stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסדר ההצטיינות (מצרים)

| --- | --- |

  אות העיטור (דרגה ראשונה)
 פרטים
 מדינה:  מצרים רפובליקת מצרים הערבית
 סוג:  מסדר אבירות
 למען:  "תרומה יוצאת דופן למצרים"
 סטטוס:  פעיל
 דרגות וסוגים:  חמש דרגות
 נוסד:  1953
 
מסדר ההצטיינות הוא עיטור ומסדר אבירות של הרפובליקה הערבית של מצרים. המסדר הוקם בשנת 1953 על ידי המלך פארוק הראשון תקופה קצרה לפני פירוק המלוכה וביסוס הרפובליקה הערבית של מצרים, אך עם זאת המסדר המשיך להתקיים תחת הרפובליקה החדשה. מסדר זה הוא השני בדרגתו אחרי מסדר הנילוס הוותיק.
תיאור העיטור

עיטור המסדר הוא מדליה בצורת כוכב בעל עשרה קודקודים. במרכז הכוכב עיגול עם שמו של המסדר וסביבו עיטור בצורת טבעת או צורה מחומשת ומעוטרת (תלוי בדרגת העיטור). הכוכב תלוי על סרט ומחובר לאבזם בצורת סמל מצרים שהוא עיט מוזהב עם הכיתוב "רפובליקת מצרים הערבית" בבסיסו, סמל זה מעוטר בטבעת עלי אלון. סרט העיטור מורכב מחמישה פסים אנכיים בצבעי דגל מצרים (אדום, לבן ושחור), במרכז הסרט פס אדום עבה שבאגפיו שני פסים דקים יותר בצבע לבן ובדפנות הסרט שני פסים דקים בצבע שחור. תצורה זו של סרט העיטור מיוצגת גם באות העיטור.
דרגות

‏אביר הצלב הגדול
‏אביר קצין גדול
‏מפקד
‏קצין
‏אביר
הערות שוליים

↑  גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים רשמיים.
מסך גמיש

מסך גמיש הוא סוג של מסך תצוגה אלקטרוני אשר בניגוד למסכים השטוחים המסורתיים, עשוי מחומרים גמישים הניתנים לכיפוף מבלי לגרום נזק כלשהו למסך.
מסכים גמישים משמשים במכשירים כגון שעוני יד אלקטרוניים, סמארטפונים וטלוויזיות, והיישומים הפוטנציאליים שלהם ממשיכים להתרחב ככל שהטכנולוגיה ממשיכה להתפתח.
אחד היתרונות המשמעותיים של המסכים הגמישים הוא שהם קלים ודקים, תכונות המהוות יתרון בשימוש במכשירים ניידים כמו סמארטפונים וטאבלטים. בנוסף, יש להם עמידות גבוהה יותר מפני התנפצות - דבר שמהווה יתרון משמעותי עבור משתמשים שנוטים להפיל את המכשירים שלהם לעיתים קרובות.
לצגים גמישים יש מגוון רחב של יישומים פוטנציאליים. מלבד השימוש בהם במכשירים ניידים, ניתן להשתמש בהם גם בטלוויזיות ובמסכים המצויים ברכבים. היכולת שלהם להתכופף ולהתגמש הופכת אותם למתאימים מאוד לשימוש בסביבות שונות, כולל במשטחים מעוקלים.
מבחר תמונות

צגי OLED גמישים בסמארטפונים מתקפלים
מתצוגה גמישה
דוגמה לתצוגה גמישה מתוצרת Plastic Logic
מסך ברזל

