stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה סקופ

| --- | --- |

אריה סקופ בטקס סיום קורס דוטנט הראשון בישראל - מדיאטק הייטק בחיפה, אוגוסט 2003
 לידה:  9 במרץ 1946 (בן 78)
 מדינה:  ישראל ישראל
אריה סקופ (נולד ב-9 במרץ 1946) הוא מייסד מיקרוסופט ישראל בשנת 1989. כיהן כמנכ"ל החברה במשך כ-16 שנים.
ביוגרפיה

קודם להצטרפותו לחברת מיקרוסופט, עבד בחברת IBM ובחברת HP. בעל תואר מוסמך במדעי המחשב מהטכניון.
בתקופה בה שימש כמנכ"ל מיקרוסופט ישראל, החברה הפכה לדומיננטית בתחומה בשוק הישראלי (במקביל להתבססותה של החברה האם בשוק העולמי), ורשמה הישגים בתחומים כגון:
גיור התוכנה של מיקרוסופט.
התבססות בשוק השרתים הארגוניים.
לאחר שסיים את תפקידו כמנכ"ל מיקרוסופט ישראל, מונה ליו"ר החברה, אך עזב תפקיד זה לאחר כשנה.
בשנת 2005, לאחר פרישתו ממיקרוסופט, מונה לפרופסור אורח בשנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב ובמכללה למינהל.
בשנת 2007 יצא לאור ספרו המנהל הממוקד - לעשות פחות אבל היטב, ובו מציג סקופ את הידע הניהולי שרכש בעבודתו בחברות יבמ, HP, ובעיקר מיקרוסופט ישראל.
בשנים 1996–2020 כיהן כיו"ר מחשב לכל ילד.
אריה סקופ נשוי לאיילה ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  עינב בן יהודה, הארץ‏, אריה סקופ, יו"ר מיקרוסופט, מונה לפרופ' בשנקר, באתר וואלה, 10 ביולי 2005
↑  פרופ' אריה סקופ מספר על מחשב לכל ילד בערוץ 10, באתר פייסבוק "מחשב לכל ילד", ‏2 בנובמבר 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה

ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Ercole III d'Este; ‏22 בנובמבר 1727 - 14 באוקטובר 1803), היה דוכס מודנה בין השנים 1780–1796.
ביוגרפיה

ארקולה נולד ב-22 בנובמבר 1727 במודנה, לפרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון.
ב-16 באפריל 1741 התחתן ארקולה עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה, בתם של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה וריצ'רדה גונזאגה, ממנה נולדו לו שני ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והם התגוררו בנפרד. לאחר מות בנו הקטן רינאלדו פרנצ'סקו בשנת 1753 בהיותו בן 4 חודשים, הפכה בתו מריה באטריצ'ה ליורשת שלו ושל אשתו.
מכיוון שבתו הייתה אמורה לרשת 4 מדינות (מודנה, רג'יו, מאסה וקרארה), סיכמה מריה תרזה בשנת 1753 עם ארקולה, שמריה באטריצ'ה תינשא ללאופולד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. אולם, בשנת 1761 הפך לאופולד ליורש הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ולפיכך בשנת 1763 נחתם הסכם חדש בין אביה למריה תרזה, ובו נקבע שמריה באטריצ'ה תתחתן עם פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. בשנת 1771 אישר הדיאט הקיסרי את ההסכם עם דוכס מודנה, וב-15 באוקטובר אותה שנה התחתן פרדיננד עם מריה באטריצ'ה ד'אסטה.
בשנת 1780 מת אביו, וארקולה עלה לשלטון במקומו. ארקולה המשיך במדיניותו של אביו, ובנה גשרים וכבישים חדשים, ובנוסף טיפח מאוד את האמנות והתרבות בדוכסות. בשנת 1795 התחתן ארקולה בנישואים מורגנטיים עם פילגשו קיארה מאריני, שממנה נולד לו בשנת 1770 בנו ארקולה רינאלדו ד'אסטה. בשנת 1796 בעקבות פלישת נפוליאון למילאנו, נמלט ארקולה עם משפחתו ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הצ'יסאלפינית.
בהסכם קמפו פורמיו בשנת 1797, הוענקה לארקולה דוכסות ברייזגאו, אזור בדרום מערב גרמניה שהשתייך לבית הבסבורג.
ב-14 באוקטובר 1803 מת ארקולה בטרוויזו, וחתנו פרדיננד קיבל את התואר "דוכס ברייזגאו", וכן קיבל את הטענה לדוכסות מודנה. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 ויתר פרדיננד על דוכסות ברייזגאו שצורפה לדוכסות הגדולה של באדן, ובשנת 1806 מת פרדיננד ונקבר בקריפטה הקיסרית בווינה.
בשנת 1814 ניתנה דוכסות מודנה בקונגרס וינה לנכדו הבכור - פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואילו בתו מריה באטריצ'ה קיבלה בחזרה את דוכסות מאסה וקרארה. מריה באטריצ'ה השאירה את ניהול הדוכסות בידי שריה, ואילו היא עצמה שהתה רוב הזמן בווינה. בשנת 1829 מתה מריה ביאטריצ'ה בווינה, ובנה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ירש אף את נחלותיה.
משפחתו

