stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איוון קירייבסקי
שארית חייו ורעיונותיו

רק בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-19 הופיע קירייבסקי שוב בסצנה האינטלקטואלית של מוסקבה כדי לתמוך בחומיאקוב במחלוקת שלו עם הרצן, טימופי גרנובסקי (אנ') ו"תומכי תרבות המערב" צעירים אחרים. מכיוון ששלטונו הריאקציוני של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לא אהד פעילות עיתונאית, מתחו חומיאקוב וקירייבסקי ביקורת על "הרציונליות החד-צדדית, השטחית והאנליטית" של המערב בסלונים ובנשפים של מוסקבה.
ביצירותיו הכתובות הבודדות, העמיד קירייבסקי את הפילוסופיה של אפלטון ואבות הכנסייה היוונים (בעיקר מקסימוס המוודה) כנגד הרציונליזם של אריסטו ושל מורי הכנסייה הקתולים מימי הביניים. הוא האשים את אריסטו "בגיבוש דעתו של המערב בתבנית הברזל של הסבירות", שאותה הגדיר כתבונה ביישנית (בניגוד לחוכמה אמיתית) או "חתירה להשתפרות בתוך מעגל השגרה". הדוקטרינות של הגל נתפסו כהשתפכות האחרונה של גישתו האנליטית של אריסטו, שהפרידה בין השכל לנפש, ובין המחשבות לרגשות (הדתיים).
קירייבסקי שאף להשיב את השלמות האבודה של האדם בתורה של האורתודוקסיה המזרחית. אשתו האדוקה הכירה לו את זקני המנזר של מנזר אופטינה (אנ'), שאותו פקד בשנותיו האחרונות. אף על פי שלא היה שותף להתלהבותו הרדיקלית של יורי סמארין (אנ') מכל מה שקשור לתקופה לפני פיוטר הגדול, קירייבסקי שיבח את האוצרות הרוחניים של רוסיה של ימי הביניים. לדבריו, המנזרים של רוס העתיקה "הקרינו אור אחיד והרמוני של אמונה ולמידה" לשבטים ולנסיכויות סלאביות נפרדות. רשת הכנסיות והמנזרים כיסתה את רוסיה בצורה כה נרחבת, עד ש'קשרי הקהילה הרוחנית' הללו איחדו את המדינה ל"אורגניזם חי אחד".
הוא מת בגיל 50 במהלך מגפת כולרה. אחיו פיוטר האריך ימים אחריו במספר חודשים. הם נקברו זה לצד זה במנזר אופטינה, העמאים הראשונים שזכו לכבוד כזה.
הערות שוליים

↑  Russia and Western Civilization: Cultural and Historical Encounters (ed. by Russell Bova). M.E. Sharpe Publishers, 2003. ISBN 0-7656-0976-2. Page 37.
↑  Alexei S. Khomiakov, Ivan Kireevskii, Boris Jakim, Robert Bird. On Spiritual Unity. SteinerBooks, 1998. ISBN 0-940262-91-6. Page 18.
↑  Иван Васильевич Киреевский «Полное собрание сочинений. Том 1» (1911)
↑  Иван Васильевич Киреевский «Полное собрание сочинений. Том 2» (1911)
↑  Philosophical Imagination and Cultural Memory. Duke University Press, 1993. ISBN 0-8223-1307-3. Page 179.
↑  Ian Buruma, Avishai Margalit. Occidentalism: The West in the Eyes of Its Enemies. Penguin, 2004. Page 91.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263980905171  PLWABN: 9810699629805606  BNE: XX987665  BnF: cb13569886m (data)  GND: 118723197  ICCU: BVEV033706  ISNI: 0000 0001 2128 3407  LCCN: n82115327  LNB: 000028509  NKC: js20020812331  NTA: 070648840  SELIBR: 225783  SUDOC: 028450930  Trove: 883273  VIAF: 37084020   WorldCat (עם VIAF): 37084020
אלבריסטהורן

| --- | --- |

אלבריסטהורן בחורף
 מידע כללי
 גובה:  2,764 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  קנטון ברן, שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°29′52″N 7°29′16″E﻿ / ﻿46.49778°N 7.48778°E﻿ / 46.49778; 7.48778
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אלבריסטהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אלבריסטהורן(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץאלבריסטהורן(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץאלבריסטהורן
 
