stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסאודו-מדע
סיווג פסאודו-מדע

כאמור, תורה מסוימת נחשבת לפסאודו-מדע כאשר מציגיה מחשיבים אותה כמדע, ולעומת זאת הקהילה המדעית שוללת אותה לחלוטין. הסיבות העיקריות לשלילת תאוריות וסיווגן כפסאודו-מדע הן:
טענה או תאוריה שלא נעשה ניסיון להפריכה תחילה בניסויים.
טענה או תאוריה שלא ניתן לאמתה או להפריכה (עקרון שפיתח קרל פופר).
טענה שאינה נתמכת בממצאים ניסויים (ניסויי הפרכה שלא צלחו).
טענה הסותרת תוצאות ניסויים מוכרות.
טענה לתוצאות שלא ניתן לחזור עליהן או לשחזרן בניסוי.
תוצאות שאינן נמסרות לביקורת עמיתים לפני פרסומן (מה שמכונה "מדע של מסיבת עיתונאים").
טענה שתאוריה מנבאת דבר שאינה מנבאת.
טענה שתאוריה מנבאת משהו שהוּראה כי אינה מנבאת.
הפרת כלל תערו של אוקאם, העיקרון ההיוריסטי של בחירת ההסבר הדורש את המספר הקטן ביותר של הנחות נוספות כאשר ישנו מספר רב של הסברים אפשריים (וככל שההפרה מופרזת יותר, כך גדלה הסבירות שמדובר בפסאודו-מדע).
העדר התקדמות והבאת ממצאים נוספים לחיזוק הטענות.
יש להבחין בין פסאודו-מדע לבין התגלות, תאולוגיה או רוחניות, משום שהראשון, בניגוד לאחרונים, טוען שהוא מציע תובנות ביחס לעולם הפיזי באמצעים מדעיים. אופני חשיבה המסתמכים על ה"על-טבעי" או מה שבא באמצעות "התגלות" אינם נחשבים לפסאודו-מדע, משום שהם אינם טוענים לכתר מדעיות וגם אינם ניצבים בסתירה לחשיבה המדעית המקובלת. גם ידע מקובל מעשי אחר שאינו נחשב מדעי לא ייחשב לפסאודו-מדע.
יש להבחין במטבע דומה גם בין פסאודו-מדע והכרזות מטעות במדע פופולרי, שבו אמונות נפוצות נחשבות למדעיות, אף שאינן כאלו. הנושא שנוי במחלוקת, עם זאת, משום שרבים סבורים כי מדע פופולרי מטשטש את הקו התוחם בין מדע לפסאודו-מדע אצל הציבור בכללו.
פסאודו-מדע מול פרוטו-מדע

יש הבדל גם בין פסאודו-מדע לפרוטו-מדע. פרוטו-מדע הוא מונח המשמש לעיתים לתיאור היפותזה שלא נבחנה באופן מספיק בשיטה מדעית, אך עולה במובנים אחרים בקנה אחד עם תחומי מדע קיימים או שהיא מציעה הסבר סביר לתוצאות שאינן עולות בקנה אחד עמם.
פסאודו-מדע, לעומת זאת, חסר באופן כללי ניסויים בכמות מספקת או שאינו ניתן לבדיקה ניסויית כלל, ותומכיו עיקשים בדעתם כי התוצאות המדעיות הקיימות, שאינן מחזקות את טענותיהם, שגויות כולן. פסאודו-מדע אינו מותאם בדרך כלל להליכים מדעיים רגילים כמו ביקורת עמיתים או פרסום בכתבי–עת מקובלים. במקרים מסוימים, שימוש במתודה מדעית לא יוכל להפריך היפותזה פסאודו-מדעית וכישלון כזה בהפרכת תאוריה שלא ניתן להפריכה יצוטט לעיתים קרובות כהוכחה לנכונותו של פסאודו-מדע מסוים.
עבור רוב אלו שאינם בקיאים בתחום, פרוטו-מדע ומדע "אמיתי" נראים דומים עד להטעות לפסאודו-מדע. ההבחנה הבסיסית והחשובה ביותר היא ניתנות לבדיקה. השערה כלשהי, מדהימה או לא קבילה ככל שתשמע, עשויה להיות מדע אם היא ניתנת לבדיקה. אם בדיקה כזו אינה אפשרית בתנאים סבירים, סביר להניח שמדובר בפסאודו-מדע.
ייתכנו מקרים בהם מושמעות טענות הפוכות, כאשר כל צד מציג בדיקות מדעיות (או "מדעיות" – לכאורה) לתמיכה בעמדתו. במקרה כזה, ההכרעה הופכת קשה עד למאוד. לדוגמה, גם מתנגדיו של פרוטוקול קיוטו על התחממות גלובלית מסתמכים על חוות דעת של מדענים הטוענות שהתחממות גלובלית לא קיימת. שימוש כזה במדע לתועלת עמדות פוליטיות מכונה לעיתים "מדע זבל".
מקרים אחרים בהם מושמעות טענות שלדעת גורמים אחדים הן פסאודו-מדע הם, לדוגמה, מחקרים העוסקים בחיפוש או תקשורת עם חוצנים כמו פרויקט סט"י (SETI) לחיפוש אחר אינטליגנציה חוצנית, ופרויקט CETI לתקשורת עם אינטליגנציה חוצנית. מה שהופך את שני הפרויקטים למדע בעיני רוב המומחים הוא העובדה שפרויקטים מסוג זה אינם מתיימרים לידיעה כלשהי (במקרה זה, ידיעה שחוצנים קיימים או שתקשורת עמם אפשרית) אלא טוענים שישנה סבירות מסוימת, נמוכה ככל שתהיה, לקיומם. אמונה או סברה זו נבחנת לאור נתונים קיימים ועשויה להשתנות בהתאם להשתנות הנתונים העומדים לרשותנו או באמצעות ניסוי.
דוגמה לתחום חקר שיכול היה להיחשב פרוטו-מדע אך התברר כפסאודו-מדע הוא הדיקור הסיני, האקופונקטורה. הדיקור הסיני אינו פסאודו-מדע ממהותו, משום שטענותיו ניתנות לבדיקה מדעית. במהלך השנים, עם זאת, לא הצליחו הבדיקות המדעיות לאשר את רוב הטענות של העוסקים בדיקור. המשך התעקשותם של אלו על כך שישנה תמיכה מדעית בדיקור סיני מעידה ככל הנראה על–כך שמדובר בפסאודו-מדע.
בעיית התיחום

