stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pin Ups
Song notes

"Rosalyn" – גרסת כיסוי לשיר של The Pretty Things
"Here Comes the Night" – גרסת כיסוי לשיר של טם
"I Wish You Would" – גרסת כיסוי לשיר של Billy Boy Arnold
"See Emily Play" – גרסת כיסוי לשיר של פינק פלויד (1967)
"Everything's Alright" – גרסת כיסוי לשיר של המוג'וס
"I Can't Explain" – גרסת כיסוי לשיר של המי
"Friday on My Mind" – גרסת כיסוי לשיר של The Easybeats
"Sorrow" – גרסת כיסוי לשיר של The Merseys
"Don't Bring Me Down" – גרסת כיסוי לשיר של The Pretty Things
"Shapes of Things" – גרסת כיסוי לשיר של היארדבירדס
"Anyway, Anyhow, Anywhere" – גרסת כיסוי לשיר של המי
"Where Have All The Good Times Gone" – גרסת כיסוי לשיר של הקינקס
"Growin' Up" – גרסת כיסוי לשיר של ברוס ספרינגסטין
"Amsterdam" – גרסת כיסוי לשיר של ז'אק ברל
משתתפים

דייוויד בואי – קולות, גיטרה, סקסופון
מיק רונסון – גיטרה, פסנתר, קולות
טרוור בולדר – גיטרה בס
אינסלי דנבר – תופים
No Small Parts

| פרק מ"מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים" |
| --- | --- |

היו.אס.אס. טיטאן תוקפת את ספינת הפאקלדים ברגע השיא של הפרק
 מספר פרק:  10
 מספר עונה:  1
 קוד הפקה:  LD-1010
 תאריך שידור מקורי:  8 באוקטובר 2020
 אורך:  28 דקות
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  מייק מקמהן
 הפקה:  כריס פריונסקי 
 בימוי:  ברי ג' קלי
 כוכבים אורחים:  ג'ונתן פרייקס מרינה סירטיס
 דף הפרק ב-IMDb
 
No Small Parts (בעברית: אין תפקידים קטנים) הוא הפרק העשירי והאחרון בעונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים". הפרק נכתב על ידי יוצר הסדרה, מייק מקמהן, ובוים על ידי ברי ג' קלי. הפרק שודר לראשונה בארצות הברית ב-8 באוקטובר 2020 בשירות הסטרימינג CBS All Access.
שם הפרק הוא חלק מציטוט המיוחס לקונסטנטין סטניסלבסקי, לפיו "אין בנמצא תפקידים קטנים; ישנם רק שחקנים קטנים".
הפרק היה מועמד לפרס אמי.
רקע

עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 2380. זירת ההתרחשות המרכזית היא ספינת החלל סריטוס (USS Cerritos NCC-75567), ספינה מדגם "קליפורניה", שמשימתה העיקרית היא יצירת מפגשים שניים עם תרבויות שהפדרציה כבר יצרה איתן קשר, במטרה לחתום על ההסכמים, להעמיק קשרי מסחר, לגלות את המסעדות הטובות וכן הלאה. העלילה מתמקדת בצוות הסיפונים התחתונים, קצינים זוטרים שממלאים תפקידים שוליים בחללית.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טואוני ניוסם | סג"ם בקט מארינר |  |
| ג'ק קווייד | סג"ם בראד בוימלר זכר בתאני |  |
| נואל וולס | סג"ם ד'וואנה טנדי |  |
| יוג'ין קורדרו | סג"ם סאם רות'רפרד |  |
| דון לואיס | קפטן קרול פרימן |  |
| ג'רי אוקונל | קומנדר ג'ק ראנסום |  |
| פרד טטצ'יורה | לוטננט שאקסס המחשב לנדרו סטיב לוי |  |
| גיליאן ויגמן | ד"ר ט'אנה דייטון |  |
| ג'ונתן פרייקס | קפטן ויליאם רייקר | בפרק זה הפך פרייקס לשחקן הקבוע היחיד בזיכיון שהופיע בשש סדרות, כולל הופעתו כטום רייקר ב"חלל עמוק 9" |
| מרינה סירטיס | קומנדר דיאנה טרוי |  |
| פול שיר | לוטננט קומנדר אנדי בילאפס |  |
| ג'ק מקברייר | באדג'י |  |
| קת'ר דונהיו | סג"ם פינאט האמפר |  |
| ריץ' פולקו | ג'קאבוג | הקפטן הפאקלדי |
תקציר העלילה

