stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסטוס פון ליביג
קורות חייו

יוסטוס פון ליביג נולד ב-12 במאי 1803 בדארמשטאדט שבגרמניה. אביו היה רוקח ובעל בית מסחר לצבעים. יוסטוס הצעיר ערך ניסויים בכימיקלים שהיו בבית המסחר של אביו.
את הגימנסיה עזב בשנה השנייה והחל בהתמחות כשולית רוקחים בעיר הסמוכה הפנהיים (Heppenheim). התמחותו כשוליה הסתיימה גם היא טרם זמנה לאחר שבעקבות אחד מהניסויים שלו פרצה שרפה בבית המרקחת.
בסתיו 1819 החל את לימודי הכימיה באוניברסיטת בון. ב-1821 עבר, בעקבות המורה שלו, לאוניברסיטת ארלנגן. בה קיבל את הדוקטורט ב.-1822. באותה שנה קיבל מלגה להמשך לימודים בסורבון שהייתה באותה תקופה מרכז חשוב של מדע הכימיה, שם גם ביצע ניסויים במעבדה הפרטית של לואי ז'וזף גה-ליסאק. ב-1823 הציג את מחקריו על fulminates לאקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1824 נתמנה לפרופסור לכימיה ורוקחות באוניברסיטת גיסן. ב-1852 עבר, על פי הזמנתו האישית של מקסימיליאן השני מלך בווריה, לאוניברסיטה של מינכן שם הוקם עבורו המכון לכימיה. ב-1859 נבחר לחבר באקדמיה הגרמנית למדעים. ב-15 בדצמבר 1859 נתמנה לנשיא האקדמיה למדעים של בווריה.
ב-1826 נישא להנרייטה מולדנהאואר (Henriette Moldenhauer). היו להם 5 ילדים.
נפטר במינכן ב-18 באפריל 1873.
פעילותו המדעית > פעילותו כחוקר

יוסטוס פון ליביג היה חוקר רב תחומי בכימיה: כימיה אורגנית וכימיה אי-אורגנית, כימיה חקלאית, ביוכימיה ופיזיולוגיה. בין הישגיו העיקריים:
הניח את היסוד לאנליזה הכמותית בכימיה אורגאנית.
גילה שחנקן הוא יסוד מזין חיוני בגידולים חקלאיים.
נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "על הקשר בין הכימיה של המינרלים לכימיה של הצמחים".
הוכיח שהצמח קולט את היסודות המזינים הדרושים לו מחומרים אי-אורגניים: פחמן דו-חמצני שבאוויר, מימן מהמים, ומינרלים בצורת מלחי אשלגן וחומצה זרחנית מהקרקע. זאת בניגוד לפרדיגמה השלטת בזמנו לפיה הכל בא ממרכיבים אורגניים בקרקע.
ניסח את "חוק הגורם המגביל" לפיו התפתחות הצמח מוגבלת על ידי היסוד המזין שנוכחותו היא המצומצמת ביותר ועודף של המרכיבים האחרים לא יתרום כלום להתפתחותו.
הגילוי שהחומצה הפולמינית (fulminic acid) שסונתזה על ידו (1826) והחומצה הציאנית שסונתזה על ידי פרידריך ולר (1827) הם בעלי הרכב כימי זהה, סתר את הפרדיגמה השולטת לפיה תרכובות כימיות שונות רק אם ההרכב הכימי שלהם שונה. למעשה הם גילו את האיזומריה (המונח עצמו נטבע על ידי ברצליוס ב-1830).
בתקופה בה הפרדיגמה המקובלת הייתה שיש הפרדה מוחלטת בין חומרים אורגניים לאי-אורגניים טען שניתן יהיה לייצר חומרים אורגניים באופן מלאכותי מחומרים אי-אורגניים (מאמר מ-1838).
גילה, יחד עם ולר, את רדיקל הבנזואיל, גילוי שהיה ראשית דוקטרינת הרדיקלים אשר הייתה לה השפעה משמעותית על התפתחות הכימיה.
ב-1832 ייסד את "האנלים של הכימיה" (Annalen der Chemie), והיה העורך שלו כל חייו. כתב העת הפך לפרסום העיקרי בכימיה בשפה הגרמנית.
פעילותו המדעית > פעילותו כמחנך

ייסד, באוניברסיטת גיסן, את בית הספר האוניברסיטאי לכימיה הראשון בעולם.
פיתח את שיטת ההוראה המבוססת על עבודה במעבדה.
הנחה דוקטורנטים מכל מדינות גרמניה וגם מבריטניה וארצות הברית.
פעילותו המדעית > פעילותו כממציא ותעשיין

