stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טחנת נייר
הערות שוליים

↑  Burns 1996, pp. 414−417
↑  Tsien, Tsuen-Hsuin 1985, pp. 68−73
↑  Lucas 2005, p. 28, fn. 70
↑  Burns 1996, pp. 414f.: אכן, מחברים מוסלמים קוראים לכל יצרן נייר "וירקה" - ולא "טחנה" (טחון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548541605171  GND: 4173213-3  LCCN: sh85109016  NKC: ph123954 
טחנת נייר מאמצע המאה התשע עשרה, Forest Fibre Company, ברלין, ניו המפשר
אחד מהחלקים שהיה אחראי על מעיכת סחבות לחתיכות
ידרוליניה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1947–הווה (כ־77 שנים) 
 מיקום המטה:  רייקה 
 ענפי תעשייה:  הובלת מטענים 
 מוצרים עיקריים:  מעבורת 
  
 www.jadrolinija.hr
 
הנהלת ידרוליניה ב"ארמון הים האדריאטי" ברייקה
המעבורת "זאדר" בנמל אנקונה באיטליה
ידרוליניה (בקרואטית Jadrolinija: "הקו האדריאטי") היא חברת ספנות קרואטית גדולה, שנוסדה בעיר רייקה ב-20 בינואר 1947 כתוצאה מהתאחדות של מספר חברות ספנות קטנות יותר, שהוותיקה שבהן, "אדריה", נוסדה בשנת 1872. הנהלת החברה שוכנת ב"ארמון הים האדריאטי" (Palača Jadran) ברייקה. הבעלות על החברה נמצאת בידי המדינה ולכן מסובסדת על ידי התקציב הממשלתי.
החברה מפעילה מעבורות נוסעים ורכב לאורך חופי המדינה, וכן מספר קווים בינלאומיים בין קרואטיה לאיטליה (לאנקונה ובארי). הקו הידוע והחשוב של החברה פועל לאורך חופי הים האדריאטי של קרואטיה, מדוברובניק בדרום ועד רייקה בצפון.
ברשות החברה 54 כלי שיט, מהם 40 מעבורות לכלי רכב, 8 ספינות קטמרן, אוטובוס ימי אחד ו-5 ספינות רגילות. בשנת 2014 עמד היקף תעבורת הנוסעים השנתי של החברה על כ-10 מיליון וכן הובלו כ-2.5 מיליון כלי רכב.
הערות שוליים

↑  [https://www.croatiaferries.com/jadrolinija/ Croatia Ferries
About Ferries in Croatia], Jadrolinija
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4591633-0  VIAF: 241214600   WorldCat (עם VIAF): 241214600
טובים השניים (תוכנית רדיו, 2011)

טובים השניים היא תוכנית פנאי יומית, המשודרת ברדיו קול חי. מגישיה הם אלעד כהן ויהודה שוקרון. התוכנית עוסקת בענייני פנאי והומר המתואם לציבור החרדי והיא כוללת חידות, מערכונים ומוזיקה יהודית.
היסטוריה

התוכנית החלה את שידוריה בשנת 2011 בתחנת קול חי והיא משודרת מדי יום בין 16:00-17:00 אחר הצהריים. התוכנית עוסקת בענייני פנאי ובידור יהודי וכוללת מערכונים, חידות ומוזיקה יהודית. בין הפינות הקבועות המשודרות בה: מערכון יומי על הנושאים האקטואליים במהלכו מבצעים צמד מגישי התוכנית - אלעד כהן ויהודה שוקרון חיקויים למגוון דמויות מהנוף הפוליטי וכן 'עונים למאזינים' עם יוסי חיים.
במהלך השנים, יצרה פינת המערכונים של התוכנית שורה של דרמות ומבוכות פוליטיות. הבולטות מבניהם:
מתיחה שביצעו השניים ב-2017 לנגידת בנק ישראל קרנית פלוג, בה חיקו את שר הפנים אריה דרעי, ובמהלכה "זעם השר" על העובדה שאין מזרחיים על שטרות הכסף החדשים שיצאו באותה תקופה. פלוג לא הבינה כי מדובר במתיחה וניהלה שיחה רצינית עם "השר". המתיחה לבסוף לא שודרה, אך דלפה וזכתה לפרסום גדול בכלי התקשורת השונים.
מתיחה שביצעו השניים ב-2019 כלפי ח"כ עבד אל-חכים חאג', במהלכה חיקו את רה"מ בנימין נתניהו, כביכול האחרון מבקש את סיוע חברי הכנסת הערביים בהקמת ממשלתו. במהלך השיחה, הזכיר חאג' ל'נתניהו' את המגעים שניהל עם המפלגות הערביות ערב הבחירות לכנסת ה-21 ובכך חשף את קיום המגעים.
הערות שוליים

