stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צפע מצוי
ארס > עוצמת הארס

ייצור הארס מושפע מהטמפרטורה, ולכן בחורף הצפע כמעט אינו מייצר ארס. עם זאת אין להסיק מכך שלנחש אין ארס בתקופת החורף, בשל העובדה שלפני כניסתו לתרדמת חורף נשמר הארס הקיים בבלוטות. מלאי הארס מתחדש במשך כ-9 ימים ועד 3 שבועות לכמות המקסימלית. בשל ריבוי הכשות נחש הצפע נהוג לחשוב בטעות שהצפע הוא הנחש הארסי ביותר בארצנו, אך לפי מדד ה-LD50 נחש שרף עין גדי הוא הארסי ביותר; כמות זעירה של 0.06 מ"ג מהארס שלו יכולה להרוג מחצית מאוכלוסיית עכברים במשקל כולל של ק"ג אחד (כלומר מדד ה-LD50 של שרף עין גדי הוא 0.06 מ"ג\ק"ג). כמות מקסימלית בבלוטת הארס שלו היא בעלת עוצמת המתה גדולה, ומסוגלת להמית כ-50% מ-8,000 עכברים, ארס עוצמתי יותר משל הצפע המצוי ישנו גם לפתן שחור, וגם לאפעה מגוון המצוי בנגב ובגלבוע, ומדד ה-LD50 שלו הוא 0.263 מ"ג\ק"ג ועוצמת הכמות המקסימלית בבלוטת הארס שלו להמית 50% מ-2,605 עכברים. ארסו של צפע החרמון חלש יותר משל הצפע המצוי. לשם השוואה, מדד ה-LD50 של הצפע המצוי (בהזרקה אל הצפק - I.P) הוא 9.4 מ"ג/ק"ג ועוצמת הכמות המקסימלית בבלוטת הארס שלו היא להמית 50% מ-1,188 עכברים.
מחקרים הראו כי כרבע מהכשות הצפע המצוי הן "הכשות יבשות", כלומר הצפע אינו מזריק במהלכן כל ארס. "בהכשות רטובות", בהן מועבר ארס, הצפע המצוי יזריק בממוצע בין 10%-45% מכמות בלוטת הארס שלו. הרכב הארס של הצפע המצוי ועוצמתו משתנה גם כתלות באזור מחייתו הגאוגרפי, ובשל כך נסיוב שהפקתו מבוססת על ארס צפע מצוי שנלכד בצפון הארץ לא יתאים בהכרח לטיפול בהכשת צפע מדרום הארץ, מירדן או מלבנון, לכן במחלבת הנחשים בישראל ישנם קרוב ל-100 צפעים מצויים שנלכדו מכל האזורים בישראל, ומהם חולבים את הארס ומכינים נסיוב שנוגדניו יתאימו לכל אזור בישראל. בשל המשתנים הרבים, קשה לצפות ולהשוות במדויק את מידת הנזק הסופי כתוצאה מהכשה של נחש ארסי זה או אחר, ואפילו נחשים מאותו מין. אף שהצפע המצוי אינו הארסי ביותר, כמות הארס שלו היא הגדולה ביותר מבין נחשי הארץ באופן ניכר, והיא עשויה להגיע ל-1.15 גרם.
לשם התרשמות, להלן כמויות הארס המרביות המתקבלות בחליבה מנחשים שונים (שלושת הנחשים האחרונים אינם מאזורינו);
| הנחש | כמות הארס הטרי במיליגרם | כמות הארס היבש במיליגרם |
| --- | --- | --- |
| צפע מצוי | 1150 | 275 |
| שפיפון | 575 | 175 |
| עכן גדול | 275 | 65 |
| אפעה | 400 | 100 |
| פתן שחור | 100 | 25 |
| עכסן גב-יהלום מזרחי | 6500 | 1500 |
| ביטיס גבוני | 3000 | 1000 |
| קוברה מצרית | 2500 | 700 |
להלן תוצאות ניסויי מעבדה שבוצעו בירדן לשם בדיקת עוצמת הארס של סוגי הנחשים. בניסויים דומים בארץ התקבלו תוצאות שונות, מה שמצביע על שונות בהרכב הארס באזורים השונים גם כשמדובר באותו מין;
| הנחש | כמות הארס הדרושה להמית עכבר |
| --- | --- |
פתן שחור: 8.9 מיליגרם
עכן חרטומים: 13.5 מיליגרם
שפיפון: 35 מיליגרם
צפע מצוי: 38 מיליגרם
ארס > שימוש בארס לאיתור הטרף

