stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רובעי חיפה
רובע מפרץ חיפה

רובע מפרץ חיפה הוא אזור רחב-ידיים המשתרע מצפון-מזרח לעיר התחתית לשפת מפרץ חיפה, לצד הכבישים 22 ו-4. אזור זה משמש כאזור התעשייה הראשי של חיפה, עוד מאז הניחו בו הבריטים את התשתית לבתי הזיקוק ולתעשיות שסביב נמל חיפה, בראשית המאה ה-20. כשכוללים יחדיו את שטח המפרץ והצ'ק פוסט עם שטח הנמל ויתר השטחים הלא מיושבים שסביבו, מתברר כי אזור זה מהווה כשליש משטחה המוניציפלי של חיפה; והוא מפריד, הלכה למעשה, בין קריית חיים לבין יתר חלקי העיר.
תת-רובע חלוצי התעשייה הוא חלקו הצפוני של הרובע, כלולים בו בתי הזיקוק והמפעלים הפטרוכימיים (נוספו לשטח השיפוט של חיפה ב-2005), "מגדל-אור" - מוסד שיקום לעיוורים, חוות המכלים, משרד הרישוי של חיפה, מרכז מסחרי סביב צומת אתא, מרכז מסחרי "חוצות המפרץ" ותחנת הרכבת הצמודה הקרויה על שמו, מרכז מסחרי באזור האצטדיון ואדמירליטי, מעון לנכים "בית קסלר", מועדונים ואזור בילוי ב"עמק האלכוהול", מתחם "שוק רמלה לוד", ומרכז שיקום וספורט של איל"ן.
תת-רובע לב-המפרץ הקרוי על שם קניון לב המפרץ, כולל בסמוך לקניון את תחנת הרכבת מרכזית המפרץ, הקרויה גם היא על שמו, ואת מסוף האוטובוסים "מרכזית המפרץ". כן מצויים ברובע מפעלי התעשייה "חיפה כימיקלים" ו"הזרע", סדנאות של רכבת ישראל ומוזיאון הרכבת, אזור תעשייה בחוף שמן הכולל תחנת כוח של חברת החשמל, תחנת כיבוי אש אזורית ומוזיאון השמן בשטחו של מפעל שמן. החלק הדרומי של תת-הרובע הוא הצ'ק פוסט, שנקרא כך על שם הצומת שבמרכזו, שבעבר שימש כנקודת בידוק של הצבא הבריטי (Check Post). בעשור השני של המאה ה-21 צפויים לפעול בצומת הצ'ק פוסט מיזמי תחבורה שיכללו את המטרונית ותחנת רכבל.
תת-רובע נמל חיפה - נמל הקישון, בתת-רובע זה כלולים מפעלי תעשייה, נמל התעופה חיפה והמכללה הטכנולוגית של חיל האוויר ולידה אגודת צער בעלי חיים של חיפה, מספנות ישראל, מספנות חיל הים, נמל הקישון - כולל מעגן הדייג ומעגן היאכטות, ונמל חיפה. בשולי הרובע ממגורות דגון ומוזיאון הדגן. בעבר היה ברובע אתר הטמנת הפסולת המרכזי של חיפה. האתר נסגר ב-1999 אולם הוא עדיין בולט בשטח. בגבול תת-הרובע עם תת-הרובע לב המפרץ נמצא תל אבו הואם.
רובע העיר התחתית

