stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי בוליביה–הודו

| יחסי בוליביה–הודו |
| --- | --- |
בוליביה: הודו


בוליביה: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,098,581: 3,287,263
אוכלוסייה
12,455,579: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
45,850: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,681: 2,441
משטר
רפובליקה: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

שגריר בוליביה סרחיו דריו אריספה בריינטוס (מימין) מגיש את כתב האמנתו לנשיא הודו ראם נאת' קובינד, 2018
יחסי בוליביה–הודו הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין בוליביה להודו.
היסטוריה

שגרירות הודו בלימה שבפרו הוסמכה במשותף לבוליביה מאז אפריל 1981. הודו מחזיקה גם בקונסוליות כבוד בלה פאס ובסנטה קרוס, אף על פי שהאחרונה אינו מתפקדת כעת. בוליביה פתחה את השגרירות שלה בניו דלהי ב-2012.
ההתייעצויות הראשונות של משרדי החוץ הודו–בוליביה נערכו בלה פאס ב-20 בנובמבר 2014. בין שתי המדינות התקיימו מספר ביקורים בדרג השרים.
הנשיא ראם נאת' קובינד ערך ביקור בבוליביה בין ה-28 ל-30 במרץ 2019. זה היה הביקור הראשון של נשיא הודי בבוליביה.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין בוליביה והודו הסתכם ב-314.684 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הודו ייצאה סחורות בשווי 74.432 מיליון דולר לבוליביה, וייבאה בשווי 240.252 מיליון דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לבוליביה הן מכוניות, ברזל ופלדה, תרופות, מכונות, מוצרי גומי ופלסטיק, חוטים וטקסטיל. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מבוליביה הם זהב, עור ומזון לבעלי חיים.
שתי המדינות מנהלות משא ומתן על הסכם BIPPA‏ (Bilateral Investment Promotion and Protection Agreement).
החברה ההודית Jindal Steel &amp; Power Ltd זכתה בחוזה לפיתוח מכרה עפרות הברזל El Mutun בשנת 2007. החברה הודיעה כי תשקיע 2.3 מיליארד דולר להקמת מפעל פלדה, במה שהייתה ההשקעה הזרה הישירה הגדולה ביותר בהיסטוריה של בוליביה. עם זאת, החברה סגרה את הפרויקט ביולי 2012, והאשימה את ממשלת בוליביה באי מילוי "תנאי החוזה". באוגוסט 2014 פסקה לשכת המסחר הבין-לאומית לטובת ג'ינדל והורתה לחברת הכרייה הממשלתית Empresa Siderúrgica del Mutún לשלם לג'ינדל 22.5 מיליון דולר כפיצוי.
לחברת חומרי ההדברה ההודית UPL יש משרד בסנטה קרוס. יצרנית הרכב ההודית טאטא מוטורס משווקת את רכביה דרך סוחר מורשה בבוליביה.
הגנה

במאי 2009, משרד החוץ ההודי דחה בקשה מבוליביה למסגרת אשראי לרכישת שבעה מסוקי דרוב עבור חיל האוויר הבוליביאני. שר ההגנה של בוליביה ריימי פריירה ומנכ"ל COFEDENA קולונל פליפה אדוארדו ואסקס מויה ביקרו בגואה במרץ 2016 כדי להשתתף ב-DEFEXPO 2016‏.
יחסי תרבות

בוליביה והודו חתמו על הסכם על שיתוף פעולה תרבותי בשנת 1997.
סרטי בוליווד, מוזיקה וריקודים פופולריים בבוליביה. אקדמיות לריקוד בוליווד (הידועות במקום בשם Danca-Indu) ולהקות ריקוד הודיות קיימות בערים לה פאס, קוצ'במבה, פוטוסי ואורורו.
על פי דיווח של אתר הזמנות המלונות Hotels.com, התיירים הבוליביים הוציאו את מירב הכסף בהודו בששת החודשים הראשונים של 2016, והוציאו בממוצע 150 דולר במהלך התקופה, 28% יותר ממה שהוציאו במהלך 6 החודשים הראשונים של 2015.
סיוע חוץ

