stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנצ'סקה זמבלו
הקריירה

פרנצ'סקה זמבלו החלה את הקריירה שלה כעוזרתם של במאי האופרה הידועים ז'אן-פייר פונל ונתניאל מריל. בשנים 1991-1984 היא שימשה כמנהלת האומנותית של אופרה סקיילייט במילווקי (Skylight Music Theatre). לאחר מכן היא עבדה במטרופוליטן אופרה בניו יורק (בו ביימה בין השאר את האופרה "סיראנו דה ברז'ראק", בכיכובו של פלסידו דומינגו, פרי עטו של פרנקו אלפאנו), באופרה הלאומית של וושינגטון (בו ביימה את "טבעת הניבלונגים" של ריכרד וגנר בקופרודוקציה עם האופרה של סן פרנסיסקו), באופרה של יוסטון, בתיאטרון בולשוי, באופרה לה פניצ'ה בוונציה, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, באופרה בסטיליה, כמו גם בתיאטרון הילדים של סיאטל, ברשת הטלוויזיה BBC, ובפסטיבל ברגנץ, אוסטריה. היא מכהנת כיועצת אומנותית של האופרה של סן פרנסיסקו.
זמבלו זכתה בפרסים על עבודותיה בצרפת, אנגליה, יפן, גרמניה, רוסיה ואוסטרליה (פרס הלפמן).
זמבלו ביימה לראשונה בברודוויי בהפקה המוזיקלית של המחזמר "בת הים הקטנה" של וולט דיסני (2008). זמבלו ביימה את ההפקות המקומיות של המחזמר "מועדון האקסיות" ב-Old Globe Theatre, סן דייגו, קליפורניה ב-2009, אולם זנחה את הפרויקט בשל לוח זמנים צפוף. 

היא ביימה את גרסת המחזמר של "בית קטן בערבה", שהציג לראשונה בתיאטרון גוטרי (Guthrie Theate), במיניאפוליס, מינסוטה ביולי 2008 ונמצא כעת בסבב הופעות בארצות הברית.
זמבלו פיתחה גרסה בימתית של The Master Butchers Singing Club, של לואיס אולדריץ', המבוססת על הרומן בשם זה משנת 2003, של המחזאית זוכת פרס פוליצר מרשה נורמן. הצגת הבכורה הייתה ב-11 בספטמבר 2010 בתיאטרון גוטרי.
בשנת 2003 ביימה הפקת אופרה לפי הספר הנסיך הקטן, עם מוזיקה של המלחינה רייצ'ל פורטמן.
ב-1 בספטמבר 2010 זמבלו לקחה לידה את המושכות של אופרה גלימרגלאס בקופרסטאון ניו יורק, כמנכ"ל והמנהלת האומנותית החדשה שלו. מייד היא שינתה את שם החברה לפסטיבל גלימרגלאס (Glimmerglass Festival) ואמרה שהיא תציג מחזמר מדי עונה, ופתחה ב"אנני אוקלי אשת לפידות" בקיץ 2011.
במאי 2011 היא התמנתה ליועצת האומנותית של האופרה הלאומית של וושינגטון, לאחר עזיבתו של המנהל הקודם פלסידו דומינגו.
בקיץ 2011, היא ביימה את מחזור האופרות השלם של "טבעת הניבלונגים" של ריכרד וגנר באופרה של סן פרנסיסקו.
הערות שוליים

