stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טים הארדוויי
ביוגרפיה

הארדוויי נולד בשיקגו שבאילינוי ונעשה לבוגר בית ספר תיכון קרבר, לאחר שגם שיחק בנבחרת הכדורסל של בית הספר. לאחר מכן הצטרף לקבוצתה של אוניברסיטת טקסס באל פאסו (UTEP), במדיה החל להפגין את סגנון המשחק הייחודי שלו עם כדרור ה"קרוסאובר" - שינוי כיוון חד תוך העברת הכדור בין הידיים - מה שזכה לכינוי "UTEP Two-step" על ידי פרשני הטלוויזיה. ב-1989 הוא נבחר לשחקן המכללות המצטיין מתחת לגובה 1.83 מטר, ובאותה שנה נבחר במקום ה-14 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת גולדן סטייט ווריורס.
בעונתו הראשונה בגולדן סטייט נבחר הארדוויי לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. לאחר אותה עונה עזב מאנוט בול את הקבוצה. הארדוויי היה אחד משלישיית השחקנים המובילים של גולדן סטייט, אשר זכתה לכינוי "Run TMC", יחד עם מיץ' ריצ'מונד וכריס מאלין. שלישייה זו ניחנה בהתקפות המהירות אליהן הנהיגה את הקבוצה, כאשר יכולת המסירה המצוינת וההתמודדות של הארדוויי במצבי אחד-על-אחד השלימה את יכולת החדירה של ריצ'מונד ואת יכולת הקליעה של מאלין.
במהלך תקופתו בגולדן סטייט הפך הארדוויי לשחקן שהגיע במספר הקטן ביותר של משחקים ל-5,000 נקודות ו-2,000 אסיסטים בקריירה, מלבד אוסקר רוברטסון. באמצע עונת 1995/1996 עזב הארדוויי את גולדן סטייט ועבר למיאמי היט. בעונת 1996/1997 הוביל הארדוויי את מיאמי לעונה המוצלחת בתולדותיה עד אז, ולהעפלה לסדרת גמר המזרח שהסתיימה בהפסד לשיקגו בולס. באותה עונה הוא נבחר לחמישייה הראשונה של העונה, והוזכר כמועמד לפרס ה-MVP של העונה.
בעונותיו הטובות בקריירה קלע הארדוויי בממוצעים של בין 18 ל-23 נקודות למשחק. במהלך תקופותיו בגולדן סטייט ובמיאמי הוא השתתף חמש פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA ונבחר חמש פעמים לאחת מחמישיות העונה. הוא נחשב לאחד ממוסרי האסיסטים הטובים בתולדות מיאמי, ויחד עם כוכבה האחר של הקבוצה, הסנטר אלונזו מורנינג, הוביל אותה לתקופה הטובה ביותר שלה באותו זמן. בשל פציעות מהן סבל הוא החמיץ רבים ממשחקי הפלייאוף בהם השתתפה הקבוצה. הארדוויי שיחק גם בנבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני 2000, וזכה עמה במדליית הזהב.
לאחר שירדה יכולתו עם התקדמות גילו, עבר הארדוויי באוגוסט 2001 לקבוצת דאלאס מאבריקס. על אף שפתח בחמישייה בשני משחקים בלבד מתוך 54 בהם השתתף עם דאלאס, הוא קלע כ-10 נקודות בממוצע למשחק. כבר באמצע אותה עונה הוא הועבר לדנוור נאגטס, תמורת ניק ואן אקסל שעבר במקומו לדאלאס. לאחר ששיחק 14 משחקים בדנוור הוא הודיע על פרישתו ממשחק והפך לפרשן כדורסל ברשת ESPN. במרץ 2003 הוא חזר למגרשים וחתם בקבוצת אינדיאנה פייסרס, אותה עזב בסיום העונה.
תארים והישגים

חמישיית העונה:
החמישייה הראשונה: 1996/1997
החמישייה השנייה: 1991/1992, 1997/1998, 1998/1999
החמישייה השלישית: 1992/1993
בחירה למשחק האולסטאר של ה-NBA:‏ 1991, 1992, 1993, 1997, 1998
חמישיית הרוקיז:
החמישייה הראשונה: 1989/1990
הארדוויי החזיק בשיא כמוסר האסיסטים המוביל של מיאמי בכל הזמנים עם 1,947 אסיסטים, עד שהשיא נשבר על ידי דוויין וייד ב-2010. הוא גם חולק את שיא החטיפות למשחק פלייאוף אחד עם 8 חטיפות, והוא השחקן השני המהיר ביותר שהגיע ל-5,000 נקודות ו-2,000 אסיסטים בקריירה, אחרי אוסקר רוברטסון. ב-2009 הודיעה מיאמי כי מספר החולצה שלו (10) ייתלה באולמה ולא יילבש על ידי אף שחקן אחר.
חנה מרון (שחיינית)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1946 (בת 78)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.65
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תקופת הפעילות:  1956–1964 (כ־8 שנים)
 מועדון:  ברית מכבים עתיד
 מאמן:  נחום בוך  ד"ר אבוני
 
