stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורגודן (הוקי קרח)
תוצאות העונות האחרונות

זוהי רשימה חלקית של חמש העונות האחרונות שהושלמה על ידי יורגודן.
הסבר קוד; מ—משחקים ששיחקו, נ—ניצחונות, ה—הפסדים, ת—משחקי שוויון, ש"ע—שערים עבור, ש"נ—שערים נגד, נק—נקודות.
מוביל הנקודות: נקודות (שערים + אסיסטים)
| עונה | ליגה | עונה סדירה> סיום | עונה סדירה> מ | עונה סדירה> נ | עונה סדירה> ה | עונה סדירה> ת | עונה סדירה> ש"ע | עונה סדירה> ש"נ | עונה סדירה> נק | תוצאות פלייאוף | מוביל הנקודות (עונה סדירה) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/19 | SHL | 4 | 52 | 23 | 17 | 12 | 149 | 120 | 86 | הפסידו בגמר 4-2 (פרלונדה) | י. ליליה (12+25) 37 |
| 2019/20 | SHL | 6 | 52 | 24 | 17 | 11 | 137 | 135 | 88 | בוטל עקב מגפת הקורונה | ל. הולטסטרם (15+17) 32 |
| 2020/21 | SHL | 10 | 52 | 17 | 26 | 9 | 139 | 151 | 65 | הפסידו בשמינית הגמר 2-1 (פרלונדה) | ב. נארדלה (7+26) 33 |
| 2021/22 | SHL | 13 | 52 | 14 | 27 | 11 | 130 | 169 | 58 | הפסידו במשחק ההדחה 4-0 (טימרו) | מרקוס סרנסן (20+24) 44 |
| 2022/23 | הוקי אלסוונסקאן | 4 | 52 | 25 | 13 | 14 | 162 | 121 | 95 | הפסידו בגמר המוקדמות SHL 3-4 (מודו) | מ. קריגר (12+37) 49 |
סגל שחקנים

נכון ל-6 במרץ 2023
סגל שחקנים > סיכום

יורגודן כיבדה בסך הכול תשעה מספרי שחקנים.
מספר 2 שלבש רולנד סטולץ, שבילה 15 עונות עם יורגודן בין 1955 ל-1970.
כמו כן, מספר 2 שלבש צ'ארלס ברילונד הופרש גם כן על ידי הקבוצה, ב-24 בינואר 2012.
ברילונד שיחק 12 עונות עם יורגודן וניצח איתם חמש פעמים באליפות שוודיה.
הוא היה קפטן הקבוצה בארבע עונותיו האחרונות לפני פרישתו ב-2001.
הוא גם זכה פעמיים במדליית הזהב באליפות העולם בהוקי קרח (1991, 1992) וכן פעם אחת במדליית הזהב של אולימפיאדת לילהאמר.
המספר 5 שלבש סוון "טומבה" יוהנסון, שבילה 16 עונות עם יורגודן בין 1950 ל-1966.
המספר 11 שלבש ינס אהלין, שבילה 18 עונות עם יורגודן בין 1979 ל-1997.
מספרו הופרש ב-24 בינואר 2002. המספר 12 שלבש לארס ביורן, שבילה 18 עונות עם יורגודן בין 1949 ל-1966.
המספר 16 שלבש ניקלאס פאלק, ששיחק בסך הכל 16 עונות ו-751 משחקים עם יורגודן, בין 1995 ל-2011.
המספר של פאלק הופרש ב-12 אוקטובר 2017.
המספר 22 שלבש הוקאן סדגריאן, ששיחק 14 עונות עם יורגודן בין 1977 ל-1991.
המספר 25 שלבש מיקאל יוהנסון, שהצטרף למועדון ב-1985.
יוהנסון שיחק שבע עונות לפני שהצטרף ל-EHC Kloten בליגה השווייצרית הלאומית.
הוא חזר ליורגודן ב-1997 ושיחק שמונה עונות נוספות במועדון. המספר של יוהנסון הופרש ב-15 בפברואר 2007.
המספר 27 שלבש תומאס איריקסון, שהצטרף ליורגודן ב-1976 ושיחק ארבע עונות לפני שהצטרף לפילדלפיה פליירס.
הוא חזר ב-1981 ושיחק שתי עונות לפני שחזר לפילדלפיה פעם נוספת.
ב-1986 חזר איריקסון ליורגודן ושיחק שם שמונה עונות נוספות.
ארבעה שחקני יורגודן ושני בנאים הוכנסו להיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית.
ארנה גרוננדר, יו"ר ותיק של המועדון, התקבל לתפקיד בשנת 1997.
גרוננדר היה גם יו"ר איגוד ההוקי קרח השוודי בין 1978 ל-1983.
ארנה סטרמברי, המאמן הראשי של הקבוצה בין 1956 ל-1960, והמאמן הראשי של נבחרת שוודיה בין 1960 ו-1971. החלוץ סוון "טומבה" יוהנסון נבחר באותה שנה, וייצג את נבחרת שוודיה בארבעה משחקים אולימפיים וב-14 אליפויות עולם של IIHF. הוא שיחק בסך הכל 245 משחקים וכבש 186 שערים בנבחרת הלאומית, מה שהופך אותו למבקיע המוביל של נבחרת שוודיה בכל הזמנים.
המגן לארס ביורן נבחר בשנת 1998, וייצג את שוודיה בשלושה משחקים אולימפיים ובתשע אליפויות עולם.
הוא שיחק בסך הכל 217 משחקים בנבחרת.
המגן רולנד סטולץ נבחר בשנת 1999, וייצג את נבחרת שוודיה בשלושה משחקים אולימפיים וב-12 אליפויות עולם.
הוא שיחק בסך הכל 218 משחקים בנבחרת. החלוץ קנט נילסון נכנס לתפקיד ב-2006.
הוא הצטרף ליורגודן ב-1973 ושיחק בקבוצה במשך שלוש עונות. לאחר 11 עונות בצפון אמריקה ותקופה קצרה באיטליה ובשווייץ, נילסון חזר ליורגודן לעונה אחת ב-1988, וזכה באליפות שוודיה.
הוא עשה סיבוב נוסף בשווייץ לפני ששיחק את עונתו האחרונה והחמישית ביורגודן ב-1992.
נילסון ייצג את נבחרת שוודיה ב-94 משחקים.
הערות שוליים

