stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיתון
טיפול במיתון

השיטה "הקלאסית" כנגד מיתון היא הגדלת הוצאות הממשלה. דרך זו מכונה לעיתים "תרופה קיינסיאנית" על שם הכלכלן ג'ון מיינרד קיינס אשר הגה בעת השפל הכלכלי הגדול את הרעיון להוציא את המשק משפל כלכלי ואבטלה בעזרת הגדלת הביקושים הממשלתיים למוצרים ושירותים. בשיטה זו, כדי להוציא את המשק מהגלגל החוזר של ירידה בביקושים – ירידה ביצור – פיטורים וסגירת מפעלים – גידול באבטלה – ירידה בביטחון הצרכנים – ירידה בביקושים, מפעילה הממשלה מיזמים גדולים של בניית תשתיות תוך הגדלת הגרעון הממשלתי. ביקושים אלו אמורים להתניע את הצמיחה במשק על ידי שבירת המעגל ולהשתלם בעתיד כאשר הצמיחה משתמשת ומואצת על ידי התשתיות המשופרות.
שיטה זו נוסתה בזמן השפלים הכלכליים של תחילת ואמצע המאה העשרים שאכן הסתיימו, אך לא ניתן לבדוק אם אכן בשל הגדלת הוצאות הממשלה, ואינה מקובלת כיום כאשר הגישה המוניטרית שלטת וגרעון ממשלתי מופרז נחשב תמרור אזהרה למצב המשק.
כלי חשוב נוסף לסיום המיתון הוא הורדת מיסים. כאשר נטל המס יורד האזרחים צורכים יותר, האבטלה פוחתת ועסקים קטנים מגדילים את הפעילות העסקית שלהם.
יש הטוענים כי חלק מהסיבות לעובדה שהשפל הגדול נמשך קרוב לעשור נבע מסירוב הממשלות המרכזיים להוריד מיסים.
שיטה מוניטרית לטיפול במיתון היא הורדת ריבית והגדלת כמות הכסף על ידי הבנק המרכזי. הורדת הריבית מקלה מחד על עסקים את נטל הריבית, מאפשרת להם הגדלת החוב (נטילת אשראי נוסף) ומקטינה מאידך את האטרקטיביות של חיסכון אצל משקי הבית על מנת לעודד צריכה. דוגמה לשימוש בשיטה המוניטרית ניתן לראות בהתנהגות הבנק המרכזי האמריקאי בשנים 2001–2003.
לעומת זאת, כלכלת יפן מתנדנדת בין יציאה וכניסה למיתון מאז 1990, אף על פי ששער הריבית נותר אפסי לאורך כל התקופה. מצב זה של יפן נחשב על ידי כלכלנים רבים כמלכודת הנזילות, תאוריה (המיוחסת בדרך כלל לקיינס) המדברת על כך שכאשר ישנו מיתון ושער הריבית הוא אפסי, הרי שרק מדיניות פיסקלית מרחיבה של הגדלת הביקושים הממשלתיים תוכל להוציא את המשק ממיתון.
היסטוריה

השפל הכלכלי המפורסם ביותר היה המשבר הכלכלי הגדול שהתחיל בשנת 1929 עם קריסת הבורסה לניירות ערך של ניו יורק. כאשר פרץ המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 היו חששות כי הוא יתפתח לשפל כלכלי, אך הן התבדו.
היסטוריה > תקופות מיתון בישראל

| שנים | רקע |
| --- | --- |
1952–1953: המשבר הכלכלי בשנותיה הראשונות של ישראל
1966: מיתון 1966 בישראל
1976–1977: מדיניות הפיחות הזוחל
1984: משבר מניות הבנקים, האינפלציה בישראל
1989: האינתיפאדה הראשונה
2001–2002: האינתיפאדה השנייה, משבר ההייטק
2009: המשבר הכלכלי העולמי (2008)
2020: משבר הקורונה
ראו גם

מיתון 1966 בישראל
שפל כלכלי
הערות שוליים

↑  מילון מונחים כלכלי פיננסי, באתר בנק ישראל
↑   נמרוד הלפרן, בדרך למיתון בארה"ב: הצמיחה התכווצה רבעון שני ברציפות, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541404105171  BnF: cb12553831j (data)  GND: 4177966-6  LCCN: sh87001333  NARA: 10642538  NKC: ph120009
מרב מילר

| --- | --- |

מילר ב-2019
 לידה:  21 במאי 1971 (בת 53) כפר סבא, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  קשת בעבר: רשות השידור
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  merav.miller.7
 טוויטר:  MeravMiller
 
