stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאמלו בול

| --- | --- |

בול במשחק האולסטאר של הNBA בשנת 2022
 לידה:  22 באוגוסט 2001 (בן 23) צ'ינו הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  1
 דראפט:  בחירה שלישית, 2020 שארלוט הורנטס
 קבוצות כשחקן
 2018 2018 2019–2020 2020–:  פרינאו פרינאי לוס אנג'לס בולרס אילווארה הוקס שארלוט הורנטס
 הישגים כשחקן
 רוקי השנה ב-NBA‏ (2021) חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (2021) רוקי העונה בליגת העל האוסטרלית (2020) בחירה אחת למשחק האולסטאר (2022)
לאמלו לפרנס בול (באנגלית: LaMelo LaFrance Ball; נולד ב-22 באוגוסט 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. אחיהם הצעיר של הכדורסלנים לונזו וליאנג'לו בול.
נעורים וקריירת תיכונים

לאמלו נולד ללאוואר וטינה בול, שחקני ליגת תיכונים לשעבר. לאמלו התחיל לשחק כדורסל בגיל 4, עם אחיו הגדולים לונזו וליאנג'לו בול. כשגדלו האחים הם שיחקו בקבוצות שונות שאביהם אימן, כולל קבוצת "ביג בולרס" מאיגוד האתלטים החובבים.
לאחר מכן שיחק בקבוצת הכדורסל של "תיכון צ'ינו הילס" (Chino Hills High School) בעיר צ'ינו הילס הנמצאת בקליפורניה. בעונה הראשונה שלו ב"צ'ינו הילס", זכה לאמלו יחד עם קבוצתו באליפות המדינה של קליפורניה. בשנתו השנייה, בול עלה לכותרות והחל להתפרסם בעקבות קליעה של 92 נקודות נגד קבוצת "תיכון לוס אוסוס" (Los Osos High School) בפברואר 2017. במהלך קריירת התיכונים שלו שיתף פעולה עם שני אחיו, וכן עם אונייקה אוקונגוו.
בשנת 2017 הוציא נעל משלו בחברה של אביו – "Big Baller Brand" – הנקראת "מלו בול 1" (MB1). כמו כן, הוא השתתף בתוכנית ריאלטי על חיי היום-יום של משפחתו – "Ball in the Family".
קריירת כדורסל מקצועית

באוקטובר 2017 הוציא לאוואר את לאמלו מבית הספר, והוא החל ללמוד מהבית "כדי למנוע הסחות דעת". ב-11 בדצמבר החל לשחק עם אחיו ליאנג'לו בקבוצת פרינאו פרינאי מליגת העל הליטאית. בשמונת משחקיו בקבוצה תרם 6.5 נקודות ו-2.4 אסיסטים בממוצע למשחק.
ב-1 במאי 2018 עזב את ליטא והצטרף לקבוצת "לוס אנגלס בולרס" מליגת ה-JBA.
ביוני 2019 חתם על חוזה בקבוצת אילווארה הוקס מליגת העל האוסטרלית. בדצמבר 2019 נפצע בכף רגלו, ועזב את הקבוצה על מנת להחלים ולהתכונן לקראת דראפט ה-NBA‏ 2020. ב-12 משחקיו עם ההוקס קלע 17.0 נקודות, אסף 7.4 ריבאונדים ומסר 6.8 אסיסטים בממוצע למשחק. בפברואר 2020 זכה בפרס "רוקי העונה" של הליגה האוסטרלית.
בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר בול בבחירה השלישית, על ידי שארלוט הורנטס. ב-9 בינואר 2021 הפך בול לשחקן הצעיר ביותר אי-פעם שרושם טריפל דאבל בליגת ה-NBA, כשעשה זאת בגיל 19 שנים ו-140 ימים מול אטלנטה הוקס, שיא זה נשבר על ידי ג'וש גידי כשנה לאחר מכן. ב-21 במרץ 2021 נפצע בפרק כף היד והקבוצה הודיעה שלא ישחק יותר בעונה זו, אך הוא התאושש מהפציעה מהר מהצפוי, ובתחילת מאי חזר לשחק.
בול זכה בתואר רוקי העונה של עונת 2020/2021.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגה הליטאית

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | פרינאי | 8 | 1 | 12.8 | 0.268 | 0.250 | 0.737 | 1.1 | 2.4 | 0.8 | 0.1 | 6.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בליגה האוסטרלית

