stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיס בקלוב

| --- | --- |

לואיס בקלוב, 2014
 לידה:  30 באוגוסט 1933 בואנוס איירס
 פטירה:  15 בנובמבר 2017 (בגיל 84) רומא
 שם לידה:  Luis Enrique Bacalov 
 מוקד פעילות:  ארגנטינה, איטליה
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 עיסוק:  מלחין של מוזיקה לסרטים, פסנתרן, מנצח
 שפה מועדפת:  ספרדית, איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (1994)  טקס פרסי אוסקר ה-67 
 luisbacalov.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לואיס אנריקס בקלוב (בספרדית: Luis Enríquez Bacalov; ‏30 באוגוסט 1933 – 15 בנובמבר 2017) היה מלחין מוזיקה לסרטים יהודי איטלקי יליד ארגנטינה.
בתחילת דרכו הלחין מוזיקה למערבוני ספגטי. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 שיתף פעולה עם להקות רוק מתקדם איטלקיות. היה מועמד פעמיים לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, וזכה בו ב-1996 עבור הסרט הדוור. הלחין יצירות משמעותיות למקהלה ותזמורת. עד מותו ב-2017, שימש כמנהל האמנותי של "התזמורת של יוון הגדולה" (Orchestra della Magna Grecia) בטאראנטו באיטליה.
ביאורים

↑  המקור מעברית הושענות
ויקטור יאנג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1900 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בנובמבר 1956 (בגיל 56) פאלם ספרינגס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Albert Victor Young 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד פוראבר 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1920 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר 
 חברת תקליטים:  דקה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (1955)  שדרת הכוכבים של הוליווד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקטור יאנג (באנגלית: Victor Young;‏ 8 באוגוסט 1900 – 10 בנובמבר 1956) היה מלחין, מעבד, כנר, ומנצח יהודי אמריקאי.
חייו

יאנג החל את הקריירה ככנר קונצרטים, אך בהמשך נכנס למוזיקה פופולרית, כשהצטרף לתזמורתו של טד פיוריטו. באמצע שנות ה-30 עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת מוזיקה לסרטים, בנוסף ליצירת אלבומים רבים בתחום המוזיקה הקלה. ב-1943 היה מוענד לפרס אוסקר על פסקול המוזיקה לסרט למי צלצלו הפעמונים.
בין יצירותיו המוכרות ניתן למנות את "שבע הגבעות של רומא", "When I Fall In Love", "Blue Star", "Love Letters", ההצגה הגדולה בתבל, סקרמוש, עגילי זהב, ג'וני גיטאר, "סיפורו של ד"ר וואסל", יאנקי בחצר המלך ארתור ואת "Stella By Starlight".
יאנג היה מועמד 22 פעמים לזכייה בפרס אוסקר, אך מעולם לא זכה בו במהלך חייו. פרס האוסקר היחיד שזכה בו ניתן לו לאחר מותו עבור כתיבת המוזיקה לסרט "מסביב לעולם בשמונים יום" שיצא בשנת 1956. ב-1951 זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר, עבור המוזיקה שהלחין לסרט "רומן בספטמבר".ב-1954 חיבר את הפסקול לסרט הקש בעץ בכיכובו של דני קיי.
נפטר בשנת 1956 בפאלם ספרינגס, קליפורניה, לאחר שלקה בדימום מוחי.
הנרי מנסיני

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1924 קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  14 ביוני 1994 (בגיל 70) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  אנריקו ניקולה מנצ'יני
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1946–1994 (כ־48 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 עיסוק:  מלחין, מנצח ומעבד
 סוגה:  קומדיה, מוזיקה קלה, מוזיקת טרקלינים, פופ תזמורתי, מלודרמה, סטייג' אנד סקרין 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  RCA 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (1995)  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (8 באפריל 1963)  פרס גראמי לשיר השנה (12 במאי 1964)  פרס גראמי לאלבום השנה (1959)  פרס גראמי לשיר השנה (29 במאי 1962)  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (1960)  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (9 באפריל 1962)  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (1981)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 henrymancini.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
הנרי מנסיני (באנגלית: Henry Mancini;‏ 16 באפריל 1924 - 14 ביוני 1994) היה מלחין, מנצח ומעבד מוזיקלי אמריקאי, שנודע במיוחד במוזיקה שכתב לסרטים ולטלוויזיה. הוא זכה במספר שיא של עשרים פרסי גראמי, כולל "פרס גראמי למפעל חיים" שהוענק לו לאחר מותו ב-1995. יצירותיו הנודעות ביותר היו מוטיב הנושא הג'אזי בסדרת סרטי "הפנתר הוורוד" ובסדרת הטלוויזיה "פיטר גאן", הנעימה "Baby Elephant Walk" מהסרט "הטארי!", והשירים "נהר הירח" (Moon River) ו"ימים של יין ושושנים" (Days of Wine and Roses).
ילדותו