חנה מרון (נולדה ב-15 בספטמבר 1946), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

מרון התאמנה בקבוצת ברית מכבים עתיד בהדרכתם של נחום בוך וד"ר אבוני מהונגריה.
ביוגרפיה > 1959

באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באמצע אוקטובר 1959 זכתה מרון במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:31.4 דקות, אחרי חיותה מרצ'ביאק מהפועל תל עמל (3:18.5 דקות) וחברתה לאגודה נעמי נייגר (3:28.5 דקות).
ביוגרפיה > 1960 > אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים שבחיפה באוקטובר 1960, זכתה מרון ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:06.6 דקות, לפני רבקה קרטין ממכבי חיפה (6:08.9 דקות) ונורית שלו מהפועל בית שאן (6:16.2 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:31.8 דקות, לפני נורית שלו (1:33.2 דקות) וקורין מהפועל אפיקים (1:33.6 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.8 דקות, אחרי רבקה קרטין (1:13.8 דקות) ולפני תלמי מהפועל גוש זבולון (1:18.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:21.9 דקות, אחרי תמר זליג ממכבי חיפה (3:21.8 דקות) ולפני נעמי נייגר (3:30.7 דקות). שבוע לאחר מכן, היא זכתה במשחה המסורתי ל-3 ק"מ משבי ציון לנהריה בתוצאה המהירה ביותר למשחה זה של 63:05.0 דקות.
ביוגרפיה > 1962

באליפות ישראל שנערכה באוקטובר 1962 זכתה מרון בשתי מדליות, זהב וכסף. במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:17.7 דקות, לפני אורנה בלכמן ממכבי חיפה (3:22.7 דקות) ונעמי נייגר (3:22.8 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:28.3 דקות, אחרי נורית שלו מהפועל נוה איתן (1:23.8 דקות) ולפני אורנה בלכמן (1:30.8 דקות).
ביוגרפיה > 1964

באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר בשנת 1964 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:32.2 דקות, אחרי דורית זלץ חברתה לקבוצה (1:22.4 דקות) ונורית שלו (1:26.7 דקות).
הערות שוליים

↑  טראובר ולהב הצטיינו באליפות השחייה, על המשמר, 18 באוקטובר 1959
↑  כ. עמוס, קרבות מרתקים בתחרויות השחיה, מעריב, 16 באוקטובר 1960
↑  שלמה מוזר, שחייני הפועל גוש-זבולון זכו באליפות ישראל, דבר, 16 באוקטובר 1960
↑  שחייני ב.מ.ע זכו במשחה שבי ציון-נהריה, דבר, 23 באוקטובר 1960
↑  אברהם פז, אליפות השחיה הפכה לחג ספורטיבי, מעריב, 14 באוקטובר 1962
↑  ארבעה שיאים לאומיים באליפות השחייה בחיפה, למרחב, 14 באוקטובר 1962
↑  טרו שברה את שיאה של ריבנר ב-100 חתירה, על המשמר, 14 באוקטובר 1962
↑  גרטל וזלץ - גיבורי אליפות השחייה, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
חצוף (שיר)

"חצוף" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא לאור ב-28 באפריל 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הישראלית רוברטו מיוזיק.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דורון מדלי, עומרי סגל ונועה קירל והולחן על ידי מדלי, סגל, קירל וחן אהרוני והופק על ידי סגל וגל ג'ו כהן. כמו כן, השיר משלב את סגנונות הפופ והיפ הופ.
בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי פרץ מרקיש וניצן רוטשילד והועלה לערוץ היוטיוב של נועה קירל בשידור חי ב-28 באפריל 2019, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון למאי 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-23 מיליון.
הופעות חיות

במסגרת מופע Play פסטיגל ביצעה קירל את השיר בגרסה מחודשת של מאשאפ עם השיר מעלה מעלה של צביקה פיק.
הערות שוליים

↑  דורון מדלי, עומרי סגל, נועה קירל
↑  דורון מדלי, עומרי סגל, נועה קירל, חן אהרוני
1 2 3 4  נועה קירל - חצוף, נבדק ב-2019-08-02
↑  חצוף, נבדק ב-2019-08-02
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
חוב חיצוני

