stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החיפושית הכחולה (חיימה רייס)
כוחות ויכולות

החרפושית מחוברת לעמוד השדרה של חיימה, והיא מחזיקה במספר כוחות אותם היא מפעילה כשהיא מעוניינת בכך. הפעלת הכוחות גורמת לזרמי חשמל כחולים היוצאים מהמחושים. בתחילה לא הייתה לחיימה שליטה על כוחותיה של החרפושית, אך עם הזמן הוא החל להשיג שליטה מסוימת בכוחותיה. כשחיימה נמצא בסכנה החרפושית מופעלת, יוצאת אל מחוץ לעמוד השדרה של חיימה ויוצרת סביב גופו חליפת שריון מתוחכמת, חזקה ועמידה מספיק על מנת לאפשר לחיימה חזרה בטוחה מהחלל לאטמוספירת כדור הארץ. כשהסכנה חולפת החרפושית מבטלת את חליפת השריון וחוזרת למקומה על עמוד השדרה של חיימה, מה שגורם לחיימה לכאבים עצומים.
הערות שוליים

↑  יש לבטא את ה-J כ-ח' מאחר שהדמות ממוצא היספני
↑  Irving, Christopher. Blue Beetle Companion: His Many Lives from 1939 to Today. Raleigh: TwoMorrows Publishing, 2007. ISBN 1-893905-70-5
↑  Beatty, Scott (2008). "Blue Beetle".  In Dougall, Alastair (ed.). The DC Comics Encyclopedia. London: Dorling Kindersley. p. 57. ISBN 0-7566-4119-5.
↑  Who's That Bug? Hamner on Blue Beetle (cached), Newsarama, December 17, 2005
↑  Giffen Ready to Give Blue Beetle's Reins to Rogers/Albuquerque (אורכב 23.05.2007 בארכיון Wayback Machine), Newsarama, November 3, 2006
↑  Talking Blue Beetle with Matt Sturges, Newsarama, August 13, 2008
↑  Hail and Farewell: Sturges on Blue Beetle's End, Newsarama, November 14, 2008
↑  Dan DiDio: 20 Answers, 1 Question, Newsarama, November 12, 2008
↑  "Blue Beetle & Ravager to Get 'Co-Features' in DC Titles". Newsarama.com. נבדק ב-2011-04-25.
מכשפת (DC קומיקס)

| --- | --- |

מכשפת, כפי שהיא מופיעה על עטיפת החוברת Shadowpact #1 מיולי 2006, אמנות מאת ביל וילינגהם וכריס צ'אקרי.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Strange Adventures #187 (אפריל 1966)
 יוצרים:  בוב הייני, הווארד פרסל
 גילום הדמות:  קארה דלווין ("יחידת המתאבדים")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'וּן מוּן (June Moon)
 כינויים:  זמרת הנשמות, אניטה סולפידה
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם
 מין:  נקבה
 מקצוע:  אמנית
 כוחות:  יכולת וידע במגוון רחב של כשפים, יכולת להפוך למי שהרגה, יכולת להפוך אנשים שיהיו בשליטתה, להפוך לגז אפור.
 חברה בקבוצה:  אחוות היד הזריזה
 חברה לשעבר בקבוצה:  שאדופאקט יחידת המתאבדים הנבלים הנשכחים זקיפי הקסם
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  קארה זור־אל, מאדאם קסנדו 
 
