stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומאר סי
ביוגרפיה

עומאר נולד בפרברי פריז (טראפ, איל-דה-פראנס) שבצרפת למשפחה מוסלמית. אמו מאוריטנית, ואביו סנגלי ממוצא פולי (Fula people).
הוא נחשף לתודעת הציבור בשנת 1996 ברדיו נובה שם פגש לראשונה את פרדריק טסטו. לאחר מכן עבר לערוץ Canal+(אנ') שם הגיש יחד עם ג'מאל דבוז תוכנית על קולנוע, ובהמשך עבר להנחות שעשועון. לאחר תפקידים אלו עבר סי להופיע כסטנדאפיסט במספר מופעים: Je ne fais pas mon âge (אני צעיר מגילי), Service après-vente des émissions (שירות מכירות לתוכניות טלוויזיה) ו-Omar et Fred : le spectacle (עומאר ופרד: המופע). משנת 2005 המופע Service après-vente des émissions עובד לטלוויזיה והפך לתוכניות מערכונים ברשת "קנאל פלוס".
משנת 2000 השתתף במספר סרטים, אולם רק בשנת 2011 הפך לאחד מכוכבי הקולנוע הצרפתי לאחר תפקידו בסרט "מחוברים לחיים", שזכה להצלחה רבה, וצפו בו מעל 19 מיליון צופים ברחבי העולם. סרט זה היה המצליח ביותר בצרפת בשנת 2011. על תפקידו בסרט זכה בפרס גלובוס הקריסטל, בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו ובפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר בשנת 2012, שבו גבר על ז'אן דוז'רדן שזכה באותה שנה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ובפרס לומייר.
ב-2014 גילם את בישופ בסרט "אקס-מן: העתיד שהיה" וב-2015 שיחק ב"עולם היורה" בתור בארי, חברו של אוון גריידי (כריס פראט) ושותפו באימון הוולוצירפטורים וב-2016 שיחק בסרט המתח של רון הווארד, "התופת".
בינואר 2021 הופיע בסדרה "לופן", המהווה מחווה לארסן לופן, דמות משמעותית בתרבות הצרפתית.
ב-2022 הופיע שנית בדמותו של בארי בסרט "עולם היורה: עולם חדש".
חיים אישיים

ב-5 ביולי 2007 התחתן עם הלן, והם גרים עם חמשת ילדיהם בלה טראמבלה-סור-מולדר(אנ') שבאיל-דה-פראנס.
פילמוגרפיה

2000 : La Tour Montparnasse infernale
2002 : Le Raid
2002 : Le Boulet
2002 : Samouraïs
2002 : Si j'étais lui (סרט טלוויזיה)
2003 : La Beuze
2004 : Le Carton
2006 : Nos jours heureux
2008 : Seuls two
2009 : Safari
2009 : Tellement proches
2009 : Envoyés très spéciaux
2009 : King Guillaume
2009 : La Loi de Murphy
2009 : Micmacs à tire Larigot
2010 : Le pas Petit Poucet (סרט טלוויזיה)
2010 : Conte de la frustration (סרט טלוויזיה)
2011 : Les Tuche
2011 : מחוברים לחיים
2014 : אקס-מן: העתיד שהיה
2014: סמבה
2014: אנשים טובים
2015: עולם היורה
2015: משחק באש
2016: מסייה שוקולד
2016: התופת
2016: מחר הכל מתחיל
2017: רובוטריקים: האביר האחרון
2017: ד"ר קנוק
2018: בונז'ור מיאמי
2019: גנובים על הקרח
2020: קול קדומים
2020: משטרה
2020: גיבור חייה
2021: לופן
2022: רחוק מהבית
2022: עולם היורה: עולם חדש
2024: הספר של קלרנס
2024: ‏ הרוצחת
2025:‏ Shadow Force‏
TBA: ‏ The Strangers' Case‏
פרסים

פרס השחקן הטוב ביותר (במשותף עם פרונסואה קלוזה) בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו (2011)
פרס לומייר לשחקן הטוב ביותר (2012)
גלובוס הקריסטל לשחקן הטוב ביותר (2012)
כוכב הזהב של הקולנוע הצרפתי
פרס סזאר לשחקן הטוב ביותר (2012)
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה מאתר premiere.fr
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422840905171  PLWABN: 9810530264205606  BIBSYS: 12038207  BNE: XX4806440  BnF: cb151167358 (data)  CANTIC: a11549026  GND: 171841395  ISNI: 0000 0003 9857 7854  LCCN: no2013022335  MusicBrainz: e5ca0d01-aa2e-44e0-8153-a96fd8ef7ba2  NKC: xx0157810  NLK: KAC2020L7817  NTA: 363803718  RERO: 02-A016226947  SUDOC: 160694329  VIAF: 200202866   WorldCat (עם VIAF): 200202866
בריאן קראנסטון

