stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחמה גולן
יצירות נבחרות

ספר נשים, 2000, צילום מטופל במחשב.
גולם, 2009, פרט מתוך מיצב בתערוכה "מוזיאון הטבע", אוצרת: רויטל בן-אשר פרץ, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, צילום יגאל פרדו.
שתלכי בדרכים טובות, 2012, פרט מתוך הצבה בתערוכה מטרוניתא, אוצרים דבורה ליס ודוד שפרבר. משכן לאמנות עין חרוד.
לקריאה נוספת

פנחס כהן חוה, דימוי – כתב עת לספרות, אמנות, ביקורת ותרבות יהודית ח' מס' 20 סתיו תשס"ב.
דקל טל, (מ)מוגדרות – אמנות והגות פמיניסטית, קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012.
שולה קשת, מ-א' – ת' מילון שלום של נשים בישראל, הוצאת אחותי למען נשים בישראל.
גדעון עפרת, השיבה לשטייטל, הוצאת מוסד ביאליק.
Jews And Shoes – Edna Nahshon - BERG / Oxford New York.
נובל סטאר

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית כשרונות 
 יוצרים:  סיימון פולר 
 מנחים:  בנז'מין קסטלדי 
 שחקנים:  בנז'מין קסטלדי  Virginie Efira  סיריל הנונה 
 ארץ מקור:  הולנד 
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  12 
 מספר פרקים:  193 
 הפקה
 חברת הפקה:  פרימנטל 
 אתר צילומים:  Pavillon Baltard 
 שידור
 רשת שידור:  M6 
 תקופת שידור מקורית:  27 במרץ 2003 – 20 בדצמבר 2017 
 קישורים חיצוניים
 nouvellestar.d8.tv
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נובל סטאר (בצרפתית: Nouvelle Star) שתרגומו: "כוכב חדש", היא תוכנית טלוויזיה מסוגת תוכניות הריאליטי, שבמרכזה תחרות שירה, המשודרת בערוץ הטלוויזיה M6 הצרפתי. התוכנית מבוססת על התוכנית הבריטית "פופ איידול". היא עלתה לשידור בשנת 2003, במקביל לעלייתה של תוכנית הטלוויזיה הישראלית בעלת השם הדומה, "כוכב נולד".
מנחה התוכנית ב"נובל סטאר" הוחלף באמצע העונה הרביעית. בשלוש העונות הראשונות הפיק והנחה את התוכנית בנז'אמין קסטלדי, שהפיק והנחה גם את התוכניות הראשונות בעונה 4, אך הוא פרש באמצע העונה, והוחלף על ידי המנחה וירז'יניה אפירה.
בניגוד לתוכניות מקבילות במדינות אחרות, משתתפים בתחרות "נובל סטאר" הצרפתית גם מתחרים תושבי מדינות ריבוניות אחרות. בנוסף לאזורי מיון הזמרים בצרפת עצמה מתקיימת בחירת זמרים גם בעיר לייז', העיר דוברת הצרפתית הגדולה ביותר בבלגיה, הנחשבת כמרכז התרבותי של ולוניה.
בעונה הראשונה של התוכנית נערכו מיונים למועמדים גם בחבל קבק הקנדי, שמעבר לים. אולם הם הופסקו לאחר שבקנדה החלה להיות משודרת התוכנית "קנאדיאן איידול".
המחוזות הצרפתיים שבהם מתקיימים מיונים כיום הם: לייז', טולוז, רנה, מרסיי, ליל, ליון ופריז. מתוך 2500 מתחרים, מגיעים 150 איש משלבי הסינון הסופיים, המתקיימים באופן קבוע באולם הטריאנון, אחד התיאטראות המפוארים בפריז. ארבעת השופטים מסננים את המועמדים המתחרים עד למספר של 20 מתחרים, העומדים לבחירת הקהל. בדומה לתחרות האמריקאית, ובניגוד לתחרות הישראלית, השופטים מעירים אמנם את הערותיהם - אך אין להם זכות למתן "חסינות בפני הדחה" למתמודדים, וכל המתחרים בכל תוכנית עומדים להצבעת הקהל בלבד.
נהד בשיר

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1980 (בן 43) מע'אר, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  שחקן, במאי, מפיק, תסריטאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה  המרכז האקדמי למשפט ולעסקים 
 פרופיל ב-IMDb
 
נהד בשיר (בערבית: نهد بشير; נולד ב-11 באוקטובר 1980) הוא יוצר, שחקן, במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי-דרוזי. נודע בעקבות גילום התפקיד "ד"ר סמיר" בסדרה "ד"ר קראז'" אותה יצר.
ביוגרפיה

