stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינופינאווס
מיון

סדרה הואצינאיים (Opisthocomiformes)
קבוצה טלוראווס (Telluraves)
קבוצה אפרואווס (Afroaves)
קבוצה Accipitrimorphae
סדרה דורסי יום (Accipitriformes)
סדרה קונדוראים (Cathartiformes)
סדרה דורסי לילה (Strigiformes)
קבוצה Coraciimorphae
סדרה קוליוסאים (Coliiformes)
קבוצה Cavitaves
סדרה קורולאים (Leptosomiformes) - ייתכן ששייכת לכחלאים
קבוצה Eucavitaves
סדרה טרוגונאים (Trogoniformes)
קבוצה דמויי כחלאים (Picocoraciae)
סדרה קלאונאים (Bucerotiformes)
סדרה דוכיפתאים (Upupiformes)
קבוצה Picodynastornithes
סדרה כחלאים (Coraciiformes)
סדרה נקראים (Piciformes)
קבוצה אוסטרלאווס (Australaves)
סדרה קריאמאים (Cariamiformes)
קבוצה Eufalconimorphae
סדרה בזאים (Falconiformes)
קבוצה Psittacopasserae
סדרה תוכאים (Psittaciformes)
סדרה ציפורי שיר (Passeriformes)
אדם-קוף

| --- | --- |

אדם-קוף, כפי שהופיע בחוברת Black Panther Vol.3 #49 מנובמבר 2002. אמנות מאת סאל ואלוטו.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Avengers #62 (מרץ 1969)
 יוצרים:  רוי תומאס ג'ון בוסימה
 גילום הדמות:  וינסטון דיוק ("הפנתר השחור", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח")
 מידע
 שם אמיתי:  מ'באקו
 כינויים:  מאגילה, הגורילה הלבנה
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח, סיבולת, זמישות ומהירות על אנושיים מומחה קרב פנים אל פנים
 חבר לשעבר בקבוצה:  הלגיון הקטלני אדוני הרשע שבט הגורילה הלבנה נבלים להשכרה שותף של גרים ריפר, בלאק טאלון והחבלנית
 אזרחות:  ווקאנדה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  מאנדלה (אח, מת) דאמולה וס'את'אונה אסירא דווין (בנות דודות)
 אויבים:  הפנתר השחור 
 
אדם-קוף (באנגלית: Man-Ape) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס הפנתר השחור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #62 ממרץ 1969, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ג'ון בוסימה.
אדם-קוף הוא האלטר אגו של מ'באקו, יליד ואקאנדה ואחד מלוחמיה הגדולים, שני רק לפנתר השחור. הוא זמם לגזול את מלכות ואקאנדה בעזרת הפולחן הלא חוקי של הגורילה הלבנה, ולהחזיר את ואקאנדה למצבה הפרימיטיבי. מ'באקו זכה לכוחותיו העל אנושיים על ידי רחצה בדם גורילה לבנה ואכילת בשרה, ואימץ את כינוי אדם-קוף. הוא נאבק עם הפנתר השחור, אשר הביס אותו ובקרב זה מ'באקו לכאורה נהרג. מ'באקו נסע לאמריקה, שם הפנתר שהה יחד עם קבוצת האוונג'רס. הוא הצטרף ללגיון הקטלני המקורי, אשר הורכב מגרים ריפר, הלייזר החי, פאוור מן ואמן החרבות. הוא חבר הצוות הראשון שנפגש עם האוונג'רס, והובס על ידי קפטן אמריקה. הוא לכד את חברתו של הפנתר, הזמרת מוניקה לין. מ'באקו פיתה את הפנתר למלכודת, בה הפנתר הובס עם בובה מתפוצצת של מוניקה. הלגיון קשרו את הפנתר ומוניקה לכיסאות, אך הפנתר בורח רק כדי להיות מובס על ידי גרים ריפר. מ'באקו הובס ביחד עם שאר הלגיון כאשר ויז'ן שחרר את שאר חברי האוונג'רס הלכודים. הוא הביס את הפנתר פעם נוספת והובס על ידי קפטן אמריקה.
הוא נראה מאוחר יותר עם הלגיון הקטלני החדש, כאשר חבריו לקבוצה הם גרים ריפר, בלאק טאלון, פאוור מן כגוליית, נקרה ואולטרון-12 ונאבק בטיגרה. הוא נטש את גרים ריפר, מלווה בבלאק טאלון. הוא הצטרף לגלגול השביעי של אדוני הרשע, והובס על ידי קבוצת ת'נדרבולטס. במהלך אירוע "מלחמת אזרחים", מ'באקו נראה כחבר בקונגרס אפריקאי אשר נועד לתת תגובה לסערה בעקבות חוק רישום העל-אנושיים, אך הקונגרס התפרק. הוא הוזמן לחתונתם של הפנתר וסטורם, שם השתכר וניסה לריב עם ספיידרמן. הוא נראה בסוף החוברת Heroes for Hire #6 יחד עם גרים ריפר והחבלנית, ונהרג על ידי מורלון במהלך אירוע "שלטון אפל". לפני מותו הוא שלח שליח לוואקאנדה על מנת להזהיר מפני הסכנה המתקרבת. הוא נראה חי והצטרף לקבוצת נבלים להשכרה של האיש הסגול.
בגרסת אולטימייט מארוול מ'באקו הוא אחיו של הפנתר השחור. מ'באקו הופיע ב"האוונג'רס: סדרת האנימציה", ודובב על ידי קווין מייקל ריצ'רדסון, ובמשחק הווידאו Marvel: Ultimate Alliance 2 דובב על ידי אמרסון פרנקלין. את דמותו בסרטי הלייב אקשן "הפנתר השחור", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח" מגלם השחקן וינסטון דיוק.
אושרית מינץ

