stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר רוסקאם
ביוגרפיה

רוסקאם נולד במחוז קוק שבאילינוי. ב-1983 סיים תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. לאחר הלימודים עבד כמורה, בשנים 1985 עד 1987 עבד במטהו של חבר הקונגרס מטקסס טום דיליי ושל חבר הקונגרס מאילינוי הנרי הייד. ב-1989 סיים תואר JD במשפטים מהמכון הטכנולוגי של אילינוי ועבד כעורך דין פרטי.
בשנים 1993 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של אילינוי, ובשנים 2000 עד 2006 כיהן בסנאט של מדינת אילינוי. בנובמבר 2006 נבחר לנציג המחוז השישי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שגבר על יריבתו מהמפלגה הדמוקרטית תמי דקוורת'. מאז נבחר לחמש כהונות נוספות, האחרונה בהן בנובמבר 2016. בבחירות בנובמבר 2018 הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית שון קסטן. בשנים 2011 עד 2014 כיהן כסגן מצליף הסיעה הרפובליקנית. שימש חבר בוועדת המיסוי והתקציב (Committee on Ways and Means) וכיהן כיו"ר ועדת המשנה שלה לענייני פיקוח. כמו כן הוא היה חבר בוועדה המיוחדת לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי ב-2012.
רוסקם כיהן כיושב ראש משותף של השדולה הרפובליקנית למען ישראל בבית הנבחרים, יחד עם דאג למבורן, לאונרד לאנס ולי זלדין. ב-2015 העביר בקונגרס את החוק למאבק ב-BDS ובחרם על ישראל (H.R. 825: United States-Israel Trade and Commercial Enhancement Act). החוק נחתם על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה ביוני 2015.
נשוי לאליזבת ואב לארבעה ילדים.
ערן לאור

| --- | --- |

ערן לאור תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1900 
 פטירה:  1990 (בגיל 90 בערך) 
 שם לידה:  Erich Landstein 
 מדינה:  אוסטריה, שווייץ 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 
מפת ארץ ישראל והסהר הפורה לפי הגאוגרף היווני תלמי. הוצאה מהמאה ה-15. מתוך אוסף ערן לאור, הספרייה הלאומית
ערן לאור (ד' בסיוון תר"ס, 1 ביוני 1900, צִיפֶר, הונגריה – כ"ד בסיון תש"ן, יוני 1990) היה משורר, הוגה דעות, איש הסוכנות היהודית ואספן מפות. אוסף המפות שלו הוא בסיסו ועיקרו של אוסף המפות של הספרייה הלאומית בירושלים.
תולדות חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאור נולד בשם אריך ישראל לאנדשטיין (Erich Landstein) בעיירה צִיפֶר (Ciffer, כיום Cífer) שבחלק ההונגרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית, לימים בצ'כוסלובקיה וכיום בסלובקיה. אביו, מאיר, היה רופא והמשפחה המתבוללת חיה ברווחה. אולם בהיותו בן 14 נפטר אביו והמשפחה עברה לעיר ברטיסלאבה והחלה לחיות בדוחק. בברטיסלאבה למד בבית ספר לעסקים, עד שנת 1918. בשנים 1920–1925 למד פילוסופיה וספרות בווינה וכן למד סחר בינלאומי. בשנת 1925, בהיותו בן 24 עבר לאיסטנבול לעבוד בעסק המשפחתי.
באיסטנבול נפגש עם המזרח, שקסם לו, ועם הקהילה היהודית במקום, והחל לחזור לשורשיו. חי בטורקיה כעשור. מאז 1926 היה חבר בלשכת הבונים החופשיים דוברי הגרמנית. אחד מחבריו שם, בעל סוכנות אניות החליט לפתוח סניף לסוכנותו בחיפה, והציע ללאור לנהל סניף זה. לאור נענה, הוא למד עברית, ובשנת 1934 עלה לארץ ישראל - שם גם כיהן כנשיא הראשון של לשכת "לבנון" של הבונים החופשיים בחיפה - לשכה דוברת גרמנית, בין השנים 1938 עד 1940. עיסוקו בתעבורה ימית המשיך עד תחילת מלחמת העולם השנייה. משנת 1940 עד סוף 1943 פעל בשירות החשאי של בעלות הברית. בשנים 1945–1946 שהה במשך 11 חודשים בפרס בשליחות הסוכנות. באותה עת החל לאסוף תחילה חומר היסטורי-גאוגרפי על פרס והקהילה היהודית שלה ולאחר מכן על ארץ ישראל. בחנויות עתיקות בטהראן רכש מפות עתיקות, ספרי מסע ומדריכים של המזרח התיכון. מפות רבות רכש בחנויות הגדה השמאלית בפריז וכן ברחוב ראסל בלונדון. מתום מלחמת העולם פעל במסגרת הסוכנות למען העלייה ובין השאר בעניין האניה אקסודוס. משנת 1949, למשך 25 שנים שירת כנציג המוסדות הציוניים בחו"ל במגוון תפקידים, וכל העת הגדיל את אוסף המפות ואף לא זנח את הכתיבה היוצרת. הוא חיבר ספרי שירה, הגות ואוטוביוגרפיה.
לאור הלך לעולמו בשנת 1990, בן 90 במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
פסל לזכרו הוצב ב-2013 בכניסה הצפונית לפארק טדי ברחוב יצחק קריב, מול חניון קרתא ושער יפו. בבסיסו מפת התלתן, היא מפת בינטינג, ומעליה מבנה בצורת כדור הארץ. הפסל, "מרכז העולם", יצירת האמן דוד ברויר-וייל (David Breuer-Weil), נתרם על ידי אלמנתו של לאור, הלן סטון לאור, באמצעות "הקרן לירושלים".
אוסף המפות

