stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בופור
היסטוריה > צה"ל והמצודה

עם השתלטות אש"ף על דרום לבנון בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 הפכה מצודת הבופור ליעד אסטרטגי. המצודה השקיפה על חלקים ניכרים מצפון ישראל ומאצבע הגליל כמו גם על אזור אל-נבטיה, ברך נהר הליטני ואזורים נרחבים בדרום לבנון. אנשי הפת"ח התבצרו במקום, והשתמשו בו לירי קטיושות על הגליל.
במבצע שלום הגליל כבשו סיירת גולני וחה"ן גולני את המצודה מידיהם. בפעולה זו נהרג גוני הרניק, שהיה מפקד סיירת גולני בתקופה שקדמה למלחמה, יחד עם עוד חמישה לוחמים, ונפצעו בה מספר לוחמים, בהם משה קפלינסקי ששימש אז כמפקד הסיירת. לאחר כיבוש המצודה הגיע ראש הממשלה מנחם בגין לבקר במצודה – באותו ביקור שאל ראש הממשלה "האם היו להם מכונות ירייה?" בהתייחסו למחבלים ששהו במתחם. לתומו גם סבר שלא היה לצה"ל כלל הרוגים. שאלה זו חידדה את הנתק ששרר בין הדרג המדיני לצבאי, ונחרתה בתודעה כהבהרה של מידת חוסר בקיאותו של ראש הממשלה במהלכי הלחימה.
צה"ל מסר את המצודה לאנשי מדינת לבנון החופשית בשנת 1982, ובהמשך הוקם בה מוצב צה"לי ובו מערכת של בטונאדות, בונקרים, מחילות ועמדות תצפית וירי. המוצב הוקם בסמוך למבצר הצלבני, אך לא היווה חלק ממנו. למעשה, על חיילי צה"ל נאסר להתקרב למבצר הצלבני בנימוק כי הדבר עשוי להביא להידבקות בקדחת המערות.
מוצב הבופור היה מהמוצבים המסוכנים בתקופת הלחימה שבין הקמת רצועת הביטחון ב-1986 ועד הנסיגה מלבנון בשנת 2000. על אף שהוא ממוקם 5 ק"מ בלבד בקו אווירי מגבול ישראל חייב המצוק התלול שעליו הוא ממוקם הגעה דרך מסלול נסיעה ארוך ותלול, שעבר בחלקו ליד "הקו האדום" (גבול רצועת הביטחון), ושחלקו האחרון היה תלול במיוחד ובמדרון קדמי, דבר שחייב נסיעה איטית וחשופה. המוצב שימש לשליטה ברכס עלי טאהר, שעליו מוקמו מספר מוצבים נוספים שבהם ישבו יחידות של צה"ל וצד"ל, ובמרחב שבין הרכס ובין העיירה א-נבטיה. טילים של חזבאללה פגעו באופן משמעותי במצודת הבופור. במהלך נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, ב-24 במאי 2000, פוצץ מוצב צה"ל שהיה סמוך למצודה על ידי מפקד פלחה"ן נח"ל אבי דהן תוך ניסיון שלא לפגוע באתר ההיסטורי. הכוח האחרון שאייש את המוצב היה כוח של פלחה"ן נח"ל.
מוצב הבופור בתרבות

הספר "אם יש גן עדן" מאת רון לשם עוקב אחר חייהם של חיילי צה"ל בחודשים האחרונים במוצב הבופור. הספר זכה בפרס ספיר בשנת 2006.
בשנת 2006 הושמע ברדיו לראשונה שיר שחיבר דורון מדלי בהשראת הספר, שנקרא גם הוא "אם יש גן עדן", בביצועו של אייל גולן. השיר הפך ללהיט ובמהלך מלחמת לבנון השנייה גולן הופיע עם השיר ב"כוכב נולד" בתוכנית מיוחדת שהוקדשה למלחמה.
הסרט "בופור" מבוסס על ספרו של לשם. הסרט זיכה את הבמאי יוסף סידר בפרס "דב הכסף" בפסטיבל ברלין 2007 והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר.
ראו גם

מוצב דלעת
מוצב ריחן
מוצב עיישייה
מוצב רותם
מוצב גלגלית
מוצב טייבה
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, "אחרונים על הרכס", הארץ, ‏ 16.06.2000, כפי שהועלה באתר פרש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295304605171  VIAF: 316595595   WorldCat (עם VIAF): 316595595 
מפה של אזור הבופור
חיילים מחטיבה 7 במוצב הבופור, 1995
דגל חזבאללה מונף מעל הבופור, 2007
אריה צימוקי

