stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרח צף
הערות שוליים

1 2  WMO Sea-Ice Nomenclature
↑  Weeks, Willy F. (2010). On Sea Ice. University of Alaska Press. p. 2. ISBN 978-1-60223-101-6.
↑  Leppäranta, M. 2011. The Drift of Sea Ice. Berlin: Springer-Verlag.
↑  NSIDC All About Sea Ice
↑  Environment Canada Ice Glossary
↑  "A Port's Ice Is Thinning, and So Is Its Tourist Trade", The New York Times, March 14, 2006.
↑  "Honda, Meiji, Koji Yamazaki, Hisashi Nakamura, Kensuke Takeuchi, 1999: Dynamic and Thermodynamic Characteristics of Atmospheric Response to Anomalous Sea-Ice Extent in the Sea of Okhotsk. J. Climate, 12, 3347–3358". Journal of Climate. Journals.ametsoc.org. 12: 3347. 1999. doi:10.1175/1520-0442(1999)012<3347:DATCOA>2.0.CO;2. ISSN 1520-0442.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565755505171  GND: 4410308-6  LCCN: sh85119220
המטבח היפני

מנות מוכנות מהמטבח היפני למכירה
מזון אפוי ומטוגן מהמטבח היפני
המונח "מטבח יפני" מכוון בדרך כלל למטבח יפני מסורתי, כפי שהיה קיים לפני סוף תקופת ההתבודדות של יפן משאר ארצות העולם בשנת 1868. מאז, התפתח המטבח היפני לכיוונים שונים והמובן הרחב של המונח כולל כל סוג של אוכל ששיטות ההכנה שלו פותחו על ידי יפנים והפכו אותו לשלהם.
במטבח היפני ישנה חשיבות לעונות השנה, איכות המרכיבים ואופן ההגשה והאכילה.
אוכל ייחודי ליפן

האוכל היפני הוא בדרך כלל שילוב של מספר מרכיבים, בדרך כלל אורז או אטריות, עם מרק ומנות אוקזו (אנ'), מנות צד העשויות מדגים, בשר, ירקות, טופו וכדומה שמיועדים להוסיף טעם למנה. למנות אלה מוסיפים דאשי, מיסו ורוטב סויה המעניקים עוד נופך לטעמן.
ארוחה יפנית רגילה מורכבת לרוב ממספר אוקזו שונים מלווים בצלחת אורז לבן (גוהן), צלוחית מרק ומעט חמוצים (צוקמונו). המנה הרגילה מכילה שלושה אוקזו שונים ונקראת איצ'יו-סנסאי ("מרק אחד, שלוש תוספות"). טכניקות בישול שונות מוענקות לשלושת האוקזו: הם יכולים להיות נאים (סשימי), צלויים, מבושלים (או מורתחים), מאודים, מטוגנים או מכוסים ברוטב. השקפת החיים המיוצגת בארוחות אלו מודגשת בספרי בישול יפניים, בהם הפרקים מסודרים על פי שיטות בישול ולא על פי מרכיבי האוכל. יכולים להיות גם פרקים המוקדשים למרקים, סושי, אורז, אטריות ומתוקים.
כיוון שיפן שוכנת על אי, אנשים צורכים יותר אוכל ימי. אכילת בשר הייתה דבר נדיר עד לא מזמן עקב מגבלות הבודהיזם. למרות זאת, אוכל צמחוני לחלוטין נדיר כיוון שרוב המנות מתובלות בדאשי, העשוי משבבי דגים. יוצאת דופן בהן היא מנה הנקראת שוז'ין ריורי, מנה צמחונית שפותחה על ידי נזירים בודהיסטיים, ולרוב היא מוצגת במסעדות כמנה רגילה עם תוספות שאינן צמחוניות.
אטריות, שמקורן בסין, הפכו למרכיב עיקרי וחשוב במטבח היפני, לרוב כתחליף למנה המבוססת על אורז. סובה ואודון הן סוגי האטריות המסורתיות שמוגשות קרות או חמות עם רוטב סויה ודאשי. אטריות חיטה סיניות מסורתיות מוגשות לרוב במרק בשר ונקראות ראמן.
מרכיבי המאכלים היפניים

אורז:
גרעינים קצרים או בינוניים
מוצ'י (אורז דביק)
שעועית:
אזוקי
סויה
ביצים:
תרנגול
שליו
קמח:
קמח קאטאקורי
קמח קודצו
קמח אורז
קמח כוסמת
קמח חיטה
מוצרי סויה:
אדממה
טופו
מיסו
רוטב סויה
ירקות:
מלפפון
חציל
תרד
בטטה
במבוק
שורש לוטוס
פירות:
הדרים
ערמון
שסק
אגס
שזיף
אפרסמון
בשרים:
בשר בקר
בשר עוף
בשר סוס
בשר חזיר
פטריות:
אנוקיטקה
ארינגי
מצוטקה
מאיטאקה
נאמקה
היראטאקה
שיטקה
שימג'י
מג'י
אטריות:
סובה
סומן
ראמן
אודון
מאכלי ים:
מאכלי הים הנפוצים ביותר במטבח היפני נמצאים ברשימה הבאה.
בעלי סנפיר:
פוגו
טונה
מקרל
סלמון
אברומה
סרדין
צלופח
בורי
רכיכה:
דיונון
תמנון
צדפה
קיפוד ים
סרטנים למיניהם
שרימפס
לובסטר
אצות:
היג'יקי
קנבו
נורי
וואקמה
טעמים יפניים

