stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם למפל
הערות שוליים

↑  גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "בור סוד שאינו מאבד טיפה", עמ' 128–129
↑  Ziv, J., & Lempel, A. (1977). A universal algorithm for sequential data compression. IEEE Transactions on Information Theory, 23(3), 337-343.
↑  פורום תל"מ (הפורום לתשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח)
↑  אברהם למפל פורש מניהול המו"פ ב-HP ישראל, באתר ביזפורטל, 28 באוגוסט 2007
↑  אברהם למפל, באתר Justia (באנגלית)
↑   רותי לוי, מת פרופ' אברהם למפל, שסלל את הדרך לפיתוחים כמו PDF ו-MP3, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2023
↑  ACM Paris Kanellakis Theory and Practice Award, ACM
↑  Golden Jubilee Awards for Technological Innovation | IEEE Information Theory Society, www.itsoc.org
↑  יובל לפרסי רוטשילד: חמישה חוקרים קבלו השנה את פרס רוטשילד, באתר "הידען", 16 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477387405171  ACM DL: 81100607204  dblp: 96/6739  MGP: 110128  VIAF: 308259805   WorldCat (עם VIAF): 308259805
רדוואן

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1972 (בן 52) תטואן, מרוקו
 שם לידה:  נאדיר אלח'יאט
 שם במה:  RedOne 
 מוקד פעילות:  מרוקו, שוודיה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  פופ, רוק, רית'ם אנד בלוז, יורודאנס, האוס, טכנו
 שפה מועדפת:  אנגלית, ערבית, שוודית, צרפתית, ספרדית 
 כלי נגינה:  כלי מקלדת, מערכת תופים, גיטרה 
 חברת תקליטים:  2101 Records, האחים וורנר רקורדס, רוטנה רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ, ריפבליק רקורדס, איילנד רקורדס, אינטרסקופ רקורדס, יוניברסל ריפבליק רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ, קאש מאני רקורדס, 2101 Records 
 בן או בת זוג:  Laila Aziz (2009–?) 
 www.redoneworld.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נאדיר אלח'יאט (בערבית:  نادر الخياط; נולד ב-9 באפריל 1972), הידוע בעיקר בשם הבמה שלו רד וואן (RedOne), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי מרוקאי. רד וואן הועמד לפרס הגראמי כ-10 פעמים שמתוכן זכה בפרס 3 פעמים במהלך הקריירה שלו.
שנותיו המוקדמות

אלח'יאט נולד במרוקו ובגיל 19 עבר לשוודיה כדי להתחיל בקריירה במוזיקה. הוא בחד במדינה הזו בגלל שרוב השפעותיו המוזיקליות באו משם כגון: אבבא, יורופ ורוקסט. בהתחלה היה מופיע בברים מקומיים ומנגן בגיטרה אך לאחר מכן שינה כיוון והחל לכתוב ולהתעניין בצד ההפקה המוזיקלית. רד וואן החל לעבוד עם מפיק בשם רמי יעקב אשר עבד בעבר עם בקסטריט בויז, בריטני ספירס, וסטלייף וסלין דיון. השניים עבדו יחד מעל שנה עד שהתפצלו.
קריירה

