stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהבת שאול
יחיאל אמסלם כגיבור הספר "אהבת שאול"

בהתייחסו לספרו, סיפר אלי עמיר "כשהרומן התפרסם החלו אנשי צבא למיניהם, מראשוני סיירת מטכ"ל, לומר לי שהם מזהים שאבשי הוא למעשה יחיאל אמסלם ז"ל. הם לגמרי צדקו. היה זה לפני כעשר שנים שד"ר רון לוי, אל"ם בדימוס ואחד מראשוני סיירת מטכ"ל, לקח את עמיר לבקר באנדרטה שבהרי אילת. שם, במעלה הסיירים אל מול הר תמנע, מהמקום הצופה על נחל עתק ומשקיף על הרי אדום, כשהחול המדברי מסמא את העיניים והרוח משתולל, החל הרומן "אהבת שאול" לקרום עור וגידים. עמיר: "האנדרטה והאיש מאד סקרנו אותי. האנדרטה נתנה לי השראה וללא ספק, הייתה הטריגר לכתיבת הרומן".
יחיאל "אמסה" אמסלם (21 באוקטובר 1939 – 5 ביוני 1967) נולד בחיפה בוגר מצטיין של הפנימיה הצבאית לפיקוד בבית הספר הריאלי, מ"כ בגולני ומפקד הצוות הראשון בסיירת מטכ"ל. בוגר תואר ראשון במדעי המזרח והמדינה באוניברסיטה העברית. שימש כקצין מודיעין של חטיבת הצנחנים. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה ב' בגדוד 202 בצנחנים. אמסלם נפל ביום הראשון למלחמה בקרב רפיח.
כספרים אחרים של עמיר, הספר כתוב בשפה עשירה, שמתובל בה הומור דק.
ראו גם

מעלה סיירים
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, "לבו במזרח" במוסף "שבת" של מקור ראשון, 11 בפברואר 2011
↑  עפר דרורי, רומן ישראלי מקורי, מתוך אתר "גלובל ריפורט", 23 במרץ 2009
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמוד 17
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמוד 219
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמודים 265–267
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמוד 220
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמודים 283–286
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמוד 309
↑  אלי עמיר, "אהבת שאול", עם עובד, 1998, עמוד 337
↑  Israeli Ground Forces - אתר זרוע היבשה, באתר web.archive.org, ‏12 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008916886905171
אדיר שרעבי

אדיר שרעבי (נולד ב-8 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

שרעבי התחיל לשחק כדורגל בגיל 10 בקבוצת הילדים של מכבי שעריים ובגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ 1995 הצטרף לקבוצת הבוגרים של מכבי שעריים בה שיחק שנתיים. בקיץ 1997 חתם בבית"ר באר שבע עמה היה שותף לעלייה לליגה השנייה בסיום העונה.
בקיץ 1998 חתם במכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 נגד מכבי תל אביב. בסיום העונה התאחדה הקבוצה עם היריבה העירונית ושרעבי הצטרף לקבוצה המאוחדת. ב-25 בספטמבר 1999 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1-1 נגד בית"ר ירושלים. ב-7 בדצמבר הבקיע ובישל בניצחון 0-3 נגד הפועל ירושלים.
בקיץ 2000 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית וכעבור שנתיים חתם בהפועל מרמורק. בקיץ 2003 חזר לקדנצייה שנייה ברמת גן. ב-24 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 1-0 ללבסקי סופיה במסגרת מוקדמות גביע אופ"א.
בהמשך הקריירה שיחק בסקציה נס ציונה, הפועל מרמורק, מכבי יבנה ובית"ר יבנה.
אדוארד טופול

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1938 (בן 86) באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 מדינה:  ברית המועצות, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב, אוניברסיטת המדינה לכלכלה של אזרבייג'ן 
 שפות היצירה:  רוסית 
 
