stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאנל וסט קואסט
הערות שוליים

1 2 3  BIO, CHANEL WEST COAST (באנגלית)
↑  Amanda Lewis, Chanel West Coast: The Other White Female Rapper, LA Weekly, ‏2014-08-13 (באנגלית)
↑  Chanel, @brainatlas Oh u tryna blast my my Jewish ass huh? Lol. I'm 1/2 Jewish and we celebrate Xmas. #fakejews, @chanelwestcoast, ‏2010T21:06 (באנגלית)
↑  Chanel West Coast, Bornrich, ‏2013-07-29 (באנגלית)
↑  Chanel West Coast - I Love Money, HotNewHipHop (באנגלית)
↑  Now You Know Mixtape by Chanel West Coast, www.datpiff.com
1 2  Chanel West Coast Premieres 'Waves' Mixtape: Exclusive, Billboard, ‏2015-08-25
↑  Chloe Melas, Chanel West Coast Files For Bankruptcy — See The Docs, Hollywood Life, ‏2014-03-12 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 3429 8685  LCCN: no2014049265  MusicBrainz: 750150b1-247d-4c47-8cd3-70e008106b09  VIAF: 308698143   WorldCat (עם VIAF): 308698143
שפרה (נהר)

| --- | --- |
מבט מנהר שפרה על הרייכסטאג
מבט מנהר שפרה על הרייכסטאג
 מידע כללי
 אורך:  400 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  36 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  10,105 קמ"ר
 מוצא:  אובר לאוזיץ
 יובלים:  Cunewalder Wasser, Struga, Löbauer Wasser, פנקה, Schwarzer Schöps, דאמה, Grützmachergraben, תעלת לאנדוור, Oelse, Kupfergraben, Roter Nil, ארפה (שפרה), Blabbergraben, Löcknitz, Großes Fließ, Kleine Spree, Spreekanal, Butterwasser, וולה, Fukovský potok, Jiříkovský potok, Rožanský potok, Berste, בפסקה זו 10 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  נהר האפל
 מדינות באגן הניקוז:  גרמניה
 
 אגן הניקוז של שפרה, כחלק מאגן הניקוז של האלבה
 
השְׁפְּרֵה (בגרמנית: Spree, בסורבית: Sprjewja, בצ'כית: Spréva) הוא נהר הזורם דרך מדינות סקסוניה, ברנדנבורג וכן דרך העיר ברלין שבגרמניה. הנהר הוא אחד ממקורות נהר ההאפל. אורכו כ-400 ק"מ. נהר השפרה מחובר לנהרות שכנים על ידי תעלות, שהחשובה שבהן היא תעלת אודר-שפרה הנמשכת דרומית-מזרחית מברלין.
גאוגרפיה

מוצאו של נהר השפרה מאזור לאוזיץ שבגבול גרמניה וצ'כיה. הנהר זורם לאזור ביצות שפרוולד, וזורם דרך העיר ברלין עד לשפך נהר השפרה אל לנהר ההאבל במערב ברלין.
הנהר עובר דרך הערים באוצן, שפרמברג, קוטבוס, ליבנאו, ליבן, פירסטנוולדה ולבסוף ברלין. לאחר שהוא עובר את קוטבוס, הנהר מתחלק לרשת של תעלות, ויוצר אזור מיוער בוצי המכונה יער שפרה עד ליבן. לאחר מכן הוא עובר את פירסטנואלדה וקופניק ומתפתל דרך ברלין בכמה הסתעפויות כדי להצטרף לנהר האוול (יובל של האלבה) בספנדאו לאחר מסלול של 403 ק"מ.
על שמו של הנהר קרויים המחוזות בהן הוא זורם – שפרה נייסה ואודר שפרה.
גלריית תמונות

השפרה ליד מוזיאון בודה עם מגדל הטלוויזיה של ברלין ברקע
מבט על ברלינר דום מהשפרה
השפרה בסמוך לרייכסטאג
גשר מולטקה על השפרה
הנהר באזור מילנדאם בברלין
השפרה באזור טרפטאו
השפרה בקרבת תחנת הרכבת המרכזית של ברלין
פסל "איש המולקולה" על השפרה
הערות שוליים

↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, Spree River, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4056530-0  NKC: ge224723  VIAF: 248529532   WorldCat (עם VIAF): 248529532 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלכת (אלבום)

שלכת הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר והיוצר עמיר בניון, אשר יצא בשנת 2002.
כל המילים והלחנים באלבום נכתבו על ידי עמיר מלבד "געגועים לדמיון" שהולחן ביחד עם אחיו, אבי בניון, והשיר "את אינך", ביצוע מחודש בעברית וערבית לשיר, Now you're gone, של ג'ף לין, סולן להקת E.L.O.
מהאלבום יצאו הסינגלים "געגועים לדמיון" ו"שלכת".
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב לאחר שמכר למעלה מעשרים אלף עותקים.
רשימת שירים

