stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מידג' דקטר
ספריה

The Liberated Woman and Other Americans,‏ 1970 (אסופת מאמרים שפורסמו במשך כעשור בכתבי העת: Harper's ,Atlantic Monthly ,Commentary, מרביתם עדיין בתקופת חייה הליברלית)
The New Chastity and Other Arguments Against Women's Liberation, הוצאת קפריקורן, 1972
Liberal Parents, Radical Children, הוצאת Coward, McCann & Geoghegan, ‏1975
AN OLD WIFE'S TALE, הוצאת Regan Books / Harper Collins Publishers,‏ 2001.
Always Right: Selected Writings of Midge Decter, הוצאת Heritage Foundation,‏ 2002
Rumsfeld : A Personal Portrait, הוצאת Regan Books,‏ 2003
ראו גם

האינטלקטואלים של ניו יורק
לקריאה נוספת

מידג' דקטר, Losing the First Battle, Winning the War, קרן הריטאדג', דצמבר 2000
הערות שוליים

↑  על מידג' דקטר, באתר ארכיון נשים יהודיות
↑  מאמר הספד על משה דקטר, הניו יורק טיימס
↑  MIDGE DECTER, "Remembering Robert Warshow, קומנטרי, אפריל 2002
↑  על הארגון, באתר NNDb
↑  מידג' דקטר באתר NEH
↑  טקס הענקת הפרס, סרטון ביוטיוב
↑  טקס הענקת הפרס, סרטון ביוטיוב
↑  מאמר ביקורת על הספר, הניו יורק טיימס, 19 בספטמבר 1971
↑  מאמר ביקורת על הספר, ניו יורק טיימס, 15 באוקטובר 1972
↑  מאמר ביקורת על הספר, ניו יורק טיימס, 22 ביוני 1975
↑  מאמר ביקורת על הספר, ניו יורק טיימס, 16 בספטמבר 2001
↑  מידג' דקטר מתראיינת על הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260335205171  CiNii: DA05134795  ISNI: 0000 0000 6698 4285  LCCN: n88274112  NKC: jo2013788891  NTA: 073265497  SNAC: w61s9hz7  SUDOC: 079970648  VIAF: 36023010   WorldCat (עם VIAF): 36023010
בלוריתניים

| בלוריתניים |
| --- | --- |
 Hyperoglyphe perciformis
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Scombriformes
משפחה:: בלוריתניים
שם מדעי
 Centrolophidae ‏בונפרטה, 1846

בְּלוֹרִיתָנִיִּים (שם מדעי: Centrolophidae) הם משפחת דגים ימיים מקבוצת דמויי-כפחן שבסדרת הדקראים בה 7 סוגים ו-31 מינים. הם חיים בימים ממוזגים וטרופיים ברחבי כל האוקיינוסים, ושוחים בשכבה האפיפלגית, אך יכולים גם לצלול מתחת 1,500 מטרים.
מאפיינים

חלק מהמינים כמו היפרוגליף אנטארקטיקה יכולים להגיע לאורך 1.4 מטרים ולשקול עד 63 קילוגרם ובלוריתן שחור (Centrolophus niger) שמגיע לאורך של 150 סנטימטרים. גופם עגלגל, והם בעלי עיניים גדולות מאוד אך, פיות וסנפירים קטנים עם סנפירי שת גבוהים.
צעירי חלק ממיני דגים החיים בצפון האוקיינוס השקט מסתובבים סביב מדוזות כדי להתגונן מטורפים, וכדי להיזון משיירי ארוחת המדוזות. דגים גדולים יותר ניזונים מדגים קטנים ומחסרי חוליות ימיים כגון סרטנאים, רכיכות, מדוזות, הידרתים, מסרקניות וסלפיים.
סוגים

סוג ומין יחיד בלוריתן שחור (Centrolophus niger)
Hyperoglyphe - בו 6 מינים
Icichthys - בו 2 מינים
Psenopsis - בו 6 מינים
Schedophilus - בו 8 מינים
Seriolella - בו 6 מינים
Tubbia - בו 2 מינים
Paper Monsters

Paper Monsters הוא אלבום הסולו הראשון שהוציא דייב גהאן, סולן להקת דפש מוד, בשנת 2003.

דייב גהאן יצא לסיבוב הופעות לקידום האלבום שנקרא Live Monsters.

