מסצ'וסטס (BB-59)
היסטוריית שירות > מלחמה באוקיינוס השקט > המערכה בפיליפינים

ב-6 באוקטובר היא התייצבה עם שאר הצי כדי להתחיל בהכנות לפלישה לפיליפינים, עדיין כחלק מ-TG 38.3. המבצע הראשון היה תקיפה גדולה בבסיסי אוויר יפנים באי אוקינאווה ב-10 באוקטובר, כחלק ממאמץ לצמצם את יכולתה של יפן להפריע לנחיתות מבסיסי אוויר באזור. בין 12 ל-14 באוקטובר, תקף כוח המשימה של נושאות המטוסים המהירות בסיסים בפורמוזה (טאיוואן), לפני שחזר לצי הפלישה מול לייטה, היעד הראשוני. במהלך ההתקפות על אוקינאווה ופורמוזה, הצי עבר התקפות אוויריות כבדות, אך מסצ'וסטס לא הייתה מעורבת, שכן ההתקפות היפניות התרכזו בקבוצות משימה 38.1 ו-38.4. ב-16 באוקטובר, קבוצה של סיירות ומשחתות יפניות התייצבה כדי לתקוף כלי שיט אמריקאיים שניזוקו בהתקפות, מה שגרם למסצ'וסטס ולשאר TG 38.3 ו-38.2 לחזור צפונה כדי להעסיק אותם, אבל הם לא הצליחו לאתר את היפנים לפני שהם חזרו לנמל באממי אושימה.
למחרת, חזר כוח המשימה של נושאות המטוסים לפגוע בלוזון, באותו יום שבו עלו יחידות הארמייה השישית לחוף בלייטה; הפשיטות על לוזון נמשכו ב-19 באוקטובר. הנחיתה על לייטה הובילה להפעלתו של מבצע Sho-Gō 1, המענה המתוכנן של הצי היפני לנחיתה של בעלות הברית בפיליפינים. התוכנית הייתה מבצע מסובך עם שלושה ציים נפרדים: הכוח הצפוני בפיקודו של תת-אדמירל ג'יסאבורו אוזאווה, הכוח המרכזי בפיקודו של תת-אדמירל טקאו קוריטה, והכוח הדרומי בפיקודו של תת-אדמירל שוג'י נישימורה. נושאות המטוסים של אוזאווה, שעד כה התרוקנו מרוב כלי הטיס שלהם, היו אמורות לשמש פתיון לאוניות המערכה של קוריטה ונישימורה, שהיו אמורות להשתמש בהסחת הדעת כדי לתקוף את צי הפלישה ישירות.
אוניותיו של קוריטה זוהו במצר סן ברנרדינו ב-24 באוקטובר 1944, ובקרב בים סיבויאן שלאחר מכן, הטביעו מטוסי נושאות מטוסים אמריקאים את אוניית המערכה החזקה מוסאשי, מה שגרם לקוריטה להפוך באופן זמני למסלול. זה שכנע את האדמירל ויליאם פ. הולסי, מפקד הצי השלישי, לשלוח את כוח המשימה של נושאות המטוסים המהירות להשמיד את הכוח הצפוני, שעד אז זוהה. מאוחר יותר באותו ערב, קומודור ארלי ברק, ראש הסגל של מיצ'ר, הציע למיצ'ר לנתק את "דקוטה הדרומית" ו"מסצ'וסטס" (יחד עם זוג סיירות קלות ומסך משחתות) כדי לשלוח אותם לפני נושאות המטוסים להילחם בפעולה לילית עם הכוח הצפוני. מיצ'ר הסכים, ובשעה 17:12 הורה לאדמירל משנה פורסט שרמן להוציא את התוכנית לפועל. הולסי התערב לפני ששרמן הספיק לשלוח את האוניות צפונה והכריע נגד מיצ'ר, והורה להן לשמור על אוניות המערכה עם הצי הראשי. כשהולסי שלח את מיצ'ר צפונה לרדוף אחרי נושאות המטוסים היפניות, הוא הקים את TF 34, המורכבת מ"מסצ'וסטס" וחמש אוניות מערכה מהירות נוספות, שבע סיירות ושמונה עשרה משחתות, בפיקודו של תת-אדמירל לי.
