stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם שמעון הלוי אנגל-הורוביץ
הערות שוליים

1 2  נהרי אש מאמר א'
↑  נהרי אש מכתב נ (מצונזר בחלקו, ראט הנוסח המלא מכתב ר שמעולה נגד חומרות גור)
↑  נהרי אש מכתב מז ועוד
↑  ראה מכתבי ר' מאיר שפירא בישורון טו עמוד תתל"ג
↑  שמואל אברהם נוסבוים, מים חיים, אנטוורפן ה'תשע"ו עמודים צד, תרסז.
↑  נדפס בנהרי אש מאמר א'
↑  הנוסח המלא כאן מעמ' 25
↑  עדות – חורבן יהדות אירופה, רות ליכטנשטיין, עמ' 43.
↑  בהסכמה לספר המבוא לקבלה - "מפתחי חכמת האמת", של ר' שאול בוימאן (נספה בשואה, להרחבה אודותיו ראו: רבי שאול בוימאן, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל") מופיעה הסכמתו של ר' שמעון מזליחוב. בהוצאה חדשה של הספר משנת תשל"ז מופיעה הסכמתו של הרב וואזנר והוא כותב שאינו מבין בתורת הקבלה ולכן – "אין בכחי להסכים, אבל היות כי ראיתי בין המסכימים בהדפסה ראשונה מכתבו של מורי רבי הגאון העצום מרא דכולא תלמודא אשר כל שבילי התורה הנגלית והסתרי תורה הוו נהירין ליה כנתינתן מסיני רבי אברהם שמעון הלוי אנגל הורוביץ זי"ע הי"ד מזעלכוב...אם כן אין אחר דבריו הקדושים כלום, ומה אעיד ומה אדמה עוד."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300829605171  ISNI: 0000 0004 0147 6895  LCCN: nr97009220  VIAF: 26968514   WorldCat (עם VIAF): 26968514
צבי הירש גליקסון

| --- | --- |

 לידה:  1890 קיום משוער ורשה, האימפריה הרוסית 
 נרצח:  1942 קירוב 
 תקופת הפעילות:  1913–1942 (כ־29 שנים) 
 השתייכות:  חסידות סוכוטשוב, משפחת סולובייצ'יק
 תלמידיו:  יצחק הוברמן, יהושע הוטנר 
 חותנים:  רבי חיים סולובייצ'יק
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת תורת חיים בוורשה
 
 חתימה:   
 
הרב צבי הירש דוב גליקסון (בפיו: צבי דוב הלוי גליקסזאהן; 1890~ – 1942~) היה ראש ישיבת תורת חיים בוורשה, חתנו של הרב חיים הלוי סולובייצ'יק. נספה בשואה.
ביוגרפיה

נולד בערך ב-1890 לזיסל ואברהם יעקב, חסיד סוכוטשוב. בצעירותו למד בביתו ועל פי שיטת אביו עד גיל 15 לא למד גמרא אלא רק תנ"ך ומשניות, היה מקורב לרבי אברהם בורנשטיין, האדמו"ר מסוכטשוב, דיבר מספר שפות בהן פולנית, צרפתית, רוסית, גרמנית ואנגלית. השלים בחינות לקבלת תעודה.
בתרע"ג פגש את רבי חיים סולובייצ'יק והוא לקחו לחתן לבתו שרה ראשה. לאחר החתונה למד תקופה בבריסק ונחשב לאחד מתלמידיו המובהקים של ר' חיים ולאחר מכן חזר לוורשה שם התפרנס מאביו.
בסוף תרע"ח, אחרי פטירת רבי חיים מבריסק, ניסה הרב ישעיהו וינוגרד להקים ישיבה בוורשה על פי שיטת רבו. לאחר פטירת הרב וינוגרד הוקמה הישיבה בעיר בראשות הרב יצחק זאב סולובייצ'יק והרב גליקסון על מנת להנחיל לבני הישיבות בפולין את שיטת הלימוד של ר' חיים מבריסק. לאחר תקופה קצרה נקרא בנו הרב סולובייצ'יק למלא את מקום אביו ברבנות בריסק, והרב גליקסון נשאר ראש ישיבה במקום וכיהן בתפקיד זה במשך קרוב לעשרים שנה.
ניסה לעלות לארץ ישראל. בשנת תרצ"ה (1935) פנה לראי"ה קוק לסייע בעדו אך לא הצליח להשיג סרטיפיקט.
הרב גליקסון נספה בשואה. לפי עדות אחת נרצח בגטו ורשה ולפי עדות אחרת נרצח במחנה טרבלינקה.
חיים אישיים

אשתו שרה ראשה נפטרה בתרפ"ג. לזוג חמישה ילדים: יוסף נפטר בגיל 19 בתרצ"ה ונקבר באוהל קבורה של זקניו, צירל נישאה לרב אברהם מאיר פינקל בנו של הרב אליעזר יהודה פינקל, ישעיה נישא לחיה קיילא בתו של הרב יצחק יוסף זילברברג (מחבר ספר ויען יוסף), ליפשא ולייבל. כולם נספו בשואה.
חיבוריו

