stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסגת דימיטרובה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  גנה דימיטרובה 
 גובה:  1,500 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  69°14′21″S 71°24′15″W﻿ / ﻿69.239166666667°S 71.404166666667°W﻿ / -69.239166666667; -71.404166666667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דימיטרובה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דימיטרובה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת דימיטרובה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת דימיטרובה
 
פסגת דימיטרובה (באנגלית: Dimitrova Peak; בבולגרית: връх Димитрова) היא פסגה המכוסה מרובה קרח, בהרי האבר המזרחיים, בצפון האי אלכסנדר שלמול חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
גובה של הפסגה 1,500 מטרים מעל פני הים.
המדרונות הדרום-מערביים של הפסגה תלולים מאד, ובחלקם אינם מכוסים קרח.
הפסגה מתנשאת מעל בקע ראשן שמצפון מזרח לפסגה, ומעל קרחון פורמן, שמדרום לפסגה.
פסגת דימיטרובה ממוקמת 5.7 קילומטרים ממזרח להר פונטידה; 7.62 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר ניומן; ו-21 קילומטרים צפונית-מזרחי מהר הולט.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי ממפים בריטיים בשנת 1971.
הראשונים שהגיעו לאזור הפסגה, ב-8 בינואר 1988, הייתה משלחת הסקר הגאולוגי של כריסטו פימפירב, ובוריסלאר קאמנוב (מהמשלחת הבולגרית הראשונה לאנטארקטיקה), וכן פיליפ נל (Philip Nell) ופיטר מרקיז (Peter Marquis), מהסקר האנטארקטי הבריטי.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם זמרת האופרה הבולגריה ג'נה דימיטרובה.
השם אומץ רשמית ב-23 במרץ 2017.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  ראו ב"לקריאה נוספת" בגאזט האנטארקטי הבולגרי
פסגת דרינוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,630 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אימאון 
 קואורדינטות:  62°57′08″S 62°29′20″W﻿ / ﻿62.952222222222°S 62.488888888889°W﻿ / -62.952222222222; -62.488888888889
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת דרינוב(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת דרינוב(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דרינוב(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דרינוב
 
מפת האי סמית'. פסגת דרינוב ממוקמת בפינה השמאלית התחתונה, של הרביע הראשון מימין, בשורה העליונה של רביעי המפה.
פסגת דרינוב (באנגלית: Drinov Peak; בבולגרית: Дринов връх) היא פסגה ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,630 מטרים מעל פני הים.
פסגת דרינוב ממוקמת 3.5 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לפסגת אנטים; 1.9 קילומטרים צפונית לפסגת סלאטינה; 2.91 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מנקודת יירצ'ק; ו- 1.85 קילומטרים דרומית-מערבית מהר פסגה.
פסגת דרינוב מתנשאת מעל קרחון אובץ' שמדרום-מזרח לה, מעל קרחון וטרינו שמצפון לה, מעל קרחון יאבלאניצה שמצפון-מערב לה, ומעל קרחון צ'ופרנה שמדרום-מזרח לה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם המדען הבולגרי מרין דרינוב (Марин Стоянов Дринов), שייסד את האקדמיה הבולגרית למדעים.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
↑  לפי מקור אחר גובה הפסגה 1,592 מטרים מעל פני הים
↑  לפי מקור אחר פסגת דרינוב ממוקמת 3.6 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לפסגת אנטים
↑  לפי מקור אחר פסגת דרינוב ממוקמת 1.8 קילומטרים דרומית-מערבית מהר פסגה
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
מבט על חופו הדרומי של האי סמית', ממצר אוסמר
צבי אירופי

| צבי אירופי |
| --- | --- |

תקופה
פליסטוקן 2.14–1.95 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: צבי
מין:: צבי אירופי
שם מדעי
 Gazella borbonica ‏דפרט, 1884

