stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צרפת במלחמת העולם השנייה
כניסה למלחמה > המלחמה המדומה

בעקבות ההתקפה של גרמניה הנאצית על פולין, צרפת, יחד עם בריטניה הגדולה, הכריזו מלחמה על גרמניה ב-3 בספטמבר 1939.
עם זאת, הצבא הצרפתי לא ניהל פעולות איבה אקטיביות (מה שנקרא "המלחמה המדומה"). הניסיון היחיד להשפיע על מהלך המלחמה היה מתקפת הסאר. יתרה מכך, בספטמבר 1939, 77 דיוויזיות צרפתיות עם מספר כולל של 890 אלף איש על "קו זיגפריד" עמדו כנגד מיליון חיילים וקצינים גרמנים. לצרפתים היו 2,600 טנקים, ואילו לגרמנים במערב לא היו בכלל. לכוחות האוויר הצרפתים-בריטים הייתה עדיפות כמעט כפולה על הלופטוואפה המרוכז במערב (2,421 מטוסים לעומת 1,358).
לאחר הפלישה הגרמנית לנורווגיה באפריל 1940, כוחות צרפתים השתתפו בקרב על נרוויק.
כניסה למלחמה > המערכה על צרפת

ב-10 במאי 1940 חצו כוחות גרמנים את הגבול עם הולנד ובלגיה. באותו יום נכנסו כוחות צרפתים לבלגיה. לא היו פעולות צבאיות ישירות בגבול גרמניה–צרפת. ההתנגשות הראשונה בין חיילים גרמנים לצרפתים התרחשה ב-13 במאי בבלגיה. באותו יום חצו כוחות גרמנים את הגבול הבלגי-צרפתי.
ב-25 במאי אמר המפקד העליון של הכוחות המזוינים הצרפתיים, גנרל מקסים וייגאן, בישיבת ממשלה כי יש צורך לבקש מהגרמנים לקבל את כניעת הכוחות הצרפתים.
ב-9 ביוני הגיעו כוחות גרמנים לנהר הסן. ב-11 ביוני עברה ממשלת צרפת מפריז לאזור אורליאן. פריז הוכרזה רשמית כעיר פרזות. בבוקר ה-15 ביוני נכנסו כוחות גרמנים לפריז וממשלת צרפת ברחה לבורדו.
בישיבות הממשלה ב-13 וב-14 ביוני, שוב דרש הגנרל וייגאן להיכנע לגרמניה. הוא נתמך על ידי סגן ראש הממשלה, מרשל פטן. פטן והתבוסתנים שהתקבצו סביבו שכנעו במרץ את חברי הממשלה וחברי הפרלמנט המתלבטים בצורך בכניעה. ב-16 ביוני השתלט פטן על הממשלה. ב-19 ביוני פנתה ממשלת צרפת לגרמניה בבקשה לשביתת נשק. ב-22 ביוני 1940, צרפת נכנעה לגרמניה ושביתת הנשק השנייה של קומפיין נחתמה ביער קומפיין.
פעולות האיבה הסתיימו רשמית ב-25 ביוני. הצבא הצרפתי איבד 84,000 הרוגים ויותר ממיליון נפלו בשבי כתוצאה מהמלחמה. הכוחות הגרמניים ספגו 45,074 הרוגים, 110,043 פצועים ו-18,384 נעדרים.
מרשל פטן הוכרז על ידי האספה הלאומית בעיר וישי ב-10 ביולי 1940 כ"ראש המדינה הצרפתית" עם סמכויות דיקטטוריות: הוא קיבל את הזכויות של כל המשרדים של ממשלת הרפובליקה השלישית המבוטלת.
כיבוש צרפת

2/3 משטחה של צרפת נכבשו, והשטח הנותר, הדרומי, המטרופוליני וכל המושבות היו תחת שליטת ממשלת שיתוף הפעולה (משטר וישי) של המרשל פיליפ פטן.
אלזס ולורן סופחו ישירות לגרמניה, המחוזות הצפונים של צרפת (נור ופה-דה-קאלה) אוחדו עם בלגיה תחת המינהל הצבאי בבלגיה ובצפון צרפת.
כיבוש צרפת > הכיבוש הגרמני של צרפת

הממשל הצבאי הגרמני קבע יחס מנופח בין שער החליפין של רייכסמארק לפרנק (1:20) וסכום עצום של פיצויים (400 מיליון פרנק ליום). בנקים ומפעלים צבאיים צרפתיים הגיעו לשליטה גרמנית. ההון הגרמני השתתף ב-39 מהחברות הצרפתיות הגדולות ביותר. במשך 4 שנים ייצאו הכובשים מהארץ חומרי גלם בשווי כמעט 9,759,681 מיליון פרנק, מוצרים תעשייתיים - 184,670 מיליון פרנק, מוצרים חקלאיים - 126,645,852 מיליון פרנק [2].
במהלך כיבוש צרפת, המגזין היחיד שלא הפסיק לפרסם היה Historia. כל שאר המגזינים נסגרו [3].
כיבוש צרפת > הכיבוש האיטלקי של צרפת

