stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלסלת פירות (קאראווג'ו)
תיאור היצירה

הציור מראה סלסלת נצרים שופעת פירות ועלים, המוצגת בריאליזם רב ותשומת לב לפרטים הקטנים. פדריקו בורומאו, מייסד הספרייה האמברוזיאנית, הזכיר את הציור יוצא הדופן הזה פעמים רבות בכתביו וציין שהוא חיפש לשווא ציור שיוכל להשתוות לו. אבל, הוא כתב, "בגלל היופי והמצוינות הבלתי ניתנים להשוואה, הוא נשאר לבד".
בדומה ל”ארוחת ערב באמאוס”, נראה שהסלסלה מתנודדת על גבול מרחב התמונה, בסכנת נפילה מהציור אל חלל הצופה (אפקט אשליה אופטית הקרוי טרומפ-לויל). ב”ארוחת ערב באמאוס” זהו מכשיר דרמטי, חלק מהדרך בה קרוואג'ו יוצר את המתח של הסצנה, כאן נראה כי טרומפ-לויל הוא כמעט כל מטרת הציור.
הסלסלה מכילה שישה פירות שונים:
הפרי העליון הוא אפרסק בהיר וגדול המחובר לגבעול עם חורים בעלים, הדומים לנזקי עש.
מתחתיו תפוח יחיד, עם שני חורים שנגרמו מתולעים, אשר אחד מהם מראה כבר ריקבון משני בקצהו.
אגס סמוק צהוב, עם נזקי חרקים.
ארבע תאנים, שתיים ירוקות בצד ימין ושתיים סגולות. הסגולות בשלות לחלוטין ומחורצות לאורכן. בנוסף, עלה תאנה גדול עם נגע פטרייתי בולט.
חבוש אחד, ללא כתמים, עם שלוחה בעלים המציגה כתמים פטרייתיים.
ארבעה אשכולות ענבים, שחור, אדום, זהוב ולבן. האשכול האדום מצד ימין מציג כמה ענבים מצומקים, ואילו שני האשכולות משמאל מראים פירות במצב בשלות יתר. ישנם שני עלי ענבים, האחד מיובש ומקומט. ואילו השני מכיל כתמים לבנים של ביצי חרקים.
פרשנויות רבות נכתבו על משמעות הפירות, האכולים בידי תולעים וחרקים, אחת הפרשנויות היא שמדובר במטאפורה על הכנסייה.
קאראווג'ו הרבה לתאר פירות בציוריו, אך זהו אחד מהשניים היחידים (השני הוא "טבע דומם עם פירות" (אנ')) שבו הם מהווים את עיקר היצירה.
ראו גם

ארוחת ערב באמאוס, ציור של קאראווג'ו משנת 1601.
הערות שוליים

1 2  "Basket of fruit". הספרייה האמברוזיאנית. (באנגלית)
↑  
Janick, Jules. "Caravaggio's Fruit: A Mirror on Baroque Horticulture". purdue.edu. Purdue University. (באנגלית)
| קאראווג'ו |
| --- | --- | --- |
| יצירותיו | ארוחת ערב באמאוס • בכחוס • בכחוס החולה • דוד עם ראשו של גוליית • הירונימוס הקדוש כותב • יהודית והולופרנס • מאסרו של ישו • מגדת העתידות • מדוזה • המדונה של עולי הרגל • המוזיקאים • המרמים במשחק הקלפים • נער עם סל פירות • נער הננשך על ידי לטאה • סלסלת פירות • עקדת יצחק • עריפת ראשו של יוחנן המטביל • שבעת מעשי החסד • שלומית עם ראש יוחנן המטביל (לונדון) |  |
| ראו גם | בארוק • גלריה בורגזה • גלריית אופיצי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 292542
סלסטיה

| --- | --- |


תצוגה של שבתאי וירחו אנקלדוס בסלסטיה
 מפתח:  Chris Laurel, Dmitry Brant 
 גרסה אחרונה:  1.6.4 (4 בנובמבר 2023) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, מערכת הפעלה מסדרת BSD, AmigaOS 4, iOS, חוצה-פלטפורמות, לינוקס, macOS, אנדרואיד 
 נכתבה בשפות:  C++, OpenGL, לואה 
 סוג רישיון:  GPL-2.0+ 
 קוד מקור:  https://github.com/CelestiaProject/Celestia 
 celestiaproject.space
 