הרב גליקסון לא השאיר חיבורים.
בשנת תשפ"ד יצא ספר בשם "שיעורי תורת חיים" מכתבי תלמידו הרב שלמה מאיר פרידלנד.
לקריאה נוספת

שמחה בן אהרון שמעון עלברג, וורשה של מעלה, עמ' קס"ו-קע"ד, בני ברק תשכ"ט.
הערות שוליים

↑  בדף עדות (יד ושם) של מרדכי דרייהורן (קישור) (גיסו) נכתב 1890 בדף עדות של עדינה פומרנץ (קישור)  נכתב 1855
↑  או גור, ראו: שמחה עלברג, וורשה של מעלה, הוצאת נצח, בני ברק תשכ"ט, עמ' קסו-קעד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  צבי שכטר, דברי הרב, שמועות מהרב יוסף דב סולובייצ'יק, ירושלים תשע"ג, עמ' רו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  רמי"ם בישיבתתורת חיים" " בווארשה, הצופה, 22 באפריל 1960
↑  משה צינוביץ, אישים וקהילות, תל אביב תש"ן, עמ' 437, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
1 2  שמחה עלברג, וורשה של מעלה, הוצאת נצח, בני ברק תשכ"ט, עמ' קסו-קעד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים); גרסאות נוספות של סיפור השידוך, ראו: יצחק הרשקוביץ (עורך), תורת חיים על פרקי אבות עמ' רנד-ה
↑  על פי האגדה הרב גליקסון היה כבד שמיעה דבר שחמיו לא היה מודע אליה, תחת החופה הוא סיפר על כך לבתו, חמיו התבטא שהיה מבטל את השידוך אילו ידע מכך קודם אך כעת לאחר שכבר קיבלו על עצמם את השידוך לא יעשו כן,  ראו: אברהם נייהוז, ניצוצי אש, תשס"ד, עמ' תתסד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים), הרב משה מרדכי שולזינגר פקפק באמינות הסיפור מאחר שהם כבר הכירו אחד את השני קודם וסביר להניח שהיה שם לב לעובדה זו
↑  צינוביץ, משה, עץ חיים, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  אהרן סורסקי, רבי שמעון ותורתו, עמ' כ"ז, בני ברק, תשל"א.
↑  כתב העת נחלת צבי כרך כ"א עמ' קי"א, בני ברק תשע"ב.
↑  אגרות לראי"ה, מכון הרצי"ה תש"ן, סי' שסד, עמ' תקד
↑  רמה פינקל, האבא מסלבודקה, ירושלים תשע"א, עמ' 526, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  דף עדות (יד ושם) של מרדכי דרייהורן (קישור) (גיסו)
↑  בדף עדות (יד ושם) של עדינה פומרנץ (קישור)  נכתב 1855
↑  רמה פינקל, האבא מסלבודקה, ירושלים תשע"א, עמ' 525, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  מנחם אריה לנדברג, דרוש יקרא דשכבי, הבאר, גיליון 26, כיסלו תרצ"ו, סימן מח עמ' עז, באתר היברובוקס
↑  נפטר בגטו ורשה, סוף אב תש"ב, ראו: רמה פינקל, האבא מסלבודקה, ירושלים תשע"א, עמ' 529, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  ניתן לראות את ההזמנה לחתונתם כאן
↑  על הריגתו ראו: שמעון הוברבנד, קידוש השם, תל אביב תשכ"ט, עמ' 37–38, באתר אוצר החכמה
↑  לייבל ברח לשווייץ שם למד עם הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן באמצע המלחמה חזר למשפחתו ונרצח עמם, ראו: שמעון יוסף מלר, הרב מבריסק, חלק א, ירושלים תשס"ג, עמ' 74, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  הספר " שיעורי תורת חיים", באתר יפה נוף פלדהיים
↑  תלמידים נוספים שלו הם: הרב יצחק הוברמן, הרב יהושע הוטנר ועוד.
↑  נדפס גם בספרו אישים וקהילות, תל אביב תש"ן, עמ' 437-438, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
סאלי ויינרייט

