stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבד אל-חפיט', סולטאן מרוקו
ביוגרפיה > סולטאן מרוקו

מעמדה הריבוני של מרוקו נחלש ועקב קרבתו לצרפתים החל מרד עממי נגד עבד אל-עזיז. עבד אל-חפיט' ראה במרד הזדמנות, הוא הכריז בשנת 1908, בעודו במרקש, על ג'יהאד (מלחמה קדושה) אשר במהלכו הדיח את אחיו עבד אל-עזיז ומונה לסולטאן החדש. אף על פי שהבטיח למורדים כי יפעל במדיניות קשיחה נגד האירופאים, עבד אל-חפית' גילה במהרה כי הסולטנות נשענת כמעט לגמרי על צרפת וכי מאבק בצרפתים הוא בעל סיכויים נמוכים להצלחה. על כן, לאורך שלטונו של עבד אל-חפיט' הממשל המרוקאי פעל דווקא להתקרב לסמכויות הצרפתיות בשביל לוודא שמעמדה של השושלת העלווית ישמר, אפילו עם יהיה הדבר בצורה סמלית בלבד.
לאורך שלטונו, המשך הקרבה לצרפת כפי שהיה תחת שלטון אחיו הביאה להתנגדות עזה מצד הפלג השמרני והחרדי בחצר המלוכה, דבר שהוביל למספר מנהיגים שבטיים (רובם ברברים) שטענו כי הג'יהאד שהוכרז על תחילתו בשנת 1908 עוד לא נגמר. נגד מרידות אלו פעל עבד אל-חפיט' ביד ברזל מעל אנשיו והורה למשטרה החשאית לחקור אזרחים ולהשתמש באלימות קיצונית בעת הצורך ולמנוע כל התנגדות אפשרית שעלולה לקום אל מול השלטון הסולטאני שפעל תחת הנהגתו האוטוקרטית. המשבר המרוקאי השני בשנת 1911 ראה אוניות מלחמה מטעם הצי הקיסרי הגרמני שטות באזור העיר אגאדיר וטוענות לעצמאות מלאה של מרוקו, זאת בניסיון להחליש את מעמדה הבינלאומי של צרפת. ללא תמיכת המלוכה המרוקאית, שעדיין הייתה הסמכות המרכזית מעל האזרחים, לא הגיעו הגרמנים להישג רב. בתמורה להכרה גרמנית בבעלות צרפתית על מרוקו ניתנו שטחים במושבת קונגו הצרפתית לידי האימפריה הקולוניאלית הגרמנית.
בשנת 1912 הביאו הצרפתים את עבד אל-חפיט' לחתום על הסכם פאס, שהביא רשמית להקמתה של מרוקו הצרפתית, מושבה של האימפריה הקולוניאלית הצרפתית. חצי שנה לאחר מכן נחלשה עוד יותר הסמכות של השושלת העלווית כאשר התפשט מרד מזוין ברחבי דרום מרוקו הצרפתית נגד המשך השלטון הצרפתי הזר. על כן החליטו הרשויות הצרפתיות להביא סוף לשלטונו של עבד אל-חפיט', אותו החשיבו כחסר יכולת וחסר סמכות. עבד אל-חפיט' הודח והוחלף באחיו הצעיר, יוסף, סולטאן מרוקו. עם הדחתו, הכריזו מנהיגי המרד הדרומי על עצמם כסולטאנים החדשים של מרוקו. הכיבוש הצרפתי הסופי של כל מרוקו נמשך והסתיים רק בשנות ה-30 של המאה ה-20. המרידות הרבות בדרום הובילו לפרעות בערים הגודלות וחלקם כוונו ליהודי מרוקו בערים פאס ורבאט (שהייתה הבירה החדשה מאז 1906).
ביוגרפיה > לאחר הדחה

עבד אל-חפיט' נותר במרוקו במשך שנתיים מאז הדחתו עד אשר עבר לברצלונה, הרסטורציה הספרדית, בשנת 1914 ומאוחר יותר עבר לרפובליקה הצרפתית השלישית, איפה שקיבל מחסה מטעם סמכויות השלטון הצרפתיות. עבד אל-חפיט' חיי את שאר חייו בפרברי פריז, איל-דה-פראנס, עם פנסיה מלכותית נרחבת והגנה ממשלתית. הסולטאן לשעבר נפטר בשנת 1937. ישנה טענה כי עבד אל-חפיט' יצא ממרוקו בשנת 1914 עקב דרישה צרפתית שיעזוב את הארץ, וזאת במטרה למנוע התנגדות או מאבקים נוספים שעלולים לצוץ במהלך שלטונו של הסולטאן יוסף. לאחר מותו הועברה גופתו לפאס והוא נקבר במסגד המולאי עבד-אללה, על שמו של מייסד המסגד, עבד-אללה, סולטאן מרוקו מהמאה ה-18.
משפחתו

