stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבלטון
הערות שוליים

1 2  Company Overview of Ableton AG, www.bloomberg.com
↑  Peter Manning, Electronic and Computer Music, Oxford University Press, 2013-02-27. (באנגלית)
↑  Contact Us, www.ableton.com (באנגלית)
↑  Ableton, craft.co (באנגלית)
↑  "Cycling '74 Reveals Max For Live: Make Max Patches that Integrate with Ableton - CDM Create Digital Music". CDM Create Digital Music (באנגלית אמריקאית). 2009-01-15. נבדק ב-2018-09-06.
1 2  Ableton Live 9 & Push, www.soundonsound.com (באנגלית)
↑  "Ableton Push: New Hardware Controller for Live - DJ TechTools". DJ TechTools (באנגלית אמריקאית). 2012-10-25. נבדק ב-2018-09-06.
↑  Certified Training | Ableton, www.ableton.com (באנגלית)
אמיליו סאנצ'ס

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1965 (בן 59) מדריד, ספרד 
 מדינה:  ספרד
 מקום מגורים:  מונטה קרלו 
 גובה:  1.80
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1984–1998 (כ־14 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  5,332,145 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  291-431
 דירוג שיא:  7 (1990)
 זכיות בטורנירים:  15
 זוגות
 מאזן קריירה:  273-532
 דירוג שיא:  1 (1989)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 5 (3 בתחרות הגברים, 2 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  הסיבוב הרביעי
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע הגמר
 וימבלדון:  הסיבוב הרביעי
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע הגמר
 
אמיליו סאנצ'ס (בספרדית: Emilio Ángel Sánchez Vicario; ‏ נולד ב-29 במאי 1965) הוא טניסאי עבר ספרדים. הוא זכה במקום ראשון בתחרויות גראנד סלאם ובמדליית כסף באולימפיאדת סיאול. הוא אח של טניסאית ארנצ'ה סאנצ'ס ויקאריו.
ביוגרפיה

אמיליו סאנצ'ס נולד במדריד בשנת 1965. אמו שלחה את ילדיה לאימוני טניס ו-4 היו טניסאים מקצוענים.
בשנת 1983 סאנצ'ס ניצח באליפות ספרד ובשנת 1984 החל לשחק כטניסאי מקצועי. הוא לא זכה להישגים גדולים בתחרויות הגברים אך היה מוצלח מאוד בתחרויות זוגות.
בתחרויות זוגות גברים סאנצ'ס ניצח באליפות צרפת הפתוחה 1988, אליפות ארצות הברית הפתוחה 1988 ואליפות צרפת הפתוחה 1990.  בנוסף לכך הוא הפסיד גמר אליפות וימבלדון 1987.
בתחרויות זוגות מעורבים סנצ' ניצח באליפות צרפת הפתוחה 1987 (עם פאם שרייבר) ובאליפות ארצות הברית הפתוחה 1988 (עם מרטינה נברטילובה). בנוסף לכך הוא הפסיד בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה 1991 כאשר שיחק לצד אחותו ארנצ'ה סאנצ'ס ויקאריו.
אמיליו סאנצ'ס שיחק באולימפיאדת סיאול בה זכה במדליית כסף ובאולימפיאדת ברצלונה.
אמיליו סאנצ'ס היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של ספרד.
בשנת 1998 סאנצ'ס פרש מהשתתפות בתחרויות ופתח בברצלונה אקדמיה לטניס.
אלפאידה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־7 Pays de Liège, האימפריה הפרנקית 
 פטירה:  714 Orp-le-Grand, בלגיה 
 בן או בת זוג:  פפין האמצעי 
 
אלפאידה (Alpaida, גם אלפידה Elphide, Elfide, או כלפאידה Chalpaida;‏ 654 לערך – 714 לערך) הייתה אצילה פרנקית שהגיעה מאזור לייז'. היא הייתה אשתו השנייה או פילגשו של פפין מהרסטל (האמצעי) ואם בנו, קרל מרטל, ואולי גם אם בנו כילדברנד הראשון.
ב"ספר ההיסטוריה של הפרנקים" ובהמשכים של הכרוניקה של פרדגריוס היא נזכרת כאשתו של פפין.
למברט ממאסטריכט (אנ') (636-705) היה מבקר קולני של מערכת היחסים בין פפין לאלפאידה, כמערכת יחסים ביגמית. בסופו של דבר התפתחה מסורת לפיה ה"דומסטיקוס" (domesticus, מנהל תחומי המדינה) של פפין, דודו (Dodo), שחייליו רצחו את למברט, היה למעשה אחיה של אלפאידה; עם זאת, הוטל ספק בדיוק ההיסטורי של היותו אחיה.
הערות שוליים