האלבום הגיע למקומות 36 ו-127 במצעדי האלבומים בבריטניה וארצות הברית (בהתאמה).
מצעדים

| מצעדים (2003) | מיקום במצעד |
| --- | --- |
גרמניה: 5
שוודיה: 5
שווייץ: 10
איטליה: 10
בריטניה: 36
אוסטריה: 43
ארצות הברית: 127
סינגלים

| I Need You |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |
|  | הוקלט: 2003 |  |  |
|  | יצא לאור: 18 באוגוסט 2003 |  |  |
|  | אורך: 3:40 |  |  |
|  | מפיק: קן ת'ומאס |  |  |

| Bottle Living / Hold On |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |
|  | הוקלט: 2003 |  |  |
|  | יצא לאור: 27 באוקטובר 2003 |  |  |
|  | אורך: 3:31 |  |  |
|  | מפיק: קן ת'ומאס |  |  |
רוק אלקטרוני

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  רוק • אלקטרונית • פופ • ארט רוק
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות השישים
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 כלים:  סינתיסייזר • גיטרה חשמלית • תופים אלקטרוניים • מכונת תופים • תופים
 נגזרות:  איטלו דיסקו
 תת-סוגות
 אינדיטרוניקה • דאנס-פאנק • אלקטרוקלאש • ניו רייב • תחיית הגראז' רוק • פוסט-רוק
 נושאים קרובים
 אינדסטריאל רוק • סינת'-פופ • ניו וייב
 
רוק אלקטרוני (נקרא גם סינת'-רוק ואלקטרו-רוק) הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב מוזיקת רוק ומוזיקה אלקטרונית ומשתמש בכלים מוזיקליים ואלקטרוניים בה בעת. מקור הז׳אנר הוא בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, כשלהקות כמו הביטלס, יס, הדלתות, פינק פלויד והמודי בלוז החלו להשתמש במוג סינתיסייזר בשירים שלהם. כמה מציוני הדרך ברוק האלקטרוני המוקדם הם שימוש הביטלס במלוטרון בשירם Strawberry Fields Forever משנת 1967, והשימוש בקלביולינה, קודם לסינתיסייזר, בשירו משנת 1961 של דל שאנון "Runaway", שהיה בראש מצעד בילבורד הוט 100.  אחד משירי להקות רוק אלקטרוני לרוב משלבות אלמנטים מז׳אנרים אחרים כגון פאנק רוק, אינדסטריאל רוק, היפ הופ וסינת'-פופ, מה שעזר להתחיל ז׳אנרים כמו אינדיטרוניקה, דאנס-פאנק ואלקטרוקלאש. מאז סוף שנות האלפיים, רוק אלקטרוני נהיה פופולרי יותר בהדרגתיות. דגימת צלילים היא גם מאפיין ברוק האלקטרוני.
מאפיינים

היות שהרוק האלקטרוני הוא שילוב של רוק ומוזיקה אלקטרונית, להקות רוק אלקטרוני משתמשות בכלים המצויים בשתי הסוגות, כגון סינתיסייזרים, מלוטרונים, גיטרות חשמליות, ותופים. לעומת זאת, חלק מלהקות הרוק האלקטרוני נמנעות בשימוש בגיטרה ומעדיפות להשתמש בטכנולוגיה כדי ליצור צלילים המחקים את צלילי הגיטרה. השירה נפוצה ולרוב גבוהה או שמחה ועליזה, אך קטעים אינסטרומנטליים גם נפוצים בז'אנר. בנוסף, להקות רוק אלקטרוני רבות מעדיפות תופים אלקטרוניים על תופים מסורתיים.
תת-סוגות ומונחים אחרים

בשנות השישים, המונח "רוק מתקדם" (או פרוג רוק) נטבע תחילה כמתייחס אל הרוק האלקטרוני, אך ההגדרה של פרוג אחר כך הצטמצמה למספר מאפיינים מוזיקליים ולא רק מוזיקה ששואפת להתקדם או מוזיקה ניסיונית.
לרוק אלקטרוני מיוחס גם קשר אל אינדסטריאל רוק, סינת'-פופ, דאנס-פאנק, אינדיטרוניקה, וניו וייב, ואיתם האלקטרוקלאש, ניו רייב, תחיית הגראז׳ רוק, פוסט-רוק, דאנס-פאנק ואינדיטרוניקה שנחשבים תת-סוגות. לעיתים ז׳אנרים אלקטרוניים אחרים כגון טכנו וטראנס, שגרמו להטבעת טראנס-רוק וטכנו-רוק.
הבי מטאל גם לעיתים משולב עם ז׳אנרים אלקטרוניים, מה שגרם להטבעת המונחים מטאל אלקטרוני, דאנס-מטאל אלקטרוני, טראנס-מטאל וטכנו-מטאל. בנוסף, מטאלקור, תת-סוגה של הבית מטאל משולבת לפעמים עם מוזיקה אלקטרונית, מה שיצר תת-סוגה נוספת שהיום מכנים אותה אלקטרוניקור. נינטנדוקור, סוגה קשורה, משלבת הבי מטאל והארדקור פאנק עם צ'יפ מיוזיק ומוזיקה ממשחקי מחשב.
בדומה להבי מטאל, הפאנק רוק משולב לפעמים עם מוזיקה אלקטרונית, מה שיצר סוגות כמו סינת'-פאנק ודאנס-פאנק.
אורח חיים בריא

