stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בארמניה
תנאי מחיה > הומופוביה

בסתיו 2004, בעקבות הודעתו של ארמן אווטיסיאן, מייסד AAU (ארגון הארי הארמי), הידוע כארגון ימין קיצוני, כי חלק מבכירי ארמניה היו הומואים, יזמו חברי פרלמנט שונים ויכוחים סוערים ששודרו בערוץ הטלוויזיה הציבורי. חברי הפרלמנט הצהירו כי כל חבר שנמצא כהומוסקסואל צריך להתפטר - חוות דעת משותפת של היועץ לנשיאות לביטחון לאומי, גרניק איזגוליאן.
במאי 2012, נאו-נאצים פתחו בשני פיגועי הצתה בפאב בבעלות לסבית בבירת ארמניה, ירוואן. חדשות ארמניה דיווחו כי בפיגוע השני ב-15 במאי הגיעה קבוצה של צעירים לפאב הרוק ההומוסקסואלי "DIY" בסביבות השעה 18:00, שם שרפו את הכרזה אשר הייתה תלויה על חלונותיו עם הכיתוב "לא לפשיזם" וציירו את צלב הקרס הנאצי על קירותיו. האירוע קרה במהירות לאחר הפיגוע הראשון בפאב מוקדם יותר ב-8 במאי, שם נזרקה פצצת דלק מבעד לחלון. במחקר אשר נערך באותה שנה, 55% מהכתבים הארמניים הצהירו כי יפסיקו את מערכת היחסים שלהם עם חבר או קרוב משפחה אם הם יצאו מהארון כהומוסקסואלים.
בשנת 2017 דיווח משרד החוץ של ארצות הברית על הדברים הנוגעים למעמד זכויות הלהט"ב בארמניה בהקשר להומופוביה במדינה באומרו כי, "קבוצת בתי סוהר ציינה כי הומוסקסואלים שהורשעו בפשעים כגון אונס, הופרדו מאסירים אחרים ונאלצו לבצע עבודות משפילות ולספק שירותים מיניים". הדיווח ציין בנוסף כי גברים הומואים מוצהרים אינם מורשים לשרת שירות צבאי במדינה, בעקבות פטור המבוסס על בדיקה פסיכולוגית המצביעה על כך שלפרט יש "הפרעה נפשית". מידע זה מופיע במסמכי הזיהוי האישיים של הפרט ומהווה מכשול לתעסוקה וקבלת רישיון נהיגה. על פי הדיווחים, הומואים ששירתו בצבא התמודדו עם "התעללות פיזית ופסיכולוגית וסחיטה".
במאי 2018, בעודו בארמניה בשליחות הומניטרית, הזמר הבריטי אלטון ג'ון הידוע כהומוסקסואל מוצהר, היה נתון להכפשות הומופוביות בעוד שביצים הושלכו לעברו. לפי צלם העיתונות, כ-2 מתוכן פגעו בג'ון. מאוחר יותר שוחרר החשוד על ידי המשטרה.
באוגוסט 2018 הותקפו תשעה פעילי זכויות להט"ב באלימות על ידי המון זועם בבית פרטי בעיר שורנוך, ושלחו שניים מהם לבית החולים בגלל פציעות קשות. הפיגוע האלים זכה לסיקור תקשורתי נרחב, ונידון על ידי ארגוני זכויות אדם ושגרירות ארצות הברית במדינה. התוקפים שוחררו מאוחר יותר על ידי המשטרה.
תנאי מחיה > חופש הביטוי

בשנת 2013, משטרת ארמניה הציעה הצעת חוק המוציאה מחוץ לחוק "יחסים לא מסורתיים" וקידום "תעמולה להט"ב לנוער" בחוק הדומה לחוק נגד תעמולה גאה אשר הועבר ברוסיה ביוני אותה שנה. אשת אהרוניאן, דוברות המשטרה, מסרה כי הצעת החוק הוצעה בשל "חשש הציבור מהתפשטות הומוסקסואלית". עם זאת, ארגונים לא ממשלתיים בהם "Pink Armenia" טענו כי מדובר בניסיון להסיח את דעת הציבור מבעיות סוציו-פוליטיות רבות במדינה. לאחר מכן הצעת החוק לא הצליחה לעבור.
ב-17 במאי 2014 פרסם העיתון הארמני "Iravunk" מאמר עם רשימה של עשרות חשבונות פייסבוק של חברי קהילת הלהט"ב הארמנית, בעוד כינה אותם כ-"זומבים" והאשים אותם בשירות אינטרסים של "הקהילה ההומוסקסואלית הבינלאומית". העיתון נתבע והובא בפני בית הדין הארמני לערעורים, שם השופטים מצאו כי העיתון "לא פגע באיש" וחייבו את התובעים לשלם 50,000 דראם ארמני כפיצוי לעיתון ולעורך שלו, הובהניס גלאג'יאן אשר הוציא לאור את המאמר.
בנובמבר 2018, קבוצה להט"ב נוצרית נאלצה לבטל מספר פורומים ואירועים שתכננה עבור חברי הקהילה הארמניים עקב "איומים מתמידים" ו-"הפחדה מאורגנת" מצד מנהיגים פוליטיים ודתיים כמו גם "חוסר מוכנות מספקת" מצד המשטרה להגן על המשתתפים.
תנאי מחיה > אקטיביזם

