stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל קטורה
אזור הנחל

בשנות ה-50 של המאה ה-20 הקימו במקום אנשי הנח"ל שוקת. שוקת זו שופצה על ידי חברי קיבוץ גרופית. מי המעיין אינם ראויים לשתייה. בסביבות הנחל ניתן לראות עדרי יעלים וציפורים נודדות. במקום נמצאו מאובני צמחים שגילם מתוארך ל־90 מיליון שנה. שכבות הסלע מתאפיינות בצבעים שונים. שכבות של חרסית ירקרקה ואדומה וביניהם עורקים העשויים גבס גבישי צבעוני והוא ייחודי למקום. באזור הדרומי של הנחל גדלים עצי שיטה. בחלקם של עצי השיטה מטפס סהרון משלשל.
הערות שוליים

1 2  מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 15: הר הנגב והערבה, ירושלים, כתר, 2001, עמ' 178
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008370868805171  VIAF: 155159035185901380001   WorldCat (עם VIAF): 155159035185901380001
המחתרת הנורווגית

המחתרת הנורווגית במלחמת העולם השנייה החלה לפעול החל מתחילת המערכה בנורווגיה באפריל 1940 וסיימה את פעילותה ב-1945, עם כניעתה של גרמניה הנאצית.
העץ שניטע ביד ושם לכבוד המחתרת הנורווגית
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידת אומות העולם אינגביורג סלטן-פוסטוודט, חברת המחתרת הנורווגית ומצילתה של אסתר סמואל-כהן
עיקרי הפעילות

פעילותה של המחתרת הנורווגית התנהלה במספר מישורים: היא הצהירה על הלגיטימיות של הממשלה הגולה של נורווגיה ועל חוסר הלגיטימיות של משטר קוויזלינג הפרו-נאצי ושל שלטונו של יוזף טרבובן, הקומיסר הנאצי בנורווגיה; היא הגנה על דרום נורווגיה, ללא הצלחה אמנם, אך לפחות הצליחה לאפשר את בריחתה של ממשלת נורווגיה לגלות; והיא התנגדה בנשק, בפעולות חבלה, פשיטות קומנדו ופעולות של אי ציות אזרחי.
יחידות של המחתרת הנורווגית סייעו ליחידות קומנדו וליחידות צבא בריטי, בהן מנהלת המבצעים המיוחדים, שפשטו על מתקני צבא גרמניה בנורווגיה, וכן המשרד לשירותים אסטרטגיים. צופים מהמחתרת הנורווגית סייעו באיכון אוניות המלחמה ביסמרק וטירפיץ ובכך סייעו לצבא הבריטי להטביען. יחידה של המחתרת פגעה במאגר המים הכבדים של נורווגיה וכך פגעה בתוכניות הגרעין של גרמניה. פעולות אזרחיות לא אלימות היו הפצת עיתוני מחתרת, ענידת אטב ניירות (בעיקר על ידי סטודנטים) לאות מחאה וסירוב לסייע לגרמנים בנימוק של אי ידיעת גרמנית.
הפעולה המשמועתית של המחתרת היא החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה.
בפעולות המחתרת נהרגו 1,433 לוחמי מחתרת, מהן 255 נשים. מספר חברי המחרת נעצרו וכמו ארלינג באוק נלקחו למחנות ריכוז. לאחר המלחמה ארלינג באוק כתב מספר ספרים ואירועי המלחמה.
עיקרי הפעילות > תגובת הגרמנים

אחד ממעשי התגובה של הגרמנים לפעילות המחתרת הייתה השמדת הכפר טלאווג (אנ') ושליחת תושביו לזקסנהאוזן, שם מתו כמעט מחציתם, במעשה שהושווה למעשי הטבח באורדור-סור-גלאן ובלידיצה.
עיקרי הפעילות > הצלת יהודים

