stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאים (בית המקדש)
מקדש יחזקאל

לעומת זאת במקדש יחזקאל (שם נקראים "צלעות") ישנם 33 תאים. 5 על 3 קומות בצפון, וכן בדרום. ושלושה זה על גב זה במערב. מידת כל אחד קנה שהוא שש אמות.
ראו גם

בית המקדש
הערות שוליים

↑  ספר מלכים א', פרק ו', פסוק ו', מידות ד', ד'
↑  ספר יחזקאל, פרק מ', פסוק ז'
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
שואוטק

| --- | --- |

שואוטק במהלך הופעה במועדון הלילה XStatic שבקופנהגן, דנמרק ב-2010
 מקום הקמה:  איינדהובן 
 מוקד פעילות:  איינדהובן, הולנד
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  מפיקים, תקליטנים
 סוגה:  טכנו (2001 - 2003) הארדסטייל (2003-2012) אלקטרו-האוס, פרוגרסיב האוס  (2012 - ההווה)
 חברת תקליטים:  Dim Mak Records, Skink Records, Spinnin' Records
 שיתופי פעולה בולטים:  טייסטו, הארדוול, ג'סטין פריים, Bassjackers, Noisecontrollers, סוני ווילסון, We Are Loud!, Ookay, דייוויד גטה
 www.showtek.nl
 חברים
 ואוטר ינסן שורט ינסן
 
שואוטק בהופעה ב-2009
שואוטק (בהולנדית: Showtek) הוא שם הבמה של האחים ואוטר ושורט ינסן, צמד הולנדי שיוצר ומפיק מוזיקה אלקטרונית משנת 2001. הצמד בתחילתו יצר טרקים בסגנון טכנו אך שנתיים מאוחר יותר עברו לסגנון ההארדסטייל ותוך כמה שנים הפכו לאחד מהשמות הגדולים ביותר של הז'אנר. החל מ-2012, שואוטק יוצרים מגוון רחב יותר של סגנונות, ביניהם אלקטרו-האוס ופרוגרסיב האוס. ב-2012, שואוטק החלו בפרויקט Crazy Collabs שהוא פרויקט שיתופי פעולה עם אמנים שונים מסגנונות שונים של מוזיקת דאנס, ביניהם טייסטו, הארדוול, ג'סטין פריים, Bassjackers וצמד ההארדסטייל Noisecontrollers. בנוסף להיותם יוצרים הם גם משמשים כמפיקי מוזיקה עבור אומנים שונים.
שואוטק הם המקימים של חברת ההקלטות Skink, שהוקמה במקור כתת-חברה של Spinnin' Records וכיום חברה עצמאית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007 - Today Is Tomorrow
2009 - Analogue Players in a Digital World
דיסקוגרפיה > אלבומי קומפילציה

2008 - X-Qlusive
דיסקוגרפיה > אלבומי מיקס

2008 - 'Dutch Master Works Presents Showtek 'We Live for the Music
2009 - Andy Whitby & Showtek & Ed Real – Euphoria: Hard Dance Awards 2009
2010 - BeXta / Showtek / Peewee Ferris - Central Energy 2010
2010 - Fuck The System
דיסקוגרפיה > כמפיקים

"Marcel Woods – "Advanced
"Marcel Woods – "Inside Me
"Marcel Woods – "Tomorrow
"Marcel Woods – "BPM
"Marcel Woods – "The Bottle" / "Everything
"Boys Will Be Boys – "We Rock EP
"Marcel Woods – "Champagne Dreams
"Tiësto & Marcel Woods – "Don’t Ditch
"Tiësto – "Maximal Crazy
"(Album‏) Allure – "A Kiss From The Past
"Allure Feat. Jes – "Show Me The Way
"Allure Feat. Lindsey Ray – "I’m Home
"Allure Feat. Jeza – "You Say It’ll Be Okay
"Allure – "A Kiss From The Past
"Allure ft. Emma Hewitt – "No Goodbyes
"Allure ft. Kate Miles – "My Everything
"Allure – "Guilty Pleasures
"Allure Feat. Christian Burns – "On The Wire
"Allure Feat. Emma Hewitt – "Stay Forever
"Marcel Woods – "Sunrise
"Marcel Woods – "Questionary
"Marcel Woods – "3Stortion 2011
"Chris Brown – "Nobody’s Perfect
"Tiësto & Allure – "Pair Of Dice
"Marcel Woods – "Guaba
"Tiesto – "Miami
"Marcel Woods & W&W – "Trigger
"Marcel Woods & Allure - "Ready
"Tiësto – "Chasing Summers
"Marcel Woods – "Black Angus
"Marco V & Marcel Woods –"Scream
"Showtek feat. We Are Loud! & Sonny Wilson - "Booyah
"Showtek & Noisecontrollers - "Get Loose
דיסקוגרפיה > סינגלים אחרים

