stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולאפור יוהאנסון
קורות חייו

בשנת 1935 יוהאנסון סיים את לימודיו בגימנסיית אקוריירי והחל ללמוד משפטים באוניברסיטת איסלנד. בשנת 1939 הוא קיבל תואר בוגר במשפטים. בהמשך השלים את לימודיו בדנמרק ובשוודיה. במקביל, בשנים 1943-1939 הוא שימש כיועץ המשפטי של התנועה הקואופרטיבית האיסלנדית.
יוהאנסון התחיל את דרכו הפוליטית במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ובשנת 1941 נבחר ליו"ר ארגון צעירי המפלגה בבירה רייקיאוויק. בהמשך עבר למפלגה הפרוגרסיבית (מפלגת מרכז-ימין) ובשנת 1946 נבחר לחבר בוועד המרכזי שלה. באותה תקופה הוא גם עבד כעורך דין ומנהל חשבונות פרטי. בשנים 1978-1947 יוהאנסון היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת איסלנד. משנת 1957 הוא כיהן גם כחבר מועצת המנהלים של הבנק המרכזי של איסלנד.
בשנת 1959 יוהאנסון נבחר לאלת'ינגי (פרלמנט) מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. בשנים 1979-1968 הוא היה כיו"ר המפלגה ובשנים 1971-1969 גם יו"ר סיעת המפלגה באלת'ינגי. בשנים 1974-1971 יוהאנסון כיהן כראש הממשלה, שהקים בשיתוף עם מפלגות המרכז והשמאל (אף על פי שמפלגת העצמאות הימנית הייתה המפלגה הגדולה באלת'ינגי). במקביל, הוא היה גם שר המשפטים והכנסייה.
במהלך כהונתו של יוהאנסון כראש הממשלה, התחדש המשבר (ששורשיו בשנות ה-50) בין איסלנד לבריטניה בנוגע לזכויות דיג. ממשלתו קבעה זכויות דיג בלעדיות לספינות איסלנדיות עד למרחק של 50 מייל מחופי האי. הבריטים החליטו ללוות את ספינות הדיג האיסלנדיות, שהתרחקו עד למרחק זה, בספינות מלחמה שלהם. בתגובה, יוהאנסון אסר במאי 1974 על מטוסי קרב בריטיים להשתמש בבסיס נאט"ו שסמוך לקפלאוויק (דרום-מערב איסלנד).
בעקבות הבחירות הכלליות שנערכו ב-30 ביוני 1974 יוהאנסון איבד את ראשות הממשלה, אך מפלגתו נכנסה לממשלה הקואליציונית שהוקמה על ידי גייר הלגרימסון ממפלגה העצמאות הימנית. בממשלה זו, יוהאנסון המשיך לכהן כשר המשפטים והכנסייה וקיבל גם את תיק המסחר. באוקטובר 1974 הוא ביקר בלונדון בניסיון לפתור את המשבר עם הבריטים והשיג הסכם ראשוני. בהמשך היחסים שוב הידרדרו, אחרי שממשלת איסלנד בראשות הלגרימסון החליטה על הרחבת זכויות הדיג הבלעדיות לספינות איסלנדיות עד למרחק של 200 מייל מחופי האי. ב-1976 אף נותקו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, עד שביוני של אותה שנה הושג הסכם סופי.
בשנים 1979-1978 יוהאנסון כיהן כראש ממשלה קואליציונית, שאותה הקים בשיתוף עם מפלגות השמאל (למרות שמפלגת העצמאות הימנית נותרה המפלגה הגדולה באלת'ינגי אחרי הבחירות שנערכו ביוני 1978). במקביל לראשות הממשלה, הוא כיהן כשר רשות הסטטיסטיקה. באוקטובר 1979 שותפיו הסוציאל-דמוקרטים הפילו את ממשלתו ומנהיגם בנדיקט גרונדל הקים ממשלת מיעוט קצרת ימים. באותה שנה יוהאנסון איבד את ראשות המפלגה הפרוגרסיבית לסטינגרימור הרמנסון.
בבחירות שנערכו בדצמבר 1979, המפלגה הפרגורגסיבית הגיעה שנייה פעם נוספת — אחרי מפלגת העצמאות — אך הפעם (כמו ב-1974) נכנסה לממשלה בהובלת חברי המפלגה הימנית (אם כי גונאר תורודסן, שהקים את הממשלה, עשה זאת בניגוד לדעת הנהגת מפלגתו). למרות שיוהאנסון כבר לא היה יו"ר המפלגה הפרוגרסיבית, הוא זכה לתפקיד הבכיר מטעם מפלגתו בממשלה זו, ובשנים 1983-1980 כיהן כשר החוץ.
בבחירות שנערכו באפריל 1983 המפלגה הפרוגרסיבית שוב הגיעה שנייה, אחרי מפלגת העצמאות. למרות זאת, מנהיגהּ החדש — הרמנסון — הצליח להקים ממשלתה בראשותו בשיתוף עם המפלגה הימנית הגדולה יותר. יוהאנסון לא כיהן כשר בממשלתו של הרמנסון, אך נותר חבר אלת'ינגי עד מותו בשנת 1984.
משנת 1941 יוהאנסון היה נשוי לדורה גודביארטסדוטיר (2004-1915). הם היו הורים לשלושה.
אואן וולף