סֶלֶסְטְיָה (באנגלית: Celestia) היא תוכנה חופשית, המדמה גרמי שמיים בשלושה ממדים ומאפשרת תנועה וירטואלית בחלל.
סלסטיה נמצאת בשימוש נרחב בהוראת האסטרונומיה ואומצה על ידי נאס"א וסוכנות החלל האירופית למטרה זו. סלסטיה היא תוכנה חוצת פלטפורמות וזמינה למערכות הפעלה מרובות, לרבות Microsoft Windows, לינוקס ו-OS X.
תפקודי סלסטיה

התוכנה מציגה מאות אלפי גרמי שמיים רבים מסוגים שונים: פלנטות (לרבות פלנטות מחוץ למערכת השמש), כוכבים, ירחים, צבירי כוכבים, ערפיליות, גלקסיות, כוכבי שביט ועוד. קטלוג הכוכבים שהיא מבוססת עליו נבנה בפרויקט Hipparcos של סוכנות החלל האירופית, ומודל התנועה הפלנטרית הוא VSOP87 - מודל מדויק די הצורך להדמיה מדויקת של ליקויים.
סלסטיה מאפשרת תנועה בין גרמי השמיים ומעקב אחריהם. אפשרויות המעקב מגוונות, וכוללות מעקב ממקום יחיד בחלל, מעקב מעל נקודה קבועה בפני השטח של גרם השמים, מעקב תוך שמירת זווית הייחוס לגרם שמים נוסף, מעקב תוך שמירת זווית הייחוס למסלול הגרם השמימי ועוד.
סלסטיה מאפשרת תנועה בזמן בקצבים שונים, לפנים ולאחור, ועצירה של הזמן. לתוכנה אפשרויות סקריפטינג רבות, המאפשרות בניית מערך שיעור מוכן מראש, והיא מאפשרת לכידה של המוצג בה לתמונה או וידאו. ניתן לפצל את התצוגה לשתיים, אופקית או אנכית, וכך מתאפשר שימוש בשני צגים וגם השוואה שני גרמי שמיים, או מבט משתי נקודות שונות על אותו אירוע אסטרונומי.
סלסטיה ניתנת להרחבה באמצעות תוספים, המאפשרים להעשיר את החוויה הוויזואלית (עם טקסטורות באבחנה גבוהה, שכבות אטמוספירה ומודלים תלת-ממדיים), הוספת אירועים שמימיים וספינות חלל. קיים מאגר גדול של תוספים חופשיים לשימוש, וקיימים גם תוספים מסחריים.
סוזי אבן

| --- | --- |

 לידה:  1921  אסמאעיליה, סולטנות מצרים 
 פטירה:  15 בספטמבר 2011 (בגיל 90 בערך) כפר שמריהו, ישראל 
 שם לידה:  סוזי (שושנה) אמבש
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית עלמין כפר שמריהו 
 ידועה בשל:  יוזמת מבצע הקש בדלת
 השכלה:  האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
 תפקיד:  נשיאה מייסדת של האגודה למלחמה בסרטן
 בן זוג:  אבא אבן
 פרסים והוקרה:  אות המתנדב מטעם משרד ראש הממשלה
 
סוזי (שושנה) אבן (1921 – 15 בספטמבר 2011) הייתה פעילה באגודה למלחמה בסרטן ורעייתו של אבא אבן.
ביוגרפיה

