stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגדלת פין

הגדלת פין היא שם כללי למגוון טכניקות שמטרתן להגדיל את האורך, הקוטר או את עוצמת הזקפה של הפין.
מגוון הטכניקות נע מתרגילי מתיחה ידניים ועד מכשירי מתיחה וניתוחים. ניתן למצוא דיווחים על הצלחות וכישלונות של השיטות השונות. בעוד שכמה מהטכניקות הן תרמית לכל דבר ועניין, אחרות עשויות להוביל למידה מסוימת של הצלחה. לעיתים קרובות, בפרסום לא הגון של מוצרים וטכניקות, ההבחנה בין הגדלה זמנית, למשל זקפה, ובין הגדלה קבועה, מעורפלת באופן מכוון.
למספר שיטות כירורגיות ישנה הצלחה מוכחת. עם זאת קיימים סיכונים מסוימים, כמו בכל תהליך פולשני, ולעיתים לטיפולים אלה ישנה השפעה שאיננה ארוכת טווח. לכמה מהשיטות הכירורגיות-פולשניות ישנם סיכונים מובנים, עם תוצאות שליליות הנעות בין קרעים בעור וצילוק ועד אובדן יכולת התפקוד המינית.
קיים רק מעט מחקר מדעי לגיטימי בנושא הגדלה לא-כירורגית של הפין. עדויות קיימות על הגדלה משמעותית וקבועה הן לרוב אנקדוטליות, בלתי מאוששות על ידי מחקר אובייקטיבי ועשויות להיות מוטות על ידי האינטרסים והרגשות של המקור להן. נכון לעכשיו לא קיימות הוכחות לכך שישנה טכניקה לא-כירורגית שמגדילה את העובי או האורך של פין רגיל. נערכו מספר מחקרים בנושא הבטיחות והיעילות של הליכים תרופתיים או כמו-תרופתיים אך עד כה הממצאים לא גרמו לקהילה הרפואית להמליץ על השימוש בהם.
עקב האופי הספקולטיבי של כל תקווה לשיפור ביכולת המינית, האופי מעורר המחלוקת של נושא רגיש העוסק בחיי המין של אנשים ומספרם הגדול של מקרים שבהם נגרם נזק קבוע בדרך להשגת המטרה, אנשי מקצוע רבים בתחום הרפואה נוטים להיות ספקנים ביחסם לנושא ונמנעים מעיסוק בתחום הזה.
הגדלת פין נורמלי נבדלת מחיפוש פתרון לבעיה הרפואית המוכרת של מיקרופניס, מצב רפואי שבו איבר המין קטן מאוד, היכן שהגדלה כירורגית של איבר המין נחוצה לעיתים על מנת לאפשר למטופל להשתין או לקיים יחסי מין.
טיפולים כירורגיים

ישנן מספר שיטות שמבוססות על פעולות כירוגיות מסוגים שונים. חלקן כוללות טיפול פולשני מוגבל ופחות מסוכן ואחרות דורשות פעולה פולשנית יותר ובהן גם קיים סיכון לסיבוכים משמעותיים.
בטיפול כירורגי אחד מנתקים מספר רצועות שמחברות את הפין אל עצם החיק (פוביס). כתוצאה מהניתוק הפין בולט יותר מהגוף. בהתאם להתוויה הרפואית, ניתוח זה מבוצע רק למי שמוגדר כסובל ממיקרופניס.
ב- Second International Consultation on Sexual Dysfunctions, כנס בינלאומי שעסק בבעיות תפקוד מיני, נקבע ש:
"רוב האנשים לא יבחרו בניתוח לאחר שיינתן להם כראוי מידע על התוצאות הסבירות שלו."
פעולות כירורגיות המבוצעות בידי מנתחים שאינם מורשים יכולות להוביל לסיבוכים קשים.
טיפולים כירורגיים > כירורגיה אסתטית