| --- | --- |

בריאן קראנסטון, 2022
 לידה:  7 במרץ 1956 (בן 69) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Bryan Lee Cranston 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 מקום לימודים:  מכללת עמק לוס אנג'לס  תיכון קנוגה פארק 
 בן או בת זוג:  Mickey Middleton (1977–1982)  Robin Dearden (1989–?) 
 צאצאים:  טיילור דירדן 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  4 פרסי אמי פרס גלובוס הזהב 3 פרסי גילדת שחקני המסך שני פרסי טוני
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן לי קרנסטון (באנגלית: Bryan Lee Cranston; נולד ב-7 במרץ 1956) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אמריקאי. זוכה ארבעה פרסי אמי, פרס גלובוס הזהב ושני פרסי טוני. נודע בעיקר בזכות תפקידו בתור וולטר וייט בסדרה הדרמה עטורת השבחים "שובר שורות" ובזכות תפקידו בתור האל בסיטקום "מלקולם באמצע".
ביוגרפיה

קרנסטון נולד בהוליווד, לוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא גרמני ואירי, אם כי סבו של אביו היה יהודי אוסטרי. הוא מוכר גם בשמות הבמה: לי סטון (Lee Stone) ופיל ויליאמס (Phil Williams).
קראנסטון החל את קריירת המשחק שלו אחרי הקולג' בעיקר בתיאטראות מקומיים בלוס אנג'לס. הוא החל לעבוד בקביעות בקולנוע ובטלוויזיה החל מסוף שנות השמונים, בעיקר בתפקידים קטנים.
הוא קיבל לראשונה הכרה בזכות תפקיד האורח שלו בחמישה פרקים של "סיינפלד" כטים ווטלי, רופא השיניים שהתגייר של ג'רי סיינפלד. כמו כן הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות רבות ביניהן: "מלך השכונה", "הברק", "תיקים באפילה", "איך פגשתי את אמא", "איש משפחה".
הוא הגיע גם למסך הגדול ושיחק במספר סרטים ביניהם: "להציל את טוראי ראיין", "סנגור במבחן (אנ')" ו"מיס סאנשיין הקטנה".
תפקידו המשמעותי הראשון היה ב-1998 במיני-סדרה של רשת הכבלים HBO "מכדור הארץ לירח (אנ')" בתור האסטרונאוט באז אולדרין.
בשנת 2000 זכה בהכרה בזכות קומדיית המצבים של רשת FOX, "מלקולם באמצע". הסדרה זכתה להצלחה גדולה ורצה במשך 7 עונות עד שנת 2006, והוא קיבל שבחים על תפקידו שזיכו אותו בפרסים ובמועמדויות רבות.
על תפקידו בסדרה היה מועמד קראנסטון פעמיים לפרס אמי כשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ופעם אחת לפרס גלובוס הזהב כשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2008 החל לשחק בסדרת הדרמה של רשת AMC, "שובר שורות". יוצר הסדרה וינס גיליגאן שעבד עם קראנסטון ב"תיקים באפלה", הציע לו את התפקיד של וולטר וייט, מורה לכימיה שמתבשר שהוא חולה בסרטן ריאות ומחליט לייצר ולהפיץ קריסטל מת' על מנת לעזור כלכלית למשפחתו.
הסדרה זכתה לשבחים ולפרסים רבים. קראנסטון זכה על הסדרה בפרסים רבים, כולל 3 פרסי אמי ברציפות, פרס גלובוס הזהב ו-2 פרסי גילדת שחקני המסך.
בשנת 2012 שימש קראנסטון כבמאי בפרק בעונתה התשיעית של קומדיית המצבים ״המשרד״.
בשנת 2015 שיחק בסרט "טרמבו" (אנ')" את התסריטאי דלטון טרמבו. על תפקידו בסרט זה היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. באוגוסט 2015 החל לשחק בסדרת הפשע "סניקי פיט (אנ')" שגם לקח חלק ביצירה ובכתיבה שלה ומשודרת ברשת אמאזון. בינואר 2017 עלתה העונה השנייה.
בשנת 2016 שיחק בדרמת הפשע "המסתנן (אנ')" לצידם של ג'ייסון אייזקס, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט ודיאן קרוגר. ומאוחר יותר השתתף בקומדיה "למה דווקא הוא (אנ')" לצידו של ג'יימס פרנקו.
בשנת 2017 שיחק בסרט גיבורי-העל "פאוור ריינג'רס" בהפקתו של חיים סבן, בסרט גילם את זורדון, המנטור של הפאוור ריינג'רס.
בשנת 2018 דיבב את הכלב "צ'יף" בסרט "אי הכלבים" של וס אנדרסון.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה של רשת Showtime "כבודו" המבוססת על סדרת ישראלית באותו שם שיצרו רוני ניניו ושלמה משיח.
חיים אישיים