↑  "Djurgårdens IF". hockeyligan.se (בשוודית). Svenska Hockeyligan AB. אורכב מ-המקור ב-2007-10-04. נבדק ב-2010-02-12.
↑  Rehnberg, Wickman p. 54.
↑  Rehnberg, Wickman p. 332.
1 2  Rehnberg, Wickman pp. 72–73.
↑  Rehnberg, Wickman p. 447.
↑  Rehnberg, Wickman p. 73.
↑  Bogerius, David (2007-09-27). "DIF tillbaka på Hovet" [DIF back at Hovet]. Dagens Nyheter (בשוודית). Stockholm. נבדק ב-2009-12-09.
↑  Risto Pakarinen (2009-10-20). "Rebuilding Stockholm". iihf.com. IIHF. אורכב מ-המקור ב-2011-06-04. נבדק ב-2010-01-06.
↑  difhockey.se - Djurgrden Hockey, web.archive.org, ‏2012-04-02
↑  Uhlin, Daniel (24 בינואר 2012). "Charles Berglund – vinnaren". difhockey.se (בשוודית). Djurgårdens IF Ishockeyförening. אורכב מ-המקור ב-30 בינואר 2012. נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wahlberg, Malin (24 בינואר 2012). "Rörd Challe fick sin tröja hissad". Sportbladet (בשוודית). נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
סוון "טומבה" יוהנסון
משחק בין יורגודן ומאלמה רדהוקס ב-2006
שחקני יורגודן חוגגים על שער של סבסטיאן סטרנדברי מול פרייסטד
שבעת הכרזות (כיום תשע) התלויות באביצ'י ארנה.
יחסי אסטוניה–ספרד

| יחסי אסטוניה–ספרד |
| --- | --- |
אסטוניה: ספרד


אסטוניה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 505,370
אוכלוסייה
1,356,415: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

ראש ממשלת אסטוניה אנדרוס אנסיפ נפגש עם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, בעת ביקור האחרון באסטוניה
יחסי אסטוניה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין אסטוניה וספרד.
בשנת 2007 מספר הספרדים שהתגוררו באסטוניה עמד על 54 אנשים, בעוד מספר הספרדים שאינם תושבים היה 55.
היסטוריה

