stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייבלס
דמויות > תושבי ה-"חווה"

רוז רד: אחותה התאומה של שלגיה. באוגדן הראשון היא מזייפת את הירצחה כחלק ממזימה של ג'ק להרוויח כסף, אך לאחר שהמזימה נחשפת, היא נשלחת בידי שלגיה לעבוד בחווה. לאחר שהצילה את החווה מהרס מוחלט באוגדן השני, היא הופכת להיות המנהלת החדשה שלה, מלאכה שאותה היא עושה נאמנה. מגיעה במקור מאגדת עם בשם "Snow White and Rose Red".
שלושת הדובים: משפחתה המאמצת של זהבה. מורכבת מאבא-דוב, אמא-דובה ודובון בשם בו. בו משמש באוגדן השני כסגנה של זהבה במחאתה לשוויון הזכויות בין הפייבלס האנושיים לחייתים. לאחר המחאה, שלושת הדובים נכנסים לכלא. באוגדן הרביעי הם משתחררים על מנת לקחת חלק בקרב על פייבלטאון. במהלך הקרב, בו נהרג מאש האויב, למרות שזמן מה לאחר מכן אימו נכנסת להיריון שנית ונולד להם גור חדש.
ליטל בוי בלו: דמות משיר ילדים של אמא אווזה. נער צעיר ובלונדיני הלבוש במדים כחולים ונגן חצוצרה. הוא משמש כסגנה של שלגיה. במהלך המלחמה נגד "היריב", פגש בלו את כיפה אדומה והם התאהבו, אך בעקבות המלחמה הוא נאלץ לעזות את ארץ האגדות ומאז הוא משוכנע שהיא נהרגה בקרב. באוגדן החמישי, הוא גונב גלימה קסומה שמאפשרת לו להשתגר ממקום למקום, על מנת שיוכל להשתגר לארצות המולדת ולמצוא שם את כיפה אדומה. הוא חבר טוב מאוד של פינוקיו ופלייקאצ'ר והוא חניך לרפואה אצל דוקטור סווינהארט. לאחר סדרת אירועים המתרחשים באוגדן השביעי, בלו-בוי בורח לחווה.
סטינקי: בואש מדבר והסגן של רוז רד.
קלרה: חיית המחמד של רוז רד. במקור, היא הייתה דרקונית-אש שכדי שלא תיחשף לבני האדם, היא מורדמת ומוחזקת במקום סודי בחווה. באוגדן השני, רוז מאירה אותה ובאמצעות לחש מיוחד הופכת אותה לעורבת, על מנת שלא תיאלץ לישון לנצח. למרות שינוי הצורה שעברה, היא עדיין מסוגלת לנשוף אש.
"הגורים": שבעת ילדיהם של שלגיה וביגבי הנולדים בתחילת האוגדן החמישי. הם יצורים הנראים כמו שילוב בין אדם לזאב, ויש ביכולתם לעוף. במקור, שלגיה חשבה שיש לה אך ורק שישה ילדים, אך מאוחר יותר מסתבר שגם נולד לה ילד שביעי. הגור השביעי הוא גור בלתי נראה שנמלט מעיני אימו, ותכונותיו אפלות יותר מאלו של אחיו. באוגדן החמישי, הוא מבצע סדרת רציחות בחנק של תושבי פייבלטאון על מנת לנשום אוויר נקי, ולא אוויר חיצוני שנחשב "רע" לטענתו. לאחר ששלגיה מסבירה לו את חומרת מעשיו, הוא יוצא לחפש את ביגבי, אביו הנעדר.
ווילנד סמית': דמות מהמיתולוגיה הגרמנית. במקור הוא היה המנהל של החווה, עד אשר באוגדן השני הוא פינה את מקומו לרוז רד, לאחר שסייעה לדיכוי המרד של תושבי החווה. באוגדן הרביעי, הוא נלחם בקרב על פייבלטאון ונפצע אנושות מהפגזה של צבא האויב.
ריינארד השועל: שועל אדום הנודע באופי ערמומי וחלקלק. באוגדן השני, הוא מזהיר את שלגיה מהמרד שתושבי החווה מתכננים נגד פייבלטאון, ובסופו של דבר מציל את חייה משיר-קאן הנמר. הוא מתושבי החווה היחידים שהתנגדו למרד, ומאלו שלאחר המרד לא נכנסו לכלא.
באגירה: פנתר שחור. באוגדן השני, הוא לוקח חלק במרד החווה, וביחד עם פייבלס "קיפלינג" אחרים (כדוגמת שירחן הנמר וקא הפיתון), הוא עוזר לזהבה באיתור ריינארד השועל. בגירה למעשה מצליח באיתור ריינארד, אבל השועל מצליח להימלט ממנו. נרמז שמטרתו העיקרית של בגירה לתפיסת השועל הייתה כדי להראות לשירחן את נאמנותו, אחרי שזה דחה ביהירות את הצעת בגירה לעזור. אחרי שהמרד דוכא, בגירה מלא החרטה מסכים למאסר במקום עבודת כפייה.
דמויות > דמויות רעות

