stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חופת מטען
שימוש חוזר

אחרי הסרת חלקי החופה, הם בדרך כלל נשרפו באטמוספירה, הושמדו עם פגיעתם באוקיינוס, או נותרו כפסולת חלל. אך ב־30 במרץ 2017 הצליחה חברת SpaceX לראשונה להשתמש מחדש בחופה בעזרת סילוני גז ומצנחים, הפעם השנייה הייתה עם שיגורו השני של הפאלקון כבד ב־25 ביוני 2019, זאת הייתה גם הפעם הראשונה ש־SpaceX הצליחה לתפוס אחד מחלקי החופה בעזרת הספינה מיס טרי. החל ממחצית 2020 לערך הפך השימוש החוזר לעניין שבשגרה. במרץ 2021 הוחלט להפסיק את השימוש ברשת ובמקום זאת לשלות את החופות ממימי האוקיינוס.
כישלונות שיגור כתוצאה מתקלה בחופות המטען

ישנם שיגורים שנכשלו לאחר שחופת המטען לא נפרדה מהשלב הראשון או מהמשגר. במקרים כאלה הלוויין לא הצליח להשתחרר מהמשגר או שהמשגר לא הגיע למסלול המיועד כתוצאה מתוספת המסה של חופת המטען, שלא הייתה מתוכננת בשלב זה.
לדוגמה, בתוכנית ג'מיני, במשימת ג'מיני 9A, חללית ה־ATDA‏ (Augmented Target Docking Adapter), שנועדה לבדיקת מפגש עם חללית מאוישת, שוחררה למסלול על ידי משגר אטלס SLV-3 ביוני 1966. אולם כשצוות המשימה של ג'מיני 9 ביצע את ההתקרבות למפגש הם גילו כי החופה לא נפתחה ונפרדה, ולא ניתן היה לבצע את המפגש.
בשנת 2009, הלוויין Orbiting Carbon Observatory (אנ') של נאס"א לא הגיע למסלולו. החקירה העלתה כי חופת המשג של משגר טאורוס XL לא נפרדה, מה שגרם למשקל גבוה יותר והמשגר לא הגיע למסלול הרצוי.
בשנת 2017, משגר ה־PSLV נכשל להביא למסלול את לוויין הניווט IRNSS-1H כיוון שחופת המשגר לא נפרדה. המטען שוחרר בתוך המשגר אך נתקע במגן החום.
גלריה

במהלך משימת ג'מיני 9A אחת מחופות המטען של חללית המפגש ATDA לא שוחררו
חופת מטען מכסה את הלווין GSAT-6A
שתי החלליות של משימת גשושיות לחקר חגורות ואן אלן בתוך אחד מחצאי חופת המטען של המשגר אטלס 5
הערות שוליים

↑  Elizabeth Lopatto, SpaceX even landed the nose cone from its historic used Falcon 9 rocket launch, The Verge, ‏2017-03-30 (באנגלית)
↑  Eric Ralph, SpaceX successfully catches first Falcon Heavy fairing in Mr. Steven's/Ms. Tree's net, TESLARATI, ‏2019-06-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mike Wall 19 August 2020, Watch SpaceX boat catch falling payload fairing in giant net (video), Space.com (באנגלית)
↑  Eric Berger (9 באפריל 2021). "Rocket Report: SpaceX abandons catching fairings". נבדק ב-10 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Perez, Martin (5 במרץ 2015). "Orbiting Carbon Observatory 2 (OCO-2)". NASA. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Setback for ISRO: Launch of navigation satellite IRNSS-1H unsuccessful". The Economic Times. 2017-08-31. נבדק ב-2017-08-31.
↑  Loren Grush (31 באוגוסט 2017). "India's workhorse rocket fails for the first time in decades". {{cite web}}:  (עזרה)
נישואים באסלאם

נישואים באסלאם (זַוואג', زواج) הם חוזה חוקי על פי הסכם דו-צדדי של גבר ואישה. הנישואים נחשבים כסונה וכמעשה חשוב מאוד בדת האסלאם. בעולם המוסלמי ישנו מגוון רחב מאוד של מנהגים לטקסי נישואים, אך יש גרעין דתי-הלכתי משותף בין כולם. החל מתהליך בחירת בן או בת הזוג ועד חיי הנישואים, החוק האסלאמי, השריעה, קובע הלכה בעניין. חוקים אלה מבוססים על מקורות ראשוניים בקוראן ובחדית'ים. רבים מהחוקים נובעים ומושפעים מהחברות הקדם-אסלאמיות ומדתות שהיו באזור שבו צמחה דת האסלאם.
אחד מסוגי הנישואים באסלאם היה ה"ניכאח מותעה", כלומר "נישואי הנאה". סוג נישואין זה קיים עדיין באסלאם השיעי, אך בוטל באסלאם הסוני.
נישואי הנאה

