stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוליברי להבי

| קוליברי להבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סיסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוליבריים
סוג:: Topaza
מין:: קוליברי להבי
שם מדעי
 Topaza pyra ‏גולד, 1846
תחום תפוצה


קוליברי להבי (שם מדעי: Topaza pyra) הוא מין של עוף קטן טרופי ממשפחת הקוליבריים המצוי בצפון-מערב אמריקה הדרומית במדינות: ברזיל, אקוודור, קולומביה, פרו וונצואלה באזורי יערות גשם עד גובה 500 מטר. הוא קרובו היחיד לסוג של קוליברי קרימסון (Topaza pella).
קוליברי זה בעל נוצות צבעוניות בולטות המזכירות צבעי להבה ומכאן שמו. הוא מגיע לאורך 19–20 ס"מ בזכרים ו-13–14 ס"מ בנקבות אך המשקל של שני המינים נע סביב עשרה גרם. בעוד הנקבות בולטות פחות מהזכרים בירוק בהיר וגרון אדום הזכרים נוצצים מהם יותר וצבעם אדום בוהק עם "סינר" שחור לאורך החזה והראש אך עם סנטר ותחתית גרון בצבע צהוב עד ירוק בהיר בוהק. הכנפיים אדומות בהירות ולבנות בקצוות והזנב והשת כתומים עם זוג קצוות זנב ארוכים ומפותלים בצבע שחור. המקור שחור וקצר יחסית, באורך של 25 מ"מ.
קוליברי זה כמו קרוביו הוא עוף פעלתן פעיל יום המעופף בין פרחי היער בחיפוש אחר צוף מהפרחים לצד חרקים קטנים שהוא לוכד. הקוליברי יתקוף מסיגי גבול המתקרבים לפרחיו.
הקוליברי אינו מצוי בסכנת הכחדה, אף שהיערות שבהם הוא מצוי עלולים להיפגע מכריתה.
תת-מינים

לקוליברי זה 3 תת-מינים:
Topaza pyra pyra
Topaza pyra amaruni
Topaza pyra pamprepta
הערות שוליים

↑  קוליברי להבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קואטליקו

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה אצטקית 
 אחים:  Chimalma, Xochitlicue 
 צאצאים:  הויצילופוצ'טלי, קויולחאוקוי 
 
קואטליקו ("חצאית הנחשים"), הידועה גם בכינוי "טיטיאו אינאן" ("אם כל האלים"), היא אלה במיתולוגיה האצטקית אשר ילדה את הירח, הכוכבים ואת אל המלחמה הויצילופוצ'טלי. האלות טוקי וצ'יוקואטל נתפסו כהיבטים נוספים שלה.
דמותה

היא מיוצגת כאישה לבושה חצאית עשויה מנחשים מתפתלים ומחרוזת עשויה לבבות, ידיים וגולגולות. כפות רגליה וידיה מעוטרות בטפרים. במקום ראש, בוקעים מצווארה שני נחשים. חרף העובדה שהיא מכונה "אם כל האלים", היא מסמלת יצירה מחד, והרס מאידך. רוב הייצוגים האמנותיים האצטקיים של קואטליקו מדגישים את הצד האכזרי והטורף שלה.
סיפורה

קואטליקו נכנסה להריון מכדור נוצות שאותו מצאה כשניקתה מקדש. מהריון זה היא ילדה את קויולחאוקוי ועוד ארבע מאות ילדים אחרים. לאחר מכן היא נכנסה להריון שוב, אולם בתה קויולחאוקוי החליטה שהדבר אינו ראוי, והסיתה את אחיה נגד אמם. האחים כרתו את ראשה של קואטליקו, ושני זרמי הדם שיצאו מצווארה הפכו לראשי נחשים. מרחמה של הנרצחת, יצא לפתע האל הויצילופוצ'טלי, כשהוא חמוש ומוכן לקרב. כנקמה על מותה של אמו, הוא הרג רבים מאחיו ואחיותיו, כולל קויולחאוקוי. הוא ערף את ראשה והעיף אותו לשמים, שם הוא נהפך לירח.
בתקופת האימפריה האצטקית, זכתה קואטליקו לכבוד רב. פסל בדמותה הוצב בכיכר המרכזית של טנוצ'טיטלאן - הבירה האצטקית. במהלך כיבוש מקסיקו, קברו הספרדים את הפסל באדמה. במהלך שיפוץ העיר מקסיקו סיטי ב-1792, התגלה הפסל מחדש וכיום הוא מוצג במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה בעיר. היא מופיעה בספר "הידעוני" שהוא הרביעי בסדרת הספרים "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות" מאת מייקל סקוט.
הערות שוליים

