקדמים של מכון תנועת הפועלים הבינלאומית.
נשוי, בנו בוריס הוא מנכ"ל קבוצת Mail.ru.
בטלוויזיה

משנת 1983 עד 1990 - עבד בטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות (CT). הוא החל את עבודתו כעורך זוטר, אז היה כתב, פרשן בתוכנית ורמיה וסגן העורך הראשי של מועצת עריכת המידע. זמן לא רב הנחה את התוכנית "120 דקות".
בשנת 1990 הוא היה היוצר (יחד עם אדוארד סגלייב ואלכסנדר טיחומירוב) של התוכנית השבועית "7 ימים".
משנת 1990 עד ספטמבר 1991 - היה מנהל תוכנית החדשות וסטי.
מספטמבר 1991 עד ספטמבר 1993 - עורך ראשי של סוכנות הטלוויזיה למידע של חברת הטלוויזיה והרדיו הממלכתית הרוסית Ostankino.
היה ממקימי חברת הטלוויזיה המסחרית NTV. מאז ספטמבר 1993 - עורך ראשי של שירות תוכניות המידע של NTV. משנת 1993 עד 1997 - סגן נשיא NTV. מאז יולי 1996 הוא היה אחד המייסדים של NTV-Plus. מאז ינואר 1997 - ממקימי חברת Media-Most. מדצמבר 1997 ועד ינואר 2000 - מנכ"ל חברת הטלוויזיה NTV.
ב-31 בינואר 2000, מונה ליו"ר החברה הממשלתית הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה (VGTRK). מאז 13 באפריל 2000 הוא משמש גם כעורך הראשי של המועצה המאוחדת של המדיה האלקטרונית "ערוץ רוסיה" ו"חברת הטלוויזיה הממלכתית וסטי". ב-14 באפריל 2001, בשל שינויים בהנהלת NTV, התפטר מתפקידו כיו"ר חברת הטלוויזיה והרדיו, אך התפטרותו לא התקבלה על ידי נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין. המשיך לכהן משנת 2004 כמנכ"ל VGTRK.
בשנת 2018 פוטין צירפו כחבר במועצה הנשיאותית לתרבות ואמנות.
הערות שוליים

↑  "Владимир Кара-Мурза-ст.: Поклеп на Касьянова в День дурака неслучаен". Собеседник. 2016-04-05.
1 2  Владимир Кара-Мурза-ст. (2014-11-14). "Как гендиректор ВГТРК Олег Добродеев достиг своих высот". Собеседник.
↑  Клуб выпускников Исторического факультета МГУ им. М. В. Ломоносова. Выпуск 1976—1981.
1 2  Биография Олега Добродеева. // РИА «Новости», 12.06.2012.
↑  Лукьянова, Инна. (2000-03-27). "Человек-ящик". Профиль.
↑  "Добродеев сделал своё дело. И уходит по-доброму". Коммерсантъ. 2000-01-20.
↑  "ЧАСОВЩИК". Завтра. 1998-11-10.
↑  "Интервью с Добродеевым. Олег Добродеев: "Мы, слава Богу, практически всегда побеждали". Компании НТВ исполняется четыре года". Коммерсантъ. 1998-01-17.
↑  "Добродеева переключили на второй канал. А Швыдкого могут бросить на культуру". Коммерсантъ. 2000-02-01.
↑  "Указ Президента Российской Федерации от 31 января 2000 г. № 288 «О председателе Всероссийской государственной телевизионной и радиовещательной компании»". Президент России, официальный сайт. 2000-01-31.
↑  "Председатель ВГТРК Олег Добродеев: "Киселев вел себя как подлец"". קומסומולסקאיה פראבדה. 2001-04-19.
↑  "Олег Добродеев назначен гендиректором ВГТРК". קומסומולסקאיה פראבדה. 2004-07-29.
↑  "Указ Президента Российской Федерации от 29 июля 2004 г. № 990 «О внесении изменения в Указ Президента Российской Федерации от 25 августа 1997 г. № 919 „О совершенствовании государственного телевещания в Российской Федерации"»". Официальный интернет-портал правовой информации. 2004-07-29. נבדק ב-2014-01-15.
↑  Концерт в Цхинвале. Прямой эфир
מכונת רוב גולדברג

