stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוראן דרגיץ'
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | פיניקס | 55 | 1 | 13.2 | 39.3 | 37.0 | 76.9 | 1.9 | 2.0 | 0.5 | 0.1 | 4.5 |
| 2009/2010 | פיניקס | 80 | 2 | 18.0 | 45.2 | 39.4 | 73.6 | 2.1 | 3.0 | 0.6 | 0.1 | 7.9 |
| 2010/2011 | פיניקס | 48 | 2 | 17.8 | 42.1 | 27.7 | 60.8 | 1.8 | 3.1 | 0.8 | 0.1 | 7.4 |
| 2010/2011 | יוסטון | 22 | 3 | 17.2 | 47.2 | 51.9 | 66.7 | 2.5 | 2.5 | 0.6 | 0.2 | 7.7 |
| 2011/2012 | יוסטון | 66 | 28 | 26.5 | 46.2 | 33.7 | 80.5 | 2.5 | 5.3 | 1.3 | 0.2 | 11.7 |
| 2012/2013 | פיניקס | 77 | 77 | 33.5 | 44.3 | 31.9 | 74.8 | 3.1 | 7.4 | 1.6 | 0.3 | 14.7 |
| 2013/2014 | פיניקס | 76 | 75 | 35.1 | 50.5 | 40.8 | 76.0 | 3.2 | 5.9 | 1.4 | 0.3 | 20.3 |
| 2014/2015 | פיניקס | 52 | 52 | 33.4 | 50.1 | 35.5 | 74.6 | 3.6 | 4.1 | 1.0 | 0.2 | 16.2 |
| 2014/2015 | מיאמי | 26 | 26 | 34.8 | 50.2 | 32.9 | 80.8 | 3.4 | 5.3 | 1.1 | 0.2 | 16.6 |
| 2015/2016 | מיאמי | 72 | 72 | 32.8 | 48.9 | 31.7 | 66.7 | 3.8 | 5.8 | 1.0 | 0.2 | 14.1 |
| 2016/2017 | מיאמי | 73 | 73 | 33.7 | 47.6 | 40.6 | 79.0 | 3.8 | 5.8 | 1.2 | 0.2 | 20.3 |
| 2017/2018 | מיאמי | 75 | 75 | 31.7 | 45.0 | 37.0 | 80.1 | 4.1 | 4.8 | 0.8 | 0.2 | 17.3 |
| 2018/2019 | מיאמי | 36 | 22 | 27.5 | 41.3 | 34.8 | 78.2 | 3.1 | 4.8 | 0.8 | 0.1 | 13.7 |
| 2019/2020 | מיאמי | 59 | 3 | 28.2 | 44.1 | 36.7 | 77.6 | 3.2 | 5.1 | 0.7 | 0.2 | 16.2 |
| 2020/2021 | מיאמי | 50 | 11 | 26.7 | 43.2 | 37.3 | 82.8 | 3.4 | 4.4 | 0.7 | 0.2 | 13.4 |
| 2021/2022 | טורונטו | 5 | 2 | 18.0 | 38.2 | 28.6 | 100 | 2.8 | 1.8 | 1.0 | 0.2 | 8.0 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 16 | 6 | 25.5 | 37.6 | 24.5 | 73.9 | 3.2 | 4.8 | 0.9 | 0.2 | 7.3 |
| 2022/2023 | שיקגו | 51 | 0 | 15.4 | 42.5 | 35.2 | 65.9 | 1.4 | 2.7 | 0.2 | 0.1 | 6.4 |
| 2022/2023 | מילווקי | 7 | 0 | 11.9 | 38.9 | 41.2 | 100 | 1.7 | 1.7 | 0.3 | 0.0 | 5.6 |
| קריירה |  | 946 | 530 | 27.1 | 45.9 | 36.2 | 76.6 | 3.0 | 4.7 | 0.9 | 0.2 | 13.3 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | פיניקס | 16 | 0 | 14.8 | 43.0 | 32.5 | 74.2 | 1.8 | 2.3 | 0.3 | 0.1 | 7.6 |
| 2015/2016 | מיאמי | 14 | 14 | 33.7 | 44.2 | 34.8 | 76.7 | 4.9 | 3.9 | 0.4 | 0.2 | 16.5 |
| 2017/2018 | מיאמי | 5 | 5 | 31.2 | 46.7 | 38.1 | 68.2 | 2.6 | 4.6 | 1.0 | 0.0 | 18.6 |
| 2019/2020 | מיאמי | 17 | 16 | 32.5 | 44.4 | 34.6 | 80.3 | 4.1 | 4.4 | 1.0 | 0.1 | 19.1 |
| 2020/2021 | מיאמי | 4 | 2 | 29.3 | 42.6 | 34.6 | 75.0 | 1.8 | 2.8 | 1.0 | 0.5 | 16.0 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 4 | 0 | 19.8 | 56.3 | 33.3 | 100 | 4.5 | 1.5 | 0.8 | 0.0 | 10.5 |
| 2022/2023 | מילווקי | 2 | 0 | 3.6 | 0 | 0 | 100 | 0.0 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 2.0 |
| קריירה |  | 62 | 37 | 26.2 | 44.6 | 34.4 | 77.1 | 3.3 | 3.3 | 0.6 | 0.1 | 14.2 |
הערות שוליים

