stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דול מצוי
תת-מינים

לדול אחד עשר תת-מינים. שניים מהם מסווגים כתחת סכנת הכחדה על ידי איגוד השימור העולמי, כלומר הם ניצבים בפני סכנת הכחדה חמורה. שניים נוספים מצויים על גבול הכחדה.
Cuon alpinus javanicus, מצוי ביאווה, לו פרווה קצרה בצבע אדום בהיר, אם כי יש שוני בין פרטים מאזורים שונים.
Cuon alpinus sumatrensis, מצוי בסומטרה, לו פרווה קצרה בצבע אדום בהיר ושיער כהה בפניו.
Cuon alpinus infuscus, מצוי בדרום מיאנמר, מלזיה, תאילנד, וייטנאם, פרוותו חומה כהה ולו מאפייני גולגולת שונים.
Cuon alpinus adjustus, מצוי בצפון מיאנמר ובהודו-סין, פרוותו חומה אדמדמה.
Cuon alpinus dukhunensis, מצוי מדרום לנהר הגנגס בהודו, לו פרווה אדומה ועל כפות רגליו שיער קצר.
Cuon alpinus primaevus, מצוי באזורי ההימלאיה של נפאל, סיקים, ובהוטן, פרוותו אדומה וכהה יותר משל תת-המין dukhunensis, ולו שיער ארוך בכפות רגליו.
Cuon alpinus hesperius, מצוי במזרח טורקסטן, דרום סיביר ומערב סין, לו פרווה ארוכה בצבע צהוב בהיר ובחלקו התחתון צבעה לבן.
Cuon alpinus laniger, מצוי בקשמיר ודרום טיבט, פרוותו חומה-צהובה.
Cuon alpinus fumosus, מצוי במערב סצ'ואן, סין ומונגוליה, פרוותו אדומה צהבהבה הצבע בגבו כהה ובצווארו אפור.
Cuon alpinus lepturus, מצוי מדרום לנהר היאנגטסה בסין, לו פרווה אדומה.
Cuon alpinus alpinus, מצוי ברוסיה המזרחית (מזרחה מהסייאנים המזרחיים), לו פרווה עבה בצבע אדום-חום, צווארו אפרפר וחרטומו חום-צהוב.
תפוצת הדול הייתה נרחבת בכל רחבי יבשת אסיה, אולם כיום תפוצתו מקוטעת. במחקר שנעשה באוכלוסיות הקיימות, נמצא כי למין שתי קבוצות פילו-גאוגרפיות:  מדרום, מרכז וצפון הודו (דרום מהגנגס) עד מיאנמר. והודו (מצפון לגנגס, צפון מזרח הודו, מיאנמר, תאילנד וחצי האי המלאי.
הערות שוליים

↑  דול באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Iyengar A, Babu N, Hedges S, Venkataraman A, Maclean N and Morin PA (2005) Phylogeography, genetic structure and diversity in the dhole (Cuon alpinus). Molecular Ecology 14, 2281-2297.
| כַּלְבִּיִּים (מתת-משפחת הכלבים) |
| --- | --- | --- |
| שבט כלבים, תת-שבט כלבים ("דמויי-זאב") | סוג כלב, מינים: זאב מצוי · (תת-מין כלב הבית) • זאב ערבות • זאב אדמוני • זאב אלגונקווין • זאב חבשי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב ♦ סוג ומין יחיד זאב טלוא ♦ סוג תן, מינים: תן שחור-גב • תן לבן-פס ♦ סוג ומין יחיד דול מצוי |   |
| שבט כלבים, תת-שבט כלביים דרום-אמריקאיים | סוג ומין יחיד זאב הרעמה ♦ סוג ומין יחיד זאב היער ♦ סוג שועל דרום אמריקאי, מינים: שועל הפמפס • שועל דרווין • שועל ארגנטינאי אפור • שועל ארגנטינאי לבן • שועל ערבות פרואני • שועל קולפאו ♦ סוג ומין יחיד שועל הסרטנים ♦ סוג ומין יחיד שועל קטן-אוזן |   |
| שבט שועלים אפורים | סוג שועל אפור, מינים: שועל אפור מצוי • שועל איים אפור |   |
| שבט שועלים | סוג שועל-רקון, מינים: שועל-רקון מצוי • שועל-רקון יפני ♦ סוג ומין יחיד שועל אוזנן ♦ סוג שועל (שועלים אמיתיים), מינים: שועל מצוי (אדום) • שועל פנק • שועל החולות • שועל הכף • שועל שלג • שועל צוקים • שועל בנגלי • שועל קורסאקי • שועל מקרוטיס • שועל מהיר • שועל חיוור • שועל חול טיבטי |   |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538333005171  LCCN: sh85034819
דאף SB220

| --- | --- |

דאף SB220
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דאף
 שנות ייצור:  1980-1990
 הרכבה:  הולנד הולנד
 מודל אחריו:  VDL SB200 
 אורך:  11,300-12,000 מ"מ
 רוחב:  2,550 מ"מ
 גובה:  3,040 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  11,627 סמ"ק, המפיק 212 כ"ס ב-2,200 סל"ד (מנוע דאף מסוג " DAF GS160M")
 הילוכים:  תמסורת מסוג "ZF Ecomat 4HP500" (4 מהירויות)  "Voith DIWA 851.2" (3 מהירויות)
 