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אילווארה | 12 | 12 | 31.2 | 0.377 | 0.250 | 0.723 | 7.4 | 6.8 | 1.7 | 0.2 | 17.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | שארלוט | 51 | 31 | 28.8 | 0.436 | 0.352 | 0.758 | 5.9 | 6.1 | 1.6 | 0.4 | 15.7 |
| 2021/2022 | שארלוט | 75 | 75 | 32.3 | 0.429 | 0.389 | 0.872 | 6.7 | 7.6 | 1.6 | 0.4 | 20.1 |
| 2022/2023 | שארלוט | 36 | 36 | 35.2 | 0.411 | 0.376 | 0.836 | 6.4 | 8.4 | 1.3 | 0.3 | 23.3 |
| 2023/2024 | שארלוט | 22 | 22 | 32.3 | 0.433 | 0.355 | 0.865 | 5.1 | 8.0 | 1.8 | 0.2 | 23.9 |
| קריירה |  | 184 | 164 | 31.9 | 0.427 | 0.374 | 0.834 | 6.2 | 7.4 | 1.6 | 0.3 | 20.0 |
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות הקריירה של בול, באתר realgm.com
↑  Injury Update: LaMelo Ball Fractures Right Wrist, באתר ה-NBA, ‏21 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  ספורט הארץ, [לאמלו בול זכה בתואר רוקי העונה של ה-NBA לאמלו בול זכה בתואר רוקי העונה של ה-NBA], באתר הארץ, ‏16.6.21
מחנה שדה תימן

ערך זה עוסק בבסיס צבאי. אם התכוונתם לשדה תעופה סמוך אליו, ראו .
|  מידע על המבנה |
| --- | --- |
 סוג:  בסיס צבאי 
 קואורדינטות:  31°17′22″N 34°42′28″E﻿ / ﻿31.28954°N 34.70785°E﻿ / 31.28954; 34.70785
 he
 
טקס הקמת המפקדה החלופית של מת"ק עזה במחנה שדה תימן, 2021
מחנה שדה תימן הוא בסיס צבאי ישראלי רב-יחידתי של פיקוד הדרום הממוקם סמוך למנחת שדה תימן, 5 ק"מ צפונית מערבית לבאר שבע ו-5 ק"מ צפונית לחצרים. בבסיס שוכנים מפקדת חטיבת גבעתי, בסיס שיטור 392 ויחידה פיקודית 'האשל' של המשטרה הצבאית, מכלול שדה תימן (665) של פיקוד הדרום, יחידה פיקודית של חיל ההנדסה, מרכז הספקה מטכ"לי, מפקדת חטיבה 16, מפקדה חלופית של מנהלת התיאום והקישור (עזה), ויחידות נוספות.
במהלך המבצעים הצבאיים עופרת יצוקה וצוק איתן, ובמלחמת חרבות ברזל, נכלאו במחנה מאות פלסטינים מרצועת עזה מתוקף צו שר הביטחון שהגדיר אותו כמקום כליאה להחזקת לוחמים בלתי חוקיים.
ב-2023 הוציא שר הביטחון מתוקף הסמכתו בחוק צו הקובע את מחנה שדה תימן כמקום כליאה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-1942, במסגרת המערכה במזרח התיכון במלחמת העולם השנייה, הקימו הבריטים מחנה באזור ובו האנגרים גדולים. הבסיס הישראלי הוקם בשנות החמישים, ונקרא 'שדה תימן' בעקבות מבצע על כנפי נשרים.
במלחמת יום הכיפורים

בעת פרוץ המלחמה היו במקום מפקדות, בהן של אוגדה 143, חטיבה 600. בנוסף, המחנה היה מקום בו שכנו יחידות מחסני חירום של מספר יחידות, בהן של חטיבה 14 וגדוד 599 של חטיבת השריון 421, אשר מפקדו, רס"ן עמי מורג, שגילה שהמחסנים נעולים והאפסנאים לא נראו באופק, הורה בשעות הערב של 6 באוקטובר, בגיבויו של אריאל שרון, לירות במנעוליהם, לחמש את 22 הטנקים שהיו במקום, ולהתחיל בתנועה. ברגע האחרון הגיעו האפסנאים, והפריצה נמנעה. חוסרים ואי סדר במחסני החירום, כמו גם שני ברזי כיבוי שנפתחו והציפו את השטח עיכבו את יציאת הכוחות. לאחר מלחמת יום כיפור שכנו במקום הימ"חים של אוגדה 560 על חטיבותיה עד תחילת המאה ה-21.
מבצעי עופרת יצוקה וצוק איתן

במבצעים הצבאיים עופרת יצוקה וצוק איתן הכשיר צה"ל מתחמי כליאה במחנה עבור עצורים פלסטינים, מתוקף צו שר הביטחון. במהלך 'עופרת יצוקה' נכלאו בבסיס כ-250 עצורים, וב'צוק איתן' נאסרו בו כ-270 פלסטינים, על פי חוק לוחמים בלתי חוקיים, המאפשר לרמטכ"ל להחליט על מעצר מנהלי זמני בעקבות חשד להפרת חוק זה.
מלחמת חרבות ברזל > פריצה למחנה במחאה על מעצר חיילי מילואים