היה נשוי בשנים 1977–1982 למיקי מידלטון. מאז 1989 הוא נשוי לרובין דירדן, אותה הוא פגש על הסט של סדרת הטלוויזיה "זאב מעופף". הוא שיחק באותו פרק את הנבל והיא את בת הערובה. להם ילדה משותפת.
הוא אוסף כתחביב מזכרות בייסבול והוא אוהד מושבע של קבוצת הבייסבול לוס אנג'לס דודג'רס. בנאום הזכייה שלו על פרס אמי השלישי שלו, הוא הודה לאשתו ולבתו ואמר להן שהוא אוהב אותן "יותר מבייסבול".
בעת צילומי הסדרה "שובר שורות" התגורר באלבקרקי שבניו מקסיקו, שם צולמה. כיום מתגורר בלוס אנג'לס.
חיים אישיים > אקטיביזם

ב-17 באוגוסט 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיעה מודעה על עמוד שלם בעיתון ה"לוס אנג'לס טיימס" בה הוא היה חתום על גינוי מפורט נגד הטרור שגורמים ארגוני החמאס והחזבאללה, והובעה בה תמיכה גם באזרחים הלא-מעורבים שנפגעו בישראל ובלבנון.
פילמוגרפיה > קולנוע

נשות האמזונס על הירח (1987) – פרמדיק
שובם של האיש השווה מיליונים והאשה הביונית (1987) – ד"ר שפרד (סרט טלוויזיה)
התפנית הגדולה (1988) – ג'ים
ענייני חברה (1990) – דארן
שטח מת (1991) – ד"ר פרנק דארדן
כוח החלל המלכותי: הכנפיים של הונימייס (1992) – מאטי ת'ון (דיבוב)
ארוטיקה (1994) – ד"ר רוברט שטרן
מי אני, מה אני? (1994) – בעל מועדון
סטריט פייטר 2 (1994) – פיי לונג (דיבוב)
מקרוס פלוס (1995) – איסמאו אלבה דייסון (דיבוב)
מה שאת עושה לי (1996) – גאס גריסום
הצדק בפינת הרחוב (1996) – האב ברופי
זמן תחת אש (1997) – בראדוק
פיקוד אסטרטגי (1997) – פיל הרצברג
להציל את טוראי ראיין (1998) – קולונל איי. ווי. ברייס
הזדמנות אחרונה (1999) – לאנס (גם במאי, תסריטאי ומפיק)
הדבר הגדול (2000) – רוברטו מונטאלבן
מערכת הטרור (2000) – רון גאטאלי
בלילה הזה (2001) – ניק (סרט מקורי של דיסני)
מתראים עם אחרים (2004) – פיטר
אשליה (2004) – דייוויד
מיס סאנשיין הקטנה (2006) – סטאן גרוסמן
קניין רוחני (2006) – מנחה רדיו
חוות האהבה (2010) – ג'יימס פאטיס
סנגור במבחן (2011) – הבלש לאנקפורד
דרייב (2011) – שאנון
מורה מחליף (2011) – ריצ'רד דירדאן
לארי קראון (2011) – דין טאיינוט
באטמן: שנה ראשונה (2011) – ג'יימס גורדון (דיבוב)
התפשטות (2011) – לייל האגרטי
זנבות אדומים (2012) – קולונל ויליאם מורטאמוס
ג'ון קארטר (2012) – פאוול
מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה (2012) – ויטאלי – הטיגריס הזעפן (דיבוב)
רוק לנצח (2012) – מייק וויטמור
זיכרון גורלי (2012) – וילוס קוהאגן (דיבוב)
ארגו (2012) – רכז הסי. אי. איי ג'ק אודונל
הלילה קר (2013) – טופו
גודזילה (2014) – ג'ו ברודי
טרמבו (2015) – דלטון טרמבו
קונג פו פנדה 3 (2016) – לי (דיבוב)
לך תעבוד (2016) – רוג'ר דייוויס
המסתנן (2016) – רוברט מזור (גם מפיק בפועל)
להתבודד (2016) – הווארד ויקפילד
פירות המאבק (2016) – שריף
למה דווקא הוא? (2016) – נד פלמינג
לאורך כל הדרך (2016) – לינדון ג'ונסון (סרט של HBO) – גם מפיק בפועל
חי בסרט (2017) – בתפקיד עצמו
פאוור ריינג'רס (2017) – זורדון
אפסייד (2017) – פיליפ לאקאסה
חברים לחיים (2017) – סאל נילון
אי הכלבים (2018) – צ'יף (דיבוב)
אל קמינו: שובר שורות – הסרט (2019) – וולטר וייט
איוון האחד והיחיד (2020) – מאק
ג׳רי ומארג׳ הולכים על כל הקופה (אנ') (2022) – ג'רי שלבי
אסטרואיד סיטי (2023) – מנחה טלוויזיה
ארגייל (2024) – ריטר
Everything's Going to Be Great‏ (TBA) – בתפקיד: לסטר סמארט
The Phoenician Scheme‏ (TBA) - ריגן
The Studio‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

