stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליס רוזוולט
תולדות חייה > לאחר תקופת הנשיאות

לאחר תום כהונת אביה בבית הלבן הפכה אליס רוזוולט לונגוורת' לאשת חברה ומארחת בבירה וושינגטון די. סי., בה הייתה דמות ציבורית מרכזית וכונתה ""the other Washington Monument" ("אנדרטת וושינגטון השנייה"). היא אירחה סעודות ואירועים שונים לשמנה וסלתה של העיר במסגרתם ניהלה שדולות לנושאים ציבוריים שונים כגון התנגדות למדיניות החוץ של ממשל וודרו וילסון וכנגד כניסת ארצות הברית לחבר הלאומים. בעקבות לשונה החדה, שהופנתה בעיקר כנגד הגברות הראשונות נאסרה עליה הכניסה לקבלות פנים בבית הלבן בעת כהונתם של טאפט, וילסון והרדינג. בעת מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1932 התנגדה באופן פעיל להתמודדותו של שאר בשרה הרחוק, פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. "אני רפובליקאית", אמרה, "ואני אצביע בעד הובר גם אלמלא הייתי רפובליקאית הייתי מצביעה עבורו."
ב-1933 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה Crowded Hours. ב-1944 התחתנה בתה פאולינה עם אלכסנדר מקורמיק סטורם, שנה לאחר מכן נולדה בתם המשותפת ג'ואנה. מקורמיק סטורם נפטר ב-1951 ופאולינה נמצאה מתה שש שנים מאוחר יותר, כתוצאה משימוש יתר בגלולות שינה. בעקבות כך קיבלה אליס את ג'ואנה למשמורתה.
למרות היותה רפובליקאית מסורה ופעילה, קיימה אליס רוזוולט קשרים טובים עם ג'ון פיצג'רלד קנדי ובני ביתו (בעיקר עם אחיו, רוברט) והפכה שוב לרצויה בבית הלבן. כן קיימה יחסי ידידות עם ריצ'רד ניקסון, עוד כאשר היה סגן נשיא וסייעה לו בקמפיין הבחירות שלו.
אליס רוזוולט לונגוורת' נפטרה בביתה בגיל 96 מנפחת, שנגרמה לאחר שנים רבות של עישון כבד ולאחר שהחלימה מסרטן שד בשני שדיה עשור קודם לכן.
לקריאה נוספת

Longworth, Alice Roosevelt, Crowded Hours New York: Scribners. 1933 (אוטוביוגרפיה)
Brough, James, Princess Alice: A Biography of Alice Roosevelt Longworth Boston: Little, Brown. 1975
Cordery, Stacy A. Alice: Alice Roosevelt Longworth, from White House Princess to Washington Power Broker New York: Viking, 2007 ISBN 978-0143114277
Felsenthal, Carol. Princess Alice: The Life and Times of Alice Roosevelt Longworth New York: St. Martin's Press. 1988. ISBN 978-0312302221
Teichmann, Howard. Alice: The Life and Times of Alice Roosevelt Longworth Englewood Cliffs, NJ. 1979
הערות שוליים

↑  Alice Longworth Roosevelt : A Quotation
↑  גרף הפופולריות של השם אליס
↑  Alice in Plunder Land
↑  Alice Roosevelt: 'The other Washington monument'
↑  National Affairs: Disclaimer, טיימס מגזין, 24 באוקטובר 1932
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007441816805171  BIBSYS: 1593520723901  BnF: cb11339205w (data)  CiNii: DA12586822  GND: 119002558  ISNI: 0000 0000 8258 5751  LCCN: n81014177  NARA: 10569075  NLA: 36520985  NTA: 254814158  RERO: 02-A003530219  SNAC: w62s4jk4  SUDOC: 251573958  Trove: 1269953  ULAN: 500089642  VIAF: 69729893   WorldCat (עם VIAF): 69729893
מוחמד אל-חלבוסי

מוחמד אל-חַלְבּוּסִי (בערבית: محمد الحلبوسي; תעתיק מדויק: מחמד אלחלבוסי, שמו המלא מוחמד ריכּאן חדיד אל-חלבוסי; נולד ב-4 בינואר 1981) הוא פוליטיקאי סוני עיראקי היה יושב ראש הפרלמנט העיראקי ונודע כחבר הפרלמנט הצעיר ביותר שנבחר לתפקיד זה, והראשון שנבחר לכהן בו פעם שנייה ברציפות. בעברו, שימש אל-חלבוסי גם כמושל מחוז אל-אנבאר.
חייו טרם כניסתו לפוליטיקה