נולד וגדל במע'אר. סיים לימודי תיאטרון באוניברסיטת חיפה בשנת 2008. לאחר סיום לימודי התיאטרון הוא סיים לימודי הוראה בחוג לחינוך, אוניברסיטת חיפה. בוגר לימודי תואר שני במשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים.
קריירה

לאורך השנים בשיר כתב, שיחק והפיק עשרות הצגות תיאטרון בחברה הערבית בישראל. השתתף בפסטיבלים שונים וזכה במספר רב של פרסים בתחום התיאטרון.
בין השנים 2006–2011 שימש כמנהל האומנותי של תיאטרון כפרון, עמותת האומנים לקידום התיאטרון בעיר שפרעם.
היה חבר המועצה הישראלית לתרבות ואומנות במשרד התרבות.
הקים את חברת ההפקות "נ.ב אורים הפקות", שם הפיק ויצר מספר רב של סרטים, סדרות טלוויזיה ופרסומות.
שימש כממלא מקום יו"ר מדור התרבות הדרוזית ובשנת 2023 התמנה למנהל תחום התרבות הערבית במשרד התרבות והספורט.
קריירה > תפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה

בשיר החל את הקריירה המקצועית בטלוויזיה בשנת 2009. באותה שנה הוא שיחק בסדרת הנוער "האי 2" ששודרה בערוץ הילדים, שם הוא גילם את קארט, שודד הים הלבן. באותה שנה הוא גם שיחק בסרט "פינק סובארו" (PINK SUBARO), הפקה משותפת בין יפן, איטליה וישראל, שם הוא גילם את עאדל. ב-2012 שיחק תפקיד ראשי בסרט "הצוללת" בבימויו של גל גינוסר.
בשנת 2018 הוא גילם את "ד"ר סמיר", תפקיד ראשי בסדרה ד"ר קראז' ששודרה בתאגיד השידור כאן. באותה שנה הוא גילם את אבו ח'אדר, בעונה השנייה של הסדרה פאודה ששודרה ב-Yes. ב-2019 שימש כשחקן אורח בסדרה המצליחה "רק להיום" שמשודר ב-"HOT", ובדרמה הקומית "בת אל הבתולה". בשנת 2021 שיחק בסדרה העולמית "אזהרת מסע".
קריירה > כתיבה ותרגום

ב-2006 עיבד ותרגם למחזה את הסיפור "סיפורו של סוס" של טולסטוי, שזכה בשני פרסים. ב-2008 כתב את המחזה "מרד התרנגולות הבלדים". המחזה השתתף בפסטיבל תיאטרון קצר לשינוי חברתי, וזכה במקום הראשון. בנוסף תרגם ועיבד את המחזה "הטייפ האחרון של קראפ" לשפה הערבית. בנוסף הוא תרגם ועיבד למחזה את הסיפור "השבוי" של ס. יזהר.
בשנת 2008 הוא כתב וביים את המחזה "לנצח ילד" שהשתתף בתחרות של פסטיבל מסרחיד וזכה בשני פרסים. באותה שנה הוא כתב לפסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי את המחזה "מסיק".
בשנים 2018–2019 כתב את שתי העונות של הסדרה ד"ר קראז' ששודרה בערוץ מכאן, החטיבה הערבית של תאגיד השידור.
בשנת 2021 כתב וייצר את הסרט "חיוך נצחי", סרט תיעודי ששודר בתאגיד השידור, המבוסס על סיפורו האישי של בשיר במהלך שירותו הצבאי. באותה שנה הוא כתב וביים את שני הסרטים הקצרים "תפוח אדם" ו-"ים מת", שהשתתפו בעשרות פסטיבלים בעולם וזכו בעשרות פרסים.[דרוש מקור]
בשיר כתב את התסריט לסרט "שפל", פיצ'ר שזכה ליותר מ-500 הקרנות בישראל.
את קריירת היצירה שלו הוא החל כמחזאי וכתב מחזות רבים לתיאטרון בחברה הערבית. עבור תיאטרון בית הגפן חיפה הוא כתב מספר מחזות, דוגמת "מניפולציה" ו-"אופניים". בתיאטרון כפרון הוא כתב את המחות "קורקינטוס" ו-"משחק מסוכן". תרגם לעברית את המחזה "אהבה וכאב" שהופק בתיאטרון אל-מידאן.
קריירה > תיאטרון מקצועי ופסטיבלים

השתתף כשחקן בתפקיד ראשי בעשרות הצגות תיאטרון בפרנג' ובחברה הערבית בישראל, בהם "קברניט העץ" תיאטרונטו 2009, "מסיק", "ממלכת השלג", "כאב ואהבה", "השדה האחרון" ובהצגות רבות נוספות.
זכה במספר פרסים בתחום התיאטרון, בהם השחקן הטוב ביותר וההצגה הטובה ביותר - פסטיבל עכו "מסרחיד" 2017.
חיים אישים