תזונה נכונה ובילוי בחיק הטבע הם חלק מאורח חיים בריא
אורח חיים בריא הוא אורח חיים המקטין את הסיכויים לחלות במחלות מסוימות, ומעלה את תוחלת החיים. אף על פי שהמושג מקובל ונפוץ, אין הסכמה מהו באמת אורח חיים בריא, אם כי יש מספר מצומצם של היבטים שקיימת הסכמה רחבה שהם חלק מאורח חיים בריא.
המחלות העיקריות לגביהן נטען כי אורח חיים בריא מקטין את הסיכוי לחלות בהן הן סוכרת והשמנת יתר, ובמיוחד השמנת יתר חולנית. מחלות נוספות לגביהן נטען כי לאורח החיים יש השפעה על הסיכון לחלות בהן הן מחלות לב וכלי דם מסוימות, סוגים מסוימים של סרטן ומחלות כרוניות.
הפעולות הנכללות באורח חיים בריא נחלקות לפעולות אותן יש לבצע, ופעולות מהן יש להימנע.
תזונה

| --- | --- |
 :  ראו גם – חינוך תזונתי, פירמידת מזון, אבות המזון
קיימת הסכמה נרחבת כי התזונה היא גורם חשוב באורח חיים בריא. עם זאת, מעטות מאוד הן התובנות שבקונצנזוס בתחום זה. ההסכמה העיקרית היא כי יש להמעיט ואף להימנע מצריכת סוכר בכלל, וסוכר לבן בפרט. כן מוסכם באופן גורף כי צריכה מספקת של ויטמינים ומינרלים חיונית לקיום אורח חיים בריא. מעבר לאלו, כמעט כל המלצה בתחום התזונה נמצאת במחלוקת, בין אם מדובר בסוג המזון (פחמימות מול שומן, למשל), אופן הכנתו (בישול מול טיגון מול אכילה ללא עיבוד), הרגלי האכילה הנכונים (זמני ארוחות קבועים מול אכילה בהתאם לתחושת רעב), ועוד.
פעילות גופנית

הנושא השני הכלול באורח חיים בריא הוא עיסוק בפעילות גופנית. קיימת הסכמה רחבה כי פעילות גופנית היא מרכיב חיוני באורח חיים בריא, אך היקף הפעילות המומלץ אינו מוסכם.
פעילות גופנית יכולה לתרום לשמירה על משקל גוף תקין, צפיפות עצם גבוהה, כוח שריר, גמישות, הפחתת סיכוני ניתוח, חיזוק המערכת החיסונית, הפחתת דיכאון ועוד. שרירים מתכווצים משחררים מספר חומרים המכונים מיוקינים התורמים להיווצרות רקמה חדשה, תיקון רקמה ולמספר פעולות אנטידלקתיות. כמו כן, פעילות גופנית מפחיתה את רמת הקורטיזול.
שינה

| --- | --- |
 :  ראו גם – היגיינת שינה
גם השינה היא חלק מאורח חיים בריא, הן במשך השינה והן באיכותה. אך גם בנושא זה, נחלקים גורמי הבריאות והמחקרים בהמלצותיהם בנוגע לשינה.
השינה חשובה להתפתחות ולתפקוד. תפקידיה של השינה אינם ברורים במלואם, אך החל משנות ה-80 של המאה ה-20 העלו מחקרים מתחומים שונים של מדעי המוח מספר תובנות:
השינה מסייעת בהפרשת חומרים חיוניים בגוף
איפוס ספי הגירוי - חלק מהמתווכים העצביים הקשורים בחשיבה ערנית יורדים בריכוזם בזמן שינה, כך שסף הגירוי של נוירונים במוח יכול להתאפס מחדש לרמה הרגילה. סבורים שזהו המקור לעצבנות המאפיינת חוסר שינה ולרמות הערנות ובהירות החשיבה שהמאפיינת אנשים שניעורו זה עתה.
בזמן השינה רדיקלים חופשיים המצטברים במוח מנוקים על ידי אנזימים מתאימים, ואף האנזימים עצמם שנפגעו במהלך הערנות מתחדשים. נמצא שחסך שינה קיצוני יכול לגרום למוות, והועלתה הסברה שהצטברות נזק תאי זה היא הסיבה.
שנת החלומות היא פועל יוצא של סידור עצמי של רשתות נוירוניות, בזמן הסידור מחדש של הקשרים הסינפטיים ניתוק מהמציאות הוא חיוני לשרידה.
מאידך, מחסור בשעות שינה אצל ילדים עלול לגרום לבעיות קוגניטיביות והתנהגותיות, להשמנה, להחלשה של המערכת החיסונית, לירידה בריכוז ובזמן התגובה ולבעיות בגדילה, ובכך להשפיע לרעה על בריאותם הגופנית והנפשית.
מניעת נזקים

