stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סדר ליל ראש השנה
זיהויי הסימנים > רימון

מקור המנהג לאכול רימון נמצא בדברי ר' דוד אבודרהם. הטעם לאכילתו הוא כדי ש"ירבו זכויותינו כרימון", על פי מימרה מהתלמוד על הפסוק בספר שיר השירים "כפלח הרימון רקתך": "אמר ר' שמעון בן לקיש: אל תקרי "רַקתך" אלא "רֵיקתך", שאפילו ריקנים שבך מלאים מצוות כרימון". בדורות מאוחרים היו שנהגו לאכול את הרימון דווקא בלילה השני של ראש השנה, בשל היותו פרי חדש (ראו לעיל). גם בארצות רחוקות בהן כלל לא גדל הפרי היו שנהגו לאכלו.
זיהויי הסימנים > אתרוג

ר' יעקב בן הרא"ש, בעל הטורים, גורס בדברי הגמרא המביאה את סימני קרכס"ת גם את האתרוג. אכילתו אינה נפוצה אך נזכרת למשל אצל ר' חיים פלאג'י הממליץ להכין ממנו ריבה. יש שנהגו לאוכלו בתור פרי חדש.
זיהויי הסימנים > ריאה

כמה מחכמי פרובנס בתקופת הראשונים כדוגמת ר' אברהם בן נתן הירחי ור' אהרון הכהן מלוניל בספרו ארחות חיים מציינים שאוכלים ריאה. ר' אהרון הכהן מלוניל מציין אף שהיא נאכלה עם דבש. מנהג זה השתמר בכמה מקהילות הספרדים עד לימינו. היא נאכלת משום שהיא קלה, ומבקשים שהשנה הבאה תהיה קלה כריאה ולא כבדה מעול הצרות.
זיהויי הסימנים > חלות בצורות שונות

יש מיהודי אשכנז הנוהגים בראש השנה לאכול חלות בצורת סולם - משום שכתוב במדרש שה' עושה סולמות ברקיע ועל סולמות אלו "את זה מעלה ואת זה מוריד". לעומת זאת יש שנהגו לאכול חלות עגולות דווקא. מנהג חסידי קרלין-סטולין לצייר על החלה צורה של יד.
זיהויי הסימנים > חבושים

אכילת חבושים נפוצה בעיקר בארצות צפון אפריקה, בדרך כלל בצורת ריבה. נאכלים גם בשל טעמם המתוק או בשל היותם פרי חדש.
זיהויי הסימנים > שום

ר' מנחם בן זרח, מחכמי ספרד בסוף תקופת הראשונים, מציין שאוכלים שום, ומדבריו נראה שהוא גרס תוספת זו בתלמוד עצמו כחלק מסימני קרכס"ת. כן מוזכר השום בחלק מהגרסאות של ספר המנהיג של ר' אברהם בן נתן הירחי. אכילתו כסימן מקובלת בכמה מקהילות צפון אפריקה.
זיהויי הסימנים > גזר

המגן אברהם כותב שיש לאכול כל דבר שמתאים בלשון המדוברת באותה מדינה למשמעות של רבייה. מכאן התפשט מנהג בקרב יהדות מזרח אירופה לאכול גזר (ובפרט צימעס) הנקרא ביידיש "מעהרן" שמשמעו גם "לרבות". הרחק ממזרח אירופה, הרב יוסף קאפח מציין כי גם בקרב יהדות תימן היו שאכלו גזר עליו אמרו "יגזרו אויבינו ושונאינו".
זמן וסדר הסעודה

