stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמת אשכול
אוכלוסייה

במקור אוכלוסיית השכונה הייתה של חילונים בני מעמד הביניים ומשפרי דיור, אך החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה כניסת אוכלוסייה חרדית לשכונה, בעיקר לחלקה המערבי, הסמוך לשכונת סנהדריה. תהליך ההתחרדות הואץ בעשור הראשון של המאה ה-21. רבים מהתושבים החרדים הם ממוצא אנגלוסקסי. בעקבות כניסת החרדים ורכישת בתים בשכונה, ערך הנדל"ן בשכונה זינק בעשרות אחוזים והשכונה נחשבת כאחת השכונות היקרות בירושלים.
שיאו של תהליך ההתחרדות התרחש במקביל להתחזקותם של החרדים בעיריית ירושלים. מדיניות העירייה בנוגע לרמת אשכול בתקופת שלטונם של אורי לופוליאנסקי כראש העירייה ויהושע פולק כסגנו בין השנים 2003–2008, התבטאה בין היתר באישור מזורז להקמתן של מאות מרפסות סוכה בשכונה, אשר לדעת רבים פגעו באופייה של השכונה ובייחודם האדריכלי של בתיה. בפסק דין מאת השופטת מוסיה ארד נכתב כי:
"שכונת רמת אשכול, אשר נבנתה לאחר מלחמת ששת הימים, היא שכונה ירושלמית נאה, בעלת צביון אדריכלי מיוחד. היא תוכננה בקפידה טרם הקמתה ונבנתה על פי תוכנית שכונתית כוללת ומוקפדת... אינטרס הציבור הוא לשמור צביון נאה זה... מרפסות שונות ומשונות החלו לפצוע את קירות הבתים כשהן ממוקמות בערבוביה כללית המכערת את הבתים והורסת את חזותם המקורית היפה... התהליך חייב להיעצר, ויפה שעה אחת קודם"
כיום הפכה האוכלוסייה החרדית לרוב, ובה בתי כנסת רבים ואף מוסדות חינוך דתיים. בשכונה מתגוררים גם דתיים לאומיים. עם זאת ישנו מיעוט ניכר של ציבור חילוני בשכונה, ואף פועלת בה תחנת דלק בשבתות, וכן כל רחובות השכונה פתוחים בשבתות וחגים.
הערות שוליים

↑  שכונת רמת אשכול, באתר האתר הרשמי של עיריית ירושלים
1 2 3  עשור לשחרור ירושלים רמות אשכול ־ התחלה צנועה שנהפכה להצלחה, מעריב, 12 במאי 1977
↑  ראש עיריית ירושלים טדי קולק בטקס חנוכת "רמות אשכול" בירושלים המזרחית, מעריב, 4 בספטמבר 1969
↑  צבי אייל, משפחות ראשונות ברמות אשכול, למרחב, 30 במרץ 1970
↑  ניר חסון, תושבי שכונת רמת אשכול בין הקודש לחול, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2010
↑  אלי אושרוב, כל בית צריך מרפסת? ברמות אשכול הולכים רחוק עם ההנחה הזו, באתר nrg‏, 5 באוקטובר 2009
↑  ניר חסון, קרית חינוך חרדית תוקם ברמת אשכול למרות התנגדויות התושבים החילונים, באתר הארץ, 1 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007473835105171
IPv6

Internet Protocol version 6 או IPv6 הוא הגרסה האחרונה של פרוטוקול ה-IP, הפרוטוקול המשמש למיתוג מנות באינטרנט וברשתות תקשורת. הפרוטוקול פותח על מנת להתמודד עם ההידלדלות של מספר כתובות ה-IPv4 הקיימות בעולם.
פרוטוקול ה-IPv6 פותח במקור על ידי סטיב דירינג (Steve Deering) וקרייג מאדג' (Craig Mudge) במרכז המחקר זירוקס פארק, ואומץ כתקן על ידי ה-IETF בשנת 1994.
הידלדלות מאגר כתובות IPv4

