stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחקי כדורגל מרובי שערים
אוסטרליה נגד סמואה האמריקנית במוקדמות מונדיאל 2002 > רקע ומהלך המשחק

במוקדמות מונדיאל 2002 שובצו אוסטרליה וסמואה האמריקנית לבית מספר 1 ביחד עם פיג'י, סמואה וטונגה, ונקבע כי המשחקים ייערכו באפריל 2001 באצטדיון BCU בעיר קופס הארבור שבניו סאות' ויילס, אוסטרליה. ביחד עם ניו זילנד היא נחשבה לנבחרת החזקה ביותר באוקיאניה. הן היו הנבחרות היחידות שזכו בגביע אוקיאניה לאומות, והיחידות שהעפילו למונדיאל: אוסטרליה עשתה זאת ב-1974 וניו זילנד עשתה זאת ב-1982. מנגד, סמואה האמריקנית הייתה אחת הנבחרות החלשות ביותר בעולם, והפסידה בכל משחקיה הרשמיים מאז הצטרפותה לפיפ"א ב-1998. לפני המשחק דורגה אוסטרליה במקום ה-75 בדירוג העולמי של פיפ"א, וסמואה האמריקנית דורגה במקום ה-203 והאחרון.
המשחק נערך ב-11 באפריל 2001. אוסטרליה שיחקה בהרכב חלקי, כיוון שחלק משחקניה הבכירים נחו או לא יכלו לשחק בגלל סיבה אחרת. החלוצים ג'ון אלואיסי ודמיאן מורי, שהיו אחראים ל-10 שערים בניצחון 22 - 0 על טונגה, נאלצו גם כן להיעדר מהמשחק. נבחרתה של סמואה האמריקנית הוטרדה בגלל בעיות בדרכוני שחקניה, ורק אחד מבין 20 חברי הסגל הבכיר המקורי, השוער ניקי סאלאפו, היה יכול לשחק. היא גם לא הייתה יכולה לזמן שחקנים עד גיל 20, כיוון שהם היו באותה תקופה בבחינות בבתי הספר שלהם. כתוצאה מכך היא נאלצה להתייצב למשחק עם שחקני נוער, כולל שלושה שחקנים בני 15, על מנת להרכיב סגל שגילו הממוצע היה 18‏.
סמואה האמריקנית הצליחה להימנע מספיגת שערים עד הדקה ה-10, כאשר קון בוטסיאניס הבקיע את השער הראשון של אוסטרליה מבעיטת קרן. ארצ'י תומפסון הבקיע את שערו הראשון בדקה ה-12, והחלוץ דייוויד זדריליץ' הבקיע את שערו הראשון דקה אחת לאחר מכן. דקה אחת לאחר מכן הבקיע אורליו וידמאר את השער הרביעי של אוסטרליה. טוני פופוביץ' הבקיע שני שערים בדקה ה-17 וה-19, והעלה את אוסטרליה ליתרון 6 - 0. בדקה ה-25 השלים זדריליץ' הבקעת שלושער, והעלה את אוסטרליה ליתרון 9 - 0. לאחר מכן הבקיע תומפסון 6 מתוך 7 השערים הבאים של אוסטרליה, וקבע את תוצאת המחצית על 16 - 0 לטובתה. הוא היה המבקיע המוביל של אוסטרליה במחצית עם 8 שערים, וזדריליץ' ניצב במקום השני עם ארבעה.
בדקה ה-50 הבקיע בוטסיאניס את השער הראשון של המחצית השנייה, ומאוחר יותר השלים גם כן שלושער. תומפסון וזדריליץ' הבקיעו עוד 5 ו-4 שערים בהתאמה, והשיגו סך הבקעות של 13 ו-8 שערים בהתאמה. בוטסיאניס סיים עם שלושה שערים, ופופוביץ', אורליו וידמאר וסימון קולוסימו עם 2 שערים, והמחליף פאוסטו דה אמיצ'יס עם שער אחד. בדקה ה-86, למרות הפיגור 0 - 29, הצליחה סמואה האמריקנית לתקוף את השער האוסטרלי, אך הבעיטה של פאטי פיג'יאני נהדפה על ידי השוער מייקל פטקוביץ'. בעיטה זו הייתה הניסיון היחיד של סמואה האמריקנית במשחק. מספר השערים הגבוה גרם לבלבול בנוגע לתוצאה הנכונה. בסיום המשחק הראה לוח התוצאות באצטדיון את התוצאה 32 - 0, ולזכות תומפסון נזקפו 14 שערים. זמן קצר לאחר מכן ביצע הסטטיסטיקאי ספירה חוזרת, והכריז כי תוצאה המשחק היא 31 - 0 וכי תומפסון הבקיע 13 שערים.
אוסטרליה נגד סמואה האמריקנית במוקדמות מונדיאל 2002 > שיאי המשחק ותגובות