↑  Dragic, Suns' bench eclipse San Antonio, ESPN, ‏8 במאי 2010
↑  מיאמי מצרפת את גוראן וזוראן דרגיץ', באתר הקבוצה, 19 בפברואר 2015
↑  מארק שטיין, Goran Dragic, Miami Heat agree to five-year, $90 million deal, ‏1 ביולי 2015
↑  סיכום המשחק הראשון בין ההיט ללייקרס, באתר ESPN,‏ 1 באוקטובר 2020
↑  דרגיץ' חתם על הארכת חוזה במיאמי, באתר ספורטס אילוסטרייטד,20 בנובמבר 2020
↑  בגיל 37: גוראן דראגיץ' פרש מכדורסל, באתר ערוץ הספורט, 30 בדצמבר 2023
↑  דראגיץ' MVP, דונצ'יץ', גאסול, בוגדאנוביץ' ושבד בחמישיית הטורניר, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2017
גביע דייוויס 2011

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  4 במרץ 2012 – 4 בדצמבר 2012 (276 ימים)
 מספר תחרות:  100 
 מספר מתמודדים:  121
 מספר משחקים:  178 
 מדינה מארחת:  סביליה, ספרד (משחק הגמר)
 עיר מארחת:  סביליה 
 אצטדיון:  אצטדיון לה קרטוחה
 זוכה:  ספרד ספרד (5)
 → 2010 2012 ← 
 קואורדינטות:  37°23′00″N 5°59′00″W﻿ / ﻿37.3833°N 5.9833°W﻿ / 37.3833; -5.9833
 he
 
גביע דייוויס 2011 הייתה התחרות ה-100 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת סרביה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בחצי הגמר. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ספרד לבין נבחרת ארגנטינה בסביליה. הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת ספרד. בכך הם זכו בגביע בפעם החמישית.
משחקי הבית העליון > משחק הגמר

| ספרד   ספרד   3 | ספרד   ספרד   3 | אצטדיון לה קרטוחה, סביליה, ספרד   2–4 בדצמבר 2011  חימר באולם | אצטדיון לה קרטוחה, סביליה, ספרד   2–4 בדצמבר 2011  חימר באולם | ארגנטינה   ארגנטינה   1 | ארגנטינה   ארגנטינה   1 | ארגנטינה   ארגנטינה   1 | ארגנטינה   ארגנטינה   1 | ארגנטינה   ארגנטינה   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ספרד | רפאל נדל |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | ארגנטינה | חואן מונקו |  | 1 | 1 | 2 |  |  |
| 2 | ספרד | דויד פרר |  | 6 | 62 | 3 | 6 | 6 |
| 2 | ארגנטינה | חואן מרטין דל פוטרו |  | 2 | 77 | 6  | 4 | 3 |
| 3 | ספרד | פליסיאנו לופס/פרננדו ורדאסקו |  | 4 | 2 | 3 |  |  |
| 3 | ארגנטינה | דוד נלבנדיאן/אדוארדו שוואנק |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | ספרד | רפאל נדל |  | 1 | 6  | 6 | 77 |  |
| 4 | ארגנטינה | חואן מרטין דל פוטרו |  | 6 | 4 | 1 | 60 |  |
| 5 | ספרד | דויד פרר |  |  |  |  |  |  |
| 5 | ארגנטינה | דוד נלבנדיאן |  |  |  |  |  |  |
משחקי הבית העליון > העברות לקראת משחקי 2012

בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
רוסיה, צ'כיה,אוסטריה וקרואטיה נותרו בבית העליון
יפן, קנדה, איטליה ושווייץ עלו לבית העליון
רומניה, צ'ילה, בלגיה והודו ירדו לבתים האזוריים
ישראל בגביע דייוויס

