stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי
נושאים מרכזיים במשא ומתן על תנאי הפרישה > זכויות של אזרחים זרים

כל עוד הממלכה המאוחדת חברה באיחוד האירופי היא נדרשת לציית לעיקרון חופש התנועה של עובדים באיחוד האירופי (אנ'). כמו כן, אזרחים של הממלכה המאוחדת נהנים מהחופש שמקנה אותו העיקרון. לפי עיקרון זה, אזרחים של המדינות החברות באיחוד יכולים לחיות ולעבוד בכל מדינה באיחוד ללא אפליה ותחת אותם התנאים שמוקנים לאזרחי המדינה המארחת. תנאים אלה תקפים גם למדינות שמהוות חלק מהאזור הכלכלי האירופי ואינן חברות באיחוד (איסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין) ולשווייץ שחתומה על הסכם נפרד עם האיחוד בעניין זה. נכון ל-2017 כ-3.2 מיליון אזרחים של האיחוד האירופי חיו ועבדו בגבולות הממלכה המאוחדת וכ-1.2 מיליון אזרחים בריטיים חיו ועבדו במדינות אחרות באיחוד, כך לפי נאום שנשא ב-2017 מישל ברנייה.
באופן עקרוני, חופש התנועה של העובדים עשוי להתבטל מיידית כשמדינה פורשת מהאיחוד. לאור זאת, מיליוני אזרחים זרים בממלכה המאוחדת ובאיחוד החלו לחשוש למעמדם אחרי שהממלכה תפרוש. החשש הוא שהפרישה תשפיע לרעה על חופש התנועה של אזרחים זרים שכבר השתקעו במדינות מארחות ושהיא תשפיע גם על זכויותיהם בתחומים שונים, כגון חינוך, דיור, פנסיה, ובריאות. חששות אלה לא תקפים לאזרחים אירים שחיים בממלכה המאוחדת ובריטים שחיים באירלנד, כיוון שהחוק לגבי אזור התנועה המשותף של הממלכה המאוחדת ואירלנד קדם להקמת האיחוד האירופי וחוקק באופן עצמאי על ידי שתי המדינות.
ההסכם בין ממשלת מיי לבין האיחוד האירופי הבטיח שמירה מלאה על הזכויות של אזרחים בריטיים שגרים ועובדים באיחוד ואזרחים של מדינות האיחוד שחיים ועובדים בממלכה המאוחדת. עם זאת, אזרחי האיחוד שחיים בממלכה המאוחדת יצטרכו להגיש בקשה לתושבות. חלק זה של ההסכם לא שונה בהסכם בין ממשלת ג'ונסון לבין האיחוד האירופי. בנספח להצעת החוק שהציגה ממשלת ג'ונסון ליישום ההסכם עם האיחוד הוצע להקים מוסד עצמאי שיפקח על יישום ההסכם בכל הקשור לזכויות אזרחים זרים ויוכל לעתור נגד הממשלה במקרים בהם זכויות האזרחים הזרים לא יישמרו.
בינואר 2019 משרד הפנים הבריטי החל בפיילוט ל"תוכנית התיישבות" (EU Settlement Scheme) שבמסגרתה יכולים אזרחי איחוד שחיים חמש שנים או יותר בממלכה להגיש בקשה להתיישבות קבע. התוכנית נפתחה רשמית ב-30 במרץ 2019 והמועד האחרון להגשת בקשה במסגרתה הוא 30 ביוני 2021. נכון לינואר 2020 כ-2.7 מיליון אנשים הגישו בקשה במסגרת התוכנית, ולפי הערכות 900,000 אזרחים נוספים של מדינות האיחוד אשר חיים בממלכה המאוחדת טרם הגישו בקשה. אזרחים אירופאיים שחיים בממלכה המאוחדת פחות מחמש שנים יוכלו לקבל מעמד זמני עד שיחלפו חמש שנים מיום הגעתם ואז לבקש מעמד קבוע. התוכנית ממשיכה לפעול תחת ממשלת ג'ונסון, אולם ארגונים שפועלים למען אזרחי האיחוד בממלכה המאוחדת טענו שממשלתו מערימה קשיים על מבקשי התושבות. החלטה של הפרלמנט האירופי שהודלפה ב-12 בספטמבר 2019 ביקרה את ממשלת ג'ונסון בחריפות על יחסה לאזרחי האיחוד.
נושאים מרכזיים במשא ומתן על תנאי הפרישה > תשלום כספים לאיחוד האירופי