הניצחון של אוסטרליה שבר את שיא הניצחון הגדול ביותר במשחק כדורגל בינלאומי. השיא הקודם היה הניצחון 22 - 0 על טונגה, שהושג יומיים קודם לכן. שני הניצחונות היו שבירת השיא של כווית, שניצחה את בהוטן 20 - 0 במוקדמות גביע אסיה בשנת 2000. הניצחון היה גם שבירת שיא של ניצחון במוקדמות המונדיאל, כאשר השיא הקודם נקבע על ידי איראן בניצחונה 19 - 0 על גואם במוקדמות מונדיאל 2002 באסיה. משחק זה והניצחונות החד-צדדיים במשחקי המוקדמות היו חלק מהסיבות שהובילו להוספת הסיבוב המקדים לנבחרות הפחות בכירות במוקדמות מונדיאל 2006, על מנת למנוע את הישנות המקרים. הפערים הגדולים בין שתי הנבחרות הבכירות, אוסטרליה וניו זילנד, לבין שאר הנבחרות באוקיאניה הובילו לכך שאוסטרליה עזבה את הקונפדרציה האוקיינית בשלהי 2006 והצטרפה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה על מנת להגביר את התחרותיות במשחקיה. החל ממוקדמות מונדיאל 2010 היא השתתפה באזור האסייתי של טורניר המוקדמות.
מלבד השיאים הקבוצתיים נקבעו במשחק גם שיאים אישיים. האוסטרלי ארצ'י תומפסון, שעד למשחק זה רשם לזכותו שתי הופעות בנבחרת ושער אחד, הבקיע 13 שערים ושבר את שיא ההבקעות לשחקן במשחק בינלאומי. השיא הקודם היה 7 שערים, והוא הוחזק על ידי שני שחקנים: האוסטרלי גארי קול שהבקיע שביעייה נגד פיג'י במוקדמות מונדיאל 1982 ב-14 באוגוסט 1981‏, והאיראני קארים באגרי שהבקיע שביעייה נגד המלדיביים במוקדמות מונדיאל 1998 ב-2 ביוני 1997‏. ההישג השני בטיבו הוא 10 שערים, שהובקעו על ידי הדני סופוס נילסן באולימפיאדת לונדון ב-1908 ועל ידי הגרמני גוטפריד פוקס באולימפיאדת סטוקהולם ב-1912‏. תומפסון השווה את השיא העולמי להבקעת שערים על ידי שחקן במשחק בין קבוצות בוגרים, שנקבע ב-1885 כאשר ג'ון פטרי הסקוטי הבקיע 13 שערים בניצחון אברואת' 36 - 0 על בון אקורד במסגרת הגביע הסקוטי.
סמואה האמריקנית סיימה את טורניר המוקדמות במקום האחרון ובמאזן שערים של 0 - 57‏, שהיה הגרוע ביותר מלבד המאזן 0 - 59 של המלדיביים במוקדמות מונדיאל 1998‏. אוסטרליה ניצחה את טורניר המוקדמות של אוקיאניה, אך הודחה בפלייאוף הבין-יבשתי לאחר הפסד 1 - 3 לאורוגוואי בסיכום שני המשחקים.
בישראל

