stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמוץ בכר
ביוגרפיה

את שירותו הצבאי עשה בין השנים 1984–1988 בחיל האוויר. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במנהל עסקים.
ביוגרפיה > קריירה

בכר החל את דרכו המקצועית בקוקה קולה ישראל בשנת 1992 כמהנדס תעשייה וניהול ועבד בה עד שנת 1999 כמנהל התפעול הארצי של החברה. בשנת 1999 מונה לתפקיד מנהל הלוגיסטיקה של עלית תעשיות בע"מ.
בשנת 2003 מוזגה חברת עלית לתוך שטראוס. בתהליך המיזוג נבחר בכר לנהל את המיזוג של שתי חברות הבת שפעלו בשוק המוסדי, "עלית שרותי קפה" ו"שטראוס כל רגע". היחידות מוזגו ליחידה אחת ובכר ניהל אותה עד לשנת 2006. לאחר המיזוג, בין השנים 2007–2011, כיהן בכר כמנהל יחידה עסקית "שטראוס מחוץ לבית" מקבוצת שטראוס גרופ ובין השנים 2011 ועד 2013 ניהל את רשת "מגה בול" מקבוצת מגה קמעונאות.
בפברואר 2014 נבחר לכהן כמנכ"ל מכון וינגייט, המכון הלאומי לספורט. בתוקף תפקידו הוביל את הבראתו של המכון לקראת הפיכתו למכון לאומי. ביוני 2018 הודיע בכר על פרישתו מניהול מכון וינגייט.
בדצמבר 2018 מונה למנכ"ל חברת "טבע נאות".
סיים תפקידו אחרי מספר חודשים.
בפברואר 2022 מונה למנכ"ל חברת "רושדי תעשיות מזון" . סיים תפקידו באפריל 2023.
ביולי 2023 מונה למנכ"ל דלי קייט בע"מ
הערות שוליים

↑  מנכ"ל מכון וינגייט אמוץ בכר פרש מתפקידו, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2018
↑  נווית זומר, חילופי דורות בטבע נאות, באתר ynet, 3 בדצמבר 2018
אל תוך מלתעות המוות

| --- | --- |

חיילי דיוויזיית הרגלים הראשונה נוחתים מנחתת LCVP בחוף אומהה
 מידע כללי
 צלם:  רוברט פ. סרג'נט
 תאריך יצירה:  6 ביוני 1944
 טכניקה וחומרים:  תצלום
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  War and Conflict Number 1041 (הארכיון הלאומי של ארצות הברית) 
 מיקום:  National Archives at College Park
 
"אל תוך מלתעות המוות" (באנגלית: Into the Jaws of Death) הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי צלם משמר החופים האמריקני רוברט פ. סרג'נט בעת הפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה.
התצלום

בתצלום נראים חיילי דיוויזיית הרגלים הראשונה נוחתים מנחתת LCVP בחוף אומהה, בשעה 7:40 בבוקר הפלישה לנורמנדי. כותרת הצילום, "אל תוך מלתעות המוות", מתייחסת לשורה מתוך שירו של אלפרד טניסון "הסתערות הבריגדה הקלה".
הצילום הפך לאייקון, ונעשה בו שימוש באמנות ובקולנוע, למשל בסרט האמריקאי "להציל את טוראי ריאן" (1998). הצילום הופיע על כריכת התרגום האנגלי לספר "איליאדה" (1998) של סטנלי לומברדו, כסמל לאוניברסליות של המלחמה.
אינטגרין

אינטגרינים (Integrin) הם קולטנים המתווכים בחיבור תאים לרקמות הסובבות אותם, היכולות להיות תאים אחרים או מטריצה חוץ-תאית. לאינטגרין יש חשיבות גם באיתות בין-תאי, ובאמצעות זאת הוא מגדיר את צורת התא, תנועת התא ומבקר את מחזור התא.
לרוב קולטנים מיידעים את התא על מולקולות בסביבתו, והתא מעורר תגובה. תפקידו של האינטגרין אינו מוגבל רק לאיתות בין חוץ התא לפנים התא, אלא אחראי על אופן הפעולה בין פנים לחוץ התא. האינטגרין מעביר אפוא מידע מהמטריצה החוץ תאית אל התא, וחושף את מצב התא כלפי חוץ, ומאפשר תגובות מהירות וגמישות לשינויים בסביבה, כדוגמת קרישת דם על ידי הטסיות.
ישנם סוגים רבים של אינטגרין, ולתאים רבים יש על פניהם סוגים שונים של אינטגרין. אינטגרין חיוני לבעלי חיים, ונמצא בכל בעלי החיים שנחקרו, מספוגיים ועד יונקים. אינטגרינים נחקרו היטב באדם.
לצד אינטגרינים ישנם חלבונים אחרים בהם קדהרינים, cell adhesion molecules וסלקטינים המשתתפים בתקשורת תא-תא ותא-מרווח בין תאי.
איליה קוטפוב

