stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בני גאון
ספריו

רק המעז מנצח (1997)
הספר השני - חשבון נפש ניהולי (2006)
גאון - דבר או שניים על ניהול וגם על החיים, ידיעות ספרים (2008)
הערות שוליים

↑  נתניה: העירייה קראה רחוב על שמו של בני גאון האיש שהביא את איקאה לעיר, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏2008-07-08
↑  טקס מרגש וחנוכת תשתיות לזכר אחיו של יהורם גאון, באתר אייס, 1 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298584805171  BnF: cb161699409 (data)  LCCN: n97092521  VIAF: 65761074   WorldCat (עם VIAF): 65761074 
אנדרטה לזכרו ברחוב החלוץ בשכונת בית הכרם שם התגורר
בקלאים

| בקלאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: בקלאים
שם מדעי
 Gadiformes ‏גודריץ', 1909

בקלאים (שם מדעי: Gadiformes) היא סדרה של דגי גרם טורפים החיים בעיקר באזורי הימים הממוזגים והקרירים באוקיינוס האטלנטי והשקט, אך גם בימים טרופיים (בעומק הים) ואף מספר מינים בנהרות.
לדגים אלה סנפירי גחון גדולים שלעיתים מאוחדים יחדיו. הראש גדול עם עיניים גדולות והפה מופנה מטה ובעל "מחושים" קטנים מתחתיו. דגים אלה הם טורפים המחפשים מזון בקרקעית הים וניזונים מרכיכות, סרטנים, כוכבי ים ומדגים קטנים.
סדרה זו מכילה מספר דגי מאכל מבוקשים כמו הבקלה ממנו מכינים את הבקליאו. הגדול שבין דגים אלה הוא המין בקלה אטלנטית שיכול להגיע לאורך 2 מ' ולמשקל של 96 ק"ג.
מיון

סדרה בקלאים (Gadiformes)
משפחה קָדְקוֹדִיתִיִּים (Bregmacerotidae)
משפחה Euclichthyidae
משפחה שיבוטיים (Gadidae) - בה סוגי דג בקלה והבקלה אטלנטית
משפחה Lotidae
משפחה חוטמניים (Macrouridae)
משפחה Melanonidae
משפחה בקליים (Merlucciidae)
משפחה גדליים (Moridae)
משפחה Muraenolepididae
משפחה דונימיים (Phycidae)
גלריה

Enchelyopus cimbrius
Coryphaenoides leptolepis
בקלה ים תיכונית (Merluccius merluccius)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555550705171  BnF: cb121108408 (data)  GND: 4284466-6  LCCN: sh85052684  NKC: ph349430
ג'ייסון גנאו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביולי 1997 (בן 27) ג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 מקום לימודים:  תיכון ויליאם ל' דיקינסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייסון ג'נאו (באנגלית: Jason Genao; נולד ב-3 ביולי 1997) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הופעתו בתור רובן "רובי" מרטינז ג'וניור בסדרה מבית היוצר של נטפליקס "בבלוק שלי" (2018–2021).
ביוגרפיה

ג'ייסון ג'נאו נולד למשפחה דומיניקנית-אמריקאית בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. ב-2015 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הציבורי ויליאם ל. דיקינסון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Ladrones | סוכן FBI |  |
| 2017 | לוגאן | ריקטור |  |
| 2019 | Max Winslow and the House of Secrets | בני קראסקו |  |
| 2020 | Film Fest | מקס |  |
| 2023 | Divinity | סטאר |  |
| 2023 | Ambush | בויד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | חוק וסדר:מדור מיוחד | ויליאם ריבס | פרק: "Forty-One Witnesses" |
| 2016–2017 | גט-דאון (אנ') | נפוליאון | 7 פרקים |
| 2018 | אלוהים שלח לי בקשת חברות (אנ') | אייזק | פרק: "Heavenly Taco Truck" |
| 2018–2021 | בבלוק שלי | רובן "רובי" מרטינז ג'וניור | תפקיד ראשי (4 עונות); 38 פרקים |
| 2022 | בו ביץ' (אנ') | דבון | 5 פרקים |
הערות שוליים

1 2 3  Contreras, Russell.
1 2  Mota, Caitlin.
↑  "Ladrones (2015)", IMDb Accessed April 24, 2018.
↑  "Forty-One Witnesses", IMDb Accessed April 24, 2018.
↑  "The Get Down", IMDb Accessed April 24, 2018.
בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט

בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט (RAF Mount Pleasent) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הבריטי באיי פוקלנד שבדרום האוקיינוס האטלנטי. הוא הוקם לאחר מלחמת פוקלנד בין בריטניה לארגנטינה ב-1982 על מנת לשפר את ההגנה האווירית על האיים ולהרתיע את ארגנטינה מפני ניסיון נוסף לכבוש אותם. עד היום זהו שדה התעופה החדש ביותר של חיל האוויר המלכותי. הבסיס משמש גם כנמל התעופה הבינלאומי של האיים.
רקע

לאחר תום מלחמת פוקלנד וכיבוש איי פוקלנד בחזרה מידי ארגנטינה באביב 1982 נדרשה בריטניה להמשיך לקיים הגנה אווירית על האיים מחשש להתקפות אוויר ארגנטיניות נוספות עליהם.
קודם למלחמה החזיק חיל האוויר המלכותי בסיס בשדה התעופה הקטן של העיר סטנלי, בירת האיים. לאחר כיבוש האיים על ידי ארגנטינה שימש שדה התעופה את הארגנטינים ואף הופצץ על ידי מפציצים בריטיים.
עד להכשרת שדה התעופה בסטנלי לשימושם של מטוסי קרב סילוניים נדרש הצי הבריטי להחזיק בקרבת איי פוקלנד נושאת מטוסים משלו ועליה מטוסי קרב מדגם הרייר. שלוש נושאות המטוסים של הצי מילאו את התפקיד בתורנות, אך הדבר יצר קשיים בתחזוקתן, מאחר שהן נדרשו להפליג דרך ארוכה מאוד אל בסיסיהן בבריטניה לשם תיקונים.
בסופו של דבר שוחררו נושאות המטוסים ממשמרתן לאחר שהוארך מסלול הטיסה בשדה התעופה בסטנלי והוצבו בו ארבעה מטוסי קרב מדגם פנטום. עם זאת התברר לממשלת בריטניה שהשדה בסטנלי מוגבל מכדי להוות בסיס קבע להגנה אווירית משמעותית על האיים. לכן החליטה להקים בהם בסיס טיסה חדש לחיל האוויר המלכותי, אשר יאפשר גם תגבור צבאי מהיר של האיים בדרך האוויר במקרה הצורך.
הבסיס

כאתר להקמת הבסיס החדש נבחר שטח בדרום האי המזרחי, כ-48 קילומטרים מדרום-מערב לסטנלי. הבסיס נבנה במהירות על ידי חברה קבלנית אזרחית, שהתמודדה עם קשיים גדולים בהבאת חומרי הבנייה הדרושים לאתר. הוא נפתח ב-12 במאי 1985 על ידי הנסיך אנדרו, בנה של המלכה אליזבת השנייה (שלחם במלחמת פוקלנד כטייס) והפך למבצעי באופן מלא בשנה שלאחר מכן.
הבסיס משתרע על פני שטח של כחמישה קילומטרים מרובעים ויש בו שני מסלולי טיסה. הוא מהווה יחידה מרכזית של הכוחות הבריטיים באיי דרום האוקיינוס האטלנטי (BFSAI) – מסגרת צבאית של כוחות אוויר, ים ויבשה שהוקמה בעקבות מלחמת פוקלנד כדי לתגבר את הגנת איי פוקלנד ושכניהם ולהרתיע את ארגנטינה מפני ניסיון נוסף לכובשם.
מספר המטוסים המוצבים בבסיס דרך קבע הוא קטן – כעשרים ומטה. מטוסי פנטום הוצבו בו עד 1992 ואז הוחלפו על ידי מטוסי טורנדו, ובשנת 2009 באו במקומם מטוסי טייפון. בנוסף למטוסי הקרב הוצבו בבסיס מטוסי תובלה ותדלוק אווירי וכן מסוקי סי קינג. שוכנות בו גם יחידת נ"מ המצוידת בטילים נגד מטוסים ומרכז תקשורת המספק שירותי פיקוד ושליטה ולוחמה אלקטרונית עבור כל יחידות הצבא, הצי וחיל האוויר של בריטניה המוצבות באיים.
כיום מוצבים בבסיס 1,000 עד 2,000 חיילים, שלרשותם עומדים שירותי רווחה ובידור. אחד מן המוצבים בו היה הנסיך ויליאם, ששירת בבסיס כטייס מסוק למשך שישה שבועות בראשית שנת 2012. ארגנטינה גינתה את הצבתו באיים - שהייתה גם סמוכה ליום השנה השלושים לפרוץ המלחמה באיים - והגדירה אותה כהתגרות.
נמל תעופה בינלאומי

