stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היה היה פה ים

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  דוקומנטרי
 בימוי:  עדי לביא
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 מפיק:  אינה פיצ'מן נמרוד שנית
 עורכים:  סיני גולן מיה שטרק מיקי כהן
 צלמים:  ברק ברינקר סבסטיאן גרוס
 טכניקת צילום:  360 מעלות
 מוזיקה:  זהר סלע
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 
 קישורים חיצוניים
 https://www.kan.org.il/program/?catid=1662
 
היה היה פה ים היא סדרת רשת תיעודית של כאן תאגיד השידור בבימויה של עדי לביא, ומצולמת ב-360 מעלות. הסדרה עוקבת אחר יחסי הגומלין בין האדם לים המלח, אשר נמצא בתהליך גסיסה מואצת. הסדרת בת שלושה פרקים וסוקרת את השלכות ההרסניות של האסון האקולוגי, והשפעתו על החיים דרך סיפוריהן של שלוש דמויות החיות למרגלות ים המלח.
הסדרה הייתה מועמדת לתחרות רשמית בפסטיבל הסרטים של ונציה, בספטמבר 2020 בתחום המציאות המדומה.
פרקים

שמעון שוקרון: האחד שנשאר מאחור - בעקבות הופעת בולעני ענק וסגירתו של כביש 90 נסגר חוף עין גדי, ובין לילה הפך ביתו של שמעון שוקרון לאזור רפאים.
רונית הלל: פלאים - רונית הלל עברה להתגורר בקיבוץ מצפה שלם שלמרגלות ים המלח כיוון שמצאה מזור ומרפא למכאוביה במימי הים ובריכות הגופרית.
ג'קי ואורית בן זקן: מהמקום נמוך אפשר רק לעלות - אורית וג'קי בן זקן הקימו חברת שיט במימי ים המלח, חרף כל הקשיים ומצליח הזוג להנגיש את הים הנעלם לקהל הרחב. הזוג מקיים 'סיורי מודעות' שמטרתם יצירת מודעות לאסון האקולוגי בים המלח.
הזמן

ערך זה עוסק בעיתון עברי-רוסי. אם התכוונתם לילקוט ספרותי בשם זה, ראו .
כריכה אחורית של הספר על עיתונים ואנשים
הזמן היה עיתון בשפה העברית שיצא לאור ברוסיה בין השנים 1903–1915 בתחילתה במתכונת של פעמיים בשבוע ובהמשכו כעיתון יומי. מייסד העיתון ועורכו הראשון היה בן-ציון כ"ץ, ומ-1907 ערך אותו פייבל מרגולין. עם עורכי העיתון נמנו דוד פרישמן ופסח גינזבורג.
הגיליון הראשון של הזמן הופיע בסנקט פטרבורג, בירת האימפריה הרוסית, ב-9 בינואר 1903. החל מה-16 בדצמבר 1903 הפך לעיתון יומי. בהמשך הועברה מערכת העיתון לעיר וילנה שבתחום המושב (באזור ליטא). הגיליון הראשון בווילנה יצא ב-1 בדצמבר 1904. שיא תפוצת העיתון היה 8,000 גיליונות.
בן-ציון כ"ץ היה הסקופר הראשון בעיתונות העברית שהביא לידיעת העולם את פרעות קישינוב 1905. הפרסום כלל גם מחאה כנגד הממשלה, שניסתה למנוע את פרסום הידיעות על הפוגרום כמו כן העיתון פרסם לראשונה את השיר "בעיר ההרגה" של חיים נחמן ביאליק בנוסח מצונזר בשם "משא נמירוב".
ב-1904 נקלע העיתון לקשיים כספיים. בן-ציון כ"ץ רתם לעזרתו את ריבקין שהסכים להשקיע כסף בעיתון העברי בקנה מידה אירופי. במהלך אותה שנה התגבשה בוילנה חבורת יוצרים שמרכזה היה במערכת הזמן שכתבו בעברית וחלמו על רוסיה פתוחה וליברלית בתקווה שתקבל אותם כשווי זכויות.
"הייתה זו תקופה אינטנסיבית ופורייה לא רק בכמות אלא גם באיכות. דור חדש של סופרים הופיע כאילו יש מאין בפתח המאה ה-20 והרים והעלה את הפרוזה והשירה, המסה והביקורת לפסגות שלא נודעו כמותן לפני כן.
בתחום השירה היו אלה שנות השיא והעוצמה ביצירתם של חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, יעקב כהן, יעקב שטיינברג, דוד שמעונוביץ, יעקב פיכמן ויעקב לרנר בפרוזה הילכה קסם דמותו של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי.
בביקורת ובהגות הספרותית נשמע ברמה קולם של דוד פרישמן, ראובן בריינין ויוסף קלוזנר.
בפרוזה בלטו יוסף חיים ברנר, אורי ניסן גנסין, גרשם שופמן, יצחק דב ברקוביץ, דבורה בארון וא"א קבק.
בעיתון פורסמו מאמריו של שמריהו לוין נגד אחד העם בגלל בקורתו על הרומן של הרצל - אלטנוילנד. אחד העם פרסם בעיתון את מאמריו נגד מקס נורדאו כתגובה למאמרו המעליב של נורדאו כנגד אחד העם בעיתון "די ולט".
אירוע השיא של המערכת החדשה היה ביקורו של גדול סופרי היידיש, שלום עליכם, במארס 1905.
לאחר מהפכת 1905 שהתרחשה ברוסיה פרסם הזמן הנוסח המדויק של החוקה הרוסית.
בין השנים 1905-1908 היה ישראל חיים טביוב שותף לכתיבת ועריכת העיתון. הוא היה העורך המדיני של העיתון וכתב טור שבועי בשם "מעניין לעניין".
ב-1906 פרסם הזמן את ה"כרוז הוויבורגי" שצירי הדומה הראשונה הוציאו אחרי שהצאר ניקולאי השני פיזר אותה ביולי 1906. בכרוּז קראו להמונים הרוסיים להתקומם נגד המשטר. הפרסום נעשה בניגוד לצו איסור פרסום של השלטונות הרוסים. בעקבות פרסום הכרוז ישב כ"ץ בשנת מאסר בעיר גורי-גורקי.
מקביל לעיתון יצא לאור ירחון ספרותי בעברית בעריכת דוד פרישמן שעסק גם בספרות כללית ולא רק בספרות יהודית. 
בנוסף מערכת הזמן הוציאה לאור עיתון ילדים בשם "החיים והטבע", וכן עיתון ביידיש בשם "צייט" שיצא בשנת 1906.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר העיתון לפיקוח צנזורה צבאית ובעקבות הוראת הצאר ניקולאי השני נסגר ה"זמן".
לקריאה נוספת

