stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת נפוליאונה
הצלת משפחת די קאסטרו בזמן מלחמת העולם השנייה

משפחת די קאסטרו, הייתה משפחה יהודית איטלקית מרומא, שמנתה 8 נפשות. ההורים רומיאו ואמה, וששת ילדיהם, ג'יובנינו (יוחנן), ליטיציה (גילה), עמנואלה, ריטה, פאוסטו (דן) וסנדרו (נתן). הם התגוררו ב- Viale Angelico 35.
ביולי 1943, חיפש אבי המשפחה, רומיאו די קאסטרו, שהיה מהנדס ואדריכל יהודי שעבד עם רפאלו נפולאונה, את דודתו וירג'יניה טאצ'ינה. נודע לו דרך אדם, שהתגלה לאחר מכן כקצין מתחזה של בעלות הברית, שהדודה ניצלה, כי הספיקה לברוח מהעיר טראני. היא ביקשה את עזרתו אחיינה רומיאו, כדי לחזור לרומא. הוא מיד הסכים, ויצר קשר עם האדם והשניים, יצאו לדרך במכונית האוטוביאנקי של רומיאו. במהלך הנסיעה הבחין רומיאו בהתנהגות המוזרה של אותו אדם, וכאשר השניים הגיעו למחסום, במהלך בדיקת המסמכים, התגלו בתא המטען שלל מצרכים שאותם החביא הקצין המתחזה (פסטות, בגדים חדשים, גרביים ועוד). המתחזה התגלה כחייל איטלקי שמומחה לשפות זרות. השניים נעצרו ונכלאו בכלא, שבעיר טאנו (אנ'), למשך מספר ימים. באותו הזמן, אשתו, אמה די קאסטרו, התקשרה לרפאלו נפולאונה במטרה לעזור לרומיאו שהיה בכלא. רפאלו נענה לבקשה ושימש כעורך דין של רומיאו, ובכך שחרר אותו מהכלא.
במהלך ספטמבר 1943, לאחר פלישת כוחות גרמניה הנאצית לאיטליה, קיבל רומיאו די קאסטרו צו התייצבות לעבודה מחוץ לאיטליה, הצו כלל גם את ג'יובנינו (יוחנן), בנם הבכור של הזוג די קאסטרו. כתוצאה מכך, פנה די קאסטרו לרפאלו נפולאונה שיעזור להם להתחמק מהצו. נפולאונה נענה לבקשה, והעמיד לרשותם את הוילה למשך שבועיים. במשך שבועיים אלו, מדי ערב פתח יוחנן בחשאי את הרדיו כדי להאזין למשדרי רדיו לונדון, דבר היה עליו איסור חמור מצד שלטונות הכיבוש הגרמני. כעבור שבועיים, חשב אבי המשפחה שהרוחות יירגעו, ולכן חזרה משפחת די קאסטרו לביתם ברומא.
ב-16 באוקטובר 1943, במהלך האקציה הגרמנית של יהודי רומא, קיבל די קאסטרו טלפון מדודן שלו שהזהיר אותו מהנאצים המתקרבים לביתם. משפחת די קאסטרו עזבה במהירות את ביתה, באמצע ארוחת הבוקר, ופנתה לרחוב. המשפחה שוטטה ברחובות בחיפוש אחר מקום מחבוא. במהלך החיפוש, פגש רומיאו מכר בשם דאנג'ליס שהציע את עזרתו למשפחה. המשפחה נשארה שם למשך כמה ימים. בחיפוש אחר צריך סידור קבוע למשפחתו הגדולה, החליט רומיאו לפנות לוילדבאלדו סראני (Vildebaldo Serrani), קבלן שעמו עבד, ואשתו תרזה סראני (Teresa Serrani). משפחת די קאסטרו שהתה בביתם במשך כמה ימים, ובעקבות הצפיפות החליט רומיאו למצוא מקומות מסתור חלופיים ולפצל את המשפחה.
רומיאו ויוחנן התחבאו במנזר "האהבה הקדושה" (Suore Agostiniane del Divino Amore) ברומא, ריטה ולטיציה נשלחו להסתתר אצל משפחת נפולאונה, הזוג נפולאונה אירח את הבנות תוך כדי סיכון חייהם. האם אמה נשארה עם שלושת הילדים הקטנים עמנואלה, פאוסטו (דן) וסנדרו (נתן) בביתם של הסראנים עד לשחרור רומא ביוני 1944.
במהלך שהותם של רומיאו ויוחנן במנזר, סיפר יוחנן שהוא ואביו נהגו לצאת מדי פעם לשליחויות. הם חיכו לכניסתם של כוחות בעלות הברית, שהיו מרחק של 40 ק"מ מדרום העיר. במהלך שהותם במנזר, חלה תפנית, כשפתאום בלילה אחד, כשבוע לפני שחרור העיר, נכנסה הנזירה לחדרם ודרשה שיבואו אחריה כי חוליה של המשטרה הגרמנית נכנסה בכוח למנזר בחיפוש אחר יהודים שהסתתרו במנזרים. שנים מאוחר יותר נודע שהייתה הלשנה על המשפחה, ככל הנראה על ידי הגנן של המנזר. בני המשפחה הובלו לאגף במנזר ששם נמצאים חדרי השינה של הנזירות, והכניסה לאגף זה הייתה אסורה לגברים. הנזירה הכניסה את השניים לאשנב בתוך הקיר ושם הסתתרו. באשנב ראו שהיה שם עוד אדם. זה היה טייס אנגלי שמטוסו הופל מעל שמי איטליה, והתחבא גם הוא במנזר. השניים נשארו שם עד שהגרמנים הלכו.
חייו לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה חידש רפאלו נפולאונה את פעילותו המקצועית כעורך דין עם נדיבות ומחויבות, השתתף בשיקום הכלכלי חברתי של איטליה לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא נפטר ב-9 באפריל 1960 ברומא שבאיטליה. היה בן 66 במותו.
קתרינה נפולאונה המשיכה להיות קרובה לרפאלו, לתמוך בפעילותו המקצועית ולהתמסר לחיי המשפחה בטיפול בילדיה ונכדיה. היא נפטרה ב-19 ביולי 1964 ברומא, איטליה. הייתה בת 84 במותה.
הכרה והנצחה