איליה אולגוביץ' קוטפוב (ברוסית: Илья Олегович Кутепов; נולד ב-29 ביולי 1993) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ולז' מוסקבה.
קריירת מועדונים

קוטפוב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים דינמו סטברופול. בהמשך קוטפוב הצטרף לקבוצת ShBFR גנלדז'יק ושנתיים לאחר מכן הצטרף לאקדמיית קונופליוב. בנובמבר 2011 קיבל הצעה מזניט סנקט פטרבורג, אך לבסוף הוא לא חתם.
ב-11 ביוני 2012 חתם בספרטק מוסקבה. ב-10 בדצמבר 2012 קוטפוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד רובין קאזאן. לאחר מכן, קוטפוב הצטרף לקבוצת המילואים. ב-1 בנובמבר 2015 קוטפוב חזר לקבוצה הראשונה במשחק ההפסד 0–1 לאורל. ב-8 באפריל 2018 קוטפוב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד אנז'י מחצ'קלה.
ביולי 2022 חתם לעונה אחת בטורפדו מוסקבה, שאך זה העפילה לליגה הבכירה.
ב-6 בספטמבר 2023 קוטפוב חתם בוולז' מוסקבה.
קריירה בינלאומית

באוגוסט 2016 קוטפוב זומן סגל נבחרת רוסיה לקראת המשחקים נגד טורקיה וגאנה. ב-9 באוקטובר 2016 קוטפוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד קוסטה ריקה.
קוטפוב נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018.
תארים

ליגת העל הרוסית: 2016/2017
הסופר קאפ הרוסי: 2017
גביע רוסי: 2021/2022
אליזבת דרמוט וולש

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1974 (בת 50) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אירלנד 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1997) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת דרמוט וולש (באנגלית: Elisabeth Dermot Walsh; נולדה ב-15 בספטמבר 1974) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעתה בתפקיד אליזבת בסרט "Falling for a Dancer" ובדמות ד"ר זארה קרמייקל בסדרת הדרמה "רופאים".
ביוגרפיה

וולש נולדה בווימבלדון בשם אליזבת קלייר לואיז וולש לשחקן האירי דרמוט וולש (1924–2002) ולאשתו השלישית השחקנית האנגלייה אליזבת מדליין אניר (1944–1993).
יש לה אחות בשם אוליביה, ומנישואיו הקודמים של אביה יש לה אחות, סאלי, ואח, מייקל.
היא למדה בווסט הית' סקול, שהיה פנימייה לבנות בעיר סבנאוקס בקנט. את הכשרתה המקצועית רכשה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון.
ביוגרפיה > קריירה

הופעת הבכורה של וולש בטלוויזיה הייתה בסרט "Falling for a Dancer". עוד הופיעה במיני-סדרה "Love in a Cold Climate", בסדרה "Unfinished Business", בפרק ב"רציחות במידסומר" ובסדרה הרפואית "הולבי סיטי" ב-2003 שיחקה בתפקיד ראשי בדמות אלינור קרלייל בעיבוד של ITV לספר "Sad Cypress" מאת אגאתה כריסטי. ב-2002 גילמה את ליליבט, המלכה אליזבת הצעירה, בסרט הטלוויזיה על חיי הורי המלכה "ברטי ואליזבת".
ב-2009 הצטרפה לצוות השחקנים של אופרת הסבון של ה-BBC "רופאים" בתפקיד ד"ר זארה קרמייקל. היא שיחקה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "מרק אהבה". בתיאטרון הופיעה במחזות "Ring Round the Moon", "שונא הבריות", "The Country Wife", "חיי גלילאו", ובעיבוד לספר "רבקה" לצדו של נייג'ל הייברס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