כחברה באיחוד האירופי הממלכה המאוחדת תרמה לתקציב האיחוד והתחייבה לתרום לפרויקטים ארוכי טווח, שחלקם אמורים להסתיים אחרי שפרישת הממלכה תצא לפועל. התרומה של הממלכה המאוחדת לתקציב האיחוד (13.5% מהתקציב של 2016) הייתה אחד מהנושאים מעוררי המחלוקת שתומכי ברקזיט העלו בקמפיין לקראת משאל העם. כחלק מהסכם הפרישה של ממשלת מיי עם האיחוד האירופי נקבע שהממלכה המאוחדת תהיה חייבת לשלם את הכספים שלהם התחייבה בעבר. חלק זה של ההסכם נקרא רשמית "ההסדר הפיננסי" (financial settlement) ומכונה בתקשורת "חשבון הגירושין" (divorce bill). חלק זה של ההסכם לא שונה בהסכם בין ממשלת ג'ונסון לבין האיחוד האירופי באוקטובר 2019.
לפי הערכות של המשרד הבריטי לאחריות תקציבית (גוף ציבורי עצמאי הממומן על ידי משרד האוצר הבריטי), שהתייחסו ל-31 באוקטובר 2019 כתאריך הפרישה, הסכום שהממלכה המאוחדת תצטרך לשלם הוא 32.8 מיליארד ליש"ט. על בסיס הערכה זו, הסכום שהממלכה המאוחדת תשלם החל מפברואר 2020 הוא מעט פחות מ-30 מיליארד ליש"ט. רוב הסכום ישולם עד 2022, אך הממלכה המאוחדת תמשיך לשלם סכומים קטנים יחסית עד תחילת שנות ה-60 של המאה ה-21.
נושאים מרכזיים במשא ומתן על תנאי הפרישה > זכויות דיג

הסדרת זכויות הדיג של דייגים אירופים באזור הכלכלי הבלעדי של הממלכה המאוחדת הייתה לנושא מרכזי במשא ומתן להסכם קבע בין הצדדים, זאת על אף שדיג מהווה רק 0.12% מהתמ"ג של הממלכה. תחת מדיניות הדיג המשותפת של האיחוד האירופי (אנ'), כל האזורים הכלכליים של המדינות החברות (200 מיל ימי מהיבשה) מהווים יחידה אחת בה דייגים אירופים רשאים לדוג, בכפוף למכסות שנקבעות במשא ומתן כל שנה. לטענת הפוליטיקאים הבריטים, ההסכם בין הצדדים מ-1973 אינו הוגן, ומוביל לכך שכמות הדגים שדייגים אירופיים תופסים במים הכלכליים הבריטיים גבוהה פי שמונה מזו שדייגים בריטים תופסים במים הכלכליים של מדינות האיחוד. שינוי מצב זה היה הבטחה מרכזית של בוריס ג'ונסון במהלך קמפיין הבחירות ב-2016, ובאוקטובר 2020 הוא הזהיר ש"בנושא הדיג, הפער בין הצדדים הוא למרבה הצער גדול מאוד, וללא ריאליזם וגמישות מצד האיחוד האירופי קיימת סכנה שהנושא לא יהיה בר גישור". הנושאים והנותנים מטעם האיחוד האירופי ביקשו להשאיר את הסטטוס קוו על כנו. נשיא צרפת עמנואל מקרון הציג את העמדה הנוקשה ביותר בנושא, ואמר שארצו תהיה מוכנה להסתכן בפרישה של הממלכה המאוחדת ללא הסכם, אם הנושא לא יוסדר באופן שמגן על דייגים צרפתים.
השפעת הפרישה על הממלכה המאוחדת

בינואר 2025, במלאת חמש שנים לברקזיט, סיכם עיתון האינדפנדנט את ההשפעות המרכזיות על הממלכה המאוחדת.
עלות הפעילויות הישירות שנדרשו לממלכה המאוחדת על מנת להתנתק מהאיחוד האירופי מוערכות בכ-30 מיליארד ליש"ט, ללא השפעות מאוחרות יותר. היצוא לאירופה ירד ב-27 מיליארד ליש"ט בשנת 2022, והמגזרים העיקריים שנפגעו הם מזון, חקלאות ודיג. להערכת משרד האוצר הבריטי, חלה ירידה של כ-15% בהיקף הסחר השנתי.
שיעורי המהגרים שנכנסו לממלכה המאוחדת לא ירדו, על אף שבוטל הסכם ההגירה עם האיחוד האירופי, ובתקופה זו נכנסו לממלכה המאוחדת כ-3,600,000 מהגרים.
כ-1.3 מיליון אירופאים עזבו את הממלכה המאוחדת. נרשמה ירידה של כשליש ברישום סטודנטים ממדינות אירופה ללימודים באוניברסיטאות במדינה.
בסקר ממשלתי ענו כ-60% מהמשיבים שהברקזיט הזיק למדינה, ו-12% ענו שלדעתם ההסכם טוב.
ראו גם

NExit
לקריאה נוספת

Benjamin Grob-Fitzgibbon, Continental Drift: Britain and Europe from the End of Empire to the Rise of Euroscepticism, Cambridge University Press (2016)
Andrew Glencross, Why the UK Voted for Brexit: David Cameron’s Great Miscalculation, Palgrave Macmillan (2016)
Tony Connelly, Brexit and Ireland: The Dangers, the Opportunities, and the Inside Story of the Irish Response, Penguin Books (2017)
Lee McGowan, Preparing for Brexit: Actors, Negotiations and Consequences, Palgrave Macmillan (2018)
אנטה רביץ'