השיר הראשון אשר הביא לרד וואן את הכרתו הוא השיר "Step Up" של הזמר דארין אשר הגיע למקום הראשון בשוודיה בשנת 2005. לאחר מכן בד עם בריטני ספירס על השיר "Money Love and Happiness" שלא יצא לאור עד שנת 2012. ב-2006 הפיק רד וואן את השיר "Bamboo" שהפך להמנון הרשמי של מונדיאל 2006. לאחר מכן ביצע רד וואן מאש-אפ לשיר המונדיאל ולשיר של הזמרת שאקירה עם וייקליף ז'אן, "Hips Don't Lie".
לאחר הצלחתו במונדיאל החליט רד וואן לעבור לניו יורק ולפתח את הקריירה שלו באמריקה. לאחר כמה ניסיונות כושלים לפרוץ הוא שקל לוותר ולחזור לשוודיה אך הוא משך את תשומת לבו של מנכ"ל חברת אפיק רקורדס שנתן לו להפיק מספר רמיקסים לשיריה של ג'ניפר לופז. עבודתו הגדולה לאחר מכן הייתה הפקת אלבום הבכורה של הזמרת קאט דלונה.
לאחר מכן החל רד וואן לעבוד עם הזמרת והשחקנית ליידי גאגא והפיק עבורה את להיטיה הראשונים "Just Dance" ו-"Poker Face" מאלבומה הראשון "The Fame". האלבום הועמד לשישה פרסי הגראמי ו-Poker Face זכה בפרס בקטגוריית "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" והאלבום בקטגוריית "אלבום הדאנס הטוב ביותר". בנוסף לכך ששני השירים הגיע למקום הראשון במדינות אוסטרליה, ארצות הברית, אירופה, בריטניה, קנדה, ועוד. הוא המשיך לעבוד עם גאגא ובמקביל החל לעבוד עם אומנים כגון: שון קינגסטון, ניו קידס און דה בלוק, מיקה, אייקון, אנריקה איגלסיאס, ליונל ריצ'י, פיטבול, פאולינה רוביו, מידנייט רד ושר. במהלך עבודתו עם גאגא רד וואן השיג כ-9 מועמדויות לגראמי שזכה מתוכן ב-3. בשנת 2009 הפיק עבורה את המיני אלבום השלישי שלה, "The Fame Monster" ובשנת 2011 הפיק את אלבום האולפן השלישי שלה, "Born This Way" שהועמדו לפרס "אלבום השנה" אך לא זכו והמיני אלבום זה בפרס "אלבום הפופ הטוב ביותר".
בשנת 2009 עבד רד וואן עם מייקל ג'קסון על מה שיתברר מאוחר יותר כאלבומו האחרון. בשנת 2010 הקים רד וואן את חברת התקליטים 2101 Records שהיא שלוחה של חברת יוניברסל מיוזיק גרופ. ב-2011 החל רד וואן לעבוד עם הזמר הרוסי אלכסיי וורוביוב. בין האומנים הבולטים בחברתו של רד וואן הוא מוהמבי.
בשנת 2010 הוא כתב שיר Bumpy Ride שהגיע למקום ראשון במצער הפזמונים בהולנד ולמקומות גבוהים במספר מדינות אירופה.
בתחילת 2011 רד וואן הפיק לג'ניפר לופז את הלהיט הענק On The Floor שזכה להצלחה מסחררת. ב-2012 הפיק רד וואן את הסינגל "In My City" עבור הזמרת פריאנקה צ'ופרה.
בנוסף עבד רד וואן עם הזמרת ניקי מינאז' על אלבומה "Pink Friday: Roman Reloaded". בין השירים שכתב עבורה נמנים "Starships" ו"Pound the Alarm". בנוסף כתב גם שיר עבור להקת הבנים ואן דיירקשן - Kiss You. ב-2013 החל לעבוד על אלבומה הבא של הזמרת ג'ניפר לופז.
הערות שוליים

↑  53rd annual Grammy awards: The winners list
↑  Eminem, Lady A Lead Grammy Noms - And The Winner Is..., ‏2011-10-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 10001359  BnF: cb16227185x (data)  GND: 137054793  ISNI: 0000 0003 6745 3998  LCCN: no2012032640  MusicBrainz: 8c84402d-f282-4afc-8d64-049bdaabb92d  NKC: xx0130701  NTA: 341009423  VIAF: 1145970328632252542   WorldCat (עם VIAF): 1145970328632252542
העוקץ הניגרי

העוקץ הניגרי (באנגלית: Nigerian scam), או הונאה ניגרית 419 (Nigerian 419 scam), הוא אחד הסוגים הנפוצים יותר של תרגילי העוקץ שקורבנם נופל לתרמית כספית. הונאה זו מתבצעת בדרך כלל על ידי בקשת תשלום בדואר או בדואר האלקטרוני באמצעות פיתויים שונים.
לסוג העוקץ הזה וריאציות רבות, ובהן תרמית האסיר הספרדי, הונאת כסף שחור ותרמית דטרויט (הנקראת לעיתים "תרמית באפלו"). המספר "419" הוא מספרו של הסעיף בחוק העונשין הניגרי הדן בהונאות אלה. הונאת העוקץ הניגרי אינה מוגבלת רק לניגריה, אך נוכלים בניגריה מעורבים בה ביותר, והיא זכתה למוניטין מפוקפק בשל היותה מוקד לעבירות הונאה בדואר האלקטרוני. המדינות מהן מגיעה התרמית בדרך כלל הן ארצות הברית, בריטניה וניגריה. מדינות נוספות הידועות במקרים רבים של הונאות שהגיעו מכתובות במדינה הן חוף השנהב, טוגו, דרום אפריקה, הולנד וספרד.
העוקץ הניגרי הוא סוג של הונאה כספית הדומה להונאת האסיר הספרדי, שהופיעה לראשונה בשנות ה-20. בתקופה זו הפנייה הייתה בעיקרה לאנשי עסקים: הפונה ביקש עזרה בהברחת אדם כלשהו ממשפחה עשירה הנמצא בכלא בספרד; בתמורה לעזרה, הבטיח הפונה סכום כסף גדול, זאת במקרה שיעזרו לו בסכום כסף קטן על מנת לשחד את שומרי הכלא. העוקץ הניגרי הפך לפופולרי בשנות ה-80, בתקופת נשיאותו של שהו שאגארי בניגריה.
התמודדות

