stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריק ז'וניור דינה אבימבה
קריירת מועדונים > איינטרכט פרנקפורט

ב-21 באוגוסט 2022 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט לעונה אחת עם אופציית רכישה.
הערות שוליים

↑  PSG : Eric Junior Dina Ebimbe prêté deux ans au Havre באתר ל'אקיפ, 5 ביולי 2019 (בצרפתית)
↑  ÉRIC JUNIOR DINA EBIMBE, PREMIER RENFORT DU DFCO באתר הרשמי של דיז'ון, 6 ביולי 2020 (בצרפתית)
אנה קארנינה (סרט, 2017)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  קארן שחנזארוב 
 הופק בידי:  קארן שחנאזרוב  אנטון זלאטופולסקי
 תסריט:  קארן שחנזארוב 
 שחקנים ראשיים:  מקסים מאטבייב   יליזבטה בויארסקאיה
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו
 צילום:  אליק טגירוב  אלכסנדר קוזנצוב
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  מוספילם
 חברה מפיצה:  VGTRK
 הקרנת בכורה:  17 באפריל 2017 (גרסת הבמאי) 8 ביוני 2017 (גרסה קולנועית)
 משך הקרנה:  360 דקות (גרסת הבמאי)  138 דקות (גרסה קולנועית)
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  סרט דרמה 
 karenina.russia.tv
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנה קארנינה (ברוסית: Анна Каренина, ידוע גם בשמו המלא "אנה קרנינה. סיפורו של ורונסקי"; Анна Каренина. История Вронского ברוסית) הוא סרט קולנוע רוסי, עיבוד קולנועי בגרסה חדשה לספרו הקלאסי של לב טולסטוי,"אנה קארנינה", בבימויו של קארן שחנאזרוב ובכיכובם של מקסים מאטבייב ויליזבטה בויארסקאיה.
הסרט הופק על ידי אולפני הקולנוע מוספילם ושוחרר בגרסה מורחבת כסדרת טלוויזיה בת 8 פרקים שהפרק הראשון שודר בערוץ רוסיה-1 ב-17 באפריל 2017. הסדרה זכתה בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה על הפסקול. הקרנת סרט הקולנוע החלה ב-8 ביוני 2017.
עלילה

עלילת הסרט נפרשת לאורך שני קווי עלילה, המחוברים זה לזה בסיפור אחד. האירועים מתרחשים במחצית השנייה של המאה ה-19 באימפריה הרוסית (1872-1875) ובתחילת המאה ה-20 בסין בזמן מלחמת רוסיה-יפן (1904). הסיפור מתחיל שלושים שנה לאחר מותה הטרגי של אנה קרנינה, בשדות המלחמה הרוסית-יפנית, שלא תוארה ברומן של לב טולסטוי.
בשנת 1904, במנצ'וריה, מתנהלת מלחמה. קרונות בית חולים שדה נסוגה יחד עם הצבא הקיסרי הרוסי. בבלבול ששורר הרופא הראשי והמטפל בבית החולים נעלמים. הקצין הבכיר סרגיי אלכסייביץ' קרנין צריך לקחת על עצמו את ניהול בית החולים. בכפר סיני נטוש למחצה בו ממוקם בית החולים לאחר הנסיגה, פועל קרנין ופוגש קצין פצוע ששמו אלכסיי קירילוביץ' ורונסקי. בלילה סרגיי מגיע למחלקתו של ורונסקי ומבקש לומר לו מדוע אמו, אנה קרנינה, שהוא הכיר לפני שלושים שנה, השליכה את עצמה מתחת לרכבת והאם היה אפשר לשנות משהו באותו ליל גורלי. ורונסקי הזקן מסכים בעל כורחו ומתריע, כי לכל אדם יש את האמת שלו, הוא מתחיל לספר לבנה הבוגר של אשתו האהובה את סיפור האהבה לאמו והעלילה מתחילה בצמוד לעלילת הרומן אנה קרנינה.
צוות השחקנים

יליזבטה בויארסקאיה - אנה קארנינה
מקסים מאטבייב - אלכסיי ורונסקי
ויטאלי קישצ'נקו - אלכסיי קארנין
קיריל גרבנשצ'יקוב - סרגיי קארנין
איוואן קולסניקוב - הרוזן אובלונסקי
אלכסנדר גורבאטוב - הנסיך יאשווין
ויקטוריה איסאקובה - דולי
טטיאנה לוטאייבה - הרוזנת ורונסקי
דמיטרי מילר - אחיו של ורונסקי
סופיה חנדאמירובה - קיטי שצ'רבאצקאיה
הפקה