לאחר שהכריזה מלחמה על צרפת ב-10 ביוני 1940, כבשה איטליה הפשיסטית אזור גבול קטן ליד העיר מנטון בדרום צרפת.
כיבוש צרפת > משטר וישי בדרום צרפת

משטר וישי הוקם באזור הלא כבוש של צרפת ומושבותיה ביולי 1940. עוד בתקופת הקמתה ניתקה ממשלת צרפת את היחסים הדיפלומטיים עם בריטניה כתוצאה מהתקפת בריטניה על הצי הצרפתי. רשמית, משטר וישי נקט במדיניות של נייטרליות, אך למעשה שיתף פעולה עם גרמניה הנאצית ויפן.
באפריל 1942 הפך משתף הפעולה הנלהב פייר לאוואל לראש ממשלת וישי. בנובמבר 1942 כבשה גרמניה את כל שטחה של צרפת, ומכאן הפך כוחה של ממשלת וישי לרשמי בלבד.
בתקופת משטר וישי, ממשלת צרפת עזרה לנאצים לגרש 76,000 יהודים צרפתים למחנות המוות. לפי מקורות שונים, מספר יהודי צרפת שנהרגו במהלך השואה נע בין 75,721 ל-120 אלף איש.
כיבוש צרפת > התנגדות

ביוני 1941 הוקמה החזית הלאומית לחופש ולעצמאות של צרפת. היא איחדה קבוצות שמאלניות, אך במקביל פעלו בצרפת גם ארגונים בעלי אוריינטציה רפובליקנית (Combat‏, Franc-Tireur ואחרים). בשנת 1943 הוקמה המועצה הלאומית של ההתנגדות. חברי ההתנגדות ניהלו תעמולה, אספו מידע מודיעיני וביצעו פעולות חבלה. באזורים כפריים פעלו יחידות פרטיזנים - "מאקיס".
פעולות בריטיות נגד הצי הצרפתי

לאחר כניעת צרפת, ממשלת בריטניה הייתה מודאגת ביותר מגורלו של הצי הצרפתי, שכן העברתו לידי הגרמנים תשנה את מאזן הכוחות בים. עבור בריטניה הגדולה, שמירה על עליונותה בים הייתה חיונית, שכן כלכלת מדינת האי הזו הייתה תלויה במידה רבה ביבוא. לפיכך, ב-2 ביולי 1940 התקבלה החלטה לפתוח במבצע לכידת או השמדת הצי הצרפתי.
כל אוניות המלחמה הצרפתיות שהוצבו בנמלים הבריטיים פלימות' ופורטסמות' נתפסו. באלכסנדריה הושגה פשרה ולפיה האוניות הצרפתיות פורקו מנשקן ונמנעו מלתדלק, אך לא נתפסו. בבסיס הצרפתי של מרס אל-כביר, הסירוב הצרפתי להיענות לאולטימטום בריטי הוביל לקרב ימי. אוניית המערכה הצרפתית המיושנת ברטאן הוטבעה וכמה ספינות צרפתיות אחרות ניזוקו קשות. האבדות הצרפתיות עלו על 1,200 איש. הבריטים איבדו רק כמה מטוסים. לאחר מספר עימותים נוספים בקנה מידה קטן יותר, הצדדים הפסיקו את הלחימה ב-12 ביולי.
המטרה העיקרית של הבריטים לא הושגה. הכוחות העיקריים של הצי הצרפתי, כולל שלוש אוניות מערכה מודרניות, רוכזו בנמל טולון. צי זה הושמד על ידי הצרפתים עצמם רק בנובמבר 1942, כאשר נוצר איום ללכידתו על ידי הגרמנים. מנגד, המתקפה הבריטית, "בוגדנית" מנקודת המבט הצרפתית, חיזקה את הסנטימנט האנטי-בריטי והובילה לגיבוש משטר וישי.
משתפי פעולה צרפתיים בחזית המזרחית