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1947 (בת 76) לודז', רפובליקת פולין 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר התיכון על שם מיי בויאר  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 
אושרית מינץ (נולדה ב-15 בנובמבר 1947) היא ציירת, סופרת, מחזאית, מתרגמת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה

מינץ נולדה בעיר לודז' שבפולין. במאי 1957 עלתה עם הוריה לישראל, המשפחה התגוררה בתל אביב והיא למדה בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים.
בגיל 11 החלה לכתוב שירה. כשהייתה בת 14 נפגשה עם אברהם שלונסקי. היא הראתה לו את שיריה, וקיבלה ממנו משוב חיובי. במשך השנים פורסמו שיריה בכתבי עת שונים, בין השאר במאזניים של אגודת הסופרים ובעיתון על המשמר.
מינץ היא בוגרת תואר ראשון בספרות אנגלית מהאוניברסיטה העברית, תואר שני בתיאטרון מאוניברסיטת תל אביב ולימודי תעודה בתרגום מאוניברסיטת תל אביב. את השכלתה האמנותית רכשה תחילה אצל הציירת חווה עמית, אצלה למדה שנתיים. בשנת 2004, כשפרשה לגמלאות, למדה בבית הספר לציור 'הסטודיו' ברעננה עד שנת 2007, אצל הציירת חניתה בן ז'נו.
בתחילת דרכה האמנותית ציירה ציורים ריאליסטיים עם התמחות בציורי דיוקן וציורי עירום, וכמו כן, גם עבודות אבסטרקט.
כיום יצירתה היא גם בזרם הסוריאליסטי, לעיתים תוך התכתבות עם ציירים אחרים, וכן אבסטרקט מינימליסטי.
בציוריה הסוריאליסטיים נוצרים דימויים אבסורדיים ולעיתים מורכבים, הקשורים לחייה כאישה ולחיי נשים בכלל. ברבים מהציורים היא משתמשת בגופה כאובייקט, או בדימויים נשיים שונים גם בשילובים עם נופים קמאיים. ציורי הנשים נעשים באקריליק.
תערוכות יחיד

2004 - תערוכת קולאז'ים -'דברים יפים' בבצרה.
2005 - תערוכת יחיד בקפה FRIENDS ברעננה.
2005 - תערוכת יחיד בבית הכנסת הקונסרבטיבי בכפר סבא
2006 - תערוכת יחיד בבית קפה בזיכרון יעקב.
2018 - גלריית הציפור הכחולה פתח-תקוה –תערוכת יחיד 'נוף נשי'. אוצרת שרה רז.
2018 - אשכול פיס פתח תקווה 'נוף נשי' –תערוכת יחיד. אוצרת: שרה רז.
תערוכות קבוצתיות

2007 - גלריה 5 ליד כפר מלל תערוכה של תלמידי הסטודיו. אוצרת: חניתה בן-ז'נו.
2007 - תערוכה קבוצתית קפה ג'ו רעננה. אוצרת: חניתה בן-ז'אנו
2008 - תערוכה קבוצתית של מסיימי הסטודיו בבית יד לבנים ברעננה. אוצרת: חניתה בן-ז'אנו
2016 - תערוכה קבוצתית בהיכל התרבות במודיעין. אוצרת: בלהה זייצ'ק
2017 - תערוכה קבוצתית בגלריה 'בן-עמי' בת"א אוצר: יוחנן הרסן.
2017 - תערוכה קבוצתית 'ארבע העונות', המשכן למוזיקה ואמנויות רעננה. אוצרת: בלהה זייצ'ק
2018 - תערוכה קבוצתית 'רגשות ומעבר' רינגשטרסה גלרין וינה, אוסטריה. אוצר: ראמי עזאם
2019 - תערוכה קבוצתית בגלריה סאטורה גנואה, איטליה. אוצר: רמי עזאם
2019 - תערוכה קבוצתית בגלריית על האגם ברעננה. אוצרת: רחל זיו
2020 - יולי אוגוסט תערוכה קבוצתית במסעדה במתחם התחנה ביפו. אוצרת: חגית ארגמן.
ספריה

