stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאלינון
ארבלוס

אם הנקודות D ו-E יתלכדו עם הנקודה O נקבל צורה הקרויה ארבלוס, שגם בה עסק ארכימדס.
בשעשועי מתמטיקה

כאשר מסירים את הדרישה שהקטעים AD ו-BE יהיו שווים, מקבלים צורה שניתן לכנותה "סאלינון מוכלל". מקרה פרטי של סאלינון מוכלל כזה מתקבל כאשר הנקודות A ו-D מתלכדות, ואז מקבלים צורה המזכירה ארבלוס, אלא שבשונה מארבלוס שני חצאי המעגלים הקטנים שבו מנוגדים זה לזה. צורה זאת ניחנה בתכונות שהופכות אותה לשימושית במיוחד לצורך פתרון חידות חיתוך והרכבה העוסקות בחלוקת צורות מעוגלות לחלקים שווי שטח והיקף. בפרט, ניתן להשתמש בה לפתרון אלגנטי של בעיית חיתוך העיגול למספר שרירותי של חתיכות שוות שטח והיקף על ידי עקומות שמתחילות ונגמרות בהיקף העיגול ושאינן חותכות זו את זו או צמודות זו לזו. הסיבה לכך נעוצה בקיום התכונות הבאות:
לסוג זה של סאלינון יש שתי "צלעות" (האחת מורכבת משני חצאי המעגלים הקטנים ואילו השנייה היא חצי המעגל הגדול) שוות היקף.
חישוב השטח של סאלינון כזה מראה שערכו  {\frac {1}{4}}(\pi rD) כאשר D ו-r הם קוטר המעגל הגדול ביותר והמעגל הקטן ביותר, בהתאמה. הצבת  r={\frac {D}{n}} מראה ששטח סאלינון כזה קטן פי n משטח העיגול הגדול.
סאלינונים כאלה מקיימים יחס הכלה מוגדר היטב: סאלינון המוגדר על ידי קטע קטן יותר  r_{1} מוכל במלואו בסאלינון המוגדר על ידי קטע גדול יותר  r_{2} (כששניהם נבנים ביחס לאותו חצי מעגל).
שלוש תכונות אלו מאפשרות לחלק את העיגול ל-n חלקים שווי היקף ושטח באמצעות הבנייה הבאה: נחלק את קוטר המעגל ל-n קטעים שווים באמצעות נקודות המופיעות במרווחים שווים, ונבנה סאלינון המוגדר לפי כל אחת מהנקודות הללו. בנייה זאת מניבה חלוקה של העיגול ל-n חלקים שווי שטח והיקף, שכל אחד מהם תחום על ידי קשתות של מעגלים.
הערות שוליים

↑  Variations on an Archimedean Ground: The Generalized Salinon.
↑  בעיה זו אינה פתירה במקרה הכללי באמצעות קווים ישרים.
חלוקה של המעגל ל-4 חלקים שווי שטח והיקף באמצעות סאלינונים מוכללים. באמצעות חלוקת הקוטר CE למספר שרירותי של קטעים שווים, ניתן לחלק את המעגל למספר שרירותי של חלקים שווי שטח והיקף.
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל

| --- | --- |
יוגוסלביה
 מידע כללי
 כינוי:  Plavi (הכחולים)
 התאחדות:  פדרציית הכדורסל היוגוסלבית
 הצטרפות:  1936
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 מירב ההופעות:  קרשימיר צ'וסיץ' (303)
 
 גביע העולם בכדורסל
 הופעות:  10 (הראשונה ב-1950)
 ההישג הטוב:   1970, 1978, 1990  1963, 1967, 1974  1982, 1986
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  8 (הראשונה ב-1960)
 ההישג הטוב:   1980   1968, 1976, 1988  1984
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  21 (הראשונה ב-1947)
 ההישג הטוב:   1973, 1975, 1977, 1989, 1991  1961, 1965, 1969, 1971, 1981  1963, 1979, 1987
 
