stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלום אמריקאי (סדרת טלוויזיה)
עלילה > עונה 3 (2004–2005)

עם כניסת הסדרה לשנת 1966, ג'יי ג'יי מתחתן עם בת' בטקס שנערך בכנסייה הקתולית של משפחת פריור. ג'ק פריור, שנבחר לאחרונה למועצת העיר פילדלפיה, נאלץ לקחת שוחד, על מנת שהכסף יעזור לג'יי ג'יי להחזיר כמה חובות הימורים. בסופו של דבר ג'ק מצביע לבחירת פעיל מקומי במחוז שלו, הכומר דייוויס, לוועדת הביקורת של המשטרה ובעצם מצביע נגד המועצה. על מעשה זה של חוסר נאמנות, כמה מחברי המשטרה הכו את ג'יי ג'יי לאחר שנעצר על עבירת תנועה. פיט מוצא עד מהרה את האשמים שתקפו את ג'יי ג'יי ונוקט נגדם יד קשה, אבל ג'ק מחליט להתפטר מהמועצה.
מערכת היחסים של כריס ומג הופכת אינטימית יותר, אבל מג מוטרדת מהדיווחים שכריס עזר להצית מרכז גיוס. למרות זאת, מג וכריס בסופו של דבר מקיימים יחסי מין - כאשר כריס מגלה לאחר מכן שהוא אכן שיקר למג לגבי מרכז הגיוס. מג וכריס נפרדים בסופו של דבר, וכריס עוזב את פילדלפיה.
מג וסם שוקלים אפשרות של מערכת יחסים רומנטית, אבל ג'יי ג'יי ונייתן לא מעודדים את הרעיון. בינתיים, אחיהם הגדול של ג'ק ופיט, טד, נקלע לתאונת דרכים קשה, ונכנס לתרדמת. לאחר חיבוט רב, הפריורס מחליטים לנתק את מכונת ההנשמה. לאחר שחזרה הביתה מהופעה של הרולינג סטונס, מג מוצאת את החבר לשעבר שלה כריס עומד מול ביתה. הוא רק גויס.
בסיום העונה/סדרה, מג וכריס עוזבים שניהם את פילדלפיה על האופנוע של כריס, כשהם מתכננים לגור בברקלי, קליפורניה ולבצע קמפיין נגד המלחמה. ג'יי ג'יי מגיש בקשה ומקבל עבודה באווירונאוטיקה, ומסייע בעיצוב חליפות חלל למשימות עתידיות של נאס"א לירח.
ציר זמן של אירועים בסדרה > אירועי העבר

1920 – ג'ק פריור נולד.
1927 – הלן דולן נולדה.
ספטמבר 1945 – ג'ק פריור, חזר מהלחימה במלחמת העולם השנייה, הלן נכנסת להריון.
נובמבר 1945 – ג'ק פריור והלן דולן מתחתנים.
יוני 1946 – ג'יי ג'יי פריור נולד.
1946 – בת' מייסון נולדה
1947 – סם ווקר ולוק פולי נולדים
מרץ 1948 – רוקסן בוג'רסקי נולדה
אוגוסט 1948 – מג פריור נולדה
1951 – אנג'לה ווקר נולדה
1950 – פאטי פריור נולדה
1956 – ויל פריור נולד
ציר זמן של אירועים בסדרה > אירועים מתוארים על המסך

נובמבר 1963 – מג ורוקסן הופכות לרקדניות קבועות בתוכנית American Bandstand.
יוני 1964 – ג'יי ג'יי ובת' מסיימים את בית הספר התיכון.
אוגוסט 1964 – המהומות בפילדלפיה מתרחשות.
נובמבר 1964 – 1964 הבחירות לנשיאות ארצות הברית בין לינדון ג'ונסון ובארי גולדווטר. (צוין שטד תמך בגולדווטר.)
1965 – גוון ווקר מתה.
יוני 1965 – סם מסיים את בית הספר התיכון.
נובמבר 1965 – הפסקת החשמל של 1965
נובמבר 1965 – בת' מייסון יולדת את ג'ון פריור השלישי.
ינואר 1966 – ג'יי ג'יי חוזר הביתה מווייטנאם.
23 באפריל 1966 – ג'יי ג'יי פריור ובת' מייסון מתחתנים.
יוני 1966 – מג ורוקסן מסיימות את בית הספר התיכון.
יולי 1966 – טד פריור נפטר.
סיום הסדרה

