stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרייזלר טאון אנד קאנטרי
דור שלישי - 1996-2000

| --- | --- |

הדור השלישי
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  דודג' קרוואן   פלימות' וויאג'ר   קרייזלר וויאג'ר
 יצרן:  קרייזלר
 שנות ייצור:  1996-2000
 הרכבה:  קרייזלר
 מודל קודם:  Plymouth Voyager 
 מודל אחריו:  Chrysler Town & Country 
 סיווג:  מיניוואן
 מרכב:  מיניוואן 4 דלתות
 גובה:  2.3 מטר ~
 מפרט טכני
 מנוע:  V6
 הילוכים:  אוטומטי/ידני
 מהירות מרבית:  120 מייל לשעה
 מעצב:  קרייזלר
 
לאחר 11 שנה בעיצוב "מרובע", החליטה קרייזלר לחדש את הדגם לגמרי. הדגם החדש היה הרבה יותר חדשני, בטיחותי יותר ויותר מקורי. כמו כן היה גדול ב-27% מקודמיו.
קרייזלר התירה לדודג' לייצר את תעלת האוורור בצורת צלב ואישרה לפלימות' להטביע את סמלה על הרכב. הרכב החדש יוצר בצבעים רבים הרבה יותר, היה ארוך וגבוה יותר מקודמיו. פנסיו היו מכווצים יותר ופתחי האוורור גם כן. הדגם שווק בארץ באופן מוגבל.
קרייזלר החליטה להפוך את הוויאג'ר האירופאי למקביל גם כן, מהלך שעשתה בשנת 1997. בשנת 2000 חשף ערוץ ABC פרשייה, לפיה היעדר הנד-ברקס והחלפתו בבלם רגל וויתור על כמה מן מערכות הבטיחות אשר היו קיימות בעבר ברכב, הרגו 4 אנשים, פצעו רבים וגרמו לנזק רב לרכוש.
הפרשייה הכתה את תדמית הבטיחות של קרייזלר, ושבועות אחדים נעקפו דגמי המיניוואן על ידי פורד ווינדסטאר (הממשיך של הארוסטאר) ושברולט אסטרו.
הפרשייה אילצה את קרייזלר לוותר על הדגם הנוכחי ולייצר דגם חדש בשנת 2001. הפרשייה הייתה לאחת מהסיבות לפירוק פלימות' ודגמה המצליח, פלימות' וויאג'ר.
דור רביעי - 2001-2007

| --- | --- |

הדור הרביעי
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  דודג' קרוואן   קרייזלר וויאג'ר
 יצרן:  קרייזלר
 שנות ייצור:  2001-2007
 הרכבה:  קרייזלר
 מודל קודם:  Plymouth Voyager 
 מודל אחריו:  Chrysler Town & Country 
 חברת אם:  מרצדס בנץ (דיימלר-קרייזלר)
 סיווג:  מיניוואן
 מרכב:  מיניוואן 5 דלתות
 גובה:  2.3 מטר ~
 מפרט טכני
 מנוע:  V6
 הילוכים:  אוטומטי
 מהירות מרבית:  160 מייל לשעה
 מעצב:  קרייזלר
 
לאחר שערוריית המעצור בשנת 2000 עיצבה קרייזלר את הטאון אנד קאנטרי והקרוואן מחדש.
פלימות', שפשטה רגל החלישה את דיימלר-קרייזלר ואת המכירות. קרייזלר הזיזה את מעביר ההילוכים למקום נוח יותר, הרחיבה את הפנסים והגדילה את מקום הפנים. קרייזלר שמרה לדודג' "אוטונומיה" מסחרית מסוימת שאפשרה לה לעצב לוגו חדשני ולשנות מעט מעיצובו המקורי של הטאון אנד קאנטרי. במיניוואן הייתה מערכת אוורור משוכללת, טלוויזיית DVD, כ-10% יותר מקום פנימי ומראה חדש ויפה. הרכב יוצר בפלטפורמה מעט שונה מהקודמת. בניגוד לדגמים הקודמים, אשר הורכבו בסנט לואיס בלבד, הדגם הורכב גם בוינדזדור, קנדה ויגמאי בטאיוואן. בשנת 2005 שונה מעט עיצובו של הטאון אנד קאנטרי, וקרייזלר בנתה את הטאון אנד קאנטרי לימיטד. רכב אוטומטי, אשר הורדת כיסאותיו, פתיחת דלתות ההחלקה ופתיחת תא המטען נעשתה באופן אוטומטי, על ידי לחיצה פשוטה על כפתור. בשנת 2007 הצליחה למכור את המוצר לדרימוורקס, ואלה יצרו פרסומת בהשתתפות שרק. בשנת 2004 אוחד הטאון אנד קאנטרי עם הוויאג'ר, אך בחלק ממדינות אירופה עדיין משווק תחת שם זה.
דור חמישי - 2008-2016

