stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולפסבורג (כדורגל)
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1945 כמועדון ספורט עבור עובדי יצרנית המכוניות פולקסווגן, אשר מחזיקה בבעלות מלאה על המועדון.
בעונת 1994/1995 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידה בתוצאה 0–3 לבורוסיה מנשנגלדבך.
בסוף עונת 1998/1999 סיימה את הליגה במקום השישי והעפילה לגביע אופ"א בעונת 1999/2000. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת דברצן ו.ס.ק. מהונגריה. בסיבוב השני ניצחה את קבוצת רודה מהולנד. בסיבוב השלישי הפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד מספרד והודחה מהטורניר.
בסוף עונת 2007/2008 סיימה את הליגה במקום החמישי והעפילה לגביע אופ"א בעונת 2008/2009. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת רפיד בוקרשט מרומניה והעפילה לשלב הבתים. הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות: מילאן מאיטליה, ספורטינג בראגה מפורטוגל, פורטסמות' מאנגליה והירנביין מהולנד. הקבוצה סיימה את הבית במקום הראשון והעפילה לשלב 32 האחרונות. בשלב 32 האחרונות הפסידה לקבוצת פריז סן-ז'רמן מצרפת והודחה מהטורניר.
בעונת 2008/2009 תחת הדרכתו של המאמן פליקס מגאת, זכתה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה באליפות הבונדסליגה, לאחר ניצחון ביתי 1–5 על ורדר ברמן במחזור הסיום.
בעונת 2009/2010 שיחקה וולפסבורג בפעם הראשונה בליגת האלופות. הקבוצה העפילה ישירות לשלב הבתים. הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות: מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, צסק"א מוסקבה מרוסיה, ובשיקטש מטורקיה. הקבוצה סיימה את הבית במקום השלישי ועברה לשחק בליגה האירופית בשלב 32 האחרונות. בשלב זה ניצחה את קבוצת ויאריאל מספרד. בשמינית הגמר ניצחה את קבוצת רובין קאזאן מרוסיה. ברבע הגמר הפסידה לקבוצת פולהאם מאנגליה והודחה מהטורניר.
בעונת 2014/2015 זכתה וולפסבורג בגביע הגרמני לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון 1–3 בגמר על בורוסיה דורטמונד.
בעונת 2015/2016 העפילה וולפסבורג בשנית לליגת האלופות, והוגרלה לבית הכולל את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, צסק"'א מוסקבה מרוסיה ופ.ס.וו. איינדהובן מהולנד. הקבוצה סיימה את הבית במקום הראשון עם 12 נקודות. בשמינית הגמר קיבלה וולפסבורג את גנט הבלגית, וניצחה אותה 0–1 ו-2–3, והעפילה לרבע הגמר מול ריאל מדריד. הקבוצה הודחה מהמפעל לאחר שניצחה את ריאל מדריד 0–2 והפסידה לה 0–3.
בעונת 2016/2017 סבלה וולפסבורג מעונה חלשה וסיימה במקום ה-16 בבונדסליגה, הנמוך ביותר מאז העפילה לבונדסליגה. כתוצאה ממיקום זה נאלצה וולפסבורג להתמודד בצמד משחקי מבחן מול איינטרכט בראונשווייג, שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה, על הזכות לשחק בבונדסליגה בעונה הבאה. וולפסבורג ניצחה בשני המשחקים בתוצאה 0–1 ונשארה בליגה הראשונה. גם ב-2017/2018 נאלצה וולפסבורג להתמודד במבחנים לאחר שסיימה במקום ה-16, והפעם יריבתה הייתה הולשטיין קיל. וולפסבורג ניצחה 1–3 במשחק הראשון ו-0–1 במשחק הגומלין ושוב נשארה בבונדסליגה.
בארבע מתוך חמש העונות שלאחר מכן הצליחה וולפסבורג לסיים בחלק העליון של הטבלה: בעונת 2018/2019 סיימה במקום השישי, בעונת 2019/2020 במקום השביעי, בעונת 2020/2021 במקום הרביעי, בעונת 2021/2022 במקום השנים-עשר ובעונת 2022/2023 במקום השמיני.
מיקומה בליגה בעונת 2018/2019 הקנה לקבוצה את הזכות לשחק בליגה האירופית. בסיבוב השלישי של המוקדמות היא גברה על Desna Chernihiv בתוצאה 0–2, אך במשחקי הפלייאוף מול א.א.ק אתונה היא הפסידה בתוצאה 1–2 והודחה מהמפעל.
תארים והישגים