מוחמד אל-חלבוסי נולד ב-4 בינואר 1981 באל-כּרמה שבמחוז אל-אנבאר שבמערב עיראק. הוא השלים לימודי הנדסה אזרחית לתואר ראשון בשנת 2002 ותואר שני בשנת 2006, שניהם באוניברסיטת אל-מוסתנסריה בבגדאד. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה ולפני שנכנס לפוליטיקה, הקים אל-חלבוסי את חברת "אל-חדיד בע"מ" ושימש כמנהלה. החברה ביצעה פרויקטים רבים של תשתיות ציבוריות בעיראק, לרבות פרויקט שיקום ושיפור מערכת הביוב בעיר פלוג'ה. בשנת 2002 הצטרף אל-חלבוסי לאגודת המהנדסים העיראקים ובשנת 2012 הצטרף לאיגוד אנשי העסקים העיראקים.
עבודתו הפוליטית והישגיו

בראשית הקריירה הפוליטית שלו, היה אל-חלבוסי חבר בתנועה הלאומית לרפורמה ופיתוח. לאחר מכן הגיע לפרלמנט באמצעות הגוש הפרלמנטרי הרפורמי "מותחדון". ההצהרה הפוליטית הראשונה של אל-חלבוסי בפרלמנט ניתנה ב-2014, במהלך הבחירות לפרלמנט, שבהן זכה במושב מחוז הבחירה של מחוז אל-אנבאר.
מוחמד אל-חלבוסי התפטר זמנית מהפרלמנט ב-2017. באותה שנה התקיימו בחירות לבחירת מושל חדש למחוז אל-אנבאר לאחר הדחתו של המושל הקודם, סוהייבּ א-ראווי. אל-חלבוסי ניצח בבחירות ומונה למושל מחוז אל-אנבאר. כמושל, נקט אל-חלבוסי במספר צעדים לשיקום המחוז לאחר ההרס הגדול שזרעו בו לוחמי ארגון המדינה האסלאמית בטרם שוחרר המחוז מאחיזתם. עם זאת, הוא חזר לפרלמנט רק שנה לאחר מכן. ב-2018 רשם אל-חלבוסי את ההישג המרכזי בקריירה הפוליטית שלו עד כה, כשנבחר על-ידי חברי הפרלמנט העיראקים לתפקיד יושב ראש הפרלמנט, תפקיד השמור לפי השיטה הפוליטית הנהוגה בעיראק לבן העדה הסונית במדינה. בהצבעה על מינויו, קיבל אל-חלבוסי 169 קולות מתוך 298.
במהלך עבודתו בפרלמנט, עמד אל-חלבוסי בראש מספר בריתות ומפלגות ובראשן הגוש המפלגתי שנקרא "אל-אנבאר היא זהותנו" (אל-אנבאר הוויתנא). הגוש הפוליטי הזה הוא זה שבזכותו חזר אל-חלבוסי לפרלמנט בפעם השנייה ב-2018 לאחר כהונה בת כשנה בתפקיד מושל אל-אנבאר. ב-2019 הקים אל-חלבוסי את מפלגת הקִדמה ("תקדוּם") לצד יחיא אל-מוחמדי ועלי אל-דוליימי והתמודד בראשה בבחירות הכלליות שנערכו באוקטובר 2021. בבחירות אלה זכתה מפלגתו ב-37 מושבים בפרלמנט והייתה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט אחרי הזרם הסדרי.
יו"ר הפרלמנט העיראקי