אלבריסטהורן (Albristhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,764 מטר, מעל העיירות לנק (Lenk), ואדלבודן (Adelboden) בקנטון ברן בשווייץ.
אלבריסטהורן היא הפסגה הגבוהה ביותר בקטע שבין הר הוילדשטרובל (Wildstrubel) ואגם תון (Thun), המהווה את קו פרשת המים בין הנהרות סים (Simme) וקנדר (Kander).
ניתן להגיע לפסגה בטיפוס רגלי דרך שביל מסומן המתחיל במעבר הננמוס (Hahnenmoos Pass), הנמצא בגובה 1,950 מטר.
אודי שגיא

| --- | --- |

אודי שגיא, 2020
 לידה:  1974 (בן 50 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  מנכ"ל משותף בחברת כתר מוצרים לבית ולגינה בע"מ
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקצוע:  מנהל
 תואר:  מוסמך במנהל עסקים ושיווק מטעם הקריה האקדמית אונו
 
אודי שגיא (נולד ב-1974) הוא מנכ"ל משותף של חברת "כתר מוצרים לבית ולגינה" החל מחודש יוני 2018. "כתר מוצרים לבית ולגינה" היא חלק מקבוצת כתר ואחת החברות הגדולות במשק הישראלי, עם מחזור מכירות שנתי (של כל הקבוצה) העומד מעל 5 מיליארד ש"ח.
ביוגרפיה

אודי שגיא נולד בשנת 1974. מצד אימו הוא נצר למשפחת עמרמי, מראשוני מתיישבי כפר סבא, בה הוא מתגורר עד היום. שגיא נשוי ואב ל-3.
שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים ובתפקידו האחרון בין השנים 2009-2007 שימש כמפקד גדוד 202.
שגיא סיים תואר ראשון בקריה האקדמית אונו במסלול מנהל עסקים עם התמחות במערכות מידע ובין השנים 2005-2003 למד בקריה האקדמית אונו וסיים בתואר מוסמך במנהל עסקים ושיווק.
ביוגרפיה > בחברת כתר

בשנת 2009 החל לעבוד בכתר פלסטיק כמנהל מפעל, ומאז הוא השלים סבב תפקידי מפתח בחברה עד למינויו לצמרת הניהול של הקבוצה. בין תפקידיו (נכון לפברואר 2022):
מיוני 2013 ועד מרץ 2014, מנהל היחידה העסקית של גינון ומוצרי פנאי.
ממרץ 2014 ועד יוני 2017, מנכ"ל חטיבת ארגזי אחסון ופנאי.
מחודש יוני 2017 הוא מנכ"ל קבוצת ה-Outdoor העולמית בתוך קבוצת כתר (Keter Group SA). יחידת ה-Outdoor כוללת בתוכה את היחידות העסקיות לאחסון חוץ (מחסנים, ארגזים) ויחידות ריהוט הגן בכתר. שגיא הוביל מהלך שינוי מגמה ביחידה העסקית של ריהוט גן אירופה: מירידה בנתחי שוק, לצמיחה על ידי התמקדות בנתחי השוק בצפון אמריקה ובאירופה ובאסטרטגיית eCom לטווח ארוך.
מחודש יוני 2018 שגיא הוא גם מנכ"ל משותף של כתר ישראל (יחד עם יפתח סחר), בנוסף לתפקידו כמנכ"ל קבוצת ה-Outdoor העולמית.
שגיא הוא חבר בצוות ההנהלה העולמי המצומצם של קבוצת כתר. בכתר ישראל נמצאים מרכזי היצור והפיתוח המשמעותיים של הקבוצה ומועסקים בה קרוב ל-3,000 עובדים. בישראל נמצאים 9 מתוך 20 מפעליה של כתר בעולם והיא יצואנית המכולות הגדולה מישראל עם 55,000 מכולות בשנה.
ביוגרפיה > בחברת כתר > פרויקטים מיוחדים בניהולו

לנוכח ההפליה בגובה השכר בין גברים ונשים העובדים באותם מקצועות, הודיע שגיא על העדפה מתקנת לגיוס נשים לעבודה בחברה, תוך הצעה לכל מגויסת של שכר השווה לשכר הממוצע המשולם לגברים בתפקיד מקביל.
שגיא מוביל פרויקט כלכלה מעגלית רחב היקף שבסיסו איסוף ומיחזור פסולת פלסטיק מהציבור הרחב כמו גם שיתופי פעולה גלובליים בתחום עם חברות זרות עם פתרונות טכנולוגיים מתקדמים. המהלך הישראלי הושק בסוף 2020, בשת"פ עם מספר עיריות בארץ. בזכות יוזמתה של כתר בהובלתו של שגיא, בתוך חודשים בודדים נאספו למעלה מ-8 טון פסולת פלסטיק, שבמקום הטמנה, הועברו לתהליך מיון ומיחזור.
הערות שוליים