בחזית המזרחית, לפחות שתי יחידות הוקמו ממתנדבים צרפתים, ולחמו במסגרת הוורמאכט, אך תחת דגל צרפת ועם סגל פיקוד צרפתי.
מאז סתיו 1941 השתתף לגיון המתנדבים הצרפתי במלחמתה של גרמניה נגד ברית המועצות לכיוון מוסקבה והיה היחידה הלא-גרמנית היחידה שהשתתפה במבצע זה. ב-5 בנובמבר 1941, שלח מרשל פטן הודעה למתנדבים הצרפתים: "לפני שאתם יוצאים לקרב, אני שמח לדעת שאינכם שוכחים שחלק מהכבוד הצבאי שלנו שייך לכם". הגדוד ספג אבדות משמעותיות, בעיקר מכוויות קור ומחלות, והוצא לעורף. לאחר מכן, הוא שימש לפעולות נגד פרטיזנים בבלארוס.
ב-10 בפברואר 1945 הוקמה דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-33 "קרל הגדול" (הצרפתית ה-1) - מחטיבת האס אס הצרפתית שהתקיימה בעבר באותו השם, שלחמה נגד ברית המועצות. דיוויזיית האס אס הצרפתית לחמה בחזית המזרחית. במרץ 1945 היא הובסה על ידי הצבא האדום בפומרניה ושרידיה נסוגו לעורף. גדוד של דיוויזיה זו (300 איש) הגן על אזור הרייכסטאג יחד עם דיוויזיית נורדלנד במהלך הקרב על ברלין. לפי כמה מקורות צרפתיים, הצרפתים המגינים בגבורה השמידו 60 טנקים "רוסים", והיו המגינים האחרונים של הבונקר של היטלר ומנעו מה"סובייטים" לכבוש אותו עד ה-1 במאי. מספר שבויי המלחמה הצרפתים בשבי ברית המועצות בשנת 1945 הגיע ל-23,136 איש, שהם פי שלושה ממספר לוחמי דיוויזיית שרלמאן.
הופעתה של צרפת החופשית

ב-18 ביוני 1940 שידר ה-BBC נאום רדיו של הגנרל שארל דה גול, שהגיע לבריטניה הגדולה - נאום 18 ביוני הקורא להקמת מחתרת צרפתית. עד מהרה הופצו עלונים שבהם הגנרל פנה ל"כל הצרפתים" (A tous les Français) עם ההצהרה:
צרפת הפסידה בקרב, אבל היא לא הפסידה במלחמה! שום דבר לא אבוד כי המלחמה הזו היא מלחמת עולם. יבוא היום שבו צרפת תחזור לחופש ולגדולה... לכן אני פונה לכל הצרפתים להתאחד סביבי בשם העשייה, ההקרבה והתקווה.
הגנרל האשים את ממשלת פטן בבגידה והכריז כי "במודעות מלאה של חובה הוא מדבר בשם צרפת". כמו כן הופיעו גם פניות אחרות של דה גול. שארל דה גול הפך לראש צרפת החופשית (לימים הלוחמת), ארגון שנועד להתנגד לכובשים ולמשטר וישי משתף הפעולה.
ב-29 בספטמבר 1941 הכירה ברית המועצות רשמית בצרפת החופשית וכוננה איתה יחסים דיפלומטיים באמצעות שגרירות ברית המועצות לממשלות בעלות הברית בלונדון. בנובמבר 1942, צרפת הלוחמת שלחה קבוצת טייסים צרפתים לברית המועצות כדי להילחם במשותף נגד גרמניה הנאצית, שלימים הפכה לרגימנט האווירי של נורמנדי-ניימן.
בחיפוש אחר עצמאות מהרשויות הבריטיות, דה גול מיקד את תשומת לבו בעיקר במושבות הצרפתיות במרכז אפריקה. הממשל של צ'אד ואובאנגי-שארי הודיע על הצטרפותו לצרפת החופשית. בקמרון ובקונגו התיכונה הצליחו תומכיו של דה גול לסלק את נציגי משטר וישי. ב-27 באוקטובר 1940, הוכרזה בברזוויל הקמת מועצת ההגנה של האימפריה, אליה הצטרף המושל הכללי של הודו-סין הצרפתית. שנה לאחר מכן, בספטמבר 1941, הכריז דה גול על הקמת הוועד הלאומי הצרפתי (FNC). אפריקה המשוונית הצרפתית וקמרון הפכו למקום הריכוז וההתגבשות של חיילים צרפתיים חופשיים.
פעולות של כוחות צרפת החופשית > קורסיקה ואיטליה

בספטמבר – אוקטובר 1943, כוחות צרפת החופשית, בסיוע פרטיזנים קורסיקאים והצבא האיטלקי, ביצעו מבצע לשחרור קורסיקה מכוחות גרמניה, שנקרא "וזוב". בדצמבר 1943, כחלק מכוחות בעלות הברית, נחת באיטליה חיל המשלוח הצרפתי בפיקודו של גנרל אלפונס ז'ואן.
פעולות של כוחות צרפת החופשית > שחרור צרפת

