stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויקטוריה הצעירה
פרסים ומועמדויות

אמילי בלאנט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ב-2010 לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה, והפסידה לסנדרה בולוק בסרט "הזדמנות שנייה". בלאנט הייתה מועמדת לפרסים נוספים בהם פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי, פרס איגוד מבקרי הקולנוע ופרסי אמפייר. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר עבור עיצוב ההפקה הטוב ביותר (הפסיד לסרט "אווטאר"), האיפור הטוב ביותר (הפסיד לסרט "סטארטרק") וזכה בעיצוב התלבושות הטוב ביותר. בטקס הבאפט"א ה-63 זכה הסרט בפרס עיצוב התלבושות הטוב ביותר ופרס האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר.
| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | זוכים ומועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אוסקר | 7 במרץ 2010 | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | פטריס ורמט, מגי גריי | מועמדות |
| פרס אוסקר | 7 במרץ 2010 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סנדי פאוול | זכייה |
| פרס אוסקר | 7 במרץ 2010 | האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר | ג'ון הנרי גורדון, ג'ני שירקור | מועמדות |
| פרס באפט"א לקולנוע | 21 בפברואר 2010 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סנדי פאוול | זכייה |
| פרס באפט"א לקולנוע | 21 בפברואר 2010 | האיפור הטוב ביותר ועיצוב השיער | ג'ני שירקור | זכייה |
| פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי | 6 בדצמבר 2009 | ההופעה הטובה ביותר של שחקנית | אמילי בלאנט | מועמדות |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע | 15 בינואר 2010 | השחקנית הטובה ביותר | אמילי בלאנט | מועמדות |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע | 15 בינואר 2010 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סנדי פאוול | זכייה  |
| פרסי אמפייר | 28 במרץ 2010 | השחקנית הטובה ביותר | אמילי בלאנט | מועמדות |
| פרסי גלובוס הזהב | 17 בינואר 2010 | שחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה | אמילי בלאנט | מועמדות  |
הערות שוליים

↑  "The Young Victoria (2009)". Box Office Mojo. IMDB. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Young Victoria - Box Office Data, Movie News, Cast Information". The Numbers. נבדק ב-1 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bruni, Frank (10 בדצמבר 2009). "Duchess of York as Film Producer". The New York Times. נבדק ב-28 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Mary (20 בדצמבר 2009). "With her film 'The Young Victoria," Sarah Ferguson reinvents herself yet again". The Washington Post. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Young Victoria production notes" (PDF). Cinematic Intelligence Agency. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fergie to help Scorsese make royal film on life of 'Young Victoria'". The Daily Mail. 9 בפברואר 2007. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Nominees & Winners for the 82nd Academy Awards". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-19 באפריל 2010. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nominees & Winners for the 82nd Academy Awards". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2014. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oscar winners 2010: full list". The Guardian. 8 במרץ 2010. נבדק ב-2 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Awards Database". British Academy Film Awards. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Baftas 2010: Full list of winners". The Guardian. 21 בפברואר 2010. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2009 Nominations". British Independent Film Awards. אורכב מ-המקור ב-14 בנובמבר 2010. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Science fiction thriller Moon named best UK Indie film". BBC News. 7 בדצמבר 2009. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The 15th Critics' Choice Movie Awards Nominees". Broadcast Film Critics Association. אורכב מ-המקור ב-17 באוקטובר 2010. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goodman, Dean (16 בינואר 2010). "Full list of winners at Critics Choice Awards". Reuters. נבדק ב-2 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reynolds, Simon (28 במרץ 2010). "In Full: Empire Awards 2010 - Winners". Digital Spy. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maloney, Alison (25 בפברואר 2010). "Avatar up for Empire awards". The Sun. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nominations and Winners 2009". Hollywood Foreign Press Association. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2010 Golden Globes Winners List". MTV. 18 בינואר 2010. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
אמילי בלאנט מככבת בתפקיד המלכה ויקטוריה
אלפבית קירילי