כתובת IP ב-IPv4 בנויה מ-32 סיביות, וכך מאפשרת באופן תאורטי 4,294,967,296 כתובות שונות, אך באופן מעשי המספר קטן יותר. אומנם מנגנון Classless Inter-Domain Routing (CIDR) שיפר את ניצול הכתובות ב-IPv4, אבל יש טווחים של כתובות שניתנו לארגונים גדולים ולאוניברסיטאות לפני המעבר ל-CIDR (בעיקר מ-Class B) ואינם מנוצלים (כמו כן חלק מהטווחים שמורים לכתובות NAT). יותר מכך, גם אילו מאגר הכתובות היה מנוצל במלואו, לא ניתן היה לתת כתובת ייחודית לכל אחד ממיליארדי האנשים החיים על כדור הארץ, ובוודאי שלא ניתן היה לספק לכל אדם כתובות ייחודיות לטלפון הסלולרי, למחשב בבית, למחשב הנייד (שלא לדבר על מכשירים נוספים כמו רמזורים).
השימוש בכתובות פרטיות בטכנולוגיות NAT אומנם הקל על המצוקה בכתובות IP פנויות אל מול הדרישה ההולכת וגוברת לחבר יותר ויותר אנשים על המכשירים שברשותם לרשת האינטרנט, אך בשנת 2011 נראה כי גם אמצעי זה לא מספיק על מנת להתגבר על המחסור בכתובות IPv4 בעולם.
הדיון לגבי הצורך ב-IPv6 החל כבר בימיו הראשונים של הפרוטוקול, ונמצא במוקד תשומת הלב הציבורית אל הפרוטוקול. תרומה מכרעת להבנת הדחיפות במימוש הפרוטוקול נעשתה על ידי טוני היין (Tony Hain) מחברת סיסקו וג'ף יוסטון (Geoff Huston), לשעבר המדען הראשי של APNIC (אנ') (רשם האינטרנט האזורי של אסיה). במשך השנים לא הייתה הסכמה בין שני המומחים לגבי טווח הזמן בו צפוי מאגר הכתובות להתרוקן. בתחילת 2011 עמד מאגר הכתובות הגלובלי של IPv4 אצל רשם האינטרנט הבינלאומי IANA (אנ') על 2% מגודלו (7 בלוקים של 8/), וב-3 בפברואר באותה השנה הודיע IANA על חלוקת בלוקי הכתובות האחרונים בטקס רשמי במיאמי. הקצאת הבלוקים התבצעה בהתאם להחלטת ICANN שכאשר יישארו חמישה בלוקים, הם יחולקו מיד לרשמים האזוריים (RIR) והמאגר העולמי יתרוקן.
המשמעות של התרוקנות המאגר הגלובלי היא שמאותו הרגע נאלצו רשמי האינטרנט האזוריים להתנהל בכוחות עצמם עם מלאי הכתובות שנשאר ברשותם. כבר באמצע אפריל של אותה השנה הודיע APNIC כי נותר ברשותו בלוק אחד של כתובות בתת-רשת 8/. בספטמבר 2012 הוציא RIPE (אנ') (הרשם האזורי של אירופה) הודעה דומה, ובאפריל 2014, הודיע רשם הכתובות בארצות הברית וקנדה ARIN (אנ') כי גם הוא הגיע לבלוק האחרון בתת-רשת 8/. (את ההתמודדות המוצלחת יחסית של ARIN ניתן לייחס במידה רבה למדיניות הקצאת כתובות חסכנית ובמידה פחותה יותר למעבר של חלק מספקי האינטרנט ל-IPv6.).
קשה להעריך כמה כתובות נותרו בידי ספקי אינטרנט וחברות מסחריות, אולם ברור כי המחסור בכתובות נעשה מוחשי יותר ויותר ככל שהזמן חולף.
כל רשמי האינטרנט האזוריים ממליצים על מעבר ל-IPv6, ומסבירים באתריהם הרשמיים על התרוקנות המאגרים של IPv4. בישראל, שתלויה במאגר החירום של הרשם האירופי RIPE, קיים קושי לקבל כתובות חדשות, שכפי הנראה משפיע בעיקר על ספקי האינטרנט הקטנים.
מבנה כתובת IPv6

כתובת IPv6 מורכבת מ-128 סיביות: 64 הסיביות הראשונות משמשות לזיהוי תת-הרשת, ו- 64 הסיביות האחרונות משמשות כמזהה ממשק (interface ID). ערכו של מזהה הממשק נקבע על ידי כתובת ה־MAC של כרטיס הרשת. עם זאת, מכיוון שכיום כתובות ה־MAC של רוב ממשקי הרשת הן בפורמט של 48 סיביות, יש צורך להמיר אותן לפורמט EUI-64. הערך של תת-הרשת מורכב מקידומת גלובלית (global routing prefix) שיכולה לייצג למשל ספק שירותי אינטרנט ותת-רשת שיכולה לייצג רשת של לקוח שמחובר לספק.
הייצוג של כתובות IPv6 נעשה בדרך כלל באמצעות סדרה של 8 מספרים בני ארבע ספרות בבסיס הקסדצימלי שמופרדים בנקודתיים וכל אחד מהם מייצג 16 סיביות. לשם קיצור ניתן להשמיט את האפסים המובילים וכן רצף אחד של אפסים. לדוגמה, הכתובת 2001:db8::ff00:42:8329 היא קיצור של הכתובת 2001:0db8:0000:0000:0000:ff00:0042:8329.
פרוטוקול IPv6 לעומת IPv4