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | געגועים לדמיון  | עמיר בניון | עמיר בניון ואבי בניון | 4:21 |
| 2. | מנגינה  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:06 |
| 3. | אהבה  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:39 |
| 4. | ללכת לשם  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:15 |
| 5. | אפילו  | עמיר בניון | עמיר בניון | 2:56 |
| 6. | שלכת  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:07 |
| 7. | את אינך  | ג'ף לין | ג'ף לין | 4:37 |
| 8. | תנין  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:18 |
| 9. | סיפור בדוי  | עמיר בניון | עמיר בניון | 3:53 |
| 10. | היא והוא  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:20 |
| 11. | החולם  | עמיר בניון | עמיר בניון | 4:04 |
| 12. | שעה של אור  | עמיר בניון | עמיר בניון | 3:53 |
| 13. | מישהו אחר  | עמיר בניון | עמיר בניון | 5:14 |
הערות שוליים

↑  שושנה גבאי, אשכנזים מתים על זה, באתר ynet, 20 ביוני 2002
שה האלוהים

יוחנן המטביל ושה האלוהים,  ברתולומאו ונטו (המאה ה-16)
פרט מתוך תמונת המזבח של גנט של יאן ואן אייק
שֶׂה הָאֱלֹהִים (ביוונית: Ἀμνὸς τοῦ Θεοῦ, אָמְנוֹס טוּ תֶאוֹי; בארמית: ܐܶܡܪܶܗ ܕ݁ܰܐܠܳܗܳܐ, אֵמרֵה דַּאלָהָא; בלטינית: Agnus Dei) הוא כינוי לישו המופיע בברית החדשה. זהו גם שמו של החלק האחרון בתפילת המיסה הקתולית, אשר הולחן פעמים רבות.
בברית החדשה

מקור הביטוי הוא בפרק הראשון של הבשורה על-פי יוחנן, המתאר את טבילת ישו:
וְהַדָּבָר נִהְיָה בָשָׂר, וַיִּשְׁכֹּן בְּתוֹכֵנוּ, וַנֶּחֱזֶה כְבוֹדוֹ כִּכְבוֹד בֵּן יָחִיד לְאָבִיו, רַב־חֶסֶד וֶאֱמֶת. וְיוֹחָנָן הֵעִיד עָלָיו, וַיִּקְרָא לֵאמֹר: "הִנֵּה זֶה הוּא אֲשֶׁר אָמַרְתִּי, 'הַבָּא אַחֲרַי הָיָה לְפָנָי כִּי קֹדֶם־לִי הָיָה', וּמִמְּלוֹאוֹ לָקַחְנוּ כֻלָּנוּ חֶסֶד עַל־חָסֶד. כִּי הַתּוֹרָה נִתְּנָה בְּיַד־משֶׁה, וְהַחֶסֶד וְהָאֱמֶת בָּאוּ עַל־יְדֵי יֵשׁוּעַ הַמָּשִׁיחַ."
[...]
וַיַּרְא יוֹחָנָן אֶת־יֵשׁוּעַ בָּא אֵלָיו, וַיֹּאמַר: "הִנֵּה שֵׂה הָאֱלֹהִים, הַנֹּשֵׂא חַטַּאת הָעוֹלָם! זֶה הוּא אֲשֶׁר אָמַרְתִּי, 'אַחֲרַי יָבֹא אִישׁ, אֲשֶׁר הָיָה לְפָנָי, כִּי קֹדֶם־לִי הָיָה'. וַאֲנִי לֹא יְדַעְתִּיו, כִּי אִם־בַּעֲבוּר יִגָּלֶה בְיִשְׂרָאֵל, בָּאתִי אֲנִי לִטְבֹּל בַּמָּיִם."
[...]
וַיְהִי מִמָּחֳרָת, וַיֹּסֶף יוֹחָנָן וַיַּעֲמֹד, וְעִמּוֹ שְׁנַיִם מִתַּלְמִידָיו. וַיַּבֵּט אֶל־יֵשׁוּעַ, וְהוּא מִתְהַלֵּךְ, וַיֹּאמַר: "הִנֵּה שֵׂה הָאֱלֹהִים!" וּשְׁנֵי תַלְמִידָיו שָׁמְעוּ אֶת־דְּבָרוֹ, וַיֵּלְכוּ אַחֲֲֲרֵי יֵשׁוּעַ.
ישנן פרשנויות רבות לקטע זה ומשמעותו. על פי אחת מהן, יוחנן המטביל רואה את ישו דרך ספר ישעיהו נ"ג - שם מתואר המשיח כשה כפרת חטאי בני האדם, והוא מכיר בקרבנו בעבור האנושות. פרשנות זו מקשרת את עקדת יצחק לצליבת ישו.
טקסט התפילה