ב-16 באפריל 1741 התחתן ארקולה עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה, בתם של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה וריצ'רדה גונזאגה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה (1750–1829), התחתנה עם הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו.
רינאלדו פרנצ'סקו ד'אסטה (1753).
אריך אליסקסיס

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1913 אינסברוק, אוסטריה 
 פטירה:  2 בפברואר 1997 (בגיל 83) קורדובה, ארגנטינה 
 הישג בולט:  לקראת סוף שנות ה-30 נחשב אליסקסיס כמתחרה פוטנציאלי לאליפות העולם
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1952
 מד כושר מרבי:  2733 (ינואר 1949)
 מדינה:  אוסטריה,גרמניה,ארגנטינה
 
אריך אליסקסיס (בגרמנית: Erich Gottlieb Eliskases;‏ 15 בפברואר 1913 – 2 בפברואר 1997) הוא שחמטאי אוסטרי-גרמני-ארגנטינאי.
ביוגרפיה

אליסקסיס נולד באינסברוק, אוסטריה. למד שחמט בגיל 12 והראה כישרון יוצא דופן למשחק, כאשר זכה באליפות מועדון שלכטר בשנה הראשונה לחברותו במועדון, בגיל 14. בגיל 15 זכה באליפות טירול ובגיל 16 חלק מקום ראשון באליפות אוסטריה.
אליסקסיס למד בקולג' באינסברוק ולאחר מכן בווינה והתמקד בלימוד מינהל עסקים. השחמט הצית את דמיונו והיו לו תוצאות יוצאות מהכלל באולימפיאדות של 1930, 1933 ו-1935. לאחר כיבוש אוסטריה על ידי גרמניה, ניצח אליסקסיס פעמיים באליפות הלאומית בשנים 1938 ו-1939. הוא ייצג את גרמניה באולימפיאדה של 1939 שהתקיימה בבואנוס איירס, סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, והחליט, כמו שחקנים רבים אחרים, להישאר בארגנטינה (ולתקופת מה בברזיל) ולא לחזור לזירת המלחמה. מובן שהמפלגה הנאצית הביעה את אי שביעות רצונה מכך. לאחר מספר שנים בהן התקשה להתפרנס, הפך אליסקסיס לאזרח ארגנטינאי וייצג את ארצו החדשה באולימפיאדות של 1952, 1958, 1960 ו-1964.
הופעותיו באולימפיאדות