סוג הארס הדומיננטי של הצפע המצוי, כמרבית הצפעיים, הוא המוטוקסין (רעלן דמי) אשר השפעתו פחות מהירה מנוירוטוקסין (רעלן עצבי) אולם לא פחות קטלנית. בשל ההשפעה המהירה וכמעט מיידית של ארס הנירוטוקסין (כדוגמת הממבה או רב פתן מלכותי), נחשים בעלי ארס זה נוטים להתמיד בנשיכתם בטרף עד סיום גסיסתו המהירה וכך נמנעים מהצורך מחיפוש ואיתור גופת הטרף.
הצפע המצוי, כרוב בני משפחתו, מכיש ומנתק מגע במהירות גדולה כדי להימנע מפציעה כתוצאה ממאבק הטרף בו, וגם כדי לחסוך באנרגיה הנדרשת לאחיזה ונשיכה ממושכת בטרף הנאבק להשתחרר. בשל שחרור הטרף לאחר הכשתו, הצפע פיתח מנגנון מיוחד לאיתור גופתו, לאחר שזה המשיך לנוע בגסיסתו מרחק קצר עד שהוכרע ומת מהשפעת הארס. מחקרים מצאו כי צפעיים מגיבים יותר לגופת טרף מוכש מאשר לטרף שהומת בדרך שונה. מחקרים אלו מצאו כי בחלבוני ארס הצפעיים קיימות מולקולות המפיצות ריח ייחודי המסייע לצפע לאתר את גופת הטרף המוכש ומוכן לאכילה, ולייחדו גם בסביבה שבה עשויים להימצא בעלי חיים נוספים מסוגו אשר עקבות הריח שלהם עלולים לשבש את איתור הטרף המומת.
הצפע המצוי והאדם

בשל סוג הטרף ואזור המחיה של הצפע, הוא נחש נפוץ יחסית באזורים מיושבים, ואין זה נדיר למצוא אותו סמוך לאתרי בנייה, רפתות, לולים, ובמקרים מסוימים בתוך בתים (בבתים צמודי קרקע), שם הוא עלול להימצא בעיקר סמוך למוקדי חום כמו מנוע של מקרר.
הצפע מסוגל לטפס כדי לאתר מזון. בעצים מסתתר הצפע עד הגעתן של ציפורי שיר קטנות, בעליות גג ובקומה שנייה ושלישית תר הצפע אחר עכברים וחולדות. בספטמבר 2012 נלכד צפע מצוי בקומה חמישית בבית מגורים בקריית שמונה. כמו כן ישנם דיווחים על מציאת צפע מצוי בתוך כלי רכב. הצפע המצוי מצד אחד מועיל מאוד לאדם בהדברת מכרסמים מזיקים ונושאי מחלות בסביבה חקלאית וסביבת בתי מגורים, אולם עם זאת הוא עלול להוות לו סכנה. בשל העובדה כי הוא הנחש הנפוץ ביותר מבין תשעת הנחשים הארסיים בישראל, הוא גם הבולט ביותר בעיני תושבי הארץ וכך שמו נעשה שגור בפי רוב. כאמור, התפתחות השדות החקלאיים ועמם התרבות מכרסמים רבים הניזונים מיבולם, וכן ההתפתחות המהירה של הערים, גרמו לעלייה בתפוצתו ובמספר נחשי הצפע המצוי.
דימוי נחש הצפע ושמו בקרב הציבור בישראל מהווה שם נרדף לסכנה, ובהתאם לכך נעשה שימוש בשמו למטרות שונות. במלחמת המפרץ הסיסמה להפעלת מערכת האזעקה הייתה נחש צפע, והיא שודרה ברדיו ובטלוויזיה בכל פעם שנורו טילי סקאד לעבר ישראל, וכך ידעו אנשי המילואים להפעיל את מערכות הצופרים בערים השונות. נחש צפע הייתה גם סיסמת האזעקה מפני מתקפה אווירית בכל שטח מדינת ישראל בעת מלחמת יום הכיפורים. השם צפע ניתן גם לכלי לחימה שונים בצה"ל.
הצפע המצוי והאדם > תסמיני הכשה וטיפול ראשוני מקובל