↑  האזינו: החקיין של דרעי שמתח את נגידת בנק ישראל, באתר ynet, 2 בפברואר 2017
↑  הח"כ נמתח וחשף: "מקורבי נתניהו ניהלו מגעים עם המפלגה הערבית", באתר ynet, 24 בספטמבר 2019
↑  מתיחה בשידור: ח"כ מרע"מ משתף פעולה עם "נתניהו", מבטיח לעזור לו - וחושף את השת"פ עם הליכוד לפזר את הכנסת, באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2019
חקובו בולבוצ'אן

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1906 אסול, ארגנטינה 
 פטירה:  29 ביולי 1984 (בגיל 77)
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי משנת 1965
 מדינה:  ארגנטינה
 
חקובו (יעקב) בולבוצ'אן (בספרדית: Jacobo Bolbochán; ‏ 26 בדצמבר 1906 בואנוס איירס – 29 ביולי 1984 בואנוס איירס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי.
קריירה

חקובו (יעקב) בולבוצ'אן השתתף פעמים רבות באליפות ארגנטינה בשחמט. ב-1931 וב-1932 הוא זכה באליפות. בשנת 1933, 1935, 1937, 1946 ו-1950 הוא זכה במקום השני.
במהלך הקריירה הוא השתתף בתחרויות בעיקר בדרום אמריקה. בשנת 1966 הוא השתתף בתחרות בינלאומית שנערכה בתל אביב.
בשנת 1965 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי.
חקובו בולבוצ'אן במשחקי אולימפיאדת השחמט

בין השנים 1935 ל-1939 השתתף חקובו בולבוצ'אן ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1935 | 2 | ארגנטינה |  | 12 מ-19 | 6+ 12= 1- | 63.2 | 8 קבוצתי, 3 אישי |
| 1937 | 2 | ארגנטינה |  | 4.5 מ-12 | 2+ 5= 5- | 37.5 | 4 קבוצתי, 15 אישי |
| 1939 | 3 | ארגנטינה |  | 13 מ-19 | 6+ 12= 1- | 63.2 | 8 קבוצתי, 3 אישי |
הערות שוליים

↑  Bolbochán, Jacobo - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4622 4465  LCCN: no2001065563  VIAF: 34109596   WorldCat (עם VIAF): 34109596 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טונקו מחמוד איסקנדר, סולטאן ג'והור

אל-מתוקל עלי אללה סולטאן איסקנדר אל-האג' אבני אל-מרחום סולטאן אסמאעיל (בג'אווי: المتوكل على الله سلطان إسكندر الحاج إبن المرحوم سلطان إسماعيل الخالدي, באנגלית: Al-Mutawakkil Alallah Sultan Iskandar Al-Haj ibni Almarhum Sultan Ismail;‏ 8 באפריל 1932 – 22 בינואר 2010) היה סולטאן ג'והור ה-24 וסולטאן "ג'והור המודרנית" הרביעי בשנים 1981–2010. בין השנים 1984–1989 כיהן בתור היאנג די-פרטואן אגונג של מלזיה. איסקנדר נודע בכינוי "הסומך על האל" (المتوكل على الله).
טונקו מחמוד איסקנדר נולד בג'והור באהרו ב-1932, בנו של אסמאעיל, נסיך הכתר של ג'והור, בתקופת שלטון סבו, אבראהים, סולטאן ג'והור. במות אביו, הסולטאן אסמאעיל, ירש איסקנדר את כתר הסולטנות של ג'והור ובדומה לסבו, נטייתו לפעולה עצמאית הובילה מספר פעמים למתיחות מול הממשל הפדרלי של מלזיה. במהלך שנותיו נישאו ילדיו לבני משפחות האצולה של שאר המדינות והטריטוריות הפדרליות של מלזיה בכדי לחזק קשרים דיפלומטיים פנימיים. שיא המתיחות בין הסולטאן והממשל הפדרלי הגיע במהלך כהונתו בתור היאנג די-פרטואן אגונג, בין השנים 1984 ל-1989.
לאורך שנותיו הוכיח הסולטאן כי הוא בעל עניין רב בטובתם של אנשיו וקידם תשתיות מטעם הונו. במהלך שלטונו היה אהוד בעיקר בידי המלאים והאורנג אסליס (קבוצות אתניות) באנשיו. איסקנדר נודע במזג חם ומתוח אשר לעיתים הוביל אותו להתפרץ בציבור על אנשי חצרו ואחת, "משבר גומז" אשר סבב אותו ב-1992 הוביל לביטול החסינות המשפטית שלו ושל בני משפחת המלוכה. איסקנדר קרא למשמר משמעת מחמיר, וניסה לחזק את עמדתו הפוליטית כך שקולו יחשב כבעל השפעה בקבלת ההחלטות הפדרליות על אף האופי הסמלי של תפקידו. בשנותיו האחרונות התמתן באופיו לפי דברי מקורבים.
קודם לירושת הכתר, עת היה לנסיך, נהג איסקנדר להיקרא בשמו הפרטי: "מחמוד" או בשמו המלא "מחמוד איסקנדר". עם ירושת הכתר נודע בעיקר בשם איסקנדר. בשנת 2010 נפטר וירש אותו בנו, אבראהים אסמאעיל, סולטאן ג'והור.
חצי הכדור הצפוני

