stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים אזוב

| --- | --- |
תמונת לוויין בה ניתן להבחין בין מימיו הרדודים של ים אזוב, לבין הים השחור העמוק יותר
תמונת לוויין בה ניתן להבחין בין מימיו הרדודים של ים אזוב, לבין הים השחור העמוק יותר
 מידע כללי
 מיקום:  גובל ברוסיה מכל צדדיו
 סוג:  ים
 ים של:  הים השחור, ומחובר אליו במצר קרץ'
 מידות
 שטח:  37,555 קמ"ר
 נפח:  290 קמ"ק
 אורך מרבי:  340 ק"מ
 אורך:  340 קילומטר
 רוחב מרבי:  135 ק"מ
 רוחב ממוצע:  135 ק"מ 
 עומק מרבי:  15.3 מטר
 ‏עומק ממוצע:  13 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  11.5 גרם לליטר 
 נהר מזין:  הנהרות דון וקובן
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה, אוקראינה 
 קואורדינטות:  46°N 37°E﻿ / ﻿46°N 37°E﻿ / 46; 37
 
 
ים אָזוֹב (רוסית: Азо́вское мо́ре) הוא ים רדוד המהווה שלוחה צפונית של הים השחור ומחובר אליו במצר קרץ' (Керч). בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה וכיבוש אזורים לאורך חוף ים אזוב, נכון לספטמבר 2023, הוא תחום על ידי רוסיה.
ים אזוב נוצר עם עליית המפלס של הים השחור בכמאה מטרים. על קרקעית הים התגלו שרידים של התיישבות נאוליתית באזורים המוצפים בימינו במים. על פי תאוריית המבול של הים השחור, עליית פני הים השחור התרחשה בפתאומיות בסביבות שנת 5600 לפני הספירה, ומאורע זה קשור לאגדות עם המספרות על אירוע מסוג המבול. בימי קדם היה ים אזוב ידוע בשם אגם מאוטן או ים מאוטן.
הסברה העממית המקובלת היא שמקורו של השם הנוכחי של הים לקוח משמו של נסיך בשם אזום או אסוף, שנהרג בזמן שהגן על עיר באזור זה בשנת 1067 לספירה. רוב המלומדים סוברים כי שם הים לקוח משמה של העיר אזוב או מהמילה אזק, שפירושה "נמוך" בטורקית, לאור מיקומה.
אורכו המרבי של ים אזוב הוא 340 קילומטר, רוחבו המרבי 135 קילומטר ושטחו 37,555 קילומטר רבוע. הנהרות העיקריים הנשפכים לים אזוב הם הנהר דון והנהר קובן. בשל נפח הזרימה של נהרות אלה, רמת המליחות בים נמוכה יחסית ובמקומות מסוימים המים כמעט מתוקים. הנהרות אף מביאים אל הים כמות סחף גדולה.
ים אזוב הוא הים הרדוד בעולם, עם עומק מים ממוצע של 13 מטר בלבד. עומקו המרבי של הים הוא 15.3 מטר. במקומות שבהם סחף הנהרות רב, כגון במפרץ טגנרוג, עומקו הממוצע של הים מגיע לפחות ממטר. הזרם הבולט בים הוא סיבובי, בניגוד לכיוון השעון. רמת הגאות בים משתנה, אולם יכולה להגיע לחמישה מטרים. בחורף קופאים חלקים נכבדים מפני הים.
הנמלים העיקרים בים אזוב הם טגנרוג, מריאופול, רוסטוב על הדון וייסק.
כלי שיט העוברים בתעלת הוולגה-דון המחברת בין נהר הדון לוולגה, יכולים להגיע עד לים אזוב דרך שפך נהר הדון. בים אזוב קיימים אתרי קידוח לגז טבעי ולנפט.
תוכניות סובייטיות שאפתניות לחיבור הים הכספי לים אזוב באמצעות פרויקט תעלת אירואסיה המכונה לעיתים "תעלת מניץ'", נדונו במרץ רב משנת 1932, אך העבודה מעולם לא הושלמה. בתחילת המאה ה-21 נחשבת התוכנית לבלתי כדאית מבחינה כלכלית, אם כי הנושא חוזר ועולה מדי פעם.
בעבר הייתה בים אזוב דגה עשירה: למעלה מ-80 מיני דגים זוהו בו וכן כ-300 מיני חסרי חוליות. במאה ה-20 פחת עושר הדגה עקב הדיג ורמות הזיהום הגוברות.
הערות שוליים

