stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילי וונקה ומפעל השוקולד
הפקת הסרט > פרה-פרודקשן

הרעיון ליצור עיבוד קולנועי לספר הילדים עלה לראשונה כאשר בתו בת ה-10 של הבמאי מל סטיוארט קראה את הספר, וביקשה מאביה שיעשה ממנו סרט, ביחד עם "הדוד דייב" (המפיק דייוויד ח. וולפר), שיפיק אותו. סטיוארט הראה את הספר לוולפר, שבמקרה היה בעיצומה של שיחות עם חברה לייצור מזון משיקגו בשם Quaker Oats Company (שלימים שינתה את שמה ל-the Willy Wonka Candy Company ונמכרה לנסטלה). וולפר שכנע את החברה, שלא היה לה כל ניסיון קודם בתעשיית הקולנוע, לקנות את הזכויות על הספר ולממן את הסרט, על מנת לקדם מכירות של מותג חדש של חפיסות שוקולד - Wonka Bar.‏
הוסכם כי הסרט יהיה סרט ילדים מוזיקלי, וכי רואלד דאל עצמו יכתוב את התסריט. עם זאת, בעוד ששם הספר הוא "צ'ארלי ומפעל השוקולד", נקבע כי שם הסרט יהיה "וילי וונקה ומפעל השוקולד", וזאת על מנת לקדם את המכירות של הממתק בשם זה, כאמור. התסריטאי דייוויד זלצר הגה גימיק בלעדי לסרט, שוונקה מצטט מקורות ספרותיים רבים, כגון הסוחר מוונציה של ויליאם שייקספיר, חשיבותה של רצינות של אוסקר ויילד ועוד. כמו כן, זלצר גם שילב את דמותו של סלאגוורת' (שרק הוזכרה בשמה בספר, כיצרן ממתקים יריב של וונקה) לתוך העלילה, כדמות ממשית.
דאל, שהיה בעל הזכויות להפקת הסרט, ניסה, ללא הצלחה, לקדם את מועמדותו של ספייק מיליגן לתפקיד הראשי של וילי וונקה. הבחירה הבאה שלו, השחקן רון מודי, סירב לתפקיד. ג'ון פרטווי גם כן דחה את התפקיד בשל התחייבויות שוטפות לדוקטור הו. כמו כן, נשקלה האפשרות ללהק את כוכב ברודוויי ג'ואל גריי, אך בסופו של דבר נדחתה אפשרות זו בשל קומתו הפיזית הקטנה של השחקן. האודישנים התקיימו במשך שבוע במלון פלאזה בניו יורק, שבו ג'ין ויילדר זכה בתפקיד באופן מיידי. ויילדר אמר שהוא יעשה את הסרט רק אם וונקה יופיע לראשונה על המסך כשהוא מגיע מתוך המפעל, מדדה על מקל הליכה, אשר מיד אחר כך יאבד אותו ויעשה סלטה. אודישנים נוספים נערכו בניו יורק, לונדון ומינכן כדי ללהק את תפקידיהם של הילדים האחרים והוריהם.
הפקת הסרט > הצילומים

צילומי הסרט החלו ב-30 באפריל 1970 והסתיימו ב-19 בנובמבר 1970. אתר הצילום העיקרי היה מינכן, בוואריה, גרמניה המערבית, מאחר שהצילומים באתר זה היו זולים יותר באופן משמעותי מאשר לצלם בארצות הברית תוך שימוש בתפאורה שהייתה מתאימה למפעל של וונקה; כמו כן, סטיוארט אהב את העמימות ואת חוסר ההיכרות של הצופים עם העיר. צילומי החוץ של המפעל צולמו במפעל גז מקומי; המבנה שדרכו הדמויות נכנסות למפעל עדיין קיים. רצף צילומי החוץ שמשמשים את סיקוונס הסיום של הסרט (התצפית מתוך המעלית המרחפת מעל למפעל) צולם מעל העיר נורדלינגן אשר בבוואריה.
מפעל הגז במינכן, כפי שהוא נראה כיום.
נורדלינגן, כפי שהיא נראית ממבט מלמעלה בסוף הסרט.
המעצב הארפר גוף התרכז בעבודתו בעיצוב חדר השוקולד המסיבי. נהר השוקולד, שעומקו 0.6 מ', והמפל נוצרו על ידי הוספת תערובת קרם שוקולד ל-570,000 ליטר של מים, שבסופו של דבר הפכו למעופשים ויצרו ריח רע שחלחל לכל מקום באולפן.
בריאיון לרגל הוצאת מהדורה מיוחדת לציון 30 שנה לסרט, ג'ין ויילדר הצהיר כי הוא נהנה לעבוד עם רוב השחקנים-ילדים, אבל אמר שהיו לו ולצוות כמה בעיות עם פריז תמן (שגילם את דמותו של מייק טי.וי.).
מוזיקה

