stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערת המכפלה
בניין מערת המכפלה

הבניין שמעל מערת המכפלה הוא אחד המונומנטים הנאים ביותר שהשתמרו מתקופת בית שני. יש הסוברים שהבניין נבנה על ידי המלך הורדוס, מכיוון שהסגנון האדריכלי שלו דומה לסגנון הבנייה ההרודיאני, לדוגמה בהוספת האומנות בחלקו העליון של המבנה, עיצוב המהווה מאפיין הרודיאני מובהק. מנגד יש הסוברים שבימיו של הורדוס כבר עמד הבניין על תלו, ונבנה קודם לכן על ידי האדומים. לדעת אחרים הוא נבנה מאוחר יותר, בימי אדריאנוס. ארכאולוגים שחקרו את המקום הצביעו על הזיקה האדריכלית המובהקת בין המבנה של מערת המכפלה למתחם הר הבית. מבנה נוסף מאותו טיפוס הוא זה שבאלוני ממרא מצפון לחברון. בשלושתם בולטים מאפיינים אדריכליים כגון שימוש באבני ענק, סיתות שוליים, אומנות אחוזות ועוד. הארכאולוג ד"ר יובל ברוך הציע כי המבנה נוסד על ידי הורדוס כמתחם אדומי (של האוכלוסייה האדומית המגוירת), לצד בנייתו של הר הבית בירושלים.
במאה הרביעית חילקו הביזנטים את המבנה שמעל המערה לשניים, ואסרו כניסת יהודים לכנסייה שהוקמה בצד המזרחי שבמבנה. הנוסע אנטונינוס מפלקנטיה (570-560), שביקר במתחם בימי השלטון הביזנטי, מספר שבנויה שם בזיליקה "בת ארבע שדרות עמודים... מהצד האחד נכנסים הנוצרים ומהצד האחר - היהודים, המקטירים הרבה לבונה... וכך מתאסף המון לאין מספר מכל הארץ של היהודים".
במאה השביעית, לאחר הכיבוש הערבי המבנה הוסב למסגד. בימי השלטון המוסלמי הפכה הבזיליקה למסגד המכונה "מסגד אברהם".
בשנת 1100 – לאחר מסע הצלב הראשון – הסבו הצלבנים את המסגד חזרה לכנסייה. הנוסע רבי בנימין מטודלה ביקר במערה במאה ה-12, וכתב:
ובעמק השדה בשדה המכפלה, שם העיר היום, ושם הבמה הגדולה שקורין שמה הקדוש אברהם, והיא הייתה כנסת (בית כנסת) היהודים בימי ישמעאליים. ועשו הגויים שם ששה קברים על שם אברהם ושרה, יצחק ורבקה, יעקב ולאה, ואומרים ל"תועים" (עולי הרגל הנוצרים) שהם קברי האבות ונותנין שם ממון.
אבל אם יבוא יהודי שם שיתן שכר לשוער של מערה ויפתח לו פתח ברזל שהוא עשוי מבנין אבותינו עליהם השלום, וירד אדם למטה במדרגות ונר דלוק בידו וירד למטה במערה אחת ואין שם כלום, וכן בשנייה, עד שיבוא אל השלישית והנה שם ששה קברים: קבר אברהם ויצחק ויעקב ושרה ורבקה ולאה זה כנגד זה ועל קבריהם חתומים אותיות חקוקות באבנים. על קבר אברהם חקוק "זה קבר אברהם" ושל יצחק "זה קבר יצחק בן אברהם אבינו", ושל יעקב "זה קבר יעקב בן יצחק בן אברהם אבינו", ועל האחרים "זה קבר שרה" ו"זה קבר רבקה" ו"זה קבר לאה".
ובמערה מדליקין שם עששית אחת דולקות בכל יום ויום ובכל לילה ולילה על הקברים. ושם חביות הרבה מלאות עצמות מישראל, שהיו מביאים שם מתיהם בימי ישראל, כל אחד ואחד עצמות אבותיו, ומניחין אותן שם עד היום הזה. ובקצה שדה המכפלה ביתו של אברהם ומעיין לפני הבית. ואין מניחין שם לעשות בית מפני כבוד אברהם אבינו.
במאה ה־13 הממלוכים שוב הסבו את הכנסייה למסגד. האולם עצמו קיים עד היום והוא האולם הגדול והמפואר שבאולמות התפילה שבמבנה, ומכונה "אולם יצחק", על־שם מצבת קברו של יצחק הנמצאת במרכזו. כמו כן בנו הממלוכים במתחם המבנה מספר אולמות קטנים נוספים – על מצבות קבריהם של אברהם, שרה, יעקב ולאה. כמו כן מצדו הדרומי של המבנה בנו הממלוכים את אולם יוסופיה (במאה העשירית כונה "קבר יוסף") ומצדו הצפוני את מסגד אל-ג'וואלי.
המבנה נבדק ותועד בתקופת המנדט הבריטי על ידי ואנסאן ומקיי שפרסמו את המחקר המקיף ביותר על המקום בספר בצרפתית בשם: "לה חרם אל-חליל".
ב-7 ביולי 2017 הכריזה אונסק"ו על העיר העתיקה של חברון, הכוללת את מתחם מערת המכפלה, כאתר מורשת עולמי פלסטיני.
בניין מערת המכפלה > החלל התת-קרקעי מתחת למערה