החידוש העיקרי בגרסה 6 הוא הגדלה משמעותית בכמות כתובות ה-IP האפשריות. ב-IPv6, נעשה שימוש ב-128 סיביות, המאפשרות עד 1038×3.4 כתובות שונות, כלומר, עבור כל אחד מ-7 מיליארד בני אדם החיים כיום ניתן לחלק 1028×5 כתובות ייחודיות, מספר עצום כשלעצמו. דוגמה נוספת הממחישה את כמות הכתובות ב-IPv6: אם רובוטים זעירים יכסו את פני כדור הארץ מגובה פני הים ועד לגובה 10 קילומטר (מעל לגובה ההר הגבוה ביותר – האוורסט), נוכל להקצות כתובת ייחודית לכל רובוט, כל עוד הצפיפות שלהם לא תעלה על 278 מיליארד רובוטים למילימטר מעוקב.
למרות שהמוטיבציה המרכזית לניסוח פרוטוקול IPv6 הייתה לפתור את מצוקת הכתובות ב-IPv4, הפרוטוקול כולל מספר חידושים שנועדו להתגבר על חולשות שזוהו לאורך השנים ב-IPv4 ולהתאים אותו לטכנולוגיות הרשת האחרונות.
פרוטוקול IPv6 לעומת IPv4 > פישוט פעולות העיבוד בנתבים

אחד מהחידושים הנ"ל הוא העברת האחריות לחלוקה (fragmentation) של מנות ה-IP מהנתבים למחשבי הקצה (endhosts). בהתאם לפרוטוקול, אם נתב מקבל חבילה שגודלה עולה על ה־MTU של הממשק הפיזי דרכו הוא צריך לנתב את החבילה הוא נדרש ל"השליך" (discard) אותה ולשלוח חבילת ICMPv6 (אנ') בחזרה לכתובת המקור על מנת ליידע את המחשב השולח שהחבילה גדולה מדי לניתוב המבוקש. במקרה שמחשב מקבל הודעה כזו מנתב, האופציות שעומדות לרשותו הן: לחלק את החבילה למספר חבילות קטנות יותר, או לברר מה גודל החבילה המקסימלי שיכול להעביר בניתוב הספציפי באמצעות אלגוריתם Path MTU Discovery (אנ'), או לחלק את המידע לחבילות של 1280 bytes (ה־MTU המינימלי הנדרש לקישור פיזי ברשת IPv6). מעבר לכך, השדות שמשמשים לניהול של פרגמנטים ב-IPv4 הפכו ממנדטורים לאופציונליים. כך, למרות הרחבת גודלו של שדה הכתובת (32 בתים לשתי הכתובות במקום 8 בתים ב-IPv4) ותוספת שדה חדש (flow label) גדל החלק הקבוע (fixed portion) של כותרת חבילת ה־IP רק במעט (40 בתים ב-IPv6 למול 20 בתים ב-IPv4).
שינוי נוסף שנועד לפשט את פעולת הנתבים הוא ויתור על בדיקת checksum. מכיוון שכיום כל הפרוטוקולים בשכבת הקשר כוללים בדיקת יתירות מחזורית או checksum, ניתן היה לוותר על שדה זה. למעשה, היתרון היחידי של הבדיקה הזו כיום הוא בזיהוי חבילות שהתוכן שלהן במהלך עיבודן בנתב שובש עקב תקלות בזיכרון. וגם יתרון זה הוכח כזניח לאור האמינות הגבוהה של רכיבים אלו בימינו.
פרוטוקול IPv6 לעומת IPv4 > טווחי כתובות

