stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד ההגנה (איטליה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  איטליה 
 תחום שיפוט:  איטליה 
 סוכנות בת:  Biblioteca dei Bersaglieri di Cosenza 
 תאריך הקמה:  4 בפברואר 1947
 ממשלה:  ממשלת איטליה
 שר:  גווידו קרוזטו
 תאריך כניסה:  22 באוקטובר 2022
 מטה מרכזי:  Palazzo Esercito 
 שמות קודמים:  משרד המלחמה משרד הצי משרד חיל האוויר
 www.difesa.it
 קואורדינטות:  41°32′53″N 12°17′36″E﻿ / ﻿41.54806°N 12.293306°E﻿ / 41.54806; 12.293306
 he
 
משרד ההגנה (באיטלקית: Ministro della Difesa) הוא משרד בממשלה האיטלקית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של איטליה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה.
משרד ההגנה נוצר ב-4 בפברואר 1947 כאיחוד של שלושה משרדים שונים: משרד המלחמה, משרד הצי ומשרד חיל האוויר. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של איטליה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש מטה ההגנה מדווח ישירות לשר. השר חבר במועצת השרים של איטליה ובמועצה העליונה.
גווידו קרוזטו ממפלגת האחים של איטליה מכהן כשר ההגנה מאז 22 באוקטובר 2022.
מרטין רייל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1918 ברייטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  14 באוקטובר 1984 (בגיל 66) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  כרייסט צ'רץ'  מכללת בראדפילד  טריניטי קולג'  אוניברסיטת אוקספורד 
 מנחה לדוקטורט:  ג'. א. רטקליף 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 תלמידי דוקטורט:  נייג'ל הנבסט, גארת' וין-ויליאמס, פיטר ל. ריד, גאי גיבסון פולי, אנדרו סטיבן וילסון, הארי ון דר לאן, פיטר מ. רנטצפיס, פיטר שוייר 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1974)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1964)  מדליית פאראדיי (1971)  מדליית ברוס (1974)  מדליית בייקר של החברה המלכותית (1958)  פרס לזכר מוריס ליבמן (1971)  הרצאת גאטרי (1964)  מדליית הנרי דרייפר (1965)  פרס הולווק (1965)  מדליית יוז (1954)  מדליית אלברט מייקלסון (1971)  המדליה המלכותית (1973)  עמית החברה המלכותית  מדליית הזהב של אלכסנדר פופוב  Knight Bachelor 
 
סר מַרְטִין רַיְיל (באנגלית: Martin Ryle;‏ 27 בספטמבר 1918 - 14 באוקטובר 1984) היה פיזיקאי אנגלי. זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1974.
ביוגרפיה

מרטין רייל נולד בברייטון ב-27 בספטמבר 1918 לפרופסור ג'ון אלפרד רייל ומרים (לבית סקאלי) רייל. הוא היה אחיינו של פרופסור באוניברסיטת אוקספורד לפילוסופיה גילברט רייל. לאחר שלמד בבית ברדפילד קולג', רייל למד פיזיקה ב"כרייסט צ'רץ'", אוקספורד. בשנת 1939, עבד רייל עם מכון מחקר לטלקומוניקציה (TRE) על תכנון של אנטנות עבור ציוד מכ"ם מוטס במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, הוא קיבל מלגה במעבדת קוונדיש באוניברסיטת קיימברידג'.
מרטין רייל פרס היה אסטרונום רדיו אנגלי שפיתח מערכות טלסקופ רדיו מהפכניות והשתמש בהן למיקום מדויק ודימות של מקורות רדיו חלשים. בשנת 1946 היו רייל ודרק וונברג הראשונים שהוציאו מדידות אסטרונומיות אינטרפרומטריות ברדיו. בעזרת ציוד משופר, רייל צפה בגלקסיות הידועות ביותר ביקום עוד אותה עת. הוא היה הפרופסור הראשון של אסטרונומיה רדיו באוניברסיטת קיימברידג', והמייסד של מצפה הכוכבים הרדיו-אסטרונומי במולארד. הוא היה האסטרונום המלכותי בין השנים 1972 ל-1982. רייל ואנתוני הייוויש חלקו את פרס נובל לפיזיקה ב-1974, פרס נובל ראשון שזכה להכרה במחקרים אסטרונומיים. בשנות השבעים, רייל הפנה את עיקר תשומת לבו מאסטרונומיה לנושאים חברתיים ופוליטיים שנחשבו בעיניו דחופים יותר.
קריירה ומחקר

