stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטרוואשארה
יהודי פטרוואשארה

יהודים התיישבו בפטרוואשארה לראשונה בתחילת המאה ה-19. בשנת 1885 נעשו כפופים לקהילה יהודים שישבו ב-18 כפרים בסביבה. בפטרוואשארה כיהנו שלושה רבנים בזה אחר זה ובמקום היה בית כנסת שהורחב בשנת 1878.
בימי מלחמת העולם השנייה גויסו יהודי הונגריה לעבודות כפייה במסגרת צבאית ובשנת 1940 נעשתה פטרוואשארה מרכז לגיוס יהודים לעבודות כפייה.
במאי 1944, כחודשיים לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הובלו יהודי המקום לאזור מכרות פחם ליד אגרצ'הי, שם רוכזו כ-2,000 יהודי מחוז הווש בצפיפות ומחסור חמור במזון ובתרופות. על היהודים נאסר לקבל עזרה מקרוביהם שמחוץ למקום. ביוני הובלו לבית חרושת ללבנים בקרצ'נד, וכעבור ימים אחדים שולחו לאושוויץ
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 20 | 3,821 |
| 1880 | 95 | 1,581 |
| 1910 | 71 |  |
| 1920 | 69 |  |
| 1930 | 57 |  |
| 1941 | 43 | 2,444 |
לקריאה נוספת

קהילת פטרוואשארה בפנקס קהילות הונגריה.
פטרוואשארה, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 315. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי פטרוואשארה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת פטרוואשארה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פטרוואשארה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש • אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 18153409770841582969   WorldCat (עם VIAF): 18153409770841582969
פסגת נויברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,840 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  מסיב דופק 
 קואורדינטות:  82°37′00″S 52°54′00″W﻿ / ﻿82.6167°S 52.9°W﻿ / -82.6167; -52.9
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת נויברג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת נויברג
 
פסגת נויברג או פסגת נוברג (באנגלית: Neuburg Peak) היא פסגה שמורדותיה אבנים משוננות, בדרום מערב מסיב דופק, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,840 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 4.6 קילומטרים ממזרח לפסגת ווקר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של הוגו א. סי. נויברג (Hugo A.C. Neuburg), חוקר קרחונים בתחנת אלזוורת', וחבר במשלחת החקר הראשונה שהגיעה וחקרה את מסיב דופק, בדצמבר 1957.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| רכס פורסטל |
| --- | --- | --- |
| רכסים | שלוחת אבלה |  |
| הרים | הר לצ'נר |  |
| פסגות | דירדאל • ואטס • פיירל |  |
| מצוקים | מצוק קמפ • סלע קואל |  |
| נונאטאקים | אקרמן • בלאנט • ואנגאד |  |
| קרחונים | צ'יימברס |  |
| שדות שלג | מידיאן • סאלי |  |
| מסיב דופק |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | אדג' |  |
| עמקים | עמק דייוויס (אנטארקטיקה) |  |
| הרים | אינגלנד • ווקר • נויברג |  |
| נונאטאקים | בראון • ראושיו |  |
| אגמים | אגם פורלידס |  |
| מצוקים | מצוק פורלידס |  |
| מצוקי בוייד | נונאטאק קוקס • סלע רנקין |  |
| אתרים נוספים בהרי פנסקולה |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון אקדמי |  |
| מפלי קרח וזרמי קרח | מפל הקרח אמונדסן • זרם הקרח פאונדיישן |  |
| רמות | מישור אירקווי |  |
| הרים וגבעות | גבעות הימלברג • מסיב פורד • פסגות קסטר |  |
| נונאטאקים ומצוקים | סלעי אדג' • נונאטאק פרל |  |
פוסום ננסי זנבתן

| פוסום ננסי זנבתן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומים ננסיים
סוג:: פוסום ננסי
מין:: פוסום ננסי זנבתן
שם מדעי
 Cercartetus caudatus ‏מילנה-אדואר, 1877
תחום תפוצה