צבי אירופי או צבי בורבוני (שם מדעי: Gazella borbonica) הוא מין נכחד מכפיל פרסה מהסוג צבי שהתקיים באירופה במשך תקופת הפליסטוקן שלפני 2.14 עד 1.95 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים של הצבי התגלו בצרפת, הולנד ודרום-מזרח אנגליה ואלה תוארו ב-1884 בידי החוקר הצרפתי צ'ארלס דפרט (אנ'). הוא קיבל מספר שמות נרדפים כמו: Gazella anglica מ-1884 ו-Gazella daviesii מ-1906. מאובנים נוספים שלו התגלו כנראה לאורך דרום אירופה שסביב חבל הים התיכון בין השאר בפורטוגל, ספרד, צרפת, איטליה, ארצות הבלקן, יוון, טורקיה והלבנט.
צבי זה היה קטן יחסית, דומה מאוד לצבי הנגב והוא הגיע לאורך של 1.1 מטר, לגובה של 50 עד 60 ס"מ בכתפיים ולמשקל של 20 ק"ג. היו לו קרניים ארוכות יחסית בעלות פיצול קטן ומעט מפותלות, דומות לקרני צבי גראנט. צבי זה התקיים בערבות הקדומות ואולי גם במורדות הרים ובחורשים והבתות. הוא ניצוד כנראה בידי שבטי אנשים כמו הניאנדרטלים וכן בידי אריות, ברדלסים קדומים, דובים, זאבים וצבועים, שרובם נכחדו מאירופה.
פרסי היובל של אופ"א

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי 
 הגוף המעניק:  אופ"א 
 תקופת הפרס:  29 בנובמבר 2003 
 
פרסי היובל של אופ"א פורסמו בנובמבר 2003 במשרדי אופ"א בניון שבשווייץ לרגל חגיגות היובל לאיגוד, והם מציינים את בחירתן של 52 המדינות באיגוד בכדורגלן המצטיין במדינתם ב-50 השנים האחרונות (1954–2003). השחקנים הנבחרים זכו לכינוי כדורגלני הזהב של אופ"א. הנציג הישראלי ברשימה הוא מרדכי שפיגלר, מלך השערים לשעבר של נבחרת ישראל, תואר אותו החזיק עד שנת 2021.
פסל מאיר דיזנגוף

| --- | --- |

פסל של מאיר דיזנגוף רוכב על סוסתו
 מידע כללי
 סוג:  פסל דמות 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 יוצר:  דוד זונדלוביץ' 
 קואורדינטות:  32°03′47″N 34°46′15″E﻿ / ﻿32.0630564997°N 34.770846733317°E﻿ / 32.0630564997; 34.770846733317
 he
 
פסל מאיר דיזנגוף הוא פסל שיצר האמן דוד זונדלוביץ', המציג את מאיר דיזנגוף, ראש העירייה הראשון של תל אביב, על סוסתו. הפסל ממוקם בתחילת שדרות רוטשילד בתל אביב ומהווה תחנה בשביל העצמאות, אשר מחבר בין עשרה אתרים היסטוריים הקשורים בראשית תל אביב ובהכרזת העצמאות של מדינת ישראל.
היסטוריה

הפסל עשוי ברונזה הוא מעשה ידיו של האמן דוד זונדלוביץ' שזכה בתחרות מבין עשרה אמנים לעיצוב הפסל. ב-27 במאי 2009, במסגרת שנת המאה לייסוד העיר תל אביב, הוצב הפסל במקומו בשדרות רוטשילד 20 בתל אביב, בסמוך לביתו ההיסטורי בעיר בנוכחות ראש העירייה רון חולדאי ומשפחות מייסדי העיר.
כראש העייריה, אהב דיזנגוף את עירו, השקיע בטיפוחה ופעל לפיתוחה באופן נמרץ. הוא עודד בנייה נרחבת והגיע להסכמים עם שכונות סמוכות בכדי שיסופחו לתל אביב. הוא נהג לרכב על סוסתו ברחבי העיר מדי יום בכדי לפגוש את התושבים ולוודא שהפעולות בעיר מבוצעות בה כנדרש. הוא אף נהג לרכב בראש העדלאידע בכל חג פורים.
דיזנגוף היה קשור לסוסתו, שלה קרא "מהירה", על אף שהייתה איטית למדי. כשהסוסה מתה בשנת 1934 הוא אף חיבר ופרסם לזכרה הספד שנכלל בכתבו "שני ספורים קטנים: א-שני רעים, ב- לסוסתי, תל אביב" שיצא לאור בדפוס שושני.
הערות שוליים