בשיר נשוי לאיבון בשיר, רואת חשבון, ואבא לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  Nahd Bashir | Actor, Writer, Director, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  מחזור י' 2008, באתר theatre.haifa.ac.il
↑  נהד בשיר - שחקן, בימאי ותסריטאי, באתר פייסבוק
↑  מינוי חברים למועצה הישראלית לתרבות ולאמנות | מספר החלטה 803, באתר GOV.IL
↑  Home, My Site 3 (באנגלית)
↑  Pink Subaru, 2011-09-02, נבדק ב-2023-08-02
↑  trailer - הצוללת - room 101, נבדק ב-2023-07-28
↑  ד"ר קראז', באתר www.ishim.co.il
↑  מרב יודילוביץ', שתי הצגות זכו בפסטיבל מסרחיד, באתר ynet, 5 בנובמבר 2006
↑  תיאטרון - צדק חברתי בתיאטרון הערבי-עברי, באתר www.habama.co.il
↑  ציפי שוחט, פסטיבל "מסרחיד" בעכו באמצע אוגוסט, באתר הארץ, 31 ביולי 2007
↑  תיאטרון - פסטיבל מסרחיד 2008, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - מסיק, באתר הבמה
↑   איתי שטרן, לנהד בשיר נמאס לגלם מחבל, אז הוא כתב את הסדרה הערבית הראשונה בתאגיד, באתר הארץ, 24 באפריל 2018
↑  חיוך נצחי (2022), באתר אידיבי
↑  תפוח אדם, באתר costanza-films (באנגלית)
↑  סרטי הקרן – קרן קולנוע נגב
↑  פרומו לסרט "שפל" כתיבה ובימוי היוצר נהד בשיר, נבדק ב-2023-08-02
↑  בית הגפן, באתר www.beit-hagefen.com
↑  תמרה שרייבר, ‏צבר אשכנזי תושב תל-אביב, דרוזי מכפר בגליל התחתון וילידת רוסיה ממושב בורגני עושים הצגה על קפיטליזם, באתר גלובס, 12 באפריל 2009
↑  "ג'וזפין" ו"סיפורו של סוס" זכו בפסטיבל מסרחיד, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2006
↑  איבון בשיר | Evon CPA | Maghar, באתר My Site 4 (באנגלית)
נאטסואו קירינו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1951 (בת 73) קנאזווה, יפן 
 מדינה:  יפן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סייקיי 
 שפות היצירה:  יפנית 
 יצירות בולטות:  Out 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 פרסים והוקרה:  Edogawa Rampo Award (1993)  פרס יומיורי (2011)  Shimase Romantic Literature Prize (2010)  מדליית כבוד עם סרט סגול (2015)  פרס אייג'י יושיקאווה לספרות (2023)  Mainichi art award (2023)  פרס מורסקי שיקיבו (2009)  Shibata Renzaburō Award (2004)  פרס טניזאקי (2008)  Naoki Prize (1999)  פרס קיוקה איזומי לספרות (2003)  Japan Art Academy Prize (2024) 
 www.kirino-natsuo.com
 
נאטסואו קירינו, (ביפנית: 桐野夏生;‏ נולדה ב-7 באוקטובר 1951) באי הונשו במחוז אישיקאווה ביפן, היא סופרת ספרות מתח חשובה מיפן אשר ספריה תורגמו לשפות רבות, והיא זכתה בפרסים ספרותיים חשובים ביפן.
נאטסואו קירינו הוא שם העט של Mariko Hashioka. הישגה הספרותי הראשון היה ב-1993 בזכות הרומן פנים רטובות מגשם והיא זכתה ב- The Edogawa Rampo Award בעקבות הרומן, בריחה ב-1997 היא זכתה בפרס סופרת המסתורין של יפן. בזכות התרגום של הספר בריחה לאנגלית היא הגיעה לשלב גמר של פרס אדגר היוקרתי ב-2004. למרות היותה סופרת מסתורין ומתח, מרבה קירינו לטפל בספריה בנושאים חברתיים כמו מעמד האישה בחברה היפנית, וגיבורות ספריה נמנות לרוב משולי החברה היפנית. כך בספר בריחה בו הגיבורות עובדות במשמרת לילה במפעל לאריזת מזון ומנסות לשנות את גורלן באמצעים קיצוניים. ובספר התפוררות העוסק בבעיית הזנות ביפן.
ספריה שתורגמו לעברית

