stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949
התקבלות הספר

פרסום ספרו של מוריס הביא לביקורת ניכרת כלפיו בעיתונות התקופה.
ההיסטוריון יוסי בן-ארצי טען כי
מרדכי בר-און עמד על גישתו החלוצית של הספר:
אניטה שפירא ציינה כי
אבי שליים, פרופסור ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת אוקספורד, והיסטוריון חדש בעצמו, כותב שמחקרו של מוריס על התהוות בעיית הפליטים הפלסטינים ב-1948 היה: "זהיר, קר-רוח ואובייקטיבי ככל שהיה יכול להיות," וש"לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינית" "מצטיין במקוריות, למדנות ותרומתו חשובה להבנת לבו של הסכסוך הישראלי-פלסטיני". רבים ממבקריו של מוריס נצמדים לעקרון של "היסטוריה ישנה", הרעיון שישראל נולדה טהורה, דוד שנלחם בגוליית הערבי, כותב שליים. הוא טוען שהרעיונות הללו הם מוטעים בתכלית, ולא נוצרו בידי היסטוריונים אלא בידי המשתתפים במלחמת העצמאות, שכותבים על האירועים בהם לקחו חלק בלי היתרון של גישה לארכיונים ישראלים, שנפתחו לראשונה בראשית שנות השמונים.
מהצד האחר מתחו על מוריס ביקורת נורמן פינקלשטיין
ונור מסאלחה.
הם טוענים שמסקנותיו של מוריס הן פרו-ישראליות:
מוריס לא מיידע לגמרי שעבודתו נשענת בעיקר על מסמכים ישראלים שהותרו לפרסום באופן חלקי, בעוד שהמסמכים הרגישים ביותר נותרו סגורים בפני החוקרים.
מוריס מתייחס לראיות במסמכים הישראלים בדרך בלתי ביקורתית, ואינו לוקח בחשבון שהם לפעמים אפולוגטיים.
מוריס ממעיט במספר הגירושים. פינקלשטיין טוען שבטבלה שבה מוריס מסכם את הסיבות לנטישה, כפר אחרי כפר, מקרים רבים של "התקפה צבאית על יישובים" צריכים להיכנס במקום זאת לקטגוריית "גירושים".
מסקנותיו של מוריס מוטות בנוגע לעדויות שהוא עצמו מציג, וכשהמסקנות מציגות לחומרה את הישראלים הוא נוטה להציגן בצורה מקלה.
הן פינקלשטיין והן מצאלחה סבורים שהייתה מדיניות של טרנספר.
בתגובה לפינקלשטיין ומצאלחה ענה מוריס  ש"ראיתי מספיק חומר, צבאי ואזרחי, על מנת שתהיה לי תמונה מדויקת של מה שקרה". פינקלשטיין ומסאלחה הגיעו למסקנותיהם בשל הטיה פרו-פלסטינית. ובאשר להבדל בין ההתקפה הצבאית לגירוש הם צריכים לקבל את מה שהוא מכנה כהגדרה "הצרה והמחמירה יותר" של גירושים. מוריס סבור שלא הייתה מדיניות של טרנספר.
המשך מחקריו של מוריס