חצי הכדור הצפוני, ממבט מעל הקוטב הצפוני
חצי הכדור הצפוני מסומן בצהוב. ההמיספרות נראות כאן לא שוות מפני שאנטארקטיקה לא מוצגת בתרשים.
חצי הכדור הצפוני הקרוי גם בשם ההמיספירה הצפונית הוא חציו של כדור הארץ הממוקם מצפון לקו המשווה. בעבור כוכבי לכת אחרים במערכת השמש, חציים הצפוני מוגדר כחצי הכדור הפונה לכיוון השמימי של הקוטב הצפוני של כדור הארץ, ביחס למישור הקבוע (Invariable plane) של מערכת השמש.
מאפיינים

בשל נטיית ציר הסיבוב בסיבוב כדור הארץ ב-23.439281°, החורף בחצי הכדור הצפוני נמשך מנקודת ההיפוך המתרחשת בדצמבר ועד נקודת השוויון המתרחשת בחודש מרץ, בעוד שהקיץ נמשך מנקודת ההיפוך בחודש יוני ועד נקודת השוויון בספטמבר. התאריכים המדויקים משתנים מדי שנה בשל ההבדל בין השנה הקלנדרית לשנה האסטרונומית.
60.7 אחוזים מפני השטח של חצי הכדור הצפוני מכוסים במים, לעומת 80.9% בחצי הכדור הדרומי. כמו כן, 67.3 אחוזים מהשטח היבשתי על פני כדור הארץ נמצאים בחציו הצפוני. שטחן של היבשות אירופה וצפון אמריקה מוכל כולו בחצי הכדור הצפוני של כדור הארץ, וכך גם יבשת אסיה ללא האיים המשתייכים אליה. מרבית שטחה של אפריקה וחלק קטן משטחה של אמריקה הדרומית נמצאים אף הם בחצי הכדור הצפוני.
בקווי הרוחב שנמצאים מצפון לקו המשווה, הצל של שעון שמש נע בכיוון השעון. בקווי הרוחב הללו, ניתן להבחין בשמש בכיוון דרום כאשר היא נמצאת בשיא הגובה בשעות הצהריים. באזור קו המשווה, מיקום השמש בשיא הרום תלוי בעונות השנה, ובתקופות מסוימות של השנה ניתן לראות את השמש בכיוון צפון, ישירות מעל הצופה, או בכיוון דרום. בחצי הכדור הדרומי, שמש הצהריים נמצאת בצפון.
כאשר צופים בירח מחצי הכדור הצפוני, הוא נראה הפוך בהשוואה לצפייה בו מחצי הכדור הדרומי. הקוטב הצפוני פונה לקצה המנוגד למרכז הגלקטי של שביל החלב. כתוצאה מכך, שביל החלב נראה דליל ועמום יותר בחצי הכדור הצפוני בהשוואה לחצי הכדור הדרומי.
גאוגרפיה ואקלים

האזור הארקטי הוא שמו של האזור הממוקם סביב הקוטב הצפוני (קו רוחב 90°). האקלים באזור מאופיין בחורפים קרים ובקיצים קרירים. שלג הוא המשקע הנפוץ באזור. באזור החוג הארקטי (קו רוחב 66°34′), ישנם מספר ימים בקיץ שבהם השמש לא שוקעת, ובחורף ישנם ימים שבהם היא לא זורחת. באזור הקרוב לקוטב, תקופה זו נמשכת מספר חודשים, ואילו באזורים שנמצאים מעט דרומה משך התקופה הוא מספר ימים.
בין החוג הארקטי לאזור חוג הסרטן (23°26′) נמצא אזור האקלים הממוזג. השינויים בין הקיץ לבין החורף באזור הם בדרך כלל מתונים - החורף לא קר בצורה קיצונית, והקיץ לא חם בצורה קיצונית. עם זאת, לעיתים מזג האוויר באזור הוא מאוד לא צפוי.
באזור הטרופי (בין חוג הסרטן לבין קו המשווה) מזג האוויר בדרך כלל חמים במשך כל השנה. באזורים הללו העונה הגשומה מתרחשת בחודשי הקיץ, והעונה היבשה מתרחשת בחודשי החורף.
בחצי הכדור הצפוני, אפקט קוריוליס פועל בכיוון ימין ביחס לכיוון התנועה, ולכן עצמים הנעים על פני כדור הארץ נוטים לסטות מעט ימינה. כתוצאה מכך, זרימות אוויר אופקיות נוטות ליצור מערבולות ימיות (אנ') המסתובבות עם כיוון השעון. רוחות הסחר נושבות ממזרח למערב בסמוך לקו המשווה, מצפון אליו. הרוחות מזיזות את המים, ויוצרות זרמים הנעים מערבה בהשפעת כוח קוריוליס. לאחר מכן הזרמים מתעקלים ימינה, לכיוון צפון. בסביבת קו הרוחב של 30 מעלות צפון, מערכת נפרדת של רוחות הנעות מערבה דוחפת את הזרמים חזרה מזרחה, ובכך מייצרת לולאה סגורה שנעה עם כיוון השעון. בחצי הכדור הצפוני, זרמי האוקיינוסים הללו יכולים לשנות את מזג האוויר בצורה דרסטית.
זרימת אוויר בכיוון השעון אופיינית למזג אוויר בלחץ גבוה בחצי הכדור הצפוני. לעומת זאת, אזורים שיש בהם אוויר בלחץ נמוך נוטים למשוך אליהם אוויר שנע נגד כיוון השעון. מסיבה זו, סופות טרופיות, שרובן מסיביות ונוצרות בלחץ נמוך, מסתובבות נגד כיוון השעון בחצי הכדור הצפוני.
דמוגרפיה

