stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחבורה ציבורית בחיפה
התחבורה הציבורית כיום > רכבת ישראל

הקו הראשי של רכבת ישראל חוצה את חיפה לאורך חוף הים וכולל שש תחנות רכבת בשטחה השיפוטי (חיפה מרכז, חיפה בת גלים,חיפה חוף הכרמל, מרכזית המפרץ, חוצות המפרץ, קריית חיים). עקב מיקום תחנות הרכבת בחלק התחתון של העיר, הרכבת אינה משמשת כמעט לנסיעה עירונית בתוך חיפה, אך ישנו שימוש רב ברכבת לנסיעה פרברית לקריות, ולנסיעות בין עירונית לעכו, נהריה ותל אביב. עקב מיקומה הטופוגרפי של המסילה בסמוך לחוף הים התחנות קרובות לאזור העיר התחתית, נמל חיפה, שכונת בת גלים, בית החולים רמב"ם ואזור התעשייה מתמ, אך מרוחקות למדי משכונת הדר הכרמל ומשכונות הכרמל, מהטכניון ומאוניברסיטת חיפה. על מנת לפתור את בעיית הקישוריות, נבנו מספר פרויקטים תחבורתיים על מנת לאפשר הגעה אל תחנות הרכבת משאר מקומות בעיר, ביניהן הרכבלית והכרמלית.
בחיפה ישנה השקה בין התחנות המרכזיות של האוטובוסים ותחנות הרכבת, דבר המאפשר מעבר בין סוגי תחבורה ציבורית שונים, ותחנות רכבת חדשות אף נבנו מתוך תכנון בקרבת התחנות המרכזיות. עד שנות ה־70 שכנו התחנות המרכזיות בעיר התחתית, בקרבה לתחנת הרכבת חיפה מרכז. לאחר מעברם לתחנת בת גלים, נבנתה תחנת הרכבת בת גלים בסמוך לתחנה המרכזית. עם פיצול פעילותה בראשית העשור הראשון של המאה ה־21, נבנו תחנות הרכבת חוף הכרמל ומרכזית המפרץ בסמוך לשתי התחנות המרכזיות החדשות.
במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל הוחלט להקים מחדש את קו רכבת העמק מחיפה לבית שאן. הקמת הקו אושרה בחודש יולי 2006, אולם לא קודמה עד לשנת 2010. התוכנית הוחזרה לסדר היום של ממשלת ישראל כחלק ממיזם "נתיבי ישראל", שנועד לקצר את זמני הנסיעה בין מרכז המדינה לפריפריה. החלטת ממשלה קבעה כי מימוש פרויקט זה, יתחיל במהלך 2011 ויבוצע על ידי החברה הלאומית לדרכים, שעד כה עסקה בהקמת רשת הדרכים הבינעירונית בלבד. באוקטובר 2016 נחנכה המסילה, המחברת את חיפה לאזור עמק יזרעאל ולערים עפולה ובית שאן. במסגרת הפרויקט נפתחה שלוחה של תחנת הרכבת מרכזית המפרץ, ממנה יוצאות רכבות לכיוון עמק יזרעאל (בית שאן, עפולה ותחנות נוספות), ובעתיד מתוכנן לקום חיבור יבשתי בין מסילת רכבת העמק הישראלית לבין מסילת הרכבת הירדנית באירביד – וחיבורו לנמל חיפה.
התחבורה הציבורית כיום > רכבל חיפה התיירותי

רכבל חיפה הוא רכבל המקשר בין בת גלים, שלחוף הים, ושכונת סטלה מאריס, שבקצה הצפוני של הכרמל. והוא משמש במקור כאטרקצייה תיירותית, ואינו נכלל עם שאר אמצעי התחבורה העירונית בעיר. והיא משמשת גם כאופצייה ככלי תחבורה לכל דבר. עבור הסטודנטים ואנשי הסגל האקדמיים בהגעתם ל האקדמית גורדון. ואת חנייתם בתחנה התחתונה.
התחבורה הציבורית כיום > מוניות שירות

