stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ
הערות שוליים

↑  Habib Toumi (10 באפריל 2011). "Women candidates to test their luck in Qatar polls". Gulf News. נבדק ב-22 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ |
| --- | --- | --- |
| מדינות חברות | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • כווית • עומאן • ערב הסעודית • קטר |  |
| שיתוף פעולה צבאי | כוח המגן של חצי האי ערב • ההפגנות בבחריין |  |
| שיתוף פעולה אחר | ח'ליג'י • משרד הפטנטים של המועצה • ארגון המפרץ לייעוץ תעשייתי • פרויקט הרכבות במועצה • גביע המפרץ לאומות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262003505171  PLWABN: 9810617361005606  BIBSYS: 90120764  BnF: cb12132035c (data)  CiNii: DA14625743  GND: 2088427-8  ISNI: 0000 0001 2162 1795  LCCN: n83009071  NDL: 00745098  NKC: ko2011624543  NLA: 35743139  RERO: 02-A000043996  SUDOC: 032751923  TDVİA: korfez-isbirligi-konseyi  VIAF: 134370060   WorldCat (עם VIAF): 134370060 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מבצע ואלקירי (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  בריאן סינגר 
 הופק בידי:  כריסטופר מקווירי בריאן סינגר גילברט אדלר  כריס לי
 תסריט:  כריסטופר מקווירי נתן אלכסנדר
 עריכה:  ג'ון אוטמן 
 שחקנים ראשיים:  טום קרוז
 מוזיקה:  ג'ון אוטמן 
 צילום:  ניוטון תומאס סיגל 
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס, Cruise/Wagner Productions 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בדצמבר 2008
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט היסטורי, סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט מתח פוליטי 
 תקציב:  75,000,000 דולר
 הכנסות:  200,276,784 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   valkyrie
 valkyrie.unitedartists.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מבצע ואלקירי (באנגלית: Valkyrie) הוא מותחן משנת 2008 שבוים על ידי הבמאי האמריקאי בריאן סינגר, ובכיכובו של טום קרוז. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2008.
הסרט מבוסס על אירוע היסטורי – קשר העשרים ביולי – שאירע בשיאה של מלחמת העולם השנייה, כאשר קבוצה של קצינים מן הוורמאכט, פוליטיקאים, אנשי רוח ודת תכננו להתנקש בחיי אדולף היטלר ב־20 ביולי 1944, על מנת לסיים את המלחמה, להציל את גרמניה ולעצור את שואת יהודי אירופה ויתר פשעי המלחמה של היטלר. קרוז מגלם את הדמות הראשית בסרט – קולונל קלאוס שנק פון שטאופנברג.
ליהוקו של קרוז עורר בתחילה מחלוקת בקרב פוליטיקאים גרמנים ובקרב חברי משפחתו של שטאופנברג, עקב השתייכותו של השחקן לכת הסיינטולוגיה. עם זאת העיתונות הגרמנית הביעה את תמיכתה בהפקת הסרט אשר יגביר את המודעות לניסיון ההתנקשות של פון שטאופנברג בהיטלר.
עלילה

במהלך מלחמת העולם השנייה, קולונל גרמני בשם קלאוס שנק פון שטאופנברג נפצע באופן קשה באפריקה ובשל כך נשלח חזרה הביתה לגרמניה הנאצית, ומשמש בתפקידים עורפיים. שטאופנברג מצטרף לתנועת התנגדות גרמנית, והופך לחלק מקשר העשרים ביולי - מזימה שנועדה להתנקש בחייו של היטלר על מנת לפתוח במגעים עם בעלות הברית לסיום המלחמה, להציל את קורבנות הנאציזם ולשמור על גרמניה בגבולות שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. במסגרת תפקידו שטאופנברג משתתף בגיבוש תוכנית שנקראת בשם הקוד "ואלקירי", ששימשה כתוכנית מגירה להעברה מסיבית של כוחות אל עיר הבירה ברלין לשם הגנה מפני התקוממות. הוא עושה שינויים בתוכנית זו כדי להתאימה לצורכי ההתקוממות על מנת לעצור את שרשרת הפיקוד הנאצית מיד לאחר ההתנקשות בהיטלר.
שטאופנברג לוקח על עצמו את משימת ההתנקשות בחייו של היטלר, וזאת באמצעות הטמנת חומר נפץ עם מנגנון השהיה בעת ישיבה של היטלר עם הקצונה הבכירה. שטאופנברג מצליח להביא להתפוצצות החומר, והוא בטוח שהיטלר נהרג, ומתחיל בהפעלת תוכנית "ואלקירי" ובהשתלטות על היררכיית השלטון הנאצית. בדיעבד מתברר כי היטלר ניצל מההתנקשות וסבל מפציעות קלות בלבד, כך גם כוחות המילואים שנקראו לעצור את בכירי המשטר הנאצי מבינים כי מדובר במזימה, ועוצרים את שטאופנברג וכל השאר הבכירים המשתתפים בקשר. בסופו של דבר בית דין שדה גוזר את דין כל הקושרים למוות.
שחקנים