ה"פילדלפיה אינקוויירר" דיווח ב-12 באפריל 2005, כי בסוף פברואר, NBC הזמינה שני סופים שצולמו לסיום העונה. דווח שהסוף שלא שודר היה קטע בן 12 דקות שהתרחש ב-20 ביולי 1969 (היום שבו נחתה אפולו 11 על הירח), כשמג חוזרת הביתה כדי להיפגש עם משפחתה לאחר שלוש שנות היעדרות.
NBC בחרה שלא לשדר את האפילוג בן 12 הדקות כאשר סיום העונה השלישית שודר ב-30 במרץ 2005, חודש וחצי לפני הביטול הרשמי של הסדרה. TV Guide דיווח ב-26 ביולי 2005 כי האפילוג הזה צפוי להיות משודר בשידור חוזר של סיום העונה השלישית באוגוסט או בספטמבר, אבל השידור לא יצא לפועל. NBC לא הצליחה למשוך חסות על הקטע, שלפי הדיווחים הכיל הרבה זמרי רוקנרול ותיקים, מה שגרם לדמי רישוי יקרים לרשת עבור המוזיקה.
במהלך פסטיבל הטלוויזיה השנתי השני של ATX ב-9 ביוני 2013, צוות השחקנים וצוות התוכנית התאחדו מחדש, והיוצר ג'ונתן פרינס חשף לראשונה בפני השחקנים והקהל, חלק של הסיום שטרם נראה.
בקטע, מג ארוכת שיער נראית באוטובוס (עם כיתוב "שלוש שנים מאוחר יותר"). לאחר שכמה מטיילים היפיים מבררים על מטרת הטיול שלה, מג מגלה שהיא מתכננת ללמוד בוודסטוק עם סם (שרק סיים את לימודיו בקולג'), ושהיא נסעה מוקדם לצפון המדינה כדי להיפגש איתו. מג גם מגלה שהיא עדיין גרה בברקלי, ולא חזרה הביתה מאז שעזבה עם כריס שלוש שנים קודם לכן. מג מתכננת גם להישאר בניו יורק עם רוקסן, שכעת נשואה ללוק ויש לה ילד בשם דסטין. מג מגלה מאוחר יותר שפטי סיימה את בית הספר התיכון וכעת לומדת ברדקליף. לאורך כל הנסיעה שלה באוטובוס (והשיחה שלה עם ההיפים), מג נזכרת בחוויות שלה עם משפחתה וחבריה.
אחרי שההיפים עוזבים, מג נראית בוהה מהורהרת מחלון האוטובוס. ברגע הבא, מג עומדת מחוץ לבית משפחתה בפילדלפיה, לאחר שעשתה מעקף מהדרך לניו יורק. היא נתקלת באחיין שלה טריפ, שאומר לה שהוא יודע מי היא (על סמך תמונות משפחתיות). כשהוא שואל אותה, היא מספרת לו שהיא באה כי רצתה לראות את משפחתה. טריפ אומר לה שכולם בפנים, צופים בנחיתה על הירח (הצבת האפילוג ב-20 ביולי 1969, היום שבו נחתת אפולו 11 על הירח). טריפ מגלה שלג'יי ג'יי יש כעת עבודה בבניית חליפות חלל לאסטרונאוטים. לפתע, ג'ק (אביה של מג) יוצא החוצה וקורא לטריפ להיכנס, ואז הוא מבחין במג. טריפ נכנס פנימה, והלן (אמה של מג) יוצאת החוצה וקוראת לג'ק, אבל נעצרת כשהיא רואה את מג.
שתיקה מביכה עוברת בין השלושה, עד שג'ק מזמין את מג פנימה לארוחת ערב. ג'ק נכנס לבית כשמג ניגשת ותופסת את הלן בחיבוק, בעוד ג'ק מביט מבפנים. ברגע שכולם נכנסים פנימה, הסצנה מתגלגלת החוצה, כאשר כתובת הנחיתה על הירח המפורסמת של ניל ארמסטרונג מספקת קריינות עד שהמסך משחיר.
קווי עלילה של העונה הרביעית

בראיונות, ג'ונתן פרינס חשף שאם הסדרה הייתה מתחדשת לעונה רביעית, קווי העלילה הבאים היו נכללים:
העונה הרביעית הייתה מתחילה בינואר 1967.
מג הייתה חוזרת לפילדלפיה שישה פרקים לתוך העונה אחרי שג'יי ג'יי נוסעת לקליפורניה עם כוונות להחזיר אותה הביתה.
רוקסן הייתה לוקחת עבודה בתור הספרית של American Bandstand.
ג'ק היה כועס לאחר שגילה שהלן השתמשה בעבודה שלה כסוכנת נסיעות כדי לעזור לגברים צעירים להתחמק מהגיוס ולברוח לקנדה.
יהיה מתח בנישואים של ג'יי ג'יי ובת', לאחר שבת' הסכימה בעל כורחה לרצונותיו של ג'יי ג'יי לדחות את החזרה לקולג'.
הנרי יתחתן בשנית ויקבל לביתו בן חורג חדש וחרש.
ג'יי ג'יי ימשיך לעבוד עבור החברה בתכנון חליפות חלל עבור משימת הצוות לירח.
אפולו 1 תיכנס איכשהו לקו העלילה של העונה הרביעית.
פטי תשמש כמנהלת הצוות של קבוצת הכדורגל של התיכון בו למדה.
ביטול