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1919 קובל, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  1 בדצמבר 1985 (בגיל 66) 
 שם לידה:  אריה רוזינקו 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  ידיעות אחרונות (1955–1983) דבר, על המשמר, למרחב
 תחום סיקור:  פוליטיקה, מדיניות חוץ
 צאצאים:  טובה צימוקי לוין 
 
משפחת רוזינקו בקובל, לפני עלייתו של אריה (משמאל), 1936
תלמידי כתה חמישית-שישית בגימנסיה "תרבות" בעיר קובל. 1932-3 
התלמיד אריה רוזינקו שורה עליונה קיצוני משמאל. במרכז יושב המורה ללטינית ולהיסטוריה מרדכי לייאר
אריה צימוקי (רוזינקו) (27 בפברואר 1919 – 1 בדצמבר 1985) היה פעיל ציוני ועיתונאי ישראלי, שעסק בעיקר בנושאי ממשלה ומדיניות חוץ. ייסד את המועצה הציונית בישראל, שימש כחבר עמית בהנהלה הציונית ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית ושימש כסגן נשיא הפדרציה הבינלאומית של העיתונאים.
קורות חיים

אריה רוזינקו נולד בעיר קובל שבמחוז ווהלין (פולין), בן לגיטל ויום-טוב. למד ב"חדר", המשיך בבית ספר העממי עברי "הרצליה" וסיים את לימודיו בגימנסיה העברית "תרבות" בקובל. בוגר קן "השומר הצעיר". מגיל צעיר גילה זיקה עמוקה לעיתונאות. פרסם פיליטונים ומאמרים בשבועון הציוני המקומי "קאָוולער שטימע" ('הד קובל').
בשנת 1938 עלה לארץ ישראל באמצעות סרטיפיקט סטודנט. ב-1941 סיים את לימודיו בפקולטה להיסטוריה עברית וכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. היה חבר בהגנה, שירת כנוטר והיה פעיל באיגוד לשיקום האסיר. ב-1943 עבד כפרשן לחדשות חוץ בעיתונים "דבר", "על המשמר" ו"למרחב". עם קום המדינה ב-1948 שימש דובר (קצין עיתונות) משטרת ירושלים במשך שבע שנים, עד 1955. עבר לעיתון "ידיעות אחרונות", שם שימש כתב פוליטי ומדיני בין השנים 1963–1985. נחשב לעיתונאי בעל קשרים ומקורות בצמרת הפוליטית של המדינה ולאיש סודם של ראשיה ושריה הבכירים. כעיתונאי התמסר לטיפוח כותבי יידיש ברחבי העולם ושימש כסגן נשיא הפדרציה הבינלאומית של העיתונאים (1972–1984).
צימוקי ייסד את המועצה הציונית בישראל, שימש כחבר בהנהלה הציונית ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. לאחר מותו נפתחה על שמו מדרשה לציונות על הר הרצל שיזם ופעל להקמתה.
צימוקי היה נשוי לחוה (מזכירת המערכת של סניף ידיעות אחרונות בירושלים) ואב לשתי בנות, בהן העיתונאית טובה צימוקי לוין.  התגורר בשיכון העיתונאים (ירושלים). נפטר בדצמבר 1985, בגיל 66. נקבר בהר המנוחות. כיכר נקראת על שמו בירושלים ופרס על שמו מוענק למחקר על הציונות.
הערות שוליים

↑  עתונאי ירושלים נפרדו מקצין העתונות במשטרה, הצופה, 15 באפריל 1955.
↑  דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים: טלביה, קטמון והמושבה היוונית, ירושלים: הוצאת כתר, 2002, עמ' 110
כוכב הקופים: ממלכה חדשה

| --- | --- |
כרזת הטיזר הרשמית
כרזת הטיזר הרשמית
 מבוסס על:  "כוכב הקופים" מאת פייר בול דמויות מאת ריק ג'פה ואמנדה סילבר
 בימוי:  וס בול 
 הופק בידי:  פיטר צ'רנין ג'ו הרטוויק ג'וניור דייוויד סטארק ריק ג'פה אמנדה סילבר
 תסריט:  וס בול ג'וש פרידמן
 עריכה:  דן זימרמן 
 שחקנים ראשיים:  אוון טיג פריה אלן פיטר מייקון
 מוזיקה:  ג'ון פסנו 
 צילום:  גיולה פדוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני המאה ה-20 Chernin Entertainment Oddball Entertainment Shinbone Productions
 חברה מפיצה:  אולפני המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  ישראל 9 במאי 2024   ארצות הברית 10 במאי 2024
 משך הקרנה:  145 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה מדע בדיוני, סרט הרפתקאות 
 סרט קודם:  "כוכב הקופים: המלחמה" (2017)
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוכב הקופים: ממלכה חדשה (באנגלית: Kingdom of the Planet of the Apes) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני שבוים על ידי וס בול על פי תסריט מאת בול וג'וש פרידמן. הסרט הוא המשך לאירועי הסרט "כוכב הקופים: המלחמה" (2017).
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024, ובישראל ב-9 במאי.
תקציר העלילה