בתחרות שנת 2011, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת פולין.
| ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   4–6 במרץ 2011  משטח קשה | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   4–6 במרץ 2011  משטח קשה | פולין   פולין   2 | פולין   פולין   2 | פולין   פולין   2 | פולין   פולין   2 | פולין   פולין   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | פולין | מרצ'ין גברון |  | 1 | 3 | 4 |  |  |
| 2 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 4 | 6 | 6 | 6 | 6 |
| 2 | פולין | יז'י יאנוביץ |  | 6 | 2 | 2 | 7 | 3 |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 4 | 6 | 6 | 6 |  |
| 3 | פולין | מריוש פירסטנברג/מרצ'ין מטקובסקי |  | 6 | 4 | 3 | 1 |  |
| 4 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 4 |  |  |  |
| 4 | פולין | יז'י יאנוביץ |  | 7 | 6 |  |  |  |
| 5 | ישראל | אמיר וינטרוב |  |  |  |  |  |  |
| 5 | פולין | מרצ'ין גברון |  |  |  |  |  |  |
בעקבות הניצחון נבחרת ישראל קיבלה זכות להתמודד על העלייה לבית העליון נגד נבחרת קנדה.
| ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   16–18 בספטמבר 2011  משטח קשה | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   16–18 בספטמבר 2011  משטח קשה | קנדה   קנדה   3 | קנדה   קנדה   3 | קנדה   קנדה   3 | קנדה   קנדה   3 | קנדה   קנדה   3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 7 | 1 | 7 | 6 |
| 1 | קנדה | ואצק פוספיסיל |  | 7 | 6 | 6 | 6 | 6 |
| 2 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 5 | 7 | 6 | 6 |  |
| 2 | קנדה | מילוש ראוניץ' |  | 7 | 5 | 3 | 1 |  |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 6 | 3 | 4 | 4 |  |
| 3 | קנדה | דניאל נסטור/ואצק פוספיסיל |  | 4 | 6 | 6 | 6 |  |
| 4 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | קנדה | פיטר פולנסקי |  | '3 | 3 | 3 |  |  |
| 5 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 2 | 6 | 4 |  |  |
| 5 | קנדה | ואצק פוספיסיל |  | 6 | 7 | 6 |  |  |
לאור ההפסד, נבחרת ישראל נותרה בבית אירופה-1 למשחקי 2012.
גווילם אייבור תומאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1893 מרילבון, לונדון, בריטניה בריטניה 
 פטירה:  29 באוגוסט 1972 (בגיל 79) סליסבורי, רודזיה רודזיה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קולג' צ'לטנהאם 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1912–1952 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-43 מפקד הקורפוס ה-1 מפקד פיקוד הנ"מ
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   מסדר האמבט (אביר הצלב הגדול)  מסדר האימפריה הבריטית (אביר מפקד)   אות השירות המצוין   הצלב הצבאי
 
סר גווילם אייבור תומאס (באנגלית: Sir Gwilym Ivor Thomas;‏ 23 ביולי 1893 - 29 באוגוסט 1972) היה קצין בכיר בצבא הבריטי שלחם בשתי מלחמות העולם. הוא בלט ביותר בפיקוד על הדיוויזיה ה-43 (וסקס) לאורך כל המערכה במערב אירופה מיוני 1944 ועד ליום הניצחון באירופה במאי 1945, ובהמשך היה מפקד אגף האפסנאות של הצבא.
ביוגרפיה > ראשית חייו

תומאס נולד במרילבון, לונדון, ב-23 ביולי 1893, והיה בנו של ג'ון תומאס, נגן הנבל של המלכה ויקטוריה והמלך אדוארד השביעי וג'ואן פרנסיס, בתו הצעירה של ויליאם דני. הוא למד במכללת צ'לטנהאם בגלוסטרשייר, ומאוחר יותר באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', שם הוא הוסמך כלוטננט משנה בהתותחנים המלכותיים ב-20 בדצמבר 1912.
תומאס נלחם במלחמת העולם הראשונה, והגיע אל החזית המערבית מהודו עם סוללה II, חטיבה XIII, ארטילריית השדה המלכותית, שהייתה חלק מהדיוויזיה ההודית ה-7 (מיראט), באוקטובר 1914. תומאס עלה במהירות בדרגתו, והפך ללוטננט ב-9 ביוני 1915,  ולקפטן ב-12 בינואר 1916. הוא נשאר בחזית המערבית לאורך כל הסכסוך, נפצע פעמיים, קיבל את עיטור הצלב הצבאי ואוזכר בשדרים בשנת 1917, ובינואר 1918 קיבל את אות השירות המצוין (DSO). ‏
ביוגרפיה > בין המלחמות