ערך זה עוסק במתקן להגנה מפני שריפות באולמות תיאטרון. אם התכוונתם לביטוי שטבע וינסטון צ'רצ'יל, ראו .
מסך ברזל הוא מתקן לשמירה מפני שריפות באולמות כמו תיאטראות. המסך מפריד בין הבמה לבין אולם הצופים, ומאפשר בריחה בטוחה של הקהל במקרה של שרפה על הבמה.
במאה ה-19 התרבו בתיאטראות מקרי שרפה בגלל שימוש בתאורת גז. אמצעי הבטיחות שהיו נהוגים לא היו מספיקים -
בשנת 1811 נשרפו 72 בני-אדם בריצ'מונד בארצות הברית בתיאטרון, בשנת 1845 נשרפו בסין 1670 בני-אדם בשרפה אחת בתיאטרון ובשנת 1876 נשרפו בניו יורק 278 בני-אדם בתיאטרון.
בשרפה הגדולה בתיאטרון בווינה בשנת 1881 נשרפו לפי המספרים הרשמיים 384 בני-אדם, אך המספר האמיתי כנראה היה גבוה יותר. באותו ערב היו אמורים לשחק את "סיפורי הופמן" של ז'אק אופנבך. עוד לפני תחילת ההצגה התפוצצה תאורת הגז. חלון פתוח העביר את השרפה במהירות לכל חלקי האולם.
מאז, מסך הברזל הוא חובה בארצות מסוימות. אך גם במאה העשרים ובמאה העשרים ואחת היו שריפות רבות בתיאטרון - בשנת 1997 נשרפו בדלהי 59 בני-אדם, ובשנת 2005 במצרים 46 בני-אדם.
התקנת מסך הברזל דרשה אדריכלות חדשה לגמרי בתיאטרון. גובה הבמה היה צריך להיות עכשיו כפליים מגובה פתח הבמה, כדי שאפשר יהיה להציב את המסך מעל הבמה. בניה זו פתחה אפשרויות חדשות רבות לתפאורה, כי הדבר איפשר לתלות תפאורות על צוגים (מערכת תלייה לציוד במה), מה שלא היה מוכר לפני כן.
וינסטון צ'רצ'יל החל להשתמש בביטוי "מסך הברזל" בשביל לכנות את ההפרדה בין מערב אירופה לבין מזרח אירופה במלחמה הקרה.
ראו גם

מסך (תיאטרון)
מסע הקסם המסתורי (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  ספורט, כדורגל
 יוצרים:  ערוץ הספורט
 מנחים:  ספי ריבלין, אבי מלר
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  1
 הפקה
 אורך פרק:  כשעה
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הספורט
 תקופת שידור בישראל:  1998 – 1998
מסע הקסם המסתורי היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בשנת 1998 בערוץ הספורט, ועוסקת בהיסטוריה של הכדורגל האנגלי. את התוכנית הגישו השחקן והקומיקאי ספי ריבלין ופרשן הכדורגל של הערוץ אבי מלר, והיא שודרה במשך עונה אחת בת 14 פרקים.
כל פרק בתוכנית הוקדש להיסטוריה של אחד ממועדוני הפאר באנגליה (מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, ארסנל ועוד), או לחלופין לנושא כלשהו (משחקי גמר הגביע האנגלי, הפתעות וכו'). כל פרק החל במונולוג קומי של ריבלין בנושא הפרק, שלאחריו הצטרף מלר והשניים ניהלו שיחה קצרה וקלילה בנושא. לאחר מכן הוקדש רוב הפרק לשידור תקצירי משחקים היסטוריים, לרוב משנות ה-70 וה-80, של הקבוצה או הנושא להם מוקדש הפרק, מלווים בקריינות של מלר.
התוכנית נקראת על שם השיר והאלבום Magical Mystery Tour של הביטלס, והשיר גם שימש כשיר הפתיחה של התוכנית. בנוסף שובצו במהלך הפרקים קליפים עם שירי להקות אנגליות ותיקות, כגון הקינקס והמי.
לאורך השנים שודרה התוכנית בשידורים חוזרים בערוץ ה"גולד".
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל אנגלי ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסמך דרישות מוצר

מסמך דרישות מוצר (PRD מאנגלית: product requirements document) הוא מסמך המכיל את כל הדרישות למוצר מסוים. הוא נכתב על ידי מנהל המוצר על מנת לאפשר לשותפי העבודה להבין מה המוצר צריך לעשות. עם זאת, בעת כתיבת PRD נמנעים בדרך כלל מלהגדיר כיצד המוצר יעשה זאת על מנת לאפשר מאוחר יותר למעצבי חוויות המשתמש (UX) ולמהנדסים להשתמש במומחיות שלהם כדי לספק את הפתרון האופטימלי לדרישות
PRD נכתבים לרוב עבור מוצרי תוכנה, אך ניתן להשתמש בהם עבור כל סוג של מוצר וגם עבור שירותים. לרוב נוצר PRD מנקודת מבטו של המשתמש על ידי משתמש/לקוח או מחלקת השיווק של החברה, במקרה האחרון הוא עשוי להיקרא גם מסמך דרישות שיווק (MRD, Market requirements document). לאחר מכן, הדרישות מנותחות על ידי ספק התוכנה הפוטנציאלי מנקודת מבט טכנית יותר, מפורקות ומפורטות במפרט פונקציונלי (Functional specification) לעיתים נקרא גם מסמך דרישות טכניות.
רכיבים אופייניים של מסמך דרישות מוצר