ג'פטו/היריב: הנגר הזקן שבנה את פינוקיו ומשמש כאביו. באוגדן השישי מתברר שהוא היריב שגרם לפייבלס להגר לעולם בני האדם, בניגוד לטענה הרווחת שהייתה אז בפייבלטאון, שג'פטו נשבה בידי היריב ועבד בשבילו. באותו אוגדן מספר ג'פטו לבוי-בלו לראשונה את סיפורו: ג'פטו החליף כמה מהשרים של ממלכת האגדות בכפילים שבנה בעצמו וכפופים לפקודותיו. מעשיו של ג'פטו הפכו אותו עם הזמן ליותר ויותר עוצמתי והוא החל לגייס לעזרתו מפלצות, מכשפים ופייבלס נוספים שבעזרתם כבש את האימפריה. לאחר שהפיה הכחולה (הפיה שהחייתה עבורו את כל הבובות שבנה) סירבה לשתף איתו פעולה, הוא רצח אותה ושאב ממנה את הקסם הכחול שהיה בה, כך שיש לו כמות אינסופית של כוח כחול שמקנה לו כוחות מיוחדים. היריב דורג במקום ה91 ברשימת נבלי הקומיקס הגדולים ביותר של אתר IGN.
מלכת השלג: יד ימינו של היריב. היא מי שהטילה על קאי את הקללה שגורמת לו לראות רק את הרע שיש בעולם. היא מופיעה לראשונה באוגדן השישי כאשר היא מפזרת כפור וחורף סביב כל פייבלטאון.
באבא יאגה: מכשפה עוצמתית המסייעת ליריב. היא מופיעה לראשונה באוגדן הרביעי, בו היא מגיעה לפייבלטאון כאשר היא מתחזה לכיפה-אדומה, אך לבסוף סודה נחשף בידי פראו טוטנקינדר שנלחמת נגדה בקרב ומביסה אותה.
חיילי העץ: חייליו של היריב. הם למעשה בובות עץ שנבנו בידי ג'פטו על מנת לפלוש לפייבלטאון ולהפיל אותה. הם בעלי שנאה לכל יצור חי וטוענים שעץ הוא החומר העילאי ביותר. הם מופיעים לראשונה באוגדן הרביעי, בו הם פולשים לפייבלטאון ופותחים את הקרב עליה. הם נראים כמעיין גרסה מבוגרת יותר של פינוקיו.
ג'ון הנאמן: השוער של בניין העירייה בפייבלטאון. באוגדן השישי, קאי מגלה שג'ון הוא מרגל של היריב. לאחר שג'ון מודה באשמה, פרינס צ'ארמינג מוציא אותו להורג, כאשר ג'ון מבטיח שהוא עוד יחזור לנקום.
כחול הזקן: האזרח העשיר ביותר של פייבלטאון. נוטה להעביר ביקורת רבה על דרכי הניהול של שלגיה וביגבי ולא מעט פעמים מוצג כמסוכסך עימם. באוגדן הראשון מסופר כי הוא קיים מערכת יחסים זמנית עם רוז רד, אך רק על מנת לגרום לג'ק לקנא. בספר השלישי הוא מתחבר לזהבה כדי לעזור לה להרוג את שלגיה וביגבי, אך פרינס צ'ארמינג מגלה זאת והורג את כחול הזקן בקרב חרבות עד המוות. לאחר מותו של כחול הזקן, פרינס צ'ארמינג מקבל את כל רכושו.
זהבה: מבוססת על דמותה של זהבה מסיפור זהבה ושלושת הדובים. היא פעילה למען זכויות תושבי החווה, והיא מהפייבלס האנושיים היחידים שחיים בה. באוגדן השני היא מקימה צבא מחאה נגד הממשל של פייבלטאון ופותחת במרד. לאחר שהמרד מדוכא בידי כוחותיה של שלגיה, צבאה של זהבה נשלח אל הכלא, אך זהבה מצליחה לברוח. באוגדן השלישי היא מנהלת רומן יחד עם כחול הזקן ושניהם יחד מתחברים לחסל את ביגבי ושלגיה. לאחר ששלגיה וביגבי מגלים את מזימתה, שלגיה נלחמת נגד זהבה והורגת אותה באמצעות גרזן שננעץ בראשה.
האוגדנים

