stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם קמלר
ביוגרפיה > רצח, משפט וערעורים

הניו יורק טיימס תיאר את הרצח כך:
ויליאם קמלר היה אלכוהוליסט ורוכל ירקות בשכונות העוני של באפלו, ניו יורק. ב-29 במרץ 1888, הוא התאושש מבולמוס שתייה בלילה הקודם כאשר התרגז על חברתו [המכונה גם ידועתו בציבור] טילי זיגלר. הוא האשים אותה שגנבה ממנו והתכוננה לברוח עם חבר שלו. כשהוויכוח הגיע לשיא, ניגש קמלר בשלווה אל האסם, תפס גרזן וחזר לבית. הוא היכה את טילי שוב ושוב והרג אותה. לאחר מכן הוא הלך לבית של שכן והודיע שזה עתה רצח את חברתו.
המקור באנגלית
William Kemmler was a vegetable peddler in the slums of Buffalo, New York. An alcoholic, on March 29, 1888, he was recovering from a drinking binge the night before when he became enraged with his girlfriend [elsewhere referred to as his common-law wife] Tillie Ziegler. He accused her of stealing from him and preparing to run away with a friend of his. When the argument reached a peak, Kemmler calmly went to the barn, grabbed a hatchet, and returned to the house. He struck Tillie repeatedly, killing her. He then went to a neighbor's house and announced he had just murdered his girlfriend.
באותו יום, קמלר הואשם ברציחתה של מטילדה "טילי" זיגלר, ידועתו בציבור, שנהרגה עם גרזן.
משפט הרצח של קמלר התפתח במהירות. הוא הואשם ברצח מדרגה ראשונה ב-10 במאי. שלושה ימים לאחר מכן הוא נידון למוות, והיה מיועד להיות האדם הראשון שמוצא להורג בכיסא חשמלי לאחר שב-1 בינואר 1888 נחקק חוק ההוצאה להורג החדש בניו יורק, שאישר הוצאה להורג בכיסא חשמלי. אחרי ההרשעה של קמלר, הוחלט כי ההוצאה להורג תיערך בכלא המדיני באובורן שבניו יורק דרך הכיסא החשמלי ה"חדשני", מכשיר שהומצא ב-1881 בבאפלו, ניו יורק בידי רופא השיניים אלפרד סאות'וויק. אחרי 9 שנים של פיתוח ולגליזציה, הכיסא היה נחשב למוכן.
עם זאת, המפתחים המובילים בכוח חשמלי, כולל ג'ורג וסטינגהאוס, לא רצו לראות את המוצר החדש שלהם בשימוש בצורה זו. פרקליטיו של קמלר ערערו על גזר הדין בטענה שהוצאה להורג על הכיסא החשמלי היא עונש אכזרי שאיננו תואם את התיקון השמיני לחוקת ארצות הברית, שאסר על עונש מרושע ויוצא דופן; ג'ורג' וסטינגהאוס, שהיה אחד מתומכי שיטת זרם החילופין להעברת זרם חשמלי ברשת החשמל תמך בערעור זה. הערעור נכשל, בין היתר בשל ההתנגדות של בית המשפט לגבי הטענה שמדובר בעונש מרושע ויוצא דופן ותמיכתו של תומאס אדיסון בעמדת המדינה (אדיסון עצמו תמך בשיטת הזרם הישר, וישנן טענות הגורסות כי הוא רצה להשתמש ברחש התקשורתי סביב ההוצאה להורג באמצעות הכיסא החשמלי על מנת לשכנע את הציבור שזרם החילופין מסוכן).
ביוגרפיה > ההוצאה להורג

בבוקר של הוצאתו להורג, ה-6 באוגוסט 1890, קמלר הוקם ב-5 לפנות בוקר. לאחר שהתלבש, אכל ארוחת בוקר והתפלל, החלק העליון של ראשו גולח. ב-6:38, קמלר נכנס לחדר ההוצאה להורג ומפקד בית הסוהר צ'ארלס דרסטן הציג בפני קמלר את 17 העדים להוצאה להורג. קמלר הסתכל על הכיסא ואמר: "רבותיי, אני מאחל לכולכם בהצלחה. אני מאמין שאני הולך למקום טוב, ואני מוכן ללכת".
העדים ציינו כי קמלר היה שקט במהלך ההוצאה להורג; הוא לא צרח, בכה או התנגד בשום צורה. לאחר שנחתך חור בחליפה כדי שחוט חשמל נוסף יוכל להיות מחובר, הוא נקשר לכיסא, פניו כוסו ורסן מברזל הושם על מצחו. לאחר שהוא אמר "תרגעו ותעשו את זה כמו שצריך, אני לא ממהר", דרסטן השיב "להתראות, ויליאם" והורה להפעיל את המתג.
ההוצאה להורג לא התנהלה כמצופה. הניסיון הראשון כשל: קמלר חושמל במשך 17 שניות, אך נותר בחיים. המתח החשמלי הוגבר אז עד ל-2,000 וולט, אך הגנרטור בו השתמשו על מנת להפעיל את הכיסא החשמלי היה זקוק לזמן על מנת להטען מחדש. בפרק הזמן הזה ניתן היה לשמוע את קמלר, שנכווה קשות במהלך הניסיון הראשון, נאנח בכאבים. הניסיון השני נמשך יותר מדקה, כאשר האירוע תואר על ידי חלק מהנוכחים כמזוויע בשל ריח הבשר השרוף והעשן שעלה מראשו של קמלר. וסטינגהאוז כתב לאחר מכן ש"היה עדיף שהם היו משתמשים בגרזן". כתב עיתונות שנכח בהוצאה להורג תיאר את האירוע כ"נוראי, גרוע בהרבה מתלייה".
לאחר מותו, נקבר קמלר בבית הקברות של בית הסוהר שבו הוצא להורג.
ראו גם