תרגיל לשוטרים מתחילים (1982) – בילי ג'ו
אהבות (1983-1985) – דאגלס דונובן
לחיות את החיים (1985) – דין סטילה
זאב מעופף (1986) – רוברט הוליס
צפון ודרום (1986) – קולונל אוסטין
רצח במשיכת קולמוס (1986) – בריאן/ג'רי ווילבר/פרקר פורמן
בלוז לכחולי המדים (1987) – יועץ
מטלוק (1987, 1991) – בריאן אמרסון/ד"ר הארדינג פלטשר
פלקון קרסט (1989) – מרטין רנדל
משמר המפרץ (1989) – טום לוגן
קוראים לי סטיבן (1989) – השוטר דיקנסון
ג'ייק והשמן (1990) – לייל וויקס/ג'ייסון מילר
חדשות הבירה (1990) – חבר הקונגרס מרפל
הברק (1991) – פיליפ "מארק" מוזס
פרקליטי אל איי (1992) – מר פיליפס
מייטי מורפין פאוור ריינג'רס (1993) – טווינם/סניזרד (דיבוב)
נחש צפע (1994) – גארט ברלין
ווקר (1994) – האנק
סיינפלד (1994–1997) – ד"ר טים וואת'לי
מגע של מלאכים (1995) – ד"ר טום בראיינט
המופע של לואי (1996) – קורט סינסיס
רוכבי הנשרים (1997-1996) – ג'ו טאקס (דיבוב)
הבחנה: רצח (1996, 1998) – וולטר מייסון/מרטין ראטג'רס
בבילון 5 (1997) – אריקסון
התנהגות טובה (1997) – סאונדמן
סברינה המכשפה הצעירה (1997) – עורך דין מרושע
פרל (1997) – איזק פרלאו
דרום ברוקלין (1998) – גורדון דנטון
מכדור הארץ לירח (1998) – באז אלדרין
V.I.P (ב-1998) – קולט אראו
תיקים באפלה (1998) – פטריק קראמפ
שיקגו הופ (1998) – ישו
מותק, הילדים התכווצו (1998) – רונאלד מייזי
מפגשים מהסוג האישי (1999) – ניל דיימונד
המתחזה (1999) – ניל רוברטס
מלך השכונה (1999–2001) – טים סאק'לי
מלקולם באמצע (2000–2006) – האל
גארי ומייק (2001) – מר ניוטון/הווארד בילסון (דיבוב)
לילו וסטיץ': הסדרה (2005-2003) – מר ג'יימסון (דיבוב)
אבא אמריקאי (2003, 2005) – ביל מוציא לאור/מר וינטרופ (דיבוב)
איש משפחה (2019-2006) – האל/ד"ר יהודי/ברט (דיבוב)
איך פגשתי את אמא (2006–2007, 2013) – האמונד דרות'רס
הנפיל 3: הגורל (2007) – לוציפר
שובר שורות (2008–2013) – וולטר וויט
גלן מרטין: רופא שיניים (2011-2010) – דרייק סטון (דיבוב)
רובוט צ'יקן (2011, 2016, 2018) – דמויות שונות (דיבוב)
ארצ'ר (2012) – טוני דרייק (דיבוב)
רוק 30 (2012) – רון
משפחת סימפסון (2013-2012) – קיין/וולטר וויט (דיבוב)
המופע של קליבלנד (2013-2012) – ד"ר פיסט/ דמויות שונות (דיבוב)
סניקי פיט (2017-2015) – וינס לוניגן (גם יוצר שותף ומפיק בפועל)
סופרמנשן (2019-2015) – טיטניום רקס (דיבוב) – גם מפיק
חלומות חשמליים (2017) – סיילס האריק (גם מפיק בפועל)
תרגיע (2017) – ד"ר ליונל טמפלטון
הספר המסוכן לבנים (2018) – יוצר שותף, תסריטאי ומפיק בפועל
השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר (2019) – ריצ'רד סקלר
כבודו (2020-טרם)
סמוך על סול (2022) – וולטר וייט
פילמוגרפיה > בימוי