"נישואי הנאה" - בערבית: نكاح المتعة (תעתיק: "נִכַּאח אלְ-מֻתְעַה") או زواج المتعة (תעתיק: "זַוַּאג' אלְ-מֻתְעַה"). מקור המונח בסורת הנשים (4) פסוק 24. בחלקו הראשון של פסוק זה מוחמד מתאר שמותר למוסלמי לשכב עם שפחות, שהיו בדרך כלל שבויות מלחמה: "(ואסורות עליכם) הנשים הנשׂואות, אבל לא השפחות אשר בבעלותכם" (על פי חלק מהפירושים, בתוקף היותן שבויות מלחמה, ניתן לשאתן גם אם הן נשואות, וללא הגבלה על מספרן).
חלקו השני של הפסוק עוסק בנישואים תמורת תשלום: "הוּתר לכם לבקש נשים זולת אלה שנִמנו בפניכם, וזאת בתמורה לרכושכם ובתוקף קידושי נישׂואין ולא בזימה ובאהבהבים. שַלמו לנשים אשר תתענגו עליהן את אשר תִפְסקו להן". היו שפירשו שזהו היתר לקשרי תענוגות מוגבלים בזמן ומותנים במוהר. המסורת קובעת כי הנביא הכריז על ביטולו של היתר זה. ואולם מרבית הפרשנים סבורים כי מלכתחילה לא היה בפסוק כל היתר מעין זה, וכי הוא נועד לקבוע את חובת המוהר בכל מקרה שהנישואין מומשו כדת וכדין. תפסיר אל-עבאס (פרשנותו של אל-עבאס, דודו של מוחמד) מסביר את הסיפא של הפסוק הנ"ל ואומר שניתן להאריך את משך הנישואין או לקצרם בהסכמת שני הצדדים.
הפרקטיקה מאפשרת נישואי הנאה לתקופה של שעות או ימים, וכאמור, ניתן להאריכה או לקצרה בהסכמת שני הצדדים.
לטענת האסלאם הסוני, ניכאח אל-מותעה בוטלו, אך אין פסוק קוראני שאכן מבטל אותם, אלא רק חדית' (וכידוע[דרוש מקור][מפני ש...], חדית' לא יכול לבטל פסוק קוראני).
גישה לנישואים באסלאם

קודם לאסלאם, נהגו בחברה הערבית כל מיני סוגי נישואים ויחסי מין. הנביא מחמד הציב גבולות ואיסורים לקיום חופשי של יחסי מין בצורת נישואים וקיום יחסי מין במסגרות המותרות.  מאמינים מוסלמים מוקדמים האמינו שהימנעות מיחסי מין עלולה לגרום להפרעות נפשיות ופיזיות עבור גברים. לכן, נישואים הם דבר הכרחי ואף נחשבים כמעשה חובה בדת האסלאם עד היום.
מאפייני הנישואים

הנביא מחמד התיר ריבוי בנות זוג לגברים מוסלמים, אך הגביל אותם לקחת עד ארבע נשים. בנוסף, מחמד המליץ לגבר לשאת נשים רק כפי יכולתו לספק לכל אישה את צרכיה. אך לעומת זאת, ריבוי בני זוג אסור על אישה מוסלמית. כמו כן, הנביא מחמד התיר לגברים לשאת אישה מ"עם הספר", כינוי ליהדות ולנצרות, מכיוון שאינן מאמינות בדבר הנוגד את ערכי דת האסלאם. אך לנשים לא ניתן להתחתן עם בן זוג שאינו מוסלמי.
יש חוקים רבים לאיסורי עריות לפי סורות בקראן וחדית'ים רבים שמדווחים על איסורים אשר קבע הנביא מחמד. לפי הכתוב בקראן, אסור לגבר מוסלמי לשאת את אמו, בתו, אחותו, דודתו, אחייניתו, מינקת שלו, בנות המינקת שלו, חמותו, בתו החורגת, אשת בניו, או שתי אחיות קרובות משפחה. סורה זאת מסתיימת במילים "מלבד מה שכבר קרה", כלומר שבתקופתו של הנביא מחמד עריות אלו היו מותרות ואף נהוגות בחברה הערבית הפגאנית. חלק ממאמיניו כבר עברו על איסור זה לפני התאסלמותם ולכן הנביא מחמד אישר להם את העריות בדיעבד.
רצוי להינשא לאישה בתולה, אך לשאת אישה לא בתולה מסיבה מותרת (כגון, האישה אלמנה) אינו מעשה מגונה או נחשב כחטא. עם זאת, לא נקבע גיל מינימום לשדך איש או אישה. ניתן לשדך ילדים לבן/ת זוגם, אך אסור לקדש את הנישואים לפני גיל ההתבגרות אשר נקרא "רושוד". לילדה ההתבגרות נקבעת בעת קבלת מחזור ראשון. חוק זה נקבע לפי מעשה הנביא מחמד שלקח כאישה ילדה בת שש, אך לא קיים איתה יחסי מין עד גיל תשע. עם זאת, זכות הילד/ה לבטל את הנישואים בגיל ההתבגרות.
הלכות האירוסין והנישואין

