stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צליחת הכנרת
צליחה תחרותית > צליחת הכנרת לאורכה

בשנת 1944 צלח יצחק יחזקאל, שחיין הפועל תל אביב, את הכנרת לראשונה לאורכה מצמח לטבחה, מרחק של 22 ק"מ בזמן של 9:39:44 שעות. יחזקאל חזר על צליחה זו עוד פעמיים לפחות. צליחת אורך כזו נעשית כיוזמה אישית או צוותית, תמיד עם סירה ומלווה (אוכל ושתייה, עידוד ותמיכה), בהתמודדות סבלנית עם משטר רוחות משתנה וים גלי.
ב-23 באוקטובר 1954 צלחו שתי נשים ראשונות את הכנרת לאורכה מטבחה לדגניה א'. מלכה טננבאום, בת ה-19 סיימה ראשונה בזמן של 9:20:40 שעות. שנייה סיימה עדנה בורנשטיין בת ה-17 בזמן של 9:40 שעות.
ב-30 באוקטובר 2019, אבישג טורק השלימה חצייה כפולה של אורך הכנרת. טורק שחתה מרחק של 41 ק"מ מחוף אמנון לחוף צמח ובחזרה בזמן כולל של 14:54 שעות. זוהי החצייה הכפולה הראשונה שתועדה בכנרת.
צליחה תחרותית > הקפת הכנרת

לראשונה נערכה שחייה קבוצתית שהקיפה את חופי הכנרת בשחייה במשך כשלושה ימים, מ-22 ועד 24 באוקטובר 2020. קבוצה של 16 שחייניות ושחיינים (בן אנוש, אודי אראל, דרור בלקין, עמי גינזבורג, עודד גרוס, אבישג טורק, שני מוסקונה, אורי סלע, אמנון סלעי, טל סנונית, דורון עמוסי, עדינה פאור, טל פרדמן, אורן קנדלמן, עודד רהב ולוק שטבון) הקיפה את הכנרת בשלושה ימים. ביום הראשון שחייה למרחק של 18.15 ק"מ מחוקוק דרך טבריה לבית ירח במשך 5:42:18 שעות. ביום השני שחייה למרחק של 16.8 ק"מ מבית ירח דרך האון לחוף לבנון במשך 5:44:49 שעות וביום השלישי שחייה למרחק של 13.5 ק"מ מחוף לבנון לחוקוק במשך 4:16:42 שעות.
צליחה תחרותית > מנצחות ומנצחי צליחת הכנרת התחרותית לדורותיה

| מספר | שנה | שחיינית | תוצאה | שחיין | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1943 | עליזה וירץ | 3:31:50 שעות | שמואל חדש | 3:13:45 שעות |
| 2 | 1944 | עליזה וירץ | 3:10:18 שעות | שמואל חדש | 2:39:12 שעות |
| 3 | 1945 | מרים פיינר | 3:28.55 שעות | ישראל פרקר | 3:05.36 שעות |
| 4 | 1951 | אראלה כהן | 3:43.58 שעות | לארס ברטיל ווארלה   (שוודיה שוודיה) | 3:09.13 שעות |
| 4 | 1951 | אראלה כהן | 3:43.58 שעות | שמואל חדש* |  |
| 5 | 1953 | מלכה טננבאום | 3:16.10 שעות | מנפרד סולומון   ( דרום אפריקה) | 2:21.39 שעות |
| 5 | 1953 | מלכה טננבאום | 3:16.10 שעות | נחום בוך* | 2:47.40 שעות |
| 6 | 1958 | שושנה ריבנר | 2:54 שעות | עוזי רוזן | 2:29:24 שעות |
| 7 | 1963 | ג'ודית דה נייס   (הולנד הולנד) | 2:11.25 שעות | גרשון שפע | 2:06.58 שעות |
| 8 | 1965 | איבונה טוביס | 2:38.53 שעות | דני רבס | 2:05.45 שעות |
| 9 | 1967 | איבונה טוביס | 2:20.12 שעות | אברהם מלמד | 2:02.44 שעות |
| 10 | 1968 | דורית זלץ | 2:44.38 שעות | עומרי שוחטוביץ | 2:13.01 שעות |
| 11 | 1970 | תמר ריפקינד | 2:30.07 שעות | מרק למברט   (ארצות הברית ארצות הברית) | 2:02.25 שעות |
| 11 | 1970 | תמר ריפקינד | 2:30.07 שעות | משה גרטל* | 2:10.23 שעות |
| 12 | 1974 | ולרי טיילור   (בריטניה בריטניה) | 2:28.20 שעות | נדב בטשא | 2:05.0 שעות |
| 12 | 1974 | לילך אריאל* |  | נדב בטשא | 2:05.0 שעות |
| 13 | 1976 | דניאלה יוסטר | 2:09.51 שעות | נדב בטשא | 1:52.15 שעות |
| 14 | 1978 | מוריאל ואשז   (צרפת צרפת) | 1:59.31 שעות | נדב בטשא | 1:55.10 שעות |
| 14 | 1978 | מיכל כהן* | 2:07.03 שעות | נדב בטשא | 1:55.10 שעות |
| 15 | 1980 | ורוניק סטפן   (צרפת צרפת) | 2:10.3 שעות | יוחאי ליפשיץ | 1:57.60 שעות |
| 15 | 1980 | ליאור בירקאן* | 2:13.0 שעות | יוחאי ליפשיץ | 1:57.60 שעות |
| 16 | 1982 |  |  | יוחאי ליפשיץ |  |
| 17 | 1985 | ז'נבייב קאריו   (צרפת צרפת) | 2:02.28 שעות | יוחאי ליפשיץ | 1:52.47 שעות |
| 17 | 1985 | יעל קוסוביצקי* | 2:11.05 שעות | יוחאי ליפשיץ | 1:52.47 שעות |
(*) ראשונים מבין השחיינים הישראלים
הצליחה העממית

