stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבת העננים

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארגנטינה
 עיר:  סלטה 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  16 ביולי 1972 
 מידע על הקו
 אורך הקו:  217 ק"מ 
 רוחב המסילה:  1000 מ"מ 
 אתר רשמי
 
ויאדוקט לה פולבוריז'ה
הרכבת
רכבת העננים או רכבת אל העננים (בספרדית: Tren de las Nubes או Tren a las nubes, בהתאמה) היא כינויו של קו רכבת מורשת המחבר בין העיר סלטה שבצפון-מערב ארגנטינה לבין אובל לה פולבוריז'ה, שבהרי האנדים. הרכבת משמשת למטרות תיירות בלבד.
היסטוריה

מקור שמה של הרכבת בסרט שצילמו שני סטודנטים מטוקומאן בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20. השניים ביקשו מנהג הקטר שישחרר קיטור עבור אחת הסצנות. בשל הטמפרטורות הנמוכות, הקיטור לא התפזר במשך מספר דקות, ויצר אשליה של עננים. חברת הרכבות הארגנטינאית רכשה את הסרט, שעובד מאוחר יותר לסרט תיעודי בשם "רכבת אל העננים", בעקבות אותה סצנה.
היוזמה לבנות במקום מסילה, שתחבר בין האזורים הצפוניים של צ'ילה וארגנטינה, ותשפר את הובלת הבוראקס שנחצב במרומי האנדים, עלתה ב-1899, וב-1905 הוחל בבדיקת היתכנות של הבנייה. לאחר בחירתו של הנשיא איפוליטו איריגוז'ן ב-1916 התחדש העניין ביוזמה. העבודות החלו ב-1921, בתכנונו של המהנדס האמריקני ריקרדו מורי, ותוכננו להימשך שש שנים. בשל תנאי השטח הקשים, התנהלו העבודות בעצלתיים, וב-1930 הופסקו לשש שנים עקב הדחתו של איריגוז'ן בהפיכה צבאית. הן הושלמו בסופו של דבר ב-17 בינואר 1948, וב-20 בפברואר אותה שנה יצאה הרכבת הראשונה מסוקומפה, בגבול צ'ילה-ארגנטינה, לסלטה.
ב-1972 נחנכו רכבות התיירים, והן פעלו ברציפות עד הפרטת שירותי הרכבות בארגנטינה ב-1990. ב-1991 חודשה פעילות הרכבת בבעלות פרטית, והיא נמשכה עד שב-2005 החליטה ממשלת ארגנטינה לסיים את ההתקשרות עם החברה. ב-6 באוגוסט 2008 הושק שירות הרכבות מחדש, באמצעות חברת אקוטרן.
ביולי 2014 רכבת ובה 400 נוסעים ירדה מהמסילה, והנוסעים נאלצו להתפנות בעזרת הצבא. בעקבות התקרית השירות הולאם מחדש והמסילה שופצה.
ראשיתה של המסילה בתחנת הרכבת חנרל בלגרנו שבעיר סלטה, בגובה של 1,187 מטר מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בה היא נקודת הסיום הנוכחית שלה, בוויאדוקט לה פולבוריז'ה, בגובה של 4,220 מ' מעל פני הים, והיא מסילת הברזל השלישית בגובהה בעולם. פער 3,000 המטרים הצריך פתרונות הנדסיים רבים, ולאורך 217 הקילומטרים של מסילת הברזל הוקמו 29 גשרים, 21 מנהרות, 13 אובלים, שתי ספירלות ושני זיגזגים.
הרכבת כוללת 10 קרונות, והיא יכולה להסיע 640 נוסעים. מהירותה הממוצעת היא 35 קמ"ש, והנסיעה הלוך וחזור נמשכת 15 שעות. לאורך המסלול 20 תחנות רכבת, רובן בעיירות קטנות או במכרות. העיר הגדולה ביותר בה עוברת המסילה פרט לסלטה היא סן אנטוניו דה לוס קוברס.
הערות שוליים

↑  Christine Gilbert, I rode the Train to the Clouds, one of the highest passenger trains in the world. The bird's-eye views made the altitude sickness worth it., Business Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  El Tren a las Nubes volvió a correr en las alturas del paisaje salteño, www.lanacion.com.ar, ‏2007-10-07 (בספרדית)
↑  Clarín.com, Descarriló el 'Tren de las Nubes' y evacuaron a 400 pasajeros, www.clarin.com, ‏2014-07-19 (בספרדית)
↑  Descarriló el Tren de las Nubes y evacuaron a 400 pasajeros, www.continental.com.ar, ‏2014-07-20 (בספרדית)
ארפאד שאנדור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1896 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  10 בפברואר 1972 (בגיל 75) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Stern Árpád 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  RCA Red Seal 
 