מוניות שירות בעבר פעלו בחיפה עוד מתקופת המנדט הבריטי, תוך תחרות חריפה עם קווי האוטובוסים. באזור חיפה פועלות מוניות שירות בקווים עירוניים, פרבריים ובין-עירוניים. נקודת המוצא של מרבית מוניות השירות היא בהדר הכרמל, וממנה יוצאים קווים לתל אביב, כרמיאל, נהריה, עכו, קריית ים, טירת כרמל, נצרת, עוספייה, דליית אל כרמל, טבריה, נשר, הטכניון, אוניברסיטת חיפה, שכונות הכרמל ובת גלים. בקריית אתא פועל קו מוניות פנימי, וכן פועל קו בין קריית ים, קריית מוצקין וקריית ביאליק.
מוניות שירות מורשות לנסוע בנתיבי תחבורה ציבורית רגילים, אך אינן רשאיות להשתמש בנתיבי המטרונית, בהם פועלים רק אוטובוסים בקווי שירות. כמו כן, שיטת הכירטוס של האוטובוסים אינה תקפה במוניות השירות, לרבות כרטיסי המעבר. עם זאת, מוניות השירות עשויות להיות תדירות ומהירות יותר מקווי האוטובוס, ובחלק מהמקרים פוטרות את הנוסע מהצורך לעבור בין אוטובוסים.
התחבורה הציבורית כיום > הרכבלית

רכבלית הוא רכבל באורך כ-4.4 קילומטרים, המקשר בין מרכז התחבורה מרכזית המפרץ, שבו ממוקמות תחנת האוטובוסים ותחנת הרכבת, לבין הטכניון ואוניברסיטת חיפה. לרכבל שלוש תחנות נוספות בצומת הצ'ק פוסט, ברחוב רב-אלוף יעקב דורי ובטכניון העליון, שתהיינה תחנות תפעוליות בלבד. הנסיעה ממרכזית המפרץ עד הטכניון נמשכת כ-10 דקות, ומהטכניון עד אוניברסיטת חיפה עוד כ-9 דקות. במערכת 150 קרוניות, כאשר כל קרונית בעלת כושר נשיאה של עד עשרה נוסעים. הספק המערכת עומד על 2,400 נוסעים בשעה בכל כיוון. הקרוניות יוצאות לדרכן בכל כ-15 שניות, והן נגישות לבעלי מוגבלויות.
תחנות מרכזיות ומסופים

התחנה המרכזית הראשונה של חיפה הייתה בכיכר חמרה (כיכר פריז של ימינו), ובה חנו עגלות והדיליז'אנסים שסיפקו שירותי נסיעה לעיר ולמרחב. עם התפתחותה של חיפה והגידול במספר הנוסעים החלו גם הרחובות הסמוכים לכיכר לשמש כמקום חניה זמני. ב-1935 הועברה התחנה המרכזית של הכרכרות והמוניות לדרך העצמאות, וקווי האוטובוס הפרבריים עברו לכיכר פלומר. קווי האוטובוס הבין־עירוניים שהופעלו על ידי אגד עברו לתחנת אגד ברחוב העצמאות. לאחר קום המדינה עברה תחנת אגד הבין עירונית לרחוב יפו.
בשנות ה-70 נבנתה תחנת מרכזית בת גלים, אליה עברו כל הקווים הפרבריים והבין־עירוניים, ששימשה כתחנה המרכזית עד ל־2003. בשנה זו פוצל השירות בתחנה לתחנות מרכזית חוף הכרמל ומרכזית המפרץ בשני קצוות העיר, בעוד מרכזית בת גלים לבסוף נסגרה והפכה למסוף קטן.
תחנות מרכזיות ומסופים > מסופי תחבורה ציבורית

נוסף על שתי התחנות המרכזיות, פועלים כיום בעיר מספר מסופים קטנים:
מסוף פלומר – ממוקם בסמוך לשער של נמל חיפה ותחנת הרכבת חיפה מרכז – השמונה ומשמש מספר קווים בין-עירוניים של חברת הנסיעות והתיירות נצרת לנצרת.
מסוף שמחה גולן – ממוקם בסמוך לגרנד קניון ומשמש מספר קווים עירוניים של חברת 'אגד'.
מסוף האוניברסיטה – ממוקם באוניברסיטת חיפה ומשמש מספר קווים עירוניים של חברת 'אגד' וקו בין-עירוני לנצרת ועיירות ערביות בגליל.
מסוף הטכניון – ממוקם בטכניון ומשמש מספר קווים עירוניים ובין-עירוניים של חברת 'אגד' וקו בין-עירוני לנצרת.
מסוף רכבת בת גלים – ממוקם בצמוד לתחנת הרכבת בת גלים ומשמש בעיקר קווים עירוניים של אגד וכן את הקו השני של המטרונית.
הפעלת התחבורה הציבורית בשבת