לאחר המלחמה שירת תומאס ביחידות צבא טריטוריאליות שונות, כולל חטיבת השדה ה-68 (דרום מידלנד), הארטילריה המלכותית, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד), ולמד במכללה לפיקוד ומטה בקימברלי בין השנים 1924–1925. בין חבריו ללימודים היו מספר רב של קצינים כלליים עתידיים, ביניהם דריל ווטסון, דגלאס גרהאם, סיריל דורנפורד, מייקל קריג, רייד גודווין-אוסטין, גאי רובינסון, ארצ'יבלד ניי, נואל ברספורד-פייר, רופוס לורי, ג'ון ריב, נואל נאפייר-קלאברינג, האמפרי גייל, קליפורד מלדן, נואל אירווין, וילוובי נורי, ג'פרי רייקס, פרדריק היילנד, תומאס רידל-וובסטר, סידני וייסון, ג'יימס הרטר, ג'רלד ברונסקיל, אוטו לונד, ג'רלד פיצג'רלד, ג'ורג' לאמי, לנגלי בראונינג, ג'רלד גרטלן, פופ ויויאן, רוברט סטודרט וליונל פינץ'. לאחר מכן הוא הפך לקצין הארטילריה של הדיוויזיה ה-1 בפיקוד אלדרשוט משנת 1926 עד 1930, ובמהלך תפקידו הועלה לדרגת מייג'ור ב-1 ביולי 1929.
בשנת 1931 שימש תומאס במטה חיל התותחנים המלכותי בוווליץ', קנט, ובינואר 1932 הפך לקצין מטכ"ל של גנרל סר דייוויד קמפבל, המושל והמפקד הראשי של מלטה. לאחר שהועלה לדרגת לוטננט קולונל ב-1 ביולי 1933,  הוא חזר לאנגליה ולמד במכללה הימית המלכותית, גריניץ', בשנת 1934. לאחר מכן שימש כקצין מטה במשרד המלחמה וב-12 במאי 1938 הועלה לדרגת קולונל. ב-14 ביולי 1939 הוא הועלה לדרגת בריגדיר  ומונה לסגן מנהל הגיוס והארגון במשרד המלחמה, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ובשנת 1940 מונה למנהל ארגון במשרד המלחמה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1940 תומאס מונה למפקד הארטילריה המלכותית (CRA) של הדיוויזיה ה-2, שלחמה בצרפת עם חיל המשלוח הבריטי (BEF).
תומאס נשאר בתפקיד זה עד מרץ 1942, אז הועלה לדרגת מייג'ור גנרל והפך למפקד הדיוויזיה ה-43 (וסקס), שהורכבה מחטיבות הרגלים 128, 129 ו-130, יחד עם כוחות תומכים - הייתה המערך הטריטוריאלי הראשון שגויס מהאזור המערבי של אנגליה, ושירתה בקנט בתפקידים נגד פלישה כחלק מהקורפוס ה-12, תחת פיקודו של ג'יימס גאמל, שהוחלף בנובמבר על ידי מונטגיו סטופפורד, שבנובמבר שלאחר מכן הוחלף בעצמו על ידי ניל ריצ'י.
ביוני 1942, הייתה הדיוויזיה ה-43 אחת מני רבות שנבחרו להמרה לדיוויזיה "מעורבת", של חטיבת טנקים אחת ושתי חטיבות חי"ר. כתוצאה מכך, החטיבה ה-128 של בריגדיר מנלי ג'יימס עזבה את הדיוויזיה והוחלפה על ידי חטיבת הטנקים ה-25, שבספטמבר הוחלפה על ידי חטיבת הטנקים ה-34. עם זאת, בספטמבר 1943 ננטש הניסוי עם דיוויזיות "מעורבות", ועם הגעתה של החטיבה ה-214 של בריגדיר הוברט אסמה, לשעבר יחידה עצמאית, חזרה הדיוויזיה להיות דיוויזיית חי"ר רגילה. בשלב זה נבחרה הדיוויזיה של תומאס להשתתף בפלישת בעלות הברית לנורמנדי, אשר הייתה אמורה להתקיים במאי 1944, כחלק מהארמייה הבריטית השנייה שהוקמה קודם לכן (בתחילה תחת פיקודו של קנת' אנדרסון, אשר הוחלף בינואר 1944 על ידי מיילס דמפסי), והאימונים בשיתוף פעולה של כל הזרועות, שהיו כבר בסטנדרט גבוה מאוד בגלל שיטותיו האנרגטיות והאכזריות של תומאס, התגברו, והוא דרש רק את הסטנדרטים הגבוהים ביותר.