ארפאד שאנדור (במקור עד 1913 שטרן, בהונגרית: Sándor Árpád;‏ בודפשט, 5 ביוני 1896 – בודפשט, 10 בפברואר 1972) היה פסנתרן, מוזיקאי קאמרי, מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי אחיה של הפסנתרנית רנה שאנדור ושל הכנר והמנצח פרידייש שאנדור. בן דודו היה ג'רג' שאנדור, גם הוא פסנתרן.
ביוגרפיה

ארפאד שטרן נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש שטרן (1864–1915), בעל מפעל, יצרן נברשות, ושל סידוניה זיידנר (1876–1971). הוא השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט כתלמידם של המלחינים ההונגרים הגדולים בלה ברטוק וזולטן קודאי. את הופעת הבכורה שלו כפסנתרן עשה בעיר הולדתו ב-1916. זמן לא רב לאחר מכן, הוא יצא למסע הופעות בארצות הברית. ב-1917 ערך את מגזין המוזיקה "סימפוניה" (Szimfónia). הוא השתקע בברלין ב-1922, שם שימש מבקר מוזיקה של ה-Berliner Tageblatt עד להשתלטות הנאצים. ב-1933 נסע שוב לארצות הברית, שם עבד כמוזיקאי קאמרי וכמלווה בפסנתר. עשר שנים לאחר מכן קיבל אזרחות אמריקאית. הוא היה שותף והמלווה המועדף של הכנר הגדול יאשה חפץ ושל זמרת האופרה לילי פונס ואמנים מפורסמים אחרים. כמה שנים לפני מותו נפצע בזרועו בתאונה ואז פרש. את שנות חייו האחרונות בילה בהתבודדות מוחלטת בבודפשט. הוא נפטר בגיל שבעים וחמש.
שאנדור הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה קלרה לויזה בּלֶך, לה נישא ב-16 במרץ 1934 בבודפשט. הם התגרשו ב-1939. הוא התחתן שוב עם הלגה בודנהיימר (1920–2006) בניו יורק ב-1943.
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Szabolcsi Bence – Tóth Aladár: Zenei lexikon I–III. Főszerk. Bartha Dénes. Átd. kiadás. Budapest: Zeneműkiadó. 1965. (לקסיקון המוזיקה)
Arpad Sándor, 75, an accompanist (1972. február 14.) New York Times, גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 109605/1913. Forrás: MNL-OL 30804. mikrofilm 586. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1913. év 89. oldal 11. sor
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 131/1934. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-07-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431441305171  PLWABN: 9810684491005606  BNE: XX1294817  BnF: cb148127310 (data)  GND: 134743083  ISNI: 0000 0001 0887 0500  LCCN: n91039803  MusicBrainz: 0727d7ce-fefb-4c4a-945b-b96eed5d3b63  NKC: xx0166670  SUDOC: 250620367  VIAF: 34647100   WorldCat (עם VIAF): 34647100
אוקטב בוטנר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 באוקטובר 1913 צ'רנוביץ', דוכסות בוקובינה, נחלת הכתר האוסטרי  (ציסלייטניה), האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 ביולי 1998 (בגיל 84) וילאר-סור-אולון, שווייץ 
 מדינה:  רומניה   בריטניה
 
אוקטב בוטנר בשמו המקורי - אוסוולד בונדורף (בצרפתית: Octav Botnar;‏ 21 באוקטובר 1913 צ'רנוביץ, דוכסות בוקובינה, כתר אוסטריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 11 ביולי 1998, וילאר-סור-אולון, שווייץ),היה איש עסקים ונדבן בריטי, יהודי יליד בוקובינה, בצעירותו פעיל קומוניסט, לוחם מחתרת, אסיר פוליטי.
קורות חיים