Something for nothing ‏(1940)
מכונת רוב גולדברג
מכונת רוב גולדברג (באנגלית: Rube Goldberg machine) הוא כינוי שניתן למערכת מסובכת מאוד, המורכבת מחלקים רבים ולעיתים שונים מאוד באופיים, המבצעת תהליך ארוך, צעד אחר צעד בתגובת שרשרת, על מנת לבצע בסופו פעולה פשוטה.
הכינוי למכונת רוב גולדברג ניתן בשנות ה-30 של המאה ה-20 על שמו של הקריקטוריסט האמריקאי רוב גולדברג, שהתפרסם ביצירת קריקטורות המתארות מערכות מסוג זה.
הכינוי מכונת רוב גולדברג מתייחס הן למכונה ממשית המוצגת באתר מסוים, לעיתים קרובות במוזיאונים למדע, נמלי תעופה או ירידי מדע, והן לקריקטורה המייצגת מכונה כזאת, או לייצוג ממוחשב של מכונה על ידי מחשב. ישנם משחקי מחשב שונים המאפשרים לשחקנים ליצור ולדמות מכונות גולדברג פרי יצירתם, לדוגמה המשחק המכונה המופלאה.
החוקים ליצירת מכונת רוב גולדברג הם התחלה בפעולה פשוטה מאוד (כגון לחיצה על לחצן, הטלת גולה, דחיפה קלה של מנוף או עצם אחר וכדומה) והתקדמות בצעדים, כאשר בכל אחד מהם מתבצע מעבר אנרגיה או הוספת אנרגיה למערכת (על ידי נפילה (הוספת אנרגיה פוטנציאלית), שחרור קפיץ דרוך מראש, שחרור אנרגיה כימית, שחרור לחץ וכדומה).
תחרות בניית מכונות גולדברג נערכת בחודש מרץ מדי שנה באוניברסיטת פרדו במדינת אינדיאנה בארצות הברית. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1949 בין שתי אחוות לתלמידי הנדסה באוניברסיטה, והופסקה בשנת 1956. התחרות חודשה כתחרות בין כל תלמידי המוסד בשנת 1983 על ידי הסניף של אחוות תטה-טאו (Theta Tau), שהוא ארגון האחווה האמריקאי הגדול ביותר למהנדסים. משנת 1988 התחרות נפתחה לקבוצות מכל רחבי המדינה. מדי שנה נבחר נושא מסוים למכונות, ולפיו צריך לבנות את המכונה. בשנת 2007 לדוגמה, הנושא היה לקחת תפוז, לסחוט אותו אל קנקן ולמזוג לכוס שתייה בלפחות 20 צעדים.
הערות שוליים

↑   פיל מקורדיק מדגים מכונת רוב גולדברג בתוכנית "מקס המדען" (באנגלית), סרטון  באתר יוטיוב
אבן סעד

| --- | --- |
 לידה:  784 בצרה, עיראק 
 פטירה:  16 בפברואר 845 (בגיל 61 בערך) בגדאד, בית עבאס 
 מדינה:  בית עבאס 
 השקפה דתית:  אסלאם, אסלאם סוני 
 
מחמד בן סעד אלבגדדי (בערבית محمد بن سعد البغدادي) הידוע בכינויו אבן סעד (בערבית ابن سعد) מכונה גם "כותב הואקידי" (כתיב אל-וואקידי), היה ביוגרף ערבי. נולד בשנת 784 לספירה ונפטר בשנת 845 לספירה. נולד בבצרה, אך התגורר רוב חייו בבגדאד, ולכן נקרא אל-בצרי (האדם שמקורו בבצרה) וגם אל-בגדאדי (האדם שמקורו בבגדד). ככל הנראה נפטר בגיל 62 בבגדד ונקבר בבית העלמין הסורי במקום.
ספר הכיתות הגדול

כתאב אלטבקאת אלכביר (בערבית كتاب الطبقات الكبير) (תרגום: ספר הכיתות הגדולות), הוא קורפוס מידע ביוגרפי על אישים אסלאמיים מפורסמים. יצירה בעלת שמונה כרכים המכילה את קורות חייהם של מוחמד, חבריו ועוזריו, כולל אלה שנלחמו בקרב בדר, ושל הדור הבא, העוקבים, ממשיכי האסלאם.
ספר הכיתות הגדול > תוכן