ב-13 במרץ 2007 הכיר יד ושם ברפאלו וקתרינה נפולאונה ובוילדבאלדו ותרזה סראני כחסידי אומות עולם.
סנדרו ועמנואלה דאגו ליצור קשר עם משפחת נפולאונה, משפחת סראני ועם יד ושם, על מנת לערוך טקס הכרה באיטליה. הטקס התקיים ב-13 במרץ ברומא, בנוכחות קתרינה נפולאונה, הנכדה של הזוג נפולאונה, הנכדים של הזוג סראני, משפחת די קאסטרו, נציגים מטעם הקהילה היהודית ברומא, נציגים מיד ושם ועוד.
משפחת דאנג'ליס לא הוכרה כ"חסידי אומות העולם" מכיוון שלא נמצאו צאצאיהם.
שמות היהודים שהצילו

רומיאו די קאסטרו - Romeo Di Castro
אמה די קאסטרו - Emma Di Castro
יוחנן ג'ובאנינו די קאסטרו - Iohanan Giovannino Di Castro
גילה ליטיציה די קאסטרו פיפרנו - Ghila Letizia Di Catro Piperno
עמנואלה די קאסטרו - Emanuele Di Castro
ריטה ויזל- Rita Vizel
דן פאוסטו דיקסטרו - Dan Fausto Di Castro
נתן סנדרו די קאסטרו - Natan Sandro Di Castro
לקריאה נוספת

סנדרו דיקאסטרו, זיכרונות ילדות - Viale Angelico 35, Roma, Italia, הוצאה עצמית: 2016
הערות שוליים

1 2 3 4  עדות דן פאוסטו דיקסטרו, באתר Youtube
↑  סנדרו דיקאסטרו, תרגום: מיכל דיקאסטרו, זכרונות ילדות: Viale Angelico 35, Roma, Italia, הוצאה עצמית, 2016
1 2  משפחת נפוליאונה, באתר יד ושם (באנגלית)
עטיפת הספר זיכרונות ילדות - סנדרו דיקאסטרו
ריטה ויזל עם קתרינה נפולאונה, נכדתם של רפאלו וקתרינה נפולאונה
טקס הענקת אות חסיד אומות העולם לזוג נפולאונה על ידי נציגת קהילת רומא
תעודת הכבוד עם קתרינה נפולאונה, נכדתם של רפאלו וקתרינה נפולאונה
נלצ'יק

נלצ'יק (ברוסית: Нальчик; בקברדינית: Налшык, פירוש השם: "פרסה") היא עיר באזור הקווקז, בדרום רוסיה, ובירתה של רפובליקת קברדינו-בלקריה והעיר הגדולה ביותר באזור זה.
העיר נמצאת בגובה 512 מטר מעל פני הים ליד מדרונות רכסי הקווקז הגדול, ודרכה זורם נהר נלצ'יק, אחד מיובליו של טרק. שם העיר בא ממיקומה של העיר המקורית בעמק בין שני רכסי קווקז. המיקום המזכיר את הפרסה, אשר הפכה לסמל העיר. אוכלוסיית העיר הגיעה לכ-272,800 תושבים בשנת 2005 ומאז ירדה לכ-265,000 בשנת 2017.
היסטוריה