לאחר שנים של אימונים בפיקודו של תומאס, הדיוויזיה ה-43 נחתה בנורמנדי באמצע יוני 1944, אך לא הייתה מעורבת מייד בשום לחימה מהותית. ב-24 ביוני הוקצתה הדיוויזיה ה-43 מהקורפוס ה-12 של ריצ'י לקורפוס ה-8 של ריצ'רד אוקונור, וימים אחדים לאחר מכן לקחה חלק במבצע אפסום, בניסיון לכבוש את קן, שלמרות שהייתה המטרה של הדיוויזיה ה-3 ליום ה-D, עדיין נותרה בידי האויב. הדיוויזיה מילאה רק תפקיד מינורי יחסית במבצע אך מילאה תפקיד מרכזי במבצע יופיטר, הניסיון הבריטי לכבוש את גבעה 112. הפעולה, שהחלה ב-10 ביולי והסתיימה למחרת, הייתה בסופו של דבר ניצחון בריטי, אך עלתה לדיוויזיה של תומאס, יחד עם התמיכה המשוריינת של חטיבת השריון ה-4 של מייקל קארבר, כמעט 2,000 נפגעים.
כשהוחזרה הדיוויזיה לקורפוס ה-12 של ריצ'י, היא נשלחה לקרב הבא שלה, הקרב השני באודון. הפעולה לא הצליחה להשיג את יעדיה במלואם, ועלתה לדיוויזיה בנפגעים נוספים שהיא לא יכלה להרשות לעצמה. אולם זה משך את תשומת לבם של דיוויזיות הפאנצר הגרמני מהחזית האמריקאית לחזית הבריטית.
התפקיד הבא של הדיוויזיה של תומאס היה עדיין כחלק מהקורפוס ה-30 של הורוקס, במבצע מרקט גארדן, ניסיון בעלות הברית לסיים את המלחמה לפני חג המולד 1944. תומאס היה מעורב מקרוב במבצע ברלין להצלת הדיוויזיה המוטסת ה-1 לאחר שכוחות הדיוויזיה הובסו בקרב על ארנהם, בספטמבר 1944.
מ-27 בדצמבר 1944 עד 28 בינואר 1945, במהלך הקרב על הבליטה בו לא נטלה חלק הדיוויזיה ה-43, פיקד תומאס באופן זמני על הקורפוס ה-30, בעוד הורוקס, שהה באנגליה לצורך מנוחה.
התפקיד הבא של הדיוויזיה היה במבצע בלקוק. שוב חלק מהקורפוס ה-30, שהועבר עכשיו מהארמייה הבריטית השנייה של דמפסי לארמייה הקנדית הראשונה של הארי קריראר, ולאחר מכן מילאה הדיוויזיה ה-43 תפקיד מרכזי במבצע וריטבל.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-1 בארמיית הריין הבריטית (BAOR), ואחר כך למנהל כוחות פולין במערב במפקדה הבריטית בשנת 1947. בשנת 1948 הוא הפך למפקד כוחות הנ"מ, ובשנת 1950 מונה לראש אגף האפסנאות בצבא. תומאס פרש בשנת 1952, ומת בביתו בסליסבורי, רודזיה ב-29 באוגוסט 1972.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Smart, p. 308
1 2 3 4 5 6  "British Army officer histories". Unit Histories. נבדק ב-31 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Thomas, Sir (Gwilym) Ivor (1893–1972) Liddell Hart Centre for Military Archives
↑  Mead, p. 334
↑  Mead, p. 387
↑  Spink Medal Circular April 1998
↑  Hamilton, p. 256
פילדמרשל מונטגומרי בתצלום קבוצתי עם אנשי צוותו ומפקדי הקורפוסים והדיוויזיות בוולבק, גרמניה, 22 במרץ 1945. בתמונה עומד בשורה השנייה, שלישי מימין, הוא גווילם אייבור תומאס.
גשר מריה ולריה