↑  מאמר על הפסל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537122105171  LCCN: no2015016642  VIAF: 313505711   WorldCat (עם VIAF): 313505711
קוטל דרקון

גאורגיוס הקדוש הורג את הדרקון, בציור של פאולו אוצ'לו, 1470 בערך
קוטל דרקונים הוא דמות, לרוב של אדם, שנלחמת בדרקונים ומביסה אותם, בדרך כלל באמצעות הריגתם. דרקונים וקוטלי דרקונים היו פופולריים בסיפורי עם ברחבי העולם: מזוהים כסוג 300 בסיווג ארנה-תומפסון. סוגת קוטלי הדרקונים פופולרית גם בתקופה המודרנית, בספרות, סרטים, משחקי וידאו וצורות בידור אחרות. סיפורים בנושא קוטל הדרקונים נתפסים לפעמים כבעלי נושא כאוסקמפף - שבו דמות הגיבור נאבקת במפלצת המייצגת כאוס.
תיאור

קוטל דרקונים הוא לעיתים קרובות הגיבור העיקרי בסיפורים מסוג "הנסיכה והדרקון". בסוג זה של סיפור, קוטל הדרקונים הורג את הדרקון על מנת להציל דמות נשית ממעמד גבוה, לרוב נסיכה, מלהיטרף על ידי הדרקון. הדמות הנשית הזו הופכת לעיתים קרובות למושא האהבה של הגיבור בסיפור. אחת הדוגמאות הבולטות לסיפור ממין זה היא סיפורו של רגנאר לודברוק, שהרג נחש ענקי ובכך הציל את העלמה, Þóra borgarhjörtr, עמה הוא מתחתן בהמשך.
עם זאת, ישנם מספר חריגים בולטים למוטיב נפוץ זה. באגדה על ג'ורג' הקדוש והדרקון, למשל, לאחר שג'ורג' הקדוש מתגבר על הדרקון הוא אינו מתחתן עם הנסיכה שהציל; במקום זאת, הקורבנות שנושעו מתנצרים.
באגדה נורדית מסאגת Völsunga, קוטל הדרקונים, סיגורד, הורג את פאפניר - גמד שהפך לדרקון לאחר ששמר על הבעת מקוללת שהייתה שייכת פעם לגמד,Andvari . לאחר שהרג את הדרקון, סיגורד שותה מעט מדם הדרקון ובכך זוכה ליכולת להבין את דיבור הציפורים. הוא גם רוחץ בדמו של הדרקון, מה שגורם לעורו להיות בלתי פגיע. סיגורד שומע שתי ציפורים סמוכות דנות בבגידה המתוכננת על ידי בן לווייתו, רג'ין. בתגובה למזימה, סיגורד הורג את רג'ין, ובכך מנע את הבגידה.
חוקרי מיתוס דוגמת ג'וזף קמפבל טענו שניתן לראות במיתוסים של קוטל הדרקונים מטאפורה פסיכולוגית.
קוטלי דרקונים (רשימה חלקית)

אנכי
נינורתה
איננה
מרדוך
רא
אל הסער האנטולי
אינדרה
גארודה
בַּעַל
אל (אלוהות)
אלוהים
מיכאל (לפי חזון יוחנן)
דניאל
אפולו
זאוס
פרסאוס
הרקלס
גאורגיוס הקדוש
קדמוס
רוסתם
יו' הגדול
באלדר
ביוולף
סיגורד
טריסטן
מרגרטה הבתולה
סר גאווין
דובריניה ניקיטיץ'(אנ')
סקובה דראטבקה / קרקוס
סר לנסלוט דו לאק
פט פרומוס
בנזייטן, סראסווטי
קוטלי דרקונים (רשימה חלקית) > מן הלגנדריום של טולקין

טורין טורמבר
אארנדיל
ברד הקשת
הערות שוליים

↑  Thompson, Stith. The Folktale. University of California Press. 1977. p. 27. מסת"ב 0-520-03537-2.
↑  Byock, Jesse L. (1990). Saga of the Volsungs: The Norse Epic of Sigurd the Dragon Slayer. Berkeley, Los Angeles, London: University of California Press, 63-70.
↑  The Power of Myth, Joseph Campbell with Bill Moyes, Doubleday, 1988, עמ' 123-150.
↑  קטילת הלווייתנים בעלילות בעל וענת
1 2   נועה מנהיים, תולדות המפלצת הפופולרית ביותר, באתר הארץ, 14 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560310905171  LCCN: sh85039282 
פרסאוס מציל את אנדרומדה מאת אמיל בין (1865)
סוסונו הורג את Yamata no Orochi, מאת Kuniteru
קוליברי כפוף-כנף סגול

| קוליברי כפוף-כנף סגול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סיסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוליבריים
סוג:: קוליברי כפוף-כנף
מין:: קוליברי כפוף-כנף סגול
שם מדעי
 Campylopterus hemileucurus
תחום תפוצה


