stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאולינה, נסיכת וירטמברג (1877–1965)
ביוגרפיה

פאולינה נולדה ב-19 בדצמבר 1877 בשטוטגרט, לוילהלם, נסיך וירטמברג ולמריה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט והלנה, נסיכת נסאו, והייתה דודניתם של וילהלמינה, מלכת הולנד וקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. בהיותה בת 4 מתה אמה מריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ובשנת 1886 התחתן אביה בשנית עם שרלוטה, נסיכת שאומבורג-ליפה. בשנת 1891 הוכתר אביה כמלך וירטמברג, אולם לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא התפטר מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית.
ב-29 באוקטובר 1898 התחתנה פאולינה עם וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ממנו היו לה שני בנים. לאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בפוטסדאם, ובשנת 1902 הם עברו להתגורר בברלין. בשנת 1907 הם עברו לגור בנויוויד, ובאותה שנה קיבלה תפקיד בכיר בצלב האדום. בשנת 1933 הצטרפה פאולינה למפלגה הנאצית, אולם מעולם לא מילאה בה תפקיד כלשהו. בשנת 1945, זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה, מת בעלה וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ולאחר מותו עברה פאולינה להתגורר בווירטמברג. לאחר המלחמה הסתירה פאולינה בביתה את פושע המלחמה הנאצי אוגוסט הייסמאייר ואשתו גרטרוד שולץ-קלינק, ואף הועמדה על כך לדין על ידי צבא ארצות הברית בשנת 1948. לאחר מכן הקדישה פאולינה את חייה לגידול סוסים, וב-7 במאי 1965 מתה פאולינה בביתה בלודוויגסבורג.
משפחתה

ב-29 באוקטובר 1898 התחתנה פאולינה עם וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ממנו היו לה שני בנים:
הרמן, נסיך ויד (1899–1941)
דיטריך, נסיך ויד (1901–1976)
פושינג (רכבת)

פושינג מתחילה לפעול ברכבת המהירה של בייג'ינג – שנחאי מאז 28 ביוני 2017. רכבת G155 על ידי CR400BF מבוססת שנחאי מתחנת הרכבת בייג'ינג דרום מגיעה לתחנת הרכבת שנחאי הונגקיאו.
CR400AF-2016 יוצאת מתחנת הרכבת שנחאי כ-G6
פושינג (במנדרינית: 复兴号; ידועה גם בשם סדרת CR, או כפושינג האו) היא סדרת רכבות מהירות המופעלות על ידי חברת הרכבות של סין.
פיתוח הפרויקט החל בשנת 2012 ותוכנית העיצוב הסתיימה בספטמבר 2014. הרכבת הראשונה יצאה את פס הייצור ב-30 ביוני 2015. הסדרה קיבלה את ייעודה הנוכחי ביוני 2017, עם כינויים כמו "דולפין כחול / אדום" (CR400AF) ו"פניקס הזהב" (CR400BF) ליחידות מסוימות. זו הרכבת המהירה הקונבנציונלית בעולם שפועלת בשירות סדיר, עם מהירות סטנדרטית של 350 קמ"ש (217 מייל לשעה) לדגמי CR400AF ו-CR400BF.
גלריה

נסיעת מבחן לדגם CRH-0207 במרכז ניסויי הרכבות הלאומי, בייג'ינג
דגמי CRH-0208 ו-CRH-0507 עם דגמים ישנים יותר.
רכבת CR400AF-2146 תחנת מערב בייג'ינג ממתינה לצאת לנמל התעופה הבינלאומי דג'ינג
רכבת CR400BF-A לתחנת הונגקיאו בייג'ינג
רכבת CR400BF-B יוצאת מתחנת בייג'ינג דרום
רכבת CR400BF-C בדרכה מתחנת ז'אנגג'יאוקואו לבייג'ינג צפון.
רכבת CR400BF-C
רכבת CR400BF-G בתחנת בייג'ינג צפון
מושבים במחלקת עסקים של רכבת CR400AF-B-2116
פנים קרון 16 ברכבת CR400AF-B-2119
שלט ישיבה ברכבת CR400BF עם סימונים למושבים: אדום למושב שהוזמן, ירוק למושב ריק.
ראו גם

רכבת סין, תאגיד ממשלתי סיני המפעיל את כל רכבות הפוקסינג.
ספסאן, רכבת מהירה רוסית
הערות שוליים