וולש חיה בברמינגהם עם בן זוגה השחקן דילן צ'ארלס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  | Falling for a Dancer | אליזבת | סרט טלוויזיה |
| 1999 |  | Unfinished Business | רייצ'ל | סיטקום (9 פרקים) |
| 1999 | קלאופטרה | Cleopatra | אוקטביה | סרט טלוויזיה |
| 2001 |  | Love in a Cold Climate | לינדה רדלט | מיני-סדרה |
| 2002 | ברטי ואליזבת | Bertie and Elizabeth | ליליבט | סרט טלוויזיה |
| 2003 | חוקי מרפי | Murphy's Law | קייט ג'נינגס | בפרק "Electric Bill" |
| 2003 | הגיבור שלי | My Hero | שארלוט | בפרק "It's All in the Mind" |
| 2003 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | אלינור קרלייל | בפרק "Sad Cypress" |
| 2004 |  | The Rivals | ג'וליה מלוויל | הקלטה של הופעה בבריסטול אולד ויק |
| 2005 |  | Twenty Thousand Streets Under The Sky | גברת סנדרסון צ'נטרי | מיני-סדרה |
| 2005 | מרק אהבה | Love Soup | רוברטה סמס | בפרק "War Is Heck" |
| 2007 |  | The Commander: The Fraudster | תלמה | סרט טלוויזיה |
| 2008 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | בת' פורטאוס | בפרק "Blood Wedding" |
| 2008 |  | Fiona's Story | אמה | סרט טלוויזיה |
| 2009 | הולבי סיטי | Holby City | אליזבת פרינטון | בפרק "Proceed with Caution" |
| 2009 |  | From Time to Time | ג'ואן, אמא של טולי |  |
| 2009–2017 | רופאים | Doctors | ד"ר זארה קרמייקל |  |
| 2010 |  | This Side of the Afterlife |  | סרט קצר |
תפקידים בתיאטרון

"שונא הבריות", תיאטרון גייט, פברואר - מרץ 2003, בתפקיד ג'ניפר
"The Rivals", בריסטל אולד ויק, 2004, בתפקיד ג'וליה מלוויל
"רבקה", סיבוב הופעות, 2006, בתפקיד גברת דה וינטר
"חיי גלילאו", תיאטרון אוליבייה, יולי - אוקטובר 2006, בתפקיד וירג'יניה
"The Country Wife", תיאטרון היימרקט, אוקטובר 2007, ינואר 2008, בתפקיד גברת אליתאה
"Ring Round the Moon", תיאטרון פלייהאוס, פברואר - מרץ 2008, בתפקיד דיאנה
"האלכימאי", תיאטרון אוליבייה, ספטמבר - נובמבר 2006, בתפקיד דיים פילאנט
הערות שוליים

↑  "Elisabeth Dermot Walsh". IMDb.com. נבדק ב-14 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Boshoff, Alison (30 בינואר 2001). "Newcomers star in Mitford saga". Daily Mail. נבדק ב-3 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2   Dermot Walsh (Obituary), The Telegraph, 3 July 2002
↑  "Agatha Christie's Poirot: Sad Cypress". Internet Movie Database. נבדק ב-4 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  >"Love Soup: War Is Heck". Internet Movie Database. נבדק ב-4 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Rivals". IMDb.com. נבדק ב-14 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Theatre, dance, opera and cabaret reviews". The Stage.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810635458905606  BNE: XX4614022  BnF: cb167366796 (data)  ISNI: 0000 0001 1776 489X  LCCN: nr2005024144  SUDOC: 132349132  VIAF: 95086374   WorldCat (עם VIAF): 95086374
אלכסנדר מנקוב

אלכסנדר אלכסנדרוביץ' מנקוב (ברוסית: Александр Александрович Меньков; נולד ב-7 בדצמבר 1990) הוא אתלט רוסי. הוא אלוף העולם (מוסקבה 2013) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