עונש מוות בארצות הברית
הערות שוליים

↑  "William Kemmler". NNDB: Tracking the Entire World. נבדק ב-14 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ruddick, N. (1998). Life and death by electricity in 1890: the transfiguration of William Kemmler. Journal of American Culture (01911813), 21(4), 79.
1 2  "Far Worse Than Hanging" (PDF). The New York Times. 7 באוגוסט 1890. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rosenwald, Michael. "'Great God, he is alive!' The first man executed by electric chair died slower than Thomas Edison expected". Washington Post (באנגלית). נבדק ב-30 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Leyden, John G. (5 באוגוסט 1990). "DEATH IN THE HOT SEAT A CENTURY OF ELECTROCUTIONS". Washington Post. נבדק ב-30 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rosenwald, Michael S. (2021-10-28). "'Great God, he is alive!' The first man executed by electric chair died slower than Thomas Edison expected". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-06-18.
↑  "Far worse than hanging", כתבה מעיתון הניו יורק טיימס, 7 באוגוסט 1890.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433871705171  ISNI: 0000 0000 7347 7484  LCCN: no2009195170  VIAF: 103544373   WorldCat (עם VIAF): 103544373 
איור שמתאר את הוצאתו להורג, מתוך העיתון הצרפתי "Le Petit Parisien"
איגוד השידור האירופי

| --- | --- |
סמליל הארגון

המדינות החברות באיגוד השידור האירופי (בתכלת מדינות במעמד חבר-נלווה)
 מדינה:  שווייץ, בלגיה 
 מטה הארגון:  ז'נבה 
 יושב ראש:  Delphine Ernotte 
 תקופת הפעילות:  12 בפברואר 1950 – הווה (75 שנים) 
 ebu.ch
 
סמליל הארגון בין השנים 1990 ל-2012
אזור השידור האירופי (באדום) לפי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי
איגוד השידור האירופי (באנגלית: EBU - European Broadcasting Union, בצרפתית: UER - Union Européen de Radio-télévision) הוא ארגון שידור שנוסד ב-12 בפברואר 1950 על ידי 23 ארגוני שידור מאירופה ומהמזרח התיכון בוועידה בעיירה טורקי שבאנגליה. מטהו שוכן בז'נבה, שווייץ. ב-1993, בעקבות התמוטטות הגוש הסובייטי במזרח אירופה, התמזג הארגון עם מקבילו במזרח אירופה, "הארגון הבינלאומי לטלוויזיה ולרדיו" (OIRT). על אף שמו, כולל הארגון גם גופי שידור מאזורים הסמוכים לאירופה, ואשר הוגדרו כחלק מאזור השידור האירופי לעניין זכויות יוצרים, תקני שידור וכיוצא באלה.
פעילות

נכון לשנת 2016 חברים בארגון 73 גופי שידור מ-56 מדינות באירופה, המזרח התיכון, צפון אפריקה והקווקז. בנוסף יש בארגון 43 גופי שידור במעמד חבר-נלווה מ-25 מדינות. חברים-נלווים הם בדרך-כלל גופי שידור מחוץ לאזור השידור האירופי, אשר מקיימים קשרים עם האיגוד.
גופי השידור החברים באיגוד הן תחנות טלוויזיה ורדיו, שרובן רשויות-שידור ממלכתיות הממומנות על ידי הממשלות השונות, או תחנות שפתוחות לקהל הרחב. כל מדינות אירופה חברות באיגוד (מלבד ליכטנשטיין). לאיגוד קשרים עם מדינות שלא שייכות לאירופה או למזרח התיכון, כגון קנדה, יפן, מקסיקו, ברזיל, הודו.
ההפקה המפורסמת ביותר של האיגוד היא תחרות הזמר של האירוויזיון, המאורגנת על ידי רשת האירוויזיון של האיגוד. האפשרות לכל מדינה פעילה באיגוד להשתתף בתחרות מובילה גם לגידול משמעותי במספר השירים המתחרים, וגם להשתתפות של מדינות חוץ-אירופיות כמו ישראל. רשת האירוויזיון מארגנת גם תחרות האירוויזיון לרקדנים צעירים, הפועלת בצורה דומה לתחרות השירים, והחל משנת 2003, מתקיימת באיגוד תחרות אירוויזיון לילדים.
בתחילת כל אירועי האיגוד מתנגן חלק מהיצירה "Te Deum" של המלחין מארק אנטואן שרפנטייה, אשר נבחרה להיות "החתימה המוזיקלית" של האיגוד.
היסטוריה