באסלאם יש הרבה חוקים ותקנות לשמירת חיי הנישואין וכל מה שקשור בכך.
הלכות האירוסין והנישואין > הצעדים שנוקטים בהם בני הזוג לפני החתונה > שלב ראשון: לחפש את התכונות המתאימות לכך בין בני הזוג, שהחשובים בהם הם;

דת והתנהגות. הנביא אמר "אם בא אליכם מי שאתם מרוצים מדתו והתנהגותו אז חתנו אותו".
משפחתו של בן או בת הזוג. לחפש משפחה טובה שמקורה טוב ולא עושה רע.
שתהיה התאמה מבחינה מעמדית, מבחינת גיל, מבחינה חברתית והבנה.
הלכות האירוסין והנישואין > שלב שני: ראיית המאורסת במבט בוחן אליה

האסלאם הרשה למי שרוצה להתארס, להסתכל ולבחון את פני המאורסת ואת כפות ידיה. הנביא אמר "הסתכל עליה כי עדיף שהקשר ביניכם ימשך".
הלכות האירוסין והנישואין > שלב שלישי: האירוסין

הגדרת האירוסין: בקשה מהוריי המאורסת לשאת את בתם כאישה, בתנאי שהיא תסכים לכך, ותהיה ללא מניעה הלכתית להינשא למבקש. מטרת תקופת האירוסין לפני הנישואין היא כדי ששני הצדדים יכירו אחד את השני.
הלכות האירוסין והנישואין > ההגבלים הדתיים בבחירת בת הזוג לאירוסין

לא ניתן להציע נישואין לבחורה שכבר מאורסת לאדם אחר, קל וחומר אם היא כבר נשואה.
לא ניתן להציע נישואין לבחורה שנמצאת בתקופת גירושין.
לא ניתן להציע נישואין למי שקיימת קרבת דם ישירה בינה לבין המבקש, כגון: אם, אחות, דודה.
הלכות האירוסין והנישואין > הלכות האירוסין

הנישואין אינם בני תוקף רק מקריאת סורת אלפאתחה, ומסירת מתנות או ענידת טבעת.
מותר לאחד מבני הזוג לחזור בו.
אסור למאורס להיות לבד עם ארוסתו בלי מישהו ממשפחתה.
הלכות האירוסין והנישואין > המלצות לפני הנישואין

צלאת אל-אסתִח'ארה: לבקש את הדרכת אללה בתפילה.
אל-אסתִשארה: ההתייעצות עם זה שיודע על המאורסת ועל משפחתה.
למידת פסקי ההלכה הקשורים לחיי הנישואין.
הלכות האירוסין והנישואין > תנאי הנישואין > הגדרת ברית הנישואין

כריתת ברית המתירה לבני הזוג לקיים יחסי מין, ויוצר לכל אחד מהם זכויות וחובות, אחד למשנהו.
הלכות האירוסין והנישואין > תנאי הנישואין > יסודות ברית הנישואין

הנוסח (ההצעה ומולה ההסכמה)
ההצעה: המשפט שאומר אחד החותמים על ברית הנישואין כגון שיגיד אביה של המאורסת "השאתי לך את בתי".
ההסכמה, המשפט אומר החותם השני כגון, החתן העתידי, ויגיד "אני מקבל להתחתן עם בתך".
שני החותמים, הבעל והאישה או מי שמייצג אותם.
הלכות האירוסין והנישואין > תנאי הנישואין > התנאים לתקפות ברית הנישואין

ששני בני הזוג יהיה בגירים, בעלי דעת ואינם קטינים או משוגעים.
שלא יהיה בין הזוג קרבת דם שמונעת נישואין (כמו שתהיה אמא, אחות, דודה וכו')
המייצג, אביה של המאורסת או האחראי עליה. הנביא אמר "אין נישואין בלי האחראי".
עדים: שני עדים שידועים ביושרם.
הנישואים לנצח, אין הגבלת זמן.
זכויות הגבר והאישה בנישואים > זכויות משותפות לשני בני הזוג

