stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע במועדון הסטייג'

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |
 תאריך:  25 בפברואר 2005
 קואורדינטות:  32°04′23″N 34°45′54″E﻿ / ﻿32.073025°N 34.76494167°E﻿ / 32.073025; 34.76494167
 סוג:  פיגוע התאבדות
 נשק:  חגורת נפץ
 הרוגים:  5
 פצועים:  50
 מבצע:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
  (למפת תל אביב מוגדלת) הפיגוע במועדון הסטייג'(למפת תל אביב רגילה) הפיגוע במועדון הסטייג'(למפת גוש דן רגילה) הפיגוע במועדון הסטייג'(למפת גוש דן מוגדלת) הפיגוע במועדון הסטייג' he
 
הפיגוע במועדון הסטייג' היה פיגוע התאבדות שאירע בליל שבת, ערבו של יום 25 בפברואר 2005 בשעה 23:20. הפיגוע אירע בפתח המועדון בתל אביב, ונרצחו בו חמישה בני אדם (ארבעה בזירת הפיגוע ופצועה שנפטרה מספר ימים לאחר מכן), ונפצעו כ-50.
הפיגוע

את הפיגוע ביצע מחבל מתאבד בשם עבדאללה בדראן, שפוצץ חגורת נפץ במשקל 20 ק"ג.
לפיגוע במועדון הסטייג' קדמו שני פיגועים במועדונים: האחד בשנת 2001, בו נרצחו 21 בני אדם, רובם בני נוער, בפיגוע בדולפינריום לאחר שמחבל הפעיל מטען נפץ בתוך תור של אנשים בכניסה למועדון ריקודים בשם "דולפי" בחוף תל אביב. השני בשנת 2002, בו נרצחו 15 בני אדם בפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון באופן דומה.
לאחר הפיגוע במועדון הסטייג' האשימה ישראל את ארגון חזבאללה באחריות לפיגוע, אולם בהמשך חזרה בה מכך. הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני לקח אחריות על הפיגוע.
אשרף קייסי, תושב ישראלי שהודה שהסיע את המחבל המתאבד הורשע ברצח. ב-12 בספטמבר 2005 נתפס פעיל הג'יהאד האסאלמי גמאל ג'עאערה שהורשע בהמשך בהסעת המחבל המתאבד. ב-17 בינואר 2025 החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחררו במסגרת עסקת שחרור החטופים השנייה  במלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  אפרת וייס,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ערבי ישראלי הודה: "הובלתי המתאבד לטיילת", באתר ynet, 24 במרץ 2005
↑  ורד לוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'הישראלי שהסיע לפיגוע ב"סטייג'" הורשע ברצח, באתר ynet, 12 ביולי 2007
↑  פרסום לציבור בעניין שחרור אסירים ועצירים ביטחוניים במסגרת מתווה לשחרור חטופים, משרד המשפטים
↑  ספיר ליפקין,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏ביצעו פיגועים קטלניים, גבו את חייהם של מאות ישראלים: אלה המחבלים שישוחררו בעסקת החטופים, באתר ‏מאקו‏, 18 בינואר 2025
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
זכויות להט"ב בזמביה

| --- | --- |

זמביה
 מעמד בחוק:  פלילי, עונש: 15 שנות מאסר עד מאסר עולם בקרב גברים, מ-7 עד 14 שנות מאסר בקרב נשים
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נמנעה
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בזמביה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כעבירה פלילית בקרב גברים או נשים. זמביה, שהייתה בעבר מושבה של האימפריה הבריטית, ירשה את החוקים ואת המערכת המשפטית הבריטית עם קבלת עצמאותה בשנת 1964. חוקים שנוגעים להומוסקסואליות נותרו ברובם ללא שינוי מאז כולל הומוסקסואליות שנכללה כעבירה פלילית בחוקים בריטים נגד "מעשי סדום". עמדות חברתיות כלפי להט"ב זמבים במדינה הן לרוב שליליות וידועות על פי תפיסות לפיהן הומוסקסואליות "אינה מוסרית וסוג של שיגעון".
בשנת 1999 הארגון הלא ממשלתי "Zambia Against People with Sexual Acts" הוקם עבור מסע פרסום נגד הומוסקסואלים בזמביה. דיווחים הצביעו כי לאורך השנים הרשויות בזמביה השתמשו בבדיקות אנאליות כפויות על הומוסקסואלים עבור הוכחת נטייתם החד-מינית כדי להעמיד אותם לדין על רקע הומוסקסואליות. בשנת 2013, הצהירה כריסטין קסבה (אנ'), רעייתו של הנשיא לשעבר מייקל סאטה (אנ'), באומרה כי "יש להפסיק את השתיקה סביב סוגיות של גברים המקיימים יחסי מין עם גברים ואין להפלות אף אחד לרעה על בסיס נטייתו המינית".
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בהסכמה מוגדרת כעבירה פלילית בזמביה על פי סעיפים 155 ו-156 לחוק העונשין של זמביה (כפי שתוקן 1933 והוחלף בחוק מס' 15 משנת 2005) עם עונשים לאחר הרשעה בגין עיסוק ב-"מעשים נגד סדרי הטבע" עם 15 שנות מאסר עד מאסר עולם למורשעים. הרשעות על רקע ההאשמה הפחותה של קיום "מעשה מגונה בוטה" מטילה עונש מאסר מ-7 שנים עד 14שנים למורשעים.
מעמד בחוק > עבירות לא טבעיות