מוקד העבודה המוקדמת של רייל בקיימברידג' היה על גלי רדיו מהשמש. ההתעניינות שלו עברה במהירות לאזורים אחרים, והוא החליט בשלב מוקדם כי קבוצת קיימברידג' צריכה לפתח טכניקות תצפית חדשות. כתוצאה מכך, רייל היה הכח המניע של יצירה ושיפור של האינטרפרומטר אסטרונומי וסינתזת צמצם, אשר סללה את הדרך עבור שדרוגים מסיביים באיכות נתונים אסטרונומיים רדיו. בשנת 1946 בנה רייל את האינטרפרומטר הרדיו האסטרונומי הראשון.
רייל הנחה את קבוצת האסטרונומיה של הרדיו בקיימברידג' בהפקת כמה קטלוגים חשובים של מקורות רדיו. קטלוג אחד כזה, קטלוג קיימברידג' השלישי של מקורות רדיו (3C) בשנת 1959 סייע להוביל את גילויו של הקוואזר הראשון.
בזמן ששימש מרצה לפיזיקה באוניברסיטה בקיימברידג' בין השנים 1948 ל-1959, הפך רייל למנהל תצפית הכוכבים הרדיו-אסטרונומית במולארד ב-1957 ופרופסור לרדיו-אסטרונומיה ב-1959. הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית (FRS) ב-1952 ,הוענק לו תואר אביר בשנת 1966 והצליח סר ריצ'רד וולי כאסטרונום מלכותי מ-1972 עד 1982. בשנת 1968 שימש רייל כפרופסור לאסטרונומיה במכללת גרשם, לונדון.
אישיות

על פי דיווחים רבים, רייל היה מהיר חשיבה, חסר סבלנות וכריזמטי. הוא היה גם אידיאליסט. רייל נחשב לפעמים לאיש שהיה קשה לעבוד איתו. הוא עבד לעיתים קרובות במשרד במצפה הכוכבים הרדיו-אסטרונומי במולארד כדי להימנע מהפרעות של חברים אחרים של מעבדת קוונדיש ולהימנע מלהיכנס לוויכוחים לוהטים, משום שהיה חם מזג. הוא חשש שקיימברידג' תאבד את מעמדה בקהילת הרדיו-אסטרונומיה, שכן קבוצות רדיו-אסטרונומיות אחרות קבלו מימון הרבה יותר גדול, ולכן הוא עודד מידה מסוימת של סודיות לגבי שיטות סינתזת הצמצם שלו כדי לשמור על יתרון על קבוצת קיימברידג'. לרייל היו ויכוחים לוהטים עם פרד הויל מהמכון לאסטרונומיה על תאוריית המצב היציב של הויל, אשר הגביל את שיתוף הפעולה בין קבוצת הרדיו-אסטרונומית של קוונדיש לבין המכון לאסטרונומיה במהלך 1960.
פרסים ואותות הוקרה

לרייל הוענק מספר רב של פרסים ואותות הוקרה:
נבחר כעמית של החברה המלכותית (FRS) בשנת 1952.
מדליית יוז (1954).
מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1964).
מדליית הנרי דרייפר של האקדמיה הלאומית למדעים (1965).
מדליית אלברט אברהם מייקלסון של מכון פרנקלין (1971).
המדליה המלכותית (1973).
מדליית ברוס (1974).
פרס נובל לפיזיקה (1974).
טלסקופ רייל במצפה הכוכבים הרדיו-אסטרונומי במולארד.
בשנת 1965 רייל נשא את הרצאתו של המכון המלכותי לחגיגות חג המולד על חקר היקום.
משרד ההגנה (בולגריה)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב דיאקון איגנטיוס 3, סופיה
 מידע כללי
 מדינה:  בולגריה 
 תחום שיפוט:  בולגריה 
 תאריך הקמה:  1879
 ממשלה:  ממשלת בולגריה
 שר:  דרגומיר זקוב
 תאריך כניסה:  1 במרץ 2022
 מטה מרכזי:  סופיה 
 שמות קודמים:  משרד המלחמה משרד ההגנה העממית
 www.mod.bg/en
 