1. יחסים הדדיים חמים.
2. כל בן זוג ייהנה מבן זוגו.
3. הכלה אסורה על אבי ואחי החתן. והחתן אסור על אם הכלה ואחיותיה.
4. הילדים ידעו למי הם משתייכים.
5. זכויות הירושה לילדים
זכויות הגבר והאישה בנישואים > זכויות האישה

1. פרנסתה מבעלה (אוכל, שתייה, לינה, בגדים)
2. שמירה מכל מה שיפגע בכבודה.
3. במקרה של ריבוי נשים, חובת הבעל להיות הוגן וצודק עם כל נשותיו.
זכויות הגבר והאישה בנישואים > זכויות הבעל

1. שהאישה תקשיב לו, כל עוד זה לא פוגע בהלכה.
2. האישה לא נוסעת ולא עוזבת את הבית בלי אישור הבעל.
3. שמירת כספו וכבודו.
נִכַּאח – טקס הנישואים

היסוד של הטקס הנישואים באסלאם מורכב מהצעת נישואים עם כוונות להתאחד לחיים, הסכם מילולי משותף להינשא, שני עדים נוכחים בעת ההצעה וההסכמה, ומתן מוהר לאישה. טקס זה נקרא "נִכַּאח". לאחר השלמת פעולות אלו, בני הזוג ייחשבו כנשואים לפי השריעה, אך בפועל הנביא מחמד דרש יותר כדי לקיים טקס נישואים. נהוג להציג את ההסכם הדו-צדדי כחוזה כתוב, כמו הכתובה ביהדות. במהלך הנִכַּאח, נהוג להקריא סורות מהקראן. בסיומו, יש שנוהגים להתפלל תפילה ציבורית מיוחדת (סוג של "דועא"). לבסוף, נחשב כמעשה סונה מומלץ, ואף חובה, לארגן "וולימה", סעודה חגיגית, אשר נהוג היה לעשות בתקופת הנביא מחמד. הוולימה נחשבת כמעט כחובה מכיוון שהנישואים ייחשבו כתקפים רק לאחר פרסומם לציבור, אך תקיפות הנישואים לא תלויים בקיומה בלבד.
נִכַּאח – טקס הנישואים > האתיקה של יום הנישואין

1. סעודה, החתן ביום החתונה עורך סעודה למוזמנים. הנביא אמר "עשה אוכל ולו בעז.
2. ההכרזה על החתונה בשירים או בכל דרך שרעית אחרת.
3. המוזמנים אומרים למחותנים "ברכת אללה לכם ועליכם, ויפגישכם בטוב".
מוהר

בתקופה הטרום-אסלאמית, הייתה הבחנה בין "מוהר”, סכום הקניה אשר ניתן עבור האישה לאפוטרופוס שלה, ו”צדק” אשר ניתן לאישה כרכוש לגמרי שלה. כל אחד משני סוגי הסכומים הווה תנאי מספיק לנישואים, אך בערב הפגנית הטרום-אסלאמית נהוג היה לתת את המוהר, והחל בתקופת מחמד לנהוג בדרך השנייה. הנביא מחמד אימץ לתוך האסלאם את מתן הצדק לאישה במקום סכום הקניה לאפוטרופוס שלה, אך כיום המונח "מוהר" מתייחס גם לסכום זה. המוהר נשמר כתנאי הכרחי לקדש את הנישואים המוסלמים. המוהר יכול להיות סכום כספי, רכוש, או שירות כלשהו. בחדית' נזכר כי מחמד אישר אדם עני להינשא אישה עם דקלום סורות מהקראן מכיוון שלא היה לו כסף או רכוש לתת לה כמוהר. המוהר ניתן כמתנה לאישה והופך להיות רכוש שלה גם בעת גירושין.
בחירת בן/ת זוג