↑  ג'ו נובאק, "כיצד לעוף: זכרונות", iUniverse.com (2010), p. 287. (באנגלית)
↑  "אחרי הסקנדל: הקריירה הפורחת של פרנצ'סקה זמבלו אחרי שנתקלה בכישלון" The Dedham Transcript (‏31 ביולי 2004). (באנגלית)
↑  "מוקמת חטיבת בידור", pokane Daily Chronicle‏ (UPI) (‏5 בינואר 1965). (באנגלית)
↑  אדם הטריק וקנת ג'ונס, "זמבלו עוזבת את תפקידה כמנהלת המחזמר "מועדון האקסיות", playbill.com‏, 11 בנובמבר 2009 (באנגלית)
↑  אנדרו גאנץ, "סבב ההופעות של "בית הקטן בערבה", עם גילברט, החל ב-13 באוקטובר בסנט פול", playbill.com, ‏13 באוקטובר 2009 (באנגלית)
↑  יואן קר,"גוטרי יציג בהופעת בכורה את Master Butchers Singing Club של אולדריץ', mpr.org‏, 7 באפריל 2010 (באנגלית)
↑  נורמן לברכט, "עידן דומינגו בוושינגטון בא לקיצו", artsjournal.com‏, 25 במאי 2011 (באנגלית)
↑  דייוויד בלצ'ר, "החברה שהיא מנהלת", Opera News‏, 75 (11), ‏מאי 2011 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452721005171  PLWABN: 9810590692205606  BIBSYS: 3073263  BnF: cb14047716j (data)  GND: 1042855277  ISNI: 0000 0001 1447 1581  LCCN: no00008171  NKC: mub2015879809  SNAC: w6282z67  SUDOC: 060842628  VIAF: 68467350   WorldCat (עם VIAF): 68467350
פרנצ'סקה סקיאבונה

| --- | --- |

פרנצ'סקה סקיאבונה בטורניר בריסביין, 2009
 לידה:  23 ביוני 1980 (בת 44) מילאנו, איטליה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מקום מגורים:  מילאנו, איטליה
 גובה:  1.66 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1998–2018 (כ־20 שנה) 
 סה"כ פרסים שצברה:  11,324,245 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  614–479 
 דירוג שיא:  4 (31 בינואר 2011)
 זכיות בטורנירים:  4 (בסבב ה-WTA)
 זוגות
 מאזן קריירה:  224–205 
 דירוג שיא:  8 (12 בפברואר 2007)
 זכיות בטורנירים:  8 (7 WTA ו-1 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (2011)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (2010)
 וימבלדון:  רבע גמר (2009)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2003, 2010)
 תאריך עדכון דצמבר 2016
 
פרנצ'סקה סקיאבונה (באיטלקית: Francesca Schiavone; נולדה ב-23 ביוני 1980 במילאנו) היא שחקנית טניס מקצוענית מאיטליה. היא זכתה בתואר גראנד סלאם, אליפות צרפת הפתוחה 2010 ושותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010.
קריירה

סקיאבונה זכתה עד כה ב-4 תוארי יחידות (כולם בסבב ה-WTA) וב-8 תוארי זוגות (7 WTA ו-1 ITF).
דירוג השיא שלה היה מקום רביעי בעולם (31 בינואר 2011). מדורגת כיום (פברואר 2011) במקום ה-12 בדירוג ה-WTA.
קריירה > 2010

הישג השיא של סקיאבונה בקריירה הייתה זכייה בתואר הגרנד סלאם הראשון שלה. הדבר קרה באליפות צרפת הפתוחה לשנת 2010, שם זכתה בתואר לאחר ניצחונות על נה לי (11), קרוליין ווזניאקי (3), ילנה דמנטייבה (5) וסמנתה סטוסור (7) בגמר.
קריירה > 2011

ביוני היא העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה, אך הפסידה לנה לי מסין (7 בעולם) בשתי מערכות.
קריירה > גביע הפדרציה

סקיאבונה הייתה שותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010. בשנת 2006 גברה הנבחרת האיטלקית על נבחרת בלגיה, וב-2009 ו-2010 ניצחו האיטלקיות את נבחרת ארצות הברית.
פסגת סיימון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,000 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי האבר 
 קואורדינטות:  69°16′00″S 71°53′00″W﻿ / ﻿69.2667°S 71.8833°W﻿ / -69.2667; -71.8833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סיימון(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סיימון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת סיימון(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת סיימון
 
פסגת סיימון (באנגלית: Simon Peak) היא פסגה בצד המערבי של הרי האבר, בצפון מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,000 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת צפונית מזרחית מהאי אמבר (שנמצא מעברו השני של מפרץ לאזארב, ממערב לאי אלכסנדר).
הפסגה ממוקמת 9.9 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מנקודת בונבה; 6.4 קילומטרים צפונית - מזרחית מנקודת קאמהי; 14.65 קילומטרים מערבית להר פונטידה; ו-6.15 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לנונאטאק גייזי.
פסגת סימון מתנשאת מעל קרחון פיפקוב שמצפון לה, ומעל קרחון אוסלנה שמדרום - מערב לה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