על סמך גילויו בתחום הכימיה החקלאית החל בייצור דשנים כימיים. היה הראשון שייצר דשן כימי חנקני.
בשנים 1846 – 1849 פיתח דשן פוספטי, סופרפוספט.
פיתח תהליך ציפוי מראות ששיפר בהרבה את איכותן.
פיתח תהליך תעשייתי לייצור "תרכיז בשר" (beef extracts) והקים חברה לייצור שנקראה Liebig Extract of Meat Company. שבהמשך ייצרה את קוביות Oxo הידועות.
מספריו

הכימיה האורגנית והיישום שלה בחקלאות ובפיזיולוגיה (Die organische Chemie in ihrer Anwendung auf Agricultur und Physiologie)‏. יצא לאור ב-1840, הודפס ב-9 מהדורות ותורגם ל-34 שפות.
הכימיה של החיות או הכימיה האורגנית ויישומה בפיזיולוגיה ובפתולוגיה ( Die Thierchemie oder die organische Chemie in ihrer Anwendung auf Physiologie und Pathologie), יצא לאור ב-1842.
אותות הוקרה > בחייו

ב-1837 נבחר לחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.
ב-1840 החברה המלכותית הבריטית העניקה לו את מדליית קופלי.
ב-1845 קיבל את התואר ברון ("פון").
ב-1848 נקרא על שמו המינרל ליביגיט (Liebigit)
ב-1870 קיבל אזרחות כבוד של מינכן.
הר בטריטוריה הצפונית של אוסטרליה נקרא על שמו.
אותות הוקרה > לאחר מותו

כתב העת לכימיה שייסד, נקרא על שמו.
בערים רבות בגרמניה נקראו רחובות על שמו והוקמו אנדרטאות לזכרו.
ב-1946 האוניברסיטה של גיסן נקראה על שמו.
ב-1953 הדואר המערב גרמני הוציא בול עם דיוקנו.
הערות שוליים

↑  הכימיה האורגנית והיישום שלה בחקלאות ובפיזיולוגיה, פקסימליה של הספר המקורי, (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264683705171  PLWABN: 9810705545905606  BIBSYS: 98004331  BNC: 000462135  BNE: XX1344043  BnF: cb123470950 (data)  CANTIC: a10916611  CiNii: DA00851303  GND: 118572741  ICCU: MILV178489  ISNI: 0000 0001 2132 8329  LCCN: n80133000  LNB: 000151775  MGP: 138500  NDL: 00447666  NKC: jn20000603752  NLA: 35305095  NLG: 213800  NSK: 000058293  NTA: 070670218  RERO: 02-A003520357  SELIBR: 278132  SNAC: w65q5vbb  SUDOC: 032441576  Trove: 904934  VcBA: 495/111185  VIAF: 51763678   WorldCat (עם VIAF): 51763678
גוגל קבוצות

| --- | --- |


 מפתח:  גוגל
 סוג רישיון:  תוכנה חינמית
 groups.google.com
גוגל קבוצות או Google Groups הוא ממשק אינטרנטי חינמי של גוגל המיועד לקבוצות דיון, ומאפשר לקבוצת אנשים להתכתב יחדיו. בניגוד לפורומים אחרים, הדיון באתר לא חייב להתבצע בעמוד הבית אלא נעשה על ידי התכתבות ברשת המייל של הקבוצה. הממשק יוצר שירות של רשימת תפוצה סגורה שיכולה להתכתב עם עצמה.
בסוף 2010 הודיעה גוגל שהיא משאירה רק את הדיונים ומסירה את האופציות של דפי אינטרנט והעלאת קבצים.
אוניברסיטת בחריין

| --- | --- |

 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  وَقُل رَّبِّ زِدْنِي عِلْماً
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־39 שנים)
 סטודנטים
 :  30,317
 מיקום
 מדינה:  בחריין
 קואורדינטות:  26°03′08″N 50°30′30″E﻿ / ﻿26.0522°N 50.5084°E﻿ / 26.0522; 50.5084
 www.uob.edu.bh?lang=ar
  (למפת בחריין מוגדלת) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ערב הסעודית  ערב הסעודית  מפרץ בחרייןאוניברסיטת בחריין(למפת בחריין רגילה) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ע ר ב  ה ס ע ו ד י ת  מפרץ בחרייןאוניברסיטת בחריין he
 