אוכל יפני אותנטי חייב לכלול את טעמי רוטב הסויה, הדאשי והמיסו.
קומבו (אצת ים חומה), קאצובושי (שבבי טונה) וניבושי (סרדינים קטנים מיובשים) משמשים להכנת הדאשי.
נגי (סוג של בצל), בצלים, שום, נירה (עירית סינית), ראקיו (בצלצל).
גרעיני סומסום, שמן סומסום, מלח סומסום (גומשיו), פוריקאקה, אגוזים או בוטנים.
שויו (רוטב סויה), דאשי, מירין, סוכר, חומץ אורז, מיסו, סאקה.
וואסאבי, קאראשי (חרדל חם), פלפל אדום, ג'ינג'ר, עלי שיסו, סאנשו, קליפת הדרים ומיצובה.
מרכיבים פחות מסורתיים אך נפוצים:
מונוסודיום גלוטומט, שמיש בעיקר בידי שפים וחברות המייצרות אוכל כמוסיף טעם זול. לפעמים מחליף את הקומבו.
רוטב ווסטרשייר בסגנון יפני, לפעמים נקרא פשוט "רוטב", סמיך ופירותי מהמקור.
מיונז יפני שמיש לתיבול סלטים, לפעמים ניתן למצוא מעורבב עם רוטב סויה או וואסאבי.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > אורז

אורז המוגש ביפן הוא אורז בעל גרגרים קצרים. בעריכת שולחן מסורתית (כאשר מוגש בקערה) הוא נקרא גוהן או משי (נקרא כך בפי גברים). בארוחות המושפעות מתרבות המערב, כשהאורז מוגש על צלחת (כמו בקארי) הוא נקרא ראיזו (בעקבות המילה האנגלית Rice).
גוהן או משי: אורז לבן מבושל. הוא כל כך בסיסי, שהמונחים גוהן ומשי משמשים כחלק משמות לארוחות כמו אסא גוהן/ משי (ארוחת בוקר), הירו גוהן/ משי (ארוחת צהריים) ובאן גוהן/משי (ארוחת ערב). תחליפים נוספים הם:
גנמאי גוהן: אורז לבן מבושל עם אורז חום.
אוקווה: אורז גלוטני מבושל.
מוגי גוהן/משי: אורז לבן מבושל עם שעורה.
ביצה נאה בטעם סויה (טאמאגו קאקה גוהן), נורי ופוריקקה הם תבלינים שנהוג להוסיף בארוחות בוקר יפניות.
אוצ'זוקה: תה ירוק חם או דאשי על אורז לבן מבושל.
אוניגירי: קערות אורז עם מילוי במרכזם. התחליף היפני לכריך.
טאקיקומי גוהן: פילאף יפני מבושל עם מרכיבים שונים בטעם סויה או דאשי.
קאמאמשי: אורז שמעליו ירקות ועוף או אוכל ימי, מבושל בסירים אישיים.
סקיהאן: אורז אדום. אורז לבן המבושל עם שעועית אזוקי.
קארי יפני: הושפע מהממלכה המאוחדת בסוף המאה ה-19. "אורז קארי" (קארה ראיזו) הוא אחד מהתבשילים הפופולריים ביפן. הוא אינו חריף כשל ההודים.
אורז האיאשי: נזיד בקר סמיך על אורז.
אומו-ראיזו: אומלט ממולא באורז מטוגן, מקורו כנראה מטוקיו.
מוצ'י: עוגת אורז גלוטוני.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > דונבורי

ארוחת צהריים בקערה אחת, מלאה באורז חם עם אחת התוספות הבאות:
קאצודון: דונבורי עם חתיכות עוף או חזיר מצופות בפירורי לחם.
טקאדון: דונבורי עם סשימי טונה.
אויקודון: דונבורי עם בשר עוף וביצה (או סלמון).
גיודון: דונבורי עם בקר מתובל.
טנדון: דונבורי עם טמפורה (שרימפס וירקות מטוגנים ומצופים).
אונדון: דונבורי עם צלופח מבושל עם ירקות.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > סושי

סושי הוא אורז מצופה בחומץ אורז בתוספת של מרכיבים טריים כגון דגים וירקות.
ניגרי סושי: סושי שהתוספות שלו מונחות על קוביית אורז.
מאקי סושי: סושי שהתוספות שלו והאורז מגולגלים בתוך אצת נורי בעזרת מחצלת במבוק.
טאמאקי: סושי המגולגל לצורת קונוס.
צ'ראשי: מרכיבי הסושי מפוזרים בצלוחית.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > סאקה

