stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאווין צ'אודרי
ביוגרפיה

צ'אודרי נולד וגדל בבריסטול שבאנגליה. ב-1994 סיים את הלימודים באימפריאל קולג' עם תואר בביוכימיה.
בגיל 16 שיחק צ'אודרי בהופעת בכורה בסרט "מאדאם סוזצקה" בכיכובן של שאבנה אזמי ושירלי מקליין.
תפקידו הגדול הבא היה בדמות המורה קורט מק'קנה בסדרה הקומית "מורים" בשנים 2001 עד 2003. צ'אודרי מוכר גם מהופעתו בתפקיד השוטר סנג'אי סינג בסדרה המשטרתית "דיאל ופסקו". עוד הופיע בפרק בסדרה "השופט ג'ון דיד".
צ'אודרי שיחק בפרק "Breaking Glass" בעונה השלישית של הסדרה "להעיר את המתים" לצדם של טרוור איב וסו ג'ונסטון. ב-2004 שיחק בתפקיד ראף בסדרת הדרמה "NY-LON" של ערוץ 4.
ב-30 באוקטובר 2005 הופיע צ'אודרי על במת תיאטרון אולד ויק בלונדון במחזה "Night Sky" לצדם של כריסטופר אקלסטון, ברונו לנגלי, דייוויד וורנר, ספרון בורוז ודויד בדיאל. ב-2005 שיחק בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", לצדו של כריסטופר אקלסטון שגילם אז את הדוקטור. ב-2006 הופיע צ'אודרי בסדרת הדרמה "Sinchronicity" בתפקיד מאני.
ב-2009 השתתף צ'אודרי בשני פרקים בסדרה "Free Agents" של ערוץ 4, ובסרט "Skellig". ב-2010 כיכב בתפקיד דני בפיילוט "Reunited" של ה-BBC.
צ'אודרי היה המפיק של סרט קצר זוכה פרסים בשם "This Bastard Business", ושל מחזה קצר בשם "Mashed".
ב-2015 שיחק צ'אודרי בתפקיד אנוואר בסדרת הדרמה "דוקטור פוסטר". ב-2016 גילם את סוני דסאי בפרק הראשון בעונה ה-18 של הסדרה "רציחות במידסומר".
ב-2017 גילם צ'אודרי את נודין צ'אוודרי בסרט הקולנוע "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | מאדאם סוזצקה | Madame Sousatzka | מנק סן |  |
| 1990 | מלך הרוח | King of the Wind | אגבה |  |
| 1991 |  | The Dove's Lost Necklace | חסן | שם במקור "Le collier perdu de la colombe" |
| 1993 | המטבע השביעי | The Seventh Coin | סלים |  |
| 1993 |  | London's Burning | ראשיד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1995 |  | Crown Prosecutor | ראג' קאפור | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1996 | חדר מיון | Casualty | זאף | בפרק "Land of Hope" |
| 1996 | מסעי גוליבר | Gulliver's Travels | הנסיך מונודי | מיני-סדרה |
| 1997 | סיפורי המסתורין של רות רנדל | The Ruth Rendell Mysteries | אמאל | בפרק "The Double" |
| 1997 |  | Insiders | ג'ונתן מייסון | בפרק "Offending Behaviour" |
| 1997 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | השוטר סנג'אי סינג | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | Skin Deep | נורמן | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | City Central | טים אננד | בפרק "History" |
| 2001 | השופט ג'ון דיד | Judge John Deed | קולין גי | בפרק "Rough Justice" |
| 2001 |  | On a Life's Edge | פיטר | סרט טלוויזיה קצר |
| 2001–2003 | מורים | Teachers | קורט מק'קנה | סדרת טלוויזיה |
| 2003 | להעיר את המתים | Waking the Dead | ריינמן | בפרק "Breaking Glass" |
| 2004 |  | NY-LON | ראף | מיני-סדרה |
| 2005 | דוקטור הו | Doctor Who | אינדרה גאנש | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2005 | תחבולות חדשות | New Tricks | סמל פוסקר גוהה | בפרק "Family Business" |
| 2005 |  | Red Mercury | אסיף |  |
| 2005 |  | The Golden Hour | ד"ר נאז אוסבון | סדרת טלוויזיה |
| 2006 |  | Sinchronicity | מאני | סדרת טלוויזיה |
| 2008 |  | Ny-Lon | ראף | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | Free Agents | ראז | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2009 |  | Skellig: The Owl Man | מר ווטסון |  |
| 2010 | חמישה ימים | Five Days | בלש בילאל צ'אודרי | מיני-סדרה |
| 2010 |  | Reunited | דני | סרט טלוויזיה |
| 2011 |  | The Body Farm | פרווז קאן | מיני-סדרה |
| 2012–2014 | מגע של בלש | A Touch of Cloth | בלש אסאפ קוורשי | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | החבר'ה מהלשכה | The Job Lot | סוניל מיטש | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | בבילון | Babylon | אדיל | מיני-סדרה |
| 2015 |  | I Love New Year | אישן |  |
| 2015 | דוקטור פוסטר | Doctor Foster | אנואר | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סוני דסאל | בפרק "Habeas Corpus" |
| 2017 | ממלאת מקום | The Replacement | קירן | מיני-סדרה |
| 2017 | סוף הפאקינג עולם | The End of the F***ing World | טוני | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי | Star Wars: The Last Jedi | טייס |  |
| 2018 | קרבת דם | Next of Kin | ד"ר קרים שיראני | מיני-סדרה |
| 2020 |  | McDonald & Dodds | פיט וואטאל | פרק: "The Fall of the House of Crockett" |
הערות שוליים