בספרים 1 ו-2 יש ביוגרפיה (סירה) של מוחמד.
בספרים 3 ו-4 מופיעות ביוגרפיות של בני לווייתו של מוחמד.
בספרים 5, 6 ו-7 מופיעות ביוגרפיות של חוקרים אסלאמיים מאוחרים יותר.
ספר 8 מכיל ביוגרפיות של נשים אסלאמיות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262890205171  BnF: cb13539440k (data)  GND: 119181118  ISNI: 0000 0003 5443 0826  LCCN: n85220302  NLA: 61542820  NTA: 074318063  RERO: 02-A013609594  SELIBR: 63029  SUDOC: 074458647  TDVİA: ibn-sad  Trove: 1843792  VcBA: 495/33659  VIAF: 112975595   WorldCat (עם VIAF): 112975595
אדריאן גניה

| --- | --- |

צילום האמן מאת אוליבר מרק - במוזיאון בוקובינה בברלין
 לידה:  13 באוגוסט 1977 (בן 47) באיה מארה, רומניה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לאמונות ולעיצוב בקלוז'-נפוקה 
 תקופת הפעילות:  2006–2010 (כ־4 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  מודרניזם 
 
אדריאן גֶנִיֶה (ברומנית: Adrian Ghenie, נולד ב-13 באוגוסט 1977 בבאיה מארה) הוא צייר רומני, המתגורר בברלין.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

אדריאן גניה נולד בשנת 1977 בעיר באיה מארה בחבל מרמורש ברומניה לאב רופא שיניים. גניה התייתם מאביו בהיותו בן 18. העניין באומנות וכישוריו זכו לעידוד מידידה של המשפחה שהייתה חובבת אומנות. בשנים 1991–1994 למד גניה בבית הספר העממי לאמנויות בעיר הולדתו ובשנת 2001 סיים את לימודיו באוניברסיטה לאמנויות בעיר קלוז'-נפוקה, אליה התקבל במבחני הכניסה רק בפעם השלישית. מוריו באוניברסיטה היו תאודור בוטיש ויואן זברצ'ו.
ביוגרפיה > הקריירה האומנותית

בשנים 2002–2004 חי גניה בווינה.
אחרי שנת 2006 הוא הציג תערוכות אישיות ברומניה, גרמניה, שווייץ, צרפת, ארצות הברית והממלכה המאוחדת.
ב-2005 יחד עם אמן המולטימדיה והאוצר מיכאי פופ הקים את הגלריה Plan B, המוקדשת לאמנות עכשווית, שפתחה בהמשך שלוחה בברלין.
בגלריה זו הציג גניה בשנת 2006 את תערוכתו האישית הראשונה - If You Open It You get Dirty.
ציוריו באותה תקופה עוצבו בצורת מיז-אנ-סצנה ותיארו חללים מוארים מאוד המעלים באוב את התת-מודע של האמן, כמו ביצירות
Basement Feelings (2007) או Memories (2007).
בציורים רבים הציג גניה דמויות היסטוריות, לרבות מהמאה ה-20 בתפאורות המזכירות חלומות רודפנים או וינייטות קולנועיות, עם שאילת מוטיבים מסרטי סלפסטיק שבהם פני הדמויות מרוחות בעוגות פאי מושלכות כמו בקומדיות The Three Stooges
בשנת 2007 הגלריה שלו נבחרה לעצב את ביתן רומניה בביאנלה ה-56 של ונציה ובשנת 2008 פתח בברלין מתחם בעל שטח של 260 מ"ר לאירוח תערוכות קבועות, בבניין תעשייתי לשעבר קרוב למוזיאון לאמנות עכשווית שבתחנת הרכבת המבורגר. ב-2008 השתתף גניה גם בביאנלה של ליברפול.
בברלין פועל הסטודיו של גניה בגלריה נולן יודין.
עד שנת 2013 חילק גניה את זמנו בין רומניה לגרמניה, לפעמים גם לונדון. ובסופו של דבר האמן השתקע בבירת גרמניה, בה הפך לאחד מנציגי הגל החדש של האמנות החזותית הרומנית. במהלך השנים יצירותיו הוצגו גם בטייט ליברפול, מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, בקרן פאלאצו סטרוצי בפירנצה, במרכז פומפידו, במוזיאון האמר בלוס אנג'לס, המוזיאון לאמנות עכשווית באנטוורפן, במוזיאון סטדלק באמסטרדם, בגנט וכו'.
בקיץ 2009 פורסמה בהוצאה לאור האטיה קאנץ (Hatje Cantz) בגרמניה מונוגרפיה ראשונה שבה מופיעות 70 יצירות של הצייר. בנובמבר 2009 המוזיאון הלאומי לאמנות עכשווית בבוקרשט ארגן תערוכה רטרוספקטיבית לכבודו.
בתמונותיו משתמש גניה בתמהיל של חומרים לקוחים מתולדות הציור, קטעים ערוכים מעיתונים, סרטוני ווידאו וציורים של עצמו. התמונות הקודרות נשלטות על ידי הצבע השחור, אפור כהה ואדום כהה. לעיתים קרובות הציורים מתארים סצנות הנראות בו זמנית מציאותיות ובלתי ברורות. חלקם מבטאים את משיכתו של האמן אל ההיסטוריה, לרבות אל טראומות של הדיקטטורה, אירועי המאה ה-20 או לקולנוע.
לדברי האוצרת שלו בבוקרשט, מגדה ראדו האמן התכתב עם ציוני דרך בתולדות האמנות - פנה לתפאורות קיארוסקורו נגזרות מיצירות קרווג'ו ורמברנדט וקומופזיציית-פריזה בסגנון דייוויד הוקני, העניק תשומת לב מיוחדת לגאומטריית המרחב ולסוגיות פרספקטיבה המחברות אותו עם מסורת הציור מהרנסאנס. האמן מושפע גם כן על ידי האקספרסיוניזם המופשט והדדאיזם והושוותה לאמנותו של פרנסיס בייקון, כפי שצוין במונוגרפיה בעריכת יורג יודין והובלט בדברי האוצרת בתערוכתו בארמון סטרוצי.
מבחר יצירות

