stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאדי

ערך זה עוסק בשופט מוסלמי. אם התכוונתם לעיר במאוריטניה, ראו .
קאדי (قَاضِي (قَاضٍ), תעתיק מדויק: קאצ'י) הוא שופט מוסלמי הפוסק לפי חוקי השריעה, מקבץ החוקים הדתיים של האסלאם.
ברוב החברות המוסלמיות הקאדי מוסמך לדון בעברות על מצוות האסלאם, במשפט פלילי ובדיני ממונות, אולם במדינת ישראל הוא מוסמך לדון בדיני אישות וירושה בלבד, אף כי שכיחים גם דיונים בענייני הקדש (ואקף). עאלם הממונה לקאדי מחויב לדון על-פי ספרי החוקים של האסכולה המשפטית אליה הוא משתייך (האסכולה החנפית, האסכולה החנבלית וכדומה).
על פי המסורת המוסלמית, מונה הקאדי הראשון על ידי הח'ליפה עומר בן אל-ח'טאב, על מנת להקל על עצמו את נטל השיפוט. בתקופת הח'ליפות היו הקאדים ממונים על ידי הח'ליפה או מושל מטעמו, וחויבו לציית להם.
בישראל מוכר מעמד הקאדי בתוך בית הדין הדתי המוסלמי הנקרא "בית דין שרעי" (מהמילה "א-שריעה" - ההלכה המוסלמית). במדינת ישראל פועלים שמונה בתי דין שרעיים אזוריים בערים באקה אל-גרבייה, עכו, חיפה, נצרת, טייבה, יפו (תל אביב), באר שבע וירושלים. בנוסף להם פועלים בית הדין השרעי לערעורים והנהלת בתי הדין השרעיים, אשר ממוקמים בירושלים.
בית הדין האזורי דן בהרכב של קאדי אחד ובית הדין השרעי לערעורים דן בהרכב של שלושה קאדים. מעמדם, מינויים ועניינים אחרים הנוגעים לקאדים בישראל מוסדרים בחוק הקאדים, התשכ"א-1961.
פסקי הדין של בית משפט בראשות קאדי נקראים סיג'יל (sigill) מהמילה הלטינית סיגילום (Sigillum) שמשמעה חותם.
מערכת המשפט בתקופת בית עבאס

בתקופת בית עבאס מונו הקאדים על ידי הח'ליפים ונהנו מסמכות מלאה; ניתן היה לערער על החלטותיהם רק בפני הח'ליפה או מושלי הפרובינציות. בראש הקאדים היה ממונה הקאדי אל-קודאת, זקן השופטים. הוא היה ממונה על כל המערכת המשפטית, ותפקידיו העיקריים: לפקח על תקינות עבודתם של הקאדים, ובדיקת כישורים מקצועיים של מועמדים לתפקיד. לצד הקאדים פעלו יועצים ובראשם השוהוד, עדים, תפקידם היה לפקח על תקינות ההליכים המשפטיים. העדויות בבית המשפט נכתבו על טפסים מיוחדים שנקראים שורוט, ומסמכים אלו נשמרו בבית המשפט. מערכת המשפט האסלאמית הייתה אחד המוסדות הגבוהים והחזקים שיצר האסלאם.
מערכת המשפט בתקופת בית עבאס > תפקידים ומוסדות הקשורים למערכת המשפט העבאסית

שורטה (משטרה) - תפקידה היה לאכוף את פסקי הדין של הקאדים ולמנוע פשעים.
מוחתסִב (מפקח) - בתקופת בית אומיה פיקח המפקח על השווקים ועל המסחר המקומי. בתקופת בית עבאס רוב האוכלוסייה באימפריה כבר הייתה מוסלמית, לכן הורחבו סמכויותיו. המפקח היה צריך להיות מוסלמי, ותפקידו היה לדאוג לקיום סגנון חיים אסלאמי לא רק בשווקים אלא בחיי הציבור בכללותם, לדוגמה, שאנשים יבואו לתפילה בזמן, שגברים ונשים יתנהגו בצורה נאותה, ושהתושבים שאינם מוסלמים יקבלו את המגבלות עליהם. המוחתסב מונה על ידי הח'ליפה או מושל הפרובינציה ולא הייתה בחירה לתפקיד זה. בערים הגדולות היו עוזרים הכפופים לו.
מזאלם - תפקידם היה למנוע עוולות ומעשי עושק בקרב פשוטי העם מצד בעלי השררה, השליט ופקידיו. זהו מוסד שיפוטי נוסף שפעל לצד הקאדים.
נגינה בפסנתר בארבע ידיים

