stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק גולן (קצין)

ערך זה עוסק בדובר צה"ל ואיש חינוך ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אל"ם יצחק גולן 1978.
אל"ם יצחק גולן 1978.
 לידה:  24 באפריל 1932 איסטנבול, טורקיה
 פטירה:  10 במרץ 2008 (בגיל 75)
 תאריך עלייה:  1933
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  "איצ'ה"
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1950–1957   1965 – 1980
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 קצין חינוך פיקוד הנח"ל  קצין חינוך פיקוד מרכז  קצין חינוך חזית הדרום  עורך ראשי בהוצאת "מערכות"  דובר צה"ל
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 דובר קק"ל, מנהל כפר הנוער בן שמן, מנהל מכון איילון.
 
יצחק (איצ'ה) גולן (24 באפריל 1932 – 10 במרץ 2008) היה דובר צה"ל בשנים 1977–1979 ולאחר מכן היה מנהל כפר הנוער בן שמן.
ביוגרפיה

גולן נולד בטורקיה ובגיל שנה הגיע עם משפחתו לישראל. גדל בחיפה ובנעוריו הצטרף לתנועת הצופים, עמה הצטרף לגרעין ההתיישבות בקיבוץ חצרים. בשנים 1955–1957 היה מפקד היאחזות הנח"ל בעין רדיאן, שהיוותה את הבסיס להקמת קיבוץ יטבתה. במקביל שימש כמפקד יחידת הסיור שפעלה בערבה, שהוקמה בעקבות טבח מעלה עקרבים בשנת 1954.
בסיום שירותו הצבאי הסדיר למד זואולוגיה וידיעת הארץ בסמינר אורנים. בשנת 1965 חזר לשירות צבאי ומונה לקצין החינוך של פיקוד הנח"ל. הוא כיהן בתפקיד זה במהלך מלחמת ששת הימים ולקח חלק מרכזי בניהול הלהקות הצבאיות. בשנת 1968 מונה לקצין החינוך של פיקוד המרכז, תפקיד שבו כיהן עד לפרישתו ללימודים אקדמיים בשנת 1972. לבקשתו של הרמטכ"ל דוד אלעזר חזר לשירות פעיל במלחמת יום הכיפורים ושימש כקצין החינוך של חזית הדרום.
בשנים 1975–1977 עמד בראש הוצאת "מערכות", ובשנים 1977-1979 שירת כדובר צה"ל.
בשנת 1980 פרש מצה"ל.
שימש כדובר קרן קיימת לישראל, מנהל כפר הנוער בן שמן (1984–1997) ומנהל מוזיאון מכון איילון.
בן אחותו היה הבדרן דודו דותן.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  דני צדקוני, להמנע מעימות עם האוכלוסיה המקומית, דבר, 17 ביולי 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011252626705171  MusicBrainz: 3c1d6b7f-58a6-4bec-9fc4-000f39382c4d  VIAF: 18165706330148932294   WorldCat (עם VIAF): 18165706330148932294
טיפול קוגניטיבי

טיפול קוגניטיבי או טיפול הכרני היא שיטת טיפול נפשי המבוססת על ההנחה שדפוסי חשיבה משפיעים על ההתנהגות, ושמקורן של הפרעות רגשיות הוא בדפוסי חשיבה מעוותים. הטיפול הקוגניטיבי מתמקד בזיהוי דפוסי החשיבה הלקויים והקניית דפוסים סתגלניים במקומם. הטיפול מתבסס הן על עקרונות מתחום הלמידה, והן על ניתוח לוגי ושכנוע מילולי-שכלתני. הטיפול הקוגניטיבי שונה מהטיפול ההתנהגותי בדגש שהוא שם על התהליכים הפנימיים של המטופל, ולא על ההתנהגות בלבד. בין מפתחי השיטה: אלברט אליס, אהרון בק, דונלד מיקנבאום ואלברט בנדורה.
היסטוריה

לאבות השיטה נחשבים  הפסיכיאטר אהרון בק והפסיכולוג אלברט אליס. אליס החל לפתח את שיטת "הטיפול הרציונלי" באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, בין השאר כתגובת נגד לפסיכואנליזה - שיטת הטיפול הפופולרית באותה תקופה - ובק החל לפתח את "הטיפול הקוגניטיבי" בשנות ה-60. הטיפול הפך במהרה לתחום מחקר מועדף על חוקרים, כאשר בהתחלה היה נהוג להשוות את יעילותו מול הטיפול ההתנהגותי, אך בשנות ה-80 ושנות ה-90 מוזגו שתי השיטות לטיפול הקוגניטיבי-התנהגותי.
שיטות טיפול > טיפול שכלתני-רגשי