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בת 61 בערך) הדרספילד, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  דרמה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 עיסוק:  תסריטאית, מפיקה, במאית, יוצרת טלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק 
 יצירות בולטות:  עמק האושר סקוט וביילי הטנגו האחרון בהליפקס Unforgiven
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (2015)  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר (2013)  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר (2013)  קצינה במסדר האימפריה הבריטית (2020) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סאלי אן ויינרייט (באנגלית: Sally Anne Wainwright; נולדה ב-1963) היא תסריטאית, מפיקה ובמאית טלוויזיה אנגלייה, מיורקשייר. בשלב מוקדם בקריירה שלה עבדה ויינרייט כמחזאית, וכתסריטאית בסדרת הרדיו ארוכת השנים The Archers. בשנת 1990 ויינרייט החלה את דרכה בטלוויזיה, ובשנת 2000 יצרה את סדרת הדרמה המקורית הראשונה שלה, At Home with the Braithwaites ‏(2000–2003).
היא זכתה בפרס תסריטאית השנה מטעם חברת הטלוויזיה המלכותית עבור המיני-סדרה משנת 2009 Unforgiven. ויינרייט ידועה בשל סדרות הדרמה שיצרה עבור ITV, "סקוט וביילי" (2011–2016), "הטנגו האחרון בהליפקס" (2012–2016), ו"עמק האושר" (2014–הווה). "הטנגו האחרון בהליפקס" זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר ב-2013, בעוד ש"עמק האושר" זכתה באותו הפרס ב-2015 וכן ב-2017.
תחילת דרכה

ויינרייט נולדה בהאדרספילד, שבמערב יורקשייר, להארי ויינרייט ודורותי ויינרייט (לבית קראותר). יש לה אחות אחת, דיאן הילטון. ויינרייט גדלה בסאוורבי ברידג', ואחר כך למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת יורק.
ויינרייט התחילה לכתוב מגיל 9, ובגיל 16 הצהירה שהיא רוצה לכתוב עבור הסדרה Coronation Street. ב-1980 היא ראתה מחזה בשם Bastard Angel (מלאך ממזר) מאת המחזאי בארי קיף, בתיאטרון שייקספיר המלכותי, ומאז התעניינה במשפטים הקצרים ובגישה הנטורליסטית לכתיבת דיאלוג.
קריירה

בזמן לימודיה באוניברסיטת יורק, ויינרייט מצאה סוכנת עבור כתיבתה, מג דייוויס. בינתיים, היא עבדה בתור נהגת אוטובוס. כאשר היא הייתה בת 24, היא עזבה את העבודה הזו, והתחילה לכתוב בשביל תוכנית הרדיו The Archers. אחרי זה, היא ממשה את תוכנית נעוריה, וכתבה עבור Coronation Street, מ-1994 עד 1999. היא אמרה מאז שהכתיבה עבור סדרה מתמשכת היא הכשרה מצוינת ושכך היא למדה ש"לכתוב סיפור נהדר זו עבודה קשה". קיי מלור הייתה לה למורה רוחנית, ועודדה אותה לעזוב את תחום אופרות הסבון ולהתרכז במקום זאת ביצירה מקורית. היא אז יצרה את סדרת הטלוויזיה  At Home with the Braithwaites, על אישה שבסתר זכתה בלוטו. התוכנית הייתה מועמדת לפרסים רבים. ב-2006 היא כתבה את סדרת הדרמה Jane Hall, אשר מספרת על חייה של נהגת אוטובוס בלונדון. ויינרייט שאבה מניסיונה האישי בכתיבת הסדרה.
היא זכתה בפרס תסריטאית השנה מטעם חברת הטלוויזיה המלכותית (RTS) בשנת 2009 עבור הסדרה Unforgiven, אשר גם זכתה במספר פרסים, כולל סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר.
ויינרייט אומרת שדמויות הנשים החזקות-אך-פגומות שלה נוצרות באופן שלם בדמיונה. היא אוהבת לשלוט בטלוויזיה שנוצרת מכתיבתה, ונוטלת חלק גם בהפקה ובבימוי של עבודותיה, בין היתר כדי להבטיח שהנוף והדיאלוג משקפים נאמנה את יורקשייר.
ב-2011 היא כתבה את הסדרה "סקוט וביילי", על שתי שוטרות. הרעיון לסדרה הגיע מהשחקניות הראשיות, סוראן ג'ונס ולזלי שארפ, וממפקחת המשטרה לשעבר דיאן טיילור, שסייעה להביא את הסדרה לשידור.
ויינרייט ביססה את העלילה של הסדרה שלה "הטנגו האחרון בהליפקס" על הסיפור האמיתי של אמא שלה, אשר התאלמנה ב-2001. אמה, דורותי, עברה לחיות עם בתה באוקספורדשייר, וגילתה מחדש אהבה ישנה, אלק ווקר, באמצעות אתר למציאת חברים ותיקים. ברשות אמה, ויינרייט פיתחה את הסיפור של נישואיה המהירים בגיל הזהב. גם "סקוט וביילי" וגם סדרה זו נדחו על ידי BBC ו-ITV בהתאמה, לפני שהתקבלו לפיתוח ושידור.
ב"עמק האושר", אשר צולם בעמק קאלדר הציורי ביורקשייר ובהבדן ברידג', מככבת שרה לנקשייר, אשר הייתה השחקנית שוויינרייט חשבה עליה כאשר כתבה את התפקיד. ויינרייט זכתה לבכורת הבימוי שלה בפרק 4 של העונה הראשונה, פרק אשר גרם להד ציבורי גדול. בסדרה יצאו שתי עונות, ומתוכננת עונה שלישית ואחרונה.
במאי 2015 יצאה הודעה שוויינרייט תכתוב ותביים דרמה מיוחדת בת שעתיים עבור BBC אחד בשם To Walk Invisible: The Bronte Sisters. הנושא שלה הוא האחיות ברונטה, במיוחד מערכת היחסים בין שלוש האחיות, אן, אמילי ושרלוט, לבין אחיהן ברנוול.
ויינרייט הוכנסה כעמיתה לחברת הטלוויזיה המלכותית ב-2016.
בנובמבר 2016, ויינרייט אמרה בראיון ב"הגרדיאן" שהפרויקט הבא שלה יהיה על אן ליסטר, אישה מיורקשייר בת המאה ה-19, שהיא הראשונה הידועה כלסבית גלויה מיומניה.
חיים אישיים