המוזיקה והשירים, אשר היו מועמדים לפרס אוסקר, הולחנו על ידי לזלי בריקס ואנתוני ניול, ונוהלו מוזיקלית על ידי וולטר שרף. הפסקול הופץ לראשונה בשנת 1971 על ידי חברת Paramount Records. ב-8 באוקטובר 1996, חברת Hip-O Records (בשיתוף MCA Records) הפיצה מחדש את הפסקול על גבי תקליטורים, אשר שווק כמהדורה מיוחדת לרגל 25 שנה לסרט.
המוזיקה והשירים, לפי הסדר שבו הם מופיעים בסרט, הם כלהלן:
| מס' | שם | ביצוע | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Main Title  |   | 02:07 |
| 2. | The Candy Man Can  | אוברי וודס | 02:31 |
| 3. | Cheer Up, Charlie  | דיאן לי | 02:40 |
| 4. | Golden Ticket‏ (I've Got A)  | ג'ק אלברטסון, פיטר אוסטרום | 03:09 |
| 5. | Pure Imagination  | ג'ין ויילדר | 04:20 |
| 6. | (Augustus)‏ Oompa Loompa  |   | 00:57 |
| 7. | The Wondrous Boat Ride / The Rowing Song  | ג'ין ויילדר | 03:32 |
| 8. | (Violet)‏ Oompa Loompa  |   |   |
| 9. | I Want It Now!  | ג'ולי דאון קול |   |
| 10. | (Veruca)‏ Oompa Loompa  |   |   |
| 11. | Ach, so fromm / M'appari  |   |   |
| 12. | (Mike)‏ Oompa Loompa  |   |   |
| 13. | End Credits  |   |   |
מוזיקה > פסקול

המוזיקה והשירים, לפי הסדר שבו הם מופיעים על גבי הפסקול, הם כלהלן:
| מס' | שם | ביצוע | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Main Title  |   | 02:07 |
| 2. | The Candy Man Can  | אוברי וודס | 02:31 |
| 3. | Charlie's Paper Run  |   | 01:10 |
| 4. | Cheer Up, Charlie  | דיאן לי | 02:40 |
| 5. | Lucky Charlie  |   | 02:06 |
| 6. | Golden Ticket‏ (I've Got A)  | ג'ק אלברטסון, פיטר אוסטרום | 03:09 |
| 7. | Pure Imagination  | ג'ין ויילדר | 04:20 |
| 8. | Oompa Loompa  |   | 00:57 |
| 9. | The Wondrous Boat Ride  | ג'ין ויילדר | 03:32 |
| 10. | Everlasting Gobstoppers / Oompa Loompa  |   | 03:17 |
| 11. | The Bubble Machine  |   | 02:56 |
| 12. | I Want It Now / Oompa Loompa  |   | 02:50 |
| 13. | Wonkamobile, Wonkavision / Oompa Loompa  |   | 01:49 |
| 14. | Wonkavator / End Title  |   | 03:10 |
ביקורות ותגובות

הסרט עלה לראשונה לאקרנים ב-30 ביוני 1971, והיה לסרט ה-53 המכניס ביותר באותה השנה בארצות הברית, עם הכנסות של כ-$4,000,000 (לעומת תקציב של כ-$2,900,000).‏
 הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרים כגון רוג'ר איברט. על הופעתו בסרט זה, ויילדר קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר בסרט מוזיקלי/קומדיה.
לאור כישלונו של הסרט בקופות הכרטיסים, סרטי פרמאונט החליטה שלא לחדש את עסקת ההפצה שלה לסרט, כאשר פג תוקפה כשבע שנים לאחר מכן. האחים וורנר, אשר רכשו זה מכבר את חברת ההפקות של וולפר, רכשו את חלקה של Quaker Oats בזכויות לסרט בשנת 1977, בתמורה ל-$500,000. הבעלות המלאה על הסרט עזרה לאחים וורנר לרכוש את הזכויות לספר לצורך הפקת סרט חדש על פיו, בשנת 2005. לסרט דירוג של 89% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes.‏
עד לאמצע שנות ה-80 הסרט הפך לפופולרי, במידה רבה לשידורי טלוויזיה חוזרים ונשנים וכן כתוצאה ממכירות קלטות וידאו ביתיות. לרגל 25 שנה לסרט, בשנת 1996, הוא הועלה שוב בבתי קולנוע ברחבי ארצות הברית, והופץ מחדש למכירה בפורמט DVD, שאיפשר לו להגיע לדור חדש של צופים. הסרט יצא לאור כמהדורה מחודשת מיוחדת הן ב-DVD ו-VHS בשנת 2001 כדי לציין 30 שנה לסרט. בשנת 2003, סרט זה דורג על ידי אנטרטיינמנט ויקלי במקום 25 ברשימת "50 סרטי הפולחן הטובים ביותר של כל הזמנים".
הסרט דורג במקום 74 ברשימת 100 הרגעים המפחידים ביותר בקולנוע של ערוץ הטלוויזיה בראבו, עבור סצנת "המנהרה המפחידה".
רשימות מכון הסרטים האמריקאי
מאה שנים... מאה הסרטים המצחיקים ביותר - מועמדות
מאה שנים... מאה שירים:
"The Candy Man" - מועמדות
הסרטים המוזיקליים הטובים ביותר - מועמדות
מאה שנים... מאה הסרטים מעוררי ההשראה הטובים ביותר - מועמדות
מאה שנים... עשרת הגדולים - מועמדות לסרט פנטזיה הטוב ביותר
ביקורות ותגובות > תגובתו של דאל

