stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיאנה וין ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1934 לונדון
 פטירה:  26 במרץ 2011 (בגיל 76) בריסטול
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטי
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  סנט אן קולג' (אוקספורד), Friends School Saffron Walden, Simmons College Center for the Study of Children's Literature 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  פנטזיה
 יצירות בולטות:  "הטירה הנעה"
 תקופת הפעילות:  1968–2011 (כ־43 שנים) 
 בן או בת זוג:  J. A. Burrow (22 בדצמבר 1956–?) 
 צאצאים:  Colin Burrow 
 פרסים והוקרה:  חרט הכסף (1981)  פרס הפנטזיה הבריטי (1999)  הפרס המיתופואטי (1996)  פרס הגרדיאן לספרות ילדים (1978)  פרס עולם הפנטזיה למפעל חיים (2007) 
 
דיאנה וין ג'ונס (באנגלית: Diana Wynne Jones‏; 16 באוגוסט 1934 – 26 במרץ 2011) הייתה סופרת בריטית שכתבה בעיקר ספרי פנטזיה לילדים ומבוגרים, אך גם מעט ספרים שאינם פנטזיה. מוכרת בעיקר בשל סדרת ספרי העולמות של קרסטומנסי וספר הפנטזיה הטירה הנעה שכתבה.
ביוגרפיה

ג'ונס נולדה בלונדון, בתם של מרג'ורי (לבית ג'קסון) וריצ'רד אניירין ג'ונס, זוג מורים. זמן קצר לאחר יום הולדתה החמישי פרצה מלחמת העולם השנייה ומשפחתה פונתה מלונדון אל ווילס. לאחר מכן המשפחה עברה מספר פעמים וב-1943 השתקעה לבסוף בעיירה באסקס, שם ההורים ניהלו מרכז כנסים חינוכי. ג'ונס ושתי אחיותיה הצעירות, איזובל ואורסולה, נותרו ללא השגחה ופיקוח, חיו בהזנחה ואף חוו התעללות רגשית מצד הוריהן. ליקוי בתפקוד ההורי, ואף זדוניות מצד ההורים, הם מוטיבים אשר מופיעים פעמים רבות בכתביה.
ג'ונס הייתה ילדה דיסלקטית. רק לעיתים נדירות היא ואחותה היו מקבלות ספרים, כחלק ממדיניותו של אביה לחלק לשלושתן ספר אחד בלבד בשנה, ועל כן החליטה ג'ונס לכתוב אותם בעצמה - היא החלה לכתוב סיפורים לאחיותיה.
לאחר שסיימה לימודים תיכוניים היא למדה אנגלית בקולג' באוקספורד, שם היא שמעה את הרצאותיהם של ק.ס. לואיס ושל ג.ר.ר. טולקין. היא השלימה את התואר בשנת 1956, ובאותה השנה התחתנה עם ג'ון בורו, חוקר ספרות ימי הביניים. לאחר תקופה קצרה בלונדון, בני הזוג חזרו לאוקספורד ב-1957, וגרו שם עד שעברו לבריסטול בשנת 1976. נולדו להם שלושה בנים.
ספרה הראשון, אשר פורסם ב-1970, נקרא Changeover והיה סאטירה פוליטית. את המעבר החד לספרות פנטזיה לילדים היא עשתה גם בעקבות הפצרותיהם של ילדיה אשר רצו עוד "ספרים מצחיקים". היא פרסמה ספרי פנטזיה כולל Wilkins' Tooth בשנת 1973, The Ogre Downstairs בשנת 1974, Eight Days of Luke בשנת 1975 ו-Power of Three בשנת 1976.
בקיץ 2009 אובחנה ג'ונס כחולה בסרטן הריאות. היא נפטרה מהמחלה בגיל 76, ב-26 במרץ 2011.
ספריה שתורגמו לעברית

