stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איליקיט מינור
ראו גם

איליקיט מיור
| מסקנות לא-רלוונטיות (איגנורטיו אלנכי) וכשלים לוגיים |
| --- | --- | --- |
| כללי | דיקטו סימפליקיטר • אד נאוסאם • אקס סילנטיו • כשל הסתברות קודמת • בורות בלתי-מנוצחת • איש קש |  |
| פנייה אל הרגש | אד מטום • הסתמכות על החנופה • אד מיסריקורדיאם • בשם הלעג • לא הומצא כאן • אד אודיום • בשם ההומור • בשם הפטריוטיות • בשם הרצינות • בשם התועלת • כבוד בגלל קרבה |  |
| כשל גנטי | אד הומינם • אד ורקונדיאם • פנייה למניעים אישיים• אד אנטיקוויטם • אשמה בגלל קרבה • הרעלת בארות • רדוקטיו אד היטלרום • אד פופולום |  |
| אד קונסקוונטיאם | אד בקולום • בשם המשאלה |  |
| טווח ביניים | אבחנת פנטום • חשיבה בשחור לבן • מדרון חלקלק • דיקטו סימפליקיטר • אד טמפרנטיאם |  |
| כשלי סילוגיזם | איליקיט מיור • איליקיט מינור • כשל אמצע לא מופץ • מסקנה מחייבת מהנחה שוללת • כשל הנחות בלעדיות • כשל קיומי •  אישור מופרד • דיקטו סקונדום |  |
| נון סקוויטור | אישור הסוגר • הכחשת הפותח • חוסר עקביות |  |
| שגיאת דגימה | גורמים לא מבוקרים • היקש עצל • מדגם לא מייצג • היפרבולה היקשית • הכללה נמהרת • הקבלה שגויה • חיוניות מטעה • יותר מדי חריגים • כשל אי הכללה • עיסוי נתונים |  |
| כשלי הסחה | אד איגנורנטיאם • כשל נטורליסטי • פלוריום אינטרוגטיונום • משתי עוולות יוצא צדק • כשל התנגדויות זניחות |  |
| פנייה אל הסמכות | אד אנטיקוויטם • אד לזרום • אד נוביטם • אד קרומנם • בשם האינדיבידואליזם • בשם האמינות • מומחים לא מזוהים  • סמכות בלתי מעורערת • תמיכת המפורסם |  |
| שגיאות תצפית | דגימה מוטה • דגימה מוכתמת • הטיית הנסיין |  |
איירה ניובל

| --- | --- |

איירה ניובל, 2005
 לידה:  20 בינואר 1975 (בן 49) דטרויט שבמישיגן
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מיאמי (אוהיו)
 דראפט:  לא נבחר, 1997
 קבוצות כשחקן
 1997   1998 - 2000   2000   2000 - 2001   2001   2001 - 2003   2003   2003 - 2008   2008   2008   2009   2009   2009 - 2010:  ויסקונסין בלאסט (IBA)   איידהו סטמפיד (CBA)   קראבנוס   סן אנטוניו ספרס   פלינט פיוז (CBA)   אטלנטה הוקס   אוקלהומה סטורם (USBL)   אטלנטה הוקס   קליבלנד קאבלירס   סיאטל סופרסוניקס   לוס אנג'לס לייקרס   בני השרון   קראבנוס   קאסרס באסקט
איירה ניובל (באנגלית: Ira Newble; נולד ב-20 בינואר 1975 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן עבר אמריקאי וכיום מאמן כדורסל. ניובל שיחק במספר קבוצות בליגת ה-NBA ואף זכה באליפות המערב עם לוס אנג'לס לייקרס בשנת 2008.
קריירה