ב-16 במאי 2005, NBC הכריזה על לוח הזמנים של הסתיו לעונת 2005–2006. כעבור חודשים של ספקולציות, הסדרה בוטלה רשמית, עקב רייטינג נמוך.
עם סיום העונה השלישית, רוב השחקנים בתוכנית כבר צילמו פיילוטים לתוכניות חדשות שאולי ישודרו בעונת הטלוויזיה 2006–2005. מעריצי התוכנית ארגנו קמפיין להצלת התוכנית, שלחו למעלה מ-5000 הודעות דואר אלקטרוני תומכות ל-NBC לאחר סיום העונה וכמה אלפי גלויות לרשת גם כן. ב-4 במאי 2005, המעריצים העלו כרזה אווירית מעל אולפני Burbank של NBC לתמיכה בתוכנית, אפילו כשהסטים של התוכנית היו מפורקים באולפני Sunset-Gower, שם היא צולמה. אך ללא הצלחה.
הופעות אורח > עונה ראשונה

מישל בראנץ', בתור לסלי גור בביצוע " You Don't Own Me " (עונה 1 פרק 2)
ניק קרטר וריק פליקס (הידוע גם בשם ריקי גודינז ומאוחר יותר נקרא ריקי G), בתור "ג'יי" ואחד מחברי ג'יי והאמריקאים (בהתאמה), בביצוע "תבוא קצת קרוב יותר" (עונה 1 פרק 6)
אשר, בתור מרווין גיי, בביצוע " Can I Get a Witness " (עונה 1 פרק 7)
אשנטי, בתור דיון וורוויק, בביצוע "Walk on By" (עונה 1 פרק 10)
ונסה קרלטון בתפקיד דאסטי ספרינגפילד בביצוע " Wishin' and Hopin' " (עונה 1 פרק 14)
ויין בריידי, בתפקיד ג'קי וילסון, בביצוע " אימון תינוקות " (עונה 1 פרק 18)
ליאן ריימס, בתור קוני פרנסיס, בביצוע "Where the Boys Are" (עונה 1 פרק 19)
דאנקן שייק, בתפקיד בובי דארין, בביצוע "מעבר לים" (עונה 1 פרק 19)
ויויאן גרין, בתפקיד ברנדה הולוואי, בביצוע " כל מעט כואב " (עונה 1 פרק 20)
רוסי, בתור אלה פיצג'רלד מבצעת את " Dream A Little Dream Of Me " (עונה 1 פרק 20)
B2K ומרקס יוסטון, בתור The Temptations, בביצוע " My Girl " (עונה 1 פרק 22)
הקוצים, בתור הביץ' בויז, בביצוע "Warmth of the Sun" (עונה 1 פרק 23)
Third Eye Blind, בתור הקינקס, בביצוע " All Day and All of the Night " (עונה 1 פרק 23)
אשלי ויליאמס, בתור סנדי שו, בביצוע " (There's) Always Something There to Remind Me " (עונה 1 פרק 24)
סטייסי אוריקו, בתור הזמרת הראשית של The Angels, מבצעת את "My Boyfriend's Back" (בריטני סנואו וונסה לנגיז היו זמרות הגיבוי על עטיפת השיר של אוריקו) (עונה 1 פרק 25)
קלי רולנד, בתפקיד מרתה ריבס ממרתה והוונדלות, מבצעת את "Nowhere To Run" (עונה 1 פרק 25)
הופעות אורח > עונה שנייה