אליסקסיס שיחק בנבחרות האולימפיות של שלוש ארצות- אוסטריה, גרמניה וארגנטינה, בשמונה אולימפיאדות רשמיות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד יכולת | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1930 |  | אוסטריה |  | 11 מ-15 | 8+ 6= 1- | 73.3 | 4 קבוצתי |
| 1933 | 2 | אוסטריה |  | 8 מ-13 | 4+ 8= 1- | 61.5 | 6 קבוצתי |
| 1935 | 3 | אוסטריה |  | 15 מ-19 | 12+ 6= 1- | 78.9 | 7 קבוצתי, 1 אישי |
| 1939 | 1 | גרמניה |  | 9.5 מ-14 | 7+ 5= 2- | 67.9 | 1 קבוצתי |
| 1952 | 3 | ארגנטינה |  | 6 מ-10 | 4+ 4= 2- | 60 | 2 קבוצתי |
| 1958 | 3 | ארגנטינה |  | 10.5 מ-17 | 5+ 11= 1- | 61.8 | 3 קבוצתי |
| 1960 | 2 | ארגנטינה |  | 8.5 מ-16 | 3+ 11= 2- | 53.1 | 7 קבוצתי |
| 1964 | 1 | ארגנטינה |  | 11 מ-19 | 5+ 12= 2- | 57.9 | 9 קבוצתי |

באולימפיאדות אלו זכה אליסקסיס בארבע מדליות: מדליית זהב קבוצתית באולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס, מדליית כסף קבוצתית באולימפיאדה העשירית שהתקיימה בהלסינקי, מדליית ארד קבוצתית באולימפיאדה השלוש עשרה שהתקיימה במינכן ומדליית זהב אישית באולימפיאדה השישית שהתקיימה בוורשה.
תוצאות בולטות

פיד"ה העניקה לאליסקסיס תואר אמן בינלאומי בשנת 1950 ותואר רב אמן בשנת 1952. לאליסקסיס היו תוצאות מרשימות רבות, כולל ניצחון באליפות הונגריה שהתקיימה בבודפשט בשנת 1934, מקום ראשון בלינץ 1934, ציריך 1935, מילנו 1937, נורדוויק 1938 (לפני אלוף העולם מקס אויבה ופאול קרס) עם תוצאה של (+6 =3 -0), במשחקו מול קרס הצליח אליסקסיס לייצר תוך כדי משחק סיום הגובל באטיוד אשר נכנס לספרות השחמטאית והפך לקלסיקה, קרפלד 1938, באד הרצבורג 1939, באד אלסטר 1939 ווינה 1939. בשנות הארבעים היו אליסקסיס הצלחות דומות בתחרויות סן פאולו 1941 ו-1947,  מר דל פלטה 1948 (לפני גדעון סטולברג, מיגל ניידורף ולאסלו סאבו בתוצאה (+9 =8 -0),, פונטה דל אסטה בשנת 1951 וקורדובה 1959. מהניצחון בתחרות נורדוויק היו לאליסקסיס שמונה תחרויות רצופות ללא אף הפסד.
אליסקסיס התחרה בשלושה דו-קרבות מול רודולף שפילמן בשנים 1932 (+3 =5 -2) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), 1936 (+2 =7 -1) ו-1937 (+2 =8 -0) וניצח בשלושתם; כן ניצח בדו-קרב מול יפים בוגוליובוב (+6 =11 -3). הוא המשיך לשחק בשנות ה-50, ה-60 ואף בשנות ה-70 אך תוצאותיו כבר לא היו כה משכנעות. בשנת 1954 נישא למריה אסתר אלמדה ונולד לו בן, קרלוס אנריקו. בשנת 1976 ניסה לחזור לאוסטריה, אך הזוג לא הסתדר וחזר לקורדובה.
לקראת סוף שנות ה-30 נחשב אליסקסיס כמתחרה פוטנציאלי לאליפות העולם מול אלכסנדר אלכין, וזאת בנוסף לפאול קרס ולחוסה ראול קפבלנקה. אלכין דיבר בחיוב על התמודדות מול אליסקסיס ששימש כעוזרו בדו-קרב הגומלין על אליפות העולם מול מקס אויבה.
מנקודת ראותו של אליסקסיס העריקה לדרום אמריקה הייתה בעיתוי גרוע. מסמכים שנחשפו לאחר המלחמה הראו שהשלטון הנאצי תכנן דו-קרב בין אלכין לאליסקסיס שהיה אמור להתקיים בשנת 1941, אך לאחר עריקתו של אליסקסיס בוטלה התוכנית. נראה שאליסקסיס היה יריב ראוי; הוא היה אחד מהאמנים הבודדים ובוודאי האוסטרי היחיד שניצח שלושה אלופי עולם: את קפבלנקה, את אויבה ואת בובי פישר. מבקריו טוענים שקרס היה עדיף עליו, אך גם יריב זה נכנע פעמיים לאליסקסיס במשחקים תחרותיים.
בסיכום תוצאותיו מול אלופי העולם היו: מול אויבה 2–3 (ניצחון מול אויבה משנת 1935
, ניצחון משנת 1938