רואלד דאל התכחש לסרט, לתסריט ששוכתב על ידי דייוויד זלצר, לאחר שדאל לא הצליח לעמוד בלוחות הזמנים. דאל אמר שהוא "מאוכזב", כי הוא חשב שהעלילה "שמה יותר מדי דגש על וילי וונקה ולא מספיק על צ'ארלי", כמו גם שספייק מיליגן לא לוהק לתפקיד וונקה. כמו כן, הוא "רתח" מהחריגות הרבות מהעלילה שבטיוטה שלו, שזלצר המציא, כולל השינוי בדמותו של סלאגוורת', שהפך למרגל, וכן סצנת המשקאות התוססים בחדר הבועות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | פרס אוסקר | הפסקול המקורי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1972 | פרס גלובוס הזהב | ג'ין ויילדר - השחקן הראשי הטוב ביותר בסרט מוזיקלי/קומדיה | מועמדות |
צפייה ביתית

הסרט הופץ לראשונה על גבי DVD בשנת 1997, כמהדורת 25 שנה שכללה דיסק כפול המכיל דיסק דו צדדי המכיל את הסרט הן בגרסת מסך רחב והן בגרסה "רגילה". כמו כן, גם עותקי VHS של הסרט נמכרו, אבל אלו הכילו רק את הגרסה "הרגילה".
ב-28 באוגוסט 2001 יצא לאור DVD במהדורה מיוחדת לרגל 30 שנה לסרט, אם כי בגרסת מסך מלא בלבד. לנוכח מחאות הצרכנים, האחים וורנר הפיצו בסופו של דבר גרסת וידאו ביתית במסך רחב, החל מה-13 בנובמבר 2001. גרסת ה-VHS כללה תוספת אחת בלבד מתוך גרסת ה-DVD. כמה מחברי הצוות המקוריים התאחדו, כדי לצלם סרט תיעודי במיוחד למהדורה DVD מיוחדת זו. שתי הגרסאות כללו שיחזור של הצליל ואיכות תמונה טובה יותר. כמו כן, בנוסף לסרט התיעודי, ה-DVD כלל גם קדימון, גלריית תמונות וערוץ אודיו של פרשנות של השחקנים.
בשנת 2006 האחים וורנר הוציאו לאור את הסרט ב-DVD HD עם כל התוספות המיוחדת שנכללו בגרסת ה-DVD משנת 2001.‏ הסרט יצא לאור גם ב-Blu-ray ב-20 באוקטובר 2009.‏ גרסה זו כללה הוא כולל את כל התוספות שהופיעו ב-DVD משנת 2001 וב-DVD-HD משנת 2006, כמו גם ספר בעל 38 עמודים.
ב-1 בנובמבר 2011, לרגל 40 שנה לסרט, שוחררה מהדורה מיוחדת הכוללת סט של Blu-ray ‏+‏ DVD. המארז כלל מגוון תוספות נדירות, כגון ספר המתאר את עשיית הסרט, ניירות הפקה מקוריים וכרטיס זהב המאפשר השתתפות בהגרלת נסיעה ללוס אנג'לס.
ב-29 ביוני 2021 מתעתדת חברת "האחים וורנר" להפיץ את הסדט במהדורת Blu-ray, ברזולוציה של 4K Ultra HD. המארז יכלול גם את סיפוריהם של מי שהיו הילדים ששיחקו בסרט, את הקדימון המקורי, וכן הקרנה של ארבעה משירי הסרט לשירה בציבור.
פרודיית אימה (2020)

