stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עטלף משפך ז'רווה

| עטלף משפך ז'רווה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נטליים
סוג:: עטלף משפך ז'רווה
מין:: עטלף משפך ז'רווה
שם מדעי
 Nyctiellus lepidus ‏1837
תחום תפוצה


עטלף משפך ז'רווה (שם מדעי: Nyctiellus lepidus) הוא מין עטלף זעיר יחיד בסוגו ממשפחת הנטליים שחי באזור הקריביים. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1837 על ידי הזואולוג הצרפתי פול ז'רווה כמין בסוג עטלף משפך, אך בהמשך קיבל מעמד של טקסון מונוטיפי. עטלף משפך ז'רווה הוא הסוג הקטן ביותר במשפחת הנטליים והעטלף הקטן ביותר ביבשת אמריקה.
תיאור ואנטומיה

לעטלף המשפך של ז'רווה גוף עדין וזעיר וכנפיים גדולות ורחבות. הגולגולת עדינה ומוארכת עם רכס גבוה וכיפתי באזור המוח. הפנים צרות, קטנות ומשולשות והלוע קצר, רחב ושטוח. השפתיים גדולות ובשרניות, והאף קטנטן ונושק לשפה העליונה. השפה העליונה מכוסה בצפיפות בשערות ארוכות ודקות שגולשות מטה ונראות כשפם. בדומה לסוגים האחרים במשפחה, גם לסוג זה אוזניים ענקיות ורחבות בצורת משפך, כשצידן הפנימי קמור עד כדי כך שהוא מקיף את העיניים. הצפירים קצרים ועבים והעיניים זעירות. השיניים קטנות וחדות ומספרן 38.
לעטלף משפך ז'רווה בליטה תת-עורית נפוחה שייחודית למשפחת הנטליים ומכונה "האיבר הנטלי"; איבר זה כדורי וקטן יותר מאצל הסוגים האחרים והוא ממוקם מעל הלוע - כמעט בין העיניים. האיבר הנטלי נמצא רק אצל הזכרים ומכוסה בקולטני חישה. ייעודו אינו ברור, אך ייתכן שהוא מסייע בניווט. אורך הראש והגוף של עטלף המשפך של ז'רווה אינו ידוע; אורך הזרוע שלו 32–37 מ"מ, אורך האוזן 8–10 מ"מ ואורך הזנב 25–35 מ"מ; משקלו 2–2.9 גרם בלבד, כשהזכר כבד טיפה מן הנקבה. הזנב ארוך מאוד, ומוקף כולו בכנף הזנב שרחבה ומפותחת; במהלך מעופו, כנף הזנב נמתחת כמניפה.
לעטלף המשפך של ז'רווה פרווה קצרה ושעירה. צבעה הכללי נע בין זהוב לצהוב עז, צהבהב, בז׳, חאקי, אוכרה או חום ערמון. היא נוטה להיות חיוורת יותר בגחון ובחזה. הראש מתכהה לעיתים קרובות (בפרט סביב הלוע ובמצח), וסביב האוזניים יש טבעות חיוורות גדולות. הסנטר לבנבן והלוע ופנים האוזניים ורודים-אדמדמים. הכנפיים, כנף הזנב וקצוות האוזן שחורים.
תפוצה וביולוגיה

עטלף המשפך של ז'רווה אנדמי לאזור הקריביים; הוא מצוי בקובה, אי הנעורים, ולפחות 6 איים מקבוצת איי בהאמה: לונג איילנד, אי החתול, אליוטרה, אקסומה, אנדרוס וניו פרובידנס. בית הגידול שלו מורכב מיער גשם טרופי שפלתי, יערות הררים נמוכים (עד גובה 422 מטר לכל היותר), בתה חופית ויער גדותיים.
עטלף ז'רווה פעיל בלילה ובדמדומים ומבלה את שעות היום בשינה במערות עמוקות עם לחות גבוהה או מכרות חמים. הוא חי במושבות קטנות או גדולות, אך בפיזור ניכר. העטלפים המשפכים מסוג זה שקטים יחסית ומאפשרים לבני אדם לצפות בהם ממרחק קרוב. התזונה של המין מורכבת מחרקים מכונפים, אותם הוא מאתר באמצעות איכון-הד והפקת פולסים בתדר גבוה. פריטי המזון הנפוצים כוללים פרפראים, דבוראים, ציקדות (ממשפחות הציקדיתיים והעפרוניתיים), זבובים וטרמיטים. גודלו הקטן של העטלף מאפשר לו לתור אחר מזון בתוך סבך הצמחייה. טורפיו העיקריים הם נחשים ועופות דורסים.
עונת הרבייה מתרחשת בין דצמבר לינואר, ומחוץ לעונה הזכרים והנקבות חיים במושבות נפרדות. הנקבה ממליטה גור יחיד לאחר תקופת היריון ארוכה של 8–10 חודשים, כשבחלק ניכר מהזמן הזה העובר נמצא במצד דיאפאוזה כדי לסנכרן את ההמלטה עם עונת הגשמים. בעת הלידה, משקלו של הצאצא כמחצית ממשקל האם.
מצב