צילומי הסרט החלו בינואר 2016 והושלמו ביוני אותה שנה. צילומי הפנים נערכו באולפני מוספילם במוסקבה בעוד צילומי החוץ נערכו בחצי האי קרים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמדים/מקבלי הפרס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס נשר הזהב | השחקנית הטובה ביותר | יליזבטה בויארסקאיה | זכייה |
| פרס נשר הזהב | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | קארן שחנזארוב | זכייה |
| פרס ניקה | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | סרגיי פבראליוב, יוליה מאקושינה | מועמדות |
| פרס ניקה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | דמיטרי אנדרייב, ולדימיר ניקיפורוב | מועמדות |
| פרס ניקה | הפסקול הטוב ביותר | יורי פוטיינקו | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "אנה קארנינה" באתר kino-teatr.ru
↑  The premiere of the television series «Anna Karenina» Shakhnazarov will be held on Monday
↑  Любовь вне времени: масштабная экранизация "Анны Карениной"
בומרנג

ערך זה עוסק בנשק הטלה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

בומרנג הוא נשק עשוי עץ שנועד לזריקה, בעבר לצורכי ציד, כיום משמש בעיקר לספורט ופנאי. הבומרנג מסתחרר תוך כדי מעופו באוויר, ויכול לגמוא מרחקים ארוכים. בומרנגים רבים מתוכננים כך שאם הם נזרקים בצורה נכונה, הם עפים במעגל גדול וחוזרים לנקודת המוצא.
היסטוריה

מתקנים דמויי בומרנג, כולל "מקלות הטלה", היו בשימוש בכל העולם למטרות ציד, פולחן ופנאי. מקורם לא ברור די צורכו. מחקרים הראו ששבטים קדומים באירופה השתמשו בסוגים מיוחדים של קרדומי השלכה. כמו כן, במצרים העתיקה היה מקל מיוחד שהשימוש בו היה מותר רק לפרעונים, כדי לצוד ציפורים. אולם הארץ המפורסמת ביותר בבומרנגים שלה היא אוסטרליה, שם השתמשו האבוריג'ינים בבומרנגים אלפי שנים.
כיום, בומרנגים משמשים בעיקר לספורט. ישנם סוגים שונים של תחרויות - מהירות, דיוק החזרה, זמן ממושך ביותר באוויר, סיבולת (מספר תפיסות בחמש דקות של השלכה), פעלולי זריקה ומרחק. הבומרנג הספורטיבי המודרני, שלעיתים מכונה פשוט "בום", עשוי מעץ לביד פיני, פלסטיק, או חומרים מרוכבים, ומגיע בצורות וצבעים שונים. רוב הבומרנגים הספורטיביים שוקלים פחות מ-100 גרם, כשבומרנגים שנועדו לשהייה מקסימלית באוויר שוקלים לרוב פחות מ-25 גרם.
הבומרנג מותאם ליד בה הוא נזרק. מיוצרים בומרנגים מיוחדים לשמאליים.
כל שנה זוגית נערכים משחקי גביע העולם בבומרנג, כשארצות הברית וגרמניה שולחות את הנבחרות המובילות. שיאי העולם מתועדים על ידי איגוד הבומרנג העולמי וכוללים 80 תפיסות ב-5 דקות, 5 תפיסות ב-14.6 שניות, ומרחק שיא של 238 מטר, שממנו חזר הבומרנג במדויק לזורק.
דרך פעולה

בומרנגים החוזרים לנקודת המוצא לאחר שנזרקים, בנויים משתי כנפיים, או יותר, המחוברות יחד. צורת הכנפיים היא אווירודינמית בדומה לכנף של מטוס. זריקת בומרנג מסוג זה מתבצעת כאשר כנפיו מאונכות לקרקע. בזריקה מקנים לכנפיים תנועה סיבובית בנוסף לתנועה קדימה. בזכות מבנה הכנפיים, התנועה שלהם באוויר גורמת לדחיקה של אוויר במאונך לכיוון התקדמות הבומרנג – ולפיכך (לפי החוק השלישי של ניוטון) לכוח אווירודינמי הדוחף את הבומרנג לכיוון המנוגד לכיוון דחיקת האוויר. אולם התנועה הסיבובית של הכנפיים גורמת לכך שתמיד חלק מהכנפיים יהיו בכיוון התקדמות הבומרנג וחלקם ינועו כנגד הכיוון, מה שגורם לכוחות אווירודינמיים לא מאוזנים הפועלים על הבומרנג. כל הכוחות הנ"ל, הפועלים לאורך מסלול תעופתו, דוחפים את הבומרנג וגורמים לו לנוע במסלול אליפטי, ולחזור בסופו של דבר לנקודת המוצא ממנה נזרק.
אנה קאת'קארט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 2003 (בת 21) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון ע"ש סר וינסטון צ'רצ'יל  אוניברסיטת קולומביה הבריטית 
 פרסים והוקרה:  Canadian Screen Award for Best Performance in a Children's or Youth Program or Series (2019) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה קאת'קארט (באנגלית: Anna Cathcart; נולדה ב-16 ביוני 2003) היא שחקנית קנדית.
ביוגרפיה