קיימים גם טיפולים כירורגיים מתחום הרפואה האסתטית פולשניים פחות:
הזרקת שומן: בטיפול זה נלקח שומן ממקומות אחרים בגוף, עובר טיפול מתאים ומוזרק אל תוך הפין. בשיטה זו מוגדל עובי האיבר. שאיבת השומן היא תהליך שדורש הרדמה כללית ולאחר מכן ישנם כאבים במקום שממנו נשאב השומן ושאותו יש לחבוש לזמן ארוך. ההשפעה של טיפול זה פגה לאחר זמן מה כשהשומן נספג. תופעה המכונה נמק שומן מתרחשת לעיתים וכתוצאה ממנה עשויות להופיע לאחר זמן מה גבשושיות על פני האיבר או שהפין הופך ללא-סימטרי. המצב ניתן לתיקון אך דורש פרוצדורה כירורגית נוספת.
הזרקת חומצה היאלורונית: חומצה היאלורונית היא מרכיב הנמצא ברקמות שונות בגוף אך בהליך זה נעשה שימוש בחומצה המיוצרת באופן מלאכותי במעבדה, מוזרקת אל תוך הפין ומעבה אותו. בגלל משקל החומצה, מלבד הגדלת עובי האיבר ישנה גם הגדלה באורכו, שמופיעה בעיקר במצב רפיון של הפין. התהליך איננו דורש הרדמה כללית. במהלך ההזרקה ניתן לראות את הצורה הסופית של הפין כך שניתן לתקן חוסר סימטריה באופן מיידי וללא צורך בפרוצדורה נוספת. ההשפעות של טיפול זה על עובי האיבר נעלמות לאחר כשנתיים ואז יש לחזור על הטיפול.
גלולות ותוספים

גלולות להגדלת פין, משחות ומדבקות מוצעות למכירה באופן שכיח מאוד ברחבי המרשתת. בעוד שחלק מהמוצרים מכילים מרכיבים לא-מזיקים, הסיכונים ותופעות הלוואי של רבים מהם מעולם לא נבדקו, והיעילות שלהם מוטלת בספק.
טיפולים פיזיים

על מנת להגדיל את הפין נעשה שימוש במגוון שיטות וטיפולים פיזיים. עד היום לא הוכחה היעילות של אף אחת מהשיטות. באופן כללי, השיטות כוללות מתיחה, הארכה באמצעות משקולות קטנות או הגברת זרימת הדם ו/או לחץ הדם בפין. קיימת גם חפיפה משמעותית בין שיטות שמטרתן הגדלת הפין וכאלה שנועדו להשיג מטרות אחרות הנוגעות לאיבר המין, כמו טיפול באימפוטנציה, הארכת משך הזקפה או הגברת הפורקן המיני.
טיפולים פיזיים > משאבת פין

משאבת פין היא מכשיר בצורת גליל שמולבש על הפין שאליו מחוברת משאבה, ידנית או ממכונת, שיוצרת ריק חלקי מסביב לפין, ובכך גורמת לו להתמלא בדם ולהתנפח. יצרנים של משאבות אלה משתמשים במגוון עיצובים. כשהריק נוצר, הלחץ בתוך כלי הדם שבפין עולה - לחץ גבוה מדי עשוי לגרום לנזק לכלי הדם. ניתן לעשות שימוש במשאבות פין על מנת לפתור באופן זמני בעיות אימפוטנציה אבל הן לא יכולות לפתור את הבעיה לאורך זמן: כדי לקיים את הזקפה יש ללכוד את הדם בפין באמצעות הלבשת טבעת על בסיסו שחוסמת את זרימת הדם בחזרה. השימוש במשאבת פין יכול להיות יעיל גם אם נזק עצבי או נזק לכלי הדם מונע זקפה טבעית, אבל שימוש יתר או שימוש לזמן רב בבת אחת יגרום לנזק קבוע כיוון ששימוש נלהב במשאבה יכול לגרום לפקיעה של כלי דם ולהופעה של שלפוחיות.
היעילות של משאבות פין בהגדלה ארוכת טווח של הפין נבחנה על ידי חוקרים מאוניברסיטת טהראן. המחקר כלל 37 נחקרים בעלי פין קטן מ-10 ס"מ שבמשך 6 חודשים קיבלו טיפול במשאבת וואקום. הטיפול ארך 20 דקות ונערך שלוש פעמים בשבוע. תוצאות המחקר הראו ששיעור ההצלחה היה בערך 10% ושיעור שביעות הרצון של הנבדקים היה כ-30%. מסקנת החוקרים הייתה שהארכת הפין באמצעות משאבת וואקום איננה יעילה, אבל מעניקה שביעות רצון פסיכולוגית לחלק מהגברים.
בארצות הברית, במקרים שבהם נקבע שישנה הצדקה רפואית, משאבות פין כלולות בכיסוי של ביטוח הבריאות הממשלתי מדיקר (Medicare). שימוש מוצלח במשאבות פין נעשה כחלק מטיפול בגברים הסובלים ממחלת פיירוני, מחלה שכתוצאה ממנה הפין מתעקם ו/או מתקצר. מחקר שנערך על ידי קבוצה של חוקרים אנגלים בחן קבוצה של 31 מטופלים והראה "שיפור קליני וסטטיסטי משמעותי באורך הפין, זווית העקמת ורמת הכאב לאחר 12 שבועות של שימוש במשאבה." במחקר זה, נבדקים שסבלו ממחלת פיירוני עשו שימוש במשאבה במשך עשר דקות פעמיים ביום לאורך תקופה של 12 שבועות. התארכות הפין, בשיעור ממוצע של 0.5 ס"מ, הייתה תופעת לוואי בלתי צפויה שנצפתה אצל כשליש מהנבדקים ולא הייתה מטרה מתוכננת של המחקר.
טיפולים פיזיים > הידוק