הודו סיפקה תמיכה כספית להתקנת תאורה סולארית במתחם הארכאולוגי של טיוואנאקו. הודו תרמה תרופות בשווי 200,000 דולר בעקבות מפולות קרקע בבוליביה ב-2007, ו-100,000 דולר במזומן בתגובה לשיטפונות שנגרמו על ידי לה ניניה ב-2008. הודו סיפקה לבוליביה 200,000 דולר במזומן כדי להתמודד עם שיטפונות באזורים הצפוניים והמרכזיים של המדינה ב-2011.
בספטמבר 2016 תרמה הודו 3.3 מיליון דולר להקמת מרכז מצוינות לטכנולוגיה בבוליביה. בטקס החתימה על ההסכם, הודיע נשיא בוליביה אבו מוראלס כי המדינה תבקש את עזרתה של הודו לבניית מפעל התרופות הראשון שלה בעיר קוצ'במבה.
אזרחי בוליביה זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
במרץ 2019 נחתמו 8 מזכרות הבנות בין הודו לבוליביה. מזכרי הבנות הללו נחתמו בתחומי התרבות, הכרייה, הסדר ויתור על ויזה לדיפלומטים, חילופי אקדמאים דיפלומטיים, חלל, רפואה מסורתית, הקמת מרכז מצוינות בפרויקטים בתחום ה-IT ו-Bi-Oceanic Railway.
הודים בבוליביה

נכון לדצמבר 2016, חיו כ-100 הודים בבוליביה. הם עסקו בעיקר בקמעונאות, תחבורה, חקלאות וקהילות דתיות.
במרץ 2019, נשיא בוליביה אבו מוראלס כיבד את מקבילו ראם נאת' קובינד בעיטור מסדר קונדור האנדים (אנ').
במרץ 2019 נחנכה אנדרטה לכבודו של מהטמה גנדי על ידי נשיא הודו, ראם נאת' קובינד באוניברסיטה האוטונומית גבריאל רנה מורנו בסנטה קרוס.
יחסי ברזיל–קנדה

| יחסי ברזיל–קנדה |
| --- | --- |
ברזיל: קנדה


ברזיל: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 9,984,670
אוכלוסייה
212,203,410: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 53,718
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

היחסים בין ברזיל לקנדה היו לבביים אך מוגבלים יחסית, אם כי היחסים בין המדינות התפתחו בהדרגה לאורך זמן. קנדה רואה בברזיל שותפה חשובה דו-צדדית, אזורית ורב-צדדית, החולקת ערכים ואינטרסים חשובים המושרשים בחברות מגוונות, פתוחות ודמוקרטיות. ברזיל היא המשקיעה השביעית בגודלה בקנדה. בקנדה חיים כמעט 40,000 ברזילאים.
היסטוריה

לפני שנות ה-20 של המאה ה-19 היו ברזיל וקנדה שתיהן מושבות של מעצמות אירופיות, ולא היו להן קשרים ישירים. העצמאות של ברזיל הייתה מוקדמת בהרבה מזו של קנדה, והשליטה הבריטית ביחסי קנדה עם ממשלות זרות נמשכה עד תחילת המאה ה-20.
עם זאת, המסחר היה מספיק חשוב עד שקנדה פתחה את משרד הסחר הראשון שלה בברזיל בשנת 1866. שגרירות קנדה בברזיל לא נפתחה עד 1944, כשז'אן דסי היה השגריר הראשון של קנדה בברזיל. במאי 1941 פתחה ברזיל צירות באוטווה. השגריר הברזילאי הראשון בקנדה היה ז'ואאו אלברטו לינס דה בארוס.
כיום, בנוסף לשגרירות בברזיליה, קנדה מיוצגת גם על ידי קונסוליות כלליות בסאו פאולו ובריו דה ז'ניירו, משרד סחר בBelo Horizonte ומשרד סוכנות לפיתוח בינלאומי בקנדה ברסיפה.
גם הפוליטיקה של המלחמה הקרה פעלה ביחסים בין המדינות: בעוד קנדה הייתה חברה מייסדת בברית האטלנטית (נאט"ו) והייתה קשורה קשר הדוק למדיניות ארצות הברית, ברזיל הייתה משקיפה בגוש המדינות הבלתי-מזדהות ומנהיגיה החזיקו לעיתים בדעות קרירות על מדיניות ארצות הברית. קנדה נותקה מאוד מאמריקה הלטינית ולא הצטרפה לארגון מדינות אמריקה עד 1990.
בשנות ה-90 היחסים הפכו חשובים יותר לשתי המדינות ככל שהתגברו קשרי הסחר וההשקעה, וקנדה התעניינה בהסכמי סחר אזוריים באמריקה הלטינית. קשרים כלכליים הולכים וגדלים אלה מביאים לכמה סכסוכים.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי הגיע ל-5.3 מיליארד דולר קנדי בשנת 2008, מה שהפך את ברזיל לשוק השני בגודלו של קנדה באמריקה הלטינית. ההשקעות הקנדיות המצטברות בברזיל נאמדות בכ-9.2 מיליארד דולר קנדי בשנת 2008.
מחלוקות