הכשות הצפע המצוי, הן המשמעותיות ביותר מסוגי הנחשים באזורינו, הן מבחינת שכיחותן והן מבחינת משמעותן הרפואית.
בהכשת הנחשים ממשפחת הצפעונים (צפע ואפעה) מזהים תסמינים מקומיים ראשונים של כאב עז ודוקר או שורף, סימני הכשה על העור ונפיחות. סימנים נוספים הם בחילה, הקאה, שלשול, חולשה, שינוי מנטלי ותחושת נימול. התסמינים המערכתיים הם ירידת לחץ דם, בצקת בדרכי הנשימה, הפרעות במערכת קרישת דם ודמם פנימי. כעבור זמן מה מתנפח האיבר המוכש, ובהמשך הוא משחיר ומתפתחות בו שלפוחיות המלאות בנוזל. הנפגע עלול לפתח הלם אנפילקטי, שיכול להסתיים בקטיעת הגף המוכשת, או אפילו במוות.
להלן רשימה מפורטת יותר של התופעות הקליניות העיקריות כתוצאה מהכשת צפע מצוי;
| תסמינים מקומיים | תסמינים כלליים | תופעות נוירולוגיות | בדיקות מעבדה | תופעות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כאב מקומי חזק | חולשה ואי שקט | פגיעה עצבית הקפית | אנמיה | עלול להיווצר הלם מוקדם וירידה פתאומית של לחץ הדם |
| בצקת בגפה המוכשת | בחילה הקאה ושלשול | שיתוק שרירי נשימה | לויקוציטוזיס | תסמונת לחץ מדורי - לחץ פנימי בתוך מדור  העלול לגרום ללחץ על רקמות וכלי הדם ולפגוע בזרימת  דם ובכך לפגוע בהגעת החמצן לשרירים וגרימת נקרוזה  ומוות לרקמות השונות. |
| דימום מקומי | זיעה קרה | איבוד הכרה | אאוזינופיליה -  עלייה במספר האאוזינופילים בספירת הדם | עלולה להיות תגובה אלרגית קיצונית, וכתוצאה, ירידת  לחץ דם מסכנת חיים. |
| שלפוחיות מלאות נוזל לימפאנגיטיס | טכיקרדיה וירידה בלחץ דם |  | טרומבוציטופניה |  |
|  | בצקת אנגיונוירוטית |  |  |  |
|  | סרפדת |  |  |  |
|  | דימום ממערכת העיכול |  |  |  |
|  | דימום ממערכת השתן |  |  |  |
|  | דימום מריריות |  |  |  |
|  | תסמונת הלם רעלי |  |  |  |
הטיפול הראשוני המקובל בשטח להכשת צפע מצוי, ובכלל, כולל פעולות "עשה" ו"אל תעשה", ואלו עקרונות שיכול ליישם כל אדם, ואין נדרשים להם כישורים רפואיים
;
לאחר וידוא בטיחות המטפל והמטופל

• יש להרגיע הנפגע ולהשכיבו במקום קריר ומוצל עד פינויו במהירות האפשרית לבית החולים הקרוב. הרגעת הנפגע ומניעת מאמץ גופני מיותר ממנו מונעת התפשטות וספיגה מואצת של הארס בגופו עד מתן טיפול מתאים, לכן במידת האפשר יש לקבע את הגפה הפגועה ולהקפיד על מינימום תנועה.

• יש להזעיק בדחיפות את מד"א בטלפון חירום 101, ולקבל מהמוקד סיוע טלפוני מיידי והנחיות ברורות עד הגעת הצוות הרפואי למקום.

• יש לתעד את הדוגמה שעל גב הנחש. אין לנסות ללכוד את הנחש, אלא אך ורק לנסות ולצלם אותו על מנת שהצוות הרפואי יידע להתאים לנפגע את הטיפול הטוב ביותר במהירות הרבה ביותר.

• יש להסיר תכשיטים מגופו של הנפגע כדוגמת טבעות וצמידים, מחשש לנפיחות האיברים.

• אין לעכב את פינוי הנפגע לבית החולים.

• אין למצוץ את ארס הנחש מגוף הנפגע.

• אין להניח חוסם עורקים על האזור שהוכש.

• אין לקרר את אזור ההכשה. קירור האזור יחמיר את הנזק ועלול להביא לקטיעת הגף המוכשת.

• אין לתת משקה אלכוהולי לנפגע, אלכוהול ממריץ את מחזור הדם.
הצפע המצוי והאדם > הכשות קטלניות של צפע מצוי בישראל

