stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דליפת הנפט בשמורת עברונה
הדליפה

הנפט דלף מתוך צינור חדש של חברת קו צינור אילת-אשקלון הנמצא בבנייה. הצינור נבנה במסגרת העבודות לקראת הקמת שדה התעופה החדש מצפון לאילת. מיד כשזוהתה הדליפה נסגרו מגופים בצינור כדי לעוצרה, אך הנפט שכבר היה מעבר להם המשיך לדלוף וזרם עד למרחק של שבעה קילומטרים ממקום הדליפה, כשהוא יוצר ערוצי משנה. פני השטח השטוחים של השמורה הקלו על התפשטות זרמי הנפט בה. גודל השטח שנפגע באופן כולל הוערך באלף דונמים, ומתוכו פגיעה מכתמי נפט בשטח בגודל של 130 דונם. הנפט שדלף גרם גם נזק לקטע מכביש 90 לאילת.
אדי הנפט שזרם יצרו מפגע ריח חזק. בירדן דווח כי עשרות תושבים פונו לבתי חולים בשל קוצר נשימה. כמו כן, נוצר חשש לפגיעה בצבאים החיים בשמורה ובעופות דורסים וכן לזרימת הנפט למפרץ אילת במקרה של שיטפונות חורף בשמורה.
על פי הערכה יארך שיקום השמורה חודשים רבים ואולי אף שנים. המשטרה הירוקה ורשות הטבע והגנים החלו לחקור את נסיבות דליפת הנפט ולאמוד את הנזק שנגרם לחי ולצומח באזור. נמצא כי 430 עצי שיטה נפגעו מהזיהום.
הנזק לשמורת הטבע הוערך על ידי משרד הגנת הסביבה וחברת תבור כלכלה ופיננסים בכ-111 מיליון ש"ח. כנגד קצא"א הוגשו ארבע תביעות ייצוגיות שאוחדו לתובענה ייצוגית אחת בסך מאות מיליוני שקלים. במהלך הדיונים בתביעה עודכנה חוות הדעת הכלכלית של המשרד: הנזק לשמורה נאמד בכ-216 מיליון ש"ח, ועלויות השיקום נאמדו בכ-65 מיליון ש"ח. נכון לאוקטובר 2019 החקירה הפלילית נגד קצא"א נמשכת. בנובמבר 2019 הגיעו פרקליטות המדינה והצדדים האחרים לתביעות הייצוגיות להסכם פשרה עם קצא"א שבמסגרתו נדרשה החברה לשלם 100 מיליון ש"ח, מהם 32 מיליון ש"ח שהוציאה עוד קודם לכן במסגרת שימור השמורה ולמחקר. בנובמבר 2021 הוגש כתב אישום נגד קצא"א ושלושה מראשיה בגין זיהום הנחל. בכתב האישום נקבע כי יש לשלושה "אחריות למחדלים ולכשלים שגרמו לפגיעה אקולוגית, מהגדולות שאירעו במדינה".
פעולות הניקוי והשיקום > שאיבה

חברת קו צינור אילת-אשקלון החלה לשאוב את הנפט שזרם בשמורה ולפנות ממנה אדמה שזוהמה בנפט. ביממה הראשונה נשאבו 2000 מ"ק של נפט. לאחר מכן החל תהליך של שאיבת נפט שנקווה בשלוליות, ובהמשך, בעקבות הקמת סכרים זמניים, נשאבו הנוזלים (מים מזוהמים ונפט) שנקוו בהם. בהנחיית המשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים, ביצעה קצא"א סקרי קרקע ובחינת טכנולוגיות לשיקום הקרקע
.
פעולות הניקוי והשיקום > פינוי קרקע מזוהמת

בימים הראשונים שלאחר האירוע, הוצאו מאות טונות של קרקע מזוהמת, ופונו לאתר הפסולת נימרה, הסמוך לבאר אורה. בשל הנזק העצום שפעולות אלה גורמות לשטח השמורה, הן הופסקו מיד כשהוברר שהסכנה למפרץ אילת חלפה.
בהמשך, הוחלט במשרד להגנת הסביבה וברשות הטבע והגנים לטפל במרבית הקרקע המזוהמת בשטח, מבלי לפנות אותה. לשם כך הוציאו רשות הטבע והגנים וחברת קצא"א קול קורא, במסגרתו כ-30 חברות בינלאומיות בעלות ידע בתחום התבקשו להציג את יכולותיהן בטיפול בקרקע מזוהמת בנפט, בשטח שהוקצה לכך מראש. בשנת 2019, כחלק מבחינת טכנולוגיות לטיפול בנפט בוצע פיילוט, במסגרתו יצרו מהנדסים כימיים תהליך המפחית את הזיהום בקרקע באמצעות בקטריות. הפיילוט הראה שנביטה של צמחים חדשים אפשרית.
פעולות הניקוי והשיקום > שיקום מרקם החיים