מטרות ויעדים: הנותנים רקע על המוצר האמור להיבנות ומהי ״הצעת הערך״ של המוצר והסיבה לקיום שלו בעולם. שאלות שנשאלות בשלב זה הם אילו בעיות הוא בא לפתור? ומי קהל היעד?
תכולות מרכזיות (Features): פירוט תכולות מרכזיות, רכיבים ופונקציונליות של המוצר. שאלות שנשאלות בשלב זה: מה הוא עושה? ומה אפשר לעשות איתו?
אבני דרך מרכזיות: מה התכנון הכללי להוצאת הפרויקט לפועל מבחינת זמנים ואילו תחנות משמעותיות קיימות בRoadMap.
חווית משתמש ועיצוב כללי (User Flow): הסבר חוויית המשתמש הכללית במוצר. לפעמים מוצר בתוספת סקיצות ראשונות (Wireframes), תרשים זרימה של מסכים ומוקאפים (Mockup (אנ')).
דרישות מערכת: רשימת דרישות טכניות הכרחיות (MVP) על מנת שהמוצר יוכל לתפקד כמו שצריך אצל משתמש הקצה.
KPI: מדדים בסיסיים איתם נמדוד את הצלחת המוצר.
לא לכל PRD יש את כל הרכיבים האלה.
הערות שוליים

↑  איך לכתוב PRD נכון? באתר Jama software (באנגלית)
מפרץ דאלמאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Eduard Dallmann 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°20′00″S 62°55′00″W﻿ / ﻿64.3333°S 62.9167°W﻿ / -64.3333; -62.9167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ דאלמאן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ דאלמאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ דאלמאן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ דאלמאן
 
מפרץ דאלמאן (באנגלית: Dallmann Bay) הוא מפרץ השוכן בין האי בראבנט לבין האי אונוור בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
תעלת שולאר מחברת את מפרץ דאלמאן למיצר ז'רלאש.
חלקו המזרחי של המפרץ הוא אזור אנטארקטי מוגן במיוחד מספר 153.
היסטוריה > גילוי המפרץ

המפרץ התגלה ומופה לראשונה באופן חלקי בשנת 1874 על ידי ציד הלווייתנים וחוקר הקוטב הגרמני קפטן אדווארד דאלמאן.
המפרץ מופה מאוחר יותר על ידי משלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, שחקרה את האזור בין השנים 1903–1905 בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי החברה לניווט קוטבי מהמבורג שבגרמניה, אשר נתנה חסות למסעו של דאלמאן לאזור.
לקריאה נוספת

אזור אנטארקטי מוגן במיוחד 153 (באנגלית)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  תיאור SPA153
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1786–1859)

ערך זה עוסק בבתו של הצאר פאבל הראשון. אם התכוונתם לנכדתו של הצאר אלכסנדר השני, ראו .
מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (ברוסית: Мария Павловна, ‏16 בפברואר 1786 - 23 ביוני 1859) הייתה בתו השלישית של הצאר הרוסי פאבל הראשון ורעייתו של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בתה אוגוסטה הייתה לקיסרית גרמניה הראשונה והיא הייתה סבתו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה.
ילדותה ונישואיה

הנסיכה מריה פבלובנה נולדה בסנט פטרבורג שבאימפריה הרוסית, ילדתם החמישית ובתם השלישית של פאבל, בנה הבכור של הקיסרית דאז, יקטרינה הגדולה, ורעייתו סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג. מריה בילתה את ילדותה בארמונותיהם המפוארים של הוריה באזור סנט פטרבורג יחד עם תשעת אחיה ואחיותיה, ביניהם הקיסרים לעתיד אלכסנדר הראשון וניקולאי הראשון, ומלכת הולנד לעתיד אנה פבלובנה. הנסיכה מריה לא נחשבה ליפה משום שפניה הושחתו בילדותה כתוצאה מקבלת החיסון החדשני למחלת האבעבועות השחורות. סבתה יקטרינה, שהעריצה את כשרונה המוזיקלי של מריה, נפטרה בשנת 1796 ואביה הוכתר כצאר.
ב-3 באוגוסט 1804 מריה בת ה-18 נישאה לקרל פרידריך, בנו הבכור של הדוכס הגדול של סקסה-ויימאר-אייזנך. לאחר תשעת חודשי נישואים בסנט פטרבורג נסעו בני הזוג לויימאר, שם התקבלה הנסיכה בחגיגות ותשואות.
בני הזוג הולידו ארבעה ילדים:
פאול אלכסנדר (1805-1806) - מת צעיר.
מריה (1808-1877) - נישאה לקרל, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.
אוגוסטה (1811-1890) - נישאה לוילהלם הראשון, קיסר גרמניה והייתה לקיסרית גרמניה הראשונה.
קרל אלכסנדר (1818-1901) - ירש את אביו כדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ונישא לסופיה, נסיכת הולנד, בתו של וילם השני, מלך הולנד.
חייה הציבוריים