הפסגה התגלתה לראשונה בינואר 1909 על ידי משלחת החקר הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1908–1910); הפסגה מופתה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הבריטית, בין השנים 1975–1976.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שמו של אלק אדוארד סיימון (Alec Edward Simon), מכונאי מטוסים של המשלחת האנטארקטית הבריטית, אשר עבד באי אדלייד הסמוך בין השנים 1972–1976.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
פרעות אוג'דה וג'ראדה

בית הקברות היהודי העתיק באוג'דה
פרעות אוג'דה וג'ראדה היו סדרה של פרעות כנגד היהודים בערים אוג'דה וג'ראדה שבצפון-מזרח מרוקו שפרצו ב-7 ביוני 1948. במהלך הפרעות נרצחו 42 יהודים, כולל רב קהילת ג'ראדה ומשפחתו, וצרפתי לא-יהודי אחד.
רקע היסטורי

ב-14 במאי 1948 הוכרזה הכרזת העצמאות של מדינת ישראל. יהודים רבים ממרוקו היו מעוניינים לעלות למדינה החדשה, והעיר אוג'דה הייתה נקודת מעבר ממרוקו לאלג'יריה ומשם לישראל עבור מאות יהודים. המוסלמים במרוקו מצדם, הזדהו עם המאבק הכלל-ערבי כנגד מדינת ישראל הצעירה, וראו בעין רעה את עזיבתם של יהודים לישראל. העיתונות הלאומנית המרוקאית (ובמיוחד עיתון "אל עאלם") כללה דברי הסתה נגד יהודים בפרסומים שונים שלה. מלך מרוקו מוחמד החמישי נאם יום למחרת הכרזת העצמאות נאום אנטי-ישראלי חריף, בו גם הזהיר את יהודי מרוקו "להימנע מכל צעד שייחשב כסולידריות עם התוקפנות הציונית, מה שעלול לפגוע בזכויותיהם או אזרחותם המרוקאית". עם זאת גם קרא לשמירה על היציבות ולרגיעת רוחות במרוקו.
פרעות אוג'דה וג'ראדה התרחשו בעוד מרוקו היא מדינת חסות של צרפת. משטר החסות (פרוטקטורט) של צרפת על מרוקו נמשך משנת 1912 ועד שנת 1956. בתקופה זאת חל שיפור במצבם הביטחוני של היהודים במרוקו ביחס לתקופה שקדמה לה, למעט מאורעות התריתל של שנת 1912 עם תחילת הפרוטקטורט. במהלך מלחמת העולם השנייה חלה הרעה במצב היהודים במרוקו כמו בשאר שטחי החסות של משטר וישי, אך לאחר המלחמה הוסרו המגבלות שהוטלו עליהם. בתקופת הפרוטקטורט הצרפתי התרחבו הפערים התרבותיים והפוליטיים בין יהודים ומוסלמים במרוקו. בעוד שהיהודים ,על פי רוב, נטו להזדהות עם השלטון הצרפתי ולאמץ את השפה הצרפתית, במיוחד בהשפעת מערכת החינוך מטעם כל ישראל חברים ורשתות חינוך אחרות, המוסלמים במרוקו הזדהו על פי רוב עם המאבק הלאומי המרוקאי כנגד צרפת. פערים אלה תרמו גם כן להגברת העוינות נגד יהודים.
הפרעות