בן-ציון כ"ץ, זכרונות: חמישים שנה בהיסטוריה של יהודי רוסיה; תרגם וערך: ברוך קרוא, תל אביב: נ' טברסקי, תשכ"ג
הערות שוליים

↑   אלוף בן, מאחורי תצלום בשחור לבן שהתגלה במקרה עומד סיפורו של עיתון עברי חלוצי, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2020
↑  ברקוביץ, הראשונים כבני אדם, עמ' ע"ו-פ"א
היה היה בעתיד

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  קנדל פוסטר קרוסן
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1951
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  קרני
 תרגום:  אוריאל שלח
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001835052
 
היה היה בעתיד (אנגלית: Adventures in Tomorrow; "הרפתקאות במחר") היא אנתולוגיה של סיפורי מדע בדיוני קצרים שיצאה לאור ב-1952 בישראל, בהוצאת קרני. האנתולוגיה היא תרגום לעברית של אנתולוגיה דומה שיצאה לאור בארצות הברית ב-1951 בעריכת סופר המדע הבדיוני קנדל פוסטר קרוסן. התרגום נעשה בידי יונתן רטוש, שלא השתמש בשם העט "רטוש" שבו נודע, אלא בשמו - אוריאל שלח.
הארץ שלנו

ערך זה עוסק בשבועון לילדים. אם התכוונתם לספר קומיקס פוליטי מאת אורי פינק, ראו .
עיצוב השער בתחילת הדרך
שינוי גרפיקה, שער העיתון ב-1972
שער אופייני לשנות ה-80
הארץ שלנו היה שבועון לילדים שהתפרסם בישראל מ־31 בינואר 1951 ועד 1985. הוא נוסד לבקשתו של הילד עמוס שוקן מאביו גרשום שוקן, מו"ל ועורך "הארץ".
היסטוריה