מנסיני נולד בשכונת "איטליה הקטנה" בקליבלנד שבאוהיו, ובלידתו ניתן לו השם אנריקו ניקולה מנצ'יני. הוא גדל בעיירה של עובדי תעשיית פלדה בשם אליקיפה המערבית ליד פיטסבורג שבפנסילבניה. הוריו היגרו מאזור אברוצו באיטליה. אביו, קווינטו, שהיה עובד פלדה, שלח את בנו היחיד ללימודי פיקולו בגיל שמונה. כשמנסיני היה בן 12, הוא החל בשעורי פסנתר. האב והבן ניגנו יחד בתזמורת האיטלקית המקומית שנקראה "בני איטליה". לאחר שסיים את בית הספר התיכון, ב-1942, החל מנסיני ללמוד בבית הספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק, אך ב-1943, לאחר שנת לימודים אחת בלבד, גויס לצבא ארצות הברית. ב-1945 השתתף בשחרור מחנה ריכוז בדרום גרמניה.
קריירה

עם שחרורו מהצבא, החל לעסוק במוזיקה. ב-1946 שימש כפסנתרן ומעבד בתזמורת גלן מילר המחודשת, בניצוחו של טקס בנקה. לאחר המלחמה הרחיב את יכולותיו בהלחנה, בהרמוניה ובתזמור בהנחייתם של שני מלחינים מפורסמים, ארנסט קרנק ומריו קסטלנואובו-טדסקו. ב-1952 הצטרף למחלקת המוזיקה של אולפני ההסרטה יוניברסל. ב-1954 היה מועמד לראשונה לפרס אוסקר לפסקול הטוב ביותר על הסרט סיפורו של גלן מילר. במשך שש שנים הלחין את המוזיקה ביותר מ-100 סרטים. הוא הפך למלחין ומעבד עצמאי ב-1958. מיד לאחר מכן כתב את המוזיקה לסדרת הטלוויזיה "פיטר גאן" של בלייק אדוארדס, שעמו החל לעבוד במשותף במשך 35 שנה ויחד יצרו את המוזיקה בכ-30 סרטים ביניהם ימים של יין ושושנים (1962), מר הובס בחופשה (1962) הפנתר הוורוד, המירוץ הגדול (1965), פיקדון קטן (1980) וסיפור חיים (1986). מנסיני היה אחד הראשונים שערבו ג'אז במוזיקה התזמורתית הרומנטית ששימשה לסרטים ולטלוויזיה באותה תקופה.
מנסיני הקליט יותר מ-90 תקליטים, בסגנונות שונים, החל ממוזיקה קלאסית דרך ביג בנד ועד פופ. שמונה מהם היו לתקליטי זהב. משך 20 שנה היה לו חוזה עם חברת תקליטי RCA, שהביא ליצירת 60 תקליטים ופרסמו אותו בעולם המוזיקה הקלה.
מנסיני ניצח על כ-50 הופעות תזמורתיות לשנה, כ-600 בסך הכל. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, והתזמורת הפילהרמונית המלכותית.
למנסיני היה גם ניסיון בתפקידי משחק ושירה, והופיע כפסנתרן בסרט גאן (הגרסה הקולנועית של פיטר גאן, שאותה הלחין).
מותו ומורשתו

מנסיני נפטר מסרטן הלבלב בלוס אנג'לס. הוא עבד באותו זמן על הגרסה הבימתית של ויקטור ויקטוריה בגרסתו כמחזמר, אך לא זכה לראותו על הבמה. הוא היה נשוי לווירג'יניה או'קונור במשך 43 שנה, ולזוג היו שלושה ילדים.
מפעלים לזכרו:
ב-1996 הוקם על ידי ג'ק אליוט "מוסד הנרי מנסיני" - אקדמיה למוזיקאים צעירים. המוסד נסגר מחוסר מימון ב-2006.
האגודה למוזיקאים ויוצרים אמריקאים מעניקה "מלגת הנרי מנסיני" כל שנה החל מ-2001.
ב-2005 נפתחה האקדמיה על שם הנרי מנסיני לאמנות, כחלק מהמרכז לאמנויות הביצוע לינקולן פארק, במידלאנד, פנסילבניה, מרחק דקות מועטות מעירו של מנסיני, אליקיפה. האקדמיה מפעילה תוכנית ערב וסופי שבוע לילדים בגיל בית הספר, וכן תוכניות למבוגרים. בתוכנית ריקוד, שירה, תיאטרון מוזיקלי ונגינה בכלים.
נינו רוטה