↑  Oil of Russia, Quarterly Edition, I-2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282314105171  BNE: XX5418102  GND: 4003230-9  LCCN: sh85010667  NKC: ge261717  NLG: 284938  VIAF: 916144783190109830229   WorldCat (עם VIAF): 916144783190109830229
יחסי כורדיסטן העיראקית – קנדה

| יחסי כורדיסטן–קנדה |
| --- | --- |
כורדיסטן: קנדה


כורדיסטן: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
191,660: 9,984,670
אוכלוסייה
28,000,000‏‏‏: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 53,718
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי כורדיסטן העיראקית–קנדה הם היחסים הדו-צדדיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין קנדה. לקנדה משרד שגרירות בארביל, למרות שלכורדיסטן העיראקית אין נציגות בקנדה. היחסים הדיפלומטיים מתוארים כ"קרובים". לקנדה ישנה נציגות צבאית בכורדיסטן העיראקית, שמאמנת את חיילי הפשמרגה. ראש ממשלת קנדה, ג'סטין טרודו, הודיע כי קנדה תומכת במשאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית שנערך בשנת 2017.
ביקורים רמי-דרג > ביקורים רמי-דרג מקנדה לכורדיסטן העיראקית

במרץ 2015, משלחת בראשות רוברט ניקולסון, שר החוץ הקנדי, ביקרה בכורדיסטן העיראקית כדי לדון על שיפור היחסים בין שתי האומות.
ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, ביקר במקום במאי 2015, חודשיים לאחר ביקורו של ניקולסון. הוא נפגש עם נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד בארזאני ועם ראש הממשלה הכורדי נצ'ירוואן בארזאני. לאחר מכן, ביקר גם בקו החזית עם המדינה האסלאמית.
באוגוסט ובנובמבר של אותה השנה, ריצ'רד פאדן, סגן השר לביטחון לאומי בקנדה, ביקר בכורדיסטן העיראקית כדי לשוחח על היחסים הבילטרליים בין כורדיסטן העיראקית לבין קנדה.
בדצמבר 2015, הרג'יט סג'אן, שר החוץ הקנדי, ביקר בכורדיסטן העיראקית ושוחח עם שר החוץ הכורדי פלאח מוסטפא בכיר.
משלחת צבאית קנדית נפגשה עם נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד בארזאני בפברואר 2016.
נציגויות

לקנדה משרד שגרירות בבירה האוטונמית ארביל.
לכורדיסטן העיראקית אין נציגות בקנדה.
ראו גם

יחסי עיראק–קנדה
יחסי כורדיסטן העיראקית – קרואטיה

| יחסי כורדיסטן–קרואטיה |
| --- | --- |
כורדיסטן: קרואטיה


כורדיסטן: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
191,660: 56,594
אוכלוסייה
28,000,000‏‏‏: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 21,375
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי כורדיסטן העיראקית–קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין רפובליקת קרואטיה. קרואטיה מתכננת לפתוח קונסוליה בבירה ארביל, ולכורדיסטן העיראקית אין ייצוג בקרואטיה.
היסטוריה

ב-2009, שר הפנים הכורדי מחמוד מוחמד נפגש עם ראש עיריית זאגרב מילאן בנדיץ'.
בשנת 2014, לאחר בקשה אמריקאית, קרואטיה מסרה לכורדיסטן מספר לא ידוע של כלי נשק.
במאי 2015, שרת החוץ הקרואטית וסנה פוסיץ' ביקרה בארביל, ונפגשה עם סגן ראש הממשלה הכורדי קובאד בארזאני ודנו על סיוע צבאי והומניטרי לכורדיסטן העיראקית.
ביולי של אותה שנה, שר ההגנה הקרואטי אנטה קוטרומנוביץ' ביקר בארביל והוסכם שהממשלה הקרואטית תשלח חיילים קרואטים שיאמנו את כוחות הפשמרגה הכורדים. במהלך הביקור, קוטרומנוביץ' הכריז כי "קרואטיה גאה להיות חלק מהקואליציה נגד המדינה האסלאמית. אנחנו סייענו צבאית לכוחות הפשמרגה ונמשיך את שיתוף הפעולה עם כוחות הביטחון הכורדים עד שהמדינה האסלאמית תובס".
שר החוץ הכורדי, פלאח מוסטפא בכיר, ביקר בזאגרב במסגרת הפסטיבל הפולקלור הבינלאומי ה-49 ב-2015.
בפברואר 2016, נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד בארזאני שוחח עם נשיאת קרואטיה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' בברלין. קיטרוביץ' הודיעה כי: "קרואטיה תמשיך לתמוך בכוחות הפשמרגה".
סחר

בשנת 2009, חברת הבנייה הקרואטית אינגרה חתמה על הסכם עם הממשלה הכורדית, שלפיו אינגרה החלה לבנות בתי חולים ומבנים נוספים בכורדיסטן. ב-2013, ועידה קרואטית בארביל שחיזקה את הסחר הקרואטי-כורדי. בוועידה היו נוכחות חברות כגון: אריקסון, Studio BF ועוד.
ראו גם