נכון ל-2021, בחצי הכדור הצפוני חיים כ-6.8 מיליארד בני אדם שהם כ-86% מכלל האוכלוסייה האנושית של כדור הארץ, המונה 7.9 מיליארד אנשים. כ-60% מאוכלוסיית העולם מתגוררים ביבשת אסיה (כ-4.5 מיליארד נכון ל-2017, ומתוכם כ-2.7 מיליארד בסין ובהודו לבדן). 9.59% נוספים מתגוררים באירופה, ו-7.6% בצפון אמריקה. השאר מתגוררים בחציה הצפוני של אפריקה ובחלק הצפוני של דרום אמריקה.
יבשות

אפריקה – כשני שלישים ממנה ממוקמים בחצי הכדור הצפוני, מהמדינות הגובלות בים התיכון בצפון ועד לקו המשווה בדרום, ממוגדישו שבסומליה במזרח ועד לדרום ליברוויל שבגבון במערב.
אסיה – כל החלק הצפוני הכולל את אסיה היבשתית, נמצא בחצי הצפוני של כדור הארץ. כך גם חלקה הצפוני של אינדונזיה, כל מלזיה, הפיליפינים, ואיים צפוניים קטנים יותר.
אירופה – היבשת מוכלת בשלמותה בחצי הכדור הצפוני.
אמריקה הצפונית ומרכז אמריקה – היבשת מוכלת בשלמותה בחצי הכדור הצפוני. גם איים הממוקמים ממזרח למרכז אמריקה כמו סנט וינסנט והגרנדינים, ברבדוס וגרנדה נמצאים בחצי הכדור הצפוני.
אמריקה הדרומית – מרביתה המכרעת של אמריקה הדרומית נמצאת בחצי הכדור הדרומי, והאזורים שנמצאים בחציו הצפוני ממוקמים בין קראקס שבצפון ונצואלה, לבין קו המשווה בדרום. הגבול המזרחי עובר בשפך נהר האמזונאס בברזיל, והמערבי בצפון קיטו שבאקוודור.
ראו גם

אוקיינוס הקרח הצפוני
דמוגרפיה של העולם
סיבוב כדור הארץ
הערות שוליים

↑  B. A. Archinal, M. F. A’Hearn, E. Bowell, A. Conrad, Report of the IAU Working Group on Cartographic Coordinates and Rotational Elements: 2009, Celestial Mechanics and Dynamical Astronomy 109, 2011-02-01, עמ' 101–135 doi: 10.1007/s10569-010-9320-4
↑  Niles Eldredge, Life on Earth: A-G, ABC-CLIO, 2002, ISBN 978-1-57607-286-8. (באנגלית)
↑  Does the Moon look different in the northern and southern hemispheres? (Beginner) - Curious About Astronomy? Ask an Astronomer, curious.astro.cornell.edu
↑  National Oceanic and Atmospheric Administration US Department of Commerce, Boundary Currents - Currents: NOAA's National Ocean Service Education, oceanservice.noaa.gov (באנגלית אמריקאית)
↑  National Geographic Society, Ocean Currents, National Geographic Society, ‏2019-07-01 (באנגלית)
↑  How does the ocean affect climate and weather on land?, Ocean Exploration
↑  Hurricanes: Science and Society: Primary Circulation, www.hurricanescience.org
↑  klaus kästle- nationsonline.org, From the World's most populated countries to the least populated nations - Nations Online Project, www.nationsonline.org (באנגלית אמריקאית)
↑  Population trends, UNFPA Asiapacific, ‏2014-12-02 (באנגלית)
↑  Global population - distribution by continent 2019, Statista (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4227720-6  LNB: 000296723  NKC: ge128680
חצרמות (חבל ארץ)