בעיית התיחום שבין מדע לפסאודו-מדע עומדת כאחד הנושאים המטרידים ביותר בפילוסופיה של המדע. הפוזיטיביזם הלוגי גורס כי רק קביעות המבוססות על תצפית אמפירית הן בעלות משמעות, ובמשתמע גורס כי כל קביעה המבוססת על אופן אחר של היקש או היסק, כולל קביעות מטאפיזיות הוא חסר משמעות.
קרל פופר דחה עיקרון זה של הפוזיטיביזם הלוגי והציע במקומו את עקרון הניתנות להפרכה. עיקרון זה עורר ביקורת מאנשים כמו תומאס קון, שטען כי ניתנות להפרכה לא שחקה תפקיד סיבתי משמעותי במעבר בין תאוריות מדעיות. אימרה לַקַטוֹש שהיה מתלמידיו של פופר הציע קריטריון נוסף על עקרון ההפרכה שמבחין בין תוכניות חקר פרוגרסיביות ודגנרטיביות.
טענה אחרת, הנפוצה בין תומכי פסאודו-מדע, מפקפקת אם בכלל ניתן להתוות קו ברור בין מדע לפסאודו-מדע באמצעות הצבעה על מקרים רבים בהם דיסציפלינות הנחשבות היום "מדע" הפגינו או מפגינות מגמות הנחשבות בעיני רבים לפסאודו-מדע כמו היעדר אפשרות לשחזור ניסויים (בגלל הכרח בכלים יקרים או לא ישימים) או היעדר יכולת להפריך תוצאות ניסוי. תומכי פסאודו-מדע מוסיפים ומצביעים על מקרים רבים (כגון גלילאו גליליי) לאורך ההיסטוריה שבהם מדענים הוקאו מהקהילה המדעית ואפילו נזרקו לכלא בגלל דעות שהיום הם הקונצנזוס.
תרבות פופולרית

תאוריות פסאודו-מדעיות זוכות לעיתים קרובות לבמה בסדרות טלוויזיה ובספרות, בעיקר אלו העוסקות במדע בדיוני. כך לדוגמה גישות פסאודו מדעיות כגון תאוריית חייזרים קדומים (שגדול תומכיה הוא הסופר אריך פון דניקן) הטוענות שהאלים הם למעשה חייזרים בעלי טכנולוגיות מתקדמות אשר ביקרו בכדור-הארץ בימי קדם, היוותה את ההשראה לסרט סטארגייט ולסדרה שבאה בעקבותיו.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: פסאודו-מדע
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
פוליטיזציה של המדע
העידן החדש
גילוי עתידות
אגנוטולוגיה
דיסאינפורמציה
אינדוקטרינציה
תעמולה תבוסנית
בליפ
יצרני הספין
לקריאה נוספת

קרל סייגן, עולם רדוף שדים – המדע כנר בעלטה, הד ארצי הוצאה לאור ספרית מעריב
ריצ'רד דוקינס, לפרום את הקשת בענן – המדע, האשליה ותשוקת הפליאה, הד ארצי הוצאה לאור ספרית מעריב
(Fads and Fallacies in the Name of Science (1952, revised 1957 – סיכום מקיף של תאוריות פסאודו מדעיות רבות ומתקפה חמורה עליהן, נכתב על ידי מרטין גרדנר.
אדזארד ארנסט וסיימון סינג, ריפוי או פיתוי.
הערות שוליים

