stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות לראשות העבודה (1974)
הערות שוליים

↑  מ. מייזלס, ג. מאיר: אני הולגת לתפקיד באימה ופיקפוקים, מעריב 9 במרץ, 1969, עמ' 2
↑  דניאל דגן, "ספיר אמור לנו 'כן'" - מוסיפים ראשי מפא"י לבקש משר האוצר, מעריב, 18 באפריל 1974
↑  דניאל דגן, צדוק הודיע באורח סופי כי לא יהיה מועמד לראשות הממשלה, מעריב, 19 באפריל 1974
↑  חגי אשר, פרס, רבין ואבן בוחנים מידת התמיכה במועמדותם, דבר, 18 באפריל 1974
1 2  יצחק שור, גולדה תציע את ספיר כמועמד - ספיר יציע שרה"מ תוסיף לכהן עד הבחירות, על המשמר, 18 באפריל 1974
↑  רפל בנקלר, ספיר הודיע על תמיכתו ברבין, על המשמר, 21 באפריל 1974
↑  דניאל דגן, פרס מחכה לרבין בהתמודדות המכריעה על ראשות הממשלה, מעריב, 21 באפריל 1974
↑  ערן אלדר, הדרך ל-77': קריסתה של הגמוניית מפלגת הפועלים, עם עובד, 2018, עמ' 165.
↑  תזכיר ויצמן על יצחק רבין הוזמן ע"י עוזרו של מ. דיין, מעריב, 22 באפריל 1974
↑  צבי לביא, "רבין נעדר משך יומיים אך חזר בכושר מלא", מעריב, 23 באפריל 1974
↑  יונה שמשי ודן פתיר, תגובות חריפות על טענות וייצמן שרבין הגיע למשבר ערב מלחמת ששת הימים, דבר, 22 באפריל 1974
↑  דניאל דגן, צפוי רוב לרבין במרכז מפלגת העבודה, מעריב, 22 באפריל 1974
↑  רפל בנקלר, מרכז "עבודה" יכונס ביום א׳ לבחור מועמד לראש־ממשלה, על המשמר, 17 באפריל 1974
↑  דניאל דגן, מרכז ה"עבודה" יבחר במושבו הערב מועמד לראשות הממשלה, מעריב, 22 באפריל 1974
↑  דן פתיר, משלחת המערך תציע היום לנשיא להטיל על רבין הרכבת הממשלה, דבר, 23 באפריל 1974
↑  דן פתיר, הנשיא יטיל על רבין להקים ממשלה: המו"מ - בשבוע הבא, דבר, 24 באפריל 1974
מה זה השטויות האלה?!

