stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלאני (זמרת)

| --- | --- |
מלאני, 1975
מלאני, 1975
 לידה:  3 בפברואר 1947 קווינס, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  23 בינואר 2024 (בגיל 76) נאשוויל, טנסי, ארצות הברית 
 שם לידה:  מלאני אן ספקה
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1967–2024 (כ־57 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה, תיכון לונג בראנץ', Red Bank Regional High School 
 סוגה:  מוזיקה עממית, מוזיקת פופ, קאנטרי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  בודהה רקורדס, Neighborhood Records 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בפריים טיים (1989) 
 www.melaniesafka.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מלאני אן ספקה-שקריק (באנגלית: Melanie Anne Safka-Schekeryk;‏ 3 בפברואר 1947 – 23 בינואר 2024) הייתה זמרת-יוצרת אמריקאית. היא ידועה בשם הבמה מלאני ולעיתים מלאני ספקה. היא מוכרת בעיקר מלהיטיה "Brand New Key",‏ "Ruby Tuesday",‏ "What Have They Done to My Song Ma", והשיר על הופעתה בפסטיבל וודסטוק בשנת 1969 "הניחו (נרות בגשם)" "Lay Down (Candles in the Rain)".
ביוגרפיה

מלאני נולדה וגדלה בשכונת אסטוריה שבקווינס, ניו יורק. אביה, פרידריך מ. סאפקה (1924–2009), היה ממוצא אוקראיני, ואמה זמרת הג'אז, פאולי "פולי" אלטומאר ברטולו (1926–2003), הייתה ממוצא איטלקי. הופעת הבכורה של מלאני בפומבי הייתה בגיל ארבע בתוכנית הרדיו "Live Like A Millionaire" בביצוע השיר "Gimme a Little Kiss". היא למדה בבית הספר התיכון לונג ברנץ' ואחר כך בבית הספר רד באנק בניו ג'רזי, וסיימה את הלימודים ב-1966.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, בתחילת הקריירה שלה, הופיעה מלאני ב"אינקוול", בית קפה בלונג ברנץ'. אחרי סיום הלימודים, הוריה התעקשו שהיא תלמד בקולג', והיא למדה משחק באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק, שם היא החלה לשיר במועדוני פולק בגריניץ' וילג', כגון The Bitter End וחתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה.
חברת התקליטים הראשונה שהחתימה אותה הייתה קולומביה רקורדס בארצות הברית. בהמשך חתמה בחברת התקליטים בודהה רקורדס, וזכתה להצלחה במצעדים באירופה. השיר "Bobo's Party" הגיע ב-1969 למקום הראשון במצעד בצרפת. כתוצאה מהפופולריות שלה באירופה הופיעה מלאני בתוכניות טלוויזיה כגון "Beat-Club" במערב גרמניה. אלבום הבכורה שלה קיבל ביקורות חיוביות במגזין הבילבורד.
בהמשך 1969 היה שירה "Beautiful People" ללהיט בהולנד. מלאני הייתה אחת משלוש נשים סולניות שהופיעו בפסטיבל וודסטוק ב-1969. בפסטיבל היא קיבלה השראה לשירה "הניחו (נרות בגשם)", מהקהל שהדליק נרות בהופעה שלה.
השיר הפך ללהיט באירופה, אוסטרליה, קנדה ובארצות הברית. בצד ב' של התקליטון הקריאה מלאנה את מילות השיר "Candles in the Rain". הסינגל היה הראשון שהגיע לעשרת המקומות הראשונים בארצות הברית, והגיע למקום שישי בבילבורד הוט 100, וזכה להצלחה בין-לאומית. הלהיטים הבאים שלה היו "Peace Will Come (According To Plan)" וגרסת הכיסוי של השיר "Ruby Tuesday" של הרולינג סטונז.
ב-1970 הייתה מלאני האמן היחיד שהתעלם מצו בית משפט שאסר את קיומו של פסטיבל הרוק פאוור רידג', שנערך בין 31 ביולי ל-2 באוגוסט אותה שנה. היא ניגנה על במה מאולתרת הבנויה ממשאיות של "מיסטר סופטי". ב-7 עד 9 באוגוסט 1970 הופיעה מלאני בפסטיבל שדות התות במוספורט פארק שבאונטריו. עוד השתתפה בפסטיבל האי וייט שנערך בין 26 ל-30 באוגוסט 1970 באפטון דאון, שם הוצגה על ידי קית' מון וזכתה לתשואות. ב-2010 הופיעה שוב בפסטיבל האי וייט. ביוני 1971 הופיעה מלאני בגלסטונברי פייר (שבהמשך נקרא פסטיבל גלסטונברי) באנגליה. ב-2011 הופיעה שוב בגלסטונברי במופע לציון 40 שנה לפסטיבל המקורי.
מלאני עזבה את חברת התקליטים בודהה רקורדס כשהתעקשו שהיא תוציא אלבומים לפי דרישה. ב-1971 הקימה לייבל משלה בשם "Neighborhood Records" יחד עם בעלה והמפיק שלה פיטר שקריק. הלהיט הגדול שלה בארצות הברית בלייבל זה היה "Brand New Key" (הידוע גם בשם "The Roller Skate Song") משנת 1972. הסינגל מכר יותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-1997 היה השיר בפסקול הסרט "לילות בוגי".
נפטרה ב-23 בינואר 2024.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Born to Be (a.k.a My First Album), November 1968
Affectionately Melanie (aka Melanie), December 1969 (US # 196)
Candles in the Rain עם זמרי אדווין הוקינס, September 1970 (US #17 – Gold record, UK #5, Australia #2, Canada #5, Norway #20, Germany #16)
Leftover Wine, November 1970 (US #33, UK #22, Australia #8, Canada #22, Germany #31)
R.P.M. (Revolutions Per Minute) (פסקול הסרט), 1970 (US #148)
