stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב האוויר של 13 בספטמבר 1973
קרב האוויר עם המטוסים הישראלים שהמתינו לאורך רצועת החוף

משהתקרבו מטוסי המיג עלו מטוסי הפנטום שהמתינו לבואם בגובה נמוך מול חוף לטקיה והפתיעו אותם. עם ההיתקלות בשעה 13:28 שיגר הטייס שלמה אגוזי אל אחד המיגים טיל אוויר-אוויר ממרחק 2,100 מטרים שפגע במטוס וסחרר אותו אך לא הפילו. באותו יעף התקרב למטוס שני וירה עליו בתותח מטווח 350 מטרים, הפילו וטייס המיג נטש. המוביל באותו המבנה, יפתח ספקטור, שיגר שני טילים והפיל שני מטוסים.
בשלב זה נקראה רביעיית המיראז'ים שהמתינה מול ראש הנקרה להצטרף לקרב ובמקביל הזניקו הסורים מטוסים נוספים לאזור הקרב. עם הגיעם שיגר מוביל רביעיית המיראז'ים, ישראל בהרב, שני טילים שפגעו במיג אחד שטייסו נטש. לאחר מרדף קצר שיגר מספר 4 במבנה המיראז'ים, אברהם שלמון, טיל והפיל מיג נוסף. בשלב זה הופל באש תותחים מיג נוסף על ידי בהרב. תוך כדי תמרוני הקרב הבחין מספר שלוש ברביעיית המיראז'ים בדליפת דלק ממטוסו, ככל הנראה עקב פגיעה בו. הוא דיווח למבנה והרביעייה כולה ניתקה מגע וחזרה דרומה לכיוון ישראל. המטוס הפגוע נחת בבסיס רמת דוד.
בשלב זה הוכנסה לקרב רביעיית המיראז'ים שהמתינה מול חוף ביירות. הטייס עמוס בר ביצע מרדף קצר אחר מיג והפיל אותו באמצעות טיל צפונית לביירות. לאחר שבקר הטיסה הודיע למיראז'ים כי מטוסים סוריים נוספים מגיעים מצפון התפצלה הרביעייה כך שמספר 2 ו-3, יהודה קורן וסגן יוסי שמחוני, יצאו לקראתם צפונה במטרה לנהל עמם קרב ולמנוע מהם להגיע לאזור הקרב שהתחולל מול ביירות. בקרב שניהלו מספר 2 ו-3 מול החוף הסורי כנגד שמונה מטוסי מיג 21 לא הופלו מטוסים. אך בינתיים מדרום להם הופל מיג נוסף על ידי בר. בשל מחסור בדלק מספר 2 ו-3 ניתקו מגע ופנו דרומה אך במהלך הטיסה דרומה נפגע מטוסו של שמחוני מטיל והחל לבעור. שמחוני הודיע בקשר כי נפגע, ולמרות סכנת ההתפוצצות של מטוסו הבוער, ובמטרה להימנע מנטישה מעל אדמת סוריה, המשיך בטיסה לכיוון הים, נטש מעל לחוף טרטוס וצנח מגובה 4,000 רגל (1,200 מטרים) אל הים במרחק של כ-2 ק"מ מהחוף. הסתבר שסירת ההצלה שמותקנת בכיסא המפלט נפגעה מהטיל שפגע במיראז' ולא נפתחה. שמחוני צף במים והמתין. שלושת המיראז'ים הנותרים ניתקו מגע ופנו דרומה לכיוון ישראל.
הקרב כולו ארך כשלוש דקות.
בסך הכל בקרבות שבין המטוסים הסוריים שהוזנקו כנגד מטוסי הצילום לבין שלוש הרביעיות שהמתינו להם, הופלו שמונה מטוסי מיג 21 סוריים ומטוס מיראז' ישראלי אחד שטייסו צנח אל המים הטריטוריאליים הסוריים.
המשך קרבות האוויר עם הכוח שהגן על הטייס הישראלי שצנח לים

