stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת הבריחה אחרי פוגרום קיילצה
הערות שוליים

↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 318 - 337
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 213 - 218
1 2  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 338
↑  יוחנן כהן, עוברים כל כבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 422
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 204
1 2  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 331
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 334
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 336
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 340
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 341
↑  וזאת למרות שאנטק זלזל בעקרון הסודיות כשלדעתו הפולנים נטו בכל מקרה לעצום עין מול פעילות הבריחה ואילו רצו יכלו להפסיק פעילות זו ללא קושי
↑  מפלגה זו לא הייתה קיימת אך השם דמה לשמה של המפלגה השלטת פפ"ר ("מפלגת הפועלים הפולנית המאוחדת")
↑  ארכיון ציוני מרכזי, ועדת הצלה 1327,S26
↑  עדות איסר בן צבי, ארכיון גורדוניה, חולדה, 26.8.1960
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 358
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 363
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 366
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 229
↑  יוחנן כהן, עוברים כל גבול, זמורה ביתן ומשואה, 1995, עמ' 62
↑  אפרים דקל, בנתיבי הבריחה, מערכות, 1958, עמ' 42
↑  מ. מיטלמן, הבריחה בשטטין, חוברת במימיאוגרף, ללא תאריך, עמ' 4
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 225
↑  יהודה באואר, הבריחה, מורשת וספרית הפועלים, 1970, עמ' 228-227
נצר עם קצינים בכירים במשמר הגבול, גנרל צ'רבינסקי ופעילות בריחה.
מעבר גבול מפולין לצ'כוסלובקיה
צבי נצר עם פעילי בריחה בשצ'צ'ין
ג'ון צ'יימברס (פוליטיקאי)

ג'ון צ'יימברס (באנגלית: John Chambers‏; 6 באוקטובר 1780 - 21 בספטמבר 1852) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי והמושל השני של טריטוריית איווה. הוא מונה על ידי הנשיא ויליאם הנרי הריסון.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה מוקדמת

צ'יימברס נולד בברומלי ברידג', מחוז סאמרסט, ניו ג'רזי, ב-6 באוקטובר 1780, והיה בנם של רולנד צ'יימברס (1744–1821) ופיבי (מוליקן) צ'יימברס.
הוא למד בבתי הספר הציבוריים ובסמינר טרנסילבניה בלקסינגטון, קנטקי. בשנת 1794 עבר עם אביו לוושינגטון, מחוז מייסון, קנטקי. לאחר שלמד משפטים הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1800 והחל לעסוק בכך בוושינגטון, קנטקי. היו לו עבדים. צ'יימברס שימש כעוזר לגנרל ויליאם הנרי הריסון במלחמת 1812 והשתתף בקרב על התמזה. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של קנטקי בשנים 1812, 1815, 1830 ו-1831. בשנת 1825, צ'יימברס מונה לשופט של בית המשפט לערעורים בקנטקי. הוא התפטר בשנת 1827.
ביוגרפיה > קריירה בקונגרס האמריקאי

הוא נבחר כמועמד בעד אדמס לקונגרס ה-20 כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של תומאס מטקלף וכיהן מ-1 בדצמבר 1828 עד 3 במרץ 1829; הוא נבחר כאנטי ג'קסוני לקונגרס ה-24, ונבחר מחדש כוויגי לקונגרס ה-25, וכיהן מ-4 במרץ 1835 עד 3 במרץ 1839; הוא כיהן כיו"ר הוועדה לתביעות (הקונגרס ה-25).
צ'יימברס ייצג את המחוזות פנדלטון, ברקן, רוברטסון, ניקולס ובורבון.
ביוגרפיה > אחרי הקונגרס

צ'יימברס מונה למושל של טריטוריית איווה ב-1841, וכיהן עד 1845. לאחר מכן הוא מונה לנציב לשאת ולתת על הסכם עם האינדיאנים משבט הסיו בטריטוריית מינסוטה ב-1849, ולא הצליח. הוא מת ליד פריז, מחוז בורבון, קנטקי, 21 בספטמבר 1852, ונקבר באדמת הקבורה המשפחתית בוושינגטון, במחוז מייסון, קנטקי.
חיים אישיים

