יחידת מודיעין מטרות
היסטוריה

לאחר מלחמת יום הכיפורים הוקמה יחידת תצפיות ארוכות טווח מטכ"לית (869) במסגרת מערך האיסוף, במגמה לשפר את יכולות החוזי, שהיו עד אז רק בידי מחלקות המודיעין בפיקודים. שיקול חשוב בהקמת היחידה המטכ"לית היה יצירת קשר ישיר בין דיווחי התצפיות לחטיבת המחקר, נקודת כשל בזרימת המודיעין על פי דו"ח ועדת אגרנט. ייעוד היחידה היה לבצע תצפיות ארוכות טווח מהאוויר ומהקרקע למתן נתוני מודיעין לרמה האופרטיבית והאסטרטגית, באמצעות הפעלת אמצעי תצפית אלקטרואופטיים חדישים שיוצרו ברובם ביחידה הטכנולוגית, כל זאת על מנת לשפר את איכות המידע המתקבל על האויב ולאפשר אימות המידע על ידי קבלת תמונה חזותית על היערכות ותנועת האויב.
פלוגת המילואים הוותיקה של סיירת מטכ"ל הייתה הבסיס להקמת יחידת תצפיות הכפופה לראש מחלקת האיסוף באמ"ן. כבר באוקטובר 1973, הוקמה היחידה, ובראשה ישי קציר, בעברו איש סיירת מטכ"ל ויחידת התצפיות של פיקוד הצפון. יחידת התצפיות ארוכות הטווח של פיקוד הצפון צורפה ליחידה על עמדותיה. התצפיות הראשונות שלה הוצבו ברמת הגולן. העמדה הראשונה מוקמה במוצב החרמון, ולאחריה גם בתל פארס.
במהלך השנה הראשונה נשענה היחידה על אנשי המילואים הלוחמים של הסיירת, שהתחלפו ביניהם בעמדות. הדיווחים המדויקים הועברו לחטיבת הקו, לפיקוד ולמטכ"ל. נושא התצפיות ארוכות הטווח והאמצעים הדרושים לשם כך פותח תוך כדי עבודה בשטח. בשנה זו נעזרו בפעם הראשונה בתב"ם (תצפית במדבר) הנשלט מרחוק. התב"ם מוקם על אנטנה של חמ"ן, וצוות שישב בצריף תצפית שלט עליו באמצעות טלוויזיה. היחידה קיבלה את האמצעים, בתחילה מהיחידה הטכנולוגית לאחר שהיו בשימוש סיירת מטכ"ל. ענף אלקטרואופטיקה ביחידה הטכנולוגית המשיך ללוות את הנושא ולתרום לשיפור האמצעים.
ב-1974 התמנה רס"ן יורם קתאלי (קמ"ן גולני במלחמה) למפקד היחידה, והחל לבנות אותה כיחידה סדירה. קתאלי החל לעבוד על גיוס כוח אדם סדיר והכשרתו. לאחר ויכוחים רבים, הוקצו ליחידה חיילים סדירים של הנח"ל. חמישה עשר חיילים מהנח"ל ומיחידות אחרות (נפלי קורס טיס, קורס חובלים ואחרים), הגיעו לבה"ד 15 לקורס התצפיתנים הראשון. הקורס נמשך כחודש וחצי והועבר על ידי קתאלי ויקי רייפלד, כאשר הבה"ד מסייע בחומר לימודי בלבד.
עד להקמת היחידה לא הכיר צה"ל במקצוע צבאי תצפיתן. באכ"א בחנו את המקצוע וקבעו, שתצפיתן די שיהיה בוגר 8 שנות לימוד, משום שתצפיתן איננו צריך לדעת יותר מסתם פעולות חשבון אלמנטריות.
