stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של הונגריה: המהפכה והמונרכיה הדואלית
הפשרה של 1867

לאחר מפלת 1849, קם להונגרים מנהיג נבון ומתון. היה זה פרנץ דיאק. דיאק, אחד ממנהיגי 1849 ששרדו, התנגד לאלימות אף בעוד המרד בעיצומו. לאחר דיכוי המרד הוביל דיאק את התנגדותו הפסיבית של העם ההונגרי, וטען כי מבחינה חוקית אין לביטולן החד-צדדי של הרפורמות מ-1848 כל תוקף, שכן היה על הפרלמנט ההונגרי לבטלן, ואין די בהכרזת הקיסר לשם כך.
בשנים אלו התערער מאוד מצבו של בית הבסבורג. תבוסותיו במלחמה באיטליה (1859), וכנגד פרוסיה (1866), הביאו להכרת מנהיגי אוסטריה כי יהיה עליהם לפתור את בעיות המיעוטים בשטחם הם, אם ברצונם להחזיק מעמד. בשנים 1860 ו-1861 הציע הקיסר פרנץ יוזף להונגרים תוכנית של אוטונומיה מוגבלת, אך אלה, בהנהגתו של דיאק, דחו את התוכנית, ודרשו את החזרת החוקה של 1848.
בשנים אלו החל משא ומתן ארוך ואיטי לפשרה, כאשר דיאק מנהיג את עמו אל עבר פתרון, אשר החזיק מעמד חמישים שנה. הפשרה ("Ausgleich" בגרמנית "Kiegyezés" בהונגרית) אשר נתקבלה בסוף, הייתה הקמת ממלכה דואלית, כאשר הקיסר פרנץ יוזף מוכתר הן כמלכם של האוסטרים, והן כמלכם של ההונגרים. ההונגרים ראו בהכתרתו של הקיסר כמלכם, את השבת כל הזכויות שניטלו מהם. פרלמנט חדש הוקם בבודפשט, והיה בכוחו לקבוע את החוקים בשטחה של הונגריה ההיסטורית, אם כי על בסיס שיש בו כדי לשמר את הדומיננטיות האתנית של ההונגרים, דהיינו כי הזכויות הפוליטיות לא ניתנו למיעוטים האתניים בשטחה של הממלכה ההונגרית. ענייני החוץ, הביטחון והכלכלה נותרו בידי בית הבסבורג, אך מעתה, גדלה והלכה השפעת ההונגרים בחצר הקיסר האוסטרי, ובעתיד יהיו רבים מן השרים הבכירים בחצרו הונגרים.
פשרה זו, שהייתה בעיקרה מתן זכויות יתר להונגרים, על מנת לדכא את המיעוטים הלאומיים בכל יתר הממלכה, ולשלוט בעם הסלובקי, הרומני, הסרבי והקרואטי, הייתה הדבק שהחזיק את האימפריה אכולת המריבות הפנימיות, והקרועה בין ניגודים אתניים, מעמדיים ופוליטיים. במשך חמישים שנות קיומה תיקרע הממלכה ההונגרית בין הרוב הלא הונגרי (כ-52%) ובין המיעוט ההונגרי (כ-48%) המתיימר לשלוט בו, בין החפצים בהמשך הברית עם אוסטריה, ובין הדורשים עצמאות נוסח 1848, ובניגודים והוויכוחים שהסעירו את אירופה כולה באותה התקופה - סוציאליזם וליברליזם אל מול שמרנות כלכלית וחברתית.
ההסדר התחוקתי

האימפריה האוסטרו-הונגרית כפי שנקראה המדינה החדשה, נשלטה על ידי שלושה גופים שונים:
הממשלה ההונגרית אשר שלטה בהונגריה.
הממשלה האוסטרית אשר שלטה באוסטריה.
ממשל מאוחד בראשותו של הקיסר.
לאוסטריה ולהונגריה היו פרלמנטים נפרדים, כל אחד עם ראש ממשלה משלו. התיאום בין השנים היה באחריותו של הקיסר. כן היה באחריות הקיסר הטיפול בענייני הצבא, הצי, מדיניות החוץ, ומדיניות המכס.
באוסטריה ובהונגריה גופא נהנו מחוזות שונים כגון גליציה וקרואטיה מסטאטוס חוקי מיוחד, אשר איפשר להם מבנה ממשלתי ייחודי להם.
מועצת שרים משותפת הרכיבה את ממשלת האימפריה. היא כללה שרים לאוצר, לצבא ולחוץ, וכן את שני ראשי הממשלה, כמה מן הארכידוכסים, ואת המלך. שתי מועצות נציגים, אחת מהונגריה, ואחת מאוסטריה, התכנסו בנפרד, והצביעו על תקציב מועצת השרים המשותפת, וכך ניתנה לממשלות הנפרדות השפעה בעניינים המשותפים, אם כי השרים היו אחראים כלפי הקיסר בלבד.
תנופת הפיתוח והשגשוג