חיפה היא אחת הערים היהודיות היחידות בישראל בהן פועלות כיום שירות אוטובוסים חלקי גם בשבתות וחגים. הסיבה לכך נעוצה בהיותה של חיפה עיר עם אוכלוסייה מעורבת קודם למלחמת העצמאות. בתקופה זו התחרו ביניהם קווי תחבורה ציבורית שהופעלו על ידי חברות יהודיות וערביות. בניגוד לחברות יהודיות בשאר הארץ, בחיפה הפעילו החברות היהודיות שירותי תחבורה גם בשבת על מנת להתחרות בחברות הערביות שהפעילו קווי נסיעה מקבילים לקווי החברות היהודיות, ופעלו גם בשבת. סיבה אחרת להפעלה השירות היה שיקולי ביטחון, על מנת למנוע כניסה של קווי שירות ערביים לשכונות יהודיות בשבתות (לצורך שירות האוכולוסיה הבריטית), ולצורך שירות ציבור הנוסעים היהודי לחוף בת גלים, לאחר התנפלות ערבית על יהודיות בחוף כיאט, שהיה באזור ערבי. הציבור הדתי התנגד בחריפות להפעלת שירות התחבורה היהודי בשבת, אך למרות זאת החל לפעול השירות היהודי גם בשבת.
הפעלת התחבורה הציבורית בשבת > המצב כיום

לאחר קום המדינה הוחלט במסגרת הסכם הסטטוס קוו להקפיא את המצב הקיים, ועל כן פועלת תחבורה ציבורית בחיפה בשבת. עם זאת, ההפעלה היא חלקית (קווים רבים אינם פועלים כלל), ותדירות ההפעלה נמוכה. זאת למרות שקיים רישיון להפעלת מרבית קווי האוטובוס ביום שבת בחיפה. שירות התחבורה פוסק ביום שישי אחר הצהריים בדומה לשאר ישראל (למעט קו 1 של המטרונית שפועל 24/7, וקו 5 של המטרונית שפועל גם בשישי ברציפות עד חצות). בשישי בלילה מתחדש השירות במספר קווי לילה הפועלים בעיר חיפה ובמטרופולין חיפה משעה 22:00 עד 04:00 בשבת בבוקר. בשבת בבוקר (החל מהשעה 9) פעילים כעשרה קווים עירוניים הפועלים בעיקר בין השכונות להדר (ובקיץ עד לחופי הים) וכן לנשר ולטירת כרמל, בתדירות נמוכה של כל כ-30–60 דקות. בצהרי השבת, בסביבות השעה 16, קווי השירות הרגילים מתחילים לפעול, ואיתם גם מרבית הקווים הבינעירוניים לערים בגליל ובעמק. בנוסף לשירות העירוני, ישנו שירות בין עירוני מצומצם בשבת ובשישי אחר הצהריים (ובשישי בלילה באמצעות קווי הלילה) בין חיפה לחלק מהערים שמצפונה וממזרחה (בעיקר נצרת). הכרמלית, הרכבלית ורכבת ישראל אינן פועלות בשבת.
הפעלת התחבורה הציבורית בשבת > הפעלת תחבורה ציבורית 24/7

החל מ-2013, פועלת בעיר המטרונית, קו 1 של המטרונית הפועל לאורך קו החוף של חיפה – ממרכזית חוף הכרמל, דרך העיר התחתית, מרכזית המפרץ ומגיע לקריות – פועל 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, ועל כן חיפה היא העיר היחידה בישראל בה פועלת תחבורה ציבורית כל הזמן. לאחר הפעלת המטרונית, הוחל בהפעלת קווי הלילה העיקריים של חיפה והקריות – 200 ו-210, 7 לילות בשבוע לאורך כל השנה, על מנת לאפשר כיסוי תחבורה ציבורית מלא לאזורים נרחבים בעיר ובכל שעה. קווים אלה אמנם נקראים קווי לילה, אך למעשה הם חלק אינטגרלי מהתחבורה הציבורית הרגילה – כך שהם פועלים לאורך כל ימות השנה (גם באמצע השבוע, בימי לימודים ואף בימי זיכרון), ומספקים שירות לאזורים מגוונים בתדירות גבוהה יחסית (כל 30 דקות), בשני כיווני הנסיעה. בשעות המוקדמות של שישי בערב (מכניסת שבת ועד שעה 22:00), הם אינם פעילים, על אף שקו 1 של המטרונית פועל. ביום כיפור, וכן בחגים מסוימים, התחבורה הציבורית לרוב מופסקת לחלוטין. בנוסף קיימים קווי 205 ו-208 המשרתים את הנוסעים מ/אל חיפה בשעות הלילה, אולם הם פעילים רק בחופשות ובסופי שבוע (לילות ה' עד מוצ"ש).
קווי הלילה וקו 1 של המטרונית מאפשרים לנוסעים להגיע מ/אל תחנת הרכבת חוף הכרמל ולמרכזית המפרץ גם בשעות הקטנות של הלילה.
פיתוח עתידי > רכבת קלה לנצרת

