stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומר שריף
ביוגרפיה

שריף נולד בשם מישל יוסוף דימיטרי שלהוב (ميشيل يوسف ديمتري شلهوب) בעיר אלכסנדריה שבמצרים, להורים ממוצא סורי-לבנוני נוצרית. הוא סיים לימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת קהיר. לאחר מכן, החל לעבוד יחד עם אביו יוסוף שלהוב הנגר, אך בשנת 1953 ראה אותו הבמאי המצרי יוסף שאהין והציע לו תפקיד בסרט דובר אנגלית. השם הפרטי של הדמות שגילם בסרט זה הייתה עומאר שריף. לאחר שסרט זה נחל הצלחה, הוא החליט לאמץ שם במה זה. הוא סבר שהשם שריף, שפירושו אצילי, הוא שם בעל משמעות יפה בערבית, וקיווה גם שיפתח לו דלתות לעולם הקולנוע.
סרטיו הראשונים בשפה האנגלית היו "לורנס איש ערב" עם טובי שחקני הוליווד, כמו פיטר או'טול, משנת 1962 ו"דוקטור ז'יוואגו" (1965), על-פי ספרו של בוריס פסטרנק, שזיכה את שריף בפרס גלובוס הזהב על תפקידו יורי ז'יוואגו.
בשנת 1968 כיכב בסרט "מצחיקונת", לצדה של השחקנית האמריקאית ברברה סטרייסנד, שאיתה אף ניהל רומן.
שריף היה חובב מרוצי סוסים נלהב, וכן נודע בהתמכרותו להימורים בקזינו ולמשחק הברידג', ואף נדון למאסר על תנאי לאחר שהכה שוטר בקזינו, בעקבות ויכוח. הוא נידב את שמו למשחק ברידג' במחשב. עקב עיסוקיו הוא חי שנים רבות בפריז ובהוליווד, ועל כך לא סלחו לו בתעשיית הקולנוע המצרית והחרימו אותו במשך שנים רבות.
ב-1954 כדי להתחתן עם פאתן חמאמה, הכוכבת הגדולה של הקולנוע המצרי באותה עת, היה על שריף להתאסלם תחילה - ולאחר מכן גם שינה את שמו באופן רשמי. חמאמה עזרה לו להתקדם במהירות בעולם הקולנוע המצרי. בשנת 1974 הסתיימו נישואיהם ולהם ילד, טארק שריף, ששיחק את יורי בן ה-8 בסרט "דוקטור ז'יוואגו".
במאי 2015 פורסם כי שריף חולה במחלת אלצהיימר. שריף הלך לעולמו ב-10 ביולי 2015, והוא קבור בחלקה בעיר קהיר, בירת מצרים.
קריירת הברידג'

שריף היה שחקן ברידג' נלהב ברמה גבוהה, ודורג בין 50 השחקנים הראשונים בעולם. הוא כתב את מדור הברידג' בעיתון "שיקגו טריביון" וכן כתב כמה ספרי הדרכה בברידג'. שריף היה בעליה של קבוצת ברידג' מקצוענית שהופיעה במשחקי ראווה. פרט לשריף, השחקן המפורסם ביותר בקבוצת הברידג' היה השחקן האיטלקי ג'ורג'ו בלאדונה.
פילמוגרפיה חלקית

"רוק בקסבה" 2013
"10,000" 2008
"לילה אחד עם המלך" 2006
"ים של אש" 2004
"מר איברהים" 2003
"שוטר על תנאי" 2001
"הלוחם ה-13" 1999
"מסעות גוליבר" 1996
"זכרונות מהלילה" 1991
"סודי ביותר!" 1984
"קרח ירוק" 1981
"ג'אגרנאוט" 1974
"צ'ה!" 1969
"זהב מק'קנה" 1969
"הפגישה" 1969 - סרטו של סידני לומט
"מצחיקונת" 1968
"מרלין" 1968
"מאיירלינג" 1968 (Mayerling - MGM) טרגדיה רומנטית אודות רודולף נסיך אוסטריה
"ליל הגנרלים" 1967
"ג'ינגיס חאן"" 1965
"דוקטור ז'יוואגו" 1965
"הרולס רויס הצהובה" 1965
"לורנס איש ערב" 1962
"נהר האהבה" 1960
הערות שוליים

