stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרא ברתולומאו
קורות חיים > חייו הבוגרים

כשבשנת 1498 חברי הסיעה הקרויה "הזועמים" (Arrabiati) הסתערו על מנזר סן מרקו כדי לעצור את סבונרולה, ברתולומאו היה בין חמש מאות חסידיו שניסו להגן על בניין.
ברתולומאו קיבל קשה את דבר הדחתו ומותו על המוקד של סבונרולה. בשנת 1500 הוא הפסיק לצייר והחל מ -26 ביולי 1500 חי כנזיר חניך במנזר סן דומניקו בפראטו. ב-1501 הוכר כנזיר דומיניקני ועבר לחיות במנזר סן מרקו בפירנצה. חידש את פעילותו כאמן בשנת 1504, כשתחת השגחת אבי המנזר, סאנטה פאניני (Pagnini) התמנה לראש הסטודיו לאמנות של המקום, משרה אותה מילא פרא אנג'ליקו 50 שנה קודם לכן. באותה שנה החל לצייר את ה"חזון של ברנרד הקדוש" עבור קפלת משפחת ברנרדו ביאנקו בבדיה פיורנטינה. השלים את התמונה ב-1507. כעבור זמן קצר התיידד עם רפאל שביקר בפירנצה. הוא למד מרפאל את אמנות הפרספקטיבה ומיומנויות נוספות בצביעה ובטיפול בביגוד. השפעתו של רפאל בתחומים אלה ניכרת בציוריו שלאחר מכן. השניים נשארו ידידים וכשפרא ברתולומאו ביקר מאוחר יותר ברומא השאיר בידי רפאל שני ציורים בלתי גמורים שאותם השלים ידידו.
בתחילת 1508 עבר פרא ברתולומאו לוונציה כדי לצייר את "אלהים האב והקדושות מרים המגדלית וקתרינה מסיינה" לבקשת הדומיניקנים מכנסיית סן פייטרו מרטירה במוראנו, עבודה שהושפעה על ידי אמנות הצבעים הוונציאנית. כשהדומיניקנים לא שילמו לו, הוא לקח את הציור ללוקה, בה ניתן לצפות בו עד היום. באוקטובר 1509, עדיין בלוקה, חידש את הקשר עם הצייר אלברטינלי ושיתף איתו פעולה בשנים 1512-1509, בין השאר, ביצירת תמונת המזבח "המדונה והילד עם הקדושים" עבור קתדרלת לוקה. ב-26 בנובמבר 1510 פיירו סודריני הזמין אצלו קטע מזבח עבור אולם המועצה Sala del Consiglio של פירנצה. הוא נמצא כיום במוזיאון סן מרקו בפירנצה. כעבור שנתיים הוא סיים עוד קטע של מזבח עבור קתדרלת בזאנסון בצרפת.
בשנת 1513 נסע פרא ברתולומאו לרומא, וצייר שם את "פטרוס ופאולוס", ציור המוצג בימינו בפינקוטקה של הוותיקן. בשנים הבאות יצר את "הקדוש מרקוס האוונגליסט" שבארמון פיטי בפירנצה ואת הפרסקואים של המנזר הדומיניקני של פיאן די מוניונה, שכונה של פייזולה, מפרברי פירנצה. אחרי תמונה "חגיגת ונוס" עבור הדוכס אלפונסו ד'אסטה מפרארה, שממנה נשארו רק סקיצות, עבודתו האחרונה של פרא ברתולומאו הייתה הפרסקו Noli me tangere, הנמצא גם כן בפיאן די מוניונה.
פרא ברתולומאו הלך לעולמו בפירנצה בשנת 1517 בגיל 44. קיימת ההשערה שהוא מת ממלריה. לדברי וזארי  לקה במחלת חום קשה אחרי שאכל כמות גדולה של תאנים.
הביוגרפיה של פרא ברתולומאו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
סגנונו