לאחר ביטול ההפללה של פעילות הומוסקסואלית בהסכמה ב-2003, נצפו בארמניה מספר סימנים ספורדיים של תנועת למען זכויות להט"ב. באוקטובר 2003, קבוצה של 15 חברי הקהילה התאספו בבירה ירוואן עבור הקמת הארגון, "Gay and Lesbian Armenian Group" אך לאחר מספר פגישות, הפעילים לא הצליחו להשיג את מטרתם.
בשנת 1998, נוסדה האגודה הארמנית להומואים ולסביות בניו יורק כדי לתמוך בחברי קהילת הלהט"ב הארמנים בתפוצות בעוד קבוצה דומה הוקמה גם בצרפת.
בשנת 2007, הוקם הארגון הלא ממשלתי, "Pink Armenia", עבור מאבק בהומופוביה וקידום מודעות ציבורית למניעת HIV ומחלות מין נוספות. הארגון עורך לעיתים קרובות מחקר על מעמדם של חברי הקהילה בארמניה, תוך כדי עבודה עם ארגונים לא ממשלתיים אחרים במדינה עבור מאבק בהומפוביה.
קבוצות להט"ב ארמניות נוספות כוללות את האגודה הארמנית למען הומואים ולסביות ("Gay and Lesbian Armenian Society"), יוזמת קשת ארמניה ("Armenia Rainbow Initiative") ושוויון ארמניה ("Equality Armenia") שבסיסה בלוס אנג'לס, ארצות הברית.
ב-5 באפריל 2019, לילית מרטירוסיאן, פעילת זכויות להט"ב טרנסג'נדרית, עלתה לנאום במהלך דיון על נושאי מגדר באספה הלאומית של ארמניה בעודה ציינה את מעמד האזרחים הטרנסג'נדרים בארמניה והתקווה לעתיד טוב ובטוח יותר עבור קהילת הלהט"ב במדינה. נאומה סימן את הפעם הראשונה בהיסטוריה של ארמניה שאדם טרנסג'נדר דיבר באספה הלאומית. במהלך נאומה ציינה את מעמד הטרנסג'נדרים הארמנים בעודם "מעונים, נאנסים, נחטפים, מותקפים פיזית, נשרפים, נרצחים, נשדדים ומובטלים". נאומה הוביל לתגובות שליליות, בהם מחברת הפרלמנט נאירה זוהרביאן שפרשה מהאסיפה הלאומית במהלך נאומה ואיומים מצד חבר הפרלמנט ורטאן ג'וקסיאן שקרא "לשרוף אותה בחיים".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 2003)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2003)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: / (איסור חוקתי המכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2015, מאז 2017, נישואים חד מיניים שבוצעו מחו"ל מוכרים אם כי נכון לשנת 2021, טרם תועדה הכרה מסוג זה דה פקטו)
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (מאז 2004)
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
דב כהנא

אין תמונה חופשית
דב כהנא (נולד ב-1930) הוא רואה חשבון ישראלי, ששמו עלה לכותרות בזכות זכייתו בתובענה ייצוגית נגד חברת "כור תעשיות", בקשר למתן רווחים לבעלי המניות של חברת הבת שלה, "מכתשים אגן תעשיות".
ביוגרפיה