מלקולם באמצע (2006-2003) – 6 פרקים
יום גדול (2006) – פרק "Stolen Vows"
שובר שורות (2013-2009) – 3 פרקים
משפחה מודרנית (2013-2012) – 2 פרקים
המשרד (2012) – פרק "Work Bus"
סניקי פיט (2017) – פרק "The Roll Over"
המתים המהלכים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 מבוסס על:  המתים המהלכים 
 סוגה:  דרמה סדרתית   אימה מתח אקשן
 יוצרים:  פרנק דרבונט
 שחקנים:  אנדרו לינקולן ג'ון ברנטל שרה ויין קליס לורי הולדן סטיבן יאון צ'נדלר ריגס נורמן רידוס מליסה מקברייד לורן כהן כריסטיאן סראטוס סקוט וילסון דנאי גורירה דייוויד מוריסי אמילי קיני מייקל רוקר צ'אד קולמן קופר אנדרוז לארי ג'יליארד ג'וניור ג'פרי דין מורגן
 פרסים:  מועמדות לפרס גלובוס הזהב
 פסקול:  באר מקררי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ג'ורג'יה, וירג'יניה, אטלנטה 
 מספר עונות:  11 
 מספר פרקים:  177
 תוכנית המשך:  אימת המתים המהלכים 
 הפקה
 מפיק:  הת'ר בלסון
 מפיקים בפועל:  פרנק דרבונט   רוברט קירקמן   גייל אן הורד   דייוויד אלפרט   צ'ארלס ה. איגלי   גלן מזרה
 חברת הפקה:  אולפני AMC
 הפצה:  נטפליקס, דיסני+ 
 עורכים:  יוליוס רמסי
 אתר צילומים:  אטלנטה, ג'ורג'יה
 צלמים:  רון שמידט דייוויד בויד
 מוזיקה:  באר מקררי
 אורך פרק:  42–67 דקות
 שידור
 רשת שידור:  AMC
 תקופת שידור מקורית:  31 באוקטובר 2010 – 20 בנובמבר 2022
 קישורים חיצוניים
 http://www.amctv.com/shows/the-walking-dead
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המתים המהלכים (באנגלית: The Walking Dead) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת-אימה שנוצרה על ידי פרנק דרבונט, והיא מבוססת על סדרת הקומיקס "המתים המהלכים" מבית אימג' קומיקס, אותה כתבו רוברט קירקמן, טוני מור וצ'רלי אדלרד. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-31 באוקטובר 2010, היא כוללת 177 פרקים ב-11 עונות, כאשר פרק סיום הסדרה שודר ב-20 בנובמבר 2022.
בסדרה מככב אנדרו לינקולן שריף בשם ריק גריימס, שמתעורר מתרדמת ומגלה שהעולם אותו הכיר השתנה ועליו השתלטו "מהלכים" – זומבים אוכלי בשר אדם. לאורך הסדרה, מאתר גריימס את משפחתו, ויחד עם קבוצה קטנה של שורדים, הם מנסים לשרוד את העולם הפוסט-אפוקליפטי. שם הסדרה אינו מתייחס כפי שנרמז למהלכים עצמם, אלא לקבוצת השורדים, שנאבקת לשמור על אנושיותה לאורך זמן. אנדרו לינקולן עזב את הסדרה במהלך העונה התשיעית ושב להופעת אורח בפרק סיום הסדרה.
הסדרה זכתה לביקורות חיובית והייתה מועמדת למספר רב של פרסים, בהם לפרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר. היא זכתה בסך כולל של 11 מועמדויות, בהן שני פרסי אמי בקטגוריית איפור, חמישה פרסי סאטורן לעיבוד הטלוויזיוני הטוב ביותר (לשנים 2010–2015) ופרס היוצר (רוברט קירקמן), וכן פרס עורכי הקולנוע (פרס אד"י) לפרק הפיילוט. הסדרה זכתה למדרוג גבוה, לפי מדד נילסן, היא קבעה שיא צפייה בתולדות שידורי הכבלים בארצות הברית, כאשר פרק הפתיחה של העונה הרביעית נצפה על ידי 16.1 מיליון איש, פרק הפתיחה של העונה חמישית שוב שבר שיא צפייה עם 17.3 מיליון צופים, ובפרק הפתיחה של העונה השישית צפו כ-19.5 מיליון אמריקאים. החל מהעונה השביעית סבלה הסדרה מירידה חדה.
לסדרה יצאו שבע סדרות ספין אוף עד כה, כשהראשונה והארוכה שבהן היא "אימת המתים המהלכים", שעלתה לשידור ב-23 באוגוסט 2015, והסתיימה ב-19 בנובמבר 2023.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חבורת ניצולים שעושה את דרכה באזורים הכפריים הנידחים של צפון ג'ורג'יה בחיפוש אחר בית חדש ובטוח הרחק מהישג ידם של עדר הזומבים (או "מהלכים"). העלילה מתמקדת בעיקר באלמנט האנושי שבמציאות הפוסט-אפוקליפטית ובדרך בה המין האנושי נלחם כדי לשרוד. מנהיג החבורה הוא ריק גריימס (אנדרו לינקולן), שהיה סגן שריף בעיירה קטנה בג'ורג'יה לפני התפרצות המגפה שהחלה את התפשטותם של הזומבים. כאשר המצב הופך למסוכן יותר, יאושה של הקבוצה להישרדות דוחפת אותם לכדי אי-שפיות. בכל פניה הם ניצבים בפני מראות אימה של מתים מהלכים, בפני הדינמיקה המשתנה של קבוצת השורדים ומותם של חבריהם, ובפני העוינות הרבה בה הם נתקלים משאר השורדים אשר נלחמו לצורך הישרדותם, כעת כשהמבנה החברתי העולמי קרס.
אף על פי שהעלילה מתרחשת בעולם שורץ זומבים, המילה "זומבי" לא מופיעה פעם אחת בסדרה. במקום זאת, הזומבים מכונים בשלל כינויים, כמו "מהלכים", "נשכנים", "חולים", "מתים" ועוד. זאת משום שלמעשה העלילה מתרחשת במציאות חלופית, הדומה מאוד למציאות המוכרת לנו, למעט העובדה שבמציאות חלופית זו לא קיימים סיפורי זומבים, והפעם הראשונה שהדמויות בסדרה נתקלות במתים שקמים לתחייה היא עם התפרצות המגפה.
זירת ההתרחשות של העונה הראשונה היא באזורי הכפר הנידחים של אטלנטה, ג'ורג'יה. העונה השנייה מתרחשת בחווה מבודדת, ואילו מקום ההתרחשות בעונה השלישית מתפצל לשתי זירות - הכלא ועיירה בשם וודברי. העונה הרביעית מתחילה בכלא וממשיכה במחנה ניצולים בשם טרמינוס. העונה החמישית מתחילה בטרמינוס וממשיכה בעיירה בשם אלכסנדריה, הממוקמת בווירג'יניה, לא הרחק מוושינגטון די. סי. העונה השישית מציגה קבוצת ניצולים נוספת שהשתכנה במקום שנקרא "ראש הגבעה" וניצוליה נאלצים לתת את רכושם למנהיג קבוצת "המושיעים" חסר הרחמים, ניגן. העונות הבאות ממשיכות להתרחש באותן זירות, כאשר במהלך העונה השביעית מתגלות גם קבוצות "הממלכה", "המלקטים" ו"אושן-סייד", השוכנת לחופי האוקיינוס האטלנטי (ככל הנראה במפרץ צ'ספיק). המאבק בין אנשי אלכסנדריה והקבוצות הנוספות לבין המושיעים מוכרע במהלך העונה השמינית. העונה התשיעית מתחילה 18 חודשים לאחר תום העונה השמינית, ובין הפרק החמישי לשישי העלילה מדלגת על כשש שנים נוספות, במהלכן התרחשו שינויים בקשרים בין קבוצות הניצולים, המתבררים בדיעבד. במהלך עונה זו מופיעה קבוצה חדשה, המכונה "הלוחשים", המאיימת על שלום הניצולים.
בעונה ה-11 מופיעה קבוצה חדשה בשם "הקוצרים". לבסוף, הקבוצה מגיעה למקום חדש בשם "חבר העמים", הממקום באוהיו.
שחקנים ודמויות