, מול קפבלנקה 2-2 ומול פישר 1-1 (ניצחון מול פישר בשנת 1960
).
אליסקסיס היה שחקן חזק בשחמט בהתכתבות עם תוצאה מצטברת של מעל 75% בתקופה שהיה פעיל. הוא החל לשחק בשחמט בכתב בשנת 1928. בנוסף נחשב מומחה לשלב הסיום כאשר בתחרות זמרינג באדן בשנת 1937 ניצח את קפבלנקה בשלב הסיום,
 למרות שזו הייתה התמחותו העיקרית של אלוף העולם לשעבר. באותה תחרות ניצח גם את קרס ואת ויאצ'סלאב רגוזין.
|  |  | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | 09 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאול קרס | x | ½½ | ½½ | 10 | ½1 | 10 | ½1 | 11 | 9 |  |
| 2 | ראובן פיין | ½½ | x | ½½ | ½½ | ½½ | ½½ | 1½ | 1½ | 8 |  |
| 3 | חוסה ראול קפבלנקה | ½½ | ½½ | x | ½½ | 1½ | ½0 | ½1 | ½½ | 7.5 |  |
| 4 | שמואל רשבסקי | 01 | ½½ | ½½ | x | ½½ | 11 | ½0 | 10 | 7.5 |  |
| 5 | סאלו פלור | 0½ | ½½ | ½0 | ½½ | x | 1½ | ½½ | 1½ | 7 |  |
| 6 | אריך אליסקסיס | 10 | ½½ | 1½ | 00 | 0½ | x | 1½ | ½0 | 6 |  |
| 7 | ויאצ'סלאב רגוזין | ½0 | 0½ | ½0 | ½1 | ½½ | 0½ | x | 1½ | 6 |  |
| 8 | ולדימיר פטרוב | 00 | 0½ | 10 | 0½ | 1½ | ½0 | 0½ | x | 5 |  |
תוצאות בולטות > התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1932 | לינץ | רודולף שפילמן | +3 =5 -2 | 5.5 | ניצחון |
| 1936 | זמרינג | רודולף שפילמן | +2 =7 -1 | 5.5 | ניצחון |
| 1937 | זמרינג | רודולף שפילמן | +2 =8 -0 | 6 | ניצחון |
| 1939 | גרמניה | יפים בוגוליובוב | +6 =11 -3 | 11.5 | ניצחון |
משחקים מוסברים (באנגלית)

ניצחונות מול קפבלנקה ופישר, The Man Who Defeated Fischer and Capablanca!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1936

חוסה ראול קפבלנקה מול אריך אליסקסיס, 8.6.1936, Last Time Someone Crushed the Soviets Until Bobby Fischer   Capablanca vs Eliskases   Moscow 1936.
הערות שוליים

↑  לפי הערכה באתר chessmetrics.com
↑  Erich Eliskases vs Ernst Gruenfeld (1933), www.chessgames.com
↑  
Diagram: White: Kc1, Rf7; pawns - a6, b5, d4 Black: Ke3, Ra2;
pawn - f2