"Save The Day" / "Bassment"
"Controller"
"Seid Ihr Bereid"
"Choruz"
"Save The Day Again"
"Rockin' Steady"
"'Brain Crackin"
"3 'The Hard Way" / "Bangin" (עם Gizmo)
"Puta Madre"
"The Colour of The Harder Styles"
"Puff Green Dutch Stuff"
"Early Sounds"
"We Dominate"
"Partylover"
"Born 4 Thiz" / "Raver"
"FTS
"Shout Out" (בשיתוף עם MC DV8)
Today Is Tomorrow" – Album Sampler 001"
Today Is Tomorrow" – Album Sampler 002"
"Apologize"
"We Live For The Music"
"Skitzo" (עם Deepack)
"Black 2008"
"We Speak Music"
"Freak"
"The F-Track"
"Faces" (בשיתוף עם Zushi)
"World Is Mine"
"Freak" (בשיתוף עם MC Stretch)
"Electronic Stereophonic" (בשיתוף עם MC DV8)
"Here We Fucking Go"
"Generation Kick & Bass"
"Own The Night" (בשיתוף עם MC DV8)
"Dutchie" (בשיתוף עם MC Stretch)
"Fast Life"
"Laa-Di-Fucking-Daa"
"My 303"
"Breakbeat Junkie"
"Beats of Life"
"Expansion"
"Analogue Players In A Digital World"
"Rockchild" (בשיתוף עם MC DV8)
"Dirty Hard"
"Music on My Mind"
"!Hey" (עם Bassjackers)
"Cannonball" (עם ג'סטין פריים)
"How We Do" (עם הארדוול)
"!Hell Yeah" (עם טייסטו)
"Memories"
"Get Loose"
"Crunk / Slow Down"
"(Cannonball (Earthquake" (עם ג'סטין פריים ומתיו קומה)
"We Like To Party"
"Bouncer" (עם Ookay)
"Bad" (עם דייוויד גטה ו-Vassy)
תקנות צפון-מערב

תחומי הטריטוריה הצפון-מערבית צבועים בשחור
לוח מתכת ועליו חקוק חלק מהתקנות, על המבנה בניו-יורק בו התקבלה ההחלטה
בול שהוצא ב-1937 לכבוד 150 שנים לתקנות צפון-מערב ובו מפת הטריטוריה הצפון-מערבית ודמויות דיוקניהם של מנשה קטלר (משמאל) ורופוס פאטנם (מימין)
תקנות צפון-מערב (באנגלית: Northwest Ordinance; בשמו הפורמלי והמלא: "An Ordinance for the Government of the Territory of the United States, North-West of the River Ohio" - "תקנות עבור ממשלת הטריטוריה של ארצות הברית, צפון-מערב נהר אוהיו") הן אחד ממעשי החקיקה החשובים של הקונגרס הקונטיננטלי של ארצות הברית. התקנות התקבלו בניו יורק (שהייתה אז הבירה) ב-13 ביולי 1787  ויצרו לראשונה את הטריטוריה הצפון-מערבית כטריטוריה המאורגנת המאוגדת הראשונה בין נהר אוהיו ונהר המיסיסיפי לבין גבולה של קנדה. בכך נקבע שארצות הברית תתפתח מערבה על ידי התיישבות ויצירת ישויות מדיניות חדשות ולא רק על ידי הרחבת מושבות קיימות. התקנות חזרו ואושרו על ידי קונגרס ארצות הברית ב-7 באוגוסט 1789, עם שינויים מזעריים כדי להתאימן לחוקת ארצות הברית. שטח הטריטוריה כלל את שטחן של מדינות ארצות הברית כיום: אוהיו, אינדיאנה, אילינוי, מישיגן, ויסקונסין וצפון-מזרח מינסוטה. שטחה הכולל של הטריטוריה היה 670,000 קמ"ר.
הרקע וחקיקת התקנות