עטלף משפך ז'רווה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, נוכחות במגוון בתי גידול, וסתגלתנות למערות בגדלים שונים או למבנים דמויי מערות. מסיבות אלה, לא נראה שאוכלוסיות צפויה להעפיל לקטגוריה מאוימת יותר. האיום העיקרי על המין הוא פגיעה או הפרעה אנושית במערות המשמשות לו למסתור. בשל כך, ארגוני השימור ממליצים לפקח על מערות שבהם נמצאות מושבות גדולות שלו.
הערות שוליים

↑  עטלף משפך ז'רווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
עטלף משפך זוטר

| עטלף משפך זוטר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נטליים
סוג:: עטלף משפך זוטר
מינים
 3
שם מדעי
 Chilonatalus ‏מילר, 1898

עטלף משפך זוטר או עטלף משפך שפתני (שם מדעי: Chilonatalus) הוא סוג של עטלף קטנטן במשפחת הנטליים ובו 3 מינים שחיים באזור הים הקריבי ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג האמריקני גריט סמית מילר וקודם לכן נחשב כחלק מהסוג עטלף משפך הגדול והמוכר יותר. למרות שמו, הסוג אינו הנציג הקטן ביותר במשפחת הנטליים אלא דווקא הטקסון המונוטיפי הזעיר עטלף משפך ז'רווה שחופף איתו בטווח התפוצה.
תיאור ואנטומיה

לעטלף המשפך הזוטר גוף קטנטן, רזה וכדורי וכנפיים ארוכות וצרות. הגולגולת שלו אופיינית למשפחה: אזור המוח מעוגל, גבוה ודמוי כיפה, בעוד שהפנים קטנות, צרות ומשולשות. הלוע דק, ארוך, פחוס ומעוגל. השפתיים בשרניות ורחבות, והן גדולות יותר משל הסוגים האחרים במשפחה. השפה התחתונה בולטת כלפי חוץ, ותחתיה בליטת עור קטנה ואופקית שנראית כמו שפה תחתונה נוספת. הנחיריים הקטנטנים צמודים זה לזה וממוקמים בסמוך לשולי השפה העליונה.
האוזניים ענקיות ודמויות משפך, והאפרכסות שלהן רחבות במיוחד ומקיפות את העיניים. הן נוטות בזווית כלפי קדימה והקצוות שלהן מרובעות ואינן מחודדות. צפיר האוזן קצר, משולש ודי עבה. העיניים של עטלפי המשפך קטנטנות ושחורות, ולעיתים קרובות מכוסות בפוני של הפנים. בצידי השפתיים יש שפם מדובלל, ומתחת לסנטר זקן קצר. השיניים קטנות, חדות ומרובות במספרן (לא פחות מ-40); השיניים מופרדות זו מזו, וכולן זהות בגודלן (מלבד הניבים).
כפי שאופייני למשפחה, גם סוג זה חסר עיטור עלה אפי אך מאידך מתאפיין ב״איבר נטלי״; זהו איבר חישה ייחודי שמופיע רק אצל הזכרים ותפקודו המדויק אינו ברור. האיבר הנטלי ממוקם על המצח והחרטום וצורתו וגודלו משתנה בין המינים בסוג: אליפסה שטוחה גדולה או חצי כדור נפוח. האיבר הנטלי אצל סוג זה קטן יותר מאצל הסוג עטלף משפך וכולל גם זיז קצר בסופו. הבדל נוסף בין הסוגים, הוא שאצל עטלף המשפך הזוטר האיבר הנטלי גלוי וקירח לעיתים קרובות, בעוד שאצל עטלף המשפך הוא חבוי ומכוסה בשיער.
אורך הראש והגוף של עטלף המשפך הזוטר 4 ס״מ, אורך הזרוע 3.6-3.2 ס״מ ואורך הזנב 4.5 ס״מ; משקלו 5-2.6 גרם בלבד, והוא בין העטלפים הקטנים ביותר באמריקה הדרומית. הזכר שוקל מעט יותר מן הנקבה. הרגליים ארוכות מאוד ושבריריות והאגודלים קצרצרים. הזנב דקיק וארוך במיוחד וכנף הזנב מפותחת ורחבה מאוד; במהלך הטיסה כנף הזנב נמתחת כמניפה.
לעטלף המשפך הזוטר פרווה צפופה וארוכה מאוד. היא צבועה בכתום עז, צהוב עז, זהוב, כתמתם אפרסק או חום בהיר, כשהצד התחתון של הגוף נוטה להיות לבנבן או שנהב. הראש כהה ורבגוני יותר, ונע בין אדמוני לכתום תפוז עז או חום ערמוני. האוזניים לבנבנות עם קצוות שחורות, והלוע ורוד וקירח. הכנפיים מפוחמות, והזרועות והרגליים בצבע בורדו כהה. כאשר האיבר הנטלי חשוף, צבעו ורוד או לבן.
תפוצה וביולוגיה

