stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנק הפועלים
בעלי שליטה

בשנת 1997 הפכה חברת תעשיות מלח לישראל לבעלת עניין בבנק. בשנת 2007 נרכשה "תעשיות מלח לישראל" על ידי אריסון השקעות, בעלת השליטה בבנק, שבהמשך מכרה את המניות שבבעלות "תעשיות מלח לישראל".
עד לשנת 2018, משפחת אריסון החזיקה בעשרים אחוז ממניות הבנק. בשלהי שנת 2018 שרי אריסון הודיעה על מכירה מדורגת של אחזקותיה בבנק, בספטמבר 2022 השלימה את המהלך במכירת מניות בשווי של למעלה ממיליארד שקל, בכך נותר הבנק דה פקטו ללא בעלי שליטה.
סמל הבנק

בראשית ימיו של הבנק לא היה סמל קבוע ושם הבנק בגופנים שונים שימש כסמליל. בשנות ה-50 עוצב סמל גרפי המשלב את ראשי התיבות של הבנק (ב' ו-פ') בתוך תבנית ריבועית. ב-1989 עוצב סמליל בו הוצגו לראשונה צבעי הבנק המשמשים אותו עד היום. שם הבנק נכתב בגופן חיים מוצר והוקף במרובע אפור ובתוכו שני מקבילים אדומים. ב-1998 לראשונה שולב ריבוע אדום בסמל. ב-2001, עוצב סמל חדש, בו נכתב שם הבנק באותיות כחולות בגופן שנוצר במיוחד. כוונתו המקורית של המעצב הייתה לסמל עפיפון אך משמעות זו נזנחה ונשארה רק הצורה המרובעת. סמל זה שימש עד לינואר 2018, בו עודכנו צבעי הסמל לאדום ואפור בהירים יותר ושם הבנק מוצג באות ישרה, מודרנית, מעוגלת ולא נטויה.
הסמל בשנות ה-20
הסמל בשנות ה-30
הסמל בשנות ה-90
הסמל מ-1998 עד לספטמבר 2001
הסמל של בנק הפועלים מספטמבר 2001 עד 10 בינואר 2018
הסמל החל מ-10 בינואר 2018
סמל הבנק > סיסמאות פרסום

בוא לגדול איתנו בנק הפועלים (1985-1982)
פועלים טוב יותר בשבילך (1994-1985)
בנקאות שבאה אליך (1996-1994)
פועלים מכל הלב (1999-1996)
פועלים כמו שאתה רוצה (2001-1999)
פועלים בשבילך (2004-2001)
להיות ראשון זה מחייב (2018-2004)
פועלים איתכם בכל החלטה (2022-2018)
מקצוענים שפועלים בשבילך (2022-)
סמל הבנק > הפקת בול הבנק

במלאת 100 שנה להיוסדו, השיק הבנק עם דואר ישראל, ובהנפקת השירות הבולאי, את בול המאה, בעיצובה של מעצבת הבולים מירי גיסטור
ראו גם

דן חסכן
Bit
לקריאה נוספת

ב. כ. (ברל כצנלסון), ליסוד בנק הפועלים, קונטרס, כ"ב, ג' בשבט ה'תר"ף, עמ' 3–6.
יעקב אפטר, "בנק הפועלים בארץ ישראל: פעולותיו וערכו בבנין תנועת העבודה בארץ", מאת יעקב אפטר, ברלין: הוועד לענייני ארץ ישראל העובדת, תרפ"ד, 1924, (ספר זה יצא לאור גם בתרגום ליידיש), "די ארבעטער באנק אין ארץ ישראל: איר טעטיקייט און באדייטונג פארן אויפבוי פון דער ארבעטס-באוועגונג אינם לאנד" / פון יעקב עפטער, בערלין: דפוס וויקטאריא, תרפ"ד, 1924.
נחום גרוס ויצחק גרינברג, בנק הפועלים, חמישים השנים הראשונות, 1921-1971, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1994, (600 עמודים).
ריית'יאון

| --- | --- |


מטה החברה בוולת'ם, מסצ'וסטס
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  NYSE
 סימול:  RTN
 מייסדים:  וניבר בוש 
 תקופת הפעילות:  7 ביולי 1922 – 3 באפריל 2020 (97 שנים)
 חברות בנות:  Caedmon Audio  Space and Information Systems Division  ריית'און קנדה  Anschütz  ריית'און גרמניה  ריית'און מערכות טילים  ריית'און בריטניה  ריית'און מערכות ביטחון משולבות 
 מיקום המטה:  וולת'ם 
 ענפי תעשייה:  תעשייה אווירית 
 מוצרים עיקריים:  MIM-104 פטריוט 
 הכנסות:  29,176,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2019) 
 רווח:  3,342,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2019) 
 מנכ"ל:  Thomas Kennedy 
 עובדים:  70,000 (נכון ל־2019) 
 