קיימת עדות מהתקופה הצלבנית, לפיה מתחת למצבות הקבורה קיים פתח לחלל תת-קרקעי גדול שהוא מערת המכפלה הקדומה. בשנת 1922 מיפה הארכאולוג לואי-איג ונסאן את המערה וכן תיאר מערה שמצא מתחת למבנים, ובה מצבות ופתחים שונים למערות נוספות.
עדות נוספת על ירידה למערות הקבורה הגיעה מג'ק סקלן, יהודי שנכנס למערה בשנות ה-30 בעזרתו של קצין בריטי בעת ביקורו בארץ, באותה תקופה. בראיון שנערך עמו שבוע לפני מותו, תיאר סקלן את הקברים הנמצאים בתוך המערה לדובר היישוב היהודי בחברון, נעם ארנון.
לאחר מלחמת ששת הימים הוריד בכיר השב"כ יהודה ארבל אל החלל הפנימי את בתו מיכל בת ה-13, שסיירה בחלל והביאה תצלומים ושרטוטים שלו. בעקבות סיור זה פרסם משה דיין מאמר ראשוני ובו תיאור של המערכת התת-קרקעית. בשנת 1981 ירדה אל החלל התחתון קבוצה של מדריכים ממדרשת חברון בקרית ארבע. הם תיארו קומה נוספת ובה מערה כפולה המזכירה מערת קבורה כנענית. במערה הפנימית התגלו כלי חרס שתוארכו לתקופת בית המקדש הראשון (מאות 8–9 לפנה"ס). לאחר מכן ירדה למערה משלחת נוספת ובה נציגי צה"ל והארכאולוג זאב ייבין. ייבין הראה שהמערה דומה למערות קבורה רבות בהר חברון, האופייניות לאלף השני לפנה"ס, שפיר אנכי מוביל אליהן ובתחתיתן מצוי חדר קבורה.
הגישה למערת המכפלה

מתוך חיבור לטיני שנכתב בחברון ככל הנראה בסוף המאה ה-10, מתברר כי לאחר הכיבוש הערבי בשנת 638 הייתה בחברון קהילה יהודית קטנה שבנתה בית כנסת ליד המערה. בית הכנסת הזה נזכר גם בעדותו של בנימין מטודלה. מתוך מקור יהודי מתקופת שלטון הפאטימים, מתברר כי הקהילה היהודית בחברון החליטה להרוס אותו ולבנות אותו מחדש.
הרמב"ם ביקר בשנת ד'תתקכ"ו (1165) במערת המכפלה, וקבע את יום הביקור בה כיום טוב לדורו ולזרעו אחריו, כדבריו: "ובאחד בשבת, תשעה לחודש (מרחשון)... עמדתי במערה והתפללתי, שבח לאל יתברך על הכל .. נדרתי שיהיו לי כמו יום טוב ותפילה ושמחה בהם אכילה ושתייה. אלהים יעזרני על כל ויקים לי נדרי לה' אשלם – אמן".
עוד מידע מסר ר' שמואל ב"ר שמשון שהיה במערה בשנת 1210 כי "ירד כ"ד מדרגות למערה, בדרך צר מאד, עד כי יכול לנגוע בסלע מכל צד".
הגישה למערת המכפלה > כניסת מתפללים כיום