ב-1724 נסיך קברדה אסלנבק קייטוקין העתיק את מגוריו למקום זה, שהפך בעקבות זאת למרכז האדמיניסטרטיבי של קברדה. ב-1818 החיילים הרוסים הקימו במקום מבצר, שאוכלס ב-1838. ב-1862 התגוררו במקום 2300 איש. במעמד של עיר מ-1921. בתקופת מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני, שנמשך בין 28 באוקטובר 1942 ל-3 בינואר 1943, העיר נהרסה ברובה. על העיר התנהלו קרבות עקובים מדם. בעיר הוקם גטו קטן ומאות אנשים נהרגו בבורות הירי שהנאצים הכריחו לחפור. חלק מקברי החיילים נמצאים בשטח העיר כיום.
בשנת 2003 זכתה נלצ'יק בתחרות העיר הנקיה ביותר ברוסיה. ב-13 באוקטובר 2005 אירעה בעיר מתקפה של חמושים צ'צ'נים נגד כוחות הביטחון הרוסיים. 136 איש נהרגו במתקפה.
קהילה יהודית

היהודים מתגוררים בעיר משנות ה-70 של המאה ה-19 בשכונת "קוֹלוֹנקָה" (המושבה "היהודית"). רובם שייכים לעדה של יהודי ההרים.
בפלישת הגרמנים לעיר ב-28 באוקטובר 1942 הוקם בעיר גטו ונחפרו בורות ירי. מאות יהודים נהרגו בבורות הירי שהוקמו מסביב לעיר, בתים נהרסו, ובעלי חיים ומזון הוחרמו. בית הספר שהופצץ הפך למשרדי הנאצים וילדי הגטו הוכרחו לנקות יחפים את בית הספר.
תושבי העיר שלחו מכתב לברלין שבו כתוב כי הם לא יהודים אלא טטים (כינוי ליהודים בקווקז) בתמורה לשליחת המכתב נערכו לחיילים הנאצים סעודות מהאוכל האחרון של היהודים התשובה הייתה מפתיעה :״כלב לבן וכלב שחור הוא עדיין כלב״ פירוש יהודי כזה ויהודי כזה, הוא עדיין יהודי.
ביום הגעת הנאצים לעיר 10 דקות לפני האיסוף למחנה ההשמדה הצבא האדום תקף את הנאצים והיהודים ניצלו,[דרושה הבהרה] שיקום העיר היה ארוך והקהילה היהודית שוקמה במשך שנים רבות.
ספורט

קבוצת הכדורגל המקומית ספרטק נלצ'יק משחקת כיום (2010) בליגת העל הרוסית. אצטדיונה העירוני נקרא אצטדיון ספרטק.
ב-28 בספטמבר 2012 בעיר נלצ'יק התקיימו המשחקים הקווקזיים בהם השתתפו כ-2,000 אתלטים מכל הרפובליקות הקווקזיות.
תרבות

העיר מהווה את המרכז התרבותי של הרפובליקה. בשנת 1957 בעיר הוקמה אוניברסיטה. כמו כן, בעיר פועלים מספר מוזיאונים ותיאטראות.
בשנת 2015 באזור נלצ'יק נערכו צילומי סרט יחף בשמיים שרובו צולם בתחום הרפובליקה והשתתפו בו שחקנים מקומיים ללא תשלום.
ניקולס קירטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במאי 1908 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 בנובמבר 1998 (בגיל 90) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם (1931) 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  פרס הולווק (1955)  פרס על שם פריץ לונדון (1957)  מדליית יוז (1969)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית (1973) 
 
ניקולס קירטי (בהונגרית: Kürti Miklós) בודפשט, 14 במאי 1908 – אוקספורד 24 בנובמבר 1998) היה פיזיקאי ופרופסור   באוקספורד הונגרי-יהודי-בריטי. מחזיק שיא עולם לשעבר לטמפרטורות נמוכות (קריוגניקה = ייצור והתנהגות של חומרים בטמפרטורות נמוכות מאוד).
קורות חיים

הוא סיים את בית הספר התיכון שפעל בבודפשט בחסות אוניברסיטת בודפשט ברחוב טרפורט בשנת 1926 ואחר כך למד באוניברסיטת סורבון בפריז ובאוניברסיטת ברלין. בשנת 1931 קיבל את הדוקטורט בברלין. בין השנים 1931–1933 היה מרצה במכללה הטכנית בברסלאו (ורוצלב). עם עלית הנאצים לשלטון בגרמניה עזב לבריטניה ומספטמבר 1933 עד 1940 והיה עמית מחקר במעבדת קלרנדון באוקספורד. בשנת 1939 קיבל אזרחות בריטית. בשנים 1940–1945 השתתף בפיתוח פצצת האטום הבריטית. בשנים 1945 עד 1960 היה מרצה בכיר לפיזיקה באוניברסיטת אוקספורד, לאחר מכן פרופסור חבר ודיקן משנת 1960, פרופסור מן המנין משנת 1967, ופרופסור אמריטוס משנת 1975.
קירטי היה סגן נשיא החברה המלכותית (האקדמיה האנגלית למדעים) משנת 1965 עד 1967. הוא היה חבר כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים משנת 1970, כמו כן היה חבר המערכת של ה"אקטה פיזיקה".
תחום מחקרו