↑  Cover JA, Curd M (Eds, 1998) Philosophy of Science: The Central Issues, 1-82.
↑  A. A. Derksen, The seven sins of pseudo-science, Journal for General Philosophy of Science 24, 1993-03-01, עמ' 17–42 doi: 10.1007/BF00769513
1 2  Maarten Boudry, Filip Buekens, The Epistemic Predicament of a Pseudoscience: Social Constructivism Confronts Freudian Psychoanalysis: the epistemic predicament of a pseudoscience, Theoria 77, 2011-05, עמ' 159–179 doi: 10.1111/j.1755-2567.2011.01098.x
1 2  Sven Ove Hansson, The Stanford Encyclopedia of Philosophy, Stanford University, 2021
| מיסאינפורמציה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מיסאינפורמציה • דיסאינפורמציה • פוסט-אמת • פסאודו-מדע • אנטי-מדע • תאוריית קשר • שכתוב ההיסטוריה • אמיתנות (אנ') • תעמולה • שמועה • שקר |  |
| תקשורת | פייק ניוז • מפלגתנות (אנ') • חדשות סאטיריות (אנ') • עיתונות צהובה • שערורייה עיתונאית • שופר • תקשורת מגויסת • מסגור • הטיות פוליטיות בתקשורת • ספירלת השתיקה • תיבת תהודה • בועת הפילטר • מידע כוזב על מגפת הקורונה • מערך ההסברה של חמאס |  |
| מכחישנות | הכחשת המציאות • הכחשת שינוי האקלים • התנגדות לחיסונים • הכחשת איידס • הכחשת השואה • הכחשת רצח העם הארמני |  |
| בישראל | תאוריות הקשר על רצח יצחק רבין • תאוריות קשר הקשורות לחיות בישראל • מידע כוזב במלחמת חרבות ברזל • הכחשת טבח שבעה באוקטובר |  |
| שיווק | תוכן שיווקי • קליקבייט • פרסום סמוי |  |
| אוריינות מידע | אוריינות מידע (אנ') • אוריינות מדיה • אוריינות דיגיטלית • הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדות • הערכת מקורות • בדיקת CRAAP • מכון דוידסון לחינוך מדעי |  |
| בדיקת עובדות | בדיקת עובדות • רשת בדיקת העובדות הבין-לאומית • מהצד השני עם גיא זהר • לא רלוונטי • המשרוקית • פייק ריפורטר • סנופס • מכסחי המיתוסים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532519405171  GND: 4278343-4  LCCN: sh2001002975  NDL: 001132738  NKC: ph263240
ונדל בראון

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בן 64 בערך) אפלצ'יה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קורנל  הקולג' להנדסה של אוניברסיטת קורנל 
 הערות:  מייסד שותף של Averon,eVoice,Teleo ו-LiveOps
 תרומות עיקריות
 נחשב לאחד החלוצים של טכנולוגיית מוקד טלפוני וירטואלי, הודות לחברות שהקים eVoice ו-LiveOps, כמו גם לפיתוח של תוכנת האבטחה הקיברנטית הראשונה בשוק ההמוני עבור משתמשים ביתיים.
 
ונדל בראון (באנגלית: Wendell Brown) הוא מדען מחשבים אמריקאי, יזם וממציא הידוע ביותר בחידושים שלו בטלקומוניקציה ובטכנולוגיית אינטרנט, אבטחת סייבר, פיתוח אפליקציות מובייל, והאינטרנט של הדברים. בראון הקים מספר חברות טכנולוגיה בולטות, כולל Teleo, LiveOps ו- eVoice.
יזם

בראון נחשב לחלוץ של תעסוקה זמנית ושל תעשיית הווירטואליזציה הביתית, בהיותו מייסד של לייפופס כיו"ר וממונה טכנולוגי ראשי בשנת 2002. LiveOps מעצבת פתרונות מוקדים טלפוניים וניהול מדיה חברתית לחברות כגון קוקה קולה, פיצה האט ו- eBay. נכון לחודש יולי 2016, LiveOps העסיקה את כוח העבודה הגדול ביותר בעולם בעבודה מהבית, עם יותר מ -20,000 סוכנים, ופלטפורמת הענן שלה עיבדה יותר ממיליארד דקות של אינטראקציות שירות לקוחות.
בשנת 2015, בראון ייסד את חברת אבטחת הסייבר ברשת Averon, אשר מפתחת פתרונות זיהוי נטול חיכוך המבוססות על טכנולוגיות ניידות. Averon הציגה את רעיון פתרון אבטחת הסייבר שלה על הבמה המרכזית של כנס TED העולמי בוונקובר, קנדה במרץ 2016. Telefónica הודיעה על שותפות טכנולוגית עם Averon.
בראון ייסד בשותפות את Nularis בשנת 2011, מפתחת טכנולוגיית LED בעלת יעילות גבוהה המספקת זיכיונות גלובליים כולל מלונות Hyatt, מלונות ואתרי נופש Four Seasons, וקופי בין אנד טי ליף.
בשנת 2006, בראון ייסד את Teleo, מתחרה מוקדמת של סקייפ, שם יצר יישומי VoIP המאפשרים למשתמשים לשלוח ולקבל שיחות טלפון דרך האינטרנט. Teleo נרכשה על ידי מיקרוסופט והפכה לחלק מקבוצת MSN של מיקרוסופט בשנת 2006.
כמייסד ויו"ר eVoice, בראון יצר את פלטפורמת הדואר האלקטרוני של eVoice בשנת 2000, מערכת המענה הקולי הגדולה הראשונה בעולם, המאפשרת גישה לאינטרנט. הוא המציא טכניקות כגון דואר קולי לדואר אלקטרוני, דואר קולי חזותי ומזהה מתקשר משופר, חידושים שנחשבים לחלק מ"האפליקציות" המוקדמות ביותר, ואשר בוצע בהן שימוש מאוחר יותר על ידי Google Voice ו-Apple. eVoice סיפקה פתרונות מענה קולי ל-AT&T, MCI, AOL וחברות טלפון אזוריות. eVoice נרכשה על ידי AOL Time-Warner בשנת 2001 והפכה לחלק מקבוצת שירותי הקול של AOL.
בראון הוכר כאחד מ-100 מנהלי תעשיית המחשבים המובילים באמריקה על ידי מגזין הטכנולוגיה MicroTimes בשנת 2002.
כאנג'ל בעמק הסיליקון, בראון סייע בגיוס מימון לחברות סטארט-אפ בולטות, כולל Appeo, ADISN, MOEO, ו-IronPort, שנרכשה על ידי Cisco Systems בשנת 2007 תמורת 830 מיליון דולר.
מפתח תוכנה