הוא התחתן עם מרגרט טיילור (נולדה ב-22 במאי 1781), בתו של מייג'ור איגנטיוס טיילור (1742–1807), ב-16 ביוני 1803. היא מתה ב-4 במרץ 1807. לא היו להם ילדים ששרדו.
הוא נישא שנית, ב-29 באוקטובר 1807, להאנה לי טיילור (9 בינואר 1791 - 11 בנובמבר 1832), בתו של מייג'ור איגנטיוס טיילור עם אשתו השנייה, ברברה בואי (1756–1805). האנה הייתה אחות למחצה לאשתו הראשונה של ג'ון מרגרט. לג'ון ולחנה היו שנים עשר ילדים; מרגרט טיילור (1808–1863), ג'וזף ספריג טיילור, האנה לי טיילור, ג'יימס טיילור, מתילדה טיילור, פרנסיס טיילור, ג'יין טיילור, מרי טיילור, לורה טיילור, ג'ון טיילור, ג'יימס טיילור, הנרי טיילור, לוקרטיה טיילור.
הערות שוליים

↑  Iowa Columbian Commission Committee of Archaeological, Historical and Statistical Information (1893). A Hand Book of Iowa: Or The Discovery, Settlement, Geographical Location ... and the Excellence of the Social and Moral Life of the State of Iowa (באנגלית). The Commission. p. 143.
↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 13 בינואר 2022, נבדק ב-7 ביולי 2022 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183211732  ISNI: 0000 0000 3712 8711  LCCN: n88027620  SNAC: w6dj5p8t  US Congress: C000285  VIAF: 1550367   WorldCat (עם VIAF): 1550367
שגית סול

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1976 (בת 48) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תיכון א' לאמנויות תל אביב  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
שגית סול (נולדה ב-7 בפברואר 1976) היא שחקנית, תסריטאית, קומיקאית, מחזאית, במאית ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה

סול נולדה בראשון לציון וגדלה בנס ציונה. בילדותה התגוררה גם במשך שנתיים וחצי בבוסטון. את לימודי התיכון סיימה במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב ולאחר מכן שירתה כמ"כית בנות בצבא. היא בוגרת מגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים (2001–2003), למדה משחק מול מצלמה עם רותי דייכס (2003) וכתיבת דרמה בבית הספר בהנהלתו של יובל המון (2005–2008).
קריירה מקצועית > משחק

לאחר שחרורה החלה סול להופיע ב"צוותא 2" עם רועי בר-נתן, טלי אורן, אדיר מילר, אסי כהן, גורי אלפי ורותם אבוהב. ביחד כתבו והשתתפו בשתי עונות של תוכנית הטלוויזיה "דומינו" בשנים 1999–2000, שזיכתה אותם ב-2001 בפרס מסך הזהב לתוכניות ילדים ונוער. סול, בר נתן ומילר העלו בשנת 2000 גם את המופע "אפקט הדומינו" שרץ במשך כשנה וחצי.
ב-1998 הופיעה עם רועי בר נתן וטלי אורן ב"קפה שחור", ערב הצדעה לנעמי שמר שנערך בבריכת הסולטאן.
בשנים 2005–2007 גילמה את דמותו של פוטי השמש בהצגה "השמשים" של חנוך לוין, בבימויו של יובל זמיר בתיאטרון הסימטה.
בשנים 2010–2011 הופיעה בצוותא 2 עם מערכונים שכתבה. לצידה הופיעו נתן אבינועם ויובל בנימין.
קריירה מקצועית > כתיבה

הפחדן מגוש דן - הצגת ילדים בתיאטרון גושן בבימויו של גיל צרנוביץ (2005-2003). ההצגה מספרת על פחדן שיוצא להשיג מפתחות ולהתגבר על הפחד שלו. השתתפו בה מירה עווד, ניקי גולדשטיין, הדר שחף-מעיין, רענן פררה, אילן קובץ' וסול.
רחוב העלובים – הצגה במסגרת פסטיבל "פותחים במה" 2005 בבית ליסין, בבימויה של איה שבא ובהשתתפות אלברט כהן, זהרירה חריפאי, גאולה נוני, גיא לואל, עירית פשטן, אורן יאדגר ועדי לב. סול זכתה במקום השלישי בפסטיבל.
הצעת נישואים – עיבוד לסיפור של יצחק אורפז בבימויה של דליה שימקו שעלה בסמינר הקיבוצים ב-2006 כחלק מ"אהבות קטנות וטירופים קטנים", ארבעה סיפורים של אורפז, סול עיבדה סיפור אחד ושלושה כותבים נוספים עיבדו שלושה סיפורים אחרים.
ארץ זבת חלב ודבש – דרמה על חופש, נאמנות והתבגרות במסגרת פסטיבל "פותחים במה" 2012.
בשנים 2006–2018 ניהלה סול תיאטרון להצגות ילדים בשם "שגית סול הפקות", בו הועלו עיבודים של סול לסיפורי ילדים ידועים כמו "החתול במגפיים", "פיטר פן", "אליס בארץ הפלאות". לצידה כיכבו בהצגות יונתן אבינועם ("מצב כפית"), אסף דגני, רענן פררה ונעמה בסון.
קריירה מקצועית > טלוויזיה