1 2  דף הלינקדאין של אודי שגיא
↑  גולן חזני, בלעדי: כתר פלסטיק תנפיק בנאסד"ק לפי שווי של 2.5 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 30 באוגוסט 2021
↑  החברות המובילות בתעשייה לפי מחזור מכירות, באתר Dun & Bradstreet
↑  אורנה יפת, ראיון כלכליסט: מנכ"ל כתר פלסטיק ישראל: “המעבר מחברה משפחתית לקרן זרה לא זרם, אבל עשינו שינוי דרמטי", באתר כלכליסט, 18 באפריל 2021
↑  דף הפייסבוק של העמותה להנחלת מורשת הצנחנים
↑  מינויים חדשים בצה"ל – לא רק בצמרת אלא גם בדרגים נמוכים יותר., באתר ערוץ 7
↑  הבוגרים והבוגרות של הקריה האקדמית אונו - הקריה האקדמית אונו, באתר הקריה האקדמית אונו, ‏3 באפריל 2019
↑   ענת יפה, חדשנות שאינה פוסקת לעולם, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2021
↑  הדר גיל-עד, המגפה המגדרית: הוחמרה אפליית נשים במקומות עבודה, באתר ynet, 10 באוגוסט 2021
↑  אודי שגיא, המאבק לשיוויון מגדרי שייך לכולם, באתר כלכליסט, 8 במרץ 2021;
אורן שטרנברג, לרגל יום האישה: בכתר החליטו לקיים אפליה מתקנת בגיוס למשרות, באתר אייס, 7 במרץ 2021
↑  אליחי וידל, מנכ"ל משותף בכתר: "55% ממוצרינו ייוצרו עד 2025 מחומרי גלם ממוחזרים", באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2021
↑   100fm יוזמת הכלכלה המעגלית של כתר: ראיון לרדיו רדיוס, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 8:08)
↑  ענת יפה, כלכלה מעגלית: הפתרון למשבר הקיימות, באתר הארץ, 4 בינואר 2021
↑   ענת יפה, כתר מובילה את מהפכת מיחזור הפלסטיק בישראל, באתר TheMarker‏, 29 ביולי 2021
↑    יאיר קראוס, ‏שבעה טונות פסולת פלסטיק הפכו ל-4,670 כיסאות, בעיתון מקור ראשון, 21 באפריל 2021
אהרן חנוקוגלו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במרץ 1943 (בן 81) איסטנבול
 תאריך עלייה:  1969
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת איסטנבול
 התמחות:  רפואת ילדים
 תפקידים:  חוקר 
 
אהרן חנוקוגלו (בטורקית: Aaron Hanukoğlu, נולד ב-29 במרץ 1943) הוא פרופסור בחוג לרפואת ילדים, הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

חנוקוגלו נולד באיסטנבול, בנם הבכור של משה וסיניורה ג'ני חנוקוגלו. בבית ספר יסודי וחטיבת ביניים למד ב-"Sisli Terakki Lisesi" באיסטנבול. בתיכון חנוקוגלו עבר ל-"Ataturk Erkek Lisesi" באיסטנבול וסיים תיכון בהצטיינות. במהלך לימודי התיכון היה חבר בתנועת נוער מקומית שנקראה "קדימה ציונה".
ב-1961 חנוקוגלו התקבל ללימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת איסטנבול, אותם סיים במאי 1967 ועבר לעיר אנקרה לצורך התמחות ברפואת ילדים, במחלקת ילדים של המרכז הרפואי Hacettepe.
בשנת 1969 חנוקוגלו עלה לישראל והמשיך בהתמחות ברפואת ילדים, בבית החולים צהלון שביפו. בשנת 1974 סיים התמחות ברפואת ילדים ובין השנים 1974–1976 שירת בצה"ל כרופא צבאי וסיים את שירותו בדרגת סרן.
בין השנים 1976–1988 חנוקוגלו עבד במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון בחולון כמומחה ברפואת ילדים וכסגן מנהל מחלקת ילדים. בשנת 1979 התמנה לתפקיד מרצה בחוג לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. בשנים 1986–1988 חנוקוגלו נסע לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד בבולטימור להתמחות באנדוקרינולוגית ילדים.
בחזרתו לישראל בשנת 1988, המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון ייסד את השירות האנדוקריני לילדים במרכז הרפואי וולפסון, והיה מנהל היחידה לאנדוקרינולוגית ילדים עד ליציאתו לגמלאות.
במסלול האקדמי באוניברסיטת תל אביב, חנוקוגלו קודם לדרגת מרצה בכיר בשנת 1989, ולדרגת פרופסור חבר בשנת 2003. חנוקוגלו היה פעיל בהוראת סטודנטים לרפואה מישראל ומחוצה לה, רופאים מתמחים, אחיות, ארגון קורסים במסגרת לימודי המשך לרפואה בבית הספר לרפואה עד לפרישתו בשנת 2014. כמו כן, חנוקוגלו מילא תפקידים ברמה לאומית בתחום רפואת ילדים ואנדוקרינולוגיה. בתחום המחקרי, זיהה הבסיס הגנטי של מחלה של חוסר תגובתיות להורמון סטרואידי אלדוסטרון שמווסת את רמת האלקטרוליטים בדם ואת לחץ הדם.
ביוגרפיה > תפקידים לאומיים

