stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NTV Plus
ערוצים > סרטים

NTV Plus Premiera
NTV Plus KinoHit
NTV Plus Kinoklub
NTV Plus Kino+
NTV Plus Nashe Kino
NTV Plus Nashe Novoe Kino
NTV Plus Kino Soyuz
Teleklub
Dom Kino
Komedia Telekanal
Telekanal India
Mnogo TV
CBS Drama
E!
ערוץ MGM
Fox רוסיה (SD/HD)
Fox Life (SD)
Paramount Channel Russia (SD)
Paramount Comedy (SD)
TV1000 East
TV1000 Russkoe Kino
TV1000 Action East
Russkij Illusion
Illusion +
Eurokino
TV XXI (SD)
AMEDIA 1
AMEDIA 2
AMEDIA Premium
Movies OK
STAR Movies Action
SONY PIX
Movies Now
ערוצים > מוזיקה

Muzika Pervogo
Telekanal La Minor
TNT Music (SD)
MTV Russia (SD)
MTV Dance (SD)
MTV Hits (SD)
MTV Rocks (SD)
VH1 Europe (SD)
VH1 Classic Europe (SD)
MCM Top (SD)
Mezzo TV (SD/HD)
Bridge TV
RuSong TV
Europa Plus TV
Muz-TV
Music Now
9X0
9XM
B4U Music
M Tune
ערוצים > ילדים

Boomerang (SD)
Cartoon Network (SD)
Detski Mir (SD)
Detskiy (SD)
Disney Channel (SD)
Duck TV (SD)
Gulli Girl (SD)
JimJam (SD)
Karusel (SD)
Mult (SD)
Nickelodeon (HD/SD)
Nick Jr. (SD)
Telekanal O! (SD)
TiJi (SD)
Tlum (HD)
ערוצים > תעודה

Animal Planet
24 Dok
365 Dnei TV
Auto Plus
Da Vinci Learning
Discovery Channel Russia
Discovery Science
Discovery World
Domashnie zhivotnye
History
Interesnoe TV
Investigation Discovery Europe
Kto Est' Kto
My Planet
National Geographic Channel
Nat Geo Wild
Nauka 2.0
Ocean-TV
Outdoor Channel
RT Documentary
Russian Travel Guide (SD)
Soversheno Sekretno
TLC
Viasat Explore
Viasat History
Viasat Nature
Vremya
Ohota i Rybalka
Prosveschenie
Perviy Obrazovatelniy
Travel Channel
Zee Documentary
ערוצים > צפייה על פי דרישה

Kinoreys 1
Kinoreys 2
ערוצים > ערוצי HD

HD Sport
Discovery HD
Animal Planet HD
TLC
HD Kino
HD Life
MTV Live HD
Nat Geo Wild HD
Mezzo Live HD
NTV Plus 3D
NTV Plus Football 1
NTV Plus Football 2
NTV Plus Football 3
Nickelodeon HD
Travel Channel HD
History HD
AMEDIA Premium HD
ערוצים > ערוצי 4K/UHD

Fashion 4K
Home 4K
ערוצים > אוקראינה בלבד

Perviy Kanal Ukraina
RTR Planeta
NTN
NTV Mir
ערוצים > מבוגרים

Hustler TV (SD)
Nuart TV (SD)
Russkaya Noch (SD)
Playboy TV (SD)
ערוצים > רדיו

AvtoRadio
Business FM
Comedy Radio
Detskoe Radio
DFM 101.2
Echo of Moscow
Hit FM
Humor FM
Love Radio
Militseyskaya Volna
NRJ Russia
Radio Chanson
Radio Dlya Dvoih
Radio Komsomolskaya Pravda
Radio Romantika
Radio Maximum
Radio Mir
Radio Vanya
Relax FM
Russkoye Radio
הנהלה > מנכ"לים

אלכסיי ציבארב (1996-1997)
ולאדילן ארסנייב (1997)
ולדימיר טרויפולסקי (1997-1998)
יבגני יאוקביץ' (1998-2002)
אנטון קודריאשוב (2002-2003 Hamish)
אלכסנדר אורדז'וניקידזה (2003-2005)
דמיטרי סאמוחין (2005-2011)
אלכסיי קוקולבסקי (2011-2013)
איליה סיטקובסקי (2013-2014)
סטניסלב רודיונוב (2014-2015)
אלכסנדר ורונסקי (2015)
מיכאל דיומין (2016 ואילך)
הערות שוליים

↑  "На старте эпохи". Comnews. 2016.
↑  "Спутниковый Эверест Арсеньева". Comnews. 2016.
↑  Николай Орлов. (1997-09-30). "Новости проекта «НТВ-Плюс»". Журнал «Теле-Спутник», № 9 (23). נבדק ב-2013-12-04.
↑  "Новости телекомпаний". Журнал «Теле-Спутник», № 2 (28). 1998-02-28. אורכב מ-המקור ב-2016-03-06. נבדק ב-2013-12-04.
↑  Максим Балутенко. (2001-09-10). "«НТВ-Плюс» осталось без генерального директора". Газета «Время новостей», № 164. נבדק ב-2013-12-05.
↑  "Якович Евгений Романович". אורכב מ-המקור ב-2013-01-21. נבדק ב-2013-01-19.
↑  "Журнал Теле-Спутник". ארכיון מ-2013-01-20. נבדק ב-2013-01-19.
↑  "Новым гендиректором «НТВ-Плюс» назначен Александр Вронский". Деловой Петербург. 2015-03-26. נבדק ב-2015-03-26.
↑  "«Газпром-медиа» сообщает о новых назначениях". АО «Газпром-медиа холдинг». 2015-12-31. אורכב מ-המקור ב-2016-01-17. נבדק ב-2016-01-01.
אמנות אינטרנט

תרשים המדגים באופן פשוט את התווך האינטרנטי בו מתרחשת אמנות אינטרנט. רשת האינטרנט מסומנת על ידי הברק 𐓏 האדום אליה מתקשרים שני המחשבים לצפייה באמנות אינטרנט. אחד משדר והשני קולט/צופה. החיבור יכול להיות פיזי או אלחוטי. האמנות מתבטאת באינטראקציה בין הצופה למשדר. 
 תרשים משנת 1997 שרשמו Michael Sarff ו־Tim Whidden
אמנות אינטרנט (המכונה גם אמנות רשת) היא סוג של אמנות מדיה חדשה המופצת באמצעות האינטרנט. צורת אמנות זו עוקפת את הדומיננטיות המסורתית של מערכות הגלריות והמוזיאונים הפיזיות. במקרים רבים, הצופה נמשך לסוג של אינטראקציה כלשהי עם יצירת האמנות. אמנים הפועלים בצורה זו מכונים לפעמים אמני רשת.
אמני רשת עשויים להשתמש ברשתות אינטרנט חברתיות או תרבותיות ספציפיות כדי לייצר את האמנות שלהם. אמנות האינטרנט היא לרוב, אך לא תמיד, אינטראקטיבית, משתפת ומבוססת מולטימדיה. ניתן להשתמש באמנות האינטרנט כדי להפיץ מסר, פוליטי או חברתי, תוך שימוש באינטראקציות אנושיות.
המונח אמנות אינטרנט, בדרך כלל אינו מתייחס לאמנות שפשוט עברה דיגיטציה והועלתה לאינטרנט כדי שניתן יהיה לצפות בה באמצעות האינטרנט, כגון בגלריה מקוונת. במקום זאת, ז'אנר זה מסתמך באופן מהותי על האינטרנט כדי להתקיים, תוך ניצול היבטים כגון ממשקים אינטראקטיביים וקישוריות (כגון חכמת המונים) למספר רב של רשתות חברתיות וכלכליות ומיקרו-תרבויות, המיועדות לא רק ליצירות מבוססות אינטרנט.
בשנת 2002, התאורטיקן והאוצר של המדיה החדשה ג'ון איפוליטו (אנ') הגדיר את "עשרת המיתוסים של אמנות האינטרנט". הוא מצטט את המיתוסים הנ"ל, כמו גם מגדיר אותם כמובדלים מעיצוב אתרים מסחרי, ונוגע בנושאים של קביעות, יכולת לארכב ואיסוף במדיום זורם ומשתנה לאורך זמן.
היסטוריה > פוסט אינטרנט

פוסט-אינטרנט היא תנועת אמנות שהחלה לפעול במאה ה-21, של אמנים היוצרים יצירות אמנות שנגזרות מהאינטרנט וכן להשפעותיו על אסתטיקה, פסיכולוגיה אנושית, תרבות וחברה. זהו מונח רחב הזוכה לביקורת חריפה. אמנות פוסט-אינטרנט (Post-Internet) משמשת לתיאור סגנון אמנות שצמח בעידן הדיגיטלי. זוהי תנועה המוגדרת על ידי האופן שבו היא משתמשת בטכנולוגיה ובאינטרנט כאמצעי ליצירת אמנות, והייתה לה השפעה עמוקה על הדרך בה אנו תופסים את תפקידה של הטכנולוגיה בחיינו.
המונח פוסט-אינטרנט, הופיע החל מאמצע שנות ה-2000 ונטבע על ידי אמנית האינטרנט מריסה אולסון ב-2008. דיונים על אמנות אינטרנט מאת מריסה אולסון, ג'ין מקיו וארטי וירקאנט, הביאו את המונח לתודעת הציבור. בין השנים ה-2000 ל-2010, אמני פוסט-אינטרנט היו ברובם בני דור המילניום שפעלו בפלטפורמות אינטרנטיות כגון: Tumblr ו-MySpace או עבדו בווידאו, במדיה חברתית ובפורמטים פוסט-נרטיביים כמו YouTube, Vevo או ממים .
במאמר מ-2015 ב-The New Yorker, המונח פוסט-אינטרנט מתואר "הפרקטיקות של אמנים ש... בניגוד לאלו של הדורות הקודמים, כמו ציור או פיסול. יצירות האמנות שלהם נעות בצורה זורמת בין חללים, לפעמים מופיעים על מסך, לפעמים בגלריה." בתחילת שנת 2010, הפוסט-האינטרנט היה מקושר באופן פופולרי עם המוזיקאית גריימס, אמנים חזותיים כמו קורי ארקאנג'ל, ארטי וירקאנט, פטרה קורטרג'ט, ריאן טרקרטין ליזי פיץ'.
כלים

היסטוריונית האמנות רייצ'ל גרין זיהתה שש צורות של אמנות אינטרנט שהתקיימו מ-1993 עד 1996: דואר אלקטרוני, אודיו, וידאו, גרפיקה, אנימציה ואתרי אינטרנט.
מאז אמצע שנות ה-2000, אמנים רבים השתמשו במנוע החיפוש של גוגל ובשירותים אחרים להשראה וחומרים. שירותי Google חדשים מולידים אפשרויות אמנותיות חדשות. החל משנת 2008, ג'ון רפמן אסף תמונות מ-Google Street View עבור הפרויקט שלו בשם The Nine Eyes of Google Street View . עוד פרויקט אמנות אינטרנט מתמשך הוא I'm Google מאת דינה קלברמן שמארגנת תמונות וסרטונים מגוגל ויוטיוב סביב נושא בצורת רשת שמתרחבת תוך כדי גלילה.
דוגמאות

האמנית הישראלי יונה לוי גרוסמן מציגה באתרה הפרטי מספר דוגמאות לאומנות אשר מוצגת במציאות רבודה, אשר ניתנים לגישה דרך אתרה, אחרי התקנת אפליקציה ייעודית.
ראו גם

אמנות דיגיטלית
גרפיקה ממוחשבת
אמנות מדיה חדשה
אומנות בינה מלאכותית
מיצב וידאו
אינטרנט
גזפרום אנרגוהולדינג

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית / ציבורית
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 משרד ראשי:  סנקט פטרבורג, רוסיה
 בעלות:  גזפרום
 ענפי תעשייה:  אנרגיה
 מוצרים עיקריים:  ניהול נכסי אנרגיה
 מנכ"ל:  דניס פיודורוב
  
 energoholding.gazprom.ru
 
גזפרום אנרגוהולדינג (ברוסית: Газпром энергохолдинг) היא חברת החזקות רוסית, אשר מנהלת את נכסי האנרגיה של תאגיד "גזפרום".
מטה החברה בסנקט פטרבורג. מנכ"ל החברה הוא דניס פיודורוב.
בעלות וניהול

"גזפרום אנרגוהולדינג" נמצאת בבעלות מלאה של מונופול הגז הרוסי "גזפרום".
פעילות

החברה שולטת על נכסי אנרגיה גדולים, היא מחזיקה ב-50.3% ממניות חברת הייצור OGK-2, ‏ 53.2% ממניות חברת הייצור OGK-6, ‏ 51.8% ממניות חברת מוסאנרגו ו-51.8% ממניות חברת הייצור TGK-1.
הערות שוליים

↑  Анна Перетолчина. Вместе дороже // Ведомости, 07.09.2010, № 167 (2865)
גרף ליינוויבר-בורק

דוגמה לגרף ליינוויבר-בורק
בביוכימיה, גרף ליינוויבר–בורק הוא ייצוג גרפי של משוואת ליינוויבר-בורק של קינטיקה אנזימטית, שתואר על ידי האנס ליינוויבר ודין בורק ב-1934.
גזירה

הגרף מספק שיטה גרפית שימושית לניתוח של משוואת מיכאליס-מנטן:
V={\frac {V_{\max }[S]}{K_{m}+[S]}}
ובאופן שקול (אם מחשבים את ההופכי של שני אגפי המשוואה):
{1 \over V}={{K_{m}+[S]} \over V_{\max }[S]}={K_{m} \over V_{\max }}{1 \over [S]}+{1 \over V_{\max }}
כאשר V הוא מהירות התגובה (קצב התגובה), Km הוא קבוע מיכאליס, Vmax הוא מהירות התגובה המקסימלית, ו-[S] הוא ריכוז המצע (הסובסטרט).
בצורה זו מתקבל שההופכי למהירות (כלומר, 1V) הוא פונקציה ליניארית של ההופכי לריכוז המצע 1[S].
שימוש

גרף ליינוויבר-בורק היה בשימוש נרחב כדי לקבוע מונחים חשובים בקינטיקה של אנזימים, כגון Km ו-Vmax, לפני הזמינות הרחבה של מחשבים חזקים. החיתוך עם ציר ה-y של גרף כזה הוא שווה ערך להופכי של Vmax; והחיתוך עם ציר x של הגרף מייצג את ההופכי והנגדי של Km. זה גם נותן התרשמות מהירה וחזותית של צורות שונות של עיכוב אנזימטי.
הערות שוליים

↑  Lineweaver, H; Burk, D. (1934). "The Determination of Enzyme Dissociation Constants". Journal of the American Chemical Society. 56 (3): 658–666. doi:10.1021/ja01318a036.
בדיקות שמיעה אובייקטיביות

בדיקות שמיעה נעשית כאשר עולה חשש לפגיעה בשמיעה. מטרת הבדיקה היא לקבל תמונת מצב של יכולת השמיעה ועד כמה יש ירידה בשמיעה ואופייה, כמו גם על מנת לאפשר קביעת הטיפול הנדרש לשם שיקום. בדיקת השמיעה כוללת שני סוגים עיקריים של בדיקות: בדיקות שמיעה אובייקטיביות שאינן תלויות בתגובת המטופל, ובדיקות שמיעה סובייקטיביות התנהגותיות שדורשות שיתוף פעולה מצד הנבדק. בדיקות אובייקטיביות כוללות: בדיקת טימפנומטריה (הערכה ורישום שמיעתי של האוזן התיכונה), רפלקס אקוסטי, בדיקת הדים קוכליאריים ובדיקת פוטנציאלים שמיעתיים מעוררים – רישום הפעילות החשמלית של עצב השמיעה, בעקבות גירויים אקוסטיים, מרמת הקוכליאה עד לגזע המוח.
בדיקת הרפלקס האקוסטי > הרפלקס האקוסטי

האוזן התיכונה היא חלל מלא אוויר הממוקם לאחר עור התוף. לחץ אוויר נייטרלי באוזן התיכונה נשמר הודות לתעלת השמע (תעלת אוסטכיוס), המחברת בין האוזן התיכונה והגרון. בחלל האוזן התיכונה מצויות שלוש עצמות קטנות, הן עצמות השמע הקרויות: פטיש, סדן וארכובה. שרשרת עצמות זו יוצרות מנגנון מינוף המעביר את התנודות של האוויר בתעלת האוזן לנוזל שבאוזן הפנימית. שני שרירים קטנים, הסטפדיוס והטנסור טימפאני המחוברים לעצמות השמע, מתכווצים על ידי רפלקס לא רצוני, כתגובה לקול בעל עוצמה חזקה המגיע לאוזן (החל מ-DB HL85 עד DB HL 100 אצל אדם בעל שמיעה תקינה). כאשר הם מכווצים, הם מפחיתים את האנרגיה התנודתית המתקבלת באוזן החיצונית לזו העוברת ממנה לאוזן הפנימית, ובכך למעשה מספקים לה הגנה מגלי קול בעלי תדירות נמוכה. הרפלקס האקוסטי אינו יכול לתת מענה הגנתי כתגובה לגירוי ממושך של קולות חזקים ובהתאם תפקודו יורד, וכן אינו יעיל בתגובה לרעשים עזים ופתאומיים.
באופן תקין, כאשר הרפלקס האקוסטי מגורה באוזן אחת, שרירי הסטפדיוס ו-הטנסור טימפני בשתי האוזניים יכווצו ולמעשה הרפלקס יהיה הן איפסי-לטרלי (שנמצא או שמשפיע על אותו צד בגוף) והן קונטרה-לטרלי (שקורה או משפיע על הצד המנוגד בגוף). הרפלקס האקוסטי מורכב מגורמים רבים ומכיל מעבר לעצמות ושרירי השמע גם את השבלול, עצב השמיעה, גזע המוח, עצב הפנים, הקומפלקס האוליבארי העליון ((אנ')) וגרעין השבלול. לפיכך, היעדר רפלקס אקוסטי, כשלעצמו, אינו די מספיק כדי לאבחן באופן חד משמעי את מקור הבעיה.
בדיקת הרפלקס האקוסטי > בדיקת הרפלקס האקוסטי

הבדיקה אשר היא בדרך כלל לא נוחה אך קצרה, נעשית בסיום בדיקת הטימפונומטריה באמצעות אותו מכשיר הטימפונומטר, אשר בודק את תנודות עור התוף על ידי יצירת לחץ ברמות משתנות בתוך תעלות השמע. היא מורכבת משלושה משתנים שנשלטים על ידי מכשיר הטימפונומטר – לחץ האוויר, רמות לחץ הקול הנובעות ממשרעת גל הקול ותדירות הגל, שמכשיר הטימפונומטר מפיק. במהלך בדיקת עור התוף, יופעל לחץ קל על עור התוף כדי לקבוע באיזו מידה רוטט עור התוף וכמה אוויר הוא צורך.
הבדיקה כוללת השמעת טונים קצרים על ידי רמקול במכשיר, באורכי גל של Hz226 בעוצמה של DB SPL 70, באופן רציף וקליטה של גלי קול המוחזרים מעור התוף על ידי מיקרופון שנמצא על גבי המכשיר. נוסף על כך, ברגע מסוים במהלך המבחן יושמע גם צליל חזק על ידי רמקול נוסף, בתדירות Hz 500 או Hz1000 בעוצמת DB HL 85-110 המספיק להפעלת הרפלקס האקוסטי על ידי כיווץ שרירי הסטפדיוס והטנסור טימפני, שגורם לשבריר שנייה של החזרה מוגברת של קול מעור התוף חזרה למיקרופון של מכשיר הטימפונומטר.
אם בתוצאות הבדיקה אכן מזוהה במכשיר הטימפונומטר החזרה מוגברת של קול בעקבות אותה השמעת קול חזק, ניתן להסיק שהרפלקס האקוסטי תקין. אולם, אם לא מזוהה, ייתכן והרפלקס האקוסטי נפגע. כמו כן, כאשר נוכח רפלקס גם בתגובה לצלילים בעוצמה נמוכה, ניתן לומר כי קיימת הפרעה בתפקוד המערכת (לדוגמה, בתסמונת טנסור טימפני טוניק). אם הרפלקס אינו קיים כלל, ייתכן וקיימת ירידה משמעותית בשמיעה אשר מקורה במערכת העצבים.
את הבדיקה ניתן לעשות בשני אופנים - קונטרה-לטרי ואיפסי-לטרלי: הבדיקה הקונטרה-לטרלית מתבצעת כאשר באוזן אחת נמצא מכשיר הטימפונומטר (המשמיע את הטונים הקצרים והקולט את הקול המוחזר, באמצעות הרמקול והמיקרופון הנמצרים על גביו), ולאוזן השנייה מוצמדת אוזניה אשר משמיעה במהלך הבדיקה את הקול החזק שאמור לגרום לחזרה מוגברת של קול בעקבות הפעלת הרפלקס. הבדיקה האיפסי-לטרלית מתבצעת כאשר מכשיר הטימפנומוטר מבצע את כל חלקי הבדיקה (הן הפקת הטונים הקצרים וקליטת הקול המוחזר והן הפקת הקול החזק). בעבר, אודיולוגים היו מבצעים את שתי הבדיקות הללו כדי לאבחן מצבים פתולוגיים שונים, אולם כיום הודות למכשירי דימות מתקדמים, כדוגמת MRI, ניתן להסתפק רק באחת מצורות הבדיקה ללא הבדל.
בדיקת מענים קוכליאריים (בעבר הדים קוכלארים)

בדיקת מענים קוכליאריים היא בדיקה בעזרתה בודקים את פעילות תאי השיער בתוך השבלול באוזן הפנימית. מדובר בבדיקה יחסית קצרה ולא מסובכת לביצוע, אך הפיזיולוגיה שמאחוריה אינה פשוטה.
בדיקה זו נקראת גם בדיקת פלט אקוסטי מכיוון שהפלט האקוסטי, הוא צליל שמיוצר באוזן הפנימית ובאופן ספציפי בתאי השיער החיצוניים, וניתן לקלוט אותו על ידי מיקרופון רגיש שנמצא בתעלת השמע. בעבר, בדיקה זו נקראה הדים קוכליאריים משום שחשבו שהפלט הוא הד, וכי ישנו חלל סגור (האוזן) שמכניסים אליו צליל שחוזר. אלא שהתכונות הפיזיקליות של ההד, ובכללן זמן החזרה, טווח התדרים ומשך הגירוי, אינן מתקיימות בפלט האקוסטי.
ד"ר תומאס גולד שהיה אסטרופיזיקאי אוסטרי, הביע כבר בשנת 1948 את עמדתו, שכן לא יכול להיות שצליל נכנס לאוזן, ועובר מנגנונים רבים, עדיין מספיק חזק כדי שנשמע אותו. ד"ר גולד טען, שמוכרח להיות מנגנון שמגביר את הצליל, מנגנון פאסיבי של פידבק, כך שהצליל חוזר על עצמו וגורם להגברה. ד"ר גולד אמנם לא ידע כיצד התופעה מתרחשת אך שיער כי זאת התוצאה שלה.
פיזיקאי בריטי בשם דייוויד קאמפ, היה הראשון שהצליח בשנת 1978, להוכיח בניסוי את ההשערה שהעלה ד"ר גולד. הוא הראשון ששם מיקרופון בתעלת השמע וקלט את הפלט, מה שיצר את ההבנה שיש מנגנון אקטיבי שמייצר צליל. דייוויד קאמפ הצליח להוכיח, כי פליטות אוטו-אקוסטיות, נוצרות באמצעות מספר גורמים תאיים ומכניים שונים, בתוך האוזן הפנימית.
בדיקת מענים קוכליאריים (בעבר הדים קוכלארים) > אופן הבדיקה

בדיקת מענים קוכליאריים, היא בדיקה מהירה, המשמשת לעיתים קרובות כבדיקת סקר ליילודים או אצל מבוגרים, שאינם מסוגלים לשתף פעולה, זאת משום שהבדיקה אינה גורמת לכאבים וניתן לבצעה, על מטופל ישן ואפילו מחוסר הכרה, כי אין צורך בשום תגובה התנהגותית.
במהלך הבדיקה, מחדירים מתמר זעיר לתעלת האוזן. המתמר משדר קול וקולט בעזרת מיקרופון את ההחזר שלו –OAE . מקובל להניח כי מקור ה-OAE הוא בתאי השיער החיצוניים בשבלול, אשר מתכווצים ומשתחררים שכן התכווצותם מגדילה את תנועת הממברנה בשבלול, ויוצרת גל שחוזר לאוזן התיכונה, ומשם דרך עור התוף לתעלת השמע החיצונית, שבה ניתן למדוד את המענים הקוכליאריים.
לכן, הגל שעובר בקוכליאה נקרא גל נוסע. הגל מתקדם לאורך הממברנה הבזלית, תאי השערה החיצוניים יוצרים אפקט הגברה שמחדד את הגל שעובר. כך שהם יוצרים המשכיות של הגל לאורך הממברנה, מהחלק הבזאלי לחלק האפיקלי. אבל, התנועה שעולה ויורדת, יוצרת גם גל חוזר לכיוון השני. רוב האנרגיה הוא בכיוון הגל הנע, אבל יש תנועה כלשהי גם אחורנית - החזר שניתן למדוד.
במהלך הבדיקה נוצרים 4 קולות לבדיקה:
1. SOAEs – הוא הד ספונטני שייווצר ללא גירוי חיצוני. נוכחות של SOAES מסמלת שמיעה תקינה, אך אי נוכחות לא בהכרח תעיד על פגיעה בשמיעה, מכיוון שהיא קיימת רק ל־40%-50% אנשים, בקבוצת השמיעה התקינה.
2. TOAEs – הוא פלט הנוצר כתגובה לגירוי מאוד קצר "מעין קליקים". מרבית הקלינאים משתמשים בנוכחות TOAE. רגישות השמיעה צריכה להיות 30 dB HL ומעלה, אלא אם כן קיים מרכיב תפקודי או עצבי.
3.  DPOAEs – פלט שנוצר מגירוי של שני צלילים שקרובים בתדר שלהם ונשמעים בו זמנית אלו מאפשרים ספציפיות גבוהה יותר לתדר, ומשמש להקלטה בתדרים גבוהים יותר מ-TOAEs. לכן DPOAEs עשויים להיות שימושיים במיוחד, לגילוי מוקדם של נזק לשבלול.
4. SFOAEs – הוא פלט שנוצר כתוצאה מגירוי מתמשך שיוצר טון רציף. זאת מכיוון שהגירוי והפליטה, חופפים בתעלת האוזן, ההקלטה של המיקרופון מזהה את שניהם כך שSFOAE אינם משמשים אותנו קלינית.
בדיקת ABR

בבדיקת ABR (‏auditory brainstem responses) הנקראת גם BERA (‏brainstem evoked responses) מודדים ועוקבים אחר הפעילות המוחית, או באופן ממוקד יותר את פעילות העצב השמיני במספר שלבים מהעצב הפריפרי לקורטקס כתגובה לגירויי שמע חיצוניים הנקראים "auditory evoked potentials" ובקיצור EP. בתגובה לגירוי אקוסטי, נוצרים אותות חשמליים על ידי מערכת השמיעה המרכזית והפריפרית. סיגנלים אלו מגיעים ממספר גדול של נוירונים בעצב השמיעה ובגזע המוח ונקלטים על ידי אלקטרודות המונחות על קרקפת ותנוכי האוזניים.
באמצעות המכשיר ניתן לרשום את הפעילות המוחית הנגרמת בקורטקס לאחר גירוי שמיעתי.
התגובות מחולקות לשלושה סוגים ומסייעות בבדיקות ואבחנות שונות:
תגובות מוקדמות (early responses) – אלו התגובות רלוונטיות לנו לבדיקת ה-ABR, תגובות המתקבלות במוח לאחר פחות מ־10 מילישניות.
תגובות אמצעיות חבויות (midde-laency responses) תגובות בין 10–15 מילישניות, להן בקושי שיש שימוש קליני.
תגובות מאוחרות (late responses) תגובות המתקבלות בקורטקס לאחר 15 מילישניות, מתארות למשל את תשומת הלב של המטופל.
הערות שוליים

↑  Edward M. Onusko, Tympanometry, American Family Physician 70, 2004-11-01, עמ' 1713–1720
↑  OTOSCLEROSIS, vestibular.org
↑  דלקת אוזן תיכונה
↑  Aage R. Møller, Auditory System: Anatomy Physiology (Ear), Berlin, Heidelberg: Springer, 1974, Handbook of Sensory Physiology, עמ' 519–548, ISBN 978-3-642-65829-7. (באנגלית)
↑  בדיקת רפלקס אקוסטי - מידע והסברים על הבדיקה | אודיו מדיק, באתר Audio Medic, ‏2016-07-04 (באנגלית)
↑  Notes on the Acoustic Middle Ear Reflex, Audiology, ‏2014-05-12 (באנגלית)
↑  Kim S. Schairer, M. Patrick Feeney, Chris A. Sanford, Acoustic Reflex Measurement, Ear and Hearing 34, 2013-07, עמ' 43s doi: 10.1097/AUD.0b013e31829c70d9
↑  Aage R. Møller, Handbook of Sensory Physiology, Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 1974, עמ' 519–548, ISBN 978-3-642-65831-0
↑  Joseph Kei, Acoustic Stapedial Reflexes in Healthy Neonates: Normative Data and Test-Retest Reliability, Journal of the American Academy of Audiology 23, 2012-01, עמ' 046–056 doi: 10.3766/jaaa.23.1.5
↑  Creighton J. Miller, Judicial Staff Directory200914Edited by Claudia Driggins‐Henley. Judicial Staff Directory. Washington, DC: CQ Press 2008‐. Pricing varies: one online user, no downloads plus one year print subscription $485; one online user, one download plus one year print subscription $630; five simultaneous users, online only, five downloads $1,547; ten simultaneous users, online only, ten downloads $3,095 URL: http://jsd.cqpress.com/ Last visited July 2008, Reference Reviews 23, 2009-01-16, עמ' 23–24 doi: 10.1108/09504120910925580
↑  Gary J. Becker, Jennifer L. Bosma, Milton J. Guiberteau, Anthony M. Gerdeman, ABR Examinations: The Why, What, and How, International Journal of Radiation Oncology*Biology*Physics 87, 2013-10, עמ' 237–245 doi: 10.1016/j.ijrobp.2013.05.027
↑  Joaquin T. Valderrama, Angel de la Torre, Isaac Alvarez, Jose Carlos Segura, A study of adaptation mechanisms based on ABR recorded at high stimulation rate, Clinical Neurophysiology 125, 2014-04, עמ' 805–813 doi: 10.1016/j.clinph.2013.06.190
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מודל מכשיר הטימפונומטר
אנטומיה של האוזן
מיקום השערות בשבלול
אף מלאכותי

אף מלאכותי או אף אלקטרוני הוא התקן המזהה חומרים כימיים נדיפים באמצעות מערך חיישנים אלקטרוניים. האף האלקטרוני משמש כגלאי במגוון תחומים: בתחום המזון המשקאות והקוסמטיקה משמש כבקר איכות, בתחום הרפואי משמש כגלאי למחלות באמצעות חומרים הנפלטים בתהליך הנשיפה, בתחום איכות הסביבה משמש כבקר לדליפות גז או זיהום אוויר, בתחום הביטחוני והמשטרתי משמש כגלאי לאלכוהול, סמים וחומרי נפץ.
המנגנון עליו מבוסס האף האלקטרוני מחקה את מערכת ההרחה שקיימת ביצורים חיים (ביו-מימיקה). המטרה בפיתוח אף אלקטרוני היא לספק התקן נייד בעל חישה כמותית, ספציפית וסלקטיבית ברגישות גבוהה באופן מהיר, פשוט וזול.
פיתוח האף האלקטרוני חובק בחובו מגוון רחב של תחומי דעת: ביולוגיה, כימיה, אלקטרוניקה והנדסה.
היסטוריה

במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 פותחו מספר מכשירים שמטרתם הייתה לזהות ריחות, אולם רק בשנת 1982 בעקבות פיתוח האף האלקטרוני של פרסווד ודאוד המכשיר החל לשמש כחיישן כימי של ריחות באמצעות מערך חיישנים כפי שאנו מכירים אותו כיום.
בשנת 1987 נטבע המונח "אף אלקטרוני" לראשונה על ידי ג'וליאן גארדנר.
בשנת 1989 נושא האף האלקטרוני החל לצבור תאוצה בעקבות ציונו על ידי ועידת נאט"ו, ובשנת 1990 הוקמה הוועידה הראשונה שדנה בנושא אף אלקטרוני.
בישראל הנושא מפותח על ידי חוסאם חאיק.
מנגנון פעולה

אף אלקטרוני הוא פיתוח המחקה מערכות ביולוגיות, פיתוח המבוסס על ביומימיקה. הוא פועל במנגנון דומה למערכת הריח בבעלי חיים.
ריח מורכב מאוסף של מולקולות, שלכל אחת מהן ריכוז, גודל וצורה ספציפיים. למולקולות הללו קיימים קולטנים באף האנושי, המשמש כאיבר חישת הריח ביונקים. כאשר מולקולה נקשרת לקולטן היא שולחת אות עצבי למוח. במוח מתבצע תהליך עיבוד אותות, וכך אנו מקבלים את תודעת הריח.
האף האלקטרוני פועל באופן דומה - המכשיר מורכב ממערך של חיישנים, אשר בהם נמצאים קולטנים, ומתוכנת עיבוד נתונים המשמשת כמוח של ההתקן. מולקולות הריח נקשרות לחיישנים, הקישור "מתורגם" לאותות חשמליים המועברים למערכת ממוחשבת המעבדת את נתוני האותות. תוכנת עיבוד הנתונים מוציאה פלט כמותי או איכותי המזהה את החומר הנדיף
אף אלקטרוני מורכב ממערך חיישנים אשר ממירים שינוי כימי או פיזיקלי לאות חשמלי, ומתוכנת עיבוד נתונים. האותות החשמליים מהחיישנים נשלחים באופן מאוחד לתכנת עיבוד נתונים, המכילה אלגוריתם לזיהוי תבניות חישה. ספריית תבניות משמשת כיחידת אחסון מידע, ותוכנת עיבוד הנתונים משווה בין התבניות הקיימות בספרייה לבין תבנית שנקלטה במערכת. כך ניתן לזהות את הריח ע"פ תצורתו הקיימת, ולא ע"פ הפרדת התרכובת למרכיביה.
מנגנון פעולה > מערך החיישנים באף האלקטרוני

ישנם מספר סוגי מערכי חיישנים במערכת האף האלקטרוני הנבדלים במנגנונם. ישנם חיישנים המעבירים אות חשמלי בהתאם לשינוי במוליכות, חיישנים אופטיים וחיישנים המבוססים על טרנזיסטורי תוצא שדה (Field-effect) כגון טרנזיסטור MOSFET.
טרנזיסטור MOSFET הוא התקן מוליך למחצה שמהווה מתג חשמלי זעיר. הטרנזיסטור בנוי מבסיס של חומר מוליך למחצה בעל אילוח מסוים - הנקרא מצע (Bulk). על המצע מושתלים שני אזורים של חומר מוליך למחצה בעל אילוח שונה - המקור (Source) והשפך (Drain). מעל ההתקן נמצא השער (Gate) - הדק מתכתי המבודד מהמוליך למחצה על ידי שכבה של חומר מבודד העשויה בדרך כלל מתחמוצת. הטרנזיסטורים שבמערך האף האלקטרוני הם ללא שער, ללא הדק השער וללא שכבת המתכת, אלא מצופים בתמיסה מוליכה, ופועלים במנגנון של טרנזיסטורי תוצא שדה הרגישים לשינוי במטען-ISFET) ion-sensitive field-effect transistor).
חיישני ה-ISFET רגישים לשינוי המטען באזור התמיסה המוליכה. שינוי במטען גורם להגברה או להאטה של הזרם בתעלה בין המקור לשפך כתוצאה משינוי המתח שנוצר בתמיסה המוליכה. סיפוח ספציפי או חצי ספציפי של חומר שאותו הטרנזיסטור יחוש יוביל לשינוי במטען שעל החיישן אשר יגרום לשינוי ההולכה בתעלה בין המקור לשפך המהווה את אות החישה. המטרה במאמצי המחקר והפיתוח הוא ליישם מערך של אף אלקטרוני בו נמצאים אלפי טרנזיסטורים זעירים אשר כל אחד "מתמחה" בטווח מסוים של חומרים. כך מתקבל מערך שלם של טרנזיסטורים אשר יחד מסוגלים לזהות חומרי ריח רבים. לאחרונה פותחו במספר מרכזי מחקר, מערכים של טרנזיסטורי תוצא שדה זעירים העשויים מננו-תילי סיליקון. הננו-תילים הללו משמשים כחיישנים של מולקולות כימיות וביולוגיות וכך מסייעים בתחומי המדע והרפואה.
מנגנון פעולה > שיטות נוספות לזיהוי ריחות

שיטות נוספות המשמשות לזיהוי חומרים כימיים כגון באמצעות ספקטרוסקופיית מסה, כרומטוגרפיה גזית או כרומטוגרפיה גזית משולבת עם ספקטרוסקופיית מסה וספקטרוסקופיית היונים הנודדים. דא עקא, שיטות אלו מתאימות בעיקר לניסויים ולתנאי מעבדה. האף האלקטרוני לעומת זאת יכול לפעול גם בתנאי שטח.
ננו אף-מלאכותי

האף האלקטרוני שפותח בשנים האחרונות הוא בעל מערך חישה ננומטרי. בזכות גודלו הזעיר של מערך החישה ותכונותיו החשמליות, הפיזיקליות והכימיות המיוחדות, רגישותו גבוהה במיוחד. מערך זה מסוגל לחוש את השינויים בהרכב החומרים אשר בתערובות נדיפות בריכוזים שונים, ללא כל צורך בכיול מקדים של החומרים.

 אחד ממובילי הפיתוחים בתחום בעולם הוא פרופסור חוסאם חאיק מהטכניון.