stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי סינגל
ביוגרפיה

סינגל נולד בארגנטינה, ושיחק בקבוצת הנוער של סן לורנסו מבואנוס איירס. בשנת 1959 עלה לישראל, והחל לעבוד בקיבוץ בית השיטה, שם התבלט בזכות כישרונו בכדורגל. המועדון הראשון שביקש לרשום אותו בארץ היה הפועל עפולה, שהיה בסכנת ירידה בעונה זו. בעפולה שיחק סינגל בשם "פופולה" (שחקן שלא שיחק בפועל), מכיוון שהקבוצה זייפה את רישומו בהתאחדות כי איחרה את מועד ההעברות. עובדה זו התגלתה לאחר מכן, וההתאחדות הענישה את עפולה בירידת ליגה, ובמקומה עלתה הפועל נתניה, שמאמנה הוא זה שחשף את הזיוף. במהלך עונת המשחקים בעפולה, במקביל להיותו שחקן, עבד בבית חרושת לסוכר, וגר במגורי עובדים של בית חולים העמק.
בעונה שלאחר מכן הגיע סינגל לשחק בהפועל ירושלים, שבאותה עונה עלתה לליגה הלאומית, הליגה הבכירה בישראל דאז. במקביל לפעילותו ככדורגלן, עבד כשרטט תוכניות בניין. לאחר כחצי שנה בשורות הפועל ירושלים, התגייס לחטיבת גולני, שמפקדיה הסכימו להוציאו לחופשה למשחקי הקבוצה בסופי השבוע. בהפועל ירושלים הגיע סינגל למעמד של שחקן הרכב, ובהדרגה הפך לכוכב הקבוצה, יחד עם אלי בן רימוז', והבקיע שערים רבים.
בשנת 1964 היגר סינגל לאוסטרליה, שם חתם על חוזה עם הכח מלבורן, ושיחק במשך עונה אחת. לאחר מכן חזר להפועל ירושלים. לשיא הקריירה הגיע דווקא בגיל מאוחר, בעונת 1971/1972, אז הגיעה הפועל עד לגמר הגביע אבל הפסידה להפועל תל אביב, ובעונת 1972/1973, העונה בה זכתה הקבוצה בגביע המדינה, התואר היחיד שלה בהיסטוריה עד היום.
כעבור שתי עונות, בשנת 1975, פרש סינגל ממשחק פעיל.
עונה לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן סינגל בקבוצת הפועל בית שמש. בעונת 1976/1977 הגיע לבני יהודה, שהייתה בליגה הארצית, והצליח להביא אליה את בן רימוז' ושלמה מהטבי ששיחקו עמו בהפועל ירושלים. באותה עונה סיימה בני יהודה במקום השני, אך בעקבות צמצום העליות לעולה אחת בלבד מהליגה הארצית, לא הצליחה לעלות ללאומית.
בהמשך, אימן גם בהפועל פתח תקווה, הפועל ירושלים והפועל בית שמש, בה שימש מאמן-שחקן. סינגל לא נשאר זמן רב בתחום הכדורגל, והחל לעבוד כחשמלאי בחברת החשמל.
חיים אישיים

סינגל, שנישא ב-1963, היה אלמן.
ב-3 בפברואר 2023 הלך לעולמו.
הערות שוליים

↑  אשר גולדברג‏, אבל בהפועל ירושלים: הלך לעולמו כדורגלן העבר צבי סינגל, באתר וואלה, 3 בפברואר 2023
↑  ynet ספורט, צבי סינגל, אגדת הפועל ירושלים, הלך לעולמו, באתר ynet, 3 בפברואר 2023
| מאמני הפועל ירושלים |
| --- | --- | --- |
| הפועל ירושלים (1926—2019) | פוליאקוב (1957-58) • קיש (1958-60) • גיבונס (1960-63) • חרניצ'ק (1963) • שפר (1963) • פוקס (1963-65) • וולב (1965-67) • שמילוביץ' (1967-69) • ליטבק (1969-70) • מנצ'ל (1970-72) • לבקוביץ' (1972-74) • שמילוביץ' (1974-75) • רזניק (1975) • חליבנר (1975-76) • לבקוביץ' (1976-77) • סטלמך (1977-78) • סינגל (1978-79) • שפיגל (1979-81) • לבקוביץ' (1981-82) • רדלר (1982) • סינגל (1982-83) • ברגיג (1983-84) • עופר (1984-85) • ברגיג (1985-86) • רוזן (1986) • יוסי כהן (1986-87) • פייגנבוים (1987-88) • שווייצר (1988-89) • בן דוד (1989-1990) • פייגנבוים (1990-91) • מזרחי (1991-92) • בן דוד (1992) • נמני (1992-93) • עופר (1993-94) • אבוטבול (1994-95) • מלמיליאן (1995-96) • מזרחי (1996-99) • עופר (1999) • דיין (1999-2000) • א. לוי (2000-01) • דיין (2001-03) • אסייג (2003-04) • דיין (2004-05) • פייגנבוים (2005) • אסייג (2005-06) • דיין (2006-07) • קדוש (2007-09) • עמר (2009-10) • זגורי (2010) • קדוש (2010-12) • עמר (2012-13) • טל (2013) • עמר (2013-14) • בן דוד (2014-15) • שי כהן(ז) (2015-16) • מחפוד (2016) • מזרחי (2016) • בוזגלו (2016-17) • מרטן (2017) • עזו (2017-19) |  |
| הפועל קטמון ירושלים (2007—2020) | בן שמעון (2007-08) • מ. כהן (2008-09) • זדה (2009-12) • טסלפפה (2012-14) • נימני (2014-15) • דוד (2015-16) • בן זקן (2016-17) • זדה (2017-19) • מזרחי (2019) • אריה (2019-20) |  |
| הפועל ירושלים (2020—) | זיו אריה (2020—) |  |
קוואסקי נינג'ה ZX-12R