חנוקוגלו מילא מספר תפקידים ברפואה ברמה ארצית. בשנים 2009–2014 היה חבר ואחר כך יו"ר של ועדות בחינה להסמכות מומחים ברפואת ילדים מטעם המועצה הלאומית של ההסתדרות הרפואית בישראל. בשנים 2009–2012 היה יו"ר הוועדה הלאומית לבחינת בקשות למתן אישור להורמון גדילה. בשנים 2005–2008 היה יו"ר הוועדה הלאומית לבחינות הסמכה בתחום אנדוקרינולוגית ילדים.
ביוגרפיה > מחקרים ופרסומים מדעיים

חנוקוגלו פרסם 93 מאמרים בכתבי עת מובילים באירופה ובארצות הברית. רוב המחקרים שלו הם בנושא רפואת ילדים ובמיוחד אנדוקרינולוגיה של ילדים ונוער ומחלות תורשתיות. חנוקוגלו זיהה לראשונה שתי צורות שונות של מחלה תורשתית שנקראת פסוידו-היפו-אלדוסטרוניזם מסוג 1 (pseudohypoaldosteronism type 1, בקיצור PHA) שגורמת למחלות עם חוסר איזון ברמת המלחים והנוזלים בגוף. מחלה זו מתבטאת בשתי צורות. הצורה הקשה של PHA עלולה לסכן את חיי התינוק כבר בשבוע הראשון שלאחר הלידה. הטיפול הוא מתן מלח בכמות גדולה על מנת למנוע את התייבשות התינוק כתוצאה מאובדן מלח דרך השתן.
חנוקוגלו היה שותף במחקר עם חוקרים מאנגליה שמיפה את מיקום המוטציות בשלושה גנים שנקראים SCNN1G (אנ'), SCNN1B (אנ') ו-SCNN1A (אנ'). גנים אלה מקודדים לשלושה חלבונים שמרכיבים את תעלת הנתרן שנמצאת בתאי אפיתל. לכן, תעלות אלה נקראות ENaC, שהוא קיצור של Epithelial sodium channel (אנ').
במחקר נוסף, בשיתוף פעולה עם אחיו ישראל חנוקוגלו וחוקרים מארצות הברית, הם זיהו את המוטציות הנקודתיות בשלושה גנים אלה.
בסדרה של מחקרים, צוות תלמידים ופוסט-דוקטורנטים של האחים חנוקוגלו זיהו מוטציות שונות בגנים המקודדים לתת-יחידות של תעלת נתרן ENaC בחולי PHA מהארץ וחולים שהופנו אליהם אירופה.