מריה פבלובנה התעניינה מאוד באמנות ומדע ונחשבה לאשה משכילה ביותר. היא התכתבה במשך שנים רבות עם המשורר הרוסי ואסילי ז'וקובסקי והשתתפה בשיעורים רבים באוניברסיטת יינה, שאת חלקם העביר המדען הנודע אלכסנדר פון הומבולדט. המשורר פרידריך שילר הקדיש לה את אחד השירים האחרונים שכתב והמשורר והסופר יוהאן וולפגנג פון גתה תיאר אותה בתור "אחת הנשים הטובות והמשמעותיות ביותר בזמנה". בשנותיה המאוחרות מריה הזמינה לחצר בוויימאר את המלחין פרנץ ליסט, אולם התחרשותה ההולכת וגוברת מנעה ממנה ליהנות מהמוזיקה.
מריה פבלובנה מתה בוויימאר ב-23 ביוני 1859 בגיל 73 ונקברה לצד בעלה.
מלכיאל צבי טננבוים

| --- | --- |

 לידה:  1847 תר"ז 
 פטירה:  אפריל 1910 (בגיל 63 בערך) ה' בניסן תר"ע 
 השכלה:  ישיבת וולוז'ין 
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 1910 
 
הרב מלכיאל צבי הלוי טננבוים (תר"ז, 1847 – ה' בניסן תר"ע, אפריל 1910) היה רבה של העיר לומז'ה, ומגדולי הרבנים "המשיבים" בדורו.
נולד  בעיירה מוטלה (מקום הולדת חיים ויצמן, שהיה גם קרוב משפחתו). לאביו רבי יונה. למד בישיבת וולוז'ין וישיבת איישישוק ובישיבות נוספות. בגיל צעיר נשא את בתו של יהודי עשיר. בתמיכת חותנו הוא ישב מספר שנים על לימוד התורה בהתמדה גדולה, בעיירה קארליץ. בהמשך נתבקש לכהן ברבנות העיירה בודקי שבפלך גרודנה.
בשנת 1887 נקרא לכהן ברבנות העיר לומז'ה, שהייתה ידועה ברבנים חשובים שכיהנו בה. בלומז'ה הוא כיהן 23 שנים, עד פטירתו בשנת 1910.
הרב טננבוים נלחם ברוחות ההשכלה שנשבו בעירו, נלחם נגד החדר המתוקן, בתי הספר הכלליים והתנועה הציונית.
בשנת 1910 נסע לוועידת רבנים שנערכה בסנט פטרבורג, ונפטר בדרך בעיירה רציצה. לאחר מאמץ רב והשתדלויות הובא ארונו לקבורה בעירו לומז'ה.
אחריו כיהן ברבנות העיר הרב חיים הלר (העליר).
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
שו"ת דברי מלכיאל

שמו של הרב יצא בעיקר בזכות ספרי השו"ת שחיבר – שו"ת דברי מלכיאל. חמישה כרכים הוציא הרב בחייו, החל משנת תרנ"א. שני כרכים נוספים של שאלות ותשובות יצאו לאור מתוך כתבי ידו לאחר פטירתו בהוצאת מוסד הרב קוק וכן כרך נוסף של ביאורי הרב על הש"ס והדרנים שנתן בהזדמנויות שונות.
בתשובותיו עונה הרב טננבוים לשאלות שונות שהופנו אליו מרחבי מזרח אירופה. מתשובותיו הידועות: הוא אוסר על צילום; מביע תמיהה על החלפת שמות בין זכרים לנקבות וחושש מפני האיסור של "לא ילבש גבר שמלת אשה". בתשובותיו הוא נלחם באמונות טפלות שכנראה רווחו בזמנו כמו אכילת מיני מתיקה ברפת הבקר על מנת שיתברכו הבהמות, או מעשים שונים שנעשו על מנת לגרש שדים.
תשובה תקדימית ישנה בספרו לעניין זכויות בסימן מסחר:
בדבר איש אחד אשר המציא לעשות מים מתוקים ומריחים, והשיג רישיון על זה מבית מועצות הרפואה בוארשא, ומובן כי דרוש לזה עמל והוצאה לא מעט ... ועתה קם אחד הדר במרחק ט"ז פרסה ממנו, והדפיס עטיקעטין (תויות) כמתכונת של איש הנ"ל, ועושה גם כן מים הנ"ל, ומדביק עליהם עטיקעטין שכתוב בהם שם איש הנ"ל.
לקריאה נוספת

