stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוליטו
הערות שוליים

↑  Nolito confirma su fichaje por el Benfica,‏ מארקה,‏ 21.5.2011
↑  Nolito iguala Eusébio,‏ Record,‏ 20.8.2011
↑  Granada 1-0 Real Madrid: Ronaldo own goal gifts Andalusians three precious points,‏ Goal.com‏ 2.2.2013
↑  Premios BBVA a los mejores de septiembre,‏ אתר הליגה הספרדית,‏ 6.10.2013
↑  La temporada de oro de Nolito,‏ La Voz De Galicia,‏ 26.5.2014
↑  מיכאל יוכין, סלטה מצרפת את נוליטו בדרך הזויה, באתר Facebook, ‏18/06/2020
| נבחרת ספרד – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 קסיאס •  2 אספיליקווטה •  3 פיקה •  4 ברטרה •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 ואסקס •  10 פברגאס •   11 פדרו •  12 ביירין • 13 דה חאה •  14 אלקנטרה • 15 ראמוס • 16 חואנפראן • 17 סן חוסה • 18 אלבה • 19 ברונו • 20 אדוריס • 21 סילבה • 22 נוליטו • 23 ריקו • מאמן: דל בוסקה |  1 קסיאס •  2 אספיליקווטה •  3 פיקה •  4 ברטרה •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 ואסקס •  10 פברגאס •   11 פדרו •  12 ביירין • 13 דה חאה •  14 אלקנטרה • 15 ראמוס • 16 חואנפראן • 17 סן חוסה • 18 אלבה • 19 ברונו • 20 אדוריס • 21 סילבה • 22 נוליטו • 23 ריקו • מאמן: דל בוסקה | ספרד |
נוליטו במשחק של נבחרת ספרד מול אוקראינה באוקטובר 2015
פג

ערך זה עוסק בתינוק שנולד טרם זמנו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D007234
 סיווגים
 ICD-10:  P07.3 
 ICD-11:  KA21.4 
 
פג באינקובטור
פג הוא תינוק שנולד בלידה מוקדמת, טרם השבוע ה-37 של ההיריון. לידה רגילה מתרחשת לרוב סביב השבוע ה-40 של ההיריון.
משום שהלידה מתבצעת לפני הזמן, ולפני סיום מוחלט של התפתחות המערכות בגופו של התינוק ובפרט מערכת החיסון, הפג רגיש יותר למחלות וסיכונים בריאותיים, למשל: שיתוק מוחין, בעיות במערכת הנשימה, בעיות עיכול, פיגור שכלי, בעיות ראייה (כמו למשל, רטינופתיה של פגות) ובעיות שמיעה, וכן צהבת וזיהומים שונים.
אף על פי שידועים מספר גורמים היכולים להביא להולדת פג (ראו להלן), לא ידועים הגורמים לכמעט חצי מלידות הפגים.
בעקבות ההתקדמות הגדולה בהבנת הבעיות בפג כמו פיתוח טכנולוגי, שיעור תמותת הפגים ירד משמעותית. במחקר שפורסם ב-2023 נמצא כי שיעור הפגים הנולדים לא השתנה מהותית בין השנים 2010-2020 ועומד על ממוצע עולמי של כ-9.9% מהלידות (בשנת 2020).
בישראל מסתיימים כשבעה אחוזים מההריונות בלידת פג.
גורמי סיכון

חלק מגורמי הסיכון ללידת פגים:
אם בעלת היסטוריה של לידות פגים, או של הריונות שהסתיימו בהפלה.
הריונות מרובי עוברים (תאומים, שלישייה, וכדומה) נמצאים בסכנה גבוהה יותר ללידת פגים.
חלק מההריונות המוגדרים היריון בסיכון גבוה.
רעלת היריון.
בעיות ואנומליות ברחם ובצוואר הרחם.
שימוש כרוני באלכוהול, סמים ותרופות מסוימות.
נשים מתחת לגיל 18 או מעל גיל 35.
מחלות רקע, למשל אפילפסיה.
טיפול