ב-1990 נישאה ויינרייט לראלף "אוסטין" שרלו-ג'ונסון, סוחר פרטיטורות ענתיקות. יש להם שני בנים.
ויינרייט מתגוררת באוקספורדשייר.
קרדיטים > טלוויזיה

| שנה | יצירה | קרדיט> תסריטאית | קרדיט> יוצרת | קרדיט> מפיקה | קרדיט> במאית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Emmerdale | כן | לא | לא | לא | 2 פרקים |
| 1992–1995 | Children's Ward | כן | לא | לא | לא | תסריטאית צוות |
| 1994 | The House of Windsor | כן | לא | לא | לא | פרק אחד |
| 1994–1999 | Coronation Street | כן | לא | לא | לא | 57 פרקים |
| 1994–1995 | Revelations | כן | לא | לא | לא | 5 פרקים |
| 1999 | Bad Girls | כן | לא | לא | לא | פרק אחד |
| 1999–2000 | Playing the Field | כן | לא | לא | לא | 5 פרקים |
| 2000–2003 | At Home with the Braithwaites | כן | כן | כן | לא | תסריטאית, יוצרת ומפיקה עמיתה |
| 2002 | Sparkhouse | כן | כן | כן | לא | תסריטאית בכל 3 הפרקים;  מפיקה שותפה |
| 2003 | The Canturbury Tales: The Wife of Bath | כן | לא | לא | לא | פרק אחד |
| 2005 | ShakespeaRe-Told: The Taming of the Shrew | כן | לא | לא | לא | פרק אחד |
| 2006 | Jane Hall | כן | כן | כן | לא | 6 פרקים כתסריטאית, יוצרת, ומפיקה שותפה |
| 2006 | The Amazing Mrs Pritchard | כן | כן | כן | לא | 6 פרקים כתסריטאית, יוצרת, ומפיקה עמיתה |
| 2007 | Dead Clever | כן | כן | לא | לא | סרט טלוויזיה |
| 2007 | Bonkers | כן | כן | לא | לא |  |
| 2009 | Unforgiven | כן | כן | כן | לא | 3 פרקים כתסריטאית, יוצרת, ומפיקה בפועל |
| 2011–2016 | סקוט וביילי | כן | כן | כן | לא | 31 פרקים, 19 כתסריטאית. יוצרת שותפה: דיאן טיילור  מבוסס על רעיון של סוראן ג'ונס וסאלי לינדזי |
| 2012– | הטנגו האחרון בהליפקס | כן | כן | כן | לא | 20 פרקים כתסריטאית, יוצרת, ומפיקה בפועל |
| 2013 | The Last Witch | כן | כן | כן | לא | פיילוט/סרט טלוויזיה |
| 2014, 2016– | עמק האושר | כן | כן | כן | כן | 12 פרקים כתסריטאית, יוצרת ומפיקה בפועל, 5 כבמאית |
| 2016 | To Walk Invisible | כן | כן | כן | כן | סרט טלוויזיה |
| 2018 | The Detail | לא | לא | כן | לא | מפיקה בפועל |
| 2019 | ג'נטלמן ג'ק | כן | - | כן | - | 8 פרקים כתסריטאית, יוצרת, ומפיקה בפועל |
| 2024 | נל העריקה (אנ') | כן | כן | כן |  | 8 פרקים שודר בדיסני+ |
קרדיטים > אחרים

1986-1988: The Archers (תוכנית רדיו: BBC Radio 4) − תסריטאית
2000: Emily Brontë's Lover (תוכנית רדיו: BBC Radio 4) − תסריטאית
Hanging On (מחזה)
פרסים והכרה

