stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדליות באולימפיאדת הנוער קאנגוואן (2024)
טבלת המדליות

הדירוג בטבלה מתבסס על מידע כפי שנמסר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. הטבלה מסודרת לפי מספר הזכיות במדליית זהב של הספורטאים מכל מדינה, לאחר מכן נלקח בחשבון מספר הזכיות במדליית כסף ולאחר מכן מספר הזכיות במדליית ארד. אם קיים שיויון בדירוג המדינות, הן מופיעות בסדר אלפביתי בהתאם לאותיות הייצוג של המדינה בוועד האולימפי הבינלאומי.
במשחקים יוענקו סך הכל 243 מדליות ב-81 אירועים: 81 מדליות זהב, 81 מדליות כסף, ו-81 מדליות ארד. נבחרות ברזיל, דנמרק, טורקיה, תאילנד, ותוניסיה זכו לראשונה במדליות חורף לנוער. עבור ברזיל, טורקיה, תאילנד ותוניסיה מדובר במדליית חורף ראשונה במסגרת אולימפית.
מדינה מארחת (קוריאה הדרומית)
| מיקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  איטליה | 11 | 3 | 4 | 18 |
| 2 |  גרמניה | 9 | 5 | 6 | 20 |
| 3 |  קוריאה הדרומית | 7 | 6 | 4 | 17 |
| 4 |  צרפת | 7 | 5 | 6 | 18 |
| 5 |  סין | 6 | 9 | 3 | 18 |
| 6 |  ארצות הברית | 5 | 11 | 5 | 21 |
| 7 |  אוסטריה | 5 | 6 | 5 | 16 |
| 8 |  שוודיה | 4 | 4 | 3 | 11 |
| 9 |  בריטניה | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 10 |  יפן | 3 | 4 | 8 | 15  |
| 11 |  קנדה | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 12 |  הולנד | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 13 |  פינלנד | 3 | 0 | 4 | 7 |
| 14 |  לטביה | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 14 |  סלובניה | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 16 |  דנמרק | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 17 |  ניו זילנד | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 18 |  שווייץ | 1 | 1 | 7 | 9 |
| 19 |  צ'כיה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 20 |  קזחסטן | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 20 |  פולין | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 22 |  הונגריה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 23 |  נורווגיה | 0 | 4 | 3 | 7 |
| 24 |  אוסטרליה | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 25 |  סלובקיה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 26 |  אוקראינה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 27 |  תאילנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 27 |  תוניסיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 27 |  טורקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 30 |  ברזיל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 30 |  ספרד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 30 |  רומניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 81 | 81 | 81 | 243  |
הערות שוליים

↑  Smirnova, Lena (20 בינואר 2024). "Gangwon 2024: Brazil celebrates historic first Winter Youth Olympic medal thanks to snowboarder Zion Bethonico and family" [קאנגוואן 2024: ברזיל חוגגת את מדלית החורף האולימפית לנוער הראשונה שלה הודות לגולש הסנובורד ציון בטוניקו ומשפחתו]. olympics.com. הוועד האולימפי הבין-לאומי. נבדק ב-21 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Merrell, Chloe (21 בינואר 2024). "Gangwon 2024: Joy for Italy, France and Türkiye and drama for Republic of Korea on Day 2 of the Winter Youth Olympic Games" [קאנגוואן 2024: שמחה עבור איטליה, צרפת וטורקיה ודרמה עבור הרפובליקה של קוריאה ביום השני של משחקי החורף האולימפיים לנוער]. olympics.com. הוועד האולימפי הבין-לאומי. נבדק ב-21 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gangwon 2024 - Medal Table" [קאנגוואן 2024 - טבלת המדליות]. הוועד האולימפי הבין-לאומי. 20 בינואר 2024. נבדק ב-20 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
מהנדס מכונות

