stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל. איי. נייט
הערות שוליים

↑  פרטים על הסיבה לפיטוריו של דרייק
↑  אימפקט אולי תנקוט במעשים נגד איליי דרייק
↑  איליי דרייק מכריז שהוא מתאבק עצמאי
↑  איליי דרייק חותם ב-WWE, יוכר מעתה כ"אל. איי. נייט"
↑  איליי דרייק חותם על חוזה ב-WWE לאחר שהופיע במופע המקדים לאירוע טייקאובר
↑  אלוף אימפקט לשעבר, איליי דרייק, חותם ב-WWE
↑  אל. איי. נייט חותם ב-WWE
↑  אל. איי. נייט סיים עם NXT
↑  אל. איי. נייט משמש כמנג'ר של מייס בקרב חושך בהקלטות התוכנית סמאקדאון
↑  הקבוצה החדשה של אל. איי. נייט והחברים בה (בספרדית)
↑  מקס דופרי (אל. איי. נייט) מופיע בסמאקדאון, 20 במאי
↑  ברי וויאט ניצח את LA נייט בקרב מאונטיין דיו פיץ' בלאק
↑  "אני יודע שאל. איי. נייט היה פייבוריט גדול" - טריפל H מסביר מדוע כוכב ה-WWE הפסיד באירוע כסף בבנק
↑  LA נייט האריך חוזה והגדיל משמעותית את שכרו
| אלופי ארצות הברית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| MACW/JCP (1975–1988) | הארלי רייס • ג'וני ולנטיין • טרי פאנק • פול ג'ונס • בלאקג'ק מאליגן • בובו ברזיל • ריק פלייר • ריקי סטימבוט • מר. היאבקות • ג'ימי סנוקה • רודי פייפר • וואהו מקדניאל • הסמל סלוטר • גרג ולנטיין • דיק סלייטר • מגנום T.A. • טולי בלאנשארד • ניקיטה קולוף • לקס לוגר • דאסטי רודס • בארי וינדהאם |  |
| WCW (1988–2001) | מייקל הייז • סטן הנסן • סטינג • ריק רוד • גולדאסט • סטיב אוסטין • ג'ים דאגן • ביג ואן ויידר • קנסוקה ססאקי • וואן מאן גאנג • קונאן • אדי גררו • דין מלנקו • ג'ף ג'ארט • סטיב מקמייקל • קורט הניג • דיאמונד דאלאס פייג' • רייבן • גולדברג • ברט הארט • סקוט הול • סקוט סטיינר • דייוויד פלייר • כריס בנואה • סייקו סיד • לאנס סטורם • ביל דמוט • שין דאגלס • ריק סטיינר • בוקר טי |  |
| WWF/E (2001, 2003–היום) | בוקר טי • כריס קניון • טאג'ירי • ריינו • קורט אנגל • אדג' • אדי גררו • ביג שואו • ג'ון סינה • קרליטו קריביאן קול • אורלנדו ג'ורדן • כריס בנואה • ג'ון "בראדשו" לייפילד • בובי לאשלי • פינלי • מר קנדי • מונטל וונטביוס פורטר • מאט הארדי • שלטון בנג'מין • קופי קינגסטון • המיז • ברט הארט • R-טרות' • דניאל בריאן • שיימוס • דולף זיגלר • זאק ריידר • ג'ק סוואגר • סנטינו מארלה • אנטוניו סזארו • דין אמברוז • רוסב • סת' רולינס • אלברטו דל ריו • קאליסטו • רומן ריינס • כריס ג'ריקו • קווין אואנס • AJ סטיילס • ברון קורבין • בובי רוד • רנדי אורטון • ג'ינדר מהאל • ג'ף הארדי • שינסקה נקאמורה (נוכחי) • סמואה ג'ו • ריי מיסטריו • ריקושט • אנדרדה • אפולו קרוז • רידל • דמיאן פריסט • פין באלור • ת'יאורי/אוסטין ת'יאורי • לוגאן פול • אל. איי. נייט |  |
| אלופי העולם של אימפקט |
| --- | --- | --- |
| 2000 | קורט אנגל • סטינג • סמואה ג'ו • מיק פולי • AJ סטיילס |  |
| 2010 | רוב ואן דאם • ג'ף הארדי • מר אנדרסון • ג'יימס סטורם • בובי רוד • אוסטין אריס • בולי ריי • כריס סייבן • מגנוס • אריק יאנג • לאשלי • אית'ן קרטר III • מאט הארדי • דרו גאלוויי • אדי אדוארדס • אלברטו אל פטרון • איליי דרייק • פנטגון ג'וניור • ג'וני מונדו • בריאן קייג' • סמי קאליהן |  |
| 2020 | טסה בלנצ'רד • ריץ' סוואן • קני אומגה • כריסטיאן קייג' • ג'וש אלכסנדר (נוכחי) • מוס |  |
ארי דה לוקה