ההתמודדות עם ההונאות בניגריה בעייתית - צעירים משתמשים במחשבים ציבוריים, שולחים מיילים בתפוצה רחבה, ומבטיחים לקורבנותיהם ממון או אהבה בתמורה להבטחה או השקעה קטנה.
לאורך השנים נעשה מאמץ רב למניעת התופעה, גם על ידי הממשלות וגם על ידי אנשים פרטיים, על מנת למנוע מאנשים נוספים ליפול קורבן לעוקץ הניגרי. בשנת 2004 הקימה הממשלה הניגרית את "הוועדה לפשעים כלכליים ופיננסיים" (EFCC-economic and financial crimes) כדי להתמודד עם פשעים מסוג זה. ב-2009 הכריזה הוועדה כי בידיה תוכנה מתקדמת שנועדה לאתר מיילים אלה; תוכנה זו, שפותחה על ידי מיקרוסופט, נקראת "ציפורני עיט" (Eagle Claw).
ב-2005 הופצה ברשת הונאה שעליה היה חתום ראש ממשלת ניגריה. רשויות ניגריה תפסו כמויות גדולות של דרכונים זרים וניגרים, ואלפי מסמכים לגבי העברות בנקאיות ומחשבים.
אנשים רבים החלו להיות מודעים להונאות אלו, ומנסים להילחם בהן באופן פרטי. לדוגמה, גולש באינטרנט שקרא לעצמו "ג'יימס ט' קירק", חשף עוקץ ניגרי שנשלח אליו ושלח בחזרה למוען הניגרי עותק של דרכון עם תמונה של קפטן קירק מ"מסע בין כוכבים", מתוך תקווה שזה יעשה בו שימוש וייעצר.
הערות שוליים

↑  בהמשך נעשו מדינות אחרות למרכזי הונאה כאלו, ולא רק ניגריה; לדוגמה, בשנת 2006, 61% מפשעי האינטרנט אותרו מארצות הברית, 16% מבריטניה ורק 6% מניגריה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544598205171  LCCN: sh2006001129 
מערכת הגנה של פיירפוקס גרסה 2.0 מתריעה על אתר החשוד בדיג מקוון.
כמו גדולים

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD בהוצאה מחודשת  2007
 בימוי:  צבי שיסל
 הופק בידי:  מיכאל תפוח
 תסריט:  דוד גורפינקל, אריק איינשטיין וצבי שיסל
 עריכה:  ישראל אוחיון
 שחקנים ראשיים:  אריק איינשטיין, צבי שיסל, מוני מושונוב
 מוזיקה:  יוני רכטר, שם טוב לוי, מיקי גבריאלוב
 צילום:  דוד גורפינקל, בני כרמלי
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  המון הפקות
 חברה מפיצה:  NMC, יונייטד קינג
 שיטת הפצה:  קלטת וידאו ביתית, DVD
 הקרנת בכורה:  מרץ 1991
 משך הקרנה:  52  דק'
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  קומדיה, שירי ילדים
 
"כמו גדולים" היא קלטת וידאו ביתית ומאוחר יותר בהוצאה משופרת ב-DVD לילדים משיריו של הזמר אריק איינשטיין, שיצאה במרץ 1991.
עלילה

בקלטת משולבים מערכונים קצרים בכיכובם של מוני מושונוב וצבי שיסל, המגלמים בקלטת ילדים זו שני סבלים הגוררים ארגז ענק במעלה גרם מדרגות מתפתל ונתקלים במפתיע באריק, בחבורת ילדים, בלהטוטנים, בליצנים ובמספרי סיפורים המגיחים מן הארגז. השניים, הרואים בכך רווח גדול, משתדלים לעשות עבודתם נאמנה אך מדי פעם מנסים גם הם לשיר, לרקוד ולנגן, דבר היוצר מגוון פספוסים ונפילות המשמשות, לצד מערכונים רגילים, כרגעי צחוק בקלטת. קטע לדוגמה הוא קטע בו מושונוב ושיסל מורידים ארגזים ממדף גבוה וחוסר התמרון ביניהם עולה להם בלא מעט כאבי ראש. שירים רבים המופיעים בקלטת הם להיטים של איינשטיין, ביניהם  "עוף גוזל", "קילפתי תפוז" ו"גברת עם סלים". השירים זוכים למעין קליפים. איינשטיין עצמו מופיע בקלטת.
ידוענים

