stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 1957
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 80 זוגות. מהזוג המנצח בשנים 1953–1956 רק ויק סייסס השתתף בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
ויק סיישס ולואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הרביעי
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה) ואלתיאה גיבסון (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו במשחק הגמר
אירז'י יאבורסקי וּוֶרה פוזיובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו בסיבוב השלישי
מרווין רוז (אוסטרליה אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
במשחק הגמר מרווין רוז (אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית) ניצחו בשתי מערכות את נייל פרייזר (אוסטרליה) ואלתיאה גיבסון (ארצות הברית).
לו הוד, מנצח התחרות
אלתיאה גיבסון, מנצחת התחרות
עירית דותן

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1951 (בת 73) 
 שם לידה:  אירית בן בנימין 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  דודו דותן 
 
עירית דותן (מימין) בהופעה עם המשוררת חלי אברהם איתן בקיבוץ שמרת.
עירית דותן (נולדה ב-20 באוקטובר 1951) היא זמרת ישראלית, התפרסמה בזכות השיר "תנו לנו יד ונלך" שאותו שרה בפסטיבל הזמר והפזמון 1973.
קריירה

נולדה בשם אירית בן בנימין. שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד צפון, שהעלתה ב-1970 את תוכניתה "לצפון באהבה". אחרי שירותה הצבאי נישאה למפקד הלהקה, הזמר והבדרן, דודו דותן, ונולדה להם בת. דותן הרבה לארח את רעייתו בהופעותיו, ושניים משיריה הופיעו באחד מתקליטיו.
עירית דותן זכתה בתחרות “האישה האידיאלית” הישראלית. בתחרות זו דורגו המתמודדות לא רק על פי מראן החיצוני אלא גם בבישול, בסידור שולחן, בהכנת קוקטייל ובשזירת פרחים. דותן ייצגה את ישראל בתחרות “דונה אידיאלה” העולמית, שנערכה במונטקטיני שבאיטליה, והוכתרה כסגנית הראשונה.
בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, שרה דותן את השיר "תנו לנו יד ונלך"; השיר לא הגיע למקום הראשון, אך זכה לפופולריות. דותן ומלחין השיר יעקב הולנדר שיתפו פעולה גם באלבום הבכורה שלה, עירית דותן (1974), שהורכב כולו משיריו של הולנדר, בהם השירים "אני חי כעשב בר" שנכתב במקור ביידיש על ידי יעקב שטיינברג ותורגם לאלבום על ידי אבי קורן, "אני אוהבת באך" שבוצע במקור על ידי להקת גייסות השריון, ו"הלא תשאלו ציון" שנכתב למופע "שישו את ירושלים". באותה שנה השתתפה דותן בתוכנית "לאמא באהבה" לצד ג'וזי כץ, שרה גולן, שלמה ארצי ועוד, ושרה שם את השיר "אמהות פוסעות" ללחנו של הולנדר. שיר נוסף של הולנדר שביצעה היה שיר הזיכרון "פרגים באדום", שכתב הולנדר לזכרו של סרן נועם דביר, מפקד פלוגה כ' בגדוד 9 בחטיבה 14 שנפל במלחמת יום הכיפורים.
כעבור שלוש שנים הוציאה אלבום נוסף, השעות היפות ביותר. מתוכו זכה להצלחה שיר הנושא והשיר "ציפורי שירי". כעבור שנה יצא אלבומה האחרון, הולכים לנדנדות עם עירית דותן, אלבום שירי ילדים בעיבוד נתן כהן, שלא נחל הצלחה. זמן קצר לאחר מכן היא התגרשה מבעלה.
ב-2008 הלחינה ושרה את "הבלדה על רוז הקטנה", בעקבות פרשת רצח רוז פיזם. את השיר כתב אורי קציר והוא מתאר מנקודת מבטה של רוז את אשר אירע ואת התחינה והכמיהה לכך שכל זה ייפסק.
דותן פעילה בארגון "רוח נשית", ומופיעה יחד עם המשוררת חלי אברהם איתן.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1974: עירית דותן
1977: השעות היפות ביותר
1978: הולכים לנדנדות עם עירית דותן
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏הדיכאון, הפגיעה המינית והחיים עם דודו דותן: עירית דותן ("תנו לנו יד ונלך") חוזרת, באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313932805171  ISNI: 0000 0003 7028 6916  MusicBrainz: 3bd16c22-3257-44d2-bd57-638440fd7071  VIAF: 241927469   WorldCat (עם VIAF): 241927469
ג'ושוע סאס