התקופה שלאחר הקמת הממלכה הדואלית הייתה תקופה של שינוי חברתי וכלכלי מקיף. שינויים טכנולוגיים האיצו את התיעוש והעיור. אופן הייצור הקפיטליסטי התפשט לאורכה של הממלכה, כשהוא דוחק מפניו את המבנה הפיאודלי הקיים. על אף שמרכז השינוי היה באוסטריה, והתיעוש ניכר בארץ זו, אל מול הונגריה הכפרית, הרי שבתהליך איטי אך בטוח זרמו השינויים החדשים אף אל הונגריה. עם זאת, חלק מן הקונפליקט בו הייתה נתונה הממלכה הדואלית היה נעוץ בקצב התקדמותה הכלכלי המהיר של אוסטריה, אל מול השינוי האיטי שחל בהונגריה, אף כי לקראת תחילת המאה ה-20 הגיעו השינויים לכל חלקי הממלכה. התוצר הלאומי הגולמי לנפש גדל בשיעור בן 1.45% לשנה בין 1870 ל-1913 בממלכה כולה, ושיעור צמיחה זה היה מעבר למעצמות אזוריות אחרות כבריטניה או צרפת. למרות זאת הכלכלה עדיין פיגרה מאחרי כלכלותיהן של מדינות המערב, שכן תהליך התיעוש החל מאוחר יחסית אליהן.
פסי הרכבת התפשטו במהירות לאורכה ולרוחבה של הממלכה. בית הבסבורג בנה תשתית רכבות, אשר מרכזה בווינה עוד בשנת 1841 אך משנתגלו השימושים הצבאיים של הרכבות, החלה הממלכה להשקיע בסלילת קווים, אשר הגיעו לברטיסלאבה, בודפשט, פראג, קרקוב, גראץ ליובליאנה וונציה. התפשטות זו של קווי הרכבות איפשרה להפיץ אף את השינוי הכלכלי, ולהטמיע את הכלכלות המקומיות בכלכלה הלאומית.
הלל גלבוע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך)
 גובה:  1.86 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1967–1969   1969–1972   1972–1979:  הפועל משמר העמק   הפועל מגידו   הפועל חיפה
 
הלל גלבוע (נולד בשנת 1950) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.86 מטרים, ששיחק בהפועל מגידו, הפועל חיפה ובנבחרת ישראל. כיום איש עסקים.
קריירת כדורסל

נולד וגדל בקיבוץ משמר העמק. בנם השני של פרידה ורחמים שעלו לישראל ממולדובה ומעיראק (בהתאמה). ב-21 במרץ 1969 נהרג אחיו הבכור שאול גלבוע, טייס קרב וכדורסלן עבר. אחיו הצעיר, רפי גלבוע, גם הוא כדורסלן עבר.
הלל גלבוע נחשף לכדורסל לאחר שאביו הקים בחצר ביתם סל, והוא ואחיו החלו לשחק יחד והתאמנו רבות בקליעות.
לאחר שאחיו הגדול שאול התקבל לקורס טיס, ניסה גם הלל להתקבל לקורס, אך נדחה, ואז החליט להישאר בקריירה של הכדורסל.
בעונת 1966/1967 הצטרף גלבוע למשמר העמק כשחקן נוער מוכשר.
בשנת 1969 התאחדה משמר העמק עם קבוצת עין השופט וקמה קבוצת הפועל מגידו. גלבוע המשיך בקבוצה המאוחדת.
לקראת עונת 1972/1973 עבר להפועל חיפה. לדבריו עזב את קבוצת הקיבוץ היות שלא היו מוכנים להשקיע כספים בשביל להביא שחקני חיזוק.
בהפועל חיפה שיחק במשך חמש עונות, עד שפרש בגיל 28 בסיום עונת 1978/1979.
קריירת כדורסל > נבחרת ישראל

בשנת 1968 שיחק בנבחרת העתודה תחת המאמן רלף קליין.
בשנת 1970 שיחק במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחקי אסיה.
סך הכל שיחק במשך חמש שנים בנבחרת ישראל הבוגרת, ובעיקר שימש כשחקן ספסל.
סטטיסטיקה