אליפות גרמניה (1) :
אליפות: 2008/2009
סגנות: 2014/2015
הגביע הגרמני (1) :
זכייה: 2014/2015
סגנות: 1994/1995
הסופר קאפ הגרמני (1) :
זכייה: 2015/2016
שחקנים > שחקנים בולטים בעבר

ניגריה ג'ונתן אקפובוריה
גרמניה תומאס ברדריץ'
ארגנטינה אנדרס ד'אלסנדרו
גרמניה כריסטיאן גנטנר
הולנד קווין הופלנד
סלובקיה מירוסלב קרחן
ברזיל מרסליניו
דנמרק סימון קר
בלגיה ג'וניור מלאנדה
בלגיה קווין דה בראונה
שווייץ ריקרדו רודריגס
ברזיל לואיס גוסטבו
בוסניה והרצגובינה זואזדאן מיסימוביץ'
בוסניה והרצגובינה אדין דז'קו
ברזיל גראפיטה
איטליה אנדראה ברצאלי
ברזיל ז'וזואה
ברזיל דייגו
קרואטיה מריו מנדז'וקיץ'
קרואטיה איוויצה אוליץ'
גרמניה טוביאס ראו
גרמניה יוליאן דראקסלר
שווייץ דייגו בנאליו
גרמניה אנדרה שורלה
הערות שוליים

↑  Players and Staff, VfL Wolfsburg (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10038893-0  VIAF: 133469255   WorldCat (עם VIAF): 133469255
פנטילין

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₁₈H₂₃N₅O₂ 
 מספר CAS:  3736-08-1
 
| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (RS)-1,3-dimethyl- 7-[2-(1-phenylpropan-2-ylamino)ethyl]purine- 2,6-dione
 שמות מסחריים בישראל
 פיטון (נאסר לייצור ולשימוש)
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C18H23N5O2 
 מסה מולרית:  341.408 גרם/מול
 בטיחות
 מעמד חוקי:  בישראל נכלל בפקודת הסמים המסוכנים, בארצות הברית נכלל ב-Schedule I
 סיכון לתלות:  גבוה
 דרכי מתן:  פומי
 מזהים
 קוד ATC:  N06BA10 
 מספר CAS:  3736-08-1
 PubChem:  19527
 ChemSpider:  18398
 
פנטילין (Fenethylline) (אמפטמינו-אתיל-תאופילין או אמפתילין) הוא חומר ממריץ סינתטי ממשפחת האמפטמינים, שנמכר לשימוש תחת השמות קַפְּטַגוֹן, פיטון (כך מוכר בישראל) וביוקפטון. הוא חומר שנגזר מחיבור (על ידי גשר אתילי) בין אמפטמין לתאופילין כפרו-חומר לשני חומרים אלה.
בעבר שימש הקפטגון לטיפול בהפרעות קשב בילדים, אך בשל פוטנציאל גבוה להתמכרות, הופסק השימוש בו. החומר נותן תחושה של אנרגיה רבה ואופוריה ומדכא את התיאבון ואת הצורך בשינה. תכונותיו נוצלו גם על ידי גורמים כמו החזבאללה בלבנון שהחלו לייצרו עצמאית בכדי לצרוך ולסחור בו למימון וקיום פעולותיהם.
מלחמת האזרחים בסוריה יצרה ביקוש גדול לסם וייצורו עבר לשם. החומר נמצא בשימוש כסם על ידי הכוחות השונים בסוריה, בין השאר על ידי פעילי ארגון המדינה האסלאמית (דאעש), וכמויות ממנו הוברחו גם לישראל דרך ירדן. מאוחר יותר, נמצאו עדויות לשימוש בסם גם אצל מחבלי חמאס ברצועת עזה.
השימוש בסם הזול והממכר (שנקרא בשל כך גם "האקסטזי של העניים" או "הקוקאין של העניים") שמיוצר בסוריה ובלבנון התפשט במדינות המפרץ, סעודיה ומצרים בכל שכבות האוכלוסייה. במדינות המפרץ נוטלים אותו נהגי משאיות כדי לנהוג 16 שעות ולהגדיל את הכנסתם. בסעודיה רוב הצרכנים הם בני 12–22. פתוות (פסקי הלכה איסלאמית) רבות פורסמו נגד נטילת הסם.
היסטוריה