היא נולדה בעיר אסמאעיליה במצרים לשמחה ולאה אמב"ש (ראשי תיבות של "אני מאמין באמונה שלמה"). סבה, יחיאל מיכל שטיינברג, וסבתה מצד אמה היו ממיסדי המושבה מוצא. אביה הועסק שם כמהנדס בכיר בחברת תעלת סואץ. היא הייתה אחות לבן הבכור נחמן ולשתי אחיותיה הצעירות יותר, צילה ואורה (לימים, אורה הרצוג). הם חיו ביחד עם עובדים נוספים של החברה במעין בועה אירופית מנותקים מערביי איסמעיליה ששימשו כמשרתים בבתי האירופאים. היא למדה בבתי ספר צרפתיים בתקופה הקולוניאלית.
ב-1936 עברה המשפחה לקהיר. מלחמת העולם השנייה מנעה ממנה ללמוד באירופה והיא נתקבלה לאוניברסיטה האמריקאית בקהיר ולמדה מדעי החברה וספרות.
קהיר הייתה מוצפת באותה התקופה בקצינים וחיילים בריטיים. ב-1941 היא הכירה קצין צעיר בחיל האוויר המלכותי בשם ג'ון קנדרו (לימים - זוכה פרס נובל לכימיה) ובין השניים התפתחו יחסים הדוקים עד שקנדרו היה מוכן להתגייר למענה. הקשר ביניהם הסתיים בגלל התנגדותה של אמו ובגלל סירובה של סוזי לחיות כיהודיה באנגליה.
באותה תקופה הכירה את קפטן אוברי אבן ששימש במטה הבריטי בקהיר כקצין קישור בין הכוחות הבריטיים לסוכנות היהודית שנחשבה אז לגוף המייצג פוליטית את האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל.
הם נישאו בקהיר ב-18 במרץ 1945 ובחתונתם השתתפו גם דוד בן-גוריון ואשתו פולה. לאחר החתונה עברו להתגורר בשכונת תלפיות בירושלים ובספטמבר 1946 עברו ללונדון בשליחות משה שרת כדי להשפיע שם על דעת הקהל. ב-8 במאי 1947 המריאו לארצות הברית שם פעל אבן לקבלת החלטת החלוקה ולאחר מכן-לקבלת מדינת ישראל כחברה באו"ם. הם נשארו בארצות הברית שם כיהן אבן כשגריר, עד 1958 ומאז התגוררו בהרצליה פיתוח.
ב-1950 נולד בנם עֵלי, נגן קלרינט ופרופסור למוזיקה (מתגורר באינדיאנה), וב-1954 נולדה בתם גילה, בונת גיטרות (הגרה באטלנטה). ב-1952 נולדה להם בת שנפטרה ביום ה-26 לחייה ממוות בעריסה.
בארץ ליוותה את בעלה בתפקידיו כנשיא מכון ויצמן למדע, כשר החינוך וכשר החוץ וגם ברגעים הקשים של הדחתו מהממשלה.
בשנת 1959, בעת שבעלה היה מנהל מכון ויצמן בה היו פעילים מרכזיים באגודה למלחמה בסרטן, כולל יו"ר האגודה יצחק ברנבלום, היא הצטרפה לפעילות באגודה. ב-1960 נתמנתה לסגנית יו"ר האגודה למלחמה בסרטן ובשנת 1963 הייתה לנשיאת האגודה. היא יזמה את מבצע "הקש בדלת" וגייסה את הנשיא יצחק בן-צבי לתת לו חסות וכן קיבלה עזרה מהרמטכ"ל דאז צבי צור. הוחל בגיוס מתנדבים ותורמים והפצת עלוני הסברה על מחלת הסרטן ומניעתה, דבר שלא נעשה עד אז. ביוזמתה נפתחו עשרות מרפאות לגלוי מוקדם של סרטן השד, נרכש ציוד למכונים אונקולוגים בבתי חולים ונפתחו הוספיסים לחולי סרטן סופניים.
ב-1998 פרשה מתפקידה כנשיאת האגודה וקבלה את אות המתנדב מטעם משרד ראש הממשלה ותואר של נשיאה מייסדת של האגודה למלחמה בסרטן. ב-2003 קיבלה מהאגודה פרס על מפעל חיים, בטקס יובל החמישים להיוסדה.
ב-2009 התפרסם ספר הזכרונות שכתבה, בו תיארה את חוויותיה מעשרות השנים שבהן עמדה לצד בעלה וממפגשיה עם מנהיגים מרחבי העולם.
אבן נפטרה ב-15 בספטמבר 2011, ונטמנה בבית הקברות בכפר שמריהו לצד בעלה.
בנובמבר 2019 נקרא על שמה "משעול סוזי אבן" בגבעתיים, בסמוך לבית האגודה למלחמה בסרטן ברחוב רביבים.
גלריה

עטיפת הספר "זכרונות" של סוזי אבן. בקדמת התמונה: סוזי אבן (משמאל) ושתי אחיותיה, איסמעיליה, סוף שנות ה-20
יום הולדת 75 לאבא אבן, בבית הנשיא בירושלים. משמאל לימין, טדי קולק, סוזי אבן, חיים הרצוג, אורה הרצוג, אבא אבן ותמר קולק, פברואר 1990
סוזי אבן עם בעלה במסיבת לחלוקת מלגות על ידי צ'ארלס קלור, לצידם שלום מאיר והעיתונאית לורה גרוס, אפריל 1966
שלט הסבר ב"משעול סוזי אבן" בגבעתיים
סוזי אבן ואבא אבן, 1964, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
לקריאה נוספת

סוזי אבן: זכרונות, תרגם מאנגלית דניאל בלוך, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009
הערות שוליים

