stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהאן גיאורג האמאן
ביבליוגרפיה חלקית > בתרגום לאנגלית

Hamann's works, including those unpublished in his lifetime, are reprinted in the collection edited by Josef Nadler: Hamann, Johann Georg. Sämtliche Werken, edited by Josef Nadler. 6 volumes. Vienna: Verlag Herder, 1949–1957). This was reprinted recently by Brockhaus in Wuppertal, 1999.
Citations from this source, in conformity with common practice for Hamann references, are given above as: N II, 13:10. This means “Nadler's edition, volume two, page thirteen, line ten.” This same mode of reference also applies to the translations in Gwen Griffith Dickson (see below), wherein the pages are laid out in as close an approximation as possible to Nadler's edition.
Hamann, Johann Georg. Briefwechsel, edited by Walther Ziesemer and Arthur Henkel (from volume 4 on, edited by Henkel alone). 8 volumes. Wiesbaden/ Frankfurt: Insel Verlag, 1955–1975.
Citations from this source are given as: ZH 4 etc. as above.
All translations from Hamann's works and letters in the above article are from Gwen Griffith Dickson (see below) except for the translation from the letter to Kraus, which is cited in the translation by Garrett Green, in Schmidt, James (ed.). What is Enlightenment? Eighteenth-Century Answers and Twentieth-Century Questions. Berkeley and Los Angeles: University of California Press, 1996
לקריאה נוספת

שמואל הוגו ברגמן, תולדות הפילוסופיה החדשה: מתקופת ההשכלה עד עמנואל קאנט, מוסד ביאליק, עמודים 38–45.
ישעיה ברלין, נגד הזרם: מסות בהיסטוריה של האידיאות (תרגם מאנגלית: אהרן אמיר; ערך והוסיף ביבליוגרפיה: הנרי הארדי; הקדים מבוא: רוג’ר האוזהר), תל אביב: עם עובד, תשמ"ו 1986.
זאב לוי, היהדות בתמונת־עולמם של האמאן, הרדר וגיתה, מוסד ביאליק, 1994.
הערות שוליים

↑  ישעיה ברלין, נגד הזרם: מסות בהיסטוריה של האידיאות
↑  Bayer, Oswald. A Contemporary in Dissent: Johann Georg Hamann as a Radical Enlightener. Roy A. Harrisville & Mark C. Mattes, trans. Grand Rapids: Eerdmans, 2010.
↑  https://en.wikisource.org/wiki/The_American_Cyclopædia_(1879)/Hamann,_Johann_Georg
↑  יוהאן גיאורג האמאן, זיכרונות סוקרטיים: חלק א' (מגרמנית: יפתח הלרמן־כרמל), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך י"א, 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262348805171  PLWABN: 9810690107205606  BIBSYS: 90203429  BNC: 000557878  BNE: XX1181502  BnF: cb12359677d (data)  CANTIC: a10440513  CiNii: DA02472758  GND: 11854523X  ICCU: CFIV020127  ISNI: 0000 0001 2102 1204  LCCN: n78093468  LNB: 000004069  NDL: 00649191  NKC: jn20011211105  NLA: 35165184  NLG: 191111  NLK: KAC2018O3471  NSK: 000219579  NTA: 068851154  RERO: 02-A003343630  SELIBR: 209575  SNAC: w6d526n1  SUDOC: 032597355  Trove: 848423  ULAN: 500319099  VcBA: 495/100309  VIAF: 69006033   WorldCat (עם VIAF): 69006033 
קברו של האמאן בבית הקברות בעיר מינסטר.
דיוקן של האמאן
הורטיוס

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 65 לפנה״ס ונוסה, הרפובליקה הרומית 
 פטירה:  27 בנובמבר 8 לפנה״ס (בגיל 56) רומא, האימפריה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 מקום קבורה:  רומא 
 אירועים משמעותיים:  פרוסקריפציות (43 לפני הספירה) 
 שפות היצירה:  לטינית 
 יצירות בולטות:  על אמנות הפיוט, שירים (הורטיוס), Epistulae, Carmen saeculare, Satires, Epodes 
 
קווינטוס הורטיוס פלקוס (בלטינית: Quintus Horatius Flaccus; בעברית מקובל גם לכתוב הורציוס; 8 בדצמבר 65 לפנה"ס – 27 בנובמבר 8 לפנה"ס) היה משורר רומי מפורסם.
תולדות חייו

