מיכאל הריס
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

מרצה בתוכנית הבוגרים למדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב בשנים 1993-1994, תשנ"ד. ב-1994 התמנה הריס למרצה בכיר למדע המדינה באוניברסיטת מישיגן המזרחית (אנ'), ביופסילאנטי, מישיגן; ב-1998 התמנה בה לפרופסור חבר, ב-2000 לפרופסור מן המניין, בשנים 2000–2004 היה המשנה לרקטור וסגן הנשיא לעניינים אקדמיים באוניברסיטת מזרח מישיגן. בשנים 2004–2007 היה פרופסור למדיניות ציבורית וסגן הנשיא לעניינים אקדמיים באוניברסיטת המדינה של מישיגן - פריס (אנ') בביג רפידס, מישיגן. בין היתר יצר קשרים עם אוניברסיטה בווייטנאם. הצלחה ארצית בפקולטה לרוקחות ובבית הספר לאופטומטריה ומדעי הראייה, כולל גיוס כספים לבנין חדש. בשנים 2007–2010 היה פרופסור למדיניות ציבורית, רקטור וסגן הנשיא לעניינים אקדמיים באוניברסיטת קטרינג (אנ'), פלינט, מישיגן בתקופתו קטרינג נכללה ארבע פעמים בדירוג הקולג'ים הטובים באמריקה. האוניברסיטה, ביחד עם העיר פלינט והתאגיד לפיתוח כלכלי של מישיגן קיבלה מענק של $951,000 ממחלקת האנרגיה של ארצות הברית, להקמת מפעל ביוגז וביומתן שוודי שהוקם כחלק מיוזמתו להקים את מרכז פלינט למצוינות באנרגיה, בו השקיעה האוניברסיטה קרוב ל-10 מיליון דולר. הריס ארח את מלך שוודיה בהנחת אבן הפינה לפרויקט הריס הביא לחתימת הסכם שיתוף פעולה בין קטרינג למרכז למחקר של תעשיית כלי הרכב הסינית. תוכניות הלימוד עברו תהליך של חדשנות והטעמה לצורכי הזמן המשתנים כולל הוספת תארים בהתאם כמו, אווירונאוטיקה, מדעי המחשב והסכם עם אוניברסיטת מישיגן על מסלול לקבלה לבית הספר לרפואה.
בשנים 2010–2012 הריס כיהן כנשיא אוניברסיטת אינדיאנה בקוקומו (אנ'), השוכנת בעיר קוקומו (אנ'), במדינת אינדיאנה וכפרופסור למדיניות ציבורית, מינהל עסקים וחינוך באוניברסיטה.
בתקופה זו מינהו המושל מיץ' דניאלס (אנ') למועצת כלי הרכב של מדינת אינדיאנה. הוא נבחר למפקד כנף של כבוד בידי כנף התדלוק האווירית ה-434 בבסיס המילואים האווירי של חיל האוויר האמריקאי גריסום (אנ') ולקח חלק בהכשרה מטעמה. העיתון קוקומו פרספקטיב (אנ') בחר בו לאיש השנה שלו ב-2011. בין היתר בהערכה על חדשנות בתוכניות הלימוד, שיא היסטורי בגיוס סטודנטים ותפקיד מכריע אותו הוביל עם עסקים והממשלה להביא לפריחה כלכלית בצפון מרכז אינדיאנה לאחר המיתון הקשה.
מ-2013 הוא פרופסור למינהל ציבורי באוניברסיטת המדינה של טנסי בנאשוויל, טנסי; בשנים 2013–2020 היה דקאן הקולג' למדיניות ציבורית באוניברסיטה והחל מ-2020 הוא ממלא מקום הרקטור וסגן הנשיא לעניינים אקדמיים. בתקופת כהונתו הקולג' נכלל לראשונה בתולדותיו בדירוג של U.S. News & World Report‏ 2019 כאחת מתוכניות השירות הציבורי הטובות ביותר במדינה.
בשנים 2012–2016 היה עמית מכון לוין באוניברסיטת המדינה של ניו יורק.
יזם והיה מעורב במענקים ומלגות לאוניברסיטה בהיקף של 23.5$ מיליון. ב-2020 הקולג' נכלל בפעם השנייה ברציפות בדירוג ותוכנית התואר שני במינהל ציבורי שוב זכתה להכרה ארצית (אנ').
במאי 2003 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במינהל החינוך מקולג' אָווה מריה. ב-2010 קיבל בשם אוניברסיטת קטרינג את פרס 'המצטיין בכיתה' מטעם "רשת החינוך ליזמות על שם קרן" עבור לימוד סטודנטים כיצד להיהפך לחדשנים.
שימש כעמית בכיר בהתאחדות האמריקאית לקולג'ים ואוניברסיטאות ציבוריים (אנ') יועץ לאיגוד צפון-מרכז של קולג'ים ואוניברסיטאות (אנ') ומעריך מוסמך של תוכנית שיפור האיכות האקדמית (אנ')
זכה לפרס על מצוינות בהוראה מאוניברסיטת מישיגן המזרחית, פרס מצוינות בהוראה מעמותת בוגרי אוניברסיטת מישיגן המזרחית, להוקרה על מצוינות בהוראה מהתאחדות מדע המדינה האמריקאית ופרס להיותו חבר סגל מצטיין מהנהלת איגוד האוניברסיטאות של מדינת מישיגן.
מ-2015 הריס מיעץ ללשכת החקירות של מדינת טנסי (אנ'),
המקבילה ל-FBI בין היתר פתח תוכניות תעודה למנהיגות בשם "תוכנית המנהיגות הציבורית למנהלים" או "מסדר הקולג'". ב-2020 מונה כחבר מועצת המנהלים של שותפות דאונטאון של העיר נאשוויל.
הריס כתב ארבעה ספרים, ערך אחד ופרסם כ 80 מאמרים בכתבי עת מדעיים. המחקרים עוסקים בהיבטים שונים של מדיניות ציבורית. כתב שני ספרים עם פרופ' גדעון דורון: "הגבלות כהונה" ו"מדיניות ציבורית ורפורמה אלקטורלית: המקרה של ישראל", החוקר בין היתר את שתי מערכות הבחירות הישירות שהתקיימו בישראל: ב-1996 וב-1999.