היחסים הכלכליים והדיפלומטיים שקעו לשפל של כל הזמנים בין השנים 1996–2001 בגלל כמה מחלוקות על מדיניות הסחר.
סלע המחלוקת העיקרי נובע מהיריבות בין יצרני התעופה והחלל בומברדיה מקנדה ואמבראר מברזיל. כל אחד מהם הוא שחקן מרכזי בשוק המטוסים האזוריים. בשנת 1996 פנתה קנדה לארגון הסחר העולמי בטענה כי המדינה הברזילאית מסבסדת את עלויותיו של אמברייר, וברזיל הגישה תביעה נגדית. בשנת 1999 קבע ה-WTO כי שני הצדדים נושאים באשמה, ואמר לשתי המדינות לשנות את תוכניות קידום הייצוא שלהן. קנדה נענתה, אך ברזיל לא עשתה זאת, מה שהוביל את ה-WTO להעניק לקנדה את הזכות להטיל סכום של 344.2 מיליון דולר סנקציות בשנה במשך שש שנים נגד ברזיל, למרות שהסנקציה לא נכנסה לתוקף.
בפברואר 2001, קנדה נקטה איסור זמני על יבוא בשר בקר ברזילאי, מחשש ל- BSE ("מחלת פרה משוגעת"), למרות שלא היו מקרים כאלו בברזיל. הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) חייב את ארצות הברית וגם את מקסיקו לאסור על יבוא בקר ברזילאי. הברזילאים ראו בכך מהלך פוליטי שקשור לסכסוך המטוסים, ועד מהרה הקונגרס הברזילאי הצביע להשעות את אשרורם של כל האמנות עם קנדה, והתארגנו מחאות וחרמות עממיות נגד קנדה. האיסור בוטל שלושה שבועות לאחר בדיקת צוות הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA).
קנדה וברזיל התנגשו גם הן סביב ההסכם המוצע לסחר חופשי של אמריקה, שממשלת קנדה קידמה באופן פעיל. נשיא ברזיל, דאז פרננדו אנריקה קרדוזו, ראה את ההצעה בקור רוח יותר והעדיף ליצור גוש דרום אמריקאי ואז לנהל משא ומתן עם ארצות הברית וקנדה מעמדת כוח. נראה כי כישלונה של ה-FTAA ויצירת איחוד האומות הדרום אמריקאיות הצדיקו את עמדתה של ברזיל.
יעקב מצר

| --- | --- |

יעקב מצר
 לידה:  1942 (בן 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת שיקגו 
 מעסיק:  האוניברסיטה הפתוחה 
 תפקיד:  נשיא האוניברסיטה הפתוחה (2013–1 באוקטובר 2018) 
 
יעקב (קובי) מצר (נולד ב-1942) הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים והנשיא השמיני של האוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

בשנת 1967 קיבל תואר ראשון בכלכלה ובהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1969 קיבל תואר שני בכלכלה ובשנת 1972, תואר דוקטור (Ph.D) לכלכלה, שניהם מאוניברסיטת שיקגו. תחום מחקרו העיקרי הוא היסטוריה כלכלית. חלק ממחקריו הוקדשו לנושאים שונים בהיסטוריה הכלכלית של רוסיה הצארית ושל ארצות הברית, ביניהם חקר תרומת הרכבת להתפתחות השוק הכלל ארצי ברוסיה, וסוגיות בכלכלת העבדות בארצות הברית. בעשורים האחרונים עוסקת עבודתו בעיקר בכלכלת ארץ ישראל המנדטורית וישראל ובהיבטים כלכליים של אתנו-לאומיות ושל חברות מתיישבים.
בשנת 1972 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית, ובמהלך השנים כיהן בה כראש המחלקה לכלכלה (בשנים 1990–1992), דיקן הפקולטה למדעי החברה (בשנים 1995–1999), חבר הוועד המנהל של האוניברסיטה (בשנים 2001–2003), יו"ר מייסד של רשות הספריות האוניברסיטאית (בשנים 2003–2009), ויו"ר המועצה המדעית של הוצאת הספרים ע"ש מאגנס (בשנים 2011–2013). שימש פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת סטנפורד, באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובבית הספר לכלכלה של לונדון. היה חבר מערכת של כתבי עת מובילים בהיסטוריה כלכלית, חבר הוועדה האקדמית המנהלת של האגודה הבינלאומית להיסטוריה כלכלית (בשנים 1998–2006), נשיא האגודה הישראלית לכלכלה (בשנים 2009–2010). בשנת 1994 הופקד כפרופסור מן המניין על הקתדרה להיסטוריה כלכלית על שם אלכסנדר ברודי באוניברסיטה העברית, ובשנת 2010 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
ב-3 בספטמבר 2013 החל לכהן כנשיא האוניברסיטה הפתוחה וסיים את תקופת כהונתו בת חמש השנים ב-30 בספטמבר 2018.
חבר המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
פרסומים > ספרים שחיבר

