פיגועי טרור נגד ישראלים במהלך האינתיפדה הראשונה
1990

ב-1990 נרצחו בפיגועים 15 ישראלים, 6 חיילים ו-9 אזרחים.
בחודשים הראשונים של 1990 ניכרה ירידה מסוימת בפיגועים, גל המעצרים הגדול של מאות אנשי חמאס ובראשם אחמד יאסין אחרי פיגועי החטיפה הביא לירידה בפעילות חמאס. אומנם הפיגועים נמשכו, אך מרביתם היו פיגועי דקירה. אולם הארגון החל להתאושש כעבור מספר חודשים, את הפעילות הוביל "חמאס חוץ" שפרס את חסותו מחוץ לארץ על אנשי הארגון שנשארו בעזה ללא הנהגה. הדמות הבולטת היה מוסא אבו מרזוק, איש חמאס שעזב את עזה בסוף שנות ה-70 וחי בארצות הברית. אבו מרזוק הזרים כספים לאנשי חמאס בעזה וביהודה ושומרון והינחה אותם לחדש את הפעילות כנגד ישראל.
בקיץ 1990 חזר הארגון לבצע פיגועים כנגד ישראלים. חידוש הפיגועים כלל מלבד פיגועי הדקירה גם פיגועים בנשק חם ופיגוע חטיפה של נערים ישראלים.
ב-23 באפריל בוצע פיגוע הירי הראשון כנגד אוטובוס אזרחי. אש נפתחה מהכפר בית-אומר על קו 160 שנסע מחברון לירושלים, מהיריות נפצעו 5 מנוסעי האוטובוס.
ב-17 במאי בוצע פיגוע ירי נוסף על סיור צה"ל בסמוך לקרית-ארבע, מהירי נפצע חייל אחד.
ב-26 במאי נדקר חקלאי במושב חמרה על-ידי קבוצת פועלים שעבדה אצלו. ארבעה פועלים התקיפו אותו, פצעו אותו פציעה בינונית בדקירות והצליחו לגנוב את אקדחו ולברוח.
ב-29 במאי נהרג האזרח שמעון כהן מפיצוץ מטען בשוק מחנה יהודה בירושלים, בפיגוע נפצעו 9 ארחים נוספים. את הפיגוע ביצע ארגון הג'יהאד האסלאמי באמצעות מטען שהוחבא בפח אשפה.
ב-30 במאי נתפסו שתי סירות של החזית העממית שניסו לבצע פיגוע בתל אביב, דבר שהביא לסיום הדיאלוג בין אש"ף וארצות הברית ב-20 ביולי.
ב-15 ביוני נדקר נער בן 11 בשכונת ארמון הנציב בירושלים. מחבלת בת17 שעבדה באחת המסעדות בשכונה, דקרה אותו מאחור ופצעה אותו, הנער הצליח להימלט פצוע ונשאר בחיים.
ביום שבת ב-28 ביולי הונח מטען חבלה בחוף ירושלים בתל אביב. בפיגוע נהרגה תיירת מקנדה ונפצעו עשרות אזרחים ישראלים שבילו בחוף.
ב-8 ביולי נדקר שוטר בעיר העתיקה ונפצע פציעות בינוניות. שני שוטרים שהוזעקו לאירוע גניבה הותקפו על-ידי מחבל שהצליח לדקור ולפצוע את אחד השוטרים.
ב-4 באוגוסט, שבוע לאחר הפיגוע בחוף, חטפה חוליית מחבלים את הנערים רונן קרמני וליאור טובול. שני הנערים נחטפו בצומת רמות בירושלים על ידי 3 מחבלים שהכריחו אותם באיומי אקדח לעלות לרכבם, הם הוגדרו כנעדרים במשך יומיים. כעבור יומיים נמצאו גופותיהם בוואדי בין שכונת רמות לבית חנינא, על פי המצב הגופות התברר כי הם נרצחו בדקירות סכין רבות על-ידי החוטפים.
ב-23 בספטמבר נרצח חייל המילואים ארנון פומרנץ בלינץ' במחנה הפליטים אל-בורייג' במרכז רצועת עזה. פומרנץ נכנס למחנה הפליטים בטעות, רכבו נרגם באבנים ובלוקים, הוא ניסה להימלט אך נתקע בתוך הרכב. ההמונים הציתו את המכונית כשהחייל בתוכה והוא נשרף למוות. הרצח עורר זעזוע גדול, הצבא ביקש לגרש עשרות מעורבים ברצח ולבצע הרס בתים נרחב במחנה. יוזמת הגירוש נתקלה בקשיים מפני שהרצח בוצע בצורה של לינץ' המוני ולא אותרו אחראים ספציפיים. הריסת הבתים התעכבה ביומיים בגלל צו ביניים של בג"ץ, אך לאחר ביטול הצו נהרסו 33 בתים במחנה.