הצליחה העממית של הכנרת החלה בסוכות 1954, ונערכת מאז מדי שנה. מראשיתה עודדה מינהלת הצליחה בעמק הירדן את עקרונות הספורט העממי כולל:
השתתפות צולחים מכל הגילאים, כולל בקבוצות מאורגנות ממפעלים ומוסדות, גם בודדים וגם משפחות רב דוריות.
היעדר כל סממן של תחרותיות, קרי- ללא מדידות זמן או קטגוריות אחרות.
טיפוח מפעל הצליחות העממיות כמסורת קבועה ומתמידה, ללא שום פשרות, והרצף נשמר כך מדי שנה בשנה.
בצליחה העממית, הנערכת בשבת, יכולים המשתתפים לבחור לעצמם אחד משני מסלולי שחייה:
המסלול הארוך - מתחיל בקיבוץ האון ומסתיים בחוף צמח. עד שנת 1958 היה אורכו 6 ק"מ והוא הסתיים בחוף בית ירח, ומאז 1959 אורכו כ-4.2 ק"מ. בשנים שבהן מפלס מי הכנרת נמוך, מתקצר מסלול השחייה בכ-700 מטר וגדלים קטעי ההליכה ה'בוצית' של הצולחים (עד המים בכניסה לצליחה בחוף האון כ-200 מטר, וכ-500 מטר ביציאה מהמים בחוף צמח). בשנים 2018, 2019 (צליחות 65, 66) המסלול הסתיים בחוף ירדן כנרת.
המסלול הקצר - מסלול שאורכו 1.5 ק"מ, מתחיל מחוף קיבוץ מעגן ומסתיים גם הוא בחוף צמח, מסלול זה נולד רק בסמוך לצליחה ה-15, ונועד במקורו לצעירים שבצולחים ולאחרים המתקשים באתגר הגדול יותר.
בשתי הצליחות הראשונות השתתפו כ-200 עד 250 שחיינים. עם השנים עלה מספר המשתתפים, מדי שנה בשנה, עד לשיא כל הזמנים של 10,600 משתתפים בשנת 1978. ב-15 שנותיה הראשונות של הצליחה העממית התנהל בכניסה למים במסלול הארוך, בחוף האון, רישום פרטני של כל צולח וצולח, וסימון הגעתו ביציאה מהמים בחוף צמח. זה איפשר שליטה ובקרה הדוקים על ידי מינהלת הצליחה. נוהג זה הופסק עם העלייה המשמעותית במספר המשתתפים, ומספר המשתתפים מוערך לפי נתוני ההרשמה של אלפי משתתפי הצליחה.
לאורך שנים רבות היוותה עצם ההשתתפות (ואפילו חד פעמית) בצליחה העממית בכנרת מעין סוג מובהק של מבחן התבגרות. עבור בני נוער רבים מכל רחבי ישראל היה זה, בהרבה מקרים, מבחן ראשוני לכושרם הגופני וליכולתם המנטלית להתמודד באופן עצמאי עם אתגר ספורטיבי כזה, אתגר שחייב הכנות ואימונים לפני הצליחה, וצילום מחויך ומאושר של "עשיתי זאת", עם מדליה על הצוואר ותעודת סיום הצליחה תחת בית השחי (והלחמנייה והשוקו שניתנו לצולחים). לא במקרה נבחר האייטם של הצליחות העממיות בכנרת להיות בין עשרת האייטמים המסמלים את התרבות וההווי בחברה הישראלית לדורותיה, בסדרת הטלוויזיה "אוצרים את המדינה" בהנחייתו של טל ברמן בחגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, מרץ-מאי 2008.
לקראת צליחת היובל שהתקיימה בספטמבר 2003, יזם חגי פלטי, מוותיקי צולחי הכנרת, הקמת מסגרת משותפת (סוג של עמותה התנדבותית), ל"צולחי הזהב" - צולחים שצברו לפחות 40 צליחות עממיות אישיות, כולן במסלול הארוך, ושלמרות גילם המתקדם ממשיכים לצלוח את המסלול הארוך. העמותה (ואצ"ה-ותיקי ארבעים צליחות הכנרת) כוללת כ-25 חברים. השיאן הוא סוכן ביטוח שהחסיר עד כה רק שתי צליחות. זקן חברי העמותה נולד ב 1926. כמחצית מחברי העמותה הפכו את שגעון הצליחות וההתמדה בהן לפרויקט משפחתי, רב-דורי.
הצליחה העממית > צליחות עממיות נוספות