עטלפי המשפך הזוטרים מצויים באזור הקריביים; התפוצה שלהם כוללת את קובה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, ג'מייקה, איי בהאמה והארכיפלג הקולומביאני - סן אנדרס ופרובידנסיה. בית הגידול מורכב מיער נשיר יבש ויער גשם טרופי.
המינים בסוג פעילים בעיקר בשעות הראשונות של הלילה ומבלים את היום בשינה בקבוצות גדולות או במושבות של מאות פרטים. בניגוד לסוג עטלף משפך, מיני עטלף המשפך הזוטרי אינם שוהים רק במערות עמוקות ולחות אלא גם במערות רדודות ויבשות. לעיתים נדירות הם לנים גם במכרות ובמנהרות מעשי ידי אדם.
עטלפי המשפך ניזונים מחרקים מעופפים זעירים, אותם הם תופסים תוך כדי טיסה איטית ונמוכה בסמוך לקרקעית היער. בכדי לאתר את החרקים, העטלפים משתמשים באיכון-הד בתדר גבוה מאוד (עד 170 קילוהרץ), והפולסים נפלטים דרך הפה בתדירות גבוהה. האוזניים הענקיות קולטות את ההד המוחזר מעצמים וממפות את הסביבה. הגבשושיות שעל האוזניים מעצימות את הרגישות השמיעתית שלהן.
עטלפי המשפך הזוטרים מתרבים בסוף העונה היבשה. תקופת ההיריון ארוכה במיוחד - 10 חודשים; למעשה בחלק גדול מהזמן העובר נמצא בהקפאה התפתחותית (דיאפאוזה), במטרה שההמלטה תהיה מסונכרנת עם תחילת עונת הגשמים. הנקבה ממליטה מדי שנה גור יחיד, ומשקלו בעת הלידה כמחצית ממשקל האם. לפני ההמלטה, הנקבות מתקבצות במושבות רבייה משותפות, שם הן ממליטות ומגדלות את צאצאיהן.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
עטלף משפך זוטר קריבי (Chilonatalus micropus) - מצוי בהיספניולה, ג׳מייקה וארכיפלג סן אנדרס ופרובידנסיה.
עטלף משפך זוטר קובני (Chilonatalus macer) - מצוי בקובה.
עטלף משפך זוטר בהאמי (Chilonatalus tumidifrons) - מצוי באיי בהאמה.
ספר חיות

אדם מעניק שמות לבעלי החיים, עמוד 5 מתוך ספר החיות של אברדין.
ספר חיות או בסטיארי (באנגלית: Bestiary) הוא ז'אנר ספרותי מתקופת ימי הביניים המתאר בעלי חיים אמיתיים או מיתולוגיים, צמחים ואף סלעים. בדרך כלל לוו דברי ההסבר באיור ובאמרי מוסר הקשורים או משויכים לאותה חיה.
ספרים אלה היו פופולריים ביותר באנגליה ובצרפת במאה ה-12.
הידוע מבין ספרים אלה שנשאר הוא "ספר החיות של אברדין". כ-50 ספרי חיות נשתמרו עד ימינו.
עיצור כיסוי-גרוני, חוכך, קולי