The Good Book, May 1971 (US #80, UK #9, Australia #29, Canada #26, Norway #20, Germany #29)
All the Right Noises (פסקול הסרט), August 1971
Gather Me, December 1971 (US #15 – Gold record, UK #14, Australia #9, Canada #14, Norway #25)
[Garden in the City, 1972 (US #115, UK #19, Australia #38)
The Four Sides of Melanie*, 1972 (US #103, UK #23)
Stoneground Words, November 1972 (US #70, Australia #69, Canada #34)
Melanie at Carnegie Hall, 1973 (US #109)
Please Love Me*, 1973 (US)
Madrugada, May 1974 (US #192)
As I See It Now, February 1975 (US #208)
Sunset and Other Beginnings, October 1975
Photograph, 1976 (Australia #84) (re-issued on CD as Photograph (Double Exposure) in 2005)
Phonogenic – Not Just Another Pretty Face, September 1978
Ballroom Streets, August 1979 (US #207)
Arabesque, August 1982
Seventh Wave, September 1983
Am I Real or What, 1985
Melanie, 1987 (The Netherlands and Belgium only)
Cowabonga – Never Turn Your Back on a Wave, April 1988
Precious Cargo, 1991
Silence Is King, February 1993
Freedom Knows My Name, 1993 (US)
Antlers, 1996 (re-released as Yes Santa, There is a Melanie in 2004)
Old Bitch Warrior, February 1996
Recorded Live @ Borders, 1999
Beautiful People: The Greatest Hits Of Melanie*, 1999
These Nights, 2001
Victim of the Moon 2002
Crazy Love, 2002
Moments from My Life, 2003
Paled By Dimmer Light, 2004
Ever Since You Never Heard of Me, 2010
1984 (live album), 2015
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | שם | US Billboard | U> S. Cashbox | U> S. AC | UK | AUS | Canada | DNK | IRL | ZAF | FRA | NLD | NOR | DEU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | "Beautiful People" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | 9 | – | – |
| 1970 | "Bobo's Party" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | 12 | – | – | – |
| 1970 | "Lay Down (Candles in the Rain)" | 6 | 4 | – | – | 2 | 1 | 1 | – | – | 4 | 1 | – | – |
| 1970 | "Peace Will Come (According to Plan)" | 32 | 20 | – | – | 43 | 15 | – | – | – | – | 6 | – | 47 |
| 1970 | b/w "Stop! I Don't Wanna Hear It Anymore" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | 10 | – | 43 |
| 1970 | "Ruby Tuesday" | 52 | 34 | – | 9 | 70 | 25 | 6 | 12 | 16 | 4 | – | – | 6 |
| 1971 | b/w "Merry Christmas" | – | – | – | 39 | – | – | – | – | – | 17 | – | 6 | – |
| 1971 | "The Good Book" | – | 78 | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1971 | "Brand New Key" | 1 | 1 | 5 | 4 | 1 | 1 | 23 | 8 | 1 | – | 9 | – | 23 |
| 1972 | "I'm Back in Town" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1972 | "Ring the Living Bell" | 31 | 21 | 18 | – | 74 | 24 | 41 | – | – | – | – | – | 41 |
| 1972 | "The Nickel Song" b/w "What Have They Done to My Song Ma" | 35 | 25 | 30 | – | 74 | 27 | 43 | – | – | – | – | – | 43 |
| 1972 | "Someday I'll Be a Farmer" | 106 | 79 | – | – | 95 | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1972 | "Together Alone" | 86 | 57 | – | – | – | 37 | – | – | – | – | – | – | – |
| 1973 | "Do You Believe" | 115 | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1973 | "Bitter Bad" | 36 | 30 | 12 | – | 49 | 84 | – | – | – | – | – | – | – |
| 1973 | "Seeds" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1974 | "Will You Love Me Tomorrow" | 82 | 54 | 42 | 37 | 93 | 90 | – | – | – | – | – | – | – |
| 1974 | "Love to Lose Again" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1974 | "Lover's Cross" | 109 | 70 | – | – | – | 64 | – | – | – | – | – | – | – |
| 1975 | "You're not a Bad Ghost, Just an Old Song" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1975 | "Sweet Misery" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1977 | "Cyclone" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1978 | "I'd Rather Leave While I'm in Love" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1978 | "Knock on Wood" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1978 | "Running after Love" | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1981 | "One More Try" | 110 | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1983 | "Every Breath of the Way" | – | – | – | 70 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
Source:
לקריאה נוספת