לילה גוב – שתי הופעות אורח בשידור חי עם רועי בר נתן וטלי אורן (1998).
הראשון בבידור – פינה שבועית קבועה של סול יחד עם רועי בר נתן ואדיר מילר, בתוכנית הדגל של ערוץ 2 בהנחייתו של דודו טופז (2000).
יצפאן – פינה בתוכניתו של אלי יצפאן, לצד בר נתן ומילר.
בוא נתערב – תפקיד אורח בסדרת הדרמה ללימוד לשון של ערוץ 23 (2005).
חיים אישיים

משנת 2020 מתגוררת בשיקגו עם בעלה וילדיה.
סבה, יהודה ימיני, עלה לארץ ישראל מתימן ב-1933, עסק בחקלאות וב-1971 קיבל עם אליהו גולדין את "פרס קפלן" מנשיא המדינה על פיתוח זן הבוטן "שולמית".
גלריית תמונות

מימין לשמאל: יונתן אבינועם ושגית סול, בהצגה "החתול במגפיים"
מימין לשמאל: אסף דגני ושגית סול, בהצגה "אליסה בארץ הפלאות"
שגית סול ורענן פררה בהצגה "הקוסם מארץ עוץ" (2013)
מימין לשמאל - אילן קובץ' שגית סול, מירה עווד, ניקי גולדשטיין, הדר שחף ורענן פררה, בהצגה "הפחדן מגוש דן"
מימין לשמאל: רועי בר-נתן, שגית סול ואדיר מילר, "אפקט הדומינו"
מתוך המופע "אפקט הדומינו"
מימין לשמאל: טלי אורן, שגית סול, גידי גוב ורועי בר-נתן, צילום מתוך מערכון מתוכנית הטלוויזיה "דומינו"
הערות שוליים

↑  הצגות ומופעים, יום שני, 4 בספטמבר, באתר ynet, 3 בספטמבר 2000
↑  אתמול, לפני 20 שנה, שודרה התכנית הראשונה של "דומינו", בעמוד הפייסבוק של כאן ארכיון - אוצרות השידור הישראלי, 13 במרץ 2019
↑  מרב יודילוביץ', "השמשים" להופעות בבולגריה, באתר ynet, 6 במאי 2007
↑  תיאטרון - הפחדן מגוש דן, באתר www.habama.co.il
↑  מרב יודילוביץ', סוף שבוע של מחזאות צעירה בבית ליסין, באתר ynet, 29 באוגוסט 2005
↑  מרב יודילוביץ', מלגות פיתוח למחזאים חולקו בפסטיבל "פותחים מסך", באתר ynet, 18 בספטמבר 2005
↑  התיאטרון של שגית סול - Sagit Sol Theatre, באתר www.facebook.com
ג'יימס קומר

ג'יימס ריצ'רדסון קומר הבן (באנגלית: .James Richardson Comer Jr; נולד ב-19 באוגוסט 1972) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קהיליית קנטקי. טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי כיהן כנציב החקלאות בממשלת קנטקי בשנים 2012–2016 וכחבר בית הנבחרים המדינתי של קנטקי מ-2000 עד 2012.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קומר נולד בעיירה קארטהייג' (Carthage) השוכנת במחוז סמית' שבטנסי. בשנת 1993 השלים לימודי תואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת מערב קנטקי (אנ'). במהלך שנותיו כסטודנט באוניברסיטה כיהן כנשיא בניף המדינתי בקנטקי של "חקלאי העתיד של אמריקה". בתום לימודיו הגבוהים ייסד את הארגון "ג'יימס קומר ג'וניור פארמס", חווה חקלאית בת 2,300 אקר (כ-950 הקטאר) אותה ניהל לצד בני משפחתו. הוא גם הבעלים המשותף של החברה ".Comer Land & Cattle Co", ובצשך תריסר שנים ניהל את "הבנק המרכזי הדרומי". בשנים 1999–2000 כיהן קומר כנשיא לשכת המסחר של מחוז מונרו. ב-2000 נבחר אל בית הנבחרים של קנטקי, בגיל 27.
ביוגרפיה > בממשלת קנטקי