אוניברסיטת בחריין (בערבית: جامعة البحرين) היא אוניברסיטה ציבורית בבחריין. האוניברסיטה הוקמה בצו מלכותי ב-1986, וכיום היא המוסד האקדמי הגדול והנחשב ביותר בבחריין, עם שלושה קמפוסים (סאח'יר, עיסא, וסלמניה) ויותר מ-30,000 סטודנטים רשומים. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1986 כתוצאה מצו אמירי שהביא למיזוגן של שתי מכללות ציבוריות: פוליטכניק המפרץ (שהוקמה ב-1968), והמכללה האוניברסיטאית לאמנויות, מדעים וחינוך (שהוקמה ב-1979). האוניברסיטה מתוקצבת על ידי ממשלת בחריין בסך של כ-110 מיליון דולר לשנה מתקציב הממשלה.
האוניברסיטה חברה באיגוד הבין-לאומי של אוניברסיטאות ובפדרציית האוניברסיטאות של העולם האסלאמי.
קמפוסים ומבנים באוניברסיטה

לאוניברסיטה שלושה קמפוסים. הקמפוס הראשי נמצא באזור סאח'יר, ומשתרע על שטח של מעל ל-100 אלף מ"ר. קמפוס זה מאכלס את כל הפקולטות, למעט הפקולטות למדעי הבריאות ולהנדסה. הפקולטה למדעי הבריאות שוכנת בקמפוס הממוקם בסמוך למתחם הרפואי של סלמניה, והמכללה להנדסה שוכנת בקמפוס לצד הפוליטכניון של בחריין.
בסך הכול, האוניברסיטה מכילה כ-66 בניינים, 240 כיתות לימוד, 183 מעבדות, ושלושה חדרי כושר. לאוניברסיטה ארבע ספריות. הגדולה מביניהן – הספרייה המרכזית, מחזיקה בכ-250,000 ספרים, וכן כוללת גם גישה למסד הנתונים של הספרייה הבריטית.
פקולטות

באוניברסיטה פועלות עשר פקולטות:
בית הספר לאמנויות
בית הספר למנהל עסקים
בית הספר ללימודים יישומיים
בית הספר לחינוך גופני ופיזיותרפיה
בית הספר למורים בבחריין (BTC)
בית הספר למשפטים
בית הספר לטכנולוגיות מידע
בית הספר למדעים
בית הספר להנדסה (עיסא טאון)
בית הספר למדעי הבריאות
תוכניות אקדמיות

האוניברסיטה מציעה יותר מ-102 תוכניות אקדמיות, כולל 42 תוכניות לתואר ראשון, 39 תוכניות לתואר שני, 10 תוכניות דוקטורט ו-11 תוכניות לתעודות עמיתים. האוניברסיטה מקבלת כ-15,000 סטודנטים בשנה, 80% מהם מתחילים בספטמבר. קריטריוני הקבלה של האוניברסיטה דורשים בדרך כלל ציון תיכון של 70%, בנוסף לקריטריונים נוספים הנדרשים על ידי הפקולטות.
פעילות מחקרית ודירוג

מאז 1986 התפרסמו יותר מ-5,000 מאמרי מחקר וספרים של סגל האוניברסיטה, כשמקורם של 80% מהם הוא מהפקולטות למדעים ולהנדסה. האוניברסיטה מקצה כ-11 מיליון דולר בשנה למחקר, ומחזיקה בכ-38 חוקרים במסגרת האקדמיה, הפועלים במשרה מלאה. מאז הקמת האוניברסיטה פורסמו יותר מ-500 עבודת מאסטר.
האוניברסיטה מדורגת באופן עקבי כראשונה מבין האוניברסיטאות במדינה, ובמקום ה-23 מבין האוניברסיטאות הערביות. לפי דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2020, האוניברסיטה מדורגת בטווח המקומות שבין 801 ל-10,000.
בוגרים בולטים

סלמאן בן איברהים אל-חליפה, נשיא קונפדרציית הכדורגל של אסיה
מוחמד עלי חסן עלי, חבר המועצה המייעצת של בחריין
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  "Fast Facts". About UOB. University of Bahrain. אורכב מ-המקור ב-2015-07-01. נבדק ב-30 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peck 2007, p. 86.
↑  QAAET 2010, p. 28.
1 2  QAAET 2010, p. 6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444183505171  GND: 5325995-6  ISNI: 0000 0000 9957 3191  LCCN: n89239677  VIAF: 147870404   WorldCat (עם VIAF): 147870404 
סטודנטים באוניברסיטה.
קונג פו פנדה