מלחמת האזרחים השנייה בעיראק
יזיזות

יזיזות היא קשר ידידות הכולל קיום יחסי מין בלי קיום קשר רומנטי בין זוג הידידים. להבדיל מסטוץ, שהוא מפגש מיני חד-פעמי, לעיתים בין שני אנשים זרים, ביזיזות מתקיימים מפגשים מיניים רבים, בין שני אנשים המכירים זה את זה, ולעיתים הקשר ביניהם כולל מרכיבים נוספים, כגון קשרי עבודה.
יזיזות נוצרת כאשר הצדדים מעוניינים ביחסי מין בלבד, ללא המורכבות שבקשר רגשי, או בין ידידים המעוניינים להדק בדרך זו קשר ידידות, ללא המחויבות שבקשר רומנטי.
המקיימים קשר יזיזות מניחים בדרך כלל שקשר זה הוא לזמן מוגבל, בשונה מקשר רומנטי, שבו ההנחה היא שהקשר יימשך לטווח ארוך, ואולי יהפוך לנישואים. עם זאת, מחקר שפורסם ב-2001 בכתב העת Journal of Sex Research מצא ש-2 מכל חמש נשים רווקות ואחד מכל חמישה גברים רווקים במערכת יחסים של יזיזות קיוו שהיחסים ביניהם יהפכו בסופו של דבר ליחסים רומנטיים.
בקולנוע

יזיזות היא נושא בסרטים אחדים מסוגת קומדיה רומנטית:
קשר לא מחייב: סרט קולנוע אמריקאי משנת 2011, שגיבוריו הם אדם (אשטון קוצ'ר) ואמה (נטלי פורטמן), שלאחר מספר מפגשים מקריים מחליטים על קשר יזיזות ביניהם, משום שאמה חוששת מקשר רומנטי. כשהקשר מתהדק הם מחליטים להיפרד, אך לאחר זמן חוזרים זה אל זה בקשר רומנטי.
ידידים פלוס: סרט קולנוע אמריקאי משנת 2011, שגיבוריו הם ג'יימי רליס (מילה קוניס), מגייסת כוח אדם מניו יורק, שמגייסת לעבודה במגזין הגברים הפופולרי "GQ" בעיר את דילן הרפר (ג'סטין טימברלייק), אתר אינטרנט קטן המתגורר בלוס אנג'לס. השניים הופכים לידידים, ומגיעים למסקנה משותפת לפיה יחסי מין אינם חייבים לבוא לצד מעורבות רגשית, והופכים ליזיזים. לאחר שג'יימי שומעת, שלא במתכוון, את דילן מסביר לאחותו שהוא אינו מרגיש דבר כלפי ג'יימי, היא נפגעת ומנתקת את הקשר ביניהם. דילן מבין שהוא מאוהב בג'יימי ומשכנע אותה לחדש את הקשר איתו, הפעם כקשר רומנטי.
הערות שוליים

↑  Stein, James B.; Mongeau, Paul; Posteher, Karlee; Veluscek, Alaina (2019-11-01). "Netflix and chill?: Exploring and refining differing motivations in friends with benefits relationships". The Canadian Journal of Human Sexuality. 28 (3): 317–327. doi:10.3138/cjhs.2018-0045. ISSN 1188-4517. S2CID 155921047.
↑  Machia, Laura V.; Proulx, Morgan L.; Ioerger, Michael; Lehmiller, Justin J. (2020-02-20). "A longitudinal study of friends with benefits relationships". Personal Relationships. 27 (1): 47–60. doi:10.1111/pere.12307. ISSN 1350-4126. S2CID 212921985.
↑  Jonason, Peter K.; Li, Norman P.; Richardson, Jessica (28 ביולי 2010). "Positioning the Booty-Call Relationship on the Spectrum of Relationships: Sexual but More Emotional Than One-Night Stands". The Journal of Sex Research. 48 (5): 486–495. doi:10.1080/00224499.2010.497984. PMID 20672215. {{cite journal}}:  (עזרה)
ישראל לבנון

ישראל לבנון (בלועזית: Israel Levanon-Leiwandman) ‏1910–2000, היה פעיל ציוני דתי ברומניה, המזכיר הראשי של הרב הראשי של יהדות רומניה בתקופת השואה, אלכסנדר שפרן, סגן ראש עיריית חיפה וראש המועצה הדתית שלה, פובליציסט ומחבר ספר זכרונות.
קורות חיים