במיסה:
| --- | --- |
 שה האלוהים, הנושא חטאת עולם, רחם עלינו.  שה האלוהים, הנושא חטאת עולם, רחם עלינו.  שה האלוהים, הנושא חטאת עולם, הענק לנו שלום.:   Agnus Deī, quī tollis peccāta mundī, miserēre nōbīs.   Agnus Deī, quī tollis peccāta mundī, miserēre nōbīs.   Agnus Deī, quī tollis peccāta mundī, dōnā nōbīs pācem. 
במיסת הרקוויאם כפי שנקבעה בועידת טרנטו:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שה האלוהים הנושא חטאת עולם הענק להם מנוחה. | ,Agnus Dei  ,qui tollis peccata mundi .dona eis requiem |
במוזיקה

מלחינים רבים הלחינו את האגנוס דאי, בדרך כלל כאחד מפרקי המיסה או של הרקוויאם. אולם לעיתים הוא עומד לבדו כמו ביצירתו של סמואל בארבר "אדאג'ו לכלי מיתר". המוזיקה בפרק זה בדרך כלל מאופיינת ברגש עז.
דוגמאות:
הפרק החמישי במיסת נוטרדם של גיום דה מאשו.
הפרק העשרים וארבע במיסה בסי מינור של באך.
הפרק השישי ברקוויאם של מוצרט.
הפרק העשירי במיסה סולמניס של בטהובן.
הפרק החמישי ברקוויאם של פורה.
הפרק השישי במיסה השנייה של שוברט.
באמנות

באיקונוגרפיה "שה האלוהים" הוא מוטיב בולט החל מתחילת ימי הביניים. בדרך כלל מוצב ליד השה צלב אשר גם יכול להופיע במספר צבעים. לעיתים השה שוכב בפני ספר כאשר מסביבו שבעת החותמות (דוגמה לכך אף ניתן לראות כיום בסמל פוארטו ריקו בו מונח הספר בעל שבעת החותמים ועליו יושב השה). לעיתים השה מדמם מאזור הלב.
"שה האלוהים" מופיע גם באמנות הישראלית. הצייר יגאל תומרקין, במסגרת טיפולו במיתוסים ובאייקונים בעלי משמעות דתית תרבותית קדומה, השתמש רבות בדימוי השה.
אגנוס דאי במיסה השנייה של שוברט
תקרת הבלדקינו בבזיליקת סן ויטאלה. 

ישו מסומל כשה המוקף הילה, נתון בתוך גרלנדה (זר ניצחון) העשויה עלים ופירות. ברקע התיאור מופיעים שמיים כחולים זרויי כוכבים. משמעותו של תיאור זה יכולה לסמל לבד מהדגשת הקורבן של ישו, גם את ניצחונו של ישו כאל על המוות. סביב הגרלנדה מופיעות ארבע דמויות מכונפות האוחזות בגרלנדה. אלו הם ארבעת האוונגליסטים, אשר חיברו את ספרי הבשורות השונות. הם לבושים בטוניקה בסגנון עתיק וברקע התיאור מופיע דגם עיטורי מורכב.
שראנט (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  381 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  40 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  10,549 קמ"ר 
 מוצא:  ויין עילית (he) 
 גובה מוצא הנהר:  295 מטרים
 יובלים:  Antenne, Bramerit, Bruant, Argence, Anguienne, Né River, Charreau, Eaux Claires, Péruse, Coran, Nouère, Transon, Moulde, Devise, Aume, Bonnieure, Arnoult, Argentor, Son-Sonnette, Boutonne, Touvre, Boëme, Seugne, Soloire, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  Pertuis d'Antioche (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת
 
 מהלך נהר שראנט
 
נהר השראנט (בצרפתית: Charente, באוקסיטנית: Charanta) הוא נהר באורך 381 קילומטרים בדרום צרפת. ראשיתו במחוז ויין עילית והוא נשפך אל האוקיינוס האטלנטי במחוז השראנט הימי הקרוי על שמו.
הנהר מוזכר בכתבי תלמי מן המאה השנייה, תחת השם היווני "Κανεντελος". בשמו הלטיני מוזכר הנהר לראשונה בידי המשורר הגאלו-רומי אוסוניוס מהמאה ה-4.
הנהר הפסיק לשמש כנתיב שיט במהלך המאה ה-20, אך בתחילת המאה ה-21 שבה תנועת האוניות, בעיקר ספינות משוחזרות לצורכי תיירות. לאורך הנהר נבנו מספר תאי שיט, המאפשרים לכלי שיט לנוע במעלה הנהר.
הערות שוליים

↑  דף הנהר באתר רשות המים הלאומית הצרפתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539569305171  BNE: XX5591624  BnF: cb120018168 (data)  GND: 4085217-9  LCCN: sh93006668
שמואל ארנפלד (הנכד)

| --- | --- |

מצבתו בהר המנוחות
 לידה:  1891 מטרסדורף
 פטירה:  22 במאי 1981  (בגיל 90 בערך) ז' בסיוון תשמ"א ניו יורק
 כינוי:  הרב ממטרסדורף
 מקום קבורה:  הר המנוחות, ירושלים
 מקום פעילות:  מטרסדורף, ניו יורק
 תקופת הפעילות:  ? – 22 במאי 1980 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 רבותיו:  הרב מאיר אריק, הרב יוסף ענגיל
 חיבוריו:  שם משמואל
 בת זוג:  רחל ארנפלד
 