סעיף 155 ("עבירות לא טבעיות") מפליל פעילות הומוסקסואלית גברית כעבירה פלילית שדינה עונשי מאסר שנעים בין 15 שנים ועד מאסר עולם.
"כל אדם אשר- (א) יש לו ידיעה גשמית על אדם כלשהו בניגוד לצו הטבע; [א] או ... (ג) מתיר לאדם זכר להיות בעל ידיעה גשמית כנגד סדרי הטבע; מבצע עבירה פלילית ודינו, עם הרשעה, למאסר לתקופה שלא תפחת מחמש עשרה שנים ועלול להיות דינו למאסר עולם".
סעיף 156 מטיל מאסר של 7 שנים על כל ניסיון "לעבור על אחת מהעבירות המפורטות בסעיף מאה חמישים וחמש".
מעמד בחוק > מעשים מגונים

העבירה הקלה יותר של "מעשים מגונים בין בני אותו המין" מופללת בסעיף 158 בחוק העונשין ומטילה על "כל מעשה מגונה בוטה" שאדם עושה עם גבר או אישה עם אישה אחרת עונשי מאסר של בין 7 שנים ל-14 שנות מאסר.
הגנה מפני אפליה

עם זאת, כמו כלל המושבות הבריטיות לשעבר במזרח ובדרום אפריקה, זמביה חוקקה את החוקה שלה בשנות ה-90 של המאה ה-20, כשהיא גברה על חלק גדול מהקוד הפלילי שלפני 1964, הכוללת הגנות רחבות מפני אפליה, בעוד ניתן לטעון שהומוסקסואליות מוגנת חוקתית על פי סעיף 23 של חוקת 1996:
23. [הגנה מפני אפליה על רקע גזע וכו']
"(1) בכפוף לסעיפים (4), (5) ו-(7), לא תקבע כל הוראת חוק מפלה בין כשלעצמה או בתוקף".
"(2) בכפוף לסעיפים (6), (7) ו-(8), אין לנהוג באדם באופן מפלה על ידי מי הפועל מכוח כל דין כתוב או במילוי תפקידים של כל תפקיד ציבורי או כל רשות ציבורית".
"(3) בסעיף זה הביטוי "מפלה" פירושו, מתן יחס שונה לאנשים שונים, המיוחס, כולו או בעיקר, לתיאורי גזע, שבט, מין, מקום מוצא, מצב משפחתי, דעות פוליטיות צבע או אמונה לפיהם אנשים של תיאור אחד כזה נתונים למוגבלות או הגבלות שאנשים בעלי תיאור אחר כזה אינם כפופים להן או שזוכים להטבות שאינן מוענקות לאנשים בעלי תיאור כזה אחר".
דו"ח מעמד זכויות אדם בזמביה מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית לשנת 2010 קבע באומרו כי,
"הממשלה אוכפת חוק המפליל התנהגות הומוסקסואלית ולא הגיבה לאפליה חברתית... על פי קבוצות הסברה למען זכויות להט"ב, התרחשה אלימות חברתית, וכך גם אפליה חברתית בתעסוקה, דיור וגישה לחינוך או שירותי בריאות... קבוצות להט"ב דיווחו על התקפות תכופות ואפליה בשכונות שבהן פעלו. פעילים דיווחו על הטרדה קבועה, כולל איומים באמצעות הודעת טקסט ודואר אלקטרוני, ונדליזם, מעקב ואלימות מוחלטת".
בשנת 2011, זמביה הייתה אחת משלוש מדינות שנמנעו להיענות לקריאה מטעם מועצת זכויות האדם של האו"ם להכין דו"ח על זכויות אזרחי להט"ב בשטחן. לאחר סקירה תקופתית אוניברסלית (אנ') של קניה על ידי ועדת האו"ם לזכויות אדם בשנת 2012, זמביה דחתה המלצות לביטול סעיפים המפלילים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, זאת בעקבות המלצה דומה של הסקירה בשנת 2008. המשלחת הזמבית הצהירה בתגובה כהגנה על עמדת המשלחת באומרה: "תהליך יצירת החוקה ייתן לאנשים את ההזדמנות לקבוע אם יש לעגן בחוקה זכויות ספציפיות עבור להט"ב. הממשלה הייתה נחושה לא לקבוע לעם הזמבי את הזכויות שהחוקה צריכה להכיל, אלא לאפשר לו לקבוע קביעה כזו".
