stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראש השנה למלכים ולרגלים
רקע

במשנה נזכרו ארבעה ראשי שנים שנקבעו לציון תחילת השנה בתחומים שונים. הבנת ציר השנה התואם לכל תחום, הכרחית לקיום מצוות מחזוריות-שנתיות, בעיקר מצוות התלויות בארץ ובכלל זה: שמיטה, יובל, ערלה, ביכורים, תרומה, מעשר ראשון, מעשר שני ומעשר עני.
תאריכי ראשי השנים צוינו במשנה, בפתיחת מסכת ראש השנה:
"אַרְבָּעָה רָאשֵׁי שָׁנִים הֵם.

בְּאֶחָד בְּנִיסָן – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לַמְּלָכִים וְלָרְגָלִים.

בְּאֶחָד בֶּאֱלוּל – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לְמַעְשַׂר בְּהֵמָה.
רַבִּי אֶלְעָזָר וְרַבִּי שִׁמְעוֹן אוֹמְרִים: בְּאֶחָד בְּתִשְׁרֵי.

בְּאֶחָד בְּתִשְׁרֵי – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לשָּׁנִים וְלַשְּׁמִטִּין וְלַיּוֹבְלוֹת, לַנְּטִיּעָה וְלַיְרָקוֹת.

בְּאֶחָד בִּשְׁבָט – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לָאִילָן, כְּדִבְרֵי בֵית שַׁמַּאי.
בֵּית הִלֵּל אוֹמְרִים: בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר בּוֹ."
בתוספתא הוזכרו עניינים נוספים שא' בניסן הוא ראש השנה שלהם:
א' ניסן ראש השנה למלכים ולרגלים [לחדשים] ולתרומת שקלים ויש אומרים אף לשכירות בתים
בגרסת הברייתא המובאת בתלמוד הבבלי מוזכר גם "לעיבורים".
ראש השנה לרגלים

תקופת שלושת הרגלים מתחילה בזמן האביב לאחר תום עונת הקרה והגשמים בארץ ישראל, ומתקיימת לאורך החודשים בשנה בהם נוח לצאת ולעלות לירושלים. הבארות והנחלים מלאים. יש מרעה לחיות והבהמות המצטרפים למסע. התקופה כולה היא תקופה של שמחה הניכרת גם בטבע. ניצנים רבים פורחים בשדות ובאילנות כפי שמובע בשירה היהודית של התקופה ואף בשמו של החודש: ניסן-ניצן. מבחינת רצף הרגלים נחשב חג הפסח לרגל הראשון ואילו סוכות-שמיני עצרת, לרגל האחרון כמובע גם בשמו הנוסף של סוכות, בשם חג האסיף. ברם העלייה לירושלים איננה רק ברגלים שכן הביקור בבית המקדש כולל ענייניים אישיים רבים, ובמרכזם גם ההודאה על השפע שהצליח האדם להוציא בעמלו מן הארץ. כך מביאים העולים למקדש גם בימות החול שלאורך השנה, תרומות ומעשרות, ביכורים, נדרים שהקדישו למקדש ועוד. אך לכל אלו יש הגבלת תחום זמן במסגרת מעגל השנה במקרה ומתעכבים מלהביאם.
לדעת רבי שמעון בר יוחאי, א' ניסן משמש כראש השנה בנוגע לתחילת סדר שלוש הרגלים בהקשר של איסור בל תאחר. זמן קיומן של מצוות שונות מושפעות מכך, כגון אדם שנדר להקריב קרבן בבית המקדש, מוטלת עליו מצוות עשה להביא את הקורבן לבית המקדש כבר ברגל הראשון מאז שנדר. אם עיכב את הבאת הקרבן עד שעברו עליו שלוש רגלים, אזי עובר על איסור 'בל תאחר'.
לדעת רבי שמעון במקרה של נדר, אינו עובר על האיסור עד שיעברו עליו שלוש הרגלים 'כסדרן' כשההתחלה היא פסח, היינו שרק לאחר שיעברו עליו לפי הסדר 'פסח שבועות וסוכות' ולא הביא את נדרו יעבור על בל תאחר. נמצא שמי שנדר קודם שבועות, לא יתחייב באיחור אלא כאשר יגיע סוכות של השנה שלאחר מכן (שבועות סוכות, פסח שבועות וסוכות).
אמנם לדעת רוב התנאים אין צורך בכך, אלא עובר על האיסור לאחר שלוש רגלים אף אם אינם כסדר.
בחג הפסח ישנה מצווה לקיים וידוי מעשרות, בה למעשה אומר כל אדם מישראל כיצד הוא קיים במהלך השנים החולפות את מתן התרומות והמעשרות ומבקש שתחול עליו על הארץ ועל העם ברכה. (המצווה נעשית בשנה הרביעית ובשנה השביעית במחזור שנות שמיטה)
נוסח הווידוי מובא בתורה, בפרשת כי תבוא:
בִּעַרְתִּי הַקֹּדֶשׁ מִן הַבַּיִת וְגַם נְתַתִּיו לַלֵּוִי וְלַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה כְּכָל מִצְוָתְךָ אֲשֶׁר צִוִּיתָנִי לֹא עָבַרְתִּי מִמִּצְוֹתֶיךָ וְלֹא שָׁכָחְתִּי. לֹא אָכַלְתִּי בְאֹנִי מִמֶּנּוּ וְלֹא בִעַרְתִּי מִמֶּנּוּ בְּטָמֵא וְלֹא נָתַתִּי מִמֶּנּוּ לְמֵת שָׁמַעְתִּי בְּקוֹל ה' אֱלֹהָי עָשִׂיתִי כְּכֹל אֲשֶׁר צִוִּיתָנִי. הַשְׁקִיפָה מִמְּעוֹן קָדְשְׁךָ מִן הַשָּׁמַיִם וּבָרֵךְ אֶת עַמְּךָ אֶת יִשְׂרָאֵל וְאֵת הָאֲדָמָה אֲשֶׁר נָתַתָּה לָנוּ כַּאֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתָּ לַאֲבֹתֵינוּ אֶרֶץ זָבַת חָלָב וּדְבָשׁ.
לחודשים