עיצור כיסוי-גרוני, חוכך, קולי הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות בעולם. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʢ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\>.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ערבית | تَعَشَّى | [tɑʢɑʃʃæ] | 'לאכול ארוחת ערב' | רק בניבים מסוימים. בניבים ערבים אחרים מבטאים את העיצור כלועי, חוכך, קולי [ʕ] |
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עטלף מאנאדו

| עטלף מאנאדו> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: Boneia
מין:: עטלף מאנאדו
שם מדעי
 Boneia bidens
תחום תפוצה


עטלף מאנאדו או עטלף רוסטי מאנאדו (שם מדעי: Boneia bidens) הוא סוג של עטלף גדול במשפחת עטלפי הפירות שאנדמי לאינדונזיה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית בשנת 1879 על ידי הזואולוג ההולנדי פרידריקוס אנה ז'נטינק (Fredericus Anna Jentink) ומשמעות שמו המדעי היא ״העטלף מבוני דו-שן״ בהתייחס ליישוב האינדונזי שבו נאספה הדגימה הראשונה ולנוכחות של שתי חותכות בלבד בלסת העליונה.
עטלף מאנאדו נחשב במקור כמין בסוג עטלף-פירות מאכן-הד (Rousettus); עם זאת, לאורך השנים זואולוגים רבים האמינו שמדובר בסוג עצמאי על בסיס המורפולוגיה של הגולגולת. מחקר פילוגנטי מקיף משנת 2009 הגיע למסקנה שהוא אכן זכאי למעמד של טקסון מונוטיפי, וקרוב יותר לסוגים עטלף הרפיה ועטלף חשוף-גב. הסיווג החדש הוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN, אולם בטקסונומיות רבות עטלף מאנאדו עדיין מופיע כתת-סוג תחת עטלף פירות מאכן-הד.
תיאור

לעטלף מאנאדו גוף כבד וגוצי, כתפיים רחבות וראש שועלי גדול, חרוטי ומוארך. הלוע ארוך ומחודד, העיניים גדולות והאוזניים עגולות ורחבות. הזנב דק, קירח וארוך וכנף הזנב קצרה ודקה. כפות הרגליים רחבות עם טפרים גדולים ומעוקלים. עטלף מאנאדו ידוע בכך שיש לו זוג חותכות בלבד בלסת העליונה. הניבים העליונים עבים וחזקים, והתחתונים פונים החוצה.
אורך הראש והגוף של עטלף מאנאדו עד 138 מ״מ, אורך הזרוע 95–104 מ״מ ואורך הזנב 25 מ״מ; משקלו 140–194 גרם. עטלף פירות מאנאדו דומה מאוד לעטלף פירות סולאווסי החופף איתו באי, אך כהה ממנו ובעל מורפולוגיה שונה.
הפרווה של עטלף מאנאדו צפופה, ארוכה וגסה. צבעה הכללי משתנה בין חום אפרורי כהה, חום שוקולד, חלודה או שחרחר בצד העליון, לבין בז׳, אפרפר או חום בהיר בצד התחתון. לזכרים יש רעמה זהובה או כהה על הכתפיים, ושיער ארוך בגרון. הזרועות, השוקיים, פנים האוזניים והפנים בצבע ורוד או בורדו. קצות האוזניים, הלוע, הכנפיים, הזנב וכפות הרגליים בצבע שחור או אפור כהה.
תפוצה וביולוגיה

עטלף מאנאדו אנדמי לאינדונזיה, בה הוא מצוי בעיקר באי סולאווסי וכן באיים בוטון, למבה ומאנאדו. הוא נעדר מחצי האי הדרום-מערבי של סולאווסי. בית הגידול מורכב מיער גשם טרופי שפלתי, בתה ויער עננים עד רום 1,060 מטר מעל פני הים, אך הוא נוכח גם ביערות משניים עם הפרעה אנושית ובאזורים מעובדים למחצה.
אין מידע רב על אורח החיים של המין. עטלפי מאנאדו פעילים בלילה וישנים ביום במערות במושבות קטנות. הם ניזונים מצוף ואבקנים וכנראה מאתרים את מזונם באמצעות איכון-הד שנדיר אצל עטלפי הפירות. נקבות שנתפסו ביוני ויולי היו בהיריון עם גור יחיד.
מצב

עטלף מאנאדו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), בשל ההערכה לפיה האוכלוסייה שלו צפויה לחוות ירידה משמעותית בשיעור של 30% עד 2034. האיומים העיקריים שגורמים לירידה במספרים הם רמות ציד גבוהות, ואובדן בית גידול מתמשך עקב בירוא יערות. המין נוכח בכ-7 אזורים מוגנים ברחבי סולאווסי ובוטון.
הערות שוליים