בהתחלה ציוריו הושפעו על ידי עוזרו של רוסלי, פיירו די קוזימו,  על ידי צוותיהם של דומניקו גירלנדאיו ופיליפינו ליפי. אחרי התנזרותו מציור בשנים 1500–1503, נראה כי שינה את השקפתו ושאל מרפאל את ייצוג האור ואת האפקטים להצגת צורות בתנועה.
דמויותיו של פרא ברתולומאו קטנות ולבושות בדרך כלל. תכונות אלה משכו כלפיו ביקורת והוצגו כפגמים. על מנת להוכיח כי סגנונו אינו פועל יוצא של רצון לכוח, יצר הצייר את דמותו המפוארת של "הקדוש מרקוס האוונגליסט" (הנחשבת לאחת ממלאכות המחשבת שלו) ואת דמותו בעירום של סבסטיאן הקדוש. נטען כי האחרונה נראתה מבטאת כל כך חזק את ייסוריו ואת גסיסתו של הקדוש, עד שהיה צורך להסירה מן המקום שבו הוצגה בקפלה של מנזר
הקומפוזיציות של פרא ברתולומאו יוצאות דופן בכושר האמן לערבב בהן אור וצל, בעושרן ובעדינות צבעיהן ובהצגת הבגדים.
לדעת אנדרה שאסטל  שייך פרא ברתולומאו לקלאסיציזם מינורי שהתפתח בפירנצה אחרי עזיבתם של לאונרדו, רפאל ומיכלאנג'לו. בעיניו
שילב פרא ברתולומאו את מורשתו של פרוגי'נו, השפעתו של לאונרדו  וכמה היבטים של האמנות הוונציאנית בתוך אמנות אקדמית, רצינית מאוד, לפעמים אצילית, אבל מאויימת בשעמום, במיוחד כשהתערב שותפו, אלברטינלי. רישומיו התצטיינו בעדינותם
עם תלמידיו נמנו צ'קינו דל פראטה, גבריאל רוסטיצ'י, רידולפו גירלנדאיו (בנו של דומניקו גירלנדאיו) ופרא פאולו פיסטולזה. השפיע גם על אומנותם של אנדריאה דל סרטו ורפאלו.
סגנונו > מבחר יצירות

הנחתה של מרים - 1508 - שמן על קנווס, נהרס ב-1945 במוזיאון קייזר פרידריך בברלין
תהילת המדונה עם קדושים - 1512, יחד עם אלברטינלי, שמן על קנווס, בקתדרלת בזאנסון
השיחה הקדושה - 1512 - שמן על קנווס
ישו נתמך על ידי שני מלאכים - לערך 1514 - שמן על קנווס, בית וזארי, ארצו
סבסטיאן הקדוש -1515 - שמן על קנווס, האוסף אלאפר, פזנאס, צרפת
„הבשורה“, 1497, קתדרלת וולטרה
„המדונה עם הילד“, 1497, המוזיאונים הפדרליים אוסטריה
„דיוקנו של סבונרולה“, בסביבות 1498, מוזיאון סאן מרקו
„החתונה המיסטית של קתרינה הקדושה מסיינה“ 1511
„המדונה של הרחמים“, 1515, המוזיאון הלאומי של וילה גווינגי
מונוגרפיות על יצירתו

Fra Bartolommeo - Master Draughtsman of the Renaissance, Chris Fischer, Museum Boymans-Van Beuningen Rotterdam, 1990
Fra Bartolommeo - The Divine Renaissance, Albert J. Elen, Chris Fischer, Museum Boijmans Van Beuningen Rotterdam, 2016
לקריאה נוספת

Ian Chivers Oxford Dictionary of Art and Artists 4th edtion 1990
André Chastel - Cinquecento dans  L'Histoire illustrée de la peinture de l'art rupestre à l'art abstrait
1971  Fernand Hazan, Paris מהדורה שלישית (בתרגום לרומנית מאת סורין מרקולסקו, הוצאת   Editura Meridiane, București  1973 Istoria ilustrată a picturii ed a III-a  עמ' 112 )
הערות שוליים

↑  Hartt
↑  Ian Chilvers
↑  1911 Chisholm ע' 451
↑  Chisholm ע' 451
↑  A.Chastel 1973 עמ' 112
↑  Vasari Vite - Terza Parte
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604657305171  PLWABN: 9810665831605606  BNE: XX828910  BnF: cb12184654t (data)  CANTIC: a11111598  CiNii: DA09861893  GND: 118968580  ICCU: CFIV092345  ISNI: 0000 0001 0785 4437  KulturNav: 1d5297da-196e-4745-8d27-a05c0d7f453c  LCCN: n85042709  LNB: 000205268  NKC: jn20010525070  NLA: 35217032  NSK: 000394818  NTA: 088003094  RKD: 4795  SNAC: w6fj2m2g  SUDOC: 030431034  Trove: 869485  ULAN: 500115575  VcBA: 495/14402  VIAF: 89128949   WorldCat (עם VIAF): 89128949 
פרא ברתולומאו - חזון ברנאר מקלרבו עם בנדיקטוס מנורסיה ויוחנן כותב הבשורה
פרנסיסקו דה אויואה

נתיב המסע של פרנסיסקו דה אויואה ב-1539 מאקפולקו לאורך חופה המערבי של מקסיקו
פרנסיסקו דה אויואה (בספרדית: Francisco de Ulloa; מת ב-1540) היה מגלה ארצות ספרדי שחקר את החוף המערבי של מקסיקו של ימינו על פי מינוי של הרנאן קורטס. מייחסים לדוחות ממסעותיו לאורך חצי האי באחה קליפורניה השפעה על הנצחת הטעות הקרטוגרפית מהמאה ה-17 בדבר קיומו של האי קליפורניה.
מסעותיו