מעשה הצלת יהודי נורווגיה על ידי המחתרת הנורווגית נותר שנוי במחלוקת. במהלך המלחמה, בעיקר בשנת 1942, כ-1,100 מהם הצליחו לברוח דרך חציית הגבול השוודי. חלקם נעזרו בחבריהם ושכניהם ונמלטו באופן פרטני, אך רובם, כ-900, נעזרו בארגונים מתנועת ההתנגדות בצורה כזאת או אחרת, וכך ניצלו. לאורך השנים, הדיון הפנים-נורווגי גיבש מגוון דעות לגבי פעילות המחתרת בנושא זה, אשר מתאפיינים בקוטביות יחסית נחרצת. מצד אחד, יש הטוענים כי בהתחשב בנסיבות הקשות של המצב, חברי תנועת ההתנגדות עשו מה שהיה ביכולתם לטובת היהודים והצלתם, תוך סיכון עצמי וניצול משאבים. מנגד, ישנם אלה המביעים ביקורת קשה כלפי פעילותם, באומרם כי פעילותה של המחתרת בנושא זה הייתה לא מספיק יעילה, והיא לא הייתה במקום גבוה מספיק בסדר העדיפויות של תנועת ההתנגדות. נושאים כגון אנטישמיות וקבלת ה'יהודי' באופן שווה ושייך בחברה הנורווגית לפני המלחמה ובמהלכה, אף מגדילים מורכבותו של דיון זה במרחב הנורווגי, ואין הסכמה הגמוניית בנושא זה.
עיקרי הפעילות > הכרה

בספטמבר 1945 הנפיקה ממשלת נורווגיה את מדליית ההגנה (1945-1940) שהוענקה בין היתר ללוחמי המחתרת הנורווגית.
ראו גם

החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
גיבורי טלמרק
נורווגיה במלחמת העולם השנייה
סיגריד אוגוסטה גרין
הערות שוליים

↑  רויטרס, צנחו, גלשו בשלג ופוצצו: מת גיבור משימת סיכול תוכנית הגרעין הנאצית, באתר ynet, 21 באוקטובר 2018.
↑  Bruland, Bjarte, and Mats Tangestuen., The Norwegian Holocaust: changing views and representations, Scandinavian Journal of History : The Histories and Memories of the Holocaust in Scandinavia 36, no. 5 (2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557133405171  LCCN: sh2008113976 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנרי בסטיאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במאי 1891 
 פטירה:  1971 (בגיל 79 בערך) 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  תעשיין 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (25 באוגוסט 2003) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הנרי בסטיאן
 
הנרי בסטיאן (באנגלית: Henri Bastian;‏ 17 במאי 1891 – 1 בינואר 1971) היה תעשיין צרפתי, מחסידי אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה יהודים ממוות בידי הנאצים.
קורות חיים

הנרי בסטיאן נולד ב-17 במאי 1891 בגרנובל, צרפת. לאחר סיום לימודיו בבית הספר, למד באוניברסיטה "Arts et Métiers ParisTech", שנחשבת לאחת האוניברסיטאות היוקרתיות ביותר בצרפת, וסיים לימודי הנדסה.
בין השנים 1909–1911 עבד הנרי בחברה "PLM Network" כנהג קטר ומכונאי, עבודות שכיחות למהנדסים צעירים שבקשו לרכוש ניסיון. לאחר מכן, התגייס לצבא, שם שירת שבע שנים- ארבע מהן בזמן מלחמת העולם הראשונה. במהלך שירותו הצבאי הנרי לקח חלק בקרב ורדן. הנרי עזר בתחזוקת הדרך שנקראה "הדרך הקדושה", שהייתה הדרך היחידה שחיברה בין שדה הקרב לבין העיר הקרובה, ודרכה הובלו מזון ותחמושת לחיילים הצרפתים תחת הפגזות הגרמנים. לאחר שביתת הנשק ב-1918, הנרי לקח חלק במשימת איסוף ושיקום כלי הנשק הצרפתים משטח גרמניה.
בשנת 1921, הוא עבר לוילפראנש (אנ') יחד עם ידידו ג'ורג' מנגין, אותו הכיר במהלך שירותו הצבאי. הנרי פגש את אחותה של ארוסתו של ג'ורג', והשניים נישאו. ג'ורג' והנרי החלו לעבוד במפעלי כותנה של חברת מרדואל (MARDUEL) והנרי חווה שם הצלחה. השניים המשיכו לעבוד ולפתח את החברה בארבעים השנים הבאות. בשנת 1928, הנרי חבר לצ'ארלס סיב, מנהל C.G.C.E.M "Titan", והשניים הקימו ארגון פרטי בוילפראנש בשם "קרן הקצאה למשפחות ועובדים סוציאליים". הקרן נהייתה למרכז רווחה והיוותה מאוחר יותר השראה למייסדי הביטוח הלאומי בצרפת בשנת 1946 כשהשניים כוננו את המערכת הלאומית לקצבאות משפחתיות. בין השנים 1939–1940, הנרי שירת כקצין מילואים באזור קוברי בצרפת. ביוני 1940, הכוחות הצרפתים באזור התבקשו להיכנע לחיילים הגרמנים. הנרי וכמה מחבריו התנגדו לפקודה והחבורה החלה לצעוד לכיוון הגבול השווייצרי. הם הצליחו להימלט מהחיילים הגרמנים והגיעו לשטחים הלא כבושים, ביניהם וילפראנש. לאחר ששוחרר מהצבא, הנרי המשיך לעבוד במפעלי הכותנה של MERDUEL.
לעומת רבים מן הצרפתים, הנרי נלחם בכיבוש הנאצי ועזר לפליטים רבים שבאו מכיוון הגבול המזרחי של צרפת עם גרמניה. על מנת שיוכל להציל מספר רב יותר של אנשים, בשנת 1940 הנרי לקח על עצמו את תפקיד הנציג המחוזי מטעם קרן הסעד הלאומית (Secours National) שהייתה אחראית לסיוע לפליטים מטעם ממשלת וישי. באותו הקיץ, הנרי סייע לפליטים מהפרובינציות המזרחיות, חלקם סטודנטים שאילו היו נשארים בביתם היו מגויסים לורמאכט מאחר שאזורים אלו נחשבו חלק מהרייך. הנרי סייע להם במזון, דיור ואף במציאת מקורות פרנסה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

