stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האריסון גילברטסון
קריירה

גילברטסון החל לשחק כילד, כשהופיע בהפקה מקומית של המחזה "מאדאם באטרפליי".
את ההופעה הראשונה שלו על המסך ערך בשנת 2002 בסרט "חוקים אוסטרלים" (אנ'), אך הפריצה שלו אירעה בשנת 2009, כששיחק בתפקיד ראשי בסרט האוסטרלי "תאונות קורות" (אנ'), כשהמבקרים והצופים שיבחו את יכולות המשחק שלו. באותה שנה שיחק גם בסרט הדרמה "מבורך" לצדן של פרנסס או'קונור ומירנדה אוטו.
בשנת 2010 הופיע לראשונה בסרט אמריקאי, כשהשתתף בסרט "וירג'יניה" של הבמאי דסטין לאנס בלאק. באותה שנה זכה בפרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') בקטגוריית השחקן הצעיר של השנה, על משחקו בסרט המלחמה האוסטרלי "מתחת לגבעה 60 (אנ')".
בשנת 2012 כיכב בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Conspiracy 365".
ב-2014 שיחק בסרט הפעולה האמריקאי "הצורך במהירות".
בשנת 2018 שיחק במיני-סדרה האוסטרלית "פיקניק בהאנגינג רוק" ובסרט האימה-מדע בדיוני האמריקאי-אוסטרלי "משודרג". באותה שנה שיחק גם במותחן הפסיכולוגי "תסתכל הרחק", של הבמאי הישראלי אסף ברנשטיין.
בשנת 2019 שיחק בסרט האימה הקנדי של נטפליקס "בעשב הגבוה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | חוקים אוסטרלים (אנ') | גרגי |  |
| 2009 | תאונות קורות (אנ') | בילי קונווי |  |
| 2009 | Blessed | דניאל |  |
| 2010 | מתחת לגבעה 60 (אנ') | פרנק טיפין |  |
| 2010 | וירג'יניה | אמט |  |
| 2011 | Bush Basher | וויד |  |
| 2013 | רדוף | איוון אשר |  |
| 2013 | The Turning | ויק לאנג |  |
| 2014 | My Mistress | צ'ארלי בויד |  |
| 2014 | הצורך במהירות | פיט קולמן |  |
| 2016 | נפילה (אנ') | קמרון ברייל |  |
| 2016 | Hounds of Love | ג'ייסון |  |
| 2018 | משודרג | ארון קין |  |
| 2018 | Look Away | שון |  |
| 2019 | בעשב הגבוה | טרוויס מקיין |  |
| 2019 | מידה כנגד מידה | קלאודיו |  |
| 2022 | Freedom's Path | לואיס |  |
| 2023 | אופנהיימר |  |  |
| 2023 | Devil's Peak | בול |  |
פילמוגרפיה > טלווויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Conspiracy 365 | קאלום "קאל" אורמונד | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2018 | פיקניק בהאנגינג רוק | מייקל פיציוברט | מיני-סדרה |
| 2021 | Harrow | ג'יימס ריס | תפקיד ראשי (עונה 3); 10 פרקים |
| 2022 | הפריפריאל | אטיקוס | 4 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Mum's the word, says actor Harrison Gilbertson". The Advertiser. 8 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eccleston, Roymund (13 במרץ 2010). "Why Hollywood's mad about the boy". AdelaideNow. נבדק ב-23 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kane, Phil Jeng; Smith, Burleigh; Sideris, Liz (25 באפריל 2010). "3 Filmmakers Review ACCIDENTS HAPPEN". Film & Television Institute WA Inc. אורכב מ-המקור ב-2011-03-29. נבדק ב-23 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Williams, Evan (24 באפריל 2010). "Gilbertson performance worth the Accident". The Australian. נבדק ב-23 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AFI Award Winners and Nominees". Australian Film Institute. נבדק ב-23 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee, Hannah (20 ביוני 2011). "Conspiracy 365 pay-TV series begins production". Inside Film magazine. אורכב מ-המקור ב-2011-06-27. נבדק ב-2 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sobolewski, Helene; Iannella, Antimo (21 ביוני 2011). "Our lad lands major television role". AdelaideNow. נבדק ב-2 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Debelle, Penelope (15 בפברואר 2018). "Hanging Rock still haunts, says Adelaide star Harrison Gilbertson". Adelaide Now. נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "India Eisley in First Trailer for Mirror Image Horror Film 'Look Away'". FirstShowing.net (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-9 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1011282607  SUDOC: 16110679X  VIAF: 170235350   WorldCat (עם VIAF): 170235350
אולגה קורילנקו