ידוענים רבים הופיעו בקלטת כילדים, וביניהם: בנו של מוני מושונוב, השחקן מיכאל מושונוב, הזמר יפתי, הדוגמנית בר רפאלי, השחקן-מדבב דורון בן עמי, הדוגמנית רומי אבולעפיה והבמאי אסף קורמן. כהופעה "בוגרת", יוסף המספר מספר לילדים סיפור על ילד שהתעקש לישון עם בעלי חיים שונים (ולא רק מתקבלים על הדעת ככלב וחתול) בבית סבתו והתקשה לישון משום שדבר מה הפחיד אותו - דבר מה שהסתבר לו ולקהל הצופים שהוא דלת חורקת ולא יותר. בקלטת הראשונה מתוך שתיים ניתן למצוא כותבים שונים (שמות השירים, הכותבים והמלחינים מופיעה בסוף הקלטת, בכותרות הסיום) ובהם יהונתן גפן ("הצריך הזה", "כמה שרציתי כלב"), חיה שנהב ("אדון שוקו", "גברת עם סלים") ולאה גולדברג ("מה עושות האיילות בלילות"), לצד איינשטיין עצמו ("עוף גוזל", השיר שסוגר את הקלטת הראשונה).
טכניקות

הקליפ ל"מה עושות האיילות" משלב אנימציה משולבת-וידאו ובה נראית טלוויזיה מצוירת מרחפת שבה נראית דמותו של איינשטיין שרה חלקים מהשיר. הקליפ לשיר "אדון שוקו" משלב ציורים שהוגדלו כרקע, צילום וידאו ובובות שטוחות בצורות של ראשים הנעות בקצב השיר, שניתן לראות שמונעות על ידי הילדים, שיושבים מאחור על כיסאות ומחזיקים את הראשים. ב"שבת בבוקר" מוקצן עניין הבובות ומשולבות בו בובות בגודל אנושי המגלמות את אמא (ששותה "המון" קפה ומנדנדת את הילד בפארק) ואת אבא (שקורא "המון" עיתון עם הילד בפארק, בין השאר). ב"במדינת הגמדים" נעשה שימוש באנימציית תלת-מימד של דמויות זזות+רקע ושוב.
משתתפים

אריק איינשטיין
מוני מושונוב
צבי שיסל
יוסף המספר
ירוסלב יעקובוביץ'
יוני רכטר
משתתפים > משתתפים-ילדים

| --- | --- |
 סיוון חסן  לירן חסן  נועם סלים  חן לזרוביץ'  מאי שוורץ  ארז שוורץ  דנה כהנא  גל כהנא  נעם אמיר  טל וכמן  לירון גלר  אוריאנה היים  רוני היים  אסף קורמן:  מיכאל מושונוב  מירב שירום  תום ורד  גיל אקרמן  דניאל שיסל  אמיר איינשטיין  אדם אבולעפיה  רומי אבולעפיה  גל גורדון  מיכל אריאל  יעל פלדינגר  מאי מורגנשטיין  שירן קסביאן
משתתפים > נגנים

יוני רכטר
ירוסלב יעקובוביץ
רשימת שירים מהסרט

| מס' | שם | מילים | לחן | עיבוד | מתוך האלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אצא לי אל היער | עממי | עממי | שם טוב לוי | ילדים |
| 1. | לרותי יום הולדת | יוסף כהן צדוק | יצחק לוי | שם טוב לוי | ילדים |
| 1. | אני עומדת במעגל | עממי | עממי | שם טוב לוי | ילדים |
| 2. | הצריך הזה | יהונתן גפן | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 3. | שבת בבוקר | תרצה אתר | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 4. | מה עושות האיילות | לאה גולדברג | יוני רכטר | יוני רכטר | האהבה פנים רבות לה |
| 5. | כמה שרציתי כלב | יהונתן גפן | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 6. | קלפתי תפוז | נורית זרחי | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 7. | יש לי אח קטן | אריק איינשטיין, שם טוב לוי, נהורה שם שאול | שם טוב לוי | שם טוב לוי | ילדים |
| 8. | שותפים | שלומית כהן-אסיף | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 9. | גברת עם סלים | חיה שנהב | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 10. | במדינת הגמדים | אלה אמיתן | יצחק לוי | שם טוב לוי | ילדים |
| 11. | אדון שוקו | חיה שנהב | יוני רכטר | יוני רכטר | הייתי פעם ילד |
| 12. | עוף גוזל | אריק איינשטיין | מיקי גבריאלוב | מיקי גבריאלוב | על גבול האור |
חפשו גם

כבלים
כמו גדולים 2
יוסף סמל

יוסף סמל (כ"ז בחשוון ה'תרנ"ט, נובמבר 1899 – ב' בסיוון ה'תשט"ו, 23 במאי 1955) היה פרדסן, עסקן ונבחר ציבור, ראש ועד המושבה נס ציונה מ-1946 ועד 1949 וראש המועצה המקומית הראשון שלה בין 1949 ל-1950.
ביוגרפיה