הקמת רכבת קלה, שתחבר בין חיפה לנצרת ונוף הגליל ותשפר את הנגישות התחבורתית של "גוש נצרת" למפרץ חיפה. אורך מסילת הרק"ל הוא 41 ק"מ, כאשר את תוואי המסילה ניתן לחלק לשני מקטעים: קטע פרוורי – ממרכזית המפרץ בחיפה ועד הר יונה בנוף הגליל וקטע עירוני – מהר יונה ועד רח' המוסכים בנצרת. כמו כן יוקמו לאורך התוואי כ־19 תחנות איסוף והורדת נוסעים, חניוני חנה וסע, מתחם דיפו ומרכז בקרה. הרכבת תופעל על ידי זכיין פרטי שייבחר במכרז.
הפרויקט עתיד להסתיים בשנת 2027 והוא מנוהל על ידי חברת חוצה ישראל.
פיתוח עתידי > המשך רשת קווי המטרונית

ביולי 2020 החליט משרד התחבורה, להטיל על החברות הממשלתיות את המשך התכנון והפיתוח של רשת קווי המטרונית בחיפה והקריות, בעקבות הפסקת ההתקשרות עם חברת "יפה נוף" שהייתה אחראית על הפרויקטים עד כה. חברת נתיבי ישראל קיבלה את האחריות לביצוע של 2 מקטעים חדשים: בין חיפה לנשר, ובין חיפה לעכו. חברת חוצה ישראל קיבלה את האחריות לתכנון של 4 מקטעים עתידים: 2 מקטעים בחיפה, ו-2 מקטעים שמחברים את חיפה לקריית אתא וטירת הכרמל.
הערות שוליים

1 2  אליהו מרקוביץ, מלחמת 12 השנים של משפחת כיאט, מעריב, 11 באוקטובר 1960
↑  קו אוטובוסים חיפה-שפרעם, על המשמר, 22 בספטמבר 1949
↑  חיפה: פרויקט "השכונתית" יצא לדרך, מיניבוסים שכונתיים מחליפים אוטובוסים בשבע שכונות בעיר.
↑  אגד שכונתית - תחבורה ציבורית עד הבית.
↑  שכונתית בחיפה, שלב ב'.
↑  רוני ניר, קווי אוטובוס חדשים החלו לפעול במנהרות הכרמל, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 19 במרץ 2011
↑   אורן דורי, ללא מגע נהג: חיפה מצטרפת לפרויקט "עולים מאחור לאוטובוס", באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2017
↑  עידן יוסף, 5 קווים חדשים של אגד בחיפה מצטרפים לעלייה מאחור, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 ביולי 2017
↑  יונתן הללי, מהפך בחיפה: חברת דן תפעיל את קווי הרכבת הקלה, באתר nrg‏, 5 באוגוסט 2010
↑  על-פי התנאים שנקבעו במכרז להפעלת השירות, החברה שתזכה בו תהיה מחויבת להתחיל להפעיל את המטרונית תוך שנתיים ו-45 ימים מיום ההודעה על הזכייה במכרז.
↑  תחבורה ציבורית בשבת פועלת גם בעיר אילת הנחשבת עיר תיירותית, וכן גם בערים נוספות בצפון שיש בהן רוב יהודי כמו נצרת עלית, ומגדל העמק, אך נמצאות בקרבת יישובים ערביים.
↑  ליאור גוטמן, שבע שנים אחרי ההפעלה: משרד התחבורה מוציא את הפעלת המטרונית בחיפה למכרז, באתר כלכליסט, 9 בספטמבר 2020
כיכר חמרה בשנת 1930
אוטובוס קו 8 לנשר, יגור ויקנעם שהופעל על ידי קואופרטיב 'הקשר', יגור 1936
שוטר תנועה מכוון את התנועה בצומת, 1948-1949 אוטובוס קו 74
אחד ממסלולי המטרונית
הרכבלית
מרכזית בת גלים
אהרון הכהן מלוניל

| --- | --- |
 לידה:  1250 נרבון, צרפת 
 פטירה:  1350  (בגיל 100 בערך) 
 מדינה:  כתר אראגון 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
רבי אהרון הכהן מלוניל או אהרון בן יעקב הכהן הוא ראשון פרובאנסלי שפעל בסוף המאה ה-13 ובתחילת המאה ה-14, מחבר הספר ארחות חיים.
תולדותיו

