stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1927 בארץ ישראל
תרבות ואמנות > חינוך, הגות ומחקר

הוקם כפר הנוער בן שמן
בתל אביב נוסדת גימנסיה נורדיה
יוצא לאור לראשונה הביטאון הד החינוך.
אגודות המשוטטים בארץ מתאחדות ליצירת אגודת משוטטים ארץ ישראלית
המוזיקאי דוד שור עולה לארץ, ומייסד את "המוסד להפצת המוזיקה בעם"
תרבות ואמנות > אירועי תרבות

המשורר אלכסנדר פן עולה לארץ ישראל.
לוין קיפניס מפרסם את שירו רקפת
יוצא לאור השיר ספר שירי מאת רחל המשוררת
מופיע גיליונו האחרון של כתב העת השילוח
תרבות ואמנות > אמנות פלסטית

הציור ירושלים, שער החבשים של יוסף זריצקי
תרבות ואמנות > קולנוע

נתן אקסלרוד וירושלים סגל מתחילים בצילום סרט הראינוע העלילתי הארץ ישראלי הראשון, "החלוץ". צילומי הסרט לא הושלמו מעולם.
המחוקק הבריטי מחוקק את פקודת סרטי הראינוע מכוחה נוסדת המועצה לביקורת סרטים ומחזות.
תרבות ואמנות > דת

הושלמה הקמת בית הקברות הצבאי הבריטי בירושלים
תרבות ואמנות > בניין וארכיטקטורה

הארכיטקט אנטוניו ברלוצי משפץ את כנסיית ההלקאה בויה דולורוזה בירושלים
תחילת העבודה על תוכנית גדס.
הקמת מנזר דיר ראפת
תחילת בניית כנסיית סנט אנדרוז
תחילת בניית כנסיית שנים-עשר השליחים
נפתחת תחרות אדריכלית לתכנון בית המוסדות הלאומיים. הזוכה – יוחנן רטנר.
נולדו

יוסף אגסי, פילוסוף (נפטר ב-2023)
יקותיאל "קותי" אדם, אלוף בצה"ל (נהרג ב-1982)
שרונה אהרון, זמרת, אמו של דויד ברוזה (נפטרה ב-2005)
יזהר ארנון, סופר ועיתונאי (נפטר ב-2005)
מוטקה בן-פורת, לוחם פלמ"ח וצה"ל, מפקד חטיבה 9 במלחמת יום הכיפורים (נפטר ב-2022)
אורי בר-רצון, קצין בצה"ל ואיש ניהול (נפטר ב-1990)
יהודה גביש, תת-אלוף בצה"ל (נפטר ב-2009)
בן עמי גוב, מאבות מטוס הכפיר, מנכ"ל משרד התקשורת
יהושע גלזר, כדורגלן (נפטר ב-2018)
פנינה גרי, אשת תיאטרון (נפטרה ב-2023)
אהרן דוידי, לוחם צה"ל, ממקימי חטיבת הצנחנים (נפטר ב-2012)
לוי יצחק הירושלמי, יושב ראש ההתאחדות הארצית של עיתונאי ישראל (נפטר ב-2007)
אברהם חיים הלוי, חתן פרס ישראל לחקלאות (נפטר ב-2006)
מאיר הרניק, מוזיקאי (נפטר ב-1972)
יואל זילברג במאי קולנוע (נפטר ב-2013)
יצחק חופי, איש הפלמ"ח, אלוף פיקוד הצפון בזמן מלחמת יום הכיפורים וראש המוסד (נפטר ב-2014)
יעקב חודורוב, כדורגלן (נפטר ב-2006)
יעקב חרותי, איש הלח"י ומייסד מחתרת צריפין (נפטר ב-2022)
שאר ישוב כהן, רבה של חיפה (נפטר ב-2016)
זוהרה לביטוב מלוחמות הפלמ"ח ומראשונות הטיס בצה"ל (נהרגה ב-1948)
בועז עברון, עיתונאי, פובליציסט ומתרגם (נפטר ב-2018)
סמירה עזאם, סופרת ומתרגמת (נפטרה ב-1967)
חיים פוזננסקי, איש הפלמ"ח, מפקד בחטיבת הראל (נהרג ב-1948)
נעמי פולני, זמרת, במאית ומעבדת, מייסדת להקת התרנגולים (נפטרה ב-2024)
מאיר פיינשטיין, לוחם האצ"ל, מעולי הגרדום (התאבד ב-1947)
אלעד פלד, אלוף בצה"ל ומחנך (נפטר ב-2021)
שמואל קופמן, לוחם הפלמ"ח שסיפור אהבתו הטראגי לזוהרה לביטוב הונצח בספר "לאהוב עד מוות" (נהרג ב-1947)
דניאל רוזוליו, חבר הכנסת, איש התנועה הקיבוצית (התאבד ב-2005)
רפי רוזן, איש העידן החדש (נפטר ב-2003)
עמוס קינן, סופר, פסל, צייר ועיתונאי (נפטר ב-2009)
יעקב שרת, עיתונאי ופזמונאי (נפטר ב-2022)
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
(קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1927)
יואל אנגל – מלחין יהודי, עלה לארץ ישראל בשנת 1924 והשפיע על התפתחות הזמר העברי (נולד ב-1868)
אשר צבי גינצברג (אחד העם), סופר ומנהיג ציוני (נולד ב-1856)
שם טוב גפן, הוגה דעות יהודי  (נולד ב-1856)
נתן צבי פינקל, "הסבא מסלבודקה", רב והוגה דעות (נולד ב-1849)
11 ביולי: רעידת אדמה בעוצמה של 6.2 בסולם ריכטר מתרחשת באזור ארץ ישראל ובאזור עבר הירדן
אשר צבי גינצברג
הראל סקעת (אלבום)