בנוסף לתפקידו הצבאי משמש הבסיס גם כנמל התעופה הבינלאומי היחיד של איי פוקלנד (שדה התעופה של סטנלי משמש כיום לטיסות בין האיים בלבד). חברות תעופה קטנות שונות מקיימות ממנו ואליו טיסות אחדות מדי שבוע לבריטניה ולצ'ילה עם חניית ביניים בארגנטינה.
הערות שוליים

↑  http://www.dukeandduchessofcambridge.org/the-duke-of-cambridge/biography/military-career.
| בסיסי חיל האוויר המלכותי |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | בנסון • בולמר • ברייז נורטון • דיגבי • הלטון • הנלו • הונינגטון • ואלי • היי ויקומב • ודינגטון • ויטרינג • ודוייל • ויטון  • פילינגדיילז • לימינג • לוסימות' • מרהאם • נורתהולט • סקמפטון • ספיידאדם • סנט מוגאן • סירסטון • קונינגסבי • קוספורד • שוברי |  |
| מעבר לים | אקרוטירי • אסנשן • גיברלטר • מאונט פלזנט |  |
בניין מונטאוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  רחוב Monroe 115, שיקגו, אילינוי
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1882–1883
 אדריכל:  דניאל ברנהם וג'ון רוט
 מידות
 גובה:  40 מטר
 קואורדינטות:  41°52′50″N 87°37′55″W﻿ / ﻿41.880527777778°N 87.631916666667°W﻿ / 41.880527777778; -87.631916666667
  (למפת שיקגו מוגדלת) בניין מונטאוק(למפת שיקגו רגילה) בניין מונטאוק
 
בניין מונטאוק (באנגלית: Montauk Building) היה גורד שחקים ששכן ברחוב Monroe 115 בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין התנשא לגובה של 40 מטרים והיה בעל 10 קומות. הוא תוכנן על ידי האדריכלים דניאל ברנהם וג'ון רוט ונבנה בין השנים 1882–1883 בעלות כוללת של 325,000 דולר אמריקני.
יציבותו וחוזקו הושגו בעזרת יסודות עמוקים בקרקע, שלד פלדה וקירות נושאים והוא כונה כבניין הגבוה בעל שלד פלדה הראשון בשיקגו. היו בו 150 משרדים, 300 עובדים ו-2 מעליות נוסעים.
בניין מונדנוק נהרס בשנת 1902 לטובת בנייתו של ה-First National Bank Building, שנהרס בשנת 1965 לטובת הקמתו של מגדל צ'ייס (Chase Tower).
ראו גם

גורדי שחקים מוקדמים
דניאל ברנהם
הערות שוליים

↑  http://tigger.uic.edu/depts/ahaa/imagebase/intranet/chiviews/page167.html
בניין ג'ין מאו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  שאנגחאי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין  סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1994–1999 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1999 
 חומרי בנייה:  זכוכית 
 אדריכל:  סקידמור, אווינגס ומריל 
 סגנון אדריכלי:  נאו-פוטוריזם 
 מידות
 גובה:  420 מטר
 שטח:  289,500 מ"ר 
 קומות:  88
 קואורדינטות:  31°14′14″N 121°30′05″E﻿ / ﻿31.237222222222°N 121.50138888889°E﻿ / 31.237222222222; 121.50138888889
 www.jinmao88.com
  (למפת שאנגחאי מוגדלת) בניין ג'ין מאו(למפת שאנגחאי רגילה) בניין ג'ין מאו
 
בניין ג'ין מאו או מגדל ג'ין מאו (金茂大厦 פירוש מסינית: "בניין השגשוג הזהוב") הוא גורד שחקים הנמצא ברובע פודונג בשאנגחאי שברפובליקה העממית של סין. גובהו של הבניין הוא כ-420 מטרים, ויש בו 88 קומות. הוא מאוכלס במשרדים ומלון של רשת הייאט (גראנד הייאט שאנגחאי (אנ')).
כשנחנך בשנת 1999 היה השלישי בגובהו בעולם ועד 2008 היה המגדל הגבוה בסין, עת נחנך בסמוך אליו המרכז הפיננסי העולמי בשאנגחאי. ביחד עם מגדל פנינת המזרח ומגדל שאנגחאי המרכזי, ג'ין מאו הוא אחד מסימני ההיכר הבולטים בקו הרקיע של פודונג. הוא תוכנן בידי משרד סקידמור, אווינגס ומריל משיקגו, ששיווה לו עיצוב המרמז על מבנה הפגודה המסורתית, וכן על קנה הבמבוק, המסמל צמיחה והתחדשות במסורת הסינית.
מאפיינים