↑  מאיר דיזנגוף, לסוסתי, באתר הארץ, 8 באפריל 2009
סמל נקודת הציון בשביל העצמאות
פלנטריום אייסה אייסינחה המלכותי

פלנטריום אייסה אייסינחה המלכותי (בהולנדית: Koninklijk Eise Eisinga Planetarium) הוא אורריה (אנ') מהמאה ה-18 בעיירה פרנקר (אנ'), במחוז פריסלנד בהולנד. כיום זהו מוזיאון ופתוח לקהל הרחב. האורריה נמצאת ברשימת 100 אתרי המורשת ההולנדים המובילים (אנ') מאז 1990. זו האורריה העתיקה ביותר בעולם שעדיין פועלת.
בספטמבר 2023, הוא קיבל מעמד של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בהסבר להחלטה נאמר:
היסטוריה ותיאור

האורריה נבנתה בין השנים 1774 עד 1781 על ידי אייסה אייסינחה (אנ'), יצרן צמר ואסטרונום חובב.
הפלנטריום המכני של אייסה אייסינחה נבנה בגג העץ של תקרת הסלון של בית התעלה ההיסטורי שלו. וילם הראשון, נסיך אורנג' והמלך הראשון של הולנד כל כך התרשם מהפלנטריום, שהוא רכש את הבית והוא הפך לפלנטריום מלכותי.
המוזיאון מורכב מחדר הפלנטריום, חדר הקרנה בו מוצגים סרטים תיעודיים ותערוכות מיוחדות המבוססות על אסטרונומיה מודרנית. חלקים נוספים בתצוגה קבועה הם מפעלי ניפוץ הצמר לשעבר של אייסינחה ואוסף של מכשירים אסטרונומיים היסטוריים. מכשירים אלה באוסף כוללים טלסקופים גרגוריאניים (אנ'), אוקטנטים (אנ') מהמאה ה-18 וטלוריון (אנ'), דגם חינוכי של השמש, כדור הארץ והירח.
צמודים למוזיאון בית הקפה "פלנטריום" ובראסרי (Brasserie De Stadstuin) הממוקמים בבית קליית הקפה לשעבר ואן באלן.
בשנת 2018, הפלנטריום חגג את יום השנה ה-250 למעבר של אייסינחה לעיר פרנקר בשנת 1768, שש שנים לפני שהחל לעבוד על הפלנטריום שלו.
הפלנטריום רשום בתור רייקסמונומנט (אנ') מספר 15668.
האורריה הוכרזה ב-12 בדצמבר 2011 על ידי ממשלת הולנד כמועמדת לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, בהתבסס על ההיסטוריה הארוכה שלו כפלנטריום פועל הפתוח לציבור ומאמציה המתמשכים לשמר את מורשתו. בדצמבר 2018, הוכרז כי שר החינוך, התרבות והמדע ההולנדי ישלח בקשה לאונסק"ו לבקש מועמדות רשמית של האורריה. המקום קיבל את המעמד המבוקש בספטמבר 2023.
אורריה