הראל סקעת הוא שמו של אלבום הבכורה של הראל סקעת, אשר יצא בשנת 2006, שנתיים לאחר השתתפותו בתחרות כוכב נולד.
הפקה

האלבום כולל עשרה שירים, כולם בהפקה ועיבוד של יזהר אשדות. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים לרדיו: "ואת", שכתבה והלחינה קרן פלס, "כמה עוד אפשר" שכתבה והלחינה שגית שיר, "משהו ממני" שכתבה סמדר שיר והלחין דור דניאל, "כל הציפורים", אשר נכתב גם הוא על ידי קרן פלס, ו"אם הוא ילך" שכתב והלחין כפיר אפשטיין. בנוסף, השתתפו בכתיבת השירים דידי שחר, יעל טבת, אוהד חיטמן, אסתר שמיר, אורי זך ועמית צח. סקעת עצמו הלחין אף הוא שיר אחד לאלבום, "אפילו ששריפות" למילותיה של יעל טבת.
לאלבום צורף דיסק בונוס במהדורה מוגבלת, הכולל את השירים "בתוך" ו"בדידות" ששר סקעת בכוכב נולד, בנוסף לחידוש לשירה של נורית גלרון "נפרדנו כך" בדואט עם גלרון, ושיר חדש אשר כתבה קרן פלס, "אלייך שר".
האלבום הגיע למעמד זהב כחודש לאחר צאתו, עם מכירות של יותר מ-20,000 עותקים וזכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה.
משתתפים באלבום

יזהר אשדות - גיטרה, קלידים, תכנותים, הפקה מוזיקלית
דודו טסה - גיטרות
פיטר רוט - גיטרות, בס, קולות
אודי הניס - קולות רקע
טל ברגמן - תופים, כלי הקשה
גלינה גלושקין - כינור
טל מטמור - גיטרות, תכנות, קלידים
גליה חי - ויולה
טל שגב - פסנתר
אסף מעוז - כינור
שי מיבר - צ'לו
קרן פלס - פסנתר
יניב טייכמן - עוד
ניצן קאנטי - כינור
רשימת השירים

כל הציפורים
לא ממהר
ואת
אפילו ששריפות
משהו ממני
קבלי אותי
כמה עוד אפשר
אם הוא ילך
הרוח תשנה את כיוונה
ימים אחרים
רשימת השירים > אלבום הבונוס

בתוך
אלייך שר
נפרדנו כך (דואט עם נורית גלרון)
בדידות
הערות שוליים

↑  קרן נתנזון, הכל זהב, באתר ynet, 29 באוגוסט 2006
אטלס B

אטלס B (נקרא גם X-12 וSM-65B Atlas) היה אב הטיפוס של טיל האטלס. האטלס B היה טיל האטלס הראשון שעוצב בתצורת "שלב וחצי", של שני מניעים ומאיץ נוסף. הטיל יועד להיות בעל טווח של עד 10,000 קילומטר.
שיגורים