היחס בין חלקי הבניין סובב סביב המספר 8, המסמל שגשוג בתרבות הסינית (88 הקומות מחולקות ל-16 חלקים).
המגדל יכול לעמוד בפני סופות טייפון במהירות של עד 200 קמ"ש ורעידות אדמה בעוצמה של עד 7 בסולם ריכטר.
עלות התחזוקה היומית של הבניין היא 121,000 דולר.
בבניין יש 61 מעליות מתוצרת מיצובישי.
הדייר המרכזי בבניין הוא מלון גראנד הייאט שאנגחאי, המאכלס את קומות 53 עד 87. זה היה המלון בעל החדרים הגבוהים ביותר בעולם, עד שנחנך לידו ב-2008 המרכז הפיננסי העולמי שמאכלס מלון הייאט נוסף. הבניין הגבוה ביותר בעולם המשמש באופן בלעדי כמלון הוא בורג' אל-ערב.
במשחק המחשב "טום קלנסי ספלינטר סל: סוכן כפול" ישנו שלב שבו גיבור המשחק צריך להתגנב לתוך המגדל.
בניין בר סטרנס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  מסחר, משרדים
 מיקום:  מנהטן, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  ג'יי פי מורגן צ'ייס 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2002 
 חומרי בנייה:  פלדה, זכוכית, אלומיניום 
 אדריכל:  דייוויד צ'יילדס
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 גובה:  237 מטר
 קומות:  47
 קואורדינטות:  40°45′20.11″N 73°58′37.52″W﻿ / ﻿40.7555861°N 73.9770889°W﻿ / 40.7555861; -73.9770889
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבניין בר סטרנס(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבניין בר סטרנס(למפת מנהטן רגילה) בניין בר סטרנס(למפת מנהטן מוגדלת) בניין בר סטרנס
 
בניין 383 מדיסון אוואניו (באנגלית: 383 Madison Avenue Building) הנמצא בשדרת מדיסון 383, בין רחוב 46 ורחוב 47, בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית ומשמש כבניין משרדים, היה, בעת הקמתו (בשנת 2001), המבנה ה-88 בגובהו בעולם.
כיום משמש המבנה את חטיבת בנקאות ההשקעות של חברת ג'יי פי מורגן צ'ייס לאחר שרכשה את בנק ההשקעות בר סטרנס במשבר הכלכלי של 2008.
חלקו התחתון של המבנה הוא בעל צורה מלבנית, מעליו מגדל בעל צורה מתומנת, ובראש המגדל כתר מזכוכית, המואר בלילה.
ראו גם

גורדי שחקים בניו יורק
המבנה ביום
ג'וזף מנדש

ג'וזף מנדש (בפורטוגזית: Joseph Mendes; נולד ב-30 במרץ 1991) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו יליד צרפת, המשחק בעמדת החלוץ בדיז'ון.
קריירת מועדונים

מנדש התחיל את הקריירה שלו בגרנובל, ובקיץ 2010, הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-17 בדצמבר 2010, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד דיז'ון. באוקטובר 2011, חתם באפינאל.
בשנת 2012, מנדש חתם בלה מאן מהליגה הצרפתית השנייה. בדצמבר 2013, מנדש חתם בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת.
ביוני 2014, חתם בלוזנאק. כעבור שנה, חתם לשלוש שנים בלה הבר. ב-6 במאי 2016, כבש צמד בניצחון 1–3 נגד אוסר.
ב-8 ביולי 2016, מנדש חתם ברדינג מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-17 באפריל 2017, כבש צמד בניצחון 3–1 נגד אסטון וילה.
ב-2 ביולי 2018, מנדש חזר לצרפת וחתם באז'אקסיו.
ב-5 באוקטובר 2020, מנדש חתם בשאמו ניור.
בקיץ 2022 הצטרף לרודז.
ב-28 באוגוסט 2023 חתם בדיז'ון.
קריירה בינלאומית

מנדש נולד בצרפת לאם סנגלית ולאב שמוצאו מגינאה ביסאו, לכן היה זכאי לייצג את שלושת הלאומים.
בשנת 2018, זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה ביסאו לקראת המשחק נגד נמיביה, אך לא זכה בו לדקות משחק. ב-8 ביוני 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 לאנגולה. ב-4 בספטמבר 2019, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד סאו טומה ופרינסיפה.
בן ציון פלמן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 ביוני 1934 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 בפברואר 2015 (בגיל 80) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 בפברואר 2015 
 