Melanie: The First Lady of Woodstock (2011); a biography by John Lambo
הערות שוליים

1 2 3  Strong, Martin C. (2000). The Great Rock Discography (5th ed.). Edinburgh: Mojo Books. pp. 635–637. ISBN 1-84195-017-3.
↑  ""Brand New Key" – Melanie". Superseventies.com. נבדק ב-2012-04-16.
↑  "Lay Down (Candles in the Rain)". Superseventies.com. נבדק ב-2012-04-16.
↑  "Melanie Safka is known to her fans simply as Melanie". Melaniemusic.com. נבדק ב-2015-08-25.
↑  Voger, Mark (27 ביולי 2014). "Melanie recalls Red Bank High ('miserable') and Woodstock ('incredible')". NJ.com. New Jersey On-Line LLC. NJ Advance Media. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shedden, Iain (5 ביוני 2014). "Look what they did to her songs". The Australian. News Corp Australia. נבדק ב-19 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Melanie Safka Exclusive: "My Mother Drove Me To Woodstock" (Part 1)". classicrockhereandnow.com. נבדק ב-2017-02-19.
↑  Whiteside, Jonny. "Music Preview: Almost five decades after Woodstock, Melanie Safka still delivers powerful message". Glendale News-Press. נבדק ב-2017-02-19.
↑  Beviglia, Jim. "Melanie, "(Lay Down) Candles In The Rain"". American Songwriter: The Craft of Music. ForASong Media, LLC. אורכב מ-המקור ב-2018-10-30. נבדק ב-11 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rhodes, Mick (1 בספטמבר 2016). "Melanie brings music history to Claremont". Claremont Courier. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Santelli, Robert (1980). Aquarius Rising - The Rock Festival Years. Dell Publishing Co., Inc. p. 200.
↑  Yorke, Ritchie (Aug 22, 1970). "Brower Promotes Strawberry Field Pop Festival Into Winner". Billboard. Vol. 82 no. 34. New York, NY: Billboard Publications, Inc. pp. 80, 82. ISSN 0006-2510.
↑  Woodbury, Jason P (9 בינואר 2012). "Melanie Talks "Brand New Key," Starting Over, and McDonald's". Phoenix News Times. Phoenix New Times, LLC. נבדק ב-11 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "1984 — Melanie". Melaniesafka.com. 1984-10-22. אורכב מ-המקור ב-2015-09-14. נבדק ב-2015-08-25.
↑  Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 359. ISBN 1-904994-10-5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810584573705606  BIBSYS: 44477  BNE: XX895713  BnF: cb147755526 (data)  GND: 134459962  ICCU: UBOV023614  ISNI: 0000 0001 0785 025X  LCCN: n83046562  LNB: 000140015  MusicBrainz: c8c3beb5-d213-40e6-9ef6-d4e1cad59e12  NKC: xx0084887  NLA: 62238286  NLK: KAC2019E1748  NSK: 000334401  NTA: 308209990  RERO: 02-A012870550  SNAC: w63n287h  SUDOC: 163845387  VIAF: 85862218   WorldCat (עם VIAF): 85862218 
מלאני בבמה החופשית של "מיסטר סופטי"
מעבר סאות'ווינד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  ערוץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  65°18′00″S 65°20′00″W﻿ / ﻿65.3°S 65.3333°W﻿ / -65.3; -65.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר סאות'ווינד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר סאות'ווינד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר סאות'ווינד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר סאות'ווינד
 
