stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יינז אדיקשן
היסטוריית הלהקה > לאחר הפירוק

בשנת 2004 התפרקה ג'יינז אדיקשן פעם נוספת, ולא נמסרה סיבה רשמית לפירוק. בריאיון עם נבארו הוא אמר שחברי הלהקה "לא מסתדרים אחד עם השני". לאחר הפירוק פארל השקיע רבות בארגון פסטיבל לולהפלוזה והצטרף להרכב בשם The Satellite Party. נבארו, פרקינס וצ'אני צירפו אליהם את סטיב אייזיק והקימו את The Panic Channel.
בשנת 2006 יצא אוסף להיטים של הלהקה בשם "Up from the Catacombs – The Best of Jane's Addiction".
ג'יינז אדיקשן התאחדה שוב באפריל 2008, לרגל זכייתם בפרס מטעם מגזין NME. הלהקה הופיעה בטקס חלוקת הפרסים, בפעם הראשונה בתולדותיה, כשההרכב כלל את פארל, נבארו, פרקינס ואייברי (לראשונה משנת 1991). באפריל 2009 יצא לאור אלבום אוסף בשם "A Cabinet of Curiosities" המכיל דמואים, גרסאות כיסוי והקלטות מחזרות ומהופעות חיות משנות פעילותה המרכזיות של הלהקה שלא פורסמו בעבר.
בשנת 2022, הלהקה חזרה לאולפן להקליט חומרים חדשים, לראשונה עם אייברי מאז 1990, והם כתבו שלושה שירים חדשים, כולל "True Love" ו-"The Imminent Redemption".
בספטמבר 2024, במהלך הופעה בבוסטון, פרצה קטטה במהלכה הזמר פרי פארל הכה את הגיטריסט דייב נבארו והופעתם הסתיימה בפתאומיות. הקטטה התרחשה בזמן שהלהקה ניגנה את השיר "Ocean Size", ומעריצים דיווחו על מתחים שקדמו למריבה בין שני חברי הלהקה. לאחר מכן, פארל התנצל בפני חברי הלהקה והמעריצים על "התנהגות בלתי נסלחת" בעקבות הקטטה והוכרז כי החצי השני של סיבוב האיחוד של הלהקה בוטל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Nothing's Shocking – 1988
Ritual de lo Habitual – 1990
Strays – 2003
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף והופעה

Jane's Addiction – 1987
Kettle Whistle – 1997
2006 – Up from the Catacombs – The Best of Jane's Addiction
2009 – A Cabinet of Curiosities
2017 – Alive at Twenty-Five – Ritual De Lo Habitual Live
הערות שוליים

↑  Richard Bienstock, Jane’s Addiction’s Perry Farrell and Eric Avery Talk Reunion, New Songs and Touring Without Dave Navarro, Variety, ‏30 September 2022
↑  Chris Willman, Perry Farrell Apologizes to Dave Navarro and Jane’s Addiction Bandmates After On-Stage Fight: ‘Inexcusable Behavior’, Variety, ‏2024-09-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263332105171  BIBSYS: 5071481  BnF: cb13921941v (data)  GND: 10294422-2  ISNI: 0000 0001 2253 946X  LCCN: n92028726  MusicBrainz: e3434cc7-d348-491a-9dc8-325af3d9086d  NKC: xx0014743  NLA: 36020722  SUDOC: 160202612  VIAF: 128002117   WorldCat (עם VIAF): 128002117
דף נוסחאות

דף נוסחאות (נקרא גם נוסחאון) הוא סיכום מרוכז ומתומצת של נוסחאות בתחום מדעי מסוים, בדרך כלל מדעים מדויקים או הנדסה.
דף הנוסחאות נועד לאפשר גישה מהירה לנוסחאות לפתרון בעיות שונות ובכך מפחית מהצורך לזכור את הנוסחה בעל-פה. דף הנוסחאות הוא עזר לימוד מקובל במדעים מדויקים בבית הספר התיכון, באוניברסיטה ובמכללות. בקורסים רבים, בהם נערכים מבחנים, אסור להיעזר בשום חומר כתוב במבחן למעט דף נוסחאות בן מספר עמודים.
נושאים פופולרים בדפי נוסחאות הם זהויות טריגונומטריות, זהויות אלגבריות, טבלת נגזרות וטבלת אינטגרלים לא מסוימים, התפלגויות בהסתברות ונוסחאות בסטטיסטיקה.
ישנם גם ספרים מרוכזים המכילים דפי נוסחאות רבים וטבלאות נומריות במגוון נושאים בתחום לימוד מסוים, כגון Schaum's Mathematical Handbook of Formulas and Tables של סדרת שאום. כיום ניתן למצוא דפי נוסחאות רבים באינטרנט, כולל בוויקיפדיה.
בישראל