אדוארד טופול (ברוסית: Эдуа́рд Влади́мирович То́поль, נולד ב-8 באוקטובר 1938) הוא סופר, משורר, מחזאי ותסריטאי קולנוע יהודי אזרי, שעלה לישראל ב-2017, אחרי 39 שנות פעילות בארצות הברית. הסופר הישראלי החי, הנמכר ביותר בעולם נכון ל-2018. כתב כשלושים ספרים וכן כמה עשרות שירים, מחזות ותסריטים. כל יצירתו נכתבה במקור ברוסית. רבים מספריו הפכו רבי מכר ותורגמו עד ל-18 שפות, אף כי נכון ל-2018, עדיין לא לעברית. חלק מספריו עובדו לסרטי קולנוע וטלוויזיה.
קורות חיים

נולד ב-1938 בבאקו בירת אזרבייג'ן הסובייטית, למשפחה יהודית. שמו המקורי היה אדוארד ולדימירוביץ' טופלברג. גדל והתחנך בבאקו. שירת בצבא האדום וכשהשתחרר למד וסיים תואר ראשון באוניברסיטה הכלכלית האזרית. לאחר מכן עבד כעיתונאי ב-Bakinskiy Rabochiy ובקומסומולסקאיה פראבדה ובמקביל החל לפרסם שירים (הראשון פורסם ב-1957) ומ-1965 גם לכתוב תסריטים לקולנוע. הוא הספיק לכתוב ברוסיה שבעה תסריטים, אך שני האחרונים צונזרו על ידי השלטונות ויצרו את הטריגר לבקשתו להגר מהמדינה.
ב-1978, בגיל 40, ביקש וקיבל אשרת יציאה מברית המועצות לישראל, אך בהיותו במחנה המעבר בווינה החליט לנשור. הוא הספיק לבקר לזמן קצר את אחותו, בלה אברמוב שגרה כבר בישראל (בשכונת גילה, ירושלים) ואז ירד לארצות הברית והשתקע בניו יורק. בניגוד ליהודים רבים אחרים שנשרו כמוהו, סיבותיו לנשירה, לדבריו, לא היו חומריות, אלא אחרות - חשוב היה לו לספר לעולם, "מהי המפלצת הסובייטית, איך היא נראית מבפנים ואיזה עוול היא עושה לאנשים החיים בתחומה ובפרט ליהודים".
כשנה לאחר שהגיע לניו יורק, ב-1979 מונה לעורך הראשי של תחנת הרדיו הרוסית הראשונה בארצות הברית.
ספרו הראשון שהתפרסם במערב, כיכר אדומה, היה ספר מתח על רקע פוליטי. הספר יצא לאור ב-1983 והיה לרב-מכר עולמי, שתורגם ל-16 שפות. ב-2004 הוא הפך גם לסדרת טלוויזיה רוסית.
סרטו התיעודי החצוצרן מרוסיה זכה ב-2011 בפרס הראשון של פסטיבל הקולנוע ביוסטון.
נשוי בשנית ויש לו בת ובן.
ב-2017 עלה לישראל וגר מאז בנתניה.
לקריאה נוספת

אדוארד טופול, אלן טופול ופרידריך נז'ננסקי, Red Square, הוצאת ברקלי, 1984
אדוארד טופול ופרידריך נז'ננסקי, Deadly Games, הוצאת ברקלי, 1985
אדוארד טופול, Submarine U-137, הוצאת ברקלי, 1986
אדוארד טופול, Red Snow, הוצאת פינגווין, 1989
אדוארד טופול, Dermo!: The Real Russian Tolstoy Never Used, הוצאת פינגווין, 1997
אדוארד טופול, The Jewish Lover, הוצאת סט. מרטין, 1998
הערות שוליים