מכשפת (באנגלית: Enchantress) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ליגת הצדק האפל ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Strange Adventures #187 מאפריל 1966, ונוצרה על ידי הכותב בוב הייני והמאייר הווארד פרסל. דמותה שימשה גם כגיבורת-על וגם כנבלת-על.
מכשפת היא האלטר אגו של ג'וּן מוּן, אמנית עצמאית שהוזמנה למסיבת תחפושות בטירה עתיקה. היא נתקלה בחדר סודי שבו ישות קסומה ובלתי ידועה העניקה לה כוחות קסם כדי ללחום בנוכחות רעה ברחבי הטירה. באומרה את השם "מכשפת", היא עוברת שינוי צורה ומצליחה להביס מינוטאור בנבכי הטירה. אולם, בהופעתה הבאה מעל דפי הקומיקס, המכשפת מתוארת כדמות תועה הנלחמת בסופרגירל, שמנסה למנוע ממנה להשיג אומניפוטנטיות ולבטל את כוחות-העל בכדור הארץ. הצד הרשע שבה משתלט עליה, והמכשפת ממשיכה ללחום נגד הטובים בקבוצת "הנבלים הנשכחים".
בהמשך, מכשפת מגויסת ליחידת המתאבדים של אמנדה וולר. אט אט היא מאבדת שליטה על כוחות הכשף שלה, ומאדאם קסנדו עוזרת לה להשתלט עליהם חזרה. היא עוזבת את יחידת המתאבדים מסיבות שאינן ידועות, ומתגלה רק לאחר 11 שנים בבית חולים פסיכיאטרי בניו ג'רזי. היא מסרבת בתחילה לעזור לגיבורי-העל בלחימתם בכוחות השאול, אך דדמן משתלט עליה ומפעיל עליה מניפולציה כדי לעזור להם. אישיותה של המכשפת נרצחת בידי פאוסט כאמצעי אחרון להצית את להבות השאול, וכתוצאה מכך ג'ון נותרת במצב קטטוניה. פאוסט מצליח להשיב לה את אישיות המכשפת לאחר שהתברר שרצח סוקובוס שעבד עבור קבוצת שדים כדי ליצור פתח לשאול ולהקים לתחייה מכשף מטורף.
במאורעות "יום הנקמה", בהם הספקטר השתגע ויצא למסע השמדה של ישויות הקסם ביקום DC, מכשפת הצטרפה לחברי שאדופאקט במטרה להביס את הספקטר. באתחול המחודש של חברת DC קומיקס לאחר מאורעות "פלאשפוינט", מספר גיבורים על-טבעיים מתאחדים לקבוצת ליגת הצדק האפל לאחר שאישיותה של המכשפת הופרדה שוב מג'ון מון ויצאה מכלל שליטה.
את דמותה של מכשפת גילמה בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקנית קארה דלווין.
ראו גם

מכשפת (מארוול קומיקס) - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  Superman Family #204-205, November 1980-February 1981
↑  בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה של סופרגירל שוכתבה מחדש כפאוור גירל, היות שדמותה של סופרגירל נמחקה מההמשכיות
↑  Day of Judgement #1, February 1999
↑  Day of Judgement #2, November 1999
↑  SUICIDE SQUAD Cast Named - WILL SMITH is DEADSHOT, JARED LETO is THE JOKER, More
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריק פלאג