הורטיוס נולד בשנת 65 לפנה"ס בוונוסיה (כיום ונוסה שבאיטליה) והיה בנו של עבד משוחרר אמיד. אביו דאג לחינוכו וליווה אותו לרומא, שם למד את תורת הנאום, ואחר כך לאתונה, שבה למד יוונית ופילוסופיה. ככל הנראה שליחתו מעיר מולדתו נועדה להציל אותו מהשמצות, שכן להיות בן עבד לשעבר נחשב בזוי בחברה הרומאית, ולכן הורטיוס ואביו היו מטרה ללגלוגים חוזרים ונשנים. הורטיוס היה אסיר תודה לאביו על כך והתייחס אליו בהערצה רבה.
אחרי רצח יוליוס קיסר בשנת 44 לפנה"ס, הורטיוס, שהתרשם מהגעתם של מרקוס יוניוס ברוטוס וגאיוס קסיוס לונגינוס לאתונה, הצטרף לצבאם ולחם כטריבון צבאי בקרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס כנגד אוקטביאנוס ומרקוס אנטוניוס. כוחותיהם של ברוטוס וקסיוס הובסו בקרב אך הורטיוס הצליח להימלט על נפשו ולימים סיפר שזרק את מגינו ונמלט משדה הקרב.
לאחר שהוכרזה חנינה לאלה שלחמו נגד אוקטביאנוס, חזר הורטיוס לרומא ומצא שרכושו הולאם וחולק לחיילי הצבא המשוחררים וכך הוא הוכרח לקנות לעצמו משרה של מזכיר במשרדי הקוואיסטורים, דבר שאפשר לו להתמסר לשירה. הורטיוס השתייך לחוגים הספרותיים ברומא שעליהם נמנה המשורר ורגיליוס. ורגיליוס הפגיש את הורטיוס עם גאיוס קילניוס מאיקנס, שהיה ידידו ואיש סודו של אוקטביאנוס. מאיקנס הפך לידידו ולפטרונו של הורטיוס והעמיד לרשותו חווילה בסאביניום, לא הרחק מרומא. הורטיוס, ורגיליוס ומאיקנס נעשו ידידים, וידידותם נמשכה עד מותם. אוקטביאנוס ביקש למנות את הורטיוס למזכירו, אך הורטיוס העדיף להמשיך ולעסוק בשירתו.
יצירותיו

בשנת 41 לפנה"ס, הקיסר אוקטביאנוס העניק חנינה להורטיוס. הורטיוס חזר מן הגלות לרומי, וגילה שאביו נפטר ורכושו הוחרם. הורטיוס נאלץ להתחיל לעבוד כמזכירו של גובה-מיסים. בתקופה זו הוא החל בכתיבת שירה. שירתו הסיבה את תשומת לבם של לוקיוס ואריוס רופוס, ושל פובליוס ורגיליוס מארו, שני משוררים בעלי שם בעולם הספרות הרומי. דרכם, הורטיוס התוודע למאיקנס שהיה עוזרו ויועצו של אוגוסטוס, ופטרון ספרות ידוע. בשנת 38 לפנה"ס צירף אותו מאיקנס לחוגו הספרותי, דבר ששחרר את הורטיוס מדאגות כלכליות. בהמשך, מאיקנס אף הציג אותו בפני אוגוסטוס.
יצירותיו > האפודות (Epodi)

בשנת 31 לפנה"ס פרסם הורטיוס 17 שירים שכונו "אפודות" בשל המבנה המיוחד שלהן: שורה ארוכה, ולאחריה – שורה קצרה. הורטיוס כינה את האפודות בשם "יאמבים" (Iambi). בכתיבת האפודות הושפע הורטיוס מסגנונו הלעגני של המשורר היווני הקדום ארכילוכוס מפארוס, שחי במאה השביעית לפנה"ס. האפודות עסקו בנושאים מגוונים, מסיפורי אהבה ועד למלחמות-האזרחים בתקופתו.
יצירותיו > הסאטירות (Saturae)

עשר הסאטירות הראשונות התפרסמו בספר בשנת 35 לפנה"ס, ושמונה נוספות יצאו בשנת 30 לפנה"ס. הורטיוס כינה את הסאטירות שלו בשם "שיחות" (Sermones). את הסאטירות חיבר הורטיוס בהשראתו של לוקיליוס, מחבר סאטירות רומי שחי במאה ה-2 לפנה"ס. בניגוד לסאטירה של לוקיליוס הורטיוס לא עסק בסאטירה שלו בפוליטיקה, אלא שם ללעג בעיות שרווחו בחברה בזמנו, כגון: רדיפת-בצע, קמצנות, שחיתות ועוד.
בשנת 35 לפנה"ס הורטיוס הקדיש את ספר הסאטירות הראשון שלו למאיקנס, ובתור הכרת תודה העניק לו מאיקנס אחוזה קטנה, שמיקומה 25 מיל צפונית לרומא (אחוזה זו מוזכרת רבות ביצירותיו). מנקודה זו והלאה הורטיוס חילק את זמנו בין האחוזה לבין רומא. בנוסף, ייתכן שנכח בקרב אקטיום בשנת 31 לפנה"ס.
יצירותיו > השירים / האוֹדות (Carmina / Odae)