עולם אמיתי, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2012
התפוררות, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2009
בריחה, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2006
נאיאריט

| --- | --- |
סמל נאיאריטסמל נאיאריט

הקתדרלה בטפיק - נאיאריט
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מושל:  אנטוניו אצ'בריה גרסיה
 רשות מחוקקת:  הקונגרס של נאיאריט 
 בירת המדינה:  טפיק
 תאריך ייסוד:  10 במאי 1917
 שטח:  27,857 קמ"ר (דירוג: 23)
 גובה:  278 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  1,223,797 (דירוג: 29, 2015)
  ‑ צפיפות:  40 נפש לקמ"ר (דירוג: 23, 2012)
 קואורדינטות:  22°N 105°W﻿ / ﻿22°N 105°W﻿ / 22; -105 
 אזור זמן:  UTC -7
 אתר האינטרנט של ממשלת נאיאריט
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת נאיאריט מוגדלת) טפיק איקסטלאן דל ריו סנטיאגו איקסקואינטלה טקואלה סינלואה האוקיינוס השקט  סקטקס דורנגו חליסקונאיאריט(למפת נאיאריט רגילה) טפיק איקסטלאן דל ריו סנטיאגו איקסקואינטלה טקואלה סינלואה האוקיינוס השקט  סקטקס דורנגו חליסקונאיאריט tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נאיאריט (בספרדית: Nayarit) היא אחת משלושים ואחת המדינות של מקסיקו. היא ממוקמת בחוף המערבי המרכזי, הגובל באוקיינוס השקט. המדינות המקיפות את נאיאריט הן: סינלואה במערב, דורנגו מצפון, סקטקס מצפון-מזרח וחליסקו בדרום. נאיאריט גובלת באוקיינוס השקט בצד מערב. עיר הבירה של נאיאריט והעיר הגדולה ביותר בה היא טפיק, הנמצאת בדרום המדינה ליד נהר טפיק, ובקרבת הר הגעש סאנגאנגוּאֵי.
למדינת נאיאריט שייכים גם האיים: איסלה איסַבֶּל, איסלאס טְרֶס מַריֶיטאס, איסלאס מַרִיאָס וכן האי המלאכותי מקסקאלטיטאן.
ראו גם

כלא איסלאס מריאס
ערי הזהב הנסתרות
נטע אריאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בפברואר 1956 (בת 68) עין צורים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאית ומנהלת בית ספר לקולנוע
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרס היצירה בתחום הציונות
נטע אריאל באירוע לכבוד בית הספר מעלה, בבית הנשיא
נטע אריאל, שר התרבות חילי טרופר, נספחת התרבות בצרפת ורד הלר, ועוזרת השר מיכל אלרן, בפסטיבל קאן 2021
נטע אריאל (נולדה בי"ז באדר, 29 בפברואר 1956) היא מנהלת בית הספר לקולנוע מעלה, במאית הסרט התיעודי המראה של השמש, המספר את סיפור חייה ומותה של נווטת הקרב הדתייה הראשונה תמר אריאל (שהייתה אחייניתה).
קורות חיים

נטע אריאל, בתם של חיה (לבית משפחת קלכהיים) ומרדכי סלע (לבית משפחת קופפשטיין), נולדה בקיבוץ עין צורים. גדלה בקריות שליד חיפה. שירתה בצבא בגרעין נח"ל. בוגרת החוגים למדע המדינה ותולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1985 ייסדה, כתבה וערכה את "גושפנקא" עיתון של המועצה האזורית גוש עציון. כתבה את ספרה "ילד מתנה", ספר ילדים על ילד מאומץ, בהוצאת ידיעות אחרונות. בשנת 1995 החלה לעבוד בבית הספר לקולנוע מעלה בירושלים כסגנית מנהל ומנהלת אקדמית. מאז שנת 2001 מנהלת את בית הספר.
במהלך השנים יזמה והקימה בבית ספר מעלה, את המרכז לווידאו תרפיה וכן את השלוחה החרדית המותאמת לנשים חרדיות. בשנת 2015 קיבלה את אות יקיר בני עקיבא, במסגרת חגיגות 85 שנה לתנועה, על פועלה בתחום קידום הקולנוע היהודי-ישראלי. באותה שנה קיבלה את אות אשת השנה של תנועת "אמונה" במסגרת יום האישה הבינלאומי.
חיים אישיים

אריאל נשואה לאל"ם שלמה אריאל, הם מתגוררים באפרת ולהם 5 ילדים.
הערות שוליים

↑  אזור התעשייה: הכירו את נטע אריאל, מנהלת בית הספר "מעלה", באתר כיפה, ‏2013-07-31
↑  נטע אריאל היא אשת השנה של תנועת אמונה, באתר כיפה, ‏2015-02-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303162005171  ISNI: 0000 0001 0819 9999  VIAF: 160655863   WorldCat (עם VIAF): 160655863
מרוץ קרח

