stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יומנו של חנון - קליעה גורלית
הערות שוליים

↑  ג'ף קיני, על הסופר, באתר האתר הרשמי של יומנו של חנון, ‏2020
1 2  ג'ף קיני, יומנו של חנון: זריקה גורלית, ארצות הברית: כנרת בית הוצאה לאור, 2021
↑  הולי קוזלסקי, "Diary of a Wimpy Kid" Big Shot Drive-Thru Tour, Martinsville Bulletin, ‏2.11.2021
| יומנו של חנון מאת ג'ף קיני |
| --- | --- | --- |
| ספרים | יומנו של חנון (2008) • רודריק שולט (2009) • הקש האחרון (2009) • קיץ קטלני (2010) • עובדות החיים (2011) • מכת קור (2012) • הצלע השלישית (2013) • משחקי מזל (2014) • חופשה על גלגלים (2015) • קולות מהעבר (2016) • הכול או כלום (2016) • יציאת חירום‏ (2017) • המלחמה הקרה‏ (2018) • בית ההריסות (2019) • במים עמוקים (2020) • קליעה גורלית (2021) • מלחמת הלהקות (2022) • ראש פתוח (2024) |  |
| יומנו של חבר מושלם | יומנו של חבר מושלם (2019) •  הרפתקה של חבר מושלם (2020) • סיפורי אימה של חבר מושלם (2021) |  |
| ספרים מיוחדים | יומנו של סרט (2010) • עשה זאת בעצמך (2008) • יומנו של סרט: רודריק שולט (2011) • עשה זאת בעצמך שוב (2011) • יומנו של סרט: חופשה על גלגלים (2018) |  |
| סרטים | יומנו של חנון (2010) • רודריק שולט (2011) • קיץ קטלני (2012) • חופשה על גלגלים (2017) |  |
| סרטי הנפשה | יומנו של חנון (2021) • יומנו של חנון 2: רודריק שולט (2022) • יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור (2023) |  |
| דמויות | גרג הפלי |  |
חמד עמאר

חמד עמאר (בערבית: حمد عمار; נולד ב-5 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, המכהן כחבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו. בעבר כיהן כשר בלי תיק.
קורות חיים

חמד עמאר נולד לאזימי ולאנישי ב־5 בנובמבר 1964 בשפרעם. שירת בצה"ל בשנים 1982–1986. עבד כעוזרו של אביגדור ליברמן בעת שזה כיהן כשר התשתיות הלאומיות ושר התחבורה. בבחירות למועצת שפרעם ב־1998 הוצב במקום השני ברשימה עצמאית למועצה. הרשימה קיבלה 2 מנדטים ועמאר נבחר לחבר במועצת העיר שפרעם. הוא כיהן בתפקיד זה עד הבחירות הבאות ב-2003. ייסד את עמותת תנועת הנוער הדרוזי בישראל ואת העמותה לאמנויות לחימה בישראל, והוא אמן קראטה בעל חגורה שחורה דאן 5 בקראטה בסגנון שוטוקאן.
בעל תואר ראשון במדעי החברה ממכללת צפת. סיים לימודי משפטים במכללת שערי משפט.
עמד עבד ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-18 ב־2009 שובץ עמד במקום ה-12 ברשימת ישראל ביתנו, ונבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-19 הוצב במקום ה-10 ברשימה המשותפת הליכוד - ישראל ביתנו, ובבחירות לכנסת העשרים ומקום החמישי ברשימת ישראל ביתנו.
בכנסת העשרים, לאחר כניסת המפלגה לקואליציה ביוני 2016, נבחר עמאר לשמש כסגן יושב ראש הכנסת.
בבחירות לכנסת ה-21 שנערכו במרץ 2019 הוצב עמאר במקום השישי ברשימת המפלגה ולא נכנס לכנסת. בבחירות לכנסת ה-22 שנערכו בספטמבר של אותה שנה הוצב עמאר בשנית במקום השישי. בבחירות אלו זכתה המפלגה לשמונה מושבים ועמאר נבחר לכהונה רביעית בכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 שנערכו במרץ 2020 הוצב בפעם השלישית במקום השישי ונבחר שוב. בכנסת ה-23 הוא כיהן כסגן יו"ר הכנסת מטעם מפלגתו.
עם הקמת הממשלה ה-36 הוא הושבע לתפקיד שר במשרד האוצר, תחת יו"ר מפלגתו אביגדור ליברמן שכיהן כשר האוצר. בפועל, התיקון לחוק היסוד שנועד להסדיר את מעמדו לא התקבל, ולכן הוא נחשב כשר בלי תיק. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצב שוב במקום השישי ברשימת ישראל ביתנו לכנסת ונבחר לכנסת. עמאר הוא חבר הכנסת הדרוזי היחיד בכנסת ה-25.
חיים אישיים