כהנא נולד בטרנסילבניה שבמערב רומניה במשפחה חרדית, בן לרב חיים אריה כהנא. משפחתו שרדה את השואה, והוא עלה לישראל בשנת 1951.
כהנא למד הנהלת חשבונות, ובישראל החל לעבוד בבנק אגרו-בנק. למד חשבונאות בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. עבד במשרד רואי החשבון בבלי-מילנר. בשנת 1960 עבר לעבוד כרואה חשבון בחברת "עלית", ובמקביל פתח משרד פרטי לראיית חשבון. עם לקוחות המשרד, שבשיאו העסיק 25 עובדים, נמנו גם החברות עורק אינפורמיישן, AIG וקרגל. כרואה החשבון של "עלית" הוביל ב 1973 תכנון מס שאיפשר לבעלי השליטה ב"עלית" למכור את מניותיהם בבורסה ללא תשלום מס רווחי הון. לסגירת פרצה זו נחקק סעיף 101 לפקודת מס הכנסה. תכנון מס נוסף שלו, שעסק בדיווידנדים במפעל מאושר, אושר בבית המשפט העליון. לאחר מות אשתו בשנת 1998, התמזג משרדו למשרד רואי החשבון קסלמן וקסלמן. הוא פרש לגמלאות בשנת 2008.
היה פעיל בוועדותיה של לשכת רואי חשבון בישראל, בעיקר בוועדה לעקרונות חשבונאים. עם עמיתו דב ספיר כתב חוברות לימוד לבחינות של לשכת רואי החשבון.
בהגיעו לגיל 80 תיארה אותו הלשכה כ"אחד האבות המייסדים של ראיית החשבון בישראל".
בשנת 1968 נמנה כהנא עם קבוצה של עובדי "עלית" שרכשו 40% ממניות חברת הכימיקלים "אגן". חלקו של כהנא היא אחוז אחד. לימים התמזגה "אגן" עם "מכתשים" להקמת "מכתשים אגן תעשיות", שבמהלך שנות ה-70 עברה לשליטתה של חברת "כור תעשיות". בתחילת שנות ה-80 ביקשה "כור", בפעולה של איחוד סוגי מניות, לקבל פרמיית שליטה בשיעור 6% על המניות שבהחזקתה. כהנא, שהתנגד לכך, הביא להורדת פרמיית השליטה ל-3%.
במהלך השנים עברה השליטה ב"כור תעשיות" לנוחי דנקנר, שבתחילת 2011 הגיע להסכם למכירת השליטה ב"מכתשים אגן" לחברת "כמצ'יינה", תוך קבלת פרמיית שליטה ל"כור". כהנא סבר שפרמיית השליטה לכור מקפחת את בעלי המניות האחרים, והגיש תובענה ייצוגית באמצעות עו"ד יצחק אבירם. ביוני 2011 התפשרו הצדדים, והוסכם ש"כור" תשלם לבעלי המניות האחרים סכום של 45 מיליון דולר. זהו סכום הפשרה הגבוה ביותר שהושג בתובענה ייצוגית בישראל. באוגוסט 2011 אישר בית המשפט המחוזי בתל אביב את הסכם הפשרה.
על זכייתו אמר כהנא: "אני פועל בתחום התביעות הייצוגיות 15 שנים וזו מלחמה עיקשת בבתי המשפט, בגופים גדולים ובניסיון לשכנע אותם שאנחנו באים לתקן. לא הרבה פעמים זוכים בדברים גדולים וזה כיף שנותן הרבה אנרגיה להמשיך קדימה".
תובענה ייצוגית נוספת, אליה הצטרף כהנא לאחר שהוגשה על ידי אחרים, מופנית נגד אי די בי חברה לפיתוח, אף היא בשליטת נוחי דנקנר, שבהצעת רכש כפתה על כהנא למכור את מניותיו בה במחיר נמוך.
משפחתו

נישא בשנת 1960. כיום הוא אלמן, אב לשישה, ומתגורר בבני ברק. בין ילדיו:
פרופסור צבי כהנא, מומחה למשפט חוקתי שלימד באוניברסיטת המלכה בקינגסטון (אנ') בקנדה ומלמד כיום בקריית אונו.
הרב מאיר כהנא, אב בית דין בבית הדין הרבני באשקלון ומלמד בישיבת ההסדר ירוחם ובישיבת ההסדר קריית שמונה.
גיסו הוא הרב פנחס מילר.
הערות שוליים

↑  דב כהנא הגיע לגבורות, באתר של לשכת רואי החשבון
↑  תצ (ת"א) 26809-01-11 דב כהנא נ' מכתשים-אגן תעשיות בע"מ
↑  צמרת פרנט  ועירית אבישר, ‏רו"ח דב כהנא ועורך דינו יקבלו 12.4 מיליון שקל בפשרה עם כור, באתר גלובס, 21 ביוני 2011
↑  הילה רז, עידו באום, המשקיע שניצח את כור כשהמוסדיים שתקו: "45 מיליון דולר זה סכום נמוך", באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2011
הליידי בקרוואן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזה "הליידי בקרוואן" מאת אלן בנט
 בימוי:  ניקולס היטנר 
 הופק בידי:  ניקולס הייטנר דמיאן ג'ונס קווין לואדר
 תסריט:  אלן בנט 
 עריכה:  טריק אנוואר
 שחקנים ראשיים:  מגי סמית' אלכס ג'נינגס ג'ים ברודבנט פרנסס דה לה טור רוג'ר אלאם
 מוזיקה:  ג'ורג' פנטון
 צילום:  אנדרו דאן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  BBC Films
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics סרטי טריסטאר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בספטמבר 2015 (פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו) 13 בנובמבר 2015 (הממלכה המאוחדת)
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט שמבוסס על ספרים 
 מקום התרחשות:  לונדון, אנגליה 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 תקציב:  6 מיליון דולר
 הכנסות:  41.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   ladyinthevan
 דף הסרט ב־IMDb
 