באפריל 2013, נעצר פול קסונקומונה, פעיל זכויות להט"ב זמבי בולט, משום שדיבר על נושאים הקשורים ללהט"ב ו-HIV בתחנת טלוויזיה מקומית. קסונקומונה הואשם בפשע של "שידול במקום ציבורי למטרות לא מוסריות". כמו כן בשנת 2013, שני גברים אשר דווח כי "נראו כהומוסקסואלים" הוכו מחוץ למועדון לילה. הזוג החליט שלא להגיש כתב אישום נגד התוקפים מחשש להיכלא בעצמם.
במאי 2014 תושבי האזור מראפודי בבירה לוסקה חטפו זוג נשים שנחשדו כלסביות והביאו אותן לתחנת המשטרה המקומית בה דרשו את מעצרן.
בסקירה התקופתית האוניברסלית של ועדת האו"ם לזכויות אדם בזמביה בשנת 2018, המדינה ציינה בעקבותיה את ההמלצות שהעניקה הוועדה להעברת אי-הפללה עבור פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, אם כי מלבד זאת, לא נקטה בפעולות נוספות כלשהן בנושא.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

זמביה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). בשנת 2006 שר הפנים רוני שיקפושה הצהיר כי זמביה "לעולם לא תאשר נישואים חד-מיניים".
בפברואר 2010 הסכימה הוועידה הלאומית החוקתית (NCC) לאמץ סעיף האוסר במפורש על נישואים בין בני אותו המין.
תנאי מחיה

בדו"ח שהוגש לוועדת האו"ם לזכויות אדם על ידי ארגוני זכויות הלהט"ב הבינלאומיים "Global Rights" (אנ') ואאוטרייט אקשן אינטרנשיונל, הוצהר כי להפללה הקיימת נגד פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בזמביה "ישנה השפעה הרסנית על אזרחי להט"ב" בעודו קבע כי להט"ב זמביים היו "נתונים למעצרים שרירותיים, אפליה בחינוך, תעסוקה, דיור וגישה לשירותים וסחיטה באיומים - לעיתים קרובות בידיעת רשויות אכיפת החוק או בהשתתפותן". בינואר 2015 גבר הומוסקסואל גלוי הותקף על ידי אספסוף שכלל על פי הדיווחים שלושה שוטרים.
דו"ח מעמד זכויות אדם בזמביה מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית לשנת 2021 קבע באומרו כי,
"המשטרה ביצעה אלימות והטרדה מילולית ופיזית כלפי אנשים על רקע זהותם המגדרית ונטייתם המינית. להט"ב היו בסיכון לאלימות חברתית עקב דעות קדומות רווחות, תפיסות שגויות של החוק, היעדר הגנות משפטיות וחוסר יכולת לגשת לשירותי בריאות, והיו נתונים למעצרים ממושכים".
לדברי הארגון "Human Rights Watch" קיימת מדיניות בזמביה של שימוש בבדיקות אנאליות כפויות נגד הומוסקסואלים עבור הוכחת נטייתם החד-מינית כדי להעמיד אותם לדין על רקע הומוסקסואליות, למרות שלהליכים כאלה לא קיים ערך ראייתי באשר להאשמה בקיום פעילות הומוסקסואלית. הבדיקות ידועות כמוקד לגינויים רבים, אותן מתארים המבקרים כ-"פולשניות וטראומטיות". בדיווח על תביעה ספציפית משנת 2014, הארגון אמנסטי אינטרנשיונל תיאר את היחס לשני הגברים ההומוסקסואלים בתיק, אשר עברו בדיקות אנאליות כפויות כ-"עינויים ופסולים מבחינה מדעית".
על פי דו"ח מטעם "Behind the Mask" (אנ'), ארגון ללא מטרות רווח המוקדש לשיפור זכויות להט"ב באפריקה, רוב אזרחי להט"ב בזמביה אינם מוגדרים כגלויים לגבי נטייתם המינית האמיתית או זהותם המגדרית המועדפת בקרב סביבתם הקרובה בשל חשש לקבלת אפליה בעוד נשים לסביות הוגדרו כפגיעות במיוחד על פי הדו"ח, בשל המבנה הפטריארכלי של החברה הזמבית. פרנק בווליה, קאפיה קאומה וג'ולייט מפנדה ידועים כפעילי זכויות להט"ב בולטים במדינה.
תנאי מחיה > חופש ביטוי

