stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוניקה ורדימון
קורות חייה > ברומניה

מוניקה ורדימון נולדה וגדלה בבוקרשט שברומניה. לאחר גירושיו, אביה שהיה רופא שיניים, עזב את רומניה כשמוניקה הייתה בת 4. סבה מצד אמה, דוצו הרשקוביץ', היה רואה חשבון וסבתה מצד אמה, פליצ'יה הרשקוביץ' הייתה אחות ראשית. אמה, מריאטה מונטיאנו, הייתה טלגרפיסטית, בשלב מסוים פיטרו אותה מעבודתה בשל יהדותה והיא עבדה כפועלת בעבודות שחורות ולאחר מכן ניהלה חנות קוסמטיקה. מוניקה החלה לשיר כסולנית מגיל שש, במקהלה בה סבה עבד.
היא למדה בתיכון יון לוקה קרג'יאלה (I.L.Caragiale) בבוקרשט אותו סיימה בהצלחה.
בתקופת לימודיה הייתה אלופת רומניה בשחייה בסגנונות פרפר וחתירה מגילאי 9 עד 19. 
בתום התיכון החלה בלימודי פיתוח קול אצל זמרת האופרטה לילי דושסקו והמשיכה בכך במשך שנים רבות. היא סיימה את בית הספר לאומנויות בהנהלתו של המלחין הרומני הידוע אדמונד דדה בבוקרשט. בהיותה בעלת קול של שלוש אוקטבות הדריכו אותה לכיוון האופראי, אבל מוניקה אהבה יותר מוזיקה קלה וג'אז.
ב-1969 התחתנה עם ברונו טסלר, גיטריסט, פסנתרן, שהקים גם להקה.
ברומניה נהפכה לזמרת מפורסמת מאוד בשם הבמה מוניקה מולדס, היא שרה להיטים שמלחינים בעלי שם כתבו במיוחד בשבילה, הושמעה מדי יום ברדיו והופיעה פעמים רבות בטלוויזיה ובסרטים. היא שיחקה בתיאטרון הרביו "טנסה" (Tanase) בבוקרשט (1976-1973). בשנת 1974 השתתפה בפסטיבל "מאמיה" (MAMAIA). מנהל אולימפיה (פריז), ברונו קוקאטריקס (Kokatrics), ואמרגנים רבים נוספים מכל העולם הציעו לה עבודות מחוץ לרומניה, אולם המשטר הקומוניסטי ששלט אז לא איפשר לה להיענות להצעות הרבות.
היא הופיעה באירועים ממשלתיים רבים של נשיא רומניה ניקולאה צ'אושסקו (1971-1976), בין היתר באירוע בו השתתף השר יגאל אלון בביקורו ברומניה.
ברומניה השתתפה בתוכנית הבידור שנקראת duminical album ובתוכניות שירה בטלוויזיה.
פרסים

1978 – פרס ראשון בפסטיבל היידיש עם השיר "דריי מעידעלעך".
1986 – אזרחות כבוד של מיאמי.
1998 – פרס שחקנית השנה של תיאטרון יידישפיל.
2000 – פרס התיאטרון הישראלי קומדיית השנה עם די גולדענע יאטן (נערי השנה).
2002 – פרס פולק לשחקנית השנה של תיאטרון יידישפיל.
2008/7 – פרס שחקנית השנה של תיאטרון יידישפיל.
2011 – פרס שחקנית השנה של תיאטרון יידישפיל.
2024 – פרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
תפקידים > בברודוויי

| שם הצגה ביידיש | שם בעברית | במאי | תפקיד | פרטנר | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דעם שמידס טעכטארל | בת הנפח, תפקיד ראשי | בן בונוס |  | בן בונוס | 1982-1981 |
| א שידוך פין הימל | שידוך משמיים |  | עוזרת בית | דוד מונטיפיורי | 1986-1985 |
| קונצרט בלינקולן סנטר |  |  |  | ענת עצמון ושמוליק עצמון | 2010 |
תפקידים > פסטיבלים בינלאומיים בהם השתתפה עם תיאטרון יידישפיל

| שנה וחודש | הצגה | פסטיבלים |
| --- | --- | --- |
| מאי 1988 | די מגילה | ויסבאדן וקלן, גרמניה |
| אוקטובר 1996 |  | בוקרשט, רומניה |
| נובמבר 1996 |  | וינה, אוסטריה |
| ספטמבר 1998 |  | פארמה, איטליה |
| אוקטובר 2001 | געבירטיג | וינה, אוסטריה |
| אוקטובר 2003 |  | וינה, אוסטריה |
| יולי 2004 | געבירטיג ודי פארי שוועסטרס | צ'יווידאלה דל פריולי (אנ'), איטליה |
| אוקטובר 2004 | שווער צו זיין א יידנע | סיור בגרמניה |
| אוקטובר 2005 |  | וינה, אוסטריה |
| יולי 2006 |  | קראקוב ובילוגריי, פולין |
תפקידים > בתיאטרון של נתן גלבוע