הידוק היא שיטה מסוכנת. מטרת ההידוק היא הגדלת הפין באמצעות שימוש במכשיר מכווץ, כמו שרוך, מהדק חוטים או טבעת פין הדוקה, שנועד להגביל את זרימת הדם מתוך הפין. המכשיר ממוקם בבסיס הפין באופן מהודק והמשתמש נדרש לעסוק באוננות במשך זמן ארוך (טכניקה המכונה "שליטה באורגזמה או edging.) השימוש בטבעת פין מתכתית מסוכן כיוון שהדם שנלכד בפין עלול להפוך את הסרת הטבעת מהפין לבלתי אפשרית ללא התערבות חירום כמו קטיעה של האיבר או ניסור של הטבעת.
טיפולים פיזיים > ג'לקינג

ג'לקינג היא פעולה פיזית שמטרתה להשיג הגדלת פין טבעית באמצעות העלאת לחץ הדם וזרימתו בפין. בשיטה זו "יש להקיף את הפין באמצעות האגודל והאצבע בזמן שהוא זקוף-למחצה, ולהרחיק אותן מן הגוף שוב ושוב על מנת לדחוף את הדם לתוך העטרה. עקב כך, הרקמה הזקיפה והגוף הספוגי מתמלאים בדם נוסף." ניתן גם למצוא מכשירים שמבצעים פעולה זו. את הפעולה ניתן גם לתאר כ"חליבה" של האיבר.
בעוד שתומכי השיטה טוענים שישנם מקרים רבים המלמדים על יעילותה, אין כל הוכחה רפואית ליעילותה. מבקרי השיטה טוענים שהיא "חסרת הגיון מבחינה ביולוגית." ושהיא איננה יכולה להגדיל את הפין, אך כנראה גם לא עלולה לגרום לנזק משמעותי.
אף על פי שהיא נחשבת מסוכנת פחות מטכניקות אחרות, רדיקליות יותר, להגדלת הפין, שיטת החליבה עלולה לגרום לקריעת כלי דם, הצטלקות, כאב, עיוות צורה ואובדן תחושה בפין אם היא נעשית בצורה לא נכונה.
אליפות העולם בשחייה 2011

| --- | --- |
 ענף:  שחייה תחרותית 
 ארגון מפעיל:  פדרציית השחייה הבינלאומית 
 תקופת התחרות:  16 ביולי 2011 – 31 ביולי 2011 (16 ימים) 
 מספר תחרות:  14 
 מספר מתמודדים:  2,220 
 עיר מארחת:  Shanghai Oriental Sports Center 
 אתר רשמי
 → אליפות העולם בשחייה 2009 אליפות העולם בשחייה 2013 ← 
 קואורדינטות:  31°09′34″N 121°28′22″E﻿ / ﻿31.159567°N 121.472869°E﻿ / 31.159567; 121.472869
  (למפת שאנגחאי מוגדלת) אליפות העולם בשחייה 2011(למפת שאנגחאי רגילה) אליפות העולם בשחייה 2011
 