במקרא מכונה חודש ניסן בשם "החודש הראשון" וכן "ראש חדשים", בציווי מקראי מיוחד שנאמר למשה רבנו זמן קצר לפני יציאת מצרים, ציווי שכלל גם את מצוות קידוש החודש: ”החדש הזה לכם ראש חדשים, ראשון הוא לכם לחודשי השנה” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ב'), ולכן כאשר מופיע בתנ"ך החודש השלישי או כל מספר אחר הרי שזה ביחס לחודש ניסן שהוא הראשון. לדוגמה שם זה מופיע גם במגילת אסתר "בחודש הראשון הוא חדש ניסן". כמו כן, בלוח השנה במגילות קומראן החודשים נמנים החל מחודש האביב שבו חג הפסח.
רבי אברהם אבן עזרא כותב:”וידענו כי מצוות רבות הן בתורה זכר ליציאת מצרים, והנה ראוי חודש זה להיות תחלת חשבון ישראל.”.
הרמב"ן בפירושו למקרא נותן טעם לדבר. שמנין זה נעשה כזכר לנס הגאולה משעבוד מצרים. ”וטעם החודש הזה לכם ראש חודשים שימנו אותו ישראל חודש הראשון ,וממנו יימנו כל החודשים שני ושלישי עד תשלום השנה... כדי שיהיה זה זכרון בנס הגדול כי בכל עת שנזכיר החדשים יהיה הנס נזכר...”. כך באותו צורה הוא מסביר שבימינו אנו מציינים את שמות החודשים בשמם הבבלי: תשרי, חשוון גם כן כזכר לגאולתינו מגלות בבל.
המדרש בשמות רבה מתייחס אל ראשיותו של חודש ניסן וכותב:
משבחר הקב"ה בעולמו, קבע בו ראשי חדשים ושנים, וכשבחר ביעקב ובניו קבע בו ראש חֹדש של גאולה שבו נגאלו ישראל ממצרים ובו עתידים ליגאל, שנאמר: "כימי צאתך מארץ מצרים אראנו נפלאות", ובו נולד יצחק ובו נעקד, ובו קבל יעקב את הברכות ובו רמז להם לישראל שהוא ראש להם לתשועה, שנאמר, ראשון הוא לכם לחודשי השנה.
באומנות היהודית כפי שבאה לידי בעיטורי בתי הכנסת, ישנו מוטיב של ציור חודשי השנה ומזלות החודשים.  על פי המסורת האיקונוגרפית של בתי הכנסת במערב אירופה (המתבססת אף היא על מסורת יהודית מוקדמת יותר) מתחיל מחזור המזלות בחודש ניסן ובמזלו טלה.
לתרומת שקלים