טום קרוז – קולונל קלאוס פון שטאופנברג
קנת בראנה – גנרל הנינג פון טרסקו
אדי איזרד – גנרל אריך פלגיבל
טום וילקינסון – גנרל פרידריך פרום
ביל ניי – גנרל פרידריך אולבריכט
טרנס סטמפ – גנרל לודוויג בק
תומאס קרצ'מן – רס"ן אוטו ארנסט רמר
קאריס ואן האוטן – נינה שנק גרפין פון שטאופנברג, אשתו של קלאוס פון שטאופנברג
דייוויד באמבר – אדולף היטלר
דייוויד סקופילד – ארווין פון ויצלבן
מתיאס פרייהוף - היינריך הימלר
מתיאס שווייגהופר - לוטננט הרברט
ראו גם

קשר העשרים ביולי
הערות שוליים

1 2  נתוני תקציב והכנסות הסרט מבצע ואלקירי, מתוך אתר Box Office Mojo, אוחזר בתאריך 14/04/2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061222519  VIAF: 181331181   WorldCat (עם VIAF): 181331181
סנואו פטרול

| --- | --- |

 מקום הקמה:  דנדי 
 מוקד פעילות:  סקוטלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 סוגה:  אינדי רוק  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Interscope Polydor Records Universal Music
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 גארי לייטבודי פול וילסון ג'וני קווין נתן קונולי טום סימפסון
 חברים לשעבר
 מרק מקללנד
 
סנואו פטרול (באנגלית: Snow Patrol) היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה בסקוטלנד, רוב חבריה במקור מן הערים בגנור ובלפסט, צפון אירלנד. ללהקה חוזה הקלטות בחברת ההקלטות Polydor Records. במקור הוקמה הלהקה כלהקת אינדי-רוק, אך בשנים האחרונות הלכה הלהקה לכיוון הרוק האלטנטיבי ונכנסה לזרם המרכזי עם שיריה Run,‏ Chasing Cars, ו-Signal Fire שמופיע גם בפסקול הסרט ספיידרמן 3.
היסטוריה > השנים המוקדמות

הלהקה הוקמה בסוף 1994 על ידי הסטודנטים גארי לייטבודי ומרק מקללנד, ונקראה "Shrug" באוניברסיטת דונדי בסקוטלנד. הלהקה החלה להופיע באוניברסיטה ובפאבים, ולאחר מכן שינתה את שמה ל"Polar Bear" בסוף 1995. בימיה המוקדמים, הלהקה הייתה מעמידה פנים שהיא להקת בל וסבסטיאן כדי לקבל כניסה חופשית למועדון הסטודנט בבית ספר גלאזגו לאומנויות.
באמצע 1997, הלהקה הוציא את המיני-אלבום הראשון שלה שנקרא " Starfighter Pilot" וכלל שלושה שירים. ריצ'רד קולבורן מלהקת בל וסבסטיאן ניגן תופים באלבום זה.
ללהקה התגלה שישנה להקה אמריקאית עם אותו שם. כדי למנוע בעיות משפטיות שינתה הלהקה את שמה ל"Snow Patrol".
באותה תקופה, הצטרף ג'וני קווין כמתופף קבוע ללהקה, איתו הושלם הרכב הלהקה. הלהקה הוציאה את המיני אלבום הבא שלה שנקרא "Little Hide". הם הוציאו שני סינגלים מתוך אלבום זה, אחד עם אותו שם והשני נקרא " One Hundred Things You Should Have Done in Bed". לסינגלים הוצאו קליפים והלהקה החלה להופיע בטלוויזיה.
הראיון הראשון שלהם ב-MTV היה ב-1998. באותה שנה, יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא " Songs for Polarbears". ב-2001, יצא אלבומם השני שנקרא " When It's All Over We Still Have to Clear Up". בנוסף באותה שנה, לייטבודי אסף אומנים סקוטים מלהקות שונות והם הופיעו יחד כסופרגרופ.
היסטוריה > ההצלחה במיינסטרים