סאקה הוא יין אורז שמכיל בין 12-20% אלכוהול המיוצר על ידי תסיסת אורז. הוא נחשב כמנת אורז בפני עצמו ולכן לא נצרך יחד עם מנות אורז מלבד סושי.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > אטריות

האטריות בדרך כלל ממלאות את מקומו של האורז בארוחה. למרות זאת, תאבונם של היפנים לאורז חזק כל כך שבהרבה מסעדות ניתן למצוא מנות המערבבות אטריות ואורז.
אטריות יפניות מסורתיות מוגשות לרוב קרות עם רוטב חם.
סובה: אטריות אפרפרות דקיקות.
אודון: אטריות חיטה עבות המוגשות עם מספר רב של תוספות, בדרך כלל ברוטב סויה חם או דאשי, או לפעמים גם במרק קארי יפני.
סומן: אטריות חיטה דקות. מוגשות קרות עם רוטב. אטריות אלו בגרסתם החמה נקראות ניומן.
אטריות בהשראה סינית מוגשות בציר עוף או בקר הופיעו רק במאת השנים האחרונות.
ראמן: אטריות דקות וצהובות המוגשות בציר בקר או עוף עם מספר רב של תוספות.
צ'מפון: אטריות צהובות בעובי בינוני המוגשות עם מנה יפה של מאכלי ים וירקות בציר עוף חם ומקורם בנגסאקי, כאוכל זול לסטודנטים.
אוקינאווה סובה: אטריות חיטה עבות המוגשות באוקינאווה, בציר חם עם סאקה וחזיר.
יאקי סובה: אטריות סיניות מטוגנות.
יאקי אודון: אטריות אודון מטוגנות.
אוכל יפני נפוץ (שושוקו) > לחם

לחם אינו אוכל יפני מסורתי, אבל מאז הכרתו במאה ה-19 הוא הפך לנפוץ.
לחם קארי: לחם אפוי או מטוגן הממולא בקארי יפני.
אן-פאן: לחמנייה מתוקה ממולאת בממרח שעועית אדומה.
יאקיסובה-פאן: כריך מגולגל עם מילוי יאקיסובה (אטריות מטוגנות עם חמוצים אדומים).
קאצו-סאנדו: כריך עם חזיר מצופה בפירורי לחם.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > מטוגנים בשמן עמוק

קארא-אגה: חתיכות קטנות של עוף, דג, תמנון או סוג אחר של בשר, מקומחים ומטוגנים בשמן עמוק.
קרוקט: מאכל מצופה בפירורי לחם, המכיל מחית תפוחי אדמה, רוטב לבן עם בשר קצוץ, ירקות ופירות ים.
קושיקאצו: שיפודי בשר, ירקות או מאכלי ים, מצופים בפירורי לחם ומטוגנים בשמן עמוק.
טמפורה: ירקות או מאכלי ים, מצופים בבלילה קלילה, מטוגנים בשמן עמוק.
טונקאצו: נתח חזיר (גרסת העוף נקראת צ'יקן-קצו) מצופה בפירורי לחם ומטוגן.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > מנות צלויות או מטוגנות במחבת

בחלק מהמקרים להכנת המאכלים מנוצלת שיטת רובאטייאקי.
גיוזה: כיסונים סיניים, בדרך כלל ממולאים בחזיר וירקות מטוגנות במחבת ולאחר מכן מאודות באותו מחבת.
קושיאקי: שיפודי בשר וירקות.
אוקונומיאקי: חביתיות עם סוגי בשר שונים וירקות, בתוספת ווסטרשייר ומיונז.
טאקויאקי: כדורים בלילה הנצלים במחבת ייחודית, ממולאים בחתיכות תמנון.
טריאקי: בשר, דג או עוף צלוי, מבושל או מטוגן ברוטב סויה מתוק.
אונאגי וקאבאיאקי: צלופח מתובל וצלוי.
יאקיניקו: יכול להיות מספר דברים:
ברביקיו קוריאני: חתיכות קטנות של בשר (בעיקר בקר) צלוי על השולחן.
הורומוניאקי: חלקים פנימיים של בקר, צלויים.
ג'ינגיס חאן ברביקיו: טלה או כבש צלויים על האש עם מגוון של פירות ים וירקות.
יאקיטורי: שיפודי עוף צלויים, מוגש עם בירה.
יאקיזאקאנה: דג צלוי באש.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > תבשילים (נבמונו)

אודן: מרק המכיל ביצה קשה, דאיקון, קוניאקו ועוגת דגים.
מוצונאבה: חלקים פנימיים של בקר, כרוב סיני וירקות שונים מבושלים במרק עדין.
שבו-שבו: סיר חם עם חתיכות קטנות של בקר, ירקות וטופו מבושלים בציר על השולחן ונטבלים ברוטב סויה או מטבל על בסיס סומסום.
סוקיאקי: בקר חתוך לפרוסות קטנות עם ירקות ושילוב של סויה, דאשי, סוכר וסאקה.
טאצ'ירי: דג כדור וירקות בסיר חם, מומחיות באזור אוסקה.
דנגו: כופתה הנעשית מקמח אורז ומוגשת בדרך כלל עם תה ירוק.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > נזידים