איגוד השידור האירופי הוא יורש של איגוד השידור הבינלאומי (International Broadcasting Union (אנ')) שנוסד ב-1925 והמשרד הראשי שלו היה בז'נבה והמשרד הטכני בבריסל. איגוד שטיפח חילופי ידע בין חבריו ותיווך במחלוקות טכניות בין חברים שעסקו בעיקר בנושאי תדרי שידור והפרעות בין גופי שידור. במהלך מלחמת העולם השנייה הארגון נשלט למעשה על ידי גרמניה הנאצית לאחר שהצליחה להשתלט על הציוד שלו. בתום המחלחמה בעלות הברית החליטו לפרק את הארגון.
באביב 1946 הציעו נציגי ועדת הרדיו הסובייטית להקים ארגון חדש; עם זאת, במקביל נעשו הכנות ל"ועידת שידור אירופית" בין-ממשלתית (EBC) בקופנהגן ב-1948, כדי לערוך תוכנית חדשה לשימוש בתדרים באזור השידור האירופי (EBA). היה הכרחי לקיים ארגון שינהל את תדרי השידור באירופה, אך הייתה מחלוקת בין גופי השידור ובמיוחד חשש שהובע על ידי ה-BBC כי התאחדות חדשה עלולה להיות נשלטת על ידי ברית המועצות והצעתה לתת לכל אחד ממרכיביה, קול אחד. צרפת הציעה כי יהיו לה ארבעה קולות עם הכללת המושבות שלה בצפון אפריקה. בריטניה הרגישה שתהיה לה השפעה מועטה עם קול אחד בלבד.
ב-27 ביוני 1946 נוסד ארגון השידור הבינלאומי האלטרנטיבי IBO‏ (International Radio and Television Organisation (אנ')) עם 26 חברים וללא השתתפות בריטית. למחרת התכנס ה-IBU ונעשה ניסיון לפזר אותו אך נכשל; אף על פי ש-18 מתוך 28 חבריה עזבו כדי להצטרף ל-IBO במשך תקופה מסוימת, בסוף שנות ה-40, גם IBU וגם IBO התחרו על תפקיד ארגון התדרים, אך בריטניה החליטה להיות מעורבת בשניהם. ה-BBC ניסה אך לא הצליח למצוא איתם סידורי עבודה מתאימים. עם זאת, למטרות מעשיות, IBO שכר את המרכז הטכני של IBU בבריסל והעסיק את הצוות שלו. ה-BBC הציע אז פתרון חדש המבוסס על שינוי החוקה של IBO כך שיהיה רק חבר אחד לכל מדינה ב-ITU, ובכך הבטיח רוב מערבי על ברית המועצות ומדינות הלוויין שלה. באוגוסט 1949 התקיימה פגישה בסטרסה, איטליה אך היא הביאה לחוסר הסכמה בין הנציגים כיצד לפתור את הבעיות. הצעה אחת הייתה להחליף את אזור השידור האירופי באחד שיחריג את מזרח אירופה, הלבנט וצפון אפריקה.
לאחר ועידת סטרסה, נוצר קונצנזוס בקרב מערב אירופה להקים ארגון חדש וה-BBC הציע לו שהוא יוקם בלונדון. פגישות בפריז ב-31 באוקטובר וב-1 בנובמבר 1949 חתמו את גורלם של ה-IBU וה-IBO, אך הוחלט שלא לאפשר למערב גרמניה להיות מייסדת הארגון החדש. ב-13 בפברואר 1950 איגוד השידור האירופי קיים פגישה ראשונה עם 23 חברים מאזור השידור האירופי במלון אימפריאל בטורקוואי, אנגליה, בריטניה. הנשיא הראשון היה איאן ג'ייקוב מה-BBC, שנשאר בראשו במשך 10 שנים בעוד שפעילותו נשלטה במידה רבה על ידי ה-BBC בשל ההשקעה הפיננסית, הטכנית וכוח האדם שלו. ההבדל החשוב ביותר בין ה-EBU לקודמיו היה שהחברות ב-EBU הייתה עבור גופי שידור ולא ממשלות. נציגים ראשונים אמרו כי ישיבות EBU היו לבביות ומקצועיות ושונות מאוד מהטון של קודמותיה. מערב גרמניה התקבלה ב-1951 ונרקמו קשרי עבודה עם ארגון ברית המועצות לרדיו וטלוויזיה בינלאומיים (OIRT) שהתקיים במקביל ל-EBU עד למיזוגו ב-1 בינואר 1993.
ישראל והאיגוד