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  מארק אוסבורן ג'ון סטיבנסון
 הופק בידי:  מליסה קוב
 תסריט:  ג'ונתן אייבל וגלן ברגר על פי סיפור מאת: איתן רייף סיירוס ווריס
 עריכה:  קלייר נייט
 שחקנים ראשיים:  ג'ק בלאק דסטין הופמן אנג'לינה ג'ולי איאן מק'שיין סת' רוגן לוסי לו ג'קי צ'אן
 מדבבים:  ג'ק בלאק (פו) רנדול דוק קים (מאסטר אוגוויי) איאן מקשיין (טאי לונג) דסטין הופמן (Master Shifu) ג'יימס הונג מייקל קלארק דאנקן דייוויד קרוס לוסי לו סת' רוגן דן פוגלר אנג'לינה ג'ולי ג'קי צ'אן 
 מוזיקה:  הנס צימר ג'ון פאוול
 צילום:  יונג דוק ג'הון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 במאי 2008 (בכורה בפסטיבל קאן)   ארצות הברית 6 ביוני 2008   ישראל 3 ביולי 2008
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פלאשבק, סרט קונג פו, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט פעולה, סרט קומדיה, וושיה 
 מקום התרחשות:  הרפובליקה העממית של סין 
 תקציב:  130 מיליון דולר
 הכנסות:  631.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   kungfupanda
 פרסים:  ראו רשימה
 סרט הבא:  "קונג פו פנדה 2"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קונג פו פנדה (באנגלית: Kung Fu Panda) הוא סרט קומדיית פעולה-הרפתקאות בהנפשה ממוחשבת אמריקאי של אולפני ההנפשה של דרימוורקס מ-2008, והוא הסרט הראשון בסדרה של ארבעה סרטים. הסרט בוים על ידי מארק אוסבורן וג'ון סטיבנסון, נכתב על ידי ג'ונתן אייבל וגלן ברגר, והופק על ידי מליסה קוב. הסרט עוקב אחר עלילותיו של פּוֹ, דב פנדה צעיר ושמן, שיש לו חלום להפוך לאמן קונג פו, שמתגשם לפתע ומגלה כי עליו להתמודד ולהביס את טאי לונג, נמר שלג רע ואכזר שהיה בעברו תלמיד של שני מאסטרי קונג פו; שיפו, פנדה אדומה המתמחה בקונג פו ואוגווי, צב גלאפגוס זקן.
את פו מדבב ג'ק בלאק, ולצידו מדבבים גם השחקנים דסטין לי הופמן וסת' רוגן, אנג'לינה ג'ולי, לוסי לו, דייוויד קרוס, ג'קי צ'אן ואיאן מקשיין כנבל של הסרט, טאי לונג.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 ביוני 2008 בארצות הברית, ובישראל הסרט יצא ב-3 ביולי 2008. עם יציאתו לאקרנים היה הסרט להצלחה קופתית גדולה עם הכנסות של כ-635 מיליון דולר, בנוסף לכך הוא דורג כסרט ה-3 בהכנסות בשנת 2008 הסרט היה גם להצלחה ביקורתית גדולה מצד מבקרי קולנוע ששיבחו את התסריט, קטעי האקשן, עבודת האנימציה והדיבוב. הסרט זכה בכל פרסי אנני המוענקים לסרט באורך מלא ובנוסף לכך קיבל מועמדות לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
עלילה