קלי קלרקסון, בתור ברנדה לי, בביצוע " Sweet Nothin's " (עונה 2 פרק 1)
ונסה סול, בתור ברברה לואיס, מבצעת את "Baby I'm Yours" (עונה 2 פרק 1)
מוניקה, בתפקיד מרי וולס, מבצעת את " My Guy " (עונה 2 פרק 2)
ליל קים, בתור שירלי אליס, בביצוע " The Clapping Song " (עונה 2 פרק 3)
Third Eye Blind, בתור הקינקס, בביצוע "You Really Got Me" (עונה 2 פרק 4)
קלי רולנד, בתור מרתה ריבס ממרתה והוונדלות, בביצוע "רוקדים ברחוב" (עונה 2 פרק 5)
אלישה קיז, בתפקיד Fontella Bass, בביצוע "Rescue Me" (עונה 2 פרק 6)
קמברה שאנון, בתפקיד קים ווסטון, בביצוע "Take Me In Your Arms (Rock Me A Little While)" (עונה 2 פרק 7)
סטדמן, בתור דייב קלארק פייב, בביצוע "Do You Love Me" (עונה 2 פרק 7)
הילרי והיילי דאף, כחברות ב-The Shangri-Las, בביצוע "Leader of the Pack" (עונה 2 פרק 8)
ריצ'י סמבורה, בתור אריק קלפטון מהיארדרבירדס, בביצוע "For Your Love" (עונה 2 פרק 9)
ג'ניפר לאב יואיט, בתפקיד ננסי סינטרה, מבצעת את " המגפיים האלה נועדו להליכה " (עונה 2 פרק 10)
בראד פייזלי, בתפקיד ריקי נלסון, בביצוע "מאהב החלומות" (עונה 2 פרק 10)
ג'וש קלי, בתור בארי מקגווייר, בביצוע " Eve of Destruction " (עונה 2 פרק 10)
מייסי גריי, בתור קרלה תומאס, בביצוע "BABY" (עונה 2 פרק 12)
שרלוט מרטין, בתור פטולה קלארק בביצוע " דאונטאון " (עונה 2 פרק 13)
ניק לאשיי, בתפקיד טום ג'ונס, בביצוע "It's Not Unusual" (עונה 2 פרק 13)
כריס אייזק, בתור רוי אורביסון, בביצוע " אישה יפה " (עונה 2 פרק 14)
ג'ניפר לאב יואיט, בתפקיד ננסי סינטרה, בביצוע "Sunny" (עונה 2 פרק 14)
טיילר הילטון, כזמר פולק, מבצע את " I've Just Seen a Face " של הביטלס (עונה 2 פרק 14)
ריקי פאנטה, בתפקיד וילסון פיקט, בביצוע "ארץ 1000 הריקודים" (עונה 2 פרק 15)
ליז פייר, בתפקיד ג'קי דהשאנון, בביצוע "When You Walk in the Room" (עונה 2 פרק 16)
טיירה בנקס, כחברה ב-The Velvelettes, בביצוע "He Was Really Sayin' Somethin'" (עונה 2 פרק 17)
אוון וג'רון, בתור האחים אברלי, בביצוע "Wake Up Little Susie" (עונה 2 פרק 17)
ג'ייסון מראז, בתפקיד דיון דימוצ'י, בביצוע "Ruby Baby" (עונה 2 פרק 18)
Fefe Dobson, בתור טינה טרנר, בביצוע " River Deep - Mountain High " (עונה 2 פרק 18)
וויקליף ז'אן, בתור קרטיס מייפילד, בביצוע "Woman's Got Soul" (עונה 2 פרק 19)
הופעות אורח > עונה שלישית

ברנדי נורווד, בתפקיד גלדיס נייט, בביצוע " I Heard It Through the Grapevine " (עונה 3 פרק 1)
ניקול ריצ'י, בתור הזמרת הראשית של The Exciters, בביצוע "Tell Him" (עונה 3 פרק 2)
הוק נלסון, בתור The Who, בביצוע "My Generation" (עונה 3 פרק 3)
Phantom Planet, בתור הזומביס, בביצוע "Tell Her No" (עונה 3 פרק 6)
פנטייז'ה ברינו בתור אריתה פרנקלין, בביצוע " Respect " (עונה 3 פרק 8)
Otis and the Elevators, בתור ג'ימי סמית', בביצוע "Got My Mojo Working" (עונה 3 פרק 8)
קלי קלרקסון, בתור ברנדה לי, בביצוע "Rockin' Around the Christmas Tree" (עונה 3 פרק 9)
ג'וג'ו, בתור לינדה רונסטאדט, עושה אודישן עם " That'll Be The Day " (עונה 3 פרק 9)
112 בתור פור טופס, בביצוע " Reach Out, I'll Be There "
ואן האנט, בתפקיד ג'ימי ראפין, בביצוע "מה הופך ללב שבור" (עונה 3 פרק 12)
ג'ון לג'נד, בתור סטיבי וונדר, בביצוע " Uptight (Everything's Alright) " (עונה 3 פרק 15)
Fountains of Wayne, בתור ההוליס, בביצוע "Bus Stop" (עונה 3 פרק 16)
הופעות אורח > הופעות ב-Vinyl Crocodile

אינדיה ארי, בתור נינה סימון, בביצוע "Come Ye" (עונה 1 פרק 15)
Keb'Mo, בתור Son House, שירים שבוצעו כרגע לא ידועים. (עונה 1 פרק 12)
הופעות אורח > הופעות ב-Lair

Five for Fighting בביצוע עיבוד עממי של הקלטתו "If God Made You" מ-2004
ארט אלקסאקיס, בתפקיד קאנטרי ג'ו מקדונלד, בביצוע "הדגים" לעודד/אני מרגיש כאילו-אני-מתקן-למות Rag
ג'וס סטון, מבצעת עיבוד עממי ללהיט שלה מ-2005 " Right to Be Wrong "
אלאניס מוריסט, כזמרת פולק המבצעת את הרכבה המקורי "Offer"
בוני מקי, בתפקיד ג'ניס ג'ופלין, בביצוע "Summertime"
היילי וסטנרה ביצעה את "מי צייר את הירח בשחור?" מתוך אלבומה Pure בפרק 46.
בלייק שלטון, מבצע את שירו "Playboys of the Southwestern World" מהדיסק שלו The Dreamer משנת 2003.
בן טיילור בתור Cal Cooper, מבצע את השיר המקורי שלו "Surround Me".
Gavin DeGraw, בביצוע "The Tracks of My Tears"
הופעות אורח > הופעות אחרות של כוכבי אורח