ב-29 ביולי 2024 עיכבה המשטרה הצבאית תשעה חיילי מילואים לחקירה בחשד למעשה סדום בנסיבות אינוס של עצור פלסטיני במתקן.
בעקבות עיכוב החיילים החשודים הגיעו מפגינים רבים למחות בשערי הבסיס, כמה עשרות מהם אף פרצו את שעריו ובהם חברי הכנסת צבי סוכות, אלמוג כהן, טלי גוטליב וניסים ואטורי והשרים יצחק וסרלאוף ועמיחי אליהו. כנגד חלקם המליצה המשטרה לפתוח בחקירה פלילית. באירוע הותקפו עיתונאים שסיקרו את המתרחש.
פריצות וגנבות מהבסיס

המחנה נפרץ מספר פעמים לאורך השנים: במאי 2017 פרצו שלושה ערבים ישראלים תושבי באר שבע לבסיס, בהם קבלן שיפוצים במחנה, וגנבו ממנו 33 רובי M-16. בפברואר 2021, נגנבו מהבסיס יותר מ-20 אלף כדורי רובה בקוטר 5.56. באוקטובר 2022 נפרץ הבסיס ונגנבו ממנו מקלע מאג ו-26 אלף כדורים מסוגים שונים, במאי 2024 הורשעו עשרה תושבי תל שבע ותראבין במעשה.
עזה (נפה)

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 ערים בנפה:  1
 בירת הנפה:  עזה 
 שטח:  70 קמ"ר
 דת:  אסלאם סוני
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  652,597 (2017)
 קואורדינטות:  31°31′N 34°27′E﻿ / ﻿31.52°N 34.45°E﻿ / 31.52; 34.45 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת עזה (בערבית: محافظة غزة) היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית, והיא נמצאת בצפון-מרכז רצועת עזה. מבחינת ריבונות היא חלק מהרשות הפלסטינית. עם זאת, מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה בשנת 2007 היא נשלטת על ידי חמאס.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2006 הייתה אוכלוסיית המחוז 505,700. בשנת 2017 נערך מפקד אוכלוסין ברצועה ונמצא כי אוכלוסיית המחוז עלתה לכ-652,597 איש, המתגוררים ב-138,121 בתים ויחידות דיור.
בשנת 2006 זכה חמאס בכל מושביה של הנפה בבחירות לפרלמנט. מושל עזה הוא מוחמד קדורה.
במלחמת חרבות ברזל נתפסו חלקים מנפת עזה על ידי צבא ההגנה לישראל, יחד עם חלקים מנפת צפון עזה ומנפת ח'אן יונס.
יישובים > ערים

עזה
יישובים > עיירות מוניציפליות

א-זהרא
יישובים > כפרים

ג'וחור א-דיכ
מדינת אל-עודה
אל-מוע'ראקה (מכונה גם "אבו מדין")
יישובים > מחנות פליטים

שאטי
הערות שוליים

↑  Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census 2017, הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, ‏2017 (באנגלית)
↑  ניר דבורי, ‏ימים ספורים לכיבוש צפון עזה - חודש וחצי למיטוט חמאס: הלו"ז של צה"ל ללחימה בעזה, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2023
↑  יואב זיתון, התקדמות משמעותית בחאן יונס: כוחות הקומנדו איתרו חומרים מודיעיניים, באתר ynet, 19 בדצמבר 2023
| נפות הרשות הפלסטינית |
| --- | --- | --- |
| נפות הגדה המערבית | ג'נין • טובאס • טולכרם • שכם • קלקיליה • סלפית • רמאללה ואל-בירה • יריחו • אל קודס • בית לחם • חברון |  |
| נפות רצועת עזה (בשליטת חמאס) | צפון עזה • עזה • דיר אל-בלח • ח'אן יונס • רפיח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 155c0d22-1b89-4b99-adf4-760092c4a240 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אשר (דמות מקראית)

| --- | --- |

 לידה:  פדן ארם
 פטירה:  מצרים העתיקה
 אב:  יעקב 
 אם:  זלפה 
 צאצאים:  שרח, ישוי, ימנה, ישוה, בריעה 
 
סרטוט פורטוגזי
אָשֵׁר היה דמות מקראית, בנו השמיני של יעקב מאשתו זלפה שפחת לאה, וצאצאיו היו שבט אשר. בניו של אשר היו ”יִמְנָה וְיִשְׁוָה וְיִשְׁוִי וּבְרִיעָה, וְשֶׂרַח אֲחֹתָם”.  על פי המדרש, חי 123 שנה, וכשיצאו בני ישראל ממצרים לקחו עמם את עצמותיו, וכאשר סיימו להתנחל בארץ בשנת ב'תצ"ה (1265 לפני הספירה) קברוהו בקדש נפתלי.
לפי ספר היובלים נולד בב' בשבט.
לפי ספר הישר היה נשוי לעדון בת אפלל אך היא מתה ללא ילדים, לאחר מותה נישא להדורה בת אבימאל בן עבר וממנה נולדו ילדיו, יחד איתה אימץ את ביתה, שרח.
מדרש שמו