אלגרו לווריאציות של דיאבלי אופ. 149 מס' 26
צמד פסנתרים בהופעה, 2021
נגינה בפסנתר בארבע ידיים היא סוג של דואט לפסנתר הכולל שני פסנתרנים המנגנים באותו הפסנתר בו-זמנית.
התווים של מוזיקה המיועדת לפסנתר בארבע ידיים מסודרים בדרך כלל כך שהעמודים בצד שמאל כוללים את תפקיד הפסנתרן היושב משמאל, והעמודים בצד ימין כוללים את תפקיד הפסנתרן היושב מימין. התפקיד המנוגן בקלידים (אנ') הגבוהים של הפסנתר, על ידי הפסנתרן היושב מימין, נקרא "פרימו", ואילו התפקיד המנוגן בקלידים הנמוכים של הפסנתר על ידי הפסנתרן היושב משמאל נקרא "סקונדו".
היסטוריה

על אף שכוח הביצוע של שני פסנתרנים גדול מזה של אחד, ומהווה תמריץ אפשרי למלחינים לכתוב יצירות להרכב כזה, רק אחוז קטן מאוד מהיצירות לפסנתר נכתבו לארבע ידיים.
ייתכן שמקור הרעיון של כתיבה לשני מבצעים (לא על כלי אחד) היה של יוהאן סבסטיאן באך, שכתב שלושה קונצ'רטי לשני צ'מבלו, שלושה קונצ'רטי לשלושה צ'מבלו, ואחד לארבעה, כולם בליווי כלי מיתר. עם זאת, עד לשנת 1770 המקלדת של הכלים לא עלתה על חמש אוקטבות, ולכן פחות התאימה לנגינה של שני מבצעים על אותו הכלי.
היצירות המוכרות המוקדמות ביותר ביותר לארבע ידיים פורסמו בלונדון בינואר 1777, כאשר צ'ארלס ברני הוציא לאור חוברת שכללה ארבע יצירות לפסנתר בארבע ידיים, עם הקדמה המסבירה את המהלך שאז נחשב לחריג. עוד לפני כן, בשת 1961, כתב ארנסט וילהלם וולף (אנ'), מנהל מוזיקלי בויימאר, סונטה לשני פסנתרנים אך זו פורסמה לאחר מותו.
בצעירותו כתב מוצרט מספר יצירות לארבע ידיים כדי שיוכל לנגן עם אחותו. אחת מהמוכרות שבהן היא הסונטה K.381 ברה מז'ור שכתב בשנת 1772, כשהיה בן 16. מתוך תשעת הדואטים שכתב מוצרט לפורטה-פיאנו, שניים, האדג'יו והאלגרו בפה מינור (אנ') והפנטזיה בפה מינור נכתבו במקור עבור שעון עוגב מכני, ולאחר מכן עובדו לפסנתר על ידי בן אדם שזהותו לא ידועה.
היידן ובטהובן מיעטו להלחין לארבע ידיים. היידן כתב רק יצירה אחת כזו שמעולם לא פורסמה, ומאוחר יותר פורסמו שתי סונטות אחרות בשמו, אופוס 81 ו-86, אך הוכך שהן מזויפות ושהמלחין לא כתב אותן. בטהובן כתב סונטה אחת לארבע ידיים אופ. 6, שלושה מארשים אופ. 45, ושתי קבוצות של וריאציות.
מבין המלחינים המוכרים, שוברט השתמש בצורה בולטת ביכולות הייחודיות שמאפשרת הכתיבה לארבע ידיים. יצירותיו כוללות את הסונטה בדו מז'ור לפסנתר בארבע ידיים D 812 (אנ') ופנטזיה בדו מינור לפסנתר בארבע ידיים D 940 (אנ'). בנוסף לאלה כתב ארבעה עשר מארשים, שישה פולונזים, ארבעה מקבצי וריאציות, שלושה רונדו, סונטה אחת, סט ריקודים אחד וארבעה יצירות נפרדות נוספות.
בין המלחינים הרומנטיים הגרמנים, היצירות בארבע ידיים של שומאן וברהמס הן הבולטות ביותר. מנדלסון כתב רק יצירה מקורית אחת מהסוג, אם כי הוא עצמו עיבד כמה מהיצירות שכתב לפסנתר, בין היתר יצירות לתזמורת, אוקטט (אנ'), ואת הווריאציות בלה מז'ור לפסנתר אופ. 83. מעבר לכתיבה של מספר יצירות קטנות לשני פסנתרנים, קיבץ שומאן בספרוSpanische Liebeslieder (אופ' 138), עשרה קטעים לארבעה קולות שכוללים שירים, דואטים ורביעייה, עם ליווי של פסנתר בארבע ידיים. רעיון דומה בוצע מאוחר יותר על ידי ברהמס, שכתב שני סטים של ואלסים לארבע ידיים ולארבעה קולות (Libeslieder Walzer אופ' 52 (אנ'), ו-Neue Liebeslieder אופ' 65). בין קטעי ארבע הידיים האינסטרומנטליים שלו, הידוע ביותר הוא קובץ הכולל 16 ואלסים, אופ' 39 (אנ'). המלחין הרומנטי הצרפתי פורה כתב גם הוא יצירה לארבע ידיים, סוויטת דולי (אנ').
רפרטואר