300 שנה לאחר אירועי "כוכב הקופים: המלחמה", צצו שבטי קופים רבים בנווה המדבר שאליו הוביל סיזר את נתיניו, בעוד שבני האדם נסוגו חזרה למצבם הפרה-היסטורי. פרוקימוס סיזר, אחד ממנהיגי שבטי הקופים החדשים, מעוות את תורתו של סיזר ומנצלה על מנת לשעבד שבטי קופים אחרים, תוך חיפוש אחר עקבותיה האחרונים של טכנולוגיה אנושית חשאית; מנגד, נואה קורנליוס, קוף שימפנזה צעיר, יוצא למסע בחיפוש אחר חירות למין הקופי לצדה של נערה אנושית בשם מיי.
צוות השחקנים

אוון טיג – נואה קורנליוס, קוף שימפנזה צעיר היוצא למסע בחיפוש אחר גאולת המין הקופי.
פריה אלן – מיי, נערה אנושית המצטרפת למסעו של נואה.
קווין דוראנד - פרוקסימוס סיזר, שימפנזה, מנהיג שבט רב עוצמה המחפש אחר טכנולוגיה אנושית.
טראוויס ג'פרי
פיטר מייקון – ראקה, אורנגאוטן פיקח ובן בריתו של נואה.
ויליאם ה. מייסי
איקה דארוויל
ניל סנדילנדס
שרה ויסמן
לידיה פקהאם
ראס-סמואל ולד עאבזגי
דיצ'ן לקמן
הפקה > פיתוח

באוקטובר 2016, הצהיר במאי הסרטים "כוכב הקופים: השחר" (2014) ו"כוכב הקופים: המלחמה" (2017), מאט ריבס, על תוכניותיו לפיתוח סרט רביעי בסדרת האתחול של "כוכב הקופים". באמצע שנת 2017, לאחר הפצת הסרט "המלחמה", ריבס והתסריטאי מארק בומבק הביעו שוב את תקוותם להפיק סרטי המשך. ריבס אמר כי דמותו של סטיב זאן, "קוף רע" ("Bad Ape"), הקים עולם פרימטי "גדול בהרבה" מעבר לקהילת הקופים של סיזר, והוסיף כי ישנם קופים "שגדלו ללא יתרונות מנהיגותו של קיסר" וציין כי עימות יתעורר אם הקופים של סיזר יתקלו בקופים אאוטסיידרים אלו. בומבק ציין כי "כנראה נותר רק עוד פרק אחד גדול לספר", והסביר כיצד סיזר "הפך לבן-דמותו של משה רבנו בעולם הקופים". בומבק אף ציין את האפשרות כי האולפנים יבחרו להפקיד את פיתוחו של סרט ההמשך, שיוכל להתרחש מאות שנים לאחר "המלחמה", בידיהם של קולנענים אחרים. אף על פי כן, הבהיר בומבק כי טרם אושר פיתוחו של סרט ההמשך הפוטנציאלי, והביע את רצונו "לקחת אוויר ולתת לדברים לנוח קצת." באפריל 2019, לאחר רכישת אולפני המאה ה-20, הודיעו אולפני וולט דיסני על פיתוחם של סרטי "כוכב הקופים". באוגוסט 2019, אושר רשמית כי סרטים עתידיים כלשהם ישתלבו עם המשכיות סרטי הטרילוגיה המאותחלת. בדצמבר 2019, נמסר כי על בימוי וכתיבת הסרט יהיה אמון וס בול.
בפברואר 2020, אישר בול אישר כי הסרט לא יהיה אתחול מחודש, אלא תיעוד "מורשתו של סיזר". בנוסף, אושר כי על הפקת הסרט יהיו אמונים ג'ו הרטוויק ג'וניור, דייוויד סטארק ופיטר צ'רנין. במאי 2020, נחשף כי על כתיבת התסריט יופקד ג'וש פרידמן, אותו הוא יכתוב יחד עם בול, וכי לצוות ההפקה שבו המפיקים ריק ג'פה ואמנדה סילבר. בול ופרידמן דנו על כתיבת התסריט באמצעות שיחות וידאו בזום, שגרה שנמשכה עם התפרצות מגפת הקורונה. בול הצהיר כי במקום לשמש כסרט המשך ישיר ל"המלחמה", לסרט תהיה יותר תחושה של המשך לסרטים המקוריים, והעיר כי הפקת הסרט תוכל להתחיל באמצעים וירטואליים נוכח התפרצות המגפה, זאת בשל העובדה שחלק גדול מהסרט מופק באמצעות ‏CGI. במרץ 2022, נשיא אולפני המאה ה-20, סטיב אסבל, הצהיר כי הוא מצפה לטיוטת התסריט בקרוב, בתקווה שצילומי הסרט יחלו עד סוף השנה. ביוני 2022, נמסר כי חברת "Shinbone Productions" תיקח חלק בהפקת הסרט, בעוד שהחיפושים אחר השחקן הראשי עודם נמצאים בעיצומם.
הפקה > ליהוק

באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקו של אוון טיג לתפקיד הראשי. ב-29 בספטמבר 2022, נמסר על ליהוקם של פרייה אלן ופיטר מייקון לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התעתדו להתחיל באוגוסט 2022, באוסטרליה. עם זאת, בספטמבר 2022, לצד ההכרזה על ליהוקם של אלן ומייקון, נמסר כי צילומי הסרט יחלו באוקטובר 2022.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024. בתחילה תוכנן לצאת לאקרנים ב-24 במאי, אולם הוקדם כדי שלא יצא באותו הזמן עם פיוריוסה: מסאגת מקס הזועם וגארפילד.
עתיד

ביוני 2022, נמסר כי אולפני וולט דיסני ואולפני המאה ה-20 מקווים כי הסרט ישיק טרילוגיה חדשה בזיכיון "כוכב הקופים".
ביקורות

הסרט זכה לביקורת חיובית בסך הכל של 81% מתוך 271 ביקורות ברוטן טומייטוז.
הסרט זכה לביקורת חיובית על הכבוד שעושה למקורות:
סרט מרענן שמשאיר טעם לעוד, שסביר להניח שיגיע עם או בלי קשר לרמת ההצלחה בקופות. בפרויקט השני בגודלו בקריירה שלו, ווס בול עושה עבודה נהדרת, חזותית ותסריטאית. הוא מרחיב את היקום של "כוכב הקופים" בסרט שעושה כבוד למקורות, אבל גם יודע ללכת בכוחות עצמו מבלי להישען על דברים מוכרים, בנאליים וצפויים מדי.
מנגד חלק מהמבקרים ביקרו את הסרט על אורכו ושאינו יוצר די עניין:
הבמאי ווס בול הגיע לכאן מטרילוגיית סרטי "הרץ במבוך" הלא מבריקה. התסריט הוא מאת ג'וש פרידמן, שכותב עם ג'יימס קמרון את "אווטאר 4". זה צוות פחות מוצלח ממאט ריבס ומרק בומבק שצרו את צמד הסרטים הקודמים בסדרה, ועל אף כמה סצנות טובות לאורך הדרך, "ממלכה חדשה" מתקשה להחזיק עניין לכל אורך 145 דקותיו.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר | רודני בורק, פול סטורי, סטיבן אונטרפרנץ ואריק ווינקוויסט | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט המדע הבדיוני הטוב ביותר | "כוכב הקופים: ממלכה חדשה" | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | בימוי הסרט הטוב ביותר | ווס בול | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | תסריט הסרט הטוב ביותר | ג'וש פרידמן | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר בסרט | אוון טיג | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | השחקן/ית הצעיר/ה הטוב/ה ביותר בסרט | פרייה אלן | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | מוזיקת הסרט הטובה ביותר | ג'ון פייסנו | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | עיצוב הפקת הסרט הטוב ביותר | דניאל טי דורנס | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | הסרט הוויזואלי / האפקטים המיוחדים הטובים ביותר | אריק ווינקוויסט, סטיבן אונטרפרנץ, פול סטורי ורודני בורק | מועמדות |  |
נבחרת קוסובו בכדורגל

סמל קודם של הנבחרת
נבחרת קוסובו בכדורגל (באלבנית: Kombëtarja e futbollit të Kosovës, בסרבית: Фудбалска репрезентација Косова) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קוסובו. הדירוג הנוכחי של נבחרת קוסובו ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-99 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,219.82 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 99 נמדד לראשונה בנובמבר 2024, והדירוג הנמוך ביותר 190 נמדד לראשונה ביולי 2016.
היסטוריה