שיטת טיפול זו, שפותחה על ידי אלברט אליס מניחה שרגשות שונים, ובפרט חרדות ודיכאון, אינם נובעים ישירות מאירועים מציאותיים, אלא מהפירוש שאנו נותנים להם. לדוגמה, העובדה שאדם בתהליך גירושין כשלעצמה לא גורמת לחרדה או לדיכאון, אלא הפרשנות שלו למצב, המביאה אותו לחשוב שהוא נכשל, שלא יוכל למצוא זוגיות חדשה בעתיד, ושהכישלון ייגרר לתחומי חיים אחרים. הטיפול חותר לשנות את תפיסת העולם של האדם ולהקנות לו אמונות ותפיסות רציונליות. הוא כולל ניתוח של ההצהרות המילוליות של האדם, כדי ללמוד מהן על אמונותיו הלא רציונליות, ושכנועו, בטיעונים הגיוניים, להחליפן באמונות רציונליות, שיאפשרו לו לשפר את תפקודו ואת הסתגלותו למציאות.
שיטות טיפול > טיפול בעיוותי חשיבה

עיוותי חשיבה הם הטיות בחשיבה שגורמות לנו לפרש את המציאות בצורה שגויה. הפסיכיאטר אהרון בק זיהה ואפיין את ההטיות במהלך העבודה שלו עם מטופלים שסובלים מדיכאון. מאוחר יותר, יישם בק את הרעיון של עיוותי חשיבה להפרעות חרדה ולהפרעות נפשיות נוספות.
בק סיווג את המחשבות המוטעות לקטגוריות: חשיבה דיכוטומית - חשיבה שבה העולם נחלק לשחור ולבן ללא גוונים, וכך למשל כל אירוע מסווג להצלחה או כישלון. הכללת יתר - הפיכת אפיזודה אחת לחזות הכול והתעלמות משאר מצבי החיים. יחוס עצמי - יחוס אירוע לעצמי כאשר הוא מתרחש ללא הקשר אלי ויש לו חיים משל עצמו. הפשטה סלקטיבית - שליפת פרט מתוך מכלול שלם והתעלמות מכל היתר. התעלמות ממידע שסותר את המחשבות האוטומטיות, קפיצה למסקנות - הסקנת מסקנות לפני שנגמר שלב איסוף הידע, איבוד פרופורציות - הפיכת אירוע קשה לטרגדיה אסונית, וחשיבה רגשית - התייחסות לרגשות כאילו הן עובדות מוצקות.
במהלך הטיפול, המטופל לומד לזהות מחשבות לא-תפקודיות, לבחון אותן, ולהחליפן במחשבות רציונליות ומציאותיות יותר. הטיפול מוגבל בזמן ועיקר העבודה היא בין המפגשים - המטופל מתבקש לעשות "שיעורי בית" ולרשום מחשבות אוטומטיות שעולות בעקבות אירועים שונים בחייו ולנסות להחליפן ב"מחשבות מתוקנות", תפקודיות יותר. המטרה הסופית של הטיפול היא שהמטופל יהיה מסוגל "ליירט" את המחשבות האוטומטיות ולתקנן במהלך האירוע. בשיטה זו יש דו-שיח סוקראטי בין המטפל למטופל, המטפל פעיל בהבניית הטיפול ומדגיש גורמים מודעים, והדגש הוא כאן ועכשיו.
ראו גם

טיפול קוגניטיבי-התנהגותי
מוח (קוגניציה)
התערבות טיפולית
אינדוקטרינציה
לקריאה נוספת

אהרן בק וגרי אמרי (1985), Anxiety Disorders and Phobias: a Cognitive Perspective; יצא לאור בעברית בשם הפרעות חרדה ובעת: התאוריה והטיפול ההכרני, 2009, תל אביב: הוצאת פסגות
ג'אן סקוט, ג' מרק ג' וויליאמס ואהרן בק, (1995), תרפיה קוגניטיבית עקרונות והדגמות, תל אביב: הוצאת אח
ברנס, ד' (2001), בוחרים להרגיש טוב, תל אביב: הוצאת פסגות
ניר עישר ועפרה מירון-ליכטר (2012), להפחיד את הפחד: מדריך לטיפול עצמי בחרדה, הוצאת מכון פסגות (קישור לפרק 7 מתוך הספר: "טיפול במחשבות", באתר פסיכולוגיה עברית)
התערבות טיפולית

ערך זה עוסק בכלים טיפוליים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התערבות טיפולית היא השימוש של מטפל בכלים טיפוליים שנועדו לסייע למטופל. כלים נפוצים בטיפול הם פרשנות, שיקוף, תמיכה, שאלה ועוד. כלים אלו דורשים שליטה ומיומנות.
עיתוי ההתערבות הוא משמעותי כדי לאפשר תהליך בונה אצל המטופל. התערבות מוקדמת מדי עלולה להגדיל את ההתנגדות ולסכל את מטרת ההתערבות.
מטפלים שונים ישתמשו בכלים טיפוליים שונים, על פי גישתם התאורטית לטיפול ואופי הטיפול. בחינה של כלים אלו תעסוק באופן השימוש בהם, התאמתם לתהליך ולמטופל והיעילות שלהם.
סוגי התערבויות > פרשנות