שיאי הכדורגל הישראלי על מפעליו השונים רחוקים משבירת שיאי עולם.
שיא השערים לזכות קבוצה אחת במשחק ליגה הוא 13, והוא נקבע פעמיים. מכבי תל אביב עשתה זאת בניצחונה 13 - 0 על מכבי ראשון לציון ב-7 בינואר 1950. עם זאת, זהו איננו משחק הליגה עם מספר השערים הגבוה ביותר. בעונת 1955 שיחקה בליגה הראשונה קבוצת הפועל בלפוריה, שספגה תבוסה 2 - 13 להפועל פתח תקווה. משחק זה הוא הניצחון הגבוה ביותר בתולדות פתח תקווה, ומצד שני גם התבוסה הגדולה ביותר בתולדות בלפוריה, שסיימה את הליגה במקום האחרון עם שיא ספיגה שלילי של 129 שערים. במשחקי הליגות הנמוכות יותר ובמשחקי ליגות הנוער נקבעו שיאים גבוהים יותר של הבקעות למשחק, וככל הנראה היו לא יותר מ-10 פעמים שבהם הובקעו למעלה מ-20 שערים במשחק. המשחק הראשון היה בניצחון של בית"ר רמת גן על בית"ר פתח תקווה בתוצאה 21 - 0 (או 23 - 0 לפי מעריב) ב-13 בינואר 1962, והגיע לשיא ב-1991 כאשר הפועל קריית גת הביסה את הפועל שתולים בתוצאה 25 - 0 במסגרת משחק בליגה ג'. שיא ההבקעות בליגה לנערים הושג כאשר הפועל רעננה הביסה את בית"ר רמת גן בתוצאה 30 - 0 ב-1970, אך גם במשחק זה לא נקבע שיא ההבקעה במשחק ליגה ישראלי. שיא זה נקבע בתאריך 11 במרץ 2006, כאשר קבוצת הילדים של מ.ס. אשדוד הביסה את זו של הפועל ערד בתוצאה 65 - 0. המידע על תוצאות משחקי הליגה בתקופה שקדמה להקמת המדינה אינו שלם, אך ידוע כי ב-9 בנובמבר 1946 גברה מכבי תל אביב על הפועל הרצליה בתוצאה 12 - 0.
שיאי ההבקעה של גביע המדינה פחותים מאלה של הליגות. מכבי חיפה קבעה פעמיים את שיא הספיגה למשחק בגביע. ב-23 בינואר 1937 היא הובסה 1 - 12 על ידי הפועל תל אביב. ב-1942 היא הצליחה להעפיל עד למשחק הגמר עקב שורה של ניצחונות טכניים על יריבותיה החל משמינית הגמר, והפסידה בו באותה תוצאה לבית"ר תל אביב, בשורותיה שיחק אליעזר שפיגל שהבקיע 8 שערים. לאחר הקמת המדינה אירעו מספר מקרים שבהם הובקעו למעלה מ-20 שערים במשחק גביע אחד, ושיאם היה ב-18 בפברואר 1971 כאשר מכבי זכרון יעקב הביסה את מכבי בית שאן בתוצאה 25 - 2. הפרש השערים שנקבע במשחק זה הוא הגבוה ביותר בתולדות הגביע, והוא שוחזר ב-8 באוקטובר 1983 כאשר מכבי טבריה גברה על הפועל סג'ור בתוצאה 24 - 1. בגביע נהוגה שיטת ההכרה בדו-קרב בעיטות עונשין אם המשחק מסתיים בתיקו, ושיא בעיטות העונשין לגביע נקבע ב-3 במרץ 2006 כאשר מכבי פתח תקווה גברה על מכבי הרצליה בתוצאה 13 - 12, לאחר שהמשחק עצמו הסתיים בתיקו 2 - 2.-- במשחק נוסף שנערך ב-11 בדצמבר 1976 נבעטו 22 בעיטות מהנקודה הלבנה, בתום המשחק בין הפועל פתח תקווה להפועל רמת גן, שהסתיים לאחר 120 דקות בתוצאה 0:0. תוצאת המשחק לאחר בעיטות ההכרעה 10:9 להפועל פתח תקווה.
לאורך כל תולדותיה לא הצליחה נבחרת ישראל להבקיע למעלה מ-10 שערים במשחק יחיד. שיא שעריה נקבע ב-23 במרץ 1988, כאשר הביסה הנבחרת את נבחרת טיוואן בתוצאה 9 - 0 במסגרת מוקדמות טורניר הכדורגל של אולימפיאדת סיאול. הייתה עוד פעם נוספת בה הובקעו 9 שערים במשחקי הנבחרת, אך זו הייתה באחד מהפסדיה הגדולים ביותר, זה היה ההפסד 2 - 7 לפולין ב-21 ביוני 1959 במשחקו הראשון של המאמן גיולה מאנדי. הפסד בתוצאה דומה (7-1) היה לגרמניה ב-13 בפברואר 2002, שהובילה לעזיבתו של המאמן הדני ריצ'רד מולר נילסן.
ב-12 בינואר 2023, במשחק בליגה ג' ניצחה הפועל צפרירים חולון את מכבי פרדס כץ בתוצאה 31–0, התוצאה הגבוהה ביותר שבה ניצחה קבוצה במשחק בתולדות הכדורגל הישראלי.
ב-14 בפברואר 2025, במשחק בליגה ג' מפרץ ניצחה מ.כ כבביר את בית״ר קריית אתא בתוצאה 32–2, המשחק בו נכבשו כמות השערים הגבוהה ביותר.
באירופה