2006-2007 - Unbound בנוגע לניסויים הגרעיניים על ידי צבא ארצות הברית
2008 - The Collector I - מבוססת על צילום של הרמן גרינג במשפט
2008 - Nickelodeon - מבוססת על צילום מגטו ורשה
2009 - Dada is Dead (דאדה מת) - שאב השראה מצילום של היריד הבינלאומי הראשון של תנועת דאדה בברלין בשנת 1920
2010 - The Fake Rothko (רותקו מזויף) - צבע שמן על בד
2010 - Boogeyman - עם נושא אוטוביוגרפי
Pie Fight (קרב עוגות)- ציור שמן על בד
Duchamp's Funeral (הלווייתו של דושאן) - צבע שמן על בד
Lidless eye (עיניים ללא עפעפיים)
Self portrait as monkey (דיוקן עצמי כקוף)
2014 - *The Sunflowers of 1937 (החמניות של 1937)- ציור בשמן על קנבס בהשראת "החמניות" של וינסנט ואן גוך - נמכר ב-2016 ב"סותבי'ס" תמורת 3,177,000 לירות שטרלינג.
Self portrait, 2015 (דיוקן עצמי)
Pic-nic, 2015, (פיקניק) צבע שמן על בד
תערוכות

2006
If You Open It You Get Dirty, Galeria Plan B, קלוז'-נפוקה, רומניה,
2007
Dig and Hide, Chung King Project, Los Angeles, 2007
The Shadow of a Daydream, Haunch of Venison, Zurich
They Say This Place Does not Exist, Wohnmaschine, Berlin,
2008
The Flight into Egypt, Nolan Judin, Berlin,
Works on Paper, Galeria Plan B, Berlin,
Tim Van Laere Gallery, Anvers,
2009
',Tim Van Laere Gallery, Rainbow at dawn, אנטוורפן
National Museum of Contemporary Art (M.N.A.C.), Bucarest,
Darkness for an Hour, Haunch of Venison, לונדון,
2010
Stedelijk Museum voor Actuele Kuns (S.M.A.K.), גנט,
The Hunted, Nolan Judin, Berlin,
Mihai Nicodim Gallery, Los Angeles,
2011
Haunch of Venison, Londres,
Tim Van Laere Gallery, Anvers,
2012
Pie-Fights and Pathos, Museum of Contemporary Art, Denver,
2013
New Paintings, Pace Gallery, 534 West 25th Street, New York,
2014
CAC Málaga, Centro de Arte Contemporáneo, Málago,
Golems, Pace London, Londres,
Berlin Noir, galerie Judin, Berlin,
Tim Van Laere Gallery, Anvers,
2015
Galerie Thaddaeus Ropac, Paris,
Mihai Nicodim Gallery, Los Angeles,
Adrian Ghenie’s Darwin Room, חדרו של דרווין, הביאנלה של ונציה, הביתן הרומני
I will go there, take me home, The MAC, Belfast,
2018
Jungles in Paris, galerie Thaddaeus Ropac, Paris,
2020
Nevermore, galerie Tajan, Paris,
לקריאה נוספת

Juerg Judin (Hrsg.): Adrian Ghenie,Hatje Cantz, Ostfildern 2014 ISBN 978-3-7757-3674-9. (באנגלית)
הערות שוליים