עוד בימים שקדמו לפרעות נשמעו איומי רצח כלפי יהודים, וביום תחילת הפרעות, ה-7 ביוני 1948, לא הופיעו עובדים מוסלמים לעבודה אצל מעסיקיהם היהודים. האירועים החלו בעיר אוג'דה בשעה 9:30 בבוקר. אספסוף חמוש בגרזינים וסכינים התקהל ב"שוק אל יהוד" באוג'דה ורצח חמישה אנשים מתוכם 4 יהודים וצרפתי אחד. המשטרה השתלטה לבסוף על האירוע וההמון התפזר. ביום למחרת, ה-8 ביוני, הפרעות התפשטו גם לעיר השכנה, עיר מכרות הפחם, ג'ראדה. בעיר הופצה השמועה שיהודי רצח מוסלמי, בעקבותיה הרוחות התלהטו, והתחולל טבח נורא ביהודי המקום. 38 יהודים נוספים נרצחו, ביניהם רב הקהילה משה כהן ומשפחתו. מספר הנרצחים בשני הימים הגיע בסה"כ ל-42 איש, ועוד 55 שנפצעו בידי מוסלמים, וכמו כן נבזזו חנויותיהם ובתיהם של היהודים לקול צהלולי השמחה של הנשים המוסלמיות שצפו באירועים. בין ההרוגים היהודים מצויים 10 ילדים ו-10 נשים. 35 מוסלמים הועמדו לדין בפני בית דין צבאי צרפתי בקזבלנקה בעקבות הטבח. 2 נאשמים נידונו למוות, 2 לעבודות פרך לכל חייהם, והנותרים, לעונשים שונים.
הפרעות זעזעו באופן עמוק את יהדות מרוקו ותרם לעובדה שבשנה שאחריהן עלו לישראל 18,000 יהודים ממרוקו.
ראו גם

קהילת יהודי אוג'דה
לקריאה נוספת

עדים והדים לפרעות אוג’דה וג’ראדה (מרוקו) ביוני 1948, הרב אליהו רפאל מרציאנו, מכון הרש"מ, ירושלים, תשע"ב
הערות שוליים

↑  משפט הפורעים ביהודי מרוקו, מתוך מה-יא"ה מפעל התיעוד - יהודי ארצות האסלאם, אוניברסיטת ת"א
פשוט להיות

פשוט להיות הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה ברגר שפורסם ב-1 ביולי 1998, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
רקע

ביולי 1998, ארבע שנים מאז הוציאה את אלבום הבכורה שלה, דנה ברגר, הוציאה ברגר את אלבום האולפן השני שלה, פשוט להיות, בהפקת יובל שפריר. אלבום זה התאפיין בשירים רכים הרבה יותר מאשר באלבומה הקודם. בין השירים הבולטים בו ניתן למנות את "רחוק מהמציאות", "חמימות חולפת", "בוא וניסע מכאן" ו"מחכה לו". גם באלבום זה שיתפה פעולה עם אמנים אחרים, בהם שוב ורד קלפטר ותורן וכן יהודה עדר והקלידן אייל קליין. האלבום זכה להצלחה רבה ולווה במספר הופעות מוצלחות. לצד האלבום הופיעה ברגר בפרויקטים מוזיקליים ופסטיבלי מוזיקה וילדים שונים. באותה השנה שרה ברגר קולות רקע לנעימת הפתיחה של הסדרה "טירונות" (1998–2001).
רשימת רצועות

| פשוט להיות> מס' | פשוט להיות> שם | פשוט להיות> משך | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  | פשוט להיות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חמימות חולפת  | 4:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | בוא וניסע מכאן  | 4:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | קמה בבוקר  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | איפה הוא עכשיו  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מחשבות של חורף  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | כשתבוא  | 4:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מחכה לו  | 5:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | רחוק מהמציאות  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | קחי נשימה  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | שוב מוותרת  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | פשוט להיות  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | מחשבות של חורף (קלאב מיקס)   | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 49:00 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פשוט להיות, 1998-07-01, נבדק ב-2023-11-28
↑  דנה ברגר, 1994-10-01, נבדק ב-2023-11-28
↑  סטריאו ומונו, סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית
↑  Tironoot, 1998-04-24, נבדק ב-2023-11-28
פרנקלין ליטל

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1917 סירקיוז, ארצות הברית 
 פטירה:  23 במאי 2009 (בגיל 91) Merion, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Cornell College 
 פרסים והוקרה:  מדליית בובר-רוזנצווייג (1996)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
פרנקלין המלין ליטל (באנגלית: Franklin Hamlin Littell;‏ 20 ביוני 1917, סירקיוז – 23 במאי 2009, פנסילבניה) היה היסטוריון וחוקר דתות אמריקאי פרוטסטנטי.
פעילות לאחר השואה