בשנת 1977 יצא לאור ספרו Some Economic Aspects of Railroad Development in Tsarist Russia.
בשנת 1979 יצא לאור, בהוצאת יד יצחק בן-צבי, ספרו "הון לאומי לבית לאומי 1919–1921".
בשנת 1990 יצא לאור הספר שכתב יחד עם עודד קפלן, "משק יהודי ומשק ערבי בארץ ישראל - תוצר תעסוקה וצמיחה בתקופת המנדט". בשנת 1993 הוענק לשניים פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה, על ספרם זה.
בשנת 1998 יצא לאור, בהוצאת Cambridge University Press, ספרו The Divided Economy of Mandatory Palestine.
כלכלה קרקע ולאומיות : סוגיות בהיסטוריה כלכלית ובכלכלה פוליטית בשנות המנדט ובמדינת ישראל / יעקב (קובי) מצר ; תרגום מאנגלית: דפנה לוי ; עריכת לשון: הרצליה אפרתי. ירושלים : הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס - הואניברסיטה העברית, תשפ"ג 2023.
פרסומים > ספרי מחקר שערך

Land Rights, Ethno Nationality and Sovereignty in History, co-edited with Stanley L. Engerman, Routledge, 2004.
Settler Economies in World History, co-edited with Christopher Lloyd and Richard Sutch, Brill Publishers, 2013
למרות הכול... אהרן מנצ'ר ונוער יהודי וינה - טרזיינשטאט (1938--1943), המרכז ללימודי אוסטריה - פורום אירופה האוניברסיטה העברית בירושלים והוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2019
הערות שוליים

↑  על הספר: נחום גרוס, ‏צמיחה משותפת אך לא מאחדת, קתדרה תש"ס, עמ' 171–173
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265490005171  BnF: cb14439337c (data)  CiNii: DA11530174  GND: 120737507  ISNI: 0000 0000 8196 1647  LCCN: n82247579  NTA: 131733583  RERO: 02-A016800730  SUDOC: 058114432  VIAF: 10068190   WorldCat (עם VIAF): 10068190 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יום ראשון

אלוהים מבדיל בין אור וחושך, יום ולילה (ויטראז' בכנסייה בטרואה).
יום ראשון הוא היום הראשון בשבוע למניין הימים מן השבת. זהו יום קדוש כמעט בכל העדות הנוצריות ויום מנוחה במדינות אירופה ואמריקה. לפיכך, בחלק ממדינות העולם, ועל פי תקן ISO-8601, זהו היום השביעי בשבוע וחלק מימי סוף השבוע. מקובל לקשור את יום ראשון לשמש, ולכן הוא מכונה בלשונות רבות "יום השמש", למשל באנגלית "Sunday", ובגרמנית "זונטאג". כמו כן, בהשפעה נוצרית, הוא מכונה "יום האדון" בלשונות אחרות, למשל ביוונית "Κυριακὴ", בצרפתית "Dimanche" ובספרדית "Domingo".
בדתות > ביהדות

בספר בראשית כתוב כי ביום זה החלה בריאת העולם. יום זה נקרא "יום אחד" ובו נבדלו האור והחושך, היום והלילה:
בְּרֵאשִׁית בָּרָא אֱלֹהִים אֵת הַשָּׁמַיִם וְאֵת הָאָרֶץ. וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ וְחֹשֶׁךְ עַל-פְּנֵי תְהוֹם; וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל-פְּנֵי הַמָּיִם. וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים יְהִי אוֹר; וַיְהִי-אוֹר. וַיַּרְא אֱלֹהִים אֶת-הָאוֹר כִּי-טוֹב; וַיַּבְדֵּל אֱלֹהִים בֵּין הָאוֹר וּבֵין הַחֹשֶׁךְ. וַיִּקְרָא אֱלֹהִים לָאוֹר יוֹם וְלַחֹשֶׁךְ קָרָא לָיְלָה; וַיְהִי-עֶרֶב וַיְהִי-בֹקֶר, יוֹם אֶחָד.
בלוח השנה השומרוני והלוח הקראי, חג השבועות חל תמיד ביום ראשון, וכן בלוח השנה במגילות קומראן, יחד עם שאר מועדי הביכורים.
בדתות > בנצרות