אורריה היא פלנטריום, דגם עובד של מערכת השמש. האורריה צבוע בכחול רויאל נוצץ וקווי המתאר שלה בצבע זהב מבריק. השמש צבועה במרכז התקרה. כדור הארץ מיוצג על ידי כדור זהב המשתלשל על חוט. גם גלגל המזלות מצויר. הפלנטריום המכני דמוי השעון נע כפי שהוא עושה במציאות בקנה מידה מופחת. הפלנטריום מדויק מאוד, אך אינו מושלם. המטוטלת, למשל, עשויה מסוג יחיד של מתכת ולכן היא מושפעת מתנודות טמפרטורה.
ה"פנים" של הדגם משקיפות מטה מתקרת מה שהיה פעם הסלון של אייסינחה, כאשר מרבית המנגנונים המכניים נמצאים בחלל שמעל התקרה. הוא מונע על ידי שעון מטוטלת, בעל 9 משקולות. כוכבי הלכת נעים סביב הדגם בזמן אמת, באופן אוטומטי. (יש לבצע "הגדרה מחדש" קלה ביד כל ארבע שנים כדי לפצות על 29 בפברואר של שנה מעוברת). הפלנטריום כולל תצוגה של השעה והתאריך הנוכחיים. את הלוח שעליו כתובים מספרי השנה יש להחליף כל 22 שנים.
הפלנטריום של אייסה אייסינחה הוא הפלנטריום העתיק ביותר שעדיין פועל בעולם.
כדי ליצור את גלגלי השיניים לדגם, נעשה שימוש ב-10,000 מסמרים בעבודת יד. בנוסף לאורירה הבסיסית, ישנן תצוגות של מופע הירח ותופעות אסטרונומיות אחרות.
האורריה נבנתה בקנה מידה של 1:1,000,000,000,000 (מילימטר אחד: מיליון קילומטרים).
גלריה

האורריה
המנגנונים המכניים בחלל שמעל התקרה ששומרים על פעולת המנגנון
אנימציה מאת מאייר התלת מימד פול בקקס עם עיבוד מואץ של חוגות הפלנטריום
ביאורים

↑  מודל מכני של מערכת השמש הממחיש או מנבא את המיקומים והתנועות היחסיות של כוכבי הלכת והירחים, מונע על ידי מנגנון עם כדור המייצג את השמש במרכז, וכוכב לכת בקצה כל אחת מהזרועות. המודל הראשון בעולם נבנה על ידי צ'ארלס בויל, רוזן אוררי הרביעי (אנ') שעל שמו המתקן
הערות שוליים

1 2 3  Nomination Text
↑  Abbot, Alison (27 בפברואר 2008). "Hidden treasures: Eise Eisinga Planetarium". Nature. 451 (1057). {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Eisinga Planetarium in Franeker
1 2 3 4  "The World's Oldest Working Planetarium". ארכיון מ-2018-03-20.
↑  "Eise Eisinga Planetarium". ארכיון מ-2013-09-26.
↑  Omrop Fryslân: Eise Eisinga Planetarium voorgedragen voor Werelderfgoedstatus UNESCO
↑  Sixma, H (בנובמבר 1934). "The Franeker Planetarium". Popular Astronomy. SAO/NASA ADS. XLII (9): 489–495. Bibcode:1934PA.....42..489S. נבדק ב-2011-06-22. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "planetarium-friesland.nl".
פרנטישק ומריה באבור

|  מידע חסיד אומות העולם |
| --- | --- |
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (15 במרץ 1990) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פרנטישק ומריה באבור
 
פרנטישק באבור (בצ'כית: František Babor) ומריה באבור (בצ'כית: Maria Baborová) היו זוג איכרים צ'כים, שהוכרו כחסידי אומות העולם, על כך שסייעו להציל נערים יהודים שברחו מצעדות המוות.
הצלת יהודים בתקופת השואה