אליפות העולם הארבע עשרה בשחייה נערכה בשאנגחאי, סין, ב-16 ביולי - 31 ביולי 2011. האליפות כללה את חמשת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית, כדורמים, ושחייה במים פתוחים, בהשתתפות 2220 ספורטאים מ-181 מדינות.
לראשונה נוספה לאליפות תחרות קבוצתית המשלבת אישה ו-2 גברים, במסגרת ענף השחייה במים פתוחים.
ארצות הברית (ארצות הברית) ניצחה באליפות עם 17 מדליות זהב ו-32 מדליות בסך הכל, לפני סין (הרפובליקה העממית של סין) עם 15 מדליות זהב ו-36 מדליות בסך הכל ורוסיה (רוסיה) עם 8 מדליות זהב 7 מהן בשחייה צורנית ובסך הכל 18 מדליות.
לוח זמנים של האליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ●  | טקס פתיחה |  ●  | אירועים |  ●  | אירועי הגמר |  ●  | טקס סיום |
| יולי 2011 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | T |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טקסים | ● |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ● |  |
|  שחייה  |   |   |   |   |   |   |   |   | 4  | 4  | 5  | 4  | 5  | 5  | 6  | 7 | 40 |
|  שחייה במים פתוחים  |   |   |   | 2  | 1  |   | 2  | 2  |   |   |   |   |   |   |   |  | 7 |
|  קפיצה למים  | 1  | 1  | 2  | 2  |   | 1  | 1  | 1  | 1  |   |   |   |   |   |   |  | 10 |
|  כדור מים  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1  | 1  |  | 2 |
|  שחייה צורנית  |   | 1  | 1  | 1  | 1  | 1  | 1  | 1  |   |   |   |   |   |   |   |  | 7 |
| גמרים | 1 | 2 | 3 | 5 | 2 | 2 | 4 | 4 | 5 | 4 | 5 | 4 | 5 | 6 | 7 | 7 | 66 |
שחייה > השחייניות הבולטות

מליסה פרנקלין (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד, רבקה סוני (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד ודנה ולמר (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. פדריקה פלגריני (איטליה איטליה) ואינגה דקר (הולנד הולנד) שזכו כל אחת בשתי מדליות זהב.
שחייה > השחיינים הבולטים

ראיין לוכטה (ארצות הברית ארצות הברית) קבע שיא עולם וזכה ב-6 מדליות, 5 זהב ו-1 ארד ומייקל פלפס (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-7 מדליות, 4 זהב, 2 כסף ו-1 ארד וסון יאנג (הרפובליקה העממית של סין  סין) קבע שיא עולם וזכה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
שחייה > שיאי עולם

בסך הכל נקבעו באליפות זו 2 שיאי עולם, שניהם לגברים.
ראיין לוכטה (ארצות הברית ארצות הברית) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:54.00 דקות.
סון יאנג (הרפובליקה העממית של סין  סין) קבע שיא עולם במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:34.14 דקות.
קפיצה למים > נשים

נבחרת הנשים של סין (הרפובליקה העממית של סין) בקפיצה למים זכתה בכל המדליות (זהב וכסף) האפשריות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| מקפצה גמישה ממטר אחד | שי טינגמאו   הרפובליקה העממית של סין  סין | 318.65 נק' | ואנג האן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 310.20 נק' | טניה קניוטו   איטליה איטליה | 295.45 נק' |
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | וו מינשיה   הרפובליקה העממית של סין  סין | 380.85 נק' | הי זי   הרפובליקה העממית של סין  סין | 379.15 נק' | ג'ניפר אייבל   קנדה קנדה | 365.10 נק' |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'ן רואולין   הרפובליקה העממית של סין  סין | 405.30 נק' | הו יאדן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 394.00 נק' | פאולה אספינוסה   מקסיקו מקסיקו | 377.15 נק' |

| קפיצה סינכרונית ממקפצה גמישה מ-3 מטר | וו מינשיה   הה זי   הרפובליקה העממית של סין  סין | 356.40 נק' | אמילי היימנס   ג'ניפר אייבל   קנדה קנדה | 313.50 נק' | אנבל סמית'   שרלין סטרטון   אוסטרליה אוסטרליה | 306.90 נק' |
| קפיצה סינכרונית מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | ואנג האו   צ'ן רואולין   הרפובליקה העממית של סין  סין | 362.58 נק' | אלכסנדרה קרוק   מליסה הו   אוסטרליה אוסטרליה | 325.92 נק' | כריסטין שטויר   נורה זובשינסקי   גרמניה גרמניה | 316.29 נק' |
קפיצה למים > גברים