מוריס המשיך לעסוק בנושא זה, ובשנת 2004 יצאה לאור באנגלית מהדורה מתוקנת ומורחבת, בשם The Birth of the Palestinian Refugee Problem Revisited. בספר זה מוריס ענה למבקריו והוסיף חומרים מארכיונים שונים, בעיקר בישראל, שנפתחו בשנות התשעים (ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון וארכיון ההגנה). הוא כותב שתוכנם של המסמכים החדשים מגדיל במידה משמעותית את האחריות הן של הישראלים והן של הפלסטינים לבעיית הפליטים, ומגלה עוד מקרי גירוש ומעשי אכזריות בצד הישראלי, ועוד פקודות מצד הרשויות הערביות שהורו לפלסטינים לנטוש את בתיהם, או לפחות לשלוח אל מחוץ לכפר או לעיר את הנשים והילדים. מוריס כותב בפתח הספר שמסקנותיו בוודאי לא ירצו את התועמלנים הישראלים או את התועמלנים הפלסטינים, וגם לא את ה"היסטוריונים של שחור ולבן".
נושא הספר נכלל גם בשני ספרים נוספים שכתב מוריס מאוחר יותר: "קורבנות: תולדות הסכסוך הציוני-הערבי 2001-1881", שיצא לאור בשנת 2001, ו"1948 - תולדות המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה", שיצא לאור בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  בפתח המהדורה העברית נאמר שהספר באנגלית יצא לאור בשנת 1987, אך זו טעות
↑  The Birth of the Palestinian Refugee Problem, 1947-1949 , באתר אמזון
↑  לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947 - 1949, באתר של הוצאת "עם עובד"
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949 (להלן לידתה), עמ' 51
↑  לידתה, עמ' 92
↑  לידתה, עמ' 93
↑  לידתה, עמ' 101
↑  לידתה, עמ' 134
↑  לידתה, עמ' 180
↑  לידתה, עמ' 211
↑  לידתה, עמ' 213
↑  לידתה, עמ' 265
1 2  לידתה, עמ' 266
↑  לידתה, עמ' 292
↑  לידתה, עמ' 338
↑  לידתה, עמ' 381
↑  לידתה, עמ' 382
1 2  לידתה, עמ' 15.
↑  לידתה, עמ' 11.
1 2  לידתה, עמ' 12.
1 2  לידתה, עמ' 13.
↑  במאמר "ההיסטוריוגרפיה החדשה" שפורסם בדו-ירחון האמריקני-היהודי "תיקון" (באנגלית), בנובמבר-דצמבר 1988.
↑  לידתה, עמ' 11
↑  קובי בן שמחון, קץ הסכסוך, על פי בני מוריס, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2012
↑  ארי שביט, מחכה לברברים, ריאיון עם בני מוריס, באתר הארץ, 6 בינואר 2004
↑  דוגמאות: משה ז"ק, "מסמך זה לא הכל", מעריב, 19 באפריל 1991; אברהם סלע, "האמנם נולדה מדינת ישראל בחטא", הארץ, 4 ו-11 באוקטובר 1991; אהרן מגד, "ההיסטוריונים החדשים", הארץ, 10 ביוני 1994.
↑  יוסי בן-ארצי, ‏על ההיסטוריוגרפיה של מלחמת העצמאות, קתדרה 65, ספטמבר 1992, עמ' 164
↑  מרדכי בר-און, ‏מלחמות קטנות – מלחמות גדולות: הערות נוספות לוויכוחים על מדיניות הביטחון של ישראל בעשור הראשון, קתדרה 94, דצמבר 1999, עמ' 116-115
↑  אניטה שפירא, יהודים חדשים יהודים ישנים, הוצאת עם עובד, 1997, עמ' 23–24. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
↑  Shlaim, Avi. The Debate about 1948, International Journal of Middle East Studies, Vol 27, No. 3 (1995), pp. 287-304.
↑  N. Finkelstein, 1995, ‘Image and Reality of the Israel-Palestine conflict’, Verso, London, ISBN 1-85984-339-5
↑  N. Finkelstein, 1991, Myths, Old and New, J. Palestine Studies, 21(1), p. 66-89
↑  N. Masalha, 1991, A Critique of Benny Morris, J. Palestine Studies 21(1), p. 90-97
↑  Morris, 1991, 'Response to Finkelstein and Masalha', J. Palestine Studies 21(1), p. 98-114
↑  The Birth of the Palestinian Refugee Problem Revisited, באתר של Cambridge University Press
מוקדמות מונדיאל 2018 - אסיה

46 הנבחרות החברות בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC) התמודדו על ארבעה וחצי מקומות למונדיאל 2018. המוקדמות התקיימו בשלושה סיבובים שבסיומם 4 קבוצות עלו למונדיאל. בנוסף התקיים סיבוב רביעי בו נקבע הנבחרת שתתמודד על כרטיס נוסף נגד נבחרת מאמריקה הצפונית.
סיבוב ראשון: 12 הנבחרות שדורגו במקומות 35–46 התמודדו בצמד משחקים, בית וחוץ. שש הנבחרות המנצחות עלו לשלב הבא.
סיבוב שני: 40 נבחרות (שש המנצחות של הסיבוב הראשון ו־34 הנבחרות הראשונות באסיה) חולקו לשמונה בתים של חמש נבחרות ושחקו ביניהן בשיטת בית חוץ. הנבחרת הזוכה בכל בית ו-4 הנבחרות הטובות ביותר מהמקום השני עלו לשלב הבא.
סיבוב שלישי: 12 הנבחרות שעלו מהשלב השני חולקו לשני בתים של שש נבחרות כל אחת. שתי הראשונות מכל בית עלו למונדיאל. שתי הנבחרות במקום השלישי עלו לסיבוב הבא.
סיבוב רביעי: שתי הנבחרות שסיימו במקום השלישי התמודדו ביניהן במשחק בית חוץ, על הזכות לשחק נגד הנבחרת הרביעית במוקדמות CONCACAF על כרטיס למונדיאל.
מהלך המוקדמות > סיבוב ראשון

| רמה 1 | רמה 2 |
| --- | --- |
  הודו (171)    סרי לנקה (172)    תימן (176)    קמבודיה (179)    הרפובליקה הסינית (182)    מזרח טימור (182)  :   נפאל (186)    מקאו (186)    פקיסטן (188)    מונגוליה (194)    ברוניי (198)    בהוטן (209)
מהלך המוקדמות > סיבוב ראשון > משחקים