מנקוב נולד במינוסינסק שבדרום מחוז קרסנויארסק.
באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בנובי סאד שבסרביה בסוף יולי 2009 זכה מנקוב במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.98 מטר. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 32 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.72 מטר.
באליפות אירופה לקבוצות שנערכה בסטוקהולם שבשוודיה ביוני 2011 זכה מנקוב במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.20 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23, שנערכה באוסטרבה שבצ'כיה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.08 מטר וחודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בתחילת ספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.19 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ 2012 זכה מנקוב במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.22 מטר, אחרי מאורו ויניסיוס דה סילבה מברזיל והנרי פריין מאוסטרליה שניהם קפצו למרחק של 8.23 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) הוא סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.78 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 8.09 מטר ועלה מהמקום השלישי.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג שבשוודיה במרץ 2013 זכה מנקוב במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 8.31 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן שברוסיה בתחילת יולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 8.42 מטר, אחרי לואיס ריוורה ממקסיקו שקבע שיא מדינה ושיא אוניברסיאדה חדש של 8.46 מטר.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט אותה שנה זכה מנקוב במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא רוסיה חדש של 8.56 מטר, בקפיצתו החמישית, לפני איגניסיוס גייסה מהולנד שקבע שיא מדינה חדש של (8.29 מטר) ולואיס ריוורה (8.27 מטר). כבר בקפיצתו השלישית, הוא קבע שיא אישי חדש של 8.52 מטר.
אלכסנדר מקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1869 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  26 באוקטובר 1924 (בגיל 55) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום לימודים:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה (1889)  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1895) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
אלכסנדר מקובסקי (באנגלית: Aleksandr Makovsky;  ‏  5 באפריל 1869 - 26 באוקטובר 1924) היה צייר וגרפיקאי רוסי ריאליסט; קשור להנודדים.
ביוגרפיה

אביו היה הצייר, ולדימיר מקובסקי, שנתן לו את שיעורי האמנות הראשונים שלו. דודיו, קונסטנטין וניקולאי היו גם ציירים.
בשנת 1884, הוא נרשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם למד אצל אילריון פרינישניקוב ו-וסילי פולנוב וכן המשיך לעבוד עם אביו.  בהיותו שם, הוענקו לו כמה מדליות כסף. מ-1889 עד 1893, הוא היה בפריז, ולמד בבית ספר פרטי לאמנות שהופעל על ידי פרננד קורמון.  עם סיום הקורסים, הוא זכה בתואר "אמן מהשורה הראשונה" על ידי האקדמיה.
בשנה שלאחר מכן, הוא חזר לאקדמיה ונכנס לסדנאות של איליה רפין.[2] הוא סיים את לימודיו בשנת 1895. שנתיים לאחר מכן, הוא הפך לאוצר ספרי הלימוד בספריית האקדמיה, וב-1898 קודם למנחה על הכשרת מורים. הוא גם היה מחברם של ספרי לימוד רבים על רישום וציור.
מאוחר יותר פתח סטודיו פרטי לאמנות. אחד מתלמידיו הבולטים היה ויטלי טיכוב. ב-1902 הוא הפך לחבר בנודדים, שאיתם הוא הציג מעת לעת מאז 1893.  מ-1907 עד 1922 כיהן כחבר במועצת המנהלים של האיגוד.
ב-1911 הוא זכה בתואר "אקדמיה" ושנתיים לאחר מכן מונה לפרופסור באקדמיה ומונה לראש בית הספר הגבוה לאמנות. לאחר ביטול האקדמיה, לימד במכללה הימית. ב-1919 השתתף ב"תערוכה החופשית של המדינה" הראשונה. רגע לפני מותו, הוא הציג בתערוכה של איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.
הערות שוליים

↑  Русские художники. Маковский Александр Владимирович., www.artsait.ru
↑  Kenneth, Alexander Makovsky, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6934 7679  RKD: 210044  ULAN: 500156603  VIAF: 96661318   WorldCat (עם VIAF): 96661318
איזק רוזנברג

| --- | --- |

דיוקן עצמי
 לידה:  25 בנובמבר 1890 בריסטול, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  3 באפריל 1918 (בגיל 27) אראס, צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
איזק רוזנברג (באנגלית: Isaac Rosenberg;‏ 25 בנובמבר 1890 – 1 באפריל 1918) היה משורר יהודי-בריטי, ממשוררי מלחמת העולם הראשונה.
קורות חיים