| --- | --- |

הדור החמישי
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  דודג' קרוואן
 יצרן:  קרייזלר
 שנות ייצור:  2008-2016
 הרכבה:  קרייזלר
 מודל קודם:  Plymouth Voyager 
 מודל אחריו:  Chrysler Town & Country 
 חברת אם:  קרן ההשקעות סרברוס (2008-2011)   פיאט (החל משנת 2011)
 סיווג:  מיניוואן
 מרכב:  מיניוואן 5 דלתות
 גובה:  2.5 מטר ~
 מפרט טכני
 מנוע:  V6
 הילוכים:  אוטומטי
 מהירות מרבית:  180 מייל לשעה
 מעצב:  קרייזלר
 
לאחר 12 שנים בפלטפורמה זהה כמעט החליטה קרייזלר לרענן את דגמי המיניואן. המיניוואן החדש נראה יותר כמו קובייה, אך גדול ב-30% מקודמיו.
מפרט האבזור כלל כמה אופציות מיוחדות, כמו 2 הכיסאות בשורה השנייה שיכולים להסתובב 180 מעלות ותאי אחסון מוסתרים.
האוטונומיה שהוענקה לדודג' ניכרת הרבה יותר בדגמה. הרכב יכול לקלוט עד 20 גלונים, מהיר מקודמיו וגדול מהם בהרבה. הרכב מורכב בוינדזדור, אונטריו, קנדה.
לאחר שנות השפל שהיו לקרייזלר ודגמיה, הצליח המיניוואן החדש להעלות את המכירות ולהתעלות על הדגמים המתחרים באותה התקופה: קיה קרניבל, מאזדה 5 ופולקסווגן. החברה דגלה בהוספת אפקטי הלימיטד. בשנת 2010 נרכשה קרייזלר על ידי פיאט ויצור הדגם בצורתו הנוכחית הופסק.
דור חמישי - 2008-2016 > מתיחת פנים 2011

לאחר רכישת החברה על ידי פיאט האיטלקית חודש הדגם. מחירי הדגם עלו ל-40,000$, והדגש הושם על דגמי הלימיטד. מגוון אלמנטים שונו בדגם.
דור שישי - קרייזלר פסיפיקה (2016-היום)

בתערוכת הרכב בדטרויוט בינואר 2016 הציגה קרייזלר דור חדש למיניוואן, תחת שם חדש: "קרייזלר פסיפיקה".
מראה הרכב שונה לחלוטין, עם עיצוב חיצוני ופנימי הרבה יותר מודרני ועם מערכות בטיחות מתקדמות בחלק מרמות הגימור.
היצע יחידות ההנעה בפסיפיקה כולל שתי מנועים:
מנוע בנזין v6 בנפח 3,600 סמ"ק שמספק 287 כוחות סוס ומשודך לתיבת הילוכים אוטומטית חדשה עם 9 הילוכים.
יחידת הנעה היברידית פלאג-אין, המבוססת על מנוע הבנזין בשילוב מנוע חשמלי, המספקים יחד 248 כוחות סוס, עם טווח נסיעה על חשמל בלבד של כ-48 ק"מ.
הפסיפיקה הגיעה לישראל ב-13 באוגוסט 2018.
דור שישי - קרייזלר פסיפיקה (2016-היום) > מתיחת פנים 2020

בתערוכת הרכב בשיקגו בפברואר 2020 נחשפה מתיחת הפנים של הפסיפיקה, במסגרתה עוצב מחדש לחלוטין עיצוב החזית ויחידות התאורה הקדמיות והאחוריות הוחלפו בחדשות ועדכניות יותר, מערכת המולטימדיה הוחלפה בחדשה בקוטר 10.1 אינץ' ונוספו מערכות בטיחות מתקדמות גם לרמות הגימור הנמוכות.
ראו גם