ריית'יאון קומפני (באנגלית: Raytheon Company) הייתה יצרנית נשק ומוצרים צבאיים אמריקאית גדולה. באפריל 2020 התמזגה עם תאגיד יונייטד טכנולוג'יס (UTC) להקמת ריית'יאון טכנולוג'יס, ששינתה את שמה ל-RTX Corporation ביולי 2023.
משרדיה הראשיים שכנו בוולת'ם שבמסצ'וסטס. נכון ל-2018 העסיקה החברה כ-67,000 עובדים ברחבי העולם, מחזור ההכנסות השנתי היה כ-25.35 מיליארד דולר (והרווח נטו 1.9 מיליארד). מקורם של למעלה מ-90% מריווחי ריית'יאון היו בחוזי ביטחון. נכון ל-2012 היא הייתה יצרנית מוצרי הביטחון החמישית בגודלה בעולם, ונכון ל-2015, הייתה הקבלן השלישי בגודלו במחזור העסקי בארצות הברית.
היסטוריה

לורנס מרשל ווניבר בוש, שהיו שותפים לחדר בעת שלמדו במכללה, יחד עם המדען צ'ארלס סמית', ייסדו את אמריקן אפליינס קומפני (American Appliance Company) בקיימברידג', מסצ'וסטס ב-1922. המוצר הראשון של החברה היה מיישר זרם גזי, שכונה "ריית'יאון" ("אור האלים") ושימש ספקי כוח של מקלטי רדיו שחוברו לרשת החשמל במקום סוללות גדולות. החברה שינתה את שמה ל"ריית'יאון חברה לייצור" ב-1925 ואימצה את שמה הנוכחי (Raytheon Company) בשנת 1959.
במלחמת העולם השנייה ייצרה ריית'יאון שפופרות מגנטרון לשימוש במכשירי מכ"ם, ובהמשך מכשירי מכ"ם שלמים. ב-1945 פרסי ספנסר, עובד החברה, המציא את תנור המיקרוגל כשגילה שהמגנטרון מסוגל גם לבשל מזון. ב-1948 החלה ריית'יאון לייצר טילים מונחים. בשנים שלאחר המלחמה ייצרה גם משדרי רדיו וטלוויזיה וציוד נלווה עבור השוק המסחרי בארצות הברית, ונכנסה לעסקי ההוצאה לאור החינוכית עם רכישת D.C. הלת'.
ריית'יאון רכשה את ביץ' איירקראפט ב-1980; ב-1993 החברה רכשה גם את קו מטוסי הסילון של בריטיש אירוספייס. שתי ישויות אלו התמזגו ב-1994 ליצירת ריית'יאון איירקראפט קומפני.
באמצע שנות התשעים, ריית'יאון רכשה את עסקי הביטחון של E-סיסטמס וטקסס אינסטרומנטס. ב-1977 ריית'יאון רכשה גם את עסקי הביטחון של יוז אלקטרוניקס מג'נרל מוטורס, שכללו מספר קווי מוצרים שנרכשו קודם לכן על ידי יוז, כולל עסקי הטילים לשעבר של ג'נרל דיינמיקס, החלק הביטחוני של גלקו אלקטרוניקס, ומגנווקס אלקטרוניק סיסטמס. רכישות/מיזוגים אלו הוסיפו מוצרים צבאיים רבים לפורטפוליו של ריית'יאון.
במהלך השנים, ריית'און העבירה את המטה שלה בין מקומות שונים במסצ'וסטס: קיימברידג' מ-1922 עד 1928; ניוטון עד 1941; וולת'ם עד 1961; לקסינגטון עד 2003, ולבסוף, ב-2003 המטה חזר מלקסינגטון לוולת'ם.
בשנות התשעים ניסתה ריית'יאון לבנות מערכת תחבורה אישית מהירה (PRT) שכונתה PRT2000, אך לא זכתה באף מכרז. המערכת מוצבת ללא שימוש במתקן החברה במרלבורו, מסצ'וסטס.
ב-2007, מכרה ריית'יאון את ריית'יאון איירקראפט לחברת הוקר ביצ'קראפט (HBC), שייסדו אונקס קורפוריישן וגולדמן זאקס.
בנובמבר 2007, ריית'און רכשה את תאגיד סרקוס טכנולוגיה ורובוטיקה תמורת סכום לא ידוע, במטרה להתרחב למחקר וייצור בתחום הרובוטיקה.
בספטמבר 2009, ריית'און רכשה את תאגיד בולט, בראנק וניומן כחברת בת בבעלות מלאה.
באוגוסט 2011 חתמה חברת ריית'יאון על חוזה עם רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הישראלית לפיה היא תשווק את מערכת "כיפת ברזל" בארצות הברית.
ב-2017 ערב הסעודית חתמה על עסקת הנשק האמריקאית–סעודית בשווי מיליארדי דולרים עם מספר חברות אמריקאיות, כולל ריית'יאון.
ביולי 2019, משרד ההגנה של קטר התחייב לרכוש את מערכות ההגנה מפני טילים NASAMS ופטריוט של ריית'יאון.
באפריל 2020, החברה התמזגה עם יונייטד טכנולוג'יס קורפוריישן כדי להקים את חברת ריית'יאון טכנולוג'יס. החברה הממוזגת ממוקמת בארלינגטון, וירג'יניה ולא במטה של תאגיד יונייטד טכנולוג'יס בפרמינגטון, קונטיקט.
ממשלת סין הטילה סנקציות על חברת ריית'און באוקטובר 2020, בפברואר 2022, ופברואר 2023, עקב מכירת נשק לטאיוואן.
ביולי 2023, ריית'יאון טכנולוג'יס שינתה את שמה ל-RTX Corporation ומיזגה את היחידות העסקיות של ריית'יאון מודיעין וחלל (RIS) וריית'יאון טילים והגנה (RMD) ליצירת יחידה עסקית חדשה בשם ריית'יאון.
עסקים