סטטיסטיקות קריירה:
סה"כ נקודות בקריירה: 1830
סה"כ משחקים בקריירה: 195
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 192
עונות בליגה: 10
סה"כ נקודות בפלייאוף בקריירה: 45
סה"כ משחקי פלייאוף בקריירה: 10
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים בפלייאוף: 611
| עונה | קבוצה | עונה סדירה> משחקים | עונה סדירה> ממוצע נקודות למשחק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967-68 | משמר העמק | 23 | 9.3 |
| 1968-69 | משמר העמק | 19 | 11.1 |
| 1969-70 | הפועל מגידו | 22 | 15.1 |
| 1971-72 | הפועל מגידו | 20 | 8.9 |
| 1972-73 | הפועל חיפה | 22 | 13.6 |
| 1973-74 | הפועל חיפה | 22 | 6.5 |
| 1974-75 | הפועל חיפה | 26 | 6.7 |
| 1975-76 | הפועל חיפה | 24 | 9.4 |
| 1977-78 | הפועל חיפה | 15 | 3.1 |
| 1978-79 | הפועל חיפה | 2 | 2.5 |
לאחר הפרישה

לאחר שבגיל 28 החליט לפרוש מכדורסל, עבד עשר שנים בניגריה כמנהל הרכש של חברת סולל ובונה ובמקביל למד תואר ראשון במנהל עסקים.
בשנת 1988 עבר לפלורידה, ארצות הברית, שם למד מחשבים, במקביל שיחק כדורסל חובבני.
בשנת 1995 חזר לישראל וב-1996 מונה להיות מנהל החוזים של חברת אינטל בקריית גת.
בשנת 2000 מונה למנהל החוזים של כביש חוצה ישראל.
בשנת 2003 חזר לניגריה ועבד כמנכ"ל חברה גדולה שעיסוקה במוצרים אלקטרו מגנטים.
בשנת 2016 חזר לישראל.
הערות שוליים

1 2 3  גידי ליפקין, ‏מהפרקט לחוד החנית: הטרגדיה של שאול גלבוע, באתר ONE‏, 21 באפריל 2015
↑  הלל גלבוע (2018-04-17), ראיון על שאול גלבוע בערוץ 5 2018, נבדק ב-2018-11-03
1 2  "בלדה לעוזב קיבוץ"|https://docs.wixstatic.com/ugd/e77459_05f30aaebf71405397ffe5c656a130b6.pdf
1 2  Art-Up LTD, מנהלת ליגת העל בכדורסל | היסטוריה | קלעי כל הזמנים | הלל גלבוע, באתר basket.co.il
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1970 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 טייכנר •  2 ברזילי •  3 לישינסקי •  4 כהן-מינץ •  5 גלבוע •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏גרין‏‏  •‏ 9 קרן • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 שוורץ • מאמן: שלח  |  1 טייכנר •  2 ברזילי •  3 לישינסקי •  4 כהן-מינץ •  5 גלבוע •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏גרין‏‏  •‏ 9 קרן • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 שוורץ • מאמן: שלח  | ישראל |
המחאות במיאנמר (2021–הווה)

המחאות במיאנמר 2021, המכונה במיאנמר מהפכת האביב (בבורמזית: နွေ ဦး တော်လှန်ရေး) הן הפגנות שהחלו בתחילת פברואר 2021 כתוצאה מההפיכה הצבאית במדינה שהכריז מין אונג הלינג, מפקד הכוחות המזוינים במדינה, הטטמדאו. נכון ל-24 בפברואר 2023, 3,026 אזרחים נהרגו על ידי כוחות צבא או משטרה ו-19,836 בני אדם נעצרו.
המפגינים הפעילו לרוב צורות מחאה שלוות ולא אלימות, הכוללות פעולות של אי ציות אזרחי, שביתות עבודה, מסע חרם צבאי, קמפיין בשם סרט אדום, מחאה ציבורית ועוד. הצבע האדום, המזוהה עם הליגה הלאומית לדמוקרטיה (NLD), לובש על ידי מפגינים רבים. Kabar Ma Kyay Bu, שיר שהיה פופולרי לראשונה כהמנון של מרד 8888 (אנ'), זכה לתחייה מחודשת על ידי תנועת אי הציות האזרחי כשיר מחאה. ההצדעה עם שיטת-שלוש-אצבעות אומצה באופן נרחב על ידי המפגינים כסמל מחאה.
בתגובה לתנועת המחאה ההולכת וגדלה, מנהיגי צבא ההפיכה חוקקו מספר אמצעי נגד. אלו כללו שיבוש האינטרנט והרשתות החברתיות, פיזור מפגינים ומסיתים פרו-צבאיים, ושימוש בכוח אלים לדיכוי הפגנות ועוד.
רקע