נולד לאביו הרב ר' דוב בער ופסיה לייבנדמן, במיכְילן (Michăileni), שבבוקובינה, אך במהרה עברה משפחתו לרומניה. למד בבית המדרש לרבנים בסוצ'אבה, הוסמך לרבנות, אך מעולם לא השתמש בתוארו. ייסד ביאשי את תנועת הנוער הדתית "תורה ועבודה" וב-1934 התמנה לנשיא התנועה ברומניה כולה.
ב-1940 עבר לבוקרשט, שם הצליח לאחד את התנועות המזרחי, הפועל המזרחי, "תורה ועבודה" ובני עקיבא לתוך מסגרת אחת. היה פעיל בתנועת העלייה וחבר בוועד העלייה, גם בתקופה בה העלייה נאסרה. התמנה למזכיר הראשי של הרב אלכסנדר שפרן וסייע בידו בתקופת שואת יהודי רומניה. פעל למען הצלת פליטים וסיפק להם מקלט אצל האדמו"ר מבוהוש, שהתגורר באותה תקופה בבוקרשט.
ב-1950 עלה לישראל והתחיל בפעילות פוליטית בחיפה. נבחר למועצת העיר והיה חבר בה במשך 18 שנים וכיהן כסגן ראש העירייה וכראש המועצה הדתית.
ישראל לבנון פרסם מאמרים רבים בעיתונות וספר זיכרונות בשם "עם שרידי חרב", שזכה לשלוש מהדורות ("החן במדבר", מצא חן במדבר" ו"עם שרידי חרב").
נשא לאישה את ציפורה, בת האדמו"ר דוד פרידמן מפלוישט לבית רוז'ין (אחיו של האדמו"ר רבי יצחק מבוהוש-ת"א). לזוג היו שני ילדים, הרב דוד דב לבנון - לשעבר אב בית דין בית הדין הרבני באשקלון, ופנינה, אשת הרב יהושע קמפינסקי, לשעבר מנהל אולפנת הרא"ה ברמת גן.
קברו בחלקת אדמור"י בית רוז'ין בבית הקברות נחלת יצחק, סמוך לקבר אשתו וחותנו.
לקריאה נוספת

Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
הערות שוליים

↑  מודעות אבל, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301296705171  GND: 1144314658  ISNI: 0000 0000 6697 0959  LCCN: nr99015796  VIAF: 78698873   WorldCat (עם VIAF): 78698873
יחסי כורדיסטן העיראקית – קוריאה הדרומית

| יחסי כורדיסטן העיראקית – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
כורדיסטן העיראקית: קוריאה הדרומית
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

כורדיסטן העיראקית: קוריאה הדרומית
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה
שגרירים
: פארק יאנג-קיו
שטח (בקמ"ר)
48,641: 99,720
אוכלוסייה
6,171,083: 51,346,068
תמ"ג (במליוני דולרים)
: 2,187,800
יחסי כורדיסטן העיראקית–קוריאה הדרומית הם היחסים הבילטרליים שבין כורדיסטן העיראקית וקוריאה הדרומית. המדינות חלוקות יחסים דיפלומטיים וכלכליים חזקים, שמתבטאים בסיוע המוענק על ידי קוריאה הדרומית לכורדיסטן העיראקית.
היסטוריה

הקשרים הראשונים בין המדינות נוצרו בעקבות מלחמת עיראק, כשקוריאה הדרומית הקימו בעיראק את דיוויזיית זייתון ככוח סיוע הומניטרי, שהוצבה בספטמבר 2004 בארביל שבכורדיסטן העיראקית, הכוח מנה כ-2,200 חיילים (רובם מהנדסים), שאליהם צורף כוח בן כ-600 איש שהוצב ב-2003 בדרום עיראק. 800 חיילים נוספים נשלחו לתגבר את הדיוויזיה בנובמבר 2004, ובכך גדל חיל המשלוח של קוריאה הדרומית ל-3,600. הכוח יצא מכורדיסטן העיראקית ב-2008, בנסיגת מרבית הכוחות הזרים מעיראק.
הפזורה הכורדית המתגוררת בקוריאה הדרומית מוערכת בכ-1000 נפש.
נציגויות

הרפובליקה של קוריאה מחזיקה בקונסוליה בארביל שנפתחה ב-2004, והקונסול הנוכחי הוא מר פארק יאנג-קיו.
הסוכנות לשיתוף פעולה בינלאומי של קוריאה ('אנ) מחזיקה במשרד נציגות בארביל.
כורדיסטן העיראקית אינה מחזיקה בנציגות בקוריאה הדרומית.
יחסי איראן–נורווגיה

| יחסי איראן–נורווגיה |
| --- | --- |
איראן: נורווגיה


איראן: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 323,802
אוכלוסייה
91,781,231: 5,588,322
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 86,880
משטר
רפובליקה אסלאמית: מונרכיה חוקתית

שר החוץ האיראני מוחמד ג'וואד זריף (מימין) נפגש עם מקבילו הנורווגי בורגה ברנדה בטהראן, 2014
יחסי איראן–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין ממלכת נורווגיה.
היסטוריה