הפנטילין סונתז לראשונה בשנת 1961 על ידי חברת התרופות הגרמנית דגוסה (Degussa). היה בשימוש למשך מעל 20 שנה כחלופה מתונה לאמפטמין ולחומרים ממריצים דומים בטיפול בילדים הסובלים מהפרעת קשב וריכוז ולעיתים רחוקות יותר בטיפול בנרקולפסיה ובאסתמה (בגלל הקשר לתאופילין), כאוגמנטציה בטיפול בדיכאון, במקרים של תשישות וכו'. בהתחלה נראה שיש לחומר יתרון בכך שאינו מעלה במידה רבה את לחץ הדם וניתן לטפל בו גם במי שסובל מהפרעות לב וכלי דם.
בשנות ה-1970 שימש בארצות מסוימות, כמו צרפת, כסם לצורך הנאה (recreational drug) בחוגים של אמנים ואנשי תקשורת, ועד לשנות ה-1990 כסם ממריץ (בלתי חוקי) לספורטאים.
בשנת 1981 נאסר החומר לשימוש בארצות הברית. ב-1986 הוא נרשם כחומר מסוכן על ידי משרד האומות המאוחדות למאבק בסמים ובפשיעה. בצרפת הופסקה מכירתו בשנת 1993 בגלל תופעות לוואי בלב. אחרי 1986 במדינות רבות התחיל להיחשב לסם מסוכן בגלל הפוטנציאל הגבוה להתמכרות.
לאור העובדה שהסם מדכא פחד, נעשה בחומר שימוש בקרב פעילי טרור[דרוש מקור]. למשל, בחדר המלון שבו התאכסנו המחבלים שלקחו חלק בפיגועי נובמבר 2015 בפריז נמצאו כדורי קפטגון. גם חלק מהמחבלים של ארגון הטרור חמאס והג׳יהאד האיסלאמי שהשתתפו במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 השתמשו בסם הקפטגון; עדויות לכך נמצאו גם אצל שבויים וגם על גופות שהכדורים נמצאו בבגדיהם.
היסטוריה > תעשיית הקפטגון הסורית

על פי הערכות מ-2023 כ-80% מסחורת הקפטגון העולמית מיוצרת בסוריה, ומיוצאת מנמל לטקיה בסיוע הממשל הסורי בפיקוד של מאהר אל-אסד. ההערכות ששוק הסחר בקפטגון עומד על בין 5.7 מיליארד דולר ל-57 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  ניר דבורי,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏נמצא על גופות מחבלים ושבויים: הסם שבו השתמשו מחבלי חמאס במתקפת הפתע | פרסום ראשון, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2023
↑  Captagon: The drug turning Lebanon and Syria into narco-states, Channel 4 News, Youtube 2022
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'מיקי לוזון, מכון ון ליר,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'הפתוות מלמדות: סם הקפטגון הגיע לכל בית בעולם הערבי, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2023
↑  גלי וינרב,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏מיוצר בסוריה ומסיר עכבות: זה הסם שנתפס אצל מחבלי חמאס, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2023
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'יניב קובוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'אופוריה של רצח: הסמים שממריצים את הטרור, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2015
↑  "קוקאין לעניים": זהו הסם בו השתמשו מחבלי חמאס כשחדרו לישראל, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2023
↑  ניר דבורי,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'‏נמצא על גופות מחבלים ושבויים: הסם שבו השתמשו מחבלי חמאס במתקפת הפתע | פרסום ראשון, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2023
↑  Tackling the illicit drug trade fuelling Assad's war machine, GOV.UK (באנגלית)
↑  Oleh Kachmar, The Captagon Threat: A Profile of Illicit Trade, Consumption, and Regional Realities, New Lines Institute, ‏2022-04-05 (באנגלית)
↑  Why does the UK think Syria has a $57bn captagon industry?, Middle East Eye (באנגלית)
128 שקיות עם קפטגון שנתפסו במאי 2018 בחזקת לוחמי דאעש בדרום סוריה על ידי כוחות אמריקאים
פאול טרוסט

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1878 אלברפלד, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  21 בינואר 1934  (בגיל 55) מינכן, גרמניה הנאצית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצפוני של מינכן 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  אדריכלות קלאסית 
 יצירות ידועות:  פיהררבאו, המשכן לאמנות במינכן 
 בן או בת זוג:  גרדי טרוסט 
 
פאול לודוויג טרוסט (בגרמנית: Paul Ludwig Troost; ‏17 באוגוסט 1878 – 21 במרץ 1934) היה אדריכל גרמני אשר פעל בסגנון האדריכלות הנאו-קלאסית.
חייו