האטלס B שוגר עשר פעמים. הוא שוגר לראשונה ב־19 ביולי 1958, בשיגור שנכשל. בתחילת אוגוסט 1958 שוגר הטיל לטווח של 3,700 ק"מ בשיגור שהצליח. שיגורים מוצלחים למרחקים דומים היו בסוף אוגוסט, ובאמצע נובמבר 1958. בסוף נובמבר 1958 שוגר האטלס לטווח המלא של כ־10,000 קילומטר והגיע למרחק של כ־45 קילומטר מהמטרה.
תשעה מהשיגורים, שחמישה מתוכם הצליחו, נבחנו כטילים בליסטיים בין יבשתיים. השיגור השביעי שהיה ב־18 בדצמבר 1958 שימש לשיגור הלוויין SCORE, במשקל כ־4.5 טון, למסלול סביב כדור הארץ. זה היה השיגור הראשון של טיל מסדרת הטילי האטלס למסלול סביב כדור הארץ. ב־16 בינואר 1959 נכשל שיגור נוסף של הטיל. ב־4 בפברואר 1959 היה שיגור אחרון.
כל השיגורים של טילי אטלס B בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל.
ראו גם

אטלס (סדרת טילים)
מטוסי ה־X
הערות שוליים

1 2  שוגר טיל אטלס, חרות, 31 באוגוסט 1958
↑  טיל ענק מטיפוס אטלס, דבר, 20 ביולי 1958
↑  אטלס שוגר בהצלחה למרחק 3700 ק"מ, חרות, 4 באוגוסט 1958
↑  סוף סוף, דבר, 10 באוקטובר 1958
↑  "אטלס" שוגר בהצלחה, שערים, 19 בנובמבר 1958
↑  טיל מדגם "אטלס" שוגר ל־10,000 ק"מ, דבר, 30 בנובמבר 1958
↑  נצחונו של הטיל הגדול, דבר, 26 בדצמבר 1958
↑  נכשל שיגור קליע בין־יבשתי אמריקאי, חרות, 18 בינואר 1959
↑  שוגר ה"אטלס" ה-20, שערים, 5 בפברואר 1959
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏  • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה •   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M) •   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה • הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏ •  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון •   איראן סימורג • Qaem •  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3) •  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏ •  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 • Stratolaunch |  |
| סדרת טילי האטלס |
| --- | --- | --- |
| נסיוניים | אטלס A • אטלס B • אטלס C |  |
| טילים | אטלס D • אטלס E • אטלס F |  |
| משגרים | אטלס B • אטלס D • אטלס E/F • אטלס G • אטלס H • אטלס-אייבל • אטלס-אג'ינה • אטלס-קנטאור • אטלס 1 • אטלס 2 • אטלס 3 • אטלס 5 • אטלס LV-3B • אטלס SLV-3 • משגר GX |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורניתולוגיה

איור של טווס מצוי במונוגרפיה על פסיוניים, משפחה של עופות.
אוֹרְנִיתוֹלוֹגְיָה (מיוונית: אורניס (ὄρνις) – עוף, לוגיה (λογία) – "תורה") היא תחום בזואולוגיה העוסק בחקר העופות.
מדע האורניתולוגיה בעל היסטוריה ארוכה ועשירה ומחקרי העופות סייעו לפתח כמה מושגי מפתח אודות האבולוציה, התנהגות ואקולוגיה כגון הגדרת המינים, תהליך ההתמיינות, נטייה טבעית, למידה, גומחה אקולוגית, גילדה, ביוגאוגרפיה של איים, פילוגאוגרפיה ושימור. בזמן שאורניתולוגים מוקדמים היו עסוקים בעיקר בתיאור ותפוצת המינים, אורניתולוגים של היום עסוקים בחיפוש אחר תשובות לשאלות מאוד ספציפיות ולעיתים תכופות משתמשים בעופות כבמודלים לבחון בהם היפותזות או נבואות המבוססות על תאוריות. רוב התאוריות הביולוגיות המודרניות מתייחסות לקבוצות טקסונומיות ומספר המדענים המקצועיים המזהים עצמם כ"אורניתולוגים" יורד בהתאם. כיום משתמשים בטכניקות וכלים רבים באורניתולוגיה וחידושים בתחום הוא עניין שבשיגרה.
היבטים שונים של אורניתולוגיה נבדלים זה מזה בתחומם. אחת הסיבות היא החוויה הוויזואלית והאסתטית מהעופות. דוגמה בולטת ביותר היא היקף המחקרים שלוקחים על עצמם חובבים העובדים במסגרת פרמטרים של מתודולוגיה קפדנית. הפעילות של תצפיות על עופות בטבע ותיעודם נקראת צפרות.
היסטוריה

ההיסטוריה של האורניתולוגיה משקפת במידה רבה מגמות בהיסטוריה של הביולוגיה. מגמות הכוללות מעברים מלא יותר מאשר תיאורים אל זיהוי דפוסים ואז מעבר לכיוון ההסבר לתהליך שהוביל לדפוסים אלו.
היסטוריה > אורניתולוגיה כיום