| שם ההצגה | תרגום לעברית | מחזאי | במאי | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| O noapte de vis (רומנית) | לילה של חלום | מיכאל סבסטיאן | יונה רודן | 1976 |
| Pe shleau | לדבר דוגרי |  | מוסקו אלקלעי | 1976 |
| די גאסן זינגערן | זמרות הרחוב |  | יונה רודן | 1977 |
| א ביסל גליק א ביסל מזל | קצת אושר וקצת מזל |  | יונה רודן | 1977 |
| O viata are omul (רומנית) | חיים רק פעם אחת |  | יונה רודן | 1977 |
| רייזלע פון שנחאי | רייזל משנחאי |  | יונה רודן | 1977 |
| Stroie nu te lasa (רומנית) | סטרויה, אל תרים ידיים |  | סטרויה | 1978 |
| די בלינדע ליבע |  |  | יונה רודן | 1978 |
| מיין גולדענע שטערן | כוכב הזהב שלי |  | יונה רודן | 1978 |
| איך וויל א קינד | אני רוצה ילד |  | יונה רודן | 1978 |
| רומנישע קרייצ'מע | הפונדק הרומני |  | יונה רודן | 1979 |
| אי מויד א ברען | הבחורה אש |  | יונה רודן | 1979 |
| דאס פינטעלע ייד | הפסיק הקטן של היהודי |  | יונה רודן | 1980 |
| מלכלה מאכט קריערע | מלכה עושה קריירה |  | יונה רודן | 1980 |
| בלומען ברענגען גליק | פרחים מביאים מזל |  | יונה רודן | 1981 |
| מוזיק איז מיין לעבן |  |  | יונה רודן | 1982 |
| דאס קאבארעט מיידל |  |  | יונה רודן | 1982 |
| Apa trece noi raminem | המים עוברים – אנחנו נשארים |  | יונה רודן | 1985 |
| Ai n-ai dai |  |  | יונה רודן |  |
| מיין זונס בר מיצוה |  | מוזיקה: לוסטיג | קרול פלדמן | 1990 |
| זעה ווו דו גייסט |  |  | מיכאל גרינשטיין | 1990 |
| מיין וייבס געליבטער | המאהב של אשתי |  | יונה רודן | 1991 |
| צ'ירי בירי בודו |  |  | מיכאל גרינשטיין | 1992 |
| ווו ביי אונדז ביי קיינכם | אצלנו יותר טוב מאצל כל אחד אחר |  | יונה רודן | 1992 |
| Suflet candriu de papugiu (ברומנית) | נשמה מטורפת של פפוג'יו |  | יונה רודן | 1995 |
| דאס געזאנג פון ליבע | שירה מהלב |  | יונה רודן | 1995 |
תפקידים > בקולנוע

| סרט | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| הדודה מארגנטינה | ג'ורג' עובדיה | הדודה לואיזה | 1983 |
| נורית 2 | ג'ורג' עובדיה | שושנה | 1983 |
| פעמיים בוסקילה | זאב רווח | קלרה שטוכמאייר | 1998 |
הערות שוליים

↑  'Match'", Daily News) ((Don Nelson, "Corny (but comfy
↑  (Richard F. Shepard, "Stage: Yiddish Musical, 'Match Made in Heaven'". The New York Times)
↑  .Bill Kaufman, "A Traditional Yiddish musical comedy", Newsday Theater Review, Tuesday, November 5, 1985
↑  felix, מוניקה ורדימון – yiddishpiel.co.il, באתר yiddishpiel.co.il
↑  אריאל שנבל, "בית יהודי חם", מקור ראשון, 16 באוגוסט 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008870284405171  VIAF: 3159818658013811707   WorldCat (עם VIAF): 3159818658013811707
מוקסין סיני

| מוקסין סיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: Deinagkistrodon
מין:: מוקסין סיני
שם מדעי
 Deinagkistrodon acutus ‏גינטר, 1888

מוקסין סיני (שם מדעי: Deinagkistrodon acutus) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים החי ברחבי דרום-מזרח אסיה והוא מין יחיד בסוגו. נחש זה כה ארסי שקיבל את שמו האנגלי: "hundred-pace snake" - "נחש מאה הצעדים", עקב אמונה עממית שלאחר הכשה מתים כעבור 100 פסיעות (בחלק מהמקומות האמונה היא על 50 פסיעות).
מאפיינים