אוקטב בוטנר נולד בשם אוסוואלד בונדורף (Oswald Bundorf) בשנת 1913 בצ'רנוביץ כשזו הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, אך במהרה הייתה לחלק מרומניה. בצעירותו היה פעיל קומוניסטי ונכלא על כך בין השנים 1932 - 1936. לאחר שחרורו נסע לצרפת, כדי להצטרף לצד הרפובליקני במלחמת האזרחים בספרד, אך נעצר בצרפת ובהיותו שם הצטרף לצבא הצרפתי במלחמת העולם השנייה. בוטנר ויחידתו נפלו בשבי הגרמני, אך הוא נמלט מהשבי והצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית.
לאחר מלחמת העולם השנייה שב בוטנר לרומניה והשתלב במשטר הקומוניסטי. בתחילת שנות השישים הודח, הואשם בריגול למען המערב ונשלח לעבודות כפייה בכריית תעלת דנובה-הים השחור. כעבור 4 שנים שוחרר במסגרת חנינה כללית ומשקל גופו 40 קילוגרמים. הוא קיבל אישור לעזוב את רומניה בליווי משפחתו ונסע יחד איתם למערב גרמניה, שם קיבל אזרחות גרמנית על בסיס היותו יליד האימפריה האוסטרו-הונגרית ובעל תרבות גרמנית.
בוטנר הצליח לקבל את הזיכיון לשיווק מכוניות של ניסאן מוטורס בבריטניה, הוא הכניס שיטות שיווק מקוריות ומכירותיו גדלו מאוד משנה לשנה וכך גם הונו.
בתו היחידה של אוקטב בוטנר ושל אשתו מרצ'לה, קמליה, נהרגה בתאונת דרכים לפני שמלאו לה 21 שנים ובוטנר הקים קרן פילנתרופית הנושאת את שמה והמיועדת לקידום צעירים. במהלך השנים תרם בוטנר למוסדות ציבור שונים באנגליה ובישראל סכומים גדולים מאוד. תרומותיו בישראל מוערכות בסכום העולה על 80 מיליון דולר, בעיקר בתחום הבריאות (בתי חולים) והחינוך (האוניברסיטה העברית, מכון ויצמן למדע) וקידום השלום.
שלטונות בריטניה טענו שבוטנר העלים הכנסות בסכומים גדולים והוא עבר להתגורר בשווייץ, אך לאחר סכסוך עם משטרת שווייץ עבר לצרפת. בעיתונות הישראלית נטען שיצחק הרצוג, אחד ממנהלי הקרן בישראל, ניתב חלק מכספי הקרן לעמותות שמימנו את תעמולת הבחירות של אהוד ברק.
אוקטב בוטנר מת בשנת 1998 מסרטן הקיבה ביישוב וילאר-סיר-אולון בשווייץ.
נקבר בבית הקברות פאסי בפראיז.
הערות שוליים

↑  John Laughland, BOTNAR Octav, né Oswald BUN DORF, Maitron/Editions de l'Atelier, 2015-12-29
↑  The Herald Staff, Octav Botnar, The Herald, ‏14 ביולי 1998
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019073941  VIAF: 5475155919102939730009   WorldCat (עם VIAF): 5475155919102939730009
נרדפי החוק

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ים ג'ארמוש
 הופק בידי:  אלאן קליינברג
 תסריט:  ג'ים ג'ארמוש
 עריכה:  Melody London 
 שחקנים ראשיים:  טום וייטס, ג'ון לורי, רוברטו בניני, ניקולטה בראסקי
 מוזיקה:  ג'ון לורי, טום וייטס
 צילום:  רובי מילר
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  פוליגרם 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 1986
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט עצמאי, סרט מסע, סרט כלא, סרט קומדיה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  לואיזיאנה, ניו אורלינס 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 הכנסות באתר מוג'ו:   downbylaw
 פרסים:  פרס אמנדה לסרט הזר הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נרדפי החוק (באנגלית: Down by Law) הוא סרטו של הבמאי ג'ים ג'ארמוש משנת 1986. הסרט צולם בשחור-לבן וזהו סרטו השלישי של ג'ארמוש, והוא שהציג לקהל האמריקאי את הכוכב האיטלקי רוברטו בניני. פרט לבניני משחקים בסרט גם המוזיקאים ג'ון לורי וטום וייטס, וכן אשתו של בניני, ניקולטה בראסקי.
הסרט הוא סיפורם של שלושה אסירים הנמלטים מהכלא לביצות לואיזיאנה. אך הסרט אינו בנוי על פי התבנית המוכרת של סרטי כלא ובריחה. הוא מתרכז ביחסים בין שלושת גיבוריו, ולא בנושאים המעסיקים בדרך כלל סרטי כלא, כניסיונות לשרוד בחברת האסירים הקשוחה, היחסים עם הסוהרים או פרטי הבריחה. על אף הנושאים הקשים בהם עוסק הסרט המדובר בסרט רווי הומור, שניתן אף לראותו כקומדיה.
הסרט משלב מספר מרכיבים ייחודיים, כמוזיקה של וייטס ולורי, סגנון הבימוי של ג'ארמוש, משחקם המאופק של וייטס ולורי, לעומת משחקו האנרגטי של בניני, ובמיוחד תנועת המצלמה האיטית והייחודית של הצלם רובי מילר, המצליחה ליצור עולם ייחודי כאשר היא סוקרת את נופי ניו אורלינס ואזורי הביצות של לואיזיאנה בהם צולם הסרט.
הפקה