הליידי בקרוואן (באנגלית: The Lady in the Van) הוא סרט דרמה קומית בריטית משנת 2015 בבימויו של ניקולס הייטנר ובכיכובם של מגי סמית' ואלכס ג'נינגס. את התסריט כתב אלן בנט, והוא מספר על היחסים בינו לבין מרי שפרד, אישה מבוגרת שגרה בקרוואן רעוע בחצר ביתו בלונדון במשך 15 שנה. בנט פרסם את הסיפור כמאמר בשנת 1989, כספר ב-1990, כמחזה ב-1999, וכתסכית רדיו ב-2009 ששודר בערוץ BBC Radio 4. סמית' גילמה בעבר את דמותה של מרי שפרד פעמיים. האחת בהצגה בשנת 1999, שעליה הייתה מועמדת לפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר, והשנייה בעיבוד הרדיופוני משנת 2009.
הייטנר ביים את המחזה ב-1999 בתיאטרון המלכה בלונדון. הקרנת הבכורה של הסרט היה בשנת 2015 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, והוא זכה לביקורות חיוביות רבות.
תקציר עלילה

"הליידי בקרוואן" מתאר את סיפור הידידות שנרקמת בין המחזאי אלן בנט ומיס מרי שפרד, חסרת בית תמהונית. בנט מתידד איתה בשנת 1970 כשהוא עובר לגור בביתו החדש בקמדן, והיא גרה בוואן ישן ברחוב. בהמשך הוא מאפשר לה לחנות זמן מה בחצר ביתו, והיא נשארת שם למשך 15 שנה. ככל שהסיפור מתפתח בנט מגלה ששמה האמיתי של מיס שפרד הוא מרגרט פיירצ'יילד, ושהיא הייתה פסנתרנית מחוננת שלמדה אצל הפסנתרן הנודע אלפרד קורטו. עוד מתברר שבעבר היא ניגנה מוזיקה מאת שופן בקונצרט הפרומס, ניסתה להיות נזירה, ואחיה גרם לאשפוזה במוסד. היא נמלטה מהמוסד, צעיר על אופנוע שהתנגש בוואן שלה נהרג, והיא האשימה את עצמה, וכל חייה חששה שהיא תיתפס ותיעצר.
צוות השחקנים

מגי סמית' – מיס מרי שפרד / מרגרט פיירצ'יילד
אלכס ג'נינגס – אלן בנט
קלייר המונד – מרגרט פיירצ'יילד הצעירה
רוג'ר אלאם – רופוס
דברה פינדלי – פולין
ג'ים ברודבנט – אנדרווד
קלייר פוי – לויס
ססיליה נובל – מיס בריסקו
גוון טיילור – אמא
פרנסס דה לה טור – אורסולה ווהן ויליאמס
ניקולס ברנס – ג'יילס פרי
פנדורה קולין – גברת פרי
דייוויד קלדר – לאו פיירצ'יילד
צוות השחקנים ששיחקו במחזה של בנט "נערי ההיסטוריה" הופיעו בתפקידי קמע בסרט, פרט לפרנסס לדה לה טור, ששיחקה בתפקיד משנה, ולריצ'רד גריפית'ס, שנפטר ב-2013. השחקנים הם סמואל ברנט (בתפקיד דונלד), סמואל אנדרסון (עדי יהווה), סטיבן קמפבל מור (רופא), דומיניק קופר (שחקן בתיאטרון), ג'יימס קורדן (מוכר בשוק), סשה דוואן (ד"ר מאליק), אנדרו נוט (נהג אמבולנס), קלייב מריסון (גבר שנכנס לתא הווידוי בכנסייה), ג'יימי פרקר (סוכן נדל"ן), וראסל טובי (גבר עם עגיל).
הפקה

הסרט "הליידי בקרוואן" קיבל אור ירוק ב-3 ביוני 2014. חברות ההפקה TriStar Productions ו-BBC Films שיתפו פעולה ליצור גרסה קולנועית של המחזה של אלן בנט שהיה להיט בווסט אנד. טריסטאר קיבלו את זכויות ההפצה ברחבי העולם, וה-BBC היו הראשונים ששידרו את הסרט בטלוויזיה בממלכה המאוחדת. עם ההכרזה על הסרט, פורסמה גם מעורבותם של מגי סמית' וניקולס הייטנר. שניהם עבדו בעבר עם בנט; הייטנר ב-1994 בסרט "טירופו של המלך ג'ורג'" ובגרסה הקולנועית של "נערי ההיסטוריה", וסמית' גילמה את מיס שפרד בגרסה הבימתית המקורית ב-1999, ושבו בעיבוד הרדיופוני מ-2009 ברדיו ה-BBC.
שלב הצילומים החל בגלוסטר קרסנט 23 שבצפון לונדון באוקטובר 2014. הצילומים נערכו בביתו הישן של בנט בקמדן טאון ובסביבתו, שם מיס שפרד האמיתית חייתה 15 שנים.
מוזיקה