↑  scena 9
↑  ב"גסטה דה מרמורש 19.3.2019
1 2 3 4  באתר pacegallery
↑  על גלריה פלאן B
↑
1 2  M.Plămădeală 2009
↑  רחל וולף -2013 "עולם הדימויים האפלים של הצייר הרומני אדריאן גניה" באתר Art Auction
↑  J.Judin
↑  כתבה בסוכנות החדשות הרומנית Agerpress
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007386198205171  BNE: XX5465280  BnF: cb169540623 (data)  GND: 138812799  ISNI: 0000 0000 7331 3236  LCCN: no2009203621  NTA: 322629977  RKD: 360433  SUDOC: 146984706  ULAN: 500346662  VIAF: 95436199   WorldCat (עם VIAF): 95436199
אוהד מושקוביץ

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1974 (בן 50) בלגיה בלגיה
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  ישיבת כרם ביבנה 
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 סוג קול:  קונטרה טנור
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  סינגולד
 www.ohadm.com
 
אוהד מושקוביץ (נולד בט"ו באלול ה'תשל"ד, 2 בספטמבר 1974) הוא זמר דתי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד וגדל בבלגיה, שם החל כבר בגיל צעיר את דרכו המוזיקלית כאשר ליווה בקולו את גדולי הזמר היהודי שבאו להופיע בעיר מגוריו. בגיל 18 למד בישיבת כרם ביבנה והתגייס לצה"ל. לאחר נישואיו השתקע בישראל והחל לפתח קריירה מוזיקלית. בתחילה הופיע כזמר בחתונות עם להקתו של אריה ברונר, המפיק דוד פדידה לקחו תחת חסותו, ובשיתוף עם המלחין יוסי גרין הפיקו אלבום שנקרא "וארשתיך". האלבום הצליח ברחוב החרדי, ובשנת 2005 הוא נבחר כזמר השנה בטקס 'אנשי השנה' של המוזיקה החסידית.
לאור הצלחת האלבום הראשון הוציא מושקוביץ אלבום נוסף שנקרא "2 oh", ובשנת 2009 הוציא אלבום נוסף ובו להיטים מהשנים האחרונות וכמה שירים חדשים, שנקרא "המוזיקה שלי".
כמו כן השתתף אוהד במופעי זמר גדולים כגון HASC 20 שהתקיים ב-2007 וב-HASC 21 שנערך בשנת 2008 וכן ב"קונצרט אוהל". הוא גם ביצע את שיר הנושא באלבומו השני של יוסי גרין שנקרא "התו השמיני".
וכן השתתף במחזמרים לילדים בבימוי ישי לפידות ודוד פדידה ובהפקתו של פדידה: "שירים ונפלאות בבית הכנסת" שהוצגה לראשונה בחנוכה תשע"א (דצמבר 2010), "שירים ונפלאות בבית הספר" שהועלתה בחנוכה תשע"ב (דצמבר 2011) ו"שירים ונפלאות בבית הספר 2" שהצגת הבכורה שלו הייתה בחנוכה תשע"ג (דצמבר 2012). בדצמבר 2013 יצא הסינגל "גשם שלי" של להקת אתניX בהשתתפותו של מושקוביץ. ב-2015 הוציא את אלבומו החמישי שנקרא "סגולה".
בין השנים 2015-2016 שימש כשופט בתוכנית "הקול הבא" של רדיו קול חי.
באפריל 2021 נבחר כזמר החסידי הישראלי הטוב ביותר מכל הזמנים ברדיו ״קול ברמה״.
בספטמבר 2022, הוציא יחדעם בנימין נתניהו ביצוע מיוחד ל"תפילה שלום חיילי צה"ל" במנגינת השיר "ארץ צבי", כחלק מקמפיין הליכוד בבחירות לכנסת העשרים וחמש.
בספירת העומר תשפ''ד (2024) הוציא את השיר 'אלוקי נשמה' בגרסה ווקאלית יחד עם מקלת קאפלה לזכרו של יהודה בכר ז''ל שנרצח בטבח של שמחת תורה.
בין להיטיו הבולטים: ״ברכת הבנים״ "וארשתיך", "מה שהיה", "חביבין ישראל", "סטופ" "מדוע" "למלך" ו"לבדו".
מושקוביץ' מיוצג על ידי חברת ההפקות FDD פרודקשיין.
חיים אישיים

הוא נשוי ללאה, אב לארבעה ומתגורר במודיעין-מכבים-רעות.
דיסקוגרפיה > אלבומים

וארשתיך
OH 2
המוזיקה שלי (2009)
אחד יחיד ומיוחד
סגולה (2016)
בשעה טובה (2018)
דיסקוגרפיה > סינגלים