בבחינת הבגרות במתמטיקה, כימיה ופיזיקה מחולק דף נוסחאות יחד עם הבחינה. גם בתחילת הפרק הכמותי של הפסיכומטרי נכלל דף נוסחאות שבו יכולים הנבחנים להיעזר במהלך הבחינה. דפי נוסחאות רבים נכתבים ונערכים על ידי סטודנטים במהלך לימודיהם ובפרט בזמן החזרה למבחן.
הערות שוליים

↑  דפי נוסחאות במתמטיקה לפי רמת היבחנות, באתר אגף בכיר לבחינות - משרד החינוך
↑  בחינות בגרות בכימיה, באתר משרד החינוך
↑  נוסחאות ונתונים בפיזיקה (נוסחאון) - משנת תש"ף, באתר המרכז הארצי למורי הפיזיקה
↑  דף נוסחאות לבגרות בפיזיקה שפורסם על ידי משרד החינוך
↑  חוברת הדרכה לבחינה הפסיכומטרית בנושא חשיבה כמותית - מרכז ארצי לבחינות
I Just Can't Wait to Be King

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אלטון ג'ון טים רייס
 מתוך האלבום מלך האריות: הפסקול המקורי
 יצא לאור:  1994
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:49 דקות
 כתיבה:  טים רייס 
 לחן:  אלטון ג'ון 
 
I Just Can't Wait to Be King (בעברית: משתגע להיות מלך, מוכר יותר כמשתגע כבר מלך להיות) הוא שיר מתוך הסרט מלך האריות משנת 1994 שהולחן על ידי אלטון ג'ון ונכתב על ידי טים רייס. השיר בוצע באנגלית על ידי ג'ייסון ויבר בתפקידו כסימבה הצעיר לצד השחקן רואן אטקינסון בתפקיד זאזו והזמרת לאורה ויליאמס בתפקיד נלה הצעירה.
השיר יצא מחדש בגרסת הלייב אקשן לסרט משנת 2019.
גרסת הסרט

בסרט מ-1994 השיר מותחל בידי סימבה הגור לאחר שהוא ונלה מנסים לחמוק מזאזו המנסה לשדך ביניהם, עקב טקסים חוקיים. סימבה מתחיל לשיר על רצונו הנאיבי לשלוט, לבטל חוקים, להיות חופשי ולהחליט ככל שירצה. המסר של השיר הוא רצונם של הצעירים לפרוק עול או לדמיין כוח ועוצמה חסרת אחריות בבגרות מבלי רצון באחריות. הציורים והקולות בקטע זה נראים בצבעוניות לא טבעית.
לשם כך סימבה משתמש בפופולריות שלו בין החיות באפריקה כדי לפגוע בזאזו. בסוף השיר סימבה ונלה נראים מעל גב יען ומתחתיהם ערימת חיות השרים לכבודו, עד שהמגדל נופל. זאזו נתקע מתחת לקרנף גדול המעכב אותו מספיק כדי שסימבה ונלה יברחו לבית הקברות שבקצוות צוק התקווה.
ואולם לאחר שסימבה מרגיש אשמה על מות אביו הוא מאבד את רצונו לשוב לחזור ולמלוך, מה שמרמז על הבגרות המצננת את שאיפות הצעירים ותמימותם.
השיר במלך האריות 3

בסרט מלך האריות 3 רואים את טימון ופומבה המתעוררים עקב מצעד החיות השרים לסימבה. טימון הכעוס נותן לאחד הפילים מכה וכך מפיל את כל המבנה, אלא שטימון ופומבה נקלעים לתוך המפולת וטימון נתקע מתחת לחיה גדולה וגם מבנה העץ בו ישנו נהרס.
גרסת המחזמר

במחזמר על הסרט מבצע את השיר סקוט אירבי רניאר לצד קג'ואנה שופורד וג'ף הויל.
בתרבות

אחד מפרקי הסדרה "משמר האריות" נקרא "משתגעת מלכה להיות" שעוסק בקיארה בתור המלכה הזמנית של צוק התקווה.
ג'ונתן פרידלנד

| --- | --- |

פרידלנד, 2013
 לידה:  25 בפברואר 1967 (בן 57) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  ודהאם קולג'  בית ספר יוניברסיטי קולג' 
 מעסיק:  הגרדיאן, וושינגטון פוסט, דיילי מירור, The New York Review of Books, ג'ואיש כרוניקל, ניו יורק טיימס, איבנינג סטנדרט, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  Laurence Stern fellowship (1992)  פרס סומרסט מוהם (1999) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  Freedland
 www.jonathanfreedland.com
 