צליחה עממית של נשים בלבד - צליחה שנתית המתקיימת ביום חול. זו יוזמה נשית פרטית של ויויאן גלזר, שהתקיימה לראשונה בשנת 2010 ומכוונת בעיקרה לנשים שאינן יכולות מסיבות דתיות או אחרות לקחת חלק בצליחה העממית הגדולה המתקיימת תמיד בשבת. בדומה לצליחה העממית הגדולה, המשתתפות יכולות לבחור בין מסלול קצר לארוך.
צליחת צה"ל - זו הייתה צליחה שנתית שהתקיימה מספר מועט של פעמים, בשנות השישים-שבעים, במסלול לאורך חופה הדרום-מערבי של הכנרת באורך של כ 3.5 ק"מ שהסתיים בחוף צמח.
צליחת הצלה קבוצתית - צליחה חצי שנתית, ביוזמת חברים מקיבוצי עמק הירדן, שהתקיימה בסמוך להקמת המדינה ובכמה שנים אחריה. המשתתפים בה חולקו לקבוצות של 5 שחיינים בכל אחת, ולכל קבוצה הוצמד חבר או חברה שלא ידע כלל לשחות, והקבוצה נבחנה ביכולת שלה לשחות איתו מחוף מעגן עד הסיום בחוף בית ירח, (סמרה של אז), מכאן שמה "צליחת ההצלה". צליחה זו נפסקה עם המעבר לפורמט של הצליחה העממית הגדולה ב-1954.
הצליחה העממית > רשימת הצליחות

| מספר צליחה | תאריך אזרחי | תאריך עברי | מספר משתתפים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12.10.1954 | ט"ו בתשרי תשט"ו | 226 |
| 2 | ספט' 1955 | סוכות תשט"ז | 182 |
| 3 | 29.9.1956 | ט"ו בתשרי תשי"ז | 290 |
| 4 | 12.10.1957 | י"ז בתשרי תשי"ח | 250 |
| 5 | 4.10.1958 | כ' בתשרי תשי"ט | 286 |
| 6 | ספטמבר 1959 | סוכות תש"ך | 335 |
| 7 | 8.10.1960 | י"ז בתשרי תשכ"א | 810 |
| 8 | 30.9.1961 | כ' בתשרי תשכ"ב | 1,050 |
| 9 | 20.10.1962 | כ"ב בתשרי תשכ"ג | 1,935 |
| 10 | 5.10.1963 | י"ז בתשרי תשכ"ד | 2,800 |
| 11 | 26.9.1964 | כ' בתשרי תשכ"ה | 3,750 |
| 12 | 2.10.1965 | ו' בתשרי תשכ"ו | 5,300 |
| 13 | 1.10.1966 | י"ז בתשרי תשכ"ז | 7,500 |
| 14 | 30.9.1967 | כ"ה באלול תשכ"ז | 9,000 |
| 15 | 21.9.1968 | כ"ח באלול תשכ"ח | 9,850 |
| 16 | 20.9.1969 | ח' בתשרי תש"ל | 9,550 |
| 17 | 26.9.1970 | כ"ח באלול תש"ל | 9,000 |
| 18 | 25.9.1971 | ז' בתשרי תשל"ב | 8,500 |
| 19 | 16.9.1972 | ח' בתשרי תשל"ג | 8,500 |
| 20 | 8.9.1973 | י"א באלול תשל"ג | 8,000 |
| 21 | 21.9.1974 | ה' באלול תשל"ה | 7,500 |
| 22 | 20.9.1975 | ט"ו בתשרי תשל"ו | 7,000 |
| 23 | 18.9.1976 | כ"ג בתשרי תשל"ז | 8,000 |
| 24 | 17.9.1977 | ה' בתשרי תשל"ח | 10,300 |
| 25 | 23.9.1978 | כ"ב בתשרי תשל"ט | 10,600 |
| 26 | 29.9.1979 | ה' באלול תש"ם | 8,400 |
| 27 | 27.9.1980 | י"ז בתשרי תשמ"א | 7,500 |
| 28 | 26.9.1981 | כ"ז באלול תשמ"א | 7,800 |
| 29 | 25.9.1982 | ח' בתשרי תשמ"ג | 7,700 |
| 30 | 3.9.1983 | כ"ה באלול תשמ"ג | 7,000 |
| 31 | 22.9.1984 | כ"ו בתשרי תשמ"ה | 7,800 |
| 32 | 21.9.1985 | ו' בתשרי תשמ"ו | 7,800 |
| 33 | 27.9.1986 | כ"ג באלול תשמ"ו | 6,500 |
| 34 | 19.9.1987 | כ"ה באלול תשמ"ז | 8,000 |
| 35 | 10.9.1988 | כ"ח באלול תשמ"ח | 7,500 |
| 36 | 23.9.1989 | כ"ג באלול תשמ"ט | 7,000 |
| 37 | 15.9.1990 | כ"ה באלול תש"ן | 7,200 |
| 38 | 7.9.1991 | כ"ח באלול תשנ"א | 6,700 |
| 39 | 19.9.1992 | כ"א באלול תשנ"ב | 5,500 |
| 40 | 4.9.1993 | ז' בתשרי תשנ"ג | 6,800 |
| 41 | 24.9.1994 | י"ט בתשרי תשנ"ה | 7,000 |
| 42 | 30.9.1995 | ו' בתשרי תשנ"ו | 6,200 |
| 43 | 21.9.1996 | ח' בתשרי תשנ"ז | 5,900 |
| 44 | 27.9.1997 | כ"ה באלול תשנ"ח | 5,000 |
| 45 | 26.9.1998 | ו' בתשרי תשנ"ט | 6,800 |
| 46 | 18.9.1999 | ח' בתשרי תש"ס | 6,500 |
| 47 | 9.9.2000 | ט' באלול תש"ס | 6,300 |
| 48 | 22.9.2001 | ח' בתשרי תשס"ב | 5,800 |
| 49 | 5.10.2002 | כ"ט בתשרי תשס"ג | 5,000 |
| 50 | 20.9.2003 | כ"ג באלול תשס"ג | 7,000 |
| 51 | 11.9.2004 | כ'ה באלול תשס"ד | 5,500 |
| 52 | 21.9.2005 | כ' אלול תשס"ה | 8,000 |
| 53 | 16.9.2006 | כ"ג באלול תשס"ו | 6,500 |
| 54 | 6.10.2007 | כ"ד בתשרי תשס"ח | 7,000 |
| 55 | 27.9.2008 | כ"ז באלול תשס"ח | 6,500 |
| 56 | 26.9.2009 | ח' בתשרי תש"ע | 8,000 |
| 57 | 2.10.2010 | כ"ד בתשרי תשע"א | 7,300 |
| 58 | 24.9.2011 | כ"ה באלול תשע"א | 12,000 |
| 59 | 15.9.2012 | כ"ח באלול תשע"ב | 13,000 |
| 60 | 5.10.2013 | א' בחשוון תשע"ד | 12,000 |
| 61 | 20.9.2014 | תשע"ה |  |
| 62 | 19.9.2015 | ו' בתשרי תשע"ו |  |
| 63 | 17.9.2016 | י"ד באלול תשע"ז | 11,000 |
| 64 | 16.9.2017 | כ"ה באלול תשע"ח |  |
| 65 | 15.9.2018 | ו' בתשרי תשע"ט |  |
ראו גם