שלושת ספרי השירה הראשונים שפורסמו סביב שנת 23 לפנה"ס הם שהביאו להורטיוס את תהילתו כמשורר. בספר הראשון הורטיוס מקדיש את שלושת השירים הראשונים למאיקנס, לאוגוסטוס ולוורגיליוס. השירים הם בעלי איזון – הורטיוס משתמש בחוש מידה ומאזן בין עצב ושמחה. השיר האחרון בספר השלישי הוא צוואתו, שבה חוזה הורטיוס לעצמו תהילת נצח. ספר השירים הרביעי: נכתב בין השנים 13-17 לפנה"ס. בתוכו מופיעים שירי אהבה, שירי-תהילה לאוגוסטוס, ושירי-תהילה לרגל ניצחונם של בניו המאומצים של אוגוסטוס: טיבריוס ודרוסוס, על הווינדליקים. ניצחון זה הרחיב את גבולות האימפריה הרומית עד לגדות נהר הדנובה.
יצירותיו > האיגרות (Epistulae)

לאחר פרסום ספרי השירה שב הורטיוס לכתוב "שיחות" (sermones), שבהמשך קיבלו את השם "איגרות" (Epistulae). ספר האיגרות הראשון פורסם בשנת 20 לפנה"ס לערך, והספר השני פורסם בין השנים 13-17 לפנה"ס. כתיבה זו של שירה במגוון נושאים, בצורה של איגרות לאישים ידועים, הייתה חדשנית. הספר הראשון הוקדש למאיקנס. הוא עוסק בהנהגה נכונה ובספרות. הספר השני כולל שלוש איגרות. הראשונה, לאגוסטוס, דנה במצב השירה הרומית. הורטיוס טוען באיגרת כי לדרמה אין סיכוי לשגשג, ושעל כן, על אגוסטוס לתמוך בשירה. האיגרת השנייה מופנית ליוליוס פלורוס (Iulius Floras), ובה הורטיוס מנסה להרחיקו מהשירה כיוון שהיא רוויה בכזב ובצביעות. האיגרת השלישית ידוע בשם האיגרת אל הפיסונים (Epistula Ad Pisones), וכן בשם "(על) אמנות הפיוט" (ארס פואטיקה). איגרת זו מופנית אל פיסו (piso) ואל שני בניו. היא נחשבת למסמך החשוב ביותר של ביקורת הספרות בעת העתיקה, והשפיעה רבות על התפתחות ביקורת הספרות האירופית. ביטויים, פתגמים ומונחים ששאולים ממנה משמשים עד היום בביקורת הספרות האירופית. דוגמה לדבר: "אף הומרוס הטוב לפעמים מתנמנם".
יצירותיו > שיר היובל (Carmen Saeculare)

בשנת 44 לפנה"ס, לאחר רצח יוליוס קיסר, הופיע בשמים כוכב שביט. החוזים במזלות פרשו זאת כאות המבשר על תחילתה של המאה החדשה. עקב המצב ששרר אז במדינה נדחו החגיגות. בשנת 17 לפנה"ס, לאחר שהבטיח אוגוסטוס את הגבולות, הוא ערך את "חגיגות-המאה". חגיגות אלו נערכו בעבר בשנים 249, ו-146 לפנה"ס. הן סימלו את סופה של המאה, ואת תחילתה של מאה חדשה, שכולם קיוו שתהיה טובה מהמאה שלפניה. אוגוסטוס הטיל על הורטיוס לכתוב המנון לאומי לרגל החגיגה. ההמנון שכתב הורטיוס פונה אל האלים בבקשה שיעתירו חסד על רומא, ומהלל את אוגוסטוס. כתיבת המנון זה גרמה לכך שהורטיוס הוכר כמשוררה הלאומי של רומא (Romanae Fidicen Lyrae).
הורטיוס וורגיליוס נחשבים לגדולי המשוררים הרומים. בין יצירותיו של הורטיוס נכללים שני ספרי סאטירה שהוא כינה בשם "דברי מוסר", אך למעשה הם דברים הנאמרים בלשון שיחתם של אנשי רומא של תקופתו: נואמים, פילוסופים, מדינאים, אנשי עסקים, וגם עבדים, פרוצות והולכי בטל פטפטנים. הורטיוס עצמו מעיד על כך: "אין לכנות בשם משורר מי שכותב כמוני, שירה בנוסח פרוזה". אוגוסטוס קיסר הכריז על שירתו של הורטיוס כ"שירה נצחית".
רבות מאמרותיו של הורטיוס נשארו בשימוש עד ימינו: "טוב ומכובד לאדם למות בעד ארצו", "קרפה דיים" ("חיה את הרגע" [מילולית: את היום]) ו"העז לדעת".
היהודים אצל הורטיוס