ההפיכה במינאמר החלה בבוקר 1 בפברואר 2021 כאשר יועצת המדינה של מיאנמר, ראש הרשות המבצעת אונג סן סו צ'י, נשיא מיאנמר וין מיין, ומנהיגים אחרים ממפלגת השלטון, הליגה הלאומית לדמוקרטיה, אשר נבחרו באופן דמוקרטי, נעצרו ונכלאו על ידי הטטמדאו, הכוחות המזוינים של מיאנמר, אשר רוצים לכונן סטטוקרטיה במיאנמר. שעות לאחר מכן, הכריז צבא מיאנמר על מצב חירום למשך שנה, והודיע כי השלטון הועבר למפקד הכוחות המזוינים, מין אונג הלינג (אנ').
ההפיכה הגיעה כתוצאה מהבחירות הכלליות במיאנמר 2020 (אנ') שנערכו ב-8 בנובמבר 2020, בהן זכתה הליגה הלאומית לדמוקרטיה ב-396 מתוך 476 המושבים בפרלמנט, והניצחון היה בפער גדול יותר בהשוואה לפער בבחירות 2015. המפלגה הממונה על הצבא, מפלגת האיחוד לפיתוח סולידריות (אנ'), נחלה מפלה בבחירות, כאשר זכתה ב-33 מושבים בלבד.
הצבא חלק על תוצאות הבחירות, וטען כי הייתה הונאת בחירות. שמועות על ניסיון ההפיכה נפוצו במשך מספר ימים קודם לכן, מה שגרם להצהרות דאגה מצד מעצמות המערב בהן, צרפת וארצות הברית.
שביתות

ב-2 בפברואר 2021, עובדי שירותי בריאות ועובדי מדינה ברחבי הארץ, כולל בבירה נייפידאו, פתחו בתנועה לאומית לאי ציות אזרחית (အာဏာ ဖီ ဆန် ရေး လှုပ်ရှားမှု), כחלק מההתנגדות להפיכה. קבוצה בפייסבוק שכונתה "תנועת אי הציות" משכה אליה יותר מ-230,000 חברים, מאז השקתה הראשונית ב-2 בפברואר 2021.
עובדי שירותי בריאות מעשרות בתי חולים ומוסדות ממלכתיים יזמו שביתת עבודה החל מ-3 בפברואר. שישה חברים מוועדת הפיתוח העירונית של מנדליי בת שלוש עשרה חברים, כולל סגן ראש העיר, התפטרו ב-3 בפברואר, במחאה נגד ההפיכה. עד ל-9 בפברואר, מתן החיסון נגד COVID הופסק, מערכת הבדיקות קרסה ורוב בתי החולים במיאנמר נסגרו.
שביתות העבודה התפשטו במהירות גם למגזרים אחרים. שבעה ארגוני מורים, ובהם הסתדרות המורים במיאנמר בת 100,000 איש, התחייבו להצטרף לשביתת העבודה. צוות משרד החוץ הצטרף גם הוא לשביתה. עד ל-5 בפברואר, שביתת השירות הציבורי כללה צוותים וסטודנטים במגזר המינהלי, הרפואי והחינוכי ב-91 בתי חולים ממשלתיים, 18 אוניברסיטאות ומכללות ו-12 מחלקות ממשלתיות ב-79 יישובים. החל מ-25 בפברואר, נהגי המשאיות החלו גם הם בשביתה נגד ההפיכה בכך שסירבו להעביר סחורות מהרציפים בארבעת הנמלים העיקריים של יאנגון.
ב-3 בפברואר התעוררה תנועת חרם מקומית בשם "הפסק קניית עסקי ג'ונטה" שקראה להחרים מוצרים ושירותים הקשורים לצבא מיאנמר.
תגובת הצבא

ב-4 בפברואר 2021 הוטל על מפעילי וספקי שירותי אינטרנט ברחבי מיאנמר לחסום את הרשת החברתית פייסבוק עד ל-7 בפברואר 2021, כדי להבטיח את "יציבות המדינה". למחרת הרחיבה הממשלה את איסור הגישה לרשתות החברתיות כך שיכלול גם את הרשתות אינסטגרם וטוויטר.
רשויות אכיפת החוק פעלו במהירות לביטול מחאות ההתנגדות להפיכה. החל מ-7 בפברואר 152 מפגינים הוכנסו למעצר. המשטר הצבאי החל לפתוח בהליכים פליליים נגד העצורים.
המחאות

