stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקמה

ערך זה עוסק במשמעות מילולית של נקמה. אם התכוונתם למצווה בתורה העוסקת באיסור לנקום, ראו .
נקמה היא מעשה תגמול כנגד אדם או קבוצה של אנשים, כתגובה למעשה עוול, או למעשה כלשהו הנתפס ככזה. לדעת פילוסופים מתחום האתיקה, בדרך כלל יש לה מטרות פוגעניות ומזיקות, ולא בהכרח הולמות וראויות. בזמן שהצדק גורר פעולות הנתמכות על ידי מערכת אתית וחוקית, הנקמה מתבצעת, בדרך כלל, על ידי יחידים או קבוצות הפועלים מחוץ למסגרת החוק. שלא כמו נקמנות, נקמה היא עשיית הצדק העליון והיא לא בהכרח מוצאת מהחוק. הנקמנות לעומתה, היא יצר שלילי שמונע מגאווה וכעס. מטרת הנקמנות היא לכפות על מושאה סבל הדומה לזה שגרם מלכתחילה ואף הרבה יותר, ולעיתים להרתיע מעשיית עוול או לחלופין לשרת מטרות רגשיות.
מאפייני הנקמה בחברה

בחברות מסוימות מאמינים כי נזק הנקמה צריך להיות גדול מהעוולה המקורית, כפעולת ענישה. הפילוסופית מרתה נוסבאום טוענת שההבנה האנושית שחיי האדם שבירים, ניתנים לפגיעה וחילול על ידי אחרים, היא שמביאה לתפיסה שהתרופה היחידה היא תגובת נגד, מכוונת וחמורה באותה מידה. וכדי לוודא איזון, הנקמה חייבת להיות מדויקת ויחסית לפגיעה המקורית. ההבדל היחיד מהמעשה המקורי הוא בזמן ובעובדה שהנקמה תגובתית ולא יזומה - תכונה ההולכת ונעלמת כשמדובר ברצף של פעולות ותגובות.[דרוש מקור]
ההיסטוריה של הנקמה

בחברות עתיקות, בעיקר באלו החסרות מערכת צדק מרכזית, השיטה להרתעה מפני רצח הייתה להרשות למשפחת הקורבן לנקום ברוצח (נקמת דם). עם זאת, אם משפחות הרוצח והקורבן לא הסכימו לגבי מוסריות ההרג, הם לא הסכימו, מן הסתם, לגבי ההצדקה שבנקמה, דבר שיכל להוביל לסכסוך דמים.
סכסוכי דמים ונקמות דם הם מעגלים של פרובוקציה ומעשי נקם, שנמשכו לאורך תקופות ארוכות על ידי קבוצות משפחתיות ושבטיות; הם היו חלק חשוב אצל חברות טרום-תעשייתיות רבות, בעיקר באזור הים התיכון, ועדיין קיימים באזורים שונים. מנהגים וטקסים מיוחדים פותחו בחברות רבות בניסיון לשבור מעגלי נקמה ולקדם התפייסות, כגון טקס הסולחה בחברה הערבית.
במהלך ימי הביניים, רוב האנשים לא הסכימו ליישב פגיעה או עלבון עד שלא התבצעה נקמה, או לכל הפחות, קיבלו פיצוי כספי. כך פותחה שיטה ה-wergild (מילולית: מחיר אדם) האנגלו סקסונית שקבעה ערך כספי כנגד מעשי אלימות שונים, בניסיון לעצור את התדרדרות הנקמה על ידי קביעת האחריות של העבריין.
ביפן הפאודלית, מעמד הסמוראים שמר על כבוד המשפחה, השבט או המושל על ידי פעולות של נקמת דם, או "קטקוצ'י". מעשי הרג אלו כללו גם את קרובי המשפחה של התוקף. כיום הקטקוצ'י מתבצע, ברוב המקרים, בדרכי שלום, אך הנקמה נשארה מרכיב חשוב בתרבות היפנית.
במהלך ההיסטוריה שימשה נקמה להצדקת עימותים אלימים, מלחמות והתקפות טרור, אשר תכופות הופכים לשרשראות ארוכות של נקמה ונקמת גומלין. למשל, גם פיגועי 11 בספטמבר וגם מלחמת אפגניסטן (2001–2014) שהתחוללה בעקבותיהם הוצדקו על ידי יוזמיהם כנקמה. הפסיכולוג הקנדי סטיבן פינקר כלל את הנקמה כאחד הגורמים המרכזיים המעודדים אלימות גלובלית בספרו המלאכים הטובים של טבענו. מאידך סבור פינקר שיכולת האדם להתפייס ולסלוח היא הצד השני של הצורך בנקמה, וסוקר בספרו מקרי התפייסות ושבירת מעגל הנקמה במלחמות בין מדינות, כגון הסכם השלום בין ישראל למצרים, ובמלחמות אזרחים, דוגמת ביטול משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. יוזמת התפייסות אמינה תכופות מחייבת נטילת סיכון, כמו בביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל, או הצהרה רשמית של התנצלות ומחיקה של חשבונות העבר, כמו בוועדת האמת והפיוס בדרום אפריקה. מדען המדינה גראהם דודס תיעד התנצלויות רשמיות על ידי מנהיגים פוליטיים ודתיים במהלך ההיסטוריה ומצא זינוק גדול במספרן מאז שנות ה-80 של המאה ה-20.
הנקמה בתרבות ובאמנות