הבדל נוסף בין IPv6 ל-IPv4 הוא השימוש בכתובות מקומיות (אנ') (Link-local address או APIPA כמו שהם נקראים ביישום של מיקרוסופט לפרוטוקול TCP/IP) במקביל לכתובות גלובליות. בעוד שכתובות מקומיות ב-IPv4 מוקצות באופן עצמאי כאשר לא הוקצו כתובות IP באופן ידני או באופן אוטומטי על ידי שרת DHCP, כתובות אלה הן מנדטוריות ב-IPv6, ויש להן תפקיד בהעברת מידע בין מחשבים באותו מתחם שידור. המנגנון של השמה אוטומטית של כתובות מקומיות נקרא stateless address autoconfiguration והוא משתמש בשילוב של הקידומת של תת-הרשת FE80::/10 עם כתובת ה־MAC של ממשק הרשת כדי ליצור כתובת ייחודית (unique address). למרות שכתובת ה־MAC אמורה להבטיח את הייחודיות של הכתובת, הפרוטוקול משתמש ב־Neighbor Discovery Protocol (אנ') לוודא שאין מחשב נוסף עם אותה הכתובת.
אגב, יש להבדיל בין Link-local address ל־Site-local addresses. האחרונות מקבילות לכתובות פרטיות ב־NAT, ולמרות שהן קיבלו את הטווח FEC0::/10 ב־IPv6 הן נאסרו לשימוש ב־RFC 3879. עם זאת, יש מימושים של הפרוטוקול שעדיין כוללים את טווח הכתובות הנ"ל.
כמו כן, פרוטוקול IPv6 מגדיר טווחי כתובות לכל־נתיב (anycast) ולרב־נתיב (multicast) שאותן ניתן להקצות בנוסף לכתובת המקומית ולכתובת הגלובלית. מנגנונים אלה קיימים גם ב-IPv4 אך הם אופציונליים (עם זאת הם קיימים בהרבה יישומים של הפרוטוקול). בנוסף לכך, ב-IPv6 לא קיים שידור broadcast. ב-IPv4 הכתובת 255.255.255.255 משמשת ככתובת broadcast. כשחבילה נשלחת עם כתובת היעד הנ"ל היא מועברת לשכבת הקישוריות עם כתובת ה־MAC FF:FF:FF:FF:FF:FF, שהיא כתובת ה-broadcast של כל המחשבים במתחם השידור של המחשב השולח. שידור כזה מגדיל את העומס על כל המחשבים ברשת המקומית, ויוצר עומסים גם במקטעי גשרים (bridges או switches) בהם אין צורך אמיתי במידע. עם זאת, כל מחשב ברשת IPv6 מקבל באופן אוטומטי את כתובת ה־multicast ff02::1 כך שחבילה שנשלחת לכתובת זו תגיע לכל המחשבים ברשת המקומית.
פרוטוקול IPv6 לעומת IPv4 > אבטחה

כחלק מפיתוח פרוטוקול IPv6 הוגדרו מספר מנגנונים שנועדו לתת מענה לאיומי אבטחה שלא היו קיימים בעת הגדרת פרוטוקול IPv4 (כלומר, לפני שרשת האינטרנט נפתחה לציבור הרחב). פרוטוקול IPSec היה מנדטורי עד ל־RFC 4294, אך הוא הפך לאופציונלי בעקבות פיתוח של פרוטוקולים מתחרים כמו Secure Shell ו־TLS. התמיכה ב-IPSec מובנית אל תוך מנגנון ה-Extension Header, ולכן היא מותאמת היטב לפרוטוקול. IPSec הוגדר כפרוטוקול אופציונלי גם עבור IPv4, אך השימוש בו לא רב ביחס לפרוטוקולים המתחרים. פרוטוקול אבטחה נוסף שפותח עבור IPv6 הוא Secure Neighbor Discovery Protocol (אנ'). גם הפרוטוקול הזה הוא אופציונלי ונועד לענות על איומי אבטחה בפרוטוקול Neighbor Discovery Protocol (אנ'), אשר דומים לאלה שקיימים בפרוטוקול ARP ב-IPv4.
מערכות התומכות ב-IPv6

IPv6 נתמך בצורה מקיפה במספר רב של מערכות.
מערכות הפעלה שונות תומכות בIPv6 (אנ'), וביניהן:
לינוקס - IPv6 נתמך באופן מלא מזה מספר גרסאות לאחור, ומותקן ופועל כברירת מחדל כחלק מהליבה. מומלץ להשתמש בגרסה מאוחרת או שווה ל-2.6.
Windows XP - תומכת ב-IPv6 מחבילת שירות 2 (service pack 2), אך יש צורך להתקינו באופן ידני.
Windows Vista, וכל הגרסאות המאוחרות יותר כגון Windows 11 תומכות ב-IPv6 באופן מובנה, והוא מותקן ופעיל בהן כברירת מחדל.
נתבים:
סיסקו - IPv6 נתמך מגרסת IOS 12.0(22).
פעילות בישראל