הסרט משלב בעלילתו אלמנטים מסוימים ממשלי צ'אן וקונג פו, בהם לעיתים החיות מייצגות בני אדם או תכונות מסוימות. עם זאת, הסרט נוקט בגישה קומית ומשוחררת למדי לנושא, ולעיתים אף נדמה כי אבסורדית. גיבור הסרט הוא פו (בגרסה העברית: דביר בנדק), דב פנדה שמן ועצל, אשר על אף חלומותיו הרבים לזכות בתהילת עולם כאמן קונג פו, עליו להסתפק בעבודתו במסעדת הנודלס של מר פינג אביו המאמץ, המופיע בדמות אווז.
ההזדמנות נקרית בדרכו של פו במפתיע, כאשר המאסטר המזדקן אוגווי המופיע בדמות צב גלאפגוס, חוזה כי אמן הקונג-פו המרושע - טאי לונג, נמר שלג - עומד להשתחרר מכלאו ולהחריב את העמק השוכן למרגלות מנזר הקונג-פו. אוגווי עורך טקס מיוחד במנזר הקונג פו כדי לבחור את "לוחם הדרקון הגדול", אשר ינצח את טאי לונג. פו מגלה כי איחר לטקס והדלתות נסגרו, ולאחר ניסיונות רבים, הוא מצליח לזנק למרכז חצר המנזר באמצעות זיקוקין די-נור, ואוגווי מחשיב זאת כסימן לגורלו האמיתי.
פו מיד מוכרז כלוחם המהולל ומצטרף לחמישה לוחמים נוספים, עגור, גמל שלמה, נחשית צפע, קוף וטיגריסית - המשקפים בהתאם חמש דיסציפלינות פופולריות של אמנות הלחימה קונג פו. חמשת הלוחמים, ומאמנם שיפו (פנדה אדומה, בגרסה העברית: שמיל בן ארי), חושדים ומקנאים בפו, ומתקשים להבין כיצד זה שלא אחד מהחמישה נבחר להיות הלוחם הנבחר אלא דווקא דב הפנדה העצל, אך נאלצים להיכנע להחלטתו של אוגווי.
על אף ניסיונות של שיפו להשפיל את פו כדי לגרום לו לפרוש - פו לא מוותר על חלומו וממשיך באימוניו. עם הזמן חמשת הלוחמים מתיידדים במידות כאלו או אחרות עם פו, וזה מתחבב עליהם. בינתיים טאי לונג בורח מהכלא, והורג את מפקד הסוהרים וואצ'יר הקרנף. אוגווי שומע את הבשורה, ואומר לשיפו שרק פו יוכל לנצח את טאי לונג, ובתנאי ששיפו יאמין ביכולותיו. מיד לאחר מכן אוגווי מת בשיבה טובה, ושיפו מתחיל להאמין ביכולותיו של פו, ומכריח אותו להישאר וללמוד כיצד להביס את טאי לונג, במקום לברוח מהאחריות, כפי שרצה.
לבסוף, פו מצליח ללמוד את אמנויות הלחימה, בזכות כך ששיפו מציע לו אוכל כפרס על ביצוע נכון של תרגילים. במהלך אימוניו, יוצאים חמשת הלוחמים האחרים לקרב במטרה להביס את טאי לונג, אך מובסים בקרב. עם חזרתם למנזר, פו משלים את אימוניו ושיפו מעניק לו את מגילת הדרקון, אשר אמורה לתת למחזיק בה עוצמה רבה. בפותחו את המגילה נדהם פו לגלות כי היא ריקה, ומתייאש מהאפשרות להביס את טאי לונג. בחוששם כי המגילה חסרת כל ערך, ממהרים הלוחמים ופו לפנות את הכפר בטרם יגיע אליו טאי לונג ויהרוג את התושבים.
בעת הפינוי פוגש פו באביו האווז, המחליט כי עתה הוא הזמן להוריש לו את "המרכיב הסודי" של מרק הנודלס המיוחד, העובר במשפחה מדור לדור. אביו של פו מסביר לו כי למעשה אין שום דבר מיוחד במרק, והוא מרק רגיל לגמרי, ורק האמונה שהוא מיוחד, הופכת אותו למיוחד בעיני הסועדים. פו מבין כי אותו עיקרון עומד מאחורי המגילה, ואף על פי שאיננה קסומה, היא מסוגלת לגרום למחזיק בה להיות בעל עוצמה, כיוון שהיא גורמת לו להאמין בעצמו.
פו ממהר למנזר ומוצא שם את טאי לונג, העומד להרוג את שיפו לאחר שגילה כי המגילה איננה. פו וטאי לונג מנהלים קרב ארוך ומתיש, אך בסופו טאי לונג מצליח לתפוס את המגילה. כאשר טאי לונג פותח את המגילה הוא לא מצליח להבין את הסימבוליזם שלה, ובכעסו מנסה להרוג את פו. למול התקפתו של טאי לונג, המבוססת על טכניקת לחיצות על עצבים בגוף, פו מתגלה דווקא כעמיד למדי בזכות שכבות השומן המגינות על עצביו ואיבריו. לבסוף, פו מצליח להביס את טאי לונג, ולהשכין שלום באזור.
צוות מדבבים ודמויות