פסקול הסרט כולל קטעי מוזיקה קלאסית מאת שופן ואחרים. חלק מהפסקול הולחן על ידי ג'ורג' פנטון. אלבום עם הפסקול יצא בלייבל Sony Classical Records של סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ב-6 בנובמבר 2015 בממלכה המאוחדת, וב-11 בדצמבר בארצות הברית.
יציאה לאקרנים

הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-12 בספטמבר 2015 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. ב-13 באוקטובר הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים של לונדון. ב-15 בנובמבר הוקרן בארצות הברית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של דנבר. הסרט יצא לבתי הקולנוע בממלכה המאוחדת ב-13 בנובמבר 2015, וב-15 בינואר 2016 בארצות הברית.
פרסים

| פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| טקס פרסי גלובוס הזהב ה-73 | פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מגי סמית' | מועמדות |
| פרס באפט"א לקולנוע | פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי | מגי סמית' | מועמדות |
| פרסי הקולנוע של האיבנינג סטנדרד | שחקנית הטובה ביותר | מגי סמית' | זכייה |
בלייק ג'נר

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1992 (בן 32) מיאמי, פלורידה, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  בלייק אלכסנדר ג'נר
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  Felix Varela High School 
 בן או בת זוג:  מליסה בנויסט (2013, 2015–דצמבר 2017) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בלייק אלכסנדר ג'נר (באנגלית: Blake Alexander Jenner; נולד ב -27 באוגוסט 1992) הוא שחקן וזמר אמריקאי.
ראשית חייו

ג'נר נולד וגדל במיאמי, פלורידה, בנם של מיצי וריצ'רד ורנון ג'נר. אמו היא ממוצא קובני, ממשפחה מסנטיאגו דה קובה.
הוא גדל והתעניין במוזיקה ובקולנוע והחל לנגן בתופים בגיל תשע.  הוא למד בבית הספר התיכון פליקס וארלה, שם הצטרף לתוכנית הדרמה של בית הספר "להקה 6162" ושיחק כדורגל והתאמן בהיאבקות. הוא השתתף בהפקות במה במרכז רוקסי לאמנויות הבמה. בשנת 2008 הוא הפך לחבר ב"אימפרומדיה ", קבוצת אלתור מערכוני קומדיה שבסיסה במיאמי.
קריירה

ג'נר עזב את מיאמי ועבר ללוס אנג'לס לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון כשבכיסו עם 2,500 דולר בלבד.  בעודו מתגורר בקליפורניה, הוא לקח על עצמו עבודות רבות, כולל מלצר, ומוכר בחנויות בגדים וחיות בזמן שנבחן לתפקידי משחק.  הוא השתתף בשיעורי אלתור ב"גראונדלינגס".   עד שנת 2011 לוהק לסרטים הקצרים. הוא גם הופיע בתפקיד אורח בסיטקום, "מליסה וג'ואי" בתפקיד מילר קולינס.
בשנת 2012 הוא נבחר לאודישן כאחד מ -15 המתמודדים בעונה השנייה של "פרויקט Glee", תוכנית ריאליטי בטלוויזיה שהפרס עבורה היה תפקיד בשבעה פרקים בעונה הבאה של Glee. הוא היה אחד משלושת הפיינליסטים ובסופו של דבר ניצח. לאחר שהופיע כריידר לין בעונה הרביעית של "Glee", הוא זכה בפרס בחירת הנוער בקטגוריה כוכב הפריצה בטלוויזיה.  ג'נר, יחד עם השחקנים המשותפים ג'ייקוב ארטיסט, בקה טובין, אלכס ניואל ומליסה בנויסט, קודמו לתפקידים קבועים בסדרה בעונתה החמישית.
בקיץ 2013 כתב ג'נר את התסריט לסרט "בילי בוי". הוא ובנויסט ממנו את הסרט בעזרת מימון המונים. הפרויקט הגיע למטרתו בסכום של 100,000 דולר. לאחר מכן לוהק ג'נר לסרט האימה "Within".  בסוף 2015 לוהק ג'נר לתפקיד חוזר בסדרה בסופרגירל, בה שיחק לצד אשתו דאז מליסה בנויסט, כוכבת הסדרה. הופעתו הראשונה בסדרה שודרה ב־25 בינואר 2016.
בשנת 2016, ג'נר גילם את ג'ייק ברדפורד בסרט הקומדיה של ריצ'רד לינקלייטר "כולם רוצים את זה", שהוקרן לראשונה ב - 30 במרץ. לאחר מכן הוא גילם את אחיה של דמותה של היילי סטיינפלד בדרמת הנעורים "17 על הקצה".  הוא שיחק בסרט הדרמה של שון כריסטנסן "ההיעלמות של סידני הול",  שהוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס 2017 והוקרן בשנת 2018. הוא היה שיחק בדרמת הפשע "חיות אמריקאיות" בבימויו של בארט לייטון.  ג'נר שיחק כבהפקה מוזיקלית של "סיראנו" בחודשים אוגוסט וספטמבר 2018.
בשנת 2019 הוא גילם את שון בסדרה "השלכות", סדרת המתח הנאו-נוארית של נטפליקס.  באוגוסט 2019 פורסם כי ג'נר יככב בעיבוד הקולנועי של ריצ'רד לינקלייטר, למחזמר "מתגלגלים" שיצולם במשך עשרים שנה. הצילום העיקרי של החלק הראשון בסרט כבר הושלם. ג'נר מככב לצד ביני פלדשטיין ובן פלאט .
חיים אישיים