| --- | --- |

לוגו העונה הראשונה
 סוגה:  קומדיה מוקומנטריה דוקו-קומדיה סטנד-אפ
 יוצרים:  אמיר בן סירא ליאור כפיר רפאל עדי אשכנזי אילן עבודי
 כותבים:  אמיר בן סירא ליאור כפיר רפאל עדי אשכנזי
 בימוי:  אילן עבודי ליאור כפיר רפאל  עדי אשכנזי (עונה 7)
 שחקנים:  עדי אשכנזי
 פרסים:  פרס האקדמיה לטלוויזיה
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  53 (נכון לעונה השישית)
 הפקה
 מפיק:  ליאת בנאסולי  עדי אשכנזי (עונה 7)
 חברת הפקה:  ל. בנאסולי הפקות
 עורכים:  אבי כהן  עדי אשכנזי (עונה 7)
 אורך פרק:  35–45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת (ערוץ 2 עד 2017)   קשת 12 (2018–הווה) ערוץ ביפ
 תקופת שידור מקורית:  4 בנובמבר 2005 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מה זה השטויות האלה?! היא סדרה דוקו-קומית ישראלית בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי. הסדרה שודרה בערוץ 2, במסגרת "שידורי קשת", ואחר כך שודרה בקשת 12, בהפקת חברת מטר הפקות.
בשנת 2008 רשת השידור האמריקאית "CBS" רכשה את התוכנית וכן רשתות הטלוויזיה באיטליה, בספרד ובמדינות נוספות רכשו גם את הפורמט.
כל פרק בסדרה עוסק בנושא מסוים בחברה האנושית בכלל והישראלית בפרט. אשכנזי, אשר מעניקה לתוכנית פן הומוריסטי, עוברת מצבים מסוימים הכלולים בנושא הכללי, ומתחקרת מומחים, אנשי מקצוע וחברים לעולם הבידור, בשילוב קטעי סטנד-אפ ממופעה הקשורים לנושא. העונה הראשונה זכתה למדרוג (רייטינג) ממוצע גבוה, והיא המשיכה לעונות בקשת.
העונה הרביעית עלתה לשידור ב-14 במאי 2010, וב-1 בספטמבר 2016 עלתה לשידור העונה חמישית.
אחרי שלושה פרקים בלבד הופסק שידור העונה החמישית ללא כל הסבר, ורק במאי 2017 שבה התוכנית ללוח השידורים ושודרו עוד שלושה פרקים בעונה המקוצרת.
במרץ 2018 החל שידורה של העונה השישית בערוץ קשת 12. בעונה זאת השתנה מעט הפורמט ומלבד קטעי הסטנד-אפ המצולמים, מראיינת עדי אשכנזי זוגות שונים הנשאלים על ניסיונם בנושאי הפרקים השונים אך ללא צילום סיטואציות קומיות כבעונות הקודמות, אם כי לעיתים נכללו סרטונים ביתיים שצילמה. עונה זו נקראת "שיטת אשכנזי". בתום העונה נוסף פרק שליקט חלקים מקטעי הסטנד-אפ מפרקי העונה יחד עם צילומים מבימוי הסטנד-אפ שלא הופיעו בפרקים עצמם.
ביולי 2021 החל שידורה של העונה השביעית בקשת 12 וגם היא נקראה "שיטת אשכנזי".
ראו גם

ככה לא מתנהגים
הערות שוליים

↑  אופיר בר-זהר, CBS רכשה מקשת את התוכנית "מה זה השטויות האלה?", באתר הארץ, 9 ביולי 2008
↑  לי-אור אברבך, ‏הפורמט של "מה זה השטויות האלה" יעלה לשידור באיטליה, באתר גלובס, 2 במאי 2010
↑  יעל גאוני, ‏"מה זה השטויות האלה" בראש טבלת הרייטינג, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2006
יעל גאוני, ‏"מה זה השטויות האלה" שוב מובילה הטבלה השבועית עם 23.6% רייטינג, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2006
↑  ליאור ליברובסקי, עדי אשכנזי עובדת על עונה רביעית של ’מה זה השטויות האלה?!’, באתר ביזפורטל, 14 במאי 2009
↑  רן בוקר, 'מה זה השטויות האלה' של עדי אשכנזי חוזרת, באתר ynet, 26 בנובמבר 2014
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2010 - מונית הכסף | פרס האקדמיה לטלוויזיה - תוכנית הבידור-תיעודי הטובה ביותר  2011 - מה זה השטויות האלה?! | הבא: לא ניתן |
בייונג-צ'ול האן

| --- | --- |

 לידה:  1959 (בן 66 בערך) סיאול, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 מקום מגורים:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת קוריאה  אוניברסיטת פרייבורג 
 מעסיק:  Karlsruhe University of Arts and Design, האוניברסיטה לאמנויות בברלין 
 פרסים והוקרה:  Salzburg State Prize for Future Research (2016)  Prix Bristol des Lumières (2015) 
 
בייונג-צ'ול האן (נולד ב-1959) הוא פילוסוף ותאורטיקן תרבות יליד דרום קוריאה החי בגרמניה. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת ברלין לאמנויות ועדיין נותן שם מדי פעם קורסים.
ביוגרפיה

