stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love Galore

Love Galore הוא שיר של הזמרת האמריקאית סיזה בהשתתפות הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר יצא לאור ב-28 באפריל 2017 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של סיזה, Ctrl. השיר נכתב על ידי השניים לצד המפיקים ThankGod4Cody וקארטר לאנג, וכן נשיא טופ דואוג אנטרטיינמנט טרנס "פאנץ'" הנדרסון.
השיר זכה לשבחים נרחבים ממבקרי המוזיקה וקיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי לקטגוריית "ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר".
רקע והוצאה

סיזה הציגה את השיר לראשונה בהופעה בתוכנית "ג'ימי קימל לייב" בינואר 2017. גרסת האולפן של האלבום פורסמה לראשונה בחשבון הסאונדקלאוד של סיזה ב-27 באפריל 2017, ויום לאחר מכן יצאה להורדה דיגיטלית בחנות האייטונס כסינגל. זה הסינגל השני מתוך האלבום Ctrl, שיצא לאור ב-9 ביוני 2017.
בראיון ל-Genius, סיפרה סיזה על טראוויס סקוט: "אני בהחלט מעריצה ענקית של טראוויס. אני חושבת שהוא ממזג את הקו הסופר-דק הזה בין מנגינה וסינקופה לכיס. אני אוהב את החומרים שלו, ואני אוהבת את הבחירות שלו. הוא פשוט מושלם".
הופעות חיות

כדי להגביר את קידום הסינגל לאחר השמעה מוגברת ברדיו הקצבי והאורבני, סיזה ביצעה את השיר ב"טונייט שואו" עם ג'ימי פאלון ב-20 ביולי 2017. היא ביצעה את השיר גם בטקס פרסי ה-BET לשנת 2017 ובסאטרדיי נייט לייב.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר, בבימויו של נאביל, הוצג לראשונה ב-27 באפריל 2017. הוא הועלה לערוץ ה-Vevo של סיזה ב-28 באפריל 2017.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 32 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B למבוגרים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ אירפליי | 5 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 84 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 88 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 80 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ | 39 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 27 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 8× פלטינה | 8,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 8,000,000 |
הערות שוליים

↑  "SZA "Love Galore" Official Lyrics & Meaning - Verified". 15 ביוני 2017. נבדק ב-20 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "YouTube". www.youtube.com.
1 2  "SZA Shares A New Video For "Love Galore," Featuring Travis Scott". The Fader. 27 באפריל 2017. נבדק ב-20 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| סיזה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Ctrl • SOS • Lana |  |
| מיני-אלבומים | See.SZA.Run • S • Z |  |
| סינגלים | "Love Galore" • "The Weekend" • "All the Stars" • "Broken Clocks" • "Garden (Say It Like Dat)" • "Power Is Power" • "The Other Side" • "Hit Different" • "Good Days" • "I Hate U" • "No Love" • "Shirt" • "Nobody Gets Me" • "Kill Bill" • "Snooze" • "Saturn" |  |
| השתתפות בסינגלים | "What Lovers Do" • "Homemade Dynamite (Remix)" • "Just Us" • "Kiss Me More" • "Slime You Out" |  |
| שירים אחרים | "Easy Bake" • "Consideration" • "I Do" • "F2F" • "Rich Baby Daddy" |  |
| סיבובי הופעות | Ctrl the Tour • The Championship Tour • SOS Tour |  |
| טראוויס סקוט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Rodeo • Birds in the Trap Sing McKnight • Huncho Jack, Jack Huncho • Astroworld • Utopia |  |
| אלבומי אוסף | JackBoys |  |
| מיקסטייפים | Owl Pharaoh • Days Before Rodeo |  |
| סינגלים | "3500" • "Antidote" • "Pick Up the Phone" • "Champions" • "Goosebumps" • "Butterfly Effect" • "Watch" • "Sicko Mode" • "Yosemite" • "Wake Up" • "Chopstix" • "Power Is Power" • "Antisocial" • "Highest in the Room" • "Out West" • "The Scotts" • "TKN" • "The Plan" • "Franchise" • "Goosebumps (Remix)" • "Durag Activity" • "Escape Plan" • "Mafia" • "K-pop" • "Delresto (Echoes)" • "Meltdown" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Chimes" (RMX) • "Workin" • "Whole Lotta Lovin'" • "Bake Sale" • "Love Galore" • "Portland" • "4 AM" • "Know No Better" • "Sky Walker" • "Krippy Kush" (Remix) • "Dark Knight Dummo" • "Champion" • "Zeze" • "Mile High" • "First Off" • "The London" • "Take What You Want" • "Give No Fxk" • "Turks" • "Wash Us in the Blood" • "Buss It" (Remix) • "Hold That Heat" • "Never Sleep" |  |
| שירים אחרים | "Fair Trade" • "Pussy & Millions" • "Cinderella" |  |
| סיבובי הופעות | Astroworld – Wish You Were Here Tour |  |
| ערכים קשורים | קקטוס ג'ק רקורדס • האנצ'ו ג'ק • טראוויס סקוט: Look Mom I Can Fly • אסון פסטיבל אסטרו-וורלד |  |
משה ליפשיץ