| מספר | שם האוגדן | תאריך יציאה | החוברות שלוכדו בו |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מעשיות בגלות | 25 באפריל 2003 | 1 - 5 |
| 2 | חוות החיות | 1 באוגוסט 2003 | 6 - 10 |
| 3 | ספר מעשיות האהבה | 1 במאי 2004 | 11 - 18 |
| 4 | צעדת חיילי העץ | 30 בנובמבר 2004 | 19 - 21, 23 - 27 |
| 5 | העונות המרושעות | 30 באפריל 2005 | 22, 28 - 33 |
| 6 | ארצות המולדת | 27 בינואר 2006 | 34 - 41 |
| 7 | לילות (וימי) ערב | 5 ביולי 2006 | 42 - 47 |
| 8 | זאבים | 20 בדצמבר 2006 | 48 - 51 |
| 9 | בני האימפריה | 13 ביוני 2007 | 52 - 59 |
| 10 | הנסיך הטוב | 4 ביוני 2008 | 60 - 69 |
| 11 | מלחמה ושברים | 19 בנובמבר 2008 | 70 - 75 |
| 12 | העידנים האפלים | 11 באוגוסט 2009 | 76 - 82 |
| 13 | הקרוס-אובר הגדול של פייבלס | 9 בפברואר 2010 | 33 - 35, 83 - 85 (מתוך Jack of fables) |
| 14 | מכשפות | 7 בדצמבר 2010 | 86 - 93 |
| 15 | רוז רד | 11 באפריל 2011 | 94 - 100 |
| 16 | צוות-על | 14 בדצמבר 2011 | 101 - 107 |
| 17 | לרשת את הרוח | יולי 2012 | 108 - 113 |
הסדרה

הסדרה ויוצריה זכו במספר רב של פרסי אייזנר, כולל "הסדרה הטובה ביותר" בשנת 2003, "הסיפור בהמשכים הטוב ביותר" בשנת 2003, 2005 ו-2006, "האנתולוגיה הטובה ביותר" בשנת 2007 - על נובלה גרפית שעוסקת בסדרה, ו"הסיפור הקצר הטוב ביותר" בשנת 2007 - עבור אחד מהסיפורים באותה נובלה גרפית.
בעקבות הצלחת הסדרה נוצרה סדרת ספין אוף בשם "Jack of Fables" שמתמקדת בדמותו של ג'ק (שמופיעה גם בסדרה זו) מ"ג'ק ואפון הפלא", "ג'ק וג'יל" ושאר אגדות.
הערות שוליים

↑  ברייאן קרונין, Bill Willingham Puts Fables Into the Public Domain, באתר CBR, ‏‏15 בספטמבר 2023 (באנגלית)
WorldPride

ציון "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית בשנת 2019 אשר במהלכם, צעדו יותר מ-5 מיליון משתתפים ובכך, הפכו לאירועי הגאווה הגדולים בכל הזמנים
WorldPride (בעברית: אירועי הגאווה העולמיים) הם אירועים בינלאומיים המוקדשים לגאוות להט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים) הנערכים מידי כמה שנים בעיר אחרת בעולם. האירועים מאורגנים על ידי הארגון הבינלאומי, "InterPride", אשר במהלכם מתקיימים פעיליות שונות בעיר המארחת הכוללת מצעדי גאווה, פסטיבלים ופעילויות תרבותיות נוספות בהן: כנסים, הקרנות קולנוע ואומנות גאה. האירועים התקיימו לראשונה בשנת 2000 ברומא, איטליה.
"WorldPride" רומא 2000

בוועידה ה-16 של ארגון "InterPride" באוקטובר 1997 בניו יורק, ארצות הברית הוחלט לקיים את אירועי הגאווה העולמיים הראשונים בבירת איטליה, רומא, בין התאריכים 1 ביולי עד 9 ביולי 2000. האירוע שולב עם אירועי "Europride". הרשויות ברומא תחילה הבטיחו לספק למארגני האירועים 200,000 דולרים, אך בעקבות לחץ מהוותיקן ופוליטיקאים שמרנים, הסיר ראש עיריית רומא, פרנצ'סקו רוטלי, את התמיכה הכלכלית ב-30 במאי 2000.
שעות לאחר ההודעה על הסרת התמיכה, הפך ראש העיר את החלטתו והחזיר את המימון והבטיח לסייע בהיתרים, אך סירב לסגת בדרישה מהמארגנים להסיר את סמליל העיר בחומרי קידום המכירות. לאירוע התנגד בחריפות האפיפיור יוחנן פאולוס השני בעקבות הגעתם של מאמינים קתוליים לרומא בתקופה זה לציין את שנת המילניום בכנסייה הקתולית. במהלך האירועים, מסר האפיפיור את דבריו בנאום בכיכר פטרוס הקדוש ושם אמר שהאירועים הם: "העלבה לערכים הנוצריים של העיר שיקרה כל כך ללבות מאמינים קתוליים ברחבי העולם". על פי הערכות המארגנים, צעדו במצעד הגאווה כ-500,000 איש מהקולוסיאום עד לקירקוס מקסימוס, שניים מהאתרים העתיקים המפורסמים ביותר ברומא. זה היה מהקהלים הגדולים ביותר שצעדו בעיר רומא מזה עשרות שנים. מלבד המצעד התקיימו ברחבי העיר ועידות על מצב זכויות להט"ב בעולם, כנסים, תצוגות אופנה וקונצרט בהשתתפות גלוריה גיינור, וילג' פיפל, ג'רי האליוול ורופול.
אירועי "WorldPride" ברומא, איטליה, 2000
אירועי "WorldPride" ברומא, איטליה, 2000
אירועי "WorldPride" ברומא, איטליה, 2000
אירועי "WorldPride" ברומא, איטליה, 2000
אירועי "WorldPride" ברומא, איטליה, 2000
"WorldPride" ירושלים 2006