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  "אני חושב שזה עצוב לציוויליזציה שלנו שבעוד אנחנו יכולים למדוד ומודדים את הטמפרטורה של האטמוספירה של כוכב הלכת נגה, אין לנו מושג מה קורה בתוך הסופלה. עצוב שהיום אנו יודעים יותר על הטמפרטורה הפנימית של הכוכבים מאשר על הטמפרטורה הפנימית של תפיחת אורז." | “ |


תחום המחקר של קירטי היה "הפיזיקה של הטמפרטורות הנמוכות" ויישומה בטכנולוגיה ובביולוגיה. הוא עסק גם במגנטיות והיה ממקימי הגסטרונומיה המולקולרית.
מייסד הגסטרונומיה המולקולרית

לאחר פרישתו ניקולס קירטי התעניין בכמה תחומי מדע. הוא אהב לבשל מאז שהיה צעיר, ואחרי פרישתו היה לו זמן לבחון את סודות הבישול דרך עיניו של פיזיקאי. הוא האמין כי האמנות הקולינרית אינה אלא פיזיקה וכימיה יישומית.
פרסים

1955 – Institute of Physics: Holweck-díj és érem
1957 – Fritz London-díj
1969 – a Royal Society Hughes érem
1973 – brit lovagi cím: Commander of the British Empire
1976 – a Francia Becsületrend Lovagja
1988 – A Magyar Népköztársaság Csilla
1955 - המכון לפיזיקה : פרס הולווק ומדליה
1957 - פרס פריץ לונדון
1969 - מדליית החברה המלכותית יוז
1973 - האבירות הבריטית: מפקד האימפריה הבריטית
1976 - אביר לגיון הכבוד הצרפתי
1988 - מסדר הכוכבים של הרפובליקה העממית ההונגרית
הערות שוליים

↑  Physics Today
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384029205171  BIBSYS: 90513384  BnF: cb124931589 (data)  GND: 125773323  ISNI: 0000 0000 7833 8352  LCCN: n82092085  NTA: 07486551X  SNAC: w6f47st5  SUDOC: 034144072  VIAF: 5903621   WorldCat (עם VIAF): 5903621
נתניאל פרידמן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1977 (בן 47) 
 שם לידה:  Nathaniel Dourif Friedman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  St. Anne's-Belfield School 
 מעסיק:  GitHub, Xamarin 
 תפקיד:  דירקטוריון 
 nat.org
 
נאט פרידמן באפריל 2006
נתניאל (נאט) דוּריף פרידמן (באנגלית: Nathaniel Dourif Friedman, נולד ב-6 באוגוסט 1977), הוא מתכנת ואיש עסקים יהודי אמריקאי,  מנכ"ל גיטהאב סמנכ"ל במיקרוסופט, מייסד ומנכ"ל Xamarin ומייסד Ximian, יחד עם מיגל דה איקזה בשנת 1999, חברה שנרכשה על ידי נובל ב-2003.
ב-1999, הוא קיבל בוגר במדעים במדעי המחשב ומתמטיקה מן המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
ב-Novell, לאחר רכישת החברה שהקים, Ximian, פרידמן היה CTO בתחום קוד פתוח עד ינואר 2010.
בשנת 2011 קנתה Attachmate את Ximian והכריזה על פיטורי מאות עובדים, כולל מרבית העובדים שתמכו במונו. לאור המהלך של Attachmate, עתיד התכנה היה בסכנה. חודש לאחר מכן, במאי 2011, פרידמן פרש והפך למנכ"ל של Xamarin, חברה חדשה שהקים יחד עם מיגל כדי להמשיך את הפרויקט.
בפברואר 2016, Xamarin נרכשה על ידי Microsoft בסכום שהוערך בכחצי מיליארד דולר.
כיום, פרידמן הוא מנכ"ל גיטהאב שירות אירוח מיזמי לקוד.
הערות שוליים