כבר בא' באדר בכל שנה, היה בית דין שולח שליחים להזכיר לציבור כי הגיע זמן מצות מחצית השקל. תאריך זה נקבע, מפני שמ-א' בניסן צריך לקנות את הקרבנות מכסף חדש שנתרם לשנה זו דווקא. לכן שלושים יום קודם זמן זה, התחילו להכריז, (30 יום קודם החג). בט"ו באדר היו מעמידים גובים בכל קהילות ישראל כפי שכתוב במשנה, מסכת שקלים, פרק א', משנה ג': "בחמישה עשר בו, שולחנות היו יושבין במדינה".
מ-א' בניסן קנו את קורבנות הציבור בבית המקדש, מאוצר הכספים השנתי החדש שנתרם במסגרת מצוות מחצית השקל ולא משיירי הכספים של השנה החולפת. מאחר שקורבנות אלו כשמם חייבים לבוא בשם כל הציבור. בין קורבנות הציבור נמנים קורבן התמיד שהוקרב בתחילת ובסיום כל יום במקדש, קורבנות מוספי השבת והרגלים וכיוצא בזה, פר העלם דבר של ציבור ועוד.
לעיבורים

הכוונה לעיבור השנה, שבתקופה שהשנה נקבעת על ידי בית הדין ולא על פי לוח קבוע, הרי שלבית הדין ישנה האפשרות להחליט על עיבור השנה בהוספת חודש רק עד א' בניסן. אבל משנכנס ניסן אינם יכולים להוסיף לאותה שנה חודש נוסף. זאת אומרת שעל אף שבדרך כלל בית הדין היו מכריזים על עיבור השנה החדשה כבר בתשרי, הרי שתום זמן אפשרותם להוסיף חודש לאותה שנה הוא עד א' בניסן.
בית הדין עשוי היה להשתהות בקביעת העיבור מפני שהם היו בוחנים את סימני הטבע כדי לכוון שחודש ניסן שבאותה שנה יחול ממש בתקופת האביב. זאת על פי מה שנדרש מהפסוק: ”שמור את חודש האביב ועשית פסח לה'.”, שיש לשמור שחודש ניסן יהיה תמיד באביב. וזו גם הסיבה המרכזית שבגינה מעברים את השנה כל שלוש שנים או שנתיים.
גם לאחר שעברו ללוח העברי הקבוע, היו מחשבים את המולדות והדחיות על ניסן. בלוחות השנה הקדומים ביותר שנמצאו בגניזת קהיר צוין יום קביעת ראש חודש ניסן / פסח ולא צוין ראש השנה, בלוחות מאוחרים יותר צוינו שניהם ובכמה לוחות הושמט ניסן לחלוטין.
לשכירות בתים

על פי ההלכה אם נחתם חוזה שכירות בית בו נכתב לכך וכך שנים. הרי שסופרים כל שנה מיום החתימה ועד לשנה שלמה עד לאותו תאריך. אבל אם החוזה היה לשכירות ל-השנה הזו. אזי היא מסתיימת ב-א' בניסן.
מנהגים נוספים

ביום זה עורכים יהודי תוניסיה ולוב את טקס הבסיסה. הטקס כולל ברכות לשנה טובה ומעשה המזכיר את הקמת המשכן, שנעשתה בא' בניסן.
המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה הפועלת תחת משרד ראש הממשלה, עורכת את טקס האזכרה המלכתי השנתי המשותף לכל ראשי המדינה שנפטרו (נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה שהלכו לעולמם).
ברכת האילנות נהוגה החל מראש חודש ניסן ותקפה לשנה עד לראש חודש ניסן הבא.
ראו גם

ראשי שנים ביהדות
ראש חודש
מסכת ראש השנה
תחילת שנה חדשה
מניין השנים בלוח העברי
קרן אלפא

עטיפת הספר הראשון בסדרה
קרן אלפא היא סדרת ספרים מאת ברי פריגת המספרת על משחק מחשב. הסדרה מלווה באיורים מאת יובל וכמן.
עלילה

