stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יארמי
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי ביארמי
↑  תיעוד יהודים מיארמי שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת מאטסלקה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מאטסלקה • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • הודאס • יארמי • קנטוריאנושי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נאג'אצ'ד • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אופאי • אקריטופילפש • אר • פפוש • ראפולט • סמושקר • סמושסג • טיבורסאלאש • ואיה • ואלאי |  |
טרנדון ווטפורד

| --- | --- |

ווטפורד, 2017
 לידה:  9 בנובמבר 2000 (בן 23) ברמינגהאם, אלבמה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  9
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
 דראפט:  לא נבחר, 2021
 קבוצות כשחקן
 2021–2023 2023–:  פורטלנד טרייל בלייזרס ברוקלין נטס
טרנדון נלסון ווטפורד (באנגלית: Trendon Nelson Watford; נולד ב-9 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירת מכללות

ווטפורד נולד בברמינגהאם שבאלבמה, ובין השנים 2019–2021 למד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU). לאורך שתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 14.9 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית > פורטלנד טרייל בלייזרס

ווטפורד לא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2021, אולם חתם אחרי הדראפט על "חוזה דו-כיווני" בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובפברואר 2022 הומר חוזהו לחוזה NBA רגיל. ב-12 במרץ 2022 קלע שיא קריירה של 27 נקודות, במשחק מול וושינגטון ויזארדס. בשתי עונותיו עם הטרייל בלייזרס קלע 7.5 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > ברוקלין נטס

באוגוסט 2023 חתם ווטפורד על חוזה לעונה אחת בברוקלין נטס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | פורטלנד | 48 | 10 | 18.1 | 0.532 | 0.237 | 0.755 | 4.1 | 1.7 | 0.5 | 0.6 | 7.6 |
| 2022/2023 | פורטלנד | 62 | 12 | 19.1 | 0.560 | 0.391 | 0.720 | 3.8 | 2.1 | 0.5 | 0.2 | 7.4 |
| 2024/2023 | ברוקלין | 63 | 2 | 13.6 | 0.527 | 0.397 | 0.794 | 3.1 | 1.3 | 0.4 | 0.3 | 6.9 |
| קריירה |  | 173 | 24 | 16.8 | 0.541 | 0.359 | 0.756 | 3.6 | 1.7 | 0.5 | 0.3 | 7.3 |
הערות שוליים

↑  Trail Blazers Sign Trendon Watford To Standard NBA Contract
↑  Brooklyn Nets Sign Trendon Watford
חג הולדת מרים

| --- | --- |

ציור של ג'וטו די בונדונה משנת 1305 בקפלת סקרובני, המתאר את לידת מרים
 סוג:  תואר של מרים, אם ישו 
 סיבה:  birth of the Virgin Mary 
 
חג הולדת מרים (בלטינית: Festum in Nativitate Beatae Mariae Virginis, בתרגום לעברית: חג מולד מריה הבתולה הקדושה; נקרא גם מרימאס) הוא יום חג נוצרי המציין את הולדתה של מרים, אם ישו.
לידתה של מרים מתוארת בספר הבשורה על-פי יעקב, שנכתב במאה ה-2. על פי תיאור זה הוריה היו אנה הקדושה ויהויקים הקדוש.
קדושי הנצרות שעברו קאנוניזציה מונצחים על ידי הכנסייה הקתולית, בדרך כלל, על ידי ציון תאריך מותם. ישנם רק שני יוצאי דופן שעבורם מצוין תאריך הלידה, מרים, אם ישו ויוחנן המטביל, שעל פי מסורת הכנסייה היו קדושים ברגע שנולדו. מרים התקדשה ברחם אמה, אנה הקדושה, בזכות העיבור ללא חטא, ואילו יוחנן המטביל התקדש ברחם אימו, אלישבע.
בכנסיות רבות ברחבי העולם מקובל פולחן מרים (אנ'), שנוסף לפולחן ישו ולעיתים אף ביתר שאת. בכנסיות אלה נחגג חג הולדת מרים בתפילות ובמזמורים המציינים את אדיקותה ותומתה.
סיפור לידתה של מרים