פורום IPv6 הישראלי פועל כסניף הישראלי של פורום IPv6 העולמי. מטרת הסניף היא לקדם את השימוש ב-IPv6 בישראל, בכל המגזרים, וכן להפיץ מידע ולסייע לגופים המעוניינים להשתמש ב-IPv6. חברי הסניף הם מתנדבים המגיעים מהתעשייה, האקדמיה, מערכת הביטחון ועוד. הסניף מקיים מדי שנה יום עיון, במסגרת הכנס השנתי של איגוד האינטרנט הישראלי. הנואמים בכנס הם בדרך כלל חברי הסניף עצמם, וכן נציגים של הפורום העולמי.
בשנת 2013, ספק אינטרנט ישראלי אחד, 018, אפשר ללקוחותיו שימוש ב-IPv6.
שינוי מגמה חיובי ניכר בסיומה של שנת 2018 חל לאחר שאיגוד האינטרנט הישראלי הוביל פרסום של מסמך מדיניות אשר הציג את חשיבות המעבר ל-IPv6, ניתח את הסוגיה הן ביחס לתהליכים מקבילים בעולם והן ביחס לאתגרים הייחודיים במדינת ישראל, והציג שורה של המלצות לקידום הפריסה בישראל. המסמך גם היווה תשתית לכנס (17 יולי 2018) שבו השתתפו נציגי ICANN ו-RIPE והשתתפו בו גם מרבית הנוגעים לדבר במדינת ישראל – כולל מנכ"ל משרד התקשורת, שבעקבות המסמך והכנס, אימץ את מרבית ההמלצות והודיע כי משרד התקשורת רואה בפריסת IPv6 בישראל מנוע צמיחה ויעד לאומי.
בשנת 2019 אחוז התפוצה של IPv6 בישראל עמד על כ-4.23%, בעוד בלגיה הייתה המובילה העולמית עם יותר מ-46%, ולאחריה ארצות הברית עם יותר מ-40%, הודו עם יותר מ-36%, ויוון עם יותר מ-32%.
ב-2023 עמדה התפוצה של IPv6 בישראל על כ-52%.
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
TCP/IP
כתובת IP
IP
IPv4
Localhost
הערות שוליים

↑  טקס הקצאת 5 הבלוקים האחרונים של IANA
↑  Iljitsch van Beijnum, "Europe officially runs out of IPv4 addresses",Ars Technica, Sep 14, 2012. accessed May 1, 2014, http://arstechnica.com/information-technology/2012/09/europe-officially-runs-out-of-ipv4-addresses/.
↑  Scott Hogg, "ARIN runs out of IPv4 addresses", Network World, Apr, 23, 2014. accessed  May 1, 2014
↑  Lee Schlesinger, "Whatever happened to the IPv4 address crisis?", Network World, Feb 4, 2014. accessed May 1, 2014, http://www.networkworld.com/news/2014/021714-ipv4-278692.html
↑  אבי וייס, "מתקרב שלב הספסרות במספרי IPv4", Telecom News,   30 ביוני 2008
1 2 3  Olivier Bonaventure, Computer Networking :Principles, Protocols and Practice (The Saylor Foundation, October 30, 2011), http://www.saylor.org/courses/cs402
↑  Randy Appleton, "IP V6 Header," (Course notes for Advanced Networking, Northern Michigan University, Marquette, Mich, May 15, 2014), http://cs.nmu.edu/~randy/Classes/CS442/Notes/IPv6_Header.html.
↑  Olivier Bonaventure, "Should we completely deprecate IP fragmentation ?", accessed May 7, 2014, http://perso.uclouvain.be/olivier.bonaventure/blog/html/2013/06/25/fragmentation.html.
↑  Michael Pietroforte, "IPv6 tutorial – Part 6: Site-local addresses and link-local addresses," 4sysops (blog), March 10, 2011, accessed May 18, 2014, http://4sysops.com/archives/ipv6-tutorial-part-6-site-local-addresses-and-link-local-addresses/.
↑  Cisco IOS IPv6 Feature Mapping (באנגלית) (ארכיון)
↑  פרוטוקול IPv6 באתר חברת 018
1 2  Google IPv6: Per-Country IPv6 adoption
↑  מעבר לפרוטוקול IPv6 – שימוע מס' 16102018, באתר משרד התקשורת
| סיווג פרוטוקולים על פי מודל ה־OSI |
| --- | --- | --- |
| שכבת היישום | HTTP • SMTP • FTP • RTP • IRC • SNMP • SIP • DNS • DHCP |  |
| שכבת הייצוג | MIME • ASCII • Unicode • TLS |  |
| שכבת השיחה | ASP • PPTP • SSH • NFS • RPC • SOCKS |  |
| שכבת התעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |  |
| שכבת הרשת | IP (IPv4 • IPv6) • ICMP • IPX • ניתוב |  |
| שכבת הקו | אתרנט • Token ring • FDDI |  |
| השכבה הפיזית | E1 • 10Base-T • RS-232 • DSL • SONET |  |
| פרוטוקולים במודל TCP/IP |
| --- | --- | --- |
| שכבת יישום | HTTP • SMTP • FTP • DNS • DHCP • SSH • RTP • RTSP • IRC • SNMP • SIP • IMAP4 • MIME • Telnet • RPC • SOAP • LDAP |  |
| שכבת תעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |  |
| שכבת רשת | IP • IPv4 • IPv6 • ICMP • IPX • IGMP |  |
| שכבת קשר | אתרנט • 10BASE-T • 802.11 WiFi • Token ring • FDDI • ARP |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4462513-3  NKC: ph165186 
דוגמה לייצוג הקסדצימלי (מלא ומקוצר) של כתובת IPv6 ותרגומה לייצוג בינארי
אבי כהן (ניצב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948 (בן 76 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:  ניצב
 