קאקוני: חתיכות חזיר בסויה, מירין וסאקה עם חתיכות גדולות של דייקון וביצה קשה שלמה.
ניקוז'אגה: נזיד בקר ותפוחי אדמה, מתובלים ברוטב סויה מתוק.
ניזאקאנה: דג ברוטב סויה מתוק.
סוקי: נזיד חזיר ועצם.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > תבשילי מחבת

צורת בישול זו אינה שיטה יפנית מקורית, למרות זאת תבשילי ירקות במחבת הפכו למנה מקובלת מאוד בבתי היפנים מאז 1950.
צ'נפורו: ירקות, טופו, בשר או מאכלי ים ולפעמים ביצה.
קינפירה גובו: ירקות שורש ברוטב סויה מתוק.
מנות עיקריות ותוספות נפוצות > טייק אוויי

ארוחת בנטו: מנת טייק אוויי נפוצה במטבח היפני, כוללת בדרך כלל אורז, דג או בשר, וירקות חמוצים או מבושלים.
ארוחות לאירועים מיוחדים

בתרבות היפנית קיימים מאכלים הקשורים לזמני פסטיבל או אירועים.
בוטאמוצ'י (אורז דביק עם רוטב מתוק): שוויון הלילה באביב.
צ'אימאקי (עוגת אורז מתוקה): טנגו נו סקו ופסטיבל גיון.
האמו (סוג של דג) וסומן: פסטיבל גיון.
אוסצ'י: ערב השנה החדשה.
סקיהאן, אורז אדום, אורז המבושל עם אדזוקי: אוכל לכל חגיגה.
סובה: ערב השנה החדשה.
צ'יראשיזושי, אושיוג'ירו (מרק זך עם צדפות) ואמאזאקה: הינאמאצורי (פסטיבל בובות).
ישנם אזורים ביפן בהם נהוג לאכול תערובת של אורז עם אדזוקי בכל יום ראשון או חמישה עשר של כל חודש.
חטיפים ומתוקים

(List of Japanese desserts and sweets)
חטיפים ומתוקים > מתוקים בסגנון יפני (וואגאשי)

הוואגאשי כוללים:
אמאנאטו
אנפאן: לחם עם ממרח מתוק
דנגו: כופתאות אורז
האנאביראמוצ'י
היגאשי
הושיגאקי: אפרסמון מיובש
יוקאן
אימגאוואקי/טאיקוייאקי
קומפייטו: ממתק סוכרי
מאנדזיו: אורז דביק העוטף משהו מתוק
מאצונויוקי
מלונפאן: לחמנייה גדולה ועגולה המורכבת מבצק רגיל ובצק עוגיות, עם מילוי באמצע. לפעמים ממולאת בקרם בטעם מלון אך לא תמיד, תמיד שואפת להזכיר בצורתה מלון.
מוצ'י: אורז מתוק חבוט, ההופך להיות שקוף למחצה
אושירוקו: מרק שעועית חם ומתוק עם מוצ'י
חטיפים ומתוקים > מתוקים בסגנון יפני ישן (דאגשי)

קארומטו: עוגת סוכר חום. נקראת גם קארומיאקי.
סוסו סנדבי: ופלים דקים שנאכלים עם רוטב סויה.
חטיפים ומתוקים > מתוקים בסגנון מערבי (יואגאשי)

יואגאשי הם מתוקים בסגנון מערבי, אבל ביפן הם בדרך כלל קלילים וספוגיים.
קאסוטרה: עוגת ספוג. שם העוגה הוא שיבוש השם המקורי בפורטוגזית Pão de Castela, שנהגה "פאו דה קסטלה".
מירוּקוּרפוּ: עוגת שכבות קרפ. שמה ביפנית הוא שיבוש של השם המקורי הצרפתי Mille crêpe.
חטיפים ומתוקים > חטיפים נוספים

אזוקי אייס: גלידת וניל עם שעועית אזוקי מתוקה.
קוארה נו מאצ'י
אומאי בו: פופקורן
דוראיאקי
פוקי
הלו פנדה
הי-צ'ו
עוגת טיפת גשם
גלידה - בדרך כלל בטעם וניל או שוקולד. השפעות יפניות ניתן לראות בגלידה בטעם תה ירוק (מאצ'ה אייס), סומסום שחור (גומה) ובטטה.
קאקיגורי: קרח גרוס במרקם של שלג עם מאצ'ה, סירופ חלב מרוכז ופירות.
תה ומשקאות נוספים > תה ומשקאות לא אלכוהוליים

אמאזאקה.
גנמאיצ'ה: תה ירוק משולב עם אורז חום.
הוג'יצ'ה: תה ירוק קלוי על פחמים.
קומבוצ'ה (תה): תה מעורבב בקומבו על מנת לתת טעם חזק בעזרת מונוסודיום גלוטומט.
קוקיצ'ה: תערובת גבעולים.
מאצ'ה: תה ירוק באבקה (ממנה עושים את גלידת התה הירוק).
מוגיצ'ה: תה שעורה, מוגש קר בקיץ.
סנצ'ה: עלי תה ירוק מאודים ומיובשים.
אומצ'ה: משקה תה עם אומבושי המוסיף חמיצות.
תה ומשקאות נוספים > משקאות קלים