הרב שמואל ארנפלד (ביידיש: עהרענפעלד, "הרב ממטרסדורף"; תרנ"א – ז' בסיוון תש"מ) היה רב העיר מטרסדורף באוסטריה, ראש ישיבת חתן סופר בניו יורק, מקים ורב שכונת קריית מטרסדורף בירושלים.
במטרסדורף

ארנפלד למד תורה מפי הרב מאיר אריק והרב יוסף ענגיל, ואף קיבל סמיכה לרבנות מהם. בגיל 21 מילא את מקום אביו שחלה בראשות הישיבה.
נישא לבת-דודתו, רחל ארנפלד, בת אחי-אביו, דוד צבי. לזוג נולדו שבעה ילדים: שני בנים וחמש בנות.
במטרסדורף > כהונה כרב העיר

סב-סבו, החתם סופר, כיהן כרב העיר מטרסדורף בין השנים ה'תקנ"ח–ה'תקס"ז (1798–1807). לאחר עזיבת החתם סופר את משרת רב העיר, מילא את מקומו הרב בונים איגר, אחיו של רבי עקיבא איגר. לאחריו עברה המשרה לבנו של החתם סופר, רבי שמעון. לכשעזב הבן את העיר כדי להתמנות לרב העיר קרקוב, עברה המשרה לידי הרב שמואל ארנפלד, החתן סופר, סבו של הרב שמואל ארנפלד. לאחריו כיהן אביו, הרב שמחה בונים.
עם פטירת אביו, בז' באב ה'תרפ"ו (1926), מונה לרב העיר, החמישי לשושלת סופר-ארנפלד בתפקיד.
מונה כנשיא שבע הקהילות, ונחשב מחשובי רבני האזור.
במטרסדורף > מלחמת העולם השנייה

ב-12 במרץ 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית במסגרת האנשלוס, ולאחר מאמצים רבים נמלט ארנפלד עם משפחתו אל ארצות הברית, לשם הגיע ב-13 בספטמבר 1938.
בארצות הברית

לאחר הגעתו, הקים מחדש את הישיבה שניהל במטרסדורף, בהתחלה בלואר איסט סייד ולאחר מכן בבורו פארק. הנהלת הישיבה עברה בשנת 1942 לידי חתנו, הרב שמואל בנימין פישר.
במשך השנים הוציא במהדורה חדשה את ספרי סבו, החתן סופר, כמו גם את ספרי אביו - "מענה שמחה". כמו כן הוציא לאור מחידושיו בשם "שם משמואל".
הקמת שכונת קריית מטרסדורף

הקמת השכונה החלה בשנת 1963 ביוזמת הרב ארנפלד ובניהול בנו הגדול הרב עקיבא ארנפלד, על מנת להנציח את זכר יהודי שבע הקהילות. בשכונה הוקמו בתי כנסת, תלמודי תורה, ישיבה ואף בית אבות.
פטירתו

הרב ארנפלד נפטר ביום השני של חג השבועות, ז' בסיוון. ארונו הובל לישראל, שם נקבר בהר המנוחות, בסמוך לקברו של האדמו"ר מבלז, רבי אהרון רוקח.
על שמו נקראה ישיבת בית שמואל בירושלים.
משפחתו

בין חתניו וילדיו כמה רבנים וראשי ישיבות:
בנו, הרב עקיבא ארנפלד - נשיא מוסדות חתן סופר וממקימי שכונת קריית מטרסדורף
נכדו, הרב יצחק יחיאל ארנפלד - ראש ישיבת בית שמואל
בנו, הרב שמחה בונים ארנפלד - אב"ד קהילת מטרסדורף בניו-יורק
חתנו, הרב שמואל בנימין פישר - ראש ישיבת "חתן סופר" בבורו-פארק
חתנו, הרב בנימין פאלער - מגיד שיעור בישיבת "חתן סופר" בבורו-פארק וראש ישיבת "מקור חיים"
חתנו, הרב שמחה שוסטל - ראש ישיבת בית בנימין בסטמפורד, קונטיקט, ולפני כן ראש הכולל של ישיבת בית מדרש עליון
חתנו, הרב ישראל מאיר קגן - ראש ישיבת תורת חיים בדנבר, קולרדו
הערות שוליים

↑  http://www.chinuch.org/Av.php
↑  Rebbetzin Leah Kagan, a”h, המודיע (באנגלית), 9 בפברואר 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299122505171  ISNI: 0000 0004 0259 4826  LCCN: nr96003222  VIAF: 298035416   WorldCat (עם VIAF): 298035416
שלום בן יאשיהו

