stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק גולדמן (משורר)
קורות חיים

יצחק גולדמן נולד בערב ר"ח כסלו שנת ת"ר (1839) בעיירה וידזה שבפלך וילנה שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא; כיום בבלארוס), למאיר בן שמואל גולדמן (1824–1894).
גולדמן קיבל חינוך יהודי מסורתי בעירו, והמשיך ללימודים בישיבות מינסק ו-וולוז'ין. לאחר מכן רכש לעצמו השכלה כללית, בפרט בעברית ובמדעים.
בבחרותו, בשנת 1861, השתקע בעיר הפלך וילנה, שהייתה המרכז היהודי החשוב של צפון-מערב רוסיה. שם מצא את מקומו בקרב חוגי המשכילים ובפרט היה מקורב למשורר והבלשן אד"ם הכהן. הוא התפרנס מעבודה במסחר, והקדיש את שעות הפנאי שלו לעבודה ספרותית.
פרסם שירים ומאמרים רבים בכתבי העת והמאספים העבריים.
במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-19 הוציא שני ספרי שירה: "הפחד בלילות" (ורשה תרל"ו 1876) – שירים סאטיריים על מנהגים ואמונות טפלות; ו"שנים קדמוניות" (וילנה תרל"ט) – שיר סיפורי היסטורי על תקופת האינקוויזיציה הספרדית, שהתקבל יפה בעיני הביקורת.
בשנת 1886, לאחר שהתפרסם כמשורר, הוזמן על ידי אלכסנדר צֶדֶרבּוים (אר"ז) לבירה סנקט פטרבורג לעבוד בעיתון העברי "המליץ" לצד העורך יהודה לייב גורדון. הוא שימש כעוזר מערכת, ופרסם מאמרים רבים בעילום שם.
כעבור חודשים אחדים שב לווילנה, לעבודתו כמנהל במבשלת השיכר של ליפסקי ואפשטיין, שם עבד עד יום מותו.
בשנת תרמ"ח הופיע בווילנה ספר שיריו האחרון, "שיבת ציון", שבו צייר את תחיית המולדת היהודית וביטא את תקוותו לשיבת ציון הקרבה.
יצחק גולדמן נפטר ביום שבת א' דחוה"מ פסח, בן 65 במותו. נקבר בווילנה.
הותיר אחריו בכתב יד שירים רבים, פרוזה וכן קובץ הערות למילון "אוצר השורשים" של הבלשן בן הדור הראשון של תנועת ההשכלה היהודית ('דור המאספים') יהודה ליב בן-זאב.
משפחתו

אשתו של גולדמן עד מותו הייתה בתו של הסוחר משה שפירא (1817–1903), סוחר מהעיירה סרהיי שבפלך סובאלק (ליטא) (בנו של הרב דוב בער בן הרב נתן נטע שפירא, ואחיהם של הרב ישראל איסר שפירא, אב"ד מזריטש, והרב יהושע השיל שפירא, אב"ד שצ'וצ'ין), ואחותו של הסופר, המו"ל ומוכר הספרים הוורשאי הנודע אליעזר יצחק שפירא (אי"ש).
ילדיו של גולדמן, אף שקיבלו חינוך יהודי, גדלו בצל התנועה המהפכנית ברוסיה של שנות ה-90 של המאה ה-19 והיו כולם למהפכנים.
בנו הבכור בוריס גולדמן, שנודע בכמה כינויים מפלגתיים, הידוע שבהם בוריס גוֹרֶב (Борис Исаакович Горев;‏ 1874–1937), היה ממנהיגי התנועה הסוציאל-דמוקרטית ברוסיה, חבר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית ולאחר מכן חבר המנשביקים, ציר הוועד הפועל המרכזי הכול-רוסי (ВЦИК) הראשון (1917). ב-1920 פרש מפעילות פוליטית והתמסר למחקר היסטורי ורעיוני של הסוציאליזם והמרקסיזם.
בנו לאון גולדמן (Леон Исаакович Гольдман;‏ 1877–1939), שנודע בכמה כינויים מפלגתיים, הידוע שבהם "אקים" (Аким), היה אף הוא חבר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, ממייסדי "הבּוּנד", כיהן כמזכיר העיתון "איסקרה" ובעת מהפכת 1905 הצטרף למנשביקים. היה ציר הוועד הפועל המרכזי הכול-רוסי הראשון. לאחר כינון ברית המועצות מילא שורה של משרות פוליטיות בתחום הכלכלה בסיביר. נאסר מספר פעמים. לאחר שנאסר בראשית שנת 1938, הוצא להורג בראשית שנת 1939.
בנו הצעיר מיכאיל גולדמן, שהתפרסם בכינויו מארק ליבֶּר (Михаил (Марк) Исаакович Либер;‏ 1880–1937), היה ממנהיגי "הבונד" והמנשביקים. נרצח במסגרת הטיהורים הגדולים של סטלין.
שתי בנותיו לקחו אף הן חלק פעיל בתנועה המהפכנית.
בתו יוליה גולדמן (Юлия Исаакова Гольдман;‏ 1879–1904) הייתה אשתו הראשונה של המהפכן פליקס דזרז'ינסקי (חברו הקרוב של אחיה, מארק ליבר, מתקופת לימודיהם). היא חלתה בשחפת, ונפטרה בז'נבה ב-10 ביוני 1904 בזרועותיו.
ספריו