השבועון, בבעלות משפחת שוקן, כוון לילדים בגילאי תשע עד שלוש עשרה, וכלל סיפורים, שירים, מאמרים וכן כתבות שהוכנו על ידי "עיתונאים קטנים" (ע"קים) של השבועון. במהלך השנים הופיעו בשבועון סיפורים בהמשכים של כמה סופרים בולטים לנוער ובראשם פנחס שדה, שהיה כותב קבוע לשבועון במשך קרוב לעשרים שנה תחת שמות עט שונים כמו ש. פנחס ויריב אמציה. בשנות השבעים בלטה סדרת סיפורי "ציון" של גלילה רון-פדר.
אחד הקווים שאפיינו את "הארץ שלנו" היה שיתוף הקורא באופן פעיל בפעולותיו של העיתון. פרט לרשימות פרי עטם של העיתונאים הצעירים, עודד העיתון ויכוחים בנושאים שונים מעל גבי העיתון, כתיבה על תצפיות טבע באזור המגורים, עידוד התכתבויות וביקורים הדדיים עם 'ילדי מיעוטים' ועוד. בנוסף, אחת לשנה יצאה לאור חוברת פרי עטם של הקוראים הצעירים. "עיתון זה אינו כבול להשקפותיה של מפלגה, ויכול לפתח את השיתוף בין המערכת לקוראים בצורה טבעית וחופשית". כרמי כץ-בק פרסמה את שיריה הראשונים בעיתון בהיותה ילדה.
העיתון לא נרתע מלהעלות לדיון נושאים רגישים. באפריל 1957 התפרסמה הרשימה "כיצד נולדים תינוקות" ועוררה ויכוח בין תלמידים להורים: האם צריך לספר לילדים את כל האמת.
אחד מהפרויקטים הייחודיים שיזם "הארץ שלנו" היה הכרזת "יום האם" כמועד עברי חדש, והדרכה מדוקדקת של קוראיו הצעירים כיצד לפעול בו.
ב-1976 אישר משרד החינוך את הפצתם של 6 עיתוני ילדים ונוער בבתי הספר, לצורך עידוד קריאת עיתונים. בין העיתונים שאושרו להפצה היה "הארץ שלנו".
עורכי השבועון לאורך השנים היו:
מרדכי קשתן, שערך את השבועון פחות משנה (1951)
בנימין תמוז (1951–1964)
יעקב אשמן (1964–1974), שהיה במשך שנים רבות סגנו של תמוז. סגנו מ-1964 ועד 1968 היה איש הטלוויזיה והסופר יוסי גודארד.
העורך האחרון, אוריאל ריינגולד (1974–1985), היה במשך שנים סגנו של אשמן. סגניתו עד לסגירת השבועון הייתה אשת המערכת הוותיקה אסתר קל.
הגיליון האחרון היה גיליון מספר 30 של כרך לה מ-17 באפריל 1985
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שוק עיתוני הילדים בישראל היה רווי, ומספר הקוראים היה בירידה. באפריל 1985 התאחד השבועון עם שבועוני הילדים "דבר לילדים" ו"משמר לילדים" לשבועון בשם "כֻּלָּנוּ", בעריכת דוד פאיאנס, שהיה בבעלות משותפת של שלושת העיתונים ("הארץ", "דבר" ועל המשמר"). השבועון הממוזג זכה תחילה להצלחה ומכר כ-40 אלף עותקים מדי שבוע, אך תפוצתו ירדה בתחילת שנות ה-90. בסוף 1991 העיתון נמכר על ידי שלושת העיתונים לחברת "צ.צ. הפקות", שהוציא לאור את העיתון המתחרה "פילון".
לקריאה נוספת

רימה שיכמנטר, חבר מנייר - עיתונות ילדים ישראלית בעשור הראשון למדינה, יד יצחק בן-צבי, 2014. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  "עיתונים של ילדינו / שיתוף הילדים", עיתון "הארץ", 11.11.1954
↑  "'יום האם' במשפחה ובבית הספר", עיתון "הארץ", 29.2.1952
↑  חיים טל, רק 4% מהילדים קוראים עיתוני ילדים, חדשות, 5 ביוני 1984
↑  נחום ברנע, עיתונות - שלום חבריא - 'כלנו' - עיתון לילדים, כותרת ראשית, 1 במאי 1985
↑  אפי לנדאו, "כולנו" ו״כולנו לילדים,׳ נמכרו לבעלי "פילון", חדשות, 25 בדצמבר 1991
הוונטד

| --- | --- |
חברי הלהקה. משמאל לימין: ניית'ן סייקס, תום פארקר, סיוה קיינסווארן, מקס ג'ורג', וג'יי מקגינס
חברי הלהקה. משמאל לימין: ניית'ן סייקס, תום פארקר, סיוה קיינסווארן, מקס ג'ורג', וג'יי מקגינס
 מקום הקמה:  אנגליה 
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  2009 – ינואר 2014 (כ־5 שנים)
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 חברת תקליטים:  גפן רקורדס (2009-היום; בממלכה המאוחדת) גלובל טלנט (2011-היום; בממלכה המאוחדת) דאף ג'אם (2010-היום; בארצות הברית)
 thewantedmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 מקס ג'ורג'   ניית'ן סייקס   סיווה קיינסווארן   ג'יי מקגינס
 חברים לשעבר
 תום פארקר
 
