stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיפ פרפל
היסטוריה > ההרכב השמיני (הנוכחי)

הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים, ואפילו תקליט של גרסה נוספת לנגינה עם תזמורת.
בינתיים גם הקלידן ג'ון לורד עזב את דיפ פרפל בגיל 62 לטובת קריירה של הלחנת מוזיקה קלאסית. למרות נטישתו הותיר לורד את אורגן ההמונד הייחודי והאהוב שלו, ה"ביסט", ליורשו, הקלידן דון איירי, חבר לשעבר בלהקות קוליסאום 2, ריינבו, בלאק סבאת', גארי מור וייטסנייק ועוד.
בשנת 2005 הוציאה הלהקה אלבום נוסף בשם "Rapture of the Deep" שזכה להצלחה מסחרית ולמסע הופעות שהחל בינואר 2006. בקיץ הייתה אומרה הלהקה להופיע בפסטיבל בעלבכ בלבנון, אך בגלל מלחמת לבנון השנייה ההופעה בוטלה.
ב-2013 יצא אלבום בשם "Now What?!‎".
ב-7 באפריל 2017 יצא אלבום האולפן ה-20 בשם "infinite",בעקבותיו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות שנמשך גם ב-2019 בשם "The Long Goodbye Tour".
ב-7 באוגוסט 2020 יצא אלבום האולפן ה-21 בשם "Whoosh!‎" בשיתוף פעולה עם המפיק בוב אזרין, הוצאתו נדחתה מ-12 ביוני עקב הגבלות בשל מגפת הקורונה.
ב-26 בנובמבר 2021 יצא אלבום האולפן ה-22 בשם "Turning to Crime" שלראשונה כל השירים שבו, לא נכתבו על ידי חברי הלהקה והוקלטו בעבר על ידי אומנים אחרים, גם הוא בשיתוף פעולה עם המפיק בוב אזרין.
במרץ 2022 הודיע סטיב מורס על לקיחת פסק זמן מהלהקה לאחר שאשתו אובחנה כחולה בסרטן, סיימון מקברייד החליף אותו בסיבוב ההופעות המחודש.
ב-23 ביולי 2022 הודיע סטיב מורס על פרישתו מהלהקה כדי לטפל באשתו.
ב-16 בספטמבר 2022 הצטרף סיימון מקברייד באופן רשמי ללהקה כנגן שכיר קבוע.
באפריל 2024 הכריזה הלהקה על אלבום חדש בשם "=1", שייצא ב-19 ביולי 2024.
היסטוריה > היכל התהילה של הרוק אנד רול

באפריל 2016 נכנסה דיפ פרפל אל היכל התהילה של הרוק אנד רול.
הופעות בישראל

בשנת 1988 הייתה הלהקה אמורה להופיע בישראל בחול המועד סוכות, אך ההופעה התבטלה עקב האינתיפדה הראשונה.
בתחילת שנות התשעים הגיעה לראשונה דיפ פרפל לישראל לשתי הופעות, ההופעה הראשונה נערכה ב-28 בספטמבר 1991 בפארק הירקון שבתל אביב וההופעה השנייה, אשר סגרה את סיבוב ההופעות של הלהקה, נערכה למחרת בחוף צמח, שבכנרת. הביקורות שפורסמו על המופע היו שליליות, והגדירו אותו כבלתי מוצלח, בלשון המעטה. ביצועיו של הסולן, ג'ו לין טרנר (שהחליף את איאן גילן באותה עת), היו בלתי מספקים. כמו כן, במהלך ההופעה האחרונה שבחוף צמח, לפני ההדרן, ירד מהבמה ריצ'י בלקמור, גיטריסט הלהקה, ולא הסכים לחזור, למרות קריאות הקהל. לפי גרסה אחת, הוא נבהל מכך שרבים בקהל אחזו "סטיקלייטים" זוהרים, ולפי גרסה אחרת, נזרקו לבמה בובות של דובים, שהבהילו אותו. בספטמבר 2008 הגיעה הלהקה להופעות בישראל בפעם השנייה, והופיעה ארבע פעמים. הופעה אחת נערכה ב"האנגאר 11" שבנמל תל אביב, ושלוש האחרות בתיאטרון קיסריה. ההופעות זכו להצלחה רבה ולביקורות אוהדות, וכל הכרטיסים עבורן נמכרו מראש.
במאי 2011, הגיעו חברי הלהקה בפעם השלישית לישראל, לשתי הופעות בתיאטרון קיסריה. בריאיון עמם, סיפרו חברי הלהקה, כי הם מעט עצובים על הידרדרות מעמד להקות הרוק בהשוואה לאמנים שמתפרסמים בתחרויות כגון "כוכב נולד", ושהם זוכרים לטובה את הקהל הישראלי. בנוגע למצב המדיני והפוליטי, אמר סולן הלהקה, איאן גילן, כי "אנו מודעים למצב באזור, אך הופענו בהרבה מקומות בהם הייתה מחלוקת פוליטית, מכיוון שאנו אנשי מוזיקה. הרי זה היה אבסורד אם הופעה שלנו לפני עשור בלונדון, הייתה מתפרשת כתמיכה בטוני בלייר". המתופף איאן פייס אמר, כי "אנו באים לעשות את החיים שמחים יותר", ואף כינה אמנים שביטלו הופעות בישראל עקב המצב הפוליטי - "רכיכות". ב-22 וב-23 בפברואר 2014 הופיעה הלהקה בפעם הרביעית בישראל, בהיכל נוקיה, במסגרת סיבוב ההופעות של אלבומם "Now What?!‎".
ב-22 במאי 2016 הופיעה הלהקה בפארק ראשון לציון, בפעם החמישית בישראל.
ב-22 במאי 2022 הלהקה הופיעה בהיכל מנורה מבטחים בת"א, בפעם השישית בישראל.
כל הכרטיסים להופעה נמכרו והלהקה זכתה לביקורות טובות.
עקב הביקוש הרב, ב-23 במאי 2022 הופיעה הלהקה בפעם הראשונה בירושלים, באולם פיס ארנה ירושלים.
דיסקוגרפיה