שיר תהלה: ביום הופיע ... אדוננו אלכסנדר השני קיסר רוסיא עם אשתו ... 26 אוגוסט 1856, ורשה: שריפטגיסר, תרט"ז 1856. (עברית ופולנית, עמוד מול עמוד)
הפחד בלילות: שני שירים, ליל כִּפֻּרִים וליל הושענא רבה, ורשה: דפוס א. גינז, תרל"ו 1876.
שנים קדמוניות: שיר ספורי אשר קרנו בספרד בימי הבינים, וילנה: יהודה ליב בן אליעזר ליפמאן מ"ץ, תרל"ט.
שיבת ציון, וילנה: מ"ץ, תרמ"ח. (שירים)
לקריאה נוספת

ר' יצחק ב"ר מאיר גאלדמאן בווילנא, בתוך: נחום סוקולוב וישראל חיים זגורודסקי (עורכים), ספר זיכרון לסופרי ישראל החיים אתנו כיום, מערכת "האסיף", ורשה תרמ"ט, עמ' 17.
הערות שוליים

↑  יצחק גאלדמאן., ציון לנפש!, הצפירה, 3 בספטמבר 1894 (במלאת שלושים למות אביו).
↑  'המליץ (1860–1904)', בתוך: מנוחה גלבוע, לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה, ירושלים: מוסד ביאליק; בשיתוף בית הספר למדעי היהדות ע"ש חיים רוזנברג, אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ב 1992, עמ' 151.
↑  י. ווייסברעם, הרב ר' משה שפירא, הצפירה, 5 במרץ 1903 (נקרולוג).
↑  Горев, Российской еврейской энциклопедии.
↑  Гольдман Леон Исаакович, Энциклопедии & Словари.
↑  י"ש הערץ (רעדאָגירט), דורות בונדיסטן, כרך א, ניו יורק: אונזער ציַיט, 1956, עמ' 197.
↑  דזשאָן מילל, פּיאָנערן און בויער: מעמואַרן; פֿאָרוואָרט פון פ’ קורסקי, כרך א, ניו יורק: דער וועקער, 1946, עמ' 140–141.
↑  Игнат Ефимович Горелов (науч. ред., предисл. и комментарии), Большевики: документы по истории большевизма с 1903 по 1916 год бывшего Московского охранного отделения, Москва : Изд-во полит. лит-ры, 1990, с. 285.
↑  ביקורת: מרדכי בן הלל הכהן, בני הספרת: שנים קדמוניות. שיר ספורי מאת יצחק בן מאיר גאלדמאנן, המליץ, 11 בנובמבר 1879.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312872705171  BnF: cb103109262 (data)  ISNI: 0000 0004 0244 2312  NTA: 410764418  VIAF: 297645143   WorldCat (עם VIAF): 297645143
כנף ההגנה האקטיבית

| --- | --- |
 מגינים על הבית
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל  חיל האוויר הישראלי
 סוג:  כנף הגנה אווירית
 בסיס האם:  פלמחים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1997 כאגד נ"מ אפריל 2011 ככנף – נובמבר 2016
 מקים היחידה:  שחר שוחט
 מלחמות:    מבצע צוק איתן
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  חץ, כיפת ברזל וקלע דוד
 פיקוד
 יחידת אם:   מערך ההגנה האווירית
 דרגת המפקד:   אלוף-משנה
 מפקדים:  ראו טבלה
 
סמל אגד מרכז 167
כנף ההגנה האקטיבית (כנף 167) הייתה כנף שפעלה במסגרת מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר הישראלי, והפעילה את מערכות הטילים נגד טילים של החיל: "חץ 2", "כיפת ברזל" ו"קלע דוד" ("שרביט קסמים").
היסטוריה

