stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת פינקל
בני השושלת הבולטים > הדור הרביעי

הרב אריה פינקל - בנו של הרב חיים זאב פינקל. ראש ישיבת מיר ברכפלד וחבר מועצת גדולי התורה. היה נשוי לאסתר גיטל, בתו של הרב שמואל אהרן יודלביץ. נישא בשנית לחנה קרסניצקי.
הרב משה פינקל - בנו של הרב חיים זאב פינקל. ר"מ בישיבת מיר ומחבר הספרים "בני חיל".
הרב אהרון חדש - חתנו של הרב חיים זאב פינקל. משגיח בישיבת מיר. בנו של "המשגיח" הרב מאיר חדש.
הרב משה פינקל - בנו של הרב דוד פינקל חתנו של הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ זצ"ל הקים יחד עם הרב חיים מן ההר את הישיבה הגדולה רמות (מן ההר) ומחבר ספר "ברכת משה".
הרב אביגדור הלוי נבנצל - חתנו של הרב חיים זאב פינקל. רב הרובע היהודי בירושלים. כיהן כרב הכותל ומשמש כר"מ בישיבת הכותל ובישיבת נתיב אריה.
הרב נתן צבי פינקל - חתנו של הרב בייניש פינקל (היה נשוי לבתו הבכורה, הרבנית לאה פינקל). ראש ישיבת מיר וחבר מועצת גדולי התורה. נינו של "הסבא מסלבודקא" דרך בנו הרב אברהם שמואל פינקל.
הרב בנימין קרליבך - חתנו של הרב בינייש פינקל מראשי ישיבת מיר. אשתו, הרבנית בת ציון קרליבך שימשה כמנכלי״ת הישיבה למשך קרוב לשלושה עשורים.
הרב אליהו ברוך פינקל - בנו של הרב משה פינקל. מראשי ישיבת מיר.
הרב יצחק אייזיק פינקל - בנו של הרב משה פינקל.
הרב רפאל שמואלביץ - בנו של הרב חיים שמואלביץ. מראשי ישיבת מיר.
הרב נחום פרצוביץ - חתנו של הרב חיים שמואלביץ. מראשי ישיבת מיר.
הרב יצחק אזרחי- חתנו של הרב חיים שמואלביץ. מראשי ישיבת מיר.
הרב ישראל מאיר וייס - חתנו של הרב חיים שמואלביץ. ראש ישיבת נחלת הלויים.
הרב דוב לנדו - חתנו של הרב יוסף שר. מראשי ישיבת סלבודקה.
הרב משה הלל הירש - חתנו של הרב מרדכי שולמן. ראש ישיבת סלבודקה וחבר במועצת גדולי התורה.
הרב עמרם יצחק זקס - חתנו של הרב מרדכי שולמן. ראש ישיבת סלבודקה.
הרב נתן צבי שולמן - בנו של הרב מרדכי שולמן. ראש ישיבת סלבודקה.
הערות שוליים

↑  מפי הרבנית מרים גולדשמידט, בת שרה ליבא פלצינסקי, נכדת הסבא. לפי רמ"מ ישר בס' החפץ חיים חלק ב' עמ' תרמז, הייתה מרים מאורסת לר' נפתלי טרופ
↑  לאחר נתק של עשרות שנים, אין למשפחה קשר עם צאצאיו.
↑  על המוסד, צוות הישיבה, אתר המוסד
רבי נתן צבי פינקל 'הסבא מסלבודקא' עם אשתו גיטל
משפחת דמיאני

משפחת דמיאני (בערבית: دامياني) היא משפחה נוצרית מיפו ששמה מעיד עליה כי היא ממוצא איטלקי. לבני המשפחה היה בית חרושת מפורסם לייצור סבון בדרכים מסורתיות. בית חרושת זה פעל בבית הסראייה הישן של יפו. בני המשפחה, חנא דמיאני, שימשו כקונסולים של מדינות אירופאיות כתפקיד העובר בירושה במשך כמאה שנה. מנהל הסוכנות הקונסולרית של אוסטרו-הונגריה ביפו עם הווסדה ב-1763 היה ג'ובאני דמיאני, ב-1816 התמנה לתפקיד פרנץ דמיאני וב-1865 ברנהרד דמיאני, שהיה הקונסול האוסטרי האחרון מבני המשפחה, אותו החליף ב-1871 יעקב פאסקאל.
חנא דמיאני היה ממונה מטעם רבני איסטנבול לסייע ליהודים אשר באו ליפו באותה העת (סוף המאה ה-18) למצוא את דרכם לירושלים. ישנה מסורת שנפוליאון בעת שערך את מסעו הצבאי לכיבוש ארץ ישראל ומצרים בשנת 1799 התארח בבית המשפחה[דרוש מקור]. המשפחה גם מוזכרת בתיאורי המסע של נוסעים מראשית המאה התשע עשרה.
הערות שוליים