2003: הדרמה הקצרה הטובה ביותר, פסטיבל באנף - The Wife of Bath's Tale
2009: פרסי RTS, הדרמה הסדרתית הטובה ביותר - Unforgiven
2011: פרסי RTS צפון-מערב, הכתיבה הטובה ביותר – סקוט וביילי
2013: פרסי Sky WFTV, פרס תסריט טכניקולור
2013: BAFTA פרסי מקצועות הטלוויזיה, הכתיבה הטובה ביותר בדרמה
2013: BAFTA פרסי מקצועות הטלוויזיה, הדרמה הטובה ביותר – הטנגו האחרון בהליפקס
2014: Broadcast Awards, סדרת הדרמה הטובה ביותר – עמק האושר
2014: British Screenwriters’ Awards, כתיבה בסדרת דרמה בריטית - עמק האושר
2014: פרסי מותחני הפשע, סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר - עמק האושר
2014: פרסי TV Choice, הדרמה החדשה הטובה ביותר - עמק האושר
2015: פרסי Broadcasting Press Guild, הכתיבה הטובה ביותר בדרמה
2015: BAFTA פרסי מקצועות הטלוויזיה, הכתיבה הטובה ביותר בדרמה
2015: פרסי אדגר אלן פו, הפרק הטוב ביותר בטלוויזיה – עמק האושר (פרק 1)
2015: פרסי WGGB, דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר - עמק האושר
2015: פרסי הטלוויזיה של אדינבורו, התוכנית הטובה ביותר של השנה - עמק האושר
2015: פרסי BAFTA, סדרת הדרמה הטובה ביותר - עמק האושר
2015: פרסי BAFTA, הכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה - עמק האושר
2017: פרסי תוכניות RTS, הכתיבה הטובה ביותר בדרמה - עמק האושר
2017:פרסי תוכניות RTS, פרס השופטים
יהודה לייב אורליאן

| --- | --- |

 לידה:  1900 כ"ב באדר א' תר"ס 
 נרצח:  1943 (בגיל 43 בערך) תשרי תש"ד 
 תקופת הפעילות:  ?–1943 
 השתייכות:  רבני פולין
 תחומי עיסוק:  תנ"ך, מחשבה, חסידות, השקפה, אמונה, מוסר, חינוך
 רבותיו:  ר' אברהם מרדכי אלתר
 תלמידיו:  תלמידות בית ספר "בית יעקב" בוורשה
 חיבוריו:  "בעיות חינוך: זרמים ושיטות", חוברות עזר יהדות לחודשי השנה לפי כתביו, "לשבעים ולרעבים" (תרגום מיידיש של המאמר "צו זאטא און צו הונגעריגע"), "מה זה מוסר?", "גן העדן האבוד" (תרגום של שם המאמר "דער פארש וואונדענער גן עדן" שלא יצא בעברית)
 
הרב יהודה לייב אורליאן (כ"ב באדר א' תר"ס, 21 בפברואר 1900 – סוף תשרי תש"ד, סוף אוקטובר 1943) היה מחנך ונשיא פועלי אגודת ישראל בפולין. נספה בשואה.
קורות חיים > עד השואה

נולד ליחזקאל ורחל ממשפחת חסידי גור ובילדותו למד בשטיבל של גור ונעשה לחסיד נאמן של ר' אברהם מרדכי אלתר. לאחר נישואיו עסק במסחר, אך קבע עתים לתורה והרבה לעסוק בספרי המחשבה של הרמב"ם וספרי מנהיגי היהדות החרדית בגרמניה, הרש"ר הירש והרב ד"ר יצחק ברויאר.
במהרה התפרסם כנואם מעולה בכנסים של "שלומי אמוני ישראל" שהפכה בהמשך לאגודת ישראל. גם פרסם חוברות ומאמרים ביידיש. היה ממייסדי "פועלי אגודת ישראל" וכיהן כנשיאה הראשון בשנים תרפ"ב-תרצ"ב (1922-1932). בנוסף שימש זמן מה מנהל בית ספר בית יעקב בוורשה. הוא החליט להקדיש את כל זמנו לחינוך. בתרצ"ה (1935) מונה למנהל סמינר "בית יעקב" בקרקוב לאחר פטירת שרה שנירר, מייסדת רשת בתי הספר "בית יעקב". היה עבור תלמידותיו גם מורה דרך לחיים והן התייעצו עמו גם בענייניהן הפרטיים. תלמידותיו שימשו כמורות בכל רחבי פולין והשפעתן החינוכית הייתה גדולה בכל הקהילות שבהן חינכו ולימדו עד השואה.
קורות חיים > בשואה