ליטל שהה כמעט עשר שנים בגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה כיועץ הפרוטסטנטי הראשי לענייני דת בפיקוד העליון. הוטלו עליו משימות הקשורות לדה-נאציפיקציה במהלך הכיבוש האמריקאי בגרמניה. הוא הושפע עמוקות מהזוועות שנעשו במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן הקדיש את חייו לחקר השואה ולהעלאת תשומת הלב הציבורית ללקחיה הטרגיים בכל הנוגע לזכויות האדם. בישיבות ציבוריות, בקמפוסים אקדמיים ובכנסיות, היה ליטל אחד מקולות המצפון הראשונים בתקופה שלאחר המלחמה, כשדיבר על לקחי השואה. ליטל היה ממייסדי תחום לימודי השואה, והקים במספר מוסדות תוכניות לימודים לתואר שני ולדוקטורט שהוקדשו לחקר השואה (האחרונה הייתה באוניברסיטת טמפל בשנת 1976).
השקפות תאולוגיות

בשנת 1939 נכח ליטל ככומר מתודיסטי צעיר בעצרת נאצית בנירנברג, ובהמשך טען, במסמך שכותרתו "השואה והנוצרים", כי פיתויי הנאציזם נגרמו כתוצאה מכישלונות הרוחניות הנוצרית שמקורן בוועידת ניקיאה בשנת 325 לספירה.
ליטל דחה את תאולוגיית החילופין, ולאור השואה דגל בתוכניות חינוך לשיפור היחסים בין נוצרים ליהודים.
בספרו "האטלס ההיסטורי של הנצרות", שפורסם לראשונה בשנת 1976, טען ליטל שכנסיות נוצריות רבות לא הצליחו להתמודד בכנות עם השתתפותן ברצח יהודי אירופה, או לפחות עם השלמתן בשתיקה עם רצח זה. הוא כתב גם כתבי תמיכה תאולוגית בציונות.
כתבים

The Anabaptist View of the Church (1957)
The Free Church (1957)
Historical Atlas of Christianity (1976)
הערות שוליים

↑  Obituary http://www.philly.com/philly/obituaries/20090525_Rev__Franklin_H__Littell__scholar_of_the_Holocaust.html
↑  Douglas Martin, "Franklin Littell, Scholar of Holocaust, Dies at 91" New York Times, May 30, 2009.  https://www.nytimes.com/2009/05/30/us/30littell.html?
↑  Douglas martin, "Franklin Littell Scholar of Holocaust, Dies at 91" New York Times, May 30, 2009.  https://www.nytimes.com/2009/05/30/us/30littell.html?
↑  Fischel. Op. cit. p. 149.
↑  Fischel, Jack R.; Susan M. Ortmann (2004). The Holocaust and Its Religious Impact: A Critical Assessment and Annotated Bibliography. Praeger/Greenwood. pp. 290. ISBN 0-313-30950-7.
↑  Fischel. Op. cit. p. 23.
↑  Weaver, Alain Epp. "Constantinianism, Zionism, Diaspora: Toward a Political Theology of Exile and Return". Mennonite Central Committee. אורכב מ-המקור ב-2007-05-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264648805171  PLWABN: 9810696309805606  BnF: cb13331627n (data)  GND: 128369140  ISNI: 0000 0001 1081 8066  LCCN: n50051373  NKC: uk2017961600  NTA: 073295248  SNAC: w6sj1mwz  SUDOC: 077309103  Trove: 906153  VIAF: 109273188   WorldCat (עם VIAF): 109273188
פרנץ הונט

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1907 סגד, הונגריה 
 פטירה:  11 במרץ 1979 (בגיל 71) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 בן או בת זוג:  Erzsi Hont  Ilona Görög 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1949) 
 