לאחר הלידה מובא הפג למחלקה מיוחדת בבית החולים, מחלקת פגים, שבה מקבלים הפגים טיפול הייחודי למצבם. במחלקה נשמרים חלק מהתינוקות באינקובטורים, מעין עריסה סגורה שתפקידה הוא לדמות ככל שניתן את סביבת ההתפתחות הטבעית של התינוק בבטן אמו, ובכך לתרום לגדילתו ולחיזוקו. באינקובטור ניתן לקבוע את הטמפרטורה, וכן הוא מהווה סביבה היגיינית ונקייה מחיידקים, למניעת זיהומים. במקרים מסוימים מסופק לתינוק באינקובטור גם חמצן, אם התינוק אינו מסוגל לנשום בעצמו.
ישנן שתי דרכי טיפול עיקריות בלידה מוקדמת: השהייה של הלידה עד כמה שניתן, או היערכות ללידת התינוק לפני הזמן, כפג. משתמשים בשתי הטקטיקות גם יחד. בדרך כלל מנסים הרופאים לעכב את הלידה ככל שניתן, להיערך ללידת הפג ולדאוג שסיכויי הישרדותו יהיו גבוהים.
עיכוב הלידה המוקדמת הוא האפשרות המועדפת. כך נותנים לעובר את מירב הזמן 'להתכונן', ולמערכות גופו להתפתח בטרם יציאתו לעולם. ישנן מספר שיטות שבהן משתמשים כדי לעכב את הלידה: האחת היא מנוחה מוחלטת של האם, בלי לצאת מהמיטה ובלי לזוז (שמירת היריון). שכיבה על הצד, במצב אופקי מפחיתה את הלחץ על צוואר הרחם. כשיורד הלחץ על הרחם יש פחות התכווצויות רחם. תזונה מתאימה ובעיקר הוספת מים חשובה מאוד; התייבשות גורמת להתכווצויות ברחם. בנוסף, ישנן מספר תרופות נגד התכווצויות הרחם (לדוגמה: מגנזיום).
לא תמיד ניתן לעכב לידה מוקדמת. במקרים שבהם הלידה מתבצעת מוקדם מאוד, עלול לקרות מצב שבו מערכת הנשימה או מערכת העיכול של התינוק עדיין לא התפתחו; במקרים כאלה מקבל התינוק באינקובטור אספקת חמצן ומזון לתוך הווריד, בהתאם לצרכיו.
יכולת הישרדות

גיל הלידה המוקדם ביותר שבו יכול הוולד לשרוד תלוי בגבול יכולת הקיום, ממתי העובר אינו זקוק להיות ברחם אימו כדי לשרוד. בדרך כלל מתייחסים במחלקת הטיפול בפגים לתינוק שנולד בשבוע ה-24 לפחות, במשקל 400-500 גרמים, כבעל יכולת לשרוד. מתחת לזה סיכויי ההישרדות הם קטנים. עם זאת ב-23 במרץ 2022 נולדו בשבוע 22, בגיל 154 ימים, התאומים אדיה לילין ואדריאל לוקה נדרג'ה מאונטריו קנדה, ששרדו. הם שברו את שיא גינס הקודם של התאומות קילי וקמברי אוולדט מארצות הברית שנולדו בגיל 155 ימים בשנת 2018.
ב-2016 נולד פג בשבוע ה-22 גם בבית החולים איכילוב בישראל, ושרד.
היבטים מוסריים

ליציאת התינוק לעולם בגיל מוקדם כל כך יש השלכות לעתידו גם אם הוא שורד. מערכות גופו של התינוק אינן מפותחות כראוי, והסיכון לסיבוכים לטווח קצר וארוך גדל ככל שהתינוק נולד בשבוע מוקדם יותר ובמשקל קטן יותר.
מסיבות אלה ישנם ויכוחים מוסריים רבים לגבי טיפול בפגים שנולדו בשבועות מוקדמים. ישנם הטוענים שאין טעם לטפל בפג שנולד מוקדם מדי והסיכון לסיבוכים קשים גדול, משום שהוא סובל סבל מיותר, וגם אם ישרוד, סביר שימשיך להרגיש את השלכות הלידה המוקדמת כל חייו, ולכן הם תומכים באי-הנשמת התינוק במקרים שבהם סיכויי ההישרדות קטנים.[דרוש מקור]
מאידך, אנשים התומכים בטיפול בפגים בכל מצב טוענים שצריך לעשות הכול כדי להציל את חייו של התינוק, ושסבל עתידי או סבל בזמן מסוים הם כאין וכאפס לעומת הישרדותו.[דרוש מקור]
ראו גם

פגיה
רחם מלאכותי
בן שמונה
משקל תינוק בלידה
נפל (הלכה)
הערות שוליים

↑  Jacqui Wise, UN warns of preterm birth rates flatlining in every region, BMJ 381, 2023-05-10, עמ' p1054 doi: 10.1136/bmj.p1054
↑  לידה מוקדמת (לידת פג), באתר משרד הבריאות
1 2  איתי גל, הפגים הקטנים בעולם נולדו בשבוע 22 וניצחו את הסטטיסטיקה, באתר ynet, 7 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548357105171  BnF: cb11959368h (data)  LCCN: sh85066065  NKC: ph123191  TE: E1.0.2.7.0.0.6 
פג
תינוק פג
מאוריסיו מאקרי

מאקרי לצד רעייתו ובתו עם האפיפיור פרנציסקוס
מאוריסיו מאקרי (בספרדית: Mauricio Macri; נולד ב-8 בפברואר 1959) הוא פוליטיקאי ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בשנים 2015–2019. מאקרי הוא יושב ראש מפלגת PRO (אנ') ובעבר כיהן כראש עיריית בואנוס איירס. כיהן כנשיא קבוצת הכדורגל בוקה ג'וניורס וכחבר הקונגרס הלאומי הארגנטינאי. הוא מהנדס אזרחי בהכשרתו.
ביוגרפיה