דוגמה לעבודתו של מהנדס המכונות
מהנדס מכונות הוא מהנדס העוסק בהנדסת מכונות. זהו עיסוק במגוון רחב של נושאים כגון: קונסטרוקציות מתכת ומוצרי עיבוד שבבי, תכנון ותחזוקה של מנועים, משאבות, ומדחסים, תכנון ותחזוקה של מערכות הידראוליות ופניאומטיות.
הכשרתו של מהנדס מכונות כוללת בנוסף למקצועות המדעים התשתיתיים התמחויות בתחומים: חוזק חומרים, סטטיקה, דינמיקה, מכניקת הזורמים, מעבר חום, אוטומציה ובקרה, מכטרוניקה ורובוטיקה.
בעבודתו משתמש מהנדס המכונות במדעי ההנדסה השונים, במחשבים, במעבדות ובאמצעי ייצור שונים. בנוסף למדעים הכלליים, מדעי ההנדסה המיושמים בהנדסת מכונות כוללים את מכניקת המוצק, מכניקת הזורמים, תרמודינמיקה ומעבר חום, תורת הבקרה ושיטות חישוביות שונות. בנוסף, צריך מהנדס המכונות להכיר את הרקע המאפיין את המערכת בה הוא עוסק.
בשנת 1817, האקדמיה הצבאית וסט פוינט בארצות הברית הייתה הראשונה שהציעה השכלה הנדסית.
בישראל נערכים לימודי הנדסת מכונות בשמונה מוסדות להשכלה גבוהה: הטכניון, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל והמכללה האקדמית להנדסה ירושלים.
אגודות מקצועיות של מהנדסי מכונות

אגודה מקצועית של מהנדסי המכונות בבריטניה הוקמה בשנת 1847 שנים רבות לאחר הקמת אגודה מקצועית של המהנדסים האזרחיים בבריטניה בשנת 1818. בארצות הברית הוקמה האגודה המקצועית של מהנדסי המכונות בשנת 1880 כאשר הקדימו אותה האגודות המקצועיות של המהנדסים האזרחיים בשנת 1852 ואגודה מקצועית של מהנדסי מכרות ומטלורגיה בשנת 1871.
המוטו של אגודת מהנדסי המכונות בישראל: "מהנדסי המכונות מניעים את גלגלי המילניום השלישי".
ראו גם

הנדסה
מהנדס טיסה

עמדתו של מהנדס הטיסה בתא הטייס של מטוס הנוסעים בואינג 747-200
כנפי מכונן טיסה בחיל האוויר עד 1999. מ-1999 מכונני חיל האוויר עונדים כנפי טיס רגילות
מהנדס טיסה (בחיל האוויר הישראלי: מכונן אוויר) הוא איש צוות אוויר במטוסים שאחראי לבדיקת המטוס לפני ואחרי כל טיסה ולניטור המערכות במטוס בזמן הטיסה. המערכות המנוטרות הן בין היתר: לחץ האוויר, הדלק, בקרת הסביבה, המערכת ההידראולית ומערכת החשמל. בחלק מהמטוסים הצבאיים מבצע מהנדס הטיסה בדיקה מקיפה של כלל המערכות[דרוש מקור].
עמדת מהנדס הטיסה ממוקמת בתא הטייס, בדרך כלל מאחורי ובין הטייס וטייס המשנה. במספר מטוסים צבאיים כמו בc-130 יושב מהנדס הטיסה בין הטייסים, במטוסי בואינג הוא יושב מול פאנל צדדי אשר בו מחווני ומפסקי המערכות השונות ובטופולב 134 הוא ממוקם באף המטוס. מהנדס הטיסה הוא מומחה למערכות המטוס ואחראי לאיתור ופתרון תקלות שעלולות להתעורר בזמן הטיסה או במצבי חירום. כמו כן, תפקידו הוא לעבד את הנתונים הנדרשים להמראה ולנחיתה של המטוס. במטוסי ההרקולס אחראי המכונן על גם ניהול התהליכים הטקטיים בטיסה (הצנחות, תדלוק אווירי וכו').
בעקבות התפתחות טכנולוגיית המחשבים ומערכות הטיסה, אין עוד צורך במהנדסי טיסה במטוסי הנוסעים החדישים. במטוסים שהחלו להיכנס לשירות החל משנות השמונים של המאה ה-20, ניטור מערכות הטיסה נעשה באמצעות מחשב המדווח על תקלות ישירות לטייסים.
בחלק מחברות התובלה האוויריות מהנדס הטיסה נחשב גם לקצין שני, אם הוא טייס בהכשרתו. בחברות התעופה המסחריות מהנדס הטיסה הוא שלישי בשרשרת הפיקוד, אחרי הקברניט והקצין הראשון ואינו הבכיר בצוות הטיסה.
בחיל האוויר הישראלי ישנם מהנדסי טיסה במטוסי הבואינג 707 שתפקידם הוא לבצע את תהליך ההתחברות בעת תדלוק אווירי. כינוי בעל התפקיד בעת הטיסה הוא בוּמר, על שם מוט התדלוק המכונה "בום".
הערות שוליים