לפי הבשורה על-פי יעקב, יהויקים היה בן שבטי ישראל, איש אמיד וירא אלוהים, אשר הרבה לחלק צדקה לעניים ולתרום כספים לבית הכנסת בציפורי. עם זאת, תרומותיו נדחו בהיותו חשוך ילדים, שכן הדבר פורש כאות רע. יהויקים פרש אל המדבר למשך ארבעים ימים, אותם העביר בתפילה ובצום. מלאכים נגלו לו ולאנה הקדושה בו-זמנית והבטיחו להם צאצא, וכך נולדה מרים.
בכתבים עתיקים מצוינים מקומות שונים כמקום הולדתה של מרים, בהם ציפורי, נצרת, בית לחם ושער הצאן בירושלים, שהוא חלק ממבני הר הבית וקרוי כיום שער בני ע'ואנימה.
תולדות החג

המסמך הקדום ביותר בו מצוין החג הוא מזמור שנכתב במאה השישית. על פי כתבים קדומים ומזמורים מאותה תקופה, נראה שלאחר ועידת אפסוס התגבר פולחן מרים בסוריה ובארץ ישראל, והחלו לחגוג את יום הולדתה. באותה תקופה נבנתה גם כנסיית סנטה אנה ליד בריכות הצאן, שם על פי המסורת הנוצרית התגוררו הוריה של מרים.
חג הולדת מרים אומץ על ידי הביזנטים במאה ה-7. בסוף המאה ה-7, האפיפיור סרגיוס הראשון קבע ליטניה ותהלוכה מיוחדת לציון יום זה ברומא.
מהמאה ה-8 עד המאה ה-12 לא נמצאו עדויות לחגיגת הולדת מרים. האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי קבע חג זה במאה ה-13, ומאז הוא נחגג בכל הקהילות של הנצרות הקתולית.
תאריך החג

חג הולדת מרים מצוין ברחבי העולם כחג ליטורגי ב-8 בספטמבר, תשעה חודשים לאחר חג העיבור ללא חטא, המצוין ב-8 בדצמבר. יוצאות דופן הן הנצרות הקופטית והכנסייה האורתודוקסית האתיופית, החוגגות יום זה ב-9 במאי, והנצרות האוריינטלית האורתודוקסית, החוגגת יום זה ב-21 בספטמבר.
מנהגי החג

בחג זה הכמרים נוהגים ללבוש גלימות בצבע כחול ולערוך ליטורגיה מיוחדת. בחלק מהכנסיות חוברו תפילות ומזמורים מיוחדים לציון חג זה, המציינים את אדיקותה ותומתה של מרים.
בצרפת מיוחסת למרים "השגחה על בציר הענבים" בקרב הכורמים. הענבים הטובים ביותר מובאים לכנסייה המקומית, שם הם מקבלים את ברכת הכומר ומספר אשכולות ענבים מונחים על הידיים של פסל מרים. לאחר מכן נערכת סעודה חגיגית הכוללת את ענבי הבציר.
בקהילות הנוצריות בהודו נחגג החג במשך שמונה ימים, מ-1 בספטמבר עד 8 בספטמבר, בהם מקפידים על תזונה צמחונית ונמנעים מצריכת בשר ומשקאות חריפים.
בקהילה הנוצרית בחבל קרלה נערך ביום השמיני טקס הכולל את תפילת המחרוזת, ולאחריו סעודה חגיגית הנפתחת בפודינג אורז וחלב, ואחריו מנות בשר ודגים.
בגואה מברכים ביום חג זה על ביכורי התבואה, ומניחים פרחים וגבעולי חיטה על פסלי מרים בכנסיות. בצהריים נערכת סעודת חג ובה מוגשים מאכלי ירקות וקטניות מקושטים בגבעולי חיטה, עליהם מברך הכומר.
הנוצרים במומבאי ובסביבתה מגיעים בחג הולדת מרים לפסטיבל הנערך בכנסייה הקרויה על שמה בבנדרה (אנ').
במלטה נחשב חג הולדת מרים כ"יום הניצחון", מכיוון שביום זה הסתיים המצור הגדול על מלטה (1565), המצור הצרפתי על מלטה (1800), והמצור על מלטה במלחמת העולם השנייה. הכנסיות מקושטות לרגל האירוע בדגלים אדומים, ונערכים מצעדים ובהם תזמורת כלי נשיפה כנסייתית, זיקוקין די-נור, ובובות בדמות מרים כתינוקת. במבצר סנט אנג'לו נערכת מיסה מיוחדת בקפלה הקרויה על שם מרים הקדושה.
מנהגי החג > בישראל