אגד מרכז 167 כלל, בעבר, את הגדוד 946 ממערך נ"מ מתנייע. הגדוד הוקם ב-1974 והפעיל מערכת נשק מסוג MIM-72 צ'פרל (דרקון"). הגדוד הורכב מ-4 סוללות: 3 סוללות של צ'פרל וסוללה אחת של סטינגר. באפריל 2003 נסגר הגדוד.
הכנף הוקמה באפריל 2011 על בסיס אגד 167 מרכז. בנובמבר 2016 נסגרה הכנף כחלק משינוי ארגוני במערך ההגנה האווירית ויחידותיה עברו לפיקוד ישיר של מפקדת המערך.
"אגד 167 מרכז" היה מוצב בבסיס סירקין עד למרץ 2006, אז עבר לבסיס פלמחים.
מפקדת הכנף שכנה בבסיס פלמחים, ופעילות הכנף כללה:
ביטחון שוטף: כוננות מתמדת למקרה של ירי טילים ורקטות על ישראל.
יירוט טילים ורקטות שנורו על ישראל.
בניין הכוח: פיתוח תורת לחימה, קליטת שדרוגים לאמצעי הלחימה של הכנף ושיתוף פעולה עם מפתחי אמצעים אלה.
הכנף כללה גדוד "כיפת ברזל", גדוד "חץ", גדוד "קלע דוד" וגף גילוי להתרעה.
היסטוריה > מפקדי הכנף

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אל"ם שחר שוחט | 2009 - 2011 | לימים מפקד מערך ההגנה האווירית |
| אל"ם צביקה חיימוביץ' | 2011 - 2014 | לימים מפקד מערך ההגנה האווירית |
| אל"ם יוני סיידה מרום | 2014 - 2016 |  |
ראו גם

כנף הגנת שמיים (כנף 168)
הערות שוליים

↑  יעל ליבנת, מפקד כנף ההגנה האקטיבית: "בכל רגע אתה חייב להיות מוכן יותר מהאויב", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 16 באוגוסט 2012
כנף המבצעים המיוחדים ה-24

| --- | --- |

 Los Professionales  "המקצוענים" (ספרדית)
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   חיל האוויר של ארצות הברית
 סוג:  כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  Hurlburt Field 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת אפגניסטן (2001–2014)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  1000 לוחמים 650 תומכי לחימה
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית
 דרגת המפקד:  קולונל
 
כנף המבצעים המיוחדים ה-24 (24th SOW) היא כנף הכוחות המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית. הכנף כפופה לפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר (AFSOC).
יחידות הכנף, הטייסות הטקטיות המיוחדות (Special Tactics Squadrons - STS) מהוות את הזרוע הקרקעית של חיל האוויר במבצעים מיוחדים. תפקידן לתמוך בהשתלבות הממד האווירי במבצע היבשתי.
תפקיד הכנף לנהל מבצעים מיוחדים באוויר, בחלל ובסייבר. יכולות הליבה כוללות: סיורי מודיעין, הפעלת שדות תעופה קדמיים, הכוונת סיוע אווירי קרוב וחיפוש והצלה קרבי.
טייסות טקטיות מיוחדות

הטייסות הטקטיקות המיוחדות מורכבות מלוחמים מיומנים בעלי התמחויות מיוחדות: בקרי קרב, לוחמי חילוץ, סיירי מודיעין, בקרי אוויר טקטים ומספר תומכי לחימה. בסך הכל 58 כשירויות שונות.
הלוחמים מצוותים לכוחות המבצעים המיוחדים כולל "אריות הים", "הכומתות הירוקות" והריינג'רס, ומתווכים את הכוח האווירי למפקדים בשטח.
ארגון

החל באפריל 2020 הכנף מאורגנת כדלקמן:
כנף המבצעים המיוחדים ה-24 , שדה הורלבורט, פלורידה
טייסת אימונים טקטיים מיוחדים (Special Tactics Training Squadron)
קבוצת מבצעים מיוחדים ה-720 (720th SOG)
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-17 (17th STS) - פורט בנינג, ג'ורג'יה. מסופחת לרגימנט הרינגרס ה-75
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-21 (21st STS) - שדה פופ, צפון קרוליינה
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-22 (22nd STS) - בסיס משותף לואיס-מק'הורד, וושינגטון
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-23 (23rd STS) - שדה הורלבורט, פלורידה
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-26 (26th STS) - בסיס חיל האוויר קנון, ניו מקסיקו
טייסת תמיכה מבצעית ה-720, שדה הרלבורט, פלורידה
קבוצת מבצעים מיוחדים ה-724 (724th SOG), שדה פופ, צפון קרוליינה
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 - מסופחת לפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
טייסת תמיכה מבצעית ה-724
טייסת מודיעין ה-724
טייסת תמיכת טקטיקות מיוחדות ה-724
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-123 (123rd STS) (המשמר הלאומי האווירי), שדה סטנדיפורד, קנטאקי
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-125 (125th STS) (המשמר הלאומי האווירי), נמל התעופה הבינלאומי של פורטלנד, אורגון (אנ')
ראו גם