מספר פעמים התרחשו משחקים שהובקעו בהם שערים רבים:
ב־4 בנובמבר 2003 הביסה מונקו את דפורטיבו לה קורוניה בתוצאה 3–8. משחק זה שוחק במסגרת עונת 2003/4 של ליגת האלופות.
ב-30 באוקטובר 2012 ניצחה ארסנל את רדינג בתוצאה 7–5 (אנ'). בסיום המחצית הראשונה הובילה דווקא רדינג 4–0, בסיום הזמן החוקי השוותה ארסנל ל-4–4, ובהארכה ניצחה בתוצאה האמורה.
ב־22 בנובמבר 2016 הביסה קבוצת בורוסיה דורטמונד את לגיה ורשה בתוצאה 4–8, במשחק שנחשב לפורה ביותר במסגרת ליגת האלופות, עם 12 שערים שהובקעו במהלכו.
ב־3 במרץ 2023 ניצחה הקבוצה ההולנדית זוולה את הקבוצה דן בוש בתוצאה 13-0
ב-2 במרץ 2025 ניצחה הקבוצה המולדבית פטרוקוב חנצ'שט את אולימפיק קומרט בתוצאה 14-1 בשמינית גמר הגביע המולדובי.
הערות שוליים

↑  149-0 scoreline sets new record, BBC Sport, 1/11/2002
↑  דו"ח המשחק באתר ESPN
↑  Team punished for 149-0 own-goal farce, The Guardian, 29/11/2002
↑  Russell Kempson, Coach settles scores as his team notch 149 own goals, The Times, 2/11/2002
↑  Will Springer, A day when Scottish football scorched the record books, The Scotsman, 9/12/2005
↑  תיאור המשחק באתר הרשמי של ארברות'
↑  Natasha Woods, OH, I DO LIKE TO BE BESIDE THE SEASIDE; Arbroath's part-time paupers, Sunday Herald, 19/1/2003
↑  תיאור המשחק באתר footballsite.co.uk
↑  תיאור נוסף של המשחק באתר הרשמי של ארברות'
↑  תיעוד באתר הפרלמנט הסקוטי
1 2  דן רוקווד, Aussie Rules as Socceroos smash world record again, הגרדיאן, 11 באפריל 2001
↑  דו"ח המשחק באתר הרשמי של פיפ"א
↑    Mark Jeffreys, ‏FIFA ruling which left Samoans singing the blues, The Telegraph, 14 April 2001
↑  PLUS: SOCCER; Was It 31-0 or 32-0?; Australia Wins, הניו יורק טיימס, 12 באפריל 2001
↑  Michael Cockerill, Goal at last: Australia joining Asia, Sydney Morning Herald, 11/03/05
↑  מייקל לינץ', The all-important Cole difference, באתר The Age‏, 12 בדצמבר 2004
↑  Iran fanatics keep close eye on the Valley, גרדיאן, 30 בדצמבר 2000
↑  מוקדמות מונדיאל 2002 (אוקיאניה) באתר הרשמי של פיפ"א
↑  מוקדמות מונדיאל 1998 (אסיה) באתר הרשמי של פיפ"א
↑  1937 – הפועל רומסת 1:12 את מכבי חיפה בשמינית גמר גביע המדינה, באתר הרשמי של הפועל תל אביב, 23 בינואר 2019
↑  מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  קלמן ליברמן, בעלי מכבי פרדס כץ: "בגול ה-17 הבנתי שזה חריג", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 בינואר 2023
↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי משחק, באתר www.football.org.il
↑  FC Petrocub Hincesti - FC Olimp Comrat, Mar 2, 2025 - Moldovan Cup - Match sheet, www.transfermarkt.com (באנגלית)
ארצ'י תומפסון, שהבקיע 13 שערים במשחק
ג'ואי קינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביולי 1999 (בת 25) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Joey Lynn King 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 בן או בת זוג:  Steven Piet (2 בספטמבר 2023–?)   Steven Piet (2019–2 בפברואר 2022) 
 פרסים והוקרה:  32nd Young Artist Awards (13 במרץ 2011)  2019 Kids' Choice Awards (23 במרץ 2019)  Max Mara Face of the Future Award (2024) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ואי לין קינג (באנגלית: Joey Lynn King; נולדה ב-30 ביולי 1999) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית-יהודייה. התפרסמה בזכות תפקידיה בסרטים "רמונה וביזוס", "וושינגטון על הכוונת", "דוכן הנשיקות", "דוכן הנשיקות 2", "דוכן הנשיקות 3" ובסדרת הטלוויזיה של רשת הולו "הפשע: ג'יפסי רוז", עליו זכתה במועמדויות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
ביוגרפיה

קינג נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, כבת הזקונים של הוריה, טרי וג'יימי קינג שקראו לה על שם סבה, ג'וסף. הגדירה את הרקע הדתי שלה בתור "חלק יהודייה וחלק נוצרייה, אבל אני בעיקר יהודייה". לה שתי אחיות גדולות, האנטר היילי קינג(אנ') וקיילי קינג, שתיהן שחקניות. היא למדה בבית הספר פיניקס ראנץ' בסימי ואלי.
חיים אישיים