↑  Navin Chowdhry. Hollywood.com. Retrieved on 2012-07-18.
1 2 3  Navin Chowdhry plays Mani. BBC (2006-07-11).
↑  Teachers - Channel4. channel4.com
↑  Navin Chowdhry who plays Raph in the trans-atlantic drama NY-LON joined us for a webchat after the show. NY-LON - Channel4.com (2004-10-28).
↑    Andrew Pettie, ‏Reunited: with the type of long-lost friends you'd rather leave behind, review, The Telegraph, 30 June 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb141644842 (data)  ISNI: 0000 0001 3381 2249  LCCN: nr97002764  SUDOC: 070414440  VIAF: 36821568   WorldCat (עם VIAF): 36821568
ראיין דסטיני

| --- | --- |

דסטיני, 2015
 לידה:  8 בינואר 1995 (בת 30) ארצות הבריתדטרויט, מישיגן, ארצות הברית 
 שם לידה:  ראיין דסטיני איירונס
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  תיכון וסט בלומפילד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ראיין דסטיני איירונס (באנגלית: Ryan Destiny Irons; נולדה ב-8 בינואר 1995) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות תפקידיה בדרמה המוזיקלית של פוקס, "סטאר" (אנ') (2016–2019) בתור אלכסנדרה קריין ומהופעתה בתור ג'יליאן בסדרה "בוגרת-כזה" (2020–2021) ברשת Freeform.
ביוגרפיה

דסטיני נולדה ב-8 בינואר 1995 בדטרויט, מישיגן. אביה היה חבר בקבוצת ה-R&B משנות ה-90, "Guess". דסטיני למדה בתיכון ווסט בלומפילד (אנ'). בינואר 2011, דסטיני זכתה בתחרות שירה כדי להשתתף בהקרנת הבכורה על השטיח האדום של "Never Say Never" של ג'סטין ביבר. משפחתה היא ממוצא אפרו-אמריקאי, כאשר לסבתה מצד אמה יש שורשים אירים.
קריירה > מוזיקה

בבית הספר התיכון, דסטיני בת ה-12 הקימה את השלישייה המוזיקלית New Limit. בניהולה של אמה דון, השלישייה עשתה אודישן ל-America's Got Talent בשנת 2010 ועלו לגמר עד שהחליטו שזה לא בשבילם. עד שנת 2011 דסטיני חתמה על חוזה הקלטות עם יוניברסל רפובליק. הלהקה התפרקה מאוחר יותר, כשדסטיני הקימה קבוצה חדשה בשם "לאב דולהאוס". השלישייה חתמה על חוזה הקלטות בקפיטול רקורדס. הלהקה הוציאה את סינגל הבכורה שלה "Can I". הלהקה התפרקה בשנת 2015.
בשנת 2016, דסטיני הכריזה כי היא עובדת עם מיני-אלבום בכורה. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה "The Same" ב-2018, עם רמיקס בהשתתפות הראפר טובי לו שיצא בשנה שלאחר מכן. הסינגל השני שלה "Do You" שוחרר ב-2020. שירים נוספים של הם: "How Many", שיצא ב-2022; "Lie Like That", שיצא ב-2023 ו-"How Your Hands Feel", שיצא ב-2024.
קריירה > משחק