ריית'יאון מורכבת כיום משבע יחידות עסקיות עיקריות:
מערכות ביטחון משולבות - שוכנת בטוקסברי שבמסצ'וסטס
מערכות מודיעין ומידע - שוכנת בגרלנד שבטקסס
מערכות טילים - שוכנת בטוסון שבאריזונה
מערכות תקשורת - שוכנת במק'קיני שבטקסס
ריית'יאון חברת שירותים טכניים בע"מ - שוכנת ברסטון שבוירג'יניה
מערכות מוטסות וחלליות - שוכנת באל סגונדו שבקליפורניה
בנוסף למתקני החברה בארצות הברית, מחזיקה ריית'יאון משרדים במדינות ברחבי העולם, כולל אוסטרליה, בלגיה, ברזיל, קנדה, צ'ילה, סין, צ'כיה, מצרים, צרפת, גרמניה, יוון, הודו, איטליה, יפן, כווית, מלזיה, איי מרשל, נורווגיה, קוריאה הדרומית, סינגפור, ערב הסעודית, ספרד, שוודיה, טאיוואן, תאילנד, טורקיה, איחוד האמירויות הערביות, והממלכה המאוחדת.
מוצרים

טילים מהווים עדיין חלק גדול מעסקי ריית'יאון, כולל:
AGM-65 מייווריק
AGM-88 הארם
טיל השיוט המתקדם AGM-129
AGM-154 JSOW
AIM-7 ספארו
AIM-9 סיידווינדר
AIM-120 אמראם
BGM-109 טומהוק
MIM-104 פטריוט
MIM-23 הוק
RIM-7 סי ספארו
RIM-162 ESSM
GBU-53/B
SM-6
בנוסף, ריית'יאון היא יצרנית מובילה של מערכות מכ"ם (לרבות AESA), חיישנים אלקטרו-אופטיים, ומערכות אלקטרוניות מתקדמות אחרות עבור יישומים צבאיים אוויריים, ימיים וקרקעיים. דוגמאות כוללות:
מערכות המכ"ם APG-63 ו-APG-70 עבור ה-F-15 איגל
מערכות המכ"ם APG-65, APG-73, ו-APG-79 עבור ה-F/A-18 הורנט
מכ"ם APG-71 עבור ה-F-14D טומקט
מכ"ם APQ-181 עבור ה-B-2 ספיריט
קולט אזהרות מכ"ם ALR-67(V)3
אמצעי הדמה ALE-50
פוד ל"א ALQ-184
פוד לניווט וציון מטרה ASQ-228 ATFLIR
חיישנים עבור ה-RQ-4 גלובל הוק
משפחת המכ"מים SeaVue שתוכננו לגילוי מטרות ימיות קטנות במים עמוקים, ושהותקנו על מספר פלטפורמות ביניהן ההוקר 800, הדאש-8 וה-ATR-42
מערכות מכ"ם ניידות לשדה הקרב TPQ-36/TPQ-37 פיירפיינדר ו-MPQ-64 סנטינל
מערכות מכ"ם נייחות כגון הפייב פאוס, BMEWS, וה-XBR המיועד לגילוי טילים בליסטיים
ריית'יאון, בדרך כלל ביחד עם בואינג, לוקהיד מרטין או נורת'רופ גרומן, מעורבת גם בעסקי חיישני הלוויינים, עסקים שירשה עם רכישת יוז אלקטרוניקס. חלק ניכר מחטיבת המערכות המוטסות והחלליות שבאל סגונדו, קליפורניה מוקדש לכך. דוגמה לתוכנית כזאת היא בניית החיישן עבור הלוויינים לגילוי טילים בליסטיים כחלק מתוכנית STSS. החברה גם מציעה את הלוויין ריספונדר.
בנוסף, אתר אל סגונדו הוא האתר המרכזי של החברה לפיתוח וייצור מוצרי לייזר.
במסגרת תוכנית ההגנה ליירוט טילים בליסטיים, מפתחת ריית'יאון מיירט טילים בליסטיים שכולל טיל מאיץ ורכב השמדה חוץ-אטמוספירי (EKV) קינטי. החברה מייצרת גם מספר מערכות רדיו תוכנה ותקשורת דיגיטלית עבור יישומים צבאיים. החברה מעורבת גם בתוכנית האשלון של ה-NSA.
ריית'יאון מייצרת גם מוליכים למחצה עבור תעשיית האלקטרוניקה. בסוף המאה ה-20 היא ייצרה מגוון רחב של מעגלים משולבים ורכיבים אחרים, אולם נכון ל-2003 עסקי המוליכים למחצה שלה מתמחים ברכיבי גליום ארסניד עבור תקשורת רדיו.
ביקורת > יחסים עם ממשלת ארצות הברית