על-פי הברית החדשה והאמונה הנוצרית, ביום ראשון קם ישו לתחייה. כל עוד היו רוב הנוצרים יהודים, היה "יום האלוהים" (יום התפילה הנוצרי) מצוין בשבת, ורק במאה השנייה לספירה, כאשר המתנצרים מקרב האוכלוסייה האלילית באימפריה הרומית הפכו לרוב, עברו ההתכנסות והתפילה ליום ראשון. העדות הראשונה למעבר יום התפילה הנוצרי משבת לראשון היא בכתביו של איגנטיוס מאנטיוכיה (תלמידו של יוחנן כותב הבשורה) מתחילת המאה השנייה (שנת 110), אשר מנומקת בתחייתו של המשיח ובשאיפה להיבדל מהיהודים שלא קיבלו את בשורתו של ישו:
אם גם כיום נחיה כיהודים, נעיד בכך שלא קיבלנו את החסד. מי שהלכו פעם בדרכים הישנות זכו בתקווה חדשה. לא עוד שומרים את השבת אלא מתאימים את חייהם ליום אדוננו... מחריד הדבר לדבר על ישו ולשמור על היהדות.
ייתכן כי שמו של היום המזוהה עם השמש (dies Solis בלטינית או Sunday באנגלית) התאים יותר להיות "יום האלוהים" בתרבות הרומית יותר מיום השבת שזוהה עם האל סטורנוס, שסירס את אביו אוראנוס ואכל את בניו. בשנת 321 הפך קונסטנטינוס, הקיסר הנוצרי הראשון, את יום ראשון ליום המנוחה הרשמי. אין בצו כל התייחסות לשבת, לדיבר השלישי או לתחייתו של ישו אלא דווקא ליומה של השמש:
ביום הנכבד של השמש ינוחו כל תושבי הערים ויסגרו כל מקומות העבודה. בכפרים, לעומת זאת, יכולים חקלאים להמשיך בעבודתם כי לעתים קרובות ימים אחרים אינם מתאימים לזריעה או נטיעה.
בימינו, הכללים לציון יום ראשון בנצרות משתנים מעדה לעדה. בכל העדות הנוצריות מתקיימת ביום זה תפילה חגיגית בכנסייה ותמיד חל ביום ראשון טקס המיסה או טקס ליטורגי דומה, ומקובל להפחית מהעבודה הרגילה.
בניגוד לשמירת השבת ביהדות, ברוב העדות הנוצריות אין איסור גורף על עבודה ביום ראשון, אולם יש קהילות פרוטסטנטיות בהולנד, בדרום אפריקה, בבריטניה ובארצות הברית המזהות את יום ראשון עם השבת המוזכרת בעשרת הדיברות, ולפיכך קיים בהן איסור מוחלט על עבודה במהלך יום ראשון.
עם זאת, היו מספר קהילות וזרמים נוצריים שומרי שבת לאורך ההיסטוריה, חלקם קיימים גם כיום.
חמשת הפסוקים הראשונים בבראשית, תנ"ך משנת 1300 לערך
המילים "ויהי אור" מתוך בראשית א ג ביציאה ממיצג המנהרה בכיכר החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל
יחיאל היילפרין (רב)

| --- | --- |

שער ספרו סדר הדורות
 לידה:  1660 סביבות ה'ת"כ 
 פטירה:  1746 (בגיל 86 בערך) סביבות ה'תק"ז מינסק, הדוכסות הגדולה של ליטא 
 מקום קבורה:  מינסק
 מקום פעילות:  מינסק
 תקופת הפעילות:  ?–1746 
 השתייכות:  ליטאים
 תחומי עיסוק:  רב עיר ראש ישיבה
 חיבוריו:  סדר הדורות, ספר הליקוטים, הכללים, ערכי הכינויים.
 בת זוג:  רחל בת רבי יוסף משה
 
הרב יחיאל בן שלמה הַיְילְפְּרִין (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: היילפערין; כנראה ה'ת"כ, 1660 – ה'תק"ו, 1746) היה רב, ראש ישיבה והיסטוריון של תולדות ישראל. נודע בספרו "סדר הדורות".
תולדות חייו ומשפחתו