מאקרי נולד בטנדיל שבפרובינציית בואנוס איירס, בן לאיש עסקים איטלקי שהיגר לארגנטינה והפך לאחד מעשירי המדינה. הוא סיים תואר ראשון בהנדסה אזרחית באוניברסיטה הקתולית של ארגנטינה, עבד בחברת הבנייה המשפחתית ובסיטיבנק. הוא כיהן כסגן נשיא וכנשיא יצרנית המכוניות הארגנטינאית "סבל". ב-24 באוגוסט 1991 נחטף באישון לילה מביתו על ידי כנופיה של יוצאי המשטרה הפדרלית וסוכנות הביון הארגנטינאית, הוא הוחזק במשך 14 יום בתיבה קטנה במרתף, עד ששוחרר לאחר תשלום כופר על ידי משפחתו. בשנים 1995–2007 כיהן כנשיא קבוצת הכדורגל בוקה ג'וניורס. בתקופתו זכתה הקבוצה שש פעמים באליפות הליגה, ארבע פעמים בגביע ליברטדורס, פעמיים בגביע הביניבשתי ובתארים נוספים.
מאקרי החל את דרכו בפוליטיקה כשייסד את מפלגת "Compromiso para el Cambio" (התחייבות לשינוי) ב-2003. הוא התמודד במסגרתה על ראשות עיריית בואנוס איירס אך נוצח בסיבוב השני של הבחירות. ב-2005 ייסד את מפלגת "הצעה רפובליקנית" ‏(PRO) ונבחר לנציג העיר בואנוס איירס בבית הנבחרים הארגנטינאי. ביוני 2007 ניצח בבחירות לראשות עיריית בואנוס איירס כשזכה לרוב של כ-61% בסיבוב השני. ב-2011 ניצח בבחירות לכהונה נוספת.
ב-2015 התמודד לנשיאות ארגנטינה בראש הברית הפוליטית "קמביימוס" (Cambiemos), קואליציית ימין-מרכז שכוללת את מפלגתו, את מפלגת "איחוד אזרחי רדיקלי", את מפלגת "קואליציה אזרחית ARI", ועוד מפלגות קטנות רבות. בסיבוב הראשון זכה ב-34% מהקולות, ובסיבוב השני התמודד מול מועמד מפלגת השלטון ומושל פרובינציית בואנוס איירס, דניאל סיולי, וזכה ב-51.4% מהקולות. הוא הושבע לתפקיד הנשיא ב-10 בדצמבר 2015.
עם כניסתו לתפקיד החל מאקרי בביצוע שינויים מקיפי לכת בתחום הכלכלי: בוטל הפיקוח על שער הפסו, הורד שיעור מס ההכנסה, מונה נגיד חדש לבנק המרכזי והובטחו מקורות מימון לארצו מקבוצת בנקים בינלאומיים למימוש התוכניות הכלכליות.
מאקרי נשוי בפעם השלישית, הוא אב לשלושה ילדים בוגרים מרעייתו הראשונה ולילדה נוספת מרעייתו השלישית.
עמדותיו

בתחום יחסי החוץ ציין מאקרי שבכוונתו לבטל את הברית הפוליטית עם ונצואלה ולפעול להוציאה מגוש המרקוסור על רקע הפרת זכויות האדם של משטר ניקולאס מאדורו. הוא ציין כי יכונן ברית אסטרטגית עם ברזיל ויחזק את הקשרים עם מדינות אמריקה הלטינית המתונות יותר, חברות הברית הפסיפית: מקסיקו, צ'ילה, קולומביה ופרו. כמו כן ציין כי בכוונתו לחזק את יחסי ארגנטינה-ארצות הברית, להפחית את הרטוריקה האנטי-אמריקאית שהייתה נהוגה במדינה ולפעול יחד עמה במלחמה בסמים. בנושא יחסי ארגנטינה-הממלכה המאוחדת ציין כי בכוונתו למתן את העוינות סביב המחלוקת על איי פוקלנד. בתחום יחסי איראן-ארגנטינה ציין כי בכוונתו לבטל את כוונתה של קודמתו, כריסטינה קירשנר, להקים ועדה משותפת עם איראן "לחקר האמת" של הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. עם כניסתו לתפקיד מומשה הבטחה זו. בתחום יחסי ארגנטינה–ישראל שוחח מאקרי לאחר בחירתו עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, והבטיח כי יחסה של ארגנטינה לישראל ישתנה מעתה לחיוב, וכי שיתוף הפעולה בין שתי המדינות צפוי להתרחב. הוא מינה את סרחיו ברגמן לשר בממשלתו.
בתחום כלכלת הפנים תומך מאקרי בכלכלה חופשית יותר הכוללת מדיניות תמיכה בעסקים פרטיים וביטול הפיקוח על מטבע החוץ. עם זאת, ציין כי יותיר בבעלות ממשלתית את חברת התעופה הלאומית אארולינאס ארחנטינס, וכן את חברת האנרגיה YPF.
במסגרת קמפיין הבחירות לנשיאות הציג את תוכנית "אפס העוני" שמטרתה לפתור את בעיית 14 מיליון העניים במדינה. על פי התוכנית תורחב התמיכה של הביטוח הלאומי לילדים ולקשישים ויינתנו מיליון משכנתאות מסובסדות על מנת להבטיח מגורים בטוחים לכל. תוכנית נוספת שהציג עוסקת בפיתוח כלכלי של אזור צפון ארגנטינה, האזור הנחשל יותר במדינה. תוכנית זו כוללת השקעה של כ-16 מיליארד דולר בתשתיות, בנייה של מאות אלפי יחידות דיור ומתן הטבות מס ותעסוקה.
מסמכי פנמה

