stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוף דו מהותי
התנאים להגדרת גוף כדו מהותי

עם השנים התפתחו בפסיקת בית המשפט תנאים להגדרת גוף כדו מהותי. ישנם שלושה תנאים חיצוניים מצטברים ושלוש זיקות פנימיות חליפיות (מספיקה אחת מהן).
שלושה תנאים חיצוניים:
גוף שיסודו במשפט הפרטי – הכוונה לגוף שקיים או פועל מכוח חוק העוסק במשפט האזרחי, כגון חוק החברות, חוק העמותות, דיני החוזים וכדומה. הגוף יכול להיות תאגיד ויכול להיות אדם, כגון אדם המועסק כפרילנסר בגוף ציבורי.
גוף הנהנה מאוטונומיה של רצונו הפרטי.
גוף העושה שימוש מהותי במשאבי ציבור – זהו התנאי שיוצר את החיבור בין העולם הפרטי, שעוגן בתנאים הקודמים, לבין העולם הציבורי עליו חלות נורמות ציבוריות.
ההגדרה של שימוש במשאבי ציבור מורכבת מזיקות שונות וחליפיות ומדובר ברשימה לא סגורה. 3 הזיקות העיקריות:
גוף פרטי המפעיל סמכות שלטונית על פי דין – מדובר בגופים שקיבלו מכח חוק אפשרות להפעיל סמכות שהיא בעלת אופי שלטוני, בדרך כלל מדובר בסמכויות של כפייה או כח ושיש בהן אלמנט ערכי מסוים המקנה לו אופי ציבורי. למשל: אשפוז בכפייה בבית חולים פסיכיאטרי פרטי, גופי גבייה פרטיים, עורכי דין פרטיים המועסקים כפרלינסרים בסנגוריה הציבורית, בתי ספר פרטיים המעניקים שירות חינוך חובה, ועוד.
גוף פרטי המפעיל זיקה פונקציונלית לשלטון – מדובר בגוף הנותן שירות שהיה מצופה מהשלטון לבצע אותו, כדרך כלל שירות חיוני או קיומי. למשל: מים, גז, חשמל, שירותי קבורה. כמו כן לעיתים מדובר בגופים שהם מונופול מכוח החוק ועל כן הציבור נאלץ לצרוך אותם גם אם היה מעדיף לצרוך את השירות בדרך אחרת. ישנן זיקות רבות להגדרת פעולה כבעלת זיקה פונקציונלית לשלטון ואין צורך לעמוד בכל הזיקות כדי להיחשב לגוף דו מהותי אלא יש להראות כי מדובר במסה קריטית.
גוף פרטי המפעיל זיקה מוסדית לשלטון – תנאי זה הינו פורמלי יותר ובוחן האם ישנה "טביעת אצבע" שלטונית בארגון. ראשית מדובר בחברות ממשלתיות הנמצאות בבעלות ציבורית. בנוסף יכולה להיות זיקה רעיונית בין הגוף לבין השלטון, כגון קופת חולים או נבחרת לאומית. כמו כן אם יש על הרשות פיקוח ממשלתי או שיפוטי הדבר יכול להצביע על זיקה לשלטון, גופים הנהנים באופן משמעותי ממימון ציבורי, כגון אוניברסיטאות.
החובות המוטלות על גופים דו מהותיים

ישנן מספר חובות מנהליות ובמהלך השנים התפתחה בפסיקה החלה, או החלה חלקית, על גופים דו מהותיים שונים. אלו החובות המרכזיות:
חוקיות המינהל – משמעות עיקרון זה שרשות מנהלית לא רשאית לעסוק דבר שאינה מוסמכת לו בחוק מפורש. עיקרון זה התקבל עם מספר סייגים גם על גופים דו מהותיים. אחד המקרים בו המקרה הוחל הוא על הכנסת חמץ לבתי חולים בפסח, בו הוסבר כי מדובר בפגיעה בחופש מדת שהיא זכות חוקתית ועל כל ללא הסמכה מפורשת בחוק אין לבית החולים סמכות לאסור עליו להכניס חמץ לשערי בית החולים.
החובה לפעול בהגינות – על רשות מנהלית לעמוד בסטנדרט מחמיר יותר מתום הלב האזרחי ולפעול בהגינות כלפי כל אדם ללא אינטרס אישי. כלל זה מוחל באופן חלקי על גופי דו מהותיים, במקרים בהם הגוף זוכה ליתרון משמעותי על האזרח ועל כן חובת השקיפות וההגינות כלפיו הוא מוגברת יותר מהחובה האזרחית. למשל, חברה העוסקת בהתחדשות עירונית ובעלותה משותפת למדינה ולעירייה.
החובה לנהוג בסבירות – על רשות לאזן בין שיקולים ענייניים באופן סביר ובית המשפט רשאי לפקח על יישום עיקרון זה. נורמה זו חלה גם על גופים דו מהותיים ובית המשפט שוקל את רמת הסבירות הנדרשת לפי אופי הפעולה ומאפייני הגוף הדו מהותי.
החובה להימנע משיקולים זרים ומניצול לרעה של כוח ציבורי – החלה זו על גופים דו מהותיים היא מורכבת מכיוון וברשויות מנהליות השיקולים הראויים מצויים לחוק בחוק או בתקנות, ואילו בגופי פרטיים שיקול הדעת אין רשימה שכזו. חובה זו אינה גורפת ונידונה בבתי המשפט לאור פרטי המקרים.
חובת המכרזים – רשות מנהלים מחויבת להתקשר עם ספקים באמצעות דיני מכרזים. ישנם גופים דו מהותיים שחויבו בחוק או בתקנות לפעול לפי דיני המכרזים, למשל: קופות חולים, מוסדות להשכלה גבוהה, חברות ממשלתיות. עם זאת, בית המשפט החיל את דיני המכרזים גם על גופים דו מהותיים שהחוק לא החיל אותם עליהם, כגון: קק"ל, הסוכנות היהודית וההתאחדות לכדורגל בישראל. עם זאת, בית המשפט לא החיל על הגופים חובת מכרזים מוחלטת ומאפשר גמישות מסוימת, מכיוון ולא מדובר בגופים שהחוק חייב אותם בחובת המכרזים.
ישנן חובות נוספות שנידונו בפסיקה באירועים חריגים יותר, כגון: החובה להפעיל שיקול דעת, זכות העמידה, החובה להניח תשתית עובדתית, כלל הבטלות היחסית ועוד.
לקריאה נוספת