העיר התחתית או "העיר", הוא שמו של הרובע התופס את חלקו התחתון, המרכזי, של הכרך, ומאגד רצף של שכונות מרכזיות ואת חלקה הגדול של הפעילות הכלכלית של חיפה. זהו גם מיקומן של מרבית ההתפתחויות ההיסטוריות של העיר לדורותיה עד לקום המדינה, עוגן אדריכלי, היסטורי וימי, ומשכנה של קריית הממשלה המחוזית. בעיר התחתית מתגוררים כ-12,600 נפש המהווים כ-5% מכלל תושבי חיפה, מתוכם כ-70% הם ערבים בני דתות שונות.
העיר העתיקה של חיפה, שבמובנים היסטוריים היא למעשה "העיר החדשה", שכנה מאז אמצע המאה ה-18 על שפת המים בין ואדי סאליב וכיכר פריז של ימינו. במהלך המאה ה-19 התפתחו שכונות סביב לאותה עיר, שבהן התיישבו גרמנים, ערבים ויהודים. בראשית המאה ה-20 חנך השלטון העות'מאני את תחנת הרכבת הראשונה של חיפה, לימים תחנת מזרח. עם בוא האנגלים באה מודרניזציה של העיר התחתית, שבשנות ה-30 הפכה למע"ר של מטרופולין הולכת וגדלה. בכפיפה אחת עם בנייתו של הנמל העמוק, נסללה דרך העצמאות, שחוצה את העיר ממערב למזרח. מאורעות הקרב על חיפה במלחמת השחרור לא פסחו על אף חלק מחלקיה של העיר התחתית. במהלך השנים הבאות הוסיף האזור לתפקד כמרכז עירוני, תעסוקתי ומוסדי, בעיקר בהקשר עם פעילות הנמל; אולם משנות ה-70 ירדה קרנו בהדרגה, ולקראת תום המאה הוא הוזנח כליל. בתחילת המאה ה-21 ננקטו צעדים שונים שמטרתם לשוב ולחזק את המרכז הישן של העיר ואת האזורים שסביב הנמל, שבעצמו עבר תמורות משמעותיות. רובע העיר התחתית החל מותח את פניו ומגלה סימני חיים במאבק מול הקניונים ושכונות הפרוורים.
חלוקת משנה של הרובע היא:
תת-רובע העיר התחתית מזרח, כאן נמצאים השוק הסיטונאי, המועצה הדתית, בית הספר של החינוך העצמאי "שערי תורה", ומטה מרחב חיפה של המשטרה. בתת-הרובע גרים 2,790 נפש ב-1,539 יחידות דיור, רובם ערבים. חלוקת משנה של תת-הרובע היא: בר יהודה, ארד אל-יהוד, ואדי סאליב.
תת-רובע העיר התחתית מרכז, כאן בנה דאהר אל-עומר את גרעין העיר "חיפה החדשה". כאן נמצאים שער פלמר, שהוא שער הכניסה ההיסטורי לנמל חיפה, ואזור המסחר והעסקים הצמוד אליו; קריית הממשלה ובניין "חלונות הסיטי" ועיקר מבני המשרדים, כיכר פריז עם תחנת הכרמלית, ותחנת הרכבת חיפה מרכז - השמונה.
תת-רובע העיר התחתית מערב, בו נמצאות השכונות: המושבה הגרמנית וואדי ניסנאס, התשעים ושלוש, שכונת בית הגפן, האיטלקים. כאן נמצאים מוזיאון העיר חיפה, מוזיאון חיפה לאמנות, בית הגפן, מכללת ויצו, ארכיון העיר, המרכז לקידום למידה, בית הספר המחוזי להשתלמויות עובדי הוראה, המק"מ לקידום המחשוב בחינוך, הקונסרבטוריון למוזיקה, בית החולים האיטלקי, בתי ספר ומרכזים לגיל השלישי.
רובע מערב חיפה

מערב חיפה הוא הרובע המשתרע לאורך חופה המערבי של חיפה מכף הכרמל בצפון ועד לגבול שטח השיפוט העירוני בדרום, וכולל את השכונות היושבות במישור לרגלי הר הכרמל לחוף הים התיכון. במערב חיפה מתגוררים כ-39,100 תושבים ושטחו 9.76 קמ"ר. ברובע מתקיימת זהות בין אחוז האוכלוסייה לבין אחוז השטח מכלל שטח חיפה, שניהם כ-15%.
בתחום הרובע נכסי טבע ובהם ראש הכרמל – מקום המפגש בין ההר והים, כף הכרמל, וחופי הים; ואתרים היסטוריים וארכאולוגיים חשובים ובראשם תל שקמונה וחיפה אל עתיקה.
חלוקת משנה של רובע מערב חיפה היא:
תת-רובע חוף בת גלים - קריית אליעזר. תת-רובע זה נחצה על ידי דרך יפו ושדרות ההגנה המפרידות בין בת גלים לקריית אליעזר; שכונות נוספות בתת-רובע זה הן קריית אליהו ותחנת הכרמל הכוללת את חיפה אל-עתיקה, בית הקברות הטמפלרי, בית הקברות הצבאי הבריטי, בית הקברות האנגליקני ובית העלמין היהודי הישן של חיפה. בתחומי תת-הרובע נמצאים בית החולים רמב"ם, מרכז רפואי לין, מערת אליהו, המוזיאון הלאומי הימי, מוזיאון ההעפלה וחיל הים, תחנת רכבל חיפה, תחנת הרכבת חיפה בת גלים, אצטדיון קריית אליעזר, בית הקברות הבהאי ושני חופי רחצה.
תת-רובע חוף שקמונה, השכונות בתת-רובע זה הן: עין הים הכוללת את תל שקמונה והמכון הלאומי לאוקיינוגרפיה, נווה דוד, שער העלייה וקריית שפרינצק. כן נמצא בו פארק הכט.
תת-רובע החוף הדרומי, זוהי הכניסה הדרומית לחיפה. כאן נמצאים מת"ם, מסוף תחבורה ציבורית הכולל את תחנת הרכבת חוף הכרמל ומרכזית חוף הכרמל ובסמוך כניסה למנהרות הכרמל, חופי רחצה, מלון "לאונרדו", חורבת קסטרא, בתי עלמין, מרכז שיקום ואחזקה 7200, קניון חיפה ומבנה המשרדים של חברת החשמל.
רובע הכרמל