הנבחרת קמה לאחר פירוק יוגוסלביה וב-14 בפברואר 1993 ערכה את משחקה הלא רשמי הראשון בו הפסידה 3-1 לאלבניה. לאחר קבלת העצמאות ב-17 בפברואר 2008, החליטה ההתאחדות לכדורגל של קוסובו להגיש בקשה לפיפ"א על מנת להתקבל כחברה בארגון, אך ב-22 במאי באותה שנה פיפ"א דחתה את הבקשה. בספטמבר 2012 מספר שחקנים מפורסמים בעלי מוצא קוסוברי, כגון: שרדאן שאקירי, גרניט ג'אקה, ואלון בהראמי ולוריק צאנה הגישו בקשה לפיפ"א לאפשר לנבחרת קוסובו להשתתף במשחקי ידידות. הבקשה נדחתה בעקבות מחאת התאחדות הכדורגל של סרביה, אך מאוחר יותר, ב-13 בינואר 2014 הנבחרת קיבלה אישור של פיפ"א לקיים משחקי ידידות, בתנאי שלא תציג במשחקיה סממנים לאומיים. ב-5 במרץ 2014 הנבחרת ערכה את המשחק הרשמי הראשון שלה נגד האיטי שנגמר בתיקו 0-0.
ב-מרץ 2015, הודיע נשיא אופ"א, מישל פלאטיני, כי נראה שקוסובו תוכל להצטרף להתאחדות הכדורגל האירופית ב-2016. ב-3 במאי 2016 התקבלה הנבחרת לאופ"א וב-13 במאי 2016 התקבלה לפיפ"א, יחד עם נבחרת גיברלטר. נבחרת קוסובו משתתפת לראשונה בתולדותיה במוקדמות גביע העולם בכדורגל לקראת מונדיאל 2018. עם הצטרפותה של קוסובו לפיפ"א הצטרפו אליה מספר שחקנים ממוצא קוסוברי ששיחקו בנבחרות אחרות כגון: ואלון בארישה, הרולינד שאלה ואלבאן מאהה. במשחקה הרשמי הראשון במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה הנבחרת את משחקה בתיקו 1-1 נגד פינלנד כאשר ואלון בארישה כבש את השער הרשמי הראשון של הנבחרת בדקה ה-60 של המשחק.
כל גביעי העולם

2018 עד 2022 - לא העפילה
כל אליפויות אירופה

2020 עד 2024 - לא העפילה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ד | עלתה לדרג ג | 6 | 4 | 2 | 0 | 15 | 2 |
| איטליה 2020-2021 | ג | שלב הבתים | 6 | 1 | 2 | 3 | 4 | 6 |
| הולנד 2022-2023 | ג | שלב הבתים | 6 | 3 | 0 | 3 | 11 | 8 |
| 2024-2025 | ג |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 8 | 4 | 6 | 30 | 16 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים בולטים בהווה ובעבר

סאמיר אויקני
אלברט בוניאקו
ואלון ברישה
ברסאנט צלינה
ברנרד ברישה
בסארט ברישה
אלבסן רשאני
ודאט מוריצ'י
אמיר רחמאני
שיאי שחקנים

נכון ל-18 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנות פעילות | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אמיר רחמני | 2014 - הווה | 62 | 7 |
| 2 | מרגים וויוודה | 2017 - הווה | 61 | 2 |
| 3 | מילוט ראשיקה | 2016 - הווה | 59 | 12 |
| 3 | פידאן אליטי | 2017 - הווה | 59 | 1 |
| 5 | ודאט מוריצ'י | 2016 - הווה | 58 | 28 |
| 6 | ואלון ברישה | 2016 - הווה | 48 | 4 |
| 7 | ארייאנט מוריץ' | 2018 - הווה | 42 | 0 |
| 7 | אדון ז'גרובה | 2018 - הווה | 42 | 5 |
| 9 | ברסאנט צלינה | 2014 - הווה | 38 | 2 |
| 10 | פלורנט הדרגיונאי | 2019 - הווה | 37 | 1 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ודאט מוריצ'י | 2016 - הווה | 28 | 58 | 0.48 |
| 2 | מילוט ראשיקה | 2016 - הווה | 12 | 59 | 0.2 |
| 3 | ארבר זנלי | 2016 - 2023 | 9 | 33 | 0.27 |
| 4 | אמיר רחמני | 2014 - הווה | 7 | 62 | 0.11 |
| 5 | אלבסן רשאני | 2015 - הווה | 5 | 29 | 0.17 |
| 5 | אדון ז'גרובה | 2018 - הווה | 5 | 42 | 0.12 |
| 7 | בנג'מין קולולי | 2016 - 2022 | 4 | 24 | 0.17 |
| 7 | ואלון ברישה | 2016 - הווה | 4 | 48 | 0.08 |
| 9 | אלברט בוניאקו | 2014 - 2016 | 3 | 6 | 0.5 |
| 9 | אטדה נוהיו | 2017 - 2020 | 3 | 19 | 0.16 |
| 9 | בסאר חלימי | 2015 - 2021 | 3 | 34 | 0.09 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2016 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
↑  מתקרבת לחלום: קוסובו הפכה לחברה באופ"א, באתר ערוץ הספורט, 3 במאי 2016
ודאט מוריצ'י מלך שערי (28) בנבחרת קוסבו בכל הזמנים.
מארק רונסון