ג'ונתן סול פרידלנד (באנגלית: Jonathan Saul Freedland; נולד ב-25 בפברואר 1967) הוא עיתונאי יהודי בריטי, הכותב טור שבועי בעיתון הגרדיאן ומנחה את סדרת ההיסטוריה העכשווית של רדיו BBC 4, "‏The Long View". פרידלנד כותב גם מותחנים, בעיקר תחת שם העט סם בורן.
ביוגרפיה

פרידלנד הוא הצעיר מבין שלושה ילדיהם של הביוגרף והעיתונאי מייקל פרידלנד ושרה לבית הוכרמן (ילידת ישראל). הוא התחנך בבית הספר "יוניברסיטי קולג'", בית ספר עצמאי לבנים בהמפסטד, לונדון. בילדותו ליווה פרידלנד מעת לעת את אביו לעבודות שידור. באחת הפעמים אביו ראיין את הקומיקאי אריק מורקם, שהניח באופן קומי כי פרידלנד בן ה-10 נשוי. לאחר שנה בה עבד בקיבוץ מטעם תנועת הבונים דרור (שם היה מדריך של סשה ברון כהן). למד פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה (PPE) במכללת וואדהאם באוקספורד. בהיותו באוקספורד, הוא ערך את ביטאון הסטודנטים "Cherwell".
קריירה עיתונאית

פרידלנד החל את הקריירה שלו בעיתון קצר-הימים "Sunday Correspondent". בשנת 1990 הצטרף ל-BBC ככתב חדשות ברדיו ובטלוויזיה, כולל עבור " World at One" ו-"Today" ברדיו 4. בשנת 1992 הוענקה לו מלגת לורנס שטרן בהיותו חבר סגל הוושינגטון פוסט. הוא היה כתב בוושינגטון עבור הגרדיאן מ-1993 עד 1997, עת חזר ללונדון בתור סופר ובעל טור.
בין השנים 2002–2004, פרידלנד היה בעל טור מזדמן בדיילי מירור ובשנים 2005–2007 כתב טור שבועי ב-"London Evening Standard". הוא כותב טור חודשי עבור "ג'ואיש כרוניקל". ברבות השנים הוא פרסם גם בניו יורק טיימס, "New York Review of Books", ניוזוויק וניו ריפבליק.
בשנת 2002, פרידלנד נבחר ככותב הטורים של השנה במסגרת פרסי "What What Papers Say", ובשנת 2008 הוענק לו פרס דייוויד וואט לעיתונות, כהוקרה למסה "ההישג המדהים של בוש", שפורסמה ב-"New York Review of Books". לאחר שבע פעמים בהן הועמד לבחירה, זכה פרידלנד בפרס אורוול במאי 2014, זאת על הישגיו העיתונאיים. בשנת 2016 זכה בפרס "פרשנות השנה".
פרידלנד היה העורך הראשי של מדור הדעות בגרדיאן ממאי 2014 ועד תחילת 2016 וממשיך לכתוב את טורו המתפרסם בימי שבת.
בנובמבר 2019 התנצל פרידלנד על כך ש"שגה קשות" בדיווח שווא שעסק במועמד פוטנציאלי לפרלמנט מטעם הלייבור, ואשר נידון לקנס בגין אמירות אנטישמיות בפייסבוק. הוא ייחס את הזיהוי השגוי בכך שבלבל בין שני עורכי דין בעלי אותו שם ל"מקור לייבור מהימן לשעבר" שאת המידע ממנו "העביר בחיפזון יתר".
פרידלנד מנחה את הפודקאסט "Unholy" מבית אתר "N12", במשותף עם יונית לוי.
קריירה כסופר

ב-1998, פרסם את הספר "להביא הביתה את המהפכה: המקרה של הרפובליקה הבריטית", בו טען כי על בריטניה להשיב לעצמה את האידיאלים המהפכניים שייצאה לאמריקה במאה ה-18, ולעבור שיפוץ חוקתי ותרבותי. הספר זכה בפרס סומרסט מוהם על ספרות עיונית ומאוחר יותר הופקה על בסיסו סדרה בת שני חלקים ל-BBC.
ב-2005, פרסם את "המתנה של יעקב", ספר זיכרונות המתאר את חייהם של שלושה דורות של משפחתו היהודית של פרידלנד, וחוקר שאלות זהות ושייכות רחבות יותר. בשנת 2008 שידר סדרה בת שני חלקים לרדיו BBC 4 – "יהודים בריטים וחלום ציון" וכן שני סרטי תעודה טלוויזיוניים, עבור ערוץ BBC 4: "איך להיות נשיא טוב" ו"הנשיא הוליווד".
קריירה כסופר > סם בורן