מקור שמו מוסבר בספר בראשית, פרק ל', פסוק י"ג:
וַתֹּאמֶר לֵאָה בְּאָשְׁרִי כִּי אִשְּׁרוּנִי בָּנוֹת וַתִּקְרָא אֶת-שְׁמוֹ אָשֵׁר.
נשים אשר הכירו את לאה כאומללה בעקבות עקרותה אמרו 'אשריה', ועל כן נקרא שם הבן הנולד 'אשר'. לדעת ליאורה רביד הכוונה כנראה לאישה אחת וזו רחל, שקנאה ללאה וזאת הסיבה להודות לאל.
סמל השבט

אבנו של אשר בחושן הייתה - תרשיש. במדרש תלפיות כותב על אבנו של אשר:
אשר על תרשיש, ונקרא קריאוליק. וגונה כגטו השמן. וסגלתה לעכל המאכל, וכל שכן למי ששוחקה ומערבה במאכלו, ונעשה בזה עב ושמן שנאמר מאשר שמנה לחמו.
השערות שונות נאמרו בזיהוי אבן התרשיש:
פליניוס הזקן, בן המאה הראשונה לספירה, מזהה את התרשיש כ- Chrysolitos, כריזוליט. [דרוש מקור: פליניוס הרומאי מתייחס למילה העברית "תרשיש"?]
גם יוסף בן מתתיהו וגם תרגום השבעים מזהים את התרשיש ככריזוליט.
תרגום אונקלוס מתרגם כרום ימא, כלומר אבן הים.
תרגום המלך ג'יימס גורס בריל.
גם תרגום התנ"ך של ה-Jewish Publication Society of America משנת 1917 מכוון לבריל.
מכון המקדש זיהו את האבן עם אקוומרין.
מאחר שאקוומרין הוא סוג של בריל, הרי שתרגום זה לתרשיש מקובל ונפוץ.
ברכת יעקב לאשר

בברכת יעקב לבניו טרם מותו, הבטיח לאשר נחלה פוריה, אשר תניב לו מַעֲדַנֵּי-מֶלֶךְ, כמו שנאמר ”מֵאָשֵׁר, שְׁמֵנָה לַחְמוֹ; וְהוּא יִתֵּן, מַעֲדַנֵּי-מֶלֶךְ”.
עץ משפחה

עץ משפחה המציג את הדורות הקודמים:
צאצאי אשר

בספר דברי הימים מפורטת רשימת צאצאיו של אשר:
בְּנֵי אָשֵׁר יִמְנָה וְיִשְׁוָה וְיִשְׁוִי וּבְרִיעָה וְשֶׂרַח אֲחוֹתָם. וּבְנֵי בְרִיעָה חֶבֶר וּמַלְכִּיאֵל הוּא אֲבִי בִרְזָיִת. וְחֶבֶר הוֹלִיד אֶת יַפְלֵט וְאֶת שׁוֹמֵר וְאֶת חוֹתָם וְאֵת שׁוּעָא אֲחוֹתָם. וּבְנֵי יַפְלֵט פָּסַךְ וּבִמְהָל וְעַשְׁוָת אֵלֶּה בְּנֵי יַפְלֵט. וּבְנֵי שָׁמֶר אֲחִי וְרָהְגָּה וְחֻבָּה וַאֲרָם. וּבֶן הֵלֶם אָחִיו צוֹפַח וְיִמְנָע וְשֵׁלֶשׁ וְעָמָל. בְּנֵי צוֹפָח סוּחַ וְחַרְנֶפֶר וְשׁוּעָל וּבֵרִי וְיִמְרָה. לז בֶּצֶר וָהוֹד וְשַׁמָּא וְשִׁלְשָׁה וְיִתְרָן וּבְאֵרָא. וּבְנֵי יֶתֶר יְפֻנֶּה וּפִסְפָּה וַאְרָא. וּבְנֵי עֻלָּא אָרַח וְחַנִּיאֵל וְרִצְיָא. כָּל אֵלֶּה בְנֵי אָשֵׁר רָאשֵׁי בֵית הָאָבוֹת בְּרוּרִים גִּבּוֹרֵי חֲיָלִים רָאשֵׁי הַנְּשִׂיאִים וְהִתְיַחְשָׂם בַּצָּבָא בַּמִּלְחָמָה מִסְפָּרָם אֲנָשִׁים עֶשְׂרִים וְשִׁשָּׁה אָלֶף.
קברו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
ובספר הישר מסופר:
ויקברו את ארונות מטות אבותיהם... ואת נפתלי ואשר קברו אותם בקדש נפתלי איש איש במקומו אשר ניתן לבניו.
כיום מצוין קברו בכביש 899 מול תל קדש נפתלי. המקורות לכך הם בעיקר מהמאה ה-17. יום פטירתו הוא כ' בשבט לפי התאריך העברי, כמובא במדרש ילקוט שמעוני.
מסורת שומרונית מזהה את קבר אשר בנבי טובא, בטובאס שבשומרון.
החוקר זאב "ז'אבו" ארליך הציע לזהות מסורת על קבורת אשר במסגד בצפון-מזרח העיר העתיקה בשכם בשם "ג'מעה אל-אנבייה". לדבריו מצבה עתיקה במבנה הזכירה שם הדומה לאשר, יחד עם שמות אחרים הדומים לזבולון ויששכר.
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
נקודת מבט (פילוסופיה)