ניובל בוגר אוניברסיטת מיאמי באוהיו, נרשם לדראפט ה-NBA בשנת 1997, אך לא נבחר ולכן החל את הקריירה בליגות הכדורסל החצי מקצועניות בארצות הברית, בעונת 1997/1998 שיחק במדי הויסקונסין בלאסט מליגת ה-IBA ובעונה שלאחריה שיחק באיידהו סטמפיד מליגת ה-CBA. בשנת 2000 יצא לראשונה לאירופה וחתם בקראבנוס הקפריסאית, ולאחר עונה מוצלחת בקבוצה שכללה זכייה בגביע הקפריסאי, חתם על חוזה בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA. בספרס מיעט לשחק ולכן עבר בסיום העונה לפלינט פיוז שגם היא מה-CBA, לאחר מכן הצטרף לאטלנטה הוקס, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעי שיא בקריירה של 8 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. גם בעונתו השנייה בקבוצה הציג יכולת טובה והעמיד ממוצעים של 7.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. לאחר עונה זו עבר לשחק בקיץ במדי האוקלהומה סטורם מליגת הקיץ החצי מקצוענית, ה-USBL, ולאחר מכן חתם בקבוצת קליבלנד קאבלירס ובחמש עונות במדיה קלע 4.2 נקודות והוריד 2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-21 בפברואר 2008 הועבר לסיאטל סופרסוניקס בעסקת ענק שכללה בין היתר את דלונטה וסט, דונייל מרשל, בן וולאס, דרו גודן וג'ו סמית', אולם כבר לאחר שבוע בלבד שוחרר מהקבוצה וחתם על חוזה לעשרה ימים בלוס אנג'לס לייקרס, שלאחר תשעה ימים החליטה להחתימו עד לסיום העונה.
במרץ 2009 חתם ניובל בקבוצה הישראלית בני השרון מליגת העל, אותה הוביל לרבעי הגמר בפלייאוף ובגביע המדינה, אך קבוצתו הפסידה למכבי חיפה ועירוני נהריה בהתאמה. לאחר מכן שב לקראבנוס. השתלבותו בקראבנוס לא הייתה טובה, בניגוד לקדנציה הקודמת בקבוצה, הפעם לא הרשים ובעקבות יכולת ירודה בתחילת העונה, שוחרר עוד לפני תום הסיבוב הראשון. לאחר כישלונו בליגה הקפריסאית עבר לליגה הספרדית השנייה וחתם בקאסרס באסקט.
אז'ני דה מונטיז'ו

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1826 גרנדה, ממלכת ספרד ספרד 1785 
 פטירה:  11 ביולי 1920 (בגיל 94) מדריד, ממלכת ספרד ספרד 1873 
 שם מלא:  מריה אאוחניה איגנסיה אגוסטינה
 שם לידה:  María Eugenia Ignacia Agustina de Palafox Portocarrero y Kirkpatrick 
 מדינה:  צרפת, ספרד 
 מקום קבורה:  Tomb of Eugénie de Montijo 
 בן זוג:  נפוליאון השלישי
 פרסים והוקרה
 Honorary Dame Grand Cross of the Order of the British Empire  הוורד המוזהב  מסדר המלכה מריה לואיסה 
 חתימה:   
 
שלט האצולה שלה
הקיסרית אז'ני, 1860 לערך
עם הקיסר נפוליאון השלישי ובנם היחיד, נפוליאון אז'ן לואי. דגרוטיפ, 1860 לערך
אז'ני דה מונטיז'ו-1856
בשנת 1880, מתאבלת על בנה
אז'ני דה מונטיז'ו, בשמה המלא - דוניה מריה אאוחניה איגנסיה אוגוסטינה דה פאלאפוקס פורטוקאררו דה גוסמן וקירפטריק קולסברן, מרקיזה ד'ארדאלס, מרקיזה דה מויה, רוזנת טבה ורוזנת דה מונטיחו (בספרדית: María Eugenia de Guzman Palafox Portocarrero y Kirkpatrick de Closeburn, marquise d’Ardales, marquise de Moya, comtesse de Teba, comtesse de Montijo; ‏ 5 במאי 1826 – 11 ביולי 1920) ידועה כאז'ני דה מונטיז'ו (בצרפתית: Eugénie de Montijo) וכקיסרית אז'ני (l'impératrice Eugénie) הייתה רעייתו של נפוליאון השלישי שהכתיר אותה לקיסרית לצידו ובעלת סמכויות של עוצרת בהיעדרו.
תולדות חייה > עד נישואיה לנפוליאון השלישי

אזנ'י נולדה בגרנדה למשפחה קתולית אדוקה. אביה היה דון סיפריאנו דה פלפוקס פורטוקררו, רוזן טבה ומונטיחו ואמה הייתה חצי-ספרדייה וחצי-סקוטית, מריה-מנואלה קירפטריק. מגיל צעיר נשלחה ללמוד בפריז במנזר הלב הקדוש (Sacré Cœur).
את נפוליאון השלישי פגשה אז'ני כשהייתה בת 23, בעת קבלת פנים שנערכה עבורו כנשיא הרפובליקה השנייה בארמון האליזה. נפוליאון התרשם מיופייה האקזוטי ומצניעותה הנוצרית. ארבע שנים לאחר מכן, ב-22 בינואר 1853, הכריז נפוליאון השלישי, לאחר הכתרתו כקיסר, על אירוסיו לאז'ני תוך הצהרה כי עדיף לו להינשא נישואי אהבה, מאשר להינשא נישואי תועלת פוליטיים לאשה שאינו מכיר ואינו אוהב. הזוג נישא שבוע לאחר מכן. אז'ני הייתה אז בת 26, ונפוליאון מבוגר ממנה בתשע עשרה שנים. העם הצרפתי נרתע ממלכה נוכריה, שהזכירה לו את נישואי לואי ה-16 למארי אנטואנט האוסטרית.
תולדות חייה > כקיסרית