מרוץ קרח הוא סוג של ספורט מוטורי, בו משתמשים במכוניות, אופנועים, אופנועי שלג, טרקטורונים במסלול שנמצא על אגם\נהר קפוא או על שלג. לעיתים רחוקות יותר, המסלול יהיה בנוי בידי אדם - כמו מגרשי הוקי קרח והחלקה על הקרח.
הספורט הזה פופולרי בחודשי החורף במדינות צפוניות, כמו מדינות המערב התיכון וצפון-מזרח ארצות הברית, קנדה, מדינות צפון אירופה והרי האלפים. אורכם של המסלולים הוא קצר יחסית, ורובם בנויים בצורה אובלית.
המסלול ומבנה הרכבים במרוצי קרח

המסלולים למרוץ קרח הם אובלים. לעיתים, יהיה שימוש גם במסלול סלול או במסלול עפר, שמספיק שלג ירד עליהם. במצבים בהם אין שלג אמיתי, נהוג להשתמש בספריי למטרת הקפאה של המסלול.
בבריטניה המרוצים נערכים בדרך כלל במגרש החלקה מוסדר (ice rinks (אנ')). בעיירה טלפורד (אנ') בשרופשייר ישנו מרוץ קרח מסורתי של אופנועים עם גלגלים דוקרניים.
במרוץ קרח נפוץ שימוש בצמיגים רגילים אשר צוות המרוץ מוסיף להם ברגים או בריחים מחודדים, המאפשרים אחיזה טובה יותר בקרח, מהירות גבוהה יותר ויכולות פנייה טובות יותר.
בשנת 2008, חברת Menard's Racing מוויסקונסין הייתה לחברה הראשונה לייצר באופן מוסדר צמיגים "מחודדים". בכלל הסיכון המסוים במרוצים מסוג זה, על המכוניות להיות בעלות כלוב למיגון מפני התהפכויות (אנ').
מרוץ קרח של אופנועים

מרוץ קרח של אופנועים לרוב מתנהל במסלול מרוצים על קרח, כאשר כיוון המרוץ הוא נגד כיוון השעון, ובמסלול אובלי שמרחקו בין 260 ל-425 מטרים.
האופנועים דומים לאלה המשמשים למרוצים על דרך סלולה, אך שונים בכך שבסיס גלגלים שלהם ארוך יותר והמסגרת שלהם נוקשה יותר. הספורט מחולק לשתי קטגוריות: צמיגים רגילים וצמיגים "מחודדים" (עם ברגים).
בקטגוריית הצמיגים ה"מחודדים", הסטנדרט הוא שישנם 90 ברגים על הגלגל הקדמי ובין 200–500 ברגים על הגלגל האחורי, ובנוסף, האורך של הברגים לא יעלה על 30 מילימטרים. יש גם צורך במגני בוץ משודרגים.
מרוץ קרח של מכוניות ברחבי העולם

מרוצי קרח שבהן מתחרות מכוניות פופולרי יחסית בצרפת. באלפים הצרפתיים מתנהלת סדרת מרוצים בשם "Trophée Andros" (אנ') שכוללת אף נהגי עבר של פורמולה 1 כמו אלן פרוסט ואוליבייר פאני (אנ').
הרכבים המתחרים הם כלי רכב רגילים שמשודרגים לכדי רכבי "ארבע על ארבע" (אנ'). התחרות עצמה נערכת לא על משטח קרח אלא על שלג רטוב. (ששונה מאוד מהקרח מבחינת התנהלות המכונית).
לעיתים הסדרה משלבת מרוצי "ספיישל" במדינות אחרות כמו קנדה ואנדורה, ובמקרים אחרים ישנם מרוצים אשר נערכים בתוך אצטדיונים, כמו מרוצי הגמר שנערכים בסטאד דה פראנס.
בצפון אמריקה, במהלך שנות ה-60 וה-70 נערכו תחרויות מרוצי קרח של מכוניות במסגרת "אליפות צפון אמריקה" שנערכה באנקורג' אלסקה. בין הזוכים נכללו ארל בנט, צ'אק היגינס ונהג הפורמולה 1 המקסיקני פדרו רודריגז. (אנ').
עם זאת, משנות ה-80 ואילך נהפכו מרוצי הקרח בצפון אמריקה לכדי פעילות פנאי ונופש, והתחרויות לרוב מבוצעות באופן מקומי:
בין אם בחלק מהפרובינציות של קנדה כמו אלברטה, אונטריו, מניטובה, קוויבק וססקצ'ואן, ובין אם בחלק מדינות ארצות הברית כמו ניו יורק, מישיגן, מיין, וויסקונסין, מינסוטה ואלסקה.
ברוסיה, ישנו מרוץ שנתי ביער הצפוני של סנקט פטרבורג בימים האחרונים של פברואר. נהוגים גם כן מרוצים בהיפודרום שמכוסה בקרח בזמן החורף.
בקולנוע ובטלוויזיה