נולד למשפחת רבנים שישבה דורות רבים בפרובאנס. הרב אהרן הכהן מזכיר בספרו פעמים רבות את סבו מצד אביו, ר' דוד בר' יצחק הכהן, ופעמים מזכיר גם הלכות בשם אבי סבו, רבי יצחק הכהן, שהיה תלמיד של הראב"ד. אבותיו התגוררו ככל הנראה בנרבון, והדעות חלוקות בשאלה האם הוא עצמו היה מלוניל או מנרבון, ובהתאם לכך האם בכלל יש מקום לכינוי "מלוניל". שנות לידתו ומותו אינם ידועים, אולם יש בספרו ארחות חיים כמה רמזים על פיהם ניתן להעריך את זמן כתיבת הספר ושנות חייו. בהלכות קידושין הוא מספר על מקרה שאירע באביניון בשנת נ"ה (1295) ובשני מקומות הוא מתייחס לרבי אשר אשכנזי, הרא"ש, תוך ציון ז"ל אחרי שמו, דבר המעיד שהספר נחתם לאחר שנת 1327.
כן מתאר הרב אהרן הכהן את היותו בין מגורשי פרובאנס, במילים: "נדדתי ממעוני אל ארץ מאפליה, ארץ עיפתה וציה, היה מלוני צלמות ולא סדרים, יושבי על מדין בחדרים, ולא מורה צדק ולא תבואה, ... אבדה עצה מכהן, לא אוכל להשיב על לאו לאו ועל הן הן", כלומר הוא גורש כרב מפרובאנס בשנת 1306. מזמן הגירוש הוא נדד במקומות רבים. בסוף ימיו הוא היגר לאי מיורקה בו למד אצל רבי שם טוב פלכו. הוא מזכיר אותו פעם אחת תוך ציון ז"ל אחרי שמו, כך שאנו יודעים שהוא חי אחרי פטירתו של רבי שם טוב.
ספר ארחות חיים

ספרו של הרב אהרון הכהן "ארחות חיים" הוא ספר הלכה האוסף הלכות מדברי החכמים שקדמו לו במגוון נושאים. הספר יצא שנים מועטות לפני צאת הספר ארבעה טורים, אשר דחק הצידה מבחינת הקהל הרחב את כל ספרי ההלכה האחרים. עם זאת, הספר ארחות חיים נשאר ספר חשוב בעיני חכמי ההלכה. הרב יוסף קארו ציטט אותו מאות פעמים ב"בית יוסף", וע"פ דעת חלק מהחכמים והחוקרים, הספר היווה בסיס לספר "כל בו". לעומת זאת, ישנם חוקרים הסוברים שהכלבו הוא מהדורה ראשונית של ספר ארחות חיים, שנכתבה על ידי המחבר עצמו. הספר מהווה עדות למנהגי פרובאנס. הספר יצא בשני חלקים. החלק הראשון עוסק בהלכות ימי חול, שבת ומועדים, ומקביל לטור אורח חיים. החלק השני כולל הלכות במגוון נושאים המקבילים לחלקים של יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט.
את כתבי היד של ספר "ארחות חיים" ניתן לחלק לשתי מהדורות: מהדורה מוקדמת של הספר שיצאה לאור לפני שרבי אהרון הכהן הגיע למיורקה, ועל כן היא אינה מכילה כל התייחסות לרב שם טוב (מהדורה זאת הייתה בסיס למהדורת הדפוס של 1752) ומהדורה מאוחרת המזכירה את הרב שם טוב (מהדורה זאת עמדה בפני רבי יוסף קארו בכתבו את "בית יוסף"). החלק הראשון יצא לאור בדפוס בשנת 1752 והחלק השני הודפס בברלין בשנת 1902 על ידי משה שלזינגר, אשר החליט להתבסס על כתבי יד של המהדורה המאוחרת.
ארבעה מהכרכים יצאו לאור מחדש בהוצאה מדעית בהוצאת אור עציון - 1. הלכות הבוקר; 2. הלכות ברכות ותפילות; 3. הלכות שבת; 4. הלכות פסח ופירוש להגדה של פסח.
הערות שוליים