המבנה נתון לשליטת ישראל והוא נמצא בחלק H2 של חברון, הנמצא בשליטה ביטחונית ישראלית. את המבנה מאבטחים שוטרי מג"ב, ובמקרים רבים ניסו פלסטינים לדקור שוטרים בשער הכניסה למוסלמים. האתר נמצא במוקד הסכסוך הישראלי-פלסטיני בחברון.
את מערת המכפלה פוקדים מדי יום מאמינים רבים, יהודים ומוסלמים. מתקיימות בו שמחות רבות – חגיגות ברית מילה, בר מצווה ובת מצווה, חתונות ועוד.
במשך 20 ימים בשנה סדרי החלוקה במערה מתבטלים: בעשרה ימים (שני ימים של ראש השנה, יום אחד בעשרת ימי תשובה, יום הכפורים, יומיים בחול המועד סוכות, שבת חיי שרה, יומיים בחול המועד פסח וערב ראש חודש אלול) המבנה כולו פתוח ליהודים, ובכעשרה ימים (מוולד א-נבי, לילת אל-מעראג', ימי שישי של הרמדאן, לילת אל-קדר, עיד אל-פיטר, חג הקורבן וראש השנה ההג'רית) המבנה כולו פתוח לכניסת מוסלמים.
על פי נתוני הסיכום השנתי של משמר הגבול במערת המכפלה, בשנת 2019 נכנסו למערת המכפלה כמיליון וחצי מבקרים ומתפללים, מתוכם כ-700,000 יהודים, כ-600,000 מוסלמים, וכ-100,000 תיירים בני לאומים שונים.
כיום פועלים במקום "מוסדות מערת המכפלה" הכוללים: כוללי אברכים, תלמוד תורה, הכנסת אורחים חברון ועוד, ומתקיימים בו עשרות מנייני תפילה בכל יום.
ביוזמת הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, מתקיימות במערה עצרות סליחות המוניות בכל שנה בימי הסליחות, ומשתתפים בהן עשרות אלפי איש.
בתקופת מלחמת חרבות ברזל הוטלו מגבלות רבות על המתפללים המוסלמים במערת המכפלה. במשך שנת 2024 נמנעה מהם האד'אן, קריאת התפילה המוסלמית, במשך 674 פעמים, ונמנע מהם לציין את חגיגות מוולד א-נבי במסגד. המסגד נסגר למתפללים 10 פעמים במהלך השנה, וכוחות צבא נכנסו אליו לעיתים קרובות. המגבלות הרבות גרמו לכך שבמהלך שנת 2024 פקדו מתפללים מוסלמים את המסגד במערת המכפלה 236,530 פעמים בלבד, לעומת כ-600,000 בשנת 2019.
לקריאה נוספת

אלי שילר, מערת המכפלה, הוצאת אריאל, 1976.
נעם ארנון, מערת המכפלה שורשי העם היהודי, בהוצאת מחדשי היישוב היהודי בחברון, תשס"ב.
נעם ארנון, המערה, הוצאת בית אל – מדרשת חברון, 2017.
יעקב בלומקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בפברואר 1900 (יוליאני) אודסה, האימפריה הרוסית 
 הוצאה להורג:  3 בנובמבר 1929 (בגיל 29) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  Special Faculty of the Frunze Military Academy 
 מעסיק:  צ'קה, גפא"ו 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית 
 
יעקב גריגורייביץ בלומקין (1898 - 3 בנובמבר 1929), היה סוציאל רבולוציונר, טרוריסט מהפכני, סוכן גופי המודיעין הסובייטי - הצ'קה והג.פ.או, ומרגל. שהוצא להורג בעוון בגידה.
ילדותו

נולד למשפחה יהודית. התייתם וילדותו עברה עליו באודסה. שמחה-יענקל בן הירש בלומקין היה תלמידו של מנדלי מוכר ספרים, וזאב ז'בוטינסקי וחבר ב'הגנה העצמית' היהודית באודסה.
רקע

במערכות הצבאיות, המודיעיניות והביטחוניות הסובייטיות שהתפתחו בימי המהפכה הבולשביקית שירתו לא מעט יהודים בתפקידים מגוונים, מן הדרג הזוטר עד לתפקידים הבכירים ביותר. היהודים היו מרכיב משמעותי בכל עשייה ביטחונית וצבאית ונטלו חלק פעיל בתהליך בניית הכוח הצבאי-אסטרטגי של ברית המועצות.
הסובייטים ראו בארץ ישראל מדגרה נוחה לרעיונותיהם המהפכניים, וכקרש קפיצה ליצוא המהפכה להודו תוך מלחמה באינטרסים של הבריטים במזרח התיכון וכל זאת בסיועה של האוכלוסייה היהודית המקומית, האוהדת את רעיונות המהפכה, שזה מקרוב עלתה מרוסיה.
בלומקין והמודיעין הסובייטי בפלשתינה א"י ובמזה"ת