הרב שלום בן ציון פלמן (כ"ד בסיוון תרצ"ד, 7 ביוני 1934 - י"ב בשבט תשע"ה, 1 בפברואר 2015) היה פוסק הלכה חרדי-ליטאי. רב קהילת "נחלת משה" בבני ברק ומחבר סדרת ספרי ההלכה "שלמי תודה".
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לשמואל, רב קהילת היכל מאיר בתל אביב, בנו של הרב שלום בן ציון רבה של זאגר בליטא ותלמידו של הרב חיים מבריסק. לאחר שהסב נפטר בצעירותו, עלה אביו לארץ ישראל יחד עם אמו בעודו בחור, בהמלצת הרב אלחנן וסרמן (עמו למד בחברותא בזמן מלחמת העולם הראשונה בסמילוביץ', בזמן שאביו כיהן כר"מ בישיבת ראדין הגולה). אביו התקבל לכהן כר"מ בישיבת אור זורח בהמלצת הרב וסרמן, ובהמשך שידכו הרב וסרמן לבתו של הרב צבי הירש גוטמן משגיח ומנהל ישיבת אוהל תורה.
למד בתלמוד תורה יסודי התורה בתל אביב ולאחר מכן בישיבת היישוב החדש. בבחרותו נסע לחזון איש לדבר עמו בלימוד, ובהמלצתו עזב בגיל 15 את ישיבת ה'יישוב' ועבר ללמוד בישיבת פוניבז'.
בשנת תשי"ח נישא לשרה פיגה, בתו של הרב אברהם יצחק רוטשטיין, (נפטרה באוגוסט 2018), והמשיך ללמוד בכולל פוניבז'. בהוראת רבי יעקב ישראל קניבסקי החל למסור שיעורי הלכה בכולל. בהמשך התמנה לדיין, בבית דינו של הרב נסים קרליץ.
בשנות ה-70 עם ייסודה של שכונת רמת אלחנן, מונה בהמלצת הרב שך על ידי הוועד המאכלס לכהן כרב השכונה. הוא רכש דירה בשכונה ועבר להתגורר בה. לאחר שפנה אליו אדם שטען שהוא היה צריך להתמנות לרב השכונה. הודיע לוועד המאכלס שהוא מסרב לכהן כרב, חרף טענותיהם שמעולם לא היה כוונה למנות את אותו אדם לרב. בהמשך מונה הרב יצחק זילברשטיין לרב השכונה.
בשנות ה-90 התמנה בהמלצת הרב שך לרב קהילת "נחלת משה" בבני ברק.
בשנתיים האחרונות לחייו נחלש, ובמוצאי שבת י"ב בשבט נפטר בשנתו. בלווייתו השתתפו הרב שטיינמן והרב חיים קניבסקי. הספידוהו הרב שמואל יעקב בורנשטיין, הרב יעקב אדלשטיין, הרב גרשון אדלשטיין, הרב ברוך דב פוברסקי והרב ברוך דב דיסקין.
משפחתו > בנו

הרב צבי, מונה לכהן במקומו ברבנות.
משפחתו > חתניו

הרב אברהם יצחק ליפקוביץ', בנו של הרב מיכל יהודה ור"מ בישיבת בית מדרש עליון.
הרב שלמה גרוסברד (בנו של הרב שרגא גרוסברד)
בין גיסיו, הרב חיים שלמה ליבוביץ, הרב פינחס שרייבר, החוקר הרב דב צבי רוטשטיין והרב עוזיאל משה רוטשטיין. דודו (מצד אמו) היה הרב מנדל קפלן ר"מ בישיבת פילדלפיה ובן דודו מצד אמו היה הרב יוסף ישראלזון, חתנו של הרב אלישיב.
ספריו

הוציא סדרת ספרים בשם שלמי תודה.
על שבועות, יום טוב ועירוב תבשילין, תשנ"ז
על חנוכה, תש"ס
על פורים, תשס"א
על סוכות וחול המועד, תשס"ו
תלמידיו הוציאו את הספר שיעורי שלמי תודה, על ברכות, ימים נוראים, ירידת גשמים והלכות בישול בשבת, בני ברק תשע"א; וכן את קונטרס השמיטה, אלעד תשע"ז.
כמו כן, תלמידיו מוציאים החל משנת תשע"ה עלון שבת בשם "שלמים בציון" ובו מחידושיו על התורה, הלכה ודרשותיו.
לקריאה נוספת