לאחר שחברת התקליטים "Jeepster" החליטה להפסיק את עבודתה עם הלהקה, הצטרף הגיטריסט נתן קונולי ללהקה, והלהקה חתמה בחברת התקליטים "Polydor". הלהקה הגיעה להצלחה במיינסטרים לאחר יציאת השיר "Run", מתוך אלבומם השלישי, "Final Straw" שיצא ב-2003.
ב-16 במרץ 2005, מקללנד עזב את הלהקה, ופול וילסון החליף אותו כנגן הבס. באפריל 2005, הודיעה הלהקה על סיבוב הופעות ארוך, ועל הוספתו של הקלידן טום סימפסון כחבר רשמי בלהקה.
בקיץ 2005, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם U2, אשר מהווה על הלהקה השפעה גדולה.
ב-10 בדצמבר 2005, הוציאה הלהקה בגרסה חדשה את השיר של ג'ון לנון, "Isolation", כחלק מהקמפיין של אמנסטי אינטרנשיונל שנקרא " Make Some Noise". מאוחר יותר, ב-2007, השיר הצטרף לאלבום אוסף של גרסאות כיסוי לשירי לנון שנקרא " Instant Karma: The Amnesty International Campaign to Save Darfur".
הלהקה סיימה להקליט את האלבום "Eyes Open", והאלבום יצא ב-1 במאי 2006. הסינגל הראשון בבריטניה היה "You're All I Have". בזמן שבארצות הברית הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "Hands Open", הסינגל "Chasing Cars" נכנס למצעדי הפופ וההורדות באינטרנט לאחר שהושמע בפרק סיום העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האנטומיה של גריי ב-15 במאי 2006. בעקבות הפופולריות של השיר, הוא הוצא כסינגל תואם בתחילת יוני אותה שנה והוצא לו וידאו קליפ חדש אשר כלל קטעים מהסדרה. בנוסף הושמע השיר גם בפרק סיום העונה של הסדרה מגרש ביתי. ב-30 בדצמבר 2006, השיר נבחר כ"השיר של כל הזמנים" ברדיו וירג'ין. השיר "Open Your Eyes" הושמע בפרק סיום העונה של הסדרה "ER" ב-18 במאי 2006, בסדרה ה-4400, באנטומיה של גריי וב-"The Black Donnellys".
ב-30 ביולי 2006, הופיעה הלהקה בפרק סיום העונה של תוכנית המוזיקה "Top of the Pops" עם השיר " Chasing Cars".
בעונה השביעית של האנטומיה של גריי בעת שאריזונה וקאלי עוברות תאונת דרכים הושמע השיר "Chasing Cars" כשהשחקנים שרים אותו.
ב-26 בנובמבר 2006, האלבום "Eyes Open" הפך לאלבום הנמכר ביותר באותה שנה בבריטניה.
ב-17 במרץ 2007, הופיעה הלהקה בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" עם השירים "You're All I Have" ו-"Chasing Cars".
הלהקה תרמה את השיר "Signal Fire" כפסקול לסרט ספיידרמן 3. ב-7 ביולי 2007, השתתפה הלהקה בלייב ארת' והופיעה באצטדיון ומבלי בלונדון.
ב-24 באוקטובר 2008 הוציאה הלהקה את האלבום החמישי שלה, A Hundred Million Suns.
הלהקה הוציאה את אלבומה השישי, Fallen Empires, ב-14 בנובמבר 2011. לסינגל ראשון מהאלבום, הנקרא Called Out in the Dark, יצא וידאו קליפ, בו משחק ג'ק דוונפורט.
דיסקוגרפיה

Songs for Polarbears - 1998
When It's All Over We Still Have to Clear Up - 2001
Final Straw - 2003
Eyes Open - 2006
A Hundred Million Suns - 2008
Fallen Empires - 2011
Wildness - 2018
The Forest Is the Path - 2024
2009 - Up to Now
2013 - Greatest Hits
1995 - The Yogurt vs. Yogurt Debate
1997 - Starfighter Pilot
2004 - Sessions@AOL
2005 - Live and Acoustic at Park Ave.
2006 - Sessions@AOL
2009 - iTunes Live from London
2009 - iTunes Live: London Festival '09
גארי לייטבודי
רצח מרגריטה לאוטין

רצח מרגריטה לאוטין התרחש ב-28 ביולי 2008 בחוף בבת ים. לאוטין, בת 31 מיהוד, בילתה בחוף הים יחד עם בעלה ושני ילדיה, ונרצחה במהלך ניסיון חיסול כושל של העבריין רמי אמירה.
רקע