טרוסט למד בבית הספר הגבוה לאדריכלות בדרמשטט בתחילת המאה העשרים, ועסק באדריכלות כבעל משרד עצמאי עד שנת 1930. במשך השנים לא נחשב לאדריכל מוביל, אך בשנה זו נערכה לו היכרות עם אדולף היטלר אשר התלהב מסגנונו הנאו קלאסי ו"אימץ" אותו כאדריכל האישי שלו ולמעשה לאדריכל הראשי של הרייך השלישי.
ב-1924 עבר למינכן עם בת זוגו, גרדי טרוסט, מעצבת פנים בהכשרתה, וב-1925 נישאו השניים.
טרוסט קיבל מהיטלר כבר ב-1930 פרויקט לעיצוב דירה בברלין.
טרוסט היה אחראי במידה רבה לעיצוב הפנים של ארמון צציליינהוף בפוטסדאם.
החל משנת 1933, עם עלייתו של היטלר לשלטון בגרמניה, היה טרוסט בעל השפעה רבה על התפתחות סגנון האדריכלות הנאצית. מיד עם תחילת תקופת שלטונו, מינה היטלר את טרוסט לעצב ולרהט עבורו את בניין לשכת הקנצלר בברלין. הקו העיצובי של טרוסט היה הסגנון הקובע גם לגבי שאר האדריכלים בתכנון מבני ציבור ומבני מגורים ברחבי גרמניה. 
המבנה המפורסם ביותר שתכנן בתקופה זו היה המשכן לאומנות במינכן, אשר נועד לשמש כאכסניה הראשית של האומנות הגרמנית הטהורה על פי ההשקפה הנאצית.
לאחר מותו במפתיע בשנת 1934 נטלה אלמנתו, יחד עם שותפו, לאונהרד גל, את ניהול משרדו והשפיעה בכך משמעותית על סגנון הבנייה והאדריכלות לאורך תקופת השלטון הנאצי בגרמניה, אולם בשלב זה כבר נטש היטלר את הסגנון הנקי והמאופק של טרוסט לטובת ראוותנות עצומת ממדים המגמדת את קנה המידה האנושי.
בשנת 1937 העניק היטלר לטרוסט את עיטור "המסדר הלאומי הגרמני לאמנות ומדע" (תחליף גרמני לפרס נובל).
גלריה

המשכן לאומנות במינכן בשנות ה-30. המבנה המזוהה ביותר עם סגנונו של טרוסט הקיים עד היום
בניין לשכת הפיהרר, כיכר המלכים במינכן. היום, בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה
לקריאה נוספת

Joachimsthaler, Anton (1996). The Last Days of Hitler: The Legends, the Evidence, the Truth. Translated by Helmut Bölger. London: Arms and Armour. p. 237 n.31. ISBN 1-85409-380-0.
Seligmann, Matthew; Davison, John; and McDonald, John (2003). Daily Life in Hitler's Germany, p. 96. London: The Brown Reference Group plc. ISBN 0-312-32811-7.
הבחירות הכלליות בלבנון (1972)

הבחירות לפרלמנט הלבנוני נערכו בשלושה סבבים באפריל 1972. בבחירות אלו נבחר הפרלמנט הלבנוני ה־13, אך עקב חוסר היכולת לקיים בחירות חדשות לפרלמנט במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, הכריז הפרלמנט על עצמו כפרלמנט ה־14 (1976), ה־15 (1980), ה־16 (1984) וה־17 (1988) ופוזר רק באוקטובר 1992.
רקע

הבחירות נערכו על פי חוק הבחירות שנחקק על ידי נשיא לבנון פואד שהאב ב־1960. החוק קבע חלוקה ל־26 מחוזות בחירה.
על פי האמנה הלאומית מ־1943 נקבע יחס של 6:5 בין הנוצרים למוסלמים בפרלמנט, לטובת הנוצרים.
בבחירות השתתפה המפלגה הקומוניסטית הלבנונית, שהפכה לחוקית באוגוסט 1970, לאחר שהוצאה מחוץ לחוק ב־1948.
הסבב הראשון נערך ב־16 באפריל במחוז צפון לבנון בו נבחרו 36 מחברי הבית, השני ב־23 באפריל באל-בקאע ודרום לבנון בו נבחרו 33, ובסבב שלישי ב־30 באפריל בהר הלבנון נבחרו 30 מחברים.
ארבעה נהרגו באלימות הקשורה לבחירות.
תוצאות הבחירות