| --- | --- |

מארק רונסון
 לידה:  4 בספטמבר 1975 (בן 49) לונדון, בריטניה
 שם לידה:  Mark Daniel Ronson 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  מכללת ואסר, בית הספר לאמנויות על שם טיש, Collegiate School 
 עיסוק:  מוזיקאי, DJ, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  מוזיקת פופ, R&B עכשווי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים, גיטרה, די ג'יי, עוגב, כלי הקשה, גיטרה בס, כלי מקלדת, פונוגרף 
 חברת תקליטים:  Allido Records, Columbia Sony Music, Roc Nation
 שיתופי פעולה בולטים:  איימי ויינהאוס, דניאל מריוות'ר, בוי ג'ורג', ברונו מארס, רוד סטיוארט
 בן או בת זוג:  גרייס גאמר (4 בספטמבר 2021–?)  ראשידה ג'ונס (2002–2004) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (2018)  פרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר (2019)  פרס גראמי למפיק השנה, לא קלאסי (2008) 
 www.markronson.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק דניאל רונסון (באנגלית: Mark Daniel Ronson;‏ נולד ב-4 בספטמבר 1975) הוא מפיק מוזיקלי, גיטריסט ו-DJ בריטי-אמריקאי-יהודי, זוכה פרס גראמי ופרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
לרונסון ארבעה אלבומים אישיים. בעוד אלבום הבכורה שלו "Here Comes the Fuzz" כשל במצעדים, אלבומו השני "Version" (שכולו גרסאות כיסוי לשירים מוכרים) הכניס שלושה להיטים לעשיריות הפותחות של מצעדים ברחבי העולם, וזיכה את רונסון בפרס המוזיקה הבריטית עבור מוזיקאי השנה לשנת 2008. ב-2010 יצא אלבומו השלישי, "Record Collection", בו ביצע לראשונה בעצמו אחדים משיריו. בשנת 2015 יצא לאור אלבומו הרביעי, Uptown Special.
רונסון נודע בשיתופי פעולה עם אמנים מוכרים אחרים, והפיק בין היתר אלבומים לאמני פופ והיפ הופ שונים ככריסטינה אגילרה, איימי ויינהאוס (עליו זכה בגראמי), ליידי גאגא, לילי אלן, נאז, רובי ויליאמס, דניאל מריווד'ר, מיילי סיירוס, ברונו מארס, דוראן דוראן ואף הפיק כמה שירים לפול מקרטני מלהקת הביטלס.
בדצמבר 2008 ערך רונסון שלוש הופעות במועדון הזאפה בתל אביב כחלק מסיבוב הופעות עולמי, ובאוגוסט 2011 שב להופעה בישראל, הפעם בפני כ-5,000 איש בגני התערוכה.
נעוריו ומשפחתו

רונסון נולד בצפון לונדון למשפחה אמידה ממוצא יהודי (במקור אהרונסון), והתחנך על ברכי היהדות הקונסרבטיבית. לאחר פרידת הוריו, נישאה אמו לגיטריסט להקת פורינר מיק ג'ונס, עובדה שתרמה לסביבה המוזיקלית בה גדל. לרונסון זוג אחיות תאומות, מעצבת האופנה שרלוט רונסון והזמרת וה-DJ סמנתה רונסון. בגיל 8 עבר עם אמו לניו יורק.
קריירה > 1993–2002: ראשית הקריירה