מומחים מגדירים מקרי מוות כתוצאה מהכשת הצפע המצוי בארץ ישראל כמקרים נדירים. עם זאת במאה ה-21 דווחו כמה מקרים;
ב-28 במאי 2006 תושב ביצרון בן 73 הוכש במרפסת ביתו, פונה במצב אנוש ומת באותו היום.
ב-7 ביוני 2008 תושב שבי ציון בן 46 שמע במהלך הלילה רחשים משובך היונים שלו, במהלך בדיקתו בשובך הוכש בצווארו על ידי צפע מצוי, רץ לביתו להזעיק עזרה, פונה לטיפול נמרץ בהכרה, קיבל טיפול ראשוני נגד הארס, ולאחר מכן חלה הידרדרות פתאומית במצבו והוא מת.
ב-21 ביוני 2013 בן 56 הגיע עם אשתו ובתו לחוף חוקוק לאחר פעילות נמרצת באותו יום. בעלטת שעות הערב המאוחרות בסמוך לאוהל המשפחה הוכש בידו הימנית מנחש צפע שנכנס לתיקו, ככל הנראה באחת העצירות המוקדמות באותו יום. האיש איבד את הכרתו, ולאחר ניסיונות החייאה ממושכים נקבע מותו.
ב-27 ביוני 2015 הוכשה תושבת עין זיוון בת 38 על ידי צפע מצוי במהלך טיול באזור הירדן ההררי. היא פונתה במצב אנוש לטיפול נמרץ ולקתה בשבץ מוחי עוד באותו יום. מותה נקבע כ-4 ימים מאוחר יותר.
ב-11 במאי 2018 ובסמוך לשעה 18:00 הוכש תושב עילוט כבן 30 על ידי צפע ביישוב ביר אל-מכסור. הוא פונה לבית החולים במצב אנוש, חובר למכונת לב-ריאה ומת יומיים לאחר מכן.
ב-22 באוקטובר 2018 הוכשה תושבת גִ'סְּר אֶ־זַּרְקָא כבת 70 בידה, במהלך קטיף פירות הדר מדרום לבנימינה. היא נמצאה מחוסרת הכרה ובמצב אנוש, והובהלה לבית החולים הלל יפה בחדרה, שם נקבע מותה.
ב-30 במאי 2019 נפטר תושב רמת השרון כתוצאה מהכשת נחש צפע בגינת ביתו במערב העיר כשבוע קודם לכן, זאת לאחר שהתמוטט בהגיעו למוקד קופת החולים.
חומרת ההכשה תלויה בראש ובראשונה בכמות הארס שחדרה. בכרבע מההכשות לא מוזרק כל ארס (הכשות אלו מכונות "הכשות יבשות"). גורמים נוספים הם גיל וגודל הפיזי של הנפגע ושל הנחש, בזמן שחלף מההכשה ועד הטיפול, וכן מקום ההכשה בגוף ואופיה. ישנם נפגעים שהארס גורם אצלם לתגובה קשה באופן מיידי, ואצל אחרים השפעות ההכשה מתפתחות באופן הדרגתי. גורם מכריע לחומרת ההרעלה הוא רגישות אלרגית לארס הגורמת להלם אנפילקטי ולבצקות שלוחצות על קנה הנשימה וגורמות למוות כתוצאה מחנק.
המכנה המשותף למקרי המוות שצוינו הוא שמועד התרחשותם היה בסוף מאי או ביוני במהלכם החום הרב ממריץ את גופם של הנחשים בעלי הדם הקר. קצב ייצור הארס מוגבר אף הוא כתוצאה מהחום. עובדה נוספת היא שזמן זה חופף לתקופת החיזור של הנחש שבמהלכה הוא עשוי להיות אגרסיבי יותר. עם זאת, מוכרים דיווחים מבתי החולים על הכשות כבר מחודש פברואר. בבית החולים זיו בצפת בלבד מטופלים בממוצע בין 30 ל-50 מקרי הכשות בשנה. החל משנת 2000 הכשת נחש אינה מוגדרת כמחלה המחייבת דיווח למשרד הבריאות בישראל. עקב כך, לא קיים תיעוד מפורט של היקף ההכשות בישראל. הערכה המבוססת על דיווחים חלקיים מצביעה כי מדי שנה מתרחשים בין 200–300 מקרי הכשה, כאשר מ–95% ממקרים אלו הכשות של צפע מצוי. רוב מקרי ההכשה הם בין אפריל לספטמבר. לאחר שנת 1955 פותח בישראל נסיוב נגד הכשת הצפע המצוי, ומאז ירדו מקרי המוות מהכשותיו באופן דרמטי. עד אותה שנה הסתיימו כ-6% עד 10% מההכשות במוות. בין השנים 1965–1966 נרשם מספר שיא של כ-800 הכשות ו-8 מקרי מוות, ככל הנראה התופעה קשורה להדברת נמיות באותה שנה, שהן האויב הטבעי של הצפע.
כ-300 הכשות של חיות מחמד ושל בעלי חיים שונים מטופלים מדי שנה באמצעות וטרינרים.
הצפע המצוי והאדם > הפולמוס סביב ייצור הנסיוב בישראל

תהליך הפקת נסיוב נגד ארס כרוך בהליך ארוך ויקר. ראשיתו בחליבת ארס מנחשי צפע רבים, הליך המסכן מאוד את העוסקים במלאכה זו ובהתאם לכך גם מחירו של הארס הגולמי גבוה. לאחר מכן מזריקים את הארס במינונים הדרגתיים, בתחילה מינונים קטנים המוגדלים עם הזמן, לקבוצת סוסים המוחזקים למטרה זו. נוכחות הארס במערכות הביולוגיות בגופו של הסוס מעוררת את מערכת החיסון, המייצרת בתגובה ריכוז גדול של נוגדנים לארס בדמו. לאחר שתגובה זו נוצרת נוטלים את דם הסוסים, ובתהליך מעבדתי מורכב מייצרים מנוגדנים אלו נסיוב נגד ארס הצפע.
בשנת 2009 החל משבר בשל מחסור בנסיוב הצפע המצוי בישראל, וכתוצאה מכך הופסקה לחלוטין אספקת הנסיוב לווטרינרים בשנת 2011. משרד הבריאות החל בפרויקט לאומי לפיתוח וייצור הנסיוב ובשנת 2009 מימן הקמת מתקן ייצור חדש בקיבוץ בית קמה, השייך לחברת התרופות קמהדע, בעלות של 20 מיליון שקל. תוכנן כי קמהדע תייצר נסיובים בהיקף של 3.5 מיליון שקל בשנה. פיתוח וייצור הנסיוב החדש תחת תנאי ייצור נאותים לא פתר את זמינות הנסיוב, ועלות מנת נסיוב נסקה מ-1,000 ש"ח ליותר מ-5,000 ש"ח. בעוד שהנסיוב זמין לשימוש בפציעות בני אדם וכלול בסל התרופות, טיפול בבעלי חיים שהוכשו, כגון סוסים, כלבים חתולים וחיות מחמד אחרות, לא התאפשר בשל העלות הגבוהה, וכתוצאה בעלי חיים רבים מתו מהכשות נחשי הצפע. בעקבות מחאת הווטרינרים במאי 2013 החלה ישראל ביבוא הנסיוב מספרד ובעיות עלותו וזמינותו נפתרו.
לקריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 224–226
סינכרוניות