בחייו נישא עבד אל-חפיט' פעמיים ונולדו לו חמישה ילדים, שלושה בנים ושלוש בנות:
אידריס בן עבד אל-חפיט'
עבד-אללה בן עבד אל חפיט'
מוחמד בן עבד אל-חפיט'
לאלה בנת עבד אל-חפיט'
לאלה אמינה בן עבד אל חפיט'
ראו גם

מרוקו הצרפתית
עבד אל-עזיז, סולטאן מרוקו
השושלת העלווית
המשבר המרוקאי השני
הערות שוליים

↑  מרוקו, היחלשותו של הממשל המסורתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  עבד אל-עזיז ועבד אל-חפיט', באתר השושלת המלכותית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399081005171  BnF: cb149759352 (data)  GND: 1171058888  ISNI: 0000 0004 5095 9199  LCCN: nr91015451  VIAF: 316737111   WorldCat (עם VIAF): 316737111 
דיוקן שצולם על ידי ג'יי גירי והוענק במתנה לרידר ואן רפרד, השגריר ההולנדי במרוקו, ב-13 בפברואר 1913.
איור של עבד אל-חפיט' מתפטר מתפקיד הסולטאן ומוחלף בידי אחיו יוסף כפי שנראה בעיתון הצרפתי "Le Petit Journal".
פולה אלסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1911 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 בספטמבר 1944 (בגיל 32) ורשה, גנרלגוברנמן 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 תפקיד:  Member of the Sejm of the Polish People's Republic 
 פרסים והוקרה:  מסדר צלב גרונוולד, דרגה 2 
 
פולה (פרלה) אלסטר(פולנית: Pola (Perla) Elster;‏ 28 בנובמבר 1911 - 27 בספטמבר 1944) הייתה פעילה במחתרת היהודית שלחמה במרד ורשה וחברה מרכזית בתנועת פועלי ציון.
קורות חייה

אלסטר, ילידת ורשה, הייתה תופרת במקצועה. בתקופה שבין מלחמות העולם הייתה פעילה בארגוני שמאל רדיקליים (החל מימי בית הספר התיכון) ובגלל פעולותיה נעצרה פעמיים (1929, 1933). היא הייתה חברה בארגון היהודי הלוחם בגטו ורשה.
אלסטר שהייתה פעילה מרכזית בתנועות המחתרת הקימה בתי ספר לילדים, שפעלו במחתרת ומטבח שסיפק מזון לנזקקים בגטו.
היא נשלחה על ידי תנועת המחתרת לערי ספר על מנת להשיג מידע ועיתונים שהודפסו במחתרת.
בשנת 1943 נשלחה עם קבוצת יהודים לעבודות כפייה במחנה בפואניטובה ליד לובלין. בסיוע אנשי מחתרת הוברחה והסתתרה בצד הארי של ורשה, שם עסקה בסיוע לאנשי מחתרת ויהודים שהסתתרו מהנאצים.
במרץ 1944 היא עמדה בראש המחלקה לענייני יהודים שהוקמה על ידי ה-NCR (יחד עם אברהם ברמן). היא נהרגה בעת הלחימה במרד ורשה. בשנת 1947 הוענק לה צלב גרונוואלד .
היא נקברה בסמטה הראשית של בית הקברות היהודי בוורשה ברחוב אוקופובה (קטע 39)   .
בשנת 1949 הופיעו בדפוס דפים מיומנה.
ראו גם

ניוטה טייטלבוים
לקריאה נוספת

בתיה דביר, השמיעיני קולך ונסו הצללים, ירושלים יד ושם, 2018, עמ' 235.
הערות שוליים

↑  Grób Poli Elster w bazie danych Cmentarza Żydowskiego przy ul. Okopowej w Warszawie.
↑  Cmentarze m. st. Warszawy. Cmentarze żydowskie. Warszawa: Rokart. ISBN 83-916419-3-7.
קברם של פולה אלסטר, הרש ברלינסקי ואליהו ארליך בבית העלמין היהודי בוורשה
ענת זכריה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בת 50 בערך) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודיה
 עיסוק:  משוררת, עורכת ספרותית, צלמת, מבקרת מחול, מנחת סדנאות כתיבה
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  שירה
 יצירות בולטות:  יפה אחת קודם (2008)  בגלל טעות אנוש (2012)  פלשתינה אַי (2016)
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים
 anatzecharia.com
 
ענת זכריה (נולדה בשנת 1974 בתל אביב) היא משוררת, עורכת ספרותית, צלמת, מנחה סדנאות כתיבה ויועצת תוכן. מבקרת המחול של ידיעות אחרונות. כלת פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת 2014.
ביוגרפיה