ב-16 במרץ 1856 נולד לזוג בנם היחיד, יורש העצר (הנסיך הקיסרי, Le Prince Impérial) נפוליאון אז'ן לואי. ב-1859 יצא נפוליאון השלישי להילחם במסגרת מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה והותיר את הקיסרית בפריז עם סמכויות מלאות למשול כעוצרת. ב-1860 ביקרו בני הזוג באלג'יריה. ב-1865 יצא הקיסר לבדו לאלג'יר והותיר שוב את ניהול המדינה בידיה של הקיסרית.
השפעתה של אז'ני על הקיסר בתחום מדיניות החוץ של צרפת הלכה וגדלה. אז'ני ניצלה השפעה זו בכמה הזדמנויות כדי ליזום יציאה של כוחות צבא צרפתיים לעימותים ולמלחמות מול כוחות זרים, אף אם אותם כוחות לא היוו כלל איום על צרפת ואף לא היו קרובים לשטחה. אז'ני, שהכירה את ההערכה העמוקה שחשו רבים בעם הצרפתי לנפולאון בונפרטה הודות לתעוזתו הצבאית, האמינה כי ניצחון צבאי צרפתי יבסס את שלטונה של שושלת נפולאון ובראשם בנה הצעיר.
כקתולית אדוקה הטיפה להגנת האפיפיור ומדינת האפיפיור על ידי כוחות צרפת מפני כוחות איטליה החופשית בראשות גריבלדי. זאת בניגוד לדעתו ונטייתו של נפוליאון השלישי, שהיה נכון לפנות את כוחותיו ממדינת האפיפיור ולחתור להסכם בין המדינה האיטלקית לאפיפיור, תוך שהוא מציב את צרפת כמתווך נייטרלי בין הצדדים. תמיכתה הגלויה והבוטה של הקיסרית באפיפיור סיכלה את נסיונותיו של הקיסר במשך שנים.
ב-1858 הגיעו אל הקיסרית ידיעות על רדיפת המיסיון בווייטנאם. אז'ני תבעה שילוח משלחת צבאית לאזור על מנת להגן על האינטרס הקתולי, דבר שהוביל בסופו של דבר לכיבוש הודו-סין על ידי צרפת. באופן דומה השפיעו מיסיונרים ממקסיקו, שנרדפו על ידי משטרו של בניטו חוארס על תוכניתם של בני הזוג ליצור ספירה של השפעה צרפתית באזורי דרום ארצות הברית ומקסיקו. בשנת 1863 נשלח כוח סיוע צרפתי גדול לאמריקה והציב על כס המלוכה במקסיקו את הנסיך הקתולי מקסימיליאן מבית הבסבורג מתוך שאיפה שהדבר ישפר את יחסי צרפת עם אוסטריה (וימנע ברית אוסטרית-פרוסית), וגם ייצור את ספירת ההשפעה הנדרשת, כאשר בית המלוכה המקסיקני ייתמך בכידונים צרפתיים. בנוסף נטו השניים להאמין כי הדרום ינצח במלחמת האזרחים האמריקנית, ויכיר במשטר החדש במקסיקו. אולם כל התקוות נגוזו. הצפון ניצח והמקסיקנים בראשותו של חוארס סירבו להכיר בשלטון הזר, ניהלו כנגדו לוחמה זעירה ממעוזיהם שמחוץ לערים ובסופו של דבר הוציאו את הקיסר מקסימיליאן להורג.
כאשר שמעה על דיכוי נוצרים בלבנון, יצאה להוועד בקונסטנטינופול עם אמו של הסולטאן אבדילאזיז והשיגה עבור מילט הנוצרים בלבנון שלטון עצמי על ענייניהם. בתוך כך התרחבה מוטת השליטה הצרפתית באזור.
תולדות חייה > מלחמת פרוסיה-צרפת