↑  אוהב טורג'מן, ‏אחד על אחד עם מכוננת, באתר חיל האוויר הישראלי, 7 בינואר 2021
| תעופה • תעופה צבאית • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| עקרונות | אווירודינמיקה • כוח עילוי • גרר • מספר מאך • זווית התקפה • הזדקרות • פרופיל אווירודינמי • עומס כנף • מערבולת • אפקט קואנדה • יחס גלישה • פינת ארון המתים | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| כלי טיס | מטוס • מסוק • כדור פורח • ספינת אוויר • דאון • המראה ונחיתה אנכית (VTOL) • המראה ונחיתה קצרה (STOL) | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מבנה | כנף • כנפון קצה־כנף • מדף • מאזנות • ספוילר • מעצור אוויר • מוטת כנפיים • כונס אוויר • כני נסע • הגה גובה • הגה כיוון • תא הטייס • משטחי היגוי • קנארד | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| הנעה | מנוע בעירה פנימית • מנוע כוכבי (רדיאלי) • מדחף • מנוע סילון • היפוך דחף • מנוע מגח סילון • מנוע על-מגח סילוני • מנוע רקטי • חשמל | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| תופעות | גלגול הולנדי • צימוד אינרציאלי • בום על-קולי • התעבות סביב כלי טיס • אוסצילציה • ורטיגו • התקרחות | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מערכות | מחווני טיסה • צינור פיטו • מכל דלק נתיק • מצנח בלימה • אוויוניקה • מערכת בקרת טיסה • חיווט תעופתי • קופסה שחורה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| שלבי טיסה | הסעה ודחיפה • המראה • טיפוס • הנמכה • שיוט • נחיתה • אווירובטיקה • הקפה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מקצועות | צוות אוויר • טייס  • מהנדס טיסה • צוות קרקע • הנדסת אווירונאוטיקה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
מונחים בתעופה
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536033405171  GND: 4755198-7  LCCN: sh85049115
מדליות באולימפיאדת סידני (2000)

הענקת המדליות הראשונות באולימפיאדת סידני
זיקוקים במהלך טקס הנעילה של האולימפיאדה
במהלך אולימפיאדת סידני שנערכה בסידני שבאוסטרליה בין ה-15 בספטמבר ועד ה-1 באוקטובר 2000, העניק הוועד האולימפי הבינלאומי מדליות לזוכים מבין 10,651 הספורטאים שהגיעו מ-199 מדינות וישויות מדיניות על מנת להשתתף בתחרויות ב-28 ענפי ספורט.
מתוך 199 המדיניות והישויות המדיניות זכו 80 מדינות בלפחות מדליה אחת. 119 מדינות לא זכו. ארצות הברית זכתה במירב המדליות - 97 במספר וכן במירב מדליות הזהב (40 במספר) והארד (33 במספר). רוסיה במירב מדליות הכסף (28 במספר). המדינה המארחת, אוסטרליה, זכתה ב-58 מדליות מהן 16 מדליות זהב, 25 מדליות כסף ו-17 מדליות ארד.
קולומביה זכתה לראשונה במדליית זהב אולימפית, ווייטנאם זכתה לראשונה במדליה אולימפית (מדליית כסף בטקוונדו).
שינויים בחלוקת המדליות