לא ידוע האם אויואה ליווה את קורטס במסעו הראשון לספרד החדשה. על פי התיאור של ברנל דיאס דל קאסטיו (Bernal Díaz del Castillo), הוא הגיע למקסיקו מאוחר יותר כשהעביר מכתבים לקורטס מאשתו. על פי חלק מההיסטוריונים המוקדמים היה לאויואה חלק חשוב בהכנעת הבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן באמצעות הכוח הימי.
ב-1539 יצא אויואה למסע שמומן מכיסו הפרטי של קורטס בשלוש ספינות קטנות, כשהוא מפליג מאקפולקו צפונה במטרה לחקור את האוקיינוס השקט, ולחפש את מצר אניאן (Estrecho de Anián) המיתולוגי שכביכול הוביל למפרץ סנט לורנס, תוך הוכחת קיומו של המעבר הצפון-מערבי. המשלחת הפליגה ב-8 ביוני צפונה לאורך החוף והגיעה למפרץ קליפורניה לאחר שישה שבועות. אויואה כינה את המפרץ "ים קורטס" (Mar de Cortés) לכבוד פטרונו. כאשר אחת מספינותיו, ה"סנטו תומאס" (Santo Tomás), אבדה בסופה עצר אויואה את המסע על מנת לתקן את שתי הספינות האחרות, ואז המשיך את מסעו ב-12 בספטמבר והגיע בסופו של דבר לראש המפרץ.
מכיוון שנכשל בגילוי מצר אניאן, פנה אויואה דרומה והפליג לאורך החוף המזרחי של חצי האי באחה קליפורניה ונחת במפרץ לה פאס. לאחר שהצטייד באספקה של עצים ומים הפליג אויואה דרומה עד הקצה של חצי האי. הוא סובב את הכף הדרומי תוך התגברות על קשיים רבים והפליג לאורך קו החוף צפונה לאורך החוף המערבי של האוקיינוס השקט.
ספינותיו הקטנות התקשו להתקדם משום שנתקלו ברוחות העזות ובים סוער, ובסופו של דבר הוא נאלץ לחזור לספרד החדשה. המשלחת הגיעה עד קו הרוחב 28° צפון, בסמוך לאי סדרוס (Isla de Cedros).
על אף שגילה חצי אי השתמשו בדוחות ממסעותיו על מנת לשרטט מפות המתארות את קליפורניה כאי. לדבריו של דיאס דל קאסטיו נרצח אויואה בדקירות סכין ב-1540. על פי דיווחים אחרים אבדו ספינותיו ה"סנטה אגואדה" (Santa Agueda) וה"טרינידד" (Trinidad) בלא עקבות במסע חזרה מבאחה קליפורניה.
פרנסיסקו דה אוסס

פרנסיסקו דה אוסס (בספרדית: Francisco de Hoces; מת ב-1526) היה ספן ספרדי, שהצטרף בשנת 1525 למשלחת לואאיסה (Expedición de García Jofre de Loaísa) אל איי התבלינים, כמפקד האונייה "סן לסמס" (San Lesmes).
בינואר 1526 הדפה סופה את "סן לסמס" דרומה, מן הפתח המזרחי של מצר מגלן אל קו רוחב 56° דרום, שם סבר צוות הספינה שהם רואים את קצה היבשה. המסקנה המקובלת מכך היא, שהאנשים ראו מים פתוחים לכיוון מערב הלאה מצוק יבשתי, שיכול היה להיות הקצה הדרום-מזרחי ביותר של ארץ האש (Cabo San Diego - כף סן דייגו) או של איסלה דה לוס אסטאדוס (Isla de los Estados, כף סן חואן - Cabo San Juan). בכל אחת מן האפשרויות, ראו כמשוער נתיב מים פתוחים, המקשר בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט דרומית לארץ האש, ומכאן שהקדימו את פרנסיס דרייק במסקנה לקיומו של נתיב מקשר כזה. זו הסיבה לכך שכמה היסטוריונים ספרדים, ארגנטינאים וצ'יליאנים טוענים, שמה שקרוי מעבר דרייק צריך להיקרא ים אוסס (Mar de Hoces).
אחרי שמשלחת לואאיסה הגיעה לבסוף אל האוקיינוס השקט דרך מצר מגלן, הפיצה עוד סופה את כל הצי ו"סן לסמס" נראתה בפעם האחרונה בסוף מאי 1526. אחריתה של "סן לסמס" הייתה נושא להשערות רבות, שהתבססו על אי-אילו עקבות אירופאים מן המאה ה-16, שנמצאו לאחר זמן במקומות שונים בסביבות האוקיינוס השקט. עדות אפשרית לכך שהספינה הגיעה אולי לאי חג המולד, לכל אחד מאיי הארכיפלג הפולינזי או אפילו לניו זילנד. בכל אחד ממקרים אלה מדובר על הנחיתה האירופאית הראשונה במשולש הפולינזי, אירוע המקדים את ההיסטוריה של אזור זה בכמה עשורים. הסופר האוסטרלי רוברט לנגדון (Robert Langdon) היה התומך הבולט ביותר בתאוריות אלה בספריו "The lost caravel" ו-"The lost caravel re-explored". לאחר מותו של רוברט לנגדון, שימשה התאוריה בסיס למותחן הקשר של גרג סקואן (Greg Scowen)‏, "The Spanish Helmet", שפרנסיסקו דה אוסס הוא בין הדמויות העיקריות בו.
לקריאה נוספת