| השחקנים הראשיים בעונה הראשונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| אנדרו לינקולן (ריק גריימס) | ג'ון ברנטל (שיין וולש †) | שרה ויין קליס (לורי גריימס †) | לורי הולדן (אנדריאה †) | ג'פרי דמון (דייל הורבאת' †) | סטיבן יאון (גלן רי †) | צ'נדלר ריגס (קארל גריימס †) |

| השחקנים הראשיים בתחילת העונה האחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| נורמן רידוס (דאריל דיקסון) | מליסה מקברייד (קרול פלטייר) | לורן כהן (מגי רי) | כריסטיאן סראטוס (רוזיטה אספינוזה †) | ג'וש מקדרמיט (יוג'ין פורטר) | סת' גיליאם (גבריאל סטוקס) | רוס מרקנד (אהרון) | קארי פייטון (איזיקיאל) | קופר אנדרוז (ג'רי) | קאלן מקאוליף (אלדן †) | ג'פרי דין מורגן (ניגן סמית') |
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 31 באוקטובר 2010 | 5 בדצמבר 2010 |
|  | 2 | 13 | 13 | 16 באוקטובר 2011 | 18 במרץ 2012 |
|  | 3 | 16 | 16 | 14 באוקטובר 2012 | 31 במרץ 2013 |
|  | 4 | 16 | 16 | 13 באוקטובר 2013 | 30 במרץ 2014 |
|  | 5 | 16 | 16 | 12 באוקטובר 2014 | 29 במרץ 2015 |
|  | 6 | 16 | 16 | 11 באוקטובר 2015 | 3 באפריל 2016 |
|  | 7 | 16 | 16 | 23 באוקטובר 2016 | 2 באפריל 2017 |
|  | 8 | 16 | 16 | 22 באוקטובר 2017 | 15 באפריל 2018 |
|  | 9 | 16 | 16 | 7 באוקטובר 2018 | 31 במרץ 2019 |
|  | 10 | 22 | 22 | 6 באוקטובר 2019 | 4 באפריל 2021 |
|  | 11 | 24 | 24 | 22 באוגוסט 2021 | 20 בנובמבר 2022 |
הפקה > פיתוח