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1950 (בן 74) נאפולי, איטליה איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 מקום לימודים:  L.Clas.Umberto I-Napoli- 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 יצירות בולטות:  Me, You 
 פרסים והוקרה:  פרס Femina לספרות (2002)  הפרס האירופי לספרות (2013)  פרס הספר האירופאי (2016)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
אֶרי דה לוּקה (באיטלקית: Erri de Luca; נולד ב-20 במאי 1950) הוא סופר איטלקי המתאר בספריו את נאפולי, עיר ילדותו.
קורות חיים

דה לוקה נולד בנאפולי בשם אנריקו למשפחה איטלקית-אמריקאית. סבתו של דה לוקה הגיעה ממדינת אלבמה שבדרום ארצות הברית, ואילו סבו היה נאפוליטני. הארי נקרא על שם דוד אמריקאי.
עד שנת 1955 התגוררה משפחתו של דה לוקה בשכונה ענייה בעיר. דה לוקה זוכר שכונת עוני זו ומתאר אותה בספריו. בצעירותו נהגה משפחתו לבלות בכל קיץ כשלושה חודשים באי איסקיה הסמוך לנאפולי' והשוני בין האי לבין העיר האפורה העניק לו, לימים, את המבט הייחודי המתאר את העיר: "עיר של סמטאות צרות, צפיפות, סגירות ומועקה".
בגיל 18 עזב את העיר. במהלך חייו התפרנס דה לוקה כפועל במפעל פיאט בטורינו, בו היה פעיל באיגוד העובדים ובארגון שביתות. כמו כן עבד כפועל בניין וכסבל.
בשנות השבעים היה שייך לשמאל הרדיקלי והיה חבר בתנועה הפוליטית הקיצונית "לוטה קונטינואה" ("מאבק מתמשך"), אשר התנגדה לכיבוש הישראלי בשטחים. בשנת 1972, בעקבות רצח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, התמתנו דעותיו של דה לוקה, והוא הפסיק להביע תמיכה במאבק הפלסטיני.
דה לוקה למד עברית ויידיש ותרגם לאיטלקית את ספר שמות, יונה, קהלת ומגילת רות. בריאיון לגלובס ב-2009 אמר: "בשתי דרכים אני מעורב בנושא היהודי: האחת היא דרך סיפורי הקודש - התנ"ך. הצורך להבין את שפת האם של המונותאיזם גרם לי ללמוד עברית כדי להיות מסוגל לקרוא את הסיפורים האלו בשפתם המקורית שכל-כך שונה מהתרגום. וזה בא מסקרנות אינטלקטואלית ועניין. הצד השני הוא צד היידיש. כשחזרתי מוורשה ב-1993, מאירועי היובל לנפילת הגטו, החלטתי להתחיל ללמוד יידיש. היום אני קורא יידיש ומתרגם את השפה. וזה החלק הרגשי יותר. הדבר היחיד שיכול לעשות מישהו שמגיע אחרי, זה להניע שוב את שפתי היידיש. לחדש. זו הדרך היחידה לומר להיסטוריה שהיא טעתה. להמחיש שהיא לא הצליחה".
ספרו הראשון "לא עכשיו, לא כאן" (באיטלקית: Non ora, non qui) - פורסם ב-1989, בהיות דה לוקה בן 39, ומהדורה חדשה יוצאת מאז מדי שנה.
כתביו

מספריו שתורגמו לעברית:
אתה, שלי (Tu, Mio) ‏ (1989) - תורגם לעברית על ידי יורם מלצר ומנחם פרי ויצא לאור בסדרת הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, בשנת 2003.
הר אדוני (Montedidio)‏ (2001) - תורגם לעברית על ידי מרים שוסטרמן-פדובאנו ויצא לאור בספריה החדשה בשנת 2003.
שלושה סוסים - יצא לאור בספריה החדשה ב-2004
לא עכשיו, לא כאן - יצא לאור בספריה החדשה ב-2005
היפוכו של אחד - יצא לאור בספריה החדשה ב-2006
בשם האם - יצא לאור בספריה החדשה ב-2007
נפליטני - יצא לאור בספריה החדשה ב-2008
היום שלפני האושר (Il giorno prima della Felicità)‏ (2009) - תורגם לעברית על ידי מרים שוסטרמן-פדובאנו ויצא לאור בספריה החדשה בשנת 2010
הספר "הר אדוני" זכה בפרס פמינה בצרפת בשנת 2002.
הערות שוליים