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1979 (בת 45) ברדיאנסק, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות 
 שם לידה:  Ольга Константиновна Куриленко 
 מדינה:  אוקראינה, צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 בן או בת זוג:  Max Benitz  דני יוסטון 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  Brooklyn Film Festival (2006)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של בוסטון (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
אולגה קורילנקו, 2013
אולגה קוסטנטינובנה קורילנקו (באוקראינית: Ольга Костянтинівна Куриленко; נולדה ב-14 בנובמבר 1979) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ודוגמנית צרפתייה ילידת-אוקראינה. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של נערת בונד קמיל מונטז בסרט ה-22 בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "קוונטום של נחמה".
ביוגרפיה > השנים הראשונות

קורילנקו נולדה בעיר ברדיאנסק שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית (בברית המועצות לשעבר, כיום באוקראינה). אביה קונסטנטין הוא אוקראיני, ואמה מרינה היא מורה לאמנות ממוצא רוסי ובלארוסי.
היא גדלה במשפחה ענייה, בבית אחד אותו חלקה משפחתה עם דודה ודודתה, סבה וסבתה ובן דודה. כשהייתה בת שלוש הוריה התגרשו, ואמה המשיכה לגדל אותה לבד. הקשר שלה עם אביה היה רופף מאוד, והיא ראתה אותו אחת למספר שנים בלבד.
ביוגרפיה > קריירה

קורילנקו התגלתה על ידי ציידת כישרונות בגיל 13, בעת ששהתה בחופשה במוסקבה. בגיל 16 עברה לצרפת ובגיל 17 חתמה על חוזה דוגמנות עם הסוכנות הפריזאית "מדיסון". בטרם מלאו לה 18 הספיקה להופיע על שערי המגזינים המובילים "ווג" ו"Elle". בזמן שעבדה כדוגמנית בפריז, היא תמכה כלכלית באמה, שנותרה באוקראינה. בהמשך קריירת הדוגמנות שלה המשיכה להופיע על שעריהם של מגזינים בולטים באירופה, כולל "Madame Figaro", מגזין הנשים של "לה פיגארו". במקביל, הפכה לדוגמנית הבית של מותגי אופנה מובילים כגון bebe, ‏Clarins והלנה רובינשטיין, ודגמנה גם עבור רוברטו קוואלי, קנזו וויקטוריה'ס סיקרט.
ב-2005 החלה קורילנקו לטפח קריירה נוספת כשחקנית קולנוע בצרפת. ב-2006 זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברוקלין, על הופעתה בסרט הבכורה שלה כשחקנית, "L'Annulaire". באותה שנה הופיעה לצדו של אלייז'ה ווד בסרט "פריז, אני אוהב אותך". ב-2007 הופיעה באחד התפקידים המרכזיים בסרט "היטמן". ב-2008 כיכבה כנערת בונד קמיל מונטז בסרט ה-22 בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "קוונטום של נחמה", לצדו של דניאל קרייג. העובדה שקורילנקו הייתה נערת בונד הראשונה ממדינה שהייתה חברה בעבר בברית המועצות גרמה לתגובות מעורבות במדינות ברית המועצות לשעבר. הארגון הקומוניסטי KPLO, שבסיסו בסנקט פטרבורג, האשים את קורילנקו בבגידה מוסרית, בכך שכיכבה בסרט שעוסק באויב של העם הסובייטי (הכוונה לג'יימס בונד). לעומת זאת, ראש עיריית ברדיאנסק, עיר הולדתה של קורילנקו, הציע לקרוא רחוב על שמה, וקורילנקו ואמה הוזמנו לפגישה עם הגברת הראשונה של אוקראינה, קתרינה יושצ'נקו.
בדצמבר 2008 הופיעה על שער המהדורה האמריקאית של המגזין "מקסים", ובפברואר 2009 הופיעה על שער המהדורה האוקראינית של המגזין, כשהיא בעירום מלא.
ב-2009 יצא לאקרנים סרטו של דני לרנר "קירות", בו הופיעה קורילנקו בתפקיד הראשי לצדה של נינט טייב. היא התבשרה על כך שנבחרה לגלם את נערת בונד לאחר שכבר לוהקה ל"קירות", ולרנר, שלא רצה לוותר עליה, דחה את צילומי הסרט כדי שתוכל להשתתף בו. קורילנקו זכתה לביקורות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע על משחקה בסרט. יקיר אלקריב מ"ידיעות אחרונות" כתב עליה: "אולגה קורילנקו מחשמלת!", ואורון שמיר מ"עכבר העיר" כתב: "כמובן שמירב תשומת הלב, גם השבוי, תלך בכל זאת לקורילנקו. לא לחינם דחה עבורה לרנר את הצילומים... קורילנקו פשוט ממגנטת, מעבר ליופיה המובן מאליו. גם הכימיה בינה ובין טייב נדמית כזולגת אל מחוץ לסט הצילומים ותורמת לכך גם העובדה שבהמון זוויות הן מאוד דומות, כמעט אחיות".
בשנת 2010 היא הצטלמה בסרט "אימפריות המעמקים". צילומי הסרט הסתיימו אך נכון לשנת 2021 הוא טרם הוקרן.
בשנת 2014 שיחקה בסרט הראשון שביים ראסל קרואו - "עקבות במים" כשהוא גם מככב לצידה בתפקיד הראשי.
בדצמבר 2021 לוהקה קורילנקו לשחק במיני-סדרת ריגול של ספק שירותי המדיה נטפליקס "Treason" לצידם של צ'ארלי קוקס ואונה צ'פלין.
חייה האישיים