 כאמור, מוטציות אלה פוגעות בצורה קשה בתפקוד ההורמונים שמווסטים את נפח הדם, לחץ הדם ואיזון רמות המלחים בגוף.
מאמר סקירה של אחים חנוקוגלו מסכם את עיקרי הממצאים שהוזכרו לעיל והיבטים אחרים רפואיים וביוכימיים של תעלות נתרן מסוג ENaC
הצורה הקלה יותר של PHA נובעת ממוטציות בגן NR3C2 (אנ') שמקודד לקולטן של ההורמון אלדוסטרון שנקראת "mineralocorticoid receptor". במחקר מקיף המשתרע על ארבעה דורות של חולים במשפחה מורחבת, חנוקוגלו תיאר את התפתחות הצורה הקלה של PHA לאורך עד 40 שנות חיי החולים.
רשימת פרסים

1994–1995 מרצה מצטיין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
1999 פרס על העבודה הקלינית הטובה ביותר בכנס האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה.
2011 פרס על העבודה הקלינית הטובה ביותר בכנס האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה.
2018 פרס יקיר האיגוד הישראלי לאנדוקרינולוגיה פדיאטרית על הישגים האקדמיים יוצאי דופן, על חינוך והדרכת דור שלם של תלמידים, ועל תרומה לקידום אנדוקרינולוגית ילדים בישראל.
במהלך הקריירה שלו, חנוקוגלו זכה במימון מחקריו ממקורות מגוונים, ביניהם:
מדען ראשי של משרד הבריאות, הקרן הדו-לאומית (BSF) של ארצות הברית וישראל, קרן דו-לאומית בשיתוף פעולה עם אנגליה.
הערות שוליים

↑  Hanukoglu A (1991). "Type I pseudohypoaldosteronism includes two clinically and genetically distinct entities with either renal or multiple target organ defects". J Clin Endocrinol Metab. 73 (5): 936–44. doi:10.1210/jcem-73-5-936. PMID 1939532.
↑  Strautnieks SS, Thompson RJ, Hanukoglu A, Dillon MJ, Hanukoglu I, Kuhnle U (1996). "Localisation of pseudohypoaldosteronism genes to chromosome 16p12.2-13.11 and 12p13.1-pter by homozygosity mapping". Hum Mol Genet. 5 (2): 293–9. doi:10.1093/hmg/5.2.293. PMID 8824886.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Chang SS, Grunder S, Hanukoglu A, Rösler A, Mathew PM, Hanukoglu I (1996). "Mutations in subunits of the epithelial sodium channel cause salt wasting with hyperkalaemic acidosis, pseudohypoaldosteronism type 1". Nat Genet. 12 (3): 248–53. doi:10.1038/ng0396-248. PMID 8589714.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Saxena A, Hanukoglu I, Saxena D, Thompson RJ, Gardiner RM, Hanukoglu A (2002). "Novel mutations responsible for autosomal recessive multisystem pseudohypoaldosteronism and sequence variants in epithelial sodium channel alpha-, beta-, and gamma-subunit genes". J Clin Endocrinol Metab. 87 (7): 3344–50. doi:10.1210/jcem.87.7.8674. PMID 12107247.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Edelheit O, Hanukoglu I, Gizewska M, Kandemir N, Tenenbaum-Rakover Y, Yurdakök M;  et al. (2005). "Novel mutations in epithelial sodium channel (ENaC) subunit genes and phenotypic expression of multisystem pseudohypoaldosteronism". Clin Endocrinol (Oxf). 62 (5): 547–53. doi:10.1111/j.1365-2265.2005.02255.x. PMID 15853823.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Hanukoglu A, Edelheit O, Shriki Y, Gizewska M, Dascal N, Hanukoglu I (2008). "Renin-aldosterone response, urinary Na/K ratio and growth in pseudohypoaldosteronism patients with mutations in epithelial sodium channel (ENaC) subunit genes". J Steroid Biochem Mol Biol. 111 (3–5): 268–74. doi:10.1016/j.jsbmb.2008.06.013. PMID 18634878.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Hanukoglu I, Hanukoglu A (2016). "Epithelial sodium channel (ENaC) family: Phylogeny, structure-function, tissue distribution, and associated inherited diseases". Gene. 579 (2): 95–132. doi:10.1016/j.gene.2015.12.061. PMC 4756657. PMID 26772908.
↑  Hanukoglu A, Vargas-Poussou R, Landau Z, Yosovich K, Hureaux M, Zennaro MC (2020). "Renin-aldosterone system evaluation over four decades in an extended family with autosomal dominant pseudohypoaldosteronism due to a deletion in the NR3C2 gene". J Steroid Biochem Mol Biol. 204: 105755. doi:10.1016/j.jsbmb.2020.105755. PMID 33017655.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291622905171  ISNI: 0000 0004 0265 6724  ORCID: 0000-0003-1486-6641  ResearcherID: L-4892-2016  VIAF: 298557947   WorldCat (עם VIAF): 298557947
אינס פלומבו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1984 (בת 40) רוסאריו, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 עיסוק:  דוגמנית, שחקנית, מאמנת אונטולוגיה
 בן זוג:  ניקולס אוגרטה (2020 – הווה)
 צאצאים:  פליפה אוגרטה (נ. ב-2022)
 פרופיל ב-IMDb
 