↑  אלון אטלרס, נאפולי לא הייתה הבית שלי - ריאיון עם ארי דה לוקה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2005
↑  אסתי סגל, ‏ארי דה לוקה: "המקום הזה היה, הווה יהיה ללא מנוחה", באתר גלובס, 18 בפברואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260346305171  PLWABN: 9810697242505606  BIBSYS: 90530194  BNE: XX949368  BnF: cb12156449j (data)  CANTIC: a10326583  CiNii: DA11637746  GND: 120762811  ICCU: CFIV098408  ISNI: 0000 0001 2282 6944  LCCN: nr94010813  MusicBrainz: 70f7db07-61fd-47ce-9202-d5f9ca1ee7e6  NKC: xx0069179  NLA: 35815160  NLG: 188113  NLK: KAC201506334  NSK: 000138541  NTA: 190178310  RERO: 02-A003160461  SELIBR: 238327  SNAC: w6836gzz  SUDOC: 034596763  Trove: 1100066  VIAF: 87923658   WorldCat (עם VIAF): 87923658
סורה

סורת אל-פאתִחה.
סוּרָה (בערבית: سُورَة. ברבים: سُوَر, סֻוַר. מתורגם לעברית לעיתים כחזון או כפרשה) היא מילה בשפה הערבית שמשמעותה "פרק". יש המייחסים את המילה "סורה" למילים שונות בשפה העברית, כגון "בשורה" או "שורה". המילה בדרך כלל מתייחסת ל-114 הסורות אשר מרכיבות את הקוראן.
סורות הקוראן ערוכות לפי אורכן, מן הסורות הארוכות ביותר (סורת "הפרה" שאורכה 286 פסוקים) ועד לסורות קצרות שאורכן פסוקים מועטים. פסוק נקרא "אַ֫יַה" (פירוש המילה בערבית: "אות", "סימן") וברבים "אַיַא֫ת". "איה" פירושו כל סימן לקיומו של אלוהים. הקוראן כולו מורכב מ-6235 איאת. הספירה הכוללת של איאת עשויה להשתנות. לפעמים זה תלוי בספירה של ה"בסמלה" ("בשם האלוהים") או לא. אם נספור את ה"בסמלה" נקבל יותר איאת.
עם זאת, יש כמה חריגות מכלל זה כפי שאפשר לראות בהמשך. הסורה הראשונה היא סורת הפתיחה - "סורת אל-פַאתִחַה", בת שבעה פסוקים - תפילה קצרה לאללה. סדר זה אינו תואם את סדר התגלות הסורות לנביא מוחמד.
הסורות מחולקות לסורות שנתגלו במכה, והן הראשונות בהתגלותן, ולרוב הקצרות יותר, ומכילות במיוחד את חזיונות הנביא, ועיקרי אמונה; ולסורות שנתגלו באל-מדינה, והן מאוחרות יותר, ארוכות יותר, ומכילות הוראות מעשיות, חוקים ומצוות. למעשה מתייחסת החלוקה לסורות שנתקבלו לפני ההג'רה, כלומר כשהיה מוחמד במכה, ולאלו שנתנו אחריה, עת שהה מוחמד רוב הזמן באל-מדינה. כך, סורות שקיבל מוחמד לאחר ההג'רה, גם אם שהה במכה, נחשבות כסורות שנתנו באל-מדינה. בנוסף, לא שוררת תמימות דעים בקרב מפרשי הקוראן השונים לגבי המקום בו ניתנו כמה סורות.
ראו גם

פרשה
לקריאה נוספת

הקֻראן - ספר הספרים של האסלאם, תרגם מערבית ד"ר אהרון בן שמש, הוצאת ספרים קרני, תל אביב, 1978.
הקוראן - תרגם מערבית פרופ' אורי רובין, הוצאת אוניברסיטת ת"א, 2005.
הערות שוליים

↑  בתרגום רקנדורף
↑  בתרגום ריבלין
↑  העיר המוצגת בטבלה זו היא המקובלת על ידי מרבית חוקרי האסלאם, עם זאת קיימות מחלוקות על מקורן של מרבית הסורות.
↑  המשמעות המילולית של אל-חִג'ר היא "עיר/ארץ האבן" וכנראה מדובר בהתייחסות לעירם של בני העם הקדום ת'מוד שלא שעו לאזהרות נביאם צאלח והמשיכו בכפירתם ולכן נהרגו כולם.
↑  כינוי לקוראן, מרבית הפרשנים טוענים כי משמעותו היא הקריטריון בין הבדלת טוב ורע או אמת ושקר (מהשורש הערבי פ.ר.ק).
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14464835g (data)  GND: 4420668-9  NKC: ph811230  SUDOC: 077071034  TDVİA: sure
אורי אור