מרוץ קרח הופיע בסרט ג'יימס בונד משנת 1969 בשרות הוד מלכותה כאשר הצילומים התרחשו בשווייץ. נוסף על כך, הדוקומנטריסט הבריטי ברוס בראון (אנ') תיאר את ענף מרוצי קרח של אופנועים בסרטו מ-1971 "בכל יום ראשון" (אנ')
גלריית תמונות

פיאט סטילו במירוץ אנדרוס של עונת 2006
אאודי קואטרו במרוץ 24 השעות של שאמוני, 1985
צמיגים של מכוניות המתחרות במרוצי קרח
מרוץ קרח בשוודיה
מרוץ קרח של מכוניות אוטוקרוס באוסטריה
אליפות העולם ליחידים במרוץ קרח של אופנועים, אוסטריה 2010
צמיגים של אופנוע המתחרה המרוץ קרח
אופנוע קרח ללא מנוע
מרוץ אפונועי קרח בשוודיה
מרוץ קרח בוויסקונסין ארצות הברית, 2010
מרוץ היסטורי בשוודיה, סוף המאה ה-19
מסלול קארטינג מצופה שלג
קארטינג בשלג
מרוץ קרח בוויסקונסין
מרוץ קרח בברגנץ
מרוץ קרח של אופנועים
מרוץ טרקטורונים בשלג
מרוץ אפונעים היסטורי משנות ה-70
מרוץ שליחים

העברת מוט במרוץ שליחים.
מרוץ שליחים תחרותי
מרוץ שליחים הוא מקצוע ספורט בענף האתלטיקה, בו משתתפים ארבעה רצים, המעבירים מקל מאחד לשני עד סוף המסלול.
אופי המרוץ

במרוץ שליחים משתתפים ארבעה רצים, כשכל אחד מהם רץ רבע מהמסלול. הרץ מחזיק מקל, אותו עליו להעביר לרץ הבא בסיום הקטע אותו הוא צריך לעבור. העברת המקל נעשית בתחום מסוים בתוך המסלול. העברה מחוץ לתחום פוסלת את הקבוצה. במקרה שהמקל נופל מידי אחד הרצים הוא רשאי להרימו ולהמשיך במרוץ, אך הקבוצה מאבדת זמן רב.
בתחרויות בין-לאומיות כל ארבעת הרצים הם מאותה המדינה.
היסטוריה

מקורם של מרוצי השליחים בדרך העברת המסרים בין מדינות בעת העתיקה, שנעשתה על ידי שליח.
במשחקים האולימפיים שהתקיימו ביוון בעת העתיקה, מ-776 לפני הספירה עד 393 לספירה, לא נהגו להתחרות במרוץ השליחים, אולם מרוץ השליחים היווה חלק בלתי נפרד מההכנה למשחקים. המשחקים האולימפיים נערכו בחודש אוגוסט, ושלושה חודשים לפני עריכת המשחקים עברו שליחים-מודיעים בכל רחבי יוון ובישרו על האירוע, כדי שיבואו אנשים רבים לצפות ולהשתתף.
בתקופה המודרנית, מרוצי השליחים הוכרו כמקצוע ספורט פורמלי רק בתחילת המאה ה-20. מרוצי שליחים לגברים באולימפיאדת סטוקהולם (1912), ומרוצי שליחים לנשים באולימפיאדת אמסטרדם (1928).
סוגי המרוצים

בתחרויות אתלטיקה מקובלים מספר מרוצי שליחים:
למרחק של 400 מטר, כאשר על כל אצן לעבור 100 מטר (100×4).
שיא העולם לגברים עומד על 36.84 שניות (נקבע על ידי נבחרת ג'מייקה, אולימפיאדת לונדון, 2012)
שיא העולם לנשים עומד על 40.82 שניות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, אולימפיאדת לונדון, 2012)
למרחק של 1,600 מטר, כאשר על כל אצן לעבור 400 מטר (400×4).
שיא העולם לגברים עומד על 2:54.29 דקות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, שטוטגרט, גרמניה, 1993)
שיא העולם לנשים עומד על 3:15.17 דקות (נקבע על ידי נבחרת ברית המועצות, סיאול, קוריאה הדרומית, 1988)
החל מ-2019, נבחרת מעורבת (נשים וגברים) למרחק של 1,600 מטר, כאשר על כל אצן/אצנית לעבור 400 מטר (400×4).
* שיא העולם לקבוצה מעורבת עומד על 3:08.80 דקות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, בודפשט, הונגריה, 2023)
מרוצי שליחים בישראל

בישראל מתקיימים מספר מרוצי שליחים שנתיים:
מרוץ הר לעמק למרחק של כ-200 ק"מ שמתקיים בגליל התחתון ועד עמק יזרעאל מאז שנת 2009
מרוץ תנ"ך-תש"ח למרחק של כ-200 ק"מ שמתקיים במטה יהודה מאז שנת 2013
הערות שוליים