קרל גוסטב יונג
סינכרוניות היא מושג שהוצג לראשונה על ידי הפסיכולוג האנליטי קרל ג. יונג ולפיו, אירועים הם "צירופי מקרים משמעיים" אם הם מתרחשים ללא קשר סיבתי אך נראה שהם קשורים מבחינת משמעות. במהלך הקריירה שלו, סיפק יונג כמה הגדרות שונות למושג הסינכרוניות.
רקע

יונג הגדיר את הסינכרוניות כ"עיקרון מחבר לא-סיבתי"," צירוף מקרים משמעי", ו"הקבלה לא-סיבתית". הוא הציג את המושג כבר בשנות העשרים של המאה העשרים, אך העניק תיאור מלא שלו רק בהרצאת ארנוס שנשא בשנת 1951.
בשנת 1952 פרסם יונג מאמר בשם "Synchronizität als ein Prinzip akausaler Zusammenhänge" (סינכרוניות כעיקרון מחבר לא-סיבתי), בכרך שהכיל גם מחקר בנושא קשור מאת הפיזיקאי וחתן פרס נובל וולפגנג פאולי. זה האחרון היה ביקורתי לעיתים כלפי רעיונותיו של יונג. האמונה של יונג הייתה כי כשם שאירועים יכולים להיות קשורים סיבתית, הם גם עשויים להיות קשורים במשמעות. אירועים הקשורים משמעית אין צורך להסביר במונחים של סיבתיות, דבר שאינו נוגד בדרך כלל את האקסיומה של הסיבתיות אך במקרים מסוימים יכול להוביל לוויתור בטרם עת על הסבר סיבתי.
יונג השתמש במושג בטענה לקיומו של העל-טבעי. ארתור קסטלר, שהאמין בעל-טבעי, כתב בהרחבה על סינכרוניות בספרו "שורשי צירוף המקרים" אשר פורסם ב-1972.
הזרם המרכזי במדע פוטר את תופעת הסינכרוניות כצירוף מקרים או כמתאמים מלאכותיים אשר ניתן לתאר באמצעות חוקי הסטטיסטיקה (למשל על ידי חוק המספרים הגדולים באמת) והטיות אישור.
סינכרוניות אינה ניתנת לבחינה ואינה ניתנת להפרכה. היא ניתנה בתור אחת הדוגמאות לפסאודו-מדע ב"אנציקלופדיית הספקן לפסאודו-מדע" בעריכת מייקל שרמר.
הערות שוליים

↑  טראנס, ריצ'ארד (2006). יקום ונפש. פינגווין. p. 50. ISBN 978-0-670-03292-1.
↑  בלטמן, ברנאד ד. (2009). "לימודי צירוף המקרים: פרספקטיבה פרוידיאנית"
↑  יונג, קארל (1993) [1952]. סינכרוניות – עקרון מחבר לא-סיבתי. בולינגן, שוויץ: קרן בולינגן. ISBN 978-0-691-01794-5. "אסופת עבודות", כרך 8
↑   קסטלר, ארתור (1973). שורשי צרוף המקרים. הוצאת וינטאג'. מסת"ב 0-394-71934-4.
↑  Radford, Benjamin (2014-02-05). "Synchronicity: Definition & Meaning".
↑  Christopher Bonds, Michael Shermer (ed.) (ע), The Skeptic encyclopedia of pseudoscience, Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 2002, עמ' 240, ISBN 1-57607-653-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4184230-3  NKC: ph126362
חגי גולן

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 68 בערך) תל אביב
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תיכון א' לאמנויות תל אביב  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  עיתונאי
 
חגי גולן (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי, עורך העיתון "גלובס" בשנים 1997–2017.
ביוגרפיה