עם החלת חוקי הגזע על היהודים הזרים והצרפתים בצרפת ועם היוודע להנרי דבר קיומו של מחנה המעצר גירס, הנרי הצטרף לפעולות ההצלה של פייר שאייה ואלכסנדר גלסברג. כאשר איבה גלסברג חיפש אחר מקום למסתור ליהודים שפנו לעזרתו, הנרי הציע פונדק לשעבר שעמד לרשותו. הפונדק הפך לנקודת עצירת ביניים ליהודים נמלטים, בדרכם למקלט בטוח בו זמנית שהו בפונדק כחמישים יהודים למשך מספר חודשים.
הנרי גם פעל להצלת ילדים יהודים ממחנה בוינסיו קישור, צרפת. בשנת 1943, הנרי פעל להקים מעון לילדים של עובדי עבודת כפייה שנשלחו לגרמניה על ידי שירות עבודת כפייה (STO). הנרי מינה לניהול הפעוטון את רופאת הילדים היהודיה ד"ר סילבי קרלין, שרישיונה נשלל ממנה בעקבות החלת חוקי הגזע על ידי ממשלת וישי. הנרי השיג לסילבי מסמכים מזויפים עם זהות צרפתית ומינה אותה כאחראית על ההתייעצויות הרפואיות הנוגעות לתינוקות במחוז. תפקיד זה כלל גם מתן טיפול רפואי לילדים. קבוצה זו כללה את הילדים היהודים שהנרי החביא.
הנרי סייע לסילבי למצוא מקום מסתור למשפחתה ולמכרים יהודים נוספים ובעדותה סילבי כתבה כי מצילה הנרי, הקדיש את כל חייו למען שירות האחר.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הנרי המשיך לפעול למען החברה באופן נמרץ. כאשר ממשלת צרפת הקימה את המערכת הלאומית לקצבאות משפחתיות בשנת 1946, הנרי מונה כנשיאה וכיהן בתפקיד זה במשך כ-15 שנים. במהלך תפקידו הוא הקים חמישה מוסדות סוציאליים בערים המרכזיות בצפון צרפת, באזור העיר רואן. בנוסף, הקים בית תמחוי למבוגרים בני 65 ומעלה, בו חולקו מאות מנות חמות לנזקקים מדי יום. בנוסף הוא הקים חברה לרפואה תעסוקתית הקרויה כיום על שמו - "מרכז הנרי בסטיאן". עם מותו של חברו דובור, הנרי מונה לנשיא איגוד הסיוע לקשישים, ובמסגרת התפקיד הוא סיים את בנייתם של בתי אבות - "Residence Dubure" . הוא היה גם מייסד פעיל בעמותה PACTE שעזרה בשיפוץ ובניית בתים. בזכותו נבנה מרכז לילדים ונוער ברואן.
הנרי בסטיאן נפטר בגיל 80 ממחלת לב. בשנת 1995, נקרא על שמו רחוב בוילפראנש.
הכרה והנצחה