אָנְטֶה רֵבִּיץ' (בקרואטית: Ante Rebić; נולד ב-21 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בלצ'ה מהסרייה א' בעמדת הקיצוני. בעיקר שחקן כנף, אך יכול לשחק בכל עמדות ההתקפה. רביץ' ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בקרואטיה ב-2013. באותה שנה, הוא נבחר לתואר "תקוות השנה בכדורגל הקרואטי". הוא ייצג אותה בגביע העולם ב-2014 והגיע לגמר ב-2018, כמו כן ייצג את קרואטיה ביורו 2020.
קריירת מועדונים

רביץ' התחיל לשחק כדורגל בויניאני, ממנה עבר לאימוצקי. בשנת 2010 השתתף בטורניר קיץ עם קבוצת הנוער של היידוק ספליט ולאחר מכן עבר ליריבה העירונית ספליט. ב-21 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד דינמו זאגרב במחזור האחרון של עונת 2010/2011 ובאותו משחק גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. באוגוסט 2011 חתם על חוזה לשלוש עונות.
ב-28 באוגוסט 2013 רביץ' חתם לחמש שנים בפיורנטינה מהסרייה א'. בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פארמה. במשחק זה נפצע, ונעדר שלושה שבועות מהמגרשים. בינואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בפיורנטינה במשחק נגד קייבו ורונה. ב-18 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד טורינו.
ב-3 באוגוסט 2014 הושאל לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה עד לסיום העונה.
לאחר עונה לא מוצלחת בלייפציג, רביץ' חזר לפיורנטינה. ב-22 באוקטובר 2015 הורחק במשחק הליגה האירופית בו הפסידה קבוצתו 1–2 ללך פוזנן.
ב-14 בינואר 2016 הושאל להלאס ורונה עד לסיום העונה. עד לסיום העונה, רביץ' רשם 9 הופעות בליגה ללא שער ובסיום העונה ירדה הקבוצה לסרייה ב'.
בקיץ 2016 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. ב-17 בספטמבר רביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–2 נגד באייר לברקוזן. ב-5 בפברואר 2017, רביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 נגד דרמשטאדט 98. רביץ' גם הבקיע בגמר הגביע הגרמני בו הפסידה פרנקפורט לבורוסיה דורטמונד. בקיץ 2017 חזר לפיורנטינה, וב-31 באוגוסט 2017 הושאל שוב לפרנקפורט עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה לשנתיים. בעונת 2017/18 רשם רביץ' עונה טובה מאוד עם פרנקפורט, עמה הגיע לגמר הגרמני, בו הבקיע צמד בניצחון 1–3 על באיירן מינכן, שהקנה לקבוצתו גביע ראשון מזה 30 שנה. רביץ' גם נבחר כאיש המשחק של אותו גמר.
ב-2 בספטמבר 2019 חזר רביץ' לאיטליה כאשר חתם על חוזה ל-2 עונות במילאן מהסרייה א' בעסקת השאלה כאשר אנדרה סילבה עשה את הדרך ההפוכה. ב-12 בספטמבר 2020 חתם באופן קבוע במילאן לחמש שנים.
ב-31 ביולי 2023 חתם לשנתיים בבשיקטש.
קריירה בינלאומית

ב-31 ביולי 2013 רביץ' זומן לראשונה לסגל נבחרת קרואטיה לקראת משחק הידידות נגד ליכטנשטיין. ב-14 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-63 וכעבור ארבע דקות הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. רביץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 בו שיחק שלושה משחקים והורחק במשחק נגד מקסיקו.
רביץ' זומן לסגל של קרואטיה למונדיאל 2018 שם הבקיע את שערו הראשון והיחיד במונדיאל נגד ארגנטינה מטעות של השוער וילי קבאז'רו.
תארים

הגביע הגרמני: 2017/18
אליפות איטליה: 2021/22
יהודית יחזקאלי גלילי

| --- | --- |

יהודית יחזקאלי גלילי "אשת סוד"
 לידה:  29 ביולי 1930 (בת 94) טבריה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1944
 מקצוע:  אשת חינוך
 תפקיד:  חברת פלמ"ח ושליחה של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בצפון אפריקה
 השקפה דתית:  יהודית
 בן זוג:  שלמה יחזקאלי
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  רשימת פרסים והוקרה
 אתר אינטרנט
 