מרב מילר (נולדה ב-21 במאי 1971) היא שדרנית רדיו וטלוויזיה, עורכת ומגישת חדשות ישראלית.
ביוגרפיה

מילר נולדה וגדלה בכפר סבא. את שירותה הצבאי עשתה כמדריכה בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורה מצה"ל, עבדה במשך מספר שנים כדיילת אוויר, ולמדה תקשורת במכללה למינהל.
מילר החלה את דרכה המקצועית ככתבת שטח בחדשות HOT. לאחר מכן החלה לעבוד ברשות השידור כעורכת ומגישת חדשות הכלכלה ברשת ב'. ב-2002 עברה לעריכת החדשות בערוץ הראשון, וגם שם הגישה את חדשות הכלכלה, "מבט לכסף". בין פעילויותיה הבולטות ככתבת שטח בערוץ הראשון היו סיקור תוכנית ההתנתקות וסיקור האירועים בגבול הצפון במלחמת לבנון השנייה.
ב-2004 הנחתה את האירוע לבחירת השיר שייצג את ישראל באירוויזיון. בשנה זו גם הגישה את תוצאות הניקוד הישראלי בתחרות.
בשנת 2006 הגישה לראשונה את "מבט" כשהחליפה את חיים יבין באופן חד-פעמי בהגשת מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ הראשון. ב-10 במאי 2007 הודיע יבין כי בכוונתו לפרוש מהגשת "מבט", לאחר כ-40 שנים בהן הגיש אותה כמגיש יחיד. הנהלת הערוץ הראשון ניהלה משא ומתן עם גאולה אבן, אך לאחר מחלוקות כספיות הוחלט כי לא תגיש את "מבט", ושאת המהדורה יגישו מרב מילר וינון מגל. מהדורת "מבט" הראשונה בהגשתם שודרה ב-10 בפברואר 2008.
ב-2008 הנחתה את טקס הענקת פרסי ישראל לצידו של חיים טופול.
בשנת 2012 התגלה כי רשות השידור מוציאה כ-10,000 ש"ח בחודש על הוצאות הנסיעות של מרב מילר במוניות. הפרשייה עוררה גלים ברשת האינטרנט, בעיקר בקרב התומכים בסגירת רשות השידור.
בשנת 2015 עזבה את כיסא "מבט" לטובת יעקב אילון, ועברה להגיש את תוכנית הבחירות "ישראל בוחרת" לצד אמיר איבגי. לאחר הבחירות, עברה להגיש מגזין ראיונות בשם "הערב בשש", ששודר במשך חצי שנה. בהמשך, ועד לסגירת רשות השידור, הגישה מגזין כלכלה יומי ששמו היה "חשבון יומי עם מירב מילר".
ב-2017 שימשה מילר כמגישה מחליפה בתוכנית "הבוקר של קשת" בערוץ 2. באוקטובר אותה שנה מונתה למגישה, לצד מרב בטיטו, של התוכנית "כותרות הבוקר" של קשת בערוץ 2, בה המשיכה גם לאחר המעבר ל"קשת 12". התוכנית ירדה מהאוויר לאחר חודשים ספורים. כיום מילר היא מנחה מחליפה בתוכנית "אנשים", וכן מנחה את תוכנית הנדל"ן של קשת 12 "הקומה ה-12".
לקראת הבחירות המוניציפליות של שנת 2023, שנדחו לפברואר 2024, החלה להגיש באולפן אתר "וואלה" את "הזירה המקומית" - ראיונות עם מתמודדים שונים לראשות ערים ומועצות מקומיות.
מילר גרושה ואם לשניים. מתגוררת בתל אביב. בסרטה "בעיניים פקוחות", ששודר בתוכנית חשיפה, היא סיפרה שבשנת 2019 אובחנה עם גידול בראש שמאיים על ראייתה.
הערות שוליים