בוועידה ה-22 של "InterPride" באוקטובר 2003 הוחלט לקבל את הצעת העמותה הישראלית, הבית הפתוח, ולארח את אירועי הגאווה העולמיים השניים בעיר הקודש ובירת ישראל, ירושלים.
התכנון תחילה היה לערוך את האירועים בשנת 2005 אך הם נדחו בשל ההתנקות. באותה שנה במצעד אירע ניסיון התנקשות של ישי שליסל, ישראלי חרדי שניסה לרצוח צועדים בדקירות סכין. האירוע נקבע מחדש לשנת 2006 ובתל אביב הודיעו על ביטולו של שבוע הגאווה בעיר על מנת שיותר אנשים יתעודדו לעלות לירושלים. מצעד הגאווה נקבע ל-10 בנובמבר אך בעקבות מצב ביטחוני ברצועת עזה לא יכלה המשטרה לאבטח את האירוע והוא בוטל.
לבסוף, בעקבות מלחמת לבנון השנייה והתנגדות עזה של חרדים שיצאו להפגנות אלימות שכללו יידוי אבנים וחפצים שונים, הבערת מכלי אשפה, זריקת בקבוקי תבערה והתעמתות פיזית עם כוחות משטרה, בוטל מצעד הגאווה כליל ונערכה עצרת גאווה באצטדיון גבעת רם. למרות ביטול המצעד, התקיימו בעיר אירועים אחרים בהם פסטיבל סרטים, תערוכות ואירועים נגד אלימות.
"WorldPride" לונדון 2012

הוועידה השנתית ה-27 של "InterPride", שהתקיימה באוקטובר 2008 בוונקובר, קנדה, הצביעה לקבל את הצעתה של ארגון הלהט"ב האנגלי, "Pride London" לארח את אירועי "WorldPride" בבירת הממלכה המאוחדת חודש בלבד לפני אולימפיאדת לונדון 2012 שייתקיימו בעיר ובמהלך של חגיגות יובל היהלום של המלכה אליזבת השנייה. הארגון תכנן מצעד עם מצופים, אזור הופעות גדול בכיכר טרפלגר עם מסיבות רחוב בכיכר הזהב ובסוהו.
עם זאת, אירועי "WorldPride" בלונדון "הוקטנו" באופן משמעותי בפגישת סוכנויות חירום ב-27 ביוני 2012, תשעה ימים לפני שהאירוע היה אמור להתקיים ולאחר שהפסטיבל התקיים כשבועיים. מארגני הגאווה בלונדון לא הצליחו להשיג את הכספים הדרושים לקבלנים בתחומי המפתח בעבודה, והם הודיעו כי חלק מהפעילויות מנותקות או מבוטלות. לונדון אוונינג סטנדרט דיווח כי ארבעה קבלנים מאירוע הגאווה של השנה הקודמת היו חייבים 65,000 ליש"ט בחובות שלא שולמו, אם כי "Pride London" הכחיש זאת. כתוצאה מכך, כל הבידור והבמות הופחתו, ובקשות הרישיון למסיבות רחוב נסוגו. במקום זאת, תוכניות האירוע כללו טיול גאווה, ועצרת בכיכר טרפלגר. ברחבי הממלכה המאוחדת ובלונדון נשמעה ביקורת קשה על "Pride London", על המחדלים והתכנון הלקוי של מה שהיה אמור אירוע גדול לקהילה הגאה לא רק במדינה אלא בכל רחבי העולם.
אירועי "WorldPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת, 2012
אירועי "WorldPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת, 2012
אירועי "WorldPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת, 2012
אירועי "WorldPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת, 2012
אירועי "WorldPride" בלונדון, הממלכה המאוחדת, 2012
"WorldPride" טורונטו 2014