רוזנברג נולד בבריסטול לברנט וחסיה רוזנברג, שהיגרו ממזרח אירופה לאנגליה. היה אחד מבין שמונה ילדים ומשפחתו ניהלה חיים יהודים-מסורתיים. ב-1897 עקרה משפחתו לשכונות המהגרים "איסט אנד" שבלונדון שבו שכנה קהילה יהודית מבוססת. למד בבית הספר "סיינט פאול", וכשמשפחתו עברה לרובע "סטפני" (1900) למד בבתי הספר היסודיים ברובע. הוא עזב את הלימודים בגיל 14 והיה לשוליית מאיירים בהוצאה של "מול"ים לאמנות".
גילה עניין באמנות ובשירה והחל ללמוד אמנות בקולג' בירקבק באוניברסיטת לונדון בשעות הערב. הוא רצה לבחור באמנות הציור כמקצוע העיקרי בחייו וב-1911, זמן מה לאחר תקופת חניכותו, נטלו על עצמן שלוש נשות-חברה מבין חסידות יצירתו (לילי דליסה ג'וזף, אי. די. לואי והרברט כהן) לממן את הוצאות מחייתו ולימודיו הסדירים במכללת סלייד המפורסמת לאמנות. שם למד לצדם של מפורסמים, כמו דייוויד בומברג, מארק גרטלר, סטנלי ספנסר, פאול נאש, אדווארד וודסוורת' ודורה קרינגטון. במקביל, הוא הוסיף לכתוב שירים (שהחל בהם עוד מגיל צעיר ביותר) ובעידודה ובסיועה של אחותו, היה מפיץ במו ידיו עותקים של חוברות שיריו, שזכו להתעניינותם האוהדת של כמה סופרים ומבקרים. להוציא כמה משיריו הבודדים שהופיעו בתבי עת ספרותיים שונים פרסם רוזנברג בימי חייו שלושה קובצי שירים: "לילה ויום" (1912), "נעורים" (1915) ומחזה "משה" (1916). בגלל בריאותו הרופפת ובעצת רופאיו היגר לדרום אפריקה ב-1912, בתקווה שהאקלים החם יסייע לריפויו.
בעוד שרוב המשוררים כתבו על המלחמה כעל פולחן פטריוטי, היה רוזנברג המשורר הראשון הביקורתי כלפיה. שירו "חדשות מן המלחמה" (On Receiving News of the War) , שנכתב בעת שהותו בדרום אפריקה, נחשב לאחד מהשירים הגדולים של מלחמת העולם הראשונה. הוא חזר לאנגליה ב-1915, ולאחר זמן-מה התגייס לצבא (אוקטובר 1915). בראשית 1916 נשלח עם גדודו לסום, שהיה זירת קרבות קשים במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית בצרפת. ב-1 באפריל 1918 נהרג מכדורי האויב בקו האש (גופתו של רוזנברג מעולם לא התגלתה). עוד ידוע, כי הוא שירת בגדוד מיוחד, שהיה מיועד עבור מגויסים נמוכי קומה שלא היו יכולים להתקבל על פי הקריטריונים של הגיוס וההכשרה לגדודים הרגילים בצבא הבריטי.  רוזנברג יוצא דופן בקרב משוררי מלחמת העולם הראשונה האנגלים האחרים, בכך שהיה טוראי ולא קצין.
למרות המלחמה וסבלותיה המשיך אייזיק לכתוב שירים ולשלוח הביתה את כתבי היד שלו. בשיריו האחרונים בלטה שנאתו למלחמה וסלידתו ממנה. לאחר מותו יצאו לאור כמה גרסות ליצירותיו: הסופר גורדון בוטומלי שפרסם חלק גדול מיצירותיו ("שירים", 1922); דניס הארדינג וגורדון בוטומלי ("שירים נבחרים", 1937) וזיגפריד ששון ("שירים נבחרים", 1937). המחזור הנודע "שירי חפירות" הוא אחד הביטויים רבי העוצמה והמצמררים שנכתבו נגד מלחמת העולם הראשונה בפרט ונגד מלחמה ושפיכות דמים בכלל. כך למשל, השיר "שחר מפציע בחפירות", הפך להיות השיר המפורסם ביותר מבין השירים שנכתבו על מלחמת העולם הראשונה.
שירים של איזק רוזנברג

העובדות המועטות והפשוטות שיש בידנו על חייו של רוזנברג והן הגיל הצעיר והנסיבות בו נהרג כרבים אחרים בחזית המערב בצרפת הופכים אותו לסמל הייסורים של דור שלם שהשתתף במלחמה ההיא. היסטוריונים רואים בעבודותיו של רוזנברג לא רק כשירי מלחמה המפורסמים, אלא מדגישים את עצם ייחודו בגלל מוצאו היהודי והן בשל היותו טוראי במלחמה שבה מצא את מותו.
ראו גם

נערי וייטצ'אפל
לקריאה נוספת

שירי חפירות,/ איזק רוזנברג, מאנגלית - יעקב אורלנד, איורים - יגאל תומרקין, תל אביב, מחברות לספרות, 1998.
אלכסנדר הראשון (אפיפיור)