Shades of Deep Purple ‏ (1968)
The Book of Taliesyn ‏ (1968)
Deep Purple ‏ (1969)
Deep Purple in Rock ‏ (1970)
Fireball ‏ (1971)
Machine Head ‏ (1972)
Who Do We Think We Are ‏ (1973)
Burn ‏ (1974)
Stormbringer ‏ (1974)
Come Taste the Band ‏ (1975)
Perfect Strangers ‏ (1984)
The House of Blue Light ‏ (1987)
Slaves and Masters ‏ (1990)
...The Battle Rages On ‏ (1993)
Purpendicular ‏ (1996)
Abandon ‏ (1998)
Bananas ‏ (2003)
Rapture of the Deep ‏ (2005)
Now What?! ‏ (2013)
Infinite ‏ (2017)
!Whoosh ‏ (2020)
Turning to Crime ‏ (2021)
=1 ‏ (2024)
חברי הלהקה > הרכב נוכחי

איאן פייס - תופים, כלי הקשה (מרץ 1968 - מרץ 1976, אפריל 1984 - היום)
רוג'ר גלובר - גיטרה בס (יולי 1969 - יוני 1973, אפריל 1984 - היום)
איאן גילן - שירה, מפוחית פה, כלי הקשה (יולי 1969 - יוני 1973, אפריל 1984 - היום)
דון איירי - עוגב, קלידים (מרץ 2002 - היום)
סיימון מקברייד - גיטרה, קולות רקע (בהופעות 2022 וחבר רשמי מה- 16 ספטמבר 2022 - היום)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

ג'ון לורד - עוגב, קלידים, קולות רקע (מרץ 1968 - מרץ 1976, אפריל 1984 - פברואר 2002. נפטר ב-2012)
ריצ'י בלקמור - גיטרה (מרץ 1968 - יוני 1975, אפריל 1984 - נובמבר 1993)
רוד אוונס - שירה (מרץ 1968 - יולי 1969)
ניק סימפר - גיטרה בס, קולות רקע (מרץ 1968 - יולי 1969)
גלן יוז - גיטרה בס, קולות רקע (יולי 1973 - מרץ 1976)
דייוויד קוברדייל - שירה (אוגוסט 1973 - מרץ 1976)
טומי בולין - גיטרה, קולות רקע, גיטרה בס (יוני 1975 - מרץ 1976. נפטר ב-1976)
ג'ו לין טרנר - שירה (דצמבר 1989 - אוגוסט 1992)
ג'ו סטריאני - גיטרה (דצמבר 1993 - יולי 1994)
סטיב מורס - גיטרה (נובמבר 1994 - יולי 2022)
חברי הלהקה > לפי הרכבים