בשירתו של הורטיוס ישנן 4 התייחסויות ברורות ליהודים. לדעת ההיסטוריון מנחם שטרן, הדבר מעיד על השפעתם של היהודים על החברה הרומאית בתקופת אוגוסטוס.
היהודים היו ככל הנראה קבוצה אתנית מפורסמת מספיק ברומא של אותה התקופה, כך שאפשר היה להתבדח עליה מתוך ביטחון שהקהל מכיר אותה כקבוצה מובחנת בפני עצמה. ייתכן ותהלוכת הניצחון של גאיוס סוסיוס בשנת 34 לפנה"ס, בה חגג את כיבוש ירושלים בשנת 37 לפנה"ס, היא זו שהעלתה את היהודים לתודעת הקהל הרומאי, בדיוק בתקופה שבה כתב ופרסם הורטיוס את ספר הסאטירות הראשון שלו. בספר זה, שיצא לאור כנראה בשנת 35 לפנה"ס או זמן קצר לאחר מכן, נמצאת ההתייחסות הראשונה אל יהודים ויהדות בספרות הקומית-הסאטירית. שלוש מתוך ארבע ההתייחסויות נמצאות בספר הסאטירות הראשון הזה, וכל אחת מהן חותמת את היצירה שבה היא מופיעה, בבחינת בדיחה אחרונה שאמור להיות לה רושם רב. מיקומן של הבדיחות הללו מלמד על כך שהורטיוס ייחס להן אפקטיביות רבה, והוא אף בחר לסיים 3 מתוך 10 הסאטירות שבספר הראשון בהתייחסות אל יהודים.
בספר הסאטירות הראשון, בסוף הסאטירה הרביעית, מציין הורטיוס את חולשתו לכתיבת סאטירות ומזהיר את יריבו שאם לא יסכים לקבלה, "יגיע להק גדול של כותבי שירה" להיות לו לעזר: "ואותך אז נכריח, כמו שעושים היהודים, לצעוד ולחבור לקהלנו". לדעת חוקרים רבים, השורה האחרונה מתייחסת לפעילות מיסיונרית יהודית נמרצת ברומא.
בסאטירה החמישית הוא מלגלג על תמימות האמונה היהודית, שכבר הפכה ידועה, כשהוא מצהיר: "לזאת יאמין נא אַפֶּלָא היהודי, לא אני".
בסאטירה התשיעית מראה הורטיוס ידיעה על ברית המילה והשבת. בעודו עסוק בשיחה עם אדם טרחן ופטפטן, הוא פוגש בחברו המשורר אריסטיוס פוסקוס ומנסה לרמוז לו שיציל אותו, אך ללא הועיל, החבר משים עצמו כלא מבין: "בשחוק בן בליעל הוא מתעלם". הורטיוס רותח מזעם אך מנסה שוב: "הן רצונך לשוחח עמי ביחידות, כך אמרת". החבר הבדחן משיב לו כי כך אמנם בכוונתו לעשות, אך במועד אחר: "כי היום השבת השלושים. הרצית שנזלזל ברגשות יהודים נימולים?'". החבר המשורר בסיפור של הורטיוס הצהיר שמאחר שזה יום שבת, הוא לא יכול להעליב את היהודים בשיחה על עסקים.
אולם אין בסיפור הזה נימה שלילית. היהודים מתאפיינים בשמירת שבת ובמילה והחבר פשוט מנצל את העובדה הזו. לרוב מפרשים את הביטוי "השבת השלושים" לא כשבת רגילה אלא כראש חודש, שנחשב ביהדות למעין חג. על פי הסבר אחר מדובר על השבת ה-30 מתחילת השנה. אולם ייתכן גם שלא היה חג יהודי כזה והחבר הבדחן המציא אותו באותו הרגע כדי להראות את "אדיקותו" ו"בקיאותו" ברזי הדת שאינו רוצה להעליבה.
בחיבורו "האיגרות", דן הורטיוס בצורותיו השונות של העושר - בכך שישנם כאלה שאין בעיניהם שום חשיבות למה שאחרים מעריכים מאוד, ומזכיר את "עושר תמרי חורש הורדוס הרוחיים".
תרגומי יצירותיו לעברית