ב-2006, הוציא לאור את המותחן דתי "הצדיקים", לראשונה תחת שם העט סם בורן. הספר עוסק בכתב חדשות בשם וויל, שחייו מקבלים תפנית כאשר אשתו נחטפת בזמן שהוא מדווח על איש מיליציה שנמצא מת. ככל שקורות יותר רציחות של 'צדיקים' ברחבי העולם, וויל מוצא עצמו במהרה באמצעה של מזימה שסופה יום הדין. שנה מאוחר יותר, פרסם את "הברית האחרונה", על רקע תהליך השלום במזרח התיכון. הוא נשען על קורותיו של המחבר באזור זה ככתב במשך למעלה מעשרים שנה, ועיתון של הגרדיאן בחסות דיאלוג שהשפיע רבות על יוזמת ז'נבה. הדמות המרכזית מוצאת את עצמה מעורבת בתמהיל של המצב הפוליטי המודרני ושל גילויים עתיקים. "החישוב הסופי" ב-2008 התבסס על סיפורם האמיתי של הנוקמים, קבוצה של ניצולי שואה שביקשו נקמה נגד רודפיהם הנאצים, וכמעט הוביל את רשימת רבי המכר של סאנדיי טיימס.
ב-2010, מעט בטרם פרסום הספר "הנבחר", המותחן הרביעי תחת שם העט סם בורן, העיתון The Bookseller דיווח כי הרפר קולינס חתם עם פרידלנד על הוצאה עתידית שלושה ספרים נוספים בשם העט בורן. הרפר קולינס פרסמה את "פנתיאון" (2012), את "האישה השלישית" (2015) ואת "להרוג נשיא" (2017). הרומן השביעי בשם העט, "להרוג את האמת", פורסם בפברואר 2019 בהוצאת קוורקוס, שפרסמה גם את הספר השמיני, "להרוג אדם", במרץ 2020.
השקפותיו > ישראל, ציונות ואנטישמיות

בתור ציוני ליברלי מוביל בבריטניה, כתב פרידלנדר בשנת 2012 כי הוא משתמש במילה ציונות לעיתים רחוקות, בהיותה מילה שלא מובנת כהלכה ונתפשת כנחלתם של אנשי האגף הימני. בנוגע למבצע צוק איתן, הוא סבר כי הפעולה הצבאית מנציחה את הסכסוך וקרא למשא ומתן למען סיום מעגלי האלימות. הוא מגן על זכות קיומה של ישראל למרות "גירוש הפלסטינים", אך מקווה שישראל תכיר ב"מחיר הגבוה" שמשלמים הפלסטינים.
פרידלנד האשים את מפלגת הלייבור בבריטניה בהכחשה בנושא האנטישמיות. הוא דחק בשמאל להתייחס ליהודים "כמו שאתה מתייחס לכל מיעוט אחר", וכן התייחס לביטויים האנטישמיים שיוחסו לג'רמי קורבין והמביעים הלך רוח של עוינות ליהודים מצד חברי לייבור חדשים. פרידלנד עורר ביקורת מסוימת בשל דעותיו.
השקפותיו > ישראל, ציונות ואנטישמיות > מורשת יהודית

פרידלנד תומך בפרויקטים המבקשים לשמור על הזהות והמורשת היהודית. הוא כתב לא אחת על חשיבות אמונתו ומורשתו התרבותית. כמו כן, הוא פעל במסגרת קמפיינים להצלת המורשת היהודית הבריטית.
השקפותיו > נושאים אחרים

פרידלנד ביקר את תפקידה של הרשות המקומית וחברת הניהול בתקופה שקדמה לשרפה במגדל גרנפל. הוא סבור כי לציבור הבריטי נמאס ממשך מדיניות הצנע ומהשפעותיה. כמו כן, הביע את דאגתו מכך שההשפעה של הוריקן הארווי בארצות הברית זכתה לפרסום רב יותר מאירועים חמורים יותר באסיה. פרידלנד מודאג גם מהמלחמה בתימן ומתפקידן של ממשלות המערב באספקת נשק לערב הסעודית. הוא טוען כי מימון מופחת של המשטרה מאפשר טרור בבריטניה ומאשים את חברות האינטרנט הגדולות בכך שלא מנעו את התפשטותם של תוכני טרור.
חיים אישיים

פרידלנד נשוי לשרה פיטרס, מפיקת רדיו ופודקאסטים. יש להם שני בנים, ג'ייקוב וסם, והם מזוהים עם היהדות הקונסרבטיבית.
ביבליוגרפיה > ספרים > עיון

ג'ונתן פרידלנד: אמן הבריחה, רודולף ורבה האיש שברח מאושוויץ כדי להזהיר את העולם, (תרגום תמי זר, עריכה יעל ינאי),  הוצאת כנרת זמורה, 2024.
Bring Home the Revolution: The Case for a British Republic, 4th Estate, 1998, ISBN 978-0007291519. (באנגלית)
Jacob's Gift: A Journey Into the Heart of Belonging, Hamish Hamilton (אנ'), 2005, ISBN 978-0241142431. (באנגלית)
The Escape Artist: The Man Who Broke Out of Auschwitz to Warn the World, הוצאת ג'ון מארי, 2022, ISBN 978-1529369045. (באנגלית)
ביבליוגרפיה > ספרים > ספרות בדיונית