דאף SB220 (באנגלית: DAF SB220) הוא אוטובוס, אשר יוצר על ידי חברת דאף ההולנדית בין השנים 1980–1990.
דגם ה-"דאף SB220" יוצא לבריטניה, לניו זילנד ולסינגפור.
מאפיינים

סיפון יחיד (Single-deck bus)
דלת 1–2
מפתן דלת נמוך (low-entry)
רצפה נמוכה (Low-floor bus)
מאפיינים > דגמים

מושבים: 45, מקומות עמידה: 23, סה"כ - 68 נוסעים
מושבים: 41, מקומות עמידה: 43, סה"כ - 84 נוסעים
תמונות

דאף SB220
דאף SB220 - מבט לתוך האוטובוס
דאף SB220
דאף SB220
דאף SB220
דאף SB220
דאף SB220
דאף SB220
דאף SB220
ראו גם

דאף (יצרן רכב)
דאף MB200
הערות שוליים

↑  דאף SB220  Land Transport Guru
↑  דאף SB220
↑  דגמי האוטובוסים של חברת "דאף"
גראפיטה

אדינאלדו באטיסטה ליבאנו (נולד ב-2 באפריל 1979 בסאו פאולו שבברזיל) הידוע בשם גראפיטה, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ.
גראפיטה שיחק בקבוצות שונות בברזיל ובקוריאה הדרומית, וכבש 34 שערים עד חתימתו בלה מאן הצרפתית, בה שיחק 51 משחקים בהם כבש 17 שערים.
ב-31 באוגוסט 2007 עבר לוולפסבורג תמורת 8 מיליון אירו. בעונת 2008/2009 הוא זכה בתואר מלך שערי הבונדסליגה עם 28 כיבושים ב-25 הופעות, וביחד עם אדין דז'קו הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות. הוא זכה גם בתואר כדורגלן השנה בגרמניה. אחד השערים שהבקיע בליגה הגרמנית היה מועמד לפרס שער השנה של פיפ"א לשנת 2009. בשנת 2011 עבר לקבוצת אל-אהלי מאיחוד האמירויות הערביות, יחד איתה זכה בתארים.
בשנת 2015 הצטרף לאל-סאד הקטרית.
ב-27 באפריל 2005 ערך גראפיטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, והבקיע שער במשחק הידידות מול נבחרת גואטמלה. גראפיטה אף זומן לסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2010 ושותף במשחק מול נבחרת פורטוגל.
דאף A10

| --- | --- |

דאף A10
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דאף
 שנות ייצור:  1950
 הרכבה:  הולנד הולנד
 מודל אחריו:  דאף A107
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,200 סמ"ק המפיק 46 כ"ס, ב-3,200 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
דאף A10 (בהולנדית: DAF A10) היא מכונית מסחרית אשר יוצרה על ידי  יצרנית הרכב 
דאף ההולנדית בשנת 1950.
מהדגם יוצרו 370 יחידות בלבד.
היסטוריה

דגם ה"דאף A10" שירת את המשטרה ההולנדית, שירת כאמבולנס. בנוסף הדגם שירת ברשות כיבוי אש.
בשנת 1952 הוחלף דגם ה"דאף A10" בדגם "דאף A107", אשר נבנה בתצורת טנדר.
נפח המנוע שודרג ל-6 צילינדרים, המפיקים 91 כ"ס, התמסורת הידנית שודרגה ל-4 מהירויות. משקל הרכב הגיע ל-1,500 ק"ג.
תמונות

דאף A10, שנת 1950
דאף A10, שנת 1950
דאף A10, שנת 1950
דאף A10, שנת 1950
דאף A10
ראו גם

דאף (יצרן רכב)
דאף 2600
דאף 2800/3300/3600
דאף 44
דאף 46
דאף 55
דאף 66
דאף 600
דאף קאלמר
לקריאה נוספת

דאף A10 - תמונה (אתר historical-fire-engines)
דאף A10 -גלריית תמונות  (The World's Best Photos of a10 and daf - Flickr Hive Mind)
הערות שוליים