מות מרתה וסיפורים אחרים. פרוזה. הוצאת ארגמן-מיטב 2016
אדמחוה –שירים. הוצאת ארגמן-מיטב 2017
שירי אהבה לילדים. ספרות ילדים הוצאת ארגמן-מיטב 2018
חזרת האביב. מחזה סוריאליסטי קצר הוצאת ארגמן-מיטב 2019
הסיפור האמיתי של יותם. פרוזה. הוצאת ארגמן-מיטב 2020.
קישורים חיצוניים.

מאמרים מאת אושרית מינץ באתר JOKOPOST
אורלי נתנאל, ראיון עם אושרית מינץ בתוכנית "מיקסים"
נילי דגן, סופשבוע שירה.
כתבות מאת אושרית מינץ באתר זמן ישראל
מנוף נשי. תערוכת יחיד לאמנית אושרית מינץ, אתר ארטביט.
ביקורת על הספר "מות מרתה" באתר נוריתה
"'נוף נשי'' // תערוכת יחיד לאושרית מינץ אתר ארכיג'ובס
ערן קמינסקי, לקחת את הזכרונות, מודיעיו ניוז, 14 במרץ 2017
מי ליאור, "מות מרתה וסיפורים אחרים" גל גפן, 1 בנובמבר 2017
לקריאה נוספת

שיכחה, מאתר אושרית מינץ, אתר בכיוון הרוח
הערות שוליים

↑  "נוף נשי" - תערוכת יחיד לאושרית מינץ, באתר archijob הפורטל הישראלי לאדריכלות, עיצוב ותכנון, ‏30 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370541705171  LCCN: n2018056785  VIAF: 165151171011339092076   WorldCat (עם VIAF): 165151171011339092076
אישטוואן אורקני שטרסר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1911 סנטש הונגריה
 פטירה:  11 באוקטובר 1944 (בגיל 33) קישקונהאלאלש
 שם לידה:  אִישְטוַואן שְטרַסֶר
 לאום:  הונגרי
 תחום יצירה:  פיסול
 
אִישְטוַואן אוֹרְקֵנִי שְטרַסֶר (בהונגרית: Örkényi Strasser István; סנטש, הונגריה 6 בפברואר 1911 – קִישְקוּנְהַלֹש, 11 באוקטובר 1944) היה פסל הונגרי-יהודי, שנספה בשואה.
קורות חיים

אורקני שטרסר נולד במשפחה יהודית בעיר סנטש בדרומו של המישור ההונגרי הגדול. אמו מתה מוקדם בילדותו. אביו, שאנדור שטרסר, שימש כיועץ המס של עירית סנטש. כישרונו של הנער בא לביטוי כבר בגיל מוקדם ובאמצעות מלגה עירונית למד במכללה לאומנויות בבודפשט בשנים 1933-1932. משנת 1935 השתתף בתערוכות. בשנים 1935, 1937 ו 1938 הוענקו לו מספר פרסים חשובים. הוא השתתף גם בתערוכה של האגודה החדשה לאמנים (KÚT) בסלון הלאומי. בשנת 1940 הוצגו יצירותיו בהיכל האמנות (בודפשט) ומאוחר יותר, בשל יהדותו, רק בתערוכות האמנות של האיגוד הלאומי לתרבות יהודית הונגרית אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך (OMIKE).
הוא יצר כמה דיוקנאות בהזמנה. משכר הטרחה שקיבל פתח בשנת 1939 בית ספר פתוח לאמנות שפעל עד 1943. את בית ספר הערב, שניהל בשותפות עם בֶּרְנַט אַאוּרֶל, פקדו בעיקר צעירים שבגלל מוצאם היהודי החוקים נגד היהודיים לא אפשרו להם להיכנס ללימודים בקולג'. משנת 1941 הוא נקרא מספר פעמים לשירות עבודה (עבודות כפייה ליהודים במסגרת הצבא ההונגרי). בשרותו בקייב הוא עיצב דיוקנאות של קציני צבא, ולכן שוחרר מהעבודה הפיזית הקשה. בשנת 1944 הוא היה חלק מפלוגת שרות העבודה שחבריה נרצחו ב -11 באוקטובר על ידי חיילי אס. אס. בתחנת הרכבת של קישקונהאלאש בהונגריה. בשנת 1947 הוצגה תערוכת עבודותיו לזכרו (יחד עם עבודותיו של דוד ינדי) בגלריה פוקוס בבודפשט ובשנת 1969 בעיר הולדתו ב"מוזיאון קוסטה יוז'ף" בסנטש.
ראו גם