↑  עדית נוימן, פרופ' יצחק ברנבלום - על עכברים אנשים והסרטן, הַבֹּקֶר, 4 בספטמבר 1959
↑  מתנדבות לעזרת נירפאי הסרטן, מעריב, 9 ביוני 1961
ועדת השירותים של הכנסת הזמינה את נציגת האגודה למלחמה בסרטן, חרות, 26 ביוני 1962
↑  ציבור ויחיד, למרחב, 19 ביוני 1963
↑  "הקש בדלת" ־ מבצע מיוחד של האגודה למלחמה בסרטן, על המשמר, 12 בספטמבר 1962
↑  שירות גלובס, ‏פריים טיים ביום רביעי: טלעד בערב הצדעה לאגודה למלחמה בסרטן, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2003
↑  יחיעם ויץ, "זיכרונות" מאת סוזי אבן | אשת השגריר, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2010
↑  יהונתן ליס, סוזי אבן הלכה לעולמה בגיל 90. הרצוג: סיפורה הוא הסיפור הציוני בהתגלמותו, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311175605171  BnF: cb165170462 (data)  GND: 138675554  ISNI: 0000 0001 2017 302X  LCCN: no2008189820  VIAF: 19512148   WorldCat (עם VIAF): 19512148 
סוזי ואבא אבן, 15 באפריל 1966 (אוסף דן הדני)
סויוז TM-8

סויוז TM-8 (ברוסית: Союз TM-8) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן לכיוון תחנת החלל מיר.
צוות

אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
אלכסנדר סרברוב- מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

אנטולי סולוביוב - מפקד
אלכסנדר בלאנדין- מהנדס טיסה
תיאור המשימה

"סויוז TM-8" שוגרה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר ב-7 בספטמבר למודול "קוואנט 1". בשלבים אחרונים של העגינה מערכות אוטמטיות כשלו והיה צורך לעבור לעגינה ידנית. תחנת החלל הייתה לא מאוישת. צוות עבר למתחם תחנת החלל והחל פעולות להעברתה למצב מאויש. בכך התחילה פעילות משלחת מס' 5.
ב-12 בדצמבר בוצע שינוי מיקום עגינה ממודול "קוואנט 1" ומודול הבסיסי של תחנת החלל.
להחר השלמת תוכנית פעולה של משלחת מס' 5 החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל למשלחת מס' 6 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
ב-19 בפברואר 1990 "סויוז TM-8" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ. הנחיתה עברה ללא בעיות והסתיימה כמתוכנן בשטח קזחסטן.
סנדי (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  19°13′30″S 159°55′30″E﻿ / ﻿19.225°S 159.925°E﻿ / -19.225; 159.925
 אורך:  24±0 קילומטר, 25 קילומטר
 רוחב:  5 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צרפת 
  (למפת אוקיאניה מוגדלת) סנדי(למפת אוקיאניה רגילה) סנדי
 
האי סנדי (באנגלית: Sandy Island; בצרפתית: Île de Sable; אי החולות) הוא אי תעתוע שהופיע במפות ימיות במזרח ים האלמוגים בין אוסטרליה לקלדוניה החדשה במים הטריטוריאליים של צרפת.
היסטוריה

מגלה הארצות ג'יימס קוק סימן את האי סנדי במפות, מדרום לקו רוחב 19 דרום, סמוך ממערב לקו האורך 164 מזרח. רק מאה שנה לאחר מכן הגיע דיווח נוסף על האי סנדי, כאשר האונייה "ולוסיטי" (Velocity) שבה ממסעה לאירופה, ודיווחה על מספר איי חול בקו האורך 159.925°, בין קווי הרוחב 19°7' ו-19°20'. בקרבת מיקום זה שוכנים איי צ'סטרפילד (Chesterfield), ונראה כי אונייה זו טעתה בניווט והגיעה אליהם. בעקבות הדיווח, החל מסוף המאה ה-19, הופיע האי סנדי במפות ימיות של גרמניה, ארצות הברית ובריטניה.
במפות הידרולוגיות מאוחרות יותר נרשם ליד האי כי קיומו בספק (ED‏ - existence doubtful). סקר של השירות ההידרוגרפי האוסטרלי (Australian Hydrographic Service) מצא כי באזור זה קרקעית האוקיינוס נע בין 1,500 מטר - 2,400 מטר מתחת לגובה פני הים. בעקבות סקר זה נעשתה בדיקה אווירית של השירות ההידרוגרפי והאוקיינוגרפי הימי (Naval Hydrographic and Oceanographic Service) של צרפת בעקבותיו הוסר האי מהמפות הרשמיות של צרפת ב-1979 וב-1985 גם מהמפות האוסטרליות.
למרות תגלית זו, האי נשאר על המפות האמריקאיות והופיע גם באטלס העולם של הטיימס (Times Atlas of the World) ב-1999 ובגוגל מפות. בסוף שנת 2012 סקר ימי של אוסטרליה שמטרתו היה חקר טקטוניקת הלוחות של צפון ים האלמוגים בדק מחדש גם את הימצאותו של האי ולאחר שלא נמצא, דווח כי האי לא קיים. דיווח זה יצר הד תקשורתי עולמי בעקבותיו נמחק האי בכל המפות כאשר האי הוסר מגוגל מפות ב-26 בנובמבר 2012 וב-Google Earth האזור הוסתר בפיקסלים שחורים. ב-29 בנובמבר 2012 הודיעו בנשיונל ג'יאוגרפיק כי סופית הוכח כי האי לא קיים והוא הוסר מכל המפות.
הערות שוליים