מעבר סאות'ווינד (באנגלית: Southwind Passage) הוא מעבר ימי בין איי בת'נדר לבין סלעי דיקנס.
המעבר נמצא בקצה הצפוני של איי ביסקו, המצויים למול החוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

שמם של האיים ניתן להם על ידי קפטן סאמר ר. דולבר (Sumner R. Dolber), ממשמר החופים של ארצות הברית, שפיקד על הסקרים שבצעו בעונת המחקר 1967 - 1968.
המעבר נקרא על שם אוניית משמר החופים של ארצות הברית סאות'ווינד (Southwind).
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  ההיסטוריה של שם המעבר
מחנה שבויים

שבויים סינים וצפון קוריאנים בפוסן, מלחמת קוריאה
מחנה שבויים הוא מתקן כליאה לחיילי אויב אשר נפלו בשבי בזמן מלחמה. אמנות בינלאומיות קובעות כי אין לפגוע בחייל בצבא אויב שנכנע וחדל להוות איום, וכן אין להעמידו למשפט. חייל כזה נחשב שבוי, ועל-פי החוק הבינלאומי יש להחזיקו בתנאים סבירים עד תום המלחמה או עד להסדר כלשהו בין המדינות. הגוף הבינלאומי המפקח על תנאי החזקתם של שבויים ועל יצירת קשר בינם לבין קרוביהם הוא הצלב האדום הבינלאומי. לפי האמנות הבינלאומיות השבויים מוחזקים במחנה בתנאי כלא רק על מנת למנוע את בריחתם ולא כצעד ענישה או נקמה, עד לסיום המלחמה וחתימת הסכם לחילופי שבויים בין המדינות. לרוב השבויים מקבלים מדים מיוחדים, אך ניתן להם לשמור על דרגתם ולשמר את ההיררכיה הצבאית הפנימית. קצינים זוכים לרוב ליחס טוב יותר מחוגרים. עם קליטת השבויים למחנה מתבצע תהליך רישום ותשאול על ידי חוקר שבויים, במסגרתו מוכרע האם השבוי חיוני לחקירה (למשל אם הוא מחזיק בידע חיוני בשל תפקידו) אם לאו. שבויים המועמדים לחקירה מופרדים משאר השבויים ונלקחים במהלך שהותם במחנה למתקני חקירה, המצויים בו בדרך כלל. פרטי השבויים מועברים לפי הדין לצלב האדום, המיידע את מדינותיהם בדבר מצבם ומקום המצאם.
הדין הבינלאומי