הסריטוס מבקרת בכוכב בטא III, כ-120 שנה לאחר ביקורם של צוות האנטרפרייז המקורית (NCC-1701) על הכוכב (בפרק "The Return of the Archons" ב"סדרה המקורית") ומגלים שתושביו חזרו לסגוד ללנדרו, המחשב שגרם לתושבים לרצוח זה את זה בפסטיבל שנקרא "השעה האדומה" ומנע מהם יצירתיות. קפטן פרימן נוזפת בתושבים וחוזרת לספינה, אך מגלה שבוימלר ומארינר עדיין על הקרקע, מחלקים לתושבים אביזרי יצירה. בוימלר מספר למארינר שהוא ער לכך שהיא בתה של הקפטן, למורת רוחה של מארינר. שיחתם מועברת בשידור חי לספינה, ומהר מאוד מתפשטת העובדה בקרב הצוות כולו, מה שמביא לכך שכל הצוות, כולל הסגל הבכיר, מתחיל להתחנף למארינר. לצוות מצטרפת סג"ם פינאט האמפר, אקסוקומפית שהחליטה להצטרף לצי הכוכבים ולשרת בצוות הרפואי, תחת פיקוחה של טנדי.
בינתיים מותקפת הסולבנג, ספינת "קליפורניה" חדשה בפיקודה של קפטן דייטון (יריבתה של קפטן פרימן שאיבדה את ספינתה הקודמת, הרובידו, במהלך אירועי הפרק השביעי) על ידי ספינה לא ידועה. הסריטוס נזעקת לעזרתה ומגלה שהסולבנג הושמדה וכל אנשיה נהרגו. הספינה הזרה מתקיפה את הסריטוס ומתברר שמדובר בספינה של הפקלדים, גזע שנחשב טיפש ונלעג, אך השיג טכנולוגיות רבות, לרבות מערכות נשק מתקדמות, מספינות שאותן הטמיע. ספינת הפקלד מצליחה ללכוד את הסריטוס ומתחילה לפרק אותה לחלקיה, וקפטן פרימן מחליטה לבקש ממארינר למצוא תוכנית מטורפת ובלתי סבירה להציל את הספינה. מארינר נענית לאתגר ומבקשת מראת'רפרד ליצור וירוס מחשב שיחסל את ספינת הפקלד. ראת'רפרד מעלה מחדש את באדג'י, סימולציית ההולודק מהפרק השישי, ומבקש ממנו לתכנן וירוס מתאים. באדג'י מבצע זאת מיד אך על מנת להתקין את הווירוס על אחד מאנשי הצוות להגיע פיזית לספינת הפקלד. פינאט האמפר מסרבת למשימה, באומרה שהצטרפה לצי הכוכבים רק על מנת לעצבן את אביה, ולא על מנת לסכן את עצמה, ואז עורקת. ראת'רפרד מתנדב לעשות זאת ושאקסס מתלווה אליו.
על ספינת הפקלד מתברר שבאדג'י לא יפעיל את הווירוס עד למותו של ראת'רפרד, נקמה על אירועי הפרק השישי בסדרה. שאקסס תולש את השתל הסייבורגי של ראת'רפרד ושולח אותו, חסר הכרה, אל הסריטוס. ספינת הפקלד מתפוצצת, תוך שהיא הורגת גם את שאקסס שהקריב את חייו על מנת להציל את הספינה. עוד בטרם מצליח צוות הספינה להתאושש מגיעות שלוש ספינות פקלד נוספות. קפטן פרימן נפצעת קשה בהתקפה ומטופלת על ידי ד"ר ט'אנה, בעוד מארינר תופסת פיקוד על הספינה. רגע לפני שמארינר מורה לצוות להתפנות מגיעה הטיטאן תחת פיקודו של ויליאם רייקר ומניסה את ספינות הפקלד.
בסיום הפרק נערכת לווייתו של שאקסס, הסריטוס עוברת תיקונים, קפטן פרימן מחליטה להיעזר יותר ביכולותיה של מארינר למצוא פתרונות יצירתיים ולא מקובלים ובוימלר מחליט לקבל קידום ולעבור לספינתו של רייקר, הטיטאן, בדרגת לוטננט.
סצנת הסיום מראה את פינאט האמפר מרחפת בחלל, חסרת אונים, וקוראת לעזרה.
ביקורת