פוסום ננסי זנבתן (שם מדעי: Cercartetus caudatus; ידוע גם כפוסום ננסי ניו-גינאי או בכינוי סומסום) הוא מין כיסאי קטן בסוג פוסום ננסי המצוי בצפון יבשת אוסטרליה ובעיקר באי גינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1877 על ידי הזואולוג הצרפתי אנסלם גאייטאן דמארה (אנ'), ואחד הגדולים בסוגו. פוסום זה חי ביערות גשם ונבדל מקרוביו בזנבו הארוך, בסימוני פניו הבולטים ובתזונתו מבוססת בעיקר על חרקים.
הפוסום הזנבתן מפוצל לשני תת-מינים, העשויים לייצג שני מינים:
C.c. macrura - מצוי באוסטרליה.
C.c. caudatus - מצוי בגינאה החדשה.
תיאור

הפוסום הננסי הזנבתן הוא כיסאי אוסטרלי זעיר, שנודע בדמיון יוצא מן הכלל לאופוסום העכברי מאמריקה הדרומית. מבנה גופו עגלגל ואלגנטי, ראשו שטוח, וחוטמו המחודד ארוך משמעותית מהפוסומים האחרים בסוגו. העיניים שלו גדולות ובולטות, והאוזניים העכבריות שלו קצרות יחסית לקרוביו. הלוע קצר, הלשון ארוכה, והאף קטנטן; סביב האף יש שפם ארוך. בכפות הידיים והרגליים יש רפידות מחוספסות לצד כריות דביקות רחבות בקצה האצבעות, והטפרים זעירים ונעדרים בבהונות. סימן ההיכר של המין שהעניק לו את שמו, הוא זנבו הדקיק והסלילי שארוך יותר מאורך גופו. לנקבה כיס מפותח שנפתח כלפי קדימה ובו 4–6 פטמות. אורך ראשו וגופו של הפוסום הזנבתן: 10 סנטימטרים, אורך זנבו: 15-12 סנטימטרים, ומשקלו 25–40 גרם.
לפוסום הננסי הזנבתן פרווה עדינה ורכה עם שיער זיפי. צבעה הכללי נע בין חום-קקאו לקרמל, בז' או חום-אפרורי, והיא עשויה להיות גם בגוון אפור-קוורץ או כתמתם. הצד התחתון שכולל את הבטן, המפשעה, הגרון והחזה, מנוגד לחלוטין לשאר הגוף וצבעו נע בין לבן בוהק לצהבהב-קרמי. על הזרועות והירכיים של הפוסום, יש לעיתים רצועות כהות בצבע חום-אגוז. ראשו של הפוסום בצבע חום-קרמל או כתמתם, וסנטרו ולחייו לבנבנים.
סימוני הפנים של הפוסום הזנבתן הם הבולטים ביותר מבין הפוסומים הננסיים, עד כדי דמיון מסוים לפוסום מנוצה-זנב; סביב העיניים יש לו כתמים שחורים גדולים במיוחד בצורת יהלום, ולעיתים יש לו גם משולש לבן בוהק על לאורך החרטום שמבליט עוד יותר את הכתמים הכהים סביב העיניים. המקומות החשופים אצל הפוסום דוגמת החוטם, האוזניים וכפות היד והרגל - בצבע ורוד, והאף אדמוני יותר. להוציא את הבסיס, שיער הזנב דליל למדי, וצבעו נע בין אפור לבורדו.
תפוצה

הפוסום הננסי הזנבתן מצוי בצפון אוסטרליה וברחבי גינאה החדשה. באוסטרליה התפוצה שלו מוגבלת לאורך החוף המזרחי של חצי האי כף יורק בקווינסלנד - בין קוקטאון לטאונסוויל; בגינאה החדשה, הוא מצוי הן בפפואה והן באינדונזיה לאורך רכסי ההרים החוצים את האי ממזרח למערב: רכס אואן סטנלי, רכס ביסמרק ורכס מאוקי; יש גם אוכלוסיות מבודדות בחצי האי הואון ובחצי האי ראש-ציפור (ווגלקופ). משלחת חוקרי טבע שביקרה בהר פוג'ה המבודד בשנת 2007, גילתה אוכלוסייה לא ידועה שלו שעשויה לייצג מין חדש.
הפוסום הזנבתן שוכן בעיקר ביער גשם ממוזג או טרופי, אך גם בטונדרה אלפינית בפסגות ההרים. באוסטרליה הוא נמצא בשפלות עד מדרונות הררים ברום 1,800 מטר, בעוד שבגינאה החדשה הוא נמצא בעיקר ברכסים הררים עד רום 3,450 מטר. בית הגידול לח ורטוב עם כמות משקעים גבוהה במיוחד, ומתאפיינים בנוכחות גבוהה של שרכים, טחב וחזזיות ובאדמה לחה ובוצית. בסביבה התת-אלפינית בפסגות ההרים, בית הגידול מתאפיין בשיחים ועצים נמוכים ובכרי דשא.
אקולוגיה