אף על פי שמותר לגבר לשאת אישה מדת אחרת, יש ערך מוסף לנישואים עם אישה מוסלמית. בנוסף, הקראן ממליץ לגבר לבחור אישה טובת לב שתדאג לילדיהם שלו ולרכוש שלו ומגנה איש אשר בוחר להתחתן עם אישה כדי לנצל את מעמד הכלכלי או המשפחתי שלה. לכן, חובה למנות לכל אישה נציג אשר יבחר עבורה את בן הזוג המתאים לה, תפקיד זה נקרא "וולִיַת א-נִכַּאח", אפוטרופוס לנישואים, או לקיצור, "וַולי". באחריותו של הוולי לשדך את הבחורה לבן זוג אשר שווה לה במעמד ולפעול לפי רצונה. בעקרון, יש לאישה זכות לבטל את השידוך במידה אם יש לה עילה לטעון שהוולי לא ביצע את תפקידו באופן תקין. הוולי מוג'בר, אשר בעל כוח כפייה, רשאי לזווג ילדה ללא שיקול ברצונה. תפקיד זה ממולא על ידי אבא או סבא של הבחורה. גם ילד מתחת לגיל ההתבגרות יכול להשתדך על ידי הוולי מוג'בר שלו בניגוד לרצונו. הוולי חותם על חוזה הנישואים בשם האישה, אך בתנאי שהאישה אישרה שהיא רוצה להתחתן עם הגבר.
ראו גם

הסכם הנישואין באסלאם
הערות שוליים

↑  Sahih al-Bukhari 7:62:1
↑  הקוראן בתרגום אורי רובין, סורה 4: הנשים, פסוק 24
↑  https://quranx.com/Tafsir/Abbas/4.24
↑  Sahih al-Bukhari 1:62:58
↑  Hammudah Abd al-Ati, Family Structure in Islam (American Trust Publications, 1995), pp. 50-51.
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:11
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:2
↑  Hammudah Abd al-Ati, Family Structure in Islam (American Trust Publications, 1995), pp. 61.
↑  Sunnah 4:23
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:16
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:65
↑  Hammudah Abd al-Ati, Family Structure in Islam (American Trust Publications, 1995), pp. 72-73.
↑  The Marriage Contract and its Conditions, Al-Islam.org (באנגלית)
↑  Fiqh / Etiquettes of Marriage (Love Making) : Ummah.co, www.ummah.co
↑  Islams Women - Fiqh of Marriage - Eligibility, www.islamswomen.com
↑  Sunnah Way (2015-08-07), The Fiqh Of Love (Part 6) | Marriage 101 | Dr Muhammad Salah, נבדק ב-2018-06-27
↑  Standard Bearers Academy (2012-06-14), A-Z Fiqh of Marriage and Family by Sh. Bilal Ismail Part 1, נבדק ב-2018-06-27
↑  al-Sadlaan, Saalih ibn Ghaanim., Marital discord (al-nushooz) : its definition, cases, causes, means of protection from it, and its remedy from the Quran and Sunnah, Boulder, CO: Al-Basheer Co. for Publications and Translations, 1996
↑  Sadlān, Ṣāliḥ Ghānim., The fiqh of marriage in the light of the Quran and sunnah : covering the dower, wedding night, wedding feast and rights of the husband and wife, [2nd ed.], Boulder, CO: Al-Basheer Co. for Publications and Translations, 1999
↑  Davis Masjid (2016-01-12), Fiqh of Marriage: Introduction - Class 1 (Sheikh Ammar Shahin), נבדק ב-2018-06-27
↑  SunnahInspirations (2011-09-19), Part 1: Brief Essentials of Fiqh Of Marriage for HikmahWay Institute by Shaykh Aslam AbuIsmaeel, נבדק ב-2018-06-27
1 2  Hammudah Abd al-Ati, Family Structure in Islam (American Trust Publications, 1995), pp. 60-61.
↑  Sahih al-Bukhari: 7:62:85
↑  Green Lane Masjid (2013-01-16), The Fiqh of Marriage (Pt 1) - Sheikh Salih As-Sadlan, נבדק ב-2018-06-27
↑  William Robertson Smith, Kinship and marriage in early Arabia (London: Cambridge University Press, 1885), pp. 91.
1 2  The entry “Nikah,” Encyclopedia of Islam, Brill Online, 2016 edition.
1 2  The entry “Mahr,” Encyclopedia of Islam, Brill Online, 2016 edition.
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:63
↑  Surah 60:11
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:27
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:19
↑  Sahih al-Bukhari 7:62:29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb126521081 (data)  LCCN: sh2008107451  SUDOC: 050602160  TDVİA: nikah
משולם פייבוש הלר

| --- | --- |
 מקום פעילות:  זברז'
 פטירה:  12 בדצמבר 1794 כ' בכסלו ה'תקנ"ה זברז', האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בדצמבר 1794 
 השתייכות:  תנועת החסידות
 רבותיו:  רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב, המגיד ממזריטש, רבי מנחם מנדל מפרמישלן
 חיבוריו:  יושר דברי אמת, דרך אמת
 