כנף 7 – הכוחות המיוחדים של חיל האוויר הישראלי
הערות שוליים

↑  US Air Force, AIR FORCE SPECIAL TACTICS (24 SOW), AIR FORCE SPECIAL TACTICS HOME
↑  "Air Force Special Tactics (24 SOW) > Home". www.airforcespecialtactics.af.mil. נבדק ב-30 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "24th Special Operations Wing". Air Force Special Operations Command. נבדק ב-27 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
כנף המודיעין ה-9 (ארצות הברית)

| --- | --- |
סמל היחידה
סמל היחידה
 Semper Paratus
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  כנף איסוף מודיעין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים)
כנף המודיעין ה-9 (באנגלית: 9th Reconnaissance Wing או בראשי תיבות: 9th RW) היא כנף איסוף מודיעין של חיל האוויר של ארצות הברית. היחידה מוצבת בבסיס בייל (Beale Air Force Base), בקליפורניה ונמצאת תחת חיל האוויר ה-25 של פיקוד הקרב. היחידה מפעילה נכון להיום מטוסי ‏U-2R דראגון ליידי, RQ-4 גלובל הוק, ביצ'קראפט MC-12 הרון לאיסוף מודיעין חזותי ואלקטרוני בזמני שלום, חירום ומלחמה. המטוס מפעיל גם מטוסי אימון T-38 טאלון בשל הזמינות הנמוכה של מטוסי U-2 לאימון.
הכנף מפורסמת בהפעלה המבצעית של מטוסי SR-71 במשך 22 שנים במגוון זירות, מלחמות ותקריות.
תתי יחידות

היחידה כוללת כ-6,500 אנשים בארבע להקים בבסיס ביל ובנקודות פריסה שונות ברחבי העולם:
להק תמיכה המשימתית ה-9.
להק הרפואה ה-9.
להק האחזקה ה-9.
להק המבצעים ה-9.
טייסת המודיעין ה-1, מפעילה מטוסי U-2S,‏ T-38,‏ RQ-4.
טייסת המודיעין ה-5, מפעילה מטוסי U-2S בבסיס אוסאן, קוריאה הדרומית.
טייסת המודיעין ה-99, מפעילה מטוסי U-2S.
טייסת המודיעין ה-427, מפעילה מטוסי MC-12W.
טייסת המודיעין ה-489, מפעילה מטוסי MC-12W.
להק המודיעין ה-69, מוצבת בבסיס גראנד פורקס, דקוטה הצפונית.
טייסת המודיעין ה-12, מפעילה מטוסי RQ-4.
טייסת המודיעין ה-348, מפעילה מטוסי RQ-4.
היסטוריית שירות

הכנף הוקמה ב-1 במאי 1949 כ-כנף המודיעין האסטרטגי ה-9 בבסיס פארפילד-סויסאן בקליפורניה (שמו של הבסיס השתנה ב-1951 לבסיס טראוויס) והיא הפעילה את טייסות המודיעין האסטרטגי ה-1, ה-99 וה-5 ולהק המודיעין ה-9. הטייסת הפעילה מטוסי בואינג RB-29 סופרפורטרס ו-קונבייר RB-36 פיסמייקר כמטוסי צילום מגביהי טוס. משימת המודיעין של הכנף נמשכה 11 חודשים בלבד כאשר בראשון באפריל 1950 הכנף הפכה לכנף ההפצצה ה-9 עם שינוי השמות של כל תתי היחידות שלה והפעילה את מטוס ה-B-29. בשנת 1953 הכנף עברה לבסיס מאונטיין הום, איידהו, באותו השלב הכנף סיפחה לתוכה את טייסת התדלוק האווירי ה-2 שהפכה לטייסת התדלוק האווירי ה-9. המיקום החדש היה מבודד ולכן מיטבי לפיקוד האוויר האסטרטגי שרצה להפעיל מטוסי הפצצה אסטרטגיים הרחק ממרכזים האורבניים של קליפורניה.
הבסיס החדש עבר שיפוץ והתאמה מקיפים שכן בשנת 1954 הכנף תוכננה להפעיל את ה-בואינג B-47 סטרטוג'ט, כאשר ב-15 בספטמבר נחת מטוס הסטרטוג'ט הראשון בבסיס. ביוני 1955 הכנף ביצעה את בחינת הניידות שלה בפריסה של 60 ימים בבריטניה ובספטמבר פריסה שנייה בניו זילנד תוך טיסה רציפה עם תמיכה של מטוסי תדלוק, זאת הייתה הטיסה הארוכה בין היחידות של הפיקוד האוויר האסטרטגי עד אז.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה עם פיתוח מטוסים מהירים יותר ויותר פיקוד האוויר האסטרטגי מצא את עצמו עם דרישות לתגובה מאסיבית ומיידית. המטה החל בארגון מחדש של היחידות שלו תחת תפיסה חדשה שכונתה FRESH APPROACH שדרשה מהיחידות יכולת תגובה של 15 דקות בלבד. ב-1 ביולי 1957 כנף ההפצצה ה-9 הייתה לאחת משלוש היחידות שבחנו את תפיסת ההפעלה החדשה. כאשר בדצמבר 1957 היחידה השלימה את ההתאמה שלה לצורת הארגון החדשה. הכנף הייתה היחידה מבין היחידות שביצעו פריסות אימונים באותה תקופה שישמה את צורת הארגון החדשה. ב-1 באוקטובר צורת הארגון החדשה אומצה רשמית על ידי חיל האוויר וכנף ההפצצה ה-9 הייתה הראשונה שהוסמכה למסגרת זאת, על התקופה הזאת הכנף קיבלה את פרס היחידה המצטיינת של חיל האוויר.
בשנת 1962 הכנף הפכה לכנף האוויר והחלל ה-9 לאחר שקלטה את הטילים הבליסטיים מדגם טיטן 1. בין השנים 1962-1965 הכנף הפעילה מספר מטוסי EB-47E שהם דגמי לוחמה אלקטרונית של ה-B-47. ב-8 בנובמבר בסיס מאונטיין הום החל לעבור לרשות פיקוד האוויר הטקטי, עקב כך הכנף פיזרה את מטוסיה והפסיקה את הפעילות. היחידה לא פורקה ופרשה סופית אלא הפכה לארגון מצומצם.
היסטוריית שירות > חזרה למודיעין האסטרטגי