כאשר המיליטנטים בפרוסיה, ובראשם הקנצלר ביסמרק, החלו לחתור למלחמה נגד צרפת, היה נפוליאון השלישי חולה, שרוי בדיכאון ומודע לליקויים בכשירות הצבא ולכן רצה להימנע מעימות צבאי מול פרוסיה. אז'ני, לעומתו, נתלתה בדיווחיו של שר הביטחון בממשלתו של נפולאון השלישי (דיווחים שיתגלו מאוחר יותר כמנותקי כל קשר עם המציאות) כאילו הצבא ערוך היטב ומוכן לכל מלחמה ודחפה ליציאה למלחמה בפרוסיה. אז'ני האמינה כי ניצחון במלחמה שכזו, במיוחד הודות לכך שפרוסיה הייתה מדינה פרוטסטנטית בניגוד לצרפת הקתולית, יחזק ויקבע את שלטונו של בנה, שהתעתד להחליף את אביו שהיה מבוגר, חולה והססן. כאשר הגיעה לצרפת השמועה כאילו מלך פרוסיה עלב ופגע קשות בכבודו של שגריר צרפת בפרוסיה (שמועה שקרית שנוצרה והופצה בכוונה תחילה על ידי ביסמרק, שביקש לייצר פרובוקציה שתגרור את צרפת למלחמה בפרוסיה) ראתה בכך ז'אני הזדמנות להשיג את אותו ניצחון צבאי גדול שביקשה ודחקה בבעלה להכריז מלחמה.
כאשר יצא נפוליאון יחד עם צבאו להערכות במץ, שלח לרעייתו מברק גלוי ובו הביע, עוד טרם הקרבות, את הלך-רוחו המדוכדך ואת חוסר אמונו ביכולתו של צבא צרפת לנצח. חברתה הטובה ביותר של הקיסרית הייתה אשת השגריר האוסטרי בפריז, פאולינה פון מטרניך. ביומניה חשפה פון מטרניך שהקיסרית לא הסתירה ממנה דבר. בפרט הראתה הקיסרית לחברתה את מברקו של הקיסר. למרות שככל הנראה הבטיחה פון מטרניך לשמור בסוד את הנאמר במברק, הרי שתוכנו הגיע לידי השלטון בווינה. העובדה כי הרושם העולה מהמברק הוא שאפילו נפולאון השלישי עצמו איננו מאמין במלחמה זו או ביכולתו של צבאו לנצחה סיפקה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את האמתלה והצידוק שלא להחלץ לעזרתה של צרפת ושלא לקחת חלק במלחמה זו נגד פרוסיה. פון מטרניך אף ציינה ביומנה שהקיסרית העדיפה שבעלה ימות מות-גיבורים בשדה הקרב, מאחר שמותו יאפשר את עליית בנם המשותף לשלטון ויאפשר לה להמשיך ולשלוט כעוצרת. בסופו-של-דבר, פרצה המלחמה בין צרפת לפרוסיה וכפי שחשש נפולאון השלישי נחלה צרפת הפסד מוחץ. נפוליאון השלישי נלקח בשבי והכוחות הפרוסיים כבשו את פריז. בסיועה של פון מטרניך הוברחה אז'ני מן הבירה הצרפתית לצ'יזלהרסט שבבריטניה, שם חבר אליה בנה, שמולט מוקדם יותר על ידי אביו לבלגיה כאשר נוכח כי הוא עומד להפסיד בקרב מול פרוסיה ואף ליפול בשבי. פון מטרניך אף שלחה לאז'ני את תכשיטיה בדואר דיפלומטי.
תולדות חייה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הצטרף הקיסר נפוליאון השלישי אל אשתו ובנו באנגליה והם חיו בקנט. ב-1873 נפטר נפוליאון השלישי ובנם הוכתר על ידי המלוכנים הצרפתים (ה"בונפרטיסטים") כקיסר נפוליאון הרביעי. כשמלאו לו 18 נשלח הנסיך להכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' והצטרף לרגימנט הארטילריה המלכותי בדרגת לוטננט (כמו נפוליאון הראשון, ששירת בחיל התותחנים). באותה עת נפוצו שמועות על אירוסיו הקרבים לביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של המלכה ויקטוריה וידידת המשפחה. אולם, בראשית 1879 הצטרף, למרות מחאותיהן של אז'ני והמלכה ויקטוריה, לכוחות הבריטים שלחמו במלחמת אנגליה-זולו באפריקה, כמשקיף במטה מפקד הכוחות. ב-1 ביוני, ולמרות הגדרתו כבלתי-קרבי, הוביל הנסיך הנלהב על דעת עצמו התקפה נגד אנשי הזולו ונהרג. מותו הכה באבל כבד את אז'ני ויחד עמה את הבונפרטיסטים ואף את המלכה ויקטוריה שראה באפשרות הזיווג בין בתה לנסיך פתח של תקווה לאירופה.
בריאותה של אז'ני התדרדרה והיא עברה להתגורר בבית אוסבורן שבאי וייט, כאורחת בית המלוכה הבריטי, בבורנמות', בפארנבורו שבהמפשייר ולבסוף בווילה שנבנתה עבורה בדרום צרפת, ליד ניס. ב-1881 ייסדה בפארנבורו את כנסיית סנט מייקל, כאשר בקריפטה שלה הקימה מאוזולאום לבעלה ובנה.
ב-1887 נבחרה אז'ני לסנדקית של בתה של הנסיכה ביאטריס, ויקטוריה אאוחניה פון באטנברג, שנישאה מאוחר יותר לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד.
היא נפטרה בשנת 1920, בגיל 94, בעת ביקור במדריד ונקברה בכנסיית סנט מייקל הקתולית בפארנבורו.
הנצחתה