הכרמל הוא רובע הבנוי לאורך חלקו הצפוני של רכס הכרמל ועל שלוחות שלו מערבה. שטחו הוא כ-7.86 קמ"ר המהווים כ-12% מכלל השטח העירוני, והוא הרובע המאוכלס ביותר בחיפה, עם כ-45,220 תושבים המהווים כ-17% מכלל תושבי העיר.
הכרמל היה מאוכלס עוד טרם תחילת העליות הציוניות לארץ ישראל. בין המתחמים הבנויים בו היו כרמלהיים, המנזר הכרמליתי, המגדלור וכבאביר. ההתיישבות היהודית החלה באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20, והתגברה בשנות ה-30 בימי העלייה החמישית.
חלוקת משנה של רובע הכרמל היא:
תת-רובע כרמליה - ורדיה - החלק הדרומי, בו נמצאות השכונות כרמליה, ורדיה והרחובות ביניהן. כרמליה ממוקמת על שלוחת רכס מערבית של הר הכרמל, וורדיה על שלוחה מזרחית. את שתיהן מאפיינת בנייה חדשה יחסית, והן עשירות בזוויות נוף.
תת-רובע כרמל מרכזי ומערבי, החלק הוותיק - כאן נמצאות השכונות כרמל מערבי, כרמל מרכזי וכבאביר. הכרמל המרכזי – שבו נמצא "מרכז הכרמל" – הוא העוגן של ההתיישבות בהר החל מתחילת המאה ה-20, ובו אתרי תרבות ופנאי רבים. הכרמל המערבי נבנה לאורך דרך הים החל משנות ה-30. כבאביר החל ככפר אחמדי בשנות ה-20 וכיום הוא שכונה יהודית-ערבית מבוססת.
תת-רובע כרמל צרפתי, בקצהו הצפוני של הרכס, בו נמצאת שכונת הכרמל הצרפתי ורחובות על ציר טשרניחובסקי-הציונות. תת-הרובע הוא משכנו של מתחם הצליינות והתיירות סטלה מאריס.
אף שהרובע הוא אזור מובחן למדי, אנשים רבים משתמשים בשם "כרמל" כ'שם גנרי' גם להתייחסות לשכונות שאינן נמצאות ברובע הכרמל, כמו אלו שנמצאות באחוזה או בציר אבא חושי.
רובע הדר

הדר, או הדר הכרמל, הוא רובע מגורים המחולק לתת-הרבעים: "הדר הכרמל" (הדר מרכז), "הדר עליון", "הדר מערב" ו"הדר מזרח". שטח הרובע 2.863 קמ"ר המהווים 4.4% מהשטח העירוני של חיפה, מספר התושבים הוא 36,600 תושבים המהווים כ-13.8% מכלל תושבי העיר. ברובע אחוז גבוה (35.3%) של עולים חדשים, רובם ממדינות ברית המועצות לשעבר, ושיעור משמעותי (24.2%) של ערבים. הרובע שוכן במרכז המדרון הצפוני של הכרמל, מתחתיו נמצא רובע העיר התחתית, מעליו רובע הכרמל וממזרח לו, מופרד על ידי אפיק נחל הגיבורים, נמצא רובע נווה שאנן. השכונה הראשונה שנבנתה בהדר היא הרצליה, שבנייתה החלה ב-1907.
תת-רובע הדר מערב, בתת-הרובע מתגוררים 7,960 תושבים, מתוכם כ-66% ערבים וכ-20% עולים חדשים. בלב תת-הרובע נמצאים הגנים הבהאיים. הגנים מתפרסים מצפון לדרום, והקישור בין חלקיהם נעשה באמצעות גשרונים מטופחים שנבנו מעל שדרות הציונות ורחוב עבאס. המקדש הסמוך, אשר נבנה בשנות ה-50, הוא אחוזת קברם של מייסדי הדת הבהאית.
תת-רובע הדר עליון, בתת-הרובע מתגוררים 10,260 תושבים. הדר עליון הוקמה בשנות ה-30 של המאה ה-20, והיא משתרעת על המדרון התלול המחבר את הכרמל המרכזי עם הדר. זוהי שכונה פלורליסטית שבה גרים זה לצד זה מהגרים, אמנים, פעילים פוליטיים, חרדים ומשפחות חד-מיניות. כאן נמצא המרכז הרפואי בני ציון.
תת-רובע הדר מרכז, בתת-הרובע מתגוררים 9,040 תושבים שקרוב למחציתם (47.1%) עולים חדשים וכשליש (31.3%) ערבים. מרכז הדר הוא החלק ההיסטורי והצפוני של הרובע, שבמרכזו עוברים הרחובות הרצל, החלוץ ובלפור, שכונת הרצליה, "שכונת הטכניקום" וגוש הרחובות, שתוכנן כ"עיר גנים", שמשתרע ממזרח לרחוב בלפור ובמרכזו התיאטרון העירוני, מדרחוב נורדאו וגן בנימין. שלוש תחנות על הציר של הכרמלית משרתות את מרכז הדר: כיכר סולל-בונה, הנביאים ומסדה.
תת-רובע הדר מזרח, בתת-הרובע מתגוררים 9,350 תושבים, בהם חרדים רבים וריכוז עובדים זרים. תת-הרובע מחולק לשכונות יל"ג, גאולה ורמת ויז'ניץ הכוללת גם את מעונות גאולה.
רובע נווה שאנן - יזרעאליה