קוליברי כפוף-כנף סגול (שם מדעי: Campylopterus hemileucurus) הוא מין של עוף קטן טרופי ממשפחת הקוליבריים המצוי בטבע באמריקה המרכזית ממקסיקו עד לפנמה.
מאפיינים

זהו הקוליברי הגדול ביותר באמריקה המרכזית והוא מגיע לאורך של 13 עד 15 ס"מ ולמשקל של 9 עד 12 גרם בקירוב. שני הזוויגים בעלי מקור ארוך ושחור, אשר ארוך יותר אצל תת-המין C. h. mellitus ושניהם מקושטים, כך שההבדלים ביניהם קטנים. צבע הקוליברי הוא כחול-סגול מתכתי עם בטן יותר כחולה והגב התחתון והזנב ירוקים מתכתיים, כשישנם נוצות לבנות בקצוות הכנפיים.
הקוליברי מותאם באמצעות מקורו הכפוף לשתיית צוף פרחים שונים כמו של Heliconia, בננה, Psychotria ו-Palicourea ועוד פרחים וכן הוא ניזון מפרוקי-רגליים שהוא לוכד במקורו. הקוליברי נאלץ להגן על מספר פרחים לפרק זמן ארוך כדי לקבל מהם צוף עשיר בסוכרים. הדבר גורר אותו למלחמות טריטוריאליות נגד קוליבריים אחרים.
קוליברי זה מתרבה לאחר ירידת הגשמים המקומית, לרוב בין יוני לספטמבר במקסיקו וממאי עד נובמבר בקוסטה ריקה. הזכרים מושכים באמצעות שירתם והצגתם במצגי זירה בגדות היער או בין הענפים התחתונים. הנקבות בונות קן עשוי מקורי עכביש ומרופד בסיבים והיא מטילה 2 ביצים, עליהם היא דוגרת במשך 19 עד 22 ימים לפני הבקיעה. הגוזלים עוזבים לאחר 22 עד 24 ימים מבקיעתם.
מאפיינים > תת-מינים

לקוליברי זה ישנם 2 תת-מינים:
Campylopterus hemileucurus hemileucurus
Campylopterus hemileucurus mellitus
הערות שוליים

↑  קוליברי כפוף-כנף סגול באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרמריבו

פרמריבו (בהולנדית: Paramaribo) היא עיר הבירה של סורינאם ושל מחוז פרמריבו, והגדולה בעריה. בשנת 2004 מנתה אוכלוסיית העיר 242,946 איש, המהווים את רוב אוכלוסיית המדינה. בשנת 2002 הכריז ארגון אונסק"ו על מרכזה ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית, וזאת בזכות המבנים הקולוניאלים מהמאה ה-17 ומ-המאה ה-18 הממחישים את הסגנון האדריכלי שנוצר מעירוב מוטיבים אירופים ומקומיים.
חזית המרכז ההיסטורי הפונה אל הים (De Waterkant)
מרכז פרמריבו
גאוגרפיה ומתאר

פרמריבו שוכנת בצפונה של סורינאם, על הגדה המערבית של נהר סורינאם, כ-15 ק"מ משפכו אל האוקיינוס האטלנטי. מרכזה של העיר משתרע לאורך קילומטר וחצי על הגדה המערבית של הנהר התוחם אותו מדרום, וצורתו כשל משולש שקודקודו מצביע לכיוון צפון. מצפון-מזרח גובל מרכז העיר בערוץ סומלסדקסה (Sommelsdijkse Kreek).
רחובות העיר מסודרים בצורת שתי וערב, אם כי ככל שמתרחקים ממרכז העיר, מבנה זה מוקפד פחות. מספר תעלות חוצות את העיר ונשפכות אל הנהר, ומדרום למרכז העיר חוצה גשר בודד את הנהר ומקשר את פרמריבו אל הגדה המזרחית.
היסטוריה