בפרוץ המלחמה היו שערי בית הספר נעולים בגלל חופשת הקיץ, והם לא נפתחו יותר. ר' משה פרידמן מבויאן-קראקא הקים קרן מיוחדת שסייעה לרב אורליאן להמשיך בפעילות החינוכית. הרב אורליאן המשיך ללמד תנ"ך ושאר מקצועות היהדות בסיוע הקרן וגם בסיוע הרב יוסף ביגון, וחידש את הקשר עם מורות "בית יעקב" בכל רחבי פולין. הרב אורליאן הדריך את תלמידותיו ואף שלח להן שיעורים בכתב שסייעו בעבודתן.
בטבת ת"ש (ינואר 1940) הוכה קשות בידי הגרמנים תוך כדי חיפוש בביתו. בעקבות זאת החליט לעזוב את העיר ועזב לוורשה כשרוב משפחתו עברה לעיירה ונגרוב במחוז לובלין.
בקיץ תש"ב (1942) התקיים כנס חרום של רבנים בגטו ורשה בביתו של הרב שמשון שטוקהמר בעקבות גירוש יהודי לובלין והשמדת היהודים בטרבלינקה ומיידנק. בכנס השתתפו בנוסף אליו ולרב שטוקהמר, גם הרב מנחם זמבה הרב שמחה טרייסטמן ועוד. בגטו ורשה היה קשור גם לרב זמבה.
הרב אורליאן ארגן עם חבריו חמישה בתי ספר של "בית יעקב" כשהוא מפקח עליהם ומשמש כמנהל של שניים. כן ארגן שיעורים לתלמידותיו לשעבר שעבדו כמורות. הוא ענה לשאלות אמוניות ושאלות אחרות בענייני השעה שהופנו אליו על ידיהן.
בחצי הראשון של חודש אב תש"ב (החצי השני של חודש יולי 1942) החלו הנאצים בגירוש יהודי וורשה להשמדה. לדירות הנטושות נכנסו יהודים שזלזלו בספרי הקודש, ואף זרקו ושרפו חלק מהם. יצחק גוטרמן הזדעזע ממעשים אלו וביוזמתו ארגן היודנראט אנשי רוח שיאספו את הספרים הזרוקים ובראשם עמד פרופ' מאיר בלבן. גם הרב אורליאן השתתף באיסוף הספרים.
עובדת היותו פקיד הארכיון של הקהילה עזרה לו להיות מאלו שבינתיים ניצלו מהשמדה, אך רעייתו וחמישה מששת ילדיו נרצחו בוונגרוב. בת אחת הייתה איתו בוורשה.
בשמחת תורה תש"ג (3 באוקטובר 1942) התאספו מעט מן היהודים שנותרו בגטו ורשה לתפילות החג בביתו של הרב זמבה, כשהרב אורליאן בין המתפללים. בריקודים עם ספרי התורה הבחין הרב אורליאן בילד בן 12. הרב אורליאן התרגש מאוד לראות את הילד, כיוון שאז היה נדיר לראות ילדים בגטו, והוא תפס בידי הילד לריקוד עם ספר התורה שבידו וקרא: "יהודי צעיר עם התורה הקדושה!"
היה ניסיון להצלתו באדר א' תש"ג (פברואר 1943): תלמידה שלו לשעבר שהתגוררה בשווייץ שלחה בעבורו אשרת הגירה של פרגוואי. בד' בסיוון תש"ג (7 ביוני 1943), אכן נשלח כנתין חוץ לברגן-בלזן. גם במחנה זה המשיך ללמוד וללמד תנ"ך ויהדות, והביע חרטה על כך שלא פעל מספיק לעלייה לארץ ישראל. במשך זמן מה הייתה תקווה שהוא יינצל כנתין פראגוואי עם כל בעלי האשרות הנוספים, אך פרגוואי הודיעה כי היא אינה מכירה בבעלי הדרכונים כנתינים שלה. משום כך נשלח הרב בשמחת תורה תש"ד (21 באוקטובר 1943) עם כל שאר בעלי הדרכונים למחנה ברגנוי ומאז לא נודע מה עלה בגורלו.
חיבוריו

בעיות חינוך: זרמים ושיטות, ירושלים תש"ך (יצא גם בדפוס צילום, הוצאת "ספרים תורניים, ירושלים תשמ"ד).
חוברות עזר יהדות לחודשי השנה לפי כתביו - יצאו שלושה כרכים יחד בהוצאת מרכז החינוך העצמאי, ירושלים תש"ל על חודשי מרחשוון, כסלו וטבת-שבט. "ארגון מרות וגננות בית יעקב בישראל" הוציא את החוברות על אלול-תשרי, תל אביב תש"ך; ואת החוברת על חודש חשוון, תל אביב תשכ"ו.
לשבעים ולרעבים - מאמר על הבעיה החברתית לאור היהדות שתורגם מיידיש (צו זאטע און צו הונגעריגע) בידי משה שנפלד ויצא בעברית פעמיים בהוצאת "נצח": תל אביב תש"ד כספר י"ד בסדרת "ספרי נצח" וספר ג' בסדרת המשנה "דברי עיון ומחשבה" ותשט"ו במהדורה שנייה של חיבור זה בלבד.
מה זה מוסר?, "מרכז בית יעקב בארץ ישראל - מכון בית יעקב למורות - המחלקה לייעוץ והדרכה חנוכית", ירושלים תשכ"ח.
גן העדן האבוד - נכתב ביידיש בשם דער פארש וואונדענער גן עדן.
לקריאה נוספת