בתור אחד היוצרים הראשונים של תוכנות אבטחת סייבר, בראון ייסד את WalkSoftly ב-1996, אשר הוציאה לאור את תוכנות אבטחת הסייבר הראשונות עבור מחשבים אישיים המיועדות לשוק הרחב. ב-1997, בראון פיתח את חבילת האבטחה האינטרנטית החדשנית של WalkSoftly בשם Guard Dog (כלב שמירה), לה הוענק תואר אחד מ-4 מוצרי האבטחה החדשניים ביותר בשנות ה-90 על ידי Software Publishers’ Association (איגוד מפרסמי התוכנה), וצוינה כאחד מ-10 מוצרי התוכנה הנמכרים ביותר בתחום האבטחה הקמעונאית בכל הזמנים על ידי PC Data. WalkSoftly נרכשה על ידי CyberMedia Inc. בשנת 1997.
בראון ייסד את Hippopotamus Software בשנות השמונים, מפתחת תוכנה מוקדמת עבור מקינטוש של אפל. מהדר ה-C של בראון Hippo-C היה סביבת פיתוח תוכנה מובילה עבור מערכות מחשב Mac ו-Atari ST.
בראון ידוע בקרב אוהדי משחקי הווידאו הקלאסיים על עיצובם ותכנותם של מספר משחקים רבי מכר עבור Imagic, כולל Star Wars (מלחמת הכוכבים) עבור ColecoVision, ו-Beauty & the Beast (היפה והחיה), Nova Blast, ו-Moonsweeper עבור Intellivision של מאטל.
באמצע שנות ה -80, בראון פיתח את מערכת ADAP SoundRack, מערכת פורצת דרך להקלטת קול ישירות לכונן הקשיח שהחליפה את השיטה המסורתית של עריכת קול באמצעות איחוי סרטים. ADAP שימשה ליצור ולערוך פסקולים של סרטים הוליוודיים ותוכניות טלוויזיה, כולל נולד ברביעי ביולי, מותק, הילדים התכווצו, מת לחיות, משפחת קוסבי, פלקון קרסט, ופרק הפיילוט של בוורלי הילס 90210. ADAP הייתה בשימוש על ידי האמנים פיטר גבריאל, פליטווד מק, האחיות פוינטר, מוטלי קרו, דייוויד בואי, ונטלי קול, בין היתר. תוך שימוש בטכנולוגיית ADAP, בראון ייעץ בפרויקטים קוליים של חברת וולט דיסני וטושיבה, ולאחר מכן עבד כמומחה קריפטוגרפיה בטלקומוניקציה בחברת נשיונל סמיקונדקטור בסיוע בבניית יישומי חומרה של אלגוריתמי DS3.
ממציא

בחודש ינואר 2012, הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס חלק כבוד להמצאות יעילות האנרגיה של בראון על ידי מועמדות לפרס החלוץ הטכנולוגי. החידושים של בראון באפליקציות לטלפונים חכמים זכו בפרס טכנולוגיית הטלפונים החכמים העולה (Smartphone Emerging Technology Award) של CTIA במאי 2012. טכנולוגיות התקשורת של בראון שימשו לחיבור של יותר ממיליארד דקות של שיחות טלפון, והן משמשות במיליוני חשבונות דואר קולי.
בראון יצר עשרות המצאות כפטנטים אמריקאים ובינלאומיים בתחומי אבטחת הסייבר, טלקומוניקציה, אפליקציות לטלפונים סלולריים, כוח עבודה וירטואלי, כלי רכב חשמליים, תאורת LED, מצלמות תלת-ממד, דלקים מתחדשים והפצת מוזיקה מקוונת.
בשנת 2008, בראון המציא את WebDiet, שיטה של שימוש בטלפונים ניידים לספור צריכת מזון למטרת שיפור הבריאות. יישום WebDiet הוכר כאפליקציה הראשונה לספירת קלוריות ולאוטומציה להדרכת ארוחה.
חיים מוקדמים וחינוך

