stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M86
היסטוריה

M86 התגלתה ב-18 במרץ 1781 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה שצירף אותה לקטלוג מסיה ותיאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" וציין שהיא סמוכה ל-M84, אותה גילה מעט מוקדם יותר, וכן שהן דומות זו לזו. מסיה חיפש ערפילית שעליה דיווח עוזרו פייר מאשן כשבועיים קודם (M85) וגילה באותו הלילה 7 גלקסיות נוספות על זו שגילה מאשן, כולן מצביר הבתולה. (האחרות הן M87 ‏- M91). ויליאם הרשל ציין בהערות של הקטלוג שלו משנת 1786, שזוג הגלקסיות NGC 4435 ו-NGC 4438, שאותן גילה ב-8 באפריל 1784 ושצוינו ביחד כ-I.28, נמצאות סמוך ל-M86. בנו, ג'ון הרשל זיהה בטעות את NGC 4435 כ-M86 כשהוא מניח ש-I.28 מציין רק את NGC 4438, אך על פי רישומי המיקום והתאור של זוג הערפיליות בקטלוג הערפיליות שלו משנת 1833, מדובר ב-NGC 4435. במיקום של M86, מופיעה בקטלוג ערפילית, שכביכול התגלתה על ידיו וקיבלה את הציון 1253. יותר מאוחר הוא זיהה את הטעות ולקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים משנת 1864 הוא הכניס את M86 כ-GC 2961 כשהיא מזוהה עם ערפילית 1253 ומתוארת כערפילית בהירה מאוד, גדולה, עגולה, בהירה יותר במרכזה מאשר בשוליה ושיש לה גרעין (NGC 4435 קיבלה שם את הציון GC 2991). בשנת 1888 כלל אותה ג'ון דרייר בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 4406 כשהיא מתוארת באותו התיאור של ג'ון הרשל.
תצפית

M86 נמצאת במרכז צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הכי בהירות שבו. עם דרגת בהירות נראית 8.9 היא ניתנת לצפייה באמצעות משקפת או טלסקופ חובבים, אך מכיוון שאין כוכבים בולטים בסביבתה, לא קל לאתרה. M86 נמצאת כ-4.7 מעלות מצפון-מערב לכוכב ρ (רו) בבתולה ובערך באמצע הקו המחבר את דנבולה שבקבוצת אריה עם הכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה) שבהירותו מדרגה 2.8, כ-9 מעלות מכל אחד מהם. כ-18 דקות קשת ממערב-דרום-מערב ל-M86 נמצאת M84 וניתן לראותן ביחד בטלסקופ עם הגדלה בינונית. M87 נמצאת כמעלה ורבע מדרום-דרום-מזרח ל-M86, ו-M88 נמצאת כ-2 מעלות מצפון-מזרח לה. למעשה ברדיוס של כ-5 מעלות מסביב ל-M86 נמצאות לא פחות מ-13 גלקסיות מתוך קטלוג מסיה. במרחק של כ-0.4 מעלות ממזרח-צפון-מזרח ל-M86 נמצאות זוג הגלקסיות NGC 4435 ו-NGC 4438 שמכונות "העיניים" וכ-0.3 מעלה מדרום-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4388.
תכונות

גודלה הזוויתי של M86 הוא כ-9 דקות קשת השקולות לקוטר של כ-155,000 שנות אור, ומסתה של הגלקסיה מוערכת בכ-3.2x1012 מסות שמש - פי 5.5 ממסת שביל החלב. צורתה אליפטית, אך לא ברור האם היא אכן גלקסיה אליפטית או שמדובר בגלקסיית עדשה שמישורה נטוי ביחס לקו הראיה אליה. על פי ההסחה לכחול של קרינת הגלקסיה היא מתקרבת אל שביל החלב במהירות של כ-270 ק"מ לשנייה ומבין הגלקסיות שבקטלוג מסיה רק ל-M90 יש הסחה לכחול גדולה יותר. בשל מהירות חריגה זו (צביר הבתולה מתרחק משביל החלב במהירות ממוצעת של כ-1,100 קילומטר בשנייה) שיערו בעבר ש-M86 אינה חלק מהצביר, אבל לאחר שנתגלו גלקסיות נוספות בצביר עם מהירויות חריגות אף יותר, משערים כיום שהיא נמצאת בצידו המרוחק של הצביר ומקיפה את מרכזו במהירות גבוהה, וזאת עקב מסתו הגדולה של הצביר - כ-1015 מסות שמש.
הערות שוליים