נווה שאנן - יזרעאליה הוא רובע ששטחו כ-3 קמ"ר, המהווים כ-4.7% מהשטח העירוני. ברובע מתגוררים 36,330 תושבים, המהווים 13.7% מכלל תושבי העיר. הרובע קרוי על שם שכונת נווה שאנן שנוסדה ב-1920, והוא מתחלק לתת-הרבעים:
תת-רובע מורדות נווה שאנן, כולל את השכונות הוותיקות חליסה ותל עמל, לצד השכונות נוה יוסף, נוה פז, ורחובות שנסללו על מורדותיו הצפוניים של הכרמל וממשיכים רחובות ותיקים של נווה שאנן. קרוב למחצית מתושבי תת-הרובע הם עולים חדשים וכ-15% מתושביו ערבים.
תת-רובע נווה שאנן, כולל את שכונת נווה שאנן הוותיקה ורחובות המסתעפים ממנה.
תת-רובע יזרעאליה, נבנה החל בשנות ה-60, רחובו הראשי הוא רחוב אבא הילל סילבר.
רובע רמות נווה שאנן

תת-רובע זיו - רמת אלון, בו נכללות השכונות זיו, רמת אלון וקריית הטכניון.
תת-רובע רמז - ספיר, בו נכללות השכונות רמות רמז, רמת ספיר ורמת חן.
רובע רמות הכרמל

שטחו של הרובע 10.67 קמ"ר כ-16.5% מכלל השטח העירוני. מתגוררים בו 39,800 תושבים המהווים כ-15% מכלל תושבי העיר. הרובע התחיל בשכונת אחוזה, וממנה התרחב לכל הכיוונים.
הוא מתחלק כדלהלן:
רובע רמות הכרמל > אחוזה, רוממה וציר חורב

תת-רובע רוממות, כולל את רוממה הישנה, רוממה החדשה ומספר שכונות נלוות. אתר העתיקות "ראש מיה" נמצא בתחום תת-הרובע.
תת-רובע אחוזה - אחוזה (או בשמה המלא אחוזת שמואל) קרויה על שם הנציב הראשון, סר הרברט סמואל. השכונה הוקמה בשנות ה-20 וה-30 כהתרחבות של היישוב היהודי בחיפה, בעיקר על ידי עולים מגרמניה. אחוזה היוותה את גרעין ההתיישבות על הרכס, וסביבה התפתחו השכונות הנוספות. זוהי שכונה מבוססת, שגובלת מדרום ברמת-בגין ורמת גולדה, ממזרח ברוממה ומצפון בשמבור ובכרמליה. ציר התחבורה המרכזי שלה הוא שדרות מוריה ורחוב חורב שבמרכזם כיכר חורב. במערב השכונה בית חולים כרמל - השלישי בגדלו בחיפה, ומצפון - כיכר דוד הכהן (כיכר ספר) שבה מקומות בילוי רבים.
תת-רובע ציר חורב ממשיך את אחוזה דרומה וכולל את הבתים שלאורך רחוב חורב וכן את השכונות רמת אשכול, רמת בגין וגבעת דאונס. את צפון תת-הרובע מציינת כיכר חורב, ובדרומו שוכן קמפוס בית בירם.
רובע רמות הכרמל > דניה וציר אבא חושי