↑  דאף A10 -אמבולנסDAF A10 Ambulance '1950–???? - WheelsAge.org
דאף YA-66

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דאף
 שנות ייצור:  1974–1975
 הרכבה:  הולנד הולנד
 אורך:  3,750 מ"מ
 רוחב:  1,520 מ"מ
 משקל:  870 ק"ג (ריק), מטען מקסימלי - 425 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,250 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,108 סמ"ק, המפיק 37 כ"ס ו-43 כ"ס יחס דחיסה: 8.5:1 הנעה: 4x2  (מנוע רנו R8)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית מסוג "Variomatic" (תיבת הילוכים רציפה)
 מהירות מרבית:  115 קמ"ש (מנוע 1,108 סמ"ק)
 צריכת דלק:  (מכל דלק - 50 ליטר)
 
דאף YA-66 (בהולנדית: DAF YA-66), הוא רכב דמויי רכב שטח קומפקטי, הנעה 4x2, אשר יוצר בהולנד על ידי יצרנית הרכב דאף, בין השנים 1974–1975.
מאפיינים

דגם ה-"דאף YA-66" יוצר בגרסת הילוכים אוטומטים בלבד מסוג "Variomatic".
מנועי "דאף 66" נלקחו ברישיון, מחברת רנו ה-צרפתית, מדגמי רנו R8 (מנוע 1,108 סמ"ק, מנוע מסוג: "type Renault B110E").
יוצרו 1,201 יחידות.
דגם ה-"דאף YA-66" שירת את צבא הולנד.
תאוצת דגם "דאף YA-66" מ-0-100 קמ"ש היא 15.5 שניות.
גג הדגם - מכוסה על ידי ברזנט.
היסטוריה

דאף ידועה כמפעל המייצר משאיות, אבל משנת 1958 עד שנת 1975 ייצרה כלי רכב משפחתיים קטנים. בין הרכבים שייצרה: דאף 600, דאף 750, דאף 30, דאף 33, דאף 44, דאף 45, דאף 46, דאף 55, ודאף 68. בשנת 1968 פיתחה את ה"דאף 55", עם מנוע מקורר מים, 4 צילינדרים 1,108 סמ"ק. מעצב המכוניות של דאף היה ג'ובאני מיקולטי, שעיצב מספר עצום של אבות־טיפוס.
בדצמבר 1972 יצרנית הרכב וולוו צברה נתח של 33 אחוזים מ-DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך לוולוו.
דאף ייצרה 816,000 מכוניות נוסעים.
תמונות

דאף YA-66
דאף YA-66
דאף YA-66
מנוע דאף YA-66
דאף YA-66
דאף YA-66
דאף YA-66
דאף YA-66, שנת 1974
דאף YA-66 - מבט לתא הנהג (ידית התמסורת האוטומטית ממוקמת בין המושבים הקדמיים)
ראו גם

דאף (יצרן רכב)
דאף 30
דאף 44
דאף 46
דאף 55
דאף 66
דאף 600
דאף פוני
דאף A10
דאף קאלמר
דאף MB200
הערות שוליים

↑  דאף YA-66  DAF YA 66 - Zoeken in de collectie - Nationaal Militair
↑  66 דאף YA-66 Daf pagina
↑  דאף YA-66
גראציה באור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בנובמבר 1982 (בת 41) Neuperlach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  BMG רייטס מנג'מנט 
 gracia-baur.tv
 פרופיל ב-IMDb
 
גראציה ארבלה באור (בגרמנית: Gracia Arabella Baur; נולדה ב-18 בנובמבר 1982) היא זמרת גרמנייה.
ביוגרפיה

באור נולדה במינכן כאחת מזוג תאומות זהות. היא נקראה על שם גרייס קלי. בנעוריה למדה פיתוח קול.
ב-2000 ניגשה למבחני הבד של תוכנית המציאות "Popstars" אך שכחה את המילים של השיר אותו באה לבצע. ב-2002 החלה להשתתף ב"Deutschland sucht den Superstar", הגרסה הגרמנית של אמריקן איידול שם הגיעה למקום החמישי, ב-2003 הוציאה את אלבומה השני "Intoxicated", ב-2004 הקליטה את השיר "Götter der Ewigkeit" כחלק מפסקול הסרט אחי הדב.
היא נבחרה לייצג את גרמניה באירוויזיון 2005 עם השיר "Run & Hide", בתחרות היא סיימה במקום האחרון עם 4 נקודות. תגובתה למיקומה באירוויזיון הייתה "טוב, מישהו צריך לסיים אחרון".
גליאנו