1 2  אריאל בולשטיין, "הסופר שחזר מן הכפור", ישראל היום, 2 בפברואר 2018
↑  רשימת ספרים חלקית, באתר GoodReads
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268928205171  PLWABN: 9810562640605606  BnF: cb11926817n (data)  CiNii: DA01254660  GND: 115804250  ISNI: 0000 0001 1454 8454  LCCN: n82054265  LNB: 000045062  NDL: 00458937  NKC: kv2007386782  NLA: 35986353  NLK: KAC201910258  NTA: 069446458  SUDOC: 027165620  Trove: 1173900  VIAF: 108863869   WorldCat (עם VIAF): 108863869
אדוארד טיילור

| --- | --- |

אדוארד ברנט טיילור
 לידה:  2 באוקטובר 1832 קמברוול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2 בינואר 1917 (בגיל 84) ולינגטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ענף מדעי:  אנתרופולוגיה 
 מקום לימודים:  בית הספר גרוב האוס 
 מוסדות:  אוניברסיטת סביליה  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 
אדוארד ברנט טיילור (באנגלית: Edward Burnett Tylor‏; 2 באוקטובר 1832 -  2 בינואר 1917) היה אנתרופולוג בריטי. נחשב לאחד ממניחי היסוד למדע האנתרופולוגיה, ואחד ממנסחיה של תאוריית האבולוציה התרבותית.
ביוגרפיה

טיילור נולד בלונדון. הוריו, ג'וזף טיילור והרייט סקיפר, היו קווייקרים, וטיילור נשלח ללמוד באחד מבתי הספר של האגודה. בשנת 1848 נכנס לעסקים של אביו בלונדון, אבל בגיל עשרים לערך הוא חלה בשחפת ונאלץ לנטוש את עסקיו. במשך 1855–1856 הוא טייל בארצות הברית. משם המשיך לקובה, שם ב-1856 הוא פגש את האתנולוג הנרי קריסטי, ועימו הוא ביקר במקסיקו. החיבור של טיילור עם קריסטי, עורר את התעניינותו של טיילור באנתרופולוגיה. הביקור שלו במקסיקו בה יש הרבה שרידים פרהיסטוריים, יחד עם פגישתו עם קריסטי, הובילו אותו לנסות ליצור מחקר שיטתי באנתרופולוגיה. בשנת 1858 נשא טיילור את אנה פוקס. בזמן ביקורו בקאן הוא כתב רישומים של התצפיות שלו תחת השם "אנהואק, או מקסיקו והמקסיקנים, עתיק ומודרני". תצפיות אלו פורסמו בשנת 1861. בשנת 1865 הופיע ספרו הראשון של טיילור "מחקרים בהיסטוריה המוקדמת של האנושות", בזכות הספר זכה טיילור להכרה. בשנת 1871 פרסם את "התרבות הפרימיטיבית: מחקרים בהתפתחות של מיתולוגיה, פילוסופיה, דת, אומנות ומנהגים". בשנת 1881 פרסם ספרון נוסף על אנתרופולוגיה, שזכה לאהדה רבה. ב-1871 טיילור הפך להיות חבר בחברה המלכותית, וב- 1875 קיבל תואר "דוקטור של כבוד" מאוניברסיטת אוקספורד. ב-1896 הוא הפך לפרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת אוקספורד.
דעות תאורטיות