נרדפי החוק הוא סרטו השלישי של ג'ארמוש, והוא הראשון שצולם לאחר פריצתו לתודעת הקהל עם "זרים" שצולם כשנתיים קודם לכן, וזכה בפרס "מצלמת הזהב" בפסטיבל קאן. ג'ארמוש עמד אז בחזית תנועת "הקולנוע האמריקני העצמאי", חבורה של במאים צעירים שניסו ליצור קולנוע מחוץ למסגרת האולפנים הגדולים, על מנת לשמור על עצמאותם האמנותית, ועל דרכם הייחודית. תקציבו הכולל של הסרט היה כמליון ומאה אלף דולר.
לאחד משלושת התפקידים הראשיים בסרט גויס השחקן הראשי ב"זרים", מוזיקאי הג'אז ג'ון לורי, וכן גויס מוזיקאי נוסף, טום וייטס. מולם צוות רוברטו בניני שעל אף שהייתה מאחוריו קריירה מצליחה ביותר באיטליה כשחקן ובמאי, היה כמעט בלתי ידוע מחוץ לארצו. עמו הגיעה אשתו ניקולטה בראסקי. לורי ווייטס, בעלי מבנה פיזי רזה וגבוה, שיחקו דמויות מופנמות ושתקניות, לעומת בניני הגוץ, בעל האנרגיות המתפרצות, שאינו מסוגל להפסיק לדבר. בסרט מופיעים מספר שחקנים נוספים, ביניהם ניתן למצוא בתפקידים קטנים את אלן ברקין, ואת במאי סרטי האימה הזולים ג'וי ניוטון הוק.
וייטס עמד אז בשיאו המוזיקלי, לאחר הקלטת שניים מן הטובים שבאלבומיו "Swordfishtrombones" ‏(1983) ו"Rain Dogs" ‏(1985). אלבומים אלו, בעלי האווירה הקברטית העגומה, והמורכבות המוזיקלית, תאמו את רוח הסרט. שני שירים מ"Rain Dogs" הופיעו בפסקול הסרט ("Jockey Full of Bourbon" ו-"Tango Till They're Sore"). ג'ון לורי, שהיה אחראי אף למוזיקת הרקע לסרט "זרים", תרם את מוזיקת הרקע לסרט, שהוקלטה בסגנונו הג'אזי. שיר נוסף בפסקול שרה זמרת הרית'ם אנד בלוז השחורה אירמה תומאס.
חלק ניכר מהצלחת הסרט יש לזקוף לזכות הסינמטוגרפיה. היה זה שיתוף הפעולה הראשון של ג'ארמוש עם הצלם רובי מילר שהיה ידוע עד אז בשל שיתוף הפעולה שלו עם הבמאי וים ונדרס, שעבודתו מהווה מקור השפעה ידוע על ג'ארמוש. הדרך האיטית והמהורהרת, בה סקרה מצלמתו את נופי ניו אורלינס ואזור הביצות של לואיזיאנה, במשחקי אור וצל, יצרה את האסתטיקה המיוחדת של הסרט. הצלחה זו הייתה תחילה של שיתוף פעולה פורה בין ג'ארמוש ומילר שנמשך במספר סרטים נוספים במשך העשור שלאחר מכן.
עלילה