יחיאל היילפרין היה בנו של רבי שלמה היילפרין, שהיה רבן הראשי של הערים סוקולוב ולברטוב. מצד אמו או אביו היה מצאצאי המהרש"ל, וב"סדר הדורות" טוען המחבר כי בידו ספר יוחסין המונה את אבותיו דרך רש"י, עבור ביוחנן הסנדלר ורבן גמליאל ועד דוד המלך.
היה רב בהְלוּסְק שבמחוז בּוֹבּרוּיְסְק ואף כתב את תקנות החברה קדישא המקומית, שנשמרו בכתב ידו.
מאז 1711 ועד יום מותו היה רבה של מינסק וראש הישיבה שם. התפרסם בזכות ספרו "סדר הדורות", ספר היסטורי המבוסס על מקורות מסורתיים בלבד, אם כי היה ידוע גם כתלמיד חכם וכמקובל.
נקלע לחיכוכים עם רבי אריה ליב גינצבורג (ה'שאגת אריה'), מייסד הישיבה במינסק; המחלוקת פשתה בין התלמידים והשלום הושב על כנו רק עם עזיבתו של האחרון.
בהתאם לצוואתו עברה רבנות מינסק לבנו משה, אב"ד דאלהינוב. (שהיה נשוי גם לשרה, בתו של הרב אריה לייב שפירא).
בן אחר היה הרב יצחק אייזיק רבה של קאיידנוב הסמוכה למינסק. בנו של הרב יצחק אייזיק, היה הרב יהודה לייב, שהוציא לאור את ספרו של סבו, סדר הדורות. נינו היה הרב אברהם רוכלציק, מחבר חידושי בית אברהם, על המהרש"א.
חתניו היו, רבי יצחק רפפורט אב"ד לבוב ורוז'נאי, רבי משה אב"ד דובראוונא, רבי הלל ניימארק אב"ד סטרבין, ועוד.
דרכו בלימוד והשקפותיו

שיטתו הלימודית הייתה פשטנית, מנוגדת לפלפול. על רקע זה נתגלעו סכסוכים בינו לבין השאגת אריה שכיהן כראש ישיבה במקביל אליו, ושעזב את מינסק לאחר המחלוקת.
האמין כי חשיבות רבה בקביעת ההלכה נודעת לידיעת תולדות התנאים והאמוראים, שכן לצורך זה יש לדעת מי היה הרב ומי התלמיד.
נמנע באופן עקרוני מלתת הסכמות על ספרים וחרג ממנהגו זה שלוש פעמים בלבד, לטובת הספרים עיר חומה, בית שער, ומגן האלף.
אגדת המצבה

רנמ"ל סיפר שמצבתו שקעה באדמה והייתה מוזנחת כל כך, עד כי לא ניתן לקרוא את הכיתוב בבירור, עד שחודשה על ידי נדיב.
האגדה מספרת שמצבתו שרדה למרות הריסת בית הקברות היהודי של מינסק בידי הממשלה הקומוניסטית, וכל הנוגעים בדבר ההריסה מתו מיתה חטופה, עד כי הוחלט לחדש את המצבה ולכתוב על גביה "ההיסטוריון המפורסם הלפרין", לאחר מכן הנאצים השמידו את בית הקברות עד היסוד.
ספריו

סדר הדורות – חיבור המקיף את תולדות העולם מבריאתו עד לימי המחבר.
ערכי הכינויים – רשימת שמות ופעלים לתנ"ך ולתלמוד.
הגהות על סדר הש"ס, נדפסו בש"ס וילנא, בדפוס האלמנה והאחים ראָם. [הגהות אלו הן בעצם חלק מספרו 'סדר הדורות'].
ספר הליקוטים - הקדמות לדרושים, נדפס לראשונה מכת"י על ידי חברת אהבת שלום, בירושלים תשס"ו.
ספר הכללים - אסופת כללים, נדפס לראשונה מכת"י על ידי חברת אהבת שלום, בירושלים תשס"ו.
מספריו שלא נדפסו, אבן הטועים, ספר דרוש, הגהות שולחן ערוך, הערות במסורת המקרא, חיבור על שולחן ערוך, ספר טעמים, ספר כללים בקבלה, ספר לקוטים גדול, ספר המספרים, מפתח לחושן משפט, פירוש על פרקי אבות, ושו"ת.
לקריאה נוספת

הקדמה לספר סדר הדורות מהדורת אור החיים.
הקדמה ל"ספר הליקוטים" מהדורת חברת אהבת שלום, 23-45, ירושלים תשס"ו.
הערות שוליים

↑  בספריו מביאו כמה פעמים בסדר הדורות ערך אבא בר אבא, בספר הכללים ערך משה צז, חטאים קה, שבת מו ועוד
↑  יש אומרים מאמו ויש אומרים מאביו ויש אומרים משניהם
↑  קהילת מינסק, ישנם גרסאות מיסטיות בהם מסופר שהתגלה לאחר מותו וביקש שבנו יהיה הרב ולא בעל השאגת אריה
↑  בית אברהם -- אברהם בן אליהו, רוכלציק, באתר hebrewbooks
↑  סבו של אפרים ניימארק
↑  רבי יחיאל (בן שלמה) הלפרין, בעל "סדר הדורות", "גדולי ישראל", שיחות לנוער 10, 12 (אלול תשכ"ו), 6, באתר היברובוקס.
↑  דניאל פרסקי, מינסק שהייתה, כתב העת "דואר" שנה כ גיליון לה, כך גם סיפר הרב יצחק זילבר בספרו "להישאר יהודי" Могила Седер а-дорот (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288533705171  GND: 132168677  ISNI: 0000 0001 1821 8153  LCCN: nr91044555  NLA: 35974489  NTA: 135073952  SELIBR: 254775  Trove: 1169607  VIAF: 88133567   WorldCat (עם VIAF): 88133567
יום קורבן עצים