ב-9 בינואר 2022, במושב החמישי שלו בפרלמנט, נבחר אל-חלבוסי לתפקיד יושב ראש הפרלמנט בפעם השנייה ברציפות על-ידי חברי הפרלמנט העיראקי והיה ליו"ר הפרלמנט הראשון הנבחר פעמיים ברציפות לתפקיד. מתוך 329 החברים שהצביעו, הצביעו 200 בעד אל-חלבוסי, ואילו רק 14 הצביעו עבור מחמוד אל-משהדאני, שכיהן כיו"ר הפרלמנט הראשון של עיראק לאחר 2003. מכיוון שמוחמד אל-חלבוסי הוא מוסלמי-סוני, 101 נציגיהן של המפלגות השיעיות בפרלמנט (הזוכות לגיבוי של איראן) התנגדו לבחירתו ליושב ראש הפרלמנט. במהלך תהליך בחירת יושב ראש הפרלמנט, התעקשו הגושים המפלגתיים השיעיים שיש להם את הרוב הפרלמנטרי בעיראק ולכן עומדת להם הזכות לקבוע את זהותו של יו"ר הפרלמנט. כתוצאה מכך, מפלגת "שלטון החוק" של ראש ממשלת עיראק לשעבר, נורי אל-מאלכּי, והגוש המפלגתי השיעי "אל-פתח" הנתמך על-ידי איראן, דרשו את מינויו של אל-משהדאני לתפקיד. יוזמה זו סוכלה משום שמפלגת הזרם הסדרי של מוקתדא א-סדר התנגדה לדרישת המפלגות השיעיות המתחרות כיוון שהיא קיבלה את מספר הקולות הרב ביותר בבחירות.
כיו"ר הפרלמנט העיראקי, טען אל-חלבוסי שהנושא הנמצא בראש מעיניו הוא שלומו וביטחונו של העם העיראקי וכדי להפגין את מעורבותו בנושא זה, הוא עשה שימוש נרחב ברשתות החברתיות. בין היתר, הוא צייץ בטוויטר בעניין התמודדות המדינה העיראקית עם מיליציות חמושות הפועלות בה ואמר: "ננקוט עמדות תקיפות בעניין השתתפות כוללת בתהליך הפוליטי בגלל השליטה של פורעי החוק החמושים והתעסקותם בביטחון המדינה..." הוא גם איים על מי שפועל להחלשת המדינה העיראקית ושלטון החוק בה, ואמר: "במוקדם או במאוחר, כל אלה שביצעו פשעים נגד העם יישאו באחריות". נושא שבו הרבה לעסוק בציוציו בטוויטר הוא הבעיות שעיראק ניצבת בפניהן, המאמצים לתקנן וההישגים של ממשלת עיראק.
אל-חלבוסי עדיין מכיר בכך שהיבטים מסוימים בחיי המדינה מוסיפים לאיים על הצלחת המאמצים שננקטו במטרה לשפר את המדינה. ביום השהיד בשנת 2021, התייחס אל-חלבוסי בנאומו להידרדרות של כלכלת עיראק. הוא אמר ש"השפעת ההידרדרות הכלכלית אינה מוגבלת רק לפרנסת האזרחים. אם היא תימשך, היא תערער את כל המאמצים שנעשו במהלך התקופה האחרונה לבניית המדינה."
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  אל-חלבוסי... אסע'ר ראיס ברלמאן פי תאריח' אל-עראק (אל-חלבוסי, יו"ר הפרלמנט הצעיר ביותר בתולדות עיראק), באתר אל-ג'זירה, ‏9.8.2022 (בערבית)
↑  מן הו ראיס אל-ברלמאן אל-עראקי אל-ג'דיד מחמד אל-חלבוסי? (מיהו יו"ר הפרלמנט העיראקי החדש, מוחמד אל-חלבוסי?), באתר RT Online, ‏15.09.2018 (בערבית)
1 2 3 4  אחמד א-דבאע', מוחמד אל-חלבוסי ראיסן לל-ברלמאן אל-עראקי לוילאיה ת'טניה.. ראג'ל אעמאל בראע'מאתי יֻגִ׳יד אל-לעבּ מע אל-חֻ'סום (קדנציה שנייה של מוחמד אל-חלבוסי כיו"ר הפרלמנט העיראקי – איש עסקים פרגמטי שמטיב לשחק עם יריביו), באתר אל-ג'זירה, ‏10.01.2022 (בערבית)
↑  Deadlock Broken as Iraqi Parliament Elects Speaker, Aljazeera, ‏15.09.2018 (באנגלית)
1 2  בעד פוזה ברא'אסת אל-ברלמאן אל-עראקי.. מן הו מחמד אל-חלבוסי? (לאחר זכייתו בתפקיד יו"ר הפרלמנט העיראקי – מיהו מוחמד אל-חלבוסי?), באתר ajel.sa, ‏9.1.2022 (בערבית)
1 2  Ahmed Rasheed and Haider Khadim, Iraq’s New Parliament Elects Speaker in First Step Towards Establishing a Govt, Reuters, ‏10.1.2022 (באנגלית)
1 2  Mohammed al-Halbusi Re-elected as Iraqi Parliament Speaker, Ekurd Daily, ‏9.1.2022 (באנגלית)
↑  זידאן אל-רביעי, אל-חלבוסי יֻהדד במוחאסבת כל מן אג'רם בחק א-שעב אל-עיראקי ונהב ת'רואתה (אל-חלבוסי מאיים לבוא חשבון עם כל אלה שביצעו פשעים נגד העם העיראקי ובזזו את אוצרותיו), באתר alkhaleej.ae, ‏26.4.2022 (בערבית)
↑  Al-Halbousi Warns of the Economic Regression Impact on State Development, Shafaq News, ‏13.2.2021 (באנגלית)
מוחמד אל-חלבוסי, יו"ר הפרלמנט העיראקי (מימין), בפגישה עם מזכיר המדינה האמריקני מייק פומפאו, 9 בינואר 2019
דרך עמק פסגות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 כינוי:  "ציר הזבל", "דרך התות"
 סיווג:  כביש מקומי
 אורך:  2.8 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  בית אל, פסגות
 