ב-6 ביוני 1944 נחתו כוחות אמריקאים, בריטים וקנדים בנורמנדי. ב-31 ביולי 1944 החלה דיוויזיית השריון הצרפתית השנייה בפיקודו של גנרל לקלרק לנחות בנורמנדי. ב-25 באוגוסט 1944, חיילים אמריקאים והדיוויזיה הצרפתית של לקלרק נכנסו לפריז ושחררו אותה מהחיילים הגרמנים יחד עם חיילי ההתנגדות הצרפתיים. ב-3 ביוני 1944 הוקמה באלג'יריה ממשלה זמנית, בראשות שארל דה גול, שעברה לפריז לאחר שחרור העיר.
הקבוצה הצרפתית הגדולה ביותר, ארמייה B (ששמה שונה לארמייה הצרפתית הראשונה ב-25 בספטמבר 1944), הוכנה לנחיתה בדרום צרפת, שבוצעה ב-15 באוגוסט 1944, במשותף עם הארמייה האמריקאית השביעית.
לאחר מכן, הארמייה הצרפתית הראשונה לחמה בדרום מערב גרמניה, והיא הגיעה עד סוף המלחמה לאזור טירול. בדצמבר 1944, לאחר שחרור אלזס ולורן, השטח הצרפתי נוקה ברובו מכוחות גרמנים. עד תום מלחמת העולם השנייה, כ-1% משטחה של המדינה נותר בשליטה גרמנית (ברסט, לה רושל, לוריאן, סן-נאזר ודנקרק).
לאחר המלחמה

לצרפת הוקצה אזור כיבוש של גרמניה והיא קיבלה מושב כחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם.
בצרפת הורשעו 39.9 אלף בני אדם בשיתוף פעולה, ו-2,071 גזרי דין מוות הוטלו (768 הוצאו להורג ו-1,303 בני אדם הומר להם עונש המוות לתקופות מאסר שונות).
הרס לאחר הגנת קאלה
אדולף היטלר מול מגדל אייפל, 23 ביוני 1940
האופרה של פריז, מעוטרת בדגלי הרייך השלישי, מרץ 1941
פנורמה של פריז משער הניצחון, יוני 1940
צרפתים מתנדבים עם דגל הלגיון ליד מוסקבה בנובמבר 1941.
שארל דה גול סוקר חיילים קולוניאליים בבנגווי באוקטובר 1940.
כוחות צרפת החופשית בצפון אפריקה
דה גול (במרכז) בתוניס, 1 ביוני 1943
שארל דה גול בשרבור המשוחררת, 20 באוגוסט 1944
חיילים צרפתים בקולמר, פברואר 1945
קובץ הערות וביאורים

קובץ הערות וביאורים הוא כתב עת תורני של חסידות חב"ד. הקובץ יוצא לאור מדי שבועיים. בקובץ כותבים בעיקר רבני וחסידי חב"ד בעולם ומתלבנים בו נושאים בתורתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' ונושאים תורניים נוספים.
הקובץ נערך ויוצא לאור על ידי תלמידי ישיבת גדולה אהלי תורה בברוקלין. עורכו הראשי הוא הרב אברהם יצחק ברוך גרליצקי, מרבני הישיבה, ובכל שנה נבחרים שניים או שלושה תלמידים לעורכים.
במתכונתו הראשונית הופיע הקובץ החל מקיץ ה'תשל"ג תחת השם "שו"ת התלמידים - אהלי תורה". באותן שנים הייתה מתכונתו צנועה והוא הופיע כמה פעמים בשנה. תדירות הופעת הקובץ עלתה בתחילת שנת תש"ם, 1979 בעקבות דרשה שנשא הרבי מלובביץ' בשמחת תורה ובה הדגיש את הצורך להוסיף בלימוד התורה במשך כל השנה. כתב העת החל לצאת מדי שבוע החל משבת פרשת בראשית אותה שנה, תחת השם "הערות וביאורים". בשנת ה'תשנ"ג ירדה תדירות ההופעה של הקובץ לאחת לשבועיים.
בין הכותבים הקבועים בקובץ הרבנים חיים רפופורט, שלום דובער לוין, ומיכאל אהרן זליגסון. בעבר כתב גם הרב אהרן חיטריק.
הרב שניאורסון היה מקבל בכל שבוע את הקובץ הראשון שיצא מבית הדפוס ולעיתים היה עונה לשאלות שנשאלו בו. הוא נתן הוראות ביחס לעריכת הקובץ ולצורתו. בשנת ה'תשמ"ו עורר את חסידיו להעיר ולשאול בדברי תורה ובפרט בפירוש רש"י על התורה ולפרסם את הערותיהם בקובץ, והוא יענה על שאלה או שתיים מהן בפומבי, במהלך ההתוועדויות.
לקריאה נוספת

מענדי מישולובין, לוי רייטשיק, ספר היובל - הערות וביאורים, מערכת 'הערות וביאורים' מוסד חינוך אהלי תורה ניו יורק, תש"ע. הספר מכיל את שיחותיו של האדמו"ר ותגובותיו לקובץ, עם מידע על הקובץ ועורכיו.
הערות שוליים

↑  בתמוז תש"ע יצא הגיליון האלף, ראו כאן
צי האוויר השני (לופטוואפה)

| --- | --- |
דגל פיקוד צי האוויר
דגל פיקוד צי האוויר
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   לופטוואפה
 סוג:  חיל אוויר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בפברואר 1939 – 27 בספטמבר 1944 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  הלמוט פלמי 
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
צי האוויר השני (בגרמנית: Luftflotte 2) היה אחד היחידות שלחמו במסגרת הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