ד"ר אסף הראל, גופים ונושאי משרה דו מהותיים, נבו הוצאה לאור, התשס"ח-2008 (מהדורה שנייה 2019)
הערות שוליים

↑  פרופ' יצחק זמיר, הסמכות המנהלית, עמ' 33. הוצאת נבו, ירושלים ה'תשנ"ו–1996
↑  ד"ר אסף הראל, גופים ונושאי משרה דו מהותיים, עמ' 54. הוצאת נבו, התשס"ח-2008
↑  פסק דין קסטנבאום
↑  דעת הרוב של השופט עוזי פוגלמן ב בג"ץ 1550/18 עמותת הפורום החילוני נ' שר הבריאות
↑  ע"א 483/16 יהודעי נ' חלמיש חברה ממשלתית - עירונית לדיור שיקום ולהתחדשות שכונות בתל אביב בע"מ, ניתן ב־3 באוקטובר 2017
↑  ע"א 367/14 חה"כ איתן כבל נ' הסתדרות העובדים הכללית החדשה, ניתן ב־9 במרץ 2014
↑  בש"א (חיפה) 8316/69 כלבו 1979 בעמ נ' עיריית חיפה
↑  עע"מ 6101/13 ימית א. בטחון (1998) בע"מ נ' הסוכנות היהודית לארץ ישראל, ניתן ב־23 בפברואר 2014
ל' בכסלו

ל' בכסלו הוא היום השלושים בחודש השלישי (למניין החודשים מתשרי, שהוא החודש התשיעי למניין החודשים מניסן) בשנה העברית.
תאריך זה קיים בשנים שמוגדרות כ"שלמות" או "כסדרן". בשנים שמוגדרות "חסרות", שהן כ-25.5% של השנים, התאריך למחרת כ"ט בכסלו הוא א' בטבת. על פי הלוח העברי הקבוע, יום זה לעולם לא יחול בימים ראשון, רביעי ושישי.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בל' כסלו היא פרשת מקץ אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת, ביום שני או ביום שלישי, ופרשת ויגש אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי.
חגים ומועדים

נר שישי של חנוכה
א' דראש חודש טבת
אירועים היסטוריים

ה'תר"ו – טקסס מתקבלת כמדינה ה-28 של ארצות הברית
ה'תרל"ח – תומאס אלווה אדיסון מקליט ומשמיע את הקלטת הקול הראשונה – השיר "Mary Had a Little Lamb", באמצעות הפונוגרף הראשון שהמציא
ה'תשכ"ח – חיים בר-לב מונה לרמטכ"ל השמיני של צה"ל
ה'תשכ"ט – אפולו 8 משוגרת לירח
ה'תשס"ד – 4 הרוגים בפיגוע בתחנת אוטובוס במחלף גהה בפתח תקווה
ה'תשס"ט – פרוץ מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, כאשר צה"ל תוקף מטרות של חמאס
נולדו