הטירה הנעה - הספר, שעובד גם לסרט הקולנוע, הטירה הנעה של האול, מספר על סופי, נערה שמכשפה הופכת אותה לזקנה. בתור זקנה, היא רודפת אחרי טירה שנעה מעל העיירה שלה ומטילה את אימתה על תושבי הסביבה. בטירה היא מגלה את ייעודה בחיים.
מגדלים פורחים באוויר - ספר ההמשך של הטירה הנעה, אך בדומה לשאר ספרי הסדרות של הסופרת, הוא לא ממש קשור לטירה הנעה. הספר עוסק בעבדאללה, סוחר שטיחים, המחפש אחרי פרח בלילה, הנסיכה האהובה שלו. גיבורי הספר הטירה הנעה צצים בסוף הספר בתפקידים משניים.
חיי קסם - ספר זה מגולל את הרפתקאותיהם של אריק (חתול) וגוונדלין (אחותו הגדולה) בטירת קרסטומנסי שאליה נשלחו אחרי שהוריהם מתו.
תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט - ספר המספר על ילד המוצא גשר בין עולמו לעולמות אחרים. הוא חווה הרפתקאות שונות ומוצא את ייעודו בחיים – להיות הקרסטומנסי – הקוסם האחראי על כל העולמות.
שבוע המכשפות - פתק מוזר מתגלה בין שתי חוברות שמר סאמרלי עוסק בבדיקתן - "מישהו בכיתה הזו עוסק בכישוף". האשמה חמורה, והגרוע מכל הוא שהיא יכולה להיות נכונה, מפני שבית לארווד הוא פנימייה ליתומי מכשפים ומכשפות, והדבר האחרון שהוא צריך זה ביקור של האינקוויזיטור המחוזי!
הבריון של ארצ'ר - הווארד חוזר לביתו לאחר יום לימודים ומגלה שיש לו אורח בלתי צפוי. האורח משנה את עולמו של הווארד וגורם לגילוים של סודות אפלים. ספר זה עובד לתוכנית טלוויזיה בת שישה פרקים ב־BBC.
המהלכים בקצוות - ג'יימי היה ילד רגיל, עד שיום אחד חיטט בעניינים הסודיים של ההם, וההם לא אהבו את זה. פתאום מוצא את עצמו ג'יימי מוגלה מעולמו ומוקצה להלך בקצוות, מעולם לעולם, כי רק אם ימצא את דרכו חזרה, יוכל לחזור הביתה.
עיר הזמן - על פיסה של זמן מחוץ להיסטוריה האנושית הוקמה עיר הזמן, שממנה אפשר להשקיף על כל מהלך ההיסטוריה. ילדה מהמאה ה-20 נחטפת לשם בטעות, ונקלעת למירוץ נגד הזמן – פשוטו כמשמעו – להציל את העיר ואת ההיסטוריה כולה.
כוח השלושה - גאיר, שחי בתל חלול במישור הביצות, הוא “ילד סנדביץ'”. לאחותו הגדולה ולאחיו הקטן של גאיר יש כוחות מיוחדים, ורק גאיר רגיל לגמרי. לבדו הוא לא יצליח להסיר את קללת שלושת הכוחות, המרעילה את עולמו ומשפיעה על בני מינו, על אויביהם הדוריגים ועל הענקים.
אדרות הלחש - סיפור ארוג היטב (תרתי משמע), על חמישה אחים ואחיות שנאלצים לברוח מפני מלחמה ושיטפונות, ופוגשים במכשף רשע המנסה ללכוד את נשמת ארצם.
זמן רוח הרפאים - רוח חסרת זיכרון מנסה לגלות מיהי מבין ארבע אחיות הגדלות מתוך הזנחה של הוריהן, מורים נוקשים. הספר האפל כולל קטעים שנלקחו מסיפור חייה של הסופרת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Diana Wynne Jones: Doyenne of fantasy writers whose books for children". The Independent (באנגלית בריטית). 2011-03-31. נבדק ב-2017-08-09.
↑  BBC - Going Out in Bristol - Diana Wynne Jones, www.bbc.co.uk
↑  תקציר הספר "כוח השלושה", באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304422205171  PLWABN: 9810537345005606  BIBSYS: 6031005  BNE: XX1614178  BnF: cb12252882p (data)  CiNii: DA01419884  GND: 123453658  ICCU: RAVV387194  ISNI: 0000 0001 2031 8030  LCCN: n83160096  LNB: 000268322  NDL: 00444862  NKC: xx0145023  NLA: 35975655  NLG: 192418  NLK: KAC200408551  NTA: 068551835  RERO: 02-A005523774  SELIBR: 191897  SNAC: w6gk4nk1  SUDOC: 031283225  Trove: 1170054  VIAF: 102067392   WorldCat (עם VIAF): 102067392
דברים שבלב אינם דברים

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת קידושין, דף מ"ט, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר קנין, הלכות מכירה, פרק י"א, הלכה ט'
 שולחן ערוך:  חושן משפט, סימן ר"ז, סעיף ד'
 
בהלכה ובמשפט, דברים שבלב אינם דברים הוא עיקרון הקובע שאין כל תוקף לכוונה שלא בוטאה בפירוש או על ידי מעשה. משמעות הכלל היא שכדי לבצע הליך בעל תוקף משפטי והלכתי, או כדי לסייג הליך כזה תחת תנאי, לא תספיק כוונת האדם ונצרך מעשה מפורש. הכלל תקף בנושאים שונים, בתוכם קניה ומכירה, קידושין, איסורי נדר ונושאים נוספים. את הכלל חידש האמורא רבא בתלמוד במסכת קידושין.
המקור בגמרא