| שנים | הרכב | אלבומים |
| --- | --- | --- |
|  מרץ 1968 - יולי 1969 (הרכב ראשון) |  ריצ'י בלקמור - גיטרה  רוד אוונס - שירה מובילה  ג'ון לורד - קלידים, קולות רקע  איאן פייס - תופים  ניק סימפר - גיטרה בס, קולות רקע |  Shades of Deep Purple ‏(1968)  The Book of Taliesyn ‏(1968)  Deep Purple ‏(1969) |
|  יולי 1969 - יוני 1973 (הרכב שני - א') |  ריצ'י בלקמור - גיטרה  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  איאן גילן - שירה מובילה, מפוחית  רוג'ר גלובר - גיטרה בס |  Deep Purple in Rock ‏(1970)  Fireball ‏(1971)  Machine Head ‏(1972)  Who Do We Think We Are ‏(1973) |
|  יולי 1973 - יוני 1975 (הרכב שלישי) |  ריצ'י בלקמור - גיטרה  ג'ון לורד - קלידים, קולות רקע  איאן פייס - תופים  גלן יוז - גיטרה בס, קולות  דייוויד קוברדייל - שירה מובילה |  Burn ‏(1974)  Stormbringer ‏(1974) |
|  יוני 1975 - מרץ 1976 (הרכב רביעי) |  ג'ון לורד - קלידים, קולות רקע  איאן פייס - תופים  גלן יוז - גיטרה בס, קולות  דייוויד קוברדייל - שירה מובילה  טומי בולין - גיטרה, קולות, גיטרה בס |  Come Taste the Band ‏(1975) |
מרץ 1976 - אפריל 1984 (פירוק)
|  אפריל 1984 - מאי 1989 (הרכב שני - ב') |  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  ריצ'י בלקמור - גיטרה  איאן גילן - שירה מובילה  רוג'ר גלובר - גיטרה בס |  Perfect Strangers ‏(1984)  The House of Blue Light ‏(1987) |
|  דצמבר 1989 - אוגוסט 1992 (הרכב חמישי) |  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  ריצ'י בלקמור - גיטרה  רוג'ר גלובר - גיטרה בס, קולות רקע  ג'ו לין טרנר - שירה מובילה |  Slaves and Masters ‏‏(1990) |
|  אוגוסט 1992 - נובמבר 1993 (הרכב שני - ג') |  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  ריצ'י בלקמור - גיטרה  רוג'ר גלובר - גיטרה בס  איאן גילן - שירה מובילה |  The Battle Rages On... ‏(1993) |
|  דצמבר 1993 - יולי 1994 (הרכב שישי) |  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  רוג'ר גלובר - גיטרה בס  איאן גילן - שירה מובילה  ג'ו סטריאני - גיטרה |  |
|  נובמבר 1994 - פברואר 2002 (הרכב שביעי) |  ג'ון לורד - קלידים  איאן פייס - תופים  רוג'ר גלובר - גיטרה בס  איאן גילן - שירה מובילה  סטיב מורס - גיטרה |  Purpendicular ‏(1996)  Abandon ‏(1998) |
|  מרץ 2002 - היום (הרכב שמיני) |  איאן פייס - תופים  רוג'ר גלובר - גיטרה בס  איאן גילן - שירה מובילה  סטיב מורס - גיטרה  דון איירי - קלידים |  Bananas ‏(2003)  Rapture of the Deep ‏(2005)  Now What?! ‏(2013)  Infinite! ‏(2017)  Whoosh! ‏(2020)  Turning to Crime ‏(2021) |
לקריאה נוספת

Chris Charlesworth, Deep Purple: The Illustrated Biography, Omnibus Press, 1998
Dave Thompson, Smoke on the Water: The Deep Purple Story, ECW Press, 2004
Michael Heatley, The Complete Deep Purple, Reynolds & Hearn, 2008
הדיוויזיה ה-29 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1915–1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-29 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה בקרבות המערכה בגליפולי ולאחר מכן בקרבות החזית המערבית.
היסטוריה

כאשר החלו ההכנות למשלחת הצרפתית-בריטית לגליפולי בפיקודו של סר איאן המילטון באביב 1915, מונה איילמר האנטר-וסטון למפקד הדיוויזיה ה-29 שהוקמה ב-10 בינואר 1915, והייתה הדיוויזיה האחרונה שהוקמה מכוחות הצבא הסדיר. עם 12 הגדודים שלו הוא היה אמור לשאת את חלקה הגדול של ההתקפה על גליפולי. הנחיתה בכף הלס, בקצה המערבי הקיצוני של חצי האי גליפולי, ב-25 באפריל 1915 הסתיימה במרחץ דמים עבור החיילים הבריטים, אשר האנטר-וסטון, שלא הצליח לנצל את ההישגים שלו, היה אחראי לו, והדיוויזיה לא הגיעה ליעדה בקריתיה. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המערכה בגליפולי, ובינואר 1916 פונתה ונשלחה למצרים. במרץ 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה ביולי בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
היפסילופודון

| היפסילופודון |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון, 130–125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: היפסילופודוניים
סוג:: היפסילופודון
שם מדעי
 Hypsilophodon