| דמות | מדבב/ת בגרסה המקורית | מדבב/ת בעברית | תיאור דמות |
| --- | --- | --- | --- |
| פו | ג'ק בלאק | דביר בנדק | דוב פנדה שגר עם אביו האווז. מעריץ את הקונג פו ובמיוחד את חמשת הזועמים. הולך לראות את טקס בחירת לוחם הדרקון ובטעות עף היישר לתוך הזירה, בזמן שאוגוויי בוחר את לוחם הדרקון. באופן מפתיע, אוגואיי בוחר בו כלוחם הדרקון. סופג אי אהדה משיפו ושאר החמישייה אבל עדיין חדור מוטיבציה. פותח את מגילת הדרקון ומבין שהיא ריקה מכיוון שכל מה שהוא צריך כדי לנצח את טאי לונג זה הוא. מביס את טאי לונג ושולח אותו לעולם הרוחות. |
| מאסטר שיפו | דסטין הופמן | שמיל בן ארי | פנדה אדומה. תלמידו של אוגואיי והמורה של חמשת הזועמים ושל פו. גידל את טאי לונג כילדו וציפה שיהיה לוחם הדרקון. מתנגד לעובדה שפו לוחם הדרקון ומתנכל אליו בהתחלה אך לומד לקבל אותו. |
| מאסטר אוגוויי | רנדל דאק קים | דב רייזר | צב גלאפגוס חכם מאוד והמורה של שיפו. מת באמצע הסרט. היחיד שהאמין בפו. |
| מאסטר טיגריס | אנג'לינה ג'ולי | סיון שביט | טיגריסית דרום-סינית והלוחמת הכי טובה ומיומנת בחמשת הזועמים. גודלה על ידי שיפו אך לא זכתה ממנו לחיבה רבה. קשוחה אבל רגישה. |
| מאסטר מאנקי | ג'קי צ'אן | דידי הררי | קוף חרומף זהוב. חבר בחמישת הזועמים. החבר הכי טוב של מאנטיס וקריין. |
| מאסטר מאנטיס | סת' רוגן | אמנון וולף | גמל שלמה סיני. חבר בחמישת הזועמים. החבר הכי טוב של מאנקי וקריין. |
| מאסטר וייפר | לוסי לו | דקלה הדר | נחשית צפעוני גומה ירוקה. |
| מאסטר קריין | דייוויד קרוס | עידו מוסרי | עגור אדום כתר. חבר בחמישת הזועמים. החבר הכי טוב של מאנטיס ומאנקי. |
| טאי לונג | איאן מקשיין | יורם יוספסברג | נמר שלג. לוחם קונג פו מיומן וכישרוני שגדל אצל מאסטר שיפו כבן בציפייה שיהיה לוחם הדרקון. לאחר שאוגואיי התנגד לכך, הוא פנה נגדו ונגד שיפו. הוא ברח מהכלא כדי לקחת את מגילת הדרקון והביס את שיפו והחמישייה. מובס על ידי פו ונשלח לעולם הרוחות. |
| מר פינג | ג'יימס הונג | אוהד שחר | אווז. האבא המאמץ של פו ובעל חנות נודלס. גידל את פו בחום ואהבה. בהתחלה הוא רוצה שפו יירש את חנות הנודלס، אבל בסוף מבין שיעודו הוא להיות לוחם הדרקון. |
| זנג | דן פוגלר | עידו רוזנברג | אווז. שליח בארמון הג'ייד שנשלח להזהיר את הכלא מפני טאי לונג. חזר לארמון הג'ייד לאחר שטאי לונג השאיר אותו בחיים להזהיר את המאסטרים. |
| וואצ'יר | מייקל קלארק דאנקן | אריה צ'רנר | קרנף ג'אווה. מפקד הכלא בו כלוא טאי לונג. |
| דמויות שונות | לא ידוע | סתיו אידיסיס |  |
הפקה > פיתוח וליהוק

העבודה על הסרט החלה באוקטובר 2004. בספטמבר 2005 הודיעו אולפני ההנפשה של דרימוורקס כי ג'ק בלאק לוהק לתפקיד ראשי. בנובמבר באותה שנה הכריזו אולפני ההנפשה של דרימוורקס כי גם דסטין הופמן, ג'קי צ'אן, לוסי ליו ואיאן מקשיין ידבבו בסרט.
הפקה > פוסט פרודקשן

הרעיון המקורי לסרט הגיע על ידי מיכאל לצ'אנס, מנכ"ל אולפני ההנפשה של דרימוורקס. תחילה הרעיון היה ליצור סרט שיהווה פרודיה לקונג פו אך ג'ון סטיבנסון, מנכ"ל שותף של אולפני ההנפשה של דרימוורקס, לא היה להוט אחר רעיונו של לצ'אנס והציע ליצור סרט קומי עם מעט אזכורים פרודיים לוושיה. ריימונד זיבץ' וטאנג הנג שהיו מצוות ההנפשה של הסרט בילו זמן רב בחקר הציור הסיני, הפיסול הסיני והארכיטקטורה הסינית על מנת ליצור מראה אותנטי ככל האפשר בסרט. זיבץ' אמר כי הושפע רבות מהסרטים "גיבור", "בית הפגיונות המעופפים" ו"נמר, דרקון".
סצנת פתיחת הסרט צוירה ביד ונעשתה כהצגת בובות צל סינית. הפתיחה שנוהלה על ידי ג'ניפר יוא נלסון והופקה על ידי ג'יימס בקסטר זכתה לשבחים בעיתון הניו יורק טיימס ונכתב עליה כי היא "שונה מבחינה ויזואלית מרוב האנימציות האמריקאיות". שאר הסרט נעשה בהנפשה ממוחשבת, וכתוביות הסיום כוללות דמויות מצוירות ביד וציורים ברקע.
הפקה > מוזיקה