הזוג באבור היו איכרים צ'כים, שהתגוררו בכפר הקטן וורטבו שבמחוז פלזן. בתקופת מלחמת העולם השנייה החרימו הגרמנים את כל הסוסים שהיו ברשותם, לכן פרנטישק החל לעבוד בבית חרושת עד שעות הערב המאוחרות בנוסף לעבודתו בשדה. באחד הימים פגש האיכר הצ'כי חבורה של חמישה צעירים יהודים, שנמלטו מצעדות המוות אל היער הסמוך. פרנטישק, שפגש בהם ביער, החליט להביאם לכפרו. בני הזוג באבור דאגו לשכן את הצעירים בבתי האיכרים בכפר. הם אספו אל ביתם את אחד הצעירים, שרגא ניצברג, שהיה כבן 19. פרנטישק ומריה נתנו לשרגא לישון במיטת בנם, שנפטר כחודשיים קודם לכן. לזוג הייתה גם בת, יארוסלבה, שהייתה בת גילו של שרגא. הם האכילו אותו, החליפו את בגדיו, דאגו לרחוץ אותו ואף גילחו את שיער גופו, שהיה מכוסה בכינים. בהדרגה סייעו לו להבריא פיזית ונפשית.
מריה נהגה לנעול את שרגא בביתם בשעה שהייתה יוצאת לדרוש בשלום חבריו שהוסתרו בבתים אחרים בכפר. היא אסרה עליו להסתובב בכפר, ואם הוא היה יוצא בקרבת הבית ומבחין בגרמנים, היא הורתה לו לרוץ ולהסתתר במחסן. פרנטישק לא הירשה לשרגא להצטרף אליו לעבודה בשדה, מאחר שטען שהוא סבל מספיק מהגרמנים ושעליו להתאושש ולהשתקם.
לקראת סוף המלחמה הסתובבו באזור קבוצות גדולות של חיילים גרמנים ולכן נהגו בני הזוג לתרגל איתו נוהל בריחה למקום מסתור בחורשה הסמוכה לכפר.
לאחר המלחמה

בסוף יוני 1945 הרגיש שרגא מספיק חזק כדי לעזוב. הוא הודיע למריה ולפרנטישק על כוונתו. הפרידה הייתה קשה. הם ציידו אותו באוכל כסף ובגדים והוא וחבר נוסף עזבו את הכפר וחזרו לפולין.
הקשר בין שרגא למשפחת באבור נשמר גם לאחר שעלה לישראל. בהמשך נותקו היחסים בין צ'כיה למדינת ישראל. לשרגא נודע שפרנטישק נפטר. מאוחר יותר נפטרה גם מריה.
הכרה והנצחה

ב-1989 פנה שרגא ליד ושם על מנת שיכירו בזוג באבור, שהצילו את חייו, כחסידי אומות העולם. שרגא ניהל חליפת מכתבים ממושכת מסוף 1989 ועד פברואר 1990, כשהוא מבקש לעשות הכל כדי שיכירו בהם: ”הם הצילו את כולנו. בתוך ביתם בכפר קטן בצ'כיה. הסתכנו בחייהם. צריך להבין את התקופה ההיא, לו היו נתפסים, הם היו משלמים בחייהם ובחיי השכנים על מעשה זה”. (מכתב 18.2.90). ב-15 במרץ 1990 הוכרו בני הזוג מריה ופרנטישק באבור כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בפראג ושמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים.
לקריאה נוספת

ניצברג, שרגא. המספר ואני 99410. תל אביב: הוצאת גוונים, 2012.(הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

1 2  The Righteous Among the Nations Database : Babor František & Baborová Maria, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  ניצברג, שרגא, המספר ואני 99410., תל-אביב: גוונים, 2012, עמ' 661
↑  ניצברג, שרגא, המספר ואני 99410, תל-אביב: גוונים, 2012
↑  מכתב עדות מאת שרגא ניצברג ליד ושם, 7 בינואר 1990, תיק M.31.2/4571, ארכיון יד ושם
↑  מכתב מאת שרגא ניצברג ליד ושם, 14 בדצמבר 1989, חדרה, תיק M.31.2/4571, ארכיון יד ושם
↑  מכתב מאת שרגא ניצברג ליד ושם, 18 בפברואר 1991, תיק M.31.2/4571 ארכיון יד ושם
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנטישק ומריה באבור".
פראשן בלו

| --- | --- |
 מקום הקמה:  בייקרספילד 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 סוגה:  מוזיקת פולק, אינדי פופ, white power music 
 חברת תקליטים:  תקליטי התנגדות 
 