אוֹרי אור (נולד ב-22 באפריל 1939) הוא אלוף במילואים בצה"ל ואיש ציבור. בשירותו כיהן בין היתר כמפקד פיקוד המרכז וכמפקד פיקוד הצפון. בין השנים 1992–1999 כיהן כחבר כנסת מטעם מפלגת העבודה וכסגן שר הביטחון.
שירותו הצבאי

אור נולד בשנת 1939 בכפר מעש שבשרון, גדל בכפר חיים ולמד במדרשת רופין. הוא התגייס לצה"ל בשנת 1957 ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, ובהמשך השלים קורס קצינים ושימש מפקד מחלקת טנקים. בתקופת המלחמה על המים היה מפקד פלוגת טנקים בגדוד 82, ובמלחמת ששת הימים (1967) פיקד על פלוגת הסיור של חטיבה 7 באוגדה 84 ("אוגדת טל", תחת פיקודו של האלוף ישראל טל), במסגרתה השתתפה הפלוגה בקרב רפיח כולל בכיבוש צומת רפיח ופריצת מעבר הג'יראדי ונפצע קשה. לאחר הבקעת המערך המצרי, התקדמו כוחות האוגדה מערבה לאורכו של החוף הצפוני של חצי האי סיני, ועד סוף המלחמה הגיעו עד גדת תעלת סואץ. במלחמת ההתשה (1969–1970) היה מג"ד 82, גדוד טנקים שלחם בסיני ובבקעת הירדן. פיקד על קורס קציני שריון.
שירותו הצבאי > מלחמת יום הכיפורים ואחריה

באוגוסט 1973 הועלה אור לדרגת אל"ם, וקיבל את הפיקוד על חטיבה 679 הצעירה, חטיבת שריון במילואים, שהייתה מצוידת בטנקי צנטוריון מיושנים. כאשר פרצה מלחמת יום הכיפורים ב-6 באוקטובר, כחודשיים לאחר קבלת הפיקוד על החטיבה, הצליח אור לארגן את חטיבתו במהירות ועלה איתה לרמת הגולן, שם נערכו באותה העת קרבות בלימה קשים בין הכוחות הסדירים המעטים שהיו לצה"ל בקו (חטיבה 7 ושני גדודים של חטיבה 188) לבין 3 דיוויזיות ממוכנות סוריות. על הלחימה הנואשת ברמה צוטט אור באומרו:
לא אשכח כל חיי את אותו הלילה שבו התייצבו אנשי המילואים. אני מקשיב לרשת הקשר של חטיבת הטנקים 188, הנלחמת ברמה, מבין את מצבם הקשה, ולי אין עדיין כוחות מוכנים, ואלה שיוצאים אתי מאוחר בלילה גם הם אינם מוכנים היטב.
הטנקים הספורים של חטיבה 679 נתקלו בסורים בצומת נפח, קילומטרים ספורים מגשר בנות יעקב, ונכנסו עמם לקרב עקוב מדם. הסורים נעצרו, והחלו לסגת. הקרבות התחדשו בימים הבאים - החטיבה נלחמה יום-יום, הדפה את הסורים עד חזרה לקו הסגול ואחר-כך השתתפה בכיבוש המובלעת הסורית, תוך ניהול קרבות כבדים מול הסורים ומול חיל המשלוח העיראקי. בתום המלחמה ישבה ב"מובלעת הסורית", כ-40 קילומטר בלבד מדמשק.
לאחר המלחמה החליף אור את אביגדור בן-גל בפיקודו על חטיבה 7 שבה צמח. ב-1976 קיבל את הפיקוד על עוצבת נתיב האש - אוגדת מילואים משוריינת בדרגת תא"ל ואחר כך על עוצבת געש ברמת הגולן.
שירותו הצבאי > פיקוד המרכז