החוב החיצוני הוא הסכום הכולל שחייבת מדינה כלשהי כלפי בעלי חוב במדינות אחרות. הלכה למעשה מדובר בסכום הכולל שחייבים באופן קולקטיבי כלל אזרחי המדינה - בין בחוב פרטי או בחוב ציבורי - לממשלות זרות, אזרחים זרים, תאגידים זרים או מוסדות זרים.
חוב חיצוני נוצר כתוצאה מלקיחת הלוואת חיצונית במטבע חוץ, למשל, כדי לממן ייבוא.
בניגוד לחוב פנימי אשר מאזן את העושר של אזרחי מדינה נתונה, חוב חיצוני מכביד באופן קבוע על המדינה החייבת. במקרים של חוב חיצוני גבוה, הוא עלול להכביד על מאזן התשלומים השוטף במדינה, ואף לפגוע באופן עמוק בשגשוג המשק והגברת הסיכון למיתון. חוב חיצוני קבוע עלול לחייב תשלום לאורך דורות.
על פי קרן המטבע הבינלאומית, סך החובות הממשלתיים - אחד החלקים המרכזיים בחוב החיצוני העולמי - הוא 65.7 טריליון דולר נכון לסוף שנת 2018. בקרן המטבע קישרו את עלייתם של החובות הממשלתיים בצמיחה של שוקי אג"חים ברחבי העולם, ואת העלייה הכללית בחובות בעולם (כ-250 טריליון דולר) לריביות הנמוכות, המקלות על התאגידים והממשלות ללוות יותר כסף.
החוב החיצוני בישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסוף שנת 2010 עמד החוב במטבע חוץ של ממשלת ישראל על כ-105.7 מיליארד ש"ח (כ-30 מיליארד דולר), שהם כ-17% מכלל החוב הממשלתי. החוב במטבע חוץ של מדינת ישראל נחלק לסוגים הבאים:
1. איגרות חוב שהונפקו בערבוּת ממשלת ארצות הברית, שיתרתן בסוף שנת 2010 הסתכמה ב-44.4 מיליארד ש"ח (כ־12.6 מיליארד דולר ארצות הברית). 

2. איגרות חוב סחירות שהונפקו בשוקי העולם ללא ערבוּת ('הנפקות עצמיות'), שיתרתן בסוף שנת 2010 הסתכמה ב-27.7 מיליארד ש"ח (כ־7.8 מיליארד דולר ארצות הברית).

3. איגרות חוב שהונפקו על ידי ארגון הבונדס אשר יתרתן בסוף שנת 2010 הסתכמה ב 27.7 מיליארד ש"ח (כ־7.8 מיליארד דולר ארצות הברית).

4. הלוואות ממשלות זרות ומלוות שונות, שיתרתן בסוף שנת 2010 הסתכמה ב 6.3 מיליארד ש"ח (כ־1.8 מיליארד דולר ארצות הברית).
הערות שוליים

1 2  חוב חיצוני בלקסיקון כלכלה וסטטיסטיקה, באתר מעות
↑  דוד קליין, נגיד בנק ישראל, ‏על ההבחנה בין חוב פנימי לחוב חיצוני בעיני חברות הדרוג, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2002
↑  החוב הגלובלי שובר שיאים: יותר מ-250 טריליון דולר, באתר ביזנעס (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543229405171  LCCN: sh85036140  LNB: 000075778  NKC: ph127520
טטיאנה סמוסנקו

טטיאנה סמוסנקו (ברוסית: Татьяна Дмитриевна Самусенко;‏ 2 בפברואר 1938 – 24 בינואר 2000 מינסק) הייתה סייפת סובייטית. אלופה אולימפית (רומא 1960, מקסיקו 1968 ומינכן 1972), בעלת 5 מדליות זהב באליפויות העולם.
קריירה