אביו משולם זוסי זמל היה איכר מחלוצי המושבה נס ציונה ועסקניה, ואמו ציפורה לבית לרר (שני הוריו היו ממשפחתו של ראובן לרר, ממייסדי נס ציונה).
בימי מלחמת העולם הראשונה החל לעבוד כפועל באגודת "נטעים" ברחובות, ובהמשך עבד בפרדס של אביו בנס ציונה ובמשקים נוספים.
מגיל צעיר נכנס לעסקנות הציבורית בנס ציונה. עמד בראש קבוצת צעירים שעסקו באיתור ורכישה של קרקעות לצורך התרחבות המושבה, וניהל לצורך כך מגעים עם פיק"א, קרן היסוד, ועם בעלי הקרקעות והפועלים הערביים. הם רכשו קרקעות לנטיעת פרדסים מצפון לנס ציונה, והרחיבו את שטחי המגורים של המושבה מזרחה. היה יו"ר הוועד החקלאי בנס ציונה, יו"ר סניף הציונים הכלליים המקומי, חבר הנהלת "פרדס סינדיקט של מגדלי הדר בישראל", חבר הנהלת "הלוואה וחיסכון" במושבה וגופים נוספים.
ב-1946 הקים את "ועדת התאום", גוף שהכיל ייצוג של כל המגזרים במושבה, אשר הפך לוועד המושבה, והוא עמד בראשו. בתקופת מלחמת העצמאות הוביל את מאמצי ההגנה והביצורים של נס ציונה.
ב-7 בספטמבר 1949 הפך ועד המושבה למועצה מקומית, והוא התמנה כראש המועצה. הוא החל בפעולות למען הרחבת המשובה וביסוסה, ובהם הקמת מוסדות חינוך, סלילת כבישים ומדרכות, הרחבת מפעל המים ופיתוח התעשייה. כמו כן, פעל ליישוב עולים חדשים בתחומי הכפר הערבי הנטוש סרפנד אל-חרב (כיום, יד אליעזר). במהלך שנת כהונתו קלטה נס ציונה כ-9000 עולים חדשים.
בבחירות הראשונות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-1950 התמודד בראשות רשימת "למען נס ציונה" ונכנס למועצה, אך לא המשיך לכהן כראש המועצה. כיהן כחבר המועצה עד לפטירתו ב-1955.
נקבר בבית העלמין בנס ציונה.
הנצחה

על שמו נקראה שכונת "רמת סמל" בנס ציונה.
במלאת שנה לפטירתו, הוציאו משפחתו והמועצה המקומית חוברת לזכרו. כמו כן, הוקמו על שמו גמ"ח להלוואות ללא ריבית וספריית "מכבי" בנס ציונה.
משפחתו

בשנת ה'תרצ"ט נשא את רבקה בת משה מאיר הויזדורף, רוקח ירושלמי, נינתו של עזריאל זליג הויזדורף (נפטרה ב-1992). רבקה הייתה פעילה אף היא בעסקי הציבור בנס ציונה ובציונים הכלליים.
לזוג שלושה ילדים, בהם: עדי סמל, שהיה מנהל מוזיאון מגדל דוד ומנהל התרבות של מוזיאון תל אביב ונעם סמל שהיה מנכ"ל תיאטרון הבימה, הקאמרי וחיפה וקונוסל התרבות של ישראל בארצות הברית.
כלותיהם היו האוצרת והמבקרת כלת פרס ישראל שרה ברייטברג-סמל והסופרת והמשוררת נאוה סמל. נכדתם היא הבמאית אילאיל סמל.
ב-1938 נרצח גיסו, איש "ההגנה" יחיאל נתן עפרוני סקוברוניק בפיגוע בדרך לירושלים במהלך המרד הערבי הגדול.
לקריאה נוספת

רוחמה זמל עפרון, לדעת אדמה, נס ציונה 1993.
הערות שוליים

↑  י. הגדרתי, אליהו מירון נבחר יו"ר מועצת נס ציונה, הַבֹּקֶר, 25 בדצמבר 1950
↑  ראו: דוד תדהר (עורך), "משלם זוסי זמל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2457
↑  בכפר, דבר, 7 בספטמבר 1949
↑  אריה חשביה, נס-ציונה: עיר עם לב של מושבה,  נס ציונה תשס"ג, עמ' 138
↑  ילקוט הפרסומים 0130, עמ' 411 - 412
↑  יוסף סמל, דבר, 24 במאי 1955
↑  "רמת סמל", הַבֹּקֶר, 21 ביוני 1955
↑  שנה למותו של יוסף סמל ז"ל - לזכרו של איש ציבור, הַבֹּקֶר, 30 במאי 1956
↑  ראו: הודעה, היום (תל אביב), 22 ביוני 1969
↑  אזרחי נס ציונה מנציחים זכר היו"ר הראשון של המועצה, הַבֹּקֶר, 15 ביוני 1959
↑  מודעת אבל, מעריב, 28 בינואר 1992
↑   ציפי שוחט, פרידה מאיש תרבות, באתר הארץ, 30 במאי 2007
↑  שרית ישי-לוי, שוקק, חדשות, 10 באפריל 1987
כיסא מסתובב