פראשן בלו (באנגלית: Prussian Blue) היו צמד פולק אמריקאי לאומני-לבן, נאו-נאצי שהוקם בראשית 2003 וחדל מפעילות ב-2006. חברות הצמד היו התאומות לינקס ולאם גיידי (Lynx and Lamb Gaede). ב-2012, הצהירו האחיות בריאיון ל"דיילי מייל" כי אינן דוגלות יותר בעליונות הגזע הלבן, וטענו כי נוצלו כדי לקדם מסרים אותם לא הבינו בזמן אמת.
מקור השם

השם "Prussian Blue" (כחול פרוסי) הוא שמה של תרכובת ציאניד וברזל בעלת גוון כחול עז.
בריאיון למגזין Vice טענו התאומות כי השם נובע מכך שמורשתן היא פרוסית-גרמנית בחלקה, צבע עיניהן הוא כחול (לכאורה, אחד ממאפייני הגזע הארי) ולדעתן הצבע עצמו יפה מאוד. כמו כן הסבירו בראיון כי השם מתייחס גם להיעדר הצבע הכחול, הנשאר כאשר גז הציקלון B מגיב עם הסביבה, בתאי הגזים: "אנחנו חושבות שזה יכול לגרום לכמה אנשים להטיל ספק בכמה מאי-הדיוקים של מיתוס השואה".
קיימים הרכבים נוספים הנושאים את השם "כחול פרוסי", ביניהם רביעיית בלוז רוק בריטית ולהקת סופט רוק קוריאנית. בניגוד לצמד, הרכבים אלו לא היו מזוהים עם עליונות לבנה או אידאולוגיות גזעניות, ואימצו את השם משיקולים אמנותיים או מתוך הזדהות עם אידאולוגיות פוליטיות הפוכות מאלו של הצמד.
קורות הצמד

התאומות נולדו ב-30 ביוני 1992. לינקס ניגנה בכינור ולאם בגיטרה, ושתיהן חלקו את תפקיד השירה.
בסוף שנת 2004 פרסמו השתיים את אלבום הבכורה שלהן "רסיסי העתיד" (Fragment of the Future), שראה אור דרך חברת רזיסטנס רקורדס, העוסקת בהפצה של מוזיקת עליונות לבנה. באלבום זה מבצעות השתיים את השירים לבדן, כשהן מנגנות על כל הכלים. הסגנון המוזיקלי המלווה את האלבום הוא פולק אקוסטי. מילות רוב השירים באלבום עוסקות בעליונותו של הגזע הלבן, במיתולוגיה נורדית, בקריאה לפעולה של הלבנים כנגד השחורים בארצות הברית ובהלל לרייך השלישי, ומרביתם גרסאות כיסוי לשירים לבנים לאומניים.
בשנת 2005 פרסמו השתיים באופן עצמאי את אלבומן השני "הדרך בה בחרנו" (The Path We Chose), שבשונה מאלבום הבכורה, היה בעל גוון רוקיסטי יותר (כשאת מקומה של הגיטרה האקוסטית החליפה הגיטרה החשמלית) וכלל חומר מקורי. עוד באותה שנה ראה אור הדי.וי.די "שיער בלונדיני, עיניים כחולות" (Blonde Hair, Blue Eyes) תוצרת חברת Murray Media Productions, ובו שלושה וידאו קליפים רשמיים ומבחר קטעים מצולמים מהופעות שקיימו בין השנים 2005-2003.
בשנת 2006, לאחר סיבוב הופעות באירופה, הכריז הצמד על סיום פעילותו. לאחר מכן ראה אור באירופה בלבד (דרך חברת Pühses Liste) אלבום האוסף "למען המולדת" (For The Fatherland), שאיגד שירים נבחרים משני אלבומיהן, עם דגש על אלו שמילותיהם נחשבו לפחות שנויים במחלוקת. שנה לאחר מכן, ב-2007, הגיח הצמד באופן חד פעמי להופעה שתועדה על גבי הדי.וי.די הכפול "Dresden-Pappritz Der Sachsentag 2007".
תוכן השירים והמחלוקת סביב פעילות הצמד