הסרט מתחיל בניו אורלינס, ומתאר את נפילתם של שדר הרדיו הכושל זאק (וייטס), והסרסור ג'ק (לורי). זאק מאבד את עבודתו ואת חברתו, וברגע של שכרות מסכים להסיע מכונית שאינה שלו מצידה האחד של ניו אורלינס לצידה השני. כאשר עוצרת אותו המשטרה מסתבר כי בתא המטען של המכונית יש גופה. ג'ק מתפתה להגיע לחדר חשוך במלון, בו שוכבת נערה. הוא מנסה לשכנע אותה להצטרף לחבורת הפרוצות שהוא משמש כסרסור שלהן, אך כאשר המשטרה פורצת לחדר והאור נדלק, מסתבר שהמדובר בילדה. שניהם נשלחים אל הכלא, ומוצאים את עצמם באותו התא.
אל התא מגיע בוב (בניני) תייר איטלקי שאינו דובר אנגלית. בניגוד לזאק ולג'ק, שנמצאים בכלא בגין עבירות שלא ביצעו, בוב רצח אדם באולם ביליארד. ג'ק וזאק אינם סובלים זה את זה, ועד מהרה מגיעים לעימות פיסי אלים, שלאחריו הם נמנעים מלדבר זה עם זה. אך בוב הוא בעל דחף בלתי פוסק לדבר, על אף שידיעתו בשפה האנגלית מסתכמת במשפט "I scream, you scream, we all scream, for ice-cream". אישיותו המתפרצת, ודיבורו הבלתי פוסק, מצליחים להשלים בין ג'ק וזאק. השלושה מנצלים הזדמנות לבריחה, ונמלטים לאזור הביצות של לואיזיאנה.
השלושה אובדים בין הביצות, והאיבה בין ג'ק וזאק כמעט שגורמת לכך שכל איש יפנה לדרכו. אך בוב מצליח להביא את החבורה למקום מבטחים, ולספק להם מזון. הם מגיעים לבית בודד במעבה היער, בו שוכנת ניקולטה, איטלקייה נאה, המתאהבת מיד בבוב. בוב מחליט להישאר עם ניקולטה, בעוד שג'ק וזאק יוצאים איש לדרכו. הסרט מסתיים בפרידתם במזלג דרכים. כאשר כל אחד מהם פונה לזרוע אחרת של התפצלות הדרכים, נראה כי הפכו לידידים.
הצלחת הסרט בביקורת ובקופות

הסרט התקבל בדרך כלל בביקורות חיוביות, שהשוו אותו להצלחתו הקודמת של ג'ארמוש, "זרים", ובדרך כלל קבעו כי הסרט מצליח לשחזר את ההצלחה של קודמו. אופיינית היא ביקורתו של המבקר רוג'ר איברט שכתב: "נרדפי החוק הוא סרט על ויסקי זול וקפה שחור, אנשים שיכורים בלילה, שאיבדו את עבודתם, והסבל שניתן לסבול מנערות המבטיחות לך בילוי נעים," וסיכם במילים -"הסרט הוא סרט מקורי מהסוג שאתה מתרגל אליו תוך כדי צפייה. אולי הוא מעט ארוך, ואולי הוא תלוי במקור ההשראה שלו - שלושת החריגים החברתיים והאנשים המוזרים שהם פוגשים במסעם, במקום שיהיה לו נושא אמיתי משלו. אין לו את השלמות רבת ההשראה של 'זרים', בו כל תמונה נראית בלתי נמנעת. אך זהו סרט טוב, וככל שאתם יודעים יותר על קולנוע, סביר יותר שתאהבו אותו".
הסרט הצליח להחזיר את ההשקעה בו, ובארצות הברית הכניס כמיליון וחצי דולר, מעט מעל תקציבו. הסרט סווג בארצות הברית כסרט מסוג "R", כאשר צופים מתחת לגיל 17 לא יכלו לצפות בו אלא בלוויית מבוגר, וזאת בשל לשונו הבוטה, וסצנות עירום המופיעות בו.
הסרט זכה להצלחה רבה מחוץ לארצות הברית. הוא זכה בפרסים בפסטיבלי קולנוע בנורווגיה בדנמרק ובאיטליה כמו גם למועמדות יוקרתית לפרס "דקל הזהב" בפסטיבל קאן. בישראל זכה הסרט להצלחה קופתית ניכרת.
הערות שוליים

↑   "נרדפי החוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  הביקורת על נרדפי החוק אתרו של רוג'ר איברט
↑  נרדפי החוק אתר MOJO
↑  אורי קליין, המלצת השבוע, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16459138v (data)  GND: 7634716-3  LCCN: no2019162365  SUDOC: 178726818  VIAF: 316752169   WorldCat (עם VIAF): 316752169
מכון פוע"ה