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1894 בילה צרקווה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  12 באפריל 1940 (בגיל 45) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 שפות היצירה:  יידיש, עברית 
 
משה ליפשיץ עם רפאל אליעז משמאלו, סביבות 1935
משה ליפשיץ (בכתיב היידי הסובייטי: מוישע ליוושיץ; 18 במאי 1894 – 12 באפריל 1940) היה משורר יידי ומחזאי עברי ויידי.
קורות חיים

נולד לפייגה לבית מושקובנה ולאליהו ליפשיץ בעיירה בילה צרקווה שבפלך קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה). אביו אליהו היה מלמד.
בהמשך עבר לגליציה. בגיל עשר חיבר את שירו הראשון, ברוסית, לרגל מותו של תיאודור הרצל. פרסומו הראשון היה ב-1914 בעיתון הלבובי "אינטערעסאַנטען בּלאַט".
במלחמת העולם הראשונה היגר לווינה, ובנובמבר 1918 נשא לאישה את אמיליה (עמליה) נוימן. ב-1919 נולד בנו הבכור ולנטיין יחזקאל, ובשנת 1920 נולד בנו השני, אלכסנדר. בהיותו קומוניסט, נשלח לריגה, כנספח תרבותי של ברית המועצות.
כאשר החלו הרדיפות נגד טרוצקי וחבריו, עזב ליפשיץ את המפלגה והגיע עם משפחתו לברלין. כעבור שנתיים חזר לווינה, ובה התמסר לחיי התרבות היהודיים ובעקר לשירה ביידיש.
בשנת 1927, עקב בעיות פוליטיות ומשפחתיות, שב לברלין, והשתלב שם בחיים התרבותיים של חוגי השמאל.
פרסם שירים ומאמרי ביקורת ב"ניילאַנד" של שמואל יעקב אימבר (1918), בכתב העת "קריטיק" בעריכת משה זילבורג, באסופה "סאַמבּאַטיען" (ריגה 1922), בירחון הספרותי-אמנותי "שטראָם (מוסקבה 1922), באנתולוגיה "טויט ציקלוס" (וינה 1920), ב"אינזל" (ניו יורק 1925), ב-"ווילנער טאָג" (1926) ועוד.
למחרת עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 ברח לפריז, והתקיים שם בדוחק עקב מצב בריאותו הירוד.
ב-1934 הוזמן על ידי מרגוט קלאוזנר, המנהלת האדמיניסטרטיבית של תיאטרון "הבימה" לתל אביב לשמש מחזאי של התיאטרון. לאחר שהייה קצרה בארץ ישראל פגה האשרה שלו, אולם קלאוזנר הצליחה לסדר לו אשרה לישיבת קבע. אולם, הקשר עם התיאטרון לא האריך ימים, ובעקבות חילוקי דעות אמנותיים החליט להתפטר.
ליפשיץ השתייך, יחד עם אברהם שלונסקי, לאה גולדברג, ישראל זמורה, רפאל אליעז ואחרים לחוג הסופרים הצעירים "טורים", והיה חלק מחבורת המשוררים "יחדיו", אשר עסקה ביצירת יצירה עברית מקורית שקראה תגר על דור המשוררים הקודם.
כן היה קרוב לשומר הצעיר, והיה בין מייסדי הליגה הסוציאליסטית, שקדמה למפ"ם.
ליפשיץ שימש כעורך ספרותי של עיתון "השומר הצעיר", והרבה לכתוב על ספרות ועל עניינים אקטואליים.
בפסח שנת 1940 נפטר ממחלת לב, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב.
שני בניו הגיעו ארצה. עם אמם, עמליה. הבכור, יחזקאל ולנטין ליפשיץ היה פרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים, והשני, אלכס ליפשיץ, נמנה עם מייסדי קיבוץ המעפיל, שם השתקעה גם האם.
פרסומי יצירותיו