| אלפבית קירילי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

האלפבית הקירילי
| А | Б | В | Г | Д | Е | Ж | З |  |
| И | Й | К | Л | М | Н | О | П |  |
| Р | С | Т | У | Ф | Х | Ц | Ч |  |
| Ш | Щ | Ъ | Ы | Ь | Э | Ю | Я |  |
אותיות סלאביות נוספות
| А́ | А̀ | А̄ | Ӓ | Ґ | Ђ | Ѓ | Е́ |  |
| Ѐ | Е̄ | Ё | Є | З́ | Ѕ | І | Ї |  |
| И́ | Ѝ | Ӣ | Ј | Љ | Њ | О́ | О̀ |  |
| Ō | С́ | Ћ | Ќ | У́ | Ӯ | Ў | Џ |  |
אותיות שאינן סלאביות
| Ӑ | А̊ | А̃ | Ӓ̄ | Ӕ | Ә | Ә́ | Ә̃ |  |
| Ӛ | В̌ | Ғ | Г̑ | Г̣ | Г̌ | Ҕ | Ӻ |  |
| Ғ̌ | Ӷ | Д̣ | Д̆ | Ӗ | Е̃ | Ё̄ | Є̈ |  |
| Ӂ | Җ | Ӝ | Ҙ | Ӟ | З̌ | З̱ | З̣ |  |
| Ԑ | Ԑ̈ | Ӡ | И̃ | Ҋ | Ӥ | Қ | Ӄ |  |
| Ҡ | Ҟ | Ҝ | К̣ | Ԛ | Ӆ | Ԯ | Ԓ |  |
| Ӎ | Ӊ | Ң | Ԩ | Ӈ | Ҥ | О̆ | О̂ |  |
| О̃ | Ӧ | Ӧ̄ | Ө | Ө̄ | Ө́ | Ө̆ | Ӫ |  |
| Ҩ | Ԥ | Р̌ | Ҏ | Ҫ | С̣ | С̱ | Т̌ |  |
| Т̣ | Ҭ | У̃ | Ӱ | Ӱ́ | Ӳ | Ү | Ү́ |  |
| Ұ | Х̣ | Х̱ | Х̮ | Х̑ | Ҳ | Ӽ | Ӿ |  |
| Һ | Һ̈ | Ԧ | Ҵ | Ҷ | Ӵ | Ӌ | Ҹ |  |
| Ҽ | Ҿ | Ы̆ | Ы̄ | Ӹ | Ҍ | Э̆ | Э̄ |  |
| Э̇ | Ӭ | Ӭ́ | Ӭ̄ | Ю̆ | Ю̈ | Ю̈́ | Ю̄ |  |
| Я̆ | Я̄ | Я̈ | Ԝ | Ӏ |  |  |  |  |
אותיות ארכאיות
| Ꙁ | Ꙃ | Ꙅ | Ꙇ | Ꙉ | Ҁ | Ѻ | Ѹ |  |
| Ꙋ | Ѡ | Ѽ | Ꙍ | Ѿ | Ꙏ | Ѣ | Ꙑ |  |
| Ꙓ | Ꙕ | Ꙗ | Ѥ | Ѧ | Ꙙ | Ѫ | Ꙛ |  |
| Ѩ | Ꙝ | Ѭ | Ѯ | Ѱ | Ѳ | Ѵ | Ѷ |  |
| Ԙ | Ꙟ | Ꙡ | Ꙣ | Ꙥ | Ꙧ | Ꙩ | Ꙫ |  |
| Ꙭ | ꙮ | Ꚙ | Ꚛ | Ԁ | Ԕ | Ԗ | Ԡ |  |
| Ԣ | Ҧ | Ꚋ | Ꚁ | Ꚅ | Ꚍ | Ꚕ | Ꚏ |  |
| Ꚗ | Ꚃ | Ԃ | Ԅ | Ԉ | Ԋ | Ԍ | Ԏ |  |
| Ԇ | Ꚑ | Ꚉ | Ꚇ | Ꚓ | Ԟ | Ԫ | Ԭ |  |
| Г̧ | Г̄ |  |  |  |  |  |  |  |
האלפבית הקירילי (Кириллица) הוא מערכת אותיות המכילה בבסיסה 32 אותיות, לכל אות יש שתי צורות – האות הגדולה (заглавные буквы) והאות הקטנה. כללי השימוש באותיות הגדולות והקטנות זהים לכללים אלו באנגלית. האלפבית הקירילי אומץ לכתיבה בכ-50 שפות, רובן בתחומי רוסיה, מרכז אסיה, ומזרח אירופה.
אלפבית זה נוצר במקור לכתיבת השפה הסלאבית הכנסייתית העתיקה בכתבי דת, ואומץ במהרה על ידי מספר שפות סלאביות אחרות. באימפריה הרוסית ובברית המועצות, שפות ילידיות ולא-סלאביות רבות נכתבות בו, בהן צ'וקצ'ית(אנ'), קזחית, אוזבקית, טורקמנית, טג'יקית ומונגולית באסיה, אזרית, מולדובנית, קרלית, ואבחזית במזרח אירופה.
עם זאת, אחרי נפילת המשטר הסובייטי, רוב השפות הללו עברו לשימוש באלפבית הלטיני, ואילו במונגוליה, אחרי ניסיונות רפורמה שלא היו פופולריים, נשאר האלפבית הקירילי הכתב הרשמי במדינה. כיום משתמשות באלפבית זה שפות הודו-אירופיות: שפות סלאביות, איראניות, ורומאניות, ובנוסף, גם שפות אורליות, טורקיות, מונגוליות וקווקזיות.
האלפבית הקירילי הרוסי