פריס הילטון, בתור ברברה עדן מאני חולם על ג'יני
טוויס סמיילי, בתור ת'ורגוד מרשל
בריאן מקנייט, בתור סטוקלי קרמייקל
קווין מקורקל, בתור האסטרונאוט וירג'יל גריסום
ריץ' ווס, בתור לני ברוס
אריק הגמד, כלקוח של סוכנות נסיעות
קריסטן בל, בתור איימי פילדינג
רנדי ג'קסון, כמנהל להקה
מונטל ויליאמס, בתפקיד הכומר גיליאם
הערות שוליים

↑  "At Philly.com (Broken Link)". philly.com. ארכיון מ-4 בספטמבר 2006. נבדק ב-14 באפריל 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Final Update on the Finale:"officially DOA" (10/5) – Sitcoms Online Message Boards – Forums". sitcomsonline.com. ארכיון מ-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Megan Masters (9 ביוני 2013). "'American Dreams' Reunion — Alternate Ending Spoilers – TVLine". TVLine. ארכיון מ-4 במרץ 2016. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Prudom, Laura (10 ביוני 2013). "How 'American Dreams' Was Supposed To End". Huffington Post. ארכיון מ-16 ביוני 2013. נבדק ב-14 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "South FL Things To Do, Restaurants & Nightlife - miami.com". Miami.com. אורכב מ-המקור ב-12 בדצמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television News & Reviews - al.com". al.com. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2008. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Q & A from Jonathan Prince – Sitcoms Online Message Boards – Forums". sitcomsonline.com. ארכיון מ-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
שמואל שפר

| --- | --- |
שמואל שפר
שמואל שפר
 לידה:  30 ביולי 1929 חיפה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  10 בנובמבר 2018 (בגיל 89) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  יוהאן שטופר
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1973 (כ־25 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת 109  מפקד טייסת 117 מפקד בסיס תל נוף מפקד להק המודיעין
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מייסד חברת יסקל
 
שמואל "יוהאן" שפר (שטופר) (30 ביולי 1929 – 10 בנובמבר 2018) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד בסיס תל נוף במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה וכראש מחלקת המודיעין של חיל האוויר.
ביוגרפיה

שפר גדל במושב באר טוביה. במלחמת העצמאות לחם כחייל וקצין בגדוד 52 של חטיבת גבעתי. אחרי המלחמה התנדב לקורס טיס מס' 5. שירת כמדריך בבית הספר לטיסה וטייס מטוסי ספיטפייר. ערך הסבה למטוסי מטאור. במלחמת סיני שירת כטייס מטוסי אוראגן. ב-1957 מונה למפקד טייסת 109, טייסת מטוסי מיסטר.
שפר היה מטייסי המיראז' 3 הראשונים בחיל האוויר, והשתתף במשלחת של ששת הטייסים הראשונים שלמדו על המטוס בצרפת. בשובו מונה ב-1962 למפקדה של טייסת 117, טייסת שהוקמה מחדש כטייסת מטוסי מיראז' 3 ברמת דוד. עבר קורס פיקוד ומטה בארצות הברית ובמרץ 1965 מונה למפקד טייסת תעופה וסגן מפקד בסיס תל נוף. במהלך שירותו הוזעק יחד עם רן פקר ללוות את נחיתתו של מוניר רדפא שערק מחיל האוויר העיראקי עם מטוס מיג 21.
בתפקידו הבא מונה למפקד תל נוף ופיקד על הבסיס בתקופת מלחמת ששת הימים, תחת פיקודו במלחמה פעלו חמש טייסות מבצעיות: טייסת 119 של מטוסי מיראז', טייסת 116 של מטוסי מיסטר, טייסת 114 של מסוקי סער סופר פרלון, טייסת 124 של מסוקי סיקורסקי S-58 וטייסת 103, טייסת תובלה. שפר השתתף בגיחות מבצעיות במלחמה וביום האחרון נפגע מטוסו והוא נטש אותו מעל סוריה, משם חולץ על ידי מסוק. הוא המשיך לפקד על הבסיס גם במלחמת ההתשה, בו נוספה לבסיס גם טייסת 115, טייסת מטוסי סקייהוק.
ביולי 1970 מונה למפקד מחלקת המודיעין במטה חיל האוויר, במסגרת זו התמודד עם האתגר שהוצב לחיל האוויר של פריסת סוללות נ"מ רוסיות ניידות באזור תעלת סואץ ותכנון מבצעי שיער נגד מערכים אלו בשלהי מלחמת ההתשה. השתחרר משירות הקבע ב-1973. במלחמת יום הכיפורים גויס למילואים ומונה למפקד חפ"ק חיל האוויר בפיקוד הדרום.
לאחר שחרורו היה יזם ומייסדי חברת יסקל שעסקה תחילה במתן שירותי ייעוץ לשדות תעופה ולמתקנים אוויריים, הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1987 והפכה לחברת השקעות.
הערות שוליים