| --- | --- |

ריק פלאג, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Suicide Squad Vol.5 #49 מפברואר 2019, אמנות מאת דייוויד וויליאמס.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  לפני המשבר בעולמות האינסופיים: Brave and the Bold #25 (ספטמבר 1959) לאחר פלאשפוינט: DCU: Rebirth #1 (יולי 2016)
 יוצרים:  רוברט קאניגר רוס אנדרו
 גילום הדמות:  ג'ואל קינמן ("יחידת המתאבדים" (2016) ו"יחידת המתאבדים" (2021) ביקום הקולנועי של DC)
 מידע
 שם אמיתי:  אנתוני מילר (לפני ה-52 החדשים) ריק פלאג הבן (ה-52 החדשים)
 כינויים:  ריק, ריצ'רד פלאג הבן, רוג'רס פלאג
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  חייל ולוחם קומנדו
 כוחות:  ללא כוחות על לוחם קרב פנים אל פנים, טקטיקן, צלף, אסטרטג ולוחם גרילה אמן שיא הכושר האנושי
 חבר לשעבר בקבוצה:  כוח משימה אקס יחידת המתאבדים חיל האוויר של ארצות הברית הגיבורים הנשכחים
 אזרחות:  אמריקאי
 דמויות קשורות
 משפחה:  ריצ'רד מונטגומרי פלאג ושרון רייס (הורים לכאורה) ריצ'רד פלאג השלישי (בן)
ריצ'רד "ריק" פלאג הבן (באנגלית: Richard "Rick" Flag Jr.‎) הוא דמות בדיונית שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Brave and the Bold #25 מספטמבר 1959, ונוצרה בידי הכותב רוברט קאניגר והמאייר רוס אנדרו.
ריק פלאג הוא בנו לכאורה של גיבור-המלחמה ריק פלאג האב, אשר הוביל במהלך מלחמת העולם השנייה את טייסת ההתאבדות. פלאג הלך בדרכו של אביו, ולאחר כמה הרפתקאות נשלח בידי הממשלה להוביל את יחידת המתאבדים של אמנדה וולר וכוח משימה אקס. הוא אמנם לא היה מרוצה משהותו עם פושעים דוגמת דדשוט בקבוצה, אך נשאר. חברתו לקבוצה נייטשייד נמשכה אליו, והוא התיידד עם נמסיס וטיגריס הארד, למרות ששניהם היוו ניגודים ברורים לו. ריק היה לא יציב בנפשו, מה שהחמיר כאשר נעשה הניצול היחיד לאחר קרב נגד פטרול האבדון, מותה של חברתו קארין ואיומו של הסנאטור קריי לחשוף את יחידת המתאבדים בציבור.
אף על פי שוולר טיפלה בקריי ללא ידיעתו, פלאג יצא להתנקש בחייו ויחידת המתאבדים נשלחה לעצור אותו. דדשוט מצא את פלאג וקריי, ובמקום לירות בפלאג הרג את קריי ואילץ את פלאג לברוח. פלאג יצא לחסל את קבוצת "ג'יהאד", וזאת לאחר שגילה שאביו תקף בעבר את בסיסם כדי לנטרל פצצה שעדיין שכנה שם. הוא טבח בחברי הארגון, ובאמצע קרב נגד המנהיג, הפצצה התפוצצה והוא נהרג. פלאג הוקם לתחייה, וחולץ מכלאו בידי טיגריס הארד. מאוחר יותר, גנרל וייד אילינג חושף כי פלאג אינו בנו של ריצ'רד מונטוגמרי פלאג, אלא חייל בשם אנתוני מילר שעבר שטיפת מוח.
לאחר שכתוב ההיסטוריה של יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", הופיע פלאג באירועי חידוש הכותרים "לידה מחדש" כמנהיג בשטח של יחידת המתאבדים.
בוננדה

מיילדת מתקופת הרנסאנס מסייעת ליולדת בכיסא לידה
בוננדה (בספרדית: Bonanada, נולדה ונפטרה במאה ה-14, fl. 1373-1380), הייתה מיילדת יהודייה-ספרדייה ששירתה את משפחות האצולה והמלוכה של ימי הביניים. היא הייתה המיילדת הרשמית של משפחת המלוכה של אראגון, ואף פעלה למען משפחות המלוכה של קטלוניה, קסטיליה, ולנסיה, סיציליה וצרפת.
רקע המקרה

בוננדה הייתה בעלת מקצוע מוערכת, ושירתה רבות מבנות המלוכה, ביניהן אלאנור מאראגון, מלכת קסטיליה, וכן ויולנט מבאר, ותוארה על ידי פדרו הרביעי מלך אראגון ואלאנור מלכת סיציליה כמשרתת מצוינת הראויה לאמון.
ב-1373, היא הואשמה על ידי יורש העצר, העתיד להיות חואן הראשון מלך אראגון, ברציחתה באמצעות כישוף של ארוסתו, ג'ואן נסיכת צרפת, אשר מתה בדרכה לאראגון כדי להינשא. אך המלך והמלכה נתנו לבוננדה את מלוא הגנתם המלכותית, ודרשו את החזרתה המיידית מאחזקתו של חואן, וכך נעשה.
הסיפור נודע דרך מכתבים שכתבו המולכים לבנם אשר שרדו כתיעוד היסטורי. במכתבו, כתב המלך "אם היה הדבר אפשרי, לא היה מלך או לורד בעולם עדיין בחיים". המלכה דרשה את החזרתה של בוננדה כדי שתשמש כמיילדת עבור בתה ואחותו של חואן, הנסיכה חואנה מאראגון.
שמה הטוב של בוננדה הושב, והמקרה אף גרם להגברה בדרישה לשירותיה, והיא המשיכה ליילד בני מלוכה כולל לפחות מלך אחד, פרננדו הראשון, מלך אראגון. בתפנית אירונית, חואן עצמו ביקש את שירותיה של בוננדה כשאשתו ויולנט מבאר ילדה, מכיוון שהיא סירבה את שירותיה של כל מיילדת אחרת מלבדה.
בתקופה זו, הרפואה עוד לא הייתה ממוסדת, וכך נשים יכלו לעבוד כמרפאות ומיילדות, תפקידים שמילאו היסטורית, והעבירו את הידע האנטומי וההכרות עם צמחי מרפא בעל פה מדור לדור. מאוחר יותר, מיסוד מקצוע הרפואה הדיר את הנשים, ואף הפכן לעוברות על החוק - גישה שהתקבעה בין היתר בהאשמתן בכישוף. נשים מרפאות נקראו לאורך הדורות ברחבי אירופה "נשות חוכמה" (wise women), ובצידי המכשפות היו מקרים בהם התייחסו למילים "מכשפה" ו"אשת חכמה" כמילים מקבילות. במקרה כמו של בוננדה, החשיבות של מרפאות עבור נשים אחרות הייתה במרכז המקרה, בהקשר של פרטיות וצנעת הפרט בכל הקשור לגופן ותהליך הלידה.
הערות שוליים