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1987 (בן 37) וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 מקום לימודים:  הרטווד האוז 
 בן או בת זוג:  קיילי מינוג (2015–2017) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע סימור סאס (באנגלית: Joshua Seymour Sasse ; נולד ב-9 בדצמבר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.
ביוגרפיה

סאס נולד בוסטמינסטר, אנגליה למשורר דומיניק סאס ומרי רוזלינד מקולי. יש לו אחות גדולה, לידיה סאס. הוא גדל כקתולי, והוא ממוצא אירי, וולשי, סקוטי, הודי ויהודי .
סבא רבא שלו מצד אמו היה ויליאם ברי, וויקונט קמרוז הראשון (אנ'), ודודיו מצד אמו היו סימור ברי, הוויקונט השני מקמרוז ומייקל ברי, ברון הארטוול. אביו מת בהתרסקות מטוס פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס כאשר ג'ושוע היה בן 5. אמו נישאה בשנית, וג'ושוע נשלח לבית הספר שרוסברי, שם גילה את אהבתו למשחק.
קריירה

סאס למד אמנויות הבמה במכללת "Hurtwood House" ומאוחר יותר ב- Cygnet Training Theatre באקסטר. תפקידו הגדול הראשון היה בסרט הגנגסטרים הבריטי, The Big I Am ב-2010.
במרץ 2012, הוא לוהק לסרט אימה בתקציב גדול בשם "הצבא של פרנקנשטיין: .  באפריל 2013, הוא לוהק לתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה, חוצה את הקווים.
בדצמבר 2013 הוא לוהק לפיילוט של הקומדיה המוזיקלית של דן פוגלמן בנושא אגדות, "Galavant" .  הפיילוט צולם בלונדון.  ktjr nfi הוא לוהק לתפקיד חוזר בקומדיה עטורת הפרסים של פוגלמן, "The Neighbors" בתור די.ג'יי ג'אזי ג'ף.  במאי 2014, אושרה הפקתה של Galavant לסדרה והיא הוקרנה לראשונה ב-4 בינואר 2015.  העונה השנייה עלתה לראשונה ב-3 בינואר 2016.
בשנת 2016, לוהק לתפקיד ראשי בסדרה No Tomorrow של רשת הטלוויזיה האמריקאית The CW .  בשנת 2023 שיחק בתפקיד ראשי בסרט נטפליקס, "אהבה, מים ושמיים". באותה שנה שיחק בסרט "One Perfect Match".
חיים אישיים

סאס היה בעבר במערכת יחסי לפרנצ'סקה סיני, איתה יש לו בן בשם סבסטיאן (נולד ב-2013 בקירוב). ב-20 בפברואר 2016, התארס לזמרת האוסטרלית קיילי מינוג .  בפברואר 2017, מינוג אישרה שהבני הזוג סיימו את מערכת היחסים שלהם.
סאס התחתן עם לואיזה איינסוורת' בשנת 2018, לשניהם 2 ילדים יחד, לסאס ילד נוסף ממערכת יחסים קודמת.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | The Big I Am | ריקסי |  |  |
| 2012 | הצבא של פרנקנשטיין | סרגיי |  |  |
| 2021 |  Her Pen Pal | ז'אק | סרט הולמרק |  |
| 2023 | אהבה, מים ושמים | ויליאם |  |  |
| 2023 | One Perfect Match | פין גרייסון |  |  |
| 2023 | אהבה, מים ושמיים | ויליאם מיטשל | סרט נטפליקס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | חוצה את הקווים | אלק לאסלו | 13 פרקים |
| 2014 | השכנים | די.ג'יי. ג'אזי ג'ף | 3 פרקים |
| 2015–2016 | Galavant | גלבנט | תפקיד ראשי |
| 2016–2017 | No Tomorrow | חאבייר | תפקיד ראשי |
| 2022 | Monarch | לוק רומן | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
הערות שוליים