היפסילופודון (שם מדעי: Hypsilophodon; משמעות השם: "odon" - שיניים, "Hypsilophus" - שמה המדעי הקדום של האיגואנה, כלומר: "שיני איגואנה"; שם זה נועד שלא לבלבל עם האיגואנודון שפירוש שמו זהה) הוא סוג דינוזאור ממשפחת היפסילופודוניים אשר חי באירופה במשך הקרטיקון התחתון שלפני 125–130 מיליון שנה.
המאובנים של ההיפסילופודון נמצאו ב-1949 מהאי וייט שבבריטניה, שם היה מצבור גדול של מאובנים, והוא תואר לראשונה ב-1867 בידי החוקר תומאס הנרי האקסלי. הסוג הכיל מין בודד - Hypsilophodon foxii שפירושו: שועל.
תיאור וטקסונומיה

אורך הדינוזאור הגיע ל-1.8 מטר ולמשקל ממוצע של 20 ק"ג, קטן יחסית לדינוזאור. במשך השנים היו תפיסות מוטעות לגבי מראהו ותכונותיו. חוקרים מראים כיום שבניגוד לתפיסה הרווחת הוא לא יכל לטפס על עצים לזמן רב ולא היה מכוסה בשריון קשקשים. כמו כן העריכו בעבר שאורכו הגיע ל-2.3 מטרים והתברר שזו הייתה טעות. הוא היה אוכל צמחים או אוכל-כול והיה דו-רגלי שנע בזריזות כדי לחמוק מטורפים כמו הנאוונאטור. מספר חוקרים רואים בו שוכן עצים קופצני החי בדומה לקנגורו אילני. היו לו טפרים על אצבעותיו. הוא היה יכול לברוח מטורפים במהירות רבה.
לא ברור מה הקשר בין ההיפסילופודון לבני קבוצת האורניתופודה שבה ההדרוזאוריים. הוא היה קרובם של הדריוזאורוס והאורודרומיאוס למשפחת ההיפסילופודוניים.
בתרבות

ההיפסילפודון מופיע בסדרה העולם שאבד של ה-BBC כיצור החי במרומי יער האמזונאס.
בסדרה הקומית מ-1991 דינוזאורים הבן הבכור, רובי סינקלייר הוא היפסלופודון.
פרטי היפסילופודון מופיעים בהמסע לעמק החלומות.
גולגולת של היפסילופודון מופיעה בפארק היורה אך לא מופיע פרט חי בסרט (למרות שכמעט הוסיפו הופעה שלו בסצנה שנמחקה). הוא מופיע גם בשני הספרים כיצור יער זריז (ייתכן שמבלבל עם דריוזאורוס). בנוסף הוא מופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.
ההיפסילופדון מופיע בסדרה הדינוזאורים!.
גלריה

2 שחזורים של שלד היפסילופודון
דגם של היפסילופודון
דרראים

| דרראים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
על־משפחה:: תוכיים
משפחה:: דרראים
שם מדעי
 Psittaculidae ‏ויגורס, 1825

דררה מצויה
תוכי ברן נמרי
לורי מקושקש-חזה
דרראים (שם מדעי: Psittaculidae) היא משפחת תוכאים גדולה הנפוצה בכל האזור הטרופי, בעיקר במזרח אסיה ואוסטרליה. זוהי הגדולה משלוש המשפחות בעל-משפחת התוכיים. בישראל נפוץ המין דררה מצויה, המוגדר כמין פולש.
חלק מהמינים במשפחה זו מסוגלים לחקות דיבור כמו התוכון האוסטרלי, חלק מהדררות ותוכיי האהבה.
בעבר נכללו במשפחה גם הסוגים תוכי הנשר (Psittrichas fulgidus) ותוכי ואסא (Coracopsis), אך הם הופרדו על פי כמה חלוקות למשפחה עצמאית - תוכיים נשריים.
מאפיינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תוכיים אלו ניזונים בעיקר מפירות,זרעים ועלים.
מיון