המוקסין מגיע לאורך 0.8-1 מטר והגדול ביותר שנמדד הגיע לאורך 1.55 מטר. צבעו חום-בהיר עם רצועות משולשות בצבע אדום-בהיר המוקפות בשחור. ראשו של הנחש שחור עם עיניים גדולות וצהובות וגומות שקועות החשות בטרף בעל חם גוף. צורת הראש משולשת ובעלת חוטם מחודד הפונה מעלה. הנחשים הצעירים בהירים יותר מהבוגרים אך דומים מאוד.
נחש זה חי במדינות: דרום-סין, טאיוואן, צפון וייטנאם ובלאוס. הוא שוכן במדרונות הרים עד גובה 1,350 מ' ובאזורי סלעים אך גם באזורים נמוכים יותר ואפילו בקרבת החוף. הוא מצוי בעיקר בין הסלעים והצמחייה הנמוכה וכן ליד נחלים רדודים. הוא יכול להימצא גם סביב בתים ביניהם מסתובבים חולדות, עכברים וטרף דומה הקרוב למגורי האדם.
הנחש צד בלילה מיני מכרסמים ויונקים דומים, עופות, זוחלים ודו-חיים שונים. הוא איטי רוב זמנו אך בעת הכשה הוא מהיר להפליא, מה שעוזר לו להכות בקורבנו. הנחש מייצר 214 גרם ארס או 0.04 מ"ג/ק"ג לפי ממד ה-LD50. לנחש זה מיוחסים לא מעט מקרי מוות בתפוצתו, אך יש לו נסיוב היכול להציל מטופל המגיע בזמן.
לורה קיני

| --- | --- |

לורה קיני, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Generation: Wolverine & All-New Wolverine #1 מאוגוסט 2017, אמנות מאת לוצ'יו פארילו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כ-X-23: NYX #3 (פברואר 2004) כוולברין: All-New Wolverine #1 (ינואר 2016)
 יוצרים:  קרייג קייל
 גילום הדמות:  דפני קין ("לוגאן", "דדפול & וולברין")
 מידע
 שם אמיתי:  לורה קיני
 כינויים:  X-23, קפטן יוניברס, לורה האולט, ליידי וולברין, לורה אקס, טאלון, סמנתה פיסק.
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  תלמיד, רוצח שכיר, גיבור-על
 כוחות:  חושים, רפלקסים וזריזות על-אנושיים, יכולת ריפוי מואצת ואריכות ימים, צמד טפרים נשלפים עשויים אדמנטיום.
 חברה בקבוצה:  אקס-מן, שותפה של גבריאל קיני
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס-מן (בית-הספר ע"ש ג'ין גריי), אקס-מן (בית-הספר החדש ע"ש אקסבייר), אקס-מן מהעבר, אקדמיית האוונג'רס, אקס פורס, אקס-מן החדשים, יחידת האימונים של האקס-מן, אקסטרים אקס-מן, הוולברינים, המחלקה
 אזרחות:  קנדה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  שרה קיני (יוצרת/אם פונדקאית, מתה) ג'יימס האולט (חומר גנטי/"אב", מת) דבורה קיני (דודה) מגאן קיני (בת דודה) דאקן ואריסטה (אחים חורגים)
 אויבים:  Kimura 
 
לורה קיני היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בסדרת האנימציה "אקס-מן: אבולוציה" מאוגוסט 2003 בפרק העונה השלישית X-23, ונוצרה על ידי הכותב קרייג קייל. מאז הופעתה בקומיקס, הדמות כיכבה בשתי מיני סדרות קומיקס בכתיבתם של קייל וכריסטופר יוסט, סדרת סולו משלה בכתיבתה של מרג'ורי לו וסדרת המשך בשם All-New Wolverine, בכתיבתו של טום טיילור.
לורה קיני היא בתו המשובטת של וולברין, אשר תוכננה להיות מכונת הרג מושלמת. במשך שנים היא הוכיחה את יעילותה כמתנקשת, אם כי סדרת טרגדיות הובילה אותה אל וולברין וקבוצת האקס-מן. היא החלה ללמוד בבית ספר לצעירים מחוננים ע"ש צ'ארלס אקסבייר והצטרפה לשורות קבוצת אקס-פורס. כמו לוולברין, גם ללורה יש יכולת ריפוי מואצת, מהירות מוגברת וחושים ורפלקסים מחודדים. בנוסף, יש בידיה ורגליה צמד טפרים נשלפים מצופי מתכת האדמנטיום הבלתי שבירה. החל משנת 2015, הדמות ירשה את מקומו של אביה, ונטלה את שמו וזהותו כוולברין החדשה.
את דמותה של לורה קיני גילמה בסרטי הלייב אקשן "לוגאן" ו"דדפול & וולברין" השחקנית דפני קין.
היסטוריה פרסומית