↑  Miller, Gerri. "Hollywood Now: Interfaith Stars of the New TV Season & Kate Huds – InterfaithFamily". InterfaithFamily. אורכב מ-המקור ב-15 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Robert Mendick,Robertmendick, ‏Revealed: the tragic past of Kylie Minogue's lover, The Telegraph, 18 December 2015
↑  Turek, Ryan. "Cast of Frankenstein's Army Has Been Revealed". shocktillyoudrop. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Starr, Liane Bonin. "Watch: The stars of 'Rogue' talk going gangsta and criminal pizza dough". HitFix. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ANDREEVA, NELLIE. "'Galavant' Pilot Casts Lead, 3 Other Roles". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barraclough, Leo. "ABC Studios to Shoot 'Galavant' in the U.K., Benefiting from New TV Tax Credit". Variety. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (24 בינואר 2014). "Tricia O'Kelley Joins 'Devious Maids', Joshua Sasse To Recur On 'The Neighbors'". Deadline Hollywood. נבדק ב-24 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rice, Lynette. "ABC renews 'Castle,' 'Once Upon a Time,' 'Revenge'". Entertainment Weekly. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Porter, Rick (16 בנובמבר 2015). "ABC winter/spring 2016 premieres: 'The Family' to Sundays, long breaks for 'Scandal,' 'OUAT'". TV by the Numbers. אורכב מ-המקור ב-17 בנובמבר 2015. נבדק ב-17 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ryan, Maureen (2016-09-30). "TV Review: The CW's 'No Tomorrow'". Variety. נבדק ב-28 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Luke Buckmaster, Love is in the Air review – Delta Goodrem’s corny Netflix romcom is a saccharine mess, The Guardian, ‏27 בספטמבר 2023
↑  Merritt Patterson and Joshua Sasse form 'One Perfect Match' - IF Magazine, IF Magazine, ‏26 באפריל 2023
↑  "Love at First Sight: Kylie Minogue Is Engaged". Sky News.
↑  Fernandez, Alexia (3 בפברואר 2017). "Kylie Minogue Ends Year-Long Engagement to Fiancé Joshua Sasse". People. United States. נבדק ב-10 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kylie Minogue's ex Joshua Sasse has tied the knot". Who.com.au. נבדק ב-2 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb167492869 (data)  ISNI: 0000 0004 2853 3706  MusicBrainz: cd089d4e-9ccf-4b97-83a1-45716b8b1cf3  VIAF: 307212775   WorldCat (עם VIAF): 307212775
תיכון מגשימים

ערך זה עוסק במחזמר "תיכון מגשימים". אם התכוונתם לתוכנית לימודי סייבר לנוער מצטיין, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  עמית אולמן
 כתיבה:  עמית אולמן
 מילות השירים:  עומר הברון, עמית אולמן, עומר מור
 מוזיקה:  עומר הברון, עמית אולמן, עומר מור
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוגה:  מחזמר ראפ
 הצגת בכורה:  אוגוסט 2016
 משך ההצגה:  80 דקות
 שפה:  עברית
 פרסים:  "מלחין השנה", קיפוד הזהב 2017  "עבודה קבוצתית", קיפוד הזהב 2017
 "תיכון מגשימים", באתר תיאטרון האינקובטור
תיכון מגשימים הוא מחזמר ראפ ישראלי שנכתב ובוים על ידי עמית אולמן, עם מילים ולחן מאת עומר הברון, עמית אולמן ועומר מור, שגם שימש כמפיק המוזיקלי.
המחזמר עלה לראשונה באוגוסט 2016 בהפקת תיאטרון האינקובטור, ובהמשך הוצג בצוותא בתל אביב ובמקומות נוספים.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המחזמר הוא מחווה לסרטי נעורים. במרכז העלילה עומד יואב, המתמודד עם אתגרים בעקבות מעברו לתיכון הדמיוני "מגשימים".
הפקה

עמית אולמן - במאי וכותב ראשי
עומר הברון, עמית אולמן ועומר מור - מילים ולחן
עומר הברון - עוזר במאי
עומר מור - מעבד מוזיקלי
תמיר סטפר ודניאל מימון - כוריאוגרפיה
חן הוד - עיצוב תלבושות
דמויות וצוות שחקנים

עומר הברון  / חן גבעתי: יואב - הילד החדש בתיכון מגשימים, בן לאם חד הורית מהמעמד הנמוך.
עמית אולמן / אור בוטבול / שחף קהלאני: חנן רשף - מלך השכבה בתיכון מגשימים, עמי (אם סי חמורבי) - המוכר בקיוסק בית הספר שהוא למעשה אגדת ראפ לשעבר, אפי צמח - חבר של מיקרו).
סימה ברמי / איה חיות: שמרית מנדל (שימי) - תלמידה פריקית המתחברת ליואב, סקאר - ראפר רוסי.
דורון גוברמן: מאיה עדן - מלכת השכבה בתיכון מגשימים, סופי רשף - אימו של חנן, מיקי - שדרנית בתחרות הראפ הארצית, קופאית סופר.
עמרי הכהן / עומר רוזנבלום: גל לוי (מיקרו) - תלמיד חרמן ודחוי, צחי ברגר - חבר של חנן ואורבך וליצן השכבה, דובי - פרשן בתחרות הראפ הארצית, מירו - חוקר פרטי וסוכן שב"כ לשעבר.
רני אלון / גיא רון: עודד אורבך - חברו הטוב ביותר של חנן, ויקטור רשף - אביו של חנן, אגם - חברה של מאיה, זאב החייל - חייל טרי בצבא ההגנה לישראל, קובי - חבר של אסי.
גלי אשכנזי לוין / יוליה פרידמן: בר - חברה של מאיה, מיכל - אמא של יואב, אם סי קלופדיה - ראפרית חכמה.
רוני מרקביץ' / אוריה ויצטום: גיטריסטית, המורה לתנ"ך - מורה ומחנכת בישראל, דינה מנדל - אימה של שימי.
רועי דורון / נדב מנור: בסיסט, אסי - בריון, שאול מנדל - אבא של שימי, דורי - מפקד יחידת השבלולים בחיל זונות.
עומר מור (איציק פצצתי) / שליו שרור / יהלי פרל: מתופף, שופט בתחרות הראפ הארצית, מספר.
ב-2023 המחזמר חזר לבמות עם צוות שחקנים שונה ברובו.
ראו גם