| מחוז | ביירות | הר הלבנון | צפון לבנון | דרום לבנון | אל-בקאע | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מצביעים רשומים | 214,641 | 399,580 | 274,920 | 239,529 | 197,346 | 1,326,016 |
| הצבעה בפועל | 92,606 | 236,848 | 137,355 | 142,606 | 111,607 | 721,022 |
| מפלגה | מפלגה | מושבים |
| --- | --- | --- |
|  | המפלגה הליברלית הלאומית | 11 |
|  | מפלגת הכּתאאֶבּ | 7 |
|  | המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית | 5 |
|  | החזית הלאומית הלבנונית | 4 |
|  | מפלגת האיחוד החוקתי | 3 |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של לבנון (אנ') | 2 |
|  | בעת' (פלג פרו־עיראקי) | 1 |
|  | המפלגה הדמוקרטית | 1 |
|  | תנועת הפעולה הלאומית | 1 |
|  | הפדרציה המהפכנית הארמנית | 1 |
|  | איחוד כוחות העם העובד (אנ') | 1 |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנצ'אק | 0 |
|  | ראמגאוור (אנ') | 0 |
|  | המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית | 0 |
|  | המפלגה הקומוניסטית הלבנונית | 0 |
|  | עצמאיים | 63 |
| סה"כ | סה"כ | 99 |
מתוך 63 העצמאים שנבחרו, 52 היו מזוהים כסיעות. סיעת ג'ונבלאט כללה שמונה חברים (5 נציגי המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית ושלושה עצמאים), סיעת כמאל אסד (אנ') מנתה תשעה חברים (7 עצמאים ו־2 נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של לבנון), סיעת סולימאן פרנג'יה (9 חברים), סיעת רשיד כראמי (7 חברים), סיעת סברי חמאדה (אנ') (6 חברים), סיעת מג'יד ארסלאן (4 חברים) וסיעת סעאב סאלם (אנ') (3 חברים). לחזית הארמנית המהפכנית היו חבר רשמי אחד וארבעה עצמאים.
מתוך 99 חברי הפרלמנט, 39 נבחרו לראשונה לכהונה בבית, 46 כיהנו בפרלמנט הקודם ו־14 כיהנו בפרלמנט בעבר.
לאחר הבחירות

לאחר הבחירות הקים ראש ממשלת לבנון סעאב סאלם ממשלה חדשה, שהושבעה ב־27 במאי 1972. הממשלה החדשה קיבלה את אמון הפרלמנט בהצבעה ב־14 ביוני 1972, כאשר 77 תומכים מול 15 מתנגדים.
עקב פריצת מלחמת האזרחים בלבנון ב־1975 לא התאפשר קיום בחירות חדשות, והפרלמנט האריך את כהונתו מפעם לפעם. כך הפרלמנט הכריז על עצמו כפרלמנט ה־14 ב־1976, כפרלמנט ה־15 ב־1980, כפרלמנט ה־16 ב־1984 וכפרלמנט ה־17 ב־1988. שרידי חברי הפרלמנט התכנסו באוקטובר 1989 וחתמו על הסכם טאיף לסיום המלחמה. ההסכם אושרר ב־5 בנובמבר 1989 על ידי 58 מתוך 68 חברי הפרלמנט הנותרים. מישל עאון, שטען להיותו ראש ממשלת לבנון וממלא מקום הנשיא, הכריז על פיזור הפרלמנט ב־4 בנובמב 1989 עקב התנגדותו להסכם.
ביוני 1991 מונו 55 חברים חדשים לפרלמנט, דבר שהגדיל את מספר חברי הפרלמנט ל־108.
ב־1989 הוארכה כהונתו של הפרלמנט עד דצמבר 1994, אך ביולי 1992 אושר חוק פיזור הפרלמנט, אשר בעקבותיו נערכו בחירות חדשות.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'El Machnouk, S. (2017). "Electoral System Reform in Lebanon: Dilemmas of a Consociational State". Ethnopolitics (17(1)): 1–20. doi:10.1080/17449057.2017.1303161.
1 2 3 4  Thomas Scheffler, Lebanon in:,Dieter Nohlen, Florian Grotz & Christof Hartmann (2001) Elections in Asia: A data handbook, Volume I, pp. 169–198 ISBN 0-19-924958-X doi:10.1093/019924958X.003.0008
1 2 3  Lebanon 1972 Electuons
↑  TROOPS WATCH OVER ELECTION IN LEBANON, The New York Times, ‏24 באפריל 1972
↑  Lebanon's Top Leftist Wins A Sizable Election Victory, The New York Times, ‏2 במאי 1972
↑  Lebanon (1943-present), Government, Public Service, and International Studies, University of Arkansas
↑  New Cabinet Is Formed By the Lebanese Premier, The New York Times, ‏28 במאי 1972
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'Smith, Harvey Henry (1974). Area Handbook for Lebanon. p. xxiv.
1 2 3  لمحة تاريخية, Lebanese Parilament | مجلس النواب'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'(בערבית)'"`UNIQ--templatestyles-0000001A-QINU`"'
↑  שפי גבאי,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'20 חברי הפרלמנט הלבנוני ישובו מפריס לבחור נשיא חדש, מעריב, 5 בנובמבר 1989
יחסי מין מחוץ לנישואים