בוועידה ה-28 של "InterPride" באוקטובר 2009 גברה הצעתה של טורונטו בשותפות עם סוכנות התיירות בעיר על זו של סטוקהולם לאירוח אירועי הגאווה העולמיים הרביעיים בין ה-20 ביוני ל-29 ביוני 2014 בכנס השנתי אשר נערך בסיינט פיטרסבורג, פלורידה, ארצות הברית. האירועים בטורונטו היו לגדולים ולמוצלחים ביותר עד כה ונמשכו 9 ימים, החל מ-20 עד ל-29 ביוני. סיסמת האירועים הייתה "קום!" אשר התחילו בטקס פתיחה בכיכר נייתן פיליפס שכלל הופעה חיה של אמנים בהם מליסה אתרידג', סטיב גרנד וטום רובינסון, חלוקת פרסים, וכנס בינלאומי בנושא זכויות אדם נערך בהשתתפות יוהנה סיגורדרדוטיר, ראש ממשלת איסלנד שהייתה ללסבית המוצהרת הראשונה בראשות ממשלה כלשהי בעולם, פרנק מוגישה, פעיל זכויות להט"ב אוגנדי, 2,400 משתתפים ו-195 מנחים מרחבי העולם.
כמו כן נערכו אירועי פרסים וגאלה גאים, פעיליות חברתיות לחגיגת יום העצמאות הקנדי והאמריקאי ותערוכה לציון השנה ה-45 למהומות סטונוול. 3 מצעדי גאווה נערכו כחלק מהאירועי הגאווה: מצעד הטרנס, מצעד הדייקיות ומצעד הגאווה העולמי. השניים הראשונים היו אירועים פוליטיים ומחאתיים בעוד שהאחרון היה חגיגה גדולה בה לקחו חלק 12,000 משתתפים ו-280 משאיות. המצעד ערך חמש שעות והפך למצעד הארוך ביותר בתולדות העיר.
ברחובות העיר נערכו גם מופעי רחוב חינמיים שכללו הופעות של מלכי ומלכות דראג ומופעי מוזיקה של קארלי ריי ג'פסן וקיי די לאנג. לפני האירועים העריכו כי יגיעו לטורונטו כמיליון בני אדם והם יתרמו 136 מיליון דולר קנדי לכלכלת העיר. בפועל, הגיעו לאירועי הגאווה קרוב לשני מיליון בני אדם, ותרמו לכלכלת העיר כ-791 מיליון דולר קנדי.
אירועי "WorldPride" בטורונטו, קנדה, 2014
אירועי "WorldPride" בטורונטו, קנדה, 2014
אירועי "WorldPride" בטורונטו, קנדה, 2014
הכומר הקנדי, ברנט הוקס נואם במהלך "WorldPride" בטורונטו, קנדה, 2014
אירועי "WorldPride" בטורונטו, קנדה, 2014
"WorldPride" מדריד 2017

באוקטובר 2012 הצביעו חברות "InterPride" בכנס השנתי בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית, שמדריד, בירת ספרד תארח אירועי הגאווה העולמיים לשנת 2017. מועמדויות נוספות לאירוח האירועים היו ברלין וסידני אך מדריד ניצחה פה אחד בהצבעה של יותר מ-80 משלחות ברחבי העולם. ציון "WorldPride" שולב עם קיומי "Europride" ה-24 שהתארחו בפעם השנייה בבירת ספרד (מאז 2007) בין ה-23 ביוני עד ה-2 ביולי. סיסמת האירועים הייתה "מי שאתה אוהב, מדריד אוהבת אותך!" והמנונה היה "A quién leffici?" של להקת "Fangoria" הספרדית. "WorldPride" עלה במקביל ליום השנה ה-40 להפגנה הראשונה בספרד לתמיכה בזכויותיהם של אנשי קהילת הלהט"ב - שהתקיימה בברצלונה בשנת 1977, וציון יום השנה ה-25 להקמת ארגון הלהט"ב "FELGTB".
טקס פתיחת האירועים התקיים בתיאטרון קלדרון ביום שישי ה-23 ביוני. כמה ימים לאחר מכן, ביום שני, 26 ביוני, נחנכה באוניברסיטה האוטונומית במדריד פסגת מדריד, הוועידה הבינלאומית לזכויות אדם. מספר אירועי תרבות התקיימו בימים שלאחר מכן, כולל ההפגנה המסורתית ב-1 ביולי אשר נערכה במסלול של כ-2 קילומטרים לצד 52 משאיות. טקס הסגירה של "WorldPride" התקיים ב-2 ביולי בפוארטה דה אלקלה אשר במהלכו, הוכרז על קיום האירועים לעיר ניו יורק, ארצות הברית בשנת 2019. בסיום ציון האירועים, נחשף כי מעל 3.5 מיליון איש השתתפו אשר תרמו כ-200 מיליון אירו לכלכלת העיר מדריד.
אירועי "WorldPride" במדריד, ספרד, 2017
אירועי "WorldPride" במדריד, ספרד, 2017
אירועי "WorldPride" במדריד, ספרד, 2017
שער אלקלה במהלך אירועי "WorldPride" במדריד, ספרד, 2017
חברי אמנסטי אינטרנשיונל מפגינים למען זכויות להט"ב במהלך "Worldpride" במדריד, ספרד, 2017
"WorldPride" ניו יורק 2019