טטיאנה פטרנקו נולדה בעיירה ברבת מינסק (אז בתחומי ברית המועצות). אביה היה גיבור ברית המועצות שנהרג במהלך מלחמת החורף ואמה הייתה עובדת נ.ק.וו.ד. בתחילת מלחמת העולם השנייה היא גויסה לצבא וטטיאנה התגוררה עם סבתה. בשנת 1952 היא הגיעה לאימוני סיף במינסק וכבר בשנת 1954 היא זכתה באליפות ברית המועצות לנוער. לאחר הזכייה סמוסנקו עזבה את הסיף והחל להתאמן בהחלקה על הקרח. לאחר הפסקה של שלוש שנים היא חזרה לסיף וכבר בשנת 1959 נכללה בנבחרת ברית המועצות. היא הייתה חברה בנבחרת ברית המועצות ששלטה בסיף במהלך שנות ה-60. בשנת 1966 סמוסנקו הייתה אלופת עולם במקצוע אישי.
טטיאנה סמוסנקו (שם משפחה לאחר שהתחתנה) הייתה חברה בנבחרת ברית המועצות עד לשנת 1972 וזכתה ב-3 אולימפיאדות בתחרות קבוצתית. בטוקיו 1964 היא עם קבוצתה זכתה במדליית כסף. למרות הצלחותיה מאמני הנבחרת לא כללו אותה בסגל שהתחרה בתחרויות אולימפיות אישיות.
בנוסף לכך סמוסמנקו זכתה כמה פעמים בתחרויות אירופאיות ו-8 פעמים הייתה אלופת ברית המועצות.
בשנת 1972 סמוסמנקו עזבה את הספורט. עוד בשנת 1962 היא סיימה את לימודי הנדסה, אך לא עסקה במקצוע. היא החלה לאמן ילדים ואחר כך קודמה למנהלך בית ספר מיוחד לסיף במינסק. בשנת 1996 היא נפצעה במסגרת שוד בביתה הפרטי. מפציעה זו היא כבר לא השתקמה.
חצוצרה בוואדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סמי מיכאל
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, גרמנית, צרפתית, פורטוגזית, הולנדית, איטלקית, פרסית
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  חיפה 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1987 
 מספר עמודים:  275
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002541096, 001112415, 002298569
 
חצוצרה בוואדי הוא רומן עברי מאת סמי מיכאל, אשר ראה אור בשנת 1987 בהוצאת עם עובד. הספר עוסק בחיי הערבים אזרחי מדינת ישראל, ויחסיהם עם היהודים, כשהוא מסופר מנקודת מבטה של צעירה ערבייה נוצרייה הגרה בוואדי ניסנאס שבחיפה.
הספר נמנה עם 6 הנבחרים של הוצאת עם עובד, לרגל חגיגות 60 שנה להוצאה. כמו כן, תורגם הספר לשפות שונות, בהן: אנגלית, גרמנית, הולנדית, צרפתית, איטלקית ועוד. בשנת 2002 חגגה הוצאת "עם עובד" את ההדפסה ה-29 שלו, עם יותר מ-100 אלף עותקים שנמכרו עד אז.
תקציר העלילה