ערך זה עוסק במשקה אלכוהולי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סוג:  ליקר וניל ואניס
 אחוז אלכוהול:  30 או 42.3
 יצרן:  לוקאס בולס
 מוצא:  איטליה איטליה
 מועד הכנה ראשוני:  1896
 צבע:  זהוב
 טעם:  וניל ואניס
גליאנו (באיטלקית: Galliano) הוא ליקר וניל ואניס איטלקי, המיוצר על פי נוסחה סודית שבין מרכיביה יותר מ-80 עשבי תיבול שונים, פרחים ושורשים.
הליקר הומצא ב-1896, ונקרא על שם גיבור המלחמה האיטלקי ג'וזפה גליאנו. המשקה מצא את דרכו לארצות הברית, שם התפרסם בעזרת איטלקים שהיגרו למערב בחיפוש אחר זהב.
גליאנו משווק בבקבוק גבוה במיוחד – כמעט פי שניים מבקבוק יין רגיל.
גרסאות

נכון היום נמכרות מספר גרסאות של ליקר גליאנו :
Galliano Vanilla – מתכון וניל-אניס מודרני הנפוץ ביותר בשוק. צבע המשקה צהוב.
Galliano Autentico – מתכון וניל-אניס מקורי, המבוסס על מתכון ראשון של גליאנו. צבע המשקה צהוב.
Galliano Amaretto – גרסה המשלבת אמרטו עם גליאנו ונילה. צבע המשקה חום.
Galliano L’Aperitivo – אפריטיף מריר המבוסס על גליאנו. צבע המשקה לבן.
Galliano Sambuca White – משקה סמבוקה עם מספר עשבים אחרים. המשקה שקוף.
Galliano Sambuca Black – משקה סמבוקה עם מספר עשבים אחרים. צבע המשקה שחור.
Galliano Espresso – ליקר קפה. צבע המשקה שחור.
קוקטיילים על בסיס גליאנו

הוט שוט גליאנו
הארווי וולבנגר
גולדן קאדילק
גולדן דרים
זיון איטי ונוח כנגד הקיר
ציפור צהובה
הערות שוליים

↑  products, אתר גליאנו
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בקבוקים של Galliano Vanilla  ו־Galliano l'autentico. בקבוקי הליקרים נבדלים זה מזה בצבע.
גלדן

ערך זה עוסק בסוג דגן רב-שנתי. אם התכוונתם למשפחה מסדרת הכרישאים, ראו .
| גלדן |
| --- | --- |
 Elytrigia repens
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
סוג:: גלדן
שם מדעי
 Elytrigia ‏Desvaux, 1810
גִּלְדָּן (שם מדעי: Elytrigia) הוא סוג דגן רב שנתי, ממשפחת הדגניים.
מאפיינים

דגן זה מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו.
טקסונומיה

סוג זה הופרד מהסוג אַגְרוֹפִּירוֹן (Agropyron) ושמו העברי ניתן על שום האיברים הגלדניים של השיבולית.
לדגן זה כ-40 מינים.
גלדן בארץ ישראל

5 מיני גלדן גדלים בארץ ישראל:
המין העיקרי של דגן זה, הגלדן הסמרני גדל בר בעיקר שטחי מישור החוף, על אדמת חול וסלעי כורכר, ואף סמוך מאוד לים, כאשר מין זה עמיד בצורה רבה מפני רסס גלי הים המלוחים.
מינים נוספים הגדלים בישראל:
הגלדן המוארך - גדל באזורי ביצות.
הגלדן המחוספס - גדל בחרמון (ולעיתים נדירות גם בגליל העליון).
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (ע"ע אגריפירון סמרני) (הספר בקטלוג ULI)
דוד שירזי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 בינואר 1947 תל אביב, ישראל
 נהרג:  9 ביוני 1967 (בגיל 20) תל פאחר, רמת הגולן
 מקום קבורה:  הר הרצל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  פברואר 1965 – 9 ביוני 1967 (כשנתיים)
 דרגה:    טוראי ראשון
 תפקידים בשירות
 לוחם בחטיבת גולני
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים
 עיטורים
   עיטור הגבורה
 
דוד שירזי (11 בינואר 1947 – 9 ביוני 1967) היה חייל צה"ל שהוענק לו צל"ש הרמטכ"ל, שהוסב בהמשך לעיטור הגבורה, הגבוה בעיטורי צה"ל, על תפקידו בקרב תל פאחר, בו נהרג מאש הצבא הסורי.
קורות חייו

שירזי נולד בשנת 1947 לשמחה ונעים בתל אביב. למד בבית הספר היסודי 'קדמה'. בנערותו הצטיין בספורט, בעיקר בשחייה וכדורגל.
קורות חייו > שירותו בצה"ל ופועלו בקרב תל פאחר