שביל סובב כנרת
שחייה במים פתוחים
שחיית מרתון במים פתוחים
הערות שוליים

↑  עליזה ווירץ חצתה את הכנרת, דבר, 10 בנובמבר 1942
איך חציתי את הכנרת, דבר, 17 בנובמבר 1942
↑  צליחת הכנרת, דבר, 22 ביולי 1943
↑  האבא והסבא של האלופים קרני עם עד, 13 במרץ 2009,‏ mynet
↑  צליחת הכנרת - 23 מתוך 25 צלחו, דבר, 25 ביולי 1943
↑  תולדות חמש צליחות הכנרת, דבר, 3 באוגוסט 1958
↑  ים כנרת - מרכז ספורט המים, דבר, 22 בספטמבר 1944
↑  שיאים חדשים בצליחת הכנרת, דבר, 1 באוקטובר 1944
↑  37 שחיינים מזנקים הבוקר לצליחת הכנרת, דבר, 14 באוקטובר 1965
↑  היום צליחת הכנרת ה-11, דבר, 21 באוקטובר 1970
↑  יצחק יחזקאל, כיצד צלחתי את הכנרת לארכה, דבר, 4 ביוני 1948
↑  דן פחטר, צליחת הכנרת לאורכה, דבר, 28 באוגוסט 1953
↑  דן פחטר, עם יצחק יחזקאל מצמח לכפר נחום, דבר, 14 באוקטובר 1955
↑  שתי צעירות צלחו את הכנרת לאורכה, על המשמר, 24 באוקטובר 1954
↑  Unprecedented Perimeter Swim Around The Sea of Galilee, באתר World Open Water Swimming Association (באנגלית)
↑   Around Sea of Galilee Swim, 22-24 Oct 2020, ב-youtube‏ 27 באוקטובר 2020
↑  גדעון אברהם, 100 מטר מקו הגמר נטל יוחאי ליפשיץ את הבכורה, מעריב, 30 בספטמבר 1980
↑  הבוקר: צליחת הכנרת התחרותית, מעריב, 4 באוקטובר 1982
↑  דני זילברשטיין, יוחאי: הכנרת שלי, מעריב, 3 בספטמבר 1985
↑  עמיחי אתאלי, הנשים הדתיות לא מוותרות על החתירה, באתר nrg‏, 1 במאי 2011
↑  צליחת הכנרת מטעם צה"ל ב-30 באוגוסט, דבר, 15 באוגוסט 1971
מאיר הראובני, פרסי צליחת צה"ל לשחייני חיל הים, מעריב, 22 באוגוסט 1973
↑  צבי לביא, 810 איש צלחו את הכנרת, מעריב, 8 באוקטובר 1960
↑  צבי לביא, למעלה מאלף צלחו הכנרת, מעריב, 1 באוקטובר 1961
↑  ש. רפפורט, כולם הגיעו ראשונים, מעריב, 2 באוקטובר 1964
↑  5300 צלחו את הכנרת, מעריב, 3 באוקטובר 1965
שמעון רפפורט, חצי ריבוא חצו את הכנרת, מעריב, 8 באוקטובר 1965
↑  שחיין, אתר צליחת הכינרת 2014 (ארכיון)
↑   דניאל צ'צ'יק, צליחת הכנרת, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2017
מסלולי הצליחה העממית: מסלול ארוך - מחוף האון לחוף צמח ומסלול קצר - מחוף מעגן לחוף צמח
תעודת השתתפות בצליחת הכנרת הראשונה, 1954
זינוק לצליחת הכנרת
צליחת הכנרת - סיום בחוף צמח
שילוט מכוון לנקודת הזינוק
קטן עליהם