ב-20 בינואר 2010, הודיעה רשת AMC באופן רשמי כי הזמינה פרק פיילוט לסדרה שתהיה מבוססת על סדרת הקומיקס "המתים המהלכים". פרנק דרבונט וגייל אן הורד נבחרו לשמש בתור מפיקי הסדרה, ודרבונט נבחר גם לשמש בתור הכותב הראשי והבמאי. כל העונה הראשונה הוזמנה עקב ההצלחה של סדרת הקומיקס, והרצון של AMC להפיק סדרה עם עלילה שונה מכל עלילה אחרת שנראתה על מסך הטלוויזיה. ב-15 במרץ 2010 החלו צילומי פרק הפיילוט באטלנטה, ג'ורג'יה. לאחר מכן, AMC הזמינה עונה של שישה פרקים. צילומי חמשת הפרקים הנוספים החלו ב-2 ביוני 2010. בפברואר 2011 החלה הפקת העונה השנייה, שהפעם הכילה 13 פרקים. בנובמבר 2015, הוכרז כי השחקן ג'פרי דין מורגן יגלם את דמותו של האנטגוניסט הראשי בעונה השישית בסדרה, ניגן סמית', מנהיג קבוצת ניצולים חסר רחמים.
הפקה > עונות עתידיות

המפיק בפועל דייוויד אלפרט אמר כי הקומיקס המקורי של המתים המהלכים סיפק להם מספיק רעיונות ל-7 השנים הבאות. "יש לנו כבר רעיונות איך עונה 10 הולכת להראות" אמר אלפרט. "אנחנו יודעים איפה יתקיימו עונות 11 ו-12... אם יהיה לנו מספיק מזל נגיע לשם".
הפקה > זיכיון וסדרות-בת > סדרות רשת

שלוש סדרות רשת המבוססות על "המתים המהלכים" שוחררו באמצעות האתר של AMC.
Torn Apart - מכילה 6 פרקים והופצה באוקטובר 2011.
Cold Storage - מכילה 4 פרקים והופצה באוקטובר 2012.
The Oath - מכילה 3 פרקים והופצה באוקטובר 2013.
הפקה > אימת המתים המהלכים

בספטמבר 2013, הכריזה רשת AMC כי הם מפתחים סדרת ספין אוף ופריקוול ל"מתים המהלכים" עם סט אחר של דמויות שנוצרו על ידי רוברט קירקמן. ב-9 במרץ 2015, הודיעה הרשת כי הם הזמינו את הסדרה, עם התחייבות לשתי העונות הראשונות. העונה הראשונה, המכילה 6 פרקים, עלתה לשידור בארצות הברית ב-23 באוגוסט 2015. שם הסדרה "Fear the Walking Dead" (אימת המתים המהלכים) נחשף ב-27 במרץ 2015. העלילת הסדרה מתרחשת בלוס אנג'לס, קליפורניה, ועוקבת אחר מורה גרוש, יועצת חינוכית ושני ילדיה, אשר עומדים בתחילתה של אפוקליפסת זומבים ועדים לתחילת התמוטטות הציוויליזציה.
לאימת המתים המהלכים סדרת רשת משלה הקרויה בשם "אימת המתים המהלכים: טיסה 462", שעלילתה מתחילה בפרק הראשון של אימת המתים המהלכים ומשתלבת בחזרה בפרק השלישי בעונה השנייה. ל"טיסה 462" שישה-עשר פרקים בני דקה אחת. היא שודרה ברשת וכן במקביל בהפסקות הפרסומות לאורך העונה השישית של "המתים המהלכים" החל מתאריך 4 באוקטובר 2015 ועד לסוף העונה. עלילת הסדרה מלווה קבוצה של נוסעים בטיסה שממריאה בתחילת האפוקליפסה ועליה נוסע אחד שנראה חולה.
הפקה > המתים המהלכים: אלה שבחיים

סדרת ספין אוף המתמקדת בריק ומישון גריימס, במסעם למצוא זה את זו ולחזור הביתה לאלכסנדריה. שודרה לראשונה ב-25 בפברואר 2024, ונגמרה ב-31 במרץ של אותה השנה.
קבלה > ביקורות