ה'תקכ"ה – רבי אברהם טיקטין, רבן של לונטשיץ, גלוגא וברסלאו, ידידו של רבי עקיבא איגר. (נפטר בכ"ב בטבת ה'תקפ"א)
ה'תרמ"ו – יוסף שפרינצק, פעיל ציוני, פוליטיקאי ישראלי, יושב ראש הכנסת הראשון. (נפטר בה'תש"ך)
ה'תרנ"ב – מאיר גור אריה, צייר ישראלי יליד רוסיה. (נפטר בה'תשי"א)
ה'תרס"ג – בנימין עומר (חתולי), מלחין, מעבד, מנצח ומורה למוזיקה, איש קיבוץ משמר העמק. (נפטר בז' בתמוז ה'תשל"ו)
ה'תרס"ה – הרב דוד אוקס, הרב האחרון של לייפציג ומנהלו הראשון של תיכון צייטלין בתל אביב. (נפטר בה'תשל"ה)
ה'תרס"ו – אליאב ליואי, עורך דין ופוליטיקאי ביישוב ובמדינת ישראל, ראש המועצה המקומית בת ים. (נפטר בכ"ה באדר ה'תשמ"ז)
ה'תשי"א – מיכאל כורש, שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלי.
ה'תשי"ב – יהודה עציון, מחנך ומחבר, פעיל ימין ופעיל הר הבית, חבר המחתרת היהודית, וממייסדי עפרה.
ה'תשכ"ח – ישי לפידות, זמר, מלחין, שחקן וסולן להקת אוף שימחעס, זוכה פרס אקו"ם.
נפטרו

ה'תר"ג – רבי פרץ שמואל זאבל איגר, רב פוסק ואב"ד בעיר בראונשווייג והמחוז בגרמניה. (נולד בי"ג בסיוון ה'תקכ"ח)
ה'תרנ"ד – רבי יהודה יצחק פרנקל, אב"ד ומרא דאתרא בסאנוק שבגליציה. (נולד בה'תקפ"ה)
ה'תרע"ח – רבי אברהם חזן, ממנהיגי חסידות ברסלב בארץ ישראל. (נולד בה'תר"ט)
ה'תשל"ו – חנה ארנדט, פילוסופית יהודייה גרמניה. (נולדה בה'תרס"ז)
ה'תשס"ו – גד בן-עמי צרפתי, בלשן וחוקר העברית, חבר האקדמיה ללשון העברית וחתן פרס ישראל. (נולד בט' בחשוון ה'תרע"ז)
ה'תשע"ו – אבינועם דנין, בוטנאי ואקולוג ישראלי, וחבר המכון למדעי החיים באוניברסיטה העברית. (נולד בכ"ב בטבת ה'תרצ"ט)
כ"ט בכסלו – א' בטבת
כסלו
הערות שוליים

↑  סך הכל כ-68.1% מהשנים
↑  כ-31.9% מהשנים
חנוכיות וסביבון
מלאכה ביום טוב

מלאכה ביום טוב היא עשיית פעולה הנחשבת בהלכה כ"מלאכה" ביום טוב. בדומה לשבת, גם ביום טוב עשיית מלאכה אסורה מן התורה, להוציא מלאכת אוכל נפש המותרת.
הימים הנחשבים ליום טוב, הם: היום הראשון והשביעי של חג הפסח, חג השבועות, ראש השנה, היום הראשון של חג הסוכות ושמיני עצרת, ומחוץ לארץ ישראל גם יום טוב שני של גלויות.
מלאכת עבודה ומלאכת אוכל נפש

בשונה מיום השבת, בו נאסרה כל מלאכת יצירה כלשהי. ביום טוב התורה התירה לבצע מלאכת אוכל נפש על מנת שאדם יוכל לשמוח במאכל ובמשתה ביום טוב, ואסרה מלאכת עבודה- מלאכות שעיקר מטרתן היא לצורך פרנסה, שעיסוק בהן פוגע בשביתה הנדרשת ביום טוב. המקור לחילוק זה הוא בפסוק:”מִקְרָא קֹדֶשׁ יִהְיֶה לָכֶם כָּל מְלָאכָה לֹא יֵעָשֶׂה בָהֶם, אַךְ אֲשֶׁר יֵאָכֵל לְכָל נֶפֶשׁ הוּא לְבַדּוֹ יֵעָשֶׂה לָכֶם”. וכן נאמר:”מִקְרָא קֹדֶשׁ יִהְיֶה לָכֶם כָּל מְלֶאכֶת עֲבֹדָה לֹא תַעֲשׂוּ”. 'מלאכת עבודה' אסורה, אבל מלאכה שאדם רגיל לעשות בביתו דבר יום ביומו לצורך הכנת מאכליו מותרת.
ביום טוב גם הותרה מלאכת הוצאה למרות שהיא לא בהכרח קשורה להכנת אוכל.
צורך יום טוב