עלילת הספר מתמקדת בסיפור אהבה בין גיבורת הספר, הודא, בת למשפחה ערבית-נוצרית מחיפה, לבין אלכס, צעיר יהודי שעלה מברית המועצות, הגר בשכירות בחדר מעל דירת משפחתה. הצעיר נהג לנגן בחצוצרה ומכאן שם הספר.
הרומן מתאר את התקופה שבין אוקטובר 1981 ליוני 1982 (פרוץ מלחמת לבנון הראשונה). אמה של הודא, המכונה בסיפור אום-הודא, היא אלמנה. בבית מתגוררים גם סבה של הודא מצד אביה, קופטי קשיש בשם אליאס, הודא עצמה, ואחותה מרי, הגרה עימה באותו החדר. המשפחה שוכרת דירה בוואדי ניסנאס מאבו נחלה, אדם מפוקפק וחלקלק ממשפחה מוסלמית.
הודא היא צעירה ערבייה בת כשלושים. היא בודדה. בדידותה גורמת לה, כפי הנראה, לחוות כאבים פסיכוסומטיים בכתפה. היא מתוארת כאישה קרה, בייחוד על ידי חברה לשעבר, בהיג', אשר תיאר אותה כקפואה. הודא מעורה בחברה הישראלית, אולם החברה הישראלית לא מקבלת אותה. שיא התערותה מתבטא בכך שהיא בקיאה מאוד בשיריו של יהודה עמיחי, אשר מסמלים את הישראליות ברומן זה.
מרי, אחותה של הודא הצעירה ממנה בשנתיים, היא בחורה קלת דעת שאינה עובדת. היא מתוארת כנערה יפהפייה, מלאת חיים, תוססת, נועזת ואמיצה, שוברת מוסכמות ופורצת גבולות. כך, היא לא חששה לקיים יחסי מין לפני הנישואים. תחילה היא מתאהבת בזוהיר, צעיר מפונק ועבריין (בנו של אבו נחלה, בעל הבית), ממנו היא נכנסת להיריון. סבה אליאס ואמה לא מסכימים שתינשא לעבריין המוסלמי, ומעוניינים שתינשא לווחיד, קרוב משפחה נוצרי כפרי ופרימיטיבי אך מבוסס כלכלית. דמותה של מרי היא משנית ברומן, אולם הניגוד הבולט לעומת אחותה מבליט את דמותה של גיבורת הסיפור, הודא, ומדגיש את תכונותיה.
זמן קצר לאחר תחילת הסיפור, מגיע לדירה שמעל בית המשפחה דייר חדש, אלכס, שהוא בחור יהודי עולה חדש מרוסיה, שקט, בקושי מדבר עברית ונגן חצוצרה. אלכס הוא אדם נמוך וחזק מאוד, מרכיב משקפיים עבי עדשות. הוא לומד בטכניון בחיפה ובלילות הוא עובד כסבל בנמל. כבר כשעלה בפעם הראשונה לביתו, חשה הודא קרבה לאלכס. היא מקשיבה לנגינתו בחצוצרה, וזו שובה את ליבה. היא מתאהבת בו, ומקבלת את ברכת אחותה וסבה ליצירת הקשר עם הצעיר היהודי. בניגוד לכולם, אלכס חושב שהודא יפה והיא מוצאת חן בעיניו. הם מקיימים יחסי מין בזמן נופש באילת. לאחר מכן, הודא חשה לראשונה את נשיותה, היא פורחת ומאושרת, ואינה חשה עוד כ"בתולה זקנה".
בתחילת שנת 1982 אלכס יוצא לשירות מילואים. יום לפני צאתו למילואים מגהצת הודא את מדיו וחשה מוזר כערביה הדואגת לחייל יהודי, העלול לפגוע בערבים - בני עמה, ובאותה מידה עלול גם להיפגע מהם.
בחודש יוני פורצת מלחמת לבנון הראשונה. אלכס מגויס לשירות מילואים, והודא אינה שומעת ממנו וחוששת לגורלו. באותה עת היא מגלה שהיא בהיריון.
הודא עולה לחדר על הגג ומתייחדת עם חפציו של אלכס, היא נרדמת על מיטתו וחולמת חלום סיוטים על אמו הקשה.
בסיום הרומן נמצאת הודא בבית-הקברות שעל הכרמל, "העיר הלבנה המשגשגת שבמורדות הכרמל". אלכס נהרג במלחמת לבנון והותיר אותה עם עובר ברחמה. היא מביעה חשש כבד מבעיית זהותו של הילד. אם תגדל אותו כערבי, יהיה דחוי בחברה הישראלית, אך לפחות לא ילך למלחמה בבוא העת, ואם תגדל אותו כיהודי, ינסה כל חייו להוכיח את יהדותו בגלל העובדה שאמו ערבייה ויתגייס למלחמה בעתיד.
עיבודים לתיאטרון ולקולנוע

הספר עובד לתיאטרון על ידי שמואל הספרי בתיאטרון בית ליסין ב-1988 וזכה להצלחה רבה. בנוסף, עובד הספר לתיאטרון הנוער הארצי על ידי רמי דנון ב־1990, ועלה שוב ב-1998 בתיאטרון חיפה בעיבודו של שמואל הספרי. ב-2006 העלה אותו תיאטרון ארצי לנוער בעיבודו ובבימויו של רמי דנון. בינואר 2016 עלתה הפקה נוספת ועדכנית להצגה בתיאטרון חיפה, גם היא בבימויו של שמואל הספרי.
הספר אף עובד לסרט בבימוים של סלבה ולינה צ'פלין, בכיכובם של אלכסנדר סנדרוביץ' וראידה אדון. הוא הוצג ב-2001 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, שם זכה בפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. בפסטיבל הקולנוע הישראלי בניו-יורק זכה במקום הראשון. כמו כן זכה בפרס הראשון בפסטיבל סרטי אהבה ברוסיה ובפרס הראשון בז'נבה.
אי-הכללת הספר בתוכנית הלימודים

באוגוסט 2016 במסגרת החלטות ועדת ביטון להעצמת מורשת יהדות המזרח במערכת החינוך החליפה תת-הוועדה לספרות את "חצוצרה בוואדי" בספר אחר של הסופר, ברשימת הספרים שהמליצה לבתי ספר ללמד לבגרויות, בנוסף פסלה הוועדה משיקולים פוליטיים את הספר "חסות" של מיכאל, העוסק ביחסי יהודים וערבים. זאת לאחר ספרה של דורית רביניאן "גדר חיה" גם נפסל כחצי שנה קודם, מאחר שהוא עוסק בנושא דומה של יחסים אינטימיים בין יהודים וערבים. יום אחר כך פרסם משרד החינוך הבהרה, כי הספר לא הוצא מתוכנית הלימודים, וארז ביטון הסביר שההמלצה הייתה להוסיף ספר של מיכאל לרשימה הספרים המומלצים של משרד החינוך. עם זאת מרכזת ועדת הספרות אושרה אלפסי אישרה שהספר "חסות" של מיכאל אכן נפסל.
הערות שוליים