ענת זכריה היא בוגרת המחלקה לצילום של המרכז האקדמי ויצו חיפה ותוכנית העמיתים של עלמא בית לתרבות עברית.
זכריה מנחה סדנאות כתיבה במנשר לאמנות, באוניברסיטה הפתוחה ובקבוצה ביפו - בית הספר למחול ומעבירה סדנת פרוזה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מנחה סדנת שירה ויועצת תוכן במכללת עלמא, ומפיקה אירועי שירה.
ביולי 2012 ייצגה ישראל בפסטיבל “פארנסוס לשירה”, אירוע השירה הגדול ביותר שהתקיים בבריטניה לקראת אירועי המשחקים האולימפיים.
שיריה פורסמו, בין היתר בעיתונים ידיעות אחרונות (ובאתר ynet) והארץ, בכתבי העת גרנטה בעברית וה"חוטם" ואתר העוקץ; ותורגמו לשפות רבות, ביניהן: אנגלית, סינית, ספרדית, טורקית, ערבית, קרואטית, שוודית, אלבנית ומקדונית.
שירה "פתחנו פתח רחב" הולחן על ידי עדיה גודלבסקי.
ספרים > שירה

יפה אחת קודם, הליקון, 2008
בגלל טעות אנוש, מוסד ביאליק, 2012
פלשתינה אַי, מוסד ביאליק, 2016
עד עצם היום הזה, מקום לשירה, 2020
ספרים > עריכת שירה

לאן בורחות המדרכות? / רינה ברקאי, פרדס הוצאה לאור, 2010
דו"ח קצר / יונתן ברקאי, פרדס הוצאה לאור, 2010
ג'וני נעדר / אייל שלום, עם עובד, 2017
חדשים לבקרים / רוחה שפירא, פרדס הוצאה לאור, 2017
בוא זמני / גלעד מאירי, מקום לשירה, 2017
בלַע / ליאורה כהן, מקום לשירה, 2018
שְֹאֵת / יפעל ביסטרי, אפיק, 2020
עמוד נח / אלפרד כהן, קתרזיס, 2021
כל היקר שומט / עומרי דנינו, הבה לאור, 2022
כבר לא בקנזס / עופר פינקל, מקום לשירה, 2023
ספרים > עריכת תרגום

רק החיבה עולה לשמים / תומאש יאסטרון, פרדס הוצאה לאור, 2010
פרסים והוקרה

2005 - פרס "שירה על הדרך" מטעם עיריית תל אביב - מקום שלישי
2005 - פרס פסטיבל השירה הבינלאומי "שער" למשורר צעיר בשפה העברית
2007 - פרס "שירה על הדרך" מטעם עיריית תל אביב - מקום חמישי
2008 - ציון לשבח בפסטיבל המשוררים במטולה
2014 - פרס היצירה לסופרים עבריים
2021 - פרס דוליצקי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים
הערות שוליים

↑  פתחנו פתח רחב \ ענת זכריה, באתר יוטיוב
↑  נבחרו חמשת הזוכים ב"שירה על הדרך", באתר "הבמה", 16 בדצמבר 2004
↑    מרב יודילוביץ', נבחרו הזוכים ב"שירה על הדרך", באתר "ידיעות אחרונות", 20 במרץ 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304003105171  PLWABN: 9810613658005606  BnF: cb16698393g (data)  ISNI: 0000 0001 1873 0544  LCCN: no2008055546  VIAF: 12114418   WorldCat (עם VIAF): 12114418
פאי בעקרב

π בעקרב הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים עקרב עם בהירות נראית מדרגה 2.89, והוא מייצג את הצבת הדרומית של העקרב. למרות שהכוכב בולט יחסית ומייצג חלק משמעותי של העקרב, הוא לא זכה לשם משלו, בניגוד לשכניו גרפיאס ודשובה המייצגים את הצבת הצפונית ואת ראשו של העקרב בהתאמה.
תכונות

π בעקרב הוא למעשה מערכת בת לפחות שלושה כוכבים במרחק של כ-585 שנות אור ממערכת השמש, ושמורכבת משני כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוג ספקטרלי B וכוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F. בשל קרבתו של הכוכב למישור המלקה הוא מוסתר מדי פעם על ידי הירח ולעיתים נדירות על ידי נוגה.
תכונות > π בעקרב Aa ו-π בעקרב Ab

π בעקרב A הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שמורכב משני כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוגים ספקטרליים B1 V ו-B2 V. מסותיהם של בני הזוג הן 10 מסות שמש ו-6.3 מסות שמש ורדיוסיהם כ-5 רדיוסי שמש ו-4 רדיוסי שמש בהתאמה. טמפרטורות פני הכוכבים הן כ-25,100 קלווין וכ-21,000 קלווין, אך לא ניתן להפריד את קרינתם ועוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 1,900 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך רוב הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת של בני הזוג היא למעלה מפי 10,000 מעוצמת ההארה של השמש. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן הקפה של יום אחד, 13 שעות ו-41 דקות במסלול כמעט מעגלי כך שהמרחק ביניהם הוא כ-15 רדיוסי שמש בלבד או כ-0.07 של יחידה אסטרונומית. מישור ההקפה נטוי ב-42 מעלות ביחס לקו הראייה אליהם ובשל גודלם של הכוכבים וקרבתם הם מסתירים חלקית זה את זה פעמיים בכל הקפה והבהירות הכוללת שלהם יורדת בכ-3 מאיות של דרגת בהירות. בשל כך הכוכב מסווג כמשתנה לוקה מהסוג של β בנבל.
תכונות > π בעקרב B