תת-רובע ציר אבא חושי נבנה בהמשכה של אחוזה החל משנות ה-60 כאזור-מגורים ובו שכונות יוקרה שונות.
הוד הכרמל (דניה ) כוללת את שתי השכונות הרצופות המוכרות כדניה א' ודניה ב'.
דניה א' היא שכונת וילות. השם שדבק בה, ונגזר משם חברת הבנייה שבנתה אותה בשנות ה-60 וה-70, "דניה", נותר על כנו אף שבשלטים רשמיים היא מכונה לעיתים "הוד הכרמל". מאוחר יותר יוחס השם לדנמרק ונקבע כשם הרחוב הראשי של השכונה, אליו נוספו רחובות המציינים מדינות ידידותיות נוספות. בתי השכונה גדולים ומצטיינים בגינות מרהיבות ודייריהם מתאפיינים ברמה סוציו-אקונומית גבוהה.
דניה ב' כוללת בעיקר דופלקסים ווילות, שנבנו כהמשך של דניה הוותיקה על שלוחה שפורצת מערבה ונושקת לטירת כרמל. בשכונה קאנטרי קלאב ומרכז מסחרי. רבים מתושביה הם עובדי היי-טק.
רמת אלמוגי ורמת גולדה - צמד שכונות קטנות לאורך שדרות אבא חושי; משני עברי השדרה, בעלות מאפיינים כמעט זהים. בנייתן בשנות ה-90 השלימה את ניצול השטחים הפתוחים לאורך "הציר" בין דניה והכרמל הצפוני. האדריכלות בהן היא פרטית, נמוכה ברובה ומאופיינת בקובייתיות פונקציונליסטית עם שימוש רב במוטיבים קלאסיים, בכך, גולדה-אלמוגי מהווה חוליה המשכית בין רמת בגין לדניה א'. אוכלוסייתה היא ממעמד בינוני-גבוה.
רמת אדי ("סביוני דניה", או, לפי העירייה: "סביוני הכרמל") - בנייתה החלה בשנות ה-80 בשטח תלול מצדן המזרחי של שדרות אבא חושי, ובעשור העוקב באה תנופה של בניית מגדלי מגורים, שגובלים באלו של העיר נשר. השכונה מתאפיינת באוכלוסייה מבוססת ומבוגרת יחסית, של מבוגרים משפרי-דיור. חלק מהמבנים שנבנו בשכונה הועברו, בעקבות פסיקת בג"ץ משנת 2007, לשטח השיפוט של נשר.
קריית האוניברסיטה (רמת אבא חושי) - הקמפוס של אוניברסיטת חיפה משתרע לאורך רצועה של כקילומטר לתוך פארק הכרמל, וכולל את הפקולטות ואת מרבית השירותים האקדמיים כמו גם מגורי סטודנטים. ב-2006 יצא המוסד עם תוכנית שאפתנית להרחבת אזור המגורים במורד המדרון מזרחה, תוך הוספת מתקנים אקדמיים.
ראו גם

התפתחות אורבנית של חיפה
הערות שוליים

↑  עיריית חיפה: פרופיל שכונתי – מאפיינים לפי אזורים, 2015. כל הנתונים שמופיעים בערך מתייחסים לשנה זו.
↑  יואב איתיאל‏, לאוניברסיטה ובחזרה: הצצה לרכבל הציבורי הראשון בישראל, באתר וואלה, 25 בדצמבר 2017
קריית שמואל, השכונה הצפונית ביותר של חיפה
מעגן הדיג
בית טיפוסי ברחוב אבן גבירול
המכון הלאומי לאוקיינוגרפיה
ורדיה, במבט מדרום
הנוף הנשקף ממלון דן פנורמה שברובע הכרמל
שכונת הרצליה ב-1907, שנת הקמתה
בניין טאוב למדעי המחשב של הפקולטה למדעי המחשב בטכניון
שכונת דניה, בתצפית מכיוון חניון הצוק לכיוון מערב
שקנאי אמריקני

| שקנאי אמריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי אמריקני
שם מדעי
 Pelecanus erythrorhynchos ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


שקנאי נוחת בטקסס
שקנאי אמריקני (שם מדעי: Pelecanus erythrorhynchos) הוא מין של שקנאי גדול ואחד משני השקנאים החיים באמריקה, יחד עם שקנאי חום. הוא חי בעיקר במרכז ארצות הברית ובדרום קנדה ודרומה לאורך החופים עד למקסיקו ומרכז אמריקה.
מאפיינים

זהו שקנאי גדול ואחד מהגדולים בעופות אמריקה, קטן רק ממיני הברבורים הגדולים כמו ברבור מחצצר וכן מהמין הנדיר קונדור קליפורני. אורכו הממוצע 130-180 ס"מ, אורך המקור 29-39 ס"מ אצל זכרים, ו-26 עד 36 ס"מ אצל נקבות; מוטת הכנפיים היא כ-240-300 ס"מ. עם כנפיו הגדולות הוא מסוגל לדאות ולהשתמש במעט מאוד אנרגיה. בהרבה מקרים הם דואים בחבורות שסופגות אוויר חם מכנפי חבריהם. משקלם מגיע 3.5-13 ק"ג, אך בדרך כלל באזור 9 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות.
השקנאי יכול לחיות בטבע מעל 16 שנה. השיא שלהם בשבי הוא 34 שנה.
השקנאי אינו צולל כמו השקנאי החום לטרפו, אלא רק מפני המים. כרוב השקנאים, ניזון בעיקר מדגים והמיוחד מיני הקרפיון השונים, הסוג Perch, סלמונים שונים ולעיתים גם סרטנים ודו-חיים קטנים. הם אוכלים לפעמים נבלות של חיות שטבעו ואף חוטפים מזון מעופות מים אחרים כמו אנפות. הם חיים בעיקר בביצות ובנהרות איטיים, אך גם באגמים קרים ואפילו בחופים או במים מליחים שונים. הם מקננים בחבורות גדולות ליד מקווי מים גדולים ואגמים כמו באיים בנהר סלאב שבין אלברטה לטריטוריות הצפון מערביות, שם מקננים יותר מ 10% מהאוכלוסייה.
לשקנאי בוגר יש מעט טורפים, עקב הימצאותם באוויר או במים הרחק מהישג ידיהם. בעונת הקינון הם בוחרים איים לקנן בהם ורק טורפים מעטים כמו שועלים והקויוט יכולים לתפוס אותם. השקנאים הקטנים והביצים פגיעים הרבה יותר לשחפים, עורבים, עופות דורסים וראקונים. השקנאי יכול להשתמש במקור כדי להדוף את היריבים, אך הוא יעדיף לעוף הרחק.
הערות שוליים