קיה קרניבל
טויוטה סיינה
שברולט טראוורס
הערות שוליים

↑  2016 קרייזלר פאסיפיקה – גרנד וויאג'ר החדש, באתר קארטיוב, ‏11 ינואר 2016
↑  קרייזלר פסיפיקה בישראל - מחיר החל מ-289,900 שקל, באתר קארטיוב
↑  קרייזלר מציגה את הפסיפיקה 2020 החדש, באתר קארטיוב
רודולף פון זבוטנדורף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1875 וויירצה, הקיסרות הגרמנית 
 התאבד:  8 במאי 1945 (בגיל 69) מצרים 
 שם לידה:  Adam Alfred Rudolf Glauer 
 מדינה:  גרמניה, טורקיה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  Käthe Bierbaumer 
 
רודולף פרייהר פון זבוטנדורף (בגרמנית Rudolf Freiherr von Sebottendorf‏; 9 בנובמבר 1875 - 8 במאי 1945; הזדהה לפעמים גם בשם "ארווין טורה") היה מוציא לאור, איש תורת הנסתר, אנטישמי, מייסד אגודת תולה, וממבשרי הנאציזם.
נולד בוויירצה(אנ') (במחוז הפרוסי של שלזיה) בשם אדם אלפרד רודולף גלאואר (Glauer). אביו היה נהג קטר, והוא זכה להשכלה טכנית. עבד כמסיק באונייה שהפליגה בקו שבין נמל ברמן לניו יורק. ב-1901 נסע לאימפריה העות'מאנית ועבד כמהנדס. ב-1905 חזר לדרזדן ושם נישא לקלרה ווס, וכעבור שנתיים התגרש ממנה. ב-1908 או 1909 נשפט כנוכל וזייפן.
ב-1911 קיבל אזרחות עות'מאנית ואומץ על ידי הברון פון זבוטנדורף. מאז נשא את שם המשפחה פון זבוטנדורף והיה זכאי לתואר פרייהר. השתתף במלחמת הבלקן הראשונה ולאחר סיומה חזר לגרמניה, שם קנה אחוזה בסמוך לדרזדן. בשל לאומיותו העות'מאנית לא גויס לצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. ב-1915 נישא לברטה אנה איפלנד, בתו של סוחר עשיר מברלין, וחייו התבססו גם על ההון שקיבלה אשתו.
השפעות מיסטיות

עוד בנעוריו התעניין בתאוסופיה. ב-1901 הצטרף לבונים החופשיים. בתקופת שהותו באימפריה העות'מאנית התעמק בנומרולוגיה ובסופיות. ב-1912 פיתח את מה שהוא כינה "המפתח למימוש רוחני", סט של תרגילי מדיטציה נומרולוגית.
זבוטנדורף הוציא לאור בגרמניה מגזין אסטרולוגי וחיבר ספרים בנושאים אסטרולוגיים אזוטריים.
הקמת אגודת תולה

ב-1916 יצר קשר עם המסדר הגרמאני(אנ') ומונה למנהיג התנועה המקומית בבוואריה. במקביל הקים את אגודת תולה האנטישמית, שהאשימה את היהודים ב"קונספירציה יהודית" שבגללה הפסידה גרמניה במלחמה והיא זו שעומדת מאחרי מהפכת נובמבר והשיטה הסובייטית. ב-5 בינואר 1919, אנטון דרקסלר, מפעילי תולה, יחד עם קרל הארר(אנ') ופעילי תולה אחרים, הקימו את מפלגת הפועלים הגרמנית, שהייתה הבסיס ל"מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית הסוציאליסטית" (המפלגה הנאצית). זבוטנדורף היה גם הבעלים של העיתון "פלקישר באובכטר", שנרכש על ידי המפלגה הנאצית בדצמבר 1920.
עד אז, זבוטנדורף עזב את אגודת תולה ואת בוואריה, אחרי שהואשם ברשלנות לכאורה שאפשרה את מסירת שמותיהם של כמה אנשי מפתח באגודת תולה לידי הממשלה של הרפובליקה הסובייטית הבווארית קצרת הימים. זבוטנדורף ברח מגרמניה לשווייץ ואז לשטח טורקיה.
חייו המאוחרים