↑  Anne Commire (ed.), "Alphaida (c. 654–c. 714)", Women in World History: A Biographical Encyclopedia, 2002
1 2 3  Ian Wood, "Genealogy defined by women: the Pippinids", In Leslie Brubaker and Julia M. H. Smith (eds.), Gender in the Early Medieval World: East and West, 300-900, Cambridge University Press 2004, p. 244
1 2 3 4  Frans Theuws, "Maastricht as a centre of power", In Frans Theuws, Mayke B. de Jong, Carine van Rhijn (eds.), Topographies of Power in the Early Middle Ages, BRILL 2001, pp. 190–91
↑  Paul Fouracre, "Writings about Charles Martel", in Law, Laity and Solidarities, Susan Reynolds (ed.), Manchester University Press, 2001, p. 23
↑  St. Lambert, The Catholic Encyclopedia, www.newadvent.org
↑  Paul Fouracre, The Age of Charles Martel, Routledge 2000
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדרס חימנו

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1937 ברצלונה, ספרד 
 פטירה:  9 באוקטובר 2019 (בגיל 82) ברצלונה, ספרד 
 מדינה:  ספרד
 מקום מגורים:  ברצלונה 
 גובה:  1.85
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1960 – 9 באוקטובר 2019 (כ־59 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  2,500 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  535-935
 זכיות בטורנירים:  41
 זוגות
 מאזן קריירה:  60-94
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1 - בתחרות הגברים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (1969)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1972)
 וימבלדון:  חצי הגמר
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  הסיבוב הרביעי
 
אנדרס חימנו (בספרדית: Andrés Gimeno Tolaguera; ‏ נ3 באוגוסט 1937 - 9 באוקטובר 2019) היה טניסאי ספרדי. הוא זכה במקום ראשון בתחרות הגברים באליפות צרפת הפתוחה 1972.
ביוגרפיה

אנדרס חימנו נולד בברצלונה בשנת 1937. במשפחה היו מספר חובבי טניס. אביו היה המאמן הראשון של אנדרס. בגיל 16 הוא ניצח באליפות ספרד לבנים עד גיל 18. בשנת 1954 הוא ניצח באליפוצ ספרד בתחרות זוגות גברים.
בשנת 1958 חימנו נסע לאוסטרליה בה היו מאמני טניס מהדרגה הראשונה. בשנת 1960 הוא חזר לספרד. באות השנה הוא הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה 1960 בתחרות זוגות גברים. בעקבות כך ג'ק קרמר הציע לו חוזה ל-50 אלף דולר עם תוספות על ניצחונות. חימנו עבר לטניס מקצועי וניצח במספר תחרויות (בעיק במשחקי זוגות.
בשנת 1968, עם תחילת " העידן נפתוח" חימנו חזר לתחרויות "גראנד סלאם".
בתחרויות הגברים חימנו שיחק בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה 1969 (היפסיד לרוד לייבר) וניצח באליפות צרפת הפתוחה 1972.
בתחרויות זוגות גברים חימנו היגע לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה 1968 (שיחק לצד ארתור אש).
חימנו היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של ספרד.
בשנת 1973 הוא נפצע והחליט לעזוב קריירה של שחקן טניס. מספר שנים הוא היה מאמן.
בשנת 1974 הוא הקים מועדון טניס Club de Tenis Andres Gimeno.
בשנת 2209 חימנו התקבל להיכל התהילה של הטניס.
בשנת 2011 חימנו היה במצוקה כספית. מספר שחקני טניס בולטים של ספרד ארגנו תחרות טניס שכול ההכנסות הועברו לחימנו.
חימנו נפטר בשנת 2019.
שבועת שווא ושבועת שקר

.
| --- | --- |
 מקרא:  ספר שמות, פרק כ', פסוק ו'; ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ב
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו ס"א - לאו ס"ב ספר החינוך, מצווה ל' ומצווה רכ"ז
 
לֹא תִשָּׂא הוא מצוות לא תעשה ביהדות והדיבר השלישי מבין עשרת הדיברות, האוסר על שְׁבוּעַת שָׁוְא. חז"ל מפרשים שהמצווה אוסרת על כל שימוש בשמו של אלוהים לבטלה. דוגמאות לשבועת שווא: להישבע על דבר שידוע לכל שאינו נכון, להישבע על דבר שידוע לכל שהוא נכון, להישבע לעשות דבר שאי אפשר לעשות אותו או להישבע לעבור על אחת ממצוות התורה.
איסור דומה לזה הוא שְׁבוּעַת שֶׁקֶר – האיסור להישבע על דבר ולא לקיים אותו.
מקור המצווה