במהלך הקרב סייר מעל לים מסוק יסעור, שנועד לחילוץ במידת הצורך. יסעור החילוץ, שהוטס על ידי ישראל יהלום, נשא שני לוחמים משייטת 13, רופא, חובש ומכונאי. היסעור הופנה לחלץ את הטייס שמחוני שצנח לים וזוג מטוסי F-4 פנטום הוזנק להגן עליו מפני ניסיונות אויב לשבות אותו, ביבשה או בים. בתגובה הוזנק מבנה נוסף של מטוסי מיג ליירוט הפנטומים. שניים ממטוסי המיג הופלו בטילי אוויר-אוויר ששיגרו הפנטומים - הראשון בטיל ששיגר עמרי אפק והשני בטיל ששיגר רפי קורן. בינתיים קלט טייס הפנטום את קריאת הטייס שמחוני במכשיר הקשר בדבר צניחתו אל הים והוברר שמצבו טוב.
מחשש להזנקת מטוסי מיג נוספים מסוריה, ולאור הסכנה שנשקפה לשמחוני שצף על מי הים שמול חופי סוריה, הוזנקו לעזרתו שישה מטוסי פנטום נוספים: רביעיית מטוסים מטייסת הפטישים בהובלת אביהו בן-נון וזוג מטוסים של אמנון ארד ומשה מלניק. מלניק, שהספיק להנחית את פנטום הצילום ולהמריא שנית עם מטוס פנטום חמוש, נכנס לקרב אוויר-אוויר תוך הפלת מטוס מיג. אחריו הפיל אמנון ארד מיג נוסף באמצעות טיל סיידווינדר. אחד הטייסים הסורים המופלים, אחמד חאדר אל-חסן, צנח במרחק כמאה מטרים משמחוני, עלה על סירת ההצלה המתנפחת והמתין גם הוא לחילוץ. בשלב זה החלו מטוסי המיג הסוריים הנותרים להתפזר, לאחר הפלת תריסר מחבריהם, והבשילה שעת הכושר למשיית שמחוני מהים. מאחר שששת מטוסי הפנטום שהגנו על שמחוני היו קצרים בדלק ונדרש חיפוי אווירי להגנה על שמחוני ועל מחלציו, הוזנקה בשעה 15:00 רביעיית נוספת של מטוסי פנטום מטייסת הפטישים.
במהלך ההמתנה ליסעור החילוץ, זיהתה רביעיית מטוסי הפנטום הטרייה הזנקה של סירת מנוע סורית לעבר אל-חסן ושמחוני. טייס הפנטום יצחק גת תקף אותה והטביעה. בינתיים שחה שמחוני אל סירת ההצלה של אל-חסן ואחז בה בידיו מבלי שהלה ירגיש. תחת חיפוי אווירי של מטוסי הפנטום ריחף היסעור והוריד לוחם מהקומנדו הימי ששלה את שמחוני. משעלה שמחוני למסוק, אמר למחלצים כי במים יש גם טייס סורי. הוחלט להעלות גם אותו, אך היה חשש שיתנגד ויתקוף את חיילי הקומנדו במהלך טיסתם באוויר. בינתיים התהפכה סירת ההצלה ברוח שחולל מדחף המסוק. חיילי הקומנדו משו את אל-חסן מהמים בטרם יטבע ופנו לעבר ישראל. אל-חסן הושב לארצו במסגרת חילופי השבויים לאחר מלחמת יום הכיפורים.
תוצאות הקרב

12 מטוסי מיג סוריים הופלו. מטוס מיראז' ישראלי הופל וטייסו נמשה מהים התיכון באמצעות מסוק יסעור. טייס סורי אחד נמשה מהים ונשבה. סירת החילוץ הסורית הושמדה.
דבר קיומו של יום הקרב דווח בהרחבה באמצעי התקשורת בישראל ובעולם. פרשנים צבאיים בעולם העריכו שהקרב תוכנן היטב כמלכודת במטרה להשיג השגים מדיניים. לאחר שעות אחדות דווחו אמצעי התקשורת בסוריה כי בקרב אוויר הופלו 8 מטוסים סוריים ו- 5 מטוסים ישראליים.
תוצאות הקרב עוררו חשש מתבוסה בסוריה ובמצרים, שהיו מצויות בהכנות למלחמה כוללת עם ישראל. מיד לאחר התקרית הסורים העלו את רמת כוננות הצבא. ב-16 בספטמבר נועדו הסורים עם המצרים בביירות בניסיון לתאם תגובה ראויה לקרב.
הערכת המטכ"ל הייתה שסוריה לא תוכל להבליג על התקרית וצפה לתגובה מיידית בצורת הפגזת יישובים ישראלים, מארב לכלי רכב או פעולת מחטף אחרת. כתוצאה מכך הועלתה הכוננות ביחידות צפוניות ותוגברו יחידות ארטלריה ונ"מ ברמת הגולן. ב-27 בספטמבר דווח ראש אמ"ן כי הכוננות בצבא סוריה כתוצאה מהתקרית האווירית שככה. בתגובה הורדה גם הכוננות בצה"ל
הקרב השפיע על האווירה הכללית של הציבור בישראל ותרם לתחושת האופוריה בצה"ל. לאחר הקרב אמר מפקד חיל האוויר בני פלד: "כדי למנוע מלחמות גדולות צריך לעשות מדי פעם מלחמות קטנות", אף כי מלחמת יום הכיפורים פרצה חודש לאחר הקרב.
הערות שוליים