להלחנת וכתיבת פסקול הסרט נשכרו הנס צימר וג'ון פאוול.
הפצה

בכורת הסרט העולמית נעשתה ב-15 במאי 2008 בפסטיבל קאן ה-61 וזכה לאהדה רבה מצד הצופים. הבכורה הלאומית בארצות הברית הייתה ב-1 ביוני 2008, הבכורה הלאומית בממלכה המאוחדת ב-26 ביוני 2008 והבכורה הלאומית בישראל ב-1 ביולי 2008.
גרסאות ה-DVD וה-Blu-ray של הסרט הופצו לראשונה בארצות הברית ב-9 בנובמבר 2008 וב-6 בדצמבר 2011 יצאה גרסת תלת-ממד של הסרט ל-Blu-ray. ב-2008 נמכרו 7,486,642 יחידות של גרסת ה-DVD של הסרט, הסרט היה לסרט האנימציה שמכר הכי הרבה יחידות DVD לאחר וול-E שמכר 7,413,548 יחידות.
קבלה > ביקורת

קונג פו פנדה זכה לביקורות חיוביות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes זכה הסרט לציון של 87% המבוסס על 174 ביקורות. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 73 מתוך 100 המבוסס על 33 ביקורות. ריצ'רד קורליס ממגזין טיים ביקר את הסרט בצורה חיובית, גם בניו יורק טיימס בוקר הסרט בצורה חיובית.
קבלה > הכנסות

בסוף השבוע הראשון להקרנותיו גרף הסרט כ-60 מיליון דולר מ-4,114 בתי קולנוע עם ממוצע של $14,642 מכל בית קולנוע ועבר את הציפיות של אולפני ההנפשה של דרימוורקס; בסוף השבוע השני להקרנותיו גרף הסרט כ-33.4 מיליון דולר. הקרנות הסרט הסתיימו ב-9 באוקטובר 2008 כ-125 ימים לאחר הפצתו, הסרט גרף כ-215 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה וכ-416 מיליון דולר מחוץ לארצות הברית וכ-631 מיליון דולר ברחבי העולם כולו.
בישראל היה הסרט להצלחה קופתית וגרף כ-3 מיליון דולר.
פסקול

| --- | --- |

 פסקול מאת הנס צימר וג'ון פאוול
 יצא לאור:  3 ביוני 2008
 הוקלט:  2008
 סוגה:  סרט פלאשבק, סרט קונג פו, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט פעולה, סרט קומדיה, וושיה 
 אורך:  60:16
 חברת תקליטים:  Interscope PDI/DreamWorks Records Columbia Records Sony Music Soundtrax
 הפקה:  ג'ון פאוול הנס צימר
 
כמו רב הסרטים של אולפני ההנפשה של דרימוורקס, מלחין פסקול הסרט הוא הנס צימר. זימר ביקר בסין כדי לספוג את התרבות ולהכיר את התזמורת הסימפונית הלאומית של סין כחלק מכתיבת הפסקול. בנוסף, גם טימבלנד תרם לפסקול הסרט. הפסקול כולל גם גרסה משוכתבת באופן חלקי של השיר "Kung Fu Fighting" בביצוע המדבבים הראשיים.
| קונג פו פנדה> מס' | קונג פו פנדה> שם | קונג פו פנדה> משך | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  | קונג פו פנדה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hero  | 4:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Let The Tournament Begin  | 1:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Dragon Warrior Is Among Us  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Tai Lung Escapes  | 7:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Peach Tree Of Wisdom  | 1:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Accu-flashback  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Impersonating Shifu  | 2:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Sacred Pool Of Tears  | 9:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Training Po  | 1:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Bridge  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Shifu Faces Tai Lung  | 4:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Dragon Scroll  | 2:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Po vs. Tai Lung  | 2:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Dragon Warrior Rises  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Panda Po  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Oogway Ascends  | 2:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Kung Fu Fighting (בביצוע סי-לו גרין וג'ק בלאק)   | 2:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Kung Fu Fighting (בביצוע ראיין)   | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Kung Fu Fighting (בביצוע סם קונספסיון)   | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Kung Fu Fighting (בביצוע מומי טרול)   | 2:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 60:16 |  |  |  |  |  |  |  |
סרטי המשך > קונג פו פנדה 2

ב-26 במאי 2011 הופץ סרט ההמשך "קונג פו פנדה 2". הסרט בוים על ידי ג'ניפר יוא נלסון, שהייתה אחראית על סצנת הפתיחה בסרט המקורי. הסרט עוקב אחר עלילותיו של פו לאחר שהפך ללוחם הדרקון וכעת עליו לעמוד מול האיום הגדול ביותר של הקונג פו - שן.
הסרט זכה לביקורות חיוביות בעיקר עם דירוג של 81% באתר Rotten Tomatoes וציון של 67 מתוך 100 באתר Metacritic. הסרט גרף $665,692,281 ברחבי העולם כולו ו-$2,995,362 בישראל.
סרטי המשך > קונג פו פנדה 3