במהלך שהותו בטורקיה פרסם שני ספרים: "Die Praxis der alten türkischen Freimauerei: Der Schlüssel zum Verständnis der Alchimie" - "הנוהג של הבונים החופשיים הטורקיים הקדומים: המפתח להבנת האלכימיה", וב-1925 את "Der Talisman des Rosenkreuzers" - רומן אוטוביוגרפי למחצה המהווה את המקור העיקרי לתולדות חייו ודן במסדר צלב הוורד.
בתחילת 1933 חזר לגרמניה, שם פרסם אסופת מסמכים על המפלגה הנאצית בתחילת דרכה, עוד לפני שהיטלר עצמו הצטרף לתנועה, ועל הארגונים שהובילו להקמתה "Bevor Hitler kam: Urkundlich aus der Frühzeit der Nationalsozialistischen Bewegung". היטלר, שלא היה מוכן להודות בקיומם של איגודים ואנשים שסללו את הדרך לפניו, לא אהב את הפרסום. זבוטנדורף נעצר, אך הצליח להימלט ובשנת 1934 חזר לטורקיה.
זבוטנדורף היה סוכן של המודיעין הצבאי הגרמני באיסטנבול הנייטרלית בשנים 1942–1945. כנראה התאבד בקפיצה לבוספורוס ב-8 או 9 במאי 1945.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312754005171  BNE: XX4841172  BnF: cb14385827b (data)  GND: 129960411  ISNI: 0000 0003 6837 1943  LCCN: no2001080215  NKC: xx0068173  NTA: 15713766X  SUDOC: 104499494  VIAF: 5144576   WorldCat (עם VIAF): 5144576
רודולף פון פרומל

| --- | --- |

רודולף פון פרומל
 לידה:  17 במאי 1857 אאוגסבורג, ממלכת בוואריה בוואריה
 פטירה:  12 ביולי 1921 (בגיל 64) רהונצל, רפובליקת וויימאר גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1875–1918 (כ־43 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הפרשים
 תפקידים בשירות
 מפקד קורפוס הפרשים ה-3  מפקד הקורפוס ה-57
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מסדר העיט האדום, דרגה 1 
 
גנרל חיל הפרשים רוּדוֹלְף רִיטֶר פוֹן פרוֹמֶל (בגרמנית: Rudolf Ritter von Frommel; 17 במאי 1857 – 12 ביולי 1921) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

פרומל נולד ב-17 במאי 1857 בעיר אאוגסבורג, שהשתייכה אז לממלכת בוואריה. פרומל היה בנו של מנהל בית חרושת. בשנת 1875 התגייס לצבא הבווארי, וסופח לרגימנט האולאנים ה-2 ("המלך"). בשנת 1876 הועלה לדרגת לויטננט, ובשנת 1881 הועבר לרגימנט הרוכבים הכבד ה-2 ("הארכידוכס פרנץ פרדיננד מאוסטריה-אסטה"), ובין 1887–1890 למד במכללה הצבאית. בשנת 1896 הועלה לדרגת ריטמייסטר (מקביל לסרן), ובשנת 1890 הוענק לו צלב האבירים של ההצטיינות של הכתר של בוואריה. זמן קצר לאחר מכן קודם לדרגת אוברסט, וב-25 בפברואר 1905 מונה למפקד רגימנט הרוכבים הכבד ה-1 (הנסיך קרל פון באיירן"), וב-18 באפריל 1906 קודם לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד בריגדת הפרשים ה-1. החל ממרץ 1910 כיהן כמפקח הכללי של הפרשים בצבא הבווארי, והוא החזיק בתפקיד עד מרץ 1913.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה פרומל למפקד קורפוס הפרשים ה-3, שהיה חלק מהארמייה השישית של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. הוא פיקד על הקורפוס שלו במהלך המערכה על הגבולות. חודש לאחר המלחמה, הועבר הקורפוס שלו לחזית המזרחית, ונכלל במסגרת הארמייה התשיעית שזה עתה הוקמה בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן. במסגרת הארמייה התשיעית, השתתף פרומל בקרב על הוויסלה ובקרב לודז'. ב-23 ביוני 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. בנובמבר של אותה שנה, הפך הקורפוס שלו להיות הקורפוס ה-57. לאחר חוזה ברסט-ליטובסק בשנת 1918, הקורפוס שתחת פיקודו נפרס ככוח כיבוש בשטח גדול ברוסיה. ב-6 באפריל של אותה שנה, הוחר הקורפוס שלו לחזית המערבית, אולם בגלל דלקת ריאות הוא אושפז בבית חולים, וכשהשתחרר כבר פורק הקורפוס שלו. ב-15 ביולי של אותה שנה עוטר בצלב הנשר האדום עם חרבות.
ביוגרפיה > אחריתו