ההיסטוריה של היחסים הפוליטיים בין איראן לנורווגיה מתוארכת לשנת 1905, במקביל להכרזת העצמאות הנורווגית, ובשנת 1908 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. בתחילה יוצגה איראן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ולאחר הקמת השגרירות בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1910, היא יוצגה באמצעות שגרירותה בשוודיה. בשנת 1959 הוקמה שגרירות נורווגיה בטהראן, וב-20 באפריל 1963 הוקמה שגרירות איראן באוסלו.
בשנת 1971 הגיע אולף החמישי, מלך נורווגיה, לאיראן, ובאותה שנה מוחמד רזא שאה פהלווי נסע לנורווגיה לביקור הדדי. מאז מתקיימים ביקורים מדי שנה של בכירים פוליטיים בכירים בין שתי המדינות.
במרץ 1974 נסע מזכ"ל משרד החוץ הנורווגי, סבר גילום לאיראן ונפגש עם סגן שר החוץ של איראן כדי לדון בשיפור והרחבת היחסים הדו-צדדיים.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים בין איראן לנורווגיה נחתמו בפריז ב-8 במאי 1930, עם חתימת "האמנה על יחסי ידידות, סחר וניווט" בין חוסיין עלא לבין וודל ירלסברג, שרי החוץ של איראן ונורווגיה. כתוצאה מההסכם אזרחי שתי המדינות יכלו לנסוע, להתגורר, לעבוד ולסחור באופן חופשי.
ב-22 במאי 1950 נחתם הסכם שירות תחבורה אווירי-מסחרי בין שתי הממשלות, ובאוקטובר 1956 הוסכם על הסכמים על פטור הדדי של חברות תעופה מתשלום מיסים.
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות נמשכים באופן מסורתי שנים רבות, אך ברמה נמוכה יחסית. בשנת 1976 התקיימה באוסלו פגישה משותפת בתחום הכלכלי והטכני ברמת שרי שתי המדינות. בפגישה הודיעה ממשלת נורווגיה על נכונותה לשתף פעולה עם איראן בפיתוח תעשיית המתכת, בסיוע בשיפור המערכת החקלאית של איראן ובפיתוח טלקומוניקציה, וממשלת איראן הסכימה לספק חלק מהפריטים הדרושים לנורווגיה.
בשנת 1978 התקיימה הפגישה הכלכלית והטכנית השנייה של פקידי שתי המדינות. הוועדה הסכימה כי כל הצעדים הדרושים להגדלת ייצוא הסחורות התעשייתיות והגמורות למחצה של איראן יועברו לנורווגיה. כמו כן הומלצו המלצות להגדלת הייצוא של נורווגיה. למרות הפגישות הללו, רמת הסחר בין איראן לנורווגיה מעולם לא התפתחה באופן משמעותי בשל מתקני הייצוא המוגבלים של שתי המדינות, הגישה הקלה של נורווגיה לשווקים אירופיים ואמריקאים, המרחק בין איראן לנורווגיה, ועושר הנפט והגז הנורווגי.
תרבות

חילופי משלחות תרבות שונות, הענקת מלגות, חיזוק לימוד השפה והספרות הפרסית באוניברסיטאות נורווגיות, עריכת תחרויות ספורט ידידותיות הם בין שיתופי הפעולה התרבותיים בין שתי המדינות.
במאי 1972, על מנת להמשיך בשיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות, הוקמה האגודה הקבועה של איראן ונורווגיה, ובשנת 1970 הוצגה תערוכת עבודות של ילדים וסטודנטים, וכן יצירות אמנות ומלאכות יד ועתיקות מאיראן ביריד התעשייה באוסלו. ביוני 1974 פרופסור מורגן סטירן, מאוניברסיטת אוסלו - מלומד איראני נורווגי מפורסם, נסע לאיראן וקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טהראן.
שיתוף פעולה תעשייתי

בשנת 2015, שגריר נורווגיה בפגישה עם מנכ"ל חברת הנפט הימית האיראנית, בה נכח נציג חברת Intsok הנורווגית (חברה הפעילה בתחום תעשיית הנפט הימית), הדגיש את נחישותה של המדינה להרחיב את האינטראקציה בכל התחומים, במיוחד בפרויקטים הנפט והגז של איראן.
בשנת 2016, חברה נורווגית החליטה ליישם את הפרויקט הראשון של איראן להזרמת גז נוזלי בים.
בשנת 2017, חברת סאגה אנרג'י הנורווגית חתמה על חוזה ל-5 שנים להשקעה של 2.5 מיליארד אירו במטרה לבנות תחנות כוח סולאריות בכמה מקומות ברחבי המדבר המרכזי של איראן עם חברת איראן פיתוח אנרגיה.
נציגויות דיפלומטיות