באפריל 2020 הופץ ביוטיוב קטע מהסרט, כשהוא ערוך כסרט סלאשר באמצעות הוספת אפקטים מיוחדים. הסרטון נערך באולפן ההפקות "קורידור דיג'יטל" (אנ'), על ידי אנשי האפקטים המיוחדים של ערוץ היוטיוב "קורידור קרו" (Corridor Crew) המשמש את האולפן. הסרטון ממחיש את היבטי האימה במעשיו של וילי וונקה במתכונת של סדרת סרטי "המסור", כאשר וילי מפתה ילדים סקרנים למפעל השוקולד, שם הוא מציב להם מלכודות במטרה ללמדם לקח, ובעוד ההורים צופים באימה במתרחש, והאומפה לומפה מנקים את זירת הפשע, וילי מוביל את הילדים הנותרים לחדר הבא, תוך כדי נגינה בחליל. שאיפת היוצרים הייתה שהסרטון יקבל סיווג צפייה "Rסצנה שבה רוצח צ'ארלי אדם בסימטה חשוכה בסגנון אלפרד היצ'קוק, על מנת להשיג את "כרטיס הזהב". משך הסרטון הערוך הוא שש דקות ו-24 שניות,, ובמקביל לו הופץ סרטון בן 21 דקות ו-28 שניות, הכולל הסברים והדגמות של יוצרי הסרטון, על האופן שבו הגו את הרעיון וערכו את קטעי ההריגה.
ראו גם

1971 בקולנוע
לקריאה נוספת

Anders, Lou. Golden Tickets to Hell: Willy Wonka – Tour Guide of the Abyss, 2005.
Stuart, Mel, with Josh Young, Pure Imagination: The Making of Willy Wonka and the Chocolate Factory, St. Martin's Press, 2002. ISBN 0-312-28777-1, ISBN 0-312-35240-9
יצחק שמואל רג'יו

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1784 גוריציה, ממלכת הבסבורג 
 פטירה:  29 באוגוסט 1855 (בגיל 71) גוריציה, האימפריה האוסטרית 
 השקפה דתית:  יהדות 
 תחומי עניין:  יהדות, פילוסופיה, תרגום מעברית 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, רב, מתרגם 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 
יצחק שמואל רֶיג'וֹ  (יש"ר מגוריציה [בכתיב ישן: מגוריציאה]; 15 באוגוסט 1784 – 29 באוגוסט 1855), היה רב, פילוסוף, חוקר יהדות, פרשן מקרא וסופר איטלקי, מראשי תנועת חכמת ישראל.
קורות חיים

נולד בגוריציה שבאיטליה למלכה (לבית מורפורגו) ולרבה של העיר אברהם חי רג'יו. את עיקר השכלתו רכש לבד, בסיוע אביו. מלבד בקיאותו בתנ"ך ובתלמוד, היה בעל ידע בשפות ובמדעים. שלט בצרפתית, גרמנית לטינית ושפות שמיות.
יש"ר היה חדשן בעידודו לימוד מדעים, אך מאידך התנגד לשינויים באורח החיים ההלכתי ודחה כל שינוי בתורה ומצוותיה מחמת שינויי הזמן (הערה יח לספר בחינת הדת, עמ' 129-130):
”כי אין טובה גדולה יותר לאדם כמו לעשות רצון אביו שבשמים, ולכן אף אם לא יצא לנו שום טובה תכף ומיד אחרי עשותנו אותם (את המצוות) ואף אם יבוא לנו מהם צער ובושת ועצבון מאת זולתנו, או אובדן חלק גדול מן הטובות החומריות הנצמדות עם חיי יושבי חלד, בכל זאת נתגבר כארי לעשות רצון קוננו”
הוא יצא כנגד חכמת הקבלה, ובהקדמתו לספר "ארי נוהם" (מאת ר' יהודה אריה ממודנה) כתב:
”קח לך את הספר הזה כארי ינהום לפניהם תועבותם ויגד לעמך פשעם ואת בני ישראל חטאותם. אותו תשים לפניהם למען יבשו ויכלמו מאשר המה עושים (...) אף ידי תכון עמו לרדוף ולהשיג כל משאות שוא ומדוחים המחבלים (...) אמחצם ולא יוכלו קום ואזרם כקש לפני רוח.”
בשנת 1822, כשיצא חוק מטעם פרנץ הראשון קיסר אוסטריה, שגוריציה הייתה בתחום שלטונו באותם ימים, המחייב את הרבנים להיות בעלי ידע בפילוסופיה ובמדעים, פעל יש"ר להקמת בית המדרש לרבנים בפדובה, בו לימדו גם מקצועות אלו. בהשפעתו של יש"ר, הועמד בראש בית המדרש שד"ל, שהיה ידידו הקרוב.
ריג'יו תמך ברעיון האמנציפציה ליהודים.
ריג'יו נפטר בעירו גוריציה, ב-29 באוגוסט 1855 (ט"ו אלול תרט"ו), כשהוא בן 71.
היחס בין פשט לדרש לפי יש"ר

