stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות רומא
היסטוריה > ימי הביניים והרנסאנס > ארגון הקהילה

דניאל מפיזה היה מראשי יהדות רומא בתחילת המאה ה-16. הוא ארגן את הקהילה לאחר שהגיעו לעיר בשלהי המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 המוני פליטים, אשר ייסדו בה אחד-עשר בתי כנסת. המאבק הגדול היה בין ה"איטלקים" - תושבי רומא מימים ימימה והנספחים הוותיקים וכנגדם ה"אוּלטרָמוֹנְטִי" - כלומר אלה שהגיעו "מעבר להרים" -הרי האלפים - האשכנזים וכן הגולים שהגיעו לעיר מדרום איטליה - ממלכת המלכים הקתוליים: פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה.
הבנקאי כתב תקנון לקהילה והאפיפיור נתן לה אישור רשמי בבולה שלו ב-12 דצמבר 1524 והפכו למחייב את הקהילה. בנקאים, גבירים ובעלי הון צנוע - במספר שווה בחרו נציגים ל"ועד" (congrega), אשר מנה 60 איש - מחציתם איטלקים ומחציתם "אולטרמונטי" ליד דניאל מפיזה עזרו, הרופא ופרשן המקרא, רבי עובדיה ספורנו והרופא יצחק צרפתי.
ההסדרים שנקבעו נשארו בתוקף עד המאה ה-20.
היסטוריה > תקופת הגטו

בשנת 1555 נצטוו היהודים לעבור לגור באזור מוגדר ברומא, שכונה "הסגר היהודים", בו עתידים היו לחיות 300 שנה. בהתחשב בעובדה שרק יהודים גרו בשכונה, אשר בדיעבד ניתן לכנותה בשם גטו, התפתחו בה חיים בעלי אופי מיוחד. בשכונה היהודית הוקמו חבורות למתן עזרה בתחומים רבים, עד שלושים במספר. מוסדות הקהילה ניהלו את חיי התושבים. התפתח פולקלור מקומי, שהדיו נשמרים עד היום. היציאה מחומות הגטו החלה לאחר כיבוש איטליה על ידי נפוליאון בסוף המאה ה-18 והושלמה רק לקראת מחצית המאה ה-19. במחצית הראשונה של המאה ה-19 נמשכו ההגבלות על היהודים, הם חויבו בתשלום מיסים מיוחדים ועוד. רשמית, רק בשנת 1848, חדל להתקיים בפועל "הסגר היהודים".
היסטוריה > העת החדשה

העת החדשה נחלקת לשלוש תקופות: איחוד איטליה והקמת הרפובליקה (1815–1914), מלחמת העולם הראשונה ותוצאות המלחמה (1918 - 1914) ושלטון הפשיזם (1943–1922). בתקופות אלה מצב יהדות רומא היה זהה למצבם של כלל יהודי איטליה.
ברומא פעל בין השנים 1922–1941 פנסיון פינס, הפנסיון הכשר היחידי בכל רומא שהיה אבן שואבת לעוברי דרכים יהודים כמו גם לאנשי רוח ודת.
בשנת 1924 הוקם בית הספר היהודי הראשון ברומא. היוזמת ומי שניהלה את בית הספר ב - 5 השנים הראשונות הייתה הגב' ג'וזפינה מרינו (לימים יוספה חיימוביץ'). בית הספר קרוי על שמו של ויטוריו פולאקו.
היסטוריה > הקהילה היהודית כיום