The Righteous Men, הרפר קולינס, 2006, ISBN 978-0061138294. (באנגלית)
The Last Testament, הרפר קולינס, 2007, מסת"ב 978-0-00-720333-8. (באנגלית)
The Final Reckoning, הרפר קולינס, 2008, ISBN 978-0-00-726649-4. (באנגלית)
The Chosen One, הרפר קולינס, 2010, ISBN 978-0007342600. (באנגלית)
Pantheon, הרפר קולינס, 2012, ISBN 978-0007413645. (באנגלית)
The 3rd Woman, הרפר קולינס, 2015, מסת"ב 9781443416122. (באנגלית)
To Kill the President, הרפר קולינס, 2017, ISBN 9780007413751. (באנגלית)
To Kill the Truth, Quercus (אנ'), 2019, ISBN 9781787474895. (באנגלית)
To Kill a Man, Quercus, 2020, ISBN 9781787474949. (באנגלית)
ביבליוגרפיה > מאמרים

ג'ונתן פרידלנד, Trump's Chaver in Jerusalem, The New York Review of Books, 13 LXV, 2018 (באנגלית) – סקירה של הספר "Bibi: The Turbulent Life and Times of Benjamin Netanyahu" מאת אנשיל פפר
ביאורים

↑  מוכר גם בשם "The Jerusalem Secret"
↑  פורסם לראשונה תחת שמו של פרידלנד, ולא בשם העט סם בורן
גרגורי אנדרסון

| --- | --- |

 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת הצנחנים ה-173 מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית מפקד הקורפוס המוטס ה-18
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד
 
גרגורי "גרג" אנדרסון (באנגלית: Gregory "Greg" K. Anderson) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כמפקד הקורפוס המוטס ה-18.
ביוגרפיה

אנדרסון גדל בסן חוזה שבקליפורניה. ב-1991 סיים תואר ראשון בהיסטוריה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. הוא שירת בתפקידי קצונה בדיווזיית החי"ר השביעית, בדיוויזיה המשוריינת הראשונה, ובפיקוד המבצעים המיוחדים. הוא שירת בהאיטי, פנמה, אפגניסטן, מדינות הבלקן, עיראק, בוסניה ומזרח אירופה.
פיקד על גדוד בפיקוד הסייבר ועל הגדוד השני ברגימנט החי"ר 87 שהוצב תחת הדיוויזיה ההררית העשירית באפגניסטן, בשנים 2012 עד 2014 פיקד על הגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 עימו הוצב באפגניסטן. בשנים 2015 עד 2017 פיקד על צוות הקרב של חטיבת הצנחנים ה-173. ב-2018 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית.
ב-2019 מונה לקצין תכנון בפיקוד מרכז בדרגת בריגדיר גנרל. ב-2021 מונה לקצין אג"ם וסייבר של פיקוד אפריקה בדרגת מייג'ור גנרל, ב-2022 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית ולאחר מכן שימש עוזר למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית. בנובמבר 2024 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 בדרגת לוטננט גנרל.
אנדרסון בעל תואר שני בלימודי ביטחון מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ומכללת המלחמה של צבא ארצות הברית.
אהרון אלדו זוהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באפריל 1939 (בן 85) בנגאזי, לוב
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1983 (כ־25 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד מילואים 412  מפקד גדוד 334  מפקד חטיבת האש 282  מפקד התותחנים של פיקוד מרכז  ראש מטה פיקוד מרכז
 
אהרון אלדו זוהר (נולד ב־4 באפריל 1939) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף בדימוס ומנהל ישראלי. שימש כראש מטה פיקוד המרכז ומפקד חטיבת האש 282.
ביוגרפיה