דער וואלד קיסר: קינדער פיעסע / מ' ליפשיץ, קייב: קיעווער פארלאג (דפוס י’ שענפעלד), תרע"ח.
א בער טאַנצט / פון מוישע ליוושיץ, ריגה: לעווין, 1922. (ככל הנראה ספר שיריו היחיד, ובו 29 שירים)
באסופות:
טויט ציקלוס / פון בער האראוויץ, משה זילבורג, מלך כמיעלניצקי, מוישע ליוושיץ, מאני לייב, אלבערט עהרענשטיין, דוד פאגעל, א.מ. פוקס, מלך ראוויטש, וינה: דער קוואַל, 1920.
גייענדיק: זאמלבוך / דער נסתר, לייב קוויטקא, מ' ליוושיץ, ארויסגעגבן פון דער אידישער סעקציע באם קאמיסאריאט פאר פאלקבילדונג, ברלין: Typ. Kniga, Lutzer & Vogt,‏ 1923.
לקריאה נוספת

"ליפשיץ (ליוושיץ), משה", בתוך: זלמן רייזען, לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, כרך ב, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ז 1927, עמודות 189–191. (ביידיש)
נתן אלתרמן, 'משה ליפשיץ ז"ל', מחברות לספרות א, ב (ניסן ת"ש, אפריל 1940); נדפס שוב בתוך: נתן אלתרמן, במעגל: מאמרים ורשימות תרצ"ב-תשכ"ח; הביא לבית-הדפוס והוסיף הערות: מנחם דורמן, מהדורה ב מורחבת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד (כל כתבי נתן אלתרמן), תשל"ה, עמ' 44.
אלישע פורת, חגיגת תיאטרון בעמק הירדן, עת־מול גיליון 227, אדר תשע"ג פברואר 2013.
הערות שוליים

↑  לוית משה ליפשיץ, דבר, 14 באפריל 1940.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506302605171  GND: 1070470120  ISNI: 0000 0004 4706 9793  LCCN: n2018060902  NTA: 297299093  VIAF: 1006469   WorldCat (עם VIAF): 1006469 
בחבורת "יחדיו" במרפסת קפה אררט, רחוב בן-יהודה 9 בתל אביב, 1938. מימין לשמאל: יוכבד בת-מרים, לאה גולדברג, אברהם שלונסקי, ליובה גולדברג, ישראל זמורה ומשה ליפשיץ
משה גבעוני

משה "מומו" גבעוני (1970 – 22 בנובמבר 2019) היה פרופסור לגאוגרפיה, התמחה בתחבורה וניידות, עם דגש על מדיניות וכלכלת תחבורה וההיבטים הסביבתיים של התחבורה. הוא מושתל לב-ריאה הישראלי הראשון. שחיין, אלוף העולם (1997), אלוף אירופה ושיאן עולם בשחייה למושתלי לב-ריאה.
ביוגרפיה

גבעוני נולד וגדל בכפר מונש. הוא נולד עם מחלת סיסטיק פיברוזיס ובגיל שנתיים החל לסבול מדלקות ריאה חוזרות ומגיל חמש החל להתאשפז בבתי חולים. בשנת 1979 נסעה לראשונה המשפחה למרפאת ריאות בדאבוס שבשווייץ לחופשת הקיץ ולפעמים אף בחורף ובכך מצבו הבריאותי התייצב. בשנת 1988, לאחר סיום מבחני הבגרות, מצבו התדרדר מאוד. המשפחה עברה ללונדון ושם חיכתה להשתלת לב וריאות.
ב-25 באוקטובר 1989 עבר בהצלחה ניתוח השתלה בבית החולים "הרפילד", על ידי ד"ר דן ערבות. הוא היה מושתל לב ריאות הישראלי הראשון. לאחר מספר חודשים בהם התחזק והתאושש, חזרה המשפחה לישראל. במסגרת תהליך השיקום החל לעסוק בספורט בכלל ובשחייה בפרט. הוא החל להתאמן באופן מסודר בשחייה בהדרכתו של לאוניד קאופמן במכון וינגייט. התנדב לצה"ל ושירת בבה"ד 8. לאחר שירות של שנה החל ללמוד באוניברסיטה.
קריירת השחייה