הקהילה היהודית ברומא מונה כיום כ-15,000 נפש, שהם כמחצית מיהודי איטליה. יהודי רומא הם תומכים נלהבים של מדינת ישראל וקיימת עלייה אליה, אם כי במספרים קטנים ביותר. מוסדות יהודי איטליה מצויים בעיר: המועצה העליונה של יהודי איטליה, הרבנות הראשית, הסמינר להכשרת רבנים איטלקים, נציגויות דיפלומטיות של מדינת ישראל ושל ארגונים ציוניים, כגון קרן היסוד וקרן קיימת, וכן מרכזי מחקר של יהדות איטליה.
ברומא יותר מעשרה בתי כנסת, בחלקם מתקיימת תפילת שחרית כל בוקר, אך עיקר הפעילות היא בשבת. בבית הכנסת הגדול נוהגים להתכנס בין הערביים, בשעת תפילת ערבית, בני משפחות, יהודים ובני תערובת, אשר להם קרובי משפחה שזהו יום הזיכרון שלהם "יארצייט". חזן הקהילה קורא בקול רם את שמותיהם. בחנוכה מאורגן על ידי שליחי חב"ד בעיר טקס הדלקת חנוכיה בכיכר מרכזית, בנוכחות ראשי העיר.
הרכב הקהילה היהודית שונה מאוד מכפי שהיה בעבר - רק בזכות ההגירה מלוב יש עדיין קהילה מהותית בעיר. אפילו בבית הכנסת האשכנזי בעיר מתפללת היום קבוצת יהודים מלוב.
במוסדות החינוך של הקהילה היהודית מתחנכים כ-1000 תלמידים מהגן ועד התיכון - כמות נדירה בקהילות יהודיות באירופה - ובמוסדות החינוך של חב"ד מתחנכים עוד כמאה וחמישים ילדים.
רב העיר הוא הרב שמואל די-סיני (שקיבל את התפקיד לאחר שהרב הקודם הרב אליהו טואף הגיש את התפטרותו בשנת 2001) והרב יצחק חזן משמש כרב ביהכנ"ס האשכנזי ושליח חב"ד.
פורים של רומא

בב' בשבט ה'תקנ"ג, מישהו ניסה לשרוף את הגטו ברומא, והתחיל לרדת גשם בדיוק לפני שנתפשטה השריפה, וכך ניצלו היהודים.  עד היום, חוגגים בקהילה פורים שני ביום ב' בשבט, בו אומרים פיוט מיוחד אחרי תפילת ערבית ולא אומרים תחנון.
רבנים ראשיים

הרבנים הראשיים לרומא שימשו באופן מסורתי גם כסמכות הרוחנית העליונה של כל יהדות איטליה. הרב הראשי גם אחראי על ייצוג הדת היהודית והעם היהודי מול האפיפיור.
במאה ה-19 כיהן כרב הקהילה רבי ישראל משה חזן, שעזב את תפקידו בשנת 1852 (ה'תרי"ב). החל מהמאה ה-20 כיהנו בתפקיד הרבנים:
הרב פרופ' יצחק חיים (ויטוריו) קסטיליוני  - 1903–1911.
הרב מרדכי רפאל חיים כהן (אנג'לו סצ'רדוטי) - 1912–1935.
הרב דוד פראטו - 1936–1939.
הרב ד"ר ישראל אנטון צולי (אוג'ניו מריה צולי) - 1939–1945. התנצר בעקבות מלחמת העולם השנייה.
הרב דוד פראטו - 1945–1951.
הרב אליהו טואף - 1951–2001
הרב ד"ר שמואל די-סיני - 2001 ועד היום.
מטבח יהדות רומא

למאכלים המיוחדים של יהודי רומא יש אותן תכונות בסיסיות של מאכלים יהודיים בכלל: אין ערוב בין בשר, רק של בעלי חיים כשרים ובשחיטה דתית, לבין חמאה, המקובל באוכלוסייה המקומית. שימוש רב בירקות, כולל בכל חלקי הירק: העלים, הגבעול והשורשים.
אחד המאכלים הטיפוסיים של יהודי רומא הוא הארטישוק (קנרס, חורשף), שעליו מטוגנים בסיר מלא שמן זית. המאכל מכונה הארטישוק של היהודי (Carciofi alla giudea). המסעדות ברחוב המרכזי של הגטו ברומא, רחוב פורטיקו ד'אוטביו (via Portico D'ottavia)‏, מתמחות בבישולו.
בין המאכלים האחרים:
"פֵּצֲטי (Pezzeti) - פרוסות של עלים ושורשים של ירקות מטוגנים בחמאה.
"טורצֵ'לי" (Torzelli) "לבבות" של עולש, עם פפריקה ומלח מטוגנים בסיר מלא שמן.
חסה עם שעועית במיץ עגבניות.
אנצ'ובי אפוי עם עולש (Aliciotti con l'invidia).
דברי מאפה, חלקם אופייניים לכל חג וחג. ברחוב המרכזי של הגטו יש מגדניות המתמחות במאפים האלה. בהם מאפה המכונה "פיצה", שאין לו כל קשר לפיצה המוכרת לנו. הפיצה ברומא הוא מאפה מתוק הכולל פירות מסוכרים (מתובלים ומבושלים בסוכר) מכל המינים וכן סוגי פירות מתוקים.
ראו גם