בדצמבר 2014, מונה סגן השר אופיר אקוניס לאחראי על המשרד להגנת הסביבה והועמד בראש מנהלת שיקום השמורה. תגובת המשרד ורשות הטבע והגנים לאירוע כללה מספר פעולות: מניעת כניסת מטיילים ומבקרים לשמורה, הגבהת סוללות הסכרים בה ושיפור דרכי הניקוז. פעולות אלו סייעו במניעת התפשטות הנפט ובהסרת החשש לזיהום מפרץ אילת. בסוף אותו החודש אישרה הממשלה את תוכנית השיקום של המשרד, ולפיה נקבע כי טיהור הקרקע ימומן כולו על ידי קצא"א, וכי הממשלה תקצה כ-17 מיליון ש"ח ותוספת של כוח אדם לטיפול בקרקעות שזוהמו ולשיקום בעלי החיים שנפגעו.
עד מחצית ינואר 2015, בדיקות איכות האוויר בשמורה הצביעו על ירידה של יותר מ-90% בזיהום האוויר במקום. באפריל 2015, ארבעה חודשים לאחר הדליפה, נפתחה השמורה למבקרים לאחר שלא נמצאו מזהמי אוויר החורגים מהתקנים.
שנה לאחר הדליפה, פרסם המשרד להגנת הסביבה כי דיגומים וניטורי האוויר שנערכו מעידים על איכות אוויר טובה באזורים שנפגעו ועל שיפור במצב אוכלוסיית הצבאים. מבדיקה שנערכה נמצא כי אוכלוסיית הצבאים באזור לא נפגעה ונצפו אף מספר פרטים חדשים
.
תגובות לאירוע

בתחום המשפטי הוגשו מספר תביעות ייצוגיות נגד חברת קו צינור אילת-אשקלון ונגד המשרד להגנת הסביבה בסכום כולל של יותר ממיליארד שקלים. תביעה שהוגשה בשם 13 אלף תושבי אילת והערבה כללה גם את ראש הממשלה ושר האוצר בפועל בזמן שהדליפה התרחשה-בנימין נתניהו.
חברת הכנסת תמר זנדברג פנתה ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה להסיר את החיסיון ממנו נהנית קצא"א. במקביל לכך החלה פעילות ציבורית על ידי עמותת אדם טבע ודין ומתנדבים שונים, במטרה להסיר את החיסיון מפעילות קצא"א, תוך דרישה להעמיד את בכיריה לדין. לצורך כך נפתחו עצומות מחאה.
בעקבות החלטת בג"ץ, בשנת 2017 הותקן צו חיסיון חדש שנועד לתקן את החיסיון הקודם משנת 1968. הצו אושר על ידי ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, והתיר פרסום ללא הגבלה של כל מידע אודות החברה הנוגע לענייני איכות הסביבה. במסגרת דיוני ועדת החוץ והביטחון טען מנכ"ל החברה, כי "כבר היום כל עובד של המשרד להגנת הסביבה יכול להיכנס למתקני החברה ולפקח. אנו גם לא נהנים משום הקלה בפיקוח הסביבתי – לא בנושא רישיון עסק ולא בנושא היתר רעלים"
.
בנובמבר 2021 הוגש כתב אישום נגד חברת קצא"א וארבעה בעלי תפקידים בחברה בגין אחריות למחדלים ולכשלים שגרמו לדליפה.
הערות שוליים