בהתחשב בבית הגידול הבלתי נגיש, המידע אודות האקולוגיה של הפוסום מועט יחסית. הוא פעיל בשעות הלילה, ומבלה את מרבית זמנו על העצים. הוא נע מענף לענף בזריזות באמצעות זנבו וכפותיו הדביקות, וחרף גודלו הקטן, הוא מסוגל לקפוץ אופקית למרחק של יותר ממטר. הפוסום בונה לעצמו קן כדורי מעלים ושרכים בחלל עץ או תחת שיח, והוא ישן בתוכו בשעות היום לבדו או בחברת 4–5 פוסומים אחרים. נקבה עם גורים חולקת את הקן עם צאצאיה תקופה קצרה לפני שהם יוצאים לעצמאות, ובתקופה זו היא אינה מאפשרת לפוסומים בוגרים לשהות בו.
כשטמפרטורת הסביבה מתקררת ויורדת ל-9 מעלות צלזיוס ומטה, הפוסום הזנבתן נכנס למצב של תרדמת זמנית (טורפור), במהלכה הוא נראה חסר חיים. התרדמת מאפשרת לו לשרוד תקופות של מחסור במזון מבלי להוציא אנרגיה. זנבו של הפוסום משמש כמאגר שומן, והוא מתרחב בהדרגה לפני בוא העונה הקרה.
הפוסום תר אחר מזון בגפו, אך מדי פעם ניתן לראות גם קבוצה של 4 פוסומים. הפוסום הזנבתן נבדל מהפוסומים הננסיים האחרים בתזונתו; בעוד ששאר המינים מתבססים בעיקר על צוף ואבקה כמזון עיקרי, מין זה מתבסס בעיקר על חרקים כמקור מזון, וצוף ואבקה משמשים כמזון משלים. מערכת השיניים שלו מפותחת יותר מהאחרים, והחותכות הקדמיות שלו מותאמות גם לכסיסת קליפות עצים בדומה לפוסום הסנאי. מאפיין זה מאפשר לפוסום להגיע לחרקים הקבורים בתוך הקליפה הקשה, והוא מאתר אותם באמצעות חוש השמיעה המצוין שלו. הטורפים של הפוסום הזנבתן רבים ומגוונים, וכדי להתחמק מטריפה הוא מסתתר בעלווה הצפופה וסורק תדיר את סביבתו באמצעות חושיו החדים.
הפוסום הזנבתן מתרבה פעמיים בשנה, ושיאי המלטות מתרחשים בינואר-פברואר ובין אוגוסט לנובמבר. בכל המלטה, גודל השגר של הפוסומית נע בין 1 ל-4 גורים. ההיריון נמשך כנראה 30 יום, והגורים עוזבים את הכיס בגיל 45 ימים, כשמשקלם 5–7 גרם. הגורים מתלווים לאם ולנים בקן שלה במשך חודש נוסף, ולאחר מכן הופכים לעצמאיים. הם מגיעים לבגרות בגיל שנה.
מצב

הפוסום הננסי הזנבתן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, נוכחותו באזורים מוגנים, והעדר איומים משמעותיים. באוסטרליה יש צורך בפיקוח על האוכלוסיות עקב טווח התפוצה המצומצם וטריפה על ידי חתולים. נדרשים מחקרים גנטיים ומורפולגיים על מנת לקבוע האם האוכלוסיות האוסטרליות והניו-גינאיות מייצגות מינים נפרדים.
הערות שוליים

