רוברט בורדן
ביוגרפיה > ראש ממשלת קנדה (1911 – 1920) > מדיניות קודם למלחמת העולם

הממשלה החדשה החלה בתקוות גדולות לתוכנית חקיקה פרוגרסיבית. דרך פלטפורמת הליפקס הבטיח בורדן רפורמה נוספת בשירות המדינה - לורייה החל את התהליך עם הקמת נציבות שירות המדינה בשנת 1908 - אך עקף את הרעיונות השנויים במחלוקת יותר של רגולציה ממשלתית או בעלות ציבורית על זיכיונות לאומיים כמו הטלגרף ומערכות טלפון. ראשית העניק בורדן ייחס ממשלתי אל המגזר החקלאי, אשר דרישותיו לא נענו במהלך שלטון הממשלות הליברליות. תחילה הקים בורדן בשנת 1912 את ועידת החיטה דרך חקיקת החיטה. על הוועידה שהורכבה מנציבי תבואה הוטלה הסמכות לפקח על התבואה ולהסדיר את סחר התבואה. הוועידה אפשרה לממשל הפדרלי באונטריו להתערב במסחר התבואה במטרה להסדיר שימור תבואה לשנות בצורת ולמנוע פשיטות רגל למיניהן. בהמשך העבירה הממשלה תקציב שנועד לתמוך בפיתוח המגזר החקלאי, בעיקר באזורי הספר המדוללים באוכלוסייתם באזור ארץ רופרט לשעבר ומערבה לה. לאחר מכן פנתה הממשלה החדשה לתמיכה בתעשייה. עם העברת תקציב בשנת 1912 הוקמה ועדה להסדר תעריפים שנועדו להגנת על חברות. התקציב היה מוערך ב-80 אחוז מכלל ההכנסות של הממשלה דרך מיסים, והיה בנוי על בסיס גורם יסודי בפלטפורמת הליפקס.
למרות ההוצאה האדירה על התקציב לתעריפים, היה על הממשלה להעביר באותה השנה תקציב נוסף לקדם את תחילת הבנייה של מערכת מסילות ברזל לאומית ולא פרטית, בשונה ממסילות הברזל שקודמו בידי ממשלת לורייה בשנת 1903. ב-18 במרץ 1912 הודיעה בורדן כי ממשלתו לעקב את תוכנית הצי הקנדי הקיימת ממשלת לורייה במטרה לקדם תוכנית מחודשת אשר נגעה לשינויים במעמדו של הצי הקנדי המיועד בין קנדה ובריטניה. הליברלים, שהיו בעלי רוב עצום בסנאט (הבית העליון בפרלמנט), השיבו לבורדן בכך שהטילו וטו על מספר מהחלטותיו דרך הרוב שאחזו בו. ועדת התעריפים של בורדן נדחתה בשנת 1912 ותקציב הכבישים המהירים שלו נדחו בשנת 1912 ושוב בשנת 1913. באותו היום שהכריז בורדן על עצירת הפיתוח של הצי לפי החלטות ממשלת לורייה הכריז וינסטון צ'רצ'יל, הלורד הראשון של האדמירליות בבריטניה, על תחילת חימוש ימי מחודש כדי למנוע התחזקות יתר על המידה של הצי הקיסרי הגרמני. בדצמבר 1913 העביר בורדן את תקציב התמיכה הימית בבריטניה (Naval Aid Bill) בהתאם לדרישות הבריטיות. התקציב העביר 35 מיליון דולר לבניית אוניות דרדנוט שנועדו לשרת בצי המלכותי הבריטי. בורדן נאבק בחברי פרלמנט ללא הפסק למען מעבר התקציב מכיוון שהאמין שבעזרת התמיכה הקנדית בצי הבריטי תינתן לקנדה מידת החלטה עצמאית על מדיניות החוץ שלה כך ש”שום צעד חשוב במדיניות החוץ לא ייעשה ללא התייעצות עם [...] נציג מטעם קנדה.”
במהלך 1912 הצליח בורדן להעביר חקיקה שהרחיבה את גודלם של פרובינציות קוויבק, אונטריו ומניטובה (גבולות אשר מאז לא השתנו) ואלו העניקו לאונטריו ומניטובה חוף למפרץ הדסון. כל עוד המשיכו המאבקים הפנימיים בתוך הפרלמנט הקנדי השירות הימי של קנדה הושעה, ואפשרות תרומת החירום שלה לצי המלכותי הבריטי לא הייתה קיימת. המבוי הסתום בין הסנאט לבית הנבחרים סטה מנושאי הצי ונמשך לנושאים כגון ייצוג פוליטי. ביוני 1914, כאשר הסנאט דחה הצעת חוק, שהועברה פה אחד בבית הנבחרים, כדי להגדיל את מספר המייצגים בבית הנבחרים כדי להעניק ייצוג הולם לפרובינציות המערביות. ב-22 ביוני 1914 הוענק לבורדן תואר אביר מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש מידיו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. בורדן היה ראש הממשלה הקנדי האחרון שהוענק לו תואר אבירות. בסוף יולי, בורדן ולאורה יצאו לחופשה מאוטווה למוסקוקה, לחופי ימת יורון. הייתה זאת חופשה קצרת מועד. ביום שישי בבוקר, 31 ביולי, עלה בורדן על רכבת שמיהרה לטורונטו. למחרת הגיע למשרדו באוטווה וביום שלישי בערב, 4 באוגוסט 1914, בשעה 8:55 הגיעה הודעה מלונדון במהלך ישיבת ממשלת חירום שהאימפריה הבריטית הצטרפה למלחמת העולם הראשונה וקנדה איתה.