המנהג הנפוץ ברוב קהילות ישראל הוא לערוך את הסדר הנזכר בסעודת הלילה של שני הלילות של ראש השנה. מנהג זה נתמך על ידי כמה מהראשונים וכן סבורים כל אחרוני הפוסקים הספרדים וחלק מן האשכנזים. מנהג פחות נפוץ, המקובל בחלק מעדות האשכנזים, הוא לערוך את הסדר רק בלילה הראשון של ראש השנה. כן מציין הרב יוסף קאפח כי אצל יהודי תימן נהגו לערוך את הסדר בלילה הראשון. מנהגים נדירים יותר הם עריכת הסדר גם בסעודות היום או אפילו בכל עשרת ימי תשובה.
המנהג הנפוץ הוא לערוך את סדר אכילת הסימנים בסמוך לקידוש. יש שנוהגים לערוך אותו לפני נטילת ידיים וברכת המוציא לחם מן הארץ, ויש הנוהגים לעשותו דווקא לאחר ברכת המוציא. שני המנהגים נובעים משאיפה לצאת ידי חובה של כמה שיטות בהלכות ברכות. המנהג הראשון הוא כדי לצאת מספק האם יש לברך את ברכת בורא פרי העץ על התפוח בדבש (או שאר הפירות), כיוון שישנן שיטות בהלכה שסוברות שאין לברך עליו שהוא נפטר בברכת המוציא. לפי המנהג השני, הנפוץ יותר, יש חשש שאם יאכלו מן הסימנים יותר מכזית ייווצר ספק האם יש לברך אחריהם ברכה אחרונה או שהם נפטרים על ידי ברכת המזון בסוף הארוחה.
בסדרים רבים נוהגים לפתוח את סדר אכילת הסימנים בתפוח בדבש. כך למשל הסדר שנדפס במחזור וינה (שבתמונה) הוא: תפוח בדבש, כרתי, סילקא, תמרי, קרא, דגים וראש כבש. אצל יהדות רומא מקובל הסדר (בסוגרים הובא פירוש הסימנים): תאנה, קרא (דלעת), רוביא (שומר), כרתי (כרישה), סילקא (עלי סלק - מנגולד), תמר, רימון, ראש כבש ודגים בסדר זה סימני קרכס"ת נאכלים על פי הסדר בו הם נזכרו בתלמוד, אך מקדימים לפני תאנה. היו שערערו על סדרים אלו כיוון שלפי דיני קדימה בברכות כשאוכלים מספר מיני פירות יש להקדים לברך על התמר לפני כל מין אחר עליו מברכים את ברכת בורא פרי העץ. לפי שיטה זו הסדר בין המאכלים הוא: תמר, רוביא, כרתי, סילקא, קרעא, רמון, תפוח, ראש כבש.
בקרב יהדות ג'רבא קיים מנהג לפיו מפצלים את אכילת הסימנים לשני חלקים; בתחילת הסעודה אוכלים מהמינים המלוחים: קרא (דלעת), ראש כבש, לב, ריאה, סילקא (תרד), כרתי, רוביא (לוביא). בסוף הסעודה אוכלים מהפירות המתוקים: תמר, רימון, תפוח, תאנים וחבושים.
מנהגי עדות

אצל האשכנזים מקובל בעיקר המנהג לאכול תפוח בדבש ולטבול פרוסת המוציא בדבש, שהוא כאמור חידושם של יהודי אשכנז של ימי הביניים המאוחרים. גם אכילת דג נפוצה בקהילות אשכנז וכן אכילה של גזר בקרב יהדות מזרח אירופה. בין המנהגים הנפוצים פחות שהיו שהקפידו עליהם, ניתן למנות אכילת רימון, תאנה וכן ראש כבש או איל שבדרך כלל הוחלף בראש דג. דווקא אכילת סימני קרכס"ת שהם המנהג התלמודי העיקרי לא הייתה מקובלת דרך כלל בקהילות אשכנז, אלא בקצתן, כדוגמת עדת הפרושים שקיבלה את המנהג כנראה בהשפעת הספרדים.
בדומה לכך, המנהג ברבות מקהילות הספרדיות במערב אירופה הוא שלא לאכול את הסימנים, למעט תפוח בדבש. הרב שם טוב גאגין, שהיה חכם העדה הספרדית-פורטוגזית באנגליה, כותב בספרו "כתר שם טוב" ששאל את חזני הקהילה האם ישנם עוד שנוהגים את המנהג הזה אצלם, והם השיבו שרק מעט יהודים שבאו ללונדון מגיברלטר וממרוקו שומרים על מנהג זה אך הוא הולך ונעלם. לעומת זאת, במחזור של הרב דוד די סולה פול כמנהג הספרדים בניו יורק, מוזכר סדר הסימנים ומצוין כי הוא נהוג "בבתים רבים".
טעם הסימנים

פשרו של המנהג העסיק את החכמים שדנו בו כמעט מראשיתו, החל מתקופת הגאונים. חלק מן המאכלים (כדוגמת בשר שמן ומאכלים מתוקים) מסמלים את השמחה שבשנה החדשה, את השאיפות אליה או את הריבוי (רוביה, רימון, דגים וכדומה) בעיקר בזכויות ובקיום המצוות ("שירבו זכויותינו"). מנגד, מאכלים אחרים (סילקא, רוביא, תמרי ועוד) מבקשים את השמדת האויבים או השונאים. רש"י כתב: "והני איכא דגדלי מהר ואיכא דמתקי" כלומר, חלק מאותם הירקות שהזכיר אביי גדלים מהר והחלק האחר הם ירקות או פירות מתוקים. מאפיינים אלה מסמנים את התקווה לשנה החדשה: מתוקה, ענפה ומוצלחת.
מנחם המאירי, מגדולי הראשונים, בספרו "חיבור התשובה" נותן פירוש אלגורי לבקשות להכרתת ה"שונאים" הנזכרים בתפילות ה"יהי רצון":
כלל המאכלים והבקשות עליהם