ממשלת זמביה אינה מתירה תמיכה פומבית בזכויות להט"ב. אולם, חופש הביטוי אושר על ידי בתי המשפט כזכות אדם בסיסית.
בשנת 1998, בהצהרה לאספה הלאומית של זמביה (אנ'), קרא סגן הנשיא כריסטון טמבו (אנ') "לעצור אנשים המקדמים זכויות הומוסקסואלים" תוך ציון הצורך "להגן על המוסר הציבורי". הנשיא פרדריק צ'ילובה תיאר הומוסקסואליות כ-"בלתי מקראית" ו-"נגד הטבע האנושי". מאוחר יותר, שר הפנים פיטר מצ'ונגווה הורה על "מעצרו של כל אדם או קבוצה המנסה לרשום רשמית קבוצה למען זכויות הומוסקסואלים". הרברט ניינדווה, רשם האגודות, הצהיר כי "יסרב לרשום כל ארגון להט"ב או קבוצה אזרחית".
ההגבלות על אקטיביזם למען שיפור זכויות להט"ב נדונו בבתי המשפט של זמביה בשנת 2013, לאחר שהפעיל פול קסונקומונה הופיע בתוכנית אירוח בטלוויזיה במהלכה קרא לאי-הפללה של הומוסקסואליות בזמביה, להכרה בזכויות של מיעוטים מיניים, ומאבק בהתפשטות ה-HIV בקרב קבוצות של מיעוטים מיניים. לאחר התוכנית, הפעיל נעצר על ידי המשטרה, הוחזק בתא מעצר במשך לילה והואשם ב-"הסתה של הציבור להשתתף בפעילות מגונה". מאוחר יותר הואשם ב-"התנהגות סרק והפרת סדר" לפי סעיף 178(ז) של חוק העונשין. קסונקומונה ערער על האישומים בבית משפט בשאלת שלוש הגדרות שבהן הוא הואשם: (1) "שידול", (2) "מרחב ציבורי" ו-3 "מטרות לא מוסריות".
בדרג הראשון של בית המשפט, בית משפט השלום, פסק השופט לטובת קסונקומונה וקבע כי דבריו משקפים מעשה של חופש הביטוי. הממשלה ערערה על ההחלטה. בית המשפט העליון קבע כי הממשלה אינה יכולה להוכיח כי השתתפותו של קסונקומונה בדיון יכולה להיחשב כ-"שידול", שכן קריאות הפעילים אינן מתמידות ואינן מכילות אלמנט של לחץ. עם זאת, בית המשפט הסכים כי תוכנית הטלוויזיה יכולה להיחשב כ-"מקום ציבורי". בית המשפט לא הסכים עם הממשלה שהצהרותיו של קסונקומונה נועדו ל-"מטרות לא מוסריות" שכן קסונקומונה "לא עודד אנשים לעסוק בפעילויות חד-מיניות" אלא עבור "הגנה על זמבים מפני פגיעה". בנוסף, בית המשפט העליון קבע בנוסף כי קסונקומונה "מימש באופן סביר את זכותו לחופש הביטוי".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (פלילי, עונש: 15 שנות מאסר עד מאסר עולם לגברים, מ-7 עד 14 שנות מאסר לנשים)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי
הערות שוליים