↑  中国标准动车组命名"复兴号". Xinhua News Agency. 25 יוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""中国标准"动车组正式下线 时速350公里". ifeng.com. 30 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "350km/h China Standard EMU Rolled Off the Line". China Railway. 30 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China EMU train linking Datong and Xi'an passes high speed test". Xinhua. 18 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chinese bullet trains cross in historic first". Xinhua. 15 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  许昌平 (2017-09-23). "时速重回350公里 陆高铁世界最快". Chinatimes. נבדק ב-2018-12-17.
פונטה לה מרמורה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אלברטו דלה מרמורה 
 גובה:  1,834 מ' 
 מדינה:  איטליה 
 מיקום:  נואורו, איטליהאיטליה
 רכס הרים:  ג'נרג'נטו 
 קואורדינטות:  39°59′17″N 9°19′27″E﻿ / ﻿39.98806°N 9.32417°E﻿ / 39.98806; 9.32417
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפונטה לה מרמורה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפונטה לה מרמורה(למפת סרדיניה רגילה) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון פונטה לה מרמורה(למפת סרדיניה מוגדלת) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון פונטה לה מרמורה
 
פונטה לה מרמורה הוא הר ברכס ג'נרג'נטו בסרדיניה שבאיטליה.
ההר שייך למחוזות אוליאסטרה ונואורו, באזור ההררי ברבג'יה שבסרדיניה. ההר מתנשא לגובה של 1,834 מטר, ופסגתו היא הגבוהה ביותר באי. ההר קרוי על שמו של הגאוגרף פיימונטה אלברטו פררו דלה מרמורה, והוא נכלל בשטחים הקהילתיים של דסולו וארזנה.
פונטה לה מרמורה נמצא מזרחית למרכזה של סרדיניה ומפסגתו ניתן לתצפת על האי. ביום בהיר נראים רוב קו החוף וכל הפסגות שמסביב.
פונטה לה מרמורה יחד עם ההר השני בגובהו בסרדיניה, ברונקו ספינה, הם שני המקומות היחידים בסרדיניה המציעים רכבל סקי.
הערות שוליים

↑  Punta La Marmora, Highest Mountain In Sardinia: 4 Top Facts, strictlysardinia.com, ‏2021-10-12 (באנגלית אמריקאית)
פונקציית מביוס

ערך זה עוסק בפונקציה אריתמטית של המספרים הטבעיים. אם התכוונתם לפונקציה מרוכבת המוגדרת על ספירת רימן, ראו .
במתמטיקה, פונקציית מביוס, המסומנת  \mu (n) היא פונקציה אריתמטית שהוצגה לראשונה על ידי אוגוסט פרדיננד מביוס. הפונקציה מוגדרת על המספרים הטבעיים והיא תלויה רק בפירוק לגורמים של המספר שעליו היא פועלת. לפונקציה שימושים בתורת המספרים ובקומבינטוריקה, ויש לה גרסאות מוכללות (המוגדרות על קבוצה סדורה).
הגדרה פורמלית

אם יש ל- n גורם ריבועי אז  \mu (n)=0. אחרת  n הוא מכפלה של (נאמר)  r גורמים ראשוניים שונים, ואז  \mu (n)=(-1)^{r}. בפרט  \mu (1)=1.
כלומר, הפונקציה מחזירה 1 עבור מכפלה של מספר זוגי של ראשוניים, ו-1- עבור מכפלה של מספר אי-זוגי של ראשוניים, לרבות עבור הראשוניים עצמם.
תכונות

פונקציית מביוס היא פונקציה כפלית, כלומר אם  \gcd(m,n)=1 אז  \mu (mn)=\mu (m)\mu (n).
\sum _{d\,|\,n}\mu (d)={\begin{cases}1&:n=1\\0&:n\geq 2\end{cases}}
תכונה שימושית היא נוסחת ההיפוך של מביוס, הנובעת מהיותה של פונקציית מביוס האיבר ההופכי לפונקציה  \mathbf {1} (n)\equiv 1 ביחס לקונבולוציית דיריכלה.
דוגמה לשימוש