אלדו נולד בבנגאזי שבלוב, כבנם הצעיר של מיסה לבית ג'רבי ופנחס זוארץ. ב-14 בנובמבר 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, נהרגו אביו ושניים מאחיו מפצצה שנפלה במרכז העיר. בשנת 1950 עלה לישראל עם אמו ושלושת אחיו שנותרו בחיים. הם נקלטו בשער העלייה והועברו למעברה בנתניה.
בשנים 1956 - 1958 למד בפנימייה הצבאית לפיקוד ובביה"ס הריאלי בחיפה.
ב־1958 התגייס לחיל התותחנים. ב־1960 סיים בהצטיינות קורס קצינים. בשנים 1960 - 1965 שירת בתפקידי פיקוד שונים בגדוד 403 ובגדוד 404. בשנים 1965 - 1966 התמנה לקצין אג"ם של מפקדת הסיוע בחטיבה 14 באוגדה 36, בפיקודו של אריק שרון.
במלחמת ששת הימים לחם עם חטיבה 14 בקרב אום-כתף, בחצי האי סיני.
בתקופת מלחמת ההתשה קיבל מינוי חירום של סמג"ד מילואים בגדוד 403 ולאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 334.
במלחמת יום כיפור לחם ברמת הגולן כמפקד גדוד מילואים 412.
לאחר מלחמת יום כיפור קיבל את הפיקוד על גדוד 334, ברמת הגולן.
בהמשך פיקד על חטיבת האש 282 בגולן, עד סוף שנת 1978.
בשנת 1979 מונה למפקד התותחנים של פיקוד מרכז, תחת האלוף משה לוי.
לאחר מכן קודם לדרגת תת-אלוף והתמנה לתפקיד ראש המטה של פיקוד מרכז, בתקופת האלוף אורי אור.
בסוף 1983 השתחרר מצה"ל והגיש מועמדותו לראשות עיריית נתניה, ברשימה עצמאית. הרשימה זכתה לחמישה מושבים ואלדו כיהן כממלא מקום ראש העיר. בשנים 1986 - 1991 עבד כמנהל פרויקטים וכמנהל תפעול בהמועצה לשיווק פרי הדר. בשנים 1991 - 1993 היה המנהל הראשון של קניון הזהב בראשון לציון. בשנים 1994 - 1999 ניהל פרויקטים בחברת תשלו"ז נכסים של יצחק תשובה.
אלדו בוגר תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה ובמדעי המדינה, ובוגר המכללה לביטחון לאומי.
נשוי לרותי, אב לשלושה וסב לשמונה.
ראו גם

אלוף בן, האיש שהפגיז את דמשק, במחנה, 8.10.1992.
רוי צ'יפולינה

רוי צ'יפולינה (באנגלית: Roy Chipolina; נולד ב-20 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר גיברלטרי חצי מקצועני ששיחק בעמדת הבלם. בנוסף להיותו כדורגלן, צ'יפולינה עובד גם כפקיד מכס.
קריירה

צ'יפולינה התחיל את הקריירה שלו בלינקס. בשנת 2006 הצטרף ללינקולן איתה זכה באליפות בכל עונה בין השנים 2007 ו-2016.
צ'יפולינה אף השתתף בתיקו 1-1 נגד הבנר בולטפלאג במסגרת מוקדמות ליגת האלופות שהיה המשחק הראשון של קבוצה גיברלטרית אי פעם בזירה האירופית.
עד הצטרפותה של נבחרת גיברלטר לאופ"א, צ'יפולינה רשם 8 הופעות בנבחרת וכבש 3 שערים. ב-1 במרץ 2014 צ'יפולינה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת מאז הצטרפותה לאופ"א בהפסד 1–4 לאיי פארו שהיה גם השער הראשון של הנבחרת מאז שהתקבלה בה כחברה. צ'יפולינה משמש כיום גם כקפטן הנבחרת והוא מדורג שני בשיאני ההופעות בנבחרת עם 66 הופעות.
תארים

ליגת העל של גיברלטר בכדורגל (10): 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
גביע הצוק (8): 2006/2007, 2007/2008, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
ארץ אבות (ספר)

| --- | --- |

עטיפת המהדורה העברית של הספר
 מידע כללי
 מאת:  רוברט האריס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן מתח, היסטוריה חלופית
 הוצאה
 הוצאה:  Hutchinson (כריכה קשה), Arrow (כריכה רכה)
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  332 (במהדורה העברית משנת 2013)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה-ביתן
 תרגום:  יוחנן פרידמן
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003636017, 001798754
ארץ אבות (באנגלית: Fatherland) הוא רומן מתח מאת הסופר האנגלי רוברט האריס משנת 1992. הספר שייך לסוגת ספרי ההיסטוריה החלופית, ועלילתו מתרחשת בגרמניה הנאצית 20 שנה לאחר ניצחון גרמניה במלחמת העולם השנייה. הספר זכה להצלחה רבה, תורגם ל-25 שפות ונמכר ביותר משלושה מיליון עותקים. שנתיים לאחר צאת הספר לאור הוא עובד לסרט.
רקע > פוליטיקה בינלאומית