טיילור היה שייך למה שנהוג לכנות "אנתרופולוגים של כורסא". היינו, אנתרופולוגים, בראשית ימיה של האנתרופולוגיה, שלא הרבו (אם בכלל) לצאת אל שדה המחקר. הם כתבו את התאוריה שלהם על סמך קריאה של יומני מסע, דו"חות, ספרים וכדומה. סוגה מחקרית זו ספגה ביקורות רבות, וכבר בתחילת המאה ה-20 אנו עדים להתפתחות מתודולוגית, כאשר התצפית המשתתפת הופכת להיות כלי המחקר העיקרי של האנתרופולוגים.
טיילור ניסח את אחת ההגדרות הקלאסיות למושג תרבות. לדעתו, תרבות היא אותה שלמות מורכבת הכוללת את הידע, האמונות, יצירות האומנות, החוק, המוסר, המנהגים ושאר הכישורים וההרגלים הנרכשים על ידי האדם השייך לחברה. הבעייתיות בהגדרתו נבעה מכך שהגדרה זו מתייחסת אל אדם כפסיבי, כלומר, כל מה שעליו לעשות זה לרכוש. חסרה פה הפעילות, היצירה, התפיסה המכבדת שרואה את האדם כיוצר תרבות. מאז נעשו ניסיונות רבים להגדיר את המושג תרבות. הגדרות מקובלת יותר כיום, הן כאלה המתארות את התרבות כמערכת משותפת של כללים, ערכים וסמלים, אשר הגשמתם על ידי בני חברה מסוימת מביאה להתנהגות המצויה בתחום הנחשב בעיני בני אותה חברה לראוי ולמקובל. כאשר אנו מדברים על הגשמה, הכוונה היא להפוך את האדם לא רק ממושפע מתרבות, אלא גם למשפיע על תרבות. מכאן שהתרבות דינמית ולא סטטית כפי שבא לידי ביטוי בהגדרתו של טיילור.
טיילור היה אחד ממנסחיה המובהקים של התאוריה האבולוציונית באנתרופולוגיה. הוא ביקש להעמיד את המציאות האנושית ככזו הנמצאת בהתפתחות ליניארית מתמדת, כאשר העמים "הפרמיטיבים" נמצאים בדרגת התפתחות נמוכה, בעוד עמי אירופה נמצאים בדרגת התפתחות גבוהה. ניתן להדגים זאת בעזרת גישתו אל הדת: טיילור התעניין במיתוסים, בשפה, טקסים דתיים ואף ביקש לחקור את התפתחות המוסדות התוך שבטיים. הוא הושפע מאוד מספרו של צ'ארלס דרווין על מוצא האדם, בו הוא דיבר על התפתחות השפה האנושית. טיילור לקח את הגישה הזו שנחשבה בזמנו לפריצת דרך וטען שיש ליישם את הגישה הזו על תרבויות נוספות, ולהמשיך את הטענות שדרווין החל בהם. אחת הטענות של דרווין הייתה, שהחשיבה המדעית התפתחה על יסוד החשיבה הדתית. בהסתמך על טענה זו, טיילור ביקש לדעת כיצד התפתחה החשיבה הדתית בפני עצמה, כלומר מה קדם לה. על כן, טיילור החל להתעניין בהתנהגותם של "הפרימיטיבים", ואחת ההתנהגויות שהוא נתקל בהן הייתה האנשה של העולם החי שסביבם. "הפרימיטיבים" התייחסו אל העולם החי כמו אל אנשים ולכן התייחסו אליו בכבוד. טיילור שאל מדוע ישנו יחס מאניש כלפי בעלי החיים והתשובה שהוא קיבל היא שהאדם עשה בעצמו חלוקה בין הגוף לבין הנפש. כלומר, אם לאדם ישנה ישות גופנית שהיא נפרדת מהנפש אז הוא חושב שגם לחיה צריך להיות כך. טיילור גם הבחין בכך שילדים בכל מקום בעולם, בצורה אוניברסלית, מאנישים בעלי חיים וצמחים. לכן הוא סבר ש"הפרימיטיביים" הגיעו לאותה דרגה כמו הילדים.
תהליך התפתחות הדת על פי טיילור: אנימיזם הוביל לפטישיזם, שהוביל לטוטמיזם.
ראו גם

תאוריית השיירים
אגנש קניירש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביולי 1911 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  23 באוקטובר 2012  (בגיל 101) 
 שם לידה:  Bolgár Ágnes 
 ענף מדעי:  מילונאות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (העשור של 1930) 
 בן או בת זוג:  אימרה קניירש 
 צאצאים:  זולטן קניירש 
 
אגנש קניירש, (לפני נישואיה בולגאר (במקור בריגר), בהונגרית: Kenyeres Ágnes; בודפשט, 22 ביולי 1911 – 2012) הייתה לקסיקוגרפית, פילולוגית, יהודייה-הונגרייה ועובדת של הספרייה האוניברסיטאית בבודפשט.
ביוגרפיה