↑  Christianity, jd-elliott.net (באנגלית)
↑  History of Protestant Missions in Zimbabwe, web.archive.org, ‏2012-03-07
↑  Missionary Activities in Zambia, web.archive.org, ‏2011-08-19
↑  Stephen Luscombe, The British Empire, Imperialism, Colonialism, Colonies, www.britishempire.co.uk
↑  Zambia’s First Lady Stuns Africa By Calling For An End To Homophobia | The New Civil Rights Movement, web.archive.org, ‏2013-11-11
↑  Zambia, United States Department of State (באנגלית אמריקאית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org
↑  ZAMBIA, web.archive.org
↑  Staff Writer, NEWS RELEASE: ZAMBIA HIGH COURT CONFIRMS ACQUITTAL OF HIV ACTIVIST, PAUL KASONKOMONA – Southern Africa Litigation Centre (ב־)
↑  Country Reports on Human Rights Practices for 2015, 2009-2017.state.gov
↑  zambia, web.archive.org, ‏2010-09-17
↑  "The Violations of the Rights of Lesbian, Gay, Bisexual and Transgender Persons in Zambia", web.archive.org
↑  Zambia’s growing intolerance towards LGBTI persons, Erasing 76 Crimes, ‏2014-01-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  2021 Country Reports on Human Rights Practices: Zambia, United States Department of State (באנגלית אמריקאית)
↑  Neela Ghoshal, Dignity Debased, Human Rights Watch, 2016-07-12
↑  Zambia: End state-sponsored persecution as same-sex trial reaches verdict, Amnesty International, ‏2014-02-21 (באנגלית)
↑  Who we are, web.archive.org, ‏2008-06-28
↑  Zambia, web.archive.org, ‏2008-06-04
↑  Paul Schindler, African LGBT Activists Tell West to Follow Their Lead – Gay City News, gaycitynews.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Stephen Lovatt | Bondings 2.0, web.archive.org, ‏2014-02-16
↑  Special Event on “Love is a Family Value: Supporting All Families and Family Members”, United Nations UN Audiovisual Library (באנגלית)
↑  Zambia : King Henry VIII’s Ghost Applauds Magistrate Mumba’s shameful ruling on a Gay Couple, ‏2018-08-07 (באנגלית בריטית)
1 2 3  Africa Rulings Move LGBT Rights Forward, www.jurist.org'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'(באנגלית אמריקאית)'"`UNIQ--templatestyles-00000022-QINU`"'
↑  HRW World Report 1999: Special Programs and Campaigns - Lesbian And Gay Rights, web.archive.org, ‏2008-07-23
↑  Wayback Machine, web.archive.org
↑  Zambian gay rights activist arrested, the Guardian, ‏2013-04-09 (באנגלית)
↑  The People v. Kasonkomona, Global Freedom of Expression'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000026-QINU`"'
↑  Smith, David; correspondent, Africa (2013-04-09). "Zambian gay rights activist arrested". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-17.
↑  Amnesty calls for release of Zambia's first arrested gay couple, The Mail & Guardian, ‏2013-09-12 (ב־)
↑  The People v. Kasonkomona, Global Freedom of Expression (באנגלית)
איתמר שמעוני

איתמר הנרי בנואה שמעוני (נולד ב-9 באפריל 1968) הוא איש ציבור לשעבר, היה ראש עיריית אשקלון בין השנים 2013–2017. בפברואר 2017 הושעה מתפקידו עקב הגשת כתב אישום נגדו. ב־2019 הורשע בלקיחת שוחד, בהפרת אמונים ובעבירת מס, ובעקבות זאת נגזרו עליו בינואר 2021 ארבע שנות מאסר בפועל וקנס של 400,000 ש"ח.
ביוגרפיה