1 2  SIMBAD: M86
↑  NED: M86
↑  J. L. Tonry, A. Dressler, J. P. Blakeslee, E. A. Ajhar, A. B. Fletcher, G. A. Luppino, M. R. Metzger & C. B. Moore:The SBF Survey of Galaxy Distances.  IV. SBF Magnitudes, Colors, and Distances, p. 18
↑  , H. Awaki, R. Mushotzky, T. Tsuru, A. C. Fabian, Y.Fukazawa & M. Loewenstein: ASCA observation of three bright early-type galaxies: NGC 4472, NGC 4406, and NGC 4636, Publications of the Astronomical Society of Japan, Vol. 46, no. 3, p. L69
↑  W. Herschel: Catalogue of one thousand new nebulæ and clusters of stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 498 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123 p. 423 (1833)
↑  J. F. W. Herschel: Catalogue of nebulae and clusters of stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 154, p. 99 (1864)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 125 (1888)
↑  P. Fouqué, J. M. Solanes, T. Sanchis, & C. Balkowski: Structure, mass and distance of the Virgo cluster from a Tolman-Bondi model
| קטלוג מסיה |
| --- | --- | --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |  |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |  |
| אחרים | M40 • M73 |  |
שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש
Elastic Heart

Elastic Heart (בעברית: לב גמיש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה, בשיתוף עם דה ויקנד ודיפלו, מתוך פסקול הסרט "משחקי הרעב: התלקחות". השיר יצא לאור ב-1 באוקטובר 2013, כסינגל השלישי מתוך הפסקול.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-7 במצעד שבניו זילנד, וה-61 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סיה עצמה, ביחד עם דיפלו ואנדרו סוונסון, והופק על ידי דיפלו וגרג קורסטין. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ והטראפ. איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי העניק לשיר את תואר הזהב, על סך מכירות של 75,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, ביחד עם שאר הפסקול.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 67 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 79 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 27 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 46 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 11 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 21 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 46 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 20 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 61 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 15 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 44 |  |
|  צרפת | SNEP | 23 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 12 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | היטליסטן | 97 |  |
|  צרפת | SNEP | 50 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 46 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 30,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 75,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 30,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 1 באוקטובר 2013 | הורדה דיגיטלית | תקליטי RCA • ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 8 באוקטובר 2013 | רדיו קצבי | תקליטי RCA • ריפבליק • ליונס גייט |  |
| ארצות הברית | 22 באוקטובר 2013 | [[רדיו|רדיו להיטים עכשוויים]] | תקליטי RCA • ריפבליק • ליונס גייט |  |
| איטליה | 15 בנובמבר 2013 | [[רדיו|רדיו להיטים עכשוויים]] | יוניברסל מיוזיק |  |
גרסת הסולו של סיה

Elastic Heart (בעברית: לב גמיש) הוקלט מחדש על ידי סיה, בין שנת 2014 ו-2015, ויצא לאור ב-9 בינואר 2015, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השישי, 1000 Forms of Fear. בגרסה המחודשת לא משתתפים דה ויקנד ודיפלו.
עם יציאתה נכנסה גרסת הסולו של סיה אל המקום ה-10 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-15 במצעד הבילבורד הוט 100.
הצלחה