חגי גולן נולד בתל אביב, ולמד בתיכון עירוני א' שבעיר. לאחר סיום לימודיו שירת בחיל התותחנים. גולן הצטרף לעיתון גלובס עם הקמתו בשנת 1983, ושימש ככותב וכעורך, במקביל ללימודי חשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1997 מונה לעורך העיתון, עד לפרישתו בשנת 2017 בעקבות מכירת העיתון לאחר קריסת אליעזר פישמן.
בשנת 2006 התמודד בראש קבוצת "שידורי הדמוקרטיה" במכרז על הפעלת ערוץ הכנסת. הקבוצה שכללה את אולפני הרצליה, המרכז הבינתחומי הרצליה וקבוצת גלובס לא זכתה במכרז.
גולן הגיש את תוכנית הרדיו "עסקים באוויר" בתחנת רדיו 99 שעסקה בכלכלה וצרכנות. בנוסף, הגיש תוכנית רדיו בתחנת רדיו ללא הפסקה. כיום גולן מנחה פודקאסטים ברשת "עושים היסטוריה".
בשנת 2024 הצטרף למערכת החדשות של I24NEWS.
הערות שוליים

↑  גולן חגי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 ביולי 2005
↑  חגי גולן מגלובס הוא איש השיווק של אוגוסט 2009, באתר איגוד השיווק הישראלי, 13 בספטמבר 2009
↑   נתי טוקר, בעקבות קריסת פישמן: חגי גולן פורש מ"גלובס", באתר TheMarker‏, 1 בפברואר 2017
↑  לי-אור אברבך‏, גלובס מציג: שידורי הדמוקרטיה, באתר וואלה, 16 באפריל 2006
↑  רדיו 99 מקדם פרויקטים קהילתיים וסביבתיים, באתר ynet, 19 בספטמבר 2007
↑  גיא עזרא, ‏הפרשן הכלכלי הבכיר מצטרף לערוץ החדשות החדש, באתר "סרוגים", 2 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312051405171  LCCN: n2001051336  VIAF: 24854442   WorldCat (עם VIAF): 24854442
זלמן שושי

| --- | --- |
זלמן וינדר מחזיק בידיו את תמונתו בלבוש נשי
זלמן וינדר מחזיק בידיו את תמונתו בלבוש נשי
 לידה:  28 בספטמבר 1949 חיפה, ישראל
 פטירה:  11 ביולי 2016 (בגיל 66) תל אביב, ישראל
 שם לידה:  זלמן וינדר 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מקום מגורים:  תל אביב
 כינויים נוספים:  זלמן שוֹשִי
 
זלמן וִינְדֶר (28 בספטמבר 1949 – 11 ביולי 2016), שהיה ידוע בכינויו זלמן שוֹשִי, היה ישראלי תושב תל אביב שנודע בעיקר בשל היותו קרוס-דרסר. זכה לשם גנאי "הקוקסינל חביב העיתונות".
ביוגרפיה

וינדר נולד בחיפה ב-1949 להורים ניצולי שואה ילידי פולין. הוא חווה בגיל צעיר את התפרקות משפחתו, כאשר אמו לקתה בסכיזופרניה, ואביו, שהיה אלכוהוליסט, נהג כלפי אמו באלימות. על פי עדותו שהה וינדר כילד בן שמונה בגן הזיכרון בחיפה והתפתה להצעותיהם המיניות של מבוגרים בתמורה לכסף, בעיקר מתוך הרצון לחיבה אבהית שחסרה לו ופחות מהמניע הכספי.
בראשית שנות השישים עבר וינדר להתגורר בתל אביב, הפך לחלק מהקהילה הקטנה של עוסקים בזנות בעיר ונודע בכינוי "זלמן שושי". בשנות השמונים התפרסם בראיונות באמצעי התקשורת כאשר חשף את עברו כנער שעבר התעללויות, בעיקר במהלך עבודתו בזנות בגני תל אביב. מאז התארח בחוגי בית בתפקיד מרצה, תחקירן ומומחה פרטי בנושא הפדופיליה. בנובמבר 1987 הורשע בסחיטה באיומים של לקוח ונגזרו עליו 5 שנות מאסר בפועל.
מאז סוף שנות התשעים הוזכר מפעם לפעם בעיתונות בדרישות דרמטיות לעזרה במציאת מקום עבודה כגון: "אני על סף הידרדרות מחודשת ומבקש סיוע", "אני קורא לעם ישראל הרחום והחנון", "אני מוכן לעשות כל עבודה, כבר שנים שאני לא עובד בעבודה הבזויה שבה עסקתי כל חיי" וכיוצא באלה.
בשנת 1999 טלפן למזכירות הכנסת, התחזה לרופא ומסר הודעה כוזבת על מות חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, שהיה מאושפז באותה עת. ההודעה התקבלה כמהימנה, והובילה להודעה פומבית על פטירתו של רובינשטיין, דקת דומיה והספד עליו מפי יו"ר הכנסת אברהם בורג, שאף אמר עליו תפילת אל מלא רחמים. רק כעבור זמן מה התברר כי ההודעה הייתה כוזבת. המניע לביצוע המעשה היה רצונו לעורר תשומת לב ציבורית למצבו הנפשי הקשה. כתב האישום שהוגש נגדו בגין המעשה בוטל על ידי בית המשפט בהסתמך על חוות דעתו של הפסיכיאטר המחוזי, שקבע כי וינדר היה חולה בנפשו בעת ביצוע העבירה ואינו כשיר לעמוד לדין.
בתחילת אוגוסט 2003 ניסה וינדר להתאבד בדירתו בתל אביב. הוא בלע כדורי שינה וזעק לעזרה: "אני על סף הידרדרות ומבקש סיוע". חייו ניצלו בזכות ערנות שכניו לבניין, אשר הזעיקו עזרה רפואית.
בשנת 2005 הודיע וינדר כי החל בהליכי חזרה בתשובה.
במרץ 2011 אושפז במוסד סיעודי ביפו בעקבות נפילה ואיבוד הכרה כתוצאה ממחלת הסוכרת שסבל ממנה.
באפריל 2013 יצאה האוטוביוגרפיה שלו "כל הזלמן בשושי".
ב-11 ביולי 2016 נמצא ללא רוח חיים בביתו בתל אביב. ב-13 ביולי 2016 נקבר בבית העלמין ירקון.
בתרבות הפופולרית