בגמרא במסכת קידושין מובא מקרה בו אדם, המתגורר בחו"ל, מכר את נכסיו כשבדעתו לעלות לארץ ישראל אך בשעת המכירה לא ציין זאת, ומאוחר יותר קרה המקרה ונמנע ממנו לעלות וכעת הוא רוצה לבטל את המכירה בטענה שהואיל ומכר את נכסיו תוך הסתמכות על עלייתו, ועלייה זו לא התרחשה מדובר במקח טעות והוא צריך להתבטל. על מקרה זה אמר רבא שהוא "דברים שבלב, ודברים שבלב אינם דברים" - למטרתו בשעת המכירה אין משמעות הלכתית כי "דברים שבלב אינם דברים" והוא לא יכול לדרוש את ביטול המכירה.
סיבות

פרשני התלמוד הביאו שתי סיבות אפשריות מדוע דברים שבלב אינם דברים:
כי איננו יודעים מה היה בליבו, וייתכן שהוא משקר בכך שהוא טוען כי זו הייתה כוונתו ורק כעת הוא התחרט על המעשה.
גם לו היינו יודעים מה בליבו אין זה משנה, כי דבר שלא בא לידי ביטוי בפועל הוא חסר משמעות.
לשאלה איזו מהסיבות היא נכונה יש משמעות בפועל, כי אם, למשל, במקרה המוזכר למעלה נפנה לשכניו של אותו אדם, ייתכן שהם יעידו שהוא מכר את כל נכסיו כי היה בכוונתו לעלות לארץ ישראל, ואם הסיבה לכך שדברים שבלב חסרי משמעות היא שאנו חושדים כי הוא שיקר - כאן יש לנו הוכחה לכך שהוא לא שיקר ולכן נפסוק במצב זה שהמכירה בטלה, כי הוא לא התכוון למכור. לעומת זאת על פי הסיבה השנייה לעדותם של שכניו מעידים על כוונתו לא תהיה תועלת, כי כוונתו היא חסרת משמעות כל עוד לא באה לידי ביטוי.
חריגים

ישנם מצבים שבהם הכלל "דברים שבלב אינם דברים" אינו תקף, ושלושה בולטים מתוכם הם:
לפי הפסוק ”כֹּל נְדִיב לִבּוֹ יְבִיאֶהָ אֵת תְּרוּמַת ה'” (שמות, ל"ה, ה'), נפסק להלכה שמי שקיבל על עצמו בלב להביא קרבן לבית המקדש, קבלתו תקפה והוא מחויב להביאו.
"דברים שבלבו ובלב כל אדם" - כאשר כוונת האדם ברורה, לא משתמשים בכלל "דברים שבלב אינם דברים", ומתייחסים לדברים כאילו נאמרו בפירוש.
הראשונים חלקו מה המשמעות של דברים שבלב במצוות שבין אדם למקום. על מצוות אלו נאמר בגמרא: "רחמנא ליבא בעי" - האל רוצה את ליבו של האדם. כלומר המטרה של המצוות היא לא המעשים החיצוניים אלא שהרגשתו ורצונותיו של האדם יהיו עם אלוהיו. כעת, טוען המאירי, שכיוון שבמצוות שבין אדם למקום המטרה היא הלב, במצוות אלו "דברים שבלב הם דברים" ויש להם משמעות הלכתית מספיקה. לדוגמה נביא את מצוות חמץ: על החמץ נכתב בתורה שיש לסלקו מן הבית, אך מותר לאדם "לבטל" את החמץ, כלומר, האדם יכול להצהיר שבעיניו החמץ שברשותו איבד מערכו ואין הבדל מבחינתו בין החמץ שברשותו לבין עפר הארץ. כעת, מה דינו של אדם שביטל את החמץ בלבו בלבד? על פי המאירי ביטול זה הוא ביטול מספיק, אך על פי הדעה החולקת, האומרת שגם במצוות שבין אדם למקום דברים שבלב אינם דברים, גם ביטול זה הוא חסר משמעות ועל האדם לבטל את החמץ במפורש.
הערות שוליים

1 2  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  על פי פרוש רש"י שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף כ"ו, עמוד ב'
↑  בפירושו למסכת פסחים בדף ל"א משנה ד'
דגל השבטים המאוחדים

| --- | --- |

 סוג הדגל:  
 הונף לראשונה:  1834
 קבלת מעמד רשמי:  1835
 מוטיבים עיצוביים:  צלב ג'ורג' הקדוש וצלב נוסף בקנטון ממוסגר בלבן על רקע כחול. במרכז כל ריבוע כחול מוטען כוכב לבן
 דגלים היסטוריים   :   הגרסה הראשונית לדגל משנת 1834
דגל השבטים המאוחדים (אנגלית: Flag of the United Tribes), הנקרא גם דגל השבטים העצמאיים, היה דגלה הלאומי הראשון של ניו זילנד אשר אומץ בידי השבטים המאוחדים של ניו זילנד בשנת 1834. הדגל הוא דגל צלב ג'ורג' הקדוש - דגל לבן עם צלב אדום במרכזו הנמתח עד קצות הדגל, כשבקנטון הדגל נמצא צלב ג'ורג' הקדוש נוסף אשר ממוסגר בלבן על רקע כחול. במרכז כל ריבוע כחול מוטען כוכב לבן.
מקורות והיסטוריה