נסמן  f(m,n)=\left|{\bigl \{}k:1\leq k\leq m,\gcd\{k,n\}=1{\bigr \}}\right|, פונקציית מספר המספרים בין 1 ל- m שזרים ל- n. נרצה למצוא נוסחה לחישוב  f.
נסמן ב- p_{1},p_{2},\ldots ,p_{r} את הראשוניים השונים שמחלקים את  n (ייתכן יותר מפעם אחת). נחשב את  f לפי עקרון ההכלה וההפרדה: ראשית נוסיף את כל המספרים בין 1 ל- m, יש  m כאלה. אחר כך לכל  p_{i} נוריד את כל המספרים שמתחלקים בו, יש  \left\lfloor {\frac {m}{p_{i}}}\right\rfloor  כאלה (לפירוש הסימון ראו פונקציית רצפה) אחר כך נוסיף לכל  p_{i},p_{j} את כל המספרים שמתחלקים בשניהם, יש  \left\lfloor {\frac {m}{p_{i}p_{j}}}\right\rfloor  כאלה, וכן הלאה. בסך הכל נקבל את הנוסחה:
שבעזרת פונקציית מביוס אפשר להציגה בדרך פשוטה יותר:
אם לוקחים  m=n הביטוי בתוך הערך השלם נהיה שלם; במקרה זה אפשר לפשט את הביטוי ל- n\left(1-{\frac {1}{p_{1}}}\right)\cdots \left(1-{\frac {1}{p_{r}}}\right), שהיא הנוסחה הידועה לחישוב פונקציית אוילר.
הכללה

אם  X היא קבוצה עם יחס סדר חלש, פונקציית מביוס של הקבוצה מוגדרת לפי השוויון  \mu (x,y)=[X]_{a,b}^{-1}, כאשר המטריצה  [X] מתארת את היחס
עבור המספרים הטבעיים עם יחס החילוק, מתקבלת פונקציית מביוס הרגילה.
פאולינה, נסיכת וירטמברג

פאולינה, נסיכת וירטמברג (גרמנית: Pauline, Prinzessin von Württemberg‏, 25 בפברואר 1810 - 7 ביולי 1856), הייתה אשתו של וילהלם, דוכס נסאו.
ביוגרפיה

פאולינה נולדה בשטוטגרט ב-25 בפברואר 1810, לפאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.
ב-23 באפריל 1829 התחתנה פאולינה עם וילהלם, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1839 מת בעלה וילהלם, ובנו אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואדולף ופאולינה דיכאו אותו. ב-7 ביולי 1856 מתה פאולינה בביתה בוויסבאדן, ובשנת 1857 נוסד בוויסבאדן הוסטל לנערות על שמה.
משפחתה

ב-23 באפריל 1829 התחתנה פאולינה עם וילהלם, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
בת מתה (1830)
הלנה, נסיכת נסאו (1831–1888), התחתנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט
ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו (1832–1905)
סופיה מנסאו (1836–1913), התחתנה עם אוסקר השני, מלך שוודיה
פונקציית מדרגות

דוגמה לפונקציית מדרגות (הגרף האדום)
פונקציית מדרגות היא פונקציה על המספרים הממשיים שניתן להציגה כצירוף ליניארי סופי של פונקציות מציינות של קטעים. בניסוח פחות פורמלי, פונקציית מדרגות היא פונקציה קבועה למקוטעין, על גבי מספר סופי של קטעים. הפונקציה קרויה פונקציית מדרגות משום שהגרף של הגרסה המונוטונית שלה נראה כמדרגות במבט מהצד.
הגדרה

פונקציה  f:\mathbb {R} \rightarrow \mathbb {R}  קרויה פונקציית מדרגות אם ניתן לכתוב אותה בצורה:
כאשר  n\geq 0, ו- \ \alpha _{i} הם מספרים ממשיים,  \ A_{i} הם קטעים,  \ \chi _{A}\, היא הפונקציה המציינת של  \ A:
בהגדרה זו ניתן להניח שהקטעים  \ A_{i} מקיימים שתי תכונות:
הקטעים הם קבוצות זרות - מתקיים  A_{i}\cap A_{j}=\emptyset  לכל  i\neq j.
האיחוד של הקטעים הוא הישר הממשי כולו:  \cup _{i=0}^{n}A_{i}=\mathbb {R} .
אם לא מתקיימות הנחות אלה, ניתן לבחור אוסף אחר של קטעים שיקיים אותן. דוגמה: את הפונקציה
ניתן לכתוב כ:
דוגמאות

פונקציה קבועה היא דוגמה טריוויאלית לפונקציית מדרגות, שלה קטע יחיד  A_{0}=\mathbb {R} .
פונקציית מדרגה היא פונקציית מדרגות חשובה.
מדרגות המס בישראל, הקובעות את שיעור מס ההכנסה כפונקציה של ההכנסה, הן פונקציית מדרגות.
פונקציית הערך השלם אינה פונקציית מדרגות, משום שיש בה מספר אינסופי של קטעים.
תכונות