ציור מהמאה ה-18 של הצייר הסקוטי דייוויד אלן המתאר רווק צעיר שהואשם בקיום יחסי מין מחוץ לנישואים. הבחורה נראית עם אמה הכועסת בחזית התחתונה של הציור, מבכה את גורלה, בעוד שהוריו של הבחור יושבים נבוכים עם ראש כפוף משמאל.
יחסי מין מחוץ לנישואים היא מערכת יחסים מינית בין שני אנשים שאינם נשואים זה לזה. כאשר יחסי מין מחוץ לנישואים מתקיימים בין אנשים שלפחות אחד מהם נשוי לאחר, המעשה קרוי "ניאוף" או "בגידה".
בימנו אלו יחסי מין בין שני אנשים שאינם נשואים זה לזה, כלומר יחסי מין מחוץ לנישואים נפוצים מאד. מחקר של ההמרכז הלאומי לבריאות הציבור בארצות הברית לדוגמה, מראה שבשנת 2002, כ-75% מהציבור קיימו יחסי מין ללא נישואים, המכון ללימודי משפחה קובע בשנת 2023 שכמעט 90% מקיימים יחסי מין ללא שיהיו נשואים. במרבית מדינות אירופה, בממוצע רק כ-10% מהציבור סבור שיחסי מין בין מבוגרים שאינם נשואים איננו מוסרי.
מבחינה היסטורית, קיום יחסי מין מחוץ לנישואים נחשב לנעשה לא מוסרי, ולטאבו בתרבויות רבות, ואף נחשב לחטא על פי היהדות, הנצרות והאסלאם. קיום יחסי מין מחוץ לנישואים נחשב בעבר לעבירה פלילית בכמה ממדינות ארצות הברית.[דרוש מקור] בהווה קיום יחסי מין מחוץ לנישואים עדיין נחשב לעבירה פלילית בחלק מהמדינות המוסלמיות, בהן אינדונזיה. אף על פי כן, החל משנות ה-60 של המאה ה-20 יחסי מין מחוץ לנישואים הפכו למקובלים בהרבה יותר ברחבי העולם, ובמיוחד במדינות המערב - כל עוד המעשה מבוצע בהסכמה, ושני האנשים הם מעל לגיל ההסכמה. היחס לאנשים המקיימים יחסי מין מחוץ לנישואים נותר שנוי במחלוקת בתרבויות וחברות מסוימות ברחבי העולם.
בישראל

מחקר שבוצע בישראל מראה ש-98% מהסטודנטים היהודים אינם דוגלים בקיום יחסי מין רק כאשר הזוג נשוי. החוק הישראלי אינו עוסק ביחסי מין מחוץ לנישואים, כלומר אין איסור בחוק על קיומם. גם כאשר אחד מהשותפים (או שניהם) ליחסי מין מחוץ לנישואים נשוי לאחר, החוק האזרחי אינו עוסק בכך. סעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין קובע כי לעניין עוולת גרם הפרת חוזה, "היחסים הנוצרים על ידי נישואין לא ייחשבו כחוזה". בהתאם לכך, כאשר אשתו של שמעון בגדה בו עם ראובן, לא יוכל שמעון לתבוע פיצוי מראובן על הנזק שגרם לו מעשה הבגידה שראובן היה שותף לו. תביעה למתן פיצוי כזה מכוח מרכיב אחר בדיני הנזיקין, עוולת הרשלנות, נדחתה על ידי בית המשפט העליון, תוך שהשופט יצחק עמית ציין:
דיון בהתרת קשר הנישואים בין בני זוג יהודים מתקיים בבית דין רבני, שבו לבגידת האישה, המתבטאת בקיום יחסי מין עם גבר שאינו בעלה, מיוחס משקל רב - האישה הבוגדת אסורה לבעלה ולבועלה, כלומר הניאוף מחייב את גירושיה של האישה ללא קבלת תשלום כתובה ומזונות, והיא אינה רשאית להינשא בישראל לאיש שאתו נאפה. במשפטי גירושים מיוחס משקל לבגידה, העלולה להשפיע על חלקו של הבוגד ברכוש המשותף (ראו הרחבה בערך בגידה (זוגיות)).
סעיף 346 לחוק העונשין מטיל עונש על "הבועל קטינה שמלאו לה ארבע עשרה שנים וטרם מלאו לה שש עשרה שנים, והיא אינה נשואה לו", כלומר יש ענישה על קיום יחסי מין מחוץ לנישואים עם קטינה בגיל האמור, אף שאין ענישה כאשר הקטינה נשואה לבועלה.
יחס הדת > לפי היהדות