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > אורניתולוגיה וצפרות בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ארץ ישראל היא ציון דרך מרכזי בנדידתם של עופות רבים מאסיה ואירופה לאפריקה ובחזרה. בשל כך חולפים מעליה מינים רבים של עופות, וחלקם אף חורפים או מקייצים, ואף מקננים בה. בשל כך ישראל היא אתר צפרות חשוב ביותר. אתרי צפרות ידועים במיוחד הם אגמון חולה ושמורת החולה, בהן עוצרים לנוח ולאכול מינים רבים של עופות, ובשנים האחרונות גם אלפי עגורים שזוכים למזון מהאדם.
בשל תנועת המטוסים הרבה מעל ישראל, הן מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי והן כלי טיס אזרחיים, מתבצע מחקר וניטור של תעופת הציפורים בשמי הארץ, בין השאר על מנת להקטין ככל האפשר ואף למנוע התנגשות בין עוף לכלי טיס – דבר שיכול להוביל לנזק כבד ואף להתרסקותו.
ראו גם

צפרות
קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי
לקריאה נוספת

קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, (דן אלון, ד"ר יוסי לשם, ד"ר אבי ארבל), לקסיקון מפה: הציפורים – המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003
השוואתו של פייר בלון בין בני אדם לעופות בספרו "ספר העופות", מ-1555
עטיפת ספרו של אוליסה אלדרובאנדי "אורניתולוגיה", מ-1599
איור אנטומיה של העופות מאת פולכר קויטר
ג'וזף רייט מדרבי, "ניסוי על ציפור במשאבת אוויר", 1768
כל הארץ דגלים

| --- | --- |

 שיר
 סוגה:  שיר ילדים, שיר חג
 שפה:  עברית
 כתיבה:  רפאל ספורטה
 לחן:  עמנואל עמירן
 ביצועים מאוחרים:  יפה ירקוני, שולה חן, דורית ראובני, אסנת פז, דליה עמיהוד, חבורת רננים
"כל הארץ דגלים" הוא שיר לכבוד יום העצמאות של מדינת ישראל שכתב רפאל ספורטה והלחין עמנואל עמירן בשנים הראשונות לאחר הקמת המדינה.
אודות השיר

לאחר הקמת המדינה, כאשר טרם נכתבו שירים ליום העצמאות, יזם ספורטה, יחד עם המלחין עמנואל עמירן, חיבור של עשרה שירים שיצאו לאור בחוברת בשם "מנורה וענפי זית". ביניהם היה השיר, שזכה לפרסום רב, "כל הארץ דגלים".
השיר פורסם בספר "בנבל עשור", ירושלים, תשי"ח (1958), לכבוד יום העצמאות העשירי של ישראל, מאז שייך השיר לרפרטואר של שירי יום העצמאות בקרב ילדי ישראל.
הערות שוליים

↑  כל הארץ דגלים עם רוקד גלים גלים, באתר הספרייה הלאומית
גולמרזה סולימאני

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך) 
 השכלה:  אוניברסיטת אספהאן 
 דרגה:  בריגדיר גנרל 
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית פג'ר ה-19  מפקד דיוויזיית תראללה ה-41  מפקד דיוויזיית האימאם חוסיין ה-14  מפקד חיל המחוז של איספהאן סאהיב-אז-זמאן  מפקד הבסיג'
 פעולות ומבצעים
 מלחמת איראן-עיראק  ההפגנות באיראן (2019–2020)
 
גולמרזה סולימאני (בפרסית: غلامرضا سلیمانی) (נולד ב-1964) הוא קצין איראני במשמרות המהפכה ומפקד כוחות הבסיג'
למרות אותו שם משפחה, הוא אינו קשור לקאסם סולימאני .
ב-12 באפריל 2021, הוטלו על סולימאני סנקציות מטעם מועצת האיחוד האירופי על השתתפותו בתגובה האלימה להפגנות באיראן בנובמבר 2019 .
ב-7 בדצמבר 2021, מחלקת האוצר של ארצות הברית והוסיפה את סולימאני לרשימת הSDN "על כך שפעל או התיימר לפעול למען או מטעמו, במישרין או בעקיפין, הבסיג' ", בכך שהוא נוסף לרשימה כל נכסיו בארצות הברית הוקפאו ונאסר כל מסחר עימו.
ב-2021 התקיימו שיחות בין ממשל ביידן לאיראן על חזרה של ארצות הברית להסכם הגרעין שממנו פרש דונלד טראמפ. בנאום לאומה אמר סולימאני
ארה"ב נסוגה מהאזור ולמעשה הובסה. בעלי בריתה מאוכזבים ממנה. ישראל אינה הבעיה הגדולה, ארה"ב היא האויב הגדול שלנו. לישראל אין עתיד. אנחנו שומעים בחדשות שלהם עצמם על הבעיות הפנימיות הקשות שלהם
הערות שוליים