.
| --- | --- |

לוגו מכון פוע"ה
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  עזריאל 19, ירושלים
 מייסדים:  מנחם בורשטין 
 יושב ראש:  הרב מנחם בורשטיין
 מנכ"ל:  עמיחי רמר
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־34 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס כץ (2015)  אות הנשיא להתנדבות (2018) 
 http://puah.org.il
 
מכון פוע"ה - פוריות ורפואה על פי ההלכה משלב בין ההלכה היהודית לרפואה המודרנית, בעיקר בתחומי הפוריות, הגינקולוגיה גנטיקה, והבית היהודי. בשנת 2018 פתח המכון אגף חדש בשם 'קדושת החיים' העוסק בסוגיות רפואיות הלכתיות במחלות מסוכנות.
תחום ההלכה במכון מתבסס על הסכמתם של פוסקי הלכה. המכון מספק שירותי ייעוץ בחינם, לכלל הציבור: חרדי, דתי לאומי, חילוני ומוסלמי.
היסטוריה

המכון הוקם בשנת 1991 בעקבות בקשתו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו מהרב מנחם בורשטין, להקים גוף שייתן מענה להיבטים ההלכתיים ברפואה המודרנית. הרב אליהו ליווה את המכון בכל שלביו ושימש כמקור הסמכות ההלכתי של המכון.
הנהלת המכון ממוקמת בשכונת גבעת שאול שבירושלים. בשנת תשנ"ח (1998) נפתח סניף של המכון בארצות הברית, ואחריו נפתחו סניפים נוספים באזורים בהם מתגוררות קהילות גדולות של יהודים: ארצות הברית, צרפת, אוסטרליה וקנדה. בשנת 2021 הוקם סניף של מכון פוע"ה במקסיקו. בשנת 2023 הוקם סניף נוסף ביקנעם עילית.
מכון פוע"ה זכה במגן משרד הבריאות למתנדבים לשנת תשס"ח - 2007, בפרס כץ לשנת תשע"ה ובאות הנשיא למתנדב לשנת תשע"ח-2018.
צוות המכון

המכון הוקם ומנוהל בעיקר על ידי רבנים המזוהים עם הציונות הדתית, והוא מקיים קשרים הדוקים עם רבנים מכלל המגזרים הדתיים. קשרים אלו מאפשרים למכון לשרת את כלל הציבור בישראל ובכללם חרדים, דתיים מסורתיים וחילוניים יוצאי כל ארצות הגולה..
תחומי הפעילות

פעילות המכון מתחלקת לשלשה תחומים עיקריים:
ייעוץ, ליווי, ופסיקה בשאלות רפואה והלכה
פיקוח הלכתי על טיפולי פוריות
מרכז לימוד
תחומי הפעילות > ייעוץ, ליווי ופסיקה - רפואה והלכה

פעילות הייעוץ והליווי של המכון מכוונת בראש ובראשונה לזוגות אשר חווים בעיות פוריות או קשיים אחרים הקשורות לבניית המשפחה (לדוגמה - קשיים ביחסי אישות, אבחון טרום לידתי של מומים ומחלות ועוד). הייעוץ כולל הכוונה תמיכה נפשית במהלך טיפולי פוריות, והפנייה לרופאים המתמחים בבעיות ספציפיות. בנוסף, הייעוץ כולל הדרכה הלכתית, על מנת לאפשר לזוג לטפל בבעיותיהם תוך שמירה על כללי ההלכה. פעילות הייעוץ והליווי מתבצעת על ידי רבני המכון, ולעיתים ליווי זוג נמשך שנים, עד שהם זוכים להיפקד בפרי בטן.
תחום נוסף בו המכון מקיים פעילות ייעוץ והכוונה הוא טהרת המשפחה. במכון בית הוראה, והרבנים המשיבים במכון מייעצים במגוון שאלות ובכלל זה בענייני מראות דמים ובשאלות הנוגעות לתכנון המשפחה. הייעוץ במכון ניתן ללא תשלום.
על פי נתוני המכון הוא מקבל מדי יום כ-250 פניות. הייעוץ ניתן לפונים ללא תשלום.
תחומי הפעילות > השגחה הלכתית על טיפולי פוריות