חלק הארי מהכנסותיה של החברה מגיע מחוזים לפרויקטים הגנתיים, וכפועל יוצא ישנו קשר הדוק בין החברה לבין משרדים שונים במחלקת ההגנה (DoD), לדוגמה, בשנת 2007 העניקה הקרן הלאומית למדע מענק בגובה של 152 מיליון דולר (יותר מכל מוסד או ארגון אחר בארצות הברית) בעבור ניהול התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט. זאת יחד עם לובי מאסיבי הובילו לטענות מתמשכות על התערבות משפיעה. ריית'יאון מצידה תרמה בשנת הבחירות 2004 תרמה כמיליון דולר לקמפיינים פוליטיים של מחלקת ההגנה. כן ישנם קשרים חזקים בין אנשי ריית'יאון לבין פקידי ממשל בכל הרמות. לדוגמה, ריצ'רד ארמיטאג' (אנ') לשעבר סגן מזכיר המדינה, המשמש יועץ לחברה, ג'ון מ. דויטש (אנ') שהיה ראש סוכנות הביון (DCI (אנ')) משמש כדירקטור בחברה. 
מצד שני, הייתה מעורבת ריית'יאון גם בכמה מחלוקות משמעותיות עם ממשלת ארצות הברית.
ביקורת > מקרה של השגת מסמכים מסווגים הקשורים למחירי מכרזים, באופן בלתי חוקי

במרץ 1990, ריית'יאון הודתה באשמת עבירה של השגת מסמכים מסווגים של תקציב חיל האוויר האמריקני ומסמכי תכנון פרויקטים, באופן בלתי חוקי. השופט המחוזי אלברט וו. ביירן הטיל עליה קנס פלילי של 10,000 דולר, ועוד קנס אזרחי בגובה 900,000 דולר בעבור הנזק שנגרם. המסמכים נתנו לכאורה לריית'יאון יתרון לא הוגן מול המתחרים במכרזי נשק. למרות שהמסמכים היו מסמכי חיל האוויר משנת 1983 בלבד, טען פרקליט המדינה של ארצות הברית, הנרי האדסון כי ריית'יאון השיגה מגוון רחב של מסמכים מסווגים של הפנטגון, ללא אישור.
ביקורת > חילופי גרסאות ביחס לאפקטיביות היירוט של הפטריוט

במהלך מלחמת המפרץ, ב-1991, ריית'יאון קיבלה פרסום נרחב בארצות הברית ביחס לייצור טילי הפטריוט (MIM-104 Patriot). הפטריוט הוא טיל נגד מטוסים אשר הוסב להיות בעל יכולות מסוימות לשמש כמיירט טילים בליסטיים. הפטריוט יירט לכאורה טילי סקאד ששוגרו על ידי עיראק במגננה שלה במהלך המתקפה שהובילו האמריקאים בשטחה. כאשר הנשיא דאז, ג'ורג' וו. בוש ביקר במפעל ריית'יאון לייצור הפטריוט הצהיר כי: "Patriot is 41 for 42: 42 Scuds engaged, 41 intercepted!" (תרגום: הפטריוט הוא 41 מ-42: 42 סקאדים נוֹרוּ ו-41 יוּרטוּ!). אך לאחר המלחמה, הוועדה הממשלתית לחקיקה וביטחון לאומי דיווחה כי:
The Patriot missile system was not the spectacular success in the Persian Gulf War that the American public was led to believe. There is little evidence to prove that the Patriot hit more than a few Scud missiles launched by Iraq during the Gulf War, and there are some doubts about even these engagements. The public and the United States Congress were misled by definitive statements of success issued by administration and Raytheon representatives during and after the war.