עשרת הדיברות
אנוכי ה'
לא יהיה
לא תשא
זכור את
כבד את
לא תרצח
לא תנאף
לא תגנוב
לא תענה
לא תחמד
מקור איסור שבועת שווא הוא בדיבר השלישי מתוך עשרת הדיברות: ”לֹא תִשָּׂא אֶת-שֵׁם-ה' אֱלֹהֶיךָ, לַשָּׁוְא:  כִּי לֹא יְנַקֶּה ה', אֵת אֲשֶׁר-יִשָּׂא אֶת-שְׁמוֹ לַשָּׁוְא” (ספר שמות, פרק כ', פסוק ו').
מקור איסור שבועת שקר הוא בספר ויקרא: ”וְלֹא-תִשָּׁבְעוּ בִשְׁמִי, לַשָּׁקֶר:  וְחִלַּלְתָּ אֶת-שֵׁם אֱלֹהֶיךָ, אֲנִי ה'” (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ב).
דיני המצווה

העונש, לפי התורה, של אדם שנשבע שבועת שווא או שבועת שקר במזיד הוא מלקות. ובשוגג, על שבועת שקר – חייב קורבן עולה ויורד, ועל שבועת שווא –פטור מעונש.
טעמי המצווה

לפי ספר החינוך, הטעם לאיסורים אלו הוא לזכור את קיומו של האל ולא להתייחס אליו בקלות ראש ולהישבע בשמו לשווא, או להישבע בשמו ולא לקיים. לדעת בעל ספר החינוך, "שבועה" פירושו שאדם מחליט לקיים דבר ולא לשנות אותו לעד כמו שה' קיים לעד ולא משתנה, ולכן אסור לבטל שבועה בשום אופן, רק בגלל חולשותיהם של בני האדם התורה מתירה להתיר נדר על פי כללי התרת נדרים, אבל באופן אחר עדיין אסור.
ראו גם

שבועה (יהדות)
נדר (יהדות)
הוצאת שם שמים לבטלה
לקריאה נוספת

ספר החינוך, מצווה ל' ומצווה רכ"ז
ספר המצוות, לאו ס"א – לאו ס"ב
הערות שוליים

| רשימת מצוות לא תעשה לדעת הרמב"ם |
| --- | --- | --- |
| עבודה זרה וחוקות הגויים | א ב ג ד ה ו ז ח ט י יא יב יג יד טו טז יז יח יט כ כא כב כג כד כה כו כז כח כט ל לא לב לג לד לה לו לז לח לט מ מא מב מג מד מה מו מז מח מט נ נא נב נג נד נה נו נז נח נט ס סא סב סג סד סה סו |  |
| המקדש וכליו | סז סח סט ע עא עב עג עד עה עו עז עח עט פ פא פב פג פד פה פו פז פח |  |
| עבודת הקרבנות | פט צ צא צב צג צד צה צו צז צח צט ק קא קב קג קד קה קו קז קח קט קי קיא קיב קיג קיד קטו קטז קיז קיח קיט קכ קכא קכב קכג קכד קכה קכו קכז קכח קכט קל קלא קלב |  |
| תרומות ומעשרות | קלג קלד קלה קלו קלז קלח קלט קמ קמא קמב קמג קמד קמה קמו קמז קמח קמט קנ קנא קנב קנג קנד קנה קנו קנז |  |
| עובדי המקדש | קנח קנט קס קסא קסב קסג קסד קסה קסו קסז קסח קסט קע קעא |  |
| מאכלות אסורות | קעב קעג קעד קעה קעו קעז קעח קעט קפ קפא קפב קפג קפד קפה קפו קפז קפח קפט קצ קצא קצב קצג קצד קצה קצו קצז קצח קצט ר רא רב רג רד רה רו רז רח רט |  |
| איזון חברתי | רי ריא ריב ריג ריד רטו ורטו רטז ריז ריח ריט רכ רכא רכב רכג רכד רכה רכו רכז רכח רכט רל רלא רלב רלג רלד רלה רלו רלז רלח רלט רמ רמא רמב |  |
| גזל, עושק ועוולות | רמג רמד רמה רמו רמז רמח רמט רנ רנא רנב רנג רנד רנה רנו רנז רנח רנט רס רסא רסב רסג רסד רסה רסו רסז רסח רסט רע רעא רעב |  |
| סמכויות ומשפט | רעג רעד רעה רעו רעז רעח רעט רפ רפא רפב רפג רפד רפה רפו רפז רפח רפט רצ רצא רצב רצג רצד רצה רצו |  |
| ציבור וסמכות | רצז רצח רצט ש שא שב שג שד שה שו שז שח שט שי שיא שיב שיג שיד שטו שטז שיז שיח שיט |  |
| שבת ומועדים | שכ שכא שכב שכג שכד שכה שכו שכז שכח שכט |  |
| איסורי ביאה | של שלא שלב שלג שלד שלה שלו שלז שלח שלט שמ שמא שמב שמג שמד שמה שמו שמז שמח שמט שנ שנא שנב שנג שנד שנה שנו שנז שנח שנט שס שסא |  |
| מלכות | שסב שסג שסד שסה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286510005171  LCCN: sh85133814  LNB: 000303835 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הלל יפה