המכון בשיתוף משרד הדתות מציע לזוגות המעוניינים בכך שירות השגחה הלכתית על טיפולי הפוריות שהם עוברים. ההשגחה נדרשת הלכתית כדי לשמור על יחוס הולד להוריו. זאת באמצעות נוכחות ווידוא בכל שלב של טיפול שיש זיהוי ברור של הזרע והביצית ושיוך שלהם לזוג הנכון ובכך למנוע החלפת זרע הבעל בזרע של גבר אחר, והחלפת הביצית המופרית של הזוג בביצית מופרית של זוג אחר. השירות מוצע בכל בתי החולים בישראל. המכון פיתח מתקן בשם "הפוענית" המשמש לנעילת העוברים במהלך שירות ההשגחה, פתיחת המתקן מתאפשרת רק בנוכחות המשגיחה. עד הפעלת מערך ההשגחה, רבים נמנעו מטיפולי פוריות, ובעקבות הפעלתו נפתחה בפניהם אפשרות זו. לפי נתוני המכון, עד היום הצליח צוות זה למנוע עשרות טעויות אנוש.
ההשגחה מתקיימת בהזמנת הזוג תמורת תשלום המסובסד על ידי משרד הדתות. על מרבית התשלום המוזל יוכלו מבוטחי ביטוחים משלימים לקבל החזר מקופות החולים.
תחומי הפעילות > מרכז לימוד > שיעורים הרצאות וקורסים

רבני המכון, ובראשם הרב בורשטיין מקיימים שיעורים והרצאות ברחבי הארץ, במסגרתם מועבר לציבור הרחב הידע שהצטבר במכון בתחומי רפואה והלכה, וטהרת המשפחה. הרצאות מועברים גם בכוללים בהם לומדים הלכות נידה, במטרה להעניק לרבנים לעתיד ידע וכלים בתחומי הרפואה המודרנית והפוריות תוך בחינת יחסם להלכה. במכון מתקיימים קורסים לרבנים שלמדו הלכות נידה ומבקשים להשתלם בהוראה מעשית בשאלות בטהרת המשפחה ובמראות דמים.
המכון משתף פעולה עם אוניברסיטת בר-אילן וביחד מארגנים קורס "ייעוץ בקדושה לחיי אישות".
תחומי הפעילות > מרכז לימוד > הדרכת חתנים וכלות

הדרכת חתנים וכלות נועדה להעניק לבני הזוג העומדים להינשא כלים הלכתיים ונפשיים לקראת הקמת ביתם. ההדרכה כוללת לימוד הלכות טהרת המשפחה, וכן עיון והכנה בנושאים הקשורים לזוגיות ולמשפחה. במכון מתקיימים שיעורים ופגישות הכנה עם חתנים וכלות לקראת נישואיהם. בנוסף מתקיימים במכון תוכניות להכשרת מדריכי חתנים וכלות.
תחומי הפעילות > מרכז לימוד > הכשרת בודקות טהרה

בתקופת דימום הוסת ישנם על פי ההלכה ימים בהם בני הזוג צריכים לנהוג בהרחקה (נידה). כדי להיטהר ולסיים את ההרחקה, על האישה לוודא שהדימום המחזורי פסק. לעיתים קיים פצע פנימי וקשה מאוד להבחין בין הדימום המחזורי לבין הדימום מהפצע, מה שמקשה מאוד להיטהר. על מנת לאפשר טהרה בדימום שאיננו מהרחם, מכשיר מכון פוע"ה אחיות המוסמכות לבצע בדיקה כ"בודקות טהרה" ולזהות את מקור הדימום. האחיות עוברות הכשרה רפואית-הלכתית עיונית ומעשית, וכן מתמחות אצל רופאי נשים.
תחומי הפעילות > מרכז לימוד > ספרייה

למכון ספרייה בנושאי רפואה והלכה. בספרייה יש ספרים, מאמרים, חוברות וקטעי עיתונות העוסקים בהלכה ורפואה בכלל ובפוריות בפרט. הספרייה ממוקמת במשרדי המכון בירושלים. למכון חנות שבה ניתן לקנות מוצרים השייכים לתחומי הגינקולוגיה, הפוריות ויחסי אישות.
תחומי הפעילות > קדושת החיים