יהדות איטליה
פנסיון פינס
לקריאה נוספת

B. Migliau and M. Procaccia, Lazio Jewish Itineraries , Marsilio Regione Lazio, 2001.
Sandro Servi, Il Museo Ebraico di Roma, Cumunita' Israelitica di Roma ,1985
Abraham Berliner, Geschichte der Juden in Rom, von der Aeltesten Zeit bis zur Gegenwart (2050 Jahre), 3 vols., 1893
Abraham Berliner, Aus den Letzten Tagen des Römischen Ghetto, 1886
אברהם ברלינר, דברי ימי היהודים ברומה (בשני כרכים), וילנה: דפוס זגיץ', תרע"ג (תרגום מגרמנית של 'Geschichte der Juden in Rom')
אברהם כהנא, קורות היהודים ברומא, ורשה: תושיה, תרע"ד
בצלאל רות, תולדות היהודים ברומא, הוצאת מסדה, תל אביב, 1962
לוצ'אנו טאס, יהודי איטליה, ספריית מעריב, תל אביב, 1978.
אטיליו מילאנו, תרגמה מאיטלקית: דינה מילאנו, גיטו רומא, הוצאת ספרית מעריב, ה'תשנ"ב.
אריך גרואן, גולה : יהודים בין יוונים ורומאים הוצאת אוניברסיטת ת"א
החיל הכללי

| --- | --- |
 
סמל הכומתה (כומתה בצבע שחור) ותג היחידה של החיל הכללי
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  חיל
 פיקוד
 יחידת אם:  ראש אגף כוח אדם
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקדים:  תא"ל ליאת שבו
החיל הכללי (חכ"ל) הוא סמכות המאגדת בתוכה את כל החיילים שהוכשרו תחת המטה הכללי או שאינם שייכים לחילות  האחרים.
בראש החיל עומד ראש חטיבת הסגל של אגף כוח האדם. מפקדת החיל הנוכחי היא תא"ל ליאת שבו.
מערכים השייכים לחיל הכללי:
המערך הכלכלי
מערך מדעי ההתנהגות
אגף המבצעים
דובר צה"ל
אגף תכנון ובניין כוח רב-זרועי
אגף אסטרטגיה ומעגל שלישי
יחידות מחוץ לסדר הכוחות (ימ"ל) - יחידות שחייליהן משרתים במסגרות חוץ-צבאיות: משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה ומשטרת ישראל
מתאם פעולות הממשלה בשטחים
נציבות קבילות החיילים
הפנימיות הצבאית לפיקוד
כמו כן, קיימים מקצועות צבאיים המשויכים לחיל הכללי, כגון רכז בירור, פקיד, מוכרן בשקם ועובד כללי, ללא שום קשר ליחידה שבה החייל משרת בפועל. מאידך, חיילים שיחידותיהם שייכות לחיל האוויר או לחיל הים, ישויכו על פי יחידתם, ללא שום קשר למקצוע הצבאי שלהם.
היחידות השייכות לחיל אינן נמצאות תחת פיקודו של ראש החיל.
חיילים המשתייכים לחיל הכללי יכולים לצאת לקורס קצינים, במסלול הרגיל, אשר כולל את מסלול ההכנה בבה"ד 1 ואת ההשלמה החילית (כך שכל תהליך ההכשרה לקצונה נמשך כחמישה חודשים).
סלילון

| סלילון> מיון מדעי |
| --- | --- |

צורות שונות של התארגנות חיידקים סלילוניים במרחב
חיידק סלילוני (באנגלית: Spiral bacteria) הוא חיידק בעל צורת סליל בדומה לתבריג ספירלי של חולץ פקקים. הגדרת חיידק כלשהו כסלילון מבדילה אותו מן הצורות האחרות של חיידקים: נקד (Coccus) ומתג (Bacillus). זהו אופן אבחנה ראשוני מבין רבים שמועדו לתת שמות לסוגי החיידקים השונים בשיטה הבינומית.
חיידקים בעלי צורה סלילונית משתייכים לקבוצת חיידקים גראם-שליליים בלבד, כשחלקם הגדול נצבעים חלש מאוד וחלקם אינם נצבעים בצביעת גראם כלל. חיידקים אלה יכולים להיות אירוביים, אנאירוביים ומיקרואירופיליים.
סלילונים גראם-שליליים מובהקים וחלשים