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל (בסרבו-קרואטית: Кошаркашка репрезентација Југославије, בסלובנית: Jugoslovanska košarkarska reprezentanca, במקדונית: Кошаркарска репрезентација на Југославија) הייתה נבחרת כדורסל שייצגה את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1943 עד 1992 ונשלטה על ידי פדרציית הכדורסל היוגוסלבית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הנבחרת שיפרה בהתמדה את דירוגיה והייתה לאחד הכוחות הדומיננטיים בכדורסל העולמי בשנות ה-70 וה-80, יחד עם ארצות הברית וברית המועצות, וזכתה בחמש מדליות אולימפיות ושמונה גביעי עולם, שלושה עשר תארים בסך הכול, יחד עם עוד שלוש עשרה זכיות במדליות יבשתיות באליפות אירופה בכדורסל.
אחד-עשר חברי היכל התהילה של פיב"א יצאו מנבחרת יוגוסלביה: קרשימיר צ'וסיץ', דראז'ן דליפאגיץ', איבו דנאו, מירזה דליבאשיץ', ולאדה דיבאץ, דראגן קיצ'אנוביץ', רדיבוי קוראץ', טוני קוקוץ', דראז'ן פטרוביץ', זוראן סלאבניץ' ויורה זדובץ.
היסטוריה > 1947–1957

יוגוסלביה ערכה את הופעת הבכורה שלה באליפות אירופה ביורובאסקט 1947, המהדורה החמישית של הטורניר. הנבחרת הגיעה למקום ה-13 מתוך 14 נבחרות בתחרות, כשהפסידה לברית המועצות והונגריה בסיבוב המקדים, ניצחה את הולנד אך הפסידה לאיטליה בחצי הגמר (מקום שלישי בשוויון המשולש בין הנבחרות), וכן ניצחה את אלבניה במשחק הדירוג 13/14. ההופעה השנייה של יוגוסלביה הייתה ביורובאסקט 1953 במוסקבה. הם ניצחו במשחקם הראשון 27–25 מול בולגריה אך סיימו במאזן 3–1 בבית המוקדם. בשובר השוויון המשולש עם בולגריה וישראל, יוגוסלביה סיימה במקום השני ועלתה לסיבוב האחרון, שם ניצחה 3 משחקים אך הפסידה 4 וסיימה במקום ה-6 הכללי בטורניר בן 17 הקבוצות. יוגוסלביה שוב עלתה לסיבוב האחרון ביורובאסקט 1955 בבודפשט, הפעם במקום השני הבלעדי עם מאזן 3–1 בסיבובים המוקדמים. הביצועים שלהם בסיבוב האחרון היו 6 הפסדים ב-7 משחקים, אבל כן נקודת שיא של ניצחון 52–49 על מדליסטית הכסף, צ'כוסלובקיה, בדרך למקום ה-8 מבין 18 הנבחרות המשתתפות. יוגוסלביה הגיעה למקום ה-6 ביורובאסקט 1957 בסופיה, שם היא הצליחה להשיג שני ניצחונות בסבב האחרון, נגד פולין וצרפת, וסיימה במאזן 2–5 שהספיק לה למקום ה-6 בטורניר.
היסטוריה > 1963–1970

יוגוסלביה זכתה במדליה האירופית הראשונה שלה, ארד באליפות אירופה 1963, שם הפסידה 72–83 לפולין בחצי הגמר, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי 89–61 מול הונגריה. לפני כן הם זכו במדליית כסף ביורובאסקט 1961, שם הפסידו 53–60 לברית המועצות בגמר. אחרי הישג זה הגיעה מדליית כסף נוספת באליפות העולם ב-1963, בה זכתה ברזיל. ביורובאסקט 1965 הם שוב הפסידו את המקום הראשון לברית המועצות בגמר. יוגוסלביה השתתפה באליפות העולם 1967, בה זכתה ברית המועצות, והגיעה למקום השני. יוגוסלביה ניצחה את כל היריבות מלבד ארצות הברית בבית א' באולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968, בה הייתה בבית גם עם איטליה, ספרד, פוארטו ריקו, פנמה, הפיליפינים וסנגל. הם עלו לשלב הנוקאאוט, שם הצליחו לגבור על ברית המועצות 62–63. הם שיחקו שוב נגד ארצות הברית בגמר, ושוב נוצחו 65–50. עם 16 נקודות, איבו דנאו, שהוליך את רשימת הקלעים נגד פנמה, איטליה וארצות הברית בסיבוב המקדים, היה מלך הסלים של יוגוסלביה גם בגמר.
ביורובאסקט 1969 הפסידה יוגוסלביה 81–72 בגמר, שוב לברית המועצות. באותה אליפות נבחרו איבו דנאו וקרשימיר צ'וסיץ' לחמישיית הטורניר. יוגוסלביה זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר גדול באליפות העולם 1970, לאחר שניצחה את ברזיל (55–80), ארצות הברית (70–63) וברית המועצות (72–87). קרשימיר צ'וסיץ', שהוביל את יוגוסלביה לאחת מהריצות הגדולות בהיסטוריה של הכדורסל הבינלאומי, נכלל בחמישיית הטורניר.
עד 1974 היה איבו דנאו היה השחקן היוגוסלבי היחיד שנבחר ל-MVP של גביע העולם בכדורסל, ועד היום הוא ודראגן קיצ'נוביץ' נותרו השחקנים היוגוסלביים היחידים שנכללו בו ובהיכל התהילה של פיב"א. דראז'ן דליפאגיץ', דראז'ן פטרוביץ' וטוני קוקוץ', לעומת זאת, הם היחידים שזכו ב-MVP של גביע העולם ונבחרו גם להיכל התהילה של פיב"א וגם להיכל התהילה של הכדורסל נכון לשנת 2021.
היסטוריה > 1971–1978

