stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבחן טיורינג

איור המתאר את מבחן טיורינג
מבחן טיורינג הוא כינוי למבחן שהציע אלן טיורינג בשנת 1950, במאמר (אנ') שפרסם בכתב העת Mind, כמדד אפשרי למידה שבה יש למכונה כלשהי אינטליגנציה. במקור טיורינג כינה מבחן זה "משחק החיקוי" (באנגלית: imitation game). המבחן נעשה בדרך הבאה: חוקר מקיים דיאלוג בשפה טבעית עם שני גורמים סמויים מעיניו, האחד אדם והשני מכונה. אם החוקר אינו מסוגל לקבוע בביטחון מי האדם ומי המכונה, אז המכונה עברה בהצלחה את המבחן. כדי לפשט את המבחן, הוא נערך בערוץ תקשורת טקסטואלי בלבד.
מטרת הניסוי הוא לבדוק האם מערכת של בינה מלאכותית הגיעה לרמה של מוח אנושי. טיורינג הציע מבחן זה כתחליף לשאלה הטעונה רגשית, "האם מכונות מסוגלות לחשוב?" (שאלה שאליה התייחס מאוחר יותר מדען המחשב אדסחר דייקסטרה, ואמר "השאלה האם מחשב יודע לחשוב דומה לשאלה האם צוללת יודעת לשחות", וגם טיורינג עצמו ציין שהיא "כה חסרת משמעות שאין טעם לדון בה").
קשה לצפות מתי תהיה מכונה שתעבור את "מבחן טיורינג", אך בגרסה מוגבלת של מבחן זה, שבה השאלות מוגבלות לתחום צר מסוים, ניתן להצביע כבר היום על תחומים שבהם יכולתו של המחשב אינה נופלת מזו של האדם (אם כי ניתן לטעון שגם מצב זה אינו מהווה הצלחה במבחן טיורינג). דוגמה לתחום כזה היא משחק השחמט, שבו תוכנת השחמט כחול עמוק של IBM ניצחה את גארי קספרוב בשנת 1996, גדול השחמטאים אז. דוגמה עם תחום מעט יותר רחב היא הצלחתו של המחשב ווטסון (Watson) בשעשועון הטריוויה ג'פרדי! (!Jeopardy) (הגרסה המקורית האמריקאית ל"מלך הטריוויה" ששודרה בישראל).
פרס לובנר ניתן מדי שנה למפתח של תוכנית שיחה, ובו זוכה התוכנית שנחשבת לאנושית ביותר (בהתאם למבחן טיורינג) באותה שנה. בשנת 2008 התוכנית הזוכה הצליחה לשטות ברבע מהשופטים. הפרס שנוי במחלוקת בקהילת חוקרי האינטליגנציה המלאכותית, ומרווין מינסקי- מאבות תחום הבינה המלאכותית - קרא לבטלו בטענה שאינו תורם להתפתחות התחום.
אחת התוכנות שהשתתפה במספר תחרויות היא "יוג'ין גוסטמן" (Eugene Goostman) המדמה ילד בן 13 מאוקראינה (שאינו דובר אנגלית כשפת אם). בתחרות ב-2014 טען מארגן התחרות קווין ווריק כי היא ראויה לתואר התוכנה הראשונה שעברה את מבחן טיורינג, שכן שיטתה ב-33% מהשופטים (10 מתוך 30) ששוחחו עימה 5 דקות. טענה זו זכתה לביקורת רבה בקהילת החוקרים.
שימוש מעשי במבחן טיורינג

אתרי אינטרנט המעוניינים לוודא שהמשתמש שמולם הוא אדם ולא בוט, נותנים למשתמש מעין מבחן טיורינג, שאדם יעבור אותו בקלות, אך בוט יתקשה בכך. טכניקה נפוצה לכך היא הצגת טקסט קצר בגופן משובש, תוך דרישה להקליד את הטקסט בשדה המתאים. מבחן כזה מכונה CAPTCHA (ראשי תיבות של Completely Automated Public Turing test to tell Computers and Humans Apart).
תפיסתו של טיורינג בנוגע למבחן