ללהקת משינה שיר בשם "קאנטרי ג'ו", שנכתב על ידי שלומי ברכה, גיטריסט וכותב השירים של הלהקה, בהשראת חיי זלמן שושי. ציטוט מתוך השיר: "חדרי ההלבשה דומים בכל מקום, והוא בתור אישה היה יוצא לנקום, והקהל מריע והוא כמעט מגיע, מגיע אל הדרך, הדרך לעצמו, קאנטרי ג'ו".
להקת הבילויים הזכירה אותו בשיר "נפלא פה": "בבניין הסוכנות בקומה חמישית יושב זלמן שושי, עכשיו הוא פקיד, הוא שותה מהתה ומקליד".
בסדרת המערכונים "היהודים באים" הופיע מערכון שבו חבר הכנסת אברהם בורג מקבל את שיחת הטלפון מזלמן שושי עם ההודעה כי אמנון רובינשטיין נפטר.
אוטוביוגרפיה

זלמן וינדר, כל הזלמן בשושי: סיפור חייו של הזלמן המפורסם בישראל מאל"ף ועד תי"ו; תחקיר, כתיבה ועריכה: טל מאור, יהוד מונוסון: אופיר ביכורים, תשע"ד 2013.
הערות שוליים

↑  עמליה זיו. "דנה אינטרנשיונל", בתוך: עדי אופיר (עורך), חמישים לארבעים ושמונה - גיליון מיוחד של תיאוריה וביקורת 12/13 (1999)
↑  שידוך של קוקסינל, מעריב, 17 בפברואר 1984
↑  מאמרים, הצד האפל של הלילה בתא, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 בינואר 2007
1 2  איתי אילנאי ואיתי בלומנטל, "התחנה האחרונה של זלמן שושי", mynet תל אביב–יפו, 6 ביוני 2011.
↑  ראומה זיסקינד, 'יהפכו אותי לאשה של הכלא' בכה זלמן שושי באוזני השופט, מעריב, 23 בנובמבר 1987
↑  צבי לביא, ‏המשטרה חוקרת מי מסר את ההודעה הכוזבת על מותו של אמנון רובינשטיין, באתר גלובס, 1 באוגוסט 1999
↑  אפרת וייס, זלמן שושי לא יישפט על הודעת "מותו" של רובינשטיין, באתר ynet, 16 בינואר 2003.
↑  זלמן שושי ניסה להתאבד בדירתו בת"א - וניצל, Gogay,‏ 17 באוגוסט 2003.
↑   עמרי הרצוג, זלמן שושי מודה בתבוסה באוטוביוגרפיה חדשה, באתר הארץ, 13 במאי 2014.
↑  אבי אשכנזי‏, האייקון הגאה זלמן שושי הלך לעולמו בגיל 68, באתר וואלה, 11 ביולי 2016
↑  מילות השיר "נפלא פה", באתר שירונט
↑  היהודים באים - עונה 2 - פרק 13, באתר YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502771505171  ISNI: 0000 0004 3412 7624  LCCN: no2014094031  VIAF: 308276022   WorldCat (עם VIAF): 308276022
חוף אל-סודניה

חוף אל-סודניה הוא חוף הממוקם בצפון רצועת עזה. משמעות שמו בערבית היא "השחורים" וכנראה מתייחס להתיישבות של מוסלמים ממוצא סודאני באזור.
בימי המאה ה-19 הביאו השלטונות העות'מאניים עבדים מסודאן לארץ ישראל בכדיי למלא את הצורך בעבודות שתושבים אחרים לא התעניינו לעשות כמו ניקיון רחובות, שמירה וייבוש ביצות.
החוף משמש כבסיס לפעילות טרור אסלאמי מצד חמאס והכוח הימי שלו והג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני, ובמשך השנים ידע חיסולים רבים מצד חיל הים הישראלי.
הערות שוליים