חג הולדת מרים נחגג על ידי משמורת ארץ הקודש מדי שנה בכנסיית סנטה אנה בירושלים, הקרויה על שם אנה הקדושה, אמה של מרים. בכנסייה נערך ביום זה טקס אוכריסטיה (הוחדה) בצרפתית, בו מוקרא הפרק הראשון בספר הבשורה על-פי מתי. בסוף הטקס נערכת תהלוכה לקריפטה של מערת המולד שמתחת לבזיליקה של כנסיית הקבר, בליווי שירת המזמור "ליטניה למריה הבתולה המבורכת" (אנ').
חג נוסף הקשור למרים, אם ישו, נחגג ב-25 באוקטובר על ידי נציגות יעקב הצדיק של הנוצרים הקתולים בירושלים, וקרוי חג מרים מלכת ארצנו. חג זה נקבע בשנת 1933 על ידי קהילת הנוצרים בירושלים ואושר על ידי הוותיקן. בחג מציינים את בניית מתחם דיר ראפאת, שנחנך בשנת 1927 על ידי הפטריארך הלטיני של ירושלים, לואיג'י ברלסינה (אנ'). שמו הרשמי של המתחם הוא "גבירתנו מלכת פלשתינה" ("Regina Palaestinae") והוא כולל כנסייה, מנזר ובית יתומים. בחג זה הנוצרים עולים מדי שנה לרגל לדיר רפאת ומתפללים תפילה מיוחדת למרים, שחוברה בשנת 1926. התפילה נפתחת במילים הבאות:
הוי מרים ללא רבב,

המלכה מלאת החסד במרומים ועלי אדמות,

הביטי עלינו המשתחווים בפני מרום שבתך,

מלאי ביטחון ברוב טובך

ובשלטונך הבלתי מוגבל.

אלייך תחינתנו

הפני מבט חומל לארץ הקודש,

השייכת לך מכל ארץ אחרת,

שכן כיבדת אותה בהולדתך,

מידותייך ויגונך,

ומשם הענקת את הגואל לעולם.
מרים באיקונוגרפיה הקתולית

הולדת מרים מתוארת לעיתים קרובות באמנות הנוצרית, לעיתים כחלק מסדרת ציורים המתארים את האירועים העיקריים בחייה. בציורים מימי הביניים נראית מרים כתינוקת בידיה של אנה הקדושה.
פולחן מרים (אנ') מקובל במדינות רבות בעלות רוב נוצרי-קתולי, בפרט באמריקה הלטינית. דמות מרים כתינוקת קדושה נפוצה במיוחד בגואטמלה, הודו, מלטה, מקסיקו, הפיליפינים וקובה.
מרים בקוראן

לידתה של מרים מתוארת בסורת אאל עמראן, הסורה השלישית בקוראן, שם נקרא אביה עמראן ואמה חנה, בדומה לחנה המקראית, אמו של שמואל, שאף היא הייתה חשוכת ילדים וביקשה להביא בן לעולם. במסורת המוסלמית מקובל לתאר את מרים וישו כקדושים מכיוון שנולדו "ללא מגע השטן", הכינוי המוסלמי לעיבור ללא חטא.
הנצחה

על שמה של מרים, אם ישו, קרויים מוסדות דת נוצריים רבים בעולם, בהם קתדרלות, כנסיות ובתי ספר. בין השאר, קתדרלת מילאנו קרויה על שמה.
ראו גם

חג עליית מרים
הערות שוליים

↑  Feast of the Nativity of the Blessed Virgin Mary, Vatican News (באנגלית)
1 2  Feast of the Nativity of the Blessed Virgin Mary, האנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
↑  יום החג של הולדתה של מרים הבתולה המבורכת נחוג בכנסיית חנה [אנה הקדושה בירושלים], באתר משמורת ארץ הקודש, ‏8 בספטמבר 2022
1 2  חג מרים מלכת ארצנו – ה-25 באוקטובר, באתר נציגות יעקב הצדיק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1026354 
איור של לידת מרים מהמאה ה-12 בו נראה אביה, יהויקים הקדוש, חובש את כובע היהודים
חג הולדת מרים בפונה, הודו
חג הולדת מרים בסנגלאה, מלטה
דמות מרים כתינוקת בכנסייה בפיליפינים
טום צ'יימברס