בשנת 2000 התחתנה קורילנקו עם צלם האופנה הצרפתי סדריק ואן מול, אך השניים התגרשו ארבע שנים מאוחר יותר. ב-2006 התחתנה בשנית, הפעם עם יזם אמריקאי בשם דאמיין גבריאל. גם נישואים אלה הסתיימו בגירושים בסוף 2007. קורילנקו התגוררה בפריז מאז שעזבה את אוקראינה ב-1996, וב-2001 אף קיבלה אזרחות צרפתית. ב-2009 עברה להתגורר בלונדון.
בנובמבר 2015 נולד לה ילד מבן זוגה דאז, העיתונאי הבריטי מקס בניץ.
במרץ 2020 דיווחה קורילנקו כי חלתה בנגיף הקורונה.
היא דוברת חמש שפות: אוקראינית, רוסית, אנגלית, צרפתית, ספרדית ומעט טורקית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | L'Annulaire | איריס |  |
| 2006 | פריז, אני אוהב אותך | הערפדית |  |
| 2006 | Le Serpent | סופיה |  |
| 2007 | היטמן | ניקה בורונינה |  |
| 2008 | À l'est de moi | הזונה הרוסייה |  |
| 2008 | מקס פיין | נטשה סאקס |  |
| 2008 | קוונטום של נחמה | קמי מונטז |  |
| 2009 | קירות | גליה |  |
| 2010 | סנטוריון | איטיין |  |
| 2011 | הדרקונים האחרונים בספרד | אילדיקו |  |
| 2011 | ארץ ישימון | אניה |  |
| 2012 | אקס-פטריוט | אנה ברנדט |  |
| 2012 | אל הפלא | מרינה |  |
| 2012 | שבעה פסיכופתים | אנג'לה |  |
| 2013 | אבדון | ג'וליה רוסקובה |  |
| 2014 | האקדמיה לערפדים | אלן קירובה |  |
| 2014 | איש נובמבר | אליס פורניר |  |
| 2014 | עקבות במים | איישה |  |
| 2015 | יום מושלם | קטיה |  |
| 2015 | מומנטום | אלכס פרדאי |  |
| 2016 | התכתבות | איימי |  |
| 2017 | סטלין מת! | מריה יודינה |  |
| 2017 | ראש קליע | שיילה |  |
| 2018 | Just a Breath Away | אנה |  |
| 2018 | האיש שהרג את דון קישוט | ז'אקי |  |
| 2018 | Mara | קייט פולר |  |
| 2018 | ג'וני אינגליש 3.0 | אופליה |  |
| 2018 | קיסר פריז | הברונית רוקסן מג'יברני |  |
| 2019 | 15 דקות של מלחמה | ג'יין אנדרסון |  |
| 2019 | The Room | קייט |  |
| 2019 | משלוח מסוכן | השליחה |  |
| 2019 | המתרגמים | קתרינה אניסינובה |  |
| 2020 | מפרץ הדממה | רוזלינד |  |
| 2021 | סנטינל | קלרה |  |
| 2021 | האלמנה השחורה | אנטוניה דרייקוב / טאסקמאסטר |  |
| 2022 | Vanishing | אליס |  |
| 2022 | White Elephant | ונסה פלין |  |
| 2022 | The Princess | קאי |  |
| 2022 | High Heat | אנה |  |
| 2023 | טיילר רייק: חילוץ 2 | מיה |  |
| 2025 | ת'אנדרבולטס* | אנטוניה דרייקוב / טאסקמאסטר |  |
| TBA | Run | אנה ריד |  |
| TBA | Jane Millen |  |  |
| TBA | Bear Season | אילונה |  |
| TBA | Chief of Station |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | לארגו וינץ' | קרול | פרק: "Contessa Vanessa" |
| 2006 | Le porte-bonheur | סופיה | סרט טלוויזיה |
| 2007 | Suspectes | אווה פיראס | מיני-סדרה |
| 2010 | Tyranny (אנ') | מינה | 5 פרקים |
| 2013-2012 | מג'יק סיטי | ורה אוונס | תפקיד ראשי; 2 עונות |
| 2014 | Mission Control | מגישת חדשות | פרק: "Go Home" |
| 2020 | Wonderland, the girl from the shore | אליס | 6 פרקים |
| 2022 | הפרת אמונים | קארה יוסובה | מיני-סדרה |
| 2023 | דם וכסף (אנ') | ג'וליה | 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  אולגה קורילנקו ערומה, nrg, ‏23.1.2009
↑  אורון שמיר, "קירות": סוף סוף אקשן כחול לבן, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2009
↑  Bond Girl Olga Kurylenko Is A New Mother, Contactmusic.com, ‏2015-11-03
↑  אולגה קורילנקו חלתה בקורונה, באתר ‏מאקו‏, 16 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400794505171  PLWABN: 9810656919805606  BIBSYS: 9017765  BNE: XX4693609  BnF: cb15081904m (data)  CiNii: DA18753315  GND: 142948055  ICCU: RAVV626910  ISNI: 0000 0001 1599 1036  LCCN: no2008035299  LNB: 000343995  NKC: xx0093531  NLK: KAC2020N6611  NTA: 370702646  SUDOC: 129228893  VIAF: 15063053   WorldCat (עם VIAF): 15063053 
אולגה קורילנקו, 2013.
וינסנט פרייס