בדצמבר 1923, בלומקין, שקודם לכן נחשד כרוצחו של השגריר הגרמני במוסקבה, וילהלם מירבאך, ירד מאניה בנמל חיפה, מחופש לחרדי, ובשם הכיסוי, מאיר גורפינקל, ייסד כמרגל תושב את תחנת פלשתינה א"י של המודיעין הסובייטי. לצידו, כסגנו, היה יעקב סרבריאנסקי, מי שלימים נחשב אבי הכוחות המיוחדים הסובייטיים - הספצנאז, והשניים פתחו מכבסה ביפו. כעבור חצי שנה חזר בלומקין למוסקבה ודיווח לממונים עליו שהמצב בארץ ישראל משול לביצה רדודה ללא תנועה. סרבריאנסקי נכנס בנעליו של בלומקין כמנהל התחנה וכעזר כנגדו נשלחה אליו ממוסקבה אשתו, פולינה. בשתי שנות הפעילות של הזוג סרבריאנסקי הם פעלו להקמת תשתית לקבוצות חצי צבאיות שיקדמו את האינטרס הסובייטי באזור.
בלומקין שב למזה"ת ב-1928 והשתקע באיסטנבול תחת הכיסוי של סוחר בכתבי יד וספרים עבריים ממוצא פרסי, יעקב סולטנוב. למעשה, בלומקין מילא את תפקיד הממונה על המודיעין הסובייטי במזה"ת. בכיסויו כסוחר יודאיקה מכר בלומקין כתבי יד עבריים שהוחרמו מיהודים כולל ספרים מאוספו של הרבי מלובביץ שהופקדו למשמרת בספריית לנינגרד. חלק מפידיון המסחר העביר בלומקין לידידו טרוצקי שגלה אז בטורקיה ועל מעשהו זה הוצא להורג במוסקבה בעוון בגידה ב-1929.
לקריאה נוספת

תום שגב, שיעור היסטוריה ק-ג-ב, סניף תל אביב, באתר הארץ, 25 ביוני 2010
דוד מרקיש, המלאך השחור,
Isabella Ginor and Gideon Remez, Atomic Bombshell,
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342425805171  GND: 120823659  ISNI: 0000 0000 2209 7895  LCCN: n2019057459  NKC: js2014805170  VIAF: 3311764   WorldCat (עם VIAF): 3311764
חיל החלל של ארצות הברית

| --- | --- |
  
 "Aim High ... Fly-Fight-Win "Integrity first, Service before self, Excellence in all we do
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:  הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 סוג:  חיל חלל
 בסיס האם:  הפנטגון, מחוז ארלינגטון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 בדצמבר 2019 – הווה (5 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  321,848 לוחמים בסדיר  68,927 אנשי מילואים  105,104 המשמר הלאומי   147,879 אזרחים
 ציוד עיקרי:  כ-750 כלי טיס, טילים
 פיקוד
 יחידת אם:  מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית
 דרגת המפקד:   גנרל
 מפקד נוכחי:  גנרל צ'אנס סאלצמן   2 בנובמבר 2022 - נוכחי
| --- | --- |

 
 זרועות
  צבא ארצות הברית
  צי ארצות הברית
  חיל האוויר של ארצות הברית
  חיל הנחתים של ארצות הברית
  משמר החופים של ארצות הברית
  חיל החלל של ארצות הברית
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 נשיא ארצות הברית
 מזכיר ההגנה של ארצות הברית
 פיקוד קרבי מאוחד
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של ארצות הברית
 היסטוריה של ארצות הברית
 חוק גולדווטר-ניקולס
חיל החלל של ארצות הברית, או חיל החלל האמריקני (באנגלית: United States Space Force) הוא גוף של הצבא האמריקני המתמקד בפעילות בחלל. זהו האגף החדש הראשון מאז הקמתו של חיל האוויר האמריקני העצמאי בשנת 1947. החיל הוקם בצו נשיאותי של דונלד טראמפ ב-20 בדצמבר 2019.
הגוף אורגן כשירות צבאי במחלקת חיל האוויר, אחת משלוש המחלקות הצבאיות במחלקת ההגנה. בראש חיל החלל, דרך מחלקת חיל האוויר, עומד מזכיר חיל האוויר המדווח למזכיר ההגנה, וממונה על ידי הנשיא באישור הסנאט. הקצין הצבאי הבכיר ביותר בחיל החלל הוא ראש המבצעים בחלל, שמפעיל פיקוח על יחידות חיל החלל ומשמש כאחד מראשי המטות המשולבים. רכיבים מסוימים של חיל החלל יוקצו לפיקודים הקרביים המאוחדים. בזמן שלמפקדים סמכות מבצעית מזכיר חיל האוויר ומפקד מבצעי החלל ישמרו על סמכות מנהלית.
הגוף פועל בצמוד לפיקוד החלל של ארצות הברית.
הקמה