הליריקה של הצמד כוללת מסרים גזעניים התומכים בפעילים לבנים לאומנים. הצמד היה בקשר הדוק עם ארגון החלוצים הלאומיים (National Vanguard), התומך גם הוא בכוח הלבן.
התאומות גיידי התחנכו בביתן על ידי אמן אפריל, שלימדה אותן להאמין בעליונות האדם הלבן והיא זו שדחפה אותן לעסוק במוזיקה ולהקים את הצמד פראשן בלו. כמו כן, סבן הקיף אותן בסמלים נאציים, ביניהם צלב קרס, אשר ענד על חגורתו הן כסימן לתמיכתו באידאולוגיה והן כסימן היכר לבקר שאותו הוא מגדל.
התגובות כלפי הצמד נעו בין התנגדות נחרצות לפעילותו ללא קשר לגילן של לינקס ולאם, לבין תגובות מתונות שטענו כי על אף שהמסרים שהן מקדמות בעייתיים, מדובר בסך הכל בשתי נערות צעירות שמשקפות את דעת הסביבה שלהן בלבד ועוד לא פיתחו תודעה פוליטית משלהן או הבינו לעומק את האידאולוגיות אליהן חונכו, אלא נוצלו כדי לקדם אותן. בראיון מאוחר יותר עם השתיים שהתקיים שנים לאחר שחדלו לעסוק במוזיקה, איששו התאומות את הטענה לגבי ניצול.
כבר בתחילת דרכן עורר הצמד תשומת לב תקשורתית, וזכה לחשיפה בסרטו הדוקומנטרי של לואי ת'רו "לואי והנאצים", ששודר בשנת 2003 בערוץ הטלוויזיה הבריטי BBC Two. בשנת 2007 ראה אור סרט דוקומנטרי בלעדי אודות פראשן בלו בשם "תאומות הפופ הנאציות", בבימויו של ג'יימס קווין, שהופק עבור חברת טייגר אספקט. בעוד סרטו של ת'רו היה בעל טון קליל, הומוריסטי ואירוני לעיתים, סרטו של קווין התמקד במערכות היחסים המתוחות בין בני משפחת גיידי, שהתערערו בין השאר בשל אמונותיה של האם אפריל ופעילות הצמד פראשן בלו. במהלך הצילומים הביעו התאומות התנערות מתנועת הגאווה הלבנה, והטילו ספק באמונתן בה.
לאחר הפירוק

האחיות פרשו מפעילות מוזיקלית לאחר שגילו כי הן סובלות מבעיות רפואיות: לינקס חלתה בסרטן, סבלה מהקאות כרוניות וגידול הוסר מכתפה בניתוח בגיל 17, וללאם הייתה עקמת, וכתוצאה מכך גם כאבי גב מתמשכים. בשל מצבן, אושר לשתיהן להשתמש במריחואנה רפואית.
בראיון בקיץ 2012, סיפרו התאומות כי כעת הן פיתחו תודעה פוליטית משלהן, ועל אף שהן עדיין סקפטיות במידת מה לגבי מה שהתרחש בשואה, הן אינן דוגלות יותר בגזענות ועתה מזדהות כ"די ליברליות". לדבריהן, "המריחואנה הפכה אותנו מנאציות להיפיות". לדברי לינקס, היא ואחותה שמחות על הזכות שניתנה להן להיות אמניות מוזיקליות, אך הן מביעות צער על כך שבמקום לעודד אותן לפעול במיינסטרים, אמן דחפה אותן לייצג מערכת אמונות שאותן לא יכלו להבין בזמן אמת.
דיסקוגרפיה