קאת'קארט נולדה ב-16 ביוני 2003 וגדלה בוונקובר, קנדה. היא מגדירה את עצמה כ"חצי סינית חצי אירית". יש לה אחות, הגדולה ממנה בחמש שנים.
היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ע"ש סר וינסטון צ'רצ'יל (אנ') בוונקובר בשנת 2021. היא תיארה את חווית בית הספר שלה כ"כמו שיש שתי עבודות במשרה מלאה בבת אחת". החל משנת 2023, קאת'קארט לומדת באוניברסיטת קולומביה הבריטית, בחוג לסוציולוגיה עם התמחות בכתיבה יוצרת.
קריירה

היא החלה לשחק בפרסומות בגיל שבע. בגיל 11 היא התחילה לשחק בסדרת הטלוויזיה הקנדית "Odd Squad" את הסוכנת אולימפיה לצד אייזק קרגטן ששיחק את הסוכן אוטיס. באותה שנה היא שיחקה גם בסרט "Odd Squad: The Movie", אשר מבוסס על הסדרה. על תפקידה בסרט קיבלה את פרס טלוויזיה קנדית.
בשנת 2017 השתתפה בסרט "היורשים 2" של ערוץ דיסני, בו גילמה את דיזי טרמיין, בתה של דריזלה טרמיין, אחותה החורגת של סינדרלה, ונכדתה של ליידי טרמיין. היא חזרה לגלם את הדמות גם בסרט השלישי בסדרה "היורשים 3" בשנת 2019, ובספיישל "היורשים: החתונה המלכותית" בשנת 2021.
בשנת 2018 קאת'קארט הופיעה בסרט "לכל הנערים שאהבתי" שהוקרן בנטפליקס. בשנת 2020 היא השתתפה בסרט ההמשך "לכל הנערים: נ.ב. אני עדיין אוהבת אותך", ובשנת 2021 השתתפה בסרט השלישי בסדרה "לכל הנערים: לעולם ועד".
בשנת 2021 קאת'קארט השתתפה בסרט "ספין" ובשנת 2023 שיחקה בסדרה "באהבה, קיטי".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | לכל הנערים שאהבתי | קתרין "קיטי" סונג קובי |  |
| 2020 | לכל הנערים: נ.ב. אני עדיין אוהבת אותך | קתרין "קיטי" סונג קובי |  |
| 2021 | לכל הנערים: לעולם ועד | קתרין "קיטי" סונג קובי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2019 2022 | Odd Squad | הסוכנת אולימפיה | תפקיד ראשי (עונה 2) תפקיד אורח ( עונה 3); 36 פרקים |
| 2016–2017 | OddTube | הסוכנת אולימפיה | סדרת רשת; 20 פרקים |
| 2016 | Odd Squad: The Movie | הסוכנת אולימפיה | סרט טלוויזיה של PBS Kids |
| 2017 | דינו דנה (אנ') | רובין | 2 פרקים |
| 2017 | היורשים 2 | דיזי טרמיין | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2017–2018 | עד עצם היום הזה | דריזלה טרמיין | 2 פרקים |
| 2018 | Odd Squad: World Turned Odd | הסוכנת אולימפיה | סרט טלוויזיה של PBS |
| 2019 | Fast Layne | אנה | 4 פרקים |
| 2019 | Zoe Valentine | זואי ולנטיין | תפקיד ראשי (2 עונות); 15 פרקים |
| 2019 | Spring Breakaway | זואי ולנטיין | סרט מקורי של Brat TV (אנ') |
| 2019 | היורשים 3 | דיזי טרמיין | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2021 | ספין | מולי | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2021 | היורשים: החתונה המלכותית | דיזי טרמיין | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של ערוץ דיסני |
| 2021 | מלחמת הכוכבים: חזיונות | לופ | דיבוב; פרק: "Lop and Ochō" |
| 2023 | באהבה, קיטי | קתרין "קיטי" סונג קובי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  The Real Kitty From 'To All The Boys', Anna Cathcart, Has The Cutest Stories Of Hanging With Lana Condor & Noah Centineo, Bustle (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019121524  MusicBrainz: 4f01210f-a0bd-4340-be97-00a86979ca23  VIAF: 2667156762907841300004   WorldCat (עם VIAF): 2667156762907841300004
בוז'ולה נובו