הלקסיקון לאומנות (בהונגרית) Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Bp., Akadémiai Kiadó, 1965-1968.
הלקסיקון החדש לקורות חיים (בהונגרית) Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
לקריאה נוספת

האתר הרשמי של אומיקה (בהונגרית)
הערות שוליים

↑  http://www.mke.hu/about/hallgatoi_adatbazis.php/s סטודנטים של האקדמיה לאומנות
↑  ס Randolph L. Braham. A népirtás politikája: a holocaust Magyarországon, ford. Zala Tamás és mások, Budapest: Belvárosi Kvk., 348. o. (1997). Hozzáférés ideje: 2014. augusztus 6

ספרו של רנדולף בראהם: מדיניות של השמדת עם. השואה בהונגריה.
אייזנשטדט

אייזנשטדט או אייזנשטט (גרמנית: Eisenstat, Eisenstadt או Eisenstaedt, יידיש: אייַזנשטאָט; צורות נוספות לשם: איזנשטדט, איזנשטט, אייזנשטאט, איזנשטאט, איזנשטאדט, אייזנסטדט, אייזנשטד או אייזנשטת), הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי. תרגומו לעברית (מגרמנית או מיידיש) הוא עיר הברזל.
רוב האנשים בעלי שם זה הם בעלי שורשים מן הקהילה היהודית של העיר אייזנשטט ומשם מקור השם.
לשם קיימת הווריאציה אייזנשטדטר (גרמנית: Eisenstadter או Eisenstaedter, יידיש: אייַזנשטאָטער; צורות נוספות: אייזנשטטר, איזנשטטר או איזנשטדטר).
אישים בשם זה

אברהם צבי הירש אייזנשטט - היה מגדולי הרבנים והפוסקים ברוסיה.
אלכסנדר מיכאלוביץ' אייזנשטדט - מוזיקולוג סובייטי.
אלפרד אייזנשטאדט - (נולד: 1898 בפרוסיה המערבית, מת: 1995 במסצ'וסטס), היה צלם ופוטוג'ורנליסט יהודי-גרמני, אזרח ארצות הברית.
בן-ציון אייזנשטט - רב, דרשן וסופר ליטאי-אמריקאי
בנימין אייזנשטדט - מעצב את שקיקי הסוכר המודרניים, פיתח את תחליף הסוכר הפופולרי Sweet'N Low (סוויט'נ לוו; בעברית: מתוק ומופחת) ובעל חברה מצליחה לייצור סוכר, תחליפי סוכר וכו'.
בנימין מיכאלוביץ' אייזנשטדט (שם עט: ברוך; Блаженный=בלאז'ני) - משורר רוסי.
ג'יל אייזנשטדט - כותב רומנים, תסריטאי, מורה ופרילנסר יהודי-אמריקאי.
דברה אייזנשטדט - במאית, כותבת, מפיקה ושחקנית יהודיה-אמריקאית.
הארי אייזנשטט - שחקן במייג'ור ליג בייסבול יהודי אמריקאי. שיחק בשנים 1935–1942.
ולדימיר אייזנשטט - דוקטור לגאולוגיה. יליד טשקנט יהודי- שנת 1937. עלה לארץ בשנת 1991.
יצחק ניימוביץ' אייזנשטדט - היה פרופסור, כימאי ושחמטאי סובייטי.
מאיר איזנשטט - שימש כרב בשידלוביץ (שידלובצא), ורמיזא, פרוסניץ ואייזנשטט. מחבר שו"ת "פנים מאירות".
מאיר איזנשטטר (נודע בכינוי: מהר"ם אַ"ש) - היה מגדולי רבני הונגריה במאה ה-19, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בולט, ועמד בראשות ישיבה גדולה בהונגריה.
מאיר בנציונוביץ' אייזנשטדט - פסל סובייטי.
מיכאל אייזנשטדט - מומחה לתולדות האופרה ששימש כמתאם אמנותי באופרה הישראלית החדשה.
מימי אייזנשטדט - פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית, נשיאת האוניברסיטה הפתוחה בשנים 2018-2023.
מנחם מנדל אייזנשטאדט - רבה של שצ'וצ'ין ומחבר "צמח מנחם"
מרדכי אייזנשטאט - "נביא" ומשיח שקר יהודי שבתאי.
משה אלעזר אייזנשטדט (רוסית: Моисей Гиршевич Айзенштадт; מויסיי הירשביץ' אייזנשטדט) - רב פעיל חברתי, היה רבה הרשמי של סנקט פטרבורג בשנים 1909–1918.
סטיוארט אייזנשטאט - פוליטיקאי יהודי-אמריקאי. חבר במשרד עורכי דין "קובינגטון & בורלינג" (Covington & Burling) של וושינגטון די. סי. ואסטרטג בכיר ב-APCO Worldwide (חברת ייעוץ)
שמואל אייזנשטדט - משפטן והיסטוריון של המשפט, בלשן, מו"ל ואיש אשכולות ישראלי
שמואל נח אייזנשטדט - סוציולוג ישראלי. בצעירותו החל להשתמש בשם "שמואל נח", במקום "שמואל" בלבד, כדי למנוע בלבול בינו לבין המשפטן שמואל אייזנשטדט.
יהושע ברזילי (אייזנשטט) - סופר ופעיל ציוני
אישים בשם זה > מקומות בשם זה