נבחרת הגברים של סין (הרפובליקה העממית של סין) בקפיצה למים זכתה בכל מדליות הזהב האפשריות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| מקפצה גמישה ממטר אחד | לי שישין   הרפובליקה העממית של סין  סין | 463.90 נק' | הה מין   הרפובליקה העממית של סין  סין | 444.00 נק' | פבלו רוזנברג   גרמניה גרמניה | 436.50 נק' |
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | הה צ'ונג   הרפובליקה העממית של סין  סין | 554.30 נק' | איליה זכרוב   רוסיה רוסיה | 508.95 נק' | יבגני קוזנצוב   רוסיה רוסיה | 493.55 נק' |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'יו בו   הרפובליקה העממית של סין  סין | 585.45 נק' | דייוויד בודיה   ארצות הברית ארצות הברית | 544.25 נק' | סשה קליין   גרמניה גרמניה | 534.50 נק' |

| קפיצה סינכרונית ממקפצה גמישה מ-3 מטר | צ'ין קאי   לו יוטונג   הרפובליקה העממית של סין  סין | 463.98 נק' | איליה זכרוב   יבגני קוזנצוב   רוסיה רוסיה | 451.89 נק' | חוליאן סנצ'ס   יאל קסטיו   מקסיקו מקסיקו | 437.61 נק' |
| קפיצה סינכרונית מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'יו בו   הואו ליאנג   הרפובליקה העממית של סין  סין | 480.03 נק' | סשה קליין   פטריק האוזדינג   גרמניה גרמניה | 443.01 נק' | אלכסנדר גורשקובוזוב   אלכסנדר בונדר   אוקראינה אוקראינה | 435.36 נק' |
שחייה במים פתוחים

לראשונה, נערכה תחרות קבוצתית מעורבת (אישה ו-2 גברים) במים פתוחים למרחק של 5 ק"מ.
שחייה במים פתוחים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| משחה ל-5 ק"מ | סוואן אוברזון   שווייץ שווייץ | 1:00:39.7 שעות | אורלי מולר   צרפת צרפת | 1:00:40.1 שעות | אשלי טוויצ'ל   ארצות הברית ארצות הברית | 1:00:40.2 שעות |
| משחה ל-10 ק"מ | קרי-אן פיין   בריטניה בריטניה | 2:01:58.1 שעות | מרטינה גרימלדי   איטליה איטליה | 2:01:59.9 שעות | מריאנה לימרפרטה   יוון יוון | 2:02:01.8 שעות |
| משחה ל-25 ק"מ | אנה מרסלה קוניה   ברזיל ברזיל | 5:29:22.9 שעות | אנגלה מאורר   גרמניה גרמניה | 5:29:25.0 שעות | אליצ'ה פרנקו  איטליה איטליה | 5:29:30.8 שעות |
שחייה במים פתוחים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| משחה ל-5 ק"מ | תומאס לורץ   גרמניה גרמניה | 56:16.2 דקות | ספירידון יאניוטיס   יוון יוון | 56:17.4 דקות | יבגני דראטסב   רוסיה רוסיה | 56:18.5 דקות |
| משחה ל-10 ק"מ | ספירידון יאניוטיס   יוון יוון | 1:54:24.7 שעות | תומאס לורץ   גרמניה גרמניה | 1:54:27.2 דקות | סרגיי בולשקוב   רוסיה רוסיה | 1:54:31.8 דקות |
| משחה ל-25 ק"מ | פטר סטויצ'ב   בולגריה בולגריה | 5:10:39.8 שעות | ולדימיר דיאצ'ין  רוסיה רוסיה | 5:11:15.6 שעות | צ'אבה גרצ'אק  הונגריה הונגריה | 5:11:18.1 שעות |
שחייה במים פתוחים > קבוצתי‏ (אישה ו-2 גברים)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| קבוצתי | ארצות הברית ארצות הברית   אנדרו גמל   שון ראיין   אשלי טוויצ'ל | 57:00.6 דקות | אוסטרליה אוסטרליה   מליסה גורמן   ריז מיינסטון   קיי הרסט | 57:01.8 דקות | גרמניה גרמניה   יאן וולפגארטן   תומאס לורץ   איזבל הרלה | 57:44.2 דקות |
שחייה צורנית