ערך זה עוסק בפעיל ציוני ורופא יהודי. אם התכוונתם לבית החולים, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1864 י"ז בתשרי ה'תרכ"ה בריסטובקה, יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  18 בינואר 1936  (בגיל 71) כ"ג בטבת ה'תרצ"ו חיפה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 תאריך עלייה:  מאי 1891
 מקום קבורה:  זכרון יעקב 
 התמחות:  אופתלמולוגיה
 תפקידים:  רופא המושבות, מנהיג פוליטי
 הנצחה:  המרכז הרפואי הלל יפה בחדרה  מושב בית הלל  רחובות בערים שונות
 
הלל יפה (י"ז בתשרי תרכ"ה, 17 באוקטובר 1864, בריסטובקה, פלך יֶקטרינוסלב, האימפריה הרוסית – כ"ג בטבת תרצ"ו, 18 בינואר 1936, חיפה, פלשׂתינה-א"י) היה רופא המושבות בתקופת העלייה הראשונה, מבולטי חוקרי המלריה, איש ציבור ונציג "חובבי ציון" בארץ ישראל.
קורות חיים

הלל יפה נולד בחוה"מ סוכות תרכ"ה (1864) בכפר הקטן בריסטובקה שבפלך יֶקטרינוסלב (כיום דניפרו), בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), אח לארבע אחיות: קלרה, ויטיה, רחל ורוזה-שושנה.
אביו ירמיהו היה סוחר משכיל ובעל אמצעים שמשפחתו באה מיהדות ליטא, והוא העניק לבנו חינוך יהודי מסורתי.
משבגר הלל נשלח ללמוד בגימנסיה בעיר ברדיאנסק, על מנת להרחיב את אופקיו. לימודים אלו הניחו את הבסיס לרצונו ללמוד רפואה, וקירבו אותו לתנועה הציונית. בברדיאנסק הכיר את הסופר מרדכי רבינוביץ' ("בן עמי"), שלימים התחתן עם קלרה, אחותו של יפה.
עם סיום לימודיו בגימנסיה נסע לז'נבה שם החל לימודי רפואה. בשנת 1889 קיבל תואר דוקטור לרפואה, לאחר מכן התמחה בפריז ברפואת עיניים. הוא החל לפרסם עבודות מדעיות בתחום התמחותו, מחקריו ועבודותיו זכו להערכה רבה בקרב הקהילה המדעית. בחירתו של הלל יפה במקצוע הרפואה, ובתחום מחלות העיניים בפרט, הייתה פועל יוצא של חלומו להיות רופא בארץ ישראל.
בחודש מאי 1891 (תרנ"א) עזב יפה את רוסיה לעלות לארץ ישראל.
תחנת מעבר בדרכו הייתה טורקיה, שבה היה עליו להיבחן על מנת לעסוק ברפואה באימפריה העות'מאנית. לאחר שעבר את הבחינות, באותה השנה, עלה על ספינה לארץ ישראל, וירד בחוף יפו.
קורות חיים > רופא

עם הגיעו לארץ החל יפה, בליווי מספר חברים, לתור את ארץ ישראל. הייתה זו הפסיעה הראשונה בהכרת הארץ ותושביה. מסעם עבר במושבות הראשונות. בראשון לציון התוודע יפה לראשונה למערכת היחסים הבעייתית בין איכרי המושבות ופקידי הברון. הכוח הרב שבידי הפקידים גרם להם לנהוג בעריצות כלפי המתיישבים.
בנס ציונה גילה שרבים מאנשי המושבה חולים; יפה לא ידע כיצד לזהות את המחלה ולהקל על סבלם. אולם כאן גילה את העזרה ההדדית, כאשר צעירות מיפו ומהמושבות באו לנס ציונה כדי לסעוד את החולים, ולסייע בתרומות מזון.
רחובות הייתה הנקודה הבאה במסעם, ממנה פנה למושבות עקרון וגדרה, הכיר את הביל"ויים ושמע על פועלם. עם תום סיום ההכרות חזר יפה לראשון לציון, והחל בחיפוש אחר עבודה כרופא. עבודתו הראשונה בארץ הייתה כרופא בעיר טבריה.
טבריה זימנה להלל יפה היכרות עם תרבות חדשה וזרה. יפה, שחונך על ברכי התרבות האירופית, נתקל לראשונה בתרבות מזרחית ובעדה חרדית. הוא עבד כרופא בטבריה במשך כשנתיים (1891–1893), ורכש לעצמו מוניטין של רופא מצוין ואדם נהדר. עם זאת לא חש יפה שבטבריה הוא ממלא את ייעודו, וכאשר בשנת 1893 התפנתה משרת רופא בזכרון יעקב, עבר לשם.
יפה הגיע לתפקיד שייחל לעצמו בעלותו ארצה. הוא עשה חיל בזכרון יעקב ונודע בעיקר בטיפולו המסור באנשי חדרה, מוכי המלריה. הוא ביקר במושבה חדרה לפחות פעמיים בכל שבוע, והצליח לרפא מקצת מהאנשים, אולם אחוז התמותה היה גבוה מאוד. לאט לאט התגבשה ההכרה שיש צורך בטיפול יסודי ומקיף על מנת למגר את מחלת הקדחת מן היישוב ואין די בטיפול הפרטני. יפה אהב את המושבה זכרון יעקב, את תושביה ואת נוף הים שנשקף ממנה. בשנת 1895, שנתיים לאחר שהפך לרופא המושבה, קיבל יפה הצעה להיות נציג "חובבי ציון" בארץ ישראל, הצעה שפתחה פרק נוסף בחייו, מנהיג.
קורות חיים > מלחמתו במלריה