בשנת 2011 התמודד קומר לתפקיד נציב החקלאות של קנטקי. נושא המשרה באותם הימים, ריצ'י פארמר, היה מנוע מלהתמודד לכהונה נוספת בשל הגבלת כהונה. במחזור הבחירות של שנה זו בקנטקי היה קומר הרפובליקני היחיד שנבחר למשרה ציבורית בכירה במדינה, ובמהלך כהונתו עבד עם צוות של בכירים דמוקרטים ותחת מושל קנטקי סטיב בישיר, דמוקרטי גם הוא. לקומר נזקף שיעור הקולות הגבוה ביותר של כל מועמד למשרה ציבורית בקנטקי. הוא גייס 606,766 דולר אמריקני ואילו יריבו גייס כ-204,287 דולר. הוא הושבע לתפקידו בינואר 2012 ואחת הפעולות הראשונות עליהן הורה הייתה לחבור למבקר המדינה הדמוקרטי אדם אדלן כדי לחקור את פרשיות האתיקה של קודמו הרפובליקני בתפקיד.
באותה שנה קומר התמנה קומר ליושב ראש מועצת הקנבוס של קנטקי, וזמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, הציב קומר את הלגליזציה של סמים קלים בראש מעייניו. קומר מילא תפקיד מפתח בקידום הקנבוס וניהולו, והיה אחראי על מיזמי פיילוט אחדים שהפעילו מחדש את תעשיית הקנבוס בקנטקי. מאמציו כללו גם הגשת תובענה ייצוגית נגד המנהל לאכיפת הסמים (DEA), תביעה שהתירה ל-DEA למסור זרעי קנבוס לחקלאים בקנטקי לשם גידול היבולים הראשוניים. בשנים 2014–2015 גידולי הקנבוס של קנטקי גדלו מ-33 ל-1,700 אקר. קומר גם דגל בדה-רגולציה פדרלית על קנבוס בוושינגטון הבירה.
ב-2 באוגוסט 2014, במהלך הפיקניק השנתי של היישוב "פנסי פארם" (Fancy Farm), הודיע קומר כי יתמודד אל מועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל קנטקי בבחירות 2015. עמיתו למירוץ היה סכריסטיאן מקדניא, חבר הסנאט של קנטקי. בתום הבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ב-19 במאי 2015, ניצב קומר מאחורי איש העסקים מאט בווין בפער של 83 קולות גרידא. סוכנות הידיעות AP, שהגדירה את תוצאות הבחירות המקדימות כ"שוויון מדומה", לא הכריעה את הפריימריז לטובת אף אחד מהמועמדים. בנוסף, קומר מיאן להודות בהפסדו והצהיר כי יתבע ספירה מחודשת של קולות הבוחרים. הדרישה לספירה מחודשת הוגשה ללשכתו של מזכירת המדינה של קנטקי ב-20 במאי 2015, וכעבור שמונה ימים הורתה מזכירת המדינה אליסון לונדגרן גריימס על ספירה מחדש של קולות הבוחרים. עם השלמת הספירה, הכריזה גריימס כי יתרונו של בווין נותר בעינו עם 83 קולות יותר מקומר. גריימס הוספיה להצהיר כי במידה ויחפוץ קומר בספירה מחודשת שנייה, יידרש צו מבית משפט לערעורים של מחוז פרנלקין. ב-29 במאי הודיע קומר כי לא יבקש לספור מחדש את כלל הקולות והודה בהפסדו לבווין.
ביוגרפיה > בבית הנבחרים האמריקאי