היחסים הבינלאומיים בין ספרד לאסטוניה החלו בשנת 1921, כאשר ספרד הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אסטוניה. ב-24 באוגוסט 1991 ספרד הכירה שוב בעצמאות אסטוניה מברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בספטמבר אותה שנה. ב-3 בדצמבר 1992 הקימה ספרד קונסוליית כבוד בטאלין תחת שגרירות ספרד בהלסינקי, רק בשנת 2004 פתחה שגרירות משלה בבירת אסטוניה. מצדה אסטוניה פתחה שגרירות במדריד בשנת 1997. נכון לעכשיו היחסים בין שתי המדינות מעוגנים במסגרת האיחוד האירופי, ומדגישים את העובדה ששתי המדינות הן חלק מהגבולות החיצוניים של האיחוד.
יחסים כלכליים

יחסי הסחר בין אסטוניה לספרד שמרו על קצב עלייה עם מאזן חיובי לטובת ספרד, שבשנת 2007 מכרה מוצרים לאסטוניה בסכום כולל של 120 מיליון אירו, תוך ייבוא בסך כולל של 54 מיליון. הייבוא העיקרי מאסטוניה מורכב מדלקים ושמנים מינרליים, עץ, פחם, מוצרי פלדה וברזל מפסולת התכה. בעוד היצוא העיקרי של ספרד מורכב ממכוניות, טרקטורים, מוצרי קרמיקה ופירות.
מצד שני, ההשקעות בין שתי המדינות הגיעו לרמה אחידה יותר, שכן אף על פי שבשנת 2006 אסטוניה השקיעה בספרד רק 6,100 אירו בשנה שלאחר מכן, היא השקיעה בשווי 1,984,420 אירו. לעומת זאת, ספרד השקיעה בשנת 2006 1,022,170 אירו ואילו בשנת 2007 ההשקעה הופחתה ל-283,230.
בסוף 2008 הוקמה לשכת המסחר ההיספנית–אסטונית עם מטה בטאלין.
יחסים כלכליים > תיירות

מספר התיירים הספרדים שנוסעים לאסטוניה גדל מדי שנה, בשנת 2006 היו 15,150 שבילו בה לפחות לילה אחד. עם זאת, רוב התיירים המבקרים באסטוניה עושים זאת באמצעות ספינות תענוגות או בנסיעה מהלסינקי הלוך ושוב באותו יום, כך שמעריכים שמספר המבקרים הספרדים גבוה בהרבה.
אסטוניה נוכחת בירידים התיירותיים בברצלונה, EIBTM (מאז 2004) ומדריד, FITUR (מאז 2005). בנוסף, לחברת התעופה אסטוניאן אייר מפעילה מאז 2006 קו קבוע בין טאלין לברצלונה.
יחסי תרבות

מאז 1996 ניתן ללמוד לימודי ספרדית באוניברסיטת טרטו, היוקרתית במדינה. אוניברסיטת טאלין הציגה אפשרות זו בשנת 2001 ומאז 2003 יש לאוניברסיטה זו מרכז בחינות של מכון סרוונטס.
הסכמים

אסטוניה וספרד חתמו על ההסכמים הבאים: בשנת 1997 ההסכם לתחבורה בינלאומית בדרכים; בשנת 1998 ההסכם להגנת השקעות; בשנת 1999 פרוטוקול שיתוף הפעולה בין משרדי הביטחון; בשנת 2000 ההסכם לביטול הדדי אשרות, הסכם קבלת אנשים מחדש והסכם להסגרת עבריינים; בשנת 2005 אמנה למניעת כפל מס; ובשנת 2007 ההסכם להגנת מידע מסווג וההסכם לשיתוף פעולה בתרבות ובחינוך.
נציגויות דיפלומטיות

אסטוניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושתי קונסוליות כבוד בברצלונה וסביליה.
ספרד מחזיקה באסטוניה שגרירות וקונסוליית כבוד בטאלין.
יחיאל מיכל רבינוביץ

אין תמונה חופשית
רבי יחיאל מיכל רבינוביץ (נרצח באלול ה'תש"א, ספטמבר 1941) היה רב ליטאי, רבה של שצ'וצ'ין. התפרסם כמחבר ספר הלימוד הישיבתי אפיקי ים.
ביוגרפיה