השטח נכבש על ידי בריטניה מצרפת במסגרת מלחמת שבע השנים ואושרר כשטח בריבונות בריטית במסגרת חוזה פריז (1763). עם זאת, ההכרזה המלכותית של 1763 הגבילה את ההתיישבות האירופאית בשטח ולפיה "אין לפגוע בזכויות הבעלות, לתפוס בעלות, לקנות או להתנחל בשטחים של האינדיאנים שלא עברו עד כה לבעלות התושבים החדשים. לשלטונות המקומיים אסור לרשום שום שטח מצפון או ממערב על שם אזרח אמריקני אם היה לפני כן שטח של אינדיאני. גם על שטחים ריקים שהיו בעבר מחוץ לתחום השלטון הבריטי אסור להתיישב, וזאת מפני שהממשלה הבריטית מבקשת לשמור את השטח לאינדיאנים. הדרך היחידה לקבל בעלות או זיכיון על השטחים הללו היא קבלת רישיון מיוחד מטעם הממשל הבריטי".
בחוזה פריז (1783) שסיים את מלחמת העצמאות של ארצות הברית תבעה ארצות הברית את הריבונות גם על שטחים אלה, אולם נותרה פתוחה השאלה לאילו מן המושבות הקיימות יסופחו שטחים חדשים אלה, דבר שיצר מתחים בין נציגי מסצ'וסטס, קונטיקט, ניו יורק ווירג'יניה. ב-1784 העלה תומאס ג'פרסון את הרעיון לפיו המושבות הקיימות לא יתפשטו מערבה להרי האפלצ'ים ושהטריטוריה החדשה תחולק למדינות חדשות, שיצטרפו לאיחוד, בהתבסס על תקנון הקונפדרציה. לאחר מספר טיוטות של חלוקות השטח התקבל העיקרון הג'פרסוני, לפיו יחולק השטח למקטעים, שייחקרו על ידי משלחות מחקר ויימכרו לגורמים פרטיים שיכוננו בהם התיישבות, שתבשיל למערכת מדינתית-פדרלית שתצורף לאיחוד גדל של מדינות-ברית.
עקרונות

זכות קניין במקרקעין, רכישת אדמה ופיתוח פרטי - התקנות הבטיחו לראשונה בחקיקה את החירות האזרחית לרכוש קרקע, כאשר הרוכש הופך לבעל זכויות מלאות בשטח ויכול לפתח אותו, לחלק אותו לחלקות ולמוכרן כאוות נפשו ולהוריש את זכויותיו. עיקרון זה נקרא במשפט המקובל fee simple absolute.
השטח הפדרלי - שטח שלא נרכש על ידי בעלות פרטית שייך לממשל הפדרלי. בכך בטלו כל הטענות של מדינות קיימות על חלקים מהטריטוריה. בפרט קבע סעיף 4, כי נתיבי שיט יהיו לעד שטח ציבורי חופשי וקבע את רעיון הדרכים הפדרליות.
יצירת מדינות חדשות - התקנות קבעו כי בשטח ייווצרו בין שלוש לחמש מדינות חדשות, ולכל מדינה בעלת אוכלוסייה של 60,000 תושבים ויותר יהיה ייצוג בקונגרס הקונטיננטלי, לפי אותו מפתח ייצוג של 13 המושבות הקיימות. התקנות קבעו גם בפרוטרוט את דרכי הממשל ורשויות השלטון במדינות.
הקמת אוניברסיטה - בדחיפתו של הכומר ואיש המדע מנשה קטלר כללו התקנות, בצד אמירה כללית על חשיבות החינוך כמכשיר לאושרו של הפרט, להקניית ידע ואמות מידה מוסריות, גם התחייבות להקמת אוניברסיטה ציבורית. ב-1804 נוסדה אוניברסיטת אוהיו על סמך תקנה זו.
זכויות האדם - התקנות כללו נוסח מוקדם של מגילת הזכויות של ארצות הברית, אשר יאומצו כעשרת התיקונים הראשונים לחוקת ארצות הברית ב-15 בדצמבר 1791.
איסור עבדות - סעיף 6 של התקנות קבע את מעמדן של המדינות שייווצרו בטריטוריה כ"מדינות חירות" שהעבדות אסורה בהן.
יחס לילידים אמריקאים - התקנות כמעט אינן דנות בנושא, פרט לשתי התייחסויות: אכיפת החוק המדינתי על אינדיאנים שיוותרו בשטח ודרישה מוסרית להתייחס אליהם באופן הוגן ולא לגזול מהם רכוש. יתרה מזו, לילידים הובטח שחירויותיהם לא תישללנה על ידי בודדים, אלא "באופן חוקי כפי שייקבע על ידי הקונגרס".
לקריאה נוספת