↑  "Leader appoints deputy Chief-of-Staff, Basij commander". Mehr News Agency. 2 ביולי 2019. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ayatollah Khamenei names new military commanders". Tehran Times. 2 ביולי 2019. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leader appoints new military commanders". IRNA. 2 ביולי 2019. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emmott, Robin (2021-04-12). "EU sanctions elite Iran commander, seven others over 2019 protests". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-12-23.
↑  בצל משבר השיחות: ארה"ב הטילה סנקציות על בכיר במשמרות המהפכה, באתר ישראל היום, ‏7/12/2021
↑  "Treasury Targets Repression and the Undermining of Democracy". U.S. Department of the Treasury (באנגלית). נבדק ב-2021-12-23.
↑  גדעון קוץ, פריז, ‏איראן: ״ישראל מפיצה שקרים כדי להרעיל את שיחות הגרעין עם המעצמות בוינה״, באתר מעריב אונליין, 2 בדצמבר 2021
נס חיל האוויר המלכותי

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל צבאי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 קבלת מעמד רשמי:  24 במרץ 1921
 מוטיבים עיצוביים:  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון, רונדל חיל האוויר המלכותי על שטח כחול חיל אוויר
 שם המעצב:  סר ג'ון סאלמונד
נס חיל האוויר המלכותי הוא הדגל הרשמי של חיל האוויר המלכותי של הממלכה המאוחדת.
המחלוקת סביב עיצוב הדגל והשימוש בו

מאז ייסוד חיל האוויר המלכותי בשנת 1918, מועצת האווירייה (The Air Council) רצתה בדגל שיונף בבסיסי חיל האוויר המלכותי, אך לאדמירליות (Admiralty) הייתה הסמכות להטיל וטו על כל דגל שיוצב בתחומי האימפריה הבריטית באופן רשמי או על גבי כלי שיט של הממלכה המאוחדת. לאחר לחץ רב שהופעל על ידי מועצת האווירייה הסכים משרד הימיה לדגל עבור חיל האוויר, ובלבד שמדובר יהיה בנס שבקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל) יהיה היוניון ג'ק. מועצת האווירייה רצתה להשתמש בנס לבן שעליו לא יופיע צלב ג'ורג' הקדוש, אולם משרד הימיה התנגד לעיצוב זה בטענה שהנס הלבן נועד לשימוש של הצי המלכותי בלבד.
מועצת האווירייה הציע דגל המבוסס על היוניון ג'ק שסביבו משטח לבן, אולם משרד הימיה דחה הצעה זו בטענה שדגל זה הוא בעל משמעות באיתות ימי, ומשתמשות בו ספינות המסמנות לנווט שלהן.
מועצת האווירייה שבה והציעה את ההצעה המקורית, ומשרד הימיה שב והטיל וטו על הצעה זו.
המחלוקת הובאה להכרעה בפני מלך הממלכה המאוחדת - ג'ורג' החמישי אשר הפנה את השאלה לממשלת בריטניה על מנת שזו תדון בסוגיה באופן רשמי. הממשלה בחרה שלא לדון בשאלה והוויכוח החל להפוך לעניין ציבורי. לבסוף זכתה הצעתו של סר ג'ון סאלמונד, מארשל האווירייה הבכיר, להסכמתה של מועצת האווירייה. הצעה זו כללה דגל בצבע תכלת שבקנטון הדגל מופיע היוניון ג'ק ובמרכז הדגל מופיע הרונדל של חיל האוויר. הצעה זו הובאה למלך אשר אישר אותה. לאחר אישור המלך הסכים גם משרד הימיה לאישור הדגל בשנת 1920, וב-24 במרץ 1921 חתם המלך על צו רשמי המאשר את השימוש בדגל.
שימושים

בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 הונף נס חיל האוויר המלכותי על כלי שיט שהשיטו אנשי צוות של חיל האוויר. שימוש זה היה בהתאם לצו המלך משנת 1921 אבל משרד הימיה טען כי הצו סתר את חוק הסחר הימי המתיר רק למשרד הימיה לקבוע אילו דגלים יונפו על כלי שיט. בעקבות מחלוקת זו, בשנת 1947 עצרה אוניית משמר החופים והמכס המלכותי אונייה של חיל האוויר המלכותי והשתלטה עליה בטענה כי הנס המונף בו הוא בלתי חוקי. בעקבות אירוע זה הוסדר השימוש בנס לכלי שיט של חיל האוויר המלכותי.
הדגל מונף בשעות היום בכל בסיס מבסיסי חיל האוויר המלכותי.
מפקד חיל האוויר המלכותי, וכן נספחי חיל האוויר המלכותי בשגרירויות שונות ובקונסוליות יכולים להניף את הדגל על מכוניתם.
על פי הכללים של השימוש בדגל אין להשתמש בו בתהלוכות, להשתמש בו כקישוט או בלוויות. בלוויות של אנשי חיל האוויר המלכותי מונח על הארון היוניון ג'ק ולא דגל זה.
דגלי חילות אוויר אחרים

אוסטרליה
בנגלדש
קולומביה
מצרים
גאנה
הודו
ירדן
קניה
ליטא
מלזיה
מיאנמר
ניו זילנד
עומאן
פקיסטן
קטאר
דרום אפריקה
סרי לנקה
סודאן
סוריה
זמביה
זימבבואה
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
נס אדום
נס כחול
נס לבן
ניסים בריטיים
דגל הממלכה המאוחדת
חלק ב

חלק ב הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי הראל סקעת. הוא יצא לאור ב-24 בנובמבר 2024 בהוצאת חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
רקע

האלבום מציין עשרים שנות יצירה מוזיקלית ויצא שבע שנים לאחר אלבום האולפן האחרון שלו, "אהבה מסובבת הכל". האלבום נכתב בזמן מלחמת חרבות ברזל.
סקעת מתאר את האלבום כנקודת ציון משמעותית בחייו האישיים והמקצועיים, הכוללת חשבון נפש, התמודדות עם עברו, ותכנון עתידו.
הרכב

האלבום כולל תשעה שירים, ששלושה מתוכם נכתבו והולחנו בשיתוף של הראל סקעת עצמו: "לבד", "אין לי אוויר" ו-"סליחה".
בין היוצרים באלבום נמצאים אליעד נחום, רותם כהן, אבי אוחיון, קובי מרימי, רועי מכלוף, תומר בירן, טל קסטיאל, צליל קליפי, גל ג'ו כהן, עדן אטד ורז קופרמן, טל "טליסמאן" בן נון, מתן לוי, נעם חורב וסתיו שמש.
השיר "לבד" נבחר לפתוח את האלבום, והוא מלווה בקליפ המשחזר את הקליפ מסינגל הבכורה של סקעת, "ואת". הקליפ צולם במיקום המקורי, באותה סמטה ובאותו הבר, עם הקאסט המקורי ששב לקחת חלק בצילומים החדשים. התסריט של הקליפ החדש משחזר את הפריימים מהקליפ המקורי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לבד  | רועי מכלוף | רועי מכלוף, תומר בירן והראל סקעת | תומר בירן | 3:31 |
| 2. | מתי  | טל קסטיאל וצליל קליפי | טל קסטיאל, צליל קליפי וגל ג'ו כהן | גל ג'ו כהן | 2:42 |
| 3. | אין לי אויר  | הראל סקעת, עדן אטד ורז קופרמן | סקעת, עדן אטד ורז קופרמן | עדן אטד ורז קופרמן | 2:36 |
| 4. | עולם במכחול  | טל בן נון ומתן לוי | טל בן נון ומתן לוי | גלעד מרקוביץ' וטליסמאן | 2:54 |
| 5. | חולה מאהבה  | קסטיאל | קסטיאל | אטד וקופרמן | 3:28 |
| 6. | סליחה  | אבי אוחיון, סקעת ורותם כהן | אבי אוחיון ורותם כהן | מתן דרור | 2:58 |
| 7. | צלקת  | קסטיאל ואליעד נחום | קסטיאל, אליעד נחום וכהן | כהן | 2:51 |
| 8. | י'מאמא  | קליפי וקובי מרימי | קליפי, קובי מרימי, כהן ואייל ישי | כהן | 3:18 |
| 9. | פתאום כל שיר עושה לבכות  | נעם חורב | סתיו שמש | אלון פרץ | 3:19 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 27:37 |
הערות שוליים

↑  תומר בירן, גל ג'ו כהן, עדן אטד, רז קופרמן, גלעד מרקוביץ', טליסמאן, מתן דרור ואלון פרץ
1 2 3 4 5  יובל אראל‏, הראל סקעת – חלק ב', בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 25 בנובמבר 2024
מוחסן רזאי