הפרק זכה לביקורות חיוביות למדי, הן בהתייחס לעונה עצמה, הן בהתייחס לזיכיון והן בהתייחס לאיכותו הכללית.
לפרק ציון 8.7 באתר האינטרנט IMDb. ציון זה הוא הגבוה ביותר מבין פרקי העונה.
ריאן בריט מהאתר Den of Geek נתן לפרק ציון של ארבעה מתוך חמישה כוכבים וציין שמדובר בפרק סיום העונה הטוב ביותר מאז "The Best of Both Worlds", ושהפרק יוצר תחושה כאילו "הסדרה הייתה תמיד חלק מהזיכיון".
אלכס פרי מהאתר TrekCore ציין שמדובר היה בעונה חזקה, מהטובות שהיו בזיכיון עד כה, וכי פרק הסיום קורץ לכל תשעת הפרקים הראשונים של העונה, מקדם את העלילה, את הדמויות ואת היחסים ביניהן לשלב הבא. הוא הוסיף שהפרק נותן לצופים גם צחוקים, גם רגשות וגם הפתעות.
קייל הדיניאק מהאתר TrekNews ציין שהפרק מסכם בצורה מושלמת את עונת הפתיחה המצוינת של הסדרה, משאיר את הצופים מסופקים, ובכל זאת עם ציפייה לעוד ומציין לחיוב את סצנת השיא של הפרק בה מופיעה הטיטאן בפיקודו של ויל רייקר.
סוואפנה קרישנה מהאתר Vulture ציינה שמדובר בפרק סיום מצחיק, רגיש ומספק, שיוצר ציפייה לקראת העונה השנייה של הסדרה. היא ציינה שהפרק נותן תחושה של חזרה לאחור, באופן חיובי.
די. ג'יי. ריברה מהאתר Winter is Coming נתן לפרק ציון A+ וכתב שמדובר בפרק סיום חזק לעונה חזקה, וכי הפרק מעגן את הסדרה לא רק כסדרת אנימציה טרקית טובה, אלא כסדרת טרק טובה באופן כללי. הוא מציין שגם עלילות המשנה בכיכובם של טנדי ופינאט האמפר מחד וראת'רפרד מאידך כתובות מצוין.
אנתוני פסקל מהאתר TrekMovie ציין שהפרק מביא אל המסך הרבה אקשן, התפתחות משמעותית של דמויות, הפתעות גדולות וצחוקים לאורך כל הדרך. הוא מגדיר את הפרק כדובדבן על עונה נהדרת, ומציין שמדובר באחת העונות הראשונות החזקות ביותר בזיכיון כולו.
ספנסר בקולי מהאתר Bounding Into Comics נתן לפרק ציון של 7.5, וציין שהפרק הרגיז אותו מכיוון שהוא הציג דוגמה לאופן שבו הסדרה יכולה הייתה להיכתב, כשהרפרנסים השונים לסדרות קודמות מוצגים באופן טבעי ולא כאילו הוכנסו לתסריט בכוח. הוא מציין שאלמלא הצורך להצחיק הפרק יכול היה להיות מושלם. הוא הוסיף שלדעתו הביקורת העיקרית על הפרק היא העובדה שהוא נדחס לתוך פרק אחד של כ-20 דקות בעוד שהפוטנציאל הסיפורי של הפרק יכול היה להתממש לעונה שלמה.
ביקורת > פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרס אמי | עריכת קול בסדרת קומדיה/דרמה/אנימציה (חצי שעה) | ג'יימס לוקרו, ג'יימס סינגלטון, ג'ף הלברט, מייקל בריט, אמבר פאנק (עבור הפרק "No Small Parts") | מועמדות |  |
ביצי פסחא ואזכורים