Duffey, Denis P. "The Northwest Ordinance as a Constitutional Document." Columbia Law Review (1995): 929-968. in JSTOR
Horsman, Reginald. "The Northwest Ordinance and the Shaping of an Expanding Republic." Wisconsin Magazine of History (1989): 21-32. in JSTOR
Onuf, Peter S. Statehood and union: A history of the Northwest Ordinance (Indiana University Press, 1987)
הערות שוליים

↑  הטקסט המלא של ההכרזה
↑  Section 14, Article 3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592445105171  LCCN: n85347978  SNAC: w67t4bzg  VIAF: 181884349   WorldCat (עם VIAF): 181884349
תחנת הכוח במשאבי שדה

תחנת הכוח במשאבי שדה נחנכה ב-25 באוקטובר 2018 יחד עם ארבעה שדות סולריים נוספים קטנים יותר, שהקימה חברת EDF- Renewables ביישובים מפלסים, פדויים, כפר מימון ובטחה.
היקף ההשקעה הכולל בחמשת הפרויקטים נאמד בכ-300 מיליון שקל. עבודת ההקמה של חמשת הפרויקטים נמשכה כשנתיים, במהלכן הותקנו יותר מ-307 אלף לוחות סולאריים על פני כ-1,300 דונם.
מלכתחילה תוכננה לקום כתחנת כוח תרמו-סולארית בסמוך לקיבוץ משאבי שדה בנגב ובמהלך שנת 2016 נקבע שתוקם כתחנת כוח פוטו-וולטאית בהספק זהה משום התקדמות הטכנולוגיה הפוטו-וולטאית וההוזלה העולמית בעלויות הציוד, ההתקנה וההפעלה. עלות ייצור החשמל בארבעה מחמשת האתרים החדשים היא הנמוכה שהייתה עד כניסתם לפעולה בישראל – פחות מ-20 אגורות לקילו וואט שעה.
סה"כ הספק הייצור של חמשת האתרים הוא כ-100 מגה-וואט.
את הטכנולוגיה ספקה חברת סימנס.
הערות שוליים

↑  ליאור גוטמן, 5 שדות סולאריים חדשים, שייצרו 100 מגה וואט, יתווספו מחר למשק החשמל, באתר כלכליסט, 24 באוקטובר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תולע בן פואה