ב-1979 מונה לראש מטה (רמ"ט) פיקוד המרכז, ובאוקטובר 1981 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד פיקוד המרכז.
בתקופתו התגברו העימותים ביהודה ושומרון בין ערביי האזור לצה"ל והמתנחלים ואור כאלוף הפיקוד נדרש להתמודד עם האירועים. על מדיניותו העיד במשפט של חיילים שהועמדו לדין על פגיעה באוכלוסייה אזרחית: "ההוראות שלי היו ברורות ביותר וניתנו בתדריכים בכתב ובעל פה ... המטרה העיקרית הייתה שלא יהיו נפגעים ערבים ביהודה ושומרון — יש להימנע מהפעלת נשק חם אלא אם יש סכנת חיים". הוא הוסיף להשתדל להשתמש באמצעים פחות אלימים כנגד התפרעויות אך כשיש סכנה לכוחות בהחלט הורה לעשות שימוש באמצעים הנדרשים למנוע את הסכנה. הוא טען שהמדיניות שללה טירטור אנשים חפים מפשע, והטרדה הופעלה רק נגד מסיתים שבהיעדר כח אדם מספק לא היה ניתן לאסוף נגדם ראיות. לעומת זאת, רפיק חלבי טען שאור היה אחראי אישית למדיניות שכללה חיפושים יסודיים בבתים אקראיים שהשאירו את הבתים בבלגן. במאי 1983 פורסם שאור המליץ לאפשר גירוש של מפגינים ערביים מיהודה ושומרון. טלי ליפקין-שחק כתבה על תפקודו בפיקוד המרכז: "אלוף פיקוד המרכז אלוף אורי אור הוכיח, כי פעולתו הנכונה בשטח, בגיזרת הגדה המערבית, הייתה אינטרפרטציה אלגנטית למדיניות ממשלתית, שעידנה לא אחת מצבים קשים." אור גם ספג ביקורת מיהודית קרפ בדו"ח שהוציאה על אכיפת החוק נגד המתנחלים ביהודה ושומרון.
בהיותו אלוף פיקוד מרכז הוא העניק חנינה לבנו של הרב גורן שנשפט על נפקדות, וספג על כך ביקורת בעיתונות.
שירותו הצבאי > אלוף פיקוד צפון

באוקטובר 1983 מונה לפקד על פיקוד הצפון, ובמסגרת תפקיד זה פיקד על יציאת צה"ל מלבנון, והתייצבותו ברצועת הביטחון. בריאיון שנערך איתו בעיצומו של הפינוי, אמרו עליו חייליו כי לא היה "אלוף של משרד" ושהה הרבה שעות בשטח. "האבא של החיילים בלבנון, חיוך שלו מעניק כוח לשעת לחימה נוספת". ביחס לוויכוח שליווה את מלחמת לבנון הראשונה, אמר:
על החיילים לזכור כי אנו צבא של מדינה דמוקרטית. יש בין האזרחים ויכוח על הדרך לשמירת ביטחון הצפון, אבל הוויכוח הזה לא פגע, ואסור היה לו לפגוע, בביצוע הפקודות. היו סרבנים, שמספרם בסה"כ היה מועט מאוד, ולעומתם היו הרבה מאוד מתנדבים שבאו לעזור לצה"ל בגבול-לבנון, בזמן חופשתם השנתית, כי הבינו שיש הרבה משימות קשות לביצוע - וגנזו את דעתם הפוליטית.
ביוני 1986 הוחלף אור בפיקוד הצפון בידי יוסי פלד ויצא לחופשת לימודים בהמתנה להחלטה על זהות הרמטכ"ל הבא. ב-1987 פרש אלוף אורי אור מצה"ל, לאחר שלא מונה לרמטכ"ל.
תפקידיו הציבוריים והפוליטיים