יוגוסלביה זכתה במדליית הכסף ביורובאסקט 1971, כשהפסידה 69–64 לברית המועצות. צ'וסיץ' נבחר ל-MVP של אליפות אירופה בפעם הראשונה. ב-1973 הם זכו ביורובאסקט, כשניצחו בגמר את ספרד. באותה שנה רק צ'וסיץ' נכלל בחמישיית הטורניר. הצלחה זו שוחזרה על ידי זכייה ביורובאסקט 1975, אותו אירחה יוגוסלביה. בטורניר זה שוב הוענק לצ'וסיץ' פרס ה-MVP, ועד היום הוא ופאו גאסול בשוויון במקום הראשון ברשימת פרסי ה-MVP של אליפות אירופה, עם שניים. יוגוסלביה הייתה סגנית האלופה באליפות העולם 1974, בה זכתה ברית המועצות. דראגן קיצ'נוביץ' נבחר ל-MVP של הטורניר. ב-1977 ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 74–61 בגמר היורובאסקט, ובכך זכתה ביורובאסקט השלישי שלה. שני שחקנים (דליפאגיץ' וסלאבניץ') נבחרו לחמישיית הטורניר.
יוגוסלביה זכתה באליפות העולם 1978. היא ניצחה את קנדה, קוריאה הדרומית וסנגל בסיבוב המקדים; את ברית המועצות, ברזיל, איטליה, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה והפיליפינים בבית חצי הגמר ואת ברית המועצות 82–81 בגמר.
דראז'ן דליפאגיץ' נבחר ל-MVP של הטורניר, והוא, צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר.
היסטוריה > 1979–1987

יוגוסלביה זכתה במדליית ארד ביורובאסקט 1979 אחרי ברית המועצות וישראל, שם צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר. בשנת 1980, יוגוסלביה זכתה בזהב האולימפי הראשון והיחיד שלה באולימפיאדת 1980, בו לא השתתפו חלק ממדינות המערב בעקבות החרם על האולימפיאדה, כמו ארצות הברית, ארגנטינה, פוארטו ריקו, קנדה וסין. יוגוסלביה בלתי מנוצחת הן מהסיבוב המקדים (ניצחה את ספרד, פולין וסנגל) והן מבית הגמר (ניצחה את איטליה, ברית המועצות, ספרד, ברזיל וקובה), וגברה במשחק האליפות על איטליה 86–77. הם סיימו במקום השני ביורובאסקט 1981, כשהפסידו 84–67 לברית המועצות בגמר, וזכו במדליית ארד באליפות העולם 1982, כשבמשחק על המקום השלישי ניצחו 119–117 את ספרד. דראגן קיצ'נוביץ' נכלל בחמישיית הטורניר. הם הגיעו למקום השלישי גם בטורניר האולימפי בלוס אנג'לס 1984, בו הפסידו לספרד 61–74 בחצי הגמר וניצחו את קנדה 88–82 במשחק על מדליית הארד. יוגוסלביה זכתה במדליית ארד גם באליפות העולם 1986, שם הובסה על ידי ברית המועצות בחצי הגמר אך הצליחה לגבור ברזיל. פטרוביץ' היה ה-MVP של הטורניר. הם הגיעו שוב למקום השלישי ביורובאסקט 1987, כשניצחו את ספרד 87–98 במשחק על מדליית הארד לאחר שהפסידו 81–77 ליוון בחצי הגמר.
היסטוריה > אולימפיאדת סיאול 1988