↑  Diccionari Biogràfic de Dones.Biografia Bonanada.
↑  Revista Sàpiens.Bonanada: la llevadora de moda entre la noblesa medieval.
↑  DUODA.Dones sàvies: Saviesa mèdica femenina. Azucena Ruiz Viedma
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל דיאבלו (קומיקס)

| --- | --- |

צ'אטו סנטנה כאל דיאבלו, כפי שהופיע בחוברת Suicide Squad Vol.4 #11 מספטמבר 2012. אמנות מאת קרלוס רודריגז.
 סוג:  אנטי גיבור
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  ליין: All-Star Western Vol.2 #2 (אוקטובר 1970) סנדובל: El Diablo #1 (אוגוסט 1989) סנטנה: El Diablo Vol.3 #1 (ספטמבר 2008)
 יוצרים:  רוברט קניגר, גריי מורוו (ליין) ג'רארד ג'ונס, מייק פארובק (סנדובל) ג'יי ניטז, פיל הסטר, אנדי פארקס (סנטנה)
 גילום הדמות:  ג'יי הרננדז ("יחידת המתאבדים")
 דיבוב:  נסטור קרבונל ("ליגת הצדק ללא גבולות")
 מידע
 שם אמיתי:  לזרוס ליין רפאל סנדובל צ'אטו סנטנה
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  מיומנות בקרב פנים אל פנים (ליין וסנדובל), שימוש בנשק חם (ליין, סנדובל וסנטנה), הישרדות והתחמקות מהמוות (ליין), יצירת ותמרון אש (סנטנה)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  חבורת הקשוחים (ליין), ליגת הצדק (סנדובל), יחידת המתאבדים (סנטנה)
אל דיאבלו (באנגלית: El Diablo, "השטן" בספרדית) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיע בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת All-Star Western Vol.2 #2 מאוקטובר 1970 ונוצרה בידי הכותב רוברט קניגר והמאייר גריי מורוו.
אל דיאבלו הוא אלטר-אגו אותו חלקו שלוש דמויות - לזרוס ליין, רפאל סנדובל וצ'אטו סנטנה. לזרוס ליין פעל במחצית השנייה של המאה ה-19 במערב הישן של אמריקה, והיה פקיד בנק שכמעט נהרג בידי כנופיית גנבים ונפל לתרדמת לאחר שנפגע בידי ברק. לאחר שהוקם לתחייה בידי שמאן אינדיאני, ליין נעשה ללוחם בפשע בשם אל דיאבלו. חוברות הרצת "ג'ונה הקס" השנייה מ-2006 ו-2007 קבעו כי ליין נעשה למארחו של שד זוטר המתחזה לרוח הנקמה, וכי השד "אל דיאבלו" פעיל בעוד ליין בתרדמת. במהלך ההרצה השנייה של חוברות "היצור מן הביצה", במהלך סיפור שמתרחש בשנת 1872, ליין שועבד בידי השמאן שהקים אותו לתחייה. הגיבורים ג'ונה הקס, באט לאש, ג'וני ת'נדר ומאדאם.44 נשלחו בידי הנס פון האמר וג'ייסון בלוד להביס את השמאן ולגנוב ממנו גביש המכיל את רוחו של היצור מן הביצה. כאשר הקבוצה הרגה את השמאן, גופו של ליין התעורר ואל דיאבלו לכאורה גורש. לאחר האתחול המחודש של יקום DC לאחר אירועי "פלאשפוינט", ליין מופיע כדמות משנית בהרצת All-Star Western השלישית. הוא קולל בידי השמאן להפוך למארחו של שד, המתגלה כאשר ליין נרדם או מתעלף.
רפאל סנדובל היה חבר זוטר במועצת העיר של העיר הבדיונית דוס ריוס שבטקסס, החליט להפוך ללוחם-בפשע בהשפעת ליין ונלחם בין היתר במבריחי סמים, סוחרי אדם, רוצחים סדרתיים ושאר פושעים. הוא היה חבר זמני בליגת הצדק המאולתרת של אורקל, ובשהותו הקצרה בקבוצה כמעט נהרג בידי הנסיך העלה מכנופיית רויאל פלאש. סנדובל לא הופיע לאחר האתחול. צ'אטו סנטנה הוא פושע זוטר, שזכה ליכולת יצירת ותמרון אש כאשר קיבל את כוחות השד "אל דיאבלו" מליין. לאחר האתחול המחודש של יקום DC, סנטנה נלקח למאסר בכלא בל ריב ונידון לכאורה לעונש מוות בעקבות שריפת בניין מלא באזרחים, אך למעשה עבר עינויים כדי לבדוק את נאמנותו וצורף ליחידת המתאבדים של אמנדה וולר. הושתלו בגופו מיקרו-פצצות כדי להבטיח את ציותו. לאחר שטעה לחשוב כי המיקרו-פצצות נוטרלו, סנטנה החליט לנקום בוולר על שליטתה בו וזו פוצצה את ראשו. אמנם, סנטנה נראה חי ושב לשרת כחבר ביחידה.
דמותו של לזרוס ליין כאל דיאבלו הופיעה בסדרת האנימציה "ליגת הצדק ללא גבולות" בדיבובו של נסטור קרבונל. את דמותו של צ'אטו סנטנה/אל דיאבלו גילם בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקן ג'יי הרננדז.
If I Lose Myself