בגישות פסיכודינמיות מסורתיות, הפרשנות היא כלי ההתערבות המרכזי בטיפול. תפקיד הפרשנות הוא לחשוף רבדים עמוקים יותר אצל המטופל ולהביא לכדי תובנה. בגישה זו מתעמת המטפל עם המטופל בהצגתו את התופעה אליה הוא מתייחס, ובמתן הסבר המאיר את המשמעויות הלא מודעות אצל המטופל, לרוב בהקשר למקורות התופעה בעברו (למשל בילדותו). תהליך העיבוד הנלווה מביא לתובנה שמשפיעה על חיי היום יום.
סוגי התערבויות > התערבות תמיכתית

במחצית השנייה של המאה העשרים ירד מעמדו של הפירוש, שעד אז היה הכלי המרכזי, ותאורטיקנים שונים הרחיבו את צורות ההתערבות של המטפל. ביון הדגיש את חשיבות ההכלה ככלי התערבות מרכזי, ודונלד ויניקוט את ההחזקה. התערבויות פרשניות דורשות אצל המטופל יכולת התמודדות (כוחות אגו) אל מול התובנה והתרופפות ההגנות שהיא מביאה. לכן התערבויות כאלו אינן מתאימות לכל מטופל. במקרים אלו, תפקיד ההתערבות הוא ליצור השפעה מיידית על המטופל ולחזק אותו. התערבות כזו נקראת התערבות תמיכתית.
סוגים אפשריים נוספים של התערבויות תמיכתיות הם סוגסטיה, תמיכה, אישור, הרגעה, עצה ושכנוע. להתערבויות אלו יש תועלת רבה, אך הביקורת על השימוש בהן הוא שתועלתן היא לטווח קצר, ואילו להתערבויות הפרשניות תועלת רבה יותר להשגת עצמאות.
סוגי התערבויות > שאלה ככלי התערבות

לשאלה ניתן להתייחס כחוויה תוך-נפשית הנוצרת מפערים של חוסר ידיעה, כפעולה בין-אישית, או כמניפולציה שתפקידה להעביר מסר ולעורר ספק ותהייה. התייחסויות אלו משליכות על השימוש בשאלה ככלי התערבות. ניתן להשתמש בה ככלי לאיסוף מידע על המטופל. סאליבן, פסיכיאטר ומייסד הגישה הבינאישית, התייחס לשאלה ככלי התערבות לכל דבר, מתוך השקפה שהטיפול בסיסו ביחסים בין המטפל למטופל, ותפקיד המטפל הוא לחקור את יחסי הגומלין של המטופל דרך היחסים הטיפוליים.
ניתן להשתמש בשאלה כדי להעביר מסרים למטופל, לעורר בו ספקות, לעמת אותו עם סתירות בדבריו, או לכוון אותו לנושאים מסוימים. שאלות יכולות להחוות גם כסוג של פירוש או הבעת דעה. בנוסף, שאלה יכולה להחוות גם כסוג של תמיכה, ויש מטופלים שמבקשים מהמטפל להנחות אותם באמצעות שאלות. השאלה מפחיתה חרדה ומאפשרת תלות.
סוגי התערבויות > התערבויות נוספות

ארווין יאלום, סופר ופסיכיאטר, מחשובי הפסיכולוגים בתחום הפסיכותרפיה האקזיסטנציאלית, מרחיב את המושג התערבות ומכליל תחתיו גם הנחיות לפעולה, כמו כתיבה או משחק תפקידים, הפעלות יוצרות אמון בטיפול קבוצתי וביקורי בית. התערבות נוספת, שנויה במחלוקת, היא מגע שאינו בעל אופי מיני, כמו חיבוק או אחיזת יד.
סוגי התערבויות > התערבויות בטיפול באמצעות אמנויות

בתהליכי טיפול שאינם מילוליים, כמו טיפול באמנויות, מתרחב "ארגז הכלים הטיפולי" על פי הרקע המקצועי של המטפל בתחום האמנות הרלוונטי. מטפל באמנויות יכול ליצור יחד עם המטופל והיצירה של המטפל משפיעה על המטופל, הקשר הטיפולי והתכנים שעולים, ככל התערבות אחרת. כך, למשל, מטפל באמנות יציע טכניקה אמנותית, חומרי גלם או משימות בציור; מטפל במוזיקה יציע למטופל לאלתר, או ילווה אותו בשירה או בנגינה; בפסיכודרמה משמש המטפל בתפקיד של אגו מסייע, ובתפקיד זה הוא מגלם דמויות מציאותיות או דמיוניות מעולמו של המטופל.
ראו גם

חוזה טיפולי
חשיפה עצמית בטיפול
פסיכותרפיה
פסיכיאטריה
לקריאה נוספת

מורטון צ`ת`יק (2000), שיטות בפסיכותרפיה של הילד: אסטרטגיות פסיכודינמיות, הוצאת אח.
ארווין יאלום (2002), מתנת התרפיה, הוצאת כנרת.
גזרת נפ"א