בעקבות הופעתה של X-23 בסדרת האנימציה "אקס-מן: אבולוציה", הופעתה הראשונה של הדמות בקומיקס הייתה במיני-סדרה NYX משנת 2004, אם כי עברה וכוחותיה המיוחדים לא נחקרו לעומקם. במיני-סדרת הסולו הראשונה שלה נכתב סיפור המקור, והיא הפכה לאחת מדמויות המשנה של האקס-מן בחוברת Uncanny X-Men #450.
לדברי יוצרה של הדמות, קרייג קייל, X-23 הייתה ניסיון שלו ליצור דמות בסגנון של וולברין שתתחבר לקהל הצעיר, היות שסדרת האנימציה "אקס-מן: אבולוציה" הציגה מחדש את האקס-מן כבני נוער, אך וולברין נותר אחד הבוגרים. אפיונה של הדמות הייתה ניגודית לזו של וולברין, שכן במקום לאדם שגילו מבוגר מכל אחד אחר, וללא כל זיכרון מעברו והחיים אותם חי, הרי ש-X-23 הייתה נערה צעירה הכבולה לרציחות אותן ביצעה, ושכל חייה סבבו אחר הפרויקט שהפך אותה לרוצחת. קייל הוסיף שהדמות היא למעשה "הפינוקיו של מארוול קומיקס - חרב סמוראים מושחזת שמנסה להפוך לילדה קטנה". הוא וכריסטופר יוסט היו הכותבים של שני הפרקים בהם הופיעה בסדרה, X-23 ו-Target X, והם גם סיפקו את התסריט למיני-סדרות הראשונות בכיכובה, "X-23: אובדן התמימות" ו-"X-23: מטרה אקס". השניים המשיכו לשלב את הדמות להרצת החוברות שבכתיבתם, אקס-מן החדשים ואקס פורס כחברת הקבוצות.
הדמות כיכבה בסדרת סולו משלה בשנת 2010, בכתיבתה של מרג'ורי לו, ואשר נמשכה כ-21 גליונות.
X-23 הופיעה בהמשך כדמות קבועה בסדרת החוברות של אקדמיית האוונג'רס, החל מחוברת מספר 23 (פברואר 2012) ועד למספר 39 (ינואר 2013). כמו כן, היא הופיעה בסדרת החוברות "זירת האוונג'רס" בכתיבתו של דניס הופלס ובאיורו של קווין ווקר.
הדמות מצטרפת לקבוצת אקס-מן הצעירים לאחר שחבריה מוצאים אותה בפלורידה במנוסה מהמטהרים, קבוצת קיצוניים שונאי מוטאנטים.
אחרי מאורעות "מלחמות סודיות" של שנת 2015, מתגלה שלורה היא אחת מתוך שני וולברינים חדשים במיתוג מחדש "מארוול החדשה והשונה", יחד עם לוגאן הזקן.
ביוגרפיה בדיונית > אובדן התמימות

פרויקט סודי ביותר מקבל הנחיה לשכפל את ניסוי נשק אקס המקורי אשר שילב את מתכת האדמנטיום אל תוך מערכת השלד של וולברין. הפרויקט נוקט בדרך חדשה - ד"ר מרטין סאטר מגייס את עזרתה של הגנטיקאית הנודעת לחקר מוטאנטים ד"ר שרה קיני, ומפתח שיבוט של וולברין. קבוצת החוקרים כוללת את חניכו של סאטר, זנדר רייס, אותו גידל כשאביו מת בפרויקט המקורי של נשק אקס.
היות שהדגימה הגנטית היחידה של וולברין מנשק אקס ניזוקה, קיני לא מצליחה להציל את כרומוזום Y, והיא מציעה לפתח תאום גנטי ממין נקבה. רייס מתנגד לרעיון ובקשתה נדחית. אחרי 22 ניסיונות כושלים להרכיב מחדש את ה-DNA באמצעות תעתיק של כרומוזום X, הדוגמית ה-23 במספר היא יציבה מספיק בשביל לשלבה לתוך עובר. אף על פי שקיני מקבלת אישור להמשיך, רייס נוקם בה על חוסר ציותה בכך שמאלץ אותה לשמש כאם פונדקאית לתוצר הגנטי אשר פיתחה. חברי הפרויקט מנטרים אחר כל פעולותיה במהלך תשעת חודשי ההריון, שבסופם היא מביאה לעולם את התינוקת, "X-23".
לאחר שבע שנים, רייס חושף את X-23 לקרינה רדיואקטיבית במטרה להפעיל את הגן המוטאנטי שבה. הוא שולף את הטפרים שלה, מצפה אותם באדמנטיום, ומשיב אותם חזרה לידיה ורגליה - תהליך ניתוחי שמאולץ על הילדה ללא כל חומר הרדמה. בנוסף, רייס יוצר "ריח מעורר", אשר גורם ל-X-23 לזעם רצחני כשהיא מזהה אותו. בהמשך, מאמנים אותה להיות מתנקשת שכירה, תחת הפקודה להרוג כל אחד תמורת מחיר.
אחייניתה של קיני, מגאן, נחטפת על ידי רוצח סדרתי, והיא מבריחה את X-23 אל מחוץ לבסיס כדי להצילה. X-23 מאתרת את החוטף עד לדירתו, הורגת אותו ומשחררת את מגאן. עם שובה של X-23, קיני מפוטרת ומלווים אותה מחוץ למתחם. מעט לאחר מכן, רייס מורה על X-23 להרוג את סאטר ואת בני משפחתו ופוקד עליה לשמור על כך בסוד. X-23 מגלה לשרה שרייס אחראי לרציחות. לפני שקיני עוזבת, רייס חושף חדר המכיל תאי הדגרה לנושאי המחקר X-24 עד X-50.
קיני מנסחת מכתב עבור בתה ונותנת לה משימה אחרונה - להשמיד את תאי ההדגרה ולהרוג את רייס. X-23 מצליחה במשימתה ופוגשת באמה, ושתיהן מחליטות לברוח. אולם, לפני מותו, רייס חושף את X-23 לריח המעורר, והיא משתלחת באמה בזעם רצחני והורגת אותה. על ערש מותה, קיני אומרת לבתה ששמה הוא לורה ושהיא אוהבת אותה. היא נותנת לה מכתב ותמונות של צ'ארלס אקסבייר, וולברין ואחוזת אקס.
ביוגרפיה בדיונית > מטרה אקס