לקליטת מטוס ה-SR-71 מטה ה-SAC יצר את כנף המודיעין האסטרטגי ה-4200 בשנת 1964, מאוחר יותר עקב ההצעה של החזרה של כנף ההפצצה ה-9 לשורשיה במודיעין שהתקבלה במטה, הכנף ה-4200 פורקה והכנף הוותיקה עברה לבסיס בייל והפכה חזרה לכנף מודיעין האסטרטגי ה-9 והחלה בקליטת מטוס המודיעין המתקדם. במרץ 1967 נערכה בחינת אחזקה מקיפה והיחידה קיבלה את הציון הגבוהה ביותר מבין היחידות של הפיקוד האסטרטגי.
ב-8 במרץ מטוסי ה-SR-71 הראשונים נחתו בבסיס קאדינה שבאוקינאווה, יפן והחליפו את מטוסי ה-לוקהיד A-12 של הסי איי איי. בפריסה הראשונה התבסס האתר כאתר פריסה OL-8 (Operational Location) אך השם שונה לטובת הטעייה מספר פעמים: OL-RK באוקטובר 1970 (RK על שם איי הריוקיו), OL-KA באוקטובר 1971 (KA על שם בסיס קאדינה) ולבסוף השם נקבע ל-Detachment 1 (או Det 1) באוגוסט בשנת 1974 ונקרא כך עד לפרישת המטוס ב-1990. מטוסי הכנף השתתפו בצורה נרחבת במהלך במלחמת וייטנאם, כאשר לאחריה המטוס ביצע משימות איסוף מודיעין בעת שלום על וייטנאם, קוריאה הצפונית וברית המועצות.
טייסי הכנף טסו במזרח התיכון לראשונה במהלך מלחמת יום הכיפורים בה הם אספו מודיעין רב שהשפיע על שיחות הפסקת האש מאוחר יותר. זה היה הצעד הראשון לביסוס נוכחות באירופה מבסיס מילדנהול שבסופוק אנגליה שהפך מאוחר יותר ל-Det 4. עד סוף השירות המבצעי של המטוס בשלהי 1989 המטוס ביצע טיסות רבות לבחינת תחלופת היחידות החצי שנתית של מדינות ברית ורשה, התרגילים של המדינות הללו, מעקב אחר הצוללות של הצי הצפוני של חיל הים הסובייטי ואיסוף מודיעין אלקטרוני.
ביולי 1976 טייסת המודיעין האסטרטגי ה-99 חזרה לכנף והחלה להפעיל את מטוסי ה-U-2R במקביל הטייסת קלטה את טייסות התדלוק האווירי ה-349 וה-350. בשנת 1981 הוקמה טייסת אימון מודיעין ה-4029 שתפקידה היה לאמן טייסי U-2 ו-TR-1. הטייסת העבירה את מטוסיה לכנף המודיעין ה-17 והפכה לטייסת המודיעין האסטרטגי ה-5. הכנף פתחה מספר מוקדי פריסה במהלך שנות השמונים באנגליה, קוריאה הדרומית, פנמה, קפריסין, וערב הסעודית.
בראשון בינואר 1990 ה-SR-71 פרש משירות בחיל האוויר וטייסת המודיעין האסטרטגי ה-1 הסבה ל-U-2. במהלך מלחמת המפרץ הראשונה מטוסי ה-U-2 של הכנף אספו כמויות נכבדות של מודיעין על מוקדי התאספות של כוחות האייב, תוצאות הפצצה, שיגורי הסקאד ואף כתם הנפט הגדול במפרץ. בעוד מטוסי התדלוק של הכנף תמכו נרחבות במטוסי ה-F-117.
בזמן הזה מטוסי ה-U-2 היו מבצעים טיסות באזור קרואטיה והרצגובינה לבחינת המשבר באזור, כאשר המצב הסלים לכדי טיהור אתני בבוסניה ולמבצע מבצע כוח מאוחד, מטוסי הכנף היו אחראים על כ-80 אחוז מכלל המודיעין שנאסף, ולזכות הכנף נרשמו הרס של 39 סוללות טילי קרקע אוויר ו-28 מטוסים של הכוחות הסרבים.
עם התפרקות ברית המועצות חיל האוויר עבר שינוי ארגוני בשנת 1991 שבעקבותיו כנף המודיעין האסטרטגי ה-9 הפכה לכנף ה-9, בשנת 1994 טייסות התדלוק האווירי של הכנף עברו לפיקוד הניידות האווירי הכנף הפכה לכנף המודיעין ה-9 בשל ההתמקצעות שלה במודיעין.
ב-2006 הכנף קלטה את מטוסי ה-RQ-4 הראשונים והיא המפעילה הבלעדית שלהם.
אתרי הפריסה של הכנף