ג'נר התארס עם השחקנית מליסה בנויסט ששיחקה עמו ב-Glee בשנת 2013  בנויסט הגישה בקשה לגירושין בסוף דצמבר 2016 והגירושין הסתיימו בדצמבר 2017.
בנובמבר 2019 העלתה בנויסט לאינסטגרם סרטון בו סיפרה על התעללות פיזית ממושכת שעברה בידי בן זוגה לשעבר, אך לא חשפה את שמו. הפגיעות הפיזיות כללו גם אירוע, שהתרחש ב-2015 או 2016, והסתכם בשבר באף וקרע בקשתית שהשאירה פגיעה קבועה בעין. באוקטובר 2020 ג'נר כתב פוסט ארוך באינסטגרם בו הוא מודה שהוא זה שפגע בבנויסט והתנצל על כך, תוך שהוא טוען שבמערכת היחסים ביניהם הייתה אלימות משני הצדדים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Cousin Sarah | ברט מרקס |  |
| 2016 | כולם רוצים את זה | ג'ייק ברדפורד |  |
| 2016 | 17 על הקצה | דריאן פרנקלין |  |
| 2016 | Within | טומי |  |
| 2017 | ההיעלמות של סידני הול | ברט ניופורט |  |
| 2017 | Billy Boy | בילי פורסטי | גם תסריטאי ומפיק |
| 2018 | חיות אמריקאיות | צ'אס אלן |  |
| 2022 | פרדייס סיטי | ריאן סוואן |  |
| TBA | מתגלגלים | פרנקלין שפרד | פרויקט צילום במשך 20 שנה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | מליסה וג'ואי | מילר קולינס | פרק: "A House Divided" |
| 2012–2015 | Glee | ריידר לין | תפקיד חוזר (עונות 6/4) תפקיד ראשי (עונה 5); 39 פרקים |
| 2016 | סופרגירל | אדם פוסטר | 2 פרקים |
| 2019 | השלכות | שון דונובן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם המשחק | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | NBA 2K19 | האווי קרטר (קול) |  |
| 2019 | NBA 2K20 | תפקיד קולי |  |
תיאטרון

| שנה | כותרת | תפקיד | תיאטרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | סיראנו | כריסטיאן דה נויוולט | הפקה מוזיקלית של Goodspeed |  |
תיאטרון > אוף ברודוויי

| שנה | כותרת | תפקיד | תיאטרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | סיראנו | כריסטיאן דה נויוולט | הפקת הקבוצה החדשה |  |
פרסים ומועמדויות

| שָׁנָה | פרס | קטגוריה | עֲבוֹדָה | תוֹצָאָה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרסי בחירת העשרה | טלוויזיה בחירה: כוכב הפריצה | Glee | זכייה |
| 2017 | פסטיבל הסרטים בסן דייגו | כוכב עולה |  | זכייה |
דיסקוגרפיה