הספרים מספרים על ילדה בשם קרן המשחקת במשחק מחשב בשם אלפא. אלפא הוא ראשי תיבות של ארבע הדמויות בהן שולטת קרן, שעליהם לבצע משימה כלשהי: אופיר - נער, לבארי - כלב, פנטום - קוסמת ואנדרו האנדרואיד. בהתחלה ניתן לשחקן לבחור כמה כלים שיעזרו לו בהמשך. במהלך המסלול הם נתקלים במכשולים, שעל קרן להתגבר עליהם לפעמים בעזרת הכלים שקיבלה בתחילת המשחק. לעיתים המכשול מסובך ואז מזעיק אופיר את פנטום שחדה להם חידה, ועל קרן לפתור אותה כדי להתקדם. במהלך המסלול הם נפגשים עם רובוטים, ואז אנדרו עורך איתם קרב-רובוטים שבו הוא צריך לנצח כדי שיוכלו להמשיך. בסוף המסלול הם פוגשים במכשף הרע ומנסים לנצח אותו.
לפעמים המשחק מציע שני צוותים ככה ששני ילדים יוכלו לשחק במשחק. הצוות השני נקרא ביתא והוא מורכב מברק, יסודי, תזאורוס ואמזונה. כך המטרה היא לא רק לסיים את המשחק אלא גם להיות הצוות שמסיים ראשון.
רשימת הספרים

קרן אלפא - פסגת ההר המכושף
קרן אלפא - מצולות הים המכושף
קרן אלפא - לב הג'ונגל המכושף
קרן אלפא - תחנת החלל המכושפת
קרן אלפא - טירת הרוחות המכושפת
קרן אלפא - עמק הדינוזאורים המכושף
קרן אלפא - כוכב הלכת המכושף
קרן אלפא - גורד השחקים המכושף
קרן אלפא - וירוס המחשב המכושף
קרן אלפא - בסיס הרובוטים המכושף
קרן אלפא - ספינת האור המכושפת
קרן אלפא - עקיצת החרקים המכושפים
קריית חינוך אורט דנציגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר שש-שנתי
 השתייכות:  רשת אורט
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים)
 מייסדים:  עזרא דנוס
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 מספר כיתות:  56
 בעלי תפקידים
 מנהל:  עופר זפרני
 באחריות:  פיקוח ממלכתי
 סגל:  ויטל רוט - מנהלת חטיבת ביניים
 מיקום
 מיקום:  קריית שמונה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  33°12′19″N 35°34′34″E﻿ / ﻿33.2051461°N 35.5761424°E﻿ / 33.2051461; 35.5761424
 he
 
קריית חינוך אורט דנציגר (קרוי גם: "תיכון אורט דנציגר קריית שמונה", "אורט-דנציגר", לשעבר: "בית הספר דרכא-דנציגר קריית שמונה") הוא בית ספר תיכון מקיף, שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) בקריית שמונה המופעל על ידי רשת אורט. בית הספר ממוקם ברחוב הירדן 25.
היסטוריה

"קריית חינוך אורט דנציגר", תיכון ממלכתי קריית שמונה, נוסד בשנת 1965, כתיכון המקיף היחיד בעיר.
בית הספר "דנציגר" נוסד בשנת 1961 עם הקמת שתי כיתות תיכוניות שהתגבשו לבית הספר "מעלות" (במיקום של בית הספר הדתי "המתמיד" כיום), בהנהלתו של עזרא דנוס. ב-1 בספטמבר 1960 נפתח בית-הספר העל-יסודי הדו-שנתי "מעלות" במבנה שבנייתו הושלמה רק כעבור שנה. מחזור א' צמח עם בית-הספר. כשהתלמידים סיימו שתי שנות לימוד, נפתחה כיתה לשנה שלישית (י"א), ולאחר שנה נוספת כיתה י"ב.
מחזור א' קיבל את פרס החינוך.
עם התרחבותו של בית-הספר התיכון, נוצרו מסגרות-מדרג לדו-שנתי, תלת-שנתי וארבע-שנתי.
בספטמבר 1965, כאשר מנה בית הספר 500 תלמידים ו-20 מורים, עבר בית הספר למשכנו החדש ונקרא "דנציגר" על שם משפחת דנציגר הנדבנית האמריקאית.
בנובמבר 1965 נחנך בית הספר בטקס בנוכחות שר החינוך והתרבות, זלמן ארן, שר האוצר פנחס ספיר, ראש המועצה דוד מורה ונציג המשפחה.
בטקס חנוכת בית הספר הצהיר שר החינוך זלמן ארן כי במרוצת הזמן ילמדו בבית הספר 1,500 תלמידים.
המבנה בעל 3 קומות, על שטח של 50 דונם. התלמידים למדו בשתי מגמות: עיונית ומקצועית. התלמידים למדו ביום לימודים ארוך וניתן להם לעבור ממגמה למגמה במשך התקופה הראשונה של לימודיהם, וגם לבחור מקצועות לימוד.
בית-הספר שואף למעורבות בנעשה בחיי הקהילה בקרית-שמונה תוך שילוב תוכניות חינוכיות להגברת המודעות והעשייה כמו: "בית-ספר מתנדב" ו"אזרחות פעילה".
עשרות תלמידים ממשפחות צד"ל לומדים בבית-הספר.
בשנת הלימודים תשע"ז (2016/2017) אחוז הזכאים לבגרות עמד על 81.9% מהתלמידים.
"דרכא-דנציגר" שם לעצמו למטרה לחזק את השפה האנגלית בקרב התלמידים, ולכן כל התלמידים מכוונים למסלול של 4–5 יח"ל באנגלית, כיעד פדגוגי מרכזי.
במאי 2020 נבחרה רשת "אורט" לנהל את תיכון דנציגר בעיר בנוסף לתיכון המתמיד, לאחר שרשת תיכונים "דרכא" החליטה שלא לגשת למכרז ולסיים את דרכה בעיר קריית שמונה ואף ויתרו על כספי השקעות של מיליונים בבית הספר שהתכוונו לדרוש חזרה.
המקצועות הנלמדים