אגנש קניירש למדה באוניברסיטה בבודפשט, מוריה היו היסטוריון הספרות יאנוש הורבאט והלשונאי זולטאן גומבוץ. עבודת הדוקטורט שלה פורסמה בשנת 1934 בה חקרה את התפילות ההונגריות במאה החמש עשרה והשש עשרה. עבדה במחלקת כתבי היד של הספרייה האוניברסיטאית והייתה אחראית לטיפול בקודקסים הלטיניים בהונגריה. בין 1960 לבין 1966 ערכה את סדרת ספרי החינוך בשם "עולם התרבות", ובין 1967 לבין 1994 ארגנה וערכה את "הלקסיקון הביוגרפי ההונגרי" החשוב בן ארבעת הכרכים.
משפחתה

אגנש נולדה במשפחה יהודית כבתם של אישטוואן בולגאר (בריגר) (1872–1967)  סוחר בגדי אופנה ושל רגינה סלקאי (שולסינגר) (1878–1955).
סבה וסבתה מצד אביה היו אברהם בריגר (1844–1909), עצמאי ואתל (אסתר) שטרן (1845–1929), סבה וסבתה מצד אמה היו וילמוש סלקאי (שולסינגר), מורה מקומארנו ורוזה פוירלשר (1848–1935).
ב-31 באוקטובר 1935 נישאה לאימרה קניירש (1911–1962) מרצה באוניברסיטה, לימים סופר והיסטוריון ספרותי. לפי רישום תעודת נישואיה אגנש קניירש המירה את דתה לפני נישואיה, לנצרות הרומית-קתולית כדתו של בעלה אימרה קניירש.
פרסים והוקרה

עיטור הצלב הקטן של מסדר הכבוד של הרפובליקה של הונגריה (1948)
עיטור מסדר העמל (1953)
עבודותיה

Bolgár Ágnes néven: Magyar bájoló imádságok a XV-XVI. századból; Mérnökök Ny., Bp., 1934
Egressy Gábor levelei Kazinczy Gáborhoz; összeáll.; Színháztudományi Intézet–Országos Színháztörténeti Múzeum, Bp., 1960 (Színháztörténeti füzetek)
Codices Latini medii aevi Bibliothecae Universitatis Budapestinensis; közrem. Bolgár Ágnes néven; Akadémiai, Bp., 1961
Proveniencia és vízjelkutatás. A "mérleg" az Egyetemi Könyvtár latin papírkódexeiben; in: Az Egyetemi könyvtár évkönyvei I., Tankönyvkiadó, Bp., 1962
A kegyes olvasóhoz! Előszavak és utószavak válogatott gyűjteménye; összeáll.; Gondolat, Bp., 1964 (Nemzeti könyvtár. Művelődéstörténet sorozat)
Szabó Károly és Kazinczy Gábor. Adalékok Szabó Károly levelezéséhez; Egyetemi Könyvtár, Bp., 1966; in: Az Egyetemi Könyvtár évkönyvei 3.
Magyar életrajzi lexikon, 1-2.; főszerk; Akadémiai, Bp., 1967-1969
Kazinczy Gábor hagyatéka nyomában; in: Az Egyetemi Könyvtár évkönyvei 5. köt.; Egyetemi Könyvtár, Bp., 1971
Radnót Magda–Kenyeres Ágnes: Joseph Imre jr.; angolra ford. Follmann Piroska; Akadémiai, Bp., 1971
Radnót Magda–Kenyeres Ágnes: Ifj. Imre József; Akadémiai, Bp., 1979
Király György: A filológus kalandozásai; vál., sajtó alá rend., utószó; Szépirodalmi, Bp., 1980
Magyar életrajzi lexikon, 3. kieg. köt.; főszerk,; Akadémiai, Bp., 1981
Egy könyvtár hétköznapjai; Szépirodalmi, Bp., 1985 (Műhely sorozat)
Kulturális kisenciklopédia; főszerk.; Kossuth, Bp., 1986
Magyar életrajzi lexikon, 4., 1978-1991; szerk.; Akadémiai, Bp., 1994
ראו גם