הנקמה הייתה נושא שכיח באומנות ובתרבות במהלך ההיסטוריה. דוגמאות קלאסיות כוללות את: האורסטיאה, טרגדיית הנוקם, מדיאה, הטרגדיה הספרדית, המלט, דון ג'ובאני, חבית האמונטילדו, כוחו של גורל, מובי דיק, אותלו, מקבת', טיטוס אנדרוניקוס, מיכאל קולהאס והרוזן ממונטה כריסטו. היא גם נושא נפוץ בספרות בלשית, לדוגמה קציר הדמים של דשיל האמט.
הנקמה מופיעה בסרטי קולנוע רבים כגון קונאן הברברי, נקמה, קארי, המעניש, באטמן, ונדטה, סוויני טוד, להרוג את ביל וממזרים חסרי כבוד.
סרטים אחרים מטפלים בנושא הנקמה בצורה יותר דמיונית ועתידנית, כמו במסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן.
האמרה "נקמה היא מנה שמוטב להגישה קרה" מופיעה לראשונה ברומן מהמאה ה-18 "יחסים מסוכנים", אך כיוון שאינה מופיעה בטקסט הצרפתי המקורי, לא ברור שזוהי באמת ההופעה הראשונה. האמרה מופיעה באנגלית בספר "הסנדק" מ-1969, ובסרט הקולנוע "דם כחול" מ-1949. האמרה מופיעה שוב בסרט "להרוג את ביל" בכותרתו.
הנקמה ביהדות > נקמה אישית

בתורה נאמר שאסור לאדם לנקום בחבירו, בפסוק "לֹא תִקֹּם וְלֹא תִטֹּר אֶת בְּנֵי עַמֶּךָ" (ויקרא, י"ט, י"ח). ולא רק הנקמה לגמול רעה תחת רעה במעשה ממשי אסורה, אלא גם הנטירה לנטור לאדם מישראל איבה בלב אף היא אסורה.
והרמב"ם מפרט הלכה זו על פי התלמוד:
הנוקם מחבירו עובר בלא תעשה שנאמר "לא תקום" ואף על פי שאינו לוקה עליו, דעה רעה היא עד מאד, אלא ראוי לו לאדם להיות מעביר על מדותיו, על כל דברי העולם, שהכל אצל המבינים דברי הבל והבאי ואינן כדי לנקום עליהם. כיצד היא הנקימה? אמר לו חבירו: השאילני קרדומך, אמר לו איני משאילך. למחר צריך לשאול ממנו. אמר לו חבירו השאילני קרדומך. אמר לו איני משאילך כדרך שלא השאלתני כששאלתי ממך. הרי זה נוקם. אלא כשיבוא לו לשאול יתן בלב שלם ולא יגמול לו כאשר גמלו, וכן כל כיוצא באלו, וכן אמר דוד בדעותיו הטובות: "אם גמלתי שולמי רע ואחלצה וגו'".
הרמב"ם מנמק שם עוד את איסור הנטירה - שהיא זכירת העוול שנעשה לו, מפני שהתורה חששה שהנטירה תוביל לנקמה, ולכן אף שנעשה לאדם עוול הוא מצווה לשכוח ממנו. לפרשנותו של הרמב"ם זוהי הדרך הנכונה שבה יכולה להתקיים החברה האנושית (שם).
אמנם בתלמוד נאמר שאיסור התורה של נקימה ונטירה נאמר רק על פגיעה ממונית, אבל על צער פיזי או על עגמת נפש, אף על פי שהכתוב משבח את הנמנע מלהגיב גם עליהם, אין בהם את איסור התורה של נקימה ונטירה. עוד אמרו חז"ל: "כל תלמיד חכם שאינו נוקם ונוטר כנחש אינו תלמיד חכם", אמנם ברמב"ם כתב שמדובר דווקא שביזהו ברבים שיש בזה ביזוי לכבוד התורה, אבל אם ביזהו ביחידות וודאי שמחויב למחול.
בתורה נאמר כאשר עבד או שפחה כנענים נהרגו בידי אדונם, הייתה קיימת חובה לבית הדין ולהעניש את האשם, לנקום את מותם ב"ענישת נקמה", כנראה בשל העובדה שאין להם קרוב שינקום את מותם. בדומה לכך הוא דינו של מי שרצח את זולתו בזדון, שגם אז נראה שהתורה נותנת לגיטימציה לגאולת דם - "אוֹ בְאֵיבָה הִכָּהוּ בְיָדוֹ וַיָּמֹת, מוֹת יוּמַת הַמַּכֶּה רֹצֵחַ הוּא, גֹּאֵל הַדָּם יָמִית אֶת הָרֹצֵחַ בְּפִגְעוֹ בוֹ." (במדבר, ל"ה, כ"א).
רבי שלמה גאנצפריד בקיצור שולחן ערוך, נותן עצה, למי שבוער בו יצר הנקמה: "אם תרצה להנקם מאויבך תוסיף מעלות טובות ותלך בדרכי ישרים, ובזה ממילא תנקם משונאך, כי הוא יצטער על מדותיך, ויתאבל בשמעו שמעך הטוב. אבל אם תעשה מעשים מכוערים, אז ישמח שונאך על קלונך וחרפתך. והנה הוא מתנקם בך".
הרמב"ם קובע שהתורה במהותה אינה נקמנית, בהקשר של חילול שבת לצורך פיקוח נפש הוא כותב כך: "ואסור להתמהמה בחילול שבת לחולה שיש בו סכנה שנאמר (ויקרא, י"ח) "אשר יעשה אותם האדם וחי בהם" - ולא שימות בהם, הא למדת שאין משפטי התורה נקמה בעולם, אלא רחמים וחסד ושלום בעולם".
פתרון סכסוכים בדמוקרטיה