ב-25 באוגוסט 2003, יד ושם הכירה בהנרי בסטיאן כחסיד אומות העולם.
הערות שוליים

1 2 3 4  המידע בערך מבוסס על תיק חסידי אומות עולם מספר 10080, בארכיון יד ושם
זוויאהל

.
זוויאהל (אוקראינית: Звягель; יידיש: זוועהיל) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה. אוכלוסייתה מונה כ-55,000 איש (2022). העיר נמצאת במקום התנקזות הנהר סמולקה לסלוץ', כ־217 קילומטר מערבית לקייב על שתי דרכים מרכזיות. העיר ידועה כמרכז יהודי חשוב, וכמרכז חסידי חשוב, על שמה הקודם של העיר נקראת חסידות זוועהיל.
היסטוריה

האזכור הראשון של העיר בשנת 1256, בדברי הימים של נסיכות גליציה-ווהלין בשם "ווזוויאהל" (Возвягель) לאחר מכן זוויאהל (Звягель); ביידיש שם זה נכתב זוועהיל. שנה לאחר מכן הנסיך דניאיל מגליציה שרף את העיר לאחר שתושביו סירבו להיכנע לו. מאז הפכה העיר לכפר קטן. ב־1280 הוא נכבש על ידי המונגולים. המקום נותר בחורבותיו עד שבשנת 1507 בנה במקום הנסיך קונסטנטין מאוסטרוה מבצר. מסביב למבצר התחילה להתפתח עיר חדשה. ב־1620 היו בעיר חמישה רחובות ו־403 בתים. העיר נפגעה מאוד במרד בוגדן חמלניצקי בשנים 1648–1649. ב־1740 הוקם בית הכנסת הגדול. ב־1793, כתוצאה מחלוקת פולין השלישית, הפכה העיר לחלק מהאימפריה הרוסית. ב־1795 שם העיר שונה לנובוהרד-וולינסקי.
בשנים 1795–1804 שימשה כמרכז החבל (גוברניה) ווהלין. ב־1804 הועבר המרכז לז'יטומיר. בערך משנות ה'תק"ן (1790) ייסד בה הרב משה גולדמן מרכז חסידי שהתקיים במשך דורות, עד שצאצאיו עלו ארצה. בשנת 1903 הועברה לעיר ישיבת "אור תורה", בה למדו 70 תלמידים, עם מייסדה וראשה הרב יואל שורין ("העילוי מפולטבה"), לאחר שבברז'ניצה (בה נוסדה בשנת 1896) הייתה שרפה גדולה שפגעה קשות ביהודים. בשנת 1915 מנתה אוכלוסיית העיר 22,809 תושבים, כאשר כמחצית מתושביה היו יהודים. העיר נפגעה קשות במלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1922 היו בה רק 12,858 תושבים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בקיץ 1919 נערך פוגרום רחב ממדים בו נרצחו כ-1,000 יהודים.
העיר ידעה התפתחות מואצת בשנות השלטון הקומוניסטי הראשונות. היא שינתה את צורתה עד לבלי הכר מעיירה יהודית-פולנית טיפוסית לעיר סובייטית עם בסיסים צבאיים. בשנת 1939 הוחל בסלילת כביש קייב-לבוב שעבר דרך העיר. העיר נפגעה קשות במלחמת העולם השנייה. רוב בנייניה, כולל בית הכנסת הגדול, נהרסו. בית הקברות היהודי נהרס אף הוא, ומצבותיו שימשו לבניית כביש. הבתים מעץ נשרפו כליל. ב-23 בספטמבר 1941 ירו הגרמנים בקרוב ל-4,000 מיהודי העיר ביער סמוך. לאחר מכן, רוכזו יתר יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נרצחו במספר אקציות ביערות הסביבה. בשנת 1945 הוחל בשיקום העיר.
ב-2022 שונה שמה של העיר חזרה לזוויאהל באופן רשמי.
הערות שוליים