אינס פלומבו (בספרדית: Inés Palombo; נולדה ב-15 ביולי 1985; רוסריו, ארגנטינה) היא שחקנית, דוגמנית ומאמנת אונטולוגיה ארגנטינאית.
ביוגרפיה

פלומבו החלה את קריירת המשחק ב-2003, בעונה השנייה של הטלנובלה הארגנטינאית של המפיקה והיוצרת כריס מורנה, "המורדים", לצידם של בנחמין רוחאס, פליפה קולומבו, לואיסנה לופילטו וקמילה בורדונבה.
ב-2005, פלומבו נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "מדיה פלאטה".
ב-2007 פלומבו נטלה חלק בתפקיד הראשי בסדרה הארגנטינאית "רומיאו וחולייטה", לצידם של אליאס וינולס, ברנדה גנדיני, פרנסיסקו באס ובנחמין אמדאו.
פלומבו גילמה מספר תפקידי אורח במספר טלנובלות ארגנטינאיות, וביניהן "פלוריסיינטה", "La niñera", בגרסה הארגנטינאית של "נשואים פלוס", "נשים רוצחות", "Jake & Blake", "אמיצים", "יורשי הנקמה" ו"Babylon".
ב-2006 פלומבו נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi vida", לצידם של פקונדו ארנה ונטליה אוריירו.
בין 2008–2009 פלומבו נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Atracción x4", לצידם של אליאס וינולס, לואיסנה לופילטו וקמילה בורדונבה.
ב-2012 פלומבו נטלה חלק במיני-סדרה הארגנטינאית "30 días juntos", לצידם של ניקולס פאולס, פרנסיסקו באס ואאוחניה סוארס.
בין השנים 2012–2013, פלומבו נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Mi amor, mi amor", לצדם של חואן מנואל חיל נבארו, ברנדה גנדיני וחסמין סטוארט.
חיים אישיים

מ-2020, פלומבו נמצאת במערכת יחסים עם ניקולס אוגרטה.
ב-10 בינואר 2022 נולד בנם של בני הזוג, פליפה אוגרטה.
אולכסנדר סקיצ'קו

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1991 (בן 33) צ'רקאסי, אוקראינה 
 מדינה:  אוקראינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הכלכלית הלאומית של קייב ע"ש ואדים הטמן 
 בן או בת זוג:  Yurusheva Elizaveta Leonidivna 
 http://aleksandrskichko1.com.ua
 פרופיל ב-IMDb
 
אולכסנדר סקיצ'קו (שמאל) בחזרות לאירוויזיון
אולכסנדר אולכסנדרוביץ' סקיצ'קו (באוקראינית: Олександр Олександрович Скічко; נולד ב-28 באפריל 1991) הוא פוליטיקאי, שחקן, קומיקאי ומנחה טלוויזיה אוקראיני.
ביוגרפיה

סקיצ'קו נולד בצ'רקאסי באוקראינה, וכילד למד בבית ספר למוזיקה, ניגן בסקסופון ושיחק בתיאטרון של בית הספר. הוא סיים תואר בכלכלה בינלאומית באוניברסיטה הלאומית לכלכלה של קייב.
בגיל חמש עשרה הוא זכה במקום הראשון בפסטיבל בינלאומי לילדים ונוער, הוא התחיל את הקריירה שלו בטלוויזיה בערוץ O-TV כשהנחה תוכנית נוער הנקראת "מועדון נעורים" והשתתף ועלה לגמר התוכנית "ukraine's got talent", לאחר מכן הנחה תוכניות נוספות במדינתו ובין היתר תוכנית הבוקר "Wake Up".
נכון ל-2018, הוא מגיש תוכנית קבועה ברדיו NRJ האוקראיני.
ב-2016 ו-2017 הנחה את תחרות מיס תבל אוקראינה. בנוסף, באותן שנים הוא התחרה בגרסה האוקראינית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" ושימש אחד משלושת מנחי אירוויזיון 2017.
אוריאל גורני