Fragment of the Future‏ (2004) - אלבום בכורה
The Path We Chose‏ (2005) - אלבום שני
Blonde Hair, Blue Eyes‏ (2005) - די.וי.די
For The Fatherland‏ (2006) - אלבום אוסף
Dresden-Pappritz Der Sachsentag 2007‏ (2007) - די.וי.די כפול הכולל בין השאר תיעוד של הופעתן האחרונה
סרטים דוקומנטריים

לואי והנאצים (לואי ת'רו) (2003)
תאומות הפופ הנאציות (ג'יימס קווין) (2007)
הערות שוליים

↑  להסבר על טענה זו ועל הפרכתה ראה בערך הכחשת השואה
↑  ניק אנוך. Marijuana Changed Us From Nazis to Peace-Loving Hippies. דיילי מייל, 27 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c9d0b38b-a8e8-46e8-8f95-912843dda619
פרנטישק גטרויר

פרנץ פרנטישק גטרויר (בצ'כית: Franz František Getreuer; ‏18 בדצמבר 1906 – 6 בפברואר 1945) היה שחיין ושחקן כדורמים צ'כוסלובקי-יהודי. הוא קבע 25 שיאי צ'כוסלובקיה בשחייה, זכה עם קבוצתו ב-4 תוארי אליפות צ'כוסלובקיה בכדורמים (1928, 1935 - 1937) וייצג את ארצו בכדורמים באולימפיאדת אמסטרדם (1928). נרצח על ידי הגסטפו במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

גטרויר גדל בפראג והתאמן בשחייה וכדורמים בקבוצת הגיבור פראג.
קורות חיים > שחקן כדורמים אולימפי

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים גטרויר עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום תשיעי. הוא שיחק משחק אחד שבו הנבחרת שלו הפסידה לנבחרת בריטניה 2–4. לצידו בנבחרת שיחקו 6 שחקנים, שלושה מהם יהודים: קורט אפשטיין, פבל שטיינר ופרנטישק שולץ.
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בשנת 1930 זכה גטרויר ב-4 מדליות זהב במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 1500 מטר חופשי ושליחים 4x200 מטר חופשי.
באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 סיים גטרויר במקום רביעי.
בשנת 1935 השתתף גטרויר במכביה השנייה וזכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 5:18.0 דקות, לפני ג'ורג' שיינברג מארצות הברית ואיליה שרייבמן מפולין, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 21:33.0 דקות, לפני פאול ואגו מאוסטריה (22:11 דקות) וג'ורג' שיינברג מארצות הברית (22:53 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 10:22.0 דקות. נוסף לכך, הוא זכה במדליית זהב בכדורמים, לפני אוסטריה וארץ ישראל.
מותו

גטרויר נרצח על ידי הגסטפו במלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

1 2  בספורט - ב) התחרות על הגביע גטרויר ז"ל, באתר הארץ, 5 באוקטובר 1945
↑  מסביב למכביה השניה,  הירדן, 7 באפריל 1935
↑  לקראת התחרויות השחייה במכביה השניה, דואר היום, 17 בפברואר 1935
↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שלישי), דואר היום, 17 במאי 1935
↑  חלוקת פרסים של המכביה, דבר, 12 באפריל 1935
↑  סיום המכביה בחיפה, דואר היום, 12 באפריל 1935
פוג'יקו נאקאיה

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1933 (בת 91) סאפורו, יפן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 תחום יצירה:  מיצב, פיסול 
 יצירות ידועות:  Fog Sculpture #08025 (F.O.G.) 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (21 בדצמבר 2017)  פרימיום אימפריאל (2018)  פרס וולף לאמנויות (2023) 
 
פוג'יקו נאקאיה (נולדה ב-15 במאי 1933) היא אומנית יפנית.