עוד בתקופת התיכון נהג רונסון לשהות בזירות היפ-הופ מוכרות בניו יורק, ועד שנת 1993 כבר בנה לעצמו שם כ-DJ בסצנת המועדונים של העיר. סגנונו המגוון של רונסון הושפע מסצנת ההיפ הופ הניו יורקית, מהפאנק ומהרוק הבריטי, ותרם למשיכתו של קהל מאזינים רחב לתקלוטיו. בחלוף זמן החל מתקלט גם באירועים סגורים לסלבריטאים בלבד.
הפקתו המוזיקלית הראשונה הייתה לשירה של ניקה קוסטה, "Everybody Got Their Something", וזמן קצר לאחר מכן חתם על חוזה בחברת התקליטים Elektra Records והחל מפיק קטעים בעבור פרסומות של טומי הילפיגר.
קריירה > 2003–2006: Here Comes the Fuzz

אלבומו הראשון יצא בשנת 2003 וזכה לביקורות חיוביות אך להצלחה מועטה במצעדים מוזיקליים. שירי האלבום נכתבו בידי רונסון שגם יצר עבורו את הביטים, ניגן בגיטרה ובבס. על השירה הופקדו אמנים שונים כמוס דף, שון פול, נייט דוג, ג'ק וייט ואחרים. השיר המפורסם באלבום הוא "Ooh wee" המסמפל את גרסתם של בוני אם לשיר Sunny, ושהיה מאוחר יותר חלק מפסקולי הסרטים שחקי אותה מותק והיצ'.
לאחר צאת האלבום החל רונסון מפיק שירים לאלבומים של אמנים שונים כמייסי גריי, כריסטינה אגילרה, איימי ויינהאוס, לילי אלן ורובי ויליאמס. כמו כן, החל מתקלט באופן קבוע במועדון הניו יורקי סוויד, שנהג לארח ידוענים רבים.
בשנת 2004 הקים רונסון בשיתוף עם מנהלו משכבר, לייבל עצמאי בשם Allido Records בחברת התקליטים של תאגיד Sony BMG.
קריירה > 2007–2009: Version

אלבומו השני של רונסון יצא ב-14 באפריל 2007, כשהוא מופץ ראשית בחנות המקוונת iTunes, יומיים לפני צאתו לחנויות בבריטניה. האלבום המורכב מגרסאות כיסוי לשירים מוכרים ושלושה קטעים אינסטרומנטליים שיצר רונסון, נחשב למצליח מבין אלבומיו וזכה לביקורות אוהדות למדי. הוא נכנס למצעד הבילבורד 200 האמריקאי, שהה במשך 65 שבועות במצעד 75 הגדולים בבריטניה, 10 שבועות מתוכם בעשיריה הפותחת, וזכה למעמד אלבום פלטינה כפול בבריטניה (למעלה מ-600,000 עותקים).
השקתו של האלבום עלתה לא פחות מ-870,000 ₤, ובמהלכה יצאו חמישה סינגלים, הראשון מביניהם היה גרסת כיסוי לשירם של הסמית'ס Stop Me If You Think You've Heard This One Before, לו נוסף מלל משירם של הסופרימס You Keep Me Hangin' On. הסינגל העפיל עד סגנות מצעד הלהיטים הבריטי והגיע לחמשת הגדולים במצעד הדאנס האמריקאי.
בפברואר 2008 זכה רונסון בפרס המוזיקה הבריטית למוזיקאי השנה לשנת 2008 והיה מועמד לזכייה בשתי קטגוריות נוספות. בטקס עצמו ביצע מחרוזת של שלושה משיריו. באותה שנה זכה אף בשלושה פרסי גראמי, שניים מהם במשותף עם איימי ויינהאוס ואחד בקטגוריית מפיק השנה.
במהלך שנת 2008 ערך רונסון סיבוב הופעות עולמי במהלכו הופיע גם בישראל. במקור תוכננו שתי הופעות ל-3–4 בדצמבר במועדון הזאפה, אך לאור הביקוש החליט רונסון לקיים הופעה נוספת בערב ה-4 בדצמבר.
קריירה > 2010–הווה: Record Collection

אלבומו השלישי של רונסון יצא תחת שם הבמה Mark Ronson & The Business Intl. ב-28 בספטמבר 2010 בארצות הברית ויום לאחר מכן גם בבריטניה. הסינגל הראשון מתוכו "Bang Bang Bang", שכלל שיתוף פעולה עם הראפר Q-Tip והזמרת MNDR, יצא ב-12 ביולי 2010 והגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השני מתוך האלבום "The Bike Song" יצא ב-19 בספטמבר 2010 וכלל שיתוף פעולה עם הזמר קייל פלקונר ועם הרכב ההיפ-הופ Spank Rock. הסינגל השלישי שיצא מהאלבום נקרא "Somebody to Love Me" והוא כולל שיתוף פעולה עם הזמר בוי ג'ורג'. האלבום הגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום 81 בבילבורד 200 האמריקאי.
בעקבות האלבום יצא רונסון לסיבוב הופעות עולמי. במסגרת הסיבוב הופיע באוגוסט 2011 בגני התערוכה מול קהל של כ-5,000 איש. בשנת 2018, השתתף בסרט "Amy Winehouse: Back to Black", שעוסק בעיקר באלבומה ה-2 של איימי ויינהאוס, Back to Black.
חייו האישיים