יעקב אריה אריאל, ספר ללא שם הגאון בעל השלמי תודה רבי בן ציון פלמן זצ"ל, הו"ל אדר א' תשע"ט
הערות שוליים

↑  לאחר עליית הקומוניסטים לשלטון, החלו לרדוף את הרבנים. הסב התחבא בעליית גג, ושהותו במחנק החלתה אותו.
↑  אור אלחנן עמוד קי"א.
↑  יעקב אריה אריאל, ספר ללא שם - הגאון בעל השלמי תודה רבי בן ציון פלמן זצ"ל, הו"ל אדר א' תשע"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469348005171  ISNI: 0000 0000 4552 2516  LCCN: no98133683  VIAF: 14397713   WorldCat (עם VIAF): 14397713
בניין מינהל החינוך (חולון)

| --- | --- |

בניין מינהל החינוך
 מידע כללי
 סוג:  מבנה
 כתובת:  רחוב ויצמן 61
 מיקום:  חולון
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 אדריכל:  מ. בר וי. הרשקוביץ
 קואורדינטות:  32°00′55″N 34°46′14″E﻿ / ﻿32.015308399119°N 34.770483970642°E﻿ / 32.015308399119; 34.770483970642
 he
 
בניין מינהל החינוך בחולון הוקם בשלהי שנות השישים ושימש שנים רבות את הספרייה הציבורית המרכזית של העיר. בעקבות העברת הספרייה אל המדיטק נפתח במקום המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס. בזכות צורתו המיוחדת והיותו סמל בתרבות המקומית בחולון הוכרז בניין מינהל החינוך על ידי עיריית חולון כמבנה לשימור.
תולדות המבנה

במחצית שנות השישים הוחלט בעיריית חולון להקים מבנה ציבורי חדש שישמש כמתנ"ס עירוני וישרת את האוכלוסייה המתגוררת במרכז העיר. המבנה החדש שהיה בשלב זה בעל קומה אחת בלבד, תוכנן על ידי משרד האדריכלים בר-הרשקוביץ מתל אביב והחל להיבנות בסוף שנות השישים.
באותה עת פעלה בחולון ספרייה מרכזית שנפתחה בשנת 1963 וישבה במבנה יד לבנים בעיר. המקום היה צר מלהכיל את הספרים הרבים שהצטברו בו, ובעירייה הוחלט להקים מבנה ייעודי שישמש את הספרייה. בהמשך הוחלט לשנות את יעודו של המבנה החדש שעמד בפני השלמה ולהעביר אליו את הספרייה המרכזית של חולון.
בעקבות הצלחת הספרייה והמספר הגדול של המבקרים שפקדו אותה הוחלט באמצע שנות השבעים להרחיב את המבנה ולהוסיף לו קומה שנייה. בשלב זה, שהושלם בשנת 1976, נוסף לבניין גם המגדל המאפיין אותו, אשר הכיל את חדר המדרגות שהובילו אל הקומה השנייה של הספרייה. בעקבות ההרחבה הועברה ספריית העיון למבוגרים אל הקומה השנייה של המבנה, ובקומה הראשונה נותרו ספריית ההשאלה, הספרייה לילדים ומשרדי ההנהלה.
ספריית מיטרני שימשה שנים רבות את תושבי חולון כמרכז תרבותי שהתקיימו בו תערוכות, הרצאות ופעילויות חינוך שונות.
בשנת 2004, בעקבות העברת הסיפרייה העירונית של חולון אל המבנה החדש של המדיטק, הוקצתה קומת הקרקע של מבנה הספרייה לשעבר לשימוש משרדי מחלקת החינוך של העירייה.
בחלל שהתפנה בקומה השנייה הוחלט להקים את המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, אשר נפתח לציבור בשנת 2007. תהליך הפיכת החלל הפתוח של המבנה למוזיאון פעיל תואר בהרחבה על ידי גלית גאון שליוותה את הקמת המוזיאון.
בזכות היותו של המבנה "בעל חזות צורנית ייחודית", ובזכות היותו של הבניין "סמל במורשת התרבותית של העיר", הוחלט על ידי העירייה בשנת 2012 לשלב את בניין מנהל החינוך בתוכנית המתאר המקומית שעסקה בשימור המורשת הבנויה של העיר ולהכריז עליו כמבנה לשימור.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  תוכנית מתאר מקומית חולון 2030 - פרק 10 :חולון - שימור המורשת הבנויה, עמ' 415
↑  ספריה ע"ש מאיר וברכה פלאי, מעריב, 24/05/1963
↑  ספרייה מרכזית לחולון, על המשמר, 12/02/1964
↑  אורן שטרנברג, נא לשמור על השקט: ביקור נוסטלגי בספריות של חולון
↑  בלוג מוזיאלי עברי - הקמתו של המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס חולון
ברוך ארנסבורג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1934 (בן 90 בערך)
 ענף מדעי:  אנתרופולוגיה
 מקום מגורים:  צ'ילה, ישראל
 מקום לימודים:  סורבון  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תרומות עיקריות
 חפירות באזור הגליל וכרמל, חקר אוכלוסייה היסטורית
 