תּוֹלָע בֶּן פּוּאָה לפי המקרא, היה השופט השישי ששפט את ישראל בתקופת השופטים.
מוצאו של תולע הוא משבט יששכר. משפחת פואה הייתה אחת מהמשפחות החשובות של שבט יששכר. בתקופה שקדמה לתקופת המלוכה ישבה המשפחה בהר אפרים.
תולע נזכר בשני פסוקים בספר:
וַיָּקָם אַחֲרֵי אֲבִימֶלֶךְ לְהוֹשִׁיעַ אֶת-יִשְׂרָאֵל תּוֹלָע בֶּן פּוּאָה בֶּן דּוֹדוֹ אִישׁ יִשָׂשׂכָר וְהוּא יֹשֵׁב בְּשָׁמִיר בְּהַר אֶפְרָיִם. וַיִּשְׁפֹּט אֶת-יִשְׂרָאֵל עֶשְׂרִים וְשָׁלֹשׁ שָׁנָה וַיָּמָת וַיִּקָּבֵר בְּשָׁמִיר"
האויב מולו נלחם תולע אינו נזכר בפסוקים ולכן אינו ידוע. תולע שפט את ישראל לאחר מות אבימלך בן גדעון בקרב בתבץ ונקבר בשמיר.
רוב פרשני המקרא מפרשים את שם סבו של תולע "דודו" כשם של אדם בדומה לשמו של דוד המלך, ולא כאחי האב. אם מפרשים דודו כאחי אביו הביטוי מיוחס לאבימלך שמוזכר בתחילת הפסוק, אבל הוא היה משבט מנשה ולא יששכר.
הדמיון הרב בין שם השופט ומקומו לבין רשימת היוחסין בדברי הימים - "ולבני יששכר תולע ופואה ישוב ושמרון ארבעה" (ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק א'), הביא מספר חוקרים להניח כי אין זה שם השופט עצמו שאולי לא היה ידוע למחבר, והשם המוזכר הוא למעשה מעין שם יששכרי טיפוסי שהוצמד לדמות ההיסטורית האנונימית.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק י', פסוק א'
↑  יאירה אמית, אנציקלופדיה עולם התנ"ך שופטים, תל אביב: דודזון עתי, 1993, עמ' 95.
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
תחנת הכוח גוודיין ביילון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח פחמית 
 מיקום:  Beilun District 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 בעלים:  תאגיד גואודיאן הסיני 
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  5,000 מגה-ואט 
 קואורדינטות:  29°56′37″N 121°48′57″E﻿ / ﻿29.94361111°N 121.81583333°E﻿ / 29.94361111; 121.81583333
 he
 
תחנת הכוח גְווֹדְייֵן ביילון (בסינית: 国 电 北仑 发电厂; בפין-יין: Guódiàn Běilún Fādiànchǎng) היא תחנת כוח מבוססת דלק מאובנים,[דרושה הבהרה] הממוקמת בביילון שבמחוז ג'ג'יאנג שבסין.
עם קיבולת של 5,000 מגוואט, זו תחנת הכוח השביעית בגודלה בעולם.[דרוש מקור] התחנה מייצרת אנרגיה באמצעות חמש טורבינות, שכל אחת מהן מייצרת 600 מגוואט, בנוסף לשתי יחידות, שכל אחת מהן מייצרת 1,000 מגוואט.
בניית תחנת הכוח החלה בינואר 1988, והסתיימה ביוני 2009.
תחנת הכוח פותחה ומופעלת על ידי תאגיד גוודיין הסיני.
תחנת הכוח גוודיין ביילון היא מפעל ייצור החשמל הראשון בסין שהשתמש בהלוואות של הבנק העולמי לבנייה.
הערות שוליים

1 2  Guodian Beilun power plant became the largest plant, web.archive.org, ‏2011-07-16
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין ובנושא אנרגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תומאס ברדריץ'

תומאס ברדריץ' (בקרואטית: Thomas Brdarić; נולד ב-23 בינואר 1975 בנורטינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא קרואטי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים > שטוטגרט, פורטונה דיסלדורף ופורטונה קלן

ברדריץ' שיחק במועדון הנוער בעיר קירכהיים, ממנו עלה לבוגרים. בשנת 1993 החל לשחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט, ובאוגוסט 1993 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בקבוצה הבכירה של שטוטגרט, כאשר נכנס כמחליף לפריץ ואלטר במשחק מול באיירן מינכן. את שערו הראשון בבונדסליגה הבקיע כבר במחזור השני באותה עונה, כאשר שטוטגרט ניצחה 2–4 את וטנשייד 09. ברדריץ' ערך עשר הופעות באותה עונה, אך לא הצליח להשתלב בהרכב, ונמכר לפורטונה דיסלדורף מליגת הבונדסליגה השנייה. ברדריץ' סייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה. הוא שיחק בדיסלדורף במשך שתי עונות, בהן מיעט להבקיע. בשנת 1996 עבר לפורטונה קלן, גם כן מהבונדסליגה השנייה, שם הוא שיחק שלוש עונות. בקבוצה זו ברדריץ' הצליח יותר, והבקיע 24 שערים ב-80 הופעות. בעונתו האחרונה בקבוצה, 1998/99, הבקיע ברדריץ' 13 שערים ב-29 הופעות, והוא הפך לשחקן מחוזר על ידי המועדונים הגדולים. בתקופתו בפורטונה קלן, כונה ברדריץ' בשם במבי, עקב רגליו הדקיקות.
קריירת מועדונים > תקופת השיא בבאייר לברקוזן