גזרת נפ"א (נחי פ' הפועל א') היא גזרת פעלים השייכת לשפה העברית.
גזרה זאת היא מגזרות הנחים, הכוללות שורשים שבחלק מהטיותיהם, אחת מאותיות השורש "נחה" (כלומר כתובה אך לא נהגית) או אינה נכתבת כלל. בגזרת נפ"א נמצאים הפעלים שפ' הפועל שלהם היא א' המתפקדת כאם קריאה. לגזרה שייכים שמונה שורשים בלבד: א-ב-ד, א-ב-י/ה, א-ה-ב, א-ה-ד, א-ח-ז, א-כ-ל, א-מ-ר וא-פ-י/ה. פעלים אלה מתאפיינים בצורת עתיד מיוחדת, שבה הא' מתפקדת כאם קריאה לתנועת חולם, ואף נשמטת בגוף מדבר. מבין אלה, לשורשים א-ה-ב, א-ה-ד וא-ח-ז יש שתי צורות: על דרך גזרת השלמים ועל דרך גזרת נפ"א. יתר השורשים המתחילים בפ' הפועל א' נוטים על דרך השלמים, עם השינויים המתבקשים עבור האות א' כאות גרונית. בנוסף, צורת שם הפועל של השורש א-מ-ר – לוֹמַר – נגזרה בלשון חז"ל בהיקש מצורת העתיד, ומשמשת גם בעברית החדשה.
| שורש>  | עבר>  | הווה (בינוני)>  | עתיד> מדבר | עתיד> נסתר | ציווי>  | שם הפועל>  | הערות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| א-ב-ד | אָבַד | אוֹבֵד | אֹבַד | יֹאבַד | אֱבֹד | לֶאֱבֹד | - |
| א-ב-י/ה | אָבָה | אוֹבֶה | אֹבֶה | יֹאבֶה | אֱבֵה | לֶאֱבוֹת | השורש משתייך גם לגזרת נלי"ה |
| א-ה-ב | אָהַב | אוֹהֵב | אֹהַב / אֶאֱהַב | יֹאהַב / יֶאֱהַב | אֱהֹב / אֱהֹב | לֶאֱהֹב | - |
| א-ח-ז | אָחַז | אוֹחֵז | אֹחַז / אֶאֱחֹז | יֹאחַז / יֶאֱחֹז | אֱחֹז | לֶאֱחֹז | במקרא בצירוף ו' ההיפוך ניקוד צורות העתיד עשוי להשתנות: וַיֹּאחֶז או וַיֹּאחֵז |
| א-כ-ל | אָכַל | אוֹכֵל | אֹכַל | יֹאכַל | אֱכֹל | לֶאֱכֹל | - |
| א-מ-ר | אָמַר | אוֹמֵר | אֹמַר | יֹאמַר | אֱמֹר | לֵאמֹר / לוֹמַר | במקרא בצירוף ו' ההיפוך ניקוד צורות העתיד עשוי להשתנות, דוגמת וַיֹּאמֶר, עם הקדמת ההטעמה, ובגוף מדבר וָאוֹמַר |
| א-פ-י/ה | אָפָה | אוֹפֶה | אֹפֶה | יֹאפֶה | אֱפֵה | לֶאֱפוֹת | השורש משתייך גם לגזרת נלי"ה |
בערבית פ׳ הפועל ء (המזה) היא מקרה פרטי של גזרת הפעלים שאחת מאותיות השורש שלהם היא ء (الفعل المهموز). על פי רוב, הגזרה נוטה כמו גזרת השלמים, עם שינויים מתבקשים בכתיב לפי כללי כתיבת ההמזה, אולם במקצת הצורות הופכת ההמזה לאות נחה בהתאם לתנועה שלפניה. כך, בצורת העתיד של בניין 1 הקידומת أ של הגוף המדבר מתמזגת עם ה-أ השורשית המנוקדת בסכון ליצירת אליף מדה. עיקרון זה חוזר בבניין 4 בצורות העבר והציווי עם ה-أ התבניתית של הבניין, בצורת העתיד המדבר ובצורת שם הפעולה, וכן בבניין 8 בצורת העתיד המדבר.
יוצאי דופן הם הפעלים أَخَذَ (לקח), أَكَلَ (אכל) ו-أَمَرَ (ציווה), שצורת הציווי שלהם מקוצרת: خُذْ, كُلْ ו-مُرْ (בהתאמה). יוצא דופן נוסף הוא השורש أخذ בבניין 8, אשר מתנהג כגזרת נפי"ו עם היטמעות אות השורש הראשונה ב-ت התבניתית של הבניין: إِتَّخَذَ.
ראו גם

גזרה (דקדוק)
הערות שוליים

↑  מניית אותיות השורש מתבססת על השורש פ-ע-ל, כלומר האות הראשונה בשורש נקראת פ' הפועל, האות השנייה נקראת ע' הפועל, והאות השלישית נקראת ל' הפועל.
↑  לומר ולאמור, באתר האקדמיה ללשון העברית
פטק פיליפ