Landín Carrasco, Amancio. España en el mar. Padrón de descubridores. Madrid: Editorial Naval ISBN 84-7341-078-5
Oyarzun, Javier. Expediciones españolas al Estrecho de Magallanes y Tierra de Fuego. Madrid: Ediciones Cultura Hispánica ISBN 84-7232-130-4.
Langdon, Robert. The lost caravel re-explored. Canberra: Brolga Press ISBN 0-9588309-1-6
Scowen, Greg. The Spanish Helmet. Whare Rama Books ISBN 978-1-4635-5848-2
פרופופול

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 2,6-diisopropylphenol
 שמות מסחריים בישראל
 Diprofol, Propofol
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C12H18O
 מסה מולרית:  178.271 g/mol
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  כבד
 זמן מחצית חיים:  30-60 דקות
 הפרשה:  כליות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  נכלל בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 מזהים
 קוד ATC:  N01AX10 
 מספר CAS:  2078-54-8
 PubChem:  4943
 ChemSpider:  4774
 
פרופופול (Propofol), היא תרופת הרדמה תוך-ורידית. התרופה משמשת להשראת הרדמה, לניתוחים קצרים, לטשטוש חולה בבדיקות פולשניות ולמניעת זיכרונות מההליך הרפואי. התרופה נמצאת בשימוש נפוץ ברפואה הווטרינרית. היא מאושרת לשימוש בלמעלה מ-50 מדינות. תרופה זו תפסה את מקומה של סודיום פנטוטל, שהשימוש בה רווח בשנות ה-80, משום שההתאוששות מפרופופול מהירה יותר וקלה יותר בהשוואה לפנטוטל. החומר שומני מאוד ומגיע כאמולסיה שמכילה חומר שומני וחלבון ביצה. למרות זאת, אין סכנה גדולה יותר של אלרגיה לפרופופול במטופלים עם אלרגיה לביצים.
תרופה זו נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
שימושים קליניים

פרופופול משמש להשראת הרדמה, והוא תופס את מקומה של התרופה סודיום פנטופל להתוויה זו. התרופה משמשת גם להרגעת מטופלים מונשמים שלא בניתוח, כמו חולים המאושפזים בטיפול נמרץ. בחולים במצב קריטי, פרופופול נמצאה יעילה יותר מלוראזפאם, הן ביעילות והן בעלות הכוללת. פרופופול משמשת גם לטשטוש בבדיקות פולשניות, כמו בהליכים אנדוסקופיים.
שימושים קליניים > הוצאה להורג

בית המשפט העליון של מיזורי התיר את השימוש בפרופופול בהוצאות להורג במדינה. עם זאת, ההוצאה הראשונה להורג על ידי פרופופול בוטלה כיוון שהאיחוד האירופאי איים להפסיק את ייבוא חומר ההרדמה אם ארצות הברית תשתמש בו בהוצאות להורג.
תופעות לוואי

אחת מתופעות הלוואי השכיחות ביותר של פרופופול היא כאב בהזרקה, במיוחד בוורידים צרים. ניתן למנוע זאת על ידי טיפול מקדים בלידוקאין, וכן על ידי הזרקת התרופה בקצב איטי ובווריד רחב.
תופעות לוואי נוספות שיכולות להופיע הן ירידה בלחץ הדם כתוצאה מהתרחבות כלי דם, דום נשימה ותופעות צרברו-וסקולריות. כיוון שזהו חומר מדכא נשימה, פרופופול גורם לעיתים קרובות לדום נשימה וכן ירידה בקצב הנשימה ובנפחי הריאה שונים.
הערות שוליים

↑  Ricardo Jorge Dinis-Oliveira, Metabolic Profiles of Propofol and Fospropofol: Clinical and Forensic Interpretative Aspects, ‏2018
↑  Propofol
↑  https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/26675952/
↑  AP, ארה"ב: רוצח יהודים ושחורים הוצא להורג, באתר ynet, 21 בנובמבר 2013
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צ'אקוואק

