stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארי אסטר
קריירה > סרטים קצרים מוקדמים

סרט הביכורים של אסטר היה הסרט הקצר "סיפורם של שני טימס", אותו כתב במכללת סנטה פה והגיש למכון הקולנוע האמריקאי (AFI) בכדי לקבל מלגת לימודים.
לאחר מכן, אסטר ביים את הסרט הקצר "הדבר המוזר על הג'ונסונים", סיפורה של משפחה שבה הבן נמצא במערכת גילוי עריות מתעללת עם אביו. הסרט היה סרט הגמר של אסטר.
בין 2011 ל-2018, אסטר כתב וביים עוד חמישה סרטים קצרים, לעיתים קרובות בשיתוף עם חבריו מהלימודים בAFI, אלחנדרו דה ליאון ופאבל פוגורזלסקי, בין היתר.
קריירה > פריצת דרך עם חברת A24

אסטר פרץ לתודעה עם סרטו הארוך הראשון, סרט האימה-דרמה ״תורשתי״, שהוקרן בבכורה ב-21 בינואר 2018, במסגרת הקרנת חצות בפסטיבל סאנדנס 2018, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 ביוני 2018. מככבים בו טוני קולט, אלכס וולף, מילי שפירו וגבריאל בירן כמשפחה רדופת נוכחות מסתורית, לאחר מותה של הסבתא המיסטיקנית.
״תורשתי״ זכה לשבחים על ידי המבקרים, כאשר הופעתה של קולט זכתה לשבחים מיוחדים. הסרט זכה להצלחה מסחרית, והרוויח מעל 80 מיליון דולר בתקציב של 10 מיליון דולר וכך הפך לסרט המרוויח ביותר של חברת ההפצה A24. במגזין התרבות של רולינג סטון, פיטר טראוורס כינה אותו ״הסרט המפחיד ביותר של 2018״.
ההפקה הבאה של אסטר, גם היא עם A24, הייתה סרט האימה הפולקלורי ״מידסומר״, בכיכובה של פלורנס פיו. הוא עוקב אחר קבוצת סטודנטים שנוסעת לשוודיה לפסטיבל שמתרחש אחת ל-90 שנה ומוצאת את עצמה בחגיגותיה של כת פגאנית. מידסומר יצא לאקרנים בארצות הברית ב-3 ביולי 2019 ובשוודיה ב-10 ביולי 2019. הסרט זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, כאשר רבים שיבחו את הבימוי של אסטר ואת הופעתה של פיו. על עבודתו על הסרט, אסטר קיבל מועמדות לתסריט הטוב ביותר בטקס פרסי הסרט העצמאי ה-29 של פרסי גות׳האם.
ביוני 2019 ארי אסטר והמפיק לארס קנודסן הכריזו על השקת חברת ההפקה החדשה שלהם, Square Peg, שתעבוד בשיתוף פעולה עם A24 על הפרויקטים הבאים של אסטר.
ביוני 2020, אסטר הצהיר שסרטו הבא יהיה "קומדיית סיוטים" בת ארבע שעות בכיכובו של חואקין פיניקס שקיבלה את השם "בו מפחד".
השפעות וסגנון

בראיון לקריטריון קולקשן (The Criterion Collection), אסטר מנה כמה מהסרטים האהובים עליו כמו "תינוקה של רוזמרי", "פאני ואלכסנדר", "פרסונה", "עניין של חיים ומוות", "45 שנים", "יום קיץ בהיר יותר", "עידן התמימות", "המורה לפסנתר", "שמונה וחצי" ו-"דחייה".
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Herman's Cure-All Tonic | במאי ותסריטאי |
| 2011 | The Strange Thing About the Johnsons | במאי ותסריטאי |
| 2011 | TDF Really Works | במאי, תסריטאי, עורך ושחקן |
| 2011 | Beau | במאי, תסריטאי ושחקן |
| 2013 | Munchausen | במאי ותסריטאי |
| 2013 | Basically | במאי ותסריטאי |
| 2014 | The Turtle's Head | במאי ותסריטאי |
| 2016 | C'est la vie | במאי ותסריטאי |
| שנה | שם הסרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2018 | תורשתי | במאי ותסריטאי |
| 2019 | מידסומר | במאי ותסריטאי |
| 2023 | בו מפחד | במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2023 | Dream Scenario | מפיק |
| TBA | אדינגטון | במאי, תסריטאי ומפיק |
| TBA | The Drama | מפיק |
רומן יארמצ'וק