שירות השידור (הגוף שקדם לרשות השידור) התקבל לאיגוד בשנת 1957 יחד עם מרוקו ותוניסיה, למרות התנגדות מצרים שכבר הייתה חברה בארגון. לכבוד הצטרפות ישראל הוסכם ש"קול ישראל" יארגן חידון תנ"ך בינלאומי. נציג ישראל בארגון היה תחילה ד"ר ישעיהו שפירא, סגן מנהל "קול ישראל", אחריו שימש בתפקיד, בתחילת שנות ה-70, משה חובב.
במרץ 2017, אישרה מליאת הכנסת את הצעתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לתיקון מספר 8 לחוק השידור הציבורי, לפיצול תאגיד השידור החדש והקמת תאגיד חדשות נפרד שיהיה אחראי על שידורי האקטואליה בערוץ הטלוויזיה ותחנות הרדיו של התאגיד. באפריל 2017 הגיש תאגיד השידור הישראלי "כאן" בקשה להצטרף לאיגוד השידור האירופי, אך על פי תקנון האיגוד, חברות באיגוד מותנית בשידור חדשות. וראשי איגוד השידור האירופי הודיעו רשמית לראשי "כאן" שהתאגיד לא יוכל להיות חבר באיגוד ללא שידורי חדשות ואקטואליה. ביוני 2017 פורסם כי על פי מסמך הבנות שנחתם בין תאגיד השידור הישראלי לבין איגוד השידור האירופי, התאגיד הישראלי יחזיק בחברות זמנית באיגוד שיאפשר לו להמשיך להשתתף באירוויזיון בתנאי שהתהליך הרשמי להצטרפותו לאיגוד יימשך במקביל.
לאחר זכיית ישראל באירוויזיון 2018, הודיע איגוד השידור האירופי בכתב לראשי תאגיד "כאן" כי הפרדת החדשות מהארגון, כפי שקובע החוק שעבר בכנסת, תוביל לבחינה מחדש של חברותו הזמנית בארגון, כך שישראל לא תוכל לארח את האירוויזיון. ב-26 ביוני 2018 הודיע ראש הממשלה נתניהו כי הוא חוזר בו מתוכנית פיצול תאגיד השידור, כך שישראל תוכל לארח את האירוויזיון.
ב-19 ביולי 2018 מליאת הכנסת אישרה בקריאה שנייה ושלישית, את תיקון החוק לביטול הפיצול של תאגיד השידור הציבורי. וב-7 בדצמבר 2018 האספה הכללית הצביעה פה אחד בעד קבלת "כאן" כחבר קבוע באיגוד.
בדצמבר 2024 שלח האיגוד לוועדת הכלכלה בכנסת מכתב חריף נגד הצעות החקיקה הפוגעות בתאגיד השידור הישראלי, בו ציין כי המהלך יסכן את נוף המדיה ואת הדמוקרטיה בישראל ואת המוניטין הבינלאומי שלה.
רשימת המדינות החברות באיגוד

.
רשימת המדינות החברות באיגוד > באירופה

אוסטריה אוסטריה
אוקראינה אוקראינה
איטליה איטליה
איסלנד איסלנד
אירלנד אירלנד
אלבניה אלבניה
אנדורה אנדורה
אסטוניה אסטוניה
בולגריה בולגריה
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
בלגיה בלגיה
בריטניה בריטניה
גאורגיה גאורגיה
גרמניה גרמניה
דנמרק דנמרק
הוותיקן הוותיקן
הולנד הולנד
הונגריה הונגריה
טורקיה טורקיה
יוון יוון
ישראל ישראל*
לטביה לטביה
לוקסמבורג לוקסמבורג
ליטא ליטא
מולדובה מולדובה
מונטנגרו מונטנגרו
מונקו מונקו
מלטה מלטה
מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
נורווגיה נורווגיה
סלובניה סלובניה
סלובקיה סלובקיה
סן מרינו סן מרינו
ספרד ספרד
סרביה סרביה
פולין פולין
פורטוגל פורטוגל
פינלנד פינלנד
צ'כיה צ'כיה
צרפת צרפת
קפריסין קפריסין*
קרואטיה קרואטיה
רומניה רומניה
שוודיה שוודיה
שווייץ שווייץ
רשימת המדינות החברות באיגוד > באסיה ובצפון אפריקה