X-23 עושה את דרכה לסן פרנסיסקו כדי לאתר את מגאן ואת דבי, אחותה של אמה, וחייבת להגן עליהן מפני סוכני המחלקה בראשותה של קימורה, מפעילתה של X-23 בפרויקט. קימורה התנהגה אל X-23 בקשיחות בזמן החזקתה בפרויקט, והענישה אותה גם על משימות אותן ביצעה בהצלחה. בהמשך, היא מבקשת להתעמת עם האדם שאיפשר את יצירתה, כלומר וולברין. היא מאתרת אותו באחוזת אקס ופורץ קרב ביניהם, אותו היא מנצחת באמצעות שימוש בטקטיקה ויכולת תמרון. היא אינה הורגת אותו ואומרת לו את הסיבות לשמן הגיעה. וולברין אומר לה שהוא מכיר את סיפורה מאחר שאמה שלחה אליו מכתב מפורט. השיחה מופסקת באמצעה כשקפטן אמריקה מגיע לעצור את לורה. הוא ומאט מורדוק חוקרים אותה בנוגע לעברה, ולמרות היותו של עברה אלים למדי, מורדוק מאמין לחפותה. קפטן אמריקה רוצה ש-X-23 תכפר על הרציחות הרבות שביצעה. הוא משחרר אותה משום שאינו רוצה שסוכנות S.H.I.E.L.D תשתמש בה כנשק.
ביוגרפיה בדיונית > NYX

X-23 מגיעה לניו יורק סיטי ועובדת למחייתה בזנות. היא ממשיכה לחתוך את עצמה בעזרת טפריה, וברוב הזמן אינה מדברת. למרות ניסיונות חוזרים ונשנים, היא אינה מצליחה להשתחרר מאחיזתו של הסרסור שלה עליה. היא מתחילה לחזור לעצמה כשהיא פוגשת בשלושה מוטאנטים צעירים - קידן ניקסון, טטיאנה קאבאן ובובי סול.
ביוגרפיה בדיונית > אקס-מן

X-23 לוקחת עבודה כמלצרית במועדון לילה בעיירת המוטאנטים שבעיר ניו יורק. היא מגנה על ג'ייד פאריסי, בתו של בוס המאפיה דון פאריסי מבריונים הלועגים לה על כך שיש לה חבר מוטאנט. X-23 הורגת את הבריונים ולוקחת את ג'ייד למקום מבטחים. עד מהרה, דפוס הפעולה של מקרי המוות מפלילים את וולברין, וחבריו לקבוצת האקס-מן נשלחים לחקור. בראותה אותו, X-23 תוקפת אותו, אך הוא מצליח להרגיעה. היא מובילה אותם לבתו של פאריסי, ונמלטת מהמקום לאחר שעזרה להם נגד שומר הראש המוטאנט של דון פאריסי. מפגש זה התגלה בהמשך כסידור בין וולברין ל-X-23 להפגש עם האקס-מן ולהתחבר עמם מבלי הצורך לגלות להם את עברה.
היא חוזרת כדי לעזור לאקס-מן להציל נפגעי תאונת דרכים, ולאחריה נרשמת לבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר וחולקת בחדר עם רייצ'ל סאמרס וקיטי פרייד. היא מתנהגת בהתגוננות כלפי וולברין ומשגיחה עליו ממצלמות האבטחה של האחוזה, ואף מתקיפה את בישופ לאחר שהאחרון מביס את וולברין בקרב אימונים. באחת מתרגילי האימונים שלה, היא מבחינה בפרץ אנרגיה במצלמות האבטחה ומחליטה לחקור. היא מגלה את ספיידרמן וטועה לחשוב שמדובר באויב. בסופו של דבר, השניים חוברים יחדיו ונלחמים להציל מוטאנט צעיר מגרסה חלופית מרושעת של איירון מן בשם איירון מניאק. הגעתם של קפטן אמריקה והאלמנה השחורה משנה את מאזן הכוחות, כשספיידרמן ו-X-23 משמידים את הציוד של איירון מניאק מנחיתים עליו גרסה משלהם לספיישל כדור מסובב.
X-23 עוקבת בחשאיות אחרי וולברין, כשהוא יוצא לחקור פעילות מוזרה בהרי הרוקי הקנדיים. היא נתקלת במארב של ציפורים מפותחות מהארץ הפראית, מצליחה להימלט ולקרוא לאקס-מן. הם נוסעים לארץ הפראית וחוברים לשליטה קא-זאר והמוטאנטים של הארץ הפראית במטרה למנוע את השמדת האנושות באמצעות כוחות מניפולציית מזג האוויר של סטורם.
ביוגרפיה בדיונית > השמדה