צ'אקוואק
צ'אקוואק (בפרסית: هواپیمای آموزشی-شناسایی چکاوک (בתרגום לעברית: מטוסי הדרכה - זיהוי צ'אקוואק), באנגלית: Chakavak) הוא מטוס אולטרה, המוגדר כמטוס אימון-סיור.
קליטת מטוסי "צ'אקוואק" בחיל הים האיראני

שלושה מטוסי אולטרה-קלים מתוצרת בית הצטרפו ב-3 בדצמבר 2019 לצי התעופה של חיל הים האיראני בעיר הנמל בדרום בנדר עבאס. מחיר הבנייה של מטוס זה הוא 195,000 אירו. המטוסים תוכננו ונבנו על ידי חברה מבוססת ידע.
המטוסים החדשים שכונו "צ'אקוואק" הצטרפו לצי של חיל הים בטקס שנערך בבנדר עבאס במקביל לשבוע הצי שהתקיים בבנדר עבאס בנוכחות מפקד חיל הים אדמירל חוסיין חנזאדי (אנ'). הצי האיראני חשף שבשנים האחרונות הצטייד בציוד צבאי חדש תוצרת בית לרגל יום הצי.
מפקד חיל הים של הרפובליקה האיסלאמית אמר בטקס: "בחיל הים היו סדרת מטוסים קלים בשנים הראשונות של המהפכה, שרבים מהם ננטשו לאחר המהפכה, אם הצורך הזה לא היה נענה, זה היה יוצר הרבה בעיות. כיום נוסף ציוד לחימה אלקטרונית לחיל הים, חלק מהלחימה האלקטרונית בחוף וחלק מהלוחמה האלקטרונית הימית. חנזאדי הוסיף: "הפוטנציאל למלחמה אלקטרונית יעבור מחוף לים ויפתח אזורים חדשים להתעמת עם האויב וליצירת הרתעה. אז הערך של פיקוח על לוחמה אלקטרונית הוא ערך אסטרטגי עבור חיל הים, ואנחנו מצפים לראות קפיצה משמעותית במרחב הזה".
נתונים טכניים שפורסמו

מטוס ה-"צ'אקוואק" מסוגל לטוס בגובה של 14,000 רגל מעל פני הים במשך כארבע וחצי שעות במהירות של 280 קמ"ש
למטוס הצ'אקוואק מנוע בודד. במטוס שני מושבים.
משקל המטוס 500 ק"ג במהלך הטיסה ו 750 ק"ג בזמן ההמראה.
גלריה

"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
"צ'אקווק"
ראו גם

חיל הים האיראני
הערות שוליים

↑  שלושה מטוסי צ'אקוואק סופחו לשדה התעופה נדאג'ה (פרסית) shabestan.ir/detail/News shabestan.ir/detail/News
↑  מטוסי סיור חדשים מתוצרת מקומית צ'אקוואק הועברו לחיל הים האיראני navyrecognition.com/index.php/news/defence-news/2019/december/7768-new-local-made-reconnaissance-aircraft-chakavak-were-delivered-to-iranian-navy
↑  שלושה מטוסי צ'אקוואק הצטרפו לחיל הים האיראני en.mehrnews.com/photo/153007/3-Chakavak-planes-join-Army-Navy
↑  שלושה מטוסים ביתיים-אולטרה-קלים מצטרפים לצי הים (צי-תעופה) של איראן tasnimnews.com/en/news/2019/12/03/2152394/3-homegrown-ultralight-aircraft-join-iran-navy-s-aviation-fleet
↑  צ'אקוואק globalsecurity.org/military/world/iran/chakavak
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסיסקו גוטרש

פרנסיסקו גוטרש (בפורטוגזית: Francisco Guterres; נולד ב-7 בספטמבר 1954), הידוע גם בכינוי לו-אולו (Lú-Olo) הוא פוליטיקאי מזרח-טימורי, שכיהן בשנים 2017–2022 כנשיא מזרח טימור.
ביוגרפיה

גוטרש נולד בעיירה אוסו (Ossu) שבמזרח טימור למשפחה ענייה. הוא רומי קתולי.
הוא היה פעיל בארגון הגרילה פרטילין, שפעל למען שחרור מזרח טימור משלטון אינדונזיה, שהשתלטה על מזרח טימור בשנת 1975. בשנת 2001 נבחר לנשיא הארגון. באותה שנה נבחר בבחירות הכלליות במזרח טימור לחבר באספה המכוננת של המדינה. ב-2002 נבחר להיות יושב ראש האספה, ולאחר קבלת עצמאות המדינה ב-2002 היה ליושב ראש הפרלמנט שלה וכיהן בתפקיד עד 2007. באותה שנה שב ונבחר לפרלמנט בבחירות הכלליות.
גוטרש התמודד על משרת הנשיא בבחירות לנשיאות במזרח טימור בשנים 2007, ו-2012, אך לא נבחר. בבחירות לנשיאות שנערכו במרץ 2017 ניצח לאחר שזכה ב-57.1 אחוזים מקולות הבוחרים. הוא נכנס לתפקידו ב-20 במאי 2017.
גורטש התמודד בבחירות 2022, והפסיד לנשיא לשעבר ז'וזה רמוס הורטה.
פרשת איקיוטק