נקודת מבט היא הסתכלות סובייקטיבית על סיטואציה או רעיון. בפילוסופיה, נקודת מבט היא אמצעי להבעת חשיבות ודעה אישית, כמו למשל בדוגמת המשפט "על פי נקודת המבט האישית שלי". ישנן עדויות לשימוש פיגורטיבי בביטוי הזה בערך מאז שנת 1760. במשמעות הזו, השימוש הוא שם נרדף לאחת מהמשמעויות של המונח פרספקטיבה.
ניתוח

מרגריטה וואזקואז קמפוס ואנטוניו מנואל ליז גוטיירס בעבודתם: "הרעיון של נקודת המבט", נותנים ניתוח מקיף למבנה של המושג. הם מציינים כי למרות היותו של הביטוי קריטי משמעותי בשיח הנפוץ, הרעיון לא מספיק מנותח, למרות קיומן של כמה יצירות חשובות בתחום. הם מזכירים כי פילוסופים יוונים, החל מפרמנידס והרקליטוס, כבר דנו ביחס בין ה"מראה" לבין המציאות, כלומר, איך נקודות המבט שלנו מתחברות עם המציאות. החוקרים הצביעו ספציפית על המאמר של לודוויג ויטגנשטיין: טרקטט לוגי-פילוסופי. הם רואים בתאוריה של ויטגנשטיין ל"תמונות" או "מודלים" (ויטגנשטיין השתמש במילה הגרמנית "בילד", שמשמעותה כפולה: גם "תמונה" וגם "מודל") כהמחשה ליחסים בין נקודות מבט למציאות.
המושג של "נקודת מבט" הוא מאוד רב-תכליתי ומרובה משמעויות. דברים רבים עשויים להישפט מנקודות מבט מסוימות אישיות, מסורתיות או מוסריות (כמו במשפט לדוגמה "היופי הוא בעיני המתבונן"). הידע שלנו על המציאות היא לעיתים קרובות יחסי נקודת מבט מסוימת.
וואזקואז קמפוס וליז גוטיירס הציעו לחקור את הקונספט של נקודת מבט על ידי שימוש בשתי גישות: אחת מבוססת על הרעיון של גישה יחסית, והשנייה על רעיון ה"מיקום" וה"גישה".
ניתוח > גישות יחסיות

את המבנה הפנימי של נקודת מבט ניתן לנתח באופן דומה לקונספט של גישות יחסיות. גישה יחסית היא גישה, כמו למשל מצב נפשי של מישהו כלפי טענה. דוגמאות לגישות כאלו הן למשל "להאמין במשהו", לחשוק במשהו", לנחש משהו", "לזכור משהו" ועוד. וואזקואז קמפוס וליז גוטיירס הציעו שנקודת מבט יכולה להיות מנותחת כמערכת מובנית של גישות יחסיות. המחברים כיוונו לחיבור מאת כריסטופר פיקוק בשם: "רגש ותוכן".
במסגרת גישה זו אדם יכול לבצע סיווגים אונטולוגיים של הבחנות שונות, כמו למשל נקודת מבט יחידנית לעומת נקודת מבט קולקטיבית, נקודת מבטח אישית לעומת לא-אישית, נקודת מבט לא-קונספטואלית לעומת נקודת מבט רעיונית, ועוד.
ניתוח > מיקום וגישה