עמאר נשוי ואב לשלושה ילדים. תושב העיר שפרעם.
הערות שוליים

↑  חמד עמאר, באתר ישראל ביתנו
↑  מעריב, 24 בפברואר 2009, עמ' 11
↑  כך הבהיר המשנה ליועץ המשפטי גיל לימון ב-14/12/2022 והמשנה ליועץ המשפטי אביטל סומפולינסקי ביום שלמחרת במהלך ישיבה בכנסת ב"ועדה מיוחדת לדיון בהצעות לתיקון חוק-יסוד: הממשלה". הדיון בכנסת בו נאמרו הדברים בערוץ היוטיוב של ח"כ שמחה רוטמן.
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • גלנט • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| הציונות הדתית (7) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| עוצמה יהודית (6) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
אאידה גריפולינה

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1987 (בת 37) קאזאן, טטרסטן, ברית המועצות
 שם לידה:  Аида Эмилевна Гарифуллина
 שם במה:  אאידה גריפולינה
 מוקד פעילות:  רוסיה, אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 עיסוק:  זמרת אופרה
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן לירי
 שפה מועדפת:  רוסית 
 חברת תקליטים:  דקה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  אמן כבוד של הפדרציה הרוסית (2020)  אמן מכובד של הרפובליקה של טטרסטן 
 onlyaida.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אאידה אמלבנה גאריפולינה (ברוסית: Аида Эмилевна Гарифуллина) היא זמרת סופרן לירי רוסית ממוצא טטארי. זכתה בתחרות האופרליה לשנת 2013 והשתתפה במספר הפקות שהעלו בתיאטרון מרינסקי, סנט פטרסבורג ובאופרה הממלכתית של וינה. יש לה חוזה הקלטות עם Decca Records.
ביוגרפיה

אאידה גאריפולינה נולדה ב-1987 במשפחה טטארית בקאזאן, בירת הרפובליקה של טטרסטן. אביה הוא אמיל דמירוביץ' גריפולין, ואמה היא ליילה אילדרובנה גריפולינה (מנצחת מקהלה), שהיא כיום מנהלת המרכז למוזיקה עכשווית, בסופיה גובאידולינה. מילדותה המוקדמת הושפעה התפתחותה המוזיקלית של גריפולינה מאמה, שהייתה דמות מרכזית בפיתוח הקריירה שלה. בגיל 18 עברה גריפולינה לנירנברג, גרמניה כדי ללמוד מוזיקה.
בשנת 2007, הצטרפה לאוניברסיטת וינה למוזיקה ואמנויות הבמה בהדרכת קלאודיה ויסקה. שנתיים לאחר מכן הופיעה בהופעת הבכורה שלה בתור דספינה ב"כך עושות כלן" של מוצרט. בהפקת האוניברסיטה. בשנת 2010 היא זכתה בתחרות הזמרים על שם מאגומאייב במוסקבה.
לאחר שסיימה את לימודיה ב-2011, הופיעה במהלך טקס הסיום של אוניברסיאדת הקיץ ה-XXVI בשנג'ן, ושרה דואט עם אלסנדרו סאפינה בקאזאן.
בשנת 2012, גאריפולינה שרה בפתיחת הבית הרוסי באולימפיאדת הקיץ XXX בלונדון. שם הכירה את ולרי גרגייב, המנהל האמנותי של תיאטרון מרינסקי בסנט פטרסבורג. בינואר 2013 ערכה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון מרינסקי בתפקיד סוזנה ב"נישואי פיגארו" של מוצרט. מאוחר יותר היא הוסיפה לרפרטואר שלה את התפקידים של גילדה (ריגולטו) ואדינה (שיקוי האהבה).
ביולי היא שרה בטקס הפתיחה של אוניברסיאדת הקיץ 2013 בקאזאן. היא הופיעה גם בטקס הסיום של "אוניברסיאדה תרבותית" עם תזמורת תיאטרון מרינסקי. על ההופעה ניצח ולרי גרגייב.
הקריירה של גריפולינה קיבלה דחיפה משמעותית כשזכתה בפרס הראשון ב"אופרליה" בשנת 2013. בתחרות היו אריות של ננטה (פלסטף), עלמת השלג (עלמת השלג), סוזנה (נישואי פיגארו), וג'ולייטה (בני קפולט ובני מונטגיו). באוקטובר הוענק לה התואר "אמן מכובד של הרפובליקה של טטרסטן" ותעודת ציון לשבח של נשיא הרפובליקה של טטרסטן.
במהלך 2013 ו-2014 התארחה במספר הופעות בולטות, לצד אנשים כמו חוסה קאררס, פלסידו דומינגו ודמיטרי חורוסטובסקי. בשנת 2014 הופיעה ברסיטלים של רוזנבלט שהתקיימו בהיכל ויגמור, לונדון.
בשנת 2015 היא חתמה על חוזה הקלטות עם Decca Records. באותה שנה, זכתה בתואר "הזמרת הנשית הטובה ביותר במוזיקה קלאסית" בטקס פרסי המוזיקה הלאומית של רוסיה.
מאז תחילת עונת 2014/2015, היא חברת אנסמבל באופרה הממלכתית של וינה. היא גילמה את כוכבת הסופרן הצרפתייה-אמריקאית לילי פונס וביצעה את "שיר הפעמון" מהאופרה לאקמה של דליבס במפתח שעבר טרנספורמציה כלפי מטה בסרט פלורנס פוסטר ג'נקינס מ-2016. בפברואר 2017 היא הוציאה אלבום בשם עצמי ב-Decca, המכיל 15 אריות שהוקלטו עם התזמורת הרדיו-סימפונית ORF בבימויו של קורנליוס מייסטר.
ב-13 ביוני 2018 הופיעה גאריפולינה בקונצרט פתיחת מונדיאל 2018 בכיכר האדומה במוסקבה. היא הופיעה עם אנה נטרבקו, חואן דייגו פלורז ופלסידו דומינגו ותזמורת תיאטרון מרינסקי בניצוחו של ולרי גרגייב. ב-14 ביוני הופיעה גאריפולינה בטקס פתיחת מונדיאל 2018 שנערך באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה. היא ביצעה דואט של " מלאכים" עם זמר הפופ האנגלי רובי וויליאמס.
לגריפולינה יש אח אחד בשם רם. היא הייתה בת זוגו של הטניסאי מראט סאפין. היא אם לבת.
רפרטוּאר