משרד ההגנה הלאומית (בבולגרית: Министерство на отбраната) הוא משרד בממשלה הבולגרית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של בולגריה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של כוחות צבא בולגריה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש ההגנה מדווח ישירות לשר.
המשרד הוקם לראשונה ב-1879, ובתחילה נקרא "משרד המלחמה". בתקופת הרפובליקה העממית של בולגריה נקרא המשרד "משרד ההגנה העממית". דרגומיר זקוב מכהן כשר ההגנה מאז 1 במרץ 2022.
ניל אשר סילברמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביוני 1950 (בן 74) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת וסליין 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
ניל אשר סילברמן (באנגלית: Neil Asher Silberman; נולד ב-19 ביוני 1950, בבוסטון שבמסצ'וסטס) הוא ארכאולוג והיסטוריון אמריקאי.
סילברמן הוא בוגר אוניברסיטת וסליין (Wesleyan University) והתמחה בארכאולוגיה של המזרח הקרוב באוניברסיטה העברית. ב-1991 זכה במלגת גוגנהיים, הוא עורך תורם למגזין ארכאולוגיה וחבר בוועדת העריכה של כתב העת הבינלאומי של נכסי תרבות, ניהול מורשת, ארכאולוגיה ומזרח קרוב.
מאז שנת 1998, הוא מעורב בתחום ההמסרה (פרשנות מורשת הציבור והצגתה), בעבודה על פרויקטים שונים באירופה ובמזרח התיכון. משנת 2004 עד 2007, הוא שמש כמנהל מרכז אנמה לארכאולוגיה ומורשת בבלגיה (Ename Center for Public Archaeology and Heritage Presentation). בשנת 2008 הוא התמנה לסגל של המחלקה לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט והפך לאחד ממייסדי המרכז למורשית ולחברה.
שימש גם כנשיא הוועדה המדעית הבינלאומית של ICOMOS לפרשנות ותצוגה והיה חבר בוועדה הבינלאומית המייעצת והמועצה מדעית ל-ICOMOS.
מספריו

ראשית ישראל (2001) (עם ישראל פינקלשטיין)
דוד ושלמה - בין מציאות היסטורית למיתוס (2006) (עם ישראל פינקלשטיין)
Archaeology and Society in the 21st Century (2001)
Heavenly Powers (1998)
The Message and the Kingdom (1997)
The Archaeology of Israel (1995)
Invisible America (1995)
The Hidden Scrolls (1994)
A Prophet from Amongst You: The Life of Yigael Yadin (1993)
Between Past and Present (1989)
Digging for God and Country (1982)
ניל ברנן

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1973 (בן 50) Villanova, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 https://www.nealbrennan.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניל ברנן (באנגלית: Neal Brennan; נולד ב-19 באוקטובר 1973) הוא קומיקאי, תסריטאי ובמאי אמריקאי.
הוא ידוע כמי שיצר וכתב יחד עם דייב שאפל את הסדרה "המופע של שאפל" עבור הערוץ קומדי סנטרל. בסוף העונה השנייה היא דורגה כתוכנית הפופולרית ביותר בערוץ. עלתה לראשונה בינואר 2003 ונמשכה עד 2006.
ביוגרפיה