| --- | --- |

צ'יימברס בשנת 2022
 לידה:  21 ביוני 1959 (בן 65) אוגדן שביוטה
 עמדה:  פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  24
 מכללה:  אוניברסיטת יוטה
 דראפט:  בחירה מס' 8, 1981 סן דייגו קליפרס
 קבוצות כשחקן
 1981–1983   1983–1988   1988–1993   1993–1995   1995–1996   1996–1997   1997–1998:  סן דייגו קליפרס   סיאטל סופרסוניקס   פיניקס סאנס   יוטה ג'אז   מכבי תל אביב   שארלוט הורנטס   פילדלפיה 76'
 הישגים כשחקן
 4 בחירות למשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1987, 1989–1991) MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA ‏(1987) 2 בחירות לחמישייה השנייה של העונה ב-NBA ‏(1989, 1990) מספר 24 הופרש על ידי פיניקס סאנס
תומאס דואן צ'יימברס (באנגלית: Thomas Doane Chambers; נולד ב-21 ביוני 1959 באוגדן, יוטה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA ובישראל, בקבוצת מכבי תל אביב. צ'יימברס שיחק בעמדת הפורוורד/סנטר ומתנשא לגובה של 208 סנטימטרים.
ביוגרפיה

צ'יימברס החל לשחק כדורסל במסגרת הבית ספרית ולאחר סיום לימודיו, שיחק באוניברסיטת יוטה במשך שלוש עונות. בסיום קריירת המכללות, צ'יימברס נרשם לדראפט ה-NBA שנערך בשנת 1981 ונבחר בסיבוב הראשון, במקום השמיני, על ידי הסן דייגו קליפרס במדיה שיחק בשתי עונות. אחרי כן, שיחק צ'יימברס במדי סיאטל סופרסוניקס, במשך כחמש עונות, במדיה נבחר כ-MVP של משחק האולסטאר בשנת 1987. לאחר מכן שיחק עבור פיניקס סאנס, והתבלט בשורותיה כאחד הסקוררים הטובים ב-NBA, לצד חברו לקבוצה קווין ג'ונסון, כאשר רשם בעונת 1989/90 27.2 נקודות בממוצע למשחק. צ'יימברס שיחק עוד שתי עונות ביוטה ג'אז והוביל אותה פעמיים רצופות לפלייאוף.
בעונת 1995/96 עזב את ה-NBA כדי לשחק בישראל, במדי מכבי תל אביב. הגעתו של צ'יימברס לקבוצה ישראלית עוררה עניין רב וסיקורים תקשורתיים רבים, היות שהיה השחקן בעל הרקורד המרשים ביותר ב-NBA שהגיע לישראל. למרות זאת, צ'יימברס לא הרשים בעונה זאת, ונחקק בתודעת הציבור בעיקר לאחר משחק נגד ברצלונה שבו החטיא את כל 14 זריקותיו מהשדה. צ'יימברס העמיד במהלך העונה ממוצעים של כ-8 נקודות, 3.5 ריבאונדים בנוסף ל-0.5 איבודי כדור למשחק. באותה עונה, מכבי וצ'יימברס זכו באליפות אך הפסידו את הגביע להפועל ירושלים, לאחר שפעל בניגוד להוראת מאמנו צביקה שרף ולא ביצע עבירה על עדי גורדון שקלע מעליו את סל הניצחון. צ'יימברס עזב את ישראל וחזר לארצות הברית, ושיחק במשך שתי עונות במדי השארלוט הורנטס והפילדלפיה 76', לפני שפרש ממשחק פעיל באוגוסט, 1998.
בעת הפרישה, צ'יימברס דורג במקום ה-28 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA עם 20,049 נקודות, בנוסף ל-6,703 ריבאונדים ו-2,283 אסיסטים ב-1,107 משחקים.
נכון לתחילת שנות האלפיים, צ'יימברס עובד כמנהל התקשורת של הפיניקס סאנס.
יאשה הורנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 במאי 1898 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  2 באפריל 1973 (בגיל 74) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Vox Records 
 פרופיל ב-IMDb
 
יאשה הורנשטיין (גרמנית: Jascha Horenstein‏; 6 במאי 1898, קייב - 2 באפריל 1973, לונדון) היה מנצח יהודי יליד אוקראינה. ביאטה סירוטה גורדון הייתה האחיינית שלו.
חייו