במהלך בחירות 2016 נכנס קומר לבחירות המקדימות הרפובליקניות לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית. טרם הפריימריז, זכה לתמיכת איגוד הרובאים הלאומי וגם לזו של לשכת המסחר של ארצות הברית. בסופו של דבר הוא זכה בפריימריז עם 60.6% מהקולות. קומר נבחר אל הקונגרס ה-115 של ארצות הברית אחרי שגרף 72.6% מקולות הבוחרים. מכיוון שנציג מחוז הקונגרס הראשון אד וייטפילד (אנ') התפטר מתפקידו בספטמבר, קומר התמודד למעשה בשתי במערכות בחירות – בחירות מיוחדות למילוי שארית כהונתו ה-11 של וייטפילד בקונגרס ה-114 של ארצות הברית, ובחירות רגילות לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. קומר גבר בשתי מערכות הבחירות על יריבו הדמוקרטי סמואל ל. גאסקינס, וזכה כאמור בלמעלה מ-72% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו זמן קצר לאחר אישור התוצאות, מה שהעניק לו ותק בן חודשיים על פני עמיתיו שנבחרו במחזור הבחירות של 2016.
במהלך החודשים הראשונים לכהונתו ערך קומר אספות בחירה מקומיות אחדות, בהן דן במצע הבחירות שלו בבית הנבחרים האמריקאי. הוא גם חבר לאוניברסיטת מארי סטייט (Murray State University) בהקמת "תוכנית ג'יימס קומר למלגות חקלאיות", ודגל ברפורמה במערך החקיקה החקלאית. קומר הוסיף למתוח ביקורת על מדיניות האסדרה של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, ותמך במדיניות וברעיונות שהציג דונלד טראמפ במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. קומר הוא שמרן חברתי בסוגיית נישואים של בני-זוג מאותו המין. מבחינת מדיניות חוץ, קומר סבור שיש להסיר את האמברגו על המסחר עם קובה. בדצמבר 2017 הצביע קומר בעד חוק קיצוצי המיסים והמשרות שהגה ממשל טראמפ.
קומר נמנה בין נותני החסות המקוריים של חוק חקלאות הקנבוס, שמאפשר הסדרת חוקי קנבוס בפריסה לאומית ומסיר את התקנות הפדרליות בנושא היבול. הצעת החוק נכללה מאוחר יותר בחוק שיפור החקלאות משנת 2018 ונחתמה בכחוק על ידי הנשיא טראמפ ב-20 בדצמבר 2018. קומר היה חבר בוועידה שניהלה משא ומתן על הגרסה הסופית של החקיקה. בראשית התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, חבר קומר לעמיתתו הדמוקרטי סוזן בונמיצ'י מאורגון כדי למסד חקיקה שתגן על הגישה לארוחות צוהריים בית-ספריות עבור מחוזות בתי ספר ברחבי ארצות הברית שנאלצו להיסגר לאור נגיף הקורונה.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  ריילנד ברטון, James Comer’s Quest To ‘Pass A Bold Agenda’ Gets Bumpy, באתר NPR‏, 13 במאי 2015 (באנגלית)
↑  ג'ים ווטרס, Bluegrass Beacon: Edelen takes the farm for government transparency, באתר NelsonCountyGazette‏, 4 במאי 2012 (באנגלית)
↑  קני קולסטון, Ag Commissioner James Comer Heading to Washington to Talk Hemp, באתר wfpl.org‏, 23 באפריל 2013 (באנגלית)
↑  Ag. Commissioner James Comer announces run for governor in 2015, באתר WDRB‏, 2 באוגוסט 2014 (באנגלית)
↑  ראסל ברמן, A Kentucky Election That's Too Close to Call?, באתר The Atlantic‏, 20 במאי 2015 (באנגלית)
↑  Review shows Bevin holding lead in Kentucky GOP primary, באתר WPSD‏, 28 במאי 2015 (באנגלית)
↑  קווין לוביראד, Comer concedes to Bevin in Kentucky GOP primary, באתר פוליטיקו, 29 במאי 2015 (באנגלית)
↑  After Near-Miss in Kentucky Governor’s Race, James Comer Tries a Congressional Comeback, באתר The Atlantic‏, 21 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  מאט מארקגרף, Congressman James Comer Talks President Trump, Trade Deals, Regulations, Hemp, באתר WKMS‏, 10 בפברואר 2017 (באנגלית)
↑  ניילס לנסיסקי, James Comer Elected to Fill Open Seat in Kentucky’s 1st District, באתר Roll Call‏, 8 בנובמבר 2016 (באנגלית)
↑  Comer Talks Tobacco with Secretary of Agriculture, באתר וסט קנטקי סטאר, 18 במאי 2017 (באנגלית)
↑  מאט מארקגרף, "That Was Not an Act of War" Comer Talks Syrian Strike and More with Murray Business Leaders, באתר WKMS‏, 11 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  מאט מארקגרף, Rep. Comer: Kentucky Ag Industry Would Benefit from Lifting Embargo on Cuba, באתר WKMS‏, 13 במרץ 2017 (באנגלית)
↑  H.R. 5485 (115th): Hemp Farming Act of 2018, באתר GovTrack (באנגלית)
↑  בובי מקסוויין, Bill to allow students to receive meals during coronavirus outbreak signed into law, באתר WTVP‏, 18 במרץ 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019142606  US Congress: C001108  VIAF: 6385157040176267040004   WorldCat (עם VIAF): 6385157040176267040004 
במעמד משפחתו של קומר, יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית פול ראיין משביע את קומר אל תפקידו בקונגרס, 14 בנובמבר 2016
חסידות שומרי אמונים