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1911 סנט לואיס, ארצות הברית 
 פטירה:  25 באוקטובר 1993 (בגיל 82) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Vincent Leonard Price, Jr. 
 סוגה מועדפת:  סרט אימה, סרט אימה מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני, סרט אימה פסיכולוגי, סרט פנטזיה, סרט אימה גותי, סרט פעולה, סרט בלשי, פילם נואר, מותחן פסיכולוגי, סרט דרמה, סרט קומדיית אימה, סרט מתח, gothic horror film 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1938–1993 (כ־55 שנים) 
 מקום לימודים:  מכון קורטולד לאמנות  Mary Institute and St. Louis Country Day School  אוניברסיטת ייל  תיכון מילפורד 
 בן או בת זוג:  אדית ברט (4 בדצמבר 1935–1948)  קורל ברואן (24 באוקטובר 1974–1991)  מרי גרנט פרייס (25 באוגוסט 1949–1973) 
 צאצאים:  ויקטוריה פרייס, וינסנט בארט פרייס 
 פרסים והוקרה:  פרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל סיטג'ס (1983)  פרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל סיטג'ס (1971)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
וינסנט פרייס, 1942
וינסנט לנארד פרייס (באנגלית: Vincent Leonard Price; ‏27 במאי 1911 – 25 באוקטובר 1993) היה שחקן תיאטרון וקולנוע אמריקאי המוכר בזכות תפקידיו בסרטי אימה, בייחוד בעיבודיו של רוג'ר קורמן ליצירות של אדגר אלן פו.
ביוגרפיה

