אברהם הלל
תורתו והנהגתו > כהונתו כחכם באשי

באמצע המאה ה-19 תמו ביהדות בבל ימי שלטון הנשיאים והתחילו ימי שלטון הרבנים הראשיים בעלי תואר "חכם באשי". מוסד זה נתקיים בבגדאד משנת 1849 ועד שנת 1932 - שמונים ושלוש שנים.
תפקיד זה נקבע על ידי ממשלת טורקיה בהמלצת החכם באשי בעיר הבירה קושטא שהתחשב לרוב בדעתם של חכמי ומנהיגי קהילת בגדד. את תפקידו של החכם באשי מתאר הנוסע בנימין השני כך:
"על פיו ייצאו ויבואו כל ענייני העדה, הן בעניינים שבין אדם לחברו, והן בענייני דת. הוא יהיה לבני עדתו לפה אצל שרי הארץ בכל דבר הנדרש ועליו לגבות המיסים אשר עוד לא שלמו בני העדה... לימינו יעמדו קרואי העדה ונכבדיה אשר יתמכוהו בכל מפעליו ולא יוכל לעשות דבר בלי הסכמתם. על שלושת הדיינים רק לחרוץ משפט, אמנם לשית עונש על איש, זה דבר החכם באשי, הוא הרב הראש והראשון בעיר."
הרב אברהם הלל שימש בתפקיד חכם באשי של יהודי קהילת בגדד ויהדות בבל בשלוש תקופות לסירוגין: בשנת (1884), בין השנים (1886-1889) ובין השנים (1911-1914).
כלומר, גם לעת זקנתו נתמנה לרב ראשי על כורחו ושלא בטובתו.
בשנת ה'תרמ"ד 1884, בהמשך למחלוקת ארוכה לגבי נושא משרת החכם באשי, העבירו זמנית את הרב אלישע דנגור מתפקידו עד שתהיה הסכמה, ובינתיים ביקשו מהרב אברהם הלל שהיה אחד החכמים שישבו עמו בבית הדין, למלא את מקומו. לאחר שנה הושגה הסכמה והשלמה וביקשו מהרב אלישע דנגור לחזור לתפקידו, הוא נעתר לבקשת הקהילה אך לאחר כשנה החליט לפרוש בכל זאת מתפקידו כחכם באשי אך נשאר אב"ד לפיכך חזרו ומינו את הרב הלל לחכם באשי והוא מצידו המשיך לפעול בעצה אחת יחד עם הרב אלישע דנגור.
על מינויו הרשמי כחכם באשי פורסם בעיתונות כך:
"כבוד הואלי מושל מחוז בבל אישר וקיים את הבחירה, וירא אותות כבוד ויקר לרב החדש. את אחד מפקידי הממשלה העמיד על ימינו לעזרו לנהל את העדה ויתן צו לשר השוטרים לסור למשמעת הרב בכל אשר יצווהו בנוגע ליהודי בגדאד. איש אשר יחטא להעדה... והובא למשפט בית דין הרב וככל אשר יציו מהם לעונשו עונש קשה או מאסר, על שר השוטרים לעשות המשפט מבלי כל חקירה ודרישה".
באותו עיתון גם פורסמה השקפתו החינוכית ופועלו בעניין זה כך:
"ר' אברהם ב"ר משה הלל, הנבחר מחדש למלא מקום ראש רבני בבל, משתדל לעשות תקונים רבים בהעדה ואחד מהם לייסד בית ספר גדול אשר בו ילמדו נערי בני עמנו מלבד לימודי דת קודשינו גם ידיעות שפות ערבי, טורקי ופרסי, ויש את נפשו להביא אל בית הספר הזה כמאתיים וחמישים נערים אשר למדו עד כה בבתי הת"ת והישיבות והתלמידים האלה בהשלימם חוק לימודם בבית ספר הזה, יחונכו לשוחטים, חזנים, מוהלים ומלמדי תינוקות ואשר לא יצלחו למלאכת הקודש, ישולחו אחר השימם חוק למודם לבתי הספר אשר להממשלה בעיר הבירה להשתלם בלימודים וידיעות העולם".
במסגרת תפקידו דאג הרב הלל לכל עדת יהודי בבל. כך למשל, בשנת ה'תרמ"ז 1887, פנה אל המושל כדי להתלונן על התנכלויות חוזרות ונשנות של מוסלמים שיעים בעיר כאט'מיה לסוחרים יהודים שפקדו את העיר מדי יום.
בעתות מצוקה שפקדו את יהודי בבל השכם והערב יצא בקריאה אל יהודים בקהילות שונות ברחבי עולם לתרום לשיקום הקהילה שנפגעה, או שנתן יחד עם חכמים נוספים כתב המלצה לשד"רים הגונים שעברו בשליחות קהילתם כמו למשל ההמלצה שנתן לשליח של קהילת "כות-אל-חיי" בעיראק.
ביט באלול בשנת ה'תרמ"ט (1889), לאחר הפוגרום שהיה בלילה הקודם בעת קבורת מנהיג העדה הרב עבדאללה סומך, ניגש הרב הלל יחד עם חכמים נוספים אל המושל הנקרא הואלי לדרוש שייעשה משפט צדק אך המושל במקום זאת ציווה לכלוא את החכמים שבאו בבית הסוהר "אל קלעה" ל-40 יום.
האירועים הרבים הקשורים לפרשיה זו הרעישו בזמנם את היהדות העולמית בכלל ואת יהודי בבל, קושטא ולונדון בפרט.
הרב הלל המשיך במשרתו גם בשלישית כחכם באשי עד למלחמת העולם הראשונה, שאז נאלצו להביא רב ראשי מקושטא לאור קשיי העניינים בממשלה.
בה'תרע"ד (1914) הצטרף הרב הלל ל"אגודת הרבנים הכללית" מיסודו של רבי אהרון מנדל הכהן אב"ד קהילת האשכנזים בקהיר, אשר מטרתה הייתה לייסד בית דין הגדול בירושלים.
| --- | --- |
 רבנים בבגדאד 1906: עומדים מימין לשמאל: הרב יחזקאל עזרא, הרב אליה בסא, הרב שמעון מרדכי, הרב ששון כדורי, הרב יהודה פתייה, הרב חיים מועלם.  יושבים מימין לשמאל: הרב שמואל אברהם מג'לד, עזרא כהן, משה חיים שמאש, אברהם הלל, ששון שמוחה ויצחק אברהם מג'לד. :  רבני בבל מימין לשמאל: עזרא כהן, יצחק מג'לד, משה שמאש, אברהם הלל, דוד פאפו, ששון שמוחה, אליהו עובדיה, עבדאללה סומך, אלישע דנגור, יוסף חיים, עזרא דנגור, עזרא אדם, יחזקאל משה הלוי, ששון ישראל ושמואל מג'לד.