↑  אבי בר-אלי, קצא"א מודה: דליפת הנפט בערבה כפולה מהדיווח, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2014
↑  ברק רביד, צפריר רינת, יהונתן ליס, בשל הגשמים, אנשי קצא"א ורשות הטבע שוב שואבים נפט באזורים שכבר נוקו, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2014
↑  מאיר אוחיון, רועי קייס, עינת אלפסה, נפט דלף, כביש 90 נחסם ונפתח: "נזק גדול", באתר ynet, 4 בדצמבר 2014
↑  אילנה קוריאל, מאיר אוחיון ובילי פרנקל, חשש מזיהום מפרץ אילת: גשם יורד בערבה, באתר ynet, 9 בדצמבר 2014
↑  צפריר רינת, דליפת הנפט: המשרד להגנת הסביבה ידרוש מקצא"א 111 מיליון שקל פיצוי, באתר הארץ, 13 במאי 2015
↑  אילנה קוריאל, אסון הנפט בעברונה: לקראת פשרה בתביעה, באתר ynet, 24 באוקטובר 2019
↑  חברת קצא"א תשלם כ-100 מיליון ש"ח עבור פיצוי ושיקום שמורת הטבע עברונה, באתר GOV.IL
↑  כתב אישום נגד קצא"א: אחראית לזיהום בנחל עברונה, באתר כאן
↑  עדכון מצב שיקום עברונה- שנה לזיהום הנפט, המשרד להגנת הסביבה, 26.11.2015
↑  ניק קוליוחין, המשרד להגנת הסביבה פתח בחקירה פלילית לבדיקת נסיבות דליפת הנפט בעברונה, באתר nana10‏, 12 בינואר 2015
↑  אילנה קוריאל, מצילים את השמורה: הבקטריות שישקמו את עברונה, באתר ynet, 15 בדצמבר 2019
↑  מורן אזולאי, אופיר אקוניס מונה לאחראי על משרד הגנת הסביבה, באתר ynet, 9 בדצמבר 2014
↑  הממשלה אישרה את תוכנית אקוניס לשיקום הערבה; בנוסף לכסף מקצא"א, יושקעו 17 מיליון שקלים בשיקום האזור שנפגע, באתר המשרד להגנת הסביבה, 28 בדצמבר 2014
↑  אירוע זיהום הנפט בערבה, באתר המשרד להגנת הסביבה, 12 בינואר 2015
↑  יאיר קראוס, 4 חודשים אחרי האסון: שמורת עברונה נפתחת, באתר nrg‏, 2 באפריל 2015
↑  מנקים את השטח: שיקום שמורת עברונה שנה לאחר הדליפה, המשרד להגנת הסביבה, 2.12.2015
↑  שנה אחרי דליפת הנפט בעברונה – דו"ח מצב, infospot, 9.12.2015
↑  בילי פרנקל, דליפת הנפט של קצא"א: לא המחדל הראשון, באתר ynet, 7 בדצמבר 2014
ספיר כלפון, ‏ייצוגית בכ-950 מ' ש' נגד קצא"א בעקבות דליפת הנפט בערבה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2014
עדי חשמונאי‏, דליפת הנפט: תושבי אילת והערבה תובעים גם את נתניהו, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2014
↑  ברק רביד, צפריר רינת, פנייה ליועמ"ש: הסר את החסיון מחברת קצא"א, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2014
↑  דף עצומת "רואים שחור בעיניים"; ‏דף עצומת "אדם טבע ודין".
↑  נתי יפת, ‏נושאי איכות סביבה הקשורים לקצא"א יותרו בפרסום, באתר גלובס, 27 בנובמבר 2016
↑  ועדת המשנה הותירה את צו החיסיון על כנו למעט מספר הליכי תכנון ובנייה, אמצעי בטיחות ומפגעים סביבתיים, תשתיות, 21.6.2016
↑  יובל בגנו, ‏נזק של 100 מיליון ש"ח: כתב אישום נגד קצא"א בגין דליפת הנפט בעברונה, באתר מעריב אונליין, 2 בנובמבר 2021
הנאא א-רמלי

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1961 (בת 63) ג'דה, ערב הסעודית 
 מדינה:  ירדן 
 מקום מגורים:  עמאן, מונטריאול 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תשרין 
 שפות היצירה:  ערבית, אנגלית, צרפתית 
 נושאי כתיבה:  היתרונות והחסרונות שבמרשתת
 יצירות בולטות:  אבטאל אל-אינטרנט 
 
הנאא א-רמלי (בערבית: هناء الرملي; נולדה ב-7 באוקטובר 1961) היא מהנדסת, סופרת, חוקרת, מרצה ופעילה אקטיביסטית ירדנית-פלסטינית בתחום טכנולוגיות המידע ותרבות האינטרנט. היא יועצת בתחום חינוך לתרבות באינטרנט למספר ערוצי מדיה, תחנות רדיו, עיתונים ואתרי אינטרנט מתמחים.
בשנת 2015 כתבה א-רמלי את ספרה "גיבורי המרשתת" (أبطال الإنترنت), הבוחן את היתרונות והחסרונות של רשת האינטרנט, ומספק הדרכה וייעוץ לצעירים כיצד להגן על עצמם מפני הסכנות האורבות להם, כגון הטרדה ברשת והטרדות מיניות באמצעות האינטרנט.
ביוגרפיה