חלק קטן מהרפרטואר לפסנתר בארבע ידיים נכתב במקור על ידי המלחין לארבע ידיים. רוב הרפרטואר מורכב מעיבודים של יצירות תזמורתיות, של יצירות קוליות ושל הרכבים קאמריים. יצירות מוכרות רבות עובדו לפסנתר בארבע ידיים, כאשר השימוש בשני נגנים מאפשרת לשמר את הדקויות של היצירה המקורית, בדרך כלל בצורה טובה יותר מאשר עיבוד לפסנתר סולו. ישנם עיבודים גם ליצירות שנכתבו במקור לעוגב וליצירות שנחשבות מאתגרות לפסנתר סולו, על מנת להנגיש אותן לנגנים מתחילים. עיבודים כאלה היו פופולריים במיוחד לפני התפתחות טכנולוגיית ההקלטה, מכיוון שהם עזרו להנגיש מוזיקה שלא היה אפשר לשמוע בכל זמן שבו אין תזמורת נגישה.
ראו גם

רדוקציה (מוזיקה)
הערות שוליים

↑  Four hand piano: how the fashion for piano four hands started and why it was popular for its romantic possibilities, Classical Music, ‏2024-02-05 (באנגלית)
↑  Jane BellinghamJane Bellingham, piano duet, Oxford University Press, 2011-01-01, ISBN 978-0-19-957903-7. (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  A Dictionary of Music and Musicians/A Quatre Mains - Wikisource, the free online library, en.wikisource.org (באנגלית)
↑  From Four-handed Monster to All-embracing Vishnu: the Case of “Middle Hands” within a Piano Four Hands Duo - Music and Practice (באנגלית בריטית)
↑  4 Sonatas for Keyboard 4-Hands (Burney, Charles) – IMSLP, imslp.org
↑  Sonata for Keyboard 4-Hands in G major (Wolf, Ernst Wilhelm) – IMSLP, imslp.org
↑  Sonata for Piano Four-Hands in C major, K. 521, WOLFGANG AMADEUS MOZART (1756-1791), PCC (באנגלית)
↑  Pianofortewerke zu vier Händen (Mozart, Wolfgang Amadeus) – IMSLP, imslp.org
↑  William Kinderman, Mozart's Piano Music, Oxford University Press, 2006-11-30, ISBN 978-0-19-988016-4. (באנגלית)
↑  Adilya Mizitova, Ihor Sediuk, Oleh Kopeliuk, Olga Cherednychenko, Kateryna Pidporinova, The four-hand ensembles by Ludwig van Beethoven: search and gain, Amazonia Investiga 12, 2023-08-30, עמ' 337–351 doi: 10.34069/AI/2023.67.07.30
↑  A Quatre Mains. - ProQuest, www.proquest.com (באנגלית)
↑  Spanische Liebeslieder, Op.138 (Schumann, Robert) – IMSLP, imslp.org
↑  Robert Schumann op.138 - Schumann-Portal, www.schumann-portal.de
↑  Opus 39 Listening Guide - Sixteen Waltzes for Piano Duet or Piano Solo (All Versions), www.kellydeanhansen.com
↑  16 Waltzes, Op.39 (Brahms, Johannes) – IMSLP, imslp.org
↑  About This Recording: Johannes BRAHMS (1833–1897), Complete Works for Piano Four Hands and Two Pianos, web1.naxos.com
↑  Robert Orledge, Gabriel Fauré, London : Eulenburg Books, 1979, עמ' 48, ISBN 978-0-903873-40-6
↑  Page:A Dictionary of Music and Musicians vol 1.djvu/91 - Wikisource, the free online library, en.wikisource.org (באנגלית)
↑  Nancy November, The Age of Musical Arrangements in Europe, 1780–1830, Elements in Music and Musicians 1750-1850, 2023-09 doi: 10.1017/9781108942584
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c3f3aacc-d9c0-4b6e-92e8-05df9af50e17 
וולפגנג אמדאוס מוצרט ומריה אנה מוצרט בשנת 1780
שובו של הדרקון