הוראטיוס, האיגרות, אמנות הפיוט, תרגמה מרומית והוסיפה מבוא, הערות ומפתחות: רחל בירנבאום, ירושלים: מוסד ביאליק תשע"ה (2014).
הוראטיוס הסטירות, תרגמה מרומית והוסיפה מבוא, הערות ומפתחות רחל בירנבאום, מוסד ביאליק, תשע"ב.
על אמנות הפיוט. תרגום, הערות ומבוא: יורם ברונובסקי. הוצאת ספרית פועלים והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1983. 53 עמ'.
האיגרת אל הפיסונים (על אמנות הפיוט). תרגם: נתן שפיגל. בתוך: נתן שפיגל. הוראטיוס - האיש ויצירתו. ירושלים, מאגנס, תשמ"ד. עמ' 179–209.
מבחר מאמרות מיצירותיו של הוראטיוס. שם, עמ' 210–224.
אמנות הפיוט, תרגום הערות ומבוא: דבורה גילולה. הוצאת מאגנס. 2004.
השירים (האודות). תרגמה מרומית והוסיפה מבואות, הערות ומפתחות רחל בירנבאום. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"ח-1998. 535 עמ'.
הורטיוס, מבחר שירים (ארכיון), תרגם מלטינית שמעון בוזגלו.
מבחר שירה / הוראטיוס תרגם יהושע פרידמן פרויקט בן-יהודה
ארס פואטיקה. תרגום: יואב גלבוע. איורים: אודליה שמעוני. הוצאת קתרזיס, 2024. 52 עמ'.
ראו גם

שירים (הורטיוס)
לקריאה נוספת

נתן שפיגל. הוראטיוס - האיש ויצירתו. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס האוניברסיטה העברית בירושלים (1978) בע"מ, תשמ"ד.
מנחם שטרן – Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I: XLV. Horace, pp. 321-327
הערות שוליים

↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו (ירושלים: מאגנס, תשמ"ד) עמ' 26
1 2  רחל בירנבאום, הוראטיוס: שירים (האודות) (ירושלים: מוסד ביאליק, 1998) עמ' 3
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו עמ' 29
↑  רחל בירנבאום, הוראטיוס: שירים (האודות) עמ' 3
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו עמ' 39
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו עמ' 41
1 2  רחל בירנבאום, הוראטיוס: שירים (האודות) עמ' 3
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו, עמ' 42
↑  רחל בירנבאום, הוראטיוס: שירים (האודות) עמ' 8
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו, עמ' 30
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו, עמ' 111
↑  רחל בירנבאום, הוראטיוס: שירים (האודות) עמ' 8-9
↑  טור 359 Bonus dormitat Homerus
↑  נתן שפיגל, הוראטיוס: האיש ויצירתו עמ' 133-135
1 2  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I: XLV. Horace, p. 321
↑  דבורה גילולה, הלצות על יהודים בספרות הרומית (מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כרך תשמ"ו), א. הורטיוס, עמ' 8.
↑  Horace, Sermons, I, 4: 139-143; הוראטיוס הסטירות, סטירה א 4, שורות 140–143, עמ' 70. תרגמה מרומית: רחל בירנבאום.
↑  פטר שפר, יודופוביה, פרק 6 גיור, הורטיוס, עמ' 161-160.
↑  Horace, Sermons, I, 5: 96-104; הוראטיוס הסטירות, סטירה א 5, שורות 100–101, עמ' 82. תרגמה מרומית: רחל בירנבאום.
↑  Horace, Sermons, I, 9: 60-78; הוראטיוס הסטירות, סטירה א 9, שורות 60–78, עמ' 110–111. תרגמה מרומית: רחל בירנבאום.
1 2  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I: XLV. Horace, p. 325-326
↑  פטר שפר, יודופוביה, פרק 4 שבת, עמ' 126.
↑  דבורה גילולה, הלצות על יהודים בספרות הרומית (מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כרך תשמ"ו), א. הורטיוס, עמ' 14.
↑  Horace, Epistulae, II, 2 :183-189; הוראטיוס, האיגרות, איגרת ב 2, טור 184, עמ' 190. תרגמה מרומית: רחל בירנבאום.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262986605171  PLWABN: 9810582428505606  BIBSYS: 90055203  BNC: 000035928  BNE: XX891549  BnF: cb11886570b (data)  CANTIC: a10101214  CiNii: DA00782980  GND: 118553569  ICCU: CFIV000246  ISNI: 0000 0001 2145 2178  KulturNav: 4f8637cd-107b-4e4f-a580-7560c8dd1324  LCCN: n79081354  LNB: 000000375  MusicBrainz: af616f1f-6242-4802-a1bf-8d3f0647083c  NDL: 00540086  NKC: jn20000603003  NLA: 35206138  NLG: 62641  NLK: KAC199612791  NSK: 000013522  NTA: 068304579  RERO: 02-A000081296  RSL: 000083136  SELIBR: 189659  SNAC: w6pk0m9c  SUDOC: 026659166  Trove: 864697  ULAN: 500404135  VcBA: 495/53093  VIAF: 100227522   WorldCat (עם VIAF): 100227522 
הסאטירות (או בשמן האחר-שיחות, בלטינית Sermonum) בפרסום משנת 1577
המועצה האולימפית של אסיה