כביש עמק פסגות הוא כביש מקומי שתחומו מאזור בית אל לאזור פסגות. הדרך מכונה גם בשמות, "דרך התות", "ציר הזבל" ו"ציר בית אל פסגות". שם הדרך ניתן על פי המראה הגאוגרפי ועל פי מיקומו, הסמוך ליישוב פסגות שבבנימין.
תוואי הדרך עובר בסמוך לואדי שיבן.
הדרך ממוקמת צפונית-מזרחית לעיר רמאללה. הכביש נסלל עקב הצורך לחיבור בין אזור בית אל לאזור פסגות.
בצד כביש זה, בסמוך לצומת המוביל לאזור בית אל (על כביש 466), ישנה חניית עפר בסמוך למעיין שנקרא "עין שיבן" ומכונה גם בשם עין תות (בנימין).
כביש זה משרת בעיקר את תושבי בית אל, פסגות והסביבה.
בסמוך לכביש נמצאת מטמנה פלסטינית גדולה וחנייה של משאיות פינוי אשפה, ומכאן הכינוי "ציר הזבל".
בעבר הכביש נועד רק לנסיעה של רכב ביטחון, אך כיום גם כלי רכב פרטיים נוסעים בו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Fitbit

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  James Park 
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 חברת אם:  חברת גוגל 
 מיקום המטה:  סן פרנסיסקו 
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה ביתית 
 מנכ"ל:  James Park 
 עובדים:  1,473 
  
 www.fitbit.com
 
Fitbit (פיטביט) היא חברת מוצרי אלקטרוניקה אמריקאית שנוסדה ב-1 במאי 2007 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה על ידי ג'יימס פארק ואריק פרידמן, במקור בשם "Healthy Metrics Research, Inc". החברה מייצרת צמידי כושר המשמשים למעקב אחר מידע הקשור לכושר גופני כגון ספירת צעדים, חישוב כמות הקילומטרים שהולכים, חישוב רמת הפעילות הגופנית הכוללת, חישוב שריפת קלוריות, קצב פעימות הלב, דפוסי שינה, ומידע נוסף הכרוך בפעילות גופנית.
בינואר 2021 נרכשה החברה על ידי גוגל.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2007 על ידי ג'יימס פארק ואריק פרידמן במטרתם הייתה ליצור מכשיר שיעודד אנשים לנהל אורח חיים בריא יותר. המוצר הראשון של החברה, ה-Fitbit Tracker, יצא לשווקים בשנת 2009. המכשיר הראשון הזה היה מסוגל לעקוב אחר מספר הצעדים שהאדם שעונד אותו עשה, המרחק שהאדם הלך, כמות הקלוריות שהאדם שרף במהלך היום, ואיכות השינה של האדם. המכשיר צבר בתחילת הדרך פופולריות רבה בקרב חובבי כושר.
לאורך השנים החברה החלה למכור גם מוצרים אחרים כמו שעונים חכמים ומשקל חכם. כל דור חדש של מכשירים הכיל גם תכונות מתוחכמות יותר, כמו בין היתר היכולת לראות מהו קצב פעימות הלב בכל רגע נתון, היכולת להשתמש בנתוני GPS, היכולת לקבל מסרים כתובים והודעות דואר אלקטרוני מהטלפון החכם, ועוד.
מוצרים

קטגוריות המוצרים העיקריות של החברים הן:
צמידי כושר - המכשירים הללו, אשר כוללים בין היתר את סדרת המכשירים "Fitbit Inspire" ו-"Fitbit Charge", מסוגלים לעקוב בכל רגע נתון אחר הפעילויות היומיומיות של האדם שעונד אותם - נתונים כמו מספר הצעדים, המרחק שהאדם הלך לאורך כל היום, וכמות הקלוריות שהאדם שרף לאורך היום. חלק גדול מצמידי הכושר מסוגלים לספק גם מידע כמו קצב פעימות הלב, ודפוסי שינה.
שעונים חכמים - המכשירים הללו, אשר כוללים בין היתר את סדרת המכשירים "Fitbit Versa" ו-"Fitbit Sense", מספקים בין היתר מידע מקיף אודות הבריאות והכושר של האדם שעונד אותם, בנוסף ליכולת לקבל התראות שונות, לשמוע מוזיקה, ולהפעיל אפליקציות שונות.
משקל חכם - מכשירי "Fitbit Aria" מסוגלים למדוד משקל, אחוזי שומן ו-BMI, ומסנכרנים את הנתונים עם אפליקציית Fitbit בטלפון החכם.
גלריית תמונות > צמידי הכושר של פיטביט

Fitbit Ultra
Fitbit Zip
Fitbit Flex
Fitbit Charge HR
ראו גם

Quantified self
משה בסון

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1950 (בן 74) עיראק
 סגנון בישול:  המטבח הישראלי  המטבח העיראקי
 מסעדות:  אקליפטוס
משה בסון (נולד ב-1 ביולי 1950) הוא שף ישראלי.
ביוגרפיה