↑  מרדכי אליאב, ‏הקונסוליה האוסטרית בירושלים והיישוב היהודי, קתדרה 18, ינואר 1981 עמ' 76
מריו פינטו דה אנדרדה

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1928 פורטוגל גולונגו אלטו (אנ'), האימפריה הפורטוגזית 
 פטירה:  26 באוגוסט 1990 (בגיל 62) הממלכה המאוחדת לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  אנגולה אנגולה
 השכלה:  סורבון  אוניברסיטת ליסבון 
 מפלגה:  התנועה העממית לשחרור אנגולה, Angolan Communist Party 
 בן או בת זוג:  שרה מולדורור 
 
מריו פינטו דה אנדרדה (21 באוגוסט 1928 - 26 באוגוסט 1990) היה פוליטיקאי ומשורר אנגולי.
דה אנדרדה נולד ב-Golungo-Alto בשנת 1928. הוא למד בלשנות באוניברסיטת ליסבון שבפורטוגל וסוציולוגיה בסורבון שבפריז.
במהלך שהותו מחוץ לארצו היה דה אנדרדה פעיל במאבק נגד הקולוניאליזם הפורטוגלי ששלט באנגולה וכתב מספר שירי מחאה נגד שלטון זה. בשנת 1956 הוא היה ממייסדי התנועה העממית לשחרור אנגולה, ומשנת 1960 ועד לשנת 1962 כיהן כנשיא התנועה. הוא התנגש עם יורשו, אגושטיניו נטו, ובשנת 1974 עזב את התנועה העממית לשחרור אנגולה. בשנת 1975 הפורטוגלים עזבו את אנגולה, אך דה אנדרדה המשיך להתגורר בגלויות במקומות שונים, מהם בגינאה ביסאו, כף ורדה ובמוזמביק.
מריו פינטו דה אנדרדה מת ב-26 באוגוסט, בשנת 1990 בלונדון.
מעיין צבי

| --- | --- |
בריכת דגים במעיין צבי
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: חוף הכרמל
גובה ממוצע: ‎96 מטר
תאריך ייסוד: 1938
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 750 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) מעיין צבי(למפת הכרמל רגילה) מעיין צבי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעיין צבי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעיין צבי32°34′05″N 34°56′26″E﻿ / ﻿32.5681885791085°N 34.9405642420044°E﻿ / 32.5681885791085; 34.9405642420044  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף הכרמל (in English: Hof HaCarmel Regional Council) באדום - מעיין צבי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

מַעְיַן-צְבִי הוא קיבוץ במישור החוף ליד זכרון יעקב השייך למועצה אזורית חוף הכרמל.
היסטוריה

היישוב הוקם ב-30 באוגוסט 1938 כיישוב חומה ומגדל שהוקם על ידי חברי המכבי הצעיר שעלו בשנת 1935 מגרמניה. בתחילת דרכם עברו הכשרה בדגניה א', ב-1936 עברו חברי הגרעין באופן זמני לאזור כפר ביל"ו הם עבדו שם כ"פלוגת עבודה". חלקם התגייסו למשטרת המנדט כגאפירים. היישוב הוקם בתחילתו בצומת כביש 4 עם הכביש המוליך לתחנת הרכבת של זכרון יעקב, בקרבת האזור בו היו שאריות ביצות כבארה כישוב חומה ומגדל. בשנת 1942 עברו למקום הנוכחי בגלל מחלת הקדחת שנבעה מקרבתם לביצות.
הקיבוץ הוקם על אדמות בבעלות חברת פיק"א. הקיבוץ קיבל מפיק"א את פרדס "נזלה" לעיבוד ואת האזור המשקי הצמוד שכלל בית אריזה, בית קירור ושלוש בארות. בתחילה נקרא הקיבוץ "מעין", על שם מעין הנמצא באזור בנימינה, ליד מבצר שוני. בשנת 1945 הוסף לשמו "צבי" על שמו של צבי הנרי פרנק שהיה מראשי פיק"א בישראל, תמורת הסדרת חובות.
בשנים הראשונות יזם הקיבוץ את גידול הבננות באזור החוף, גידול דגים בבריכות דגים, והקמת מוסך גדול לתיקון משאיות דיזל.
בשנת 1952 בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד הצטרפו לקיבוץ חלק מחברי קיבוץ שדות ים. בשנת 1953 התרחשה בקיבוץ ההדבקה ההמונית המתועדת הראשונה של קדחת מערב הנילוס.
חברי הקיבוץ התפרנסו ממפעל אופטיקה לייצור עדשות למשקפיים "סקופוס", בריכות דגים, גידולי שדה, מטעי בננות, אבוקדו, לולים לגידול תרנגולי הודו, מוסך וגני ילדים שמשמשים גם את אוכלוסיית האזור. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל. משנת 2014 התחילה לפעול תנועת הנוער בני המושבים בקיבוץ.
מאחר שמרבית המייסדים עלו מגרמניה הם קיבלו רנטות ופיצויים, שכולן הועברו תמיד לקיבוץ, עד למועד ההפרטה.
מעין צבי נחשב לקיבוץ "מתחדש" . מערכות החיים הופרטו וגם הוחלט על שיוך דירות.
בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס

בעבר היה בקיבוץ בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס שהוא מוזיאון הכולל אוסף פוחלצי ציפורים, זוחלים ויונקים מאזור הכרמל, וכן ממצאים ארכאולוגיים מאתרים בכרמל בעיקר מערת כבארה ונחל אורן. המוזיאון הוקם לאחר מותו של חבר הקיבוץ שמעון אנגרס בשנת 1958, ואוסף המוזיאון מבוסס על האוסף של שמעון אנגרס שהגה את הקמת המוזיאון. חלק מאוסף בית הטבע מוצג במדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בתצוגה הנקראת "בין כרמל לים".
גלריית תמונות

חדר האוכל המשקיף על הים
אחד מבתי האבן הראשונים בקיבוץ
מבנה פטרייה משוחזר ששימש את חברי הקיבוץ בימיו הראשונים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מפה מתחילת שנות ה-40 (באנגלית) עם סימון הקיבוץ בשם 'קבוצת מעיין', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  צבי (הנרי) פרנק, באתר rlzm.co.il
↑  אלי שילר, יהודית ענבר עורכים, מוזיאונים בישראל, הוצאת אריאל, 1995, עמ' 185–186
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467978305171
מציאות קטן

מציאוֹת קטן הוא ספר שחיבר הראי"ה קוק ובו דברי הגות, מחקר, הלכה, דרשנות ואגדה. כפי הנראה, זהו הקובץ הראשון שכתב הרב קוק. החיבור נדפס לראשונה בשנת ה'תשע"ח (2018) בהוצאת מאבני המקום שעל יד ישיבת בית אל. מהדורה נוספת של החיבור נדפסת במכון הרצי"ה, ובמסגרתה נדפסו עד כה (ה'תשפ"ב, 2022) שלושה כרכים המהווים את שלושת רבעי החיבור.
רקע

פנקס מציאות קטן הוא כפי הנראה חיבור הביכורים של הראי"ה קוק, בהיותו רבה של זוימל. לצדו ערך את קובצי עיטור סופרים (ה'תרמ"ח–ה'תרמ"ט), ואחריו הוציא לאור את חבש פאר, והחל לכתוב את עין איה ומדבר שור. בזמן כתיבת החיבור נפטרה רעייתו הראשונה של הרב קוק, בת שבע אלטה (בתו של האדר"ת), והשפעת האירוע ניכרת בספר.
שם הספר, "מציאוֹת קטן", מבוסס על לשון חכמים במשנה (בבא מציעא, א, ה) העוסקת בהלכות השבת אבדה: "מציאת בנו ובתו הקטנים... הרי אלו שלו". בגמרא (בבא מציעא יב, א) כונתה מציאה זו בשם "מציאת קטן". כפי הנראה, בכינוי זה – המתפרש: מציאות שהעלה בידו קטן – ביקש הראי"ה להבהיר שהעניינים הנידונים בספר הם כעין מציאות שעלו באקראי בידו, הקטן, בדרך לימודו. במניין מחברות הראי"ה, אשר נערך בידי הרצי"ה קוק, נקרא חיבור זה "פנקס ס"ה".
הוצאה לאור ומהדורות

