ריצ'רד ספק
משפט > שימועים קדם משפטיים

שימועו המשפטי הראשון של ספק התקיים ב-1 באוגוסט, והפך לאירוע סנסציוני אשר סוקר בחדשות התקשורת העיתונאית והטלוויזיונית ברחבי העולם. הוא לווה בידי יותר מחמישים שוטרים חמושים לכל אורך הדרך בין התעלה התת-קרקעית שחיברה את בית המעצר בו שהה לבין בית המשפט, בטרם עלה במעלית מסורגת לקומה הרביעית כדי להתייצב בפני השופט אלכסנדר ג'. נאפולי.
לאחר שזיהה אותו באופן רשמי והתרשם כי אינו יכול לממן את הגנתו המשפטית מכיסו הפרטי, מינה עבורו השופט את הסנגור הציבורי ג'רלד פ. גטי בן החמישים ושלוש, אשר שימש כמנהל הסנגוריה הציבורית במשך שנים רבות וזכה לפרסום לאחר שאף לא אחד מבין יותר מארבע מאות הנאשמים עליהם הגן לאורך שנותיו כעורך דין נידון למוות אי פעם. בנוסף, מינה את השופט הרברט ג'. פאשן לשפוט את התיק.
השמועות שנפוצו בתקשורת טענו כי האסטרטגיה המשפטית בה בחר גטי הייתה הגנת אי-שפיות, כלומר להצביע על חפותו מפשע של ספק מסיבת חולי נפשי. בשימוע נוסף שנערך ב-18 באוגוסט הוא אכן הגיש עתירה בה ביקש למנות פאנל עצמאי של פסיכיאטרים אשר יתבקשו לקבוע האם ספק היה כשיר לעמוד למשפט והאם נמצא בקו השפיות בעת ביצוע הרציחות, זאת לאחר שלמד אודות הראיות החזקות שהחזיקה הפרקליטות נגדו, ביניהן עדי ראייה, טביעות אצבעות, ממצאים פורנזיים, וכיוצא בזאת.
שני הצדדים הגיעו לעמק השווה והסכימו על הקמת הפאנל הפסיכיאטרי במהלך שימוע נוסף שנערך ב-1 בספטמבר, לאחר שהתנתה התביעה כי קביעתו המקצועית של הפאנל לא תגביל את מי מהצדדים להגיש ראיות נוספות אשר עשויות היו להצביע אודות מצבו הנפשי של ספק. הארכה נוספת ניתנה, אפוא, עד ה-9 בספטמבר, כדי שיוכלו להציע את מועמדיהם, שלושה מכל צד, בפני בית המשפט.
הערכה פסיכיאטרית כוללת של מצבו של ספק התקיימה, אפוא, בין החודשים ספטמבר–אוקטובר, על ידי שלושה פסיכיאטרים מטעם ההגנה, ושני פסיכיאטרים וכירורג מטעם התביעה. כמו כן נלקח הלה למוסד פסיכיאטרי של המשטרה ב-29 בספטמבר כדי לעבור בדיקה נוירולוגית של גלי מוחו. השישה סיימו את עבודתם ב-22 באוקטובר, ומצאו אותו כשיר לעמוד למשפט, בנוסף לכך שקבעו כי היה שפוי בעת ביצוע הרציחות. עם זאת, אבחנו אותו כסובל מהפרעת אישיות אנטיסוציאלית ואלכוהוליזם. התעקשותה המוקדמת של הפרקליטות שלא להגביל את הצדדים בהצגת ראיות נוספות אודות שפיותו של הנאשם, עם זאת, לא הועילה לה כעת, משום שהותירה פתח להגנה להציע ראיות שיכלו לסתור את ממצאי הפאנל.