הוונטד (באנגלית: The Wanted; באופן מילולי: המבוקשים) היא להקת בנים בריטית-אירית מלונדון, אנגליה. בעלת חמישה חברים. הלהקה נוסדה בתחילת 2009 והתפרקה בינואר 2014 בעקבות חילוקי דעות ורצון החברים בקריירות סולו.
ביוגרפיה > 2009–2010: אלבום בכורה

הסינגל הראשון של הלהקה היה "All Time Low", שיצא ב-25 ביולי 2010. השיר זכה להצלחה רבה ואף הגיע למקום הראשון במצעד השירים הבריטי. ב-17 באוקטובר יצא הסינגל השני מהאלבום שנקרא "Heart Vacancy" והגיע למקום השני במצעד. ב-22 באוקטובר יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "The Wanted", לחנויות והגיע למעמד של פלטינה בממלכה המאוחדת עם מכירות של למעלה מ-300 אלף עותקים. הסינגל השלישי והאחרון היה "Lose My Mind" שיצא ב-26 בדצמבר.
ביוגרפיה > 2011: אלבום שני

ב-13 במרץ 2011 יצא הסינגל "Gold Forever" מהאלבום השני של הלהקה שיצא בסוף אותה שנה. הסינגל השני מהאלבום היה "Glad You Came" שיצא ב-10 ביולי. השיר נחשב עד היום לשיר המצליח ביותר של הלהקה עם מכירות של קרוב ל-4 מיליון עותקים רק בארצות הברית שם גם זכה למעמד של פלטינה משולשת. באנגליה זכה הסינגל למעמד זהב עם מכירות של 400 אלף עותקים. וזכה למעמד של פלטינה באוסטרליה וניו זילנד. ב-14 באוקטובר יצא הסינגל השלישי מהאלבום שנקרא "Lightning".
האלבום השני של הלהקה שנקרא "Battleground" יצא ב-4 בנובמבר 2011 והגיע למקום החמישי באנגליה. בשבוע הראשון ליציאתו נמכר האלבום בקרוב ל-50 אלף עותקים. לאחר זמן קצר זכה האלבום למעמד של אלבום זהב. הסינגל הרביעי והאחרון יצא ב-23 בדצמבר ונקרא "Warzone", וזכה למעלה מ-35 מיליון צפיות ביוטיוב.
ביוגרפיה > 2012-הווה:מיני אלבום ואלבום שלישי והאחרון

במהלך שנת 2012 החלו חברי הלהקה לעבוד על חומרים חדשים לאלבום שלישי. ב-17 באפריל 2012 הוציאה הלהקה את השיר "Chasing the Sun" שהגיע לראשי המצעדים בארצות הברית ובאנגליה. ב-24 באפריל הוציאה הלהקה מיני אלבום בשם "The Wanted: The EP" עם הלהיטים משני האלבומים הקודמים ושני שירים חדשים: "Chasing the Sun" ו"Satellite". האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד. הסינגל השני מהאלבום, "I Found You", יצא ב-4 בנובמבר 2012 והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. לקליפ של השיר צולמו שתי גרסאות שונות.
הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-23 ביוני ונקרא "Walks Like Rihanna" על שם הזמרת ריהאנה. ב-11 באוגוסט יצא הסינגל הרביעי מהאלבום שנקרא "We Own the Night". אלבום האולפן השלישי של הלהקה הנקרא "Word of Mouth" יצא ב-4 בנובמבר 2013.
חברי הלהקה