נוף המצוקים הגובל בחצרמוות
חצרמות (נהגה בערבית חַדְ'רַ-מַווּת : حَضْرَمَوْتُ או حَضْرَمُوتُ, ובכתב החצרמותי הקדום חצרמת 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩) הוא חבל ארץ מדברי לרוחב דרום חצי האי ערב, רובו בתימן. ממלכת חצרמות הקדומה ובה עם קדום בעל לשון וכתב משלו חי באזור זה ובירתם רַיְיבּוּן (ער') (ואדי דַ֫וְועַן (אנ')) שלטה באזור עד כיבושה בידי החימיירים במאה הרביעית לספירה.
השם מופיע בכתבים עתיקים מינאים, שבא וכתבאניים. ייתכן שמקור השם במשמעות הערבית חדירה או כניסה לאזור מסוכן, אך חוקרים ערבים סבורים כיום שמדובר בשם קדמון של נווה מדבר ירוק כאשר חאדר פירושו ירוק בשפה עתיקה זו כבערבית כיום.
הרי מַ֫הְרַה סביב נחל חצרמות
ההרים סביב גיא חצרמות והנהר שבמרכזו נקראים גם הרי מהרט.
ממלכה, עם, לשון וכתב חצרמותי

כאמור, ממלכה קדומה, ובה עם קדום בעל שפה וכתב נפרדים התקיימו באזור עד כיבוש העיר רייבון בידי החימיירים.
כתובות עתיקות בכתב חצרמותי ייחודי תוארכו בפחמן 14 למאה ה-12 לפני הספירה.
הכתב החצרמותי (הנקרא גם כתב דרום-ערבי קדום) הוא מבין כתבי אבגד הקדומים ביותר ומוצאו מהכתב הקדם-סינאי. כתובות בכתב זה נמצאו חרוטים באבן או כתובים על חרסים, באתרי עתיקות לאורך נחל חצרמות, אחד הנחלים הארוכים בחצי האי ערב. אחד הרכיבים החשובים בכתב זה הוא החלפת הצד"י השלישית מבין שְלוש ההגיות שבשפה הקדם-שמית לאות ת.
השימוש בכתב זה ובשפה זו עבר מן העולם עם כיבוש העיר בידי החימיירים במאה הרביעית, עם החלפת הלשון הרשמית לשבאית.
בימינו

ערים צפופות סביב נאות מדבר ומקורות מים בחבל ארץ זה, רובם תחת שלטון תימן, נותרו עד ימינו. במקומות אלו גדלה צמחייה ודרי המקום לעיתים אף עסקו בחקלאות.
העיר תרים (אנ') בתימן
חג'ארין בוואדי דַ֫וְועַן (אנ')
שיבאם בגיא חצרמות, וברקע ההרים
אל-מוּכַּ֫לַּא, עם חצרמות ברקע, כפי שנצפה מתוך הים הערבי באזור מפרץ עדן
רכב עם תיירים שטיילו במדבר חצרמות הותקף בידי מחבלים תימנים מארגון המדינה האסלאמית (דאעש) בשנת 2008. ארבעה נהרגו: שתי תיירות בנות 54 ו-63 מבלגיה, הנהג ומדריך הטיול מתימן, ונפצעו תיירים אחדים וביניהם תייר עם פציעה קשה מאוד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  (באנגלית) צייהדית (הכתב הדרום ערבי הקדום), מתוך הספר השפות השמיות, מאת לאוניד י' כוגן ואנדריי קורטייב, ערוך בידי רוברט חצרון עמ' 220, הוצאת רוטלדג, לונדון 1997
↑  מאגר כתובות ערבית עתיקה
↑  (באנגלית) חדרמות: שם הבא עם סיפור. לימודי ערב ואסלאם, גמל סאליבי, עמודים 393–397. בתוך ספר בגרמנית לכבוד אחסן עבאס לרגל יום הולדתו הששים  בעריכת אל-קעאדי 1981.
↑  (בצרפתית) תימן: התיירים הבלגים חוזרים 19 בינואר 2008, בעיתון הבלגי בצרפתית לה סואר
בתי הבוץ בשכונת אל-קוּרַיבּה, ברַיְיבּוּן (ער') (ואדי דַ֫וְועַן (אנ')), בירת חצרמות הקדומה
מפת ממלכת חצרמות הקדומה שנת 400 לפני הספירה
כתובת בשפת חצרמות ובכתב דרום ערבי קדום, לאל השבאי אַל-מַכַּה
אזור סמוך לעיר סֶיְאוּן בעמק חצרמות
חנטשין

חנטשין במבט מצפון
"מבצר חנטשין" (בפולנית: Zamek w Chęcinach). מבצר סמוך לעיירה הממוקם בגבעה הצופה אליה
חנטשין (בפולנית: ‏Chęcinyקובץ:Pl-Chęciny.ogg‏Ⓘ‏, חנצ'יני) היא עיירה בחבל קיילצה שבפולין, על שפת נהר סילניצה, כ-15 ק"מ מקיילצה ושימשה בעבר מקור לאבן גיר לצורך ייצור סיד. בעיירה החלה את דרכה חסידות חנטשין, וכן ישבו בה רבנים מפורסמים שנקראו על שם העיר. נכון לשנת 2006, אוכלוסייתה של העיירה עומדת על 4,252 תושבים, והמבצר העתיק בקרבתה מהווה מוקד משיכה לתיירים.
היסטוריה > היסטוריה כללית > ימי הביניים