שמעוני בעל תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה משלוחת אוניברסיטת Thames Valley University (כיום University of West London).
בשנת 2005, בעת ששימש יועץ כלכלי לשר הבריאות, דני נווה, פגע שמעוני בהולך רגל, בעת שנהג ממסעדה באשדוד לביתו באשקלון, וגרם למותו. שמעוני לא הועמד לדין בגין תאונה זו.
בין השנים 2005–2013 שימש מנכ"ל של החברה הממשלתית עירונית "אתרים" בתל אביב. נגד מינויו לתפקיד זה הוגשו עתירות לבג"ץ ופרקליטות המדינה הודתה שנפלו פגמים במינויו, אולם לאור בחירתו של שמעוני לראש עיריית אשקלון לא הכריע בית המשפט בעתירות.
כיהן שנים רבות כחבר מועצת עיריית אשקלון והתמודד פעמיים לראשות העיר אשקלון. בשנת 2008 הפסיד לראש העיר בני וקנין, אך בבחירות ב-2013 חל מהפך, כאשר שמעוני ניצח את וקנין: שמעוני קיבל כ-52.3% מקולות הבוחרים לעומת וקנין שקיבל כ-40.3% מהקולות.
במאי 2014 הוצמדה לו אבטחה בהמלצת המשטרה, בעקבות שינויים במדיניות העירייה נגד עסקים לא חוקיים הפועלים בעיר וחשש להתנכלות מצד גורמי פשיעה בעיר.
במהלך כהונתו נערך מבצע צוק איתן, ביולי-אוגוסט 2014, שבמהלכו נורו רקטות רבות לעבר אשקלון. מרביתן יורטו על ידי כיפת ברזל, אך אחדות מהן פגעו בעיר וגרמו לפצועים ולנזק. העירייה נערכה לתמיכה בתושבים ששהו במקלטים, בארגון פעולות הירגעות מחוץ לעיר ובאירוח אח"מים רבים שהגיעו לביקורי עידוד.
בעקבות הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה, שבו שני מחבלים תושבי מזרח ירושלים רצחו שישה אנשים, הורה שמעוני על הפסקת עבודות בנייה, כולל בניית ממ"דים, בגני ילדים בעיר, שבהן מועסקים ערבים ישראלים. הוא נימק צעד זה ברצון "להגביר את הביטחון האישי אצל ההורים, הילדים והצוות החינוכי".
בתחילת ינואר 2016 נעצר בחשד לעבירות מין, לקיחת שוחד, הלבנת הון, הפרת אמונים ושיבוש מהלכי חקירה. ב-22 בינואר שוחרר בתנאים מגבילים, ובהם איסור כניסה לעיריית אשקלון ואיסור על יצירת קשר עם מעורבים בפרשה. במאי 2016 חזר לתפקידו כראש עיריית אשקלון, תוך הגבלות על סמכויותיו. בפברואר 2017 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים ועבירות מס. ב-21 בפברואר החליטה ועדה בראשות משרד הפנים להשעות את שמעוני מתפקיד ראש עיריית אשקלון. בדצמבר 2017 הודיעה פרקליטות מחוז תל אביב על סגירת תיק עבירות המין.
בסוף חודש יולי 2018 הודיע כי יתמודד שוב על ראשות עיריית אשקלון, אך הפסיד לתומר גלאם לאחר שזכה לכ-39.72% מהקולות לעומת 40.32% של גלאם.
ב-11 בנובמבר 2019 הורשע בבית המשפט המחוזי בתל אביב באישומים אחדים בעבירות של לקיחת שוחד בסך 150,000 ש"ח, הפרת אמונים, הלבנת הון ועבירת מס. יחד אתו הורשעו נאשמים נוספים בפרשה, בהם אחיו, עופר שמעוני. שמעוני עתר לבג"ץ בדרישה לבטל הכרעת דין זו, ועתירתו נדחתה על הסף. ב-24 בינואר 2021 נגזרו עליו ארבע שנות מאסר בפועל וקנס של 400 אלף ש"ח. ב-6 במאי 2021 דחה שופט בית המשפט העליון, ניל הנדל, את בקשתו של שמעוני לעיכוב ביצוע עונש המאסר עד לאחר הדיון בערעור שהגיש והורה כי שמעוני ירצה את עונשו לאלתר. ב-16 ביוני 2021 החל לרצות את עונשו בבית הסוהר חרמון. ב-9 ביולי 2023 שוחרר מהכלא לאחר שוועדת השחרורים של שב"ס קיבלה את בקשתו.
המדינה ושמעוני ערערו על פסק הדין של בית המשפט המחוזי, ובית המשפט העליון זיכה את שמעוני מהעבירה של הלבנת הון, אך הרשיע אותו בעבירה נוספת של לקיחת שוחד בסך 100,000 ש"ח, בלי שינוי בעונש שנגזר עליו.
שמעוני נשוי לרויטל ואב לחמישה ילדים.
הערות שוליים