שמו של מאקרי עלה במסגרת פרשת מסמכי פנמה באפריל 2016. מן המסמכים עולה כי בין השנים 1998–2009 הייתה בבעלותו ובבעלות משפחתו חברה באיי בהאמה, ומאקרי לא הצהיר על נכסים אלו בזמן היותו ראש עיריית בואנוס איירס. בתגובה טען דוברו כי הוא לא היה בעל נכסים בחברה אלא רק חבר במועצת המנהלים.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, מהפך בארגנטינה: איש אופוזיציה נבחר לנשיא, באתר ynet, 22 בנובמבר 2015
↑  Argentina Finds a Kidnapping Ring of Policemen, הניו יורק טיימס, 8 בדצמבר 1991
↑  תוצאות הבחירות באתר הבחירות הממשלתי הרשמי
↑  Macri sacó 4 millones más de votos que en la primera vuelta y es el Presidente, ‏Clarín‏ 23 בנובמבר 2015
↑   סוכנויות הידיעות, המטבע של ארגנטינה קרס ב-30% בעקבות ביטול הפיקוח על שערו, באתר TheMarker‏, 17 בדצמבר 2015
↑  Argentina's Macri Says Will Seek Venezuela Suspension From Mercosur, ניו יורק טיימס, 23 בנובמבר 2015
1 2  OPPENHEIMER: La política exterior de Macri, ‏elnuevoherald, ‏17 בנובמבר 2015
↑  Argentina shifts to the right after Mauricio Macri wins presidential runoff, הגארדיאן, 23 בנובמבר 2015
↑  חדשות 2, ‏ארגנטינה ביטלה את ההסכם עם אירן - ותחקור לבדה את הפיגוע בבניין הקהילה היהודית, באתר ‏מאקו‏, 13 בדצמבר 2015
↑  אריאל כהנא, נשיא ארגנטינה: היחס לישראל ישתנה לחיוב, באתר nrg
↑  שירות כלכליסט, נשיא ארגנטינה החדש: אבטל את הפיקוח על המטבע, באתר כלכליסט, 23 בנובמבר 2015
↑  Mauricio Macri, free marketeer eyeing upset in Argentina vote, ‏Yahoo!, ‏20 בנובמבר 2015
↑  In Rebuke to Kirchner, Argentines Elect Opposition Leader Mauricio Macri as President, הניו יורק טיימס, 22 בנובמבר 2015
↑  השחקנים הראשיים בשערוריית מסמכי פנמה אתר ICIJ מתאריך 4 באפריל 2016
↑  Here are the famous politicos in ‘the Wikileaks of the mega-rich’ אתר fusion, מתאריך 4 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008575690405171  PLWABN: 9810650332205606  BnF: cb16967948z (data)  GND: 1081728159  ISNI: 0000 0001 1537 9090  LCCN: no2011023026  SUDOC: 161255027  VIAF: 168392212   WorldCat (עם VIAF): 168392212
קוצב לב

| --- | --- |

תמונה של קוצב לב
 שיוך:  active implantable medical device 
 מזהים
 קוד MeSH:  E07.305.250.750 
 מזהה MeSH:  D010138 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0030163 
 
קוצב לב מלאכותי (להבדיל מפעולת הקיצוב הטבעי של הלב) הוא אביזר טכנולוגיה מסייעת מושתל, שמסדיר את קצב פעימות הלב. קוצב לב מלאכותי יוצר גירוי חשמלי שמטרתו כיווץ העליות או החדרים בקצב מספק. גירוי מלאכותי שכזה נדרש במקרים שבהם מערכת ההולכה החשמלית הטבעית או המערכת הפאראסימפאטית של הלב – נפגעה. פגיעות אלו גורמות לעיכובים בהולכה החשמלית, עיכובים שמונעים התכווצות סדירה של הלב. כאשר התכווצות הלב אינה סדירה עלול החולה לחוש חולשה, סחרחורת ואף אובדן הכרה.
היסטוריה > מקור