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קוואסקי
 שנות ייצור:  2000–2006
 מודל קודם:  קוואסקי נינג'ה ZX-11
 מודל אחריו:  קוואסקי נינג'ה ZX-14
 סיווג:  אופנוע ספורט
 אורך:  2,085 מ"מ
 רוחב:  0.740 מטר
 גובה:  1.20 מטר
 משקל:  247 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  1,199 סמ"ק
 מהירות מרבית:  301 קמ"ש 
 
ה-ZX-12R באפור
קוואסקי נינג'ה ZX-12R הוא אופנוע ספורט שיוצר על ידי חברת קוואסקי בין השנים 2000 ל-2006. האופנוע התמודד על תואר האופנוע המהיר בעולם בייצור סדרתי, והיה בין הגורמים להחלטה על הגבלת המהירות של אופנועי ספורט ל-300 קמ"ש.
בעת הצגתו היה ה-ZX-12R אופנוע הדגל של קוואסקי ונועד להתמודד עם הסוזוקי GSX-1300R היאבוסה. לאופנוע מנוע בנפח 1,199 סמ"ק בעל 161.2 כ"ס.
השליטה והבלמים תואמים את כוח המנוע, דבר שהפך אותו לאופנוע נוח לנסיעה במהירויות נמוכות וקל לתפעול גם בפקקים, אך בעל תאוצה חזקה.
מהרגע שיצא לייצור ראשוני בשנת 2000, המהירות המרבית של האופנוע הוגבלה ל-300 קמ"ש. הדבר נבע מהסכם שהושג בין יצרניות האופנועים האירופאיות ליפניות על מנת לא לגרום לרשויות החוק, בעיקר באירופה, להגביל את המהירות המרבית של אופנועים.
ה-ZX-12R יוצר עד לשנת 2006, אז החליפו ה-ZX-14, שגם גרף ממנו את תואר האופנוע הסדרתי המהיר ביותר.
נתונים טכניים

| דגם | ZX-12R |
| --- | --- |
שנה: 2006-2000
מנוע: 4 פעימות, 4 צילינדרים רוחבי, קירור נוזלי
נפח: 1,199 סמ"ק
הספק: 161.2 כ"ס ב-10,500 סל"ד
קוטר קדח/מהלך בוכנה: 55.4/83 מ"מ
יחס דחיסה: 12.2:1
הילוכים: 6
אורך: 2,085 מ"מ
משקל: 247 ק"ג
מכל דלק: 19 ליטר
בסיס גלגלים: 1,450 מ"מ
גובה מושב: 820 מ"מ
צמיג קדמי: 120/70-17
צמיג אחורי: 200/50-17
בלם קדמי: דיסק כפול 320 מ"מ חצי צף
בלם אחורי: דיסק בודד 230 מ"מ
צלילה חוזרת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  שמעון דותן
 הופק בידי:  עמוס מוקדי
 תסריט:  שמעון דותן
 עריכה:  דני שיק
 שחקנים ראשיים:  דורון נשר לירון נירגד דני מוג'ה עמי טראוב זאב שמשוני יאיר רובין
 מוזיקה:  זהר לוי
 צילום:  דני שניאור
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  האולפנים המאוחדים
 הקרנת בכורה:  1982
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  158,000 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
צלילה חוזרת הוא סרט מלחמה ישראלי משנת 1982 בבימויו של שמעון דותן עם דורון נשר ולירון נירגד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי שמעון דותן. הוא עוסק ביחידה של הקומנדו הימי שבאחת מפעולותיה נהרג אחד הלוחמים ומתאר את היחס בין האלמנה ואחד הלוחמים האחרים.
הסרט זכה בפרסי מרכז הסרט הישראלי 1982 (זוכה פרס הסרט - מקום ראשון - ופרס הבמאי - שמעון דותן) והשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובשיקגו ב-1982.
תקציר העלילה