↑  יוסי אלי‏, קשריו המפוקפקים של ראש עיריית אשקלון, באתר וואלה, 11 ביולי 2015
↑  שמוליק חדד, שמעוני (אשקלון): ראש עיר שמפשל הולך הביתה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 26 באוקטובר 2013
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'שירלי סיידלר,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'אבטחה צמודה לראש העיר אשקלון מחשש שעבריינים יפגעו בו, באתר הארץ, 8 במאי 2014
↑  סיכום מקומי צוק איתן 2014, באתר YouTube
↑  יניר יגנה‏, ראש עיריית אשקלון הפסיק עבודת ערבים בעיר, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2014
↑  יניב קובוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'איתמר שמעוני, ראש העיר אשקלון, נעצר בחשד לאונס וקבלת שוחד, באתר הארץ, 5 בינואר 2016
↑  מ"י 8861-01-16 משטרת ישראל נגד איתמר שמעוני, ניתן ב-13 במרץ 2016
↑  אלמוג בן זכרי,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'ראש העיר אשקלון, החשוד באונס ובמתן שוחד, ישוב לתפקידו תחת הגבלות חמורות, באתר הארץ, 18 במאי 2016
↑  אוריאל ניזרי,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'ראש עיריית אשקלון איתמר שמעוני מואשם בקבלת שוחד, באתר "תקדין", 7 בפברואר 2017
↑  גלעד מורג,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'נסגר תיק עבירות המין נגד איתמר שמעוני, נמשך משפט עבירות השחיתות, באתר ynet, 11 בדצמבר 2017
↑  דוד לוי, "אני חוזר": איתמר שמעוני הכריז כי יתמודד לראשות העיר, באתר "כאן דרום אשקלון", 26 ביולי 2018
↑  מתן ברניר,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'‏איתמר שמעוני, ראש עיריית אשקלון לשעבר, הורשע בשוחד והפרת אמונים; זוכה בפרשת סגירת אתר האינטרנט, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2019;
ת"פ (ת"א) 12935-02-17 מדינת ישראל נ' איתמר שמעוני ואחרים, ניתן ב-11 בנובמבר 2019
↑  בג"ץ 8703/19 איתמר שמעוני נ' נשיא בית המשפט המחוזי תל אביב-יפו ואחרים, ניתן ב־12 במאי 2020
↑  גלעד מורג,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'"תוכנית מושחתת ומתוחכמת": 4 שנות מאסר לראש העיר אשקלון לשעבר שהורשע בשוחד, באתר ynet, 24 בינואר 2021;
מדינת ישראל נ' איתמר שמעוני ואחרים, ניתן ב-24 בינואר 2021
↑  דרמה: בית המשפט העליון הורה כי איתמר שמעוני ייכנס לכלא בחודש הבא, באתר כאן דרום - אשקלון, ‏2021-05-06
↑  אחיה ראב,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'ראש העיר אשקלון לשעבר שהורשע בשוחד נכנס לכלא, באתר ynet, 16 ביוני 2021
↑  ראש עיריית אשקלון לשעבר השתחרר ממאסר: "כל כך התגעגעתי", באתר ashkelonim.co.il
↑  ע"פ 8618/19 מדינת ישראל נ' איתמר שמעוני ואחרים, ניתן ב־31 במרץ 2022;
ע"פ 8618/19 מדינת ישראל נ' איתמר שמעוני ואחרים, ניתן ב־12 ביולי 2022
דו"ח חירות בעולם