בטבלה הבאה מובאים בסדר אלפביתי המאכלים שהוזכרו לעיל, הברכה אותה אומרים בעת אכילתם וסיכום ההתייחסויות לכל מאכל שהובאו לעיל. כל ברכה מתחילה במילים "יהי רצון מלפניך ה' אלהינו ואלהי אבותינו...". לברכות אלו קיימים נוסחים רבים והובאו הנוסחים העיקריים והנפוצים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
הסימנים וברכותיהם לפי סדר אלפביתי
| שם המאכל | נוסח הברכה | הערות |
| קרא | שתקרע רוע גזר דיננו ויקראו לפניך זכויותינו | מסימני קרכס"ת זיהוי: ממשפחת הדלועיים - דלעת או מין קישוא לבן |
| רוביא | שירבו זכויותינו (הנוהגים לקחת לוביה מוסיפים: ותלבבנו) | מסימני קרכס"ת זיהוי נפוץ: לוביה (מין שעועית). זיהויים נוספים: חילבה, פול, שומשום, שומר |
| כרתי | שיכרתו אויביך ושונאיך (נוסח אחר: אויבינו ושונאינו) וכל מבקשי רעתינו | מסימני קרכס"ת זיהוי: כרישה |
| סלקא | שיסתלקו אויביך ושונאיך (נוסח אחר: אויבינו ושונאינו) וכל מבקשי רעתינו נוסח אחר: שיסתלקו חטאתינו | מסימני קרכס"ת זיהוי: ממשפחת הסלקיים - תרד, עלי מנגולד או סלק |
| תמר | שיתמו אויביך ושונאיך (נוסח אחר: אויבינו ושונאינו) וכל מבקשי רעתינו | מסימני קרכס"ת |
| אתרוג | אין | גרסה של בעל הטורים בתלמוד כחלק מסימני קרכס"ת |
| גזר | שתקרע רוע גזר דיננו ותגזור עלינו גזרות טובות ביהדות תימן:שיגזרו אויבינו ביהדות מזרח אירופה: שירבו זכויותינו | מקובל בעיקר ביהדות מזרח אירופה כי הגזר נקרא "מעהרן" ביידיש שמשמעה לרבות |
| דבש | אין | מוזכר אצל הגאונים על פי ספר נחמיה ממנהג זה נפוצה אכילה של מאכלים עם דבש: תפוח בדבש, טיבול פרוסת המוציא בדבש, ריאה בדבש ועוד. בדורות מאוחרים יש שהתנגדו לאכילת דבש והמירו אותו בסוכר |
| דג | שנפרה ונרבה כדגים | מוזכר לראשונה על ידי חכמים מספרד של המאה ה-14 (למשל דוד אבודרהם, רשב"ץ) הגיע גם ליהדות אשכנז יש קהילות ספרדיות שנמנעות מלאכלו |
| חבושים | שתהא שנה זו טובה ומתוקה ושיצאו חבושי עמך ישראל ממאסרם לאורה | מקובל במספר קהילות ספרדיות, בעיקר בצפון אפריקה |
| פרי חדש | אין | מובא בלילה השני כדי לצאת מידי הספק האם מברכים שהחיינו בקידוש |
| ראש כבש או ראש דג | שנהיה לראש ולא לזנב על ראש כבש יש מוסיפים: ותזכור לנו אילו של יצחק | מנהג מתקופת הגאונים |
| ריאה | שתהיה שנה זו קלה עלינו כריאה | מקור המנהג אצל יהדות פרובנס של המאה ה-12 מקובל במספר קהילות ספרדיות |
| רימון | שנהיה מלאים מצוות כרימון נוסח אחר: שירבו זכויותינו כרימון | מוזכר באבודרהם (מחכמי ספרד במאה ה-14) נפוץ בקהילות הספרדים ובחלק מהאשכנזים יש אוכלים אותו רק ביום השני בתור פרי חדש |
| שום | שיתמו אויבינו | יש שגרסו שום כחלק מסימני קרכס"ת אכילתו מקובלת בכמה קהילות בצפון אפריקה |
| שומשום | שנפרה ונרבה כשומשומין | ראו לעיל שיש מזהים אותו עם "רוביא" אכילתו מקובלת בכמה קהילות בצפון אפריקה |
| תאנה | שתהא שנה זו טובה ומתוקה עלינו כדבלה נוסח אחר: שתתחדש עלינו שנה טובה ומתוקה מראשית השנה ועד אחרית השנה | מקור המנהג אצל יהודי פרובנס והוא השתמר בכמה קהילות |
| תפוח בדבש או סוכר | שתחדש עלינו שנה טובה ומתוקה (יש מוסיפים: כדבש; יש מוסיפים: מראשית השנה ועד אחרית השנה) | מוצא המנהג ביהדות אשכנז של ימי הביניים המאוחרים איחוד ממנהג אכילת דבש של הגאונים ואכילת תפוח של יהודי צרפת המנהג הגיע מיהדות אשכנז גם ליהדות ספרד |
הימנעות ממאכלים שונים