גרסת הסולו של סיה זכתה להצלחה חסרת תקדים, ואף הצליחה להימכר במיליוני עותקים בניגוד לגרסה הראשונית של השיר, בו השתתפו דה ויקנד ודיפלו. כמו כן, גרסה זו היא הגרסה המצליחה ביותר של השיר.
בארצות הברית, זכתה הגרסה למעמד הפלטינה הכפולה, עם מכירות של שני מיליון עותקים. בממלכה המאוחדת נמכר השיר בכ-600,000 עותקים, ובכך הפך לאחד משיריה הנמכרים ביותר של סיה במדינה זו. באיטליה, זכה השיר להצלחה רבה כאשר נמכר שם בכמאה אלף עותקים בסך הכל. בין היתר, זכה השיר להצלחה רבה באוסטרליה, כאשר נמכר שם בכלמעלה מ-210,000 עותקים. בקנדה, נמכר בצורה מצומצמת של כ-80,000 עותקים.
ביוטיוב זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה ממיליארד צפיות, ובכך הפך לאחד מהסרטונים הכי נצפים ביוטיוב.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סיה ב-7 בינואר 2015, יומיים לפני שיצא כסינגל. בקליפ משתתפים שיה לה-באף ומאדי זיגלר, שאף השתתפה בקליפ עבור להיטה של סיה, "Big Girls Cry", שזכה להצלחה רבה, כאשר צבר למעלה מ-270 מיליון צפיות.
מאקו ערכו סקירה של הקליפ וציינו כי; בקליפ, שביים דניאל אסקיל, מופיעים לה-באף וזיגלר כשתי דמויות של גבר וילדה, שמנהלים מעין ריקוד ומאבק בתוך חלל עגול סגור בכלוב. הם מכים, לופתים, מושכים, נושכים, בועטים, קופצים, מתמתחים, מתגלגלים ומתגוללים, זיגלר מזנקת על לבוף ונושכת אותו, והוא מנסה ללכוד אותה ואף מצליח. תנועות הריקוד והקרב שלהם הן כמאבק בין שתי חיות, או בני אדם קדמונים, המנהלים מלחמת הישרדות.
בין היתר, מאקו הוסיפו כי "ניתן לפרש אותן [תנועות הריקוד] גם כתנועות של מרדף ובריחה בין גבר פרוורטי, שמנסה לממש את יצרו ולהשיג את טרפו, לבין הילדה, קורבן שמנסה להתחמק מניסיון לניצול ואונס. הוא מנסה לצוד אותה, והיא נמלטת ממנו פעם אחר פעם ומשיבה לו מלחמה בדרכה. הדרמה מגיעה לשיאה בכמה נקודות - היא קופאת והוא מעיר אותה, היא מצליחה לצאת מהכלוב והוא משתולל, ואז היא חוזרת, היא פוצעת אותו באף והוא לוכד אותה. לבסוף היא יוצאת מהכלוב והוא נשאר בפנים, אוחז בה, ולא מרפה".
לבסוף סיכמו מאקו את הקליפ בכך שאמרו כי "צופים שונים יטענו שהקליפ הזה מספר סיפורים שונים, מנקודות מבט שונות, יהיו לו הרבה פרשנויות מתחומים כמו יחסים ומשחקי כוח בין המינים, טשטוש גבולות המוסר והפנטזיה האנושית, תפקידו החינוכי של היוצר ועוד ועוד. ובכך גדולתו - לעורר עניין, דיון ומחלוקת. סיה, צמד השחקנים, הבמאי ושאר המעורבים יצרו ב-"Elastic Heart" משהו שיהיה חזק אף יותר משנדליר".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 15 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 5 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 4 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 27 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 29 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 10 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 16 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 7 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 10 |  |
|  פולין | ZPAV | 1 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 14 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 35 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 7 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 14 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 65 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 50 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 52 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 32 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 46 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 16 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 52 |  |
|  פולין | ZPAV | 26 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 38 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 61 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 3× | 210,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה 2× | 100,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 2× | 2,000,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 15,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 2× | 1,200,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 30,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה | 9 בינואר 2015 | רדיו להיטים עכשוויים | תקליטי RCA |  |
| ארצות הברית | 9 בפברואר 2015 | רדיו להיטים | תקליטי RCA |  |
| ארצות הברית | 10 בפברואר 2015 | רדיו להיטים עכשוויים | תקליטי RCA |  |
| עולם | 14 באפריל 2015 | מיני-אלבום (רמיקסים) | תקליטי RCA • פאזל • מאנקי |  |
LED

דיודות אור בשלושת הצבעים הבסיסיים
LED (מאנגלית: Light-Emitting Diode - דיודה פולטת אור או בשמה העממי "לד") היא דיודה הפולטת אור בספקטרום צר בעת מעבר זרם חשמלי. דיודות מסוג זה הן הרכיב העיקרי בנוריות חיווי ובקרה וכן בנורות LED, והן נמצאות גם בטלפונים סלולריים ובצגי טלוויזיה ומחשב.
היסטוריה