קינג הייתה במערכת יחסים עם השחקן האוסטרלי ג'ייקוב אלורדי שכיכב לצדה בסרט הנעורים "דוכן הנשיקות", אך השניים נפרדו לפני צאת סרט ההמשך השני (מתוך שלושה).[דרוש מקור] בספטמבר 2019 החלה בזוגיות עם המפיק והבמאי האמריקאי סטיבן פיט לאחר שהכירו על סט הסדרה "הפשע: ג'יפסי רוז", הם התארסו ב-2 בפברואר 2022, ונישאו כשנה וחצי לאחר מכן ב-2 בספטמבר 2023.
יש לה קעקוע בעברית על העורף הנושא את שם המאכל שהתאהבה בו בתל אביב, חומוס, כשהגיעה לנופש בישראל מצילומי המיני-סדרה "We Were the Lucky Ones" ביחד עם קאסט ישראלי, במהלך מאי 2023.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, קינג, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | שמור עלי | ג'ינה פיינמן | ללא קרדיט |
| 2008 | הורטון שומע מישהו | קייטי | דיבוב |
| 2008 | שטח הסגר | בריאנה |  |
| 2009 | עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים | בונה | דיבוב |
| 2010 | רמונה וביזוס | רמונה קימבי |  |
| 2011 | פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס | קירסטן |  |
| 2011 | טיפש, מטורף, מאוהב | מולי וויבר |  |
| 2012 | עלייתו של האביר האפל | טליה אל-גול בצעירותה |  |
| 2013 | לזמן את הרוע | כריסטין פארון |  |
| 2013 | סוף שבוע משפחתי | לוסינדה סמית'-דאנג'י |  |
| 2013 | ארץ אוז | "צ'יינה גירל" |  |
| 2013 | וושינגטון על הכוונת | אמילי קייל |  |
| 2014 | ילדי הקרון | ג'סי | דיבוב |
| 2014 | הקול והזעם | מיס קוונטין |  |
| 2014 | הלוואי והייתי כאן | גרייס בלום |  |
| 2015 | Borealis | אורורה |  |
| 2015 | סטונוול (אנ') | פיבי ווינטקס |  |
| 2016 | היום השלישי: התחדשות | סמנתה "סאם" בלאקוול |  |
| 2017 | פורשים בסטייל | ברוקלין |  |
| 2017 | חכמולוגית | פרדי |  |
| 2017 | שבע משאלות | קלייר שאנון |  |
| 2018 | דוכן הנשיקות | אל אוונס |  |
| 2018 | Radium Girls | בסי |  |
| 2018 | סלנדרמן | וורן |  |
| 2018 | קיץ 03 | ג'יימי |  |
| 2018 | The Boxcar Children: Surprise Island | ג'סי | דיבוב |
| 2019 | זירוויל | זאזי |  |
| 2020 | השקר | קיילה |  |
| 2020 | דוכן הנשיקות 2 | אל אוונס |  |
| 2021 | דוכן הנשיקות 3 | אל אוונס |  |
| 2022 | עדיין כאן | טסה | גם מפיקה |
| 2022 | רכבת הקליע | פרינס |  |
| 2022 | The Princess | הנסיכה |  |
| 2024 | מיניונים 4 | פופי פרסקוט | דיבוב |
| 2024 | פרשה משפחתית | זרה פורד |  |
| 2024 | כעורים | טלי יאנגבלאד | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Camp | שרה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | מלקולם באמצע | ילדה במסיבה | פרק: "Mono" |
| 2006 | החיים היפים של זאק וקודי | אמילי מייסון | 2 פרקים |
| 2006–2007 | יריחו | סאלי | 3 פרקים |
| 2007 | מלאך נוקם | אמיליה | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2007 | הפמליה | הבת של צ'אק | פרק: "Gotcha!" |
| 2007–2008 | CSI | נורה רואו / ילדה קטנה | 2 פרקים |
| 2008 | מדיום | קלי מקנזי (בגיל 8) | פרק: "Drowned World" |
| 2010 | Elevator Girl | פייג' | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2010 | הלוחשת לרוחות | קסידי | 2 פרקים |
| 2012 | שיפוץ רומנטי | צ'רלי מאיירס | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2012 | הבחורה החדשה | בריאנה | פרק: "Bully" |
| 2013–2014 | שעה מכושפת | קרלה / מיסי ג'ורדן | 2 פרקים |
| 2014–2015 | פארגו | גרטה גרימלי | תפקיד חוזר; (עונות 1–2); 9 פרקים |
| 2014 | אבא אמריקאי | נערה מתבגרת | דיבוב; פרק: "Familyland" |
| 2014 | Outlaw Prophet: Warren Jeffs | אליסה וול | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2016 | הפלאש | מג'נטה / פרנקי קיין | פרק: "Magenta" |
| 2016 | רובוט צ'יקן | פולי פאקט / דרקולאורה | דיבוב; פרק: "Yogurt in a Bag" |
| 2016 | פסטיבל התאומים | מדיסון קרופורד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2019 | הפשע: ג'יפסי רוז | ג'יפסי רוז בלנשרד | תפקיד ראשי; 8 פרקים מועמדויות: פרס אמי לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2019) פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020) פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020) פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר - מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020) |
| 2019 | במשפחות הכי טובות | מורגן | 3 פרקים |
| 2020 | משפחת סימפסון | אדי | דיבוב; פרק: "The Hateful Eight-Year-Olds" |
| 2020 | Home Movie: The Princess Bride | נכדה | פרק: "Ultimate Suffering" |
| 2021 | Calls | סקיילר | דיבוב; פרק: "Mom" |
| 2022–הווה | גרטל והאוגר | פרד | דיבוב; 30 פרקים |
| 2024 | היינו בני המזל | הלינה קורץ | מיני-סדרה |
| TBA | ניצוץ של אור | וורן | מיני-סדרה עתידית |
הערות שוליים