π בעקרב B נמצא במרחק של כ-50 שניות קשת מ-π בעקרב A והוא מסווג ככוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F4 V. עם זאת, בהירותו היא רק מדרגה 12.2, שבמרחקה של המערכת, שקולה לעוצמת הארה של כשליש מזו של השמש, בעוד שכוכבי הסדרה הראשית מסוג F אמורים להאיר בעוצמה גדולה פי 10 מכך. ייתכן שהזיהוי הספקטרלי של הכוכב שגוי בגלל קרבתו ל-π בעקרב A הבהיר ממנו בהרבה ומדובר למעשה בכוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K, או שמדידת המרחק שגויה והוא רחוק בהרבה וכלל לא קשור אל π בעקרב A. אם הוא כן נמצא באותו המרחק, אז הוא מקיף את הזוג π בעקרב A במרחק של לפחות 8,000 יחידות אסטרונומיות ולוקח לו לפחות 160,000 שנים להקיף את בני הזוג. כנראה שהכוכב הוא בעצמו כוכב כפול.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: π Scorpii
1 2  M. Bonavita, S. Desidera, C. Thalmann, M. Janson, A. Vigan, G. Chauvin & J. Lannier: SPOTS: The Search for Planets Orbiting Two Stars. II. First constraints on the frequency of sub-stellar companions on wide circumbinary orbits, Astronomy & Astrophysics, Vol. 593, id. A38, p. 17, 21 (2016)
1 2 3 4  D. J. Stickland, C. Lloyd, R. H. Koch & I. Pachoulakis: Spectroscopic binary orbits from ultraviolet radial velocities Paper 23: Pi Scorpii, The Observatory, vol. 116, p. 389-390 (1996)
1 2  E. J. de Geus, P. T. de Zeeuw & J. Lub: Physical parameters of stars in the Scorpio-Centaurus OB association, Astronomy & Astrophysics, vol. 216, no. 1-2, p. 44 (1989)
↑  J. Silaj, C. E. Jones, T. A. A. Sigut & C. Tycner: The Hα Profiles of Be Shell Stars, The Astrophysical Journal, Vol. 795, Iss. 1, article id. 82, p. 5 (2014) משוער בהתאם לסוג הספקטרלי
1 2 3  SIMBAD: HD 143018 B
↑  משוער לפי סוג ספקטרלי
↑  G. P. Können & J. Van Maanen: Planetary occultations of bright stars., Journal of the British Astronomical Association, Vol. 91, p. 149 (1981)
↑  R. R. Shobbrook: Photometry of 20 eclipsing and ellipsoidal binary systems, The Journal of Astronomical Data, Vol. 11, p. 9 (2005)
↑  General Catalogue of Variable Stars: π Scorpii
פאי פקאן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פאי מתוק 
 מוצא:  דרום ארצות הברית
 מרכיבים עיקריים:  סירופ תירס, פקאן
 
פרוסת פאי פקאן
פאי פקאן הוא מאפה של קלתית בצק עם מילוי אגוזי פקאן מעורבבים בביצים, חמאה וסוכר או סירופ תירס, המזוהה עם המטבח של דרום ארצות הברית. הפאי פופולרי בארוחות החג בארצות הברית והוא נחשב המומחיות של דרום ארצות הברית. הפאי מוגש לעיתים קרובות עם קצפת, גלידת וניל, או חמאת ברנדי.
גרסאות

גרסאות של הפאי עשויות לכלול סוכר לבן או חום, סירופ סוכר, מולסה, סירופ מייפל או דבש. רוב מתכונים לפאי פקאן כוללים גם מלח ווניל. תוספות פופולריות אחרות למתכון הם שוקולד ובורבון.
בספרו "Tried-and-True Recipes for Delicious Homemade Pie‏ 300" משנת 2004 זיהה קן האדריץ מספר גרסאות נפוצות של פאי פקאן:
חמאה: מאופיין על ידי תוספת של שבבי חמאה וסוכר חום (בנוסף לסירופ תירס).
ויסקי שוקולד צ'יפס: שבבי שוקולד וכמה כפיות של ויסקי ג'ק דניאל'ס.
פאי שוקולד פקאן "יום המרוץ" של אליס קולומבו: פאי זה נקרא על שם אליס קולומבו, שהייתה עורכת מדור האוכל במגזין The Courier בקנטקי. פאי זה הומצא על ידה לכבוד הדרבי של קנטקי. המרכיבים המיוחדים במתכון כוללים קורנפלור, בורבון, שוקולד צ'יפס וקצפת.
מייפל: כולל סירופ מייפל ותמצית שקדים.
בראוני שוקולד: בגרסה זו מפוזרים אגוזים על פני השטח והבראוני מרובד בפודינג שוקולד ובפאדג'. מוגש בטמפרטורת החדר או צונן.
פאי נסורת: פאי נסורת הוא מתכון הדגל של "מסעדת פאטי" בפדוקה, קנטקי, המורכב ממילוי של ביצה עם קוקוס, פירורי קרקרים ופקאנים, עם קצפת ובננות מעל.
בתרבות