"If I Lose Myself" הוא סינגל של להקת הפופ רוק האמריקאית ואן ריפאבליק. השיר יצא ב-8 בינואר 2013 בהוצאת חברות התקליטים מוזלי מיוזיק גרופ ואינטרסקופ רקורדס. השיר מופיע כסינגל השני של אלבום השלישי של הלהקה, Native. השיר נכתב על ידי ראיין טדר, ברנט קטצל, בני בלנקו וזאק פילקינס, והופק על ידי ראיין טדר, ברנט קטצל ובני בלנקו.
נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-160 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-114 מיליון פעמים ביוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 5 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  אוקראינה | טופ-היט | 90 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 41 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 74 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 49 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 34 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 6 |  |
|  ולוניה | מצעד השירים הצועדים מתחת לפסגה | 10 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 9 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 18 |  |
|  סלובקיה | מצעד 100 שירי הרדיו | 3 |  |
|  סלובקיה | מצעד 100 הסינגלים הדיגיטליים | 95 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 44 |  |
|  פולין | מצעד 100 שירי האייפרליי הפולני | 5 |  |
|  פולין | מצעד 50 שירי הדאנס | 29 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 46 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 שירי הרדיו | 57 |  |
|  צרפת | SNEP | 186 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 41 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 23 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 4 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 9 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 67 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 30 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 56 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 173 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  רוסיה | טופ-היט | 91 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 3× פלטינה | 210,000 |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 40,000 |
| גרמניה (BVMI) | 3× זהב | 450,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | זהב | 15,000 |
סטרימינג
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 900,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה | 8 בפברואר 2013 | איירפליי | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| גרמניה | 28 בפברואר 2013 | תקליטור | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
גרסת אלסו

המפיק המוזיקלי השוודי אלסו הוציא גרסת רמיקס לשיר ב-30 במרץ 2013. גרסת רמיקס זו הופיעה במהדורה המחודשת של האלבום Native, וכן באלבום האולפן הראשון של אלסו, Forever.
גרסת רמיקס זו הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית הקלטת הרמיקס הלא קלאסית הטובה ביותר.
נכון לספטמבר 2023, גרסת הרמיקס הושמעה למעלה מ-332 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-32 מיליון פעמים ביוטיוב.
גרסת אלסו > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013–2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 14 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 89 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 8 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הדאנס הבריטי | 4 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 6 |  |
גרסת אלסו > נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,000,000 |
הערות שוליים