לוחמי הקומנדו הימי מבצעים פעולה בעומק האויב. בפעולה זו נפצע קשה יוחאי ("יוחי") ואחד הלוחמים, יואב (דורון נשר), גורר אותו לסירה אך הוא מת בידיו.
כל לוחמי היחידה ביחד עם האלמנה הצעירה מירה (לירון נירגד) והוריו של יוחי (מוסקו אלקלעי וזהרירה חריפאי) נוכחים בהלוויה שמנוהלת על ידי הרב של היחידה (ז'יל בן דוד).
מפקד היחידה הוא סגן-אלוף יוסי (יאיר רובין) והלוחמים הם יואב, עמוס (דני מוג'ה), גידי (עמי טראוב), ועמי (זאב שמשוני).
הלוחמים מגיעים לנחם את האלמנה אבל אינם יודעים איך להתייחס אליה. יואב היה הקרוב ביותר ליוחי והוא מביא לה רשמקול ובו דבריו ושירתו של יוחי. יוחי מבקש ב"צוואתו" כי תמשיך בחייה ורצוי עם אחד מלוחמי היחידה.
יואב מביא את מירה למפגש עם הורי יוחי שלא עולה יפה לאחר שהאם מתפרצת ומאשימה אותה כי לא רצתה לגור עם יוחי במושב לידם וכי היא לקחה להם את הבן.
עם הזמן מתהדקים היחסים בין מירה ליואב הרואה בכך את מילוי צוואתו של יוחי. מירה המסויגת נפתחת לאט. כאשר נודע לה כי היחידה עומדת לצאת לפעולה מסוכנת לפיצוץ סטי"ל בעורף האויב המצרי, היא מתקשרת למפקד יוסי ומבקשת ממנו להוריד את יואב מהתפקיד הקרבי. יוסי מודיע ליואב כי בפעולה הוא יהיה נהג הסירה ולא יישלח עם הלוחמים להצמיד פצצה לסטי"ל. יואב נפגע מכך ומתעמת עם יוסי ומירה אך לבסוף מסכים יוסי לשבץ את יואב כלוחם תמורת חתימה לקורס חובלים.
הלוחמים מצליחים להצמיד את הפצצות לסטי"ל אך לבסוף מתגלים והמצרים פותחים באש. עמוס נפצע ויואב מצליח לגרור אותו לסירה, הפעולה הצליחה והסטי"ל מתפוצץ.
לבסוף מתחתנים יואב ומירה אך לאחר אימון כשיואב חוזר לדירה הוא שומע את קולו של יוחי מהרשמקול ויודע שמירה עדיין לא השתחררה מיוחי. הוא לא נכנס לדירה ובאותו לילה הוא מבלה בזרועותיה של פקידת היחידה, תמי (דליה שימקו).
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
דורון נשר: יואב
לירון נירגד: מירה
דני מוג'ה: עמוס
עמי טראוב: גידי
זאב שמשוני: עמי
יאיר רובין: יוסי
דליה שימקו: תמי
מוסקו אלקלעי: אבא של יוחי
זהרירה חריפאי: אמא של יוחי
ז'יל בן דוד: רב צבאי
יואל שר: זמר
צבי סעודי

| צבי סעודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צבאיים
שבט:: אנטילופות ערבה
סוג:: צבי
מין:: צבי סעודי
שם מדעי
 Gazella saudiya ‏Carruthers, 1935
תחום תפוצה


צבי סעודי (שם מדעי: Gazella saudiya; בתעתיק מערבית: غزال سعودي - עַ'זַאל סַעוּדִיַיה), היא מין של צבי מחצי האי ערב אשר הוכחד עקב ציד אינטנסיבי. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1935 על ידי חוקר הטבע האנגלי דוגלאס קרותרס וחוקר הטבע הגרמני ארנס שוורץ, ובעבר היה נחשב כתת-מין של צבי הנגב. לאחר שארגוני השימור שמו לב שהמין נעלם מן הטבע, הם ניסו לאתרו בעשרות חוות פרטיות ברחבי חצי האי ערב שבהם נטען שיש צבאים סעודים חיים, אך בדיקות גנטיות הראו שמדובר בצבאים ממינים אחרים או בני כלאיים, כך שככל הנראה המין נכחד לגמרי. שמו הרשמי ושמו המדעי הוא על שם הישות המדינית העיקרית שבה היה נפוץ, ערב הסעודית.
תפוצה וזיהוי