העיר מוזכרת לראשונה במסמכים היסטוריים משנת 1275. העיר השיגה את האמנה שלה וזכויותיה כעיר בשנת 1325. באותו הזמן הייתה חנטשין מרכז עירוני חשוב, שבה במאי 1331 ארגן המלך ולדיסלאב הגבוה מפגש של אנשי ה"שלאכטה" של מחוז פולין קטן, אנשי האצולה הזעירה פולין, על-מנת לדון עמם במלחמה המתקרבת עם האבירים הטבטונים. בשנת 1465 נשרפה חנטשין בשריפה גדולה. אותו הדבר קרה שוב זמן לא רב לאחר מכן, בשנת 1507.
היסטוריה > היסטוריה כללית > העת החדשה

במאה ה-16 הייתה חנטשין מרכז מקומי של כרייה ומסחר, והשיש שלה הפך למפורסם ברחבי פולין וליטא. באותן השנים, המקום שימש כמרכז של הרפורמציה הפרוטסטנטית. העיר נהרס חלקית במרד שפרץ במקום נגד המלוכה בשנים 1606–1608, ונחרבה כמעט לחלוטין בפלישה השוודית לפולין בשנות החמישים של המאה ה-17. מיד לאחר מכן, ב-1 באפריל 1657 הוחרבה העיר שוב, הפעם בידי הטרנסילוונים בראשות גאורג רקוצי, שהותיר בה 48 בתים בלבד בשנת 1660 מתוך 341 שעמדו שם חמש שנים קודם.
העיר הוכרזה כבירת פולין התחתית בשנת 1764 אך נכבשה זמן קצר לאחר מכן בידי האימפריה האוסטרית, ובירת המחוז עברה לקיילצה. במהלך ראשית המאה ה-19, הפכה חנטשין לעיירה בעל רוב יהודי מוצק. במהלך מלחמות העולם נפגעה העיר, ובמהלך זו השנייה קהילתה היהודית, הושמדה במלואה.
היסטוריה > יהודי העיירה > היסטוריה מוקדמת

במשך השנים לא הותרו מגורים ליהודים בעיר המחוז קיילצה, ולכן הסתפקו בעיירות שבסביבתה, כחנטשין.
בשנת 1827 בעיירה היו 1,740 יהודים, שהיוו 70% מאוכלוסייתה. שבעים שנה מאוחר יותר, ב-1897, כבר היו 4,361 יהודים ועדיין נותרו 70% מהאוכלוסייה. ישנו תיאור ספרותי מהתקופה, ובו נרשם שהיהודים בעיירה חיו בחברה דתית סגורה, החיים בבתים סביב מרכז העיירה וברחובות הראשיים שבה. בשנת 1905 לקראת מלחמת העולם הראשונה, העיר סבלה משריפה ואוכלוסיית היהודים ירדה ל-3414 ונפשות, המהווים רק 61.1% מתושבי העיר. בתום המלחמה נותרו רק 512 בתים על עמדם. לאחר המלחמה, בשנת 1921, נספרו בעיירה רק 2,825 יהודים המהווים 56 אחוז מאוכלוסייתה בלבד.
היהודים בין המלחמות עסקו במלאכות קלות ובמסחר בעוד האוכלוסייה הנוצרית עסקה בחקלאות ובכריית פחם. תיאור העיירה מהתקופה מציין שבמקום היו תנאי מחיה עלובים ועזובה, לכלוך ומחלות שררו בכל מקום. בדיקת תברואה מ-1932 הראתה שמעט מאוד מקומות עומדים בדרישות הניקיון והבריאות.
בשנות ה-80 של המאה ה-19, רבה של העיר היה הרב נתן מאיר (נוּסן מאייר) פיש.
רבנים מפורסמים מעיר זו הם רבי חיים שמואל מחנטשין - נכדו של החוזה מלובלין, וכן רבי משה מחנטשין (נין רבי דוד הלוי, מחבר הספר טורי זהב), מורו וחברו של מחבר הספר מאור ושמש - הרב קלונימוס הלוי מקרקוב.
היסטוריה > יהודי העיירה > מלחמת העולם השנייה