לאחר סיום המשחקים, בעקבות בדיקות סמים שנערכו לספורטאים נשללו מספר מדליות מספורטאים שזכו בהם. ממריון ג'ונס, האצנית האמריקאית, נשללו שלוש מדליות זהב ושתי מדליות ארד, לאחר שהיא הודתה שהשתמשה בסטרואידים אנבוליים לפני האולימפיאדה. המדליה בתחרות הריצה ל-100 מטרים לנשים, שנשללה מג'ונס לא הועברה למקום השני בתחרות - האצנית היווניה אקטריני תאנו בשל שזו התחמקה מבדיקת הסמים בעצמה.
ב-2 באוגוסט 2008 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול את מדליית הזהב בריצת השליחים ל-400 מטרים מנבחרת ארצות הברית לאחר שהתגלה שהאצן אנטוניו פטיגרו השתמש בהורמוני גדילה לפני התחרות.
ב-28 באפריל 2010 נשללה מדליית הארד מנבחרת ההתעמלות של סין לאחר שנודע שאחת המעמלות הייתה בת 14 בזמן התחרות, כאשר הגיל המינימלי המותר הוא 16. המדליה שנשללה הוענקה לנבחרת ארצות הברית שסיימה את התחרות במקום הרביעי.
הערות שוליים

↑  אתר הוועד האולימפי הבינלאומי
↑  אתר הוועד האולימפי - מדליות שחולקו
↑  כתבת רשת החדשות ABC בדבר שלילת המדליות
↑  כתבה בעיתון הגארדיאן בדבר שלילת המדליות.
↑  כתבת רשת TSN בדבר שלילת המדליה
↑  nrg מעריב, אחרי עשור: נבחרת ההתעמלות של סין נושלה מהארד, באתר nrg‏, 28 באפריל 2010
| מדליות במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- |
| אולימפיאדות קיץ | אתונה (1896) • פריז (1900) • סנט לואיס (1904) • לונדון (1908) • סטוקהולם (1912) • אנטוורפן (1920) • פריז (1924) • אמסטרדם (1928) • לוס אנג'לס (1932) • ברלין (1936) • לונדון (1948) • הלסינקי (1952) • מלבורן (1956) • רומא (1960) • טוקיו (1964) • מקסיקו סיטי (1968) • מינכן (1972) • מונטריאול (1976) • מוסקבה (1980) • לוס אנג'לס (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020)  • פריז (2024) |  |
| אולימפיאדות חורף | שאמוני (1924) • סנט מוריץ (1928) • לייק פלאסיד (1932) • גרמיש-פרטנקירכן (1936) • סנט מוריץ (1948) • אוסלו (1952) • קורטינה ד'אמפצו (1956) • סקוו ואלי (1960) • אינסברוק (1964) • גרנובל (1968) • סאפורו (1972) • אינסברוק (1976) • לייק פלאסיד (1980) • סרייבו (1984) • קלגרי (1988) • אלברוויל (1992) • לילהאמר (1994) • נאגנו (1998) • סולט לייק סיטי (2002) • טורינו (2006) • ונקובר (2010) • סוצ'י (2014) • פיונצ'אנג (2018) • בייג'ינג (2022) |  |
מאיר דה הונד

| --- | --- |

הרב ד"ר מאיר דה הונד, 1928
 לידה:  30 באוגוסט 1882 אמסטרדם, הולנד 
 פטירה:  23 ביולי 1943 (בגיל 60) סוביבור, רפובליקת פולין 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
הרב מאיר דה הונד (בהולנדית: Meijer de Hond; ה'תרמ"ב, 1882 – ה'תש"ג, 1943) היה רב, פובליציסט, מחזאי מו"ל ועורך עיתונים. נספה בשואה.
ביוגרפיה