בקיץ 1999 חתם ברדריץ' בבאייר לברקוזן. ברדריץ' הפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, על אף שהבקיע שערים במספרים נמוכים יחסית לחלוץ. ברדריץ' סייע לקבוצה לסיים פעמיים במקום השני בבונדסליגה, ולהגיע לגמר הגביע הגרמני בשנת 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן לשאלקה 04 בתוצאה 2–4. במשחק זה, ברדריץ' נכנס כמחליף במקומו של אוליבר נויביל. באותה עונה, ברדריץ' הגיע עם באייר לברקוזן לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה הקבוצה 1–2 לריאל מדריד. במשחק זה ברדריץ' פתח בהרכב, אך הוחלף בדקה ה-39 על ידי דימיטאר ברבאטוב. תקופה זו הייתה תקופת שיא עבור המועדון, על אף האכזבות הרבות, בעיקר בעונת 2002 בה סיימה הקבוצה במקום השני בכל המפעלים. השתתפות הקבוצה בליגת האלופות הפכה לעניין שבשגרה, וברדריץ' צבר 18 הופעות בליגת האלופות בסך הכל, בהן הבקיע שער אחד, נגד יובנטוס בעונת 2002. בבונדסליגה ברדריץ' צבר 82 הופעות, בהן הבקיע 14 שערים. עם זאת, בעונת 2002/03 נחלש מעמדו של ברדריץ', והוא אף ירד לקבוצת המילואים בליגות האזוריות במשך תקופה מסוימת.
קריירת מועדונים > ההשאלה להאנובר, המעבר לוולפסבורג והחזרה להאנובר

בעונת 2003/04 הושאל ברדריץ' להנובר 96 מהבונדסליגה, שם שיחק עונה אחת, והבקיע 12 שערים ב-28 הופעות. בתום עונה זו חזר לבאייר לברקוזן, ונמכר מיד לוולפסבורג תמורת מיליון אירו. ברדריץ' חתם על חוזה בוולפסבורג לשלוש שנים. בעונתו הראשונה של ברדריץ' בוולפסבורג, הוא הבקיע אמנם 12 שערים, אך הוחלף פעמים רבות, ולעיתים קרובות לא פתח בהרכב. ברדריץ' לא השלים עם מצב זה והסתכסך עם חבריו לקבוצה ועם הצוות הניהולי. מנהל הקבוצה תומאס שטרונץ טען אז שברדריץ' הוא אגואיסט. על אף שהחוזה עם וולפסבורג נחתם לשלוש שנים, ברדריץ' עזב בתום עונה אחת, וחזר להנובר 96, שם חתם על חוזה לשלוש שנים. לברדריץ' הייתה התבטאות שהכעיסה את מאמנו פיטר נוירורר, כאשר אמר ש"כחלוץ אתה מעוניין להבקיע כמה שיותר שערים, ולכן עדיף תיקו 4-4 עם רביעייה אישית שלך, מאשר ניצחון קטן עבור קבוצתך". התבטאות זו הביאה לספסולו של ברדריץ'. עם פיטוריו של נוירורר מהקבוצה והחתמתו של דיטר הקינג כמאמן, ברדריץ' חזר להרכב, ובעונת 2006/07 הבקיע חמישה שערים ב-11 הופעות, אך פציעה חוזרת בברך אילצה את ברדריץ' לפרוש מכדורגל בעונה זו.
קריירה בינלאומית

לברדריץ' שמונה הופעות במדי נבחרת גרמניה, בהן הבקיע שער אחד, במשחק ידידות מול נבחרת איראן בשנת 2004. ברדריץ' השתתף עם הנבחרת ביורו 2004, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים. הוא נכנס כמחליף לקווין קוראני בתיקו המאופס מול נבחרת לטביה. ברדריץ' נכלל בסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות בשנת 2005, אך לא שותף בו.
קריירת אימון