↑  הופלו 12 מטוסים סוריים, ולא 13 כפי שמקובל לחשוב. המטוס ה-13 היה מיראז' ישראלי של יוסי שמחוני. ראו כתבה באתר חיל האוויר: 1+12=13
↑  "סוריה נפלה במלכודת שטמנה לה ישראל", מעריב, 14 בספטמבר 1973
↑  אלחנן אורן, תולדות מלחמת יום הכיפורים, המחלקה להיסטוריה של צה"ל, 2013, עמ' 66
↑  "מפקד חדש בקו המסורת"
מסוק CH-53 יסעור
לוח המציין את ההפלה של רפי קורן והנווט שמשון רוזן בטייסת העטלף
קח את עיניי

| --- | --- |

פוסטר הסרט בישראל
 בימוי:  איסיאר בויאין 
 הופק בידי:  סנטיאגו גרסיה דה-ליאניז 
 תסריט:  איסיאר בויאין, Alicia Luna 
 עריכה:  Angel Hernandez Zoido 
 שחקנים ראשיים:  לאיה מארול לואיס טוסר קנדלה פניה
 מוזיקה:  אלברטו איגלסיאס 
 צילום:  Carles Gusi 
 מדינה:  ספרד 
 חברת הפקה:  La Iguana, Alta Films 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בספטמבר 2004
 משך הקרנה:  116 דקות
 שפת הסרט:  ספרדית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   takemyeyes
 פרסים:  פרס גויה לסרט ולבמאי הטובים ביותר
 סרט קודם:  ימי שני בשמש 
 סרט הבא:  הים שבפנים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קח את עיניי (בספרדית: Te doy mis ojos) הוא סרט דרמה ספרדי משנת 2003 בבימויה של איסיאר בויאין העוסק באלימות בתוך המשפחה. הסרט קיבל שבחים רבים על יכולת הצגת הנושא תוך הימנעות מקלישאות וסטריאוטיפים, וזכה בשבעה פרסי גויה, בין היתר פרס הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר לשנת 2004.
עלילה

הסרט מביא את סיפורה של פילאר, אישה מוכה הבורחת עם בנה חואן מביתה ומבעלה אנטוניו בשעת לילה מאוחרת, כשרק נעלי בית לרגליה. פילאר מוצאת מקלט בבית אחותה ומתחילה בחיים חדשים, מתמודדת עם אהבתה למי שהתעלל בה ומתחבטת בשאלה אם לחזור לאנטוניו ולהאמין לו כאשר הוא מבטיח להשתנות.
העובדה שבמאית הסרט איסיאר בויאין הצליחה ליצור דמויות עגולות, מבלי לתאר את אלימותו של אנטוניו באופן חד משמעי ונחרץ מאפשרת לסרט להציג את הרבדים העמוקים הקשורים בנושא אלימותם של גברים כלפי בנות זוגן, ותורמת לתחושת האמינות שהוא יוצר.
שחקנים

לאיה מארול - פילאר
לואיס טוסאר - אנטוניו
קנדלה פניה - אנה
רוסה מריה סארדה - אורורה
קיטי מנבר - רוסה
סרג’י קלחה - התרפיסט
אליזבת גלבר - לולה
ניקולס הרננדז לונה - הילד חואן
צוות הפקה

איסיאר בויאין - בימוי
איסיאר בויאין, אליסיה לונה - תסריט
אנחל הרננדז זויידו - עריכה
סנטיאגו גרסיה דה-ליאניז - הפקה
קרלס גוסי - צילום
ויקטור מולרו - עיצוב אמנותי
אלברטו איגלסיאס - מוזיקה
קרי (קרוליינה הצפונית)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קרוליינה הצפונית קרוליינה הצפונית
 ראש העיר:  Harold Weinbrecht
 תאריך ייסוד:  1750
 על שם:  Samuel Fenton Cary 
 שטח:  153.90 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  2.82 קמ"ר 1.83%
 גובה:  146 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  174,721 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  880 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  35°46′44″N 78°48′01″W﻿ / ﻿35.778888888889°N 78.800277777778°W﻿ / 35.778888888889; -78.800277777778 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 www.townofcary.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרי(למפת קרוליינה הצפונית רגילה) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי קרי(למפת קרוליינה הצפונית מוגדלת) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי קרי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרי (באנגלית: Cary) היא העיר השביעית בגודלה בקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. נכון ל-2020 מתגוררים בעיר 174,721 תושבים.
מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזיים בעיר הם SAS Institute, חברת הביטוח מטלייף, ורייזון תקשורת
היסטוריה