בייונג-צ'ול האן למד מטרולוגיה באוניברסיטת קוריאה בסיאול לפני שעבר לגרמניה בשנות ה-80 כדי ללמוד פילוסופיה, ספרות גרמנית ותאולוגיה קתולית בפרייבורג אים ברייסגאו ובמינכן. בשנת 1994 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בפרייבורג עם עבודת גמר על Stimmung, או מצב רוח, במרטין היידגר.
בשנת 2000, הוא הצטרף למחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בזל, שם השלים את ההביליטצה שלו. בשנת 2010 הוא הפך לחבר סגל באוניברסיטת קרלסרוהה לאמנויות ועיצוב, שם תחומי העניין שלו היו פילוסופיה של המאה ה-18, ה-19 וה-20, אתיקה, פילוסופיה חברתית, פנומנולוגיה, לימודי תרבות, אסתטיקה, דת, לימודי תקשורת, פילוסופיה בין-תרבותית. מ-2012 עד 2017 לימד פילוסופיה ולימודי תרבות ב-Universität der Künste Berlin (UdK), שם ניהל את התוכנית החדשה ללימודים כלליים Studium Generale.
האן הוא מחברם של יותר מעשרים ספרים, הידועים ביותר הם חיבורים על מה שהוא מכנה "חברה של עייפות" (Müdigkeitsgesellschaft), "חברה של שקיפות" (Transparenzgesellschaft), והמושג שנזאי (山寨), סגנון ואריציה של חיקוי, ששורשיו הם, לטענתו, מהותיים לתרבות הסינית, מערערים את ההבחנה הנמתחת לעיתים קרובות בין מקורי למזויף, לבין פרקטיקות קיימות, אשר בפילוסופיה המערבית נקראות דקונסטרוקטיביות.
עבודתו הנוכחית של האן מתמקדת בשקיפות כנורמה תרבותית שנוצרה על ידי כוחות השוק הנאו-ליברליים, שאותה הוא מפרש כדחף שאינו יודע שובע לקראת חשיפה מרצון הגובלת בפורנוגרפיה. לדברי האן, תכתיבי השקיפות אוכפים מערכת טוטליטרית של פתיחות על חשבון ערכים חברתיים אחרים כמו בושה, סודיות ואמון.
חייו האישיים

במהלך הקריירה שלו, האן סירב להעניק ראיונות ברדיו ובטלוויזיה ולעיתים רחוקות חושף פרטים ביוגרפיים או אישיים כלשהם, כולל תאריך הלידה שלו. הוא קתולי.
נושאי כתיבתו

האן כותב על נושאים כמו הפרעת קשב וריכוז, הפרעת אישיות גבולית, שחיקה, דיכאון, תשישות, אינטרנט, אהבה, ריבוי משימות, תרבות הפופ, כוח, רציונליות, דת, מדיה חברתית, סובייקטיביות, עייפות, שקיפות ואלימות.
תגובות לספריו

ספרו חברת התשישות תורגם למספר שפות. מספר עיתונים דרום קוריאנים בחרו בו כספר החשוב ביותר בשנת 2012. הוא מכר למעלה ממאה אלף עותקים ברחבי אמריקה הלטינית, קוריאה וספרד. The Guardian כתב ביקורת חיובית על ספרו מ-2017 Psychopolitics: Neoliberalism and New Technologies of Power, בעוד שה - Hong Kong Review of Books שיבח את כתיבתו בתור "תמציתית כמעט עד כדי אפוריסטית, סגנון הכתיבה של האן מצליח לזקק רעיונות מורכבים לפרוזה קריאה ומשכנעת מאוד" תוך שהוא מציין כי "בהזדמנויות אחרות, האן מתקרב בצורה לא נוחה להצהרות בגודל של שלטי חוצות ("ניאוליברליזם הוא 'הקפיטליזם של 'ה-Like'), מה שמדגיש את הגבול הדק בין להיות פיקח לבין התעצלות עד כיד הפרחת סיסמאות. " ה-Los Angeles Review of Books תיאר אותו כ-"מועמד לא פחות טוב מכל אחד אחר להיות הפילוסוף של הרגע."
כתב ה-Der Freitag סטפן קראפט ביקר אותו על כך שהוא נשען על הפילוסוף האנטי-דמוקרטי ואנטי-טכנולוגי קרל שמיט, וטען כי הוא "מבלבל בין סיבה ותוצאה: לא התקווה ליותר שקיפות הפכה את הדמוקרטיה לטכנוקרטיה, אלא סרובם של הפרוגרסיבים לשקול את ההשלכות של טכנולוגיית המידע על התהליך הפוליטי". (ציטוט מקורי בגרמנית: "Ursache und Wirkung: Nicht die Hoffnung auf mehr Transparenz hat die Demokratie zur Technokratie gemacht, sondern die Weigerung selbst Progressiver, die Folgen der Informationstechnik auf den politischen Prozess zu bedenken.")
יצירותיו באנגלית