עם שובו ארצה מאירופה בשנת 1974, הצטרף לחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית. בשנת 1975 תרם לאור את אוסף המפות שלו לספרייה הלאומית, שהקימה חדר מיוחד עבורו (בבנין הספרייה ע"ש ליידי דייוויס כאשר שכנה בגבעת רם).
הרכב האוסף, לדברי לאור, ”דומה לתאור העולם כפי שהיה מקובל בימי הביניים - ירושלים כטבור העולם. סביב ירושלים במעגל מתרחב תאורי ארץ ישראל והמזרח התיכון”.
באוסף מצויות 200 מפות שונות של ירושלים וכ-1,100 מפות של ארץ ישראל והוא אחד האוספים החשובים בעולם בתחומים אלה. כן כללה התרומה כ-4,500 מפות עתיקות נוספות, אטלסים, ספרי מסעות, בעיקר בארץ ישראל וסביבתה אך גם ברחבי העולם, מדריכי טיולים, דוחות של משלחות חקר לארץ ישראל מהמאה ה-19 וספרי תנ"ך והברית החדשה הכוללים מפות.
האוסף נקרא רשמית "אוסף הקרטוגרפיה על שם ערן לאור". הוא כולל בין היתר מפת תלמיד הגר"א ומפת ארץ ישראל של אברהם בר יעקב משנת 1695.
פרסומיו

ערן לאור, גמר חשבון עם המערב (תורגם מגרמנית על ידי יצחק עקביהו), ירושלים: סטון, תשמ"ח.
Orientalische Renaissance: ein Brief an die Juden, Genève Editions Pea, 1956.
Die grosse Einheit: Zerfall u. Neugest. unseres Weltbildes, Genf: Agens-Verlag, 1959.
A new sense of purpose: four letters to the Jews (translated by Maurice Carr; preface by Jacob Sonntag), London Vallentine, Mitchell, 1967.
Abrechnung mit dem Abendland, Wien: Sensen-Verlag, 1982.
Wie ein Staat entsteht und andere Abenteuer mehr, [s.l.]: [s.n.], 1985.
Die königliche Kunst: freimaurerische Ansprachen und Vorträge, Wien: Sensen-Verlag, 1986.
פרסומיו > שירה

השמים קורסים העולם שוקע (תרגום: זאב וייס), [ירושלים : חמו"ל, 198-?] – שירה; תרגום של "Der Himmel stuerzt ein, die Welt geht unter"; עברית וגרמנית עמוד מול עמוד.
Achtzehn Gedichte, Geneve: Editions Pea, 1956.
Der Himmel stuerzt ein, die Welt geht unter, Wien: Verlag Typographische Anstalt, 1970.
Umkehr und Aufstieg, Wien: Verlag Typographische Anstalt, 1971.
Ich komme von weit her: Gedichte aus mehr als fünf Jahrzehnten, Genève: [s.n.], 1973.
פרסומיו > הגות