| --- | --- |
 בימוי:  דיוויד אלו, אריק טוסטי, ז'אן־פרנסואה טוסטי 
 הופק בידי:  ז'אן־פרנסואה טוסטי, אריק טוסטי, דיוויד אלו 
 תסריט:  ז'אן־פרנסואה טוסטי, אריק טוסטי, דיוויד אלו 
 מדבבים:  קייסי צ׳ייס ג׳ולייט דייוויס מגלי רוזנצווייג אלואיס לה טבורייה טיו מארי זידי פסקל קזנובה ארתור ריינל מישל מלה טום טרופייה מאל בונה ז׳רמי פרווסט ז׳וליין בואניש (הרמס) סרז׳ ביאוון ואלרי סיקלה (הרה) פייר רישאר (זאוס) עמנואל קורטיל כריסטוף למואן פרנץ קונפיאק מישל טורו (יאסון) עמנואל גאריז׳ו (אפולו) ז'רום פוול פול בורן (פוסידון) ברברה טיסיה (אפרודיטה) פרנק גורלה ונסן רונס סלין מונסרה 
 מוזיקה:  אוליבייה קוסק 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  TAT Productions 
 חברה מפיצה:  קינולוז׳י 
 הקרנת בכורה:  25 בינואר 2023 
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט ילדים, סרט הרפתקאות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קטן עליהם (בצרפתית: Pattie et la Colère de Poséidon) הוא סרט הרפתקאות מונפש צרפתי בבימויו של דוויד אלו. הקרנת הבכורה של הסרט בצרפת הייתה ב-25 בינואר 2023, כאשר קרנת הטרום-בכורה הייתה ב-26 באוקטובר 2022 במונפלייה. בישראל הקרנת הבכורה של הסרט בדיבוב עברי הייתה ב-28 בספטמבר 2023.
עלילה

החיים עוברים בשלווה ביוֹלקוֹס, עיר נמל יפהפייה ומשגשגת ביוון העתיקה, אך פתאום נוצר איום ממשי על האוכלוסייה המקומית בדמות זעמו של פוסידון.
פאטי היא עכברה קטנה בעלת אומץ לב ייחודי, אשר מכונה לצאת לכל הרפתקה. ביחד עם סאם, החבר החתול שלה, ועם עוד הרבה חברים, השניים יוצאים לחפש את המטמון: שריד עתיק שבעזרתו תוכל העיר שבה הם גרים להחלץ מכל הבעיות שלה. הסרט מתאר את קורותיהם של חבורה מצחיקה של בעלי-חיים קטנים מול הים הגדול עם מפגשים שונים של יצורים שונים שהם פוגשים.
הערות שוליים

↑  קטן עליהם, באתר Seret.co.il | אתר סרט
↑  קטן עליהם | LEV, ‏2023-06-28
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קטן עליהם".
צבר (פיזיקה סטטיסטית)

בפיזיקה סטטיסטית מושג הצבר (ensemble) מתייחס לאוסף המערכות המוגדרות על ידי אותה בעיה פיזיקלית ואותם גדלים מקרוסקופיים (טמפרטורה, לחץ, פוטנציאל כימי וכדומה), אבל נבדלות זו מזו במצב המיקרוסקופי של כל החלקיקים.
אחד הרעיונות בפיזיקה הסטטיסטית הוא לבנות תורה הנובעת מחוקי הפיזיקה התקפים לכל מספר של חלקיקים, אבל מבלי לחקור את ההתנהגות של מערכת בודדת, אלא של עותקים מחשבתיים רבים של אותה מערכת בודדת. אוסף של עותקים כאלו נקרא "צבר" והפיזיקה הסטטיסטית עוסקת בתכונות של צברים, או במילים אחרות, בהתנהגות הממוצעת של המערכת. הפיזיקה הסטטיסטית מצליחה להגדיר את המושגים המוכרים מתרמודינמיקה, כמו טמפרטורה, אנטרופיה, וקיבול חום, כתכונות של הצברים הללו.
צבר הוא אוסף של מערכות, שכל אחת יכולה להיות במצב שונה, אך יש להן תכונות משותפות הקובעות את סוג הצבר. הצבר המיקרוקנוני הוא צבר שעבורו כל המערכות הן בעלות אותה אנרגיה, אותו נפח ואותו מספר חלקיקים. הצבר הקנוני הוא צבר שבו לכל המערכות אותו נפח ואותו מספר חלקיקים אך הן יכולות להחליף אנרגיה עם אמבט חום בעל טמפרטורה קבועה. הצבר הגרנד-קנוני הוא צבר שבו המערכות יכולות להחליף לא רק אנרגיה אלא גם חלקיקים עם אמבט החום, אך נפחן קבוע. אלו שלושת הצברים הנחשבים לבסיסיים ביותר, אם כי ניתן להגדיר צברים רבים אחרים.
קל להבין שבזמן שהתיאור המיקרוסקופי מוביל לתיאור מקרוסקופי יחיד, כל תיאור מקרוסקופי נובע מהרבה תיאורים מיקרוסקופיים שונים: אפשר לסדר את החלקיקים בצורות שונות כך שתהיה להם אותה צפיפות, טמפרטורה ומהירות ממוצעת. הצבר על כן, הוא אותו האוסף של כל התיאורים המיקרוסקופיים הגוררים את אותו התיאור המקרוסקופי.
במכניקת הקוונטים צברים מיוצגים על ידי מטריצת צפיפות שבעזרתה ניתן לחשב את הממוצעים של כל מדידה פיזיקלית. גם כאן, התיאור המקרוסקופי אינו נותן מידע מלא על המצב המיקרוסקופי.
צברים חשובים > הצבר המיקרוקנוני