בדומה למאכלים שאוכלים משום סימן טוב, ישנם מאכלים שנמנעים מאכילתם משום היותם סימן רע או מסיבות אחרות כאשר יפורט להלן:
חמוץ: הימנעות ממאכלים חמוצים היא מנהג קדום יחסית, הנזכר כבר בתשובה מאת רב נטרונאי גאון, אצל ר' דוד אבודרהם ומקורות רבים נוספים.
אגוזים: בקהילות אשכנז נמנעו מלאכול אגוזים בראש השנה, מחמת שני טעמים: האחד, שהאגוזים מרבים ליחה, וקיים חשש שיטרידו את המתפללים בזמן התקיעה בשופר, שעה שנדרשת דממה מוחלטת; ונימוק נוסף הוא כיון שאגוז הוא בגימטריה "חטא" (בכתיב ארץ ישראל התלמודית, כפי שמופיע בירושלמי, שם נוטה האלף בסוף או בתחילת מילה להיעלם), ומן הראוי להימנע בראש השנה מכל דבר המזכיר חטא.
קפה שחור: יש שנהגו שלא לשתות קפה ללא סוכר בשל טעמו המר וההימנעות ממאכלים מרים. יש שנהגו בכלל לא לשתותו בשל צבעו השחור, שנתפס כמבשר רעות.
סוכר במקום מלח: מנהגם של עדות רבות (ובפרט עדות המזרח וספרד) להחליף את המלח בסוכר בזמן הברכה על הלחם ויש שנהגו לטבול בסוכר כל אחד ואחד מסימני הסדר. וזאת מפני שהסוכר מזכיר אותו במראה החיצוני אבל טעמו מתוק, ונועד מצד אחד להימנע מאכילת דברים "שטעמם רע" ומצד שני להתיישב עם המשפט שתהיה שנה טובה ומתוקה. ייתכן שמקור מנהג זה הוא מחשש לאיכות הכשרות בדבש אך אינו מסביר למה מרבית הנוהגים כך גם קיימו את מנהג אכילת התפוח יחד עם דבש.
ישנם מאכלים שבקהילות מסוימות נחשבים כחלק מהסימנים אותם אוכלים בצורה טקסית, ואילו בקהילות אחרות דווקא נמנעו מלאוכלם לעיתים מחשש שהם מהווים דווקא סימן רע או מטעמים בתורת הקבלה:
דגים: הרשב"ץ בחידושיו לראש השנה מביא שיש אוכלים דגים, אך לדעתו אין לאכול דג, כיוון שמצינו בספר נחמיה כתיב בצורה "דאג" ונראה שהוא מלשון דאגה ולכן יש להימנע מלאוכלו, והוא הובא להלכה על ידי כמה מאחרוני הספרדים כדוגמת הרב חיד"א בספרו ברכי יוסף ור' יוסף חיים בספרו בן איש חי, אך למעשה המנהג לאכול דג עודנו קיים בחלק מן הקהילות הספרדיות שכן אכילתו נזכרת במחזורים רבים בנוסח הספרדים וגם הרב יוסף משאש בשו"ת "מים חיים" מציין כי "בערי המערב יש שאוכלים ויש שאינם אוכלים אך פה בערי המזרח לית דחש לזה (=אין מי שחושש לכך) וכולי עלמא (=כל העולם) אוכלים אותם, וכן אני נוהג, ואיני חושש לדג אחד בכל התנ"ך צפון וטמון בין פסוקי דנחמיה בתוספת אל"ף". בקהילות האשכנזים כלל לא חששו לעניין זה כפי עדותו של ר' אפרים זלמן מרגליות, המביא את דברי הרשב"ץ ומציין "אבל במדינותינו מחזרים אחרי דגים" (ההדגשה אינה במקור).
דבש (מוחלף בסוכר): ר' חיים פלאג'י, מגדולי חכמי טורקיה במאה ה-19 כותב בספרו "מועד לכל חי" שאין לאכול תפוח בדבש אלא בסוכר. ככל הנראה הסיבה לכך היא שבמקומו היו חששות כשרות בדבש, שכן ר' אברהם חמוי, מחכמי ארם צובא במחזור "בית דין" המביא את דברי ר' חיים פלאג'י, מציין שבארם צובא אין חשש כשרות בדבש ודווקא בסוכר קיים חשש ולכן עדיף דווקא הדבש. לעומת זאת, בנו של ר' חיים פלאג'י, ר' רחמים נסים יצחק פלאג'י מביא טעם להימנעות מדבש על פי הקבלה. על כל פנים - בקהילות ספרדיות רבות נמנעו מאכילת דבש בראש השנה ואכלו במקומו סוכר.
ענבים ותאנים: ראינו לעיל שבני פרובנס באמצע ימי הביניים נהגו לאכול ענבים ותאנים לבנים. מנגד, בתקופות מאוחרות יותר הובעה התנגדות לסימנים אלו. על פי המובא בספר מעשה רב נהג הגר"א לא לאכול ענבים "על פי הסוד". היו שכתבו שאין לאכול תאנים מטעמים שונים, העקרי ביניהם הוא הקשרן לחטא אדם הראשון. ביחס לענבים מסייג ר' יעקב חיים סופר את דברי הגר"א ומציין כי ההימנעות היא רק מענבים שחורים, אך ענבים לבנים - אדרבא, סימן טוב הם.
לקריאה נוספת