↑  ועדת הסטטיסטיקה המרכזית של אוקראינה, מרשם אוכלוסין של שנת 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542748605171  GND: 7654635-4  LCCN: n97043054  LNB: 000345567  SUDOC: 194433595  VIAF: 154942088   WorldCat (עם VIAF): 154942088 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
1 (אלבום של הביטלס)

1 הוא אלבום להיטים של להקת הרוק האנגלית "הביטלס", שיצא במקור ב־13 בנובמבר 2000, במלאת 30 שנה להתפרקות הלהקה. האלבום כולל אוסף של סינגלים אשר זכו במקום הראשון במצעדים בבריטניה ובארצות הברית בין השנים 1962–1970. זה היה אלבומה הראשון של הלהקה שהיה זמין בתקליטור אחד בלבד.
האלבום זכה להצלחה מסחרית ועמד בראש מצעדים ברחבי העולם, כאשר עד כה מכר למעלה מ־31 מיליון עותקים.
נכון לשנת 2013, "1" הוא האלבום הרביעי הנמכר ביותר בארצות הברית מאז שהחל מדד נילסן סאונד-סכאן לעקוב אחר מכירות האלבומים בארצות הברית בינואר 1991, והאלבום הנמכר ביותר של שנות האלפיים בארצות הברית. האלבום יצא בהוצאה מחודשת בספטמבר 2011, ובכמה מהדורות דלוקס שונות, המקיפה שבהן היא סט של שלושה דיסקים בשם 1+, הכוללת דיסקי וידאו.
החל מיוני 2015, "1" הוא האלבום השישי הנמכר ביותר במאה ה-21 בבריטניה, לאחר שמכר למעלה מ-3.1 מיליון עותקים.
הרכב האלבום

הלהיטים הופקו על ידי המפיק ג'ורג' מרטין ושלושת חברי הלהקה שחיו אז. האלבום כולל את שירי הביטלס שהגיעו למקום הראשון בבריטניה או בארצות הברית. עם זאת, ישנם כמה יוצאי דופן:
אף על פי שהשיר "For You Blue" הגיע למקום הראשון במצעדים יחד עם "The Long and Winding Road", הוא נחשב כצד B בלבד.
השיר "Day Tripper" נכלל באלבום, מכיוון שהוא הגיע למקום הראשון בבריטניה כצד A כפול עם "We Can Work it Out", אם כי בארצות הברית רק "We Can Work it Out" היה במקום הראשון.
שני סינגלים מובילים בולטים שכתב ג'ון לנון ויצאו הן בבריטניה והן בארצות הברית הושמטו מסיבה לא ידועה: "Please Please Me" ו - "Strawberry Fields Forever". הראשון היה הסינגל הראשון של הביטלס בבריטניה שהגיע למקום הראשון בכל המצעדים הבריטיים (כולל הגרף ששודר ברשת הרדיו/ הטלוויזיה הלאומית). השיר השני, "Strawberry Fields Forever" היה חלק מסינגל A כפול יחד עם "Penny Lane", שהגיע למקום הראשון במגזין המוזיקלי New Musical Express ולמקום השני במצעדים האחרים בבריטניה.
העטיפה