↑  פוסום ננסי זנבתן באתר הרשימה האדומה של IUCN
נוף אופייני לבית גידולו של הפוסום הזנבתן.
פולמן (וושינגטון)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  וושינגטון (מדינה) וושינגטון
 מחוז:  וייטמן
 ראש העיר:  Francis A. Benjamin
 שפה רשמית:  אנגלית 
 תאריך ייסוד:  1875 
 שטח:  27.64 קמ"ר
 גובה:  717 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  32,901 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  46°44′00″N 117°10′00″W﻿ / ﻿46.733333333333°N 117.16666666667°W﻿ / 46.733333333333; -117.16666666667 
 אזור זמן:  UTC-8
 http://www.pullman-wa.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פולמן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פולמן(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט פולמן(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט פולמן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פולמן (באנגלית: Pullman) היא העיר הגדולה ביותר במחוז וייטמן (אנ') בדרום-מזרח מדינת וושינגטון. העיר קרויה על שם התעשיין ג'ורג' פולמן.
היסטוריה

העיר הוכרזה ב-11 באפריל 1888, לאחר שהייתה נקודת התיישבות קודם לכן. נקודת היישוב נקראה "שלושה יובלים" (Three Forks) על שם התחברותם של שלושה נחלים: Missouri Flat Creek, Dry Fork והיובל הדרומי של נהר פאלוּס (Palouse River). העיר נקראה על שמו של ג'ורג' פולמן כאות הוקרה. הוא לא חי בעיר ולא ייצר בה.
ב-1885 חוברה העיר למסילת ברזל וב-1890 הוקם בה הקולג' החקלאי שיהפוך לימים לאוניברסיטת המדינה של וושינגטון. ב-3 ביולי 1890 נשרפה העיר כמעט כליל, כאשר כל מבני העץ שבה עלו באש. הדבר הוביל לתקנה עירונית לפיה ייבנו כל בתי העיר מלבנים. במאי 1980 החשיכה את העיר התפרצות הר הגעש סנט הלנס והעיר כוסתה באפר געשי במשך מספר שבועות.
גאוגרפיה

העיר נמצאת על קו פרשת המים של הנהרות סנייק וקולומביה.
העיר פרוסה על גבי ארבע גבעות לס: Sunnyside Hill מדרום-מערב; Pioneer Hill מדרום-מזרח, קרויה גם Methodist Hill על שם הכנסייה המתודיסטית ושכונת המאמינים המתודיסטיים; College Hill בצפון מזרח, מקום הקמפוס של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון ו-Military Hill בצפון מזרח על שם מכללה צבאית שהייתה שם.
במרכז, בין שתי הגבעות הצפוניות לשתי הגבעות הדרומיות זורם היובל הדרומי של נהר פאלוּס ובערך בתוואי שלו עובר הרחוב הראשי - רחוב מיין. בין College Hill ל-Military Hill זורם נחל Missouri Flat Creek בערך בתוואי שלו עוברת שדרת גרנד.
העיר הקרובה ביותר היא מוסקו, איידהו, ביתה של אוניברסיטת איידהו והערים חולקות אזור מטרופולין משותף ובכללו נמל התעופה האזורי פולמן-מוסקו.
כלכלה

המעסיק הגדול בעיר ובמחוז וייטמן כולו היא אוניברסיטת המדינה של וושינגטון התופסת גם כשליש משטח העיר. בנוסף, מתפחת בעיר מרכז תעשיית היי-טק Palouse Knowledge Corridor.
תושבים ידועים

מזכיר ההגנה של ארצות הברית ג'יימס מאטיס, נולד בעיר וגדל בה
שחקן הפוטבול ג'ון אלווי התגורר בעיר
הערות שוליים

↑  Rich History - מספר סיפורי ייסוד של העיר
↑  היסטוריה של פולמן
↑  אתר נמל התעופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564238905171  GND: 4115669-9  LCCN: n79065111  MusicBrainz: e9ad42b7-3781-4eb7-85af-40d9f0882f01  NKC: ge1030882  VIAF: 144233236   WorldCat (עם VIAF): 144233236
פאן-סלאביות