סכום ומכפלה של שתי פונקציות מדרגות גם הוא פונקציית מדרגות. מכפלה של פונקציית מדרגות במספר גם היא פונקציית מדרגות. בהתאם לכך, האוסף של פונקציות המדרגות הוא אלגברה לא אסוציאטיבית מעל הממשיים.
לפונקציית מדרגות יש מספר סופי של ערכים. אם הקטעים  \ A_{i},  i=0,1,\dots ,n, בדוגמה לעיל הם זרים, ואיחודם הוא הישר הממשי, אזי  f(x)=\alpha _{i}\, לכל  x\in A_{i}.
אינטגרל לבג של פונקציית מדרגות  f=\sum \limits _{i=0}^{n}\alpha _{i}\chi _{A_{i}}\, על קטע סופי הוא  \int \!f\,dx=\sum \limits _{i=0}^{n}\alpha _{i}\ell (A_{i})\, כאשר  \ell (A) הוא האורך של קטע  \ A, ולכל אחד מהקטעים  \ A_{i} יש אורך סופי.
ראו גם

פונקציית הביסייד
פונקציה פשוטה
פונקציית מדרגה
פונטה (רובע)

| --- | --- |


 מידע
 עיר:  רומא 
 תאריך ייסוד:  המאה ה־13 
 שטח:  31.89 הקטאר 
 אוכלוסייה:  3,548 (31 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  41°54′01″N 12°27′56″E﻿ / ﻿41.90031°N 12.465617°E﻿ / 41.90031; 12.465617
 
 
פונטה (באיטלקית: Ponte) הוא שמו של הרובע החמישי מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
משמעות שם הרובע במילה "גשר" באיטלקית. הרובע נקרא על שם גשר סנטאנג'לו המקשר את הרובע אל רובע בורגו מעברו השני של נהר הטיבר. הגשר נבנה על ידי הקיסר אדריאנוס על מנת לקשר את המאוזוליאום שבנה (כיום טירת סנטאנג'לו) עם העיר רומא שהייתה מעברו השני של הנהר.
בתקופת שלטונו של האפיפיור סיקסטוס החמישי שונו גבולות הרובע, כך שהגשר אינו נמצא בשטחי הרובע כיום, אולם הרובע שמר על שמו המקורי, והגשר מופיע על לוגו הרובע.
היסטוריה

בתקופת שלטונו של הקיסר אוגוסטוס היה האזור בו ממוקם כיום הרובע שייך לרובע הרביעי של רומא מתוך 14 רובעי רומא. באותה עת נקרא הרובע בשם "קירקוס פלאמיניוס" (בלטינית: Circus Flaminius), והיה חלק מאזור שדה מרס (בלטינית: "קמפוס מרטיוס" - "Campus Martius").
הקיסר נירון בנה גשר מעל נהר הטיבר, שקישר את הרובע לגדתו השנייה של הנהר, לעבר הויה טריאומפאליס (גשר שנקרא "טריאומפליס" (triumphalis) על שם הדרך, או "נירונאנוס" (Neronianus) על שם הקיסר, ועליה עברו תהלוכות הניצחון. לימים נקרא הגשר "פונס וטיקנוס" (Pons Vaticanus) מאחר שהוביל לעבר קיריית הוותיקן. הגשר נהרס בימי הביניים וזכה לכינוי "פונס רפטוס" (הגשר השבור).
על גדת נהר הטיבר, בתחומי הרובע, היה מעגן ששימש להבאת חומרי בנייה למקדשי רומא העתיקה.
במהלך ימי הביניים נותר הרובע מיושב בצפיפות, והבנייה ברובע בימי הביניים ובתקופת הרנסאנס העלימה את שרידי המבנים מהעת העתיקה. הרובע נותר מיושב בצפיפות על אף הכשלים באמות המים הרומיות, בשל קרבתו לנהר הטיבר, דבר שאיפשר הבאת מי שתייה ורחצה מהנהר אל הרובע. הקרבה בין הרובע לקיריית הוותיקן הביאה לכך שהרובע המה עולי רגל, ותושבי הרובע התפרנסו מהלנתם והאכלתם של עולי הרגל הרבים, וממכירת חפצי קדושה לעולי הרגל.
במהלך המאה ה-16 נבנו ברובע ארמונות רבים לעשירי העיר, וזאת על אף שנהר הטיבר הציף את הרובע מדי מספר שנים.
לאחר איחודה של איטליה, הקמת ממלכת איטליה בשנת 1870, והפיכת רומא לבירתה, נבנו על גדות נהר הטיבר רציפים למנוע את ההצפות, וגשרים חדשים נבנו על מנת לקשר את קיריית הוותיקן עם רובע פראטי. בניית הרציפים פגעה באופיו הבניימי של הרובע, מאחר שחלקים ממבני הרובע נהרסו בעת בניית הרציפים, והגשרים החדשים העבירו את התנועה לרבעים אחרים של רומא.
אתרים בעלי חשיבות

