תנועות הנוער היהודיות הציוניות
תנועות הנוער הציוניות עם קום מדינת ישראל

הקמת מדינת ישראל השפיעה במידה משמעותית על תנועות הנוער הציוניות. עם הקמת המדינה נראה היה שהחלום הציוני שעמד בבסיס פעולתן של התנועות הוגשם, ועל כן היה עליהן להתמודד עם ערעור עולם המושגים והערכים המוכר שלהן. ערעור זה הושפע לא רק מהקמת המדינה אלא גם מתהליכים חברתיים, כלכליים ומדיניים שבאו לאחר ההקמה. העלייה ההמונית שהחלה בשנות ה-50 מארצות המזרח ומצפון אפריקה, הקמת מנגנון המדינה והפיתוח הכלכלי המהיר, לכל אלו הייתה השפעה ישירה על מעמד תנועות הנוער באותה תקופה.
בתחום הכלכלי נוצר צורך לפיתוח תעשייה על מנת להבטיח את עצמאותה הכלכלית של המדינה. לכן התפתחו ענפים חדשים שהצריכו מומחיות, השכלה גבוהה וידע מדעי וטכנולוגי. תפקיד האיכר, עובד האדמה, נדחק לקרן הזווית. הנוער עמד בפני בחירה בין המקצועות החדשים שעמדו במרכז ההתעניינות הציבורית לבין ההגשמה בקיבוץ שנראתה כלא רלוונטית יותר. ההזדמנויות הכלכליות שנפתחו עם קום המדינה עודדו את השאיפה לשיפור רמת החיים שהתבטאה בשיכון, לבוש ובידור והפכה למטרה לגיטימית. הורים רבים קידמו את ילדיהם לכיוון מקצועי ולרכישת השכלה שיבטיחו את מעמדם הכלכלי והחברתי בעתיד. מגמה זו נגדה את עקרונות תנועות הנוער שחינכו לפשטות ולצניעות. אולם השינויים ברוח התקופה לא הביאו לשינוי משמעותי בעקרונות ובפעילות של התנועות. אלו הקשורות לתנועת העבודה המשיכו להציג את ההתיישבות החקלאית בקיבוצים כיעד כמעט בלעדי והצורך הביטחוני שבהקמת קיבוצים באזורי הספר של המדינה הוצג כיעד החדש של הציונות.
תנועות הנוער כמעט ולא חדרו אל ריכוזי הנוער העולה שחיו במעברה ובעיירות הפיתוח. מספר המדריכים, הצעירים או הבוגרים, שהגיעו אליהם היה מועט ביחס לצרכים. המפגש בין המדריכים ילידי הארץ, הוותיקים, לבין הנערים והנערות העולים עמד בדרך כלל בסימן של תחושת זרות והתאפיין באי הבנה הדדית. התנועות ביקשו לסייע בהגשמת עיקרון הכור היתוך, שהכתיבה המדינה, לגרום לצעירים להשיל מעליהם את הגלותיות, ובכך בעצם להתכחש למסורת הקהילתית והמשפחתית שלהם, אך ההטפה לעקרונות הסוציאליזם ולאידיאל של עבודה חקלאית וחיי קולקטיב בקיבוץ לא מצאו הד בקרב הנוער במעברות ובעיירות הפיתוח.
היו רבים שהספידו באותה תקופה את תנועות הנוער, אך על אף המשבר שהתבטא בירידת מעמד התנועה בעיני הציבור, בירידה במספר החניכים, בחוסר תמיכה של ההורים ובירידה במספר החניכים שיצאו להגשמה, רוב התנועות המשיכו להתקיים. התנועות הבינו שבעקבות השינויים והתמורות הן ידרשו להתאים עצמן למצב החדש. עד לשנות השבעים, כיוונו כל התנועות כמעט את חניכיהן להגשמה בחיי קיבוץ, וחניכי התנועות התגייסו לשירות צבאי בנח"ל, במסגרת גרעינים שיועדו להקמת יישובים חדשים או להשלמה ביישובים קיימים. עם הזמן נדחקה האידאולוגיה הציונית והדרישה לצאת להגשמה בקיבוץ ותנועות הנוער התמקדו ביצירת מסגרות חברתיות-גיליות שבהן יחוו החניכים חוויות נוער צופיות. כיום, תנועות הנוער הציוניות כבר לא קיימות בדפוסן המקורי, התנועות שנשארו מאותה תקופה עברו גלגולים רבים, שינו את מטרותיהן והתאימו עצמן לחברה החדשה
אם כי ברמה ההצהרתית לא חלו שינויים מהותיים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| תנועות נוער ציוניות עולמיות כיום: הנוער הציוני  בני עקיבא  השומר הצעיר  הבונים דרור  בית"ר  צופי צבר  יהודה הצעיר  החלוץ למרחב  נצ"ר  מכבי הצעיר  אור ציון  עזרא (תנועת נוער) | תנועות נוער ציוניות היסטוריות: השומר הצעיר  בלאו-וייס  ברית החשמונאים  גורדוניה  דרור  הנוער העובד  התנועה המאוחדת  בית"ר  הצופה העובד  הצופים החלוציים  הבונים  ורקלויטה  קאמראדן  צעירי ציון  קדימה (תנועת נוער)  ברית העולים (תנועת נוער)  ברית המשוטטים (תנועת נוער)  החלוץ הצעיר  השומר הדתי  ברוריה  עקיבא  השומר הלאומי  הנוער העברי  נצ"ח - נוער צופי חלוצי  עזרא (תנועת נוער) | תנועות נוער ציוניות בישראל: הצופים העבריים  הנוער העובד והלומד  בני עקיבא  השומר הצעיר  הנוער הציוני  עזרא  האיחוד החקלאי  המחנות העולים  מכבי צעיר  הנוער הלאומי  אריאל  בית"ר  נוער תל"ם  קבוצות הבחירה  הנוער העובד והלומד הדתי | מושגים ומונחים בתנועות הנוער: הדרכה  החולצה הכחולה  מועצת התלמידים והנוער הארצית  משחק חברה  מתודיקה בהדרכה  צופיות  קומונר  בוגר |