שלום בן יאשיהו מוזכר פעמיים בתנ"ך כבנו של יאשיהו מלך יהודה והדעות חלוקות לגבי זיהויו. חז"ל זיהו אותו עם צדקיהו, אבן עזרא ורבים מהפרשנים המודרניים עם יהואחז, רד"ק עם יהויכין ומלבי"ם טען שהוא היה בן אחר שלא מלך.
אזכורים בתנ"ך

שלום בן יאשיהו מופיע בשם זה פעמיים בתנ"ך.
בספר ירמיהו בנבואה על מלכי יהודה::
ייתכן שמדובר במלך יהואחז בן יאשיהו שהוגלה למצרים על ידי פרעה נכה ושם גם מת.
בתחילת ספר דברי הימים א':
זיהוי

הגמרא מביאה את דברי רבי יוחנן שיוחנן המוזכר בפסוק זה הוא יהואחז וששלום הוא צדקיהו. רש"י והמצודות מפרשים על פי דברי הגמרא ששלום הוא צדקיהו. את הקושי של הביטוי "אשר יצא" מסביר רש"י: "ואף על פי שלא יצא עדיין מתנבא עליו כאילו יצא". את הכפילות של אזכור שלום וצדקיהו יחד באותו פסוק מסבירה הגמרא בכך שהיה הבן השלישי של יאשיהו והרביעי למלוך, כי יהויכין מלך לפניו.
רד"ק טוען ששלום הוא יהויכין שגלה לבבל. לטענתו, גם נכד של יאשיהו יכול להקרא "בן יאשיהו".
אבן עזרא בפירושו לדניאל, פרק א, טוען ששלום הוא יהואחז. אליה שמואל הרטום כותב שזוהי "ההשערה הקרובה ביותר". באנציקלופדיה מקראית כותבת גאולה כהן בסתם: "בן יאשיהו מלך יהודה שנתמלך בשם יהואחז". חיזוק לזיהוי זה נמצא במבנה של פרק כ"ב בירמיהו המונה את המלכים שלום, יהויקים, ויהויכין בסדר זה.
המלבי"ם טוען ששלום היה בן רביעי שלא מלך. הוא כותב: "לדעתי, שלום בן יאשיה הרביעי שלא נודע מה נעשה בו, בעת שהוליך את יהויקים בבלה ומת בשער לדעת חז"ל. הגלה את שלום לבבל כדי שלא יחלוק על מלכות צדקיה. ועל זה אמר של יבכו על יהויקים שמת רק על שלום ההולך עתה לגלות כי לא ישוב עוד." את הביטוי "המולך" הוא מפרש: "שהיה ראוי למלוך". דעה זאת התקבלה על דעת ד"ר מנחם בולה שהרחיב עליה בדעת מקרא. לטענתו, הפסוק בדברי הימים אינו מסתדר עם אף אחד מהזיהויים, שכן צדקיהו ויהויקים מוזכרים בפסוק, ויהואחז לא היה הבן הרביעי.
הערות שוליים

↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ב, פסוקים י'–י"ב
↑  (ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"ד
↑  (ספר דברי הימים א', פרק ג', פסוק ט"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"א, עמוד ב'
↑  מקראות גדולות דברי הימים א, ג, טו
↑  מצודות, ירמיהו, כב, יא
↑  רש"י, ירמיהו, כב, יא
↑  רד"ק, ירמיהו, כב, יא
↑  תורה נביאים כתובים מפורשים על ידי פרופ' א.ש. הרטום, הוצאת יבנה, תל אביב, ירמיהו, כב, יא
↑  גאולה כהן, שלום, אנציקלופדיה מקראית, כרוך ז', עמוד 682
↑  אליהו שץ, פירוש אליהו על ספר ירמיהו, תשס"ג, ירמיהו כב, יא, עמוד 126
↑  מלבי"ם, ירמיהו, כב, י-יא
↑  דעת מקרא, ירמיהו כב, י-יב, לסיכום הפרשה
שלום בן אריה