| אות | שם האות | אות יוונית מקבילה | אות לטינית מקבילה |
| --- | --- | --- | --- |
| А а | אַא | Α α אלפא | A a |
| Б б | בֵּה |  | B b |
| В в | בֵה | Β β בטא | V v |
| Г г | גֵּה | Γ γ גמא | G g |
| Д д | דֵּה | Δ δ דלתא | D d |
| Е е | יֵה | Ε ε אפסילון | E e |
| Ё ё | יוֹ |  |  |
| Ж ж | זֵ׳ה |  |  |
| З з | זֵה | Ζ ζ זטא | Z z |
| И и | אִי | Η η אטא ו-Ι ι יוטא | I i |
| Й й | אִי קְרַאטְקוֹיֵה | Η η אטא ו-Ι ι יוטא | Y y ו-J j |
| К к | קַא | Κ κ קפא | K k |
| Л л | אֵל | Λ λ למדא | L l |
| М м | אֵם | Μ μ מו | M m |
| Н н | אֵן | Ν ν נו | N n |
| О о | אוֹ | Ο ο אומיקרון | O o |
| П п | פֵּה | Π π פאי | P p |
| Р р | אֵר | Ρ ρ רו | R r |
| С с | אֵס | Σ σ ς סיגמא | S s |
| Т т | טֶה | Τ τ טאו | T t |
| У у | אוּ | Υ υ איפסילון | U u |
| Ф ф | אֵף | Φ φ פי | F f |
| Х х | כַא | Χ χ כי | H h (קרוב) |
| Ц ц | צֵה |  |  |
| Ч ч | צֵ׳ה |  |  |
| Ш ш | שַא |  |  |
| Щ щ | שְצַ׳א |  |  |
| Ъ ъ | טְבְיוֹרְדִּי זְנַאק |  |  |
| Ы ы | יֵרִיי |  |  |
| Ь ь | מְיַאכְקִי זְנַאק |  |  |
| Э э | אֵה |  |  |
| Ю ю | יוּ |  |  |
| Я я | יַא |  |  |
אותיות ותווים הנוספים על האלפבית הקירילי הבסיסי

А́ – משמשת ברוסית, בטג'יקית, בבלארוסית ובבולגרית.

А̀ – משמשת ברוסית, בבולגרית ובסרבית.

А̄ – משמשת באלאוטית, באבנקית, בצ’צ’נית, בבולגרית ובסרבית.

Ӓ – משמשת בגגאוזית ובסרבית.

Ґ – משמשת באוקראינית וברוסינית.

Ђ – משמשת בסרבית, במונטנגרית ובסרבו-קרואטית.

Ѓ – משמשת במקדונית.

Е́ – משמשת ברוסית, בבלארוסית, באוקראינית וברוסינית.

Ѐ – משמשת במקדונית.

Е̄ – משמשת באלאוטית, באבנקית, בצ’צ’נית, בבולגרית ובסרבית.

Ё – משמשת ברוסית ובבלארוסית.

Є – משמשת באוקראינית וברוסינית.

З́ – משמשת במונטנגרית.

Ѕ – משמשת במקדונית.

І – בעבר שימשה ברוסית. כיום משמשת בבלארוסית, בקזחית, ברוסינית ובאוקראינית.

Ї – משמשת באוקראינית וברוסינית.

И́ – משמשת ברוסית ובמקדונית.

Ѝ – בעבר שימשה ברוסית. כיום משמשת באוקראינית.

Ӣ – משמשת בטג'יקית, באלאוטית, בבולגרית ובסרבית.

Ј – משמשת בסרבית, במקדונית ובמונטנגרית.

Љ – משמשת בסרבית, בבוסנית, במונטנגרית ובמקדונית.

Њ – משמשת בסרבית, בבוסנית, במונטנגרית ובמקדונית.

О́ – משמשת ברוסית, בבלארוסית, באוקראינית וברוסינית.

О̀ – משמשת בבולגרית.

Ō – משמשת באבנקית ובצ'צ'נית.

С́ – משמשת במונטנגרית.

Ћ – משמשת בסרבית.