לאחר אירועי "בית אם" ו"השמדה", X-23 נותרה אחת מהבודדים אשר שמרו על כוחותיהם. היא חוזרת לאקס-מן לבקשתו של וולברין, ומפתחת רגשות חיבה לג'וליאן קלר, חבר אקס-מן החדשים הידוע בשם הליון. בעקבות הפצצת בית הספר בידי קבוצת שונאי מוטאנטים בראשות הכומר ויליאם סטרייקר, X-23 מתעמתת עם סטרייקר במתחם שלו, הורגת שלושה מחברי המטהרים שלו ומצילה את חבריה.
כאשר סורג' מקבלת תשדיר מצוקה מפורג', X-23 מלווה את חברי האקס-מן החדשים. אף על פי שהקבוצה מצליחה לנטרל את יחידת הזקיפים המיוחדת נמרוד, X-23 נפצעת אנושות ואינה מסוגלת לרפא את עצמה. כדי להצילה, הליון משכנע את אמה פרוסט לשחרר את מגבלות הטלקינזיס שלו ובכך את כוחו ואת מהירותו. בעזרתו הם מגיעים במהירות לאחוזת אקס, ואליקסיר מרפא את X-23.
ביוגרפיה בדיונית > תסביך משיח

במהלך הסיפור "אקס-מן: תסביך משיח" של שנים 2007–2008, סייקלופס מקים קבוצה חדשה של אקס פורס הכוללת את לורה, וולברין, וולפסביין, וורפאת', חפציבה וקאליבן. הקבוצה מתעמתת עם ליידי דת'סטרייק, ו-X-23 כמעט והורגת אותה כנקמה על כך שתקפה את הליון. לאחר אירועי "תסביך משיח", סייקלופס מרכיב יחידת מבצעים מיוחדים של האקס-פורס כדי למנוע התרחשותם של איומים בטרם קרו. הוא מגייס את X-23 למורת רוחו של וולברין, שמזהיר את X-23 לבל תצטרף לקבוצה, אחרת חייה ישתנו.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת המשיח

באירועי "אקס-מן: מלחמת המשיח" של שנת 2009, האקס-מן עוברים לסן פרנסיסקו ומתקבלים כגיבורים אחרי שהתנגדו ליוזמת חמישים המדינות בנוגע לרישום העל-אנושיים. X-23 מתאחדת עם קידן ניקסון, חברת קבוצת NYX בה הייתה חברה לפני שהכירה את האקס-מן. מתגלה כי מדובר בגרסה עתידית שלה, שמסוגלת לשבש טכנולוגיות של מסע בזמן, והיא מאיימת ללכוד את אקס-פורס, קייבל והופ סאמרס בזמן ההווה. X-23 מתלבטת אם להרוג את קיידן בשל ההיכרות הממושכת עמה, ודומינו יורה בה ופוצעת אותה אנושות. בסיפור המשך, X-23 חוזרת בזמן כדי להציל את בום-בום כשדומינו ופראודסטאר מנוטרלים. במהלך המשימה, ידה השמאלית של X-23 מקוטעת, והיא ניצלת בידי חבריה לקבוצה. בסיפור "אקס-מן: נקרושה" משנים 2009–2010, X-23 מתאחדת שוב עם חבריה לקבוצת NYX.
ביוגרפיה בדיונית > הביאה השנייה