↑  גואל פינטו‏, פרס על מפעל חיים לשחקן עומר שריף, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2003
↑  שחקן הקולנוע עומר שריף לקה באלצהיימר, באתר ynet, 26 במאי 2015
↑  Eric Zorn, "Bridges to the past", Chicago Tribiune December 29,2015
| פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1943‏-1960 | פול לוקאס (1943) • אלכסנדר נוקס (1944) • ריי מילאנד (1945) • גרגורי פק (1946) • רונלד קולמן (1947) • לורנס אוליבייה (1948) • ברודריק קרופורד (1949) • חוזה פרר (1950) • פרדריק מארץ' (1951) • גרי קופר (1952) • ספנסר טרייסי (1953) • מרלון ברנדו (1954) • ארנסט בורגניין (1955) • קירק דאגלס (1956) • אלק גינס (1957) • דייוויד ניבן (1958) • אנתוני פרנציוזה (1959) • ברט לנקסטר (1960) |  |
| 1961‏-1980 | מקסימיליאן של (1961) • גרגורי פק (1962) • סידני פואטייה (1963) • פיטר או'טול (1964) • עומר שריף (1965) • פול סקופילד (1966) • רוד סטייגר (1967) • פיטר או'טול (1968) • ג'ון ויין (1969) • ג'ורג' סי. סקוט (1970) • ג'ין הקמן (1971) • מרלון ברנדו (1972) • אל פצ'ינו (1973) • ג'ק ניקולסון (1974) • ג'ק ניקולסון (1975) • פיטר פינץ' (1976) • ריצ'רד ברטון (1977) • ג'ון ווייט (1978) • דסטין הופמן (1979) • רוברט דה נירו (1980) |  |
| 1981‏-2000 | הנרי פונדה (1981) • בן קינגסלי (1982) • רוברט דובאל (1983) • פ. מארי אברהם (1984) • ג'ון ווייט (1985) • בוב הוסקינס (1986) • מייקל דאגלס (1987) • דסטין הופמן (1988) • טום קרוז (1989) • ג'רמי איירונס (1990) • ניק נולטי (1991) • אל פצ'ינו (1992) • טום הנקס (1993) • טום הנקס (1994) • ניקולס קייג' (1995) • ג'פרי ראש (1996) • פיטר פונדה (1997) • ג'ים קארי (1998) • דנזל וושינגטון (1999) • טום הנקס (2000) |  |
| 2001-היום | ראסל קרואו (2001) • ג'ק ניקולסון (2002) • שון פן (2003) • לאונרדו דיקפריו (2004) • פיליפ סימור הופמן (2005) פורסט ויטאקר (2006) • דניאל דיי-לואיס (2007) • מיקי רורק (2008) • ג'ף ברידג'ס (2009) • קולין פירת' (2010) • ג'ורג' קלוני (2011) • דניאל דיי-לואיס (2012) • מתיו מקונוהיי (2013) • אדי רדמיין (2014) • לאונרדו דיקפריו (2015) • קייסי אפלק (2016) • גארי אולדמן (2017) • ראמי מאלק (2018) • חואקין פיניקס (2019) • צ'דוויק בוזמן (2020) • ויל סמית' (2021) • אוסטין באטלר (2022) • קיליאן מרפי (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528455405171  PLWABN: 9810558644605606  BIBSYS: 98067131  BNE: XX1099305  BnF: cb12639139k (data)  GND: 112814697  ICCU: CFIV002359  ISNI: 0000 0001 2321 1925  LCCN: n50022206  MusicBrainz: d4155f19-101e-4999-8ae5-da28949566d3  NKC: xx0033564  NLA: 35711571  NLK: KAC2020L0761  NTA: 070621136  RERO: 02-A000148890  SNAC: w68p660z  SUDOC: 06690661X  Trove: 1053084  VIAF: 85507480   WorldCat (עם VIAF): 85507480 
עומר שריף משחק ברידג' בהולנד, 1967
קבאד הראשון

קַבָאד הַרִאשׁוֹן (פרסית: قباد یکم; נקרא גם כּוֹבַּד), מלך האימפריה הסאסאנית בין השנים 488 – 531 (למעט הפסקה של כשלוש שנים בין 496 – 499). היה בנו של המלך פירוז הראשון, וירש את דודו העיוור ולאש (484 – 488), שהודח.
חייו