ברובע ממוקמות כנסיות רבות ובהן סנטה מריה דלה פאצ'ה, סנטה מריה דל'אנימה וסן ג'ובני דה פיורנטיני. ברובע עוברת ויה ג'וליה וממוקמים בו מבנים רבים מתקופת הרנסאנס בהם ארמון דיי פופזי ("ארמון הבובות" הנקרא על שם חזיתו המעוטרת).
עצם החזה

| --- | --- |

 
 תמונה תלת־ממדית של עצם החזה. אפשר להקיש על התמונה ולסובב עם מקש שמאלי בעכבר לכל הכיוונים, כדי לראות את המבנה המדויק
 שיוך:  bones of thorax 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 לטינית (TA98):  sternum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.3.03.001 
 TA2 (2019):  1129 
 FMA:  7485 
 קוד MeSH:  A02.835.232.570.750 
 מזהה MeSH:  D013249 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0038293 
 
עצם החזה במבט אחורי
עצם החזה (לעיתים: מפתח הלב; TA: Sternum; סטרנום) היא עצם שטוחה הממוקמת בקדמת כלוב הצלעות. עצם החזה מחוברת דרך סחוס צלעי לצלעות, מהווה נקודת עיגון לצלעות ומרכיבה יחד איתן את כלוב הצלעות. כחלק מכלוב הצלעות היא מתפקדת כמגינה על תכולת בית החזה: הלב, הריאות וכלי הדם העיקריים העוברים שם.
עצם החזה מורכבת משלושה חלקים: ידית עצם החזה, גוף העצם וזיז עצם החזה המופרקים זה עם זה. בחלקה העליון מופרקת העצם עם עצמות הבריח ולאורך צדדיה מתחברות שבע הצלעות העליונות. פני העצם מאופיינים ברכסים וזוויות המשמשים כנקודות ציון באנטומיה טופוגרפית.
מבנה אנטומי > ידית עצם החזה

ידית עצם החזה (Manubrium sterni, מנובריום. בלטינית: manubrĭum, פירושה: ידית אחיזה) היא חלקה העליון של עצם החזה.
מבנה אנטומי > ידית עצם החזה > מאפיינים

ידית עצם החזה היא בעלת מבנה מרובע, רחב בחלקה העליון וצר בחלקה התחתון. מופרקת עם עצמות הבריח ועם הסחוס הצלעי הראשון, ומרכיבה את חלקה העליון של עצם החזה. העצם, שהיא חלקה, קמורה מצד לצד, וקעורה מלמטה למעלה, ובפן הקדמי שלה משמשת כמעין חיבור, בה נאחזים שריר החזה הגדול ושריר עצם החזה, הבריח והזיז הפיטמתי (Musculus sternocleidomastoideus). בפן האחורי נאחזים שרירים המחוברים לאזור הצוואר הקדמי.
מבנה אנטומי > ידית עצם החזה > גבולות

בגבולה העליון נמצא שקע בשם חרק בית הצוואר (Incisura jugularis ossis sterni). משני צידי השקע מופרקות עצמות הבריח דרך מפרקי החזה והבריח. בחלק העליון של הגבול הצידי של העצם מתחברת הצלע הראשונה באמצעות רקמת סחוס, בתחתית הגבול הצידי מתחברת הצלע השנייה ובגבולה התחתון של הידית מפרק סחוסי מסוג מאחה (Symphysis manubriosternalis) המחבר אותה לגוף עצם החזה.
משטחי ידית עצם החזה וגוף עצם החזה אינם נמצאים על אותו מישור. ביניהם קיימת זווית בת כ־140 מעלות המכונה זווית עצם החזה (Angulus sterni). את זווית עצם החזה ניתן למשש ולאתר בעזרתה את זוג הצלעות השני ואת החוליות החזיות הרביעית והחמישית (T4, T5) הנמצאות מנגד לה בגב.
מבנה אנטומי > גוף עצם החזה