ב-1957 דיווח רובין בראונסטין (אנ'), עובד RCA, על גילוי פליטת אור אינפרא אדום ממוליך למחצה מסוג גליום ארסניד.
ב-1962 רשמו שני חוקרים, ג'יימס בירד וגרי פיטמן, מחברת טקסס אינסטרומנטס פטנט מספר US3293513A על פיתוח דיודה פולטת אור אינפרא-אדום, שהתבססה על התרכובת. דיודות פולטות אור בספקטרום אינפרא אדום משמשות עד היום בהתקני שלט-רחוק. באותה שנה פיתחו ניק חולונייק (אנ') ואולג לוסב (אנ') את הדיודה הראשונה שפולטת אור בתחום האור הנראה. הדיודה פלטה אור אדום. ב-1972 פותחה דיודה הפולטת אור צהוב. הייצור שלהן החל בשנות השישים, בתחילה בצבע אדום, ובמחיר גבוה יחסית. דיודות אלו פלטו אור חלש יחסית, שהתאים בעיקר לשימוש כנורות בקרה וחיווי למכשור חשמלי, שעונים ומכשירים אחרים, אך לא לתאורה. בהמשך פותחו גם דיודות אור בצבעים אחרים, ומחירן הוזל מאוד.
עד שנות השבעים ניתן היה לייצר דיודות אור בצבעים ירוק, אדום, תת אדום, כתום וצהוב. עם ההתפתחות הטכנולוגית ניתן לייצר דיודות שיפלטו אור בצבעי הספקטרום הנראה, בתחום התת-אדום ובתחום העל-סגול (לרוב עד ל-350 ננומטר, אם כי חברות כמו אוסרם וסמסונג הציגו דיודות שפולטות באורכי גל קצרים). כדי לייצר אור לבן, נדרש היה פיתוח של LED לאור כחול. ב-1972, הרברט פאול מארושקה וואלי רהינס מאוניברסיטת סטנפורד, פיתחו את הדיודה הראשונה שפולטת אור בצבע כחול מסוג גליום ניטריד. בשנת 1989, חברת Cree (אנ') פיתחה דיודות אור כחולות מסוג צורן קרביד שאפשרו לייצר דיודות RGB ואף אור לבן משילוב שלושת הצבעים. אולם רק עם פיתוח דיודות פולטת אור כחולות בבהירות גבוהה ביפן בתחילת שנות התשעים על ידי שוג'י נקמורה, הירושי אמאנו, ואיסאמו אקאסאקי, התאפשר לקראת סוף העשור פיתוחן של דיודות פולטות-אור לבנות, המורכבות מדיודה כחולה וציפוי זרחני צהוב שיוצרים ביחד אור לבן, בעוצמה מספקת כדי לשמש לתאורה, ולייצור של נורות LED שיחליפו את נורות הליבון הוותיקות. למרות היתרונות העיקריים עליהם מצהירים יצרני התאורה ביחס לנורות אלה, הכוללים נצילות אורית גבוהה ואורך חיים משוער שיכול להגיע ל-60,000 שעות פעולה, בפועל מסיימות רבות מנורות ה-LED את חייהן כבר לאחר מספר שנים בודדות.
אף ששוג'י נקמורה, הירושי אמאנו, ואיסאמו אקאסאקי לא המציאו את דיודת ה-LED הכחולה, אלא תרמו להפיכתה למוצר מסחרי, הם זכו בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2014 על הישג זה. זהו הפיתוח הראשון בהיסטוריה בתחום התאורה שזוכה להכרה על ידי פרס נובל. אחרים, שעסקו בפיתוחים לא פחות חשובים בתחום התאורה (כדוגמת תומאס אדיסון, שהפך את התאורה החשמלית לנחלת הכלל, המפרי דאווי שגילה את הקשת החשמלית, ניק חולונייק ואולג לוסב, ממציאי דיודת ה-LED הראשונה שפלטה אור בתחום האור הנראה, וכן הרברט פאול מארושקה, ממציא דיודת ה-LED הכחולה בפועל[3][4]), לא זכו בפרס נובל. זהו גם אחד מההישגים הטכנולוגיים הבודדים בהיסטוריה שזכה להכרה על ידי פרס נובל, שאיננו ממוקד בתחום הטכנולוגיה. הפרס המקביל לנובל בתחום הטכנולוגיה הוא פרס טכנולוגיית המילניום (אנ').
עקרון הפעולה