↑  הודעה לעיתונות מטעם השירות ההידרוגרפי והאוקיינוגרפי הימי של צרפת מ-12 בדצמבר 2012 בדבר אי קיומו של האי משנת 1979 (בצרפתית)
↑  כתבה מה-BBC:‏ "South Pacific Sandy Island 'proven not to exist'" (האי סנדי הוכח שלא קיים)(באנגלית)
↑  "מתי אי איננו אי?", מאתר אוניברסיטת סידני
מפה של השירות ההידרוגרפי של בריטניה מ-1908 בו מופיע האי סנדי
סויוז TMA-05M

סויוז TMA-05M (ברוסית:Союз TMA-05M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-15 ביולי 2012 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-18 בנובמבר 2012. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 32 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הצוות

רוסיה יורי מלנצ'נקו - מפקד
ארצות הברית סוניטה ויליאמס - מהנדסת טיסה
יפן אקיהקו הושידה - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה רומן רומננקו - מפקד
קנדה כריס הדפילד - מהנדס טיסה
ארצות הברית תומאס מרשברן - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-05M" שוגרה ב-15 ביולי 2012 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-17 ביולי והתחברה למודול "ראסווט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 32 בפיקוד גנאדי פדאלקה.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 33.
"סויוז TMA-05M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-19 בנובמבר 2012 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 33 לתחנת החלל הבין-לאומית.
סטארט 1

סטארט 1 (ברוסית: Старт-1) הוא משגר לוויינים קל שפותח ברוסיה. המשגר פותח במכון לטכנולוגיה טרמית במוסקבה על בסיס טיל בליסטי מדגם "טופול" שפותח באותו מכון. המשגר מיועד לשיגור לוויינים קלים.
המשגר כולל 4 שלבים ומונע מדלק מוצק. ביכולתו להביא למסלול לוויין במשקל של כ-500 ק"ג. בנוסף לכך פותח גם "סטארט" בו התווסף שלב מס' 5 שזהה לשלב השני. משגר זה יכול לשגר לוויינים במשקל עד 850 ק"ג.
השיגור הראשון בוצע מקוסמודרום פלסצק בשנת 1993. השיגור השני בוצע בשנת 1995. הוא התבסס על משגר בעל 5 שלבים ולא היה מוצלח. עד לשנת 2006 בוצעו עוד מספר שיגורים מסחריים מקוסמודרום סבובודני עם משגר בעל ארבעה שלבים. הם כללו בין היתר לוויינים ישראלים מסדרת ארוס. בשנת 2006 התוכנית הוקפאה מחוסר יכולת להשיג הזמנות.
בשנת 2018 היצרן הציע לנצל טילים בליסטיים שסיימו את התקופה המבצעית לשיגור לוויינים. בשנת 2019 נחתם הסכם לשדרוג המשגר בין הקרן הרוסית להשקעות ישירות לבין חברה טכנולוגית מערב הסעודית. עד לשנת 2023 הסכם זה לא מומש ולא בוצעו שיגורים נוספים.
סלע (מטבע עתיק)

מטבע כסף שהוטבע מחדש על ידי המִנהל הבר כוכבאי בזמן מרד בר כוכבא. סלע - טטרדרכמה (28 מ"מ, 14.07 גרם). משמאל: חזית בית מקדש וארון הברית בתוך, וכוכב מעל. מימין: לולב עם אתרוג. משורר.
סלע היה מטבע שהשתמשו בו בזמן הקדום. ערכו של הסלע היה 4 דינרים, שהם 24 מעות, שהן 48 פונדיונים, שהם 96 איסרין, שהם 192 מוסמיסים, שהם 384 קונטרונקים, שהם 768 פרוטות. על פי מסורת הגאונים והרמב"ם משקלו היה 17 גרם, כמשקל 4 דינרי זהב בארצות ערב, ומקביל למשקל 384 גרעיני שעורה בינוניים. על פי מסורת אחרת של רש"י, הנתמכת מהממצא הארכאולוגי מימי בית המקדש השני, משקלו 14.2 גרם.
שווי הסלע