פאי הפקאן החל להיות מזוהה באופן הדוק עם התרבות של דרום ארצות הברית באמצע המאה ה-20. הפאי מוזכר בספרות האמריקאית (ובטלוויזיה) והוא מזוהה עם חג ההודיה, חג המולד, ואירועים מיוחדים אחרים. לעיתים מסמל פאי הפקאן בהקשר הספרותי את הדרום.
ראו גם

פאי תפוחים
קראק פאי
פול פלוסי

| --- | --- |
פלוסי, 2022
פלוסי, 2022
 לידה:  15 באפריל 1940 (בן 84) סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ידוע בשל:  בעלה של ננסי פלוסי
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק   אוניברסיטת ג'ורג'טאון
 מקצוע:  איש עסקים
 מפלגה:   המפלגה הדמוקרטית
 בת זוג:  ננסי פלוסי (מאז 1963)
פול פרנסיס פלוסי האב (באנגלית: .Paul Francis Pelosi Sr; נולד ב-15 באפריל 1940) הוא איש עסקים אמריקאי, הבעלים ומנהל של "שירותי החכרה פיננסית" (Financial Leasing Services), חברה להשקעה וייעוץ בתחום הנדל"ן וההשקעות השוכנת בסן פרנסיסקו. בנוסף, הוא היה הבעלים של קבוצת הפוטבול "אריות ההרים של סקרמנטו", אשר שיחקה בליגת הפוטבול המאוחדת (UFL). רעייתו היא ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית לשעבר.
ביוגרפיה

פלוסי נולד וגדל בסן פרנסיסקו. הוא בעל תואר ראשון בשירות דיפלומטי מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולאחר מכן השלים לימודי תואר שני במנהל עסקים בבית הספר סטרן לעסקים של אוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן פתח בקריירה עסקית, ובהווה הוא חבר במועצות מנהלים ובגופים נדבניים רבים. מאז 2009 הוא יו"ר מועצת שירות החוץ של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.
ב-7 בספטמבר 1963 נישא פלוסי לננסי ד'אלסנדרו בבולטימור שבמרילנד, ב"קתדרלת מרי מלכתנו" (אנ'). לימים תהא רעייתו יושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית וחברה בו מטעם מחוזות קונגרס אחדים בקליפורניה. לבני הזוג חמישה ילדים: ננסי קורין, כריסטין, ז'קלין, פול הבן ואלכסנדרה.
פלוסי ייסד את חברת הון הסיכון "שירותי החכרה פיננסית" (Financial Leasing Services), דרכה הוא ורעייתו ננסי צברו הון אישי של כ-114 מיליון דולר אמריקני.
לאחר שהשקיע בעבר בקבוצת הפוטבול "Oakland Invaders" של ליגת הפוטבול של ארצות הברית (United States Football League), בשנת 2009 רכש פלוסי את זיכיון "קליפורניה רדווד" בליגת הפוטבול המאוחדת תמורת 12 מיליון דולר. מאוחר יותר עברה קבוצה זו לסקרמנטו ומותגו בשם "אריות ההרים של סקרמנטו".
בשעות המוקדמות של 28 באוקטובר 2022, חדר לביתם של בני הזוג פלוסי בסן פרנסיסקו פורץ וצרח "איפה ננסי?" שוב ושוב, ולאחר מכן הכה את פול פלוסי בפטיש. התוקף, דייוויד ויין דיפפה, נלקח למעצר משטרתי, ובהמשך פורסם כי ניזון בתיאוריות קשר שונות בהן QAnon. פלוסי אושפז בבית החולים הכללי של סן פרנסיסקו, ולאחר שעבר ניתוח בגולגולתו, היה צפוי להחלמה מהירה. דיפפה דרש לנוכחותה של ננסי בזמן שפרץ לביתם, על אף ששהתה בגבעת הקפיטול בשעת האירוע.
הערות שוליים