רונן בן עדי ואדם נוסף הגיעו לקרבת חוף טובגו בבת ים ופתחו בירי מאקדחיהם לעבר קבוצת אנשים שישבו בחוף, שחלקם משתייכים לארגון הפשע של יצחק אברג'יל. שניים מתוך הקבוצה החלו להימלט וכאשר חלפו בסמוך למשפחת לאוטין נורתה מרגריטה ונרצחה. שני ה"חיילים" בארגונו של אברג'יל שאליהם כוון הירי, בהם אמירה, נעצרו והועברו לחקירה. רונן בן עדי נמלט מהחוף, עלה על קטנוע גנוב שהחנה שם מראש, ונסע בו ברחובות בת ים עד למקום מפגש שקבע מראש עם שמעון סבח, שם נטש את הקטנוע, עלה על מכוניתו של סבח, שהמתין לו, ושניהם המשיכו בנסיעה עד שנעצרו על ידי המשטרה.
כשבועיים לאחר הרצח דנה בו ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, בנוכחות קרוביה של מרגריטה לאוטין. בישיבה תיאר קובי זריהן, ראש זרוע חשיפה ביאחב"ל, את פעילות השוטרים שהיו באזור בעת הרצח:
”באירוע בבת ים היאחב"ל עסקה באיסוף מודיעיני שוטף ובמסגרת הזו כיסתה מפגש עבריינים. ... השוטרים נמצאים כמה עשרות מטרים מאותו מקום שבו מצויים העבריינים, שומעים ירי כפי ששומעים כל אותם אזרחים שהיו בסביבה באותו זמן. מרגע ששמעו את הירי והסתכלו לכיוון הירי זיהו אדם עם חפץ בידו, מהמרחק שבו הם היו בשלב הראשון הם לא יכלו לומר שזה היה אקדח אבל בדיעבד הסתבר שזה היה אקדח – זיהו את הבן אדם יורה, רץ ויורה. השוטרים שבאותו זמן כפי שאמרתי, היו כמה עשרות מטרים משם החלו לרוץ לכיוון היורה. היורה באותו זמן סיים את הירי שבו החל והחל להימלט. השוטרים המשיכו את המרדף אחרי היורה שעלה על אופנוע והחל להימלט בנסיעה פראית ברחובות בת ים. השוטרים שרדפו אחרי היורה הזעיקו בקשר שוטרים אחרים ששימשו כגיבוי לאותו כוח שהיה יותר קרוב ופעלו בנוהל חבירה מסודר וצרפו אותם אליהם למרדף.”
במסגרת חקירת הרצח נעצר אברג'יל. רונן בן עדי ושמעון סבח הועמדו לדין. במשפטם העיד גם אלכס לאוטין, בעלה של מרגריטה לאוטין, שתיאר: 
”הסתובבתי וראיתי שהיא עומדת ליד הבור איפה שהייתה הילדה, מחזיקה יד בבית החזה ומתחיל לצאת לה דם מתוך היד. היא רצה לכיוון שלי וברגע שהיא מגיעה אלי היא נופלת לי בתוך הידיים, אני משכיב אותה על החול, מנסה לעזור לה מתחיל לצעוק לעזרה. בסופו של היום אמרו לי שהיא נפטרה”. הנאשמים והפרקליטות הגיעו להסדר טיעון שבמסגרתו הורשע בן עדי ברצח ובקשירת קשר לביצוע פשע וסבח הורשע בקשירת קשר לביצוע פשע ובסיוע לאחר מעשה. בן עדי נידון למאסר עולם וסבח נידון למאסר בפועל בן 7 שנים ומאסר על תנאי של 18 חודשים למשך שלוש שנים. בנוסף קבע בית המשפט כי הם ישלמו פיצוי של 350 אלף ש"ח לילדיה של מרגריטה לאוטין. בגזר הדין ציין בית המשפט כי "מעטים המקרים בהם נתקלנו שבמסגרת הסדר טיעון מודה נאשם בחמורה שבעבירות בספר החוקים, שהעונש הקצוב לצידה הוא עונש מנדטורי של מאסר עולם".
ב-2013 הגישה משפחת לאוטין תביעה נגד המשרד לביטחון הפנים ועיריית בת ים בטענה לרשלנות. לטענת המשפחה בעת הרצח היו בחוף שוטרים רבים שעקבו אחר יעד החיסול, וגם מאבטחים של העירייה אשר יכלו למנוע את הרצח. לאחר דיונים אחדים בתביעה קבע בית המשפט כי "ניתן היה להתרשם כי המשטרה לא התרשלה במהלך האירועים שקדמו לאירוע הרצח, ואף פעלה היטב גם במהלך האירוע כך שהרוצח והמסייע נתפסו והועמדו לדין", ובעקבות המלצת בית המשפט ב-2017 משכה המשפחה את התביעה.
הערות שוליים