הצבי הסעודי היה נפוץ בעבר לאורך מישורים גדולים של חצץ חולי המנוקד בעצי שיטה ברחבי החלקים הצפוניים והמערביים של חצי האי ערב מכווית עד תימן, כשרוב הרשומות מגיעות מהחלק המערבי של סעודיה. הנוכחות שלו בעיראק או בסוריה אינה וודאית, אך סבירה יותר בראשונה בשל התפוצה במדינות הסמוכות. ארכאולוגים איתרו מאובן של צבי סעודי בחפירות ארכאולוגיות בעמאן שבירדן, אך מפאת גילה, הזואולוגים סבורים שהוא לא היה נפוץ בירדן ומדובר כנראה בדגימה שנקנתה על ידי בני השבטים הערבים. הצבי הסעודי היה פעיל ביחידות או בקבוצות קטנות עד 20 פרטים.
הצבי הסעודי נחשב בעבר כתת-מין של צבי הנגב, וזו הסיבה גם שההכחדה שלו לא זכתה לתשומת לב מרובה. מחקרים גנטיים אחרונים תומכים בעמדה שמדובר במין נפרד. מלבד הבדלים גנטיים, לצבי הסעודי היו רגליים קצרות יותר ולפרוותו היה מראה חיוור מן הרגיל, ללא כתמים כהים על האוזניים והחרטום. פניו היו חיוורות, והוא היה בעל דמיון כנראה לצבי פרסי.
ניסיונות איתור

לאחר שהצבאים הסעודים לא נצפו כלל במהלך העשורים האחרונים, נעשו פעולות ומאמצים רבים על מנת לאתר אותם בתחום התפוצה ההיסטורי שלהם. לאחר שהחיפושים העלו חרס, רשויות השימור פתחו בכיוון שונה כאשר החלו לסרוק חוות פרטיות ברחבי חצי האי ערב במטרה למצוא צבאים סעודים ששרדו בשבי. ניתוחי DNA שנעשו על עשרות צבאים שתוארו כ"צבאים סעודים", הראו כי כולם מייצגים מיני צבאים אחרים או הכלאה בין מספר מינים. חוקרי טבע העריכו בשנת 1997 שכל הצבאים הסעודים שהיו קיימים בשבי התערבבו כבר עם צבאים הודים כך שלא ניתן למצוא צבאים טהורי גזע, אולם השוואה בין ה-DNA של צבאי הכלאיים עם DNA מפוחלץ של צבי סעודי במוזיאון, הראתה שיש שוני גנטי רב בין הצבי הסעודי להודי וההכלאה ביניהם אינה אפשרית, כך שככל הנראה מדובר בכלאיים בין צבי פרסי לצבי הודי. למעשה, טרם נמצאה דגימת DNA הזהה לזו של הפוחלץ במוזיאון וכנראה לא קיים כלל בן כלאיים בין צבי סעודי למין צבי אחר.
הכחדה

הצבי הסעודי היה מאז ומתמיד נדיר עקב ציד מופרז לעורו ובשרו, וזוהי הסיבה המרכזית להידלדלות מספריו ולהיעלמותו; עקב חוסר תצפיות על המין, הוא הוכרז כנכחד בטבע בשנת 1980 שכן אז עדיין היו פרטים בשבי. ניתוח גנטי אחרון מצביים בשבי שנחשבו כצביים סעודים, הראו שהם מייצגים מיני צבי אחרים או כלאיים שונים. למרות סקרים תכופים בחוות פרטיות ברחבי חצי האי ערב בניסיון למצוא צבי סעודי טהור גזע, אין ראיות לצבאים כאלה ששרדו. במקרה והצבאים הסעודים לכאורה שקיימים בשבי היו טהורים מבחינה גנטית, ניתן היה בנקל לפתוח בתוכנית רבייה בשבי שבסופה הצבאים יוחזרו לבית הגידול הטבעי שלהם; לרוע המזל, בדיקות גנטיות על צבאים "סעודים" בשבי הראו שהם לא טהורי גזע, כך שלא ניתן לבצע באמצעותם תוכנית להשבת המין.
נכון ל-2016, טרם נמצאו צבאים סעודים עם גנטיקה לא מעורבת, ואף שהאפשרות לאתר צבאים כאלו שטרם דווח עליהם בשבי סבירה עדיין, הסיכויים לכך פוחתים במהירות עם חלוף הזמן. פוחלץ של צבי סעודי אשר נמצא במוזיאון להיסטוריה של הטבע בשיקגו, מראה שהצבי הסעודי קשור במקצת לצבי הנגב, ולעומת זאת בעל זיקה גנטית מועטה לצבי הודי וממקד יותר את החיפושים בעקבות צביים טהורי גזע. הצבי סעודי הוכרז רשמית כמין נכחד (EX) בשנת 2008 על ידי הרשימה האדומה של IUCN לאחר שלטענת הארגון לא נראה באופק סיכוי לקיומו של המין.
הערות שוליים