בשנת 1899 אשררו מעצמות אירופה את אמנת האג הראשונה, האמנה כללה בין השאר פרק על הבטחת יחס הוגן לשבויי מלחמה וקבעה את היסוד לפיו השבוי נמצא בחסות המדינה השובה וגורלו איננו נתון לשרירות-ליבו של הכוח השובה. בשנת 1907 אושררה אמנת האג השנייה שהייתה שדרוג של אמנת האג הראשונה. אמנת האג השנייה הייתה חלק מ"האמנה על אודות דיני ומנהגי המלחמה ביבשה (IV)" שאושררה על ידי כל המדינות שלחמו במלחמת העולם הראשונה, למעט סרביה ומונטנגרו. על פי אמנת האג השנייה, התחייבו הצדדים לנהוג בשבויים בצורה אנושית, ולכלוא אותם רק בתור אמצעי למנוע את בריחתם. תנאי השבויים היו צריכים להיות כתנאים של חיילים של המדינה השובה, מבחינת מגורים, אוכל ולבוש. על פי האמנה, הותר להעביד שבויים חוגרים תמורת תגמול כספי והשכר המגיע להם ישמש להטבת תנאי כליאתם והעודף ישולם להם עם השחרור.
זכויותיהם ומעמדם של שבויים נקבעו באמנות ז'נבה השלישית (1929) והרביעית (1949). האמנות מגינה על השבוי מרגע נפילתו בשבי ועד לשחרורו, ומחייבת את הצבאות לנקוט באמצעים שיקלו על זיהוי השבויים. האמנה אוסרת על עינוי שבויים וקובעת כי נציגי הצלב האדום רשאים לבקר בכל מחנה שבויים, על כל תתי-המתקנים שבו (מעצר, בית חולים וכדומה), בכל עת.
היסטוריה > עד המאה ה-20

עד שלום וסטפאליה (1648) היו הצבאות הלוחמים קטנים יחסית. שבויים, בפרט פצועים, הוצאו להורג או ערקו לצד השובה. שבויים אציליים הוחזקו בתנאי כלא ונפדו בכסף בתום הקונפליקט או במהלכו. לפיכך לא התקיים צורך לכליאת שבויים. אחד ההסכמים ההדדיים במסגרת שלום וסטפאליה היה הסכם שלא לפגוע בחייל אויב שכנכנע ושלחררו עם תום המלחמה. שבויים הוחזקו במחנות זמניים סמוך לשדה הקרב או בטירות כבושות.
ב-1797 הוקם ליד פטרבורו, קיימברידג'שייר שבאנגליה מחנה השבויים Norman Cross, המחנה הראשון שנבנה במיוחד לצורך זה, עבור שבויים צרפתיים שנשבו במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית ומלחמות נפוליאון.
במלחמת הבורים הקימו הבריטים מחנות ריכוז שאכלסו הן לוחמים והן אוכלוסייה אזרחית, ובכללה נשים וילדים. אמנת האג הראשונה באה על מנת לוודא שלא יתקיימו עוד מחנות ריכוז מעורבים לשבויי מלחמה ולאוכלוסייה אזרחית.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוחזקו למעלה מ-8 מיליון איש במחנות שבויים. מספר השבויים העצום היווה בעיה לוגיסטית ובמהלך המלחמה התפתחו בקרב הצדדים הלוחמים שיטות לטיפול בשבויים. החזקת השבויים קרוב לחזית במחנות זמניים הוכחה כבלתי מתאימה, עקב תנאי תברואה לקויים שגרמו לפריצת מגפות ואפשרות טכנית לבריחת שבויים אל החזית הקרובה וממנה חזרה לשורותיהם. השמירה על השבויים ריתקה כח אדם רב לוחם באופן בלתי מתוכנן וגרעה אותו מן החזית וכן הצריכה הובלת אספקה יקרה לטובת השבויים, שסבלו בשל הצורך בחסכון מרעב ומחסור. בהמשך המלחמה הועברו מחנות השבויים לעורף, בייחוד ברוסיה. כך הוקמו מחנות שבויים בסיביר, המרכזי שבהם בקרסנויארסק. רבים מהשבויים מתו מקור, רעב, עבודת פרך ועונשים פיזיים. העברת מחנות השבויים הגרמניים לעורף דווקא הטיבה את תנאי השבויים.
עם זאת, הייתה זו המלחמה הראשונה בה יושמו חוקים בינלאומיים לטיפול נאות בשבויים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