יוגוסלביה הגיעה למקום השני בטורניר האולימפי בסיאול 1988, שהיה האחרון שלה כיוגוסלביה. הם הגיעו למקום הראשון בשלב הבתים, והפסידו רק משחק אחד לפוארטו ריקו. הם עלו לשלב הנוקאאוט, וניצחו את קנדה 95–73 ברבע הגמר ואת אוסטרליה 91–70 בחצי הגמר. הם הפסידו לברית המועצות רק במשחק הגמר 63–76.
היסטוריה > יורובאסקט 1989

יוגוסלביה זכתה באליפות אירופה ה-26, כשגברה על יוון בגמר. בסיבוב המקדים הם היו בבית עם סגנית האלופה יוון, צרפת ובולגריה. הם הביסו את יוון 103–68, בולגריה 78–98 וצרפת 89–106, ובכך עלו לשלב הנוקאאוט כבלתי מנוצחים. הם ניצחו את איטליה 97–80 בחצי הגמר ואת יוון 98–77 בגמר. במשחק זה דראז'ן פטרוביץ' היה מוליך האסיסטים עם 12, ולאדה דיבאץ הוביל בריבאונדים עם 10, ויורה זדובץ רשם שיא של 8 חטיפות ללא איבודים.
היסטוריה > אליפות העולם 1990

אליפות העולם 1990, שהתקיימה בארגנטינה, הייתה אליפות העולם האחרונה בה השתתפה המדינה לפני פירוקה. בסיבוב המקדים הגיעה יוגוסלביה למקום השני בבית א' אחרי פוארטו ריקו. הם היו בבית גם עם ונצואלה ואנגולה. הם ניצחו את ונצואלה 92–84 במשחק הראשון, את אנגולה 92–79 במשחק השני, והפסידו 75–82 לפוארטו ריקו במשחק האחרון של הסיבוב המקדים.
בסיבוב השני יוגוסלביה הוגרלה לבית עם ברית המועצות, יוון וברזיל. הם ניצחו בכל המשחקים: את ברזיל 105–86, ברית המועצות 100–77 ויוון 77–67.
בסיבוב האחרון ניצחה יוגוסלביה את ארצות הברית 99–91 בחצי הגמר הראשון, כשברית המועצות ניצחה את פוארטו ריקו, שעד אז הייתה בלתי מנוצחת.
בגמר ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 75–92 באצטדיון לונה פארק בבואנוס איירס. בסיום הטורניר נבחר טוני קוקוץ' ל-MVP של הטורניר.
היסטוריה > יורובאסקט 1991

יורובאסקט 1991 באיטליה היה הטורניר האחרון בו השתתפה יוגוסלביה, כאשר המדינה התפרקה כמה חודשים אחריו. המצב הביטחוני במדינת הולדתם גרם להפרעה בנבחרת. כבר ב-1990 היו בעיות בין פטרוביץ' הקרואטי לדיבאץ הסרבי. יום לפני חצי הגמר נאלץ יורה זדובץ לעזוב את הנבחרת, מפני ששדה התעופה של עיר הולדתו הופצץ וסלובניה הכריזה על עצמאות.
יוגוסלביה שובצה בבית א' בסיבוב המקדים עם ספרד, פולין ובולגריה. הם גברו על ספרד 76–67, הביסו את פולין 103–61 וניצחו את בולגריה 68–89, ובכך זכו בראשות הבית. זדובץ נאלץ לעזוב את הנבחרת רגע לפני חצי הגמר, אך יוגוסלביה בכל זאת ניצחה את צרפת 76–97. בגמר הם ניצחו את איטליה המארחת 88–73. טוני קוקוץ' נבחר ל-MVP של הטורניר.
טבלת מדליות

| במשחקים האולימפיים | במשחקים האולימפיים | במשחקים האולימפיים | סך הכול> במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 | 1 | 5 |
אליפות העולם
| 3 | 3 | 2 | 8 |
אליפות אירופה
| 5 | 5 | 3 | 13 |
משחקי הים התיכון
| 5 | 1 | 1 | 7 |
אוניברסיאדה
| 1 | 2 | 1 | 4 |
| 15 | 14 | 8 | 37 |
השנים הדומיננטיות בתחרויות פיב"א