ההתיישבות המקומית בקרי החלה בשנת 1750. כמאה שנים מאוחר יותר נבנתה מערכת רכבת מקומית אשר חיברה את העיר לשאר האזור ובכך פיתחה אותה מאוד.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-135,234 נפש בכ-55,303 משקי בית. בשנת 2015 היה בקרי שיעור פשע נמוך במיוחד של 84 פשעים אלימים לכל 100,000 תושבים. לעומת זאת, בשארלוט (העיר הגדולה ביותר במדינה) שיעור האלימות עמד על כ-648 פשעים ל-100,000 נפש. בשנת 2013 העיר דורגה כעיר השלישית הבטוחה ביותר בארצות הברית בהשוואה לערים עם אוכלוסייה של כ-100,000-500,000 תושבים.
ההכנסה החציונית למשק בית עמדה בשנת 2011 על כ-110,609$. כ-68% מבני 25 ומעלה בקרי הם בעלי תואר אקדמי. החלוקה הגזעית היא: 73.1% לבנים, 13.1% אסייתים, 8.0% אפרו-אמריקאים, 0.4% אינדיאנים, ו-2.6% משני גזעים או יותר.
פוליטיקה וממשל

קרי מנוהלת על ידי ראש עיר ומועצה הנבחרים אחת לארבע שנים. ארבעה חברי מועצה נבחרים במחוזות בחירה, ושניים נוספים נבחרים על ידי כלל תושבי העיר.
ערים תאומות

אירלנד מחוז מית', אירלנד
טאיוואן שינג'ו, טאיוואן
קח שירים

קח שירים הוא אלבומם השני של כנסיית השכל, אשר יצא במרץ 1994 על גבי תקליטור בלבד. השירים באלבום הם שירי משוררים, ובין הכותבים ניתן למנות את רחל, יהודה עמיחי, מאיר ויזלטיר, נתן זך ושמעון אדף. הרצועה "בעל כורחי" החותמת את האלבום, היא אינסטרומנטלית. ישנה רצועה נסתרת באלבום. לאלבום צורף ספרון של צילומי רונן ללנה.
רשימת השמעה

| מס' | שם | מילים | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | ניב  | רחל המשוררת | 2:54 |
| 2. | לא רוצים לישון, רוצים להשתגע  | יהודה עמיחי | 4:28 |
| 3. | קח שירים  | מאיר ויזלטיר | 4:16 |
| 4. | שיר אוהב וכואב  | עמיחי | 4:34 |
| 5. | כשבדידות אינה פחד  | נתן זך | 3:50 |
| 6. | אוטוביוגרפיה  | שמעון אדף | 6:20 |
| 7. | בעל כורחי  |   | 3:02 |
| 8. | רצועה נסתרת  |   | 0:56 |
משתתפים

יורם חזן - שירה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
רן אלמליח - בס, גיטרה אקוסטית
דוד ראסד - גיטרות
מייק גולן - קלידים, תכנות ודגימות
תמיר ימיני - כלי הקשה
יגאל ביטון - גיטרה
קרני פוסטל - צ'לו
דני רכט - אקטיביטי סנטר, הפקה מוזיקלית
אורי ברק - הפקה מוזיקלית
חיים שמש - הפקה
הערות שוליים

↑  כנסיית השכל , צילומים: רונן ללנה - קח שירים (באנגלית), נבדק ב-2022-09-16
↑  סנונית ליס, אורגזמה זה לא הכל, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2007
| כנסיית השכל |
| --- | --- | --- |
| חברי ההרכב | יורם חזן • רן אלמליח • דוד ראסד • דניאל זייבלט • עמי רייס |  |
| אלבומים | דברים בלחש • קח שירים • כנסיית השכל • רוץ ילד • ידיים למעלה • אוטוביוגרפיה • שורות של אנשים • הבית כה רחוק • זה לא אני |  |
קח אותי לבייסבול

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  באזבי ברקלי 
 הופק בידי:  ארתור פריד 
 תסריט:  ג'ורג' וולס, ג'ין קלי וסטנלי דונן
 עריכה:  בלאנש סוואל 
 שחקנים ראשיים:  ג'ין קלי, פרנק סינטרה, אסתר ויליאמס, בטי גארט
 מוזיקה:  אדולף דוטש
 צילום:  ג'ורג' ג' פולסיי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 במרץ 1949
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט מוזיקלי 
 הכנסות:  4.000.000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   takemeouttotheballgame
 דף הסרט ב־IMDb
 