האכזריות וחוסר האנושיות של מלחמת העולם השנייה לא פסחו על מחנות השבויים. גרמניה הנאצית ביקשה לשמור על מראית עין של קיום החוק הבינלאומי ולפיכך הוקמו בה מחנות ייעודיים לשבויי מלחמה מצבאות בעלות הברית ממדינות המערב שכונו סטלאג (StaLag, קיצור של Stammlager), קצינים הוחזקו בנפרד במחנות שנקראו אופלאג (Oflag ,Offizierslager) לצלב האדום הותר לבקר במחנות והשבויים זכו ליחס סביר באופן יחסי. עם זאת, שבויי מלחמה רוסים ופולנים נשלחו פעמים רבות למחנות ריכוז, כולל אושוויץ. הגרמנים ניצלו את העובדה שברית המועצות לא אשררה את אמנת ז'נבה משנת 1929 ואף לא הכריזה באופן חד-משמעי על מחויבותה לאמנת האג השנייה וראו עצמם משוחררים מכל עכבה חוקית לגבי היחס לשבויי המלחמה משטחי ברית המועצות. שבויי המלחמה הסובייטים הוצעדו מאות קילומטרים, או הוסעו בקרונות רכבת להובלת בהמות, אולצו להקים בעצמם מחסות במחנות מאולתרים והוצאו להורג בטענות של מה-בכך. סיום מסעם לא היה במחנות שבויים אלא במחנות ריכוז. חלק משבויי המלחמה, רובם אוקראינים, גויסו על ידי האס אס, שהיה ממונה על מחנות הריכוז כסייענים.
מתוך 5.7 מיליוני חיילי הצבא האדום שנשבו במלחמה בידי הגרמנים, שוחררו מן המחנות כמיליון, רובם סייענים. 500,000 נוספים נמלטו או שוחררו בידי הצבא האדום (על-פי אומדנים של הפיקוד הגרמני העליון). שאר 3,300,000 (%57.5) נספו. לשם השוואה, מתוך 235,000 שבויי מלחמה אמריקנים ובריטים שהיו כלואים בסלאגים נספו 8,348 (%3.6). מתוך 3,155,000 שבויי מלחמה גרמנים ששבו הסובייטים (ונאסרו אף הם ללא זכויות השבויים שהקנו האמנות הבינלאומית במחנות בסיביר) נספו, על-פי ממצאי הוועדה הגרמנית הפדרלית של ההיסטוריונים, 1,185,000 (37.5%).
האימפריה היפנית ראתה בשבי בושה והשפלה. לוחמים יפנים העדיפו התאבדות על שבי. צידו השני של המטבע היה התייחסות מבזה ומשפילה של הכוחות היפנים לשבויי מלחמה בריטים ואמריקאים שנכנעו להם. מחנות השבויים ביפן ובשטחי הכיבוש שלה במנצ'וריה ובורמה נודעו ביחסם המשפיל שכלל החזקתם של השבויים בתנאים של רעב, זיהום ומניעת טיפול רפואי.
השבויים מן המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט הובלו למחנות במה שכונה "ספינות גיהנום" (Hell Ships), ספינות דחוסות שהתנאים בהן היו נוראים.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה הקפידו בדרך כלל המדינות החתומות על האמנות הבינלאומיות על תנאי השבי במחנות. מדינות שלא היו חתומות על האמנות (כגון צפון וייטנאם בעת מלחמת וייטנאם) אסרו שבויים בתנאים קשים ולא דיווחו עליהם לצלב האדום.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר ומלחמת אפגניסטן שבתה ארצות הברית מספר גדול של לוחמי אל-קאעידה וטליבאן שהוגדרו כטרוריסטים. על מנת לאסור ולחקור את השבויים בחופשיות שאינה כבולה לחוק הבינלאומי כלאה ארצות הברית שבויים אלה במתקן המעצר בגואנטנמו שבמפרץ גואנטנמו בקובה, שטח שאינו כפוף לחוקת ארצות הברית. ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל טוען שממשלת ארצות הברית מנצלת את הפרצות בחוק הללו על מנת לעצור ללא משפט ולחקור באמצעים שאינם חוקיים לפי האמנה
מחנות שבויים בישראל