תרגום: מערכת הפטריוט לא הייתה הצלחה מסחררת במלחמת המפרץ כפי שהוצגה לקהל האמריקאי. ישנן ראיות מעטות שאכן היו יותר מכמה יירוטים בודדים של טילי סקאד ששוגרו על ידי עיראק, וגם הראיות הקיימות אינן ראיות חותכות. הציבור והקונגרס הוטעו על ידי פרסומים חד-משמעיים של הצלחות על ידי הממשל ונציגי ריית'יאון לאורך ולאחר המלחמה.
הערות שוליים

↑  Tomi Kilgore, Raytheon Technologies' stock, formerly United Technologies, starts trading in the Dow Friday, MarketWatch, April 3, 2020
↑  PRT 2000 System Concept, archive.org, November 8, 2010
↑  Peter Samuel, Raytheon PRT Prospects Dim but not Doomed, archive.org, May 27, 2001
↑  Raytheon Company, Raytheon Completes Sale of Raytheon Aircraft Company to Hawker Beechcraft Inc. for $3.3 Billion, raytheon.mediaroom.com, March 26, 2007
↑  Guy Shields, Raytheon Purchases Sarcos' Robotics Technologies, raytheon.mediaroom.com, Nov. 12, 2007
↑  Raytheon Company. Raytheon Completes Acquisition of BBN Technologies, raytheon.mediaroom.com, Oct. 26, 2009
↑  אריה אגוזי, הכרה אמריקאית ביכולת המבצעית של "כיפת ברזל", IsraelDefense, ‏ 17.8.2011.
↑  Yara Bayoumy and Mike Stone. Saudi Arabia agrees to buy $7 billion in precision munitions from U.S. firms, reuters.com, November 23, 2017
↑  Justin Sink and Thomas Black, Qatar Agrees to Buy U.S. Aircraft, Engines, Defense Equipment, Bloomberg, archive.org, July 9, 2019
↑  Tomi Kilgore, Raytheon Technologies' stock, formerly United Technologies, starts trading in the Dow Friday, MarketWatch, archive.org, April 3, 2020
↑  Singer, Stephen, United Technologies says it’s merging with defense contractor Raytheon and moving headquarters to Boston area from Connecticut, Hartford Courant, archive.org,  Jun 9, 2019
↑  Jaime Moore-Carrillo, Raytheon rebrands as RTX, defensenews.com, Jun 20, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461768005171  BIBSYS: 90743026  CiNii: DA02977812  GND: 272551-4  ISNI: 0000 0000 9539 8787  LCCN: n50058010  VIAF: 140689232   WorldCat (עם VIAF): 140689232 
מערכת ראדאר "התרעה מוקדמת" (Early Warning) מסוג "PAVE PAWS".
בסיס חיל האוויר "Clear AFS", באלסקה
טיל השיוט BGM-109 טומהוק מתוצרת ריית'יאון
הבחירות לכנסת השביעית

תוצאות הבחירות לכנסת השביעית
ריכוז הנתונים
גולדה מאיר מצביעה בבחירות לכנסת השביעית
מצביע במהלך הבחירות, בקלפי בירושלים
הבחירות לכנסת השביעית התקיימו ב-28 באוקטובר 1969, ט"ז בחשוון ה'תש"ל, ותוצאות הבחירות קבעו את הרכב הסיעות בכנסת השביעית. הבחירות נערכו לאחר מלחמת ששת הימים, בעיצומה של מלחמת ההתשה. "המערך" התייצב לבחירות כאשר הוא נהנה מרוב מוצק של 63 מנדטים, לאחר שהתאחד עם רשימות "רפ"י" ו"מפ"ם" במהלך הכנסת הקודמת. במקביל לבחירות לכנסת נערכו גם הבחירות לרשויות המקומיות.
תדמיתו של המערך הייתה בשיאה. גולדה מאיר, שעם התמנותה לראש הממשלה אחרי פטירתו של לוי אשכול בפברואר 1969, נהנתה מתדמית של ראש ממשלה חזקה. לצידו של משה דיין, שהוצג כאדריכל הניצחון במלחמת ששת הימים, דומה היה כי לאף מפלגה מתחרה אין סיכוי של ממש.
החלופה השלטונית הממשית היחידה, "גח"ל" בראשות מנחם בגין, נהנתה בבחירות אלו מעלייה מתונה בכוחה, אך העלייה הייתה זעירה ומהוססת. למעשה, צירוף הכוחות של המפלגות הליברליות לדורותיהן וחירות הניב בכל מערכות הבחירות תוצאה מקובצת שנעה בין 24.3 אחוזים ל-27.4 אחוזים, כאשר הישגן של המפלגות בכנסת השנייה והשביעית היה זהה למעשה (26 מול 26.1 אחוזים). "גח"ל" סבלה גם מהעובדה שישבה בממשלת האחדות הלאומית שבראשה עמד המערך, ומהעובדה שבתחום המדיני קשה היה להבחין בהבדל ממשי בין דעותיהם של גולדה מאיר או דיין לבין אלו של בגין.
האופוזיציה הלוחמנית למערך באה רק מקרב השוליים הקיצוניים של השמאל, ואנשי מפלגות זעירות כהעולם הזה-כוח חדש. אחרי הבחירות התברר כי המערך איבד את הרוב הפרלמנטרי המוחלט (63 מנדטים) עמו ניגש לבחירות, וזכה ב-56 מנדטים "בלבד", ועדיין זו התוצאה הגבוהה ביותר לה זכתה מפלגה בישראל אי פעם.
מערכת הבחירות