אלכסנדר הראשון (בלטינית: Alexander I) היה אפיפיור בין השנים 107 עד 115. מקורות שונים מזהים אותו כקדוש מעונה תחת שלטונו של טראיאנוס או אדריאנוס, אך אין עדויות היסטוריות התומכות בטיעון זה, וכלל דומה חל לגבי כל המעשים האחרים המיוחסים לו בחייו, כיוון שהאזכור הראשון שלו בא רק במאה השישית.
לפי ספר האפיפיורים ה"ליבר פונטיפיקליס", אלכסנדר הראשון הוא שהכניס את סיפור הסעודה האחרונה לליטורגיה של המיסה. אולם, במאמרו באנציקלופדיה הקתולית, שולל תומאס ג'וזף שאהאן מסורת זו, שלילה שנתמכת על ידי מומחים קתוליים ושאינם קתוליים. ההערכה היא שחלק זה ב"ליבר פונטיפיקליס" נכתב בסוף המאה החמישית לספירה, במטרה לחזק את מעמדם ושליטתם של ראשי הכנסייה.
על פי המסורת, הועברו שרידי גופתו לפרייסינג שבבוואריה בשנת 834.
איזק מאסה

| --- | --- |

דיוקן איזק מאסה (1626) מאת פרנס הלס
 לידה:  7 באוקטובר 1586 הארלם, הולנד 
 פטירה:  1643 (בגיל 56 בערך) 
 מדינה:  הרפובליקה ההולנדית 
 בן או בת זוג:  ביטריקס ואן דר לין (1622, 25 באפריל 1622–?) 
 
"דיוקן הנישואין של איזק מאסה וביטריקס ואן דר לין" (1622) מאת פרנס הלס
מפה של צפון רוסיה ואזור צפון אורל וסיביר, שהכין מאסה
איזק אברהמסזון מאסה (בהולנדית: Isaac Abrahamszoon Massa; הוטבל ב־7 באוקטובר 1586 בהארלם – נפטר ב-1643) היה סוחר תבואה הולנדי, נוסע ודיפלומט, שליח במוסקבה. הוא כתב זיכרונות הקשורים לתקופת הצרות ברוסיה בתחילת המאה ה-17, ויצר כמה מהמפות המוקדמות ביותר של מזרח אירופה וסיביר. בשל ניסיונו של מאסה והידע בקשר לנסיכות מוסקבה, הוא הוערך כבעל השפעה על המדינות ההולנדיות כמשקל נגד להשפעה האנגלית הגוברת במוסקבה בראשית המאה השבע-עשרה. קרן איזק מאסה הוקמה לכבודו בחרונינגן. מטרתה לעודד קשרים מדעיים ותרבותיים בין הפדרציה הרוסית להולנד.
פורטרטים של מאסה על ידי פרנס הלס

מאסה היה נושא לכמה דיוקנאות של הצייר ההולנדי פרנס הלס, כולל דיוקן נישואין עם אשתו, משנת 1622, ודיוקן סולו שלו נשען על גבו של כיסא מתאריך 1626, דיוקן החתונה נחשב למיוחד בקומפוזיציה לתקופה. הקומפוזיציה הרומנטית, "סגנון פיקניק", הייתה אולי העיצוב האישי של מסה. מסה היה בעל בית כפרי ליד ליסה, ליד גיסו בלוק אדריאנו מרטנש.
לקריאה נוספת

Engels, Marie-Christine (1997). Merchants, interlopers, seamen and corsairs (1615–1635). Uitgeverij Verloren. ISBN 9789065505705
Harris, Ann Sutherland (2005). Seventeenth-Century Art and Architecture. Laurence King Publishing. ISBN 9781856694155
Keuning, Johannes (1953). "Isaac Massa, 1586–1643". Imago Mundi. Routledge. 10 (1): 65–79. doi:10.1080/03085695308592034. JSTOR 1150143.
Massa, Isaac (1982). A Short History of the Beginnings and Origins of These Present Wars in Moscow: Under the Reign of Various Sovereigns Down to the Year 1610 [original publication 1610]. University of Toronto Press. ISBN 9780802024046
Massa, Isaac (1997). O nachale voyn i smut v Moscovii (О начале войн и смут в Московии) (in Russian). Moskva: Fond Sergeja Dubova. ISBN 5-89486-001-6
Meiden, G.W. (1993) Isaac Massa and the beginning of the Dutch-Russian relations. In: Proceedings of the Conference on the relations between Russia and Netherlands from the 16th to the 20th Century, held at the Rijksmuseum. Amsterdam, June 1989.
Schilder, Guenther (1984). "Development and Achievement of Dutch Northern and Arctic cartography in Sixteenth and Seventeenth Centuries" (PDF). Arctic. 37 (4): 495–514. doi:10.14430/arctic2231. Retrieved 2008-10-09.
Westermann, Mariet (2004). A Worldly Art: The Dutch Republic, 1585–1718. Yale University Press. ISBN 9780300107234
Woodward, David (1987). Art and Cartography: Six Historical Essays. University of Chicago Press. ISBN 9780226907222
הערות שוליים