עקב העובדה שמלחמות ישראל היו קצרות יחסית, לא הוקמו במהלכן מחנות שבויים קבועים. השבויים טופלו במחנות ארעיים או בבסיסי צבא שהותאמו לצורך כך.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה ובעת שהות צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון, בין השנים 1982-2000, ניהלה ישראל את כלא אנצאר, שהיה מתקן כליאה לשבויים. הכלא הוקם בשטח לבנון כיוון שהחוק הבינלאומי אוסר על הגליית שבויים שנשבו בשטח כיבוש אל מחוצה לו.
מדינת ישראל אינה מכירה באנשי ארגוני טרור הפועלים נגדה (חמאס, חזבאללה וכדומה) כחיילים, ולפיכך אינה מכירה בהם כשבויים כשהם נתפסים בידי חיילי צה"ל. לפעמים מועמדים אנשים אלה למשפט ונכלאים בגין עברה על חוקי מדינת ישראל, ולעיתים הם מוחזקים לפי צו מעצר מנהלי. בעיתונות הישראלית מקובל לכנות אנשים אלה "אסירים" או "עצורים", בעוד התקשורת הערבית מכנה אותם "שבויים" (أسرى). בשנת 2002 חוקקה הכנסת חוק בשם "חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים", שנועד להסדיר את העניין בחוק. עצירים אלה, שנתפסו בעיקר באינתיפאדה הראשונה והאינתיפאדה השנייה מוחזקים בכלא קציעות ("אנצאר 3") ובבית סוהר עופר (הנמצא בשטחי יהודה ושומרון ולכן השוהים בו לא נחשבים על ידי החוק הבינלאומי לשבויים שהוגלו משטח כבוש).
מחנות שבויים בתרבות

מלחמת העולם הראשונה
אביגדור המאירי, בגיהנום של מטה, על חוויותיו כקצין צבא אוסטרו-הונגריה במחנה שבויים ברוסיה
מלחמת העולם השנייה
חוויות שבי ב"סטלאג"ים
הבריחה הגדולה מסטלאג לופט III
סטלאג 17
סדרת ספרי סטאלג, עלילות ארוטיות בדיוניות המבוססות על מחנה שבויים כביכול
שבי ביפן
ג'יימס קולאוול, מלך עכברוש
הגשר על הנהר קוואי
אימפריית השמש
חג שמח, מיסטר לורנס
שחרור בעורף האויב - על הפשיטה על מחנה השבויים בקבנטואן
לקריאה נוספת

Alon Rachamimov, POWs and the Great War: Captivity on the Eastern Front, 2002 ISBN 9781859735787
הערות שוליים

↑  אתר שימור המחנה
↑  מחנה השבויים הראשון
↑  מחנות הפליטים במלחמת הבורים
↑  שבויי מלחמת העולם הראשונה במחנות בגרמניה
1 2  שבויי מלחמה סובייטיים, אתר יד ושם
↑  American POWs on Japanese Ships Take a Voyage into Hell By Lee A. Gladwin
↑  Hell_Ships באתר בריטי על מלחמת העולם השנייה
↑  רונן בודוני, דו"ח אמנסטי השנתי: הפחד גוזל את החמלה, באתר ynet, 23 במאי 2007.
↑  חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561629805171  GND: 4033130-1  NARA: 10641335  NKC: ph136593 
מחנה ריכוז ושבויים בבלומפונטיין, דרום אפריקה, 1899
שבויים מצבא אוסטרו-הונגריה ברוסיה, 1915
שער הכניסה לסטלאג IV-B
עצירים במתקן המעצר בגואנטנמו
מספית

| --- | --- |

 מדינות:  איטליה איטליה
 אזורים:  פוליה אפוליה
 כתב:  אלפבית מספי
 משפחה:  שפות הודו-אירופיות
 לאום:  מספים
 קוד ISO 639-3:  cms 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מֶסָּפית, או יאפיגית היא שפה פלאו-בלקנית (אנ') הודו-אירופאית נכחדת בדרום מזרח חצי האי האפניני, שבעבר דוברה בסלנטו על ידי עמי היאפיגים (אנ') של האזור: הקלברי והסלנטיני (הידועים ביחד כמספים), הפאוקטים (אנ') והדאונים (אנ'). מספית הייתה השפה הקדם-רומית, הלא איטלית, של אפוליה. היא נשמרה בכ-600 כתובות שנכתבו באלפבית שמקורו בדגם יווני מערבי ומתוארכים מאמצע המאה ה-6 לפנה"ס עד לסוף המאה ה-2 לפנה"ס, אז היא נכחדה בעקבות הכיבוש הרומי של האזור.
אלפבית