Ќ – משמשת במקדונית.

У́ – משמשת ברוסית, בבלארוסית, באוקראינית וברוסינית.

Ӯ – משמשת בטג'יקית, בקרלית, באלאוטית וברוסינית.

Ў – משמשת בבלארוסית, באלאוטית, בדונגאן, בניבחית, באוסטית ובאוזבקית.

Џ – משמשת במקדונית, בבוסנית, במונטנגרית ובסרבית.
אותיות שנשמטו ברפורמה של 1917–1918

איז'יצה, ижица, הוחלפה על ידי Ии. לרוב נטען שזה קרה ברפורמות של 1917–1918, אבל מסמכים לא מזכירים זאת, וכנראה האות פשוט יצאה מהשימוש בהדרגה:
פִֿיטה, Фита, הוחלפה על ידי Фф ברפורמות של 1917–1918:
יאט Ять, הוחלפה על ידי Ее ברפורמות של 1917–1918:
אותיות ארכאיות

האות פְּסִי:
האות קְסִי:
האות קופא:
האות אוק (צירוף האותיות OУ שהוחלף מאוחר יותר על ידי У בלבד):
צירוף של I ו-E:
יאס פשוטה:
יאס מורכבת:
צירוף של יאס קטנה ו-I:
יאס מורכבת בצירוף I:
השפות הנכתבות באלפבית הקירילי

אבזינית
אבחזית
אדיגית
אודמורטית
אוזבקית
אוסטית
אוקראינית
אזרית
אינגושית
אלאוטית (בהווה האלפבית הקירילי נוכח בשפה האלאוטית יותר בטקסטים כנסייתיים מאשר ביומיום)
ארזיינית
ארמית אשורית חדשה (הניב האייסורי)
בוכרית (בהתחלה נכתבה באותיות עבריות עד שהשלטון הרוסי הורה לכתוב את השפה באלפבית קירילי)
בולגרית
בוסנית (השפה אף נכתבת באלפבית הלטיני ודרך הכתיבה באלפבית הלטיני נפוצה יותר)
בלארוסית
בשקירית
ג'והורי
טג'יקית
טובאנית
טורקמנית
טטרית
יגנובית
יופיק אלסקית
יופיק סיבירית
מארי
מולדובנית
מונגולית (לאחר התפוררות השלטון הסובייטי מנסים להחזיר את השפה לכתב המונגולי המסורתי)
מונטנגרית
מוקשנית
מקדונית
סאחה
סלאבית כנסייתית עתיקה
סלובנית כנסייתית
סרבו-קרואטית (בסרביה, מונטנגרו ובוסניה בלבד, בקרואטיה היא נכתבת באותיות לטיניות)
סרבית (השפה נכתבת גם באלפבית הלטיני)
צ'וקצ'ית(אנ')
צ'צ'נית
קברדינית
קומית
קזחית
קילדין סאמי
קירגיזית
קרלית (רק בגרסה הקירילית של השפה)
רומאני (בכמה דיאלקטים מסוימים)
רוסינית
רוסית (אלפבית רוסי)
שוגנית
שפת הטלינגיט (לרוב הטקסטים הכנסייתיים כתובים באלפבית קירילי)
ראו גם

אלפבית גלגוליטי
האלפבית הבשקירי
כתב אזרחי
ספרות קיריליות
תחנת הכוח צפית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח 
 שימוש:  תחנת כוח
 מיקום:  תל צפית
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  חברת החשמל לישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1990
 תאריך פתיחה רשמי:  1990 
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  800 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  31°42′47″N 34°50′29″E﻿ / ﻿31.712932703818°N 34.841423350633°E﻿ / 31.712932703818; 34.841423350633
  (למפת השפלה מוגדלת) תחנת הכוח צפית(למפת השפלה רגילה) תחנת הכוח צפית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח צפית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח צפית
 
תחנת הכוח צפית היא תחנת כוח במחזור משולב, המייצרת חשמל באמצעות גז טבעי הממוקמת בשפלת יהודה בסמוך יער חרובית. התחנה בבעלות חברת החשמל לישראל.
בצמוד לצפית ממוקמת תחנת הכוח דליה תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל בעלת הספק מקסימלי של 900 מגוואט, שהחלה לפעול ביולי 2015.
בשנת 1990 הוקמה בצמוד לתל צפית תחנת הכוח ותחנת מיתוג ומעברים לקווי חשמל ראשיים של חברת החשמל. באתר פועלות משנת 1990 שתי יחידות ייצור המוסקות בסולר בעלות הספק כולל של 220 מגוואט (יחידות המיועדות לייצור חשמל לשעת שיא, דחק וחירום). באוקטובר 2006 הושלמה הקמת השלב הראשון של יחידת ייצור חדשה במחזור משולב בעלת הספק של 248 מגוואט המוסקת בסולר. ב-2007 הושלמה הקמת טורבינה קיטורית נוספת כך שהספק היחידה הגיעה ל-360 מגוואט. במאי 2010 עברה לשימוש בגז טבעי.
נכון ל-2022 בתחנה 2 יחידות טורבינות גז תעשייתיות בהספק של 220 מגוואט ויחידת טורבינת גז תעשייתית במחזור משולב בהספק של 360 מגוואט.
ראו גם