בראון גדל בעיר אונאונטה (Oneonta), ניו יורק וסיים את תיכון אונאונטה. כשהיה בתיכון, בראון החל לתכנת ולמכור מערכות מחשב אישי, ופרסם את המאמר הראשון שלו במגזין בייט. בשנת 2013, הוא זכה לכבוד עם לוח קבוע על קיר ההוקרה של תיכון אונאונטה על הישגיו בעסקים וטכנולוגיה.
בראון סיים את לימודיו באוניברסיטת קורנל בשנת 1982, קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל ומדעי המחשב. בעודו בקורנל, הוענק לבראון מענק מחקר לתואר ראשון בהנדסה מ-Hughes Aircraft.
פילנתרופיה

המעורבות הפילנתרופית של בראון כוללת הענקת מלגה באוניברסיטת סוקה באמריקה (Soka University o America) (אליסו ויחו, קליפורניה), תמיכה במעבדה ובספרייה לבטיחות תעופה של אוניברסיטת אמברי-רידל, וחסות פרטית לסטודנטים מקופחים בדרום אמריקה.
הוא חבר ותיק בקמפיין לזכויות האדם לקידום זכויות האזרח של הלהט"ב ושל ארגוני השירות היהודיים בעולם.
חיים פרטיים

בראון משתתף כדובר, שופט טכנולוגיה ויועץ בקהילות, כולל הוועידה הישראלית, הפורום הכלכלי העולמי, ועידת TED, האקטונים של Google ו-MIT,ועידות Digital Life Design במינכן ותל אביב, כנס האינטרנט של דבלין, TechCrunch, CTIA-האגודה האלחוטית, AlwaysOn ("רישות עמק הסיליקון העולמי"), El Financiero (Bloomberg),ושיחות הטכנולוגיה של מכון מיטה.
בראון הוא חבר בוועדה המייעצת של פרס X המתקדם לחדשנות הרכב, כולל טכנולוגיות דלק חדשות ופיתוח מכוניות חשמליות, יועץ לקרן מכון מיטה, וכן יועץ ל- Gener8, חברת סרטים סטריאוסקופיים תלת־ממדיים עם השתתפות בסרטים כגון ספיידרמן המופלא והארי פוטר ואוצרות המוות: חלק 2.
בראון הוא טייס פרטי מורשה והוא פעיל בפיתוח של עיצובי מטוסים חדשים, טילים, ורכבים חשמליים.
סטיב ג'ובס עם ונדל בראון בינואר 1984, על ההשקה של Hippo-C של בראון עבור Macintosh
ונדל בראון מדבר במשרדי טיים ב -2012
בואינג 747-400

בואינג 747-400 של אל על
בואינג 747-400 (ג'מבו) הוא שיפור של מטוס ה-747-300, והוא המודל הנמכר ביותר של הבואינג 747 - מטוס סילון רחב גוף של חברת בואינג. ה-747-400 מגלם שינויים טכנולוגיים ומבניים רבים כדי לייצר מסגרת אוויר יעילה יותר. המטוס יוצר בין השנים 1988 ועד 2009 ובמשך 4 שנות ייצורו האחרונות הוא יוצר בגרסת מטען בלבד. ובסך הכול נבנו כ-694 מטוסים מדגם 400. דגם זה נחשב למוצלח ביותר מבין שאר הגרסאות. בואינג הכריזה על ייצורו באוקטובר 1985, הוא טס לראשונה באפריל 1988, וקיבל את אישור הרשויות בינואר 1989.
לגרסה זו הוסף קוקפיט מזכוכית שביטל את הצורך במהנדס טיסה, מערכות רבות הוחלפו באוטומטיות. בכנפיים שולבו חומרים מרוכבים שהפחיתו ממשקלם, מוטת הכנפיים הוגדלה בכ-5 מטרים, המנועים משופרים ולהם בקרת מנוע אלקטרונית (FADEC), למטוס הוסף מערכת ממוחשבת לניהול טיסה. דגם זה שומר על הפריסה של ארבעה חלקים של קודמיו. המאפיינים הבולטים ביותר שלו לעומת דגמי 747 שקדמו לו הם כנפונים באורך 1.8 מטר על קצות הכנפיים הנמצאים בכל 747-400 למעט גרסאות השוק המקומי ביפן.
נכון לשנת 2017 עדיין טסו (על פי פרסומי חברת בואינג) 253 מטוסי נוסעים, 374 מטוסי מטען ו-34 מטוסי VIP ממשפחת ה-747.
דגמים