נבחרת רוסיה (רוסיה) בשחייה צורנית זכתה בכל 7 מדליות הזהב האפשריות. נטליה אישצ'נקו זכתה ב-6 מדליות זהב.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| תרגיל קבוצתי חופשי משולב | רוסיה רוסיה | 98.470 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.390 | קנדה קנדה | 96.150 |
| יחידות תרגיל טכני | נטליה אישצ'נקו   רוסיה רוסיה | 98.300 | הואנג שואצ'ן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.500 | אנדראה פואנטס   ספרד ספרד | 95.300 |
| יחידות תרגיל חופשי | נטליה אישצ'נקו   רוסיה רוסיה | 98.550 | אנדראה פואנטס   ספרד ספרד | 96.520 | סון וניאן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 95.840 |
| זוגות תרגיל טכני | נטליה אישצ'נקו   סבטלנה רומשינה   רוסיה רוסיה | 98.200 | הואנג שואצ'ן   ליו או   הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.500 | אנדראה פואנטס   אונה קרבונל   ספרד ספרד | 95.400 |
| זוגות תרגיל חופשי | נטליה אישצ'נקו   סבטלנה רומשינה   רוסיה רוסיה | 98.410 | ז'יאנג טינגטינג   ז'יאנג ונוון   הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.810 | אנדראה פואנטס   אונה קרבונל   ספרד ספרד | 96.500 |
| קבוצתי תרגיל טכני | רוסיה רוסיה | 98.300 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.800 | ספרד ספרד | 96.000 |
| קבוצתי תרגיל חופשי | רוסיה רוסיה | 98.620 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 96.580 | ספרד ספרד | 96.090 |
נבחרת ישראל > שחייה

משלחת של 7 שחיינים ייצגה את ישראל - 2 שחייניות ו-5 שחיינים. הישג השיא היה העפלתו של גיא ברנע לשלב הגמר במשחה ל-50 מטר גב שאותו סיים במקום השישי, והישווה בכך את מיקום השיא של שחיין ישראלי שהושג על ידי גל נבו באליפות הקודמת. 4 שחיינים נוספים העפילו לשלב חצי הגמר: גל נבו סיים במקום 11 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, נמרוד שפירא בר אור סיים במקום 15 במשחה ל-200 מטר חופשי, יעקב טומרקין סיים במקום 16 במשחה ל-200 מטר גב ועמית עברי סיימה במקום 16 במשחה ל-50 מטר פרפר. שני שחיינים השיגו את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת לונדון. שני שיאים ישראלים חדשים נקבעו באליפות.
נבחרת ישראל > שחייה > נשים

| שם השחיינית | משחה | שיא אישי   לפני התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| אנה וולצ'קוב | 50 מטר גב |  | מוקדמות | 30.59 שניות | 44 |  |
| אנה וולצ'קוב | 100 מטר גב |  | מוקדמות | 1:03.12 דקות | 34 |  |
| אנה וולצ'קוב | 200 מטר גב | 2:14.89 דקות | מוקדמות | 2:13.99 דקות שיא ישראלי | 25 |  |

| עמית עברי | 50 מטר פרפר | 26.36 שניות | מוקדמות | 26.83 שניות | 16 |  |
| עמית עברי | 50 מטר פרפר | 26.36 שניות | חצי גמר | 26.79 שניות | 16 |  |
| עמית עברי | 100 מטר פרפר | 58.21 שניות | מוקדמות | 59.56 שניות | 24 |  |
נבחרת ישראל > שחייה > גברים

| שם השחיין | משחה | שיא אישי   לפני התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| גיא ברנע | 50 מטר גב | 24.64 שניות | מוקדמות | 25.18 שניות | 7 |  |
| גיא ברנע | 50 מטר גב | 24.64 שניות | חצי גמר | 25.09 שניות | 8 |  |
| גיא ברנע | 50 מטר גב | 24.64 שניות | גמר | 25.01 שניות | 6 |  |
| גיא ברנע | 100 מטר גב | 54.22 שניות | מוקדמות | 54.43 שניות | 16 |  |
| גיא ברנע | 100 מטר גב | 54.22 שניות | swim off | 55.12 שניות | 2 (17) |  |

| יעקב טומרקין | 200 מטר גב | 1:59.39 דקות | מוקדמות | 1:58.21 דקות שיא ישראלי | 11 |  |
| יעקב טומרקין | 200 מטר גב | 1:59.39 דקות | חצי גמר | 1:59.92 דקות | 16 |  |

| גל נבו | 100 מטר חזה | 1:02.90 דקות | מוקדמות | 1:02.32 דקות | 45 |  |
| גל נבו | 200 מטר פרפר | 1:57.02 דקות | מוקדמות | 1:59.68 דקות | 27 |  |
| גל נבו | 200 מטר מעורב אישי | 1:58.55 דקות | מוקדמות | 1:59.98 דקות | 15 |  |
| גל נבו | 200 מטר מעורב אישי | 1:58.55 דקות | חצי גמר | 1:59.67 דקות | 11 |  |
| גל נבו | 400 מטר מעורב אישי | 4:11.51 דקות | מוקדמות | 4:25.96 דקות | 23 |  |