↑  רועי ברק, ‏המוניות של מגישת "מבט": עד 10,000 שקל בחודש, באתר גלובס, 30 בינואר 2012
↑  לדוגמה:  "אחרי 30 שנות שלטון יחיד - מוצקין בשלה למהפך": ציקי אבישר המועמד לראשות קריית מוצקין באולפן וואלה!, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2023
↑  חשיפה, ‏"מפחדת שלא אראה את ילדיי גדלים", באתר ‏מאקו‏, 2 באוקטובר 2022
מכתב לאמריקה

| --- | --- |
אוסאמה בן לאדן, מנהיג אל-קאעידה בין 1989–2011
אוסאמה בן לאדן, מנהיג אל-קאעידה בין 1989–2011
 מידע כללי
 מאת:  אוסאמה בן לאדן
 שפת המקור:  ערבית   (תורגם לשפות שונות)
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2002
"מכתב לאמריקה" (בערבית: رسالة إلى أمريكا; בתרגומים לאנגלית: Letter to America), ובשמו המלא "מכתב לעם האמריקאי" (Letter to the American people), הוא מנשר משנת 2002 אשר חובר על ידי אוסאמה בן לאדן. המכתב פורסם במקור באתר סעודי ששימש בעבר את אל-קאעדה להפצת מסרים, ותרגום שלו לאנגלית הופץ ברשת על ידי אנשי אסלאם קיצוני בריטים. בנובמבר 2002, העיתון הבריטי האובזרבר פרסם את המכתב המתורגם. המכתב פירט את המניעים לפיגועי 11 בספטמבר. מהימנותו של המכתב מוטלת בספק, כאשר מוזכרים בו נושאים שבן לאדן מעולם לא התייחס אליהם, כדוגמת איידס וגילוי עריות.
מחבר המכתב מנסה להצדיק טרור אסלאמי נגד אזרחים אמריקאים, ומשתמש בדימויים אנטישמיים כדי להאשים יהודים בהשפעה מופרזת על החברה, התקשורת והפוליטיקה האמריקאית. מופצות בו תאוריות קשר, בהן הטענה כי מחלת האיידס היא "המצאה אמריקאית שטנית".
תוכן

המכתב, המיוחס לאוסאמה בן לאדן, כולל ביקורת על ארצות הברית, המורכבת מדוקטרינה דתית, שיפוטים מוסריים וטענות פוליטיות. המכתב מצייר תמונה של ארצות הברית כיצור שנמצא בסתירה עמוקה עם העקרונות והערכים האסלאמיים, ובשל זאת מצדיק תוקפנות מתמשכת נגד ארצות הברית, כולל נגד אזרחים.
אחת הטענות המועלות במכתב נוגעת לדחייתה של ארצות הברית את חוקי השריעה האסלאמיים במסגרת שלטונה. הוא כולל השוואה לעומתית בין מערכת המשפט החילונית של ארצות הברית, שתוכננה בידי אדם, לחוק האלוהי של האסלאם, ומציג את מערכת המשפט כתוצר של רצונות וגחמות אנושיות.
כמו כן, המכתב מגנה את ההתנהלות הכלכלית של ארצות הברית, ובמיוחד ההיתר של נשך (גביית ריבית על הלוואות). המחבר מביע התנגדות להלוואה בריבית, ורואה בה הפרה שאינה רק של עקורונות אסלאמיים אלא גם של אמות מידה מוסריות בין דתות שונות. הוא מצביע על כך שמדיניות כלכלית כזו מרחיבה את העוולות חברתיות והכלכליות, ומאשים יהודים בשליטה ב"מדיניות, תקשורת וכלכלה" של ארצות הברית.
המחבר תוקף את ארצות הברית בגין מה שהוא תופס כדעיכה מוסרית רחבת היקף, בשל הקבלה החברתית והחוקית של פרקטיקות כמו זנות, הומוסקסואליות והימורים. אלו, לשיטתו, עומדים בניגוד גמור לערכי האסלאם.
בנוסף, המכתב מאשים את ארצות הברית בתמיכה במשטרים דכאניים במדינות מוסלמיות, ונטען בו כי בכך היא למעשה מונעת את כינון חוקי השריעה האסלאמיים ותורמת לדיכוי המוסלמים. עוד נכתב כי על ארצות הברית לשאת באחריות לניצול כלכלי, במיוחד של משאבי נפט, באזורים מוסלמים, ועל מעורבותה הצבאית במדינות אלו. הדבר כולל את תמיכתה בישראל, בעיקר בפעולות נגד פלסטינים ובתוכניות הנוגעות לירושלים.
המכתב מצדיק פגיעה באזרחים אמריקאים, בטענה שכמשלמי מיסים, הם תומכים בעקיפין בהתערבויות הצבאיות של ממשלתם במדינות מוסלמיות ובמדיניות כלפי ישראל. במסגרת עמדה זו הוא קורא לג'יהאד, להתנגדות ולנקמה.
המחבר קורא לאמריקאים לאמץ את האסלאם, להפסיק את מה שהוא רואה כמעשים מדכאים ובלתי מוסריים, ולהרהר בערכים החברתיים והפוליטיים שלהם. הוא דורש מארצות הברית להסיג את כוחותיה הצבאיים מארצות מוסלמיות, ולהפסיק את התמיכה במנהיגים מושחתים באזורים אלה.
בסיכום המכתב מזהיר המחבר מפני המשך המלחמה והסלמתה, אם הדרישות הללו לא ייענו.
עניין מחודש במכתב