Glee: The Music Presents Glease
Glee: The Music, עונה 4, חלק 1
גלי שרים את הביטלס
עליסה בארץ הפלאות (אנימה)

| --- | --- |
 
עליסה בארץ הפלאות
 סוגה:  אנימה, פנטזיה

 אנימה
 אורך פרק:  22 דקות
 במאי:  שיגאו קושי וטאקו סוגיאמה
 אולפני אנימציה:  Nippon Animation
 רשת שידור:  NHK (יפן) הערוץ הראשון (ישראל) ערוץ הילדים (ישראל) ערוץ ג'וניור (ישראל)
 מדבבים בשפה העברית:  יפה גבאי (עליסה), דודיק סמדר, בלה גולדברג (נבי ארנבי), דב רייזר, שפרירה זכאי (סילייה, מרתה, מלכת השח, תוכי), שמעון כהן (הארנב הלבן, הכומר, המפטי דמפטי), רותי הולצמן (מלכת הלבבות, אמא של עליסה), אמנון אביסף
 תקופת שידור מקורית:  26 במרץ 1983 – 21 באוקטובר 1984
 מספר העונות:  2
 מספר הפרקים:  52
עליסה בארץ הפלאות (ביפנית: ふしぎの国のアリス, באנגלית: Alice in Wonderland) היא סדרת אנימה יפנית בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 1983 בהשראת הספר עליסה בארץ הפלאות מאת לואיס קרול. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון ב-1986, ואחר כך שודרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים ומאוחר יותר בערוץ ג'וניור.
את שיר הפתיחה של התוכנית בגרסתה העברית ביצעה ריקי מנור.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת בילדה צעירה בת 7.5 בשם עליסה אשר עוקבת אחר ארנב לבן דרך מחילה אשר מובילה אותה אל ארץ הפלאות, שם היא פוגשת בדמויות מעניינות רבות, הכוללות בין השאר את הכובען המטורף, חתול צ'שייר, טווידלדם וטווידלדי, עכבר מספר הסיפורים, המפטי דמפטי, הזחל ומלכת הלבבות.
ההתחלה של הסדרה דומה יותר לסיפור המקורי, בעוד שהפרקים המאוחרים יותר של הסדרה מבוססים על חלקים מספר ההמשך של עליסה בארץ הפלאות - "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", ופרק אחד על ספר אחר של קרול "ציד הסנרק".
ספרי קלטת

עם הקרנת הסדרה בישראל, יצאו 5 ספרים המבוססים על הסדרה עם קלטות טייפ המקוריינות על ידי שפרירה זכאי עצמה:
"עליסה פוגשת את נבי ארנבי"- פרקים 1-2
"אגם הדמעות"- על שם פרק 3, כולל גם את פרק 4- "מרוץ החבירבורים"
"עליסה והמפטי דמפטי"- פרקים 6 ו-15
"מסיבה מטורפת"- פרק 6
"יער השכחה"- פרקים 7-8
עמק צורים

| --- | --- |

גן עמק צורים, וברקע קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2000
 אדריכל:  שדה גולדשטיין מורד אדריכלות נוף
 נתונים ומידות
 שטח:  0.17 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים 
 שכונה:  הר הצופים
 קואורדינטות:  31°47′22″N 35°14′36″E﻿ / ﻿31.78944444°N 35.24333333°E﻿ / 31.78944444; 35.24333333
  (למפת ירושלים מוגדלת) עמק צורים(למפת ירושלים רגילה) עמק צורים(למפת הרי ירושלים רגילה) עמק צורים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עמק צורים he
 
עמק צורים, מהאוניברסיטה העברית. העמק כולל את האזור הנטוע הכלוא בין הכביש למבנים. במרכזו נמצא האוהל בו מתקיים סינון העפר מהר הבית
מבט על עמק צורים ממצפור גליק לאחר השיקום
עמק צורים הוא גן לאומי מצפון-מזרח לעיר העתיקה בירושלים, בגודל 170 דונם, באפיק נחל קדרון, למרגלות הר הצופים. הגן הלאומי הוכרז בשנת 2000, על מנת ליצור רצועת גנים החובקת את חומות ירושלים, לשמר את מרקמו ההיסטורי של הר הזיתים ולמנוע בנייה במקום. קרוי על-שם אבני הצור הרבות יחסית במקום.
היסטוריה