ברנן התגורר עד גיל שש בווילנובה, פנסילבניה והתגורר בשנים 1978 עד 1986 בווילמט, אילינוי. הוא נולד למשפחה אירית קתולית והוא הצעיר מבין 10 ילדים. לדברי ברנן, הצד של אביו של המשפחה היה מצחיק, כמו גם חמשת אחיו הגדולים. ברנן אמר שהוא הבין שהוא מצחיק ואוהב קומדיה כבר בגיל 8, וכבר מאז הוא ביצע חומר מתוכנן עבור חבריו לכיתה בסגנון שחיקק את הקומיקס ריצ'רד לואיס, ג'רי סיינפלד ודוד ברנר. הוא גם צפה בכמות גדולה של קומדיה בטלוויזיה במהלך שנות לימודיו בתיכון, ולעיתים קרובות נשאר עד מאוחר כדי לצפות בתוכניות 'לייט נייט' עם דייוויד לטרמן וארסיניו הול.
אחיו הגדול של ברנן קווין הפך לקומיקאי וסופר שהתחיל לעשות קומדיה סטנד-אפ בזמן שניל עדיין היה בתיכון. ניל השתתף בהופעותיו של קווין באימפרוב שבניו יורק בסופי שבוע, שם היה פוגש קומיקאים כמו ריי רומנו, דייב אטל, מייק רויס ודייוויד ג'וסקוב. ברנן אמר בריאיון לערוץ הקולנוע העצמאי (IFC) כי לאחר שצפה באחיו עושה סטנד-אפ, הוא הבין שאפשר להתפרנס בקומדיה.
ברנן עבר לניו יורק ללמוד בבית ספר לקולנוע בניו יורק, אך הוא נשר לאחר שנה. הוא החל כשוער במועדון הקומדיה של בוסטון בגריניץ' וילג', שם פגש את דייב שאפל, שהופיע בקביעות. השניים התיידדו, וברנן לעיתים קרובות הציע בדיחות לצ'אפל. ברנן היה שותף בדירה עם הקומיקאי ג'יי מוהר כשהוא מתגורר בניו יורק.
לאחר שישה חודשים שעבד כשוער במועדון הקומדיה של בוסטון, בשנת 1992, ברנן ביצע לראשונה סטנדאפ בגיל 18. בהמשך הוא סיפר: "לא צחקתי"; הוא לא ביצע שוב סטנד-אפ עד 1997. ברנן כתב גם למגזין The Source בשנת 1992.
ברנן הוא אתאיסט.
משלחת מס' 20 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
יורי גידזנקו
סרגיי אוודייב
תומאס רייטר
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת (ללא מודול עגינה)
צילום תחנת החלל מיר לאחר עזיבת מעבורת החלל
משלחת מס' 20 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-20) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-3 בספטמבר 1995 ועד ל-29 בפברואר 1996. מפקד המשלחת היה יורי גידזנקו. פעילות המשלחת נמשכה 179 ימים. לראשונה בצוות התחנה היה נציג סוכנות החלל האירופית.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 3> 09.1995–29.02.1996 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה יורי גידזנקו | מפקד המשלחת | סויוז TM-22 |  | סויוז TM-22 | חבר משלחת מס' 20  מפקד חללית "סויוז TM-22" |
| רוסיה סרגיי אוודייב | מהנדס טיסה | סויוז TM-22 |  | סויוז TM-22 | חבר משלחת מס' 20 |
| גרמניה תומאס רייטר | מהנדס טיסה | סויוז TM-22 |  | סויוז TM-22 | חבר משלחת מס' 20 |
רקע

בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל" ומודול "ספקטר". נפח מחיה היה 315 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 41 קו"ט.
פעילות המשלחת