↑  אליפות העולם באתלטיקה: שיא עולם לנבחרת השליחים המעורבת של ארה"ב, באתר ynet, 19 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529500705171  GND: 4182800-8  LCCN: sh85112507
משפט הערך הממוצע של גאוס

במתמטיקה, משפט הערך הממוצע של גאוס הוא שמם של שני משפטים דומים:
משפט הערך הממוצע של גאוס באנליזה מרוכבת: הערך שפונקציה הולומורפית מקבלת בנקודה הוא ממוצע הערכים שהיא מקבלת במעגל סביב הנקודה.
משפט הערך הממוצע של גאוס לפונקציות הרמוניות: הערך שפונקציה הרמונית מקבלת בנקודה הוא ממוצע הערכים שהיא מקבלת בספירה סביב הנקודה.
הדמיון בין המשפטים אינו מקרי. החלק הממשי והמרוכב של פונקציה הולומורפית הן פונקציות הרמוניות.
משפט הערך הממוצע של גאוס באנליזה מרוכבת משמש ככלי מרכזי להוכחת תכונות חשובות של פונקציות הולומורפיות, כגון משפט היחידות ומשפט השאריות. בנוסף, משפט הערך הממוצע של גאוס לפונקציות הרמוניות משמש בהוכחת תכונות חשובות של פונקציות הרמוניות כמו עקרון המקסימום ההרמוני. השימוש במשפטים אלו רחב גם בתחומים אחרים של המתמטיקה והפיזיקה, במיוחד בבעיות פוטנציאל ובתורת השדות.
פונקציות הולומורפיות

תהי  f פונקציה הולומורפית, ויהי  0\leq r כך שהעיגול ברדיוס  r סביב נקודה  z_{0} מוכל בתחום של  f. אזי:
פונקציות הולומורפיות > הוכחה

יהי  C=\{z:|z-z_{0}|=r\}. לפי נוסחת האינטגרל של קושי:
z_{0}+re^{i\theta },\theta \in [0,2\pi ) היא פרמטריזציה של המעגל  C. לכן:
פונקציות הרמוניות

מהשוויון הנ"ל ניתן להסיק שוויון אנלוגי לפונקציות הרמוניות.
נניח ש- u פונקציה הרמונית בתחום פשוט קשר פתוח. לפי משפט מאנליזה מרוכבת, היא מהווה חלק ממשי של פונקציה אנליטית  f על התחום. עבור  f מתקיים השוויון לעיל, ולכן אם נוציא חלק ממשי נקבל (בגלל שאינטגרל על פונקציה מרוכבת בגבולות ממשיים מוגדר להיות האינטגרל על החלק הממשי שלה ואנטגרל על החלק המדומה שלה כפול i) :
u(z_{0})={1 \over 2\pi }\int _{0}^{2\pi }{u(z_{0}+re^{i\theta })}\,d\theta
תכונה זו נקראת תכונת הערך הממוצע לפונקציות הרמוניות. לפי משפט, פונקציה היא הרמונית אם ורק אם היא מקיימת את תכונת הערך הממוצע.
(כאשר  u(z)=u(Rez,Imz)). להכללה של העקרונות הללו ראו גרעין פואסון.
ראו גם

עקרון המקסימום
גרעין פואסון
נאי

| --- | --- |

 סיווג:  כלי נשיפה
 קבוצה:  open single end-blown flutes 
 מנעד
  
 
נאי (בערבית: ناي) הוא כלי נשיפה המהווה חלק מהתזמורת המזרחית הקלאסית (التخت الموسيقي الشرقي). הנאי המסורתי הוא צינור חלול בעל תשעה מפרקים העשוי לרוב מעבקנה או מקנה מצוי. כיום מצויים גם כאלה העשויים PVC, אך איכותם פחותה מאיכות צליל העץ.
הנגינה על הנאי מתבצעת על ידי נשיפה על קצה הצינור, תוך כדי הטייתו הצידה ולמטה. לנאי הערבי והטורקי 7 חורים (לנאי האיראני 6 חורים), והנגן אוטם אותם לסירוגין באמצעות אצבעותיו כדי להפיק את הצלילים השונים. אחד מהחורים נמצא בצדו האחורי של הנאי, והוא נאטם על ידי האגודל. החור האחורי נקרא חור ה"פלפול" מכיוון שעל ידו עושים בדרך כלל קישוטי נגינה הנקראים "סלסולים".
נגינה על נאי מתבצעת על פי מקאמאת. קיימים 12 חלילי נאי מתוכם 7 מכוונים לסולמות המז'וריים הבאים: דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי. 5 חלילים נוספים מכוונים לסולמות מז'וריים הבאים: דו#/רהb, רה#/מיb, פה#/סולb, סול#/להb, לה#/סיb.
שם החליל נקבע לפי הדרגה השנייה על החליל. לדוגמה - חליל שהצליל הראשון שלו הוא דו ייקרא "חליל רה".
הנאי מכוון לטונים שלמים חוץ מהדרגה השלישית המונמכת ברבע טון (למשל אם מדובר בחליל "רה" הצליל מי יהיה מונמך ברבע טון).  יש הבונים את הנאי ללא הרבע המונמך בדרגה השלישית.
נאי טורקי