בעוד שמטרת תאוריית הגישות היחסיות היא בעיקר לנתח נקודות מבט בצורה פנימית, "מיקום/גישה" מנתחת נקודות מבט בצורה חיצונית, על ידי הגדרת התפקיד שלהם. המונח "גישה" מתייחס להצהרה של ליז גוטיירז שלפיה: "נקודות מבט, או פרספקטיבות, הן תמד דרכים להוות גישה אל העולם ואל עצמנו", והמונח "מקום" הוא בהתייחסות לציטוט של ג'ון מולין שלפיו נקודות מבט הן: "דרכים להצגת דברים ואירועים ממיקום ספציפי". מולין דוחה את הרעיון לפיו נקודות המבט ניתנות לצמצום עד לכדי חוקים שמבוססים על תאוריות, פתגמים או דוגמאות. מולין מתייחס לרעיון של "מיקום" בשתי דרכים: באופן ישיר, כנקודת תצפית, ובאופן רחב יותר, כדרך בה נקודת תצפית נתונה מספקת פרספקטיבה, כלומר: משפיעה על התפיסה.
גישה זו עשויה להתייחס גם לעניינינים אפיסטמולוגיים, כגון יחסיות, קיום מוחלט של נקודת מבט, תאימות של נקודות מבט (כולל חוסר הסכמה כללי), אפשרות של נקודת מבט ללא נושא, וכו'.
ראו גם

פרדיגמה
ערך מערכת
השקפת עולם
לקריאה נוספת

Moore, A., Points of View, Oxford: Oxford University Press, 1997
הערות שוליים

1 2 3  "Point of view", Dictionary.com Unabridged. Random House, Inc. 31 Aug. 2015
1 2 3  Campos, Gutiérrez, p. 2
↑  Campos-Gutiérrez, p. 7
↑  Campos,Gutiérrez, p. 14
↑  Manuel Liz & Margarita Vázquez, "Two approaches to the notion of Point of View", extended abstract for: 14th Congress of Logic, Methodology and Philosophy of Science, July 19–26, 2011 (retrieved August 31, 2015)
↑  Moline, Jon, "On Points of View", American Philosophical Quarterly, 1968, vol. 5, 191–298. (as cited by Manuel Liz)
יששכר מאיר

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1927 א' באדר א' תרפ"ז המבורג, רפובליקת ויימאר
 פטירה:  31 בדצמבר 2010 (בגיל 83) כ"ה בטבת תשע"א
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום מגורים:  נתיבות
 מקום פעילות:  צפון הנגב
 תקופת הפעילות:  ? – 31 בדצמבר 2010 
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 רבותיו:  הרב משה שמואל שפירא הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב אליהו אליעזר דסלר, הרב אלעזר מנחם מן שך
 תלמידיו:  הרב יעקב הורוביץ, הרב יעקב פרידמן, הרב אהרן פפויפר, הרב יורם אברג'ל, הרב יצחק יוסף
 חיבוריו:  שכר שכיר
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת הנגב
 
הרב יששכר מאיר (א' באדר א' ה'תרפ"ז, 3 בפברואר 1927 - כ"ה בטבת ה'תשע"א, 31 בדצמבר 2010) היה מייסד וראש ישיבת הנגב בנתיבות. מחבר הספרים "שכר שכיר".
קורות חייו > ראשית חייו

נולד בהמבורג שבגרמניה ליעקב מאיר ('מאייר') ולאה לבית אוירבך. סבו היה הרב זליגמן יששכר מאייר מרגנסבורג. ב-1938 עלה עם שלוש אחיותיו לארץ ישראל. האב, שעלה לפניהם, מת במצרים, ואמם פגשה אותם בארץ ישראל. בשנת 1941 החל ללמוד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה אצל הרב ראובן כץ. בשנת 1943 היה מקבוצת התלמידים הראשונה בישיבת פוניבז'. מצעירותו סבל מסוכרת.
קורות חייו > רב לתלמידים

לאחר נישואיו לרבנית יהודית (נפטרה בפברואר 2019), נתמנה למגיד שיעור בישיבת עץ חיים בשווייץ. בהמשך נשלח על ידי רבו, הרב יוסף שלמה כהנמן, לעיר קזבלנקה שבמרוקו, שם ייסד ישיבה גבוהה וסמינר חרדי לבנות, ולאחר מכן עבר לטנג'יר. לאחר שלוש שנים גורש ממרוקו. כיהן כר"מ בישיבת בני עקיבא כפר הרואה במשך שנתיים.
קורות חייו > הקמת הישיבה בנגב

בראשית שנות ה-60, עבר לנתיבות, ויחד עם קבוצה של 17 תלמידים מכפר הרואה ייסד את "ישיבת עזתה" שנקראה "ישיבת הנגב". בהמשך קיבלה הישיבה מהעירייה שטח של 34 דונם ועליו הוקמו בנייני ישיבה ובניני מגורים, ואחר כך תלמוד תורה לבנים ובית ספר וסמינר לבנות. תוך שנים ספורות גדלה הישיבה לכ-200 תלמידים.
בשנים הראשונות (שנות ה-60 עד שנות ה-80) הגיעו לישיבה צעירים רבים מהזרם הדתי לאומי. בשנת ה'תשל"ו (1976) צרף הרב מאיר את הרב ראובן יוסף גרשונוביץ לכהן לצידו כראש הישיבה. בהמשך שינתה הישיבה את צביונה והפכה לישיבה ליטאית מובהקת. בשנות ה-90 קלטה הישיבה עשרות נערים תושבי אזור צ'רנוביל, לאחר האסון, והותאמו תוכניות לימודים מיוחדות עבורם. עם השנים התמעטו התלמידים בישיבה ומצבה הכלכלי הורע עד לשיקומה עם הזמן.
קורות חייו > הנהגה ציבורית