בכיתות ז'-ח': מתמטיקה, אנגלית, היסטוריה, לשון, ספרות, תנ"ך, חינוך גופני, ערבית, גאוגרפיה, מדעים.
בכיתות ט'-י"ב: אלקטרוניקה ומחשבים, אנגלית, ביולוגיה, היסטוריה, אזרחות, חינוך גופני, לשון, תנ"ך, ספרות והבעה, מתמטיקה, ערבית, תקשורת, כימיה, ביוטכנולוגיה, ניהול עסקי, תיאטרון, הנדסת תוכנה.
מנהלי בית הספר

עזרא דנוס - מייסדו ומנהלו הראשון של בית הספר, בין השנים 1961–1974
איתן מלמד - ניהל את בית הספר עד אוגוסט 1977
יוסף ראובני - בשנתו האחרונה מילא כמה תפקידים במקביל: סגן מנהל, מנהל בפועל, רכז מערכת, רכז בחינות בגרות, אחראי משמעת ומורה לאזרחות והיסטוריה. נפטר בגיל 45.
ד"ר צבי (צביקה) צמרת; 1977–1983
זאב פלג - הצטרף לצוות החינוכי בשנת 1983; ניהל את בית הספר במשך שנתיים
ד"ר ירון שור - מהנדס במפעל "רמים הנדסה" לפני שהחליט להצטרף למערכת החינוך; 1985–1988
בני אברמסקו - ניהל את בית הספר במשך 18 שנים, 1988–2006
פרופ' אמיר גולדשטיין - יוני 2006-אוגוסט 2012
יפעה עמית שליאר - ספטמבר 2012-יוני 2016
חניתה מעוז - אוגוסט 2016–2020
עופר זפרני - החל מספטמבר 2020
הערות שוליים

↑  תיכון אורט דנציגר אתר בית הספר
↑  קריית חינוך אורט דנציגר
↑  קריית שמונה, רח' הירדן 25 מפה
↑  "בית הספר דרכא דנציגר קריית שמונה" אתר רשת דרכא
↑  בית ספר על יסודי מעלות, "דנציגר" של היום קריית שמונה: עבר הווה עתיד, סיפורו של מקום
↑  חנוכת בית הספר תיכון מקיף בקריית שמונה danciger-school.com
↑  אפשר גם אחרת: דרכא-דנציגר הפך לבי"ס מצטיין ומוביל תוך שנים ספורות בלבד, בעזרת חדשנות, חוויה וערכים חברתיים, באתר ynet, 13 בספטמבר 2018
↑  הגברת חניתה מעוז, מנהלת בית הספר תיכון דרכא דנציגר מסיימת את תפקידה לאחר 4 שנים בתפקיד. מעוז ממשיכה בדרכה לתפקיד בהדרכה בחינוך העל-יסודי במשרד החינוך מחוז צפון meida8.co.il
↑  יפעה עמית-שליאר - מנהלת חדשה לבית הספר דרכא דנציגר - דרכא אתר דרכא
↑  מנהלת דנציגר יפעה שליאר מסיימת את תפקידה חדשות הגליל, הרצל בן אשר, 7 ביולי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303206005171
קרן אלעזרי

| --- | --- |

קרן אלעזרי בשנת 2016
 לידה:  1980  (בת 44 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  אבטחת מידע וסייבר
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 k3r3n3.com
 תרומות עיקריות
 חוקרת סייבר
 