אחת מהנחות היסוד של הפיזיקה הסטטיסטית היא כי בהינתן מערכת סגורה, בה האנרגיה הכוללת, הנפח ומספר החלקיקים קבועים, ההסתברות שהמערכת תמצא בכל אחד מן המצבים המיקרוסקופיים האפשריים המקיימים את כל המאפיינים הקבועים מראש (נקראים "מצבים זמינים") היא זהה, וההסתברות שהמערכת תמצא במצב אחר, אשר איננו מקיים את התנאים האלו (למשל, בו סכום האנרגיות של כל החלקיקים גדול מהאנרגיה שנקבעה למערכת כולה) היא אפס. בשפה מתמטית, אם למערכת נתונה  \ g מצבים זמינים, אזי הסיכוי שהיא תמצא באחד מהם הוא
 P={\frac {1}{g}}.
להלכה, לא ניתן לאמת הנחה זו בצורה ניסויית, אך ניתן להצדיקה משיקולים תאורטיים או לבדוק את המסקנות המתקבלות ממנה בצורה ניסויית.
בצבר זה, הנחשב לבסיסי ביותר, לכל המערכות יש בדיוק אותה אנרגיה. הגבלה זו איננה מחייבת בהכרח שכל המערכות נמצאות באותו מצב, שכן יכולים להיות מצבים שונים בעלי אותה אנרגיה (תופעה זו נקראת "ניוון"). את מספר המצבים שהמערכת יכולה להיות בהם בעלי אנרגיה  \ E נהוג לסמן ב  \Omega \left(E\right). לפונקציה זו קוראים "פונקציית הניוון". האנטרופיה  \ S, מוגדרת בתור   S\left(E\right)=k_{B}\log \left(\Omega \left(E\right)\right) (כאשר  k_{B} הוא קבוע בולצמן). מתוך האנטרופיה ניתן להגדיר את שאר הגדלים התרמודינמיים. כך לדוגמה, טמפרטורה מיקרו-קנונית,  \ T_{\mu }, מוגדרת על ידי   {\frac {1}{T_{\mu }}}={\frac {dS}{dE}}, וקיבול חום מיקרו-קנוני,  C_{\mu }, מוגדר כ-  C_{\mu }={\frac {dE}{dT}}.
צברים חשובים > הצבר הקנוני

הצבר הקנוני מתאר אוסף של מערכות שסכום האנרגיה המשותף להן הוא קבוע, אך המערכות יכולות להחליף אנרגיה ביניהן, כך שהאנרגיה של כל אחת מהמערכות יכולה להשתנות. דרך אחרת לתאר את הצבר הקנוני היא להביט על מערכת אחת שיכולה לחלוק אנרגיה עם אמבט חום (שהוא למעשה כל שאר המערכות). סך האנרגיה של המערכת והאמבט קבוע אך האנרגיה של המערכת יכולה להשתנות. באמבט הקנוני ניתן להראות שההסתברות  \ \rho (E) שלמערכת תהיה אנרגיה  \ E, נתונה על ידי
\rho (E)\propto \Omega \left(E\right)e^{-\beta E}
כאשר הקבוע  \beta  נקבע מתוך שימור האנרגיה הכולל, וניתן להראות שהוא שווה ל: \beta ={\frac {1}{k_{b}T_{can}}} כאשר  T_{can} היא הטמפרטורה של אמבט החום. התפלגות זאת נקראת "ההתפלגות הקנונית" או "התפלגות בולצמן". ברוב המערכות הפיזיקליות  \Omega \left(E\right), כלומר מספר המצבים בעלי אנרגיה  \ E, היא פונקציה עולה של  \ E, ולעומת זאת  \ e^{-\beta E} היא פונקציה יורדת של  \ E, ולכן ערכה של ההתפלגות הקנונית הוא 0 באנרגיה 0, לאחר מכן היא עולה, אבל דועכת שוב ל-0 באנרגיות גבוהות. מכאן שיש לה מקסימום לאורך הדרך, וניתן להראות שהמקסימום של ההתפלגות הקאנונית מתקבל באנרגיה  \ E שעבורה:
T_{\mu }\left(E\right)=T_{can}
הצבר הקנוני הוא צבר המתאר היטב מערכות רבות במציאות, שכן בפיזיקה חלק גדול מהמערכות נמצאות בשיווי משקל עם אמבט חום כלשהו, או שניתן לתאר את המצב שלהן בקירוב טוב להתפלגות קנונית. יתר על כן, מבחינה חישובית, ההתפלגות הקנונית שימושית הרבה יותר מההתפלגות המיקרו-קנונית.
צברים חשובים > הצבר הגרנד-קנוני