חללית סויוז TM-22 עם חברי המשלחת שוגרה ב-3 בספטמבר 1995. ב-5 בספטמבר בוצע עגינה לתא עגינה קדמי במודול "קוואנט 1". בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב. במשך שישה ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים.
ב-11 בספטמבר צוות משלחת מס' 19 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-21. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 20 בפיקוד אנטולי סולוביוב שהחלה בפעילות סדירה. תומאס רייטר ביצע תוכנית EUROMIR 95 שהוכנה על ידי סוכנות החלל האירופית. חללית סויוז TM-22 שימשה חללית חירום.
ב-8 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-29 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בחללית היה מטען בהיקף של 2,350 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל.
ב-20 באוקטובר אוודייב ורייטר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות. במהלך פעילות זו על מודול "ספקטר" הותקן ציוד לניסוי של סוכנות החלל האירופית European Space Exposure Facility (ESEF)-1.
ב-15 בנובמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-74 בפיקוד קנת קמרון. צוות תחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע "מודול עגינה" חדש ו-2 פאנלים סולאריים. מודול עגינה חדש נבנה ברוסיה והיה מותאם לעגינה של מעבורת חלל. הוא שוחרר מתא המטען של המעבורת והוצמד למודול "קריסטל". פאנלים סולאריים עבור לתחנת החלל להתקנה בעתיד הועברו מהמעבובת לתחנת החלל. בנוסף לכך הועברו מצרכים וציוד לניסויים שיבוצעו בהמשך.
ב-18 בנובמבר מעבורת החלל "אטלנטיס" עזבה את תחנת החלל ונחתה בכדור הארץ.
ב-8 בדצמבר גידזנקו ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית קצרה (כ-30 דקות) והכנות לקליטת מודול "פרירודה" בעתיד.
ב-19 בדצמבר חללית מטען פרוגרס M-29 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-20 בדצמבר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-30 עגינה אוטומטית מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בחללית היה מטען בהיקף של 2,325 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל.
ב-8 בפברואר 1996 גידזנקו ורייטר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. בעזרת מנוף נאספו מכשירים מיחידת ESEF-1. טיפול באנטנה לא תקינה לא הצליח.
במהלך פעילות סדירה משלחת מס' 20 ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים. עקב בעיות תקציביות שהות המשלחת הוארך בכחודשיים.
ב-23 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-23 בפיקוד יורי אונופריינקו. העגינה בוצע לתא עגינה במודול "קוואנט 1". בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 21. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-29 בפברואר צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-22 ועזבו תחנת החלל. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו.
הערות שוליים

1 2  מטען של חלליות פרוגרס
משלחת מס' 1 לתחנת החלל מיר

חברי המשלחת
לאוניד קיזים
ולדימיר סולוביוב
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 1 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-1) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-15 במרץ 1986 ועד ל-16 ביולי 1986 (עם הפסקה של כחודש כאשר צוות שהה בתחנת החלל סאליוט 7). זו הייתה המשלחת הראשונה לתחנת החלל חדשה. מפקד המשלחת היה לאוניד קיזים. פעילות המשלחת נמשכה 125 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 13> 03.1986–16.07.1986 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות לאוניד קיזים | מפקד טיסה | סויוז T-15 |  | סויוז T-15 | חבר משלחת מס' 1  מפקד חללית "סויוז T-15" |
| ברית המועצות ולדימיר סולוביוב | מהנדס טיסה | סויוז T-15 |  | סויוז T-15 | חבר משלחת מס' 1 |
רקע

בניית תחנת החלל החלה ב-20 בפברואר 1986 כאשר המודול בסיסי של תחנת החלל מיר שוגר לחלל. פאנל סולארי של תחנת החלל בשלב זה היה יכול לספק 9 קו"ט בלבד.
בגלל בעיה בריאותית של ולדימיר ואסיוטין חללית סויוז T-14 לא השלימה תוכנית פעילות המשלחת לתחנת החלל "סאליוט 7", לכן הוחלט שיבצע מעבר של משלחת מס' 1 לתחנת החלל הישנה להשלמת התוכנית.
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-15 במרץ 1986 עם הגעה לתחנת החלל מיר. לאחר שפתח נפתח משלחת לראשונה נכנסה לתחנת החלל.
ב-21 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 25 עם מטען של כ-2,482 ק"ג. החללית התחברה לתא עגינה אחורי. המשלחת החלה בהעברת מטען לתחנת החלל.
ב-20 באפריל חללית מטען פרוגרס 25 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-26 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 26. היא התחברה לתא עגינה אחורי עם מטען של כ-2,405 ק"ג. המשלחת החלה בהעברת מטען לתחנת החלל.
ב-4 במאי גובה המסלול של תחנת החלל שונה.
ב-5 במאי חללית סויוז T-15 עם צוותה התנתקה מתחנת החלל והחלו בטיסה של 29 שעות לתחנת החלל "סאליוט 7". הטיסה והעגינה עברו ללא בעיות.
ב-22 ביוני חללית מטען פרוגרס 26 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-26 ביוני חללית סויוז T-15 עם צוותה התנתקה מתחנת החלל "סאליוט 7" והחלה בטיסה של 29 שעות לתחנת החלל "מיר". הטיסה והעגינה עברו ללא בעיות.
צוות המשלחת המשיך בתוכנית הניסויים.
ב-16 ביולי חללית "סויוז T-15" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ. הנחיתה עברה ללא בעיות בשטח קזחסטן.
תחנת החלל המשיכה לפעול במשטר לא מאויש.
הערות שוליים