בצעירותו נלקח קבאד בשבי האפתליטים לאחר שהללו ניצחו את אביו, ושוחרר כעבור שנתיים, תמורת תשלום כופר כבד. דודו של קבאד, ולאש, הומלך בשנת 484 לאחר הקרב שבו נהרג פירוז אביו, ומשהודח, הוכתר קבאד למלך תחתיו. השפעתו של ולאש כמלך הייתה מועטה, והוא התקשה להפעיל את סמכותו נגד בעלי ההון והאצילים. תקוותם של הללו, שקבאד ימשיך את דרכו של דודו, התבדתה עד מהרה.
קבאד הושפע רבות מן המזדקיות, תנועתו הדתית-חברתית של הכהן הפרסי מזדק, שהטיפה לסגפנות ושאפה להגיע לשוויון מוחלט על ידי שיתוף ברכוש ובנשים, ותמך בה בניסיון לעצור את כוחם המתעצם של האצילים ובעלי ההון. הדבר קומם עליו את בני ההיררכיה השמרנית (ובפרט את האצילים והזורואסטרים). אלה הדיחו אותו, שמו אותו במאסר, והמליכו במקומו את אחיו ג'אמאספ ב-496.
קבאד הצליח לברוח מהכלא ומצא מקלט אצל האפתליטים. הוא נשא לאישה את בתו של מלך האפתליטים, ארגן סביבו את הצבא האפתליטי (שהמלך מסר לו תמורת התחייבות שיעלה לו מס) וכבש את המלוכה בשנית בשנת 499. כדי לשלם את המס שהתחייב, ביקש קבאד הלוואה מאנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. אנסטסיוס סירב, ובתגובה פתח נגדו קבאד במלחמה, תוך שהוא מסתייע באפתליטים ובערבים. תחילה נחל קבאד מספר ניצחונות וכבש כמה ערים בארמניה ובסביבתה, אך פשיטות של הונים מקווקז על אזור הים הכספי אילצו אותו להסכים לשביתת נשק ולהשיב את הערים שכבש מהביזנטים תמורת תשלום במהלך שנת 505.
המלחמה עם האימפריה הביזנטית התחדשה מאוחר יותר עם הכתרתו של יוסטיניוס הראשון לקיסר האימפריה הביזנטית. תחילה הביס קבאד את הביזנטים בפיקודו של בליסאריוס, אך לאחר מכן נוצח בקרב דאראס. באחרית ימיו היה קבאד נתון להשפעתו החזקה של בנו האהוב, יורש העצר כוסרו הראשון. כוסרו, שעורר את התנגדותם של המזדקים, הצליח להטות את לב אביו נגד חברי הכת ושכנע אותו להזמין את ראשיה לוויכוח תאולוגי. בסוף  הוויכוח ערך קבאד טבח במנהיגי המזדקים ושרף את ספריהם. לא ידוע אם מזדק עצמו היה בין ההרוגים.
תמיכתו של קבאד במזדקיות והתיקונים הדתיים שבאו בעקבותיה, ובפרט השיתוף בנשים, הביאו לפגיעה חמורה בטהרת חיי המשפחה של היהודים ולרדיפות קשות כלפיהם, והם שהובילו, כפי הנראה, לפרוץ המרד בראשותו של ראש הגולה, מר זוטרא.
קיץ

חוף ים בקיץ
עונת הקיץ היא אחת מארבע עונות השנה והחמה שבהן. הקיץ מתחיל בתום עונת המעבר אביב ומסתיים עם תחילת עונת המעבר סתיו.
בלוח השנה הגרגוריאני עונת הקיץ מתפרשת על-פני החודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי-הכדור הצפוני, ועל-פני החודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי-הכדור הדרומי.
המילה קיץ משמשת גם לתיאור פירות בגמר הבשלתם, ובייחוד תאנים שאכן מבשילות בעונה הזאת.
תקופת הקיץ בלוח השנה

לפי ההגדרה האסטרונומית, הקיץ מתחיל בימי ההיפוך שבהם היום הוא הארוך ביותר בשנה, ומכאן שהלילה הוא הקצר ביותר בשנה, ונגמר בימי השוויון שבהם אורך היום שווה לאורך הלילה. בחצי הכדור הצפוני הקיץ מתחיל ב-21 ביוני ונגמר ב-22 בספטמבר. בלשון חז"ל הקיץ נקרא תקופת תמוז.
תקופת הקיץ בלוח השנה > קיץ אוסטרלי

בחצי הכדור הדרומי הקיץ מתחיל ב-21 בדצמבר ונגמר ב-20 במרץ. לשם הפשטות, יש מחשיבים כקיץ את החודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי הכדור הצפוני ואת החודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי הדרומי.
מזג האוויר בקיץ

מזג האוויר בקיץ הוא החם ביותר. בחלק מהאזורים הממוזגים והסובטרופיים, הקיץ הוא העונה הרטובה ורוב המשקעים יורדים בו. באזורי אקלים אחרים, באקלים הים תיכוני למשל, הקיץ היא העונה היבשה שכמעט תמיד נטולה משקעים.
תופעות קיציות

ישנן מספר תופעות המתרחשות בימי הקיץ.
שמש חצות היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל.
משולש הקיץ הוא מערך דמיוני של שלושה כוכבים בהירים המופיעים בעונת הקיץ של חצי הכדור הצפוני.
הציפורים בקיץ

בקיץ מסתיימת עונת הקינון של הציפורים באזורים הצפוניים של כדור הארץ. בעונה זו רבות מהציפורים מתחילות בנדידה דרומה אל מקומות החריפה שלהן באזורים בעלי אקלים ממוזגים יותר.
חופשת הקיץ