↑  דוד קונפורטי, קורא הדורות, עמ' כא:
↑  חיים מיכל, אור החיים, פרנקפורט תרנ"א, פריט 300.
↑  "אהרן בן יעקב בן דוד הכהן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  משה שלעזינגר, מבוא לספר אורחות חיים, חלק ב', עמ' IX, ברלין תרס"ב, באתר היברובוקס
1 2  שלום דובער לוין, מבית הגנזים, סימן פ"ז, בתוך: יגדיל תורה, תשרי-חשון, תשמ"ח, באתר היברובוקס
↑  כך למשל דעת החיד"א בשם הגדולים, מערכת ספרים בערך כלבו
↑  https://tablet.otzar.org/#/book/608509/p/49/t/16599971102701234/fs/0/start/0/end/0/c
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305642005171  CANTIC: a1988882x  GND: 1089273924  ISNI: 0000 0000 8452 811X  LCCN: n95013501  NTA: 30327753X  VcBA: 495/70  VIAF: 63249432   WorldCat (עם VIAF): 63249432
אוטובוס

אוטובוסים של חברת אגד בישראל שיצאו מהשירות.
אוטובוס הוא כלי רכב קרקעי ממונע המיועד להסעת עשרות נוסעים. האוטובוס מיועד לנסיעה על כבישים, ועל כן מסלולו גמיש יותר מכלי תחבורה אחרים המיועדים להסעת המונים. מרבית האוטובוסים משמשים כחלק ממערך תחבורה ציבורית עירוני או בינעירוני או למטרות תיירות.
גיזרון

המילה אוֹטוֹבּוּס היא הלחם של שתי מילים:
אוֹטוֹמוֹבִּיל – שהיא אחת המילים הראשונות בשפות שונות ששימשו לתיאור רכב ממונע. מילה זו היא בעצמה הלחם, של התחילית היוונית "אוטו" (משמע "מכוחות עצמו") ו"מוֹבִּיל" (בלטינית: נע).
אוֹמְנִיבּוּס – שם למרכבת נוסעים גדולה ששימשה בצרפת במאה ה-19 ככלי תחבורה ציבורית. מילה זו מהווה בשפות רבות את המקור לשמו של האוטובוס, למשל באנגלית הקיצור bus. זוהי מילה לטינית שמשמעותה "בשביל כולם".
בפרסומים ישנם בעברית שימשה המילה "אומניבוס", לצד "אבטובוס", לתיאור האוטובוס המודרני.
אליעזר בן-יהודה השתמש במילה "ציבורית" עבור "אוטובוס", אולם המילה לא נקלטה בשפה.
היסטוריה

האוטובוסים הראשונים הופעלו על ידי מנוע קיטור באנגליה בשנות ה-30 של המאה ה-19 בין היתר, על מנת להפעיל שירותים אמינים על תנאי כביש שהיו מסוכנים מדי להובלה עם האומניבוסים, שהיו כרכרות רתומות לסוסים.
האוטובוס הראשון שהונע מכנית הופיע ברחובות לונדון ב-22 באפריל 1833. קרונות קיטור היו יותר בטוחים, יותר מהירים ויותר זולים מכרכרות רתומות לסוסים.
סוגים

הפורמטים כוללים אוטובוס חד-קומתי, אוטובוס דו-קומתי (שניהם בדרך כלל עם שלדה קשיחה) ואוטובוס מפרקי ששכיחותו משתנה ממדינה למדינה. אוטובוסים דו-מפרקיים בעלי קיבולת גבוהה מיוצרים גם הם, ונגררים הנושאים נוסעים או נגררים מאחורי אוטובוס קשיח (קרון אוטובוס) או נגררים כנגרר על ידי משאית (טיולית). למידיבוסים קטנים יותר יש קיבולת נמוכה יותר ואוטובוסים פתוחים משמשים בדרך כלל למטרות פנאי. בציים חדשים רבים, במיוחד במערכות תחבורה מקומיות, מתרחשת מעבר לאוטובוסים נמוכי רצפה, בעיקר לשם נגישות קלה יותר. אוטובוסים בינעירוניים מיועדים לנסיעות למרחקים ארוכים והן מצוידות בדרך כלל במושבים משוכבים בגב גבוה, חגורות בטיחות, שירותים ומערכות בידור אורקוליות, ויכולים לפעול במהירויות גבוהות יותר עם קיבולת גדולה יותר למטען.
שימושים > תחבורה ציבורית

שירותי אוטובוס במסגרת תחבורה ציבורית מתבססים בדרך כלל על הפעלה סדירה של אוטובוסים במסלול קבוע, בו הוא מוריד ומעלה נוסעים בתחנות אוטובוס, שפועל על פי לוח זמנים קבוע.
ישנם כמה סוגי אוטובוסים שיתן לסווג את השירותים לסוגי בסיס על בסיס אורך המסלול, תדירות, מטרת השימוש וסוג האוטובוס המשמש.
שימושים > תחבורה ציבורית > אוטובוס עירוני