האסטרואיד 45 Eugenia (אנ'), שהתגלה ב-1857, נקרא על שמה. את האסטרואיד מקיף אסטרואיד-לוויין (שהתגלה ב-1999) ונקרא "הנסיך הקטן", של שם בנה, הנסיך נפוליאון הרביעי.
לקריאה נוספת

Loliée, Frédéric, The life of an empress (Eugénie de Montijo), London 1908 full text
פאולינה פון מטרניך, My years in Paris, London 1922 full text
הערות שוליים

↑  אתר הארמון בו התאכסנו
1 2  life of an empress] Loliée, Frédéric, פרק שביעי
↑  מיכאל הרסגור, אהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים: החלטות בתנאי משבר, הוצאת דביר, 2010, עמ' 71
↑  יומני פאולינה פון מטרניך, עמוד 192
↑  מיכאל הרסגור, "שעה היסטורית 151-"איך להפסיד בגדול, מהר ואת הכל-על סופו של נאפוליון השלישי"
↑  יומני פאולינה פון מטרניך, עמוד 199
↑  מידע על האסטרואיד
↑  אסטרואידים מיוחדים במערכת השמש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270952005171  PLWABN: 9810568375105606  BNE: XX1090908  BnF: cb13013975w (data)  CANTIC: a20095557  GND: 118531336  ISNI: 0000 0001 2129 0535  LCCN: n79071077  NDL: 00620642  NKC: jn20000700495  NLA: 35206407  NLG: 102168  NTA: 070469350  RERO: 02-A003224298  SELIBR: 185891  SUDOC: 027320448  TePapa: 62509  Trove: 864819  ULAN: 500235275  VcBA: 495/19894  VIAF: 39510739   WorldCat (עם VIAF): 39510739 
האפריז של אופרה גרנייה בפריז. ה-N מייצג את נפוליאון, ה-E את אז'ני.
אולדפילד תומאס

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1858 מילברוק, הממלכה המאוחדת 
 התאבד:  16 ביוני 1929 (בגיל 71) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  זואולוגיה 
 מוסדות:  המוזיאון להיסטוריה של הטבע  המוזיאון הבריטי 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  עמית האגודה הזואולוגית 
 
מייקל רוג'רס אולדפילד תומאס (באנגלית: Michael Rogers Oldfield Thomas‏; 21 בפברואר 1858 – 16 ביוני 1929), או בקיצור אולדפילד תומאס היה זואולוג וטקסונום אנגלי ועמית החברה המלכותית (FRS). תומאס עבד יותר מ-50 שנה במוזיאון הבריטי בלונדון ובמחלקה להיסטוריה של הטבע של המוזיאון, לימים המוזיאון להיסטוריה של הטבע, בתחום היונקים, מהם גילה כ-2,000 מינים ותת-מינים שתוארו לראשונה.
ביוגרפיה