The Burnout Society (Stanford: Stanford University Press, 2015) ISBN 9780804795098.
The Transparency Society (Stanford: Stanford Briefs, 2015) ISBN 080479460X
The Agony of Eros (Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 2017) ISBN 0262533375
In the Swarm: Digital Prospects (Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 2017), ISBN 0262533367
Psychopolitics: Neoliberalism and New Technologies of Power (London & New York: Verso Books, 2017) ISBN 9781784785772
Saving Beauty (Cambridge: Polity Press, 2017) ISBN 9781509515103
The Scent of Time: A Philosophical Essay on the Art of Lingering (Cambridge: Polity Press, 2017) ISBN 1509516050
Shanzhai: Deconstruction in Chinese (Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 2017) ISBN 0262534363
The Expulsion of the Other: Society, Perception and Communication Today (Cambridge: Polity Press, 2018) ISBN 1509523065
Topology of Violence (Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 2018) ISBN 9780262534956
What Is Power? (Cambridge: Polity Press, 2018) ISBN 9781509516100
Good Entertainment: A Deconstruction of the Western Passion Narrative (Cambridge, Mass.: MIT Press, 2019) ISBN 0262537508
The Disappearance of Rituals: A Topology of the Present (Cambridge: Polity Press, 2020) ISBN 1509542760
Capitalism and the Death Drive (Cambridge: Polity Press, 2021) ISBN 9781509545018
The Palliative Society: Pain Today (Cambridge: Polity Press, 2021) ISBN 9781509547258
Hyperculture: Culture and Globalisation (Cambridge: Polity Press, 2022) ISBN 9781509546183
Infocracy: Digitization and the Crisis of Democracy (Cambridge: Polity Press, 2022) ISBN 9781509552986
Non-things: Upheaval in the Lifeworld (Cambridge: Polity Press, 2022) ISBN 9781509551705
The Philosophy of Zen Buddhism (Cambridge: Polity Press, 2022) ISBN 9781509545100
Absence: On the Culture and Philosophy of the Far East (Cambridge: Polity Press, 2023) ISBN 9781509546206
Vita contemplativa: In praise of inactivity (Cambridge: Polity Press, 2023) ISBN 9781509558018
The Crisis of Narration (Cambridge: Polity Press, 2024) ISBN 9781509560431
הערות שוליים

↑  Han, Byung-Chul. "Optimismus der Fremden: Wer ist Flüchtling?". FAZ.NET (בגרמנית). ISSN 0174-4909. נבדק ב-2022-03-18.
↑  "[책과 지식] 『피로사회』 저자 한병철, 도올 김용옥 만나다" [(Books and knowledge) 'Society of Tiredness' author Han Byung-Chul and Do-ol Kim Young-oak meet]. JoongAng Ilbo. 24 במרץ 2013. נבדק ב-30 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Los Angeles Review of Books". Los Angeles Review of Books (באנגלית). 2017-09-14. נבדק ב-2023-02-11.
↑  "Studium Generale".
↑  "Play more and work less: A visit with Byung-Chul Han in Karlsruhe". Sign and Sight. 2011-07-25. נבדק ב-2012-06-09.
↑  "'새 대통령에게 선물하고 싶은 책' 1위 철학자 한병철의 '피로사회'". Kyunghyang Shinmun. 2012-11-29. אורכב מ-המקור ב-2013-12-03. נבדק ב-2013-12-09.
1 2  Han, "Psychopolitics" (2017), p. 13
↑  Han, "Psychopolitics" (2017), p. 21
↑  Han, Byung-Chul (2017). The Agony of Eros. תורגם ע"י Butler, Erik. Foreword by Alain Badiou. London: MIT Press. ISBN 9780262533379. LCCN 2016031913.
↑  "Topology of Violence". The MIT Press (באנגלית). נבדק ב-2019-01-09.
↑  "2012년 미디어 선정 올해의 책" [2012 Media Picks for Book of the Year]. Aladin Books. נבדק ב-30 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elola, Joseba (8 באוקטובר 2023). "Byung-Chul Han, the philosopher who lives life backwards: 'We believe we're free, but we're the sexual organs of capital'". EL PAÍS English (בספרדית). נבדק ב-19 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeffries, Stuart (2017-12-30). "Psychopolitics: Neoliberalism and New Technologies of Power by Byung-Chul Han – review". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-01-09.
↑  Hamilton (2018-05-16). "Psychopolitics". HONG KONG REVIEW OF BOOKS 香港書評 (באנגלית). נבדק ב-2019-01-09.
↑  West, Adrian Nathan. "Media and Transparency: An Introduction to Byung-Chul Han in English". Los Angeles Review of Books. נבדק ב-2019-01-09.
↑  Kraft, Steffen (7 ביוני 2012). "Klarheit schaffen". der Freitag (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-16 בספטמבר 2018. נבדק ב-3 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339699505171  PLWABN: 9810659910805606  BIBSYS: 12067326  BNE: XX5363466  BnF: cb13198129j (data)  CANTIC: a11832617  CiNii: DA10081938  GND: 11437810X  ICCU: RAVV673297  ISNI: 0000 0000 7248 157X  LCCN: n97111559  NDL: 031769989  NKC: xx0203797  NLK: KAC201212660  NSK: 000702126  NTA: 15957272X  RERO: 02-A005991617  SELIBR: 378801  SUDOC: 125295596  VIAF: 37059891   WorldCat (עם VIAF): 37059891 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בייונג-צ'ול האן".
האן זוכה בפרס בריסטול לנאורות (צר') לצד ז'אק אטלי, כריסטוף ברבייר, פיליפ-ז'וזף סלזאר ואחרים
ענת מושקובסקי