| --- | --- |

 מוצא:  צרפת 
 מועד הכנה ראשוני:  13 בנובמבר 1951 
 
כוס של יין בוז'ולה נובו
בוז'ולה נובו (בצרפתית: Beaujolais nouveau) הוא יין אדום מענבי גאמיי שמיוצר באזור בוז'ולה, חלק מאזור היין של בורגון בצרפת. זהו היין הצרפתי הצעיר הפופולרי ביותר, הוא מותסס רק שבועות ספורים לפני שהוא נמכר ביום חמישי השלישי של חודש נובמבר. "יום בוז'ולה נובו" זוכה לפרסום רב, כשמתקיימת תחרות להשיג את הבקבוקים הראשונים בשווקים השונים ברחבי תבל.
סגנון

בוז'ולה נובו הוא יין סגול-ורוד קליל במיוחד, אפילו לפי אמות המידה של אזור בוז'ולה. בגלל שיטת ייצורו הוא דל בטאנין, וטעמו הוא פירותי אסטר כשל בננה, תאנה וסוכריות גומי. היין מומלץ לשתייה מקורר מעט בטמפרטורה של 13 מעלות.
בוז'ולה נובו נועד לשתייה מיידית ובאופן כללי אין לשמור אותו מעל שנה. מבקרי יין רבים מציינים את הבוז'ולה נובו כפשוט או בוסרי. מבקרת היין האמריקאית קארן מקניל השוותה את שתיית הבוז'ולה נובו לאכילת עוגיות שוקו-צ'יפס.
ההפקה

בוז'ולה נובו נעשה מענב גאמיי נואר אה ג'וס בלאן, הידוע יותר כגאמיי. 
הענבים חייבים לבוא מכינוי מקור מבוקר בוז'ולה, פרט לעשרת האפלאסיונים בבוז'ולה שקיבלו את התואר קרו. לפי החוק, כל הענבים באזור חייבים להיבצר בידיים, לעבור תסיסה פחמתית, תהליך שבו מתסיסים את אשכול הענבים במלואו, מה שמדגיש את הטעם הפירותי, זאת בלי להוציא את הטאנינים המרים מקליפות העינב.
היסטוריה

בוז'ולה תמיד עשו את יין השנה (vin de l'année) כדי לחגוג את סיום הבציר, אולם עד מלחמת העולם השנייה השתמשו בו רק לצריכה מקומית. למעשה, ב-1937, בזמן שחוק כינוי מקור מבוקר מוסדו הם איפשרו את שיווקו הרשמי של הבוז'ולה רק ב-15 בדצמבר של שנת הבציר. חוקים אלו שונו ב-13 בנובמבר 1951, והאיגוד הבין-מקצועי של יין בוז'ולה (Interprofessionnelle des Vins du Beaujolais) (UIVB) קבע רשמית את 15 בנובמבר כתאריך ההפצה של מה שיתפרסם מעתה ואילך כבוז'ולה נובו.
כמה מחברי האיגוד הבין-מקצועי של יין בוז'ולה, והבולט שבהם הנגוסיאן (סוחר יין) ז'ורז' דיבף, הבחינו בפוטנציאל השיווק של הבוז'ולה נובו. לא רק שזו הייתה הדרך למכור כמות גדולה של יין רגיל ברווח טוב, אלא שמכירת היין בתוך שבועות ספורים מזמן הבציר הייתה מצוינת לתזרים המזומנים. מכאן נולד הרעיון שבפריז ישיקו את הבקבוקים הראשונים של הבציר החדש. המעשה יצר סיקור תקשורתי נרחב, ובשנות השבעים נהפך לאירוע לאומי. אירוע ההשקה התפשט לארצות השכנות באירופה בשנות השמונים, אחר-כך הגיע לצפון אמריקה ובשנות התשעים הגיע לאסיה. ב-1985, שונה התאריך ליום חמישי השלישי בכל חודש נובמבר על-מנת לנצל את היתרונות של השיווק בסוף-השבוע שאחרי-כן.
"יום הבוז'ולה" מלווה באירועים ציבוריים ובפרסום נרחב. הסיסמה המסורתית, אפילו בארצות דוברות אנגלית, הייתה “Le Beaujolais nouveau est arrivé!” (מילולית: "הבוז'ולה החדש הגיע !"), אולם ב-2005 שונתה הסיסמה ל-"It's Beaujolais Nouveau Time!" (זה הזמן של בוז'ולה נובו !). בארצות הברית קידמו אותו כמשקה לחג ההודיה, שמגיע שבוע אחרי שהיין מופץ.
דיבף נותר היצרן הגדול ביותר של בוז'ולה נובו, שלא כמו תוויות "הפרחים" שמאפיינות את יינותיו האחרים, הנובו שלו מציג תרשים אבסטרקטי צבעוני שמשתנה מדי שנה. דובף מייצר עניבות משי שמלווים את הציור האבסטרקטי של התווית, ומפיץ אותם באמצעות הסיטונאים והמפיצים המובחרים שלו.
יינות דומים