בישראל ובמדינות רבות אחרות בחצי הכדור הצפוני, חלה בחודשי הקיץ יולי ואוגוסט תקופת החופשה מבית הספר, אשר מכונה "החופש הגדול". תקופה זו מפרידה בין שנת לימודים אחת לרעותה. כמו כן, בקיץ מתחילה גם עונת הרחצה בים ובבריכות שחייה. בתקופה זו ילדים רבים יוצאים למחנה קיץ ולקייטנות.
עונת המלפפונים הוא תיאור שיא עונת הקיץ, שבה מרבית האוכלוסייה (ובכלל זאת פוליטיקאים ואנשי עסקים) נמצאת בחופשה וליגות הספורט הבכירות נמצאות בפגרה, וכמעט אין אירועים המעוררים את עניין הציבור וכלי התקשורת נאלצים לעסוק בעניינים זוטרים.
הקיץ בישראל

בישראל, שבה האקלים הוא ים תיכוני, הקיץ הוא העונה החמה והיבשה ביותר. בעונה זו רוב הצמחייה (למעט עצים וצמחים רב-עונתיים) והשדות הופכים למרבדים צהובים של קוצים וגבעולים יבשים. בתקופת הקיץ מבשילים יבולי השדה (בעיקר דגנים) ועצי פרי רבים.
הקיץ הישראלי ארוך מאוד ומלווה בשליטתה של הרמה הסובטרופית. זו חוסמת את אפיק הרום ומעודדת שקיעת אוויר ומכאן שהיא מונעת כל אפשרות לירידת משקעים.
ליגת הקיץ הישראלית היא ליגת כדורסל המשוחקת בישראל בחודשי הקיץ בזמן הפגרה בין העונות.
ראו גם

מכת חום
להיט קיץ
הערות שוליים

1 2 3  יואב בן-דב, אילנה שמיר וזהבה כנען (2004). אביב חדש: האנציקלופדיה הישראלית לנוער. הוצאת אנציקלופדיה אביב בע"מ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548499605171  BNE: XX527189  BnF: cb120689034 (data)  GND: 4136980-4  LCCN: sh85130432  NKC: ph412844 
תאנים המבשילות בעונת הקיץ ומכונות "קיץ"
אנשים נופשים בקיץ לחופי אגם טאהו
סופת קיץ בדרווין, אוסטרליה
דוד בן יהודה החסיד

| --- | --- |

כתב יד ספר אור זרוע
 מדינה:  ספרד, גרמניה 
 השתייכות:  ראשוני ספרד בעידן תור הזהב של יהדות ספרד
 רבותיו:  יוסף בן שלום אשכנזי 
 חיבוריו:  מראות הצובאות, ספר הגבול, אור זרוע, פירוש לספר היצירה, מאמר על סודות האלפא ביתא,  מעשה בראשית רבא וזוטא, מאמר על מעשה מרכבה
 
רבי דוד בן יהודה החסיד היה מראשוני המקובלים בימי הביניים, ומחבר ספרי קבלה.
ביוגרפיה

לא ידועים פרטים על תולדותיו, במחקרים בעבר שיערו שהוא אשכנזי וזאת על סמך הייחוס שלו לרבי יהודה החסיד אך מכיוון שייחס לרבי יהודה החסיד דברי קבלה ספרדים שיער שלום שהוא רבי יהודה החסיד אחר ולא רבי יהודה החסיד המפורסם, ועל כן סבר שלום שהוא ספרדי שנדד באשכנז.
בעבר נטען שהוא נכד הרמב"ן, וזאת מתוך דבריו בפירושו לאלפא ביתא, גרשם שלום הקשה שבספרו אור זרוע הוא לא מציין לייחוס זה, תלמידיו הוכיחו שיחוס ספר זה לרבי דוד מפוקפק, ואף שורות אלו הן הוספת המגיה, ועל כן טענה זו אינה מוסמכת.
רבי דוד הוא מן המחברים הראשונים אחרי התגלות ספר הזוהר ובכתביו מצויים תרגומים רבים של ספר הזוהר.
רבי דוד עמד בראש חוג מקובלים זאת נלמד מן העובדה שאת ספריו חיבר בשביל תלמידיו או חבריו.
משה אידל טען שהוא אביו של המושג אדם קדמון.
חיבוריו

מראות הצובאות - פירוש על התורה על פי תורת הסוד נדפס על ידי דניאל מט The book of mirrors, שיקגו 1982.
ספר הגבול - הפירוש הראשון לאדרא רבא, נדפס על ידי עמוס גולדרייך, הספר נדפס גם על ידי בן ציון כהן ניו יורק 2016.
אור זרוע פרוש על פי תורת הסוד לסדר התפילות, נדפס על ידי בן ציון כהן, בשלושה חלקים פירוש הגדה של פסח, פירוש על פרקי אבות, ופירוש המחזור ניו יורק תשס"ט.
מאמר על סודות האלפא ביתא - פירוש על פי תורת הסוד על צורת האותיות והתגים, אפרים קופפר הוכיח שמחבר הספר הוא רבי יום טוב ליפמן מילהויזן, לעומתו אפרים גוטליב הצביע על פירוש אחר של רבי דוד לסודות האלפא ביתא, פירוש זה נדפס על ידי אידל.
ספר המרכבות, נדפס על ידי יהודה אוהד תורג'מן, בתוך: הקבלה הנבואית חלק ב, הוצאת מכון חכמי ירושלים והמערב, ירושלים 2020.
בעבר יוחס לו ספר לבנת הספיר אך גרשום שלום ואחרים הוכיחו שהוא לרבי יוסף אנג'לט.
כמו כן חיבר פירוש על מעשה מרכבה, פירוש לספר היצירה, וספר בשם מעשה בראשית רבא וזוטא - פירוש על פי תורת הסוד למעשה בראשית, אשר לא נדפסו.
לקריאה נוספת