רבי משולם פֶייבוּש הלוי הֶלֶר מזְבַּרַז (בכתיב שנהג בזמנו: העליר, זבריזא; לפני תק"ב, 1742 – כ' בכסלו תקנ"ה, 1794) היה מאדמו"רי החסידות בתקופתה הראשונה. מחבר אחד מספרי החסידות הראשונים - יושר דברי אמת.
תולדות חייו

משולם פייבוש הלוי הלר נולד בשנת תק"ב (1742) או קודם לכן למשפחה מכובדת בקרב יהדות גליציה שבניה כיהנו כרבנים ופוסקים מפורסמים. היה מיוחס לרבי יום טוב ליפמן הלר (מחבר "תוספות יום טוב") מצד אביו, ונכדו של המקובל רבי שמשון מאוסטרופולי. אביו, רבי אהרן משה, שימש אב בית דין בסניאטין. אחיו המבוגר, רבי אברהם נח הלוי הלר (מחבר הספר "זריזותא דאברהם"), ודודו מצד אביו, רבי יהודה הלוי הלר מאלקסניץ, הסמוכה לברודי, נמנו עם חברי הקלויז המפורסם של ברודי.
רבי משולם פייבוש הלר נישא פעמיים, אך ידוע לנו רק שם אשתו השנייה, ינטל. רוב שנותיו חי בעיירה זְבַּרַז' (Збараж) שבגליציה המזרחית, סמוך לעיר ברודי. ככל הנראה לא כיהן במשרה רשמית.
לפי עדות עצמו, התקרב לחסידות עוד בחיי המגיד ממזריטש וביקר אצלו פעם אחת. הוא למד גם מרבי מנחם מנדל מפרמישלן, אצלו ביקר כמה פעמים לפני מותו. בסופו של דבר הצטרף לחבורה החסידית של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב והיה לתלמידו המובהק.
הלכה משמו הובאה בפתחי תשובה בעניין מקווה שמחובר לנהר שלא היו בו ארבעים סאה שרבי משולם פייביש אסר לטבול בו שלא כדעת השולחן ערוך והרמ"א.
ספריו ומשנתו

עיקר כתביו הן שתי האגרות שנדפסו לראשונה כחלק מ"ליקוטים יקרים" ואחר כך יחד עם שאר שרידי כתביו בספר אחד. בנוסף להן נשתמרו שרידים בלבד - קונטרס על שמירת הברית, קטעים מספר דרושים על התורה וציטוטים מרעיונותיו שהובאו בכתבי אחרים.
האגרות הן מהכתבים החסידיים המוקדמים ביותר, כבר משנות השבעים של המאה ה-18, והן למעשה החיבור הרצוף הראשון שמנסה להסביר את דרך החסידות (בשונה מקבצי רעיונות ודרשות). גרשום שלום הגדיר אותו "אחד מסופריה המעולים של החסידות".
הספר "יושר דברי אמת" הוא אחד מספרי החסידות הראשונים שנכתבו. רבי משולם פייבוש הלר תיעד את עקרונות החסידות לפי המקובל בחצר החסידית שהתקבצה סביב רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב, בשתי איגרות ששלח לידיד נעורים בשנת תקל"ז (1777). מכתבים אלו נדפסו לראשונה בהעלמת שם המחבר, בספר "ליקוטים יקרים" שרובו מתורת המגיד ממזריטש, בשנת תקנ"ב (1792). בהמשך נדפסו האגרות גם בנפרד, ובשנת תרס"ה (1905) נדפסו תחת הכותרת יושר דברי אמת (הלקוחה מן הפתיח של האיגרת הראשונה) יחד עם קטעים נוספים מתורתו, שחלקם לא היו ידועים עד אז.
בספר האגרות מכונות ״קונטרסים״. הקונטרס הראשון עוסק בבעיות יסודיות בעבודת ה׳, כמו גאווה, לימוד התורה, ודבקות. ונוגע במה שלדעת המחבר מבדיל בין החסידים למתנגדים (אף שבזמנו עוד לא התקבעו השמות הללו, או שהוא בוחר במודע לא להשתמש בהם). בקונטרס השני הוא עוסק בבעיות יותר פרטיות, בחלקו הראשון במלחמת היצר, בתפילה ובעצות מעשיות שונות, לאחר מכן הוא עוסק בהרחבה בנושא השבת, ולבסוף ישנה חטיבה העוסקת בחגי תשרי - מראש השנה ועד סוכות.
על רבותיו כתב: "אשר ידענו כי הם בעלי רוה"ק ומקצתם שהיה להם גילוי אליהו ז"ל כמו הבעש"ט ותלמידו מו"ה דוב בער ז"ל ומו"ה מנחם מענדל ז"ל" (אות כו)
על לימוד תורה לשמה כתב: "ובאמת רבים מבני עמינו המדומים בעיניהם ובעיני העולם חכמים גדולים בתורה בנגלה ובנסתר ומדומים ביראה בכל הדברים וסוברים שבאו לקצת תורה ויראה אבל באמת עדיין לא זכו אפילו לידיעה קטנה מתורת אלהינו... כי הם לומדים רק חיצוניות התורה, דהיינו שאין במחשבתם להדבק בהשי"ת ולהיות מרכבה לו ולירא ממנו ולאהבה אותו על ידי התורה... כי הם אינם יודעים כלל מה זה דביקות השי"ת ומה זה אהבה ויראה, כי הם סוברים שזה בעצמו הלימוד שלומדים הוא הדביקות והיא האהבה והיראה, והאיך אפשר זה... אלא ודאי אין צריך לפנים שעניין אהבת השי"ת ויראתו הוא עניין אחר שהוא בלב האדם שיהיה לבו מפחד וירא מהשי"ת תמיד ויהי' בוער אהבתו בלבו תמיד... וזה אין האדם קונה ומתגבר בה כ"א על ידי התורה לשמה, ועיקר מקודם כל התפלה בדביקות ובהתלהבות הלב ובכפיות כל כוחותיו למחשבות זכות וטהורות להשי"ת תמיד ובפרישות כל התענוגים ואצ"ל פרישות עבירות קלות וחמורות וכל דקדוקים ובנקיון כל האיברים ושמירתם בהקדושה השייכה להם כמו שכתבו הספרי מוסר... אבל כמו שהם נוהגים ומזלזלים בתפלה האיך יהיה להם דביקות בה' על ידי התורה ובאמת אינם לומדים רק מצות אנשים מלומדה למען יחכמו... ועיקר התורה היא לשמה לבוא להתדבק במי שנעלם בה" (אות ח)
דרך אמת
קונטרס ״דרך אמת״ הוא קצר יחסית. הוא עוסק בפגם הברית וביצר תאוות המשגל, וכולל עצות שונות להינצל מתאווה זאת, כמו לימוד תורה, יראת חטא, ועבודה רבה על מידת הענווה.
תלמידיו