המלריה, מחלה קוטלת המונים, הייתה גורם רב משקל בעיכוב התקדמות ההתיישבות הציונית בארץ ישראל. המושבה חדרה, לדוגמה, לא הייתה שורדת אלמלא הצליחה המלחמה במחלה.
חוסר הידע לגבי המלריה, דרכי העברתה, גורם המחלה והתנאים שבהם היא מתפרצת, גרם לכך שאת המחלה אפפו שמועות משמועות שונות. עם הזמן התברר הקשר שבין הקרבה לביצות לבין המחלה. לכן הניסיונות הראשונים למיגור המחלה התרכזו בצורך בייבוש הביצות.
הבנה זו הובילה את יפה להוביל מהלכים לייבוש הביצות. האמצעים שננקטו היו מגוונים: שימוש נרחב בעצי אקליפטוס עקב המחשבה שמכיוון שהעץ גדול ממדים, הוא שואב מים רבים מן הקרקע.
במקביל לנטיעת העצים נעשה גם ניסיון לייבוש ידני של הביצות. תושבי חדרה ופועלים זרים מאפריקה (שהגיעו לאחר השתדלויותיו של יפה אצל הברון), החלו בעבודה המפרכת של ייבוש הביצות על ידי יצירת רשת נרחבת של תעלות וחיבור הביצות אל נחל חדרה.
כיוון נוסף שאליו פנה יפה היה המחקר. הוא יצא לאירופה ולמד תאוריות חדשניות בנושא המלריה. בין המחקרים היה גם אחד שהעלה את הטענה שהמעבירים של המחלה הם היתושים מזן ה"אנופלס" המתרבים בביצות.
לאחר שבחן עובדות שהיו בידו השתכנע יפה בנכונות התאוריה. הוא החל להפציר באיכרים לתלות כילות סביב המיטות, רשתות סביב החלונות, ולנקז כל מקווה מים עומדים. כמו כן שכנע יפה את הברון רוטשילד לשלוח אנשים כדי להדביר את היתושים. הביצות רוססו בנפט. בעקבות ההדברה פחתו מקרי המלריה ופעולות הייבוש נמשכו ביתר עוז.
חשוב לזכור כי זיהוי הביולוגיה המסובכת של המחלה, איפשר פיתוח של דגמים טיפוליים, שכללו הן טיפול בכינין ברמה האישית והקהילתית והן טיפולים שחייבו שינויים מקיפים, בדרך שבה ניצל האדם את הסביבה, האדמה, המים והצומח.
ייעור שטחים נרחבים באזור חדרה באקליפטוסים היה חלק מדגם הטיפול שקידם יפה את התהליך של שימוש בשינוי סביבתי כחלק מטיפול כולל במחלה. יישומו של דגם טיפול הכולל זאת היה אפשרי בחברה צעירה ופתוחה לרעיונות חדשים, כפי שהייתה בקרב המתיישבים החדשים בארץ.
הצלחת המאבק במלריה נזקפת משמעותית ליפה, שהצליח לגייס משאבים, דעת קהל ועזרה רבה דרך פעילות ציבורית נרחבת ופעילות כרופא במסגרת ציבורית ופרטית. כמו כן חקר והתעדכן באופן שוטף בתוצאות המחקר העיוני והמעשי בארץ ישראל ומחוצה לה. הוא פרסם כ-25 עבודות מדעיות, מהן כעשרה פרסומים מדעיים בתחום חקר המלריה וריפויה.
יפה פרסם הנחיות להתמודדות גם עם מגפת השפעת הספרדית שפשטה בעולם, כולל בארץ ישראל, בין השנים 1920–1918 ועם מגפת טיפוס הבהרות
קורות חיים > משפחתו