הרב יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף קדושי ת"ש-תש"ה א', ניו יורק תשט"ז (1957)
הלל זיידמן, אישים שהכרתי, מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ל (1970)
אסתר פרבשטין, בסתר רעם : הלכה, הגות, ומנהיגות בימי השואה (ע"פ מפתח שמות), מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ח (2008 - מהדורה שנייה)
סטן פיינס

| --- | --- |
 תוכנית טלוויזיה:  גרוויטי פולס
 הופעה ראשונה:  תיירים לכודים
 הופעה אחרונה:  מוזרמגדון 3: תחזירו בחזרה את המפלים
 מספר הופעות:  39 (מתוך 40)
 יוצרים:  אלכס הירש
 דיבוב:  אלכס הירש
 דיבוב בשפה העברית:  אמנון וולף
 מידע
 שם אמיתי:  סטנלי "סטאן" פיינס
 כינויים:  סטאן
 גיל:  74
 תאריך לידה:  15 ביוני 1950
 מקום לידה:  ארצות הברית גרוויטי פולס, אורגון, ארצות הברית
 מקצוע:  מדריך תיירים בבקתת המסתורין
 אזרחות:  אמריקאי
 דמויות קשורות
 משפחה:  סטאנפורד פיינס (אח תאום) שרמי פיינס (אח)  פילבריק פיינס (אבא)   מא פיינס (אמא)   דיפר פיינס ומייבל פיינס (אחיינים)
 חברים:  סוס ראמירז   וונדי קורדרוי
 אויבים:  גדעון פיצקי   ביל צופן   באד גליפהול
 
סטאנלי פיינס (באנגלית: Stanley Pines) או "הדוד סטאן" הוא דמות בדיונית בסדרה המצוירת "גרוויטי פולס", שנוצרה ודובבה במקור על ידי אלכס הירש, ודובבה לעברית על ידי אמנון וולף. סטן הופיע בכל פרקי הסדרה
ביוגרפיה בדיונית > היסטוריה ואישיות

סטן נולד ב-15 ביוני בשנות ה-40 בניו ג'רזי לצד אחיו התאום פורד פיינס. סטנלי, בניגוד לאחיו התאום, הוא קשוח, בריון, בעל קול צרוד וביטחון עצמי גבוה, הנוטה להיפצע פעמים רבות ולגנוב דברים לעיתים. במהלך ילדותו מצא מערה ביחד עם אחיו פורד, שם מצא ספינה נטושה, לקחו אותה לעצמן וקראו לה "סטן המלחמה" (stan o' war) שעליהם כתבו ושהם הבטיחו לשוט בה מניו-ג'רזי, למקום אחר. במשך השנים הם המשיכו לטפח עוד ועוד את הספינה, סטאן המשיך להסתבך בצרות, ושגרה רגילה שררה בתיכון בו למדו. ביום אחד קראו לו ולאחיו התאום למנהל. המזכירה הסבירה שזה רק בשביל אחיו, הוא הקשיב לשיחה ובשיחה המנהל אמר לפורד שהוא יכול לזכות בבחינה למלגה מיוחדת בקצה השני של המדינה, אם השופטים יאהבו את המצאתו, ולהרוויח כסף רב. כאשר סטן שמע זאת הוא הודאג, כי פחד שיאבד את חברו היחיד, וגם הבין שלא יהיה איתו בהפלגת הספינה שבנו. יום לפני הצגת המכונה של פורד לשופטים, סטן אכל טופי והגיע למתחם יריד המדע, וכאשר הביט במכונה של אחיו, כעס עליה מאוד וזרק עליה את הטופי מכיוון שגרמה לו לכל השינויים,ובטעות הורס אותה מעט,סטן החזיר זאת למקום, והפיל את שקית הטופי לרצפה. יום למחרת פורד נכשל בהצגת המכונה כי סטן קלקל לו אותה, ופורד מאשים אותו ישירות מכיוון שהבחין בשקית הטופי הזרוקה. אביו, אמו ופורד מגרשים אותו מהבית מכיוון שכעסו עליו, כי זה היה הסיכוי היחיד של המשפחה לעבור מניו-ג'רזי לעיר אחרת. סטן עוזב את הבית ומחליט להתחיל לעבוד, במכירות, ומרמה אנשים פעם אחר פעם ברחבי העולם על מוצרים פגומים, ונחשב כפושע נמלט (בגלל זה יש במשרדו דרכונים ותעודות מזויפות). לאחר עשר שנים שלא נפגשו, פורד שולח לו גלויה מהעיירה "גרוויטי פולס", כדי לזמן אותו לפגישה. בפגישה הם יורדים לקומת הפורטל, ופורד אומר לסטנלי שייקח את היומן הראשון, ויחביא אותו כמה שיותר רחוק ממנו, וסטן כועס עליו, כי הם נפגשו רק לפני עשר שנים, וכשהם נפגשים אז הוא רק אומר לו שיתרחק כמה שיותר. פורד וסטן הולכים מכות, ובמהלך זאת מפעילים את הפורטל,וסטן מקבל צריבה בגב מסימון מוזר שמתברר כקעקוע המסתורי של סטן. סטן בטעות דוחף את פורד לפורטל, והוא נעלם, וברגע האחרון מביא לו את היומן (כאשר פורד היה בין הממדים, הוא היה במימד מקביל בו סטן לא דחף את פורד לשער ולקח את יומן 1 מבלי לעשות בעיות). סטנלי מרגיש רגשות אשם עם עצמו, וכשמגיע לסופרמרקט בעיירה, כולם חושבים שהוא פורד, ומעוניינים לבקר בבקתתו, אז סטאן מתחזה לאחיו, ופותח עסק: בקתת המסתורין, חנות מזכרות מטופשת, מגעילה ומוזרה, שבעיקר סוחטת כסף, וסטן מנהל אותה עד היום. אז כעת מנהל סטאן חיים חדשים: ביום - מוכר תמהוני, בלילה - מנסה להציל את אחיו.
ביוגרפיה בדיונית > גרוויטי פולס > עונה ראשונה