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  הודו | 2 - 0 |  נפאל | 2 - 0 | 0 - 0 |
|  תימן | 3 - 1 |  פקיסטן | 3 - 1 | 0 - 0 |
|  מזרח טימור | 5 - 1 |  מונגוליה | 4 - 1 | 1 - 0 |
|  קמבודיה | 4 - 1 |  מקאו | 3 - 0 | 1 - 1 |
|  הרפובליקה הסינית | 2 - 1 |  ברוניי | 0 - 1 | 2 - 0 |
|  סרי לנקה | 1 - 3 |  בהוטן | 0 - 1 | 1 - 2 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני

כל מנצחות הבתים ו-4 מהמדורגות במקום השני עולות לשלב הבא במוקדמות המונדיאל. שלוש הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית ו-4 מהמסיימות במקום הרביעי עולות לסיבוב המוקדמות השלישי של גביע אסיה בכדורגל 2019.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ערב הסעודית | 20 | 8 | 6 | 2 | 0 | 28 | 4 | 24 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 17 | 8 | 5 | 2 | 1 | 25 | 4 | 21 |
|  פלסטין | 12 | 8 | 3 | 3 | 2 | 22 | 6 | 16 |
|  מלזיה | 4 | 8 | 1 | 1 | 6 | 3 | 30 | -27 |
|  מזרח טימור | 2 | 8 | 0 | 2 | 6 | 2 | 36 | -34 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 21 | 8 | 7 | 0 | 1 | 29 | 4 | 25 |
|  ירדן | 16 | 8 | 5 | 1 | 2 | 21 | 7 | 14 |
|  קירגיזסטן | 14 | 8 | 4 | 2 | 2 | 10 | 8 | 2 |
|  טג'יקיסטן | 5 | 8 | 1 | 2 | 5 | 9 | 20 | -11 |
|  בנגלדש | 1 | 8 | 0 | 1 | 7 | 2 | 32 | -30 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קטר | 21 | 8 | 7 | 0 | 1 | 29 | 4 | 25 |
|  סין | 17 | 8 | 5 | 2 | 1 | 27 | 1 | 26 |
|  הונג קונג | 14 | 8 | 4 | 2 | 2 | 13 | 5 | 8 |
|  המלדיביים | 6 | 8 | 2 | 0 | 6 | 8 | 20 | -12 |
|  בהוטן | 0 | 8 | 0 | 0 | 8 | 5 | 52 | -47 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | 20 | 8 | 6 | 2 | 0 | 26 | 3 | 23 |
|  עומאן | 14 | 8 | 4 | 2 | 2 | 11 | 7 | 4 |
|  טורקמניסטן | 13 | 8 | 4 | 1 | 3 | 10 | 11 | -1 |
|  גואם | 7 | 8 | 2 | 1 | 5 | 3 | 16 | -13 |
|  הודו | 3 | 8 | 1 | 0 | 7 | 5 | 18 | -13 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ה'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 22 | 8 | 7 | 1 | 0 | 27 | 0 | 27 |
|  סוריה | 18 | 8 | 6 | 0 | 2 | 26 | 11 | 15 |
|  סינגפור | 10 | 8 | 3 | 1 | 4 | 9 | 9 | 0 |
|  אפגניסטן | 9 | 8 | 3 | 0 | 5 | 8 | 24 | -16 |
|  קמבודיה | 0 | 8 | 0 | 0 | 8 | 1 | 27 | -26 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ו'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  תאילנד | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 14 | 6 | 8 |
|  עיראק | 12 | 6 | 3 | 3 | 0 | 13 | 6 | 7 |
|  וייטנאם | 7 | 6 | 2 | 1 | 3 | 7 | 8 | -1 |
|  טאיוואן | 0 | 6 | 0 | 0 | 6 | 5 | 19 | -14 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ז'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | 24 | 8 | 8 | 0 | 0 | 27 | 0 | 27 |
|  לבנון | 11 | 8 | 3 | 2 | 3 | 12 | 6 | 6 |
|  כווית | 10 | 8 | 3 | 1 | 4 | 12 | 10 | 2 |
|  מיאנמר | 8 | 8 | 2 | 2 | 4 | 9 | 21 | -12 |
|  לאוס | 4 | 8 | 1 | 1 | 6 | 6 | 29 | -23 |
הערה: כווית הושעתה על ידי פיפ"א במהלך המשחקים בעקבות שינויי חוקה במדינה בניגוד לתקנון פיפ"א. בעקבות כך היא קיבלה שלושה הפסדים טכניים 3–0 בשלושת משחקיה האחרונים נגד מיאנמר, לאוס וקוריאה הדרומית.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית ח'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוזבקיסטן | 21 | 8 | 7 | 0 | 1 | 20 | 7 | 13 |
|  קוריאה הצפונית | 16 | 8 | 5 | 1 | 2 | 14 | 8 | 6 |
|  הפיליפינים | 10 | 8 | 3 | 1 | 4 | 8 | 12 | -4 |
|  בחריין | 9 | 8 | 3 | 0 | 5 | 10 | 10 | 0 |
|  תימן | 3 | 8 | 1 | 0 | 7 | 2 | 17 | -15 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > טבלת דירוג המקום השני