↑  דוד שליט, ‏בספר הזה כבר היינו, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2002
↑  אורי שמיר, אהבה בוואדי ניסנס  - הצגה ראשונה, חדשות, 4 בדצמבר 1988
אליקים ירון, כמו סרט תורכי אבל עם הצוצרה, מעריב, 17 בפברואר 1989
↑  103FM, ‏חן אמסלם מגלמת ערביה ב"חצוצרה בוואדי": "הצגה חשובה למדינה", באתר מעריב אונליין, 11 בינואר 2016
↑  נילי ברקן, ‏החצוצרה שהתיישנה, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2002
↑  גואל פינטו, פרס לסרט "חצוצרה בוואדי" עם נעילת פסטיבל חיפה, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2001
↑   ירדן סקופ, המלצות ועדת ביטון: "חצוצרה בוואדי" בחוץ, ספר אחר נפסל מסיבות פוליטיות, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2016
↑  אור קשתי, משרד החינוך פסל ספר המתאר רומן בין יהודייה וערבי מחשש שיעודד התבוללות, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2015
↑   ירדן סקופ, המפקח על מקצוע הספרות: לא צפויה פסילה של "חצוצרה בוואדי" או כל ספר אחר, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2016
טטיאנה קוחז'ובה

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1987 (בת 36) טרנבה, סלובקיה 
 מדינה:  צ'כיה 
 בן או בת זוג:  Ondřej Brzobohatý (30 ביוני 2016–מרץ 2022) 
 tatianagb.com
 
טטיאנה קוחז'ובה (בצ'כית: Taťána Kuchařová; נולדה ב-23 בדצמבר 1987) היא דוגמנית צ'כית.
ביוגרפיה

קוחז'ובה נולדה בטרנבה וגדלה בעיירה אופוצ'נו (Opočno) שבחבל בוהמיה.
ב-2006 בהיותה תלמידת תיכון התמודדה בתחרות "מיס צ'כיה" וזכתה בה. היא ייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם, שנערכה בוורשה, טנבחרה על ידי השופטים למקום הראשון מתוך 104 מתמודדות. במהלך כהונתה כמיס עולם היא ביקרה במדינות רבות ברחבי העולם.
בסוף 2006 הופיעה בסרטון וידאו שהופק עבור ערוץ האופנה.
ב-2007 צעדה בתצוגת אופנה של כריסטיאן דיור שנערכה בפראג ודגמנה למספר מותגי אופנה ברחבי העולם.
היא עבדה בשיתוף עם מספר ארגוני צדקה וסיוע למדינות מתפתחות כמו UNICEF ו"ילדי חמניות" שהוקם על ידי הדוגמנית הלנה הודובה.
היא השתתפה באירוע לציון 25 שנה למהפכת הקטיפה שנערך בוושינגטון די. סי..
ב-2013 התמודדה ב-"StarDance", הגרסה הצ'כית של רוקדים עם כוכבים וזכתה במקום השני. באותה שנה הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Donšajni", אשר התמודד מטעם צ'כיה על פרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר. ב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Správnej Dres", שם שיחקה אשתו של שחקן הוקי קרח ידוע שלא סיימה תיכון ומחליטה להשלים את לימודיה.
היא הייתה תקופה במערכת יחסים עם הדוגמן ליין קרלסון. ב-2016 נישאה לזמר אונדז'יי ברזובוהטי (Ondřej Brzobohatý).
חנה הורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בספטמבר 1922 ח' באלול ה'תרפ"ב ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  17 בנובמבר 2021 (בגיל 99) י"ג בכסלו ה'תשפ"ב
 שם לידה:  אליס (ללי) בוגוסלב
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  כפר שמריהו 
 תאריך עלייה:  1932
 
חנה (לָלי) הוֹרְן (1 בספטמבר 1922 – 17 בנובמבר 2021) הייתה סופרת ילדים ישראלית. פרסמה כ-15 ספרים, מהם כעשרה בשיתוף פעולה עם אחותה המאיירת ברכה פלדמן. המפורסם בספריה הוא "הלו, הלו אבא" (1963).
ביוגרפיה