הדרך הנפוצה ביותר לשימוש באוטובוס היא כשירות תחבורה ציבורית בתוך העיר - בתוך אזורים עירוניים, או אל הפרברים וממנה למרכזי הערים.
אוטובוסים עירוניים מאופיינים בדלתות רחבות ובמדרגות רחבות באוטובוסים מהמאה ה-20 ובחוסר מדרגות באוטובוסים מהמאה ה-21 כדי שנוסעים יירדו ויעלו מהר, הכיסאות בו דקים יותר ולכן הם פחות נוחים אך עמידים להשחתה ולתחלופת נוסעים גבוהה, הוא מותאם לנסיעה בעמידה עם עמודים, כפתורי לחיצה נוחים וידיות אחיזה, אין תא מטען, אך השימוש בו נוח לקשישים, בעלי מוגבלויות והורים עם עגלות תינוק. המנוע שלו מותאם לנסיעה במהירות איטית תוך כדי עצירות והאצות מרובות.
מערכת אוטובוסים מהירה (BRT) היא יישום של מגוון תשתיות ואמצעי שיווק לייצור שירותי אוטובוס תחבורה ציבורית המתקרבים למאפייני הפעולה והקיבולת של מערכות תחבורה מהירה.
שימושים > תחבורה ציבורית > תחבורה בינעירונית

אוטובוסים ציבוריים המופעלים למרחקים ארוכים בין ערים עשויים לשמש כרשת תחבורה ציבורית ארצית עיקרית, או כשירות משלים לרשת רכבות. 
רשתות אלה יכולות אף לפעול בינלאומית, בין מדינות שונות- כמו היורוליינס. שירותי האוטובוסים הבינעירוניים מכוונים בעיקר לקשר בין מרכזים עירוניים שונים, וככאלה הם מופעלים לרוב כשירותי אקספרס – כלומר נסיעה בכבישים מהירים תוך עצירה בתחנות ראשיות בלבד. חלק מהשירותים הבינעירוניים עשויים להיות מופעלים כשירותי יוקרה במפרט גבוה עם תאי שירותים, ומושבים הנהפכים למיטות - באופן זה הם מתחרים ברכבות, או מקשרים בין אזורים שאינם מחוברים לרכבת. שירותים בין עירוניים עשויים להסתיים לעיתים קרובות בתחנות אוטובוס מרכזיות ולא בתחנות רחוב.
שירותים בינעירוניים פועלים גם באזורים כפריים ומחברים בין נקודות יישוב ועניין לבין מרכזים עירוניים אזוריים או ארציים. שירותים מאספים כאלה יכולים להשתמש באוטובוסים איטיים יותר או באוטובוסים דו-תכליתיים.
שימושים > תיירות

לאוטובוסים תפקיד מרכזי בתעשיית התיירות. אוטובוסים הפועלים בערים הגדולות, ובפארקים לאומיים ברחבי העולם מאפשרים לתיירים לצפות באטרקציות או בנוף המקומי. לרוב מדובר באוטובוסים פתוחים, אך יכולים להיות גם אוטובוסים רגילים.
טיולים מאורגנים מתבצעים גם באוטובוס, ובדרך כלל מאפשרים ירידה מהאוטובוס כדי לאפשר סיור באתרי עניין אלה עשויים להיות טיולי יום או טיולים ארוכים יותר הכוללים שהות בבית מלון. אוטובוסי טיולים נושאים לעיתים קרובות מורה דרך, אם כי הנהג או אזניות שמע עשויים לבצע גם פונקציה זו. מפעיל הטיולים עשוי להיות חברה-בת של חברה המפעילה אוטובוסים בשירות התחבורה הציבורית (כמו "אגד הסעים" (לשעבר אגד תיור) של אגד, או "יונייטד טורס" של דן) או דרך חברת הסעות פרטית.
שימושים > הסעת תלמידים