משה צינוביץ, הרב ר' מלכיאל וזיקתו לקורליץ בתוך: קורליץ - קארעליטש: חייה וחורבנה של קהילה יהודית, תשל"ג, 1973. עמ' 88.
הערות שוליים

↑  אוסף מלכיאל צבי טננבוים בספרייה הלאומית בירושלים
↑  חלק ג', סימן נ"ח.
↑  חלק ג', סימן ע"ה.
↑  חלק ה', סימן ק"ד.
↑  חלק ג', סימן קנ"ז. צוטט בערעור בפני בית המשפט העליון כסימן קצ"ז
ע"א 9191/03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309260905171  LCCN: no2013046414  VIAF: 299135839   WorldCat (עם VIAF): 299135839 
דברי מלכיאל, חלק ראשון, וילנה: תרנ"א
מסמך נקדי

מסמך נקדי או תדריך נקדי הוא מסמך עקרונות שחובר בידי איש "קול ישראל" נקדימון רוגל בראשונה בשנת 1972 ובו מפורטים כללי אתיקה החלים על העוסקים בעיתונאות המשודרת.
כללים אלה יפים ליישום גם בעיתונאות הכתובה, אם ניתן בכלל לעשות הפרדה דיכוטומית בין השתיים.
"מסמך נקדי" הפך להיות מסמך שמהווה מעין "תורה שבכתב" של העיתונאות במדינת ישראל, ואף על פי שהוא לא מסמך מחייב מבחינה חוקית, אלא משמש כהשראה אתית, עיתונאים ואנשי תקשורת רבים, מסתמכים עליו בעבודתם.
ראו גם

עיתונות
אמצעי התקשורת
לקריאה נוספת

מסמך נקדי, תדריך חדשות ואקטואליה, רשות השידור, ירושלים: 1995.
מסמך עמדה

מסמך עמדה (או: נייר עמדה) הוא מאמר המציג דעה בנושא מסוים, התואמת את כותב המסמך או ארגון ספציפי, כגון מפלגה, ארגון עובדים או עמותה. השימוש במסמכים מסוג זה נעשה במסגרת האקדמיה, הפוליטיקה, המשפט ותחומים נוספים.
מסמכי עמדה יכולים להיות מנוסחים כמכתב למערכת ועד מסמכים מורכבים כמסמכי עמדה אקדמיים. כמו כן, הם משמשים ארגונים להצגת הסבר והצדקה אודות חזונם, אמונתם והמלצות למדיניות.
באקדמיה – מסמך עמדה לרוב עוסק בדעה אודות תחום חדש שטרם נערכו עליו ניסויים ואילו מחקר אמיתי יפורסם כמסמך אקדמי. מסמך דעה לרוב ישקף את עיקר הדעות או העמדות בנוגע להוכחות נושא מסוים בתוך התחום.
בפוליטיקה – מסמכי עמדה משקפים את תפיסת העולם של מועמד, נבחר ציבור, ארגון מפלגתי או מדינתי, והם נתפסים כמשמעותיים בעיני הציבור. כדוגמת מצעי מפלגות ומועמדים המשמשים קמפיינים פוליטיים, או מתן תוקף להצהרות בדיפלומטיה הבינלאומית עבור גינויים. כתיבת מסמכי עמדה מהווה כלי מרכזי של במסגרת פרויקט מודל האו"ם.
במשפט – ובמשפט הבינלאומי בפרט, מסמך עמדה מכונה "Aide-mémoire", והוא מהווה תמצית של נקודות המועלות לדיון או במחלוקת. משמש בייחוד בתקשורת לא דיפלומטית.
ראו גם