↑  If I Lose Myself, 2013-01-01, ארכיון מ-2022-06-26, נבדק ב-2023-09-25
↑  OneRepublic - If I Lose Myself, ארכיון מ-2013-12-27, נבדק ב-2023-09-25
↑  "EarOne | Radio Date, le novità musicali della settimana". ארכיון מ-2023-02-10. נבדק ב-2023-09-25.
↑  "If I Lose Myself". Amazon Germany. ארכיון מ-2023-02-10. נבדק ב-2023-09-25.
↑  "56th Annual GRAMMY Awards Nominees". Grammy Awards. ארכיון מ-2013-12-12. נבדק ב-7 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  If I Lose Myself - Alesso vs OneRepublic, 2014-01-01, ארכיון מ-2023-02-28, נבדק ב-2023-09-25
↑  OneRepublic - Alesso Vs. OneRepublic - If I Lose Myself ft. Alesso (Remix), ארכיון מ-2023-09-21, נבדק ב-2023-09-25
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| ואן ריפאבליק |
| --- | --- | --- |
ראיין טדר • זאק פילקינס • דרו בראון • אדי פישר • ברנט קטצל ג'ארד ביטס • טים מאיירס
| אלבומי אולפן | Dreaming Out Loud • Waking Up • Native • Oh My My • Human • Artificial Paradise |  |
| סינגלים | "Apologize" • "Stop and Stare" • "Say (All I Need)" • "Come Home" • "All the Right Moves" • "Secrets" • "Marchin On" • "Good Life" • "Feel Again" • "If I Lose Myself" • "Counting Stars" • "Something I Need" • "Love Runs Out" • "I Lived" • "Wherever I Go" • "Kids" • "Let's Hurt Tonight" • "No Vacancy" • "Rich Love" • "Start Again" • "Connection" • "Rescue Me" • "Wanted" • "Didn't I" • "Better Days" • "Lose Somebody" • "Run" • "Sunshine" • "I Ain't Worried" • "Runaway" |  |
| שיתופי פעולה | "Stranger Things" • "Bones" |  |
| ערכים קשורים | Songland • "Native Tour" • "16th Annual Honda Civic Tour" |  |
דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: fd19925a-0d68-4fbb-bf73-0ce6dd6f5466  MusicBrainz work: dfa16608-d55d-48ab-872c-3de707a65d01
פיירסטורם

| --- | --- |

פיירסטורם, כפי שהופיע על עטיפת החוברת The Fury of Firestorm #1 מנובמבר 2011, אמנות מאת אית'ן ואן סקייבר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Firestorm, The Nuclear Man #1 (מרץ 1978)
 יוצרים:  ג'רי קונוויי, אל מילגרום (ריימונד/שטיין) ג'ון אוסטרנדר, טום מנדרייק (שטיין) דן ג'ולי (ראש)
 גילום הדמות:  ויקטור גרבר ורובי אמל ("הפלאש") ויקטור גרבר ופראנז דרמה ("אגדות המחר")
 מידע
 שם אמיתי:  רונלד "רוני" ריי ריימונד/מרטין שטיין מיקאיל ארקדין ג'ייסון ראש
 כינויים:  רונלד רוקוויי, ראש להבה
 סטטוס:  פעיל
 מין:  זכר
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  תעופה, יכולת ליצור כדורי אנרגיה מידיו, יכולת לשנות מבנה מולקולרי של חומרים
 חבר בקבוצה:  ליגת הצדק מטריצת פיירסטורם אגדות המחר
 חבר לשעבר בקבוצה:  חיל הפקחים השחורים
 דמויות קשורות
 משפחה:  אדוארד ריימונד (אב) איליין רוקוול (אם, מתה) פליסיטי סמוק-ריימונד (אם חורגת) ריצ'רד דייר (סב)
 אויבים:  קילר פרוסט, פלסטיק, Pozhar (DC Comics), Naiad, Black Bison, דת'סטורם, Slipknot, Multiplex, Bolt 
 