גוף עצם החזה (Corpus sterni) הוא הארוך מחלקי עצם החזה (בגברים הוא ארוך יותר מבנשים). בגבולו העליון המפרק עם ידית עצם החזה ובגבולו התחתון מפרק מסוג חיבור סחוסי עם זיז סיף (Symphysis xiphosternalis). הגבול הצידי של גוף עצם החזה כולל מספר שקעים אליהם מתחבר הסחוס הצלעי של צלעות שתים עד שש.
גוף עצם החזה מורכב מארבעה חלקים מופרקים זה לזה בחיבור סחוסי, המתאחים בחיבור גרמי עד גיל 25. קווי האיחוי בין החלקים ניתנים למישוש כשלושה רכסים רוחביים עד גיל מאוחר. הרכסים ממוקמים בצמוד לחיבור לצלעות שלוש, ארבע וחמש.
לאורך הפן הקדמי של גוף העצם נאחז שריר החזה הגדול. בחלקו התחתון של הפן האחורי של הגוף נאחז שריר החזה הרוחבי (Musculus transversus thoracis).
מבנה אנטומי > זיז הסיף

זיז הסַּיִף (processus xiphoideus או processus ensiformis), הנקרא גם זיז עצם החזה, הוא הקטן משלושת חלקי עצם החזה. הזיז ממוקם בתחתית ומורכב בלידה מסחוס בלבד עד תחילת התגרמותו בילדות המוקדמת. בגיל 25-29 מסתיימת התגרמותו והוא מתחבר לגוף עצם החזה בחיבור סחוסי. בסביבות גיל 40 מתאחה בדרך כלל הזיז לגוף עצם החזה בחיבור גרמי. צורתו של הזיז אינה זהה בין אנשים שונים והוא יכול להיות מחודד, קהה, חצוי או מחורר. בחלק העליון של הגבול הצידי של הזיז מתחברת צלע שבע דרך סחוס צלעי.
תמונות נוספות

עצם החזה במבט צד
עצם החזה והסחוס הצלעי במבט קדמי
כלוב הצלעות
עצם החזה (בכחול) בין כלוב הצלעות (בירוק)
ידית עצם החזה ומפרקיה במבט קדמי
ערב הסעודית במשחקים הפאראלימפיים

ערב הסעודית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה ערב הסעודית חלק מעולם.
היסטוריה

לאורך השנים הספורטאים אותם שלחה ערב הסעודית לייצגה במשחקים הפאראלימפיים היו גברים בלבד ומעולם לא נשלחה ספורטאית. המשלחת הראשונה אותה שלחה המדינה אל המשחקים הפאראלימפיים באטלנטה בשנת 1996 כללה שני ספורטאים, שהתחרו במקצי הרמת הכוח.
ערב הסעודית נאלצה המתין עד המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית. במשלחת למשחקים שנערכו בבייג'ינג היה האתלט אוסאמה אלשאנקיטי, שהתחרה בשני מקצים. בתחרות הקפיצה לרוחק (קטגוריה F12) הוא זכה במדליית כסף, כשקפץ למרחק של 7.06 מטרים, ובתחרות הקפיצה המשולשת באותה קטגורית הנכות זכה במדליית זהב כשקבע שיא עולם עם תוצאה של 15.37 מטרים.
ראו גם

ערב הסעודית במשחקים האולימפיים
ערב הסעודית במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  המשתתפים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's Long Jump F12
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's Triple Jump F12
פיטר רוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) ויקטוריה, אוסטרליה אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  עיון, ביוגרפיה
 יצירות בולטות:  חצות בסיציליה
 
פיטר רוב (באנגלית: Peter Robb;‏ נולד ב-1946) הוא סופר אוסטרלי.
ביוגרפיה

רוב גדל באוסטרליה ובניו זילנד. בין השנים 1978 ל-1992 שהה בדרום איטליה, בנאפולי ופאלרמו. 
לאחר שהותו בדרום איטליה, פרסם בשנת 1996 את ספרו הראשון, "חצות בסיציליה". הספר מתאר את התבססותה ועלייתה של המאפיה בסיציליה, ואת מארג הקשרים הסבוך בין מאפיונרים, פוליטיקאים (כגון ג'וליו אנדראוטי, ראש ממשלת איטליה מספר פעמים), אנשי הכנסייה הקתולית ואנשי חוק באיטליה. הספר כולל גם תיאורי נוף של איטליה, תיאורי אוכל מהמטבח האיטלקי וסיפורם של אנשי רוח ואמנים איטלקים כמו ג'וזפה תומאזי די למפדוזה, לאונרדו שאשא ורנאטו גוטוזו.
ב-1998 פרסם רוב ביוגרפיה של הצייר האיטלקי קאראווג'ו, שהתמקדה בחייו האישיים של הצייר, ועוררה מחלוקת בקרב מבקרי אמנות באנגליה. ב-1999 פרסם נובלה של שלושה סיפורי פשע בשם: "Pig's Blood and Other Fluids". באוקטובר 2003 יצא לאור ספרו הרביעי, "A Death in Brazil"‏, ספר על ההיסטוריה והתרבות של ברזיל. באוקטובר 2010 פרסם ספר על ההיסטוריה והתרבות של העיר נאפולי, בה התגורר שנים רבות.
רוב עסק בהוראה באוניברסיטת מלבורן, באוניברסיטת אולו בפינלנד כפילולוג ובנאפולי.
הערות שוליים