הצבא הגרמני ישב במתחם ציבורי בעיר מיד עם כיבוש פולין, ומעט אחר כך בסוף 1939 כבר הוכרזה ועדת יודנרט בידי הגרמנים, שראשה נודע בנצלנות ובפשעיו.
בשנת 1941 הוקמה בחלקים מהעיר גיטו יהודי (בין הרחובות לוקייטה, דלוגה, בולחובסקה, וקיילצסקה, מופרדים בגדר עץ ותיל משכניהם הנוצרים.
500 יהודים עניים ברובם, נבחרו בפקודת הגרמנים בידי היודנרט וגורשו למחנה העבודה האסאג בצ'נסטוחובה באפריל 1942. ביולי, 105 נוספים נבחרו לגירוש למחנות עבודה אלו, אך לא נודע גורלם. יש הסוברים כי נרצחו בדרך.
לקראת חיסול הגיטו נוספו 919 יהודים מגטו לופוצנו, ועוד יהודים רבים מעיירות הסביבה, ובסך הכל הגטו בעיירה הכיל כ-4000 יהודים בשיאו.
הגטו חוסל ב-12 בספטמבר 1942, בידי משטרה מקומית פולנית בפיקודו של גרלף מאייר, אשר ניהלו את השמירה ואת רוב תפקידי השיטור לאורך כל התקופה. היהודים גורשו במכות ומרדף אל כיכר השוק, ומשם הוצעדו שבעה קילומטר אל תחנת הרכבת בווליצה, והובלו למחנה המוות בטרבלינקה. עשרות יהודים נורו ונרצחו בעת האיסוף אל הכיכר, בצעדה ובדרך למחנות. 40 יהודים שלא יכלו לצאת לצעדה נותרו בגטו ונרצחו יומיים לאחר מכן. שלושים יהודים נוספים מהיודנרט והמשטרה היהודית נותרו לאיסוף חפצי ערך מהמחנה אל בית הכנסת. חלק משלושים אנשים אלו הצליח לברוח, והיתר נרצחו באוקטובר. ארבעה בתי כנסת גדולים הוכרזו בידי הגרמנים כ"נכסי נעדרים".
אחד מבתי הכנסת המפוארים של העיר נותר על כנו עד היום. כמו כן חלק מבית הקברות העתיק נותר ללא פגע.
כלכלה

העיירה היא מרכז לתעשיית חומרי בנייה, מחוץ לעיירה מצוי מפעל גיר. לאחרונה, הותחל בפיתוח של תעשיית המזון.
כלכלה > תיירות

חלק נכבד מכלכלת העיירה, מבוסס על תיירות. העיירה ממוקמת על צומת מסלולי הליכה מרכזיים באזור.
להלן נקודות העניין התיירותיות המרכזיות בעיירה.
"מבצר חנטשין" (בפולנית: Zamek w Chęcinach) - מבצר מהמאה ה-13 הנמצא סמוך לעיירה בגבעה הצופה אליה;
"כנסיית סנט רתולומיאו" - כנסייה הבנויה בסגנון גותי מאוחר (קיימת מאז שנת 1600);
מנזר פרנציסקני מהמאה ה-14;
כיכר מרכז העיירה - בנוי בסגנון ימי ביניימי.
ערים תאומות

הערים התאומות של חנטשין הן:
בולגריה יאברוב, בלגואבגרד, בולגריה
גרמניה שורנק, סקסוניה התחתונה, גרמניה
דנמרק רונדה, יוטלנד, דנמרק
לקריאה נוספת

מ. צאנין, ווידז'יסלאב וחנצ'ין בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 252–255 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)
טונשן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  100.45963 קילומטר רבוע
 אורך:  117.86 קילומטר
 מידע נוסף
 ‏אגן ניקוז:  388.5015 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  64°43′00″N 13°23′00″E﻿ / ﻿64.716666666667°N 13.383333333333°E﻿ / 64.716666666667; 13.383333333333
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהטונשן(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.טונשן
 
טונשן (בנורווגית: Tunnsjøen; בסאמי דרומי (אנ'): Dåtnejaevrie) הוא אגם בנפות רוירוויק ולירן במחוז טרנדלג שבנורווגיה. שטחו של האגם הוא 100.18 קמ"ר. מדרום לאגם נמצא האגם לימינגן וממערב נמצא הגבול עם שוודיה. גובה פני האגם הוא 358 מטר מעל פני הים ונפחו הוא 8.68 קילומטר מעוקב. עומקו המקסימלי של האגם הוא בעומק של כ-220 מטרים. זהו האגם השביעי בגודלו בנורווגיה.
הערות שוליים

↑  Store norske leksikon. "Tunnsjøen" (בנורווגית). נבדק ב-2011-09-07.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוסף סאנעי

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1937 אספהאן, איראן 
 פטירה:  12 בספטמבר 2020 (בגיל 82) קום, איראן 
 מדינה:  איראן
 מקום קבורה:  Sheikhan Cemetery 
 השכלה:  Isfahan Seminary 
 מפלגה:  מפלגת הרפובליקה האסלאמית 
 דת:  מוסלמי-שיעי
 saanei.org
 