747-400 גרסה משופרת ל-300–747. בשנת 1989 טס מטוס מדגם זה בשירות קוואנטס בטיסה ישירה בין לונדון לסידני, מרחק של 18,001 ק"מ ב-20 שעות ו-9 דקות, ובכך קבעה שיא עולמי לטיסה למרחק שכזה. בואינג הפסיקה את ייצור דגם זה במרץ 2007, לאחר שנבנו 442 מטוסים מדגם זה.
747-400F גרסת מטוס מטען, המטוס טס לראשונה במאי 1993 ונכנס לשירות בחברת קרגולוקס בנובמבר אותה השנה. בין החברות שמפעילות דגם זה אטלס אייר, קוריאן אייר, צ'יינה איירליינס, וסינגפור איירליינס. חברת אל על הפעילה עד 1 ביולי 2019 ,מטוס אחד מדגם זה ומספר זנבו היה 4X-ELF. כיום, חברת Challenge Airlines IL מפעילה מטוס מדגם זה, בו הסיפון העליון קצר יותר, חרטום המטוס מתרומם דרכו ניתן להכניס מטענים בגובה 12 מטרים, בדגם זה גם מערכת מתקדמת להכנסת סחורות ללא צורך במנוף. מדגם זה יוצרו 126 מטוסים.
747-400M Combi גרסת נוסעים או מטען או בשילוב נוסעים ומטען על ידי מחיצה המחלקת את המטוס לשניים. מדגם זה יוצרו 61 מטוסים.
747-400D גרסה שפותחה עבור חברות התעופה היפניות, דגם זה מיועד לנשיאת נוסעים רבים לטווחים קצרים. בדגם זה הוספו כיסאות במקום בו מוצב המטבח האמצעי במרבית הדגמים. למטוס קיבולת מקסימלית של 660 נוסעים בתצורת מחלקה אחת, בסה"כ יוצרו 19 מטוסים מדגם זה.
747-400ER גרסה שיוצרה במיוחד עבור חברת התעופה האוסטרלית קוואנטס מטוס זה מסוגל לטוס 805 ק"מ יותר מדגם ה-400, ולשאת מטען של 6,800 ק"ג יותר. בסה"כ יוצרו שישה מטוסים מדגם זה.
747-400ERF גרסת מטען ל-747-400ER. במטוס זה הופחת מטען הדלק, כך שיוכל לשאת 9,980 ק"ג מטען יותר מדגם המטען הרגיל. המטוס טס לראשונה באפריל 2001 ונמסר לאייר פראנס באוקטובר 2002, סה"כ ייוצרו 40 מטוסים מדגם זה, אחד מהם מופעל בידי חברת Challenge Airlines IL.
הערות שוליים

↑  שחר סמוחה, ‏להתראות ג'מבו: פרידה מאייקון מהגדולים של המאה ה-20, באתר גלובס, 29 ביולי 2017
↑  התעשייה האווירית לישראל מסרה לקבוצת Challenge מטוס מסוג בואינג 747, באתר מעריב אונליין, 17 ביוני 2024
| מטוסים אזרחיים מתוצרת בואינג |
| --- | --- | --- |
| מטוסי מדחף | 40 • 50 • 73 • 75 • 80 • 200 • 221 • 247 • 307 • 314 • 377 |  |
| מטוסי סילון (סדרת 7x7) | 707 • 717 • 727 • 737 (קלאסי • NG‏ • MAX‏) • 747 (747-400 • 747-8) • 757 • 767 • 777 (777X‏) • 787 • BBJ |  |
| מטוסי מחקר | 367 • 7J7 • 2707 • פליקן • סוניק קרוזר • X-40 • X-43 • X-48 • X-53 • Y1 • Y2 • Y3 |  |
קטגוריה: בואינג
חנון

ערך זה עוסק במילת הסלנג חְנון. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
לבוש סטראוטיפי של חנון
אימוג'י של חנון
חְנון (ביטויים נרדפים: גיק, חננה, חנאג' ובעבר גם: יורם, שרגא, לפלף או זיגי) הוא שם תואר סטריאוטיפי, המתייחס בדרך כלל לבני אדם הניחנים באינטליגנציה גבוהה מהממוצע, ושתחומי העניין שלהם (לרוב מחשבים, מדעים, מתמטיקה, מדע בדיוני, פנטזיה, גאדג'טים ועוד) אינם מנת חלקם של רוב בני החברה הסובבת אותם.
החנון הטיפוסי נתפס כבעל מבנה גוף לא אתלטי ומראה חיצוני בלתי מושך. לרוב הוא סובל מבעיות רפואיות כגון קוצר ראייה או רוחק ראייה, אקנה, הפרעות עיכול, הפרעות דיבור, הפרעות נשימה והפרעות יציבה. החנון לרוב נכשל ביחסי אנוש (לרבות בקשרים רומנטיים), והוא ניחן בתכונות כמו ביישנות, פחדנות, שלומיאליות, פדנטיות וחולשה פיזית - המבדילים אותו מהחברה. במובן זה, "חנון" הוא כינוי גנאי לכל דבר ועניין. עם זאת, חנונים רבים מתגאים בהיותם כאלה, כאות לכישרון הטבוע בהם לכאורה, חרף בדידותם. בנוסף, אדם המסרב לבצע מעשה שיש בו סיכון, כגון ביצוע עבירה על החוק או השתתפות בספורט אתגרי, אף הוא עשוי להיות מתויג כחנון, כאמצעי של לחץ חברתי. החנון עלול ליפול קורבן למעשי בריונות, אך מנגד להתגאות בעליונותו המוסרית על החברה הסובבת אותו.
אף שהמונח מתייחס בדרך כלל לגברים ולילדים, המקבילה הנשית (חנונית או חננה) קיימת אף היא בסלנג העברי. כמו מקביליהן הזכרים, חנוניות נוטות לשקוד ולהצטיין בלימודיהן, לסבול מבדידות חברתית יחסית, וכן לקיים אורח חיים שמרני יותר. ישנן נשים העוסקות במקצועות "גבריים" באופן מסורתי, בתחומים כגון מדע, טכנולוגיה ומתמטיקה, המגדירות עצמן "חנוניות" כאות להישגן המרשים, או כדרך לציין את בדידותן החברתית. החנונית נחשבת לפחות "נשית" ומזכירה בכך את החנון הנחשב לפחות "גברי".
גם חנוניות בדומה לחנונים ממעטות בקשרים חברתיים עם המין שני, ואם הקשר קיים הוא בדרך כלל מתבטא בקשר של חנון וחנונית - זכר ונקבה, המנדים עצמם באופן בולט משאר החברה הממוצעת. התופעה מוזכרת בין השאר בסרט "יש לה ביצים", ובספר "להיות שונה" מאת גלילה רון פדר עמית.
תיאור החנון