↑  שקנאי אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
ת'ורגוד מרשל

ת'ורגוד מרשל (באנגלית: Thurgood Marshall‏; 2 ביולי 1908 – 24 בינואר 1993) היה השופט האפרו-אמריקאי הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מרשל היה השופט ה-96 שמונה לכהן בבית המשפט העליון של ארצות הברית ושימש בתפקיד זה החל מחודש אוקטובר 1967 ועד לאוקטובר 1991.
לקריאה נוספת

James Rawn. (2010). Root and branch : Charles Hamilton Houston, Thurgood Marshall, and the struggle to end segregation. New York: Bloomsbury Press.
Mary L. Dudziak (2011). Exporting American Dreams Thurgood Marshall's African Journey. Princeton, N.J:  Princeton University Press. (קישור ל-USL)
שליה

| --- | --- |

 שיוך:  ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  אנציקלופדיה של אוטו 
 מזהים
 טרמינולוגיה אמבריולוגיקה:  E5.11.3.1.1.0.5 
 קוד MeSH:  A16.710 
 מזהה MeSH:  D010920 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0032043 
 
השִׁלְיָה (בלטינית: פְּלָצֶנְטָה, Placenta) היא איבר המתפתח לצד העובר במהלך ההיריון אצל נקבות יונקים שאינם חיות כיס או יונקי הביב (אינפרא-מחלקה הנקראת יונקי שליה או שִלייניים). תפקידה העיקרי לאפשר חילוף חומרים בין האם לעובר. תפקידים נוספים הם ייצור והפרשת הורמונים, והגנה על העובר מפני חבלות ומפני חדירת מיקרו-אורגניזמים.
שליה אנושית

השליה נושאת את החומר התורשתי של העובר, אולם היא אינה חלק מהעובר ואינה חלק מהאם. היא ממוקמת בדופן הרחם, וממנה יוצא חבל הטבור. כלי הדם של האם מעבירים חמצן ומזון לשליה, ובה מתבצע חילוף חומרים בין דם האם לדם העובר בלי מגע ישיר ביניהם. העובר קולט את החומרים דרך חבל הטבור, והפסולת שנאגרת בדמו עוברת בכיוון ההפוך כדי שהאם תפריש אותה. השליה מפרישה בעצמה פרוגסטרון לאחר כשלושה חודשים של היריון.
השליה יכולה להיות בכל דופן ברחם. למעט שליית פתח, כל המיקומים האפשריים של השליה תקינים לגמרי. שליה קדמית ממסכת את תנועות העובר. במצב כזה נשים ירגישו תנועות באיחור, וגם פחות תנועות, מנשים שהשליה שלהן במקום אחר. מיקום השליה עשוי להשפיע על נקודת החדרת מחט לרחם (למשל בביצוע דיקור מי שפיר או עירוי תוך-רחמי).
במהלך הלידה, זמן קצר לאחר יציאת הוולד (כ-15 דקות בבני אדם), הרחם מתכווץ ופולט החוצה את השליה ואת חבל הטבור. אם השליה לא יוצאת, ישנו סיכון מוגבר לדמם לאחר לידה, ולכן יש לנקוט פעולה כירורגית כדי להוציא את השליה בשלמותה.
ישנו מנהג סיני שהיולדת אוכלת את השליה לאחר הלידה, מתוך אמונה שאכילת השליה תורמת לבריאות, משפרת את מצב הרוח ומעלה את רמת האנרגיה בגוף אולם במחקר הרפואי לא נמצאו לכך ראיות.
ביהדות