ברכת כהנים (2011)
גילה רינה-יחד עם מיכה גמרמן,2013
בר אלעאי - עם שמילי אונגר לחן של הרשי ויינברגר, 2020
תינוקות של בית רבן-מילים ולחן של יונתן שיינפלד,2020
להתפלל - לחן של יונתן שינפלד, 2022
הערות שוליים

↑  בנימין נתניהו - תפילה לשלום חיילי צה״ל, נבדק ב-2023-12-10
↑  אוהד מושקוביץ - Ohad Moskowitz (2024-05-13), אלוקי נשמה I אוהד מושקוביץ & מקהלת קאפלה Elokay Neshama I OHAD & Capela Choir, נבדק ב-2024-07-18
↑   להתפלל, בביצוע אוהד מושקוביץ, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:38), 1 במרץ, 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419363905171  LCCN: n2011086759  MusicBrainz: 18e0de18-ab4f-4a3a-9e06-8e0c4068fe86  VIAF: 221172955   WorldCat (עם VIAF): 221172955
יחסי אירלנד – הממלכה המאוחדת

| יחסי אירלנד – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
אירלנד: הממלכה המאוחדת


אירלנד: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 243,610
אוכלוסייה
5,286,185: 69,381,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,218: 48,140
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אירלנד–הממלכה המאוחדת (באנגלית: Ireland–United Kingdom relations; באירית: An caidreamh idir Eire agus an Riocht Aontaithe) הם היחסים הדיפלומטיים המלאים, ההיסטוריים והטעונים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. מלבד האומה של אנגליה והרפובליקה של אירלנד לוקחות חלק חשוב ביחסים גם ויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד, יחד עם שלושת שטחי החסות הבריטיים ג'רזי, גרנזי והאי מאן.
כל הישויות הללו היו קשורות פוליטית החל מהמאה השבע עשרה, כשבשיא הקשר הקמת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד בשנת 1801. שפל הקשר קרה כאשר חמש שישיות מהאי החליטו לפרוש מהאיחוד בשנת 1921 כשהן יוצרות את מדינת אירלנד החופשית. היחסים בין המדינות העצמאיות הושפעו מאוד מההיסטוריה המשותפת בין השתיים, מתהליך יצירת אירלנד החופשית ומממשל צפון אירלנד. בנוסף, הסחר הנפוץ בין השתיים, המיקום הגאוגרפי הקרוב ואף כמעט חופף, השפה המשותפת, התרבות הקרובה, הקשרים התרבותיים והבין-אישיים הקרובים והעובדה ששתי המדינות היו איים באיחוד האירופי, משפיעה מאוד על ההתפתחויות ביחסים בין שתי המדינות.
במאה העשרים ואחת, זוכים אזרחי הממלכה המאוחדת ואירלנד לזכויות כמעט שוות בשתי המדינות ואין ביקורת גבולות בין שתי המדינות ושטחי התלות הבריטיים. הוועידה הבין ממשלתית הבריטית–אירית משמשת כפורום רשמי לשיתוף פעולה בין ממשלת אירלנד לממשלת הממלכה המאוחדת בנושאים בעלי אינטרס הדדי בכלל, ובנוגע לצפון אירלנד בפרט. שני גופים נוספים, המועצה הבריטית–אירית והאסיפה הפרלמנטרית הבריטית–אירית, מהווים פורום לדיון משותף בין ממשלות המדינות והפרלמנטים שלהן בהתאמה.
שתי המדינות היו חברות באיחוד האירופי החל מ-1973, ללא שטחי התלות הבריטיים, עד לפרישת הממלכה המאוחדת ב-2020. תושבי הממלכה המאוחדת החליטו על הפרישה מהאיחוד במשאל עם ביוני 2016, במהלך המכונה "ברקזיט". עם זאת, רוב תושבי צפון אירלנד בחרו במשאל דווקא בהישארות באיחוד.
השוואה