בין תלמידיו של רבי משולם פייבוש נמנו:
רבי חיים מצ'רנוביץ, בעל ה"באר מים חיים"
רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה (שכנראה היה גם מחוּתנו)
רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב, בעל ה"אהבת שלום" ומייסד שושלת אדמו"רי קוסוב-ויז'ניץ
רבי דוד שלמה אייבשיץ בעל ה"לבושי שרד" ו"ערבי נחל".
שושלתו

יש המשערים כי גיסו יואל, הוא יואל בן משה שעלה בעליית החסידים לארץ ישראל וחתום על כמה ממכתבי החסידים.
בנו, הרב ברוך יצחק מוויז'ניץ.
רבי משולם פייביש מברדשין. נפטר י"ח בחשוון תקצ"ט.
הרב אברהם שמואל מבוזנאב חתן רבי פנחס בן רבי יהודה מאיר משיפיטובקא.
בנו, רבי שמשון מאוזיראן (תקמ"ב -ת"ר). חתנו של רבי יוסף מזבריז' (-ט' בשבט תקס"ז) בנו של רבי אריה לייב מוואלטשיסק תלמידו של המגיד ממזריטש.
רבי זאב וולף מאוזריאן. סירב לכהן באדמו"רות אך חסידים רבים נסעו אליו. היה נוסע לרבי דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב כחסיד.
רבי יוסף יוסקה מאולשקביץ (לשקביץ) חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן. נפטר בכ' בטבת תרי"ח. חתניו היו רבי יצחק מייער האדמו"ר מאלעסק, רבי אהרן משה מקאליש ורבי יעקב יצחק מזברז'.
לקריאה נוספת

מור אלטשולר, משנתו של ר' משולם פייבוש הלר ומקומה בראשית התנועה החסידית, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשנ"ה-1994.
יצחק אלפסי, החסידות, מהדורה ב מעודכנת, תל אביב: ספרית מעריב, 1977, עמ' 85-86.
Miles Krassen, Uniter of Heaven and Earth: Rabbi Meshullam Feibush Heller of Zbarazh and the Rise of Hasidism in Eastern Galicia, Albany: State University of New York Press (SUNY series in Judaica), 1998.
הערות שוליים