סטן מנהל את האתר לתיירים "בקתת המסתורין" ומארח בחופשת הקיץ את דיפר ומייבל. הוא אויבו המושבע של גדעון גליפהול. מאוהב בסוזן עין עצלה, ויוצא איתה לדייט בפרק 4. בפרק 7 מנהל מסיבה בבקתה. בפרק 9 מנהל יריד. בפרק 10 מתמודד עם פחד הגבהים שלו. בפרק 12 חוגג את הקיץ-ווין. בפרק 13 עושה עסקה עם מייבל שתהיה הבוסית למשך שלושה ימים של "בקתת המסתורין". בפרק 18 מייבל כועסת עליו כי לא שמר טוב על רטט. בפרק 20 בסוף מגלים שיש לו את שלושת היומנים.
ביוגרפיה בדיונית > גרוויטי פולס > עונה שנייה

בפרק פתיחת העונה פותח מחדש את בקתת המסתורין, ולחוץ מהסוכנים הממשלתיים, כדי שלא ידעו על הפורטל. בפרק 6 מספר לתייר סיפורים מוזרים בחנות. בפרק 11 מפעיל את הפורטל לספירה לאחור, ודיפר, מייבל וסוס כועסים עליו מכל מה שלא סיפר להם, ומבקש ממייבל שלא תלחץ על כפתור הביטול, ומביא את פורד בחזרה, ובפרק 12 הוא ופורד מספרים על העבר שלהם. בפרק 16 יוצא להרוס את כל האטרקציות המתחרות שלו. בפרק 20 נלחם נגד ביל ומנצח אותו, ובסוף הסדרה יוצא עם פורד לאוקיינוס האטלנטי, על מנת לחקרו, ונותן את הנהלת בקתת המסתורין לסוס.
הופעות > עונה ראשונה

תיירים לכודים
אגדת הגוובלונקר
ציידי ראשים
היד שמנענעת של המייבל
אי הנעימות
דיפר נגד הגבריות
דיפר כפול
אוצר לא הגיוני
החזיר של הנוסע בזמן
לוחמי הקרב
דיפר הקטן
קיץ-ווין
מייבל הבוס
מים עמוקים
בור לא תחתית
השטיח
טירוף להקת בנים
העולם שלפני החזיר
מדלגי החלומות
עלייתו של גדעון
הופעות > עונה שנייה

מסיבה מפחידה
אל תוך הבונקר
מלחמת המיני-גולף
אופרת גרביים
סוס והבחורה האמיתית
חנות מזכרות קטנה ומטריפה
אגודת העין העיוורת
המשחק של בלנדין
אל האהבה
{לא הופיע בפרק זה}
לא מה שהוא נראה
מעשה בשני סטאן
מבוכים, מבוכים ועוד מבוכים
המועמד הסטאנשורי
החד-מייבל האחרון
אטרקציה על אם הדרך
דיפר ומייבל נגד העתיד
מוזרמגדון: חלק 1
מוזרמגדון: חלק 2: בריחה מהמציאות.
מוזרמגדון: חלק 3: תחזירו בחזרה את המפלים.
חנוך אייגש

| --- | --- |

רבי חנוך אייגש
 לידה:  1863 ראסייני, ליטא 
 פטירה:  1941 (בגיל 78 בערך) 
 השכלה:  ישיבת וולוז'ין 
 תקופת הפעילות:  ?–1941 
 
הרב חנוך הניך אייגש (או אייגס; בכתיב יידי: חנוך העניך אייגעש; תרכ"ד, 1864 - ט"ו באלול תש"א, 7 בספטמבר 1941) היה דיין ורב בווילנה במשך יותר מארבעים שנה. הוא כיהן כרבה האחרון של קהילת וילנה, במשך כשנה בתקופת השואה. נודע כתלמיד חכם וכעילוי, ופרסומו בא לו בזכות ספרו מרחשת – שו"ת הלכתי ופלפולים תלמודיים. היה מרבני תנועת המזרחי. נספה בשואה.