יפה נשא לאישה בשנת 1898 את רבקה גליקשטיין (אחותה של אסתר גליקשטיין, שנישאה לימים לחיים מרגליות קלווריסקי). רבקה, אשר למדה עם אחותו של יפה בצרפת, שבתה את לבו מיד.
לזוג נולדו שלושה ילדים: ירמיהו, שרה ויעקב.
אחיינו של הלל יפה, ד"ר מיכה בן עמי (רבינוביץ), בנה של חיה אחותו של הלל יפה, היה מראשוני הרנטגנולוגים בארץ-ישראל. אחייניתו הייתה ד"ר שרה בן-עמי סולודר, אשר עימה פעל במשותף להדברת המלריה ביסוד המעלה.
הנצחה

על שמו נקראו בית החולים הלל יפה בחדרה ורחובות בחיפה, חדרה וזכרון יעקב, וכן המושב בית הלל.
כתביו

ספר:
דור מעפילים: זיכרונות, מכתבים ויומן, הוצאת "דביר", תל אביב, תרצ"ט-1938. מהדורה שנייה בהוצאת הספרייה הציונית: ירושלים, תשל"א-1971 (הספר בקטלוג ULI)
מאמר:
"שמירת הבריאות בארץ-ישראל" (1904 ?)
לקריאה נוספת

אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך ב': פרק סח, "רופא בארץ", מזכרונות הלל יפה, תרנ"א–תרנ"ג (1891–1893), עמ' 728–741 (הספר בקטלוג ULI)
ישראל קולת, "ד"ר הלל יפה: רופא וחלוץ", אבות ומייסדים, תל אביב: עם עובד, 1975, עמ' 144–165 (הספר בקטלוג ULI)
לאה נאור, הרופא על הסוס - סיפורו של הלל יפה, בסדרת "ראשונים בארץ" (ספרים לנוער), יד יצחק בן-צבי והוצאת עם עובד, 1989
נסים לוי, פרקים בתולדות הרפואה בארץ ישראל 1799–1948, חיפה: הוצאת הקיבוץ המאוחד והפקולטה לרפואה ע"ש ברוך רפפורט, הטכניון, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
פרופ' נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, ערך: יפה, הלל בן-ירמיהו, "אב טיפוס של הרופא החלוץ בארץ-ישראל", עמ' 238 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  ציפורה שחורי-רובין, רוזה שושנה יפה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית).
↑  "במלוא העין מעולמו של רופא", ד"ר אפרים סיני, צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, רחוב השרון 12 תל אביב, 1984, עמוד 141.
↑  אורית נבו ואברהם גרוס, "המלחמה בגרענת", Medicine - עיניים: רבעון בנושא רפואת עיניים 1, 2007, עמ' 6-11
↑  אורית נבות, אברהם גרוס, "המלחמה בגרענת: ראשית בריאות הציבור בארץ-ישראל", קתדרה 94, דצמבר 1999, עמודים 93-108
↑  הלל יפה, דור מעפילים, תל אביב: הוצאת דביר, תרצ"ט, עמ' 586.
↑  ד"ר אפרים סיני, "במלוא העין - מעולמו של רופא", צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 1984, עמוד 141
↑  ד"ר הלל יפה, דבר, 19 בינואר 1936
↑  שפרה שורץ, "קופת-חולים הכללית - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ-ישראל", המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה-בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997, עמוד 9
↑  ד"ר א. גולדשטיין, ד"ר מ. שכטר, "אוצר הרפואה והבריאות - לכסיקון רפואי", הוצאת דביר, תל אביב, 1955, פרק : "רופאים יהודים במשך הדורות", ערך: יפה הלל, עמוד 1512
↑  עופר אדרת, "רבותי ההיסטוריה חוזרת", מוסף הארץ, הארץ, עמ' 26–28, 20 במרץ 2020
↑  ממה מתו תושבי ירושלים בתקופת מלחמת העולם הראשונה זלצן גרינברג, קתדרה לתולדות ארץ ישראל ויישובה, יד יצחק בן צבי, חוברת 165, תשרי תשע"ה, עמוד 150
↑  ד"ר ה' יפה, "על אֹדות טיפוס הבהרות", החרות, ז' באייר תרע"ו 10 במאי 1916 (עמ' 1)
↑  שפרה שורץ, "קופת-חולים הכללית - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ-ישראל", המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה-בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997, עמוד 16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276358105171  ISNI: 0000 0000 6695 9848  LCCN: n84005830  NTA: 314518096  VIAF: 23530340   WorldCat (עם VIAF): 23530340 
הלל יפה
אנדרטה לציון בית החולים בזכרון יעקב
שלט לזכרו של ד"ר הלל יפה באתר בו עמד בית החולים שאותו ניהל בזכרון יעקב
המרכז הרפואי הלל יפה בחדרה
ד"ר הלל יפה
קברו של ד"ר הלל יפה בבית הקברות בזכרון יעקב
בוב יואיט