אוסטרליה אוסטרליה
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
אלג'יריה אלג'יריה
ארמניה ארמניה
גאורגיה גאורגיה
ירדן ירדן
ישראל ישראל*
לבנון לבנון
לוב לוב
מצרים מצרים
מרוקו מרוקו
קפריסין קפריסין*
תוניסיה תוניסיה
הערות שוליים

↑  גופי שידור חברים באתר האיגוד
↑  שלמה סנה, 15 מדינות ישתתפו בחידון התנ"כי שיארגן "קול ישראל", למרחב, 16 בדצמבר 1957
↑  ד"ר י. שפירא ־ - סגן יו"ר ועדת התוכניות של איגוד השידור האירופי, הַבֹּקֶר, 13 באוקטובר 1964
↑  משה חובב לוועידת איגוד השידור האירופי, על המשמר, 31 במרץ 1974
משה חובב יצא אתמול לרומא, על המשמר, 5 בספטמבר 1972
↑  שי ניב, ‏הכנסת אישרה סופית את פיצול תאגיד השידור הציבורי, באתר גלובס, 11 במאי 2017
השידור הציבורי / אחרי חמש שעות: הכנסת אישרה את פיצול תאגיד השידור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 11 במאי 2017
↑  רז שכניק, בגלל מתווה התאגיד: המונדיאל והאירוויזיון בסכנה, באתר ynet, 7 באפריל 2017
↑  נועה פרייס‏, אנחת רווחה: ישראל תוכל לשדר את המונדיאל והאירוויזיון, באתר וואלה, 20 ביוני 2017
↑  יונתן כיתאין, ‏האירוויזיון בסכנה: איגוד השידור האירופי מחכה להכרעת בג"ץ, באתר גלובס, 18 ביוני 2018
רן בוקר, בדרך לאירוויזיון: איגוד השידור האירופי הודיע - אם התאגיד יפוצל, חברות ישראל תיבחן מחדש, באתר ynet, 18 ביוני 2018
↑   נתי טוקר, נתניהו התקפל בגלל האירוויזיון: בוטל פיצולו של תאגיד השידור, באתר TheMarker‏, 26 ביוני 2018
יונתן כיתאין, ‏בזכות הזכייה באירוויזיון: נתניהו חוזר בו מפיצול תאגיד השידור, באתר גלובס, 26 ביוני 2018
ניצן צבי כהן, ‏פארסת תאגיד השידור / בשביל האירווזיון: נתניהו הורה לעצור את החוק לפיצול התאגיד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 ביוני 2018
↑   נתי טוקר, הכנסת ביטלה את פיצול התאגיד, החינוכית תיסגר סופית באוגוסט, באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2018
↑  גיל משעלי, ‏איגוד השידור האירופי בפנייה דחופה לכנסת: "סגירת התאגיד - מהלך חסר תקדים", באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2024
↑  כאן התקבל כחבר קבוע באיגוד השידור האירופי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 9 בדצמבר 2018
↑  רן בוקר, איגוד השידור האירופי נגד סגירת התאגיד: "יפגע בדמוקרטיה הישראלית", באתר ynet, 18 בדצמבר 2024
↑  עמית אטיאס, ‏הדיון בכנסת על החקיקה נגד התאגיד - ואזהרת איגוד השידור האירופי: "הצעד לא ייעלם מעינינו", באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306554805171  PLWABN: 9811332517105606  BIBSYS: 90117249  BNE: XX130072  BnF: cb12297993n (data)  CiNii: DA06970600  GND: 1011142-6  ISNI: 0000 0001 1942 5891  LCCN: n80051882  NKC: ko2004233480  NLA: 35069570  RERO: 02-A000165987  SUDOC: 031839452  VIAF: 153573117   WorldCat (עם VIAF): 153573117 
המדינות החברות באיגוד השידור האירופי ושנות הצטרפותן או פרישתן
אבולוציה של תאים