1 2  "Ximian Founder Nat Friedman Leaves Novell". Linux Magazine Online. 8 בינואר 2010. נבדק ב-2010-03-07. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kirk St.Amant; Brian Still (2007). Handbook of Research on Open Source Software: Technological, Economic, and Social Perspectives. IGI Global. p. 595. ISBN 1-59140-999-3.
1 2  "Xamarin". אורכב מ-המקור ב-2012-07-11. נבדק ב-2017-01-11.
נלספרייט

| --- | --- |

מראה מנלספרייט
 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 פרובינציה:  מפומלנגה מפומלנגה
 נפה:  אהלנזני (Ehlanzeni)
 שפה רשמית:  אפריקאנס
 תאריך ייסוד:  1905
 שטח:  72.63 קמ"ר
 גובה:  689 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  58,670 (2011)
  ‑ צפיפות:  810 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  25°27′57″S 30°59′07″E﻿ / ﻿25.465833333333°S 30.985277777778°E﻿ / -25.465833333333; 30.985277777778 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.mbombela.gov.za
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום אפריקה מוגדלת) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודינלספרייט(למפת דרום אפריקה רגילה) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודינלספרייט(למפת מפומלנגה רגילה) ויטבנק מידלבורך ארמלו פיט רטיףנלספרייט(למפת מפומלנגה מוגדלת) ויטבנק מידלבורך ארמלו פיט רטיףנלספרייט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נלספרֵייט (באפריקאנס: Nelspruit) היא עיר בצפון-מזרח רפובליקת דרום אפריקה. העיר מונה 58,672 תושבים (נכון לשנת 2011) ומהווה את בירת מחוז מפומלנגה. החל מאוקטובר 2009 שונה רשמית שמה של העיר למבומבלה (Mbombela) בידי רשויות השלטון.
גאוגרפיה

נלספרייט שוכנת על גדת הנהר קרוקודיל, 300 ק"מ מצפון-מזרח ליוהנסבורג, ומהווה מרכז לחבל ארץ תיירותי שידוע כטרנסוואל המזרחית. האזור משופע בנופי פרא מרהיבים ובאוכלוסיית חיות בר, והאטרקציה התיירותית המוכרת ביותר בו היא הפארק הלאומי קרוגר. מרבית הנוסעים לפארק הלאומי קרוגר עוברים דרך העיר נלספרייט או דרך נמל התעופה שלה – נמל התעופה הבינלאומי קרוגר מפומלנגה, הנמצא מצפון-מזרח לעיר.
היסטוריה

תחילתה של נלספרייט כתחנת רכבת שהוקמה בשנת 1891 כנקודת קצה זמנית של מסילת הרכבת ממוזמביק לפרטוריה, שנסללה ביוזמת נשיא טרנסוואל פול קרוגר. התחנה הוקמה על אדמת מרעה שהייתה בבעלות שלושת האחים חרט, אנדריאס ולואי נל, חוואים בורים, ונקראה על שמם (מילולית – הפלג של נל). האדמה הפורייה והגעת הרכבת משכו למקום מתיישבים, והתחנה התפתחה לכפר, שבשנת 1900 בעת מלחמת הבורים השנייה שימש לשבועות אחדים מושבה הזמני של ממשלת טרנסוואל הגולה שנמלטה מפרטוריה. ב-1905 הוכרז הכפר כעיירה, וזו קיבלה מעמד מוניציפלי של עיר ב-1940. העיר שימשה כצומת דרכים חשוב בטרנסוואל המזרחית וכמרכז חקלאי ומסחרי לכפרים ולחוות במחוז, ובהמשך מרכז תעשייתי. תעשיות עיקריות בה הן שימורי הדרים, נייר, מנסרות עיבוד עץ וייצור רהיטים.
עם חלוקתה האדמיניסטרטיבית המחודשת של דרום אפריקה בשנת 1994 נוצר מחוז מפומלנגה, ונלספרייט נקבעה כבירת המחוז. כל המוסדות הפיננסים הגדולים במדינה נמצאת בעיר זאת.
נלספרייט נבחרה לארח ארבעה משחקי כדורגל בינלאומיים במסגרת מונדיאל 2010 בדרום אפריקה. לצורך כך נבנה בעיר אצטדיון מבומבלה בהשקעה של כמיליון ראנד דרום-אפריקאי ובו 40,000 מושבים. בהקמת האצטדיון נקשרו שערוריות של שחיתות, העלמת מס ואף רצח.
תחבורה

יש שני נמלי תעופה בעיר ובקרבתה, כשהמרכזי בהם הוא נמל התעופה הבינלאומי קרוגר מפומלנגה, הנמצא במרחק של כ-20 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר.
הערות שוליים

↑  בארי מודי, רויטרס, כך נבנה אצטדיון בדרום אפריקה: שחיתות, העלמת מס ורצח, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4260808-9  LCCN: no2010153798  MusicBrainz: 78513402-143c-4cbf-bb44-bb952fd99ee9  VIAF: 143496362   WorldCat (עם VIAF): 143496362 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נלסון קראשל

נלסון ג'ורג' קראשל (באנגלית: Nelson George Kraschel;‏ 27 באוקטובר 1889 –  15 במרץ 1957) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איווה ה-27 בשנים 1937–1939.
ראשית חייו