בעמודים הראשונים של הספר מוצגות שתי מפות: אחת של מרכז העיר ברלין (שבספר, לאחר השלמת תוכנית "בירת העולם גרמאניה" מכילה שלושה מיליון אנשים והיא העיר הגדולה ביותר ברייך הגרמני) ושל הרייך הגרמני עצמו - שכולל את אוסטריה, סלובניה, הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, לוקסמבורג, גנרלגוברנמן, שטחי ברית המועצות עד הרי אורל (שמחולקים לארבע נציבויות: נציבות הרייך אוסטלנד, נציבות הרייך אוקראינה, נציבות הרייך קווקז ונציבות הרייך מוסקבה). מלבד זאת, מוזכר בספר בסיס הקריגסמרינה שהוקם בנורדשטרן שבנורווגיה. ברית המועצות קטנה מאוד ביחסה לפני המלחמה - היא מורכבת ממזרח הרחוק הרוסי, סיביר ומרכז אסיה ובירתה היא אומסק. ארצות הברית מספקת בחשאי לסובייטים נשק, המאפשר להם להילחם בגרמנים ולרתק את הצבא הגרמני למעבר הרי אורל. תחילה, תכננו הגרמנים לספח את שווייץ  אך בעקבות המתיחות במלחמה הקרה בין גרמניה לארצות הברית מנעה זאת והשאירה את שווייץ מדינה נייטרלית בה סוכני מודיעין אמריקאים וגרמנים מרגלים זה אחר זה. למעשה, שווייץ הייתה מהמדינות הבודדות באירופה עם מדיניות חוץ ופנים עצמאיות לחלוטין.
לעומת זאת, מערב וצפון אירופה והגרמנים הקימו את "הקהילה האירופית", גוש כלכלי פרו-גרמני שמטהו יושב בברלין, הגוש מורכב מפורטוגל, ספרד, צרפת, אירלנד, הממלכה המאוחדת, בלגיה, הולנד, איטליה, דנמרק, נורווגיה, שוודיה ופינלנד. לכאורה, כל מדינות הגוש הן מדינות חופשיות עם מנהיגים עצמאיים וממשלתיות ריבוניות אך בפועל המדינות היו מדינות לוויין שהיו כפופות פוליטית לגרמניה לכל דבר, סימן בולט לכך היה שדגל גרמניה הנאצית הנישא מעל מטה הארגון בברלין היה גדול פי שניים מזה של שאר המדינות החברות. מדינות הבלקן (קרואטיה, רומניה, הונגריה, בולגריה וסרביה) נותרו "עצמאיות" ואינן היו חברות בקהילה האירופית אך עדיין היו כפופות לגרמנים.
מאז תום מלחמת העולם השנייה, הגרמנים והאמריקאים במלחמה קרה, שבה שתי המעצמות פיתחו טכנולוגיה גרעינית ותוכנית לחקר החלל. האמריקאים לא השתתפו במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברלין ב-1936 אך זו צפויה לחזור ב-1964. נראה שהקיפאון בין הגרמנים לארצות הברית מאפיל על היחסים הבינלאומיים בשאר העולם.
רקע > החברה הנאצית ופוליטיקה מקומית

גם לאחר תום מלחמת העולם השנייה, למעט מספר צעדים סמליים לא היו שינויים מהותיים בבסיסי המשטר בגרמניה הנאצית - חוק ההסמכה עדיין בתוקף, העיתונות, הרדיו והטלוויזיה עדיין בשליטה הדוקה של משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם.
בסיס האידאולוגיה הנאצית עדיין כולל האשמת קבוצות מיעוטים בחתרנות ובוגדנות ובגרימת הבעיות הכלכליות והחברתיות של גרמניה. גרמנים רבים חושדים שהממשלה חיסלה את היהודים, אך אינם מודאגים מדי או מפחדים מדי כדי לומר משהו. מחוץ לגרמניה, יש ידיעות על השואה אך ידיעות אלו מוטלות בספק בעקבות לחץ גרמני של דיפלומטים גרמנים רבים שבדו הסברים שסותרים את הידיעות. ההתעמולה הנאצית תיארה בעבר את ארצות הברית מושחתת, מנוונת וענייה אך בעקבות הפגישה המתכוננת בין היטלר לקנדי הגרמנים נאלצים לעדן את התעמולה האנטי-אמריקאית.
בגרמניה יש רמת חיים גבוהה מאוד, מדינות הלווין הגרמניות ב"קהילה האירופית" מייצאות לגרמנים מוצרי צריכה רבים. בנוסף לכך, מצוין בספר כי הוקמה אקדמיה לאס אס באוקספורד. השירות הצבאי עדיין בגדר חובה (זאת כאמור בגלל המלחמה של הגרמנים עם ברית המועצות בהרי אורל). משטרת הסדר מתאחדת עם האס אס ולשוטרים יש דרגות כבוד מהאס אס.
על אף שהחברה הגרמנית בתחילת שנות ה-60 הופכת יותר ויותר מרדנית, הדור הצעיר בגרמניה לא מודע כל כך לחוסר היציבות שסללה את עלייתו של היטלר לשלטון. השפעות מהתרבות האמריקאית והתרבות הבריטית תופסות תאוצה ומשפיעות על הנוער הגרמני.  מוזיקת ג'אז עדיין פופולרית אך הגרמנים טוענים כי הם המציאה גרסה נקייה של ה"מוזיקה מנוונת". מעת לעת מבצעים מתנגדי משטר מבצעים פיגועי טרור ואוניברסיטאות הופכות למרכזי התנגדות של סטודנטים אנטי-נאצים.
רקע > טכנולוגיה