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  אנטוני פאטק פרנצ'יק צ'פק אדריאן פיליפ
 תקופת הפעילות:  1839–הווה (כ־185 שנים)
 מיקום המטה:  ז'נבה 
 קואורדינטות:  46°09′59″N 6°06′44″E﻿ / ﻿46.16629°N 6.11211°E﻿ / 46.16629; 6.11211 
 משרד ראשי:  פלאן-לה-אוייטס, קנטון ז'נבה, שווייץ
 בעלות:  משפחת שטרן
 ענפי תעשייה:  שעונים
 מוצרים עיקריים:  שעון, שעון יד 
 הכנסות:  2.05 מיליארד $ (2023)
 עובדים:  24,090 
  
 www.patek.com/en/home
 he
 
פטק פיליפ (Patek Philippe SA), ובעבר פטק פיליפ ושות' (Patek Philippe & Co) הוא יצרן שעוני יוקרה שווייצריים מאז אמצע המאה ה-19.
שעון יד כרונוגרף מתוצרת פטק פיליפ
שעון כיס של פטק פיליפ
מאז שנת 1932, נמצאת חברת פטק פיליפ בבעלות משפחת שטרן ומנוהלת על ידי הנרי שטרן ובנו (2008). פטק פיליפ ידועה בתקני ייצור מחמירים הנושאים את חותם ז'נבה (אנ')
היסטוריה

אנטוני פטק החל מייצר שעוני כיס בשנת 1839 בז'נבה, לצד שותפו המהגר הפולני פרניצ'ק צ'אפק. בשנת 1844 נפרדו דרכיהם ובשנת 1845 פטק חבר ליצרן השעונים הצרפתי אדריאן פיליפ, אשר המציא מנגנון מתיחת קפיץ השעון ללא צורך במפתח. בשנת 1851 נוסדה חברת פטק פיליפ.
בשנת 1868 ייצרה פטק פיליפ את שעון היד הראשון מתוצרתה. החברה הייתה חלוצה בהחדרת חידושים שונים בשעוניה, ביניהם: לוח שנה תמידי, מחוג לשניות - חלקי דקה, כרונוגרף וכן התרעה קולית לדקות. בעבר ייצרה החברה שעוני קווארץ ואף שעון יד דיגיטלי.
השעון היקר ביותר

בשנת 1933 ייצרה פטק פיליפ שעון כיס מורכב ומשוכלל ביותר עבר הבנקאי האמריקאי הנרי גרייבס ג'וניור (Henry Graves, Jr), אשר רכש את השעון כחלק מתחרות ידידותית שניהל עם ג'יימס וורד פקרד, בעל חברה לייצור מכוניות. בשנת 1999 נמכר השעון מעזבונו של גרייבס במכירה פומבית ונרכש בסכום של 11 מיליון דולר, היה זה השעון היקר ביותר עד לאותה עת. ב-10 באפריל 2008 נמכר שעון יד מתוצרת החברה, מדגם "Sky Moon Tourbillon" עשוי פלטינה, במחיר של 11.75 מיליון דולר הונג קונגי (כ-1.49 מיליון דולר אמריקאי) והיה לשעון היד היקר ביותר שנמכר בעולם.
דגם חדש שיצא לכבוד חגיגות 175 שנים להיווסדה של החברה - 175R - שבר שיא זה. יוצרו ממנו 7 יחידות, כאשר אחת מהן מוצגת במוזיאון המלכותי בז'נבה. שאר 6 היחידות נמכרו בכ-2.6 מיליון דולר ליחידה. זהו השעון המורכב ביותר שיוצר אי פעם, עם 1366 חלקים נעים, ושעון דו צדדי.
השעון כפריט יוקרה

שעוני פטק פיליפ נהנו מאהדה רבה בקרב אספני שעונים ועשירי עולם. מאז התקופה הוויקטוריאנית, ענדו את שעוני החברה מלכים, אפיפיורים, ומדינאים בולטים. לעיתים הוענק השעון כמתנה רשמית יקרת ערך במגעים דיפלומטיים בין מדינות.
בשנת 1851 החל פטק פיליפ לספק שעונים למלכה ויקטוריה ולחצר המלכות. מאותה עת עלתה הדרישה לשעוני החברה מחצרות מלוכה אחרות באירופה. בחודש נובמבר 1851 רכשה המלכה ויקטוריה שעון תליון הנמתח על ידי מפתח, בעת שנערכה בלונדון התערוכה העולמית. למלכה ויקטוריה היה שעון פטק פיליפ ייחודי נוסף שאותו ענדה כסיכת קישוט על בגדיה.
רשימת לקוחותיה רמי המעלה של החברה כוללים את האפיפיור פיוס התשיעי, כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ואשתו המלכה לואיזה, ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ורבים אחרים.
שעוני אספנות