צי האוויר הוקם ב-1 בפברואר 1939, ולמפקדו מונה הלמוט פלמי. צי האוויר שהה במהלך המערכה בפולין במערב גרמניה, ולאחר מכן לחם במהלך המערכה על צרפת והקרב על בריטניה. במהלך מבצע ברברוסה העניקו כוחות צי האוויר סיוע לכוחות קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן פעלו כוחות צי האוויר בצפון אפריקה והים התיכון. בשנת 1944 הוצב צי האוויר באיטליה, וב-27 בספטמבר 1944 פורק צי האוויר.
מפקדים

הלמוט פלמי (1 בפברואר 1939 – 12 בינואר 1940)
אלברט קסלרינג (12 בינואר 1940 – 12 ביוני 1943)
וולפרם פון ריכטהופן (12 ביוני 1943 – 27 בספטמבר 1944)
סדר הכוחות > המערכה בפולין

במהלך המערכה בפולין כלל צי האוויר את היחידות הבאות:
דיוויזיית האוויר ה-3
דיוויזיית האוויר ה-4
פיקוד הלופטגאו XI
פיקוד הלופטגאו VI
סדר הכוחות > המערכה על צרפת

מהלך המערכה על צרפת כלל צי האוויר את היחידות הבאות:
קורפוס האוויר המיוחד ה-2
קורפוס האוויר ה-4
קורפוס האוויר ה-8
פיקוד הלופטגאו XI
פיקוד הלופטגאו VI
קורפוס הנ"מ ה-2
סדר הכוחות > מבצע ברברוסה

מהלך מבצע ברברוסה כלל צי האוויר את היחידות הבאות:
קורפוס האוויר ה-2
קורפוס האוויר ה-8
קורפוס הנ"מ ה-1
פיקוד הלופטגאו II
קרב החסידה והנשר

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך יצירה:  1967
 טכניקה וחומרים:  חיתוך עץ
 ממדים בס"מ
 אורך:  50
 רוחב:  40
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  A.WC.53 (מספר בארכיון סדנת ההדפס ירושלים)
 מיקום:  עיזבון רודי להמן, סדנת ההדפס ירושלים
"קרב החסידה והנשר" (1967) הוא הדפס עץ מאת האמן הישראלי רודי להמן.
תיאור

ההדפס "קרב החסידה והנשר" נוצר בשנת 1967 בטכניקה של הדפס עץ. ההדפס מציג נשר עף עם צפורניים שלופות וחסידה דולקת בעקבותיו. להמן בחר לעוות את נקודת המבט והציפורים בו מתוארות מנקודת מבט גבוהה, המשטיחה את התיאור ומדגישה את המשטחים הגאומטריים שבהדפס. להמן גם מנגיד בין שתי הציפורים על ידי יצירת עימות טונאלי בין הנשר השחור לחסידה הלבנה.
גדעון עפרת ראה בהדפס ביטוי לתחושת ההזדהות של להמן בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים ומהווה מעין אלגוריה של ניצחון החלש על פני החזק.
תצלום היצירה הופיע בלקסיקון האמנים "Isart" ‏(1975) ובספר "100 שנות אמנות הדפס בישראל" (2015). פלטת העץ של ההדפס, שמקורה בעיזבון האמן, נמצאת כיום באוסף סדנת ההדפס ירושלים.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, מאה שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015, עמ' 71. וגם: עפרת, גדעון, "קרב בין חסידה לנשר", אופקים רחבים: 120 שנות אמנות ישראלית, קרן וינה-ירושלים לאמנות ישראלית,, עמ' 143-142; וגם: עפרת, גדעון, "רודי להמן, באתר "המחסן של גדעון עפרת", 19 בינואר 2011
↑  Isart: The Israeli Artists Golden Year Book (Part-2), Stier Group, Tel Aviv, 1975
↑  עפרת, גדעון, מאה שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015
קובץ הרצה

קובץ הרצה בינארי
קובץ הרצה (לפי האקדמיה ללשון: קובץ בציע) במדעי המחשב הוא קובץ אשר מכיל נתונים המתורגמים לתוכנית על ידי המחשב. על פי רוב, הקובץ כולל ייצוג בינארי של פקודות מכונה בעבור מעבד מסוים.
קיימות מוסכמות לסיומות של שמות קובצי הרצה, לדוגמה: exe, bin. לעיתים תציין מערכת הקבצים, אם קובץ הוא בר-הרצה.
באופן תאורטי כל קובץ, אשר קיימת תוכנית מחשב אחרת, למשל מערכת הפעלה, המסוגלת להריץ אותו, הוא קובץ הרצה. כך למשל, אם מותקנת במחשבך סביבת הריצה של ג'אווה תוכל להריץ קובצי JAR.
לעיתים כולל קובץ ההרצה מידע אשר אינו חלק מהתוכנית עצמה, כגון מידע על ניפוי שגיאות.
קובצי הרצה עשויים לכלול קריאות לשירותים שמספקת מערכת ההפעלה. מכאן אפשר להבין מדוע מרבית קובצי הרצה הם ספציפיים לסביבה בעבורה הם נכתבו. קובץ הרצה המיועד עבור מערכת ההפעלה חלונות (שהיא גם סוג של תוכנית מחשב), לא יוכל לרוץ על מערכת ההפעלה של UNIX.
קובץ הרצה הכולל פקודות טקסטואליות הדורשות הידור, ייקרא לרוב קובץ אצווה.
פורמטים של קובצי הרצה