יהודית גלילי גננת בגן ילדים בנשר, 1947.
תיאטרון הבובות של יהודית יחזקאלי גלילי
ממורה ותיקה למורה מתחילה. ספרה של יהודית יחזקאלי גלילי
יהודית יחזקאלי גלילי (נולדה ב־29 ביולי 1930) היא חברת פלמ"ח ושליחה של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בשלוחת "המסגרת" בצפון אפריקה. גדלה בעיר נשר שם גם שימשה כגננת. מחנכת ותיקה שעסקה בחינוך ובכתיבת ספרות ילדים בתחום שילוב אומניות בהוראה וכן חלוצת תחום תיאטרון הבובות בארץ. זכתה בפרסים רבים וביניהם פרס רוטרי, פרסי חינוך, יקירת חיפה וכנשיאה בבני ברית זכתה בפרס הוקרה ארצי על פעילותה והתנדבותה בקהילה.
ביוגרפיה > ילדות

יהודית גלילי נולדה ב-1930 בטבריה לשמעון בן משה-מזרחי (דור שישי בארץ) ולנעמי מרד לבית לוריא מצפת. המשפחה עברה לגור בנשר על ידי חיפה עקב עבודתו של אביה במפעל המלט נשר שהוקם ביישוב. יהודית היא מבני נשר הראשונים והתחנכה ולמדה בגן הילדים ובבית הספר לילדי העובדים בנשר.
בנעוריה הדריכה בסניף הנוער העובד והלומד במקום וכן הצטרפה לגדנ"ע. בגיל 14 הצטרפה לארגון ההגנה. לאחר מכן עבדה כגננת לילדי נשר. ב-1941 במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרפה, יחד עם בני כיתתה, למאמץ הביצורים במצדה על הכרמל. ב-1945, אחרי הפריצה למחנה בעתלית, הצטרפה לליווי העולים לבית אורן.
ב-1946, אחרי השבת השחורה התנדבה לעבודה בקיבוץ יגור.
ביוגרפיה > השירות בפלמ"ח

בקיץ 1947 עברה יהודית קורס מכי"ם בקיבוץ אלונים ובג'וערה והייתה חלק מהמלווים החמושים באוטובוסים מנשר לחיפה. בוואדי רושמיה עברה את טבילת האש הראשונה שלה.
באפריל 1948 השתתפה במבצע "חסימה" שנועד לעצור את הלגיון הערבי ליד יגור כדי שלא יגיע לחיפה ונפצעה בקרב על שחרור חיפה.
במאי 1948 הצטרפה יהודית לפלמ"ח להכשרת תל יוסף והמשיכה בהכשרה בקבוצת גבע. בהמשך עברה לשרת בפלוגה ב' בגדוד השישי של חטיבת הראל עסקה בהדרכה ובליווי שיירות.
ביוגרפיה > פעילותה החינוכית

ב-1949, עם תום מלחמת העצמאות, למדה בסמינר למורים בחיפה ועבדה בבית הספר הריאלי בהדר. עברה ללמוד באוניברסיטה בירושלים ולימדה בבית חינוך ארלוזורוב.
ב-1952 הייתה בין מקימי בית הספר הממלכתי במעברת בית שמש (הר-טוב). כסטודנטית לקחה חלק בפעילות בשירות המתנדבים. במעברה פיתחה שיטת למידה באמצעות שירים ושימוש בבובות תיאטרון אותן הכינה עם התלמידים. לימים השיטה הודפסה בחוברות למידה בשם: "אני שר וקורא" ורבים מתלמידי ישראל למדו בדרך זו.
ביוגרפיה > השירות במוסד > הפעילות במרוקו

ב-1954 נשלחה יהודית למרוקו, מטעם מחלקת החינוך והתרבות של הסוכנות היהודית לגולה. הוטל עליה להקים גן ילדים עברי ישראלי וללמד עברית באולפן.
ב-1955 המצב הביטחוני של יהודי מרוקו התערער עקב שאיפת מרוקו לעצמאות משלטון הצרפתים. ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון וראש המוסד איסר הראל, החליטו להקים מחתרת יהודית במדינה זו שנקראה "המסגרת". מטרתה הייתה לגייס צעירים יהודים מבני המקום ולהכשירם להגנה עצמית. ראש המשלחת להקמת הארגון במרוקו ומפקדה הראשון היה סגן אלוף שלמה יחזקאלי.
בתקופה זו יהודית גויסה ל"מסגרת" מטעם המוסד ועסקה בנושאים הקשורים לביטחון המדינה. במסגרת תפקידה גייסה חברים למחתרת, עסקה ברישום עליית יהודים לארץ. קישרה בין חוליות, הכינה סליקים וטיפלה בהצפנת חומר סודי והעברתו ליעדו.
ב-1956 קיבלה מרוקו את עצמאותה. משרדי העלייה וגן הילדים נסגרו והעלייה הלגאלית הוגבלה. השליחים נאלצו לעזוב את מרוקו. הם הוחלפו על ידי שליחי מוסד שהגיעו בזהות שאולה. יהודית נשארה לעבוד במחנה העולים "מזאגאן" שליד קזבלנקה, בהנהלת מינה בלומנפלד, שם עבדה כם ילדי עליית הנוער. שימשה בנוסף גם כקשרית בין אנשי המחנה לבין אנשי המסגרת והממונים עליו מחוצה לו. במסגרת פעילותה סייעה להעביר הודעות מוצפנות, להבריח ילדים במשאיות ממרוקו לטנג'ר ומשם לגיברלטר ולמרסיי.
ב-1957 נסגר מחנה העולים ויהודית עזבה את מרוקו והמשיכה לעבוד בשרות המוסד בעיר מרסיי שבצרפת. במקום זה עבדה במעבדה לצילום ולזיוף דרכונים וחותמות בשיתוף עם המומחה בתחום זה נתן שמר. במעבדה ייצרו מאות דרכונים מזויפים שהוסתרו במזוודות ונשלחו למרוקו כדי לאפשר ליהודים לצאת ממנה.
בין השנים 1960–1964 שהו יהודית ובעלה שלמה יחזקאלי בפריז מטעם המוסד ועסקו בתפקידים מיוחדים ובפרשיות עלומות. בין היתר בפרשת יוסל'ה שוחמכר ובמבצע יכין שבמהלכו הועלו כ-80,000 מיהודי מרוקו לארץ.
ביוגרפיה > השירות במוסד > השירות באפריקה

