זכות השיבה
הערות שוליים

↑  עקיבא אלדר, 90 מיליארד דולר- זה המחיר של פתרון בעיית הפליטים, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2007
↑  על פי האתר של מחלקת המשא ומתן של הרשות הפלסטינית
↑  הגדרת זכות השיבה במרכז לטכנולוגיה חינוכית
↑  לפירוט מספר הפליטים והגרסאות השונות למספרם, ראו בעיית הפליטים הפלסטינים#מספר הפליטים
↑  : על פי אתר "בצלם", מדובר בלמעלה מ-300,000 פליטים.
↑  'Refugees Into Citizens: Palestinians and the End of the Arab-Israeli Conflict' pg.14-17, By Donna E. Arzt,
↑  "מלחמת זכות השיבה", עדי שורץ, ועינת וילף, הוצאת כנרת זמורה ביתן מאי 2018 [דרושה הבהרה]
↑  הטיפול בפליטים הפלסטינים שונה מהטיפול בפליטים אחרים בכמה מובנים: זו אוכלוסיית הפליטים היחידה בעולם שבה גם בני-זוגם של הפליטים וצאצאיהם זכאים למעמד של פליט, וגם אלו מביניהם שזכו להתאזרח במקום מושבם החדש, לדוגמה בירדן, אינם נגרעים ממצבת הפליטים של אונר"א. היות שכך, אוכלוסיית הפליטים המקורית, שלפי הגדרת אונר"א (מיהו פליט על פי הגדרתה של אונר"א) "הם אנשים אשר מקום מגוריהם הרגיל, מיוני 1946 עד מאי 1948, היה פלסטין, ואשר איבדו הן את בתיהם הן את מקור מחייתם כתוצאה מן הסכסוך הישראלי-ערבי ב-1948", מנתה בין 367,000 ל-950,000 נפש, מונה כיום כ-4.4 מיליון פליטים
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, עמ' 283–284.
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, עמ' 285.
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 196.
↑  המכתב של משה שרת לאו"ם מ-1 באוגוסט 1949
↑  ועידה שהסתיימה ללא כל תוצאות ובה כתוצאה מלחץ אמריקאי כבד, הביעה ממשלת ישראל בפני ממשלת ארצות הברית נכונות לקלוט 100 אלף פליטים, כ-15% מכלל הפליטים הפלסטינים ב-1949. הובהר כי הוצאתו לפועל של הצעד הישראלי מותנית בהשגת הסדר שלום עם הערבים ובמציאת פתרון כולל לבעיית הפליטים.
1 2  מימוש בפועל של "תביעת השיבה"
↑  מצוטט מתוך עמדתה הרשמית של הרשות הפלסטינית לגבי נושא הפליטים
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך ב, פרק יג, עמ' 913.
↑  יהונתן דחוח-הלוי, חוק פלסטיני המונע ויתור כלשהו על זכות השיבה אושר על ידי אבו מאזן, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
↑  איל זמיר, איל בנבנישתי, 'אדמות היהודים' ביהודה, שומרון חבל עזה ומזרח ירושלים, עמ' 30
↑  "The Palestinians' Long Wait in Lebanon" The New York Times 02.03.2011
↑  מתוך החלטת הממשלה מיום 25.3.03 העוסקת בקבלת התוכנית המדינית "מפת הדרכים" ובמסגרתה החלטה גם בסוגיית הפליטים: "ממשלת ישראל קיבלה היום את הצעדים המוגדרים במפת הדרכים. ממשלת ישראל מביעה תקוותה כי התהליך המדיני שיפתח, בהתאם לנאומו של הנשיא ג'ורג' בוש, מיום 24 ביוני 2002, יביא לביטחון, שלום ופיוס בין ישראל לבין הפלסטינים. כמו כן מבהירה ממשלת ישראל כי הן במהלך התהליך המדיני והן לאחריו, המענה לסוגיית הפליטים לא יכלול כניסתם וישובם בתחומי מדינת ישראל"
↑  לאישור כניסתם של פליטים יש צורך ברוב מוחלט של 61 חברי כנסת (חוק שריון שלילת זכות השיבה), התשס"א-2001, מצד שני החוק עצמו אינו חוק משוריין, כלומר לתיקונו או לביטולו די ברוב רגיל של חברי הכנסת.