כיסא מסתובב עם משאבה המאפשרת העלאת והורדת המושב
כיסא מסתובב הוא כיסא עם רגל אחת מרכזית המאפשרת למושב להסתובב 360 מעלות ימינה או שמאלה. הכיסא המסתובב הראשון הומצא על ידי תומאס ג'פרסון, והוא היה לכיסא שעליו ניסח את הכרזת העצמאות של ארצות הברית בשנת 1776.
סוגים

לעיתים כולל הכיסא המסתובב גלגלים בבסיס המקלים והמאפשרים למשתמש להזיז אותו סביב אזור עבודתו ללא מאמץ. סוג זה נפוץ בעידן המודרני של המשרדים. לפיכך, לעיתים קרובות מכונה הכיסא המסתובב גם "כיסא משרדי". בדרך כלל, בכיסאות המשמשים במשרדים משולבת משאבת גז כדי להתאים את גובהו של המושב ליושב בו.
כיסאו של שרטטן הוא כיסא מסתובב ללא גלגלים ובדרך כלל גבוה יותר מאשר הכיסא המשרדי, לשימוש מול לוח שרטוטים. לרוב, כיסאות מסוג זה כוללים גם טבעת רגל כדי לתמוך ברגליים כאשר לא ניתן להגיע לקרקע.
כאשר הכיסא המסתובב מותקן בכלי טיס, כלי רכב או על מדרגות והוא לא יכול לזוז באופן עצמאי כיוון שמונח על בסיס קבוע, הוא נקרא מושב מסתובב.
ראו גם

כיסא משרדי
הסילמריליון - גזעים

גזעים רבים מתוארים בפירוט בספר הפנטזיה הסילמריליון של ג'ון רונלד רעואל טולקין. חלקם נכתבו בהשפעת אגדות עם נורדיות וקלטיות. היצורים מופיעים בספריו של טולקין.
איינור

איינור (Ainur; איינו ביחיד) הם סוג של תת־אלים או מלאכים הכפופים לאל הגדול - אילובטר.
האיינור נפלגו עם בריאת העולם לשלוש סיעות:
אלו שנשארו עם האל ולא נכנסו לדור בעולם הממשי.
אלו שבאו לעולם הממשי בשליחות האל, הואלאר והמאיאר הם מנסים למלא את רצון האל על פי פרשנותם אותו.
המורדים באל שהושפעו ממורגות (מלקור).
איינור > ולאר

הוולאר הם חלק מהאיינור, אשר בחרו לרדת לארדה ולהגשים את המנגינה שראו בחזון אילובטר. פירוש שמם הוא "כוחות העולם".
מניינם חמישה עשר אך לאחר שמלקור הודח מניינם ארבעה עשר.
מלקור (Melkor) - היה האדיר באיינור עד שהידרדר לאופל. פשר שמו הוא "הקם במלא כוחו". יותר לא נמנה עם הוולאר מאז שמרד בניגון אילובטר.
מנווה (Manwe) - ראש הוולאר והשולט בכל מה שקשור לאוויר ולציפורים. מכונה "סולימו" - אדון הנשימה של ארדה.
אולמו (Ulmo) - שר המים ואחראי על הים. נוטה חיבה מיוחדת לבני האדם.
אולה (Aule) - יצר את החומר שממנו נוצרה ארדה. יצר את גזע הגמדים כאשר הוולאר חיכו להתעוררות ילדי אילובטר (העלפים ובני האדם).
מנדוס (Mandos) - שמו המקורי הוא "נאמו" - השופט. נקרא מנדוס על שם אולמות המתים אשר ממערב לוולינור. אחראי על משכנות המתים ואחד הפיאנטורי (אדוני הנשמות).
אורומה (Orome) - הוא צייד ולוחם. אוהב עצים ונוהג לצוד את היצורים של מלקור. סוס[דרושה הבהרה] הוא נאהאר הלבן ביום והכסוף בלילה וקרנו היא ולארומה האדירה.
לוריין (Lorien) - שמו המקורי הוא "אירמו" - המשתוקק. שר החזיונות והחלומות, אחיו של מנדוס ואחד הפיאנטורי (אדוני הנשמות). מקום משכנו הוא בגני לוריין (והוא נקרא על שמם) שהם המקום הנאה ביותר בעולם.
טולקס (Tulkas) - הולא האחרון שירד לארדה. לוחם אדיר שהביס את מלקור בימי קדם. מכונה אסטלדו "הנועז".
ולייר (ולאר שהופיעו במין נקבה):
ורדה (Varda) - מלכת הוולאר ורעייתו של מנווה. גבירת הכוכבים הנערצת מכל הוולאר. מתוארת כיפה מכל אשר ממנה מפחד מלקור יותר מכל יצור. נקראת גם "אלברת" (Elberet) - מלכת הכוכבים וגילתוניאל בסינדארין.
יבנה (Yavana) - רעייתו של אאולה אשר כל הצומח הוא מעשה ידיה. אחרי ורדה היא נעצרת מכל הולייר. נקראת גם "קמנטארי" - מלכת הארץ
ניינה (Nienna) - אחותם של הפיאנטורי מנדוס ולוריין. היא מקוננת ומתאבלת על כל פצע שנפער באדמה על ידי מלקור ובכוחה להפוך צער לחוכמה.
ואירה (Vaire) - רעייתו של מנדוס. האורגת של כל מעשי ההיסטוריה על אריג שנתלה בהיכלי מנדוס, משכנות המתים.
אסטה (Este) - רעייתו של לוריין. היא המרפאת שמקלה על מכאובים ועצב. היא שוכנת בגני לוריין ובבקרים נוהגת לישון על האי שבאגם לורלין.
נסה (Nessa) - רעייתו של טולקס ואחותו של אורומה. אוהבת ריקוד וריצה ונוהגת לרקד על המדשאות בולימר.
ואנה (Vana) - רעייתו של אורומה ואחותה הקטנה של יבאנה. היא התגלמות הנערות והיופי (חוץ מורדה) הממונה על הפרחים והציפורים. בבואה ציפורים שרות ופרחים פורחים לרגליה.
איינור > מיאר