נבחרת יוגוסלביה של סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 הציגה את מה שהיה אולי הדור הגדול ביותר בתולדות הכדורסל היוגוסלבי. עם שחקנים כמו דראז'ן פטרוביץ', ולאדה דיבאץ, טוני קוקוץ', דינו ראדג'ה, פרדראג דנילוביץ', ז'ארקו פספאלי ויורה זדובץ, המדינה הייתה אחראית לגל של שחקני NBA בינלאומיים בשנות ה-90. רבים מהשחקנים היוגוסלביים לשעבר בעידן זה היו חלק מהנבחרת הלאומית עד גיל 21 שזכתה באליפות העולם לנוער ב-1987, כשניצחה את ארצות הברית הן בשלב הבתים והן בגמר.
נבחרות חדשות

לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנת 1991, נוצרו חמש מדינות חדשות: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (בשנת 2003 שמה שונה לסרביה ומונטנגרו) וסלובניה. ב-2006 הפכה גם מונטנגרו למדינה עצמאית וסרביה הפכה ליורשת של סרביה ומונטנגרו. ב-2008 הכריזה קוסובו על עצמאות מסרביה והפכה לחברה בפיב"א ב-2015.
להלן רשימה של נבחרות גברים באזור של יוגוסלביה לשעבר, בסוגריים שנת הצטרפותן לפיב"א:
בוסניה והרצגובינה (1992)
קרואטיה (1992)
מקדוניה הצפונית (1993)
סרביה ומונטנגרו (1992–2006)
מונטנגרו (2006)
סרביה (2006)
קוסובו (2015)
סלובניה (1992)
אף אחת מהנבחרות הללו אינה יורשת של התוצאות שהשיגה נבחרת יוגוסלביה[דרוש מקור].
לאחר התפרקות יוגוסלביה ב-1991 המשיכו המועדונים, הליגות והנבחרות הלאומיות של איגודי הכדורסל היורשים את המסורת המכונה "בית הספר היוגוסלבי לכדורסל", כאשר חלקן המשיכו להניב תוצאות נאות והציגו ביצועים חזקים בתחרויות בינלאומיות, הן בתחרויות עולמיות והן ביבשתיות. הנבחרת המוצלחת ביותר מאז התפרקות המדינה המשותפת הייתה סרביה ומונטנגרו וכעת סרביה. גם קרואטיה זכתה להצלחה לא מבוטלת מיד לאחר הפירוק, וגם סלובניה זכתה בטורניר הבינלאומי הראשון אי פעם לאחר שניצחה את סרביה בגמר יורובאסקט 2017. גם נבחרות לאומיות אחרות המשיכו להפגין ביצועים יפים לאורך השנים על הבמה הבינלאומית בתחרויות שונות, כשבוסניה, מונטנגרו ומקדוניה, כולן העפילו באופן קבוע ליורובאסקט ולטורנירים גדולים אחרים.
הערות שוליים

↑  "VII Olympic Basketball Tournament". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-29 ביוני 2013. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Preliminary Round". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  "Cosic-led Yugoslavia had one of greatest runs in international basketball history". FIBA. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Linguasport.com Tournament Team.
↑  "History, All time Medallists". fiba.com.
↑  "VIII WORLD CHAMPIONSHIP (MANILA 1978) GAME DETAILS". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2013. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Velasco, Santiago. "VIII World Championship (Manila 1978) Game Details". LinguaSport.com. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Manila Chosen Site Of World Basketball Meet". San Juan, Puerto Rico: The Virgin Islands Daily News. 12 ביולי 1974. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "IX WORLD CHAMPIONSHIP (CALI 1982) GAME DETAILS". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "XXV European Championship - Preliminary Round". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "XII Olympic Basetball Tournament". www.linguasport.com. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "XXVI EUROPEAN CHAMPIONSHIP (ZAGREB 1989)". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-29 ביוני 2013. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "XI World Championship (Buenos Aires 1990)". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-3 בינואר 2014. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TONI KUKOČ NAMED TO THE NAISMITH MEMORIAL BASKETBALL HALL OF FAME". Nba.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Once Brothers', Zdovc look back at successful and turbulent Yugoslavian era". FIBA. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BASKETBALL; Yugoslav Team Loses Player to Upheaval". The New York Times. 29 ביוני 1991. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Jure Zdovc - The Golden Slovenian". יורוליג. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "XXVII European Championship". www.linguasport.com. אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2014. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
קרשימיר צ'וסיץ' (בתמונה) ופאו גאסול הם השחקנים היחידים שזכו ב-MVP של אליפות אירופה פעמיים.
דראז'ן פטרוביץ' זכה גם ב-MVP של אליפות אירופה בכדורסל וגם ב-MVP של אליפות העולם בכדורסל.
סאלם א-דאווסרי