העיר הזאת (מחזמר) - מחזמר ראפ נוסף מאת עמית אולמן, עומר הברון ועומר מור
הערות שוליים

↑  הוכרזו הזוכים בפרס קיפוד הזהב 2017, באתר ynet, 1 בדצמבר 2017
↑  תיאטרון - תיכון מגשימים - תיאטרון האינקובטור, באתר הבמה
↑  תיכון מגשימים, באתר תיארטרון אינקובטור, גרסה מאורכבת מ-5 בדצמבר 2017, באתר ארכיון האינטרנט
1 2  תיכון מגשימים, באתר צוותא
↑  תיאטרון - תיכון מגשימים - בקצב נעורים, באתר הבמה
ניק קייב

| --- | --- |

ניק קייב, 2012
 לידה:  22 בספטמבר 1957 (בן 67) וורקנביל, אוסטרליה 
 שם לידה:  ניקולס אדוארד קייב
 מוקד פעילות:  ברלין 
 תקופת הפעילות:  מ-1973
 מקום לימודים:  Caulfield Grammar School, Wangaratta High School 
 עיסוק:  זמר, מלחין, משורר, סופר, תסריטאי
 סוגה:  פוסט-פאנק, רוק אלטרנטיבי, גראז' רוק
 סוג קול:  בס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרות, קלידים
 חברת תקליטים:  Mute Records
 בן או בת זוג:  Susie Bick (11 באוגוסט 1999–?) 
 צאצאים:  ארל קייב, Arthur Cave 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר אוסטרליה (26 בינואר 2017)  ARIA Award for Best Pop Release (1996)  ARIA Award for Best Male Artist (2008)  ARIA Award for Best Independent Release (2013)  ARIA Award for Best Adult Contemporary Album (2013)  ARIA Award for Best Male Artist (2001)  ARIA Award for Single of the Year (1996)  ARIA Award for Best Original Soundtrack, Cast or Show Album (1997)  פרסי איבור נובלו (2014)  פרסי APRA (1996)  Libera Award for Best Live Act 
 nickcave.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ניק קייב (באנגלית: Nick Cave; נולד ב-22 בספטמבר 1957) הוא זמר, מלחין, משורר, סופר, תסריטאי ושחקן אוסטרלי. הוא ידוע בקול הבריטון שלו ועומד בראשה של להקת הרוק Nick Cave and the Bad Seeds. המוזיקה של קייב מאופיינת לרוב בעוצמה רגשית, במגוון רחב של השפעות ואובססיות ליריות למוות, דת, אהבה ואלימות.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