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1940 (בן 85) דובו, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה/דרום אפריקה
 גובה:  1.9 מטרים
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1970–1983 (כ־13 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  65
 יחידים
 מאזן קריירה:  170-243
 דירוג שיא:  6 (1967)
 זכיות בטורנירים:  7
 זוגות
 מאזן קריירה:  501–125 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 15 (9 בזוגות גברים, 6 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי הגמר
 אליפות צרפת הפתוחה:  הסיבוב הרביעי
 וימבלדון:  רבע הגמר
 
בוב יואיט (באנגלית: Bob Hewitt; ‏ נולד ב-12 בינואר 1940) הוא טניסאי עבר דרום אפריקאי. הוא זכה במקום ראשון בתחרות זוגות גברים וזוגות מעורבים בתחרויות אליפות צרפת הפתוחה 16 פעמים.
ביוגרפיה

בוב יואיט נולד בעיר דובו שבאוסטרליה בשנת 1940. הוא התחיל לשחק טניס בגיל צעיר.
בשנת 1964 יואיט התחתן ועבר להתגורר בדרום אפריקה.
בשנת 1960 הוא הגיע לחצי גמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה בתחרויות הגברים. בתחרויות הגברים הוא לא הצליח בתחרויות גראנד סלאם להגיע לרמה גבוהה יותר.
בתחרויות זוגות גברים יואיט שיחק לצד פרד סטולי. הם הפסידו בגמר אליפות וימבלדון 1961 וניצחו באליפות וימבלדון 1962 ואליפות וימבלדון 1964. בשנת 1964 הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה. לאחר מעבר לדרום אפריקה הוא התחיל לשחק לצד פרו מקמילן. ביחד הם זכו ב-5 תחרויות זוגות גברים בגראנד סלאם. לאחר ניצחון באליפות ארצות הברית הפתוחה 1977 יואיט השלים "גאנד סלאם" בתחרות זוגות גברים. בסך הכל הוא זכה ב-9 ניצחונות ו-4 הועפות גמר נוספות.
בתחרויות זוגות מעורבים הוא ניצח באליפות אוסטרליה בשנת 1961. בהמשך היו ניצחונות באליפות צרפת הפתוחה 1970, אליפות וימבלדון 1977 ואליפות ארצות הברית הפתוחה 1979. בכך הוא השלים "גאנד סלאם" בתחרות זוגות מעורבים. בסך הכל הוא זכה ב-6 תארים ופעם אחד הפסיד בגמר.
סטרג'ס השתתף בתחרויות בין-לאומיות החל משנת 1947.
בתחרויות הגברים הוא הגיע לגמר באליפות צרפת בטניס 1947, אליפות ארצות הברית הפתוחה 1948 ואליפות צרפת בטניס 1951 אך הפסיד בכולם.
בתחרות זוגות גברים סטרג'ס ניצח באליפות צרפת בטניס 1948 והפסיד בגמר אליפות צרפת הפתוחה 1949 (בני המקרים שיחק עם יוסטס פנין). בהמשך הוא שיחק לצד ירוסלב דרובני. הם הגיוע לגמר אליפות אוסטרליה הפתוח 1950, אליפות צרפת בטניס 1950 וניצחו באליפות וימבלדון 1951. ניצחון נוסף היה באליפות וימבלדון 1952 לצד ויק סיישס.
בתחרויות זוגות מעורבים סטרג' ניצח 5 פעמים ופעמיים היה בגמר.
בשנת 1977 הוא ניצח בגמר ה-ATP.
בוב יואיט היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של דרום אפריקה. ביחד עם הנבחרת הוא זכה בגביע בשנת 1974.
לאחר פרישה מתחרויות יואיט החל לאמן. הוא היה מאמן בארצות הברית ובדרום אפריקה]. שמעות על הטרדה מינית גרמו לכך שהוא הפסיק לאמן בדרום אפריקה.
בשנת 1992 יואיט התקבל להיכל התהילה של הטניס.
בשנת 2011 נפתחה חקירה פלילית על הטרדות מינית שהוא ביצע לכאורה. בשנת 2012 הוא הוצא מהיכל התהילה. בשנת 2014 הוא הואשם באונס. הוא נשפט ל-6 שנות מעצר. לאחר השלמת 3.5 שנים הוא שוחרר.
אביתר

ערך זה עוסק בכהן גדול בימי דוד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 אב:  אחימלך בן אחיטוב 
 צאצאים:  יונתן בן אביתר 
 עיסוק:  כהן דת 
 