אייזנשטט - עיר הבירה של מדינת בורגנלנד שבמזרח אוסטריה.
מחוז אייזנשטט-אומגיבונג - מחוז במדינת בורגנלנד שבאוסטריה.
הדיוקסיה של אייזנשטט - (לטינית: Dioecesis Sideropolitanus) דיוקסיה הממוקמת באייזנשטט במחוז הכנסייתי של הארכידיוקסיה הקתולית של וינה, אוסטריה.
ראו גם

אייזנשטיין
איתי ולדמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באפריל 1979 (בן 45) תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  עיתונאי 
 
איתי ולדמן (נולד ב-2 באפריל 1979) הוא עיתונאי ישראלי המכהן כדובר עיריית תל אביב יפו החל מאפריל 2022. קודם לכן היה עורך מאקו ועורך המגזין "Time Out תל אביב".
ביוגרפיה

ולדמן נולד בדרום תל אביב לזילי (זילפה) וצ'לו (משה). בהמשך עברה המשפחה לפרדס חנה-כרכור. כנער, שיחק ולדמן בקבוצת הכדורסל של גן שמואל ואף שימש כקפטן הקבוצה. למד בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה במגמה ריאלית. בצבא שירת כקצין בחיל השריון וכמפקד פלוגה בבה"ד 1. בוגר תואר ראשון בפסיכולוגיה ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון במשפטים בקרייה האקדמית אונו.
לאחר שירותו הצבאי הגיע ולדמן לניו יורק ובמקביל לעבודתו כמלצר כתב ביקורות על הופעות ל"תרבות מעריב". כשחזר לישראל כתב ב"מעריב" והחל לעבוד עם גל אוחובסקי ואיתן פוקס על הפקת סרטם "הבועה". במהלך ההסרטה שימש כאחראי על הניצבים ובנוסף ערך את פסקול הסרט. את השיר של ההרכב הסקוטי בל אנד סבסטיאן שמופיע בפסקול השיג ולדמן באופן אישי ממנהיג ההרכב סטוארט מודרוך, לאחר שראיין אותו לכתבה בעת שביקר בישראל וברשות הפלסטינית.
בשנת 2005 עבר ולדמן לערוך את מדור המוזיקה של שבועון התרבות "Time Out תל אביב". כעבור שנתיים התמנה לסגן העורך, ולאחר שנתיים נוספות מונה לעורך השבועון במקומו של אמיר בן דוד.
בשנת 2008 הצטרף לפאנל התוכנית "טינופת", אשר שודרה ב-HOT3. בנוסף לעבודתו העיתונאית הופיע כדי.ג'יי ברחבי תל אביב.
בפברואר 2014 התמנה ולדמן לעורך הראשי של אתר מאקו. שימש בתפקיד עד ינואר 2022.
באפריל 2022 מונה לשמש כראש מינהל תקשורת ושיווק בעיריית תל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  דוד ורטהיים‏, אחרי 8 שנים: עורך mako איתי ולדמן מסיים את תפקידו, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2021
↑  עורך mako לשעבר מונה לתפקיד דובר עיריית תל אביב, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2022
אילי ובן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  Ori Ravid 
 עריכה:  יצחק צחייק 
 שחקנים ראשיים:  ליאור אשכנזי סיגלית פוקס שמואל אדלמן אשר צרפתי סיגלית תמיר שמעון מימרן אדם קנת ניסן נתיב צחי גראד יעל הדר לירון קורן 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2008 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אילי ובן הוא סרט קולנוע של אורי רביד. הסרט אשר יצא לאקרנים ב-2009, מגולל את סיפורה של משפחת יסיף, תוך התמקדות באב ובנו, בן ואילי.
תקציר העלילה