↑  צבי סעודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קאפלבריקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר עץ, גשר להולכי רגל, גשר מקורה 
 מיקום:  לוצרן 
 מדינה:  שווייץ 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1360
 תאריך פתיחה רשמי:  1360 
 חומרי בנייה:  עץ, עץ 
 מידות
 אורך:  204.7 מ' 
 קואורדינטות:  47°03′06″N 8°18′27″E﻿ / ﻿47.051633333333°N 8.3075333333333°E﻿ / 47.051633333333; 8.3075333333333
 he
 
הקאפלבריקה ומגדל האבן
קאפלבריקה (בגרמנית: Kapellbrücke; "גשר הקאפלה") הוא גשר עץ עתיק בלוצרן שבשווייץ, אחד האתרים המוכרים ביותר בעיר.
הקאפלבריקה הוא גשר עץ מקורה באורך של 204 מטרים החוצה את נהר הרויס ומיועד למעבר הולכי רגל. זהו גשר העץ העתיק באירופה (הוקם ב-1333) ואחד מסמלי האדריכלות המאוחרת של ימי הביניים. במקור הוקם הגשר כדי להגן על לוצרן מפני התקפות, ולצורך כך הוא חובר למגדל שנמצא במרכזו.
מגדל מתומן זה נבנה כבר בסביבות 1300 והוא קדם לגשר. גובהו של המגדל הוא 43 מטרים וזהו החלק היחיד של הגשר הבנוי מאבן ולא מעץ. למגדל היו שימושים רבים: בין היתר הוא שימש כבית סוהר וכחדר עינויים, בו אוחסן הארכיון העירוני ובתקופה מסוימת הוא אף שימש ככספת. כיום יש במגדל חנות מזכרות ובשאר המגדל נמצא מועדון התותחנים של לוצרן. במאה ה-17 גילף אומן מקומי בתוך הגשר מספר גדול של גילופי עץ המספרים את ההיסטוריה של שווייץ. ב-18 באוגוסט 1993 פרצה שרפה בגשר וכילתה חלקים רבים ממנו. הגשר שוחזר במהירות.
צליל קליפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1989 (בת 35) ניר יפה
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  פזמונאית, מלחינה וזמרת בלהקת טיפקס
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 
צליל קליפי (נולדה ב-15 ביולי 1989) היא פזמונאית, מלחינה וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה

קליפי נולדה, גדלה והתחנכה במושב ניר יפה. שירתה בצה"ל בלהקה צבאית. עבדה בעברה כמפיקת אירועים. קליפי החלה את דרכה המוזיקלית בגיל 12 בשנת 2002 כסולנית בהרכב "צעירי ניר העמק". בגיל 21 בשנת 2011 הוציאה את סינגל הבכורה שלה. בשנת 2013 התמודדה גם בתוכנית המציאות "The Voice ישראל", אך לא הצליחה להגיע לשלבים המתקדמים בתוכנית. בהמשך, הוציאה קליפי סינגלים נוספים ואף כתבה טור שבועי באתר mako.
בשנת 2016 יצא אלבומה השני של הזמרת נסרין קדרי "בנאדיק", מתוכו כתבה והלחינה את השיר "אמא שלך". בשנת 2017 יצא אלבומה השלישי של עדן בן זקן, "לזאת שניצחה", מתוכו כתבה והלחינה את השיר "משטרה", שהיה לאחד מן השירים הבולטים ביותר מתוך האלבום וצבר מיליוני צפיות באתר יוטיוב. בינואר 2018 יצא הסינגל "לובשת חיוך" של נסרין קדרי, מתוך אלבומה "לומדת ללכת", שכתבה והלחינה קליפי לצד דביר קהלני. השיר זכה למליוני צפיות ואף הגיע למקום החמישי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.
באפריל 2019 יצא אלבומו ה-22 של הזמר אייל גולן, "הפוך מהיקום", מתוכו כתבה קליפי את השיר "ממחר" והלחינה אותו לצד ערן קאשי. ביוני של אותה השנה, יצא לאור השיר "מסע" של אליעד נחום, שכתבה והלחינה קליפי. השיר זכה להצלחה רבה ואף זכה בתואר "שיר השנה" של תחנת הרדיו גלגלצ. עוד באותה השנה, כתבה והלחינה את מרבית שירי העונה השלישית של סדרת הילדים "כפולה" בביצועה של נועה קירל.
ב-27 בפברואר 2020 יצא לאור השיר "Rakata" בביצוע הזמרת עדן אלנה, מתוך המיני-אלבום "השיר הבא לאירוויזיון", שכתבה והלחינה קליפי יחד עם גל ג'ו כהן, איל ישי וערן קאשי. השיר היה חלק מארבעת השירים שהתמודדו לייצג את ישראל באירוויזיון 2020 וזכה במקום השלישי בתחרות "השיר הבא לאירוויזיון".
בינואר 2022 יצא לאור השיר "מים עמוקים" שכתבה והלחינה קליפי יחד לצד ערן קאשי. באותה השנה לקחה חלק בכתיבת השיר "Marionette" יחד עם טל פורר ומאי כהן (שהשתתפה גם היא בעונה השנייה של The Voice ישראל) שנבחר עבור הזמרת ענבל ביבי לכבוד גמר העונה הרביעית של אקס פקטור ישראל
במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2022. השיר הגיע למקום השלישי.
ב-2022, זכה השיר "הולכת איתך", אותו כתבה עבור נרקיס, בפרס אקו"ם לשיר השנה. השתיים כתבו במשותף את שירי האלבום "תשובה?" של נרקיס, שיצא לאור במרץ 2024.
ב-2023 יצא שירו של בניה ברבי, "פרפרים", אותו כתבה והלחינה לצידם של ברבי וליאור אברמוב.
ב-15 באוגוסט 2024 יצא שירו של איל גולן, "שוב אני בדד", אותו כתבה והלחינה לצידם של נדב אהרוני ואלמוג קריאף.
הערות שוליים

↑  הצליל החדשה, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2011
↑  יערה יעקב, צליל קליפי: "יצאתי קצת חופרת ב-The Voice", באתר ynet, 3 בינואר 2013
↑  בנאדיק, באתר יוסמיוסיק, ‏2016-12-02
↑   עדן בן זקן - משטרה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:54)
↑  נסרין קדרי - לובשת חיוך | רדיו קליק לים התיכון, באתר www.yamfm.co.il
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר web.archive.org, ‏2018-09-05
↑  מוזיקה - צליל קליפי חושפת את האמת מאחורי השירים של "כפולה", באתר פרוגי, ‏2019-07-23
↑  איזה שיר ייצג את ישראל באירוויזיון? האזינו לשירים של עדן אלנה, באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2020
↑  ערן סויסה, הערב ייבחר השיר לאירוויזיון, באתר ישראל היום, 3 במרץ 2020
↑  פרסי אקו"ם - אקו"ם, באתר אקו"ם, ‏3 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390163205171  VIAF: 32150940103226602216   WorldCat (עם VIAF): 32150940103226602216
צליל מתח

צליל מתח הוא צליל המתווסף לצלילי האקורד המשולש על-מנת ליצור צבע הרמוני מסוים.
נהוג לכנות את הצלילים על שם המרחק שלהם מתוך הבסיס של האקורד. 
לדוגמה, אם נוסיף לדו מז'ור צליל ספטימה קטנה, כלומר סי במול נקבל ספטאקורד שהוא אקורד עם מתח רב.
דרך הכתיבה

7-צליל מתח במרחק ספטימה קטנה מהשורש.
Maj7-צליל מתח במרחק ספטימה גדולה מהשורש.
9-צליל במרחק נונה מהשורש, לעיתים מופיע בתוספת SUS האומרת להחליפו בדרגה השלישית, מקביל ל-2 אך אוקטבה מעליו.
11-צליל במרחק און דצימה מהשורש, מקביל ל-4 אך אוקטבה מעליו, יכול לקבל תוספת SUS.
13-צליל במרחק טרצדצימה מהשורש מקביל ל-6 אך אוקטבה מעליו.
2-צליל במרחק סקונדה מהשורש, יותר נדיר לרוב מופיע כ-9 ובתוספת SUS.
4-צליל במרחק קווארטה מהשורש לרוב מופיע בתוספת SUS.
6-צליל במרחק סקסטה מהשורש.
כל אחד מצלילי המתח, נותן אופי אחר לפי ההקשר והאקורד המשולש עליו הוא נמצא.
תחליפים