נולד בסלוצק ליענטא ולרב מרדכי יונה רבינוביץ (נפטר כ"ה בכסלו תרע"ה), בנו של הרב יחיאל מיכל רבינוביץ רבן של באוריצ'ה ושינובקה, ונקרא על שם סבו. למד בישיבות ליטא והתפרסם בכשרונותיו וידיעותיו, אך במקביל עסק בעסקי ציבור. נישא לליבא (ליעבע) בתו של הגביר אברהם יעקב קפלן מלכוביץ', ועבר לגור בעירו של חמיו. בתקופה שלאחר חתונתו סירב לכהן ברבנות, חותנו העניק לו קרקעות מנכסיו המרובים והוא נעשה לסוחר יערות. חלק גדול מזמנו הוקדש ללימוד, ובמהלך השנים בהן עסק בסחר היערות, כתב את ספרו "אפיקי ים" (וילנה תרס"ה) שהביא מאוחר יותר לפרסומו הרב בישיבות ליטא.
בשלב מסוים התיישב בברנוביץ', בתקופת מגוריו בעיר זו סייע לרב אלחנן וסרמן בהקמת ישיבת אוהל תורה המקומית, ואף היה עורכו של כתב העת התורני "אוהל תורה" שיצא בחסותה, החל מגליונו השני. בשנת תרפ"ו הוא הקים "חברת ש"ס" בבית המדרש "פועל צדק" של בעלי המלאכה בעיר, שיעוריו שהועברו במסגרת זו משכו למדנים רבים לבית מדרשם של בעלי המלאכה, דבר שתרם לטשטוש הבדלי המעמדות.
עם הקמת "אגודת ישראל" הצטרף אליה ושימש כיו"ר אגודת ישראל בעיר ובמחוז ברסט כולו, כשלצידו מכהן בנו מאיר רבינוביץ כיו"ר "צעירי אגודת ישראל".
בעקבות התמוטטות כלכלית שעבר בעטיה של מלחמת העולם הראשונה, הסכים לקבל על עצמו משרה רבנית; בתחילה נקרא והסכים לשמש כממלא מקומו של הרב מאיר קרליץ ברבנות לכוביץ' בה התגורר בתקופה שלאחר נישואיו לפני המלחמה הגדולה, אך לאחר שנבצר ממנו להגיע לעיירה, מילא את מקומו בנו הבחור שלמה שמשון קרליץ; לבסוף התמנה במינוי קבע כרבה של שטוצ'ין, בהמלצת רבה הפורש, הרב יהודה לייב חסמן. בשנת תרצ"ח (1938) שב ללכוביץ' והוכתר כרב העיירה, אך שהותו בה בפועל הייתה קצרה מאוד, והרב קרליץ הצעיר שב למלא את מקומו.
לאחר כיבוש שצ'וצ'ין על ידי הנאצים במבצע ברברוסה הוקם גטו בעיירה. בספטמבר 1941 ריכזו הנאצים את נכבדי הקהילה, וביניהם הרב רבינוביץ', והוציאו אותם להורג.
בנו, רבי יצחק רבינוביץ, היה רבה האחרון של וולקוביסק, משנת תרצ"ה ועד הירצחו, עם חיסול הקהילה היהודית המקומית בשואה.
"אפיקי ים"

ספרו "אפיקי ים" (וילנה תרס"ה) התקבל כספר לימוד חשוב בישיבות ליטא ולאחר מלחמת העולם השנייה, גם בישיבות בארץ ישראל ובארצות הברית, ונחשב לאחד ממבשרי שיטת בריסק בדרך לימוד התלמוד, לצד ספריהם של רבנים בולטים אחרים כמו רבי מאיר שמחה הכהן מדווינסק. בסוף חלקו השני של הספר (וילנה תרצ"ה), הדפיס קונטרס קצר בשם "פניני ים" ובו הדרכות מוסריות.
בהקדמת החלק השני של ספרו, הוא כותב שחלק זה נופל באיכותו בצורה משמעותית מספרו הראשון, כי ”המלחמה העולמית אשר עשתה שמות בארץ ובמדינות... נגעה גם בי לרעה מאוד, ונאבד כל הוני הגדול, ונפלתי מאיגרא רמא לבירא עמיקתא, עד אשר נאנסתי לקבל עלי עול זרים, עול הרבנות... ותודה לאל שלא שמעתי לעצת היצר ומיאנתי לקבל הכתבים שהביאו לי מקהילות גדולות ונכבדות, ובחרתי את הרע במיעוטו. ...בעת סידורי את ספרי הראשון ישבתי שליו ושקט ויכולתי להעמיק עיון שעות רצופות באין שום מפריע... בעת סידור ספרי זה במשך שעה אחת הפסיקוני כמה פעמים ולא נתנוני לשקול כל דבר במאזני השכל...”.
לקריאה נוספת