הרשימה הבאה כוללת סוגים ומינים שכיחים של חיידקים סלילוניים גראם-שליליים מובהקים:
Campylobacter
Campylobacter coli
Campylobacter jejuni
Helicobacter
Helicobacter pylori
Wolinella
Spirillum
Spirillum minus (גורם לקדחת לעיתים רחוקות מנשיכת חולדה)
המאפיין הבולט של חיידקים אלה בא לידי ביטוי באורכם הקצר, בשל כמות קטנה של סלסולים, ובנוכחות שוטונים שמקנים לחיידקים אלה יכולת תנועה.
הרשימה הבאה כוללת סוגים ומינים שכיחים של חיידקים סלילוניים שנצבעים חלש מאוד בצביעת גראם:
Borrelia
Borrelia burgdorferi (גורם למחלת ליים)
Borrelia garinii (גורם למחלת ליים)
Borrelia persica (גורם לקדחת חוזרת אנדמית)
Borrelia recurrentis (גורם לקדחת חוזרת אנדמית)
Leptospira (גורמים ללפטוספירוזיס או "עכברת" בעברית)
Leptospira interrogans
Leptospira kirschneri
Treponema
Treponema denticola (גורם למחלות חניכיים)
Treponema pallidum (תת מין אחד גורם לעגבת, תת-מין אחר גורם לפטלת)
Treponema socranskii
סוגים אלה שייכים למערכת ה-Spirochaete והמאפיין הבולט של חיידקים אלה בא לידי ביטוי באורכם הארוך, בשל כמות רבה יחסית של סלסולים, ובנוכחות שוטונים שמקנים לחיידקים אלה יכולת תנועה.
בשל הקושי הרב לצבוע חיידקים במערכת ה-Spirochaete, פותחו במהלך השנים שיטות שונות להתבוננות וזיהוי חיידקים אלה באמצעות מיקרוסקופ אור. בין השיטות שפותחו ניתן למנות את צביעת הכסף ומיקרוסקופיית שדה אפל.
ראו גם

קוקוס (חיידק)
בצילוס (חיידק)
הערות שוליים

↑  YD. Kevin. (2006). The Selective Value of Bacterial Shape. Microbiology and Molecular Biology Reviews. Sep;70(3):660–703. PMID 16959965.
↑  לקראת הקיץ: כך מטפלים בעקיצות, הכשות ונשיכות מבעלי חיים, באתר ynet, 8 ביוני 2018
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
‏Campylobacter jejuni
‏Leptospira interrogans
‏Treponema pallidum
דני בנדל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בספטמבר 1941 (בן 83) נתניה, ארץ ישראל
 כינוי:  דני בנדל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 9  מפקד חטיבה 211   סגן מפקד הגיס הדרומי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
דני בנדל (נולד ב-7 בספטמבר 1941) הוא קצין צה"ל במילואים, בדרגת תת-אלוף. פיקד על חטיבה 211.
חייו

גדל בנתניה.
עם גיוסו לצה"ל ב-1960 שובץ בחיל הים ושירת כקצין מכונות. ב-1965 השתחרר. במלחמת ששת הימים לחם במילואים במסגרת כוח המשימה הימי השתלט על שארם א-שייח'. ב-1970 חזר לשירות הקבע ועבר הסבה לחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. במלחמת ההתשה שימש בנדל כמפקד פלוגה בגדוד 184, ולאחר מכן שירת כראש לשכת מפקד עוצבת סיני, אלוף אלברט מנדלר. במלחמת יום הכיפורים פוזר קורס פו"ם שבין חניכיו היה בנדל, והוא קיבל את הפיקוד על פלוגה ב' בגדוד 52. לאחר המלחמה מונה בנדל לעוזר קצין אג"ם עוצבת סיני. במרץ 1974 מונה למפקד גדוד 9. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 162. במהלך הקרבות מונה למפקד חטיבה 211.
הערות שוליים

↑  עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 87.
↑  עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 86.
↑  עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 181-179.
↑  עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 239.
↑  אלכס פישמן, "גבע הולך לאיבוד", ידיעות אחרונות המוסף לשבת, 1 ביוני 2012.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההתאחדות הצרפתית היהודית למען השלום

| --- | --- |

 תחום:  other voluntary membership organizations (France) 
 מדינה:  צרפת 
 מטה הארגון:  פריז 
 תקופת הפעילות:  אפריל 1994 – הווה (כ־30 שנה) 
 www.ujfp.org
 