מקסימיליאן "מקס" אלברט ג'ורג' (נולד ב-6 בספטמבר 1988 במנצ'סטר) - לפני שהפך לזמר, היה שחקן כדורגל בפרסטון נורת' אנד ואהד את קבוצת הכדורגל מנצ'סטר סיטי מגיל צעיר. בעבר הוא היה חבר בלהקת בנים בת חמישה חברים שנקראת אווניו (Avanue), הם עברו בהצלחה את האודישנים לתוכנית האקס פאקטור אבל לא הורשו להשתתף בה לאחר שהתברר שלא צייתו לחוקים באופן קפדני וכיום הוא עוסק בלהיות שחקן ומפיק, מקס משחק לראשונה בסדרה הפופולרית גלי בעונה ה-6 שלה שמשודרת בערוץ פוקס. בשנת 2014 חשף מקס שסקוטר בראון החתים אותו כאמן סולו .
ניית'ן ג'יימס סייקס (נולד ב-18 באפריל 1993 בגלוסטר) - גדל עם אחותו הצעירה (ג'סיקה) ואמו, שהייתה מורה למוזיקה. למד לנגן בפסנתר בגיל מאוד צעיר מאמו. הוא התחיל לשיר ולהופיע מגיל 6. אוהד של קבוצת הכדורגל מנצ'סטר יונייטד.
סיווה מייקל קיינסווארן (נולד ב-16 בנובמבר 1988 באירלנד) - אביו ממוצא סרי לנקי (נפטר כאשר היה בן 4) ואמו אירית, יש לו אח תאום בשם קומאר (גם הוא נבחן באודישנים ללהקה, אך לא התקבל) ושישה אחים נוספים. התחיל לדגמן בגיל 16 והשתתף ב-8 פרקים בתוכנית "Rock Rivals". קיינסווארן נמצא במערכת יחסים כשש שנים עם נארישה מקאפרי, מעצבת נעליים בחברת Crisian and McCaffrey באנגליה. הזוג מאורס.
ג'יימס "ג'יי" קווין נוח מקגינס (נולד ב-24 ביולי 1990 בנוטינגהאם) - בגיל 13 הלך לבית הספר למחול. לאחר מכן כשהיה בן 16 פרש מבית הספר זה וחיפש לעצמו עבודה שקשורה לפעלולים. כאשר חיפש באינטרנט נתקל במודעה לבחינות ללהקה. יש לו אח תאום לא זהה ששמו טום ושלושה אחים אחרים שקוראים להם לוק, שון ואלינור.
תומאס "תום" אנתוני פארקר (נולד ב-4 באוגוסט 1988 בבולטון, נפטר ב-30 במרץ 2022) - למד לנגן בגיטרה בגיל שש עשרה. פארקר ניסה להתקבל לתוכנית האקס פאקטור ולא הצליח. לאחר מכן הוא למד גאוגרפיה באוניברסיטה אך נשר מהלימודים. לפני שהצטרף ללהקה, הוא הצטרף ללהקת מחווה ללהקה הידועה Take That ושמה היה Take That II. פארקר היה במערכת יחסים למשך כשנתיים עם קלסי בל הארדוויק. באוקטובר 2020 אובחן עם גידול סרטני בראשו אשר לא ניתן לנתח, ונפטר ממחלתו ב-30 במרץ 2022.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2010: The Wanted
2011: Battleground
2013: Word of Mouth
דיסקוגרפיה > אלבומים אחרים - אוספים

2011: iTunes Festival: London 2011
2012: The Wanted: The EP
הופעות > סיבובי הופעות

2011: The Behind Bars Tour
2012: The Wanted US Tour
2012: The Code Tour
הערות שוליים

↑  מוזיקה, ‏"הלב שלנו נשבר": בגיל 33 - סולן להקת "דה וונטד" הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16336301-8  ISNI: 0000 0004 7050 2890  LCCN: no2010192319  MusicBrainz: bcb16f22-b064-4b80-b3a3-c824bccdbab1  VIAF: 222801073   WorldCat (עם VIAF): 222801073
המדונה מפאצי

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  דונטלו 
 תאריך יצירה:  1420? 
 טכניקה וחומרים:  שיש 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  73 ס״מ 
 גובה:  74.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  Ident.Nr. 51 (מוזיאון בודה) 
 מיקום:  מוזיאון בודה
 