יום קורבן עצים הוא יום שבו היו תורמים עצים ללשכת העצים שממנה לקחו עצים למזבח העולה. במשנה מצוינים תשעה תאריכים המפוזרים על פני השנה (אבל רובם בחודש אב), שבכל אחד מהם הביאה משפחה אחרת את העצים. במגילות מדבר יהודה מועד העצים חל סמוך לראש השנה ונמשך שישה ימים רצופים. במגילת תענית מופיע ט"ו באב שהוא יום קורבן עצים לכל העם.
אופי היום

יום קורבן העצים היה יום חג לאותה משפחה שהביאה את העצים:
אמר רבי אלעזר ברבי צדוק אני מבני בניו של סנאב בן בנימין ופעם אחת חל ט' באב להיות בשבת ודחינוהו לאחר השבת והתענינו בו ולא השלמנוהו מפני שיום טוב שלנו הוא.
יחד עם העצים הביאו קרבנות נוספים. במגילת המקדש יש רשימת קרבנות ציבור המוקרבים בימי קרבן העצים ואילו הרמב"ם כותב שמקריבים נדבות:
ומהו קרבן העצים זמן קבוע היה למשפחות משפחות לצאת ליערים להביא עצים למערכה ויום שיגיע לבני משפחה זו להביא העצים היו מקריבין עולות נדבה וזהו קרבן העצים והיה להם כמו יום טוב ואסורין בו בהספד ובתענית ובעשיית מלאכה.
חמישה עשר באב היה יום קורבן עצים כללי, ויום חג לכל עם ישראל, מעבר לחג פרטי של כל אדם שמביא קורבן.
לדעת כנה ורמן, מועד העצים של כת קומראן הוא האחרון בסדרת מועדי הביכורים וממנו ואילך אסור על פי היהדות להעלות למזבח עצים ישנים.
תאריכים

ימי קורבן העצים מפורטים במגילת תענית ובמשנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ה':
זמן עצי כהנים והעם, תשעה: באחד בניסן, בני ארח בן יהודה. בעשרים בתמוז, בני דוד בן יהודה. בחמשה באב, בני פרעוש בן יהודה. בשבעה בו, בני יונדב בן רכב. בעשרה בו, בני סנאה בן בנימין. בחמשה עשר בו, בני זתוא בן יהודה, ועמהם כהנים ולוים וכל מי שטעה בשבטו, ובני גונבי עלי ובני קוצעי קציעות. בעשרים בו, בני פחת מואב בן יהודה. בעשרים באלול, בני עדין בן יהודה. באחד בטבת שבו בני פרעוש שניה.
רוב המשפחות המוזכרות במשנה מופיעות ברשימת עולי בבל בספר עזרא, פרק ב' וספר נחמיה, פרק ז'.
במגילת המקדש מתוארים שישה ימים רצופים החלים בין מועד היצהר ליום הזיכרון שבכל אחד מהם מקריבים שני שבטים: ביום הראשון - שבט לוי ושבט יהודה, ביום השני - שבט בנימין ובני יוסף (שבט אפרים ושבט מנשה יחד), ביום השלישי - שבט ראובן ושבט שמעון, ביום הרביעי - שבט יששכר ושבט זבולון, ביום החמישי - שבט גד ושבט אשר, ביום הששי - שבט דן ושבט נפתלי. על פי מגילת מקצת מעשי התורה, מועד השמן חל ביום ראשון, בעשרים ושנים בחודש החמישי בלוח השנה במגילות קומראן, ואחריו קורבן העצים מיום שני 23 בחודש. מכיוון שבשבת לא מקריבים, נדחה היום השישי ליום ראשון 29 בחודש.
יוסף בן מתתיהו כתב כי חג קורבן העצים חל בי"ד באב, ויש שטענו שזו טעות סופר.
הערות שוליים