| יהונתן קופלב | 100 מטר גב | 54.73 שניות | מוקדמות | 54.90 שניות | 25 |  |

| נמרוד שפירא בר אור | 100 מטר חופשי | 48.93 שניות | מוקדמות | 49.91 שניות | 35 |  |
| נמרוד שפירא בר אור | 200 מטר חופשי | 1:47.78 דקות | מוקדמות | 1:48.11 דקות | 12 |  |
| נמרוד שפירא בר אור | 200 מטר חופשי | 1:47.78 דקות | חצי גמר | 1:48.59 דקות | 15 |  |
נבחרת ישראל > שחייה במים פתוחים > גברים

| שם השחיין | משחה | תוצאה | מיקום |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| יובל ספרא | 5 ק"מ | 56:34.2 דקות | 18 |  |  |  |
| יובל ספרא | 10 ק"מ | 1:58:48.3 שעות | 37 |  |  |  |
נבחרת ישראל > שחייה צורנית

| שם השחיינית | תחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| אנסטסיה גלושקוב | יחידות תרגיל טכני | גמר | 87.500 | 10 |  |  |
| אנסטסיה גלושקוב | יחידות תרגיל חופשי | גמר | 86.600 | 10 |  |  |

| אנסטסיה גלושקוב   אינה יופה | זוגות תרגיל טכני | מוקדמות | 86.000 | 14 |  |  |
| אנסטסיה גלושקוב   אינה יופה | זוגות תרגיל חופשי | מוקדמות | 84.840 | 18 |  |  |
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 17 | 6 | 9 | 32 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין  סין מארחת | 15 | 13 | 8 | 36 |
| 3 | רוסיה רוסיה | 8 | 6 | 4 | 18 |
| 4 | ברזיל ברזיל | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 | איטליה איטליה | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 6 | בריטניה בריטניה | 3 | 3 | 0 | 6 |
| 7 | אוסטרליה אוסטרליה | 2 | 10 | 4 | 16 |
| 8 | צרפת צרפת | 2 | 4 | 5 | 11 |
| 9 | הולנד הולנד | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 10 | יוון יוון | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 11 | דנמרק דנמרק | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 12 | גרמניה גרמניה | 1 | 3 | 9 | 13 |
| 13 | שוודיה שוודיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 14 | הונגריה הונגריה | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 15 | בלארוס בלארוס | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | שווייץ שווייץ | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | בולגריה בולגריה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | נורווגיה נורווגיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 | קנדה קנדה | 0 | 4 | 3 | 7 |
| 21 | יפן יפן | 0 | 4 | 2 | 6 |
| 22 | ספרד ספרד | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 23 | פולין פולין | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | סרביה סרביה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 26 | מקסיקו מקסיקו | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 27 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | קרואטיה קרואטיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 68 | 64 | 66 | 198 |
הרולד רובין

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1932 יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 פטירה:  1 באפריל 2020 (בגיל 87) 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מוקד פעילות:  דרום אפריקה, ישראל 
 מקום לימודים:  Jeppe High School for Boys, אוניברסיטת ויטווטרסראנד 
 סוגה:  ג'אז חופשי 
 שפה מועדפת:  אפריקאנס, אנגלית, עברית 
 מספר צאצאים:  3 
 
הרולד רובין בהופעה
הרולד רובין (13 במאי 1932 – 1 באפריל 2020) היה אדריכל, צייר, נגן ומוזיקאי ישראלי. היה שותף למחאות הפוליטיות של הלבנים הליבראלים בדרום אפריקה.
עסק רבות בחינוך, הציג מציוריו בגלריות בארץ ובעולם, וכן הופיע מדי שבוע במסגרת להקת הג'אז אשר בראשה עמד.
חיים אישייים

רובין היה נשוי פעמיים, מנישואיו הראשונים נולדו לו שני בנים. הוא התחתן בשנית עם המחזאית מרים קיני ונולדה להם בת משותפת, הכירואוגרפית אביגיל רובין.
הערות שוליים