פרקי הסדרה מלאים ביצי פסחא הנוגעות בעיקר לזיכיון מסע בין כוכבים, אך גם לתרבות הפופולרית בכלל.
בפרק זה הופיעו ביצי הפסחא הבאות:
סצנת הפתיחה של הפרק מתייחסת לביקור של האנטרפרייז מהסדרה המקורית (NCC-1701) בכוכב בטא III בפרק "The Return of the Archons" מהסדרה המקורית. בתחילת הפרק מוצגת תמונה של ג'יימס קירק וספוק. מראם של השניים בתמונה לקוח מ"מסע בין כוכבים: הסדרה המצוירת".
עם חזרתם מבטא III מציין ראנסום בפני פרימן כי מוזר לחזור לכוכבים שבהם הפדרציה ביקרה ב"תקופת TOS", ומסביר כי כך הוא מכנה את שנות השישים של המאה ה-23, ראשי תיבות של "המדענים הזקנים הללו" (These Old Scientists). TOS הוא הקיצור הרשמי של "הסדרה המקורית" (The Original Series), שמתרחשת בשנות השישים של המאה ה-23.
בין החפצים המוחרמים שמארינר מסתירה בתאי האחסון ניתן לראות את בילאפס מרים את "קסדת ספוק" ששווקה על ידי חברת הצעצועים "רמקו" בשנת 1976 כחלק מליין צעצועי "מסע בין כוכבים" שלה וזוכה עד היום לביקורות ולעג מאחר שעד לפרק זה לא הופיעה מעולם בסדרה.
ספינת החלל יו.אס.אס. טיטאן מופיעה בפרק זה לראשונה במסגרת הקאנון של מסע בין כוכבים. עיצובה של הספינה הופיע לראשונה כבר ב-2007 על כריכת הספר "Sword of Damocles", אך עיצוב זה לא נחשב כחלק מהקאנון עד לפרק זה.
בסיום הפרק מציין רייקר כי איחר לתורנות על הגשר מכיוון שהיה בהולודק וצפה בצוות של האנטרפרייז הראשונה (NX-01). אזכור זה מתייחס לפרק הסיום של הסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", "These Are the Voyages...", שעלילתו מתרחשת למעשה בהדמיית הולודק בה צופים רייקר וטרוי בצוות ה-NX-01. בנוסף, מציין רייקר כי "הייתה להם דרך ארוכה להגיע משם לכאן" ("Those guys had a long road getting from there to here"). אמירה זו היא פרפרזה על המשפט הפותח את השיר "Faith of the Heart" (במקור של רוד סטיוארט) ששימש כשיר הפתיחה של הסדרה.
סג"ם סטיב לוי מציין שהקרב בוולף 359 היה עבודה פנימית, שהמשתנים אינם אמיתיים, ושמלחמת הדומיניון לא התרחשה במציאות. עמדות אלה כפי שמוצגות על ידיו לגבי אירועים שנצפו בקאנון בסדרות "מסע בין כוכבים: הדור הבא" ו"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" מזכירות תיאוריות קונספירציה שונות במציאות העכשווית, כגון תאוריות הקשר על פיגועי 11 בספטמבר.
כשהטיטאן תוקפת את ספינת הפאקלדים, נשמעת נעימת הנושא של "מסע בין כוכבים: הסרט", ששימשה גם כנעימת הפתיחה של "הדור הבא".
הופעתה של סג"ם פינאט האמפר היא הפעם הראשונה בה מתגלה שהאקסוקומפים, שהוצגו עד אז פעם אחת ויחידה, בפרק "The Quality of Life" בסדרה "הדור הבא", הוכרו ברבים כגזע תבוני, פיתחו יכולות תקשורת ושפה, ומשרתים בצי הכוכבים.
מארינר מאיימת שתגיש את בוימלר כמאכל לארמוס. ארמוס הוא החייזר שהרג את טאשה יאר בפרק "Skin of Evil" ב"הדור הבא".
כשבוימלר אוחז בחרב, הוא עושה זאת באותו האופן שבו עשה זאת היקארו סולו בפרק "The Naked Time" בסדרה המקורית. מדובר בסגירת מעגל לאחר שבפרק הפתיחה של הסדרה, "Second Contact", הציעה מארינר שבוימלר יהיה "איש החרבות החדש".
הערות שוליים