לאחר כשנה מההשתלה השתתף גבעוני באליפות אירופה למושתלי לב שנערכה בפריז בספטמבר 1990 וזכה ב-4 מדליות, מהן אחת זהב, אחת כסף ושתיים ארד.
באליפות העולם למושתלים שנערכה במנצ'סטר ב-1995 זכה גבעוני בשלוש מדליות: מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חפשי. מדליות ארד במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חזה.
באליפות העולם בשחייה למושתלים שנערכה בסידני באוקטובר 1997 זכה גבעוני בשלוש מדליות: מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי, מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר.
במשחקים האולימפיים האירופיים למושתלים שנערכו בנאפולי איטליה ביולי 2006 זכה גבעוני בארבע מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי במשחה ל-50 מטר גב ובמשחה ל-100 מטר חזה.
קריירה באקדמיה

גבעוני סיים תואר ראשון (1996) בכלכלה וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב ותואר שני (1999) במנהל עסקים (התמחות במימון וחשבונאות) באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט החל בשנת 2000 וסיים בשנת 2005 בבית הספר לתכנון "ברטלט", ביוניברסיטי קולג' לונדון.
בשנים 2005–2007 עבד כעמית מרי קירי במחלקה לכלכלה מרחבית באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם. בשנים 2007–2011 עבד כחוקר בכיר ביחידה ללימודי תחבורה באוניברסיטת אוקספורד וחוקר עמית בוולפסון קולג' באוניברסיטת אוקספורד (2008–2011). משנת 2011 שימש מרצה בכיר בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב ומשנת 2017 פרופסור חבר בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם, אוניברסיטת תל אביב.
חיים אישיים

גבעוני נישא להלנה, מתנדבת שהכיר באליפות אירופה למושתלי לב שנערכה בהלסינקי בשנת 1994. השניים נישארו בקשר אותו חידשו באליפות אירופה למושתלי לב שנערכה בגרמניה בשנת 1998. ב-24 באוגוסט 2002 השניים התחתנו. לזוג שלושה ילדים והם התגוררו בבית שבו נולד גבעוני בכפר מונש.
גבעוני נפטר ב-22 בנובמבר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין של כפר מונש.
הערות שוליים

↑  דליה מזורי, אני רץ, שוחה, יכול לעשות הכל ולא נגמר לי האוויר, מעריב, 9 באפריל 1990
↑  אהוד רבינוביץ, מומו גבעוני חזר עם מדליות מאליפות אירופה למושתלי לב, מעריב, 19 בספטמבר 1990
↑  A golden heart, ג'רוזלם פוסט, 1995 (באנגלית)
↑  Swimming - World Transplant Games 1997 Coverage (באנגלית)
↑  הודעות כלליות, 20 מדליות זהב לישראלים במשחקים האולימפיים למושתלים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 ביולי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431069005171  BIBSYS: 10020791  GND: 1224844300  ISNI: 0000 0000 7340 9270  LCCN: n2009078225  NKC: ntk2012685227  NTA: 298962551  RERO: 02-A017826230  SUDOC: 169742962  S2AuthorId: 152146383  VIAF: 103469499   WorldCat (עם VIAF): 103469499
משה ספקטור (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1942 מחוז קייב, ברית המועצות 
 פטירה:  17 בינואר 2024 (בגיל 81) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1960–1988 (כ־28 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת גולני  מפקד סיירת שקד  מפקד חטיבה 5  מפקד חטיבת ביסלמ"ח  מפקד אוגדת יהודה  ראש מטה פיקוד צפון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל עיריית פתח תקווה
 
משה ספקטור (11 באפריל 1942 – 17 בינואר 2024) היה תת-אלוף בצה"ל והמנכ"ל הראשון בעיריית פתח תקווה.
ביוגרפיה