קח אותי לבייסבול (אנגלית: Take Me Out to the Ball Game) הוא סרט מוזיקלי שהופק באולפני MGM. את הסרט ביים באזבי ברקלי והפיק ארתור פריד. הסרט צולם בשיטת הטכניקולור. שם הסרט נלקח משיר ההמנון הבלתי רשמי של משחק הבייסבול, השיר מושר בדרך כלל במהלך ההפסקה במשחק.
עלילה

קח אותי למשחק הבייסבול הוא סרט תקופתי המתרחש בשנת 1908, העלילה נסובה סביב קבוצת בייסבול מקצוענית, "הזאבים" ושני השחקנים המרכזיים בה, אדי א'ובריין (ג'ין קלי) ודניס ראיין (פרנק סינטרה). בזמן הפגרה בין עונת משחקים לעונה חדשה, עוסקים השניים בוודוויל במשרה חלקית. בזמן עונת המשחקים מושתתת שיטת המשחק על הצרוף של שניהם ושחקן נוסף, "א'ובראיין לראיין לגולדברג". בשעה שגולדברג (ג'ולס מאנשין), חי כדי לשחק את משחק הבייסבול, מעדיפים אדי ודניס להמשיך בקריירת הוודוויל שלהם.
הסטאטוס קוו בקבוצה, שזכתה להצלחה רבה והתנהלה על מי מנוחות, מופר כאשר הקבוצה מחליפה בעלים. המצוקה בקבוצה מתעצמת כאשר מתברר כי הבעלים החדשים היא אשה, קיי.סי. היגינס (אסתר ויליאמס). לאחר זמן קצר מתחילים אדי ודניס להתאהב בבעלים החדשים, ואדי זוכה בליבה, ריאן מפצה את עצמו ומתאהב בשירלי דלווין (בטי גארט) האגרסיבית ורוחשת החיבה.
המאפיונר לו לורגן (אדוארד ארנולד), שמעורב בהימור כבד כנגד הזאבים במשחק הגדול הקרוב, מפתה את אדי לעזוב את הקבוצה על ידי זה שהוא מבטיח לו תפקיד גדול בקומדיה מוזיקלית. לאחר עזיבתו מבין אדי כי אכזב את הבעלים קיי.סי ואת חבריו האחרים לקבוצה ובראשם ראיין וגולדברג ומחליט לכפר על מעשיו ולהשתתף במשחק המכריע. לוגן שומע על תוכניתו של אדי ומורה לאנשיו לטפל בו כך שלא יוכל לשחק. דניס מחליט להגן על חברו הטוב ובמהלך המשחק פוצע את אדי כך שמאבד את הכרתו, ובכך מונע ממנו לשחק בהמשך. בריוניו של לוגן נעלמים וקיי.סי מחליטה לסלוח לאדי על מעשיו. אך כאשר אדי לומד על מה שעשה דניס ושהוא גרם לו לאבד את הכרתו במכוון במהלך משחק כל כך חשוב, הוא מסתער למגרש בכוונה להשיב לדניס כגמולו. כשכוונת נקמה ורצון לפגוע בדניס במחשבתו, עולה אדי לשחק, אך במקום זאת הוא חובט שני הום ראן המנצחים לזאבים את המשחק.
הפקה

אסתר ויליאמס שהייתה שחיינית כוכבת מחזות זמר, לא נהנתה בזמן הצילומים מחברתו של כוכב הסרט ואחד הכותבים בו, ג'ין קלי. בספרה האוטוביוגרפי, היא מתארת את תקופת הצילומים כאומללה, וטוענת כי קלי וסטנלי דונן התייחסו אליה בזלזול והרבו להתבדח על חשבונה. כמו כן טענה ויליאמס כי ג'ין קלי חש שלא בנוח עם הפרשי הגבהים ביניהם, גובהו של קלי היה כ-170 ס"מ ואילו גובהה של ויליאמס היה כ-179 ס"מ. במקור תכנן הבמאי באזבי ברקלי קטע של שחייה צורנית בעבור ויליאמס, אך הרעיון נדחה בידי קלי. ויליאמס לעומת זאת יצרה קשר חזק עם פרנק סינטרה.
המועמדת הראשונה לתפקיד של קיי.סי. היגינס הייתה קתרין גרייסון איתה שיתף פעולה עם סינטרה בכמה סרטים בעבר, אך מועמדותה נפלה עקב חוסר ההתאמה בין העלילה לבין קולה האופראי, המועמדת השנייה הייתה ג'ודי גארלנד אך מועמדות זו נפלה עקב מחלתה של גארלנד. גם תפקידו של סינטרה כדניס ראיין, היה מיועד בתחילה למאמן של הברוקלין דודג'רס באותה התקופה, לאו דורוצ'ר.
שחקנים