סאלם מוחמד א-דאווסרי (בערבית: سالم محمد الدوسري; נולד ב-19 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן סעודי המשחק באל-הילאל בעמדת הקיצוני.
קריירת מועדונים

א-דאווסרי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אל-הילאל. ב-24 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אל נאצר, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע כתר הנסיך, זכייה ראשונה בקריירה של א-דאווסרי וחמישית ברציפות של המועדון.
בינואר 2018 הודיעה ההתאחדות לכדורגל בערב הסעודית על כוונתה להשאיל תשעה משחקני הנבחרת לקבוצות בשתי הליגות העליונות בספרד, על מנת שייצברו ניסיון לקראת מונדיאל 2018. ב-21 בינואר 2018 א-דאווסרי הושאל לויאריאל מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ערך במחזור האחרון של העונה בתיקו 2-2 נגד ריאל מדריד.
קריירה בינלאומית

ב-29 בפברואר 2014 א-דאווסרי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית בהפסד 4-2 לאוסטרליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022. במונדיאל הבקיע שני שערים שאחד מהם היה בניצחון 1-2 נגד ארגנטינה במשחק הראשון של שלב הבתים.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

ליגת העל הסעודית: 2016/2017
גביע המלך הסעודי: 2015
גביע כתר הנסיך: 2012, 2013, 2016
הסופר קאפ הסעודי: 2015
נסטור בסטרטשה

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1924 ברמאו, ספרד 
 פטירה:  12 ביולי 2014 (בגיל 90) הונדריביה, ספרד 
 יצירות ידועות:  Peace Dove 
 פרסים והוקרה:  Lan Onari (2005)  Gipuzkoako Urrezko Domina (2013) 
 
נסטור בסטרטשה
מצבות קבורה בסקיות
נסטור בסטרטשה (Néstor Basterretxea Arzadun;‏ 6 במאי 1924 – 12 ביולי 2014) היה צייר ופסל ספרדי-בסקי.
ביוגרפיה

נולד בברמאו, בסטרטשה גלה מספרד במהלך מלחמת האזרחים ובין השנים 1936 ל-1942 התגורר בצרפת ואחר כך בין השנים 1942 ל-1952 בארגנטינה. הוא החל לצייר בארגנטינה, ובשנת 1949 זכה בפרס "Premio Unico a Extranjeros" היוקרתי.
בשנת 1952 חזר לחבל הבסקים בספרד. הוא הוזמן להכין ציור קיר בעבור הבזיליקה של ארנזוזו (Arantzazu). בשנת 1960 החל גם לפסל. נסטור עסק לעיתים קרובות בנושאים הקשורים לתרבות הבסקית. בשנת 1982 הוא יצר סמל של עץ עם שבעה ענפים עבור הפרלמנט הבסקי.
בשנת 1989 נבחר לתכנן את הפסל באנדרטה לרועה הצאן הבסקי ברינו.
נפטר ב-2014, בן 90, בביתו שבעיר הונדריביה.
סאלם אל-האג'רי

סאלם עלי סאלם אל-האג'רי (בערבית: سالم علي سالم الهاجري בתעתיק: סאלם עלי סאלם אלהאג'רי; נולד ב-10 באפריל 1996 בקטר) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
קריירת מועדונים

אל-האג'רי גדל באקדמיית אספייר ובמחלקות הנוער של א-סד ואויפן. ב-1 בינואר 2016 חזר לא-סד, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקטרית.
קריירה בינלאומית