↑  Year of death, 1643, as in Keuning, p. 65. Russian sources (e.g. Massa, 1997 p. 467) state it as 1635
↑  שנת מותו של דימיטרי המזוייף
↑  Massa, 1997 p. 466
↑  ussian sources (Massa, 1997 p. 467)
↑  Fragments reprinted in Schilder, p. 500
↑  Asher, G.M. (2001) Henry Hudson the Navigator, p. 269
↑  Massa, 1997 p. 468
↑  Massa, 1997 p. 467
↑  Woodward, p. 67
↑  Schilder, p. 501
↑  Wijnroks, E. (2000) Handel tussen Rusland en de Nederlanden, 1560–1640: een netwerkanalyse van de Antwerpse en Amsterdamse kooplieden, handelend op Rusland, p. 236.
↑  Woonhuis van Isaac Massa".
↑  Klein, P.W. (1974) De Trippen in de 17e eeuw, p. 159.
↑  Engels, pp. 161, 165
↑  Raptschinsky, B. (1937) Uit de geschiedenis van den Amsterdamschen handel op Rusland in de XVIIe eeuw. Georg Everhard Kleinck. In: Jaarboek Amstelodamum [nl], p. 78.
↑  Dillen, J.G. van (1970) Van Rijkdom en Regenten, p. 65.
↑  Klein, P.W. (1974) De Trippen in de 17e eeuw, p. 160.
↑  "Portrait of a Couple, Probably Isaac Abrahamsz Massa and Beatrix van der Laen, Frans Hals, c. 1622 - Rijksmuseum".
↑  Westermann, p. 135
↑  Harris, p. 323
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304703905171  PLWABN: 9810559884105606  BIBSYS: 3086858  BNE: XX4873557  BnF: cb15381437q (data)  BPN: 50670156  CiNii: DA10531127  GND: 103746188  ISNI: 0000 0001 1691 9538  LCCN: n83034673  NKC: js20020812665  NTA: 069325820  RERO: 02-A003570248  SELIBR: 233762  SUDOC: 139413243  VIAF: 100335197   WorldCat (עם VIAF): 100335197
אלפרדו סטרסנר