הנאי הטורקי עשוי מקנה עם תשעה מפרקים כמו הנאי הערבי. אך בדרך כלל הקנה של הנאי הטורקי יהיה ארוך יותר מה שיגרום לצליל להיות נמוך יותר. כמו כן לנאי הטורקי יש בקצה הנשיפה מן כובעון הנקרא "באשפרה" העשוי מקרן הבהמה "בופאלו" לעיתים אף משתמשים ב"באשפרה" מעץ זית שנותן צליל עדין יותר לנאי. כיום יש גם באשפרה מפלסטיק ומשאר חומרים אך שימוש בחומר שונה גורם לצליל המקורי להשתנות.
נאי פרסי

סוג נוסף של הנאי, הוא נאי פרסי. שיטת הנגינה בנאי הפרסי נעשית באמצעות נשיפה בצמוד לשן, תוך שליטה בצליל על ידי הלשון. בדרך כלל הנאי הפרסי קצר יותר מהנאי הערבי והטורקי, מה שגורם לצליל גבוה יותר.
מרצדס AMG SL

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרצדס AMG
 שנות ייצור:  2022 - הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  מרצדס AMG GT
 חברת אם:  מרצדס-בנץ
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  קבריולה בעלת שתי דלתות
 אורך:  4,705 מ"מ
 רוחב:  1,915 מ"מ
 גובה:  1,359 מ"מ
 משקל:  1,950-1,970 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  AMG SL 63: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 585 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2500 ל-5000 סל"ד  AMG SL 55:  מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 476 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ המתקבל בין 2250 ל-4500 סל"ד
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים
 מהירות מרבית:  315 קמ"ש (63) 295 קמ"ש (55)
 תאוצה:  3.6 שניות (63) 3.9 שניות (55)
 צריכת דלק:  12.2 - 13.0 ליטר לכל 100 ק"מ (55) 12.5 - 13.0 ליטר לכל 100 ק"מ (63)
 קשר:  מרצדס-בנץ SL-קלאס
 
מרצדס AMG SL (בגרמנית: Mercedes-AMG SL) (שם קוד: R232) היא מכונית ספורט בעלת ביצועים גבוהים במרכב קבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי חטיבת מרצדס AMG של מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-28 באוקטובר 2021. היא המחליפה של המרצדס AMG GT.
עיצוב

העיצוב של ה-AMG SL ספורטיבי יותר ופחות יוקרתי מכיוון שהמנוע שבו מצריך מערכת פליטה גדולה או פתחי אוורור במכסה מנוע ולכן בחטיבת AMG החליטו לנצל זאת ולעצב את הדגם באופו ספורטיבי.
מפרט טכני

ה-AMG SL משווקת עם שתי יחידות הנעה. בהמשך תשווק מרצדס את הדגם עם מערכת הנעה היברידית.
AMG SL 63: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 585 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2500 ל-5000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה כפולה. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.6 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש.
AMG SL 55: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 476 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ המתקבל בין 2250 ל-4500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה כפולה. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.9 שניות ומהירות מרבית של 295 קמ"ש.
מרצדס AMG SL 43

המרצדס AMG SL 43 היא גרסת כניסה ל-AMG SL עם עיצוב יוקרתי יותר ומנוע חלש יותר, מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר עם מגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה המספק 381 כ"ס ב-6750 סל"ד ומומנט מרבי של 48.9 קג"מ בין 3250 ל-5000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה אחורית, זה מספיק לנתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.9 שניות ולמהירות מרבית של 275 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת היברידית 48 וואט המוסיפה 14 כ"ס למנוע. היא נחשפה ב-6 באפריל 2022.
הערות שוליים

↑  cartube, נולדה מחדש: 2022 מרצדס AMG SL נחשפת - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  Mercedes SL, da oggi solo AMG, con ritorno alla capote in tela, Motor1.com (באיטלקית)
↑  2022 Mercedes-AMG SL Debuts With Fabric Roof, AWD, And V8 Power, Motor1.com (באנגלית)
↑  Mercedes-AMG SL PHEV Spied With Zero Camouflage, Motor1.com (באנגלית)
↑  Mercedes-AMG SL 43, la roadster con il 4 cilindri della AMG A 45, Motor1.com (באיטלקית)
↑  גרסת כניסה: 2022 מרצדס AMG SL 43 עם מנוע ארבעה צילינדרים - cartube, באתר www.cartube.co.il