G. Donizetti – Don Pasquale, Norina
G. Donizetti – L'elisir d'amore, Adina
P. Eötvös – Tri sestri, אירינה
C. Gounod - Roméo et Juliette, Juliette
F. Halévy – La Juive, הנסיכה יודוקסי
WA Mozart – Così fan tutte, Despina
WA Mozart – דון ג'ובאני, זרלינה
WA Mozart – Le nozze di Figaro, סוזנה
WA Mozart – Die Zauberflöte, פמינה
SS Prokofiev - מלחמה ושלום, נטשה רוסטובה
G. Puccini – La bohème, מוסטה
נ.א. רימסקי-קורסקוב - תרנגול הזהב, מלכת שמע
NA רימסקי-קורסקוב – עלמת השלג, עלמת השלג
G. Rossini – L'italiana באלג'ירי, אלווירה
G. Verdi – Un ballo in maschera, אוסקר
G. Verdi – Falstaff, Nannetta
G. Verdi – ריגולטו, Gilda
G. Verdi - La Traviata, Violetta
דיסקוגרפיה נבחרת

Aida Garifullina (2017)
ארווין יונגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במאי 1931 טימישוארה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  ספטמבר 2019 (בגיל 88) 
 מקום קבורה:  תל רגב 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  Gheorghe Dima Music Academy 
 שפה מועדפת:  רומנית, עברית 
 
ארווין יונגר (28 במאי 1931 – ספטמבר 2019) היה מלחין רומני-ישראלי, פרופסור מן המניין בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה של אוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים

ארווין יונגר נולד בטימישוארה, שברומניה, ב-28 במאי 1931. בשנת 1948 סיים תיכון לאמנויות בעיר קלוז'. בשנים 1946–1951 למד בקונסרבטוריון קלוז'. מוריו היו: זיגסמונד טודוטה (הלחנה), גיאורגה הלמוש (פסנתר), מקס איזיקוביץ' (קונטרפונקט), פרנץ מאיור (תאוריה וסולפג'),
וילהלם דאמיאן (תזמור), גאבור יודאל (הרמוניה), אנטונין צ'ולאן (ניצוח), אישטוואן לאקאטוש (תולדות המוזיקה), יוליה סזאגו ויאנוש יאגאמאש (פולקלור).
החל ללמוד ניצוח ופסנתר במכון ההונגרי לאמנויות באקדמיה בקלוז'. שם נתמנה לעוזר מחקר בקתדרה לתולדות המוזיקה (1950–1955), עוזר מחקר בקתדרה להלחנה (1955–1957) ואחר כך למרצה בקתדרה להרמוניה ולקונטרפונקט (1957–1969).
עסק במחקר מוזיקולוגי מדעי בסניף קלוז' של המכון לתולדות האמנויות של האקדמיה הרומנית (1955–1957).
בשנת 1969 השתתף בקורסים בבית-הספר הלאומי למוזיקה חדישה בדרמשטט. שם למד ממלחינים כמו ג'רג' ליגטי, לוקס פוס, קרלהיינץ שטוקהאוזן ואחרים. בשנת 1975 סיים לימודי דוקטורט במוזיקה בקלוז'.
בדצמבר 1976 עלה לישראל התיישב בחיפה ומונה למרצה באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב. לימד גם בסמינר גורדון בחיפה. עלה לדרגת פרופסור בשנת 1980.
לימד במשך שנים רבות קורסים בהרמוניה ובקונטרפונקט לסטודנטים. לימד גם קורס על בלה בארטוק (1996). פרסם מאמרים בכתבי-עת ברומניה, בהונגריה ובישראל.
יצירותיו פורסמו ברומניה, בעיקר בהוצאות שונות בקלוז' או בבוקרשט ובישראל, בעיקר בהוצאת "אור-תו".
יצירתו

המוזיקה שלו עשירה בכרומטיות, מגוונת מבחינה נושאית ואקספרסיבית. כתב ברוב הז'אנרים: מוזיקה לתיאטרון, אופרות, מוזיקה למקהלה, 3 סימפוניות, קונצ'רטי, יצירות נוספות לתזמורת, מוזיקה קמרית, מוזיקה לפסנתר ולעוגב, שירים לקול ולפסנתר.
רשימת יצירות חלקית > מוזיקה לתיאטרון

אופרה "העלמה יוליה" לפי יוהאן אוגוסט סטרינדברג = (DOMNIŞOARA IULIA (1959
מוזיקה למחזה "מלחמה ושלום" לפי לב טולסטוי = (RĂZBOI ŞI PACE (1961
מוזיקה למחזה "מזימה ואהבה" לפי פרידריך שילר = (INTRIGĂ ŞI IUBIRE (1962
מוזיקה למחזה "ביקור הגברת הזקנה" לפי פרידריך דירנמאט = (VIZITA BĂTRÂNEI DOAMNE (1962
מוזיקה למחזה "רואי בלה" לפי ויקטור הוגו
מוזיקה למחזה "רומאו ויוליה" לפי ויליאם שייקספיר
רשימת יצירות חלקית > כלי מקלדת

6 אינבנציות בשני קולות לפסנתר
5 אינבנציות לעוגב
ביציניה יודאיקה : קטעי קונטרפונקט בשני קולות לפסנתר
7 בגטלות לפסנתר (1961)
בלדה לפסנתר
פרלוד, כוראל וריצ'רקר על שם באך
סונטינה לפסנתר (1950)
רונדו לפסנתר (1955)
רשימת יצירות חלקית > מוזיקה למקהלה ולתזמורת

שיר האביב, לפי טקסט של שנדור פטפי, למקהלה ולתזמורת = CÂNTECUL PRIMĂVERII (1953), cantată pentru cor şi orchestră, versuri de Petöfi Sándor
קוו ואדיס, טרה, אורטוריה למקהלה מעורבת, קריין ותזמורת = QUO VADIS, TERRA (1969), oratoriu pentru cor mixt, recitator şi orchestră
רשימת יצירות חלקית > מוזיקה לתזמורת

אפופיאה הרואית = (EPOPEEA EROICĂ (1951
פואמה קונצרטנטית לכינור ולתזמורת = (POEMUL CONCERTANT PENTRU VIOARĂ ŞI ORCHESTRĂ (1953
סימפוניה ראשונה = (SIMFONIA I (1953
סימפוניה שנייה = (SIMFONIA II-A (1954
פתיחה לבני הנעורים = (UVERTURĂ TINEREASCĂ (1957
דיברטימנטו מס' 1 לתזמורת כלי קשת ולטימפני = (DIVERTISMENTUL NR. 1 PENTRU ORCHESTRĂ DE COARDE ŞI TIMPANE (1958
פתיחה חגיגית = (UVERTURĂ FESTIVĂ (1959
קונצ'רטו לצ'לו ולתזמורת = (CONCERT PENTRU VIOLONCEL ŞI ORCHESTRĂ (1959, rev. 1964
סימפוניה שלישית = (SIMFONIA III-A (1960
דיברטימנטו מס' 2 לתזמורת כלי קשת ולטימפני = (1968) DIVERTISMENTUL NR. 2 PENTRU ORCHESTRĂ DE COARDE ŞI TIMPANE
רשימת יצירות חלקית > מוזיקה קאמרית