בשנת 1989 פטק פיליפ יצרה את אחד מן השעונים המכניים המורכבים ביותר שיוצרו אי-פעם, דגם Calibre 89, אשר נוצר לכבוד חגיגות 150 שנה לייסוד החברה. לשעון 33 מכוונים שונים, הכוללים בין השאר את ציון חג הפסחא, מד טמפרטורה, ושעת הזריחה.
לאורך למעלה מ-150 שנות קיומה ייצרה חברת פטק פיליפ כ-600,000 שעונים בלבד, פחות מן התוצרת השנתית של חברת רולקס. נדירותם של שעוניה ואיכותם הפכו אותם לפריט אספנים נחשק הנמכר במחירים גבוהים במכירות פומביות. החברה עצמה היא אחד הגורמים למחירים הגבוהים של שעוניה ההיסטוריים כיוון שהיא נוהגת באופן קבוע לרכוש שעונים נדירים מתוצרתה במכירות פומביות, זאת כדי להעשיר את אוסף השעונים המוצג במוזיאון השעונים של החברה בז'נבה. אף בסיסמת הפרסום שלה מדגישה החברה את נדירות מוצריה וערכם, כשהיא טוענת: "לעולם אינך ממש בעלים של שעון פטק פיליפ. אתה רק שומר עליו למען הדור הבא." (באנגלית: You never
actually own a Patek Philippe. You merely look after it for the next generation). גישתה השמרנית של החברה, בעיצוב שעוניה, בחומרי בנייתם, ובמנגנוניהם, תרמו אף הם לתדמית הנדירות והיוקרה המלווים את תוצרת חברה זו.
הערות שוליים

↑  Anna Rohleder, The Most Expensive Watch. Forbes.com.
↑  Watch sets record price at Hong Kong auction
↑  Timepieces Owned by Kings and Queens
↑  http://marina.fortunecity.com/westindia/59/ppc89.htm
↑  Klaus W. Zimmermann and Tobias Thomas, Patek Philippe, or the Art to Tax Luxuries. University of the Federal Armed Forces Hamburg, June 2003, Discussion Paper 13.
↑  Jeff Winsper, The 6 P’s of Luxury Marketing. 19/04/2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007331992605171  GND: 2067057-6  HDS: 029999  LCCN: n83011334  SUDOC: 261919156  VIAF: 158309403   WorldCat (עם VIAF): 158309403
סולם פרמינגהם

מדד פרמינגהם (Framingham Risk Score) מבוסס על נתונים שנאספו בארצות הברית במסגרת מחקר מעקב שמבוצע באוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטאות נוספות בבוסטון אחר 5,209 תושבי העיירה פרמינגהם במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית.
המחקר החל בשנת 1949 ונמשך למעשה עד היום (כיום נחקרים צאצאי הנבדקים הראשונים). פרמינגהם נבחרה למחקר עקב נטיית תושביה שלא לעזוב אותה - תנאי חשוב למחקר שנפרש על פני עשרות שנים.
המדד מחשב את הסיכון לתחלואה קרדיו-וסקולרית לעשר שנים קדימה לצורך ניבוי הסיכון לאירועי לב בקרב בוגרים בגילי 70-35 בריאים וללא תסמינים לבביים וכן את סיכון התחלואה הכללית במחלות לב וכלי דם – לרבות תעוקת חזה, שבץ מוחי, מחלת עורקים היקפית ואי ספיקת לב.
המדד מבוסס על נוסחה המשקללת מספר משתנים: גיל, מין (זכר), ערכי כולסטרול בדם, רמות HDL, לחץ דם סיסטולי, סטטוס עישון בהווה וטיפול בתרופות ליתר לחץ דם.
סיכון מוגדר נמוך אם הוא קטן מ-10%, בינוני כשהוא בין 10% ל-20% וגבוה כשהוא עומד על 20% ומעלה.
מחלות עם סיכון שווה ערך למחלת לב כלילית (CHD)

לחלק מהחולים ללא CHD ידוע, קיים סיכון לאירועים קרדיווסקולריים הדומה לזה של חולים עם CHD ידוע. לחולים כאלה מתייחסים כבעלי סיכון אקוויוולנטי ל-CHD ויש לטפל בחולים אלו כאילו מדובר ב-CHD ידוע.
מקבילי סיכון ל-CHD הם חולים עם סיכון לפתח אירוע לבבי (MI) בתוך 10 שנים או מוות כתוצאה מאירוע כלילי של מעל 20%. מדובר בעיקר על צורות קליניות שונות של מחלה טרשתית. המחלות עם סיכון שווה ערך למחלת לב כלילית הינן:
מחלת לב כלילית קלינית (CHD).
מחלת עורקים קרוטידית סימפטומטית (CAD).
מחלת עורקים פריפריאלית (PAD).
מפרצת אבי העורקים של הבטן (AAA).
סוכרת.
מחלת כליות כרונית.
יוסף בצרי

| --- | --- |

 לידה:  1923 בגדאד, עיראק המנדטורית 
 הוצאה להורג:  1952 (בגיל 29 בערך) עיראק 
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  עורך דין
 