האלפבית המספי הוא עיבוד של האלפביתים היווניים המערביים ("אדומים") (אנ'), במיוחד הגרסה הלאקונית-טרנטינית. הכתובות המספיות בפועל מאושרות מהמאה ה-6 לפנה"ס ואילך, בעוד שהתיעוד האפיגרפי הפואקטי והדאוני (נכתב בגרסה מקומית של האלפבית היווני ולא בכתב המספי הישן יותר) מתחיל רק במאה ה-4 לפנה"ס.
| האות המספית | האות היוונית המזרחית | שם האות | ערך פונטי |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | אלפא | /a/ |
|  |  | בטא | /b/ |
|  |  | גמא | /g/ |
|  |  | דלתא | /d/ |
|  |  | אפסילון | /e/ |
|  |  | דיגמא | /v/ |
|  |  | זטא | /z/, /dz/, /dš/ |
|  |  | אטא | /h/ |
|  |  | הטא | /h/ |
|  |  | תטא | /θ/ |
|  |  | יוטא | /i/ |
|  |  | קפא | /k/ |
|  |  | למדא | /l/ |
|  |  | מו | /m/ |
|  |  | נו | /n/ |
|  |  | קסי | /š/ |
|  |  | אומיקרון | /o/, /u/ |
|  |  | פי | /p/ |
|  |  | קופא | /k/ (אחרי /o/) |
|  |  | רו | /r/ |
|  |  | סיגמא | /s/ |
|  |  | טאו | /t/ |
|  |  | כי | /kʰ/ > -h-, -y- (בין-קולית (אנ') לפני /i/) |
|  | - | - | /tʰ/ > /θ/ |
ביאורים

↑  האותיות מסודרות בסדר כרונולוגי של הופעתן. כמה צורות אותיות יצאו מכלל שימוש והוחלפו בצורות חדשות.
הערות שוליים

↑  Carlo De Simone, Jared Klein, Brian Joseph, Matthias Fritz (ע), "Messapic", Handbook of Comparative and Historical Indo-European Linguistics, כרך 3, 2017, עמ' 1,839, ISBN 978-3-11-054243-1
↑  Alastair Small, The Italic People of Ancient Apulia: New Evidence from Pottery for Workshops, Markets, and Customs, Cambridge University: Cambridge University Press, 2014, עמ' 18, ISBN 978-1-139-99270-1
↑  Joachim Matzinger, "Messapico e illirico", Idomeneo 9, University of Salento, 2015, עמ' 57 doi: 10.1285/i20380313v19p57
↑  Jared Klein, Brian Joseph, Matthias Fritz (ע), "Messapic", Handbook of Comparative and Historical Indo-European Linguistics, כרך 3, 2017, עמ' 1,840, ISBN 978-3-11-054243-1
↑  Joachim Matzinger, Einführung ins Messapische, 2014, עמ' 10-14
↑  Simona Marchesini, Le lingue frammentarie dell'Italia antica: manuale per lo studio delle lingue preromane, 2009, עמ' 144-145, ISBN 978-88-203-4166-4, Joachim Matzinger, Einführung ins Messapische, 2014, עמ' 10-14, Carlo De Simone, Jared Klein, Brian Joseph, Matthias Fritz (ע), "Messapic", Handbook of Comparative and Historical Indo-European Linguistics, כרך 3, 2017, עמ' 1,839-1,844, ISBN 978-3-11-054243-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565540205171  BnF: cb120048625 (data)  LCCN: sh85083973
מושבת האמנים של סנטאנדרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  כפר אמנים 
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1929
 תאריך פתיחה רשמי:  1929 
 
יאנוס טורניאי: קטע מסנטאנדרה (1933)
מושבת האמנים של סנטאנדרה (בהונגרית: Szentendrei művésztelep), שידועה גם בשם האסכולה או בית הספר של סנטאנדרה, היא סדנת יצירה לשעבר בחלק הצפוני של סנטאנדרה, שבמרכז הונגריה. המושבה הוקמה ביישוב בשנת 1929 על ידי אגודת הציירים של סנטאנדרה. החברים המייסדים השתייכו למה שכונה בית ספר רומאי שבנוסף לשמירה על מסורות בית הספר באיה מארה, פעל גם אחר הסגנון הנאו-קלאסי המחודש.
חברים מייסדים בסדר אלפביתי

יוז'ף באנאטי שוורק
מיקלוש באנובסקי
הנריק היינץ
ארנה ייגש
בלה אונודי
לאיוש פאנדי
ינה פאיז' גבל
לאסלו רוזגוני