המדונה מפאצי (איטלקית: Madonna Pazzi) הוא תבליט שיש בטכניקת סטיאצ'טו שנושאו המדונה והילד ונעשה בידי הפסל האיטלקי דונטלו. התבליט הוא ברוחב של 75 ס"מ ובאורך של 70 ס"מ והוא מצוי כיום ב"אוסף דהלם" (Staatliche Museen, Berlin-Dahlem) שבמוזיאון בודה בברלין.
נסיבות יצירתה אינן ידועות וגם ייחוסה לדונטלו התקבל כתוצאה מהשוואה סגנונית בין תבליט זה לעבודות אחרות של דונטלו. התבליט נרכש בשנת 1886 עבור מוזיאון הקייזר פרידריך בברלין. נטען כי הוא היה קודם ברשות ארמון פאצי (Palazzo Pazzi) בפירנצה, אולם אין ברשות החוקרים כל מידע אשר יאשר זאת. לתבליט זה נעשו העתקים רבים המצויים במוזיאונים רבים בעולם.
התבליט מציג את מריה המחבקת את ישו התינוק. על אף שהחלל בו הם נמצאים אינו מוגדר, ההתבוננות שלנו בהם היא מבעד למשקוף תלת-ממדי של חלון, אשר יוצר תחושת עומק. הדמויות מגולפות כתבליט שטוח. פניו של ישו נראים מעט מגושמים בהשוואה לפניה של מריה. בגדה של מריה הוא מעין טוניקה ברוח הפיסול הקלאסי, והוא מתמזג, בחלק שמתחת לגופו של ישו, עם הרקע.
דריוס מוריס

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1991 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  2 במאי 2024 (בגיל 33) לוס אנג'לס רבתי, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מישיגן (2009–2011)
 דראפט:  בחירה 41, 2011 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 2011–2013 2011–2012 2013 2014 2014 2014 2014–2015 2016–2017 2018 2018 2018–2019 2019–2020 2020:  לוס אנג'לס לייקרס ←לוס אנג'לס די-פנדרס פילדלפיה 76' לוס אנג'לס קליפרס ממפיס גריזליס ריו גראנדה ואלי וייפרס ברוקלין נטס ריו גראנדה ואלי וייפרס גואנגדונג סאות'רן טייגרס ריו גראנדה ואלי וייפרס סנטה קרוז ווריורס יניסיי קרסנויארסק גראבלין דנקירק
 
דריוס ארון מוריס (באנגלית: Darius Aaron Morris; ‏3 בינואר 1991 – 2 במאי 2024) היה כדורסלן אמריקאי. מוריס נבחר בבחירה ה-41 בדראפט ה-NBA 2011 על ידי לוס אנג'לס לייקרס ושיחק בעמדת הרכז בלייקרס ובקבוצות NBA נוספות. הוא שיחק גם בליגת הפיתוח של ה-NBA ובליגות של סין, רוסיה וצרפת.
ראשית חייו וקריירה בתיכון

מוריס גדל בקרסון, קליפורניה, ולמד בבית הספר התיכון וינדוורד. הוא זומן למחנות כדורסל רבים, בין היתר של לברון ג'יימס, סטיב נאש, ארגון שחקני ה-NBA ונייקי. הוא נבחר פעמיים לחמישיית העונה בקליפורניה, והיה MVP במספר רב של טורנירים. מוריס אף הוזמן להשתתף במספר משחקי אול-סטאר לשחקני תיכונים, כולל ה-Academic All-American Classic.
בתור סיניור הוביל מוריס הוביל את תיכון וינדוורד לזכייה באליפות קליפורניה בדרג V לאחר שקלע שיא של 25 נקודות לצד 8 ריבאונדים ו-4 אסיסטים במשחק הגמר. הוא נבחר ל-MVP של אזור האולימפיק ליג, שחקן השנה של החטיבה הדרומית 5A בקליפורניה ושחקן השנה של דרג 5A. כמו כן זכה מוריס בפרס ג'ון וודן לשחקן התיכונים המצטיין בחטיבה בקליפורניה, בו זכה שנה קודם לכן ג'רו הולידיי.
מוריס דורג במקום ה-11 מבין הרכזים ובמקום ה-100 מבין כלל שחקני התיכונים בארצות הברית על ידי ESPN. הוא קיבל הצעות לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אורגון סטייט, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת דרום קליפורניה ואוניברסיטת וושינגטון סטייט, אך לבסוף בחר באוניברסיטת מישיגן.
קריירת מכללות