במאמר שבו מציג טיורינג את המבחן, הוא טוען לגביו שתי טענות עיקריות: א. שעלינו להתייחס לשאלה "האם מכונות יוכלו לעבור את המבחן" במקום לשאלה "האם מכונות יוכלו לחשוב". ב. שמכונות יעברו בעתיד את המבחן, כנראה בתוך כ-50 שנה מעת כתיבת המאמר.
טיורינג מציין במאמר שאין בנמצא הרבה טיעונים חיוביים על-מנת לתמוך בעמדותיו אלה, ותחת זאת הוא מציג התנגדויות רבות שניתן להעלות נגד טענותיו, ומשיב להן. בין ההתנגדויות העיקריות שטיורינג מציג:
ההתנגדות המתמטית (The Mathematical Objection) - הטענה שיש להסיק מתוצאות מסוימות מהלוגיקה המתמטית, ובהן משפטי גדל ומשפטי האי-כריעות של טיורינג עצמו, שהחשיבה האנושית בהכרח עושה משהו שהוא מעבר לחישובי (כלומר, משהו שלא יכול להיעשות על ידי מחשב כלשהו, או מכונת טיורינג). זאת, כיוון שניתן להוכיח שמכונת טיורינג (או כל מכונה הפועלת על פי קבוצה סופית של חוקים) לא יכולה להנפיק את כל אמיתות המתמטיקה, ואילו אצל מתמטיקאים אנושיים לא ידוע על מגבלה כזו. בשנים האחרונות מתקיים דיון אקדמי בנוגע לתשובתו של טיורינג להתנגדות זו.
ההתנגדות של עדה לאבלייס (Lady Lovelace's Objection) - הטענה כי מכונות לא יכולות להציג דבר מקורי משלהן, אלא רק למלא הוראות.
התנגדויות הנוגעות לתודעה (Argument From Consciousness) - התנגדויות המשתמשות בקיומה של התודעה כדי לטעון שמכונות לא יוכלו לבצע את מה שמבצעת החשיבה האנושית.
התנגדויות הנשענות על אי-יכולות שונות (Arguments from various disabilities) - התנגדויות המציגות דוגמה לדבר ספציפי שמכונות, לטענת מציגי ההתנגדות, לא יוכלו לעשות. בין הדוגמאות שטיורינג מונה - נטען שמכונות לעולם לא יוכלו: לטעות, ללמוד מניסיון, לגלות יוזמה, להשתמש כהלכה במילים, לעשות משהו חדש לגמרי, לחשוב על עצמן ועוד.
ביקורת ופרשנויות חליפיות

מבחן טיורינג נתפס באופן מסורתי כמבחן התנהגותי לאינטליגנציה. על רקע זה נמתחה במהלך השנים ביקורת על המבחן, בטענה שהוא אינו מלמד דבר על יכולתה של המכונה להבין. להמחשת טענה זו הביא הפילוסוף ג'ון סרל את דוגמת "החדר הסיני": אדם הדובר אנגלית בלבד יושב בחדר נעול, ובידו ספר המכיל הוראות באנגלית ובהן תשובה בסינית לכל שאלה בסינית. האדם מקבל שאלה בסינית דרך חריץ בדלת החדר, ובאמצעות הספר שברשותו מחזיר תשובה בסינית. לצופה מבחוץ ייראה אדם זה כמבין סינית (כלומר הוא עובר גרסה מוגבלת של מבחן טיורינג), אולם ברור לכל - אומר סרל - שאדם זה כלל אינו מבין סינית, ואין לו שמץ של מושג על משמעות השאלות ומשמעות התשובות. הוא פועל בצורה טכנית בלבד, על פי ההוראות שבספר.
במהלך השנים הוצעו מספר פרשנויות חליפיות לדבריו של טיורינג אודות משחק החיקוי. לדעת דיאן פראודפוט, טיורינג ראה אינטליגנציה (או חשיבה) כתכונת תלוית-תגובה (response dependent), וסבר שיצור בעל אינטליגנציה הוא יצור שנתפס/נחווה על ידי אדם ממוצע כיצור אינטליגנטי; השופט במשחק החיקוי אמור לייצג את האדם הממוצע. ברנרדו גונקלבס טוען שמשחק החיקוי הוא ניסוי מחשבתי שבאמצעותו טיורינג מעביר את תפיסת עולמו לגבי טבעה של החשיבה. שלמה דנציגר משלב את שתי הגישות ומציע פרשנות סוציו-טכנולוגית, לפיה טיורינג ראה את משחק החיקוי לא כמבחן אינטליגנציה אלא כאתגר טכנולוגי שפיצוחו יהיה כרוך בשינוי האופן שבו מכונות נתפסות על ידי בני האדם.
ראו גם

וולפרם אלפא - מנוע חיפוש חישובי, שעונה על שאלות במגוון תחומים
לקריאה נוספת

רון אהרוני, "מבחן טיורינג", בספר: יוחאי עתריה וגיל מרקוביץ (עורכים), 2001: אודיסיאה בחלל - קובץ מאמרים לציון חמישים שנה ליציאת הסרט ולנחיתה על הירח, פרדס הוצאה לאור, 2019, עמ' 63–78.
כובען

אישה העוסקת בהכנת כובע, וייטנאם
כובען בחנותו, אקוודור
כובען הוא אדם העוסק בהכנת כובעים או פרטי לבוש אחרים המשמשים לכיסוי הראש.
היסטוריה