חלק מאורח החיים הבריא הוא הימנעות מפעולות הגורמות נזק בריאותי, ונקיטת אמצעי הגנה נגד נזקים כאלה. בתחום זה, קיימות מספר הסכמות נרחבות:
הקפדה על היגיינה אישית.
הקפדה על בטיחות מזון.
הימנעות מעישון.
הימנעות מהתמכרויות מזיקות כגון למשקאות אלכוהוליים וסמים.
שימוש באמצעי הגנה נגד קרינת השמש.
שימוש באמצעי הגנה נגד מחלות מין.
טיפול קפדני בבעיות רפואיות קיימות.
הימנעות מחשיפה לחומרים מסוכנים, כגון חומרי הדברה מסוימים ואזבסט, ובפרט בסביבת העבודה.
צמצום החשיפה לזיהום אוויר.
חשיפה נכונה לקרינת השמש

ישנה הסכמה רחבה שמרכיב חיוני באורח חיים בריא הוא שמירה על רמות מספקות של ויטמין D, אשר נוצר בגוף האדם עם חשיפת העור לקרינה אולטרה סגולה שמקורה מהשמש. עם זאת, ישנה גם הסכמה רחבה שמומלץ להימנע מכוויות שמש, אשר עלולות להוות גורם סיכון ללקות בסרטן העור. חשיפת יתר לקרינת השמש עלולה לפגוע גם בבריאות העין. דרך אחת לצמצם את הסיכון היא הרכבת משקפי שמש. עם זאת, אין הסכמה כללית בשאלת האיזון הנכון בין חשיפה מספקת לשמש לחשיפת יתר.
פעילות פנאי

עיסוק בפעילות פנאי כחלק מאורח חיים בריא נועד לצמצם נזקים הנגרמים מלחץ נפשי. בתחום זה מעטות ההמלצות הספציפיות, אך המקובלות יותר הן שהייה בחיק הטבע, פעילות משותפת במשפחה ובחברת אנשים אחרים, ופעילות מאתגרת מחשבתית.
קידום אורח חיים בריא

גופים רבים מנסים לקדם אורח חיים בריא, החל מארגון האומות המאוחדות באמצעות מחקרים והמלצות של ארגון הבריאות העולמי, ממשלות ברחבי העולם באמצעות מסעות פרסום, חקיקה (לדוגמה חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון) ומיסוי כבד על צריכה של חומרים מזיקים, ארגונים העוסקים בשירותי בריאות, חברות ביטוח על ידי הטבות בפרמיות על ביטוחי בריאות למקפידים על אורח חיים בריא, ואף מקומות תעסוקה המעודדים את עובדיהם לקיים אורח חיים בריא ואף מספקים אמצעים לצורך כך (כגון ארוחות בריאות וחדר כושר במקום העבודה)
הערות שוליים

↑  מאמר מערכת ‏, כמה שנים יוסיף לנו אורח חיים בריא, ומה תהיה האיכות שלהן?, באתר וואלה, 14 בינואר 2020
↑  אורח חיים בריא באתר בטיפולנט
↑  הצעת חוק אורח חיים בריא, התשע"ב-2011
↑  אורח חיים בריא: 6 מרכיבים באתר "כמוני - חברים לבריאות"
↑  Benefits of moderate sun exposure
↑  Health promotion בוויקיפדיה האנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553139005171  GND: 4294611-6  LCCN: sh85059591  NKC: ph134973 
אפל פארק תוכנן כך שיקדם אורח חיים בריא לעובדי חברת אפל
בית הכנסת המרכזי במגדיאל

תבנית:מבנה
בית הכנסת מדרום (לפני השיפוץ)
שלט ההנצחה לשמאלה של דלת הכניסה של בית הכנסת
בית הכנסת המרכזי במגדיאל (ידוע גם כבית הכנסת הגדול ובית הכנסת משכן יעקב) הוא בית כנסת אשר שוכן במרכזה של כיכר אוסישקין, הכיכר המרכזית במגדיאל שבהוד השרון.
היסטוריה