ברוך ארנסבורג (נולד ב-1934) הוא פרופסור לאנטומיה אשר שימש כמרצה בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. הוא נולד בעיר סנטיאגו בצ'ילה, ועלה לישראל בשנת 1959. הוא עסק באנתרופולוגיה פיזית, והתמחה בתחום אוכלוסיות היסטוריות ופרהיסטוריות באזור הלבנט.
את השכלתו בתחומי אנטומיה השוואתית ואנתרופולוגיה פיזית רכש ארנסבורג באוניברסיטת סורבון בפריז. באוניברסיטה העברית הוא למד גאוגרפיה, ארכאולוגיה וזואולוגיה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה באוכלוסיית ארץ ישראל מהתקופה הפלאוליתית ועד ימינו. הוא היה הראשון שחקר את ההתפתחות הדמוגרפית של אוכלוסיות ארץ ישראל למן התקופות הפרהיסטוריות דרך ימי המקרא, התקופה הרומית והתקופה הביזנטית. כן, חקר ארנסבורג את האוכלוסיות הבדואיות בנות ימינו.
לאורך שנים, השתתף ברוך ארנסבורג יחד עם עופר בר יוסף ואיתן צ'רנוב בניהול חפירות ארכאולוגיות באתרים שונים בגליל ובכרמל. כך למשל, הוא השתתף בחפירות במערת היונים שהתמקדו בחקר האוכלוסייה הנאטופית (13,000 שנים לפנה"ס) שנהגה קברה את מתיה במערות.
כחבר בצוות החפירות במערת כבארה, לחקר התקופה הפלאוליתית התיכונה, היה שותף ארנסבורג למציאת שלד של אדם ניאנדרטלי בן כ-60,000 שנים. בבחינת ממצא זה, התגלתה לראשונה בתולדות חקר האדם הקדמון, עצם לשון זהה לזו של האדם המודרני. צורתה ומיקומה האנטומי רומזים שהניאנדרטלים היו בעלי יכולת דיבור בדומה לאנשים בני ימינו.
מחקרים נוספים שלו עסקו בבחינת שרידים ארכאולוגיים של שלדים מאתרים שונים ברחבי הארץ מתקופת בית שני.
בנוסף לתחום האנתרופולוגיה הפיזית, נודעת לפרופסור ארנסבורג חשיבות מרכזית גם בהנחת התשתית של תחום הרפואה המשפטית בישראל. הוא גיבש את הידע והכשיר צוותים בצה"ל ובמכון לרפואה משפטית. כן, פעל ארנסבורג במשך שנים בצה"ל הן בתחום זיהוי חללים והן במחקרים לפיתוח ציוד צבאי.
בניין ג'יי אדגר הובר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה ממשל 
 שימוש:  מקום משכן הFBI
 על שם:  ג'ון אדגר הובר 
 כתובת:  שדרת פנסילבניה מס' 935
 מיקום:  וושינגטון די. סי.
 מדינה:  ארצות הבריתארצות הברית
 בעלים:  הממשלה הפדרלית של ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  מרץ 1965 – 30 בספטמבר 1975 (כ־10 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  30 בספטמבר 1975 
 עלות:  126.1 מיליון דולר
 אדריכל:  צ'ארלס פ. מרפי, סטניסלב ז. גלדיץ
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם 
 מידות
 גובה:  160 רגל 
 שטח:  260,200 מ"ר
 קומות:  11 
 קואורדינטות:  38°53′43″N 77°01′30″W﻿ / ﻿38.895277777778°N 77.025°W﻿ / 38.895277777778; -77.025
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) בניין ג'יי אדגר הובר(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) בניין ג'יי אדגר הובר
 
בניין ג'יי אדגר הובר בוושינגטון די. סי.
בניין ג'יי אדגר הובר בעיר וושינגטון די. סי. הוא מקום משכנה של מפקדת לשכת החקירות הפדרלית של ארצות הברית (FBI). הבניין, השוכן בשדרות פנסילבניה מס' 935, נקרא על שם ג'יי אדגר הובר, מנהלה של הלשכה בשנים 1924–1972.
היסטוריה