בשנת 2010 הופיעה דסטיני בפרק בסדרת האינטרנט "The Wannabes". בשנת 2013 היא הופיעה בכמה פרקים של דרמת הפשע, "שמש שקרנית" (אנ'). מאוחר יותר הופיעה בדמות הראשית בסרט האינדי "A Girl Like Grace".
דסטיני לוהקה לתפקיד של טיאנה בדרמה המוזיקלית אימפריה, אך בשל חוזה ההקלטות שלה, היא לא יכלה לקבל את התפקיד. בדצמבר 2015, דסטיני לוהקה באחד התפקידים הראשיים כאלכסנדרה בסדרה "סטאר" לצד קווין לטיפה. הסדרה שודרה בפוקס החל מ-14 בדצמבר 2016 והסתיימה לאחר שלוש עונות בשנת 2019.
בנובמבר 2019 הוכרז כי דסטיני לוהקה לגלם את המתאגרפת קלריסה שילדס (אנ') בסרט הביוגרפי "The Fire Inside".
בספטמבר 2024, נבחרה דסטיני לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024.
חיים אישיים

דסטיני הייתה במערכת יחסים עם השחקן קית' פאוורס משנת 2017 ועד שנפרדו בשנת 2022. בשנת 2024, דסטיני ופאוורס חידשו את מערכת היחסים ביניהם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | A Girl Like Grace | גרייס |  |
| 2023 | Oracle | שיי |  |
| 2024 | The Fire Inside | קלריסה שילדס (אנ') | מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר (אנ') (2025) |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | The Wannabes | לקוחה | פרק: "Whacky Manager" |
| 2013 | שמש שקרנית (אנ') | אפריל גאדס | 6 פרקים |
| 2016–2019 | סטאר (אנ') | אלכסנדרה קריין | תפקיד ראשי (3 עונות); 48 פרקים |
| 2020–2021 | בוגרת-כזה | ג'יליאן | 11 פרקים |
| 2021 | The Lower Bottoms | רבקה קופר | פודקאסט; 6 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גות'הם | 2024 | מבצע פורץ דרך | The Fire Inside | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Campbell, Janis (26 במאי 2011). "Never Say Never to Detroit Teen Singer" (PDF). Yak's Corner. The Detroit News (775): 4. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-02-02. נבדק ב-2020-11-14. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Love Dollhouse". Biography. Billboard. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morales, Wilson (19 ביוני 2015). "Exclusive: Singer Ryan Destiny Talks 'A Girl Like Grace'". Blackfilm.com. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (1 ביוני 2015). "'A Girl Like Grace' LA Film Festival Clip: Grieving, Bullying & Consequences". Deadline Hollywood. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alston, Joshua (14 בדצמבר 2016). "'Star's' Newcomers Reveal Audition Stories, What It's Like Working With Lee Daniels". Variety. נבדק ב-19 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rachel Morrison's Directional Debut 'Flint Strong' Casts Ryan Destiny as Claressa Shields". Variety. 13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jenelle Riley, Variety’s 10 Actors to Watch: Ryan Destiny, Josh Rivera, Karla Sofia Gascón and More, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  "We The Urban". ביולי 2019. נבדק ב-4 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clayton Davis, ‘A Different Man’ Takes Best Feature at Gotham Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 26290d70-94d3-40e9-9ac0-e35697ae1e19
תיאטרון השעה הישראלי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־34 שנים) 
 קואורדינטות:  32°04′30″N 34°47′48″E﻿ / ﻿32.074962909948°N 34.79657530047°E﻿ / 32.074962909948; 34.79657530047 
 ענפי תעשייה:  תרבות ואמנות 
  
 אתר רשמי
 he
 
תיאטרון השעה הישראלי (או בשמו המלא העמותה לקידום תיאטרון השעה לילדים ונוער) הוא תיאטרון רפרטוארי לילדים ונוער.
פרסים