משה ספקטור נולד בשנת 1942 באזור קייב. עלה לישראל ב-1949. ב-1960 התגייס לצה"ל לחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה וביצע מספר תפקידי פיקוד ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון). לאחר מלחמת ששת הימים מונה למפקד סיירת גולני. לאחר מכן שירת כסמג"ד בחטיבה. בשנים 1969–1970 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. לאחר מכן, והוא כבר רב-סרן, הוצב באגף מבצעים. בשנת 1972 שירת כמפקד פלוגה בבה"ד 1. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד סיירת שקד, פרוסה בחצי האי סיני בקו המוצבים, בין היחידות שניסו לבלום את הצבא המצרי בימי הלחימה הראשונים וספגה אבדות רבות. כוח מן היחידה, בפיקודו של ספקטור, לחם תחת פיקוד חטיבה 14 בקרב החווה הסינית, בצליחת תעלת סואץ ובקרב על מתחם אורחה. בהמשך שירת כמפקד חטיבה 5. לאחר מכן פיקד על חטיבת ביסלמ"ח. בהמשך הועלה לדרגת תא"ל ובשנים 1982–1985 שירת כמפקד אוגדת יהודה ועסק בהסבתה לאוגדת שריון. לאחר מכן מילא תפקיד פיקודי בפיקוד הצפון. בשנת 1988 השתחרר מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל הראשון בעיריית פתח תקווה. תפקיד זה מילא במשך 15 שנים ולאחר מכן שימש כ־13 שנים כיועץ ראש העיר לנושאי תשתיות מוסדות חינוך ונוער.
בשנת 2022 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "משה ספקטור – קצין וג'נטלמן".
קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.
ב-17 בינואר 2024 נפטר בגיל 81.
לקריאה נוספת

משה ספקטור באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
רן אדליסט, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 – "סיירות ומיעוטים", עמודים 35–36
הערות שוליים

↑  משה ספקטור (1967-1968), באתר גדס"ר גולני
↑  מורשת, בפורטל סיירת שקד 424
↑  אמציה חן, מלחמת יום כיפור - אז והיום, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 באוקטובר 2005
↑  צליחת התעלה וכיבוש מתחם "אורחה" ו"סרפאום" - 19.10.73, באתר הרשמי של חטיבה 14
↑  תא"ל ספקטור משה, באתר אוגדת יהודה
↑  מתן דויטש, הבולדוזר של פתח תקוה הלך לעולמו: "אבא היה גאה בעיר", באתר mynet‏ פתח תקוה, 18 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012181971305171  VIAF: 32167561611098490521   WorldCat (עם VIAF): 32167561611098490521
מרטין על הבוקר

| --- | --- |

 סוגה:  הנפשה, קומדיה, הרפתקאות
 כותבים:  דניס אוליברי, קלוד פרוטי, לוק וינסיגוראה, דלפין דובוס, פרנק סולארד
 בימוי:  ג'קי בריטאודו
 מדבבים בעברית:  עמית מטלון, תומר פרי, נעמה אוזן, יפעת זנדני צפריר, גיורא קנת, אבי חדש, טליה ברקאי, אורלי קטן, גלעד קלטר, יורם יוספסברג, שמחה ברבירו, עפרון אטקין, לירון ברנס, אמנון וולף, גדי לוי, דדי זהר, אלעד סמוכה, איתי ג'רופי, בניהו שיר, דניאל שופוב, רוני וכנר
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  עברית, אנגלית, צרפתית
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  160
 הפקה
 חברת הפקה:  Mediatoon Distribution
 אורך פרק:  13 דקות
 שידור
 רשת שידור:  France 3
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים (עונות 1 ו-2) ערוץ הופ! (עונות 3 ו-4) WIZ!
 תקופת שידור מקורית:  25 באוגוסט 2003 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  12 באוגוסט 2007 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.martinmatin.com
 דף התוכנית ב-IMDb
מרטין על הבוקר (בצרפתית: Martin Matin) היא סדרת הנפשה צרפתית לילדים, אשר עוקבת אחר ילד שבכל בוקר מתעורר בגוף של דמות בדיונית. הסדרה שודרה לראשונה בצרפת בערוץ France 3 החל מ-23 באוגוסט 2003.
בישראל שתי העונות הראשונות של הסדרה דובבו לעברית באולפני וידאופילם אינטרנשיונל, ושודרו בערוץ הילדים החל מ-12 באוגוסט 2007 עד שנת 2008. ב-7 באפריל 2020 החל שידור העונה הרביעית של הסדרה בערוץ הופ! ולאחר מכן בערוץ WIZ! עם צוות מדבבים חדש, כאשר את דמותו של מרטין מדבב עמית מטלון. העונה הרביעית בעלת מראה חדש, בזכות טכניקת ההנפשה התלת־ממדית.
הסדרה שאלה את שמה העברי מגרסתה האנגלית, כאשר משמעות שם המשפחה של הגיבור מרטין מורנינג בעברית היא בוקר.
תקציר העלילה