במדינות דמוקרטיות מתקיים שלטון החוק ומגיד פתרון סכסוכים על ידי פניה לרשויות ובתי משפט.
המשפט הפלילי מסדיר דרכי התנהגות מקובלים במקרה של סכסוכים ואוסר על עבירה על חוק העונשין חוץ מאשר מתקיימים הגנות לאחריות פלילית, החוק אוסר על עשיית דין עצמי.
הערות שוליים

↑  Dodds, G. G. 2003. Political apologies: Chronological list.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ג, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ג, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ב, עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות תלמוד תורה, פרק ז', הלכה י"ג
↑  "וְכִי יַכֶּה אִישׁ אֶת עַבְדּוֹ אוֹ אֶת אֲמָתוֹ בַּשֵּׁבֶט וּמֵת תַּחַת יָדוֹ - נָקֹם יִנָּקֵם" (ספר שמות, פרק כ"א, פסוק כ')
↑  ספר קצור שו"ע סימן ל, איסור רכילות, סעיף ח'
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות שבת, פרק ב', הלכה ג'
↑  כלי יקר על ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ח
↑  ספר במדבר, פרק ל"א, פסוק ב'
↑  ספר במדבר, פרק כ"ה, פסוק י"ז
↑  ספר דברים, פרק כ"ה, פסוקים ט"ז–י"ט
↑  ספר שמות, פרק י"ז, פסוקים ח'–ט"ז
↑  ספר שמואל א', פרק י"ח, פסוק כ"ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ג, עמוד א', שנאמר :"אל נקמות ה'"
ורש"י פירש (ד"ה במילתה): "במקום שצריכה נקמה דבר גדול הוא".
1 2  ספר דברים, פרק כ"ג
↑  ספר המצוות, לאו נ"ג
1 2  משנה תורה לרמב"ם, הלכות מלכים ומלחמות, פרק ו', הלכה ו'
↑  ספר המצוות, לאו נ"ד
↑  "אמר ליה משה שמי אתה מבקש לידע? לפי מעשי אני נקרא. כשאני דן את הבריות אני נקרא אלהים, וכשאני עושה נקמה ברשעים אני נקרא צבאות, וכשאני תולה על חטאיו של אדם אני נקרא אל שדי, וכשאני יושב במדת רחמים אני נקרא רחום. שמי הוא לפי מעשי. (מדרש תנחומא ספר שמות, פרק כ')
↑  וכן דוגמאות נוספות בספר דברים, פרק ל"ב, פסוק מ"א, ספר ישעיהו, פרק א', פסוק כ"ד, וספר ירמיהו, פרק מ"ו, פסוק י'
↑  פירוש חזקוני על התורה חומש ויקרא פרק יט פסוק יח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533905005171  BnF: cb11948358r (data)  GND: 4126467-8  LCCN: sh85113420  NKC: ph335998
Off the Radar