ברדריץ' התנסה באימון וכמנהל ספורטיבי, באוניון זולינגן, TSG נויסטרליץ, קבוצת המילואים של וולפסבורג ו-TSV שטיינבך.
הערות שוליים

↑  Langzeitpatient Brdaric: Der Traum vom Comeback im Nationalteam,  בדר שפיגל, 22 במרץ 2008
| נבחרת גרמניה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר |  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1325581666  VIAF: 6076171400940036930009   WorldCat (עם VIAF): 6076171400940036930009
תיילקוסמילוס

| תיילקוסמילוס |
| --- | --- |

תקופה
סוף מיוקן-סוף פליוקן 9–3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: מטאתריה
סדרה:: ספרסודונטה
משפחה:: תיילוקוסמיים
סוג:: תיילקוסמילוס
מינים
 Thylacosmilus atrox
שם מדעי
 Thylacosmilus ‏אמגינו, 1894

תיילקוסמילוס (שם מדעי: Thylacosmilus; מילולית: "סכין חותכת כיסאית") הוא סוג נכחד מקבוצת בעלי ניבי חרב שהשתייך לסדרה הקדומה ספרסודונטה, באמריקה הדרומית בסוף תקופות המיוקן-פליסטוקן. הוא השתייך למשפחת התיילוקוסמיים והיה הגדול שבבני המשפחה.
מאפיינים

מאובניו של התיילקוסמילוס התגלו בארגנטינה במחוזות: קטמרקה, אנטרה ריוס ובלה פמפה והם נחקרו בידי הפלאונטולוג האמריקני אלמר ריגס שנתן לו את שמו. סוג זה כלל מין אחד - Thylacosmilus atrox.
התיילקוסמילוס היה חזק ובעל ניבים ארוכים ושקל 80–130 קילוגרם ומילא את גומחתו של היגואר של היום באמריקה הדרומית. כמותו הוא היה טורף מטיל אימה התוקף בעיקר ממארב והורג את טרפו בנשיכה חזקה. לסתותיהם התחתונות התאימו לשיני החרב שלהם והתעקלו מטה ובקצותיהם הסתיימו במעין "נדן" שצמח מבסיס הלסת. על אף מראהו, לא היה התיילקוסמילוס קרוב לחתוליים, ובכלל לא היה בעל שליה אלא קרוב רחוק של הכיסאים. למעשה היה התיילקוסמילוס אחד מהטורפים הגדולים ביותר בקבוצת מטאתריה, יחד עם אריה הכיס האוסטרלי.
התיילקוסמילוס חי רק באמריקה הדרומית ונכחד בסוף תקופת המיוקן. לאחר היכחדותו ובמהלך ההחלפה האמריקנית הגדולה, הגיעו לאמריקה הדרומית טורפים מקבוצת החתוליים השנחרבים, כמו הסמילודון הענק, והחליפו את מקומו בטבע.
בתרבות

יונק זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
גלריה

תיילקוסמילוס בסביבתו הטבעית באמריקה הדרומית
תיילקוסמילוס (בכתום) ובעלי ניבי חרב אחרים לעומת האדם
תותח אורליקון

| --- | --- |

תותח אורליקון המותקן על ספינת סיור קלה
 מידע כללי
 סוג:  משפחת כלי נשק 
 מדינה מייצרת:  שווייץ שווייץ
 יצרן:  Oerlikon Contraves
 שנת ייצור:  1940 
 תקופת השימוש:  1940–הווה (כ־84 שנים) 
 מערכה מרכזית:  מלחמת עולם שנייה
 מידע טכני
 אורך:  2,210 מ"מ 
 משקל:  68.04 ק"ג
 מהירות:  830 מ'/ש' 
 מערכות נשק
 קליבר:  20 מ"מ
 אורך קנה:  1,400 מילימטר
 סוגי תחמיש:  20 mm cartridge, 20 mm HE 
 זווית צידוד:  360 מעלות
 זווית עלרוד:  10°- עד 90°+
 קצב אש:  450 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  835 מטר לשנייה
 טווח מקסימלי:  3,050 מטר (אנכי)   4,400 מטר (קרקע)
 