אולדפילד תומאס נולד ביישוב הקטן מילברוק, בבדפורדשייר שבאנגליה, בשנת 1858 לכומר ג'. ה. תומאס, שלימים נקרא לשמש ככומר בקייפטאון, דרום אפריקה. אולדפילד תומאס בילה את נעוריו בדרום אפריקה והחל ללמוד שם ביולוגיה. הוא אסף חרקים באזור הר השולחן. עם שובו לאנגליה, אביו הפך לוויקאר בהילינגדון ליד אוקסברידג' (אנ') במערב לונדון.
תומאס נשלח למכללת הייליברי (Haileybury College) בהרטפורד (אנ'), אך היה סטודנט גרוע יחסית. בגיל 18 החל חניכה במשרד המוזיאון הבריטי בבלומסברי, בו אוספי המדע היוו חלק גדול. תומאס קיווה לעבודה כעוזר במחלקה הזואולוגית, שבראשה עמד אז הזואולוג הגרמני אלברט גינתר (אנ'). מתוך מטרה זו, הוא השתתף בהרצאות של תומאס הנרי האקסלי בדרום קנזינגטון במשך שנתיים. בשנת 1878 הוא הועבר למעשה למחלקה הזואולוגית כעוזר, ולאחר שהתחיל עם חסרי חוליות, ובעיקר קווצי עור, החל את דרכו במחלקת הממלוגיה בהוראת גינתר.
בשנת 1891 הוא התחתן עם מרי קיין (Mary Kane), בתו של סר אנדרו קלארק, שירשה מאביה הון קטן. האמצעים הכספיים שלהם אפשרו לתומאס לשלם לאספנים עבור המוזיאון ולרכוש מספר רב של פריטי אספנות של יונקים, אותם תיאר בהדרגה. הוא גם יצא למסעות מחקר בעצמו במערב אירופה ובאמריקה הדרומית. אשתו הייתה שותפה בהתעניינותו בהיסטוריה של הטבע, וליוותה אותו בטיולי איסוף הדגימות.
תומאס פרש לגמלאות בשנת 1923, אך עבד במוזיאון עד מותו. אף על פי שהיו שמועות נפוצות שהוא התאבד בירי אקדח בזמן שישב ליד שולחן המוזיאון שלו, הוא בפועל מת בביתו בשנת 1929, בן 71, כשנה לאחר מות אשתו, "מכה קשה. ממנה הוא מעולם לא התאושש".
לקריאה נוספת

William Thomas Stearn: The Natural History Museum at South Kensington. A history of the British Museum (Natural History). Heinemann, London 1981, ISBN 0-434-73600-7
John Edwards Hill: A memoir and bibliography of Michael Rogers Oldfield Thomas, R.F.S. Bulletin of the British Museum (Natural History) 18, 1990; S. 25–113. (Digital version)
הערות שוליים

1 2  Haddon, Alfred Cort (1929). "MR. M. R. Oldfield Thomas, F.R.S". Nature. 124 (3116): 101–102. doi:10.1038/124101a0. ISSN 0028-0836.
↑  Flannery, T. (6 בנובמבר 2012). Among the Islands: Adventures in the Pacific. Grove/Atlantic, Incorporated. ISBN 978-0-8021-9404-6. OCLC 793838823. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Portch, Lorraine (18 בנובמבר 2015). "Michael Rogers Oldfield Thomas – a resolved ending to a suicide mystery". London: Blogs from the Natural History Museum. אורכב מ-המקור ב-4 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007320136705171  BnF: cb12560063f (data)  GND: 117349496  ICCU: CUBV153027  ISNI: 0000 0000 4950 2416  LCCN: no2003122067  NTA: 075063271  SNAC: w6pz7gj9  SUDOC: 149231660  VIAF: 54263584   WorldCat (עם VIAF): 54263584
איל (אלזס)

| --- | --- |

שטרסבורג על נהר איל
 מידע כללי
 אורך:  216.7 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  54.1 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  4,760 קמ"ר
 מוצא:  הרי היורה
 גובה מוצא הנהר:  570 מטרים
 יובלים:  Thur, Blind (river), Dollerbaechlein, Souffel, Quatelbach, Aar, Thalbach, Ehn, Largue, Andlau, Bruche, גייסן, לאוש, Fecht, Doller, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  ריין 
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת
 
 תוואי הנהר באלזס
 
נהר איל בלילה, באזור "צרפת הקטנה", שטרסבורג.
נהר לאוש בקולמר, סמוך לנקודת השפך לאיל.
אִיל (צרפתית: Ill) הוא נהר בצפון-מזרח צרפת, הזורם מדרום לצפון, מרכס הרי היורה לאורכה של אלזס ונשפך לנהר הריין מגדתו המערבית. אורכו של האיל 216.7 ק"מ והוא חוצה את מישור אלזס במרכזה.
גאוגרפיה