Off The Radar (בעברית: מחוץ לרדאר) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נגה ארז. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים סיטי סלנג (אנ').
רקע

בתחילת הקריירה שלה ארז התכוונה להוציא סינגלים בלבד, אך הדמיון בין הנושאים בשירים שכתבה ולאחר שבקיץ 2016 הוחתמה בחברת התקליטים הגרמנית סיטי סלנג ששכנעה אותה להוציא אלבום באורך מלא. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2017.
מבקרים רבים השוו את האלבום ליצירות של מוזיקאיות כדוגמת M.I.A.,‏ FKA twigs, ביורק וגריימס. מבחינה לירית, האלבום מתאר את פרשנויותיה הפרטיות והרגשיות, בהשראת פי ג'יי הארווי, לבעיות בעולם כגון מעקב המונים, מניפולציה בתקשורת, תקיפות מיניות ומדיה חברתית. יחד עם עריכת הסאונד והפקתו, השימוש של האלבום בנושא פוליטי שנוי במחלוקת עזר לאלבום לזכות בשבחי הביקורת עם שחרורו. עבור קידום האלבום, ארבעה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים ("Dance While You Shoot",‏ "Pity",‏ "Toy" ו-"Off The Radar") והופקו לשיריו שישה וידאו קליפים, שבוימו על ידי ארז ואחרים.
הפקה ויצירה

הושווה פעמים רבות על ידי המבקרים ליצירות של  (מימין) ו-FKA Twigs (משמאל)
האלבום כולל עשר רצועות באורך מלא, שלוש רצועות "מעבר" קצרות ("Quiet One",‏ "Hit U" ו-"A Hit Is A Hit"), וקטע מעבר המושמע בשני חלקים ("Instruction" ו-"Side Effect"). הקטעים משמשים להכנת המאזין לשיר הבא. ארז עצמה כינתה את האלבום כ"מוזיקה ריקודית קצבית מאוד עם תוכן פוליטי". אתר Noisey סיווג אותו כ"אלבום פופ ניסיוני", ו-NPR Music סיווגו אותו כ"תקליט אלקטרופופ בסגנון סילבן אסו".
כתיבת שירי האלבום ארכה מעל לשנתיים, והם הוקלטו ועובדו באולפני דורית בתל אביב ובאולפני אבנר באבן יהודה. ברוב הרצועות באלבום, הקטע האינסטרומנטלי הוכן קודם והמילים נכתבו רק לאחר מכן. המיקסינג של האלבום הושלם סמוך לדצמבר 2016. חלק מהצלילים בשירים נוצרו מחוץ לאולפנים. למשל, צליל שבירת הזכוכית שנשמע בשיר "Toy" הוקלט באתר מיחזור, בו ארז ורוסו זרקו בקבוקי זכוכית לפח מיחזור, מה שהעניק לשבירת הזכוכית אפקט של הד.
בין ההשפעות העיקריות על צלילי האלבום נמנים פליינג לוטוס, ת'אנדרקאט, קנדריק לאמאר, וינס סטייפלס, ביורק, פרנק אושן, ליטל סימז, M.I.A., סנט וינסנט, FKA Twigs וגריימס. ארז הדגישה במיוחד את FKA Twigs וגריימס כ"השפעות גדולות במובן של יצירת הרבה יותר מעבר למוזיקה [שלהם]".
מילים ונושאים