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: סדרת חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים 1939–1944)
לקריאה נוספת

סופרים הונגרים בני זמננו 1997-1945. ביבליוגרפיה וספריית תמונות. 1997, 2000.
אגנש קניירש. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
בלה פומוגאץ': לזכרה של אגנש קניירש (דרוש מינוי בתשלום)
הערות שוליים

↑  "Bolgár István halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 1152/1967. folyószáma alatt".
↑  "Bolgár István születési bejegyzése a tiszafüredi izraelita hitközség születési akv. 353/1872. folyószáma alatt".
↑  "Bolgár Istvánné Szalkai Regina halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 815/1955. folyószáma alatt".
↑  Szalkai Regina névváltoztatása. Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 27208/1881. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1881. év 18. oldal 27. sor
↑  Masképp Eszter.
↑  "Briger Ábrahámné Stern Eszter halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 375/1929. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 916/1935. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810590162605606  BIBSYS: 90837369  BnF: cb12709890t (data)  ISNI: 0000 0001 1027 7351  LCCN: n82082582  NKC: hka2016914974  NTA: 12697182X  VcBA: 495/75660  VIAF: 59495863   WorldCat (עם VIAF): 59495863
Noble M10

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  Noble Automotive
 שנות ייצור:  1999–2000
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  Noble M12
 אורך:  3,860 מ"מ
 רוחב:  1,750 מ"מ
 גובה:  1,176 מ"מ
 משקל:  960 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,438 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 2,495 סמ"ק המפיק 170 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  217 קמ"ש
 מעצב:  Lee Noble (אנ')
 
Noble M10 היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית רודסטר מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט הבריטית Noble Automotive (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1999–2000.
"Noble M10"

רודסטר
2 דלתות
2 נוסעים
מנוע מרכזי
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 6.4 שניות
הערות שוליים

↑  דגם "Noble M10" sportscar2.com/sports-car-noble-m10
↑  דגם "Noble M10" supercars.net/blog/noble-m10
↑  דגם "Noble M10" כולל תמונות leenobleautomotive.com/the-noble-m10
אגנש פדור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1909 אורושהאזה, הונגריה 
 פטירה:  24 בדצמבר 1990 (בגיל 80) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Fischer Eszter Terézia 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 בן או בת זוג:  Miklós Wesselényi (1945–1980) 
 מספר צאצאים:  1 
 
אגנש פדור (במקור תרזיה אסתר פישר, בהונגרית: Fedor Ágnes;‏ אורושהאזה, 31 בדצמבר 1909 – בודפשט, 24 בדצמבר 1990), הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה, עיתונאית, גרפיקאית, פסלת, קרמיקאית ובעלת פעילות אמנותית יוצאת דופן לאורך ששה עשורים.
קורות חיים