פרשת איקיוטק היא פרשייה שהתפרסמה לראשונה בשנת 2013, בה חברת "איקיוטק" וחברות נוספות שקשורות אליה דרשו תשלום מאלפי אזרחים על שירותי תוכן משנים קודמות. לפרשה היבטים תקשורתיים, משפטיים, פליליים ופוליטיים, והיא נדונה גם בכנסת ובמשרד התקשורת. בשנת 2021 הוגש כתב אישום נגד מנכ"ל אקיוטק, בן אופק.
רקע לפרשה

אקיוטק היא חברה בבעלות איש העסקים בן אופק. אופק, שנקרא בעבר יניב בן שושן, נעצר בסוף שנת 2000 בחשד שהטמין מטען דמה בסניף בנק לאחר שחשבונו שם הוגבל. בבעלותו גם חברות נוספות. חברת במרום הפקות 2004 היא חברה שנוסדה בשנת 2004 ומציגה את עצמה באתר החברה כמספקת שירותי מבחן בד (אודישן). החברה התחייבה לספק שירות של הזמנות למבחני בד במסרונים וכן שירותים שונים להכנה ולהצגה, כגון צילומי תמונות וקורס איפור.
בשנת 2007, בעקבות דיווחים של אזרחים על חיוב קטינים בגין שירותי תוכן סלולריים, חיוב על שירות בתשלום שלא בידיעתם וללא תעריפים ברורים, פרסם משרד התקשורת הנחיות כך שכל הרשמה לשירות תוכן תהיה ברורה, לרבות הצגת המחיר, וכן אישר הרשמת קטינים בתנאי שהמחיר יוצג באופן ברור וההרשמה תאומת על ידי קוד. עד שנת 2011 חברות תוכן דיגיטלי יכלו לצרף לקוחות לתוכניותיהן על סמך אישור התקנון בדף הפרסום שכלל את מחיר השירות, אימות הטלפון באמצעות קוד, וכך לגבות כספים ישירות מחשבון הסלולר.
בספטמבר 2011 פרסם משרד התקשורת תקנות לפיהן חויבו חברות הסלולר לשלוח לכל לקוחותיהם טופס שבו יכול הלקוח לבחור אילו שירותים סלולריים לחסום ואילו שירותים להשאיר פתוחים. מספריהם של לקוחות נחסמו לקבלת שירותי תוכן בתשלום, אלא אם חתמו על הטופס. האפשרות של לקוח לחסום עצמו הייתה קיימת תמיד, אלא שעתה, ברירת המחדל הייתה שהלקוח חסום לשירות, ונדרשה חתימה אקטיבית כדי לפתוח את השירות. יתר הנחיות הרישום נותרו כפי שהיו בעבר.
מהלך הפרשה > פתיחת הליכי הגבייה נגד חייבי איקיוטק

במאי 2013, לאחר ארבע שנים שבהן התנהלה תובענה ייצוגית, קיבלה חברת איקיוטק פסק דין לטובתה, אשר קבע כי הלקוחות שנרשמו לשירותיה, לרבות קטינים, נרשמו באופן תקין וחוקי, בהתאם להנחיות משרד התקשורת באותה עת. בית המשפט איפשר לאיקיוטק להגיש תביעות חוב כנגד מי שלא שילמו בעבור שירותי התוכן של החברה. מסע הגבייה גרר מחאה אלימה במסגרתה הוצאו צווי הרחקה לראשי קבוצת המאבק, וכן גרר דיון ציבורי נרחב בו הדעות נחלקו בין המצדדים בזכותה של החברה לגבות חובות המגיעים לה ע"פ דין, לבין המצדדים בחייבים שהופתעו לגלות על החוב שתפח עם השנים בשל הדיון במסגרת התביעה הייצוגית שבה זכתה איקיוטק.
החברה פתחה בהליכי גביה רבים (בעזרתם של עורכי דין) נגד אנשים שונים עבור אי תשלום על שירותים. במקרים רבים האנשים שילמו. אולם במקרים רבים אחרים אנשים התלוננו על כך שהתשלומים שנגבו מהם היו מוגזמים או אף שגויים.
מהלך הפרשה > פרסום בתקשורת ודיונים בממשלה ובכנסת