בספרות הפוסקים דנו בכמה היבטים השייכם לשליה:
קבורה: שליה שאין בה חלקי איברים אינה חייבת בקבורה יהודית אולם ישנה סגולה המובאת בתלמוד ירושלמי המצריכה קבורה לשליה.
אכילה: אכילת בשר אדם אסורה בהלכה אך הפוסקים התחבטו בשאלה אם שליה נחשבת לבשר אדם או ל'מאכל דוחה' המותר באכילה לצורכי רפואה.
צד אמהי של שליה שלמה, מיד לאחר הלידה
צד עוברי של אותה שליה
ראו גם

טבור
חבל הטבור
רחם
היפרדות שליה
שליה נעוצה
שימושים בשליה
לקריאה נוספת

צבי רייזמן, רץ כצבי "ענייני נשים בהלכה" חלק א' סימן כ באתר היברובוקס.
, Dayton Daily News, 24.12.2012
הערות שוליים

↑  ד״ר קריידן חרץ קרינה, שליה - קדמית אחורית ופתח, באתר תינוק ישראלי
↑  ד"ר איתי גל, "טרנד: נשים אחרי לידה אוכלות השליה", באתר ynet, 26 ביוני 2012
↑  ד"ר איתי גל, "סופית: האם אכילת שליה אכן טובה נגד דיכאון ותשישות?", באתר ynet, 7 ביוני 2015
↑  הרב משה פיינשטיין אגרות משה, יורה דעה חלק ד סימן קמ"א. אליעזר יהודה וולדנברג ציץ אליעזר חלק י' סימן כה</
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק י"ח, הלכה ג'
↑  הרב ניסים אברהם אשכנזי, בספרו "נחמד למראה" חלק ב' נד: "ולפי זה הנשים פה העירה יע"א שזורקין אותה לבית הכיסא לא יפה הן עושין, דהטוב הוא לקבור אותה בארץ", הביאו הרב חיים חזקיהו מדיני בספרו "שדי חמד" מערכת ק' כלל ל"ז.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ב', הלכה ג'
↑  בן איש חי שנה שנייה פרשת אמור סעיף ז
| היריון ולידה |
| --- | --- | --- |
| מונחים הקשורים להיריון | עובר • שליה • חבל הטבור • שק החלמון • שק שפיר • מי שפיר • הפריה • הפקק הרירי • פיזיולוגיה של ההיריון • תנועות עובר |  |
| מונחים הקשורים ללידה | לידה פעילה • צירי הלידה • השראת לידה • לידה בהלכה • סטריפינג • מגע עור לעור • אפידורל • ירידת מים |  |
| מצבים מיוחדים בהיריון | היריון בסיכון • היריון רב-עוברים • שליית פתח • שליה נעוצה • מיעוט מי שפיר • ריבוי מי שפיר • היפרדות שליה • מחלת בלוטת התריס בהיריון • רעלת היריון |  |
| מצבים מיוחדים בלידה | מצג עכוז • כריכת חבל הטבור • צניחת חבל הטבור • תסמונת שאיפת מקוניום • זיהום מי שפיר • חתך חיץ • ניתוח קיסרי • לידה מוקדמת • לידה מכשירנית • לידה שקטה • דיסטוציה • פקיעת קרומים מלאכותית • דמם שלאחר לידה (PPH) |  |
| בדיקות במהלך ההיריון | בדיקת היריון • בדיקות סקר בהיריון • בדיקת העמסת סוכר • בדיקת שקיפות עורפית • בדיקת אולטרה סאונד להיריון • מוניטור עוברי • תבחין משולש • בדיקת סיסי שליה • בדיקת מי שפיר • פטוסקופיה |  |
| מונחים נוספים הקשורים להיריון ולידה | קורס הכנה ללידה • לידת בית • לידה טבעית • לידה במים • תמיכת לידה • בית יולדות • עקומת פרידמן • שמירת היריון • דימום מיילדותי • טומאת יולדת • לידה ביהדות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550805205171  BNE: XX531437  BnF: cb11959347j (data)  GND: 4174904-2  LCCN: sh85102565  NDL: 00572499  NKC: ph606721  TE: E5.11.3.1.1.0.5
שנים עבריות א' אלף - א'צ"ט

שנים עבריות א' אלף (1000) - א'צ"ט (1099) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2762 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2662 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
נולדו (על פי המסורת היהודית)

א'נ"ו - נח בן למך.
נפטרו (על פי המסורת היהודית)