ה-LED היא דיודה בעלת תכונות ייחודיות. בדומה לדיודה רגילה, הדיודה פולטת האור כוללת מוליך למחצה, שייחודו בפליטת אור לא קוהרנטי. ספקטרום האור נקבע בהתאם לתרכובת המוליך למחצה.
המוליך למחצה שבדיודה עבר זיהום על מנת ליצור בו צומת p-n. בדומה לדיודה סטנדרטית, הזרם החשמלי ב-LED יזרום ממתח קדמי מצד ה-p לצד ה-n, אך לא יזרום בכיוון ההפוך כאשר הדיודה במתח אחורי. נושאי מטען (אלקטרונים וחורים) יסחפו אל תוך הצומת כתוצאה מהמתח הקדמי שמופעל על הדיודה. ברגע שאלקטרון יפגוש חור, הוא יאבד מהאנרגיה שלו וייפול למצב אנרגטי נמוך יותר.
המיוחד ב־LED, לעומת דיודת סיליקון סטנדרטית,  שהיא מבוססת על קבוצות חומרים מוליכים למחצה שלהם, בניגוד לסיליקון,  פער אנרגטי ישיר בין נקודת השיא האנרגטית בפס הערכיות לבין השפל האנרגטי בפס ההולכה של המוליך למחצה. משמעות הפער האנרגטי הישיר היא שהאלקטרון יכול ליפול מפס ההולכה לפס הערכיות תוך כדי שימור התנע שלו ופליטת פוטון בעל אנרגיה המתאימה לפער אנרגיה זה - כלומר הדיודה תפלוט אור כשהיא נמצאת בממתח קדמי.
שימושים ב־LED

דיודות פולטות אור הן הרכיב העיקרי בנוריות חיווי ובקרה וכן בנורות LED.
נוריות בקרה
נוריות בשלט רחוק
גלאי תזוזה - כמו בעכבר האופטי
פנס יד
הדפסה (חלק מהמדפסות הקרויות "לייזר" משתמשות למעשה ב-LED)
תקשורת אופטית על גבי סיבים אופטיים לטווחים קצרים
תאורת חירום
תאורת מסכי LCD ו-OLED - טלוויזיות, צגי מחשב, מסכי טלפון סלולרי ומסכי בית קולנוע.
תאורה ביתית - נורות LED וגופי תאורה
תאורת רחוב
תאורת גנים ושצפ"ים
תאורת מנהרות רכב ומנהרות רכבת
תאורת מגרשי ספורט
תאורה אדריכלית (הארת מבנים, פסלים, מונומנטים ועוד), שימוש ב-RGB
תאורת רכבים
רמזורים
שלטי חוצות
תאורה דקורטיבית (פסי LED, גרילנדות וצינורות אורות)
פעולה תקינה של ה-LED תלויה מאוד בטמפרטורה שבה היא נמצאת, דבר שמהווה את אחד מחסרונותיה. בטמפרטורה גבוהה מדי, אורך חיי ה-LED מתקצר והבהירות יורדת. עם זאת בטמפרטורה נמוכה מאוד, עוצמת הבהירות של ה-LED עולה ואורך החיים גדל. ניתן לנצל יתרון זה להתקנת תאורת LED במקררים ובמקפיאים. כיוון שהנורה הופכת אנרגיה חשמלית לאור ומסוגלת לעשות את התהליך ההפוך, ניתן להשתמש בה עם רב מודד כדי לבדוק את עוצמת האור.
ה-LED איננו מסיים את חייו בדרך כלל באופן פתאומי כמו נורת להט, אלא מספק פחות ופחות אור לאורך זמן.
מיחזור

כמו בכל מוצר אלקטרוני, נורות וגופי תאורה של LED מכילות רכיבים אלקטרונים רבים שייצורם מזהם מאוד את הסביבה והן מהוות פסולת אלקטרונית בעת השלכתן, עקב כך יש לפנות אותן למיחזור אלקטרוניקה שידוע כמזהם סביבתי חמור.
ראו גם

נורה חשמלית
נורת להט
נורה פלואורסצנטית
סרט לד
Tickets to My Downfall

Tickets to My Downfall (בעברית: כרטיסים לנפילה שלי) הוא אלבום האולפן החמישי של המוזיקאי האמריקאי משין גאן קלי. האלבום יצא ב-25 בספטמבר 2020 תחת הוצאת באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס.
רקע