↑  יובל גורן, בת ים: עוברת אורח בת 31 נהרגה מירי בחוף הים, באתר nrg‏, 28 ביולי 2008
↑  רמי אמירה: אחרי שירו בי הפנים שלי נראו כמו עיסה של בשר, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2010
↑  פרוטוקול מס' 446 מישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה יום שני, ט"ו באלול התשס"ח (15 בספטמבר 2008), באתר הכנסת
↑  דורון נחום ושרון גל, איציק אברג'יל נעצר בחשד למעורבות ברצח מרגריטה לאוטין, באתר nana10‏, 7 באוגוסט 2008
↑  עפרה אידלמן, בעלה של מרגריטה לאוטין במשפט הרצח: היא רצה אלי מדממת ונפלה לזרועותיי, באתר הארץ, 25 במאי 2009
↑  הנאשמים ברצח מרגריטה לאוטין ז"ל הודו והורשעו, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2010
1 2  תפח (ת"א) 1070-08 מ.י. פרקליטות מחוז ת"א - פלילי נגד רונן בן עדי ושמעון סבח, ניתן ב-17 במאי 2010
↑  גלעד גרוסמן‏, משפחת מרגריטה לאוטין תובעת המשרד לביטחון הפנים, באתר וואלה, 21 ביולי 2013
↑  זיו קריסטל, משפחת מרגריטה לאוטין משכה תביעה נגד המדינה, באתר פוסטה, ‏15 פברואר 2017 (ארכיון)
קואליציית היהודים הרפובליקנים

קואליציית היהודים הרפובליקנים (או הקואליציה היהודית הרפובליקנית; RJC, Republican Jewish Coalition), היא קבוצת יהודים בתוך המפלגה הרפובליקנית בארצות הברית, אשר נוסדה ב-1985 ומקדמת תמיכה של יהודים במפלגה הרפובליקנית. הקבוצה מייצגת את הקול היהודי בתוך המפלגה הרפובליקנית, כאשר הנטייה של רוב היהודים בארצות הברית, כמיעוט, היא ליברליזם ונטייה להצבעה מסורתית למפלגה הדמוקרטית.
מצע

ה-RJC מצהירה כי "אנו חותרים לעודד ולחזק קשרים בין הקהילה היהודית האמריקאית לבין מקבלי ההחלטות הרפובליקנים. אנו פועלים כדי להחדיר רגישות לדאגות ונושאים של הקהילה היהודית בקרב המנהיגות הרפובליקנית בממשל ובמפלגה, בעוד אנו מבטאים ומקדמים רעיונות ומדיניות רפובליקנית בתוך הקהילה היהודית. אנו מחויבים לבנות קול יהודי רפובליקני איתן, אפקטיבי ומכובד בוושינגטון ובכל רחבי המדינה".
מצע קואליציית היהודים הרפובליקנים עוסקת בשורה של נושאי פנים הקשורים לדאגותיה של הקהילה היהודית כגון: תפילות בבית ספר (נושא רגיש ליהודים שחיים כמיעוט בקרב רוב לא יהודי), חוק חופש הדת במקום העבודה ויוזמות שונות בנושאי דת. כמו גם שמים דגש על נושאי פנים אשר מעסיקים את הציבור היהודי באמריקה כמו כל ציבור אחר בארצות הברית כגון, ביטוח בריאות, ביטוח לאומי, חינוך, מיסים ורפורמה בממשל. בנושאי החוץ שמעסיקים את הקהילה היהודית, הם עוסקים גם ביחסי ארצות הברית–ישראל, איראן, סוריה, תהליך השלום, הרשות הפלסטינית וטרור.
הוויכוח סביב ההצלחה של הקבוצה