↑  ...האיש שהיה: שמואל "יוהאן" שפר (שטופר) (עמ' 67), באתר מבט מל"מ, גיליון 85, ‏דצמבר 2019
↑  דני שלום, כרעם ביום בהיר : מבצע מוקד - כך הושמדו חילות האוויר הערביים במלחמת ששת הימים, פרסומי תעופה, 2002, עמ' 106
↑  ליאת בלומברגר וטלי בן–יוסף, 2 טייסות, 50 שנה, אתר חיל האוויר
↑  דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר, באוויר - פרסומי תעופה וחלל, עמ' 1045, 1107
↑  שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר, ספריית מעריב, 2008, עמ' 242, 355
ספרים בעלמא

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  דורית תמיר
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור
  
 almabooks.co.il
 
ספרים בעלמא היא הוצאת ספרים ישראלית.
היסטוריה

ההוצאה לאור שמתמקדת בספרי פנטזיה, רומנטיקה ושילובים של שתי הסוגות, הוקמה בשנת 2020 על ידי דורית תמיר, עורכת דין, מו"לית תמיר הוצאה לאור, מייסדת ומנהלת מיזם מועדון קוראות. באוגוסט 2020 יצאו לאור שני הספרים הראשונים של ההוצאה, "אש לוהטת" ו"אש קרה" מאת אילונה אנדרוז. הספרים שייכים לסוגת הפנטזיה אורבנית-רומנטית ויצאו בשיתוף עם הוצאת "אהבות".
בהמשך יצאו שאר ספרי סדרת "המורשת הנסתרת" וסדרה נוספת של הזוג אנדרוז. מאז יצאו בהוצאה סדרות וספרים רבים, בגרסה מודפסת ומקוונת.
חלק מהספרים שיצאו בתמיר הוצאה לאור אשר נסגרה בסוף 2024 עברו לספרים בעלמא, ונמכרים באתר שלה. בין הספרים הללו ניתן למנות את ספרי ג'יין אוסטן, ספר מאת נעמי נוביק ועוד רבים.
מספר ספרים שיצאו בהוצאה זכו בפרס גפן בקטגוריית ספר הפנטזיה המתורגם הטוב של השנה: "חוט של כסף מאת נעמי נוביק", 2020; "עשרת אלפי הדלתות של ג'נוארי" מאת אליקס הארו, 2021; "מכשפות מאז ולעולם" מאת אליקס הארו 2022; "מדריך העצלה לקסם" מאת הלן הרפר, 2023; ו"המורשת הנסתרת" מאת אילונה אנדרוז, 2024.
ספרים בולטים

סדרת המורשת הנסתרת, מאת אילונה אנדרוז, בתרגומה של יעל אכמון.
סדרת השוליים, מאת אילונה אנדרוז, בתרגומה של יעל אכמון.
סדרת דרקונים בשמי סיאטל, מאת לינדזי ברוקר בתרגומה של אדוה לנציאנו.
סדרת נערה פוגשת דוכס, מאת טסה דר, בתרגומה של ענבל שגיב-נקדימון.
סדרת מדריך העצלה לקסם, מאת הלן הרפר בתרגומה של ענבל שגיב-נקדימון.
הערות שוליים

↑   שירלי גל, כוהני הז'אנר הרומנטי מסבירים: "לכתוב סצינות סקס זה כמו לתאר קרב", באתר הארץ, 30 במרץ 2021
↑  היסטוריית הפרס – פרס גפן, באתר geffen.sf-f.org.il
מריה ונטורה

| --- | --- |

מריה ונטורה בשנת 1921, משחקת בקומדיה "העבר" מאת פורטו-ריש, בציור מאת שארל ז'יר
 לידה:  14 ביולי 1888 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  3 בדצמבר 1954 (בגיל 66) הרובע השמיני של פריז, צרפת. מקום קבורה:בית הקברות פאסי. 
 מקום קבורה:  בית הקברות פאסי 
 שם לידה:  אריסטיצה מריה ורמונט
 מדינה:  רומניה, צרפת 
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה אריסטיצה ונטורה (ברומניה ידועה גם כ"מריוארה ונטורה", ברומנית: Maria Ventura או Marioara Ventura;
בצרפתית: מארי ונטורה - Marie Ventura;‏ 13 ביולי 1886 בוקרשט – 3 בדצמבר 1954 פריז) הייתה שחקנית תיאטרון רומנייה וצרפתייה ממוצא יהודי. הצטיינה במיוחד כשחקנית טרגדיות ודרמות. הייתה גם שחקנית ראינוע.
רקע משפחתי ושנותיה המוקדמות