ב-17 בינואר 2017 ערך אל-האג'רי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מולדובה במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת קטר בטורניר גביע אסיה 2019, בו זכתה נבחרתו, וכן בטורניר קופה אמריקה 2019.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות קטר (3): 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022
גביע הליגה הקטרית (1): 2019/2020
גביע אמיר קטר (3): 2017, 2020, 2021
הגביע הקטרי (3): 2017, 2020, 2021
גביע השייח' ג'אסם (2): 2017, 2019
גביע אסיה (1): 2019
גביע אסיה עד גיל 19 (1): 2014
הערות שוליים

↑  Copa America: Sanchez announces Qatar squad באתר The Peninsula, ‏ 31 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Our national team squad for the #2022WorldCup באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקטרית, 11 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת קטר – גביע אסיה בכדורגל 2019 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע.חסן •  4 סלמאן •  5 פאתחי •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסמאעיל •  9 מוחמד •  10 אל-היידוס •   11 א. עפיף •  12 בודיעף • 13 אל-מוחזה •  14 אל-האג'רי • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוסטפא • 18 אל-עלי • 19 עלי • 20 ע. עפיף • 21 י. חסן • 22 אל-בכרי • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע.חסן •  4 סלמאן •  5 פאתחי •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסמאעיל •  9 מוחמד •  10 אל-היידוס •   11 א. עפיף •  12 בודיעף • 13 אל-מוחזה •  14 אל-האג'רי • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוסטפא • 18 אל-עלי • 19 עלי • 20 ע. עפיף • 21 י. חסן • 22 אל-בכרי • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 חסן •  4 סלמאן •  5 פאתחי •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסמאעיל •  9 מוחמד •  10 אל-היידוס •   11 א. עפיף •  12 בודיעף • 13 אל-מוחזה •  14 אל-האג'רי • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מועין • 18 אל-עלי • 19 עלי • 20 ע. עפיף • 21 י. חסן • 22 אל-בכרי • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 חסן •  4 סלמאן •  5 פאתחי •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסמאעיל •  9 מוחמד •  10 אל-היידוס •   11 א. עפיף •  12 בודיעף • 13 אל-מוחזה •  14 אל-האג'רי • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מועין • 18 אל-עלי • 19 עלי • 20 ע. עפיף • 21 י. חסן • 22 אל-בכרי • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
נסטור פיטאנה

| --- | --- |
פיטאנה במהלך מונדיאל 2018
פיטאנה במהלך מונדיאל 2018
 לידה:  17 ביוני 1975 (בן 49) קורפוס, מיסיונס שבארגנטינה
 שם מלא:  נסטור פביאן פיטאנה
 עיסוק נוסף:  מורה לחינוך גופני
 ליגות מקומיות
 2006 - 2007   2007 -:  ליגת המשנה הארגנטינאית   ליגת העל הארגנטינאית
 מפעלים בינלאומיים
 2010 -   2011 -:  CONMEBOL   פיפ"א
נסטור פביאן פיטאנה (בספרדית: Néstor Fabián Pitana; נולד ב-17 ביוני 1975) הוא שופט כדורגל ארגנטינאי. פיטאנה שופט משחקים בליגת העל הארגנטינאית, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א. פיטאנה שפט במשחקי מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2015, מונדיאל 2018, ונבחר לשפוט במשחק גמר מונדיאל 2018.
קריירה