אחד הכללים המרכזיים בהיתר עשיית מלאכות ביום טוב הוא, שכל המלאכות שהותרו ביום טוב הותרו לצורך יום טוב בלבד, אבל לצורך יום חול אסור מהתורה לעשות מלאכה ביום טוב.
לפיכך, המבשל סמוך למוצאי יום טוב, באופן שהתבשיל לא יהיה מוכן לאכילה ביום טוב, עובר באיסור תורה, כיוון שבישל ביום טוב עבור יום חול. ואם התבשיל יהיה מוכן לאכילה לפני סיום יום טוב, לא עבר באיסור תורה, שהואיל ואם יגיעו אליו אורחים, יוכלו לאוכלו ביום טוב, נמצא שאין ודאות שבישל את המאכל עבור חול. אבל כיוון שהתכוון לבשל עבור חול, עבר באיסור מדברי חכמים. גם מיום טוב לשבת אסור לבשל מדרבנן, ועל ידי עירוב תבשילין, מותר לבשל מיום טוב לשבת. וכן פעולות שאין בהן מלאכה אלא רק טרחה, כסידור השולחן ושטיפת כלים, אסור לעשות ביום טוב לצורך חול או לצורך שבת. הרוצה לבשל דבר מה לצורך הסעודה, יכול להכין יותר מכפי הצורך כדי להבטיח שלא יחסר, ואת הנותר מסעודת יום טוב יוכל לאכול למחרת. אבל אסור להכין מלכתחילה מנות נוספות על מנת שתשארנה לו למחרת.
כלל "מתוך"

כלל 'מתוך' הוא כלל תלמודי, ע"פ דעת בית הלל, שפירושו: מתוך שהותרה ביום טוב מלאכה מסוימת למטרת אוכל נפש, כך הותרה מלאכה זו גם שלא לצורך אוכל נפש. ונחלקו המפרשים מה הכוונה 'שלא לצורך', יש אומרים שאפילו לצורך שאינו קשור ליום טוב כלל - מותר לעשות המלאכה עבורו. ויש אומרים שרק לצורך כלשהו של יום טוב- מותר, ואם עשה מלאכה שאינה לצורך יום טוב כלל, עובר על איסור תורה, ויש אומרים שעבר על איסור דרבנן. וכולם מודים שמלאכות לצורך חול, נכרי ובהמה- אסורות מהתורה. רוב האחרונים פסקו שההיתר הוא רק לצורך יום טוב כדעת רוב הראשונים, והעושה מלאכה שלא לצורך יום טוב כלל, עובר באיסור תורה.
לדעת רוב הפוסקים, כלל 'מתוך' חל רק על מלאכות שעיקרן לצורך אוכל נפש, כגון: מלאכות טוחן ומבשל.
ריבוי מכפי הצורך

על אף שעשיית מלאכה ביום טוב עבור יום חול אסורה מהתורה, הותר לשלב מלאכה עבור יום חול בעת עשיית מלאכה עבור יום טוב, וזאת בתנאי שיעשה זאת בפעולה אחת, כך שבפועל לא עשה שום מלאכה עבור יום חול בלבד.
ריבוי מכפי הצורך > דוגמאות

הרוצה לחמם מים כדי לשתות כוס אחת, רשאי למלא סיר גדול במים, כדי שיישארו לו מים חמים למחרת וזהו מרבה בשיעורים וביום טוב הדבר מותר. וכן הרוצה לבשל מאכל, רשאי למלא סיר גדול, כדי שיישאר לו ממנו תבשיל למוצאי יום טוב. שהואיל והוא מניח את הסיר בפעם אחת על האש, אין בריבוי המאכלים איסור. ויקפיד שלא לומר בפיו שהוא מוסיף מאכלים לצורך חול. ואחר שהניח את הסיר על האש, אסור להוסיף בו דבר לצורך חול.
תבשיל שבושל עבור יום טוב, שידוע שיש תועלת שתהיינה בו עוד חתיכות בשר או דגים שתשבחנה את טעמו, גם לאחר שהונח על האש מותר להוסיף בו עוד חתיכות. ואף שעיקר כוונתו כדי לאכול אותן בחול, מותר להוסיפן, מפני שבפועל הוא רוצה גם בהשבחת התבשיל לסעודת יום טוב.
שווה לכל נפש

משמעות הכלל 'שווה לכל נפש' היא צמצום היתר עשיית מלאכת אוכל נפש למלאכה שדרך רוב העולם לעשותה למטרת אוכל נפש, ולא רק מפונקים או חולים. המקור לדין זה בפסוק: ”אַךְ אֲשֶׁר יֵאָכֵל לְכָל נֶפֶשׁ הוּא לְבַדּוֹ יֵעָשֶׂה לָכֶם”, המתנה את היתר מלאכת אוכל נפש בכך שמלאכה זו נעשית 'לכל נפש' ולא למיעוט בני האדם. בפועל, גם מלאכות שרוב בני האדם אינם רגילים לעשות עבור עצמם מותרות, כאשר האמדן הוא שאם היה באפשרות רוב העולם לעשותן, היו אכן עושים אותן. לפיכך שחיטת צבי הותרה, וכן שימוש בתבלינים יקרים לבישול, וכדומה. ומאידך הנחת בשמים על גחלים בשביל לבשם את הבית או את הבגדים אסורה, שכיוון שאף אם הייתה אפשרות לרוב האנשים לבשם כך את ביתם לא היו עושים מלאכה זו, הרי שהיא מלאכה שאינה שווה לכל נפש, והעושה אותה עובר בשני איסורי תורה: 1. מלאכת מבעיר- שכאשר הוא מניח את הבשמים הוא מבעיר את הגחלים. 2. מלאכת מכבה- שבתחילת הנחת הבשמים על הגחלים הוא מכבה את האש.
מלאכת נכרים ובעלי חיים