ספרות תורנית קלאסית לא צוינה כאן, שכן על ספרים אלו או על מחבריהם קיימים ערכים בוויקיפדיה, אליהם יש הפניה בהערה בהם הם נזכרים כמקור.
אוצר מנהגי חב"ד: יהושע מונדשיין, אוצר מנהגי חב"ד, ירושלים, ה'תשנ"ה [1995]
הליכות תימן: יוסף קאפח, הליכות תימן, ירושלים, ה'תש"כ [1960]
כתר שם טוב: שם טוב גאגין, כתר שם טוב חלק שישי - טעמי המנהגים בנוסח התפלות לראש וליום כפור והשינויים בין נוסחאי התפלות של הספרדים שבמזרח ובין הספרדים שבמערב ובין אחינו האשכנזים, לונדון, ה'תשט"ז [1955]
אשר וסרטיל (עורך), ילקוט מנהגים: ממנהגיהם של שבטי ישראל , ירושלים ה'תשנ"ו [1996]. מתוכם צוטטו:
מנהגי בוכרא - מאת גיורא פוזיילוב
מנהגי בבל - מאת אברהם בן יעקב
מנהגי הפרושים - ממנהגיהם של יהודי אשכנז (פרושים) בארץ-ישראל מאת בצלאל לנדוי
מנהגי אמשטרדם: יהודה ברילמן, ספר מנהגי אמשטרדם והוא מנהגים דק"ק אשכנזים אמשטרדם, ירושלים, ה'תשס"ב [2002]
מנהגי קומרנא: אברהם אבא זיס, מנהגי קומרנא, תל אביב, ה'תשכ"ה [1965]
ספר מטעמים: יצחק ליפיעץ משעדליץ, ספר מטעמי"ם (=מקורים טובים על מנהגי ישראל מקודשים), וורשה, ה'תר"ן [1890]
שער המפקד: רפאל אהרון בן שמעון, שער המפקד - והוא אספת דינים מנהגי עיר קדשינו ותפארתינו ירושלים תבנה ותכונן, נוא אמון (=אלכסנדריה), ה'תרס"ח [1908]
מחזור איש מצליח: המחזור המדויק לראש השנה איש מצליח, בני ברק, ה'תש"ס [2000]
מחזור די-סולה: דוד די סולה פול, תפלות לראש השנה כפי מנהג הספרדים באמריקא עם תרגום אנגלי, ניו יורק, ה'תרצ"ז [1937]
מחזור וינה: ראובן ברוך, מחזור לראש השנה מנהג ספרד בקהילות קדושות בקושטאנטינה ומדינות מזרח ומערב ואיטאלייא יצ"ו, וינה ה'תרי"ג [1853]
הבישול היהודי: קלאודיה רודן, ספר הבישול היהודי מזרח ומערב, 1998
הבישול הלבנוני: גרסיה גרגו, הבישול הלבנוני, 2002
המטבח הספרדי ירושלמי: רחל טלבי-קדמי, רשליקה: ניחוח המטבח הירושלמי ספרדי המסורתי, ללא ציון שנה
מטעמי צפון אפריקה: פסקל פרץ, מטעמי צפון אפריקה: תוניס, מרוקו, אלג'יר, לוב, 1983
אשרות כניסה לישראל

חותמת אשרת מבקר ב-2
בישראל נהוגים מספר סוגי אשרות כניסה הנבדלים על פי גורמים שונים, שהמרכזי בהם הוא מטרת הכניסה.
על פי דיני מדינת ישראל, אזרח זר המבקש להיכנס למדינת ישראל צריך לבקש אשרה על פי חוק הכניסה לישראל. מכלל זה הוצאו עולים חדשים מתוקף חוק השבות. ככלל, אשרות כניסה לישראל מונפקות לאחר פנייה לנציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם, אך ישראל מאפשרת לאזרחי מדינות מסוימות, שמגיעים למטרת תיירות או ביקור (ויזה ב-2, שמונפקת לתקופה של עד 90 יום), להגיע לגבולות ישראל ללא אשרה ולקבל אשרה עם כניסתם. החל מינואר 2025, אזרחי מדינות אלה צריכים לקבל אישור כניסה אלקטרוני (ETA-IL).
חוקי ההגירה של ישראל מבחינים בין כניסה לישראל לבין ישיבה בישראל. כניסה לישראל היא חציית הגבול, ואילו הישיבה בישראל היא שהות בישראל. הכלל הוא כי כניסה לישראל מחויבת באשרה ואילו הישיבה בישראל מעבר ל־90 יום מחויבת ברישיון ישיבה. חוק הכניסה לישראל והתקנות מונים את כל סוגי האשרות ורישיונות הישיבה הקיימים.
פלסטינים תושבי יהודה ושומרון וחבל עזה יכולים להיכנס לישראל אם קיבלו היתר כניסה לישראל.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א