בנובמבר 2023, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, המכתב זכה שנית לתשומת לב כאשר הפך לוויראלי ברשת החברתית "טיקטוק". סרטונים שונים, שעל פי רוב פורסמו על ידי צעירים אמריקאים, כללו התייחסות לעמדות במכתב הנוגעות לתמיכה האמריקאית בשלטון הישראלי ביהודה ושומרון, ובחלקם אף הובעה הסכמה עם דעות אלו של בן לאדן. בעקבות הפופולריות שצבר המכתב באותה עת, והתשבחות שקיבל, הגרדיאן הסיר את המכתב מהאתר. בהודעה שהוצגה בדף הוסבר כי הסיבה להסרת הפרסום היא "שיתוף נרחב ברשתות החברתיות בלי ההקשר המלא". גם טיקטוק הסירה את ההאשטאג "#lettertoamerica" על גרסאותיו השונות ממנוע החיפוש שלה, זמן קצר לאחר שהסרטונים החלו להתפשט ברחבי הפלטפורמה ומחוצה לה. בוושינגטון פוסט דווח כי עת שהוסר, הסרטונים תחת ההאשטאג קיבלו מעל ל-15 מיליון צפיות. אלכס אורק, דובר של טיקטוק, ציין כי הדיווחים בנוגע לסרטונים שהפכו לטרנד בפלטפורמה אינם מדויקים, והמשיך ואמר כי טיקטוק הסירה "באופן יזום ואגרסיבי" סרטונים מהפלטפורמה בשל הפרת הכללים שלה לגבי תמיכה בפעולות טרור.
ההפצה הפתאומית של המכתב, יחד עם הניסיונות לצנזר את הטקסט המלא של המכתב, עוררו דיון בנושאים כמו הקצנה של צעירים באינטרנט, תעמולה אינטרנטית בחסות המדינה וצנזורה באינטרנט. רנה דירסטה, סופרת ומנהלת מחקר בארגון Stanford Internet Observatory, מתחה ביקורת על הגרדיאן ברשת החברתית ת'רדס, בשל הסרת הטקסט המלא מאתר האינטרנט של העיתון, וכתבה,
אל תהפכו את דברי הטירוף הפומביים והארוכים של מחבל לידע אסור, דבר שאנשים נרגשים ללכת ולחפש מחדש. תנו לאנשים לקרוא את הדרישות של הרוצח – זה האיש שכמה טיפשים בטיקטוק בחרו לפאר. הוסיפו הקשר נוסף.
המקור באנגלית
Don't turn the long-public ravings of a terrorist into forbidden knowledge, something people feel excited to go rediscover. Let people read the murderer’s demands - this is the man some TikTok fools chose to glorify. Add more context.
הערות שוליים