| --- | --- |

נינו רוטה בגיל 12
 לידה:  3 בדצמבר 1911 מילאנו, ממלכת איטליה 
 פטירה:  10 באפריל 1979 (בגיל 67) רומא, איטליה 
 שם לידה:  Giovanni Rota Rinaldi 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה, איטליה 
 מקום לימודים:  מכון קרטיס למוזיקה, הקונסרבטוריון של מילאנו, האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית של המאה ה-20, סימפוניה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (1973)  פרס באפט"א למוזיקה הטובה ביותר לסרט (1973)  פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (1972)  פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית (1972)  פרס רצועת הכסף לפסקול הטוב ביותר  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר 
 www.ninorota.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נינו רוטה (באיטלקית: Nino Rota; ‏3 בדצמבר 1911 – 10 באפריל 1979) היה מוזיקאי איטלקי. נודע בעיקר במוזיקה שכתב לרבים מסרטיו של פליני ובנעימת הנושא לסרט "הסנדק".
ביוגרפיה

רוטה נולד למשפחה מוזיקלית במילאנו ולמד שם בקונסרבטוריון אצל אילדבראנדו פיצטי. לאחר מכן, בעידודו של המנצח ארטורו טוסקניני, נסע לפילדלפיה, פנסילבניה והשתלם שם במוזיקה במכון קרטיס למוזיקה בהדרכתו של פריץ ריינר, בין השאר. אחר כך חזר למילנו וכתב תזה על מלחין הרנסאנס ג'וזפו צרלינו.
תחילת הקריירה של רוטה בשנת 1944, בכתיבת המוזיקה לסרט "זאזא" בבימוי רמאטו קסטלאני. מאוחר יותר פגש את הבמאי פדריקו פליני, כשזה עבד על סרטו הראשון, Lo Sceicco Bianco. השניים עבדו יחד בהזדמנויות רבות, והמוזיקה של רוטה לסרט ½8 היא לדעת רבים אחד ממרכיביו החשובים והמלכדים בסרט.
במוזיקה שכתב רוטה לסרטו של פליני "ג'ולייטה של הרוחות" (1965), שיתף יוג'ין וולטר פעולה בשיר Go Milk the Moon (שקוצץ בגרסה הסופית של הסרט). השניים חברו שוב יחדיו לחיבור השיר What Is Youth - חלק מנעימתו של רוטה לסרטו של פרנקו זפירלי, "רומיאו ויוליה".
אף כי רוטה נודע בעיקר במוזיקה שכתב לסרטי קולנוע, הוא חיבר גם עשר אופרות, מוזיקה לחמישה באלטים, ויצירות אינסטרומנטליות רבות. בשנת 2005 הועלתה האופרה שלו "אלאדין ומנורת הקסמים" באופרה של וינה בתרגום לגרמנית. את התפקיד הראשי שר הזמר קוסמין איפרים, והביצוע הוקלט על DVD.
רוטה נפטר ב-1979 ברומא מאי-ספיקת לב.
מוזיקה לסרטים (רשימה חלקית)

"האביב" (1948)
"ללא רחמים" (1948)
"הר הזכוכית" (1949)
"אובססיה" (1949)
"הפיראטים מקאפרי" (1949)
"עמק הנשרים" (טרנס יאנג, 1951)
"אנה" (1951)
"הבטלנים" (פדריקו פליני, 1953)
"גיבור בן זמננו" (1953)
"התקווה הגדולה" (1954)
"לה סטראדה" (פדריקו פליני, 1954)
"מלחמה ושלום" (קינג וידור, 1956)
"הלילות הלבנים" (לוקינו ויסקונטי, 1957)
"לילות כביריה" (פדריקו פליני, 1957)
"פורטונלה" (1958)
"המלחמה הגדולה" (מריו מוניצ'לי, 1959)
"לה דולצ'ה ויטה" (פדריקו פליני, 1960)
"רוקו ואחיו" (לוקינו ויסקונטי, 1960)
"בוקצ'יו 70" (לפדריקו פליני ולוקינו ויסקונטי, 1962)
"½8" (פדריקו פליני, 1963)
"הברדלס" (לוקינו ויסקונטי, 1963)
"ג'ולייטה של הרוחות" (פדריקו פליני, 1965)
"אילוף הסוררת" (פרנקו זפירלי, 1967)
"רומיאו ויוליה" (פרנקו זפירלי, 1968)
"סטיריקון" (פדריקו פליני, 1969)
"ליצנים" (פדריקו פליני, 1970)
"ווטרלו" (סרגיי בונדרצ'וק, 1970)
"רומא" (פדריקו פליני, 1972)
"הסנדק" (פרנסיס פורד קופולה, 1972)
"זיכרונות" (פדריקו פליני, 1973)
"אהבה ואנרכיה" (לינה ורטמילר, 1973)
"הסנדק חלק שני" (פרנסיס פורד קופולה, 1974)
"ההסתלקות" (1974)
"קאזאנובה" (פדריקו פליני, 1976)
"מקורות המאפיה" (1976)
"מוות על הנילוס" (1978)
"הוריקאן" (1979)
נינג'ה ישראל