ב-1965 יצאה המשפחה לשליחות במרכז אפריקה מטעם מש"ב (המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי של משרד החוץ). בעלה, שלמה יחזקאלי, עמד בראש המשלחת ויהודית הקימה כיתת לימוד לילדי השליחים הישראלים.
ביוגרפיה > עיסוק בחינוך ותרבות

ב-1976 עברה יהודית קורס עיתונאים מטעם הסתדרות המורים. פרסמה מאמרים וכתבות בתחום החינוך והמשיכה בלימודים אקדמיים.
מ-1977 ועד פרישתה לגמלאות עסקה יהודית בחינוך ובהוראה במכללות בהשתלמויות מורים וגננות (במכללות אורנים, שאנן וגורדון). כמו כן הייתה מדריכה פדגוגית בהכשרת פרחי הוראה ומרצה לספרות ילדים ושילוב אומנויות בהוראה ולתיאטרון בובות ככלי תרפיה בחינוך.
ב-1988 פרשה יהודית לגמלאות והמשיכה בעבודה חלקית. במקביל לפעילותה החינוכית עסקה בציור, פיסול, כתיבת ספרים והכנת סרטים.
כנשיאה בבני ברית, מתנדבת ועוזרת לנזקקים. מרצה בהתנדבות בחוגים שונים. יוזמת ומפיקה פעולות תרבות בקהילה על כול גווניה כמו סדרים לחגים: חגי תשרי, חנוכה, ט"ו בשבט, יום העצמאות, ליל שבועות, טיולים והכנת סרטים לטלוויזיה הקהילתית בחיפה.
מ-2017 החלה יהודית להתנדב בארכיון חיפה, שימשה חברה בוועד הכרמל, הייתה יו"ר בית 9 (בית ספר לתיאטרון בובות), הייתה מרצה בהתנדבות בנושאי מורשת במרכזים קהילתיים, בבתי ספר ובבתי אבות בחיפה.
ב-2020–2021 (תקופת מגפת הקורונה) הדריכה יהודית תלמידים בהכנת עבודות בנושאי מורשת. ביוני 2021 השלימה סרט תיעודי נשר בת מאה לכבוד מאה שנים לשכונת ילדותה.
ב 2022-2024 -יהודית ממשיכה בכתיבה, יוצרת ומתנדבת בתחומים רבים:
-היא חברת אגודת הסופרים.
-מדריכה ועוזרת לתלמידים בהכנת עבודות שורשים.
-מרצה בנושא מורשת בבתי ספר, במתנסים ובחוגים חברתיים.
-מתנדבת עם ילדי המפונים (מלחמת חרבות ברזל), מפעילה אותם בעבודות יצירה, משחקים וסיפורים.
-בשנים 2023 ,2024, עבודותיה בתחום תיאטרון הבובות הוצגו בפסטיבל הבינלאומי לאומנות ה-9, וה-10 בדרום קוריאה.
-על פעילותה המגוונת והמבורכת היא קיבלה תעודות הוקרה רבות.
סרטיה

ככתבת בטלוויזיה הקהילתית, יהודית יחזקאלי גלילי הכינה למעלה מ־50 כתבות וסרטים. הפיקה וביימה סרטי דיוקן וזכתה בפרסים על שלושה סרטים.
והגדת- סרט על שחרור חיפה בשנת תש"ח.
קצר בקשר נגד האלימות בחברה.
"הים לא אכזר"  סרט באתר יוטיוב [סרט דיוקן].
תערוכות