חנה הורן, בתם של שרה פרנסיס (לבית פְרוֹמברג) ומוריס יעקב בוגסלב, נולדה בשם אליס (לָלי) בוגוסלב בשנת 1922 בניו יורק שבארצות הברית וגדלה בעיר לוס אנג'לס, שם סיימה את לימודיה בבית הספר היסודי. בשנת 1931, והיא בת תשע, התאבד אביה. בשנת 1932 עלתה לארץ ישראל עם אימה, שלוש אחיותיה ואחִיה והמשפחה השתקעה בתל אביב הקטנה. המשיכה את לימודיה בגימנסיה הרצליה וסיימה בגימנסיה שלווה. הייתה חברה בהכשרת הצופים א' (שמאוחר יותר ייסדה את קיבוץ מעגן מיכאל), ולאחר מכן נסעה לניו יורק ללמוד חינוך וספרות ילדים. מקץ שנים אחדות שבהן שימשה בשליחות ציונית בארצות הברית חזרה לישראל והשתקעה בכפר שמריהו, ואחר כך בהוד השרון. בארץ עסקה בהוראה, ניהלה גן ילדים, התמחתה בחינוך מיוחד ובהוראת ילדים חירשים.
ביוגרפיה > פרשת ההאשמה בגנבה ספרותית

בשנת 2008 תרגם יהודה אטלס לעברית את הספר "זרע של גזר", שנכתב על ידי רות קראוס ואויר על ידי בעלה המאייר הידוע קרוקט ג'ונסון. עם פרסום הספר המתורגם הועלו האשמות נגד חנה הורן כי ספרה "זרע של צנונית" הוא גנבה ספרותית של הספר "זרע של גזר", וכי אף האיורים שבו נעשו ברוח איורי הספר המקורי.
משפחתה

חנה הורן הייתה אשתו של שמעון הורן (1919–2014), יועצו הכלכלי של שר האוצר לוי אשכול ומנהל השקעות. הייתה אם לשלושה וסבתא לנכדים ולנינים.
אחיה דניאל הלל (1930–2021) היה אגרונום.
נפטרה ב-17 בנובמבר 2021, בגיל 99. נקברה בבית העלמין בכפר שמריהו.
יצירתה > ספרי ילדים

זרע של צנונית (אצלנו, תשכ״ד)
הלו, הלו אבא (אצלנו, 1963)
בוא ילד (יסוד, 1970)
שחורי (הקיבוץ המאוחד, 1973)
אל שארם א-שיך (יסוד, 1975)
אבי, אין לי זמן: או, שלשה טלפונים (יסוד, 1976)
נפלה לי שן (יסוד, תשל״ח)
רם בחבית (אטלס, תשמ״א)
קלוד (אטלס, 1981)
אתה יודע מה קרה אחר-כך? (דביר, 1983)
למה הפרה לא אמרה מו? (תבל, 1987)
הלו, הלו אמא (כנרת, 2000)
הלו, הלו סבתא (כנרת, 2003)
רן בחבית (ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2004)
עפר ועפר (כנרת, תשס״ד 2004)
יצירתה > אוטוביוגרפיה

ללי (משכל, 2008)
הערות שוליים

↑  הקבר של שרה פרנסיס בוגוסלב לבית פרומברג בבית העלמין חוף הכרמל, באתר BillionGraves.
↑  מוריס יעקב בוגסלב, באתר "Find a Grave" (באנגלית).
↑  איציק פלג,, זרע של פלגיאט, באתר הזמן הירוק, ‏5 בספטמבר 2009
↑  רחלה זנדבנק, מארון הספרים של יהודה אטלס, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008.
↑  ראו  עופר אדרת, בעיית ההון הפרטי בישראל של 1949, באתר הארץ, 26 ביוני 2014; שמעון הורן, באתר הפלמ"ח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300238605171  BnF: cb16167404k (data)  GND: 1163021733  ISNI: 0000 0000 7328 0796  LCCN: n88232230  RERO: 02-A021653226  VIAF: 38478980   WorldCat (עם VIAF): 38478980
טאו בלווייתן

| --- | --- |
   
 מיקומו של τ בלווייתן בקבוצה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  לווייתן 
 שמות נוספים:  גליזה 71, LHS 146
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית צהוב
 בהירות נראית:  3.50
 סיווג ספקטרלי:  G8 V
 עלייה ישרה:  1ʰ 44ᵐ 04.0829ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏14.928″ ‏56′ ‏15°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  5.69
 מרחק:  11.90  שנות אור 3.65  פארסק
 רדיוס:  0.77 רדיוסי שמש
 מסה:  0.81 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.52 מהשמש
 טמפרטורה:  5,344 K
 מהירות סיבוב:  1-2 ק"מ/שנייה
 מהירות רדיאלית:  −16.597±0.0002 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  1,922 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  273.8097±0.1701 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.51 
 