בתור פרשמן בעונת 2009/10 העמיד מוריס ממוצעים של 4.4 נקודות ו-2.6 אסיסטים ב-24.3 דקות למשחק. ב-14 בנובמבר, כבר במשחקו הראשון בקבוצה, פתח מוריס בחמישייה ורשם 11 נקודות ו-5 אסיסטים בניצחון 97–50 על צפון מישיגן. ב-10 בינואר 2010 הוא קבע שיא עונתי של 7 אסיסטים בהפסד 62–68 לאוניברסיטת נורת'ווסטרן.
ב-23 בדצמבר 2010 רשם מוריס דאבל דאבל של 26 נקודות, 12 אסיסטים ו-6 ריבאונדים בניצחון 87–71 על אוניברסיטת בראיינט ונבחר לשחקן השבוע באזור הביג טן. ב-31 בינואר 2011 הוא זכה שנית בתואר זה (במשותף עם טיילור באטל) לאחר שהפך לשחקן מישיגן השלישי שרושם טריפל דאבל עם 12 נקודות, שיא קריירה של 10 ריבאונדים ו-11 אסיסטים בניצחון 81–73 על אוניברסיטת איווה. הוול סטריט ג'ורנל חישב שמוריס היה השחקן המשמעותי ביותר לקבוצתו מכל שחקן אחר באזור לאחר ששילוב הנקודות והאסיסטים שלו היווה למעלה מ-53% מהנקודות של קבוצתו.
בהפסד 71–73 לאוניברסיטת דיוק בסיבוב שני של טורניר אליפות המכללות בכדורסל קבע מוריס שיא אסיסטים חדש לעונה אחת במישיגן (235 ב-35 משחקים), שיא שנשבר כעבור שנתיים על ידי טריי ברק. 6.71 האסיסטים שלו למשחק הובילו את אזור הביג טן, והוא היה ראשון בקבוצתו עם 15 נקודות וחטיפה אחת למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה השלישית באזור על ידי המאמנים והתקשורת, ולחמישייה השנייה של איגוד מאמני הכדורסל הלאומי (NABC) במחוז 7, שהוא בפועל אזור הביג טן.
ב-4 במאי הודיע מוריס על החלטתו הסופית להתמודד בדראפט ה-NBA ‏2011 ולעזוב את כדורסל המכללות.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס (2011–2013)

מוריס נבחר על ידי לוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-41 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA. ב-11 בינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ורשם 4 נקודות וריבאונד ב-13 דקות בניצחון 90–87 על יוטה ג'אז. ב-7 במרץ 2012 הוא נשלח ללוס אנג'לס די-פנדרס, קבוצת ליגת הפיתוח של הלייקרס, ובהופעת הבכורה שלו בקבוצה שלושה ימים לאחר מכן קלע 21 נקודות בניצחון 99–98 על דקוטה ויזארדס. הוא חזר ללייקרס ב-16 במרץ. ב-26 באפריל, בהפסד 113–96 לסקרמנטו קינגס במשחק האחרון של העונה הסדירה, קלע מוריס 9 נקודות ו-5 אסיסטים.
ב-2 ביולי 2012 חידש מוריס את חוזהו בלייקרס ושיחק במדיהם בליגת הקיץ של ה-NBA, בה הוביל את הקבוצה בנקודות ואסיסטים. ב-9 בנובמבר הוא רשם שיאי קריירה של 10 נקודות ו-5 ריבאונדים, לצד 5 אסיסטים וחטיפה, בניצחון 101–77 על גולדן סטייט ווריורס. ב-13 בנובמבר, עם פציעותיהם של סטיב בלייק וסטיב נאש, פתח מוריס לראשונה בחמישיית הלייקרס בהפסד 82–84 לסן אנטוניו ספרס, וכעבור שלושה ימים קבע שיאי קריירה עם 6 אסיסטים ו-31 דקות בניצחון 114–102 על פיניקס סאנס. ב-16 בדצמבר הוא קלע שיא קריירה של 15 נקודות מהספסל בניצחון 111–98 על פילדלפיה 76'.
ב-7 במרץ 2013 נשלח מוריס מחדש ללוס אנג'לס די-פנדרס, ויומיים לאחר מכן קלע 21 נקודות, 6 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה בניצחון 95–91 על אוסטין טורוס והוחזר ללייקרס. ב-26 באפריל הוא פתח בחמישייה במשחק מספר 3 של סדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף ה-NBA מול הספרס, וקלע שיא קריירה של 24 נקודות בתבוסה 89–120 בדרך להדחה בסוויפ 0–4. עם סיום העונה הוא הפך לשחקן חופשי.
קריירה מקצועית > פילדלפיה, קליפרס, ממפיס וריו גראנדה (2013–2014)