העטיפה של 1 נועדה להיות פשטנית ושאפתנית בו זמנית. הכיסוי עוצב על ידי ריק וורד, ומורכב מ-1 צהוב פופ ארט על רקע אדום. הדגש על הספרה אחת שימש באוספים רבים של להיטי מקום אחד של אמנים שונים שהגיעו לפני אלבום זה; למשל, "ELV1S" מאת אלביס פרסלי או "מקומות ראשונים" מאת הבי-גיי. כריכה האחורית של האלבום מציגה את התמונות המפורסמות של הביטלס שצולמו על ידי ריצ'רד אבדון והוגנו בזכויות יוצרים ב־17 באוגוסט 1967.
1 יצא ברחבי העולם בפורמט תקליטור וקלטת. תקליט יצא רק בבריטניה. התקליטור כולל חוברת בת 32 עמודים עם עמוד צבעוני עם עטיפות תמונה בינלאומיות (בסך הכל מוצגים 163 כריכות בכל החוברת) ופרטים (תאריך הקלטה, מיקום, תאריך יציאה, סטטיסטיקות מצעד) לכל אחד מהסינגלים. בשני העמודים הראשונים שלו נכלל קולאז' עם המשפט "27 No. 1 singles = 1" (ששימש כביטוי לתפיסה עבור מודעות פרומו לאלבום), והקדמה מאת ג'ורג' מרטין.
התקליט והקלטת שומרים על האמנות העיקרית של גרסת התקליטור, אך בצורה שונה. גרסת התקליט הכפול לא יצאה לאור בארצות הברית, אך המהדורה הבריטית המיובאת הייתה זמינה. גרסת הוויניל כוללת כרזת קיפול גדולה בצבע מלא המציגה 126 שרוולי תמונות (37 פחות מאשר בתקליטור), ושכפול של ארבע תמונות ריצ'רד אבדון. פורטרטים של Avedon מופיעים גם בחלק הפנימי של הכיסוי של קיפול השער. אריזת הדלוקס של אלבום הוויניל, על ארבעת הפורטרטים והפוסטר שלו, מזכירה את זו של אלבום הכותרות שלהם משנת 1968.
רשימת השירים

| רצועה | שירה מובילה | אורך |
| --- | --- | --- |
דיסק ראשון: 
| 1. Love Me Do | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:21 |
| 2. From Me to You | ג'ון לנון ופול מקרטני | 1:55 |
| 3. She Loves You | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:21 |
| 4. I Want to Hold Your Hand | ג'ון לנון | 2:24 |
| 5. Can't Buy Me Love | פול מקרטני | 2:11 |
| 6.A Hard Day's Night | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:33 |
| 7. I Feel Fine | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:18 |
| 8. Eight Days a Week | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:43 |
| 9. Ticket to Ride | פול מקרטני | 3:04 |
| 10. Help! | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:18 |
| 11. Yesterday | פול מקרטני | 2:05 |
| 12. Day Tripper | כולם ביחד | 2:48 |
| 13. We Can Work It Out | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:15 |
| 14. Paperback Writer | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:16 |
| 15. Yellow Submarine | רינגו סטאר | 2:37 |
| 16. Eleanor Rigby | פול מקרטני | 2:06 |
דיסק שני: 
| 1. Penny Lane | פול מקרטני | 3:00 |
| 2. All You Need Is Love | ג'ון לנון | 3:46 |
| 3. Hello, Goodbye | פול מקרטני | 3:26 |
| 4. Lady Madonna | פול מקרטני | 2:15 |
| 5. Hey Jude | פול מקרטני | 7:03 |
| 6. Get Back | פול מקרטני | 3:12 |
| 7. The Ballad of John and Yoko | ג'ון לנון | 2:57 |
| 8. Something | ג'ורג' האריסון | 3:01 |
| 9. Come Together | ג'ון לנון | 4:16 |
| 10. Let It Be | פול מקרטני | 3:48 |
| 11. The Long and Winding Road | פול מקרטני | 3:36 |
קרדיטים

ג'ון לנון: שירה, גיטרות, בס, פסנתר, מפוחית
פול מקרטני: שירה, בס, פסנתר, גיטרות
תופים בשיר "the ballad of John and yoko"
ג'ורג' האריסון: גיטרות, שירת ליווי, שירה עיקרית בשיר "Something"
רינגו סטאר: תופים, כלי הקשה, טמבורין, שירה מובילה ב"צוללת צהובה"
קרדיטים > מוזיקאים נוספים

ג'ורג' מרטין: פסנתר בשירים "A Hard Day's Night" ו - "Penny Lane".
מל אוונס: תוף בס בשיר "Yellow Submarine"
בילי פרסטון: אורגן בשיר Let It Be, Something, פסנתר חשמלי ב-Get back, the Long and Winding road
אנדי ווייט: תופים בשיר "Love Me Do"
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2023> מדינה |   ‏‏‏  2023> מצעד |   ‏‏‏  2023> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הרוק והאלטרנטיבי | 57 |
הערות שוליים