רומן אולגוביץ' יארמצ'וק (באוקראינית: Роман Олегович Яремчук; נולד ב-21 במרץ 1995 בלבוב) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות החלוץ באולימפיאקוס ובנבחרת אוקראינה.
קריירה

יארמצ'וק גדל במחלקת הנוער של קבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. בשנת 2012 עלה לקבוצה הבוגרת, אך עד 2016 שיחק בשורות קבוצת המילואים של המועדון (דינמו-2). לראשונה שותף במשחק של הקבוצה הבוגרת במרץ 2016, במשחק 1/4 גמר גביע אוקראינה. ביולי 2016 הושאל יארמצ'וק לקבוצת אולכסנדריה, בה שיחק עד לסוף שנת 2016. בדצמבר 2016 שב לדינמו. הוא שותף במשחקים מעטים ובאוגוסט 2017 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת "גנט" מהליגה הבלגית. יארמצ'וק חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצה.
ב-29 באוגוסט 2022 חתם בקלאב ברוז', עליו היא שילמה 16 מיליון אירו, מה שהפך אותו לרכש היקר ביותר בתולדות המועדון.
בהופעת הבכורה בקבוצה כבש גם שער בכורה, ב-2 בספטמבר בניצחון 0-4 על סרקל ברוז'.
נבחרת

יארמצ'וק שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. השתתף ביורו 2014 לנבחרות עד גיל 19 ובמונדיאל 2015 לנבחרות עד גיל 20. בשנים 2015 - 2017 שיחק בנבחרת הצעירה של אוקראינה.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק יארמצ'וק מאז ספטמבר 2018. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק מול צ'כיה במסגרת ליגת האומות 2018/2019. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-16 באוקטובר 2018 במהלך משחק מול צ'כיה.
נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
| נבחרת אוקראינה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו |  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו | אוקראינה |
| נבחרת אוקראינה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב |  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב | אוקראינה |
ואן (טורקיה)

| --- | --- |

עם כיוון השעון מלמעלה: מראה העיר ממבצר ואן, שדה התעופה בעיר, הקתדרלה הארמנית של הצלב הקדוש, מבצר ואן, מרכז העיר, תחנת הרכבת בעיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מזרח אנטוליה
 נפה:  ואן
 שטח:  19,299 קמ"ר
 גובה:  1,730 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,127,612 (2023)
  ‑ צפיפות:  58.43 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  38°29′39″N 43°22′48″E﻿ / ﻿38.49417°N 43.38000°E﻿ / 38.49417; 43.38000
 אזור זמן:  UTC +3
 www.van.bel.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורואן(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורואן(למפת מזרח אנטוליה רגילה) ארזורום טונג'לי קארס מלטיה בינגל ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןואן(למפת מזרח אנטוליה מוגדלת) ארזורום טונג'לי קארס מלטיה בינגל ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןואן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ואן (בטורקית: Van; בארמנית: Վան; בכורדית: Wan/وان) היא עיר בדרום-מזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר שוכנת על הגדה המזרחית של ימת ואן. לעיר היסטוריה רבת שנים, עוד מהאלף ה-1 לפנה"ס, ושימשה כבירת אוררטו, אז נקראה בשם טושפה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה כ-1.1 מיליון בני אדם. העיר הייתה מרכז חשוב לארמנים עד לשואת הארמנים בשנת 1915. כיום בעיר רוב כורדי.
היסטוריה