ההתאחדות הצרפתית היהודית למען השלום (בצרפתית: Union juive française pour la paix, נקרא לעיתים בעברית גם "האיחוד היהודי-צרפתי למען השלום") הוא ארגון יהודי חילוני, אוניברסליסטי, המתנגד לכיבוש הישראלי בשטחים, המבקש להביא להכרה בזכותו של העם הפלסטיני למדינה, להכרה בזכות השיבה של הפליטים הפלסטינים, לפירוק ההתנחלויות בגדה המערבית ולנסיגת ישראל מכל השטחים הכבושים, כולל מזרח ירושלים.
היסטוריה

הארגון הוקם בפריז באפריל 1994 על ידי ריצ'רד וגמן, כסניף של "האיחוד היהודי הבינלאומי לשלום". וגמן מגדיר את עצמו באופן אישי כאנטי-ציוני משום שמבחינתו "אנטי-ציונים הם אלה המאמינים כי הציונות טועה כאידאולוגיה ושמתנגדים לה"; אחרים בארגון מכנים עצמם "לא ציונים". בהצהרת היסוד של הארגון נאמר:
"הסכסוך בין ישראלים לפלסטינים יכול להיפתר רק על ידי סיום שליטה של עם אחד על ידי אחר, ועל ידי יישום הזכות להגדרה עצמית לעם הפלסטיני, כולל הזכות ליצור מדינה עצמאית משלו. נסיגת ישראל מהשטחים שנכבשו מאז 1967 היא צעד הכרחי להשגת ההגדרה העצמית הפלסטינית. הזכות להגדרה עצמית, כמובן, כבר נקבעה בבירור עבור העם הישראלי.
הארגון לוקח חלק בכמה קמפיינים שמטרתם להוקיע את "הסחף המיליטריסטי בישראל", לדבריו, ואת מדיניות הכיבוש של ממשלת ישראל. הוא תומך בקמפיין "BDS" נגד ישראל. הוא עובד באופן קבוע בפרברים של פריז עם איגוד העובדים המגרביים בצרפת, במטרה להילחם נגד מה שהוא רואה בייבוא הסכסוך הישראלי-פלסטיני לצרפת.
בשנת 2002, היה הארגון שותף בהקמת ארגון "יהודים אירופאים למען שלום צודק במזרח התיכון"- (European Jews for a Just Peace - EJJP), ארגון גג של 18 ארגוני יהודים אירופאים הפועלים למען שלום צודק במזרח התיכון.
מאז 2006 מפרסם הארגון כתב עת, היוצא לאור כל רבעון, בשם "בצד השני" (צר') (De l'autre côté).
בשנת 2007, ערך בשיתוף עם ארגונים אחרים, דו"ח על הפרות של החוק הבינלאומי בלבנון ופגיעה בזכויות אדם שם. בנוסף תומכת ההתאחדות בקמפיין להסדרת מעמדם של ילדי פליטים בצרפת. בהודעה לעיתונות בשנת 2006 אמרה ההתאחדות כי:" המורשת היהודית הנדיבה והאלטרואיסטית מחייבת אותנו, רבים מאיתנו, מההיסטוריה המשפחתית שלנו, יודעים איך זה להיות פליט, היעדר המחר, האיום המתמיד. גירוש הפליטים שנעשה באחרונה מחזיר אותנו לתמונות טרגיות אחרות שהאמינו שהן לא יחזרו. כאשר מדינה מתחילה לשאול למי יש את הזכות להיות שם, למי יש את הזכות לחיות, אנחנו יודעים שהמצב חמור. אנו יודעים שהתגובה היחידה היא סולידריות ללא תנאי עם ילדי הפליטים. ההתאחדות גם מגנה את השתיקה הרועמת של ארגון קריף בנושא זה".
מטרות הארגון

הארגון הגדיר את מטרותיו:
לפעול למען פתרון פוליטי צודק ומתמשך המבוסס על שוויון זכויות בסכסוך הישראלי-פלסטיני;
להשמיע קול יהודי, חילוני ואוניברסליסטי, המתנגד לכל היגיון קהילתי;
לקדם דיאלוג בין יהודים ומוסלמים במזרח התיכון ובצרפת.
לתמוך במטרות אלו בישראל, בפלסטין, בצרפת ובמקומות אחרים הנלחמים למען שלום צודק.
על ידי השתתפות ברשת היהודית האירופית למען שלום צודק
על ידי השתתפות בקולקטיב פלסטין
על ידי מאבק באנטישמיות ובאיסלאמופוביה
ולקדם יעדים אלה על ידי:
ועידות-דיונים
אירועים ציבוריים
פרסומים בכלי תקשורת שונים
פעילים