בוועידה ה-34 של "InterPride" באוקטובר 2015 הוחלט שאירועי הגאווה העולמיים השישיים יתארחו בעיר ניו יורק בארצות הברית תחת הכותרת "Stonewall 50 – WorldPride NYC 2019" לציון 50 שנה לקיום מהומות סטונוול, הידועות כהתקוממותה של הקהילה הגאה נגד התעמרותה של משטרת ניו יורק לאורך שנים בבר ה-"סטונוול אין", אחד מאירועי המפתח החשובים ביותר בהיסטוריה של מאבקה לזכויות להט"ב בארצות הברית ובעולם כולו אשר אירעו ב-28 ביוני 1969 ולזכרם מצוין יוני כ-"חודש הגאווה" מדי שנה ובו מתקיימים מצעדי הגאווה בעולם.
ציון אירועי "WorldPride" בעיר נרשמו כאירוע הלהט"ב הגדול בכול הזמנים עם מעל חמישה מיליון משתתפים בסוף שבוע הגאווה במנהטן בלבד, כולל כארבעה מיליון נוכחים במצעד עצמו. המצעד בן שתים-עשרה שעות כלל 150,000 משתתפים רשומים מראש מקרב 695 קבוצות שונות.
אירועי "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית, 2019
אירועי "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית, 2019
אירועי "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית, 2019
אירועי "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית, 2019
אירועי "WorldPride" בניו יורק, ארצות הברית, 2019
"WorldPride" קופנהגן - מאלמה 2021

לראשונה בהיסטוריה, בוועידה ה-35 של "InterPride" הוחלט כי שתי ערים, בשתי מדינות שונות במרחק נסיעה של 23 דקות יארחו את אירועי הגאווה העולמיים - קופנהגן, בירת דנמרק ומאלמה, שוודיה אשר מחוברות בגשר ארסונד שעובר מעל מצר ארסונד החוצץ בין שתי המדינות. ציון האירועים ישולבו עם "EuroGames" - אירוע ספורט להט"ב. "WorldPride" יעלה בקנה אחד עם ציון שבעים שנה מאז הניתוח לשינוי מין הראשון בעולם בדנמרק בשנת 1951, וחמישים שנה לאחר שנוסד הפרק הדני בחזית השחרור הגאה בשנת 1971.
מארי, נסיכת דנמרק הוגדרה כנותנת החסות לקיום האירועים מה שהפך אותה לבת המלוכה הראשונה אי פעם המוגדרת כנותנת חסות פעילה עבור אירוע להט"ב גדול.
שגרירות שוודיה בקופנהגן, דנמרק יחד עם שרת שוודיה לשוויון מגדרי ודיור באירועי "WorldPride" בקופנהגן - מאלמה, 2021
התיאטרון המלכותי "Kongens Nytorv" מואר בצבעי דגל הגאווה בקופנהגן במהלך ציון האירועים, 2021
כיכר עיריית קופנהגן מואר בצבעי דגל הגאווה במהלך ציון האירועים, 2021
הבנק הדני "Danske Bank" מואר בצבעי דגל הגאווה במהלך ציון האירועים, 2021
משתתפים צועדים בציון האירועים בצומת המרכזית טריאנגלן, קופנהגן, 2021
"WorldPride" סידני 2023

"InterPride", באספתו הכללית השנתית יחד עם כ-300 ארגוני נציגים שהתקיימה באתונה, יוון, בחר בסידני בירת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה לארח את ציוני "WorldPride" לשנת 2023. הפעם הראשונה שאירועי "WorldPride" יתקיימו בחצי כדור הארץ הדרומי או באזור אסיה פסיפיק. סידני קיבלה 60% לבחירת ציוני האירועים מהקולות וזכתה מול שאר המתמודדים בהצעות בהן מונטריאול, קנדה עם 36% מהקולות ויוסטון, טקסס עם 3%.
ציון "WorldPride" לשנת 2023 יעלה בקנה אחד עם יום השנה ה-50 לשבוע הגאווה האוסטרלי הראשון, יום השנה ה-45 להיווסדותו של המרדי גרא הראשון של סידני וציון 5 שנים להחלתם של נישואים חד מיניים באוסטרליה. על פי מסמך ההצעה המטרה המוצהרת של "WorldPride" בסידני 2023 היא לחגוג את מגוון התרבות והזהות באזור אסיה פסיפיק, תוך הארת אור על הפרות זכויות אדם נרחבות של קהילת הלהט"ב.
ציון האירועים יתקיימו בין 16 בפברואר ל-4 במרץ במהלך עונת קיץ של אוסטרליה ויכללו מרכז ועידת זכויות אדם ובריאות של קהילת הלהט"ב בת שלושה ימים שתתמקד בחוויות אנשי הקהילה בנושאים בהן: אלימות, עינויים, התעללות, אפליה ורדיפה באזור אסיה פסיפיק ובאופן רחב יותר.
"WorldPride" גאושיונג 2025