יש"ר ראה בפשט ובדרש שני רבדים שונים בתכלית, שאינם עומדים בסתירה אלא משלימים זה את זה. לדבריו, הפשט אינו סותר את הדרש, כשם שהדרש, גם אם נראה שונה או רחוק מהפשט, אינו מהווה סתירה של ממש, שכן לכל אחד מהם יש תפקיד ומשמעות משלו. יש"ר ממליץ שכאשר ניגשים לפרש את דברי התורה על פי הפשט, יש לשמור על התמקדות בו ולהימנע מסטייה לדרש, כשם שחז"ל, בלכתם בדרך הדרש, התרחקו מן הפשט.
דרכו בפרשנות הפשט והיחס לדרש

יש"ר התאפיין בגישתו לפרשנות התורה על דרך הפשט, תוך שהוא מעניק לה מקום מרכזי ומוקיר את חשיבותה. הוא טען כי פרשנים כמו רש"י ואחרים לא חסמו מאלו שבאו אחריהם לעסוק בפשטי המקרא ולהציע פירושים חדשים בהתאם לכללי הלשון ופיסוקי הטעמים. יש"ר הדגיש כי גם לאחר שפורסם פירושו של רש"י, לא פסקו חכמי ישראל מדור לדור מלעסוק בפשטי הכתובים ולחבר ביאורים חדשים. עוד הדגיש יש"ר כי פרשנים רבים, כולל הגדולים שבהם, לא היססו לחלוק על דברי רש"י כאשר ראו לנכון, ואף לסתור את פירושיו – כפי שניכר לכל מי שעוסק בספרות הפרשנית.
ולא רק זאת, לדעתו של יש"ר, חובה על כל יהודי, על פי יכולתו, להתבונן בלשון התורה הקדושה ולשקול כל מילה בתבונה ובבינה. ואם יזכה לגלות חידוש משמעותי שאינו מופיע אצל קודמיו, עליו לפרסם את הדברים, בתנאי שדבריו תואמים את יסודות התורה והאמונה, ואינם סותרים את פסיקת ההלכה כפי שנקבעה על ידי חז"ל בגמרא. לפי השקפתו, ניתן לסטות בפרשנות המקרא לא רק מסברות הפרשנים המאוחרים לחז"ל, אלא גם מדבריהם של חז"ל עצמם, כל עוד אין בפירוש כדי לחלוק על תקנותיהם וגזירותיהם המחייבות.
הוא גרס כי דברי חז"ל במדרשים ובאגדות אינם מיועדים תמיד להתקבל כפשוטם. לעיתים הם נראים, חס ושלום, כנוטים אל ההגשמה, לעיתים כסותרים את ההיגיון הטבעי והשכל הישר, ולעיתים כמתנגדים לעובדות המציאות הגלויה לעינינו. לדבריו, כאשר אנו נתקלים באמירות מעין אלו, אנו מחויבים לראות בהן משל, חידה והשאלה שמאחוריהם מסתתרת כוונה עמוקה. מליצותיהם של חז"ל אינן סתם דברי שיר, אלא כלי להעברת חכמה נסתרת, המיועדת לאלה המסוגלים לרדת לעומקה.
עוד ציין יש"ר כי כאשר מפרשים את דברי התורה על פי הפשט, יש להתרחק מהדרש, כשם שחז"ל, בעבודתם בדרש, התרחקו מן הפשט. עם זאת, אין לראות בדרש ובפשט סתירה של ממש, שכן לכל אחד מהם תפקיד ומשמעות משלו. הדרש אינו מכוון להחליף את הפשט או לבטל אותו, אלא להוסיף רובד נוסף של הבנה ורעיונות.
מכתביו

רג'יו כתב מספר ספרים, ביניהם:
ביאור יש"ר על התורה, עם הקדמה בשם "מאמר תורה מן השמים" (1821).
התורה והפילוסופיה (1827) - על היחס בין התורה לפילוסופיה המודרנית.
ההדיר מספר ספרים, ביניהם:
בחינת הדת, של אליהו דלמדיגו
בחינת הקבלה של ר' יהודה אריה ממודנה
חלק מפירוש רבי אברהם אבן עזרא לחומש שמות
כמו כן כתב אגרות רבות, ועשרות מאמרים בכתבי עת.
לקריאה נוספת

יצחק חיים קסטיליוני, תולדות כמהר"ר יצחק שמואל ריגגיו, בית אוצר הספרות, שנה ד (1891) גיליון ב, עמ' 82–90
הערות שוליים