משה בסון נולד בעיראק ועלה לארץ בגיל שנה בערך. גדל במעברת תלפיות בירושלים. שירת כקצין בחטיבת גולני והתחיל לבשל בצבא ממתכוניה של אימו. בתום שירותו הצבאי הקים חווה בה גידל פירות וירקות אקזוטיים, אותם מכר למסעדות בירושלים.
ב-1987 הקים אחיו, יעקב בסון, מסעדת פועלים תחת עץ אקליפטוס סמוך לבית ילדותו, אותו נטע משה כילד בן 10. משה בסון הצטרף אליו ובישל תבשילים ביתיים, וכעבור 7 שנים עברה המסעדה לרחוב הורקנוס (במגרש הרוסים). כעבור 4 שנים נוספות היא עברה לכיכר ספרא. ב-2002 הם סגרו אותה, בעקבות האינתיפאדה השנייה. אחר-כך עסק בסון בהסעדה, בייעוץ למסעדות, הקים בית תמחוי בשם "כרמי העיר", בו כל אחד שילם כפי יכולתו, והצטרף כפעיל בתנועת "שפים למען שלום". ב-2007 פתח מחדש את המסעדה, ביחד עם השף סופיאן עאייש ברחוב הורקנוס (סמוך למיקום הקודם של המסעדה) לתקופה קצרה. בדצמבר 2009 פתח את המסעדה מחדש במיקומה הנוכחי, במתחם חוצות היוצר (חטיבת ירושלים 14).
מסעדת "אקליפטוס" היא מסעדה כשרה, המתמחה באוכל ארץ ישראלי בהשראת הכתוב בתנ"ך ובהשראת עדות ישראל (בעיקר המטבח היהודי-חאלבי, המטבח היהודי-עיראקי והמטבח הפלסטיני), היא מתמחה במזון איטי, ומתבססת על חומרי גלם (צמחי תבלין ועשבים) הגדלים בהרי ירושלים. בין המנות המפורסמות: מרק ארטישוק ירושלמי; תאנים ממולאות בחזה עוף ורוטב תמרים; נזיד העדשים התנ"כי של יעקב ועשיו; חגבים בציפוי קריספי; מקלובה – חצילים מטוגנים, תפוחי אדמה, עוף ואורז עם זעפרן; וקוסקוס בסגנון תנ"כי (סולת בלולה בשמן).
המגזין "Food and Wine" בחר בשנת 2000 במסעדה כאחד מששת היעדים המומלצים בעולם לחגוג בהם את המילניום וכתב: "צריכים לעשות עלייה לרגל למסעדת אקליפטוס, משה בסון עושה ניסים מירקות ועשבים". אלי תבור אמר על בסון בכתב העת "מסע עולמי": מה שעשה בן יהודה ללשון העברית, עושה בסון לחיך. הוא החיה את המטבח התנ"כי."
בשנת 2001 היה בסון בין מייסדי עמותת "שפים למען השלום" שהוקמה על ידי קבוצת שפים יהודים, נוצרים ומוסלמים, שהחליטו שדרך הבישול המשותף הם יצרו דיאלוג ושפה משותפת.
בסון ייצג את ישראל ובישל בתערוכות אוכל רבות בעולם, ביניהן: ארוחת הפתיחה ליום העצמאות של ישראל במרכז קנדי, וושינגטון די. סי.; ארוחת הפתיחה בשבוע הישראלי בסינגפור; ארוחת הפתיחה בפסטיבל החומץ הבלסמי במודנה, איטליה; ארוחת המילניום בדיסני וורלד, פלורידה; העביר כיתת אמן ובישל את הארוחה חגיגית במלבורן, 2001; הארוחה השנתית של המוזיאון היהודי באוסטרליה, 2002.
בשנת 2023 פורסם ספר הבישול THE EUCLYPTUS COOKBOOK, ספר הבישול באורך מלא הראשון של השף, אשר מאגד מתכונים מכל שנות פעילות המסעדה ומתכונים משפחתיים בליווי סיפורים וזכרונות של השף.
פרסים ואותות כבוד

1999 - מקום הראשון בפסטיבל הקוסקוס בסיציליה
2006 – מקום שני בפסטיבל האוכל הבינלאומי בנאפולי
2006 - פרס ארטוזי באיטליה על החייאת המטבח התנ"כי ושימוש בעשבי בר
2007 - מקום ראשון לרוני בסון, בנו של משה, יחד עם השף איל לביא ממסעדת "רוקח 73", בפסטיבל הקוסקוס באיטליה
משה בסון מועמד לפרס סלואו פוד העולמי
תואר אבירות מנשיא איטליה על פעילות למען הסביבה והחייאת המטבח התנ"כי
לקריאה נוספת

"משה בסון", בתוך טלי פרידמן ואלינוער רבין, ירושלים הסיפור הקולינארי, קוראים הוצאת ספרים, 2010, עמ' 109–111.
הערות שוליים

↑  שפים למען השלום - בלוג חיים משותפים - קרן קטקו איילי
הישרדות: סין

| --- | --- |
 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  ג'ף פרובסט
 זוכים:  טוד הרצוג
 פרסים:  מיליון דולר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  14
 הפקה
 אתר צילומים:  שמורת ז'לין, צזוצזאן, ג'יאנגשי, סין
 שידור
 רשת שידור:  CBS
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2007 – 16 בדצמבר 2007
 