יותר מ-300 ארגונים חברים ברחבי העולם השתתפו בתהליך ההצבעה, סדנאות, ישיבות מליאה, ישיבות אזוריות ודירקטוריון במהלך האירוע הווירטואלי בן 8 הימים עבור בחירת אזור קיומם של אירועי "WorldPride" לשנת 2025, אשר נבחרו על ידי "InterPride" בגאושיונג, טאיוואן בפעם הראשונה במדינה במזרח אסיה בעודה ניצחה את המתחרה השנייה אשר הייתה לוושינגטון הבירה, ארצות הברית.
ראו גם

EuroPride
מצעד גאווה
הערות שוליים

↑  Gay Today: World, www.gaytoday.com
↑  WorldPride holy land: the conflict-heavy center point of three world religions is gearing up for the second global pride festival. - Free Online Library, www.thefreelibrary.com
↑  BBC News | EUROPE | Gay pride triumphs in Rome, news.bbc.co.uk
↑  Jerusalem Hosts World Pride | Welcome to the World Congress of Gay Lesbian Bisexual and Transgender Jewish Organizations, ‏2013-04-08
↑  "London's big gay pride party under threat in cash dispute". Evening Standard (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-08-05.
↑  Tom Harper Peter Dominiczak, London's big gay pride party under threat in cash dispute, www.standard.co.uk, ‏2012-06-26 (באנגלית)
↑  Pride London - News - CHANGES TO WORLDPRIDE CELEBRATION IN LONDON 07 JULY 2012, web.archive.org, ‏2012-08-29
↑  "Pride London funding 'shortfall' sees WorldPride heavily scaled back". PinkNews (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-05.
↑  "WorldPride: Human Rights Conference reminds pride revellers the struggle continues | The Star". thestar.com (באנגלית). נבדק ב-2018-08-05.
↑  "Trans Pride March held in downtown Toronto - CityNews Toronto". CityNews Toronto (באנגלית אמריקאית). 2014-06-27. נבדק ב-2018-08-05.
↑  "Dyke March draws thousands in 'Longest Walk' | The Star". thestar.com (באנגלית). נבדק ב-2018-08-05.
↑  "Toronto pride parade 2014 photos show streets packed with 12,000 marchers and thousands of spectators". National Post (באנגלית אמריקאית). 2014-06-30. נבדק ב-2018-08-05.
↑  "'Fun, free and fabulous' WorldPride parade in Toronto". Toronto (בCanadian English). 2014-06-29. נבדק ב-2018-08-05.
↑  "WorldPride brought big dividends to Toronto, Pride says". Xtra (באנגלית אמריקאית). 2014-10-31. נבדק ב-2018-08-05.
↑  All You Need to Know | WORLD PRIDE MADRID 2017, worldgaypridemadrid2017.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  Publicidad - World Pride Madrid 2017. Web oficial del Orgullo, www.worldpridemadrid2017.com (בספרדית)
↑  NYC Pride 2019 | WorldPride NYC | Stonewall50, 2019-worldpride-stonewall50.nycpride.org (באנגלית)
↑  A. B. C. News, About 5 million people attended WorldPride in NYC, mayor says, ABC News (באנגלית)
↑  Irish march at historic World Pride in New York City, IrishCentral.com
↑  Cost, corporatization: Fierté Montréal preps bid for 2023 WorldPride, montrealgazette (ב־Canadian English)
↑  WorldPride 2021 in Copenhagen and Malmö, Copenhagen 2021: WorldPride & EuroGames (בדנית)
↑  'Sydney, we're coming for ya, baby': Australia wins WorldPride bid for 2023, www.abc.net.au, ‏2019-10-20 (ב־Australian English)
↑  'The gay Olympics': Sydney wins bid to host 2023 WorldPride event, SBS News (באנגלית)
↑  About the Author Peter Hackney, Sydney wins bid to host WorldPride 2023, Star Observer, ‏2019-10-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sydney's Bid for WorldPride 2023, Sydney Gay and Lesbian Mardi Gras Ltd (באנגלית)
↑  InterPride, PRESS RELEASE: WORLDPRIDE 2025 BID WON BY KAOHSIUNG PRIDE IN A HISTORIC VOTE FOR THE GLOBAL AND…, InterPride, ‏2021-11-16 (באנגלית)
מפגין במהלך עצרת הגאווה בשנת 2006 עם השלטים "זכותי להיות אני בלי שידקרו אותי" (ימין), "לשרוף את הארון ולא את מי שבתוכו" (שמאל)
בג"ץ האגודה לזכויות האזרח נגד משרד הפנים