הטבלה מבוססת על המשחקים נגד הקבוצות שסיימו בארבעת המקומות הראשוניים בכל בית. ארבע הראשונות עלו לשלב הבא.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עיראק עיראק | 12 | 6 | 3 | 3 | 0 | 13 | 6 | 7  |
| סוריה (1980–2024) סוריה | 12 | 6 | 4 | 0 | 2 | 14 | 11 | 3  |
| איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 11 | 6 | 3 | 2 | 1 | 16 | 4 | 12  |
| הרפובליקה העממית של סין סין | 11 | 6 | 3 | 2 | 1 | 9 | 1 | 8  |
| קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית | 10 | 6 | 3 | 1 | 2 | 10 | 8 | 2  |
| ירדן ירדן | 10 | 6 | 3 | 1 | 2 | 9 | 7 | 2  |
| עומאן עומאן | 8 | 6 | 2 | 2 | 2 | 6 | 6 | 0  |
| לבנון לבנון | 5 | 6 | 1 | 2 | 3 | 3 | 6 | -3 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי

12 הקבוצות שעלו לסיבוב השלישי חולקו לשני בתים של 6 קבוצות. שתי הקבוצות הראשונות בכל בית יעלו למונדיאל. שתי הקבוצות במקום השלישי, ישחקו ביניהן על המקום החמישי המקנה את הזכות להשתתף במשחק הפלייאוף נגד הרביעית בצפון ומרכז אמריקה.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית א

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | 22 | 10 | 6 | 4 | 0 | 10 | 2 | 8 |
|  קוריאה הדרומית | 15 | 10 | 4 | 3 | 3 | 11 | 10 | 1 |
|  סוריה | 13 | 10 | 3 | 4 | 3 | 9 | 8 | 1 |
|  אוזבקיסטן | 13 | 10 | 4 | 1 | 5 | 6 | 7 | -1 |
|  סין | 12 | 10 | 3 | 3 | 4 | 8 | 10 | -2 |
|  קטר | 7 | 10 | 2 | 1 | 7 | 8 | 15 | -7 |
איראן וקוריאה הדרומית העפילו ישירות למונדיאל וסוריה העפילה לפלייאוף.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית ב

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 20 | 10 | 6 | 2 | 2 | 17 | 7 | 10 |
|  ערב הסעודית | 19 | 10 | 6 | 1 | 3 | 17 | 10 | 7 |
|  אוסטרליה | 19 | 10 | 5 | 4 | 1 | 16 | 11 | 5 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 13 | 10 | 4 | 1 | 5 | 10 | 13 | -3 |
|  עיראק | 11 | 10 | 3 | 2 | 5 | 11 | 12 | -1 |
|  תאילנד | 2 | 10 | 0 | 2 | 8 | 6 | 24 | -18 |
יפן וערב הסעודית העפילו ישירות למונדיאל ואוסטרליה העפילה לפלייאוף.
מהלך המוקדמות > סיבוב רביעי

4 הקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים בכל בית עלו למונדיאל. שני המקומות השלישיים התחרו ביניהן על הזכות לשחק בפלייאוף הביניבשתי.
| נבחרת א' | תוצאה | נבחרת ב' | משחק ראשון | משחק שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  סוריה | 3-2 |  אוסטרליה | 1–1 | 2-1 |
במול