ג'ין קלי - אדי א'ובראיין
פרנק סינטרה - דניס ראיין
אסתר ויליאמס - קיי.סי. היגינס
בטי גארט - שירלי דלווין
ג'ולס מאנשין - נאט גולדברג
קיי. סי. ג'ונס

| --- | --- |

ג'ונס בסביבות 1964
 לידה:  25 במאי 1932 טיילור, טקסס, ארצות הברית
 פטירה:  25 בדצמבר 2020 (בגיל 88) קונטיקט, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  27, 25
 מכללה:  אוניברסיטת סן פרנסיסקו
 דראפט:  בחירה מספר 14, 1956 בוסטון סלטיקס
 היכל התהילה:  נבחר בשנת 1989
 קבוצות כשחקן
 1958–1967:  בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 8 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1959–1966)   2 זכיות באליפות ליגת המכללות (1955, 1956)
 קבוצות כמאמן
 1972–1973 1973–1976 1983–1988 1990–1992 1997–1998:  סן דייגו קנקיסטדורס קאפיטל/וושינגטון בולטס בוסטון סלטיקס סיאטל סופרסוניקס ניו אינגלנד בליזארד
 הישגים כמאמן
 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1984, 1986)
קיי. סי. ג'ונס (באנגלית: K. C. Jones;‏ 25 במאי 1932 – 25 בדצמבר 2020) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA בין השנים 1958–1967, ובשמונה מתוך תשע העונות זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA. לאורך קריירת המשחק רשם ממוצעים כוללים של 7.4 נקודות, 4.3 אסיסטים ו-3.5 ריבאונדים למשחק. כמו כן אימן את הסלטיקס בין השנים 1983–1988, והוביל אותם לשתי אליפויות נוספות בעונות 1984 ו-1986.
בשנת 1989 נכלל בהיכל התהילה של הכדורסל, ובשנת 2006 נכלל בהיכל התהילה של כדורסל המכללות.
ביוגרפיה > קריירה כשחקן

ג'ונס שיחק כדורסל בקולג' באוניברסיטת סן פרנסיסקו. לראשונה בהיסטוריה, פתחו בחמישיית קבוצת מכללות שלושה שחקנים שחורים: ג'ונס, ביל ראסל (חברו של ג'ונס לעתיד בבוסטון סלטיקס) והאל פרי. יחדיו הובילו את האוניברסיטה לשתי אליפויות NCAA רצופות ב-1955 וב-1956. ג'ונס שיחק עם ראסל גם בנבחרת ארצות הברית בכדורסל שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת מלבורן (1956). במהלך הקריירה שלו נודע ג'ונס כמגן עיקש. ג'ונס שיחק בכל תשע העונות שלו ב-NBA במדי הבוסטון סלטיקס, והיה חלק משמונה אליפות רצופות בין השנים 1959–1966. לאחר שבוסטון הפסידה לפילדלפיה 76' בפלייאוף 1967, סיים ג'ונס את הקריירה שלו ככדורסלן.
ג'ונס נבחר לחבר בהיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' בשנת 1989.
ביוגרפיה > קריירה כמאמן

ב-1973 היה למאמן הראשי של הקאפיטל בולטס (שהפכה לוושינגטון בולטס שנה אחת מאוחר יותר). ג'ונס אימן את הבולטס במשך שלוש עונות והוביל אותם לסדרת גמר ה-NBA בשנת 1975, שם הבולטס הפסידו לגולדן סטייט ווריורס.
בשנת 1983 לקח ג'ונס את תפקיד המאמן הראשי של הבוסטון סלטיקס, קבוצתו הישנה, כשהחליף את ביל פיץ'. ג'ונס הדריך את בוסטון שהובלו בידי לארי בירד לאליפות בשנים 1984 ו-1986. בנוסף, בשנת 1986, ג'ונס אימן את נבחרת המזרח במשחק האולסטאר בדאלאס. נבחרת המזרח ניצחו את נבחרת המערב 132–139. הסלטיקס לקחו את אליפות הבית האטלנטי בכל חמש העונות של ג'ונס כמאמן ראשי והגיעו לגמר ה-NBA ב-4 מתוך 5 שנותיו כמאמן. בנוסף, הוא אימן את הסיאטל סופרסוניקס בשנת 1990 ובשנת 1991.
ב-25 בדצמבר 2020 הלך לעולמו בגיל 88.
ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות ה־NBA.
הערות שוליים