משין גאן קלי, או בשם הלידה שלו - קולסון בייקר, הוציא לאור ארבעה אלבומי אולפן בין השנים 2010–2019. בעוד ארבעת אלבומי האולפן הראשונים שלו השתייכו יותר לסוגת הראפ, לקראת סוף העשור החל בייקר ליצור מוזיקה מסוגת מוזיקת הרוק. בשנת 2019 השתתף בייקר בסרט "הלכלוך", סרט ביוגרפי על להקת מוטלי קרו, שם גילם בייקר את דמותו של המתופף טומי לי. מאוחר יותר באותה השנה הוציא בייקר לאור את אלבומו הרביעי, "Hotel Diablo", שרצועת הסיום שלי הייתה "I Think I'm Okay", שיר רוק בהשתתפות יאנגבלאד ומתופף להקת בלינק-182, טראוויס בארקר. השיר יצא לאור כסינגל וצבר פופולריות - הוא הגיע למקום השמיני במצעד שירי הרוק השנתי של מגזין בילבורד והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
לאחר הצלחת השיר, הקליטו בייקר ובארקר את השיר "Bloody Valentine". לאחר מכן הציע בייקר לבארקר לשתף איתו פעולה בהפקת אלבומו החמישי, ובארקר השיב בחיוב. בייקר התייחס לאלבום כ"פרויקט פופ פאנק" ללא שם. בארקר משמש כמפיק ומתופף לאורך כל האלבום.
שיתופי פעולה נוספים באלבום כוללים את ברט מקראקן מתלהקת דה יוזד, הלסי, בלאקבר, גודי גרייס, מוד סאן, טריפי רד, יאנג ת'אג ושיתוף פעולה נוסף עם יאנגבלאד. שיתופי הפעולה עם מקראקן ויאנגבלאד לא הופיעו בגרסה הרגילה, אך יצאו עם גרסת ה"דלוקס" של האלבום שיצאו לאחר כארבעה ימים.
רשימת שירים

| גרסה רגילה> מס' | גרסה רגילה> שם | גרסה רגילה> כותב(ים) | גרסה רגילה> מפיקים | גרסה רגילה> משך | גרסה רגילה>  | גרסה רגילה>  | גרסה רגילה>  | גרסה רגילה>  | גרסה רגילה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Title Track  | קולסון בייקר, ניקולאס אלכס לונג, טראוויס בארקר, עומר פדי | בארקר, משין גאן קלי, פדי | 2:45 |  |  |  |  |  |
| 2. | Kiss Kiss  | בייקר, לונג, בארקר, פדי | בארקר, פדי | 2:18 |  |  |  |  |  |
| 3. | Drunk Face  | בייקר, לונג, ניק מירה, בארקר, פדי | בארקר, מירה, משין גאן קלי, פדי | 2:23 |  |  |  |  |  |
| 4. | Bloody Valentine  | בייקר, דרק ראיין, סמית', לונג בארקר | בארקר | 3:25 |  |  |  |  |  |
| 5. | Forget Me Too (בהשתתפות הלסי)   | בייקר, הלסי, לונג, בארקר, פדי | בארקר, פדי | 2:51 |  |  |  |  |  |
| 6. | All I Know (בהשתתפות טריפי רד)   | בייקר, מיכאל וייט הרביעי, לונג, בארקר, פדי, דרו דקארו, אלדאה, איברה, ניק ביילי, ג'סי מייקלס, טים ארמסטרונג, מאט פרימן, דייב מלו | בארקר, פדי | 2:09 |  |  |  |  |  |
| 7. | Lonely  | בייקר, לונג, בארקר | בארקר, משין גאן קלי | 3:10 |  |  |  |  |  |
| 8. | WWIII  | בייקר, לונג, בארקר | בארקר | 0:59 |  |  |  |  |  |
| 9. | Kevin and Barracuda (קטע ביניים)   | בייקר, פיט דייווידסון |   | 1:23 |  |  |  |  |  |
| 10. | Concert for Aliens  | בייקר, לונג, בארקר | בארקר | 2:40 |  |  |  |  |  |
| 11. | My Ex's Best Friend (בהשתתפות בלאקבר)   | בייקר, מת'יו מוסטו, בארקר | בארקר, BazeXX, SlimXX | 2:18 |  |  |  |  |  |
| 12. | Jawbreaker  | בייקר, לונג, בארקר | בארקר | 1:57 |  |  |  |  |  |
| 13. | Nothing Inside (בהשתתפות איאן דיור)   | בייקר, מייקל איאן אולמו, 24kGoldn, לונד, בארקר, פדי | בארקר, פדי | 2:52 |  |  |  |  |  |
| 14. | Banyan Tree (קטע ביניים)   | בייקר, מייגן פוקס, בארקר | בארקר, קית׳ וארון | 1:31 |  |  |  |  |  |
| 15. | Play This When I'm Gone  | בייקר, לונג, בארקר, ג'קסון מורגן, ג'ארד שארף | בארקר, שארף | 3:22 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:00 |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 7 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 11 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 19 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 3 |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 12 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 2 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 56 |
הערות שוליים