הצורך בדגל ייחודי לניו זילנד התעורר לראשונה ב-1830‏, כאשר ספינת הסוחר "סר ג'ורג' מוראי" אשר נבנתה בהוקיאנגה נתפסה על ידי רשויות המכס בנמל סידני ובין נוסעיה היו גם שני ראשי שבטים מאורים רמי דרג. הספינה הפליגה ללא כל דגל - הפרה של תקנות השיט הבריטיות - וזאת כיוון שספינות אשר נבנו בניו זילנד לא היו רשאיות להניף את דגל הממלכה המאוחדת עקב מעמדה הקולוניאלי של ניו זילנד. מעצרה של הספינה עורר זעם בקרב האוכלוסייה המאורית אך ללא כל דגל אשר יונף עליה, הספינה הוסיפה להיות תחת מעצר. בנוסף, הצורך בדגל התעורר לא רק בגלל תפיסתן של ספינות ניו זילנדיות בסידני, אלא גם כסמל לעצמאות אשר הוכרזה על ידי ראשי השבטים המאורים.
דגלה הראשון של ניו זילנד אומץ ב-9 במרץ 1834, לאחר הצבעת השבטים המאוחדים, במסגרת התכנסות ראשי שבטי המאורים אשר הכריזו את הכרזת העצמאות של ניו זילנד בוואיטנגי בשנת 1835. שלוש הצעות לדגל הוגשו, שלושתן עוצבו בידי המיסיונר הבריטי הנרי ויליאם, אשר לאחר מכן, בשנת 1840, לקח תפקיד חשוב בתרגומו של הסכם ואיטנגי. ראשי השבטים דחו שתי הצעות אשר הציגו את דגל הממלכה המאוחדת בקנטון לטובת דגל צלב ג'ורג' הקדוש או נס לבן. ברבות הימים נטבע שמו של הדגל כדגל השבטים המאוחדים של ניו זילנד.
הערות שוליים

↑  History of the New Zealand Flag
| דגלי ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| ניו זילנד | דגל ניו זילנד |  |
| דגלים אישיים | הנס המלכותי • דגל המושל הכללי |  |
| מדינות תלויות | איי קוק • טוקלאו •  ניואה |  |
| ניסים | הנס האדום • הנס הלבן • חיל האוויר המלכותי • התעופה האזרחית |  |
| היסטוריים | דגל השבטים המאוחדים |  |
דיון תומאס

| --- | --- |
 לידה:  24 בפברואר 1971 (בן 53) שיקגו שבאילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת אילינוי
 דראפט:  בחירה מספר 28, 1994 דאלאס מאבריקס
 קבוצות כשחקן
 1994–1995   1995–1996   1996–1997   1997–1998   1998–1999   1999–2001   2001–2003   2003   2003–2005   2005–2006   2006   2006–2007   2007–2008:  באסקט מנרסה   סנט ז'וזפ ז'ירונה   אוניקאחה מאלגה   סביליה   מכבי ראשון לציון   גראן קנריה   קסרס   טורק טלקום   מכבי תל אביב   איפסטוס לימנו   צסק"א סופיה   אליצור גבעת שמואל   מכבי חיפה
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות היורוליג (2004, 2005)
דיון תומאס (באנגלית: Deon Thomas; נולד ב-24 בפברואר 1971 בשיקגו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המחזיק באזרחות ישראלית, ששיחק בתפקיד הפאוור פורוורד. גובהו 2.03 מטרים.
תומאס שיחק 4 שנים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ובסופם נבחר במקום ה-28 בדראפט ה-NBA על ידי דאלאס מאבריקס. למרות שנבחר בדראפט, לא שיחק תומאס ב-NBA והצטרף בעונת 94/5 למנרסה מהליגה הספרדית. הוא שיחק במספר קבוצות ספרדיות כמו ז'ירונה, אוניקאחה מאלגה וקאחה סן פרננדו שממנה שוחרר עקב פציעה. בנובמבר 1998 הצטרף תומאס למכבי ראשון לציון. בתקופה זו הכיר תומאס את אשתו לעתיד, דפנה. בעונת 1999/2000 חזר לספרד, לקבוצת גראן קנריה שבה שיחק שנתיים. בעונת 2001/2002 שיחק בקסראס הספרדית ובאמצע עונת 2002/2003 עזב לטורק טלקום אנקרה הטורקית.
בעונת 2003/2004 הגיע דיון תומאס למכבי תל אביב ואיתה זכה בשתי אליפויות אירופה. בפיינל פור 2005 לא טס עם מכבי למוסקבה מכיוון ששבר את רגלו. זוהי גם הסיבה ששוחרר ממכבי בסוף העונה. בעונת 2005/2006 שיחק בלאריסה היוונית. את עונת 2006/2007 בילה תומאס בצסק"א סופיה הבולגרית ממנה שוחרר וחתם במכבי גבעת שמואל הישראלית, ובעונת 2007/2008 שיחק תומאס במכבי חיפה מהליגה הלאומית, עימה הוא עלה לליגת העל.
כיום משמש כעוזר מאמן באוניברסיטת אילינוי-שיקגו.
תארים