COM, DOS Executable – במערכת ההפעלה DOS
PE – במערכת ההפעלה חלונות
Mach-O – מערכת ההפעלה של מקינטוש
Hunk – מערכת ההפעלה AmigaOS
ראו גם

מערכת הפעלה
הערות שוליים

↑  Definition of EXECUTABLE, www.merriam-webster.com, ‏2024-02-13 (באנגלית)
↑  קֹבֶץ בָּצִיעַ במילון טכנולוגיית המידע: שפות תכנות (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
קראש בנדיקוט (משחק, 1996)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  9 בספטמבר 1996 (אמריקה הצפונית) 8 בנובמבר 1996 (אירופה)
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Naughty Dog
 הוצאה לאור:  Sony Computer Entertainment 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, יפנית 
 הפצה:  Sony Interactive Entertainment
 סדרה:  קראש בנדיקוט
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  פלייסטיישן
 המשחק הבא:  קראש בנדיקוט 2: קורטקס מכה שנית
 www.naughtydog.com/crash/
 
קראש בנדיקוט הוא משחק וידאו משנת 1996, הראשון בסדרת המשחקים קראש בנדיקוט, העוקבת אחרי דמות בעלת אותו שם. המשחק היה בלעדי לקונסולת הפלייסטיישן, אבל הרימייק שלו ושל שני המשחקים הבאים בסדרה, המשחק Crash Bandicoot N. Sane Trilogy, יצא בשנת 2017 לקונסולות פלייסטיישן 4, אקס-בוקס וואן, נינטנדו סוויץ' ולמחשב האישי.
משחקיות

המשחק הוא משחק פלטפורמה, שבו השחקן שולט בגיבור המשחק, קראש, ומוביל אותו דרך השלבים של המשחק. השלבים בנויים בדרך כלל מפלטפורמות תלת-ממדיות או דו-ממדיות שבהן קראש צריך להרוג אויבים קטנים המשוטטים בהן. קראש יכול להרוג אויבים בכך שיקפוץ עליהם או ישתמש במתקפת הסיבוב האופיינית לו. במרבית השלבים מפוזרים ארגזים כתומים המביאים בשבירתם עזרים לקראש, מפירות וומפה (כשקראש מגיע ל-100 פירות, נוספת לו פסילה), דרך תוספת פסילות ותוספת של אקו-אקו (המשמש כמגן) ועד לאסימוני בונוסים אשר מעבירים את קראש לקטעי בונוס במהלך השלב. במקביל לארגזים הכתומים, השחקן צריך לגרום לקראש להתחמק מארגזי חומר נפץ של TNT, המתפוצצים 3 שניות אחרי שנוגעים בהן, וארגזי חומר נפץ של NITRO, המתפוצצים בעת המגע. פיצוצי ארגזי חומר הנפץ פוגעים בקראש ומורידים לו שכבת מגן.
השחקן גם מלווה באקו-אקו, רופא אליל שנשמתו נקשרה למסכה טקסית המשמשת כמד חיים ומגן. כאשר אקו-אקו לא מופיע, קראש יפסל בפגיעה הבאה שלו. כשהוא מופיע, לקראש יש מגן מפני מכה אחת. כשהוא זוהר (מצב שנקרא "סופר אקו-אקו") לקראש יש מגן משתי מכות, וכשקראש חובש אותו, קראש בלתי פגיע במשך כמה שניות.
אם השחקן משיג את כל הקופסאות הכתומות ולא מת בשלב מסוים, הוא מקבל יהלום. צבירת כל היהלומים במהלך המשחק תוביל לסיום אלטרנטיבי.
משחקיות > סוגי השלבים במשחק

רוב השלבים במשחק הם שלבי פלטפורמה, אבל ישנם כמה יוצאי דופן:
שלבי בוס: בהם יש אויב אחד בעל מד חיים שקראש צריך להרוג. קיימים שישה שלבי בוס במשחק.
שלבי רכיבה: קראש רוכב על חזיר בר ועובר מכשולים המנסים לחסום אותו. קיימים שני שלבים כאלו במשחק (אחד מהם דורש מפתח שנמצא בשלב אחר).
שלבי מרדף: קראש בורח מסלע ענק המתגלגל אחריו (באזכור לסרט אינדיאנה ג'ונס ושודדי התיבה האבודה). קיימים שני שלבים כאלו במשחק.
עלילה