האחדות העליונה: הרהורים על תיקון הנפש ותיקון העולם (תרגום עברי על ידי אפרים שמואלי; יעקב אורלנד תרגם את השירים המנוקדים), ירושלים: אוניברסיטס, תשכ"ב.
De la simplicité de Dieu (traduit par Albert Cavin et Raymond Geissmann), Paris: Editions de la Terre Retrouvée, 1963.
פרסומיו > אוטוביוגרפיה, זיכרונות והיסטוריה

הטרילוגיה האוטוביוגרפית:
בשבילי האתמול: זיכרונות מחיי יהדות סלובאקיה-הונגריה (תרגם מגרמנית: זאב וייס; ערך, הקדים מבוא והביא לדפוס: אשר וילכר), ירושלים: כרמל, תש"ס 2000.
חיים למען ישראל (תרגם מגרמנית: זאב וייס; ערך, הקדים מבוא והביא לדפוס: אשר וילכר), תל אביב: וילנסקי הוצאה לאור, תשס"ז 2007.
עמוד ענן – עמוד אש: שיבה לארץ הבחירה (תרגם מגרמנית: זאב וייס; ערך, הקדים מבוא והביא לדפוס: אשר וילכר), ירושלים: כרמל, תשנ"ג 1992.
"Unbekanntes Judentum. I. Buch: Vorfahren, Verwandte und Geschichte des slowakischen Judentums, 1700-1900", Bulletin des Leo Baeck Instituts 9 (1966), 213-277.
Autobiograpie:
Vergangen und ausgelöscht: Erinnerungen an das slowakisch-ungarische Judentum, Stuttgart: Deutsche Verlags-Anstalt, 1972 (Veröffentlichung des Leo Baeck Instituts).
Ein Leben für Israel: Rückblicke eines juedischen Weltbuergers, Bonn: Keil Verlag, 1980.
Wolkensäule, Feuersäule: Rückkehr ins Gelobte Land, Wien: Boehlau Verlag, 1987.
Wie ein Staat entsteht und andere Abenteuer mehr, [s.l.]: [s.n.], 1985.
Erinnerungen eines Landkartensammlers: mit besonderem Hinblick auf den Nahen Osten, Jerusalem: [E. Laor], 1989.
פרסומיו > מפות

Maps of the Holy Land: cartobibliography of printed maps, 1475-1900, based on the Eran Laor collection at the Jewish National and University Library, Jerusalem; compiled by Eran Laor, assisted by Shoshana Klein, New York: A.R Liss, 1986. (הספר בקטלוג ULI)
לקריאה נוספת

מקצוי ארץ - לארץ ישראל: תערוכת מפות מן האוסף על שם ערן לאור; ירושלים: בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשל"ז.
מחשכת ארץ לאור מפות: תערוכת מפות מאוספו של ערן לאור ז"ל במלאת שנה לפטירתו; הקדימה מבוא וערכה את הקטלוג: שושנה קלין, ירושלים: בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשנ"א.
גליה גרבלר-ריצ'לר, 'בין אירן לארץ ישראל: השליחות הציונית שיצרה את "אוסף המפות על שם ערן לאור"', עת־מול 220, דצמבר 2011, עמ' 32–33.
"Eran Laor", in: A. Robert Neurath, Bratislava, Pressburg, Pozsony: Jewish secular endeavors (1867-1938), Bloomington, Ind.: Xlibris, 2011, pp. 191-194.
"Eran Laor, in: A. Robert Neurath, Newcomers' accomplishments, 2015, pp. 41-44.
הערות שוליים

↑  המצבה ומקום הקבר של ערן ישראל אריק לאור, באתר "פרויקט גלעד"
↑  Laor, Eran. "Momoirs of a map-collector". In My Head is a Map, London, Francis Edwards and Carta Press, 1973, p. 120.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264247305171  PLWABN: 9810639052005606  BnF: cb12818434c (data)  CiNii: DA02859973  GND: 11856966X  ISNI: 0000 0000 8156 7076  LCCN: n85161300  NKC: jo2018980796  NTA: 072571888  RERO: 02-A003496036  SUDOC: 183337522  VIAF: 76442841   WorldCat (עם VIAF): 76442841
פיטר ריגרט

| --- | --- |
פיטר ריגרט (1979)
פיטר ריגרט (1979)
 לידה:  11 באפריל 1947 (בן 77) הברונקס ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מדינת ניו יורק בבאפלו  תיכון ארדסלי  סטודיו אייץ' בי 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר ריגרט (באנגלית: Peter Riegert; נולד 11 באפריל 1947) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
קורות חיים