1 2 3  יפה זילברשץ ונמרה גורן-אמיתי, שיבת פליטים פלסטינים לתחומי מדינת ישראל
↑  מתוך דברי הסבר של ח"כ יריב לוין להצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל, התשס"ט-2009: "הוראות החוק העיקרי, שנחקקו מלכתחילה מטעמים של צורכי ביטחון, הן הוראות החיוניות להגנה על אופייה וצביונה היהודי של המדינה, והן מהוות חסם אחרון בפני הצפת המדינה במהגרים אשר ישנו את הרכבה הדמוגרפי מן היסוד ויסכנו את עצם קיומה. למעשה, הוראות החוק העיקרי הן חסם אחרון בפני מימוש הלכה למעשה, בדלת האחורית, של זכות השיבה המדומה הנדרשת על ידי אוכלוסיות ערביות שונות".
↑  מלחמת זכות השיבה עמוד 185
↑  חוות הדעת שהגישו פרופ' ארווין קוטלר ועמיתים, לווז'ק - הארגון העולמי של יהודים יוצאי מדינות ערב: * Jewish Refugees from Arab Countries: The Case for Rights and Redress, Co-authored by: The Hon. Irwin Cotler, David Matas, Stanley A. Urman, NOVEMBER 5, 2007, P -21:
 "Indeed, the historical pattern of the Israeli-Palestinian-Arab conflict can be summed up under the rubric of “double rejectionism”. Both the Arab leadership and the Palestinian leadership in 1947 were prepared to forgo the establishment of a Palestinian state if that meant countenancing a Jewish state in any borders. Simply put, if the Arab leadership had accepted the U.N. Partition Resolution of 1947, there would have been no refugees - either Arab or Jewish."
↑  "ניתן לראות בבריחה, בעזיבה, חלק מתהליך של חילופי אוכלוסין, היות שהיו גם בריחה וגירושים של אוכלוסייה יהודית ממדינות ערב. בתקופה זו, מבחינת המשפט הבינלאומי, לא נחשבו חילופי אוכלוסין בעקבות מלחמה לא-לגטימיים..... כך ניתן גם להבין את חילופי האוכלוסייה ב-1947 בהודו המנדטורית לשעבר, בעת שעל ברכיה קמו שתי מדינות, הודו ופקיסטן ואוכלוסייה מוסלמית הועברה מהודו ההינדית לפקיסטן המוסלמית ולהפך". יפה זילברשץ, זכות השיבה מנקודת מבט משפטית, במסגרת התוכנית ללימודים פלסטיניים במרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום, 2003
↑  מתוך ההקדמה להחלטה 185 של הקונגרס משנת 2008 המכירה ביהודים שנעקרו ממדינות ערב כפליטים
↑  בהחלטה 185 משנת 2008 H. Res. 185 (110th)
↑  אספקטים חוקיים של שאלת הפליטים הפלסטינים - רות לפידות
↑  יפה זילברשץ ונמרה גורן-אמיתי, שיבת פליטים פלסטינים לתחומי מדינת ישראל, עמוד 14
↑  עקיבא אלדר, לידיעת ישראלים ופלסטינים, גם על זכות השיבה יש התיישנות, באתר הארץ, 13 במרץ 2010
1 2  יפה זילברשץ, נמרה גורן-אמיתי, בעריכת רות גביזון, שיבת פליטים פלסטינים לתחומי מדינת ישראל - נייר עמדה, מרכז מציל"ה, למחשבה ציונית, יהודית, ליברלית והומניסטית, ירושלים, תש"ע-2010, עמ' 10
↑  "מלחמת זכות השיבה", עדי שורץ ועינת וילף, הוצאת דביר, שנת 2018, עמוד 33.
1 2  The Loopholes in 194
↑  יפה זילברשץ ונמרה גורן-אמיתי, שיבת פליטים פלסטינים לתחומי מדינת ישראל, עמוד 11
↑  ד"ר אלכסנדר יעקובסון, החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, מיעוטים לאומיים בארץ ובעולם
↑  ראו למשל: ארנון סופר, מימושה בפועל של "תביעת השיבה" הפלסטינית
כרזת מחאה התומכת ב"זכות השיבה לפלסטין המשוחררת", הונפה בהפגנה מול הבית הלבן, בעקבות מבצע עופרת יצוקה של צה"ל ב-2009