פרייס נולד בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. למד תולדות-האמנות ואנגלית באוניברסיטת ייל, ואת לימודיו לתואר מוסמך אוניברסיטה עשה בלונדון. תפקידו הראשון היה שוטר ושופט במחזמר "שיקגו", בתיאטרון פרטי מקומי.
עוד לפני שהחל לפתח קריירת משחק, שאף פרייס להיות היסטוריון של אמנות. הוא עשה תארים בהיסטוריית האמנות ובאנגלית באוניברסיטת, ייל ולאחר מכן לימד בבית ספר למשך שנה, אך הרגיש צורך להמשיך את לימודיו מכיוון שנראה היה שתלמידיו יודעים יותר ממנו. הוא חזר ללימודים בלונדון ובווינה.
בלונדון, בשנת 1934, נדבק בחיידק התיאטרון. מחירי כרטיסי התיאטרון היו זולים והוא ניצל זאת. אחרי התפקיד ב"שיקגו" הוא הופיע בתור אלברט ב"ויקטוריה רג'ינה", התפקיד שהביא אותו לראשונה לברודוויי ולתודעת הציבור. המפיק, גילברט מילר, החליט לקחת את המחזה לניו יורק וללהק את הלן הייז לתפקיד הראשי ואת פרייס לתפקיד הראשי לצידה. המחזה עלה ב-26 בדצמבר 1935 ורץ במשך שלוש שנים.
סרטו הראשון של פרייס היה "Service De luxe" בשנת 1938, והוא המשיך לגלם דמויות היסטוריות כגון צ'ארלס השני. הוא גם לוהק לסרטים בתפקיד של גבר מקסים אך תשוש וחלש, כמו בסרט "לאורה" ("Laura", לצדה של ג'ין טירני) בשנת 1944 ו-"The Fly" בשנת 1958. נוכחותו של פרייס בסרטי הקולנוע התקבעה בשנת 1960 עם הסרט הקלאסי "מפלת בית אשר".
בשנותיו המאוחרות נעשה פרייס מעורב בתעשיית הרוק. הוא היה מעורב בסרטוני מוזיקה עם אמנים שכללו את אליס קופר, רינגו סטאר ומייקל ג'קסון.
אחד משיתופי הפעולה הבולטים של פרייס הוא בשיר thriller של מייקל ג'קסון, אשר פרייס מקריין בו מלל במהלך השיר.
בנוסף לעבודתו כשחקן, החל קריירה נוספת כשף בטלוויזיה בסדרה שרצה למשך זמן מה ויצא לו מוניטין של טבח ואספן מתכונים. הוא גם מצא זמן לכתוב ספר, "ג'ו" ("Joe").
לקראת סוף חייו, חווה אובדן גדול. אשתו השלישית נכנעה לסרטן השד יומיים לאחר יום הולדתו השמונים ב-29 במאי 1991. בסתיו של אותה שנה נערך אזכרה עבורה, אבל פרייס לא השתתף בה בגלל מצבו הבריאותי.
הוא סבל ממחלת פרקינסון, מה שהפך את תפקידו ב-"המספריים של אדוארד" לקטן יותר מהמקור. הייתה זו הופעתו האחרונה של פרייס על המסך והסצנה האחרונה בסרט בה הוא מופיע היא סצנת המוות של הדמות שלו.
וינסנט פרייס עישן סיגריות לאורך מרבית חייו ומת מסרטן הריאות בגיל 82, ב-25 באוקטובר 1993. גופתו נשרפה, ואפרו פוזר בפוינט דום אשר במליבו, קליפורניה.
פילמוגרפיה