אבי כהן (יליד 1948) הוא ניצב בדימוס ממשטרת ישראל.
קורות חיים

כהן נולד וגדל בירושלים.
עם סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, במגוון תפקידים.
קורות חיים > השירות במשטרת ישראל

לאחר שחרורו מהצבא התגייס לשירות במשטרת ישראל, במהלכו שימש בתפקידים שונים בתחום החקירה והבילוש.
תחילה שירת במחוז ירושלים בתחום המבצעים, החקירות, המודיעין והבילוש עד הגיעו לדרגת ניצב משנה. כהן, שנחשב כחוקר יוצא דופן בתחום הפלילים, הביא את המחלקה שבפיקודו למספר פיענוחים גדול ואיכותי. במסגרת זו שימש ראש צוות החקירה בעניין רצח עמוס אוריון וכן בפיצוח גל מקרי רצח של עבריינים מ"כנופיה מס' 1" בראשות גבי בן הרוש ומיכה אסלן, שנחשבה אז לגדולה ולמאיימת באזור ירושלים ויוחסה לה קבורת גופות בין יציקות הבטון של "מרכז כלל" שנבנה באותה תקופה בירושלים, וזאת באמצעות הפעלת עד מדינה שהשתייך לכנופיה.
יש הטוענים[דרוש מקור] שהצלחתו של כהן בתפקידו כחוקר הביאה את הסופרת הירושלמית בתיה גור לבנות דמות בלשית בדיונית בשם "מיכאל אוחיון" המבוססת על אישיותו ופועלו של כהן, כאשר גם "מיכאל אוחיון" הועלה אף הוא בסולם הדרגות במהלך התקדמות סדרת ספרי המתח, בדומה לכהן, מדרגת פקד לדרגת סגן ניצב.
לאור הצלחותיו בפענוח הפשעים החמורים באזור ירושלים, מונה כהן בשנת 1993 למפקד היחידה לחקירת פשעים בינלאומיים (יאחב"ל) בדרגת תת ניצב. לאחר סיום תפקידו כמפקד היאחב"ל, מילא את תפקיד סגן ראש אגף החקירות במשטרה.
בשנת 1995 מונה לראש מטה שר המשטרה, משה שחל, תפקיד אותו מילא במשך כשנתיים, במהלכן שונה גם תוארו של המשרד מ"משרד המשטרה" ל"משרד לביטחון הפנים" והוכפפו לשר יחידות סמך נוספות, דוגמת שירות בתי הסוהר.
בשנת 1997 פוצל אגף החקירות והמודיעין במשטרה לשני אגפים (אגף החקירות ואגף המודיעין) וכהן מונה לראש אגף המודיעין בדרגת ניצב.
לאחר כשנתיים בתפקידו כראש אגף המודיעין פרש כהן מהמשטרה לאחר 27 שנות שירות.
קורות חיים > השירות הציבורי בעיריית ראשון לציון