יהודה רובינשטיין, הרב ר' יחיאל מיכל רבינוביץ - שטוטשין, בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, כרך רביעי עמוד 76, ניו יורק, תשכ"א.
הערות שוליים

↑  אביו נפטר במהלך מלחמת העולם הראשונה ונקבר בחיפזון. בנו מצר על כך בהקדמת חלקו השני של ספרו, "אפיקי ים".
↑  אחד ממכתביו המודפסים בספרו, נכתב בלכוביץ' בשנת תרס"ב, ומכתבו לרב יהודה לייב פישמן מימון שהתפרסם בסיני, "ספר רפאל", שנה ס"ב כרכים קכג-קכד, עמ' תצו-תצז, נכתב מלכוביץ' בשנת תרס"ו (1906).
↑  הגיליון הראשון נערך בידי ראש הישיבה רבי אלחנן וסרמן.
↑  ספר הזיכרון "זיכרון שלמה", בני ברק, עמ' יח.
↑  אליהו פאליי, עמודי שש, בני ברק תשס"א, עמ' 94–100. בשם הרב חיים שאול קרליץ.
↑  על הרב יצחק רבינוביץ ראו: חבר סופרים בישראל, 'הרב יצחק רבינוביץ - וולקוביסק' בתוך: אלה אזכרה, יצחק לוין (עורך), ניו יורק תשל"ב, כרך ז, עמ' 83-87
יחסי מוזמביק–שווייץ

| יחסי מוזמביק–שווייץ |
| --- | --- |
מוזמביק: שווייץ


מוזמביק: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
799,380: 41,277
אוכלוסייה
34,881,116: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,625: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
591: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי מוזמביק–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת מוזמביק לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים שבין רפובליקת מוזמביק לקונפדרציה השווייצרית הם יחסים חמים וידידותיים, הנובעים מהיותה של מוזמביק מדינה מועדפת של שווייץ לשיתופי פעולה.
ב-30 באוקטובר 1974, הכירה המועצה הפדרלית של שווייץ בעצמאותה של מוזמביק, שהוכרזה באופן רשמי רק ב-24 ביוני 1975. ב-1977 פתחה שווייץ שגרירות במפוטו. שיתוף הפעולה הבילטרלי שמתקיים בין שתי המדינות החל בשנת 1979.
שורשי שיתוף הפעולה של שווייץ עם מוזמביק נעוצים בשנות השמונים של המאה התשע עשרה, כאשר המיסיון השווייצרי במדינה נוסד. המיסיונרים השווייצרים זכו להכרה רחבה במוזמביק, הודות לעבודתם למען שיפור איכות החיים במדינה. המיסיונרים בנו בתי חולים, בתי ספר מקומיים (דבר שהוביל למחלוקת ומתיחות עם פורטוגל. נשיא הארגון לשחרור מוזמביק, אדוארדו מונדלאנה, למד בבית ספר שייסדו המיסיונרים השווייצריים במדינה.
בין שתי המדינות מתקיים שיתוף פעולה נרחב למען פיתוחה של מוזמביק. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2019 התגוררו במוזמביק מאה ארבעים ותשעה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

מוזמביק אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. מוזמביק מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
שווייץ מיוצגת במוזמביק בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
טרי פייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביוני 1960 מייקון, ארצות הברית 
 פטירה:  31 בינואר 2020 (בגיל 59)
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.04 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת ג'ורג'יה
 קבוצות כשחקן
 1985–1988   1990–1989   1990–1991   1991–1992   1992–1993   1993–1995   1995–1996:  אליצור נתניה   מכבי קריית מוצקין   הפועל חולון   א.ס. רמת השרון   הפועל תל אביב   מכבי תל אביב   מכבי ירושלים
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ליגת העל הישראלית (1994, 1995)   זכייה בגביע המדינה בכדורסל (1993, 1994)
 
טרי פייר (באנגלית: Terry Fair;‏ 25 ביוני 1960 – 31 בינואר 2020) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי. שיחק בעמדת הסנטר, והתנשא לגובה 2.04 מטר.
קריירה