מרטין מורנינג, ילד ממוצע כבן תשע, מתעורר בכל בוקר בתור דמות אחרת; אסטרונאוט, מאלף אריות או גם אביר או ערפד. אף על פי שהוא קם לתוך דמות שונה עם סיפור שונה, הוא מתמיד ללכת לבית הספר ובכך עובר בכל יום הרפתקה מסוג אחר, על-פי הדמות אליה הוא קם. הוא נוהג לצבור חוויות משונות ביחד עם חברו הטוב גרומו (gros mot), וחברתו רוקסן(Roxan).
דמויות > דמויות ראשיות

מרטין מורנינג (עמית מטלון) - הדמות הראשית, ילד בן תשע עם שיער ג'ינג'י ועיניים כחולות ומשקפיים. קם בכל בוקר לתוך דמות שונה עם סיפור שונה, מאוהב ברוקסן אך מסתיר זאת.וחברו הכי טוב של גרומו.
גרומו (תומר פרי) - חברו הטוב ביותר של מרטין. בניגוד לחששותיו של מרטין מדמויותיו השונות, הוא לרוב אוהב אותן עד כדי הערצה.
רוקסן (נעמה אוזן) - חברתו של מרטין. לוקחת חלק בהרפתקאותיו של מרטין אף על פי שלעיתים אינה מחבבת את הדמויות אליהן הוא הופך.
דמויות > דמויות משניות

גברת ויניגר  (אורלי קטן) - האישה מעבר לשכונה, השכנה של מרטין ולה יש כלב קטן ושמו סולטאן.
מר גרינזל (עפרון אטקין/ניר רון) - סגן המנהל של בית הספר. מאמין שמרטין מהווה איום על בית הספר ועל חינוך התלמידים, ומנסה לסלק אותו מבית הספר בכל הזדמנות. כמו כן, הוא מתכנן להיות מנהל בית הספר החדש במקומו של מר פיקל.
גברת בזבי (יפעת זנדני צפריר) - המורה של מרטין וחבריו.
מר פיקל (גיורא קנת\אבי חדש) - מנהל בית הספר.
אבא (יורם יוספסברג) - אביו של מרטין, שמו לא מוזכר בסדרה כלל.
אמא (טליה ברקאי) - אימו של מרטין, שמה לא מוזכר בסדרה כלל.
סולטאן - הכלב של גברת ויניגר.
שיר פתיחה

שיר הפתיחה הוקלט בשנת 2007 באולפני הדיבוב וידאופילם אינטרנשיונל ובוצע על ידי טליה ברקאי ואיתי ג'רופי.
שיר פתיחה > מילות השיר

מרטין מורנינג
בכל בוקר שהוא מתעורר
מרטין מורנינג
מגלה שהוא דבר אחר
יום אחד דרקון ארוך זנב (ארוך זנב)
הוא קוסם
או איש מערות קדמון שובב
גרומו חבר לעת צרה (נו יהיה כיף)
וגם רוקסן בחבורה (איזה דרקון מוצלח אתה)
מרטין מורנינג
היום סוכן, ערפד מחר
מרטין מורנינג
תמיד קורה דבר מוזר
מרטין מורנינג
לרגע לא משעמם
מרטין מורנינג
זה בטח לא יקרה לכם (זה תמיד קורה רק לי)
הערות שוליים

↑  הודעות כלליות, חודש של הפתעות בערוץ הילדים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 18 ביולי 2007
משה שנייד

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1971 (בן 53) נצר חזני, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בוגר תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, בוגר תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה
 בת זוג:  פרחה שנייד
 מספר צאצאים:  5
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1990–2017 (כ־27 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מודיעין פיקוד הצפון  סגן ראש חטיבת המחקר  קצין מודיעין ראשי
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן
 