נורווגיה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.
איראן מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
יחסי כורדיסטן העיראקית – צ'כיה

| יחסי כורדיסטן העיראקית – צ'כיה |
| --- | --- |
כורדיסטן העיראקית: צ'כיה


כורדיסטן העיראקית: צ'כיה
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

שטח (בקמ"ר)
46,861: 78,867
אוכלוסייה
6,171,083: 10,753,504
תמ"ג (במליוני דולרים)
: 282,341
יחסי כורדיסטן העיראקית–צ'כיה הם היחסים הבילטרליים שבין כורדיסטן העיראקית וצ'כיה. צ'כיה מיוצגת בכורדיסטן העיראקית באמצעות קונסוליה כללית בארביל מאז 2006,  בעוד שכורדיסטן העיראקית אינה מחזיקה בנציגות בצ'כיה. נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד ברזאני ביקר בצ'כיה ב-2015, פגש את הנשיא מילוש זמאן ובכירי ממשלה אחרים.  בנובמבר 2015 אמר נשיא צ'כיה מילוש זמאן כי הוא מאמין שכורדיסטן תהפוך בקרוב לעצמאית.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה

ממשלת צ'כסלובקיה הכירה בממשלתו של עבד אל-כרים קאסם ב-16 ביולי 1958, ובמקביל שמרה על יחסים עם המורדים הכורדים ועם קומוניסטים עיראקים. ב-1959, כמה שבועות לאחר פתיחת שגרירות צ'כוסלובקיה בבגדאד, נפגש מזכיר השגריר הצ'כי עם המנהיג הכורדי מוסטפא ברזאני בבגדאד.  ב-1960, עיראק וצ'כוסלובקיה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני וסטודנטים עיראקים, רובם כורדים, נסעו ללמוד בצ'כוסלובקיה.
לאחר ההפיכת הבעת' ב-1963, הפסיקה צ'כוסלובקיה את תמיכתה במשטר העיראקי והעבירה את תמיכתה למפלגה הקומוניסטית העיראקית ולכורדים, שניהם ממתנגדי המשטר החדש. הקשרים הדיפלומטיים הצ'כסלובקיים עם המשטר החדש חודשו בפברואר 1963, אך היא שמרה על קשרים עם המפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית. ביולי 1963, קיבלה צ'כוסלובקיה מדיניות במטרה לבודד את ממשלת הבעת' בעיראק, תוך שימוש בכורדים ובקומוניסטים. עמדתה הרשמית של צ'כוסלובקיה בנוגע לענייני כורדים בעיראק הייתה לשמור על עמדה של איפוק ולהמע מהתערבות. בנוסף, פראג תתמוך בממשלת עיראק אך תמשיך להעלות את הנושא הכורדי בעולם כדי לחפש פתרון למצב העם הכורדי. בתקופה זו פראג התנגדה לכל פעילות בעיראק הקשורה בלחימה בכורדים.
המנהיג הכורדי ג'לאל טאלבאני ביקר בפראג ביולי 1963, שם נפגש עם ועדת הסולידריות הצ'כוסלובקית עם מדינות אסיה ואפריקה. במהלך ביקורו, הוא דחק בצ'כוסלובקיה לספק לכורדים תמיכה מוסרית, כספית וצבאית. ממשלת צ'כוסלובקיה החליטה לאחר מכן לשלוח נשק קל לכ-2,000 לוחמים כורדים, אך לא מצאה דרך להעביר את הנשק מצ'כוסלובקיה לכורדיסטן. בסופו של דבר, פראג החליטה לתת לכורדים את הכסף שנתקבל ממכירת נשק לבגדד, מדיניות שנמשכה למרות הביקורת מצד בגדד. בשנת 1965 שלח מוסטפא בארזאני מכתב לשגריר צ'כוסלובקיה באו"ם בו דחק בפראג להפסיק לספק נשק למשטר העיראקי, אך צ'כסלובקיה התעלמה מבקשתו.
ב-1975 צ'כסלובקיה החזירה (וגירשה) סטודנטים כורדים לעיראק שתחת משטר הבעת', וקבוצת סטודנטים כורדים בראשות יקטה אוזונוגלו, שבתו רעב בשגרירות שוודיה בפראג כמחאה.
היחסים בין צ'כוסלובקיה לעיראק התדרדרו עקב מלחמת עיראק-איראן, ומאחור יותר עקב פלישת עיראק לכווית ומלחמת המפרץ, שהביאו לבידוד כמעט מלא של עיראק, שהתבטא בסנקציות נגד עיראק, אך היחסים בין צ'כיה לכורדיסטן העיראקית לא גדלו.
היסטוריה > צ'כיה