נולדה ב-1886 בשם אריסטיצה מריה ונטורה לשחקנית התיאטרון הרומנית לאה פאנשטה ורמונט, מתוך קשר רומנטי עם המחזאי, מבקר התיאטרון והעיתונאי הרומני גריגורה ונטורה (1909-1840) ובשנת 1890 כשהוריה התחתנו קיבלה את שם המשפחה של אביה. מריה ונטורה נשמה תיאטרון מילדותה בבית הוריה. עמיתתה לימים, לוצ'יה סטורדזה בולנדרה, אמרה כי מהוריה ירשה ונטורה "תשוקה בלתי מנוצחת לתיאטרון ולחיים".
כסנדקית הטבילה אותה השחקנית המפורסמת ולימים מורתה, אריסטיצה רומנסקו. לעיתים קרובות פקד את בית המשפחה השחקן קונסטנטין י. נוטארה שהגיע לשם חזרות עם אמה. בן בית נוסף היה הדוד, הצייר ניקולאיה ורמונט.
כשהייתה בת 9 אמה נפטרה מאי ספיקת כליות.
את השנים הראשונות של לימודי התיכון עשתה ונטורה בתיכון "נגוייסקו" בבוקרשט ואחר כך עברה ללמוד בתיכון "למרטין" בפריז ובמקביל בקונסרבטוריון פרטי.
ההצלחות הראשונות ברומניה ובצרפת

בשנת 1898, בגיל 12, נרשמה ללימודי משחק בקונסרבטוריון בבוקרשט, בו למדה, בין השאר אצל אריסטיצה רומנסקו. סיימה את לימודיה בשנת 1901. הופיעה לראשונה ב-12 בפברואר על במת התיאטרון הלאומי בבוקרשט ב" L'enfant naturelle" ("הילדה הבלתי חוקית"), מחזה מאת אביה. בגיל 15 הופיעה שוב על אותה במה בתפקיד זאנטו ב-Le Passant מאת פרנסואה קופה. בין השנים 1903 -1905 למדה בקונסרבטוריון של פריז, בעזרת מלגה ממשלתית, אצל אז'ן סילבן ופול מונה (Mounet). בעת קבלתה לקונסרבטוריון יש אומרים כי המחזאי ויקטוריין סארדו הצהיר כי "הופיעה רשל חדשה!", תוך התייחסות לשחקנית הבמה היהודיה המפורסמת מן המחצית הראשונה של המאה ה-19.

במהלך הזמן שיכללה את מבטאה הצרפתי עד שמוצאה הזר לא ניכר עוד בדיבורה. הצטיינה בימי הלימודים במשחקה במחזה "ג'וקונדה" מאת ד'אנונציו על במת ה"תיאטר דה ל'אוור" ושמה נישא בפי כל בסלונים הספרותיים של פריז. שיחקה לצידם של אדואר דה מקס ושל שרה ברנאר והושפעה מאמנותם.
בשנת 1903 ליוותה את שרה ברנאר בסיור הופעות בארצות הברית. שיחקה אז כמה תפקידים קטנים ב"פדרה" ו"אנדרומקה" מאת רסין וב"פדורה" ו"טוסקה" מאת ויקטוריין סארדו.
זמן מה הייתה מעורבת בקשר רומנטי עם אדואר דה מקס, שהיה גם הוא יליד רומניה וממוצא יהודי. יחד איתו השתתפה בפסטיבל חוגי הסטודנטים הרומנים בפריז ב-25 באפריל 1903, שבו השתתף גם הכנר והמלחין ג'ורג'ה אנסקו. ונטורה ודה מקס הופיעו ביחד בצרפתית גם ברומניה, למשל ב"ארֶנֶלה רומאנה", תיאטרון תחת כיפת השמיים בפארק קרול בבוקרשט, בהצגות קלאסיות כמו "בריטניקוס" ו "אנדרומקה" מאת רסין, "המלט" מאת שייקספיר, ב-Le Passant מאת קופה, וב"איסופוס" מאת תאודור דה בנוויל, ברסיטלים של שירה. ונטורה שיחקה באותה עת גם ברומנית על במת התיאטרון הלאומי בבוקרשט ב-4 - 13 באוקטובר 1904.
בסיום לימודיה בפריז, ב-27 ביולי 1905 זכתה מריה ונטורה בפרס הראשון למשחק בטרגדיות ובפרס השני במשחק בקומדיות. בדומה לדה מקס בזמנו, הצטרפה באותה שנה ללהקת התיאטרון "אודיאון" בפריז.
בסתיו 1905 שיחקה לראשונה על במת תיאטרון זה ב"ברניס" מאת רסין. הצטיינה שם גם ב"אנדרומקה", ב"גלטיני" מאת קטול מנדס וב La gloire (התהילה) מאת דה בנוויל.
ברומניה שיחקה גם בתיאטרון של הזוג בולנדרה בבוקרשט ב"Îndrăgostita" (המאוהבת) ו ב"Omul de altădată", ("האדם של פעם") מאת פורטו-ריש וב"Marşul nupţial" (‏La Marche nuptiale - מארש החתונה) מאת אנרי באטאי
 וב"Să divorţăm" (בוא נתגרש) מאת סארדו.
אצל שרה ברנאר ורז'אן, ושוב ב"אודיאון"