| --- | --- |

 תחום:  ספורט אולימפי
 מטה הארגון:  כווית סיטי 
 סינוף בינלאומי:  הוועד האולימפי הבין-לאומי
 חברים:  45 ועדים אולימפיים לאומיים
 נשיא:  הודו ראנדיר סינג
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־43 שנים) 
 ocasia.org
 
המועצה האולימפית של אסיה (באנגלית: Olympic Council of Asia, בראשי תיבות: OCA) היא גוף מנהל של ספורט באסיה המאגד 45 ועדים אולימפיים לאומיים מהיבשת. מטה הארגון נמצא בכווית סיטי, כווית.
היסטוריה

במהלך אולימפיאדת לונדון (1948) החליטו הוועדים האולימפיים הלאומיים של אסיה לארגן את משחקי אסיה, אירוע ספורט רב-ענפי של מדינות היבשת. בשנה שלאחר מכן אורגנה פדרציית משחקי אסיה שאיגדה את הוועדים האולימפיים וארגנה את המשחקים, וב-16 בנובמבר 1982 הוקמה בניו דלהי, הודו, המועצה האולימפית של אסיה שהוכרה על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי באותה שנה.
ב-8 ביולי 2023 נבחר הכוויתי טלאל פהד אל-אחמד א-סבאח לנשיא הארגון. עם זאת, ב-30 ביולי ביקש הוועד האולימפי הבין-לאומי מראנדיר סינג ההודי, שכיהן כנשיא בפועל, להמשיך לכהן בתפקיד בזמן חקירת הבחירות. ב-13 באוקטובר ביקשה ועדת האתיקה של הוועד האולימפי מה-OCA לבטל את הבחירות בשל התערבותו של אחיו של טלאל, אחמד אל-פהד אל-אחמד א-סבאח.
מדינות חברות