בצבר הגרנד-קנוני המערכת יכולה להחליף לא רק אנרגיה אלא גם חלקיקים עם אמבט החום. במקרה כזה ההסתברות שלמערכת תהיה אנרגיה E ומספר חלקיקים N מקיימת
\rho (E,N)\propto \Omega \left(E\right)e^{-\beta (E-\mu N)}.
עקרון השקילות

אחד הרעיונות החשובים בפיזיקה סטטיסטית הוא שעבור מערכות בעלות מספר גדול של חלקיקים, הצברים השונים שקולים זה לזה. מכאן שעבור מערכות גדולות ניתן לדוגמה לבצע חישובים בצבר הגרנד קנוני, ותוצאות החישובים תהיינה תקפות גם אם המערכת לא יכולה להחליף חלקיקים עם האמבט.
את השקילות של הצבר הקנוני והגרנד-קנוני ניתן להסביר בכך שההתפלגות הקנונית נראית בקרוב טוב כגאוסיאן כאשר היחס בין מיקום המרכז שלו לבין הרוחב שלו פרופורציונלי לאחד חלקי שורש ממספר החלקיקים, לפי שגיאת התקן.[דרושה הבהרה] לכן, כאשר מספר החלקיקים במערכת גדול מאוד הרוחב של ההתפלגות נהיה זניח, וההתפלגות הופכת למעשה לפונקציית דלתא, שהיא בדיוק ההגדרה של מערכת מיקרוקנונית.
ראו גם

פונקציית חלוקה
צבר איזותרמי-איזוברי
מטריצת צפיפות
| מכניקה סטטיסטית |
| --- | --- | --- |
| תאוריה | עקרון גידול האנטרופיה • ergodic theory |  |
| תרמודינמיקה סטטיסטית | צברים • פונקציית חלוקה • משוואות מצב • פוטנציאלים תרמודינמיים: (U • H • F •‏ G) • קשרי מקסוול |  |
| מודל סטטיסטי | Ferromagnetism models (איזינג • פוטס • הייזנברג • חלחול EN) • חלקיקים בעלי שדה כוחות (כוחות דלדול EN  • פוטנציאל לנארד-ג'ונס) |  |
| גישות מתמטיות | משוואת בולצמן • משפט־H • משוואת ולסוב • מדרג BBGKY • תהליך סטוכסטי • תורת שדה ממוצע ותורת השדות הקונפורמית |  |
| תופעות קריטיות | מעבר פאזה • אקספוננט קריטי (מרחק קורלציה • size scaling) |  |
| אנטרופיה | בולצמן • שאנון • צאליס • רניי • פון נוימן |  |
| יישומים | תורת השדות הסטטיסטית (חלקיקים יסודיים • נוזלי־על)  • פיזיקה של חומר מעובה • מערכות מורכבות (כאוס • תורת האינפורמציה • אנטרופיה בתרמודינמיקה ובתורת האינפורמציה • מכונת בולצמן) |  |
הערות שוליים

↑  בראייה מודרנית, ניתן להצדיק הנחה זו על סמך ניתוח של מצבי המערכת במרחב הפאזות ושימוש במשפט ליוביל או על ידי שימוש בהנחה כי במערכת סגורה האנטרופיה מרבית במצב של שיווי משקל ושימוש בעקרונות ווריאציה על מנת למצוא מינימום של האנטרופיה.
מערכת קנונית - איור סכמאטי
קומדיית מבוכה

קומדיית מבוכה (מאנגלית: Cringe Comedy, בתרגום חופשי לעברית: "קומדיה דוחה / מרתיעה", בשל התחושה שהיא מעוררת בצופה) היא ז'אנר של קומדיה הנפוץ בסדרות טלוויזיה.
מאפייני הז'אנר

בקומדיות מבוכה ההומור נובע מסיטואציות חברתיות מביכות, לרוב כאשר דמות ראשית שוברת נורמות חברתיות או לא מקפידה על תקינות פוליטית. ברוב המקרים הדמות הראשית אינה מודעת לעצמה ואינה יכולה לראות כיצד היא נתפשת בעיני הדמויות האחרות ובעיני הצופה, דבר המונע מהדמות להשתנות ומוסיף לאלמנט הקומי שבסיטואציה. לעיתים רבות, קומדיית מבוכה תהיה מוקומנטרית ותציג סיטואציות מציאותיות, למשל משרד או מקום עבודה אחר, וללא צחוק מוקלט.
דוגמאות לקומדיות מבוכה ולדמויות שהופכות אותן לקומדיות כאלה