↑  שיגורים בשנת 1986
↑  פרוגרס 25
↑  פרוגרס 26
↑  שיגורים בשנת 1986
משרד ההגנה (אסטוניה)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב סקאלה 1, טאלין
 מידע כללי
 מדינה:  אסטוניה 
 תחום שיפוט:  אסטוניה 
 תאריך הקמה:  24 בפברואר 1918
 ממשלה:  ממשלת אסטוניה
 שר:  האנו פבקור
 תאריך כניסה:  18 ביולי 2022
 מטה מרכזי:  טאלין 
 תקציב:  750 מיליון יורו
 שמות קודמים:  משרד המלחמה
 kaitseministeerium.ee
 
משרד ההגנה (באסטונית: Kaitseministeerium) הוא משרד בממשלה האסטונית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של אסטוניה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של כוחות ההגנה של אסטוניה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. מפקד הצבא מדווח ישירות לשר.
האנו פבקור ממפלגת הרפורמה מכהן כשר ההגנה מאז 18 ביולי 2022.
משרד ההגנה (אלבניה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אלבניה 
 תחום שיפוט:  אלבניה 
 תאריך הקמה:  4 בדצמבר 1912
 ממשלה:  ממשלת אלבניה
 שר:  ניקו פלשי
 תאריך כניסה:  4 בינואר 2021
 מטה מרכזי:  טירנה 
 שמות קודמים:  משרד ההגנה העממית
 www.mod.gov.al
 קואורדינטות:  41°20′34″N 19°50′18″E﻿ / ﻿41.34266°N 19.8384°E﻿ / 41.34266; 19.8384
 he
 
משרד ההגנה (באלבנית: Ministria e Mbrojtjes) הוא משרד בממשלת אלבניה, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של אלבניה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של אלבניה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה ולנשיא המשמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר. כמו כן ישנן מספר סוכנויות אזרחיות הכפופות למשרד ההגנה ישירות.
ב-1912 הוקם לראשונה "משרד המלחמה" של אלבניה. ב-1939 פורק המשרד בעקבות הפלישה האיטלקית לאלבניה. ב-1944 הוקם מחדש "משרד המלחמה ופיקוד ההגנה", שב-1946 שונה שמו ל"משרד ההגנה הלאומית". ב-1950 שונה שם המשרד ל"משרד ההגנה העממית". ב-1991 קיבל המשרד את שמו הנוכחי.
ניקו פלשי מהמפלגה הסוציאליסטית של אלבניה מכהן כשר ההגנה מאז 4 בינואר 2021.
משחק הזיכרון

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  משחק ילדים, משחק קופסה, סוליטייר 
 
משחק הזיכרון (מוכר גם בשם זוגות) הוא משחק חשיבה לילדים שמטרתו להתאים זוגות קלפים תוך שימוש בזיכרון.
במשחק זה המשתתפים פורסים חבילת קלפים, המורכבת מזוגות זהים של קלפים, כאשר התמונה כלפי מטה. כל שחקן בתורו מרים שני קלפים במטרה למצוא שני קלפים זהים. אם שני הקלפים זהים, השחקן ייקח את הקלפים אליו והם ייצברו לזכותו, אחרת יחזיר את הקלפים למקומם כאשר פניהם כלפי מטה. בתחילת המשחק, סביר כי יתקשו המשתתפים למצוא שני קלפים זהים, אך ככל שמספר הניסיונות עולה, כך המשתתפים זוכרים את צורת הקלף ומיקומו.
ראו גם