פיירסטורם (באנגלית: Firestorm, "סופת אש") זהו שמן של מספר דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס ליגת הצדק ביקום DC קומיקס. פיירסטורם המקורי (רוני ריימונד ומרטין שטיין) הופיע לראשונה בחוברת Firestorm, The Nuclear Man #1 ממרץ 1978 ונוצר על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר אל מילגרום. מרטין שטיין הופיע לבדו כפיירסטורם בחוברת Firestorm, The Nuclear Man Vol.2 #100 מאוגוסט 1990, ונוצר על ידי הכותב ג'ון אוסטרנדר והמאייר טום מנדרייק. ג'ייסון ראש הופיע כפיירסטורם השלישי בחוברת Firestorm Vol.3 #1 מיולי 2004, ונוצר על ידי הכותב דן ג'ולי.
פיירסטורם הוא האלטר אגו אותו חלקו שלושה צמדים - רונלד "רוני" ריי ריימונד (המזוהה ביותר עם הדמות) ומרטין שטיין; ריימונד, שטיין ומיקאיל ארקדין; וכן ריימונד וג'ייסון ראש. דמותו נבדלת משאר גיבורי-על בכך ששני אנשים רגילים מתמזגים יחדיו לצורך יצירתו בעזרת "מטריצת פיירסטורם" המיוחדת. במקור, תלמיד התיכון רונלד ריימונד והפיזיקאי זוכה פרס נובל מרטין שטיין נלכדו בתאונה גרעינית שאיפשרה להם להתמזג יחדיו לכדי פיירסטורם, האיש הגרעיני. מכיוון ששטיין היה מחוסר הכרה במהלך התאונה, ריימונד הוא זה שנוטל את השליטה על פיירסטורם בעוד שטיין משמש כקול ההגיון שלו. דו-השיח התמידי בין השניים היה לאבן הדרך שסללה את מיטב הרפתקאותיהם.
את שני חצאיו של פיירסטורם - רוני ריימונד ומרטין שטיין - מגלמים השחקנים רובי אמל וויקטור גרבר בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", ולוק רודריק גילם את דמותו של ג'ייסון ראש. גרבר שב לגלם את הדמות בסדרת ההמשך "אגדות המחר" בעוד השחקן פראנז דרמה מגלם בסדרה את דמותו של ג'פרסון "ג'קס" ג'קסון, חציו החדש של שטיין, אשר הופיע לראשונה בפרק בעונתה השנייה של "הפלאש". מרטין שטיין נהרג בפרק הקרוסאובר "משבר בארץ-X", ואיתו אבד פיירסטרום.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זטאנה

| --- | --- |

זטאנה, כפי שהיא מופיעה על עטיפת החוברת Catwoman Vol. 3 #72 מדצמבר 2007. אמנות מאת אדם יוז.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס/ורטיגו
 הופעה ראשונה:  Hawkman #4 (אוקטובר-נובמבר 1964)
 יוצרים:  גרדנר פוקס מרפי אנדרסון
 גילום הדמות:  ג'ולי בראון ("באטמן: איש העטלף") ג'ניפר הייל ("באטמן - האמיצים והנועזים") סרינדה סוואן ("סמולוויל") קארי וולגרן (משחקי וידאו)
 מידע
 שם אמיתי:  זטאנה זטארה
 כינויים:  גבירת הקסם, נסיכת הלהטוטנות, פרימאק, זי, זאנה, זורינה, מכשפת העל
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  מכשף, קוסם, גיבור-על
 כוחות:  משתמשת מיומנת בקסמים
 חברה בקבוצה:  ליגת הצדק האפל
 חברה לשעבר בקבוצה:  ליגת הצדק שבעת חיילי הניצחון
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ובאני "ג'ון" וסינדלה זטארה (הורים, מתים) זאכרי זטאנה (בן דוד) לאונרדו דה וינצ'י, קוליוסטרו, ניקולא פלאמל ונוסטרדמוס (אבות מדורות קודמים)
 