מקורותיו של הנהר במורדות הצפוניים של הרי היורה, בצפון-מערב שווייץ ובקצה הדרומי של מחוז אלזס שבמזרח צרפת. הנהר חוצה את העיר מילוז בראשית דרכו, שם נשפך אליו הדולר (צר') מכיוון מערב, וממשיך צפונה במרכזה של אלזס מצפון לדרום. לאורך הנהר נשפכים אליו יובלים רבים ממערב, שמקורם בשלוחות המזרחיות של הרי הווז', ביניהם נהר הלאוש (צר') הנשפך אליו בקולמר והגייסן (צר') הנשפך אליו בסלסטה. הנהר חוצה את העיר שטרסבורג, בירת מחוז אלזס הצרפתי. בשטרסבורג בנויים על הנהר גשרי אבן עתיקים, שנבנו החל מהמאה ה-17. גשרים אלה החוצים את הנהר, מהווים חלק מרובע "צרפת הקטנה" (Petite-France) שהוא אזור העיר העתיקה בשטרסבורג. האזור הוכרז בשנת 1988 כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
בין מילוז לסלסטה האיל זורם במקביל לכביש המהיר A35 (כביש החסידות) החוצה את אלזס, תחילה ממערבו ובהמשך ממזרחו. האיל נשפך לנהר הריין בשטרסבורג, מול העיר קֵהל שבמדינת-המחוז הגרמנית באדן-וירטמברג שבעברו השני של הריין.
אייל קוהל

| אייל קוהל |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילים
סוג:: אייל זהוב
מין:: אייל קוהל
שם מדעי
 Hyelaphus kuhlii ‏מילר, 1840
תחום תפוצה


אייל קוהל או אייל באוואן (שם מדעי: Hyelaphus kuhlii) הוא מין אייל קטן ונדיר שאנדמי לאי בודד במרכז אינדונזיה. הוא שייך לסוג אייל זהוב לצד אייל קאלאמיאן ואייל חזירוני וקרוי על שמו של זואולוג גרמני. בעבר סווג כמין בסוג "Axis" לצד האייל הנקוד עד שהלה קיבל מעמד של טקסון מונוטיפי. אייל קוהל ומונטיאק ענק הם שני מיני האיילים הנדירים ביותר בעולם.
תיאור

אייל קוהל הוא אייל קטן יחסית: גובהו בכתפיים 65–70 ס"מ, אורך ראשו וגופו כ-140 ס"מ, אורך זנבו כ-20 ס"מ ומשקלו 50–60 ק"ג. מידות גופו המדויקות נתונות במחלקות.
צבע פרוותו נע בין חום לחום אדמדם בעוד שפלג גופו הקדמי נע בין אפור כהה לשחור. הצד התחתון של זנבו לבן ומסביב לעיניו כתמים צהבהבים. מבנה גופו צר ומוצק, זנבו בינוני, ואוזניו ורגליו קצרות. לזכרים קרניים קטנות באורך של 25–47 ס"מ, ובהם שלושה סיעופים בלבד. אייל חזירוני ואייל קאלאמיאן דומים מאוד במבנה גופם לאייל קוהל, אם כי אייל חזירוני גדול יותר ובעל רגליים ארוכות וגופו מנוקד בכתמים לבנים, ואילו אייל קאלאמיאן מתאפיין בפרווה חומה ללא כתם שחור וכדומה.
תפוצה ואקולוגיה

אייל קוהל אנדמי לאי באוואן (אנ') הממוקם בים ג'אווה במרכז אינדונזיה בין האי בורנאו לאי ג'אווה. באי קיימים שתי אוכלוסיות נפרדות, הקטנה בדרום האי והגדולה באזורים ההררים של צפון האי; הטווח הכולל הוא כ-220 קמ"ר. בית הגידול של המין כולל יער שפלה ויער הררי עם צמחייה צפופה וקרחות יער. תזונתם כוללת עשבים, דשאים ועלים שונים.
לאחר תקופת היריון של 225–230 ימים, נולד עופר אחד ולעיתים נדירות שניים. פרוותו של העופר בהירה עם כתמים לבנים הנעלמים אחרי מספר שבועות. לזכרים מתחילות לצמוח קרניים בגיל שנה.
איילי קוהל הם איילים טריטוריאליים החיים בגפם ופעילים בעיקר בלילה. במשך היום הם נחים במעבה הצמחייה ולקראת ערב יוצאים לקרחות היער בשבילים קבועים. אף על פי שהאיילים בודדים, הם קולניים יחסית ומתקשרים אחד עם השני במגוון קולות. מין זה אינו מגיב בקריאת אזהרה בהתקרבות סכנה, אלא חומק בשקט כדי לא להתגלות.
איומים ושימור