הפרשה פורסמה לראשונה בתחקיר של גלי צה"ל באוגוסט 2013. פרסום הפרשה גרם למשרדי עורכי דין נוספים להצטרף למסע הגבייה שהניב לפי ההערכות מיליוני שקלים. הפרשה זכתה להתייחסות ציבורית של חבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד, בועז טופורובסקי, לראשונה בנובמבר 2013, כאשר הוא פנה לשרת המשפטים ציפי לבני ודרש "להקפיא את הליכי ההוצאה לפועל של איקיוטק". בתגובה לכך טענה חברת "איקיוטק" כי מעורבותו בפרשה נגועה בניגוד עניינים מכיוון שלאשתו, שלי הרמן, יש חוב של עשרות אלפי שקלים לחברה.
משרד התקשורת מסר שאין בסמכותו לטפל בתלונות הצרכנים על איקיוטק, היות שאיקיוטק גובה חובות בגין שירותי תוכן אינטרנטיים, אך שר התקשורת גלעד ארדן פנה למפכ"ל המשטרה בבקשה לחקור את הפרשה. משרד התקשורת פרסם נייר עמדה לציבור שבו נאמר כי רק חברת הסלולר רשאית לגבות תשלום על שירותי תוכן שסופקו באמצעות מכשירי הסלולר, אך כאמור ממילא איקיוטק גבתה כספים בעבור שירותי תוכן אינטרנטיים והנחיית משרד התקשורת התבררה כהודעה שאין בה דבר.
הפרשה נדונה בוועדת הכלכלה של הכנסת בימים האחרונים של 2013. נציגי איקיוטק טענו כי החברה פועלת על פי חוק, בהתאם להנחיות הרגולטור ובהתאם לפסק דין במסגרתו נקבע כי הרשמות החייבים לשירותי התוכן הן הרשמות תקינות, בהן המחיר הוצג באופן ברור, ועל כן על החייבים לשלם את חובם. בסיום הדיון סוכם כי "משרדי הממשלה הנוגעים בדבר יקיימו דיון משותף ויפרסמו הנחיות לציבור כיצד לנהוג". בסופו של דבר הונחה הציבור לבדוק את מכתבי הדרישה באופן יסודי ואם ישנו חוב - לשלמו.
מהלך הפרשה > סבב שני של מכתבי חוב והתגובה הציבורית

סבב נוסף של מכתבי חוב שוגר בפברואר 2014. בעקבות זאת המועצה הישראלית לצרכנות פרסמה הודעות לציבור בנושא, שבה היא ממליצה לא לשלם את החוב הנדרש (אך כן להשיב למכתבים), לדרוש מהפונים מסמכים המוכיחים התקשרות עם החברה בעבר, וחולקת על אמינות הוכחות ההתקשרות שהחברה הציגה. בספטמבר 2014 שודרה סדרת כתבות בתוכנית צינור לילה בערוץ 10. בעקבות שידור הסדרה הגיש מנכ"ל איקיוטק תביעה נגד ערוץ 10 וכן נגד מנחה התוכנית גיא לרר באופן אישי בסכום של שלושה מיליון שקלים בגין הוצאת לשון הרע. בית המשפט דחה את התביעה באוקטובר 2015 לאחר שלא הופקדו ערבויות עבורה. ביוני 2022 נסגרה התביעה ואופק נדרש לשלם ללרר ולמערכת הצינור כשבעים וחמישה אלף שקלים עבור הוצאות בית משפט.
מהלך הפרשה > הטיפול הממסדי

בפברואר 2014, בעקבות תלונות צרכנים, נחקר במשטרה מנכ"ל איקיוטק בן אופק (נקרא במקור יניב בן שושן). בתום חודשי חקירה ארוכים המשטרה סגרה את התיק בחוסר אשמה.
באפריל 2014 החלה ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין בישראל לחקור גם היא את הפרשה. בגיליון ינואר 2016 של ועדת האתיקה פרסמה לשכת עורכי הדין את מסקנתה. היא לא התייחסה לפעולות של חברת איקיוטק בגיוס הלקוחות אלא רק לגביית הכספים על ידי עורכי הדין. הלשכה הגיעה למסקנה שגביית החובות הייתה לגיטימית וחוקית. במסגרת הדיונים הוועדה אף החליטה לסגור את כל התלונות שהוגשו נגד עורכי דין במסגרת הפרשה.
במאי 2014 נערך דיון בכנסת בוועדה לענייני ביקורת המדינה בראשות חבר הכנסת אמנון כהן בנושא, וסוכם בסוף הדיון כי "יש לרכז את ראשי כל הגורמים הרשמיים הרלוונטיים כדי לנסות ולפתור את הבעיה בפועל". לאחר דיונים רבים, הוחלט כי החברה פעלה כחוק, אך הומלץ לשנות את החוק כך שהליכי גבייה כנגד חייבים יעשו קודם באמצעות מכתב התראה מטעם החברה ללא חיוב בשכ"ט עו"ד. המלצה זו התגבשה לימים במה שכונה "חוק איקיוטק", אשר אושר ביוני 2016 על ידי הכנסת ה-20 וקבע קנס של עד 22,000 ₪ לחברה שלא תשלח הודעת חוב תוך 4 חודשים ממועד היווצרות החוב.
מהלך הפרשה > בבית המשפט