נולד ברובע היהודים באמסטרדם למשפחה ענייה מאוד. אביו היה משגיח כשרות מטעם הרבנות המקומית, את בנו שגילה כישרונות בילדותו, שלח ללמוד בבית המדרש לרבנים לצד לימודים אקדמיים באוניברסיטת אמסטרדם. בהמשך נסע ללמוד בבית המדרש לרבנים בברלין ושם התקרב לרב דוד צבי הופמן. בתקופה זו למד שפות שמיות באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטאות אחרות בגרמניה.
בטבעו היה דה הונד טיפוס סוער ונמרץ, הוא התחבר מאוד למעמד היהודי הפשוט שחי בעניות מרודה ובצפיפות רבה באזורים העתיקים של אמסטרדם שבהם נולד וגדל, ואימץ את סגנון דיבורם העממי והמשולב בשאריות יידיש. עובדה זו עמדה לו לרועץ בכל הקשור להשגת משרות רבנות נחשבות, ומאידך הפנתה אליו תשומת לב של מבקרי ספרות הולנדיים.
בצעירותו יסד כתב עת בשם "הלבנון" (De Libanon) ופרסם בו מאמרי פולמוס, הוא הסעיר את קהל קוראיו כאשר לא היסס מלהאשים את הממסד היהודי אורתודוקסי בצביעות, על רקע סוציאלי. הוא תקף למשל את העשירים על מנהגי ה"אבלות" שלהם בתשעת הימים שבהם הם נאלצים לוותר על מאכלי הבשר ו"להסתפק" במעדני דגים וגבינות יוקרתיים. עם שובו להולנד התמסר לעבודה סוציאלית, הקים ארגון לפועלים דתיים, אגודה למען העיוור היהודי, בית מחסה לנכים יהודים, חברה ללימוד תורה ועוד. הוא העריץ את בית המלוכה ההולנדי ובשל כך היה מתנגד לציונות. ביאוריו במקרא ודרשותיו היו מכוונים לגישור בין תורה ומדע ולעיתים קרובות נתפסו בידי רבנים שמרניים כמודרניים.
מפעל חשוב שלו היה העיתון "De Joudsche Jeugdkrant" (דה יודסה ייחדקראנט - עיתון הנוער היהודי), אותו ערך וכתב כמעט לבדו. עיתון לימודי-חינוכי זה כלל שיעורים בהיסטוריה יהודית, שלעיתים כללו יותר יסודות אגדיים עובדות היסטוריות; הסברים על מצוות היהדות; שיעורים בתורה עם תרגום מילולי של טקסט המקור. רשימותיו המתארות את חיי הגטו היהודי היו מקוריות ועשו שימוש לא-רגיל בשפתם של עניי היהודים באמסטרדם. רשימות אלו שהכתיר בשם "Kiekjes" (תרגום חופשי: צילומונים) לכדו את תשומת לבם של מבקרי ספרות כלליים בהולנד והמושג שטבע, היה למושג קבוע בספרות ההולנדית. זיגפריד ואן פראג (אנ'), הסופר והמבקר הנודע, כתב שמאיר דה הונד עלה הרבה על מולטטולי הנערץ על ההולנדים, בתיאור חיי השוק האמסטרדמי. למרות הצלחתו הרבה, יצירתו לא תורגמה ונשארה בגבולות השפה ההולנדית.
מספריו

Ghetto-kiekjes (Amsterdam, 1909).
Kiekjes Jodenbreestraat-Waterlooplein (Amsterdam, 1926).
Beiträge zur Erklärung der Elhidr-legende und von Korân, Sure 18/59 f f. (Der Korânisirte Elhidr) (Leiden, 1914).
Betsalel. Joodsche geloofsleer voor Jong-Israël (Leiden [etc.], 1919-1928. 3 dl.).
Hanneirous. Chanoekohspel in één bedrijf [Amsterdam, 1929].
Rabbie Akiba. Historisch drama in zes tafereelen, spelende in het begin van de burgerlijke jaartelling (Amsterdam, [1934]).
לקריאה נוספת

יוסף מכמן העיתונות היהודית בהולאנד בין שתי מלחמות העולם, בתוך: יהודה גוטהלף (עורך), עיתונות יהודית שהיתה, תל אביב: האיגוד העולמי של העיתונאים היהודים, תשל"ג, עמ' 501–502.
חיים נוסבוים, הרב ד"ר מאיר די־הונד - אמשטרדם, בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, כרך שני, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשי"ז. עמ' 22–28
J. Meijer, Dr. Meijer de Hond, Amsterdam 1951 (מבחר ממאמריו ומבוא קצר על חייו ופעלו)
מאוריציו גאודינו

מאוריציו גאודינו (באיטלקית: Maurizio Gaudino, נולד ב-12 בדצמבר 1966 בברוהל שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא איטלקי ששיחק בעיקר בשטוטגרט ובאיינטרכט פרנקפורט בעמדת הקשר ההתקפי.
בנו של מאוריציו גאודינו, ג'אנלוקה גאודינו, הוא כדורגלן פעיל המשחק נכון לדצמבר 2016 בסנט גאלן מליגת העל השווייצרית, בהשאלה מבאיירן מינכן.
קריירת מועדונים