פואמה-סונטה לכינור (או צ'לו) (1956)
סונטינה לכינור ולפסנתר (1957)
רביעיית כלי קשת מס' 1 (1955)
רשימת יצירות חלקית > מוזיקה למקהלה

שלושה פרקי מקהלה למקהלה מעורבת = TREI CORURI (1956), coruri mixte
רשימת יצירות חלקית > שירים

Disciplina harfei לקול בס ולפסנתר / טקסט מאת נינה קאסיאן
מחזור רינת דוד / טקסט מאת דוד שנאפ
הנביא והילד
רשימת יצירות חלקית > ספרים ומאמרים

A guide of harmony exercises = מדריך לתרגילי הרמוניה
Contrapunctul Baroc la doua voci
ASPECTE CROMATICE MAI PUŢIN CUNOSCUTE ÎN ARMONIA MODALĂ A RENAŞTERII ENGLEZE, în: LUCR.MUZICOL., Cluj, nr. 2, 1966
ASPECTE CROMATICE ÎN STILUL ARMONIC MODAL AL SECOLELOR XIV – XVI, în: LUCR.MUZICOL., Cluj, nr. 3, 1967
MEDITAŢII TIHNITE DESPRE VIAŢĂ ŞI MUZICĂ. Cluj, Edit. Casa Cărţii de Ştiinţă, 2001
1960 ,(LUCRĂRI DIDACTICE: CURS DE ARMONIE. Bucureşti, Edit. Didac. (în colaborare cu Tudor Jarda şi Celestin Cherebeţiu
רשימת יצירות חלקית > הקלטות

Erwin Junger: Songs / Antonin Dvorak: Biblical Songs (אורכב 30.09.2019 בארכיון Wayback Machine)
Bass Yoram Chaiter singing this is life by Erwin Junger
Bass Yoram Chaiter singing Burnt out fear by Erwin Junger
Yoram Chaiter singing Puberty (girl and dragon) by Erwin Junger
יאיר כץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בספטמבר 1980 (בן 44) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מעסיק:  התעשייה האווירית לישראל 
 
יאיר כץ (נולד ב-23 בספטמבר 1980) הוא מזכיר ארגון העובדים הארצי של עובדי התעשייה האווירית לישראל.
ביוגרפיה

כץ נולד ברמת גן ועד לגיוסו לצה"ל, התגורר בבני ברק. למד בבית הספר היסודי "הגבעה" בבני ברק (מה שכיום סמינר חרדי לבנות "תהילה").
הוא בנם הצעיר של רותי ושל חיים כץ, חבר הכנסת ומזכיר ארגון עובדי התעשייה האווירית הקודם, ולו שני אחים גדולים.
הוא החל את שירותו הצבאי בשנת 1999 כלוחם ביחידת דוכיפת, משם יצא לקורס קצינים וסיים את שירותו כסגן מפקד בית הספר לקליעה במתקן אדם.
כץ הוא בוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בהנדסת תעשייה וניהול ובעל תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2009 החל לעבוד בתעשייה האווירית לישראל כמהנדס תכנון ובקרה.
ביוגרפיה > ייצוג עובדים

בשנת 2013 נבחר כץ לנציג המהנדסים במפעל מבת שביהוד. לאחר שנתיים וחצי התמודד לתפקיד יו"ר נציגות המהנדסים בארגון הארצי של עובדי תע"א (ייצוג של 6,000 מהנדסים בתע"א) ונבחר. בין הישגיו הבולטים ניתן למנות את הסכמי השכר של המהנדסים והסדרת הזכאות האקדמית למדורגי המחקר. במאי 2018 נבחר לתפקיד מזכיר הארגון הארצי של עובדי תע"א, המאגד תחתיו את חמשת ארגוני העובדים בחברה, לאחר שקיבל למעלה מ-90% מהקולות בבחירות. בתפקיד זה כץ מייצג את 15,000 העובדים של התע"א.
בין הישגיו בוועד העובדים היו חתימה על הסכמים קיבוציים לטובת עובדי החברה, שיפור מערך ההסעדה בחברה, הקמת אתר אינטרנט ויצירת מיתוג ושפה חדשים לארגון העובדים. בסוף שנת 2020 הוביל החלטה לוועדת שרים לענייני הפרטה שאישרה את הנפקת מניות מיעוט בחברה אך ורק באישור ארגון העובדים.
נשוי לאודליה ואב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑   הילה ויסברג, חיים ביאור, יאיר כץ מונה למועצת ועד התעשייה האווירית, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2013
↑  יובל אזולאי, ‏90% מעובדי תע"א בחרו ביאיר כץ ליו"ר ארגון העובדים, באתר גלובס, 8 באוקטובר 2018
יאיר כץ (במרכז) במהלך סיור שנערך לנשיא המדינה יצחק הרצוג במתקני התעשייה האווירית, לצד המנכ"ל בועז לוי ויו"ר הדירקטוריון עמיר פרץ.
משורר נודד