נולד ברובע הברונקס בניו יורק שבארצות הברית להורים יהודים. למד באוניברסיטת באפלו ועבד בחינוך ובעבודה סוציאלית לפני שעבר לעולם המשחק.
הופעתו הראשונה בברודוויי הייתה במחזמר "Dance with Me" ב-1975 ומאז המשיך להופיע גם באוף ברודוויי במחזות כמו "מסיבת יום הולדת" של הרולד פינטר.
הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "בית החיות" בשנת 1978.
ב-1983 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "גיבור מקומי" לצידו של ברט לנקסטר בתור נציג של טייקון שנשלח לכפר סקוטי כדי לשכנע את תושביו למכור אותו ולהתפנות מהמקום כדי להקים על שטחו בית זיקוק.ב-1988 השתתף בסרט "אהבה ממבט שלישי" לצידה של איימי אירווינג. ב-1991 השתתף בסרט "אוסקר" לצידו של סילבסטר סטאלון וב-1994 השתתף בסרט הפנטזיה "המסכה". ב-1993 שיחק בסרט "ג'יפסי" לצידה של בט מידלר. ב-2000 שיחק בסרט הפשע "טראפיק". בשנת 2001 שיחק בסדרת הדרמה של ABC "החיה" בכיכובה של אליזבת מיטשל, שלא האריכה ימים וירדה לאחר 6 פרקים.
הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה כמו "הסופרנוס", "מ.א.ש" ו-"Damages".
ב-2004 כתב וביים את הסרט "King of the Corner" ואף השתתף בו בתפקיד ראשי לצידה של איזבלה רוסליני.
בשנת 2010 השתתף בסרטו של רוב שניידר "הנבחר". בשנת 2011 השתתף בסרט "מקום לחלום עליו", של הבמאי קמרון קרואו.
בשנים 2013-2014 שיחק בסיטקום "אבאל'ה" לצד סת' גרין. בשנת 2015 שיחק במיני-סדרה "דרוש גיבור" ברשת HBO.
בשנת 2016 גילם את לו לבוב בסרט "פסטורלה אמריקנית".
בשנת 2017 התארח בדמותו של ארטי גודמן בסדרת הטלוויזיה הקומית "קימי שמידט הבלתי שבירה" שנוצרה על ידי טינה פיי ומשודרת בנטפליקס במשך 3 עונות.
בשנת 2023 גילם את דמותו של אלן בוליטר בסדרת המסתורין "מחסה" מבית אמזון פריים וידאו המבוססת על הרומן באותו שם מאת הרלן קובן.
פיליפו סטרוצי

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1489 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  18 בדצמבר 1538 (בגיל 49) פירנצה, דוכסות פירנצה 
 בן או בת זוג:  Clarice de' Medici 
 
פיליפו סטרוצי (באיטלקית: Filippo Strozzi il Giovane‏; 4 בינואר 1489 - 18 בדצמבר 1538) היה קונדוטיירי ובנקאי, נצר למשפחות סטרוצי וג'אנפיליאצי מפירנצה.
פיליפו סטרוצי נולד בפירנצה והוטבל בשם ז'אנבטיסטה. כעבור שנתיים לאחר פטירת אביו, אמו שהייתה ממשפחת ג'אנפיליאצי) שינתה את שמו ל"פיליפו" לזכר אביו.
בשנת 1513 הוא היה נציג האפיפיור בפרארה ובהדרגה הפך לדמות חשובה בפוליטיקה של פירנצה. בשנת 1508 הוא התחתן עם קלריצ'ה מדיצ'י ובכך כרת ברית עם משפחת מדיצ'י הענפה. כאשר מדיצ'י חזרו לשלטון, פיליפו סטרוצי קיבל מספר מינוים חשובים. בשנת 1534 הוא סיים את בניית "פלצו סטרוצי" המפואר.
כאשר חלק מתפקידיו הועברו לאלסנדרו מדיצ'י, פיליפו ובנו פיירו החלו במאבק על השליטה בפירנצה אך בסופו של דבר נמלטו לרומא.
בשנת 1537, בתמיכת מלך צרפת, פיליפו סטרוצי בראש צבא גדול החל לנוע לכיוון פירנצה. בקרב מכריע שנערך ב-1 באוגוסט 1537 קוזימו הראשון דה מדיצ'י ניצח ופיליפו נפל בשבי.
בינואר 1538 הוא נפטר, לא ברור האם זה היה רצח או התאבדות.
בנו פיירו נמלט לצרפת ובשרות במלך התקדם עד לתפקיד מרשל צרפת.
פוקימון צינוק מסתורי: שערים לאינסוף