משה אידל, "טעמי העופות הטמאים" לר' דוד בן יהודה החסיד ומשמעותם, עלי שפר (רמת גן, תש"ן), ע' 11–27.
יהודה ליבס, ר' דוד בן יהודה החסיד, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל כרך ח, תשמ"ט, ע' 54–68.
עמוס גולדרייך, ספר הגבול לר' דוד בן יהודה החסיד (דרכי עיבוד של טכסט זוהרי דור אחרי הופעת הזוהר), עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב, תשל"ב.
הערות שוליים

1 2  עודד ישראלי, הרמב"ן: ביוגרפיה אינטלקטואלית, הוצאת מאגנס ירושלים תשפ"א, עמ' 25 הע' 36
↑  לג: לד., בפירוש הישן
1 2  מובא אצל משה אידל, פרושיו של רבי דוד בן יהודה החסיד לאלפא-ביתא, עלי ספר, כרך י (תשמ"ב), ע' 25–35.
↑  ראה, משה אידל, חומר קבלי מבית מדרשו של ר' דוד בן יהודה החסיד, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל כרך חוברת ב, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ג.
↑  משה אידל, דמות האדם שמעל הספירות - על תורת הצחצחות של רבי דוד בן יהודה החסיד וגלגוליה, דעת,  4 תש"מ, באתר JSTOR
↑  ראה אפרים גוטליב, מחקרים בספרות הקבלה, עורך ומהדיר י׳ הקר, תל אביב, תשל"ו ע' 249–250.
↑  שלום במאמרו מציין לכמה חכמים, הדברים מופיעים אף בכתב ידו של ישעיהו תשבי בעותק של הספר הנמצא בספריית גרשום שלום
| ראשוני המקובלים בימי הביניים |
| --- | --- | --- |
| חוג פרובנס | אברהם בן דוד מפושקירה • יצחק סגי נהור • אשר בן דוד •  יהודה בר יקר |  |
| חוג גירונה | רמב"ן • עזרא ועזריאל בני שלמה • יעקב בן ששת |  |
| חוג קסטיליה | משה מבורגוס • טודרוס בן יוסף אבולעפיה |  |
| ספרד | יצחק אבן סהולה • יצחק אבן לטיף • ברוך התוגרמי • אברהם אבולעפיה |  |
| חוג הזהר | משה די ליאון • יוסף ג'יקטיליה • יוסף אנג'לט • בחיי בן אשר • יוסף בן שלום אשכנזי • יוסף הבא משושן הבירה •  דוד בן יהודה החסיד |  |
| בעקבות הזהר | יצחק דמן עכו • מנחם רקנאטי • שם טוב אבן גאון • יהושע אבן שועיב • פרץ הכהן |  |
ראשוני המקובלים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307346005171  GND: 137221479  ICCU: TO0V576877  ISNI: 0000 0004 1892 9627  LCCN: n81077061  RERO: 02-A003156899  VIAF: 38239617   WorldCat (עם VIAF): 38239617
و

.
האות וַאו (בערבית: واو) היא האות העשרים ושבע באלפבית הערבי. לפניה באה האות הא ואחריה האות יא.
לואו שני שימושים: כאם קריאה בהופעתה אחרי עיצור המנוקד בדמה, היא מאריכה את התנועה. וכעיצור עצמאי היא מייצגת /w/ (כמו W באנגלית, או כמו האות וי"ו בהגייתה המקורית). לעיתים, כדי לרמוז על ואו המופיעה בתור עיצור, מנקדים אותה. למעשה, ללא הוספת חַרַכַּאת (ניקוד), אין דרך להבדיל בין השימושים. ואו יכולה לשמש גם כ"כיסא" להמזה, ؤ, ואז היא נהגית כעיצור /ʔ/ (כמו אל"ף עיצורית).
בחלק מהניבים ואו סֻכּוּנִית (ללא תנועה) המופיעה אחרי עיצור המנוקד בפתחה, גורמת לתנועת /o/ ארוכה, ולא לדיפתונג /au/ כבערבית סטנדרטית.
ואו מנוקדת בפתחה משמשת כתחילית בשתי דרכים. הראשונה, והנפוצה יותר היא במשמעות של ו' החיבור. השימוש השני בוואו-פתחה הוא לציון שבועה וניתן לתרגמה במקרים אלה כ-"ב...", כך والله (וַאללה) תרגומו "(אני נשבע) באלוהים".
מקור האות ואו הוא ב"וואו" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים. אם כי באלפביתים שהתפתחו מהאלפבית היווני ישנן לרוב כמה מקבילות, זאת עקב יצירה של שתי אותיות יווניות מוואו הפיניקית: אחת שמייצגת עיצור, ואחת שמשמשת לייצוג תנועות.
אלפבית עברי – ו
אלפבית יווני – , Υ,υ
אלפבית לטיני – F,f ו-V,v ממנה התפתחה U,u ומאוחר יותר גם W,w ו-Y,y
אלפבית סורי – ܘ
הערות שוליים