המשורר הנודד" מאת ג'ון מרטין (1817)
משורר נודד או זמר נודד (בולשית: Bardd; באירית: Bardos; בברטונית: Barzh), היה מעמד של משוררים ומלומדים בתרבות הקלטית בימי הביניים ובראשית העת החדשה, ובייחוד באירלנד, סקוטלנד, ויילס וקורנוול. המשורר הנודד הוא בעל תפקיד טקסי ודתי, שכן הוא החדיר בשירתו מיתוסים חברתיים וסיפורים דתיים בתקופה שבה עדיין לא הייתה נפוצה התרבות הכתובה. מבחינה זו, הוא משתייך לאותו מעמד כמו הדרואידים והנביאים.
ההתייחסות ההיסטורית הראשונה למשוררים קלטיים מסוג זה היא של דיודורוס סיקולוס ושל סטראבון, המתארים את המשוררים כחלק מן המעמד הדתי הקלטי.
בתרבות הפופולרית מוכרים "חמשיריקס" מסדרת הקומיקס אסטריקס כמשורר נודד; ואוסיאן, מן הפואמה באותו שם של ג'יימס מקפרסון.
בהשאלה, קיימת התייחסות לזמרי האופוזיציה הסובייטיים כ"משוררים נודדים".
"בארדים" בברית המועצות

ברוסיה הסובייטית ציין המונח "בארד" (ברוסית: Бард) משוררים שהיו מבצעים את שיריהם ומלווים את שירתם בניגון גיטרה. בזִמרת המשוררים האלה הייתה נסתרת מחאה סוציאלית, והיא נחשבת לז'אנר דיסידנטי-מחתרתי. ה"בארדים" הידועים ביותר הם בולאט אוקוג'אבה (רוסית: Бул'ат Ш'алвович Окудж'ава), אלכסנדר גאליץ' (רוסית: Александр Г'алич), אלכסנדר דולסקי (רוסית: Александр Д'ольский).
ראו גם

טרובדור
אזמרי
דאגלס קוריגן

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1907 גלווסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בדצמבר 1995 (בגיל 88) סנטה אנה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Clyde Groce Corrigan 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית העלמין פיירהייבן 
 
דאגלס קוריגן (באנגלית: Douglas "Wrong Way" Corrigan;‏ 22 בינואר 1907 - 9 בדצמבר 1995) היה טייס אמריקאי.
ביוגרפיה

בשנת 1938 הוא טס משדה התעופה לויד בנט בברוקלין שבניו יורק לאירלנד, למרות שהיה אמור לטוס בכלל לקליפורניה. הוא טען שעשה זאת בטעות, עקב שגיאות ניווט שנגרמו בגלל העננות הכבדה שהסתירה כל ציון על האדמה כמו גם תנאי האור הגרועים והחלשים שבעטיים לא קרא נכון את המצפן שברשותו. קוריגן היה מכונאי מטוסים מוכשר (הוא היה אחד מאלו שבנו את מטוסו של צ'ארלס לינדברג The Spirit of St. Louis) וערך מספר שינויים במטוסו שלו כדי להתאים אותו לטיסה טרנס-אטלנטית. בין 1935 ל-1937 הוא פנה מספר פעמים כדי לקבל אישור לבצע טיסה טרנס-אטלנטית ללא עצירה מניו יורק לאירלנד, וסביר להניח ש"שגיאת הניווט" שלו הייתה מחאה כנגד הבירוקרטיה הממשלתית. אולם הוא מעולם לא הודה שטס לאירלנד בכוונה.
יומנו של חנון - במים עמוקים

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ג'ף קיני
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  שפות רבות, ביניהן עברית
 סוגה:  ספרות ילדים, קומי
 הוצאה
 הוצאה:  Amulet Books (ארצות הברית) Puffin Books (הממלכה המאוחדת)
 תאריך הוצאה:  27 באוקטובר 2020
 מספר עמודים:  224 (ארצות הברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת בית הוצאה לאור
 תאריך:  10 בדצמבר 2020
 תרגום:  ארז אשרוב
 מספר עמודים:  217
 סדרה
 סדרת ספרים:  יומנו של חנון
 ספר קודם:  בית ההריסות
 הספר הבא:  קליעה גורלית
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9781419748684
יומנו של חנון - במים עמוקים (באנגלית: Diary of a Wimpy Kid: The Deep End) הוא הספר ה-15 בסדרת הספרים יומנו של חנון של הסופר והמאייר האמריקאי ג'ף קיני. הספר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2020 ובעברית ב-10 בדצמבר 2020. הספר עוסק בטיול קיץ, אליו יצאו גרג הפלי ובני משפחתו.
עלילה