נלסון קראשל נולד בעיירה מייקון שבאילינוי לפרד ק. קראשל, חוואי, וננסי ג'יין (לבית פו) קראשל. הוא למד בבית הספר התיכון המקומי, ומגיל 17 עד 20 הוא ניהל את חוותו של אביו החולה. לאחר מכן הוא עבר לעיר הרלן שבמחוז שלבי, איווה, והיה לכרוז במכירות פומביות, עיסוק בו הוא עבד בשנים 1910–1930 ומכר מקנה גזעי בשווי של כ-50 מיליון דולר. ב-1913 נשא קראשל לאישה את אגנס ג'ונסון, מורה בבית ספר בהרלן. לזוג נולדו שלושה בנים והם אימצו בת אחת.
ראשית הקריירה הפוליטית

קראשל נכנס לפוליטיקה כחבר המפלגה הדמוקרטית. לאחר שהובס בבחירות לסנאט של איווה ב-1922 ולאחר שנוצח בבחירות המקדימות לסנאט של ארצות הברית ב-1932, הוא התמודד בהצלחה ב-1932 בבחירות למשרת סגן מושל המדינה, תפקיד אליו הוא נבחר לכהונה שנייה ב-1934.
מושל איווה

ב-1936 נבחר קרשאל כמושל איווה לאחר שניצח בהפרש של 2,431 קולות מתוך יותר ממיליון בוחרים. באותה מערכת בחירות זכו הרפובליקנים ברוב בסנאט המדינתי ובבית הנבחרים המדינתי היה שוויון. המדיניות שנגעה לשפל הגדול זכתה לרוב לתמיכת שתי המפלגות, אך קראשל נזכר לימים, "במהלך תקופת כהונתי כמושל התפתחו יותר חילוקי דעות שהגיעו לשיאן בשינוי הממשל המדינתי".
ניצחונו הגדול הייתה חקיקה להקלה במס על בתי מגורים. קראשל טען שההכנסות ממיסי מכירות ומיסי תאגידים צריכות להיות מפונות לסיוע לקשישים ולסיוע חירום לעניים, אך רובן צריכות לשמש להקלה של מס הרכוש. צעד זה נתן עדיפות במיסוי לאלו שחיו בבתים ובחוות בבעלותם, "ובכך הוגדלה המשיכה לבעלות על בתים שתתרום יותר מכל דבר שאנו יכולים לעשות כדי להבטיח את יציבות החברה שלנו". בהתאם לכך העביר בית המחוקקים את חוק הפטור ממס רכוש, שהקל את נטל המס על משקי בית ששווי בתיהם היה עד 2,500 דולר. יותר מכך, בית המחוקקים הקצה את ההכנסות הרלוונטיות ממיסוי כפי שקראשל ביקש. הוא התפאר: "המימון הבריא של איווה לחוק הסיוע לקשישים וחקיקתו של חוק העדפת מס הרכוש מיקמו את איווה במקום גבוה יותר בהשוואה למדינות אחרות בהגנה על האוכלוסייה הקשישה שלה והעידוד לבעלות על בתים".
בינואר 1937, בהזכירו את הבצורת של השנה שעברה, קרא קראשל להרחבת חוקי השהיית החובות על המשכנתאות של 1933 ו-1935, שהגנו על 13,000 חוות ועל בעליהם. תוקף החוקים עמד לפוג ב-1 במרץ, ולגרום לאלפי בתים של חוואים להיות בסיכון. מצב זה היה עלול להיות הרה אסון לחוואים ולקהילותיהם כאחד, שכן מספר חוות זה עלול היה להצטרף לאלו "שכבר התמודדו עם בעיות של בעלות על החוות". ב-12 בפברואר פרסם קראשל הכרזה בה הוא הזכיר את מצב החירום הכלכלי המתמשך שהצריך את חקיקת החוקים ב-1933 וב-1935, ודיבר על "מצב חירום חדש" - אסונות הטבע של 1936 - כסיבה לחידוש תוקף החוקים. האספה הכללית הרחיבה שלושה מתוך ארבע צעדים שהוגדרו בחוקים, אך הסנאט המדינתי, שהיה בעל רוב רפובליקני, חסם את הצעד הרביעי, ותוקף החוק פג.
קראשל טען ש"מערכת מתוכננת היטב של כבישים אל השווקים שבנייתם תהיה זולה יותר בהשוואה למערכת הכבישים הראשיים שלנו צריכה להיות מתוכננת ולהיסלל באופן מידי". עם זאת, הוא סבר שהחוק מהחווה לשוק שחוקק על ידי בית המחוקקים היה "לחלוטין בלתי ניתן לביצוע" והטיל עליו וטו, ובמקביל עודד הצעת חוק נגדית. אך צעד זה לא בא לידי ביצוע, והנחמה היחידה שלו בתחום התחבורה הייתה תוכנית מוצלחת לבטיחות בדרכים.
ב-1938 התערב קראשל בסכסוך העבודה של חברת מייטג בניוטון. החברה הכריזה על קיצוץ בשכר והשביתה את העובדים, שהכריזו מצדם על שביתה וקיימו משמרות שבת במפעל. 12 ממנהיגי העובדים פוטרו ונעצרו בעוון הסתה. מתוך חשש מהאווירה שתיווצר, פנתה החברה לקראשל. הוא הציע שאם השובתים ייסוגו מעמדותיהם, הוא יבטיח שהמשמר הלאומי ידאג שהמפעל יישאר סגור. בהסתמכם על כך, שבו השובתים לעבודה, החברה ויתרה על קיצוצי השכר, והתנהל משא ומתן על כל הסוגיות. העבודה במפעל חודשה, ובסופו של דבר הושג הסכם, אך מנהיגי העובדים המפוטרים מעולם לא הוחזרו לעבודתם. מנהיג איגוד העובדים אמר על החלפת הצדדים של קרשאל: "אנחנו חושבים שעמדתו היא התאבדות פוליטית".
שנותיו האחרונות