מרבית זמנו של רונסון מתחלק עוד מילדותו בין ניו יורק ללונדון, מה שהשפיע על המבטא האנגלי המעורב שלו. בשנת 2008 קיבל רונסון אזרחות אמריקאית.
בשנת 2003 התארס לראשידה ג'ונס, אולם הזוג נפרד לפני החתונה. בספטמבר 2011 נישא לדוגמנית הצרפתייה ג'וזפין דה לה באום.
בשנת 2009 השתתף בקמפיין PETA למאבק בלבוש פרוות. אותה שנה גם זכה בתואר הגבר האופנתי בבריטניה מטעם מגזין GQ.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2003: Here Comes the Fuzz
2007: Version
2010: Record Collection
2015: Uptown Special
2019: Late Night Feelings
שירים / אלבומים בהפקתו

| לפתיחת הטבלה לחצו על "הצגה" משמאל |  |
| --- | --- |
 1998: Flip Squad Allstars - The Flip Squad Allstar DJs  1999: The High & Mighty - Home Field Advantage (תכנות)  2001: Nikka Costa - Everybody Got Their Something  2002: Jimmy Fallon - The Bathroom Wall (mixing)  2002: Sean Paul - Dutty Rock  2002: Saigon - The Best of Saigon a.k.a. The Yardfather Volume 1  2003: Mark Ronson - Here Comes the Fuzz  2003: Macy Gray - The Trouble with Being Myself (תכנות)  2004: Consequence - Take 'Em to the Cleaners  2005: Ol' Dirty Bastard - Osirus  2005: Terry Sullivan - TheErthMoovsAroundTheSun (גיטרה)  2005: Teriyaki Boyz - Beef or Chicken  2006: Lily Allen - Alright, Still  2006: Rhymefest - Blue Collar  2006: Christina Aguilera - Back to Basics  2006: Amy Winehouse - Back to Black  2006: Robbie Williams - Rudebox  2006: Ghostface Killah - More Fish  2007: Wale - 100 Miles & Running  2007: Mark Ronson - Version  2008: Rhymefest - Man in the Mirror  2008: Adele - 19  2008: Estelle - Shine:  2008: Wale - The Mixtape About Nothing  2008: נאז - Untitled  2008: Solange Knowles - Sol-Angel and the Hadley St. Dreams  2008: Kaiser Chiefs - Off with Their Heads  2009: Wale & 9th Wonder - Back to the Feature  2009: Richard Swift - The Atlantic Ocean  2009: Wale - Attention Deficit  2009: Daniel Merriweather - Love & War  2009: The Rumble Strips - Welcome to the Walk Alone  2009: ODB - A Son Unique  2010: The Like - Release Me  2010: Mark Ronson & The Business Intl. - Record Collection  2011: Duran Duran - All You Need is Now  2011: Black Lips – Arabia Mountain  2012: Lil Wayne – I Am Not a Human Being II  2012: Rufus Wainwright – Out of the Game  2012: Bruno Mars – Unorthodox Jukebox  2013: Paul McCartney – New  2015: Mark Ronson – Uptown Special  2015: Action Bronson – Mr. Wonderful  2015: Duran Duran – Paper Gods  2015: Adele – 25 (bonus tracks edition)  2016: Lady Gaga - Joanne
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | הפסקול הטוב ביותר | "ברבי" (עם אנדרו וויאט) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס סאטורן | המוזיקה הטובה ביותר בסרט | "ברבי" (עם אנדרו וויאט) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | שיר השנה | "Dance the Night" (בתור פזמונאי) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום הפסקול הטוב ביותר עבור מדיה חזותית | Barbie | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית | "Dance the Night" (בתור פזמונאי) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית | "I'm Just Ken" (בתור פזמונאי) | מועמדות |  |
| 2025 | פרס גראמי | הקלטת הרמיקס הטובה ביותר, לא קלאסית | "Espresso" (Mark Ronson x FnZ Working Late remix) | זכייה |  |