גאודינו שיחק בנוער של וולדהוף מנהיים ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1984. לאחר שלוש עונות בהן הבקיע תשעה שערים ב-60 הופעות, עבר גאודינו לשטוטגרט. עם שטוטגרט הגיע גאודינו לגמר גביע אופ"א בעונת 1989, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לנאפולי של דייגו מראדונה. במשחק הראשון בנאפולי, הפסידה שטוטגרט בתוצאה 2-1, כשגאודינו כבש שער יתרון זמני לשטוטגרט. הגומלין בשטוטגרט הסתיים בתוצאה 3-3, שלא הספיקה לשטוטגרט ולגאודינו. בשנת 1992 זכה גאודינו באליפות הבונדסליגה, כאשר הוא היווה חלק מחוליית קישור עם מתיאס זאמר ולודוויג קוגל. סך הכל גאודינו שיחק שש עונות בשטוטגרט, בהן הבקיע 30 שערים ב-171 הופעות.
בשנת 1993 עבר גאודינו לאיינטרכט פרנקפורט, ובעונתו הראשונה הצליח במדי הקבוצה שהייתה באותה תקופה קבועה בצמרת הבונדסליגה. הצלחה זו סייעה לגאודינו להגיע לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 1994. גאודינו הושאל בפגרת החורף של עונת 1994/95 למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, שם הבקיע שלושה שערים ב-20 הופעות, וסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגת המשנה. בעונת 1995/96 הושאל לקלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית.
בקיץ 1997 עזב גאודינו את פרנקפורט, לאחר שצבר 75 הופעות בונדסליגה והבקיע 16 שערים בתקופות בהן לא היה מושאל, וחתם בפ.צ. בזל לעונה אחת, בה הבקיע עשרה שערים ב-30 הופעות. בתום עונה זו חתם גאודינו בבוכום, גם שם שיחק עונה אחת, בה הבקיע שני שערים ב-20 הופעות. בתום עונה זו, חתם גאודינו באנטליהספור מליגת העל הטורקית. במועדון זה שיחק גאודינו שלוש עונות, ועזב את הקבוצה לאחר שירד ליגה בעונת 2002. בשנת 2003 הופיע 13 פעמים במדי וולדהוף מנהיים, הקבוצה בה גדל, ובשנה זו פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

לגאודינו חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה, בהן הבקיע שער אחד. גאודינו זומן על ידי המאמן ברטי פוגטס לסגל הגרמני למונדיאל 1994, בו הודחה הנבחרת ברבע הגמר על ידי נבחרת בולגריה, אך  לא שיחק דקה אחת.
לאחר הפרישה

בשנת 2006 השתתף גאודינו במשחק צדקה בין נבחרת גרמניה לנבחרת אנגליה, לציון 40 שנה לזכייה האנגלית במונדיאל 1966. במשחק זה לקחו חלק כוכבי עבר וידוענים.
ביולי 2015 מונה גאודינו למנהל הספורטיבי בקבוצת רויטלינגן 05.
תארים

עם שטוטגרט:
אליפות הבונדסליגה: 1991/92
מולה ואגה

מולה ואגה (בצרפתית: Molla Wagué; נולד ב-21 בפברואר 1991) הוא כדורגלן מאלים-צרפתי, המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

ואגה התחיל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של קן. ב-6 בנובמבר 2011, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–0 נגד דיז'ון. כעבור שבועיים, כבש את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2–2 נגד אז'אקסיו.
בקיץ 2014, ואגה חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית וב-10 ביולי 2014, הושאל לאודינזה עד לסיום העונה.
ב-31 בינואר 2017, ואגה הושאל ללסטר סיטי עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה. ב-18 בפברואר, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 למילוול, בו ספג פציעה שהשביתה אותו מהמגרשים עד לסיום העונה.
בקיץ 2017, ואגה עזב את גרנדה וחתם באודינזה, אך ב-31 באוגוסט הושאל לווטפורד מהפרמייר ליג.
ב-1 בפברואר 2019, ואגה הושאל לנוטינגהאם פורסט לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-17 ביולי 2019, ואגה חתם בנאנט תמורת 1.2 מיליון אירו.
ב-10 בספטמבר 2020, ואגה הושאל לאמיין עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, ואגה רשם הופעה אחת בנבחרת הנוער של צרפת.
בינואר 2013, ואגה זומן לסגל נבחרת מאלי לקראת גביע אפריקה לאומות 2013. ב-20 בינואר 2013, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 נגד ניז'ר. ב-25 במרץ 2015, ואגה הבקיע צמד בהפסד 3–4 לגבון.
מדליין מנינג