אשרות הכניסה מסוגי א הן אשרות המשמשות לרוב לשהייה ממשוכת המאפשרות כניסה רב פעמית ויכולות להגיע גם לאשרת תושב ארעי.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א > אשרה מסוג א-1

אשרה מסוג א-1 היא אשרת תושבות הניתנת לזכאי שיבה, מתוקף חוק השבות, עבור מחייה והשתקעות בישראל.
אשרה זאת תקפה למשך 5 שנים.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א > אשרה מסוג א-2

אשרה מסוג א-2 היא אשרת סטודנט הניתנת עבור לימודים במוסדות האקדמאיים המוכרים וגם עבור לימודים בישיבות.
אשרה זאת תקפה למשך שנה אחת.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א > אשרה מסוג א-3

אשרה מסוג א-3 היא אשרת כניסה ושהייה בישראל למטרות כהונה במוסדות דתיים.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א > אשרה מסוג א-4

אשרה מסוג א-4 היא אשרה הניתנת לבני משפחה המחזיקים באשרות מסוג א-2 או א-3.
תוקף האשרה ניתן לפי משך התקוף שניתן לבעל האשרת א-2 או א-3.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי א > אשרה מסוג א-5

אשרה מסוג א-5 היא אשרת תושב ארעי כללית המיועדת עבור כל סיבה שלא מוגדרת באחת מאשרות א האחרות.
אשרה זאת ניתנת לרוב עבור בני ובנות זוג לא ישראלים הנמצאים בזוגיות עם אזרח ישראלי.
האשרה משמשת גם עבור צרכים הומניטריים זמניים.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-1

אשרה מסוג ב-1 היא אשרת עבודה המאפשרת עבודה זמנית בישראל. אזרח זר אשר מבקש לעבוד בישראל חייב לקבל אישור עבודה ואשרת כניסה תואמת. חוק הכניסה לישראל מאפשר עבודה בסוג אחד של אשרה זאת, בין אם מדובר במומחה זר ובין אם לא. זוהי אשרה מסוג ב-1.
תהליך קבלת האשרה כולל ארבעה שלבי ביורוקרטיה נפרדים:
בקשה לקבלת היתר העסקה מיחידת הסמך לעובדים זרים של רשות האוכלוסין וההגירה;
בקשה לאשרת כניסה ב-1 ממשרד הפנים;
הנפקת אשרת ב-1 בקונסוליה במדינת המוצא, אשר מאפשרת כניסה חד-פעמית לישראל;
הארכת האשרה וקבלת אישור כניסה רב פעמי לכל התקופה שהאשרה בתוקף.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2

אשרה מסוג ב-2 היא אשרת ביקור למטרות תיירות או למטרות עסקים, או למטרת השתתפות באירועי תרבות וספורט.
האשרה מונפקת בקונסוליה במדינת מגוריו של המבקר או בעת הכניסה לישראל בביקורת הגבולות. לאזרחי מדינות מסוימות יש פטור מן הצורך להנפיק את האשרה בקונסוליה.
אזרחי מדינות אשר בעלות פטור מאשרת תייר יצטרכו החל מינואר 2025, לבקש אישור אלקטרוני (ETA-IL) לפני הגעתם לגבולות ישראל.
אישור אלקטרוני (ETA) הוא איננו אשרה אלקטרונית (e-Visa) כאשר אישור אלקטרוני הוא מערכת המקדימה את בקר הגבול בכדי לנתר ולסנן מבקרים בעלי דרכונים ממדינות פטורות מאשרה. עלות העמלה של האישור האלקטרוני נחשבת זולה יותר באופן משמעותי לאשרה אלקטרונית אשר רק מייעלת את חלוקת האשרות מראש הניתנות בקונסוליות.
מבקרים המגיעים לישראל ממדינות הדורשות אשרה מראש נדרשים לתאם זאת באחת הקונסוליות הישראליות.
בכדי ליעל זאת, רשות האוכלוסין מקדמת תוכנית ליישום מערכת אשרה אלקטרונית (e-Visa) כאשר הודו תהיה המדינה הראשונה בתוכנית.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2 > דרכונים רגילים בעלי פטור מאשרה / אישור אלקטרוני ETA-IL