ההצעה להקמת חיל החלל של ארצות הברית (במקור נקרא באנגלית: United States Space Corps) הייתה הצעה להקמת אגף בכוחות המזוינים של ארצות הברית שמתוכנן ליטול את משימות החלל מידי חיל האוויר האמריקני ויתמקד בתפקידי לוחמה בחלל.
ביוני 2017, ועדת השירותים המזוינים (HASC) בקונגרס הצביעה פה אחד להקים חיל חלל בהתאם לחוק מימון ההגנה. הגוף החדש תוכנן להיות מנוהל על ידי מזכיר חיל האוויר (כפי שחיל הנחתים מוכפף למחלקת הצי), אך יהיה אגף נפרד ולמפקדו יובטח מושב במטות המשולבים.
בכירים רפובליקנים ודמוקרטים מוועדת המשנה של הכוחות האסטרטגיים, הרפובליקנים מייק רוג'רס (מאלבמה) וג'ים קופר (מטנסי), יזמו את ההצעה. חלק מחברי ועדת השירותים המזוינים, כולל הרפובליקנים מרתה מקסאלי (מאריזונה) וקולונל חיל-האוויר לשעבר, מייק טרנר (מאוהיו) הביעו חשש שהצעה זו לא תזכה לשימוע או בדיקות בדבר נחיצות חיל שכזה והלינו על כך ששמעו על ההצעה במהלך ההצבעה בלבד.
ההצעה זכתה להתנגדות בחיל האוויר האמריקאי, כולל של מזכירת חיל האוויר הת'ר וילסון וראש המטה של חיל האוויר הגנרל דייוויד גולדפיין. בכירי צבא אחרים התנגדו אף הם להצעת ההקמה, כדוגמת שון או'קיף, לשעבר מזכיר הצי ומנהל נאס"א; ליסה דיסבראו, לשעבר תת-מזכירת חיל האוויר; הגנרל ויקטור א. רינור ג'וניור, לשעבר מפקד פיקוד צפון וההגנה האווירית; לוטננט גנרל אדוארד ג'. אנדרסון, לשעבר סגן מפקד פיקוד הצפון וההגנה האווירית.
מפקד פיקוד חיל האוויר והחלל לשעבר, הגנרל לאנס.ו. לורד דווקא תמך בהצעה, אך הזהיר שעל תוכניות החלל של הצבא והצי להיכלל כתוכניות של חיל החלל החדש.
בדצמבר 2019 העלה נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ שוב את רעיון הקמתו וחתם על צווים לקידום הקמת החיל.
תפקידים וחובות > תפקידים

כמתואר בחוק חיל החלל האמריקני, חיל החלל יהיה מאורגן, מאומן ומצויד ל:
"לספק חופש פעולה לארצות הברית בחלל, ומהחלל,"
"לספק ולקדם מבצעים בחלל"
תפקידים וחובות > חובות

חובותיו של חיל החלל כוללים:
"הגנה על האינטרסים של ארצות הברית בחלל"
"מניעת תוקפנות במרחב, מהחלל ובחלל"
"עריכת מבצעים בחלל"
נימוקים

כמוזכר בחוק על הקמת החיל, המשימה של חיל החלל האמריקני היא "לארגן, לאמן, ולצייד חילות חלל על מנת להגן על האינטרסים של ארצות הברית ובעלי בריתה בחלל ולהעניק יכולות בחלל לחיל המשותף. תחומי האחריות של חיל החלל כוללים פיתוח אנשי מקצוע צבאיים לחלל, רכישת מערכות חלל צבאיות, פיתוח הדוקטרינה הצבאית למען חיל החלל וארגון חילות החלל שיוצגו בפני הפיקודים הקרביים."
במעמד החתימה על החוק להקמת החיל נימק זאת הנשיא לשעבר דונלד טראמפ בכך ש"החלל הוא כבר זירת לחימה", רמז לעובדה שסין, רוסיה והודו כבר משגרות טילים בליסטים לחלל ובכוונת ארצות הברית להשיג עליונות עליהן. מזכיר המדינה הסביר באותו מעמד כי "החלל הפך לכל כך משמעותי לדרך החיים שלנו, לכלכלה שלנו ולביטחון הלאומי שלנו שעלינו להיות מוכנים להגן עליו כאומה מפני פעולות עוינות".
עם הקמתו של חיל החלל כזרוע נפרדת של צבא ארצות הברית טען אילון מאסק, שהקים את חברת החלל הפרטית SpaceX, כי חיל החלל המדובר הוא תחילתו של צי הכוכבים המתואר בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים. עם פרסום הלוגו הרשמי החדש של חיל החלל, ציינו גורמים שונים, בעיקר ברשתות החברתיות, את הדמיון של הלוגו לזה של צי הכוכבים הבדיוני מזיכיון מסע בין כוכבים.
גלריה > מדים

המדים הטקסיים של חיל החלל
מדי צוערי קורס קצינים של חיל החלל
מדי עבודה גבר של חיל החלל
מדי עבודה אישה של חיל החלל
מדי ספורט של חיל החלל
ראו גם