משפחת הדרראים (Psittaculidae )
תת-משפחה תוכים רחבי זנב (Platycercinae )
שבט תוכיי קרקע (Pezoporini )
סוג תוכי עשב (Neophema) - בו 6 מינים.
סוג Psephotellus - בו 3 מינים, בהם תוכון זהוב-כתף.
סוג ומין יחיד תוכי בורק (Neopsephotus bourkii)
סוג תוכי קרקעי (Pezoporus) - בו 3 מינים.
שבט תוכים רחבי זנב (Platycercini )
סוג תוכי מבריק (Prosopeia) - בו 3 מינים.
סוג תוכי מקורנן (Eunymphicus) - בו 2 מינים.
סוג ציאנורמפוס (Cyanoramphus) - בו 7 מינים (ועוד 4 שנכחדו).
סוג רוסלה (Platycercus) - בו 6 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי פורט-לינקולן (Barnardius zonarius).
סוג ומין יחיד תוכי אדום-כיפה (Purpureicephalus spurius).
סוג ומין יחיד תוכי הסיס (Lathamus discolor).
סוג ומין יחיד תוכי כחול-מצנפת (Northiella haematogaster).
סוג Psephotus - בו 4 מינים.
תת-משפחה תוכים נמריים (Psittacellinae )
סוג יחיד תוכי נמרי (Psittacella) - בו 4 מינים.
תת-משפחה לורים (Loriinae )
שבט לורים (Loriini )
סוג לורי הברונזה (Chalcopsitta) - בו 4 מינים.
סוג לורי אדום (Eos) - בו 6 מינים.
סוג ומין יחיד לוריס מקפץ (Pseudeos fuscata).
סוג לורי שעיר לשון (Trichoglossus) - בו 7 מינים.
סוג לורי ירוק (Psitteuteles) - בו 3 מינים.
סוג לורי (Lorius) - בו 5 מינים.
סוג ומין יחיד לורי הצווארון (Phigys solitarius).
סוג לורי ויני (Vini) - בו 5 מינים.
סוג לורי המסיכה (Glossopsitta) - בו 3 מינים.
סוג Charmosyna - בו 14 מינים (ייתכן שנכחד אחד).
סוג ומין יחיד לורי השזיפים (Oreopsittacus arfaki).
סוג לורי צהוב-מקור (Neopsittacus) - בו 2 מינים.
שבט תוכונים (Melopsittacini )
סוג ומין יחיד תוכון (Melopsittacus undulatus)
שבט תוכיי התאנים (Cyclopsittini )
סוג Cyclopsitta - בו 2 מינים.
סוג Psittaculirostris - בו 3 מינים.
תת-משפחה תוכיי אהבה (Agapornithinae )
סוג תוכי אהבה (Agapornis) - בו 9 מינים.
סוג תוכי הפוך (Loriculus) - בו 13 מינים.
סוג ומין יחיד גואיברו (Bolbopsittacus lunulatus).
תת-משפחה דרריים (Psittaculinae )
שבט Polytelini
סוג תוכי מלכותי (Alisterus) - בו 3 מינים, ביניהם תוכי מלכותי אוסטרלי.
סוג Aprosmictus - בו 2 מינים.
סוג Polytelis - בו 3 מינים, ביניהם תוכי הנסיכה.
שבט Psittaculini
סוג ומין יחיד תוכי כחול-שת (Psittinus cyanurus).
סוג Geoffroyus - בו 3 מינים.
סוג תוכי זנב-מחבט (Prioniturus) בו 9 מינים.
סוג Tanygnathus - בו 4 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי אקלקטוס (Eclectus roratus).
סוג דררה (Psittacula) - בו 15 מינים.
סוג ומין יחיד תוכי מסקרן (Mascarinus mascarinus) - נכחד.
סוג ומין יחיד תוכי רחב-מקור (Lophopsittacus mauritianus) - נכחד.
סוג ומין יחיד תוכי רודריגז (Necropsittacus rodericanus) - נכחד.
שבט תוכים ננסיים (Micropsittini )
סוג בַּרְתֻּכִּי (Micropsitta) - בו 6 מינים.
גלריה

רוסלת קרימסון
להקת תוכונים עפים
תוכי אהבה שחור-כנף
Loriculus galgulus
Psittaculirostris edwardsii
דררת דרביאן
זוג תוכיי אקלקטוס
Prioniturus mada
תוכי מלכותי אוסטרלי
Neophema splendida
הבית בקצה הרחוב

| --- | --- |

 בימוי:  מארק טונדראי 
 הופק בידי:  ארון ריידר   פיטר בלוק   ריאן קאבנו   סוני מאלהי
 תסריט:  דייוויד לואקה   ג'ונתן מוסטו
 עריכה:  סטיב מירקויך'   קארן פורטר
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לורנס   מקס ת'יריוט   גיל בלוז   אליזבת שו   אווה לינק   נולן ג'רארד פאנק   עלי מקדונלד
 מוזיקה:  תיאו גרין 
 צילום:  מירוסלב בזק
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברת הפקה:  רלטיביטי מדיה   אליאנס פילמס
 חברה מפיצה:  פילם ניישן אנטרטיינמנט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בספטמבר 2012
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  אימה • מותחן
 תקציב:  6.9 מיליון דולר
 הכנסות:  44.1 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   houseattheendofthestreet
 דף הסרט ב־IMDb
 
"הבית בקצה הרחוב" (באנגלית: House at the End of the Street) הוא סרט מתח פסיכולוגי אמריקאי, אשר בוים על ידי מארק טונדראי. תסריטו נכתב על ידי דייוויד לואקה וג'ונתן מוסטו. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בספטמבר 2012, בהפצתה של פילם ניישן אנטרטיינמנט.
אף על פי שצילומי הסרט הסתיימו בשנת 2010, רלטיביטי מדיה לא אפשרו את הקרנת הסרט בבתי הקולנוע עד 2012.
עלילה