1 2  Machine Gun Kelly | Biography, Albums, Streaming Links, AllMusic (באנגלית)
↑  The Dirt | Netflix Official Site, נטפליקס (באנגלית)
↑  Rapper Machine Gun Kelly Says He's Releasing a Rock Album in 2020, Loudwire, ‏5 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  מצעד שירי הרוק השנתי 2019, באתר בילבורד
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
1 2 3  Machine Gun Kelly Unveils New Details of Collaborative Pop-Punk Album With Travis Barker, בילבורד, ‏16 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  ARIA Top 100 Albums Chart, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: טול – Fear Inoculum | פרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הרוק המוביל  2021: משין גאן קלי – Tickets to My Downfall | הבא: 2022: Twenty One Pilots‏ – Scaled and Icy |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: בילי אייליש – When We All Fall Asleep, Where Do We Go? | פרס המוזיקה של iHeartRadio לאלבום הרוק האלטרנטיבי של השנה  2021: משין גאן קלי – Tickets to My Downfall | הבא: 2022: בילי אייליש – Happier Than Ever |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 74075a86-d650-4273-9876-4890eeffeb09
MTBF

תרשים המתאר MTBF
MTBF (ראשי תיבות של "Mean time between failures", בעברית "זמן ממוצע בין תקלות", או זמב"ת), הוא אורך הזמן הממוצע שעובר בין סיום או פתרון לתקלה או כישלון מסוימים לבין תקלה או כישלון אחרים, במערכת או ברכיב מסוים של מערכת. מדד זה מבטא אמינות מערכת (אנ).
MTBF הוא מדד חשוב בבחירה בין מספר מוצרים קיימים, בהערכת ביצועים של מוצר מסוים, ובפיתוח של מוצרים חדשים. הנדסת אמינות הוא התחום בהנדסה, אשר עוסק בחישובים והערכות של MTBF, ולרוב הם מבוצעים באמצעות תוכנות לחיזוי אמינות, הפועלות לפי שיטות ותקנים שונים (כגון MIL-HDBK-217, Telcordia, Siemens Norm, FIDES). ערך MTBF שכזה נקרא MTBF חזוי, מוערך, או מחושב.
עם זאת, חיזוי ה-MTBF אינו מחליף מדידות מדויקות, וכאשר מוצר מסוים כבר קיים ופעיל, ניתן לקבל את ערך ה-MTBF על פי איסוף נתוני הפעילות של המוצר, וחישוב של MTBF מדוד.
מושגים קרובים

ישנם מספר מושגים הקרובים ל-MTBF, והם שואפים לבטא בצורה מדויקת יותר את אופן פעילות הרכיב או המערכת, במצבים תקינים ובמצבי תקלה. הסיבה לכך, היא שמערכות רבות מכילות רכיבים שאינם קריטיים לפעולתן, וכשל ברכיבים אלו, אינו גורר כשל במערכת כולה. לדוגמה, קלקול במקלט רדיו אשר נמצא בכלי רכב, אמנם משפיע על ה-MTBF של הרכב כולו, אבל אינו מונע את השימוש הבטוח ברכב. מדד הדומה ל-MTBF אך משקף את המרכיבים הקריטיים של מערכת מסוימת - הוא ה- MTBCF (ראשי תיבות של "mean time between critical failures").
עקב הגדרתו של ה-MTBF בתור מדד לזמן בין תקלות, ישנה מעין הנחה סמויה, שאחרי התקלה יבוצע תיקון, והמערכת תשוב לפעול (עד התקלה הבאה). עם זאת, לעיתים יש שימוש ברכיבים או מערכות חד-פעמיים, אשר בעת תקלה הם מוחלפים באחרים. במצבים כאלו, נהוג להשתמש ב-MTTF (ראשי תיבות של "Mean time to failure"), המייצג את אורך הזמן הממוצע עד לתקלה (ולמעשה את אורך החיים של מוצר חד-פעמי).
ראו גם

FRACAS