העלילה מתחילה בטירת קורטקס כאשר המדענים המרושעים ד"ר נאו קורטקס ועוזרו ד"ר נייטרוס בריו משתמשים במכונת ה"אוולו-ריי" (Evolo-Ray) כדי לירות קרן משדרגת אבולוציונית על קראש. בשיחה ביניהם מתגלה שקראש היה אמור להיות חלק מהצבא של ד"ר קורטקס להשתלטות עולמית. המדענים מנסים להכניס את קראש לספינת האוויר "קורטקס וורטקס", אבל קראש מצליח לברוח. לרוע מזלו, קורטקס חוטף את חברתו טוואנה בזמן שקראש מתעורר על חוף באי נ. סייניטי. קראש עובר מסע בחזרה לטירת קורטקס כדי להציל את טוואנה יחד עם אקו-אקו. הבוס הראשון נגדו מתמודד קראש הוא פאפו-פאפו, צ'יף השבט שעל האי, הרוטן על כך שקראש מפריע לו במנוחתו. לאחר מכן, קראש נלחם נגד המרטש רו, התוקף את קראש לאחר שיצא מדעתו עקב פגיעות מרובות מה-"אוולו-ריי". הבוס הבא הוא קואלה קונג, אשר אף הוא השתדרג מה"אוולו-ריי" וגופו הפך שרירי. אחריו קראש נלחם בשומר הראש של קורטקס, פינסטרייפ פורטודו ובעוזרו של קורטקס ד"ר בריו, ולבסוף בקורטקס עצמו על ה"קורטקס וורטקס". לאחר שקראש מצליח להביסו, קורטקס נופל אל האיים והמשחק מסתיים כאשר קראש וטוואנה בורחים על ה"קורטקס וורטקס".
עלילה > סיום אלטרנטיבי

אם קראש משיג את כל היהלומים ומסיים את המשחק, נוצר סיום אלטרנטיבי למשחק בו קראש וטוואנה בורחים על ציפור מטירת קורטקס. הסיום האלטרנטיבי מלווה בכתוביות הסיום לפני הקרדיטים למשחק כאשר בכתוביות מתואר מה קרה לכל אחד מהבוסים:
פאפו מכר את ההריסות של טירת קורטקס והשתמש בכסף כדי לבנות חנות גדולה.
ריפר רו הפך לד"ר וכתב ספר בשם "מעייני הוורטקס" המדבר על אבולוציה מהירה.
קואלה קונג עבר להוליווד ובנה קריירת קולנוע.
פינסטרייפ עבר לשיקגו והקים חברת תברואה.
ד"ר בריו חזר לתחביבו הקודם - ברמן.
על קורטקס מסופר כי העולם לא שמע דבר עליו מאז שקראש הרס את תוכניותיו, אבל מובהר כי גאונים מרושעים יהיו קשים להריסה ממקקים.
קלרה ארנהיים

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1865 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  28 באוגוסט 1942 (בגיל 77) טרזיינשטט, צ'כיה 
 
קלרה ארנהיים (בגרמנית: Clara Arnheim;‏ 24 באפריל 1865, ברלין – 28 באוגוסט 1942, טרזינשטט) הייתה ציירת יהודייה-גרמנייה. בציוריה תיארה את חיי הדייגים בחוף הים הבלטי. אחיה הצעיר, פריץ ארנהיים, היה היסטוריון ידוע.
ביוגרפיה

למרות התנגדות משפחתה לרעיון כי אישה יכולה להיות ציירת מקצועית, היא למדה ציור אצל פרנץ סקרבינה בברלין ואדמונד אמאן-ז'אן בפריז.
בשנת 1914, לרגל חגיגות 150 שנה לבית הספר לאמנות בלייפציג, היא הציגה שתי עבודות גרפיות בתערוכה לעיצוב ספרים, וזכתה במדליית זהב.
בתחילת שנות ה-20 היא עזרה להני להמן לבנות את "האסם הכחול", מקום מפגש לאמנים בהידנזה, שם התגוררה לאחר מכן.
היא הייתה חברה באגודת האמנות של הידנזה, שבין חברותיה היו הציירות  אליזבת אנדרה, קתרין במברג, קתה לוונטל ואליזבת בוכסל. 
בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היא לא הצליחה להציג תערוכות. היא הוטרדה על ידי הנאצים ועם השנים ההטרדות החמירו והיה בלתי אפשרי להשיג תלושי מזון. למרבה המזל, חבריה בהידנזי הצליחו לספק לה תלושים ומזון בסתר. האיסור על נסיעות יהודים הגיע בזמן שהייתה בביקור באזור. ארנהיים לא הצליחה לחזור הביתה, המשאבים שלה הלכו והתמעטו, וביולי 1942 היא גורשה לטרזינשטט, שם נרצחה כעבור כמה שבועות.
הערות שוליים