חיל החלל (סדרת טלוויזיה)
חיל החלל הרוסי
יוזמת ההגנה האסטרטגית
הערות שוליים

↑  טראמפ הודיע על הקמת "כוח חלל" אמריקני: "חיוני לביטחון", באתר ynet, 21 בדצמבר 2019
↑  HR2810 FY18 - The bill to re-establish the United States Space Command
↑  "House panel votes to split Air Force, create new U.S. Space Corps". FederalNewsRadio.com (באנגלית אמריקאית). 2017-06-29. נבדק ב-2017-07-04.
↑  "Congressional panel puts plans for a US Space Corps in 2018 defense budget". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-04.
↑  "War in Space: Congress May Add a New Military Branch Amid China, Russia Satellite Threats". Newsweek.com. 6 ביולי 2017. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tritten, Jamie McIntyre, Travis. "Space Corps, LCS survive as House panel passes $696 billion defense authorization bill". Washingtonexaminer.com. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Air Force Opposes Creation of Space Corps". Roll Call. 2017-06-22. נבדק ב-2017-07-05.
↑  "US Lawmakers Call for Space Force, Boost to Military Drills in Europe". Defenseone.com. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "There may soon be a new US military service — for space". Vox.com. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "General Begins, Ends Military Career at Fort Carson". Northcom.mil. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lamborn-backed space corps proposal raising concerns". Gazette.com. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שומרי הגלקסיה: הקונגרס האמריקני מקדם הקמת זרוע צבאית בחלל, באתר ynet, 10 ביולי 2017
1 2  https://docs.house.gov/billsthisweek/20191209/CRPT-116hrpt333.pdf
↑  About Space Force, www.spaceforce.mil
↑  מלחמת הלוויינים, באתר השילוח, ‏20 בינואר 2020
↑  Jamie Lovett, Star Trek: Elon Musk Proclaims Space Force Launch the Beginning of Starfleet, December 22'nd, comicbook.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812624860505606  LCCN: no2019051349  VIAF: 40155563945613000194   WorldCat (עם VIAF): 40155563945613000194
גבעת התנ"ך

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר טבע עירוני
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 מיקום:  בין הרחובות דרך חברון ודוד רמז, ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′05″N 35°13′31″E﻿ / ﻿31.7681°N 35.2254°E﻿ / 31.7681; 35.2254
 he
 
גבעת התנ"ך היא גבעה חשופה, אתר טבע עירוני וארכאולוגי סמוך לתחנת הרכבת ירושלים החאן. במורד הצפוני של הגבעה נמצאים כנסיית סנט אנדרוז עם מצודת אייל הצמודה (קאצר אל ע'זאל) וכן מתחם מערות קבורה מימי בית ראשון.
טבע

הגבעה ממוקמת על קו פרשת המים של ירושלים - עמק רפאים הזורם לים התיכון מצד אחד וגיא בן הינום ונחל קדרון הזורמים לים המלח מצד שני. מראש הגבעה נשקף נוף למדבר יהודה, הר הזיתים, הר ציון והעיר העתיקה.
הגבעה מהווה אתר טבע עירוני (מס' 11) ובעונות המעבר מתמלאת בפריחה צפופה. בספטמבר פורח בה חצב מצוי, לאחר היורה סתוונית היורה, בפברואר כלנית מצויה וסביון אביבי ובמרץ צהרון מצוי. בקיץ, הגבעה מצהיבה ומתמלאת קוצים כשהבולט שבהם הוא הקיפודן הכחול. הגבעה מושכת אליה מגוון בעלי חיים כגון פרפרים וציפורי שיר ביניהן סנוניות וחוגלות ההרים.
היסטוריה

הארכאולוג, גבריאל ברקאי גילה את לוחיות ברכת כהנים במתחם מערות הקבורה מתקופת בית ראשון שלמרגלות הגבעה. ברקאי הוא שנתן לאתר את השם "כתף הינום" על פי הפסוק בספר יהושע (טו ח) בהקשר לגבולות נחלת שבט יהודה: "וְעָלָה הַגְּבוּל גֵּי בֶן-הִנֹּם, אֶל-כֶּתֶף הַיְבוּסִי מִנֶּגֶב--הִיא, יְרוּשָׁלִָם; וְעָלָה הַגְּבוּל אֶל-רֹאשׁ הָהָר, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי גֵי-הִנֹּם יָמָּה, אֲשֶׁר בִּקְצֵה עֵמֶק-רְפָאִים, צָפוֹנָה."
בראש הגבעה מספר שרידי מבנים ששימשו כנראה את תחנת הרכבת הסמוכה בתקופת המנדט הבריטי.
השם גבעת התנ"ך הופיע לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-20 לאחר שהחברה לחקר המקרא בישראל והחברה היהודית העולמית לתנ"ך בתמיכתו של דוד בן-גוריון, תכננו להקים על הגבעה מרכז בינלאומי לתנ"ך. האדריכלים היינריך ארדרייך וגרט גוטמן הציעו להקים את המבנה בצורת גלילי ענק שיסמלו את נצחיות התנ"ך ובאוקטובר 1970 אף נערכה על הגבעה טקס נחת אבן פינה. לבסוף התוכניות להקמת מרכז לתנ"ך לא מומשו בשל קשיי מימון. מבחינה תכנונית חלקה הדרומי של הגבעה הוגדר אתר טבע עירוני ושטחי הגן המיוערים המקיפים את הכנסייה הוגדרו כשטחי ציבור המיועדים לבנייה.
תוכניות בניה על הגבעה