ענת מושקובסקי (נולדה ב-13 במאי 1991) היא זמרת-יוצרת ומלחינה ישראלית.
| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1991 (בת 33) חולון, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  זמרת יוצרת
 סוג קול:  מצו סופרן
 שפה מועדפת:  עברית, צרפתית, אנגלית
 כלי נגינה:  פסנתר, קלרינט
 חברת תקליטים:  קמע, נענע דיסק, Ghostown
 שיתופי פעולה בולטים:  האחיות לוז, העבריות, יוני רכטר, נדב הולנדר, עוזי נבון ומכרים
 בן זוג:  מני וולט
 מספר צאצאים:  1
 www.anatmoshkovski.com
ביוגרפיה

מושקובסקי נולדה בחולון. היא סיימה את לימודיה התיכוניים במגמת מוזיקה בתיכון קריית שרת. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת חינוך ייצוגית. בשנת 2015 סיימה תואר ראשון בגאופיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן למדה לתעודת הוראה במתמטיקה. בשנת 2021 סיימה תואר שני בפדגוגיה של מדעים מדויקים בסורבון.
קריירה

בשנת 2010 החלה להופיע עם להקת עוזי נבון ומכרים. שנה לאחר מכן השתתפה במופע "נורית הירש והחבר'ה הטובים" לצד אימרי זיו ורז שמואלי שהיו עם מושקובסקי בלהקה הצבאית, עם המלחינה נורית הירש במיטב שיריה.
בשנת 2016 הצטרפה להרכב האחיות לוז לצד יפעת זיו ושירה ז' כרמל. ההרכב הופיע בפסטיבלי בינלאומיים בין היתר בפסטיבל "Safaricom Jazz Festival" בניירובי ופסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת. בנוסף יצא ההרכב לסיבובי הופעות באירופה, ארצות הברית וקנדה. באותן שנים הופיעו במחזה סיפור אהבה בשלושה פרקים בבימויו של נתן דטנר, שהוצג בתיאטרון הבימה.
בשנת 2017 הוציאה את אלבומה הראשון, "Happy as a Dog" בלייבל קמע. בן שלו בחר בשיר הנושא מתוכו לאחד משירי השנה שלו במהדורה מסכמת לשנת 2017. השיר הושמע בתחנות רדיו רבות בהן כאן 88, גלגלצ, 103fm וכאן גימל. בקליפ לסינגל שיצא שנה לאחר מכן בבימויו של עידן אלתרמן, כיכבה נועה קולר. באותה שנה הקליטה קולות ליווי לאלבום "סביבנו" של יוני רכטר והשתתפה בסיבוב השקת האלבום.
בשנת 2018 השתתפה בסדרת המופעים "השתקפויות" עם שלומי שבן, יוני רכטר, והקאמרטה הישראלית ירושלים. באותה שנה התארחה במופע " 40 שנה להתכוונות" של יוני רכטר בפסטיבל הפסנתר בתל אביב. ביצוע בכורה לשיר "חבק אותי", שהלחין רכטר למילותיו של עלי מוהר הושר על ידי מושקובסקי במופע.