קאלפיס
פוקארי סוויט
ראמונה
אורונאמין סי דרינק
יאקולט
קיו
תה ומשקאות נוספים > משקאות אלכוהוליים

אוומורי
סאקה
סוג'ו-קוריאני במקור ושמו המלא סוג'ו ג'ינרו
אומשו
בירה יפנית - סאפורו, אשאי, קירין
השולחן היפני > סידור שולחן מסורתי

השולחן היפני המסורתי השתנה מאוד ברבות השנים, תוך השענות על סוג השולחן הנפוץ באותו עידן. לפני המאה ה-19, שולחן קופסאתי קטן או מגשוני רצפה שטוחים היו מסודרים לפני כל סועד. שולחנות גדולים המיועדים לסעידה של כל המשפחה הפכו לפופולריים רק בתחילת המאה ה-20, אבל אלה התחלפו בשולחנות מערביים עם כיסאות עד סוף אותה המאה.
באופן מסורתי, קערת האורז נמצאת משמאל וקערת המרק מימין. מאחוריהן, כל אוקזו מוגש בצלחת משלו שלה יש תחתית: אחת מאחורי האורז, השנייה מאחורי המרק והשלישית ביניהן. ירקות מוחמצים בדרך כלל מוגשים בצד אבל לא נחשבים כחלק משלושת האוקזו.
מקלות האכילה מונחים לרוב מול הסועד על מגש קטן מיוחד כשהקצוות המחודדים פונים שמאלה.
השולחן היפני > נימוסי שולחן

נהוג לומר איטדקימסו ("אני אקבל") לפני שמתחילים לאכול, וגוצ'יסו-סאמא דשיטה ("זאת הייתה סעודה") למארח או לצוות המסעדה לאחר הארוחה.
לפני האכילה, רוב המסעדות יחלקו מגבת חמה או מגבונים לחים. זאת על מנת שהסועד יינקה ידיו לפני הארוחה ולא אחריה. ניגוב הפנים או כל איבר אחר בגוף מלבד הידיים נחשב להתנהגות לא נאותה.
את צלוחיות האורז או המרק מרימים ביד שמאל ובעזרת מקלות אכילה, אוכלים ביד ימין. צלוחיות של מרק, מרק אטריות, דונבורי ואושזוק אפשר להרים עד הפה אך לא צלוחית אורז. רוטב סויה לא נמצא בדרך כלל על שולחן הסועד, צלוחית טבילה קטנה מוגשת יחד עם האוכל. אין לשפוך רוטב סויה לאורז או מרק. קינוח אף ליד השולחן נחשב מעליב. אטריות נאכלות ברעש.
מקלות אכילה לעולם אינם נשארים בצלוחית האורז, שכן זו הדרך המסורתית להציע אוכל למתים. נעיצת מקלות האכילה באוכל אסורה, כמו גם הצבעה בעזרתם או העברת אוכל לזוג מקלות אכילה אחרים.
כאשר לוקחים אוכל מצלחת משותפת בחברת אנשים שאינם משפחה או חברים קרובים, נהוג להשתמש בקצה השני של מקלות האכילה שכן הוא נחשב נקי יותר. כאשר חולקים עם מספר אנשים יש להעביר מצלחת אחת לשנייה ולא בזוגות שכן זה נחשב כחלק מטקס אזכרה.
נהוג לאכול אורז עד פיסתו האחרונה. בקשות מיוחדות במסעדה אינן נהוגות. התנהגות זו נחשבת לחוסר הכרת תודה בייחוד במקרים בהם הסועד מתארח. נימוסים טובים מביעים כבוד כלפי בחירתו של המארח.
אפילו במצבים שאינם רשמיים, שתיית אלכוהול מתחילה בהרמת כוסית כשכולם מוכנים. לא נהוג למזוג רק לעצמך אלא לכל השותים.
לקריאה נוספת

איריס ז'ורלט, לא רק סושי, 2010
מיסו הוא מרכיב בסיסי. משחת מיסו שחורה, משחת מיסו חומה ומשחת מיסו צהובה בשוק נישיקי (錦市場)
טאמאגו קאקה גוהן, צוקמונו ומרק מיסו
דונבורי אויקודון
הכנת סושי בכיתת בישול. מצמידים אורז דביק אל אצת נורי ומגלגלים באמצעות מאקיסו (אנ')
מאפים יפניים
טמפורה
הכנת יאקיטורי
אודן בקיוטו
נשים אוכלות סובה במאה ה-19
וואגאשי
יוקאן בקיוטו
ミルクレープ, (מירוּקוּרפוּ, מצרפתית: Mille crêpe) - עוגת שכבות קרפים צרפתיים
קאקיגורי
חביות סאקה
מנות מהמטבח היפני בארוחה
ארוחת בוקר יפנית מסורתית - הארוחה כוללת דג צלוי, חביתה יפנית (דשימאקי), אורז, מרק מיסו, ירקות (צוקמונו) ותה ירוק.
ביתילי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  משפחת איתני
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־39 שנים)
 ענפי תעשייה:  עיצוב בית
 מנכ"ל:  יובל חן
 