מפה המשקפת את ממצאי הדו"ח משנת 2023 (העוסק במצב החירות בעולם בשנת 2022).  מדינות/טריטוריות חופשיות (85)
  מדינות/טריטוריות חופשיות חלקית (57)
  מדינות/טריטוריות לא חופשיות (67)
מדינות/טריטוריות שהוגדרו כדמוקרטיות אלקטורליות בדו"ח משנת 2023 (העוסק במצב החירות בעולם בשנת 2022).
דו"ח חירות בעולם (באנגלית: Freedom in the World Report), מתפרסם מדי שנה על ידי ארגון ה-Freedom House האמריקאי. מטרת הדו"ח היא לנסות ולהציג מדד כמותי לרמת הדמוקרטיה והחופש הפוליטי במדינות ובטריטוריות שונות בעולם. הדו"ח מדרג את רמת הזכויות הפוליטיות והחירויות האזרחיות במדינות ובטריטוריות השונות בסולם של 1 (הכי חופשי) ועד ל-7 (הכי פחות חופשי). על פי דירוגים אלה, מחולקות המדינות לקטגוריות – "חופשית" (Free), "חופשית חלקית" (Partly Free) ו"לא חופשית" (Not Free). פרסום המדד החל בשנת 1973 על ידי הסוציולוג ריימונד גסטיל.
נתוני הדו"ח זוכים לשימוש רב בעולם, ונחשבים על ידי רבים לסמכות בתחום. המדד מופיע רבות בתקשורת, זוכה לשימוש רב במחקרים אקדמיים וכן משמש את האומות המאוחדות, הבנק העולמי והסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי של ממשלת ארצות הברית. המדד נחשב בקרב קהילת החוקרים כ"קנה מידה למדידת הדמוקרטיה", ולדעת תומכיו ישנו מתאם גבוה בינו לבין מדדי דמוקרטיה אחרים, כמו מדד ה-Polity data series.‏ מאידך גיסא, כלפי הדו"ח הופנתה גם ביקורת, לפחות באשר לכמה ממרכיביו.
דו״ח 2024

בדו״ח 2024 (על נתונים מ-2023) מצוין כי ב-18 השנים האחרונות משנת 2005, חלה ירידה ברמת החופש שנמדדת על פי הדו״ח כאשר ב־52 מדינות חלה ירידה לעומת 21 מדינות שבהן חלה עליה. בנגורנו קראבך חלה ההתדרדרות הגדולה ביותר משנת 2022, עם ירידה של 40- נקודות ע״פ מדדי הדו״ח.
לפי הדו"ח הנוכחי, הציון של מדינת ישראל בדירוג החירות העולמית הינו 74 מתוך 100, לעומת שנה שעברה בה ישראל צברה 77 נקודות מתוך 100.
דו"ח 2019

הנתונים המופיעים מטה הם נתוני מהדורת 2019 של הדו"ח. עבור כל מדינה, הסטטוס הסופי ("חופשית", "חופשית חלקית" או "לא חופשית") נקבע על ידי הממוצע של הציון עבור זכויות פוליטיות והציון עבור חירויות אזרחיות. מדינות שממוצע הציונים שלהן הוא בין 1.0 ל-2.5 נחשבות לחופשיות, אלו שממוצע הציונים שלהם הוא בין 3.0 ל-5.0 נחשבות לחופשיות חלקית ואלו שממוצע הציונים שלהם הוא בין 5.5 ל-7.0 נחשבות ללא חופשיות. המתודולוגיה מוסברת באתר הרשמי של Freedom House.
כוכבית (*) מציינת מדינות שנחשבות לדמוקרטיות אלקטורליות. על מנת להיחשב לדמוקרטיה כזו, על מדינה לעמוד בתנאים הבאים:
מערכת פוליטית תחרותית ומרובת מפלגות.
זכות בחירה לכל האזרחים המבוגרים. (תיתכנה הגבלות לגיטימיות כנגד אזרחים שהורשעו בפשעים מסוימים).
קיום של בחירות באופן קבוע, וביצוע הבחירות בתנאים של חשאיות וביטחון סביר. כמו כן אסור שתהיה רמה גבוהה של זיופים ותרמיות בבחירות.
אפשרות משמעותית של המפלגות הפוליטיות לפנות לציבור באמצעות התקשורת ובאמצעות קמפיינים פוליטיים פתוחים.
בדו"ח של שנת 2019 114 מדינות קיבלו סטטוס של דמוקרטיות אלקטורליות, שתיים פחות מבדו"ח של השנה הקודמת. בהוטן וקוסובו נוספו לרשימת הדמוקרטיות האלקטורליות, ואילו בוסניה והרצגובינה, קומורו, נפאל וטנזניה איבדו את מעמדן כדמוקרטיות אלקטורליות.
בטבלאות שלהלן:
PR – זכויות פוליטיות (Political Rights)
CL – חירויות אזרחיות (Civil Liberties)
* – דמוקרטיות אלקטורליות על פי ההגדרה שהובאה לעיל.