לאחר מלחמת עיראק ב-2003, התמקדה צ'כיה בשיקום עיראק, ולא ביחסים עם כורדיסטן, אך בשנת 2006 נפתח משרד קישור בארביל ובתקופה זו התקיימה תערוכת תרבות צ'כית בכורדיסטן העיראקית.
בשנת 2015 נוסדה לשכת מסחר צ'כית-כורדית במטרה לחזק את היחסי הכלכליים של צ'כיה וכורדיסטן העיראקית.  במרץ 2017 הודיעה ממשלת צ'כיה כי תשקיע במגזר החקלאות הכורדי.
צ'כיה מסייעת לכוחות פשמרגה הכורדיים מאז 2014, כאשר דאעש פלש לעיראק וכבש את מוסול. באוגוסט 2014 שלחה צ'כיה לפשמרגה 500 טון סיוע צבאי. המשלוח כלל ברובו נשק שלא היה בשימוש עוד על ידי הצבא הצ'כי.  בדצמבר 2014 הודיעה ממשלת צ'כיה כי שלחה 5,000 טילים נגד טנקים לכורדיסטן על מנת שישמשו למלחמה בדאעש.  בינואר 2016, סגן שר ההגנה הצ'כי, ג'ייקוב לנדובסקי, ביקר בארביל כדי לדון ביחסים בילטרליים ובמאבק בדאעש. לנדובסקי ביקר גם בבסיס פשמרגה בגוור ליד מוסול.  באותו חודש, לאחר מפגש של נציגים כורדים עם בכירים צ'כיים, הודיע ראש ממשלת צ'כיה בוהוסלב סובוטקה כי ארצו תשלח לכורדיסטן עוד רובים ותחמושת.
צ'כיה סייעה בהכשראת כוחות הפשמרגה בפינוי מוקשים וסייעה בהכשרת רופאים כורדים בפריז, והיא מסייעת בכמה פרויקטיים לבנייה צבאית באזור.
יזכור (ספר, 1916)

כמה ממשתתפי ספר יִזְכֹּר: יישובים (מימין לשמאל): יצחק בן-צבי, דוד בן-גוריון ויוסף חיים ברנר
יִזְכּוֹר הוא קובץ מאמרים ביידיש לזכרם של הפועלים והשומרים חללי היישוב היהודי בארץ ישראל, אשר נהרגו בתפקידי הגנה, שראה אור לראשונה בשנת 1916. בין המשתתפים היה הסופר יוסף חיים ברנר.
את הקובץ המקורי ערכו יעקב זרובבל, יצחק בן-צבי ואלכסנדר חשין, ונלוו לו איורים מאת הצייר והפעיל הסוציאליסט מיטשל לובּ (Loeb). הוא יצא לאור על ידי ועדת ארץ-ישראל (פּאלעסטינא קאָמיטעט) של מפלגת "פועלי ציון" בניו יורק בחודש מאי 1916 (תרע"ו) והודפס בארבעת אלפים עותקים.

המהדורה השנייה נערכה על ידי דוד בן-גוריון, שהוסיף לה הקדמה מפרי עטו. מהדורה זו, שגם היא לוּותה באיוריו של לוב, נדפסה בשנת תרע"ז בארבעה-עשר אלף עותקים. במהדורה זו, כמו בראשונה, נמכרו העותקים עד מהרה.

בשנת 1918 הודפסה בלודז' שבמזרח אירופה מהדורה נוספת של הספר, ובה הקדמה מאת שמריהו לוין.
מרטין בובר כתב הקדמה למהדורה נוספת בשפה הגרמנית (בתרגומו של גרשם שלום), שראתה אור בהוצאת "יידישער פערלאג" בברלין בשנת 1918 ובשנת 1920.
חלקים מן הספר הופיעו בתרגום לעברית.
ציורו של יוסף זלצמן בספר. הצייר מיטשל לוב (Mitchell Loeb)
מהדורות

מהדורה א:
[יעקב] זרֻבבל, י[צחק בן צבי] בן צבי און א[לכסנדר] חאשין (עורכים), יזכור: צום אנדענקען פון די געפאלענע וועכטער און ארבייטער אין ארץ ישראל, ניו יורק: פועלי ציון פאלעסטינא קאָמיטעט, תרע"ו. (הספר בארכיון האינטרנט
מהדורה ב:
א[לכסנדר] חשין, ד[וד בן-גוריון] בן-גוריון (עורכים), יזכור: (צום אנדענקען די געפאלענע וועכטער און ארבייטער אין ארץ ישראל); געצייכענט פון מ' לאעב, 2טע פערגרעסערטע אויפל', ניו יורק: פועלי ציון פּאלעסטינא קאָמיטעט, תרע"ז. (הספר בארכיון האינטרנט; סריקה נוספת)
בתרגום לגרמנית:
Jiskor. ein Buch des Gedenkens an gefallene Wächter und Arbeiter im Lande Israel; mit einem Geleitwort von Martin Buber, Berlin: Jüdischer Verlag, 1918. (2. Aufl.: 1920.) (הספר בארכיון האינטרנט)
לקריאה נוספת