↑  ג'ורג' ה. יאנג, Sacramento Mountain Lions Bring UFL Action to Raley Field, באתר סקרמנטו פרס, 6 באוגוסט 2012 (באנגלית)
↑  Nancy Pelosi, באתר לוס אנג'לס טיימס (באנגלית)
↑  בעלה של יו"ר בית הנבחרים בארה"ב הפסיד 5 מ' ד' עקב השקעה כושלת בקבוצת פוטבול, באתר וואלה, 17 ביוני 2010
↑  לס קרפטנר, Paul Pelosi, Husband of House Speaker, Takes His Shot at Football, באתר וושינגטון פוסט, 17 באוקטובר 2009 (באנגלית)
↑   ניו יורק טיימס, בן זוגה של יו"ר בית הנבחרים הותקף בפטיש בביתו; התוקף צעק "איפה ננסי?", באתר הארץ, 28 באוקטובר 2022
↑  רם ברנדס ונתן גוטמן, בעלה של יו"ר בית הנבחרים האמריקני ננסי פלוסי הותקף בפטיש בביתם, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 באוקטובר 2022
↑  "התוקף צעק 'איפה ננסי?'": פרטים חדשים על הפריצה לביתה של יו"ר בית הנבחרים פלוסי, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2022
↑  סוכנויות הידיעות, פרץ לבית ושאל "איפה ננסי?": בעלה של יו"ר בית הנבחרים הותקף בפטיש, באתר ynet, 29 באוקטובר 2022
פאי דלעת

| --- | --- |
פאי דלעת
פאי דלעת
 
 מאכלים
 סוג:  פאי מתוק, מזון
 מטבח:  המטבח האמריקאי 
 מוצא:  קנדה, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת
 מרכיבים עיקריים:  מעטפת פאי, דלעת, ביצה, חלב מרוכז, סוכר, אגוז מוסקט, קינמון, ציפורן, זנגביל
 
פאי דלעת הוא פאי עם מלית חביצה (פודינג), על בסיס דלעת. הדלעת היא סמל לזמן הקציר ופאי דלעת נאכל בדרך כלל במהלך הסתיו ותחילת החורף. בארצות הברית ובקנדה בדרך כלל, מכינים אותו לחג ההודיה, ליל כל הקדושים ולחגים אחרים המתקיימים בתקופה בה הדלעת בעונה.
צבעו של מילוי הפאי נע בין כתום לחום והוא נאפה בקלתית אחת, ולעיתים עם ציפוי מלמעלה. למלית מתווספים בדרך כלל קינמון, זנגביל, אגוז מוסקט וציפורן. יש שמשתמשים בפלפל אנגלי במקום ציפורן ומוסקט, כיוון שטעמו דומה לטעם של שניהם יחד. לפעמים משתמשים גם בהל ווניל כתבליני הבלילה. תערובת התבלינים נקראת תבלין פאי דלעת (אנ').
הפאי עשוי לעיתים קרובות מדלעת ושומר או ממילוי ארוז מראש (כולל התבלינים), העשוי בעיקר מזנים של דלורית.
הכנה

פאי העשוי מדלועים מכיל בדרך כלל דלועים שקוטרן כ-6–8 אינץ' (15–20 סנטימטרים). הדלועים קטנות בהרבה מזו של ג'ק-או-לנטרן. השלב הראשון בהכנה, הוא להוציא את תכולת הדלעת, לחתוך אותה לשני חצאים ולהוציא מתוכה גם את הזרעים. שני החצאים מחוממים עד לריכוך בתנור, או שהם מבושלים על אש נמוכה על כיריים או בתנור מיקרוגל.
הבלילה מעורבבת עם ביצים, חלב מרוכז מאודה ו/או ממותק, סוכר ותערובת תבלינים הנקראת תבלין פאי דלעת, הכוללת אגוז מוסקט ותבלינים אחרים (למשל זנגביל, קינמון, ציפורן, פלפל אנגלי ותירס) ואז נאפה בתבנית אפייה. בין היתר, יש פאי מקביל בו משתמשים במילוי של בטטה או דלורית.
היסטוריה

כיום, ברחבי קנדה וארצות הברית, נהוג להגיש פאי דלעת לאחר ארוחת חג ההודיה. בנוסף, חברות מזון מודרניות רבות מייצרות מוצרים בטעם פאי דלעת עונתיים כגון: ממתקים, עוגת גבינה, קפה, גלידה, פרנץ' טוסט, ופלים ופנקייק, ומבשלות רבות מייצרות בירה עונתית; אם כי בדרך כלל לא בטעם דלעת, אלא בתוספת של תבליני פאי דלעת.
בנוסף לכך, ישנן תערובות פאי דלעת מתוצרת מסחרית שעשויה מסוגים שונים של דלועים.
שיאים

פאי הדלעת הגדול בעולם הוצג בניו ברמן, אוהיו, בפסטיבל הדלעת. הפאי נוצר ב-25 בספטמבר 2010. הפאי כלל 1,212 ליברות (550 קילוגרם) דלעת משומרת, 109 גלון (410 ליטר) חלב מאודה, 2,796 ביצים, 7 ליברות (3.2 קילוגרם) מלח בישול, 14 1⁄2 ליברות (6.6 קילוגרם) קינמון ו-525 ליברות (238 קילוגרם) סוכר.
משקל הפאי הסופי היה 3,699 ליברות (1,678 קילוגרם) ונמדד בגובה של 20 רגל (6 מטרים). בעקבות כך, נכנס לספר השיאים של גינס.
סנקמה אטאר