עם פרישתו מהמשטרה נבחר כהן לחבר מועצת עיריית ראשון לציון וחבר בהנהלת העיר. במסגרת זו נמסרו לאחריותו תיק האגף המשפטי בעירייה ותיק רישוי העסקים. בנוסף, מילא תפקידי חבר דירקטוריון בחברה הכלכלית לראשון לציון בע"מ ובחברה העירונית לתרבות ספורט ונופש בע"מ. במקביל פתח בקריירה עסקית והקים חברה פרטית למתן שירותי ייעוץ בתחום הביטחון והמודיעין ובהקמת חברות עירוניות, בה הוא עוסק גם כיום.
בשנת 2004 יזם כהן, בחסותו של ראש העירייה, מאיר ניצן, את הקמתה של "החברה לביטחון וסדר ציבורי" (המשטרה העירונית) בעיריית ראשון לציון ומונה למנכ"ל הראשון שלה. חברה זו היוותה חידוש בתפיסת הביטחון העירוני ישראל, שכן הייתה זו הפעם הראשונה בה הועבר הטיפול בשמירה על הסדר הציבורי וביטחונו ממשטרת ישראל לחברה ציבורית המצויה בבעלותה של העירייה. כהן שימש בתפקידו זה עד לשנת 2009, כאשר לאחר הפסדו של מאיר ניצן בבחירות לעירייה, התפטר מתפקידו כמנכ"ל החברה.
בשנת 2006 הואשם כהן בביצוע מעשה מגונה בעובדת החברה, אך טען לחפותו ונותר בתפקידו במהלך המשפט. בשנת 2008 זוכה מהאישום לפיו נשק לעובדת בכוח, כאשר בהכרעת הדין נקבע כי "יכול ורגישות יתר גרמה לה לפרש גם את האירוע במשרד כאירוע חריג".
קורות חיים > השכלה

לכהן תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
קורות חיים > משפחה

כהן נשוי ואב לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  בחדרי חרדים
↑  ורד עוזיאל, עיריית ראשל"צ: מרעננים את השורות, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2009
↑  אלי סניור, ניצב בדימוס אבי כהן זוכה מאשמת מעשה מגונה, באתר ynet, 1 במאי 2008
| היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל) |
| --- | --- | --- |
| ראשי היחידה | ראובן מינקובסקי (1977–1980) • מנשה גולן (ממלא מקום 1980–1981) • ארמונד לוי (1981–1985) • שמעון סביר (1985–1988) • סנדו מזור (1988- ) • אבי כהן (1993- ) • יורם רודמן • משה מזרחי (אפריל 1997–2001) • משה לוין (2001–2002) • יוחנן דנינו (2002–2004) • עמיחי שי (2004–2007) • רוני ריטמן (2007–2010) • חיים איפרגן (2010–2012) • דוד ביטון (2012–2013) • גדי סיסו (2013 -2016) • יגאל בן-שלום (2016–2018) • חיים ניסים (2018-) |  |
מעשה בארבע מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון

מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון הוא מעשה מאגדות החורבן המופיעות בתלמוד.
האגדה

זו לשון האגדה במסכת גיטין (הסוגריים המרובעים - פירוש רש"י):
אמר רב יהודה אמר שמואל, ואיתימא רבי אמי, ואמרי לה במתניתא תנא:

מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון [ילדים למשכב זכור וילדות לפלגשים], הרגישו בעצמן למה הן מתבקשים.

אמרו: "אם אנו טובעין בים, אנו באין לחיי העולם הבא?"

דרש להן הגדול שבהן: (תהילים, ס"ח, כ"ג) "’אָמַר אֲדֹנָי מִבָּשָׁן אָשִׁיב אָשִׁיב מִמְּצֻלוֹת יָם’: מִבָּשָׁן אָשִׁיב [בשן - בין שן נוטריקון] - מבין שיני אריה, אָשִׁיב מִמְּצֻלוֹת יָם - אלו שטובעין בים."

כיון ששמעו ילדות כך, קפצו כולן ונפלו לתוך הים.

נשאו ילדים קל וחומר בעצמן ואמרו: "מה הללו, שדרכן לכך [לתשמיש ואין קלונן מרובה כקלון שלנו] – כך אנו, שאין דרכנו לכך, על אחת כמה וכמה." אף הם קפצו לתוך הים.

ועליהם הכתוב אומר (תהילים, מ"ד, כ"ג) ”כִּי עָלֶיךָ הֹרַגְנוּ כָל הַיּוֹם נֶחְשַׁבְנוּ כְּצֹאן טִבְחָה”.
בילקוט שמעוני למגילת איכה הסיפור מסופר על שבעים בתולות. באיכה רבה מובא הסיפור על שלוש מאות גברים ונשים מגדולי ירושלים.
עלי יסיף סבר שהגרסה המקורית היא ילדים ולאחר מכן הועצם הסיפור למבוגרים כדי להבליט את הירידה מהמעמד הגבוה אל מצולות היאוש, איה ברסקי אלישב העדיפה את המקורות הארצישראליים על פני המקורות הבבליים.
בהלכה