נולד בשם ניקולס אדוארד קייב (באנגלית: Nicholas Edward Cave) בעיר וורקנביל במדינת ויקטוריה, אוסטרליה. כילד התגורר בוורקנביל ולאחר מכן בעיירה וואנגראטה. אביו לימד אנגלית ומתמטיקה בבית הספר הטכני המקומי; אמו הייתה ספרנית בבית הספר התיכון שבו למד קייב. אביו הכיר לו קלאסיקות ספרותיות מגיל צעיר ודרך אחיו הגדול, הפך קייב למעריץ של להקות רוק מתקדם דוגמת קינג קרימזון, פינק פלויד וג'תרו טול, בעוד שחברת ילדות הכירה לו את לאונרד כהן, שאותו תיאר מאוחר יותר כ"כותב השירים הגדול מכולם".
כשהיה בן תשע הוא הצטרף למקהלה של הקתדרלה המקומית בוואנגראטה. בגיל 13 סולק מבית הספר התיכון בוואנגראטה. ב-1970, לאחר שעבר עם משפחתו לפרבר של מלבורן, נשלח ללמוד בפנימייה פרטית (Caulfield Grammar). כשהיה בן 19 נהרג אביו בתאונת דרכים; אמו סיפרה לו על מות אביו בזמן ששחררה אותו מתחנת המשטרה בסנט קילדה, שם היה עצור באשמת פריצה. מאוחר יותר סיפר שאביו "מת בנקודה בחיי כשהייתי הכי מבולבל" וש"אובדן אבי יצר בחיי ואקום, חלל שבו דברי החלו לצוף ולהתקבץ ולמצוא מטרה".
לאחר לימודיו התיכוניים, למד ציור במכון הטכנולוגי של קולפילד ב-1976, אך נשר בשנה שלאחר מכן כדי לעסוק במוזיקה. הוא גם החל להשתמש בהרואין בערך בזמן שעזב את בית הספר לאמנות. בתחילת 1977, הלך להופעה של להקות הפאנק רוק האוסטרליות "Radio Birdman" ו-"the Saints". קייב קיבלה השראה ואמר שהוא עזב את המקום "אדם אחר". שנים אחר כך נתגלה תצלום שלו יושב בשורה הראשונה ונראה נדהם.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

ב-1973, קייב פגש את מיק הארווי (גיטרה), פיל קלברט (תופים), ג'ון קוצ'יוורה (גיטרה), ברט פרסל (בס) וכריס קווין (סקסופון); חבריו לספסל הלימודים. הם הקימו להקה עם קייב כזמר. הרפרטואר שלהם כלל גרסאות כיסוי לשירים של, בין היתר, לו ריד, דייוויד בואי, אליס קופר, רוקסי מיוזיק ואלכס הארווי. מאוחר יותר, ההרכב הצטמצם לארבעה חברים כולל חברתו של קייב טרייסי פיו בבס. ב-1977, לאחר שעזבו את בית הספר, הם אימצו את השם "The Boys Next Door" והחלו לנגן בעיקר חומרים מקוריים. הגיטריסט והתמלילן רולנד ס. הווארד הצטרף ללהקה ב-1978.
הם היו פעילים בסצנת הפוסט-פאנק של מלבורן בסוף שנות ה-70, הופיעו מאות פעמים ברחבי באוסטרליה, לפני ששינו את שמם ל-"The Birthday Party" ב-1980 ועברו ללונדון, ולאחר מכן למערב ברלין. חברתו והמוזה האוסטרלית של קייב, אניטה ליין, ליוותה אותם ללונדון. הלהקה הייתה ידועה לשמצה בזכות ההופעות החיות הפרובוקטיביות שלה, בהן קייב צווח, שאג והשליך את עצמו על הבמה, מגובה במוזיקת רוק קשוחה. קייב השתמש למילות השירים בדימויים מהתנ"ך עם שירים על חטא, הוללות וקללה.
לאחר הפקת ארבעה אלבומים התפרקה הלהקה ב-1983.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית > ניק קייב והזרעים הרעים