פייר שיחק בליגת המכללות בארצות הברית בקבוצת ג'ורג'יה בולדוגס. הוא הגיע לישראל בעונת 1985/1986 והצטרף לאליצור נתניה. כעבור שלוש עונות עזב את הקבוצה. לאחר עונה בה לא שיחק בישראל, שב לקבוצת מכבי קריית מוצקין למשך עונה אחת. לאחר מכן שיחק בהפועל חולון, בא.ס. רמת השרון ובהפועל תל אביב, עימה זכה בגביע המדינה בכדורסל, ובהמשך הצטרף למכבי תל אביב כשחקן מחליף, וזכת עמה בשתי אליפויות וגביע אחד. לאחר שנתיים בקבוצה הצטרף לעולה החדשה מכבי ירושלים.
מת ב-31 בינואר 2020 בגיל 59.
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, שחקן העבר, טרי פייר, הלך לעולמו בגיל 59, באתר ynet, 31 בינואר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מולדובה–סלובניה

| יחסי מולדובה–סלובניה |
| --- | --- |
מולדובה: סלובניה


מולדובה: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 20,273
אוכלוסייה
3,025,120: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,467: 32,204
משטר
רפובליקה

יחסי מולדובה–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין רפובליקת סלובניה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לרפובליקת סלובניה כוננו ב-27 באוקטובר 1993.
באפריל 2003 ביקר נשיא מולדובה פטרו לוצ'ינסקי בסלובניה. בשנת 2004 נפגשו נשיא סלובניה יאנז דרנובשק ונשיא מולדובה ולדימיר וורונין ודרנובשק קרא לכינון ברית ביטחונית עם מולדובה.
סלובניה תומכת בכניסת מולדובה לאיחוד האירופי אך זו מצידה אינה מעוניינת.
נציגויות דיפלומטיות

סלובניה אינה מיוצגת במולדובה בדרג השגרירות. סלובניה מיוצגת במולדובה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקישינב, בירת המדינה. סלובניה האמינה את שגרירותה שבקייב, בירת אוקראינה, על מולדובה.
מולדובה אינה מיוצגת בסלובניה בדרג השגרירות. מולדובה מיוצגת בסלובניה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בליובליאנה, בירת המדינה. מולדובה האמינה את שגרירותה שבבודפשט, בירת הונגריה, על סלובניה.
טרי פינקרד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך)
 תחומי עניין:  פילוסופיה של ההיסטוריה, היסטוריה של הפילוסופיה, פילוסופיה פוליטית
 עיסוק:  פילוסופיה גרמנית, אידיאליזם גרמני
 הושפע מ:  קאנט, הגל, קרל מרקס, סארטר, היינה, רוברט פיפין
 
טרי פ. פינקרד (באנגלית: Terry P. Pinkard; נולד ב-1947) הוא פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי. המחקר של פינקרד מתמקד בפילוסופיה הגרמנית מקאנט ועד היום, בדגש על הגל, במחשבה מדינית, בייחוד התיאוריות הפוליטיות של הגל ושל סארטר, ובספרות גרמנית, בדגש על היינה.
ביבליוגרפיה > ספרים

הגל - ביוגרפיה (2 כרכים), תרגום: ד"ר טלי וולף, עריכה מדעית: רועי בר, הוצאת רסלינג, 2010, 2016.
Power, Practice, and Forms of Life: Sartre's Appropriation of Hegel and Marx. University of Chicago Press, 2021.
Georg Wilhelm Friedrich Hegel: The Phenomenology of Spirit (Cambridge Hegel Translations), translated by Terry Pinkard (Cambridge University Press, 2018) ISBN 0-52185579-9
Does History Make Sense?. Harvard University Press, 2017.
Hegel's naturalism : mind, nature, and the final ends of life. (New York, NY [u.a.],2012)
Liberal rights and liberal individualism without liberalism : agency and recognition (2007)
German Philosophy 1760-1860: The Legacy of Idealism. Cambridge: Cambridge University Press, 2002.
Hegel: A Biography. Cambridge: Cambridge University Press, 2000.
Hegel's Phenomenology: The Sociality of Reason. Cambridge: Cambridge University Press, 1994.
Hegel's Dialectic: The Explanation of Possibility. Temple University Press, 1988.
Democratic Liberalism and Social Union. Temple University Press, 1987.
ביבליוגרפיה > מאמרים בכתבי עת