תרזיה אסתר פישר נולדה במשפחה יהודיתה כבתם של שאנדור פישר, חוכר קרקעות, ושל אילונה באואר. הייתה לה אחות מבוגרת יותר. היא סיימה את בית הספר היסודי באורושהאזה ולאחר מכן קיבלה הסמכה של מורה לשפה הצרפתית בקורס השפה של "הנזירות מנוטרדאם דה שיון" בבודפשט (1928). מאוחר יותר למדה גם בבית הספר לעיצוב תעשייתי ואמנות שימושית של יוז'ף רייקי באורושהאזה ובבית הספר לציור של אלמוש יאשיק בבודפשט (1932–1933).
בתחילת דרכה התכוננה להיות אמנית: למדה פיסול באורושהאזה ורישום ואיור בבודפשט. בהשפעתו של מיקלוש ושלני (בעלה השני) היא עברה לצמיתות לבודפשט ובשנות השלושים פרסמו יומונים בורגניים ליברליים את כתביה בשם "דיווחים ליריים" ואת קול ביקורת התיאטרון הייחודי שלה. בשל החוקים היהודיים (החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) היא פוטרה מעבודתה ולא הורשתה לפרסם דבר (משנת 1939), אם כי חלק מכתביה פורסמו בעילום שם בהתערבותו של הברון ושלני על ידי היומון מאדיאר נמזט, וגם חלק מסיפוריה פורסמו. לאחר כניסת הוורמכט לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה) חילץ אותה ושלני מגטו אורושהאזה והסתיר אותה עד לבואם של הכוחות הסובייטים. למעשה, הקריירה הספרותית שלה החלה רק ב-1945. בכרך "נרקיס צהוב" (1945) היא פרסמה שירים יפים ונוגעים ללב על השתייכותה ליהדות הונגריה. לכרך מבנה מיוחד: מסוף שנות ה-30 ועד 1945 היא מעירה אירועים הקשורים לתולדות יהדות הונגריה בשירים ליריים בקול אינדיבידואלי. הרומן הידוע ביותר שלה, הקרנבל המוזר (1947), שואב השראה מאוטוביוגרפיה שלה.
בהתבסס על יומנה, היא כתבה את סיפור אהבתה למיקלוש ושלני ותיארה בפירוט את האישים הידועים לשעבר של אורושהאזה, את שחקני מאבקי הכוחות המקומיים. סגנונה הומוריסטי ומטורף, ציני לעיתים קרובות. מבני המשפטים שלה רוויים ברגש, והתצפיות שלה חדות כתער. בכתביה ובפרסומיה המאוחרים, הוא ציין לא פעם שלא תאוות הדם של הרודפים את היהודים הייתה המפחידה ביותר, אלא האדישות, חוסר העניין וחוסר החמלה של "האנשים ההגונים". למרבה הצער, זה קרה לעיתים קרובות גם באורושהאזה. הרומן שלה חשף את האחריות של בני דורה ביושר אכזרי, אין זה מקרי שפרסום היצירה עורר סערה גדולה במקום. בעוד "הנרקיס הצהוב" ספר שירים, אחד התיאורים הליריים הראשונים, המוקדמים מאוד של רדיפות יהודים, הקרנבל המוזר הוא אחד הראשונים בספרות ההונגרית, לאחר 1945, על אחריותם של אנשי הכפרים והעיירות לגורלם של יהודי הונגריה שהושמדו.
בשנות ה-50 שוב נקטעה תקופת היצירה הקצרה והפרודוקטיבית של אגנש פדור. הפעם היא הוכנסה לרשימת האסורים כאשת אצולה (בשל בעלה הברון). בדיוק כמו בתחילת שנות ה-40, כמעט עשר שנים מאוחר יותר היא הייתה יכולה לכתוב בעיקר רומנים לצעירים, אגדות ו"סצנות עליצות".
בנוסף לשירים ויצירות פרוזה, כתבה גם כמה תסריטים, שירים ומחזות. דרמת הטלוויזיה "בריחה לכלא" שנכתבה עם יהודית קובאץ', זכתה בגרנד פרי האירוויזיון (קאן, 1962). גם ספרה כלות אלמנות בוימהלסרט על ידי ויקטור גרטלר (1964)
משפחתה

בעלה הראשון היה 1929–1932: ינה גרוסר, מנכ"ל בנק החיסכון אורושהאזה. בן: פאל גסטי (1930–1988), היה עיתונאי, בעל טור תרבות של Magyar Hírlap
עבודותיה הנבחרות > ספרי השירה והפרוזה