על פי ה-AAPP (אנ'), נכון ל-1 במאי 2021 נהרגו 759 מפגינים. השימוש ללא הבחנה בכוח של החונטה הביא למותם של לפחות 44 ילדים, כולל ילדה בת 7 שנורתה בביתה ודיווחים על מאות ילדים וצעירים עצורים.
ב-8 בפברואר, החלה המשטרה להשתמש בכדורי גומי, תותחי מים וגז מדמיע, כדי לפזר מפגינים בעצרות המוניות. המנהיג הצבאי מין אונג הלינג הורה לדכא את ההפגנות. ב-9 בפברואר אושפזו שני מפגינים במצב קשה בגלל פצעי ירי. אחת מאלה הייתה Mya Thwe Thwe Khine צעירה בת עשרים, שמתה בבית חולים ב-19 בפברואר, והפכה לסמל המאבק.
עוצמת ההתערבויות של הרשויות עלתה בתחילת חודש מרץ, עם דיווחים על לפחות 18 הרוגים ב-28 בפברואר ועל 38 ב-3 במרץ.
היום האלים ביותר של ההפגנות הגיע ב-27 במרץ, החג השנתי של כוחות הצבא, ועל פי הדיווחים לפחות 107 נהרגו. המספר הגבוה ביותר ליום בודד מפרוץ המחאה. באותו יום תקפה קבוצת האיחוד הלאומי קארן (KNU) (אנ') בסיס צבאי, והרגה 10 חיילים ולקחה אחרים כבני ערובה בהתקפה הראשונה על הצבא מאז תחילת המחאה.
ב-30 במרץ אף דווח על תקיפות אוויריות רבות נגד מפגינים במדינת קיין. ההפגנות נמשכו גם בחודשים אפריל ומאי.
ב-6 ביוני יצאו אלפי מפגינים לרחובות ביאנגון ומעבר למיאנמר, וקראו לפתוח ב"מהפכת האביב". כוחות הביטחון פגעו במפגינים בהסיפאו והרגו לפחות שני בני אדם.
ב-19 ביוני, מחאות חילקו את המדינה בין אלה שחגגו את יום הולדתו ה-76 של סו סו צ'י לבין מפגינים פרו-צבאיים ברחבי המדינה. שמה של מחאות פרו-סואי קאי נבחר כ"מחאות פרחים".
המחאות > מחאות בעולם

בארצות הברית, ב-3 בפברואר הפגינו יותר מ-150 אמריקאים בורמזים מול שגרירות מיאנמר בוושינגטון הבירה. ב-6 במרץ, מפגינים בטנסי התאספו בבית הקפיטול מדינת טנסי בנאשוויל במחאה להטיל מגבלות על הצבא הבורמזי. הפגנות נערכו גם בערים אחרות עם אוכלוסיות בורמזיות גדולות, כמו ב-27 בפברואר בפרבר בלואיסוויל בדאלאס.
באוסטרליה, ב-1 במרץ, מספר אוסטרלים בורמזיים מחו ליד בית הפרלמנט בפרת' כשהם קוראים לממשלת אוסטרליה לתמוך במפגינים במיאנמר. ב-6 במרץ התכנסו מפגינים בסידני כאות סולידריות עם המפגינים במיאנמר.
אזרחים בורמזים בטוקיו, התכנסו מול אוניברסיטת האו"ם כדי למחות נגד ההפיכה.
הערות שוליים

↑  AAPP | Assistance Association for Political Prisoners, AAPP | Assistance Association for Political Prisoners
↑  Myanmar adopts nonviolent approach to resist army coup, Arab News, ‏3 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  Songwriter Who Provided ‘Theme Song’ to 8888 Uprising Finally Honored, The Irrawaddy, ‏9 באוגוסט 2018 (באנגלית אמריקאית)
↑  Myanmar blocks Facebook as resistance grows to coup, www.abc.net.au, ‏4 בפברואר 2021 (ב־Australian English)
↑  ynet והסוכנויות, הפיכה במיאנמר: הצבא עצר את כלת הנובל לשלום, באתר ynet, 28 באפריל 2021
1 2  Beech, Hannah (31 בינואר 2021). "Myanmar's Leader, Daw Aung San Suu Kyi, Is Detained Amid Coup". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-31 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Teachers, students join anti-coup campaign as hospital staff stop work, Frontier Myanmar, ‏3 בפברואר 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Government medics receive threats for civil disobedience campaign, Frontier Myanmar, ‏5 בפברואר 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Health Care Feels The Pinch as Myanmar Medical Workers Join Civil Disobedience Movement, Radio Free Asia (באנגלית)
↑  Staff, Reuters (2021-02-03). "Myanmar internet providers block Facebook services after government order". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-04-28.
↑  Myanmar’s new military government orders to temporarily block internet access, TechCrunch (באנגלית אמריקאית)
↑  Stop ‘widespread violence’ against children in Myanmar, UN officials urge, UN News, ‏2 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  Two people in critical condition after police shoot peaceful protesters with live bullets in Naypyitaw - doctor, Myanmar NOW (באנגלית)
↑  10 soldiers killed in Myanmar base attack: Rebel group, www.aa.com.tr
↑  Myanmar junta deepens violence with new air attacks in east, AP NEWS
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Myanmar: Flower protests mark Aung San Suu Kyi's 76th birthday | DW | 19.06.2021, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  ဝါရှင်တန်ဒီစီက မြန်မာစစ်သံရုံးရှေ့မှာ အမေရိကန်ရောက် မြန်မာတွေဆန္ဒပြ, Radio Free Asia (באנגלית)
↑  Burmese-Americans hold peaceful protest outside Tennessee state capitol building, WTVF, ‏7 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Daniel Houston, Photo gallery: Residents protest Myanmar military's actions on steps of Lewisville City Hall, impact, ‏27 בפברואר 2021 (ב־)
↑  Lauren Pilat, ‘Demanding justice’: Hundreds protest in Perth against Myanmar military coup, WAtoday, ‏1 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Hundreds of people gather in Sydney in solidarity with Myanmar protesters, SBS News (באנגלית)
↑  Myanmar workers in Japan protest against Tatmadaw’s actions, The Myanmar Times, ‏1 בפברואר 2021
המודל של פאסינגר לפיתוח זהות הומוסקסואלית ולסבית