ההצלחה של ה-RJC הייתה נתונה לוויכוח, עקב נטיית היהודים להצביע למפלגה הדמוקרטית. למרות זאת, ה-RJC הצליחה להרים כמה פעילויות ואירועים מוצלחים כגון פורום מפגשי דיון של מועמדים לנשיאות, ארגון של סיור מנהיגות בישראל עבור חברי קונגרס, מושלים ופוליטיקאים שונים, כמו גם נוכחת גבוהה יותר של יהודים בוועידה הרפובליקנית הלאומית, הוועידה הממנה את מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בבחירות הכלליות ונחשבת לשיא האירועים הפוליטיים בעונת בחירות ובכלל.
מטרתם להגדיל את אחוז ההצבעה למפלגה הרפובליקנית בקרב היהודים, גם כן נתונה לוויכוח, כאשר המועמד הרפובליקני שקיבל את מירב הקולות היהודים ביותר בהיסטוריה היה רונאלד רייגן עם 39% מהקול היהודי , אך כל זה אירע בטרם הקבוצה נוסדה וכי מאז 1985 הם מתגאים כי הביאו 11% יהודים לג'ורג' בוש האב, 16% למועמד בוב דול, ו-19% לנשיא בוש הבן, מספר שהם טוענים כי הולך וגדל, אם כי אינו חורג מהמספר המסורתי המועט המצביע למפלגה הרפובליקנית. במהלך מערכת הבחירות 2008, עמד שיעור התמיכה הגבוהה ביותר מאז רייגן, בקרב יהודי ארצות הברית למועמד הרפובליקני, ג'ון מקיין, על 30% , מספר לא קטן ויש אומרים שאף התקרב למספר הקולות שלו זכה רונאלד רייגן בזמנו. הסיבה לכך נעוצה במתח בין עדתי בין הקהילה היהודית להקהילה השחורה באמריקה, אשר לה נטייה, מלבד הזדהות טבעית עם הערבים, גם תופעה אנטישמית נרחבת והמועמד השחור, ברק אובמה אשר מסמל, בין ברצון ובין שלא, עם שמו המלא, ברק חוסיין אובמה,  דברים אלו.
דוגמאות נוספות להצלחה מעט גדולה יותר לרפובליקנים ניתן למצוא בכמה בחירות מקומיות, כאשר ב-2005, בבחירות לראשות עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, יהודי בעצמו, קיבל  רק 51% מהקולות היהודים. ב-2003, בבחירות הדחה (Recall election), פרוצדורת בחירות המאפשרת הדחה של איש ציבור מכהן מתפקידו, אשר נערכו בקליפורניה, 31% אחוז מקרב הקהילה היהודית הצביעו עבור המועמד הרפובליקני ארנולד שוורצנגר, שחקן הקולנוע לשעבר הנחשב לידיד גדול של ישראל.
ראו גם

המועצה היהודית הדמוקרטית הלאומית
יהדות פקיסטן

יהדות פקיסטן הייתה קהילה יהודית קטנה במרכז אסיה, אזור פקיסטן של היום.
היסטוריה

היהודים הראשונים ישבו באזור פקיסטן של היום לאחר הגירות פנים-אסייתיות מאיראן, מאפגניסטן ומהודו. יהודים ישבו בצמתי דרכים חשובות ובדרכי המסחר להודו, כמו זאת שבדאשטי יהאוד. עם זאת, אין תיעוד טוב של יהודים באזורים אלו בתקופה זו, עד למאה ה-19.
רוב בני יהדות קאראצ'י הם צאצאים לעדת "בני ישראל" מהודו השכנה שהחלה להגר בסוף המאה ה-18 לאזור פקיסטן כשעוד היה חלק מהודו הבריטית. רובם עסקו בעבודות פקידות, גידול עדרי בעלי חיים כגון גמלים ואף מספר מצומצם של אריות. חלקם היו אנשי צבא בשירות הבריטים ואף מספר רופאים, עורכי דין ואפילו שחקנים שעברו לאחר מכן להודו ונעשו לבעלי שם בתעשיית הקולנוע ההודית.
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר קאראצ'י כ-2,500 יהודים ועוד כמה עשרות בעיר פשאוור. בשתי הערים היו בתי כנסת. בית הכנסת בפשאוור קיים עד ימינו (נכון ל-2014) אך הוא סגור משנת 1968 ולא פעיל כלל. בקאראצ'י, בית הכנסת מגן שלום הוקם בשנת 1893 על ידי סולומון דויד אומרדיקר ובניו גרשון סולומון ורחמים שלמה. בית הכנסת שירת את הקהילה הקטנה אך המגוונת של יהודי קאראצ'י שבראשם עמד אברהם ראובן קמרליקר, שבשנת 1936 היה לאחד מחברי מועצת העיר.
בית הכנסת מגן שלום נהרס על ידי ממשלת פקיסטן ב-1988 על מנת לפנות מקום לבניית אזור קניות.
במנהגיהם יהודי פקיסטן הולכים אחר מנהגי עדות המזרח, למרות שמבחינה היסטורית רובם עדה נפרדת.
בית העלמין היהודי בעיר קראצ'י עודנו קיים, אך נמצא באזור בשליטת כנופיות פושעים מקומית והגישה אליו קשה מאוד ומוגבלת, בסוף שנת 2010 צוות צלמים אמריקניים ממוצא פקיסטני מוסלמי הורשו להיכנס לאחר מאמצים רבים מצדם, וצילמו כ-10 דקות במצלמת וידאו את בית העלמין שעדיין שמור בצורה טובה אך מוזנחת וניתן לראות בבירור את המצבות (ראו קישורים חיצוניים).
לאחר הקמת מדינת ישראל רבים מיהודי פקיסטן עזבו את המדינה המוסלמית החדשה, שזה עתה הוקמה (1947) ולא אהדה את הציונות. רבים מהם עלו לישראל. אחרים היגרו להודו ולבריטניה. רוב בני יהדות פקיסטן שעלו לישראל השתקעו בערים לוד, אשדוד, אור עקיבא, דימונה ורמלה. בלוד נבנה בית כנסת על פי דגם בית הכנסת "מגן שלום" בקאראצ'י. לאחר מלחמת ששת הימים מצב היהודים בפקיסטן החמיר, הן בפן הכלכלי והן בגלל מדיניות מכוונת להשמדת היהודים. לאחר מלחמת ההתשה ומלחמת יום כיפור יהודים נוספים עזבו את המדינה, אולם רבים נוספים נשארו והחלו לחיות לגמרי בסתר, אך נותרו נאמנים למסורת היהודית. חלקם נותרו כך עד היום.
המאה ה-21