במוקד הסרט מתואר מהפך שעובר גיבור הסרט - הנער אילי בן ה-12. בתחילת הסרט אילי הוא חלק מחבורת ילדים בריונים, הוא שותף למעשי הגנבה שלהם, והוא חברו הטוב של מנהיג החבורה האלים - לייבו. הוא רוצה בחברותה של בת מהכיתה, ומוכן בשביל זה לנצל את חברתה הטובה - הילית, ולהציע לה חברות מתוך מטרה להגיע בסופו של דבר לליבה של חברתה. למרות שהוא ילד נבון ושנון, אילי מזלזל בלימודים ומפריע למורים, כאשר אביו - בן - מעודד את השובבות שלו.
בן יסיף משמש כאדריכל העיר הרצליה, לאחר שהוא מואשם בלקיחת שוחד חיי המשפחה משתנים. אילי עושה הכל כדי להחזיר את אביו הביתה, מתוך ביטחון כי אביו חף מפשע, ומתעתע בעמוס - השוטר האחראי על החקירה, ששמו הולך לפניו כ"אלוף הרשעות", אך כל מאמציו מסבכים את אביו יותר.
כאשר אילי מבחין כי אביו יוצא מביתו דרך פתח צדדי בחשכת ליל, למרות מעצר הבית בו הוא נתון, הוא עוקב אחריו, ומזהה אותו נכנס למכונית עם אדם, שבהמשך יתברר כי הוא הנאשם השני בפרשת השוחד, שאביו טוען כי אינו מכירו כלל. אילי מבין שאביו אינו חף מפשע כפי שחשב, ונפשו נקרעת בין אהבתו לאביו ובין העלבון והכעס שחש כתוצאה מהתרמית שנגלתה לו. כאשר האמון שלו בחפותו של אביו מתערער, הוא מבטיח לעצמו לדבוק בחברים מסוג אחר. והדבר מוביל את העלילה הן ביחסו ללימודים שמשתפר והולך, והן ביחסיו לחברו לייבו, לחברתו הילית ולתלמיד בשם רותם שנפגע בראשו מאלימות קשה של לייבו.
לייבו מועמד לסילוק ולעונשים נוספים, אולם, עונשו מבוטל, והוא שב לספסל הלימודים כמקודם. אילי מגלה שביטול העונש נגרם כתוצאה מכך שאביו של לייבו שיחד את המנהל באקווריום דגים מפואר לחדרו. אילי, שמפתח קשרים עם רותם שמחלים בביתו, החליט שאסור לו לשתוק, למרות אזהרתו המפורשת של לייבו כי לא יגלה לאיש. הוא כותב על כך בעיתון בית הספר, ועד מהרה מגיע הדבר גם לעיתונות הכללית. כתוצאה מפרסום השערורייה, רותם שובר את האקווריום בחדר המנהל, כאות מחאה וכעס על השחיתות.
לייבו הזועם על חשיפת הפרשה, מנתק את הקשרים עם אילי, ומאיים עליו. בין השאר, לייבו מגלה לחברתו של אילי, הילית, כי אילי הציע לה חברות אך ורק כדי להיות חבר של חברתה הטובה שסרבה להצעות החברות שלו. הילית כועסת עליו על כך, ומנתקת את הקשרים עמו. זאת למרות שכתוצאה מהמהפך שעבר, אילי רואה בהילית חברה לכל דבר, ומפסיק לראות בה אמצעי להשגת ליבה של חברתה הטובה.
כאשר אילי מגלה שאביו מתכנן לברוח מהארץ תחת זהות בדויה. הוא מתלבט אם להסגירו, ובכך להקל את עונשו, או לתת לו לברוח ובכך לסכן את אביו ואת קשריו עם המשפחה. 
לבסוף, אילי מחליט להודיע לעמוס כי אביו מתכנן לברוח, מתוך תקווה כי עמוס ישכנעו להישאר בארץ. אילי לא בא להיפרד מאביו בבית לפני שאביו נסע. משהבין אילי כי עמוס לא מתכוון לשכנע את אביו, החליט לנסוע למרינה על מנת להיפרד מאביו לפני עזיבתו את הארץ. בינתיים, לייבו וחבריו מחפשים אחר אילי על מנת לנקום בו, ופוגשים בו בעודו דוהר על אופניו בדרכו למרינה. הוא מתחנן כי יכו אותו בפעם אחרת, אולם הם לא מרחמים. לבסוף מצליח אילי להשתחרר מהם, ונמלט למרינה. הוא רואה את היאכטה עליה מפליג אביו מתרחקת מהחוף. הוא צועק לאביו, ומשלא נענה, החל לגדפו על שנטש אותו לבד בארץ. בן, שהבחין בחריטת השם אילי על סיפון היאכטה, החליט לשוב על עקבותיו ולחזור לארץ. בדרכו, הוא נעצר על ידי אוניית המשטרה, ודרכונו המזויף נלקח. אילי ניגש לעמוס, שמודיע לו כי אביו לא יואשם בניסיון בריחה, מכיוון שרצה לחזור.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
ליאור אשכנזי: בן יסיף
יובל שבח: אילי
צחי גראד: עמוס השוטר
יעל הדר: אמו של אילי
מילי עשת: הילית
אלירן אור-חן: לייבו
אדם קנת: רותם
ניסן נתיב: סבו של אילי
שמעון מימרן: המורה להבעה
סיגלית פוקס: המחנכת
שלי גילאור: שירלי
שמואל אדלמן: מנהל בית הספר
אשר צרפתי: קבלן מאיים
סיגלית תמיר: אמא של רותם
לירון קורן: גל שפריר
איירספאן נטוורקס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  NYSE American
 סימול:  MIMO
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 מיקום המטה:  בוקה רטון 
 ענפי תעשייה:  ציוד תקשורת 
 מוצרים עיקריים:  פתרונות לתקשורת אלחוטית
 הכנסות:  167 מיליון דולר (2022)
 עובדים:  כ-700 (2022)
  