לה במול במפתח סול
במוזיקה, בֵּמוֹל (או נָחֵת) הוא סימן היתק המורה על הנמכת הצליל הבא אחריו בחצי טון, והוא מסומן ב-♭ (הדומה לאות הלועזית הקטנה b), משמאל לתו. באוקטבה תקנית דו במול זהה דיאטונית לסי, ופה במול זהה דיאטונית למי. קיים גם סימן במול כפול הנראה כך: 𝄫 והוא מנמיך תו נתון בטון שלם. בתיווי מוזיקלי במאה העשרים ישנן גם סימני במול מיוחדים המורים על הנמכת צליל ברבע טון או בשלושת רבעי הטון.
תו היוניקוד '♭' (266D הקסדצימלי) עשוי להציג את סימן הבמול במחשבים מסוימים.
סדר הבמולים בסולם הוא קבוע, על פי מעגל הקווינטות והוא: סי במול, מי במול, לה במול, רה במול, סול במול, דו במול, פה במול.
המלה "במול" מקורה באיטלקית: bemolle שפירושו "(האות)b-רך". מקורה של משמעות המונח היא במוזיקה עתיקה, בה נהגו להנמיך את הצליל סי במודוסים מסוימים. באותה עת, ערך ההנמכה של הבמול היה קטן מחצי טון, כך שאותה הנמכה הייתה למעשה קטנה, ושנתה בעיקר את החריפות שיצר הצליל סי עם צלילים מסוימים (פה, ודו, למשל), והקנתה לו גוון רך יותר, ומכאן מקור השם.
ראו גם

דיאז
בקר (סימן היתק)
מוות במעגל האבנים

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  פיליס דורותי ג'יימס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מתח, מסתורין
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Faber and Faber
 תאריך הוצאה:  2010
 מספר עמודים:  383
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אריה ניר
 תרגום:  נעה בן פורת
 סדרה
 ספר קודם:  המגדלור
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002760038
מוות במעגל האבנים (באנגלית: The Private Patient) הוא ספר מאת הסופרת פיליס דורותי ג'יימס. זהו הספר ה-14 בסדרת הספרים שגיבורם הוא אדם דלגליש. הספר מושפע מאגאתה כריסטי בתחום חקירת רצח בטירה אנגלית עתיקה ומתומאס הרדי שאף מוזכר בספר ושגם עלילות ספריו מתרחשות באותו מחוז.
דמויות > צוות

ג'ורג' צ'נדלר-פאוול – מנתח יוקרתי, גרוש, אשתו נישאה בשנית לאיש עשיר וחיה בארצות הברית
פלביה הולנד – אחות העומדת בראש הצוות הסיעודי, בינה לבין ג'ורג' היה רומן שנמשך 8 שנים,
הלנה הבלנד לבית קרסט – המנהלת האדמיניסטרטיבית וסוכנת הבית, בתו של הבעלים הקודם של האחוזה שנאלץ למכור אותה לצ'נדלר-פאוול אחרי שאיבד את רכושו בקריסת תאגיד הביטוח לוידס, גרושה ללא ילדים.
דין וקים בוסק – טבחים
לטישיה (לטי) פרנשאם, אלמנת כומר, הייתה בעבר האומנת של הלנה ואף ניהלה פרשת אהבים עם אביה, כיום מנהלת את המשרד ואת הנהלת החשבונות
שרון בייטמן – כוח עזר
מר מוגוורת (מוג הזקן) – גנן ואיש תחזוקה
מרקוס וסטהול, רופא, הומוסקסואל, מתלבט האם לנסוע עם משלחת רפואית לאפריקה. גר עם אחותו בקוטג' באחוזה
קנדייס וסטהול, הייתה מרצה באוניברסיטה, עזבה את האקדמיה על מנת לטפל באביה
דמויות > משטרה

אדם דלגליש, ניצב משנה במשטרה, מאורס לאמה לוונהאם, משורר בשעות הפנאי
ג'פרי הרקנס, סגן מפקד משטרת המטרופולין
אדית גלניסטר, פתולוגית
קית וטסטון, פקד מהמשטרה המקומית
קיית מיסקין, מפקחת בילוש
סמל ראשון פרנסיס בנטון-סמית, בן לאב אנגלי ואם הודית, בן זוג של בוורלי – שחקנית
מלקולם וורן, שוטר בילוש מקומי, התמנה לעזור לצוות החקירה
פירס טרנט, שוטר, חבר לשעבר של קיית, שניתקה את היחסים איתו בגלל חוסר נאמנות מצדו
דמויות > אחרים