בשנת 1889, ג'ון אלכסנדר מקוויליאם פרסם בעיתון הבריטי לרפואה (BMH) את ניסוייו, בהם הראה כי מתן זרם חשמלי ללב אדם במצב אסיסטולי גרם להתכווצות חדר, ושניתן לגרום לקצב לב של 60–70 פעימות לדקה על ידי זרמים הניתנים במרווחים שווים של 60–70 לדקה.
בשנת 1926, ד"ר מארק ג' לידוויל מבית החולים "רויאל פרינס אלפרד" בסידני, אוסטרליה, בסיוע הפיזיקאי אדגר ה. בות' מאוניברסיטת סידני, המציא מכשיר נייד שחובר לנקודת תאורה ושבו "קוטב אחד הונח על פד הספוג בתמיסת מלח חזקה והקוטב השני כלל מחט מבודדת, למעט בקצה, שהוחדרה אל חדר הלב המתאים. כפי שפורסם - "קצב הלב נע בין 80 עד 120 פעימות לדקה, ובהתאם נע המתח בין 1.5-120 וולט".
בשנת 1928 נעשה שימוש במכשיר להחייאת תינוק שנולד ללא דופק בבית החולים לנשים "קראון סטריט" בסידני. לפי הדיווח לבו של הוולד המשיך לפעום בכוחות עצמו לאחר 10 דקות של גירוי חשמלי במכשיר.
בשנת 1932, הפיזיולוג האמריקאי אלברט היימן, במנותק מעבודתו של לידוויל וכשהוא פועל באופן עצמאי, תיאר מכשיר אלקטרו-מכני המופעל על ידי מנוע המונע באמצעות מפתח-קפיץ הנדרך ידנית. היימן התייחס להמצאתו כאל "קוצב לב מלאכותי", שהוא המונח שנטבע ומשמש עד היום.
בין שנת 1930 ומלחמת העולם השנייה חלה הפסקה בפרסום מחקרים בתחום זה, אותה ניתן לייחס לתפיסה הציבורית שראתה במכשיר מסוג זה "התערבות בטבע" והחייאת מתים. לדוגמה, נכתב כי היימן לא פרסם נתונים על השימוש בקוצב הלב שלו בבני אדם בגלל ביקורת שלילית שקיבל, הן מחבריו הרופאים, והן בדיווחים בעיתונות מאותו זמן. ייתכן שגם לידוול היה מודע לכך ולכן לא התקדם לביצוע ניסויים בבני אדם.
היסטוריה > קוצב לב דרך העור

קוצב לב חיצוני תוכנן ונבנה על ידי מהנדס החשמל הקנדי ג'ון הופס בשנת 1950 בהתבסס על תצפיות שנעשו על ידי מנתח הלב-חזה וילפרד גורדון ביגלו, בבית החולים הכללי של טורונטו. ההתקן פעל באמצעות שפופרת ריק חיצונית שנדבקה לעור בוואקום והייתה פשוטה, וכואבת בשימוש על המטופל. כיוון שהחשמל הגיע משקע חשמל זרם חילופין רגיל בקיר, הייתה סכנה פוטנציאלית לגרום להתחשמלות המטופל, על ידי גרימת פרפור חדרים.
בשנים שלאחר מכן פיתחו מספר ממציאים, ובהם פול זאל, קוצבים חיצוניים קטנים יותר אך עדיין מגושמים, שהופעלו באמצעות סוללה נטענת גדולה.
בשנת 1957, ויליאם ל' ווייריך פרסם תוצאות מחקר שבוצע באוניברסיטת מינסוטה, שהראה שיקום קצב הלב, תפוקת הלב ולחצים ממוצעים באבי העורקים, בבעלי חיים עם חסימה שלמה של הלב, באמצעות אלקטרודה שחוברה לשריר הלב.
בשנת 1958 רופא קולומביאני, אלברטו ווג'רנו לברדה, ומהנדס חשמל קולומביאני, חורחה ריינולדס פומבו, בנו קוצב לב חיצוני, דומה לזה של הופס וזאל, ששקל 45 ק"ג והופעל על ידי סוללת רכב של 12 וולט, המחוברת לאלקטרודות המחוברות ללב. מנגנון זה שימש בהצלחה כדי להותיר בחיים כומר בן 70, חררדו פלורז.
פיתוח טרנזיסטור הסיליקון והזמינות המסחרית שלו החל משנת 1956 היו בעלי חשיבות מרכזית בהתפתחות המהירה של השימוש בקוצבי לב.
קוצב לב נלבש

בשנת 1958, המהנדס ארל באקן ממיניאפוליס, מינסוטה, ייצר את קוצב הלב הלביש החיצוני הראשון, עבור מטופל של קלרנס וולטון לילהי (C. Walton Lillehei), חלוץ ניתוחי הלב-הפתוח. קוצב הלב פעל באמצעות טרנזיסטור, שאוחסן בתוך קופסת פלסטיק קטנה, והיה לו מתג שליטה שאיפשר כוונון קצב הלב והמתח היוצא מהמכשיר. האלקטרודות שיצאו מן הקוצב חוברו לשריר הלב, באמצעות כבלים מוליכים שהוחדרו דרך העור.
אחד מהמטופלים הראשונים שקיבלו את קוצב הלב הזה היה אישה בשנות ה-30 לחייה, במהלך ניתוח שבוצע בה בשנת 1964 במרפאת ראדקליף באוקספורד, על ידי המנתח הדרום-אפריקני ד"ר אלף גאנינג. ד"ר גאנינג היה תלמידו של ד"ר כריסטיאן בארנרד, ראשון משתילי הלב. ניתוח חלוצי זה בוצע בהדרכת ד"ר פיטר סלייט, קרדיולוג במרפאה, וצוות המחקר שלו בבית החולים סנט ג'ורג' בלונדון.
קוצב לב מושתל