ב-27 בספטמבר 2013 חתם מוריס חתם בפילדלפיה 76'. ב-16 בנובמבר הוא קלע שיא קריירה בעונה הסדירה עם 20 נקודות בהפסד 98–135 לניו אורלינס פליקנס. ב-20 בנובמבר הוא נחתך מסגל הקבוצה והתאמן עם ממפיס גריזליס.
ב-6 בינואר 2014 חתם מוריס ל-10 ימים בלוס אנג'לס קליפרס לאחר שכריס פול סבל מפציעת מפרק שיא הכתף והבריח וכבר באותו היום רשם 8 דקות ונקודה אחת מהספסל בניצחון 101–81 על אורלנדו מג'יק. ב-16 בינואר הוא חתם על חוזה שני ל-10 ימים בקליפרס, ועם תום החוזה ב-26 בינואר הוא שוחרר לאחר שהקליפרס החליטו לא להחתים אותו להמשך העונה.
ב-3 בפברואר 2014 חתם מוריס על חוזה ל-10 ימים עם ממפיס גריזליס, אך הוא שוחרר לאחר תום החוזה. ב-17 במרץ הוא נרכש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA וב-20 במרץ רשם את הדאבל דאבל הראשון בקריירה המקצועית שלו עם 21 נקודות ו-10 אסיסטים בהפסד 122–131 לבייקרספילד ג'אם. למחרת הוא קלע 31 נקודות נגד אוסטין טורוס, וב-12 באפריל רשם 51 נקודות (מקום שני בהיסטוריה) ושיא פלייאוף של 18 אסיסטים בהפסד 142–145 בהארכה לאיווה אנרג'י.
קריירה מקצועית > ברוקלין נטס (2014–2015)

ביולי 2014 הצטרף מוריס לסן אנטוניו ספרס בליגת הקיץ, וב-24 בספטמבר חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס, ממנה שוחרר ב-25 באוקטובר. ב-11 בדצמבר הוא חתם בברוקלין נטס ולמחרת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כשרשם שתי נקודות ואסיסט בניצחון 88–70 על פילדלפיה 76'. ב-29 ביוני 2015 הוא נחתך מסגל הנטס.
קריירה מקצועית > ריו גראנדה ואלי וייפרס (2016–2017)

ב-29 במרץ 2016 נרכש מוריס מחדש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 118–97 על אוקלהומה סיטי בלו עם 9 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-2 חטיפות ב-24 דקות. הוא הוביל את הוויפרס בנקודות ואסיסטים במהלך העונה הסדירה עם 20.0 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק ו-23.3 נקודות ו-7.9 אסיסטים למשחק בפלייאוף.
קריירה מקצועית > גואנגדונג וריו גראנדה (2017–2018)

ב-5 בינואר 2018 חתם מוריס בגואנגדונג סאות'רן טייגרס מליגת ה-CBA הסינית, במדיה שיחק עד פברואר. ב-21 במרץ הוא חתם מחדש בריו גראנדה ואלי וייפרס.
קריירה מקצועית > סנטה קרוז ווריורס (2018–2019)

ב-4 בספטמבר 2018 חתם מוריס בניו אורלינס פליקנס, אך שוחרר ב-12 באוקטובר וחתם בסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח. ב-10 בנובמבר הוא רשם טריפל דאבל של 25 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון 109–103 על איווה וולבס. הטריפל דאבל השני שלו בליגת הפיתוח.
קריירה מקצועית > יניסיי וגראבלין (2019–2020)

ב-20 באוגוסט 2019 חתם מוריס ביניסיי קרסנויארסק מהליגה המאוחדת של VTB והיורופקאפ, וב-12 בינואר 2020 חתם בגראבלין דנקירק מליגת העל הצרפתית.
חיים אישיים ומותו

בשבוע שלפני תחילת עונת 2011/2012 הופיע מוריס יחד עם חבריו ללוס אנג'לס לייקרס דרק פישר, סטיב בלייק ומאט בארנס כרקדנים בשירו של 50 סנט In da Club בגמר העונה הראשונה של The X Factor.
ב-4 במאי 2024 דווח כי גופתו של מוריס נמצאה יומיים לפני כן. הוא היה בן 33.
הארץ בלהבות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורסון סקוט קארד, אהרון ג'ונסטון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור 
 הוצאה בשפת המקור:  Earth Afire
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  448
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אופוס
 תאריך:  2016
 תרגום:  בעז וייס
 סדרה
 סדרת ספרים:  מלחמת הפורמיקים הראשונה
 ספר קודם:  והארץ אינה יודעת
 הספר הבא:  הארץ מתעוררת
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003893627
 
הארץ בלהבות (באנגלית: Earth Afire) הוא ספר מדע בדיוני מאת אורסון סקוט קארד ואהרון ג'ונסטון שיצא לאור בשנת 2013. הספר השני בסדרת "מלחמת הפורמיקים הראשונה". תרגום עברי של הספר, בידי בועז וייס, ראה אור ב-2016.