אואן מייקל וולף (באנגלית: Owen Michael Wolff; נולד ב-30 בדצמבר 2004 בסנלוויל שבג'ורג'יה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אוסטין מה-MLS.
חיים אישיים

וולף הוא בנו של כדורגלן נבחרת ארצות הברית לשעבר ג'וש וולף.
קריירת מועדונים

וולף גדל במחלקות הנוער של קולומבוס קרו, אטלנטה יונייטד ואוסטין. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אוסטין במסגרת ה-MLS.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  Austin FC sign Owen Wolff as first homegrown in club history באתר MLS Soccer, ‏ 9 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  U.S. UNDER-20 MYNT HEAD COACH MIKEY VARAS NAMES USA ROSTER FOR 2023 FIFA UNDER-20 WORLD CUP IN ARGENTINA באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 10 במאי 2023 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אואן וולף".
אוברז' דה ל'יל

אוברז' דה ל'יל
אוברז' דה ל'יל (בצרפתית: Auberge de l’Ill; מילולית: הפונדק על גדת האִיל) היא מסעדה בכפר אילהאוזן, לגדות נהר האיל, באלזס, צרפת. המסעדה החזיקה ברציפות מאז שנת 1967 ועד 2019 בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
פול אברלן

פול אברלן, (24 בנובמבר 1923 – 10 במאי 2008) הוא שף ומסעדן צרפתי.
אברלן גויס לצבא הצרפתי במלחמת העולם השנייה, תקופה בה לא עסק בבישול. הפונדק המשפחתי שלו, "ל'ארבר ור", אותו פתחו סביו ב-1878, נהרס בפצצה ממטוס ב-1945, בסמוך לסיום המלחמה. אחרי מלחמת העולם השנייה המשפחה בנתה מסעדה וקראה לה "אוברז' דה ל'יל" (Auberge de l’Ill). פול אברלן ואחיו, ז'אן-פייר אברלן, צייר ורשם במקצועו, בנו ביחד מבנה חדש למסעדה ב-1950.
המסעדה קיבלה כוכב ראשון במדריך מישלן האדום ב-1952, כוכב שני ב-1957, וכוכב שלישי ב-1967. היא המסעדה המחזיקה במספר השנים הרב ביותר בשלושה כוכבי מישלן, אחרי פול בוקיז שמחזיק בהם מ-1965.
מארק אברלן

מארק אברלן (בצרפתית: Marc Haeberlin; נולד ב-28 בנובמבר 1954) בנו של פול. למד במסעדות של פול בוקיז, האחים טרואגרו ורנה לאסר ונעשה שף ובעלים ב-1977. מכהן כנשיא ארגון "השולחנות הגדולים בעולם" (Les Grande Tables du Mond),

אביו פול היה נשיא הארגון בשנים 2001-1996.
אוברז' דה ל'יל

המסעדה נבחרה כשישית בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2002.

נבחרה במקום 18 בשנת 2003,

נבחרה במקום 43 בשנת 2004,

נבחרה במקום 37 בשנת 2005.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
במסעדה התלמדו כמה שפים שהיו אחרי כן מהשפים הצרפתים המובילים כמו רולאן מאזר, ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן ויוברט קלר ממסעדת "פלר דה ליס" וכן השף הישראלי שלום קדוש.
סרז' דובס, הסומלייה (אוֹצֵר היין) של המסעדה, עובד בה מאז 1972, זכה בתואר "בכיר הסומלייה של צרפת" ב-1983, "בכיר הסומלייה של אירופה" ב-1988 ואחר-כך זכה בתואר "בכיר הסומלייה של העולם".
בצמוד למסעדה יש מלון בן תריסר חדרים, Hotel de Berges, אותו מנהל מרקו באומן, גיסו של אברלן. מארק אברלן מעסיק בחברה שלו שישים עובדים ומגלגל מחזור מכירות של חמישה מיליון אירו. במטבח המסעדה עובדים 25 איש וסך-כול צוות המלון והמסעדה מונה 80 איש, רבים מהם בני המשפחה המורחבת של אברלן.
למסעדה שני סניפים ביפן: בערים טוקיו ונגויה.
ואלרי ז'יסקר ד'אסטן העניק את אות לגיון הכבוד לפול אברלן. ב-2007 קיבל את האות בנו מארק.
לקריאה נוספת