מגדיאל הוקמה ב-12 באוגוסט 1924, ובשנת 1929 החליטו התושבים על הקמת בית כנסת ביישוב, אשר יוכל להכיל 250 מתפללים, נוסף לעזרת הנשים. לשם כך ייסדו את "ועד בנין בית הכנסת במגדיאל" אשר החל בגיוס כספים למשימה. הכספים להקמת המבנה, אשר עמדו על סך של 1,500 לירות ארץ ישראליות, הגיעו מתרומות, מהלוואה שניתנה לוועד על ידי הסוכנות היהודית וממכירת צריף הוועד והמגרש עליו ניצב. המתיישבים דחו תוכנית להקמת מבנה מפואר בן שתי קומות, הן בשל עלותה והן בשל כך שזו לא הביאה בחשבון את ייעודו הביטחוני של המבנה.
אבן הפינה למבנה הונחה ב-12 בפברואר 1930 בכיכר המרכזית של היישוב, ממנה יצאו חמשת רחובותיו הראשונים. המבנה בן שתי הקומות הוקם כמבצר - קירותיו העבים עשויים מלבני בטון כהגנה מפני קליעים, במעקה הגג הוכשרו חרכי ירי, והכניסה אליו נקבעה בצידו הצפוני הפונה אל כפר סבא, ממנה לא נשקפה ליישוב סכנה. בית הכנסת נחנך בשנת 1931 בטרם נשלמה בנייתו אשר נמשכה שנים נוספות. ב-1933 הוטל מס מיוחד לשם גיוס כספים נוספים, שנה לאחר מכן הוקמו לידו שירותים, ב-1936 הוא חובר למערכת החשמל ורק ב-1944 הושלמה בניית המבנה.
בית הכנסת שימש לא רק כמרכז חיי הדת במגדיאל, אלא גם שיכן את הוועד המקומי, ולאחריו את המועצה המקומית. במבנה פעלה תחנה של משטרת היישובים העבריים והגג שימש כעמדת קשר ואיתות.
בית הכנסת כיום

המבנה ניצב כיום בלב הגן המשתרע בלב הכיכר האליפטית והסואנת. מדרום לו שוכן "גן מגדיאל" שבו מזרקה גדולה, וחזיתו הצפונית צופה אל רחוב סוקולוב הנמתח כציר ישר ומוביל אל כביש 531 ואל כפר סבא. אף כי חרכי הירי שעל הגג נסתמו, גם כיום שומר המבנה על חזות של מבצר. הוא רבוע ללא עיטורים, וחלונותיו גבוהים וצרים. הכניסה בצידו הצפוני מוליכה אל מבואה קטנה הנפתחת אל אולם התפילה. מעל הדלת חמישה חלונות "מדחום" צרים וגבוהים, האופייניים לסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל, ומעליהם גמלון קטן חסר עיטורים שבראשו חנוכייה. האלמנט הקישוטי היחיד במבנה הוא קרניז כפול המקיף את רובו של הגג.
הערות שוליים

↑   בית הכנסת המרכזי במגדיאל, ברשת החברתית פייסבוק
↑  בתי כנסת בהוד השרון, באתר עיריית הוד השרון
קהילת יהודי לודז'

ספר אודות חיי היהודים בלודז'. נדפס בוורשה, 1893. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 5
בית הכנסת ברחוב פומורסקה 18, לודז', 2018
פנים בית הכנסת, 2018
לודז' (בפולנית: Łódź - ווּג' - IPA: [wuʨ] (מידע • עזרה)) היא העיר השלישית בגודלה בפולין (אוכלוסייה בת 742,000 איש, נכון לשנת 2009). העיר ממוקמת במרכז המדינה, מדרום־מערב לוורשה, ומשמשת בירת מחוז לודז'. בתקופת השלטון הרוסי במאה ה-19 התפתחה לודז' מכפר קטן לעיר של תעשיית הטקסטיל, במידה רבה הודות ליוזמת תושביה היהודים. ועל שום כך דבק בה הכינוי "מנצ'סטר הפולנית".
ערב מלחמת העולם השנייה הגיעה הקהילה היהודית בלודז' לכ-225,000–233,000 נפשות (מכלל 680 אלף כלל תושבי העיר), והייתה הקהילה היהודית השנייה בגודלה בפולין אחרי ורשה. פעלו בה רשת חינוך יהודית מסועפת, עיתונות יהודית ותיאטרון יידיש. בזמן המלחמה נכלאה הקהילה בגטו לודז', הגטו השני שהוקם בשטחי הכיבוש הגרמני. מרבית הקהילה היהודית הושמדה בשואה.
תולדות הקהילה