↑  עטלף מאנאדו באתר הרשימה האדומה של IUCN
סטפני קול

| --- | --- |

סטפני קול
 לידה:  5 באוקטובר 1941 (בת 83) סוליהול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק 
 בן או בת זוג:  פיטר בירל (1998–2004) 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרישה סטפני קול, OBE (באנגלית: Patricia Stephanie Cole; נולדה ב-5 באוקטובר 1941) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה, רדיו וקולנוע אנגלייה. היא מוכרת מהופעותיה בתוכניות טלוויזיה כגון "טנקו" (1981–1985), הסיטקום "Open All Hours" (בשנים 1982–1985), הסדרה "The Return of the Antelope" (בשנים 1986–1988), סדרת הדרמה הקומית "A Bit of a Do" (מ-1989), הסיטקום "Waiting for God" (מחכים לאלהים; 1990–1994), הסיטקום "Keeping Mum" (ב-1997–1998), "דוק מרטין" (2004–2009), סדרת ההמשך "Still Open All Hours" (החל מ-2013), ובתפקיד סילביה גודווין באופרת הסבון של ITV "קורוניישן סטריט" (2011–2013).
ב-1992 זכתה קול בפרס הקומדיה הבריטית לשחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר על תפקידה בסדרה "Waiting For God", ובפרס אופרות הסבון הבריטיות להופעה הקומית הטובה ביותר על הופעתה ב"קורוניישן סטרין". ב-2005 במסגרת חגיגות יום ההולדת של המלכה הוענק לה תואר קצינת מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
ביוגרפיה

קול נולדה בסוליהאל (אנ') שבווריקשייר. בין השנים 1958 ל-1960 בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק, והשלימה את הכשרתה בתיאטראות רפרטוארים ברחבי הממלכה המאוחדת. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה בגיל 17 כשגילמה את מאדאם ארקאטי התמהונית במחזה "Blithe Spirit" מאת נואל קאוורד. בגיל 63 שיחקה באותו תפקיד בהפקה מחודשת של המחזה שהועלה בתיאטרון סבוי בווסט אנד בשנת 2004.
ביוגרפיה > קריירה

אחד התפקידים הפופולרים והמזוהים ביותר עם קול היה הדמות של ד"ר ביאטריס מייסון בסדרה "טנקו" משנות השמונים של המאה העשרים. הדרמה מתארת את חייהן של נשים בריטיות בסינגפור אחרי הפלישה היפנית, ואת כליאתן במחנה שבויים. בסדרה תוארו במפורש התנאים המחרידים במחנה והאכזריות שמולה עמדו הנשים במהלך הכליאה. בין הנושאים שבהן עסקה הסדרה היו אונס, לידת עובר מת, לסביות, התאבדות, הפלה והמתת חסד. קול גילמה את דמות הרופאה, שהייתה קשוחה ורשמית ועם זאת גם טובת לב. היא שיחקה בסדרה בין השנים 1981 ל-1985 במשך שלוש עונות ובפרק ספיישל אחד.
באותה תקופה גילמה קול תפקיד נוסף של הלקוחה גברת דלפין פת'רסטון, אשה מבוגרת פרנואידית וקודרת, שכונתה בשם "האלמנה השחורה", בסדרה הקומית "Open All Hours" של ה-BBC. גברת פת'רסטון הייתה היריבה היחידה של גלדיס אימנואל שהתחרו על חסדיו של בעל החנות ארקרייט, בגילומו של רוני בארקר. ארקרייט פחד מחיזוריה והיה מתחבא כשראה שהיא מתקרבת אל החנות. קול הייתה בת ארבעים כששיחקה בתפקיד זה, וגילום דמות של אישה מבוגרת ממנה בהרבה הפך לסימן ההיכר שלה.
ב-1988 הצטרפה קול לשחקניות ת'ורה הירד, מגי סמית', ג'ולי וולטרס ופטרישה ראוטלדג' בעונה הראשונה של הסדרה "Talking Heads", שבה הוצגו מונולוגים מאת המחזאי אלן בנט עבור ה-BBC. קול גילמה בהצלחה רבה את דמותה של מוריאל במונולג של חצי שעה בשם "Soldiering On". במהלך השנים חזרה קול וביצעה מונולוג זה גם על הבמה בלונדון וגם ברדיו ה-BBC.
תפקיד מפורסם נוסף של קול היה בדמות דיאנה טרנט, אישה רגזנית שהיא צלמת עיתונות בדימוס, בקומדיית מצבים "Waiting for God" ששודר מ-1990 עד 1994. על אף שדיאנה הייתה אמורה להיות גמלאית, קול הייתה בת 48 בלבד כשקיבלה את התפקיד. ב-1992 זכתה קול בפרס הקומדיה הבריטית (אנ') לשחקנית הקומית הטובה ביותר בטלוויזיה.
מ-2004 עד 2009 כיכבה קול לצדם של מרטין קלונס וקרוליין קאץ בסדרת הדרמה-קומית של ITV "דוק מרטין" בתפקיד ג'ואן נורטון, דודתו של ד"ר מרטין אלינגהם (שגילם קלונס). ב-2006 כיכבה קול בדרמה זוכת הבאפט"א של ויקטוריה ווד "עקרת בית, 49" המתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה. קול גילמה את גברת וייט מנהלת ארגון המתנדבות WVS (אנ'). ב-2008 שיחקה קול בתפקיד קטן בקומדיה הרומנטית "מיס פטיגרו" בדמות מיס הולט הבוסית הממורמרת של מיס פטיגרו.
באפריל 2011 הצטרפה קול לצוות השחקנים של אופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בתפקיד סילביה גודווין, אמו של הדמות ריי קרופר. באוגוסט ב-2012 לוהקה לעיבוד המחודש של המותחן "הגברת נעלמת" משנת 1938, שהופק על ידי ה-BBC.
באוגוסט 2013 פורסם שקול עזבה את "קורוניישן סטריט", תכף אחרי שהבת שלה בסדרה אובחנה כחולת סרטן.
מאז 2013 חזרה קול להופיע בתפקיד דלפין פת'רסטון בסיטקום "Still Open All Hours". היא מככבת לצדם של דייוויד ג'ייסון, לינדה בארון ומגי אולרנשו.
ביוגרפיה > תיאטרון