Det 1‏ (OL-8,‏ OL-KA ו-OL-RK)- בבסיס קאדינה באוקינאווה, יפן. מיקום הפריסה של ה-SR-71 פעלה מ-1968 עד 1989.
Det 2‏ (OL-A)- בסיס אוסאן בקוריאה הדרומית. פעיל מ-1976 עד 1994. ה-Det 2 מאוחר יותר הפעיל את ה-SR-71 מבסיס אדוארדס, קליפורניה בשנים 1995-1998.
Det 3‏ (OL-OH)- במקור זה היה אתר פריסה של הסי איי איי (Det G) שהופעל עקב מלחמת ההתשה וסקר את מהלך מלחמת יום כיפור. האתר עבר לידי כנף המודיעין האסטרטגי ה-100 כ-OL-OH ‏(OH הם ר"ת של Olive Harvest) בשנת 1974 וב-1976 עבר לידי הכנף ה-9, משמש לבחינת ההיענות של מצרים וישראל להסכם השלום ומשמש כבסיס ביניים למטוסי U-2 שבאים או חוזרים מאזור המפרץ.
Det 4 - נקודת פריסה בבסיס מילדנהול בסופוק, אנגליה. שימש את מטוסי ה-SR-71 וה-U-2. פעל מ-1976-1989.
Det 5 ‏(OL-LF)- בבסיס פאטריק, פלורידה. שימש לטיסות מעל ניקרגואה, אל סלוודור, והאיטי פעל בשנים 1972-1974.
Det 6- מפעל 42 של חיל האוויר - זה היה קומפלקס ששימש לייצור ולהשבחה של מטוסים שונים. אתר הפריסה שימש את הכנף בלוגיסטיקה ובאחזקה כבדה בביקורות תקופתיות של מטוסי SR-71.
OL-UK- אתר הפריסה של מטוסי U-2 בבריטניה בבסיס פיירפורד במהלך פעילות בבוסניה הייתה פעילה מינואר ועד אוקטובר 1995, אחרי זה מוקד הפריסה עבר לצרפת.
OL-FR- אתר הפריסה של מטוסי U-2 בצרפת בבסיס איסטרס במהלך מלחמת בוסניה פעלה עד סוף שנות ה-90.
OL-CH- אתר הפריסה של מטוסי U-2 בערב הסעודית בחק הצבאי של נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד במהלך מלחמת המפרץ.
מטוס SR-71 בהמראה חולף על פני השער של בסיס בייל.
לגונת גאראבוגאזקול