בשנת 2009, הכנסייה היוונית האורתודוקסית, בעלת הקרקע, יזמה לבנות בשטח הגבעה מלון גדול, אך התוכנית נדחתה על ידי רשויות התכנון. בשנת 2011, חברה בשם קרונטי אינבסטמנטס הולדינגס רכשה את הקרקע במחיר 7 מיליון ש"ח בלבד. בשנת 2023 החברה הגישה הצעה לשנות את יעוד הקרקע מ"ציבורי", ל"מסחר, תיירות ומיבני ציבור" ולהקים עליה מלון בן 6 קומות ומבנה מסחרי בשטח של כ-20,000 מ"ר. התוכנית עוררה התנגדויות רבות כולל של השגרירות הבריטית, תיאטרון החאן, המועצה לשימור אתרים, התאחדות האדריכלים, ארגון "עמק שווה", החברה להגנת הטבע, מינהלים קהילתיים, חוקרים ירושלמים וכמאה תושבים. 96 התנגדויות הוגשו לוועדה המחוזית.
לקריאה נוספת

מלון במקום טבע עירוני: התכנית שמאיימת להרוס את גבעת התנ"ך בירושלים, יהיה בסדר, גלי צה"ל, 10.3.2024
הערות שוליים

↑  ⁨אושרה התכנית להקמת! בית ה תני ד העולמי י ⁩ - ⁨⁨מעריב⁩ 20 מרץ 1972⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
1 2   נעמה ריבה, מה יעלה בגורלה של גבעת התנ"ך בירושלים?, באתר הארץ, 3 במרץ 2024
↑  גיא נרדי, עיריית ירושלים רוצה להקים מלון בגבעת התנ"ך; "הרס המורשת לטובת רווח כלכלי", באתר כלכליסט, 26 בנובמבר 2023
↑  בריטניה מתגייסת להצלת גבעת התנ"ך בירושלים, באתר רשויות, ‏01/02/2024
↑  התנגדות התאחדות האדריכלים לתכנית שימור מצודת אייל וחשיפתה לציבור והקמת מלון, גבעת התנ”ך – כתף הינום, בירושלים | התאחדות האדריכלים, באתר www.isra-arch.org.il, ‏2024-01-04
↑  גיא נרדי, משגרירות בריטניה ועד ארגוני סביבה: 96 התנגדויות למלון בגבעת התנ"ך בי-ם, באתר כלכליסט, 29 בדצמבר 2024
יוהנס קליימן

| --- | --- |

יוהנס קליימן בבית אנה פרנק בסמוך לארון שהסתיר את הכניסה למחבוא
 לידה:  17 באוגוסט 1896 Koog aan de Zaan, הולנד 
 פטירה:  28 בינואר 1959 (בגיל 62) אמסטרדם, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (8 במרץ 1972) 
 
יוהנס קליימן (בהולנדית: Johannes Kleiman;‏ 17 באוגוסט 1896 – 28 בינואר 1959) היה אזרח הולנדי וחבר קרוב של אוטו פרנק, אביה של אנה פרנק. ביחד עם אחרים הוא סייע למשפחה להסתתר מאימת השלטונות הנאציים.
ביוגרפיה