המשרד - מייקל סקוט.
סיינפלד - על אף שמדובר בקומדיית מצבים, למעשה כל ארבע הדמויות הראשיות של הסדרה (ג'רי סיינפלד, ג'ורג' קוסטנזה, איליין בניס וקוזמו קריימר) הן מקור לקומדיית מבוכה, אך הבולטים ביותר הם ג'ורג' וקריימר.
תרגיע - לארי דייוויד.
טיסת הקונקורד - הדמויות הראשיות ג'מיין קלמנט וברט מקנזי, כמו גם הדמויות הקבועות של מארי (מנהל הלהקה) ושל מל (המעריצה היחידה של הלהקה).
משפחה בהפרעה - כל בני משפחת בלות', למעט מייקל שמודע לאנוכיותם של בני משפחתו ואף סובל ממנה במהלך הסדרה.
רון - רון.
משיח - משיח.
רמזור - שלוש הדמויות הראשיות (אמיר רוזנר, אייל "איצקו" איצקוביץ' וחפר גורי). הבולטת מביניהן היא דמותו של איצקו.
זיווגים - סטיב טיילור, ג'ף מרדוק, פטריק מייטלנד וג'יין כריסטי.
החיים זה לא הכל - מיקי ואורלי ברנשטיין.
צבר (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אלכסנדר פורד
 הופק בידי:  זאב (וולדיסלב) מרקביץ'
 תסריט:  אלכסנדר פורד, אולגה פורד
 עריכה:  זיגפריד מיפלבר
 שחקנים ראשיים:  פסח בר-אדון, יהושע ברטונוב, שמעון פינקל, רפאל קלצ'קין, אהרן מסקין, חנה רובינא, דוד דוידוב, ריטה גולדברג, מאיר תאומי, אברהם נחתומי, שמעון רפאלי.
 מוזיקה:  שמעון לקס
 צילום:  פרנץ ק. ויימאייר
 מדינה:  פלשתינה (א"י), פולין 
 הקרנת בכורה:  1933 
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  עברית, ערבית, אנגלית, פולנית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
צבר (נקרא גם "סברה/SABRA" או "חלוצים", באנגלית: Chalutzim/Pioneers of Palestine) הוא סרט דרמה קולנועי פולני-ארצישראלי שבוים ונכתב בשנת 1933 על ידי אלכסנדר פורד.
הפקה

הסרט, הנחשב ל"סרט העלילה המדבר הראשון בפלשתינה א"י", תיאר את המציאות הקשה של הניסיונות של הקמת יישוב של יהודים בארץ ישראל ואת הניסיונות של הבדואים והערבים לסכן את הקמת היישוב. בסרט שיחקו מיטב שחקני התיאטרון בארץ - פסח בר-אדון, יהושע ברטונוב, שמעון פינקל, רפאל קלצ'קין, אהרן מסקין, חנה רובינא, מאיר תאומי, דוד דוידוב, ריטה גולדברג, אברהם נחתומי ושמעון רפאלי. השתתף גם פרץ בן צדק כאחד הפועלים.
הסרט הוקרן בשחור-לבן.
עלילת הסרט

קבוצת חלוצים מתיישבים באוהלים בחבל ארץ שומם, מחפשים מים וחופרים באר. תלאות, סבל וקדחת מלווים את מאמציהם. השכנים הערבים אינם רואים את ההתיישבות בעין יפה. המחסור במים ושייח' ערבי רע לב מביאים לסכסוך המתפתח להתנפלות אלימה. בסרט משולבים גם סיפור אהבה בין חלוץ לערבייה בת הכפר וקטעי תעודה מחיי הערבים וארץ-ישראל של אותם הימים.
הקרנת הסרט

הסרט "צבר" הגיע לארץ ישראל בשנת 1933 והוקרן בקולנוע ציון בירושלים, שם צפו בו שחקני תיאטרון הבימה שהשתתפו בו. הצנזור המנדטורי פסל את "צבר" על רקע היחסים העכורים בין היהודים והערבים כפי שהשתקפו בעלילת הסרט.
במקומות בהם הוצג ברחבי העולם ספג ביקורת חריפה.
התייחסות לסרט

המאבק בין היהודים והערבים מוצג בדומה לאופן בו הוצגו המאבקים בין המתיישבים האמריקנים והאינדיאנים במערבונים, והביקורת טענה כי הוא זר לארץ ולרוחה. הסרט היה אחד מחמישה סרטים עלילתיים באורך מלא שהופקו בארץ במהלך כל שנות ה-30, אם כי מימונו היה זר, ועיבודו הטכני בוצע במעבדות בוורשה.
מאיר שניצר כתב על הסרט:
הפקה מחודשת

במלאת 80 שנה (אוגוסט 2012) לצילומי הסרט, ערך הבמאי והאוצר יעקב גרוס גרסה מחודשת המבוססת על שיתוף פעולה עם ארכיון הסרטים הלאומי בפולין, הארכיון הישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים, וארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג באוניברסיטה העברית בירושלים.
לקריאה נוספת

נתן ויעקב גרוס, הסרט העברי – פרקים בתולדות הקולנוע והראינוע בישראל, הוצאת המחברים, 1991
מירי בר-זיו לוי, ייצוג לשון הדיבור בקולנוע הארץ-ישראלי בשנות השלושים של המאה העשרים, מחקרים בלשון טז (2015), עמ' 88-55
הערות שוליים

↑  גרוס, הסרט העברי, 117
↑  גרוס, הסרט העברי, 116
↑  מאיר שניצר, הקולנוע הישראלי: כל העובדות/כל העלילות/כל הבמאים/וגם ביקורות, עמ' 33, כנרת - בית הוצאה לאור, 1994, ISBN 9652863785