| --- | --- |
 
כריכת הספר: רנד מניף את קלנדור, חרב הבדולח, מול עיני פרין, מאט ורוארק (שמופיע בכריכה האחורית). "בעלזמון" (ישמעאל) מציץ מצד הספר.
 מידע כללי
 מאת:  רוברט ג'ורדן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אפית
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור, ספרי אורביט 
 תאריך הוצאה:  1991
 מספר עמודים:  שובו של הדרקון - 335 לב האבן - 272
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אופוס
 תאריך:  1997
 תרגום:  בועז וייס
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  שובו של הדרקון, לב האבן
 סדרה
 סדרת ספרים:  כישור הזמן
 ספר קודם:  המצוד הגדול
 הספר הבא:  האופל
 
שובו של הדרקון (באנגלית: The Dragon Reborn),הוא הספר השלישי מתוך סדרת הפנטזיה מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן.  בגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים: שובו של הדרקון ולב האבן. הספר יצא לאור לראשונה ב-15 באוקטובר 1991, בהוצאת תור ספרים. בעברית יצא הספר בהוצאת אופוס.
תקציר העלילה

בעת פתיחת הסיפור, שוהה רנד אל'תור, הדרקון שנולד שוב, בהרי הערפל עם חבורה מתומכיו: מוריין האאס סדאי, לאן העוצר שלה, פרין אייברה ידידו משכבר הימים, לויאל האוגייר, מין פארשו החוזה מבארלון, וכמה עשרות חיילים שאינרים מצולקי קרבות שנשבעו אמונים לרנד,  אל'תור מתוסכל מכך שבמישור אלמות מתחתיו נלחמים בשמו אלפי אנשים, אך הוא אינו יכול לעזור להם ולקבצם תחת דגלו. כתוצאה מכך הוא מחליט לברוח מהמחנה אל טיר, במטרה לגלות האם הוא אכן הדרקון שנולד שוב הנחזה בנבואות. אחת מנבואות הדרקון המפורסמות ביותר היא שהמצודה העצומה והבלתי ניתנת לכיבוש, האבן של טיר, לא תיפול בטרם תאחז ידו של הדרקון בקלנדור, החרב הקסומה, המצויה בליבה של המצודה.
מוריין מחליטה להשיג את רנד בכל מחיר, ואיתה יוצאים לאן, פרין ולויאל, ואילו מין נשלחת למגדל הלבן להודיע לאמירלין על בריחתו של רנד. מוריין מגלה שעל אף הקצב המהיר הם אינם מצליחים להשיג את רנד, ולפיכך היא מחליטה לעלות על ספינה במורד נהר הארינל עד לאיליאן, ומשם לעלות על ספינה לטיר. על הספינה בארינל מצטרפת אליהם פייל באשר, המאוהבת בפרין. הם ממשיכים לאיליאן, אך שם מגלים שהמלך ומועצת התשעה השולטים באיליאן אסרו על כל קשר ימי עם טיר. מוריין מזהה איכשהו את פרצופו האמיתי של "לורד ברנד" (סמאל) והם בורחים, לא לפני שהם חווים מפגש לא נעים במיוחד עם אנשים אפורים וכלבי צל, אך מצליחים לצאת בשלום וממשיכים לטיר.
אגווין, נינאב ואליין מגיעות למגדל הלבן לאחר מסע ארוך מפאלם, ביחד עם וורין סדאי ומאט קוטון הגוסס. שם הן מגלות שכשלוש עשרה מחברות האג'ה השחורה ברחו מן המגדל ונטלו איתם טר'אנגריל שונים. על השלוש מוטלים עונשים כבדים בשל "בריחתן" לכאורה, אולם אגווין ואליין מועלים לדרגת מקובלות, וסיואן סנצ'ה, האמירלין, מטילה עליהן בחשאי ללכוד את חברות האג'ה. הן מגלות כי 13 חברות האג'ה השחורה ברחו לטיר, ובאישור האמירלין הן דולקות אחריהן, אך בטיר מוצבת להן מלכודת והן נתפסות בידי ליאנדרין וחברותיה, ידידות האופל.
מאט נרפא על ידי האאס סדאי במגדל הלבן מן הקשר אל הפגיון הנתעב משאדאר לוגות. הוא יוצא מטאר וולון במהירות האפשרית לעזרתן של אגווין, נינאב ואליין, ובתמורה לוקח מכתב מאליין אל אימה, המלכה מורגז, בקאמלין. בטאר וולון הוא פוגש את תום מרילין, והשניים עושים דרכם בספינה לאורך נהר הארינין לארינגיל ומשם לקאמלין. בקאמלין, מגלה מאט שמורגז היא בובה על חוט הנשלטת בידי הלורד גבריאל, המתכנן לרצוח את אליין. ברגע שנודע להם על כך יוצאים מאט ותום במהירות האפשרית לטיר, להציל את אליין וחברותיה.
באבן של טיר מתרחשים מאורעות רבים בו זמנית: מאט מגלה כי אגווין, נינאב ואליין מוחזקות באבן, ויחד עם ג'ולין סנדר, לוכד הגנבים, הוא מחלצן מהכלא. באותה שעה בדיוק מנהיג רוארק, ראש שבט איאלי, כמה מאות איאלים להתגנב אל האבן של טיר בלילה ולכבשה. בדיוק באותו זמן חודר גם רנד אל'תור לבדו אל המצודה ורץ הישר אל לב האבן, האולם שבו מוחזקת קלנדור. מוריין ולאן חודרים למצודה ומגיעים ללב האבן. בלב האבן נהרג בלאל, אחד הארורים ששולט בטיר, על ידי אש-להט מידה של מוריין. רנד לוקח את קלנדור, שהיא ס'אנגריל רב עוצמה, מתעמת עם ישמעאל והורגו. בסופו של הסיפור, רנד אל'תור הופך לשליט טיר, והאיאלים ומגיני האבן כאחד נתונים למרותו.
ניצחונות קטנים