משק החשמל בישראל
הערות שוליים

↑  אריאל כהן, ברק שחם ואבי ציפורי "ניטור תחנת הכוח "צפית" - דו"ח מסכם לחורף 2011 - 2010", היחידה הסביבתית, רשות הטבע והגנים
↑  שרון קדמי, חברת החשמל השלימה שלב ראשון בהקמת תחנת הכוח צפית בגדרה, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2006
↑  אבי בר-אלי, תחנת הכוח צפית בדרום חוברה לגז טבעי; 45% מכושר ייצור החשמל בישראל מבוססים על גז, באתר TheMarker‏, 6 במאי 2010
↑  דו"חות מצב משק החשמל, באתר רשות החשמל, ‏30 במאי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנרגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאורגה מורשאן

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1971 (בן 53) טריטני שברומניה
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.31 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת קלוז'
 דראפט:  בחירה מספר 30, 1993 וושינגטון בולטס
 קבוצות כשחקן
 1992-1993  1993-1994   1995   1995-1997   1998-2000   2000-2001:  פו אורטז   וושינגטון בולטס  פו אורטז   וושינגטון בולטס   ניו ג'רזי נטס   פו אורטז
 הישגים כשחקן
 השחקן המשתפר של העונה ב-NBA ‏ (1996)
גאורגה דימיטרו מורשאן (ברומנית: Gheorghe Dumitru Mureşan; נולד ב-14 בפברואר 1971) הוא כדורסלן עבר רומני. מורשאן ומאנוט בול הסודני הם שני השחקנים הגבוהים ביותר ששיחקו אי פעם בליגת ה-NBA. הגובה של שניהם הוא 2.31 מטר, אך בניגוד לבול ענקיותו של מורשאן נובעת מבעיה בבלוטת יותרת המוח וגובהם של שני הוריו הוא שגרתי.
קריירה

מורשאן נולד למשפחה ענייה בעיר טריטני במחוז קלוז' והחל לשחק כדורסל באוניברסיטת קלוז'. בשנת 1992 החל לשחק בצורה מקצוענית בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית בכדורסל, והפך אטרקציה מיידית לאוהדים. בשנת 1993 נבחר במקום ה-30 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת וושינגטון בולטס, בשורותיה הוא שיחק שנה, ובעקבות פציעות מרובות חזר לקבוצתו הקודמת בצרפת.
לאחר שפתח את העונה בפו אורטז, וחזר לוושינגטון, נבחר מורשאן לשחקן המשתפר של העונה כשרשם ממוצעים של 14.5 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-2.26 חסימות למשחק, ובנוסף הוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשדה עם 58.4% בעונת 1995/1996. בעונה העוקבת, עונת 1996/1997, המשיך מורשאן להוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשדה, כשקלע 60.4% בממוצע למשחק.
בשנת 1998 עבר מורשאן לקבוצת ניו ג'רזי נטס במדיה שיחק שנתיים, אך שותף רק ב-31 משחקים. לקראת סיום הקריירה שלו, חזר מורשאן לצרפת, וסיים את הקריירה שלו בקבוצה בה החל, פו אורטז.
מורשאן שיחק עם המספר 77 לאורך הקריירה לו, כהתייחסות לגובהו (7 פיט ו-7 אינץ').
בשנת 1998 כיכב מורשאן, לצידו של בילי קריסטל, בסרט הקומדיה "הענק שלי". מורשאן גם השתתף בקליפ של אמינם בתפקיד פיתום.
בשנת 2023 השתתף בתור סיישל בסרט הדרמה האמריקאי "גבריות" (אנ') מאת הבמאי הדרום-אפריקאי ג'ון טרנגוב (אנ').
ב-11 במרץ 2007 שיחק מורשאן במדיה של מרילנד גרינהוקס מליגת ה-ABA כחלק מהרכב הכדורסל הגבוה בהיסטוריה, היה זה משחקו הראשון בקריירה של מורשאן בו הוא לא היה השחקן הגבוה ביותר על המגרש, כששיחק לצידו של סון מינגמינג הסיני, הגבוה ממנו בחמישה סנטימטרים (2.36 מטר).
הערות שוליים