פרומל לא קיבל כוח חדש לפקד עליו עד סוף המלחמה, ולאחריה פרש מהצבא. הוא מת ב-12 ביולי 1921 ברהונצל והוא בן 64.
בינואר 1895 הוא נישא לפאני שטיינל, היא מתה בשנת 1897 והוא נישא בפברואר 1898 לאליזבת פון קראפט, ממנה היו לו שני בנים.
רודולף פון רומן

| --- | --- |

רודולף פון רומן (שני מימין)
 לידה:  19 בנובמבר 1893 ביירוית, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  18 בפברואר 1970 (בגיל 76) שרנאו, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1912–1945 (כ־33 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל התותחנים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-35   מפקד הקורפוס ה-55   מפקד הקורפוס ה-20   מפקד הקורפוס ה-64
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב   אות הפציעה בכסף
 
גנרל רודולף פון רומן (בגרמנית: Rudolf von Roman;‏ 19 בנובמבר 1893 – 18 בפברואר 1970) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון רומן נולד ב-19 בנובמבר 1893 בביירוית, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-6 (הנסיך פרדיננדו פיו, דוכס קלבריה), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע כמה פעמים במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון רומן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה פון רומן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1939 הועלה לדרגת אוברסט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה מונה פון רומן למפקד רגימנט הארטילריה ה-10, ולחם עמו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהדיוויזיה ה-10 במסגרת הקורפוס ה-13. ב-17 בנובמבר 1939 מונה פון רומן למפקד רגימנט הארטילריה ה-17, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-17 במסגרת הקורפוס ה-13. ב-15 בנובמבר 1940 מונה פון רומן למפקד אגד הארטילריה ה-3, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. ב-1 בספטמבר 1941 הועלה פון רומן לדרגת גנרל מיור, וב-24 בנובמבר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-35, שהייתה חלק מהקורפוס ה-5 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-14 בפברואר 1942 מונה פון רומן למפקד הקורפוס ה-55, שהיה חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-19 בפברואר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 במרץ 1942 מונה פון רומן למפקד הקורפוס ה-20, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה פון רומן לדרגת גנרל חיל התותחנים, ובקיץ 1943 לחם עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסק כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-28 באוקטובר 1943 קיבל פון רומן על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-16 באפריל 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-64 שהיה חלק מהארמייה ה-19 במסגרת קבוצת ארמיות G, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, ואז נכנע לכוחות האמריקניים.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר פון רומן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר פון רומן בעיר שרנאו, עד למותו ב-18 בפברואר 1970, והוא בן 76 שנים.
רודולף פון ראומר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1815 ברסלאו, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  30 באוגוסט 1876 (בגיל 61) ארלנגן, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג  אוניברסיטת גטינגן 
 מעסיק:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג 
 
רוּדוֹלְף פוֹן רַאוּמֶר (בגרמנית: Rudolf (Heinrich Georg) von Raumer; 14 באפריל 1815 –  30 באוגוסט 1876) היה ובלשן וחוקר השפה הגרמנית, ובן למשפחת האצולה של פון ראומר.
קורות חייו ועבודתו