לזכרם של פרנץ הונט וג'רג' בודאי הוצב התבליט בככר דום בסגד
פרנץ הונט (במקור עד 1946 הולצר, בהונגרית: Hont Ferenc; סגד, 4 באפריל 1907 – בודפשט, 11 במרץ 1979) היה במאי יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל), אסתטיקן תיאטרון. אחד מיוזמי משחקי הבמה הפתוחה של סגד בתחילת שנות ה-30. אשתו הראשונה הייתה זמרת האופרה ארז'בט הונט, אשתו השנייה הייתה השחקנית אילונה גרג.
קורות חיים

פרנץ הולצר נולד במשפחה יהודית, בנם של דניאל הולצר, סיטונאי בגדים עשיר מסגד ושל וילמה יוזפה רוט. הוא נחשב לילד פלא, כתב שירים כבר בגיל חמש. את לימודיו השלים בסגד, אך עד מהרה הפסיק ללמוד, הסתובב ברחבי גרמניה והכיר את השירה הגרמנית ואת התיאטרון הגרמני. היו לו שאיפות פואטיות, שיריו פורסמו באנתולוגיה הלירית של סגד משנת 1922. עד מהרה למד אצל השחקן דיולה גל בבודפשט, ואז הפך לתלמידו הפרטי של השחקן והבמאי הצרפתי פירמן ז'מיאה (אנ') בפריז.
הוא יזם משחקי תיאטרון בחוץ, באוויר, על במה פתוחה בסגד יחד עם דיולה יוהאס כבר במחצית השנייה של שנות ה-20. זה התאפשר משנת 1930, לאחר בנייתו של ככר דום. בין השנים 1928 לבין 1937 עבד כבמאי הן בתיאטראות סגד והן בתיאטראות בודפשט. הבימוי המפורסם ביותר שלו היה העלאת הדרמה של אימרה מדאץ', טרגדיית האדם בסגד (26 באוגוסט 1933). הונט (אז עוד הולצר) היה אדם דינמי ביותר, שהשתתף בכל קבוצות העריכה הספרותיות, המשחק או העיתונים האוונגרדיים. אחד מחבריו הטובים ביותר היה הגרפיקאי ומתכנן התפאורות ג'רג' בודאי, שציורי הבמה שלו עזרו מאוד לעבודתו של הונט. הונט הצטרף לתנועה של מכללת הנוער סגד לאמנויות, שבה עשה רבות כדי להציג את תרבות התיאטרון באמצעות הופעותיו.
בין שתי מלחמות העולם הוא לא זכה להצלחה גדולה בקרב קהל התיאטרון בהונגריה שהתברך בטעם זעיר-בורגני, אבל בעבודה חרוצה מתמדת ומתמשכת הוא פעל רבות כדי לשנות את ציפיות הקהל הזה מהתיאטרון. בין השנים 1935–1938, במסגרת התאחדות השחקנים הארצית, ניהל בית ספר למשחק, הכשיר שחקנים ובמאים. הוא ערך את כתב העת "הבמה" (A Szinpad) בשנים 1935–1939. בין 1937 לבין 1943 הוא היה עורך העיתון "במה עצמאית" (Független Színpad) ובמקביל היה מנהיג קהילת העבודה של שחקנים צעירים שהתאגדו סביב העיתון.
הוא נלקח למחנות שירות העבודה ב-1944 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שרד וחזר הביתה ביוני 1945. בשנים 1945–1949 מונה למנכ"ל האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. בשנת 1949 הוענק לו פרס קושוט. בין השנים 1949–1950 מונה לראש אגף במשרד התרבות ההונגרי. בין השנים 1950 ל-1951 היה מנהל תיאטרון הנוער (Ifjúsági Színház). הוא עבר לתיאטרון מדאץ' כבמאי (1951–1952). בין 1952 ל-1957 כיהן בתפקיד המנכ"ל של "המוזיאון הלאומי לתולדות התיאטרון" (Országos Színháztörténeti Múzeum). מקום העבודה האחרון שלו היה המכון למדעי התיאטרון (Színháztudományi Intézet), אותו ניהל בין 1957 לבין 1969. בתחומי האסתטיקה של התיאטרון, הבימוי, המשחק ותולדות התיאטרון, זכה להישגים בל יימחו והכשיר דור של עוזרים ותלמידים רבים.
מבימוייו (מבחר)