אוריאל גורני, 2000
אוריאל גוֹרְני (גוֹרְניצקי) (10 ביוני 1921 – 1 באוגוסט 2002) היה עורך דין ישראלי בכיר, מראשוני עורכי הדין בישראל (מספרו בפנקס עורכי הדין היה 1081). כיהן כפרקליט מחוז תל אביב, היועץ המשפטי למערכת הביטחון, ושותף בכיר במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות'.
ביוגרפיה

גורני נולד ב-1921 בריגה שבלטביה. עלה לארץ ישראל עם הוריו ושני אחיו בשנת 1936, וסיים את לימודי התיכון בגימנסיה הרצליה בשנת 1938. בשנים 1938–1939 למד פילוסופיה והיסטוריה כללית ויהודית באוניברסיטה העברית בירושלים. למד משפטים  בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין יחד עם אחיו התאום, ירוחם גורניצקי, ביולי 1945. הוא המשיך בלימודי משפטים באוניברסיטת לונדון באנגליה, אותם סיים בהצטיינות, והוסמך כ-Barrister ביולי 1948. בשנת 1964 הוסמך לשמש כנוטריון בישראל. בשנת 1978 השתתף במחזור העשירי של הכשרה לעורכי דין מטעם אוניברסיטת הרווארד (Harvard Law School Program of Instruction for Lawyers).
במלחמת העצמאות שירת בחיל האוויר, ולאחר השחרור מהצבא הצטרף לאחיו התאום, עו"ד ירוחם גורניצקי, כשותף במשרד עורכי הדין גורניצקי שייסד אביהם, ישראל גורניצקי, בשנת 1938. כיום זהו אחד ממשרדי עורכי הדין המובילים בישראל, שרבים מבכירי עורכי הדין בישראל התחילו בו את דרכם.
ביוגרפיה > מעבר לשירות הציבורי

גורני עזב את המשרד זמנית כדי להתמנות לסגן פרקליט מחוז חיפה בתקופה שבה פרקליט המחוז היה עו"ד לני רבינוביץ'. באוקטובר 1951 מונה לפרקליט מחוז תל אביב, פרקליט המחוז הצעיר ביותר שמונה אי-פעם, וכיהן בתפקיד עד ינואר 1956, אז שב לעבוד במשרדו של אביו.
בשנת 1974 חזר גורני לשירות הציבורי כיועץ המשפטי למערכת הביטחון. הוא כיהן במשרה זו עד שנת 1981, במקביל לכהונותיהם של שרי הביטחון שמעון פרס, עזר ויצמן ומנחם בגין (בכהונתו הראשונה כשר ביטחון).
ביוגרפיה > פרשת בן-ציון

גורני טיפל לאורך שנים רבות בתיק יהושע בן-ציון (מנהלו לשעבר של "בנק ארץ ישראל בריטניה"), אשר הורשע בשנת 1974 בגנבת כ-40 מיליון דולר מהבנק. גורני מונה לנאמן על נכסי בן-ציון, והביא לאיתור נכסים רבים של בן-ציון ולהשבתם למדינה.
ביוגרפיה > תפקידים ציבוריים נוספים

במקביל לפעילותו המשפטית, כיהן גורני בתפקידים ציבוריים שונים, בהם דירקטור בתעשייה האווירית ונשיא ממס"י (מועדון מכוניות וסיירות ישראל). הוא עבד במחלקה לפיקוח על התעשיות הקלות במשרד האספקה והקיצוב (1942-1944), תקופה מסוימת במשרד מבקר המדינה, כיהן בוועדות בירור אתיות של מועצת העיתונות, כבוחן וכחבר בוועדות משמעת של לשכת עורכי הדין, כחבר בוועדת ערר לפי פקודת מס הכנסה ואף כחבר בוועד המפקח של הגימנסיה העברית "הרצליה", שם למד כנער.
כמו כן מונה גורני בשנת 1997 כחבר בוועדות המניות של בנק לאומי, על ידי השופטת (בדימ') שולמית ולנשטיין, יושבת ראש הוועד הציבורי שהוקם בנושא זה על רקע משבר מניות הבנקים שאירע בשנת 1983 (משבר הידוע בכינויו "פרשת ויסות מניות הבנקים").
גורני היה בין מייסדי המכון הלאומי לשיקום נפגעי ראש בשנת 1975. פעמיים שימש כיושב ראש הנהלת המכון, בפעם השנייה משנת 1997 ועד לפטירתו; עבודתו במכון נעשתה בהתנדבות. בהקשר דומה, מונה גורני בשנת 1976 כחליפו של יוסף צ'חנובר לנאמן של "קרן מנה כץ", אשר מטרותיה לנהל פעילות המכוונת לסיוע לשיקום נכי צה"ל ובעיקר נכי צה"ל משותקי גפיים.
פרסומים משפטיים