1 2  Burke, Jason (2002-11-24). "Osama issues new call to arms". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. אורכב מ-המקור ב-2004-06-10. נבדק ב-2023-11-17.
1 2  Greenberg, Karen J., ed. (2005), "November 2002 – Letter to the American People", Al Qaeda Now: Understanding Today's Terrorists, Cambridge: Cambridge University Press, pp. 217–229, ISBN 978-0-521-85911-0, נבדק ב-2023-11-17
1 2  Reporter, Giulia Carbonaro US News (2023-11-16). "Bin Laden's letter to US stuns young Americans: 'He was right'". Newsweek (באנגלית). נבדק ב-2023-11-16.
↑  O'Sullivan, Donie; Thorbecke, Catherine; Gordon, Allison (2023-11-16). "Some young Americans on TikTok say they sympathize with Osama bin Laden". CNN. נבדק ב-2023-11-17.
1 2 3 4 5 6 7 8  "Full text: bin Laden's 'letter to America'". Observer. The Observer. 2002-11-24. אורכב מ-המקור ב-2004-06-15. נבדק ב-2023-11-17.
1 2  Koebler, Jason; Maiberg ·, Emanuel (2023-11-15). "The Guardian Deletes Osama Bin Laden's 'Letter to America' Because It Went Viral on TikTok". 404 Media (באנגלית). נבדק ב-2023-11-16.
↑  Full text: bin Laden's 'letter to America' | World news, The Guardian, ‏2023-11-15 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Tolentino, Daysia (2023-11-17). "TikTok removes hashtag for Osama bin Laden's 'Letter to America' after viral videos circulate". NBC News (באנגלית). נבדק ב-2023-11-17.
1 2 3  Harwell, Drew; Bisset, Victoria (2023-11-17). "How Osama bin Laden's 'Letter to America' reached millions online". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-11-17.
↑  Levine, Alexandra S. (2023-11-16). "TikTok Videos Praising 9/11 Have Exploded, But The Company Denies They're Trending". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2023-11-17.
מפרץ חמאמאת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  Sea of Sicily 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  תוניסיה 
 קואורדינטות:  36°03′00″N 10°44′00″E﻿ / ﻿36.05°N 10.733333°E﻿ / 36.05; 10.733333
  (למפת תוניסיה מוגדלת) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןמפרץ חמאמאת(למפת תוניסיה רגילה) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןמפרץ חמאמאת
 
מפרץ חמאמאת (בערבית: خليج الحمامات, בתעתיק מדעי: ח'ליג' אלחמאמאת; בצרפתית: Golfe d'Hammamet) הוא מפרץ בים התיכון, השוכן בצפון-מזרחה של תוניסיה. המפרץ משתרע בין חצי האי שריק[דרושה הבהרה] צפונית לעיר מונסתיר בדרום. הוא קיבל את שמו מהעיר חמאמאת שבחלקו הצפוני.
מערך הסחר הרוסי

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 תאריך ייסוד:  1995 
 עיר:  מוסקבה מוסקבה
 מדינה:  רוסיה 
 מטבע:  רובל רוסי
 www.rts.ru
 
מערך הסחר הרוסי (Российская Торговлая Система; מדד RTS) היה שוק מניות, שהוקם בשנת 1995 במוסקבה ואיחד קומות מסחר אזוריות שונות לבורסה אחת. במקור תוכנן מדד RTS על המודל של מדד נאסד"ק; בשנת 1998 סחר החליפין התחלף עם מערכת הבית שלה. המערך הוקם בתחילה כארגון ללא כוונת רווח והפך לחברת מניות משותפת. בשנת 2011 MICEX התמזגה עם RTS ליצירת בורסת מוסקבה.
מדד RTS

מדד RTS הוא כעת המדד הרשמי של בורסת מוסקבה, שחושב לראשונה ב-1 בספטמבר 1995. זהו מדד מרוכב משוקלל-שווי המחושב על בסיס מחירי 50 המניות הרוסיות הנזילות ביותר. המדד מחושב בזמן אמת ונקוב בדולרים אמריקאים. מדד RTS הגיע לנקודה הגבוהה ביותר שלו של 2,498.10 נקודות ב-19 במאי 2008 (מחיר סגירה: 2,487.92).
ראו גם

הבורסה לניירות ערך במוסקבה
מדד RTS
מעגל הקבוצות והקהילות השיתופיות

מעגל הקבוצות הוא פדרציה של קבוצות, קיבוצים עירוניים וקהילות על בסיס שיתופי-סוציאליסטי. הקבוצות החברות במעגל שונות באופי השיתוף וברמתו אך מוגדרות כשיתופיות וסוציאליסטיות. במעגל חברות שתים-עשרה קבוצות: חורש, שיטה ותמר מירושלים, קבוצת מפרש ורעות מחיפה, קבוצת אדמה מתל אביב, וקבוצת חרמש מפרדס חנה. שני הקיבוצים עירוניים - תמוז מבית שמש ומגוון משדרות, וקבוצות נמרוד, רוח וחמה מקיבוץ פלך.
את מעגל הקבוצות מרכזת נגה שמיר מקהילת רעות. היא החלה את תפקידה בספטמבר 2019.
התפתחות מעגל הקבוצות