ההצלחה המסחרית של בוז'ולה נובו הובילה לייצורם של יינות צעירים המתאימים לשתייה מיידית בחלקים אחרים של צרפת, כגון האפלאסיון גאיאק ליד טולוז. יינות אלה מופצים בדרך-כלל ביום חמישי השלישי בחודש נובמבר, בדיוק כמו מקביליהם בבוז'ולה. פרקטיקה זו התפשטה לארצות יצרניות יין אחרות כמו "וינו נובלו" באיטליה (Vino Novello), "וינו נואבו" בספרד ("vino nuevo") ו"נובו ויין" בארצות הברית (nouveau wine).
בצ'כיה ידוע מאוד יום סנט מרטין. היין הצעיר הזה נפתח באופן מסורתי ב-11 בנובמבר בשעה 11.00 בבוקר. הוא נעשה רק מזני ענבים מסוימים (Müller Thurgau, Saint Laurent, Blue Portugal וכולי) ויכול להיות אדום, לבן או רוזה.
בארצות הברית היו מספר יצרנים של יינות בסגנון נובו, שמשתמשים בענבים שונים, בהם גאמיי, זינפנדל ואפילו ריזלינג. כרמי ברינג'ר היה היצרן הגדול ביותר של יינות נובו מקליפורניה, ושיווק גם בקבוקים של שלושה ליטרים; הוא הפסיק את ייצור הנובו בראשית שנות האלפיים. ברחבי ארצות הברית, יקבים מקומיים ואזוריים רבים מפיצים יינות נובו סמוך ליום חמישי השלישי בנובמבר על-מנת לקחת חלק בחגיגות הנובו.
יינות דומים בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יקב משק אופיר (יקב יפתחאל מאלון הגליל) מייצר יין צעיר. היין משווק מספר שבועות לאחר הבציר, ועשוי מענבי סנג'ובזה. היין מאופיין בחמיצות מרעננת ובאף תות שדה שמאפיין היטב את הזן. היין מיועד לצריכה מיידית משחרורו. ביקב חוגגים את חגיגות הבוז'ולה כל שנה באירוע לכל המשפחה.
אנדרה גלרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוקטובר 1914 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  1 במרץ 1960 (בגיל 45) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1935) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1950)  Farkas–Ratkó Award (1947)  אמן דגול של הונגריה (1954)  אמן מצטיין של הונגריה (1952)  פרס קושוט (1953) 
 
אנדרה גלרט (במקור גולדמן, בהונגרית: Gellért Endre; בודפשט, 1 באוקטובר 1914 – בודפשט, 1 במרץ 1960) היה שחקן יהודי-הונגרי, במאי, מרצה במכללה, זוכה פעמיים בפרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל) וכן זוכה פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. אביו היה אוסקר גלרט ודודו הוגו גלרט.
קורות חיים

אנדרה גלרט למד בבית הספר בשדרות מרגיט ולאחר מכן ברחוב סילארד רק (Rökk Szilárd). הוא השלים את לימודי התיכון שלו בגימנסיה הריאלית דניאל ברז'ני. בשנת 1932 נרשם לאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע וסיים את לימודיו ב-1935. חתם חוזה תחילה בתיאטרון ההונגרי ולאחר מכן הפך לחבר בתיאטרון הקומדיה של בודפשט. בשנת 1935 נרשם למחלקה לתולדות האמנות של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). לאחר חצי שנה הפסיק ללמוד כי לא יכול היה להמשיך בשל עיסוקיו בתיאטרון. ב-1938 הפך לשחקן ב"במה העצמאית" (Független Színpad) ולאחר מכן הפך לבמאי. הבימוי הראשון שלו ב-1939 היה הקומדיה של מיהאי צ'וקונאי ויטז :"הטמפפאי הנוגה" או "הטמפפאי המלנכולי". הוא קיבל רישיון לפעול מלשכת השחקנים ב-1939. לפני כן עבד לפרנסתו גם אצל שען ולאחר מכן היה פקיד ומגיה בהוצאת ניוגט. בשנים 1939 עד 1940 שירת בצבא. לרגל יציאתו הופיע בערבי ספרות בוויגאדו. לאחר מכן שוחרר מסיבות בריאותיות. הוא זומן לשרות העבודה ב-1944 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) נמלט משם ב-6 בדצמבר 1944 ויצא לבודפשט ברגל מכיוון אגם ולנצה. הוא הגיע לעיר ב-2 בפברואר 1945 אחר שהיא שוחררה כשבועיים קודם לכן על ידי הצבא האדום. הוא הפך לשחקן בתיאטרון הלאומי של בודפשט, לימים לעוזר במאי ולאחר מכן לבמאי ומשנת 1950 הפך לבמאי הראשי שלו. משנת 1945 לימד על בסיס שעות כמרצה באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, ומשנת 1946 הפך למרצה במשרה מלאה. החל מ-1 בינואר 1948 מונה לראש מחלקת הבמה באוניברסיטה. ב-1947 למד בפריז במלגה. בין 1950 לבין 1960 בולטות הפקותיו של מחזות ג'ורג' ברנרד שו כמו: נישואי אהבה (Getting Married), פיגמליון ועוד), ובשנת 1954 מיוחסת לו העלאת המחזה טרגדיית האדם שנאסר עד אותו הזמן במשטר החדש. ההפקה הבימתית האחרונה שלו הייתה הדוד וניה של צ'כוב. הוא התאבד ב-1 במרץ 1960.
קורות חיים > חייו הפרטיים