פאן-סלאביות היא תנועה ואידאולוגיה הפוליטית שהתגבשה באמצע המאה ה-19 העוסקת בקידום שלמות ואחדות עבור העם הסלאביים. השפעתה העיקרית התרחשה בבלקן, שם אימפריות לא-סלאביות שלטו בדרום הסלאבים במשך מאות שנים. אלו היו בעיקר האימפריה הביזנטית, אוסטריה-הונגריה, האימפריה העות'מאנית, ונציה. הסמלים הנפוצים של התנועה הפאן-סלבית הם הצבעים הפאן-סלאביים (כחול, לבן ואדום) וההמנון הפאן-סלבי, היי, סלאבים.
היסטוריה

.
במהלך המאה ה-19 התעוררו תנועות רבות ברוסיה ובבלקן שדגלו בפאן-סלאביות. בדומה לפאן-גרמניות ופאן-איטלקיות ששאפו לאיחוד אנשים תחת ישות מדינית אחת (אצל הגרמנים גרמניה ואצל האיטלקים איטליה), גם תנועות פאן-סלאביות שאפו לאחד את כל הסלאבים שנמצאים בבלקן ובמזרח אירופה תחת ישות מדינית אחת. התנועות הפאן-סלאביות השונות ניסו כל אחת בדרכה לאחד את כל הסלאבים. כמו בתנועות לאומיות רומנטיות אחרות, אינטלקטואלים וחוקרים סלאבים בתחומים המתפתחים של היסטוריה, פילולוגיה ופולקלור עודדו באופן פעיל את העניין של הסלאבים בזהותם ובמוצאם המשותפים. הפאן-סלאביות התקיים במקביל לדחף של העמים הסלאביים הדרומיים לקראת עצמאות.
הפאן-סלאביים הראשונים היו הסופר הקרואטי מהמאה ה-16 וינקו פריבוייביץ', הדלמטי אלכסנדר קומולוביץ' (1548–1608), הברטול קאשיץ' הקרואטי (1575–1650), הרגוזאי איוון גונדוליץ' (1589–1638) הקתולאי הקרואטי יוראי קריז'אניץ' (בערך 1618 - 1683). חוקרים ייחסו ביטויים מוקדמים של פילוסופיה פאן-סלבית בתוך המלוכה ההבסבורגית לסלובקים כמו תומאש קמוסלה, אדם פרנץ קולאר (1718–1783) ופבל יוזף ספאריק (1795–1861). התנועה הפאן-סלבית צמחה במהירות בעקבות סיום מלחמות נפוליאון בשנת 1815. בעקבות המלחמות, ביקשו מנהיגי אירופה להחזיר את המצב לקדמותו שלפני המלחמה. בקונגרס וינה של 1814–1815, נציג אוסטריה, הנסיך פון מטרניך, זיהה איום על הסטטוס קוו הזה באימפריה האוסטרית באמצעות דרישות של לאומנים לעצמאות מהאימפריה. בעוד שנתניה של וינה כללו קבוצות אתניות רבות (כגון גרמנים, איטלקים, רומנים, הונגרים וכו'), חלקם הסלאבי של האוכלוסייה (פולנים, רותנים, אוקראינים, צ'כים, סלובקים, סלובנים, סרבים, בוסנים וקרואטים) יצרו יחדיו קבוצה אתנית משמעותית ואף גדולה יותר.
היסטוריה > הקונגרס הפאן-סלאבי הראשון