הספרדים הגיעו לראשונה לחופה הצפון-מזרחי של דרום אמריקה בשנת 1499 אותו כינו "החוף הפראי". הם חיפשו אחר עיר הזהב האגדית של האינקה, ששכנה לכאורה ברמות גיאנה ואשר זכתה לכינוי "אל דוראדו" (El Dorado). החל בתחילת המאה ה-17 התמקדו המתיישבים בחופי סורינאם בגידול קנה סוכר וטבק, והמעצמות הקולוניאליסטיות עודדו מתיישבים להקים מטעים כדי לספק את דרישות השוק האירופי לגידולים טרופיים. באמצע המאה ה-17 הגיעו למקום מתיישבים אנגלים מברבדוס וההולנדים הקימו תחנות מסחר באזור הכפר האינדיאני פרמרבו ב-1641. במלחמת הולנד-אנגליה השנייה בשנים 1665–1667 גירש צי הולנדי את האנגלים מסורינאם, והארץ הייתה לקולוניה הולנדית למשך 300 השנים הבאות.
פרמריבו המודרנית נוסדה עם הקמת מצודת פורט זילנדייה ב-1667 (Fort Zeelandia), אך החלה להיבנות לפי תוכנית מתאר מסודרת רק כאשר מונה לה המושל הראשון קורנליס ואן סומלסדק (Cornelis van Aerssen van Sommelsdijck) ב-1683. תחילה נבנו בתי העיר על מורדות הרכס שממערב לנהר, אשר סיפק קרקע יציבה עם ניקוז טבעי לבנייה. באמצע המאה ה-18 החלה העיר להתפתח לכיוון דרום לאורך גדות הנהר, ולאחר מכן גם לכיוון צפון, אזור בו חפרו ההולנדים תעלות ניקוז. מצפון לעיר נבנתה מצודת אמסטרדם החדשה (Nieuw-Amsterdam), ויחד עם פורט זילנדייה העניקה לעיר הגנה. מסיבה זו לא היה צורך לבצר את פרמריבו והיא נבנתה לפי תוכנית מתאר חופשית והתאפיינה ברחובות רחבים. ב-1821 וב-1832, אירעו בעיר שתי שריפות אשר כילו כ-450 מבנים, רוב הבתים שניצבו בה אותה עת, ולאחר מכן נבנתה העיר בחלקה הגדול מחדש.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18 החלו בעלי המטעים, שהתגוררו עד אותה עת במטעים עצמם, להגר אל פרמריבו והותירו את ניהול המטעים באחריותם של מנהלי עבודה. כתוצאה מכך חלה ירידה בתפוקת המטעים אך העיר החלה להתפתח והוקמו בה בתי עץ אשר ניצבו לאורך שדרות עצים. ההתדרדרות בתפוקת המטעים נמשכה והחמירה עם ביטול העבדות ב-1863. במדינה נותרו פחות ממאה מטעים, ובעליהם שחררו את עבדיהם ועברו אל העיר. במקומם של העבדים הובאו לסורינאם קולים, תחילה מסין ומהאיים הקאריביים ולאחר מכן מהודו ומג'אווה. עד שנת 1939 הגיעו לפרמריבו כ-34,000 הודים וכ-33,000 ג'וואנזים אשר תרמו לעושר האתני של העיר. כאשר קיבלה סורינאם את עצמאותה ב-1975 הייתה פרמריבו לבירתה.
אדריכלות

בתי העיר בנויים ברובם המכריע מעץ, ורובם מאוחרים לשתי השריפות שאירעו בעיר במחצית הראשונה של המאה ה-19. הם ניצבים על בסיס לבנים, וצורתם כשל מלבנים סימטריים. הבתים נושאים גגות משופעים העשויים על פי רוב מלוחות ברזל. בתי העיר צבועים בלבן, ועיטוריהם מלבנים אדומות, בעוד שחלונותיהם ודלתותיהם צבועים בירוק. בשל המגוון האתני של העיר יש בה מבני תפילה שונים הכוללים כנסיות, בית כנסת, מסגדים ומקדשים הינדים.
במזרחו של מרכז העיר שוכנים מצודת פורט זילנדייה (Fort Zeelandia) מ-1667 וגן הדקלים (Palmentuin). פורט זילנדייה משמשת כמוזיאון מאז 1967 אם כי בין השנים 1982–1995 שימשה כמרכז שלטוני ובית כלא של המשטר הצבאי. צמוד להם ממערב נמצאת כיכר העצמאות (Onafhankelijkheidsplein) ובה ניצבים הפרלמנט, ארמון הנשיא מ-1730 ובניין משרד האוצר מ-1841. למשרד האוצר שער כניסה קלאסי וצמוד לו מגדל שעון החולש על כיכר העצמאות. הכנסייה הרפורמית הנאו קלאסית מ-1837 וכנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים הקתולית שנבנתה ב-1885 ברוח התחייה הגותית, נבנו שתיהן בסגנון הולנדי מסורתי המשלב השפעה מקומית. הכנסייה הרפורמית בנויה מאבן ומלבנים בעוד שהכנסייה הקתולית עשויה כולה מעץ, וטוענת לתואר מבנה העץ הגדול באמריקה.
כלכלה ותחבורה