המיאר (מיא ביחיד) היו אלים נחותים שהיו משרתיהם של הוולאר, 14 האלים העליוניים. בשונה מהוולאר, מעט מאוד מהמיאר מוזכרים בשם, אף כי נראה שהיו מהם אלפים רבים.
אולורין (גנדלף) (Gandalf) - החכם, המכונה הקוסם האפור, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. מת וקם לתחייה אך בבגדים לבנים בתפקיד אחראי האיסטרי.
קרומו (סרומן) (Saroman) - אחראי האיסטרי הראשון, המכונה הקוסם הלבן, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. פנה לצד האפל כמשרתו של סאורון.
רדגסט (Radagast) - הדואג לטבע, המכונה הקוסם החום, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל.
אלטר (Alatar) - המכונה הקוסם הכחול, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. הוא ופאלדנו נעלמו בים.
פאלדנו (Faladano) - גם הוא מכונה הקוסם הכחול, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. הוא ואלאטר נעלמו בים.
אוליפונטס (מומאקיל)

מומאקיל (ביחיד: מומאק) היו בעלי חיים בארץ ההרדרים הדרומית הדומים לפילים אך גדולים בהרבה מפילים רגילים. הפולקלור של ההוביט כינה את היצורים האלה בשם אוליפונטס (Oliphaunts). בעברית תורגם השם ל"פיל נפיל". המומאקיל מתוארים כבעלי חיים דמויי פילים אך גדולים הרבה יותר ובעלי חטים כפולים ארוכים. הם משמשים את צבא ממלכת ההרדרים - אנשי הארץ הדרומית. המומאקיל שימש כחיית עול על ידי ההרדרים, ומשמש גם בקרב במהלך מלחמות העידן השלישי. במלחמת הטבעת שימשו אותם על ידי חיילים באיתיליין ובקרב שדות פלנור, בדומה לפילי מלחמה של העולם האמיתי. בקרב הם נשאו מבנים דמויי מגדל (המתאימים לוודה) כשהם נושאים קשתים של ההרדרים.
בלרוגים

הבלרוגים - כמו האחד שחי במצודת מוריה, ונלחם מול גנדלף - היו מיאר, אשר התדרדרו לאופל עוד בטרם מניין העידנים, על ידי מלקור מורגות'. הם מתוארים כרוחות עוטות אש (וכנראה גם בעלות כנפיים), המשתמשות לרוב בשוטים בוערים כנשק. פשר שמם בסינדרין, לשון עלפי הארץ התיכונה, הוא "שדי התופת", על אף שבקווניה, לשון העלפים הנעלה, הם קרואים ולאראוקר (Valaraukar), "כוחות האש". הידוע בקרב הבלרוגים הוא גותמוג (Gothmog), שהיה ראש הבלרוגים ונגיד מלקור בעידן הראשון.
עלפים