↑  דיגמא, או ואו (Fαυ) היא אות ארכאית שהייתה בשימוש רק באלפבית היווני הראשוני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: vav
בואו נשיר לארץ יפה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע חיים משה
 מתוך האלבום "כל נדריי"
 יצא לאור:  אוגוסט 1986
 שפה:  עברית
 אורך:  3:22
 חברת תקליטים:  האחים ראובני
 כתיבה:  אבי רן טוויג
 לחן:  יורם הראל חיימוב
 הפקה:  אשר ראובני
 עיבוד:  ננסי ברנדס
"בואו נשיר לארץ יפה" הוא שיר שכתב אבי רן טוויג, הלחין יורם הראל חיימוב וביצע הזמר הישראלי חיים משה. השיר פורסם באוגוסט 1986 כסינגל מתוך אלבומו התשיעי של משה, "כל נדריי" (1987).
הצלחה

השיר הוצג לבחירת הקהל ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־12 באוגוסט 1986, ושבוע לאחר מכן נכנס למצעד במקום ה־28. בשיאו הגיע למקום התשיעי במצעד, ב־14 בספטמבר 1986. בסך הכל שהה השיר במצעד 12 שבועות, והוא יצא ממנו ב־11 בנובמבר 1986.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1986)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1986)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1986)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1986)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 9 |  |
הערות שוליים

↑  האלבום "כל נדריי", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
1 2  השיר מוצג לבחירת הקהל ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
1 2  חיים משה – בואו נשיר לארץ יפה (1986), באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
1 2  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
↑  דירוג בכורה במצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (9), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־26 באפריל 2023
אננס

| אננס |
| --- | --- |
 אננס שלם וחתך באננס
מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד־פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: ברומליים
סוג:: Ananas
מין:: אננס
שם מדעי
 Ananas comosus ‏מריל, 1917
צמח אננס
אָנָנָס (שם מדעי: Ananas comosus) הוא מין צמח טרופי ממשפחת הברומליים הגדל בטבע בברזיל, בוליביה ופרגוואי. האננס הוא צמח רב שנתי קטן עם עלים באורך 30–100 סנטימטרים המקיפים גזע עבה. כל צמח מניב פרי אחד שיוצא מהגזע. בשנים הבאות, ייחורי צד גדלים סביב צמח האם והם יכולים להניב פירות. מקור השם אננס הוא מהמילה הטופית "אננה" שמשמעותה "פרי טוב".
האננס שייך לצמחי CAM (למשל קקטוסים וטבוריתיים), שיש להם מנגנון פוטוסינתזה מיוחד Crassulacean acid metabolism, והוא בעל הערך הכלכלי הגבוה ביותר בין צמחי CAM, והשלישי בחשיבותו כצמח טרופי לאחר הבננה וההדרים.
פרי

פרי האננס הוא פרי קיבוצי המתפתח מתפרחת שלמה של פרחים. פרי האננס גדול ביחס למרבית הפירות ובעל צורה סגלגלה. האננס נפוץ מאוד בתאילנד ובמקומות טרופיים. אזורי הגידול הטבעיים של האננס הם במקומות בעלי אקלים טרופי, בגובה של 400–1,000 מטר במרכז אמריקה, אפריקה ודרום-מזרח אסיה.
כאשר האננס אינו בשל לקטיף הוא עלול להיות רעיל.
פרי > מבנה האננס

קליפתו של הפרי מורכבת מבליטות משושות דוקרניות, קליפתו החיצונית של כל משושה מורכבת משלושה עלעלים שמתחתם נמצא קרום צהוב או לבן. המשושים מחוברים לליבה המחוברת אל גבעול הצמח. גודלו של האננס יכול להגיע עד לאורך של 30 ס"מ ומשקלו 1–3 ק"ג. בטבע, אננס מכיל זרעים רבים, אחד עבור כל פרח. לעומת זאת, אננס המגודל באופן מסחרי כמעט לעולם אינו מכיל זרעים.
המשושים באננס מאורגנים בשתי ספירלות משולבות; 8 סיבובים בכיוון אחד ו-13 באחר. 8 ו-13 הם מספרים עוקבים בסדרת פיבונאצ'י, שנוטה להופיע רבות בסידורי תבניות בצמחים.
פרי > שימושי הפרי