החיבור לא נדפס בידי הראי"ה ולא בידי בנו ועורך כתביו הרצי"ה קוק. עם זאת, לאחר פטירת הרצי"ה במשך שנים פורסמו פסקאות מתוך הספר בתוך סדרת מאורות הראי"ה, היוצאת לאור בהוצאת מכון הרצי"ה. כן העניק המכון פסקה אחת לפרסום לרב משה צוריאל, והיא פורסמה בספר "פניני הראי"ה", שנדפס בשנת ה'תשס"ח (2008). כמו כן הדפיס הרב צוריאל ציוני עניינים לתכנים שנדפסו בספר בכרך השביעי בסדרת אוצרות הראי"ה, שנדפס בשנת ה'תשע"ה (2015).
הוצאה לאור ומהדורות > מהדורת מאבני המקום

המהדורה הראשונה של הספר יצאה לאור לראשונה בבית אל בחודש טבת ה'תשע"ח (2018), והושקה באדר של אותה שנה במשכן הנשיא רובי ריבלין בירושלים. את הפקת הספר הובילו הוצאות "מאבני המקום" שעל ידי ישיבת בית אל, ומגיד שעל יד הוצאת קורן. העורך הראשי של מהדורה זו, הרב הראל כהן, קיבל שנים רבות קודם לכן את צילום כתב היד של החיבור מאת הרב בועז אופן, ראש המכון להוצאת גנזי הראי"ה (418 עמודים בכתב יד, ללא מחיקות). לכהן הצטרפו צוות עורכים מתלמידי ישיבת בית אל. העבודה על הספר נמשכה שנים מספר.
בפתח הספר הוצב מבוא היסטורי ותוכני, תחת הכותרת "אלו מציאות". בהיבט ההיסטורי עוסק המבוא במעמדו של החיבור, מתאר את זוימל, יהודיה ותקופת הראי"ה כרבה, פטירת הרבנית בת שבע (בת האדר"ת), ובוחן את היצירה הרוחנית של הראי"ה בשנותיו בעיר. מבוא זה כלל מספר תגליות, דוגמת קבר הרבנית קוק, בתו הפעוטה של הראי"ה שנפטרה, תיאור עיתונאי מקורי של הראי"ה בזוימל, ועוד. בהיבט התוכני עוסק המבוא במאפייני החיבור (לצד מאפייני חיבורים מוקדמים נוספים), פרקיו ששולבו בכתבי הראי"ה הנדפסים, נושאים מעוררי עניין הנזכרים בספר, וכן מתאר את כתב היד. המהדורה כוללת תוכן עניינים, הערות שוליים ומפתחות מפורטים. כרך זה כולל בסך הכל 647 עמודים.
הוצאה לאור ומהדורות > מהדורת מכון הרצי"ה

מיד לאחר צאת הספר לאור בחורף ה'תשע"ח הוציא לאור מכון הרצי"ה את החלק החמישי בסדרת פנקסי הראי"ה, הכולל בתוכו את החלק הראשון (מתוך ארבעה) של חיבור מציאות קטן (סימנים א-צא). בהקדמת מכון הרצי"ה נדפסה הבהרה מטעם בני משפחת רענן, הרואים עצמם אמונים על הדפסת כתבי הראי"ה, שלפיה מהדורת מאבני המקום "יצאה שלא ברשות והסכמת בעלי כתב היד, יורשיו החוקיים של מרן הראי"ה זצ"ל. כבר נודע שאין רוח חכמים נוחה ממהדורתם. השומע ישמע והחדל יחדל". בתגובה פרסם הרב משה צוריאל קריאה והרשאה להדפסת כתבי הראי"ה אשר קיבל מהרב אליהו שלמה רענן, והעניק אותה להוצאת מאבני המקום. במהדורה נוספת של הכרך נמחקה ההבהרה.
מלבד רבע החיבור כולל כרך זה 15 "נספחות": מאמרים שונים העוסקים בבריאת העולם, מידת הרחמים ומידת הדין, הדרכים להשגת דעת ד', פרשת המן ודור המדבר, צדקה, שכר המצוות, תפילה כנגד רשעים, התעלות בעלי החיים, אגרת אודות שיטתו של הרב המקובל פנחס הכהן לינטופ, ועוד. כרך זה כולל 293 עמודים.
כשנתיים לאחר מכן, בשנת ה'תש"פ (2020), הוציא לאור המכון את הכרך השישי בסדרת פנקסי הראי"ה, הכולל בתוכו את החלק השני של החיבור (סעיפים צד-רח). כן נדפס מדור נספחות בשם "אלון בכות" (הוקדש לזכר הרבנית פנינה שפירא אשת הרב אברהם אלקנה שפירא): הספדים על הרב ראובן הלוי לוין מדווינסק ועל הרב צבי יהודה רבינוביץ' תאומים מרוגולי, וביאורים לתחילת מגילת איכה משנת ה'תרמ"ו. כרך זה כולל 293 עמודים.
כשנתיים לאחר מכן, בשנת ה'תשפ"ב (2022), יצא לאור הכרך השביעי בסדרת פנקסי הראי"ה, הכולל בתוכו את החלק השלישי של החיבור (סעיפים ריג-רמ), וכן "נספח" – "קובץ מתקופת יפו־שווייץ" (נקרא בידי הרצי"ה: "ציריך ס"ג [=סט גלן]", ובפי אחרים: "פנקס ללא כריכה"). כרך זה כולל 256 עמודים.
במהדורת מכון הרצי"ה מושמטים הפרקים בהם דברי הלכה.
תוכן הספר