חל איסור חמור על אישה נשואה לשכב עם גבר אחר, ואם היא עושה כך הרי ש"אבדה כתובתה" והעונש הן לאשת האיש עצמה, והן לאדם שזנה עימה, הוא מיתה בחנק. חוזה הנישואין היהודי המעוגן בכתובה ובמעמד הקידושין מבטיח כי מיניותה של האישה תוקדש מעתה לבעלה בלבד, ובתמורה הוא יזון ויפרנס אותה ואת ילדיה. לאשה נשואה שזנתה אסור להמשיך לחיות עם בעלה ואסור לבעלה ולבועלה, ועליה להתגרש ממנו תוך ויתור על הכתובה. על האיש והאשה שחטאו נאסר להינשא, גם לאחר גירושי הנואפת. אם ממעשה הניאוף נולד ילד, אותו ילד הוא 'ממזר'. על פי האריז"ל בספר הגלגולים, דינו של הבועל אשת איש להתגלגל בגלגול נשמות בריחיים: "והנה הבא על אשת איש, אשר מיתתו בחנק, מתגלגל בריחיים, שנותנים בהם החטים, וטוחנים על ידי המים המגלגלים הריחים, ושם נידונים האיש והאשה ההיא, בסוד הכתוב תִּטְחַן לְאַחֵר אִשְׁתִּי וְעָלֶיהָ יִכְרְעוּן אֲחֵרִין".
יחס הדת > מין מחוץ לנישואים בנצרות

הנצרות מתייחסת למין מחוץ לנישואין כדבר לא מוסרי וחטא. היסודות הכתובים להוראה זו מצויים בקטעים מסוימים, כמו הקטע הנ"ל מהברית החדשה:
.”האם אינכם יודעים שהרשעים לא יירשו את מלכות אלוהים? אל תלכו שולל: לא זנאים ולא עובדי אלילים ולא נואפים ולא נשיאים ולא מתעללים בעצמם עם האנושות, ולא גנבים ולא חמדן ולא שיכורים ולא מנאלים ולא סוחטים, לא יירשו את מלכות אלוהים.” (האיגרת הראשונה אל הקורינתים, ו':9-10 (KJV))
בטקס הנישואים הנוצרי, הבעל והאישה מבטיחים את הנאמנות אחד לשנייה עד המוות, ומין מחוץ לנישואין סותר את הצהרה זו.
יחס הדת > מין מחוץ לנישואים באסלאם

פירושים מסוימים של החוק האסלאמי (השריעה) קובעים עונשים חמורים לגברים ונשים כאחד על מין מחוץ לנישואין או על הזינא (زِنَاء/ زِنًا או زِنًى) המונח המשפטי בדין האסלאמי המציין "מין חסר נאמנות". בקוראן המאמינים הם אלו אשר לא נואפים:
”והם אלה אשר לא יתפללו לאל אחר מלבד אללה, ואינם רוצחים את הנפש אשר אללה מנע מלבד אשר במשפט צדק ולא ינאפו והמבצע זאת יוענש” (סורת אל-פרקאן: 68.)
כמו כן, בקוראן מתוארים צניעות וטהרתם של המאמינים: ”אלה אשר שומרים על צניעות הגוף שלהם מלבד עם נשותיהם או עם הנשים אשר ברשותם, ועל כך לא יגונו” (סורת אל-מאעון" 5-7)
והם גם מוזהרים לבל יתפתו לניאוף: ”אל תתקרבו אל הניאוף, כי תועבה גדולה הוא וכמה רעה הדרך” (סורת אל-אסראא:32). גברים או נשים שקיימו יחסי מין לפני נישואים יכולים להיענש עד 100 מלקות, בעוד שניאוף טומבן בחובו עונש מוות בסקילה.
עם זאת, מעשה החדירה המינית מחייב עדות של ארבעה מוסלמים ישרים. הנאשם רשאי להעיד בבית משפט ודבריו של החשוד מקבלים את המשקל הרב ביותר במתן גזר הדין., רשויות החוק הן אלו אשר מבצעות את העונש, כאשר החוק קובע כי יש להעניש בחומרה על האשמות שווא.
שכיחות