1 2 3  שוש אביגל, הרולד ומרים, חדשות, 25 באוקטובר 1991
↑  בן שלו, חוט דק של הגיון בתוך הרעש של המוזיקה, באתר הארץ, 28 בפברואר 2008
↑   בן שלו, מת הרולד רובין, מחלוצי הג'ז החופשי בישראל, באתר הארץ, 1 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 277525  NLI: 987007307157605171  PLWABN: 9810551934205606  GND: 143308041  ISNI: 0000 0001 1040 0110  LCCN: n88659684  MusicBrainz: 8396ae28-a963-41c4-8c50-37f41042d14a  RKD: 323872  SNAC: w6cv4snd  ULAN: 500063907  VIAF: 13891868   WorldCat (עם VIAF): 13891868
ויקטור טילגנר

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1844 ברטיסלאבה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  16 באפריל 1896 (בגיל 51) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Viktor Oskar Tilgner 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תקופת הפעילות:  1859–1896 (כ־37 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול, אמנות חזותית, דיוקן 
 הושפע על ידי:  Franz Bauer, Joseph Gasser von Valhorn, Joseph Daniel Böhm 
 יצירות ידועות:  Memorial of the Austrian 8th Jäger Battalion, Ganymede's fountain, Bratislava, Mozart Monument, Vienna, Werndl-Denkmal, Joseph II monument, Tilgner-Brunnen, Karlsplatz, Tilgnerbrunnen, Volksgarten 
 פרסים והוקרה:  תואר מקצועי פרופסור (1883)  Reichel Award (1880) 
 
ויקטור טילגנר (בגרמנית: Viktor Tilgner;‏ 1844, ברטיסלאבה – 1896, וינה) היה פסל וטובע מדליות אוסטרי.
עבר בילדותו עם משפחתו לווינה, הפסל פרנץ שונטאלר (גר') זיהה את כישרונו והיה המורה הראשון שלו, בהמשך למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. שם למד אצל פרנץ באואר (אנ') ואצל יוסף גסר (אנ') בהמשך נמשך לעבודות תחריט ועבד אצל טובע המדליות יוסף דניהל בוהם (גר').
אחד מתלמידיו היה הפסל הגרמני אמריקאי ג'ון וולץ (גר').
בתערוכה העולמית של וינה פגש את הפסל וטובע המדליות הצרפתי גוסטב דלויה (אנ') שפיסל בסגנון ניאו בארוק, טילגנר הושפע מסגנונו, ושנה לאחר מכן ביקר באיטליה. בעשרים שנות חייו האחרונות היה בבעלותו סטודיו גדול בווינה.
גלריה

מונומנט וולפגנג אמדאוס מוצרט בוינה
טריטון ונימפה בוינה
פסל פטר פאול רובנס בוינה
פסל אנטון ברוקנר בוינה
מונומנט יוהאן נפומוק הומל
דון חואן בבורגתיאטר
ג'ון פלסטף בבורגתיאטר
הצייר הנס מקארט בפארק העירוני בוינה
המיניות של אדולף היטלר

אדולף היטלר ואווה בראון בברגהוף.
המיניות של אדולף היטלר היא נושא השנוי במחלוקת ומושא לוויכוחים היסטוריים ופסיכולוגיים זה זמן רב, וגם לפי מצב הידע כיום הוא נשאר ללא הכרעה סופית. בנושא זה נפוצו ספקולציות ותיאוריות קונספירציה רבות.
שמו של היטלר נקשר במספר מאהבות פוטנציאליות, בהן: אחייניתו למחצה (אנג'לה) גֶֶלי ראובל, שהתאבדה ב-1931, יוניטי מיטפורד, שמתה ב-1948 מדלקת קרום-המוח שנגרמה בשל הקליע שלא הוצא מראשה כשניסתה לשים קץ לחייה כתשע שנים קודם לכן, ואווה בראון (לימים היטלר), איתה ניהל היטלר מערכת יחסים שנמשכה קרוב ל-14 שנים, עד לנישואיהם ב-29 באפריל 1945 מעט לאחר חצות ופחות מארבעים שעות לפני ששמו קץ לחייהם. לימים ציינה הביוגרפית של אווה בראון, הייקה גרטמייקר, כי היטלר ובראון ניהלו חיי מין תקינים; מכרים של אווה בראון סיפרו כי ראו אותה מצחקקת למראה התמונה של נוויל צ'מברלין ראש ממשלת בריטניה יושב על הספה בביתו של היטלר במינכן כשבא לביקור בגרמניה ב-1938, ואמרה: "לו רק ידע מה עבר על הספה הזו..."