כשאר החיבורים שלא נערכו מכתבי הראי"ה, מתאפיין החיבור בנושאים מגוונים בהלכה, דרוש, אגדה וקבלה. הוא שואב השראה לתכניו מספרי מחקר דוגמת אמונות ודעות, מורה הנבוכים, וכן ספרי המהר"ל ועוד. כמה מרעיונותיו המגובשים והידועים של הראי"ה – דוגמת סגולת ישראל – מקבלים ביטוי ראשוני בספר, לקראת התפתחותם המלאה במשך חייו. בספר נזכרים אביו הרב שלמה זלמן, חותנו האדר"ת, אחיו הרב דב בער הכהן קוק, ועוד. בסך הכל מכיל החיבור 459 סעיפים.
פרקים רבים מתוך הספר שולבו בידי הרצי"ה קוק בספרים נוספים מכתבי הראי"ה: עולת ראיה (62 סימנים), מצוות ראיה (88 סעיפים הלכתיים), טוב ראיה (4 סימנים), חבש פאר (6 דרשות), דעת כהן (17 סימנים) ואורח משפט (6 סימנים).
לקריאה נוספת

הראל כהן, מציאות קטן – מבוא, הוצאות מאבני המקום ומגיד ה'תשע"ח, עמ' 1–66
הערות שוליים

↑  פסקה רה. ראו: פניני הראי"ה, ישיבת ההסדר ראשון לציון ה'תשס"ח, עמ' 428-431.
↑  ראו לדוגמה שם, עמ' 77, 149 232 ועוד.
↑  קובי פינקלר, ספר חדש: מציאות קטן לראי"ה, באתר ערוץ 7, 10 בינואר 2018; ערוץ 7, "לפגוש את מרן הרב קוק בצעירותו", באתר ערוץ 7, 15 בינואר 2018
↑  חזקי ברוך, ספרו של הרב קוק הושק בבית הנשיא, באתר ערוץ 7, 22 בפברואר 2018
↑  אודי אברמוביץ, כלל ישראל והאני הקיומי, באתר מקור ראשון, ‏כ"ט באב תשע"ה
↑  פוסט של משה נחמני ברשת החברתית פייסבוק, 15 במרץ 2018.
מלחמת המלכים

| --- | --- |

עטיפת החוברת War of Kings #1 ממאי 2009, אמנות מאת ברנדון פיטרסון, סנדו פלוריאה וכריס סוטומיור.
 מידע קומיקס
 יוצר:  דן אבנט, אנדי לנינג, צ'סטר סבולסקי, כריסטופר יוסט
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  מרץ 2009 – אוגוסט 2009 (כ־154 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 מסת"ב:  ‏הדרך למלחמת המלכים: ISBN 0-7851-3967-2 שומרי הגלקסיה ספר 1: ISBN 0-7851-3339-9 שומרי הגלקסיה ספר 2: ISBN 0-7851-4127-8 מלחמת המלכים: ISBN 0-7851-3542-1 התעלות: ISBN 0-7851-4170-7 נובה: ISBN 0-7851-4066-2
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מספר החוברות:  36
 אתר רשמי
 
מלחמת המלכים (באנגלית: War of Kings) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם על ידי חברת מארוול קומיקס בין מרץ לאוגוסט 2009 למשך 36 חוברות. את המיני-סדרה הראשית כתבו דן אבנט ואנדי לנינג. העלילה מתמקדת במלחמה אותה הוביל הקיסר וולקן מאימפריית השי'אר נגד אימפריית הקרי בהנהגתם של הבלתי אנושיים. דמויות נוספות המשתתפות בסיפור כוללות את גלדיאטור והמשמר המלכותי וקבוצות שומרי הגלקסיה, סטארג'אמרס, חיל נובה ודארקהוק.
סיפור זה מהווה חלק מסיפורים שהחלו באירועי "השמדה" משנים 2005–2007, "השמדה: כיבוש" משנים 2007–2008, ונמשכו באירועי "ממלכת המלכים" משנת 2010 ו"הציווי של תאנוס" משנים 2010–2011.
סקירה