האלבום, שתואר על ידי ארז כ"נמצא בכל מקום כי הוא מושפע כל כך מכל מה שקורה", עוסק בסוגיות עולמיות כמו מעקב, מניפולציה בתקשורת, תקיפות מיניות ומדיה חברתית. ארז ציינה כי האלבום עוסק בעובדה "שאתה לא באמת יכול לסמוך על האנשים שאחראים לנהל את חייך - את החיים הכלכליים שלך, את הביטחון שלך, הכול". שיר הנושא של האלבום ("Off The Radar") עוסק ברצונות של אנשים רבים להכרה וכיצד חברות משתמשות ברשתות החברתיות כדי לשלוט בזהותם של אנשים. השיר "Pity", העוסק באופן ה"שימוש" בנשים בעולם האמיתי, נכתב בהשראת אונס קבוצתי שהתרחש במועדון לילה בתל אביב בשנת 2015. אנשים צילמו את המקרה באמצעות הטלפונים החכמים שלהם במקום לעזור לקורבן האונס, דבר שהגעיל את ארז, כלשונה. השיר "Toy" עוסק בחברה מושחתת המתוארת מנוקדת מבטם של שני אנשים: האדם שהודח לאחרונה מתפקידו כמנהיג, והראש החדש של החברה. האלבום עוסק מדי פעם גם בתחושות לגבי קיומה של פריווילגיה לבנה, ובפרט, השיר "Dance While You Shoot", המהווה ביקורת על ממשלה "קיצונית יותר, דתית יותר, לאומנית יותר" כלשונה של ארז, עוסק בהנאה מהחיים "כאשר אתה יודע שעצם קיומך הוא דבר שפוגע באחרים".
למרות הנושאים הללו, ארז העידה כי כתבה את מילות השירים על סמך קצב ולא בהכרח דקדוק. התייחסותה של ארז לבעיות פוליטיות הושפעה מפי ג'יי הארווי, והסיבה שלה היא שהארווי פנתה לנושאים שנויים במחלוקת "באופן יעיל והיא עדיין מצליחה לשמור על זה מאוד אישי". בעוד שמבקרים רבים תיארו את האלבום כמחאתי, ארז לא הסכימה עם הסיווג זה, ואמר ש"הוא יותר תיעוד רגשי של אירועים והשפעות בחיינו [...] כיצד אנו חווים את העולם". היא רצתה שהמילים יתייחסו למאזינים שלה ברמה "גלובלית", מהסיבה ש"כולנו צריכים לשים לב". כפי שהסבירה ארז, "אתה יכול לשמוע את אחד השירים שלי ולהגיד 'היי, השיר הזה הוא על אמריקה' או 'זה על טראמפ'". המסר היחיד שאני באמת עומדת מאחוריו הוא הצורך להתעורר מכיוון שדברים מטורפים קורים היום בכל מקום".
סינגלים ווידאו קליפים