 → פיג'ימיקרונזיה ←
 
הישרדות: סין (באנגלית: Survivor: China) היא העונה החמש עשרה של תוכנית המציאות האמריקאית "הישרדות". העונה, אשר צולמה בשמורת ז'לין, צזוצזאן, ג'יאנגשי, סין מ-25 ביוני עד 2 באוגוסט 2007, עלתה לשידור ברשת השידור האמריקאית CBS ב-20 בספטמבר, עד הגמר ששודר ב-16 בדצמבר, אשר טוד הרצוג הוכרז לשורד האחרון על פני קורטני ייטס ואמנדה קימל.
אי הגלות משלוש העונות הקודמות לא התקיים בעונה זו, אבל פסלון החסינות עדיין היה חלק מהמשחק. במקום אי הגלות, לשבטים הייתה היכולת "לחטוף" שחקן מהשבט היריב כחלק מהזכייה במשימת הפרס. השחקן החטוף נשאר עם שבט זה עד למשימת החסינות הבאה וקיבל רמז למיקומו של פסלון החסינות במחנה זה. עם זאת, רמז זה היה צריך להינתן, שלא נקרא, לחבר בשבט השני לפני משימת החסינות הבאה. בסופו של דבר, אף אחד משני הפסלונים העומדים לרשות השליחים לא היה בשימוש; ג'יימס קלמנט הודח כששניהם היו ברשותו. שלושה שחקנים הגיעו למועצת השבט הסופית, המשיכו את הדפוס שהחל ב-"הישרדות: איי קוק" ו"הישרדות: פיג'י". בסופו של דבר, טוד הרצוג זכה בתואר "השורד האחרון", והביס את בנות בריתו קורטני ייטס ואמנדה קימל בהצבעה של 1–2–4. בפרק האיחוד, ג'יימס קלמנט זכה בפרס של 100,000 דולר כחביב הקהל של העונה, כשגבר על מתמודדים אהודים אחרים - דניס מרטין ופי-ג'י לאו.
מתמודדים

עונה 15 כוללת 16 שורדים חדשים, מחולקים לשני שבטים. התרגום של פיי לונג (飞龙) וז'אן הו (战虎) פירושם דרקון מעופף ונמר לוחם. שמו של השבט המאוחד, היי דה פאנג (黑打風), פירושו לרוח לוחמת שחורה.
| מתמודד | שבט מקורי | חילוף שבטים | שבט מאוחד | הדחה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סטיב "צ'יקן" מוריס 47, מאריון, וירג'יניה | ז'אן הו |  |  | 01 !מודח ראשון יום 3 |
| אשלי מסארו 28, מזרח נורת'פורט, ניו יורק | ז'אן הו |  |  | 02 !מודחת שנייה יום 6 |
| לסלי ניס 38, טג'ה קיי, קרוליינה הדרומית | פיי לונג |  |  | 03 !מודחת שלישית יום 9 |
| דייב קרוזר 37, סימי ואלי, קליפורניה | ז'אן הו |  |  | 04 !מודח רביעי יום 12 |
| ארון רייזברגר 32, וניס, לוס אנג'לס | פיי לונג | ז'אן הו |  | 05 !מודח חמישי יום 15 |
| שריה לויד 26, אטלנטה, ג'ורג'יה | ז'אן הו | פיי לונג |  | 06 !מודחת שישית יום 18 |
| ג'יימי דוגאן 26, קולומביה, קרוליינה הדרומית | ז'אן הו | ז'אן הו | היי דה פאנג | 07 !מודחת שביעית מושבעת ראשונה יום 21 |
| ז'ן-רוברט בלנדה 36, לאס וגאס, נבדה | פיי לונג | פיי לונג | היי דה פאנג | 08 !מודח שמיני מושבע שני יום 24 |
| מייקל "פרוסטי" זרנאו 20, שיקגו, אילינוי | ז'אן הו | פיי לונג | היי דה פאנג | 09 !מודח תשיעי מושבע שלישי יום 27 |
| ג'יימס קלמנט 30, לפאייט, לואיזיאנה | פיי לונג | ז'אן הו | היי דה פאנג | 10 !מודח עשירי מושבע רביעי יום 30 |
| אריק הופמן 26, נאשוויל, טנסי | ז'אן הו | ז'אן הו | היי דה פאנג | 11 !מודח אחד עשר מושבע חמישי יום 33 |
| פי-ג'י לאו 26, מרינה דל ריי, קליפורניה | ז'אן הו | ז'אן הו | היי דה פאנג | 12 !מודחת שתים עשרה מושבעת שישית יום 36 |
| דניס מרטין 40, דאגלס, מסצ'וסטס | פיי לונג | פיי לונג | היי דה פאנג | 13 !מודחת שלוש עשרה מושבעת שביעית יום 38 |
| אמנדה קימל 22, לוס אנג'לס, קליפורניה | פיי לונג | פיי לונג | היי דה פאנג | 14 !מקום שלישי יום 39 |
| קורטני ייטס 26, ניו יורק, ניו יורק | פיי לונג | פיי לונג | היי דה פאנג | 15 !מקום שני יום 39 |
| טוד הרצוג 22, פלזנט גרוב, יוטה | פיי לונג | פיי לונג | היי דה פאנג | 16 !השורד האחרון יום 39 |
מתמודדים > הופעות עתידיות