א-רמלי נולדה ב-7 באוקטובר 1961 בעיר ג'דה שבערב הסעודית לאב פלסטיני (סלאח א-דין א-רמלי) ולאם סורית (נדיה חאג' קאסים), שניהם ילידי העיר יפו שגורשו במהלך מלחמת העצמאות ב-1948. א-רמלי למדה הנדסה ועברה בהצטיינות תואר ראשון בהנדסה במחלקה להנדסה אזרחית של אוניברסיטת תשרין, בשנת 1983. א-רמלי ומשפחתה היגרו בין מדינות שונות, וכיום היא מתגוררת בין הערים עמאן שבירדן ומונטריאול בקנדה.
א-רמלי נחשבת לאחת הסופרות הערביות הראשונות שפרסמו את סיפוריהן בשפה הערבית מאז 1996, וכן פרסמה מספר מאמרים המתמחים בטכנולוגיה במספר אתרים העוסקים בנושא, ערביים וקנדיים. א-רמלי נחשבת לאחת מהנשים הראשונות בעולם הערבי שיצרו והפעילו אתרי אינטרנט גדולים.
בשנת 2005 זכתה א-רמלי בפרס להנדסה יצירתית מאיגוד המהנדסים הירדני, ובשנת 2007 ביימה את הסרט התיעודי "האייקון" אודות דמותו של חנדלה, אשר הוצג במדינות רבות.
בשנת 2013 הוציאה א-רמלי את הספר "كتابي كتابك" (ספרי ספרך), שנחשב לאחד הספרים "מעוררי ההשראה" של אותה שנה, ולאחר יציאתו הרצתה כמה פעמים ביריד הספרים הבינלאומי של גטבורג, שוודיה. בשנת 2014, מערכת פייסבוק בחרה בה לתואר "הפעילה החברתית של השנה".
א-רמלי מפעילה ויוזמת פרויקטים רבים, חלקם בינלאומיים, כשהבולט בהם הוא "שמש האינטרנט", שמטרתו לשקם ילדות יתומות בגילאי 12–16 שמתגוררות במחנות פליטים, ובאמצעות האינטרנט לפתח אצלן כישורים ותחביבים שלא הצליחו להיחשף אליהן בעקבות עברן הטרגי. מלבד זאת, הפרויקט משמש גם להעברת קולן של הילדות לעולם.
מאז 2013 א-רמלי מרצה ומסבירה על תחום האינטרנט והדיגיטל ברדיו מונטה קרלו, ובשנת 2014 א-רמלי העבירה סדרת הרצאות לבכירי עיריית עמאן תחת הכותרת "האינטרנט והמשפחה - יותר תועלות ופחות סיכונים".
בשנת 2015 עבדה א-רמלי על פרויקט "דור אמון ובטיחות באינטרנט", שמטרתו לחנך ילדים וצעירים בעולם הערבי שלא קיבלו את הידע הנחוץ להם במסגרת בית הספר כיצד להיזהר מבריונות והטרדות מיניות ברשת, ולאחריו העבירה גם סדרת הרצאות בעמאן, ירדן, לסטודנטים באוניברסיטאות מכל ארצות ערב על יכולות השימוש באינטרנט, בשם "דור האינטרנט ללא גבולות".
ביוגרפיה > התמחויות בנושא מרשתת

בריונות ברשת, הטרדה מינית ברשת
אינטרנט בטוח לילדים במגזר הערבי
התמכרות לגלישה ברשת.
העשרת תכנים בערבית באינטרנט.
האתיקה של השימוש באינטרנט.
ספריה

א-רמלי פרסמה כמה ספרים למבוגרים העוסקים בחינוך, הנדסה ושימוש באינטרנט, כשהידוע בהם הוא "גיבורי האינטרנט" (أبطال الإنترنت), ובעקבות הספר יצא גם משחק רשת שמלמד ילדים כיצד להתגונן מפני אלימות מקוונת. היא פרסמה גם ספרים לילדים שלא עוסקים בחינוך מקוון, כשהבולט ביניהם הוא "אנחנו והשמש" (طلعنا على الشمس) שכולל קטעי שירה וסיפורים דמיוניים.
הערות שוליים

↑  "Interview with Hana Al Ramli - Arab Woman Platform". 3 בפברואר 2015. נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""التحرش الإلكتروني": إزعاج وملاحقات تؤذي الآخرين". נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "هناء الرملي تكشف عن مواقع مجهولة تسوّق أدوية غير مرخّصة". Arabstoday. נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "شباب عرب يخوضون حربا في العالم الافتراضي لفضح مجازر الاحتلال في غزة". נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "إي ميل - "أبطال الإنترنت" كتاب لمواجهة البلطجة الإلكترونية والتحرش الجنسي عبر الإنترنت". 3 באפריל 2015. נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  العرس في يافا.. والعروس من اللاذقية, web.archive.org, ‏2017-08-24
↑  هناء الرملي : أطفالنا أكبادنا.. في دهاليز الإنترنت .. – سـاخر سبـيل, web.archive.org, ‏2017-09-04
↑  عرض أفلام كنفاني والعلي في بيت بلدنا - صحيفة الرأي, web.archive.org, ‏2019-12-17
↑  الرملي: «كتابي كتابك» مبادرتي للأطفال المحرومين - المدينة, web.archive.org, ‏2019-12-17
↑  شمس الإنترنت ـ عصافير الشمس ـ كتابي كتابك, shamsinternet2013.blogspot.com (בערבית)
↑  الرئيسية, م.هناء الرملي (בערבית)
↑  كتاب «أبطال الإنترنت» لهناء الرملي..حماية النشء من البلطجة الإلكترونية - صحيفة الرأي, web.archive.org, ‏2019-02-14
↑  "أبطال الإنترنت".. موقع يساعد الأطفال على استكشاف الإنترنت بأمان ويحميهم من أخطاره, شبكة الصحفيين الدوليين (בערבית)
טריאתלון בישראל