כובעים אותם יוצרים כובענים נמכרים כיום לנשים, גברים וילדים, אם כי המונח כובען נפוץ יותר לכובעי נשים. בעבר מכרו כובענים בחנויותיהם כובעים שייצרו או ייבאו, לצד פריטי לבוש נוספים כגון חולצות, גלימות ועוד. תיעוד ראשון של מקצוע זה קיים עוד מהמאה ה-16.
קיימים סוגים שונים של כובעים אותם ייצרו כובענים לאורך ההיסטוריה, ששימשו למצבים ואירועים שונים. למשל, הכובעים אותם ייצרו נועדו להיות חלק מחליפה או ממדים צבאיים, או שנועדו להצביע על מעמד חברתי מסוים. דוגמאות לכובעים אותם ייצרו היו למשל כובע צילינדר לגברים, כובע קאובוי, וכובע קוקטייל כלבוש ערב לנשים.
הכובען בתרבות

במחזה הסאטירי הדרקון של המחזאי הסובייטי יבגני שוורץ משנת 1944, כובען ייצר למען האביר לאנסלוט מצנפת שהחובש אותה נהפך לרואה ובלתי נראה.
אנדרו לי פוטס גילם את תפקיד הכובען במיני סדרת טלוויזיה "אליס" בשנת 2009.
הכובען בתרבות > כובענים ביצירותיו של לואיס קרול

הסופר הבריטי, לואיס קרול, הציג את דמות הכובען בחלק מיצירותיו.
הכובען הידוע ביותר ביצירותיו הוא "הכובען המטורף", דמות המופיעה בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת קרול. הדמות מופיעה בפרק 7 בספר שבו מתוארת "מסיבת התה המטורפת". כמו כן דמותו של הכובען מופיעה בספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם". על פי המסופר, גיבורת הספר אליס מצאה את הכובען המטורף, הארנביב (המכונה גם ארנב ניסן או ארנב האביב) ונמנמן ישנוני בעיצומה של מסיבת תה אבסורדית. סביב לשולחן התנהלה שיחה מוזרה, עד שלבסוף אליס החליטה לעזוב את המקום, תוך שהיא מכריזה "זוהי מסיבת־התה המטופשת ביותר שהייתי בה בימי!".
בבלדה ההומוריסטית, ציד הסנרק (מסכת ייסורים בשמונה צירים), מאת קרול, הארוכה ביותר מבין הבלדות שלו ואחת מיצירות האיגיון החשובות ביותר, מסופר על קבוצת הרפתקנים שיוצאים לצוד סנרק - יצור אגדי שטבעו לא ברור. הכובען הוא חלק מהחבורה שהתארגנה למטרת ציד סנרק.
כובענים בישראל

חייקל פלמן, ממייסדי תל אביב, היה כובען במקצועו. לאחר שהחליט להפסיק להתקיים על כספי החלוקה, למד את מקצוע הכובענות ועבר להתגורר בנווה שלום. פלמן היה מבין מייסדי בית הכנסת הגדול. הוא נפטר בשנת 1912.
במוזיאון אוצרות בחומה מוצגות חנויות שונות של בעלי מלאכה, ביניהן חנות של כובען על כלי עבודתו המקוריים.
יעל כהן פתחה סוכנות לעיצוב כובעים ומלמדת בקורס כובענות.
הערות שוליים

↑  Dictionary - milliner, Merriam-Webster
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4304811-0 
הכובען המטורף מתוך הספר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
פונקציית אקטיבציה

מבנה של נוירון מלאכותי, המציג את המיקום של פונקציית האקטיבציה לאחר הפעלת המשקלים ולפני הפלט.
פונקציית אקטיבציה לוגיסטית
פונקציית אקטיבציה או פונקציית שפעול של נוירון ברשת עצבית מלאכותית היא פונקציה מתמטית המחשבת את הפלט של הנוירון ביחס לקלטים שהוא מקבל ולמשקלם. פונקציות האקטיבציה הן מרכיב מרכזי ברשתות נוירונים, שהן צורת המימוש הנפוצה של מערכות בינה מלאכותית מודרנית. לפונקציה הנבחרת יש השפעה על ביצועי הרשת, ועל ההתאמה שלה לביצוע המשימה שעליה אומנה.
מטרת הפונקציה היא לקבוע את עוצמת הפלט של הנוירון, ביחס לקלט שקיבל. ההשראה לאופן הפעולה של פונקציות אקטיבציה התקבלה מאופן הפעולה של תאי העצב במוח, אשר הפלט שלהם נקבע בהתאם לפוטנציאל הפעולה.
נוירון ברשת נוירונים מלאכותית פועל כפרספטרון (אלגוריתם בסיסי בתחום למידת המכונה), כך שהוא מקבל וקטור קלט, מכפיל אותו בווקטור משקולות שנלמד בזמן האימון. לאחר מכן נקבע פלט הנוירון באמצעות העברת תוצאת המכפלה בפונקציית האקטיבציה.
מטרה נוספת של פונקציית האקטיבציה היא להכניס אי-ליניאריות לרשת, ולכן הפונקציות הנמצאות בשימוש רווח הן פונקציות לא ליניאריות, או פונקציות שיש בהן אלמנט כלשהו של אי ליניאריות.
פונקציית אקטיבציה לא ליניארית מאפשרת לפתור בעיות לא טריוויאליות באמצעות חיבור של מספר קטן של צמתים. פונקציות האקטיבציה המודרניות כוללות את ReLU ששימשה במודל הראייה הממוחשבת AlexNet מ-2012, את GELU ששימשה במודל BERT שאומן על ידי Google ב-2018, ואת הפונקציה הלוגיסטית סיגמואיד ששימשה במודל זיהוי דיבור משנת 2012 שפותח על ידי הינטון.
השוואה בין פונקציות אקטיבציה