האיחוד האירופי כל מדינות האיחוד האירופי
אוסטרליה אוסטרליה
אוקראינה אוקראינה
אורוגוואי אורוגוואי
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
איי בהאמה איי בהאמה
איי מרשל איי מרשל
איי קוק איי קוק
איי שלמה איי שלמה
איסלנד איסלנד
אל סלוודור אל סלוודור
אלבניה אלבניה
אנדורה אנדורה
אסוואטיני אסוואטיני
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
ארצות הברית ארצות הברית
בוטסואנה בוטסואנה
בלארוס בלארוס
בליז בליז
ברבדוס ברבדוס
ברזיל ברזיל
גאורגיה גאורגיה
גואטמלה גואטמלה
ג'מייקה ג'מייקה
גרנדה (מדינה) גרנדה
דומיניקה דומיניקה
דרום אפריקה דרום אפריקה
האיטי האיטי
הונג קונג הונג קונג
הונדורס הונדורס
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
הפיליפינים הפיליפינים
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
ונואטו ונואטו
טאיוואן טאיוואן
טובאלו טובאלו
טונגה טונגה
טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו
יפן יפן
ליכטנשטיין ליכטנשטיין
לסוטו לסוטו
מאוריציוס מאוריציוס
מולדובה מולדובה
מונגוליה מונגוליה
מונטנגרו מונטנגרו
מונקו מונקו
מיקרונזיה מיקרונזיה
מלאווי מלאווי
מקאו מקאו
מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
מקסיקו מקסיקו
נאורו נאורו
נורווגיה נורווגיה
ניו זילנד ניו זילנד
ניואה ניואה
סורינאם סורינאם
סינגפור סינגפור
סמואה סמואה
סן מרינו סן מרינו
סנט וינסנט והגרנדינים סנט וינסנט והגרנדינים
סנט לוסיה סנט לוסיה
סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס
סרביה סרביה
פיג'י פיג'י
פלאו פלאו
פנמה פנמה
פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה
פרגוואי פרגוואי
פרו פרו
צ'ילה צ'ילה
קולומביה קולומביה
קוסובו קוסובו
קוסטה ריקה קוסטה ריקה
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
קנדה קנדה
רוסיה רוסיה
שווייץ שווייץ
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2 > דרכונים רגילים בעלי תנאים מיוחדים

טורקיה טורקיה - נדרשים באשרה מראש אך ללא תשלום.
מצרים מצרים - אזרחי מצרים יכולים להיכנס לישראל בלי צורך באשרה בתנאי שהם נכנסים דרך מעבר בגין\טאבה למשך תקופה של 14 יום ומותר להם להגיע עד באר שבע בלבד.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2 > שינויים עתידיים

איי סיישל איי סיישל - ב-11.01.2024, ישראל ואיי סיישל חתמו על הסכם ביטול הצורך באשרות.
קוסובו קוסובו - ב-18.06.2024, ישראל וקוסובו חתמו על הסכם בשלבים מתקדמים על ביטול הצורך באשרות.
קזחסטן קזחסטן - ב-19.08.2024, ישראל וקזחסטן דנו באפשרות של הסכם ביטול אשרות.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2 > דרכונים רגילים ללא פטור מאשרה אבל יכולים לבקש אשרה אלקטרונית באינטרנט

הודו הודו
במהלך 2024 רשות האוכלוסין וההגירה של ישראל מתכננת להקים מערכת אשרה אינטרנטית אלקטרונית כאשר מדינת המבחן הראשונה מתוכננת להיות הודו.
החל משנת 2025 בעלי דרכונים הודים הם הראשונים לבקש אשרה אלקטרונית.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-2 > תהליך קבלת אשרת מבקר מסוג ב-2

על מנת להיכנס לישראל דרוש דרכון תקף בצירוף אשרה, כתלות באזרחות המבקר. ככלל, אזרחי האיחוד האירופי, ארצות הברית, קנדה, רוסיה, יפן ומדינות נוספות יכולים להיכנס לישראל ללא צורך בקבלת אשרת מבקר טרם כניסתם לישראל, לתקופה של עד 3 חודשים. עבודה מכל סוג שהוא אינה מותרת לאורך התקופה. ניתן להאריך תקופה זו בתקופות נוספות, עד לשנתיים לכל היותר באישור משרד הפנים.
המונח "ביקור עסקי" אינו מוגדר כלל בחוק הישראלי. עם זאת, ברור כי אם מטרת הביקור היא עבודה יצרנית יש להצטייד באשרת עבודה מסוג ב-1, זאת ללא קשר למשך תקופת הביקור. מכל מקום, ככל שהדבר נוגע ליחסי עובד מעביד, הפסיקה קבעה כבר כי השתלמויות, קורסים, פגישות עסקיות וכו' נחשבים כולם כעבודה.
אדם המבקש להיכנס לישראל ואינו משתייך לרשימת המדינות אשר אינן חייבות באשרת מבקר, חייב לקבל אשרת מבקר. אשרות מסוג ב-2 מוענקות לתיירים במדינות מוצאם.
במקרים מסוימים ניתן לבקש את האשרה בישראל בהליך הכולל שלושה שלבים בירוקרטיים נפרדים:
הגשת הבקשה במשרד הפנים;
הנפקת האשרה בקונסוליה הישראלית הרלוונטית בחו"ל, טרם ההגעה לישראל;
הארכת האשרה במשרד הפנים לאחר הגעה לישראל.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-3