↑  הספר "חצות בסיצליה", באתר "סימניה"
↑  Stephen Moss,‏ M by Peter Robb, באתר הגארדיאן, 9 בפברואר 2000 (באנגלית)
↑  Hilary Spurling,‏ The Other Michelangelo, באתר הניו יורק טיימס, 14 בפברואר 2000 (באנגלית)
↑    Alastair Smart, ‏Street Fight in Naples by Peter Robb: review, The Telegraph, 27 July 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012366576305171  PLWABN: 9810617619405606  BNE: XX1503661  BnF: cb13611777k (data)  GND: 12186524X  ISNI: 0000 0000 6582 8133  LCCN: n97021793  NTA: 190549785  SUDOC: 190009160  VIAF: 312559896   WorldCat (עם VIAF): 312559896 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטר קרמה

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1726 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  17 ביולי 1782 (בגיל 55) קופנהגן, דנמרק 
 הושפע על ידי:  Hieronimo Miani 
 
פטר קרמה (בדנית: Peter Cramer;‏ 24 באוגוסט 1726 – 17 ביולי 1782) היה צייר דני שהתמחה בתפאורות נוף לתיאטרון ובעבודות דקורטיביות.
ביוגרפיה

הוא כנראה היה אוטודידקט. בשנות ה-40 של המאה ה-18 הוא עשה כמה רישומים לגרסאות מוקדמות של הספר "המסע למצרים ונוביה" מאת פרדריק לואיס נורדן מטעם האקדמיה המלכותית הדנית למדעים.
על בסיס זה, בשנת 1754, הומלץ לו על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות לקבל מלגת השתלמות שתאפשר לו להיות "צייר היסטורי מוכשר". אולם האקדמיה התעקשה לפעול על פי ההליך, והוא נדרש להתמודד על מדליית זהב בשנת 1756. הוא לא הצליח להגיע למקום הראשון ותוכניות השתלמות שלו לא מומשו.
הוא החל לעשות תפאורות באמצע שנות ה-50 של המאה ה-18, כאשר יצר סצנות לחבר, נילס קרוג ברדל, מלחין שכתב שתי אופרות. הם הכירו כי לקרמה היה זמר חובב ולפעמים הופיע במסיבות.
בשנת 1762 הוא הוכר כצייר סצנות מקצועי שעסק בכך עד מותו.
לאחר שנת 1773' הוא יצר ציורים רבים, בעיקר בשל תמיכה שקיבל מהאקדמיה כנגד הצייר האטלקי קרלו גאלי דה ביבינה, בן למשפחת האמנים איטלקית מפורסמת.
בנוסף לעבודות התיאטרון שלו, הוא יצר סצנות ז'אנר שהזכירו את דוד טנירס הבן ואדריאן ברואר והיה בין הראשונים שקבלו השראה מהאיכרים הדנים.
בשנת 1777, הוא הפך למועמד לחברות באקדמיה. בשנה שלאחר מכן שלח אליהם שתי יצירות שהוצגו בהצלחה, והפך לחבר, ודיוקנו צויר על ידי ויגיליוס אריקסן.
אולם כבוד זה היה קצר מועד. הוא התמכר לאלכוהול, ומת בשנת 1782, בן חמישים ושש.
רבות מיצירותיו נחקקו מאוחר יותר על ידי יונאס האס ויוהאן פרדריק קלמנס.
הערות שוליים

↑  Brief biography
↑  Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon, www.kulturarv.dk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  DSI: 5874  ISNI: 0000 0000 6703 4695  KulturNav: 11402264-b7f5-4c36-b96a-81b3bc3a54a5  LCCN: n94124289  RKD: 18970  SUDOC: 076165205  ULAN: 500007925  VIAF: 6634001   WorldCat (עם VIAF): 6634001
פאן-ערביות
ראו גם

צבעי הלאומיות הכלל-ערבית
פאן-אסלאמיזם
העולם המוסלמי
אינטרנציונליזם
ערבים-נוצרים - בני המיעוט השכיח בקרב מדינות ערב
הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי
הליגה הערבית
הערות שוליים