על במות התיאטרון מופיעה קול יותר מחמישים שנה. ב-1968 השתתפה במחזה "מלכודת העכברים" בתפקיד מיס קייסוול בתיאטרון אמבסדורס. ב-1983 שיחקה במחזה "Noises Off" בתיאטרון סבוי. ב-1989 הופיעה במחזה "מגנוליות מפלדה" בתיאטרון ליריק, וב-1999 ב"קוורטט" בתיאטרון אלברי. תפקידה הבולט ביותר בתיאטרון היה בדמות בטי בקומדיה "A Passionate Woman" מאת קיי מלור (אנ'). הצגת הבכורה של המחזה בבימויו של נד שרין (אנ') הייתה בתיאטרון הקומדיה ב-1994, והוצג במשך תשעה חודשים.
ביוגרפיה > רדיו

קול השתתפה במספר סדרות רדיו. היא כיכבה בקומדיה "Ed Reardon's Week" בתפקיד אוליב, סטודנטית בכיתה של אד, ברדיו 4 של ה-BBC. תפקידים נוספים ברדיו היו בדמות קרולין נאפ-שייפי לצדם של בנדיקט קמברבאץ' ורוג'ר אלאם בסיטקום המצליח "Cabin Pressure".
ביוגרפיה > עיסוקים נוספים

ב-1998 תועדה הקריירה של קול בסדרה הדוקומנטרית של ה-BBC בשם "Funny Women". באותה שנה יצא לאור האוטוביוגרפיה שלה "A Passionate Life". את ההקדמה לספר כתב במאי התיאטרון הבריטי נד שרין (אנ').
ביוגרפיה > אותות כבוד