| --- | --- |

הסמליל הרשמי ב-2022
 מבוסס על:  "American Ninja Warrior" (אנ') (ארצות הברית)  "Sasuke" (אנ') (יפן)
 סוגה:  תוכנית מציאות
 יוצרים:  Ushio Higuchi 
 מנחים:  אסי עזר (עונות 1–) רותם סלע (עונות 1–) פרשנים: ניב רסקין (עונות 1–) רותם ישראל (עונות 1–3) ירדן ג'רבי (עונה 4–) יובל שמלא (עונה 5–) אלכס חזנוב (עונה 5) כתבי שטח: בר זומר (עונה 5–)
 זוכים:  יובל שמלא (עונות 1, 3, 4) גיל מרנץ (עונה 2) יוגב מלכה (עונה 5) מקצי VIP אלכס אברבוך (עונה 1) דין מירושניקוב (עונה 2) אסף גורן (עונה 2) יוני גרין (עונה 3) מקצי אולסטארז קבוצת בן יוסף (עונה 3) אלכס חזנוב (עונה 5) קרב המנחים הרסקינינג'ות (קבוצת רסקין) (עונה 5)
 פרסים:  SUV חופשה בזנזיבר (VIP עונות 1–2) כרטיס לחצי הגמר (VIP עונה 3) ייצוג ישראל בתחרות הנינג'ה העולמית ביפן (אנ') (עונה 2) 250,000 ש"ח (הראשון שיצליח לטפס את הר מידוריאמה בזמן, יקבל פרס זה)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  161
 הפקה
 מפיק:  שי בן סעדון גלעד מלכין
 חברת הפקה:  שידורי קשת 
 הפצה:  קשת 12 
 עורכים:  יוסי אליאס
 אתר צילומים:  נמל חיפה
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  130 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  קשת 12
 תקופת שידור מקורית:  25 ביולי 2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נינג'ה ישראל או NINJA ישראל היא תוכנית מציאות ישראלית, המבוססת על התוכנית האמריקאית "American Ninja Warrior" של רשת NBC, שהיא בעצמה מבוססת על הפורמט המקורי מיפן "Sasuke" (יפ') (אנ'). התוכנית מציגה מספר רב של מתמודדים המנסים להשלים מסלול מכשולים עם דרגת קושי עולה. בשנים בהן משודרת התוכנית בעולם רק מספר מצומצם של מתמודדים צלחו את המסלול הסופי, כשבסופו של דבר הזוכה הגדול בסוף כל עונה עשוי לזכות בפרס בעל ערך כספי.
מנחי התוכנית הם אסי עזר ורותם סלע, יחד עם צוות הפרשנים ניב רסקין, ירדן ג'רבי ויובל שמלא (מהעונה הראשונה עד השלישית פירשנו ניב רסקין ורותם ישראל).
סקירה

| עונה> עונה.עונה | תקופת שידור> תקופת שידור.תקופת שידור | פרקים> פרקים.פרקים | מתמודדים> מוקדמות.מוקדמות | מתמודדים> חצי גמר.חצי גמר | מתמודדים> גמר.שלב 1 | מתמודדים> גמר.שלב 2 | מתמודדים> גמר.שלב 3 | מתמודדים> גמר.שלב 4 | מתמודדים> גמר.צלחו את הר המידוריאמה | מנחים> מנחים.מנחים | פרשנים> פרשנים.פרשנים | מקום ראשון> מקום ראשון.מקום ראשון | מקום שני> מקום שני.מקום שני | מקום שלישי> מקום שלישי.מקום שלישי | ערוץ שידור> ערוץ שידור.ערוץ שידור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יולי–נובמבר 2018 | 25 | 320 | 82 | 28 | 5 | 4 | 1 | 0 | אסי עזר ורותם סלע | ניב רסקין ורותם ישראל | יובל שמלא | אלכס חזנוב | יפתח קושניר | קשת 12 |
| 2 | יולי–נובמבר 2019 | 35 | 320 | 72 | 28 | 2 | 1 | 0 | — | אסי עזר ורותם סלע | ניב רסקין ורותם ישראל | גיל מרנץ | אילן בלופרב | בר סנפיר | קשת 12 |
| 3 | ספטמבר 2020–פברואר 2021 | 41 | 320 | 78 | 29 | 12 | 10 | 0 | — | אסי עזר ורותם סלע | ניב רסקין ורותם ישראל | יובל שמלא | אלכס חזנוב | יניב הכט | קשת 12 |
| 4 | דצמבר 2021–מרץ 2022 | 31 | 166 | 63 | 23 | 3 | 3 | 3 | 2 | אסי עזר ורותם סלע | ניב רסקין וירדן ג'רבי | יובל שמלא | יוגב מלכה | ישי כלפון | קשת 12 |
| 5 | ינואר–אפריל 2023 | 29 | 202 | 52 | 18 | 2 | 2 | 2 | 2 | אסי עזר ורותם סלע | ניב רסקין, ירדן ג'רבי ויובל שמלא | יוגב מלכה | שניאור שמח | שיר שרים | קשת 12 |
עונות