בשנת 1958 בוצעה גם ההשתלה הקלינית הראשונה של קוצב לב מושתל בשלמות, במכון קרולינסקה בשוודיה. בהשתלה זו נעשה שימוש בקוצב לב שעוצב בידי רון אלמקויסט (Rune Elmqvist) והמנתח איק סנינג (Åke Senning). הקוצב חובר לאלקטרודות שחוברו לשריר הלב באמצעות פתיחת בית החזה. המכשיר כשל אחרי 3 שעות. קוצב שני הוחדר והחזיק מעמד יומיים. מושתל קוצב הלב הראשון, ארנה לארסון, עבר בהמשך עוד 26 השתלות של קוצבי לב שונים במהלך חייו, ונפטר בשנת 2001, בגיל 86.
בשנת 1959 הודגם לראשונה קוצב לב דרך הווריד על ידי סימור פורמן וג'ון שוודל. בקוצב זה הוחדרה האלקטרודה באמצעות צנתר לווריד הבזילי.
בפברואר 1960 הושתלה במונטוידאו, אורוגוואי, גרסה משופרת של קוצב הלב של אלמקוויסט השוודי, על ידי ד"ר אורסטס פיאנדרה וד"ר רוברטו רוביו. התקן זה שרד עד מותו של המטופל ממחלות אחרות, תשעה חודשים מאוחר יותר. הקוצב השוודי המוקדם יותר השתמש בסוללות נטענות, שנטענו בכבל טעינה חיצוני. זה היה קוצב הלב הראשון שהושתל ביבשת אמריקה.
באפריל 1960 הוכנסו לשימוש בקוצבי לב מושתלים שתוכננו על ידי המהנדס וילסון גרייטבאץ' (Wilson Greatbatch), לאחר מחקר נרחב בבעלי חיים. החידוש בקוצב של גרייטבאץ' היה בשימוש בסוללת כספית כמקור אנרגיה. המטופל הראשון שרד 18 חודשים.
השימוש הראשון בקוצב לב בצנתור דרך הווריד בשילוב עם קוצב לב מושתל, נעשה על ידי פארסונט בארצות הברית, לאגרגן בשוודיה, וז'אן-ז'אק וולטי בצרפת, בשנים 1962–1963. ההליך התוך ורידי היה כרוך בחיתוך הווריד לתוכו מוחדר הצנתר שבראשו אלקטרודה, תחת הנחיה פלואורוסקופית, עד שהאלקטרודה הגיעה אל הטרבקולות בחדר הלב הימני. עד אמצע שנות ה-60 שיטה זו הפכה לשיטה הנפוצה ביותר.
מנתח הלב לאון אברמס והמהנדס הרפואי ריי לייטווד פיתחו והשתילו את קוצב הלב הראשון בו קצב הלב נשלט בידי המטופל, ב-1960 באוניברסיטת ברמינגהאם. ההשתלה הראשונה הייתה במרץ 1960, ובחודש שלאחר מכן - שתי השתלות נוספות. שלושת המטופלים התאוששו היטב ושבו לתפקוד באיכות חיים גבוהה. עד 1966 עוד 56 מטופלים עברו השתלת קוצב לב מסוג זה, ואחד מהם שרד חמש וחצי שנים.
המעגל החשמלי בקוצב

קוצב הלב מורכב ממספר חלקים:
גוף הקוצב (מחולל) ובו נמצא מחשב קטן.
סוללה.
מספר חוטים מוליכים (Lead) כתלות בקוצב הלב, אשר מחברים בין גוף הקוצב לחלל הלב, שיחד יוצרים מעגל חשמלי סגור.
המעגל החשמלי בקוצב > גוף הקוצב > תפקיד

תפקידו של גוף הקוצב, הוא לנטר את קצב הלב, ובמידת הצורך ליצור את האות החשמלי ולקבוע את קצב הקיצוב.
המעגל החשמלי בקוצב > גוף הקוצב > מבנה

גודלו הממוצע של גוף הקוצב הוא 30.61 מ"מ ומשקלו הממוצע הוא כזה של שתי סוללות AA. הוא עטוף בשכבת טיטניום שהוא אטום הרמטית על מנת למנוע כניסת נוזלים.
המעגל החשמלי בקוצב > גוף הקוצב > חלקי גוף הקוצב > 1. מקור כוח (הסוללה)