בקיץ 1950 נשא את מרגיט רגצי, קריינית רדיו. נולדו להם שני ילדים: פטר (1953) ומרצל (1956).
תפקידי במה

כשחקן
מיהאי צ'וקונאי ויטז: טמפפאי הנוגה. . . טמפפה
פול ג'ראלדי: חתונת כסף. . . מקס
תפקידי במה > כבמאי

| --- | --- |
 William Shakespeare: Hamlet  Leonyid Rahmanov: Viharos alkonyat  Priestley: Veszélyes forduló  O’Neill: Vágy a szilfák alatt  George Bernard Shaw: Szerelmi házasság  Shaw: Tanner John házassága  Shaw: Pygmalion  Móricz Zsigmond: Úri muri  Makszim Gorkij: Vássza Zseleznova  Friedrich Schiller: Ármány és szerelem  Csehov: Ványa bácsi  Illyés Gyula: Fáklyaláng  Németh László: Galilei  Madách Imre: Az ember tragédiája  Illés Endre–Vas István: Trisztán:  Henrik Ibsen: Peer Gynt  Ben Jonson: Volpone  Mikszáth Kálmán: A Sipsirica  Bertolt Brecht: Jó embert keresünk  Gogol: A revizor  Illyés Gyula: Az ozorai példa  Gosztonyi János: Rembrandt  Mikszáth Kálmán: A Noszty fiú esete Tóth Marival  Csiky Gergely: Buborékok  Illyés Gyula: Dózsa György  Háy Gyula: Az élet hídja  Gorkij: Az anya  Pavlenko: Boldogság  Molière: Gömböc úr
ספרו

מקומנו על הקרשים
פרסים

פרס פרקש-רטקו (1947)
פרס קושוט (1950, 1953)
פרס האמן המצטיין (1952)
פרס האמן הדגול (1954)
לקריאה נוספת

לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי
ספריית שחקנים
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XIV. kerületi polgári halotti akv. 289/1960. folyószáma alatt".
↑  "Színészkönyvtár". אורכב מ-המקור ב-2010-03-16.
↑  "• Terasz.hu • online kulturális magazin •". www.terasz.hu.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261648505171  ISNI: 0000 0000 7902 9033  LCCN: n82248186  VIAF: 60446401   WorldCat (עם VIAF): 60446401 
קברו של אנדרה גלרט
בוטסואנה במשחקים הפאראלימפיים

בוטסואנה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים של אתונה (2004) כששלחה ספורטאית בודדת לייצג את המדינה. לאחר שנעדרה משני הטורנירים הבאים, חזרה בוטסואנה להתחרות מאז המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקי החורף לא נטלה בוטסואנה חלק מעולם.
אל המשחקים שהתקיימו באתונה שלחה בוטסואנה משלחת של אתלטית אחת. הספורטאית, טשוטלנגו מוראמה, התחרתה במרוץ ל-400 מטר (קטגוריה T46) וזכתה במדליית הזהב תוך שהיא שוברת שיא עולם בזמן של 55.99 שניות.
ראו גם

בוטסואנה במשחקים האולימפיים
בוטסואנה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Athlete באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  Women's 400 m T46 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
ביצה סקוטית

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מתאבן 
 מטבח:  המטבח הבריטי 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה מבושלת, ביצה, בשר טחון 
 