המלאכות שהותרו ביום טוב, הותרו לצורך מצוות השמחה ביום טוב, לפיכך מותר לבשל עבור יהודים, הואיל ומצווה עליהם לשמוח ביום טוב, אך לא עבור נכרים או בעלי חיים שאין להם מצווה לשמוח בו. שנאמר:”אַךְ אֲשֶׁר יֵאָכֵל לְכָל נֶפֶשׁ הוּא לְבַדּוֹ יֵעָשֶׂה לָכֶם”, דרשו חכמים: 'לכם' ולא לנכרים, 'לכם' ולא לבעלי חיים. לפיכך אמרו חכמים: מותר להזמין נכרים לסעודת שבת, כי אין חשש שיבשל עבורם, שאין מבשלים בשבת. אבל אסור להזמין נכרים לסעודת יום טוב, שמא יבשל עבורם.
מוקצה

מוקצה אסור ביום טוב כבשבת, אולם הותר לצורך אוכל נפש ושמחת יום טוב כשאר מלאכות שהותרו לשם כך, כגון אבנים שמונחים על פירות, מותר להזיז את האבנים כדי להגיע אל הפירות.
כל זה לצורך אוכל והנאה שמצד עצמם אינם מוקצים והטלטול נטפל אליהם, אבל אוכל הנאה ושימוש המוקצים מצד עצמם אסורים באכילה וטלטול, ניתן להסמיך דין זה לדרשת חכמים והשיטה העיקרית שהמן לא ירד ביום טוב, ויש לבאר שהוא משום איסור נולד.
וחומרה יתירה החמירו חכמים בדין מוקצה ביום טוב יותר מאשר בשבת, היות שביו"ט המרחב הוא מרחב חולי ומלאכות רבות הותרו בו, הוצרכו להחמיר כנגד בהלכות מוקצה
, וכדלהלן;
לדעת הרמב"ם והשולחן ערוך כל מוקצה אסור, והיינו כל דבר שמצד אחד האדם לא דחה לגמרי, ומצד שני אינם עומדים באופן טבעי לשימוש ביום טוב, כגון סיטונאי שיש לו מוצרי מזון העומדים למכירה במחסן, או בגדים שהושלכו לסל הכביסה ועדיין ראויים לשימוש.
להכרעת הפוסקים האשכנזים מוקצה כזה מותר ביום טוב כבשבת, ורק 'נולד' נאסר ביום טוב, דהיינו דבר ששימושו הספציפי התחדש ביום טוב, כגון עצמות של בשר, שבעודם מחוברים לבשר, הרי הם נטפלים אליו ונחשבים למאכל אדם, ולאחר אכילת הבשר כשנפרדים ממנו הופכים להיות מאכל בהמה.
נחלקו האחרונים בדין יום טוב שחל בשבת, שיש אומרים שדינו כדין שבת רגילה שלא אסרו בה אופני מוקצה אלו, היות שכאן אין את הטעם להחמיר ביום טוב, שכן השבת חמורה ולא יבואו לזלזל בה, ויש הסוברים שלא חילקו חכמים.
מכשירי אוכל נפש

מלאכת מכשירי אוכל נפש, היא מלאכה שאינה קשורה באופן ישיר לאוכל, אלא בעקיפין. כגון: כיבוי שרפה שפרצה בבית, כדי שלא יתעשן הבית ויהיה בו ריח רע כך שהגר בבית ייאלץ לעזוב את ביתו בזמני חום או קור ויסבול. בתלמוד הבבלי מובאת ברייתא, שבה נחלקו חכמים ורבי יהודה. לדעת חכמים (תנא קמא) אסור לבצע מלאכות אלו, ולדעת רבי יהודה מותר. שורש מחלוקתם תלוי בהבנת הפסוקים. בתלמוד ובראשונים מובאים ארבעה תנאים להיתרו של רבי יהודה:
א. שלא היה אפשר לעשות את המלאכה מערב יום טוב
ב. שהתיקון הכרחי (ואם בדוחק אפשר להסתדר- אסור).
ג. דווקא מכשירי אוכל נפש מותרים, ולא מכשירי מכשירים.
ד. לדעת כמה פוסקים נדרש שלא ייעשה תיקון גמור, ולכן לדעת רבים השחזת סכין אסורה מפני שזוהי עשיית כלי גמור.
מכשירי אוכל נפש > הלכה למעשה