באותה העת השתתף ספק גם במפגשים שבועיים עם הפסיכיאטר של בית הכלא המחוזי, דוקטור מרווין זיפורין. מפגשים אלו המשיכו גם לאחר שהועבר ספק מבית החולים קרמק, שהיה בתחומי בית הסוהר של שיקגו, ב-29 ביולי, ועד שהוצב באופן סופי בפאוריה לצורך תחילת משפטו כעבור שנה, ב-13 בפברואר 1967. זיפורין תיעד את שיחותיהם הארוכות וגיבש את ממצאיו לכדי ספר בשם "נולד כדי לעורר צרות: סיפורו הנשכח של ריצ'רד ספק" אשר ראה אור מאוחר יותר באותה שנה. הוא סבר כי ספק סבל מהפרעת אישיות טורדנית-כפייתית ותסביך זונת מדונה, בנוסף לדיכאון, חרדות, רגשות אשמה ובושה. מנהגי צריכת הסמים והאלכוהול ארוכי השנים של ספק, בנוסף למספר רב של חבלות ראש שספג הן בשל תאונות בהן היה מעורב הן בשל ריבים אליהם נקלע, אשר גרמו לו לנזק מוחי. לדבריו, הלה היה כשיר לעמוד למשפט באותה העת, אך לא היה שפוי בעת ביצוע הרציחות, בעקבות השפעת הסמים והאלכוהול שצרך בשילוב עם הסממנים של תסמונת המוח האורגנית (אנ') ממנה סבל. הוא לא העיד במהלך המשפט בפני אף אחד מהצדדים, עם זאת, משום שהספר שכתב אודות ספק יצא לאור וגרף רווחים, מה שפגע באמינותו המשפטית.
לאחר שתקוותו להציל את ספק מעונש המוות בטענה לאי-שפיות נמוגה, ניסה גטי להגיש כמה שיותר עתירות קדם משפטיות כך שגם אם הלה יורשע עדיין יהיו בידיו תיעודים משפטיים מספקים על מנת למלא את ערעוריו כנגד גזר דינו. בשימוע שנערך ב-4 בנובמבר עתר גטי לבית המשפט מתוך בקשה כי האישומים נגד ספק יוסרו בשל בעיות שנעשו, לכאורה, בידי חבר המושבעים הגדול אשר העלה אותם מלכתחילה. כמו כן ביקש להעביר את המשפט למקום אחר מחוץ למחוז קוק, בשל הפרסום האזורי הרב שצבר. עתירתו הראשונה נדחתה, אך השופט הסכים להעניק הארכה נוספת של שבועיים במהלכה יעריך האם הפרסום שצבר המשפט עשוי לפגוע בהליכיו, ובנוסף יבחר את חבר המושבעים שידון בשאלת שפיותו של ספק.
בתום בחירת חבר המושבעים בידי נציגי הפרקליטות וההגנה, אשר הורכב משבעה גברים וחמש נשים, עלו לדוכן העדים הרופאים והפסיכיאטרים השונים שאבחנו את ספק, והעידו פה אחד כי הלה הבין את האישומים שהופנו נגדו ולפיכך היה כשיר לעמוד למשפט. כעבור יומיים חתמו המושבעים שנבחרו על פסק דין שמצא אותו שפוי. שני הצדדים המשיכו להתווכח, עם זאת, אודות שאלת המקום בו יתקיים המשפט, כאשר ההחלטה האחרונה בעניין התקבלה לבסוף בידי השופט ב-19 בדצמבר, אשר קבע כי ייערך במחוז פאוריה (אנ'), במרחק של מעל מאתיים קילומטרים משיקגו.
בתום דיונים נוספים אודות עתירותיו החדשות של גטי, ביניהן בקשה להעביר את המשפט בשנית מפאוריה למקום אחר, אשר נדחתה, בנוסף לבקשה לשפוט את ספק בהליך אחד עבור כל שמונת מקרי הרצח במקום בשמונה הליכים נפרדים עבור כל אחד מהם, אשר התקבלה, החל תהליך בחירת חבר המושבעים בפאוריה, ב-20 בפברואר 1967, ונמשך עד ה-30 במרץ אותה שנה. כעבור יום, הודיע השופט כי משפטו של ספק יתחיל ב-3 באפריל.