↑  "Land Of The Giants", Deadspin.com. March 21, 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4166 4656  LCCN: no99012325  VIAF: 58710169   WorldCat (עם VIAF): 58710169
הקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה

הקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה היא ארגון שהוקם בשנת 2015 במטרה להיאבק בתופעת תאונות העבודה בישראל ולהביא את הסוגיה לסדר היום הציבורי.
הקבוצה פועלת לאיסוף מידע על תאונות עבודה, קורבנותיהן, נסיבותיהן, ופעולות הפיקוח שבוצעו ביחס אליהן - תוך ניתוח המידע הנאסף במטרה לגבש המלצות מדיניות לשיפור האכיפה, ההרתעה וההגנה על עובדים במקומות עבודתם. הקבוצה פועלת בעבודת שתדלנות מול משרדי הממשלה והכנסת, ומול התקשורת במטרה להעלות את המודעות לנושא. פעילות הקבוצה כוללת גם קבוצת פייסבוק בה חברים כ-9,500 איש - המדווחת באופן תדיר על תאונות והרוגים, לרבות ציון שמות החברות בהן אירעו התאונות והרקורד הבטיחותי שלהן.
הקבוצה הוקמה תחילה בשם 'הקבוצה למאבק בתאונות בניין' על ידי עו"ד הדס תגרי בנובמבר 2015, לאחר שנחשפה לעובדה שחמישה עובדים נהרגו בתוך שלושה ימים באתרי בניה. באפריל 2019, נוספה לשם הארגון גם המילה 'תעשייה' וזאת על רקע עלייה במספר הנפגעים בתאונות עבודה גם בענף זה, והקבוצה הודיעה על הרחבת פעילותה לקידום הבטיחות בכלל ענפי המשק. ביוני אותה השנה נרשמה הקבוצה גם ברשם העמותות כעמותה רשומה.
אחת הסוגיות הראשונות אותה דחפה הקואליציה, היא הדרישה לסגירת אתרי בנייה בהם נהרגו עובדים או נפצעו באורח קשה. בעקבות המאבק הציבורי והפרלמנטרי שהובילה, באוגוסט 2016 נקבע חוק המחייב את מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד העבודה לסגור למשך יומיים כל אתר בניה בו ארעה תאונה קשה או קטלנית, ואף לפרסם את רשימת האתרים שנסגרו בשל כך באתר האינטרנט של המינהל.
הליך חקיקה נוסף אותה קידמה הקבוצה, הינו החוק האוסר על כניסת בני נוער לאתרי בניין, שנחקק באוגוסט 2018, זאת לאחר ששישה נערים נהרגו במהלך עבודתם באתרי בניה בתוך שנתיים, כולם בני נוער ערבים שיצאו לעבודה במהלך חופשות הלימודים.
סוגיות נוספות בהן הייתה הקבוצה מעורבת הן הסדרת הסמכות של מפקחי הבטיחות במשרד העבודה להטלת עיצומים כספיים בגין הפרות בטיחות באתרי בנייה, וקידום הנקיטה בהליכים משמעתיים מצד רשם הקבלנים שבמשרד השיכון כנגד חברות קבלניות המתרשלות בשמירה על בטיחות עובדיהן. כמו כן, פועלת הקבוצה גם מול משטרת ישראל בדרישה לטיוב החקירה של תאונות עבודה, פעולות אשר דחפו בין היתר להקמת יחידת פלס.
בפברואר 2018 זכתה תגרי ב'מגן זכויות האדם' לזכרו של עו"ד אדם פיש מטעם הקרן החדשה לישראל על פעילותה במסגרת הקבוצה כמנהלת קואליציית הארגונים למאבק בתאונות בניין.
באותה השנה זכתה תגרי לפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים בגין פעילותה בקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה, ובשנת 2020 זכתה בגין פעילותה בקבוצה בפרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי.
יו"ר הוועד המנהל של העמותה היא רוני בריל, ולצידה יושבים בוועד ד"ר רותי פויכטוונגר, סרגי אלימוב ויהל זמיר.
הערות שוליים