"ניצחונות קטנים" הוא אלבום האולפן השישי של הזמר הישראלי נתן גושן. הוא יצא לאור ב-26 בספטמבר 2024 בהוצאה עצמית, ובהפצת חברת D-Music.
רקע

נתן גושן לקח הפסקה מהמוזיקה במשך יותר משלוש שנים והתרחק מהרשתות החברתיות, כמעט ולא הוציא שירים חדשים והופיע מעט. במהלך ההפסקה, גושן הרגיש שהוא מתרחק מהתודעה הציבורית, עד כדי כך שאנשים חשבו שהוא עובד בסופרמרקט. לדבריו, הסיבה להתרחקות הייתה למצוא איזון בריא ולא להיות "מכור" לתהילה. הוא קיבל ביקורת ישירה ממעריצים על כך שאכזב אותם. הזוגיות והאבהות של גושן היו טריגר לשינוי. גושן הוציא את האלבום לאחר ארבע שנים מהוצאת האלבום האחרון שלו, באתי לחלום.
הרכב

האלבום כולל 12 שירים, אותם כתב והלחין גושן. גושן היה מעורב בהפקה המוזיקלית של האלבום יחד עם גלעד שמואלי, מתן דרור, מאור שושן, סתיו בגר ושמעון יחיא.
באלבום יש דואט של גושן עם אשתו, לירון, בשיר בשם "גן עדן".
האלבום עוסק בנושאים של חיבור בין חומר לרוח, בין קודש לחול, ובין אמת לשקר, ומתמודד עם נושאי הצלחה, חשיפה, ומרדף אחר שאיפות. גושן מסביר שהאלבום משלב אלמנטים של חוויות מרכבת ההרים של חייו וגם דברים חדשים, בניסיון לעבור מ"גלות" ל"גאולה".
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נתן גושן (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | כותב(ים) | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ניצחונות קטנים  |   | נתן גושן ושמעון יחיא | 2:46 |
| 2. | מחשבות כאלה  |   | גושן וגלעד שמואלי | 2:57 |
| 3. | בואי הביתה  | נתן גושן ואבי אוחיון | מאור שושן | 3:22 |
| 4. | אושר מנייר  |   | גושן | 3:11 |
| 5. | פצוע  |   | גושן ושמואלי | 3:16 |
| 6. | לאהוב אותך ככה  |   | סתיו בגר | 3:26 |
| 7. | מגיע לך יותר  |   | מתן דרור | 3:06 |
| 8. | רחם עלי  |   | גושן ושמואלי | 3:05 |
| 9. | דמיונות  |   | דרור | 3:51 |
| 10. | גן עדן (עם לירון גושן)   |   | גושן ושמואלי | 3:41 |
| 11. | מי יציל אותי  |   | גושן ושמואלי | 3:08 |
| 12. | בסוף הכל עובר  |   | גושן | 2:54 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 38:43 |
הערות שוליים