לחנון הסטריאוטיפי, כפי שהוא מופיע באמצעי התקשורת, מאפיינים אחדים:
תיאור החנון > הופעה חיצונית

ברוב הקריקטורות, תוכניות הטלוויזיה ומופעי הבידור, החנון מתואר כאיש צעיר (לרוב בגילאי תיכון או שנות ה-20), חסר חן, ביישן ומופנם, בעל מראה לא אסתטי. אפיונים לחנון:
משקפיים: משקפיים גדולים ועבי עדשות, המסתירים את עיניו. איננו מבין את החשיבות של שימוש במשקפי ראיה אסתטיים או עדשות מגע. בז להשפעה של רושם חיצוני על החברה הסובבת.
לבוש: בלתי אופנתי: מכנסיים גבוהים (לעיתים עם שלייקס), או מכנסיים קצרים, חולצה משובצת עם צווארון מעומלן (לעיתים גם עניבת פרפר) וכיס המכיל מגוון עפרונות וכלי כתיבה (לעיתים הוא לובש מעליה אפודת סוודר), החנון נועל סנדלים תנ"כיים עם גרביים או נעלי עור שחורות, נמוכות ומבריקות כשגרביו הארוכים מתוחים כלפי מעלה. לעיתים החנון לבוש גם בחלוק מעבדה, רמז לעיסוקיו המדעיים במעבדת הפיזיקה, הכימיה או הביולוגיה של המוסד שבו הוא לומד ובה הוא מבלה את רוב שעות היום.
תסרוקת: שיער פרוע מאוד או מסורק למשעי.
מראה פיזי: לרוב החנון מתואר כרזה ביותר, דחליל חלשלוש וכחוש, או כשמן ביותר. בדרך כלל צבע עורו בהיר ומחוסר שיזוף, שיניו מוצהבות ופניו לוקות באקנה. בנוסף: החנון גמלוני - גיבן, לעיתים בעל התקן ליישור שיניים, מגושם וגרוע בספורט ובמשחקי כדור.
היגיינה אישית: לעיתים הוא מתואר כמצחין וחסר הרגלי היגיינה בסיסיים, ולעיתים כקפדן ומצוחצח.
בימינו, סטריאוטיפ זה רחוק מהמציאות. לבוש החנונים הישראלים הוא לעיתים מרושל, אך אינו שונה מהותית מלבוש רגיל.
החנון, כאמור, הוא בעל טעם רע בכל הקשור ללבוש ולאופנה, בעיקר משום שנושאים אלה אינם מעניינים אותו, וגם משום שהוא ממעט באינטראקציות חברתיות. סדר העדיפויות של החנון הטיפוסי (בישראל) אינו כולל טיפוח מראה חיצוני המתאים לנורמה, אך יש יוצאים מן הכלל.
תיאור החנון > תחומי עניין אופייניים