τ (טאו) בלווייתן הוא כוכב בקבוצת הכוכבים "לווייתן", שנמצא במרחק של כ-11.9 שנות אור מהשמש, כך שמבין הכוכבים הנראים לעין הוא השביעי בקרבתו אל מערכת השמש (אחרי מערכת אלפא קנטאורי, סיריוס, ε בארידנוס, פרוקיון, 61 בברבור ו-ε באינדיאני). כמו כן הוא אחד הכוכבים הדומים ביותר לשמש מבין הכוכבים הקרובים אליה.
בשל קרבתו ודמיונו לשמש, היווה הכוכב מוקד מחקר לאפשרות של קיום חיים מחוץ למערכת השמש. בשנת 1960 היה כוכב זה, יחד עם ε בארידנוס, הראשון שאליו כוון רדיו-טלסקופ בניסיון לקלוט שידורים המעידים על קיום חיים אינטליגנטיים. ניסיונות אלו לא העלו דבר עד היום.
מאפייני הכוכב

τ בלווייתן הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי G8. הבהירות הנראית שלו היא 3.50, כך שניתן לראותו בקלות ממקום חשוך. רדיוסו ומסתו קטנים מאלו של השמש בכ-20%, הטמפרטורה על פניו היא כ-5,345 קלווין, מעט פחות מטמפרטורת השמש, ועוצמת ההארה שלו היא מעט יותר ממחצית עוצמת השמש. כוכב לכת המאפשר קיום חיים צריך להמצא במרחק של כ-0.68 יחידות אסטרונומיות, בערך כמו רדיוס המסלול של נוגה.
הכוכב מסתובב סביב עצמו במהירות נמוכה יחסית של 1–2 ק"מ בשנייה והוא משלים סיבוב על צירו בכ-31 ימים. הפעילות המגנטית על פניו מועטה ביחס לשמש ונוצרים על פניו כתמי שמש מועטים. מהירותו המוחלטת של הכוכב היא מעט גבוהה - כ-37 ק"מ בשנייה ונראה שהוא נוצר מחוץ למרכז הדיסקה של שביל החלב ונדד לתוכה מאוחר יותר. בשל קרבתו לכוכב תנועה עצמית גדולה של קרוב ל-2 שניות קשת בשנה.
גילו של τ בלווייתן מוערך בכ-10 מיליארדי שנים, בערך כפול מגילה של השמש. שכיחות היסודות הכבדים מהליום על פניו נמוכה משל השמש באופן משמעותי מה שמפחית את הסיכוי לקיומו של כוכב לכת סלעי. תצפיות בתחום התת-אדום הראו שאת הכוכב מקיפה דיסקת אבק קר המשתרעת עד למרחק של כ-55 יחידות אסטרונומיות ממנו. מסת הדיסקה מוערכת ביותר ממסת ארץ לעומת מסת הדיסקה המקיפה את מערכת השמש (חגורת קויפר) המוערכת בכעשירית מסת ארץ בלבד. לעומת זאת לא נמצא עד היום שום כוכב לכת המקיף את הכוכב. אם קיים כוכב לכת כזה, הוא צפוי לספוג פגיעות רבות של אסטרואידים וכוכבי שביט המגיעים מדיסקת האבק ולכן הסיכוי שייווצרו על פניו חיים רב תאיים נמוך.
שכנים

רוב שכניו של τ בלווייתן הם ננסים אדומים, הקרובים שביניהם הם כוכב ההבזק YZ בלווייתן במרחק של 1.6 שנות אור וזוג הננסים האדומים גליזה 65 במרחק של כ-2.9 שנות אור. למרות קרבתם הם לא ניתנים לראייה ממרחק זה בעין אנושית ללא ציוד עזר. חוץ מהם נמצא במרחק של כ-5.5 שנות אור ממנו הכוכב ε בארידנוס, שנראה משם ככוכב בהיר למדי עם בהירות נראית מדרגה 2.12. השמש תראה מ-τ בלווייתן ככוכב עם בהירות מדרגה 2.64.
במרחק זוויתי של כ-90 שניות קשת מ-τ בלווייתן נמצא ננס אדום עם בהירות מדרגה 13. אם הננס מהווה מערכת כפולה עם τ בלווייתן אז הוא מקיף אותו במרחק של לפחות 325 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 6,000 שנים, אך ככל הנראה השניים לא קשורים זה לזה ורק נמצאים בערך על אותו קו ראייה.
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 146, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
השוואת גדלים של τ בלווייתן (ימין) ושל השמש