בפברואר 1965 התגייס לחטיבת גולני ושירת כרובאי בגדוד 12. במהלך שירותו הצבאי פרצה מלחמת ששת הימים והוא לחם עם גדודו ברמת הגולן.
קורות חייו > שירותו בצה"ל ופועלו בקרב תל פאחר > לחימתו בקרב תל פאחר

שירזי השתתף בניסיון הפריצה למוצב תל פאחר כשעל גבו פגזי מרגמה במשקל של 12 ק"ג. במהלך הפריצה כשל ניסיון פיצוץ גדר המוצב באמצעות בונגלור טורפדו ושירזי (על ציודו) זינק על הגדר ונשכב ארצה. אחריו זינק גם טוראי יעקב חודרה ונשכב על גדרות התיל. שירזי וחודרה איפשרו לחבריהם לעבור את הגדר תוך שהם דורכים עליהם. לאחר מכן קם שירזי, והדביק את הפער למפקד הפלוגה שלו. שירזי המשיך בלחימה כשהוא לחלופין מסתער ומספק פגזים לרגם הפלוגתי. כשתמו הפגזים יצא שירזי יחד עם מפקד פלוגתו ועם מקלען להסתערות לעבר מרכז המוצב. כשהגיעו למרכז המוצב החלו לחפות באש על חוליות אחרות שהסתערו. במהלך החיפוי נפצע המקלען ושירזי נטל את המקלע והמשיך בחיפוי כשהוא משתק כמה מעמדות הצבא הסורי. במהלך החיפוי נורה בראשו בידי צלף ומת.
על פועלו בקרב הוענק לו לאחר מותו צל"ש הרמטכ"ל שהומר ב-1973 בעיטור הגבורה, העיטור הגבוה ביותר בצה"ל.
תיאור המעשה: ביום ה-9 ביוני 1967, בקרב על תל-פחר, הגיעה יחידתו של טור' דוד שירזי ז"ל, תוך לחימה עיקשת, עד גדרות המוצב. מטען-צינור שהוחדר לגדר לא פעל ואז קפץ טור' דוד שירזי ז"ל על הגדר וחבריו עברו על גופו ונכנסו ליעד. אחר זאת, לקח מקלע של אחד הפצועים והמשיך בלחימה. טור דוד שירזי ז"ל נהרג בשעת לחימה ביעד. על מעשה זה הוענק לו: עיטור הגבורה ניסן תשל"ג אפריל 1973, משה דיין, שר הבטחון
מותו ומורשתו

שירזי הובא לקבורה בבית-העלמין הצבאי בעפולה ולאחר זמן הועבר לבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים, לפי בקשתו של סבו שנכדו ייקבר בעיר הקודש.
אחיו של דוד שירזי, אריה שירזי, חיבר שיר להנצחתו. אחיינו של שירזי, בן אחיו משה, נקרא דוד על שמו.
בשנת 2010 ערך ארגון יד לבנים כנס הוקרה לשירזי.
הביטוי לשכב על הגדר הפך נפוץ בעקבות מורשת הקרב שהותיר אחריו שירזי, בתחילה בצה"ל ולאחר מכן בכלל העברית החדשה.
שירזי מונצח בגן הבנים בתל אביב-יפו, באנדרטה לבני העיר שנפלו במערכות ישראל בבת ים, במצפה גולני בתל פאחר ובבית יד לבנים בתל אביב-יפו.
ראו גם

קרב תל פאחר
הערות שוליים

1 2  מתוך קטע שהקריא דוד שירזי (אחיינו של מושא הערך) ביום הזיכרון.
↑  ‏כתבה באתר עכבר העיר‏
↑  בשנת 1970 נחקק חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, בו נקבעו עיטור הגבורה ועיטורים נוספים. בעקבות החוק נבחנו מחדש המקרים של מי שקיבלו את צל"ש הרמטכ"ל על ידי ועדה וחלק מהצל"שים הומרו בעיטורים. במקרה זה הומר הצל"ש בעיטור הגבורה
↑  ‏באתר של חטיבת גולני‏
1 2  ‏טוראי דוד שירזי, באתר הגבורה‏
| מעוטרי עיטור הגבורה  |
| --- | --- | --- |
| מלחמת העצמאות (אות גיבור ישראל) | אברהם אביגדורוב • יוחאי בן-נון • אמיל בריג • סימן-טוב גנה • זרובבל הורביץ • צבי זיבל • בן ציון ליטנר • עמנואל לנדאו • אריה עצמוני • יזהר ערמוני • רון פלר • יאיר רחלי |  |
| פעולות התגמול | יעקב מזרחי • פנחס נוי • צבי עופר |  |
| מלחמת סיני | עוזי בר-צור • דן זיו • שלמה ניצני • יהודה קן-דרור |  |
| מלחמת ששת הימים | נתי גולן • משה דרימר • דניאל ורדון • אורי וייסלר • שאול ורדי • משה טל • יוסף לפר • איתן נאוה • בני ענבר • מרדכי פרידמן • גד רפן • דוד שירזי |  |
| מלחמת ההתשה | עמי אילון |  |
| מלחמת יום הכיפורים | עודד אמיר • גדעון גלעדי • צביקה גרינגולד • משה לוי • יובל נריה • שלמה ערמן • אסא קדמוני • אביגדור קהלני |  |
דיאנה אבגר