מעגל הקבוצות נוסד ב-2001 על ידי חברי הקבוצות השיתופיות ואגף המשימות של התנועה הקיבוצית כגוף שמטרתו יצירת קשר בין קבוצות שיתופיות עצמאיות. בהתארגנות הראשונית היו חברים הקיבוצים העירוניים תמוז, מגוון ובית ישראל, קיבוצי תנועות הבוגרים רביד, אשבל, נערן ופלך, הקבוצות במגדל העמק ובנצרת עילית, שייסדו מאוחר יותר את קיבוץ משעול, וחברי קומונות עירוניות נוספות של תנועת הבוגרים של הנוער העובד והלומד (דרור ישראל). חברי מעגל הקבוצות במתכונתו המקורית נפגשו מספר פעמים מדי שנה והיו שותפים להפקת ימי עיון, ביניהם יום שעסק בנושא צמצום פערים חברתיים בישראל ויום נוסף שעסק בנושא: משיתוף לקבוצה לסולידריות בחברה הישראלית.
מוליק בר אשד, שליווה את מעגל הקבוצות בתחילת דרכו, דיווח על מטרת המעגל לאתר האינטרנט של התנועה הקיבוצית: "מעגל הקבוצות זוהי התארגנות בלתי מאורגנת של מאות חברה צעירים הרוצים לחיות חיים שיתופיים תוך עשייה וערבות הדדית. זה עשרות קבוצות הפזורות ברחבי הארץ, בעיירות הפיתוח, בשכונות המצוקה. הקבוצות מאורגנות בצוות וכמעט אין קבוצה דומה לשנייה. המשותף לכל הקבוצות כולן זה משימת החינוך בחברה הישראלית... פעילות חינוכית–ערכית – אולי תשובה אמיתית וכנה למערכת דתית".
בשנים האחרונות חלו מספר שינויים במעגל הקבוצות כשהעיקרי ביניהם הוא פרישתן של תנועות הבוגרים ממנו. במקביל, הצטרפו למעגל מספר קבוצות שיתופיות וקהילות בעלות אופי שיתופי חלקי. כתוצאה מכך, השתנה אופיו של המעגל וחלק מחבריו חשו שאינו משמעותי עוד. במהלך 2009 החל ניסיון מחודש להעניק משמעות למעגל ולמקד את המכנה המשותף של הקבוצות החברות בו סביב אורח חיים סוציאליסטי-שיתופי במסגרת של קבוצות עצמאיות.
פעילות

קבוצות המעגל הצטרפו ביחד למטה השיתופי בתנועה הקיבוצית ולחוג יסו"ד, והחליטו במשותף על מעורבות בארגון העובדים הדמוקרטי כח לעובדים. חלק מחברי המעגל ממלאים תפקידים שונים בארגון.
למעגל הקבוצות שלושה אגפי פעילות. כל אגף מנוהל באורח דמוקרטי על ידי צוות מהיגוי המורכב מנציגי כלל הקבוצות. 
אגף החינוך של המעגל מפעיל ארבעה מסלולי הצמחת קבוצות: שנת שירות גרעין במעגל, מסלול נח"ל משותף עם התנועה הקיבוצית, פרויקט ליווי קבוצות מתנועות וארגונים שונים בפרק המשימה בצוותא, ומרחב ליווי ותמיכה לקהילות צעירות. 
אגף הקואופרציה של המעגל, קם בעקבות החלטת הנהגת מעגל הקבוצות מאוקטובר 2019 ללוות ולהקים קואופרטיבים קהילתיים, שיענו על צורכי החיים של הקהילות וסביבתם, ויקדמו כלכלה דמוקרטית ושוויונית בת קיימא. 
אגף הקבוצות הבוגרות של מעגל הקבוצות, מקדם תרבות, למידה ופיתוח החיים הקהילתיים ושיתופיים, ומפתח יוזמות חברתיות ופוליטיות ברוח הסוציאליזם והשיתופיות.
ראו גם