כדי לא ליצור "עומס" או "אי-סדר" בכך שנמצאים הרבה צלילים בהרמוניה מחליפים לעיתים צלילי המתח את צליל האקורד המשולש.
ה-7, Major7 לרוב לא מחליף כלום ומגיע כתוספת (ולפעמים בד בבד) לאקורד המשולש.
ה-2,9 מחליפים לרוב את השורש המנוגן אוקטבה מתחת (על ידי כלי בס או פסנתר).
צלילי המתח האחרים מחליפים לרוב את צליל הקווינטה.
אחד החוקים הבסיסיים בהרמוניה הוא שלא יבואו יחד צליל ותחליפו.
ראו גם

צליל מנע
קוואקווא

קווא-קווא (באנגלית ובאפריקאנס: QwaQwa) הייתה בנטוסטן זעיר במזרח דרום אפריקה של תקופת האפרטהייד. היא השתרעה על שטח של 655 קמ"ר במזרח מדינת אורנג' החופשית, גובלת עם לסוטו. כבירתה הוכרזה פותאדיטז'אבה. קווא-קווא הוקמה במקור עבור שני שבטים של בני הבאסותו, דוברי שפת הסותו, שהושארו מחוץ לשטחה של מדינת לסוטו עם עצמאותה. אוכלוסיית קווא-קווא מנתה כ-180,000 מאלו.
פירוש השם קווא-קווא בשפת הקהויסאן הוא "יותר לבן מלבן". השם נועד לתאר את נוף גבעות אבן-החול המאפיין את הטריטוריה. בשפת האפריקאנס נקרא המקום ויטסיסהוק, על שם חווה שהייתה קיימת במקום.
ב-1 בנובמבר 1974 הוקמה קווא-קווא כבנטוסטן. ב-27 באפריל 1994 היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה שלאחר האפרטהייד. שליטה המרכזי במשך התקופה היה קנת מופלי.
הערות שוליים

1 2  Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18.
↑  "Census > 1991 > RSA > Variable Description > Person file > District code". Statistics South Africa - Nesstar WebView. Retrieved 18 August 2013.
| בנטוסטנים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד |
| --- | --- | --- |
| בנטוסטנים שהוכרזו עצמאיים | בופוטאצוואנה בופוטאצוואנה • ונדה ונדה • טרנסקאי טרנסקאי • סיסקאי סיסקאי |  |
| בנטוסטנים רגילים | גאזאנקולו גאזאנקולו • לבווה לבווה • קוואקווא קוואקווא •  קאנגוואנה • קוואנדבלה קוואנדבלה • קוואזולו קוואזולו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צופיות לבני הנעורים

עטיפת החלק השני של הספר "צופיות לבני הנעורים", ינואר 1908
הספר צוֹפִיּוּת לִבְנֵי הַנְּעוּרִים (Scouting for Boys) פורסם בשנת 1908 והוא הספר הראשון שנכתב על תנועת הצופים. הספר נכתב ואויר על ידי רוברט באדן פאואל, מייסד התנועה. הספר מבוסס על חוויות ילדותו, ניסיונו בקרבות מאפקינג במלחמת הבורים השנייה ועל מחנה הניסיון באי הברונזה שבאנגליה. הספר "צופיות לבני הנעורים" הוא הספר הרביעי הנמכר ביותר במאה ה-20.
היסטוריה

"צופיות לבני הנעורים" (1908) הוא שכתוב של באדן פאואל לשני ספרים מוקדמים יותר שכתב במהלך שירותו הצבאי: "סיירות וצופיות" (Reconnaissance and Scouting) משנת 1884 ו"עזרים לצופיות" (Aids to Scouting) משנת 1899. ספרים אלו שימשו את הצבא הבריטי באימונים. במאפקינג, באדן פאואל גייס ואימן נערים בגילאי 12-15 כדוורים, שליחים ומאוחר יותר כסוחבי פצועים כדי שהגברים יוכלו להתפנות ללחימה. כשחזר לאנגליה בתום המלחמה, גילה באדן פאואל שבבתי הספר החלו להשתמש בספריו. הוא החליט לשנות את פרסומיו הצבאיים ולהתאימם לבני הנעורים.
הספר פורסם בשישה חלקים, 70 עמודים כל חלק, מינואר עד מרץ 1908. ששת החלקים היוו הצלחה גדולה וכמתוכנן הפכו לספר אחד ב-1 במאי 1908. הספר תורגם ל-87 שפות שונות. בשנת 1948 הספר עדיין נמכר בכמות של 50,000 עותקים בשנה.
משנת 2010 מחלקת תנועת הצופים העבריים את הספר במהדורה מיוחדת בסיום קורס החמישיות המסכם של שכבה ט', המסכם את תקופת החניכות בתנועה. חלוקת הספר היא אות סמלי למעבר מחניך לחבר בתנועה, איש שכבה בוגרת.
זכויות יוצרים