סכמה של העץ הפילוגנטי של שש ממלכות עולם הטבע
ציר הזמן של היווצרות החיים
סכמה של שלבי אבולוציית החיים על פני כדור הארץ, מן השלב הפרביוטי לשלב הביוטי
סכמה של תא פרוקריוטי טיפוסי
אבולוציה של תאים על פני כדור הארץ החלה לפני 3.8 מיליארד שנים, כ-750 מיליון שנים לאחר היווצרות הפלנטה. השאלה המרכזית המאפיינת את התחום עוסקת בהבנת המעבר ממצב של חומרים כימיים פשוטים למצב של מבנים כימיים מורכבים, מופרדים מהסביבה החיצונית, מתפקדים באופן עצמאי, בעלי יכולת לקיים תהליכים של אנאבוליזם וקטבוליזם, ויכולת להתרבות על ידי חלוקה. התאים הפרוקריוטים - שהם צורות החיים העצמאיים הראשוניים ביותר, התפצלו לשתי על-ממלכות: על-ממלכת הארכאה ועל-ממלכת החיידקים. אלו הם חד-תאיים שהחומר הגנטי שלהם בנוי מחומצות הגרעין RNA הקרוי נוקלאוטיד. תהליכי האבולוציה של בקטריה וארכאה נמשכו 1-1.5 מיליארד שנים,ולאחר מכן החל תהליך האבולוציה של העל-ממלכה איוקריוטה - בעלי חומר גנטי הקרוי DNA מאורגן בגרעין התא. האיוקריוטה מתחלקת לארבע ממלכות: הפרוטיסטה הכוללת בעיקר יצורים חד-תאיים, כגון, אנטאמבה היסטוליטיקה ושלוש ממלכות של יצורים רב-תאיים, שהם עובשים (Fusarium sp), צמחים ובעלי החיים.
האטמוספירה של כדור הארץ הצעיר הייתה מורכבת מפחמן דו-חמצני, חנקן ושאריות של מימן, אדי מים, מימן גופריתי, אמוניה, מתאן, ופחמן חד-חמצני. הסביבה חסרת החמצן על פני כדור הארץ הצעיר אפשרה היווצרות של חומרים אורגניים פשוטים (חומצות אמינו), על ידי אינטראקציות כימיות ספונטניות תוך כדי ניצול אנרגיית השמש ואנרגיות חשמליות (ברקים). החומרים האורגניים הפשוטים עברו פולימריזציה לחומרים מורכבים-המקרומולקולות, דוגמת החלבונים, הפחמימות וחומצות הגרעין. יכולת השכפול של חומצות גרעין הובילה את היקום מן ה"דומם" (prebiotic earth) אל ה"חי" (biotic earth).
האבולוציה של אברוני התא

האברונים המצויים בתא הם מבנים בעלי תפקידים מגוונים המתוחמים על ידי קרומים בררניים. בתאים הפרוקריוטים מצויים מספר מצומצם של אברונים ואילו בתאים האיוקריוטיים מצוי מגוון רחב של אברונים.
בתאים האיקריוטים התפתחו מספר אברונים: גרעין התא, הרשתית התוך-פלזמתית, מערכת גולג'י, הפראוקסיזומים, והמיטוכונדריה.
האברונים מצויים בציטוזול של התא המהווה כ־30% מנפחו. הציטוזול הוא תמיסה קולואידית מימית המשמשת להעברת חומרים אל האברונים והפוך השומר על מאזן pH אופטימלי תוך-תאי (אנ') בין 7.0-7.4, פרט לתאים מיוחדים, כגון תאי השריר שבהם ה-pH נע בין 6.8-7.1.
הציטוזול שומר על פוטנציאל (אנ') חיזור-חימצון red-ox מאוזן המאפשר תהליכים ביוכימיים רציפים. היכולת לשמר תנאים תוך תאיים יציבים מתאפשרת הודות לתהליכי הומאוסטזיס שמטרתו ויסות תהליכים ביוכימיים בתאים השונים, תוך ניצול היכולת להעביר אותות מתא לתא אמצעות קולטנים מעבירי מידע לגרעין התא. ביכולתו של הגרעין לקלוט, להעריך ולאותת באותות ספציפיים לתאים, לרקמות ולאברים אחרים. התהליכים ההומאוסטטיים גורמים לאורגניזם לתקן את הסטייה מן הערכים הנורמליים. על ידי כך מובטחים תנאים תוך-תאיים אופטימליים למימוש תפקוד תוך תאי תקין, חרף התנאים החוץ-תאיים.
האבולוציה של אברוני התא > אנדוסימביוזה ואברוני התא

אנדוסימביוזה מוגדרת כתהליך של התפתחות מספר אברונים תוך-תאיים, כגון המיטוכונדריה והכלורופלסטים בתאים איוקריוטיים. החוקרת לין מרגוליס ייסדה את תאוריית האנדוסימביוזה, שלפיה בתחילת האבולוציה של עולם החי, תאים פרוקריוטיים גדולים בלעו תאים פרוקריוטיים קטנים יותר שהכילו מיטוכונדריה או כלורופלסטים קדמוניים. על פי תאוריה זו, חיידקים אווירניים בלעו חיידקים קדומים נושאי כלורופלסטים או שבלעו חיידקים קדומים שנשאו מיטוכונדריה. מאחר שהחיידקים הגדולים לא הצליחו לעכל את החיידקים הקטנים, אלה המשיכו להתקיים ביחסים של סימביוזה הדדית והפכו במשך הזמן לחלק אינטגרלי של התא האיוקריוטי הבולע. לפי התאוריה החדשה יחסית של החוקר האמריקאי דויד באום, התא האיוקריוטי נוצר לא על ידי אנדוסימביוזה אלא באמצעות יצירת שלוחות תאיות של תאים קדומים גדולים, עטיפת מספר תאים קטנים יותר פרוטומיטוכונדריאליים, ויצירת מערכת קרומים המקשרת בין המיטוכונדריה לבין גרעין התא.
האבולוציה של אברוני התא > הקרומים התוך-תאיים