הקונגרס הפאן-סלאבי הראשון נערך בפראג, בוהמיה, ביוני 1848, במהלך אביב העמים של 1848. הצ'כים סירבו לשלוח נציגים לאספת פרנקפורט בתחושה שלסלאבים יש אינטרס מובהק שונה מהגרמנים. האוסטרוסלבי פרנטישק פאלאצקי, ניהל את האירוע. רוב הנציגים היו צ'כים וסלובקים וביניהם ליודוביט שטור. פאלאקי קרא לשיתוף הפעולה של ההבסבורגים וגם אישר את המלוכה ההבסבורגית כמבנה הפוליטי שסביר ביותר להגן על עמי מרכז אירופה. כשהגרמנים ביקשו ממנו להצהיר על עצמו בעד רצונם באחדות לאומית, הוא השיב כי לא יחליש את מדינת ההבסבורג: "באמת, אלמלא הייתה אוסטריה קיימת זמן רב, היה צורך למען האינטרס של אירופה ולטובת האנושות עצמה, ליצור אותה".
הקונגרס הפאן-סלאבי התכנס במהלך האירועיים המהפכניים של 1848. תושבי פראג יצאו לרחובות ובעימות, כדור תועה נהרג את אשתו של פילדמרשל אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ, מפקד הכוחות אוסטריים בפראג. תוך שהוא פורק את זעמו כבש וינדישגרץ את העיר, פיזר את הקונגרס והכריז על משטר צבאי רחבי בוהמיה.
פאן-סלאביות ברוסיה

בתקופת ברית המועצות, האידאולוגיה הבולשביקית ראתה בפאן-סלאביות מרכיב ריאקציוני הקשור לאימפריה הרוסית. כתוצאה מכך, הבולשביקים ראו בכך מנוגד לאידאולוגיה המרקסיסטית שלהם. פאן-סלאביסטים אף התמודדו עם רדיפות במהלך הדיכוי הסטליניסטי בברית המועצות (למשל מקרה הסלאביסטים). בימינו, מפלגות לאומניות ברוסיה כמו מפלגת האחדות הלאומית הרוסית דוגלות ב"איחוד סלאבי" הנשלט על ידי רוסיה, אבל סוג זה של אירדנטיזם הפך למיינסטרים עם הפוטיניזם והרוסיציזם, כשהממשלה קוראת שוב ושוב להתפשטות בנאומים, מאמצת תפיסות אירדנטליות כולל מולדובה,אוקראינה ומדינות אחרות דוברות שפות סלאביות בנאט"ו.
פאן-סלאביות בפולין

למעט רוסיה, מה שהבדיל את פולין מהעמים הסלאביים האחרים הוא שהמדינה הפולנית שנהנתה מעצמאות כחלק מישויות שונות במשך כמה מאות שנים לפני הופעת הפאן-סלאביות.
לאחר 1795, צרפת המהפכנית והנפוליאונית השפיעו על פולנים רבים שחיפשו בנייה מחדש של ארצם הקיימת - במיוחד מכיוון שצרפת הייתה אויב הדדי של אוסטריה, פרוסיה וגם רוסיה. הרטוריקה הפאן-סלבית של רוסיה הבהילה את הפולנים. הפאן-סלאביות לא אומץ במלואו בקרב הפולנים לאחר התקופה המוקדמת. למרות זאת, פולין הביעה סולידריות עם אלה ממדינותיה הסלאביות שסבלו מדיכוי וחיפשו עצמאות.
בעוד הפאן-סלאביות כאידאולוגיה לא הייתה נגד האינטרסים האוסטרו-הונגריים, הפולנים אימצו את האוטונומיה הרחבה בתוך המדינה והיו נאמנים לשלטון ההבסבורגים. בתוך הפוליטיקה האוסטרו-הונגרית, הם הצליחו לפתח את תרבותם הלאומית ולשמר את השפה הפולנית, שתיהן היו תחת איום הן באימפריה הגרמנית והן באימפריה הרוסית. הוצעה פדרציה פאן-סלבית, אך בתנאי שהאימפריה הרוסית תודר מישות כזו. לאחר שפולין קיבלה חזרה את עצמאותה (מגרמניה, אוסטריה ורוסיה) ב-1918, אף זרם פוליטי לא ראה את הפאן-סלביזם כאלטרנטיבה רצינית, שראתה את הפאן-סלביות כרוסיפיקציה. בעידן הקומוניסטי, בעת קיומה של הרפובליקה העממית הפולנית, ברית המועצות השתמשה בפאן-סלאביות ככלי תעמולה כדי להצדיק את שליטתה במדינה. סוגיית הפאן-סלאביות אינה מהווה חלק מהפוליטיקה העכשיווית בפולין והיא נתפסת כאידאולוגיה של האימפריאליזם הרוסי.
האידאולוגיה כיום