↑  בתלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ד', הגרסה רבי אלעזר בן רבי יוסי.
↑  מגילת תענית, פרק ה'; מלחמת היהודים, ספר ב', פרק י"ז, פסקה ו'
↑  משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ח'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק ד', הלכה א'
↑  כנה ורמן, לגלות נסתרות: פרשנות והלכה במגילות קומראן, עמוד 335
↑  ספר ברית דמשק עמוד י"א
↑  יונתן בן-דב, השנה בת 364 יום בקומראן ובספרות החיצונית, בתוך מגילות קומראן מבואות ומחקרים, כרך שני, עמוד 466
↑  מלחמות היהודים ב, פרק 17
↑  הערה 199 בתוך תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, בתרגום יעקב נפתלי שמחוני. קישור לפרויקט בן יהודה
הציווי על קיום יום קורבן העצים כחג מדאורייתא, כפי שמופיע במגילות מדבר יהודה, בספר ויקרא, סוף פרק כ"ג. בנוסח המסורה אינו מופיע
יום קובי בראיינט

| --- | --- |

 שמות נוספים:  יום הממבה
 מדינה:  מחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  מועד
 סיבה:  לזכרו של קובי בראיינט
 מתקשר עם:  מספרי החולצה של קובי בראיינט  יום לאחר יום הולדתו של בראיינט
 מועד
 תאריך:  24 באוגוסט
יום קובי בראיינט (באנגלית: Kobe Bryant Day), נקרא גם יום הממבה (Mamba Day), הוא מועד מצוין ב-24 באוגוסט באופן רשמי בלוס אנג'לס ובמחוז אורנג', ומנציח את חייו של שחקן הכדורסל קובי בראיינט. התאריך נבחר בשל מספרי החולצה שלבש בראיינט במהלך הקריירה שלו בליגת ה-NBA – ‏8 ו-24, וכמו כן בשל העובדה שיום לפני כן, 23 באוגוסט, הוא יום הולדתו של בראיינט. ב-27 ביולי 2021, חברת הקונגרס מקליפורניה מישל סטיל, הציגה הצעה להכיר ביום זה כיום המצוין באופן לאומי בכל ארצות הברית.
היסטוריה

ב-2016, לאחר פרישתו של בראיינט מכדורסל, הכריזה עיריית לוס אנג'לס על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט", מתוך הכרה בפעילות הפילנתרופית של בראיינט במסגרת "קרן קובי וונסה בראיינט", ש"מוקדשת לשיפור חייהם של בני נוער ומשפחות נזקקות ועידוד צעירים לפעילות באמצעות ספורט".
ב-26 בינואר 2020 נהרגו קובי בראיינט ובתו ג'יאנה, יחד עם שבעה נוסעים נוספים, בהתרסקות מסוק בקלבסס, קליפורניה. לאחר שבעה חודשים, ב-12 באוגוסט 2020, החליטה פה אחד מועצת מחוז אורנג', להכריז על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט". את ההצעה יזמה יושבת הראש של המועצה, מישל סטיל.
ביום קובי בראיינט הראשון, 24 באוגוסט 2020, נשיא מועצת העיר לוס אנג'לס, הרב וסון, הודיע בטוויטר שלו שקטע מרחוב פיגרואה ייקרא "שדרות קובי בראיינט". בנוסף, במהלך משחק 4 בסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA‏ 2020, שחקני לוס אנג'לס לייקרס לבשו חולצת "בלאק ממבה" (כינויו של בראיינט) עם המספרים "8" ו-"24" לזכרו, כאשר דמיאן לילארד מקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס היריבה נועל נעליים הכוללות מספרים אלו מאחור. בתגובה לניצחון הלייקרס במשחק, כתב לברון ג'יימס ש"[בראיינט] נמצא כאן בבניין" וש"הכוכבים התיישרו".
יום קולומבוס

הגעתו של קולומבוס אל העולם החדש, לפי ציורו של דישורו פואבלה.
יום קולומבוס (באנגלית: Columbus Day) הוא חג רשמי אשר נחגג במדינות רבות בעולם המערבי ומחוצה לו, המסמל את יום השנה להגעתו של כריסטופר קולומבוס ליבשת אמריקה, ב-12 באוקטובר 1492.
האירוע נחגג תחת השם "יום קולומבוס" בארצות הברית, יום הגזע (Día de la Raza) במדינות אמריקה הלטינית, 'יום התגלית' בבהאמס, יום ההיספניוּת (Día de la Hispanidad) והחג הלאומי (Fiesta Nacional) בספרד, 'יום הכבוד לגיוון התרבותי' בארגנטינה ו'יום האמריקות' באורוגוואי. חגים אלו נחגגו באופן בלתי רשמי החל מסוף המאה ה-18, ובאופן רשמי באזורים שונים החל מתחילת המאה ה-20. היום שנוי במחלוקת מכיוון שהגעתו של קולומבוס לאמריקה הובילה לכך שהספרדים השמידו בשיטתיות את החברה והתרבות הילידית, שיעבדו המונים, ניצרו את האוכלוסייה בכוח, ורצחו מאות אלפים. ב-2019, מספר מדינות בארצות הברית המירו את היום ל"יום הילידים".