עדויות ארכאולוגיות מעידות על יישוב אנושי באזור העיר החל מהאלף החמישי לפנה"ס. אולם העיר עלתה לגדולה יחד עם ממלכת אוררטו, שהפכה את העיר במאה ה-9 לפנה"ס לבירתה. באתר העיר העתיקה נמצאו חרסים עם כתב יתדות המתוארכים למאה ה-8 לפנה"ס. בכתובת ביסותון שנחקקה בהוראתו של דריווש הראשון נקראת העיר בבלית אוררטו ובפרסית עתיקה "ארמניה". שם העיר המודרני נובע משמה באררטית - "ביאניה".
ב-331 לפנה"ס העיר נכבשה בידי אלכסנדר הגדול, ולאחר מותו הצטרפה העיר לשטחי הממלכה הסלאוקית. במאה השנייה לפנה"ס שבה העיר לגדולתה, בימי טיגראנס הגדול, שליט ממלכת ארמניה.
האימפריה הביזנטית שלטה בעיר לתקופה קצרה בין השנים 628 - 640, אך לאחר מכן עברה העיר לידי הכובשים המוסלמים. מאוחר יותר התפתח בעיר שלטון עצמאי מקומי שהפך לממלכה עצמאית בתחילת המאה ה-10, אך לאחר כמאה שנות עצמאות הפכה הממלכה למחוז באימפריה הביזנטית. פרק זמן קצר לאחר מכן, בעקבות קרב מנזיקרט ב-1071, עבר השלטון במחוז ובעיר לידי הסלג'וקים. לאחר מכן שלטה בעיר תקופה השושלת האיובית וסולטנות רום, ובמחצית המאה ה-13, נכבשה העיר בידי האימפריה המונגולית.
במהלך המאה ה-15 הייתה העיר במוקד סכסוך בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה הספווית, והעיר החליפה ידיים כמה פעמים במהלך המאה. לבסוף, ב-1548 הפכה השליטה העות'מאנית בעיר לעובדה מוגמרת. העיר סופחה בתחילה כסנג'ק לאיילט ארזורום ולבסוף כבירת איילט נפרד.
בהסכם סוור החליטו מדינות ההסכמה לכלול את העיר בשטחי הרפובליקה הראשונה של ארמניה, אך במהלך מלחמת העצמאות של טורקיה נכבשה העיר ותושביה הארמניים גורשו בסבב נוסף של טיהור אתני. הסכם לוזאן והסכם קארס הכריעו את גבולות טורקיה, הכוללים את ואן. בסיומה של המלחמה הייתה העיר חרבה ושוממת ועיר חדשה נבנתה בסמוך לעיר החרבה.
היסטוריה > רעידות אדמה

העיר ספגה רעידות אדמה קשות במהלך השנים. ב-10 בספטמבר 1941 פגעה רעידת אדמה המדורגת VII בסולם מרקאלי. רעידת אדמה חזקה במיוחד פגעה בעיר בשנת 2011. לפי פרסומים של המכון הגאולוגי של ארצות הברית, הרעידה החלה בעומק של 20 קילומטרים ואירעה בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. ב-2012 חנכה הקהילה היהודית בעיר בי"ס יסודי שנקרא על שמו של חסיד אומות העולם הטורקי צלאח א דין אולקומן.
אקלים

לואן אקלים יבשתי מסוג Dsa, לפי שיטת קפן. כלומר, העונה היבשה היא הקיץ, והקיץ חם במיוחד. החורף בואן אף הוא קר במיוחד, כאשר הטמפרטורה הנמוכה ביותר בטורקיה נמדדה בעיר בשנת 1990: 46.4- מעלות צלזיוס. בחודשי יולי-אוגוסט הטמפרטורה מגיעה בממוצע ל-22 מעלות חום בממוצע בצהריים. אך נמדדו גם שיאי חום של 37.5 מעלות.
ערים תאומות

לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
טורקיה בורסה, טורקיה
אוקראינה אודסה, אודסה, אוקראינה
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  http://earthquake.usgs.gov/earthquakes/recenteqsww/Quakes/usb0006bqc.php
↑  Jewish Community of Turkey Opens Primary School in Van | IHRA, www.holocaustremembrance.com (ארכיון)
↑  http://www.dmi.gov.tr/veridegerlendirme/il-ve-ilceler-istatistik.aspx?m=VAN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557618405171  GND: 4378894-4  LCCN: n85194879  NKC: ge730099  VIAF: 316429846   WorldCat (עם VIAF): 316429846 
אפיגרפיה של חשיארש הראשון בסמוך למבצר ואן
קופת חולים של פועלי הגליל

קופת חולים של פועלי הגליל נוסדה ב-1915, על ידי ברל כצנלסון.
רקע היסטורי

בשנת 1913 פעלה בארץ ישראל קופת חולים אזורית אחת: "קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה". בראשיתה היו בקופה שבעה סניפים ו-150 חברים, כמעט כולם פועלים חקלאים. לפני הפעלת קופת חולים של פועלי הגליל, קיבלו פועלי הגליל עזרה רפואית במסגרת של קופת חולים של פועלי יהודה וב"קופת חולים של פועלי השומרון". בשנה הראשונה של מלחמת העולם הראשונה פנו לעזרת קופת חולים של פועלי יהודה כ-700 איש. האבטלה, התזונה הלקויה ותנאי הדיור הגרועים החמירו את התחלואה, כאשר אחוז ניכר מהחולים סבלו ממלריה, דיזנטריה וטיפוס. בשנת 1916 גדל מספר הפונים לקופה לכ-120 לחודש.
באותה שנה נוסדה "קופת חולים של פועלי השומרון", תחילה בשיתוף פעולה עם קופת חולים של פועלי יהודה, ובהמשך כארגון עצמאי לחלוטין. המייסדים היו : שמואל יבנאלי, דוד רמז ונחום סנה. ההחלטה על ייסוד הקופה התקבלה בשנת 1912 אבל בגלל מלחמת העולם הראשונה, בעיות כלכליות ובעיות תחבורתיות הצליחו להתארגן כ־200 חברים רק ב-1916. מי שסייע לקופה החדשה היה יעקב אפטר ממשרד קופת חולים של פועלי יהודה והד"ר הלל יפה שניהל את בית החולים בזכרון-יעקב.
הקמת קופת חולים של פועלי הגליל

הסתדרות פועלי הגליל מנתה בין 350 ל-400 חברים, בקבוצות ובחוות שבהן הייתה עבודה היה מספר החולים קטן במידה ניכרת מאזורי השומרון ויהודה. ועל הקמת הקופה הוחלט עוד בשנת 1912 אך עד 1915 לא הצליחו לארגן את ייסוד הקופה, נאסף סכום כסף קטן לתכלית זו אבל הוצא יותר ממה שנאסף והעניין נדחה, אולם בשנת 1915 התרבה מספר הפועלים שאין להם עבודה ומקום קבועים.
כבר בשנת 1914 כתב ברל כצנלסון שיש "להשתדל לאחד את כל קופות החולים הפרטיות הקיימות בין הפועלים לעבודה משותפת", בהמשך ברל כצנלסון עבר להתגורר בגליל, הבחין בפער שבין יהודה לגליל מבחינת שירותי הבריאות לפועלים, והתחיל לפעול במרץ להקמת הקופה החדשה.
כשהחלו לפעול קופות החולים בגליל ובשומרון לאחר שקופת חולים של הסתדרות החקלאים ביהודה פעלה משנת 1913, נוצר מערך ארצי של שירותי בריאות לפועלים בחסות שלוש ההסתדרויות הפועלים החקלאים. שלוש הקופות פעלו מתוך שיתוף פעולה מלא, ללא תחרות והשירות הטוב לפועל החולה ובריאותו של ציבור החברים עמד בראש מעייניהן. הפועל קיבל את השירות הרפואי בכל מקום ששהה בו, מקופת החולים שפעלה באותו אזור, ואחת היא באיזה קופה הוא חבר. היה קיים נוהל לאזן את החשבונות בין הקופות ולהעביר ביניהן חיובים וזיכויים.
איחוד שלוש הקופות