ערך זה עוסק בחסידות ירושלמית. אם התכוונתם לחבורה בשם זה או לספר חסידי, ראו .
האדמו"ר הזקן רבי אהרן ראטה בעל "שומר אמונים"
חסידות שומרי אמונים היא חצר חסידית שהקים הרב אברהם חיים ראטה. לחסידות שכונה סמוך לשכונת מאה שערים בירושלים, הנקראת קריית שומרי אמונים, ובסמוך לה בית מדרש וישיבה קטנה. בעיר בני ברק יש לחסידות בית מדרש, ישיבה קטנה וישיבה גדולה.
רקע

אביו של הרב אברהם חיים, הרב אהרן ראטה, הקים בשנת תרפ"א (1921) את קהילת "יראי ה'" בעיר סאטמאר שברומניה, כחבורת אברכים שאין להם בעולמם אלא תורה ותפילה. בשנת תרפ"ח (1928) עלה הרב אהרן לארץ ישראל וייסד בית מדרש בשכונת מאה שערים. עקב שימת הדגש המיוחדת בקהילתו על עניית אמן בקול רם, שינה רבי אהרן בשנת תרצ"ג את שם חבורת חסידיו לשומר אמונים, זאת על פי מאמר חז"ל: ”פתחו שערים ויבא גוי צדיק שומר אמונים - אל תיקרי שומר אמונים אלא שאומרים אמן”.
הרב אהרן נפטר בו' בניסן ה'תש"ז (1947). כשנה לאחר פטירתו התפלגו תלמידיו לשניים. רובם בחרו בחתנו הרב אברהם יצחק קאהן, שהקים את חסידות תולדות אהרן. תלמידים אחרים קיבלו כרבם את הרב אברהם חיים ראטה, שירש את בית מדרשו של אביו.
חסידות שומרי אמונים

האדמו"ר רבי אברהם חיים ראטה שכונה תחילה האדמו"ר מברגסז, היה חתנו של רבי מרדכי גולדמן מזוועהיל. הוא נודע כבעל תפילה בעל קול ערב, לפי נוסחו וניגוניו של אביו.
בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, הקים האדמו"ר את קריית שומרי אמונים בין השכונות הירושלמיות הוותיקות מאה שערים ובית ישראל, סמוך לשער מנדלבוים, בה אף ייסד תלמוד תורה וישיבות. בשנת תשל"ו (1976) עבר לעיר בני ברק, שם התגורר במשך רוב ימות השנה ובה הקים בית מדרש והעביר לשם את ישיבותיו. את תקופת החגים בחודש תשרי עשה האדמו"ר בביתו שבירושלים, לשם מגיעים חסידיו מהארץ ומחו"ל. חלק מחודשי החורף עשה האדמו"ר בדירת הקיט שלו במושב תפרח ובה מקווה פרטי ובית מדרש. נפטר בה' באלול תשע"ב.
בשנת תשס"ד - נפתח בית המדרש של החסידות בעיר אשדוד, שם שימש בנו רבי רפאל אהרן כרב הקהילה, ובשנת תשס"ח - (2008) הקימה החסידות בית מדרש גם בעיר בית שמש. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 נפתחה מחדש ישיבה קטנה של החסידות בירושלים.
לאחר פטירת רבי אברהם חיים התמנו ארבעת בניו לאדמו"רים, על פי צוואתו:
בנו הגדול הרב רפאל אהרן, חתנו של הרב חיים אביגדור פיליפ, מונה לאדמו"ר בבני ברק. קודם לכן התגורר באשדוד והיה מקורב לחסידות גור. בסוף חיי אביו התקרב יותר לחסידות שומרי אמונים ומונה לרב השטיבל באשדוד. נפטר בכ"ג באב תש"פ, ובנו הרב מרדכי מונה לממלא מקומו.
בנו הרב גדליה משה, חתנו של רבי אליעזר זאב מראחוב, מונה לאדמו"ר באשדוד. בנו הוא מנדל ראטה.
בנו הרב שלמה, חתנו של רבי שלום יהודה גרוס - האדמו"ר מהאלמין, מונה לאדמו"ר בירושלים.
בנו הרב יעקב יצחק, חתנו של רבי יצחק אייזיק שנעבאלג מזידיטשויב, ריצה עונש מאסר ארוך של שש עשרה שנה בגין אונס ומעשי סדום שביצע באחייניתו מגיל 8 עד 17. שוחרר בשנת ה'תשע"ג ומונה לאדמו"ר במונסי. ב-21 בנובמבר 2013 נעצר על ידי הבולשת הפדרלית בחשד למתן הצהרה שקרית בשגרירות האמריקאית בישראל על עברו הפלילי, במסגרת בקשת הוויזה. מכהן כיום כאדמו"ר בקריית גת.
נכדו הרב אהרן גלדציילר מונה על ידי סבו לכהן כראש ישיבת שומרי אמונים. נכד זה הקים גם הוא 'חצר' משלו לאחר פטירת סבו.
שיטתה של החסידות