| --- | --- |

דיאנה אבגר
 לידה:  12 באוקטובר 1859 ראנגון, בורמה הבריטית
 פטירה:  8 ביולי 1937 (בגיל 77) יוקוהמה, יפן
 שם לידה:  Գայանե Աղաբեգ 
 מדינה:  הרפובליקה הראשונה של ארמניה
 מקום קבורה:  The Yokohama Foreign General Cemetery 
 כינויים נוספים:  אנאהיט דיאנה אבגריאן (אגאבקיאן)
 ידועה בשל:  האשה הראשונה שכיהנה כשגרירה בעידן המודרני
 תקופת הפעילות:  1892–1937 (כ־45 שנים) 
 מקצוע:  דיפלומטית, פעילה הומניטרית
 תפקיד:  שגרירת ארמניה ביפן
 תקופת כהונה:  1920
 בן זוג:  אפקאר מייקל אפקאר
 
דיאנה אבגר (12 באוקטובר 1859, ראנגון, בורמה הבריטית - 8 ביולי 1937, יוקוהמה, יפן) הייתה דיפלומטית ארמנית. היא האשה הארמנית הראשונה ששימשה שגרירת מדינה, וככל הנראה האשה הראשונה בכלל ששימשה שגרירה בעת המודרנית.
ביוגרפיה

דיאנה אנאהיט אגאבקיאן, שנטבלה בשם גאיאן, נולדה בבורמה הבריטית כצעירה בין שבעה ילדים לאב הודי-ארמני שהיגר לשם מאספהאן בפרס. אימה, אווט, הייתה ממשפחת טטאוס אווטום במחוז שיראז בפרס. היא גדלה בקולקטה והתחנכה במנזר. היא רכשה שליטה באנגלית, ארמנית, ובהינדוסטנית.
היא נישאה לאפקאר מייקל אפקאר, נצר לבית אפגר מניו ג'ולפה, אותו רובע ארמני באספהאן ממנו באו הוריה. משפחת אפקאר שגשגה כמשפחת סוחרים ברחבי דרום-מזרח אסיה, והתמחתה ביצוא ויבוא פנינים. בשנת 1891 עקרה עם בעלה ליפן כדי להרחיב את עסקי המשפחה. היא ילדה 5 ילדים, מתוכם שלושה הגיעו לבגרות.
כאשר הרפובליקה הראשונה של ארמניה זכתה בעצמאות ב-28 במאי 1918, עדיין לא הכירו בה מדינות העולם. בשנת 1920, הודות למאמציה של אבגר, יפן הייתה המדינה הראשונה שהכירה בארמניה. מתוך הערכה לפועלה זה, מינה אותה האמו אוהנג'ניאן, ששימש אז שר החוץ של ארמניה, שגרירת כבוד ליפן. עם היבלעותה של ארמניה בברית המועצות, בוטל המינוי שלה.
לאחר שהעבירה את הטיפול בעסקי המשפחה ביפן לבנה, התפנתה אבגר לעסוק בכתיבה ובפעילות הומניטרית. היא פרסמה מאמרים וחיבורים עיוניים על אוכלוסיות מדוכאות, ובמיוחד על הארמנים תחת האימפריה העות'מאנית, וכן על יחסים בינלאומיים ועל השלכות האימפריאליזם על מצב העולם ועל סכסוכים בינלאומיים. בין כתבי העת בהם פרסמה: The Japan Gazette, The Far East, ו-Armenia (לימים נקרא New Armenia).
בין ספריה:
The Great Evil. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1914, 114 pp.
Peace and No Peace. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1912, 101 pp.
The Peace Problem. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1912, 131 pp.
On the Cross of Europe’s Imperialism: Armenia Crucified. Yokohama, Japan: 1918, 116 pp.
In His Name... Yokohama, Japan: “Japan Gazette,” 1911. 52 pp.
Betrayed Armenia. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1910, 77 pp.
The Truth about the Armenian Massacres. Yokohama, Japan: “Japan Gazette,” 1910, 26 pp.
Home Stories of the War. Kobe, Japan: The Kaneko Printing Works, 1905, 47 pp.
Susan. Yokohama, Japan: Kelly and Walsh, Limited, 1892, 109 pp.
בגיל 67 החלה לסבול מליקויי ראייה, אובדן שמיעה, ודלקת פרקים. היא הלכה לעולמה ב-8 ביולי 1937 ביוקוהמה, ונקברה בבית עלמין לזרים לצד בעלה.
הערות שוליים