יונתן פרנקל, 'ספר "היזכור" משנת 1911 - הערה על מיתוסים לאומיים בתקופת העלייה השנייה', יהדות זמננו 4 (תשמ"ח), 67-96.
הערות שוליים

↑  מאמרו של הסופר יוסף חיים ברנר נכתב במקורו לספר יִזְכֹּר לזכר חללי היישוב שראה אור בשנת תרע"ב 1911 על ידי חברי מפלגות הפועלים אנשי העלייה השנייה, בעריכת הסופר אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר) ובעריכתו, אבל חזר בו והמאמר נמשך על ידו מהקובץ.
| יצחק בן-צבי |
| --- | --- | --- |
| מוסדות וארגונים שהקים | פועלי ציון • המכון לחקר קהילות ישראל במזרח • הגימנסיה העברית רחביה |  |
| משפחתו | צבי שימשלביץ' (אבא) • אהרן ראובני (אח) • שולמית קלוגאי (אחות) • יצחק קלוגאי (גיס) • רחל ינאית בן-צבי (רעיה) • עלי בן-צבי (בן) • בנימין מזר (גיס) • בתיה לישנסקי (גיסה) |  |
| הנצחה | יד יצחק בן-צבי • דרך בן-צבי • מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח • שדרות בן-צבי • צריף הנשיא • בית הנשיא יצחק בן-צבי |  |
| שונות | בית עלי • פרס יצחק בן-צבי • ספר תולדות ההגנה • יזכור (ספר, 1916) • בית החלוצות (ירושלים) |  |
טריטון גס-עור

| טריטון גס-עור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
משפחה:: סלמנדריים
סוג:: Taricha
מין:: טריטון גס-עור
שם מדעי
 Taricha granulosa ‏Skilton, 1849

טריטון על קרקע היער
טריטון גס-עור (שם מדעי: Taricha granulosa) הוא מין דו-חי מתת-משפחת הטריטונים החי באמריקה הצפונית באזורים לחים-ממוזגים.
טריטון זה מגיע לאורך של 6–9 ס"מ ויחד עם הזנב לאורך 11–18 ס"מ. הוא בעל עור רך מכוסה גבשושיות בצבע חום בהיר עד זית-שחור בפלג הגוף העליון בעוד פלג הגוף התחתון כתום בהיא עד צהוב. הטריטון בעל ראש שטוח ולשון עגולה נשלפת ודביקה. הרגליים שלו קצרות ובעלות קרומי שחייה. הזכרים מגדלים בעונת הרבייה איברים בולטים ומנופחים ואצבעות ארוכות יותר, העוזרות להם לתפוס את הנקבות.
טריטון זה חי ביערות מחטניים במערב אמריקה הצפונית מדרום אלסקה וקולומביה הבריטית לצפון קליפורניה מסביב לרכס קסקייד. ישנם דיווחים על כמה טריטונים שנמצאו באיידהו.
הטריטון הקטן מצוי על קרקע היער בין העלים ובבריכות, בהם הוא מתרבה. הוא ניזון מחרקים ועוד חסרי חוליות שהוא לוכד בלשונו. בעונת הרבייה שני המינים שוחים במים, פותחים את איברי מינם אחד כלפי השני ולעיתים נוצרת המולה של מספר זכרים סביב הנקבה, המתחרים ביניהם על הרבייה. הביצים מוטלות בקבוצות בין עלים בבריכה.
רעל

הטריטון ידוע בשל היותו אחד מסדרת בעלי הזנב הרעילים בעולם עם רעלן עצבי חזק המזכיר את רעל הנפוחית. הטריטון מפריש להגנתו טטרודוטוקסין ברגע שמשהוא נוגע או נושך אותו ומייצר ריח חריף מאוד באותו רגע. לבני אדם הרעל יכול לגרום לגירוי חזק בידיים או בעיניים, בייחוד לאחר ששופשפו לאחר מגע בטריטון. במקרה אחד אדם מת לאחר שאכל טריטון, אך מדובר בתגובה נדירה.
רוב הטורפים ביער נותנים לטריטון מרחב מחיה ולא מתקרבים אליו אך יש טורף יוצא דופן - נחש בירית מצוי, אשר יכול לבלוע את הטריטון ובעל יכולת עמידה ייחודית לרעל והם אף יכולים לאחסן רעל זה לשימוש נגד אויביהם. יכולת זו ייחודית למספר נחשי בירית החיים בקרבת הטריטון.
לטריטון ישנם 2 תת-מינים, אם כי בעבר סברו שיש הרבה יותר:
Taricha granulosa granulosa
Taricha granulosa mazamae
הערות שוליים

↑  טריטון גס-עור באתר הרשימה האדומה של IUCN