ג'יימס קלמנט ואמנדה קימל חזרו להתחרות בעונה הבאה של התוכנית, "הישרדות: מיקרונזיה". הצמד חזר להתחרות גם בעונת "גיבורים נגד נבלים", ביחד עם קורטני ייטס. פי-ג'י לאו חזרה להתחרות ב"הישרדות: קמבודיה".
טבלת הצבעות

| פרק # | פרק # | פרק # | שבטים מקוריים> 1 | שבטים מקוריים> 2 | שבטים מקוריים> 3 | שבטים מקוריים> 4 | חילוף שבטים> 5 | חילוף שבטים> 6 | שבט מאוחד> 7 | שבט מאוחד> 8 | שבט מאוחד> 9 | שבט מאוחד> 11 | שבט מאוחד> 12 | שבט מאוחד> 13 | שבט מאוחד> 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יום # | יום # | יום # | 3 | 6 | 9 | 12 | 15 | 18 | 21 | 24 | 27 | 30 | 33 | 36 | 38 |
| מודח | מודח | מודח | צ'יקן | אשלי | לסלי | דייב | ארון | שריה | ג'יימי | ז'ן-רוברט | פרוסטי | ג'יימס | אריק | פי-ג'י | דניס |
| פילוג קולות | פילוג קולות | פילוג קולות | 1–2–5 | 1–6 | 2–6 | 1–5 | 1–1–3 | 2–5 | 3–7 | 1–3–5 | 1–7 | 1–1–5 | 2–4 | 1–4 | 1–3 |

| מצביע | מצביע | מצביע | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה |
|  |  | טוד |  |  | לסלי |  |  | שריה | ג'יימי | ז'ן-רוברט | פרוסטי | ג'יימס | אריק | פי-ג'י | דניס |
|  |  | קורטני |  |  | זן-רוברט |  |  | ז'ן-רוברט | ג'יימי | ז'ן-רוברט | פרוסטי | ג'יימס | אריק | פי-ג'י | דניס |
|  |  | אמנדה |  |  | לסלי |  |  | שריה | ג'יימי | ז'ן-רוברט | פרוסטי | ג'יימס | אריק | פי-ג'י | דניס |
|  |  | דניס |  |  | לסלי |  |  | שריה | ג'יימי | פי-ג'י | פרוסטי | ג'יימס | אריק | פי-ג'י | טוד |
|  |  | פי-ג'י | צ'יקן | אשלי |  | דייב | ארון |  | ז'ן-רוברט | ג'יימס | פרוסטי | טוד | טוד | טוד |  |
|  |  | אריק | צ'יקן | אשלי |  | דייב | ארון |  | ז'ן-רוברט | ג'יימס | פרוסטי | ג'יימס | טוד |  |  |
|  |  | ג'יימס |  |  | לסלי |  | פי-ג'י |  | ג'יימי | ז'ן-רוברט | פרוסטי | פי-ג'י |  |  |  |
|  |  | פרוסטי | צ'יקן | אשלי |  | דייב |  | שריה | ג'יימי | ז'ן-רוברט | אריק |  |  |  |  |
|  |  | ז'ן-רוברט |  |  | לסלי |  |  | שריה | ג'יימי | ג'יימס |  |  |  |  |  |
|  |  | ג'יימי | צ'יקן | אשלי |  | דייב | ארון |  | ז'ן-רוברט |  |  |  |  |  |  |
|  | שריה | שריה | צ'יקן | אשלי |  | דייב |  | ז'ן-רוברט |  |  |  |  |  |  |  |
|  | ארון | ארון |  |  | לסלי |  | ג'יימס |  |  |  |  |  |  |  |  |
| דייב | דייב | דייב | צ'יקן | אשלי |  | שריה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| לסלי | לסלי | לסלי |  |  | ז'ן-רוברט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| אשלי | אשלי | אשלי | צ'יקן | דייב |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| צ'יקן | צ'יקן | צ'יקן | אשלי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| הצבעת המושבעים> פרק # | הצבעת המושבעים> 15 | הצבעת המושבעים> 15 | הצבעת המושבעים> 15 |
| --- | --- | --- | --- |
יום #: 39
| פיינליסטים | אמנדה | קורטני | טוד |
פילוג קולות: 1–2–4