כבר חודשיים שגרג הפלי ומשפחתו גרים במרתף של סבתם (לאחר האירועים בספר הקודם, "בית ההריסות"), והם מתחילים לצאת מדעתם. משפחת הפלי לא יכולה להרשות לעצמה חופשה יקרה, והם מחפשים אפשרויות לחופשה משפחתית שיוכלו להרשות לעצמם. לאחר שלא הצליחו להגיע להחלטה, המשפחה מקבלת שיחת טלפון מסבתא רבתא שלהם, שביקשה מהם להזיז את הקרוואן של אחד הדודים מהחנייה שלה. המשפחה גילתה שהם יכולים לצאת לחופשה בקרוואן, בלי שיצטרכו להוציא כסף על מסעדות ובתי מלון.
לאחר שקנו אספקה וניקו את הקרוואן, המשפחה עלתה לכביש והגיעה לאגם צלול. המשפחה נכנסה לאגם, ואחרי כמה דקות יצאה ממנו במהירות ועזבה את המקום, לאחר שגילו שהם נמצאים במדגרת דגים. למחרת, משפחת הפלי נסעה למקום בשם "מרכז ההרפתקאות למשפחה", בו מוצעות פעילויות כגון טיפוס, רכיבה על אופניים ועוד, שם הם בחרו לשוט על אבובים בתוך נהר. באמצע הנהר גרג נופל מהאבוב שלו אל המים הסוערים, ונאלץ לגרור את עצמו לשפת הנהר, כשהוא בלי בגד הים שלו, שנסחף הלאה ממנו. בהמשך, המשפחה חונה בשמורת טבע (יער לאומי), שם הם הולכים לטיול רגלי. באמצע הלילה, המשפחה נתקלת בדוב, ומני, אחיו הצעיר של גרג, יורה באקדח זיקוקים על גג הקרוואן, ובשל כך שומרת היער דרשה מהם לעזוב את היער בבוקר.
אמו של גרג רוצה ללכת למקום שיש יותר אנשים, והם הולכים לבלות שבוע בפארק קרוואנים יוקרתי. גרג בודק את המקום, רואה את המקלחות, את בריכת השחייה ואתרי ה"לוקסוס", שם לאנשים יש צלחות לוויין משלהם ואפילו מדשאות לשבת בהן.
למחרת, המשפחה יוצאת לשיט בקאנו באגם שבפארק, שם כמה נערים יורים עליהם אבטיחים. בהמשך גרג פוגש קבוצת בנים, בראשם ילד המכונה "מיץ פירות", שמבקרת בפארק הקרוואנים כבר שנים. הם מסתדרים יחד, והבנים מספרים לו את כל מה שהוא צריך לדעת על המקום ומראים לו מה הם עושים שם בשביל הכיף. מאוחר יותר, הנערים שהציקו למשפחת הפלי ירו שוב אבטיחים לעבר קבוצת הבנים. "מיץ פירות" מציג את התוכנית שלהם לארוב לנערים ולירות עליהם ברובי מים. לאחר שהם עשו זאת בהצלחה, הנערים רדפו אחריהם בתגובה והם ברחו והסתתרו מהם. הבנים מילאו מחדש את רובי המים שלהם, הפעם בקטשופ וסודה, וירו שוב על הנערים, מה שמשך אליהם דבורים.
למחרת, גרג מגלה כי שאר הבנים נתפסו על ידי מנהל המחנה, שדרש מהם לקרצף את דוכן המזון המהיר (אותו הם לכלכו תוך כדי שמילאו את הרובים) עם מברשות שיניים. "מיץ פירות" ניסה להטיל את האשמה על גרג, אך המנהל לא הצליח למצוא אותו.
המשפחה הולכת לשחות בבריכת המחנה אך נאלצת לעזוב כשברק התחיל להכות. הם מגלים שהגשר שמוביל לשטח המחנה נפגע מברק וחלקו נהרס לחלוטין. בגלל שהגשר היה לא תקין, והמשאית שמביאה אספקה למחנה לא יכלה להיכנס אליו, המחנאים נעשו נואשים והחלו להתפרע, כשהם פושטים על חנות המחנה, גונבים מים מהמקלחות, ואפילו הופכים קרוואנים. משפחת הפלי, שלא רצתה להישאר עוד באזור, החליטה לנסוע על פני הנהר שזורם מתחת לגשר. אך הם נסחפו במורד הזרם, והקרוואן התנגש באזור השבור של הגשר, ומילא את הרווח שנוצר בו. שאר המטיילים נסעו מעל גג הקרוואן של משפחת הפלי, והשאירו את המשפחה לבד במחנה. עם המקום כולו רק לעצמם, הם יכלו ליהנות מהיום האחרון שלהם במחנה, לבלות באגם ולאכול ארוחות טובות יותר משהיו להם כל הטיול. גרג מהרהר בעובדה שהוא צבר כמה זיכרונות שמחים משם, אך קיווה שלא יצטרך לעבור דרמה כזו שוב.
קידום