המשך המוגדר כהפקה משותפת של אולפני ההנפשה של דרימוורקס ודרימוורקס יפן יצא ב-2016. באפריל 2013 הוכרז כי ג'ק בלאק יחזור לדבב את דמותו של פו ואנג'לינה ג'ולי תחזור לדבב את דמותה של מאסטר טיגריס וכי ג'יי קיי סימונס, בריאן קראנסטון ורבל וילסון הצטרפו לקאסט המדבבים של הסרט.
סרטי המשך > המשכים נוספים

ב-2010 אמר ג'פרי קצנברג, מנכ"ל דרימוורקס, כי לאחר הסרט השלישי צפויים לצאת שלושה סרטים נוספים.
ג'ניפר קונלי

| --- | --- |

קונלי, 2012
 לידה:  12 בדצמבר 1970 (בת 54) קיירו, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Jennifer Lynn Connelly 
 סוגה מועדפת:  סרט דרמה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד (1990)  אוניברסיטת ייל (1989)  בית הספר סנט אן 
 בן או בת זוג:  פול בטאני (1 בינואר 2003–?)   בילי קמפבל (1991–1996) 
 צאצאים:  סטלאן בטאני, אגנס בטאני 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2002)  פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2002)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (2002)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2001) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ניפר לין קונלי (באנגלית: Jennifer Lynn Connelly; נולדה ב-12 בדצמבר 1970) היא שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית. זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 2001 על הופעתה בסרטו של רון הווארד "נפלאות התבונה".
קורות חיים

קונלי נולדה בקיירו, ניו יורק שבארצות הברית. אביה היה קתולי ואמה יהודייה שזכתה לחינוך דתי.
קונלי למדה בבית הספר הפרטי לאמנויות של סיינט-אן שבברוקלין. נרשמה ללימודים באוניברסיטת ייל, אולם פרשה כעבור שנתיים. אחר כך החלה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד אך גם משם פרשה בתום שנת הלימודים הראשונה.
קריירה

הקריירה של קונלי החלה כבר בגיל 10, כאשר מנהל משרד פרסום שהיה ידיד המשפחה, ראה אותה והבין את מידת הפוטנציאל הגלום בה. תפקידה הראשון בטלוויזיה היה בשנת 1982 באחד הפרקים בסדרה הבריטית "לא יאמן כי יסופר". בגיל 14 הופיעה בתפקיד מרכזי בסרטו של סרג'יו ליאונה "היו זמנים באמריקה", שנה אחר כך בשנת 1986 קיבלה את התפקיד הראשי בסרטו של "דאריו ארג'נטו" "תופעה" ובאותה השנה השתתפה בסרט "המבוך", סרט פנטזיה בהשראת "עליסה בארץ הפלאות".
ב-1998, זכתה בהכרה לאחר שהופיעה לצד רופוס סוול וויליאם הרט בסרט "עיר אפלה". אחר כך הופיעה בסדרה "להעיר את המתים" ובסרטו של דארן ארונופסקי; "רקוויאם לחלום" (2000), בו גילמה נערה מכורה לסמים המדרדרת ומוכרת את גופה לשם השגת המנה הבאה. לקונלי יש נטייה לגלם תפקידים אפלים ודרמטיים. כך היה בסרט "פולוק", בו גילמה את פילגשו של צייר מעונה, ב"נפלאות התבונה" גילמה את אשתו של גאון סכיזופרני, תפקיד שזיכה אותה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב.
כמו כן גילמה את בטי רוס, מושא אהבתו ולאחר מכן אשתו של ברוס באנר, בסרט "הענק" (2003) וב"בית של חול וערפל" גילמה אלכוהוליסטית המנסה להשתקם.
בשנת 2005 שיחקה בתפקיד הראשי במותחן "מים אפלים". ב-2007 שיחקה בסרט "לגעת ביהלום", שהיה מועמד למספר פרסי אוסקר. ב-2009 שיחקה בסרט שובר הקופות "הוא פשוט לא בקטע שלך". 
באותה השנה דיבבה בסרט ההנפשה "9" את 7, הדמות הנשית היחידה בסרט. נכון ל-2023, זהו סרט ההנפשה היחיד בו השתתפה קונלי.
בשנת 2012 שיחקה לצד גרג קיניר בדרמה הרומנטית "כותבים, סיפור אהבה". בשנת 2014 שיחקה את נעמה, אשת נח, בסרט "המבול" שביים דארן ארונופסקי.
בשנת 2020 החלה לככב בסדרה האפוקליפטית של רשת TNT "רכבת הקרח".