רודולף פון ראומר נולד בארלנגן כבנם של בנם של הגאולוג, הגאוגרף והמחנך קרל גאורג פון ראומר (1783–1865) ופרידריקה רייכארדט (1790–1869), בתו של המלחין יוהאן פרידריך רייכארדט. הוא למד פילולוגיה קלאסית ומזרחנות באוניברסיטת ארלנגן (אנ') מ-1832 בנוסף לשפות גרמאניות עם פרידריך כריסטוף דאלהמן והאחים גרים באוניברסיטת גטינגן. משנת 1834 ואילך הצטרף לאחוות בובנרויטר (Burschenschaft der Bubenreuther), וכך גם אחיו האנס פון ראומר ארבע שנים מאוחר יותר. בשנת 1839 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בארלנגן והשלים את ההביליטציה שם שנה לאחר מכן. לאחר מכן, האוניברסיטה קיבלה אותו, בתחילה כפריבט-דוצנט, משנת 1846 כפרופסור חבר ומ-1852 כפרופסור מן המניין לשפה וספרות גרמנית במשרה שהוקמה במיוחד עבורו. בנוסף, ראומר היה סגן הרקטור של האוניברסיטה בשנים 1858–1859 ו-1866–1867.
בשנת 1870 הוא כתב את עבודתו העיקרית, תשעה כרכים של סדרה בשם "Geschichte der Wissenschaften in Deutschland" (תולדות המדע בגרמניה), שכותרתה "Geschichte der Germanischen Philologie vorzugsweise in Deutschland" (תולדות הפילולוגיה הגרמנית, מוטב בגרמניה). הוא מוזכר בהקדמה של "Die deutsche Rechtschreibung" (האיות הגרמני) של קונרד דודן (אנ') כבעל השפעה חשובה על יצירה זו.
ראומר השתתף בדיון האורתוגרפי של המאה ה-19 מאז 1855. ב-1875 קיבל מינוי ממשרד התרבות הפרוסי לרפורמה בכתיב. בוועידה האורתוגרפית של 1876 בברלין, הוצגו בחלקן הצעותיו של ראומר בפרוסיה ובבוואריה. הוא היה נציג של מה שמכונה "gemäßigt phonetischen Richtung" (הכיוון הפונטי המתון), שניסה לטעון כנגד הכיוון ההיסטורי. בהקשר זה, העבודה החשובה ביותר הייתה על "Über deutsche Rechtschreibung" (על האיות הגרמני), המייצגת חלק מהמחלוקת המדעית עם קרל וינהולד (אנ').
משפחתו

רודולף פון ראומר היה נשוי למריה שרדר (1826–1893), בתו של התעשייתן מפירט אדוארד שרדר. היו לו שמונה ילדים איתה, ארבעה מהם מתו בילדות. אחד מנכדיו הרבים היה ההיסטוריון קורט פון ראומר (גר') (1900–1982) ואחר היה הציר והלוטננט קולונל בוורמאכט הרמן פון ראומר (1893–1977), שהיה גם מחבר הכרוניקה המשפחתית.
מספריו

Die Aspiration und die Lautverschiebung. Leipzig 1837 – עיצורים מנושפים ומעתק הגאים; מחקר בהיסטוריה לשונית
Das goldene Buch vom deutschen Geiste. Heyder, Erlangen 1847 – ספר הזהב של הרוח הגרמנית
Die Einwirkung des Christentums auf die althochdeutsche Sprache. Ein Beitrag zur Geschichte der deutschen Kirche. Schlawitz, Berlin 1851 – השפעת הנצרות על השפה הגרמנית העילית העתיקה. תרומה להיסטוריה של הכנסייה הגרמנית.
Deutsche Versuche. Bläsing, Erlangen 1861 – ניסיונות גרמנים
Gesammelte sprachwissenschaftliche Schriften. Heyder und Zimmer, Frankfurt und Erlangen 1863 – לקט של כתבים לשוניים
Fortsetzung der untersuchungen über die urverwandtschaft der semitischen und indoeuropäischen sprachen 1867 – המשך החקירות על מוצאן של השפות השמיות וההודו-אירופיות
Geschichte der Germanischen Philologie vorzugsweise in Deutschland. Oldenbourg-Verlag, München 1870 – תולדות הפילולוגיה הגרמנית, מוטב בגרמניה
רודולף פון נורמן

| --- | --- |

פון נורמן בסטודיו, ציור של וילהלם קמפאוזן
 לידה:  2 במאי 1806 שצ'צ'ין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  18 ביוני 1882 (בגיל 76) דסאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  בית הספר לציור של דיסלדורף 
 
רודולף קרל פרידריך ארנסט פון נורמן (בגרמנית: Rudolf Carl Friedrich Ernst von Normann‏;  2 במאי 1806 – 18 ביוני 1882) היה צייר, שרטט, ליתוגרף ומעצב תפאורה גרמני. הוא נחשב לנציג ציור הנוף הרומנטי של בית הספר דיסלדורף.
ביוגרפיה