קרן אלעזרי (נולדה ב-1980) היא אנליסטית, חוקרת סייבר באוניברסיטת תל אביב, סופרת, מרצה. מחקריה עוסקים בין היתר באקטיביזם באינטרנט והשפעות של האקרים וטכנולוגיה על החברה.
ביוגרפיה

אביה של קרן אלעזרי הוא סגן-אלוף עמי אלעזרי, שהיה מראשי יחידת 8200 של צה"ל.
אלעזרי היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.
אלעזרי היא עמיתת מחקר במרכז האינטרדיסציפלינרי ללימוד ומחקר סייבר ע"ש בלווטניק, סדנת יובל נאמן למדע, טכנולוגיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב. ב-2004 ארגנה יחד עם נאורה שם שאול את Y2HACK4 כנס ההאקרים השני בישראל.
בשנת 2014 הייתה אלעזרי לאישה הישראלית הראשונה שהופיעה בכנס TED העולמי [דרוש מקור]. בהרצאתה דיברה קרן על האקרים ועל תפקידם החיובי בפיתוח מנגנוני הגנה למידע. היא טענה שהאקרים הם למעשה המערכת החיסונית של האינטרנט. על ידי חשיפת נקודות התורפה של האינטרנט, הם דוחפים אותו להפוך לחזק יותר ובריא יותר. הרצאתה נבחרה על ידי TED כאחת מההרצאות החשובות של שנת 2014.
ב-2017 נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל על ידי מגזין פורבס.
מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מומחית הסייבר קרן אלעזרי: "לא רוצה להיות אנקדוטה" באתר פורבס.
↑  למה לפרוץ?, מעריב
↑  מערכת פורבס, הנשים המשפיעות 2017, באתר פורבס, ‏2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810672989705606  dblp: 183/9073  S2AuthorId: 3438739  VIAF: 317159521   WorldCat (עם VIAF): 317159521
רוסיה האדומה

.
רוסיה האדומה (באדום) ביחס לשטחה של פולין כיום (בוורוד)
רוסיה האדומה או רותניה האדומה (לטינית: Ruthenia Rubra ;Russia Rubra; אוקראינית: Червона Русь; פולנית: Ruś Czerwona ,Ruś Halicka; רוסית: Червонная Русь; יידיש, במקורות ארכאיים: רייסן או רייסין, וגם "גליל לבוב") היא טריטוריה היסטורית (אנ') במרכז ומזרח אירופה הכולל את נסיכויות דרום מערב רוס של קייב: מחוז פשמישל (אנ') ומחוז בעלז (אנ'). גבולות רוסיה האדומה השתנו מספר פעמים במשך מאות השנים של קיומה, ובתקופות מסוימות התרחבה גם לחלקים מפולין קטן, פודוליה, אוקראינה של הגדה הימנית וווהלין. הערים שבמרכזה הן פשמישל ובלז, והיא כללה גם ערים מרכזית כגון חלם, זמושץ', קרוסנו וסאנוק (כיום בפולין), וכן את הערים לבוב וטרנופול (כיום באוקראינה). בתקופה מאוחרת הייתה בירתה לבוב. גבולה המערבי של רוסיה האדומה הוא פולין קטן.
השטחים שהיו בעבר רוסיה האדומה מחולקים כיום בין דרום-מזרח פולין למערב אוקראינה.
היסטוריה

בראשית ימי הביניים היא הייתה חלק מרוס של קייב, ומשנת 1199 נכללה בנסיכות האליץ'-וולין. רותניה האדומה הוזכרה לראשונה בשם זה בכרוניקה פולנית משנת 1321. היא הייתה החלק של רותניה (אנ') שנרכש על ידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין במהלך המאה ה-14 וסופח לממלכת פולין. בתקופתו (1333–1370) חל עיור באזור, ונוסדו ערים חדשות רבות.
לאחר חלוקת פולין הראשונה, ב-1772, רוסיה האדומה נהייתה גליציה המזרחית שתחת ממלכת הבסבורג האוסטרית, מלבד פודוליה שהועברה לאימפריה הרוסית.
יהדות רוסיה האדומה