תוכנית להותיר שטח פתוח, לפי העיקרון התכנוני של "אזור חיץ ירוק" (Green belt), למרגלות הר הצופים והר הזיתים, וסביב חומות העיר העתיקה, נכללה כבר בתוכניות המתאר של העיר בתקופת המנדט הבריטי: תוכנית מקלין משנת 1918, תוכנית גדס משנת 1919, ותוכנית גדס-אשבי משנת 1922. התוכנית הגדירה את השטח הפתוח בעיקר ממזרח ומדרום לעיר העתיקה, מאחר שהבינוי באזור זה היה דליל באותה עת. האזור מצפון וממערב לעיר העתיקה כבר היה בנוי. התוכנית ברובה הגדול לא יושמה, מאחר שהיה צורך להפקיע אדמות כדי לממשה, והשטח הבנוי של העיר התפתח בהדרגה גם לאזור זה.
לאחר איחוד העיר פעל ראש העיר דאז, טדי קולק, לממש את התוכנית. כמה ימים לאחר תום המלחמה נהרסו קירות הבטון שחצו את העיר מאז מלחמת העצמאות במתחם ממילא, בכיכר צה"ל ובאזור מוסררה, וכן כל הבתים ההרוסים למחצה מקרבות 1948 שלאורך החומה. ביולי 1967 הוחלט בישיבה, שבה השתתפו ראש הממשלה לוי אשכול, טדי קולק וחברי הנהלת רשות הגנים הלאומיים, להקיף את חומת העיר העתיקה בגן לאומי. במשך 15 שנים הוכשר הגן הלאומי סובב חומות ירושלים עד השלמתו, במימון תרומות שגייסה הקרן לירושלים. תוכנית המתאר המקומית שאישרה עיריית ירושלים בשנת 1970 (עמ/6) ייעדה את הקרקע לגן הלאומי, ההכרזה הרשמית על גן לאומי סובב חומות ירושלים נעשתה בשנת 1974. בשל מיקומו המיוחד של הגן האצילה רשות הטבע והגנים לעיריית ירושלים סמכויות לתפעולו ולפיתוחו. באזור שלמרגלות הר הצופים לא מומשה התוכנית, מאחר שהשטח ברובו כבר היה בנוי, חלק מאדמות באזור הן בבעלות הווקף המוסלמי חלקן אדמות פרטיות בבעלות פלסטינים וחלקן בבעלות העדות הנוצריות השונות.
בשנת 2000 הוכרז, ביוזמת חבר הכנסת בנימין אלון, שטח בן כ-170 דונם כ"גן לאומי עמק צורים". רשות הטבע והגנים הסבירה כי הגן הוכרז בשטח זה "כדי ליצור רצף גאוגרפי עם גן לאומי סובב חומות ירושלים", וכן כדי לשחזר "נקודת תצפית של עולי הרגל בתקופה הקדומה", ואת "נוף התרבות החקלאי של ספר המדבר". בשטח הגן לא נעשו עבודות פיתוח באותה עת, אך ההכרזה הביאה לכך שבעלי הקרקעות לא יכולו לקבל אישורי בנייה. החל משנת 2004 הופעל במקום פרויקט סינון עפר הר הבית. בינואר 2017, הוציא עיריית ירושלים לשטח "צו גינון", צו שאיפשר לעירייה ולרשות הטבע והגנים לבצע עבודות גינון סלילת שבילים והקמת מתקני משחקים במקום. עם זאת רוב השטח עדיין בבעלות הווקף.
טבע ונוף

הגן הלאומי משמר דוגמאות לחקלאות הררית המאופיינת בכרם זיתים גדול, טרסות וחורש ים תיכוני.
פרויקט סינון עפר הר הבית

בין השנים 2004 ל-2017 הופעל במקום מיזם לסינון שפכי העפר שהוצאו מהר הבית בחפירות שונות שנערכו על ידי הווקף. העפר סונן על ידי מתנדבים, בהנחיית אנשי הצוות, ותחת חסותם של הארכאולוגים גבריאל ברקאי ויצחק דבירה (צויג)מאוניברסיטת בר-אילן. בסינון נמצאו, בין היתר, חותם של כהן מימי בית המקדש הראשון, מטבעות מימי המרד הגדול, שרידי אבנים מעוטרות וחרסים רבים וכן מגוון ממצאים מכל התקופות שלאחר חורבן בית שני.
כיום מקיימת עמותת אלע"ד במקום סינון של עפר מחפירות שונות מירושלים ומחוצה לה, ופעילויות חינוכיות ותרבותיות לקהל הרחב, כולל התנסות עצמית בגילוי ממצאים, הסברים על ממצאים ארכאולוגיים וכדומה. פעילות סינון העפר מהר הבית עברה להתקיים במתחם מצפה המשואות המצוי מעל הגן הלאומי.
בשנת 2018 נחשף מטבע ברונזה מהשנה הרביעית למרד הגדול בפרויקט סינון העפר הארכאולוגי בגן הלאומי עמק צורים.
לקריאה נוספת

גבריאל ברקאי ויצחק צוויג, אור חדש על הר הבית, אריאל 175, תשס"ז
גבריאל ברקאי ויצחק צוויג, חידושים במפעל סינון העפר מהר הבית, בתוך: אייל מירון (עורך) מחקרי עיר דוד וירושלים הקדומה, דברי הכנס השמיני, תשס"ז
Amit Re'em, "Iron-Age Quarries, Second Temple-Period Installations and an Ottoman Watchtower on the Southern Slope of Mount Scopus, Jerusalem", 'Atiqot 63 (2010), Department of Antiquities and Museums in the Ministry of Education and Culture, Jerusalem