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  הים הכספי 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 שטח:  18,400 קילומטר רבוע
 אורך:  193 קילומטר
 רוחב ממוצע:  154 ק"מ 
 מידע נוסף
 מליחות:  350 פרומיל 
 מדינות באגן הניקוז:  טורקמניסטן טורקמניסטן
 קואורדינטות:  41°21′07″N 53°35′43″E﻿ / ﻿41.351930555556°N 53.595230555556°E﻿ / 41.351930555556; 53.595230555556
  (למפת הים הכספי מוגדלת) רוסיה אזרבייג'ן איראן טורקמניסטן קזחסטןלגונת גאראבוגאזקול(למפת הים הכספי רגילה) רוסיה אזרבייג'ן איראן טורקמניסטן קזחסטןלגונת גאראבוגאזקול(למפת טורקמניסטן רגילה) אשגבאט מרי טורקמנאבאט דשוגוז טג'ן טורקמנבאשי בלקנאבאט אבאדאן איראן אפגניסטן אוזבקיסטן קזחסטן קז. הים הכספי לגונת גאראבוגאזקול(למפת טורקמניסטן מוגדלת) אשגבאט מרי טורקמנאבאט דשוגוז טג'ן טורקמנבאשי בלקנאבאט אבאדאן איראן אפגניסטן אוזבקיסטן קזחסטן קז. הים הכספי לגונת גאראבוגאזקול
 
לגונת גאראבוגאזקול (בטורקמנית: Garabogazköl Aylagy, אגם המצר השחור) היא שקע טופוגרפי ממזרח לים הכספי, בשטחה של טורקמניסטן, המהווה לגונה של ים זה. הלגונה משתרעת על פני שטח של 18,000 קילומטר מרובע.
בין הלגונה לבין הים הכספי מפריד רכס סלעי נמוך, שבו תעלה צרה שדרכה זורמים מי הים אל הלגונה. מפלס מי הלגונה משתנה מעת לעת בהתאם למפלס מי הים הכספי, ולעיתים הופכת הלגונה לרדודה מאוד. על גבי הרכס, כ-50 קילומטרים מצפון לתעלה, שוכנת העיירה גאראבוגאז (Garabogaz) ובה כ-10,000 תושבים.
רמת המליחות של מי הלגונה - 35% - היא גבוהה מאוד, בדומה למימי ים המלח (מליחות מי הים הכספי היא 1.2% ושל מרבית הימים על פני כדור הארץ - 3-4%). בשל מליחותה אין בלגונה צמחייה מימית. הפקת מלח מהלגונה החלה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנת 1973 הסתיימה הקמתו בגאראבוגאז של מפעל מודרני להפקת מלחים מהלגונה.
בשנת 1980, על רקע דאגה מירידת מפלס מי הים הכספי עקב אידוי, נחסמה התעלה שהוליכה מים ממנו אל הלגונה. עד 1984 התייבשה הלגונה כליל. עקב כך התעוררו בעיות סביבתיות קשות, כאשר מלח שנישא ברוח מהלגונה היבשה המליח את הקרקע על פני שטח נרחב ממזרח לה. ביוני 1992, לאחר שמפלס מי הים הכספי שב לעלות, נפרץ המחסום בתעלה שבינו לבין הלגונה והיא הוצפה שוב.
לגונת מירים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  3,994 קילומטר רבוע
 אורך:  185 קילומטר
 רוחב ממוצע:  37 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Cebollatí River, Jaguarão River, San Luis River, Arroyo de la India Muerta, Tacuarí River 
 מקור לנהר:  São Gonçalo Channel 
 ‏אגן ניקוז:  62,250 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  ברזיל ברזיל אורוגוואי אורוגוואי
 קואורדינטות:  32°45′00″S 52°50′00″W﻿ / ﻿32.75°S 52.833333333333°W﻿ / -32.75; -52.833333333333
  (למפת ברזיל מוגדלת) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטילגונת מירים(למפת ברזיל רגילה) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטילגונת מירים(למפת ריו גראנדה דו סול רגילה) פורטו אלגרה קשיאס דו סול פלוטס סנטה מריה סנטה קטרינה אורוגוואי ארגנטינה פרגוואי האוקיינוס האטלנטי לגונת מירים(למפת ריו גראנדה דו סול מוגדלת) פורטו אלגרה קשיאס דו סול פלוטס סנטה מריה סנטה קטרינה אורוגוואי ארגנטינה פרגוואי האוקיינוס האטלנטי לגונת מירים
 
לגונת מירים (בפורטוגזית: Lagôa Mirim; בספרדית: Laguna Merín) היא לגונה הנמצאת בין אורוגוואי לברזיל. אורכה 185 ק"מ ורוחבה כ-37 ק"מ. היא רדודה למדי ויפה רק לשיט ספינות קטנות. בינה לבין האוקיינוס האטלנטי ישנה רצועת חול נמוכה ברוחב 15-56 ק"מ. מימיה מתנקזים ללגונת דוס פאטוס הנמצאת מצפון לה.
לבאן קניה

לֶבאן קֶניָה (בגאורגית: ლევან ყენია; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בקבוצ הגרמנית אורדינגן 05.
קריירת מועדונים