"טרי פינקרד, סימפוזיון: מסביב למשולש – הגל, נצרות והגות עכשווית. מומחי הגל משיבים למיכל סגל", דחק, כרך ז', 2016. עמ' 560–570
"Perché leggere la 'Fenomenologia' duecento anni dopo?." Filosofia e discussione pubblica, 3 (2007)
"Las Formas de Vida según Hegel." Apuntes Filosóficos, 15, 29 (2006)
"Response to Stern and Snow." Bulletin of the Hegel Society of Great Britain (2004)
"Subjects, Objects, and Normativity: What Is It Like To Be an Agent?." Internationales Jahrbuch des Deutschen Idealismus / International Yearbook Of German Idealism (2003)
"Virtues, Morality, and Sittlichkeit: From Maxims to Practices, Or: Using Kant to Get Out of Kant (and Using Hegel to Get Out of Hegel)." European Journal of Philosophy, 7, 2 (1999)
טרי פוקס

| --- | --- |

טרי פוקס בטורונטו במהלך ריצת "מרתון התקווה" (יולי 1980)
 לידה:  28 ביולי 1958 ויניפג, מניטובה, קנדה 
 פטירה:  28 ביוני 1981 (בגיל 22) ניו וסטמינסטר, קולומביה הבריטית, קנדה 
 שם לידה:  Terrance Stanley Fox 
 מדינה:  קנדה
 מקום קבורה:  פורט קוקויטלם, קולומביה הבריטית, קנדה
 ידוע בשל:  מרתון התקווה
 השכלה:  אוניברסיטת סיימון פרייזר
 פרסים והוקרה:  שותף במסדר קנדה (1980)  Northern Star Award (1980)  היכל התהילה הקנדי של הרפואה (2012)  שדרת הכוכבים של קנדה (2013)  Person of National Historic Significance (4 בנובמבר 2008)  איש השנה של התקשורת הקנדית (1980)  היכל התהילה של הספורט בקנדה  Order of the Dogwood  British Columbia Sports Hall of Fame 
 terryfox.org
 
טרנס סטנלי פוקס (באנגלית: Terrance Stanley Fox;‏ 27 ביולי 1958 – 28 ביוני 1981) היה אתלט קנדי, פעיל זכויות אדם ופעיל לטובת חקר מחלת הסרטן.
בשנת 1980, לאחר קטיעת רגלו בשל מחלת הסרטן בה לקה, הוא יצא לחצות בריצה את קנדה ממזרח למערב במטרה לגייס כסף ולהעלות את המודעות לחקר הסרטן. אף על פי שהתפשטות המחלה אילצה אותו לסיים את מסעו לאחר 143 ימים ו-5,373 קילומטרים, ובסופו של דבר, גם גבתה את חייו, מאמציו זכו אותו להוקרה כלל עולמית. ב"מרוץ טרי פוקס" (אנ'), המתקיים מדי שנה לזכרו של פוקס מאז שנת 1981, השתתפו מיליוני משתתפים מלמעלה מ-60 מדינות וכיום הוא מגייס התרומות הגדול בעולם לחקר הסרטן. נכון לינואר 2018, גויסו באמצעותו למעלה מ-750 מיליון דולר קנדי.
פועלו

פוקס היה רץ למרחקים ארוכים וכדורסלן בקבוצה של בית ספרו בעיר פורט קוקויטלם (אנ') בקולומביה הבריטית וכן בקבוצה של אוניברסיטת סיימון פרייזר (אנ'). רגלו הימנית נקטעה בשנת 1977 לאחר שאובחן בסרטן מסוג אוסטאוסקרומה, אך למרות זאת המשיך לרוץ באמצעות רגל תותבת. הוא גם שיחק בכדורסל נכים בוונקובר, וניצח עם קבוצתו בשלושה משחקי אליפות לאומיים.
בשנת 1980, הוא החל את "מרתון התקווה" - מרוץ חוצה יבשה במטרה לגייס כסף לחקר הסרטן. הוא קיווה לגייס דולר אחד מכל אחד מ-24 מיליון התושבים שגרו בקנדה באותה תקופה. הוא החל את הריצה בחודש אפריל בסנט ג'ונס (ניופאונדלנד ולברדור) ורץ מדי יום למרחק ששקול לריצת מרתון מלאה. פוקס נהיה ידוע לאומה עת שהגיע לאונטריו. הוא ערך מספר הופעות ציבוריות עם אנשי עסקים, אתלטים ופוליטיקאים במטרה לגייס כספים. הוא אולץ לסיים את המירוץ מחוץ לת'אנדר ביי, כשהסרטן התפשט לריאותיו. תקוותיו להתגבר על המחלה ולהשלים את המרתון התפוגגו כאשר נפטר 9 חודשים לאחר מכן.
בנוסף להיותו האדם הצעיר ביותר שקיבל תואר שותף במסדר קנדה, פוקס זכה בשנת 1980 בפרס לו מארש (אנ') כספורטאי המצטיין של האומה וכן זכה בתואר איש השנה של התקשורת הקנדית (אנ') בשנים 1980 ו-1981. בהיותו גיבור לאומי, שמו הונצח בפסלים, דרכים, פארקים ובניינים ברחבי קנדה. בישראל הוזנק מרוץ טרי פוקס החל משנת 2020, פוקס מונצח בגן על שמו במתחם גן הפעמון בירושלים.
הערות שוליים