פובליציסטיקה
הערות שוליים

↑  An example of a position paper published by an organization: Information Literacy: A Position Paper on Information Problem Solving, American Association of School Librarians, אורכב מ-המקור ב-2008-04-22, נבדק ב-2015-11-18
↑  Steely 2000, p. 186, "Through the use of position papers, telephone briefings, audio and video tapes and personal appearances Newt was able to share his ideas, ... ."
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10659848
מעיין תרפ"ו

| --- | --- |

 שם נוסף:  עין טבילה (כינוי לבריכת המים הסמוכה למעיין)
 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  הגליל התחתון
 אזור:  יבנאל
 קואורדינטות:  32°42′37″N 35°29′17″E﻿ / ﻿32.7103436°N 35.4879507°E﻿ / 32.7103436; 35.4879507
 גובה:  44 מטר
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  מעיין איתן
 סוג נביעה:  מעיין שכבה
 גישה למעיין
 דרך גישה:  שביל יצחק שני (שמושקין)
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) מעיין תרפ"ו(למפת הגליל העליון רגילה) מעיין תרפ"ו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעיין תרפ"ו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעיין תרפ"ו
מעיין תרפ"ו (לציון שנת ההקמה של המבנה על המעיין, ה'תרפ"ו – 1926) הוא מעיין בגליל התחתון המזרחי, ליד היישוב יבנאל, במרחק של 1,200 מטר מהקצה הצפון-מערבי של המושבה בית גן. שימש בעבר אחד ממקורות המים של המושבה. השם מעיין תרפ"ו הוא שם לא רשמי שקיים בשטח משנת 1926. השם לא אושר בוועדת השמות הממשלתית. כתוצאה מכך, עד היום אינו מופיע במפות הרשמיות של המרכז למיפוי ישראל.
רקע

המושבה בית גן נוסדה בשנת 1903, שמה נקבע על-שם האתר הסמוך ח'רבת בית ג'ן, והיא אחת המושבות שהוקמו בעלייה הראשונה והשנייה בגליל, כחלק מראשית ההתיישבות היהודית המתחדשת במזרח הגליל התחתון. בשנת 1953 סופחה המושבה למועצה המקומית יבנאל.
חקלאות בעל, שהייתה מקור הקיום העיקרי בגליל התחתון המזרחי לא הבטיחה הכנסות גבוהות באזור, שהיה מועד לשנות בצורת ממושכות. פגיעה קשה התחוללה בשנים 25–1924 והמחישה את הקושי לקיים משק חקלאי רווחי בתנאי בעל. הבצורת הניעה את התושבים לחפש בדחיפות מקור מים.
מעיין תרפ"ו, שנקרא על שם השנה בה התגלה - שנת 1926, הוא מקור המים החיים הראשון באזור המושבה בית גן. בזכות גילוי זה הגיעה המושבה להישג המיוחל ואדמת הבעל הפכה לאדמת שלחין. התושבים זכו לקבל מים להשקיית השדות ומים לשתייה.
תיאור המעיין

המעיין נובע מתוך מבנה אבן היסטורי ובתוכו בור מים עמוק, המים מתנקזים לבריכת מים שטוחה, היכולה להכיל אדם אחד או שניים בלבד. ממנה זורמים המים במורד הדרך, תחילה במקביל לנחל שרונה (נחל אכזב, שמגיע מרמת סירין, חוצה את המושבה יבנאל, ובסופו מתחבר לנחל יבנאל) ובמרחק מסוים מתחברים אליו.
מעיין תרפ"ו ממוקם בין עצים ובין עשבייה פראית, ומזוהה כנקודה ירוקה, בסביבה יבשה רוב ימות השנה. ניתן לזהותו גם בעזרת לוח הבטון שמעל המבנה ובו מוטבעת השנה בה התגלה המעיין: תרפ"ו. סמוך למעיין יש עץ גדול.
השימוש במעיין

המעיין היה מקור המים הראשון של המושבה בית גן ומימיו שימשו להשקיה ולשתייה. השימוש במי המעיין ובמקורות מים מקומיים אחרים, נמשך עד אמצע שנות השישים של המאה ה-20, עד הגעתם של "מי המוביל הארצי" לרמות הגליל התחתון המזרחי.
כיום משמש המעיין כמקור מים לעדרי הבקר הרועים באזור וכמקווה, בעיקר לחסידי ברסלב המקומיים, שנוהגים לטבול בו. הם נוהגים לטהר את גופם כל בוקר לפני התפילה. משיאי האירועים במקום מתרחש בליל שבועות, שבו עוסקים רק בלימוד התורה ולא ישנים. קצת לפני הנץ החמה פוקדים החסידים את המעיין בשיירה ארוכה, שם טובלים ומיטהרים.
שיפוץ המעיין וסלילת שביל הגישה