שרה קאסידי שעובדת בענף הרפואה (אליזבת שו) ובתה בת השבע עשרה (ג'ניפר לורנס), עוברות לשכונה חדשה בפרברים בעיר נידחת, כמה מטרים מבית בו התרחש רצח זוג הורים על ידי בתם קארי-אן (אווה לינק). בתם של הנרצחים נעלמה בפתאומיות, אבל אחיה, ריאן, עוד חי בבית בו קרה הרצח.
כאשר ריאן פוגש את אליסה קאסידי הוא מנסה ליצור ביניהם אינטראקציה והיא בתגובה, נרתעת ומנסה לשכוח אותו מפאת זאת ששמעה כי הוא אחיה של קארי-אן. לבסוף, נקלעת אליסיה לתוך כל הסיפור וככל שהזמן עובר היא מגלה מה קרה באמת באותו ערב הרצח ומה עלה בגורלה של קארי-אן.
שחקנים

ג'ניפר לורנס - אליסה קאסידי
מקס ת'יריוט - ריאן ג'ייקובסון
בובי אוסבורן - ריאן הצעיר
אליזבת שו - שרה קאסידי
גיל בלוז - הקצין ביל ויבר
אווה לינק - קארי-אן
נולן ג'רארד פאנק - טיילר ריינולדס
ג'ורדן האייס - פגי ג'ונס
קריסטה ברידג'ס - מרי ג'ייקובסון
ג'ון הלי - ג'ון ג'ייקובסון
גרייס טאקר-דוגואי - קארי-אן ג'ייקובסון
הפקה

במקור, צילומי הסרט היו צריכים להתחיל כבר בשנת 2003, בבימוים של ריצ'רד קלי וג'ונתן מוסטו. מסיבה לא ברורה נדחו צילומי הסרט ב-9 שנים, עד שנת 2010. בשנהזט הוכרז כי הבמאי החדש של הסרט יהיה מארק ונדראי.
הצילומים החלו ב-2 באוגוסט 2010 עד ה-3 בספטמבר 2010, בכמה מקומות באונטריו.
הוצאה

הסרט היה צריך לצאת לאקרנים כבר בפברואר 2012, אך לבסוף נדחה ויצא שבעה חודשים לאחר מכן. בארצות הברית וקנדה יצא הסרט לאקרנים ב-21 בספטמבר 2012. בשוודיה יצא הסרט לאקרנים ב-30 בינואר 2013, ובספרד ב-28 באוגוסט 2013.
הדי וי די של הסרט יצא ב-8 בינואר 2013, בגרסה רגילה ובגרסת בלו ריי.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס פרסים | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | פרס במאי הגילדה של קנדה | ערכית הסאונד הטובה ביותר | מארק גינגראס, ג'ון ד' סמית',קתרין האלידיי, טום ביאליק, ג'יימס רוב, דייל לנון | מועמדות |
| 2013 | פרס בחירת הקהל | השחקנית האהובה ביותר | ג'ניפר לורנס | זכייה |
| 2013 | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | Best Scared-As-S**t Performance | ג'ניפר לורנס | מועמדות |
| 2013 | פרסי ASCAP | פרס עבור סרט | תיאו גרין | זכייה |
הערות שוליים

↑  House at the End of the Street (2012) - Financial Information, The Numbers
↑  House at the End of the Street (2012), נבדק ב-2018-10-06
↑  Dafydd Goff, House at the End of the Street – review, the Guardian, ‏2012-09-24 (באנגלית)
↑  Horror flick to film in Ottawa | Movies | Entertainment | Ottawa Sun, ‏2016-03-03
↑  "House at the End of the Street Gets February 2012 Release Date". MovieWeb (באנגלית אמריקאית). 2011-04-22. נבדק ב-2018-10-06.
↑  thehdroom
↑  Killer Blu-ray Art For ‘House at the End of the Street’ | NextMovie, ‏2014-01-08
היומן של גאוס