אלפרדו סטרסנר מטיאאודה (בספרדית: Alfredo Stroessner;‏ 3 בנובמבר 1912 – 16 באוגוסט 2006) היה גנרל ופוליטיקאי מפרגוואי. כיהן בתפקיד נשיא פרגוואי ושלט כעריץ בארצו בשנים 1954 עד 1989.
סטרסנר, בן לאב ממוצא גרמני ולאם ממוצא קריואלי היספני, נולד בעיר אנקרנסיון. שירת כחייל במלחמת הצ'אקו ועלה בדרגות לדרגת גנרל.
בשנת 1954 הוביל מרד צבאי כנגד משטרו של הנשיא פדריקו צ'אבס. סטרסנר, שעמד בראש הצבא, חבר אל כוחות אזרחיים שחששו כי הנשיא בן ה-73 ינהיג משטר של דיקטטורה עממית נוסח חואן פרון בארגנטינה. כחודשיים לאחר המרידה הצבאית, הכריזה מפלגת "קולורדו" על סטרסנר כמועמדה לנשיאות, וב-15 באוגוסט 1954 נבחר סטרסנר לנשיאות, והחל את השלטון הדיקטטורי הארוך ביותר בתולדות אמריקה הלטינית.
שיטת הממשל של סטרסנר נשענה על הקפאת החוקה הדמוקרטית (שמכוחה דווקא נבחר) לטובת צווי חירום "זמניים" אשר נהגו להסירם אחת לארבע שנים על מנת לקיים בחירות נוספות, בהן היה זוכה סטרסנר ברוב של 90% מהקולות. "בחירות" אלו נערכו שמונה פעמים.
בשנת 1958 נבחר סטרסנר לשלטון פעם נוספת, אך לאחר הבחירות החלה התנגדות עממית בצורת לוחמת גרילה, שנעזרה גם במשטרו הצעיר של פידל קסטרו בקובה. סטרסנר, בתגובה, הורה על סגירת גבולות פרגוואי (המנותקת ממוצא לים), והכה בגרילה ביד רמה, מבלי לברור באמצעים.
בשנת 1959 התחדשה הלחימה. סטודנטים צעדו ברחובות אסונסיון במחאה על העלאת מחירי הנסיעה באוטובוס, וההפגנה דוכאה במחיר של כמאה פצועים. הדבר הוביל לחידוש המחאה העממית ולוחמת הגרילה. עתה קיבל סטרסנר סיוע מארצות הברית, שכן נחשב לגורם אנטי-קומוניסטי, והימים היו ימי המלחמה הקרה. האופוזיציה, מפולגת וכמהה לשלום, לא הצליחה להדיח את סטרסנר.
מדיניות החוץ של סטרסנר הייתה של תמיכה ללא סייג בארצות הברית (ובתמורה קבלת סיוע חוץ נדיב, ועזרה לייצוב משטרו), וכן של שיתוף פעולה עם ברזיל בהקמת המפעל הענק של סכר האיטאיפו, שתחנת הכוח שלו, הגדולה מסוגה בעולם, היא מקור הכנסה עיקרי לממשלת פרגוואי עד היום.
סטרסנר נקט ביד חזקה כנגד מתנגדיו מבית, ומשטרו הואשם ברצח המתנגדים ובעינויים. כמו כן יש המאשימים את המשטר ברצח האינדיאנים משבט האצ'ה (Aché) ששכנו באזור עשיר במינרלים, ועמדו בדרכו של סטרסנר לפיתוח האזור באמצעות תאגידים בינלאומיים. בכירים במשטרו של סטרסנר הואשמו בסחר בסמים.
צד אפל נוסף במשטר זה היו האשמות בשיתוף פעולה עם מנהיגים נאצים נמלטים. במשך שנים הייתה שמועה כי פרגוואי משמשת מקלט לבכירים נאצים, וכי משטרו של סטרסנר, הגרמני במוצאו, משתף עמם פעולה. בין אלו ששמם הוזכר, היה רופא המוות ממחנה אושוויץ, ד"ר יוזף מנגלה.
ב-3 בפברואר 1989 כוחות בפיקודו של סגנו של סטרסנר, הגנרל אנדרס רודריגס, תפסו לפתע את מרכזי הכוח בבירה אסונסיון. בלחימה שהתפרצה נהרגו 300 אנשים. סטרסנר הושם במעצר בית, אך לאחר מכן הורשה לצאת לגלות. סטרסנר נפטר מדלקת ריאות בעיר ברזיליה בגיל 93.
העיר המזרחית, "פוארטו דה פלור דה ליס", נקראה על שמו "פוארטו פרסידנטה סטרסנר" אך לאחר הדחתו נקראה העיר "סיודד דל אסטה".
איזר (כוכב)

אִיזָר (מערבית إزار "איזר" - כיסוי) או ε ברועה דובים, הוא כוכב כפול שנמצא במרחק של כ-250 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים רועה דובים. עם בהירות נראית כוללת מדרגה 2.33 זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה. הכוכב נקרא לפעמים גם "מיזר" או "מירק", אך השמות האלו ניתנו לכוכבים מיזר ומראק שבקבוצת הדובה הגדולה. כמו כן הוא קיבל את השם פולצ'רימה מהאסטרונום פרידריך פון שטרובה שגילה את היותו כוכב כפול.
תכונות

איזר מורכב מזוג כוכבים המקיפים זה את זה במרחק של כ-185 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 1,000 שנים. גילה של המערכת מוערך בכ-300 מיליון שנים. ההפרדה הזוויתי בין השניים היא פחות מ-3 שניות קשת כך שנדרש טלסקופ כדי להפריד ביניהם.
תכונות > איזר A

איזר A הוא הכוכב הבהיר מבין השניים. זהו ענק כתום מסוג ספקטרלי K0 II-III, מסתו גדולה יותר מפי 4.5 ממסת השמש ורדיוסו פי 33 מרדיוס השמש. טמפרטורת פניו היא כ-4,550 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 530 מעוצמת ההארה של השמש. ככל הנראה לפני 10-20 מיליון שנים הוא היה כוכב הסדרה הראשית מסוג B, אך לאחר שאזל המימן שבליבתו הוא החל בתהליך של התקררות והתנפחות בדרך להפוך לענק אדום ובעתיד הוא צפוי להפוך לננס לבן.