אנדרטת עולי הגרדום ליד מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה
יוסף בצרי (אברס) (נולד ב-1923 – הוצא להורג ב-19 בינואר 1952, כ"א בטבת ה'תשי"ב) מהרוגי המלכות, היה עורך דין ישראלי שהוצא להורג בעיראק באשמת ריגול ובטענה כי היה מעורב בפיגועים בבגדאד 51–1950 גם כנגד יהודי בגדאד, במטרה לעודדם לעלות לישראל.
ביוגרפיה

בצרי נולד בבגדאד, בנם של גורג'יה ואפרים והיה עורך דין במקצועו. החל מ-1942 הצטרף לתנועת "החלוץ" ול"הגנה". בדצמבר 1949 הצליח לעלות לישראל דרך הברחת הגבול עם איראן. בישראל גויס לפעילות מודיעינית, ושב לעיראק. בשנת 1951 התרחש גל פיגועים נגד מטרות יהודיות ומערביות בבגדד. ב-14 בינואר 1951 התרחש פיצוץ בחצר בית הכנסת "מסעודה שם-טוב" בבגדד. בפיגוע נהרגו ארבעה, בהם ילד בן 12, ונפגעו עשרות. לטענת יהודה תג'ר, גם הוא איש מודיעין ישראלי שפעל בבגדד באותה תקופה (ואף נאסר ל-10 שנים בשל פעילות זו), את הפיגוע ביצעו אנשי "האחים המוסלמים".
החל מאמצע 1951 החלה הבולשת העיראקית בגל מעצרים נגד מחתרת ציונית שפעלה במדינה. ב-22 במאי נעצרו שני שליחי מודיעין בבגדד - יהודה תג'ר ומרדכי בן-פורת. בצרי ירד למחתרת והסתתר אצל דודו, ששון צדיק. ב-5 ביוני 1951 נעצר בצרי יחד עם שלום צלאח ולטיף אפרים על ידי הבולשת העיראקית באשמה, כי היו מעורבים בפעילות חבלנית נגד יהודים בבגדד, במטרה לעודד אותם לעלות לישראל. בסך הכל נעצרו 21 איש. בצרי, צלאח ואדם שלישי, יוסף בית הלחמי (שהצליח להימלט חזרה לישראל), הואשמו במעורבות בשלושה פיגועים: ב-13 במרץ, ב-10 במאי וב-5 ביוני. בצרי הואשם גם בריגול. ב-24 באוקטובר החל משפטו הראשון של בצרי, שהועמד בסך הכל לשלושה משפטים על עבירות שונות שיוחסו לו. ב-1952 הוצאו בצרי וצלאח להורג. הרב ג'ורג'י מועלם היה איתם ב-30 דקות האחרונות לחייהם, ומספר שהם אחזו בידיו וקראו "שמע ישראל", לדבריו בקשתם האחרונה הייתה "אחרי מותנו קחו אותנו לקרובנו". לאחר מכן הובילו אותם לכיכר ושם ניתלו כששק שחור מכסה את פניהם. בקשתם לבא לקבורה בישראל לא התמלאה, אך בהר הרצל הוקמה מצבה לזכרם. שלמה הלל סיפר כי מילותיהם האחרונות היו "תחי מדינת ישראל". אחרי מותו הוענקה לבצרי דרגת קצונה בצה"ל.
הנצחה

בתאריך 22 בדצמבר 1982, דאר ישראל הנפיק גיליון מזכרת של 20 בולי דאר שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה" . אחד מהבולים האלה הוקדש  להנצחת זכרו של בצרי שדיוקנו מופיע עליו.  האמנית רות בקמן מלכא עיצבה את  הדיוקן והאמן אריה גלזר עיצב את הגיליון.
רחוב נקרא על שמו בבני ברק, בפתח תקווה ובקריית אתא
אנדרטה לזכרו ולזכר שלום צאלח הוקמה באור יהודה
לטענת הסוציולוג הישראלי יהודה שנהב היו עולים מעיראק אשר ישבו במעברות וסירבו להשתתף באירועי האבל על הוצאתם להורג של השניים, בטענה כי "זוהי נקמת אלוהים מן התנועה אשר הביאתנו עד הלום". על פי ההיסטוריונית אסתר מאיר השמועות כי בצרי או אנשי התנועה הציונית היו אחראים להתקפות "אינן נתמכות בראיות או במידע מבוסס".
ראו גם