בשנת 2019, במסגרת מיזם משותף של המועצה המקומית יבנאל ורשות ניקוז ונחלים כינרת ואיגוד ערים, הוחלט על שיקום שני המעיינות תרפ"ו ועין שרונה.
במעיין תרפ"ו ובסביבתו נעשו עבודות פיתוח ושיקום, כולל הבריכה, ממנה נוקתה כל הסחופת והלכלוך והמקום הפך לאתר בילוי והתרגעות.
עלות השיקום של מעיין וסביבתו הייתה כחצי מיליון ש"ח.
שיפוץ המעיין וסלילת שביל הגישה > שביל יצחק'לה

יחד עם שיקום המעיין, הוחלט לשקם גם את השביל המוביל אליו, שהיה קיים בשטח. נסלל שביל הליכה, הוקמו פינות ישיבה וניטעו עצים במרחקים קצובים לנוי והצללה. בהליכה לאורכו של השביל במבט לכיוון צפון-מערב נשקף הכתם הירוק המצביע על מיקומו של המעיין, ובמבט אל הכיוון הנגדי, כיוון דרום-מזרח, נשקף הפסיפס החקלאי של בקעת יבנאל.
תחילתו של השביל בבית הקברות הצבאי האזורי בבית גן והוא נמשך עד למעיין לאורך 1,200 מטר.
המועצה המקומית יבנאל, החליטה לקרוא לשביל האמור, "שביל יצחק'לה" ע"ש יצחק (יצחק'לה) שני שמושקין (אחיו הצעיר של מנחם שמושקין), שנולד בבית גן, היה מראשוני הבוקרים ברמות הגליל התחתון, איש ציבור. לאורך השביל הוצבו שלושה שלטים לזכרו של יצחק'לה, המספרים את סיפור חייו, תרומתו לפיתוחו ורווחתו של המקום. שלט אחד מוצב בתחילת השביל, בסמוך לבית הקברות הצבאי בבית גן, השני בדרכו והשלישי ליד המעיין.
לקריאה נוספת

מפת טיולים וסימון שבילים מספר 3 - הגליל התחתון, העמקים והגלבוע בהוצאת "הוועדה לסימון שבילים בישראל".
אריה ביתן, תמורות יישוביות בגליל התחתון המזרחי 1800 – 1978, הוצאת יד בן צבי, תשמ"ב.
אשחר ביתן, יבנאל, עבודה מצטיינת, מאוחסנת במוזיאון גולני, שבט תשס"ט
יואב רגב, בית-גן מושבה בגליל התחתון, הוצאת אחיאסף בע"מ 2005.
יפרח חביב, בקעה זו ונערים אלה, הוצאת מסדה בע"מ 1967
עבר הדני, חמישים שנות התיישבות בגליל התחתון. הוצאת מסדה בע"מ,
הערות שוליים

↑  מעיין תרפ"ו נ"צ 2467.7352 (לפי רשת הקואורדינטות הישראלית החדשה)
↑  המושבה בית גן נ"צ  2470.7365 (לפי רשת הקואורדינטות הישראלית החדשה)
↑  המקום לא מצוין במפות, אך כן מופיע בספר "365 מעיינות, מעיין לכל יום" (כרך צפון תחתון ומרכז} בעריכת ערן ודוד גל אור, הוצאת מסלולים, 2013, בשם "עין טבילה"
1 2  מה עושים עם 200 פרות משוטטות? תשאלו את אניה שני, שהלכה נגד העדר, Mynet העמק
↑  קרוב לבית: המקומות הסודיים בעמק ובגליל, Mynet העמק, 05.04.18
↑  פיתוח ושיקום ציר המעיינות עין שרונה – עין תרפ"ו, באתר כנרת
↑  פרויקט לשיקום ופיתוח מעין תרפ"ו ליד המושבה יבניאל, באתר איגוד ערים כנרת
↑  קובי פינקלר, מעיינות משוקמים עם שבילי נוף, באתר ערוץ 7, 17 בדצמבר 2019
↑  בית הקברות הצבאי האזורי בבית גן הוקם בשנת 1948, עם נפילתו של הקורבן הראשון מן האזור, תושב ויליד בית גן, הנוטר מנחם (מנחמ'קה) שמושקין, ביום י"ד באדר א' תש"ח.
שלט ההנצחה בדרך שביל יצחק'לה - מעיין תרפ"ו
טקס שיקום מעיין תרפ"ו וחנוכת שביל יצחק'לה על שם יצחק שני (שמושקין). מימין לשלט: השר זאב אלקין, מוטי דותן וצביקה סלוצקי. משמאל לשלט: שניר אריש, האחיות של יצחק: צביה בן צור וחנה ביתן והבת אניה שני.
משה אהרן אפשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1952 (בן 72) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  חלילן, מנצח
 כלי נגינה:  חליל צד 
 