עם סוף אירועי הפלישה הסודית, חזיז שחור מלכם של הבלתי אנושיים חוזר יחד איתם לאימפריית הקרי כדי לקבל את ירושתם החוקית כשליטי הקרי. הוא מארגן אירוסין בין רונאן המאשים לבין קריסטל כדי לקרב בין שני הגזעים, לסיים סכסוכים ישנים וליצור הגנה נגד יריבים משותפים. אולם, הבלתי אנושיים נקלעים לסכסוך עם הקיסר וולקן ותוכנית ההתרחבות שלו לאימפריית השי'אר, אשר מתקיף אותם באמצע החתונה. כתוצאה מכך, הבלתי אנושיים והקרי מתקיפים חזרה את אימפריית השי'אר.
עלילה

הקיסר וולקן מתכנן תוכנית שאפתנית לכבוש את יקום מארוול. גלדיאטור מהמשמר המלכותי של השי'אר מוביל את המתקפה על הבלתי אנושיים. בעוד קריסטל ממשפחת המלוכה של הבלתי אנושיים ורונאן המאשים עומדים להינשא כדי לאחד את הבלתי אנושיים עם הקרי, הם מותקפים בידי גלדיאטור והמשמר המלכותי. גלדיאטור מתעמת עם חזיז שחור ומביס אותו בעזרת רעש לבן. המשמר גם לוכד את הנסיכה לילנדרה, הקיסרית לשעבר של הש'יאר, שמצדדת לטובתם של הבלתי אנושיים והקרי. רונאן נופל גם הוא כשהוא מנסה לעזור לקריסטל. גלדיאטור אומר שהם אמרו את דברם, והמשמר המלכותי עוזב. מדוזה צועקת שהשי'אר ישלמו בדמם על מה שעשו.
גלדיאטור והמשמר מתעמתים מול סנטוריונים מחיל נובה, שאותם הם מביסים בקלות. גלדיאטור מקבל הוראה מהקיסר למסור לידיו את לילנדה, אך הוא עוזב ומראה חוסר שביעות רצון מהוראה זו. בהמשך, קבוצת סטארג'אמרס תוקפים יחד עם חלק מחברי שומרי הגלקסיה את ספינתו של גלדיאטור כדי לחלץ את לילנדרה. רוקט ראקון ומארוול גירל מושכים אותו הרחק משדה הקרב, אך הוא מבין את התחבולה. הוא מביס את שאר חבורתם ולוכד את לילנדרה בטרם תוכל להימלט. היא מתחננת לעברו, אך שומר מלכותי נוסף מפריע לה באמצע תחינותיה ודורש שגלדיאטור יעשה כמצוותו של הקיסר להרוג אותה ואת האחרים.
עלילה > אחוות הדורסים

טאלון - משתמש נוסף של שריון דארקהוק - מגיע לכדור הארץ ואומר למשתמש המקורי כריס פאוול שהוא חלק מארגון סודי שנועד להגן על היקום, ואשר נודע בשם "אחוות הדורסים". לאחר עידנים בהם הארגון הפסיק את פעילותו, רק דארקהוק וטאלון נותרו, ותפקידם כעת הוא להחזיר את האיזון של היקום על כנו. לרוע מזלו של כריס, טאלון שיקר לו, וכשכריס הפעיל את הזכרונות שבשריון נודע לו שאחוות הדורסים הם האנשים הרעים. אולם, טאלון כבר שאב את תודעתו של כריס מהשריון וזהות חדשה בשם "רייזור" עולה ומשתלטת על השריון.
טאלון ורייזור משיגים את מוט השליטה הקוסמי מקטסטרופוס. אולם, אישיותו של כריס לא הושמדה לגמרי, וחיזיון של אביו אומר לו שרוב מה שנאמר לו על השריון היה שקרי - ההיסטוריה הקודמת של השריון הומצאה בידי כריס עצמו, ואילו השריון הנוסף הוא למעשה תצורה נוספת שהשתלטה כדי להתגבר על בעיות שליטה בכעסים. הפסיכה של כריס משתחררת בבהלה מהכלא בו הייתה שבויה וכריס מוצא את עצמו ניצב על עץ גדול-ממדים שמכיל אלפי קמעות כמו שלו. הוא נתקל ביצורים דמויי-גרגוילים שמפצירים בו לחזור לכלא ממנו הגיע. בינתיים באזור השלילי, טאלון ורייזור מציעים לבלאסטאר את מוט השליטה הקוסמי בתמורה לעזרתו בהשפעה על תוצאותיה של מלחמת המלכים. טאלון מופיע בפני וולקן ואומר לו שאחוות הדורסים נוצרה כדי לשמור על חוזקו של האימפריום. הוא גם אומר לו שבלאסטאר עוזר לשי'אר ועל ההפיכה של לילנדרה בכוכב קאנדילאר. רייזור נראה לאחר מכן בקאנדילאר מחופש לאחד מגזע השי'אר. למרות שרייצ'ל סאמרס מצליחה לראות את צורתו האמיתית, הוא יורה בכמה מתושבי השי'אר לפני שהורג את לילנדרה.
עלילה > חיל נובה