לאורה סקפינגטון, המטופלת היחידה שהייתה באחוזה חוץ מהנרצחת. טענה שראתה אורות משוטטים בשטח האחוזה בליל הרצח.
קלרה ואנני – חברותיה הטובות של אמה, ארוסתו של דלגליש, לסביות. במהלך הסיפור הותקפה אנני ונאנסה.
ניוטון מקלפילד – עורך דינה של רודה.
יורודאנס

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  האוס, יורודיסקו, איטלו דיסקו, דאנס-פופ, ניו ביט, Hi-NRG, היפ הופ, טראנס
 מקורות תרבותיים:  אירופה בתחילת שנות ה-90
 מוצא:  בלגיה, גרמניה, הולנד 
 כלים:  סינתיסייזר, מכונת תופים, מקלדת אלקטרונית, סקוונסר
 פופולריות מיינסטרים:  רבה באירופה, ארגנטינה, קנדה, ישראל, אוסטרליה; בינונית בארצות הברית וביפן; בשנות ה-90
 נגזרות:  האפי האוס (האוס שמח/דאנס מסטיק); הארד דאנס, יורוטראנס
 
יורודאנס (באנגלית: Eurodance) הוא מונח כולל למוזיקת הדאנס האירופאית, סגנון פופולרי של האוס-טכנו בשילוב שירה. סגנון זה צבר פופולריות בעיקר באירופה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, קנדה ובארצות מסוימות באסיה (בהן ישראל) בין השנים 1992 עד 1996 ועד היום.
בין השנים 1993 עד 1995, הסגנון נחשב לתופעת מיינסטרים אשר התרחבה ושולבה עם סגנונות שונים במוזיקה האלקטרונית.
בתחום הסגנון המוזיקלי, יורודאנס קרוב מאוד ליורו-טכנו וליורופופ. כל שלושת הסגנונות הופקו במשך השנים בעיקר על ידי אמנים סקנדינבים או מערב-אירופאים ולכן אספו בעיקר קהל מעריצים רב מהאזורים הללו.
יורודאנס צמח במדינות רבות בהן גרמניה, שוודיה, הולנד, פינלנד, דנמרק, נורווגיה, בלגיה ואיטליה. בשנים האחרונות, מדינות מזרח אירופאיות כגון רומניה, הונגריה, קרואטיה, פולין ורוסיה הצטרפו לסצנת היורודאנס.
אמני יורודאנס בולטים

ראו גם קטגוריה:הרכבי יורו דאנס
2 אנלימיטד (בלגיה/הולנד)
אייפל 65 (איטליה)
אלקזר (שוודיה)
אינפרנל (דנמרק)
אייס אוף בייס (שוודיה)
אקווה (דנמרק/נורווגיה)
ובשנים האחרונות, בסהאנטר וקסקדה
להיטי יורודאנס בולטים

"Rhythm Is a Dancer" של סנאפ! (1992)
"It’s My Life" של ד"ר אלבן (1992)
"More and More" של קפטן הוליווד פרוג'קט (1992/1993)
"Mr. Vain" של קאלצ'ר ביט (1993)
"Omen III" של מאג'יק אפייר (1994)
"United" של מארקי מארק ופרינס איטל ג'ו (1994)
"Eins, Zwei, Polizei" של מו-דו (1994)
"Cotton Eye Joe" של ה"רדנקס" (1994/5)
"Be My Lover" של לה-בוש (1995)
"Scatman's World" של סקטמן ג'ון (1995)
"What Is Love" של האדאווי (1993)
"Freed From Desire" של גאלה (1997)
"Day by Day" של רג'ינה (1997)
יניב קטן

יניב קטן (נולד ב-27 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ואיש תקשורת ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ והקשר ההתקפי, היה קפטן קבוצת מכבי חיפה ושחקן נבחרת ישראל. למעט תקופה קצרה לווסטהאם יונייטד האנגלית, שיחק קטן כל הקריירה שלו במכבי חיפה, במדיה רשם 466 הופעות בליגה ו-631 הופעות בכל המסגרות בהן כבש 113 שערים, ועמה זכה ב-6 אליפויות ו-2 גביעי טוטו.
קריירה > תחילת דרכו