↑  קתרין מאראגון שימשה שגרירת ספרד באנגליה בראשית המאה ה-16.
1 2 3  דיאנה אפקאר: הדיפלומטית הראשונה (אנגלית), באתר קרן התרבות הארמנית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16828225m (data)  GND: 1052826393  ISNI: 0000 0004 1854 9261  LCCN: no2013096694  NDL: 00771194  RERO: 02-A002933835  VIAF: 305236889   WorldCat (עם VIAF): 305236889
גלדן זוחל

| גלדן זוחל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
סוג:: גלדן
מין:: גלדן זוחל
שם מדעי
 Elytrigia repens ‏Gould, 1947
גִּלְדָּן זוֹחֵל (שם מדעי: Elytrigia repens) הוא מין דגן רב שנתי, מסוג גלדן ממשפחת הדגניים.
מאפיינים

גלדן זוחל הוא בעל הרבה קנים דקים היוצאים מקנה שורש זוחל על הקרקע. הקנים מגיעים לגובה של כמטר אחד, ובראשם שיבולים. הגלדן הזוחל הוא בעל כושר התחדשות גבוה והוא יכול להתחדש
מפיסות זעירות של קנה שורש.
תפוצה

גלדן זוחל מצוי באופן טבעי במדינות רבות. במקורו הוא היה נפוץ מאירופה ועד סין, ועקב תכונות המרעח שלו, העביר אותו האדם אף לאמריקה ולאוסטרליה. הוא נמצא גם בצפון אפריקה, סוריה, לבנון וקפריסין. הוא כמעט ולא נמצא בישראל. בשנת 1990 הוא נמצא ברמת הגולן בקרבת הגבול עם סוריה.
שימושים

במקומות רבים נחשב הגלדן הזוחל לעשב שוטה. הוא נמצא ברשימת זרעים מחבלים של מדינת ישראל. בבדיקה מדגמית של משלוחי מספוא המגיעים לישראל הוא נמצא בשישית מהמדגם.
ביוון, משתמשים בגלדן זוחל למשקה תה צמחים
גלדן זוחל משמש כתרופה טבעונית בשם נג'יל כנגד כאבים, שיעול ובעיות שתן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אהרן פריאל, תגלית בוטאנית בגולן, מעריב, 26 ביוני 1990
1 2  Ali Esmail Al-Snafi, Chemical constituents and pharmacological importance of Agropyron repens – A review, Research Journal of Pharmacology and Toxicology, 2015
↑  המעבדה הרשמית לבדיקת זרעים, רשימת הזרעים המחבלים של מדינת ישראל כולל תמונות, 18 בפברואר 2016
↑  זרע הפורענות: מינים פולשים בדלת האחורית, 26 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph536682
דאף MB200

| --- | --- |

דאף MB200
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דאף
 שנות ייצור:  1965-1993
 הרכבה:  הולנד הולנד
 מודל קודם:  DAF TB160
 מודל אחריו:  DAF SB220
 אורך:  11,850 מ"מ
 רוחב:  2,500 מ"מ
 גובה:  3,200 מ"מ
 משקל:  9,920 ק"ג (ריק), 16,500 ק"ג (משקל בעומס מקסימלי)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 11,600 סמ"ק המפיק 170  כ"ס (מנוע מסוג "DAF DKDL1160")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 צריכת דלק:  (מכל דלק - 250 ליטר)
דאף MB200 (בהולנדית: DAF MB200) הוא אוטובוס, אשר יוצר על ידי  יצרנית הרכב דאף ההולנדית בין השנים 1965–1963.
מאפיינים

דגם  ה-"דאף MB200" תוכנן ל-82 נוסעים, מתוכם 40 מושבים.
לדגם ה-"דאף MB200" דלת כניסה צדדית בודדת.
הדגם יוצא לבריטניה.
תמונות

דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
דאף MB200
ראו גם

דאף (יצרן רכב)
דאף SB220
לקריאה נוספת

דאף MB200
דאף MB200 - תמונות (mb200 photos on Flickr | Flickr)
הערות שוליים

↑  דאף MB200 kmpk.cba.pl » DAF MB200
↑  דגמי האוטובוסים של חברת "דאף"
גלי רשף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביוני 1960 (בן 64) 
 מדינה:  ישראל 
 