קרל פרידריך רודולף ארנסט פון נורמן, צאצא למשפחת האצילים פומרניאן-רוגישן פון נורמן, היה בנם של הסגן הפרוסי קרל וילהלם פון נורמן (נפטר 1806) ואשתו פרידריקה לואיזה פון אוויסטין (1784–1847)
שינוי מיקום חיל המצב הביא לכך שהמשפחה עברה מברלין לדיסלדורף על הריין בשנת 1817. בשנת הלימודים 1823/1824 הוא נרשם לתיכון המלכותי בקובלנץ. בסתיו 1827 הוא הצטרף לגדוד הקיסר פרנץ גרד בברלין. ב־16 במאי 1832 הוא הפך לסגן שני וב־13 במאי 1845 הוא מונה לסגן ראשון בגדוד חי"ר של משמרות לנדוור בדיסלדורף.
במקביל לשירותו הצבאי, ממנו התפטר ב 26- במאי 1847, פנה לאמנויות היפות בדיסלדורף. בין השנים 1834 עד 1843 הוא למד באוניברסיטת קונסטאקדמיה של דיסלדורף, לאחר שלמד בימי ראשון בבית הספר לציור כסטודנט של קרל פרידריך שפר, ארנסט קרל תלוט ולמברט קורנליוס. הוא לקח בעיקר את שיעורי הנוף של יוהאן וילהלם שירמר. בשנת 1843 לימד אותו וילהלם פרידריך שדו בכיתת המאסטר שלו.
יחד עם וילהלם קמפהאוזן, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס גודה, פרדריק ניקולאי ינסן וגוסטב ייקוב קנטון, ייסד פון נורמן את הקבוצה הדמוקרטית והבקורתית בשנת 1844, ששמה מורכב מאותיותיהם הראשונות של שמות החברים. הוא גם היה חבר באגודת האמנים מלכסטן.
תחומי העניין שלו היו גם בתיאטרון ובמוזיקה, שעקב אחריהם בביקורים תכופים בתיאטרון דיסלדורף, שם הציג קרל אימרמן קטעים ופליקס מנדלסון-ברתולדי ניהל את האופרה.
הנסיך קרל אנטון פון הוהנצולרן בדיסלדורף, חברו הקרוב, המליץ על נורמן לדוכס אנהלט-דסאו, שמינה אותו למנהל תיאטרון החצר בשנת 1866 ולבמאי בשנת 1867. בשנת 1874 עבד פון נורמן גם על הארכיטקטורה של ארמון המגורים דסאו.
גלריה

בית בנוף הררי
נוף שווצרי
נוף הררי
רודולף יורדן
הערות שוליים

↑  Andreas Andresen, J. E. (Joseph Edward) Wessely, Die deutschen Maler-Radirer (Peintres-Graveurs) des neunzehnten Jahrhunderts nach ihren Leben u. Werken, Leipzig : A. Danz, 1878
↑  Franz Nicolaus Klein: Publicam Lustrationem Discipulorum Gymnasii Regii Catholicorum Confluentini. Koblenz 1824, S. 38
↑  Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819−1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117057215  RKD: 228165  VIAF: 20447197   WorldCat (עם VIAF): 20447197
רומן עדין

| --- | --- |
כרזת רומן עדין
 מבוסס על:  סיפור של ברברה לותר
 בימוי:  ג'ורג' סידני
 הופק בידי:  ג'ו פסטרנק
 תסריט:  רות ברוקס פליפן
 עריכה:  ג'ון מקסוויני
 שחקנים ראשיים:  שירלי ג'ונס גיג יאנג רד באטנס קרולין ג'ונס
 מוזיקה:  ג'ורג' סטול
 צילום:  מילטון קרסנר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 הקרנת בכורה:  18 באוגוסט 1963
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רומן עדין (באנגלית: A Ticklish Affair) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1963 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם שירלי ג'ונס, גיג יאנג, רד באטנס וקרולין ג'ונס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הסיפור "הליכת ירח" של ברברה לותר.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
תקציר העלילה