בנעוריו שיחק פיטאנה כדורגל וכדורסל, בקבוצות מקומיות. פיטאנה אף שימש כשחקן, כאשר מילא תפקיד משני של סוהר, בסרט הארגנטיני 'La furia'. בנוסף, שימש גם כשופט משחקי באולינג.
בין השנים 2001-2004, למד פיטאנה חינוך גופני. בנוסף, עבר קורס שיפוט כדורגל. עד 2006 שימש כמורה לחינוך גופני במוסדות לימודיים בארגנטינה, ושפט משחקי כדורגל בליגות החובבניות. ב-2006 החל לשמש כשופט בטורנירי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. בדצמבר אותה שנה, שפט לראשונה בליגת המשנה הארגנטינאית. ביוני 2007 שפט לראשונה בליגת העל הארגנטינאית, משחק בין אתלטיקו קולון לרוסאריו סנטראל. החל מ-2010 משמש כשופט במפעלי CONMEBOL. ב-2014 שפט במשחק הסופר קלאסיקו, שנערך באצטדיון הבונבוניירה. ב-2015 שפט באחד ממשחקי גביע רקופה סודאמריקנה, בו ניצחה ריבר פלייט את סן לורנסו וזכתה במפעל.
פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר זה שפט 4 משחקים, כאשר האחרון שבהם היה ניצחונה של גרמניה על צרפת, בשלב רבע הגמר. הוא שפט במשחקי קופה אמריקה 2015 ובמשחקי גביע הקונפדרציות 2017. פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2018. הוא שפט במשחק הפתיחה, בו ניצחה רוסיה 5 - 0 את ערב הסעודית. במונדיאל זה שפט 5 משחקים. פיטאנה נבחר לשפוט את משחק הגמר. בכך היה לשופט הארגנטינאי השני ששופט המשחק גמר אליפות העולם בכדורגל, לאחר שהוראסיו אליזונדו שפט בגמר מונדיאל 2006.
סאנגם

| --- | --- |

 בימוי:  ראג' קאפור 
 הופק בידי:  ראג' קאפור 
 תסריט:  Inder Raj Anand 
 עריכה:  ראג' קאפור 
 שחקנים ראשיים:  Vyjayanthimala Lalita Pawar ראג' קאפור ראג'נדרה קומאר Iftekhar 
 מוזיקה:  Shankar–Jaikishan 
 צילום:  Radhu Karmakar 
 מדינה:  הודו 
 חברת הפקה:  Filmistan 
 חברה מפיצה:  R. K. Films, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1964 
 משך הקרנה:  238 דק' 
 שפת הסרט:  הינדי 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סאנגם (Sangam; בתרגום חופשי: "מפגש") הוא סרט הודי קלאסי בכיכובם של ראג' קאפור שגם ביים וכתב וראג'נדרה קומאר. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1964 ונחל הצלחה גדולה באסיה, רוסיה וישראל. משמעות המונח סאנגם היא אהבה וידידות חזקה בין שני חברים.
על-בסיס סרט זה יצר בני תורתי את הסרט "כיכר החלומות" בשנת 2001.
עלילה

בסרט מסופר על סונדאר (ראג' קאפור), בחור פשוט ויתום אשר גדל בחיק משפחתו של חברו הטוב גופאל (ראג'נדרה קומאר). גופאל הוא האדם החשוב ביותר בחייו של סונדאר.
גם סונדאר וגם גופאל מאוהבים נואשות ברדהא, ידידת ילדות שלהם. רדהא עצמה מאוהבת בגופאל ולא בסונדאר. כשגופאל מגלה לראשונה שסונדאר מאוהב ברדהא, הוא מחליט לשכוח ממנה. היות שהוריה של רדהא סבורים שסונדאר אינו ראוי לבתם, מחליט סונדאר להפוך לקצין בצבא, שם לכאורה הוא מת מות גיבורים לאחר שמטוסו מופל מעל קשמיר בקרב נגד אויבי המדינה.
אחרי "מותו" של סונדאר מתחילים גופאל ורדהא לממש את אהבתם אחד כלפי השנייה. אולם באופן מפתיע חוזר סונדאר בריא ושלם אל ידידיו. גופאל מוותר שוב על אהבתו ומבקש מרדהא לשכוח אותו. הוריה של רדהא, שעתה מתרשמים לטובה מסונדאר, מסכימים שתינשא לו. רדהא גם היא מחליטה לשכוח מגופאל ולהתחיל חיים חדשים עם סונדאר.
זמן מה לאחר נישואיהם של רדהא וסונדאר, מגלה סונדאר מכתב אהבה שקיבלה רדהא בזמנו מגופאל, מבלי לדעת שמכתב זה נכתב על ידי חברו הטוב. לבסוף מתגלה מי כתב את המכתב וגופאל שם קץ לחייו. סונדאר מבין כי מה שהיה חסר בחייו הוא סאנגם, מפני שעל אף ויתורו של גופאל על אהבתו לטובת חברו, גופאל לא הבין שסונדאר גם אהב אותו מאוד והוא זה שהיה צריך לוותר על אהבתו לטובת אהבתם ההדדית של גופאל ורדהא.