"המסעדה הטובה והנעימה ביותר באלזאס"; בתוך: אביטל ענבר, אווז בנוסח אשכנז - זכרונות מאלזאס, הוצאת המחבר, 2011; עמ' 33, 37, 39, 40, 42, 65, 76, 78, 81, 90, 104, 113, 114, 149, 158-151, 180.
שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 106.
אביטל ענבר, גלובס, G מגזין גלובס, 30 בנובמבר 2006, עמ' 51.
הערות שוליים

↑  מארק אברלן נשיא ארגון השולחנות הגדולים בעולם
↑  מסעדת "אוברז' דה ל'יל" נבחרה כשישית בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2002
↑  מסעדת "אוברז' דה ל'יל" נבחרה במקום 18 בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003
↑  מסעדת "אוברז' דה ל'יל" נבחרה במקום 43 בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2004
↑  מסעדת "אוברז' דה ל'יל" נבחרה במקום 37 בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2005
↑  מסעדת "אוברז' דה ל'יל" במדריך השולחנות הגדולים בעולם
אורניתומימוס

| אורניתומימוס |
| --- | --- |
  השוואה בין אדם לאורניתומימוס
תקופה
קרטיקון עליון 76.5–66.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אורניתומימיים
סוג:: אורניתומימוס
מינים
 O. velox  O. edmontonicus  O. samueli
שם מדעי
 Ornithomimus ‏מארש, 1890

אורניתומימוס משוחזר
אורניתומימוס (שם מדעי: Ornithomimus; מילולית: "מחקה עוף") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת התרופודה שחי בתור הקרטיקון, לפני 66–76 מיליון שנה. הוא נמצא בחפירות ברחבי קנדה וארצות הברית ודמה במראהו לסתרותיומימוס.
מאפיינים

האורניתומימוס השתייך למשפחת האורניתומימיים שדמו במראם ליענים והיו מהירים מאוד. מעריכים כי האורניתומימוס הגיע לגובה 3.8 מטרים ולמשקל 170 קילוגרם. היה לו צוואר ארוך עם ראש קטן חסר שיניים, רגליים גדולות שנועדו לריצה ובהן שלושה טפרים וזנב ארוך. ייתכן שהם גם כוסו בנוצות לראווה או לבידוד.
דינוזאורים אלה נעו בעדרים וחיפשו מזון על הקרקע. הם היו אוכלי כל שניזונו ממגוון פירות, עלים, חרקים, ביצים וחולייתנים קטנים. ייתכן שעם עיניו הגדולות היה מסוגל לראות בחשיכה.
בתרבות

האורניתומימוס נראה בסדרה "פארק פרהיסטורי" של נייג'ל מארוון, שם מובאים מספר פרטים לפארק על ידי נייג'ל.
האורניתומימוס נראה גם בסדרות "כוכב פרהיסטורי" ו"כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה".
בנוסף הוא מופיע גם בסרטים "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון" ו"העמק של גואנגי".
האורניתומימוס מופיע גם במשחקי המחשב "Jurassic Park: Operation Genesis", "Jurassic World: Alive" ו"פארק היורה 3: בניית פארק".
אהרן מגיד

| --- | --- |

 לידה:  טיאצ'יב
 פטירה:  11 בנובמבר 1978 
 מקום קבורה:  בית הקברות שומרי שבת 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 בנובמבר 1978 
 
הרב אהרן מגיד (תרס"ט, טאצ'ו - ליל שבת י"א בחשוון תשל"ט, 10–11 בנובמבר 1978, ירושלים) היה סופר ועורך תורני, מחבר יחיד של האנציקלופדיה התלמודית-הלכתית "בית אהרן".
ביוגרפיה