בג"ץ 8070/98 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ' משרד הפנים הוא פסק דין של בית המשפט העליון שניתן ב-24 ביוני 2004, על ידי השופטים דליה דורנר, אליעזר ריבלין ואשר גרוניס.
השאלה המשפטית בעתירה היא בדבר האיסור על המדינה לאפשר גישה ישירה למאגרי המידע על פי חוק מרשם האוכלוסין, התשכ׳׳ה–1965. הגישה למאגרי המידע נעשתה על ידי חיבור מחשב משרד הפנים למחשבים של משרדי הממשלה השונים שנותנים שירות לציבור, ובנוסף למחשבי הבנקים המסחריים המספקים שירות ללקוחותיהם. בית המשפט קבע סעד של צו מוחלט שהאיזון הראוי להגביל את מסירת המידע לעובדי ציבור, יהיה בתקנות או בהנחיות מנהליות, ואילו עניין הבנקים יחייב חקיקה מתאימה.
העתירה התקבלה ברוב קולות של השופטים דורנר וריבלין, כנגד דעתו של השופט גרוניס לעניין העברת המידע ממרשם האוכלוסין אל הבנקים המסחריים.
פסק הדין > העובדות הרלוונטיות להכרעה

עד לעתירה זו הייתה נהוגה במדינת ישראל פרקטיקה שבה גופים ממשלתיים ובנקים מסחריים, היו בעלי נגישות למידע אישי של התושבים/לקוחות. כתוצאה מכך אלפי פקידים של משרדי הממשלה השונים, והבנקים המסחריים נחשפו שלא לצורך למידע אישי של אזרחים ותושבים. העותרת ביקשה לאסור על המדינה לאפשר גישה ישירה למאגר המידע לפי חוק המרשם, באמצעות חיבור מחשב משרד הפנים למחשבי נציבות מס הכנסה, המוסד לביטוח לאומי, רשות השידור, בנק ישראל והבנקים המסחריים. העותרת ביקשה שהדרך היחידה לקבל את אותו המידע לפי חוק המרשם תהיה לפי בקשה אישית המעוגנת בס' 29(ג) לחוק המרשם. בנוסף ביקשה העותרת לחייב את המדינה באמצעות משרד הפנים, לפרסם נהלים בעניין העברת המידע שניתן להעביר ומי זכאי יהיה לקבלו.
פסק הדין > השאלה המשפטית

בית המשפט דן בשאלה אם העברת מידע ממאגר מרשם האוכלוסין לגופים ציבורים ולבנקים המסחריים, מאזנת כדין בין הזכות לפרטיות לבין האינטרס הציבורי לשמירה על שטף המסחר וקבלת שירות יעיל ומהיר. שאלה נוספת שעלתה בפני בית המשפט הייתה אם גם פגיעה קלה בזכות יסוד (הזכות לפרטיות), מחויבת לעמוד במבחני פסקת ההגבלה (מבחני תכלית ומידתיות).
פסק הדין > החלטת בית המשפט

בית המשפט החליט בדעת רוב של השופטת דורנר והשופט ריבלין לקבל את העתירה. השופטת דורנר קבעה כי ניתן לפגוע בזכויות אדם, ובתוכן הזכות לפרטיות, רק כאשר הפגיעה מקיימת את כל ארבעת המבחנים המצטברים הקבועים בס' 8 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. ההגנה על זכויות אדם מחייבת להקפיד על יישום מבחנים אלו. כל סטייה מאחד המבחנים וללו במקרים קלים, עלולה להביא לפיחות במדרג הזכויות ובכך להחליש את ההגנה עליהן. דרישת המידתיות מחייבת למזער את הפגיעה בזכות לפרטיות. מזעור הפגיעה יעשה על ידי צמצום מספר עובדי הציבור שלהם יש גישה למידע, צמצום היקף המידע שנמסר כך שיועבר רק המידע הדרוש בכל מקרה לגופו, וקביעת היקף המידע בהתחשב במטרה שלשמה הוא נדרש. האיזון הראוי מחייב להגביל את מסירת המידע באמצעות חקיקה מתאימה, ועד שהחקיקה תחוקק יש להעביר מידע, הן לעובדי ציבור והן לבנקים, על בסיס פניות אינדיבידואליות בלבד לפי ס' 29(ג) לחוק מרשם האוכלוסין. בית המשפט הורה שהצו המוחלט ייכנס לתוקפו חצי שנה לאחר מתן פסק הדין.
השופט גרוניס בדעת המיעוט הסכים לתוצאה שאליה הגיעה השופטת דורנר בעניין העברת המידע לגופים הציבוריים, אולם סבר שככל שמדובר בהעברת מידע ממרשם האוכלוסין אל הבנקים לצורך אימות פרטים של לקוחות הבנק, הפגיעה היא שולית ולכן אין צורך להעבירה במבחנים של פסקת ההגבלה. השופט גרוניס נימק את עמדתו בכך שהפרקטיקה בה נהגו בעבר היא היעילה והמתבקשת ביותר ליישום הוראת צו איסור הלבנת הון. לפיכך הוא סבר שבכל הנוגע אל הבנקים המסחריים דין העתירה להידחות.