תובענה ייצוגית נגד חברות התקשורת פרטנר, סלקום, פלאפון והוט מובייל וכן חברת איקיוטק בבית המשפט המחוזי בתל אביב בסך 300 מיליון שקלים, הוגשה בידי המועצה הישראלית לצרכנות ביולי 2014. בכתב התביעה נטען שחברת "איקיוטק" דורשת כספים שלא בצדק ועליה לפצות חייבים על ניסיונות הגבייה. בינואר 2017, לאחר דיונים רבים, המליץ בית המשפט המחוזי למועצה לצרכנות לשקול את מחיקת התביעה. במסגרת הדיון התברר כי בכירים במועצה לצרכנות הגישו את התביעה משיקולים זרים, בין היתר בשל היותם חייבים כספים לחברה.
ב-2016 הורשע בן אופק בגין אי-הגשת דו"חות מס הכנסה עבור 8 חברות שניהל וכן אי-הגשת דו"חות אישיים, ונגזרו עליו 6 חודשי עבודות שירות וקנס. באוגוסט 2017 הודיעה פרקליטות מחוז ת"א כי היא ממליצה על הגשת כתבי אישום כנגד ראשי חברת איקיוטק ובהם אופק, בגין קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות וקשירת קשר לביצוע פשע, בכפוף לשימוע.
בפברואר 2021 הוגש כתב אישום נגד בן אופק. אופק הואשם בביצוע עבירות של קבלת דבר במרמה וניסיון לקבלת דבר במרמה. בפברואר 2024 הודיעה פרקליטות מחוז ת"א על חזרה מהאישום כנגד בן אופק וחברת אקיוטק דיגיטל וויזן, שתי הנאשמות בפרשה, וביתה משפט ביטל את כתב האישום, זאת בעקבות הסדר מותנה עם אופק, שבמסגרתו שילם 20 אלף ש"ח למדינה ופיצוי של 25 אלף ש"ח למתלוננים. אופק התחייב לא להמשיך בתביעות חוב, והודה שבאתר שלו היו מצגים כוזבים.
בעקבות הפרשה

חבר הכנסת בועז טופורובסקי (יש עתיד) הציע הצעת חוק בשיתוף עם המועצה הישראלית לצרכנות במרץ 2014, שנועדה להגביל את הגבייה המסיבית של חובות מצרכנים על ידי גופים שונים, וקביעת כללים לגביית החובות ומתן המידע לצרכן בעת בקשת תשלום החוב.
משרד התקשורת קנס את חברות הסלולר פלאפון, סלקום, פרטנר והוט מובייל במאי 2014 בקנסות מצטברים של כ-2.2 מיליון ש"ח, משום שלא הודיעו למנויים באמצעות מסרונים, בזמן הרישום לשירותי תוכן, אודות פרטי השירות., בד בבד עלו טענות כי משרד התקשורת למעשה לא חושף את מלוא הנתונים
אושר סופית בכנסת חוק איקיוטק של חבר הכנסת יואל חסון (המחנה הציוני) - הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 46). על פי התיקון, עוסק הטוען כי לצרכן יש חוב כלפיו, חייב לשלוח אליו הודעת חוב בתוך ארבעה חודשים מהמועד בו היה אמור לשלם את החוב. הודעת החוב תכלול את הפרטים המהותיים הנוגעים לחוב, והעוסק ישלח אותה לצרכן בעצמו, ולא על ידי אחר, במסמך נפרד. בנוסף, אם ביקש זאת הצרכן, עוסק מחויב לשלוח תיעוד המאשר את קיומה של העסקה שלגביה נשלחה אליו הודעת החוב, בתוך 14 ימים מיום הבקשה. העוסק לא יוכל לנקוט הליכי גבייה כלפי הצרכן או לחייב אותו בהוצאות גביית החוב כל עוד לא עברו 14 ימים מיום ששלח לצרכן את ההודעה על קיום החוב. אם העוסק פנה להליך משפטי או להוצאה לפועל מבלי שניתנה לצרכן התראה מראש – העוסק יישא בכל הוצאות ההליך, כולל הוצאות המשפט, גם אם החוב היה מוצדק.