נולד לצבי חיים ורייזל זלאטי (לבית פלדמן), בטעטש (טאצ'ו). בבחרותו למד בישיבת "בית ישראל" בווישווה אצל הרב המקומי רבי מנחם מנדל הגר, והיה עורך המשנה של "דגל התורה" שיצא לאור ביוזמת הישיבה. נישא לשרה בתם של לויה ינטל והרב אברהם אלעזר וייס רבה של טופולצ'אן (טאָפאָלטשאן). בנובמבר 1931 התמודד בבחירות ללשכת המסחר העירונית בטעטש ולא נבחר. הוא ואשתו שרדו את השואה (הוא שהה במחנות הריכוז באושוויץ ובגוזן (מאוטהאוזן), ובתום מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית, פתח בית מסחר לטקסטיל ממנו התפרנס. במקביל לעבודתו בבית המסחר, הקדיש שעות רבות מדי יום ללימוד וליצירת האנציקלופדיה אותה כינה "בית אהרן". הוא ואשתו תמכו מכספם בקרנות צדקה ובמוסדות חינוך בישראל, והקימו בית מחסה ליתומים בני עדות המזרח בירושלים. הם גם תרמו לשיקום מוסדות הקהילה בטעטש לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר פטירת אשתו שרה (תשרי תשל"ב), תרם לזכרה את חדר האוכל של ישיבת הרב דושינסקי בירושלים, שנקרא על שמה "אהל שרה". לאחר פטירתה נישא בשנית לרייזל זיסל (לבית ברגמן).
הוא נפטר בליל שבת י"א בחשוון תשל"ט בעת ביקור בירושלים, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
בית אהרן

ספרו "בית אהרן" הוא אנציקלופדיה תורנית לא גמורה, העוסקת בכללים תלמודיים, נושאים הלכתיים ומחקרים בשמות תנאים ואמוראים ותולדותיהם. 11 כרכי האנציקלופדיה שנדפסו, כוללים את ערכי האותיות א-ב, מאב ועד בת קול:
בית אהרן - א (אב - אדם עם פני מלאך), ניו יורק, תשכ"ב
בית אהרן - ב (אדם צדיק - אהרן), ניו יורק, תשכ"ד
בית אהרן - ג (או - אותיום), ניו יורק, תשכ"ה
בית אהרן - ד (אותם - אי מכללא מאי), ניו יורק, תשכ"ז
בית אהרן - ה (אי תנא תנא - איכא לאקשויי), ניו יורק, תשכ"ח
בית אהרן - ו (איכא למטעי - אין דורשין תחילות), ניו יורק, תש"ל
בית אהרן - ז (אין דנין אפשר משאי אפשר - אין לדמות גזירות חכמים זו לזו), ניו יורק, תשל"א
בית אהרן - ח (אין להחכמים כח לאסור דבר המפורש - אין קורין אבות אלא לשלשה), ניו יורק, תשל"ב
בית אהרן - ט (אין קטגור נעשה סניגור - אמר לך רבי פלוני), ניו יורק, תשל"ג
בית אהרן - י (אמר מר - אתרא, אתריה דר"פ הוי), ניו יורק, תשל"ה
בית אהרן - יא (בי"ת, האות השנייה באלפא ביתא - בת קול), ניו יורק, תשל"ח
לאחר פטירתו נדפס כרך נוסף:
בית אהרן - יב (בת קול - דבי רבי), ניו יורק תש"מ
לקריאה נוספת

שלמה יעקב גרוס, י' יוסף כהן, (עורכים), ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב: בית מארמארוש, תשמ"ג. עמ' 267 (על משפחת מגיד מטעטש)
חיים ישכר גראס, מגילת יוחסין על רבי אהרן מגיד, בתוך בית אהרן - א, ניו יורק, תשכ"ב
הערות שוליים

↑  יצחק גרשוני, תפוח: קובץ שמות ופרטים מתולדות קהילת טעטש. באר שבע, תשנ"ד. עמ' 411.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445872305171  LCCN: n83201798  VIAF: 3857366   WorldCat (עם VIAF): 3857366
אורניתולסטס

| אורניתולסטס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה עליון, 154 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: צלורידים
סוג:: אורניתולסטס
מינים
 Ornitholestes hermanni
שם מדעי
 Ornitholestes ‏אוסבורן, 1903

אורניתולסטס (שם מדעי: Ornitholestes) הוא סוג של דינוזאור טורף מקבוצת התרופודה שחי בתקופה יורה עליון, לפני 154 מיליון שנה, במערב לאוראסיה.
מאפיינים