↑  לפי קסטיליוני, תולדות (להלן "לקריאה נוספת"), נולד יש"ר בי"ב באלול ה'תקמ"ד - 29 באוגוסט 1784. אך הוא עצמו בתולדות אביו ר' אברהם רג'יו, שם (בית אוצר הספרות, שנה ד (1891) גיליון ב) עמ' 79, נוקט בתאריך העברי ב' באלול ה'תקמ"ד - 19 באוגוסט אותה שנה, כתאריך לידת בנו יש"ר.
↑  עליו ראו: רבי אברהם חי רג'יו בלקסיקון הרבני "אישי ישראל".
1 2  רבי יצחק שמואל ריג'יו, חמישה חומשי תורה עם ביאור יש"ר, ירושלים: יוסף שלמה הררי, תשס"ד, עמ' י"א-ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266943605171  GND: 115484566  ICCU: TSAV024501  ISNI: 0000 0000 6678 3694  LCCN: nr95013266  NKC: zmp2014818447  NTA: 297294733  SELIBR: 251274  SNAC: w61k2v94  SUDOC: 123943523  VcBA: 495/36402  VIAF: 67197037   WorldCat (עם VIAF): 67197037
שלגיה (דמות דיסני)

| --- | --- |

 שם סרט:  שלגיה ושבעת הגמדים
 הופעה ראשונה:  "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937)
 יוצרים:  המילטון לוסק   מרק דייוויס   וולט דיסני
 גילום הדמות:  אן ג'יליאן (The Mouse Factory) סנדי דנקן (Christmas in Disneyland) מרי ג'ו סלראנו (מחזמר) סטפני בנט (היורשים) רייצ'ל זגלר (גרסת לייב אקשן)
 דיבוב:  אדריאנה קסלוטי (שלגיה ושבעת הגמדים (1937) ג'יין פאוול (רדיו, 1945) איילין וודס (ספר אודיו, 1949) ג'ון פוראי (תקליט 1954) מרי קיי ברגמן (1989-1999) קרולין גרדנר (2000-2010) סוזן סטיבנס לוגאן (קול שירה בסטודיו) מליסה דיסני (שירה, 2000-2010) קת'רין וון טיל (2011-היום) פמלה ריבון (ראלף שובר את האינטרנט)
 דיבוב בשפה העברית:  אורית ירון (שלגיה ושבעת הגמדים, דיבור) לימור שפירא (שלגיה ושבעת הגמדים, שירה) נעמה שטרית (ראלף שובר את האינטרנט)
 מידע
 מקצוע:  scullery maid, מנהלת משק הבית
 תואר:  נסיכה
 שיוך:  נסיכות דיסני
 דמויות קשורות
 משפחה:  הנסיך (בעל)   המלך (אבא, מת בפרולוג)   המלכה (אמא, מתה בפרולוג)   המלכה הרעה (אם חורגת)  איווי (אחות חורגת, היורשים)   אמה סוואון (בת, עד עצם היום הזה)   הנרי מיילס (נכד, עד עצם היום הזה)
שלגיה (באנגלית: Snow White) היא דמות בדיונית והדמות הראשית בסרט ההנפשה הראשון באורך מלא של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, שלגיה ושבעת הגמדים (1937). היא דובבה במקור על ידי אדריאנה קאסלוטי. דמותה של שלגיה נגזרה מסיפור האגדה "שלגיה ושבעת הגמדים", המוכר ממדינות רבות באירופה כאשר הגרסה הידועה ביותר היא הסיפור משנת 1812 שנאסף על ידי האחים גרים.
שלגיה היא נסיכת דיסני הראשונה והדמות הנשית הבדיונית הראשונה עם כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. בהינתן התואר "היפה מכולן", היא המשיכה לעורר תכונות דומות בגיבורות דיסני עתידיות, כמו שירה ותקשורת עם בעלי חיים.
אחרי קאסלוטי, היא גם דובבה על ידי ג'יין פאוול, איילין וודס, דורותי וורנשילד, ג'ון פוריי, מרי קיי ברגמן, קרולין גרדנר, מליסה דיסני, קייטי פון טיל ופמלה ריבון, והוצגה בשידור חי על ידי סטפני בנט (היורשים). רייצ'ל זגלר תגלם גרסת לייב אקשן של הדמות בעיבוד הלייב אקשן הקרוב של הסרט המקורי מ-1937, "שלגיה".
בגרסה העברית של הסרט המקורי מ-1937, דיבבה אורית ירון את שלגיה, בעוד לימור שפירא ביצעה את קול השירה שלה. בסרט "ראלף שובר את האינטרנט" דיבבה את שלגיה נעמה שטרית.
הופעות > שלגיה ושבעת הגמדים (1937)