יהודית עוסקת בציור, פיסול ובהכנת בובות תיאטרון. היא השתתפה ב-10 תערוכות.
ב-2010 הייתה לה תערוכת יחיד על "ששים שנות יצירה". חלק מהבובות שהוצגו בתערוכה נתרמו לגני ילדים באזורי מצוקה, לבית יד לבנים וההגנה בקריית חיים ולמרכז תיאטרון בובות חולון.
ב-2021 הציגה בתערוכת יחיד את יצירותיה במוזיאון הווירטואלי העולמי [ציורים, פסלים, בובות.]
ספריה

יהודית יחזקאלי גלילי, אני שר וקורא
יהודית יחזקאלי גלילי, חשוב וכתוב נכון ויפה
יהודית יחזקאלי גלילי, תיאטרון בובות
יהודית יחזקאלי גלילי, גלי חיים
יהודית יחזקאלי גלילי, מעשה בקיפוד
יהודית יחזקאלי גלילי, עוד ינובון בשיבה
יהודית יחזקאלי גלילי, ממורה ותיקה למורה מתחילה (מכתבים מהבוידעם)
יהודית יחזקאלי גלילי, שליחות גורלית
יהודית יחזקאלי גלילי, חוברות לטקסים וחגים.
פרסים והוקרה

יהודית יחזקאלי גלילי זכתה בעשרות תעודות הערכה והוקרה (רשימה חלקית):
1975 - פרס רוטרי ישראל
פרס משרד החינוך ובפרס מטעם הסתדרות המורים על יישום דרכים חדשות בשיפור ההוראה.
2007 - פרס הוקרה ארצי על פעילותה והתנדבותה בקהילת בני ברית בזמן ששימשה כנשיאת לשכה וכמפקחת.
2008 - אות מלחמת לבנון השנייה לאחר שהתנדבה לסייע לילדים בבתי החולים והמקלטים במשך כול תקופת המלחמה.
2008 - עיטור יקירת חיפה על מפעל חייה.
2010 - לכבוד יום האישה הארצי, נערך ערב הצדעה לשלוש נשים. בערב זה זכתה בהוקרה על היותה חלוצה בחינוך הטיפולי ובהכשרת מורים וגננות להוראה באמצעות תיאטרון בובות.
2018 - נערך שבוע נשים מובילות בחיפה. יהודית הייתה בין הנשים אשר זכו בתואר זה.
2018 - ביום האישה הבין לאומי העניק הרמטכ"ל תעודת הוקרה ליהודית על תרומתה ופועלה במלחמת העצמאות.
משפחתה

יהודית גלילי נישאה לשלמה יחזקאלי אותו הכירה בעת שליחותה במרוקו. לזוג נולדו שלושה ילדים: יגאל, נועם ויעל. סא"ל שלמה יחזקאלי [שורנשטיין], נולד בווינה (אוסטריה) ב-1922 ונפטר ב-1993 בישראל.
הארכאולוג הימי אהוד גלילי, הוא בן אחיה של יהודית יחזקאלי גלילי. אחיה יוסף גלילי היה ממייסדי האגודה למחקר תת-ימי בישראל.
הערות שוליים

↑  "תיאטרון בובות" - יהודית יחזקאלי, באתר "ארכיון הספרייה הלאומית של ישראל"
↑  "תיאטרון בובות" - יהודית יחזקאלי, באתר "מרכז תיאטרון בובות חולון"
↑  מעשה בקיפוד - יהודית יחזקאלי, באתר "אופיר ביכורים"
↑  ממורה ותיקה למורה מתחילה, באתר exlibris
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310296005171  ISNI: 0000 0004 0220 6790  VIAF: 297921748   WorldCat (עם VIAF): 297921748
יקותיאל פרקש

| --- | --- |

 לידה:  כ"ד בשבט תש"ח (בן 76)
 השכלה:  ישיבת פרשבורג (ירושלים)  ישיבת חכמי לובלין (בני ברק) 
 השתייכות:  חסידות חב"ד 
 
הרב יקותיאל פרקש (נולד בכ"ג בשבט תש"ח) הוא רב חסיד חב"ד, מחבר ספרי הלכה ומו"צ בקהילות חב"ד בירושלים.
ביוגרפיה