בסיפור "אקס-מן: הביאה השנייה", X-23 לוקחת חלק בהרפתקאות של קבוצת אלפא אותה הרכיב סייקלופס. היא וחבריה לקבוצה מלווים את קייבל ואת סייפר לזמן העתיד במטרה להדוף פלישה של זקיפי נמרוד. סייפר מצליח לעקוף את התכנות שלהם, אך לורה מנסה לחזור לזמן ההווה דרך שער זמן, שמונע העברתם של חומרים אורגניים, וסופגת פגיעות אנושות. כתוצאה מכך, קייבל מחליט להקריב את חייו ומאפשר לווירוס הטכנו-אורגני שבגופו לפתוח את השער ולהחזיר את הקבוצה לזמנה.
לאחר מאורעות הסיפור, וולברין משחרר את X-23 מחובותיה בקבוצה, ומסביר לה שאחרי חיים שלמים בהם מילאה אחר פקודות, עליה לקבל החלטות בשביל עצמה וללכת בדרך שלה. היא מאתרת מדען של פרויקט נשק אקס בשם דטלף מצגר ומתכוונת ללכוד אותו בטרם יוכל לערוך ניסויים באמצעות דגימה מדמו של וולברין. במקום זאת, מצגר נחטף בידי חיילים, ו-X-23 שמה לב שדאקן עוקב אחריה.
ביוגרפיה בדיונית > הרפתקאות סולו (X-23 כרך שלישי)

בקשת הסיפור הראשונה של סדרת הסולו של X-23, "החלום ההורג", מתגלה לחברי האקס-מן החדשים שלורה הייתה חברה ביחידת המבצעים המיוחדים של אקס פורס, ונוצר קרע ביניהם בשל הפחד ממנה (למעט הליון ודאסט שמצדדים בה). בנוסף, וולברין מגלה לה כי ברצונו לאמץ אותה כבתו החוקית. הסיפור השני, "שיריה של ילדה יתומה", מביא את תחילת מסעה של לורה לדרך של גילוי עצמי, ומעמת אותה עם מיס סיניסטר, המגלה לה על קיומו של פרויקט נוסף ליצירתם של חמישה ילדים מהונדסים גנטית כמוה. בסיפור "התנגשות", לורה עושה את דרכה למדריפור ביחד עם גמביט במרדף אחר אדם המתכוון להחיות מחדש את פרויקט נשק אקס אשר יצר את וולברין. הם מקבלים עזרה בלתי צפויה מדאקן. בהמשך היא מתחברת לג'ובילי בשל ניסיון החיים המשותף שלהם - כמו לורה, גם ג'ובילי מרגישה שמאז הפכה לערפדה בעקבות עירוי דם, האנשים אותם החשיבה לחברים חוששים ממנה כעת. בסיפור "תאוריית הכאוס", לורה משתתפת בהרפתקה משותפת ביחד עם ספיידרמן, מיסטר פנטסטיק, האישה הבלתי-נראית והדבר לפיענוחו של סימן מסתורי ולהתפרצותה הפתאומית של רעידת אדמה.
ביוגרפיה בדיונית > אקדמיית האוונג'רס וזירת האוונג'רס

לאחר קשת הסיפור "הפחד עצמו" של שנת 2011, לורה קיני מופיעה כאחת התלמידים באקדמיית האוונג'רס החדשה, והיא משחקת תפקיד בסיפור ההמשך "אוונג'רס נגד אקס-מן". בהמשך, היא נחטפת יחד עם חבריה לקבוצה בידי ארקייד, שמאלץ אותם לשחק במשחק הישרדות למשך שלושים יום בעולם קטלני.
ביוגרפיה בדיונית > אקס-מן החדשים

X-23 נמצאת בידי קיטי פרייד וחבורת אקס-מן מהעבר כשהיא סובלת מאמנזיה ונרדפת בידי קבוצת המטהרים שונאי המוטאנטים. היא מחלימה לאיטה בבית הספר החדש של סייקלופס, השוכן כעת במתחם נשק אקס הנטוש, ובראותה היכן היא, היא מנסה להימלט בתחילה אך מצטרפת לחבריה בהרפתקאותיהם השונות. במהלך זמן זה היא פוגשת בג'יימס האדסון, בנו של וולברין מיקום אולטימייט מארוול.
ביוגרפיה בדיונית > וולברין החדשה

בעקבות אירועי "מלחמות סודיות" של שנת 2015, לורה קיני לוקחת על עצמה את נטל וולברין בסדרת סולו חדשה בכיכובה.
כוחות ויכולות