אשרה מסוג ב-3 היא אשרה הניתנת בביקורת הגבולות כאשר בקר הגבול לא יכול לסווג את סוג הביקור ואשרה זאת ניתנת לתקופה של 30 יום עד להסדרת הביקור.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-4

אשרה מסוג ב-4 היא אשרת התנדבות המאפשרת לארגונים שונים (ממשלתיים, ציבוריים, מגזר שלישי) להסתייע במתנדבים זרים מסיבות אידאולוגיות או הומניות ללא תשלום שכר.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות הכניסה לישראל מסוגי ב > אשרה מסוג ב-5

אשרה מסוג ב-5 היא אשרת משקיע. אשרה שנועדה להקביל את האשרה האמריקאית E1 וגם E2 שניתנת לישראלים המשקיעים בארצות הברית. אשרה זאת נקראת גם אשרת משקיע אמריקאי, אשרה זאת מאפשרת למשקיעים אמריקאים לגור בישראל עם בן או בת זוגם וילדם. האשרה מקנה אישור עבודה. בעל אשרה זאת יכול לבקש להביא עובדים מטעמו.
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות שונות ומיוחדות > אשרת עבודה וחופשה

אשרת חופשה ועבודה מאפשרות לבעלי הדרכונים הבאים לגור, לטייל, ולעבוד בישראל למשך שנה אחת, זאת לפי התנאים הבאים: הם נמצאים בין גילי 18 עד 30, הוכחת ביטוח, הוכחת כסף למחיה, הוכחה ליכולת רכישת כרטיס טיסה חזור, האשרה ניתנת יחידנית ללא בני ובנות משפחה. (מוגדר תחת אשרה ב-1)
אוסטריה אוסטריה
אוסטרליה אוסטרליה
גרמניה גרמניה
טאיוואן טאיוואן
יפן יפן
ניו זילנד ניו זילנד
צ'כיה צ'כיה
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
אשרות עבור דרכונים רגילים > אשרות שונות ומיוחדות > אשרת כניסה לקבוצות תיור

אשרת כניסה לקבוצות תיור היא אשרה קבוצתית הניתנת לאזרחים הנדרשים לאשרה מראש כדי לבקר בישראל. אשרת קבוצת תיור מסודרת יכולה להקל על תיירים בכך שאינם נדרשים להגיש את הבקשה בפני נציגות ישראלית. האשרה ניתנת עבור סוכנים מורשים בהתאם לערבות, גודל קבוצה שנע בין 10-50 מבקרים והצגת מסלול. אזרחי המדינות הרשאיות להשתתף הן ממדינות המחזיקות נציגות בישראל או אם הודגש אחרת. הבקשה היא בקשה מקוונת הנדרשת לביצוע לפחות 10 ימים לפני הכניסה לישראל.
אזרחי המדינות הבאות רשאים להשתתף:
אוגנדה אוגנדה
אוזבקיסטן אוזבקיסטן
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
אנגולה אנגולה
ארמניה ארמניה
אתיופיה אתיופיה
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
בחריין בחריין
גאנה גאנה
גינאה המשוונית גינאה המשוונית
הודו הודו
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו
וייטנאם וייטנאם
חוף השנהב חוף השנהב
זמביה זמביה
טורקיה טורקיה
טנזניה טנזניה
מיאנמר מיאנמר
ניגריה ניגריה
נפאל נפאל
סיירה לאון סיירה לאון
סרי לנקה סרי לנקה
צ'אד צ'אד
קוסובו קוסובו
קזחסטן קזחסטן
קמרון קמרון
קניה קניה
רואנדה רואנדה
תאילנד תאילנד
אזרחי המדינות הבאות רשאים להשתתף בהתניות שכוללות הגשה בקשה מקוונת 30 ימים לפחות לפני הכניסה לישראל:
אינדונזיה אינדונזיה
דרום סודאן דרום סודאן
ירדן ירדן
מאוריטניה מאוריטניה
מאלי מאלי
מלזיה מלזיה
מצרים מצרים
מרוקו מרוקו
תוניסיה תוניסיה
אזרחי המדינות הבאות רשאים להשתתף בהתניות שכוללות הגשה בקשה מקוונת 90 ימים לפחות לפני הכניסה לישראל:
אריתריאה אריתריאה