הורנשטיין נולד בקייב לאברהם הורנשטיין. יאשה היה הילד ה-13 מתוך 16 ילדי אברהם הורנשטיין; אמו הייתה מריה אטינגר בת לרב מפורסם מאוסטריה. משפחתו היגרה לווינה ב-1911 והוא למד שם אצל יוזף מרקס (תאוריה של המוזיקה) ופרנץ שרקר (קומפוזיציה). לאחר סיום לימודיו עבר לברלין, שם עבד כעוזר למנצח וילהלם פורטוונגלר וארגן את מקהלות הדיבור של האגודות המקצועיות בגרמניה. במשך שנות ה-20' ניצח על התזמורת הסימפונית של וינה ועל הפילהרמונית של ברלין. בשנת 1940, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, הוא היגר לארצות הברית ועם הזמן קיבל אזרחות אמריקאית.
קריירה

הורנשטיין תמך במוזיקה מודרנית וכמנצח מאהלרי, אם כי הרפרטואר שלו, כפי שהוא משתקף ברשימת הקלטותיו, היה רחב ומגוון. בשנת 1929 ניצח על ביצוע הבכורה של שלושה פרקים מן "הסוויטה הלירית" של אלבן ברג בעיבוד לתזמורת מיתרים ובשנת 1950 ניצח על הביצוע הקונצרטנטי הראשון של האופרה "ווצק" של ברג. הוא ניצח על יצירותיהם של אנטון ברוקנר וגוסטב מאהלר במשך כל הקריירה שלו, וכן הפגין עניין מתמשך בקרל נילסן בתקופה שהמלחינים הללו לא היו באופנה; ההקלטה שלו משנת 1951 לסימפוניה התשיעית של מהלר, בחברת פוקס, הייתה ההקלטה המסחרית הראשונה של יצירה זו. הוא ניצח על הקלטות אולפן של כמה מן הסימפוניות של מהלר בזמנים שונים בקריירה שלו; כמה ארכיבי רדיו שומרים על הקלטות שידורים של שאר היצירות, ביניהן השיר על הארץ, שחלקן יצאו בתקליטים מסחריים. כן הקליט את הסימפוניה השלישית של רוברט סימפסון ומוזיקה משל פאול הינדמית וריכרד שטראוס בשנות חייו האחרונות.
בשנת 1960 התפרסם באירופה בביצוע יצירות של מאהלר ובטהובן.
הורנשטיין ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנת 1938 ושב לנצח עליה בתחילת 1948. הוא שוב ניצח עליה בשנת 1949, בשנת 1952 וגם לאחר מכן.
הערות שוליים

1 2  מנשה רבינא, הקונצרט הסימפוני מס' 10, דבר, 31 במאי 1968
↑  Jascha Horenstein
↑  ישה הורנשטיין ינצח על התזמורת, דבר, 27 בפברואר 1948
↑  התזמורת הסימפונית הלונדונית, מעריב, 29 במאי 1968
↑  פתיחת העונה בפילהרמונית, מעריב, 9 באוקטובר 1961
↑  הוברמן ינגן בארץ בעונה הקרובה, דבר, 14 ביוני 1938
↑  ישה הורנשטיין לא"י, על המשמר, 29 בינואר 1948
↑  סיכום העונה בתזמורת הפילהרמוניה, דבר, 18 ביוני 1948
↑  מחר קונצרט חגיגי ראשון, על המשמר, 23 בפברואר 1949
↑  קונצרט פילהרמוני ראשון, מעריב, 9 באוקטובר 1952
↑  המנצח הורנשטיין הגיע, מעריב, 2 באוקטובר 1952
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271724005171  PLWABN: 9810544479405606  BIBSYS: 2018373  BNE: XX853388  BnF: cb13895323h (data)  CiNii: DA12372476  GND: 129502499  ISNI: 0000 0000 8185 7815  LCCN: n82111861  MusicBrainz: f0fdf43e-55f3-48fb-a9ed-fbe254750f9b  NKC: xx0090344  NTA: 10481828X  SNAC: w67946v9  SUDOC: 103015396  Trove: 1064271  VIAF: 116789872   WorldCat (עם VIAF): 116789872
יהונתן ורט

| --- | --- |
אל"ם יוני ורט מפקד שייטת הצוללות,2005.
אל"ם יוני ורט מפקד שייטת הצוללות,2005.
 לידה:  1963 (בן 61 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1981–2009 (כ־28 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד אח"י משגב  מפקד אח"י מבטח  מפקד אח"י גל  מפקד אח"י לויתן  מפקד שייטת הצוללות  ראש מספן כוח האדם
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה
 