הרעיון המקורי של אחדות העמים הסלאביים נעלם כמעט לאחר מלחמת העולם הראשונה כאשר הביטוי "ורסאי וטריאנון שמו קץ לכל הסלאבים" ובעיקר הופסק עם נפילת הקומוניזם במרכז ובטריאנון מזרח אירופה בסוף שנות ה-80, מה שהוביל להתפרקות מדינות פדרליות כמו צ'כוסלובקיה ויוגוסלביה. היחסים בין המדינות הסלאביות בימינו משתנים; הם נעים על הציר שבין כבוד הדדי על בסיס שווה ואהדה זה כלפי זה דרך אי-חיבה ואיבה מסורתיים ועד אדישות. אין צורות, מלבד ארגונים מוכווני תרבות ומורשת, שנחשבים כיום לצורות של התקרבות בין המדינות בעלות מוצא סלאבי. המפלגות הפוליטיות הכוללות את הפאן-סלאביות כחלק מהמצע שלהן מתקיימות בדרך כלל בשוליים של הספקטרום הפוליטי, או שהן חלק מאופוזיציה מבוקרת ומערכתית בבלארוס, רוסיה ובשטחים הכבושים, כחלק ממסע פאן-סלביסטי בלתי-רדינטי של רוסיה.
אירו-סלאביות כתפיסה פוליטית התפתחה מהרעיון שהאינטגרציה האירופית תפתור סוגיות שונות של העמים הסלאביים ותקדם שלום, אחדות ושיתוף פעולה בתנאים שווים בתוך האיחוד האירופי. התפיסה מבקשת להתנגד לנטיות רב-תרבותיות חזקות ממערב אירופה, העמדה הדומיננטית של גרמניה, מתנגדת גם לסלאבופיליה, ובדרך כלל מעודדת דמוקרטיה וערכים ליברליים. יורוסלביסטים רבים מאמינים שניתן לאחד קהילות סלאביות ללא הדרה של רוסיה מאזור התרבות האירופי, אך הם גם מתנגדים לרוסופיליה ולמציאות של סלאבים תחת שליטה רוסית וואירדנטיות. היא נחשבת לצורה מודרנית של תנועות אוסטרו-סלאביות ונאו-סלאביות.
ראו גם

צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית
השפה הבין-סלאבית
פוקימון הסרט: קיורם נגד חרב הצדק

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפנית
 מבוסס על:  פוקימון
 בימוי:  קוניהיקו יויאמה 
 תסריט:  הידקי סונודה
 מדבבים:  אונשו אישיזוקה מאמורו מיאנו אאוי יקי ריקה מאטסומוטו 
 מוזיקה:  שינג'י מיאזאקי 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  OLM 
 חברה מפיצה:  טוהו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 ביולי 2012
 משך הקרנה:  68 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט אנימה
 סרט קודם:  פוקימון הסרט: ויקטיני והגיבורים השחור והלבן: זקרום ורשיראם
 סרט הבא:  פוקימון הסרט: ג'נסקט והאגדה שהתעוררה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוקימון הסרט: קיורם נגד חרב הצדק (ביפנית: 劇場版ポケットモンスター ベストウイッシュ キュレムVS聖剣士 ケルディオ) הוא סרט משנת 2012 בבימויו של קוניהיקו יויאמה. זהו סרט האנימה ה-15 בסדרת סרטי פוקימון, והשני בסדרת "Best Wishes". הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-14 ביולי 2012. אירועי הסרט מתרחשים במהלך העונה ה-15 של פוקימון: שחור לבן: גורלות של יריב.
הסרט פורסם תחת קארטון נטוורק בארצות הברית ב-8 בדצמבר 2012. הוא גם יצא ל-DVD בבריטניה ב-30 בספטמבר 2013.
תקציר העלילה