ב-2002 הוענק לקול תואר מאסטר באמנות מטעם אוניברסיטת בריסטול. ב-2005 הוענק לה תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על תרומתה לדרמה ולצדקה, במסגרת חגיגות לציון יום הולדת המלכה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1973 התחתנה קול עם במאי הלחימה הנרי מרשל. הוא היה אחד ממייסדי האקדמיה הבריטית של משחק לחימה "British Academy of Dramatic Combat". לבני הזוג בת אחת שנולדה ב-1973. השניים התגרשו ב--1988. ב-1998 התחתנה קול עם השחקן פיטר בירל, שפגשה אותו שלושים שנה אחרי שהם הופיעו יחד בהפקה של המחזה "ריצ'רד השני" בתיאטרון בריסטול אולד ויק.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 |  | International Velvet | מורה |  |
| 1978 | לילי | Lillie | אגנס לנגטרי | סדרת טלוויזיה |
| 1979 |  | That Summer! | גברת מייוורינג |  |
| 1981–1985 | טנקו | Tenko | ד"ר ביאטריס מייסון |  |
| 1982–1985 |  | Open All Hours | גברת דלפין פת'רסטון |  |
| 1988 |  | Talking Heads | מוריאל | בפרק "Soldiering On" |
| 1989 |  | A Bit of a Do | בטי סיליטו |  |
| 1990–1994 |  | Waiting for God | דיאנה טרנט |  |
| 1991 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | גברת לייסי | בפרק "The Theft of the Royal Ruby" |
| 1997–1998 |  | Keeping Mum | גברת ביר |  |
| 1999 |  | Grey Owl | אדה בילייני |  |
| 2001 |  | Life As We Know It | ליזי קמרון |  |
| 2004–2009 | דוק מרטין | Doc Martin | ג'ואן נורטון |  |
| 2008 | מיס פטיגרו | Miss Pettigrew Lives for a Day | מיס הולט |  |
| 2011–2013 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | סילביה גודווין |  |
| 2013– | עדיין פתוחים ברציפות | Still Open All Hours | גברת דלפין פת'רסטון |  |
| 2013 | הגברת נעלמת | The Lady Vanishes | אוולין פלודפורטר |  |
| 2014– |  | Man Down | נסטה |  |
| 2019 | ג'נטלמן ג'ק | Gentleman Jack | קרוליין ווקר | סדרת טלוויזיה |
| 2021 |  | The Cleaner | ויויאן | פרק: "The Aristocrat" |
| 2022 | הבית | The House | אלינור | דיבוב |
פרסים

1992 - פרס הקומדיה הבריטית - השחקנית הקומית הטובה ביותר בטלוויזיה על הופעתה ב-"Waiting for God"
2012 - פרסי אופרת הסבון הבריטיות - ההופעה הקומית הטובה ביותר על תפקידה ב"קורוניישן סטריט".
הערות שוליים

1 2  Stephanie Cole profile, imdb.com; accessed 31 January 2015.
↑  'Coronation Street': Stephanie Cole leaves Sylvia Goodwin role, digitalspy.co.uk; accessed 31 January 2015.
↑  Coronation Street: Stephanie Cole was originally intended to have a large role in Hayley exit plot, RadioTimes.com; accessed 31 January 2015.
↑  IMDb 'Still Open all Hours' Cast; accessed 15 January 2016
↑  Cabin Pressure profile, bbc.co.uk; accessed 31 January 2015.
↑  Funny Women profile, IMDb.com; accessed 31 January 2015.
↑  Archived 9 May 2008 at the Wayback Machine.
↑  BBC News – Stephanie Cole to join Coronation Street cast
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810613804905606  ISNI: 0000 0000 4779 1971  LCCN: nb98015233  MusicBrainz: 126b4ad1-36ec-48cf-b6c4-9c97e5eb811f  NKC: xx0264354  SNAC: w69d0698  VIAF: 1959835   WorldCat (עם VIAF): 1959835
סרגס

| --- | --- |
   
 מיקומו של סרגס בקבוצת עקרב
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  עקרב
 שמות נוספים:  θ בעקרב, גירטאבּ
 סוג:  ענק צהוב
 בהירות נראית:  1.86
 סיווג ספקטרלי:  F1 II
 עלייה ישרה:  17ʰ 37ᵐ 19.1ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏52″ ‏59′ ‏42°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  2.75-
 מרחק:  20 ± 270  שנות אור 6.13±82.78  פארסק
 רדיוס:  20 רדיוסי שמש
 מסה:  3.7 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 1,000 מהשמש
 טמפרטורה:  7,200 K
 מהירות סיבוב:  105 ק"מ/שנייה
 מהירות רדיאלית:  1.4±2.5 קילומטר לשנייה
 היסט:  10.86±1.49 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  סרגס B
סרגס, נקרא גם גירטאב או θ בעקרב הוא הכוכב השלישי בבהירות נראיתו בקבוצת הכוכבים עקרב, ואחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה. הכוכב נמצא לקראת קצה הזנב של העקרב, במקום בו הוא מתעקל בחזרה לכיוון צפון. זהו הכוכב הבהיר הדרומי ביותר בקבוצה ובשל מיקומו, לא ניתן לראותו בצפון אירופה.
מקור השם סרגס הוא שומרי ומשמעותו אינה ידועה. שמו האחר, גירטאב, הוא "עקרב" בשפה השומרית. ציון באייר θ (תטא) בעקרב ניתן לו למרות בהירותו כנראה בשל מיקומו הקרוב לאופק שהוריד את נראותו ואת חשיבותו.
מאפיינים