משה שנייד (נולד ב-21 בדצמבר 1971) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, אשר שימש בעבר כקצין מודיעין ראשי.
ביוגרפיה

משה שנייד גדל במושב נצר חזני בגוש קטיף. למד בבית הספר היסודי האזורי "נאות קטיף" ובתיכון בישיבת בני עקיבא "נתיב מאיר" בירושלים.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1990 שובץ בחטיבת גולני, שם עבר שנייד הכשרה כלוחם ובהמשך עבר לאגף המודיעין, עבר קורס קציני מודיעין ומילא מגוון תפקידים בחיל בהם קצין המודיעין של חטיבת גולני בעת לחימה בדרום לבנון, קצין המודיעין של פיקוד הצפון וסגן ראש חטיבת המחקר. בשנת 2014 מונה לקצין מודיעין ראשי. פורסם כי בשנת 2025 שנייד צפוי לחזור לצבא להתמנות למפקד מחלקת הבקרה שתורחב למעמד של חטיבה בחיל המודיעין.
בוגר תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, בוגר תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. אחיו הוא אל"ם בצלאל שנייד.
הערות שוליים

↑  אלכס פישמן, בלגן באמ"ן, באתר ynet, 14 בינואר 2016
↑  המשמרת הסתיימה, דף הפייסבוק של שנייד, ‏ 30.09.2018, "11 בפברואר 1990 מגיע לבקו"ם, התרגשות, ציפייה דרוכה, לובש מדים, תגיות כחולות, פלוגה ב', גדוד 12, גולני".
↑  אהוד ערן, "תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון", ידיעות ספרים, 2007, עמוד 175.
↑  איציק וולף, קצין מודיעין ראשי חדש: תא"ל משה שנייד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 18 בנובמבר 2014.
↑  יוסי יהושוע, החיזוק של יחידת "איפכא מסתברא" באמ"ן, בעקבות מחדלי 7/10, באתר ynet, 2 בינואר 2025
אייסקיור מדיקל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  נאסד"ק
 סימול:  ICCM
 תקופת הפעילות:  ינואר 2006 – הווה (כ־19 שנים) 
 מיקום המטה:  קיסריה 
 משרד ראשי:  קיסריה
 בעלות:  לי הייקסיאנג (53.77%)
 ענפי תעשייה:  מכשור רפואי
 הכנסות:  3.08 מיליון דולר (2022)
 רווח תפעולי:  הפסד של 16.7 מיליון דולר (2022)
 רווח:  הפסד של 16.9 מיליון דולר (2022)
 הון עצמי:  25.4 מיליון דולר (2022)
 סך המאזן:  30.1 מיליון דולר (2022)
 יו"ר:  רון מירון
 מנכ"ל:  אייל שמיר
  
 icecure-medical.com
 
אייסקיור מדיקל בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית המפתחת מכשור רפואי לטיפול במחלת הסרטן.
על החברה

חברת אייסקיור מדיקל הוקמה בינואר 2006. החברה מפתחת ומשווקת מכשור רפואי לטיפול במחלת הסרטן, ובפרט סרטן השד, באמצעות הקפאה (Cryoablation) של הגידול הממאיר באמצעות חנקן נוזלי, כתחליף לניתוח להסרת הגידול. לחברה פטנטים רבים על מוצריה.
המוצר העיקרי של החברה קרוי ProSense. הוא מופעל בהליך זעיר-פולשני, באמצעות החדרה של מחט אל הגידול, בעזרת הנחיה של אולטרה סאונד או CT, והקפאת הגידול באמצעות הזרמה של חנקן נוזלי אל קצה המחט שבו נמצא הגידול, מבלי לפגוע ברקמות הבריאות הסמוכות. הטיפול נמשך כ–20-40 דקות בהרדמה חלקית.
יו"ר החברה הוא רון מירון. מנכ"ל החברה הוא אייל שמיר. בעל השליטה בחברה הוא לי הייקסיאנג, המחזיק ב-53.77% ממניותיה.
ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב והחל מ-26 באוגוסט 2021 גם בבורסת נאסד"ק.
בדצמבר 2022 פרסמה החברה מידע על הצלחת ניסוי קליני בטיפול בסרטן הכליה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אייסקיור מדיקל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  Patents Assigned to IceCure Medical Ltd., Justia
↑  אייסקיור ביצעה איחוד מניות לקראת רישום בנסד"ק, באתר TechTime‏, 9 באוגוסט 2021
↑  עידו אסיאג, אייסקיור מדיקל - מניות החברה יחלו להיסחר ב-Nasdaq ב-26/8, באתר Funder,‏ 26 באוגוסט 2021
↑  אייסקיור הציגה תוצאות חיוביות בטיפול בסרטן כליות, באתר TechTime‏, 21 בדצמבר 2022
ג'ון האולנד