עם התפתחות הרפואה ועליית תוחלת החיים, הפך העיסוק בשאלות הנוגעות לקדושת החיים תכוף ורלוונטי־מתמיד. יכולתה של הרפואה לתת מענה למצבים רפואיים מורכבים ולהאריך את חייו של האדם יצרה מציאות מורכבת:
אנשים רבים שבדרך הטבע היו מסיימים את חייהם מוקדם יותר, מתמודדים עתה עם מגוון מחלות ומורכבויות רפואיות. מלבד זאת, העולם הרפואי עובר שינוי מתמיד ביחס אל רצון המטופל ורצון משפחתו, בכל הנוגע לשאלות הקשורות לסוף חייו של האדם, וגם שינויים אלה משפיעים על תכיפות הנושא והרלוונטיות שלו.
כתוצאה משינויים אלו, משפחות רבות נדרשות לעיתים להכריע במצבים מורכבים מאוד, כאשר אחד מיקיריהם מצוי במצב רפואי קשה והן נדרשות להחליט על המשך הטיפול בו ואופיו.
אגף קדושת החיים עוסק במענה טלפוני, הלכתי ואתי לסוגיות לאורך כל שעות היממה. ראשי האגף הם הרב צבי ארנון והרב אריאל וידר.
תחומי הפעילות > קדושת החיים > ספר פוע"ה

ספר פוע"ה הוא ספר הדרכה הלכתי רפואי בנושאי משפחה, טהרת המשפחה, פוריות ועוד. הספר נכתב על ידי הרבנים מנחם בורשטין וגבריאל גולדמן, בייעוץ רפואי של ד"ר חנית דאום ופרופ' שמחה יגל. בסדרה מתוכננים חמישה כרכים, מהם יצאו (נכון לשנת תשפ"ב) ארבעה. על שני הכרכים הראשונים שלו זכו המחברים והעורכים בפרס משרד הבריאות.
כנס רפואה והלכה והפולמוס סביבו

החל מראשית המאה ה־21 עורך המכון יום עיון שנתי בנושא "רפואה והלכה בתחומי המשפחה".
בשנים עברו הכנס היה פתוח לגברים ונשים (בישיבה נפרדת), ונאמו בו גברים בלבד, לפי הנחיית הרב מרדכי אליהו ובהתאם לנוהגי הציבור החרדי המשתתף בכנסים. לקראת הכנס של שנת 2012, שנערך זמן קצר לאחר פרוץ פולמוס ציבורי על הדרת נשים בישראל, יצאו הארגונים "קולך" (שמחה על כך גם קודם לכן) ו"ישראל חופשית" בקמפיין נגד הכנס שכלל קריאה להחרים רופאים שישתתפו בו. בעקבות זאת ביטלו את השתתפותם רוב הרופאים שהוזמנו להרצות בכנס, תוך שחלקם מבקרים את הדרת הרופאות מלהרצות בכנס. בתגובה של מכון פוע"ה נמסר שרק גברים נושאים דברים מסיבות הלכתיות.
הרב בורשטיין הצר על "גורמים המנצלים בצורה צינית ותוקפנית את האווירה הציבורית השוררת כיום, ומנסים לקדם את האג'נדה שלהם על גבו של מכון פוע"ה"
. בעקבות הקריאות להחרמת הכנס, הודיע המכון כי הוא יערוך בקיץ כנס נשים שבו תשתתפנה מרצות ורופאות.
מאז, נערכו כנסים המיועדים לרבנים בלבד בתוך מטה מכון פוע"ה וכנס מקצועי לנשים "הכל בשבילך" בהשתתפות עד 1,500 נשות מקצוע מכלל המגזרים, בבנייני האומה בירושלים. בין המשתתפות נשים מתחומי הרפואה ומתחומי ההלכה ביניהן, רופאות, בלניות, אחיות, מדריכות כלות, דולות, עורכות דין לתחומי משפחה ועוד. הכנס מיועד לכלל המגזרים. 
בתקופת מגפת הקורונה בישראל, הפך הכנס השנתי (לראות את הנולד) לדיגיטלי.
מימון

בשנים 2021–2020 מחזור הפעילויות של הארגון הסתכם בכ-12 מיליון ש"ח לשנה. שלושת מקורות ההכנסה העיקריים הם תרומות ממוסדות ומיחידים, הקצבות מהמשרד לשירותי דת, ותקבולים שהארגון מקבל בתמורה לשירותיו.
בשנת 2024 קיבל המכון תמיכה ממשלתית בסך 4,167,414 ש"ח, בעיקר מהמשרד לשירותי דת.