רוצח הזודיאק
ציר זמן > מכתבים חשודים אחרים (1978–1990)

ב-2 במאי 1978 נשלח מכתב לתחנת הטלוויזיה KHJ-TV בלוס אנג'לס שבו הופיע המסר: "ערוץ 9 היקר, זה הזודיאק מדבר. מחכה לכם, תושבי לוס אנג'לס, תענוג. בשלושה השבועות הקרובים יהיה לכם משהו טוב לדווח עליו. החלטתי לחזור לרצוח שוב. בבקשה המתינו עם מחיאות הכפיים, שום דבר לא ייקרה עד שאני אתחיל." ואז מנה חמישה קורבנות שאותם הוא מתכוון לרצוח: 1) מפכ"ל המשטרה בקליפורניה דארל גואטס. 2) קודמו בתפקיד, אד דייוויס. 3) השחקן פט בון. 4) הסופר האפרו-אמריקאי ופעיל זכויות השחורים, אלדריג' קלבר, אותו ואת שיוכו האתני כינה "כושים" ו-5) סוזן אטקינס, חברה לשעבר בכת של צ'ארלס מנסון שה"זודיאק" (או לפחות מחבר המכתב הזה) כינה "יהודה איש קריות של משפחת מנסון". המכתב מסתיים בפנייה לשחקנים וטענה כי זוהי "ההזדמנות לה חיכו" ו"מי שישחק אותי בסרט יקבל תפקיד שהעבודה שהוא מצריך כבר נעשתה עבורו". אף אחד מה"יעדים" לחיסול לא נרצחו. כתב היד מעט שונה במכתב זה מבמכתבים המקוריים של הרוצח, אך הרשויות מתייחסות אליו כאל "המכתב הרשמי האחרון" מהרוצח.
במרץ 1981 (על המעטפה הייתה חותמת ביקורת דואר מ-8 במרץ) התקבל מכתב בבניין תחנת טלוויזיה באטלנטה, ג'ורג'יה שנפתח במשפט "שלום, זה אני" ונמשך בקבלת אחריות לרציחת ילדים שאירעה באותה התקופה בעיר ובסביבתה ("נהגתי לעקוב ולרצוח נשים בסן פרנסיסקו, אבל אני רוצח ילדים היום. אני אוהב לרצוח ילדים כי הם טרף קל"), המחבר הוסיף כי "אם יש לכם עדיין את המכתבים מהרציחות הקודמות תוכלו לראות שאני לא רושם ביד הרגילה שלי את המכתב הזה" וחתם "זודיאק". ה-FBI בחן את המכתב אך לא הגיע למסקנה האם מדובר בתוצר אותנטי של הרוצח מקליפורניה או שמא מדובר בזיוף.
ב-5 במאי 1986 נתקבל מכתב נוסף מהרוצח (חותמת הדואר לא ברורה) בו התרבב כי עדיין לא נתפס וכי הוא ממשיך ב"איסוף העבדים" שלו, הוא התרבב כי את שני קורבנותיו האחרונים רצח שבועיים קודם לכתיבת המכתב ליד כביש מהיר סמוך לסקרמנטו וכי "החזירים הכחולים כמעט תפסו אותי" (כפי הנראה המשטרה סיירה באותו הזמן באזור) וכי מספר קורבנותיו הוא "מעל ל-100 במדינות קליפורניה ונאבאדה". המכתב נחתם בתוצאה: "זודיאק - 100+, משטרת סן פרנסיסקו - 0" וסמל הכוונת המפורסם לשמצה. מבדיקה שנערכה עולה כי הזודיאק כפי הנראה התכוון לזוג קוי ין סהאצ'או (בן 48) וצ'וי פאו סאלי (בת 40), אמריקאים ממוצא לאוסי, שעצרו למנוחה בשולי הכביש בדרכם לביתם שביורבה סיטי ונרצחו על ידי אדם שנמלט מהזירה.
ב-25 בדצמבר 1990 הגיעה גלויה למערכת עיתון ה"וואייחו טיימס הראלד" שנכתבה בכתב יד זהה לזה של הרוצח שמחברה כתב בתחתית צדה השמאלי "צופן הסלבריטאי" באנגלית ברורה לצד כתובת העיתון, והכילה צופן בסימנים שבהם השתמש הרוצח בהתכתבויות הקדומות שלו מהעשורים שעברו. החוקרים ממשטרת ואייחו ראו ששתי השורות הראשונות בצופן (צד שמאל למעלה) זהות גם לשתי שורותיו האחרונות בצד ימין למטה. הם חשדו שמדובר בזיוף של מישהו שהכיר את פרשת הזודיאק ומנסה למתוח אותם ואת התקשורת, הם הורו לעיתון לא לפרסם את הצופן ואספו את הגלויה לתיק החקירה. לאחר זמן מה נשלח מכתב למשטרה שהכיל גם הוא כתב יד דומה לזה של הרוצח עם הטענה כי מדובר במקרא לאותיות בצופן שנוצר ב"אדיבות" אזרח העיר שרוצה להישאר אנונימי (כך חתם את שמו). בלשים חובבים הציעו את פתרונם לצופן, המפורסם ביותר היה לינדון לאפארטי שטען שהצליח לפענח זאת כמילים שכל אחת מהן עוותה (סדר האותיות ההגיוני בכל מילה שונה רנדומלית) וטענו כי המסר הוא: "מרדף ארוך, בלש מאחר מזמין אותך לזונה צעירה מלון מסתור TM".
ב-2007 נערכה ב"סן פרנסיסקו כרוניקל" בדיקה של מכתבי דואר ישנים שנצטברו במאגר של העשור הקודם ונתגלתה גלויה שנשלחה לרגל חג המולד מהעיר יוריקה שבקליפורניה בדצמבר 1990 שעליה נכתב: "חג מולד שמח מהחבר הסודי שלכם, עדיין לא גיליתם מי אני? אתן לכם את שמי אם תפתחו את הגלויה..." ובתוך הגלויה נכתב: "מצטער אבל לא אתן לכם את שמי" וצילום זירוקס בצבע שחור-לבן של צמד מפתחות הקשורים עם שרשרת חרוזי מתכת קטנים לעפרון, היו שהציעו שזוהי תקשרות נוספת מרוצח הזודיאק אף על פי שלא ניתן לכך אישור מה-FBI והרשויות החוקרות שרואים בזה צירוף מקרים או מתיחה של אדם שהתחזה לרוצח שממנו לא התקבלו הודעות שאמיתותם הוכחה מאז 1978.