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1954 (בן 70) מסג'ד סולימאן, איראן 
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן  האוניברסיטה האיראנית למדע וטכנולוגיה 
 מפלגה:  חזית ההתנגדות של איראן האיסלאמית
 www.rezaee.ir
 
 
 
 חתימה:   
 
מוחסן רזאי מירקאא'ד (בפרסית: محسن رضایی میرقائد; נולד ב-9 בספטמבר 1954; תעתוק מדויק: מחסן רצ'אאי) הוא פוליטיקאי איראני, כלכלן ומפקד צבאי לשעבר, המכהן כיום כמזכיר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר. לפני כן היה מפקד משמרות המהפכה האיראניים במשך 16 שנה.
בבחירות לנשיאות בשנת 2009 התמודד כמועמד שמרן והגיע שלישי עם 1.7 אחוזי בחירה, כשלפניו מחמוד אחמדינז'אד והמועמד הרפורמיסטי מיר-חוסיין מוסאווי.
רזאי למד הנדסת מכונות באוניברסיטת איראן למדע וטכנולוגיה לפני שנת 1979, אך החליף את לימודיו לכלכלה באוניברסיטת טהראן לאחר מלחמת איראן–עיראק, שם למד עד שנת 2001 וקיבל תואר דוקטורט. הוא היה בין מקימי אוניברסיטת האימאם חוסיין, שם הוא מלמד כיום.
בנובמבר 2006 הוציא שופט ארגנטינאי צו מעצר נגד רזאי ועוד שישה בקשר לפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה, שאירע בשנת 1994. רזאי נמצא כיום ברשימת המבוקשים הרשמית של האינטרפול.
צו המעצר הבינלאומי לרזאי על ידי אינטרפול (המשטרה הבינלאומית) ב-7 בנובמבר 2007 ולבקשת השופט הארגנטינאי על פשעים שגרמו למוות, ונדליזם וונדליזם בקשר עם השתתפותו בפיצוץ מרכז הסיוע היהודי וכפי מפקד משמרות המהפכה בזמן הוצאת משמרות המהפכה האסלאמית. מוחסן רזאי עדיין מבוקש על ידי האינטרפול. ממשלת ארגנטינה גינתה את החלטת הנשיא למנות סגן נשיא כלכלי של רזאי, המבוקש על ידי האינטרפול כחשוד בהפצצת המרכז הקהילתי היהודי אמיה בבואנוס איירס ב-1994.
הוא התמודד גם בבחירות לנשיאות איראן שהתקיימו ב-14 ביוני 2013, והגיע למקום הרביעי עם כעשרה אחוזים מהקולות.
למוחסן רזאי חמישה ילדים: שני בנים ושלוש בנות. אחד הבנים, אחמד רזאי, היגר לארצות הברית, יצא נגד מדיניות השלטון האיראני והאשים את אביו ואחרים בתמיכה בפעולות טרור. הוא שב לאיראן בשנת 2008, אבל היגר לאיחוד האמירויות ב-2011. בנובמבר 2011 נמצאה גופתו במלון בדובאי.
ביום שני, 17 באוקטובר 2022, משרד החוץ הארגנטינאי קיבל את בקשת התובע המיוחד לאחר שאישר את נוכחותו של מוחסן רזאי בקטאר, ובאמצעות תיווך שגריר שלו בדוחא, פנה למשרד החוץ. חוץ קטאר. והעביר את בקשת ממשלת ארגנטינה-
עמית לוינטל

| --- | --- |

עמית לוינטל באולפן המונדיאל 2018
 לידה:  10 במרץ 1980 (בן 44) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר 
 עיסוק:  פרשן כדורגל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  amit.lewinthal
 טוויטר:  lewinthal
 
עמית לוינטל (נולד ב-10 במרץ 1980) הוא פרשן וכתב ספורט ישראלי.
חיים אישיים

נולד ברמת גן לדני לוינטל ויעלה ון דר הורן. בגיל שלוש עברו ליישוב עשרת שבישובי מועצה אזורית גדרות. סיים לימודיו בתיכון ברנר בגבעת ברנר במגמת ערבית ופילוסופיה.
בצבא שירת במודיעין.
סיים תואר בתקשורת במכללת ספיר.
עמית לוינטל הוא פרשן הספורט ההומוסקסואל הראשון בישראל. לדבריו "חשוב לי להראות שגם הומואים יכולים להתעסק בכדורגל. זה גם משנה קצת את התפיסות בחברה".
קריירה בתקשורת