עם גירוש תל אביב בחודש אפריל 1917, רוב המגורשים עברו לגליל העליון. המצב הכלכלי החמיר בעקבות המלחמה, וזמן קצר לאחר הגירוש נפגשו נציגי הסתדרויות הפועלים ביישוב כנרת מתוך מטרה להביא לידי כינוסה של ועידה, שבסיומה התאחדו הסתדרויות הפועלים לגוף אחד. הוועידה התכנסה ב־1918.
בשנים 1917–1918 בעקבות שינויים במערך הפולטי, של מפלגות הפועלים בארץ ישראל הפכו קופות החולים מארגונים אזורים לגופים מפלגתיים ומשלוש הקופות האזוריות נוסדו שתי קופות החולים של אחדות העבודה וקופת חולים של הפועל הצעיר. בשנת 1921 לאחר הקמת ההסתדרות התאחדו שתי קופות החולים לגוף אחד בחסות ההסתדרות שנקרא : קופת חולים הכללית של הפועלים העבריים בארץ ישראל. כל זאת על רקע כך שבקיץ 1918 השלים הצבא הבריטי את כיבוש ארץ ישראל, והתחילה תקופת המנדט הבריטי.
ראו גם

הסתדרות פועלי יהודה
קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה
קופת חולים של פועלי השומרון
לקריאה נוספת

שפרה שוורץ, "קופת חולים הכללית" – עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ ישראל, המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה-בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997.
שפרה שוורץ, "פוליטיקה ובריאות: המהלכים לקראת הקמתו של מערך..."
הערות שוליים

↑  שפרה שוורץ, "קופת חולים הכללית" - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ ישראל, המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה-בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997, עמודים 27, 41, 44, 45, 46, 51, 53
↑  יעקב אפטר, "בשעה זו : קבץ לספרות ולענייני הישוב", המו"ל - יעקב אפטר, יפו : העבודה א', תרע"ו, 1916, פרק : "קופת חולים של פועלי יהודה במלחמת העולם הראשונה", עמודים 33–40
↑  הלל יפה, "דור מעפילים" - זכרונות, מכתבים, יומן, תל אביב, הוצאת דביר, תרצ"ט, 1938
↑  ברל כצנלסון, "אגרות 1915-1918", תל אביב, 1961, עמוד 16
↑  http://www.ruachtova.org.il/organizations/11062
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
Ball Aerospace & Technologies

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1956 – 16 בפברואר 2024 (כ־68 שנים) 
 חברת אם:  Ball Corporation 
 מיקום המטה:  בולדר 
 משרד ראשי:  ברומפילד, קולורדו
 ענפי תעשייה:  תעשיית החלל
 מוצרים עיקריים:  מוצרי חלל
 הכנסות:  746,500,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2008) 
 עובדים:  5,200 עובדים
  