1 2  אתר גיוס התרומות של העמותה
↑  קבוצת הפייסבוק של הקבוצה
↑  ניצן צבי כהן, ‏המאבק בהפקרות / פרס יו"ר הכנסת הוענק להדס תגרי על מאבקה בתאונות בענף הבנייה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 11 בדצמבר 2018
↑  פוסט בפייסבוק
↑  הקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה באתר גיידסטאר
↑  ניצן צבי כהן, ‏עבודה מסוכנת / "בן אדם נהרג באתר בניה, והעבודה ממשיכה כאילו לא קרה כלום", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 באוקטובר 2016
↑  ניצן צבי כהן, ‏סוף להפקרות / בשעה טובה: נכנסה לתוקף התקנה שאוסרת על כניסת בני נוער לאתרי בנייה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 1 באוגוסט 2018
↑  הקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה,תאונות עבודה ובטיחות עובדים בענף הבנייה: תמונת מצב ומהלכים חיוניים שעל משרד העבודה לקדם, 15 במאי 2023
↑  ענת דניאלי, 'מגן זכויות האדם' הוענק לעו"ד הדס תגרי, מייסדת הקואליציה למאבק בתאונות בניין, באתר כלכליסט, 27 בפברואר 2018
↑  פרס יו"ר הכנסת לאיכות החיים הוענק ל"מסע ישראלי" ולהדס תגרי; יו"ר הכנסת: "זה הפרס היחיד שמעניקה הכנסת, ואין אחר" באתר הכנסת
↑  טקס חלוקת פרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי
סטפאנו סולימה

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1966 (בן 58) רומא, איטליה 
 סוגה מועדפת:  סרט פשע 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 פרסים והוקרה:  פרס פיפרסקי (2012)  פרס פלאיאנו (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטפאנו סולימה (באיטלקית: Stefano Sollima; נולד ב-4 במאי 1966) הוא במאי ותסריטאי איטלקי. ידוע בזכות סרטי הפשע הנוקבים שביים: "כל השוטרים הם נבלות (2012), "סובורה" (2015), "סיקאריו: הנקמה" (2018) וכן  סדרות הטלוויזיה Romanzo criminale - La serie (‏2006–2008) ו"גומורה" (2014–2016).
ביוגרפיה

סולימה נולד ברומא, איטליה, בנו של במאי סרטי הפולחן והתסריטאי האיטלקי סרג'יו סולימה. הוא החל את הקריירה שלו כמפעיל מצלמות בעת דיווחים רבים מאזורי מלחמה בכמה רשתות טלוויזיה, כולל CNN, CBS ו-NBC.
קריירה