הישיבה ומוסדותיה שעמדו בראשותו סייעו לפיתוח הקהילות החרדיות בדרום, והרב מאיר היה מייסד ומנהיג הקהילה הליטאית, והקהילה החרדית הספרדית המרכזית בנתיבות. הרב מאיר קידם פרויקטים שונים שכללו הבאת חרדים לנגב. כמו כן פעל לקירוב תושבי האזור לתורה ולשמירת מצוות.
לאחר מלחמת ששת הימים פרסם הרב מאיר מכתב בעיתון דבר, ובו כתב:
”עדיין אנו עומדים ומשתאים מהישועה הגדולה שנושענו ויציאתנו מאפלה לאורה. לכן הבה נתקרב לדעת ה' ולקיים מצוותיו המרוממות ומקדשות אותנו. הנני, מזמין, איפוא, בזה כל אחד לבוא לביקור בישיבתנו הקדושה בעיירת נתיבות שבנגב הצפוני וכן הנני מוכן לשלוח את בני התורה שלנו לארגן בכל מקום שנידרש שיעורים בתורתנו.”
לרב היו קשרי ידידות מיוחדים עם רבני הספרדים, בעיקר עם הבבא סאלי שהיו גרים בסמיכות.
קורות חייו > ייסוד ישיבה בעיר שדרות

בשנת 2005 הקים הרב מאיר את ישיבת 'היכל אליהו' בעיר שדרות, שהייתה מופגזת אז בתדירות גבוהה. בקיץ ה'תשס"ו (2006) הקים את ישיבת 'נר זרח' במושב זרועה הסמוך לנתיבות. תוכניות נוספות שלו להקמת ישיבות לא יצאו אל הפועל.
בשנת 2009 רכש שטח של כ-50 דונם ליד היישוב מבועים במטרה להקים עליו שכונה חרדית. מיזם נוסף שקידם הוא כסיף, המתוכננת כעיר חרדית.
פטירתו

הרב מאיר נפטר בליל שבת, כ"ה בטבת ה'תשע"א (2010). בהלווייתו בנתיבות השתתפו רבבות.
לאחר פטירתו שונה שמה של ישיבת הנגב ל"ישיבת שכר שכיר" על שם סדרת ספריו, והיא הפכה לסניף של ישיבת בית מדרש עליון. ישיבת זרועה - "נר זרח" עברה למושב עוצם והפכה לסניף של ישיבת אורחות תורה.
בנתיבות הוקמה 'קריית נחלת יששכר', לזכרו.
ספריו

שכר שכיר - ביאורים על התורה, הוצאת ישיבת הנגב (חלק א וחלק ב, 1997; חלק ג - על ויקרא ובמדבר, ה'תש"ס, באוצר החכמה).
שכר שכיר - בביאור סוגיות הש"ס, הוצאת ישיבת הנגב (חלק א, ה'תשנ"ב; חלק ב, ה'תשס"ד, באוצר החכמה).
משפחתו

לרב מאיר ולאשתו לא היו ילדים. אחד מאחייניו הוא הרב חנניה צ'ולק. גיסו היה הרב בן ציון במברגר
חלק מתלמידיו > עסקנים ואישי ציבור

איתן כבל ー דירקטור ואיש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה, כיושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת, כשר בלי תיק הממונה על רשות השידור, ושימש מזכ"ל מפלגת העבודה
אלי ישי ー שימש כחבר כנסת ושר ואיש אמונם של הרב עובדיה יוסף והרב מאיר מאזוז
הרב אריה גמליאל ー ראש "ישיבת שדרות", כיהן כסגן שר הבינוי והשיכון וכסגן שר לענייני דתות
הרב משה ליבוביץ ー ראש המועצה הראשון של ביתר עילית, מחבר הספר, לקחת מוסר (אוצרות ופנינים יקרים משיחותיו של רבו הרב מאיר)
הרב אורי לופוליאנסקי ー לשעבר ראש עיריית ירושלים בעל מפעל החסד יד שרה
חלק מתלמידיו > רבנים וראשי ישיבות