פרמריבו היא המרכז השלטוני, הכלכלי והפיננסי של סורינאם. בנוסף יש בעיר תעשיית מלט וצבע. את העיר משרתים שני שדות תעופה - שדה התעופה זורח אן הופ לטיסות פנים (vliegveld Zorg en Hoop - "דאגה ותקוה") ושדה התעופה הבינלאומי יוהאן אדולף פנחל (Johan Adolf Pengel) השוכן כ-40 ק"מ מדרום לעיר. העיר שוכנת במרכזה של רשת הכבישים של סורינאם וכביש לאורך החוף מקשר בינה לבין גיאנה ממערב וגיאנה הצרפתית במזרח. כביש חשוב נוסף מוביל מהעיר דרומה לאורך הנהר סורינאם. עוד פועל בפרמריבו הנמל הגדול והחשוב במדינה, דרכו מיוצאים בוקסיט וזהב וגידולים טרופיים שונים כמו קפה, קנה סוכר, קקאו, רום, אורז ועץ.
אוכלוסייה

אוכלוסיית פרמריבו מגוונת מבחינה אתנית ומשקפת את ההיסטוריה של העיר. לצד צאצאי ההולנדים, הבריטים ואירופים אחרים, מתגוררים בעיר אינדיאנים, הודים, ג'וואנזים ובני איי הודו המזרחית אחרים, סינים, וצאצאיהם של העבדים אשר עיבדו בעבר את מטעי המדינה. בעיר שוכנת אוניברסיטת אנטון דה קום (Anton de Kom Universiteit) שהיא האוניברסיטה היחידה במדינה.
אוכלוסייה > יהודים

כמעט כל יהודי סורינאם (מאות אחדות) מרוכזים בעיר ופועל בה בית הכנסת "נווה שלום" השייך לאיגוד העולמי ליהדות מתקדמת (רפורמי).
יצחק מרדכי יוסט תיאר את הקהילה בעיר בסביבות שנת 1845: "מספר קהל יהודי פורטיגיזים בסורינאם עלה בשנת 1836 ...מהם 178 [בתים] בפאראמאריבא ..., וליושבים בפאראמאריבא בית תפלה הנקראת בשם צדק ושלום, ונבנתה בשנת 1737 ובשנת 1836 הרחיבו את גבולה ויחזקו את בדקה ... 7 פרנסים עם 18 עוזרים (אדיונטאס) מנהיגים את עדת פאראמאריבא, ולהם משנת 1837 דרשן מפואר שמו ב' ק' קארילאן ... גם יש בפאראמאריבא קהל יהודי הולאנדים אשכנזים אשר עלה מספרם לשמנה מאות גפש. בשנת 1835 חזקו את בדק בית התפלה ויחנכוהו בשנת 1837, ובעת ההיא יסדו חברות להאדיר המלאכה ולהגדיל העבודה בישראל."
אולם נראה שעבודתם לא צלחה בידם. בסוף 1860 הובא בהכרמל: "בשנת 1857 היה מספר יהודי הולאנדיא היושבים בפאראמעריבא (במהוז סורינאם) 740 נפש וקהל היהודים הפורטיגיזים 684 נפש. ... אולם מה רע ומר גורל האנשים האלה אשר לא לאמונה ודת יחיו בארץ. אין חולה מהם על שמירת הדת ואין מפקח על חנוך הילדים. רובם לא יוכלו קרוא עברית ומעט מהם יבואו להתפלל בבית התפלה גם בשבת ומועד. אך לא מזדון ומרי חלילה כי אם מחסרון ידיעה. ובאין משים, המעטים, בהם שומרי מצווה ותורה, אין בהם דעה וחוכמה להורות את העם את דרך התורה, והמה קגאים ומהבילים."
ערים תאומות

בלגיה אנטוורפן, בלגיה
הרפובליקה העממית של סין גואנגג'ו, הרפובליקה העממית של סין
גיאנה ג'ורג'טאון, גיאנה
קוראסאו וילמסטאד, קוראסאו
אינדונזיה יוגיאגקארטה, אינדונזיה
בית כנסת ומסגד בפרמריבו
הקתדרלה הקתולית בפרמריבו
מקדש הינדי בעיר
בניין בעיר
הערות שוליים