| --- | --- |

העטיפה האמריקאית של המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  יפן: 23 בנובמבר 2012   צפון אמריקה: 24 במרץ 2013   אירופה: 17 במאי 2013   אוסטרליה: 18 במאי
 סוגה:  משחק תפקידים
 פיתוח:  ספייק צ'ונסופט
 הוצאה לאור:  נינטנדו   חברת פוקימון
 ארץ מקור:  יפן 
 סדרה:  פוקימון צינוק מסתורי
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  נינטנדו 3DS
 אתר רשמי
 
פוקימון צינוק מסתורי: שערים לאינסוף (ביפנית: ポケモン不思議のダンジョン マグナゲートと∞迷宮) הוא משחק וידאו מסוג משחק תפקידים השייך לפוקימון שפותח על ידי ספייק צ'ונסופט, פורסם על ידי חברת פוקימון והופץ על ידי נינטנדו עבור קונסולת נינטנדו 3DS. זהו המשחק התשיעי בסדרת "פוקימון צינוק מסתורי", והוא פורסם ביפן ב-23 בנובמבר 2012, בצפון אמריקה ב-24 במרץ 2013, באירופה ב-17 במאי 2013 ובאוסטרליה ב-18 במאי 2013.
בדומה למשחקי צינוק מסתורי האחרים, שערים לאינסוף מכילה קרבות פוקימונים המבוססים על תורות בסביבת מעין מבוך מרוצף המשתנה ככל שדמות השחקן, אדם שהפך לפוקימון, מתקדם מהקרקע לקומה הבאה. הביקורות על המשחק היו מעורבות, אם כי לרוב הוא זכה לציונים הנמוכים מקודמיו.
גיימפליי

המשחק מתמקד ברובו בפוקימוני הדור החמישי, ומקורם במחוז יונובה. השחקן רשאי לבחור את הפוקימון אותו ישחק, כאשר אפשרויותיו הן פיקאצ'ו, אושאווט, טפיג, סנייבי ואקסיו, כאשר מבחן האישיות שהיה במשחק שקדם לו, לא קיים הפעם. המשחק מציג סגנון אמנות תלת־ממדי ונעשה בו שימוש ביכולותיה של קונסולת ה-3DS. במקום הדמויות הדו-ממדיות הרגילות, נעשה במשחק שימוש במודלים תלת-ממדיים מורכבים יותר, וישנו שימוש גם במצלמה ובחיישני ה-3DS של השחקנים על מנת למצוא חפצים עגולים ולהפוך אותם לפורטלים. יש לפתוח את הפורטלים, הנקראים מגנגייטס (ומכאן שם המשחק), אשר פועלים כשערים למבוכים חדשים. האזור המרכזי של המשחק נקרא גן העדן של הפוקימון (Pokémon Paradise) וחיים בו פוקימונים רבים המספקים שירותים וסיוע לשחקן. מערכת המשחק מכילה גם "אפשרויות מציאות מוגברת", כך שבאמצעות סריקת חפצים מהעולם האמיתי ניתן לפתוח מבוכים נוספים. המשחק כולל תוכן להורדה חינמית וכן הורדה בתשלום, בצורת מבוכים נוספים.
עלילה