זכה פעמיים באליפות ישראל עם מכבי תל אביב.
זכה פעמיים בגביע המדינה עם מכבי תל אביב.
זכה פעמיים בגביע היורוליג עם מכבי תל אביב.
דורה וילר קית'

| --- | --- |

 לידה:  1856 לונג איילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בדצמבר 1940 (בגיל 84 בערך) ברוקלין, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור, איור 
 חתימה:   
 
דורה וילר קית' (באנגלית: Dora Wheeler Keith; 1856 –  7 בדצמבר 1940) הייתה אמנית אמריקאית שיצרה דיוקנאות וציורי קיר, איירה ספרים ומגזינים, ועיצבה שטיחי קיר עבור חברתה של אמה, קנדיס וילר.
ביוגרפיה > ראשית החיים

דורה וילר נולדה לוסי דורה וילר בנסטלדאון, לונג איילנד, בבית כפרי, שאמה קנדיס וילר בנתה. אמה, קנדיס וילר, הייתה סופרת, יזמית, מומחית גדולה ומוכרת טקסטיל ועיצוב פנים. אביה תומאס וילר היה איש עסקים, שתמך באשתו ובבתו בשאיפותיהם האמנותיות.
דורה וילר למדה בבית ספר קוואקרי בכיכר סטיובסנט בהמשך סיימה בית ספר בניו יורק. משפחת וילר יצאה לשהות ארוכה באירופה מעט אחרי מלחמת האזרחים האמריקאית, במהלכה נרשמה דורה בפנימייה בוויסבאדן מגיל שבע עד שבע עשרה. היא בילתה את הקיץ במונטרו שבשווייץ.
לטענת אמה, תאונה שקרתה לדורה שנפלה במדרגות שיש באירופה קבעה את עתידה - שכן חוסר הפעילות הגופנית המוחלטת שנגזר עליה כתנאי להחלמתה, הביאה אותה לשימוש מתמיד בעיפרון. במשך חודשים היא ציירה ללא הפסקה.
דורה וילר כבר ביססה את עצמה כאמנית צעירה עם סדרת איורי ספרים ודיוקנאות של סופרים מפורסמים כאשר בשנת 1890 התחתנה עם עורך הדין בודינות קית' (1859–1925). לאחר הנישואין עבדה לרוב בשם המלא: דורה וילר קית', ואילו בשנים מאוחרות יותר השתמשה בשם גברת בודינות קית' לפילנתרופיה כמו תרומת דיוקן צ'ייס המפורסם למוזיאון קליבלנד לאמנות בשנת 1922, ואוסף של 27 טקסטיל אמנותיים למוזיאון המטרופוליטן בשנת 1928. לדורה נולדו שני ילדים, אלישע (נהרג במלחמת העולם הראשונה) ובת לואי, לימים הגברת קלייד סימפסון.
ביוגרפיה > הכשרה אומנותית

משפחת וילר טיפחה את חברת האמנים והיו פטרונים של אמני סטודיו הרחוב העשירי שנקראו בעתיד "אסכולת נהר ההדסון". חברים משפחתיים של ילדותה של דורה ובהמשך עמיתיה האמנותיים כללו את פרדריק אדווין, סנפורד גפורד, ג'רווי מקנטה, ג'ון פרדריק קנסט, ג'ון לפארג', ואחרים.
כאשה צעירה בניו יורק, דורה וילר קיבלה הדרכה פרטית מהאמן ויליאם מריט צ'ייס, בין השנים 1879 עד 1881. היא וחברותיה רוזינה ולידיה אממט היו התלמידים הראשונים של צ'ייס והוא נשאר המנטור שלה וחברה הקרוב לאורך חייו, מורה מעורר השראה "לא רק נותן באופן ממצה את הידע שלו כיצד לעשות דברים, אלא גם מטפח את הרצון לעשות זאת." בשנים שלאחר מכן דורה וילר וצ'ייס עבדו יחדיו, למשל, שיתפו פעולה בסדרה של ציורים במדיסון סקוור כדי לגייס כספים עבור הכנת פסל החירות בשנת 1884. היא כיהנה גם במועצה המנהלת של בית הספר לציור בלונג איילנד של צ'ייס.
לאחר לימודיה עם צ'ייס, דורה וילר למדה אמנות בניו יורק בליגת הסטודנטים לאמנות ובילתה שנתיים באקדמיה ז'וליאן בפריז. בזמן שלמדה בפריז בשנת 1885, השלימה את אחד העיצובים המוקדמים ביותר שלה המתארים נשים באמנות ובספרות שעבורם התפרסמה.
ביוגרפיה > קריירה כאמנית