ביתילי היא רשת קמעונאית ישראלית לעיצוב הבית. נכון לשנת 2018, לרשת 12 סניפים. מאז 2022 הרשת נמצאת בבעלות החברה הציבורית "מולטי ריטייל גרופ".
היסטוריה

הרשת נוסדה בשנת 1986 על ידי חיים איתני וחברת שטיחי כרמל. חנותה הראשונה הוקמה מול אצטדיון רמת גן, כמרכז לעיצוב הבית בו ניתן לרכוש ריהוט, כלי בית ואביזרי עיצוב תחת קורות גג אחת. היא נחנכה ביוני 1986. במאי 1989 פתחה הרשת חנות ענק גם בירושלים, בבית מצפה ברחוב יפו.
ביולי 1990 פרקו אברהם יוסף שפירא וחיים איתני את השותפות שלהם ברשת השיווק של שטיחי כרמל, שהייתה לה רשת חנויות ברחבי המדינה. במסגרת ההסכם עברה הבעלות המלאה על רשת ביתילי לחיים איתני ומשפחתו וחברת השיווק של שטיחי כרמל עברה לבעלות שפירא. במהלך שנת 1993 נקלע חברת שטיחי כרמל לקשיים ומונה לה כונס נכסים, במקביל החלה משפחת איתני בהקמת רשת של חנויות שטחים בשם רשת שטיחי ביתילי. הרשת החלה לפעול בסוף אותה שנה עם כ-20 סניפים, חלקם סניפים שהיו קודם של רשת שטיחי כרמל. מפעל שטחי כרמל הועמד למכירה ואחר כך משפחת איתני רכשה אותו והחלה להפעיל אותו שוב.
בשנת 1996 לרשת ביתילי היו 9 סניפים ברמת גן, ראשון לציון, כפר-סבא, ירושלים, באר-שבע, חיפה, צומת בילו, חדרה ונתניה. ומחזור המכירות השנתי של החברה עמד על כ-90 מיליון שקל. בסוף אותה שנה הודיעה על תוכנית לביצוע הנפקה ראשונה לציבור בבורסה, הקמת מפעל לייצור רהיטים ועל הקמת סניף בעמאן, עם שותף ירדני. באותה עת גם הקימה חנות ענק במתחם ירקונים, במבנה ששכרה מאיש העסקים קובי מימון, אולם נאלצה לפנות והרוס אותה לאחר כ-5 שנים, בעקבות צו בית המשפט, לאחר שהמבנה נבנה ללא היתר ואישור לשימוש חורג על קרקע חקלאית ובסטייה מכל התוכניות החלות על האזור.
ביוני 1997 הונפקה הרשת בבורסה לניירות ערך בתל אביב וגייסה עשרה מיליון שקל. ב-1999 העבירה משפחת איתני את הבעלות על מפעל שטחי כרמל, ומפעל שטחים נוסף שרכשה "שטיחי ברקן", לבעלות חברת "ביתילי". במאי 2004 שם החברה הציבורית "ביתילי" שונה לכרמל אחזקות, ובשנת 2015 נמחקה מהמסחר בבורסה.
באפריל 1999 רכשה ביתילי את חלקו של קיבוץ הזורע במפעל ורשת הרהיטים "שמרת הזורע". אך כעבור שישה חודשים מכרו חזרה את המוצג "רהיטי הזורע" לקיבוץ שמרת ומשפחת ויסמן, שביקשו להמשיך להפעיל את רשת הרהיטים תחת השם "שמרת הזורע". ביוני 1999 רכשה ביתילי את חברת איקו עיצובים, יצרנית ומשווקת רהיטי ילדים.
ביולי 2003 מוזגה הרשת עם רשת איי.די.דיזיין שהייתה בבעלות חברת פישמן רשתות, אך המיזוג היה ברמה התפעולית ואי.די. דיזיין המשיכה להפעיל את חנויותיה תחת שם זה. הממונה על ההגבלים העסקיים אישר את המיזוג באוגוסט 2003. משפחת איתני הקימה יחד עם פישמן את חברת א.פ עיצובים כשותפות המחזיקה ברשתות הריהוט ביתילי, אי.די דיזיין,Rich & Taylor, וברשת URBAN שהחליפה את רשת My home page שנסגרה.
ב-7 באפריל 2010 נקבע כי לביתילי, וחברות נוספות קיימת אחריות ברצח תמר ברז, והן תפצנה את משפחתה ב-2.5 מיליון שקל בגין ניהול לקוי, סבל וקיצור תוחלת חיים. בערעור החברות לבית המשפט העליון הוחלט, על דרך הפשרה, להפחית את סכום הפיצוי ב-50%.
במרץ 2022 אשירה רשות התחרות את רכישת רשת ביתילי, כולל מפעל הרהיטים שלה, בידי חברת מולטי ריטייל גרופ, תמורת כ-100 מיליון ש"ח. מולטי ריטייל גרופ היא בעלת הרשת המתחרה "אייס" והרשתות "ביתילי", "אורבן" ו"איי.די.דיזיין" הפכו לחברות בת שלה
פעילות