באותה שנה התמודד קראשל בבחירות לכהונה שנייה מול אותו יריב שאותו הוא הביס שנתיים קודם לכן בהפרש של 2,431 קולות, והפעם נוצח בכמעט 60,000 קולות. הוא שב לעיסוקו בחקלאות ובמכירות פומביות, וב-1942 התמודד שוב ללא הצלחה בבחירות למשרת המושל. שניים מבניו של קרשאל נהרגו במלחמת העולם השנייה. הוא עבד כסוכן הראשי של מנהל האשראי לחקלאים באומהה בשנים 1943–1949, ולאחר מכן שב לעסקי הבקר.
נלסון קראשל נפטר בהרלן ב-15 במרץ 1957. הוא נטמן בבית הקברות המקומי.
הערות שוליים

↑  "Iowa's Governors". The Des Moiner Register. אורכב מ-המקור ב-25 ביוני 2008. נבדק ב-19 באוגוסט 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183859082  VIAF: 142155598029015600008   WorldCat (עם VIAF): 142155598029015600008
נתניאל פאלמר

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1799 סטונינגטון, מחוז ניו לונדון, ארצות הברית 
 פטירה:  21 ביוני 1877 (בגיל 77) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  סטונינגטון 
 
ה"קליפר" המהירה "פול ג'ונס"
נתניאל בראון פאלמר (באנגלית: Nathaniel Brown Palmer;‏ 8 באוגוסט 1799 - 21 ביוני 1877) היה ימאי, ציד כלבי ים, מגלה ארצות ומתכנן ספינות אמריקאי.
תולדות חייו

פאלמר נולד בקונטיקט ומגיל צעיר היה קשור לסחר ימי. בגיל 21 כבר פיקד על מפרשית מדגם סלופ. המפרשית, 14 מטר בלבד ארכה, נקראה "הארו" (Hero) ובסוף שנת 1820 הפליג פאלמר עמה לאוקיינוס הדרומי, דרומה מאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים בחיפוש וציד כלבי ים שפרוותם הייתה יקרת ערך והניבה רווחים עצומים. ב-17 בנובמבר היו פאלמר ואנשיו האמריקאים הראשונים שחזו בחצי האי האנטארקטי, לאחר שהמקום התגלה שנה קודם לכן על ידי האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן והבריטים אדוארד ברנספילד וּויליאם סמית. פאלמר הפליג לאורך חצי האי ממערב וניסה לבדוק אפשרות למעבר בין חצי האי לבין היבשת (מתוך הנחה שזהו אי) אך נתקל בחסימת קרח ולא הצליח להכריע האם מדובר באי או בחצי אי. ב-1964 אושר השם "ארץ פלמר" על ידי ועדת שמות בינלאומית כשמו הרשמי של דרום חצי האי. כן היה במסעו זה בין מגלי איי אורקני הדרומיים.
לאחר ששב לארצות הברית עסק בסחר ימי, בעיקר עם סין והפליג בנתיבי שיט רבים של התקופה. במהלך מסעותיו הכניס פאלמר שכלולים לספינות ותכנן תיקונים שיאפשרו מסע מהיר יותר ויותר. כך היה בין מפתחי דגם ספינת המפרש המהירה ביותר, ה-"קליפר", שרק ספינות הקיטור היו מהירות ממנה. ב-1843 היה קברניטה של ספינת הסוחר המהירה "פול ג'ונס" (Paul Jones) שקבעה תחת ניהוגו שיא בהגיעה מבוסטון להונג קונג ב-111 יום בלבד.
פאלמר פרש לביתו בסטנינגטון, קונטיקט, כבעל ספינות סוחר ונפטר בן 78.
בנוסף לדרום חצי האי האטלנטי נקרא על שמו ארכיפלג פאלמר - ארכיפלג האיים הסמוך ממערב לחצי האי, תחנת ניסיונות אנטארקטית (Palmer Station 64°03′27″S 064°03′11″W﻿ / ﻿64.05750°S 64.05306°W﻿ / -64.05750; -64.05306) ושברת הקרח האנטארקטית  RV Nathaniel B. Palmer. מפרץ הארו באיי שטלנד הדרומיים נקרא על שם ספינתו.
ביתו הוכרז ב-1996 כאתר מורשת לאומי של ארצות הברית.
סדרת ספרים