בדומה למשחקים הקודמים בסדרה, המשחק מתחיל כאשר השחקן חולם חלום מוזר ומתעורר בתור פוקימון. עם הגעתו לעולם, פוגש השחקן פוקימון אחר, המתכנן לבנות מקום בשם "גן העדן של פוקימון" (Pokémon paradise). בעת התהליך התיידדו השניים עם פוקימונים אחרים, ביניהם הפוקימון האגדי ויריזיון. בהמשך, השחקן פוגש את הידרייגון שהופיע בחלומות שחווה לאורך המשחק, שהאמין קודם שהוא דמות רעה בעקבות המראה המאיים שלו. לאחר שנלכד, השחקן, שותפו והידרייגון מתעמתים עם הפוקימון האגדי קיורם, שמשמיד את הידרייגון ופוגע קשה בשחקן, טרם שחשף שהוא הביס בעבר בני אדם רבים שהפכו לפוקימונים.
זמן מה לאחר מכן, השחקן והשותף חוזרים ומנצחים את קיורם, ומגלים את ביטרקולד - יצור קרח ענק הדומה בצורתו לפתית שלג המתכנן להרוס את העולם, ובהמשך מביסים אותו, לאחר קרב ארוך. הידרייגון חוזר לחיים זמן קצר לאחר מכן, והקבוצה חוגגת את ניצחונה. עם זאת, השחקן והידרייגון נאלצים לחזור ולהיעלם מעולם הפוקימון, לצערם הרב של אחרים.
לאחר מכן המשחק ממשיך, תוך התמקדות בשותפו של השחקן, כשהוא חוצה מבוך המכונה Worldcore, כך שיוכל להביע משאלה שהשחקן יחזור. בסוף המבוך הם מבינים שלקיחת השחקן מאהוביו וקרוביו תהיה מעשה אנוכי, ובמקום זאת מבקשים שהשחקן יוכל לחצות ממדים באופן חופשי.
ביקורת

המשחק זכה לביקורות מעורבות. אתר האינטרנט IGN דירג את המשחק ב-4.5 מתוך 10 נקודות והסביר כי "שערים לאינסוף נכשל גם כמשחק בסדרת פוקימון וגם כמשחק בסדרת צינוק מסתורי, והגעה לתוכנו הבשרי ביותר דורשת מהשחקן לשחק שעות רבות של תוכן משעמם. התכונות המשלימות של המשחק לא יכולות להתגבר על העובדה שהמשחקיות מרגישה רדודה מרגע לרגע עד שהיא נעשה חסר טעם לחלוטין". ביקורת האתר הסתכמה בציון המשחק כ"רע". גם אתר הגיימינג GameSpot סקר את המשחק בצורה שלילית, וציין כי "המשחק חמוד, אך המעבר המשעמם והפשטני בין המבוכים מביא את שערים לאינסוף לרמה בינונית", ודירג את המשחק ב-5/10. האתר GamesRadar הצהיר כי ישנם "רגעים של כיף שניתן לחוות במשחק, במיוחד כאשר הנרטיב פונה בצעדיו, אך עם מעט מאוד גיוון במשימות שאתה מבצע, וללא עומק אמיתי בקרב, החוויה מתיישנת מהר מאוד, מה שהפך את המשחק לקשה להמלצה", ודירג את המשחק ב-2.5 כוכבים מתוך 5. EGM דירגה את המשחק ב-3.5 מתוך 10 נקודות, ובלוג משחקי הווידאו ב-8 נקודות מתוך 10.
ביפן נמכרו כ-374,000 עותקים החל מינואר 2013 ו-298,000 עותקים בארצות הברית החל מספטמבר 2013.
הערות שוליים

↑  Jackson, Mike. "3DS News: First Pokémon Mystery Dungeon 3DS trailer released". CVG - computerandvideogames.com. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Martin, Liam. "'Pokémon Mystery Dungeon' sequel announced for 3DS". Digital Spy. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lucas M. Thomas. "Pokemon Mystery Dungeon 3DS Announced". IGN. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Water Pokémon Master. "New 3DS Game – 'Pokemon Mystery Dungeon: Magnagate and the Infinite Labyrinth'". PokeBeach. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ishaan. "Pokémon Mystery Dungeon 3DS Story Deals With Lugia, Ho-oh And Kyurem". SiliconEra. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rose, Mike. "Pokemon Mystery Dungeon for Nintendo 3DS debuting in Japan this winter". Pocket Gamer. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Neltz, András. "Six Critics Clash Over Pokémon Mystery Dungeon: Gates To Infinity". Kotaku. אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2016. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 24.8.2019)
↑  Parish, Jeremy. "Pokemon Mystery Dungeon: Gates to Infinity Review". IGN. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Review: Pokemon Mystery Dungeon: Gates to Infinity". Destructoid (באנגלית). נבדק ב-2019-04-19.
↑  Handrahan, Matthew (28 בינואר 2013). "Pokemon tops 2012 software chart in Japan". GamesIndustry. Gamer Network. נבדק ב-21 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Makuch, Eddie (12 בספטמבר 2013). "Pikmin 3 US sales reach 115,000 units". GameSpot. CBS Interactive. נבדק ב-4 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1653 בק, ברנדנבורג-פרוסיה ברנדנבורג-פרוסיה 
 פטירה:  7 במרץ 1728 (בגיל 74) קניגסברג, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1701-1750) 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  קתדרלת קניגסברג 
 בת זוג:  לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
 פרסים והוקרה
 אביר מסדר הפיל (5 ביולי 1694)  מסדר העיט השחור 
 
פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (בגרמנית: Friedrich Ludwig von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck;‏ 6 באפריל 1653 – 7 במרץ 1728) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק וגנרל-פלדמרשל של הצבא הפרוסי.
ביוגרפיה

פרידריך לודוויג נולד ב-6 באפריל 1653 בבק, נסיכות מינדן, ברנדנבורג-פרוסיה.
פרידריך לודוויג היה רק בעל תואר "דוכס", אולם לא ירש בפועל את הטריטוריה של בק. אחיו אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ירש אותה בשנת 1675, ולאחר מכן ירש אותה אחיינו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק. בשנת 1719 נהרג אחיינו בקרב פרנקאווילה, ובעקבות כך ירש פרידריך לודוויג את הדוכסות, אולם הנחלה נותרה בידי אלמנתו של פרידריך וילהלם.
בשנת 1671 הפך פרידריך לודוויג למפקד רגימנט הפרשים פון אלר בצבא ברנדנבורג-פרוסיה. בשנת 1675 השתתף בקרב הפרבלין כריטמייסטר. שנה לאחר מכן הוא היה אוברסט ברגימנט הדרגונים הולשטיין. בשנת 1690 מונה פרידריך לודוויג למושל וזל בדרגת גנרל-לויטננט, ושלוש שנים לאחר מכן הוא מונה למפקד הגנרל של דוכסות פרוסיה.
ב-17 בינואר 1701 קיבל פרידריך לודוויג את עיטור מסדר העיט השחור מפרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, וזמן קצר אחר כך מונה לסטאדהאודר של פרוסיה המזרחית ומושל קניגסברג. במהלך מלחמת הירושה הספרדית, הוא השתתף בקרב אודנרדה בשנת 1708, קרב מאלפלקואט בשנת 1709, ובמצור על ליל, מונס, וטורנה. בשנת 1713 הועלה פרידריך לודוויג לדרגת גנרל-פלדמרשל. בנוסף, הוא שמר על הנייטרליות של פרוסיה המזרחית במהלך רוב המלחמה הצפונית הגדולה. ב-7 במרץ 1728 מת פרידריך לודוויג בקניגסברג, ונקבר ליד אשתו בקתדרלת קניגסברג.
לאחר מותו, ירש את תאריו בנו פרידריך וילהלם השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (שבנו היחיד, פרידריך וילהלם השלישי, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, נהרג בקרב פראג ב-1757), ולאחר מכן בניו הצעירים, קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ופטר אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק.
בשנת 1732 רכש פרידריך וילהלם השני את בק ממריה אנטוניה, ואיחד מחדש את הנחלה, אולם בשנת 1745 נמכרה הנחלה בשנית.
משפחתו

ב-1 בינואר 1685 התחתן פרידריך לודוויג באוגוסנבורג, עם לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של ארנסט גינטר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואוגוסטה שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנה נולדו לו כמה ילדים:
דורותיאה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1685–1761)
פרידריך וילהלם השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1687–1749)
פרידריך לודוויג, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1688)
סופיה שרלוטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1689–1693)
קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1690–1774)
אמליה אוגוסטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1691–1693)
פיליפ וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1693–1729)
לואיזה אלברטינה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1694–1773)
פטר אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1697–1775)
סופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1698–1768), התחתנה עם אלברכט כריסטוף, רוזן דוהנה-שלודיין, בתם שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין התחתנה עם קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק.
שרלוטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1700–1785)
הערות שוליים

1 2 3  Albinus, p. 131
1 2 3  ADB
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 136696236  VIAF: 80997531   WorldCat (עם VIAF): 80997531
פרנק פוס