מבין הסרטים המפורסמים בהם השתתף:
"בית השעווה" (1953) House of Wax
"שירת ברנדט" (1943)
"עשרת הדיברות" (1956)
"הזבוב" (1958) The Fly
"מפלת בית אשר" (1960) The Fall of The House of Usher
"זעקת העורב" (1963) The Raven
"האדם האחרון על כדור הארץ" (1964)
"בזיל הבלש הגדול" (1986) The Great Mouse Detective
"המספריים של אדוארד" (1990) Edward Scissorhands
ראו גם

וינסנט (סרט)
יקותיאל אבוחצירא

| --- | --- |

 לידה:  1960  (בן 65 בערך) ה'תש"ך מרוקו מרוקו
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אשדוד ישראל ישראל
 תחומי עיסוק:  אדמו"ר
 אב:  מאיר אבוחצירא 
 
רבי יקותיאל אבוחצירא (נולד בשנת ה'תש"ך, 1960) הוא אדמו"ר באשדוד, בן למשפחת אבוחצירא.
תולדות חייו

נולד במרוקו, לשמחה ולרב מאיר אבוחצירא בנו של הבבא סאלי. בשנת ה'תשכ"ו (1966) עלה עם משפחתו לישראל. למד בישיבת הנגב. נשוי למזל לבית סודרי, נכדת הרב יצחק אבוחצירא והרב יעקב סודרי. בשנות התשעים הקים חצר באשדוד בראשותו ומוסדות חינוך הנקראים "חזון מאיר ובית ישראל".
בשנת 2012 העריך העיתון פורבס את שווי חצרו בכ-25 מיליון ש"ח.
נוהג לערוך נסיעות לקברי צדיקים.
חיוב במס על הכנסותיו

פקיד השומה סבר שתרומות שניתנו לרב אבוחצירא הן למעשה הכנסה ממשלח יד, ודרש, בתחילת 2019, בגין הכנסותיו במשך שש שנים, תשלום מס של כ-7.7 מיליון ש"ח. הרב אבוחצירא ערער על החלטה זו, אך בית המשפט קיבל את עיקרי קביעתו של פקיד השומה. הרב אבוחצירא ערער לבית המשפט העליון, וזה דחה את ערעורו וקבע כי עליו לשלם כחמישה מיליון שקלים עבור הכנסות בגובה של כ-13.8 מיליון שקלים.
משפחתו

בנו מאיר נשוי לבת דודתו לבית איטח. חתניו, הרב שמואל שמעון טולדנו, בן אחותו מרגלית טולדנו, והרב ישראל אבוחצירא, בן רבי יחיאל אבוחצירא, מנהיגים שניהם קהילות באשדוד.
הערות שוליים

↑  פורבס ישראל
↑  אלה לוי-וינריב, ‏נכדו של הבאבא סאלי ישלם כ-7.7 מיליון שקל לרשות המסים, באתר גלובס, 7 בפברואר 2019
↑  עמ' 14-01-9472 אבוחצירא נ' פקיד שומה - היחידה הארצית לשומה, ניתן ב-6 בפברואר 2019
↑  ע"א 3159/19 הרב יקותיאל אבוחצירא נ' פקיד שומה - היחידה הארצית לשומה, ניתן ב־18 באוקטובר 2020;
מיסוי כמקובל? (פסק-הדין בעניין הרב אבוחצירא), באתר של אלכסנדר שפירא ושות' 25 באוקטובר 2020
↑  אלה לוי-וינריב, ‏נכדו של הבאבא סאלי ישלם כ-5 מיליון שקל לרשות המסים, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קצת אהבה לא תזיק

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אלון עדר, ולהקה-ספי ציזלינג, אבנר קלמר, רן דרום, נדב הולנדר ויונתן רוזן
 מתוך האלבום סיכום החיים עד עכשיו
 יצא לאור:  2014
 שפה:  עברית
 אורך:  4:27
 
קצת אהבה לא תזיק הוא פזמון שכתב והלחין אלון עדר וביצעו "אלון עדר ולהקה". השיר יצא לאור בשנת 2014.
רקע