ארגון הצופים של בריטניה היה הבעלים החוקיים של זכויות היוצרים של הספר בבריטניה, עד ל-31 בדצמבר 2011, כאשר זכויות היוצרים פגו בסוף שנת ה-70 לאחר מות מחבר הספר, ב-8 בינואר 1941. הספר נמצע כעת ברשות הציבור. עד אז, על מנת להעתיק את הספר היה צורך באישור רשמי של צופי בריטניה, למעט זכויות יוצרים חריגות במדינות ספציפיות, כמו שימוש הוגן.
תנועת הצופים הבנים של אמריקה (Boy Scouts of America), קיבלו רישיון זכויות יוצרים מיוחד מבאדן פאוול עצמו עבור הספר Boy Scout Handbook, שנכתב בתקופת ההקמה הרשמית של צופי אמריקה בשנת 1910.
הערות שוליים

↑  Smith, David (2007-04-21). "Scouts uncool? Not in my book". The Guardian (באנגלית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2016-08-25.
↑  Ian Hislop on Robert Baden-Powell, Time Out London(הקישור אינו פעיל)
↑  רוברט באדן פאוול, Aids to scouting for N.-C.Os. & men, לונדון: Gale & Polden, 1899
↑  The Scout Association, Copyright. A guide to reproducing material owned by The Scout Association (ארכיון)
↑  Tim Jeal, Baden-Powell, London: Hutchinson, 1989, ISBN 0-09-170670-X
צביקה יעקבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1952 
 פטירה:  10 בנובמבר 2012 (בגיל 59) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  נען 
 שפות היצירה:  עברית 
 
צביקה יעקבי (16 בנובמבר 1952 – 10 בנובמבר 2012) היה משורר עברי ומתרגם שירה.
נולד וגדל בקיבוץ נען. הוא סיים את בית הספר התיכון בקיבוץ ויצא להשלמת לימודי הספרות העברית באוניברסיטה העברית בירושלים. למד גם יהדות, ספרות עברית של ימי הביניים ותאוריה של התרגום.
יעקבי פרסם מספר ספרי שירה, שייחודם בלשונם, בהסתכלות מעמיקה על החיים ובעיצוב פרטני ומדוקדק של המראות. ספר שיריו "חירבת כליל", עוטר בחיתוכי עץ של האמן הירושלמי משה הופמן, שנפטר בדמי ימיו.
יעקבי תרגם מאנגלית את שיריו של המשורר האמריקאי החשוב תיאודור רות'קה, ילד על גג חממה, וכן פרסם בכתבי עת ספרותיים תרגומים משיריו של המשורר-הכומר הוולשי ר.ס. תומאס.
נפטר בגיל 60 ב-10 בנובמבר 2012 ונקבר בבית הקברות של קיבוץ נען.
ספרי שירה

חירבת כליל, חיתוכי עץ - משה הופמן, 1985.
איך - לא, שירים, 1988.
פיליגרן, שירים, 1997.
תרגום

צביקה יעקבי תרגם שירים יחידים של משוררים אחדים מאנגלית לעברית. ביניהם: אי. אי. קאמינגס, סילביה פלאת, מאריאן מור, קרן אלקלעי הישראלית, ואחרים. תרגומיו נדפסו בכתבי עת ספרותיים כגון שבו, אפריון, מאזנים, עיתון 77 ונוספים.
ילד על גג חממה מאת תיאודור רות'קה, 1995.
אחרי מות

'יורת האש' ספר שירים מן העיזבון של צבי יעקבי (צביקה, כפי שקראו לו חבריו בקיבוץ נען), יצא בהוצאה מקומית על ידי קיבוץ נען בעריכת ורדה גינוסר, בדצמבר 2013, במלאת שנה לפטירתו. בספר מופיעים 135 שירים שהם מבחר משיריו שלא פורסמו מהשנים 2009 - 2013 . הספר הוא אוסף מתוך מחברות ששרדו אצל צביקה באשפוזיו הארוכים בבתי חולים לחולי נפש. עם זאת שירים רבים אבדו במעברים בין המחלקות השונות בהן אושפז. עדות לכך מצויה רק אצל חבריו ששמעו את קריאת שיריו מפיו ולא מצאו להם תעוד במחברותיו. 'יורת האש' היא מצבה מרשימה למשורר שמעטים מכירים. את המבחר אצרו ורדה גינוסר ויורם שוער.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523018005171  ISNI: 0000 0000 2966 424X  LCCN: n89135154  VIAF: 68058336   WorldCat (עם VIAF): 68058336 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.