במדינות מסוימות, במיוחד בצפון אמריקה, אוטובוסים המשמשים להובלת תלמידי בית ספר התפתחו לעיצוב ספציפי עם תכונות חובה מוגדרות. מדינות אחרות עשויות לחייב שימוש בחגורות בטיחות. לכל הפחות, מדינות רבות דורשות מאוטובוס שמוביל תלמידים להציג שלט, והן עשויות לאמץ גם גרסאות צהובות. הובלת תלמידים משתמשת לעיתים קרובות באוטובוסים ישנים יותר שנפלו משימוש בשירות, ומצוידים מחדש עם יותר מושבים או חגורות. הסעות תלמידים עשויות להיות מופעלות על ידי רשויות מקומיות או קבלנים פרטיים.
שימוש בנמלי תעופה
בנמלי תעופה מסוימים, במיוחד בטרמינלים שבהם מתקיימים טיסות של חברות לטיסות חסך, נמצאים שערים שבהם לא נמצא גשר עלייה למטוס אלא שערים שבהם אוטובוסים אוספים את הנוסעים ומסיעים אותם לרחבת החניה באותו נמל תעופה, והנוסעים עולים למטוס בעזרת מדרגות עלייה למטוס. חברות לטיסות חסך בדרך כלל בוחרות להשתמש באוטובוסים ומדרגות כדי להעלות נוסעים למטוס בשל המחיר הזול שלו ביחס לשימוש בגשר עלייה למטוס.
בנוסף לכך, ברוב נמלי התעופה הפעילים בעולם, קיים אוטובוס המעביר נוסעים בן טרמינלים. שימוש בשירות זה בנמלי תעופה הוא בדרך כלל ניתן לנוסעים ללא תשלום.
טכנולוגיה > שלדה

אוטובוסים בנויים לרוב משלדה עצמאית המשמשת כבסיס ומגוף תיבתי עליון המוצב על שלדת הבסיס ומהווה את תא הנוסעים. בדרך כלל בסיס הגלגלים של אוטובוס קטן ביחס לאורכו הכולל של הרכב. מאפיין זה יוצר נטיות היגוי אך מאפשר לאוטובוס רדיוס סיבוב קטן יותר, כנדרש בתנועה עירונית. כמו כן, הרחקת הגלגלים מקדמת האוטובוס מתאפשרת הצבת דלת כניסה לנוסעים שם.
מלבד אוטובוסים מוכנים נוהגים יצרני אוטובוסים למכור גם שלדות בסיס בלבד ולאפשר ללקוח לבנות את תא הנוסעים באופן עצמאי (כפי שמבוצע לעיתים בישראל). כיום מרבית האוטובוסים בעולם ובישראל הם בעלי שלדה של היצרנים המקוריים ומרכב המורכב במפעלים שונים בהתאם לדרישות השונות של הלקוחות השונים. מפעלי הרכבת שלדות ידועים באירופה: איריזר (ספרד), ואנהול (בלגיה), יונקיר (בלגיה), סנסנדגוי (ספרד), נאופלן (גרמניה), איאטס (צרפת). מפעלי הרכבת שלדות אוטובוסים בישראל: הארגז ומרכבים.
טכנולוגיה > מנוע

מנועי האוטובוסים הם בדרך כלל מנועי דיזל בנפחים שבין 5,000 ל-12,000 סמ"ק, תצורת המנוע האופיינית היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, והספקי המנוע נעים בין 200 ל-420 כוח סוס. ישנן מספר תצורות למיקום המנוע: קדמי, מרכזי ואחורי. באירופה ובישראל, שלדות בעלות מנוע אחורי הן הנפוצות ביותר, בעוד שבארצות הברית ובקנדה, מנוע האוטובוס נמצא במרכז האוטובוס או בחזית (האחרון נפוץ במיוחד באוטובוסי תלמידים אמריקאיים שחלקם בנויים על שלדות של משאיות).
ישנם מקומות בעולם, בהם חלק מקווי האוטובוס הם טרוליבוס – אוטובוס עם מנוע חשמלי, המקבל את המתח החשמלי מחוטים, הפרושים מעל מסלולו.
ישנם אוטובוסים חשמליים, הנטענים בעמדות טעינה חשמליות המותאמות לאוטובוסים ותחבורה ציבורית, לפני תחילת מסלולם.
טכנולוגיה > בלמנוע (אגזוז ברקס)

מטרת הבלמנוע היא לסייע בהאטת האוטובוס בירידות ארוכות וממושכות ובכבישים צרים כדי שהנהג לא יצטרך לשחוק את בלמי האוטובוס יתר על המידה. בלם זה קיים בכל כלי הרכב הכבדים ופותח עקב תאונות רבות שהתרחשו כתוצאה משימוש יתר בבלמי הרכב הכבד בירידות ממושכות. הבלם בנוי בצורת ידית הצמודה להגה האוטובוס והנהג יכול להחליט על מידת הבלימה לה הוא נדרש במשיכת הידית. הידית גורמת להפעלת הבלם המאט את סיבובי המנוע וכתוצאה מכך את מהירות האוטובוס. כעזרה, יכול הנהג להשתמש בבלמי האוטובוס הרגילים.