| --- | --- |

הגשר ושטורובו מבזיליקת אסטרגום
 מידע כללי
 סוג:  גשר פלדה, גשר מסבך, גשר, גשר בין-לאומי 
 שימוש:  מכוניות והולכי רגל
 על שם:  מריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה 
 כתובת:  אסטרגום, שטורובו 
 מיקום:  אסטרגום 
 מדינה:  הונגריה 
 מיקום ההתחלה:  אסטרגום, הונגריה הונגריה
 מיקום הסוף:  שטורובו, סלובקיה סלובקיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1893 – 1895, 1926, 2001 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2001 
 מבנה:  גשר תלוי
 חומרי בנייה:  פלדה
 אדריכל:  János Feketeházy 
 מידות
 אורך:  500 מטר מטר
 גובה:  14 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  5 
 קואורדינטות:  47°47′43″N 18°43′49″E﻿ / ﻿47.79528°N 18.73028°E﻿ / 47.79528; 18.73028
  (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גשר מריה ולריה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גשר מריה ולריה(למפת סלובקיה רגילה) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה גשר מריה ולריה(למפת סלובקיה מוגדלת) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה גשר מריה ולריה
 
גשר מריה ולריה (בהונגרית: Mária Valéria híd, בסלובקית: most Márie Valérie) הוא גשר המחבר בין אסטרגום שבהונגריה לבין שטורובו שבסלובקיה ועובר מעל נהר הדנובה. אורכו של הגשר חצי קילומטר, והוא נקרא על שם מריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה.
הגשר עוצב לראשונה בשנת 1893, ומאז פתיחתו ב-28 בספטמבר 1895 הוא נהרס פעמיים. ב-22 ביולי 1919 נהרס הגשר בעקבות פיצוץ בצידו המערבי, הוא שופץ בשנת 1922 ושוקם לחלוטין בשנת 1926. ב-1944 נהרס הגשר בפעם השנייה לאחר הפצצות גרמניות במלחמת העולם השנייה, יחד עם גשרים נוספים באסטרגום שנהרסו כליל.
המתיחות שבין הממשלות של הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית והרפובליקה העממית ההונגרית מנעה את הקמת הגשר מחדש והוא נשאר הרוס למשך עשורים, עד הפשרת היחסים עם כניסת המילניום השלישי. הגשר מומן על ידי ממשלות הונגריה וסלובקיה, ועם תרומה של האיחוד האירופי, כחלק מפרויקט שנועד להכשיר את מדינות הגוש המזרחי לשעבר לכניסה לאיחוד.
בעבר ניתנו בגשר חותמות בדרכון, אך כיום אזור שנגן מאפשר מעבר חופשי בגשר, מהונגריה לסלובקיה וההפך.
גרמקנודל

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כופתה, מגדן 
 מרכיבים עיקריים:  baker's yeast 
 
גרמקנודל ברוטב וניל.
גרמקנודל (בגרמנית אוסטרית: Germknödel - "כופתת שמרים") היא מאכל קינוח אוסטרי עשוי בצק שמרים עם זרעי פרג וסוכר וממולא בפובידל. המאכל מוגש לרוב עם חמאה מומסת או עם רוטב וניל.
המאכל פופולרי באוסטריה, ובאזורי בוואריה ובוהמיה, ונאכל באופן מסורתי בימי שישי.
צורת הכופתה לרוב כלחמנייה.
יש למאכל מספר גרסאות, ובהן גרסאות בהן המאכל מוגש כמנה עיקרית.
ג'קסון (מחוז, אורגון)

| --- | --- |

בית המשפט של מחוז ג'קסון במדפורד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אורגון אורגון
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  מדפורד
 תאריך ייסוד:  12 בינואר 1852
 על שם:  אנדרו ג'קסון 
 שטח:  7,257 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  47 קמ"ר 0.6%
  ‑ הנקודה הגבוהה:  2,892
  ‑ הנקודה הנמוכה:  286
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  223,259 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  28 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  42°25′N 122°44′W﻿ / ﻿42.42°N 122.74°W﻿ / 42.42; -122.74 
 אזור זמן:  UTC -8
 אתר המחוז
  מפת מיקום  מפה מפורטת      מיקום אורגון במפת ארצות הברית tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז ג'קסון (באנגלית: Jackson County) הוא מחוז בדרום החלק המערבי של מדינת אורגון בארצות הברית. נכון למפקד של 2010 התגוררו במחוז 203,206 תושבים. שטח המחוז הוא 7,257 קילומטרים רבועים ובירתו היא העיר מדפורד. המחוז קרוי על שם אנדרו ג'קסון הנשיא השביעי של ארצות הברית.
במחוז יש 11 ערים ועיירות ו-34 קהילות (unincorporated communities). היישוב הגדול ביותר הוא העיר מדפורד, המשמשת מושב המחוז מאז 1927.
היסטוריה