תחומי העניין הטיפוסיים של החנון הם מחשבים, מתמטיקה, פנטזיה, מדע בדיוני, שחמט, כמו גם קריאת אנציקלופדיות וספרי עיון לשם הנאה. תחומי עניין אלה אינם פופולריים בקרב החברה המיינסטרימית, ומציירים את החנון בעיניה כאדם מוזר. החל משנות התשעים, תחום המחשבים והתכנות מהווה תחום עניין אצל חנונים רבים, המתמסרים לעניין מגיל צעיר ומאמצים את התחום כמקור הכנסה מרכזי בחייהם הבוגרים, אך כיום הוא כבר מקובל ברוב חלקי האוכלוסייה.
מדעים: מתמטיקה - פיזיקה - כימיה - מדעי המחשב - אלקטרוניקה - הנדסה - ביולוגיה
תחביבים: קריאת ספרים - מדעים - תכנות - אינטרנט - האקינג - משחקי מחשב ובפרט משחקי רשת - מחקר - שחמט - פנטזיה - מדע בדיוני - משחקי תפקידים ובפרט מבוכים ודרקונים - איסוף כל מיני דברים (כגון חרקים, בולים, אמצעי תשלום, פקקי בקבוקים וכדומה) -נגינה(פסנתר, גיטרה וכדומה)
קריאת ספרים: אנציקלופדיות - ספרי עיון - ספרי לימוד (של אוניברסיטה) - ספרי פנטזיה ומדע בדיוני - קומיקס - ספרי תכנות - מדריכים של מכשירי חשמל, אלקטרוניקה ותוכנות מחשב (Manuals) - בקצרה, כל דבר כתוב
סרטי פולחן וסדרות קאלט: מלחמת הכוכבים - מסע בין כוכבים - מפגשים מהסוג השלישי - בלייד ראנר - בבילון 5 - סטארגייט - באפי ציידת הערפדים - סרטים מצוירים
תיאור החנון > אינטליגנציה וטכנולוגיה

חלק חשוב בהגדרת החנון הוא היותו חכם מעל הממוצע, בעל אינטליגנציה גבוהה, לעיתים גאון, שנהנה לעסוק בתחומי עניין אינטלקטואליים המצריכים חשיבה ודמיון. אף על פי שהחנון המודרני מבלה כיום שעות רבות מול המחשב, רוב החנונים הם "תולעי ספרים" המסוגלים לגמוע כמויות אדירות של טקסט. הם קוראים כמעט כל דבר הבא ליד, החל מספרי לימוד אקדמיים (כגון ספרי האוניברסיטה הפתוחה), ספרות טכנית, ספרי עיון, אנציקלופדיות, עבור בספרות יפה (כגון ספרי הרפתקאות קלאסיים), ספרי פנטזיה ומדע בדיוני וכלה בספרי קומיקס.
לחנון הטכנולוגי ("geek") ישנה נטייה טבעית לטכנולוגיה. הוא אוהב להתעסק בדברים טכניים גם באופן מעשי - להרכיב ולפרק מכשירי חשמל ומכשירים מכניים למיניהם. פעמים רבות הוא משתתף בחוגים בנושאי טכנולוגיה: אלקטרוניקה, טיסנאות ואף שיגור רקטות מקרטון (תחביב ששימש כנושא לפארודיות רבות על חנונים). לעיתים הוא גם מנצל את כישרונו הטכני על מנת לשפר את ביצועי המכשירים בהם הוא משתמש, במיוחד מחשבים (ראו גם: המהרה). אלו מהחנונים המוכשרים באופן טבעי בתחומים טכניים, משמשים הלכה למעשה כאנשי התמיכה הטכנית של סביבתם הקרובה.
החנונים הם בדרך כלל תלמידים מצטיינים, אם עקב שקידה ואם עקב כישרונם. לעיתים קרובות הם אלה שמתקנים את המורה, ומשמשים כמקור סמכות ועזרה לשאר תלמידי הכיתה בתחום הלימודי. רבים מקנאים בהם על הצלחה זו ועל כך שהם מקבלים ציונים מקסימליים ללא מאמץ, ואפשר שזו אחת מהסיבות לכך שהם אינם אהודים בחברה הסובבת אותם, הנוטה לנדותם.
סטריאוטיפ שפעמים רבות מתקשר לחנוניות הוא "חביב המורה" - תלמיד המועדף על המורה בגלל ציוניו הטובים והתנהגותו הממושמעת. "חביבי המורה" לרוב מנודים על ידי שאר הכיתה, אם בגלל קנאה או בגלל כעס ("הלשנת עלי למורה").
חנונים המצטיינים בנושאי מתמטיקה ומדעים מדויקים בדרך כלל אינם מסתפקים בלימודיהם בבתי הספר, אלא מחפשים דרכים נוספות להעשיר את הידע שלהם. חלקם עושים זאת באמצעות לימודים אקדמיים כבר בגיל תיכון, למשל באוניברסיטה הפתוחה.
כאשר החנון מתבגר ומזדקן, הסטריאוטיפ המאפיין אותו הוא סטריאוטיפ "הפרופסור המפוזר". מי שמזוהה במידה רבה עם סטריאוטיפ זה והתכונות המאפיינות אותו (הופעה מרושלת אך לבוש רשמי, תספורת פרועה, מקטרת, בילוי שעות בכתיבת משוואות מסובכות על הלוח, גאונות ודמיון מוזרים) הוא הפיזיקאי אלברט איינשטיין, שהפך לסמל כלל-עולמי לחוכמה ומדע, בעקבות הישגי תורות היחסות שפיתח. יש לציין שדימוי זה אינו תואם במדויק עובדות ביוגרפיות, שכן אלברט איינשטיין נחשב לגבר נאה למדי בעלומיו, והמראה המפוזר שלו הוא תוצאה של מספר מוגבל של צילומים בערוב ימיו, שלא תאמו את אורח חייו הכללי.