לא ידוע בדיוק מתי החלה התיישבות יהודית בלודז', אך הממצא הראשון הוא משנת 1718 ובשנת 1775 נרשם כי יש מספר משפחות שעוסקות במקצועות שונים כגון: מוזגים וחוכרים. לאחר מכן כבר הוזכר מספר פעמים על קיומם של יהודים בעיר מסיבות שונות. מחצית מהתושבים היהודים הגיעו מכפרים ששוכנים סביב לודז', וחלק נוסף הגיע מערי הסביבה. יהודים נוספים הגיעו מערים רחוקות ומרוסיה.
בשנים 1718–1817 יהודי לודז' היוו כשליש מתושבי העיר ורובם היו עניים.
בשנת 1825 הוזמנו ללודז' מומחים גרמנים שיעזרו לתעש את העיר. הגרמנים חתמו על חוזה שנקרא "חוזה זגירז" שכלל הגבלות כלפי היהודים. היהודים נדרשו לגור בחלק הדרומי של העיר ולעבור לגטו תוך שנתיים, למעט שתי משפחות שקיבלו אישור לגור בחלק אחר של העיר.
ב-1836 היהודים החלו לקחת חלק פעיל בכלכלת העיר. בנוסף בשנה זו הגיעו לעיר יהודים משכילים שנלחמו על פירוק הגטו והצליחו לגור בחלק השני של העיר כיחידים בתחבולות שונות. בשנת 1840 הבינו השלטונות כי יש להרחיב את גבולות הגטו כיוון שמספר התושבים היהודיים בעיר הגיע למעל 1350, אך תוכנית זו לא אושרה. היהודים פנו לנציב הרוסי וביקשו אישור רשמי "לזכויות שבדיעבד", האישור ניתן לאחר 20 שנה כאשר היו בעיר כבר כ-5500 יהודים. למרות האישור והרחבת השכונה עדיין המקום היה צפוף והעירייה לא הרשתה ליהודים נוספים להתיישב בעיר, וגירשה יהודים שלא היו קבועים.
בשנת 1848 בעקבות מהפכת הליברליזציה הקיסר הרוסי הוציא פקודה שלפיה יהודים יוכלו לגור מחוץ לגטו בתנאי שיהיה להם 9.000 זהובים (במקום 22.00) והם יעמדו בשאר החוקים. בנוסף ניתנה להם הבחירה בין הלבוש הרוסי ללבוש הגרמני. בין 1858- 1862 עברו מספר משפחות לעיר. כמו כן הגטו הורחב והוקטן לסירוגין, בתוך הגטו היה צפיפות גדולה ולא היה ביוב ותשתיות בסיסיות.
הסוף לגטו ולהגבלות השונות על היהודים היה בשנת 1862 עם בוא הרפורמה שיזם הנסיך ויילופולסקי, החוקה הליברלית - האמנציפציה לכל תושבי פולין ואז בוטל גם הגטו והיהודים שוחררו מ"חוזה זיגרז" ומהאפוטרופוס הגרמני. בתחילת הרפורמה הפולנים והגרמנים עשו חרם על יהודים שהשכירו בתים והדירו אותם מהבאר המשותפת, אך בהמשך הבינו כי השיתוף פעולה עם היהודים משתלם להם כלכלית. היהודים ישבו בעיקר במרכז לודז' ושם גם היה צביון יהודי. היהודים שישבו הרחק ממרכז לודז' היו מעורבים יותר עם הגרמנים והפולנים. לאחר שבוטל הגטו חל שנוי גדול בקרב היהודים. בתי העץ הישנים נעלמו והוקמו בתי אבן מפוארים במקומם. בנוסף המשכילים והסוחרים עברו לרחובות רחוקים יותר והקימו מסחר ענף. בתקופה זו היו מלחמות בין הישן לחדש בין המשכילים לחסידים. ב-1870 היו כ-10,000 יהודים בלודז' וב-1897 היו כ-98,000 יהודים. בשנת 1809 הוקם בית הכנסת הראשון וב-1811 נקנה שטח לבית הקברות היהודי ובכך הפכה קהילת יהודי העיר לקהילה עצמאית שאינה תלוי בקהילות הסובבות אותה. היהודים תרמו רבות לכלכלת העיר.
תולדות הקהילה > מלחמת העולם הראשונה

בסמוך לפרוץ המלחמה ברחו יהודים רבים מלודז' מזרחה אל כפרי הסביבה כדי להשיג יותר אוכל ולהיות רחוקים בתקופה קשה שבה מגייסים מגבילים ואף מאשימים בריגול לגרמנים. עם פרוץ המלחמה פחת הייצור התעשייתי בלודז' ונהיה קיפאון במסחר ובשוק הכספים. הגרמנים החרימו חומרי גלם ומוצרים למלחמה. נוצר רעב, גדלה התמותה ופחתו הלידות. פועלי ציון, אזרחיים יהודים ומפלגות הפועלים הקימו רשת של מטבחים בחינם ובמחיר זעיר לתושבים. הגרמנים הרשו ליהודים פעילות של ארגונים שונים כדדי שיוכלו לנצל זאת בשעת הצורך על ידי תככים, פעילות הקהילה היהודית וסמכויותיה הורחבו וכך נותר מצב ששנות הכיבוש של הגרמנים היו שנים מאוששות ליהודים בתחומי מדיניות, חברה ותרבות, התרחבה הפעילות שלל חוגים ציוניים שונים והוקמו מוסדות רבים כגון: "מפלגת הפועלים", "איגוד החרדים" ועוד רבים.
הקהילה האורתודכסית החרדית בלודז' קיבלה המוני יהודים שגורשו מהסביבה ודאגה להם לפרנסה. בנוסף בשל ההתעוררות החברתית בתקופה זו חלה תמורה בתחום החילוניות והוקמו בתי ספר בעלי שפה שונה, עברית או יידיש, זה היה הבסיס להקמת בתי ספר רבים כאלו בתקופה של בין שתי מלחמות כמו כן גם בחדר החרדי הוסיפו לימודי חול. בנוסף בזמן זה היו פעילויות רבות שנעשו על ידי המועדון והספרייה "עבריה" שנוסדו על ידי "חובבי שפת העבר".
הקהילה ערב השואה > היבט כלכלי