קבוצת מפרש
קיבוץ עירוני
תנועת בוגרים
שיתוף
הערות שוליים

↑  רעות רון ותמר גולדמן, "מעגל הקבוצות – תנועה המאחדת את הקבוצות השיתופיות", הקיבוץ (2004, 15 בספטמבר).
↑  מוליק בר אשד, הקבוצות השיתופיות, המהות והמשמעות בשנת 2004.
↑  אליהו שפירא, סיכום ישיבת מזכירות המטה השיתופי מ-22 ביולי 2009.
מרגריטה ליאוצ'וק

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1990 (בת 34) Stradzieč, בלארוס 
 מוקד פעילות:  בלארוס 
 מקום לימודים:  האקדמיה הבלארוסית למוזיקה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סוג קול:  סופרן 
 פרסים והוקרה:  Medal of the Order of the Pahonia 
 
מרגריטה אלכסנדרובנה ליאוצ'וק (בבלארוסית: Маргарыта Аляксандраўна Ляўчук; נולדה ב-16 באפריל 1990, כפר סטראדץ', מחוז ברסט, בלארוס) היא זמרת אופרה בלארוסית (סופרן). סולנית בית המוזיקה "קלאסיקה", סולנית התיאטרון הגדול של בלארוס. השתתפה בגמר הפרויקט של ערוץ הטלוויזיה "רוסיה K", "האופרה הגדולה" (2017). היא אחת מזמרות האופרה המפורסמות בבלארוס.
ביוגרפיה

ליאוצ'וק סיימה את לימודיה במכללה למוזיקה של ברסט על שם גריגורי שירמה, בשנת 2016 - האקדמיה הממלכתית למוזיקה בבלארוס.
מאז 2012 היא סולנית של בית המוזיקה "קלאסיקה". משנת 2016 עד 2020 הייתה סולנית התיאטרון הגדול בבלארוס.
הופיעה בהופעות וקונצרטים בבלארוס, רוסיה, ליטא, פולין, צרפת וגרמניה. כאמנית אורחת היא מופיעה על במות בתי האופרה האירופיים המובילים.
היא השתתפה במערכת הבחירות של סבטלנה טיכאנובסקאיה בבחירות לנשיאות בבלארוס בשנת 2020. הייתה אחראית על שמירת התרבות והמורשת הלאומית בצוותו של פאבל לטושקו ובגוף הלאומי לניהול המשבר, מטעם האופוזיציה הבלארוסית.
הערות שוליים

↑  "Маргарита Левчук: «Успех — это реальный труд!» | Belcanto.ru". www.belcanto.ru.
↑  "Финалистка популярного телепроекта "Большая опера" Маргарита Левчук успешна и востребованна" (ברוסית). Беларусь Сегодня. 2018-09-28.
↑  Отто Э. (2020-07-16). "Оперная певица Маргарита Левчук: Благодарна всем, кто говорил, - напрасно ты в столицу из своей деревни приехала". Комсомольская правда.
↑  Белохвостик Н. (2017-12-21). "Солистка Белорусской оперы Маргарита Левчук: Ради «Большой оперы» отказалась петь премьеру «Травиаты»". Комсомольская правда.
↑  Отто Э. (2020-07-16). "Оперная певица Маргарита Левчук: Благодарна всем, кто говорил, - напрасно ты в столицу из своей деревни приехала". Комсомольская правда.
↑  belarus-nau.org
↑  Маргарыта Ляўчук пра Латушку, Макса Каржа і культуру ў новай Беларусі
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 00c5f3f0-9179-4b8a-8571-223946e9506b
מרגריטה פאבלובה

מרגריטה ניקולאייבנה פאבלובה (נולדה ב-22 בינואר 1979, כפר קיצ'יגינו) היא עיתונאית ופוליטיקאית רוסייה, חברת מועצת הפדרציה (מאז 2019).
ביוגרפיה

מרגריטה פאבלובה נולדה ב-22 בינואר 1979 בכפר קיצ'יגינו, מחוז המשנה אוולסקי, מחוז צ'ליאבינסק.
בשנת 2000 סיימה את לימודיה באקדמיה לתרבות של צ'ליאבינסק עם תואר כסוציולוגית-פסיכולוגית בתחום הסוציו-תרבותי .
בשנים 2001–2010 היא עבדה בצ'ליאבינסק בערוץ 31 של הטלוויזיה המקומית כמנחה וככתבת. ב-23 בדצמבר 2010 מונתה למפקחת על זכויות הילד וב-22 באוקטובר 2015 לנציבת זכויות אדם של מחוז צ'ליאבינסק.
ב-1 ביולי 2019, ממלא מקום מושל מחוז צ'ליאבינסק, אלכסיי טקסלר, קידם את מרגריטה פאבלובה יחד עם יו"ר בית המחוקקים המחוזי ולדימיר מיאקוש וציר הדומה ואלרי גרטונג בין מועמדיו לתפקיד חבר מועצת הפדרציה.
ב-20 בספטמבר 2019 הודיע טקסלר, שניצח בבחירות, על כוונתו למנות את מרגריטה פאבלובה לסנאטורית.
ב-23 בספטמבר בהחלטת המושל מונתה לחברת מועצת הפדרציה.
הערות שוליים