מאז 1935 שכנה מפקדת הלשכה בבניין משרד המשפטים של ארצות הברית, שלו היא כפופה. הצעה להקים בניין מפקדה נפרד עבורה הועלתה כבר בשנת 1939, אך מלחמת העולם השנייה הביאה לדחיית מימוש הרעיון, והבנייה אושרה על ידי הקונגרס רק ב-1962. בניית הבניין החלה ב-1967 והוא נחנך על ידי הנשיא פורד ב-30 בספטמבר 1975. הוא אוכלס בהדרגה בשנים 1974–1977. ב-4 במאי 1972, יומיים לאחר פטירתו של ג'יי אדגר הובר ובעוד הבניין עומד בבניינו, החליט הקונגרס בחוק לקרוא לבניין על שמו.
תכנונו של הבניין, שנעשה בסגנון האדריכלי הברוטליסטי, ספג ביקורת. קירותיו החיצוניים עשויים כולם בטון יצוק (נטען שהדבר נעשה מטעמי חיסכון). גובה הבניין בחלקיו השונים מגיע לשבע עד 11 קומות. על פי תוכניותיו משתרע שטח רצפותיו על פני 260,200 מטרים מרובעים והוא מיועד לאכלס 7,090 עובדים. אדריכלי הבניין היו משרד צ'ארלס פ. מרפי (Charles F. Murphy) בשיתוף עם סטניסלב ז. גלדיץ (Stanislaw Z. Gladych). עלות בנייתו הגיעה ל-126.1 מיליון דולר.
בחצר הבניין ניצבת אנדרטה לג'יי אדגר הובר, שהוקמה ביזמת אגודת סוכני הלשכה לשעבר. האנדרטה, שנחנכה בשנת 1979, נושאת את השם נאמנות, גבורה, יושרה (שהוא המוטו של הלשכה). היא עשויה ארד וכוללת שלוש דמויות אדם המייצגות את שלושת הערכים שעל שמם היא קרויה על רקע דגל ארצות הברית הנראה כמתנופף ברוח. האנדרטה עוצבה על ידי פרדריק צ'ארלס שראדי (Frederick Charles Shrady).
הערות שוליים

↑  תולדות הבניין באתר לשכת החקירות הפדרלית.
ג'י וואן פתרונות אבטחה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  גואנ
 מייסדים:  משה שרמייסטר
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים)
 בעלות:  תאגיד G4S
 מוצרים עיקריים:  אבטחה, ניקיון ותחזוקה
 שווי שוק:  343 מיליון ש"ח (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  879 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  44.8 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  31.2 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  130 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  438 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  לילך אשר-טופילסקי
 מנכ"ל:  מיכאל אדיב
 עובדים:  כ-5,700 (2020)
  
 www.g1-group.com
 
הלוגו ההיסטורי של השמירה
חברת השמירה בע"מ היא חברת שמירה הפועלת משנת 1937, והיא חברת השמירה השנייה בגודלה בישראל לאחר חברת מודיעין אזרחי. בנוסף למאבטחים החברה מעסיקה מאבטחים חמושים, שומרים וסדרנים ומשנת 2020 גם עובדי ניקיון. לחברה אלפי לקוחות, ובהם מוסדות ממשלתיים, מפעלי תעשייה, בנייני משרדים, קניונים, רשתות שיווק, בתי חולים ובתי מלון.
בשמה הנוכחי, ג'י וואן פתרונות אבטחה בע"מ, נסחרת החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1937 על ידי משה שרמייסטר, סבו של היו"ר הנוכחי יגאל שרמייסטר. משה שרמייסטר היה שוטר במשטרה הבריטית אך לאחר שהעיד במשפט רצח ארלוזורוב באשר לחקירת ערבי שהודה ברצח, באופן שנגד את השקפת היישוב באשר לזהות הרוצחים, הוא בחר לפרוש מהמשטרה הבריטית.
בתחילת דרכו, משה שרמייסטר הקים את החברה במטרה להציע שרותי שמירה כנגד מעשי אלימות גוף ורכוש לעסקים היהודים בתל אביב, ומיוזמה עסקית זו התפתחה החברה, כאשר נקודת ציון משמעותית הייתה קום המדינה ורכישת שירותים על ידי גורמים ממשלתיים וכן מלחמת ששת הימים אשר לאחריה החלה החברה לשמור בהיקפים נרחבים על אתרים באזור יהודה ושומרון.