ספרי עיון של סדרת ספרי אמנות קלאסית
סדרת ספרים היא קבוצה של ספרים בעלי מכנה משותף, היוצאת לאור במשך תקופה על ידי סופר מסוים או הוצאת ספרים מסוימת, לעיתים במותג שנקבע לה.
סוגים של סדרות ספרים

המכנה המשותף לסדרת ספרים עשוי להיות אחד מהבאים:
סדרת ספרי עיון הנכתבת על ידי מחבר יחיד (או קבוצת מחברים הפועלת בצוותא) ועוסקת בנושא מסוים. דוגמאות:
סדרת ספרי הפיזיקה סירס-זימנסקי, מאת פרנסיס וסטון סירס ומארק וולדו זימנסקי.
סדרת ספרי המתמטיקה של ניקולא בורבאקי.
סדרת ספרי עיון היוצאת לאור על ידי הוצאת ספרים מסוימת, תוך שמירה על קו מערכתי מאפיין, ובפרט עיצוב משותף. דוגמה: סדרת "אפקים" של הוצאת "עם עובד".
סדרת ספרי סיפורת העוסקת בעלילותיו של גיבור משותף. סדרת ספרים כזו שבה שלושה ספרים קרויה טרילוגיה. לרוב נכתבים הספרים על ידי סופר יחיד, אולם לעיתים, כמו במקרה של "בני הרדי", הספרים נכתבים על ידי סופרים שונים. דוגמאות:
"ג'ינג'י" – סדרת ספרים מאת גלילה רון־פדר-עמית העוסקת בעלילותיו של ילד המכונה "ג'ינג'י".
"הארי פוטר" – סדרת ספרים העוסקת בתולדותיו של הנער הארי פוטר, מאת ג'יי קיי רולינג. הספרים בסדרה יצאו לאור בסדר כרונולוגי של חייו של הארי פוטר.
"דברי ימי נרניה" – סדרת ספרים מאת קלייב סטייפלס לואיס, ובה קורותיהם של ילדים שנקלעים לעולם נרניה. הספרים יצאו לאור בסדר שאינו כרונולוגי: עלילתו של הספר השישי בסדרה, "אחיינו של הקוסם" מתרחשת לפני עלילתו של הספר הראשון.
סדרת ספרי סיפורת היוצאת לאור על ידי הוצאת ספרים מסוימת, תוך שמירה על קו מערכתי מאפיין, כגון סוגה מסוימת, ולהם עיצוב משותף. דוגמה: סדרת "הספריה החדשה" בעריכתו של מנחם פרי. כל ספר בסדרה מסוג זה הוא ספר עצמאי, שניתן לקוראו ללא קשר ליתר ספרי הסדרה. מיתוגה של הסדרה מבטיח לה קהל קונים נאמן, ולעיתים הסדרה מוצעת גם למנויים, במחיר מוזל.
מהדורת כל כתביו של סופר מסוים, המרכזת בפורמט אחיד את כל (או עיקר) כתביו שיצאו לאור במהלך השנים. דוגמה: כל כתבי ש"י עגנון בהוצאת שוקן.
ראו גם

טרילוגיה
נתניאל קליין

נתניאל אדווין קליין (באנגלית: Nathaniel Edwin Clyne; נולד ב-5 באפריל 1991) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.
קריירה

קליין החל את הקריירה במחלקת הנוער של קריסטל פאלאס בגיל 8. ערך אך הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-18 באוקטובר 2008 בניצחון 0–3 על ברנסלי. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בקבוצה. קליין הבקיע את שערו הראשון ב-8 בדצמבר 2009 בניצחון 2–4 על רדינג. ב-2010 זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה בפוטבול ליג.
ב-19 ביולי 2012 חתם לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-19 באוגוסט בהפסד 2–3 למנצ'סטר סיטי. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-22 בספטמבר בניצחון 1–4 על אסטון וילה.
ב-1 ביולי 2015 חתם קליין לחמש שנים בליברפול עבור 12.5 מיליון יורו. ב-10 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על סטוק סיטי. ב-8 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–1 על בורנמות' בגביע הליגה. בתום אותה העונה העפיל עם ליברפול לגמר הליגה האירופית 2016, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה.
ב-4 בינואר 2019 הושאל קליין לבורנמות' עד לסוף העונה ובסיומה חזר לליברפול.
בעונת 2019\2020 זכה עם הקבוצה באליפות לראשונה מזה 30 שנה ובסיומה שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוקטובר 2020 חזר לקבוצת נעוריו וחתם בקריסטל פאלאס.