משה אהרן אפשטיין (נולד ב-8 באוגוסט 1952) הוא חלילן ומנצח ישראלי.
ביוגרפיה

אפשטיין למד נגינה בחליל צד אצל אורי טפליץ וניצוח ותאוריית המוזיקה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, שם סיים את לימודיו ב-1975 בהצטיינות יתרה. בשנת 1976 קיבל תעודת אמן ויצא להמשך לימודים בשווייץ אצל אורל ניקולה והשתלם גם בקורסים עם מרסל מואיז.
בשנים 1980–1986 היה אפשטיין סולן בסינפונייטה הישראלית באר שבע.
משנת 1981 היה חבר בסגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, שם הוא לימד חליל צד, מתודה ומוזיקה קאמרית, וכיהן כמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הקאמרית של האקדמיה.
בין השנים 1999–2012 הוא כיהן כפרופסור בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בהמבורג.
בין השנים 1992–1995 ניצח על התזמורת הסימפונית תל אביב.
מאז שנת 2013 מכהן כדיקן הפקולטה לחינוך מוזיקלי במכללת לוינסקי.
אפשטיין מגיש כיתות אמן שנתיות בגרמניה ומוזמן להרצות באוניברסיטת ייל בארצות הברית, באוסקה ביפן, בבית הספר הגבוה למוזיקה בפרנקפורט ועוד. כמו כן הופיע כמנצח וסולן עם תזמורות קאמריות מהחשובות בישראל ובפסטיבלי מוזיקה בינלאומיים. הופיע בין השאר כסולן עם הפילהרמונית של ברלין.
משה אהרן אפשטיין הוציא עד כה שני תקליטורים והקלטות רבות לרדיו. ספרו על האספקט הטכני של הנגינה בחליל יצא בהוצאת צימרמן-פרנקפורט.
מסדר הכבוד הצבאי (קנדה)

| --- | --- |

  
 פרטים
 מדינה:  קנדה 
 נוסד:  1 ביולי 1972 
 הענקות
 סה"כ הוענקו:  3,368 
 
מסדר הכבוד הצבאי (באנגלית: Order of Military Merit) הוא מסדר אבירות המעניק אותות כבוד לחברי כוחות הביטחון של קנדה אשר הפגינו התנהגות מעל ומעבר לנדרש מהם. האות מוענק להם כאות תודה על מחויבותם לביטחון קנדה וביטחונם של אזרחי קנדה.
דרגות

לאות מסדר הכבוד הצבאי שלוש דרגות:
מפקד (Commander ובקיצור C.M.M.) - ניתן כהוקרה לשירות יוצא דופן והפגנת מנהיגות בפני סכנה גדולה.
קצין Officer ובקיצור O.M.M.) - ניתן כהוקרה לשירות יוצא דופן שנעשה במהלך פעילותם של אנשי הצבא.
חבר Member ובקיצור M.M.M.) - ניתן על מנת לציין פעילות יוצאת דופן ומילוי תפקיד באופן יוצא דופן.
הענקת האות

האות מוענק לאנשי הכוחות הלוחמים של קנדה על ידי המונרך הקנדי, ובהיעדרו על ידי המושל הכללי של קנדה.
תיאור האות

אות של המסדר הוא צלב פאטה כחול עשוי אמייל, שבמרכזו סמל מוזהב עבור מפקדים וקצינים ומוכסף עבור חברים. במרכז הסמל עלה עץ אדר אדום, ומעליו כתר המסמל את הריבון (המונרך).
תיאור האות > אות המסדר

אות המסדר מוענק בצורת הוא אות מלבני כחול ששוליו מוזהבים. אות הקצין והחבר כוללים פס אחד, ואילו אות המפקד כולל שני פסים מוזהבים.
מלחמת תורסטנסון

מלחמת תורסטנסון הידועה גם בשם מלחמת חניבעל, הייתה מלחמה בין דנמרק-נורווגיה לבין שוודיה, אשר נמשכה בין 1643 ל-1645. המלחמה מכונה על שמם של המצביא השוודי לנארט תורסטנסון, והמושל הדני חניבעל ססטד. המלחמה הסתיימה בניצחון שוודי, ובמסגרת הסכם ברומסברו נאלצה דנמרק לוותר ויתורים טריטוריאליים ענקיים לטובת שוודיה. דנמרק ניסתה להחזיר לעצמה את השטחים במהלך המלחמה הצפונית הקטנה, מלחמת סקונה והמלחמה הצפונית הגדולה, אולם נכשלה בכך.