יהונתן (יוני) ורט (נולד ב-1963) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על שייטת הצוללות וכיהן כראש מספן כוח האדם בחיל הים.
קריירה

ורט התגייס לקורס חובלים ב-1981 וסיים אותו במגמת מכונה ב-1983. הוא הצטרף לשייטת הצוללות ושירת במגוון תפקידי פיקוד. פיקד על ספינות הטילים אח"י משגב ואח"י מבטח, ספינות מדגם סער 2 בעלות יכולות לחימה נגד צוללות (נצ"ל). ב-1992 מונה למפקד הצוללת אח"י גל, ב-1996 עבר הכשרה לצוללות מסדרת דולפין ופיקד על הצוללת אח"י לויתן. לאחר מכן שירת בחטיבה הצבאית במשרד מבקר מערכת הביטחון. ב-2004 מונה למפקד שייטת הצוללות ופיקד עליה בתקופת מלחמת לבנון השנייה. בתפקידו הבא כיהן כראש מספן כוח האדם במטה החיל.
טאראס פטריננקו

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1953 (בן 71) קייב, ברה"מ 
 שם לידה:  Taras Harynaldovych Petrynenko
 מוקד פעילות:  אוקראינה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אוקראינית, רוסית 
 כלי נגינה:  גיטרה, כלי מקלדת 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של אוקראינה  מסדר החירות של אוקראינה  Honored Art Worker of Ukraine  פרס שבצ'נקו  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3  National legend of Ukraine 
 
טאראס פטריננקו הוא מוזיקאי אוקראיני, אמן העם של אוקראינה.
ביוגרפיה

קריירת המוזיקה שלו החלה בשנת 1969 לאחר הופעתו על רחבת הריקודים עם להקת "אנסי", שחבריה היו תלמידים מבית הספר למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו. בשנת 1970 הופיעה הלהקה לראשונה בטלוויזיה, והייתה למשך כשנתיים המובילה הבלתי מעורערת של מוזיקת הרוק האוקראינית.
בשנת 1971, טאראס יצר את הקבוצה החדשה Dzvony, אשר בשנת 1974 התמזגה עם Eney האסור בפומבי.
לאחר שירותו הצבאי, היה פטריננקו מנהיג הלהקה המפורסמת "מרייה". אולם, לאחר שנאסר עליהם לבצע שירים משלהם (ובמיוחד את "שיר על השיר"), היגר פטריננקו יחד עם להקת "הגיטרות הקסומות" לרוסיה. החל משנת 1982 הופיע פטריננקו עם ההרכב "פרחי כלנית אדומה" מטולה, שבאותה תקופה כלל רק מוזיקאים אוקראינים. כאן הקליט את להיטיו הראשונים ברוסית: "כוכבים כבויים", "ציפור נודדת", "ואני חוזר", אך לאחר זמן קצר שב לאוקראינה.
בשנת 1991 החל פטריננקו להקליט את האלבום "אדוני, חוס עלינו" לקראת "אודיו אוקראינה", אך השלמתו התעכבה למשך כשנתיים. הסיבה לכך הייתה התפרקותה של להקת הליווי "כרונו", כשהמוזיקאים פשוט לא שבו מסיבוב ההופעות בחו"ל. אך עיכוב זה לא פגע באיכות האלבום, אשר נחשב בשנת 1993 לטוב ביותר באוקראינה באותה שנה.
בשנת 1995, טאראס הנחה במשך זמן מה את תוכנית הטלוויזיה המרכזית Kolyskova dlia doroslykh. בקיץ 1997 ב-«Tavria games - VI» קיבל פטריננקו את הפרס הכל-אוקראיני במוזיקה ומופעים המוניים, "ציפור האש המוזהבת", במועמדות לאגדה חיה.
בסוף השנה הוציאה חברת "נובה רקורדס" את אלבום הסולו השלישי של Petrynenko Liubov moya, בתכנון סוף סוף להוציא גם את הקודם. בשנת 1999 על התרומה האישית בפיתוח התרבות והאמנות הלאומית וההישגים האמנותיים המשמעותיים, זכתה הסולו-סולן של הארגונים היצירתיים לקונצרטים Kyivschyna, Taras Petrynenko, בתואר אמן העם של אוקראינה.
בשנת 2003, המותג אטלנטיק סיווג את טאראס פטריננקו לקבוצת מוזיקאי רוק והוציא אוסף משיריו בתור סדרת Rock Legends of Ukraine.
בסתיו 2004 טאראס השתתף באופן פעיל במהפכה הכתומה, שם בכיכר העצמאות בקייב ביצע את שיריו. בשנים 2013–2014, טאראס פטריננקו השתתף באופן פעיל במהפכה של כבוד, שם ביצע את שיריו פעמים רבות.
היצירות המפורסמות ביותר