אייתוללה עליון יוסף סאנעי (בפרסית: یوسف صانعی;‏ אוקטובר 1937 – 12 בספטמבר 2020) היה איש דת מוסלמי שיעי מזרם התריסריים, איראני. הוא החזיק בתואר השני הבכיר ביותר (אחרי אמאם) באסלאם השיעי - מרג'ע תקליד (אייתוללה עליון), שבו מחזיקים רק מתי מעט. עד 1983 השתייך למועצת שומרי החוקה. עמדותיו הפכו אותו לבכיר בין אנשי הדת המתנגדים למשטר בראשותו של המנהיג העליון, עלי ח'אמנאי.
ביוגרפיה

סאנעי נולד באספהאן. בצעירותו הוא בלט בהצטיינותו בלימודי הדת בקום.
סאנעי נחשב לממשיך דרכו של האייתוללה מונתזרי בהנהגת הזרם הרפורמיסטי בקרב כהני הדת. הוא גינה החזקת נשק גרעיני שלדבריו מנוגד לאסלאם, בהיותו מופנה נגד חפים מפשע. תמך בשוויון זכויות לנשים ובזכויות לבני דתות אחרות.
ב-2009, בתקופת המחאה שלאחר הבחירות, תמך במוחים ואמר שהממשלה אינה לשנות את המצב במדינה עם "טרור, הריגות, עינויים ומאסר". במהלך העימותים הוא ואנשיו הותקפו בקום בידי תומכי המשטר. ב-2010 אף הכריז גוף דתי של המשטר שסאנעי אינו ראוי לתואר "אייתוללה עליון".
באוגוסט 2012 התבטא בנושא המתיחות עם ישראל ואמר כי אירן תהיה חייבת להגיב למתקפה של "המשטר הציוני", אולם גם איראן תינזק ממלחמה, שכן במלחמות "לא מחלקים לחם וסוכריות", התבטאות שבלטה בזהירותה על רקע אמירות של בכירים אירניים באותו זמן כי ישמחו למלחמה עם ישראל שתספק הזדמנות להיפטר מקיומה.
הערות שוליים

↑  תומר פרסיקו, המניע העתיק בעולם: מלחמת דת באיראן, באתר nrg‏, 23 ביוני 2009
↑  דודי כהן, אייתוללה נגד מלחמה בישראל: "גם איראן תינזק", באתר ynet, 21 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 297527239   WorldCat (עם VIAF): 297527239
יולפוסאו

| --- | --- |
הנהר יולפוסאו ליד העיירה הווראגרדי (Hveragerði)
הנהר יולפוסאו ליד העיירה הווראגרדי (Hveragerði)
 מידע כללי
 אורך:  33 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  423 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  5,678 קמ"ר
 מוצא:  מפגש הנהרות קוויטאו וסוג ממזרח להר אינגולפספיאל (Ingólfsfjall)
 יובלים:  קוויטאו, סוג 
 שפך:  האוקיינוס האטלנטי
 מדינות באגן הניקוז:  איסלנד
 
יולפוסאו (באיסלנדית: Ölfusá) הוא נהר בדרום-מערב איסלנד, שנוצר מהתמזגותם של הנהרות קוויטאו וסוג. אורכו של יולפוסאו 33 קילומטרים והוא מנקז שטח של 5,678 קילומטרים. מבחינת כמות המים, יולפוסאו הוא הנהר הגדול ביותר באיסלנד - ספיקתו הממוצעת היא 423 מ"ק לשנייה (בקיץ, הספיקה הממוצעת היא 470-330 מ"ק לשנייה, ובחורף 500-300 מ"ק לשנייה). ספיקת המים הגבוהה ביותר, שנמדדה אי-פעם בנהר, היא 2,500 מ"ק לשנייה.
ראשיתו של יולפוסאו הוא מפגש הנהרות קוויטאו וסוג ממזרח להר אינגולפספיאל (Ingólfsfjall). אחרי היווצרותו כתוצאה מהתמזגותם של שני הנהרות, יולפוסאו זורם דרומה עד העיירה סלפוס. בקטע זה, הנהר מהווה את גבולו המערבי של שדה הלבה הגדול ביותר באיסלנד — ת'יורסאו. בהתקרבותו לעיירה, הנהר נעשה צר — כאשר חלקו חולף בתוך שדה הלבה. בשטח העיירה, יולפוסאו נפרד משדה הלבה, פונה מערבה ומהווה את גבולו הצפוני של השדה.
אחרי פנייתו מערבה ליד סלפוס, יולפוסאו מתרחב שוב וזורם 25 קילומטרים עד שפיכתו אל האוקיינוס האטלנטי. סמוך לשפיכתו אל האוקיינוס, הנהר פונה דרומה ורוחבו בהמשך מגיע לחמישה קילומטרים — מה שהופך את השפך שלו ללגונה. באזור זה, בגדה המזרחית של יולפוסאו נמצאת שמורת הטבע פלוי (Flói).
יולפוסאו עלול להציף את גדותיו בזמן התכת קרחונים (כתוצאה מפעילות געשית תת-קרחונית סמוך למקורות של הנהרות שיוצרים אותו). הנהר עשיר בדגה, במיוחד ממין אלתית.