מערכת הבחירות לא הייתה סוערת כבחירות שקדמו לה. רוב המפלגות שהשתתפו בה היו שותפות בממשלת האחדות הלאומית שלפניה, ובכוונתן היה להמשיך ולקיימה גם לאחר הבחירות.
דוד בן-גוריון נמנע מלשוב עם פורשי רפ"י אל חיקו החם של המערך. הוא הקים, ביחד עם ידידו-יריבו משכבר הימים, איסר הראל, את "הרשימה הממלכתית". בהתמודדות האחרונה שלו בבחירות התמקד בן-גוריון בקידום רעיונותיו, כמו שינוי שיטת הבחירות, ונמנע מניגוח המערך. בראיון שנתן לסופר מיכאל בר-זוהר לאחר הבחירות המליץ בן-גוריון לצעירים להצטרף למערך, אך נמנע מלעשות זאת בעצמו.
גח"ל הייתה נתונה ערב הבחירות בשלהי משבר פנימי קשה. שמואל תמיר ניסה לערער ללא הצלחה את מעמדו של מנחם בגין כמנהיג המפלגה, ולאחר התמודדות קשה פיצל את המפלגה והקים את תנועת "המרכז החופשי". אל הבחירות הגיעה גח"ל מתוך ממשלת האחדות. בגין, אשר כיהן לראשונה בחייו כשר, חש בנוח בממשלה זו, אשר נתנה לו את הלגיטימציה הציבורית שבה חפץ. גח"ל ניהלה מערכת בחירות סולידית, שהתמקדה בדרישה להימנע מ"חלוקה מחדש של ארץ ישראל" אל מול תוכניות לפשרה טריטוריאלית שעלו במערך.
מק"י בראשות משה סנה התמודדה אף היא. כן התמודד אורי אבנרי בראשות מפלגתו "העולם הזה-כוח חדש".
הבחירות לכנסת השביעית היו הבחירות הראשונות שסוקרו בטלוויזיה. זו הייתה גם הפעם הראשונה שבה הונהגו שידורי תעמולה בטלוויזיה. הטלוויזיה הישראלית הייתה עדיין בראשיתה, הסיקור היה פשוט ולא כלל סקרים או מדגמים.
תוצאות ההצבעה

נתונים עיקריים:
מספר בעלי זכות הצבעה: 1,748,710
מספר מצביעים: 1,427,981
אחוז החסימה (1%): 13,677
קולות למנדט: 11,274
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |


| רשימה | רשימה | רשימה | רשימה | מושבים בכנסת | מושבים בכנסת | מושבים בכנסת | קולות | קולות | קולות | קולות |
| כינוי הרשימה | כינוי הרשימה | סימן | ראש הרשימה | מס' |  | ± | מס' | אחוז |  | ± |
| המערך - מפלגת העבודה הישראלית, מפלגת הפועלים המאוחדת ובלתי מפלגתיים |  | אמת | גולדה מאיר | 56 | 56 / 120 | חדש | 632,035 | 46.2% |  | חדש |
| גח"ל - גוש חירות ליברלים |  | חל | מנחם בגין | 26 | 26 / 120 |  | 296,294 | 21.7% |  | 0.1 |
| חזית דתית לאומית, המזרחי - הפועל המזרחי ובלתי מפלגתיים |  | ב | חיים משה שפירא | 12 | 12 / 120 | 1 | 133,238 | 9.7% |  | 0.8 |
| יהדות התורה - אגודת ישראל ודתיים בלתי מפלגתיים |  | ג | יצחק מאיר לוין | 4 | 4 / 120 |  | 44,002 | 3.2% |  | 0.1 |
| המפלגה הליברלית העצמאית |  | לע | משה קול | 4 | 4 / 120 | 1 | 43,933 | 3.2% |  | 0.6 |
| רשימה ממלכתית |  | עמ | דוד בן-גוריון | 4 | 4 / 120 | חדש | 42,654 | 3.1% |  | חדש |
| הרשימה הקומוניסטית החדשה בישראל (רק"ח) ובלתי מפלגתיים |  | ו | מאיר וילנר | 3 | 3 / 120 |  | 38,827 | 2.8% |  | 0.5 |
| קידמה ופיתוח |  | רא | סיף א-דין א-זועבי | 2 | 2 / 120 |  | 28,046 | 2.1% |  | 0.4 |
| המחנה התורתי פועלי אגודת ישראל ודתיים בלתי מפלגתיים |  | ד | קלמן כהנא | 2 | 2 / 120 |  | 24,968 | 1.9% |  |  |
| שיתוף ואחוה |  | יא | דיאב עובייד | 2 | 2 / 120 |  | 19,943 | 1.4% |  | 0.1 |
| תנועת העולם הזה - כוח חדש |  | ש | אורי אבנרי | 2 | 2 / 120 | 1 | 16,853 | 1.2% |  |  |
| המרכז החופשי |  | ט | שמואל תמיר | 2 | 2 / 120 | חדש | 16,393 | 1.2% |  | חדש |
| רשימת מק"י - המפלגה הקומוניסטית הישראלית ובלתי מפלגתיים |  | ק | משה סנה | 1 | 1 / 120 |  | 15,712 | 1.1% |  |  |
אחוז החסימה: 1%
| רשימה למען ארץ ישראל |  | כן | ישראל אלדד | 0 |  | חדש | 7,591 | 0.6% |  | חדש |
| רשימת שלום |  | נס | גדי יציב | 0 |  | חדש | 5,138 | 0.4% |  | חדש |
| ישראל הצעירה |  | פז | יצחק עמנואל | 0 |  |  | 2,116 | 0.1% |  | 0.1 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | סה"כ | 120 | 120 | 120 | 1,367,743 | 100% | 100% | 100% |
| בעלי זכות הצבעה | בעלי זכות הצבעה | בעלי זכות הצבעה | 1,748,710 | קולות כשרים | קולות כשרים | קולות כשרים | 1,367,743 | 81.7% | 81.7% | 1.3 |
רשימות המועמדים המלאות: ילקוט הפרסומים 1563
תוצאות הבחירות: ילקוט הפרסומים 1573
בתחילת ספירת הקולות נראה היה כי המערך מצוי בירידה חמורה, אך עם תומה התברר כי הירידה הייתה מתונה משחששו במערך, והתבטאה בשבעה מנדטים. המערך איבד את הרוב המוחלט בכנסת, והייתה זו הפעם הראשונה שמפלגות השמאל הפועלי הציוני הממוסד (אשר זו הפעם הראשונה רצו תחת מסגרת ארגונית אחת) לא היו בעלות הרוב בכנסת (אם כי בצירוף הרשימה הממלכתית של בן-גוריון ורשימות הלוויין הערביות הייתה הירידה מתונה למדי: מ-67 מנדטים ל-64). גח"ל שמרה על כוחה ואף הגדילה אותו מעט, אם לוקחים בחשבון את המנדטים שקיבל המרכז החופשי.
תוצאות הבחירות

הבחירות לא הביאו לשינוי כלשהו במפה הפוליטית הישראלית. ממשלת האחדות הלאומית המשיכה באותו ההרכב, גולדה מאיר נותרה בראשות הממשלה ומשה דיין בתפקיד שר הביטחון. באוגוסט 1970 פרשו שרי גח"ל מן הממשלה על רקע ניהול שיחות עם מצרים בנוגע להפסקת אש, אך הממשלה נותרה יציבה.
לקריאה נוספת

ערן אלדר, הדרך ל–77': קריסתה של הגמוניית מפלגת הפועלים 1977–1965, עם עובד, 2018.
הערות שוליים