↑  הקורות החדשות, הכרמל, 5 בספטמבר 1860
↑  אמעריקא, הכרמל, 30 בנובמבר 1860
| בירות מדינות וטריטוריות באמריקה הדרומית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורוגוואי: מונטווידאו • אקוודור: קיטו • ארגנטינה: בואנוס איירס • בוליביה: לה פאס, סוקרה • ברזיל: ברזיליה • גיאנה: ג'ורג'טאון • ונצואלה: קראקס • סורינאם: פרמריבו • פרגוואי: אסונסיון • פרו: לימה • צ'ילה: סנטיאגו דה צ'ילה • קולומביה: בוגוטה   |  |
| טריטוריות | איי פוקלנד: סטנלי • גיאנה הצרפתית: קאיין • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים: קינג אדוארד פוינט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561793505171  GND: 4406196-1  LCCN: n79059231  MusicBrainz: fb665c49-69f0-4f29-9f30-1e0ac08f0ecc  NARA: 10046391  SELIBR: 156285  SUDOC: 027407586  VIAF: 150083605   WorldCat (עם VIAF): 150083605
צ'ריקלו

| --- | --- |

צ'ריקלו, כפי שצולם ב-2015 על ידי טלסקופ החלל האבל
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  קנטאור (גוף שמימי)
 סיווג ספקטרלי:  אסטרואיד טיפוס-D 
 קטגוריה:  קנטאור 
 תאריך גילוי:  15 בפברואר 1997
 מגלה:  צוות Spacewatch מאוניברסיטת אריזונה
 על שם:  Chariclo 
 מקום גילוי:  מצפה הכוכבים הלאומי קיט פיק 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  15.785469±0.000001 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.16781697 
 זמן הקפה:  63.05 שנה, 22,907.868±0.002 יממה
 נטיית מסלול:  23.3929517±0.0000003 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  קוטר ממוצע כ-250 ק"מ ק"מ
 זמן סיבוב עצמי:  7.004 שעה
 אלבדו:  0.045 
 בהירות נראית:  18.3 
 בהירות מוחלטת:  6.7 
 
צָ'רִיקלוֹ 10199 (בקיצור: צ'ריקלו או צ'אריקלו; באנגלית: Chariklo 10199) הוא אסטרואיד המקיף את השמש במסלול שעובר בין שבתאי לאורנוס. הוא הקנטאור (גוף שמימי קטן בחלק החיצוני של מערכת השמש) המוכר הגדול ביותר, והאסטרואיד הראשון שסביבו התגלתה מערכת טבעות. מחקר פוטומטרי ב-2001 לא הצליח לקבוע את השינוי בקצב הסיבוב שלו סביב צירו. תצפיות בתחום האינפרא אדום מצביעות על נוכחות של קרח, שככל הנראה מהווה אחד מהרכיבים של הטבעות שלו.
תיאור

קוטרו הממוצע של צ'ריקלו הוא כ-250 ק"מ, אך צורתו פחוסה, במידות 287.6 × 270.4 × 198.2 ק"מ. הוא מקיף את השמש במסלול אליפטי העובר בין שבתאי לאורנוס, המגיע עד מרחק של יותר מ-2 מיליארד קילומטרים מעבר למסלולו של שבתאי.
טבעות

צ'ריקלו הוא האובייקט הקטן ביותר שידוע שיש לו טבעות. ב-2013 התגלה שלצ'ריקלו שתי טבעות בעלות רדיוסים של 386 ו-400 ק"מ, ורוחב של כ-6.9 ק"מ ו-0.12 ק"מ בהתאמה. הטבעות נמצאות במרחק של כ-14 ק"מ זו מזו.
קיומה של מערכת טבעות סביב אובייקט בגודל זה היה בלתי צפוי, מכיוון שבעבר סברו שטבעות יכולות להיות יציבות רק סביב גופים מסיביים הרבה יותר. מערכות טבעות סביב גופים קטנים לא התגלו בעבר למרות החיפוש אחריהם באמצעות הדמיה ישירה וטכניקות אחרות. למעשה, לפי התיאוריות המקובלות, הטבעות של צ'ריקלו אמורות היו להתפזר על פני תקופה של כמה מיליוני שנים לכל היותר. לכן, או שהן צעירות מאוד, או שירחי רועים (אנ') סביב האסטרואיד הם המייצבים את הטבעות.
גילוי וחקר

צ'ריקלו התגלה ב-15 בפברואר 1997 על ידי צוות בפרויקט Spacewatch (אנ') של מעבדת הירח והכוכבים באוניברסיטת אריזונה. הוא נקרא על שם אשתו של כירון מהמיתולוגיה היוונית, שמתוארת לרוב כנימפה ולעיתים כקנטאורית.
הטבעות של צ'ריקלו זוהו לראשונה בשנת 2013. בשנת 2023 מדענים השתמשו בטכניקה חדשה בעזרת טלסקופ החלל ג'יימס וב של נאס"א כדי לזהות ירידה בעצמת האור המגיע מכוכב רחוק כאשר הטבעות הדקות של צ'אריקלו הסתירו אותו באופן חלקי.
קמילה (אנ') היא חללית רובוטית המתוכננת לבצע יעף בסמוך לצ'ריקלו. החללית תטיל קליע טונגסטן של 100 ק"ג. שיצור מכתש בעומק של כ-10 מטר, לצורך לניתוח ההרכב של פני השטח.
הערות שוליים