שרה ברנאר הזמינה את ונטורה לשחק בתיאטרון שלה, אולם לכוכבת הצעירה לא היה קל להסתגל לסמכותיות ושיטות העבודה של הדיווה והיא עזבה במהרה לטובת להקתה של גבריאל רז'אן.
בשנים 1908-1907 הופיעה לצדן של שרה ברנאר ושל רז'אן בהפקות של "יון גבריאל בורקמן" מאת איבסן, ב"L'or" (הזהב) מאת רנה פיטר ורוברט דנסי.
ב-1908 ירשה את תפקידה של שרה ברנאר, מרגריט גוטייה, ב""הגברת עם הקמליות" מאת דיומא הבן. אחרי הגעתו בשנת 1910 של אנדרה אנטואן לניהול תיאטרון אודיאון חזרה ונטורה לשחק שם ואף הפכה למאהבת של המנהל החדש.
הרשימה בתפקידיה במחזות "אנטאר" מאת שוקרי ג'אנם הלבנוני, ב"מדמואזל מולייר" מאת ללואר וננגאר, ב"משוחררים" מאת מארי לנרי, ב"רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר, ב"בריטניקוס" מאת רסין, שבו שיחקה בתחפושת את תפקידו של נירון, ב"אסתר, נסיכת ישראל" מאת אלכסנדר דיומא האב. בשיתוף פעולה עם שרה ברנאר גילמה את הרמיונה ב"אנדרומקה" מאת רסין.
ימי מלחמת העולם הראשונה

בימי מלחמת העולם הראשונה חזרה השחקנית לרומניה שם עזרה בבקרים בטיפול בפצועים בבית חולים שדה בבוקרשט, לצידה של אלנה קאראג'אני-סטויינסקו, הטייסת הרומניה הראשונה. אחרי הצהרים ובערבים דיקלמה ונטורה שירים ושיחקה בפני המאושפזים. היא המשיכה לעשות זאת גם בימי הכיבוש הגרמני (1918) בבוקרשט, תוך שהיא נמלטת ליאשי, יחד עם ג'ורג'ה אנסקו ואמנים אחרים. כשביקרה בבתי חולים ביאשי גילתה ונטורה את כישרונו של אחד המאושפזים, לימים שחקן התיאטרון ג'ורג'ה וראקה. ב-11 במרץ 1918 שיחקה על במת התיאטרון הלאומי של יאשי את נורה במחזה "בית הבובות" מאת איבסן, לצידם של טוני בולנדרה, יון מנולסקו וויקטור אנטונסקו.
בין "קומדי פרנסז" ובין המולדת

אחרי שנת 1919 שיחקה בתיאטרון "קומדי פרנסז" בפריז, שבה התקבלה על תקן "פרימה-דונה בקומדיות, דרמות, ולמקרה הצורך, בטרגדיות". כעבור 3 שנים, ב-1922 הפכה לחברה קבועה (sociétaire) (ה-366 במספר) של להקתו.
הופעת הבכורה שלה ב"קומדיה פרנסז" בתפקיד ז'רמן פורטייה במחזה "Le voile dechiré " (הצעיף הקרוע) מאת פייר וולף, זכתה להערכה רבה בכל העיתונים.
הופיעה בתפקידים רבים מן הרפרטואר הצרפתי והעולמי - במחזות של רסין, מולייר, קורניי ("Horace" - הורטיוס), מאריבו (סילביה ב"משחק של אהבה ומזל") צ'כוב, שו, פירנדלו, אוקטב מירבו ("Les affaires sont les affaires"), אנרי לנורמאן, פרנסואה מוריאק, אנרי באטאי וכו'. על במת התיאטרון הלאומי בבוקרשט שיחקה ב-1925 בתפקיד הראשי ב"יוהנה הקדושה" מאת ג'ורג' ברנרד שו. בתיאטרון רומני אחר, של להקת "בולנדרה-מנולסקו-מקסימיליאן-סטורין", שיחקה ב"A iubi" (לאהוב) מאת פול ז'רלדי, ב-"Prizoniera " (השבויה) מאת אדואר בורדה. על במות צרפת ורומניה ראו אותה גם בתפקיד "לורנצאצ'ו" במחזה בעל אותו השם מאת אלפרד דה מיסה. גילמה את אנה במחזה הרומני "הבנאי מנולה" מאת אוקטביאן גוגה ואת ליאנה ב"Pavilionul cu umbre" -"הביתן עם צללים - " מאת סופר רומני אחר, ג'יב מיכייסקו.
המשורר והאפיגרמיסט צ'ינצ'ינט פבלסקו, התלהב מאוד מהופעת מריה ונטורה במחזה האחרון וכתב למחבר,ג'יב מיכייסקו, את המכתם הבא:
O, Gib! Venturei totdeauna/Ar trebui să i te-nchini:/Că-n Pavilionul tău cu umbre/A pus... divinele-i lumini.”
או,ג'יב! לוונטורה לעד אסיר תודה תהי/ כי את ביתן צלליך/...האירה באורה האלהי
(בתרגום חופשי)