The style of Eliskases may have been universal, as Alekhine wrote,
but spectacular it was certainly not. It may be significant for his
style that his most famous game is one in which he saved a draw
by the skin of his teeth. White: Keres Black: Eliskases, Noordwijk
1938. A famous endgame that found a place in many textbooks.
White's last move was 51 d3- d4 There followed 51...Ke3xd4! This
had to be calculated very exactly. Not good for black would have
been 51...Ra5 52 d5 Rxb5 53 d6 Rd5 and now not 54 a7 Ra5 55 d7
Rxa7 56 d8Q Rxf7 57 Qe8+ Kf3 58 Qxf7+ Kg2, but 54 Rxf2!
Rxd6 55 Ra2 Rd8 56 a7 Ra8 57 Ra4 and white wins. 52 Rf7xf2
Ra2xf2 53 a6-a7 White could have started his run for promotion
with the other pawn. In Hans Kmoch's tournament book the
following variation is given: 53 b6 Kc3 54 Kd1 Kd3 55 Ke1 Ke3!!
(double exclamation mark by Kmoch) 56 b7 Rh2 57 Kf1 Kf3 58
Kg1 Rh8!! 59 a7 Rg8+ 60 Kf1 Rh8 61 Ke1 Ke3 62 Kd1 Kd3 63
Kc1 Kc3 64 Kb1 Rh1+ 65 Ka2 Rh2+ 66 Ka3 Rh1 67 Ka4 Kc4 68
Ka5 Kc5 with a draw. A fantastic variation, writes Kmoch with
good reason. 53...Rf2-a2 54 b5-b6 Kd4-c3 55 Kc1-b1 Ra2-a6!!
Double exclamation mark by Kmoch again, and this time his
admiration is somewhat exaggerated, because other rook moves on
the a-file would do as well. 56 b6-b7 Ra6-b6+ 57 Kb1-c1 Rb6-h6!
Draw. White's king cannot escape.
↑  
'On the contrary, it would be of much greater service to the world chess community if, for example, Keres or Eliskases became the title holder. And if in fact the one or, the other should prove to be a better player, I would acknowledge this quite ungrudgingly. But who is the    better of the two? To be sure, Keres has a truly attractive ´Morphy style´,   Eliskases’ chess is much comprehensive, evoking the notion of a truly universal    style of chess. Can it really be considered mere chance that Eliskases beat the    Estonian grandmaster not only al Semmering in 1937 but also in Buenos Aires?’
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4613967  GND: 132145073  ISNI: 0000 0000 2281 2203  NTA: 073985066  VIAF: 33151532   WorldCat (עם VIAF): 33151532
אקשן של הורים

| --- | --- |

 סוגה:  אקשן, קומדיה, הרפתקאות
 יוצרים:  אנדרו דיקמן
 שחקנים:  שלאן סימונס 
 מדבבים בעברית:  שמחה ברבירו, טלי בן-יוסף, לורן סביר, עדן גמליאל, צביקה שוורצברג, יורם יוספסברג, סער בדישי, גילן שחף, אורי זלצמן, דדי זהר, שלומי טפיארו ומיה לנדסמן.
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 חברת הפקה:  Toonzone Studios Hawaii Film Partners
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Cartoon Network (אמריקה הלטינית) 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ZOOM
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 2012 – 16 באוקטובר 2012 
 תקופת שידור בישראל:  2 ביולי 2013
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אקשן של הורים (באנגלית: Action Dad, בתרגום חופשי: "אבא אקשן") היא סדרת אנימציה מקורית שנוצרה על ידי אנדרו דיקמן. הסדרה נוצרה במקור בארצות הברית אך מעולם לא שודרה שם, נכון ל-2 ביולי 2013 המקום היחיד בו פורסמה הסדרה הוא באינטרנט על ידי Toon Goggles באתרים כגון יוטיוב ועוד. הסדרה נרכשה לשידור בישראל בערוץ ZOOM החדש של חיים סבן ועלתה לראשונה ב-2 ביולי 2013.
עלילה

הוריהם של ליז ומיק רמזי הם שני סוכנים חשאיים. אביהם צ'אק הוא סוכן ב"שוש" הפועלת למען הצדק, ואמא שלהם היא סוכנת ב"ארג" הפועלת למען הרשע. שני הסוכנים חיים בסודיות תחת אותה קורת גג יחד עם ילדיהם, נישואיהם נסתרים מידע הכלל מכיוון שבמידה ויתגלה כי הם אוהבים- הם יודחו מתפקידם. לעיתים הם אף נאלצים להילחם אחד בשני, אף בסופו של דבר הם יעשו את הכל למען הילדים.
דמויות > דמויות ראשיות