קטן החל את דרכו במכבי חיפה בגיל 9 ובמשך השנים היה שחקן מוביל בקבוצות הנוער והנערים של המועדון. הוא שיחק כחלוץ והבקיע שערים רבים. בעונת 1998/1999, במסגרת משחקי גביע אירופה למחזיקות גביע בהם השתתפה מכבי חיפה, הצטיין קטן ברוב המשחקים, ואף בישל את השער השני נגד פריז סן-ז'רמן, שהעלה את הקבוצה לשמינית גמר הטורניר. בקיץ 1998 ביקשה אנדרלכט להחתים אותו, אך הוא ומשפחתו סירבו.
כבר בגיל 19 הצטרף לנבחרת ישראל הבוגרת, באימונו של ריצ'רד נילסן הדני. בהתחלה התקשה להתאקלם, אך בהמשך מצא את מקומו בהרכב.
בתקופת אברהם גרנט ויצחק שום מצא קטן מקום קבע בהרכב הפותח של מכבי חיפה וביסס לעצמו מעמד של אחת ההבטחות הגדולות בליגה כחלוץ חזק, מהיר, בעל כושר כדרור מצוין ויכולות מסירה והגבהה.
קריירה > ליגת האלופות ומעבר לווסטהאם

בעונת 2002/2003 שיחק קטן יחד עם מכבי חיפה בליגת האלופות. הוא כבש את השער הראשון אי פעם של קבוצה ישראלית במפעל, כשכבש את השער הראשון במשחק נגד מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד, בו הפסידה חיפה בתוצאה 2–5. הוא כבש שער נוסף במשחק השני, שנערך באצטדיון GSP בניקוסיה, בו ניצחה חיפה את יונייטד 3–0. כמו כן, כבש שער נגד אולימפיאקוס במשחק החוץ שהסתיים בתיקו 3–3.
בעונת 2004/2005, תחת הדרכתו של רוני לוי, היה קטן למבשל המצטיין בליגה עם 14 בישולים, לאלה הוסיף 8 שערים, ועזר לחיפה לזכות באליפות. עם פתיחת עונת 2005/2006 היה אחד הגורמים המרכזיים לפתיחה המוצלחת של הקבוצה, עם 5 שערים ו-4 בישולים בסיבוב הראשון. בעקבות כך גיששו אחריו קבוצות רבות מהפרמייר ליג, וב-19 בדצמבר 2005 חתם בווסטהאם יונייטד, שם שיתף פעולה עם יוסי בניון. את הופעת הבכורה שלו במדי וסטהאם ערך במשחק מול אסטון וילה שבו נכנס כמחליף של בובי זאמורה. עד לסיום אותה עונה, זכה לדקות משחק מעטות מאוד: שמונה הופעות, מהן שש כמחליף, ולא כבש שערים. כיוון שאלן פארדיו, מאמן הקבוצה, הודיע לו כי אינו נמצא בתוכניותיו לעונה הבאה, קטן חזר למכבי חיפה.
קריירה > חזרה לחיפה והפיכה למנהיג הקבוצה

לאחר שחזר החל קטן לשמש כקפטן הקבוצה ובמגרש הפך לפליימייקר ("עושה משחק") יותר מאשר קיצוני או חלוץ 9 קלאסי. במחזור הפתיחה של עונת 2008/2009, עת ערך את ההופעה ה-400 במדי מכבי חיפה, הבקיע קטן צמד לרשתה של מ.ס. אשדוד. שני מחזורים לסיום אותה עונה, במשחק מול הפועל תל אביב שנאבקה עם מכבי חיפה על האליפות, הצטיין קטן, כבש שער שהעניק לקבוצתו ניצחון 1–0 ופער של חמש נקודות בראש הטבלה, ואף זכה לציון הנדיר 10 במעריב. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות כשלזכותו שישה שערים ותשעה בישולים, ואף מוקם שני בדירוג הבישולים של הליגה.
בפתיחת עונת 2009/2010 העפיל קטן עם מכבי חיפה, בפעם השנייה בקריירה שלו והשנייה בתולדות המועדון, לשלב הבתים של ליגת האלופות, תוך שכבש מספר שערים חשובים והיה למנהיג הקבוצה במשחקי המוקדמות המכריעים. באותה עונה הובילה חיפה את הליגה במשך רוב העונה, אך עקב הנהגת שיטת הקיזוז קוצץ מספר הנקודות שצברה בחצי ולבסוף הפסידה את האליפות להפועל תל אביב במחזור האחרון. ב-5 במאי 2010 הודיע קטן על פרישה מהנבחרת אחרי 31 הופעות עקב בעיות בגבו, הקפטן הגיע למסקנה שלא יוכל להמשיך במשימות בקבוצה ובנבחרת עקב סיכון למצב בריאותו.
בעונת 2010/2011 הצליחה חיפה להשיב את תואר האליפות ובמהלך החגיגות הזמין קטן את אריק בנדו להניף איתו את צלחת האליפות, מה שעורר כעס אצל שוער הקבוצה וקפטן המשנה ניר דוידוביץ'. האחרון תקף את קטן בריאיון למעריב, אולם מאוחר יותר התנצל בפני המועדון, ומספר חודשים לאחר מכן יזם קטן סולחה בין השניים. בסיום העונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, שם הפסידה להפועל תל אביב. ב-24 בספטמבר 2011 כבש קטן את שערו ה-100 במדי מכבי חיפה בכל המסגרות בניצחון על הפועל רמת השרון. בעונת 2011/2012 הגיע עם הקבוצה שוב לגמר הגביע, אך שם הפסידה להפועל תל אביב בפעם השנייה ברציפות.
לקראת עונת 2012/2013 מונה ראובן עטר למאמן מכבי חיפה, ולאחר שהקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה כבר בפתיחת העונה, הודיע עטר על הדחתו של קטן מסגל הקבוצה וכי אף יעזוב את הקבוצה בחלון ההעברות. אולם, לאחר שפוטר עטר ותחתיו מונה אריק בנדו, שב קטן להרכב ולתפקיד קפטן הקבוצה.
ב-23 ביולי 2013 האריך קטן את חוזהו במכבי חיפה ל-3 שנים נוספות. במחזור הראשון של עונת 2013/2014 מול עירוני קריית שמונה רשם את הופעתו ה-600 במדי מכבי חיפה בכל המסגרות.
ב-19 ביוני 2014 הודיע קטן על פרישה ממשחק פעיל. ב-5 באפריל 2015 נערך לכבודו טקס פרידה באצטדיון סמי עופר. המועדון הוציא לגמלאות את המספר 20, איתו נהג לשחק, כאות הוקרה על תרומתו למועדון.
לאחר הפרישה