↑   "No Small Parts", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Ryan Brittת Star Trek: Lower Decks Episode 10 Review: No Small Parts, October 8, 2020, Den of Geek
↑  Alex Perry, STAR TREK: LOWER DECKS Review: “No Small Parts”, October 8, 2020, TrekCore
↑  Kyle Hadyniak, [REVIEW STAR TREK: LOWER DECKS First Season Finale “No Small Parts”], October 8, 2020, TrekNews
↑  Swapna Krishna, Star Trek: Lower Decks Season Finale Recap: To Boldly Go, October 8, 2020, Vulture
↑  D.J. Rivera, Star Trek: Lower Decks review, Episode 10: “No Small Parts”, October 8, 2020, Winter is Coming
↑  Anthony Pascle, Review: ‘Star Trek: Lower Decks’ Blasts Through The Pasts In Season Finale “No Small Parts”, October 8, 2020, TrekMovie
↑  Spencer Baculi, Review: Star Trek: Lower Decks Episode 10 – No Small Parts – A Glimpse At What Could Have Been ,October 13, 2020, Bounding Into Comics
↑  Kyle Hadyniak, Star Trek: Discovery, Lower Decks Receive Five Emmy Nominations, July 14, 2021, Trek News
↑  10 classic 'Star Trek' toys that had absolutely nothing to do with the show, January 31, 2018, MeTV
| מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | מייק מקמהן • על-פי "מסע בין כוכבים: הדור הבא" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | טואוני ניוסם • ג'ק קווייד • נואל וולס(אנ') • יוג'ין קורדרו(אנ') |  |
| דמויות ראשיות | בקט מארינר • בראד בוימלר • ד'וואנה טנדי • סאם רות'רפרד |  |
| שחקנים משניים | דוון לואיס(אנ') • ג'רי אוקונל • פרד טטצ'יורה(אנ') • גיליאן ויגמן(אנ') • פול שיר(אנ') |  |
| דמויות משנה | קרול פרימן • ג'ק ראנסום • שאקסס • ט'אנה • אנדי בילאפס |  |
| גזעי חייזרים | גאלארדאניים • קלינגונים • בורג • פקלדים |  |
| פרקים בולטים | Second Contact • No Small Parts • wej Duj |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
Luigi's Mansion 3

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  31 באוקטובר 2019
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  Next Level Games
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  נינטנדו
 סדרה:  Luigi's Mansion
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ' 
 המשחק הקודם:  Luigi's Mansion: Dark Moon
 luigismansion.nintendo.com
 
Luigi's Mansion 3 הוא המשחק השלישי בסדרת משחקי הסולו של הדמות לואיג'י מסדרת משחקי מריו. המשחק יצא בשנת 2019 לקונסולת הנינטנדו סוויץ' ועלילתו היא המשך ישיר ל־Luigi's Mansion: Dark Moon. המשחק זכה להצלחה גדולה ומכר עד כה כ-12 מיליון עותקים.
עלילת המשחק

עלילת המשחק היא המשך ישיר ל-Dark Moon. לואיג'י וחבריו, מריו, הנסיכה פיץ', ושלושה טודים נוסעים לנופש במלון מפואר לאחר שקיבלו הזמנה מיוחדת. לואיג'י מגלה שרוחות רפאים מנהלות את המקום, וביחד עם King Boo (האויב הגדול מהמשחק הקודם), הם מנסים לנקום בלואיג'י על כך שכלא אותם מלכתחילה. בתחילת המשחק מנהלת המלון, King Boo והרוחות מצליחים לכלוא את כל החבורה, מלבד לואיג'י שחומק מהם במטרה להציל את החבורה. אל לואיג'י מצטרף פרופסור גד, שגם עזר ללואיג'י במשחקים הקודמים. הוא מצייד אותו בשואב-הרוחות ובכלים נוספים, כדי להביס את הרוחות ולהציל את החברים שכלואים בין 17 קומות המלון.
משחקיות