1 2  Brief biography @ Lexikon VdBK.
↑  Clara Arnheim @ Galerie Der Panther.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 143386166  ISNI: 0000 0001 1389 3571  VIAF: 166529992   WorldCat (עם VIAF): 166529992 
דייג בהידנזה, מתקן רשת
קורי ג'וזף

| --- | --- |

ג'וזף במדי אינדיאנה פייסרס, 2018
 לידה:  20 באוגוסט 1991 (בן 33) טורונטו שבאונטריו, קנדה 
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  1
 מכללה:  אוניברסיטת טקסס באוסטין
 דראפט:  בחירה מספר 29, 2011 סן אנטוניו ספרס
 קבוצות כשחקן
 2011–2015   2015–2017   2017–2019   2019–2021   2021–2023   2023–2024:  סן אנטוניו ספרס   טורונטו ראפטורס   אינדיאנה פייסרס   סקרמנטו קינגס   דטרויט פיסטונס   גולדן סטייט ווריורס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2014)
 
קורי אפרם ג'וזף (באנגלית: Cory Ephram Joseph; נולד ב-20 באוגוסט 1991) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדת הרכז. מאז 2011 משחק ג'וזף בנבחרת הכדורסל של קנדה.
נעורים וקריירת מכללות

ג'וזף נולד בטורונטו שבפרובינציית אונטריו, קנדה, וגדל בעיר פיקרינג הסמוכה. אביו דייוויד היה כדורסלן בעברו, ולאחר מכן אימן קבוצות תיכון, קבוצות מכללות וקבוצות מקצועיות בליגת העל הקנדית. לצד אחיו דאבו, ועם אביו כעוזר מאמן הקבוצה, הוליך ג'וזף את קבוצת התיכון בה שיחק לשתי אליפויות בליגת התיכונים הרביעית של אונטריו. בגיל 16 עזב את משפחתו ועבר לאקדמיית הכדורסל "פינדלי פרפ" שבהנדרסון, נבדה, בה שיחק לצד אייברי בראדלי וטריסטן תומפסון, חברו הקרוב. בסיום שנתו האחרונה בתיכון נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן היוקרתי, וזכה בתחרות השלשות שהתקיימה במסגרת האירוע.
לאחר לימודיו התיכוניים בחר ג'וזף ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, בה חזר לשתף פעולה עם תומפסון. בעונתו היחידה במכללה השתתף בכל 36 המשחקים של קבוצתו, ורשם ממוצעים של 10.4 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס

ג'וזף נבחר על ידי סן אנטוניו ספרס בבחירה ה-29 בדראפט ה-NBA לשנת 2011. יחד עם ג'וזף הצטרף לספרס הרכז האוסטרלי פאטי מילס, שהתחרה איתו על דקות משחק כמחליפו של טוני פארקר לכל אורך תקופתו בקבוצה. בשתי עונותיו הראשונות בסן אנטוניו שותף ג'וזף ב-29 ו-28 משחקים בלבד, בהתאמה, ושיחק לסירוגין גם בקבוצת הבת של הספרס מליגת הפיתוח - אוסטין טורוס. בעונת 2012/2013 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח, לאחר שהשיג ממוצעים של 19.4 נקודות ו-5.5 אסיסטים למשחק, אך נעדר מהמשחק עצמו בשל פציעה. בעונת 2013/2014 נכנס ג'וזף באופן קבוע לרוטציה של הספרס, כששיחק ב-68 משחקים, ועזר לקבוצה לזכות באליפות ה-NBA.
קריירה מקצועית > טורונטו ראפטורס

בסיום עונת 2014/2015 עבר לטורונטו, עיר הולדתו, כשחתם בקבוצת טורונטו ראפטורס על חוזה ל-4 עונות עבור כ-30 מיליון דולר. בטורונטו הפך ג'וזף למחליפו הראשון של קייל לאורי, והציג בעונתו הראשונה בקבוצה ממוצעי שיא של 8.5 נקודות ו-3.1 אסיסטים ב-25.6 דקות למשחק. באותה עונה קבעו הראפטורס את מאזן הניצחונות הטוב בתולדות הקבוצה, 56-26, שהציב אותם במקום השני באזור המזרח (אחרי קליבלנד). בפלייאוף 2016 ניצחה טורונטו את שתי הסדרות הראשונות, לראשונה בתולדות המועדון, ובגמר המזרח הפסידה לקליבלנד בתוצאה 4-2.
קריירה מקצועית > אינדיאנה פייסרס

ב-14 ביולי 2017, לאחר שנתיים בטורונטו, נשלח ג'וזף בטרייד לאינדיאנה פייסרס בתמורה לזכויות הדראפט של אמיר פרלדזיץ'.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

ב-6 ביולי 2019 חתם ג'וזף על חוזה בסקרמנטו קינגס.
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

במרץ 2021 הועבר ג'וזף (יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות) בטרייד לדטרויט פיסטונס, תמורת דלון רייט.