פירוש שמו של דינוזאור זה הוא עוף גנב.
נמצא רק מאובן אחד של האורניתולסט, במדינת ויומינג שבארצות הברית, המוצג בימינו במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. כמה חוקרים מעריכים שמדובר באותו המין של הצלורוס ואולי במין של טייניקולגראוס.
היה זה יצור מהיר בעל לסתות מוארכות, ראש קטן, זרועות ארוכות, אך לא הרבה יחסית לתרופוד, וזנב ארוך. במאובן שהתגלה לה היו הרבה עצמות. אורכו היה 2–3 מטרים והוא שקל עד 15 ק"ג.
ככל הנראה היה האורניתולסט טורף מהיר, שחיפש יצורים קטנים וחלשים ואולי גם צד עופות או דגים וייתכן שגם שדד קיני דינוזאורים אחרים. ככל הנראה צד בלהקות דינוזאורים צמחוניים קטנים.
בתרבות

האורניתולסט מופיע בתרבות בסדרה "ללכת עם דינוזאורים" בפרק על הזאורופודים. בפרק הוא אוכל בשר השודד את קני הדיפלודוקוסים ואוכל את הצעירים שלהם אך מניח להם לאחר שעוברים גובה מסוים. בסרט הוסיפו לו ציצה אחורית, עור כחול צידי הלסתות וזיז קרני קטן בקצה החוטם.
הוא מופיע כנבלה בספר השני של "פארק היורה" אך לא מופיע בסרטים.
בנוסף הופיע בסדרות "מהפכת הדינוזאורים" ו"הדינוזאורים!", ובמשחקי המחשב "עולם הדינוזאורים" ו"פארק היורה 3: בניית פארק".
בהשוואה לאדם
אהרן מטיטיוב

| --- | --- |
 מקום קבורה:  פאבולוץ'
 פטירה:  ט"ו בטבת ה'תק"ס, או ה' בטבת תקפ"ט 1800 או 1829
 מקום מגורים:  סטרוקונסטנטינוב, טטייב, פאבולוץ'
 מקום פעילות:  טטייב
 השתייכות:  תנועת החסידות
 שם השושלת:  שושלת הבעל שם טוב
 אב:  רבי צבי בן הבעל שם טוב
 אם:  מלכה
 צאצאים:  רבי נפתלי צבי מסקווירא
 מספר צאצאים:  3
 
רבי אהרן מטיטיוב (מכונה בשם: רבי ארל'י מטיטיוב, נפטר: ט"ו בטבת ה'תק"ס, או ה' בטבת תקפ"ט) היה נכדו של הבעל שם טוב.
ביוגרפיה

בנו של רבי צבי בן הבעל שם טוב. הוא היה נכדו המבוגר ביותר של הבעל שם טוב.
ישב בקונסטנטין-ישן וסבל מקשיי פרנסה. לפי המסורת החסידית, נבעה עניותו מאידאולוגיה ששללה קניינים גשמיים. הוא התפרסם בין החסידים כ"בעל מופת". לאחר מכן עבר להתגורר בטיטיוב. בסוף ימיו עבר לפאבלוץ'.
לרבי ישראל מרוז'ין מיוחסת האמרה כי ראש חבורת ההולכים בדרכי הבעל שם טוב הוא המגיד ממזריטש; יד ימין של החבורה הוא רבי אהרן מטיטיוב, יד שמאל הוא רבי ברוך ממז'יבוז', והלב הוא רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. בספר בית אהרן (חלק הליקוטים) מובא בשמו שבפיוט "נחשב כצג באיתון" בתפילת מוסף של יום כיפור כלולות כל עבודות יום כיפור.
משפחתו

בתו סימה חושא. אשת רבי ברוך ממז'יבוז', בן דודתו אדל בת הבעל שם טוב. לפי גרסה אחת הייתה אשתו השנייה של רבי אהרן מצ'רנוביל.
בנו רבי נפתלי צבי מסקווירא. כיהן באדמו"רות בסקווירא.
בנו רבי אברהם ממלא מקומו באדמו"רות בסקווירא.
בתו שרה שיינא. זהות בעלה מוטלת בספק. לפי מסורת אחת הייתה נשואה לרבי משולם זושא מצ'רנוביל אך לפי מסורת סקווירא רבי זושא היה חתנו של גיסה רבי מרדכי זאב רבינוביץ.
בתו חנה סימא. הייתה נשואה לרבי מרדכי זאב רבינוביץ (בן הרב יעקב מלוברטוב) ובזיווג שני לרבי יצחק מסקווירא.
רבי אברהם, התגורר בסקווירא. היה חותנו של רבי שלמה מסאווראן.
לקריאה נוספת

הרב יוסף ירוחם פישל הגר, אבן ישראל: תולדותיהם של צדיקים ראשונים כמלאכים הקדוש רבי צבי ממעזיבוז-פינסק זי"ע... ובנו הקדוש רבי אהרן מטיטיוב זי"ע, ירושלים, תש"ס.
הערות שוליים