בהלכה קיים איסור על התאבדות. במסגרת הדיון ההלכתי בנסיבות החריגות שבהן רשאי אדם להתאבד עולה המעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון, ומובאים דברי רבנו תם, המסתמך על מעשה זה: "דהיכא שיראים פן יעבירום עובדי כוכבים לעבירה, כגון על ידי יסורין שלא יוכל לעמוד בהם, אז הוא מצווה לחבל בעצמו". השולחן ערוך, ברוח זו, פוסק שאין להחשיב אדם שהתאבד בנסיבות כאלו לרשע: "גדול המאבד עצמו לדעת, והוא אנוס כשאול המלך, אין מונעין ממנו כל דבר".
רבי משה בן חנוך מארבעת השבויים השתמש בדרשה של פסוק זה כדי להתיר לאשתו לקפוץ לים לפני שתיאנס.
בספרות

המעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון שימש השראה פעמים אחדות בספרות העברית החדשה:
הרעיון לפיו מוות בטביעה עדיף על הקלון שבחיי שפחת מין מופיע בפואמה "במצולות ים" מאת י"ל גורדון. כאשר מתברר לפנינה, המפליגה באונייה עם אמהּ, שרב החובל חושק בה, אומרת האם לפנינה: ”אָבַדְנוּ אָבָדְנוּ, אֵין לָנוּ מָנוֹס / בִּלְתִּי אִם בִּמְצוּלוֹת הַיָּם אוֹקְיָנוֹס”, ופנינה עונה: ”לָמוּת הֵן נָכוֹן לִבִּי! אֵינֶנִּי חוֹשֶׁבֶת / רֶגַע לִבְחֹר בֵּין הַקָּלוֹן וּבֵין הַמָּוֶת”.
בפואמה "מגילת האש" מתאר ח"נ ביאליק: ”וּבָעֵת הַהִיא הוֹלִיךְ הָאוֹיֵב בָּאֳנִיּוֹת מִשְּׁבִי יְרוּשָלַיִם מָאתַיִם בַּחוּרִים וּמָאתַיִם בַּחוּרוֹת”, אך בפואמה גורלם שונה מאשר בסיפור התלמודי.
בסיפור "בלבב ימים" מתאר ש"י עגנון את מסעה של קבוצת חסידים מגליציה לארץ ישראל. במסעם בים שמעו החסידים קולותיהם של ילדים שהשליכו עצמם לים על מנת שלא להכעיס את הקב"ה, וה' הביאם לאי מופלא בו הם מבלים בנעימים. זהו שילוב אגדות - האגדה היהודית היא ממסכת גיטין על ילדים שהתאבדו על קידוש השם בטביעה, אולם קולות הילדים המקלסים את השם בקולם הערב והמלחים שמתפתים לקפוץ לים בשל כך מאפיינים דווקא את שירת הסירנות מהאודיסיאה. עגנון מדגיש זאת גם באמצעות תיאור קשירת המלחים באבנטיהם על מנת שלא יקפצו. על שילוב זה העירה זיוה שמיר: "בעשותו כן שילב עגנון הֶבּראיזם והֶלניזם, מיזג את העולם היהודי עם עולמם של מבקשי נפשו, ויצר אֶפּיקה עברית מקורית, הֶבּראיסטית והֶלניסטית, אֶתית ואֶסתטית, בעת ובעונה אחת".
ראו גם

התשעים ושלוש
הערות שוליים

↑  מספר מוגזם, ראו:  הרב שי נוה, גדול הוא כאב הבדידות, נפלאה היא האחריות, באתר "נשמת"
↑  ילקוט שמעוני איכה - פרק א - רמז תתריז
↑  איכה רבה, פרשה א' ד"ה אלה מהד' בובער עמ' 8
↑  עלי יסיף, מחזור הסיפורים באגדת חז"ל, מחקרי ירושלים בספרות עברית, יב (תש"ן), עמ' 112, באתר JSTOR
↑  איה ברסקי אלישב, קידוש השם בארץ ישראל בעת העתיקה מגזירות אנטיוכוס ועד גזירות הדריינוס, עבודה לשם קבלת תואר דוקטור, אוניברסיטת תל אביב 2007 עמ' 106
↑  קידוש השם, באתר "עולמות"
↑  תוספות, תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד א', ד"ה "ואל יחבל עצמו"
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ג'
↑  רבי אברהם בן דאוד, סדר הקבלה, מהדורת ג"ד הכהן, פילדלפיה תשכ"ז, עמ' 46
↑  י"ל גורדון, בִּמְצוּלוֹת יָם, בפרויקט בן-יהודה
↑  ח"נ ביאליק, מְגִלַּת הָאֵשׁ, בפרויקט בן-יהודה
↑  זיוה שמיר, בדרך לבית אבא : מציאות והמצאה בסיפוריו המוזרים של ש"י עגנון, הוצאת ספרא, 2013, פרק תשיעי: אגדת האיש הפלאי, עמ' 198