העונה הראשונה שודרה ביולי-נובמבר 2018 בקשת 12. המנצח היה יובל שמלא, שהצליח לעלות עד לשלב האחרון (הר המידוריאמה) אך הגיע לפסגה באיחור של שתי שניות בלבד. גמר העונה הראשונה הפך לנצפה ביותר בערוץ מסחרי ישראלי מאז פיצול ערוץ 2, עם 25.6% רייטינג, כמו כן, התוכנית גם הייתה הנצפית ביותר מאז הפיצול, מבחינת מספר הצופים – 564 אלף צופים בממוצע.
העונה השנייה שודרה ביולי–נובמבר 2019. המנצח היה גיל מרנץ שהגיע עד מכשול הלוחות הצפים בשלב 3 בגמר.
העונה השלישית שודרה בספטמבר 2020 – פברואר 2021. המנצח היה בפעם השנייה יובל שמלא שהגיע עד מכשול קפיצת מוט המתח בשלב 3 בגמר.
במרץ 2021 שודר ספיישל מיוחד בשם "נינג'ה אולסטארז" בו המתמודדים הטובים ביותר בכל העונות התחרו ביניהם על אליפות האולסטארז במקצה קבוצות מיוחד.
העונה הרביעית שודרה ב-15 בדצמבר 2021 – 5 במרץ 2022. המנצח היה בפעם השלישית יובל שמלא שניצח בפעם השלישית וגם עבר את הר המידוריאמה ב-26 שניות וזכה בתואר הנינג'ה הישראלי הראשון וה-16 בעולם. למקום השני הגיע יוגב מלכה, שגם כן עבר את ההר בפחות מ-30 שניות, רק שלוש שניות יותר משמלא (29 שניות), אל המקום השלישי הגיע ישי כלפון שגם טיפס על המידוריאמה, אך איחר ב-6 שניות. גמר העונה הרביעית היה הנצפה בהיסטוריה של "נינג'ה ישראל" עם 26.1% רייטינג.
העונה החמישית שודרה ב-8 בינואר 2023 – 3 באפריל 2023. המנצח היה יוגב מלכה שגם השווה את השיא העולמי כשעבר את הר המידוריאמה ב-22 שניות וזכה בתואר הנינג'ה הישראלי השני וה-20 בעולם (והראשון בעולם שצלח את ההר שנתיים ברציפות). למקום השני הגיע שניאור שמח, שהפך לצעיר בעולם שצלח את ההר בפחות משלושים שניות, 7 שניות יותר ממלכה (29 שניות). שיא עולמי שנקבע בעונה זו: ישראל היא המדינה הראשונה בעולם שבה נכבש הר המידוריאמה שנתיים ברציפות.
פורמט

על המתמודדים להשלים את מסלול המכשולים בזמן הקצר ביותר. כשנופלים מהמסלול אל הבריכה או נוגעים במים – נפסלים. המתמודדים מדורגים על פי שקלול של זמן הביצוע והמכשול האחרון, כך שככל שהמכשול האחרון רחוק יותר, המתמודד ידורג גבוה יותר. בשלב המוקדמות, המתמודדים עם הדירוג הגבוה ביותר בכל מקצה יעלו לשלב חצי הגמר. בשלב חצי הגמר המתמודדים עם הדירוג הגבוה ביותר בכל מקצה יעלו לשלב הגמר. גם מתמודדים שנפלו למים ייתכן בשבילם סיכוי לעלות לשלב הבא אם הם מדורגים במקומות הראשונים. יש גם אפשרות שמתמודדים לא נפלו למים וסיימו את המסלול ולא עולים לשלב הבא מפני שהם עושים את זה בזמן איטי מידי.
בעונה השלישית הוחלט להוסיף בסוף שלב המוקדמות מקצה מיוחד שנקרא "מקצה הזדמנות אחרונה" ובו כל המתמודדים שדורגו מקום אחד מתחת לטבלת העולים לחצי הגמר יתמודדו ראש בראש על כרטיס או כרטיסים אחרונים לחצי הגמר. בעונה הרביעית נוסף מקצה הזדמנות אחרונה גם בשלב חצי הגמר.
בעונה הרביעית שלושת המכשולים הראשונים במוקדמות היו מוגבלים בזמן, מי שלא סיים אותם בזמן נפסל מיידית.
נינג'ה ישראל ילדים (2019)