לאחר שהוחתמה בסיטי סלנג, ארז שלחה במייל "בערך 15 או 20" גרסאות דמו לחברת התקליטים. עם זאת, רק כשארז שלחה את השיר "Dance While You Shoot", אותו כתבה באוקטובר 2016, חברת התקליטים הייתה נלהבת, ולפיכך הוא נבחר לסינגל הראשון של האלבום, ויצא לאור ב-2 בנובמבר 2016. הווידאו קליפ ל-"Dance While You Shoot" שבוים על ידי צוות הבמאים ג'אנג + נייט, פורסם באותו יום. בהשפעת יצירות האינפרא-אדום של ריצ'רד מוסה, הווידאו קליפ עובר באקראי בין צילומי בטון לבין פרץ מהיר של צבעי פוקסיה, מה שמסמל "אלימות, שחיתות וייאוש", וצילומים של ארז רוקדת ועומדת במקום מופיעים בו. במקור צילומי הקליפ תוכננו להתקיים בעיירה פריפיאט שבאוקראינה בגלל האווירה הנטושה שבה. עם זאת, בסופו של דבר המפיקים צילמו את הסרטון בעיר הבירה של אוקראינה, קייב. ארז תיארה את קייב כ"מקום מעניין", שיש בו "צד אפל מאוד".
השיר "Pity" היה הסינגל השני שיצא מתוך האלבום, ב-1 בפברואר 2017, וגם לו הופק קליפ שבוים על ידי ג'אנג + נייט ופורסם באותו יום. בקליפ, שצולם בלונדון, נראית ארז עומדת סביב טלוויזיות ישנות עם מסכים המשקפים את דמותה מזוויות שונות, מה שמסמל, לדבריה, את המהירות והקלות בהן ניתן לשתף, לפרסם ולעוות סרטון. השיר "Toy" יצא לאור ב-28 בפברואר 2017 כסינגל השלישי של האלבום, והווידאו קליפ שלו הוקרן בבכורה באתר Stereogum ב-8 במרץ 2017. בקליפ, אותו ביים חן מכלוף, ארז וקבוצת רקדנים עומדים על גג בניין הממוקם בעיר המורכבת ברובה מ"הכלאות של מפלצות אנושיות". מכלוף ביים גם את הקליפ לשיר "Noisy" שצולם במוזיאון ראלי בקיסריה, עיר הולדתה של ארז, ופורסם ב-29 ביוני 2017. לדברי ארז, הקליפ מציג את "סיפורה של קבוצת בנות שיכולה ליצור מהומה גם במקומות השלווים והתרבותיים ביותר. קבוצת הבנות מייצגת את הרעש הקיים במוחנו, את הקולות הנמצאים שם תמיד ומונעים מחשבה ברורה ורציונלית".
אתר Noisey העלה לראשונה את שיר הנושא "Off The Radar" ב-4 באפריל 2017, והווידאו קליפ שלו יצא לאור ב-15 במאי 2017. בקליפ, בבימויו של עדן כליף ודניאלה מרוז, נראים כמה "יצורים מוזרים ותמהוניים" המשחקים בתחרות ספורט עם שופטים "חסרי פנים" כאשר "אין סיום אמיתי או מנצחים". כפי שהסבירו הבמאים, הסרטון עוסק ב"להישפט, והצורך המורגש לעמוד בציפיותיהם של אחרים". ארז הצהיר כי היצורים "לכודים בלולאה של ניסיון להוכיח את עצמם", ומכיוון שלשופטים אין הבעות פנים, הם משתמשים בידיהם כאינדיקציה לדעתם על ביצועי השחקנים, כלומר "אתה לא באמת יכול לדעת אם הם אוהבים או לא אוהבים את הביצועים". ארז, לצד רוסו ועומרי בן שלום, ביימה את הקליפ לשיר "Balkada" שפורסם ב-17 באוקטובר 2017. בקליפ מופיעה ארז כאשר היא מסתובבת ברחובות תל אביב בתור דמויות שונות, לבושה בתלבושות שונות. היא תיארה את תל אביב כ"עיר לא דתית, שלפעמים מסתכלים עליה כ"עיר חטאים" באמצע מדינה הנשלטת על ידי הדת", ורצתה "לחפש 'קדושה' ורגעי 'טהרה' בזוהמה והכיעור המהווים את 'עיר החטאים'". זה מייצג את נושא השיר, שלדברי ארז הוא האופן בו "סגידה ופולחן בצורותם האובססיבית והעיוורת הובילו אותנו להשוואה הנפוצה בין אמנות לדת - בין יצירתיות ליצירה, וכיצד השניים יכולים להיראות בקלות אותו דבר ולהצטלב".
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.מקור | דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.ציון |
| --- | --- |
AnyDecentMusic?: 7.9/10
ציוני ביקורות
מקור: ציון
The 405: 8/10
Gigsoup: 89%
Loud and Quiet: 8/10
The Music: 
Paste: 8.6/10
The Skinny: 
קיילי יוז ממגזין Paste האמריקאי כתב כי "בלכידותו ובפריכותו, בגישה החדשנית שלו, ואולי הכי חשוב, בשנינות ובבהירות שבה הוא עוסק בעולם התזזיתי, המאיים והתוסס שמקיף את ארז, Off the Radar הוא מדרבן". המבקר מייקל סומסיון כתב כי האלבום ביסס את ארז כ"דבר נדיר בגליצ'י, R&B שמימי ופופ אלטרנטיבי רב-עוצמה, אוטרה המחזקת את צלעות ההפקה המצוברחת שלה עם תוכן לירי של עומק וחדות מרשימים". כפי שסיכם בביקורותיו עבור אתר Gigsoup, "נוטף דמיון ותהודה, 'Off The Radar' הוא סנסורמה נועזת, מגובשת ושובת-לב שבאה מאמנית אמיצה ומקורית המעצבת את דרכה, פרובוקציה שצוללת עמוק לכיוונים חדשים ומסקרנים ומפיחה חיים חדשים בפופ המעוות".
חלק מהמבקרים שיבחו את האלבום על התעוזה של ארז לדון בבעיות שנויות במחלוקת, חלקם העריכו את יכולתו לשלב יחד גם אלמנטים מוזיקליים כיפיים וגם נושאי דיון פוליטיים קשים, ואילו אחרים שיבחו את עריכת והפקת הסאונד הייחודיות והניסיוניות שלו, אותם תיאר יוז כסדרה של "החלטות מיקסינג צלילים נקיות והרפתקניות שבקלות היו יכולות להיות עכורות ומבולגנות אם לא היו נעשות בדיוק המדויק של הביצוע". רוב הקימן החמיא ל"ביטחון השובב" של האלבום, להפקה ה"פריכה" שלו ולביצועים הקוליים ה"עוצמתיים" וה"לגלגניים" של ארז.
במדיות אחרות

השיר "Dance While You Shoot" הושמע בפרסומת של אפל מיוזיק לשנת 2017.
רשימת רצועות

רשימת הרצועות לקוחה מהעמוד הרשמי של האלבום באתר בנדקמפ.
| Off the Radar> מס' | Off the Radar> שם | Off the Radar> משך | Off the Radar>  | Off the Radar>  | Off the Radar>  | Off the Radar>  | Off the Radar>  | Off the Radar>  | Off the Radar>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Balkada  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dance While You Shoot  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Toy  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Instruction  | 0:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Pity  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Quiet One  | 0:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Worth None  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Global Fear  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hit U  | 1:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Off The Radar  | 2:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Side Effect  | 0:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Muezzin  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Noisy  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | a hit is A Hit  | 1:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Junior  | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 39:23 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים וצוות