רמת ההתקדמות הטכנולוגית בספר הייתה גבוהה בהרבה מהרמה במציאות שלנו בשנות ה-60. הצבא הגרמני מחזיק במטוסי סילון, צוללות גרעיניות ונושאות מטוסים. ברמה האזרחית קיים שימוש רב בטלוויזיות, מכונות קפה ומכונות צילום, שהשימוש בהן מוגבל כדי לעקוב אחרי השימוש במקרה שמשתמשים בהן מתנגדי משטר. מבחינת חקר החלל, שאינו מצוין יותר מדי בספר ידוע כי הן לגרמניה והן לארצות הברית יש תוכניות חלל מתקדמות וככל הנראה הגרמנים מקדימים את האמריקאים במרוץ לחלל.
תקציר העלילה

הרומן מתרחש בגרמניה הנאצית (הרייך השלישי) באפריל 1964, בשבוע ההכנות לקראת יום הולדתו ה-75 של הפיהרר אדולף היטלר. בעקבות ניצחונה במלחמת העולם השנייה, גרמניה שולטת במרבית מדינות אירופה ואף בחלקה המערבי של ברית המועצות (כולל מוסקבה), אך המלחמה בין רוסיה לגרמניה נמשכת.
העלילה עוקבת אחר הקצין זאוויר מארץ', בלש בשירות הקרימינלפוליציי (משטרת הפלילים, המוכרת בשמה המקוצר, קְריפּוֹ) של ברלין, בירת הרייך, בעודו חוקר את המוות החשוד של יוזף ביהלר, מבכירי המפלגה הנאצית, בנהר הָאפֶל בפרוורי העיר. ככל שמארץ' מתקדם בחקירה הוא מבין שהוא נקלע לשערורייה פוליטית שמעורבים בה בכירי המפלגה הנאצית, אשר נרצחים בזה אחר זה בנסיבות חשודות. מיד לאחר גילוי הגופה הראשונה, מורה הגסטאפו למשטרה להפסיק את החקירה בתואנה שזהו תחום שיפוטו. בראש חקירת הגסטאפו עומד אוֹדילוֹ גְלוֹבּוֹצניק.
מארץ' נפגש עם שרלוט (צ'רלי) מגווייר, עיתונאית אמריקאית, שנחושה אף היא לחקור את הפרשה. שניהם נוסעים לציריך על מנת לחקור את כספת הבנק של אחד הבכירים הנרצחים. לאחר חזרתם לברלין נרצח לנגד עיניהם מרטין לותר, בכיר נאצי נוסף. הם מוצאים מסמכים שהביא לותר מהכספת בציריך, ובהם מגלים את האמת מאחרי רצח הבכירים: הגסטאפו מחסל את הבכירים הנותרים שתכננו את הפתרון הסופי (שהעולם לא מודע לקיומו) בוועידת ואנזה ב-1942. זה נעשה כדי להבטיח את הפגישה הקרובה בין היטלר ונשיא ארצות הברית ג'וזף קנדי, כדי להבטיח שהפשעים הנאציים לא יתגלו. בעצת מארץ' יוצאת מגווייר לשווייץ עם הראיות, בתקווה לפרסם אותן ב"ניו יורק טיימס". בינתיים מארץ' מוסגר על ידי בנו בן העשר ונעצר על ידי הגסטאפו.
במרתפי הגסטאפו בפרינץ אלברכט שטראסה עובר מארץ' עינויי תופת בידי גלובוצניק, אך לא מסגיר את מיקומה של מגווייר. מפקד המשטרה, ארתור נֵבֶּה, מביים חילוץ כדי להתחקות אחר מארץ', שתכנן להיפגש עם מגווייר בוואלדסהוט טינגן, עיר על הגבול עם שווייץ. מארץ' מבין שזו הכוונה, ונוסע במקום זאת מזרחה לאושוויץ, ובכך מוביל את הרשויות לכיוון הלא נכון.
הגסטאפו מדביק את מארץ' באתר שהיה פעם מחנה ההשמדה אושוויץ ולא נותר ממנו זכר. מארץ', שמשוכנע שמגווייר עברה את הגבול בבטחה לשווייץ, מחפש זכר לכך שמחנה ההשמדה באמת היה אמיתי. בעוד טבעת סוכני הגסטאפו מתהדקת סביבו, הוא מאתר לבנים בעשבים. מסופק, הוא שולף את אקדח הלוגר שלו.