 www.ball.com/aerospace
 
.Ball Aerospace & Technologies Corp הייתה חברה אמריקאית בתחום תעשיית החלל. מאז הקמתה היא הייתה בבעלות מלאה של תאגיד בל שמטהו נמצא בוסטמינסטר, קולורדו. החברה נרכשה על ידי תאגיד BAE סיסטמס בשנת 2024, והיא מופעלת כחטיבה בתוך BAE בשם Space & Mission systems.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1956 כספק מערכות בקרה לטילים. היא פעלה בשם Ball Brothers Research Corporation. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 היא זכתה במכרז של נאס"א לבניית Orbiting Solar Observatory. בהמשך היא הייתה שותפה למספר פרויקטים של נאס"א. מוצריה שולבו בלוויינים וגשושיות שונות. בין היתר הם שולבו ב-SWAS, טלסקופ החלל צ'נדרה, טלסקופ החלל האבל וטלסקופ החלל ג'יימס וב. כמו כן היא הייתה אחריות על בניית מספר לוויינים, במיוחד בתחום מזג אוויר וחישה מרחוק. מוצרים נוספים של החברה הם אנטנות מתקדמות, מערכות אופטיות, עוקבי כוכבים שנוצלו בתוכנית מעבורת החלל, מערכות שימון וציוד היקפי שונה.
בקולורדו משרדי החברה ממוקמים בוסטמינסטר, בולדר וברומפילד. בנוסף יש משרדים במקומות נוספות ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2022 החברה מוקמה במקום ה-61 ברשימת ספקי ציוד למערכות ביטחוניות
באוגוסט 2023 סוכם על מכירתה ל-BAE סיסטמס הבריטית תמורת 5.6 מיליארד דולר
הערות שוליים

↑  טופ 100 בתעשייה ביטחונית
↑  מכירת החברה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 6041955-6  ISNI: 0000 0001 2105 0603  LCCN: no2006058366  SUDOC: 230254519  VIAF: 122973896   WorldCat (עם VIAF): 122973896
משקה מוגז

משקאות מוגזים בסופרמרקט בארצות הברית
משקאות מוגזים (לעיתים גזוז, מילה שאולה מטורקית שנגזרה מהמילה האיטלקית: gaseosa; משקה מוגז או סודה מוגזת) הוא שם כללי למגוון משקאות קלים המכילים פחמן דו-חמצני מומס. בשפת היומיום נקראים לפעמים "משקאות תוססים".
הפחמן הדו-חמצני נמצא במשקה בלחץ של כ-4 בר, והמשקה מהווה תמיסה שנמצאת במצב של רוויית יתר. גם כאשר פותחים את הפקק הפחמן הדו-חמצני משתחרר מהתמיסה באיטיות, עקב חסרונם של אתרי התגרענות. בעת שתיית משקה מוגז הלשון משמשת כאוסף של אתרי התגרענות, והפחמן הדו-חמצני שהופך לגז גורם לתחושת העקצוץ בלשון. הניסוי הביתי התפרצות מנטוס מדגים את התופעה בה הפחמן הדו-חמצני עובר מעבר פאזה מהיר בעזרת הוספת אתרי התגרענות.
טעמם של המשקאות בדרך כלל מתוק ולרוב מופק מתמציות מלאכותיות. ישנם גם משקאות אלכוהוליים מוגזים. המפורסמים שבמשקאות המוגזים הם הקולה לסוגיה, מי סודה, ספרייט, סבן אפ ופאנטה. חברת קוקה-קולה ופפסיקו, יצרניות המותגים המפורסמים קוקה-קולה ופפסי קולה בהתאמה, הן יצרניות משקאות מוגזים הגדולות בעולם.
משפחת טעמי הקולה > חברת קוקה-קולה

קוקה-קולה - מוצר הדגל והמוצר הראשון של החברה. זהו משקה מוגז ממותק בטעם קולה שייצורו החל בשנת 1886. זהו משקה הקולה הפופולרי ביותר בעולם כיום.
דיאט קוקה-קולה - משקה מוגז נטול סוכר בטעם קולה שייצורו החל בשנת 1982. זהו המותג החדש הראשון של החברה מאז השקת הקוקה-קולה, אם כי לא משקה הקולה הדיאטטי הראשון.
קוקה-קולה זירו - משקה מוגז בטעם קולה שייצורו החל בשנת 2005. זוהי גרסה נטולת סוכר של המשקה הפופולרי קוקה-קולה. מקור שמו בערכו הקלורי הנמוך (0 קלוריות לכוס).
קוקה-קולה בלק - משקה מוגז עם תמציות קפה שיוצר למן שנת 2006. מדובר, למעשה, במשקה נסיוני ("פורץ דרך" בלשון נציגי החברה) הן מבחינת סוגו והן מבחינת ערכו הקלורי. מבחינת הסוג מדובר במשקה שהוא גם משקה מוגז קל, גם משקה אנרגיה וגם משקה מבוסס קפה. מבחינת הערך התזונתי הוגדר המשקה כבעל ערך קלורי "אמצעי" (mid calorie drink) בשל תכולת קלוריות המצויה בתווך בין משקאות ממותקים רגילים ומשקאות דיאטטיים המבוססים על ממתיקים מלאכותיים.
משפחת טעמי הקולה > פפסיקו