סרגס הוא ענק לבן-צהבהב מטיפוס ספקטרלי F1 II, שסיים להתיך מימן בליבתו שהפכה ברובה להליום. היתוך מימן מתבצע בשכבות חיצוניות יותר וגורם להתנפחות הכוכב ולירידה בטמפרטורת פני השטח שלו. בעבר, לפני כמאה מיליון שנים היה הכוכב חם בהרבה, ככל הנראה מסוג ספקטרלי B, בדומה לכוכבים אחרים באותו אזור. בעתיד צפוי הכוכב להתנפח עוד ולהפוך למשתנה קפאידי.
מסתו של סרגס היא כ-3.7 מסות שמש ורדיוסו כ-20 רדיוסי שמש. הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש.
מאפיינים > סרגס B

לסרגס יש בן זוג עמום עם בהירות נראית מדרגה 5.3 שנקרא סרגס B. המרחק ביניהם הוא כ-640 יחידות אסטרונומיות.
סקפוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  משתנה, ראו בפסקת השמות בערך
 מערך קריסטלוגרפי:  טטרגונלי
 צורת הגביש:  לגביש מבנה של מנסרה דקה המסתיימת בפירמידה. גבישים שלמים נדירים ולרוב הגבישים מעוותים.
 צבע:  בדרך כלל לבן או חסר צבע. ייתכנו כתמי צבע צהבהבים או אדמדמים
 ברק:  זגוגי לגבישים שזה עתה נחשפו, אך בליה גורמת לברק עמום.
 שקיפות:  שקוף למחצה עד שקוף. (אטום בגבישים שעברו בליה)
 פצילות:  טובה במקביל לפאות המנסרה
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  6-5.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.7-2.5
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  פלואורסצנטי בגוונים של כתום, צהוב ולעיתים רחוקות אדום
 מינרלים נלווים:  גארנט, פירוקסן, אפטיט, אנדלוזיט, אקטינוליט, ודיופסיד.
 סוגים
 מיוניט  מריאליט:  (Ca4(Si Al12)O24(CO3,S4  Na4(Al, Si)12O24Cl
סקפוליט ממדגסקר
סקפוליט ממדגסקר
סקפּוליט - קבוצה של מינרלים סיליקטיים יוצרי סלעים המכילה סיליקטים של אלומיניום, סידן, ונתרן יחד עם כלור, פחמה וסולפט.
שמות המינרל

מאז נתגלה הסקפוליט בתחילת המאה ה-19 ניתנו למינרלים בקבוצה שמות שונים. השם סקפוליט עצמו מקורו מהיוונית - "סקפּוס" – גבעול, "ליתוס" – אבן. שם זה מתאר את השורה האיזומורפית המתחילה במינרל מיוניט (Me) ‏- (Ca4(Si, Al12)O24(CO3,S4O, והמסתיימת במינרל מריאליט (Ma)‏ - Na4(Al, Si)12O24Cl. מיוניט ומריאליט טהורים יוצרו באופן מלאכותי, אבל בטבע הם קיימים אך ורק בתערובת ביניהם שבה לא עולה חלקו של אחד המינרלים על 80 אחוזים. לסקפוליט היה בעבר שם נוסף, ורנריט, על שמו של הגאולוג הגרמני מפתח התאוריה על השיכוב של קרום כדור הארץ, אברהם גוטלוב ורנר, אם כי יש מקורות הטוענים ששם זה התייחס רק למינרל המכיל את התערובת באמצע הדרך בין מיוניט ומריאליט. על פי הכללים שנקבעו בוועדת השמות של האגודה הבינלאומית למינרלוגיה אין נותנים שמות לתערובת ולכן האגודה מכירה רק במינרלים מיוניט ומריאליט ודחתה את השמות ורנריט וסקפוליט, אך השם סקפוליט עדיין נפוץ בספרות המקצועית. שמות נוספים מקובלים הם "דיפיּיר" (dipyre) לסקפוליט עשיר במריאליט ו"מיזוניט" (mizzonite) לסקפוליט עשיר במיוניט.