↑  Terry's Story, The Terry Fox Foundation (באנגלית)
↑  מערכת ספורט היום, לראשונה בארץ: מירוץ טרי פוקס העולמי, באתר ישראל היום, 19 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404965405171  GND: 1230018026  ISNI: 0000 0000 8005 6194  LCCN: n81099908  NKC: xx0072633  VIAF: 85773315   WorldCat (עם VIAF): 85773315 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – מקסיקו

| יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – מקסיקו |
| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית: מקסיקו


הרפובליקה הדומיניקנית: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
48,670: 1,964,375
אוכלוסייה
11,450,910: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
121,444: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,606: 13,642
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–מקסיקו הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הדומיניקנית לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
היסטוריה

שתי המדינות היו בעבר חלק מהאימפריה הספרדית. באוגוסט 1886, כששתיהן היו עצמאיות, מקסיקו מינתה קונסול בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית. במרץ 1890 נחתם הסכם "ידידות, ניווט ומסחר" בין המדינות. ב-29 במרץ 1929 שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים דיפלומטיים וביולי אותה שנה נפתחו נציגויות דיפלומטיות.
בראשיתם, היו היחסים בין המדינות לא יציבים, עקב הפיכות צבאיות שהתרחשו תדירות ברפובליקה הדומיניקנית. בין 1930 ל-1938 ושוב בין 1942 למותו ב-1961, נשלטה המדינה על ידי הדיקטטור רפאל טרוחיו. במהלך שנות שלטונו, היו היחסים קרים. מקסיקו אף העניקה מקלט לפוליטיקאים ולדמויות מפתח שברחו מהרפובליקה הדומיניקנית. אחרי ההתנקשות בטרוחיו ב-1961, חל שיפור ביחסים. ב-1963 נשיא הרפובליקה הדומיניקנית חואן בוסק היה הראשון בתפקידו שביקר במקסיקו.
באפריל 1965, מחשש שהרפובליקה הדומיניקנית תהפוך ל"קובה שנייה", שלחה ארצות הברית כוח נחתים שכבש את המדינה. מקסיקו גינתה את הפעולה האמריקאית ולא השתתפה בכוח מטעם ארגון המדינות האמריקאיות שפיקח על הנעשה במדינה. זמן קצר אחרי בחירתו של חואקין בלגר לנשיא הרפובליקה הדומיניקנית ביולי 1966 עזבו האמריקאים את המדינה והיחסים שבו לקדמותם. ב-1982, חוסה לופס פורטייו היה נשיא מקסיקו הראשון שביקר ברפובליקה הדומיניקנית.
מסחר

ב-2018 הסתכם המסחר בין המדינות ב-694 מיליון דולר. עיקר הייצוא של הרפובליקה הדומיניקנית למקסיקו כולל מכשירי חיתוך ומכונות, וממקסיקו מיוצאים בעיקר נפט ופלדה.
הרפובליקה הדומיניקנית היא שותפת הסחר ה-37 בגודלה של מקסיקו, ומקסיקו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה מצד הרפובליקה הדומיניקנית. חברות מקסיקניות השקיעו 6.7 מיליארד דולר ברפובליקה הדומיניקנית, וחברות דומיניקניות בעלות השקעות של 3.6 מיליון דולר.
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – שווייץ

| יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – שווייץ |
| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית: שווייץ


הרפובליקה הדומיניקנית: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
48,670: 41,277
אוכלוסייה
11,450,910: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
121,444: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,606: 99,060
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדומיניקנית לבין הקונפדרציה השווייצרית.