↑  Владимир Васин (2019-09-20). "Челябинский губернатор назначил представителя в Совет Федерации". URA.ru. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Текслер назвал имя нового сенатора от Челябинской области". ИА REGNUM. 2019-09-20. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Глава Челябинской области назвал трех кандидатов в Совет Федерации". РИА Новости. 2019-07-01. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Челябинский губернатор делегировал на пост сенатора регионального омбудсмена Павлову". ТАСС. 2019-09-20. נבדק ב-2019-09-22.
↑  "Челябинский омбудсмен Маргарита Павлова стала сенатором от региона". ТАСС. 2019-09-23. נבדק ב-2019-09-23.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרגריטה פאבלובה".
מצפה שלושת הימים

| --- | --- |

מצפה שלושת הימים בשלג. ברקע נראים כפרים סמוכים לשכם
 מידע כללי
 גובה:  866 מטר
 מיקום:  מזרחית לשכם
 רכס הרים:  רכס גדעונים
 קואורדינטות:  32°10′03″N 35°21′43″E﻿ / ﻿32.167568454391°N 35.361999337115°E﻿ / 32.167568454391; 35.361999337115
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) מצפה שלושת הימים (למפת צפון השומרון רגילה) מצפה שלושת הימים (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה שלושת הימים (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה שלושת הימים 
 
מצפה שלושת הימים לעת שקיעה
מצפה שלושת הימים היא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הגדעונים, הנמצא בשומרון, ממזרח לעיר שכם.
בקעת הירדן ומזרח השומרון במבט ממצפה שלושת הימים
גובה המצפה 866 מטרים מעל פני הים. ממצפה זה ניתן ביום בהיר לראות את ים המלח, הכנרת והים התיכון, ומכאן שמו. יש האומרים בבדיחות הדעת, כי רק בשלושה ימים בהירים מאוד בשנה אפשר לראות ממנו את שלושתם, ומכאן שמו. בנוסף ניתן לראות מהמצפה את הר הסרטבה שבבקעת הירדן. הגישה למצפה היא דרך היישוב איתמר, כביש הגישה נסלל במימון משרד התיירות. לאחרונה נסלל כביש מזרחה שיתחבר לבקעת הירדן דרך כביש אלון (508). גבעות קרובות למצפה הן: גבעת ארנון, גבעת ינוח וגבעות עולם. צה"ל הקים במקום מגדל תצפית גבוה. המקום מרובה באבני בזלת, ככל הנראה היה שם בעבר הר געש.
גלריית תמונות

מגדל שמירה של צה"ל במצפה שלושת הימים.
מצבת קבר המיוחסת לגדעון, סמוך למקום.
לקריאה נוספת

אל הארץ הטובה - בהוצאת יפה נוף - י. פוזן, ה'תשס"ו.
הערות שוליים

↑  כביש זה הוא הכביש היחיד שמשמש את גבעות עולם והמאחזים הסמוכים.
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרב קוסטבה

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1939 טביליסי, ברה"מ 
 פטירה:  13 באוקטובר 1989 (בגיל 50) Boriti, גאורגיה הסובייטית, ברית המועצות 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום קבורה:  פנתאון מתאצמינדה 
 השכלה:  הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי 
 בן או בת זוג:  Rusudan Beridze 
 פרסים והוקרה:  מסדר הגיבור הלאומי של גאורגיה 
 חתימה:   
 
מֶרָבּ קוֹסטַבָה (בגאורגית: მერაბ კოსტავა‏; 26 במאי 1939 – 13 באוקטובר 1989) היה דיסידנט גאורגי, מוזיקאי ומשורר, אחד ממנהיגי תנועת השחרור הלאומי בגאורגיה.