השיר נכלל באלבומו השלישי "סיכום החיים עד עכשיו" שהוציא ההרכב "אלון עדר ולהקה".
עדר כתב את השיר לאחר שנפרד מבת זוגו שני בעת העבודה על האלבום השני שלו. ההשראה לשיר הייתה האלבום Mind Games(אנ') של ג'ון לנון. עדר השמיע לה את השיר ושירים נוספים בהשראתה על מנת להרשים אותה ולגרום לכך שתחזור אליו. בהמשך חזרו, הביאו ילדים לעולם ומאוחר יותר נפרדו שוב.
בתחילה צולם וידאו קליפ עם שחקן ושחקנית. עדר לא היה מרוצה מהתוצאה וצילם אותו שוב עם זוגתו שני. לאורך כל הקליפ נראים רק פניהם בקלוז אפ כאשר הם יושבים על נדנדה כשהם ערומים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשע"ה (2015) של גלגלצ ואתר וואלה! דורג השיר במקום ה-42.
פלורנס פיו

| --- | --- |

פיו בכנס קומיק-קון, 2019
 לידה:  3 בינואר 1996 (בת 29) אנגליה אוקספורד, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקום לימודים:  בית הספר סנט אדוארד  Cokethorpe School 
 בן זוג:  זאק בראף (2019-2022)
 פרסים והוקרה:  גביע שופאר 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
פלורנס פיו (באנגלית: Florence Pugh; נולדה ב-3 בינואר 1996) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה, מועמדת פרס באפט"א ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט "נשים קטנות" בשנת 2020. תפקיד מפורסם נוסף שלה הוא דמותה של ילנה בלובה בסרט "האלמנה השחורה".
קריירה

היא החלה את קריירת המשחק שלה עם הסרט The Falling ‏(2014) כשפריצת הדרך שלה הייתה עם התפקיד הראשי בסרט הדרמה העצמאי "ליידי מקבת" (2016). הופעתה כאישה נשואה ולא מאושרת בסרט האחרון העניקה לה את הזכייה בפרס השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע עצמאי.
בהמשך גילמה את אליזבת דה בורג בסרט ההיסטורי מבית נטפליקס "מלחמתו של רוברט דה ברוס" (2018) ואת התפקיד הראשי בסדרה "המתופפת הקטנה" וגילמה את דמותה של סאראיה בוויס בסרט על חייה.
בשנת 2019 גילמה את דמותה של איימי בסרט "נשים קטנות", האחות הצעירה והמפונקת ביותר, שחלומה להיות ציירת ולחיות חיי מותרות. תפקיד זה זיכה אותה במועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
היא שיחקה ביחד עם סקרלט ג'והנסון בסרט האלמנה השחורה, מבית אולפני מארוול. היא גילמה את דמותה של ילנה בלובה, כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול.
ב-2023 השתתפה בסרט אופנהיימר בבימויו של כריסטופר נולאן כשגילמה את ג'ין טאטלוק שהייתה פעילה במפלגה הקומוניסטית ומאהבת של אופנהיימר.
חיים אישיים