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ממבקרים ברחבי העולם. אתר הביקורות Metacritic העניק לסדרה ציון של 82 מתוך 100. ננסי דיוולף סמית', מבקרת ה-Wall Street Journal, אמרה כי פרק הפיילוט כל כך טוב, שהוא גרם להתמכרותה, אפילו שהיא שונאת זומבים. סמית' הוסיפה כי כל פרק נראה כאילו הוא הופק ובוים כסרט מלא ולא כפרק בטלוויזיה, וזה מה שעושה את ההבדל. הת'ר הברילסקי מהאתר Salon.com כללה את "המתים המהלכים" כאחת מעשר הסדרות של שנת 2010 שאסור לפספס, ונתנה לסדרה ציון גבוה מאוד.
הפרק הראשון בעונה השביעית של הסדרה קיבל ביקורות שליליות רבות בשל מוות אכזרי של דמויות בו.
קבלה > רייטינג

| עונה | משבצת שידור | פרקים | תחילת העונה | סיום העונה | שנות שידור | צופים (במיליונים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ימי ראשון, 22:00 | 6 | 31 באוקטובר 2010 | 5 בדצמבר 2010 | 2010 | 5.24 |
| 2 | ימי ראשון, 21:00 | 13 | 16 באוקטובר 2011 | 18 במרץ 2012 | 2011 - 2012 | 6.90 |
| 3 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 14 באוקטובר 2012 | 31 במרץ 2013 | 2012 - 2013 | 10.4 |
|  | ימי ראשון, 21:00 |  |  |  |  |  |
| 4 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 13 באוקטובר 2013 | 31 במרץ 2014 | 2013 - 2014 | 13.3 |
|  | ימי ראשון, 21:00 |  |  |  |  |  |
| 5 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 12 באוקטובר 2014 | 29 במרץ 2015 | 2014 - 2015 | 14.4 |
| 6 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 11 באוקטובר 2015 | 3 באפריל 2016 | 2015 - 2016 | 13.15 |
| 7 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 23 באוקטובר 2016 | 2 באפריל 2017 | 2016 - 2017 | 11.34 |
| 8 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 22 באוקטובר 2017 | 15 באפריל 2018 | 2017 - 2018 | 7.92 |
| 9 | ימי ראשון, 21:00 | 16 | 7 באוקטובר 2018 | 31 במרץ 2019 | 2018 - 2019 | 6.08 |
| 10 | 22 | 6 באוקטובר 2019 | 4 באפריל 2021 | 2019 - 2021 | 4.00 |  |
| 11 | 24 | 22 באוגוסט 2021 | 20 בנובמבר 2022 | 2019 - 2021 | 2.22 |  |
קבלה > פרסים ומועמדויות

"המתים המהלכים" הייתה מועמדת בקטגוריית "הסדרה החדשה הטובה ביותר" בפרסי גילדת הכותבים של אמריקה. הסדרה הייתה מועמדת בקטגוריית "סדרת הדרמה הטובה ביותר" בטקס פרסי גלובוס הזהב. בנוסף, הסדרה הייתה מועמדת לשישה פרסי סאטורן בקטגוריות סדרת השנה הטובה ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר (אנדרו לינקולן, שזכה), השחקנית הראשית הטובה ביותר (שרה ויין קליס), שחקן המשנה הטוב ביותר (סטיבן יאון), שחקנית המשנה הטובה ביותר (לורי הולדן ומליסה מקברייד, שזכו) ושחקן האורח הטוב ביותר (נואה אמריך, לאחר שהופיע בשני פרקים בעונה הראשונה).
הערות שוליים

↑   חן חדד, אנדרו לינקולן, הכוכב הראשי של "המתים המהלכים", צפוי לעזוב, באתר הארץ, 30 במאי 2018
↑  רותה קופפר, עונה חמישית לסדרה "המתים המהלכים", באתר הארץ, 30 באוקטובר 2013
רותה קופפר, "המתים המהלכים" שברה שיאי צפייה וציוצים ברשת, באתר הארץ, 11 בפברואר 2014
↑  רותה קופפר, "המתים המהלכים" שוברת שיאי צפייה, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2014
↑  ‘Walking Dead’ Ratings Hit Almost 20M Viewers For Season 6 Debut In Live + 3, אתר deadline.com‏, 16 באוקטובר 2015
↑   חן חדד, "המתים המהלכים" ממשיכים לצעוד, אבל זה כבר דורך במקום, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2017
↑   חן חדד, הספין אוף של "המתים המהלכים": דרמה משפחתית חסרת חיים, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2015
↑   חן חדד, "המתים המהלכים": ניסוי חברתי מותח בהישרדות בעולם פוסט אפוקליפטי, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2015
↑  Joe Otterson, ‘Walking Dead: The Ones Who Live’ Sets Premiere Month at AMC, Debuts New First Look Photos, Variety, ‏2023-10-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Everything Old is New Again, Nancy DeWolf Smith, October 22nd 2010
↑  חן חדד, "המתים המהלכים" מואשמת ב"פורנו עינויים", באתר הארץ, 25 באוקטובר 2016
↑  חן חדד, איימי שומר ו"סמוך על סול" בין הזוכים בטקס פרסי מבקרי הטלוויזיה, באתר הארץ, 1 ביוני 2015
↑  2011 Golden Globes nominations: 'Glee,' '30 Rock' lead TV nominations, Andrea Reiher, December 14th 2010