מדליין מנינג-ג'קסון-מימס (באנגלית: Madeline Manning-Jackson-Mims; נולדה ב-11 בינואר 1948) היא אתלטית אמריקאית בעבר, אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968), אלופת אמריקה (ויניפג 1967), אלופת האוניברסיאדה ( טוקיו 1967), 6 פעמים אלופת ארצות הברית (1967, 1969, 1975, 1976, 1980 ו-1981) ושיאנית ארצות הברית במשך 7 שנים בריצת 800 מטר. היא האתלטית האמריקאית היחידה שזכתה במשחקים האולימפיים בריצת 800 מטר (נכון ל-2016) והצעירה ביותר שזכתה בריצת זו (עד לשנת 2008).
ביוגרפיה

מנינג נולדה וגדלה בקליבלנד, אוהיו. היא בוגרת אוניברסיטת המדינה של טנסי.
ביוגרפיה > אלופת אמריקה ואלופת האוניברסיאדה

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה באוגוסט 1967 זכתה מנינג במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.35 דקות, לפני בת ארצה דוריס בראון (2:02.95 דקות) ואביגיל הופמן מקנדה (2:04.82 דקות). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו יפן היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:06.8 דקות, לפני אביגיל הופמן (2:08.5 דקות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה מנינג במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אולימפי חדש של 2:00.92 דקות, לפני אילאנה סילאי מרומניה (2:02.58 דקות) ומיה חומרס מהולנד (2:02.63 דקות).
בתחרות שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-30 ביולי 1969 קבעה מנינג בריצת 800 תוצאה של 2.01.4 דקות ודורגה ראשונה בעולם בשנה זו.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה מנינג במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם מייבל פרגרסון, שריל טוסיינט וקתי המונד בתוצאה של 3:25.15 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:22.95 דקות ולפני מערב גרמניה (3:26.51 דקות). בריצת 800 מטר היא סיימה במקום עשירי בשלב חצי הגמר בתוצאה של 2:02.39 דקות ולא הצליחה להתברג לריצת הגמר ובכך לא הצליחה להגן על תוארה.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה מנינג במקום 16 בריצת 800 מטר. בשלב חצי הגמר היא סיימה אחרונה במקצה שלה בתוצאה של 2:07.25 ולא עלתה לריצת הגמר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:00.62 דקות. שבוע לאחר המשחקים, בתחרות שנערכה בקולג' פארק במרילנד ב-7 באוגוסט היא קבעה בריצת 800 מטר שיא ארצות הברית חדש של 1.57.90 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-7 שנים ונשבר על ידי מארי דקר (1.57.60 דקות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מוסקבה (1980) שנערכו ביוג'ין, אורגון זכתה מנינג במקום ראשון בריצת 800 מטר בתוצאה השנייה בטיבה שלה (1:58.3 דקות) ונכללה בפעם הרביעית במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים, אך בשל החרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980) שהובילה ארצות הברית נמנע ממנה להשתתף.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בשנת 1981 זכתה מנינג במדליית זהב בפעם השישית בריצת 800 מטר בתוצאה של 1.58.50 דקות.
חייה האישיים

בשנת 1969 נישאה מנינג לג'ון ג'קסון וכעבור כשנה היא התגרשה ממנו. לזוג נולד בן, ג'ון ג'קסון ה-3, אתלט מצטיין, אלוף המכללות בקפיצה משולשת.
תארים והישגים

בשנת 1984 זכתה מנינג להיכלל בהיכל האתלטיקה של ארצות הברית.
במהלך הקריירה שלה קבעה מנינג בריצת 800 מטר 7 שיאי ארצות הברית.
שיאים איישיים

ריצת 400 מטר: 52.2 שניות (1972)
ריצת 800 מטר: 1:57.90 דקות (1976)
ריצת 1500 מטר: 4:14.04 דקות (1980)
ריצת מייל: 4:54.4 דקות (1975)
הערות שוליים