מלבד הביצועים האמפיריים שלהן, לפונקציות האקטיבציה יש גם תכונות מתמטיות שונות. לכל תכונה יש השפעה כלשהי על אימון הרשת, וישנן תכונות נוספות שעשויות להשפיע עליה.
השוואה בין פונקציות אקטיבציה > ליניאריות ואי ליניאריות

על פי משפט הקירוב האוניברסלי (אנ'), רשת עצבית דו-שכבתית שמשתמשת בפונקציית אקטיבציה לא ליניארית, יכולה לקרב כל פונקציה. כאשר הנוירונים ברשת משתמשים בפונקציית אקטיבציה ליניארית, הרשת כולה שווה ערך לרשת חד-שכבתית בשל תכונות הליניאריות.
השוואה בין פונקציות אקטיבציה > טווח

כאשר פונקציית האקטיבציה חסומה, שיטות אימון מבוססות גרדיאנט נוטות להיות יציבות יותר, מכיוון ששינוי בקלט משפיע על המשקולות באופן מוגבל בכל צעד. כאשר הפונקציה לא חסומה, האימון בדרך כלל יעיל יותר מכיוון שקלטים מסוים עשויים להשפיע בצורה חזקה יותר על השינוי במשקולות. במקרה כזה, נדרש בדרך כלל שימוש ב-learning rate (אנ') קטן יותר.
פונקציות שהשיפוע שלהן באינסוף לא שואף לאפס, כלומר לא מתקיים  \lim _{|v|\to \infty }|\nabla f(v)|=0, מתאימות להתמודדות עם בעיית הגרדיאנט הנעלם (אנ') דוגמה לפונקציה כזו היא ReLU.
השוואה בין פונקציות אקטיבציה > גזירות ברציפות

בשימוש בשיטות אופטימיזציה מבוססות גרדיאנט רצוי שהפונקציה תהיה גזירה ברציפות. פונקציית המדרגה (פונקציה שנותנת 0 לכל ערך שקטן מ-0, ו-1 לכל ערך שגדול מ-0) אינה גזירה ב-0, והנגזרת שלה היא 0 לכל ערך אחר, ולכן שיטות מבוססות גרדיאנט לא יכולות לבצע את השיפורים שלהם בהתבסס עליה.
פירוט מתמטי

ניתן לחלק את פונקציות האקטיבציה הנפוצות ביותר לשלוש קטגוריות: פונקציות ridge, פונקציות רדיאליות ופונקציות אגרגציה.
פירוט מתמטי > פונקציות ridge

פונקציות ridge (אנ') הן פונקציות מרובות משתנים הפועלות על צירוף ליניארי של משתני הקלט. דוגמאות לפונקציות נפוצות הן:
פונקציה ליניארית:  \phi (\mathbf {v} )=a+\mathbf {v} '\mathbf {b}  ,
פונקציית ReLU:  \phi (\mathbf {v} )=\max(0,a+\mathbf {v} '\mathbf {b} ) ,
פונקציית מדרגה:  \phi (\mathbf {v} )=1_{a+\mathbf {v} '\mathbf {b} >0} ,
פונקציה לוגיסטית:  \phi (\mathbf {v} )=(1+\exp(-a-\mathbf {v} '\mathbf {b} ))^{-1} .
ברשתות עצביות ביולוגיות, פונקציית האקטיבציה היא בדרך כלל הפשטה המייצגת את הדחף עצבי בנוירון. בצורתה הפשוטה ביותר, הפונקציה היא בינארית, כלומר הנוירון יכול לבחור האם להוציא פלט או לא. עוצמת הפלט של נוירונים חסומה, ופונקציות שמחקות את ההתנהגות הזו בצורה מהימנה הן פונקציות שהטווח שלהן הוא מרחב סופי, כמו סיגמואיד.
פירוט מתמטי > פונקציות רדיאליות

פונקציות רדיאליות (אנ') נמצאות ברשתות מסוג RBF (אנ'), שיעילות בקירוב אוניברסלי של פונקציות. פונקציה בשימוש נפוץ היא פונקציית גאוס,  \,\phi (\mathbf {v} )=\exp \left(-{\frac {\|\mathbf {v} -\mathbf {c} \|^{2}}{2\sigma ^{2}}}\right), כאשר  \mathbf {c}  הוא הווקטור המייצג את מרכז הפונקציה ו- a ו- \sigma  הם פרמטרים המשפיעים על רדיוס הגאוסיאן.
פירוט מתמטי > פונקציות אגרגציה