בישראל נערכות מדי שנה מספר תחרויות טריאתלון. ענף הטריאתלון בישראל מרוכז על ידי איגוד הטריאתלון הישראלי, וטריאתלטים מייצגים את ישראל בתחרויות בין-לאומיות כבשאר ענפי הספורט.
היסטוריה

תחרות הטריאתלון הראשונה שתוכננה בישראל אמורה הייתה להתקיים בשנת 1985 בחופי הכנרת, בשם "הטריאתלון הבינלאומי של ים הגליל". התחרות תוכננה להיות באורך לא שגרתי: 2 ק"מ שחייה, 60 ק"מ רכיבה ו15 ק"מ ריצה. בסופו של דבר, תחרות זו לא יצאה לפועל מסיבות שונות.
בעקבות האכזבה הגדולה בקרב הספורטאים הישראלים בגין ביטול התחרות, הם יצרו קשר אחד עם השני כדי לקיים תחרות בישראל. עוזי רן, אחד מהספורטאים המאוכזבים, יזם את התחרות כאימון, במרחקים של 1 ק"מ שחייה, 50 ק"מ רכיבה, ו-10 ק"מ ריצה. במכתב ששלח רן לחבריו הטריאתלטים בנוגע לתחרות כתב: "לבוא לעשות וללכת. בלי תאום עם המשטרה, בלי פרסים, בלי חולצות, בלי ארוחות.", אך הוסיף: "הכל פתוח מצידי, רק חייב להיות דבר אחד סגור וזה בטיחות בים ובכבישים".
הטריאתלון התקיים ב-31 באוגוסט 1985 בחורשים, וסיימו אותו 97 משתתפים מכל הגילאים.
מאז מתקיימות בישראל תחרויות טריאתלון רבות, שלחלקן מגיעים בכירי הטריאתלון הבינלאומי.
התחרויות הגדולות והמרכזיות בישראל כוללות את:
טריאתלון אילת: מתקיים מדי שנה מאז 1987. משמש כאליפות ישראל הרשמית. התחרות הגדולה בישראל מבחינת משתתפים, שחלקם מבכירי הטריאתלטים בעולם. בשנת 2007 צורף לסבב האליפות השנתי של איגוד הטריאתלון הבינלאומי (ITU)
טריאתלון חיפה: אליפות ישראל בחצי איש ברזל.
טריאתלון תל אביב: התחרות נערכת בנמל תל אביב והיא אחת הפופולריות בארץ.
טריאתלון הנשים: ספרינט טריאתלון בהשתתפות נשים בלבד שמתקיים בחופי הרצליה.
טריאתלון גן שמואל: אליפות הפועל בטריאתלון. החל משנת 1994 התחרות נערכת במרכז הימי בשדות ים
איגוד הטריאתלון הישראלי ומוסדות ישראליים

איגוד הטריאתלון הישראלי (ITA), המונה כ-2,000 חברים, מאגד בתוכו את רוב התחרויות המתקיימות בישראל.
האיגוד אחראי לארגון כ-15 אירועי טריאתלון ודואתלון במרחקים שונים. עונת הטריאתלון מתחילה בחודש מרץ כאשר אליפות המדינה, הסוגרת את העונה, מתקיימת מדי סוף שנה באילת.
יו"ר איגוד הטריאתלון הנוכחי הוא ישראל לוינסון שנבחר לכהונה החל מדצמבר 2022. לצידו מכהנים עוד 8 חברי ועד מנהל, חברי ועדת ביקורת ומתנדבים נוספים.
הישגים ישראליים

נבחרת ישראל מקיימת פעילות נרחבת: בוגרים, נוער וילדים, שמשתתפים במחנות אימון בארץ ובעולם, באליפויות אירופה ובתחרויות בחו"ל.
הישגים מובחרים בענף הטריאתלון הישראלי כוללים:
אמיתי יונה ושחר שגיב, ספורטאים צעירים, ניצחו כל אחד תחרות בסבב האירופי לנוער.
רון דרמון, הגיע למקום שלישי בגביע אסיה עילית בהונג קונג בשנת 2013, ומקומות חמישי ורביעי באליפויות עולם לנוער (2011-2010). ובנוסף קבע את הקרטריון האולמפי לריו 2016
פאני בייסרון זכייה במדליית זהב בתחרות שליחים באולימפיאדת הנוער בקטגוריית נערות, בשנת 2010.
שחר שגיב, הגיע למקום השלישי באליפות אירופה בטריאתלון עד גיל 23 לשנת 2016  שנערכה במהלך חודש יוני בבורגאס שבבולגריה.
יואב אביגדור, יליד 1999,  זכה במקום הראשון בסובב אירופה לנוער לשנת 2018 באוסטריה.
רן שגיב קובע את ההישג הגבוה ביותר לטריאתלט ישראלי כאשר מגיע במקום השלישי באליפות העולם עד גיל 23 בשנת 2019.
ספורטאים בישראל זוכים כיום להישגים מרשימים בעולם.
משרד הספורט מכיר בהדרגה בחשיבות ענף הטריאתלון בארץ ומסייע לספורטאים הצעירים באימונים ובתחרויות.
טריאתלון ילדים בישראל