1 2  information@eso.org, First Ring System Around Asteroid - Chariklo found to have two rings, www.eso.org (באנגלית)
1 2 3  10199 Chariklo - NASA Science, science.nasa.gov (באנגלית)
↑  N. Peixinho, P. Lacerda, J. L. Ortiz, A. Doressoundiram, M. RoosSerote, P. J. Gutiérrez, Photometric study of Centaurs 10199 Chariklo (1997 CU) and 1999 UG, Astronomy & Astrophysics 371, 2001-05-01, עמ' 753–759 doi: 10.1051/0004-6361:20010382
1 2  F. Braga-Ribas  et al., A ring system detected around the Centaur (10199) Chariklo, Nature 508, 2014-04, עמ' 72–75 doi: 10.1038/nature13155
↑  B. E. Morgado et al., Refined physical parameters for Chariklo’s body and rings from stellar occultations observed between 2013 and 2020, Astronomy & Astrophysics 652, 2021-08-01, עמ' A141 doi: 10.1051/0004-6361/202141543
↑  Bruno Morgado, Bruno Sicardy, Felipe Braga-Ribas, Josselin Desmars, Altair Gomes-Júnior, The Centaur (10199) Chariklo and its ring system through stellar occultations., 2021-09-01, עמ' EPSC2021–435 doi: 10.5194/epsc2021-435
↑  B. E. Morgado, et al., Refined physical parameters for Chariklo’s body and rings from stellar occultations observed between 2013 and 2020, Astronomy & Astrophysics 652, 2021-08-01, עמ' A141 doi: 10.1051/0004-6361/202141543
↑  איתי נבו, עורך אתר מכון דוידסון, לראשונה התגלו טבעות סביב אסטרואיד, באתר הידען - Hayadan, ‏2014-03-27
↑  Chariklo: אסטרואיד עם טבעות, באתר iw.eferrit.com
↑  (10199) Chariklo and ring system, www.johnstonsarchive.net
↑  Samuel M. Howell et al, Camilla: A centaur reconnaissance and impact mission concept, Planetary and Space Science 164, 2018
תרשים המסמל את המסלול של צ'אריקלו (בורוד) לעומת שבתאי (צהוב), צדק (אדום), אורנוס (ירוק).
תרשים הממחיש את הדרך בה גילו את הטבעות. אורו של כוכב מרוחק הוסתר על ידי הטבעות בסמוך לזמן שצ'ריקולו חלף על פני הכוכב
קילר פרוסט
ראו גם

אייסמן - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה
פלטיאל בן ליש

| --- | --- |

איור מתנ"ך מורגן של אבנר בן נר (בירוק) לוקח את מיכל מפלטיאל בן ליש
 אב:  ליש 
 בן או בת זוג:  מיכל 
 
פַּלְטִיאֵל בֶּן לָיִשׁ (או פלטי בן ליש) הוא דמות מקראית מתקופת המלכים שאול ודוד. מוצאו מהיישוב המקראי גלים. הוא מוצג בפסוק: ”וְשָׁאוּל נָתַן אֶת מִיכַל בִּתּוֹ אֵשֶׁת דָּוִד לְפַלְטִי בֶן לַיִשׁ אֲשֶׁר מִגַּלִּים”.
מוצאו של פלטיאל היה משבט בנימין (שבטו של שאול המלך), כיוון שהעיר גלים שכנה בתחום נחלת שבט בנימין, בין גבעת שאול לבין ענתות. כך גם עולה מנבואת ישעיהו: ”צַהֲלִי קוֹלֵךְ, בַּת-גַּלִּים; הַקְשִׁיבִי לַיְשָׁה, עֲנִיָּה עֲנָתוֹת”. כמו כן, נאמר שפלטיאל היה בן ליש והעיר ליש שכנה בצמוד לגלים.
לאחר שממלכתו של דוד ביהודה התבססה, ביקש דוד מאיש בושת שישיב לו את אשתו מיכל. מסופר שפלטי בן ליש ליווה את אשתו עד לבחורים תוך שהוא בוכה על כך שהוא נאלץ להיפרד ממיכל. בבחורים מצווה עליו אבנר בן נר להיפרד סופית מעל מיכל: ”וַיִּקָּחֶהָ מֵעִם אִישׁ-מֵעִם פַּלְטִיאֵל בֶּן-לוש (לָיִשׁ) וַיֵּלֶךְ אִתָּהּ אִישָׁהּ הָלוֹךְ וּבָכֹה אַחֲרֶיהָ עַד-בַּחֻרִים; וַיֹּאמֶר אֵלָיו אַבְנֵר לֵךְ שׁוּב, וַיָּשֹׁב”.
האם פלטיאל נשא לאישה את אשת דוד?