פונקציות אגרגציה (אנ') נמצאות בשימוש נרחב בשכבת האגרגציה (pooling) ברשתות קונבולוציה, ובשכבת הפלט של רשתות סיווג בעלות מספר מחלקות. הפונקציות האלה מבצעות אגרגציה על הקלט, למשל בחירת הממוצע, המינימום או המקסימום. בסיווג מרובה מחלקות, נעשה שימוש בפונקציית סופטמקס שיוצרת התפלגות מהקלט שהתקבל, כלומר מייצרת וקטור שסכומו 1.
פונקציות אקטיבציה נפוצות

| שם | ויזואליזציה | משוואה,  g\left(x\right) | נגזרות,  g'(x) | טווח | סדר גזירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פונקציית הזהות |  |  x |  1 |  (-\infty ,\infty ) |  C^{\infty } |
| פונקציית מדרגה |  |  {\begin{cases}0&{\text{if }}x<0\\1&{\text{if }}x\geq 0\end{cases}} |  0 |  \{0,1\} |  C^{-1} |
| טנגנס היפרבולי |  |  \tanh(x)\doteq {\frac {e^{x}-e^{-x}}{e^{x}+e^{-x}}} |  1-g(x)^{2} |  (-1,1) |  C^{\infty } |
| ReLU (אנ') |  |  {\begin{aligned}(x)^{+}\doteq {}&{\begin{cases}0&{\text{if }}x\leq 0\\x&{\text{if }}x>0\end{cases}}\\={}&\max(0,x)=x{\textbf {1}}_{x>0}\end{aligned}} |  {\begin{cases}0&{\text{if }}x<0\\1&{\text{if }}x>0\end{cases}} |  [0,\infty ) |  C^{0} |
| GELU (Gaussian Error Linear Unit) |  |  {\begin{aligned}&{\frac {1}{2}}x\left(1+{\text{erf}}\left({\frac {x}{\sqrt {2}}}\right)\right)\\{}={}&x\Phi (x)\end{aligned}} |  \Phi (x)+x\phi (x) |  (-0.17\ldots ,\infty ) |  C^{\infty } |
| Leaky ReLU |  |  {\begin{cases}0.01x&{\text{if }}x\leq 0\\x&{\text{if }}x>0\end{cases}} |  {\begin{cases}0.01&{\text{if }}x<0\\1&{\text{if }}x>0\end{cases}} |  (-\infty ,\infty ) |  C^{0} |
| גאוסיאן |  |  e^{-x^{2}} |  -2xe^{-x^{2}} |  (0,1] |  C^{\infty } |
| סופטמקס (אנ') |  |  {\frac {e^{x_{i}}}{\sum _{j=1}^{J}e^{x_{j}}}}לכל  i=1,...,j |  g_{i}\left({\vec {x}}\right)\left(\delta _{ij}-g_{j}\left({\vec {x}}\right)\right) |  (0,1) |  C^{\infty } |
| Maxout |  |  \max _{i}x_{i} |  {\begin{cases}1&{\text{if }}j={\underset {i}{\operatorname {argmax} }}\,x_{i}\\0&{\text{if }}j\neq {\underset {i}{\operatorname {argmax} }}\,x_{i}\end{cases}} |  (-\infty ,\infty ) |  C^{0} |
ראו גם

פונקציה לוגיסטית
שניאור זלמן גרליק

הרב שניאור זלמן גרליק (כ"ה בסיון ה'תר"ם, 4 ביוני 1880 – ח' בסיוון תשל"ד, 28 במאי 1974) היה הרב הראשון של כפר חב"ד והתלמיד  הראשון בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'.
תולדות חייו