בסוף המאה ה-18 הייתה לודז' כפר קטן, עם כיבוש הרוסים הפך הכפר לעיירה והתפתחו התעשייה והמסחר במקום. עם התפתחות התעשייה הפכה לודג' לקהילה השנייה בגודלה בפולין ולמרכז תעשייתי.
באמצע המאה ה-19 חיו בלודג' כ-3,000 יהודים ובתחילת המאה ה-20 עד פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בלודג' יותר ממאה אלף יהודים.
הרוסים ניסו לפתח את תעשיית הטקסטיל והביאו מומחים מגרמניה. הגרמנים, שפחדו מתחרות עם היהודים דרשו שיהודים לא יוכלו להתיישב בעיר, לאחר מאבק של כמה שנים, בשנת 1848 בוטלו ההגבלות על היהודים והם חיו בעיר כשאר האזרחים.
במשך רוב המאה ה-19 ועד 1939 עבדו יהודים רבים בתעשיית הטקסטיל, בעיקר ביבוא הבדים. 150 בתי חרושת יהודיים לטקסטיל, כשליש מבתי החרושת בעיר. "הבונד", "פועלי-ציון" והמפלגה הסוציאליסטית הפולנית (פ.פ.ס.), נאבקו במשך השנים לטובת הפועל היהודי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, קיבלה פולין עצמאות. השלטון הפולני לא רק לא עזר לסוחרים היהודים אלא אף הקשה עליהם, והעלה את גובה המיסים עבורם. לאט לאט התפתחה מדיניות אנטי-יהודית בתחום הכלכלי. בשנת 1927 נערכו בחינות מקצועיות לבעלי המלאכה דבר שהיווה פתח לאפליה יהודית.
הקהילה ערב השואה > היבט חברתי סוציאלי

קהילת לודג' שמרה על עצמאותה גם בתנאים הקשים. ובשנת 1924, כאשר נתנה פולין מעמד רשמי לקהילות היהודיות, התקיימו בחירות דמוקרטיות לוועד הקהילה. הנבחרים היו 7 מרשימת חסידי אלקסאנדרוב, 6 מרשימת הציונים וה"מזרחי", 3 נציגי ה"בונד", 11 נציגי "אגודת ישראל", 1 מרשימת פועלי אגודת ישראל, 2 נציגים של בעלי- מלאכה, 2 של פועלי-ציון שמאל, 1 מרשימת הפולקיסקים ושני קומוניסטים. באבחנה גסה ניתן למפות את קהילת לודג'- כמחצית שומרי מצוות, רבע ציוניים ורבע מארגונים הדואגים לכלכלה היהודית.
בין מוסדות הצדקה בקהילה הייתה קופת גמילות החסדים שייסד ב-1899 ישראל פוזנאנסקי.
ב-1926 פתח ארגון "בני-ברית" קבוצה בלודז', שתמכה בבית-הספר המקצועי של "אורט", בבית יתומים ובמוסדות תרבות שונים. בין שתי מלחמות-העולם היה קיים בית הבראה לחולי ריאות. חברת "לינת-הצדק" הקימה בתמיכת העירייה והקהילה בית-חולים לילדים ובית-מרקחת.
בסביבת בתי-הכנסת התקיימו שירותים שונים לנזקקים, ביניהם- ארגון "מלביש ערומים", סיוע משפטי ורפואי, וארוחות בחינם לילדים. ניתן סיוע בהקמת ארגונים כלכליים, יצרניים (קואופרטיבים).
הקהילה ערב השואה > היבט חינוכי תרבותי