קיימת מחלוקת בראשונים האם הלכה כדעת רבי יהודה או כחכמים. ודעת רוב הפוסקים היא שהלכה כרבי יהודה שמלאכת מכשירי אוכל נפש מותרת (בתנאים האמורים), אולם חכמים לא התירו זאת בפומבי, מחשש שהתנאים לעשיית המלאכה לא יתקיימו, כגון שאפשר היה לעשותה מערב יום טוב, ויעבור באיסור תורה. אומנם מי שלמד את ההלכה כסדר רשאי להתיר לעצמו, כי אין חשש. במקרים חריגים ונחוצים התירו חכמים מכשירי אוכל נפש.
הערות שוליים

1 2 3  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט"ז
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ג, פסוק ז'
↑  רמב"ן שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף י"ז, עמוד א' דעת רבה בתלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"ו, עמוד ב'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ג, סעיף א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף י"ב, עמוד א'
↑  ר"ן בשיטת הרי"ף, רש"י, וכ"כ כסף משנה בדעת הרמב"ם, וכ"כ מהריק"ש, גר"א, הרב עובדיה יוסף בדעת השולחן ערוך, וכן פסק רבי חיים בן עטאר בספרו ראשון לציון.
↑  רבינו חננאל, רבינו תם, רמב"ן, מאירי, רשב"א, רא"ש, רא"ה, ריטב"א ועוד רבים.
↑  פני יהושע בדעת הרי"ף והרמב"ם
↑  מאירי ביצה יב, א, וכ"כ במגיד משנה א, ד, לדעת רמב"ם, והגהות רמ"ך. וכ"כ פרי חדש תצה; שועה"ר תצה, ג; מחצית השקל ריש סימן תקיח;נשמת אדם פ, א; מנחת חינוך רחצ, ה; משנה ברורה תקיח, א; ר כף החיים תקיח, א.
↑  כגון לחמם מים לצורך שטיפת ידיים וכלים, אף על פי שהוא לא לצורך אוכל נפש, כי הוא צורך יום טוב.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ג, סעיף ב', משנה ברורה, סימן תק"ג, סעיף קטן ט"ו
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ג, סעיף א', משנה ברורה, סימן תק"ג, סעיף קטן ט"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ב, עמוד ב', ורש"י שם. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ז', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"א, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ח, עמוד ב' ובתוספות שם ד"ה גריפת התנור, רמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ט, סעיף ז'
↑  משנה ברורה, סימן תק"ט, סעיף קטן ל"א
↑  מובן מאליו שמוקצה שכל עניינו ואיסורו הוא מחוסר יכולת שימוש בשבת, כגון קמח ותרנגול, מותרים ביום טוב היות שהשימוש בהם מותר.
↑  מכילתא, דר' ישמעאל פרשת בשלח, מסכתא דויסע סוף פרשה ד; ודרשב"י שמות טז, כו, עמ' 113-114)
↑  הרב עדיאל ברויאר בפורום אוצר החכמה
↑  פורום אוצר החכמה ופורום לתורה.
↑  ולכך על אף שנחלקו התנאים באופן כללי בין לגבי שבת ובין לגבי יום טוב בהלכות מוקצה, מכל מקום בשבת סתם את המשנה כדעת המיקל, וביום טוב כדעת המחמיר, תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ב', עמוד ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות שביתת יום טוב, פרק א', הלכה י"ז.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תצ"ה, סעיף ד'
↑  שאם כן היו נאסרים גם בשבת.
↑  רמב"ם הלכות יום טוב פרק א' הלכה י"ח
↑  רמ"א אורח חיים סימן תצ"ה סעיף ד'
↑  משנה ברורה, סימן תצ"ה, סעיף קטן י"ז, על פי המגן אברהם, ומקור לזה מדברי רבנו חננאל בטור.
↑  ספציפי דייקא, אבל אם לא היה עומד כלל לשימוש, ועתה התחדש שימושו, אסור גם בשבת, ראה משנה ברורה, סימן תצ"ח, סעיף קטן ע"ז, ומקורו מהרא"ש.
↑  שמירת שבת כהלכתה פרק כ"א סעיף ח', ובהערה כג' הביא כך משו"ת רב פעלים חלק א' אורח חיים סימן ל'
↑  אור שמח פרק ב מהלכות שבת הלכה ט', ובשמירת שבת כהלכתה בשם הגאון רבי שלמה זלמן אוירבך זצ"ל
↑  רש"י שם על מסכת ביצה כח, ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ח, עמוד ב'
↑  רז"ה ור"ן
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ט, סעיף ב'
↑  חכמים הקילו לגרוף את הטיח שנפל לתנור וגרם לחריכת הפת או הצלי, ובתנאי שבעל התנור לא היה יכול לעשות זאת בערב יום טוב, כגון שהטיח נפל ביום טוב עצמו או שבעל התנור לא ידע שהטיח נפל בערב יום טוב. כפי הנראה סברו חכמים שההיתר בזה הוא מובן, ואין חשש שיבואו ללמוד ממנו היתר לדברים אסורים. (תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ח, עמוד ב', שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ז, סעיף ד')
קאטיס אלסטרם

| --- | --- |

קאטיס אלסטרם
 לידה:  9 ביוני 1966 (בת 58) גטבורד
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 עיסוק:  מנחת טלוויזיה
 פרסים והוקרה:  Kristallen 
 