גלי רשף (נולד ב-15 ביוני 1960) הוא תאורן קולנוע ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה

רשף נולד וגדל בקיבוץ יגור. הוא למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב במשך שנתיים אך לא סיים את התואר, והתחיל לעבוד כעוזר לתאורן מייקי ענברי במספר סרטי קולנוע וביניהם נשיקה במצ"ח, אבא גנוב 3, וסרטו של עמוס קולק, "להב חצוי", בכיכובה של פיי דאנאוויי. בשנת 1992 היה עוזר תאורן בסרט סיפורי תל אביב, שצולם על ידי אמנון זלאייט, צלם עימו רשף הרבה לעבוד בהמשך. ב-1993 עבדו השניים יחד בסרט זהר, סרטו הראשון של רשף כתאורן ראשי, ב-1995 בסרט לילסדה, וב-1996 בסרט "נשים" של הבמאי משה מזרחי. ב-1997 עבד רשף בין היתר כתאורן בסרט עפולה אקספרס. ב-1998 עבד לראשונה עם הצלם דוד גורפינקל בסרט מסוכנת, ובהמשך גם בסרטים האסונות של נינה, איש החשמל, מלח הארץ, "פרחים של מרציפן", וסיפור גדול.
בעשור השני של המאה ה-21 עבד רשף במספר רב של סרטים עם אמנון זלאייט, ביניהם בלדה לאביב הבוכה, כידון, זינוק בעלייה, תפוחים מן המדבר, ציפורי חול, וג'נקשן 48. רשף גם עבד במספר סרטים עם הצלם שי גולדמן, ביניהם השוטר בשנת 2011 ומפריח היונים משנת 2013, ובעוד סרטים רבים כמו סוכריות של יוסף פיצ'חדזה, לא פה, לא שם של מייסלון חמוד, המילים הטובות של שמי זרחין, וסרטו של פאבל לונגין מ-2019, עשו.
במקביל לעבודתו הקולנועית, עבד רשף בהרבה הפקות טלוויזיוניות, בהן החמישייה הקאמרית, חדר מלחמה, חיים אחרים, חברות, נבסו, אקדמיית החממה, מנאייכ וג'ודה. בשנת 1993 לקח חלק בבימוי הסדרה סטרייט ולעניין לצד הבמאי הראשי ערן ריקליס.
כשחקן הופיע רשף בסדרות תמרות עשן, סרוגים, המיוחדת ולאבד את אליס, וכן שיחק בסרטים בננות ו"פרחים של מרציפן". בשנת 2018 שיחק בסרט הסטודנטים "נתק" שהתקבל לתחרות סרטי הסטודנטים בפסטיבל הקולנוע בקאן.
חיים אישיים

רשף היה נשוי לכנרת טריפון ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו רשף יצא מהארון וחי כיום עם בן זוג.
בנו הוא השחקן ארד טריפון-רשף.
הערות שוליים

↑  כאן חינוכית, חי בסרט עונה 3: גלי רשף, נבדק ב-2022-05-03
↑  DOUBLE EDGE (1992), אתר מכון הסרטים האמריקאי
↑   הילה ויסברג, פרילנסרים: "ההכנסות נחתכו ב-90%; אתה מוצא את עצמך מהיום למחר בלי הכנסה", באתר TheMarker‏, 17 ביולי 2014
↑  גלי טריפון רשף - סרטים וסדרות, באתר אידיבי
↑  NETEK, Festival de Cannes (באנגלית)
↑  אמיר תומר, ‏גיי ולעניין: רפי ויינשטוק על הסדרה הגאה הראשונה בישראל, באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2011
↑  ירדן אלעזר, שחקן מבית טוב: הבן של שני האמנים הולך בדרכם וחושב בגדול, באתר Xnet‏, 13 באוגוסט 2020
דוד שלוש (מרקש)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1803? ה'תקס"ג ריסאני, מרוקו 
 פטירה:  2 בדצמבר 1892 (בגיל 89 בערך) י"ג בכסלו ה'תרנ"ג מרקש, הרפובליקה הצרפתית השלישית 
 תקופת הפעילות:  ? – 2 בדצמבר 1892 
 
הרב דוד שלוש (ה'תקס"ג 1803 בערך, ריסאני – י"ג בכסלו ה'תרנ"ג, 2 בדצמבר 1892, מרקש) היה ראש ישיבה גדולה וממנהיגי הקהילה היהודית במרקש במאה התשע עשרה. היה אחד מהרבנים המרכזיים בדרום מרוקו, אשר העמיד אלפי תלמידים שרבים מהם כיהנו כרבנים באזור. כונה בהערכה "המלך דוד".