הקרדיטים לקוחים מהערות האלבום ומהאתר הרשמי של "ולאדו מלר מאסטרינג".
נגה ארז ואורי רוסו – כתיבה, הפקה ושירה
איתן רייטר – שותף בהפקת השיר "Balkada"
מתן ספנסר – שותף בכתיבת השיר "Noisy"
רן יעקובוביץ' – תופים בשיר "Toy"
יובל קאופמן – מצילה בשיר "Worth None"
איילת רוסו – קולות רקע בשיר "Off The Radar"
שאול ברקן – קלרינט בס בשיר "Off The Radar"
אולפני דורית בתל אביב ואולפני אבנר באבן יהודה – הקלטה ומיקסינג
ולאדו מלר וג'רמי לובסי – מאסטרינג
סטודיו ETC – עיצוב עטיפה
עופר דבוש – צילום עטיפה
דורין בקר ומרקו רפיסארדה – מערך הפצה פיזית (תקליטורים)
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 2 ביוני 2017 | תקליטור • הורדה דיגיטלית • אריך-נגן | סיטי סלנג |  |
סייבורג (קומיקס)

| --- | --- |

סייבורג, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Flashpoint: Legion of Doom #3 מאוקטובר 2011, אמנות מאת מיגל ספולוודה.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  DC Comics Presents #26 (אוקטובר 1980)
 יוצרים:  מארב וולפמן ג'ורג' פרז
 גילום הדמות:  לי תומפסון יאנג (סמולוויל)   ריי פישר (היקום הקולנועי של DC)   ג'ויוון וייד (סיירת האבדון)
 דיבוב:  קארי פייטון (כוח הטיטאנים)
 דיבוב בשפה העברית:  צביקה פורמן (כוח הטיטאנים)
 מידע
 שם אמיתי:  ויקטור "ויק" סטון
 כינויים:  סייבריון טכניס, אומגהדרון
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם קיבורג
 מין:  זכר
 מקצוע:  גיבור-על, סטודנט, שחקן פוטבול, תיכוניסט, רובוטיקאי
 כוחות:  חוזק על-אנושי, תיקון עצמי, סיבולת גבוהה, בעל חיישנים וטכנולוגיה מתקדמים, יכולת התחברות למחשבים חיצוניים, תותח אנרגיה, תעופה.
 חבר לשעבר בקבוצה:  ליגת הצדק, הטיטאנים הצעירים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  דטרויט 
 דמויות קשורות
 משפחה:  סילאס ואלינור סטון (הורים) טאקר ומוד סטון (סבים)
 אויבים:  Grid, Cyborgirl 
 
סייבורג (באנגלית: Cyborg) הוא דמות בדיונית של גיבור-על קיבורג המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת DC Comics Presents #26 מאוקטובר 1980 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר ג'ורג' פרז. הדמות הייתה ידועה כחברה בקבוצת "הטיטאנים הצעירים", אולם החל באתחול המחודש שנעשה ליקום DC, הדמות היא חברה מייסדת של ליגת הצדק.
סייבורג הוא האלטר אגו של ויקטור סטון, בנם של צמד מדענים שהחליטו להשתמש בו כשפן ניסויים לפרויקטים לשדרוג כוחות ואינטליגנציה. אולם, בעוד רמת האינטליגנציה שלו גדלה, הוא מתחיל לתעב את הוריו על מה שעשו לו. בהשפעתו הרעה של חבר לספסל הלימודים, ויקטור מסתבך עם החוק, מפגר בלימודיו ואף משתתף בתגרת רחוב. למרות הכל, הוא מנסה לנהל שגרת חיים נורמטיבית ככל שאפשר, ובסופו של דבר מסרב להצעת חברו להשתתף בפעולת טרור.
כאשר ויקטור מבקר את הוריו במעבדות סטאר, ניסוי במסע בין-ממדי יוצא מכלל שליטה כאשר מפלצת מגיחה מהצד האחר והורגת את אמו. המפלצת תוקפת את ויקטור ומשחיתה את גופו בצורה אנושה בטרם אביו מבריח אותה חזרה לממד שלה. כדי להציל את חיי בנו, אביו מצייד אותו בתותבים נסיוניים אותם עיצב בעצמו. ויקטור נחרד לגלות שמרבית גופו ופניו מכוסים בגפיים מתכתיות ובשתלים מלאכותיים. חרף רצונו ההתחלתי למות, הוא מסתגל אט אט לחייו בעזרת פיזיותרפיסטית שמלמדת אותו לשלוט בשתלים שבו ביתר קלות. עם שחרורו מבית החולים, ויקטור מגלה שחייו הופכים לקשים מנשוא עקב מראהו החדש. חברו לספסל הלימודים מנסה להשתמש בו כנשק במתקפת טרור על האו"ם, אך ויקטור מוצא לעצמו מטרה חדשה בחיים כאשר הוא בוחר להשתמש בנשק שעטה על עצמו לצורך עצירת חברו. הוא מצטרף לקבוצת הטיטאנים הצעירים, שם הוא מוצא חברים המסתכלים אל מעבר למראהו החיצוני המעוות.
גרסאות מעובדות > אנימציה