סוללת הליתיום החליפה את סוללת הכספית-אבץ המסורתית היא העלתה את אורך חיי הסוללה לכ-10 שנים ואף יותר. משקלה של סוללת הליתיום נע בין 12.5 ל־15.5 גרם ומהווה כ־1 ל־30 ממשקל סוללת הכספית-אבץ.
סוללת קוצב הלב אמורה להחזיק בין 5 ל-15 שנים. כאשר הסוללה נשחקת, יש צורך להחליפה. לא ניתן להחליף רק את הסוללה, אלא יש להחליף את ההתקן כולו. תהליך החלפת המכשיר לעיתים מהיר יותר ודורש פחות זמן החלמה מאשר תהליך השתלת קוצב הלב עצמו בפעם הראשונה. בדיקת הסוללה מתבצעת על ידי הקוצב עצמו (המכשיר מבקר את הסוללה של עצמו) ועל ידי הרופא המטפל בכל בדיקת מעקב של המטופל אצלו.
בניגוד לדפיברילטור הנועד לספק מתח גבוה בפרק זמן קצר, קוצב הלב נועד לשימוש ארוך טווח ולכן הסוללה שלו צריכה לספק אנרגיה חשמלית קטנה בהרבה מדפיברילטור כ־25 מיקרוג'ול בניגוד ל־15–40 ג'ול שיש בדפיברילטור.
סוללת הליתיום מאופיינת בהתנגדות הפנימית הגבוהה שלה, דבר המאפשר עבודה בזרמים נמוכים. העבודה שהסוללה צריכה לבצע היא בין 100 ל-200 מיקרוואט. המתח המינימלי הנדרש לעבודתו של קוצב הלב הוא 2.2V ובעקבות ההתנגדות הפנימית זרם העבודה הוא 20 מיליאמפר – כלומר, מכיוון שהעבודה הנדרשת היא נמוכה, מתבצע שימוש בזרם נמוך, דבר המוביל לכך שישנו שימוש בעוצמה שאינה מסכנת את המשתמש.
נפח הסוללה הוא 2Ah (נפח של כשתי סוללות AAA) וקצב שחיקת הסוללה הוא כ-10% ב־5 שנים.
עקב ירידת המתח של הסוללה עם הזמן, הסוללה מיוצרת עם מנגנון סוף החיים (EOL – end of life), המתריע לרופאים שנדרשת החלפת סוללה. מנגנון זה מונע עצירה פתאומית של קוצב הלב עקב חוסר בסוללה ומציל את חיי המטופל.
הסוללות מיוצרות באמינות מאוד גבוהה של 99.6% לעבודה עבור אורך חיים של שמונה שנים. וקצב הכשל הוא 0.005% של כשלי סוללה לחודש.
המעגל החשמלי בקוצב > גוף הקוצב > חלקי גוף הקוצב > 2. מעבד (סנסור)

המעבד מכיל טכנולוגיה (טלמטריה) ששולחת פלט, חשה ומעבדת מידע. בחלק מקוצבי הלב החדשים יותר ישנה טכנולוגיה מתקדמת, שיכולה למדוד את טמפרטורת הדם, מספר נשימות של המטופל והפעילות החשמלית של הלב.
המעגל החשמלי בקוצב > גוף הקוצב > חלקי גוף הקוצב > 3. אלקטרודה (חוט מוליך)

האלקטרודה מוקפת זכוכית, אשר שומרת על חותם הרמטי, כדי לספק את החיבור החשמלי של החוט המוליך אל גוף הקוצב.
המעגל החשמלי בקוצב > חוט מוליך (Lead) > תפקידים

בקצה החוט המוליך ישנה אלקטרודה, אשר אחראית על הממשק והעברת האנרגיה החשמלית בין גוף הקוצב, לבין שריר הלב (myocardium).
בנוסף לכך, החוט המוליך אחראי על העברת המידע של הפעילות האלקטרונית של הלב.
המעגל החשמלי בקוצב > חוט מוליך (Lead) > מבנה

האלקטרודה מכילה שני ערוצים:
ערוץ אחד מעביר את האלקטרונים מגוף הקוצב לקצה של חוט האלקטרודה.
הערוץ השני מחזיר את האלקטרונים.
בעבר, היה באלקטרודות ערוץ אחד בלבד של מעבר האלקטרונים, כך שהמעבר השני נעשה דרך קיר בית החזה של המטופל (דרך הרקמות), חזרה אל הקוצב.
מרבית החוטים המוליכים עשויים משני סלילים מוליכים. הסיבה לכפילות הסלילים היא כדי לייצר יתירות, שתוכל לכפות במצב שבו אחד הסלילים לא עובד. סלילים אלו עשויים מסגסוגת של מתכות. בחלקו החיצוני, החוט המוליך עטוף בשכבות של חומר מבודד.
המעגל החשמלי בקוצב > חוט מוליך (Lead) > התאמת מבנה לתפקיד