בשנת 2019 הוציאה את אלבומה השני "Loud and Clear", שיצא בלייבל נענע דיסק. השיר "Everything Can Be Yours" הושמע בתחנות רדיו רבות וזכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. במופע ההשקה שעלה במועדון התדר אירחה את שלומי שבן. באותה שנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מתיר עגונות", ששודרה בכאן 11 בבימויו של דוד אופק. בשנת 2019 הופיעה במופע המחווה לקינג קרימזון בניהולו המוזיקלי של נדב הולנדר.
בשנת 2020 השתתפה מושקובסקי לצד יובל מנדלסון באלבום הילדים של הולנדר, "מגש הקצב" למילותיו של נתן אלתרמן. באותה שנה הוציאה את החידוש לשיר הילדה הכי יפה בגן, שתרגמה נעמי דהן תחת הכותרת "La Petite Fille la Plus Jolie du Monde" למילותיו של יהונתן גפן. את השיר הפיק מוזיקלית שוזין (יוני לוין), שגם הפיק את האלבומים הקודמים. השיר הושמע בתחנות רדיו רבות ונכנס לפלייליסטים של גלגלצ, כאן 88 וכאן גימל. השיר הושמע רבות בצרפת והפך ללהיט המושמע תדיר בתחנות רדיו מקומיות ולאומיות. באותה שנה עלה בבכורה המופע של ההרכב המוזיקלי "העבריות", בו הייתה חברה מושקובסקי, בפסטיבל אישה בתיאטרון חולון. בשנת 2020 השתתפה גם באלבום ״המשורר״, אלבום משירי המשורר חזי לסקלי. שירי האלבום הולחנו על ידי דורי פרנס והפיק מוזיקלית של ערן ויץ.
בשנת 2021 הופיעה בפסטיבל אינדינגב בבמה המרכזית. באותה שנה הופיעה בפסטיבל הפסנתר עם מופע מקור על טהרת הפסנתר וכלי קשת עם "אנסמבל צ'יל פיל", איתם יצאה לסיבוב הופעות ברחבי הארץ.
בשנת 2022 הוציאה שיר מקורי ראשון בצרפתית בשם "Monade", שנכנס לפלייליסטים של גלגלצ וכאן 88. מגזין המוזיקה "קולומבוס" בחר בשיר כאחד משירי תשפ"ב במוזיקה הישראלית. באותה שנה שחררה טרילוגיית שירים בשם ״תזמורת״ בשיתוף פעולה עם צ׳יל פיל, לתזמוריו של שון לו יון גלעד.
בשנת 2023 הוציאה מושקובסקי את השיר "אין עוד מלבדה", שיר מקורי בעברית. את השיר כתבה על בנה ימים ספורים לפני הולדתו. באותה שנה שרה מיצירותיהם של יוני רכטר ועלי מוהר במופע "תפילה תל אביבית" שהנחו במשותף רכטר ורוני קובן. באותה שנה שחררה רימיקס בשם J’oublie ליצירה של אמן הפסנתר והסאונד יחזקאל רז.
ב-12 בינואר 2024 הוציאה את הסינגל "רגע אחד".
בחודש יוני 2024, לאחר 4.5 שנים, הודיעה מושקובסקי על פרישתה מהרכב "העבריות" והמשך דרכה המוזיקלית כאמנית עצמאית.
בסוף 2024 הוציאה מושקובסקי את האלבום ANAT.
חיים אישיים