↑  מדליין מנינג, באתר USA Track & Field (באנגלית)
מוחמד אבן אל-חנפיה

| --- | --- |

 לידה:  637 אל-מדינה, ח'ליפות ראשידון 
 פטירה:  25 בפברואר 700 (בגיל 63 בערך) אל-מדינה, ח'ליפות אומיה 
 מקום קבורה:  אל-מדינה 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
מוחמד אבן אל-חַנַפיָה (בערבית: محمد بن الحنفية) הוא בנו של הח'ליף המוסלמי הרביעי, עלי בן אבי טאלב ואחת מנשותיו ח'אולה בנת ג'עפר, שכונתה "החנפיה", על שם שבטה, בַּנוּ חנפיה. 
בניגוד לאימאמים השיעים השני והשלישי – חסן בן עלי וחוסיין אבן עלי, שהיו בניה של פאטמה זהרה, בתו של מוחמד, לא נהנה אל-חנפיה משושלת יוחסין מכובדת שכזאת ולכן מנהיגותו לא הייתה מקובלת על רוב השיעים.
במהלך תקופת ח'ליפותו של אביו עלי, שימש אל-חנפיה כאחד המפקדים בצבאו, ונלחם לצידו במלחמות נגד המתנגדים לשלטונו של עלי, מבית אומיה. כתבים שיעים שונים מייחסים לאל-חנפיה אומץ ויכולת ביטוי (שירש מאביו), אדיקות דתית ונוכחות מרשימה. במסורות שיעיות שונות מסופר כי בקרבותיו של עלי, הוא הציב את אל-חנפיה בראש צבאו, ואילו את חסן וחוסיין הציב מאחור והגן עליהם, משום ש"הם בניו של הנביא" ואל-חנפיה "הוא בני".
אל-חנפיה אינו נחשב לאימאם על ידי השיעים (שכן אינו מצאצאיו של הנביא מוחמד), אולם הוא דמות חשובה בהיסטוריה השיעית מאחר שהוא שימש כמנהיגה (בתואר) של מרידה נגד הח'ליפים האומיים. אל-מוח'תאר, שהנהיג את המרידה שפרצה בכופה (כיום בעיראק) ב-686, הכריז על חנפיה כמהדי ו"בנו של היורש", שישיב את הצדק לעולם האסלאמי. מוח'תאר פנה לשיעים לנקום את דמו של חוסיין, אולם רבים מהם סירבו, ביניהם בנו של חוסיין, עלי בן חוסיין, האימאם השיעי הרביעי.
נראה כי אל-חנפיה עצמו לא נקט כמעט כל תפקיד אקטיבי במרידה, וסירב לקבל את התואר, לכן כאשר המרד דוכא בהצלחה על ידי השלטונות, הם לא פגעו בו. הוא נפטר ב-700. תומכיו טענו כי הוא לא נפטר אלא מסתתר בהרים סביב מכה, וכשישוב יכונן שלטון צדק בעולם.
משמעותה העיקרית של המרידה הייתה תחילתה של מסורת שיעית, לפנות לצאצאיו של עלי בדרישה כי ינהיגו אותם, במקום השלטון של הח'ליפים הסונים, שנחשבו למושחתים, לא צודקים ואוטוקרטים בעיני השיעים.
אל-חנפיה נחשב לאדם הראשון שהוכרז עליו כי הוא המהדי, אם כי הוא לא טען לתואר בעצמו. נראה כי הוא גם זה שחנך את מושג ה"היעלמות" של המהדי, שייחסו מאמיני כתות שונות למתחזים למהדי.
הערות שוליים

↑  ראו במקור שיעי זה, בפירוש לדרשה שנשא עלי בפני מוחמד.
↑  השיעים מאמינים כי מוחמד מינה את עלי בן אבי טאלב כיורשו (זאת בניגוד לסונים)
↑  ראו פה.
↑  W. Madelung, “Al-Mahdi,” in The Encyclopedia of Islam, 1986 ed. 1231
↑  ברנרד לואיס, הערבים בהיסטוריה, עמוד 78.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444637905171  BIBSYS: 1512647516920  GND: 121614395  ISNI: 0000 0000 3808 4917  LCCN: n85271594  SUDOC: 186099177  VIAF: 32857439   WorldCat (עם VIAF): 32857439