כתוצאה ממחסור בימי מילואים נסגרו עמדות התצפית ברמת הגולן למספר חודשים עד להגעת בוגרי הקורס הראשון. הפיקוד על עמדת החרמון הוטל על סגן איתן כץ, מילואימניק שהכשיר את הצוות הראשון בעבודה מעשית. לאחר הקורס הראשון החליפו  החיילים הסדירים את אנשי המילואים בתצפיות החרמון ותל פארס. יורם קתאלי העיד שהיו ספקות לגבי יכולת האנשים לעמוד במשימה, אך כולם היו חדורי רצון להצליח, והחלו לראות ברכה בעמלם. לאחר שלושה חודשי עבודה מוצלחים ברמת הגולן, נפתחה תצפית נוספת בהר אביטל, ומאוחר יותר נפתחת תצפית גם ב"חזקה". תצפיות רמת הגולן כונו אז 'ניצנים' ולימים 'שילונים'.
לאחר התמקמות היחידה בצפון, נפתחו עמדות "סנדלים" בסיני. אלו מוקמו בהתחלה באום חשיבה, בבלוזה ובטסה, אולם מיקומן השתנה בהמשך בהתאם לצורך ולשינויים בשטח. ליחידה הייתה גם עמדה זמנית לצורך כיסוי הגעת משלוח טנקים לירדן באילת, שבין יתר עיסוקיה דווחה למשטרה על סוחרי סמים. היחידה פרסה גם בבקעת הירדן והציבה בה שתי עמדות תצפית - אחת בקרנטל (דיה) ואחת במעלה גלבוע.
באותה עת הוכנסו לשימוש גם משקפות מסוג 15X80 ולראשונה הופעל מכ"ם ארוך טווח לצורכי תצפית. שילוב המכ"ם ותצפית אופטית הביא לשיפור מהותי באיסוף המודיעין החזותי, בכל שעות היממה כולל בתנאי אובך ובמזג אוויר סגרירי. ליחידה 8200 הופנו דיווחי תצפיות לצורך מעקב קומינטי על תרגילים שאותרו בגזרה. במקביל, נטלו צוותים של היחידה חלק בתרגילים גדודיים בצאלים ולימדו את השריונאים שבעזרת מגבר אור כוכבים ניתן היה לקבל תמונת מודיעין טובה על תנועותיהם גם בלילה. לאחר שאוישה בחיילים סדירים הפכו אנשי המילואים של סיירת מטכ"ל, שבראשם עמד עדיין ישי קציר, רק לכוח תגבור ליחידה. במשך השנים המשיכה להתקיים ביחידה פלוגת מילואים שפעלה בגזרות הלחימה השונות, לצד הכוח הסדיר.
הדרישה לתצפיות מצד הפיקודים הלכה וגברה יחד עם ההכרה ביתרונותיהן. עם הסלמת המצב בגזרת לבנון, היחידה נערכה לפריסת עמדה נוספת במשגב עם. בהמשך התמקמה תצפית נוספת בהר אדיר. עמדה זו היוותה את ראשית מערך התצפיות של היחידה בלבנון. עם החרפת המצב בצפון, התווספו אליה עמדות נוספות. בשנת 1975 יצא כוח של סיירת צנחנים למשימה בלבנון. אליהם הצטרף תצפיתן מהיחידה שנשא על גבו משקפת ואסף מידע מודיעיני מנקודת מסתור. כך עלה לראשונה הצורך בלוחמים שיוכלו לצפות מנקודות מסתור בשטח, ויוכלו להגיב כמו חייל חי"ר במקרה של היתקלות. ב-1976 נבחרו ארבעה חיילים מהתצפיתנים הטובים של היחידה והוקם צוות נייד שפעל בכל הגזרות. כל המשימות נעשו בשיתוף פעולה עם היחידות המובחרות בצה"'ל. צוות זה פעל עד תחילת שנות השמונים בהצלחה רבה, קיבל ציוד וידע מצבאות שונים בעולם וזכה להכרה רשמית בצה"ל.
כמפקד היחידה היה חשוב ליורם קתאלי להדגיש לציבור "לקוחותיו" שהתצפיות נועדו לתת שירות לגופי המודיעין בשטח בכל הרמות. הדגש היה על מתן שירות לכל דרג בהתאם לצרכיו. הקמת יחידה 869 מהווה למעשה את תחילת הקמתו של חיל האיסוף הקרבי. למחליפו במפקדת היחידה שבגלילות נקבע ב-1976 רס"ן יעקב ניניו. ליחידה זו נוסף נדבך של תצפית אווירית ממטוסים קלים – "שלף", במסגרת טייסת 100 של חיל האוויר.