איימי מרטין (שירלי ג'ונס) היא אלמנה צעירה הגרה עם שלושת בניה בסן דייגו. היא שקועה בדאגה לילדיה ולא מעוניינת בזגיות חדשה. אחיה סימון (רד באטנס) וגיסתה טנדי (קרולין ג'ונס) לוחצים עליה בכיוון זה.
סימון קונה לילדים מכשיר איתות. הבן הצעיר גרובר (פיטר רובינס) מפעיל את המכשיר הזה ומשדר הודעת SOS. בחוף נמצא בסיס גדול של חיל הים האמריקאי והקומנדר קיי ווידון (גיג יאנג) קולט את ההודעה ומגיע למקום עם חייליו.
בדירה הוא פוגש את איימי שמנסה לתקן את הברז בבית ולא יודעת על מה המהומה. היא מיד מוצאת חן בעיניו והוא מסביר לה ולילדים את משמעות הידיעה שהקפיצה את כל הבסיס הענק של חיל הים ובאותה הזדמנות גם מתקן את הברז.
קיי מתחיל לחזר אחרי איימי. היא רואה שהילדים נקשרים אליו ובלחץ של סימון וטנדי היא מתחילה לצאת איתו.
בשלב מסוים הוא מודיע לה על רצונו להתחתן וכי קבל תפקיד בכיר בצי באיטליה. איימי מסתייגת מהצעתו בגלל רצונה שלילדים יהיה בסיס קבוע והם נפרדים.
הדוד סימון קונה לילדים בלוני הליום גדולים כדי שיוכלו להיקשר אליהם ולרחף באוויר כמו שמרחפים על הירח ללא כוח המשיכה (מכאן שם הסיפור). הוא קושר את גרובר אבל החבל ניתק וגרובר מרחף למעלה מעל בית סן דייגו. כוחות משטרה מוזעקים וכן לוחמי אש אך הם לא מצליחים לתפוס את גרובר. קיי מגיש למקום בהליקופטר ונפגש עם איימי. הוא חוזר לבסיס ועולה לספינת אוויר קטנה (אנ') ממנה הוא משתחל, תופס את גרובר ושניהם מועלים לספינה. איימי פוגשת בהם וכולם מתחבקים. איימי מחליטה כעת להתקשר לקיי כבעל ואב חורג לילדיה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שירלי ג'ונס | איימי מרטין |  |
| גיג יאנג | קיי ווידון | קומנדר בחיל הים |
| רד באטנס | הדוד סימון | אחיה של איימי |
| קרולין ג'ונס | טנדי | גיסתה של איימי |
| אדגר ביוקנן | קפטן מרטין | סבא |
| פיטר רובינס | גרובר מרטין | בנה של איימי |
קנסג'סוכוס

| קנסג'סוכוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 85 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: גוניופולודיים
סוג:: קנסג'סוכוס
מין:: Kansajsuchus extensus
שם מדעי
 Kansajsuchus

בול של קנסג'סוכוס מ-2020
קנסג'סוכוס (שם מדעי: Kansajsuchus; משמעות השם: "תנין קנסג'ה") הוא סוג של זוחל דמוי-תנין בסיסי, אשר חי במשך הקרטיקון העליון של מרכז אסיה. תנין זה היה קשור לקבוצה Neosuchia, הכוללת את התנינאים המודרניים וקרוביהם הנכחדים שהיו בעלי חיים יבשתיים יותר. סוג זה כלל מין יחיד - Kansajsuchus extensus. תנין זה הוא קרוב משפחה של השמוסוכוס.
הסוג תואר ב-1975 למדע בידי Mikhail Efimov והוא נודע ממאובנים שהתגלו בתצורות איוולצ'אסק {Ialovachsk Formation) ועמק פרגנה (Fergana Valley) שבטג'יקיסטן, כשהתגלו בהם ממצאי קצה החוטם ועוד מספר ממצאים כללו גם חוליות, צלעות ומעטה שריון אוסטאודרם. לפי הממצאים נראה שהיה זה תנין גדול ביותר, באורך של עד 8 מטרים, מה שהופך אותו בקלות לטורף-על משמעותי במקום חיותו.
לפי מספר חוקרים היה זה קרוב רחוק של הסרקוסוכוס הענקי, של הצ'לוואן או של הסונוסוכוס שהתקיים במשך היורה במרכז אסיה. למעשה יש חוקרים המכלילים את המין עם סוגים אלה, מה שהופך את הסוג לטקסון מבוטל.
הערות שוליים

↑  Ivan T. Kuzmin; Pavel P. Skutschas; Elizaveta A. Boitsova; Hans-Dieter Sues (2019). "Revision of the large crocodyliform Kansajsuchus (Neosuchia) from the Late Cretaceous of Central Asia". Zoological Journal of the Linnean Society. 185 (2): 335–387. doi:10.1093/zoolinnean/zly027