בשל מגפת הקורונה, מסע הפרסום של הספר היה שונה באופן משמעותי מבשנים שעברו, כדי לאפשר ריחוק חברתי ונוהלי בטיחות נוספים. קיני ערך את מסע הפרסום של הספר על ידי פעילות דרייב ת'רו אינטראקטיבית בסגנון מסיבת בריכה. המבקרים יכלו להשתתף בפעילויות שונות, מתוך הרכבים שלהם, הכוללות בין היתר ירי בלוני מים מתוך קלע, התזה מרובי מים וזריקת כדורים אל דוכן הטבעה שבתוכו נמצא מציל. קיני השתמש במקל לניקוי בריכה באורך גדול כדי להעביר עותקים חתומים של הספר לילידים שהגיעו לאירועים. לפני שהחליט על כך לבסוף, קיני שקל גם לערוך אירועי הקרנת סרטים בדרייב אין עבור קידום הספר, כפי שבחרו לעשות סופרים אחרים, אך הוא רצה לעשות משהו מיוחד. קיני, בשיתוף חברת סקולסטיק (אנ'), ערך בנוסף אירוע וירטואלי לאחר השקת הספר. באירוע, הוא הראה לצופים איך לצייר חלק מדמויות, ענה על שאלות הקהל ועוד. ב-4 בנובמבר 2020, קדימון הספר פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של "יומנו של חנון", ובו מופיעות חלק מדמויות הספר, כשהן מקיימות שיחת וידאו.
פיתוח

ב-13 בפברואר 2020 נחשפה תמונת טיזר עם תאריך ההוצאה של הספר. ב-26 במאי 2020 נחשפו שם הספר ועטיפתו. כאשר קיני החל לכתוב את הספר, סגרים כבר הוטלו ברחבי העולם בשל מגפת הקורונה, והוא ידע שעליו יהיה לכתוב "ספר מסוג אחר". הוא רצה להתייחס לחיים שבסגר מבלי להפוך את הספר לרציני מדי, אז הוא החליט שמשפחת הפלי תגור במרתף של סבתם, מכיוון שהבית שלהם זקוק לתיקונים. לדברי קיני, חלקים בספר נכתבו בהשראת מספר אירועים שחווה בחייו האמיתיים כשהיה בטיולי מחנאות. ב-30 ביולי, קיני פרסם בטוויטר שרטוט של מפה של פארק הקרוואנים שבספר. הוא כתב כי לעצב מקומות שלא קיימים זה חלק מהנה בעבודה שלו, ושמפות כמו זו ששיתף "עוזרות להפוך את הסיפור לאמיתי" מבחינתו.
קבלה

אתר ביקורות הספרים "Kirkus Reviews" (אנ') כתב כי הספר "כתוב בקצב מושלם עם שורות שנונות, בדיחות מתוחכמות ואיורים מקסימים". קארי ר. וידון מארגון "Common Sense Media" (אנ') המקדם פיקוח על תוכני ילדים, כתב כי הספר "מצחיק אך צפוי" והעניק לו 3 מתוך 5 כוכבים.
קבלה > מכירות

USA Today דיווח כי "במים עמוקים" הוא הספר ה-12 הנמכר ביותר לשנת 2020. מעל 171,000 עותקים של הספר נמכרו בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית, והוא היה הספר הנמכר ביותר באותו שבוע. הוא הופיע ברשימת רבי המכר של השבוע של ה-USA Today החל מתאריך יציאתו ועד ל-31 בדצמבר.
יצחק כהן (חבר הכנסת)

יצחק (איציק) כהן (נולד בב' בתשרי ה'תשי"ב, 2 באוקטובר 1951) הוא איש מפלגת ש"ס שהיה מטעמה חבר הכנסת, שר הבינוי והשיכון, שר ללא תיק (בפועל שר במשרד האוצר) ושר הממונה על שירותי הדת.