מוסדות החינוך בלודג' היו מגוונים, היו קיימות ישיבות רבות, תלמודי-תורה ו"חדר מתוקן". היו גם גני-ילדים לקטנים ותיכונים לבוגרים, שבהם לימדו עברית ופולנית. בעקבות ההתפתחות בתעשייה והמסחר, בשנת 1918 נוסד בית הספר הראשון ביידיש, ואחד מתלמודי התורה נהפך לבית ספר מקצועי למכניקה, חשמלאות ואריגה. כמו כן, בשנת 1924 נוסד בית הספר לבנות "בית יעקב".
לודז' לא נחשבה כמרכז תרבות גדול, אך למרות זאת חיו בה יוצרים וחוקרים עבריים רבים, וחיי התרבות היו פעילים. בין היוצרים היו: יצחק קצנלסון, דוד פרישמן, יעקב כהן, י"נ שמחוני, פיליפ פרידמן, אריה טרטקובר, חיים יצחק בונין ועוד.
התקיים בלודג' "התיאטרון הגדול" שנבנה מכמה קבוצות אנשים שעסקו בדרמה. כמו כן הייתה במה סאטירית פעילה.
לאחר הקונגרס הציוני הראשון הקימו באזור בתי הכסיות מקהלה, חוגי דרמה, תזמורת פילהרמונית וספריה. גם ארגונים "פועלי ציון" ו"הבונד" הקימו ספריות משלהם.
כמו כן, הופצו בעיר גם עיתונים ("ניַיער פאָלקסבלאַט" ו"לאָדזער טאַגעבלאַט") וכתבי עת בעברית ויידיש.
הקהילה ערב השואה > רבני הקהילה

בתקופת התארגנות הקהילה כיהנו בה: רבי לייב בן שלמה מוידאבה (לבק סלומונוביץ'), שכיהן בין השנים 1813–1818. אחריו כיהן ר' פנחס הכהן הילר מרוספשה ואחריו ר' הלל בן פנחס הכהן מלוטומיירסק, בתקופה זו הרבנות לא הייתה רשמית ומניין רבני העיר מתחיל ברב ירוזלמסקי:
רבי מנדל וולף הכהן ירוזלמסקי (1824–1832) - בנו של רבי משולם זלמן מלוברנץ, כיהן כרבה הראשון של לודז' משנת 1824. בהמשך עבר ליאנוב ולקוצק.
רבי יחזקאל נומברג (1832–1856) - התמנה ב-1832 בידי חסידי קוצק. הוא היה צאצא למשפחת רבנים מיוחסת, חסיד קוצק וגיסו של רבי חנוך הניך הכהן לוין, שכיהן עד אז כדיין בלוטומיירסק ובקונסטנטין. על רקע התנגדות לחסידי קוצק, פוטר הרב נומברג ומונה מחדש וחוזר חלילה, המריבות נמשכו עד פטירתו בשנת ה'תרט"ז, 1856. הוא נקבר בלודז'. בנו אפרים פישל היה סבו של הסופר הירש דוד נומברג.
רבי משה ליפשיץ (1857–1873) - נבחר בבחירות לרבנות שנערכו ב-1857 בעקבות פטירת הרב הקודם. גם הוא היה חסיד קוצק וזכה לתמיכת חסידי קוצק בעיר.
רבי אליהו חיים מייזל (1873–1912) - ככל שגדלה הקהילה, חשיבות מעמד הרבנות גדל. בשנת 1873 התמנה הרב אליהו חיים מייזל לרב הקהילה. הרב מייזל, מיהודי ליטא, נהפך מוכר כמנהיג הקהילה. והנהיג אותה במשך כארבעים שנה.
בעקבות פטירת הרב מייזל נערכה מערכת בחירות סוערת לרבנות העיר. לישורת האחררונה הגיעו ארבעה מועמדים: רבי אליעזר לייב טרייסטמן מראדום - שהיה מועמדה של חסידות גור, רבי שלמה אהרונסון, רבי יהודה לייב צירלסון ורבי יחזקאל ליבשיץ. הרב טרייסטמן ניצח בהפרש קל ואחרי שהמפסידים פסלו את הבחירות בערר לשלטונות, ניצח שוב בסיבוב השני שנערך זמן מה לאחר מכן. זמן קצר לאחר בחירתו פרצה מלחמת העולם הראשונה, והוא נפטר זמן מה לאחר תום המלחמה. ניסיון להביא לבחירת הרב מאיר שפירא, ראש ישיבת חכמי לובלין, לא צלח בשל פטירתו הפתאומית והעיר נותרה בלא רב מוסכם.
הקהילה ערב השואה > אנטישמיות

תמיד הייתה קיימת בעיר אנטישמיות פולנית, שהתבססה בעיקר על ההצלחה הכלכלית היהודית. בשנת 1934 עלו המפלגות האנטישמיות לשלטון, המפלגות רצו להוציא את היהודים מהעיר, דבר שהגביר את התקיפות והרצח כלפי היהודים.
גם כשעלתה המפלגה הסוציאלית בשנת 1936 המשיכו האנטישמיות וההתנכלויות בקרב התושבים הפולנים.