בשנה שלאחר מכן הקים קייב את להקת "ניק קייב והזרעים הרעים" בה נשאר גיטריסט ה-"Birthday Party" מיק הארווי (שניגן על מגוון כלי-נגינה בנוסף לגיטרה), והצטרפו ברי אדמסון בגיטרה באס, בליקסה ברגלד - איש להקת "איינשטירצנדה נויבאוטן" הגרמנית בגיטרה, וכן אורחים בנגינה, כתיבה והשראה כמו הוגו רייס (גיטרה), אדוארד קלייטון-ג'ונס ואניטה ליין. סגנונו הפנקיסטי בתחילה של קייב, התחלף לסגנון אפל, אלים וכואב, המבוסס על בלוז. הטקסטים של קייב עשירים בדימויים והוא נחשב ככותב ייחודי. חלק גדול מהחומרים המוקדמים של הלהקה מתרחש בדרום אמריקאי מיתולוגי, הנשען על ספיריטואלים ובלוז של דלתא, בעוד העיסוק של קייב ברעיונות של טוב מול רע מהתנ"ך הגיע לשיאו בשיר מ-1988, "The Mercy Seat" מתוך האלבום "Tender Prey" שיצא לאור באותה שנה.
בשנת 1990 יצא לאור האלבום "הילד הטוב" ("The Good Son") שכלל מספר שירים מלודיים שהפכו גם ללהיטי רדיו בהם "The Weeping Song" ו-"The Ship Song". ב-1994 הצטרף ללהקה ג'ים סקלבונוס.
בשנת 1996 זכה קייב להגיע לראשי מצעדי הפזמונים בעולם, עם שירו "Where the Wild Roses Grow" - דואט בו מתארחת הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג. שיר זה פרסם את קייב בעולם כולו, וחשף אותו לקהל רחב שלרוב אינו מאזין למוזיקה האופיינית לקייב. האלבום "בלאדות רצח" שבו נכלל השיר זכה להצלחה מסחרית גדולה. באותו אלבום, אירח קייב בנוסף לקיילי מינוג, גם את המוזיקאית פי ג'יי הארווי. האלבום עצמו עוצב בצורת ספר שירה, שלווה בחיתוכי עץ שנלקחו מספרי ילדים מהמאה ה-19.
בשנת 1997 יצא לאור האלבום "The Boatman's Call" המבוסס כולו על נגינת פסנתר, עם שירים שהם לסירוגין קודרים ורומנטיים, סגנון שהוא סטייה ניכרת מחלק הארי של קטלוג הפוסט-פאנק של הלהקה עד לאותה זמן. באלבום כלל את הלהיט "Into My Arms".
בשנת 2001 הוציא הלהקה לאור את האלבום "No More Shall We Part", לאחר הפסקה של 4 שנים מההקלטות, קייב נאלץ להתגבר על התמכרויות כבדות להרואין ולאלכוהול בשנים 1999–2000 לפני שהתחיל לעבוד על האלבום. הוא כלל הופעות אורח של קייט ואנה מקגריגל וזכה לביקורות חיוביות בעיקר.
בשנת 2008 יצא לאור האלבום "Dig, Lazarus, Dig!!!", זה היה האלבום האחרון בו הופיעו החבר המייסד מיק הארווי, שעזב את הלהקה ב-2009, ונגן הקלדים ג'יימס ג'ונסטון, שעזב את הלהקה לפני סיבוב ההופעות שהחל לאחר הקלטת האלבום.
בשנת 2021 יצא לאור האלבום "Carnage" שהוא שיתוף פעולה של ניק קייב עם שותפו וורן אליס, לא במסגרת "הזרעים הרעים".
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית > גריינדרמן

בשנת 2006, קייב הקים את להקת "גריינדרמן" (Grinderman), להקת פאנק שבה ניק קייב חזר לסגנון שאפיין אותו בתחילת דרכו וניגן לראשונה בגיטרה חשמלית. חברי הלהקה כללו את וורן אליס (גיטרה טנור, מנדולינה חשמלית, כינור, ויולה, גיטרה, קולות רקע), מרטין פ. קייסי (בס, גיטרה, קולות רקע) וג'ים סקלונוס (תופים, כלי הקשה, קולות רקע). שמה של הלהקה נוצר בהשראת שיר של ממפיס סלים, "Grinder Man Blues", שקייב שר במהלך אחד ממפגשי החזרות המוקדמים של הלהקה. אלבום האולפן הראשון של הלהקה, "Grinderman", יצא ב-2007 וזכה לביקורות חיוביות, ואלבום האולפן השני והאחרון של הלהקה, "Grinderman 2", יצא ב-2010 לקבלת פנים דומה.
ההופעה הפומבית הראשונה של גרינדרמן הייתה באפריל 2007, כאשר בובי גילספי מלהקת "Primal Scream" ליווה את "גרינדרמן" בקולות רקע וכלי הקשה.
בדצמבר 2011, לאחר הופעה בפסטיבל המוזיקה של מרדית', הודיע קייב שהלהקה הפסיקה את פעילותה. שנתיים לאחר מכן הופיעה "גרינדרמן" בשני סופי השבוע בפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק קואצ'לה 2013.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית > מוזיקה לסרטים ותיאטרון

קייב יצר מספר פסקולים של סרטים עם חבר להקת "הזרעים הרעים", הכנר וורן אליס, שהוא גם כנר הטריו האוסטרלי "שלושה מטונפים" (Dirty Three). לראשונה ב-2005 עבור הסרט "The Proposition" של הבמאי האוסטרלי ג'ון הילקוט.
בשנת 2006 הלחינו קייב ואליס את המוזיקה לסרט "ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד", ולסרט "The Road", שיצא לאקרנים ב-2009. בשנת 2011 יצרו הצמד את הפסקול לסרט "ארץ יבשה" שיצא לאקרנים ב-2012.
ב-2016 יצרו את הפסקול לסרט "Hell or High Water", בבימויו של דייוויד מקנזי. ושנה אחר כך, לסרט "Wind River" של טיילור שרידן, ולסרט "מכונת המלחמה" של הבמאי האוסטרלי דייוויד מיכוד.
קייב ואליס הלחינו פסקולים גם למספר סרטים דוקומנטריים, כולל "המנתח האנגלי" (2007), "מערב ממפיס" (2012) ו"טרף הנביא" (2015). הם יצרו גם מוזיקה להפקות של קבוצת התיאטרון האיסלנדית "Vesturport" של המחוזות "הגלגול" "וויצק" ו"פאוסט".
ביוגרפיה > קריירת כתיבה