בין פעילי ההתאחדות נמנים או נמנו:
ריימונד אוברק - ממקימי תנועת ההתנגדות למשטר וישי ולכיבוש הנאצי.
פייר וידאל-נאקה - היסטוריון ופעיל זכויות אדם.
מרסל-פרנסיס קאהן - רופא, פעיל אנטי-קולוניאליסט ופציפיסט.
סטפן הסל - דיפלומט, הוגה דעות ופעיל זכויות-אדם
קלייר מיאלה - זמרת ואמנית פלסטית.
ראו גם

קול יהודי לשלום
הערות שוליים

↑  מפגש בהולנד של ארגונים יהודים אירופאים למען השלום: די לכיבוש, בהגדה השמאלית, 25 בספטמבר 2002
↑  לה מונד, מת ריימונד אוברק, מאחרוני חברי המחתרת הצרפתית נגד הנאצים, באתר הארץ, 11 באפריל 2012
↑  סילוואן סיפל, הקשר הצרפתי, באתר הארץ, 24 במרץ 2002
↑  31 פרופסורים צרפתים מאשימים את ישראל בתקיפת בתי חולים ברש\"פ, באתר ערוץ 7, 27 בינואר 2002
↑  אילנה הרסטון-לוטן, התקוממו? מחשבות על המניפסט של סטפן הסל, באתר הגדה השמאלית, 16 בספטמבר 2015
↑  במותה של קלייר מיאלה, באתר התחברות-תראבוט
חוליאן אראוחו

חוליאן ויסנטה אראוחו סונייגה (בספרדית: Julián Vicente Araujo Zúñiga; נולד ב-13 באוגוסט 2001 בלומפוק שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן מקסיקני-אמריקאי המשחק בעמדת המגן הימני בבורנמות’ מהפריימר ליג שבאנגליה.
קריירת מועדונים

אראוחו הגיע למחלקת הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי בשנת 2018. ב-17 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-2 על מינסוטה יונייטד במסגרת ה-MLS.
ב 15 בפברואר 2023 חתם אראוחו בברצלונה בחוזה עד 2026. ב-1 באוגוסט 2023 הושאל ללאס פאלמאס.
קריירה בינלאומית

אראוחו נולד בארצות הברית, והוא ממוצא מקסיקני. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019.
קריירה בינלאומית > נבחרת ארצות הברית

אראוחו זומן לסגל נבחרת ארצות הברית בחלון הנבחרות בחודש ינואר 2022, אך לא ערך הופעה רשמית. הוא זומן פעם נוספת לסגל הנבחרת בחודש דצמבר 2020 לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אל סלוודור, בו גם ערך את הופעתו הראשונה והיחידה בנבחרת.
ב-18 ביוני 2021 נכלל אראוחו בסגל המורחב של נבחרת ארצות הברית לקראת טורניר גביע הזהב 2021, אך הוא לא נכלל בסגל הסופי שפורסם ב-1 ביולי.
קריירה בינלאומית > נבחרת מקסיקו

ב-13 באוגוסט 2021 דווח בתקשורת הספורט במקסיקו כי אראוחו הגיש בקשה לפיפ"א על-מנת לייצג את נבחרת מקסיקו. ב-4 באוקטובר פיפ"א אישרה את בקשתו של אראוחו.
ב-27 בנובמבר 2021 נכלל אראוחו בסגל נבחרת מקסיקו לקראת משחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה ב-8 בדצמבר על-ידי המאמן חרארדו מרטינו. במשחק זה, שנגמר בתיקו 2-2, ערך אראוחו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב ושיחק 90 דקות.
תארים