בישראל מתקיימות תחרויות לילדים, אשר לרובם זאת התנסות ראשונה בענף, והמרחקים כאמור מקוצרים ומותאמים על פי קבוצת הגיל. רוב התחרויות לילדים מתקיימות בבריכות שחייה ולא בים, כנהוג בתחרויות לבוגרים.
בישראל נקבעו מקצים קבועים לילדים, והם מפורטים בטבלה הבאה:
| גיל | שחייה | אופניים | ריצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 8-9 | 100 מ' | 3 ק"מ | 1 ק"מ |
| 10-11 | 200 מ' | 6 ק"מ | 1.5 ק"מ |
| 12-13 | 300 מ' | 8 ק"מ | 2 ק"מ |
| 14-15 | 500 מ' | 12 ק"מ | 3 ק"מ |
המרחקים יכולים להשתנות. לדוגמה, בטריאתלון התבור בספטמבר 2023:
| גיל | שחייה | אופניים | ריצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 7-12 Young | 50 מ' | 5 ק"מ | 1 ק"מ |
| מגיל 10 Basic | 150 מ' | 5 ק"מ | 1 ק"מ |
| מגיל 12 Classic | 200 מ' | 16 ק"מ | 3 ק"מ |
| מגיל 12 Pro | 750 מ' | 16 ק"מ | 5 ק"מ |
הערות שוליים

↑  https://www.facebook.com/Wingate.Institute/videos/10155523196455857/
↑  תבור, טריאתלון שטח 2023
↑
אמיליה חודק

| --- | --- |

 לידה:  תל אביב-יפו
 ענף מדעי:  רפואת עור 
 מקום לימודים:  תיכון א' לאמנויות תל אביב  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 בן או בת זוג:  דוד חודק 
 מספר צאצאים:  2 
 
אמיליה (אמי) חוֹדַק היא פרופסור לרפואה, מומחית לרפואת עור, מנהלת מערך העור במרכז רפואי רבין, מרצה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, נשיאה לשעבר של האיגוד הישראלי לרפואת עור ומזכירת האיגוד העולמי ללימפומה של העור (ISCL).
השכלה

חודק למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב. את לימודי הרפואה בעתודה האקדמית היא התחילה בבית הספר לרפואה של הטכניון, שם למדה במשך שלוש שנים, טרם עברה לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, בו השלימה את ארבע שנות הלימוד הנוספות. היא קיבלה תואר דוקטור לרפואה ב-1982. את הסטאז' שלה ערכה חודק בבית חולים אסף הרופא. ב-1990 היא השלימה התמחות ברפואת עור בבית החולים בילינסון, שהוא כיום חלק ממרכז רפואי רבין. לאחר סיום ההתמחות, היא נסעה להשתלמות בארצות הברית, תחילה באוניברסיטת ניו יורק, שם עסקה בפתולוגיה של העור ולאחר מכן, במשך שנה, באוניברסיטת רוקפלר, שם עסקה בחקר מחלות עור דלקתיות וסרטן העור. במרוצת הזמן, חודק ערכה השתלמויות נוספות כרופאה אורחת (Visiting Physician) באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת ייל והמרכז לסרטן ע"ש מ' ד' אנדרסון באוניברסיטת טקסס.
פעילות אקדמית

חודק קיבלה תואר פרופסור מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב והיא מרצה בו. ב-2007–2011, חודק כיהנה כיושבת ראש החוג לרפואת עור של אוניברסיטת תל אביב. היא מרצה באופן קבוע בכנסים שונים בישראל ובעולם. ב-2017 היא הוזמנה לשמש כפרופסור אורח במחלקת העור של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
חודק הייתה עורכת משותפת של כתב העת Archives of Dermatological Research.
פעילות מקצועית