גרליק נולד בבעיר ראגאצ'וב בבלארוס לליבא ליהושע גרליק, שהיה מחסידי הרבי הרש"ב.
בשנת ה'תרנ"ז (1897), בגיל 17 נסע עם אביו ללובביץ' לחתונת אדמו"ר הריי"צ, לאחר ששמע את ההכרזה מהאדמו"ר הרש"ב על הקמת ישיבת תומכי תמימים בעת סעודת השבע ברכות של בנו אדמו"ר הריי"צ, בבואו ללובביץ סר פעמיו מיד להירשם לישיבה, וכך למעשה היה התלמיד הראשון שנרשם לישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. היה מעשרה התלמידים הראשונים שהתקבלו למחזור הראשון של ישיבת תומכי תמימים בלובביץ', שם קיבל סמיכה לרבנות מהמו"ץ של ליובאוויטש, הרב דוד צבי חן ועוד.
בשנת ה'תרס"א, בגיל 21, החל לכהן כרב בעיר ברזנה שבאוקראינה. בשנת ה'תרפ"ז עבר לכהן כרב בעיר סנובסק.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נדד ללנינגרד, ומאוחר יותר לטשקנט.
בתום המלחמה ולאחר תלאות רבות הגיע עם בני משפחתו לארץ ישראל. לקראת חג השבועות תש"ט השתקע בכפר חב"ד שהוקם באותה תקופה.
הרב גרליק החל לארגן שיעורי תורה, ואף דאג לשפץ מבנה עבור המקווה. תושבי היישוב שהכירו במעלותיו ביקשו למנותו כרב היישוב, אולם הוא סירב בתחילה לקבל עליו את התפקיד, בסוף חודש תשרי תש"י ערכו תושבי הכפר אספה ובה החליטו כי הם מקבלים עליהם את הרב גרליק לרב הכפר, אך למרות החלטה הוא שלח מכתב לאדמו"ר הריי"צ על החששות שלו לעניין, בכ' בכסלו תש"י קיבל מכתב חזרה עם ברכת הצלחה ו'מזל טוב' לרגל התמנותו ומאז החל לכהן כרבה של כפר חב"ד, וכיהן במשרה זו במשך עשרים וחמש שנים עד לפטירתו.
במוצאי ז' בסיוון אסרו חג של חג השבועות ה'תשל"ד (28 במאי 1974) כאשר שב במכונית מחתונה בירושלים, נהרג בתאונת דרכים, יחד עם שלשה אנשים נוספים, בהם כלה ערב נישואיה. התאונה עוררה זעזוע בקרב חסידי חב"ד, והרבי מנחם מנדל שניאורסון התייחס למאורע והתבטא כי לא ניתן להסביר את סיבת המות הטראגי, אך אין לתהות על מידת הדין של הקב"ה.
על שמו נקרא רחוב בכפר חב"ד. לרב גרליק נולדו בן יחיד ושלשה בנות. חתנו הרב נחום טרבניק מילא את תפקידו ברבנות לאחרי פטירתו.
לקריאה נוספת

שניאור זלמן רבינוביץ, התמים הראשון, תולדות חייו פועלו ואמרותיו של ראשון תלמידי 'תומכי תמימים' הרב שניאור זלמן גרליק ע"ה, רבו הראשון של כפר חב"ד, תשפ"א
הערות שוליים

↑  אגרות קודש הריי"צ כרך יח עמוד שלב
↑  לקריאה נוספת אודות התאונה חב"ד און ליין, תשע"ו.
↑  לקט כתבות מהעיתונות לאחר התאונה
מירי בן-שמחון

| --- | --- |

מירי בן-שמחון
 לידה:  13 בינואר 1950 מרסיי, צרפת 
 פטירה:  24 ביוני 1996 (בגיל 46) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית, צרפתית 
 
מירי בן-שמחון (13 בינואר 1950 – 24 ביוני 1996) הייתה משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית.
חייה ושירתה

בן-שמחון נולדה במחנה מעבר בצרפת, בעת שהוריה היגרו ממרוקו לישראל, וגדלה בשכונת הקטמונים בירושלים. היא למדה ספרות עברית באוניברסיטה העברית ומשחק בבית צבי. עבדה במשרד פרסום, ערכה מדורים בעיתון "ירושלים" והייתה עורכת לשונית ומתרגמת במוסדות שונים.
בן-שמחון כתבה שירים, סיפורים קצרים, ועסקה גם בתרגום. ספר שיריה הראשון, מעוניינת לא מעוניינת, ראה אור ב-1983. בשנת 1985 ראה אור ספרה השני, שיבולת דקה בכד חרס עתיק. אחריו ראו אור ספרי השירה צמא (1990) ואקזיסטנציאליזם חרד (1998). האחרון פורסם לאחר מותה. שיריה עוסקים בסוגיות מגדריות, אתניות, מעמדיות ותרבותיות-פוליטיות. אלה ארוגות זו בזו ביצירתה.
בשנת 2010 פורסמה "שירת מרים: אנתולוגיה ביוגרפית על שירת מירי בן שמחון". ערך אותה המשורר וההיסטוריון דן אלבו, חבר קרוב של המשוררת. ב-2018 ראה אור "רק האוויר בחוץ שגיא", אוסף השירים של בן שמחון. באותו ספר שערכה קציעה עלון, המקימה של הוצאת "גמא", פורסמו לראשונה שירים מתוך העיזבון של בן שמחון. במהלך עבודתה, עלון שיתפה פעולה עם אחיה של המשוררת, ידידיה בן שמחון, מפענח של כתב ידה. על כך היא כותבת בהקדמה לספר: "במשך ימים רבים ושעות אינספור עמלנו [...] על פענוח כתבי היד והתקנתם לדפוס. באורח נבואי ממש, נדמה כי מירי בן שמחון חזתה את היגיעה הרבה שנתייגע בפענוח כתב ידה הלא-קריא".
בשנת 2023, עשורים לאחר מותה, פורסמה בעיתון 'הארץ' רשימה שנמצאה בארכיון בן שמחון תחת הכותרת "זרמים תת-קרקעיים". הרשימה מתמקדת ביחסיה של בן שמחון עם המשוררת שלי אלקיים, שהגיבה לקריאה בה ברשימה משלה. בשנת 2024 פורסם בעיתון 'הארץ' סיפור קצר שנמצא גם הוא בארכיון בן שמחון תחת הכותרת "המריצה". את הסיפור ערכה דנה עדיקא שיזמה את פרסומו. זמן קצר לאחר מכן, בעקבות פנייה של קוראת העיתון, התברר כי מדובר בתרגום של סיפור קצר מאת הסופר האיטלקי לואיג'י פיראנדלו ("La carriola").
בן שמחון נהרגה בתאונת דרכים ב-24 ביוני 1996. עיזבונה שמור ב'מכון גנזים - אגודת הסופרים' (תל אביב).
סרט "אהבה מתרגשת לבוא" - סרט על חייה ומותה של מירי בן שמחון