↑  ארנון סופר ודלית גרוס-לן, פרק ג' - תמורות באוכלוסייה ובחברה של המזה"ת
↑  רבקה שפק ליסק, ההגירה המוסלמית בשלהי התקופה העותמאנית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 בדצמבר 2020
↑  אמיר בוחבוט‏, בשבוע האחרון: יחידות מיוחדות פועלות בעזה, באתר וואלה, 16 ביולי 2014
↑  פעולה קרקעית ראשונה של צה"ל בעזה | 4 חיילים נפצעו קל - חדשות JDN, באתר JDN - חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות - עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2014-07-13
↑  עלי ואקד וחנן גרינברג, שבעה פלסטינים נהרגו מירי פגזים לחוף עזה, באתר ynet, 9 ביוני 2006
↑  אמיר בוחבוט‏, תיעוד חדש של חמאס: המארב שהוצב לשייטת 13 במבצע "צוק איתן", באתר וואלה, 25 ביולי 2017
↑  Nziv, בליץ ישראלי על מטרות החמס בעזה. הערכות., באתר Nziv.net, ‏2018-04-25
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זמיר שורר

| --- | --- |
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תפקידים:  נוירולוג 
 
זמיר שורר (נולד ב-1951) הוא נוירולוג ונוירולוג ילדים, פרופסור לנוירולוגיה בפקולטה למדעי הבריאות, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מנהל היחידה והמרפאה לנוירולוגיית הילד, חטיבת הילדים במרכז הרפואי סורוקה
מתחומי עיסוקיו ומחקריו: אפילפסיה, מחלות עצב-שריר.
ביוגרפיה

שורר נולד בשכונה ג' בבאר שבע. כיהן כיושב ועד התלמידים בבית הספר היסודי "נטעים", ובהמשך סיים את תיכון מקיף א' באר שבע. במקביל היה חניך בקן של "השומר הצעיר" בבאר שבע
בשנת 1974 התקבל למחזור הראשון של לימודי הרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 1980 סיים את לימודיו שם.
לאחר שנת סטאז' התמחה בנוירולוגיה של המבוגר, במחלקה לנוירולוגיה, מרכז הרפואי סורוקה. במקביל השתלם בנוירולוגיה ובנוירולוגיית ילדים בבית החולים "Groote Schuur" באוניברסיטת קייפטאון בדרום-אפריקה.
בשנת 1995 השתלם במחלות שריר בבית החולים "Hammersmith" (אנ') בלונדון. בשנת 2000 השתלם באפילפסיה בבית החולים "Great Ormond Street Hospital" (אנ') בלונדון.
במשך שנים היה שורר נוירולוג הילדים היחיד באזור הנגב (אוכלוסייה של 380,000 ילדים).
מפרסומיו המדעיים

Shorer Z, Wajsbrot E, Liran TH, Levy J, Parvari R. A Novel Mutation in SCN9A in a Child With Congenital Insensitivity to Pain. Pediatr Neurol. Pediatr Neurol. 2014 Jan;50(1):73-6
Shorer Z, Bachner Y, Guy T, Melzer I. Effect of Single Dose Methylphenidate on Walking and Postural Stability Under Single- and Dual-Task Conditions in Older Adults--A Double-Blind Randomized Control Trial, J Gerontol A Biol Sci Med Sci. 2013 Jul 10
Geva-Dayan K, Shorer Z, Menascu S, Linder I, Goldberg-Stern, Heyman E, Lerman-Sagie, T, Ben Zeev B, Kramer U. Immunoglobulin treatment for severe childhood epilepsy. Pediatr Neurol. 2012 Jun;46(6):375-81
אקדמיה

שורר מרכז הקורס בנוירו-אנטומיה, בית הספר לרפואה, אוניברסיטת בן-גוריון.
שורר מרכז הקורס בנוירו-אנטומיה, בית הספר לפיזיותרפיה, אוניברסיטת בן-גוריון.
משפחה

שורר מתגורר בלהבים, נשוי, אב לחמישה ילדים.
הערות שוליים

↑  פרופ' זמיר שורר מנהל היחידה לנוירולוגיית ילדים, באתר סורוקה מרכז רפואי אוניברסיטאי
1 2  עודד בר-מאיר, "הנוירולוג משכונה ג': קריעת ים סוף האישית של פרופ' זמיר שורר, mynet באר שבע 2 באפריל 2018
↑  בית הספר לרפואה ע"ש גולדמן בנגב, אוניברסיטת בן-גוריון
↑  "מצוקת הרופאים בדרום: רק נוירולוג אחד לכל ילדי האזור" nrg, תומר ולמר, 23 בנובמבר 2009
↑  ד"ר זמיר שורר - סגל אקדמי, הפקולטה למדעי הבריאות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012281264205171  VIAF: 253167803743217772819   WorldCat (עם VIAF): 253167803743217772819