פיו נולדה באוקספורד אך גדלה באנדלוסיה, ספרד, עם שתי אחיותיה: אראבלה גיבינס, שחקנית, תסריטאית ומפיקה, רפאלה "ראפי" פיו ואחיה השחקן והמוזיקאי טובי סבסטיאן. אביה, קלינטון פיו, הוא מסעדן ומעצב, ואמה דברה היא מורה למחול. בילדותה פיו סבלה מטרכיאומלציה, דבר שהוביל לאשפוזים רבים. כשפיו הייתה בת שלוש, משפחתה עברה לסוטוגרנדה, ספרד, בתקווה שמזג האוויר החם יותר ישפר את בריאותה. כשפיו הייתה בת שש, המשפחה חזרה לאוקספורד. פיו התחנכה באופן פרטי בבית הספר ויצ'ווד ובבית הספר סנט אדוארד שבאוקספורד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | The Falling | אבי מורטימר |  |
| 2016 | ליידי מקבת' | קת'רין לסטר |  |
| 2018 | הנוסע | גוון |  |
| 2018 | מלחמתו של רוברט דה ברוס | אליזבת דה בורג |  |
| 2018 | שותפים לרשע | אנג'לה סיירס |  |
| 2018 | המלך ליר | קורדיליה |  |
| 2019 | זירה משפחתית | סאראיה פייג' |  |
| 2019 | מידסומר | דני ארדור |  |
| 2019 | נשים קטנות | איימי מארץ' |  |
| 2021 | האלמנה השחורה | ילנה בלובה / האלמנה השחורה |  |
| 2022 | אל תדאגי יקירתי | אליס צ’יימברס |  |
| 2022 | הפלא | אליזבת' "ליב" רייט |  |
| 2022 | החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי | זהבה | דיבוב |
| 2023 | הטוב שבך | אליסון | גם מפיקה |
| 2023 | אופנהיימר | ז׳ן טאטלוק (אנ') |  |
| 2023 | הילד והאנפה | קיריקו | דיבוב |
| 2024 | חולית: חלק שני | הנסיכה אירולן קורינו |  |
| 2024 | הזמן שלנו | אלמוט |  |
| 2025 | ת'אנדרבולטס* | ילנה בלובה / האלמנה השחורה |  |
| TBA | The Pack |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מרצ'לה | קארה תומאס | 3 פרקים |
| 2018 | המלך ליר | קורדיליה | סרט טלוויזיה |
| 2018 | המתופפת הקטנה | שרמין "צ'ארלי" רוס | מיני סדרה |
| 2020 | Acting for a Cause | ג'סיקה קולדמן | פרק: "This is Our Youth" |
| 2021 | הוקאיי | ילנה בלובה | 3 פרקים |
| 2023 | משאבי אנוש | שרה | דיבוב; 4 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס בחירת הקהל | כוכבת הקולנוע של השנה | אופנהיימר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הקהל | כוכב סרט הדרמה של השנה | אופנהיימר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גילדת שחקני המסך | הביצוע הטוב ביותר של צוות שחקנים בסרט קולנוע (עם קייסי אפלק, אמילי בלאנט, קנת בראנה, מאט דיימון, רוברט דאוני ג'וניור, ג'וש הארטנט, ראמי מאלק וקיליאן מרפי) | אופנהיימר | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Hayes, Martha (6 בדצמבר 2018). "Florence Pugh: 'You never see an unplucked brow in Hollywood'". The Guardian. נבדק ב-6 בדצמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Arabella Gibbins – Actress, writer, producer. IMDb. Retrieved December 10, 2021
↑  Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  Alli Rosenbloom, Lisa Respers France, SAG Awards 2024: Winners list, CNN, ‏2024-02-25 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178166433 (data)  GND: 115688246X  ISNI: 0000 0004 7650 6868  LCCN: no2017137596  MusicBrainz: dec39aa0-f9f5-4853-86fa-a5239362a325  NKC: xx0281779  SUDOC: 220156506  VIAF: 40150170709900012849   WorldCat (עם VIAF): 40150170709900012849
Casio זעם

Casio זעם הוא אלבומו החמישי של המוזיקאי אלון עדר, שיצא לאור בשנת 2015.
רקע

אלבום זה ממשיך את אלבומו השלישי של עדר, "Casio מטונף", בקו יותר מחאתי. הוא מנוגן כולו על מקלדות קסיו וגיטרת קסיו ומלווה בצליל האופייני לשנות השמונים.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אלון עדר.
| Casio זעם> מס' | Casio זעם> שם | Casio זעם> משך | Casio זעם>  | Casio זעם>  | Casio זעם>  | Casio זעם>  | Casio זעם>  | Casio זעם>  | Casio זעם>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ג'סיקה רביט 83  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | קאי-לאן  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | קסיו זעם #1  | 0:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | א.ע בעיר בין האורות  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | התקף לב  | 0:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | הספונסר השמן  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | שונא  | 0:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | קפק  | 2:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | קסיו זעם #2  | 0:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | סבתא אומרת  | 1:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | הסבלנות שלי עמוק בקבר  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | כוח כוח כוח  | 4:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | טיילר  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Chew Jew  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | קסיו זעם #3  | 0:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | זונות  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 35:43 |  |  |  |  |  |  |  |
השמרנים שוב באופנה

השמרנים שוב באופנה הוא אלבומו השישי של המוזיקאי אלון עדר, והשלישי במסגרת ההרכב "אלון עדר ולהקה", שיצא בשנת 2017.