יהודי רוסיה האדומה ("יהדות רייסן") של העת החדשה המוקדמת היו במעמד קורפורטיבי זהה לשל הפולנים העירוניים, והותרה להם חכירת קרקעות. מעמד זה היה נמוך משל הפולנים האצילים - שהיו בעלי זכות על קרקעות, אך גבוה משל הרותנים, היוונים-קתוליים, שרובם היו צמיתים משוללי כל זכות על קרקעות. האצולה הפולנית קיימה שיתוף פעולה אינטרסנטי עם היהודים, שכחלק ממנה זכו היהודים להגנה של האצולה הפולנית מפני העוינות העירונית, מפני התפרעויות האיכרים הרותנים, ומפני התנכלויות הכנסייה הקתולית.
רוסיה האדומה הייתה אחת מה"ארצות" של ועד ארבע ארצות. הקהילה המרכזית ששלטה על רוסיה האדומה הייתה הקהילה היהודית בלבוב, והיא זו שייצגה אותם בוועד. תשע הקהילות הראשיות ברוסיה האדומה היו: לבוב, ברודי, ז'ולקווה, טיסמניץ, בוטשאטש, ברודשין, רוהטין, ליסקא, וזלוטשוב.
משרת הרבנות של לבוב איחדה תחתיה בדרך כלל גם את משרת רב המדינה. לאחר פטירתו של החכם צבי, ועם מינויו של רבי יעקב יהושע פלק לתפקיד לאחר סכסוך קשה עם תומכי חתנו של רבי אריה לייב מאמסטרדם, כמה ממנהיגי הקהילה לא ראו בעין יפה את המינוי וכעבור מספר שנים, בשנת תפ"ד, גרמו להדחתו של רבי יעקב יהושע פלק על ידי הסטרוסטה (אנ') של לבוב. תחתיו מונה רבי משה חיים חריף, אך המדינה כולה נותרה נאמנה לרבנותו של רבי יעקב יהושע שהודח שלא כדין, לטענתם, והמשרה נותרה מפוצלת מאז ועד לביטולו של ממסד ועד ארבע ארצות.
גם לאחר שעבר רבי יעקב יהושע פלק לכהן ברבנות ברלין, נותר במשך השנים הראשונות להחזיק בתואר רב המדינה, עד שבשנת תצ"ה נבחר לתפקיד רבי יצחק סג"ל לנדא. אחריו כיהן בתפקיד רבי מאיר מרגליות שהיה האחרון בתפקיד זה.
ביאורים והרחבות

↑  לעיתים, בעיקר במקורות ובהקשרים חסידיים מאוחרים, "רייסן" מתייחס לאזור בלארוס - רוסיה הלבנה.
הערות שוליים

↑  פולין: פרקים בתולדות יהודי מזרח-אירופה ותרבותם, כרך 6, האוניברסיטה הפתוחה, 1991, עמ' 150 (דף הספר באתר "גוגל ספרים" ).
↑  רבי צבי הירש הורוויץ, כתבי הגאונים, פיוטרקוב תרפ"ח, עמ' 25–32, באתר אוצר החכמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810643701905606
רכס רקטור (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי קווטרמיין 
 קואורדינטות:  77°54′S 160°33′E﻿ / ﻿77.9°S 160.55°E﻿ / -77.9; 160.55
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס רקטור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס רקטור
 
רכס רקטור (באנגלית: Rector Ridge) הוא רכס סלעי בולט, בעמק ביקון, בהרי קווטרמיין באזור חוף סקוט, באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהו של המצוק 2,105 מטרים מעל פני הים.
המצוק ממוקם בין עמק פרידמן ועמק מאלינס.
היסטוריה > מיפוי האזור

עמק ביקון, והאתרים המצויים בו, מופו לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת טרה נובה) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו בשנת 1992 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שמו של קומנדר ג'ק רקטור (Jack Rector), מצי ארצות הברית, שהיה מפקד טייסת VXE-6 באנטארקטיקה במאי 1987 עד מאי 1988.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  חקר אזור עמק ביקון
שאדק

| --- | --- |
סמל שאדקסמל שאדק

מרכז העיירה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  זדונסקה וולה
 שטח:  17.99 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,821 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°42′00″N 18°59′00″E﻿ / ﻿51.7°N 18.983333333333°E﻿ / 51.7; 18.983333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.szadek.net
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישאדק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישאדק(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהשאדק(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהשאדק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שאדק (בפולנית: Szadek; ביידיש: שאדיק) היא עיירה במחוז זדונסקה וולה שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

שאדק נזכרת לראשונה בשנת 1295, ובשנת 1401 הוענקו לה זכויות עיר. מהמאה ה-16 נודעה העיירה בשל היותה מרכז טקסטיל, הגם שבמאה ה-17 נפגעה ממגפות וממלחמות.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום שליטת פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי שאדק