בחסידות "שומרי אמונים" נשמרת שיטתו של האדמו"ר הזקן בכל הנוגע לצורת התפילה. התפילה בבתי המדרש של החסידות אורכת שעות רבות. החסידות שומרת על סגירות יחסית, ועיקר צמיחתה נובע מריבוי טבעי ומהצטרפותם של מעטים מתלמידי הישיבה שבמקורם אינם מבני החסידות. "תקנות הלבוש" המיוחדות לאנשי ירושלים לגבי גברים ונשים, שהיו עם הקמת החסידות אבן יסוד ב"ספר התקנות" של הקהילה, אינן נשמרות כיום בחסידות והן נותרו רק בחסידויות האחיות תולדות אהרן ותולדות אברהם יצחק.
יחס למדינת ישראל

להבדיל מרבי אברהם יצחק קאהן, שכתלמיד שיטת סאטמר נודע כמתנגד חריף לציונות ולאגודת ישראל ונמנה עם חוגי העדה החרדית, מוסדות שומרי אמונים מקבלים תקציבים ממשלתיים. רבי אברהם חיים היה חסיד של האדמו"ר מבעלז ולא היה מתנגד להליכה לבחירות, וחלק מחסידיו (בעיקר תושבי בני ברק) משתתפים בבחירות לכנסת.
מי שברך

מי שברך ליולדת (למעלה). מי שברך לחולה (למטה)
מִי שֶׁבֵּרַךְ הוא כינוי לקטע קצר של תפילה יהודית, הנאמרת בדרך כלל במהלך קריאת התורה, או לאחריה. מהות התפילה היא ברכה לזולת. קיימות תפילות מי שברך שונות המותאמות לזמנים ואירועים שונים.
בקריאת התורה

תפילת המי שברך הידועה יותר היא זאת הנאמרת בעת הקריאה בתורה, ובה מברכים את מי שנקרא לעלייה לתורה:
בבתי כנסת רבים נהוג לשלב בעת ה"עליה לתורה" התרמה של העולה בתרומה המיועדת לפעולות בית הכנסת, ותפילת "מי שברך" היא חלק מהברכה המגיעה לו בזכות תרומתו.
מִי שֶׁבֵּרַךְ אֲבוֹתֵינוּ אַבְרָהָם יִצְחָק וְיַעֲקֹב הוּא יְבָרֵךְ אֶת (פלוני בן פלוני) בַּעֲבוּר שֶׁעָלָה לַתּוֹרָה לִכְבוֹד הַמָּקוֹם לִכְבוֹד הַתּוֹרָה וְלִכְבוֹד הַשַּׁבָּת. וּבִשְׂכַר זֶה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא יִשְׁמְרֵהוּ וְיַצִּילֵהוּ מִכָּל צָרָה וְצוּקָה וּמִכָּל נֶגַע וּמַחֲלָה וְיִשְׁלַח בְּרָכָה וְהַצְלָחָה בְּכָל מַעֲשֵׂה יָדָיו עִם כָּל יִשְׂרָאֵל אֶחָיו וְנֹאמַר אָמֵן:
יש הרבה שינויי נוסח קלים בין קהלות שונות.
בקהלות אשכנז המערבי, מקפידים לומר מי שברך לכל עולה לתורה, אפילו בימות החול; הפעם היחידה שאין מברכים את העולים בברכה זו היא בתשעה באב בשחרית, ובדרך כלל נוהגים לקרוא לאותם העולים במנחה כדי שיוכלו לברכם בברכה זו.
אירועים שונים