הסרט נפתח עם סצנות אימונים שבהן קלדאו נלחם בקובאליון, טראקיון ו-ויריזיון בתורות. לאחר מכן, קלדאו מבקש את הרשות לצאת ולהילחם בקיורם, אך קובאליון אינו מאפשר לו בטענה שהוא עדיין לא מוכן. בתגובה לכך, קלדאו יוצא בכוחות עצמו לאתגר את קיורם לקרב פוקימונים, שבסופו הוא מקווה לזכות בכבוד הראוי לו ובאפשרות להיות "חרב צדק". אך הקרב הופך קשה מדי, וקיורם מתגלה להיות פוקימון חזק מאוד, כזה המסוגל לשנות את צורתו ולשאוב כוחות מהפוקימונים האגדיים זקרום ורשיראם. בשלב הזה, קובאליון, טראקיון ו-ויריזיון מגלים מה קלדאו עשה, והם יוצאים לעזרתו, אך קיורם מקפיא אותם וכולא אותם. השתלשלות אירועים זו מביאה את קלדאו לחטוף התקף פחד באמצע הקרב והוא בורח משם. אז הוא פוגש את אש קטצ'אם ושאר החברים ואלה נשבעים לעזור לקלדאו לחלץ את חרבות הצדק מידו של קיורם. אך המלאכה לא כל כך פשוטה, שכן פוקימון הדרקון האגדי זועם על כך שקלדאו ברח באמצע הקרב והוא יוצא למרדף אחריו. בסופו של יום, בעזרתם של אייריס, סילאן ואש, קלדאו מוצא את דרכו בחזרה לשדה הקרב, שם הוא מאתגר את קיורם לקרב חוזר. במהלך הקרב, קלדאו משנה את הופעתו לצורה הנחושה (Resolute Form), דבר אשר מאפשר לו להגיע לכוחותיו המקסימלים. במהלך הקרב, קיורם בודק את קלדאו ושולח מתקפה לעבר בני האדם ושלוש חרבות הצדק, ובתגובה לכך, קלדאו מוותר על האפשרות לנצח בקרב ולו רק כדי להציל את חבריו. קיורם מברך אותו על ההחלטה שלו ואומר לו שיש לו חרב צדק ראויה.
מדבבים

| דמות | יפנית | אנגלית |
| --- | --- | --- |
| אש קטצ'אם | ריקה מטסומוטו | שרה נטוצ'ני |
פיקאצ'ו: איקואה אוטאני
| אייריס | אוי יקי | איילין סטיבנס |
| סיילן | מאמורו מיאנו | ג'ייסון גריפית' |
| קיורם | קאטסומי טאקאהאשי | מארק תומפסון |
| קלדאו | שוקו נאקאגאווה | ויק מיקנוגנה |
| קובאליון | קואיצ'י יאמאדרה | ה.ד. קווין |
| טראקיון | הירוקי יאסומוטו | הנרי קאר |
| ויריזיון | טאקטקו הונדה | אמילי ויליאמס |
| מספר | יונשו אישיזוקה | קן גייטס |
| מיילין | רולה | בלה הדסון |
פסגת נלסון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,605 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס נפטון 
 קואורדינטות:  83°40′00″S 55°03′00″W﻿ / ﻿83.6667°S 55.05°W﻿ / -83.6667; -55.05
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת נלסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת נלסון
 
פסגת נלסון (באנגלית: Nelson Peak) היא פסגה במתלול וושינגטון ברכס נפטון, בהרי פנסקולה, שבארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת במקום שבו הממוקמת בקצה המזרחי של רכס דרורי, ושל רכס בראון במקום בו הם גובלים במתלול וושינגטון.
גובהה של הפסגה 1,605 מטרים מעל פני הים, והיא הפסגה ה-1,602 באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (ה-USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
הפסגה נקראת על שם וויליס ה. נלסון (Willis H. Nelson), שהיה גאולוג במשלחת הקרקעית לחקר רכס נפטון (Neptune Range field party), בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) בשנים 1963 – 1964.
לקריאה נוספת

• Small, D., Bentley, M., Evans, D., Hein, A., & Freeman, S. (2021), , Antarctic Science, 33(4), 428-455. doi:10.1017/S0954102021000237