"נינג'ה ישראל ילדים" היא תוכנית מציאות ישראלית אשר מהווה את גרסת הילדים של "נינג'ה ישראל", ומבוססת בעצמה על American Ninja Warrior Junior (אנ'). ישראל היא המדינה השנייה אחרי ארצות הברית עם גרסת ילדים בפורמט של התוכנית.
התוכנית משודרת מ-11 בנובמבר 2019 בערוץ הילדים, יומיים לאחר הבכורה המוקדמת בקשת 12, הערוץ המשדר את התוכנית המקורית. את התוכנית מנחים עודד פז ואליאנה תדהר, אשר משמשים גם כשדרנים בניגוד לתוכנית הרגילה, ובנוסף אליהם גם קווין רובין כמנחה הקווים.
הפקה

מסלול המכשולים בשלב המוקדמות מכיל ארבעה שלבים עם דרגות קושי שונות ומורכב מ-4.5 טון ברזל ומתפרש על שטח של יותר משמונה דונמים. המסלול נבנה בנמל חיפה במשך 14 יום על ידי 80 אנשי מקצוע שונים מהעולם. המסלול הכולל שהוקם בארץ מכיל 30 שלבים ששוקלים יחד 30 טון פלדה שהובאו לארץ בתוך 54 מכולות. גובה המכשול הגבוה ביותר במסלול הוא בגובה של בניין בן 9 קומות – 23 מטר. השקת התוכנית זכתה ל-18.7% רייטינג.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | תוכנית הריאליטי של השנה | נינג'ה ישראל 2022 | מועמדות |
הערות שוליים

↑  בקרב המנחים בלבד
↑  הנינג'ה הישראלי הראשון וה-16 בעולם
↑  הנינג'ה הישראלי השני וה-20 בעולם
↑  יוסי בן יוסף, סול בוסיאן ואמור פז
↑  יוגב מלכה, ישי כלפון, יהונתן הרן, איל היימן, שרון ברנבוים ועדי כרם
1 2  מה עובר על מתחרי נינג'ה ישראל רגע לפני ההזנקה?, באתר ‏מאקו‏, 24 ביולי 2018
↑  ליהי עטר בכר‏, אסי עזר ורותם סלע יהפכו אתכם לנינג'ות!, באתר וואלה, 28 בפברואר 2018
↑  ליהי פיין, ‏"אתגר הנינג'ה הוא משהו שונה מכל מה שאנחנו רגילים לראות", באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2018
1 2  שלוש הנשים עם התוצאות הטובות ביותר עלו אוטומטית לחצי הגמר אף על פי שלא סיימו במקומות הראשונים
↑  28 מתמודדים היו אמורים לעלות לגמר, אולם באחד המקצים התרחש תיקו מוחלט בין שני מתמודדים במקום השביעי והאחרון שעולה לגמר. לאחר ניסיון כושל להכריע את התיקו, הוחלט להעלות את שני המתמודדים לגמר
↑  רותם סלע: "אם אנסה את אתגר הנינג'ה בעצמי אני בדוק אפצע", באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2018
↑  שירות גלובס, ‏רייטינג: גמר "נינג'ה ישראל" – הנצפה ביותר מאז פיצול ערוץ 2, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2018
↑  אליפות האולסטארס: הכירו את הקבוצות וחוקי התחרות, באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2021
↑  מערכת תכניות קשת, ‏טירוף הנינג'ה: "בחיים לא היה דבר כזה בישראל", באתר ‏מאקו‏, 23 ביולי 2018
↑  רן בוקר, ניב רסקין מצטרף לרותם סלע ואסי עזר בתוכנית חדשה, באתר ynet, 28 במאי 2018
↑  מערכת תכניות קשת, ‏דקה אחר דקה: כך הוקם האתגר המטורף של "נינג'ה ישראל 2018", באתר ‏מאקו‏, 24 ביולי 2018
↑  ארנון שוורצמן, ‏נינג'ה ישראל 2018: המספרים מאחורי עונת הבכורה, באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2018
↑  אלכסנדר כץ, השקה נאה ל'נינג'ה ישראל' עם 18.7% - שגברה על 'האח הגדול', באתר אייס, 26 ביולי 2018
אטיקוס רוס