שלגיה מופיעה לראשונה בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937). ב"ארץ אחרת, רחוקה", "לפני הרבה מאוד שנים", בערך בתקופת האגדות על טירות, אבירים, עלמות יפות, רומנטיקה, קסמים ומכשפות, אישה מסתורית ויפהפייה עם כוחות קסם (חוברת קידום מכירות משנת 1938 מעידה שהיא מסוגלת להשתמש בכישוף שלה לאחר שמכרה את "עצמה גוף ונפש לרוחות הרעות" של הרי ההארץ בגרמניה ) זכתה במעמדה המלכותי על ידי נישואיה למלך האלמן, וניתן לה לשלוט על ממלכתו לפני מותו. "מאז ואילך המלכה האכזרית שלטה לבדה, כל מילה שלה הייתה חוק, וכולם רעדו מפחד תמותה מכעסה." למלכת השווא הייתה מראה קסומה שבה יכלה להסתכל על כל מה שתרצה. מראת הקסמים מראה פרצוף רדוף ומעושן של השד המוכר שלה אשר עונה לבקשותיה של המלכה. היא שואלת את המראה בקביעות מיהי היפה ביותר בממלכה ("מראת קסם על הקיר, מי היפה מכולן?" שלעיתים קרובות מצוטט בטעות כ"מראה מראה שעל הקיר, מי היפה מכולן"), והמראה תמיד הייתה משיבה שהיא (כלומר, המלכה הרעה). למלכה יש כוח קסום רק על התחום שלה, שהוא הטירה.
בסרט, שלגיה מתוארת בתחילה כשחייתה תחת אמה החורגת המרושעת, המלכה המרושעת, המאלצת את שלגיה לעסוק בעבודות שונות, מחשש שיום אחד יופייה של שלגיה עשוי להיות גדול משלה. לאחר שנים רבות, מראת הקסם של המלכה מאשרת כי שלגיה היא "היפה מכולן", מה שגורם למלכה לגרש את שלגיה ולשלוח צייד להרוג אותה. אבל כשהוא לא מצליח להביא את עצמו לעשות זאת, הצייד עוזר לשלגיה לברוח לתוך היער. שלגיה נתקלת בביתם של שבעת הגמדים, המסייעים לה בשמחה.
המלכה מגלה ששלגיה שרדה, אז היא משתמשת בקסם כדי להתחפש לאשה זקנה ויוצרת תפוח מורעל שיכניס את כל מי שאוכל אותו ל"מוות שינה" שממנו רק נשיקת אהבת אמת תחייה. כשהגמדים נעדרים, מגיע המכשפה לבקתה של הגמדים ומציע לשלגיה את התפוח המורעל, בלי שהיא יודעת שזו המלכה בתחפושת. שלגיה נוגסת בתפוח ונופלת לתרדמת. עם גילוי מה קרה, הגמדים מאתרים את המלכה; נוצר קרב קצר והמלכה נהרגת. בהאמינו שגם היא מתה, הגמדים בונים קבר פתוח לשלגיה לנוח עליו. הזמן עובר והנסיך נתקל בשלגיה. עצוב על מותה לכאורה, הוא מנשק אותה, וגורם לה להתעורר. בזמן ששבעת הגמדים רוקדים בשמחה, שלגיה והנסיך יוצאים לחיות יחד באושר ועושר.
הופעות > ספרים > היפה מכולם: סיפורה של המלכה המרושעת

שלגיה נוכחת בספר הראשון בסדרת הנבלים של דיסני מאת סרינה ולנטינו. בהוגן מכולם, שלגיה משחקת תפקיד קטן, שכן הסיפור מתמקד יותר באמה החורגת. בסיפור, שלג והמלכה מקיימים מערכת יחסים טובה מאוד לפני שהאחיות המוזרות מכשפות את מראת הקסמים כדי לגרום לקנאתה של המלכה ולשנאתה של שלג. בסוף הרומן שלג משיגה את המראה ואמה החורגת הופכת לרוח שבפנים.
הופעות > ספרים > עלמת כל הרוע: סיפור על הפיה האפלה

שלגיה מופיעה שוב כמלכה מבוגרת בספר הרביעי של סדרת הנבלים. בסיפור, היא מלכה, עדיין נשואה באושר לנסיך שלה והיא ילדה לו ילדים. היא גם פוגשת את סירקה בפעם הראשונה ועוזרת לה לחשוף סודות על עברה. כמו כן, מתגלה שמלפיסנט הוקצתה שלגיה כאישום במהלך מבחן הפיות שלה, וכדי לעזור לשלגייה השמידה את המראה שהכילה את רוחו המרושעת של אביה של גרימהילד כדי לשחרר את גרימהילד מסבלה ולאפשר לה לחזור לאם החורגת האוהבת שידעה שלגיה.
הופעות > ספרים > אמא יודעת הכי טוב: סיפורה של המכשפה הזקנה