↑  יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור כרך א', פרק "מייסד החסידות רבי ישראל בעל שם טוב". ב"החסידות" 1977 מציין אלפסי את התאריך ה' בטבת תקפ"ט.
↑  אליעזר עמנואל הלוי הורוויץ, בוצינא דנהורא, ירושלים, ה'תשס"ז, עמ' קיב.
↑  אלפסי. החסידות שם.
↑  מופיע במגוון מקורות, ראו: תולדות המחבר, בתוך: קדושת לוי, ירושלים, ה'תשי"ח, חלק עמ' תקלו.
↑  הורוויץ, בוצינא דנהורא, עמ' א.
↑  ראו עוד בויתילדו 86.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312361205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולאטאנית

| --- | --- |
 מדינות:  הודו
 אזורים:  אסיה
 שפת אם:  16,741 (2001). היום כנראה כבר אין דוברים והשפה נכחדה.
 משפחה:  דראווידית דרומית לא ידוע אולאטאנית
 לאום:  הודו הודו
 קוד ISO 639-3:  ull 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אולאטאנית (באנגלית: Ullatan) היא שפה דראווידית דרומית המדוברת על ידי שבט האולאדאן בקרלה שבהודו. כיום ייתכן שהשפה נכחדה והפסיקה להיות בשימוש יום יומי. רוב דובריה שנשארו כנראה עברו למלאיאלאם בשל רצון שלא יזהו אותם כאולאדאנים. כמות דוברי השפה היודעים קרוא וכתוב היא בין 72% ל-82%.
הערות שוליים

1 2 3  Ullatan, www.ethnologue.com
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Stories of Our Lives

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ים צ'וצ'ו 
 תסריט:  ג'ים צ'וצ'ו, Njoki Ngumi 
 מוזיקה:  ג'ים צ'וצ'ו 
 צילום:  ג'ים צ'וצ'ו 
 מדינה:  קניה קניה
 חברת הפקה:  The Nest Collective 
 הקרנת בכורה:  2014 
 משך הקרנה:  62 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, סוואהילי 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי 
 www.storiesofourlives.org
 דף הסרט ב־IMDb
 
Stories of Our Lives (בעברית: סיפורי חיינו) הוא סרט דרמה להט"בי-קנייתי בשחור-לבן שיצא ב-2014. הסרט נוצר על ידי חברי "The Nest Collective" (אנ'). הסרט הוא אנתולוגיה של 5 סרטים קצרים הממחיזים סיפורים אמיתיים מחיי הקהילה הלהט"בית בקניה.
עלילה

5 הסרטים הקצרים המרכיבים את הסרט הם כדלקמן:
עלילה > תשאלי אותי יפה (Ask Me Nicely)

קייט, תלמידת תיכון צעירה ומרדנית נתקלת בפיית', תלמידה אחרת בבית הספר התיכון במסדרונות בית הספר. הן פותחות במערכת יחסים רומנטית סודית, עד שמנהל בית הספר נוקט בפעולה להפרדת השתיים על ידי השעיית קייט מבית הספר. כשהיא רחוקה מבית הספר, קייט מקיימת באימפולסיביות יחסי מין עם נער מהשכונה שלה. כשחזרה לבית הספר, קייט מספרת לפיית' על המפגש המזדמן עם הנער. זה מכעיס את פיית ומוביל לסיום היחסים ביניהן.
עלילה > רוץ (Run)

לאחר שניהל עסקה עם משכפל דיסקים, פטריק נתקל בגיי בר מקומי תוך כדי שהלך בדרכים עם חברו הטוב, קמה. קמה מביע רגשות שליליים לגבי הגיי בר בזמן שהם חולפים על פניו. בהמשך, חוזר פטריק למועדון כדי לבלות בו, בתקווה שאיש לא יגלה זאת. קמה רואה את פטריק עוזב את הבר, ומתחיל עם פטריק עימות אלים בעניין. פטריק בורח מהקטטה.
עלילה > אתמן (Athman)

עובדי החווה החקלאית, ריי ואתמן הם חברים קרובים למשך שנים. כשריי נפגע ממערכת היחסים הפלרטטנית של אתמן עם פיונה, ריי מנהל שיחה מביכה עם אתמן על מערכת היחסים ביניהם. אתמן חוזר ומדגיש שהוא לא מעוניין בקשר מיני עם ריי. הם מתיישבים, ואז ריי שואל את אתמן אם הוא יכול לנשק אותו. אתמן נדהם מהשאלה ועוזב מאי-נוחות. למחרת, השניים מתפייסים, אולם ריי מחליט לעזוב את החווה החקלאית.
עלילה > דואט (Duet)