ביתילי מונה, נכון ל-2021, 12 סניפים ברחבי ישראל, הכוללים גם סניף עודפים אחד. ברשת נמכרים ריהוט ביתי, חפצי נוי לבית, מיטות ומזרנים, אביזרי תאורה, שטיחים, ריצוף פרקט ועוד.
הערות שוליים

1 2  שלי אפלברג, התחרות בענף הרהיטים תצטמצם: הממונה אישרה לאייס לרכוש את ביתילי, אורבן ואיי.די.דיזיין, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2022
↑  אביבה וינטראוב־נחום, "ביתילי" - עסקים טובים תחת קורת גג אחת, מעריב, 14 באוקטובר 1986
↑  דליה גל, קניות בסגנון המאה ה-21, חדשות, 20 בפברואר 1987
↑  מיכל הולמצן, "לקנות אצל האב הגדול", מעריב, 22 ביוני 1986
↑  קובי רייטר, ביתילי ירושלמי, כל העיר, 12 במאי 1989
↑  נווית זומר, שטיחי כרמל רכש את רשת השיווק שלו, חדשות, 6 ביוני 1990
↑  כונס הנכסים
↑  יגאל לביב, עתי"ם, היום יתקיים דיון מכריע באשר לעתיד תשלובת שטיחי כרמל, חדשות, 19 בספטמבר 1993
יגאל לביב, דו"ח בלום: הפסדי שטיחי כרמל בתקופת גפני – 18 מיליון שקל, חדשות, 13 בספטמבר 1993
↑  יגאל לביב, גנני מבקש צו מניעה נגד בעלי רשת שטיחי ביתילי, חדשות, 12 באוקטובר 1993
↑  ביתילי תשלובת השטיחים והרהיטים הגדולה בישראל, חדשות, 29 באוקטובר 1993
↑  חן דגן, בית המשפט הורה: המפעלים של שפירא יימכרו בתוך חודש, חדשות, 28 באוקטובר 1993
↑  זהבה דברת, ‏השקעה של כ-6 מיליון שקל בשינוי רשת ביתילי, באתר גלובס, 18 בנובמבר 1996
↑  זהבה דברת, ‏ביתילי נכנסת לייצור, באתר גלובס, 9 בדצמבר 1996
↑  זהבה דברת, ‏ביתילי מתכננת הנפקת % ממניותיה בלונדון במהלך 97', באתר גלובס, 9 בדצמבר 1996
↑  ביתילי תשלם 9 דולר למ"ר בצומת ירקון, באתר גלובס, 23 בפברואר 1997
↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש: הום סנטר, ביתילי, היפרטוי וביתילי בירקונים יפונו בתוך חודש, באתר גלובס, 15 באפריל 2002
↑  שלמה פרידמן, ‏ביתילי: הנפקת מבחן לעשרות חברות פרטיות נוספות מסוגה, באתר גלובס, 3 ביוני 1997
↑  שי שלו, ‏מסע הקניות של ביתילי הגיע לבית של משפחת איתני, באתר גלובס, 2 במאי 1999
מאת זהבה דברת, ‏שטיחי כרמל רוכש 50% משטיחי ברקן תמורת 5 מיליון שקל, באתר גלובס, 11 בדצמבר 1996
↑   ערן אזרן, אחרי 17 שנים: כרמל אחזקות, מבעלי ביתילי ו–IDdesign, תימחק מהבורסה, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2015
↑  זהבה דברת, ‏ביתילי רכשה את חלקה של הזורע ברשת הרהיטים שומרת-הזורע בכ-4.4 מיליון שקל, באתר גלובס, 5 באפריל 1999
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏קיבוץ שמרת ומשפחת ויסמן רכשו חזרה את המותג "הזורע" מרשת ביתלי, באתר גלובס, 17 בינואר 2000
איי אונליין, שמרת-הזורע משנה את קונצפט החנויות עם הכנסת ריהוט מיבוא, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2000
↑  זהבה דברת, ‏ביתילי רכשה את איקו-עיצובים לרהיטי ילדים, באתר גלובס, 13 ביוני 1999
↑  פישמן מעביר את הניהול באי. די דיזיין למשפחת איתני, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2003
↑  אילן מוסנאים, אחרי מגעים של שנה: משפחת איתני ופישמן ממזגים את פעילות ביתילי ואי.די.דיזיין, באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2003
↑  TheMarker digital, הממונה על ההגבלים אישר את מיזוג ביתילי עם אי.די. דיזיין, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2003
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏שולה זקן הביאה את החשיפה: רשת הריהוט URBAN הושקה היום, באתר גלובס, 16 ביוני 2015
↑  פסק דין: ביתילי תפצה ב-2.5 מיליון את משפחת האשה שנרצחה, באתר ynet, 7 באפריל 2010
↑  העליון: משפחת הנרצחת ב"ביתילי" תפוצה בחצי מהסכום שנפסק לה, באתר ynet, 19 ביוני 2012
↑  איתי פת-יה, אייס מפטרת את מנהלי ביתילי ID דיזיין ואורבן בצל אי העמידה בתנאי חוב, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2023
תחקירי שבעה באוקטובר