גביע הזהב עד גיל 20 (1): 2018
גביע הזהב (1): 2023
הערות שוליים

↑  Un Estados Unidos muy 'mexicano' clasifica al Mundial Sub-20 באתר מארקה, 17 בנובמבר 2018 (בספרדית)
↑  Julian Araujo added to U.S. roster for the 2019 FIFA U-20 World Cup באתר הרשמי של לוס אנג'לס גלאקסי, 22 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Lompoc native Julian Araujo gets a potential starting chance as Galaxy resume season באתר Santa Maria Times, ‏ 7 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Reportes: Julián Araujo decide jugar con la Selección Mexicana באתר TUDN, ‏ 13 באוגוסט 2021 (בספרדית)
↑  Julián Araujo, joya de la MLS, ya es jugador elegible para el Tricolor באתר Medio Tiempo, ‏ 4 באוקטובר 2021 (בספרדית)
↑  Q&A: Julian Araujo on why he chose to represent Mexico instead of the USMNT באתר The Athletic, ‏ 5 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  Convocatoria de la Selección Nacional de México באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המקסיקנית, 27 בנובמבר 2021 (בספרדית)
↑  La SNM cerró la actividad del 2021 con empate באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המקסיקנית, 8 בדצמבר 2021 (בספרדית)
| נבחרת מקסיקו – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח. רודריגס •  2 אראוחו •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 ק. רודריגס •  9 הררה •  10 אלברדו •   11 חימנס •  12 מלאגון • 13 אוצ'ואה •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 ליינס • 17 פינדה • 18 צ'אווס • 19 ח. סאנצ'ס • 20 מרטין • 21 רייס • 22 גוסמאן • 23 גאיארדו • מאמן: לוסאנו |  1 ח. רודריגס •  2 אראוחו •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 ק. רודריגס •  9 הררה •  10 אלברדו •   11 חימנס •  12 מלאגון • 13 אוצ'ואה •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 ליינס • 17 פינדה • 18 צ'אווס • 19 ח. סאנצ'ס • 20 מרטין • 21 רייס • 22 גוסמאן • 23 גאיארדו • מאמן: לוסאנו | מקסיקו |
רבי זכריה בן אבקולס

רבי זכריה בן אבקולס (וגם אבקילוס ואולי אמפיקולאוס), היה מחכמי ישראל בתקופת חורבן בית שני.
קמצא ובר קמצא

בספרות חז"ל, הוא נזכר פעמים ספורות בלבד, ובין השאר במערכה המסיימת את המעשה המפורסם של קמצא ובר קמצא שעל פי המדרש הייתה בין הסיבות שהביאו לחורבן.
לאחר העלבון שפגע בו, החליט בר קמצא, להלשין על היהודים לקיסר הרומאי:
הלך בר קמצא אמר לו לקיסר: מרדו בך היהודים! אמר לו: מי אמר? אמר לו: שלח להם קרבן וראה אם מקריבין אותו. שלח בידו עגל משולש. תוך כדי הליכתו הטיל (בר קמצא) בקרבן מום בניב השפתיים ויש אומרים בדוקין שבעין. [מקום שבעבורנו הוא מום ובעבור הרומאים אינו מום] סברו חכמים להקריב הקרבן משום שלום מלכות, 
אמר להם רבי זכריה בן אבקולס יאמרו: בעלי מומין קריבין לגבי מזבח! סברו חכמים להורגו שלא ילך ויאמר. [לקיסר רומי] אמר להם רבי זכריה יאמרו: מטיל מום בקדשים יהרג!
אמר רבי יוחנן: ענוותנותו של רבי זכריה בן אבקולס, החריבה את ביתנו, ושרפה את היכלנו, והגליתנו מארצנו!
במדרש רבה מוזכר רבי זכריה בן אבקולס, כאחד החכמים שלא מחו בהתנהגותו של המארח כלפי בר קמצא:
...אמר לו (המארח לבר קמצא) קום לך, לקחו בידו והוציאו, והיה שם רבי זכריה בן אבקולס, והיה סיפק בידו למחות ולא מיחה..."
גדליה אלון רואה בהתנגדותו של רבי זכריה בן אבקולס להקרבת קרבנו של הקיסר עמדה עקרונית דתית של התנגדות נחרצת לכל שיתוף פעולה ולגיטימציה לשלטון הרומאי, ואף רצון לעורר מרד כנגדם.
אזכורים נוספים