בני לילית או עלפים (ולעיתים פשוט אלפים), במקור Elves, הם גזע נעלה שחי בארץ התיכונה ובולינור ומייצגים לרוב את כוחות הטוב. בני הלילית מתוארים בתור הנאווים והחכמים מכל ילדי אילובטר הם ידועים כאוהבי האמנות (בעיקר שירים, אותם זימרו בקולם היפה). חושי בני הלילית (בעיקר הראייה והשמיעה) וחוסנם הגופני עולים על זה של בני האנוש. הם גבוהים מבני האדם ותנועותיהם חינניות יותר. בדרך כלל עיניהם מתוארות כאפורות בגון הים, אך תועדו מקרים יוצאי דופן. המאפיין המרכזי שלהם הוא האלמוות: בני הלילית אינם מזדקנים או נתפסים לחולי. להם גם היכולת להרפא מפצעי אנוש, אשר היו הורגים בני אדם.
גמדים

הגמדאים (במקור Dwarves) הם יצורים נמוכי קומה, חסונים וארוכי זקנים, שנוצרו בידי הוולא אולה. הם מתוארים כיצורים עיקשים האוהבים כרייה ונפחות ומרבית עריהם נמצאות מתחת לאדמה, בהרים בהם יש מכרות. הגמדאים מתחלקים לשבעה עמים, שכל אחד מהם מתייחס לאחד משבעת הגמדים הראשונים שיצר אולה (הם נקראים: "שבעת אבות הגמדים"), העם הידוע ביותר הוא העם המתייחס לגמד דורין, שישב בעיר קהזד-דום (מוריה).
הערים הידועות של הגמדאים בעידן הראשון הן קהזד-דום, בה כרו הגמדאים את המיתריל, מתכת קלה וחזקה מכל שאר המתכות, ונוגרוד וּבלגוסט, ששתיהן שכנו בהרים הכחולים שבגבול בלריאנד והגמדאים שחיו בהן סחרו עם אלפי בלריאנד. נוגרוד ובלגוסט נחרבו כששקעה בלריאנד בים בסוף העידן הראשון.
בעידן השני הצטרפו פליטים מנוגרוד ובלגוסט לקהזד-דום והגדילו את אוכלוסייתה. בעידן זה הגיעה קהזד-דום לשיאה וסחרה עם עלפי ארץ ארגיון, שחישלו את טבעות הכוח. כשסאורון חילק את טבעות הכוח (לאחר שחטף אותן) הוא נתן שבע מהן לגמדים, אחת לכל עם. הטבעות הגבירו את תאוותם של הגמדים שהחזיקו בהן לזהב ואוצרות, אבל לא יכלו להפוך אותם לרפאים ולשעבד אותם לסאורון. הדבר הרגיז את סאורון ובמשך הזמן הוא הצליח להחזיר לידיו חלק מטבעות הגמדים, ואת השאר השמידו הדרקונים.
באמצע העידן השלישי שחררו גמדי קהזד-דום בטעות בלרוג ששכן בבטן האדמה. הבלרוג הרג את מלך קהזד-דום, דורין השישי ואת בנו, ואילץ את הגמדאים לברוח מקהזד-דום. רוב הפליטים ברחו לצפון הארץ התיכונה והקימו שם במהלך השנים מספר ממלכות, שהידועה מביניהן היא ממלכת בטן ההר בהר הבודד (ארבור), הסמוך לממלכת בני האדם דֵיל. במלחמת הטבעת חדר לדיל צבא גדול של בעלי ברית סאורון, הצבא הביס את צבאות דיל ובטן ההר בקרב ליד ארבור, אבל לא הצליח לכבוש את ההר עצמו ונאלץ לצור עליו. אחרי מפלת סאורון יצאו הנצורים מההר, הביסו את צבא סאורון ומנעו ממנו את מטרתו העיקרית, לכבוש את ארידור.
נשות הגמדים נראות דומות לגמדים עד כדי כך שמי שאיננו גמד לא יכול להבחין בהן, והיו בני אדם שטענו בטעות שנשות גמדים לא קיימות והגמדאים נוצרים מן האבן. מספרן של נשות הגמדים הוא נמוך: כשליש מכלל הגמאים. מסיבה זו ומסיבות אחרות הריבוי הטבעי של הגמדים נמוך מאוד.
בני אדם

בני האדם מהווים גזע החי לצידם של גזעים דמויי-אדם בדיוניים רבים, כגון בני-לילית, גמדאים והוביטים.
בני-אדם אלה הם גזע בדיוני בעצמו. בסילמריליון מתוארות בריאתם של בני האדם ותולדותיהם, השזורות בתולדות הארץ התיכונה, בבידול רב מהאדם האמיתי (באותו אופן שבו העלפים של טולקין שונים מאלפים של חג המולד). אין מקום להנחה שיש קשר בין האדם בארץ התיכונה והאדם בכדור הארץ. זאת לעומת הקשר שכן מתקיים בעלילות פנטזיה ומדע בדיוני רבות, כגון מסע בין כוכבים והארי פוטר, בהם האדם חי לצד גזעים בדיוניים, אך מוזכרים מקומות אמיתיים ואין שכתוב מקור האדם.