קאטיס אלסטרם (בשוודית: Kattis Ahlstrom; נולדה ב-9 ביוני 1966) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה שוודית.
ביוגרפיה

אלסרם נולדה בגטבורג כאחת משלוש בנותיו של רופא, מגיל צעיר החלה לנגן בפסנתר ובצ'לו, בתחילה תכננה ללמוד מוזיקה באוניברסיטה ולפתח קריירה כמוזיקאית אך עקב חבלה בזרוע היא עזבה את תחום זה.
ב-1992 החלה את הקריירה שלה בטלוויזיה כשהנחתה את תוכנית הבידור "תשע עד חמש" ששודרה בערוץ הטלוויזיה הציבורי בארצה.
ב-1994 הנחתה את תחרות המלודיפסטיבלן בה נבחר הנציג השוודי לאירוויזיון.
ב-1995 החלה להגיש פינה ברדיו, מ-1998 ועד 1999 הגישה את התוכנית "הפלגה הגדולה".
היא הנחתה את אירוויזיון 2000 שנערך בסטוקהולם, ב-2003 שימשה כקריינית של הניקוד השוודי באירוויזיון.
מ-2001 ועד 2002 הנחתה את תוכנית התחקירים העיתונאיים "Uppdrag granskning".
ב-2005 זכתה בפרס ה"קריסטאלן", פרס הטלוויזיה השוודית, באותה שנה הנחתה את "Alla tiders Melodifestival", פסטיבל מיוחד שנערך בקרקס בסטוקהולם לציון חמישים שנים לאירוויזיון ולמלודיפסטיבלן.
מ-2006 ועד 2010 שימשה כעורכת הראשית של מגזין המשפחה "Icakuriren".
ב-2009 החלה להגיש תוכנית אירוח משלה הנקראת "Kattis & Company" אך ב-2010 התוכנית ירדה.
היא פעילה למען מדינות מתפתחות והנחתה מספר ערבי התרמה בנושא ובין היתר אירוע של האומות המאוחדות העוסק ברווחת ילדים, היא עבדה עם ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים ונסעה מספר פעמים למדינות העולם השלישי לצורך עבודות הומניטריות, בנוסף היא משמשת כמזכירת ארגון העוסק בזכויות הילד בחברה.
שמעון וגה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  14 בנובמבר 1943 אודרקרק אאן דה אמסטל, הולנד הולנד
 פטירה:  16 בנובמבר 2021 (בגיל 78) רחובות, ישראל ישראל
 עיסוק:  פיזיקאי כימי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אמסטרדם  מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  זאב לוז
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של החברה הישראלית לכימיה (2018)
 תרומות עיקריות
 פיתוח פורמליזמים והבנת מנגנונים בסיסיים בתחום התהודה המגנטית הגרעינית
שמעון וֶגָה (ט' במרחשון תש"ד, 14 בנובמבר 1943 – י"ב בכסלו תשפ"ב, 16 בנובמבר 2021) היה פיזיקאי כימי ישראלי, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע. מומחה עולמי בתחום התהודה המגנטית הגרעינית (NMR).
ביוגרפיה

שמעון וגה נולד בשם סימון וגה (Simon Vega) בכפר אודרקרק אאן דה אמסטל (אנ') המצוי לדרומה של אמסטרדם, אח צעיר ללקס ורבקה. הוריו היו יהודה-לו וגה ואסטלה וגה לבית פרינס. משפחתו, שהייתה נצר ליהדות פורטוגל, הייתה המשפחה היהודית היחידה בכפר, ואביו שימש כשומר בית העלמין היהודי במקום.
כתינוק בן שישה שבועות נשלח להסתתר אצל משפחת שוגט (Schogt) באמסטרדם, אשר מנתה שלוש נפשות: האב הרמן, האם יוטה והבת ליקה. אבי המשפחה היה קפטן על אוניה בזמן המלחמה, בעוד יוטה טיפלה במסירות בשמעון והייתה לו כאם. לאחר המלחמה התאחדו הוא ושני אחיו יחד עם הוריהם באודרקרק.
וגה השלים את לימודי התואר הראשון והשני בפיזיקה באוניברסיטת אמסטרדם, ובשנת 1969 עלה לישראל יחד עם רעייתו. בישראל, עשה את לימודיו לתואר שלישי בהנחייתו של פרופ' זאב לוז במכון ויצמן למדע, בתחום התהודה הגרעינית הקוואדרופולית. בשנת 1974 יצא לארצות הברית ושהה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי כעמית הבתר-דוקטורי הראשון של פרופ' אלכסנדר פיינס.
עם חזרתו לישראל הצטרף וגה לסגל הפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע. בשנים 1986–1989 כיהן כראש המחלקה לחקר איזוטופים, ובשנים 2004–2010 כיהן כראש המחלקה לפיזיקה כימית. שימש מספר פעמים כפרופסור אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ובאוניברסיטת וושינגטון.
וגה היה נשוי למרגריט ואב לילדים, התגורר בעיר רחובות. בן-דודתו היה הרב אורי דסברג.
מחקר