↑  "1953–56 NCAA Championship Seasons: The Bill Russell Years"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007323445705171  ISNI: 0000 0000 2841 0088  LCCN: n85313591  VIAF: 21137391   WorldCat (עם VIAF): 21137391
קופים מעופפים (פסיכולוגיה פופולרית)

הקופים המכונפים, מתוך "הקוסם מארץ עוץ".
המונח קופים מעופפים (באנגלית: Flying Monkeys) משמש בפסיכולוגיה פופולרית לתיאור אחד המאפיינים בדינמיקה של התעללות נרקיסיסטית או התעללות פסיכופתית. המונח מתייחס לאנשים הפועלים בשם הנרקיסיסט, להשגת מטרה פוגענית (כגון לשון הרע, הוצאת דיבה, גזלות דעת) או לקידום האינטרסים האישיים שלו (שימור הקורבן בקשר, היעתרות לרצון הנרקיסיסט, וכדומה). המונח נלקח מתוך הספר הקוסם מארץ עוץ, בו קופים מכונפים בשליחות המכשפה הרעה של המערב מעופפים ומבצעים מעשים פוגעניים בדורותי ובחבריה.
זהות

"קוף מעופף" עשוי להיות כל אדם, שמאמין לפרסונה המזויפת של הנרקיסיסט (עצמי כוזב), פועל בשליחותו ומוסיף לסבלו של הקורבן, במודע או שלא-במודע. על פי רוב, מושפע הקוף המעופף מהמניפולציות של הנרקיסיסט, שמטרתן לפגוע בקורבן באמצעות השמצתו או הטלת דופי באישיותו. במקרים מסוימים הקוף המעופף עשוי להיות נרקיסיסט נוסף, הפועל במקביל. קוף מעופף עשוי להיות אדם מסביבתו של הקורבן, מסביבתו של הנרקיסיסט, ובמקרים מסוימים, ארגון אזרחי או ממשלתי (בית משפט, גורם אכיפת חוק, מקום עבודה).
טקטיקות

שליחויות "הקוף המעופף" עשויות לכלול ריגול, הפצת רכילות, איומים, ויצירת מצג שווא בו הנרקיסיסט מתואר כקורבן ואילו הקורבן הוא התוקפן. עם זאת, לא יהסס הנרקיסיסט להפוך את הקוף המעופף לשעיר לעזאזל במידת הצורך. הקופים המעופפים עשויים להסוות את מעורבות הנרקיסיסט, ולא להיות ערים לניצולם על ידו. לטקטיקה של ריבוי קופים מעופפים השפעה דומה לזו של לחץ חברתי או חרם.
מניעים

מניעי הקופים המעופפים רבים ומגוונים. בראש ובראשונה, הקסם האישי השטחי שמאפיין את האישיות הנרקיסיסטית שובה את ליבם ומסייע להם להאמין לנרטיב שלו, המאופיין בפרספקטיבה חד-צדדית, בה מוצג הקורבן כאשם.  בני משפחה וחברים עלולים בתום לב "לסייע בפתרון הבעיה", כאשר הם תופשים את הצד "הבעייתי" באופן מוטעה, ובכך מוסיפים לסבלו של הקורבן.  לעיתים, אדם הנמצא במערכת יחסים של תלות שיתופית עם הנרקיסיסט הופך לקוף מעופף, מתוך שאיפה להיכלל בתחושת-העצמי האומניפוטנטית של הנרקיסיסט. כמו כן, הוא עשוי להשתמש בקורבן כמטרה לביטוי האינסטינקטים התוקפניים המודחקים שלו.
הערות שוליים