הרב אליהו אליעזר ברוורמן ー ר"מ בישיבת נר זרח במושב עוצם בנגב שבדרום
אחיינו הרב אהרן פפויפר ー רב ביוהנסבורג שבדרום אפריקה ומחבר ספרי הלכה, ביניהם הספר "קיצור שולחן ערוך הלכות בשר בחלב"
הרב יעקב הורוביץ ー מראשי ישיבת אופקים יחד עם הרב חיים הכהן קאמיל ראש ישיבת אופקים
הרב יצחק יוסף ー הראשון לציון והרב הראשי לישראל מלפנים בעל סדרת הספרים "ילקוט יוסף", אחיו של הראשון לציון הרב דוד יוסף הרב הראשי לישראל בהווה מחבר סדרת הספרים הלכה ברורה, שניהם בני הרב עובדיה יוסף הראשון לציון הרב הראשי לישראל מלפנים מחבר חזון עובדיה ועוד סדרות ספרים
הרב נתן בוקובזה ー מייסד מוסדות "מאורות נתן" בנתיבות, ומחבר הספר "בני חיי ומזוני" סגולות טובות לפרנסה טובה והצלחה
הרב ישראל פסח פיינהנדלר ー בעל "אבני ישפה"
הרב יגאל אריאל ー לשעבר רבו של נוב
הרב יורם אברג'ל ー ראש מוסדות "קול רינה" בנתיבות, ומחבר הספר "בצור ירום" (ביאורים לספר התניא, י"א כרכים)
הרב יצחק פנחס גולדווסר ー משגיח ישיבת אור ישראל בפתח תקווה, מחבר הספרים תפוחי זהב, בארות יצחק, מי זהב
הרב מאיר יגן ー מראשי ישיבת קהילות יעקב בירושלים (יחד עם אחיו הבכור הרב יעקב יגן מראשי ישיבת קהילת יעקב בירושלים (שניהם בני הרב ניסים יגן מייסד וראש ישיבת קהילת יעקב))
הרב מאיר שלמה ー משפיע ומגיד שיעור חסידי בתורת חסידות ברסלב מחבר הספר ״הסוד שבך״
הרב פינחס אביחצירא ー רב ומגיד שיעור בבאר שבע
הרב פנחס ברונפמן ー ראש ישיבת כנסת שלום ודיין בד"ץ חניכי הישיבות
הרב שמואל מונטג ー רב הקהילה בנתיבות
לקריאה נוספת

הרב משה סופר תושב צפת, מאיר עיני חכמים, ביוגרפיה מלווה בתמונות ומסמכים, ה'תשע"א
אחרי במדבר, ביוגרפיה, ניסן ה'תשע"ב
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, ברוך דיין האמת: אלמנת 'אבי הדרום' נפטרה, באתר בחדרי חרדים, 25 בפברואר 2019
↑  הלוויית המונים למרן ראש הישיבה זצ"ל בנתיבות, אתר העיר נתיבות
↑  הרב נסים כהן, הרה"ג רפאל כדיר צבאן שליט"א, בתוך מנשה הלוי (עורך), קול סיני, כסלו תשכ"ג
↑  מ. אלקן, ישיבת הנגב נפתחה בנתיבות, הצופה, 13 באוגוסט 1961
↑  תונח אבן פינה ל"ישיבת הנגב", מעריב, 24 ביוני 1964
↑  הזמנה לבקר בישיבת-נתיבות, דבר, 15 באוגוסט 1967
↑  ויקרא שמו בעולם הישיבות: היכל אליהו
↑  הוקצו 50 דונם להקמת ישיבת "זרועה" – הנגב החדשה
↑  הגר"י מאיר מקים ישיבה במושב יושיביה בנגב
↑  העיר החרדית "כסיף" בנגב טרם הוקמה – וכבר מעוררת מחלוקת
↑  יקי אדמקר, "רבנו, היית ענק שבענקים וננס שבננסים" • הבכיות וההספדים להאזנה, באתר בחדרי חרדים 
 יוני קמפינסקי, רבבות בהלווית הרב מאיר זצ"ל, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296558905171  ISNI: 0000 0001 1884 9107  LCCN: no2014149205  VIAF: 161052460   WorldCat (עם VIAF): 161052460 
הרב יששכר מאיר (משמאל) בהיכל ישיבת 'הנגב', עם ראש הישיבה הנוסף, הרב ראובן יוסף גרשנוביץ
הרב יששכר מאיר (מימין), עם הרבנים שלמה משה עמאר (במרכז) ועובדיה יוסף (משמאל), בכינוס בנתיבות, 2004
המבנה שעל קבר הרב מאיר בבית הקברות בנתיבות
קברי הרב מאיר ורעייתו יהודית
פרס המוזיקה של MTV אירופה לאלבום הטוב ביותר

פרס המוזיקה של MTV אירופה לאלבום הטוב ביותר הוענק לראשונה בשנת 1998, לפני הפסקתו בשנת 2008. האלבום הראשון שזכה בפרס היה Ray of Light של מדונה.
האלבום Loose של נלי פורטדו משנת 2006 היה האלבום היחיד שהיה מועמד פעמיים.
זוכים ומועמדים

הזוכים רשומים ראשונים באותיות מודגשות.