נשואה למני וולט, אם לילד ומתגוררת במרכז הארץ.
הערות שוליים

↑   סיון קלינגבייל, יום בחיי ענת מושקובסקי - נגמר הפלירטוט, בחרתי גם במוזיקה וגם בפיזיקה, באתר הארץ, 27 ביוני 2019
↑   עידית סוסליק, עכבר העיר, "סיפור אהבה בשלושה פרקים": דרמה אנושית מוצלחת, באתר הארץ, 19 באפריל 2017
↑   בן שלו, כשמקשיבים לענת מושקובסקי אכן מרגישים שמחים כמו כלב, באתר הארץ, 14 בינואר 2018
↑  ענת מושקובסקי מספרת על אלבומה החדש Happy as a Dog|103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑   Anat Moshkovski - Happy as a Dog (Official Video), סרטון בערוץ "Anat Moshkovski", באתר יוטיוב (אורך: 02:56)
↑  פסטיבל הפסנתר, פסטיבל הפסנתר - הפסנתר 2018 - יוני רכטר - 'התכוונות' ועוד, באתר פסטיבל הפסנתר
↑   יוני רכטר וענת מושקובסקי - חבק אותי (התכוונות ועוד, 2018), סרטון בערוץ "יוני רכטר", באתר יוטיוב (אורך: 02:32)
↑  יובל אראל‏, ענת מושקובסקי – Everything Can Be Yours, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 15 באוגוסט 2019
↑  הַלַיְלָה, ענת מושקובסקי מארחת את שלומי שבן | תדר, באתר הַלַיְלָה | הופעות, מסיבות ומוזיקה, ‏16 באוקטובר 2019
↑  מערכת הורים, ‏מגש הקצב: תקליט הילדים החדש משירי אלתרמן הוא קלאסיקה מיידית לכל המשפחה, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2020
↑  השיר "הילדה הכי יפה בגן" בתרגום לצרפתית- Anat Moshkovski & Shuzin Live @ InDnegev 2021 - La Petite Fille La Plus Jolie Du Monde, נבדק ב-2023-06-10
↑   בן שלו, לאחד משירי הילדים הישראליים הכי אהובים יש עכשיו גרסה צרפתית, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2020
↑   אולפן 88 | ענת מושקובסקי, סרטון בערוץ "כאן | 88", באתר יוטיוב (אורך: 31:21)
↑  יובל אראל‏, תזמורת הג'אז הישראלית עושה קסמים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 6 בינואר 2024
↑  מאיה נחום שחל, הלהקה הנשית הכי גדולה בארץ: "ביחד אנחנו כוח־על", באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2023
↑  מאיה נחום שחל, יופי סוטה ועקום: אלבום שמוקדש לשירי חזי לסקלי, באתר כלכליסט, 15 באוקטובר 2020
↑  תומר גילת, אינדינגב 2021 – יומן פסטיבל מצולם, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 21 באוקטובר 2021
↑   בן שלו, איך נהפך הרכב הקשתנים "צ'יל פיל" לצליל שמלווה את ההיפ־הופ המקומי?, באתר הארץ, 13 ביולי 2022
↑  מערכת כאן, בחירות העורכים - כאן 88 | 25.1.2022, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 1 בפברואר 2022
↑  הכותבים והכותבות של קולומבוס מסכמים שנה של מוזיקה ישראלית – תשפ"ב - Columbus Music Magazine, באתר Columbus Music Magazine, ‏25 בספטמבר 2022
↑  רחלי פלנט רוזן, ‏ענת מושקובסקי בסינגל חדש: תזכרו את השם, באתר "סרוגים", 8 באוגוסט 2022
↑  רחלי פלנט רוזן, ‏שלושה אקורדים ואינסוף רכות | הסינגל החדש של ענת מושקובסקי, באתר "סרוגים", 14 במרץ 2023
↑  רגע אחד - Single by ענת מושקובסקי, באתר Spotify
↑  פוסט, בדף האינסטגרם של ענת מושקובסקי
↑   בן שלו, עד שמגיע שיר ישראלי סקסי, כדאי להיאחז בו חזק. כמעט אין כאלה, באתר הארץ, 16 בינואר 2025
ענת מושקובסקי בהופעה (2023). צילום: תומר גילת
בול בפוני