המודל של פאסינגר לפיתוח זהות הומוסקסואלית ולסבית (באנגלית: Fassinger's model of gay and lesbian identity development) הוא ניסיון לפתח תיאוריה של מודל שמפתחת זהות הומוסקסואלית ולסבית, תוך התחשבות בהשפעות תרבותיות וקונטקסטואליות. המודל הוצג לראשונה על ידי רות אי. פאסינגר ב-1996, כמודל לפיתוח זהות לסבית. בשנה שלאחר מכן, המודל הותאם גם לגברים הומוסקסואלים.
מחקר

ב-1991, סוזן ר. מקקרן, קולגה של פאסינגר, חקרה התפתחות זהות בקרב קבוצה של שלושים ושמונה לסביות, שאינן זהות מבחינת גיל, השכלה, גזע, אתניות ועיסוק. ניתוח תוצאות מחקר זה הוביל להקמת שני תהליכים וארבעה שלבים ב-1996. ב-1997, פאסינגר וברט א. מילר חקרו קבוצה מגוונת דומה של הומואים, והתאימו את התיאוריה גם להם.
התיאוריה

פאסינגר הציעה שני תהליכים של פיתוח זהות: זהות מינית אינדיבידואלית המתייחסת למודעות פנימית וקבלת העצמי, וזהות חברתית בקבוצה הקשורה לתפקידו בקהילה הגאה.
שני התהליכים מורכבים מארבעה שלבים עוקבים, בהם אדם יכול להשתייך בשלב אחר לכל תהליך:
מודעות: תופס את עצמו כשונה מאנשים אחרים
חקר: חקירת תחושות משיכה לאנשים מאותו המין
העמקה/מחויבות: הפנמת תחושת העצמי כאדם גאה
הפנמה/סינתזה: שילוב הזהות המינית של האדם בזהות הכוללת של האדם
אנשים יכולים לחזור על שלבים אלו, כאשר מתרחשים השפעות סביבתיות חדשות, וההתפתחות בתהליך אחד יכולה להשפיע על ההתפתחות השנייה.
בתהליך הזהות של חברות בקהילה הגאה, פאסינגר הציעה סמנים ספציפיים להדגמה של כל שלב:
מודעות לקיומם של אנשים בעלי נטיות מיניות שונות.
חקר יחסי האדם לקהילה הגאה.
מחויבות לקהילה הגאה, כולל קבלת השלכות שעלולות להיות שליליות.
הפנמת זהות קבוצת המיעוט על פני ההשפעות הקונטקסטואליות.
ראו גם

המודל של קאס
זהות מינית
הערות שוליים

↑  McCarn, S. R. (1991). "Validation of a model of sexual minority (lesbian) identity development". Unpublished master's thesis.
↑  Fassinger, R. E.; McCarn, S. R. "Revisioning sexual minority identity formation: A new model of lesbian identity and its implications for counseling and research" (PDF). Counseling Psychologist. 24: 508–534. ארכיון (PDF) מ-2014-02-11. נבדק ב-2021-01-29.
↑  Fassinger, R. E.; McCarn, S. R. (1997). "Validation of an inclusive model of homosexual identity formation in a sample of gay men". Journal of Homosexuality. 32 (2): 53–78. doi:10.1300/j082v32n02_04.
↑  Fassinger, R. E. (1998). "Lesbian, gay, and bisexual identity and student development theory". Working with lesbian, gay bisexual, and transgender college students: A handbook for faculty and administrators: 13–32.
הלל דוד הכהן טריווש