קייב הוציא את ספרו הראשון, "King Ink", בשנת 1988. זהו אוסף של מחזות, סיפורים ושירים, חלקם נכתבו בשיתוף פעולה עם לידיה לאנץ'. ב-1997 הוציא לאור ספר המשך, "King Ink II", שהכיל שירים ותמליל של מאמר רדיו שעשה עבור ה-BBC ביולי 1996, "The Flesh Made Word", שדן בפורמט ביוגרפי ביחסיו עם הנצרות.
בזמן שגר במערב ברלין, החל קייב לעבוד על מה שעתיד להפוך לרומן הביכורים שלו, "ותרא האתון את המלאך" (1989), המביא את סיפורו של בחור אילם, החל מילדותו ועד למותו הטראגי. הספר זכה לשבחים רבים ואף יצא לאור בתרגום לעברית מאת גיורא לשם בהוצאת גוונים בשנת 2000. הצלבה משמעותית ניכרת בין הנושאים בספר לבין המילים שכתב בשלבים המאוחרים של "The Birthday Party" ובשלב המוקדם של קריירת הסולו שלו. הרומן השני של קייב, "The Death of Bunny Munro", יצא לאור ב-8 בספטמבר 2009 על ידי הוצאת "הארפר קולינס". התרגום העברי של הספר יצא בהוצאת מודן. הרומן מספר את סיפורו של איש מכירות מכור למין, הוא שוחרר גם כספר אודיו שהופק על ידי האמנים הבריטיים איאן פורסיית' וג'יין פולארד וכן כאפליקציה לאייפון. הספר התחיל במקור כתסריט שקייב התכוון לכתוב עבור ג'ון הילקוט.
בשנת 2005 יצא לאקרנים הסרט "The Proposition" של הבמאי האוסטרלי ג'ון הילקוט, שאת תסריטו כתב קייב. על הסרט זכה ניק קייב בפרס מבקרי הקולנוע האוסטרלי. בשנת 2012 יצא לאקרנים הסרט "ארץ יבשה" (באנגלית נקרא "Lawless"”) שביים ג'ון הילקוט על פי תסריט של קייב על פי רומן של מאט בונדורנט.
בשנת 2015 הוא הוציא לאור ספר שירה "The Sick Bag Song".
בשנת 2021 יצא לאור ספר ילדים שכתב, "The Little Thing".
בשנת 2022 יצא לאור הספר "Faith, Hope and Carnage", אוסף של שיחות שנאספו מסדרה של שיחות טלפון שנערכו בין קייב ושון אוהגן במהלך מגפת הקורונה.
ביוגרפיה > קריירת משחק

ההופעה הקולנועית הראשונה של קייב הייתה בסרטו של וים ונדרס משנת 1987, "מלאכים בשמי ברלין", בו מוצגים הוא והזרעים הרעים בהופעה בברלין.
קייב הופיע מדי פעם כשחקן. הוא הופיע לצד בליקסה ברגלד בסרט "דנדי" של פיטר סמפל משנת 1988, מנגן, שר ומדבר מדירתו בברלין. הוא בולט בעיקר בסרט "Ghosts... of the Civil Dead" מ-1989, שכתב וביים ג'ון הילקוט, ובסרט "ג'וני זמש" מ-1991 עם בראד פיט.
קייב הופיע בהומאז' לליאונרד כהן ב-2005, "Leonard Cohen: I'm Your Man", שבו ביצע את השיר "I'm Your Man" ו-"Suzanne" עם ג'ולי כריסטנסן ופרלה בטאלה.
קייב גם העניק את קולו בקריינות סרט האנימציה "פסנתר החתול". הוא בוים על ידי אדי ווייט וארי גיבסון (מהרפובליקה העממית של אנימציה), בהפקה של ג'סיקה ברננל וכולל מוזיקה של בנג'מין ספיד.
במאי 2022 יצא לאקרנים הסרט התיעודי שיצר "This Much I Know to Be True", על מסע ההחלמה ממות בנו ארתור.
בשנת 2024 דיבב את ביל קלארק בסרט האנימציה "זכרונות של חילזון" אשר זכה לשבחים רבים ואף קיבל מועמדות פרס גלובוס הזהב לסרט ההנפשה הטוב ביותר ולפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
עמדות והתבטאויות