| --- | --- |

תמונת דיוקן מ-1922
 לידה:  3 בפברואר 1873 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  20 ביוני 1926 (בגיל 53) 
 מקום קבורה:  Walpole Village Cemetery 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ייל, אקדמיית פיליפ אקסטר, הקולג' לרפואה ויל קורנל 
 תפקידים:  רופא ילדים, מחנך 
 הנצחה:  פרס ג'ון האולנד
 
ג'ון האולנד (3 בפברואר 1873 – 20 ביוני 1926) היה רופא ילדים אמריקאי. במשך רוב הקריירה שלו הוא עבד בבית החולים ג'ונס הופקינס, שם הקים את מחלקת הילדים הראשונה שפועלת ללא הפסקה בארצות הברית. פרס ג'ון האולנד, הפרס הנחשב ביותר שניתן על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים, נקרא על שמו.
ביוגרפיה

האולנד נולד בניו יורק, ארצות הברית, ב-3 בפברואר 1873. המשפחה שלו במקור מניו אינגלנד. הוא צאצא של ג'ון האולנד (1592–1673), שהיה מנוסעי האוניה מייפלאואר וממיסדי מושבת פלימות'.
האולנד למד באקדמיית פיליפס אקסטר, שם היה תלמיד וספורטאי מצטיין. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה התחיל האולנד ללמוד באוניברסיטת ייל, שם היה חותר, שיחק טניס והיה חבר באגודה הסודית גולגולת ועצמות. הוא קיבל את התואר הראשון באמנויות מאוניברסיטת ייל ב-1894 ועבר ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, הוא סיים את לימודיו ב-1897. הוא קיבל תואר נוסף  ברפואה מאוניברסיטת קורנל ב-1899.
קריירה

האולנד התמחה בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק בשנים 1899–1900. הוא גם עבד בבית החולים ניו יורק פאונדלינג, שם הושפע מרופא הילדים לותר אמט הולט. לאחר מכן שהה שנתיים בלימודים באירופה, בווינה ובברלין, ועם שובו לניו יורק הצטרף למרפאת ילדים, במהלך תקופה זו גם לימד בבית החולים הפרסביטריאני. בשנת 1910, הוא עבר למיזורי, שם מונה ליושב ראש המחלקה לרפואת ילדים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. כהונתו שם הייתה קצרה, ובשנת 1911 הוא עבר לבולטימור כדי לעמוד בראש בית הארי ליין לילדים נכים בבית החולים ג'ונס הופקינס. הוא נשאר יושב הראש במחלקה לרפואת ילדים בג'ונס הופקינס עד מותו ב-1926.
בג'ונס הופקינס, האולנד הקים את מחלקת הילדים הראשונה בארצות הברית שפועלת ללא הפסקה, ואת המחלקה האקדמית המלאה הראשונה לרפואת ילדים בעולם. במחלקה שלו כל חברי הסגל עבדו במשרה מלאה והיו צריכים להקדיש לפחות מחצית מזמנם למחקר. האולנד פרסם מחקרים על רככת, טטניות ושלשולים. הוא וויליאם מקים מריוט הוכיחו שחמצת שוקרית במחלות עם שלשול נגרמת מהפרשת ביקרבונט בצואה, ולא מרעלן, ובמחקר עם אדוארדס א' פארק הם הראו שטטניה נגרמת על ידי בססת והיפוקלצמיה.
מוות ומורשת

האולנד מת בשנת 1926 משחמת. בשנת 1951, האגודה האמריקאית לרפואת ילדים יצרה את פרס ג'ון האולנד, הפרס הנחשב ביותר שניתן על ידי האגודה "על שירות מכובד לרפואת ילדים".