במשנה תורה, הרמב"ם כותב חישוב של מטבעות: "סלע היה ארבעה דינרין, והדינר שש מעין; ומעה, היא הנקראת בימי משה רבנו גרה, ומעה הייתה שני פונדיונין; ופונדיון שני איסרין, ופרוטה אחת משמונה באיסר".
במשנה מאוזכר כי ה"סלע של קדש הוא שווה ל-48 פונדיונין" (בכורות נ א).
משקל הסלע

הרמב"ם, במשנה תורה כותב "וכמה הוא משקל הסלע, שלוש מאות וארבע ושמונים שעורה בינונית", ואילו בפירוש המשנה לרמב"ם, מבאר את תוכן החשבון ואזכורי משקל הסלע בתורה;
כבר בארנו כמה פעמים כי הסלע המדובר עליו בתורה אשר קראו ה׳ שקל וקורא אותו גם כסף - כמו שאמר  חמשים כסף ומאה כסף ואמר שלשים שקלים - יש במשקלו עשרים וארבעה דרהם משקל הדרהם שש עשרה גרגרים .. גרגרי שעורים .. נמצא משקל הסלע שלש מאות גרגרים ושמונים וארבעה גרגרים .. וכל המשקלים הללו מן הכסף הצרוף שאין בו שום תערובת
אזכורים במשנה

סלע שווה ל-4 דינרים.
על פי המשפט העברי עונשו של מוציא שם רע היה 100 סלעים. "ראה כמה החמירה תורה בין חומסי חמס לאומרי לשון הרע, שאונס ומפתה וחומס חמס נותן ה' סלעים (צ"ל חמישים סלעים) ואינו לוקה, המוציא שם רע לוקה ונותן מאה סלע." (תוספתא ערכין ב ו).
ואילו האונס והמפתה היה נקנס ב-50 סלעים. "ובאונס ובמפתה להקל ולהחמיר, כיצד אחד שאנס ופתה את הגדולה שבכהונה, ואת הקטנה שבישראל נותן חמישים סלע". (משנה מסכת ערכין ג ד), על פי האמור בתורה, בספר דברים:
מילה בסלע

בתלמוד מובא הפתגם ”מִלה בְּסלע מַשתוֹקא בִּתרֵין” (תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ח, עמוד א') שפירושו, אפילו אם הדיבור יקר ושווה למטבע הסלע, השתיקה שווה כפליים. בעברית המודרנית נגזר ממנו הביטוי "כל מילה בסלע", בעל משמעות כמעט הפוכה, תגובית בשבחי הדיבור ומתן חיזוק לדברים האמורים של מאן דהו. הביטוי המודרני מתכתב גם עם המשמעות השכיחה יותר למילה "סלע": מינרל מוצק וקשיח. לכן, בדומה לביטוי האנגלי: "Carved in stone", המילים האמורות הן כה נכוחות ובלתי ניתנות לשינוי, עד שכאילו נחקקו בסלע.
ראו גם

מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שקלים, פרק א', הלכה ג'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שקלים, פרק א', הלכה ב'.
↑  ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק כ"ט
↑  ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק י"ט
↑  ספר שמות, פרק כ"א, פסוק ל"ב
↑  כֹּל מִלָּה בְּסֶלַע באתר מילוג
↑  מִלָּה בְּסֶלַע, באתר האקדמיה ללשון, 20 במאי 2020
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
סטארט החדש

ברק אובמה ומדבדב עם חתימת הסכם סטארט החדש, פראג, צ'כיה, 8 באפריל 2010
סטאר"ט החדש (באנגלית: New Strategic Arms Reduction Treaty, ברוסית: СНВ-III, SNV-III) הוא הסכם לצמצום נשק גרעיני שנחתם בין רוסיה וארצות הברית על ידי דמיטרי מדבדב וברק אובמה. ההסכם נחתם ב-8 באפריל 2010 בפראג, צ'כיה, ונכנס לתוקף ב-5 בפברואר 2011. במהלך החתימה, ברק אובמה הציע לקיים את הפסגה לביטחון גרעיני.
אמנה כהמשך לSALT,START, והסכם סורט (אנ') שתוקפו אמור היה לפוג בדצמבר 2012. מטרת ההסכם הייתה להטיל הגבלות נוספות על הארסנל הגרעיני האסטרטגי של שני הצדדים. בהתאם לאמנה, אמורות ארצות הברית ורוסיה לצמצם במהלך שבע השנים הבאות את מספר אמצעי השיגור וראשי הקרב הגרעיניים המצויים בידיהן. המדובר בצמצום ראשי הקרב הגרעיניים המוצבים על טילים בין־יבשתיים, בצוללות ובמפציצים ל-1550, ואת כלי השיגור ל־700 פרוסים ועוד 100 מאופסנים. כמו כן, המשיכו במשטר אימות ופיקוח.
ימים ספורים לפני שהאמנה הייתה אמורה לפוג בפברואר 2021,  ההסכם הוארך על ידי הנשיאים ביידן ופוטין לתקופה חד פעמית של חמש שנים. ב-21 בפברואר 2023, בצל מלחמת אוקראינה–רוסיה, פוטין השעה את ההשתתפות רוסיה בהסכם.
ראו גם

האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי (START I)
סויוז TMA-01M

סויוז TMA-01M היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-7 באוקטובר 2010 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-6 במרץ 2011. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שעתידים להרכיב את המשלחת ה-25 של התחנה - מפקד המשימה אלכסנדר קאלרי, ומהנדסי הטיסה סקוט קלי ואולג סקריפוצ'קה. זו הטיסה ה-107 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967, והראשונה בסדרת חלליות המודרניות מסוג TMA-M השדרוג כלל בעיקרה החלפת מערכת מחשבים של החללית ומספר מכשירי מדידה. כתוצרה משדרוג משקל החללית ירד ב-70 ק"ג.
הצוות

רוסיה אלכסנדר קאלרי - מפקד
ארצות הברית סקוט קלי - מהנדס טיסה
רוסיה אולג סקריפוצ'קה - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה סרגיי וולקוב - מפקד
רוסיה אולג קונוננקו - מהנדס טיסה
ארצות הברית רולנד גראן - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-01M" שוגרה ב-7 באוקטובר 2010 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-10 באוקטובר והתחברה למודול "פואיסק". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 25 בפיקוד דאגלס וילוק.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם הצטרפו למשלחת מס' 26
"סויוז TMA-01M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-16 במרץ 2011 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
סלסטה

ערך זה עוסק בטלנובלה ארגנטינאית. אם התכוונתם לעיר בצרפת, ראו .
| --- | --- |
 סוגה:  טלנובלה
 כותבים:  אנריקה טורס חוסה ניקולס
 בימוי:  ניקולס דל בוקה
 שחקנים:  אנדריאה דל בוקה גוסטבו ברמודס דורה בארט חרמן פלסיוס
 ארץ מקור:  ארגנטינה
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  172
 תוכנית המשך:  סלסטה, תמיד סלסטה
 הפקה
 מפיק:  ראול לקואנה
 חברת הפקה:  Sonotex 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ויוה, הוט 3
 תקופת שידור מקורית:  11 במרץ 1991 – 3 בנובמבר 1991
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סלסטה (בספרדית: Celeste) היא טלנובלה ארגנטינאית מצליחה בת 172 פרקים. כוכבי הטלנובלה הם: אנדריאה דל בוקה וגוסטבו ברמודס. לסדרה יצאה סדרת המשך בשם סלסטה, תמיד סלסטה. הטלנובלה בוימה על ידי הבמאי ניקולס דל בוקה ונכתבה על ידי אנריקה טורס וחוסה ניקולס.
שיר הנושא של הטלנובלה: "Te Amo" (אני אוהבת אותך), נכתב על ידי אנריקה טורס, הולחן על ידי פולו גרסייה רמירס ובוצע על ידי אנדריאה דל בוקה.
עלילה

סלסטה היא בחורה צעירה, החיה לבדה עם אמה החולה, לוסיה. יום אחד סלסטה פוגשת בחור צעיר בשם פרנקו פררו והשניים מתאהבים, אך הם אינם יודעים את השמות האמתיים של כל אחד מהם. הם קוראים אחד לשני בשמות כינוי - "לבנה" ו"שמש". הם קובעים להיפגש ולהגיד את שמם האמיתי, אך סלסטה לא מגיעה לפגישה, ופרנקו חושב שהיא רימתה אותו. מה שהוא לא יודע זה שאימה של סלסטה נפטרה. לאחר מות לוסיה, חברתה אאידה, הבטיחה לה שהיא תדאג לסלסטה, ולכן היא מביאה אותה לגור אתה באחוזת ויסקונטי שבבואנוס איירס, שם פוגש אותה פרנקו, והוא נזכר במה שקרה אתה לפני המון זמן, והוא מתעלל בה, במחשבה שהיא רימתה אותו, אך בהמשך הוא מגלה את האמת, ושניהם משלימים. אך מכשולים רבים יפריעו להם להגשים את אהבתם - בהם האובססיה המטורפת של טרסה ויסקונטי, הסוד שמסתיר לאנדרו, אביו של פרנקו, והחלפת תינוקות - כל זאת עומד בדרכם.
צוות שחקנים ודמויות