"אהבה מתרגשת לבוא" הוא סרט דוקומנטרי שנעשה אודות חייה, ומותה על ידי הבמאים אלדד בוגנים וישראל וינקלר והתסריטאי ד"ר דן אלבו, על בסיס ספרו "שירת מרים". הסרט הופק בתמיכת ערוץ 11 ושודר בצאת חג סוכות ביום חמישי 12 באוקטובר 2017.
אהבה מתרגשת לבוא - הסרט על מירי בן שמחון (1:15:06), יו-טיוב
ספריה

מעוניינת לא מעוניינת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1983.
שבלת דקה בכד חרס עתיק, אל"ף, תל אביב, 1985.
צמא, ספרית הפועלים, תל אביב, 1990.
אקזיסטנציאליזם חרד, הוצאת כרמל, ירושלים, 1998.
רק האוויר בחוץ שגיא: כל השירים של מירי בן שמחון כולל שירים מן העזבון, הוצאת גמא, תל אביב, 2018. עם הקדמה ואחרית דבר מאת קציעה עלון.
מכתביה

מירי בן-שמחון, שיר: רקוויאם, באתר הארץ, 23 בינואר 2018
מירי בן־שמחון, מכתב נואש של אהבה למאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 9 בינואר 2015
מירי בן-שמחון, המריצה, סיפור מעזבונה, באתר הארץ, 13 ביוני 2024
לקריאה נוספת

דן אלבו (עורך), שירת מרים, הוצאת כרמל, ירושלים, 2010.
מנחם בן, "מאותתת לא מובנת על שביל חלב", תל אביב, 9 באוגוסט 1996, עמ' 67.
שושנה ויג, "חיפוש אחר מילים מדויקות", מאזנים פ"ד(5–6), 2011, עמ' 91–92. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
קציעה עלון, "מזרחיות בין 'מסכה' ל'פנים', בין 'אם' ל'אב': עיון בשלושה שירים של מירי בן-שמחון", הכיוון מזרח 8, חורף 2004, עמ' 50–54.
קציעה עלון, "הדיאלוג הגלוי והסמוי: מירי בן שמחון ומאיר ויזלטיר", "השירשור: מאיר ויזלטיר – מירי בן שמחון – ויקי שירן", בתוך: אפשרות שלישית לשירה: עיונים בפואטיקה מזרחית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2011, עמ' 130–148.
דליה מרקוביץ' וקציעה עלון, "הגבול הבלתי נראה: מעמד, אתניות ומגדר בשירה של מירי בן-שמחון 'נערה מן הקטמונים'", הליקון 76, חורף תשס"ז 2007, עמ' 30–34.
הערות שוליים

↑   קציעה עלון, מסואב ומלא קסם: ויזלטיר בשיריה של בן שמחון, באתר הארץ, 9 בינואר 2015
↑  מירי בן שמחון, רק האויר בחוץ שגיא, תל אביב: הוצאת גמא, 2018, עמ' 6
↑   מירי בן שמחון, זרמים תת קרקעיים, באתר הארץ, 24 באפריל 2023
↑   שלי אלקיים, מירי בן שמחון היתה שבויה במקסם שווא של שיגעון, באתר הארץ, 24 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308786205171  BnF: cb15518775p (data)  ISNI: 0000 0001 1614 455X  LCCN: nr91035978  NTA: 434376175  SUDOC: 261947656  VIAF: 29839168   WorldCat (עם VIAF): 29839168
4:20