יוהנס קליימן פגש את אוטו פרנק בשנת 1923 והפך לשותפו בבנק מיכאל פרנק, שפשט את הרגל בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. הוא המשיך לעבוד עם אוטו פרנק כמנהל חשבונות בסניף ההולנדי של חברת אופקטה, והפך חבר קרוב של המשפחה בשנת 1933 כאשר נאלצו לברוח מגרמניה מפחד הנאצים שעלו לשלטון. תחילה פעל סניף אופקטה מביתו של קליימן במשך 5 חודשים עד שפעילות החברה הועתקה לבית הידוע כבית אנה פרנק. במשרדים אלו עבדו ויקטור קוגלר, בפ ווסקאול עבור חברה בבעלות אוטו פרנק שנקראה פקטקון ומיפ חיס ובעלה יאן חיס עבור אופקטה. חבורה זו היא שאיפשרה למשפחת פרנק להיכנס למחבוא במחסני החברה ביום 6 ביולי 1942. המחבוא, (הולנדית:Achterhuis) שנודע כ"האגף הסודי" בתרגומים לאנגלית של יומנה של אנה פרנק, היה חלל בן שלוש קומות שהכניסה אליו הייתה ממבואה בקומה העליונה של משרדי החברה. בקומה הראשונה של החלל היו שני חדרים קטנים ובצמוד אליהם חדר אמבטיה ושירותים. בקומה השנייה היה חדר גדול ואליו צמוד חדר קטן, ממנו הוביל סולם לעליית הגג. הכניסה למחבוא הוסתרה, זמן מה לאחר כניסת המשפחה, בארון ספרים.
בבוקר של 4 באוגוסט 1944 פרצו למחבוא שוטרים ממשטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei) שפעלו על סמך הלשנה של אדם שנותר אלמוני עד היום. בראש הכוח עמד נגד אס אס קרל זילברבאואר מהאס דה ואיתו עוד שלושה קציני משטרה נוספים. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק.
ויקטור קוגלר ויוהנס קליימן נאסרו והועברו לבית כלא באמרספורט (Amersfoort). קליימן שוחרר לאחר שבעה שבועות קשים בהתערבות הצלב האדום, בגין בריאותו הרעועה, אך קוגלר נותר במאסר במתקני כליאה שונים עד לסוף המלחמה. בפ ווסקאול הספיקה להימלט בזמן הפשיטה  ומיפ חיס שוחררה לאחר חקירה קצרה על ידי המשטרה. לאחר המלחמה, ועם פרסום יומנה של אנה פרנק, פונו משרדי אופקטה, והוא הדריך מבקרים לבית ולמחבוא. כך הפך לאחד ממייסדי הקרן על שם אנה פרנק; אך הוא נפטר בעת עבודתו, ב-28 בינואר 1959, לפני פתיחתו הרשמית של המוזיאון.
נשמה טהורה

"נשמה טהורה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי בניה ברבי. את השיר הוציאה ב-9 בפברואר 2025 לאור חברת התקליטים D-Music כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
רקע וכתיבה

"נשמה טהורה" נכתב והולחן על ידי ברבי, צליל קליפי ונדב אהרוני, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר מבטא תחושות של חיזוק, תמיכה ואמונה לנוכח קושי או משבר. ברבי ציין שהשיר נכתב בהשראת החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, מתוך רצון לחזק ולעודד את רוחם.
מבחינה לירית, הוא כתוב כפנייה אישית לאח ולאחות, המייצגים דמויות קרובות הנמצאות במצוקה, תוך עידוד לא לוותר ולזכור כי "הכי חשוך שנייה לפני זריחה" – כלומר, התקווה טמונה גם ברגעים הקשים ביותר. הפזמון, המדבר על "נשמה טהורה" ש"פורשת כנפיים" ו"חופשייה", רומז על מוטיבים של חירות רוחנית. השימוש בציטוט מדברי רבי נחמן מברסלב – "העיקר לא לפחד כלל" – מחזק את המסר של אמונה והתמודדות עם קשיים באומץ.
הצלחה מסחרית

"נשמה טהורה" הפך ללהיט ברחבי מדינת ישראל הוא השומע רבות בתחנות הרדיו במדינה. במצעד הפזמונים של מדיה פורסט ישראל הגיע בשיאו למקום השישי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6  |  |
הערות שוליים

↑  בניה ברבי על שירו החדש 'נשמה טהורה': השיר נכתב לחטופים | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑   בניה ברבי - נשמה טהורה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, הגיע למיקום שיא בשבוע 8 של שנת 2025
| בניה ברבי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | חלקים מהניגון • מישהו איתי כאן • קרן שמש |  |
| ערכים קשורים | The Voice ישראל • NMC |  |
| בניה ברבי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| חלקים מהניגון | "אמונה (תחזיקי חזק)" • "מהכפר אל העיר" • "מיתרי הלב" |  |
| מישהו איתי כאן | "מישהו איתי כאן" • "תפסת לי מקום" • "עכשיו הלב פתוח" • "ממה את מפחדת" |  |
| קרן שמש | "במקום הכי רחוק" • "קחי את הפחדים" • "מנגינה קטנה" • "כמה רקדנו" • "עכשיו" • "מי לא יבוא" • "עד שזה נגמר" • "גומות" • "מה שבא בא" • "קרן שמש" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אל תשאלי" |  |