אוסטריה תחת השלטון הנאצי
הרפובליקה האוסטרית הראשונה

הרפובליקה האוסטרית הראשונה הכעיסה הרבה פאן-גרמנים אוסטרים שהעלו את הטענה שהרפובליקה הפרה את ארבע עשרה הנקודות שהוכרזו על ידי נשיא ארצות הברית וודרו וילסון במהלך שיחות השלום, ובמיוחד את הזכות ל"הגדרה עצמית" של כל האומות.
החיים והפוליטיקה בשנים הראשונות התאפיינו בבעיות כלכליות חמורות (אובדן אזורי תעשייה ומשאבי טבע בצ'כוסלובקיה העצמאית באותה תקופה), היפר-אינפלציה ומתיחות גוברת מתמדת בין הקבוצות הפוליטיות השונות. מ-1918 עד 1920 הובילה את הממשלה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולאחר מכן הובלה הממשלה על ידי המפלגה הנוצרית-סוציאלית בקואליציה עם הלאומנים הגרמנים.
ב-31 במאי 1922, פרלט איגנץ זייפל הפך לקנצלר של הממשלה הנוצרית-סוציאליסטית. הוא הצליח לשפר את המצב הכלכלי בעזרתו הכספית של חבר הלאומים (רפורמה מוניטרית). מבחינה אידאולוגית, זייפל היה אנטי-קומוניסט מובהק ועשה כל שביכולתו כדי לצמצם, ככל שניתן, את השפעת הסוציאל-דמוקרטים – שני הצדדים ראו בכך עימות בין שני מעמדות חברתיים.
צבא אוסטריה הוגבל ל-30,000 איש על ידי בעלות הברית וכוח המשטרה היה מצויד בצורה גרועה. כבר ב-1918 הוקמו שומרי הבית הראשונים כמו ה-Kärntner Abwehrkampf. בשנת 1920 בטירול הוכנס ה-Heimwehr הראשון לתפקיד בפיקודו של ריכרד שטיידל בסיוע הארגון הבווארי Escherich. עד מהרה באו מדינות אחרות. בשנת 1923 חברי הארגון המונרכיסטי "אוסטרה" ירו למוות בעובד והסוציאל-דמוקרטים הקימו ארגון מגן משלהם. קבוצות צבאיות למחצה אחרות הוקמו מחיילים פעילים לשעבר וחברי הכנסייה הקתולית. ה-Vaterländische Schutzbund (מגיני המולדת) היו נציונל-סוציאליסטים. מאוחר יותר הם הקימו את ה-Sturmabteilung האוסטרי (SA).
מפלגת הפועלים הגרמנית נוסדה בבוהמיה כבר ב-1903. זה היה אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. היא תמכה בלאומיות גרמנית ובאנטי -קלריקליזם, אך בהתחלה לא הייתה אנטישמית במיוחד. מפלגה זו עמדה בעיקר על הפיכת אוסטריה והגרמנים האוסטרים לחלק מגרמניה. ב-1909, עורך הדין ולטר ריהל הצטרף למפלגה והוא הפך למנהיג ב-1918. זמן קצר לאחר מכן שונה השם למפלגת הפועלים הלאומית-סוציאליסטית הגרמנית (Deutsche Nationalsozialistische Arbeiterpartei;‏ DNSAP). לאחר נפילת המלוכה התפצלה המפלגה למפלגה צ'כוסלובקית ולמפלגה אוסטרית בפיקודו של ריהל. משנת 1920 ואילך מפלגה אוסטרית זו שיתפה פעולה הדוק עם מפלגת הפועלים הגרמנית (DAP) שהוקמה במינכן ולאחר מכן עם מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei‏; NSDAP), שאדולף היטלר הנהיג לאחר 1921. ב-1923 מנתה מפלגתו של ריהל כ-23,000 חברים והיא הייתה גורם שולי בפוליטיקה האוסטרית. בשנת 1924 חל פיצול נוסף וקרל שולץ הוביל קבוצת פיצול. השניים התנגדו זה לזה. בשנת 1926 ייסד ריכרד זוכנווירת את הענף האוסטרי של המפלגה הנאציונל-סוציאליסטית הגרמנית של היטלר בווינה. בערך באותה תקופה בניטו מוסוליני הקים את הדיקטטורה הפשיסטית שלו באיטליה והפך לבעל ברית חשוב של הימין הקיצוני.
הנציונל-סוציאליסטים האוסטרים הקשורים להיטלר (נאצים) קיבלו רק 779 קולות בבחירות הכלליות של 1927. הקבוצה החזקה ביותר מלבד הסוציאל-דמוקרטים הייתה קואליציית האחדות בראשות המפלגה הנוצרית-סוציאלית אך כללה לאומנים גרמנים וקבוצות של ריהל ושולץ. במהלך השנים הללו היו תכופות מעשי אלימות חמורים בין הפלגים החמושים השונים ואנשים נהרגו באופן קבוע. בבחירות הכלליות של 1930, הסוציאל-דמוקרטים היו המפלגה הגדולה ביותר. המפלגה הנוצרית-חברתית הגיעה למקום השני אך נשארה בתפקיד בקואליציה עם מפלגות קטנות יותר. הנציונל-סוציאליסטים האוסטרים הקשורים ל-NSDAP של היטלר קיבלו רק 3.6% מהקולות ולא הצליחו להיכנס לפרלמנט. בשנים הבאות זכו הנאצים בקולות על חשבון הקבוצות הלאומיות הגרמניות השונות, שרצו גם הם באחדות עם גרמניה. לאחר 1930 ה-NSDAP של היטלר הכפיל את מספר חבריו מדי שנה בגלל המשבר הכלכלי. אחת הסיסמאות שלהם הייתה, "500,000 מובטלים - 400,000 יהודים - מוצא פשוט; הצביעו נציונל-סוציאליזם".