זטאנה (באנגלית: Zatanna) ובשמה המלא זטאנה זטארה (Zatanna Zatara) היא דמות בדיונית של קוסמת גיבורת-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום של חברת DC קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Hawkman #4 מאוקטובר 1964, ונוצרה על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר מרפי אנדרסון. זאטאנה משתמשת במיומנותה בקסמים כדי לעזור לחברי ליגת הצדק, לבאטמן ולג'ון קונסטנטין.
ביוגרפיה בדיונית

זטאנה היא בתו של הקוסם ג'ון זטארה (אנ') (שהופיע לראשונה בחוברת אקשן קומיקס מס' 1), וסינדלה, חברה בגזע המיסטי "הומו מאגי". היא צאצאיתו של האמן והקוסם לאונרדו דה וינצ'י וקשורה לאישים כנוסטרדמוס, ניקולא פלאמל ואלסנדרו קליוסטרו. היא מתלבשת כמו קוסמת ומשתמשת ביכולות של משפחתה להטיל קסמים חזקים. כמו אביה, היא מבצעת את הקסמים בעזרת אמירת הקסם הרצוי במהופך. בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, היא הייתה חברה בקבוצת גיבורי-העל ליגת הצדק. לאחר האתחול המחודש של חברת DC בספטמבר 2011, היא חברה בקבוצת ליגת הצדק האפל.
זטאנה הייתה אמנית אשליות במה לפני שגילתה את יכולותיה המיסטיות בזמן שחקרה את היעלמותו של אביה. מסע חקירה זה, שיצא בשנת 1964, היה אחד מהקרוסאוברים הרציניים הראשונים שיצאו ובמהלכו היא פגשה דמויות כגון באטמן, גרין לנטרן, הוקמן והוקוומן, אטום והאיש המוארך.
זאטנה עזרה לליגת הצדק מספר פעמים לפני שנבחרה כחברה מן המניין בחוברת מספר #161. במהלך כהונתה בחבורה כוחה היה קטן. באותו הזמן היא יכלה לשלוט רק בארבעת האלמנטים - אש, מים, אוויר ואדמה. הגבלה זו פסקה בחוברת World's Finest Comics #227 (מרץ 1982).
ביוגרפיה בדיונית > משבר זהות

במיני סדרה "משבר זהות", שיצאה בשנת 2004 ונכתבה על ידי בראד מלצר, מתגלה שבזמן שזטאנה הייתה חברה בליגת הצדק, הנבל דוקטור לייט אנס באכזריות את סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, חבר לשעבר בליגת הצדק וגיבור על. כאשר הוא נעצר, הוא מאיים לפגוע במשפחותיהם של חברי ליגת הצדק, אך זטאנה מסכימה למחוק מדוקטור לייט את זיכרונו (כשם שעשתה לאויבים רבים של ליגת הצדק). בכך זטאנה דאגה שדוקטור לייט לא יפגע עוד בגיבורים ומשפחותיהם. בזמן שזטאנה ניסתה לעשות זאת, היא בטעות פגמה גם ביכולת האינטלקטואלית של דוקטור לייט והנמיכה אותה לרמה שבה דוקטור לייט הפך לנבל "עלוב" בעיני הגיבורים. במהלך הקסם, באטמן, שלא נכח בחדר באותו מקרה, התגלה פתאום וניסה לעצור את החבורה. אחרי שהוא נעצר, זטאנה נאלצה למחוק ממנו את הזיכרון של מה שקרה.
ביוגרפיה בדיונית > שבעת חיילי הניצחון

ב-2005 יצאה לזטאנה מיני סדרה בעקבות אירוע "שבעת חיילי הניצחון", שנכתב על ידי גרנט מוריסון. באותה מיני סדרה, זטאנה מגלה שהתגובה של מאמציה במחיקות הזיכרון, וגם המוות הלא מכוון של מספר אנשים שנגרם מקסם שהיא הובילה ונכשלה בו, הייתה כל כך גדולה שהיא איבדה את הביטחון העצמי שלה ואת הכוחות שלה. עם עזרתה של השוליה החדשה שלה, מיסטי קילגור, והידיעה על הקרב האפוקליפטי המתקרב, היא מקבלת בחזרה את כוחותיה. ההופעות הממושכות שלה בסדרות DC האחרות מצביעות על כך שכפי הנראה היא הולכת לשרוד את אירוע "שבעת החיילים".
הערות שוליים

↑  Zatanna - DC Comics Database