X-23 היא שיבוט ממין נקבה שנוצרה מהחומר הגנטי של וולברין. כתוצאה מכך, כוחותיה המוטאנטים זהים לאלה שלו. כמו לוולברין, גם ל-X-23 יש יכולת מוטאנטית עיקרית והיא ריפוי מואץ שמאפשר לה לרפא תאי רקמה פגועים במהירות וביעילות רבה יותר מאשר וולברין. פציעות כגון פצעי ירי, חתכים וניקובי מחטים מחלימים כהרף עין תוך עניין של שניות. כמו כן, יש באפשרותה לחבר מחדש צלעות שבורות. כך למשל, היא חיברה מחדש את זרועה בתוך שניות לאחר ששברה אותה כדי להימלט מכבלים שהונחו עליה בידי קימורה. ההשפעות של יכולת הריפוי המואצת שלה כוללות גם את מערכת החיסון של גופה, והופכות אותו לחסין מפני מחלות וזיהומים. כמו כן, היא חסינה בפני סמים ורעלנים, אם כי היא יכולה להיות מושפעת אם ניתנים לה סמים בכמות מספיקה. לנוכח טבע הריפוי העצמי של תאיה, היא למעשה אלמותית מבחינה ביולוגית, כמו אביה.
יכולת הריפוי המוטאנטית של X-23 מחדדת את חושיה ומגבירה את מהירותה והרפלקסים שלה. יש לה יכולת איזון, קואורדינציה ורף סיבולת על-אנושיים. כמו לוולברין, גם ל-X-23 יש צמד טפרים הנשלפים מרקמה שבפרקי ידיה, שמשאירים פצעים קטנים המחלימים מיכולת הריפוי שלה. אולם שלא כמו וולברין המחזיק בשלושה טפרים בכל יד, ל-X-23 יש שניים המשמשים אותה להתקפה, וכן טופר נשלף יחיד בכל רגל המשמש כמגננה. טפרים אלה הם למעשה עשויים מעצם, והם נשלפו בכוח בידי זנדר רייס, הושחזו, צופו במתכת האדמנטיום והוחזרו אל תוך גופה. שלא כמו וולברין, X-23 ברחה לפני שהתבצע הניתוח לציפוי מערכת השלד שלה באדמנטיום. היות שטפריה מצופים באדמנטיום, הם למעשה בלתי שבירים ומסוגלים לחתוך דרך כל חומר. יוצאים מן הכלל הם חומר האדמנטיום עצמו, עור גופה של קימורה וחומר הוויברניום.
מאחר ש-X-23 נולדה וגדלה בשבי, היא אומנה כדי לשמש כנשק חי. היא מיומנת ביותר בשימוש בכלי נשק ארוכי טווח וחומרי נפץ, לוחמת פנים אל פנים מעוררת יראה, ומחזיקה בטכניקות שונות של אמנויות לחימה. כמו כן, היא נחשפה לטיפול שבו נעשה שימוש ב"ריח מעורר" מיוחד במינו כדי לשלוח אותה למצב של זעם רצחני, בו היא הורגת את מי שנמצא בסביבתה. X-23 מחוננת מאוד, ועד כה הדגימה שימוש שוטף בשפה הצרפתית ויפנית. זנדר רייס תיאר את האינטלקט שלה כאחד ששובר את גבולות הנורמה.
מי עמי

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: מנשה
גובה ממוצע: ‎463 מטר
תאריך ייסוד: 1963
תנועה מיישבת: העובד הציוני
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 361 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) מי עמי(למפת הכרמל רגילה) מי עמי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מי עמי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מי עמי32°30′17″N 35°08′53″E﻿ / ﻿32.5047910172573°N 35.1481498327171°E﻿ / 32.5047910172573; 35.1481498327171  heמפת היישובים של מועצה אזורית מנשה (in English: Menashe Regional Council) באדום - מי עמי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.mei-ami.co.il
מֵי-עַמּי הוא מושב שיתופי באזור הצפון ליד ואדי עארה מדרום לאום אל-פחם השייך לארגון יישובי העובד הציוני ונמצא בקצה המזרחי של תחום המועצה האזורית מנשה.
היישוב הוקם בשנת 1963 כהיאחזות נח"ל שאוזרחה בשנת 1969 כקיבוץ. בשנת 1971 הפך היישוב למושב שיתופי. בסוף שנות ה-70 סבל המושב מהתנכלויות מצד ערביי הסביבה שכללו שריפת חלקות חקלאיות. על מנת להוציא את היישוב מבדידותו הוחלט על תוכנית עירון להקמת יישובים יהודיים בסביבתו ואלו כללו את ריחן, חיננית, חריש וקציר.
שמו של היישוב הוא על שם קהילת יהודי מיאמי שסייעה בהקמת היישוב (מיאמי - מי עמי).
בסוף שנת 2022 החלה להיבנות שכונה חדשה בחלקו המערבי של המושב. 
היישוב, יחד עם הכביש המוביל אליו, מהווים את גבולה הדרומי של העיר אום אל-פחם.
שטח המושב כ-3500 דונם, ורוב התושבים עוסקים בענפי החקלאות השונים כגון: בתי צמחייה, גידולי שדה, לול, פרדס וכרם ליין.
אתרים בקרבת היישוב

שמורת יער ריחן - הממוקמת כ-4 ק"מ מדרום למושב הכוללת חורש ים תיכוני טבעי ומפותח המשתרע בין שני יובלים קטנים של נחל נרבתה.