מיד עם שחרורו פנה אור לפעילות ציבורית ופוליטית: ב-1987 מונה למנכ"ל קרן קיימת לישראל (תפקיד אותו מילא עד היבחרו לכנסת ב-1992). ב-1988 היה לדירקטור בתעשייה האווירית (עד 1991). כמו כן, עם שחרורו היה לחבר במפלגת העבודה, ובבחירות לכנסת ה-12 (1988) שימש יו"ר המטה הצעיר של המפלגה, ושותף לייזום, גיבוש ועיצוב תוכניות לבחירות מקדימות ("פריימריז") ב-1990–1991, ונחשב לאחד הפעילים המרכזיים במחנהו של שמעון פרס וזוהה כ"יונה".
בשנת 1992 נבחר אורי אור לכנסת ה-13, והיה חבר בוועדת החוץ והביטחון. לאחר חתימת הסכם אוסלו היה אור מראשי הדוברים נגד פינוי בקעת הירדן.
בממשלה ה-26 בראשותו של שמעון פרס, שקמה בעקבות רצח יצחק רבין, כיהן בתפקיד סגן שר הביטחון (1995–1996). אור רמז בכמה הזדמנויות על כוונתו להתמודד על ראשות המפלגה, ועמד בראשות "חוג חופית", אולם הוא ויתר על הרעיון עם הצגתו של אהוד ברק את מועמדותו לתפקיד לקראת הבחירות לכנסת ה-14 (1996), ונעשה לפעיל במחנהו. הוא נבחר לכנסת ה-14 ברשימת מפלגת העבודה, במקום השביעי ברשימה הארצית, וכיהן מטעמה כחבר הכנסת (עד 1999).
ב-1998 פרסם העיתונאי דניאל בן סימון כתבה בעיתון "הארץ", בה ציטט התבטאות פוגענית כלפי ישראלים ילידי מרוקו, שלכאורה נאמרה על ידי אור. בהתבטאות, אור אמר כי "המרוקנים הם העדה הכי גדולה והכי פרובלמטית" ושיש להם "רגישות ובעיות של כבוד –כל פעם שאתה אומר משהו, הם מיד קופצים ומתחילים להשתולל". עוד הוסיף לכאורה "אני עצוב כי אין בקרב השכבות האלה סקרנות לדעת מה קורה סביבן ולמה זה קורה". בעקבות הפרסום, אור ספג ביקורת ציבורית חריפה והורחק מכל תפקידיו בכנסת ובמפלגתו. אף נשללה ממנו זכות הנאום בשם המפלגה בכנסת. אור הכחיש שאמר את הדברים שיוחסו לו וטען כי בן-סימון שיקר בכתבתו. רק לאחר "מסע התנצלות" ברחבי ישראל, הסנקציות שהוטלו עליו בוטלו. בבחירות לכנסת ה-15 בשנת 1999 לא זכה במקום ריאלי ולא נבחר עוד לכנסת.
באוגוסט 1999 מונה לכהונת יושב-ראש מועצת המנהלים של התעשייה האווירית, כמועמדו של ראש הממשלה אהוד ברק. הוא שימש בתפקיד זה עד אוגוסט 2002 והמשיך לנהל את ישיבות הדירקטוריון עד מינוי יאיר שמיר כיו"ר קבוע של החברה ב-2005. משמש כיושב ראש המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
אור נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה ומדע המדינה, ותואר שני במנהל עסקים מ-MIT.
לקריאה נוספת

אורי אור, אלה האחים שלי, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003 (על קרבות החטיבה שעליה פיקד במלחמת יום הכיפורים), עליו זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. לקריאה באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
ביאורים

↑  משמאל לימין: משופם בכובע מצחיה סא"ל שלמה איליה קמ"ן פיקוד צפון; אלוף אביגדור בן גל מפקד פיקוד הצפון; תא"ל אורי אור מפקד אוגדה 36; הרמטכ"ל רא"ל מרדכי גור; ראש אגף התכנון אלוף נתי שרוני; מאחוריו מוסתר (חצי פנים) תא"ל אמיר דרורי רמ"ח מבצעים.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, ‏180 מעלות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 בספטמבר 2018
↑  תא"ל אורי אור יהיה אלוף פקוד מרכז, מעריב, 23 באוקטובר 1981
↑  הרמטכ"ל יוזמן להעיד במשפטו שיל קצין מימשל, מעריב, 28 בינואר 1983
↑  רפיק חלבי, בשירות המולדת, כותרת ראשית, 26 בינואר 1983
↑  תקנות יאפשרו גירוש מהשטחים, דבר, 19 במאי 1983
↑  מינוי המעורר שאלות, דבר, 14 באוקטובר 1983
↑  נחום ברנע, מלחמת הקודש נגד יהודית קרפ, כותרת ראשית, 15 בפברואר 1984
↑  נחום ברנע, הצבא והחוק: מרפול עד רמי גורן, דבר, 5 במרץ 1982
↑  טלי זלינגר, חילופי אלופים בפיקוד מרכז, דבר, 21 באוקטובר 1983
אלוף חיים ארז - לאג"א, דבר, 10 בנובמבר 1983
↑  מנחם רהט, פנינו נשואות לשלום (תמונה), מעריב, 11 ביוני 1986
↑  עמוס גלבוע, שניים אוחזים בשרביט הרמטכ"ל, מעריב, 31 באוקטובר 1986
↑  יעקב ארז, רמטכ"לים: רצים למרחקים ארוכים, מעריב, 6 בפברואר 1987
1 2  חנה קים, תולדות הבלבול, חדשות, 29 באוקטובר 1993
1 2  צוטט בעיתון הארץ, 29.7.1998
↑  אורי אור, אלה האחים שלי, הוצאת ידיעות אחרונות, עמ' 223-247.
↑  ראיון של יו"ר המועצה לשימור אתרים אורי אור בתאר המועצה לשימור, 6 בדצמבר 2018
↑  "הכל פוליטי" מאת עמוס כרמל בערך עליו.
↑  אור אורי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 באפריל 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439699805171  BnF: cb145864959 (data)  ISNI: 0000 0003 6223 741X  LCCN: nr2004006601  SNAC: w6cj9zg1  VIAF: 225422992   WorldCat (עם VIAF): 225422992 
אורי אור (מימין) כמפקד חטיבה 679 במלחמת יום הכיפורים (משמאל: לוי מן, סגן מפקד החטיבה)
סיור של הרמטכ"ל וחבורת מפקדים בדרום לבנון במבצע ליטני מרץ 1978.
אורי אור במרכז בסיור של אנשי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל בגבעת העמדות אתר לשימור בעיר נשר 21 במאי 2023
איניד בלייטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוגוסט 1897 מזרח דולוויץ', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 בנובמבר 1968 (בגיל 71) המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Enid Mary Blyton 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  קרמטוריום גולדרס גרין 
 שם עט:  Enid Blyton 
 מקום לימודים:  תיכון איפסוויץ' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 יצירות בולטות:  "נדי", "השביעייה הסודית", "החמישייה הסודית", "הרביעייה והתוכי", "חבורת הבלשים והכלב"
 תקופת הפעילות:  1922 – 28 בנובמבר 1968 (כ־46 שנים) 
 בן או בת זוג:  יו אלכסנדר פולוק (28 באוגוסט 1924–1943)  קנת פרייזר דארל ווטרס (20 באוקטובר 1943–12 בספטמבר 1967) 
 צאצאים:  גיליאן בייברסטוק, Imogen Smallwood 
 enidblytonsociety.co.uk
 