סלסטה וררדי (אנדריאה דל בוקה): בחורה צעירה ויפה המטפלת באמה חולת הסרטן. היא פוגשת בפרנקו והם מתאהבים מבלי לגלות את שמם האמיתי. לאחר מות אימה, אאידה, חברתה של אמה של סלסטה, מביאה אותה לגור באחוזה אך חל בלבול והיא הופכת למשרתת. טרסה, אמו של פרנקו, שונאת את סלסטה וגם בתה של טרסה, ריטה.
פרנקו פררו (גוסטבו ברמודס): פרנקו הוא בחור צעיר, הפוגש בסלסטה ומוכן לתת לה את כל אהבתו אך כשהיא מבריזה לו כשקבעו להיפגש, הוא נפגע, אך לא יודע שמות אימה מנע ממנה להגיע לפגישה. כשהוא פוגש את סלסטה בשנית באחוזה שבה הוא מתגורר, הוא מתעלל בסלסטה, במחשבה שהיא רימתה אותו, אך בהמשך מתאהב בה מחדש.
טרסה ויסקונטי (דורה בארט): האמא הרעה. שונאת את סלסטה. מתחרטת על נישואיה לבעלה, לאנדרו. היא מנהלת רומן עם ברונו ונהנית לעקוץ את אשתו, סילבנה. היא רודנית, שתלטנית, מציקה וכועסת. יש לה חיבה מאוד גדולה לפאות.
אנצו פררו (חרמן פלסיוס): אחיו התאום של פרנקו. הבן החביב על טרסה. כסף, סקס וכסף אלו הדברים היחידים שמעניינים אותו. הוא מנסה לחזר אחר סלסטה בדרכים נוראיות, לרוב ללא הצלחה.
ברונו רוסטי (ארתורו מאלי): הומוסקסואל נשא איידס. הוא נשוי לסילבנה וחובב מוזיקה קלאסית. הוא מנהל רומן על טרסה ויסקונטי ויחסיו המעורערים עם אשתו גורמות להרבה דיכאון לשרור בביתם.
סילבנה רוסטי (אריקה וולנר): אשתו של ברונו. חברה טובה של משפחת ויסקונטי ומרבה לריב עם טרסה. היא אישה טובה וחברה טובה של אאידה.
לאנדרו פררו (רודולפו מצ'דו): בן אדם טוב, אכפתי ודואג. מנהל את החברה של המשפחה ואב לתאומים פרנקו ואנצו. כשהוא מגלה שסלסטה היא בתו הוא מתייחס אליה אחרת ואחותו, אאידה, מפצירה בו לגלות את האמת לסלסטה אך הוא מסרב. מתעב את מעשיה של טרסה ורב אתה כל הזמן.
דניאל (רוברטו אנטייר): בעלה של ריטה. הוא מכה אותה ומשתף פעולה עם טרסה.
סליקה (פטריסיה קאסטל): המשרתת הנאמנה של טרסה, ואם הבית של האחוזה. עוסקת בכישופים מוזרים ושונאת את סלסטה.
ריטה פררו (ויויאנה סקונה): אשתו של דניאל. חולמת על ילד ועוברת טיפולי הפריה אצל ד"ר ברונו רוסטי, רופא נשים. היא טובת לב אך כופים עליה בהמשך הסדרה לעשות מעשה מחפיר - לגנוב את תינוקה של סלסטה.
קצ'יטה מונטרו (גרסיאלה פאל): חברת הנפש של סלסטה ומצחיקה לא קטנה. אוהבת לרקוד בולרו.
אאידה פררו (אדלה גלייחר): דודתם הרווקה של פרנקו ואנצו. טובת לב אשר אוהבת את סלסטה. אשת סודו של לאנדרו, אחיה, ושונאת את טרסה. היא מביאה את סלסטה לאחוזה ותמיד עוזרת לה.
אמנדה (הילדה ברנרד): זקנה יהודייה ורוסיה שחיה באשפתות ותופת. אמנדה לוקחת את סלסטה ל"ביתה" ומכירה לה את "הכלב שלה". מצחיקה, משעשעת וטובת לב.
סויוז TMA-02M

סויוז TMA-02M היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-7 ביוני 2011 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-22 בנובמבר 2011. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - מפקד המשימה סרגיי וולקוב, ומהנדסי הטיסה סאטושי פורוקאווה ומייקל פוסום. זו הטיסה ה-110 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967.