↑  Grein, Paul (28 באוגוסט 2013), "Week Ending Aug. 25, 2013. Albums: A Let-Down For John Mayer", Chart Watch, Yahoo, אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Lamb, Bill (10 בדצמבר 2009). "Nielsen SoundScan Lists Top Selling Albums and Digital Songs of the Decade". About.com. ארכיון מ-16 במרץ 2012. נבדק ב-10 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Beatles "1" – Remastered 2011 | Beatles Blog (אורכב 27.01.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Copsey, Rob (9 ביוני 2015). "Official Biggest Selling Albums of the decade so far revealed". Official Charts Company. ארכיון מ-1 בנובמבר 2015. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פול מקרטני, רינגו סטאר וג'ורג' האריסון
↑  "The Beatles – 1 (Cassette)". Discogs.com. ארכיון מ-1 בדצמבר 2017. נבדק ב-29 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Top Rock & Alternative Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4f539c70-1a19-37a3-ba14-979f11fc0686
הים התיכון

ערך זה עוסק בים. אם התכוונתם למחוז בטורקיה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  בין היבשות אסיה, אפריקה ואירופה
 סוג:  ים בין-יבשתי
 ים של:  האוקיינוס האטלנטי ומחובר במצר גיברלטר
 מידות
 שטח:  2,500,000 קמ"ר
 נפח:  4,300,000 קמ"ק
 אורך מרבי:  3,860 ק"מ
 עומק מרבי:  5,267 מטר
 ‏עומק ממוצע:  1,500 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  3.5% עד 3.9%
 נהר מזין:  עשרות נהרות
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת, צרפת, איטליה, סלובניה, קרואטיה, ספרד, מלטה, קפריסין, מונטנגרו, סוריה, אלג'יריה, בוסניה והרצגובינה, יוון, לוב, תוניסיה, מרוקו, אלבניה, מצרים, לבנון, ישראל, טורקיה, הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין 
 איים:  קפריסין, כרתים, רודוס, סרדיניה, קורסיקה, סיציליה, מלטה, מיורקה, מנורקה ועוד כ-3,300 איים אחרים
 תחלופת המים:  80–100 שנים
 קואורדינטות:  34°N 19°E﻿ / ﻿34°N 19°E﻿ / 34; 19
 מפה פיזית-מדינית של אזור הים התיכון
 
הגדה המזרחית של הים התיכון מראש הנקרה
הים התיכון בישראל
הים התיכון הוא ים בין-יבשתי הנמצא בין היבשות אסיה, אפריקה ואירופה. הים מחובר לאוקיינוס האטלנטי במצר גיברלטר במערב, לים השחור במצרי הדרדנלים והבוספורוס במזרח ולים סוף באמצעות תעלת סואץ בדרום מזרח. שטחו של הים מהווה 3% משטח הימים והאוקיינוסים בעולם.
הים התיכון אינו מתאפיין בגלים גבוהים במיוחד, שכן החיבור לאוקיינוס צר והים קטן מכדי שמערכות מזג אוויר ייצרו בו גלים גדולים מאוד. מחזורי הגאות והשפל חלשים יחסית לאוקיינוסים וכמעט שאינם מורגשים. לאורך חופיו הצפוניים, ים התיכון צלול, עמוק ושקט. ליד חופי ישראל מתאפיין הים במשטר סערות חזקות יחסית ובערבול החול במים, מה שיוצר לעיתים עכירות.
הים התיכון מהווה יעד תיירותי לכשליש מכלל התיירות הבין-לאומית. תיירות זו מתרכזת בעיקר לאורך חופיו המשתרעים על פני 46,000 ק"מ, שמתוכם 25,000 ק"מ הם אזורים אורבניים. לאורך חופי הים התיכון מתגוררים כ־150,000,000 תושבים ובעונת הקיץ מספר זהה של תיירים מבקרים בו.
הים התיכון שימש עורק תחבורה ראשי בעולם העתיק הידוע, וקישר בין התרבויות הרבות שהתהוו לחופיו, בהן תרבויות מצרים, יוון, רומא וכן התרבויות הפיניקיות ותרבויות ארץ ישראל. כיום מתקיימת בו 30% מכלל התחבורה וההובלה הימית בעולם.
אטימולוגיה