ג'ף, חוקר שביקר בבריטניה לוועידה מבקש מהמלווה שלו, רומן, שיבוא לשעה לחדרו במלון. רומן מגיע לחדר, ומרגיש את חרדתו של ג'ף והוא מנסה להרגיע אותו. ג'ף שואל אם הם יכולים לדבר קצת לפני שהוא עוסק בפעילות מינית כלשהי. השניים יושבים ומנהלים שיחה על יחסים בין גזעיים (אנ'). לאחר מכן, רומן מציע לתת לג'ף עיסוי, מה שגורם לג'ף להיות פחות חרד. השניים ממשיכים במעשיהם ואז מתמזמזים.
עלילה > כל לילה אני חולמת (Each Night I Dream)

ליז מדמיינת לעצמה ולבת זוגתה, אצ'י, תוכניות בריחה דרמטיות כאשר המחוקקים המקומיים מאיימים לאכוף חוקים נגד הומוסקסואליות.
הפקה

הסרט החלק כפרויקט תיעוד של קבוצת האמנים The Nest Collective. קבוצת האמנים טיילה ברחבי קניה והקליטה ראיונות אודיו עם אנשים המזוהים כלהט"בים. הקלטות אלו היוו את הבסיס לתחילתו של הסרט. תקציב של הסרט היה 15,000 דולר, והוא הגיע מ-Uhai/EASHRI, הקרן לזכויות מיניות של מזרח אפריקה שמקורה בניירובי שבקניה. הסרט צולם על ידי קבוצת האמנים במהלך 8 חודשים באמצעות מצלמת וידאו DSLR בודדת של החברה היפנית המתמחה בצילום ובמוצרי אופטיקה, קנון.
יציאת הסרט להקרנים

מאחר שהמצב החוקי של ההומוסקסואליות בקניה מאפשר לעצור את חברי קבוצת האמנים, מספר חברי קבוצת אמנים נותרו אנונימיים בקרדיטי הסרט. כשעלה הסרט לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-5 בספטמבר 2014, שלושה מחברי קבוצת האמנים, ג'ים צ'וצ'ו, ג'ורג' גצ'ארה ונג'וקי נגומי, בחרו לחשוף את שמם בריאיון לעיתון Xtra הקנדי.
יציאת הסרט להקרנים > מחלוקת

ב-2014, הסרט נאסר לצפייה בקניה על ידי המועצה לסיווג הקולנוע בקניה בטענה שהסרט מראה ”הרבה גסות, וסצנות מפורשות של פעילויות מיניות, ו[גם] מקדם הומוסקסואליות, המנוגד לנורמות ולערכים לאומיים [של קניה]”. המפיק הבכיר ג'ורג' גצ'ארה נעצר לאחר מכן באשמה של הפרת חוק הסרטים והמחזות של המדינה על ידי צילום כביכול בסרט ללא רישיון של המחלקה לשירותי הקולנוע בקניה. במרץ 2015, ההאשמות נגד ג'ורג' גצ'ארה השמטו, אם כי הסרט עצמו עדיין נאסר לצפייה בקניה.
יציאת הסרט להקרנים > ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות. ביקורות מההפינגטון פוסט תיארו את הסרט כ”תיאור אינטימי ואדוני של קהילת הלהט"ב בקניה, [וגם כ]אחד הסרטים המנצחים והמדהימים של השנה”. ביקורות מ-IndieWire (אנ') תיארו את הסרט גם כ”סרט קטן ויפה על אהבה, על אנושיות ועל אחד מההיבטים הרבים של המשמעות של להיות אפריקני”.
הסרט זכה בפרס חבר השופטים של פרס טדי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-65 בברלין והגיע למקום השני בפרס פנורמת הקהל.
פסקול הסרט

חלק מהשירים של פסקול הסרט המקורי הולחנו והופקו על ידי במאי הסרט, ג'ים צ'וצ'ו. מה-24 בספטמבר 2014, פסקול הסרט המקורי ניתן להורדה בחינם בבנדקמפ.
הערות שוליים