ג'ורג' ברנרד שו: ג'ואנה הקדושה
אימרה מדאץ': טרגדיית האדם
מולייר: בית ספר לנשים
ולדימיר ולדימירוביץ' שצ'רבצ'וב: קפטן שנקנה בטבק
מרגיט גאשפאר: המלט לא צודק
כתביו (מבחר)

A színjáték: tanulmány Buday György színpadterveivel. Szeged : Délmagyarország, 1932. 54 p. 6 t. : ill. (Ser. A Szegedi Fiatalok Művészeti Kollégiuma; 3.)
Színház és munkásosztály. Szeged: Városi Nyomda, 1935. 22 p. (Ser. A színpad könyvtára)
A színészi képzelet fejlesztése. Budapest: Színpad, 1936. 65 p. (Ser. A Színpad könyvtára 4.)
Az eltűnt magyar színjáték: hivatásos színjátszásunk a honfoglalástól a mohácsi vészig. Budapest: Officina, 1940. 181 p. 6 t.
Költészet a dobogón. Budapest: Popper, 1942. 44 p.
A rendező munkája: színjátszócsoportok számára. Budapest: Művelt Nép, 1952. 58 p.
A színjátszó munkája. Színjátszó csoportok számára; Művelt Nép, Budapest, 1952
Nagy magyar színészek; szerk. Gyárfás Miklós, Hont Ferenc; Bibliotheca, Budapest, 1958
Magyar színháztörténet; szerk., bev. Hont Ferenc; Gondolat, Budapest, 1962
From a director's notebook (Valóság a színpadon); ford. Halápi Jánosné; Színháztudományi Intézet, Budapest, 1962
Kis színházesztétika; TIT, Budapest, 1976 (Művészeti füzetek) 95 p. ISSN 0133-2090 1000, ISBN 963-411-112-2
A színház világtörténete, 1-2.; főszerk. Hont Ferenc; Gondolat, Budapest, 1972
A cselekvés művészete; ill. Bartha László; Gondolat, Budapest, 1972
A színház világtörténete; főszerk. Hont Ferenc, képanyag, bibliográfia Staud Géza; 2. bővített kiadás; Gondolat, Budapest, 1987
עריכות ספרים עיקריות

תולדות התיאטרון ההונגרי. בודפשט: מחשבה, 1962. 331 עמ'
אנציקלופדיית תיאטרון. עורך ראשי. פרנץ הונט, בודפשט: מחשבה, 1969.
ההיסטוריה העולמית של התיאטרון. בודפשט: מחשבה 1972.
פרסים

פרס קושוט (1949)
לקריאה נוספת

לקסיקון ספרותי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו פטר. את כרך 2 פרנץ הונט, (822 עמודים). מסת"ב 963-05-6806-3
לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי
גליונות של כתב העת Szinpad זמינים באינטרנט (1935–1937)
גליונות של כתב העת Független Szinpad (1937) זמינים באינטרנט
הערות שוליים

↑  Születése bejegyezve a szegedi állami születési akv. 662/1907. folyószáma alatt.
↑  Csaplár Ferenc: A Szegedi Fiatalok Művészeti Kollégiuma. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1967. 36. p.
↑  Vladimir Vladimirovich Shcherbachov (1889-1952) orosz/szovjet zeneszerző, Dohányon vett kapitány c. operettjét 1943-ban írta.
↑  Gáspár Margit: Hamletnek nincs igaza : színmű / Gáspár Margit; [rend. utószó Hont Ferenc]; [díszletterv. Ambrózy Iván] Budapest : Gondolat, 1963. 84 p., 1 t. (Ser. Játékszín 51.)
↑  A kötet posztumusz 2. bővített kiadását 1986-ban jelentette meg a Gondolat Könyvkiadó Staud Géza és Székely György szerkesztői közreműködésével.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810591797905606  BnF: cb129134450 (data)  ISNI: 0000 0000 7835 6438  LCCN: nr89002455  NKC: xx0023934  SUDOC: 257345779  VIAF: 85450913   WorldCat (עם VIAF): 85450913
פסגת סימפסון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר בארץ אנדרבי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,720 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי סקוט 
 קואורדינטות:  67°43′00″S 50°07′00″E﻿ / ﻿67.71667°S 50.11667°E﻿ / -67.71667; 50.11667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת סימפסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת סימפסון
 