חיל נובה החדש אינו מאומן מספיק, והוא סובל אבדות כבדות בהתמודדותו מול המשמר המלכותי של השי'אר. כאשר אחיו של ריצ'רד ריידר, רובי, מנסה להציל חבר לחיל, הוא עצמו נקלע למצוקה ונדרש הצלה. נובה וסנטוריונים מנוסים יותר מצילים אותו ולוקחים את סטרונטיאן ואת ראבנוס תחת מעצר. טריטוריית הקרי שהייתה בשליטת ראבנוס עוברת ל"מלך" בלאסטאר.
עלילה > שומרי הגלקסיה

בניסיון למנוע את המלחמה ולעצור אותה, שומרי הגלקסיה מתפצלים לשתי קבוצות. הקבוצה בהנהגתו של רוקט ראקון מנסה לתקשר עם הקיסר וולקן, בעוד קבוצתו של סטאר לורד מנסה לפנות לבלתי אנושיים. אולם, שתי הקבוצות לא מצליחות לתווך בין הצדדים הלוחמים.
ביבליוגרפיה

X-Men: Kingbreaker #1-4
Secret Invasion: War of Kings
War of Kings #1-6
Guardians of the Galaxy vol 2, #8-10, #13-17
Nova vol 4, #23-29
War of Kings: Darkhawk #1-2
War of Kings: Ascension #1-4
War of Kings: The Savage World of Sakaar
War of Kings: Warriors #1-2
?War of Kings: Who Will Rule
הערות שוליים

↑  X-Men: Kingbreaker #1-4, February-May 2009
↑  War of Kings #4-5
משפחת דאעוק

משפחת דאעוק (אל-דאעוק; בערבית: آل داعوق) היא אחת מ"שבע המשפחות של ביירות", בירת לבנון. משפחות שכוננו את הממשל המקומי של העיר בהסכם פנימי ביניהן וחיצוני מול הסולטנות הממלוכית השלטת במצרים, באמצע המאה ה-14 (1350 או 1351).
מקור המשפחה, לפי שורש שמה, כנראה באל אנדלוס או אנדלוסיה שלפני הרקונקיסטה. בהיסטוריה הידועה, אבות המשפחה ברחו ממרקש שבמרוקו ללבנט בסוף המאה ה-12 בתוך זרם פליטים ערבים שנמלטו בתקופה זו מחצי האי האיברי לארצות המגרב וללבנט מאימת המלכים הקתולים.
בני המשפחה מתגוררים בעיקר בראס ביירות ובשכונות נוספות בבירה הלבנונית. צאצאי המשפחה פזורים במקומות נוספים שבהם קיימת קהילה לבנונית, כמו: קליפורניה, אונטריו, קוויבק, מרקש. וכן בסוריה, בעיקר בדמשק ובחמה. מרבית בני המשפחה מוסלמים סונים או נוצרים.
מבני המשפחה נודעו בדורות האחרונים:
עומר מוחמד דאעוק (ער') - מושל וראש העיר ביירות ב-1918, פוליטיקאי ופילנתרופ
אחמד דאעוק (אנ')‏ (1892–1979) - ראש העיר ביירות וראש ממשלת לבנון בשתי קדנציות נפרדות, הראשונה תחת המנדט הצרפתי
מוחמד עומר דאעוק (ער') (1910–2006) - מטיף לבנוני לאסלאם שהקים ב-1949 את קבוצת 'עבד אל-רחמן' בביירות כתגובת נגד לנכבה הפלסטינית
וליד דאעוק (אנ') - איש עסקים ופוליטיקאי לבנוני, שר ההסברה של לבנון
עיזאת דאעוק - יזם ואיש עסקים לבנוני, פעל בעיקר בתחום הקוסמטיקה, הונו הוערך עם מותו במאה מיליון דולר
הערות שוליים