נולד במחנה פליטים בפוקינג שבגרמניה ללאה רחל ולאהרן גרשון פרקש. כשנה לאחר לידתו עלה עם הוריו לישראל, למד בישיבת פרשבורג בירושלים ובישיבת תולדות-אהרן והוסמך לרבנות. במשך תקופה למד בישיבת חכמי לובלין (בני ברק) אצל הרב שמואל הלוי ואזנר, הוסמך על ידו לרבנות וערך אצלו שימוש[דרוש מקור].
נישא לרחל בתו של מנחם גרומן, חתן הרב עמרם בלוי. מכהן כמורה-צדק בירושלים, ונחשב למומחה בעיקר בהלכות שבת, בהלכות חול המועד והלכות טומאה וטהרה. בעבר היה מורה צדק במסגרת העדה החרדית. עמד בקשר עם פוסקים כמו הרב שלמה זלמן אוירבך והרב יצחק יעקב וייס.
בשנות ה-70 נחשף לחסידות חב"ד ולספר התניא, והפך לחסיד של הרבי מלובביץ', אשר עודדו לעסוק בפסיקת הלכות. הרבי הורה לו ולאשתו שלא לעבור ללבוש המקובל כיום בחב"ד, ולהישאר בלבוש המקובל בחוגי העדה החרדית.
בעבר עמד בראשות "ישיבת מרכז-גוטניק" - לעולי ברית המועצות לשעבר, עד לסגירתה. כמו כן, היה חבר בבית דינו של הרב שמואל הלוי ואזנר.
הוציא מספר ספרים בהם הוא מכסה נושאים שונים בהלכה. בשל היקפם וחשיבות הנושאים בהם עסקו, זכו הספרים לפופולריות ולמהדורות חוזרות.
משפחתו

לרב פרקש 17 ילדים:
ר' יצחק זאב (וועלוועל), איש עסקים בקראון הייטס, ברוקלין.
הרב מרדכי, שליח חב"ד בבלוויו, וושינגטון.
הרב אשר, משפיע ראשי בישיבת תומכי תמימים בארגנטינה.
הרב שניאור זלמן, משפיע בישיבת תומכי תמימים בארגנטינה.
הרב שלום דובער, שליח חב"ד בוושינגטון.
הרב עמרם, מראשי ישיבת אור אלחנן-חב"ד בלוס אנג'לס.
הרב אלימלך, ר"מ בישיבת תורת אמת (חב"ד) בירושלים.
ר' דוד, איש עסקים במונסי.
בתו אסתי ובעלה הרב מוטי פלדמן, שליח חב"ד בשכונת דובר-הייטס, סידני.
בתו הינדא, ובעלה הרב מנחם מענדל גולדברג, ראש ישיבת תומכי תמימים במוסקבה.
בתו שיינדל, ובעלה הרב אריה זאב רסקין, שליח חב"ד ורב הקהילה היהודית בקפריסין.
בתו חוה, ובעלה הרב שמואל לוין, רב ושליח חב"ד בנורמנדי.
בתו מרים, ובעלה הרב יוסף יצחק גל, שליח חב"ד ברמת גן. ממלא מקום אביו, מוטי גל.
בתו שרה, ובעלה הרב פנחס טודרוס (פיני) אלטהויז, ניו יורק.
משפחתו > מנכדיו

הרב שייקי פרקש שליח בבעל הארבור, פלורידה.
הרב אשר פרקש שליח בדייטונה ביטש, פלורידה.
הרב לוי פרקש שליח בבליויו, וואשינגטאן.
הרב חיים שאול ריבקין, שליח בקירקלאנד, וואשינגטאן.
הרב שולם לאזאר, שליח בסוצ'י, רוסיא.
הרב מנחם פעלדמן, שליח בסידני, אוסטרליה.
הרב מנחם פרקש, קראון הייטס, ניו יארק.
הרב יוסף פרקש, כפר חב"ד.
הרב ישראל שטיינער טאראנטא, קאנאדא.
ספריו

חול המועד כהלכתו, ירושלים ה'תשמ"ז, יצא בהוצאה חדשה ומתוקנת עם הוספות, ה'תשפ"ג
שבת כהלכה, חמישה כרכים, ה'תשנ"ו-ה'תשפ"ד
מחשבת הטהרה ב' כרכים, יצא בשנת תשנ"ח בהוצאה חדשה ומורחבת בשם טהרה כהלכה, ב' כרכים
כללי הפוסקים וההוראה, בהוצאת מכון אהלי שם, ה'תשס"ה, יצא בהוצאה חדשה ומתוקנת עם הוספות, ה'תשפ"ב
ספריו > השתתף בעריכה

קיצור הלכות שבת משולחן ערוך הרב, בעריכת הרב אברהם אלאשוילי בהוצאת מכון אהלי שם ליובאוויטש, תשנ"ב
הערות שוליים

↑  ימי עיון של רבני חב"ד, col
↑  ציפי קולטניוק, אשת הכותל, הרבנית רחל פרקש, אתר בית חב"ד
↑  חב"ד נס ציונה, שיעור מאת הרב יקותיאל פרקש
↑  מתוכם נפטרו לו 3 בנות
↑  שליח חב"ד הוכתר לרב קהילת יהודי קפריסין, באתר חב״ד און ליין
↑  מבוא לספר, עמוד לד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305851805171  ISNI: 0000 0000 6695 289X  LCCN: n88030702  VIAF: 72932778   WorldCat (עם VIAF): 72932778
פנקס הקהילות

| --- | --- |

עטיפת הכרך "פולין: לודז' והגליל", הכרך הראשון על פולין
 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  אנציקלופדיה
 נושא:  השואה 
 הוצאה
 הוצאה:  יד ושם
 תאריך הוצאה:  1969–2007
 מספר עמודים:  כ-11,700
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  11 ארצות, ב-22 כרכים
 פרסים
 פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה (תשל"ג 1973)
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001149545
 