קניה החל את הקריירה במחלקת הנוער של קבוצת דינמו טביליסי, ממנה עבר לקבוצת הנוער של היריבה העירונית לוקומוטיב טביליסי. לפני שעבר ללוקומוטיב, שיחק שבועיים במחלקת הנוער של מועדון הפאר הספרדי ברצלונה בגיל 14. אחרי חצי עונה בבוגרים של לוקומוטיב, קניה עבר לשחק בשורותיה של שאלקה ב-ינואר 2008, הוא חתם על חוזה בגרמניה עד ליוני 2012. הופעת הבכורה שלו במועדון הגרמני הייתה במסגרת גביע אופ"א, ב-2 באוקטובר 2008 נגד קבוצת אפואל ניקוסיה הקפריסאית, לאחר שנכנס למשחק כמחליף בדקה ה-65 במקומו של ג'רלד אסמואה. ב-11 באפריל 2009, קניה ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה במשחק נגד קרלסרוהה.
ב-14 באוגוסט 2012 חתם קניה בקרפטי לבוב מליגת העל האוקראינית לשנתיים. לאחר שבילה שנתיים במועדון חתם בקבוצה הגרמנית פורטונה דיסלדורף למשך שנתיים.
קריירה בינלאומית

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת גאורגיה ב-8 בספטמבר 2007, במשחק נגד אוקראינה, אחרי שנכנס כמחליף במקומו של אלכסנדר יאשווילי. במדי הנבחרת זכה קניה לקרדיט רב על ידי מאמנו הגרמני קלאוס טופמולר, שצפה לו עתיד ורוד במדי הנבחרת. הוא כבש את שערו הראשון עבור גיאורגיה ב-27 במאי 2008, במשחק נגד אסטוניה.
תארים

שאלקה 04
הגביע הגרמני: 2011
הסופר קאפ הגרמני: 2011
לבאן קוטליה

לְבָאן קוּטָלִיָּה (בגאורגית: ლევან კუტალია; נולד ב-19 ביולי 1989) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת החלוץ באלאשקרט מליגת העל הארמנית.
קריירה

קוטליה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת זוגדידי מעיר הולדתו, ששיחקה אז בליגת העל הגאורגית. בגיל 19 הצטרף לסלביה סראייבו מהליגה הבוסנית, ושנה לאחר מכן הצטרף לזרינסקי מוסטר.
בשנת 2012 חזר לזוגדידי, ובהמשך הקריירה בגאורגיה שיחק בזסטפוני, שוקורה כובולתי, דינמו זוגדידי, מראני מרטבילי ואודישי 1919. בשנת 2017 עבר לטורפדו כותאיסי, ובעונת 2018 כבש עשרה שערי ליגה. בעונת 2019 הוחתם בדינמו טביליסי, עמה זכה באליפות ובתואר מלך שערי הליגה עם 20 שערים. בינואר 2020 חתם בקבוצת אירטיש פבלודר מליגת העל הקזחית, אך לא זכה לדקות משחק רבות.
ב-27 ביולי 2020 חתם בהפועל תל אביב. ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מ.ס. אשדוד בגביע הטוטו. במחזור הראשון של עונת 2020/2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל כפר סבא. בסך הכול ערך 12 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, ולא כבש. בחלון ההעברות של ינואר 2021 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.
ב-27 ביוני 2021 חתם בסקציה נס ציונה. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
ב-7 ביולי חתם באלאשקרט מליגת העל הארמנית.
תארים

הסופר קאפ הגאורגי: 2013
אליפות גאורגיה: 2019
הערות שוליים

↑  המכות בבוסניה והגולים: הכירו את לבאן קוטליה, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2020
↑  שירי אלג'ם, ‏החלוץ הגאורגי לבאן קוטליה חתם בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2020
↑  יגאל גולדשטיין, ‏נשאר בארץ: קוטאליה חתם באום אל פאחם, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2020
↑  מערכת ONE, ‏עם מענק שערים: לבאן קוטליה חתם בנס ציונה, באתר ONE‏, 27 ביוני 2021
כנף מבצעים מיוחדים ה-1

| --- | --- |

 "בכל שעה לכל מקום"
 פרטים
 כינוי:  1 SOW
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   חיל האוויר של ארצות הברית
 סוג:  כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  שדה הורלבורט, פלורידה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1944–הווה (כ־80 שנה) 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  5,194 עובדים מהם 4,674 אנשי צבא ו-520 עובדים אזרחיים
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית
 דרגת המפקד:  קולונל
 מפקד נוכחי:  Col. Jocelyn J. Schermerhorn   C.O.C. 8 June 2020
 עיטורים
  DUC    AFOUA w/ V Device
כנף המבצעים המיוחדים ה-1 (1 SOW) היא אחת משלוש כנפות מבצעים מיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית תחת פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר (AFSOC).