נכון ל-2024 חברים בארגון 45 ועדים לאומיים, כולל אלו של טאיפיי הסינית (טאיוואן), הונג קונג ופלסטין. כמעט כל הוועדים חברים גם בוועד האולימפי הבין-לאומי, למעט זה של מקאו. החברה החדשה ביותר במועצה היא מזרח טימור, שהצטרפה ב-2003.
| מדינה | קוד | שנת הקמה | שנת הצטרפות |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוזבקיסטן | UZB | 1992 | 1993 |
|  איחוד האמירויות הערביות | UAE | 1979 | 1980 |
|  אינדונזיה | INA | 1946 | 1952 |
|  איראן | IRI | 1947 | 1947 |
|  אפגניסטן | AFG | 1935 | 1936 |
|  בהוטן | BHU | 1983 | 1983 |
|  בחריין | BRN | 1978 | 1979 |
|  בנגלדש | BAN | 1979 | 1980 |
|  ברוניי | BRU | 1984 | 1984 |
|  הודו | IND | 1927 | 1927 |
|  הונג קונג | HKG | 1950 | 1951 |
|  המלדיביים | MDV | 1985 | 1985 |
|  הפיליפינים | PHI | 1911 | 1929 |
|  הרשות הפלסטינית | PLE | 1931 | 1995 |
|  וייטנאם | VIE | 1976 | 1979 |
| טאיפיי הסינית טאיפיי הסינית | TPE | 1960 | 1960 |
|  טג'יקיסטן | TJK | 1992 | 1993 |
|  טורקמניסטן | TKM | 1990 | 1993 |
|  ירדן | JOR | 1957 | 1963 |
|  יפן | JPN | 1911 | 1912 |
|  כווית | KUW | 1957 | 1966 |
|  לאוס | LAO | 1975 | 1979 |
|  לבנון | LBN | 1947 | 1948 |
|  מונגוליה | MGL | 1956 | 1962 |
|  מזרח טימור | TLS | 2003 | 2003 |
|  מיאנמר | MYA | 1947 | 1947 |
|  מלזיה | MAS | 1953 | 1954 |
| מקאו מקאו | MAC | 1989 | 1989 |
|  נפאל | NEP | 1962 | 1963 |
|  סוריה | SYR | 1948 | 1948 |
|  סין | CHN | 1910 | 1979 |
|  סינגפור | SGP | 1947 | 1948 |
|  סרי לנקה | SRI | 1937 | 1937 |
|  עומאן | OMA | 1982 | 1982 |
|  עיראק | IRQ | 1948 | 1948 |
|  ערב הסעודית | KSA | 1964 | 1965 |
|  פקיסטן | PAK | 1948 | 1948 |
|  קוריאה הדרומית | KOR | 1946 | 1947 |
|  קוריאה הצפונית | PRK | 1953 | 1957 |
|  קזחסטן | KAZ | 1990 | 1993 |
|  קטר | QAT | 1979 | 1980 |
|  קירגיזסטן | KGZ | 1991 | 1993 |
|  קמבודיה | CAM | 1983 | 1994 |
|  תאילנד | THA | 1948 | 1950 |
|  תימן | YEM | 1971 | 1981 |
ישראל הייתה חברה בפדרציית משחקי אסיה מאז 1952, אך חברותה הופסקה לאחר משחקי אסיה 1974 בעקבות התנגדותן של מדינות ערב ומאז 1994 הוועד האולימפי בישראל הוא חלק מהוועדים האולימפיים האירופיים.
מדינות חברות > אזור 1 – מערב אסיה

איראן איראן
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
בחריין בחריין
הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
ירדן ירדן
כווית כווית
לבנון לבנון
סוריה סוריה
עומאן עומאן
עיראק עיראק
ערב הסעודית ערב הסעודית
קטר (מדינה) קטר
תימן תימן
מדינות חברות > אזור 2 – מרכז אסיה

אוזבקיסטן אוזבקיסטן
אפגניסטן אפגניסטן
טג'יקיסטן טג'יקיסטן
טורקמניסטן טורקמניסטן
קזחסטן קזחסטן
קירגיזסטן קירגיזסטן
מדינות חברות > אזור 3 – דרום אסיה

בהוטן בהוטן
בנגלדש בנגלדש
הודו הודו
המלדיביים המלדיביים
נפאל נפאל
סרי לנקה סרי לנקה
פקיסטן פקיסטן
מדינות חברות > אזור 4 – מזרח אסיה

הונג קונג הונג קונג
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
טאיפיי הסינית טאיפיי הסינית
יפן יפן
מונגוליה מונגוליה
מקאו מקאו
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית
מדינות חברות > אזור 5 – דרום-מזרח אסיה

אינדונזיה אינדונזיה
ברוניי ברוניי
הפיליפינים הפיליפינים
וייטנאם וייטנאם
לאוס לאוס
מזרח טימור מזרח טימור
מיאנמר מיאנמר
מלזיה מלזיה
סינגפור סינגפור
קמבודיה קמבודיה
תאילנד תאילנד
נשיאי הארגון

|  | שם | מדינה | תקופת כהונה | זמן כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פהד אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח | כווית כווית | 16 בנובמבר 1982 – 2 באוגוסט 1990 | 7 שנים ו-260 ימים |
| – | רוי דה סילבה | סרי לנקה סרי לנקה | 2 באוגוסט 1990 - 1 ביולי 1991 | 334 ימים |
| 2 | אחמד אל-פהד אל-אחמד א-סבאח | כווית כווית | 1 ביולי 1991 - 10 בספטמבר 2021 | 30 שנים ו-73 ימים |
| – | ראנדיר סינג | הודו הודו | 12 בספטמבר 2021 – הווה | 3 שנים ו-131 ימים |
אירועים

משחקי אסיה
משחקי החורף האסיאתיים
משחקי החוף האסיאתיים
משחקי אסיה לנוער
משחקי אסיה לספורט מקורה ואמנויות לחימה
ראו גם