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1968 (בן 57) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  אטיקוס מת'יו קאופר רוס
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  איטון קולג' 
 סוגה:  תעשייתית ‏•‏‏ רוק אלטרנטיבי ‏•‏‏ אווירה גותית ‏•‏‏ ניסיונית ‏•‏‏ אלקטרוניקה ‏•‏‏ מוזיקה מקורית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קלידים ‏•‏‏ גיטרה בס
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  ניין אינץ' ניילז
 בן או בת זוג:  Claudia Sarne (23 ביוני 2001–?) 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר  פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית (2013)  פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אטיקוס מת'יו קאופר רוס (באנגלית: Atticus Matthew Cowper Ross; נולד ב-16 בינואר 1968) הוא מוזיקאי, מלחין, מפיק מוזיקלי ומהנדס קול אנגלי. רוס ידוע בעיקר בזכות שיתופי הפעולה שלו עם המוזיקאי האמריקאי טרנט רזנור, עמו החל לעבוד בפרויקט המוזיקלי "Tapeworm" בשנת 2002. בשנת 2005 הצטרף רוס ללהקת ניין אינץ' ניילז כמתכנת ומפיק, ובשנת 2016 הפך לחבר הרשמי היחיד בלהקה מלבד רזנור.
בנוסף לעבודתו בניין אינץ' ניילז, רוס ורזנור ידועים בעבודתם על פסקולים לקולנוע. הם זכו בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר לסרט "הרשת החברתית" בשנת 2010, בפרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית על "נערה עם קעקוע דרקון" בשנת 2013, ובפרס גלובוס הזהב והאוסקר עבור הסרט "נשמה" (יחד עם ג'ון באטיסט) בשנת 2021.
רוס נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר בניין אינץ' ניילז בשנת 2020.
ביוגרפיה

אטיקוס רוס נולד ב-16 בינואר 1968 באזור לדברוק גרוב בלונדון, אנגליה. הוא בנם של רוקסנה רוז קתרין ניילה ושל איאן קאופר רוס, ממייסדי תחנת הרדיו "Radio Caroline". סבו מצד אמו היה הדיפלומט מיילס לאמפסון, ונינו של סוחר הפרווה קרטיס למפסון. לרוס חמישה אחים, כולל המוזיקאי לאופולד רוס (אנ') והדוגמנית ליברטי רוס (אנ'). סב רבא שלו היה הפתולוג והבקטריולוג האיטלקי אלדו קסטלני (אנ'). דודו הוא העיתונאי האנגלי-אמריקאי צ'ארלס גלאס (אנ').
רוס התחנך בבית הספר היוקרתי איטון קולג' ולאחר מכן במכון קורטולד לאמנות (אנ').
רוס החל את דרכו באמצע שנות ה-90 כטכנאי סינתיסייזר עבור טים סימנון בפרויקט "Bomb the Bass". במהלך תקופה זו, עבד על אלבומים כמו Unknown Territory ו-Clear. בנוסף, יצר שיתופי פעולה עם המוזיקאי בארי אדמסון וייסד את הלהקה "12 Rounds" יחד עם אשתו, קלאודיה סארן, ואדם הולדן. הלהקה הוציאה שני אלבומים: Jitterjuice ו-My Big Hero.
בשנת 2000 עבר רוס לארצות הברית ובשנת 2002 החל לעבוד עם טרנט רזנור על פרויקט הצד "Tapeworm". הוא שימש כמפיק וטכנאי באלבומים שונים של ניין אינץ' ניילז, כולל With Teeth, Year Zero, Ghosts I–IV ו-Hesitation Marks.
עבודתו הראשונה של רוס בפסקולים הייתה בשנת 2004, כאשר הלחין מוזיקה לסדרה "Touching Evil" של האחים יוז, יחד עם אשתו קלאודיה ואחיו לאופולד. מאוחר יותר הלחין מוזיקה לסרטים נוספים של האחים יוז, כולל "הנבחר" (2010), עליו זכה בפרס BMI והיה מועמד לפרס פסקול השנה בפסטיבל World Soundtrack Awards.
בשנת 2010 הודיע רזנור כי הוא ורוס ילחינו את הפסקול לסרט "הרשת החברתית" של דייוויד פינצ'ר. הפסקול זכה לשבחים רבים וזיכה אותם בפרס גלובוס הזהב ובאוסקר. מאז, רוס ורזנור המשיכו לעבוד יחד על פסקולים לסרטים כמו "נערה עם קעקוע דרקון" ו"נעלמת".
בשנת 2021 זכו רוס, רזנור וג'ון באטיסט בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב על הפסקול לסרט "נשמה".
ביוגרפיה > חיים אישיים