בסוף שנת 2016 הצטרף למחלקת הספורט של רדיו חיפה שבה הוא משמש פרשן בתוכנית הספורט השבועית, במשחקי הבית של מכבי והפועל חיפה ובאולפן המרכזי של התוכנית "שבת של כדורגל" ברדיו האזורי.
מספטמבר 2017 עד פברואר 2025, הגיש ברדיו חיפה תוכנית ספורט יומית בשם "קטן ב-2". בשנת 2024, זכה עם תוכניתו ״קטן ב-2״ בפרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר ברדיו בתחום הספורט, וזאת בעקבות הפעילות הרבה שהקדיש בתוכנית לנרצחי ונופלי מלחמת חרבות ברזל, אוהדי מכבי והפועל חיפה.
בעונת הכדורגל 2023/24 שימש כפאנליסט בתוכנית ״שער השבת״ בערוץ הספורט.
נשוי למיטל ואב לשלושה. מתגורר בקריית אתא.
סטטיסטיקה קריירה

| עונה | קבוצה | שערים | בישולים | הישגים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998/1999 | מכבי חיפה | 1 | 3 | רבע גמר גביע המחזיקות |
| 1999/2000 | מכבי חיפה | 3 | 2 | אין |
| 2000/2001 | מכבי חיפה | 5 | 3 | אליפות |
| 2001/2002 | מכבי חיפה | 5 | 0 | אליפות |
| 2002/2003 | מכבי חיפה | 6 | 9 | ליגת האלופות (שלב הבתים), גביע הטוטו |
| 2003/2004 | מכבי חיפה | 7 | 7 | אליפות |
| 2004/2005 | מכבי חיפה | 8 | 14 | אליפות |
| 2005/2006 | מכבי חיפה | 5 | 4 | עבר לווסטהאם במהלך העונה |
| 2005/2006 | וסטהאם יונייטד | 0 | 0 | הגעה לגמר הגביע האנגלי |
| 2006/2007 | מכבי חיפה | 7 | 3 | הגעה לשמינית גמר גביע אופ"א |
| 2007/2008 | מכבי חיפה | 5 | 3 | גביע הטוטו |
| 2008/2009 | מכבי חיפה | 6 | 9 | אליפות |
| 2009/2010 | מכבי חיפה | 7 | 7 | ליגת האלופות (שלב הבתים) |
| 2010/2011 | מכבי חיפה | 4 | 6 | אליפות |
| 2011/2012 | מכבי חיפה | 6 | 7 | גמר גביע המדינה |
| 2012/2013 | מכבי חיפה | 4 | 8 | מקום שני בליגה |
| 2013/2014 | מכבי חיפה | 0 | 3 | אין |
| סך הכל | במכבי חיפה | 79 | 88 | 6 אליפויות ושני גביעי טוטו |

הערה - נתוני השערים והבישולים מתייחסים לליגה בלבד.