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  תר"א
 פטירה:  ג' בסיוון תרס"א (בגיל 60 בערך)
 מקום פעילות:  הורודנה, וילקי (באזור וילנה)
 השתייכות:  רבני הציונות הדתית, רבני ליטא
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, פסיקה, אגדה
 תפקידים נוספים:  עורך כתב העת "הפסגה"
 רבותיו:  אחיו הרב אבא יוסף טריווש, הרב מנחם נחום יפה מהורודנה, הרב אליעזר לנדא מהורודנה
 תלמידיו:  הרב יהודה לייב הכהן מיימון
 חיבוריו:  "ונגש הכהן", "עבודת הכהן", שו"ת "תרומות כהן", "עדן גנים", מאמרים ב"הפסגה"
הרב הלל דוד הכהן טריווש (תר"א-ג' בסיוון תרס"א) היה אב"ד וילקי שבאזור קובנה, מחברם של ספרים תורניים ועורך כתב העת התורני "הפסגה" ששמו שונה כמה פעמים (ראו להלן). מרבני הציונות הדתית.
תולדות חייו

נולד בווילנה לרב עוזר (נפטר בה' בשבט תרט"ז) שהיה מוכר כגאון וצדיק, וחברו של הרב בצלאל הכהן. התחנך אצל אחיו הגדול שהיה גדול בתורה בזכות עצמו, הרב אבא יוסף טריווש שכיהן כראב"ד וולקניק באזור וילנה וחיבר את הספר "חבל יוסף" ואת "כערכך הכהן" (הספד על הרב בצלאל הכהן).
נשא לאישה את פרומה-רייזל, בת הרב ראובן הכהן שהיה מנכבדי וולקניק. למד בישיבות וילנה ולאחר נישואיו בהורודנה, ושם היה תלמיד מובהק של הרב מנחם נחום יפה והרב אליעזר לנדא וקיבל מהם הסמכה לרבנות. כן היה תלמידם של רבי משה יצחק אביגדור מקובנה והרב ישראל ליפקין מסלנט, מייסד תנועת המוסר. לכבוד סיום לימוד הש"ס כשהיה בן 18 חיבר ספר מיוחד בשם "ספר גורלות". בהורודנה החל להשיב תשובות לשאלות הלכתיות. כמו כן החל להתפרסם גם כדרשן מחונן המרתק את שומעיו, ורבים באו לשמוע אותן.
משנת תרכ"ה שימש כמורה הוראה במושבה החקלאית לייפון ובתרל"ב מונה לרבה של וילקי.
מילדותו הוכר כעילוי. למד גם עברית ובמיוחד נודע כבקי בספרות העברית של ימי הביניים. כן היה חובב ספרים וביבליוגרף מומחה. ספרייתו הפרטית כללה אלפי כרכים. פרסם מאמרים בעיתוני "המליץ", "הצפירה", "היום", ובכתבי-עת וקבצים תורניים. היה גם משורר ופרסם שירים רבים. בווילקי הקים ישיבה שבה למדו ש"ס ופוסקים, תנ"ך וגם רוסית, אף שהוא עצמו לא למד שפה זרה וידע רק עברית ויידיש. מישיבתו יצאו תלמידי חכמים מופלגים בעלי השכלה רחבה.
תמך ביישוב ארץ ישראל ובתנועת חיבת ציון והיה מקורב לרב יצחק יעקב ריינס. את תמיכתו זו הביע בין השאר במאמרים בכתב העת שערך.
תולדות חייו > כתב העת "הפסגה"

הפסגה, כפי השם המקורי, היה המאסף התורני הראשון באימפריה הרוסית ויסוד לקבצים התורניים בזמננו. הקובץ הראשון יצא לאור באביב תרנ"ה והספיק בחייו לערוך שבעה קבצים. את השמיני ערכו והוציאו לאור חתנו הרב אברהם זקהם ובנו הרב קלמן טריווש בתרס"ב, ואת שני הבאים ערך והוציא לאור הרב זקהם לבדו בתרס"ד. עם פרוץ מהפכת 1905 הופסקה הוצאתו לאור של כתב העת. עשרת הקבצים הודפסו שוב במכון "זיכרון קדושי פולין", אשדוד תשנ"ו בארבעה כרכים (בשני הראשונים שלושה קבצים בכל אחד ובשני האחרים שניים). מתרנ"ו שמו לא היה רק "הפסגה" אלא צירוף ששונה 3 פעמים וכולל את השם המקורי: הר הפסגה, ראש הפסגה (מתרנ"ז), אשדות הפסגה (מתרנ"ח), אשדות הפסגה (מתר"ס) ועין הפסגה (מתרס"ב). שבעת הקבצים הראשונים יצאו לאור בדפוס האלמנה והאחים ראם בווילנה, השמיני והתשיעי יצאו לאור בוורשה והעשירי בפיוטרקוב.
חלה במחלה קשה לפני חג הפסח תרס"א ונפטר לאחר פחות מחודשיים.
חיבוריו