אִינִיד מרי בְּלַייטוֹן (באנגלית: Enid Mary Blyton‏; 11 באוגוסט 1897 - 28 בנובמבר 1968) הייתה סופרת ילדים בריטית שנחשבה לאחת מסופרות הילדים הפוריות והגדולות ביותר במאה ה-20.
ספריה

במהלך חייה כתבה כ-800 ספרים. כתביה תורגמו ל-90 שפות, עם למעלה מ-3,544 תרגומים שונים, נכון ל-2007 ונמכרו בלמעלה מ-600 מיליון עותקים.
בין ספריה ניתן למנות את:
סדרת "נדי"
סדרת "השביעייה הסודית"
סדרת "החמישייה הסודית"
סדרת "הרביעייה והתוכי"
סדרת "חבורת הבלשים והכלב", הכוללת כ-15 ספרי בלש של חמישה נערים בני 9–13 וכלב המתגוררים בכפר קטן ופותרים תעלומות ששוטר הכפר נכשל בהן.
סדרת "היער הקסום"
סדרת "כיסא הפלאים"
סדרת "טירת מלורי" והסדרה "סנט קלייר". הסדרות עוסקות בבנות בגיל תיכון הלומדות בפנימייה אנגלית בעלת משמעת. הסדרות עוסקת בדינמיקה שבין הבנות, וביניהן לבין המורות, כאשר בדרך כלל מצליח החינוך המסור לפתור בעיות הבנות, ולקדם אותן לקליטה ולתועלת לחברה.
סדרות של סיפורי חיות - הסדרות כוללות סיפורי חיות קצרים, המשמשים מעין משלים. הסיפורים מסתיימים בשאלות מצחיקות, וסופים פתוחים.
עיקר ספריה של בלייטון מתארים משפחות שלמות ושמחות, שבהן הילדים טובים סקרנים ושובבים, והעולם המבוגר בעיקרו טוב וסלחני כלפיהם. הסדרות תמימות, הטובים בהן טובים, והרעים - רעים. כל אדם וחיה יכולה לתקן את דרכיה, וכמעט תמיד הסוף שמח. עלילות הספרים פשוטות ומעשירות את הקורא במגוון תכונות אופי טובות ויסודיות וכמו כן מיומנות תקשורת חברתית מפותחת. הדמויות הטובות מתוגמלות ומאווייהן מתגשמים, והדמויות הרעות נענשות או עוברות שינוי.
ספריה של איניד בלייטון היו שנויים במחלוקת בשנות ה-50 בשל כל מיני סטראוטיפים שיוחסו להם. מאז שנות ה-50 נעשו שינויים ניכרים בספרים כדי להתאימם לשינויים בדרך הדיבור בשפה האנגלית ובשמות הגיבורים, וכן כדי להוציא מהספרים סטראוטיפים. על היקף השינויים בספרים ועל הצנזורה שנערכה בחלק מספריה, נמתחה ביקורת.
לנוכח הפופולריות הרבה של בלייטון, סופרים אחדים כתבו לאחר מותה ספרים נוספים בסדרות, דוגמת שישה ספרים שנכתבו על ידי פמלה קוקס בסדרה טירת מלורי בשנת 2009.
אחדים מספריה עובדו לסרטים ולסדרות טלוויזיה, כמה מהם גם באנימציה. הופקו גם קלטות שמע עם סיפוריה, ובהן "היער הקסום" בקריינות שחקנית הקולנוע ההוליוודית קייט וינסלט.
תרגומים לעברית