פסגת סימפסון (באנגלית: Simpson Peak) היא פסגה בהרי סקוט, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 11 קילומטרים צפונית-מזרחית לרכסי מקנוטון.
גובהה של הפסגה 1,720 מטרים מעל פני הים; פסגת סימפסון היא ההר ה-2,387 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה התגלתה ב-14 בינואר 1930, על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.
המיקום המדויק של הפסגה התגלה על ידי ג'יי. סי. ארמסטרונג (J.C. Armstrong) ממשלחות החקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה, בשנת 1959.
היסטוריה > מקור השם

מוסון נתן לפסגה את שמה.
הפסגה נקראת על שמו של סר ג'ורג' סימפסון (Sir George Simpson), מטאורולג גרמני.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
↑  לפי מקור אחר הפסגה היא ההר ה-1,486 בגובהו באנטארקטיקה
↑  מידע היסטורי
| הרי סקוט |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | מקנוטון |  |
| הרים | אלכסייב • ברוקלסבי • ג'ורג' • גידינגס • דבנהאם • מקלנן • סימפסון |  |
| נונאטאקים | נונאטאקי פרוב • נונאטאק אובלאצ'נאיה |  |
| גבעות ומשטחי סלע | גבעות האוורד • סלע וורד |  |
צב רך קטן-ראש

| צב רך קטן-ראש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך קטן-ראש
שם מדעי
 Chitra ‏גריי, 1844

צב רך קטן-ראש (שם מדעי: Chitra) הוא סוג של צב ממשפחת צבים רכים בעלי ראשים קטנים.
אורכם של צבים אלה יכול להגיע ל-1.5 מ'. הם בעלי שריון רך בצבע ירוק-כחול והקצוות כתומים. הצוואר גדול אך הראש והזנב קטנים.
צבים אלה שוחים ברחבי בריכות, אגמים, נהרות וביצות מהודו ועד אינדונזיה.
מינים

צב רך אסייתי קטן-ראש (Chitra chitra)
צב רך הודי קטן-ראש (Chitra indica)
צב רך בורמזי קטן-ראש (Chitra vandijki)
צומת התשבי

| --- | --- |

מבט מכיוון תל יקנעם אל צומת התשבי
 כבישים בצומת:    כביש 66   כביש 722
 אתרים סמוכים:  מחלף תל קשיש
 קואורדינטות:  32°40′21″N 35°06′30″E﻿ / ﻿32.67253333°N 35.10845278°E﻿ / 32.67253333; 35.10845278
  (למפת הכרמל מוגדלת) צומת התשבי(למפת הכרמל רגילה) צומת התשבי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת התשבי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת התשבי he
 
צומת התשבי הוא צומת מרכזי במערב עמק יזרעאל המחבר בין כביש 66 וכביש 722. הצומת ממוקם צפונית ליקנעם עילית.
הצומת מקשר בין מרכז ודרום ישראל לעמק יזרעאל, אזור הכנרת וצפון ישראל.
הצומת נקרא על-שם אליהו הנביא, הנקרא גם אליהו התשבי, מכיוון שהוא סמוך לאתר בו על-פי ספר מלכים א' שבתנ"ך, אירעה ההתמודדות של אליהו הנביא מול נביאי הבעל.
בסמוך לצומת ממוקמת תחנת הרכבת יקנעם-כפר יהושע, אחת מתחנות מסילת העמק.
מחלף התשבי

בצומת מתוכנן מחלף עתידי שנועד לפתור חלק מהפקקים ולאפשר תנועה נוחה גם בכביש החינמי.
ראו גם

מחלף תל קשיש - מחלף הממוקם מצפון לצומת התשבי
צומת השומרים - צומת הממוקם ממזרח לצומת התשבי
מחלף התשבי העתידי
מבט מכיוון יקנעם עילית אל צומת התשבי