הוועד האולימפי הבין-לאומי
הוועדים האולימפיים האירופיים
איגוד הוועדים האולימפיים הלאומיים של אפריקה
קונפדרציית הכדורגל של אסיה
פיב"א אסיה
הערות שוליים

↑  Sheikh Talal becomes third from Al Sabah family to head OCA, רויטרס, ‏8 ביולי 2023
↑  IOC asks Singh to continue as acting head of Olympic Council of Asia, רויטרס, ‏30 ביולי 2023
↑  OCA elections must be invalid over Sheikh Ahmad interference, Olympic Committee ethics chief says, רויטרס, ‏13 באוקטובר 2023
להלהלופסי (בובה)

Lalaloopsy ("להלהלופסי") היא סדרה של בובות סמרטוט מפלסטיק מבית MGA Entertainment. במקור בשנת 2010 הן נקראו בשם Bitty Buttons, אשר הוחלף ל-Lalaloopsy זמן קצר לאחר ההשקה. הן החלו להיות פופולריות במהלך תקופת החגים בשנת 2010. מגוון בובות Lalaloopsy נוצרו, כמו גם מספר משחקי וידאו בנושא להלהלופסי. בנובמבר 2012 ופברואר 2013, הופיעו תוכניות טלוויזיה מיוחדות בנושא Lalaloopsy וכן שודרה סדרת טלוויזיה בערוצי ניק ג'וניור ו-נטפליקס.
מדיה מונפשת

Lalaloopsy Webisodes (2011-2015)
הרפתקאות בארץ להלהלופסי: החיפוש אחר חלומית (2012)
להלהלופסי (סדרת טלוויזיה) (2013-2015)
אנחנו להלהלופסי (2017).
ראו גם

בובת כרוב
הערות שוליים

↑  Susan Hale (19 ביולי 2010). "MGA Entertainment Invites You to Enter the Magical World of Bitty Buttons". prnewswire. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lalaloopsy, Winner of People's Play Awards!" (video). 7 בדצמבר 2010. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chris Byrne with Lalaloopsy and Legend of Nara on Live with Regis and Kelly" (video). 8 בדצמבר 2010. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Gaga over Lalaloopsy Dolls" (video). The Early Show. CBS News. 22 בנובמבר 2010. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lalaloopsy doll this year's Tickle-me Elmo". prnewswire. 22 בנובמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-13 בינואר 2012. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Giove, Candice M. (21 בנובמבר 2010). "'Santa' claws out for doll". New York Post. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Parija Kavilanz (21 בדצמבר 2010). "Google's hottest holiday searches". CNNMONEY.com. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lalaloopsy & Mini-Lalaloopsy" (pdf). MGA Entertainment. 13 בפברואר 2011. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, December 2017)
↑  "MGA Entertainment Licenses Worldwide Multi-Platform Videogame Rights for the Lalaloopsy™ Brand to Activision Publishing" (pdf). MGA Entertainment. 13 ביוני 2011. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, December 2017)
↑  "MINI LALALOOPSY™ DOLL TO COME WITH NINTENDO DS™ GAME". נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "All-New Lalaloopsy™ Nurse Doll - Rosy Bumps 'N' Bruises™ - Teams Up with Red Cross this Holiday Season to Promote Blood Donations and Honor Nurses" (pdf). MGA Entertainment. 16 בנובמבר 2011. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, November 2018)
↑  Susan Hale (17 בנובמבר 2011). "MGA Launches Lalaloopsy(TM) Into the Entertainment Universe!". MGA Entertainment. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Facebook announcement". MGA Entertainment via Facebook. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "We made a Lala-oppsie — Lalaloopsy Littles will be arriving to Toys 'R' Us stores near you in early December". MGA Entertainment via Facebook. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Beloved Lalaloopsy™ Dolls Return To Stores Worldwide, prnewswire, ‏August 09, 2021
מלחמת האזרחים הסודאנית השלישית

מלחמת האזרחים הסודאנית השלישית נפתחה ב-15 באפריל 2023, בעיצומו של חודש הרמדאן, בין שני פלגים יריבים עיקריים של הממשל הצבאי של סודאן - הכוחות המזוינים של סודאן (SAF) תחת עבד אל-פתאח אל-בורהאן, כוחות התמיכה המהירה החצי-צבאיים (RSF) ובעלות בריתם (קואליציית ג'נג'וויד) תחת הג'נג'וויד. שלושה פלגים קטנים נוספים השתתפו בלחימה: כוח ההגנה המשותף של דארפור, SLM (אל-נור) תחת עבדול וואהיד אל-נור ו־SPLM-N תחת עבדלעזיז אל-חילו.