כלות אלמנות (ויקטור גרטלר ביים סרט באותו שם בשנת 1964 : כלות אלמנות)
ארבעה ילדים ואריה ; ציור אווה גאבור; אורורה, בודפשט, 1943
נרקיס צהוב. קומץ שירים. 1939-1945 ; Magyar Téka, בודפשט, 1945
קרנבל מוזר. רומן ; Magyar Téka, Bp., 1947
אגנש פדור-ז'וז'ה ראדו: אין לי מה ללבוש! תורת נימוסי הלבוש ; Magyar Téka, בודפשט, 1947
אגנש פדור-אסתר טוט: משחקי אגדות שלום. עבור שחקנים ובובנאים לילדים ; המועצה הלאומית לשלום, בודפשט, 1951
גן חיות ; בדיוני, בודפשט, 1956
תחייתה של הפרימדונה. רומן ; עיתון בודפשט, בודפשט, 1957 (רומנים של יום ראשון)
Ágnes Fedor–Judit Kovács–Katalin Osvát: נימוסים עליזים, למתחילים ומתקדמים ב-12 שיעורים ; Móra, בודפשט, 1958
Ágnes Fedor–Judit Kovács–Katalin Osvát: נימוסים מהנים, לתלמידים מתחילים ומתקדמים ב-12 שיעורים; 2; Móra, בודפשט, 1965
קארולה ובני גילה. ספרות יפה, בודפשט, 1972
שלוש מלכות במסגרת. רומנים קצרים; ספרות יפה, בודפשט
תמונה מסכנת חיים של סבתא; ספרות יפה, בודפשט, 1985
פרסים והכרות

MÚOSZ נוצת הזהב (1983)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Bárdos, Zsuzsa (2014). Az irodalmi hagyományok megőrzése és közkinccsé tétele: Fedor Ágnes (בהונגרית). In: Bárdos Zsuzsa: Betűvetők konok akaratjáról – Irodalomismertető dolgozatok Békésből = Ando György (szerk.): A Munkácsy Mihály Múzeum Közleményei 2. Békéscsaba: Munkácsy Mihály Múzeum. p. 24–25. נבדק ב-2017-04-14.
Bárdos, Zsuzsa (2014). A Különös karnevál szerzője, Fedor Ágnes (בהונגרית). In: Bárdos Zsuzsa: Betűvetők konok akaratjáról – Irodalomismertető dolgozatok Békésből = Ando György (szerk.): A Munkácsy Mihály Múzeum Közleményei 2. Békéscsaba: Munkácsy Mihály Múzeum. p. 95–110. נבדק ב-2017-04-14.
Kozák, Péter: Fedor Ágnes (magyar nyelven). Névpont. (פטר קוזאק: אגנש פדור באתר "נקודת שם")
Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a hódmezővásárhelyi polgári házassági akv. 303/1903. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-09.
↑  "Megemlékezés a magyar sajtó napja alkalmából". Békés Megyei Népújság, 1983. december 7., szerda. (בהונגרית). 38 (288): 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344027005171  ISNI: 0000 0000 7987 0965  LCCN: n87115552  NKC: xx0274212  VIAF: 23648422   WorldCat (עם VIAF): 23648422
Revival (שיר של סלינה גומז)

| --- | --- |
 שיר בביצוע סלינה גומז
 מתוך האלבום Revival
 יצא לאור:  9 באוקטובר 2015
 פורמט:  הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
 תאריך הקלטה:  אפריל 2015
 סוגה:  אלקטרופופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:06
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ • פולידור
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  רוק מאפיה, היט-בוי
 
Revival (בעברית: הִתחַדְשׁוּת או תְחִיָה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Revival. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2015, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר הופץ בפורמטים של הזרמת מוזיקה והורדה דיגיטלית.
כתיבה וסוגה

השיר נכתב על ידי סלינה גומז, אנטונינה ארמטו, טים ג'יימס, צ'אנסי הוליס, ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס ואדם שמלהולץ והופק על ידי רוק מאפיה והיט-בוי. לראשונה בקריירה שלה, קיבלה גומז שליטה יצירתית מלאה בעקבות החתימה שלה עם אינטרסקופ רקורדס, מה שגרם לה להיות אחת מכותביו הרשמיים של השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-38 מיליון השמעות.
הצלחה

האודיו של השיר הועלה ליוטיוב ב-9 באוקטובר 2015, ביום צאתו ביחד עם שאר שירי האלבום. האודיו זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-1.7 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 9 באוקטובר 2015 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אינטרסקופ • פולידור |  |