במחוז שכנו בעבר כמה קבוצות אתניות של אינדיאנים: מודק (Modoc), שסטה, טקלמה (Takelma), לטגווה (Latgawa) ואומפקווה (Umpqua). בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19 פלשו לאזור בני הקליקיטאט (Klickitat) מהצפון והדשוטס (Deschutes) מהדרום והתיישבו בו.
"הרשות המחוקקת הטריטוריאלית" יצרה את מחוז ג'קסון ב-12 בינואר 1852, מהחלק הדרום מערבי של מחוז ליין ושטחים שטרם חולקו דרומית למחוז דאגלס ולמחוז לשעבר אומפקווה. בזמן יצירת המחוז הוא כלל שטחים שכיום שייכים למחוזות קוס, קארי, ג'וזפין, קלאמת ולייק. גילוי זהב בעמקי הנהרות אילינוי ורוג בסמוך לג'קסונוויל ב-1852 והשלמת דרך העגלות שחיברה בין הנתיב לקליפורניה בדרום ולמחוז דאגלס בצפון גרמו לגידול בזרם המהגרים האירופאים.
עימותים בין כורי הזהב והאינדיאנים הובילו למלחמה ב-1853, שהמשיכה לסירוגין עד התבוסה הסופית של חבורת הלוחמים האחרונה בפיקודם של הצ'יפים המכונים ג'ון וג'ורג' על ידי כוח משותף של צבא ואזרחים ב-29 במאי 1856 בעיקול הגדול של נהר האילינוי. לאחר הכניעה כינס הממשל את כל האינדיאנים לתוך שמורות, החל בינואר 1856 שקבוצה ראשונה הוצעדה לשמורת האינדיאנים גרנד רונד (Grand Ronde Indian Reservation) מערבית לסיילם. במרוצת החודשים הבאים אולצו קבוצות נוספות לעקור עד שבמאי 1857 כמעט כל בני השסטה, הטקלמה, והלטגווה יושבו מחדש בשמורת סילץ (Siletz Reservation), הקיימת גם כיום.
כמושב המחוז הראשון נקבעה העיירה ג'קסונוויל ב-1853. עם זאת, האוכלוסייה בג'קסונוויל הלכה והתמעטה עקב הידלדלות שדות הזהב המקומיים ובניית קו הרכבת מסילת הברזל קליפורניה ואורגון ב-1880. קו רכבת זה עקף את ג'קסונוויל ובמקום זאת עבר דרך מדפורד, השוכנת 8 קילומטרים מזרחית לג'קסונוויל. מדפורד הלכה והתפתחה בשל קו הרכבת והמסחר והפיתוח שהביא בעוד שג'קסונוויל הלכה והידרדרה. ג'קסונוויל הדפה את כל ההצעות להעביר את מושב המחוז עד 1927 שאז מדפורד נבחרה לבסוף כמושב המחוז.
במרץ 2004 היה מחוז ג'קסון לראשון מבין 35 המחוזות של אורגון שהלכו בעקבותיו ליישם תוכנית וולונטרית להגן על בתים השוכנים באזורים המוגדרים ממשק יער-עיר מפני אש. התוכנית חייבה בעלי בתים ליצור שביל אש ברוחב של לפחות 75 סנטימטרים סביב בתיהם, והשפיעה על 12,000 בעלי בתים. ב-2007 הפכה התוכנית לחובה לבעלי בתים רבים עקב האיום לתביעת נזיקין אם הרכוש שלהם היה מעורב בשריפה.
ב-15 במאי 2007 הצביעו התושבים שלא לפתוח מחדש את 15 הספריות הציבוריות במחוז, שנסגרו מאז 6 באפריל בשל מחסור במימון. זו הייתה סגירת הספריות הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית. הספריות נפתחו מחדש חצי שנה אחר-כך למספר שעות קטן יותר ב-24 באוקטובר 2007.
גאוגרפיה