 www.airspan.com
 
איירספאן נטוורקס (באנגלית: Airspan Networks) היא חברת ציוד תקשורת אמריקאית, שבסיסה בבוקה רטון, פלורידה. החברה מפתחת טכנולוגיית לתקשורת סלולרית בתקן 4G ו-5G.
החברה הייתה במקור חטיבת מוצרים של תאגיד DSC Communications האמריקאי, יצרנית של ציוד מיתוג מעגלים טלפוני. המוצרים המקוריים כללו פלטפורמת תקשורת אלחוטית בתקן CDMA, שפותחה בחברת הבת הבריטית של התאגיד. בשנת 1998, החברה הופרדה מ-DSC Communications לחברה עצמאית.
לאיירספאן מרכז מחקר ופיתוח בישראל, הממוקם במתחם איירפורט סיטי.
היסטוריה

החברה נוסדה בינואר 1998, כאשר תאגיד DSC Communications מכר את חברת הבת הבריטית שלו, שפיתחה פתרונות תקשורת אלחוטית לקבוצת קרנות הון סיכון. תאגיד DSC עצמו נוסד בארצות הברית בשנת 1976, בשם "Digital Switch Corporation", במטרה לפתח מרכזיות דיגיטליות.
החברה נקראה על שם המוצר העיקרי שלה באותה עת, פתרון "Wireless local loop" (אנ') לחיבור אלחוטי בין נקודת גישה בבית המנוי למרכזייה של רשת הטלפונים, בתקן CDMA, להעברה מהירה של קול, נתונים ווידאו בפס רחב. ביולי 2000, זמן קצר לפני התפוצצות בועת הדוט-קום, החברה הפכה לחברה ציבורית וגייסה 82.5 מיליון דולר בהנפקה ראשונה לציבור. מחיר המניה עלה ב-113% ביום המסחר הראשון.
לאחר שבשנת 2002 רכשה איירספאן חברת "מרקוני ישראל", היא החלה לשווק פתרונות תקשורת אלחוטית בתקן WiMAX, שפותחו בישראל. בתחום זה התחרתה עם חברת אלווריון הישראלית וביחד שתי החברות החזיקו ביותר מ-50% מהשוק העולמי.
בנובמבר 2003, רכשה איירספאן את חטיבת הגישה האלחוטית של תאגיד נורטל.
במרץ 2008, חתמה איירספאן על הסכם OEM עם חברת גילת רשתות לווין הישראלית, המפתחת ומשווקת תחנות לוויין זעירות (VSAT).
בשנת 2009 נמחקו מניות החברה מהמסחר בנאסד"ק, לאחר שמחירן ירד מתחת למינימום הנדרש. היא גייסה 29 מיליון דולר מחברת ההשקעות Oak investemtns partners, ואחר כך ניהלה משא ומתן שלא יצא לפעול לרכישה בידי גילת רשתות לווין.
בעשור השני של המאה ה-21 עברה החברה לפתח פתרונות תקשורת סלולרית של דור 4 (4G) בתקן Long Term Evolution ואחר כך לדור 5 (5G).
במרץ 2021, החברה הודיעה שהיא תירשם את מניותיה למסחר בבורסת NYSE American באמצעות מיזוג הפוך עם New Beginnings Acquisition Corporation, חברת רכישה למטרות מיוחדות.
במרץ 2022, חתמה החברה על הסכם לשיתוף פעולה עם חברת סיסקו מערכות, לשיווק פתרונות תקשורת מדור 5 לרשתות פרטיות של ארגונים.
פעילות בישראל