היומן של גאוס הוא תיעוד של תגליות מתמטיות של קרל פרידריך גאוס בשנים 1796 עד 1814. הוא נתגלה מחדש ב-1897 ופורסם על ידי פליקס קליין ב-1903, והודפס מחדש בכרך העשירי של אוסף העבודות שלו. היומן מכיל 146 תוצאות, ומתעד תגליות מגוונות בתחומי מתמטיקה שונים: מרביתם עוסקים  בתורת המספרים, אלגברה ואנליזה; בחוקי הדדיות, שברים משולבים, שיטות סכימה ואינטגרציה שונות, הממוצע האריתמטי גאומטרי ועוד, ואילו מקצתם עוסקים באסטרונומיה וביסודות הגאומטריה. מן היומן עולה בבירור כי גאוס הקדים את זמנו ברבע מאה ופיתח את תורת הפונקציות האליפטיות, כמו גם החל לחקור את חוקי ההדדיות מסדר גבוה יותר (מסדר שלישי ורביעי).
ג.וולדו דונינגטון כותב בביוגרפיה שלו על גאוס:"היומן הזה הוא מעל לכל עדות חיה ונושמת לקצב שבו רעיונות חדשים פרחו בתודעתו של גאוס מוקדם בקריירה שלו; כה מהר עד שהם נדמים כחופפים אחד לשני".
הערות לדוגמה

רוב ההערות הן תיאור מקוצר ולעיתים קביעה מוצפנת של תוצאות בלטינית.
הערה 1, מתאריך 30 במרץ 1796, קובעת "Principia quibus innititur sectio circuli, ac divisibilitus eiusdem geometrica in septemdecim partes etc.", ומתעדת את תגליתו של גאוס על היתכנות הבנייה של המצולע המשוכלל בן ה-17 צלעות.
הערה 10, מתאריך 10 ביולי 1796, קובעת "ΕΥΡΗΚΑ! num = Δ + Δ + Δ" ומתעדת את הגילוי וההוכחה לכך שכל מספר ניתן להצגה כסכום של 3 מספרים משולשים, מקרה פרטי של משפט המספרים המצולעים של פרמה.
הערה 43, מתאריך 21 באוקטובר 1796, קובעת "Vicimus GEGAN". משמעותה אינה ברורה.
הערה 107, מתאריך 16 במאי 1800, היא על מציאת כלל לחישוב מועד חג הפסחא. גאוס פיתח אלגוריתם יעיל למטרה זו. באמצעות הכלל שפיתח מצא גאוס את תאריך הולדתו.
הערה 113, מתאריך 25 באוקטובר 1800, מתעדת תגלית עמוקה על שכיחותם של מספרים טבעיים מסוימים בפיתוח לשבר משולב של משתנה מקרי המתפלג באופן אחיד בקטע (0,1), אותה הוא מנסח בצורה של חוק התפלגות אסימפטוטי. ההערה הזו והתוצאות המתוארות בה מרשימות במיוחד לאור העובדה שהן נכתבו יותר ממאה שנה לפני שתורות מודרניות כמו תורת המידה והתורה הארגודית נוצרו. המחקר המתמטי על הבעיה שתיאר גאוס הוביל לאינטראקציה פורייה בין מחקר שברים משולבים לאנליזה פונקציונלית.
הערה 145, נוגעת לאסטרונומיה, וגאוס כותב בה כי גילה שיטות חדשות לחישוב מסלולי שביטים.
הערה 146, מתאריך 9 ביולי 1814, היא ההערה האחרונה, ומתעדת תצפית על שאריות דו - ריבועיות ופונקציות הלמניסקטה, שמאוחר יותר הוכחה על ידי Gustav Herglotz ב-1921. ביותר פירוט, גאוס הבחין שאם   a+bi הוא ראשוני (גאוסיאני) ו- a-1+bi מתחלק ב-  2+2i, אז מספר הפתרונות לקונגרואנציה  x^{2}+y^{2}+x^{2}y^{2}\equiv 1\mod {(a+bi)}, כולל ארבע "הנקודות באינסוף" (x=∞, y=±i  ו-∞=x=±i, y), הוא בדיוק  (a-1)^{2}+b^{2}. בשפה מתמטית מודרנית, גאוס מנה את מספר הנקודות בעלות תכונה מסוימת על עקום אליפטי מסוים. הרעיונות המתמטיים מאחורי התוצאה הזו הם קדימון להתפתחויות שהחלו יותר ממאה שנים מאוחר יותר; הניסוח של התנאים המדויקים בהם היא מתקיימת, במסגרתו סופר גאוס גם נקודות באינסוף, מעיד בין היתר שהוא החל לחשוב על המידע האריתמטי הגלום בעקומים פרויקטיביים (בדומה למשפטים מודרניים יותר מגאומטריה אלגברית). אנדרה וייל ציין כי הייתה זו ההערה הזו במיוחד ושני מאמריו של גאוס על שאריות דו - ריבועיות שהובילו אותו לנסח את השערות וייל.
הערות שוליים