קונצרט במינכן בגרמניה
טרנופול

טַרְנוֹפּוֹל (ביידיש: טאַרנאָפּאָל, באוקראינית: Тернопіль, טֶרְנוֹפִּיל; בפולנית: Tarnopol) היא עיר באוקראינה המערבית, 132 ק"מ מזרחית ללבוב. היא שוכנת על הנהר סֶרֶט, יובלו של הדניסטר, והיא מרכז מחוז טרנופול. עיר חשובה בחבל גליציה ההיסטורי. ב-2022 מנתה אוכלוסיית העיר 225,004 נפש.
היסטוריה

ב-1540 מסר מלך פולין זיגמונד הראשון את האזור לשליטתו של יאן טרנובסקי, ונתן לו זכות להקים במקום עיר. ב-1548 קיבלה העיר זכויות מגדבורג. ב-1567 עברה העיר לשליטת משפחת אוסטרוז'סקי. ב-1575 נהרסה העיר חלקית בפלישת הטטרים. ב-1623 עברה העיר לשליטת משפחת זמויסקי. ב-1648 סבלה מאוד במרד בוגדן חמלניצקי, ב-1675 נהרסה כמעט לחלוטין על ידי הטורקים, ושוקמה על ידי אלכסנדר קוניצפולסקי. ב-1690 נעשתה נחלתה של מלכת פולין, מרי קזימיר, אשתו של יאן סובייסקי. ב-1694 שוב נכבשה על ידי הטטרים, בפעם האחרונה.
ב-1710 נפגעה במלחמה הצפונית הגדולה, וכך גם במלחמת הירושה הפולנית ב-1733. ב-1747 הזמין יוזף פוטוצקי נזירים דומיניקנים, שהקימו את הכנסייה הדומיניקנית בעיר, כיום קתדרלה. בין 1768–1772 התרחשו בעיר קרבות בין נציגי קונפדרציית באר (אנ') לבין הצבא הרוסי. ב-1770 הייתה בעיר מגפת אבעבועות שחורות. ב-1772 עברה העיר לידי האימפריה האוסטרית בעקבות חלוקת פולין הראשונה.
תושבי העיר תלו תקוות רבות בנפוליאון בונפרטה לחידוש העצמאות הפולנית, ואכן ב-1809 הייתה העיר לחלק מדוכסות ורשה. ב-1811 עברה העיר לידי הרוסים, אך ב-1815 חזרה לאוסטריה לפי קונגרס וינה. ב-1820 התיישבו בעיר הישועים שגורשו מפולוצק שברוסיה הלבנה על ידי הרוסים, והקימו בה בית ספר ישועי. ב-1870 נבנתה מסילת ברזל ללבוב דרך העיר, וכתוצאה מכך התעצמה התפתחות העיר.
הצבא הרוסי נסוג בקיץ 1917, ובנסיגתו הצית חלק מהעיר. מ-22 בנובמבר עד 30 בדצמבר 1918 הייתה טרנופול בירת הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. ב-15 ביולי 1919 נכבשה על ידי הצבא הפולני, וכעבור שנה, ביולי-אוגוסט 1920, על ידי הצבא האדום. לפי הסכם ריגה חזרה לפולין. בשנות שלטונה דאגה פולין לפולניזציה של האוקראינים והיהודים, הדבר הביא לעליית פעילותם של הלאומנים האוקראינים ולאנטישמיות. ב-1939, בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, עברה העיר לשליטת הסובייטים, ופולנים רבים הוגלו לקזחסטן. ב-1941 נכבשה על ידי הגרמנים שרצחו את כל היהודים שנשארו בעיר. ב-1944 נכבשה העיר על ידי הסובייטים. לאחר המלחמה עברה העיר לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, וכיום היא נמצאת באוקראינה העצמאית.
יהודים