מנוע סנקמה אטאר 101G3 בתצוגה
סנקמה אטאר (בצרפתית: Snecma Atar) הוא מנוע טורבו-סילון תעופתי מייצור חברת סנקמה הצרפתית ששימש שורה של מטוסי קרב ומפציצים מייצור צרפתי.
המנוע פותח במקור מה-BMW 003 שהיה מנוע סילון גרמני מוקדם מימי מלחמת העולם השנייה על ידי צוות מהנדסים גרמנים שגויסו על ידי צרפת בתום המלחמה. המנוע יוצר בשלוש סדרות דגמים: אטאר 101, אטאר 08 ואטאר 09.
היסטוריה > רקע

המהנדס הגרמני הרמן אוסטריץ' וצוותו נכנעו לכוחות אמריקאיים לאחר כיבוש מגדנבורג באפריל 1945. במהלך עבודתו לטובת אנגליה על פיתוח מנוע טורבו-פרופ למטוס תובלה, ניגשו אליו סוכני המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי בהצעה לעבוד לטובת צרפת על פיתוח מנועי סילון, אך הוא לא ענה להצעה זאת. במקום, הוא בחר לחזור למינכן היכן שהאמריקאיים הציעו לו לעבוד בארצות הברית, אבל ללא משפחתו. בשלב זה הרמן ניגש שוב לצרפתים וביקש לעבוד לטובתם. בספטמבר 1945 הוא ביסס סדנה במפעלי דורניה לשעבר בעיירת ריקנבאך שבדרום גרמניה בקרבת שווייץ באזור כיבוש צרפתי. לסדנה זאת הצטרפו מהנדסים מחברת BMW וחברות נוספות והיו סך הכל 200 אנשים. הסדנה שהוקמה כונתה Atelier Technique Aéronautique Rickenbach (בתרגום חופשי: סדנת אווירונאוטיקה טכנית ריקנבאך) או בראשי תיבות ATAR. הצוות הנדסו מחדש את מנוע ה-BMW 003 שכונה אטאר 101. באוקטובר 1945 נחתם חוזה ייצור ברישיון לצרפת. באפריל 1946 נחתם חוזה נוסף לחמש שנים לכל הצוות שכלל שכר מובטח, תנאים למשפחות, הקטנה בהגבלות לזכויות התנועה שלהם וכן אופציה להשגת אזרחות צרפתית. לאחר חתימת החוזה, תוכניות המנועים שתוכננו בסדנה נשלחו לייצור בחברת סנקמה.
היסטוריה > אטאר 101

למרות החוזה, המנוע הניסיוני הראשון הושלם רק באמצע שנת 1947, והורץ במרץ 1948. באפריל המנוע הפיק דחף של 16,000 ניוטון (3,600 ליברות כוח) ועבר שיפורים באופן מתמיד עד לאוקטובר כאשר הוא הפיק דחף של 21,600 ניוטון (4,900 ליברות כוח). בשלב זה להבי (אנ') שלב הטורבינה שיוצרו מגושים אחידים של פלדה החלו להיות מוחלפים בלהבים בעלי חרירים לאוורור, מה שאפשר עיצוב אווירודינמי משופר ויחסי דחיסה טובים יותר. עד ינואר 1950 מספר מנועים ניסיוניים נוספים יוצרו ויחדיו הם צברו כ-1,000 שעות עבודה וניסויים והפיקו דחף של 26,490 ניוטון (5,960 ליברות כוח) והיו ביון המנועים העוצמתיים בתקופה זאת. בהשוואה, ה-BMW 003 הפיק דחף של 7,800 ניוטון (1,800 ליברות כוח) בלבד, כשליש מהכוח שהופק מהאטאר 101.
בדגם האטאר 101B שולבו סגסוגות נימוניות בלהבי הטורבינה וכן להבי סטטור מרובים יותר בשלב הטורבינה וכן שיפורים מינוריים נוספים מבעיות שעלו במנועי הניסוי הקודמים. בפברואר 1951 ראשון המנועים מדגם 101B ביצע הרצה מתמשכת של 150 שעות והפיק דחף של 23,500 ניוטון (5,300 ליברות כוח) של דחף. בדצמבר 1951 החלו טיסות ניסוי במטוס דאסו אורגאן, והחל ממרץ 1952 המנוע החל בניסויים על גבי מטוס גלוסטר מטאור F.4.
האטאר 101C כלל עיצובים משופרים למדחס ולתאי הבערה והפיק דחף של 27,400 ניוטון (6,200 ליברות כוח). האטאר 101D כלל שלב טורבינה גדול ורחב יותר עם שילוב סגסוגות עמידות בחום ויכל לעמוד בטמפרטורות של 1000 מעלות צלזיוס והפיק דחף של 29,420 ניוטון (6,610 ליברות כוח). כמו כן, ה-101D כלל מפלט עם גאומטריה משתנה בעל שני דשים שכונו עפעפים במקום קונוס מפלט נע קדימה ואחורה שהיה אופייני לדגמים המוקדמים יותר. האטאר 101E כלל דרגת מדחס "0" כלומר דרגה נוספת לפני מה שהיה לפני הדרגה הראשונה. גורם זה שיפר את יחס הדחיסה ל 4.8:1 והמנוע הפיק דחף של 36,300 ניוטון (8,200 ליברות דחף).
האטאר 101F היה זהה ל-101D אבל שולב בו מבער אחורי, בעזרתו המנוע הפיק דחף של 37,300 ניוטון (8,400 ליברות כוח). בדומה לזה שולב מבער אחורי ב-101E והוא כונה 101G. מנוע זה הפיק דחף של 46,110 ניוטון (10,370 ליברות כוח). מנועים אלו נוסו במטוס דאסו מיסטר 2 באוגוסט 1954, אם כי הם לא שולבו בדגמים הסדרתיים של מטוס זה. מנועי ה-101G שולבו לראשונה במטוסי דאסו סופר מיסטר ב-1956. חוזה הוצא למנועי 101G לכמות ל-370 מטוסים, אבל הזמנה זאת הוקטנה ל-180 מאחר שהביצועים בפיתוח של הדאסו מיראז' 3 לא היו מבטיחים.
היסטוריה > אטאר 08 ו-09