פרס הבמה לילדים ונוער
2017 - פרס השחקן לשחקן משנה, אורי אוריין, בהצגה "החטיפה מן המנזר"
2016 - הצגת השנה לנוער - "הלב האמיץ של אירנה סנדלר".
2016 - מועמדויות לפרס הבמה להצגות ילדים ונוער.
לאה גלפנשטיין - בקטגוריית השחקנית הראשית בהצגה "הלב האמיץ של אירנה סנדלר".
דפנה אנג'ל - בקטגוריית מחזאי/ת השנה בהצגה "הלב האמיץ של אירנה סנדלר".
יונתן שוורצברג - בקטגוריית השחקן הראשי בהצגה "קאי הילד מהארגז".
בת-אל פאפורה - בקטגוריית השחקנית ראשית בהצגה "קטנטנה".
עדי אייזנמן - בקטגוריית שחקן המשנה בהצגה "פרח לב הזהב".
2015 - בקטגוריית עיצוב הבמה להצגה "הדייג ודג הזהב" - אלכסנדר ליסיאנסקי.
בקטגוריית עיצוב הבמה להצגה "הדייג ודג הזהב" - אורי מורג.
בקטגוריית עיצוב התלבושות להצגה "הדייג ודג הזהב" - שירה וייז.
2014 - ההצגה "כדור שלג" - ניב פטל זוכה בפרס השחקן הראשי.
2012 – ההצגה "ילדה טובה" - רינת מטטוב זוכה בפרס שחקנית המשנה.
2013 – ההצגה "האסופית" - לאה גלפנשטיין זוכה בפרס השחקנית הראשית ועידית טפרסון בפרס שחקנית המשנה.
2011 – ההצגה "העולם על פי אלון" - שיר שנער זוכה בפרס השחקן הראשי.
2022 - ההצגה "זה בראש שלך" - בן יוסיפוביץ' זוכה בפרס שחקן המשנה, גור קורן - זוכה בפרס המחזה הטוב ביותר.
2024 - ההצגה "שחקי אותה נעה" - שהם שיינר זוכה בפרס שחקן בתפקיד ראשי
פסטיבל חיפה להצגות ילדים
2009 – ההצגה "לונה"
אפרת אביב זוכה בפרס ראשון לשחקנית.
2010 – ההצגה "העולם על פי אלון".
אורלי ישועה שוורצברג זוכה פרס ראשון כמחזאית.
שיר שנער זוכה פרס ראשון לשחקן.
עידית טפרסון זוכה בפרס ראשון לשחקנית משנה.
2013 – ההצגה "התשמע קולי".
ההצגה זוכה במקום ראשון בפסטיבל חיפה להצגות ילדים לאותה שנה.
גדי צדקה זוכה פרס ראשון כמחזאי.
רינת מטטוב זוכה בפרס ראשון לשחקנית.
2021 - ההצגה "זה בראש שלך"
גור קורן זוכה פרס ראשון כמחזאי
נועם חורב זוכה פרס המוזיקה הטובה ביותר
מור ענטר ובן יוסיפוביץ' - זוכי ציון לשבח על משחק מדויק ועבודת פרטנר נפלאה
תמונות מהצגות התיאטרון

ביקור מולדת
הדייג ודג הזהב
האסופית
התשמע קולי
העולם על-פי אלון
אהבת הדסה
ילדה טובה
מהפכה בג'ונגל
כדור שלג
סאלח שבתי
הערות שוליים

↑  חנה רובינא: ההצגה, באתר ישראל היום
לנארד קמנה

לנארד קמנה (בגרמנית: Lennard Kämna; נולד ב-9 בספטמבר 1996) הוא רוכב אופני כביש גרמני בקבוצת לידל-טרק.
קריירה

ב-2014 עזב קמנה את בית הוריו לטובת בית ספר לספורט בקוטבוס, המעבר הזה השתלם לו כשניצח את אליפות אירופה עד גיל 19 בנגד שעון, אליפות גרמניה עד גיל 19 בנגד השעון ואליפות העולם עד גיל 19 בנגד השעון, מקדים את אדריאן קוסטה (כסף) ב-44 שניות ואת מייקל סטורר (ארד) ב-56 שניות.
ב-2015 הצטרף קמנה לקבוצת סטולטינג הגרמנית מדרג הקונטיננטל, באותה עונה ניצח את אליפות גרמניה עד גיל 23 בנגד השעון, מקדים ב-7 שניות את נילס פוליט וב-49 שניות את נילס סחומבר. גם באליפות העולם התחרה במקצה עד גיל 23, וסיים שלישי במקצה נגד השעון, 21 שניות ממדליסט הזהב ממאדס וורץ שמידט. במקצה הכביש סיים עשירי, 12 שניות מקווין לדנואה המנצח.
ב-2016 ניצח את אליפות אירופה עד גיל 23 בנגד השעון, מקדים את פיליפו גאנה (כסף) ב-30 שניות ואת רמי קבנייה (ארד) ב-35 שניות. אך באליפות העולם באותו מקצה, הוא סיים מחוץ לפודיום ובמקום הרביעי, 42 שניות מבן מדינתו מרקו מאתיס, זוכה מדליית הזהב.
קריירה > סאנווב (2017–2019)