↑  An accident in Sharm El-Sheikh kills Lebanese businessman Izzat Daouk and his son, 10.07.2022.
↑  zzat Daouk And Son Accident Video & Death News, What Happened?, 10.07.2022.
ערך זה הוא קצרמרבנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מבנה עירוני

לעיר ארביל שבכורדיסטן העיראקית מבנה עירוני טבעתי שבמרכזו מבצר עתיק
מבנה עירוני הוא הסדר של תכנון שימושי קרקע באזורים עירוניים והאזורים מהם מורכבת העיר או נמצא בתחום שיפוטה של העיר. סוציולוגים, כלכלנים, גאוגרפים פיתחו מספר דגמי ערים המסבירים סוגים שונים של אנשים ועסקים הנוטים להתקיים בתוך ההגדרה העירוני. שלושת הדגמים העיקריים המתוארים במאמר זה כלולים בתוך המבנה העירוני המקביל לתאוריית מבנה המרחב העירוני שעניינה הסדר של המרחב הציבורי והפרטי בערים ומידת הקישוריות והנגישות אליהן.
שכונות מגורים

שכונה היא יחידת מגורים עירונית בעלת מאפיינים חברתיים, ארכיטקטוניים וגאוגרפיים אחידים, שגודלה יכול להשתנות מבניינים בודדים (כמו שכונת משכנות שאננים בירושלים) עד למספר רב של רחובות (כמו שכונת רמות אלון בירושלים).
מרכזי עסקים

מרכז עסקים ראשי (מע"ר) הוא מרכזה העסקי-פיננסי של העיר. מרכז העסקים הראשי ממוקם בדרך כלל בנקודה מרכזית בעיר בזכות נגישותה ודרכי התחבורה המובילות אליה. במרכז זה מתבצעת מרבית הפעילות העסקית, כשהמדובר במטותיהן ובמשרדיהן הראשיים של חברות ולא בפעילות תעשייתית הנדחקת לשולי העיר או מחוץ לה.
מרכזי עסקים > מרכז עסקי ראשי משני

בערים גדולות או מטרופולין יתפתח גם מרכז עסקים ראשי משני לצידו של מרכז העסקים הראשי.
מרכזי עסקים > מרכז עסקים ראשי אנכי

ישנן ערים בהן קיימים מרכזי עסקים המצויים לאורך רחוב ראשי אחד. מרכז עסקים ראשי אנכי מיוחס לדגם העיר האנכית, שנהגה על ידי האדריכל הספרדי ארתורו סוריה בשנת 1882.
מרכזי עסקים > מרכז עסקים מטרופוליני

מרכז עסקים מטרופוליני מתפתח לעיתים על כביש מהיר בין שתי ערים גדולות כגון מרכזי העסקים הפזורים על כביש איילון המשותפים לרמת גן ותל אביב.
מרכזי עסקים > מרכז עסקים ראשי בינלאומי

בדרך כלל בערי בירה גדולות יתפתחו גם לעיתים מרכזי עסקים המיועדים עבור חברות בינלאומיות וחברות ממשלתיות זרות.
אזורי תעשייה

אזור תעשייה הוא אזור, לרוב ביישובים עירוניים ולעיתים גם ביישובים קטנים, המיועד למפעלי תעשייה, בתי מלאכה, מוסכים וכדומה, ועסקים המשרתים מפעלים אלה, כגון מסעדות.
אזורי תעשייה > אזור תעשייה סגור

מיועד בדרך כלל עבור תשלובת של חברות המאוגדות יחדיו או מפעל המורכב מכמה בתי מלאכה או חברות ייצור ממשלתיות.
אזורי תעשייה > אזור תעשייה לחברות מדעיות וטכנולוגיה גבוהה

אזור תעשייה המיועד לחברות מדע וטכנולוגיה הממוקמות בדרך כלל בפארק תעשייה. אזור זה מיועד עבור חברות היי-טק.
אזורי תעשייה > פארק תעשייה

פארק תעשייה הוא אזור תעשייה (או מתחם באזור תעשייה) שמבני התעשייה בו מוקמים ומנוהלים על ידי יזם יחיד, העוסק בהשכרתם או במכירתם של מבנים אלה, ומספק להם שירותים שונים, המאפשרים למפעלים חדשים השתלבות נוחה יותר.