בפרשנות היהודית התעוררה השאלה כיצד אפשרי שמיכל בת שאול ואשתו של דוד ניתנה לפלטי? אם מיכל נשואה לדוד היא אשת איש ואסור על פי ההלכה היהודית לאדם אחר לשאתה כל עוד בעלה חי ולא גירש אותה.
יש מהפרשנים שקבעו ששאול חשב שנישואי מיכל לדוד לא היו תקינים ולכן מבחינה הלכתית היא פנויה ויכולה להינשא לפלטי.
עץ משפחת מיכל

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה | יהועדה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
פלטיאל בן ליש בעיני חז"ל

בתלמוד בבלי מסופר כי אף שפלטיאל בן ליש היה נשוי למיכל, התנהג פלטיאל כאילו הייתה מיכל אשתו של דוד, ולכן אף שגר איתה בבית אחד תקופה ארוכה, לא קיים איתה יחסי אישות. המדרש משבח אותו בעקבות זאת, עקב הגבורה הנדרשת למעשה זה לאורך זמן:
אמר ר' יוחנן פלטי שמו ולמה נקרא שמו פלטיאל שפלטו אל מן העבירה מה עשה נעץ חרב בינו לבינה אמר כל העוסק בדבר זה ידקר בחרב זה והכתיב וילך אתה אישה שנעשה לה כאישה והכתיב הלוך ובכה על המצוה דאזיל מיניה עד בחורים שנעשו שניהם כבחורים שלא טעמו טעם ביאה אמר רבי יוחנן תוקפו של יוסף ענוותנותו של בועז תוקפו של בועז ענוותנותו של פלטי בן ליש...
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק מ"ד
↑  שמואל אברמסקי, אנציקלופדיה עולם התנ"ך, שמואל ב, עמ' 29
↑  ספר ישעיה, פרק י', פסוק ל'
↑  משה גרסיאל, אנציקלופדיה עולם התנ"ך, שמואל א, עמ' 204
↑  שמואל ב, ג, יז-טז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522442905171  GND: 1223942414  VIAF: 7230160909258812870006   WorldCat (עם VIAF): 7230160909258812870006
קטרינה בלוביטש

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1974 (בת 50) גראץ, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מעסיק:  ORF 
 
קטרינה "קאטי" בלוביטש (בגרמנית: Katharina "Kati" Bellowitsch; נולדה ב-13 ביוני 1974) היא מגישת רדיו ומנחת טלוויזיה אוסטרית.
ביוגרפיה

בלוביטש נולדה בגראץ והוכשרה כמורה לבית ספר יסודי.
ב-1996 החלה לשמש כמגישה בתחנת רדיו בשטיריה וב-2000 החלה לעבוד ב-ORF, ארגון השידור הלאומי של אוסטריה, שם הגישה גם ברדיו וגם בטלוויזיה.
בטלוויזיה עבדה בעיקר בתחום הילדים, היא הגישה בין היתר את התוכנית "Forscherexpress" (חוקרים אקספרס) בה ילדים נחשפים לתחום המדע ואת תוכנית חידון הילדים "Drachenschatz" (אוצר הדרקון), את שתי תוכניות אלה הגישה לצד סופר הילדים תומאס ברזינה.
ב-2010 הנחתה את נשף האופרה של וינה, אירוע שנתי מסורתי הנערך בבית האופרה של וינה.
מ-2010 ועד 2011 הנחתה את תחרות השירה לילדים "Kiddy Contest".
ב-2011 כשאוסטריה חזרה להשתתף בתחרות האירוויזיון היא החלה לשמש כמציגת הניקוד האוסטרי.
קוטינוס מזרחי

| קוטינוס מזרחי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אלתיים
סוג:: Cotinus
מין:: קוטינוס מזרחי
שם מדעי
 Cotinus coggygria ‏סקופולי, 1771

קוטינוס מזרחי (שם מדעי: Cotinus coggygria), המוכר גם כעץ עשן או שיח עשן, הוא מין אירו-אסיאתי של צמח פורח ממשפחת האלתיים.