צ'אק רמזי (שמחה ברבירה) - סוכן צדק בסוכנות "שוש", הגיבור הראשי של הסדרה, בעל הומור.
אנג'לה רמזי (טלי בן-יוסף) - סוכנת מרושעת בסוכנות "ארג", ידועה בשם "סוכנת אמא", מפקדת בין היתר על ברון פון טראח.
ליז רמזי (עדן גמליאל) - הבת של צ'אק ואנג'לה רמזי, תלמידת תיכון.
מיק רמזי (לורן סביר) - הבן של צ'אק ואנג'לה רמזי, גאון בנושא האלקטרוניקה והמחשבים.
דמויות > סוכנות שוש

מייג'ור בריק (יורם יוספסברג) - המפקד של סוכנות שוש. סומך על צ'אק בעיניים עצומות.
גברת פני (סער בדישי) - סוכנת בסוכנות שוש. הנקבה היחידה בראשי המטה בסוכנות.
סלאם מקג'קסון (גילן שחף) - סוכן בסוכנות שוש. סלאם מאוד הרפתקן ומציל את צ'אק ובצרות במשימות.
דמויות > סוכנות ארג

צעיף אדום (סער בדישי) - מפקד סוכנות ארג.
ברון פון טראח (אורי זלצמן) - אחיו של צ'אק רמזי, נהוג להיקרא על ידו "ראש של כרוב", סוכן בתאגיד הרשע "ארג", ידוע כאחד שתמיד נכשל במשימותיו.
דמויות > דמויות נוספות

שרטרוז קורטני וקורטני (לורן סביר)- שלישיית בנות פופולרית בבית ספרה של ליז.
ג׳ייק - הבן של גברת פני, מאוהב בליז רמזי.
משמאל לימין: צ'אק, מיק, ליז ואנג'לה.
באדן (מדינה)

באדן (בגרמנית: Baden) הוא אזור ומדינה היסטורית בדרום מערב גרמניה. באדן בתור מרקיזות, דוכסות גדולה ורפובליקה התקיימה בצורות שונות בין שנת 1112 עד לתבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה וחלוקתה בין בעלות הברית. כיום אזור באדן ושטחי המדינה ההיסטורית נמצאים בצד המערבי של מדינת באדן-וירטמברג לאורך הגבול עם צרפת.
מדינת באדן נוסדה בשנת 1112 בתור מרקיזות באדן, כתוצאה מפירוק דוכסות שוואביה. במהלך ימי הביניים, סבלה באדן ממלחמות רבות באזור בעיקר משום מיקומה על גבול צרפת. בשנת 1806 קיבלה באדן את התואר דוכסות גדולה והמשיכה לשמר את עצמאותה גם במהלך הרפורמציה שהנהיג נפוליאון לאחר שכבש את גרמניה. בקונגרס וינה בשנת 1814 הוכרה באדן כיישות מן המניין בקונפדרציה הגרמנית.
בשנת 1919, עם הקמתה של רפובליקת ויימאר, חדלה באדן מלהיות דוכסות גדולה והפכה לרפובליקת באדן. באדן איבדה את זהותה הטריטוריאלית עם סיום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945, ולבסוף אוחדה בשנת 1952 עם וירטמברג והוהנצולרן לכדי המדינה באדן-וירטמברג בגרמניה.
ראו גם