מפה המציגה בכחול את האזור הנרחב בישראל שתקפו אלפי המחבלים ב־7 באוקטובר 2023
לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל עלו מספר הצעות ויוזמות להקמת ועדת חקירה ממלכתית ולביצוע תחקירים מבצעיים שיבדקו את הכשלים שהובילו למתקפה. חלק מהיוזמות יצאו אל הפועל.
ועדת חקירה ממלכתית

אנשי ציבור רבים קראו להקמת ועדת חקירה ממלכתית לבחינת כשלי המלחמה, שנחשבת לאחד המחדלים המודיעיניים והצבאיים הגדולים בתולדות המדינה. בין השאר, מכתב ההתפטרות של ראש אמ"ן, אלוף אהרון חליוה, כלל קריאה להקמת ועדת כזו. פרופ' רענן סוליציאנו קינן, מומחה למדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, פרסם באפריל 2024 מסמך ובו ציין כי "מתקפת 7 באוקטובר עונה על הקריטריונים המצדיקים הקמת ועדת חקירה, בשל משבר האמון שיצרה ביחס לתפקידה היסודי ביותר של המדינה – ההגנה על חיי אזרחיה. כיוון שהאחראים הפוטנציאליים לכישלון שאפשר את המתקפה כוללים את כל ההנהגה המדינית והביטחונית, דרושה חקירה עצמאית מבחינה מוסדית באמצעות ועדת חקירה ממלכתית". הצעת החלטה שהגיש השר בני גנץ למזכירות הממשלה במאי 2024 לא אושרה. ביוני פרסמה היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה חוות דעת שבה קבעה כי יש לפעול להקמת ועדה מסוג זה ללא שהות וכי על הרשות המבצעת להימנע מלהתערב בוועדה או לקבוע את אופייה.
ב-27 ביוני 2024 הגישו משפחות שכולות, משפחות מפונות וקרובי חטופים עתירה לבג"ץ בדרישה להוצאת צו על תנאי שיורה על הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאירועי שבעה באוקטובר, שתחקור את הדרג המדיני, את כוחות הביטחון, את השירות הציבורי ואת כל מי שהייתה להם נגיעה כלשהי לתהליכים ולהחלטות שהובילו למחדל. ב-11 ביולי קרא שר הביטחון יואב גלנט להקים ועדת חקירה ממלכתית לאירועי שבעה באוקטובר.
ראש הממשלה בנימין נתניהו הביע התנגדות להקמת ועדת חקירה ממלכתית כל עוד המלחמה נמשכת, ואמר שיש לחקור את הכשלים רק בתום המלחמה. על פי החוק, ועדת חקירה ממלכתית ממונה על ידי נשיא בית המשפט העליון. נתניהו הציע מנגנוני חקירה חליפיים, שלא קיימים כרגע בחוק, בהם ועדה שתמונה על ידי נשיא המדינה או ועדה פרלמנטרית.
תחקירי זירות קרב

צה"ל ערך תחקירים עבור כ-40 זירות קרב נפרדות, שנוהלו בידי קצינים במילואים ובקבע בדרגות שבין אלוף-משנה לאלוף. בכל אחד מהתחקירים כלול גרף המציג את מספר החמושים בשני הצדדים, על פני שעות, בכל קרב: חיילי צה"ל (רק הלוחמים נושאי הנשק בהם) ואנשי כיתות הכוננות, ומולם מספר המחבלים התוקפים.
תחקירי זירות קרב > תחקיר בארי

ביולי 2024 הוצג תחקיר מבצעי אודות קרב בארי, שנערך על ידי מפקד אוגדת עזה לשעבר והאלוף במיל' מיקי אדלשטיין. הוא הוסיף כי לתחקיר יתווספו השלמות עקב איסוף עדויות חדשות.
תחקירי זירות קרב > תחקיר נתיב העשרה

במרץ 2025 הוצג תחקיר צה"ל על הטבח בנתיב העשרה. על פי התחקיר, שלושה מחבלים חדרו למושב באמצעות מצנחי רחיפה, ומולם ניצבו 25 חברי כיתת כוננות חמושים, מפקד בכיר וכוח לוחמים קבוע של גולני, בסך הכל 37 לוחמים. מפקד הגדוד חתר למגע, אך לא הורה לכיתת הכוננות לצאת ולהילחם. כשלים מבצעיים נוספים גרמו לכך ששלושת המחבלים הצליחו לרצוח 17 אזרחים מהמושב, ושניים מהם ברחו בחיים לעזה. המחבל השלישי נהרג על ידי כוחות צה"ל. לאחר כארבע שעות הגיעו למושב כוחות תגבור, אך אלה כשלו ולא הצליחו לעצור חדירה של שבעה מחבלים לא חמושים נוספים, שהגיעו למטרת ביזה.