כדי שהחוט המוליך יוכל לעורר שינוי בשריר הלב, הוא זקוק לצפיפות זרם גדולה בנק' ספציפית. על מנת לענות על צורך זה ולשמור על חיי הסוללה לאורך זמן רב יותר, קצה החוט הופך להיות קטן מאוד.
על ידי הקטנת הנקודה שנמצאת בממשק עם שריר הלב, ניתן להגדיל את צפיפות המטען באותה נקודה.
 Q=\iiint _{V}\rho _{q}(r)dV,Q=\iint _{S}\sigma _{q}(r)dS,Q=\int _{L}\lambda _{q}(r)dl
צפיפות המטען וההתנגדות גדלים, דבר התורם גם הוא לשמירת חיי הסוללה לאורך זמן רב יותר, משום שפחות זרם יוצא מן הסוללה.
בנוסף לכך, ישנו חומר ארוג בסמוך לחור החוט המוליך שדרכו עוברים האלקטרונים. דבר זה נועד כדי למנוע עיכוב של הזרם החשמלי מהקוצב. בעזרת חומר זה, ניתן היה להגדיל את שטח המגע המיקרוסקופי, מבלי להגדיל את גודלו הגאומטרי.
החוט בחלקו החיצוני עטוף בשכבות של חומר מבודד. מרביתם של החוטים המולכים עשויים משני סלילים מוליכים. הסיבה לכך הוא יתירות על מנת לתת גיבוי במצב שאחד הסלילים לא עובד. הסלילים הללו עשויים מסגסוגות של מתכת.
סוגי קוצבי לב

קיימים מספר סוגים של קוצבי לב, המותאמים למטופל על פי הצורך הטיפולי הנדרש ולפי הפרעת הקצב ממנה הוא סובל.
סוגי קוצבי לב > קוצב לב דו-לשכתי

תפקידו של קוצב הלב הדו-לשכתי, הוא להגביר את קצב הלב כאשר הקצב איטי. קוצב לב זה עוזר לשני החדרים לעבוד יחד, להתכווץ ולהרפות בקצב המתאים – וכך מתקבל סנכרון ההתכווצויות. ההתכווצות מאפשרת לדם לזרום כראוי מהעלייה הימנית לחדר ימין.
הקוצב מושתל בצד ימין או שמאל של הלב, מתחת עצם הבריח. בתהליך ההשתלה, מושתלות שתי אלקטרודות דרך הוריד האקסילרי (תת בריחי) אל הלב עצמו. אלקטרודה אחת ממוקמת בחלק העליון של הלב (העליות) והאלקטרודה השנייה ממוקמת בחלק התחתון של הלב (החדרים). תהליך השתלת קוצב לב דו-לשכתי אורך כשעה, ההחלמה מהירה וניתן להשתחרר מבית החולים לאחר כ־24 שעות.
סוגי קוצבי לב > קוצב לב חד-לשכתי

קוצב זה נחשב לפשוט ביותר. הוא משמש למתן פולסים חשמליים באחד ממדורי הלב.
קוצב לב חד-לשכתי הוא בעל אלקטרודה אחת המחוברת לאחת מהלשכות, נכנס דרך וריד נבוב עליון אל חדר ימין או עליה ימין. לעיתים הקוצב יוכנס לעליה הימנית כאשר יש הפרעה בקוצב הראשי (SA node).
הקוצב המושתל מדמה דפולריזציה בעלייה ימנית. הפעילות החשמלית עוברת לעלייה השמאלית, דרך הקוצב המשני (AV node) לחדרים וכך נוצרת התכווצות נורמלית של הלב. אך, בדרך כלל יוכנס הקוצב לחדר הימני (ממשיך מהעלייה הימנית דרך המסתם הטריקוספידלי) אצל אנשים להם יש הפרעה בקוצב המשני. הקוצב המושתל מעורר את התכווצות החדרים באופן ישיר.
סוגי קוצבי לב > דפיברילטור (ICD)

תפקידו של הדפיברילטור הוא לטפל בדופק לב מהיר (בדרך כלל יותר מ־200 פעימות בדקה) שעלול לגרום לדום לב.
לקות מסוימת במערכת ההולכה החשמלית של הלב, גורמת לפעימות לב מואצות ועל ידי כך, להפסקת הזרמת הדם מן הלב אל איברי הגוף השונים (כלומר, דום לב). אם אדם סובל מהפרעות קצב מסוכנות, או נמצא בסיכון להפרעה כזו, מומלץ על השתלת דפיברילטור אוטומטי.
בתוך הדפיברילטור ישנה מערכת שמזהה מתי הלב נכנס להפרעה מהירה ונותנת "שוק חשמלי" אשר מפסיק את הדופק המהיר והלב חוזר לקצב תקין.
אם נמדד קצב לב מהיר, אך באותה העת מצבו של המטופל יציב, המערכת תיתן טיפול שקט למספר שניות על מנת להחזיר את קצב הלב למצב תקין.
בעבר, היה הדפיברילטור מכשיר כבד וגדול ששימש רק את בתי החולים. היום, עם הטכנולוגיה המתקדמת הקטינו את מכשיר דפיברילטור המושתל (בתחילת שנות ה־80), כך שהמכשיר הפך להרבה יותר מתקדם ובעל סוללה חזקה.
תהליך השתלת הדפיברילטור אורך כשעתיים באופן דומה להשתלת קוצב רגיל. ההחלמה מהירה וניתן להשתחרר מבית החולים לאחר 24 שעות.