פפסי
דיאט פפסי
פפסי ואן
משפחת טעמי הקולה > רויאל קראון

RC קולה
משפחת טעמי הקולה > אחרים

מכה קולה
משפחת טעמי הפירות > חברת קוקה-קולה

פאנטה (Fanta) - משקה קל מוגז בטעמי פירות: תפוזים, אשכוליות, ענבים ועוד. במקור המשקה הוכן מתוצרי לוואי של גבינה וסיידר, ושווק ב-1939 על ידי הסניף הגרמני של קוקה-קולה. אחרי מלחמת העולם השנייה ייבאה חברת קוקה-קולה את פאנטה אל ארצות הברית שם היא זכתה להצלחה.
ספרייט (Sprite) - משקה קל מוגז ללא קפאין בטעם לימון-ליים. המשקה הגיע לארצות-הברית מגרמניה בשנת 1961 בשם Fanta Klare Zitrone ("פאנטה לימון צלול"). רק לאחר מכן זכה למותג הנפרד "ספרייט".
משפחת טעמי הפירות > פפסיקו

מירינדה (Mirinda) - משקה קל מוגז בטעמי פירות. בין היתר נמכר המשקה בטעמי תפוזים, אשכולית, תפוחים, תות, אננס, בננה וענבים.
סבן אפ (7 Up) - משקה קל מוגז בטעם לימון-ליים.
מאונטיין דיו
משפחת טעמי הפירות > משקאות אורגניים

החל משנת 2017 החלו להופיע מיצים אורגניים בעולם. שוק המוצרים האורגניים בעולם מתבסס בעיקרו על ייצור מקומי. כך, המשקאות האורגניים בעולם תפסו נכון ל-2017 כ-2% מכלל צריכת המשקאות. ברוב העולם מתבסס השוק על חברות מקומיות.
בשנת 2019 החלו לייצר גם בישראל משקאות מוגזים אורגניים על בסיס פירות אורגניים, ללא תוספת סוכר ותחליפים מלאכותיים וללא חומרים משמרים, צבעי מאכל וחומרי טעם.
אחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שוופס - משקה קל מוגז בטעמים של פירות, משקאות אלכוהול וכדומה.
מי סודה (Soda Water, Sparkling Water, ולעיתים Seltzer Water) - מים שבהם מומס פחמן דו-חמצני.
ראו גם

התפרצות כתוצאה מהתגרענות
הערות שוליים

↑  כיצד מיץ אורגני יכול להגדיל את חלקו בשוק המשקאות העולמיים? באתר Just-Drink
↑  אפילו עפר שכטר התגייס: הכירו את הישראלים שרוצים להתחרות בקוקה קולה, באתר מעריב אונליין, 23 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283484405171  BnF: cb11983367b (data)  LCCN: sh85020132 
משקה מוגז
הזהו אדם?