כפי שהיה ידוע, קיימים כמה עשרות יהודים לכל היותר בכל פקיסטן, אולם בשנים האחרונות מתרבים הדיווחים על הימצאותם של אלפים רבים של יהודים. באופן גלוי רוב יהודי פקיסטן מציגים עצמם כנוצרים – קהילה המקובלת יותר במדינה האסלאמית, ומשתייכים לכנסיות או מוסדות נוצריים כיוון שסכנת מוות מרחפת על אדם יהודי שמוצאו מתגלה. רוב הקהילה היהודית בפקיסטן, החלה להשתמש בשם האב כשם המשפחה אחרי 1947, בכל המסמכים הרשמיים, במקום שם המשפחה הרגיל מחשש לזיהוי כיהודים. חלק מהיהודים אף אימצו שמות משפחה מוכרים מקומיים כשהחששות לביטחון גברו עם הזמן.
בגלל סכנת ההשמדה המרחפת על היהודים והיהדות בפקיסטן, אין כיום בתי כנסת או מוסדות יהודיים במדינה. הקהילה חיה בסתר והרב האחרון היה הרב נייר אזאם, תלמידו של הרב קורשיד אלאם. הוא המשיך לשרת את הקהילה בפקיסטן בסתר כמיטב יכולתו עד לפטירתו.
כיום היהודים חיים בקהילות מעורבות בערים הגדולות, בערים הקטנות ובכפרים ברחבי פקיסטן. היהודים פזורים בכל המדינה כדי לא למשוך תשומת לב מיותרת לנוכחותם. הם חיים באיסלמבד, רוולפינדי, פשאוור, גוג'רנוולה, להור, ראיווינד, קלרקבד, מולטן, קראצ'י ואזורים רבים אחרים. מעמדם הכלכלי של הקהילה הוא מהבינוני והנמוך.
היהודייה האחרונה אשר עלתה רשמית מפקיסטן היא, רחל יוסף-אווסקר (1918–2006).
הסופרים הישראליים: יואל רובין (סטמקר) ואליעז ראובן-דנדקר הם צאצאי הקהילה ואף כתבו ופרסמו על קורות הקהילה.
נשיאי הקהילה

תפקיד נשיא הקהילה כתפקיד רשמי מתועד לשנת 1893, עם פתיחת בית הכנסת "מגן שלום" בקראצ'י. תפקיד הנשיא וסגן הנשיא, עברו בירושה תחת משפחת אומרדיקר ובני דודתם, משפחת קמרליקר.
סולומון דויד אומרדיקר (1839–1901)
גרשון סולומון אומרדיקר (15.9.1861-16.7.1930), בנו של סולומון.
אברהם ראובן קמרליקר (29.5.1871-28.5.1936), סגן הנשיא אשר מילא את מקום הנשיא, אחיינו של סולומון.
דויד גרשון אומרדיקר (נולד 1883), בנו של גרשון, פינה את מקום הנשיא מסיבות לא ידועות.
שמעון אברהם קמרליקר (10.5.1902-18.2.1968), בנו של אברהם, שימש הנשיא האחרון בפועל.
חזני הקהילה

שמואל מוזס נאגבקר (1857-19.8.1939), נפטר בקראצ'י.
דויד חי משה מדי (22.5.1882-13.7.1958), נולד בקוצ'ין ונפטר במושב תעוז בישראל.
שמשון בנימין מפגאוקר (15.1.1898-16.8.1967), נולד בכפר מהסלה ונפטר באשדוד.
ראו גם

בית הכנסת מגן שלום
לקריאה נוספת

יואל ראובן (סטמקר), יהודי פקיסטן-מורשת נשכחת, מוזיאון ומרכז לחקר מורשת הבני ישראל, 2010.
אליעז ראובן-דנדקר, אז מה הקר שלך? מסע אל הודו הנסתרת, הוצאת קמודן מוכאדם, 2018.
אליעז ראובן-דנדקר, המדריך לבני ישראלי המתחיל-תרבות, היסטוריה, מנהגים, הוצאת קמודן מוכאדם, 2019.
אליעז ראובן-דנדקר, הג'מאט-א.נשים מעוררי השראה מקהילת הבני ישראל מהודו, הוצאת קמודן מוכאדם, 2020.
הערות שוליים