התפתחות הקרומים התוך-תאיים העוטפים את אברוני התא היא תהליך של חדירת קרום התא - outside inside mechanism. הקרומים הם בעלי חדירות בררנית ומבנה דו-שכבתי פוספוליפידים החוצץ בין הסביבה החיצונית לפנימית ושומר על המבנה הפנימי של התא.
האבולוציה של אברוני התא > התפתחות האברונים התוך-תאיים

האברונים שהתפתחו בתאים הפרוקריוטים מצויים כיום הן בתאים הפרוקריוטיים והן באיוקריוטים, ונמנים עליהם הריבוזומים, שלד התא (ציטוסקלטון), הליזוזומים, הכלורופלסטים, המיטוכונדריה והשוטונים. ההשערה הרווחת היא כי הריבוזומים הראשונים נוצרו לפני 3 מיליארד שנים.
השלד הציטופסמתי הוא מבנה רשתי הקרוי cytomotive ﬁlaments. זהו מבנה תלת-חלבוני, המצוי בתאים פרוקריוטיים כגון חיידקים וגם בתאים האיקריוטים. תפקידו לייצב את המבנה המרחבי של התא ואת מיקום האברונים בחללו. הוא מעניק לתאים הבודדים את יכולת התנועתיות במרחב ומאפשר חלוקה תקינה והתמיינות תאים.
הליזוזום הוא אברון בעל פונקציות קטבוליות רב-גוניות, הפועל להגנה על תאים. תוכנו חומצי (4.5-pH) והוא מכיל אנזימים קטאבוליים-חומציים שנועדו לפרוק חומרי פסולת על ידי הידרוליזה אנזימטית חומצית. לליזוזומים תפקיד הגנתי אנטימיקרוביאלי (אנ'), על ידי הליזוזים הממיס את דופן התא של חיידקים. מבחינה אבולוציונית, משערים שהליזוזומים נוצרו בתאים האיוקריוטיים ממבנה גולג'י והם מקנים לתאים את היכולת לפרק ביעילות חומרי פסולת ומונעים הצטברות של חומרים רעילים ברקמות הגוף (מערכת העצבים וכליות). מוטציות הגורמות לשינויים בגנים האחראים לפרוק חומרי פסולת על ידי האנזימים הליזוזומליים, גורמות להצטברות חומרי פסולת ברקמות שונות (סינדרום בשם מחלת אגירה ליזוזומלית).
פגוציטים המצויים בבעלי חיים חסרי-חוליות ובעלי-חוליות הם תאים הבולעים חיידקים ומפרקים אותם על ידי המסת הדפנות. בתהליך הבליעה, הגופים הזרים מוחדרים לחלוליות התא ומתמזגים עם הליזוזומים שבתא. שחרור האנזימים הקטליטיים אל תוך החלוליות מאפשר את קטילת החיידקים. בתאים פרוקריוטיים החלוליות משמשות כמקום לאגירת חומרים בעלי מולקולות גדולות הנבלעים על ידי התא בתהליך הפגוציטוזה.
האבולוציה של אברוני התא > התפתחות אברונים בתאים איוקריוטיים > אברוני חלוקה ומטבוליזם