↑  נתן גושן, שמעון יחיא, גלעד שמואלי, מאור שושן, סתיו בגר ומתן דרור
1 2  מאיה כהן, חשוף יותר, מורכב יותר: נתן גושן חוזר למוזיקה אחרי מסע אישי, באתר ישראל היום, 26 בספטמבר 2024
1 2 3  מורן סקיטל, נתן גושן: "אנשים הגיעו אליי בסופר ושאלו אם אני עובד פה?", באתר עכשיו 14, 26 בספטמבר 2024
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
יום שישי!

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך השקה:  2013 
 בעלות:  גזפרום-מדיה 
 שפה:  רוסית
 
 http://www.friday.ru
 
יום שִׁישִׁי! (ברוסית: Пятница!) הוא ערוץ טלוויזיה בידורי פדרלי רוסי. רשת השידורים של ערוץ הטלוויזיה מבוססת על תוכניות הבידור המקוריות בהפקה עצמאית, כמו גם על הפקות של ערוצי טלוויזיה אוקראינים. ערוץ הטלוויזיה החל לשדר ב-31 במאי 2013 בתדר הארצי של ערוץ הטלוויזיה MTV רוסיה.
היסטוריה

בתחילת דצמבר 2012 הופיע בעיתונות מידע על סגירתו האפשרית של ערוץ MTV רוסיה. לאחר זמן מה, המנכ"ל של ערוץ הטלוויזיה ניקולאי קרטוזיה אישר כי ב-1 ביוני 2013, ערוץ טלוויזיה בידור בשם "יום שישי!" יחליף את תדר השידור של MTV. מ-24 בדצמבר 2012 עד 14 באפריל 2013 שידרה MTV רוסיה שומרי מסך עם ספירה לאחור של השבועות והימים שלפני השקת הערוץ החדש. בסוף מסך הפתיחה הייתה הסיסמה "היכנסו לאווירה לקראת הקיץ!" ב-11 בפברואר 2013, "MTV רוסיה" (שהייתה בבעלות חברת Energiya-TV) רכשה את שם הערוץ. מ-15 באפריל עד 30 במאי 2013, MTV רוסיה הציגה הודעות על הקרנת בכורה. הסיסמה שונתה ל"כנסו לאווירה לקראת יום שישי!". ב-31 במאי 2013 בשעה 0:00, הערוץ החדש החל בשידורי מבחן. בפינה השמאלית של המסך הופיע שעון. ב-1 ביוני 2013 בשעה 0:00, ערוץ "יום שישי!" החל בשידורים סדירים. בתחילת השידור ערוץ הטלוויזיה מיצב את עצמו כערוץ טלוויזיה כללי לבידור. בשידור, לרוב, היו תוכניות הומוריסטיות וחלק קטן מהתוכניות באוויר היו מהפקות של "MTV רוסיה", אך בהמשך כמעט כולן נסגרו. הערוץ עבר להתמקד בהצגת תוכניות נסיעות, על פעילויות בחיק הטבע וקניות.
בפברואר 2014 עבר ערוץ הטלוויזיה לבעלות חברת גזפרום-מדיה לאחר שהחברה רכשה 100% ממניות ProfMedia, לצד ערוצי הטלוויזיה NTV, TNT, 2x2 ו-TV-3. במרץ 2015 הפך ערוץ הטלוויזיה לחלק מחטיבת שידורי הטלוויזיה של גזפרום-מדיה ומשרדו ממוקם במרכז העסקים Diamond Hall (בשדרות אולימפיסקי 14 במוסקבה), במרכז המשלב את משרדי ערוצי הטלוויזיה TNT‏, "2x2" ו-"TV-3"‏.
ב-30 בספטמבר 2015 נכנס הערוץ לחבילה השנייה של ערוצי הטלוויזיה הדיגיטלית ברוסיה (DVB-T2). ב-1 באוקטובר 2015 הערוץ החליף את ערוץ הטלוויזיה "ספורט פלוס" בחבילה השנייה.
ב-1 באוגוסט 2017, ערוץ הטלוויזיה החל לשדר שידורי מבחן של הגרסה הבינלאומית של ערוץ הטלוויזיה. באוקטובר 2017, "שישי! הבינלאומי" החל בשידורים סדירים. באפריל 2018 השיק ערוץ הטלוויזיה את שידור האינטרנט שלו בפורמט High Definition באתר הרשמי של הערוץ וכן בפלטפורמת Yandex. בסוף יולי 2018, בשל סכסוך בין יאנדקס וגזפרום-מדיה, יום שישי! יחד עם ערוצי טלוויזיה אחרים של אחזקת המדיה לא נכללו בשידורי Yandex.
ב-17 באוקטובר 2018 עבר ערוץ הטלוויזיה לפורמט השידור 16:9.
הפקות מקור בולטות