בכתב זכויות שהוענק לעיירה בשנת 1624 נאסרו בה מגורי יהודים, והקהילה ביישוב התפתחה לאחר ביטול הגבלות אלה בידי המשטר הפרוסי בשנת 1802. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית. רב הקהילה הראשון, הרב נחום לעווי, עלה ארצה בשנת 1844.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-500 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית. עם הכיבוש הגרמני בתחילת מלחמת העולם השנייה גורשו כ-100 מיהודי העיירה לזדונסקה וולה. 410 היהודים שנותרו בעיירה רוכזו בגטו שהוקם בה, אשר ב-14 באוגוסט 1942 שולחו כל יושביו למחנה ההשמדה חלמנו.
שוטו אבה

שוטו אבה (ביפנית: 安部 柊斗,‏ Abe Shūto, נולד ב-5 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקישור בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק הבלגית.
קריירה

אבה נולד בטוקיו, יפן. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טוקיו, והתקדם בקבוצות הצעירות של המועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-2016.
אבה שיחק במחלקות הנוער של טוקיו במשך ארבע עונות, ובעונת 2019/2020 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
ב-2023, אבה חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק מליגת העל הבלגית.
רמי סקליטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1958 (בן 66)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד צנחנים במילואים  מפקד עוצבת שועלי מרום  רמט מילואים אוגדה 252
 פעולות ומבצעים
    מבצע שלום הגליל    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת סלקיור  חבר מועצת העיר נס ציונה  חבר ועד מנהל עמותת מומנטום למשתחררים(חברה ביו–טכנולוגית)
 
רמי סקליטר (נולד ב-2 במרץ 1958) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבה 646, חטיבת צנחנים במילואים.
ביוגרפיה

בשנת 1976 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס היה מדריך בבה"ד 1 ואחר מכן חזר לגדוד הנח"ל המוצנח ושימש במספר תפקידי פיקוד. במילואים שימש סקליטר בתפקידי פיקוד שונים ובהם מפקד גדוד 420 ומפקד חטיבה 646, חטיבת צנחנים מילואים. בהמשך היה חונך לאימוני חטיבות ומשרת במילואים כרמ"ט באוגדה 252.
בעל תואר ראשון בביוכימיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תואר דוקטור בביולוגיה ממכון ויצמן למדע ואת הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת סטנפורד. בעבר כסמנכ"ל תפעול בחברת הביו-טכנולוגיה QBI. כיום מנכ"ל חברת סלקיור נוירוסיינס המפתחת תרופות מבוססות תאי גזע עובריים.
הערות שוליים

↑  מאיר אורבך ואסף גלעד, תרופות: חברות הפארמה המבטיחות, באתר כלכליסט, 9 ביוני 2009
↑  יעלון: נעלתי נעליים גבוהות בקריה בשל הנחשים, באתר וואלה, 2 במאי 2005.
↑  שחר הלווינג, מילואימניקים חסרי מנוח, ביטאון ביבשה, גיליון 4, דצמבר 2007, באתר זרוע היבשה.
↑  הוועד המנהל, אתר עמותת "מומנטום".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012726354405171
קנגורו חולדתי גילברט

| קנגורו חולדתי גילברט |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים חולדתיים
סוג:: קנגורו חולדתי
מין:: קנגורו חולדתי גילברט
שם מדעי
 Potorous gilbertii ‏גולד, 1841
תחום תפוצה
    תפוצה היסטורית   תפוצה נוכחית 

קנגורו חולדתי גילברט (שם מדעי: Potorous gilberti; קרוי גם פוטורו גילברט או נג'ילקאט), הוא מין של יונק כיס קטן ונדיר בסוג קנגורו חולדתי, אשר אנדמי לדרום-מערב יבשת אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1841, ונחשב לנכחד במשך 120 שנה עד שנתגלה מחדש בשנת 1994. הפוטורו הוא יונק לילי שחי בתוך סבך צפוף במיוחד. הוא ניזון בעיקר מכמהין שאותם הוא מאתר באמצעות חוש הריח ויכולת החפירה שלו. מין זה הוא הכיסאי המאוים ביותר באוסטרליה ובין היונקים הנדירים בעולם. האוכלוסייה הטבעית היחידה שלו נמצאת בתוך שמורת הטבע של מפרץ העמים באוסטרליה המערבית שבה הוא חי לצד הקואקה, והיא כוללת פחות מ-100 פרטים. בתחילת המאה ה-21, הפוטורו שוחרר על ידי רשויות השימור האוסטרליות לאזורים נוספים במטרה להגדיל את מספריו.