יחד עם השופט אהרון קדרון, חיבר גורני את הספר "החוק הפלילי הלכה למעשה: קובץ הלכות ותמציות כל פסקי-הדין שנפסקו על ידי בתי המשפט בתקופת המנדט ומאז קום המדינה, בלווית נוסח החוקים הפליליים", אשר ראה אור לראשונה ב-1953, ובמהדורה מעודכנת בשנת 1970.
על רקע מומחיותו במשפט פלילי, נשלח גורני מטעם היועץ המשפטי לממשלה לאוניברסיטת הרווארד בשנת 1954, במסגרת ההכנות לחקיקת החוק הפלילי הישראלי. במהלך שהותו בארצות הברית, ותוך כדי כהונתו כפרקליט מחוז תל אביב, כתב מאמר קצר אשר התפרסם ב-Harvard Law Review בשנת 1955, אשר כותרתו "American Precedent in the Supreme Court of Israel".
חיים אישיים

גורני היה נשוי לרות דונקלבלום, בתם של לאה דונקלבלום, שהייתה שחקנית בתיאטרון הארץ ישראלי וד"ר מנחם דונקלבלום, שהיה שופט בית המשפט העליון בהרכבו הראשון ונשיא הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ ישראל בטרם קום המדינה. לזוג נולדו שתי בנות, פרופ' אורנה בלונדהיים, רופאת ילדים ונאונטולוגית בהכשרתה כיום מנהלת בית החולים העמק בעפולה, אשר ניהלה בעבר גם את בית החולים שניידר לילדים והייתה לאישה הראשונה שמונתה לתפקיד של מנהלת בית חולים כללי בישראל; וד"ר עדנה גורני, זואולוגית בהכשרתה וכיום מרצה לחברה ומגדר באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2010 ייסדה משפחתו על שמו את פרס גורני למשפט ציבורי, המוענק על ידי העמותה למשפט ציבורי בישראל, בשלוש קטגוריות.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  25 עורכי דין הוסמכו אתמול, דבר, 27 ביולי 1945
↑  ראו משה רונן (רייניש), אתיקה עיתונאית, כרך ב', בהוצאת ידיעות אחרונות (1998), בעמ' 683.
↑  ראו לדוגמה י"פ 1418, י"ב כסלו התשכ"ח, 14.12.1967, עמ' 529, וכן י"פ 934, כ"ז באייר התשכ"ב, 31.5.1962, עמ' 1444.
↑  ראו י"פ 923, ח' בניסן התשכ"ב, 12.4.1962, עמ' 1219.
↑  המינוי הוא מכוח חוק המניות הבנקאיות שבהסדר (הוראת שעה), התשנ"ד-1993, וראו י"פ 4479, ח' בשבט התשנ"ז, 16.1.1997, עמ' 1575.
↑  ראו צו ההקדשות לצורכי צדקה (קרן מנה כץ), התשל"ו-1976, אשר פורסם בקובץ התקנות 3502, כ"ח באדר ב' התשל"ו, 30.3.1976, עמ' 1262-1263.
↑  כרך 68, עמ' 1194.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504571205171  VIAF: 308276062   WorldCat (עם VIAF): 308276062
אינטייק

אינטייק הוא שלב המפגשים הראשוניים בטיפול כלשהו. כאשר נותן השירות (המטפל), נפגש יחד עם מבקש השירות (המטופל), נחשף בפני המטפל מידע כגון הסיבות שהביאו את הפציינט לטיפול ופרטים על חייו האישיים.
בסיום האינטייק המטפל מציג את התרשמותו והמלצותיו הטיפוליות להמשך התהליך הטיפולי.
מאפייני האינטייק

המיקום בו יתבצע הטיפול – מוסד פסיכיאטרי (עלול להיות טיפול בכפייה) או קליניקה פרטית (ככל הנראה מרצון).
הכשרתו המקצועית של המטפל.
זהות המטופל – האם הוא קטין או מבוגר.
אתיקה.
כתיבה אובייקטיבית – מלבד שלב ההתרשמות, על המטפל לרשום בצורה אובייקטיבית ולא באופן אישי ("הפונה מציין כי...", "לדבריו של הפונה...").