זיכרון חזותי
משלחת מס' 23 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
וסילי ציבלייב
אלכסנדר לזוטקין
מייקל פול
ג'רי ליננג'ר
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת (לאחר הוספת מודול "פרירודה")
משלחת מס' 23 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-23) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-10 בפברואר 1997 ועד ל-14 באוגוסט 1997. מפקד המשלחת היה וסילי ציבלייב. פעילות המשלחת נמשכה 184 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 10> 02.1997–15.05.1997 | 15> 05.1997–24.05.1997 | 24> 05.1997–14.08.1997 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה וסילי ציבלייב | מפקד המשלחת | סויוז TM-25 |  |  |  | סויוז TM-24 | חבר משלחת מס' 23  מפקד חללית "סויוז TM-25" |
| רוסיה אלכסנדר לזוטקין | מהנדס טיסה | סויוז TM-25 |  |  |  | סויוז TM-25 | חבר משלחת מס' 23 |
| ארצות הברית ג'רי ליננג'ר | אסטרונאוט חוקר | STS-81 |  |  |  | STS-84 | חבר משלחת מס' 22 ו-23 |
| ארצות הבריתבריטניה מייקל פול | אסטרונאוט חוקר | STS-84 |  |  |  | STS-86 | חבר משלחת מס' 23 ו-24 |
רקע

בתחילת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל", מודול "ספקטר" ומודול "פרירודה" . נפח מחיה היה 381 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולאריים היה 47 קו"ט. למעשה תחנת החלל הגיעה למתכונת הסופית.
במהלך פעילות המשלחת התרחשה התנגשות עם חללית מטען. כתוצאה מכך היה צורך לעזוב את מודול "ספקטר" ואספקת חשמל לתחנת החלל הוקטנה באופן משמעותי.
רוב הזמן בתחנת החלל שהה צוות של 3 אנשים. בתקופות חפיפה הרכב היה 4 אנשי המשלחת וצוות ששהה בחללית שהייתה בעגינה.
הערות שוליים

1 2  מטען של חלליות מטען
מודול "ספקטר" לאחר פגיעה
משלחת מס' 21 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
יורי אונופריינקו
יורי אוסצ'וב
שנון לוסיד
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת (לאחר הוספת מודול "פרירודה")
משלחת מס' 21 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-21) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-21 בפברואר 1996 ועד ל-2 בספטמבר 1996. מפקד המשלחת היה יורי אונופריינקו. פעילות המשלחת נמשכה 193 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 21> 02.1996–24.03.1996 | 24> 03.1996–2.09.1996 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה יורי אונופריינקו | מפקד המשלחת | סויוז TM-23 |  |  | סויוז TM-23 | חבר משלחת מס' 21  מפקד חללית "סויוז TM-23" |
| רוסיה יורי אוסצ'וב | מהנדס טיסה | סויוז TM-23 |  |  | סויוז TM-23 | חבר משלחת מס' 21 |
| ארצות הברית שנון לוסיד | אסטרונאוטית חוקרת | STS-76 |  |  | STS-79 | חברה משלחת מס' 21 ו-22 |
רקע

בתחילת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל" ומודול "ספקטר". נפח מחיה היה 315 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולאריים היה 41 קו"ט. 
במהלך פעלות המשלחת התווסף מודול "פרירודה" עם נפח של 66 מ"ק ופאנל סולארי בהספק כולל של 6 קו"ט שבשלב זה פעל החצי יכולת.
פעילות המשלחת