ב-5 באוקטובר נפצעו 2 שוטרי מג"ב ו-5 אזרחים מרימון שהושלך לעברם בין שער שכם לשער הפרחים בעיר העתיקה בירושלים, המחבל שהשליך את הרימון הצליח להימלט ברכב שהמתין בסמוך למקום.
ב-22 באוקטובר נרצחו 3 ישראלים בשכונת בקעה בירושלים. המחבל דקר למוות את לוחם הימ"מ, צ'רלי שלוש, החיילת איריס אזולאי והאזרח אלי אלטרץ. הפעולה בוצעה על ידי סאלח אבו סירחאן, מחבל שהגיע מכפר סמוך לבית לחם, בחקירה הוא טען שמטרתו הייתה לנקום בכמה שיותר יהודים. שני ארגונים פלסטינים שונים לקחו אחריות על הפיגוע, "כוח 17" המשוייך לאש"ף והג'יהאד האסלאמי.
ב-23 באוקטובר בוצעו שני פיגועים בירושלים, בסופרמרקט בנווה-יעקב דקר מחבל את אחד מעובדי הסופר, העובד נפצע. בפיגוע אחר התקיף מחבל בגרזן בגן העצמאות בירושלים, השוטרים הצליחו להשתלט על המחבל ולנטרל אותו.
ב-24 באוקטובר בוצעו שני פיגועים. מחבל מעזה תקף שני עובדי מסגריה באשקלון, אחד מהם נפצע קשה והשני בינוני. בפיגוע השני בצומת אלונים דקר מחבל שתי חיילות, אחת מהן נפצעה בצורה קשה והשנייה בינוני, אזרחים שהיו בתחנת האוטובוס הצליחו להשתלט על המחבל.
ב-8 בנובמבר נהרג סגן יהודה ליפשיץ בהתקלות עם חוליית מחבלים בבקעת הירדן. חוליה של 5 מחבלים פתחה באש על כוח הנדסה, מהירי נהרג הקצין יהודה ליפשיץ, החיילים הצליחו להרוג מחבל אחד ולעצור את ארבעת המחבלים האחרים.
ב-8 בנובמבר בנובמבר נרצח הסוהר כמאל פארס. מחבל שהגיע לבקר קרוב משפחה בכלא ג'נין רצח את פארס בדקירה בעת עבודתו במסוף המבקרים, המחבל הצליח להימלט לאחר שדקר את פארס.
ב-10 בנובמבר נפצע קשה השוטר עופר חג'בי בפיגוע דקירה בעיר העתיקה בירושלים. נער בן 17 ממזרח-ירולים דקר את חג'בי ופצע אותו בצורה קשה, השוטרים האחרים ניטרלו את הדוקר ועצרו אותו.
ב-12 בנובמבר ניסתה חוליית "חמאס" לחטוף חייל בצומת ליד בית-אל. המחבלים שהיו מחופשים לאנשים דתיים הציעו לו לעלות לטרמפ, החייל שחשד בהם סירב לעלות, המחבלים פתחו עליו באש ונמלטו מהמקום, ניסיון החטיפה נכשל.
ב-2 בדצמבר נרצח יעקב ברוך בפיגוע דקירה באוטובוס בבני-ברק. 3 מחבלים מהג'יהאד האסלאמי הסתערו על נוסעי אוטובוס בבני ברק, בפיגוע נרצח יעקב ברוך הייזלר ונפצעו 3 אזרחים נוספים.
ב-5 בדצמבר התרחשו שני פיגועי ירי שהביאו לפציעתם של שוטר ו-3 אזרחים. בפיגוע אחד נפצע קשה שוטר מג"ב מירי מחבלים בשכונת שייח רדואן בעזה, בפיגוע השני נפצעו 3 ארחים מירי על אוטובוס אזרחי ליד אלון-מורה.
ב-9 בדצמבר נהרג לוחם בצנחנים, גיא פרידמן מפיצוץ מטען בבית לחם.
ישראל הגיבה על גל הפיגועים בסוף 1990 במעצרים של פעילי חמאס רבים ובהטלת עוצר על יהודה ושומרון. פעולות אלה הביאו לירידה באלימות, אם כי הפיגועים לא נפסקו. פיגועי הירי בחודש דצמבר סימנו שלב חדש באינתיפאדה שהתאפיין בעלייה בפיגועים בנשק חם.