↑  הכנסת השביעית, באתר הכנסת
הקריה האקדמית אונו

| --- | --- |


 מכללה
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' שלמה נוי
 יו"ר:  משה בן-חורין
 רקטור:  דודי שוורץ
 מנכ"ל:  רנן הרטמן
 צוות:  נשיא המועצה האקדמית העליונה פרופ' ירון זליכה משנה לנשיא למחקר: פרופ' שמואל האוזר
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  14,148
 סטודנטים לתואר ראשון:  10,176
 סטודנטים לתואר שני:  3,972
 מיקום
 מיקום:  קריית אונו, אור יהודה, ירושלים וחיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°02′57″N 34°51′43″E﻿ / ﻿32.04919722°N 34.86205556°E﻿ / 32.04919722; 34.86205556
 http://www.ono.ac.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) הקריה האקדמית אונו(למפת גוש דן רגילה) הקריה האקדמית אונו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקריה האקדמית אונו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקריה האקדמית אונו  he הקריה האקדמית אונוhe הקריה האקדמית אונומפת __ קריית אונו  __ מחנה דורי [‌למפה דינמית של גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ גבעת שמואל, __ פתח תקווה ממזרח: __ גני תקווה, __ סביון, __ יהוד-מונוסון מדרום: __ אור יהודה ממערב: __ רמת גן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מימין: מייסד ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו רנן הרטמן, שר החינוך לשעבר גדעון סער, נשיא המדינה לשעבר ראובן ריבלין וראש העיר קריית אונו ישראל גל, בוועידת "חינוך עכשיו", אוגוסט 2016
הקריה האקדמית אונו היא מוסד אקדמי בלתי-מתוקצב, ללימודי תארים ראשון ושני. הקמפוס המרכזי שלה שוכן בקריית אונו, והמכללה מפעילה קמפוסים בירושלים, בחיפה, בנתניה, קמפוס חרדי באור יהודה וקמפוס חרדי בירושלים. המכללה היא עמותה רשומה.
היסטוריה

הקריה האקדמית אונו הוקמה בשנת 1995 ביוזמת רנן הרטמן ועמו פרופ' גבריאלה שלו, פרופ' דוד הרטמן, פרופ' מרשל סרנת ואחרים. בתחילת דרכו היה המוסד שלוחה של אוניברסיטת מנצ'סטר בבריטניה, ופעל תחת השם "שלוחת אוניברסיטת מנצ'סטר בישראל". ביום 1 בנובמבר 1998 נערך טקס הענקת התארים למחזור הראשון של בוגרי לימודי המשפטים ומנהל העסקים במוסד. אורחי הכבוד בטקס היו נשיא המדינה עזר ויצמן, שר המשפטים צחי הנגבי, וראש לשכת עורכי הדין דרור חטר־ישי. עם זאת מספר תלמידים, מהמחזור הראשון, הגישו תביעות כנגד המוסד על הונאה, מאחר שנרשמו ללימודים על סמך הבטחה כי "שלוחת מנצ'סטר בישראל מעניקה הכשרה משפטית אקדמית, תוך עמידה בדרישות החוק בישראל, בכל הקשור לזכאות לגשת לבחינות ללשכת עורכי הדין". בפועל באותה העת המועצה להשכלה גבוהה, טרם הכירה בשלוחה כמוסד ישראלי ובוגרי לימודי המשפטים חויבו לעבור בחינות והכשרה מיוחדות, בדומה לבעלי תארים מחו"ל, כדי לעסוק במשפט בישראל. גם לשכת עורכי הדין התנגדה להצעת החוק שהוגשה לכנסת, לתיקון חוק לשכת עורכי הדין, שיאפשר הכרה אוטומטית בבוגרי שלוחה למשפטים של מוסדות מחוץ לישראל, דוגמת "שלוחת אוניברסיטת מנצ'סטר בישראל".
בשנת 1999, פתחה המכללה מרכז לימודים בחיפה. בשנת 2000 הוקם מרכז לגישור וניהול סכסוכים
בשנת 2001 קיבלה המכללה הכרה כמוסד לימודים ישראלי מהמועצה להשכלה גבוהה בישראל, והפכה למוסד אקדמי עצמאי פרטי. זאת הייתה הפעם הראשונה שהמועצה להשכלה גבוהה העניקה היתר לשלוחה של מוסד זר להפוך למוסד ישראלי עצמאי להשכלה גבוהה.
בשנת 2002 הוקם החוג לחשבונאות בראשותו של ירון זליכה.
בשנת 2004 נפתחה שלוחה באור יהודה לציבור החרדי והרב יחזקאל פוגל חלוץ תחום "האקדמיה החרדית" נקרא לעמוד בראש השלוחה.
בחודש אוקטובר 2017 נפתח קמפוס של הקריה האקדמית אונו במקומו של המרכז האקדמי כרמל בחיפה, שנסגר בהוראת המועצה להשכלה גבוהה בשל רמה אקדמית ירודה ושיעור הצלחה נמוך.
בחודש מאי 2020 החלה הקמתו של קמפוס חדש שיאחד את קמפוס של הקריה האקדמית אונו בקריית אונו ואת הקמפוס החרדי באור־יהודה.
בשנת הלימודים ה'תש"ף החלו את לימודיהם במכללה למעלה מ־15,000 סטודנטים. עד לשנת 2019 סיימו את לימודיהם בקמפוסים השונים של המכללה למעלה מ־32,000 בוגרים ומוסמכים (ראו רשימת בוגרי המכללה בעלי ערך בוויקיפדיה).