בול בפוני היא סדרת רשת ישראלית לילדים ונוער אשר יצר נדב נוה, בשיתוף הפקה עם ערוץ מאיר לילדים.
| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה, חינוך ילדים ונוער
 יוצרים:  נדב נוה
 כותבים:  נדב נוה
 בימוי:  נדב נוה
 שחקנים:  נדב נוה עמית נוה ליעד נוה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  12 (נכון ל-6 במרץ 2025)
 הפקה
 מפיק:  נדב נוה צוות ערוץ מאיר לילדים
 מפיקים בפועל:  נדב נוה
 חברת הפקה:  ערוץ מאיר לילדים
 הפצה:  ערוץ מאיר לילדים
 עורכים:  נדב נוה (עורך ראשי) ישי רקנטי (עורך אתר ערוץ מאיר)
 צלמים:  נדב נוה
 אורך פרק:  כ-5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  יוטיוב (כסדרת רשת) ערוץ מאיר לילדים
 תקופת שידור מקורית:  30 ביוני 2024 – הווה
תקציר העלילה

הסדרה מתמקדת במשפחת נוה. האב נדב, ושני ילדיו ליעד נוה ועמית נוה, שהראשי ביניהם הוא עמית. כל הסדרה מתמקדת בחינוך ילדים ונוער, כגון כך שבפרק הראשון ("מטלות") עמית לא רוצה לעשות מטלות אך לאחר שרואה את אביו נדב מנקה קשה, הוא מחליט כן לנקות ולעזור.
שחקני הסדרה

נדב נוה - האב של המשפחה.
עמית נוה - הבן הבכור במשפחה. הראשי בסדרה.
ליעד נוה - הבן הקטן במשפחה. משני בסדרה.
ירדן וליאור נוה - הבנות הקטנות במשפחה. אורחות במהלך הפרקים.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 30 ביוני 2024 | 22 בספטמבר 2024 |
|  | 2 | — | — | 19 בפברואר 2025 | — |
פרקים > עונה 1

| שם הפרק (בסדרה) | שם הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | מטלות | 30 ביוני 2024 |
| 2 | 2 | כשהילד חולה | 14 ביולי 2024 |
| 3 | 3 | כשהילד רוצה פיצה | 21 ביולי 2024 |
| 4 | 4 | כשהילד לא הולך לישון | 18 באוגוסט 2024 |
| 5 | 5 | כשהילד חוזר מאוחר | 25 באוגוסט 2024 |
| 6 | 6 | הטבעת | 9 בספטמבר 2024 |
| 7 | 7 | כשהילד רוצה להרוויח כסף | 15 בספטמבר 2024 |
| 8 | 8 | ניהול זמן | 22 בספטמבר 2024 |
פרקים > עונה 2

| שם הפרק (בסדרה) | שם הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 9 | 1 | בגדים למקום | 19 בפברואר 2025 |
| 10 | 2 | מברשות שיניים | 20 בפברואר 2025 |
| 11 | 3 | התרמות והגזמות | 1 במרץ 2025 |
| 12 | 4 | הכנות לשבת | 4 במרץ 2025 |
| 13 | 5 | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך |
שבתאי לוי (קצין)

| --- | --- |
תא"ל שבתאי לוי
תא"ל שבתאי לוי
 לידה:  22 במרץ 1933 (בן 91) כ"ד אדר ה'תרצ"ג חיפה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד בה"ד חיל הים  מפקד שייטת 3  מפקד זירת ים סוף  ראש מספן ים
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ההתשה   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנהל רשות הספנות והנמלים
 
שבתאי לוי (נולד ב-22 במרץ 1933) הוא ימאי, תת-אלוף בחיל הים הישראלי וראש מספן הים. היה מנהל רשות הספנות והנמלים ונשיא אגודת יורדי ים זבולון.
ילדות ונעורים

לוי נולד בארד אל-יהוד בחיפה ב-22 במרץ 1933, לרחמים לוי מחיפה ורחל כהן, בת רב מצפת. לוי הוא דור שלישי למשפחתו בארץ. הוא למד בבית הספר "אליאנס" של אגודת כל ישראל חברים, ובבית ספר תיכון מקצועי בסמ"ת ליד הטכניון העברי בהדר הכרמל בחיפה. את השכלתו התיכונית סיים בלימודים אקסטרניים בכתב במכונים הבריטים ובבית המלח כחייל. משיכתו לים החלה עוד בנעוריו ומגיל 13 היה חניך אגודת יורדי ים זבולון, תנועת נוער שוחר ים.