מושבע: הצבעה
| דניס |  | קורטני |  |
| פי-ג'י |  |  | טוד |
| אריק | אמנדה |  |  |
| ג'יימס |  | קורטני |  |
| פרוסטי |  |  | טוד |
| ז'ן-רוברט |  |  | טוד |
| ג'יימי |  |  | טוד |
הערות שוליים

↑  Ross, Dalton (3 בינואר 2008). "New 'Survivor' cast revealed!". Entertainment Weekly. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ross, Dalton (20 במאי 2015). "'Survivor: Cambodia—Second Chance' cast revealed". EW.com. נבדק ב-21 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
צבי עלי בקר

ערך זה עוסק במשפטן ישראלי. אם התכוונתם לאיש ארגון השומר והעלייה השנייה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  21 באפריל 1908 סקוטלנד
 פטירה:  4 במרץ 1994 (בגיל 85)
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1933
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד
 השתייכות:  בית המשפט המחוזי בירושלים
 תקופת כהונה:  1950–1974 (כ־24 שנים)
 תקופת הפעילות:  ?–1994 
 תפקידים בולטים:  נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים   משנה ליועץ המשפטי לממשלה
 פעילויות נוספות:  ממנסחי מגילת העצמאות
 
צבי עלי (הנרי) בקר (באנגלית: Henry E. Baker‏; 21 באפריל 1908 – 4 במרץ 1994) היה משפטן ישראלי, משנה ליועץ המשפטי לממשלה ושופט מחוזי בישראל, ממנסחי מגילת העצמאות.
ביוגרפיה

בקר נולד בסקוטלנד בשנת 1908. בשנת 1929 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת אוקספורד והחל לעבוד כעורך דין בלונדון. הוא היה ממיסדי תנועת "הבונים" בלונדון. עלה לארץ ישראל בשנת 1933 ובשנת 1934 קיבל רישיון עריכת דין בארץ ישראל לאחר שעבר את מבחני ההסמכה לעורכי דין זרים. בארץ ישראל עסק במגוון של עיסוקים משפטיים. בין היתר פרסם בשנת 1937 ספר על דיני חברות במשותף עם רשם החברות עורך הדין ח. קנטרוביץ'. הוא היה כתב לענייני משפט שהביא פסקי דין בפלסטיין פוסט ובשנת 1938 מונה לערוך את רבעון פסקי הדין הרשמי של בית המשפט העליון בתקופת המנדט הבריטי - The Law Reports of Palestine. הוא היה מרצה ובוחן בבית הספר המנדטורי למשפטים ושידר בקול ירושלים שיחות קצרות בענייני משפט. בשנת 1939 הרצה על המשפט הבינלאומי ובתחילת 1946 נתן סקירה שבועית על העיתון הרשמי.
ביולי 1942 נתמנה למנסח החוקים של ממשלת המנדט והיה ממלא מקום התובע הכללי כשהלה היה בחופשה. בעת פיצוץ מלון המלך דוד היה בחדרו שלא נפגע, אך הוא נותר לכוד בתוכו במשך שעתיים עד שחולץ ממנו. בקר התגורר בבית הלברייך ברחוב המלך ג'ורג'. בפברואר 1947, בעת שהבניין הוחרם לטובת הצבא הבריטי, הורשה בקר להישאר בבניין בזכות תפקידו הרם.
לקראת הקמת המדינה נטל חלק בניסוחה של מגילת העצמאות לצידם של דב יוסף, אורי ידין וחיים כהן. לאחר הקמת המדינה מונה ב-21 במאי 1948 ליועץ המשפטי לממשלה בפועל. עם מינויו של יעקב שמשון שפירא ליועץ המשפטי לממשלה, בתחילת יולי 1948, היה בקר לסגנו. בשנת 1949 עמד בראש ועדה שדאגה לאפשר לתלמידי בית הספר המנדטורי למשפטים לסיים את לימודיהם. בקיץ 1949 היה נציג משרד המשפטים במשלחת השיחות הכספיות עם הממלכה המאוחדת.
במאי 1950 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בירושלים ובמקביל כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון בשנים 1950 עד 1952. בשנת 1954 ביקר במשך שלושה חודשים במערכת המשפט בארצות הברית.
בשנת 1963 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בתפקיד זה דן בשני משפטים שעוררו סערה בציבור הישראלי ואף בציבור בעולם. האחד הוא משפטו של השופט אליעזר מלחי שהואשם בקבלת שוחד, אותו זיכה. השני הוא משפטו של מייקל רוהאן, שהואשם בהצתת מסגד אל-אקצא לגביו קבע כי אינו כשיר לעמוד לדין בשל מחלת הנפש שלקה בה.
בקר פרסם מספר ספרים בנושאים משפטיים, ביניהם הספר ניסוח ופרשנות שפרסם בשנת 1963 והספר שיטת המשפט בישראל שפרסם בשנת 1957.
ב-16 במאי 1974 פרש מכס השיפוט, ובשנת 1994 נפטר.