פנקס הקהילות: אנציקלופדיה של היישובים היהודיים למן היווסדם ועד לאחר שואת מלחמת העולם השנייה היא אנציקלופדיה להנצחת הקהילות היהודיות שחרבו בשואה, אשר יוצאת לאור בהוצאת יד ושם בירושלים. עד כה יש באנציקלופדיה עשרים ושניים כרכים באחד-עשר חלקים, שראו אור בין השנים תש"ל–תשס"ז (1969–2007).
הפרויקט זכה בשנת תשל"ג (1973) בפרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. הוא מקבל תמיכה כספית מטעם "קרן הזיכרון לתרבות יהודית" שמושבה בארצות הברית. ד"ר שמואל ספקטור היה העורך הראשי במשך שנים רבות ועורך של מספר כרכים. בנוסף לו עבדו לפחות עשרים ושישה עורכים ועורכי משנה.
הגדרת הפרויקט

בשנת 1954 סבר ד"ר נתן עק שמפעל "פנקס הקהילות" חורג מהגדרת תפקידו של יד ושם:
אין החוק [חוק יד ושם] מפרט שום משימה מחקרית אחרת מלבד "העדות על השואה והגבורה", אך יש ויש בחוק פסוקים שאפשר להסתמך עליהם אם רוצים להרחיב את חוג הפעולה המדעית מעבר לתקופת השואה... המפעל המדעי של יד ושם יכלול לא לבד את חקר השואה, אלא גם שורה של עבודות אחרות.
לפנקס הקהילות בראשיתו הייתה מטרה מקיפה אף יותר מזו המוכרת כיום: "להקיף במשך הזמן את כל החומר הארכיוני לתולדות הקהילות בעולם כולו" ולא רק בכל הנוגע לקהילות שנפגעו בשואה.
במושב הראשון של הוועדה המשותפת של יד ושם וייִוואָ (המכון המדעי היהודי בניו יורק) באביב 1954, נחתם הסכם "להתחיל בהכנת פנקס הקהילות שנחרבו". "לפנקס יהיה אופי של לקסיקון גאוגרפי היסטורי", קבעה הוועדה, "על כל קהילה שנחרבה יבוא תיאור שיקיף את כל ימי קיומה... למן עת לידתה עד לזמן כיבושה וחורבנה." ב"ידיעות יד ושם" תוארו קוויו העתידיים של הפנקס: "ערכים... ישקפו את תולדותיהן של כל הקהילות שנחרבו בארצות השואה. כל יישוב יהודי עתיד למצוא את מקומו בפנקס." תהיה זו
הרצאה עניינית, כבושה, תמציתית, על תולדות היישוב מתחילתו ועד סופו, כתובה מתוך זיקה לגופי המקורות, בין שהם מצויים בדפוס ובין שהם מצויים עדיין בכתבי יד. שיעור גדלו של כל ערך וערך: משורות אחדות של עמודה אחת, עד לעשרות עמודים שלמים – הכל לפי שיעור ערכן של קורות היישוב, אם שהן עניין לבני המקום בלבד, או גם לאלה שאינן בני המקום. לא הרי עיירה כוולוז'ין, למשל, כהרי קהילה אחרת גדולה הימנה פי כמה, שלא נודעה לה מעולם חשיבות מיוחדת בחיי ישראל... רצוי שלערכים מסוימים יתלוו גם הסברים גרפיים, כגון תרשימים ומפות, וכן תמונות דוקומנטריות, אם תצלומים ואם מעשה אמן.
מאות ספרי ה"יזכור" של הקהילות השונות, הכתובים בעיקר בשפות מזרח אירופה ובראש ובראשונה ביידיש, רוויים בתכנים אישיים, זיכרונות, תיאורי נוף, רגשות וקינות. ביוזמם את "פנקס הקהילות" ביקשו חוקרי יד ושם להשלים את האמור בספרי ה"יזכור" של הקהילות השונות, מהצד העיוני.
ביצועו של המפעל הוטל על פרופ' ישראל היילפרין. בנסיעתו לניו יורק, באותה שנה, דן שר החינוך בן-ציון דינור עם "סופרים ואנשי מדע" (היסטוריונים וארכיבאים) במפעל פנקס הקהילות. נוסף להסכם עם ייִוואָ נחתמו הסכמים עם מוסדות וארכיונים נוספים, לשם שיתוף פעולה ושיתוף במידע. הסכמים ראשונים נחתמו עם המרכז לדוקומנטציה בפריז ועם החברה ההיסטורית הישראלית, שבארכיוניה נשמרו "ארכיוני ושרידי ארכיונים משבע מאות יישובים יהודיים בגרמניה, וממאות יישובים בארצות אחרות באירופה".