↑  Stories of Our Lives, IFFR, ‏2017-12-22 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Stories of Our Lives—An Anthology Film (2014), The Nest Collective (באנגלית)
↑  Stories of | our lives, Big World Cinema (באנגלית)
1 2  ‘Stories of Our Lives’ Sheds Light on Kenya’s Gay Community. Variety, September 5, 2014.
1 2  "Kenyan filmmakers ‘come out’ ahead of TIFF premiere". Xtra!, September 5, 2014.
↑  Banned in Africa in 2014: Kissing, Manchester United jerseys, and more | MG Africa, web.archive.org, ‏2016-03-14
↑  Executive producer of gay Kenyan film arrested, Xtra, ‏2014-10-15
↑  Stories of Our Lives is an Intimate, Masterly Portrayal of Kenya's LGBT Community. Huffington Post, September 22, 2014.
↑  "Berlin: 'The Second Mother' Wins Panorama Audience Award". Hollywood Reporter. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Jim Chuchu - Stories of Our Lives (2014), Jim Chuchu (באנגלית)
↑  Stories of Our Lives: Original Soundtrack, by The NEST Collective, The Nest Collective
אולאוס לורנטי

| --- | --- |
 לידה:  שוודיה
 פטירה:  25 ביוני 1438 נישפין, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 השכלה:  אוניברסיטת לייפציג  סורבון 
 
 
אולאוס לורנטי (בשוודית: Olof Larsson, נפטר ב-25 ביוני 1438) היה ראש הכנסייה השוודית בשנים 1432–1438.
אולאוס לורנטי נולד באופלנד. הוא למד באוניברסיטת פראג, אוניברסיטת לייפציג וסורבון. בשנת 1417 הוא מונה לתפקיד ניהולי בקתדרלת אופסלה. בשנת 1419 בשליחות אריק מפומרניה הוא נסע לרומא במטרה לשכנע את האפיפיור מרטינוס החמישי להדיח את ראש הכנסייה השוודית המכהן. לאור הקשרים שהיו לו בחצר, אולאוס לורנטי הצליח במשימה וראש הכנסייה הוחלף. למרות זאת, כאשר המשרה התפנתה המלך לא מיהר להעביר אותה לאולאוס לורנטי. אף על פי שהיה לו מינוי מהאפיפיור, המלך הכיר בו רק כעבור שלוש שנים בשנת 1435. באותה שנה הוא חנך את קתדרלת אופסלה שבנייתה החלה עוד במאה ה-13. בשנת 1436, ראשי הכנסייה הצטרפו למרד נגד המלך המכהן, שבסופו של דבר אריק מפומרניה נאלץ לתת זכויות נוספות לאצילות שוודית.
לפי ההשערה, אולואס לורנטיס נפטר מהרעלה וככל הנראה קרל השביעי, מלך שוודיה היה אחראי על זה.
לקריאה נוספת

ביאטה לוסמן "Olaus Laurentii", Svenskt biografiskt lexikon, vol. 28, pp. 134–136.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולימפיאדת החורף 1940

אולימפיאדת החורף 1940 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות אולימפיאדת החורף החמישית.
היסטוריה

אירוח האולימפיאדה נמסר לסאפורו שביפן בישיבת הוועד האולימפי הבינלאומי ה-36, שנערכה בוורשה ב-9 ביוני 1937. סאפורו התמודדה על אירוח האולימפיאדה מול סנט מוריץ שבשווייץ, שאירחה את אולימפיאדת החורף ב-1928 ומול גרמיש פרטנקירשן שבגרמניה, שם נערכה אולימפיאדת החורף ב-1936. האולימפיאדה נועדה להיערך בסאפורו מה-3 ועד ה-12 בפברואר 1940.
יפן ויתרה על אירוח האולימפיאדה בעקבות פרוץ מלחמת סין-יפן ב-1938, וב-15 ביולי אותה שנה החליט הוועד האולימפי הבינלאומי על העברתה לסנט מוריץ. בהמשך התגלעה מחלוקת בין הוועד האולימפי הבינלאומי לשלטונות שווייץ בנוגע להשתתפות גולשי סקי מקצועיים במשחקים. בעקבותיה החליט הוועד ב-9 ביוני 1939 להעביר את האולימפיאדה אל העיר המתחרה השלישית במכרז האולימפי, גרמיש-פרטנקירשן. היא נועדה להיערך שם מה-2 ועד ה-11 בפברואר 1940.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, והגם שגרמניה התעקשה שבכוונתה לארח את המשחקים, בוטלו המשחקים על ידי הוועד האולימפי בנובמבר 1939 ומשחקי החורף האולימפיים הושעו ולא התחדשו אלא ב-1948, אז הם נערכו בסנט מוריץ.
סאפורו אירחה את אולימפיאדת החורף ב-1972.
ראו גם

אולימפיאדת הקיץ 1940
אולימפיאדת הקיץ 1944
אולימפיאדת החורף 1944
הערות שוליים

↑  פינלנדיה מסתלקת וגרמניה מחזקת בקרבות האולימפוס, דבר, 1 באוקטובר 1939