יהודים התיישבו בעיר עם היווסדה. הקהילה חויבה בשמירה על העיר, והוקצו לה עמדות הגנה בפיקודו של "הטמאן" יהודי. כמעוז המרכזי נקבע בית הכנסת הבנוי מאבנים, שהיה נראה כמבצר לכל דבר, עם עמדות ירי לארבעה צדדים. בעת גזרות ת"ח ת"ט מנתה הקהילה 300 משפחות, ורובן הגדול נרצחו בידי חילות הקוזקים. ב-1665 הייתה הקהילה במצב דחוק, אך במאה ה-18 כבר נחשבה בין המבוססות.
לאחר 1772, כשסופחה לאימפריה האוסטרית, הייתה העיר למרכז חשוב של תנועת ההשכלה היהודית. ב-1788 הוקם בה בית ספר ברוח זו על ידי הרץ הומברג, וב-1813 הקים בה יוסף פרל "בית חינוך". בעיר גם הוקם בית דפוס עברי. עם משכילי העיר הידועים נמנו ר' נחמן קרוכמל (רנ"ק) ושלמה יהודה רפפורט (שי"ר), שאף כיהן כרב העיר בשנים 1838–1839. מינוי של שי"ר כרב העיר גרר פולמוס חריף ואף אלים, וכעבור שנים ספורות הוא עזב את התפקיד לטובת פראג.
בשנים 1837–1858 שלטו בעיר מצדדי התבוללות תרבותית פולנית. בשנות ה-90 החלה פעילות ציונית בעיר. בעיר גם הייתה השפעה ניכרת של תנועת החסידות מהערים הסמוכות בגליציה. בין רבני העיר התפרסם במיוחד הרב יוסף באב"ד.
במפקד 1880 נמנו בעיר כ-13500 יהודים, כמחצית מתושבי העיר.
יהודים > רבני העיר

מבין רבני העיר, ידועים אחד עשר רבניה האחרונים:
רבי יהושע השל באב"ד (הראשון) – הראשון ממשפחת באב"ד כרבה של טרנופול
רבי יעקב בנו של יצחק סג"ל לנדא. (משנת תק"ו)
רבי שלמה יצחק היילפרין, חתנו של הרב הקודם (משנת תקכ"ז-תקמ"ד)
רבי שמואל פאלקנפלד, בעמח"ס "בית שמואל אחרון" (משנת תקנ"ג-תקנ"ה)
רבי יהושע השל באב"ד (השני) (מפנה המאה ה-19) - מחבר "ספר יהושע" (משנת ה'תקס"א-ה'תקצ"ח)
רבי שלמה יהודה לייב רפפורט [שי"ר] (1837–1840) - ממייסדיה ומאישיה הבולטים של תנועת חכמת ישראל
רבי יוסף באב"ד (1858–1874) - מחבר "מנחת חינוך" (משנת ה'תרי"ז-ה'תרל"ד)
רבי שמעון באב"ד (1874–1909) - בנו של הרב הקודם, חיבר הערות על ספרו של אביו
רבי יהושע השל באב"ד (1909–1919) - בנו של הרב הקודם, הצטיין כבעל מידות ומכניס אורחים
רבי מנחם מוניש באב"ד (1919-1938) - מחבר "חבצלת השרון" (שו"ת) ומגדולי פוסקי גליציה
רבי יעקב שליטא (1919-1942) - חתנו של הרב הקודם יהושע השל באב"ד. כיהן במקביל לרב באב"ד, בכפוף אליו ובהסכמתו. ב-1921 התגלעה ביניהם מחלוקת לאחר שהממשלה הפולנית הסכימה להכיר ברב אחד בלבד
רבי יהושע השל באב"ד (1938–1942) - חתנו של הרב מנחם מוניש באב"ד, נספה בשואה עם אשתו סימה וכל בני משפחתו
הרב ד"ר שמואל טויבלס (נפטר 1940) - היה המטיף האחרון בטמפל שהוקם בעיר בידי יוסף פרל