אננס משמש לעיתים קרובות בקינוחים ובסלטי פירות, אך הוא משמש גם במנות רבות אחרות. דוגמה מפורסמת היא פיצה בנוסח הוואי, שעליה מפזרים אננס ובשר מעושן. שימוש מוכר נוסף לאננס הוא במנות אסייתיות של נודלס ברוטב מוקפץ עם ירקות שונים (כמו כרובית, ברוקולי, שעועית ועוד). בהוואי נהוג להשתמש במיץ האננס גם כדי להכין משקה אלכוהולי הקרוי "יין אננס".
בגלל האנזימים המיוחדים שבו, מיץ אננס יכול לשמש כתחמיץ או כמרכך לבשר. כמו כן, קיימים משקאות רבים כדוגמת מיץ אננס או שייקים שבהם האננס משולב.
היסטורית העיבוד

האננס התפשט מאזור הגידול הטבעי שלו בהשפעת הציוויליזציה, ועד זמנו של כריסטופר קולומבוס הגיע לכל רחבי דרום ומרכז אמריקה ולאיים הקריביים. קולומבוס הביא עמו את האננס בשובו לאירופה, ומספרד הוא עבר אל הפיליפינים ואל הוואי. הפרי התאקלם בהצלחה בחממות ברחבי אירופה כבר ב-1720. שמו של הפרי בשפה האנגלית (Pineapple) נגזר ממראהו דמוי האצטרובל.
דרום-מזרח אסיה שולטת בגידול האננס: ב-2001 הפיקה תאילנד 1.979 מיליון טונות, הפיליפינים הפיקו 1.618 מיליון טונות וברזיל הפיקה 1.43 מיליון טונות. הגידול הכולל בעולם ב-2001 היה 14.220 מיליון טונות. היצואנים הראשיים של אננס טרי ב-2001 היו קוסטה ריקה, 322,000 טונות, חוף השנהב, 188,000 טונות והפיליפינים, 135,000 טונות.
חתיכות אננס
פרוסות אננס מיובש
אננס שגדל בישראל
אננס בישראל

מאחר שהאקלים הטבעי איננו אופטימלי, הגידול בישראל נעשה בחממות שבקיץ מכוסות ב"רשת-צל" כדי למנוע קרינת שמש ישירה ובחורף מכוסות בפלסטיק כדי להגן בפני קרה.
היקף הגידול מוערך בכ-2,000 עד 2,500 טון בשנה. אזורי הגידול הם מהגליל המערבי בצפון ועד הנגב והערבה בדרום.
יתרת צריכת האננס מגיעה מיבוא, המגיע כולו מהרפובליקה הדומיניקנית, קוסטה ריקה וקניה, היות שאלו יצרניות האננס היחידות המוכנות לעמוד בתנאי התברואה הנדרשים ליבוא אננס לישראל. הסיבה לתנאי התברואה המחמירים היא כי כניסת מזיקים כתוצאה מייבוא לא מבוקר עלולה להוביל לפגיעה בגידולי האננס וגידולים נוספים כמו תמרים בישראל. זאת על אף
שמדינות אחרות מייבאות אננס ללא חשש.
יבוא האננס נמצא לפיכך תחת ביקורת מחמירה של השירותים להגנת הצומח ולביקורת, ומדי פעם אף נעצר לחלוטין אם מתגלים מזיקים. התוצאה של המגבלות החמורות על יבוא האננס משתקפת מעת לעת במחירי הפרי.
הערות שוליים

↑  אילנה קוריאל, חוקרים מנסים לפצח את סוד גידול האננס בישראל, באתר ynet, 15 באוגוסט 2018
↑   אבשלום וילן, זוהי הסיבה שאננס עולה כל כך הרבה בישראל, והיא הכרחית, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2022
↑   אננס ב-130 שקל? "אפילו שזה יקר עדיין קונים" בתאריך 15 ביוני 2016, בארכיון האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548683105171  GND: 4275806-3  LCCN: sh85102235  NDL: 00569015 
אננס בתוך עציץ
אננס גדל תחת רשתות צל במושב חרות בישראל
תמלוגים

תמלוגים הם התשלומים שמועברים לבעלים של נכס או זכות מסוימת, עבור השימוש בה. לרוב מדובר בכסף המשולם לבעלי זכויות יוצרים על שימוש ביצירות, למשל השמעה של מוזיקה בתחנות רדיו,  לסופרים על מכירת ספריהם או השאלתם או לבעלי פטנטים בקשר לשימוש בהמצאותיהם. השימוש במונח תמלוגים יכול להתייחס גם לתשלומים הניתנים לבעל קרקע תמורת היתר לחיפוש משאבי טבע ולניצולם. לדוגמה פסק-דין זודקביץ' (דיני מיסים), וסעיף 2(6) לפקודת מס הכנסה.
תמלוגים נקבעים, בדרך כלל, לבעלי הזכויות על ידי הסכם הנחתם בין בעל הזכויות ובין הרוצה להשתמש בקניין הרוחני או בפטנט. התמלוגים יכולים להינקב באחוזים מתוך הרווח שנעשה מהשימוש בזכות או בנכס, בסכום קבוע עבור כל מוצר שנמכר או אפילו כסכום המשולם כל פרק זמן. ככלל, גודל סכום הכסף נתון למשא ומתן בין בעל הזכויות או הפטנט והצד הרוצה להשתמש בהם.
כמו כן, ניתן למכור את הזכויות עצמן תמורת סכום חד-פעמי. במקרה שכזה היוצר המקורי לא יקבל תמלוגים והם ישולמו לבעלים החדשים של הזכויות.
מכס על תמלוגים