ב-2017 הפך קמנה למקצוען כשחתם אצל קבוצת סאנווב ההולנדית. באותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לוואלטה אספניה ואף הספיק לסיים שמיני בקטע ה-16 שהיה נגד השעון, 1:30 דקות מכריס פרום המנצח, אך פרש לפני תחילת קטע ה-17. לאחר מכן התחרה באליפות העולם שנערכה בברגן והיה חלק מסגל קבוצתו בעת שזכתה במדליית הזהב, למרות זאת, במקצה הכביש התחרה שוב במקצה עד גיל 23 וזכה במדליית הכסף, לאחר שנכנע לבנואה קונספרואה בספרינט הסיום.
ב-יוני 2018 הודיעה קבוצת סאנווב שקמנה ייקח הפסקה מרכיבה מקצוענית לחודשים הבאים לאחר שלא התחרה מאז מילאנו – סן רמו בשל מחלה, ובשביל לאפשר לו לחשב את הקריירה שלו מחדש.
בעונת 2019 סיים במקום ה-17 בטור דה סוויס, לאחר מכן נבחר לראשונה בטור דה פראנס והתבלט בקטע ה-15 וה-18 כשסיים רביעי ושישי בהתאמה לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה, קמנה סיים במקום ה-40 את המרוץ ורביעי בקטגוריית הצעירים, כשהוא מסייע לבן קבוצתו עמנואל בוכמן לסיים רביעי.
קריירה > בורה–הנסגרוהה (2020–2024)

ב-2020 הצטרף לבורה–הנסגרוהה הגרמנית. הוא פתח את עונתו עם קבוצתו החדשה בספרד, כשסיים רביעי ב-Pollença - Andratx וסיים שלישי בוולטה מורסיה. לאחר מכן התחרה בוולטה או אלגארבה וסיים שביעי את המרוץ, 1:26 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר תום פגרת הקורונה שב להתחרות בקריטריום דו דופינה וניצח את הקטע הרביעי במרוץ לאחר בריחת יחיד שבסופה הקדים את דויד דה לה קרוז ב-41 שניות את ז'וליאן אלאפיליפ ב-56 שניות. לאחר מכן הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לטור דה פראנס, גם שם כיוון לקטעים וסיים שני בקטע ה-13 לאחר שנכנע לדניאל פיליפה מרטינס בספרינט בעלייה וסיים שני את הקטע. אך בקטע ה-16 כבר ניצח את הקטע לאחד התקפה בעלייה האחרונה, כשהוא מקדים את ריצ'רד קאראפאס ב-1:27 דקות ואת סבסטיאן רייכנבך ב-1:56 דקות, משיג לבורה את הניצחון היחידי שלה בטור.
הערות שוליים

↑  Lennard Kamna, worldcyclingstats.com
↑  Kamna takes time out from racing to reflect on long-term career goals, cyclingnews.com
↑  BORA – hansgrohe signs Lennard Kämna, another future German hope, bora-hansgrohe.com
תקוותנו

נפתלי הרץ אימבר
הבית הראשון והפזמון בכתב ידו ועם חתימתו של נפתלי הרץ אימבר, משנת תרס"ח-1908
תִּקְוָתֵנוּ (בכתב ידו של המחבר (בהתאם להגייה האשכנזית): תִּקְוָתֵינוּ) הוא המנון עברי מאת המשורר נפתלי הרץ אימבר, אשר נכתב ברוח הלאומיות היהודית והציונות בדורו. גרסה מקוצרת של השיר, שנקראה בשם "התקווה" והולחנה על ידי המלחין שמואל כהן, נקבעה כהמנונה הרשמי של מדינת ישראל.
רקע היסטורי וספרותי