הגרפיקה הראשונה של דורה וילר שפורסמה תחת שמה הייתה עיצוב כרטיסי חג המולד שזכה בפרס הראשון בתחרות פראנג בשנת 1881. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19, נהנתה וילר מהצלחה כמאיירת ספרים ומגזינים, ופרסמה כרומוליטוגרפיה ב"אמנות חובבנית". היא עיצבה את השער ואת האיורים לספרי אמה, ולמוציאים לאור בניו יורק כמו מהדורת הרפר (1884) של אדגר אלן פו.
במהלך שנות השמונים, דורה וילר גם יצאה לצייר סדרת דיוקנאות של הדמויות הספרותיות המובילים בתקופתה, ובהם הרייט ביצ'ר סטו, פרנק סטוקטון, צ'ארלס דאדלי וורנר וולט וויטמן. דיוקנה של חברו הקרוב של משפחת וילר סמואל לנגהורן קלמנס, הידוע יותר בשם העט שלו מארק טוויין וכן דיוקנאות של אשתו ובנותיו, תלויים כעת בבית מארק טוויין בהרטפורד, קונטיקט.
הפרויקט הציבורי הגדול הראשון של דורה וילר היה ציור קיר שצויר על בד והוצב על תקרת ספריית בניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו בשנת 1893. הניו יורק טיימס אמר על כך: " אף אישה מעולם לא הייתה חולמת לבצע ציור קיר משוכלל. ובכל זאת אישה מניו יורק - דורה וילר קית' - השיגה תוצאה מדהימה בתחום זה ... זהו הישג יוצא דופן... " לאחר היריד, נרכש ציור הקיר על ידי מושל מדינת ניו יורק והותקן בבניין הבירה באלבני. מקום הימצאו הנוכחי אינו ידוע.
דורה וילר החזיקה שני אולפנים: האחד בניו-יורק ברחוב 23, ואחר בבית הקיץ של וילר בקטסקיל. צ'ייס צייר את דיוקנה של דורה בסטודיו שלה ברחוב 23, על רקע זהב מנצנץ של אחד הבדים הרקומים. הציור נועד כיצירת לתערוכת האמנות האירופית בשנת 1883 וקיבל מדליית זהב במינכן. הסטודיו של דורה בניו יורק הפך למקום מפגש פופולרי עבור אמנים, וסופרים.
דורה ואמה קנדיס היו בלתי נפרדות. הן שיתפו פעולה בתחום האמנות ובעסקים וחיו יחד רוב חייהן, גם לאחר נישואיה של דורה: "השתיים היו כה קרובות, עד שקשה לתאר היכן התחילה קנדיס וילר והיכן דורה וילר." דורה הייתה מעצבת ראשית לטקסטיל למפעל של אימה שייצר שטיחים מעוצבים כולל אלה שנמצאים בסלון בית האחוזה ונדרבילט.
היא נבחרה לאקדמיה לאומית לעיצוב בשנת 1906.
מוות

דורה וילר נפטרה בדצמבר 1940. היא הותירה אחריה בתה, הגברת קלייד סימפסון. שתי אחייניות, העלמה קנדיס סטימסון וגברת ג'ורג' ריגס מפורט וושינגטון. ואת אחיינה הנרי סטימסון, שר המלחמה, ששירת את הנשיא פרנקלין רוזוולט ערב מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  W. M. M., Portrait of Miss Dora Wheeler by William Merritt Chase, The Bulletin of the Cleveland Museum of Art, 1922-03-01
1 2 3  "Obituary, Dora Wheeler Keith"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6707 5198  LCCN: nr93050793  RKD: 87355  ULAN: 500019507  VIAF: 58958944   WorldCat (עם VIAF): 58958944 
דורה וילר, נער עם כלב, 1881
דורה וילר, פייה עם אירוסים, 1888
דגל הרפובליקה הסינית

| --- | --- |

 כינוי:  שמים כחולים, שמש לבנה, וארץ אדומה כולה
 כינויים נוספים:  דגל טאיוואן
 סוג הדגל:   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והצבאי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1928
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום, קנטון כחול, בתוכו שמש לבנה
 גרסאות נוספות