פעילות החברה בישראל החלה ביולי 2001, כאשר חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת ההזנק "גלובלופ", לאספקת פתרונות גישה אלחוטיים למבנים רבי משתמשים.
בסוף 2002, רכשה את חברת "מרקוני ישראל" מתאגיד מרקוני הבריטי. חברת "מרקוני ישראל" פעלה במקור בשם RDC Communications ועסקה בפיתוח ציוד תקשורת אלחוטית והיא נרכשה על ידי מרקוני ביולי 1999, תמורת 39 מיליון דולר במזומן, מידי החברות יורוקום וכלל אלקטרוניקה של קונצרן כלל. בדצמבר 2004 רכשה עוד חברה ישראלית, "אראל נט", תמורת 8.7 מיליון דולר. "אראל נט" הוקמה בשנת 1996 כספין-אוף של חברת אראל תקשורת שנסחרה בנאסד"ק, היא פיתחה פתרונות לטלפוניית IP באמצעות טכנולוגיה VoIP. ביוני 2005 הושלמה רכישת "אראל נט".
בעקבות רכישות אלו הפך המשרד בישראל למרכז המחקר והפיתוח העיקרי של החברה, מתוך כ-300 עובדים שהעסיקה בשנת 2007, 100 היו בישראל. והמנכ"ל בישראל היה אחראי גם על מרכז הפיתח בבריטניה. במשך השנים התרחב מרכז הפיתוח ונכון ל-2022 הוא מעסיק כ-300 עובדים מתוך 700 עובדי החברה.
הערות שוליים

↑  הארץ, איירספאן תשקיע מיליון דולר בהקמת בניין חדש באיירפורט סיטי, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2008
↑  DSC Finds Buyers For Airspan Business, Will Take One-Time Charge On Deal, Communications Today, ‏Jan 23, 1998
↑  History of DSC Communications Corporation, Reference for Business
↑  חברת הסטארט-אפ הישראלית גלובלופ ו-Airspan Networks חתמו על הסכם לשיתוף פעולה, ביולי 2001 0000017f-ead8-d639-af7f-ebdf9eba0000, באתר TheMarker
↑  Airspan IPO raises $82M - RCR Wireless News, RCR Wireless News, ‏July 24, 2000
↑  Airspan soars in debut, CNN, ‏July 20, 2000
↑  שירי חביב, ‏"בעבר ה-WiMAX לא נחשב להצלחה, אבל היום הוא על סף צמיחה גדולה", באתר גלובס, 26 בנובמבר 2007
↑  איירספאן תגייס ברבעון הקרוב כ-20 אנשי פיתוח בארץ, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2007
↑  אלווריון זכתה עם איירספאן בחוזה של 50 מיליון דולר מטלקום סרביה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2003
שמואל שוסטר, מתחרותיה של אלווריון זכו בחוזה בשווי 100 מיליון דולר במכרז WiMAX ביפאן; המניה נופלת בכ-6.2%, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2008
↑  Airspan Acquires Nortel Sub, Light Reading, ‏November 6, 2003
↑  שמואל שוסטר, חתול שחור בין גילת לאלווריון? נחתם הסכם בין גילת לאיירספאן - מתחרתה של אלווריון בתחום ה-WiMAX, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2008
שירי חביב ולדהורן, ‏הסכם OEM בין גילת לאיירספאן, המתחרה באלווריון, באתר גלובס, 11 במרץ 2008
↑  ניר צליק, גילת נמצאת במגעים ראשוניים לרכישת אירספאן במיליוני דולרים, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2009
↑  יהודה קונפורטס, ‏פתרון לרשת דור 5 של איירספאן קיבל הכרה מהממשל בארה"ב, באתר "אנשים ומחשבים"
↑  מערכת אנשים ומחשבים, ‏סיסקו ואיירספאן יספקו יחד פתרונות לרשתות 5G פרטיות, באתר "אנשים ומחשבים", 17 במרץ 2022
↑  חברת הסטארט-אפ הישראלית גלובלופ ו-Airspan Networks חתמו על הסכם לשיתוף פעולה, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2001
↑  ערן גבאי, AIRSPAN רכשה את כל מניות מרקוני ישראל תמורת כ-3 מיליון דולר, רובם במזומן, באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2002
גילעד נס, ‏מרקוני מכרה ל-Airspan האמריקנית את חטיבת האלחוט בלוד, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2002
↑  מרקוני הולכת מדחי אל דחי: גם בישראל, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2002
↑  עודד חרמוני, שנה לאחר חזרת בן נון, גרוס ודר לאראל נט הם מוכרים אותה לפי שווי חברה גבוה פי 6.2, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2004
גיא הדס, ‏חברת ה-VoIP אראלנט נמכרה ל-AirSpan תמורת 8.7 מיליון דולר, באתר גלובס, 29 בדצמבר 2004
↑  אראל נט: המועד הקובע להסדר בעסקת איירספן נקבע ל-15 ביוני, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2005
↑  טלי חרותי-סובר, מנכ"ל איירספאן עושה חלוקת עבודה: הישראלים יסתערו, הבריטים יעמיקו, באתר TheMarker‏, 25 בפברואר 2008
↑  מערכת אנשים ומחשבים, ‏דרושים: עשרות עובדים חדשים לאיירספאן נטוורקס, באתר "אנשים ומחשבים"