אויביו הטבעיים של אייל קוהל בוגר הם פיתונים מרושתים, אם כי הם אינם נפוצים באי בצורה נרחבת; העופרים עשויים להיטרף גם על ידי עופות דורסים, וקופים שונים.
בעבר איילי קוהל ניצודו על ידי התושבים המקומיים. משנת 1960 השתולל ציד רציני, כאשר שטחים גדולים של יער נכרתו לצורך מטעי עץ טיק, ונתנו לציידים גישה קלה יותר. בסביבות 1977 הציד פחת, ונתן לשתי האוכלוסיות אפשרות להתאושש מעט.
כיום, האיומים המרכזיים על אייל קוהל הם: ציד, שרפה מכוונת של הצמחייה על ידי התושבים למטרות שונות, וטריפה על ידי כלבי בית. בשנת 1979 הוקמה שמורת טבע המספקת הגנה לאיילים מפני שריפות וכלבים, וכן מתבצע באי דילול עצי טיק כדי לתת לצמחייה המקומית להתאושש. כמו כן קיימים עדרים קטנים בגני חיות. אייל קוהל מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין הנמצא בסכנת הכחדה חמורה שכן מספר הפרטים נאמד בכ-250 פרטים בלבד והמין מוגבל לאי בודד. עם זאת, מגמת האוכלוסייה נמצאת בעלייה מתונה.
הערות שוליים

↑  אייל קוהל באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
זכר ונקבה.
מטע עצי טיק
איל אלוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בן 66 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1976–2010 (כ־34 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין חימוש פיקוד הצפון  ראש מחלקת אחזקה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה  קצין חימוש ראשי
 
איל אלוק (נולד ב-1958) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין חימוש ראשי.
ביוגרפיה

אלוק למד במכללה הטכנולוגית של חיל החימוש, התגייס לצה"ל ב-1976 ושירת כחשמלאי רכב ונגמ"ש. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד מחלקת חימוש וכקצין חימוש בגדוד 405 של חיל התותחנים. ב-1981 מונה לקצין החימוש של גדוד 82 בחטיבה 7, תפקיד בו שירת במהלך מלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן שימש קצין החימוש של חטיבת אלכסנדרוני. ב-1984 מונה למפקד סדנא ביחידת חימוש מרחבית בפיקוד הצפון וב-1987 מונה לקצין אחזקה של עוצבת הגליל. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ולמטה מונה ב-1990 לקצין חימוש חטיבה 500 וב-1991 לקצין חימוש חטיבה 8. ב-1993 מונה למפקד סדנת רק"ם במחנה כורדני. ב-1994 מונה לקצין החימוש של עוצבת עמוד האש, ב-1996 לקצין החימוש של עוצבת הגליל וב-1999 לסגן מפקד החימוש הפיקודי בפיקוד הצפון.
ב-2001 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד החימוש הפיקודי בפיקוד הצפון, ב-2005 מונה לראש מחלקת אחזקה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה וביוני 2007 מונה לקצין חימוש ראשי, תפקיד בו כיהן עד 2010. במהלך כהונתו בתפקיד חל שינוי בארגון החיל והוא חזר מזרוע היבשה לכפיפות אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה שונתה תפיסת האחזקה המרחבית הקרבית להתבססות על אגדים לוגיסטיים.
אלוק בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים. נשוי ואב לשניים.
אולטימו (זמר)

| --- | --- |
אולטימו, 2018
אולטימו, 2018
 לידה:  27 בינואר 1996 (בן 28) איטליה רומא, איטליה
 שם לידה:  ניקולו מוריקוני   Niccolò Moriconi
 שם במה:  אולטימו   Ultimo
 מוקד פעילות:  איטליה איטליה
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  זמר-יוצר, מוזיקאי
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  איטלקית
 כלי נגינה:  קול, פסנתר, גיטרה
 חברת תקליטים:  Honiro‏ (2016–2020) • Ultimo Records‏ (2020–הווה)
 ultimostorepage.com
ניקולו מוריקוני (באיטלקית: Niccolò Moriconi; נולד ב-27 בינואר 1996), הידוע יותר בשם הבמה אולטימו (Ultimo), הוא זמר פופ איטלקי. בשנת 2018 זכה בפסטיבל סן רמו בקטגוריית הזמרים החדשים הטובים ביותר, ושנה לאחר מכן הגיע למקום השני בתחרות הראשית של הפסטיבל.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ניקולו מוריקוני נולד ברומא, בירת איטליה. בגיל שמונה החל ללמוד פסנתר, ובגיל 14 החל לכתוב שירים. בשנים אלו הוא התחיל להופיע במועדונים ברחבי רומא, יחד עם אמנים עצמאיים אחרים כדוגמת תומאסו פרדיסו, לימים סולן להקת האינדי פופ דג'ורנליסטי (אנ'), ופרנצ'סקו מוטה (אנ'). כמו כן, הוא ניסה להתקבל לתוכניות הכישרונות "אמיצ'י די מריה דה פיליפי" (אנ') ו"אקס פקטור" (אנ') באיטליה, ללא הצלחה.