 
  דגל צבאי
 דגל צבאי
 גרסאות היסטוריות

 
 דגל הרפובליקה של סין (1912 - 1928)
 דגל האימפריה הסינית
 
 דגל האימפריה הסינית קצרת הימים (1915–1916)
 דגל ממשלת ואנג ג'ינג-ויי
 
 בשימוש 1940-1945
דגל הרפובליקה הסינית, המוכר גם כדגל טאיוואן, הוא דגל לאומי ששימש את הרפובליקה הסינית בסין היבשתית ואת הרפובליקה הסינית בטאיוואן.
היסטוריה

הרפובליקה הסינית הוקמה בשנת 1912 לאחר נפילת שושלת צ'ינג במהפכת שינהאי, שהחלה בהתקוממות ווצ'אנג. הדגל הראשון שהונף על ידי הרפובליקה היה דגל בן חמש קווי צבע אדום-צהוב-כחול-לבן-שחור.
ב-1925 הקימה מפלגת הקוומינטנג, שהוקמה ב-1912 בהנהגתו של סון יאט-סן, ממשלה מתחרה בגואנגג'ואו. הממשלה חדשה הניפה דגל אדום בו נקבע בפינה השמאלית סמל המפלגה - שמש לבנה על רקע כחול. הדגל בוסס על דגל המפלגה, בו נמצא הכוכב ומסגרתו במרכז הדגל. הדגל המקורי עוצב ב-1895.
ב-1928 איחד צ'יאנג קאי שק, מנהיג הקוומינטנג, את הרפובליקה הסינית במערכה שזכתה לשם המשלחת הצפונית, ודגל הקוומינטנג הפך לדגל הרפובליקה הסינית.
ממשלת ואנג ג'ינג-ויי, ממשלת בובות של האימפריה היפנית בצפון-מזרח סין במהלך מלחמת העולם השנייה, השתמשה בדגל הרפובליקה הסינית שעליו מתווסף משולש עליון עליו כתובות המילים המנדריניות 和平反共建國 - שלום, אנטי-קומוניסטיות ובנייה לאומית.
לאחר תבוסת הקוומינטנג במלחמת אזרחים ב-1949, ברחו חברי מפלגת קוומינטנג ותומכיהם לטאיוואן והקימו בו מחדש את הרפובליקה הסינית, והדגל הפך לדגלה הרשמי.
החל מ-1984, מתחרי הרפובליקה הסינית במשחקים האולימפיים משתמשים בדגל מיוחד, בו מופיעים סמל הרפובליקה הסינית והדגל האולימפי בתוך מחומש מעוגל אדום-כחול.
הדגל

בדרך כלל קוראים לדגל בסינית שמים כחולים, שמש לבנה, וארץ אדומה כולה (青天，白日，满地红 בפין-יין: qīng tīan, bái rì, măn dì hóng).
שלושת הצבעים בדגל הרפובליקה הסינית (אדום, כוחל ולבן) ממיצגים את שלושת העקרונות של העם, האידיאולגיה הרשמית של הקוומינטנג. הצבע האדום גם שימש כצבע לאומי של בני ההאן.
הנפת והורדת הדגל מלווים בשירת המנון הדגל הלאומי.
ראו גם

סמל הרפובליקה הסינית
המנון הרפובליקה הסינית
המנון הדגל הלאומי
די ג'יי ג'אזי ג'ף

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1965 (בן 59) פילדלפיה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jeffrey Allen Townes 
 שם במה:  DJ Jazzy Jeff 
 מוקד פעילות:  פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון ברטרם 
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ-הופ, רית'ם אנד בלוז
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 שיתופי פעולה בולטים:  די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס, ויל סמית'
 djjazzyjeff.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי אלן טאונס (באנגלית: Jeffrey Allen Townes ; נולד ב-22 בינואר 1965), הידוע גם תחת שמות הבמה: די ג'יי ג'אזי ג'ף (DJ Jazzy Jeff) וג'אז (Jazz), הוא די ג'יי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר כחבר לשעבר בהרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס עם ויל סמית'.
ביוגרפיה

