סמואל אלברט
מלחמת העצמאות של ארצות הברית > קרב ברייר קריק

סוואנה נבזזה על ידי הבריטים, והגנרל האו הועמד לדין בפני בית דין צבאי, לא רק על נטישת סוואנה, אלא על נפילת כל ג'ורג'יה. הגנתה של ג'ורג'יה נמשכה עם כוחות שלא נמלטו אל הקרוליינות. בין אלו היה סמואל אלברט, שעם שארית אנשיו, כבש לזמן קצר את אוגוסטה, ולאחר מכן הוצב באזור ברייר קריק, שם הם המשיכו להטריד את צבאו של קולונל קמפבל כאשר הם צעדו לכוון אוגוסטה. מזג האוויר היה קר והתנאים קשים. ב-29 בינואר 1779 כתב אלברט לגנרל בנג'מין לינקולן, מפקד צבא הדרום:
עלינו לקבל הרבה פריטי אספקה, ארטילריה אין לנו בכלל, כלי נשק קל מצויים בצמצום, רבים הגיעו אל המחנה מבלי שהיה להם כלי נשק, ואנו לא יכולנו לספק להם אותם. אין כאן כלי חפירה וציוד מחנה.
בסוף פברואר הצטרפו לאלברט הגנרל ג'ון אש וכ-1,800 חיילים נוספים. אש הציב את רוב אנשיו באזור גבוה ליד ברייר קריק. כאן כמעט ואיבד אלברט את חייו.
אף על פי שאלברט היה בריגדיר גנרל במיליציה של ג'ורג'יה, הוא עדיין היה באותה עת קולונל בצבא קונטיננטלי ופיקד על אחת משלוש הדיוויזיות תחת פיקודו של אש. ב-3 במרץ 1779, פתחו הבריטים במתקפת הפתעה ועד מהרה הכריעו את הכוח העיקרי של אש. אש נעלם אל היערות, לכאורה כדי לקבץ את חייליו שהתפזרו. שארית האגף השמאלי, תחת פיקודו של אלברט, הונס לאחור אל ברייר קריק. כאשר ברייר קריק מאחוריו, וכשהוא היה מוקף מכל שאר שלושת עבריו בכוחות אויב, ביצעו אלברט ולוטננט קולונל ג'ון מקינטוש יחד עם 60 אנשי הצבא הקונטיננטלי ו-150 אנשי המיליציה של ג'ורג'יה מאמץ הרואי לשנות את תוצאת הקרב ללא כל סיוע משתי הדיוויזיות האחרות. על פי הדברים של הוועדה ההיסטורית של ג'ורג'יה, הרגימנט הקטן של אלברט "ביצע את אחד הצעדים האמיצים ביותר כנגד כל הסיכויים במלחמת העצמאות של ארצות הברית". הצבא הבריטי גייס את כוחות העתודה שלו, וכאשר כל התקווה להימלטות או לניצחון נגוזה, נכנע אלברט עם שארית כוח הפיקוד שלו. יותר ממחצית 150 האנשים שנהרגו היו אנשיו של אלברט. אלברט עצמו כמעט ונדקר על ידי כידון, אך זוהה כחבר הבונים החופשיים על ידי קצין בריטי שהורה לחוס על חייו.
קיימת סיבה מספקת להאמין שאם שתי הדיוויזיות האחרות היו נלחמות במידת העקשנות של הכוח של אלברט, הדברים היו מסתיימים באופן אחר, במיוחד לאור העובדה שהגנרל אנדרו ויליאמסון עשה את דרכו עם 1,200 איש, והגנרל גריפית' רתרפורד היה מגיע עם 800 איש לתגבר את הכוח בברייר קריק. כפי שהדברים התרחשו, תוכניתו של הגנרל לינקולן לזכות בשליטה על הדרום ולהביא את המלחמה לידי סיום הסתיימה באסון. מאוחר יותר הואשם הגנרל אש בפחדנות כאשר נטש את שדה המערכה בעוד שאלברט עדיין נלחם, אך מאחר שלא ניתן היה להוכיח דבר, מצא בית הדין את אש אשם רק בהזנחה פושעת.
אלברט נותר בשבי הבריטים במשך יותר משנה, בה הוא זכה לכבוד רב וליחס טוב. הבריטים עשו כל מאמץ להשיג את נאמנותו, הציעו לו קידום, כיבודים ושאר צעדי גמול, אך הוא נותר נאמן לאמריקאים. בעת תקופת שביו, ניתן לו חופש באופן יחסי, יחס שהיה יוצא דופן על רקע היחס הקשה שניתן לשבויים באותה תקופה. אף על פי כן, יחס זה חשף אותו לסכנת חיים. לקבוצה של טורים שככל הנראה סלדו ממנו בשל פעילותו נגדם יוחסה תוכנית לגרום להריגתו על ידי אינדיאנים. כאשר הוא שוטט ביער באחד הימים, נתקל אלברט בשני אינדיאנים חמושים ברובים שכיוונו אותם כלפיו. הוא תמיד רחש כבוד לאינדיאנים כאשר היו לו עסקים איתם בעבר. הוא סימן לעברם סימן מוסכם, והם הבינו שהוא ידיד.
התנועה הפטריוטית באוגוסטה עתרה לקונגרס הקונטיננטלי להציע עסקת חילופי שבויים בה יוחלף הבריגדיר גנרל ג'יימס אניגליס המילטון בתמורה לאלבט, ולהסדיר את קידומו של אלברט לדרגת בריגדיר גנרל בצבא הקונטיננטלי. עתירה זו נענתה לאחר נפילתה של צ'ארלסטון בידי הבריטים ב-1780.
אלברט יצא מייד למטהו של ג'ורג' וושינגטון בצפון. וושינגטון שמח לקבל את שירותיו של אלברט, ובעת המצור על יורקטאון ניתן לו הפיקוד על בריגדה. ביורקטאון נוצרו קשרי ידידות ארוכת ימים בינו לבין הגנרל הצרפתי הצעיר, המרקיז דה לה פאייט. ידידות זו נמשכה גם לאחר המלחמה, והשניים המשיכו לנהל התכתבות ידידותית במשך שנים רבות. הערצתו של אלברט כלפי לה פאייט הובילה אותו לקרוא לאחד מבניו על שמו.
ב-1782, בחרה האספה הכללית של ג'ורג'יה באלברט, בגנרל לכלן מקינטוש, באדוארד טלפייר ובכמה אנשי ג'ורג'יה בולטים לשמש כנציגים לניהול המשא ומתן עם שבטי המוסקוגי וצ'רוקי בנוגע לאדמותיהם בג'ורג'יה. במאי 1783 התקיימה פגישה באוגוסטה. בהסכם שנחתם ב-31 במאי, ויתרו הצ'רוקי על שטחי אדמה בין הנהרות טוגלו ואוקוני. לפני תום הוועידה, הגיעו לג'ורג'יה החדשות על הסכם השלום בין בריטניה לבין מושבותיה לשעבר.