| שנה | סרט / סדרה | מדבב |
| --- | --- | --- |
| 1985–1986 | The Super Powers Team: Galactic Guardians (אנ') | ארני האדסון (אנ') |
| 2003–2006 | הטיטאנים | קארי פייטון (אנ') |
| 2011 | Mad (סדרת טלוויזיה) (אנ') | יו דייווידסון וגריי אנתוני ויליאמס |
| 2011–2014 | DC Nation Shorts (אנ') | קארי פייטון וקווין מייקל ריצ'רדסון |
| 2013–2020 | כוח הטיטאנים | קארי פייטון |
| 2014 | הסיפור של באטמן | קארי פייטון |
| 2017–2018 | ליגת הצדק בפעולה | קארי פייטון |
| 2019 | DC Super Hero Girls (אנ') | קארי פייטון ופיל להמאר |
| 2019 | Young Justice: Outsiders (אנ') | זנו רובינסון |
גרסאות מעובדות > לייב אקשן

| שנה | סרט / סדרה | שחקן |
| --- | --- | --- |
| 2006 | "סמולוויל" | לי תומפסון יאנג |
| 2016 | "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" | ריי פישר |
| 2017 | "ליגת הצדק" | ריי פישר |
| 2018 | "סיירת האבדון" | ג'וואן וייד |
פיקאצ'ו

| --- | --- |

 שם סרט:  פוקימון: הסרט הראשון פוקימון: הסרט השני פוקימון: הסרט השלישי פוקימון הסרט: אני בוחר בך! פוקימון: שובו של מיוטו פוקימון: הבלש פיקאצ'ו
 תוכנית טלוויזיה:  פוקימון פוקימון: מסעות
 הופעה ראשונה:  דור הפוקימונים הראשון 
 הופעה אחרונה:  פוקימון: מסעות
 יוצרים:  Ken Sugimori 
 גילום הדמות:  ראיין ריינולדס
 דיבוב:  איקואה אוטאני
 מידע
 מין:  זכר
 כלי נשק:  חשמול
 דמויות קשורות
 חברים:  אש קטצ'אם רד
 אויבים:  צוות רוקט מיאו
 
איור של פיקאצ'ו
פיקאצ'ו (ביפנית: ピカチュウ) הוא מין של פוקימון, יצורים בדיוניים המככבים בזיכיון משחקי הווידאו "פוקימון" מבית החברות נינטנדו ו-Game Freak. פיקאצ'ו הופיע לראשונה במשחקי הווידאו "פוקימון אדום וכחול" משנת 1996.
כסמל הזיכיון

פיקאצ'ו הוא דמות בדיונית אשר הופיעה לראשונה במשחקי וידאו בזיכיון פוקימון: בפוקימון אדום וכחול ששוחררו בשנת 1995 לקונסולה הניידת גיים בוי של חברת נינטנדו. לאור ההצלחה המסחררת של המשחקים והמאנגה ביפן וברחבי העולם הוחלט להפוך את המשחק לסדרת אנימה בהפצה עולמית. בעת עיצוב הדמויות הראשיות של הסדרה, נבחר פוקימון ורוד בשם "קלפרי" לשמש כסמל של הסדרה, כפי שהיה נהוג עד כה בחוברות המאנגה, אך בשל הרצון של נינטנדו לשווק את הסדרה לבנים ולבנות כאחד, הוחלט לבחור פוקימון בעל צבע "נייטרלי מבחינה מגדרית" וכך נבחר פיקאצ'ו (שצבעו צהוב).
עם הצלחת הסדרה ברחבי העולם, הוחלט בשנת 1998 לשווק משחק וידאו נוסף בשם פוקימון צהוב המבוססת קלות על קו העלילה של האנימה הטלוויזיונית, בו פיקאצ'ו הוא סמל המשחק וגם הפוקימון שמלווה את הגיבור לאורך כל המשחק. בכך הפך רשמית לסמלה של סדרת המשחקים, הסדרה המצוירת, חוברות הקומיקס, לאחד הסמלים הבולטים של חברת המשחקים נינטנדו, ולסמל הבולט ביותר של המותג פוקימון בכלל.