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1952 (בן 71) באר שבע, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1971–2012 (כ־41 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 966 מפקד מה"ק מפקד בה"ד 16 מפקד מחוז ירושלים בפיקוד העורף מפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
שלום בן אריה (נולד ב-14 באוקטובר 1952) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שימש מפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית בפיקוד העורף.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בן אריה נולד ב-14 באוקטובר 1952 בבאר שבע, ולמד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה. בנובמבר 1970 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל "יחדיו" לקבוצת יבנה ושירת בנח"ל. במהלך מלחמת יום הכיפורים הוא לחם בגדוד חיר"מ 9200, אשר השתתף בלחימה בחזית הדרום ואף כבש לקראת סיומה את ג'בל עתקה. בשנת 1978 שובץ מטעם הקצח"ר להכשיר את פרק החי"ר (רובאי 5) במסלול קורס הטיס של חיל האוויר, כמפקד שלב המכין. השתתף במבצע שלום הגליל ופעל מטעם מפקדת הגנה קרקעית של חיל האוויר, עם הכוחות שפעלו בגזרת נבטיה. בשנת 1988 מונה לסגן מפקד הגנה קרקעית, ובשנת 1991 מונה לראש מה"ק (מפקדת הגנה קרקעית בחיל האוויר), וכחלק מתפקידו השתתף במבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה לארץ.
בשנת 1994 מונה למפקד רע"ם (פרויקט ריענון ערכות המגן) בפיקוד העורף, ובשנת 1997 מונה למפקד בה"ד 16. בשנת 2000 מונה למפקד מחוז ירושלים של פיקוד העורף, ובשנת 2004 יצא ללימודי תואר שני במכללה לביטחון לאומי, ומשם חזר לפקד על בה"ד 16, עד שנת 2008. בשנת 2007 מונה במקביל למפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית, תפקיד בו החזיק עד לשנת 2012.
במהלך תפקידו השתתף ופיקד בן אריה על משלחות חילוץ רבות של פיקוד העורף, בהן המשלחת לקניה לאחר הפיגוע בשגרירות ארצות הברית בניירובי בשנת 1998, השתתף במשלחות לטורקיה לאחר שתי רעידות האדמה שאירעו שם באוגוסט ובנובמבר 1999 השתתף במשלחת הסיוע ליוון לאחר רעידת האדמה בספטמבר 1999, פיקד על משלחת הדרכה בת 20 קצינים ומדריכים, להקמת בית הספר לחילוץ והצלה לצבא טורקיה באיזמיר בשנת 2000, ופיקד על משלחת החילוץ והרפואה לאחר רעידת האדמה בגוג'ארט, הודו בשנת 2000. כמו כן פיקד בן אריה כמפקד מחוז ירושלים של פיקוד העורף על מבצע החילוץ לאחר קריסת אולם החתונות ורסאי בשנת 2000, ופיקד על כוחות החילוץ של הלכודים בשתי תאונות הרכבות הקשות בבית יהושע ורבדים בשנים 2005 ו-2006, ועל משלחת החילוץ בניירובי, לבקשת ממשלת קניה לאחר התמוטטות מבנה מגורים כתוצאה מכשל בניה בשנת 2006. בן אריה גם פיקד על משלחת החילוץ לאחר הפיגוע במלון הישראלי במומבסה בשנת 2002, על משלחת הסיוע לכיבוי השריפות בקפריסין בשנת 2003, ועל משלחת הסיוע לקולומביה לאחר אסון השיטפונות בשנת 2007, ובנוסף הוא השתתף במשלחת סיוע לממשלת קניה בקניה ובארץ להקמת גדוד החילוץ הראשון בשנת 2008 ובמשלחת הסיוע למצרים לאחר הפיגוע במלון טאבה בשנת 2004. באפריל 2009 הועלה לדרגת תת-אלוף, השתחרר מצה"ל, והמשיך במילואים לפקד על יחידת החילוץ הארצית, ופיקד על משלחת סיוע החילוץ והרפואה להאיטי לאחר רעידת האדמה בשנת 2010, על משלחת הסיוע לאחר הצונאמי בעיר מינאמי סנריקו ביפן בשנת 2011 ועל משלחת הסיוע להשבת הפצועים וההרוגים הישראלים לאחר הפיגוע בבורגס בבולגריה בשנת 2012.
ביוגרפיה > קריירה אזרחית

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 2009 הוא השתלב כמרצה באוניברסיטת חיפה בלימודי תואר שני לניהול אסונות. כיום הוא מרצה בבית ברל בבית הספר לחברה וממשל בתוכנית לחברה ועורף. בנוסף עוסק במחקר ופיתוח מודלים להתמודדות עם מצבי חירום, אלה עוסקים בהיערכות פרט, רשויות, משרדי ממשלה, גופי תשתית ומדינה להתמודדות עם מצבי חירום בכלל ורעידות אדמה בפרט. ביניהם 5 מודלים: הסע"ר, (סיוע עצמי ראשוני) בקהילה, קבלת החלטות בתנאי חוסר ודאות והעדר תמונת מצב, הפיכת הסיוע הבינלאומי לאחר אסונות לאפקטיבי, הבטחת המשכיות ורציפות תפקודית ארגונית, עבודת מטה החירום בארגונים ושמירת כשירותו. כל אלה אומצו על ידי רח"ל, פיקוד העורף והגופים בהם עבד.
בין השנים 2015–2018 ניהל קורס מתקדם לניהול מצבי חירום במרכז לאיתנות ישראלית. כיום, בן אריה משמש יועץ לניהול מצבי חירום למשרד ממשלתי מרכזי, לרשות החירום הלאומית, לגופי תשתית כמו רשות המים ונמל אשדוד. עד 2015 הוא ייעץ גם למפעלי ים המלח, לבנק לאומי, לבנק דיסקונט, לרשויות מקומיות ולגופים פרטיים.
הערות שוליים