אוריול ורשקה, תוכנית בידור
משטרת התיירות, סדרה קומית
מילודרמה, סדרה דרמטית
הערות שוליים

↑  Мужчина с бейсбольной битой разгромил офис телеканала «Пятница» // Лента.ру, 05.04.2015
↑  "НИКОЛАЙ КАРТОЗИЯ О ЗАПУСКЕ ТЕЛЕКАНАЛА «ПЯТНИЦА» И ПОЭТИЧЕСКОМ ПРОЕКТЕ «ЖИВЫЕ»". МедиаПрофи. 2013-06-01.
↑  "Сотрудники MTV не потеряют свои рабочие места". Известия. 2012-12-11.
↑  "Частоту MTV займет телеканал «Пятница». На запуск нового канала «Профмедиа» потратит около $100 млн — это беспрецедентная сумма". Ведомости. 2013-05-16.
↑  "«Каникулы в Мексике» все-таки решили закрыть". קומסומולסקאיה פראבדה. 2013-08-24.
↑  "«Юмористические проекты блистательных результатов не дали»". Известия. 2014-02-10.
↑  Павел Белавин, Сергей Соболев. «Европа плюс» присядет на «Дорожку» // Коммерсантъ, № 35/П (5308), 03 марта 2014
↑  "«Газпром-медиа» развлекается. Новое направление холдинга доверено основателю Comedy Club". Коммерсантъ. 2015-03-31.
↑  "Телеканал «Пятница» вошёл во второй мультиплекс". Ведомости. 2015-09-30.
↑  "«Пятница» выиграла конкурс на вещание во втором мультиплексе. Входящий в «Газпром Медиа» телеканал расширит охват до 60% населения". Коммерсантъ. 2015-09-30.
↑  "FRIDAY International". Официальный сайт Федеральной службы по надзору в сфере связи, информационных технологий и массовых коммуникаций (Роскомнадзор).
↑  "Телеканал «Пятница!» запустил международное вещание". Газпром-Медиа Холдинг. 2017-10-24. נבדק ב-2017-10-29.
↑  "Телеканалы 2x2 и «Пятница!» запустили онлайн-вещание". Издательство «Телеспутник» (ברוסית). 2018-04-12. נבדק ב-2018-04-12.
↑  Яндекс. "Трансляция телеканала «Пятница!»". ТВ онлайн (ברוסית). yandex.ru. נבדק ב-2018-04-12.
↑  Анна Афанасьева (2018-08-21). "«Яндексу» создали помехи в эфире. Крупные телеканалы убрали контент с главной страницы поисковика". Коммерсантъ.
↑  "Телеканалы ТВ-3 и «Пятница!» с 17 октября перейдут на формат 16:9". Издательство «Телеспутник» (ברוסית). 2018-09-25. נבדק ב-2018-10-17.
ציפי איסר-איציק

ציפי איסר-איציק (נולדה ב-24 באוגוסט 1968) היא עורכת דין ישראלית בתחום איכות הסביבה; שותפה במשרד עורכי הדין ליפא מאיר ושות'; מרצה לרגולציה סביבתית, ראש המרכז להגנת הסביבה בבית הספר למשפטים, המכללה האקדמית נתניה; בעבר מנכ"לית עמותת אדם טבע ודין.
הערות שוליים