רוס נשוי למוזיקאית האמריקאית קלאודיה סארן, ולזוג שלושה ילדים. הם מחלקים את זמנם בין לונדון ללוס אנג'לס.
עבודות נבחרות > סרטים שהלחין

2008: אוהב אותך, ניו יורק
2010: הנבחר
2010: הרשת החברתית
2011: נערה עם קעקוע דרקון
2014: נעלמת
2016: 999
2016: לפני המבול
2016: הגיבורים של בוסטון
2018: קופסת הציפורים
2020: נשמה
2020: מאנק
2022: אימפריית האור
2023: צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים
2023: הרוצח
2024: מתחרים
2024: קוויר
2025: טרון: ארס
עבודות נבחרות > תוכניות טלוויזיה שהלחין

2015: אימת המתים המהלכים
2017: מלחמת וייטנאם
2017: מראה שחורה (פרק אחד – עונה רביעית, פרק 3)
2019: השומרים
2021: ד"ר מוות
2024: שוגון
ג'רי גולדסמית'

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1929 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  21 ביולי 2004 (בגיל 75) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 שם לידה:  Jerrald King Goldsmith 
 סוגה מועדפת:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה קלאסית עכשווית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית הספר למוזיקה USC תורנטון 
 בן או בת זוג:  Carol Heather Goldsmith  Sharon Hennagin Goldsmith 
 צאצאים:  ג'ואל גולדסמית', Jennifer Goldsmith, Carrie Goldsmith, Aaron Goldsmith, Ellen Goldsmith Edson 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (1976)  פרס פטל הזהב לשיר המקורי הגרוע ביותר (1986)  פרס אמי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.jerrygoldsmithonline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רלד (ג'רי) קינג גולדסמית' (באנגלית: Jerrald (Jerry) King Goldsmith‏; 10 בפברואר 1929 - 21 ביולי 2004), היה מלחין סרטים אמריקאי יהודי, שנודע בעיקר כמלחין של פסקול סרטי "מסע בין כוכבים".
קורות חיים

ג'רי גולדסמית' החל את הקריירה הענפה שלו, הכוללת מאות סרטים וסדרות טלוויזיה, עוד בשנות ה-50 המוקדמות. הוא נולד בלוס אנג'לס ולמד מוזיקה עם יעקב גימבל והפסנתרן-מלחין-מוזיקאי מריו קסטלנואובו טדסקו. הוא התאהב בהלחנת מוזיקה לאחר צפייה בסרט 'Spellbound' ("בכבלי השיכחה"), ב-1945. את לימודיו עשה באוניברסיטת דרום קליפורניה אצל מיקלוש רוז'ה זוכה האוסקר. ב-1950 התקבל לעבודה ובתחילה עבד כפקיד הקלדה ב-CBS אך בהמשך התקדם לעבודה בשידורי רדיו חיים, והלחין תסכיתים. בהמשך החל להלחין פסקולים לסדרות טלוויזיה ובהם ל"אזור הדמדומים" (1959).
הקריירה שלו המריאה בשנות ה-60 עם מספר רב של סרטים שהגיעו להצלחה ושעליהם שקד, בהם סרטו של ג'ון יוסטון - "פרויד" (1962), אשר הביא לו מועמדות ראשונה לפרס האוסקר כן הלחין את הפסקול לסרט "חמש נזירות וגבר אחד", "הפרס" (1963), "טלאי כחול" (1965), "חיים בשנית" "היאנגצה הגועש" (1966), "הצרה עם מלאכים" "טורה! טורה! טורה!" (1970), "חטיפה במדבר" (1975), "ימים של תהילה" (1986), "בית רוסיה" (1990)", "לישון עם האויב" (1991), ו"כל הפחדים כולם" (2002). גולדסמית' היה חדשן ובעבודתו שילב אלקטרוניקה שהעניקה לעבודתו רב צדדיות רבה שזכתה להצלחה, לדוגמה בסרט "כוכב הקופים" המקורי שיצא ב-1968. בנוסף נהג להלחין מוזיקה קצבית, עם הרבה כלי נשיפה ותופים, דבר שהיקנה לפסקוליו ממד מאיים ומסתורי, בשל כך נודע גולדסמית' כמלחין של סרטי מדע בדיוני וסרטי מלחמה.
מועמדויות וזכיות

18 מועמדויות לפרס האוסקר (זכייה אחת על "The Omen", ב-1977)
9 מועמדויות לפרס גלובוס הזהב
5 מועמדויות לפרס גראמי
4 זכיות בפרס אמי (מתוך 4 מועמדויות)
17 מועמדויות ל- Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, USA (זכייה אחת)
14 זכיות ב-BMI Film & TV Awards (מתוך 14 מועמדויות)