| שם נפוץ> שם רשמי | אירלנד> הרפובליקה של אירלנד | הממלכה המאוחדת> הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד |
| --- | --- | --- |
סמל: 
| דגל | אירלנד | הממלכה המאוחדת |
| שטח | 70,273 קמ"ר | 243,610 קמ"ר (לא כולל הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים) |
| אוכלוסייה | 5,068,050 | 65,105,246 |
| צפיפות אוכלוסייה | 72.12 לק"מ רבוע | 267.25 לק"מ רבוע |
| עיר בירה | דבלין | לונדון |
| המטרופולין הגדול ביותר | דבלין (1,347,359) | לונדון (15,010,295) |
| משטר | רפובליקה   מערכת רב-מפלגתית | מונרכיה חוקתית פדרלית   מערכת רב-מפלגתית |
| שליט ראשון | דאגלס הייד | ויליאם הראשון |
| שליט נוכחי | מייקל היגינס | צ׳ארלס השלישי |
| ייסוד | 24 באפריל 1916 (עצמאות מהממלכה המאוחדת) | 527 (ממלכת מרסיה)   927 (ממלכת אנגליה)   1 במאי 1707 (הממלכה המאוחדת) |
| שפות רשמיות | אירית ואנגלית. | אנגלית בריטית, וולשית וגאלית סקוטית. |
| תוצר מקומי גולמי | 353,300 מיליון דולר | 2,925,000 מיליון דולר |
| מדד הפיתוח האנושי | 0.938 (גבוה מאוד) | 0.922 (גבוה מאוד) |
| ראשי קרב גרעיניים פעילים / סך הכל | 0 | 120 / 215 |
| קידומת טלפון בינלאומית | +353 | +44 |
אזור זמן: 0
רקע > רקע היסטורי

מאז שחר ההיסטוריה האנושית באיים הבריטיים התקיימו יחסים בין האנשים המתיישבים שם. רומנו-בריטון בשם פטריסיוס, הנודע לאחר מכן בשם סנט פטריק, הביא את הנצרות אל אירלנד. לאחר הנפילה של האימפריה הרומית הביאו מיסיונרים מאירלנד את הנצרות לבריטניה הגדולה.
הגעת התרבות הגאלית לחבל הארץ שנודע כיום כסקוטלנד ("Scoti" בשפה הלטינית משמעותו "גאלי") הביאה לקשרים פוליטיים ומשפחתיים הדוקים בין התושבים באירלנד לתושבים בבריטניה. הקשרים המשפחתיים החלו לעיתים מימי הביניים והגיעו עד למאה השבע עשרה. בעבר דוברה גם שפה גאלית אחת בשני האיים ובהמשך היא התפצלה לגאלית אירית ולגאלית סקוטית. באזור התקיימו גם ממלכות שנהגו על פי התרבות הגאלית המשותפת.
מלחמות וקולוניזציה בריטית באירלנד במאות ה-16 וה-17 הביאו את אירלנד לשלטון של ממלכות בריטיות שונות. השלטון בודד את הקהילות הגאליות של סקוטלנד ושל אירלנד אחת מהשנייה עד כדי יצירת שפות חדשות, שפה אחת לכל קהילה.
מחתרות אלימות המתנגדות או תומכות בשלטון הבריטי באירלנד צמחו באזור במהלך המאה השמונה עשרה. בשנת 1796 צרפתים שלחו לאי כוח צבאי במטרה לעודד פעילות נגד שלטון אנגלי. שיא הפעילות של מחתרות אלו היה במהלך המרד האירי של 1798, לאחר המרד, בו נחלו המחתרות האיריות הפסד מוחץ, קבוצות של שרידי המורדים המשיכו במלחמת גרילה מספר שנים נוספות. האחרונות מבין קבוצות אלו נכנעו ב-1803 וב-1804. חוק האיחוד של 1800 הוא אחד מתוצאות המרד העיקריות. חוק זה, שחוקק הפרלמנט הבריטי, איחד את ממלכת אירלנד לממלכת בריטניה הגדולה, תחת הכותרת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, שקמה ב-1 בינואר 1801. טרם חוק זה אירלנד נחשבה לממלכה נפרדת תחת הכתר הבריטי ולאחריו היא הפכה לחלק בלתי נפרד מבריטניה. כתוצאה מכך פחתה האוטונומיה של המעמד השליט האירי, הפרוטסטנטי, ושוויון זכויות לקתולים הושג בהדרגה בשנים שלאחר מכן. עם זאת, קיפוח כלכלי והתמרמרות של האירים הקתולים שררו גם שנים רבות אחר כך. מחיר הדמים של המרד נאמד בעשרת אלפים ויותר הרוגים אירים, כ-530 חיילים בריטים נהרגו, וכן כ-2,000 לויאליסטים, לוחמים ואזרחים.
במהלך המאה התשע עשרה התקיימו באזור האירי בממלכה קמפיינים שונים למען עצמאות אירית, הקמפיינים נחלו הצלחה שהגיעה לשיאה בתחילת המאה העשרים כאשר בבחירות הכלליות באירלנד של שנת 1918, מפלגת שין פיין המהפכנית בראשות איימון דה ואלירה, שהובילה את המרי כנגד הבריטים זכתה בשלושה-רבעים מהמושבים בפרלמנט הבריטי מטעם אירלנד, ואילו את רובם של המושבים הנותרים קיבלה המפלגה היוניוניסטית של תושבי צפון אירלנד. 27 מחברי הפרלמנט של השין פיין, אשר סירבו להכיר בסמכותו של הפרלמנט הבריטי על ארצם, התכנסו בדבלין ב-21 בינואר 1919 על מנת להקים פרלמנט עבור הרפובליקה האירית החדשה שביקשו לייסד.
הדאל אירן המהפכני הכריז על עצמאותו של האי אירלנד כולו מהשלטון הבריטי, כשהוא משחזר את נאומו של פטריק פירס מבניין הדואר המרכזי בדבלין במרידת חג הפסחא. עוד באותו הערב נרצחו שני שוטרים בריטים במחוז טיפררי, וזו הייתה שריקת הפתיחה של מלחמת העצמאות האירית. ב-2018, יום זה הוכרז כיום העצמאות של אירלנד. בסופו של דבר בשנת 1922 נחתמה בין שתי המדינות האמנה האנגלו-אירית שחתמה את מלחמת העצמאות והפכה את אירלנד לדומיניון בריטי בעל מעמד זהה לאוסטרליה, ניו זילנד וקנדה של אותה התקופה.
בשנת 1937, אירלנד הכריזה על עצמה כריבונית ועצמאית לחלוטין מהממלכה המאוחדת ללא אף תלות בה והקימה את הרפובליקה של אירלנד.
רקע > רקע גאופוליטי