1 2  ג'ני אלעזרי, הסיירת הירוקה, על השרון, 18 במרץ 2005
1 2  תחרות בשוק והגנת הסביבה : קונפליקט בלתי נמנע? / ציפי איסר איציק
↑  דליה טל, ‏פיליפ ורבורג מונה לתפקיד מנכ"ל עמותת אדם טבע ודין, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2000
1 2 3 4  קורות חיים קצרים
↑  מנכ"לית "אדם טבע ודין" לשעבר מצטרפת למשרד ליפא מאיר ושות', באתר גלובס, 14 בנובמבר 1999
↑  דליה טל, ‏עיריית נהריה תנקה פסולת האסבסט בסמוך למפעל איתנית, באתר גלובס, 2 ביולי 2000
↑  מירב אנקורי, ‏עו"ד ציפי איסר איציק פורשת מראשות ארגון אדם טבע ודין, באתר גלובס, 12 בינואר 2010
↑  לילך ויסמן, ‏מה זה חוק אוויר נקי? גם הח"כים לא יודעים, באתר גלובס, 27 במאי 2008
↑  מיכל גרינברג צפריר רינת, אושרה הקמת עיר הבה"דים ליד רמת חובב: העבודות יחלו בימים הקרובים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2007
↑  דליה טל, ‏אדם וטבע ודין: הקמת תחנת כוח פחמית באשקלון - סכנה לבריאות הציבור, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2001
↑  צפריר רינת, דו"ח: ישראל יכולה להפחית באופן משמעותי את פליטת גזי החממה, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2008
↑  הילה רז, פרקליטים בוחרים: פסקי הדין ששומרים על הסביבה, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2009
↑  מירב אנקורי, ‏בג"ץ: האוצר ישיב 300 מיליון שקל לניהול בידי הקרן לשיקום מחצבות, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2009
↑  שומרות על זכות השתיקה, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2007
↑  דליה טל, ‏חיפה כימיקלים: אט"ד תוכל לדגום את השפכים לפני כניסתם לקישון, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2003
↑  דליה טל, ‏שמחון נגד עזרא: ידון בדשן מבוצה, באתר גלובס, 14 ביוני 2006
1 2 3  חן מענית, ‏מנכ"לית "אדם טבע ודין" לשעבר מצטרפת למשרד ליפא מאיר ושות', באתר גלובס, 25 באוגוסט 2015
↑  פרוטוקול מס' 259 מישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, 28 בנובמבר 2007
↑  רויטל חובל, עתירה שנייה נגד הקמת תחנת הכח הפחמית באשקלון, באתר כלכליסט, 12 בינואר 2010
↑  עובר ושב - מינויים חדשים, באתר הארץ, 8 ביולי 2010
↑  עידו סולומון, גדעון המבורגר נבחר מחדש ליו"ר איגוד חברות הביטוח; מוטי בר-דגן מונה לנגיד רוטרי ישראל, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2010
↑  רונית צין-קרסנטי, החוג: משפטים - ההתמחות: אתיקה וסביבה, באתר כלכליסט, 17 באוקטובר 2010
↑  חברי הוועד המנהל, האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה
↑  חברות ועד מנהל קודמות, ומייסדות פורום דבורה
↑  50 הנשים המשפיעות, ליידי גלובס, גיליון 108, ספטמבר 2007, עמ' 99
↑  "נשים עושות שינוי", The Marker Women, גיליון 13, ינואר-פברואר 2007, עמ' 56
↑  300 הצעירים המבטיחים", Forbes Israel, גיליון 52, ספטמבר 2008, עמ' 96
↑  דבי קאופמן, ‏הכוח הירוק, באתר גלובס, 6 באפריל 2009
↑  אבירת איכות השלטון 2010 - ציפי איסר איציק
↑  עורכות הדין הטובות ביותר באירופה לשנת 2019 (LMG Europe Women in Business Awards)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408110605171
פורטוגזית יהודית

מכתב מסחרי כתוב בפורטוגזית-יהודית, בכתב עברי (סוליטריאו). סלוניקי, המאה ה-16.
פורטוגזית יהודית היא שפה רומאנית-יהודית, שהייתה מדוברת על ידי יהודי פורטוגל. היא נקראת גם לוסיטאנית, ונכתבה באותיות עבריות או לטיניות. השימוש בה התמעט עם גירוש יהודי פורטוגל, אך השתמר במידה מסוימת בקהילות שמצאו מקלט באמסטרדם שבהולנד וליוורנו שבאיטליה. השפה השפיעה רבות גם על הלאדינו וגם על השפות הקריאוליות פפיאמנטו וסרמקנית.
בשפה ישנם אלמנטים של פורטוגזית ארכאית שלא קיימים בפורטוגזית המדוברת כיום, בדומה ללאדינו ולספרדית. שרידים של שפה זו השתמרו בניבי הדיבור של מספר קהילות של צאצאי האנוסים, המתגוררים באזורים כפריים בפורטוגל, אך השפה עצמה אינה בשימוש מאז המאה התשע עשרה.
ראו גם

שפות רומאניות יהודיות