הרעיון הלאומי הציוני, שעיקרו הקמת מדינה ליהודים בכברת ארץ מוגדרת, הופיע בהגותם של "מבשרי הציונות" באמצע המאה ה-19; ההתעוררות הלאומית היהודית התגברה ברבע האחרון של המאה ה-19, וכללה ניצנים ראשונים של תחיית השפה העברית, הצעות להקמת מדינה יהודית, צבא יהודי, מתווה לדגל עברי, וצורך ציבורי בהמנון לאומי יהודי. "הפריחה של הספרות העברית החדשה קשורה בתנועת התחייה הלאומית", היא כללה כמה שירים לאומיים שנועדו להיות המנון, בהם שירו של שמעון שמואל פרוג "הכוס", שירו של  אהרון רוזנפלד ("אבנר") "קדימה", שירו של מנחם מנדל דוליצקי "על הררי ציון"; ושיריו של אימבר: השיר "תקוותינו", השיר "משמר הירדן", שנתפס בשלהי המאה ה-19 כהמנון המועדף; והשיר "בחזון", שבו, על פי החוקר שמחה כהן, אימבר "הרחיק לראות בחזונו הציוני המדיני". בתקופת העלייה הראשונה, הכירו רבים ביישוב גם את שירי ציון הלאומיים: "משאת נפשי" מאת מרדכי צבי מאנה אשר נפוץ במושבה חדרה, "חושו אחים חושו" מאת יחיאל מיכל פינס שהכירו חבריו הבילויים בגדרה, "האח, ראשון לציון" מאת אריה ליפא שליט בראשון לציון, רובם ככולם של השירים הלאומיים שחוברו באותה תקופה, שימשו פרק זמן כ"המנונות ציבוריים", אשר הושרו בכנסים ואספות ציבוריות ביישוב ובתפוצות ישראל.
שינויים בנוסח השיר

אימבר הסתובב בישובי "היישוב החדש" ואנשי העלייה הראשונה והפיץ ביניהם את יצירותיו. נחום דרימר תיאר בהקדמה לשיריו כיצד "החיה בשיריו הציוניים את הצעירים בכל המושבות וקרא להם "חלוצים", מילה שנזרקה מאז לדורות". כותרת השיר "תקוותנו" שונתה ל"התקוה" ונוסח השיר תוקן מספר פעמים על ידי ידידיו אנשי היישוב; "הוא עבר סדרה של שינויים וגלגולים, במילים וגם בלחן: שמו שונה ל'התקווה', קצבו הואט, מספר הבתים המושרים צומצם בהדרגה, המילים שונו פעמים אחדות, תחילה בראשית שנות התשעים למאה התשע-עשרה ובעיקר בשנת 1905. עשרים שנה לאחר מכן שונה הלחן של הבית השני".
דוד יודילוביץ איש ראשון לציון סיפר בזכרונותיו כי הוא וחבריו הכירו את אימבר בשעה שחיבר בתים בשירו. יחד עם חבריו, איש ביל"ו ישראל בלקינד ומרדכי לובמן חביב, הגיה יודילוביץ הן את סגנון השיר והן את תוכנו, ואימבר אישר זאת. התיקונים כללו שינוי נוסח הפזמון החוזר:
 ”עוֹד לֹא אָבְדָה תִּקְוָתֵינוּ
 הַתִּקְוָה הַנוֹשָׁנָה
 מִשׁוּב לְאֶרֶץ אֲבוֹתֵינוּ
 לָעִיר בָּהּ דָוִד חָנָה”
 הוחלפו במילים:
 ”עוֹד לֹא אָבְדָה תִּקְוָתֵנוּ
 הַתִּקְוָה בַּת שְׁנוֹת אַלְפַּיִם
 לִהְיוֹת עַם חָפְשִׁי בְּאַרְצֵנוּ
 אֶרֶץ צִיּוֹן וִירוּשָׁלַיִם”
הלחן

השיר הולחן על ידי ליאון איגלי בשנת תרמ"ב–1882. ואחר כך, על ידי המלחין שמואל כהן בשנת תרמ"ז–1886. כהן קיבל מידי אחיו את קובץ השירים ברקאי של אימבר, עם הקדשת המשורר, דפדף בחוברת שנדפסה בירושלים, ונתפס לשיר "תקוותנו", מפני שמצא בבית התשיעי שתי שורות שדיברו אל ליבו: "רַק עִם אַחֲרוֹן הַיְהוּדִי / גַם אַחֲרִית תִּקְוָתֵינוּ". כמו מרבית שירי ציון באותה תקופה, שהותאמו להם מנגינות עמי אירופה, כהן הלחין את בתי השיר על פי נעימה של שיר איכרים מולדובני בשם "עגלת השוורים" ("Carul cu boi"), שהיה נפוץ גם בחלקים אחרים של אירופה בשמות אחרים.
השיר "נקלט "מפה לאוזן וממושבה למושבה וכבש לבבות. [...] תוך כדי המעבר משיר-לאומי המושר בקצב צעידה – להמנון-לאומי המושר בעמידה". "תקוותינו" נכתב בהברה אשכנזית, והדבר ניכר הן במשקל שלו והן באופן שבו הולחן. כך יצא שההלחנה מחייבת לשיר את ההמנון הישראלי בהטעמה אשכנזית, השונה מההטעמה המקובלת בעברית ישראלית (המבוססת על ההגייה הספרדית).
התקבלות השיר ולחנו כהמנון התנועה הציונית