א'מ"ב - שת, בנו של אדם הראשון.
שליאק

| --- | --- |
   
 מיקומו של שליאק בקבוצת נבל
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  נבל
 שמות נוספים:  β בנבל
 סוג:  משתנה לוקה
 בהירות נראית:  3.4 – 4.3 משתנה
 עלייה ישרה:  18ʰ 50ᵐ 04.79ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏45.6″ ‏21′ ‏33°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 משך מחזור השתנות:  12 ימים, 22 שעות, 28 דקות
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.0- – 3.9- משתנה
 מרחק:  950  שנות אור 291.27  פארסק
 מהירות סיבוב:  0 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  2.2±0.7 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.0851±0.3398 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.49 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  שליאק B / A
 
|  נתוני תצפית |
| --- | --- |
 סוג:  ענק כחול
 בהירות נראית:  4.3
 סיווג ספקטרלי:  B7–8II
 עלייה ישרה:  1.569±0.582 אלפיות שניית קשת בשנה
 נטייה:  −2.523±0.594 אלפיות שניית קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.0-
 מרחק:  277.917±14.1808 פארסק  שנות אור 85.21±4.35  פארסק
 רדיוס:  29 רדיוסי שמש
 מסה:  2.8 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 1,400 מהשמש
 טמפרטורה:  13,000 K
 מהירות סיבוב:  0 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  2.2±0.7 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.0851±0.3398 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.49 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  Beta Lyrae B 
 
|  נתוני תצפית |
| --- | --- |
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית כחול
 בהירות נראית:  4.1
 סיווג ספקטרלי:  B0V
 עלייה ישרה:  1.569±0.582 אלפיות שניית קשת בשנה
 נטייה:  −2.523±0.594 אלפיות שניית קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.2-
 מרחק:  277.917±14.1808 פארסק  שנות אור 85.21±4.35  פארסק
 רדיוס:  6-7 רדיוסי שמש
 מסה:  13 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 1,700 מהשמש
 טמפרטורה:  30,000 K
 מהירות סיבוב:  0 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  2.2±0.7 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.0851±0.3398 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.49 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  Beta Lyrae B 
 
שליאק (מערבית الشلياق "שיליאק" – שמה של קבוצת הכוכבים) או β בנבל הוא כוכב משתנה לוקה בקבוצת הכוכבים נבל הנמצא במרחק של כ-950 שנות אור ממערכת השמש ומהווה אב-טיפוס לכוכבים משתנים לוקים, שבהם המרחק בין בני הזוג קטן והבהירות נראית הכוללת משתנה כל הזמן. בני הזוג מקיפים זה את זה כך שמישור ההקפה מתלכד עם קו הראיה מכדור הארץ ולכן בכל הקפה הם חוסמים זה את אורו של זה. בשל המרחק הקטן בין השניים, ההשתנות בבהירות נראית הכוללת היא רציפה, שלא כמו במקרה של אלגול בו הבהירות היא קבועה רוב הזמן עם ירידה קצרה בזמן הליקוי.
היסטוריה

שליאק נמצא בפינה הדרום-מערבית של המקבילית המהווה את הנבל. יוהאן באייר נתן לו את ציון באייר β בנבל למרות שהכוכב γ בנבל בהיר ממנו. ציון פלמסטיד של שליאק הוא 10 בנבל. היותו של שליאק כוכב משתנה התגלה בשנת 1784 על ידי האסטרונום הבריטי ג'ון גודריק.  ניתן להבחין בהשתנות על ידי השוואה לכוכב γ בנבל הסמוך שלו בהירות מדרגה 3.2.
מאפיינים

מערכת שליאק נמצאת במרחק של כ-950 שנות אור ומורכבת מענק כחול ומכוכב הסדרה הראשית כחול המקיפים זה את זה במרחק של מעט יותר מחצי יחידה אסטרונומית (מעט פחות מ-60 רדיוסי שמש) ובזמן מחזור של 12 ימים, 22 שעות וכ-28 דקות. בהירותם הכוללת משתנה ברציפות בין דרגה 3.4 בשיא לדרגה 4.3 כאשר שליאק A מסתיר לחלוטין את שליאק B. כאשר שליאק B עובר על פני שליאק A הבהירות יורדת לדרגה 3.8.
באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכב הסדרה הראשית כחול נוסף עם דרגת בהירות 7.1 הנמצא במרחק זוויתי של כ-45 שניות קשת מדרום לשליאק. כוכב זה הוא גם כן כוכב כפול ספקטרוסקופי אך אינו קשור לשליאק ורק במקרה נמצא באותו הכיוון.
מאפיינים > מאפייני שליאק A

שליאק A היה ככל הנראה הכוכב המסיבי מבין השניים, כך שהוא התפתח במהירות גדולה יותר, יצא מן הסדרה הראשית והפך לענק כחול מסוג ספקטרלי B7II. רדיוסו מגיע לכ-29 פעמים רדיוס השמש – כמחצית המרחק בינו ובין שליאק B. כתוצאה מכך חלק גדול ממסתו עבר לשליאק B, כך שהוא הפך להיות הפחות מסיבי מבין השניים ומסתו היא פחות מ-3 מסות שמש. עוצמת ההארה שלו היא פי 1,400 מהשמש באור נראה ובערך פי 4 בתוספת התחום העל-סגול. טמפרטורת פני השטח שלו היא כ-13,000 קלווין.