ונגש הכהן - חקרי הלכה וסברות ופלפולים ושו"ת, וילנה תרמ"ב עם הקדמה שבה קונטרס בעניין גודל ערך הדפסת חידושי תורה עם דברים מהנצי"ב שזה חשוב גם בזמן של צרות. הקונטרס צורף בדפוס צילום לספר "הצדיק ר' שלמה" (על הרב שלמה זלמן בלוך שהיה מתלמידי החפץ חיים) בהדפסת "המוסד לעידוד לימוד התורה", ירושלים תשנ"ג. יצא בדפוס צילום מאה שנים לאחר ההדפסה הראשונה ב"מפעלי ספרים ליצוא", ירושלים תשמ"ג, וכן בהוצאת "המוסד לעידוד לימוד התורה", ירושלים תשנ"ט יחד עם "עבודת הכהן" שלו ועם "אור גדול" של הרב ירוחם יהודה לייב פרלמן ("הגדול ממינסק").
עבודת הכהן - חקרי הלכה וסברות ופלפולים ושו"ת, ורשה תרמ"ט. יצא בדפוס צילום ב"מפעלי ספרים ליצוא", ירושלים תשמ"ג, וכן בהוצאת "המוסד לעידוד לימוד התורה", ירושלים תשנ"ט, יחד עם "ונגש הכהן" ו"אור גדול".
שו"ת תרומות הכהן - בכתב יד.
עדן גנים - שני חלקים של דרשות באגדה. החלק הראשון יצא לאור בורשה תרנ"א.
פרץ נבעה - על ענייני השחיטה והרבנות בישראל, בהוצאת האלמנה והאחים ראם, וילנה תרנ"ט (1898). למעשה מדובר במאמר ארוך שיצא לאור כהוספה ל"עין הפסגה".
השתייה כדת - על ייצור יין לפי ההלכה, דפוס ראם, וילנה תר"ס (1899). למעשה מדובר במאמר ארוך שיצא לאור כהוספה ל"עין הפסגה".
מסיני בא - תשובה לטוענים שאין צורך בלימוד החכמים והפצת חידושי תורתם בשעת צרה. כולל גם לקט לגבי הרבצת תורה שעיקרו חילופי מכתבים עם הרב אברהם קלמנוביץ. יצא לאור בדפוס צילום בהוצאת "המוסד לעידוד לימוד התורה" בגודל קטן, ירושלים תשס"ב.
משפחתו

אחיו הרב אבא יוסף טריווש - מחבר "כערכך הכהן", הספד על הרב בצלאל הכהן מווילנה.
הרב קלמן טריווש
עטרה מלכה - אשת הרב אברהם זקהם
ד"ר משה ירדני
הינדא – אשת הרב משה רוזין
הרב חיים רוזין
אשת הרב זלמן שור שנרצח בתרע"ט בפרעות ברוסיה.
הערות שוליים

↑  אבא יוסף הכה טריווש, כערכך הכהן, ווילנא תרל"ח, באתר היברובוקס
↑  בן הרב בנימין מיכל ומחבר שאלות ותשובות מהר"ן יפה
↑  בן הרב שמואל ומחבר "דמשק אליעזר"
↑  אברהם יעקב סולצקי, שיבת ציון: קובץ מאמרי גאוני הדור בשבח ישוב ארץ ישראל, חלק ראשון, ורשה תרנ"ב, עמ' 56–60, באתר היברובוקס
↑  דוד תדהר (עורך), "אברהם זקהם", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 774
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר משה ירדני (זקהיים)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 78
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313867005171  VIAF: 240151154   WorldCat (עם VIAF): 240151154
הפיתול המצחי התחתון

| --- | --- |

 שיוך:  האונה המצחית 
 מיקום אנטומי:  קופסית המוח 
 אספקה עורקית:  עורק אמצעי של המוח הגדול 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (822) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  gyrus frontalis inferior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.113 
 TA2 (2019):  5447 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_873 
 מזהה נרוניימס:  85 
 FMA:  61860 
 
הפיתול המצחי התחתון (באנגלית: (inferior frontal gyrus (IFG), הוא פיתול בקליפת המוח, התחתון מבין ארבעת הפיתולים שבאונה המצחית וחלק מן קליפת המוח הקדם-מצחית. הפיתול תחום מלעיל על ידי החריץ המצחי התחתון (אנ') המפריד אותו מן הפיתול המצחי האמצעי (אנ'). גבולו התחתון הוא המענית הצידית אשר מפריד אותו מהפיתול הרקתי העליון (אנ') והגבול האחורי לפיתול המצחי התחתון הוא החריץ הקדם-מרכזי המפריד אותו מהפיתול הקדם-מרכזי.
כמו כן, הפיתול המצחי התחתון מכיל את אזור ברוקה, אזור המעורב בעיבוד לשוני, ובהפקת שפה.