קהילת יהודי באדן
אקשן קומיקס מס' 1

עטיפת החוברת Action Comics #1, אמנות מאת ג'ו שוסטר.
אקשן קומיקס מס' 1 (באנגלית: Action Comics #1) היא חוברת קומיקס של חברת ההוצאה לאור National Comics Publications אשר יצאה לשווקים ב-18 באפריל 1938. זו החוברת הראשונה בסדרה "אקשן קומיקס", והיא הציגה את דמותו של סופרמן. היסטוריונים מסוימים רואים בחוברת זו את תחילת תור הזהב של הקומיקס, ובעיניי רבים היא נחשבת לאחד הגורמים החשובים ביותר בהתפתחות השוק.
החוברת היא אנתולוגיה של 11 סיפורים שונים, בהם הופיעו לראשונה מספר דמויות קומיקס אשר הידועה שבהן היא דמותו של סופרמן.
מערך הדפוס הפיץ במקור 200,000 עותקים לחוברת (שאזלו במהירות), ובמרוצת השנים חוברת זו הפכה לפריט אספנות. לפי הערכה שניתנה ב-2012, קיימים לה רק בין 50 ל-100 עותקים במצב סביר. השיא למחיר הגבוה ביותר ששולם אי פעם עבור עותק של חוברת קומיקס בודדה שייך לזו, לאחר מכירה בסכום של למעלה  מ-3 מיליון דולרים ב-2014.
היסטוריה פרסומית

ב-1933, הכותב ג'רי סיגל יצר סיפור פרוזה קצר בשם "שלטונו של העל-האדם" ("The Reign of the Superman"), והוא יצא לאור במגזין מדע בדיוני באיור חברו ג'ו שוסטר. העלילה סיפרה על מדען המבצע ניסוי באדם עני מבית תמחוי, שזוכה בדרך זו לכוחות טלפתיים. סיגל ושוסטר ניסו ליצור דמות אותה הם יוכלו למכור לעיתונים, וזה הראשון הגה מחדש את דמותם הקודמת כ"סופרמן", חוצן שנשלח לעולם מחברה מתקדמת יותר בחלל. השניים פיתחו את הרעיון לרצועת קומיקס, אך ניסיונותיהם למכור את הדמות והסיפור נכשלו.
כמה שנים אחר כך, חברת ההוצאה לאור National Comics Publications חיפשה אחר להיט חדש במטרה להמשיך את גל הפופולריות שנוצר עם הצלחת הסדרה "קומיקס בלשים". לוח הזמנים הצפוף לא אפשרן את יצירתן של דמויות חדשות, ולכן החוברת בסדרה החדשה נאלצה להתבסס על אוסף של סיפורים קיימים ששכבו על המדף. העורך וין סאליבן לא תפס אף אחד מהסיפורים שנבחרו ככזה המסוגל להוביל את החוברת ולעמוד במרכזה, ובחיפוש משותף עם המנהל ג'ק ליבוביץ' והמאייר שלדון מאייר הם מצאו את הסיפור של סיגל ושוסטר על "סופרמן" אשר נדחה על ידם בעבר. סאליבן פנה אל השניים, ולבקשתו הם ביצעו בו כמה שינויים על מנת להתאים אותו לקהל ולהאריך אותו לכדי 13 עמודים. שכרם של סיגל ושוסטר היה עשרה דולרים עבור כל עמוד, בתשלום כולל של 130 דולרים עבור עבודתם בחוברת זו.
ב-18 באפריל 1938, חוברת הקומיקס הראשונה בסדרה "אקשן קומיקס" יצאה לשווקים. למהדורה המקורית הודפסו 200,000 עותקים, והם אזלו במהירות מהחנויות והדוכנים.
תוכן

לחוברת אין עלילה רציפה, והיא אנתולוגיה של 11 סיפורים שונים.
"סופרמן" (עמ' 1–13), מאת ג'רי סיגל וג'ו שוסטר.
"צ'ק דוסון" (עמ' 14–19), מאת אייץ'. פלמינג.
"זטארה" (עמ' 20–31, בסיפור מופיע ג'ון זטארה, אביה של זטאנה), מאת פרד גארדינר.
"אסטרטגיית הים הדרומי" (טקסט, עמ' 32–33), מאת קפטן פרנק תומאס.
"סטיקי-מיט סטימסון" (עמ' 34–37), מאת אלגר.
"הרפתקאות מרקו פולו" (עמ' 38–41), מאת סטיב אלבן.
"פפ מורגן" (עמ' 42–45), מאת פרד גארדינר.
"סקופ סקנלון – כתב של חמישה כוכבים" (עמ' 46–51), מאת ויל אלי.
"טקס תומפסון" (עמ' 52–63), מאת ברנרד ביילי.
"סטארדסט" (עמ' 64).
"אדס אן אנדס" (כריכה אחורית).