ג'פרי אלן טאונס נולד ב-22 בינואר 1965 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב-1985 ג'פרי הקים יחד עם ויל סמית' את ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק. ב-1986 הוא זכה באליפות עולמית לדי ג'יים בדי ג'יי באטל של הסמינר למוזיקה חדשה. ב-1989 ג'פרי זכה כחבר בהרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס בפרס גראמי להופעת הראפ הכי טובה על השיר "Parents Just Don't Understand", וכן ב-1992 זכה בפרס גראמי להופעת הראפ הכי טובה על ידי צמד או הרכב על השיר "Summertime".
בין השנים 1990 ל-1996 ג'פרי שיחק את הדמות המשנית ג'אז (חברו הטוב ביותר של סמית' בתוכנית) בסיטקום הנסיך המדליק מבל אייר. סימן ההיכר של ג'אז בתוכנית היה הזריקה הפיזית שלו מהבית על ידי הדוד פיל (ג'יימס אייברי).
ב-1994 ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק התפרקו. לאחר הפירוק ג'פרי הקים את חברת ההפקה A Touch of Jazz בפילדלפיה. בין האומנים שג'פרי עזר להם להתפתח מוזיקלית היו ג'יל סקוט ו- Musiq. למרות שוויל סמית' וג'אפרי נפרדו, הם עדין נשארו חברים ואף לעיתים עבדו יחד בשירים, כמו: "Here He Comes", "So Fresh" ו-"Potnas". כמו כן, ג'פרי הופיע במספר קליפים של סמית', כמו: "Will2K" ו-"Freakin' It".
ב-2002 ג'פרי הוציא לאור את האלבום "The Magnificent". ב-2007 הוא הוציא לאור את האלבום "The Return of the Magnificent" שכלל בתוכו הופעות אורח רבות, כמו: סי.אל. סמוט, ביג דדי קיין, קלווין מרסר (מדה לה סול), מת'וד מן ועוד.
ב-2009 ג'פרי הכין מיקסטייפ, שנקרא " He's the King...I'm the DJ", כדי לכבד את מייקל ג'קסון. הדמות של ג'פרי הופיעה במשחק DJ Hero, בנוסף לכך הוא הכין גם מספר מיקסים למשחק.
ב-15 באפריל 2010 ג'פרי הופיע בהאומן 17, תל אביב, ישראל במסגרת מסע ההופעות שלו.
דיסקוגרפיה

2002 - The Magnificent
2007 - The Return Of The Magnificent
2011 - Back For More (עם Ayah)
הערות שוליים

↑  DJ Jazzy Jeff on the 25th Anniversary of He's the DJ, I'm the Rapper
↑  DJ Jazzy Jeff- Allmusic
↑  אור ברנע, די-ג'יי ג'אזי ג'ף יופיע בארץ, באתר ynet, 25 במרץ 2010
↑  discogs - DJ Jazzy Jeff
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4869415  BnF: cb139878209 (data)  GND: 135300533  ISNI: 0000 0000 8170 1044  LCCN: n92044999  MusicBrainz: 91ad641b-3b6f-4220-8352-f3f5f909d4e0  NARA: 10574306  NKC: xx0071836  SNAC: w6mt9q9t  SUDOC: 160197503  VIAF: 100925099   WorldCat (עם VIAF): 100925099
דיואן אל-חמדי

דיואן אל-חמדי הוא דיואן שנכתב בתימן, ככל הנראה במאה ה-16 או ה-17. על התארוך מצביעים, היעדרותה המוחלטת של שירתו של ר' שלום שבזי בן המאה ה-17 מצד אחד, ומצד שני החלת השימוש בערבית גם לצורכי קודש במאה ה-16 או ה-17. בכתב היד בן 134 עמודים נמצאים כמאתיים שירים, הכתובים בשלוש השפות הנפוצות בקרב יהודי תימן, עברית, ערבית וארמית. בדיואן נמצאים 20 שירים שלא נמצאה להם מקבילה מוכרת. צורתו של דיואן אל-חמדי מרובעת ונמוכה, בשונה מדיואנים מאוחרים יותר המתאפיינים בצורה מלבנית ארוכה.
הערות שוליים

↑  חן מלול, דיואן אַלְחַמְדִּי: כתב יד עתיק ובו גדולי משוררי יהדות תימן, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 13.08.2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא תימן ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דנילו אלבים

דנילו אלבים (בפורטוגזית: Danilo Alvim;‏ 3 בדצמבר 1920 – 16 במאי 1996), היה כדורגלן ומאמן ברזילאי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
אלבים בשיאו היה לאחד הקשרים האחוריים הטובים ביותר בעולם, שנודע כשחקן מתוחכם ואלגנטי מאוד, בעל שליטה טובה בכדור ומסירה מדויקת למרחקים גדולים. הוא היה חלק מנבחרת ברזיל שסיימה כסגנית במונדיאל 1950 הביתי.
תארים > כשחקן

אליפות ריו דה ז'ניירו (4): 1947, 1949, 1950, 1952
קופה אמריקה: 1949
סגנית גביע העולם: 1950
תארים > כמאמן

קופה אמריקה: 1963