בתקופת היותו עמית בתר-דוקטורי בארצות הברית, ביצע וגה תגליות חלוציות בתת-תחום מתפתח של תהודה מגנטית גרעינית, ששמו multiple-quantum NMR, ופיתח את הבסיס לפורמליזם המכונה "ספין-חצי מדומה" (Fictitious ½ -Spin). פורמליזם זה הוא כלי עיקרי בהבנת תהודה מגנטית גרעינית במוצקים ובנוזלים עד לימינו אלה.
בהיותו חבר סגל צעיר במכון ויצמן, הרחיב את תחומי העניין המחקריים שלו גם לחקר גרעינים קוואדרופולריים חצי-שלמים, צורונים המהווים את מרבית הגרעינים בטבלה המחזורית.
בראשית שנות ה-80 וגה החל לבצע מדידות בתחום המכונה "סחרור בזווית הקסם" (אנ') (Magic Angle Spinning, ובראשי תיבות MAS). עד אותה העת, המחקר בתחום זה התבססו על נקודת מבט שעיקרה גלים רציפים. וגה הבחין כי ישנן תלויות-בזמן מורכבות יותר המצויות בבסיס תחום זה, והשתמש בתורת פלוקה (Floquet Theory) על מנת לתת תיאור עיוני מורחב ומדויק יותר. מתובנות אלה צמחו רבים מניסויים הספין-חצי בני ימינו. בהמשך, תובנות אלה הורחבו והתפתחו לכדי תיאור תהליכים נוספים תלויים בזמן מתחום התהודה המגנטית, ואלה אפשרו את הבסיס הרעיוני לניסויי תהודה מגנטית גרעינית במצב מוצק (ssNMR).
בעשור האחרון לחייו עסק וגה בהבנת מנגנון המכונה פולריזציה גרעינית דינמית (Dynamic Nuclear Polarization, ובראשי תיבות DNP) 
(אנ') והגיע לכלל מסקנות משמעותית שהתקבעו והיו לעקרונות מפתח בתת-תחום זה.
ברבות השנים העמיד וגה דורות של חוקרים שהגיעו לעמדות מפתח בתחום התהודה המגנטית הגרעינית בישראל, ביניהם: פרופ' אשר שמידט מהטכניון, פרופ' אמיר גולדבורט מאוניברסיטת תל אביב, פרופ' גיל גובס מאוניברסיטת בר-אילן, פרופ' מיכל לסקס ממכון ויצמן, וד"ר דפנה שמעון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. חלק ממאמריו של וגה נכתבו יחד עם אחיו לקס (אלכסנדר-יעקב), בעצמו מדען בתחום ה-NMR שהיגר לארצות הברית. כמו כן, שיתף פעולה רבות עם עמיתיו החוקרים לוסיו פרידמן ודניאלה גולדפרב ממכון ויצמן.
פרסים והוקרה

פרס קולטהוף של הטכניון
פרס המדען המצטיין של החברה הישראלית לכימיה (2003)
פרס ISMAR, החברה הבינלאומית לתהודה מגנטית (2015)
מדליית הזהב של החברה הישראלית לכימיה (2018)
הערות שוליים

1 2 3  סיפור ההצלה של משפחת וגה (הסיפור מתמקד באחיו של וגה, אלכסנדר לקס), באתר יד ושם
1 2  אילן היוחסין של משפחת וגה, באתר Geni
1 2  ע"פ התכתבות עם משפחת וגה במאי 2022
1 2 3  דניאלה גולדפרב ולוסיו פרידמן, Shimon Vega, 1943-2021, ISMAR, ‏29 בנובמבר 2021
↑  סמינר זום בינלאומי לזכרו של שמעון וגה, באתר יוטיוב, ‏18 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012548369705171  GND: 1215357060  ISNI: 0000 0005 0128 3302  LCCN: no2020024121  VIAF: 13158259486302302874   WorldCat (עם VIAF): 13158259486302302874
חיל האוויר הפולני

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  פולין פולין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1918–הווה (כ־107 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת פולין–אוקראינה  המלחמה הפולנית-סובייטית  מלחמת העולם השנייה  מלחמת עיראק  מלחמת אפגניסטן (2001–2014)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  36,500
 
סמל חיל האוויר הפולני
מטוסים גרמניים צבועים ברונדל הפולני, מלחמת העולם הראשונה
חיל האוויר הפולני (בפולנית: Siły Powietrzne) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של פולין.