↑  כל-ערביות במילון דיפלומטיה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אמנון כהן, ‏תוכנית סוריה-רבתי ושאלת ארץ-ישראל - שורשים היסטוריים, 1918–1939, קתדרה 7, אפריל 1977, עמ' 111
↑  מרונים, דרוזים, עלאווים, צ'רקסים, בדואים, מתואלים, כורדים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560650405171  LCCN: sh85097351  NKC: ph1107220  TDVİA: panarabizm
פושאן

| --- | --- |

פוטומונטז' של פושאן
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  גואנגדונג
 ראש העיר:  ליו יולון
 מושל:  לי ייווי
 שטח:  3,848 קמ"ר
 גובה:  16 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  9,498,863 (2020)
  ‑ צפיפות:  2,468 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  23°1′0″N 113°7′0″E﻿ / ﻿23.01667°N 113.11667°E﻿ / 23.01667; 113.11667
 אזור זמן:  UTC +8
 אתר פושאן
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפושאן(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפושאן(למפת גואנגדונג רגילה) גואנגג'ואו שנג'ן דונגגוואן ג'אנג'יאנג ג'יאיאנג מאומינג שאנטואו פוג'יין ג'יאנגשי חונאן גואנגשי ים סין הדרומיפושאן(למפת גואנגדונג מוגדלת) גואנגג'ואו שנג'ן דונגגוואן ג'אנג'יאנג ג'יאיאנג מאומינג שאנטואו פוג'יין ג'יאנגשי חונאן גואנגשי ים סין הדרומיפושאן    מיקומה של פושאן במחוז גואנגדונג tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פוֹשָׁאן (בסינית: 佛山; בפין-יין: Fóshān; מילולית: "הר בודהה") היא נציבות עירונית במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 מספר התושבים הכולל בנציבות היה כ-9.5 מיליון תושבים.
העיר נחשבת כמרכז תרבות קנטונזי; אופרת קנטון, נאן קוואן (סוג של קונג פו), מרוץ דרגון בוט וריקוד האריה הדרומי, מקורם בפושאן.
העיר הייתה מרכז תעשיית מזון ובמיוחד רוטב סויה עוד במהלך המאה ה-17. היום בו ממוקם יצרן רוטס סויה הגדול בעולם "פושאן האיטיאן טעמים ומזון" בבעלות פאנג קאנג. כמו כן בעיר ממוקם מטה של חברת Galanz בין יצרניות מוצרי חשמל ביתיים הגדולם בסין.
גאוגרפיה

פושאן שוכנת על נהר הפן (אנ') בשפכים המרכיבים את הצד המערבי של דלתת נהר הפנינה, והיא חלק מ"האזור הכלכלי הדלתא של נהר הפנינה", הכוללת גם את הערים גואנגג'ואו ושנג'ן. הנציבות משתרעת על פני 3,848 קמ"ר והיא גובלת בבירת המחוז גואנגג'ואו ממזרח, בג'יאנגמן (אנ') וג'ונגשאן (אנ') מדרום, בג'אוצ'ינג ויונפו (אנ') ממערב ובצ'ינגיואן (אנ') מצפון.
חלוקה מנהלית

נציבות פושאן מורכבת מחמש מועצות.
| שם | כתב סיני | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת צ'אנצ'נג | 禅城区 | Chànchéng Qū | 1,330,262 | 154 | 8,637 |
| מועצת נאנהאי | 南海区 | Nánhăi Qū | 3,667,247 | 1,074 | 3,414 |
| מועצת שונדה | 顺德区 | Shùndé Qū | 3,229,090 | 806.5 | 4,004 |
| מועצת סאנשווי | 三水区 | Sānshuĭ Qū | 803,226 | 874.2 | 918.8 |
| מועצת גאומינג | 高明区 | Gāomíng Qū | 469,038 | 939.6 | 499.2 |
ערים תאומות

לפושאן עשר ערים תאומות:
יפן איטאמי, יפן
צרפת לה פוססיון, ראוניון, צרפת
מאוריציוס פור לואי, מאוריציוס
ארצות הברית אוקלנד, קליפורניה, ארצות הברית
קנדה מרקהם, אונטריו, קנדה
אוסטרליה טאונסוויל, קווינסלנד, אוסטרליה
הממלכה המאוחדת מידווי, אנגליה, הממלכה המאוחדת
פולין סטארוגארד גדנסקי, פולין
גרנדה (מדינה) סנט ג'ורג'ס, גרנדה
גרמניה אינגולשטאדט, בוואריה, גרמניה