↑  מפקדת הגנה קרקעית בחיל האוויר
↑  גדוד מאולתר שהוקם על בסיס מאגר הקצינים של הקצח"ר והיה תחת פיקוד קחצ"ר
↑  חנן גרינברג, מילואימניקים בפיקוד העורף מאיימים במרד, באתר ynet, 10 ביולי 2007
1 2  מתן חצרוני, ‏מפקד יחידת החילוץ של פיקוד העורף מסכם תפקיד: "מלחמה? יהיו יותר נפגעים ברעידת אדמה", באתר ‏מאקו‏, 7 בספטמבר 2012
↑  9 שנים אחרי - קטעים מיומן המסע של משלחת צה"ל להאיטי נחשפים באתר במחנה, 24 בינואר 2019
↑  מחר: משלחת של צה"ל תצא ליפן באתר ישראל היום, 15 במרץ 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463196205171  VIAF: 298441441   WorldCat (עם VIAF): 298441441
שיעור התגליות השגויות

שיעור התגליות השגויות (FDR - False Discovery Rate) הוא שמה של שיטה סטטיסטית לבדיקת השערות מרובות, שפותחה בידי שני סטטיסטיקאים מאוניברסיטת תל אביב, הפרופסורים יואב בנימיני ויוסף הוכברג. שיטה זו הוצעה על ידי בנימיני והוכברג כבר ב-1989 אך בתחילה היא נתקלה בהתנגדות, עד שב-1995 מאמרם התקבל בכתב העת Journal of the Royal Statistical Society, ומאז הוא דורג בין 25 המאמרים המצוטטים ביותר בסטטיסטיקה. בנימיני זכה בפרס ישראל לשנת 2012 בעיקר עקב תגליותיו בנושא זה.
תיאור השיטה

בהינתן מדגם  X והשערות מרובות  {\begin{Bmatrix}H_{0}^{i}\\H_{1}^{i}\end{Bmatrix}}_{i=1,...,n}, נסמן ב- R את מספר התגליות, ונסמן ב- V את מספר התגליות השגויות מתוכן (שאיננו יודעים מהו). בהינתן רמת מובהקות  \alpha , סביר לדרוש מכלל ההכרעה לקיים  E\left({\frac {V}{R}}\right)\leq \alpha . כלומר נרצה למצוא כלל הכרעה כזה שיבטיח לנו שאם נפעל לפיו אז תוחלת שיעור התגליות השגויות מתוך כלל התגליות לא תעלה על  \alpha .
כלל הכרעה זה הוא הכלל שלגביו הוכיחו בנימיני והוכברג שהוא מקיים את הדרישה שהזכרנו. עם זאת זה לא תקף באופן מוחלט ותמיד, אלא בתנאי מסוים שנגדיר כעת.
תיאור השיטה > דוגמאות

כאשר יש בידינו  מספר השערות רב, תחילה יש לבדוק p-value עבור כל השערה בנפרד. לאחר מכן, יש למיין את ה-p-value שהתקבלו בסדר עולה (נסמן ב-(p(i את ה-p-value ה-i ברשימה הממוינת).
על מנת לקבוע מהן ההשערות שיידחו – נמצא את ה-i הגדול ביותר עבורו מתקיים:  p(i)\leq \alpha \cdot i/n. אם מתקיים – דוחים את כל ההשערות j כך ש:  j\leq i. בשתי הדוגמאות להלן נניח שרמת המובהקות של הבדיקה היא:  \alpha =0.05.
בטבלה הבאה מובאת דוגמה עבור 3 השערות:
| השערה | p-value מסודרים מהקטן לגדול | היחס של המנה  \alpha \cdot i/n | החלטה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 0.01 | 0.01667 | לדחות |
| 2 | 0.03 | 0.0333 | לדחות |
| 3 | 0.07 | 0.05 | לא לדחות |
במקרה זה נדחו שתי השערות, בעוד לפי תיקון בונפרוני (שלפיו היינו משווים את כל ערכי ה-p-value ל-0.01667) רק ההשערה הראשונה הייתה נדחית.
בטבלה הבאה מובאת דוגמה עבור 15 השערות:
| השערה | p-value מסודרים מהקטן לגדול | היחס של המנה  \alpha \cdot i/n | החלטה |
| --- | --- | --- | --- |
| H(1) | 0.0037 | 0.0033 | לדחות |
| H(2) | 0.0050 | 0.0067 | לדחות |
| H(3) | 0.0105 | 0.0100 | לדחות |
| H(4) | 0.0110 | 0.0133 | לדחות |
| H(5) | 0.0150 | 0.0167 | לדחות |
| H(6) | 0.0278 | 0.0200 | לא לדחות |
| H(7) | 0.0298 | 0.0233 | לא לדחות |
| H(8) | 0.0344 | 0.0267 | לא לדחות |
| H(9) | 0.0459 | 0.0300 | לא לדחות |
| H(10) | 0.3240 | 0.0333 | לא לדחות |
| H(11) | 0.4262 | 0.0367 | לא לדחות |
| H(12) | 0.5719 | 0.0400 | לא לדחות |
| H(13) | 0.6528 | 0.0433 | לא לדחות |
| H(14) | 0.7590 | 0.0467 | לא לדחות |
| H(15) | 1.0000 | 0.0500 | לא לדחות |
במקרה זה נדחו חמש השערות, בעוד לפי תיקון בונפרוני (שלפיו היינו משווים את כל ערכי ה-p-value ל-0.0033) אפילו השערה אחת לא הייתה נדחית.
שימו לב שהערך  \alpha \cdot i/n גדול מה-p-value של H(i) עבור i=1,3, אך אלו אינם רלוונטיים, כיוון שמעניין אותנו רק מהו ה-i הגדול ביותר עבורו  \alpha \cdot i/n גדול או שווה מה-p-value של ההשערה ה-i, בהתאם לנוסחה:
K=\max _{1\leq i\leq n}\left\{i|P_{i}\leq {\frac {i\alpha }{n}}\right\}
הוכחה