במהלך המשחק עומדים לרשות השחקן מספר כלים נרחב בהם עליו להשתמש. חלקם מופיעים במשחקים הקודמים, וחלקם חדשים למשחק הנוכחי.
פנס הלם - בעזרת הפנס השחקן שולח אלומות אור חזקות שמהממות את הרוחות לזמן קצר, ועליו לנצל זאת כדי לשאוב אותם. ישנו גם פנס אינפרא מיוחד שעוזר לגלות חפצים ודלתות בלתי נראים.
שואב רוחות - בעזרתו ניתן לשאוב רוחות, כסף, וחפצים שונים המפוזרים ברחבי המפה. והוא אף משמש את לואיג'י לפתור חידות שונות. לשואב יש שימוש נוסף והוא להשלים קודקס של הרוחות שלואיג'י תפס. זהו הכלי העיקרי שבו לואיג'י משתמש במהלך המשחק.
Gooigi - גרסה חלקלקה וירוקה של לואיג'י. שחסין בפני דברים חדים, ויכול לעבור דרך סורגים, וסבכות ניקוז. וגם יכול לעזור ללואיג'י כמכפיל כח. עוזר ללואיג'י בשלל המשימות. אולם הוא רגיש למים, וברגע שייגע בהם יעלם מיד.
וירטואל בוי - בעזרת המכשיר אפשר לנווט במפה תלת-ממדית. וליצור קשר עם הפרופסור שמדריך ונותן מידע, הסברים, וטיפים שונים. במכשיר יופיעו גם ההישגים וההתקדמות של השחקן ומה עוד עליו להשלים. שם המכשיר וצורתו הם אזכור ישיר ל-"וירטואל בוי" שהייתה הקונסולה הנכשלת ביותר של נינטנדו.
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות מצוינות מרוב המבקרים. באתר Vgames נכתב: ”מהרגע שתדליקו את המשחק ועד סופו, דבר אחד יהיה ברור לכם לכל אורך הדרך: מדובר באחד המשחקים הצבעוניים, כיפיים, מלאים בקסם ומשעשעים שיצאו השנה”.
באתר IGN בעברית הגדירו את המשחק: ”כאחד ממשחקי ה-Switch המהנים והטובים ביותר של השנה”
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגורית פרס | תוצאה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Game Critics Awards (אנ') | משחק הקונסולה הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | Game Critics Awards (אנ') | משחק ההרפתקאות־אקשן הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | Game Critics Awards (אנ') | המשחק לכל המשפחה | זכייה |  |
| 2019 | Gamescom (אנ') | המשחק לכל המשפחה | מועמדות |  |
| 2019 | Gamescom (אנ') | המשחק הטוב ביותר לנינטנדו סוויץ | מועמדות |  |
| 2019 | Titanium Awards (אנ') | אומנות | מועמדות |  |
| 2019 | Titanium Awards (אנ') | המשחק המתקדם ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | Titanium Awards (אנ') | המשחק החברתי הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2019 | The Game Awards 2019 (אנ') | המשחק לכל המשפחה | זכייה |  |
| 2020 | New York Game Awards | משחק השנה הטוב ביותר של התפוח הגדול | מועמדות |  |
| 2020 | New York Game Awards | פרס גן החיות של סנטרל פארק לילדים | זכייה |  |
| 2020 | 23rd Annual D.I.C.E. Awards (אנ') | אנימציה יוצאת מהכלל | זכייה |  |
| 2020 | 23rd Annual D.I.C.E. Awards (אנ') | משחק השנה | מועמדות |  |
| 2020 | NAVGTR Awards | אנימציה ואומנות | מועמדות |  |
| 2020 | NAVGTR Awards | המשחק לכל המשפחה | זכייה |  |
| 2020 | SXSW Gaming Awards (אנ') | גרפיקה מצטיינת | מועמדות |  |
| 2020 | SXSW Gaming Awards (אנ') | מצוינות אומנותית | מועמדות |  |
| 2020 | SXSW Gaming Awards (אנ') | עיצוב מצטיין | מועמדות |  |
| 2020 | SXSW Gaming Awards (אנ') | מצוינות באפקטים קוליים | מועמדות |  |
| 2020 | 16th British Academy Games Awards (אנ') | המשחק הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2020 | 16th British Academy Games Awards (אנ') | אנימציה | זכייה |  |
| 2020 | 16th British Academy Games Awards (אנ') | המשחק לכל המשפחה | מועמדות |  |
| 2020 | 16th British Academy Games Awards (אנ') | משחק מרובה משתתפים | מועמדות |  |
Black Tie White Noise