החל מהמאה העשרים, האיים הבריטים (British Isles) כוללים שתי מדינות ריבוניות: הרפובליקה של אירלנד (או בפשטות - אירלנד) והממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. הממלכה המאוחדת כוללת את ארבע האומות: ויילס, סקוטלנד, אנגליה וצפון אירלנד. כל אחת מארבע האומות מלבד צפון אירלנד הייתה מדינה עצמאית בהיסטוריה.
בנוסף, קיימים גם שטחי חסות של הכתר הבריטי - גרנזי, ג'רזי והאי מאן. שלושת שטחי החסות הללו מהווים יחידה נפרדת מהממלכה המאוחדת ואינם מהווים חלק ישיר ממנה, ולמרות זאת ממשיכה הממלכה המאוחדת לקחת אחריות על תחומים כגון יחסי החוץ של האיים והבטחת ממשלה שתפעל ביעילות. שטחי החסות של הכתר הבריטי לוקחים חלק בכל המוסדות המשותפים שנוסדו בין אירלנד לממלכה המאוחדת בהסכם יום שישי הטוב. שלושת שטחי החסות והממלכה המאוחדת יוצרים את האזור לו מקובל לקרוא "האיים של בריטניה" (British Islands).
המונרך הבריטי היה ראש המדינה בכל האומות והמדינות שנמצאות בארכיפלג האיים הבריטיים מאז האוניה הפרסונלית שנוצרה ב-1603. תפקיד המונרך הבריטי באירלנד הפך מעורפל לאחר יציאתה לאור של חוקת הרפובליקה של אירלנד בשנת 1937, ולבסוף ב-1949 הועברו רשמית כל סמכויות המונרך הבריטי באירלנד לנשיא אירלנד במהלך חקיקה שזכה לכינוי "חוק אירלנד".
קונפליקטים בין אירלנד העצמאית לממלכה המאוחדת > ועידת הגבול האירי

יום לאחר הקמת המדינה החופשית האירית החליט הפרלמנט הצפון אירי לפנות לג'ורג' החמישי במברק על מנת להבטיח את הישארותו מחוץ למדינה החדשה שהוקמה. מיד לאחר יציאתה של צפון אירלנד ממדינת אירלנד החופשית נוצר הצורך לגבול קבוע בין שתי המדינות. בעקבות צורך זה הוקמה ועידה מיוחדת שזכתה לכינוי "ועידת הגבול האירי". בוועידה היו מעורבים נציגים מצפון אירלנד, מדינת אירלנד החופשית והממלכה המאוחדת עצמה (שנציגיה עמדו בראש הוועידה). בין שתי המדינות נקבע גבול, ועם זאת, המחלוקות והתביעות ההדדיות של שתי המדינות בשני צידי הגבול לא פסקו. בסופו של דבר נקבע הגבול שבין צפון אירלנד למדינת אירלנד החופשית בשנת 1925 בהסכם עליו חתומות הממלכה המאוחדת (כשצפון אירלנד בתוכה), והמדינה החופשית האירית.