ביצה סקוטית (באנגלית: Scotch Egg) היא מאכל בריטי, המכיל ביצה קשה עטופה בבשר טחון ומצופה בפירורי לחם, מטוגנת או אפויה.
הכלבו הלונדוני פורטנאם אנד מייסון טוען כי המציא את המתכון באמצע המאה ה-18, בהתבסס על מנה מהמטבח של האימפריה המוגולית בשם "נרקיסי כופתא".
הביצה הסקוטית מוגשת בפאבים, בדוכנים ובסופרמרקטים ברחבי הממלכה המאוחדת והיא פופולרית גם כמזון לפיקניק.
אנטרופיית צאליס

האנטרופיה של טסאליס בתרמודינמיקה סטטיסטית היא הכללה של האנטרופיה הסטנדרטית של בולצמן-גיבס, אשר הוצעה על ידי קונסטנטינו טסאליס (אנ') בשנת 1988 עבור המקרה של מערכות לא אקסטנסיביות. אנטרופיית טסאליס ודומותיה נלמדות לרוב בהקשר של פיזיקה סטטיסטית, אך מושג האנטרופיה חשוב לא רק בפיזיקה תרמודינמית וסטטיסטית, אלא גם בתורת האינפורמציה, באנליזה מתמטית ובתורת ההסתברות.
רקע

הביטוי המתמטי לאנטרופיית טסאליס הוא, במקרה בדיד, עבור מערכת עם  N מצבים אפשריים ופונקציית הסתברות  P:
{\displaystyle S_{q}(P_{i})={k \over q-1}\left(1-\sum _{i=1}^{N}p_{i}^{q}\right)}
ועבור המקרה הרציף, עם המשתנה המקרי  X ופונקציית צפיפות ההסתברות  p(x):
{\displaystyle S_{q}(P)={k \over q-1}\left(1-\int \limits _{X}^{}{p^{q}(x)}dx\right)}
כאשר-  {\displaystyle q\in R} פרמטר חסר יחידות הנקרא אינדקס האנטרופיה, ומאפיין את דרגת האי אקסטנסיביות של המערכת. אין שיטה כללית לדעת מהו ערכו של אינדקס האנטרופיה, והוא בדרך כלל מוערך על ידי ניסויים.  k קבוע חיובי אשר מגדיר את היחידות הפיזיקליות של הערך הנמדד.
רקע > תכונות

בגבול שבו  {\displaystyle q\to 1} אנטרופיית טסאליס מתכנסת לאנטרופית גיבס-בולצמן.
{\displaystyle S_{q}=0} רק כאשר קיים  {\displaystyle p_{i}=1} .
ל-  {\displaystyle S_{q}} קיים מקסימום כאשר כל המצבים המיקרוסקופיים שווי הסתברות-  {\displaystyle \forall i;p_{i}={\frac {1}{\Omega }}}. מקסימום זה נתון על ידי:  {\displaystyle S_{q_{max}}(P_{i})=k{1-\Omega ^{1-q} \over q-1}}.כאשר  {\displaystyle q>0} ביטוי זה יהווה מקסימום, ועבור  {\displaystyle q<0} יהווה מינימום.
מערכת לא אקסטנסיבית

נתבונן בשתי מערכות בלתי תלויות,  A,B, כך שבמקרה הבדיד הצפיפות המשותפת של המצבים  {\displaystyle a\in A,b\in B} היא-
{\displaystyle \operatorname {Prob} (a,b)=\operatorname {Prob} (a)\operatorname {Prob} (b)}
ובמקרה הרציף, עם משתנים מקריים  X,Y, פונקציית הצפיפות המשותפת של המצבים  {\displaystyle x\in X,y\in Y} -
{\displaystyle p_{AB}(x,y)=p_{A}(x)p_{B}(y)}
אנטרופיית טסאליס של מערכות בלתי תלויות כאלו מקיימת-
{\displaystyle S_{q}(AB)=S_{q}(A)+S_{q}(B)+{1-q \over k}S_{q}(A)S_{q}(B)}
וכן ניתן לראות כי אנטרופיית המערכת הכוללת לא מקיימת אקסטנסיביות, אלא במקרה בו  q=1.
אנטרופיית טסאליס היחסית

נניח כי  {\displaystyle \{a_{i}\},\{b_{i}\}} הן שתי פונקציות הסתברות המקיימות  {\displaystyle \{a_{i}\},\{b_{i}\}\geq 0}, ו-  {\displaystyle \sum _{i=1}^{N}a_{i}=\sum _{i=1}^{N}b_{i}=1} .
כעת, נגדיר את אנטרופיית טסאליס היחסית בין  {\displaystyle A=\{a_{i}\},B=\{b_{i}\}},  {\displaystyle i=1,2,...,N}:
 {\displaystyle D_{q}(A|B)=-\sum _{i=1}^{N}a_{i}\ln _{q}{\frac {b_{i}}{a_{i}}}} ;  \forall q\geq 0
כאשר:
 \ln _{q}x={x^{q-1}-1 \over q-1} ;  \forall x\in R,x\geq 0
נשים לב כי  \lim _{q\rightarrow 1}D_{q}(A|B)=D_{1}(A|B)=\sum _{i=1}^{N}a_{i}\log {\frac {b_{i}}{a_{i}}}
גודל זה ידוע בתור האנטרופיה היחסית, ומתכנס לדיברגנץ קולבק-לייבלר (אנ').
הערות שוליים