המילה העברית תיכון משמעה אמצעי, מרכזי, נמצא בתווך. שמו של הים התיכון נגזר מהמילה הלטינית mediterraneus שמשמעו מֶרְכָּזָהּ שֶׁל הָאָרֶץ או בֵּין יַבָּשׁוֹת כלומר בין אפריקה לאירופה. ניתן לפרק את המילה כאשר medius משמעו מֶרְכָּז, בֵּין או תָּוֶךְ, ו-terra משמעו ארץ או יבשת. ממצאים היסטוריים מצביעים על כך שהרומאים האמינו שהים נמצא במרכז העולם, ולכן העניקו לו שם זה, ביוונית עתיקה הים נקרא Mesogeios ומשמעותו זהה.
הרומאים קראו לו גם "הים שלנו" (Mare Nostrum) וגם "הים הפנימי" (Mare internum) והם היו הישות המדינית היחידה ששלטה על כל חופי הים התיכון.
בימי קדם נודע הים התיכון בשם הים הגדול, והוא נזכר בשם זה לא פעם במקרא, כציון לגבולה המערבי של ארץ כנען. שם נוסף שניתן לים התיכון במקרא הוא הים האחרון, שמשמעו הים האחורי, שנמצא מאחור מנקודת המבט של הצופה מזרחה ("קדימה"). עוד הוא נזכר בכתבי היתדות בשם הים העליון, לעומת הים התחתון, הוא המפרץ הפרסי, שאליו זרמו נהרות הפרת והחידקל. כינויים נוספים הם ים יפו וים פלשתים. התלמוד מכנה אותו ימא דקיסרין, ימה של חיפה וימה של עכו (ייתכן שכינויים אלו לא מכוונים לים כולו, אלא לחלק הסמוך לאותו מקום).
בטורקית קוראים לים התיכון הים הלבן (Akdeniz), היות שבשפה זו רוחות השמיים סומנו בעבר בצבעים: דרום הוא אדום, צפון הוא שחור, מזרח הוא צהוב או ירוק, ומערב הוא לבן. בערבית הים הלבן התיכון (البحر الأبيض المتوسط).
ברוב השפות כיום שם הים נגזר במשמעותו או מהים התיכון או מהים הלבן.
באוקיינוגרפיה מכונה הים בשם הים הבין-יבשתי האירו-אפריקאי (Eurafrican Mediterranean Sea), או הים הבין-יבשתי האירופי (European Mediterranean Sea), כדי להבחינו מימים בין-יבשתיים אחרים בעולם.
מיתולוגיה והיסטוריה > מיתולוגיה

מיתוסים רבים קשורים לים התיכון, לחופי הארצות שלו ולאיים שבו. הים האגאי נקרא על שם המלך אַייגֵאוּס, שהטיל עצמו אל מימיו בייאושו, כשראה את ספינת בנו תסאוס חוזרת הביתה ומפרשיה שחורים, האות שקבע להודיעו אם ימות בנו במסעותיו. אלא שתסאוס חזר חי, שכח את הבטחתו לאביו ולא החליף את מפרשי הספינה לפני הגיעו לקרבת יוון.
באי כרתים ידוע הסיפור על המינוטאורוס, מפלצת בעלת גוף אדם וראש פר, ששכנה בלבירינת. המלך מינוס גבה מנתיניו מס שנתי של קורבנות אדם להאכילה. את המבוך לשיכון המפלצת בנה הבנאי האומן דיידלוס, וכאשר ציווה המלך מינוס להמיתו בשל גילוי סוד המבוך, עיצב כנפי שעווה לו ולבנו איקרוס כדי להימלט מכרתים. איקרוס לא שמע בקול אביו, המריא גבוה מדי והשמש המסה את כנפיו. הוא צנח אל הים וטבע. דיידלוס הגיע בשלום למחוז חפצו. באי כרתים גדל זאוס, מלך האלים.
אלת היופי אפרודיטה נולדה, על פי האגדה, מקצף גלים ורכבה על קונכייה אל האי קיתרה וממנו אל קפריסין.
"סלע אנדרומדה", אליו לפי האגדה נכבלה אנדרומדה, נמצא בחוף הים של יפו.
במדרשי התורה מציינים שבימי דור אנוש עלה האוקיינוס והציף שליש מהעולם עד עכו ויפו. יש הטוענים לפיכך שהים התיכון לא נוצר בששת ימי בראשית אלא לאחר מכן ובשל כך אין מברכים עליו את הברכה "עושה מעשה בראשית" אלא ברכה מיוחדת לו "שעשה את הים הגדול".[דרוש מקור]