שרגא גפני, בשם העט אבנר כרמלי, תרגם לעברית 63 ספרים מספריה של איניד בלייטון, שיצאו לאור בהוצאת מ. מזרחי. אלו כוללים את ספרי השביעייה הסודית, החמישייה הסודית, הרביעייה והתוכי, חבורת הבלשים והכלב וסדרת "חבורת הבולשים", שכללה את:
חבורת הבולשים בתעלומת קורינגדאון (1989)
חבורת הבולשים בתעלומת רובאדוב (1989)
חבורת הבולשים בתעלומת מגדל הפעמונים (1990)
חבורת הבולשים בתעלומת היריד בפילבי (1990)
ספר נוסף בסדרה שלא תורגם לעברית הוא "חבורת הבולשים בתעלומת הנקישה המסתורית".
תרגומים חדשים לעברית - דנה אלעזר הלוי בהוצאת אחוזת בית (2012).
תרגומים לעברית > ספרי נדי

"עלילות נדי פעמוני" תורגמו לעברית בשנות ה-60 בהוצאת ש. זימזון, בתרגום יפה קרינקין ובעריכת לאה גולדברג; בשנות ה-80 בידי אריאל כהן להוצאת שלגי; ובשנות ה-90 בידי יוספה אבן-שושן להוצאת כתר.
"סיפורי נדי" יצאו לאור גם בתרגום לעברית של לאה נאור בהוצאת "יהושע אורנשטיין-יבנה"; "היה אמיץ, נדי הקט", תרגם אריאל כהן, הוצאת שלגי, 1987.
תרגומים לעברית > ספרים נוספים שתורגמו לעברית

ספרים נוספים שיצאו בהוצאת "רמדור":
"שנה ראשונה בטירת מלורי" (הראשון בסדרה שמתרחשת בפנימייה) בתרגום תחיה בת-אורן, תל אביב: רמדור, 1973
"התאומות בפנימיית סט. קלר" (כנ"ל), 1976
"בארץ הגמדים" - תרגמה שושנה חן-זהבי, תל אביב: יבנה, תשי"א
"הרפתקאות ג'ימי ילד הקרקס" - תרגם מאנגלית יצחק לבנון, תל אביב: מ' מזרחי, 1988
"הרפתקאות ג'ימי מאלף חיות" - תרגם מאנגלית יצחק לבנון, תל אביב: מ' מזרחי, 1988
לקריאה נוספת

יהודה אטלס, "איניד בלייטון: מלכת הסדרות", בספר ילדים גדולים (כרך 1, עמ' 180-163), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקה של תרגומים באתר של אונסק"ו
↑  Clear Orf, Political Correctness - Times of India, The Times of India
↑  Flood, Alison (2009-10-15). "Enid Blyton keeps in touch with her readers from beyond the grave". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-11-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463258405171  PLWABN: 9810623079705606  BIBSYS: 90052827  BNC: 000035731  BNE: XX1148836  BnF: cb11892464c (data)  CANTIC: a10051491  CiNii: DA05212957  GND: 118512137  ISNI: 0000 0003 6857 3940  LCCN: n50008596  LNB: 000013605  MusicBrainz: 8060e859-1f5d-4912-a998-9f7aacc0d448  NDL: 00433632  NKC: jn19990000860  NLA: 35098308  NLG: 61621  NLK: KAC200605874  NSK: 000060305  NTA: 068836910  RERO: 02-A003016013  SELIBR: 213117  SNAC: w61m3b4d  SUDOC: 02673396X  Trove: 825998  VcBA: 495/373417  VIAF: 97186739   WorldCat (עם VIAF): 97186739 
נדי (משמאל) וחברו אוזניון
שחקן החודש בלה ליגה

שחקן החודש בלה ליגה הוא פרס ב"לה ליגה", ליגת הכדורגל הבכירה בספרד, שמוענק לשחקן הטוב ביותר בכל חודש במהלך העונה.