החוקר האמריקני אלפרד קינסי מצא במחקריו משנת 1950 כי 50% מהגברים האמריקאים ו-26% מהנשים קיימו יחסי מין מחוץ לנישואים. בהתאם למחקרים, הוערך כי 25-50% מהגברים ו - %21-38 מהנשים או 22.7% מהגברים ו-11.6% מהנשים קיימו יחסי מין מחוץ לנישואין. מחברים אחרים אומרים שבין 20% ל-25% מהאמריקאים קיימו יחסי מין עם מישהו אחר מלבד בן זוגם. על פי סקר המין העולמי של דורקס שנערך ב-2005, נמצא כי 44% מהמבוגרים ברחבי העולם דיווחו שקיימו סטוץ חד פעמי מחוץ לנישואים ו-22% ניהלו רומן. על פי סקר בארצות הברית משנת 2004, 16% מבני הזוג הנשואים קיימו יחסי מין מחוץ לנישואין, כאשר מספר הגברים גדול כמעט פי שניים מאשר הנשים, בעוד ש-30% נוספים פנטזו על יחסי מין מחוץ לנישואים. לפי מחקר משנת 2015 של דורקס ו-האתר Match.com, תאילנד ודנמרק היו המדינות הנואפות ביותר בהתבסס על שיעור מבוגרים שהודו שניהלו רומן. בשנת 206, מחקר של המכון לחקר משפחה בארצות הברית מצא כי פרוטסטנטים שחורים מקיימים יותר יחסי מין מחוץ לנישואין מאשר לקתולים.
כמו כן, מחקר אמריקאי שנערך בשנת 2018 מצא ש-53.5% מהאמריקאים שהודו בקיום יחסי מין מחוץ לנישואים עשו זאת עם מישהו שהם מכירים היטב, כמו חבר או אדם קרוב. כ-29.4% היו עם מישהו שהוא פחות מוכר, כמו שכן, עמית לעבודה או מכר בעל היכרות ארוכת טווח עם הנשאלים, והשאר קיימו יחסים עם מכרים מזדמנים ללא היכרות מוקדמת. המחקר מצא גם כמה הבדלים בין המינים, כמו שגברים נוטים יותר להחזיק בעמדות חיוביות כלפי מין מחוץ לנישואין מאשר נשים, וכי מבין אלו שדיווחו על כך שקיימו מין מחוץ לנישואין במהלך 12 החודשים האחרונים, כ-12% מהגברים שילמו עבור מין (או קיבלו תשלום עבור מין) לעומת 1% מהנשים.
בנוסף, עלה גם כי אנשים בעלי חשק מיני גבוה יותר מאשר לבני זוגם, נוטים יותר לקיים מין מחוץ לנישואין.
מחקרים אחרים הראו כי שיעור המין מחוץ לנישואים, הוא לא יותר מ-2.5%.
מין מחוץ לנישואים בעיני החוק

ברוב מדינות העולם, מין מחוץ לנישואין כשלעצמו לא נחשב עבירה, אך מעשה הניאוף כן טומן בחובו עבירות חוקיות, ומשפיע על דיני המשפחה הן בגירושין, נישואין וחלוקת רכוש.
עם זאת, במדינות מסוימות כמו ערב הסעודית, פקיסטן, אפגניסטן,איראן, כווית, האיים המלדביים, מרוקו, עומאן, מאוריטניה, איחוד האמירויות הערביות, קטאר, סודאןותימן יחסים מחוץ לנישואים הם לא חוקיים.
ראו גם

בגידה (זוגיות)
ניאוף
הכוחות המזוינים של ירדן

| --- | --- |

 מדינה:  ירדן ירדן
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 1920 – הווה (כ־104 שנים) 
 זרועות בצבא:   הצבא המלכותי הירדני   חיל האוויר המלכותי הירדני   חיל הים המלכותי הירדני
 שם קצר:  הצבא הערבי
 מטה:  עמאן 
 מנהיגות
 המפקד העליון:   מלך ירדן עבדאללה השני
 כוח אדם
 סוג שירות:  התנדבותי (מאז 1999). נשים תפקידים לא קרביים.
 גיל הגיוס:  17 שנה–49 שנה
 זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  גברים בגילאים 18-49: 1,573,995 (הערכה משנת 2005) נשים בגילאים 18-49: 1,346,642 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור]
 מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  גברים בגילאים 18-49: 1,348,076 (הערכה משנת 2005) נשים בגילאים 18-49: 1,158,011 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור]
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  גברים: 60,625 (הערכה משנת 2005) נשים: 58,218 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור]
 כוחות פעילים:  100,000 (הערכה משנת 2024)
 תקציב
 תקציב שנתי:  2.5 מיליארד דולר (הערכה משנת 2015)
 אחוזי תמ"ג:  7% (הערכה משנת 2015)
 
 www.jaf.mil.jo
 
הכוחות המזוינים של ירדן (בערבית: القوات المسلحة الأردنية (אל-קואת אל-מוסלחה אל-ארדוניה)), הידועים גם בשם הצבא הערבי (الجيش العربي), הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של הממלכה הירדנית ההאשמית. הכוחות נמצאים תחת פיקודו של מלך ירדן, שהוא המפקד העליון.
גיוס חובה בצבא ירדן הופסק בשנת 1999. נשים אינן כפופות לגיוס אך יכולות להתנדב לשירות לתפקידים לא קרביים.