↑  Early History of the Riemann Hypothesis
in Positive Characteristic
↑   Gauss: The Last Entry
החטא הקדמון (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דרמה, פשע, מותחן
 יוצרים:  אלן קיוביט
 כותבים:  אלן קיוביט
 בימוי:  ג'ייקוב ורברוגרן   אלן קיוביט
 שחקנים:  ג'יליאן אנדרסון   ג'יימי דורנן   ג'ון לינץ'   להמשך ראו פסקה
 פסקול:  דייוויד הולמס
 ארץ מקור:  צפון אירלנד, בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  17
 הפקה
 מפיק:  גוב ניל   ג'וליאן סטיבנס   קרול מורהד
 מפיקים בפועל:  אלן קיוביט   פטריק אירווין   ג'סטין תומסון-גלובר   סטיבן רייט   ג'יליאן אנדרסון  
 חברת הפקה:  Artists Studio   BBC Northern Ireland   Northern Ireland Screen
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  בלפסט, צפון אירלנד
 אורך פרק:  60 דקות   90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC Two RTÉ One
 רשת שידור בישראל:  HOT VOD yesVOD כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  13 במאי 2013 – 28 באוקטובר 2016
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
החטא הקדמון (באנגלית: The Fall, בתרגום חופשי: "הנפילה") היא סדרה בריטית-אירית מסוגת דרמת פשע-מתח. בסדרה, הכוללת 3 עונות, 17 פרקים בני כשעה כל אחד, בה מככבת השחקנית ג'יליאן אנדרסון כסטלה גיבסון, קצינת משטרה המנהלת מצוד אחר רוצח סדרתי בעיר בלפסט בצפון אירלנד.
הסדרה עלתה לשידור במאי 2013 בערוצים BBC Two הבריטי ו-RTÉ One האירי, וזמן קצר לאחר עלייתה לשידור חודשה לעונה שנייה. הסדרה זכתה לנתוני צפייה גבוהים, כאשר פרק הסיום של עונתה הראשונה נצפה על ידי 3.59 מיליון צופים, והיא נחשבת לסדרת הדרמה בעלת מדרג הצפייה הגבוה ביותר בערוץ BBC Two מזה שמונה שנים, מאז הסדרה רומא, שה-BBC הייתה שותפה בהפקתה.
עלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בעיר בלפסט בצפון אירלנד, ומתמקדת בחקירה משטרתית המתנהלת כנגד סדרת מקרי רצח בעיר. כאשר משטרת צפון אירלנד מתקשה לפצח את התיק, סטלה גיבסון, קצינת משטרה בכירה במשטרת המטרופולין של לונדון, נקראת לבחון את החקירה המשטרתית. גיבסון מקשרת בין מקרי הרצח השונים ומגיעה למסקנה שמדובר ברוצח סדרתי. במקביל, הסדרה מתמקדת בחייו של הרוצח הסדרתי, פול ספקטור. ספקטור מנהל חיים כפולים - מצד אחד הוא איש משפחה יפה תואר, העובד כיועץ שכול; מן הצד השני, הוא כאמור רוצח סדרתי אשר אורב לנשים ורוצח אותן בביתן, כאשר הוא מתמקד בנשות קריירה מצליחות וצעירות.
צוות השחקנים

ג'יליאן אנדרסון – סטלה גיבסון, קצינה במשטרת המטרופולין של לונדון, אשר נקראת לסייע למשטרת צפון אירלנד בחקירה המשטרתית.
ג'יימי דורנן – פול ספקטור, איש משפחה ויועץ שכול, המנהל חיים כפולים כרוצח סדרתי המטיל את אימתו על נשות העיר בלפסט.
ג'ון לינץ' – ג'ים ברנס, סגן מפקד במשטרת צפון אירלנד (Assistant Chief Constable), אשר מזמין את גיבסון לבחינת החקירה המקומית.
ברונה וו (Bronagh Waugh) – סאלי-אן ספקטור, אשתו של פול.
לורה דונלי – שרה קיי, עורכת-דין מצליחה אשר פול עוקב אחריה ורוצח אותה בביתה.
ניב מק'גריידי (Niamh McGrady) – דניאלה פרינגטון, שוטרת מקומית אשר חשה אשמה על שלא טיפלה כראוי בתלונתה הראשונית של שרה קיי על פריצה לביתה. בהמשך גיבסון ממנה אותה לעוזרת האישית שלה.
ארצ'י פנג'אבי – טניה ריד סמית', פתולוגית (ראו גם רפואה משפטית) המשתתפת בחקירה המשטרתית.
בן פיל (Ben Peel) – ג'יימס אולסון, בלש עמו סטלה מקיימת סטוץ. הוא נרצח בהמשך ליד ביתו.
מייקל מקלהאטון (Michael McElhatton) – רוב ברידלוב, שותפו של אולסון. מתאבד לאחר הירצחו של אולסון וגילוי פעילות לא חוקית שביצע.
ואלין קיין – רוז סטאג