ההוכחה המובאת אינה זו המקורית של בנימיני והוכברג, אלא של Helmut Finner, ‏Thorsten Dickhaus ו-Markus Roters.
נסמן  I_{i}=\left\{{\begin{array}{lr}1&H{\mbox{ is rejected }}\\0&{\mbox{ otherwise }}\end{array}}\right.. נשים לב שמתקיים השוויון הקבוצתי  \left\{R=r,I_{i}=1\right\}=\left\{R=r,P_{i}\leq {\frac {i\alpha }{n}}\right\}.
נניח ללא הגבלת הכלליות כי ההשערות הנכונות הן  H_{0}^{1},H_{0}^{2},...,H_{0}^{m} עבור  m\leq n ונשים לב שבסימונים שלנו מתקיים  V=\sum _{i=1}^{m}I_{i}. כמו כן קל לראות כי  EI_{i}=P(I_{i}=1), ולכן נסיק בהתאם לתוחלת של פונקציה בשני משתנים ומהגדרת הסתברות מותנית:
E\left({\frac {V}{R}}\right)=\sum _{i=1}^{m}\left[\sum _{r=1}^{n}\left[{\frac {1}{r}}\cdot P\left(R=r,P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)\right]\right]=
=\sum _{i=1}^{m}\left[\sum _{r=1}^{n}\left[{\frac {1}{r}}\cdot P\left(R=r|P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)\cdot P\left(P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)\right]\right]
כעת נשים לב שהצבה של משתנה מקרי בפונקציית ההתפלגות שלו עצמו חסומה על ידי ההתפלגות האחידה, ולכן  P\left(P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)\leq {\frac {r\alpha }{n}}, ונקבל את החסם:
E\left({\frac {V}{R}}\right)\leq {\frac {\alpha }{n}}\cdot \sum _{i=1}^{m}\left[\sum _{r=1}^{n}P\left(R=r|P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)\right]
אם נפרק את הסכום שקיבלנו לאיבר הראשון,  r=1, ועוד שאר האיברים, נקבל את הסכום הטלסקופי:
E\left({\frac {V}{R}}\right)\leq {\frac {\alpha }{n}}\cdot \sum _{i=1}^{m}P\left(R\geq 1|P_{i}\leq {\frac {\alpha }{n}}\right)+{\frac {\alpha }{n}}\cdot \sum _{i=1}^{m}\left[\sum _{r=2}^{n}\left[P\left(R\geq r|P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)-P\left(R\geq r|P_{i}\leq {\frac {(r-1)\alpha }{n}}\right)\right]\right]
כעת נשים לב שמכך שהקבוצה  \left\{P_{i}\right\}_{i=1}^{n} היא PRDS ומכך ש  R היא פונקציה לא עולה ב  \left\{P_{i}\right\}_{i=1}^{n} נובע כי:
P\left(R\geq r|P_{i}\leq {\frac {r\alpha }{n}}\right)-P\left(R\geq r|P_{i}\leq {\frac {(r-1)\alpha }{n}}\right)\leq 0
נשים לב עוד כי מהגדרת כלל ההכרעה נובע שעבור  P_{i}\leq {\frac {\alpha }{n}} דוחים, כלומר  R\geq 1, ולכן  P\left(R\geq r|P_{i}\leq {\frac {\alpha }{n}}\right)=1. מכאן נקבל בדיוק את החסם הנדרש במשפט:
E\left({\frac {V}{R}}\right)\leq {\frac {\alpha }{n}}\cdot \sum _{i=1}^{m}P\left(R\geq 1|P_{i}\leq {\frac {\alpha }{n}}\right)\leq {\frac {\alpha }{n}}\cdot m\leq \alpha
ראו גם

הדירות