Black Tie White Noise הוא אלבום האולפן השמונה עשר של המוזיקאי דייוויד בואי. האלבום יצא לאור בשנת 1993 והיה לאלבום הסולו הראשון של בואי בשנות ה-90, והראשון מאז הצטרף ללהקה טין מאשין.
באלבום זה ניסה בואי ליצור "סוג חדש של מוזיקת האוס", והשתתף ביצירתו הגיטריסט מיק רונסון, שהיה שותף גם בתקופת האלבום The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars. רונסון נפטר כשלושה שבועות לאחר הוצאת האלבום ממחלת הסרטן.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Wedding  | 5:04 |
| 2. | You've Been Around  | 4:44 |
| 3. | I Feel Free  | 4:49 |
| 4. | Black Tie White Noise  | 4:54 |
| 5. | Jump They Say  | 4:25 |
| 6. | Nite Flights  | 4:36 |
| 7. | Pallas Athena  | 4:39 |
| 8. | Miracle Goodnight  | 4:15 |
| 9. | Don't Let Me Down and Down  | 4:54 |
| 10. | Looking for Lester  | 5:37 |
| 11. | I Know It's Gonna Happen Someday  | 4:05 |
| 12. | The Wedding Song  | 4:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 56:32 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 18 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 12 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 39 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 8 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 8 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 22 |
|  צרפת | SNEP | 14 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 18 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 18 |
הערות שוליים

↑  Joe Taysom·May 13, 2020, David Bowie and Mick Ronson reunite for the final time in 1992 to perform 'All The Young Dudes', Far Out Magazine (באנגלית)
| דייוויד בואי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | David Bowie (1967) • David Bowie (1969) • The Man Who Sold the World • Hunky Dory • The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars • Aladdin Sane • Pin Ups • Diamond Dogs • Young Americans • Station to Station • Low • "Heroes" • Lodger • Scary Monsters (and Super Creeps)‎ • Let's Dance • Tonight • Never Let Me Down • Tin Machine (עם Tin Machine) • Tin Machine II (עם Tin Machine) • Black Tie White Noise •‏ Outside •‏ Earthling • ‎'hours...'‎ • Heathen • Reality • The Next Day • Blackstar |  |
| אלבומי הופעה | David Live • Stage • Ziggy Stardust - The Motion Picture • Tin Machine Live: Oy Vey, Baby (עם Tin Machine) • LiveAndWell.com • Live EP (Live at Fashion Rocks) • Live Santa Monica '72 • Glass Spider Live  • VH1 Storytellers • A Reality Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f5cc15ea-67a8-3c6b-9887-d45ae13a3156
Maximum Transmission Unit

בתקשורת מחשבים, המונח Maximum Transmission Unit (בקיצור MTU) מציין את גודל המנה המקסימלי (בבתים) ששכבה נתונה בפרוטוקול מסוים יכולה להעביר. ערכי ה-MTU יכולים להיקבע מראש (לדוגמה, ברשת Ethernet) או ברגע ההתקשרות (כמו בחיבור PPP). ככל שה-MTU יותר גבוה, כך רוחב הפס מנוצל בצורה יעילה יותר. כשה-MTU גבוה מדי, הזמן הדרוש להעברת מנה אחת גורם לעיכוב בהעברה של המנות הבאות אחריה (ראו: לאג). לדוגמה, מנה של 1,500 בתים - המנה הגבוהה ביותר המותרת בשכבת הקו של פרוטוקול Ethernet ומכאן המנה הגבוהה ביותר ברוב אזורי האינטרנט - תחסום מודם של 14.4k למשך כשנייה אחת.
פרוטוקול IP

חבילת פרוטוקולי TCP/IP תוכננה כך שתוכל לקשר בין רשתות רבות מסוגים שונים. בדרך כלל, כל צומת ברשת מכיר רק את ה-MTU שלו ושל הצמתים הסמוכים לו, לכן ייתכן שמנה שנשלחת מצומת אחת לצומת אחרת תעבור דרך צמתים שה-MTU שלהם נמוך מגודל המנה.
כדי לפתור בעיה זו, פרוטוקול IP מחלק את המנה לתתי-מנות בגודל המקסימלי שמאפשר אותו צומת (המנה האחרונה תהיה בגודל השארית של אותה חלוקה). לשיטה זו מספר חסרונות:
כאשר ה-MTU קטן מגודל המנה שעוברת בצומת, יש לחלק את המנה לשתי תתי-מנות לפחות. כתוצאה מכך גדל מספרם של הפתיחים והסוגרים ברשת, ולכן התקורה של הרשת עולה.
כאשר מנה עוברת בדרך יותר מחלוקה אחת, התקורה תהיה לרוב גבוהה יותר מאשר אם המנה הייתה מחולקת מראש למנות בגודל קטן מספיק.
אם אחת מתת-המנות אובדת בדרך, יש להעביר מחדש את המנה כולה.
פרוטוקול IP > MTU עבור מדיה נפוץ

בהקשר של פרוטוקול אינטרנט, MTU מתייחס לגודל המקסימלי של חבילת IP שניתן להעביר ללא פיצול על מדיום נתון. הגודל של חבילת IP כולל כותרות IP אך אינו כולל כותרות משכבת הקישור. במקרה של מסגרת Ethernet זה מוסיף תקורה של 18 בתים, או 22 בתים עם תג IEEE 802.1Q לתיוג VLAN או סוג שירות.
אין לבלבל את ה-MTU עם גודל הנתונים המינימלי שכל המארחים חייבים להיות מוכנים לקבל. זה 576 בתים עבור IPv4 ושל 1280 בתים עבור IPv6.
| מדיה להעברת IP | יחידת שידור מקסימלית (בתים) |
| --- | --- |
נתיב IPv4 MTU: לפחות 68, מקסימום 64 KiB
נתיב IPv6 MTU: לפחות 1280, מקסימום 64 KiB, אבל עד 4 GiB עם ג'מבוגרמה אופציונלית
X.25: מינימום 576 (שליחה) או 1600 (קבלה)
Ethernet v2: 1500
Ethernet עם LLC ו-SNAP: 1492
PPPoE v2: 1492
IEEE 802.11 Wi-Fi (WLAN): 2304
קביעת ה-MTU של נתיב (Path MTU Discovery)

ה-Path MTU מוגדר כגודל המנה המקסימלי שיכול לעבור בנתיב נתון, מבלי שזו תצטרך להתפצל לתת-מנות. כדי לקבוע את ערך ה-Path MTU בפרוטוקול IP, מסמנים את האופציה DF (Don't Fragment) בפתיח של החבילה. כאשר החבילה מגיעה לצומת שה-MTU שלה נמוך מגודל החבילה, נשלחת בחזרה חבילת ICMP עם ה-MTU של הצומת. התהליך נמשך עד שמגיעים לשרת היעד. הבעיה בשיטה זו היא, שכיום מספר גדול של שרתים חוסמים את התעבורה של חבילות ICMP כדי למנוע התקפת מניעת שירות. בנוסף לכך, בפרוטוקול IP הנתיב משתנה באופן דינמי בעקבות אירועים שונים, ולכן ה-Path MTU עשוי להשתנות. כדי לפתור את הבעיה, מערכות הפעלה שומרות מטמון של הMTU לכל כתובת בטבלת הניתוב, ושומרות אותו לזמן מוגבל (לרוב 10 דקות).
הערות שוליים

↑  Jeffrey Mogul & Steve Deering, RFC 1191 סעיף 6.3, Purging stale PMTU information, ‏נובמבר 1990
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Maybe (שיר של משין גאן קלי)

"Maybe" (בעברית: "אולי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות להקת Bring Me the Horizon. הוא יצא לאור ב-16 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ובאד בוי רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום Mainstream Sellout.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים השוודי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קלי, אוליבר סייקס, ג'ורדן פיש, עומר פדי, ניק לונג, ברנדון אלן, סטפן באסיל וטראוויס בארקר, שגם הפיק את השיר. "Maybe" נחשף לראשונה ב-4 במרץ 2022, בערב מועדון האירועים "Emo Nite" בלוס אנג'לס. הוא יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השישי של קלי, Mainstream Sellout, לאחר "Papercuts",‏ "Emo Girl" ו-"Ay!". בשיר מופיעה להקת הרוק הבריטית Bring Me the Horizon – שיתוף הפעולה השני שלהם ב-2022, לאחר גרסת הרמיקס ל-"Bad habits" עם אד שירן.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-50 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-25 במרץ 2022, ובוים על ידי מארק קלספלד. הוא צולם במגדל השארד, שממוקם בלונדון שבממלכה המאוחדת.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 69 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 40 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 38 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 68 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 68 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק האלטרנטיבי | 6 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 68 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 88 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 39 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 46 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 30 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 36 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 5 |  |