המלכה שלגיה מופיעה לצד סירקה. היא לצד סירקה עוקבת אחר מסעו של גות'ל בספר הסיפורים שנשמרו על ידי האחיות המוזרות.
הופעות > ספרים > האחיות המוזרות: רומן של נבל

שלגיה מופיעה באופן בולט בספר השישי בסדרת הנבלים. לצד סירקה יצאו השניים לגלות את האמת על מוצאן של האחיות המוזרות, כמו גם לתקן את הצרות והכאוס שהן גרמו. בדרך הם נתקלים בכמה דמויות קודמות ברומנים. רק כשהם הולכים ליער המתים ונתקלים בפרימרוז והייזל הם מגלים את האמת של האחיות המוזרות, שהם פוצלו לשלוש מכשפות בודדות על ידי אמה של מאניה, נסטיס, מכשפה רבת עוצמה. התינוקות נלקחו על ידי ג'ייקוב, אהובתו לשעבר של מאניה וכיום משרתה שלא מתה, כדי שימסרו למשפחת ווייט, שם גדלו. מפגש אחד על אחד עם האחיות המוזרות מביא למשיכה של רוחה של גרימהילד מהמראה, שם היא מתנפצת ומתה מול שלגיה. לאחר מכן שלגיה מזועזעת צופה בסירס מתאבדת מול האחיות המוזרות, מתה בזרועותיה של שלגיה למרות הפצרותיה.
הופעות > ספרים > מראה מראה: אגדה חלופית

ברומן החמישי בסדרה, נשאלת השאלה מה אם המלכה המרושעת הרעילה את הנסיך? בשחזור זה, שלגיה הופכת לנסיכה לוחמת הנחושה להפיל את אמה החורגת הרודנית, שמרעילה את הנסיך צ'ארמינג כדי לפתות אותה מהמחבוא.
מאפיינים

שלגיה היא נסיכה, המתוארת על ידי מראה הקסם של אמה החורגת כבעלת "שיער שחור כמו הובנה, שפתיים אדומות כמו הוורד, עור לבן כשלג". למרות שהיא נראתה לראשונה בסמרטוטים בתחילת הסרט, שלגיה ידועה בעיקר בזכות השמלה האיקונית שלה עם מחוך כחול, שרוולים נפוחים באדום וכחול, חצאית צהובה עד הקרסול עם תחתונית לבנה בתפירה עצמית וגבוהה צווארון לבן. יחד עם נעליים צהובות, שכמייה חומה עם פנים אדום וקשת אדומה בשערה.
שלגיה היא תמימה, אדיבה, עדינה, מתוקה ועליזה. האופי הנדיב, הבוטח והמועיל שלה יכול לגרום לה לצרות, מכיוון שאנשים אחרים עלולים לנצל זאת, כמו אמה החורגת הנבונה והמרושעת. למרות שהיא רגישה ורכה, היא יכולה להיות נמרצת, קשוחה וסרקסטית במידה מסוימת, כמו למשל כשהיא אמרה לגמדים לרחוץ ידיים או כשהיא נזפה בציפורים על כך ש"הפחידו את הזקנה המסכנה. מלכה מחופשת לאישה רוכלת זקנה]". שלגיה היא אימהית, חומלת ונהנית לשמור על בית עבור שבעת הגמדים החביבים בזמן שהיא מחכה לפגוש שוב את הנסיך האהוב שלה. עם טוב לבה ויופייה היסודי, שלגיה מקסימה כל יצור בממלכה מלבד המלכה. היא גם מראה חוסן רב ועוצמה פנימית נגד מצוקות.
מאפיינים > תיאור

בסרט המקורי, שלגיה מתוארת עם שיער שחור ועיניים חומות. היא לובשת איפור עדין ואודם. הצבע האדום של שפתיה ולחייה דומה לצבע האדום של התפוח ששולח אותה לשינה עמוקה. היא עדיין לא אישה בוגרת, אלא ילדה בשנות ההתבגרות שלה. פניה השמנמנות הן מאפיין הקשור בדרך כלל לבריאות טובה ולטוב לב.
הבגדים של שלגיה הם נשיים באופן מסורתי, ודי מתנשאים לכסות כמה שיותר עור. התחפושת העיקרית שלה היא שמלה ארוכה, עם צווארון לבן, שרוולים כחולים ונפוחים עם חתכים אדומים, חצאית צהובה, ותחתונית תחרה. היא גם לובשת שכמייה חומה עם פנים אדום, נעלי עקב עם סרט דמוי קשת על כל אחת מהן, וסרט אדום על שערה.