אֶבְיָתָר הוא דמות מקראית, היה כהן גדול בירושלים בימי דוד המלך, בנו של אחימלך בן אחיטוב ומצאצאי בית עלי. בנו, אחימלך בן אביתר, שימש גם כסגנו לכהונה הגדולה.
דמותו

אביתר הכהן היה הניצול היחיד מהטבח בנוב עיר הכהנים שערך שאול המלך בבני משפחתו, כהני נוב. הרקע לטבח היה חשדו של שאול באבי אביתר, אחימלך, כי סייע בידו של דוד הנס מפניו. אחימלך נשבע שלא ידע שדוד נס מפניו, וכי לא ידע מאומה על קלקול היחסים שבין שאול לדוד. שבועתו של אחימלך לא הועילה לו, ושאול ציווה על דואג האדומי להשמיד את כל כהני נוב, ובתוכם את כל בית אחימלך. (הטבח והרקע לו, מופיעים בשמואל א, כב, ו-יט; הסיוע של אחימלך לדוד, מופיע שם, כא, א-יא).
אחרי הטבח הנורא בבני משפחתו, הצטרף אביתר הכהן לדוד (שם, כב, כ-כג). בימי מלכותו של דוד שימש ככהן בירושלים, יחד עם צדוק הכהן (שמואל ב, ח, יז). אביתר, בנו יונתן וצדוק נשארו נאמנים לדוד, גם בזמן מרד אבשלום (שם, טו, כד-יז, כ).
בזמן המרד דוד ברח מירושלים. זאת על מנת שלא ייאלץ להילחם באבשלום בנו, המנסה להשתלט על כס המלכות בעיר, ומישהו משניהם ייהרג. לאחר השתלטותו של אבשלום על העיר, שלח דוד את אביתר וצדוק הכהן לחזור לירושלים, כדי שיוכלו לרגל עבורו אצל אבשלום. תוצאת ריגול זה היא הפרת עצת אחיתופל הידועה, ותבוסתו ומותו של אבשלום.
בניגוד לנאמנותו המוחלטת של אביתר לדוד בימי מרד אבשלום, הוא לא נשאר נאמן לו בערוב ימיו, בעת מרד אדוניהו. אביתר קשר קשר עם אדוניהו בן דוד וצידד בו במאבק הירושה מול שלמה, למרות הבטחתו המפורשת של דוד לבת שבע, להמליך את שלמה תחתיו (מלכים א, א, ה-כז).
אחרי מות אדוניהו (שם, ב', כ"ג–כ"ה) והמלכת שלמה (שם, שם, יג-מו), שלמה לא גזר על אביתר עונש מוות על מרידתו במלכות דוד אביו, "כִּי נָשָׂאתָ אֶת אֲרוֹן ה' אלהים לִפְנֵי דָּוִד אָבִי וְכִי הִתְעַנִּיתָ בְּכֹל אֲשֶׁר הִתְעַנָּה אָבִי" (שם, שם כ"ו). כעונש פחות, שלמה סילק אותו מכהונה במקדש והגלה אותו לעיר ענתות.
ספר מלכים רואה את שלמה כשליח ה', בכך שהוא מסלק את אביתר מהשירות במקדש כדי לקיים את הנבואה-גזרה נגד עלי וצאצאיו, שלא ישרתו במקדש- "וַיְגָרֶשׁ שְׁלֹמֹה אֶת אֶבְיָתָר מִהְיוֹת כֹּהֵן לַה', לְמַלֵּא אֶת דְּבַר ה' אֲשֶׁר דִּבֶּר עַל בֵּית עֵלִי בְּשִׁילֹה" (שם, שם כ"ז).
אביתר בספרות חז"ל

לפי דברי חז"ל, שילם אביתר מחיר כבד על כך שערער על קביעתו של דוד, כי שלמה יהיה יורשו. לא רק שאיבד את תפקיד הכהונה בירושלים, אלא שאף רוח הקודש חדלה מלצלוח עליו, ומעתה לא היה יכול לשאול ב"אורים ותומים".
חז"ל מזהים נקודה מסוימת במהלך מרד אבשלום, בה נדחה אביתר, וצדוק החל לשמש ככהן גדול תחתיו. חז"ל מזהים נקודה זו, מתוך הבחנה בפניה "הסדרתית" של דוד לצדוק במקום לאביתר, במהלך מרד אבשלום, והקדמת צדוק לאביתר במהלך תיאור מאורעות המרד (שמואל ב, פרק טו, פסוקים כד, כה, כז, כט, לה; פרק יז, פסוק טו). דברי חז"ל:
כל כהן שאינו מדבר ברוח הקודש ושכינה שורה עליו, אין שואלין בו, שהרי שאל צדוק (באורים ותומים) ועלתה לו, אביתר, ולא עלתה לו...