שטח המחוז, על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, הוא 7,260 קילומטרים רבועים, שמתוכם 7,210 קמ"ר אדמה ו-47 קמ"ר (0.6%) מים. המחוז גובל במחוזות אורגון ג'וזפין ממערב, קלאמת ממזרח ודאגלס מצפון, ובמחוז סיסקיו שבקליפורניה מדרום.
בתחומי המחוז שוכנים המונומנט הלאומי קסקייד-סיסקיו (Cascade–Siskiyou National Monument), הפארק הלאומי קרייטר לייק (חלקי), היער הלאומי קלאמת (Klamath National Forest) (חלקי), היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו (Rogue River-Siskiyou National Forest) (חלקי) והיער הלאומי אומפקווה (Umpqua National Forest) (חלקי).
בר קריק (Bear Creek), יובל של הנהר רוג (Rogue River), וכל אגן הניקוז שלו שוכנים בתחומי מחוז ג'קסון. מרכזי האוכלוסייה של מדפורד עם קרוב ל-80,000 תושבים, אשלנד (Ashland) עם מעל ל-20,000 תושבים, פניקס (Phoenix) עם כ-4,500 תושבים, טלנט (Talent) עם מעל ל-6,000 תושבים וסנטרל פוינט (Central Point) עם מעל ל-17,000 תושבים שוכנים כולם לאורך היובל. היובל נשפך לנהר רוג בסמוך לתצורות הלבה המכונות "סלע השולחן העילי והתחתי" (Upper and Lower Table Rock).
גאוגרפיה > דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו במחוז 203,206 תושבים ב-91,124 משקי בית ו-83,140 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 28 תושבים לקילומטר.
על פי מפקד האוכלוסין של 2010 התחלקה האוכלוסייה כלהלן:
88.7% – לבנים ממוצא אירופי
10.7% – היספאנים או לטינו אמריקנים
1.2% – אינדיאנים
השאר בני גזעים שונים (שחורים, אסייאתים, רב-גזעיים וכו')
השפה הנפוצה היא אנגלית, אם כי במפקד האוכלוסין של שנת 2000 דיווחו 9.4% שנהגו לדבר בביתם בספרדית.
כלכלה

ענפי הכלכלה העיקריים במחוז ג'קסון הם בריאות, חקלאות, עץ, תעשייה ותיירות.
מחוז ג'קסון כולל מעל ל-40,000 דונם של מטעים והוא חולק יחד עם מחוז ג'וזפין את האפלאסיון עמק רוג ואפלגייט (Rogue Valley and Applegate).
מחוז ג'קסון הוא מקור לסטיאטיט, אחד הסוגים של המינרל טלק המוכר בכינוי "אבן-סבון", סוג אבן מקובל לפיסול ויצירת חפצי אומנות.
אטרקציות

הדרך הירוקה של בר קריק (Bear Creek Greenway) – שטח משני צדי ערוץ הנהר בר קריק בין אשלנד לסנטרל פוינט. המאפיין הבולט ביותר הוא שביל אופניים מכוסה אספלט באורך 33 קילומטרים שהוא פופולרי בין רוכבי אופניים ומחליקי גלגיליות, בייחוד באביב ובקיץ.
מערבולת אורגון (Oregon Vortex) – מגוון תופעות שהן אשליות אופטיות של כביש מכושף בסמוך לעיירה גולד היל (Gold Hill).
הערות שוליים

1 2  About Jackson County
↑  State & County QuickFacts
↑  פרטים עדכניים על המחוז. יש להקליד Jackson בתיבת החיפוש וללחוץ על הקישור למחוז ב-OR
↑  The Origin of Certain Place Names in the United States
↑  From “Mudville” to Urban Center
↑  Robert H. Ruby, John A. Brown, Cary C Collins, A Guide to the Indian Tribes of the Pacific Northwest
↑  Mann, Damian; County library levy fails handily
↑  May, Meredith; Largest library closure in U.S. looms
↑  Mann, Damian; Libraries will start to open Oct. 24
↑  Bear Creek Watershed Assessment - Phase 2 page 9
↑  Community Facts
↑  Soapstone Industry in Southwest Oregon
↑  אתר המיזם
↑  האתר הרשמי של מערבולת אורגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559503705171  ISNI: 0000 0004 4902 9365  LCCN: n80013190  MusicBrainz: be12e026-a804-4077-8a59-b263cbb5ec53  NARA: 10039417  VIAF: 159440585   WorldCat (עם VIAF): 159440585 
אתר הקמפינג בפארק המדינתי עמק רוג על גדות הנהר רוג סמוך לכביש בין-מדינתי 5
גיא עזורי

גיא עזורי (נולד ב-2 ביוני 1963) הוא מאמן כדורגל ישראלי.
חיים אישיים

עזורי נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהרצליה. בתו היא הכדורסלנית ליהי עזורי המשחקת בנבחרת העתודה של ישראל.