החומר הגנטי בתא האיוקריוטי מצוי בגרעין התא, והוא עטוף בקרום דו-שכבתי. גרעין התא אחראי על חלוקת התא - מיטוזה. אל הגרעין מחובר אברון הקרוי הרשתית התוך-פלזמית (endoplasmic reticulum) שבנוי מרשת סבוכה של קרומים, צינוריות ובועיות זעירות ומתחבר גם אל קרום התא. הרשתית התוך-פלזמית ממלאה תפקידים מטבוליים מורכבים:  ביוסינתזה- Biosynthesis של חלבונים וקיפולם, ביוסינתזה של פוספוליפידים וסטרואידים ומטבוליזם של פחמימות ואגירת סידן. הרשת בעלת יכולת לביצוע שינויים דינאמיים רבים. לבנוסף לשני אברונים אלה, מצוי אברון שלישי בשם מבנה גולג'י שתפקידו העברת חלבונים ושומנים מן התא לסביבה החיצונית. הימצאותם של הרטיקולום האנדופלסמטי ומבנה גולג'י בכל ארבע ממלכות האיוקריוטה מעידה על התפתחותם בשלבים הראשונים של על-הממלכה זו.
משערים שהמיטוכונדריה והכלורופלסטים המצויים בתאים האיוקריוטיים, מוצאם מתהליך אנדוסימביוזה, בו תא פרוקריוטי גדול בלע תאים פרוקריוטים קטנים ממנו וכך נוצרו התאים האיוקריוטים. ההנחה הרווחת היא שזהו תהליך של בליעת החיידק הקדום - Rhodospirillum rubrum , חיידק ספירלי, גרם שלילי, פוטוטרופי, שאינו משתמש בחמצן (anoxygenic) השייך לקבוצת ה-(Alphaproteobacteria), על ידי חיידק גדול יותר השייך לקבוצת הארכאה.
קיימת סבירות גבוהה שגם הכלורופסטים נוצרו כתוצאה מתהליך של אנדוסיביוזה. מקורם מחיידקים קדומים מממלכת העל-בקטריה שבלעו חיידקי ציאנובקטריה, נושאי כלורופלסטים המבצעים את תהליך ההטמעה, הודות להתפתחות הגן Ycf54 v האחראי ליצירת הכלורופיל.
השערה זו מתבססת על העובדה שהריבוזומים בחלל התא של יצורים איוקריוטיים הם מסוג 80S, בעוד שהריבוזומים המצויים בכלורופלסטים ובמיטוכונדריה הם מן הדגם הפרוקריוטי של 70S. עובדה זו מחזקת את ההשערה שאברונים אלו מקורם מחיידקים קדמונים (על פי תאוריית האנדוסימביוזה) אשר חברו לתא האאוקריוטי והפכו לחלק ממנו. תפקידה של המיטוכונדריה הוא הפקת אנרגיה בתהליך של נשימה תאית. תפקיד הכלורופלסטים הוא לבנות חומרים אורגניים מחומרים אי-אורגניים על ידי הכלורופיל המצוי בתוכם, תוך ניצול הפוטונים של השמש. תהליך זה קרוי פוטוסינתזה. שני האברונים הללו אחראים על תהליכים שבהם נוצרים רדיקלים חופשיים. רדיקלים חופשיים ידועים כקרצינוגנים, ולכן כמענה להיווצרות רדיקלים חופשיים ועל מנת להתגונן בפניהם, המיטוכונדריה והכלורופלסים פיתחו יכולות לסינתזה של המלטונין שהוא בעל היכולת לנטרל רדיקלים חופשיים.
האבולוציה של אברוני התא > התפתחות אברונים בתאים איוקריוטיים > אברוני הגנה

הפראוקסיזומים הם אברונים בעלי תפקידים ייחודיים ברקמות של בעלי חיים שונים, מעורבים הן בתהליכי גליקוליזה ובסינתזה של ליפידים והן בפרוק רדיקלים של חימצון, המסוכנים לבריאות. תאי הכבד, אחראים על פירוק מטבוליטים טוקסיים, עשירים בפראוקסיזומים. מוצאם המשוער הוא תהליך אנדוביוזה או תהליך הקרוי outside-inside process.
האבולוציה של אברוני התא > התפתחות אברונים בתאים איוקריוטיים > אברוני תנועה

השוטון הוא אברון חיצוני המורכב מחלבונים בעלי יכולת תנועתיות. האבולוציה של שוטונים החלה בממלכת ארכיאה (החיידקים הקדמונים) ובעל-ממלכה בקטריה השייכים לפרוקריוטים ועד לאיקריוטים. שוטונים מצויים גם בעל-ממלכה פרוטיסטה השייכים לאיקריוטה וכן בתאים של צמחים ובעלי חיים, כגון תאי רבייה זכריים המאפשרים לתאים תנועתיות לצורך חדירה אל תא הרבייה הנקבי. קיים הבדל מהותי במבנה השוטון הפרוקריוטי לעומת זה האיקריוטי, כאשר במקרה הראשון, בסיס השוטון מצוי מחוץ לקרום התא ואילו במקרה השני בסיס השוטון קשור לגופים בסיסיים הקשורים לממברנה של התא. השוטון הפרוקריוטי בעל תנועה סלילונית, מונע על ידי "מנוע" בבסיס השוטון, ואילו השוטון האיקריוטי בעל תנועותיות פיתולית של הצלפה קדימה אחורה. השוני המהותי במבנה ובתפקוד של השוטונים מעיד על דרכי אבולוציה שונות.
האבולוציה של העברת הקוד הגנטי

"השערת עולם ה-RNA" גורסת כי בשלבים הראשונים של אבולוציית התאים התהליכים המשמעותיים של העברת הקוד הגנטי ותהליכי קטליזה שונים התרחשו באמצעות חומצות הגרעין מקבוצת ה-RNA. בהמשך התפתחו תהליכים מטבוליים נוספים אשר מבוצעים על ידי אנזימים, שבנויים מחלבונים שאבני היסוד שלהם הם חומצות האמינו, והעברת הקוד הגנטי שלהם מתבצעת על ידי חומצות גרעין מקבוצת ה-DNA.