בשנת 1954 האטאר 101 לא היה עוצמתי במיוחד יחסית למנועים אחרים ולכן חברת סנקמה החלה להנדס מחדש את המנוע לדגם שנקרא אטאר 08. גודלו הפיזי של המנוע החדש היה דומה לדגם 101, אבל כלל מדחס בעל 9 דרגות במקום 7 דרגות שהיו אופייניות למנוע הקודם, עם יחס דחיסה של 5.5:1, בשילוב של סגסוגות אלומיניום ברוטור של המדחס במקום מגנזיום. וכן שלב טורבינה קטן יותר. דגם הניסיוני הראשון של האטאר 08B-3 הפיק דחף של 42,000 ניוטון (9,400 ליברות כוח).
כאשר שולב במנוע מבער אחורי חדש המנוע כונה אטאר 09. המנוע הורץ לראשונה בינואר 1957 והפיק דחף של 54,900 ניוטון (12,300 ליברות כוח), כאשר נתון זה שופר בדגם 09B ל-58,800 ניוטון (13,200 ליברות כוח). מנוע זה שולב במטוסי מיראז' 3C.
שדרוג נוסף למבער האחורי עם סדרת שיפורים נוספת מהבעיות שהופיעו במנוע 09B הולידו את האטאר 09C שהורץ לראשונה בשנת 1959. גרסה זאת כללה גם מערכת התנעה מבית מיקרוטורבו שהיוותה מנוע סילון קטן שהותקן בקונוס הקדמי של המנוע. המבער האחורי במנוע זה כלל 18 דשים קטנים בהיקף במקום שני ה"עפעפים" שהיו אופייניים לדגם 09B ואפשרו שליטה משופרת בגאומטריה של נחיר הפליטה. בדגם אטאר 09D אזור המפלט של המנוע כלל סגסוגות טיטניום ואפשר פעילות מתמשכת במהירות מאך 2, בעוד בדגמים הקודמים סף המהירות המתמשכת היה מאך 1.4. בדגם אטאר 09K שולב קירור על ידי אוויר מנוקז ששיפר את יעילות המנוע בכל מעטפת הביצועים שלו.
סדרת מנועי אטאר 08 ו-09 הייתה למוצלחת מאוד ואלפי מנועים מדגמים אלו יוצרו ושולבו במטוסים כגון אטנדר IV, סופר אטנדר, מיראז' 3, מיראז' 4, מיראז' 5, מיראז' F1, וכן סדרה של מטוסי ניסוי.
היסטוריה > סופר אטאר

בשנת 1955 צרפת החלה במאמצים לפיתוח יכולות טיסה במהירויות של מאך 3. חברת סנקמה החלה לחקור אופציות לייצור מנוע על בסיס מנוע קיים. התכנון השתמש במדחס של האטאר 101 עם החלפת הסגסוגות הקלות בפלדה עמידה בחום. זה גם דרש שימוש בשלב טורבינה עם קירור אוויר, בדומה לדגמים המוקדמים של ה-101. דגם הניסוי הראשון למנוע זה שכונה M.26 הורץ במאי 1957 והפיק דחף יבש (ללא מבער) של 47,000 ניוטון (10,364 ליברות כוח). שיפורים נוספים הובילו לדגם M.28 שהורץ בספטמבר 1958 והפיק 52,000 ניוטון (11,466). פיתוחים אלו הובילו לסופר אטאר שהפיק דחף של 85,000 ניוטון עם מבער אחורי והשתמש בלהבי סטטור מתכווננים במדחס (בדומה לג'נרל אלקטריק J79).
עם זאת, פיתוח מטוס הניסוי לתוכנית זאת שכונה גריפון 3 מעולם לא יוצר ולכן חברת סנקמה עצרה את הפיתוח של הסופר אטאר בשנת 1960.