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פרימו לוי
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  ממואר
 נושא:  השואה, מלחמת העולם השנייה, גירוש, מחנה ריכוז, מלחמה, יהודים, נאציזם, אושוויץ 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1947
 מספר עמודים:  188
 הוצאה בעברית
 תאריך:  1988
 תרגום:  יצחק גרטי
 פרסים
 רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד 
 סדרה
 סדרת ספרים:  ספרית אפקים
 הספר הבא:  ההפוגה 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9651305800
 הספרייה הלאומית:  001099822, 003918300, 001259217, 003373311
 
אם זה אדם (באיטלקית: Se questo è un uomo) הוא ספר תיעודי מאת הסופר האיטלקי-יהודי פרימו לוי אודות החוויות האישיות על מאסרו ועבודתו בכפייה במחנה אושוויץ מונוביץ בתקופת השואה.
הספר יצא לאור באיטלקית בנובמבר 1947, ובעברית יצא תרגומו לאור רק ב-1988, לאחר מותו של לוי. ב-2024 יצא לאור תרגום חדש לעברית של הספר בשם "אם זה אדם".
רקע לכתיבת הספר

לוי כתב את הספר מתוך דחף לתת עדות לזוועות שביצעו הנאצים במחנה בתהליך השמדת היהודים והאנשים האחרים בשואה. הוא קרא עדויות רבות של עדים וניצולים, נכח בפגישות של ניצולים, והפך בסופו של דבר לדמות סמלית של אנטי-פשיסטים באיטליה.
לוי ביקר בלמעלה מ-130 בתי ספר כדי לדבר על החוויות שלו באושוויץ. הוא נדהם מאלו שניסו לשכתב את ההיסטוריה של המחנות ולהמעיט מעוצמת הזוועות, מה שכיום מכונה הכחשת השואה. גישתו הייתה כי מחנות המוות של הנאצים והניסיונות להשמדת היהודים היו זוועה ייחודית בהיסטוריה בגלל הניסיון לבצע השמדה מוחלטת של "גזע נחות" על ידי קבוצה שתפסה את עצמה כעליונה. זה היה ניסיון מאורגן, שיטתי וממוכן מאוד, שניסה להפחית בערך היהודים וניסיון למחיקה מוחלטת שלהם עד כדי שימוש באפר שלהם כחומר גלם לדרכים.
עם חזרתו לאיטליה, היה לוי לכימאי תעשייתי במפעל בטורינו. הוא החל לכתוב על חוויותיו במחנה הריכוז ועל חזרתו לאיטליה דרך אירופה המזרחית, חומר שבו השתמש בשני ספריו הידועים, "הזהו אדם?" ו"ההפוגה" (La tregua).
כאשר לוי שלח את הספר להוצאת הספרים אינאודי בטורינו, עירו, ההוצאה דחתה אותו. הוצאה קטנה יותר, דה-סילבה, רכשה מלוי את הזכויות על הספר, ובנובמבר 1947 הדפיסה 2,500 עותקים ממנו. אף שבאותו הזמן הופיעה בעיתון "לה-אוניטה" סקירה חיובית של הספר על ידי איטלו קאלווינו, נמכרו ממנו רק 1,500 עותקים. כיום שרדו מהוצאה מקורית זו עותקים ספורים בלבד. בבדיקה שערך מרכז פרימו לוי בטורינו בשנת 2018 לאיתור כלל הספרים ששרדו מהמהדורה הראשונה הנדירה, אותרו ברחבי העולם כ-80 עותקים בלבד.
לוי נאלץ להמתין עד 1958 שבית ההוצאה שבטורינו יפרסם את הספר בהגהה מחודשת. ההוצאה לאור המחודשת הובילה לתרגום הספר לאנגלית ב-1959, ולאחר מכן לתרגום לשפות נוספות, ולקבלתו של הספר לספרות הקלאסית.
ספרו השני, "ההפוגה", שהוא ספר המשך המתאר את נדודיו עד חזרתו לביתו באיטליה, פורסם לראשונה ב-1963, כמעט 16 שנה לאחר פרסום הספר הראשון, וזיכה את לוי בפרסו הראשון. לאחר מכן כתב לוי ספרים נוספים, ובהם "זמן שאול" ו"הטבלה המחזורית".