חודק היא רופאה מומחית לסרטן העור, במיוחד לימפומה של העור ובפרט לימפומות מסוג מיקוזיס פונגוידס (mycosis fungoides), הסוג הנפוץ ביותר של המחלה. חודק נטלה חלק בכתיבת הקווים המנחים הבינלאומיים לאבחנה וטיפול בסוגים השונים של לימפומת העור. ארגון הבריאות העולמי מינה אותה להשתתף בפרסום פרק בנושא מיון מחדש של טיפוסי סרטן העור מסוג מיקוזיס פונגוידס פוליקולוטרופית (folliculotropic mycosis fungoides). תחום עיסוק מרכזי נוסף של חודק הוא מחלת הפסוריאזיס.
ב-2011, מונתה חודק לתפקיד מנהלת מחלקת העור במרכז רפואי רבין והחליפה את פרופ' מיכאל דוד. קודם לכן, חודק הקימה את מעבדת המחקר המולקולרי של לימפומה של העור באותו בית חולים, מעבדה רב-תחומית בה נערכים מחקרים משותפים של רופאים וחוקרים אקדמיים מתחומי מדעי החיים. כיום, מתמקדת המעבדה, בין היתר, בניסיון לאפיין את הבסיס הגנטי של לימפומה של העור.
2017-2019, חודק כיהנה כנשיאת האיגוד הישראלי לרפואת עור. כמו כן, היא מכהנת בתפקידים בינלאומיים הכוללים: מזכירה של האיגוד הבינלאומי ללימפומה של העור (ISCL), ועדת ההיגוי של הקונסורציום הבינלאומי לחקר הלימפומה של העור (CLIC), ועדת ההיגוי של PROCLIPI, הפרויקט הבינלאומי לחקר הפרוגנוזה במצבים שונים של לימפומה של העור. ב-2015, חודק העניקה את ההרצאה המרכזית (keynote lecture) בכנס השנתי של האיגוד האמריקני ללימפומה של העור.
חודק משרתת כיועצת-העל של מכבי שירותי בריאות לענייני רפואת עור, שם היא אחראית לגיבוש מדיניות רפואת העור של קופת החולים, לרבות מתן אישורים לשימוש בתרופות חדשות. היא יצגה את האיגוד הישראלי לרפואת עור ואת מכבי שירותי בריאות בוועדת המשנה של סל הבריאות. במסגרת זו, היא הייתה אחראית מדי שנה להגשת בקשות להכנסת תרופות וטיפולים בתחום רפואת העור אל סל הבריאות.
חודק מתארחת לעיתים קרובות בתוכנית בנושא רפואה המשודרת ברדיו לב המדינה וכן התארחה בתוכנית הטלוויזיה של פרופ' רפי קרסו.
חיים אישיים

חודק נולדה בתל אביב, לאם ספרנית ולאב חשמלאי ובעל מוסך ממוצא עיראקי אחיה הוא חוקר בבית הספר לרפואה של הטכניון. היא נשואה לעורך הדין דוד חודק. בני הזוג הכירו במהלך לימודיהם באוניברסיטת תל אביב. חודק היא אם לשניים.
לילי טוביאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1887 סוונסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1984 (בגיל 97 בערך) חיפה, ישראל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  מתחם בתי הקברות בחיפה 
 פרסים והוקרה:  יקיר חיפה (1980) 
 
לילי שפהרד טוביאס (Lily Shepherd Tobias) (1887–1984) הייתה סופרת ומחזאית ישראלית ילידת הממלכה המאוחדת, אקטיביסטית חברתית, פציפיסטית, סופרג'יסטית וציונית. יקירת העיר חיפה.
חייה המוקדמים

לילי טוביאס לבית שפהרד נולדה בסוונסי כבת בכורה לטוביה וחנה ביילה, מהגרים יהודים-פולנים ציונים שהגיעו לויילס בסוף המאה ה-19. אביה טוביאס שפהראד היה בעל בית מסחר לזכוכית. בשנת 1904 כשהיא בשנות העשרה לחייה היא פיתחה תודעה סוציאליסטית נלהבת והחלה לכתוב קטעים קצרים עבור השבועון הסוציאליסטי המקומי רב ההשפעה,"קול העבודה" Llais Llafur. היא ואחותה קייט, אמו של המשורר דניאל אבסה היו שתיהן תומכות פעילות של מפלגת הלייבור העצמאית. טוביאס הייתה פעילה כסופרג'סטית למען זכות הבחירה לנשים, זכויות סרבני מצפון וזכויות עובדים. בשנת 1911 לילי נישאה לפיליפ וולנטיין (יהושע) טוביאס. היא הייתה חברת ארגון הסופרים הבינלומי פא"ן שמרכזו העולמי היה בלונדון. טוביאס ביקרה בארץ בלווית בעלה באוקטובר 1934 ונערכה לה קבלת פנים בידי הקלוב המקומי של פא"ן בראשותו של שאול טשרניחובסקי. סמוך לאחר ביקור זה עלו לארץ בני הזוג והתיישבו בחיפה.
חייה בחיפה