בנושאי הלכה, מוזכר שמו רק פעם אחת בנוגע להלכות מוקצה.
בית הלל אומרים מגביהין מעל השולחן עצמות וקליפין. בית שמאי אומרים מסלק את הטבלא (שולחן) כולה ומנערה. זכריה בן אבקילוס לא היה נוהג לא כדברי בית שמאי ולא כדברי בית הלל אלא נוטל ומשליך לאחר המטה. אמר רבי יוסי ענוותנותו של רבי זכריה בן אבקילוס שרפה את ההיכל!
הרב שאול ליברמן בפירושו לתוספתא, רואה גם כאן קשר ישיר להתנהגותו המוזכרת במעשים לעיל. רבי זכריה בן אבקולס, מעדיף לא ליטול צד במחלוקת בין בית שמאי לבית הלל, ולהחמיר על עצמו; כך יוצא שמרוב חומרה וצדיקות יתר ("ענוותנות") הוא אינו לוקח אחריות ולא נוקט עמדה. כך עשה גם במקרה במקרה לעיל - מרוב רצונו להחמיר לא ראה את גודל הסכנה הנשקפת שהשלכותיה חמורות בהרבה מהשיקול ההלכתי הצר.
בין מנהיגי הקנאים המוזכרים בספרו של יוסף בן מתתיהו, "מלחמות היהודים", נזכר 'זכריה בן אמפיקלוס מן הכהנים'. רבים סוברים שזהו רבי זכריה בן אבקולס, שגרם להפסקת הקרבת קרבן הקיסר בבית המקדש, אך יש שסוברים שאין מדובר באותו אדם. זיהוי זה מתיישב עם הניתוח של גדליה אלון לעיל.
המקורות אינם מזכירים מה עלה בגורלו של זכריה בן אבקילוס, אחד המנהיגים העיקריים של הקנאים, ונראה שנהרג או מת לפני נפילתו הסופית של בית המקדש.
לקריאה נוספת

דוד רוקח, זכריה בן אבקולס, ציון נג, ה'תשמ"ח, עמ' 56-54
בנימין לאו, "זכריה בן אבקולס", בספרו: חכמים, כרך ראשון: ימי בית שני, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 267-262.
הזיה

ערך זה עוסק בחזיון שווא. אם התכוונתם למצב של בלבול חריף, ראו .
ערך זה עוסק בחזיון שווא. אם התכוונתם לתגובה שנוצרת על ידי AI המכילה מידע שקרי, ראו .
| --- | --- |

איור מאת אוגוסט נטרר, אמן גרמני שסבל מסכיזופרניה שיצר ציורים רבים של הזיותיו
 תחום:  פסיכיאטריה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006212
 סיווגים
 ICD-10:  R44 
 ICD-11:  MB27.2 
 
הֲזָיָה או חֶזְיוֹן שָׁוְוא (בלועזית: הָלוּצִינַצְיָה) היא מצב שבו אדם חוֹוֶה חוויה שאינה קיימת במציאות. ככלל, ההזיה היא תוצר של פעילות מוגברת של מערכת העצבים המרכזית.
הגורמים להזיות

ישנן סיבות שונות להתפתחות הזיות, פסיכולוגיות, גופניות או פסיכוסומטיות.
מצבים פסיכוטיים (שיכולים להיות תוצר של הפרעה נפשית, מחלת נפש או לחלופין שימוש מתמשך בסמים פסיכואקטיביים, בעיקר ממריצים (אמפטמינים, קוקאין ובנוסף גם קפאין וניקוטין בכמויות גבוהות ביותר). במקרים אלו נדרש טיפול פסיכיאטרי על ידי מתן תרופות בשילוב טיפול פסיכולוגי.
מועקה נפשית או פיזית של האדם. ההזיה במקרה זה משמשת כמעין חוצץ בין האדם למציאות.
עלייה חדה בטמפרטורת הגוף עקב מחלה שמקורה בנגיף או בחיידק. העלייה בחום הגוף בשילוב גורמים פיזיולוגיים נוספים הקשורים למחלה עצמה, גורמים לפעילות מוגברת של מערכת העצבים.
פגיעות ראש קשות.
מקרים חמורים של התייבשות.
שימוש בסמי הזיה ("הלוצינוגנים"). הזיות אלו לרוב מוגבלות לפרק הזמן של הימצאות הסם במערכת העצבים, אך לעיתים, לרוב כתוצאה של שימוש נרחב מאוד אך לא בהכרח, השפעות מסוימות שלהם נמשכות גם לאחר שהסם עזב את הגוף, לעיתים לתקופה ממושכת, למשל "טרייסרים" - תמונות עוקבות של אובייקטים נעים, או השפעות משמעותיות יותר, כמו עיוותים בראייה, העלולות להופיע לסירוגין. הפרעה זו נקראת HPPD, ועל פי דיווחים אנקדוטיים מופיעה בהדרגה.
חוסר שינה של 3 ימים בממוצע או יותר עלול לגרום להזיות. נגרם על ידי כשלים בהעברת המסר העצבי מהעיניים למוח.
מניעת גירויים חושיים יכולה לגרום להזיות.