החל את דרכו המקצועית ב-2006 כעיתונאי בדסק החוץ וכפרשן מומחה לפוליטיקה אמריקאית. מ-2008 עד 2015 עבד במערכת עיתון ישראל היום ככתב ספורט, סיקר מטעמם את המונדיאל בשנת 2010 בדרום אפריקה ואת המונדיאל בשנת 2014 בברזיל ככתב חוץ.
ב-2015 עבר לצ'רלטון ועבד כפרשן בליגות הזרות.
ב-2018 הצטרף לסגל הפרשנים באולפן המונדיאל של כאן 11 ובלט בידיעותיו לגבי המונדיאל ברוסיה. מטעם עבודתו עבד עם רן בן שמעון, ג'ובאני רוסו וטל בנין. כמו כן היה עורך חדשות החוץ של וואלה!.
מ-2017 חבר בפודקאסט "בכל יום נתון" של אוריאל דסקל.
מ-2018 חלק מסגל הפרשנים של ערוץ ONE ומפרשן את הליגה האיטלקית.
מספטמבר 2019 בעל הפודקאסט "לוינטל בכל יום שני" המסקר את משחקי סוף השבוע בחמש הליגות האירופיות הגדולות.
החל מנובמבר 2018 מגיש יחד עם ליאן וילדאו את תוכנית הספורט השבועית "כאן ספורט" ב"כאן רשת ב'".
החל משנת 2024 מופיע לעיתים כפרשן בערוץ עכשיו 14. בדצמבר 2024 הודיע כי יצטרף לפאנל תוכנית הפטריוטים בערוץ.
הערות שוליים

↑  יואב בורוביץ, העיר, עמית לוינטל: "אבי נמני הוא גיי אייקון", באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010
↑  פודקאסטרים מדברים: אוריאל דסקל, עמית לוינטל וראם שרמן, באתר podcastim.org.il
↑  פוסט מאת עמית לוינטל ברשת X 25.12.2024
חסן פירוזאבאדי

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1951 משהד, איראן 
 פטירה:  3 בספטמבר 2021 (בגיל 70) טהראן, איראן 
 מקום קבורה:  מקדש האימאם א-רידא 
 מדינה:  המדינה האימפריאלית של איראן, איראן 
 השכלה:  Mashhad University of Medical Sciences  אוניברסיטת פירדוסי 
 השתייכות:   הכוחות המזוינים של הרפובליקה האסלאמית של איראן
 תקופת הפעילות:  1981–2016 (כ־35 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת איראן-עיראק  המעורבות האיראנית במלחמת האזרחים בסוריה  Iranian intervention in Iraq 
 עיטורים
 מסדר נאסר  Order of Independence  מסדר פאת' 
 
הגנרל סייד חסן פירוזאבאדי (בפרסית: سيد حسن فيروزآبادی;‏ 3 בפברואר 1951 – 3 בספטמבר 2021) היה ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הרפובליקה האסלאמית של איראן בשנים 1989–2016.
פירוזאבאדי היה פעיל בצבא איראן מאז שנת 1981 והיה גנרל במלחמת איראן–עיראק.
היה מקורב מאוד למנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, ומונה לראש המטה שלו ב-2 בנובמבר 2002.
נמנה עם תומכיו החשובים של נשיא איראן לשעבר, מחמוד אחמדינז'אד, בבחירות לנשיאות באיראן.
מת בטהרן ב-3 בספטמבר 2021.
מוחמד עלי מווחדי כרמאני

מוחמד עלי מווחדי כרמאני (בפרסית: محمدعلی موحدی کرمانی; נולד ב-1932) הוא אייתוללה איראני, איש דת שיעי המשמש כיושב ראש מועצת המומחים ומאז דצמבר 2012 אימאם תפילת יום השישי בטהראן.
הוא היה בעבר אחד מסגני יושב ראש האספה המייעצת האסלאמית (הפרלמנט האיראני).
בשנת 2019 בתפילת יום שישי בטהרן הכריז כרמאני כי טלגרם היא חראם וקרא לקדם את פריסת רשת המידע הלאומית (המקבילה האיראנית של פרויקט מגן מוזהב של סין).
הערות שוליים

↑  "Islamic Consultative Assembly -5th Majlis: (July 2000)". אורכב מ-המקור ב-2007-02-20. נבדק ב-2007-01-30.
↑  "خطیب جمعه تهران: تلگرام حرام است؛ مانند چینی‌ها عمل کنیم". العربیه فارسی. 1 במרץ 2019. נבדק ב-19 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.