↑  Tsallis, C. (1988). "Possible generalization of Boltzmann-Gibbs statistics". Journal of Statistical Physics. 52 (1–2): 479–487. Bibcode:1988JSP....52..479T. doi:10.1007/BF01016429.
↑  Zhang, Yudong; Wu, Lenan (2011). "Optimal Multi-Level Thresholding Based on Maximum Tsallis Entropy via an Artificial Bee Colony Approach". Entropy. 13: 841–859. doi:10.3390/e13040841.
↑  Ramírez-Reyes, Abdiel; Hernández-Montoya, Alejandro Raúl; Herrera-Corral, Gerardo; Domínguez-Jiménez, Ismael (2016). "Determining the Entropic Index q of Tsallis Entropy in Images through Redundancy". Entropy. 18: 302. doi:10.3390/e18080299.
↑  Beck, C. (2002). "Non-additivity of Tsallis entropies and fluctuations of temperature". Europhys. Lett. 57 (3): 329–333. doi:10.1209/epl/i2002-00464-8.
↑  Furuichi, S. (2004). "Fundamental properties of Tsallis relative entropy". Journal of Mathematical Physics. 45: 4869. doi:10.1063/1.1805729.
ארמין בראט

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1860 אילאבה, סלובקיה 
 פטירה:  26 בפברואר 1937 (בגיל 76) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Freund Ármin 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
ארמין בראט, (במקור פרוינד, בהונגרית: Barát Ármin; אילאבה, 7 ביולי 1860 – בודפשט, 26 בפברואר 1937)  היה סופר יהודי-הונגרי, עיתונאי, מתרגם, בעל תואר "יועץ חצר המלך" (1905).
ביוגרפיה

ארמין פרוינד החל את דרכו כעיתונאי בעיר ארד, ולאחר מכן עבר לטימישוארה כמנסח והפך לעורך של "טמשווארר צייטונג" (Temesvarer Zeitung), עיתון בשפה הגרמנית שהופיע בעיר במשך כ-100 שנים, בין השנים 1852 ועד 1948. בין השנים 1905–1915 עבד בלשכת העיתונות של משרד ראש הממשלה בבודפשט ובין השנים 1911–1915 עמד בראשה. הוא פרש לגמלאות ב-1915. בראט היה חבר מייסד של "אגודת העיתונאים הלאומית של עיתונאי ערי השדה" ושל "אגודת יאנוש אראן" בטמשוואר והוא המשיך בעבודתו העיתונאית בהונגרית ובגרמנית. הוא תרגם את שיריהם של היינריך היינה ושל ניקולאוס לנאו להונגרית ואת שיריהם של יאנוש אראן, יוז'ף קיש ומיהאי טומפה לגרמנית.
משפחתו

בראט שנולד במשפחה יהודית הוא בנם של מור פרוינד ושל פאולה טדסקו. אשתו הייתה יוליאנה רוט (1856–1939).
ילדיהם היו בלה בראט (1888–1945), אדריכל, סופר והיסטוריון אמנות, ואירן בראט (1890–1972) רופאת ריאות ופאולה בראט מורה.
עבודותיו העיקריות

גיבוש משחק הבמה ההונגרי בטימישוארה (טימישוארה, 1896)
חמישים שנות ההיסטוריה של בנק החיסכון הראשון בטימישוארה . 1846–1895. עם אגושטון שטולץ (טימישוארה, 1896, פורסם גם בגרמנית)
Zwanzig Tage in Paris. Reise- und Austellungs-Skizzen (Temesvár, 1901) (עשרים ימים בפריז)
Die königliche Freistadt Temesvár. Eine monographische Skizze (Temesvár, 1902)
Von der Nordsee bis zum Bosporus (Temesvár, 1906 (מהים הצפוני עד לבוספורוס)
עבודותיו העיקריות > תרגומיו

לנאו, ניקולאוס: שירי אהבה. (בקשצ'אבה, 1918)
לנאו, ניקולאוס: שירה (בודפשט, 1923)
היינה, היינריך: ספר שירים. Buch der Lieder (בודפשט, 1923).