תפילות "מי שברך" אחרות, נהוג לערוך לחולה ובעבור התקווה להחלמתו, וכן בבר-מצווה ובברית מילה, בעבור חיילי צה"ל, ובנסיבות שנקבעות מפעם לפעם.
ביהדות איטליה נכתבה ברכת "מי שברך" מיוחדת לנשים אשר תרמו לבית הכנסת מטפחת או כיסוי לספר התורה מעשה ידן.
נוסח נוסף נתקן על ידי הרב יום-טוב ליפמן הלר, בעקבות גזירות ת"ח ת"ט בהם נרצחו יהודים רבים:
"מי שברך אבותינו, אברהם יצחק ויעקב, משה ואהרן, דוד ושלמה, הוא יברך את כל מי ששומר פיו ולשונו שלא לדבר בעת התפילה, הקב"ה ישמרהו מכל צרה וצוקה ומכל נגע ומחלה, ויחולו עליו כל הברכות הכתובות בספר תורת משה רבינו ובכל ספרי הנביאים והכתובים, ויזכה לראות בנים חיים וקימים ויגדלם לתורה לחופה ולמעשים טובים, ויעבוד את ה' אלוהינו תמיד באמת ובתמים ונאמר אמן".
עוד נוסח:
"מי שברך אבותינו, אברהם יצחק ויעקב, משה ואהרן, דוד ושלמה, הוא יברך השומר פיו ולשונו מלהפסיק בשום דיבור מן 'ברוך שאמר' עד גמר התפלה ובשעת קריאת ספר תורה שבצבור אפילו בדברי תורה ואיזה דבור כל שכן בשיחת חלין וספורי שמועות ויחולו עליו כל הברכות הכתובות בתורת משה רבינו עליו השלום ובכל ספרי הנבואות, יראה זרע כשר חיים וקימים ויזכה לשני שלחנות שבשני עולמים, שהם העולם הזה שעליו נאמר 'והנה טוב', והעולם הבא שהוא יום שכולו ארוך גם טוב, ונאמר אמן".
האגדה מספרת כי נוסח זה נתקן לאחר שנתגלה לו מהשמים כי גזירות אלו באו עקב זלזול בבתי מדרשות ובבתי הכנסיות, על ידי דיבורים בטלים.
מהות התפילה היא ברכה למי ששומר פיו ולשונו ואינו מדבר בשעת התפילה וקריאת התורה, בקצת מקומות נהוגים לאומרו לאחר קריאת התורה:
בשבת שלפני תענית בה"ב נהוג שהחזן מכריז בתפילה על התעניות על ידי ברכה של אלו שיתענו. במנהג אשכנז המזרחי, נוהגים לומר מי שברך מיוחד לפני החזרת ספר התורה לארון הקודש, ואילו במנהג אשכנז המערבי, נוהגים להוסיף את הברכה לנוסח המי שבירך שאחר יקום פורקן. האחרונים כתבו שמי שעונה אמן אחרי ברכה זו, אינו צריך לקבל על עצמו את התענית בתפילת המנחה ביום שלפני התענית כדין תענית יחיד, אך הדגישו שאין עניית אמן על ברכה זו מחייבת את העונה להתענות אם לא התכוון לכך.
אירועים שונים > משבר האיידס

לאחר שמשבר האיידס החל בארצות הברית בשנת 1981, גרסאות של תפילת "מי שברך" ותפילות ריפוי קהילתיות אחרות החלו להיאמר בקהילות רפורמיות וביהדות הליברלית, במיוחד בבתי כנסת של הקהילה הגאה. מספר שנים לאחר תחילת המגפה, קהילת "שער זהב" (Sha'ar Zahav), קהילה רפורמית בסן פרנסיסקו שהשתמשה בסידור משלה (נייטרלי מגדרית ומכיל את הקהילה הגאה), החלה לומר "מי שברך" קהילתי שנכתב על ידי גארי קניגסבורג והרב יואל קאהן, בתפילה לרפא "את כל החולים בינינו, וכל אלה שנפגעו מאיידס ומחלות קשורות". מכיוון שבאותה תקופה לא היה טיפול יעיל ל-HIV, ולפי המסורת אין להתפלל תפילת שווא, הגרסה של "שער זהב" הדגישה ריפוי רוחני לצד ריפוי פיזי.
באותה תקופה, הרבה מרגרט וניג (אנ'), פעילת זכויות להט"ב, החלה לכלול "מי שברך" בתפילות עם קהילתה בניו יורק, אם כי לא במסגרת של תפילת ריפוי בלבד. בבית הכנסת של הקהילה הגאה "בית חיים חדשים" (Beth Chayim Chadashim (אנ')) בלוס אנג'לס, סידור משנת 1985 בפיקוחה של הרבה ג'נט מרדר (אנ') כלל מספר תפילות ריפוי, כולל ברכת "מי שברך" שבירכה את כל הקהילה בבריאות, הצלחה וסליחה.
ריבוי נוסחים

מאחר שמדובר בתפילה פשוטה שאין בה הזכרת "שם ומלכות" – מתחברים נוסחים רבים בלי שניתן יהיה להתחקות אחר מחברם, ולפי הערכות שונות קיימים למעלה מ-80 סוגי "מי שברך" שונים – מברכת העלייה לתורה וברכות לחתן ועד לברכה למי שהגיע לגיל מופלג או למי שעומד להתגייס לצבא.
ראו גם

יקום פורקן
תפילה לשלום חיילי צה"ל
תפילה לשלום המדינה
עלייה לתורה