בספטמבר 2024, קייב התבטא כנגד רוג'ר ווטרס, סולן פינק פלויד לשעבר, בשל דעותיו האנטי-ישראליות הקיצוניות. קייב כינה את ווטרס "מביך" ואמר שהוא "עושה נזק עצום לתנועת החרם". קייב ציין שהוא לא תומך בחרם תרבותי על ישראל, וטען כי זה מעניש אנשים רגילים ולא בהכרח משפיע על הממשלה.
חיים אישיים

קייב עזב את אוסטרליה בשנת 1980. לאחר שהתגורר בלונדון, ברלין ובסאו פאולו, הוא עבר לברייטון, אנגליה בתחילת שנות ה-2000.
קייב היה בזוגיות עם אניטה ליין מסוף שנות ה-70 עד אמצע שנות ה-80. קייב וליין הקליטו יחד בכמה הזדמנויות. שיתופי הפעולה הבולטים שלהם כוללים את גרסת כיסוי לשיר שיר Je t'aime... moi non plus של סרז' גינסבורג וג'יין בירקין. היא הייתה שותפה לכתיבת המילים לשיר משנת 1984, "From Her to Eternity", כמו גם את המילים של השיר "Stranger Than Kindness" מתוך "Your Funeral, My Trial".
קייב עבר לאחר מכן לסאו פאולו, ברזיל, ב-1990, שם הכיר את אשתו הראשונה, העיתונאית הברזילאית ויויאן קרניירו. היא ילדה את בנם לוק ב-1991. קייב וקרניירו היו נשואים במשך שש שנים והתגרשו ב-1996. גם בן נוסף של קייב, ג'תרו, נולד ב-1991, עשרה ימים בלבד לפני לוק, וגדל עם אמו, בו לאזנבי, במלבורן, אוסטרליה. קייב וג'תרו לא נפגשו זה עם זה עד שהיה בן שבע או שמונה בערך. ג'תרו לזנבי, שהיה ידוע גם כג'תרו קייב, מת במאי 2022, בגיל 31.
קייב יצא לזמן קצר עם פי.ג'יי הארווי באמצע שנות ה-90, איתה הקליט את הדואט "הנרי לי". הפרידה שלהם השפיעה על אלבומו "The Boatman's Call" משנת 1997.
ב-1997 הכיר קייב את הדוגמנית הבריטית סוזי ביק; הם נישאו בשנת 1999. בניהם התאומים, ארתור וארל, נולדו בלונדון בשנת 2000 וגדלו בברייטון. ביק מופיעה על עטיפת האלבום "Cave Push the Sky Away". ארל קייב, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה.
ב-14 ביולי 2015 נפל בנו ארתור בן ה-15 מצוק, סמוך לברייטון, ומת מפצעיו. חקירה מצאה שארתור נטל LSD לפני הנפילה וחוקר מקרי המוות קבע שמותו היה תאונה. השפעת מותו של ארתור על קייב ומשפחתו נחקרה בסרט התיעודי מ-2016 "One More Time with Feeling", באלבום Skeleton Tree מ-2016 ובאלבום Ghosteen מ-2019. לאחר מות ארתור הפסיק להופיע במשך כשנתיים.
קייב הוא הסנדק של בתו של המוזיקאי מייקל האצ'נס. קייב ביצע את השיר "Into My Arms" בהלוויה של האצ'נס.
ב-6 במאי 2023, לקח חלק בטקס ההכתרה של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
הופעות בישראל

ניק קייב הופיע בישראל במסגרת חמישה סיבובי הופעות של להקתו:
1993 - פסטיבל הבלוז נמל חיפה (שתי הופעות)
1995 - פארק תמנע באזור הערבה (הופעה אחת); עיר השנייה חיפה (הופעה אחת); סינרמה תל אביב (שתי הופעות)
1998 - סינרמה תל אביב (הופעה אחת); סיטי הול חיפה (הופעה אחת)
2017 - היכל מנורה מבטחים (שתי הופעות)
2022 - זאפה לייב פארק ראשון לציון (הופעה אחת)
באחד מביקוריו בארץ הקליט יחד עם להקת המכשפות את השיר Shivers, שלאחר מכן התפרסם במסגרת אלבומה של הלהקה, מתכסות. בנוסף, הוא ידוע בחיבתו לישראל, ביקר בה באופן פרטי מספר פעמים ואף הצהיר כי ההופעות שלו משנת 2017 באו כתגובת נגד ל-BDS.