↑  יהדות בסתר | אליהו בירנבוים, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, ‏2017-04-25
משרד ההגנה (שוודיה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  שוודיה 
 תחום שיפוט:  שוודיה 
 סוכנות בת:  Defence Materiel Administration 
 תאריך הקמה:  1 ביולי 1920
 ממשלה:  ממשלת שוודיה
 שר:  פאל יונסון
 תאריך כניסה:  18 באוקטובר 2022
 מטה מרכזי:  Skandinaviska Bankens palats 
 אתר רשמי
 
משרד ההגנה (בשוודית: försvarsminister) הוא משרד בממשלה השוודית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של ממלכת שוודיה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. באופן סמלי, המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא מלך שוודיה, אולם המפקד בפועל הוא ראש הממשלה.
ב-1840 הקימה ממשלת שוודיה שני משרדים נפרדים לניהול מדיניות הביטחון של הממלכה: משרד הצבא ומשרד הצי. ב-1920 אוחדו שני המשרדים תחת משרד אחד שנקרא מאז משרד ההגנה. פאל יונסון ממפלגת המתונים מכהן כשר ההגנה מאז 18 באוקטובר 2022.
שר ההגנה אחראי על ניהולו השוטף של הצבא כמו גם על גיוסו בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) הוא המפקד בפועל על הצבא, ומדווח ישירות לשר. השר אינו יכול לתת הוראות למפקד העליון ללא הסכמה מוקדמת של הממשלה.
השישייה

עטיפת הספר השישייה בתעלומה הכפולה, שיצא ב-1993
השישייה היא סדרת ספרים בלשית שנכתבו בידי הסופר ברוך פריגת שנכללים בה שישה ספרים שיצאו בין השנים 1979- 1993.
חברי השישייה הם קבוצת נערים ונערות המתגוררים במושבה "אחלמה", השוכנת בקרבת העיר תל אביב, ולומדים בכיתה ח' בבית הספר "שפלה" שבמושבה הסמוכה "גן תאשור". החבורה הוקמה על מנת לפתור תעלומות המתרחשות במושבה או בבית הספר.
השישייה נאלצת להתמודד עם שוטר המושבה ישעיהו קופרביצקי, המכונה "פרפר", שאינו מחבב אותם כיוון שהם תמיד מקדימים אותו בתפיסת האחראי לתעלומה. חברי השישייה מקיימים קשרי ידידות עם יהושע גבעון, הקצין הממונה על קופרביצקי, המשרת במשטרת תל אביב ורוחש לשישייה הערכה רבה. רוב התעלומות מתרחשות בזמן הלימודים, ושתיים מתוכן בתוך כותלי בית הספר.
לאחר כמעט 40 שנים, הודפסו ששת ספרי סדרת השישייה במהדורה חדשה בשם "השישייה של היפוגריף" עם פרקים חדשים כשהיא מותחת ומצחיקה יותר.
דמויות

דרור אביבי - מנהיג החבורה, אחראי ושקול.
ערן ארנון - חברו הטוב של דרור, חריף, בדחן וחד לשון. מרבה לריב עם רבקה.
בילי סטאר - עולה חדש מארצות הברית. חברי השישייה נוהגים לערוך את פגישותיהם בצריף הנמצא בחצר ביתו של בילי.
מירה ארבל - חוששת להפר כללים.
רבקה דרומי - מתקוטטת תמיד עם ערן.
שביט - כלבו הנאמן של דרור. שונא את ישעיהו ואת כלבו "לכדן".
ישעיהו קופרביצקי - שוטר המושבה הלא-יוצלח של "אחלמה" המכונה "פרפר". תמיד נכשל בניסיון להקדים את השישייה בפתרון תעלומות. ידוע בכך שהוא מרבה להטיל על אחרים את האחריות לכשלונותיו. סובל מעודף משקל קיצוני, ובדרך כלל מתואר כיצד הוא אוכל מזון רב מאוד.
מתילדה קופרביצקי - אשתו של ישעיהו קופרביצקי. סובלת מעודף משקל קיצוני כמוהו. עם התקדמות הסדרה היא הופכת לדמות דומיננטית יותר במערכת היחסים עם בעלה.
חיים אביבי ודוד ארנון - אבותיהם של דרור וערן, המנהלים במשותף את המסגריה של "אחלמה".