אורליקון (באנגלית: Oerlikon), הוא שם כולל לסדרת תותחים קלים אשר עוצבו על ידי הגרמני ריינהולד בקר (Reinhold Becker) לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונמצאים עדיין בשימוש.
היסטוריה

הפיתוח המקורי של בקר לתותח אוטומטי קל בקוטר 20 מ"מ התבסס על מנגנון של טעינה עצמית (blowback) כתוצאה מן התנועה אחורנית של בית המחסנית בהשפעת לחץ הגזים הנוצר בעת הירי. הדגמים הראשונים היו בעלי קצב אש של כ-300 כדורים לדקה, ומהירות לוע של כ-490 מטר לשנייה, ושימשו בעיקר כנשק נגד מטוסים וכתותח מוטס.
לאחר המלחמה וכתוצאה מן האיסור שהוטל על גרמניה לפתח ולייצר כלי נשק, הועבר המשך היצור והפיתוח של התותח לחברה שווייצרית. בשנת 1924 הוצג דגם מהיר וחזק יותר של התותח בעל קצב אש של כ-350 כדורים לדקה.
בשנת 1927 הוצג דגם נוסף של התותח בעל מהירות לוע גבוהה משמעותית של 830 מטר לשנייה אשר הושגה על חשבון הקטנת קצב האש לכ-280 כדורים בדקה. מטרת השינוי היה לשפר את עוצמת האש ואת יכולתו של התותח לשמש כנשק נגד טנקים ונגד מטוסים.
בשנת 1935 הציגה החברה פיתוח משמעותי נוסף של התותח אשר היה ניתן להתקנה בתוך או מתחת לכנפיים של מטוסי קרב. הדגמים שהותקנו על מטוסי הקרב היו בדרך כלל בעלי קצב אש של כ-500 כדורים בדקה ומהירות לוע של כ-600 מטר לשנייה. השינוי דרש בנוסף גם פיתוח של מנגנון הפעלה מרחוק על ידי הטייס. בנוסף לכך, ובמטרה להתגבר על הצורך לחימוש מחדש מדי זמן קצר, פותחו מחסניות תוף גדולות יותר עבור התחמושת שהכילו עד 100 כדורים לעומת המחסניות בנות 15 הכדורים מן הדגמים הראשונים.
בשנות ה-30 מכרה החברה לחברות אחרות במדינות זרות רישיונות לפתח ולייצר דגמים נוספים של התותח. בתקופת מלחמת העולם השנייה הותקן התותח במטוסי הקרב מדגם מסרשמיט הגרמנים וזירו היפניים ונכנס לראשונה באופן משמעותי גם כנשק המותקן באוניות הקרב כנשק נגד מטוסים. התותחים הראשונים בצי הבריטי הותקנו ב-1941, ונכנסו לשירות בצי האמריקני בשנת 1942 כאשר הם מחליפים את המקלע הכבד של בראונינג.
כיום משמש התותח בעיקר כנשק בפעילות ביטחון שוטף והגנה חופית בספינות סיור קלות.
שימוש ישראלי

בתקופת מלחמת ההתשה, במסגרת פעילות מערך הנ"מ, הוסבו צריחי 0.5 מ"מ 4־קני, לצריחי 20 מ"מ מסוג "אורליקון" דו־קני. התותחים הותקנו על נגמ"שי BTR-152 שלל.(ראו תמונה )
תותח האורליקון הותקן גם על חלק מספינות חיל הים הישראלי. נכון לשנת 2011 תותח מסוג זה הוצא משירות בחיל הים הישראלי. במקומו נכנסו לשירות עמדות מיני טייפון, מק"כ 0.5 אינץ' וטייפון בעל תותח בושמאסטר 25 מ"מ(אנ') בהתאמה.
גלריה

סוללת תותחי אורליקון כנשק נגד מטוסים על סיפון ספינה אמריקנית במלחמת העולם השנייה.
תותח אורליקון בירכתי טרפדת חיל הים.
טעינת מחסנית לתותח אורליקון 20 מ"מ בספינת דבור.
מפעיל תותח אורליקון בספינת דבור.
תותח אורליקון 20 מ"מ בצד הגשר של ספינה מדגם סער 4.
הערות שוליים

↑  גנמ"מ 66, באתר "מרכז מורשת והנצחה למערך ההגנה האווירית"