בני הזוג התגוררו בווילה רחבת ידיים שנקראה "וילה מרחביה" ברחוב התשבי 19 בשכונת כרמל צרפתי שנבנתה בידי אביה והייתה בבעלותו. בעלה, פיליפ ולנטיין ייסד בשותפות עם אביה של לילי, בית חרושת לריקועי זכוכית במפרץ חיפה בשם "מלאכת זכוכית רקועה וחרושת צבעים בא"י בע"מ" שנודע בקיצור בשם "פאלמירה" (Palestine Mirror). בעוד לילי שקדה על כתיבת הרומן השלישי שלה, נהנה הזוג מחיי חברה פעילים ואירח בביתו את אליטת הקהילה האנגלית שהתגוררה בחיפה, ביניהם הקולונל פרדריק קיש וליידי דאונס עימה הייתה בידידות קרובה. לעיתים קרובות נהגה הקליקה האנגלו חיפאית להתגייס במשותף לאיסוף תרומות לאגודות שונות. ביולי 1938 עולמה של לילי נחרד כשבעלה נדקר למוות על ידי פורעים ערבים בדרכו למפעל המשפחתי. שבורת לב היא שהתה במשך מלחמת העולם השנייה בדרום אפריקה ופרסמה פואמות ומאמרים ציוניים בעיתונות המקומית. בינתיים בארץ, נקלע המפעל המשפחתי לקשיים כלכליים ולילי נאלצה לשאת בעול לבדה. היא שבה לארץ לאחר המלחמה ועל אף שלא שבה יותר לכתיבת רומנים, היא פרסמה מספר פואמות וטורי דעה בעיתונות המקומית שבשפה האנגלית. בזמן מלחמת העצמאות, למרות היותה פציפיסטית, היא פרסמה סונטה בה הביעה תמיכה בזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה. בשנת 1967 היא תרמה את הכסף להקמת הקתדרה לטכנולוגיה של הזכוכית בטכניון שנקראה על שם בעלה המנוח ובשנת 1980 הוענק לה תואר יקירת העיר חיפה.
לילי טוביאס נפטרה בגיל 96 ונקברה בבית עלמין חוף הכרמל.
יצירתה > The nationalists and other Goluth studies (קובץ סיפורים קצר)

הקובץ מכיל שבעה סיפורים קצרים בנושאי יהדות וציונות. יצא לאור בשנת 1921.
יצירתה > My Mother's House

הרומן שפורסם לראשונה בשנת 1931 הוא סיפור נוקב על שייכות, שפה לאום וזהות המתרחש בוויילס, אנגליה וארץ ישראל המנדטורית. סיימון הגיבור הוא צעיר יהודי בעייתי שנולד בוויילס, מאוהב בתרבות האנגלית ובאדית', יורשת הון אנגלייה. הוא מחליט לדחות את זהותו היהודית והוולשית ואת העמקים התעשייתיים של ווילס שבהם גדל ומבקש להגשים את שאיפתו להצליח כמשרת ציבור בלונדון הבירה. ניסיונו באהבה וחייו המקצועיים מביאים אותו להכרה שאדית', משאת נפשו, אינה מה שחשב שהיא. לאחר שירותו הצבאי להגנת אנגליה במלחמה הגדולה אט אט חודרת בו ההכרה כי בסופו של דבר, עליו לאמץ את משפחתו ואת מורשתו לפני שיוכל לחוות תחושת שלמות. באופן טרגי, כשהוא מבקר בפלשתינה כשהוא נושא עיניו לחיים חדשים, הוא נופל קורבן לכדור אויב.
יצירתה > Eunice Fleet

הרומן שפורסם בשנת 1934 מבוסס על סיפורו של אחיה ועוסק ביחס לסרבני מצפון במלחמת העולם הראשונה. הגיבורה נחרדת מסירובו של בעלה להתגייס למלחמה. לאחר שנכלא היא מסרבת לבקרו בכלא ורק לאחר מותו במהלך המאסר היא מצליחה לבחון מחדש את מעשיו ומעשיה שלה.
יצירתה > Tube

הרומן פורסם בשנת 1935 ועסק באנג'לה, עלמה צעירה וחולמנית אשר בעת נסיעתה ברכבת לגולדרס גרין היא טווה את סיפור חייהם של הנוסעים עימה בקרון ביניהם גם דמויות של יהודים. סיפורי הדמויות הנעים ונדים בין מציאות לחלום מצטלבים לכדי סיפור אחד של אותם דמויות בקרון ובחוויה המשותפת שלהם המערבת לידה, ניסיון התנקשות ותאונה קשה.
יצירתה > The Samaritan - An Anglo-Palestinian novel

הרומן האחרון שכתבה פורסם בלונדון בשנת 1939 לאחר פטירתו של בעלה. רומן זה הוא המשך לרומן "בית אימי". אדית', אלמנתו של סיימון עוזבת את פלשתינה ולוקחת עימה לווילס את מוסה, השומרוני. ברומן זה שוב עוסקת טוביאס בדילמות ובקשיים של התנגשויות תרבותיות וזהויות חצויות.
עיבוד למחזה

לילי טוביאס הייתה הראשונה לעבד את יצירתה הנודעת של הסופרת האנגלייה ג'ורג' אליוט דניאל דרונדה לכדי יצירה בימתית. המחזה הועלה בשנת 1927 בתיאטרון הקיו בלונדון וזכה לביקורות טובות.
לקריאה נוספת

ביוגרפיה (באנגלית) על לילי טוביאס - Jasmine Donahaye, The Greatest Need (Honno Press, 2015)