על פי מחקר של אליהו הכהן, "ה'תקווה' היה להמנון הבלתי רשמי של האגודות הציוניות בגולה עוד בימי העלייה-הראשונה".
אימבר הציע לתאודור הרצל את השיר כהמנון התנועה הציונית לקראת הקונגרס הציוני החמישי (1901), אך זה דחה את ההצעה.
בקונגרס הציוני השישי (1903), שבו נידונה תוכנית אוגנדה, הושר "התקווה" בשירה אדירה, בגלל הפסוק: "עינו לציון צופיה" – שקיבל משמעות מיוחדת לאור המחלוקת בין תומכי התוכנית, לבין "ציוני ציון", שהתנגדו לתוכנית אוגנדה. גם בסיום הקונגרסים הבאים הושר התקווה, והחל מן הקונגרס הציוני האחד-עשר שרו אותו כהמנון ובעמידה.
שירו של אימבר "התקווה" הושר בקונגרסים הציונים. מהקונגרס השמיני (1907) צוין (בפרוטוקול) ש"התקווה" הושרה בסיום. החל מן הקונגרס השמונה-עשר בשנת 1933 הוא היה להמנון הרשמי של התנועה הציונית. גרסה קצרה של השיר, שנקראה בשם "התקווה", נקבעה כהמנונה הרשמי של מדינת ישראל.
לקריאה נוספת

דב סדן (עורך), כל שירי נפתלי הרץ אימבר, (ביוגרפיה: שמריהו אימבר; מבוא: דב סדן), תל אביב: מ. ניומן, 1950.
יעקב קבקוב, 'בעל התקווה', לוד: מכון הברמן למחקרי ספרות, תשנ"א-1991.
אליהו הכהן, "עוד לא אבדה תקוותנו", אריאל, 186, תשס"ט-2009, עמ' 100–104.
יוסף פרנקל, עוד לא אבדה תקוותנו (על ההמנון הלאומי "התקווה"), האומה, 128, תשנ"ז-1997, עמ' 408–412.
מנשה רבינא, התקווה: מקורו של ההמנון, תולדותיו ותכונותיו בהשוואה להמנונים של אומות אחרות, על סמך מחקרים, מאמרים, מכתבים ותעודות, תל אביב: תשכ"ט (c1968)
רונדה ון פלנדרן לנשים

| --- | --- |

הרוכבות במעלה הקווארמנוט
 מדינות:  בלגיה בלגיה
 סוג:  חד יומי
 חודש:  תחילת אפריל
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  2004
 מרוצים עד כה:  20
 מנצח ראשון:  רוסיה זולפיה זאבירובה
 מוביל במספר הניצחונות:  הולנד מרים-מלחרס ואן פופל   גרמניה ג'ודית ארנדט   בלגיה לוטה קופקי (2 ניצחונות)
 מנצח אחרון:  בלגיה אליסה לונגו בורגיני
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
הרונדה ון פלנדרן לנשים (בהולנדית: Ronde van Vlaanderen voor Vrouwen) היא מהדורת הנשים של הרונדה ון פלנדרן, מרוץ אופני כביש חד-יומי בבלגיה. המרוץ נוסד ב-2004 ומתקיים באותו היום של מרוץ הגברים, אך כולל מרחק קצר יותר. הוא מאורגן על ידי חברת "פלנדרס קלאסיק", שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים ושל שאר קלאסיקות האביב לגברים ולנשים. שיאניות הניצחונות במרוץ הן מרים-מלחרס ואן פופל ההולנדית, וג'ודית ארנדט הגרמנייה.
היסטוריה ומסלול