TF 34 הועמד לפני נושאות המטוסים, ושימש עבורן כמסך חיפוי. בבוקר 25 באוקטובר, החל מיצ'ר את ההתקפה הראשונה שלו על הכוח הצפוני, ויזם את הקרב מול כף אנגניו; במהלך שש תקיפות על הצי היפני, האמריקנים הטביעו את כל ארבעת נושאות המטוסים ופגעו בשתי אוניות מערכה ישנות שהוסבו לנושאות מטוסים היברידיות. ללא ידיעת הולסי ומיצ'ר, קוריטה חידש את גישתו דרך מצר סן ברנרדינו בסוף 24 באוקטובר ועבר למפרץ לייטה למחרת בבוקר. בזמן שמיצ'ר היה עסוק עם הכוח הצפוני המטעה, קוריטה עבר לתקוף את צי הפלישה; בקרב מול סאמאר, הוא נעצר על ידי קבוצה של נושאות מטוסים מלוות, משחתות ומשחתות ליווי, TU 77.4.3, המכונה טופי 3. קריאות נואשות לעזרה מאוחר יותר באותו בוקר הובילו את הולסי לנתק את אוניות המערכה של לי כדי להפליג דרומה ולהתערב בקרב.
עם זאת, הולסי המתין יותר משעה לאחר שקיבל פקודות מאדמירל צ'סטר וו. נימיץ, מפקד צי האוקיינוס השקט, לנתק את ה-TF 34; העיכוב הוסיף שעתיים להפלגת אוניות המערכה דרומה. הצורך לתדלק משחתות האט עוד יותר את התקדמות TF 34 דרומה. התנגדות כבדה של טופי 3 הביאה את אוניות המערכה והסיירות של קוריטה לאי סדר והובילה אותו להפסיק את המתקפה לפני ש"וושינגטון" ושאר TF 34 יכלו להגיע. הולסי ניתק את אוניות המערכה "איווה" ו"ניו ג'רזי" בתור TG 34.5 לרדוף אחרי קוריטה דרך מצר סן ברנרדינו בעוד לי לקח את שאר אוניותיו רחוק יותר לדרום מערב כדי לנסות לנתק את בריחתו, אך שתי הקבוצות הגיעו מאוחר מדי. ההיסטוריון ה. פ. וילמוט שיער שלו הולסי היה מנתק את TF 34 באופן מיידי ולא מעכב את אוניות המערכה על ידי תדלוק המשחתות, יכלו האוניות להגיע בקלות למיצר לפני הכוח המרכזי, ובשל העליונות הניכרת של התותחים הראשיים המוכווני מכ"ם שלהם, להשמיד את אוניותיו של קוריטה.
הצי נסוג לאוליטי כדי למלא דלק ותחמושת לפני שיצא לסדרת פשיטות על שדות תעופה יפניים ומתקנים אחרים על לוזון בזמן שהכוח האמפיבי התכונן לנחיתה הבאה שלו באי מינדורו במערב הפיליפינים. מסצ'וסטס הייתה כעת חלק מ-TG 38.1. נושאות המטוסים תקפו את מנילה ב-14 בדצמבר ולאחר שהצי נסוג ב-17 בדצמבר, טייפון קוברה סחף את האזור, פגע בצי והטביע שלוש משחתות, אם כי מסצ'וסטס לא ניזוקה משמעותית בתקרית. היא דיווחה על פציעה אחת בקרב הצוות שלה ואובדן שניים ממטוסי הסיור שלה. מ-30 בדצמבר עד 23 בינואר 1945, "מסצ'וסטס" פעלה עם נושאות המטוסים של TF 38, שביצעו סדרה של פשיטות על פורמוזה ואוקינאווה, כדי לתמוך בפלישה למפרץ לינגאיין בצפון הפיליפינים. נושאות המטוסים של TG 38.1 ריכזו את התקפותיהן על פורמוזה.