1 2  Carmen Bryant (7 במאי 2019). Unmasking the Illusion of Perfection: Narcissist Abuse; Abused by the Esteemed!. ISBN 978-1973654667. These people, termed through popular psychology, as flying monkeys (in context of narcissist abuse) and redirect all attention back to the narcissist ... {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Brian C Toner; Anne E Hathaway (במאי 2012). Bill the Sociopathic Flying Monkey. ISBN 978-1477626221. נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Margot MacCallum (באוקטובר 2018). Healing the Trauma of Psychological Abuse: A Lived Experience Roadmap to a Mindful Recovery. ISBN 978-1504315326. [..] ("flying monkeys" refers to a narcopath's enablers, derived from the seminal story of the "wicked witch" in the Wizard of Oz, who sent winged monkeys out to do her evil deeds for her) {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  "Flying Monkeys (The Narcissist's Tool for the Smear Campaign)". Medium. 13 במאי 2018. נבדק ב-30 במאי 2019. So the role of these flying monkeys is first of all abuse by proxy. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Angela Atkinson (בדצמבר 2015). Gaslighting, Love Bombing and Flying Monkeys: The Ultimate Toxic Relationship Survival Guide for Victims and Survivors of Narcissistic Abuse. ASIN B0192Q652O. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Lindsay Dodgson (1 במרץ 2017). "7 psychological phrases to know if you're dating a narcissist". Business Insider. נבדק ב-30 במאי 2019. Sociopaths don't necessarily work alone either. If they're really intent on destroying you, they may rely on a gang of "flying monkeys" to make your life miserable. It's a reference to The Wizard of Oz, where the flying monkeys do all the Wicked Witch of the West's dirty work. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Cynthia Bailey-Rug, It's Not You, It's Them: When People Are More Than Selfish, lulu.com, 2016, עמ' 55-56, ISBN 978-1365313059
1 2 3  Sharie Stines, The Narcissist's Fan Club (aka Flying Monkeys), Psych Central, 2016
↑  Angela Atkinson, Narcissistic Abuse Recovery: The Ultimate Toxic Relationship Survival Guide for Victims and Survivors of Narcissistic Abuse Kindle Edition, Kindle Edition, Amazon, 2015
↑  Abuse By Proxy: From Smear Campaigns to 3rd-party Stalking and Abuse, נבדק ב-2021-04-30
1 2  Are you being used as a flying monkey for a narcissist? – The Faces of Narcissism (באנגלית אמריקאית)
↑  The Narcissistic Conspiracy: Scapegoating, Smear Campaigns And Black Sheep – How Narcissistic Groups Bully Their Chosen Victims, Thought Catalog, ‏2018-03-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sereena Nightshade, A Pre-Book and a Victim's Guide to Surviving the Narcissist/Sociopath, Xlibris, 2016, ISBN 978-1493117956.
↑  Julie L. Hall, Raised by a Narcissist? 11 Healing Things to Do for Yourself Right Now, HuffPost, 2016
↑  Thomas Wolfe, You Can't Go Home Again, Scribner, 1940, ISBN 978-1451650495
↑  Otto Fenichel, The Psychoanalytic Theory of Neurosis, London: Routledge, 1946, עמ' p. 510 and p. 498-500, ISBN 978-1138875562
קרטרוס

אלכסנדר וקרטרוס צדים אריה פסיפס מהעיר פלה
קרטרוס (ביוונית: Κρατερός; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני בולט בצבאו של אלכסנדר הגדול, ולאחר מכן אחד מחשובי הדיאדוכים.
דמותו של קרטרוס

קרטרוס היה אחד מידידיו הקרובים ביותר של אלכסנדר, וייתכן שגם היה מאהבו. כך או כך, ידידותו של קרטרוס עם אלכסנדר הביאה לא פעם לחיכוכים עם הפאיסטיון, שהיה גם כן ידיד קרוב של אלכסנדר. פלוטרכוס טוען שאלכסנדר גילה: "אהבה להפאיסטיון. והערכה לקרטרוס." הוא מוסיף גם שפעם אלכסנדר שאל את אחד מידידיו האחרים אם הוא יודע מה ההבדל בין הפאיסטיון לקרטרוס, והשיב שהפאיסטיון אוהב את אלכסנדר, בעוד קרטרוס אוהב את המלך. באחת הפעמים, היריבות בין השניים על ליבו של אלכסנדר הגיעה עד כדי אלימות ממש, והשניים עמדו זה מול זה בחרבות שלופות, עד שאלכסנדר הפריד ביניהם וגינה אותם על כך. פלוטרכוס כותב שיותר הם לא העזו לריב "אפילו לא בצחוק". לפני מותו כאשר שאלו את אלכסנדר למי הוא מוריש את ממלכתו, הוא השיב: "toi krhtistoi" ("לחזק מכולם"), אם כי יש הסוברים שאלכסנדר אמר למעשה "toi krhteroi" ("לקרטרוס"), ובשל מחלתו לא הובנו דבריו כראוי.
קרטרוס נשא שלוש נשים בחייו, הראשונה הייתה בתו של הגנרל פרמניון ואחותו של פילוטאס. השנייה הייתה אמיסטרי, אחייניתו של מלך פרס דריווש השלישי, לה נישא בטקס המוני באילוצו של אלכסנדר. השלישית הייתה פילה, בתו של אנטיפטרוס לה נישא כדי לחזק את הברית הפוליטית ביניהם. ידוע רק על בן אחד שנולד לו מפילה, הוא זכה לשם קרטרוס השני.
פסל לזכרו תוצרת הפסל ליסיפוס היה מוצב בדלפי. ופסיפס המתאר אותו ואת אלכסנדר צדים אריה התגלה בעיר הבירה המוקדונית פלה.