מכס על תמלוגים הוא התשלום הנגבה על ידי רשויות המכס על ייבוא סחורה ממותגת. גובה המכס הנגבה תלוי בטיב ההסכמים בין היבואנית לבעלת סימן המסחר ובאופן בו הוא מיושם. בישראל יבואנים רבים המייבאים סחורה ממותגת, ובה מוצרי הלבשה והנעלה, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, ועוד. הלכה מרכזית בתחום זה היא ״הלכת מרוידקס״ שיסודה בפסק דין תקדימי משנת 2013.
זאב ברנדה

זאב (וולף) ברנדה (1848–1918) היה מחלוצי היישוב ומראשוני מתיישבי פתח תקווה. ברנדה היה פעיל מאוד בנושא הצדקה וכיהן כראש ועד פתח תקווה בין השנים 1890 -1900.
ביוגרפיה

ברנדה נולד ב-1848 בעיר ביאליסטוק שבפולין. בילדותו התחנך בחדר, ולאחר מכן התמחה במלאכת האריגה.
ב-1882 עלה לארץ ישראל בעליית הביאליסטוקאים (יהודים מהעיר ביאליסטוק שקנו אדמות בארץ ישראל) והתיישב במושבה יהודיה שבה התיישבו פליטי הקדחת מפתח תקווה והלכו מדי יום מרחק שעתיים הליכה כדי לעבוד את אדמתם.
ב-1885 התיישב ברנדה בפתח תקווה ברחוב חובבי ציון מול רחוב פינסקר יחד עם שאר השבים למושבה. מהגעתו למושבה התמסר כולו לחקלאות, והקדיש מזמנו גם לפעילות ציבורית.
בעקבות מצבם הכלכלי הקשה של חלק מבני המושבה התגייס לשיפור מצבם. ברנדה ייצר בחצר ביתו מטבעות צדקה מיוחדים עליהם הוטבע ערך. בזכות קשריו הרבים הצליח שהמטבעות יהיו סחירים בכל חנויות המושבה ושכנע את בעלי החנויות לתת חלק מהעודף במטבעות אלו - אותם שלשלו בני המושבה מייד לקופות הצדקה. ברנדה הקים גם ארגון צדקה בשם "זיכרון מנחם" ובית תמחוי לעניי המושבה.
ברנדה היה חבר בוועד פתח תקווה שנים רבות, וכיהן בראש הוועד בין השנים 1890–1900. בשנים בהן כיהן כראש הוועד הקדיש חדר מביתו לצורכי הוועד.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה סייע ברנדה לפליטים מיפו ותל אביב, וסיפק להם אוכל ומקום לינה. מאוחר יותר נאלץ ברנדה בעצמו לעזוב את המושב בגלל הקרבות בין האימפריה העות'מאנית לבריטים, ועבר לזכרון יעקב.
ברנדה נפטר בזכרון יעקב בי"א באב תרנ"ח (1918) ונקבר בבית העלמין.
ביוגרפיה > משפחה

ברנדה התחתן עם אשתו הניה שנפטרה ב-1940. לזוג נולדו שבעה ילדים, מתוכם שלושה מתו מקדחת בזמן שהותם בפתח תקווה. אחת מהילדות, חמדה, המשיכה את מפעל הצדקה המשפחתי והקימה ארגון צדקה בפתח תקווה בשם "בנות תקווה" ועמדה בראשו 40 שנה.
ביוגרפיה > הנצחה

רחוב על שמו של ברנדה נקרא במרכז העיר פתח תקווה.
הערות שוליים

1 2 3  מרכז פסג"ה פתח תקווה, עלון מידע - זאב ברנדה, 2003
1 2 3 4  זאב וולף ברנדה ז"ל, באתר ראשונים - מדריך הרחובות פתח תקווה (ארכיון)
1 2 3  "זאב ברנדה ומטבע הצדקה". הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני. 2014-06-23. נבדק ב-2018-03-25.
↑  זאב וולף ברנדה, באתר petah-tikva.rishonim.org.il
↑  הניה ברנדה, באתר billiongraves
קווין שאדה

קווין שאדה (בגרמנית: Kevin Schade; נולד ב-27 בנובמבר 2001 בפוטסדאם שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת גרמניה.