פרנק קנט פוס (באנגלית: Frank Kent Foss;‏ 9 במאי 1895 – 5 באפריל 1989) היה אתלט אמריקני. אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

פוס נולד בשיקגו, אילינוי וגדל באוק פארק, אילינוי. בשנת 1917 סיים את לימודיו באוניברסיטת קורנל.
בשנים 1919 ו-1920 זכה באליפות ארצות הברית בקפיצה במוט.
ביוגרפיה > 1920 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אנטוורפן זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא עולם חדש של 4.09 מטר, לפני הנרי פטרסון מדנמרק (3.70 מטר) ובן ארצו אדווין מאיירס (3.60 מטר), שיפור לשיא העולם בן 8 השנים של בן ארצו מארק רייט (4.02 מטר). שיא עולם זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי צ'ארלס הוף מנורווגיה (4.12 מטר).
לאחר המשחקים האולימפיים עבד בתעשיית אריזת הבשר, כולל תקופה בארגנטינה. לאחר שחזר לארצות הברית, התגורר בהינסדייל, אילינוי.
שיאים אישיים

קפיצה במוט: 4.12 מטר (1920), שיא עולם בעבר
פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת

| --- | --- |

לוגו המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  19 בנובמבר 2021
 סוגה:  משחק תפקידים ממוחשב
 פיתוח:  ILCA
 הוצאה לאור:  נינטנדו
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית, איטלקית, קוריאנית, סינית מפושטת, גרמנית, צרפתית, ספרדית, יפנית, סינית מסורתית 
 סדרה:  פוקימון
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ'
 המשחק הקודם:  פוקימון חרב ומגן
 המשחק הבא:  פוקימון אגדות: ארכאוס
 diamondpearl.pokemon.com
 
פוקימון יהלום מבריק (באנגלית: Pokémon Brilliant Diamond) ופוקימון פנינה נוצצת (באנגלית: Pokémon Shining Pearl) הם שני משחקי וידאו מסוגת משחקי התפקידים, המהווים חידוש ועיצוב מחדש למשחקים פוקימון יהלום ופנינה אשר ראו אור בשנת 2006. המשחקים החדשים פותחו על ידי ILCA והופצו על ידי נינטנדו ל-נינטנדו סוויץ'. פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת הופצו בעולם ב-19 בנובמבר 2021. המשחק הוכרז בחגיגות ה-25 לזיכיון של "פוקימון" יחד עם המשחק "פוקימון אגדות: ארכאוס".
עלילה

המשחקיות נשארה דומה לשאר משחקי הסדרה הקלאסיים וכמו פוקימון יהלום ופנינה, העלילה מתרחשת במחוז סינו. מטרת המשחק הבסיסית היא להפוך למאמן הפוקימונים הטוב ביותר במחוז סינו, על ידי טיפוח וגידול פוקימונים והבסת מאמנים יריבים. המשחקים מתוארים בפרספקטיבה איזומטרית בגוף שלישי מלמעלה למטה.
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות מעורבות עד ממוצעות, וקיבל ציון של 73 מתוך 100 באתר Metacritic.
ביקורות > מכירות

בשלושת הימים הראשונים להפצתו, המשחק מכר ב-1.39 מיליון עותקים ביפן בלבד. כמו כן המשחק מכר 6 מיליון עותקים בכל העולם שבוע לאחר הפצתו. נכון ל-30 ביוני, המשחק מכר כ-14.79 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  Abent, Eric (26 בפברואר 2021). "Pokemon Brilliant Diamond and Shining Pearl remakes announced for Nintendo Switch". SlashGear. ארכיון מ-28 בפברואר 2021. נבדק ב-1 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pokemon Brilliant Diamond for Switch Reviews, באתר Metacritic
↑  Pokemon Shining Pearl for Switch Reviews, באתר Metacritic
↑  Yoerider (25 בנובמבר 2021). "Famitsu: Pokemon Brilliant Diamond/Shining Pearl Sold 1.39 Million Retail Copies In Its First Three Days In Japan". Nintendo Soup. נבדק ב-26 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whitehead, Thomas (8 בדצמבר 2021). "Pokémon Diamond And Pearl Remakes Passed 6 Million Sales In Launch Week". Nintendo Life. נבדק ב-8 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Selling Title Sales Units". www.nintendo.co.jp. Nintendo. נבדק ב-24 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)