העסק הביש
מפריח היונים (סרט)
הערות שוליים

↑  תום שגב, פצצות בעיראק, באתר הארץ, 5 באפריל 2006
↑  ברוך מאירי, הנידונים למוות קראו "שמע ישראל", מעריב, 11 בינואר 1980
↑  יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח -  תשס"ב,  קטלוג מס' 14, רשות הדאר - השירות הבולאי, כתר הוצאה לאור, 2008, עמ' 227
↑  שנהב, "מזרחים בישראל", עמ' 144; ר' גם "השוד המושלם" באתר הקשת הדמוקרטית המזרחית.
↑  חידת העלייה הגדולה מעיראק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288907005171  VIAF: 298247883   WorldCat (עם VIAF): 298247883
אפרים אילין

| --- | --- |

אפרים אילין, מאי 2008
 לידה:  20 בפברואר 1912 חרקוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 בספטמבר 2010 (בגיל 98) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  רחובות 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה"  אוניברסיטת לייז' 
 
אפרים אילין בשנות ה-50
אפרים אילין (20 בפברואר 1912 – 17 בספטמבר 2010) היה תעשיין ישראלי, מחלוצי תעשיית הרכב בישראל.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

אפרים אילין הוא בנם של יוסף אילין ואסתר קוניקוב, בני משפחה מסורתית וציונית מן העיר חרקוב שבאוקראינה. אביו היה תעשיין ומפעילי הקהילה היהודית בחרקוב, ומאז שאפרים היה בן שש דיברו בביתו עברית.
הקהילה היהודית ייסדה בית ספר מחתרתי ששפת הלימוד בו הייתה עברית ואף הדפיסה ספרים בעברית בעצמה. בנערותו היה אפרים אילין פעיל בקבוצת הצופים הציונים, ובשנת 1924 משפחתו עלתה לארץ ישראל, אז תחת המנדט הבריטי, והשתקעה במושבה נס ציונה.
יוסף, אביו של אפרים, רכש פרדס בנס ציונה, ואילו אפרים למד במחזור י"ח בגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב., את שנת הלימודים האחרונה שלו עשה בגימנסיה הריאלית בראשון לציון.[דרוש מקור][מפני ש...] הוא ניגן בקרן יער בתזמורת הגימנסיה בניצוחו של המורה למוזיקה חנינא קרצ'בסקי, ובין היתר הופיע עם התזמורת בפתיחת האוניברסיטה העברית בירושלים ב-1925.
בשנים 1926–1927 היה אילין פעיל בארגון בית"ר ושיתף פעולה באופן הדוק עם מנחם ארבר, נציב בית"ר הראשון בארץ ישראל. בשנים 1928–1929 הוא היה פעיל באחת מקבוצות ההגנה האזרחיות שהוקמה על ידי ירמיהו הלפרן והיוותה את הגרעין לאצ"ל. ב-1929, בערב תשעה באב, אילין שמר עם חבריו לארגון על שלום המתפללים בכותל המערבי בירושלים. כמה חודשים מאוחר יותר, בערב יום הכיפורים, התפתחו עימותים עם האוכלוסייה המוסלמית באותה נקודה על רקע הצבת מחיצה בין נשים וגברים אשר הפרה את הסטטוס-קוו שנקבע עוד בתקופת השלטון העות'מאני. אירוע זה היה האירוע בראשון בסדרת אירועים שהובילו למאורעות תרפ"ט.
לאחר מאורעות תרפ"ט אילין נסע, בעידודו ובתמיכתו של אביו, ללמוד כלכל ומסחר בבלגיה, שם התגוררה דודתו.
אילין למד בין השנים 1929–1932 וקיבל תואר בכלכלה ומסחר Licencié en Science Commerciales מאוניברסיטת לייז'.
במהלך לימודיו בבלגיה אילין כיהן כיושב ראש המפלגה הרוויזיוניסטית בלייז' וכחבר מרכז המפלגה בבלגיה. במסגרת זו נפגש תכופות עם זאב ז'בוטינסקי בפריז, והיה מקורב לחוגי המפלגה באותה תקופה.
באותה שנה שב ארצה ועסק במסחר בפרי הדר עד לשנת 1935. במקביל הוא כיהן כמנכ"ל חברת "קולוניזישן אנד סטלמנט".
בשנת 1934 אילין נשא לאישה את צפירה בת מאיר אנטין.
ביוגרפיה > פעילותו באצ"ל

בשנת 1938 גייס אברהם שטרן את אילין לארגון האצ"ל, וכך הוא נמנה, בפועל, עם גרעין מייסדי המחתרת הזאת. אילין היה כפוף ישירות לאברהם שטרן ולדוד רזיאל, ונשלח אילין כציר לקונגרס הראשון של ההסתדרות הציונית החדשה, שבה כיהן כאחד הפעילים הראשונים של הארגון באירופה.
כמי שהיה קשור בקשר ישיר עם מפקד האצ"ל דוד רזיאל ועם חבר המפקדה אברהם שטרן (יאיר) הוטלו על אילין משימות מיוחדות, בהן פריקת עולים בחוף נתניה. אילין סייע ליוסף קרמין, שהיה אחראי על תחום ההעפלה באצ"ל, וגייס לסייע למתחרת את סרג'נט דייוויס וולשי - מפקד ספינות המשמר של המשטרה הבריטית.