↑  ראיון טלפוני עם ג'ואי קינג, החל מדקה 5:55, באתר Tommy2.net
↑  Table 2: IMDB results., dx.doi.org
↑  Nicole Massabrook, She Said Yes! Joey King Is Engaged to Boyfriend Steven Piet, Us Weekly, ‏1 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  Carter, Humphrey (2023-09-09). "Taylor Swift jets in for Mallorca wedding". Majorca Daily Bulletin (באנגלית). נבדק ב-2023-09-11.
↑  "Joey King Marries Director Steven Piet in Intimate Wedding in Spain: Source". Peoplemag (באנגלית). נבדק ב-2023-09-04.
↑  Zaga, Bar (2023-05-18). "Netflix star Joey King vacations in Israel, gets 'hummus' tattoo". Ynetnews (באנגלית).
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: נואה סנטינאו – "הדייט המושלם" | פרס בחירת הקהל לכוכב סרטי הקומדיה של השנה   2020: ג'ואי קינג – "דוכן הנשיקות 2"  | הבא: 2021: דוויין ג'ונסון – "ג'אנגל קרוז" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5061059  BnF: cb16523980z (data)  GND: 1024786293  ISNI: 0000 0001 2299 6505  LCCN: no2010177808  NKC: xx0182601  VIAF: 160239959   WorldCat (עם VIAF): 160239959
כריסטופר גריידי

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1962 (בן 62) ניופורט, רוד איילנד, ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת המלחמה הלאומית  אוניברסיטת ג'ורג'טאון  אוניברסיטת נוטרדאם  בית הספר לשירות חוץ ע"ש אדמונד ולש 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד פלגת המשחתות 22  משנה למזכיר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית  מפקד קבוצת התקיפה 1 ונושאת המטוסים "קרל וינסון"  מפקד כלי השיט בפיקוד כוחות הצי  מפקד הצי השישי של ארצות הברית  מפקד פיקוד כוחות צי ארצות הברית  סגן יושב ראש המטות המשולבים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת המפרץ מלחמת עיראק מבצע נחישות טבועה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות המצוין של הצי   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (5)
 
כריסטופר "כריס" גריידי (באנגלית: Christopher "Chris" Grady) הוא קצין בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית המכהן כממלא מקום יושב ראש המטות המשולבים, לאחר שנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ הדיח את יושב ראש המטות המשולבים לשעבר צ'ארלס בראון מתפקידו ב-21 בפברואר 2025.
ביוגרפיה