ב-1991 ערך את הופעת הבכורה שלו כבמאי עם הסרט הקצר "תודות" (Grazie), שהוצג בפסטיבל טורינו. סרטו הקצר "Sotto le unghie" מ-1993 נכנס ל"שבוע המבקרים הבינלאומי" של פסטיבל קאן באותה שנה. ב-2003 כתב סולימה וביים את הסרט הקצר, השחור-לבן, "Zippo" - שהוצג בתחרות בפסטיבל ונציה 2003 ובפסטיבל הסרטים של סיטג'ס.
סולימה החל לעבוד כבמאי טלוויזיה ב-1998, עם אופרת הסבון "Un posto al sole", לפני שהחל לביים פרקים של כמה סדרות טלוויזיה כמו: "לה סקוודרה" (2003-2007), "Ho sposato un calciatore" (‏2005) והסדרה "פשעים" (2006-2007). הוא עשה את הפריצה שלו ב-2008, בזכות סדרת הפשע המפורסמת של רשת Sky Cinema "רומן פשע: הסדרה", המבוססת על ספר מ-2002, בשם זהה, של השופט ג'יאנקרלו דה קטאלדו. סולימה ביים את כל 22 פרקי הסדרה, שרצו במשך שתי עונות מ-2008 עד 2010, וזכו - בקטגוריית בימוי הטלוויזיה הטוב ביותר - בפרס פליאנו הבינלאומי ב-2009.
ב-2012 ביים סולימה את סרט הביכורים שלו, הדרמה על האכזריות המשטרתית "ACAB - All Cops Are Bastards", שהייתה מועמדת בכמה קטגוריות בפרס דוויד די דונטלו ובפרס נסטרו ד'ארג'נטו. הסרט העניק לו גם זכייה בפרס מבקרי הקולנוע הרוסיים, כמו גם בפרס פדרציית מועדוני הסרטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה. מ-2014 שימש כבמאי ראשי בסדרת דרמת הפשע "גומורה", המבוססת על ספר לא-בדיוני מ-2006, באותו שם, של רוברטו סביאנו וכן על העיבוד הקולנועי שקדם שלו. אחרי שביים פרקים שונים מהעונה הראשונה והשנייה של התוכנית, סולימה עזב את הסדרה ב-2016 בשל התנגשות עם לוח זמנים של פרויקטים עתידיים אחרים שלו. לאחר מכן ביים את סרט הפשע "Suburra" (‏2015), בהפקה משותפת עם נטפליקס, שהביא לו מועמדות נוספת לפרס נסטרו ד'ארג'נטו - הפעם בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר. ב-2017 עיבד את הסרט (עבור נטפליקס) לסדרת טלוויזיה פריקוול בשם "Suburra: Blood on Rome", הסדרה המקורית הראשונה של נטפליקס באיטלקית.
ב-2018 סולימה ביים לראשונה סרט באנגלית, כשביים את סרט הפעולה והמותחן "סיקאריו: הנקמה", ההמשך לסרט סיקאריו (2015), בכיכובם של בניסיו דל טורו וג'וש ברולין. באותה שנה הוא החל לצלם את סדרת הטלוויזיה "ZeroZeroZero",‏ אותה הוא גם יצר, על סחר קוקאין עולמי מדרום אמריקה לאירופה, בהתבסס על ספרו הלא-בדיוני של רוברטו סביאנו בעל אותו שם, מככבים בסדרה: דיין דיהן, גבריאל ביירן ואנדראה רייסבורו. ב-2019 ביים את הסרט "ללא חרטה", בכיכובו של מייקל בי. ג'ורדן, המהווה עיבוד לרומן באותו שם מאת טום קלנסי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | במאי | תסריטאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | תודות | כן | כן | סרט קצר |
| 1992 | Ipocrites | כן | כן | סרט קצר |
| 1993 | Sotto le unghie | כן | כן | סרט קצר |
| 2003 | Zippo | כן | כן | סרט קצר |
| 2012 | כל השוטרים הם נבלות | כן |  | סרט באורך מלא הראשון שביים |
| 2015 | סובורה | כן |  |  |
| 2018 | אגדת היד האדומה | כן |  | סרטון לשיווק קמפרי |
| 2018 | סיקאריו: הנקמה | כן |  |  |
| 2021 | ללא חרטה | כן |  |  |
| 2023 | Enea | כן |  |  |
| TBA | Sugar Bandits | כן |  | גם מפיק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | במאי | תסריטאי | מפיק/מפיק בפועל | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Un posto al sole | כן |  |  |  |
| 2003–2007 | La squadra | כן |  |  | 7 פרקים |
| 2005 | "Ho sposato un calciatore | כן |  |  | 4 פרקים |
| 2006–2007 | פשעים | כן |  |  | 3 פרקים |
| 2008–2010 | רומן פשע: הסדרה | כן |  |  | 22 פרקים |
| 2009 | מלריה |  | כן |  | סרט טלוויזיה |
| 2014–2016 | גומורה | כן |  |  | 10 פרקים |
| 2020 | זירו זירו זירו | כן | כן |  | 8 פרקים, גם יוצר הסדרה |
| 2025 | כל השוטרים הם נבלות: הסדרה |  |  | כן | 6 פרקים |
אין מרחק בינינו

"אין מרחק בינינו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עדן חסון. את השיר הוציאה ב-24 בספטמבר 2024 לאור חברת התקליטים שרית הפקות כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. הוא הופץ דרך Mobile1 Music.
רקע וכתיבה

"אין מרחק בינינו" נכתב על ידי חסון, צליל קליפי, נדב אהרוני ואלמוג קריאף. קליפי הלחינה אותו עם אהרוני, שגם הפיק את השיר מוזיקלית. השיר מתאר מסע אישי של התבגרות והתמודדות עם תחושות בדידות ופחד גם מתוך סביבה תומכת ומכילה. הדובר מספר על רגעי קושי של חברו שבהם היה מדבר עם הים, המהווה עבורו סוג של מפלט. עם זאת, בנקודה מסוימת בשיר, חברו של הדובר מצליח להתקדם קדימה, ולהשאיר את משקעי העבר מאחור. חסון מביע את גאוותו בו על התקדמותו, ומזכיר לו כי הוא אינו עובר את המסע הזה לבדו. הים חוזר כאמצעי הרגעה המשרה שלווה.
בבית השני, מודגשת ההתמודדות עם הצורך בשליטה והשאיפה לשלמות. המסר המרכזי של "אין מרחק בינינו" הוא שגם במצבים קשים, האדם אינו לבד, והכל יסתדר עם הזמן.
הצלחה מסחרית

"אין מרחק בינינו" זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל. הוא הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד המדיה פורסט, המבוסס על נתוני האיירפליי השבועיים של ישראל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |