stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוס קליידסדייל

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  סקוטלנד
 מיון
 משפחה:  סוסיים
 מין:  סוס רמכי
צמד סוסי קליידסדייל רתומים לעגלת תיור
שלישיית סוסי קליידסדייל גוררים משדדה בהדגמת עבודה חקלאית
סוס קליידסדייל (באנגלית: Clydesdale) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר מקורו בסוסי עבודה מאזור קליידסדייל בסקוטלנד. סוס זה מיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" (draught horse בבריטניה, draft horse בארצות הברית). אף שבמקורו היה אחד מן הגזעים הקטנים יותר בקבוצת סוסי הדראפט, היום זהו גזע סוסים גבוה. לעיתים קרובות צבעי הסוס הם Bay (גוף בצבע חום-אדמוני, בעוד הרעמה, הזנב, שולי האוזניים וחציין התחתון של הרגליים ("גרביים") שחור) עם כתמים לבנים בשטח ניכר. סוסי קלידסדייל התפרסמו בארצות הברית לאחר שהחל משנות ה-30 של המאה ה-20 החלה חברת יצור הבירה אנהאוזר-בוש להשתמש בסוסים אלה כדי לפרסם את בירת באדוויזר מתוצרתה, כשהם גוררים עגלת בירה מסורתית. בתחילת המאה ה-21 חברת אנהאוזר-בוש מחזיקה בלמעלה מ-250 סוסי קליידסדייל למטרות פרסום בארצות הברית, הידועים בשם "הקליידסדיילים של באדוויזר" (Budweiser Clydesdales). סוסי קליידסדייל ידועים נוספים משמשים כסוסים הנושאים תופים בתזמורת הרכובה חיל הפרשים הבריטי.
גזע הקליידסדייל פותח בעזרת סוסי הרבעה בלגים אשר יובאו לסקוטלנד והרביעו סוסות עבודה מקומיות. גזע הקליידסדייל מוזכר לראשונה בשנת 1826 ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 הוא נפוץ בסקוטלנד וצפון אירלנד. מרשם הגזע הראשון נוסד בשנת 1877. בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 יוצאו אלפי סוסי קליידסדייל מסקוטלנד לאזורים שונים בעולם, כולל אוסטרליה וניו זילנד, שם נודעו בכינוי "הגזע שבנה את אוסטרליה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה החל מספר סוסי הקליידסדייל לרדת בגלל החדרת מיכון חקלאי וגיוס סוסים רבים לרשות הצבא. ירידה זו במספר סוסי הקליידסדייל המשיכה עד לשנות ה-70, אז הכריזה עליהם הקרן לשימור גזעים נדירים בבריטניה (Rare Breeds Survival Trust) כגזע בסכנת הכחדה. מאז גדל מעט מספר סוסי הקליידסדייל בעולם, אולם הגזע עדיין בסכנת הכחדה.
מאפייני הגזע

מבנה גופו של סוס הקליידסדייל השתנה באופן משמעותי לאורך שנות קיומו של הגזע. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 היה זה סוס מוצק וקטן יותר מהשייר, בלגי ופרשרון. החל משנות ה-40 פותח גזע זה בברירה מלאכותית כדי ליצור סוסים גבוהים ומרשימים יותר לצורכי תצוגה ומצעדים. היום גובה הקליידסדייל בין 163 ל-183 ס"מ ומשקלו בין 820 ו-910 ק"ג. קיימים אף זכרים בוגרים גבוהים יותר, אשר משקלם מגיע עד 1,000 ק"ג. לאפו של סוס זה פרופיל קמור מעט, מצחו רחב ואפו רחב. זהו סוס שרירי מאוד וחזק, עם צוואר מקושת, שכמות גבוהות וכתפיים משופעות. מרשמי הגזע של הקליידסדייל מקפידים על איכות הרגליים והפרסות וכן על אופי תנועתו של הסוס, הרמה ברורה של הפרסות המשדרת עוצמה ואיכות. לסוסי קליידסדייל סיכון לחלות במחלת Chronic progressive lymphedema, שהיא ככל הנראה גנטית.
סוסי קליידסדייל הם בדרך כלל בצבעי מפרץ, אולם גם סוסים בצבעי Roan (שער לבן וצבעוני בתערובת שווה על הגוף, בעוד הראש, הרעמה וחלקן התחתון של הרגלים (מכונה "גרביים") בצבע אחיד), שחור, אפור וערמוני, הם חלק מן הגזע. לרוב הסוסים כתמים לבנים, כולל כתם לבן על קדמת הראש, הרגליים, ותחתית הבטן. לקליידסדייל שיער רב המכסה את החלק התחתון של רגליהם ופרסותיהם. חלק מן המגדלים מנסים ליצור סוסי קליידסדייל עם כתמים לבנים על הראש והרגליים, ללא כתמים על שאר הגוף, כיוון שסוסים אלה נמכרים במחירים גבוהים יותר. זאת על אף שהאגודות המקצועיות של גזע הקליידסדייל אינן מגלות העדפה לסידור צבעים זה.
שימושים

סוסי הקליידסדייל נועדו במקורם להיות סוסי עבודה חקלאית, סוסים לגרירת עגלות פחם במכרות וגרירת עגלות כבדות ברחובות גלאזגו. סוסים אלה משמשים עד היום למטרות גרירת משאות, בחקלאות, ביערנות ולצורכי תחבורה. הקליידסדייל משמש גם לתצוגות סוסים וכסוס לרכיבת פנאי. סוסי הקליידסדייל הידועים ביותר הם אלה הגוררים את עגלת הפרסום של בירה באדוויזר. חברת אנהאוזר-בוש רכשה סוסי הקליידסדייל הראשונים בתום תקופת היובש בארצות הברית ומחזיקה בהם מאז. הסוסים הפכו לחלק מתדמיתה הציבורית של החברה. תוכנית פיתוח הגזע של חברת אנהאוזר-בוש, בדרך של ברירה מלאכותית, תוך קביעת תקנים פנימיים לחלוקת צבעים ומבנה גוף, השפיעה על מראהו של גזע הקליידסדייל כולו בארצות הברית עד כדי כך שרבים שוגים ומאמינים כי צורתם וצבעם של "הקליידסדיילים של באדוויזר" הוא התקן היחיד המקובל לגזע זה.
סוסי קליידסדייל נושאים את נגני התופים של התזמורת הרכובה של חיל הפרשים הבריטי ומובילים את התזמורת במצעדים ומעמדים חגיגיים.
הערות שוליים

↑  Grant's Farm: Clydesdale Stable
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284078605171
בג"ץ גורן נגד הום סנטר

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  17 מאי 2012
 החלטה
 קבלת העתירה ובה נקבע כי מעבידים אינם רשאים להפלות, במתן הטבות לעובדיהם על רקע מין
 חברי המותב
 חברי המותב:  הנשיאה (בדימוס) דורית ביניש, השופטים ניל הנדל, יצחק עמית
 דעות נוספות:  הנשיאה דורית ביניש: "התופעה החמורה של הפליית נשים בשכר היא אך ביטוי אחד מני רבים לאפליה שעודנה נוהגת כלפי נשים בשוק העבודה, ובכלל זה בסוגיות הנוגעות לקבלת נשים לעבודה, להטרדה מינית בעבודה, לייצוג ההולם של נשים בתפקידים בכירים שונים ולמעמדן של נשים בהריון ואימהות"
 תקדימים
 זה התקדים הראשון העוסק בהפלית נשים מטעם חוק שכר שווה לעובדת ולעובד וחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה
 
בג"ץ 1758/11 אורית גורן ואח' נ' הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ ואח', שניתן בשנת 2012, הוא פסק הדין הראשון של בית המשפט הגבוה לצדק העוסק בהפליה על רקע שכר שווה, ובו נקבע כי מעבידים אינם רשאים להפלות על רקע מיני במתן הטבות לעובדיהם. פסק הדין ניתן לאחר דיונים קודמים בבית הדין האזורי לעבודה ובבית הדין הארצי לעבודה.
רקע

אורית גורן עבדה כיועצת במחלקת כלי עבודה ברשת "הום סנטר". זמן קצר לאחר תחילת עבודתה גילתה, כי בעוד היא משתכרת בסכום של 3,500 ש"ח לחודש, חבר לעבודה, סטיפן מור, המבצע עבודה זהה, משתכר בסכום של 6,000 ש"ח.
משסירבו מנהליה של גורן לדרישתה להשוות את תנאי השכר, היא התפטרה מעבודתה, והגישה תביעה לבית הדין לעבודה.
הדיון בבית הדין האזורי לעבודה

הדיון התקיים ב-4 בינואר 2004 בפני השופט מאיר נחתומי, ונציגי הציבור צבי ברפמן ויצחק אלדר.
התובעת, אורית גורן, טענה להפרת זכויותיה, על רקע היותה אישה, בניגוד לחוק שכר שווה לעובדת ולעובד וחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. הנתבעת, הום סנטר, טענה שאין הפרת חוקים. השכר נקבע ע"פ הסכם בין העובד והעובדת.
הדיון בבית הדין האזורי לעבודה > הדיון

בית הדין האזורי קבע, כי הן התובעת והן מור שימשו כיועצים במחלקת כלי עבודה בסניף רמת-גן, וכי הנתבעת לא הוכיחה כי קיים שוני בין העבודה שבוצעה על ידי השניים, או כי למור היו כישורים טובים יותר מאלה של התובעת. עוד ציין בית הדין האזורי, כי לא הוכח שהסיבה למתן שכר חודשי גבוה יותר למור הייתה ייעודו לתפקיד ניהולי.
בית הדין האזורי קבע, כי עלה בידי הנתבעת להוכיח, כי עובדים גברים במחלקת כלי העבודה שלה אינם מרוויחים דרך קבע שכר גבוה יותר מעובדות נשים. בנסיבות אלה, נדרש בית הדין האזורי לקבוע מהי קבוצת ההתייחסות המתאימה לבחינת טענת התובעת בדבר הפלייתה בשכר – האם יש להשוות את שכרה לשכרם של כלל העובדים במחלקת כלי העבודה של הנתבעת, או רק לעובדים במחלקת כלי העבודה בסניף רמת-גן. בהקשר זה בחן בית הדין האזורי את הוראת סעיף 2 לחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, שלפיה האפליה בשכר נבחנת לגבי עובדים "אצל אותו מעביד" וב"אותו מקום עבודה".
בית הדין האזורי לעבודה הגיע למסקנה כי התובעת הוכיחה את קיומה של הפליה בשכר העבודה בינה לבין מור. עוד הוסיף, כי בכך ששכרה של התובעת נקבע בעקבות משא ומתן שנוהל בינה לבין מנהל הסניף, שבגדרו היא ביקשה שכר נמוך יותר מהשכר שביקש מור, אין בה כדי להצדיק את פערי השכר המשמעותיים ביניהם.
הדיון בבית הדין האזורי לעבודה > פסק הדין

התובעת הוכיחה את תביעתה לפי חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, והיא זכאית לפיצוי בסך 6,944 ש"ח על ההפרשים בשכר בינה לבין מור.
משנמצא שהנתבעת הפרה את הוראות חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, הרי יש לקבל גם את תביעת התובעת לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. בהקשר זה ציין בית הדין כי משהובהר כי שכרה של התובעת נקבע בהתחשב בדרישתה ולא היה ביוזמת הנתבעת, אין לפסוק לזכותה פיצוי בשיעור המקסימלי הקבוע בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
התובעת תקבל פיצויים בגין הפרת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה בסך 6,944 ש"ח, הזהה לסכום הפיצוי שנפסק לטובתה לפי חוק שכר שווה לעובדת ולעובד.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה

הדיון התקיים בתאריך 9 במאי 2004 בפני: הנשיא סטיב אדלר, השופט שמואל צור, השופטת ורדה וירט ליבנה, נציג עובדים יצחק שילון, נציג מעבידים דוד בלומברג.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > המערערת והמשיבה כנגד: הום סנטר

מערערת על קביעת ביה"ד האזורי, כי הפרה את חוק שכר שווה לעובדת ולעובד ולפיכך נתמלאו התנאים לצורך הקביעה, כי הופר גם החוק של שוויון ההזדמנויות בעבודה.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > המשיבה והמערערת כנגד: אורית גורן

מערערת על גובה הפיצוי שנפסק לזכותה על פי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
בית הדין הארצי לעבודה קיבל את הערעור בחלקו (כנגד דעתם החולקת של הנשיא ס' אדלר ונציג הציבור י' שילון).
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > הדיון

המחלוקת העיקרית בין שופטי בית הדין הארצי לעבודה, נסבה על שאלת היחס בין עילת התביעה לפי חוק שכר שווה לעובדת ולעובד לעילת התביעה לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > הדיון > דעת הרוב

בית הדין הארצי לעבודה, קיבל את טענתה של גורן מכוח חוק שכר שווה לעובדת ולעובד ופסק לה הפרשי שכר, אך עם זאת, דחה את טענתה, לפיה מדובר גם בהפליה ולפיכך בעבירה על חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. ביה"ד הארצי לעבודה קבע, כי גם אם עובדתית במבחן התוצאה היא הרוויחה כשליש פחות בעבור אותה עבודה, הרי שהיא לא הצליחה להוכיח כי מדובר במדיניות של הפליה שיטתית ומכוונת מצד המעביד, ולפיכך לא הוכיחה כי הופלתה לרעה על רקע היותה אישה.
עוד ייחס ביה"ד הארצי לעבודה חשיבות לחופש ההתקשרות והמשא ומתן בין הצדדים, ולעובדה כי השכר שקיבלה הגב' גורן הוא השכר שביקשה עם קבלתה לעבודה, דבר שהיווה לדעת ביה"ד הארצי הצדקה מספיקה לסתור את טענת ההפליה מצד המעביד.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > הדיון > דעת מיעוט

לעומת זאת הנשיא אדלר, שלדעתו הצטרף נציג העובדים שילון, אי-תשלום שכר שווה לעובדת ולעובד מהווה הפליה בתנאי העבודה והפרה של הוראת סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. בהקשר זה ציין הנשיא אדלר כי בערעורים לפי שני החוקים נדרשת העובדת בשלב הראשון להצביע על פערי השכר וחוסר השוויון בינה לבין עובד אחר, ואז בשלב השני עובר הנטל למעביד להוכיח כי פעל כדין. לשיטת הנשיא אדלר מעביד שנתבע בתביעה לפי חוק שכר שווה לעובדת ולעובד והוכיח את קיומן של נסיבות המצדיקות פערים בשכר בהתאם לסעיף 6(א) לחוק הוכיח ממילא, כי פערי השכר אינם מחמת מינה של העובדת, כנדרש בהתאם לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. אולם, כך המשיך וקבע הנשיא אדלר, ככל שלא עלה בידי המעביד להצביע על נסיבות המצדיקות את פערי השכר בהתאם לסעיף 6(א) לחוק שכר שווה, הרי ממילא נותרת המסקנה כי מדובר בפערי שכר הנעוצים במינה של העובדת.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > פסק הדין

אורית גורן תהא זכאית לפיצוי על הפרת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, אולם לא תהא זכאית לפיצוי מכוח חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
אורית גורן תשיב את הפיצוי שנפסק לה לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, אם שולם, בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כחוק מיום ששולם לה הסכום ועד ליום ההחזר.
ערעורה שכנגד של אורית גורן כנגד גובה הפיצוי שנפסק לה מכוח חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה נדחה על דעת כל חברי המותב.
העתירה לבג"ץ

בתחום משפט העבודה, בית הדין הארצי לעבודה הוא הערכאה העליונה ולא ניתן לערער על פסיקותיו. עם זאת ניתן לעתור לבג"ץ כנגד בית הדין הארצי, בתנאי שישנה טעות בולטת מעל פני הפסק או סוגיה ציבורית המחייבת דיון מעמיק. את מילוי התנאים הללו קובע בית המשפט העליון בשיבתו כבג"ץ. במקרה בו בג"ץ מקבל את העתירה, הוא מוציא צו בירור לבית הדין לעבודה. בעניינים אחרים, כמו בדיונים על פי חוק עובדים זרים וחוק שירות התעסוקה, ניתן להגיש בקשת רשות עתירה לבית המשפט העליון על החלטת בית הדין הארצי לעבודה ועל כן פנייה לבג"ץ נדחית על הסף.
במרץ 2011 הגישה אורית גורן ושדולת הנשים בישראל עתירה לבג"ץ לגבי חלק מפסק הדין שניתן בבית הדין הארצי לעבודה, בדרישה לזכות את העובדת גם בפיצויים ללא הוכחת נזק מכוח חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, העתירה הוגשה לאחר שיהוי של שבע שנים.
תאריך הדיון: 27 בספטמבר 2011
הדיון בבג"ץ בפני: הנשיאה (בדימוס) דורית ביניש, השופט ניל הנדל והשופט יצחק עמית.
העתירה לבג"ץ > טענת העותרות אורית גורן ושדולת הנשים בישראל

הפרת זכות חוק שווה לעובד ולעובדת מזכה בפיצויים ללא הוכחת נזק מכוח חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
העתירה לבג"ץ > טענת המשיבים הום סנטר ובית הדין הארצי לעבודה

הוכחת תביעה מכוח חוק שכר שווה אינה מזכה בהכרח, באופן אוטומטי, את העובדת בפיצוי לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
יש לדחות את העתירה על הסף בשל השיהוי הרב בהגשתה, ואין לקבל את נימוקיהן העובדתיים והמשפטיים של העותרות לשיהוי הכבד של למעלה משלוש שנים שחל בהגשת העתירה.
העתירה לבג"ץ > הדיון בבג"צ

בג"ץ קיבל העתירה כנגד פסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה, וקבע שיש להכריע בעתירה על אף השיהוי בהגשתה, כי ישנה חשיבות רבה להכרעה זאת ועשויות להיות לה השלכות בלתי מבוטלות על היקף זכויותיהם וחובותיהם של עובדים ומעבידים במשק. במסגרת פסק הדין, נדרש בית המשפט העליון לבחון את פסק הדין של בית הדין הארצי לעבודה ולהכריע ב:
עילת השיהוי שחל בהגשת העתירה.
האם הוכחת פערי שכר בין עובדת לבין עובד בגין עבודה שווה או שוות ערך באותו מקום עבודה, על פי חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, יכולה לבסס באופן אוטומטי עילת תביעה לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה?
נקודת האיזון בין חופש ההתקשרות של המעסיק לבין ההגנה על שוויון השכר, ואיסור ההפליה של נשים בשוק העבודה.
העתירה לבג"ץ > פסק הדין בבג"צ

דחיית עמדת הום-סנטר לפיה הייתה רשאית לשלם לעובדת שכר נמוך מזה של עמיתה הגבר רק בשל חופש החוזים/ההתקשרות.
ככל שקיימים פערי שכר משמעותיים יותר בין גברים לנשים במקום עבודה, עובר הנטל אל המעביד כדי להוכיח, כי הפער בשכר נובע משיקולים לגיטימיים, או עניינים ולא נובע מאפליה האסורה בחוק.
נוכח השיהוי בהגשת העתירה אין מקום לפסיקת הוצאות ושכר טרחת עורך דין לטובת העותרות.
חופש המשא ומתן מביא למעשה להנצחת התוצאה הלא שוויונית של פערי שכר מגדריים בשוק העבודה, והנשיאה (בדימוס) ביניש התייחסה בהרחבה לצורך בהגנה על נשים מפני אפליה בשוק העבודה, ולתופעה החמורה של פערי שכר מגדריים בשוק העבודה.
בג"ץ הוסיף כי יחסי כוחות אלו, אינם מאפיינים רק פערים בין נשים לגברים, אלא אף פערי כוח בין קבוצות נוספות באוכלוסייה.
בפסק דינה הדגישה הנשיאה (בדימוס) ש:
"חשוב לציין עוד כי התופעה החמורה של הפליית נשים בשכר היא אך ביטוי אחד מני רבים לאפליה שעודנה נוהגת כלפי נשים בשוק העבודה, ובכלל זה בסוגיות הנוגעות לקבלת נשים לעבודה, להטרדה מינית בעבודה, לייצוג ההולם של נשים בתפקידים בכירים שונים ולמעמדן של נשים בהריון ואימהות".
בעקבות פסק הדין

פסק הדין של אורית גורן ומאבקה להשוות שכרה לגברים, פרץ דלת לנשים עובדות רבות שתוכלנה לעמוד על זכותן לשוויון בשכר. בעקבות פסק הדין הנ"ל נפסקו מספר פסקי דין נוספים:
פסק דין בתיק ס"ע 47003-12-11 שרה אלחנני נגד מדינת ישראל, בית הדין האזורי לעבודה יפו-תל אביב.
זכאית למלוא הפרשי השכר והתנאים הנלווים ששולמו למנהלי אגפים בכירים אחרים ברשות במהלך השנתיים שקדמו להגשת התביעה.
העובדת זכאית לחישוב זכויותיה הפנסיוניות המלאות ממועד זה ובנוסף היא תקבל פיצוי בסך 50 אלף שקלים בגין הפרת זכויותיה לשוויון לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
רשות המים תשא בהוצאות משפט בסך 52 אלף שקלים.
פסק דין בתיק ס"ע 22000-08-10, פ"ה 8143-08-10, גלית קידר נ' עיריית ירושלים, בית הדין האזורי לעבודה ירושלים.
הפערים שנמצאו בין שכרן של שתיים מעובדות העירייה לשכר הגברים שעובדים לצדן בתפקידים דומים אינם מוסברים, ולפיכך נוגדים את חוק שכר שווה לעובדת ולעובד. השופטת קבעה כי דרגת הנשים תושווה לזו של הגברים.
העובדות יקבלו את רוב תוספות השכר שקיבלו הגברים, כמו תוספת אחזקת רכב.
העובדות יפוצו רטרואקטיבית על פערי השכר - פיצוי שמגיע לעשרות אלפי שקלים לכל עובדת.
על עיריית ירושלים לחקור את פערי השכר בעירייה ולהציע צעדים אופרטיביים לצמצומם. המחקר יוצג בתוך כשנה בפני הנציבות.
לקריאה נוספת

אריאן רנן-ברזילי וורדית אבידן, "בג"ץ גורן נגד הום סנטר: המאבק על שוויון מגדרי בשכר", בספר סיפורי משפט - מאחורי הקלעים של פסקי הדין ששינו את פני החברה הישראלית, הוצאת עם עובד, 2021, עמ' 217–230.
דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "אורית גורן, עובדת שווה", עמ' 251–254.
הערות שוליים

1 2 3  ע"ע 1156/04 הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ — גורן (פורסם בנבו, 20.11.2007)
↑  ע"ב (אזורי ת"א) 300880 גורן — הוםסנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ (פורסם בנבו, 04.02.2004).
↑  בג"ץ 1758/11 אורית גורן ואחרים נ' הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ ואחרים, ניתן ב־17 במאי 2012.
↑  בג"ץ 1758/11 אורית גורן ואחרים נ' הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ ואחרים, ניתן ב־17 במאי 2012, פסקה 14 לפסק דינה של הנשיאה בדימוס ביניש.
↑  שרה אלחנני נגד מדינת ישראל, אתר המשפט הישראלי.
↑   רויטל חובל, פסק הדין שעשוי להביא נשים לתבוע על אפליית שכר, באתר הארץ, 24 ביוני 2013
↑   חיים ביאור, בית הדין לעבודה: ברשות המים השתרשה תרבות של אפליית נשים, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2013
↑  ס"ע 22000-08-10 קידר – עיריית ירושלים (ניתן ביום 12.03.2014).
↑   הילה ויסברג, עיריית ירושלים תפצה בעשרות אלפי שקלים עובדות שהופלו בשכרן, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2014
בע"מ 919/15 פלוני נ' פלונית

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  19 ביולי 2017
 חברי המותב
 חברי המותב:  סלים ג'ובראן, אסתר חיות, יורם דנציגר, עוזי פוגלמן, נועם סולברג, דפנה ברק-ארז, מני מזוז
 
בע"מ 919/15 פלוני נ' פלונית הוא פסק דין משנת 2017 הקובע כי על פי הדין הדתי החיוב במזונות ילדים לילדים בגילאי 6 עד 15 יקבע על פי יכולותיהם הכלכליות היחסיות של ההורים, ובכפוף לזמני המשמורת, ולא יחויב בהם האב בלבד כפי שפסקו בתי המשפט למשפחה טרם פסק דין זה.
רקע

סעיף 3 לחוק המזונות קובע כי חיוב מזונות ליהודים הוא לפי ההלכה היהודית, ללא הבדל האם התיק מתנהל בבית הדין הרבני או בבית המשפט לענייני משפחה.
על פי ההלכה, חיוב מזונות ילדים היה בעבר עד גיל 6, חיוב זה חל על האב בלבד.
בשנת 1944, בעת שלטון המנדט הבריטי, התקינה הרבנות הראשית לישראל תקנה המחייבת לזון גם ילדים בגילאי 6 עד 15. במשך שנים רבות הייתה מחלוקת בין הדיינים והפוסקים האם תקנת הרבנות הראשית חלה על האב בלבד או על שני ההורים בשווה. פסק דין זה מטיל את הנטל על 2 ההורים כפוף להכנסותיהם וכפוף לזמני שהות הילדים, דהיינו חובה מזונות ילדים היא על שני ההורים.
פסק הדין

על פי רוב במעל 90% מהתיקים בדיני משפחה, בית המשפט העליון מסרב לדון בערעורים על החלטות בית משפט המחוזי בנושא דיני משפחה. עם זאת כאשר הגיעו 2 תיקים בנושא זה, החליט השופט עוזי פוגלמן לכנס דיון מורחב של 7 שופטים, ובפסק הדין שניתן פה אחד כותב השופט פוגלמן כי הפרשנות ההלכתית לפיה 2 ההורים חייבים לדאוג לצורכי הקטין מקובלת על גדולי הפוסקים בדורות האחרונים היא תואמת את מציאות החיים בימינו, ולכן כך יש לפרשה.
על אף פסיקת העליון, בתי הדין הרבניים לא שינו נכון להיום (2022) את שיטת הפסיקה, זאת בשונה מבתי המשפט שקיבלו את פסק הדין הלכה למעשה.
פסק הדין היווה תקדים שלפיו כאשר הילד מגיע לגיל 6, חולקים ההורים יחד בתשלום המזונות, בהתאם לזמני השהות של כל הורה עם הילד וכן בהתחשב ביחס ההכנסות.
פסק הדין > אופן חישוב המזונות לפי פסק הדין

אופן חישוב המזונות מבוצע בשלשה שלבים:
שלב א – מחשבים כמה אחוז כל הורה מרויח מסך ההכנסה של שני ההורים, לדוגמה הורה א 0.75 והורה ב 0.25.
שלב ב – כל הורה מכניס ל"קופה" את הוצאות גידול הילדים לפי אחוז הכנסתו שבשלב א.
שלב ג – כל הורה מושך מ"הקופה" לפי מספר הימים היחסיים שהילדים נמצאים אצלו.
לקריאה נוספת

דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "ילד אחד ושני בתים", עמ' 286–288.
הערות שוליים

↑  סעיף 3 לחוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות), תשי"ט-1959
↑  בבלי, כתובות סה, ע"ב. וכן תקנת אושא
↑  תקנת הרבנות הראשית תש"ד 1944
↑  בע"ם 919/15 ובע"ם 1709/15
בוטנט

בוטנט (רובורשת; באנגלית: Botnet) הוא מערך תוכנות הנמצא על מחשבים רבים המחוברים ברשת זה לזה. ה"בוטנט" יכול לממש "משימה" על ידי ניצול המשאבים של המחשבים ברשת ובדרך כלל, המונח מתייחס ל"משימה זדונית".
"בוטנטים" חוקיים

ככל הידוע, במקור, הבוטנטים נועדו לייצר יכולת לשוחח בפורומים מרובי משתתפים על בסיס פרוטוקול Internet Relay Chat, IRC. מטרת הפרוטוקול לאפשר "שיחה" של משתתפים רבים באמצעות הודעות טקסט ושיתוף קבצים. הפרוטוקול ממומש מעל תצורת "שרת/ לקוח".
נכון לאפריל 2011, מאה הרשתות המובילות שרתו למעלה מחצי מיליון משתמשים בכל נקודת זמן, באמצעות כ-1500 שרתים, שהיו אז כחצי מכמות השרתים.
"בוטנטים" זדוניים

"בוטנטים" שתכליתם לבצע משימות זדוניות עבור מי ששולט בהם. שימוש שהיה נפוץ בעבר כלל ביצוע מתקפת DDoS, כלומר, התקפת מחשב יעד מסוים על ידי שליחת הודעות מרובה בו-זמנית כך שלא יוכל לתת את השירות המקורי אליו הוא היה מיועד. מימוש ההתקפה במקרה הזה, מתבצע על ידי שליחה של מירב הודעות מכל אחד מהמחשבים הנגועים אל מחשב היעד - בו-זמנית.
שימוש מפורסם נוסף ב"בוטנטים" הוא לצורכי הפצת דואר "ספאם" בכמויות גדולות.
ל"בוטנטים" יש בדרך כלל ערוץ "פיקוד ושליטה" שדרכו מועברות הוראות ההפעלה אל המחשבים השונים. לחלק מה"בוטנטים" יש גם שרתים ייעודיים המשמשים כ"שטח אחסון" שאליו מועבר מידע שנגנב ובשלב כלשהו, בזמן שנוח לישות ששולטת ב"בוטנט" הוא מוריד אליו את המידע שנגנב מהמחשבים השונים ונשמר על "שרת האחסון" (Drop Zone). "בוטנטים" מודרניים מסווים את מסלול ההתקשרות משרת הפיקוד אל המחשבים הנגועים ומהמחשבים הנגועים אל "שטח האחסון".
מכיוון שיש כיום לא מעט גורמי חוק שמנסים "לחסל" את ה"בוטנטים", רובם מדלגים הן את שרת הפיקוד-שליטה והן את שרת שטח האחסון כדי להימנע ממצב שבו שרת כזה נופל לידי רשויות החוק.
למחשבים הנגועים בתחנות הקצה נוהג לקרוא "זומביז" ובדרך כלל, המשתמש החוקי של תחנת הקצה לא יודע שהמחשב שלו "נגוע" והוא למעשה מארח "בוטנט" זדוני.
"בוטנטים" בשימוש מדינתי

לפי מקורות שונים, מדינות עושות שימוש ב"בוטנטים" לצורכי לוחמת סייבר.
שיטות "הדבקה"/ "הזרקה"

שיטה שהייתה נפוצה בתחילת דרכם של ה"בוטנטים" הייתה להגיע לטווח שבו יש קשר "ווי-פיי" למחשב המטרה ואז להזריק לתוכו את ה"נוזקה". כיום, בדרך כלל, ההפצה מתבצעת באמצעות שליחת דואר אלקטרוני עם קובץ צרופה שמכיל את הנוזקה או באמצעות שתילת "לינק" באתר אליו צפוי המשתמש לגלוש או בתוך דואר אלקטרוני. הדבקת המחשב של המשתמש מתאפשרת תוך ניצול חולשות הדפדפן שלו, חולשות מערכת ההפעלה שלו וכדומה.
לאחר הדבקת מחשב מסוים, ה"מטען המועיל" עצמו בנוי כך שהוא מתפשט ברשת למחשבים אחרים מקושרים במגוון דרכים (גרסה זו של "נוזקה" נקראת "תולעת מחשב" ואולם, היום התחומים כבר מתערבבים).
מבנה ה"בוטנט"

ה"בוטנט" כולל את המחשבים, ה"זומביז" שעליהם מותקנות ה"נוזקות", שרת לפיקוד ושליטה, שרתים ל"אחסון מידע", פרוטוקולי תקשורת ואת "מנהל הבוטנט".
כלכלת הפשע בתחום ה"בוטנטים"

לאחר כמה שנים, כשהתחום "הבשיל" נוצרה "כלכלה" שחורה כאשר כותבי ה"מטען המועיל" הם סוג של "ספק מתמחה", הארגון שמקים את ה"בוטנט" הוא ספק מתמחה (סוג של אינטגרטור) וארגוני הפשיעה "קונים" בוטנט שהוכן עבורם מראש והם קובעים רק את משימותיו - למשל, גנבת סיסמאות ומספרי כרטיס אשראי.
גרסה מתקדמת עוד יותר היא קניית שירותים ממפעיל ה"בוטנט". לדוגמה, ישות מסחרית שרוצה להפיץ מיליוני הודעות "ספאם" משלמת לבעלים של ה"בוטנט" והוא "רק"מפיץ את הודעת ה"ספאם".
בדרך כלל יצירת הקשר בין הגורמים השונים והמשא ומתן הכספי מתנהלים ב"דרקנט".
סוגי תקיפות נפוצים

שימושים נפוצים ב"בוטנטס" כוללים:
התקפות DDoS
ספאם
החלפת פרסומות/ שתילת פרסומות
"הונאת הקלקות" על ידי שימוש ב"זומביז" לגלישה לאתרים של צד שלישי - בצורה שהמשתמש החוקי של תחנת הקצה לא רואה.
שימוש במשאבי ה"זומביז" מבלי שהמשתמש החוקי יודע את זה.
"התקפות הפחדה" - כלומר, השתלטות על תחנת הקצה והצעה ידידותית למשתמש הקצה לקנות תוכנת אנטי-וירוס כלשהי כדי להיחלץ מהסיטואציה.
התגוננות מפני "בוטנט"

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

נוזקה
לוחמת סייבר
סוס טרויאני
תולעת מחשב
אינפקטד מאשרום

ערך זה עוסק בלהקת הטראנס אינפקטד מאשרום. אם התכוונתם ללהקת הפאנק רוק, ראו .
| --- | --- |

עמית דובדבני - Duvdev (מימין) וארז אייזן I-Zen (משמאל)
 מקום הקמה:  חיפה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  טראנס גואה • טראנס פסיכדלי • מוזיקה אלקטרונית • דאבסטפ • גליץ' הופ • אינדסטריאל
 חברת תקליטים:  Yoyo Records, BNE, HOMmega, Dim Mak, Monstercat
 אתר רשמי (באנגלית)
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ארז אייזן עמית דובדבני
 
אינפקטד מאשרום (באנגלית: Infected Mushroom, מילולית: פטריה נגועה, מכונה "אינפקטד" ובקיצור "IM") הוא הרכב טראנס פסיכדלי ומוזיקה אלקטרונית ישראלי, בעלת מוניטין בינלאומי. חברי ההרכב הם עמית דובדבני וארז אייזן. ההרכב החל דרכו בשנת 1996, ומאז הופיע ברחבי העולם.
הורדות פיראטיות

אינפקטד מאשרום הביעו מספר פעמים את תמיכתם בהורדות פיראטיות. חברי ההרכב טענו כי בעזרת ההפצה הבלתי חוקית של השירים שלהם הם זוכים לפופולריות. כך למשל בשנת 2000 הוזמן ההרכב לנגן במקסיקו, שם נמכרו 5 עותקים בלבד של אלבומיהם. הם גילו כי הם יופיעו בפני 40,000 אנשים, שהסתבר שמצאו את שיריהם באתר אינטרנט.
חברי ההרכב > ארז אייזן

נולד ב-8 בספטמבר 1980 בקריית ים, הגיע מרקע מוזיקלי קלאסי. הוא למד לנגן באורגן בגיל 4 והחל לעבוד על מוזיקה ממוחשבת כבר בגיל 11. לימים החל לעבוד עם תוכנת אימפולס טראקר. בגיל 18 הצטרף ארז לדי-ג'יי יורג קסלר הגרמני (DJ Jörg) ושניהם יצרו את הרכב הטראנס Shiva Shidapu בסגנון הגואה טראנס והניצחונות. ארז הוציא שלושה אלבומים ועוד עשרות "טרקים" ("רצועות", יצירות בודדות) בשיתוף אמני טראנס שונים. כאשר אינו עובד עם עמית דובדבני, הוא מוציא יצירות לבדו תחת השם I-Zen.
בשנת 2004 הוא התחתן עם חני אייזן והם עברו ללוס אנג'לס. הזוג התגרש בשנת 2013. ב-2014 היה לאייזן זוגיות מתוקשרת עם שחקנית הקולנוע האמריקאית טארה ריד.
חברי ההרכב > עמית דובדבני

נולד ב-7 בנובמבר 1974 בקריית מוצקין, כמו אייזן, הגיע גם הוא מרקע מוזיקלי קלאסי. ניגן בפסנתר במשך 9 שנים ולאחר מכן שינה את סגנונו המוזיקלי לגל החדש ופאנק רוק. הוא ניגן בקלידים וכתב את רוב החומרים ללהקה מקומית מאזור חיפה בשם Enzyme. אחת מהלהקות שדובדבני היה נוכח בהופעתן, הייתה להקת פאנק רוק בשם "אינפקטד מאשרום" בשנת 1991. כשהקים את הרכב הטראנס "שאל" מלהקה זו את שמה, ללא אישור של חברי הלהקה המקורית. כאשר אינו עובד עם ארז אייזן, הוא מוציא יצירות לבדו תחת השם Duvdev.