גריידי סיים ב-1984 תואר ראשון באוניברסיטת נוטרדאם בה למד במסגרת תוכנית הכשרת קצונת המילואים של צי ארצות הברית.
התגייס לצי, שירת כקצין במשחתת "USS Moosbrugger" ובסיירת הטילים "USS Princeton". פיקד על ספינת הלוחמה בצוללות "USS Chief" ועל ספינת הלוחמה בצוללות "USS Ardent" במשימתה בים הערבי. בינואר 2003 מונה למפקד משחתת הטילים המונחים "USS Cole" ופיקד עליה עד יולי 2004, בתקופת פיקוד הפליגה המשחתת לים התיכון ונטלה חלק בכוח נאט"ו באזור. פיקד על פלגת המשחתות 22 שנשלחה למפרץ הפרסי כחלק מקבוצת הקרב של נושאת המטוסים "תאודור רוזוולט (CVN-71)"
תפקידי המטה שלו ביבשה כללו עוזר לראש המבצעים הימיים, עוזר לראש ענף אירופה ואירו-אסיה, עוזר לראש קצין הקשר לענייני חקיקה במשרד מזכיר הצי של ארצות הברית, ומשנה למזכיר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית.
בדרגות האדמירל שירת כראש מרכז המבצעים הימיים בצי האוקיינוס השקט. בינואר 2014 מונה למפקד קבוצת התקיפה 1 ונושאת המטוסים "קרל וינסון" שהשתתפה ב"מבצע נחישות טבועה" למלחמה במדינה האסלאמית. לפני ההגעה למפרץ הפרסי איבדה נושאת המטוסים שלושה מטוסי F/A-18 הורנט בשתי תאונות נפרדות, בהן נהרג טייס אחד שגופתו לא נמצאה. ביולי 2015 מונה למפקד כלי השיט (למעט צוללות) בפיקוד כוחות הצי (הפיקוד האטלנטי).
באוקטובר 2016 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד הצי השישי של ארצות הברית, המשמש גם מפקד כוחות התקיפה והתמיכה הימיים של נאט"ו וסגן מפקד פיקוד כוחות הצי באירופה ובאפריקה, הוא כיהן בתפקיד עד מרץ 2018 כאשר ליסה פרנקטי מונתה במקומו.
במאי 2018 קודם לדרגת אדמירל ומונה למפקד פיקוד כוחות הצי ומפקד כוחות הצי בפיקוד צפון.
בדצמבר 2021 מונה לסגן יושב ראש המטות המשולבים. מפברואר 2025 משמש כממלא מקום יושב ראש המטות המשולבים בעקבות פיטוריו של גנרל צ'ארלס בראון.
גריידי בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מאוניברסיטת ג'ורג'טאון ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. מאפריל 2020 נושא גריידי בתואר "Old salt" (אנ') כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.
הערות שוליים

↑  USS COLE DDG 67
↑  USS CARL VINSON CVN 70
אואזיס

ערך זה עוסק בלהקת רוק בריטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


ליאם ונואל גלאגר (משמאל לימין) בהופעה של הלהקה בסן דייגו, 2005
 מקום הקמה:   מנצ'סטר, אנגליה אנגליה
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:   1991–2009  2024–היום
 סוגה:  רוק • רוק אלטרנטיבי • בריטפופ • פאוור פופ
 חברת תקליטים:  Creation  Epic  קולומביה רקורדס
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הבריטית לפריצת השנה (1995)  פרס המוזיקה של MTV אירופה ללהקה הטובה ביותר (1996)  פרס הרוק של MTV אירופה (1997) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Paul McGuigan Paul Arthurs Chris Sharrock בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 חברים לשעבר
 ליאם גלאגר נואל גלאגר  גם ארצ'ר  אנדי בל  זאק סטרקי  כריס שארוק  אלן וויט  פול "בונהד" ארתורס  פול "גוויגסי" מקגוויגן  טוני מק'קרול
 
אוֹאָזִיס (באנגלית: Oasis; מילולית: נווה מדבר) היא להקת רוק ובריטפופ שנוסדה ב-1991, בעיר מנצ'סטר באנגליה. נחשבת לאחת הלהקות הגדולות בעולם בשנות ה-90. חמשת מייסדי וחברי הלהקה הם: ליאם גלאגר הסולן, פול ארתורס נגן הגיטרה, פול מקגוויגן נגן גיטרת הבס, טוני מק'קרול המתופף ונואל גלאגר, כותב השירים העיקרי, שחזר בשנת 1991 מסיבוב הופעות וגילה כי אחיו ליאם הקים להקה משלו בשם ה"אואזיס" לאחר ששינה את שמה הקודם של הלהקה, "הגשם" והוא גם שימש כסולן שלה.
נואל החליט ללכת לשמוע את הלהקה של אחיו באחת מהופעתיה ולא אהב את הצורה בה היא מתנהלת והסכים להצטרף אליה בתנאי שיהיה כותב השירים והמלחין היחיד של הלהקה ושמעתה תקרא אואזיס. לעיתים הוא גם הסולן של הלהקה.
הלהקה מכרה מעל 70 מיליון אלבומים ברחבי העולם וזכתה להצלחה אדירה בזכות סגנונה המוזיקלי הייחודי אל מול להיטיה; "Don't Look Back in Anger", "Wonderwall", "Live Forever" ונוספים.
ב-28 באוגוסט 2009 התפרקה הלהקה אחרי יותר מ-18 שנות פעילות, לאחר שנואל גלאגר הודיע על עזיבתו. ב-27 באוגוסט 2024 הודיעה הלהקה על איחוד מחדש וסיבוב הופעות המתוכנן להתקיים בקיץ 2025.
דיסקוגרפיה

להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) נבחרת מהקריירה של אואזיס.
דיסקוגרפיה > Definitely Maybe

"Definitely Maybe" הוא אלבום הבכורה של אואזיס, שיצא ב-29 באוגוסט 1994. האלבום הגיע הישר למקום הראשון במצעד האלבומים בבריטניה והיה לאלבום שמכר הכי הרבה עותקים בשבוע אחד בממלכה (את השיא הזה שברו הארקטיק מאנקיז כשהוציאו את אלבומם "Whatever People Say I Am, That's What I'm Not" בינואר 2006) בשבוע הראשון להשקתו בשנת 1994.
קוראי המגזין הבריטי NME בחרו אותו לאלבום הטוב ביותר בכל הזמנים. האלבום מכר כ-19 מיליון עותקים ברחבי העולם.
דיסקוגרפיה > ‎(What's the Story) Morning Glory?‎

"‎(What's The Story) Morning Glory?‎" הוא האלבום השני של אואזיס. האלבום יצא באוקטובר 1995 ובמהרה הפך למצליח ולמוכר מבין אלבומי הלהקה. השירים הידועים באלבום כוללים את "Wonderwall",‏ "Champagne Supernova",‏ "Roll With It" ו־"Don’t Look Back In Anger". באלבום זה הוחלף המתופף טוני מק'קרול באלן ווייט.
הסגנונות שבהם מתאפיין האלבום הם בריטפופ, רוק ורוק אלטרנטיבי.
רבים מחשיבים את האלבום כתמצית הבריטפופ. אואזיס ובלר, שנחשבו לטובי הבריטפופ בתקופה, הכריזו על תחרותם בגלוי כאשר אואזיס הוציאה את הסינגל השני מהאלבום שלה, ובלר הוציאה את הסיגנל הראשון מהאלבום שלה באותו יום. "Country House" של בלר מכר 274,000 עותקים ואילו "Roll With It" של אואזיס מכר רק 216,000 עותקים (מחירו של "Roll With It" היה כפול מזה של "Country House"). אך לבסוף האלבום של אואזיס, "‎(What's The Story) Morning Glory?‎", היה מצליח בהרבה מ-"The Great Escape" של בלר. האלבום מכר למעלה מ-25 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אחד מ-50 האלבומים הנמכרים בכל הזמנים. בבריטניה לבדה נמכרו מעל 4,421,000 עותקים והוא, נכון ל-2009, האלבום הרביעי הנמכר ביותר אי פעם.
דיסקוגרפיה > Be Here Now

באוגוסט 1997 יצא אלבומם השלישי של הלהקה, Be Here Now. האלבום הצליח כלכלית והיה לאלבום שנמכר הכי מהר בכל הזמנים בבריטניה, אך לא מילא אחר חלק מציפיות שבאו לפני יציאתו (בעיקר באמריקה). האלבום זכה כאחד מ-16 האלבומים הטובים בכל הזמנים בהצבעה של המגזין הפופולרי Q magazine. באלבום זה ניכרת השפעה רבה של סמים קשים כמו קוקאין (בהם נהג להשתמש נואל באותה תקופה) על מלודיית ומילות השירים. בין השירים המוכרים באלבום ניתן למצוא את "D'You Know What I Mean",‏ "Stand By Me" ואת "All Around The World" שכולם הגיעו למקום הראשון בטבלת השירים של בריטניה, ו-"All Around The World" היה השיר הארוך בהיסטוריה להגיע לראש המצעד באורך של 7:03 דקות. האלבום מכר כ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם. השיר "Don't Go Away" הוצא גם כסינגל והגיע למקום החמישי במצעד Billboard Hot Modern Rock Tracks.
דיסקוגרפיה > The Masterplan

אלבום צדי ה-ב' (B-side) של אואזיס. האלבום קיבל תשבחות ברחבי העולם.
האלבום יצא כיוון שמעריצים מסביב לעולם התאכזבו שלא ניתן להשיג בארצם את הביסיידס של אואזיס, שקיבלו מחמאות ותשבחות רבות ברחבי בריטניה.
לשם כך יצא האוסף הזה שמכיל מקבץ שירים שהופיעו בסינגלים שיצאו ללהקה עד תקופת "Be Here Now". האלבום מכר כ-3 מיליון עותקים ברחבי העולם.