המרוץ נוסד בשנת 2004 והתקיים ב-4 באפריל. המרוץ כלל מרחק של 94 קילומטרים, והתחיל באוודנארדה והסתיים במירבקה. הרוסיה זולפיה זאבירובה ניצחה במרוץ, כשהיא מקדימה את טריקסי ווראק ואת לאונטין זיליארד-ואן מורסל. המרוץ כלל את הטיפוסים מור ואן גראדסברחן ובוסברג.
שיאניות הניצחונות במרוץ הן מרים מלחרס-ואן פופל (2005, 2006), ג'ודית ארנדט (2008, 2012) ולוטה קופקי (2022, 2023). המרוץ מתחיל ומסתיים באוודנארדה, שממוקמת 30 קילומטרים מהעיר חנט. המרוץ כולל למעלה מעשרה טיפוסים שונים, ששלושת האחרונים הם הקרויסברג, הקווראמנוט, והפטרברג. טיפוסים שנחשבים לאגדיים, ומופיעים גם במרוץ הגברים בקביעות.
מ-2016, המרוץ הפך לחלק מסבב הוורלד טור של הנשים, כשליזי ארמיטסטד מנצחת.
מנצחות

| שנה | רוכבת | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2004 | רוסיה זופילה באבירובה | Team Let's Go Finland |
| 2005 | הולנד מרים מלחרס-ואן פופל | Buitenpoort-Flexpoint Team |
| 2006 | הולנד מרים מלחרס-ואן פופל | Buitenpoort-Flexpoint Team |
| 2007 | בריטניה ניקול קוק | Raleigh–Lifeforce–Creation HB Pro Cycling Team |
| 2008 | גרמניה ג'ודית ארדנט | Team High Road |
| 2009 | גרמניה אינה-יוקו טוטנברג | Team Columbia Highroad Women |
| 2010 | בלגיה גרייס ורבקה | לוטו–סודאל |
| 2011 | הולנד אנמיק ואן פלוטן | Nederland Bloeit |
| 2012 | גרמניה ג'ודית ארנדט | GreenEdge-AIS |
| 2013 | הולנד מארינה ווס | רבובנק |
| 2014 | הולנד אלן ואן דייק | בוולס–דולמנס |
| 2015 | איטליה אליסה לונגו בורגיני | Wiggle–Honda |
| 2016 | בריטניה ליזי ארמיטסטד | בוולס–דולמנס |
| 2017 | ארצות הברית קורין ריברה | סאנווב |
| 2018 | הולנד אנה ואן דר ברחן | בוולס–דולמנס |
| 2019 | איטליה מרתה בסטיאנלי | Team Virtu Cycling |
| 2020 | הולנד שנטל בלאק | בוולס–דולמנס |
| 2022 | בלגיה לוטה קופקי | SD-Worx |
| 2023 | בלגיה לוטה קופקי | SD-Worx |
| 2024 | איטליה אליסה לונגו בורגיני | לידל–טרק |
ראו גם

רונדה ון פלנדרן
אנני לזור

אנני לזור (באנגלית: Annie Lazor; נולדה ב-17 באוגוסט 1994) היא שחיינית אמריקאית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ואלופת עולם (בריכת 25 מטר) (האנגג'ואו 2018) במשחה ל-200 מטר חזה. אלופת פאן אמריקה (2019) במשחי החזה.
ביוגרפיה

לזור נולדה וגדלה בדטרויט, מישיגן, בתם של סטייסי ודייוויד "דייב" לזור (דייב נפטר באפריל 2021). היא למדה באוניברסיטת אובורן.
ביוגרפיה > 2015

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.23 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.72 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי 2018 זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.42 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית זהב 200 מטר חזה בתוצאה של 2:18.32 דקות, לפני בת ארצה בתני גאלאט (2:18.62 דקות) ופאני לקלואיז מבלגיה (2:18.85 דקות).
ביוגרפיה > 2019

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו בתחילת אוגוסט 2019 היא זכתה ב-3 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה (1:06.94 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא משחקים חדש של 2:21.40 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:57.64 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:06.35 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה לזור בשתי מדליות, זהב וארד ונכללה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.07 דקות, לפני לילי קינג (2:21.75 דקות) ואמילי אסקובדו (2:22.64 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.60 דקות, אחרי לילי קינג (1:04.79 דקות) ולידיה ג'קובי (1:05.28 דקות).
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד אולימפית

במשחקים עצמם היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.84 דקות, אחרי טטיאנה סקונמאקר מדרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש של 2:18.95 דקות ולילי קינג (2:19.92 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 30.75 שניות (2021)
100 מטר חזה: 1:05.37 דקות (2021)
200 מטר חזה: 2:20.77 דקות (2021)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 29.83 שניות (2020)
100 מטר חזה: 1:03.69 דקות (2020)
200 מטר חזה: 2:16.33 דקות (2020)
הערות שוליים

↑  From tragedy to triumph -- Detroiter realizes Olympic dreams after losing father, ClickOnDetroit (באנגלית)