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת פעולה, סדרת דרמה 
 יוצרים:  דוד דהן עידו דרור
 כותבים:  דוד דהן עידו דרור
 בימוי:  יהונתן בר אילן
 שחקנים:  עוז זהבי יובל שרף-שבן דולב מסיקה נוה צור עדי אלון שון סופטי שלומי קוריאט חנן סביון אקי אבני מירב שירום לירז אברה דנה סמו
 פסקול:  אורי צ'צ'יק ניר סבו
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 חברת הפקה:  סטודיו ענני
 הפצה:  HOT
 צלמים:  אשר בן-יאיר אילן
 מוזיקה:  נדב הולנדר
 אורך פרק:  40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT3
 תקופת שידור מקורית:  28 במאי 2023 – 6 ביולי 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"4:20" היא סדרת דרמה ופעולה ישראלית. הסדרה נוצרה על ידי דוד דהן ועידו דרור ועלתה לשידור בערוץ HOT3 ב-28 במאי 2023. העונה הראשונה של הסדרה הסתיימה ביולי 2023.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר סיפורם של אסי וניבי בניסטי (עוז זהבי ויובל שרף-שבן), הורים גרושים לילדה (עמנואל פפר) הסובלת מאפילפסיה מסוג נדיר ועמיד לתרופות. ניתן להקל על מצבה רק על ידי שמן קנאביס בשם "נירוונה" שהתקבל במסגרת מחקר קליני שנערך בישראל. עם זאת, המחקר נפסל רגע לפני סיומו, והזן המסוים של הקנאביס מוחרם ונשלח להשמדה. אסי מחליט לקחת את העניינים לידיים ומתכנן לשדוד את המשאית שמובילה את הקנאביס כדי להציל את בתו. הוא נעזר ברפי ובקומה (דולב מסיקה ונוה צור), סוחרי סמים עם חובות לעבריינים. אסי מתמודד עם קשיים מצד המשטרה, עבריינים ואפילו גרושתו שמתעקשת לבצע ניתוח מוח לבתם.
דמויות ושחקנים

אסי בניסטי (עוז זהבי)
ניבי בניסטי (יובל שרף-שבן)
גאיה בניסטי (עמנואל פפר)
רפי (דולב מסיקה)
קומה (נוה צור)
יוני (רועי אסף)
רוני (מירב שירום)
ענבל (אלמה דישי)
ארי בלחסן (אקי אבני)
לילי נקש (חנן סביון)
אוחיון (עדי אלון)
גחל (שון מונגוזה)
קורל (לירז אברה)
שארל (שלומי קוריאט)
מירון (שון סופטי)
אורלי (שירה לוי)
סיגל (דנה סמו)
הרב שניאור (נתן רביץ)
יקותיאל (רן מושיוב)
תילי (נאיה בינשטוק)
סלומון (סולי) (דניאל טגאו)
ביקורות

בביקורת שפורסמה באתר "Tvbee" של מאקו, הביקורת מבקרת את הסדרה, שתויגה כ"סדרת קנאביס", על חוסר הבהירות והקוהרנטיות שלה. למרות הפוטנציאל הראשוני שמזכיר את "אושן 11", הסדרה לא מצליחה לספק נרטיב עקבי מעבר להתמקדות שלה בסמים. המניעים וקווי העלילה של הדמויות נראים חסרי הקשר. בעודה מנסה לעסוק בנושאים קשים, הסדרה כושלת, מסתמכת על קלישאות ולא מצליחה למשוך את הקהל שלה ביעילות.
בביקורת שפורסמה ב-"ynet", הסדרה מתוארת כסדרה שנופלת מהפוטנציאל שלה כדרמת-אקשן קומית על תרבות המריחואנה. למרות שמה, הסדרה חסרה סקירה משמעותית של נושאי קנאביס, ופיתוח העלילה שלה זוכה לביקורת כצפוי ומפוזר. עם זאת, הביקורת מכירה בקאסט החזק בראשות עוז זהבי, שמצליח לבלוט. למרות שהסדרה עשויה לפנות לבני נוער ואולי לילדים בשל האלמנטים הקומיים שלה, מצוין כי יש צורך במאמץ רב יותר כדי למשוך את הצופים באופן מלא ולפתח את קו העלילה.
בביקורת שפורסמה ב"וואלה!, תיארו את הסדרה כהזדמנות שהוחמצה, והדגישו את הביצוע החלש שלה למרות הנחת יסוד מסקרנת. העלילה כוללת ”הדיאלוגים צולעים ותמוהים, חלקם ממש עד כדי גלגול עיניים”, כימיה לקויה בין שחקנים, דמויות לא משכנעות ואלמנטים עלילתיים מגוחכים. למרות ניסיונות ההומור וטון קליל יותר, הסדרה לא מצליחה לספק פרשנות משמעותית לנושאים שונים. בסך הכל, הסדרה מתוארת כאירוע טלוויזיה מאכזב שלא מצליח לממש את הפוטנציאל שלו, ומשאיר את הצופה מתוסכל.
בביקורת שפורסמה ב"ישראל היום", נכתב כי נראה שיוצרי הסדרה הושפעו מסדרות פשע ישראליות ותיקות יותר כמו "הבורר" ו"עספור" במקום לשאוב השראה מתוכניות עכשוויות ומוערכות יותר כמו "הסופרנוס". הסדרה זוכה לביקורת על חוסר מקוריות ועומק, ועל כך שהיא מסתמכת על תפיסות ישנות וקלישאות מדרמות פשע ישנות יותר. נכתב כי הסדרה מופרכת, סטיגמטית, צפויה ובנאלית, המזכירה סרט המשך ל"עספור" או חיקוי חיוור של "הבורר". הביקורת מדגישה מגמה בטלוויזיה הישראלית של כישלון בהפקת סדרות פשע איכותיות ומקוריות, כשניסיונות קודמים רבים היו מביכים, מוזרים, משעממים או רדודים.