חללית סויוז TM-23 עם חברי המשלחת שוגרה ב-21 בפברואר 1996. ב-23 בפברואר בוצע עגינה לתא עגינה קדמי במודול "קוואנט 1". בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 20 בפיקוד יורי גידזנקו. במשך שישה ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים.
ב-29 בפברואר צוות משלחת מס' 20 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-22. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 21 בפיקוד יורי גידזנקו שהחלה בפעילות סדירה.
ב-15 במרץ אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות זו הותקן מנוף STRELA שני (הראשון פעל משנת 1991ׂ).
ב-24 במרץ לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-76 בפיקור קווין צ'ילטון. צוות הפועל בתחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע ציוד לניסויים שונים ו-680 ק"ג של מים.
ב-29 במרץ מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל. שנון לוסיד הצטרפה למשלחת מס' 21.
ב-23 באפריל שוגר חללית עם מודול "פרירודה" החדש. המודול חובר לתחנת החלל ב-26 באפריל. בתוך המודול הגיע כ-900 ק"ג ציוד לניסויים של לוסיד שנון.
ב-27 באפריל מיקום עגינה של המודול החדש שונה ונפתחו פתחי מעבר. נפח של תחנת החלל גדל ב-66 מ"ק.
ב-7 במאי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-31 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בחללית היה מטען בהיקף של 2,410 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל.
ב-20 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות זו בין היתר בוצע שינוי מיקום פאנל סולארי.
ב-30 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4.5 שעות. במהלך פעילות זו ציוד שהגיע בתוך מודול "פרירודה" הותקן בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-24 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות זו הותקן פאנל סולארי מדגם שמתוכנן לתחנת החלל הבין-לאומית. במצב סופי פאנל זה היה יכול לספק 6 קוו"ט, בתקופת פעילות המשלחת הוא פעל בחצי הספק.
ב-6 ביוני אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3.5 שעות. במהלך פעילות זו נאסף ציוד מדעי שהיה מותקן בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-13 ביוני אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3.5 שעות. במהלך פעילות זו בוצעו פעולות תחזוקה.
ב-1 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-31 התנתקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-6 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-32 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בחללית היה מטען בהיקף של 2,408 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל. המטען כלל בין היתר ציוד לניסוי משותף צרפתי-רוסי cassiope שתוכנן להמשך. החללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד נובמבר 1996.
ב-17 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-24 בפיקוד ולרי קורזון. העגינה בוצע לתא עגינה במודול בסיסי. בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 22. החל הליך העברת האחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-2 בספטמבר צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-23 ועזבו תחנת החלל. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. שנון לוסיד נותרה בתחנת החלל והצטרפה למשלחת מס' 22.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון.
הערות שוליים

1 2  מטען של חלליות פרוגרס
משלחת מס' 22 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
ולרי קורזון
אלכסנדר קאלרי
שנון לוסיד
ג'ון בלאהה
ג'רי ליננג'ר
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת (לאחר הוספת מודול "פרירודה")
משלחת מס' 22 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-22) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-17 באוגוסט 1996 ועד ל-2 במרץ 1997. מפקד המשלחת היה ולרי קורזון. פעילות המשלחת נמשכה 196 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 17> 08.1996–16.09.1996 | 16> 09.1996–26.09.1996 | 26> 09.1996–12.01.1997 | 12> 01.1997–22.01.1997 | 22> 01.1997–2.03.1997 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה ולרי קורזון | מפקד המשלחת | סויוז TM-24 |  |  |  |  |  | סויוז TM-24 | חבר משלחת מס' 22  מפקד חללית "סויוז TM-24" |
| רוסיה אלכסנדר קאלרי | מהנדס טיסה | סויוז TM-24 |  |  |  |  |  | סויוז TM-24 | חבר משלחת מס' 22 |
| ארצות הברית שנון לוסיד | אסטרונאוטית חוקרת | STS-76 |  |  |  |  |  | STS-79 | חבר משלחת מס' 21 ו-22 |
| ארצות הברית ג'ון בלאהה | אסטרונאוט חוקר | STS-79 |  |  |  |  |  | STS-81 | חבר משלחת מס' 22 |
| ארצות הברית ג'רי ליננג'ר | אסטרונאוט חוקר | STS-81 |  |  |  |  |  | STS-84 | חבר משלחת מס' 22 ו-23 |