↑  אביו, רבי אהרן משה, היה בנו של רבי מאיר אב"ד ברדשין, בן רבי שמשון, בן רבי אברהם בן ה"תוספות יום טוב" (יושר דברי אמת, כתב היחס בהוצאת נכד הרב המחבר והמוציא לאור, מהדורת מונקאטש, ה'תרס"ה, באתר היברובוקס).
↑  כך לפי כתב היחס שם, אמנם לאור מרחק השנים הגדול אולי הכוונה שהיה מצאצאיו ולא נכדו ממש.
↑  יש עדויות סותרות וסבוכות באשר לאביה. לפי מקורות שונים (מובאים אצל מור אלטשולר בספרה על רבי משולם פייבוש, עמ' 2) הייתה בתו של רבי אברהם חיים שור, אך הוא חי כמה דורות קודם לכן. לפי מגילת היוחסין שכתב ר' יהודה ליב קרוטהאמר, הייתה בתו של רבי מרדכי מבערזאן. אך הרב הידוע בשם זה (ראו הקדמה ל"צאן קדושים") היה חברו ובן דורו של הרב שור. ייתכן שמדובר בצאצא בעל אותו שם של אחד מהם.
↑  יורה דעה, סימן ר"א סעיף קטן ל"ח.
↑  החלקים השונים נכתבו במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה ה-18, גם אם חלקם נדפסו רק הרבה אחר כך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262420505171  PLWABN: 9810671767005606  LCCN: n97120471  VIAF: 301786450   WorldCat (עם VIAF): 301786450 
יושר דברי אמת, מהדורה ראשונה מונקאטש, 1905
לידור אדרי

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1994 (בת 30) י"ח בשבט ה'תשנ"ד לוד, ישראל
 סוגה מועדפת:  טלוויזיה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  משחק
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
 בן זוג:  דניאל צפר
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
לידור אדרי צפר (נולדה בי"ח בשבט ה'תשנ"ד, 30 בינואר 1994) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

אדרי נולדה וגדלה בלוד למשפחה מרוקאית מסורתית. למדה בתיכון רמלה לוד במגמת תיאטרון.
בצה"ל שירתה בחיל הרפואה, תחילה בר"מ 2 באסף הרופא ולאחר מכן יצאה לפיקוד בבה"ד 10.
ב-2018 סיימה 3 שנות לימוד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת לשנת 2017.
בעקבות תאונת דרכים שעברה בשנת 2017 החלה בתהליך של חזרה בתשובה, ולאחר סיום לימודי המשחק פנתה ללמוד במדרשת פנימיות של חב"ד ברמת אביב. אדרי מרצה על סיפורה האישי ברחבי הארץ.
קריירה

בשנת 2016 גילמה את סיון בסרט סטודנטים בשם "האפשרות השלישית" שכתבה וביימה הדס מעוז.
ב-2018 גילמה את נתי גבאי, אחת מהדמויות הראשיות בסדרה "אילת" שכתבו דוד דהן ועידו דרור וביים אביעד קידר וגילמה את אושר בסדרה "מייקל" שביימו מויש גולדברג ואיתי וייזר ששודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין.
ב-2020 גילמה את ניצן רובינסון, אחת מהדמויות הראשיות בסדרה "זה לא הגיל" שכתבו רועי עידן ורז יובן וביים אורן שקדי; גילמה את בריטני בעלול בסדרה "אבא מטפלת" שביים יוגב יפת ושודרה בערוץ TeenNick; גילמה את אביגיל החובשת בסדרה "מחנה אבא" ששודרה בערוץ KidZ, וגילמה את ריקי דוזלי, אהובתו של אלוש ואחותו של מרקו בסדרה "שעת נעילה" שכתבו רון לשם, עמית כהן ודניאל אמסל וביים ירון זילברמן. באותה שנה שיחקה לצד שולי רנד בפרסומת עבור "חב"ד בקמפוס" בהפקת יהודה גרובייס.
ב-2021 גילמה את סיטל שביט ביתה של כוכבה (קרן מור) בעונה השנייה של הסדרה "קופה ראשית" שביים אורן שקדי ומשודרת בערוץ כאן 11; גילמה את רונה מארש בסדרה "בלוגה בלוז" שכתבו נעם נבו ויעל כץ וביים ירון ארזי ואורן נבות, וגילמה את נרקיס בסרט הקולנוע "הברך" שכתב וביים נדב לפיד. באותה שנה הצלטמה לסרט "רות" שכתב עמיאור ארציאל וביימה הילה ארציאל.
בשנת 2022 גילמה את מעיין שלוש בסדרה "ילדים ביער" שכתבה דלית קהן וביימו קהן ואילן עבודי. באותה שנה הצלטמה לסרטון "המונופול של החיים" שכתב יאיר היזמי (על פי שיחה מאת הרבי מליובאוויטש) וביים נועם קידר במסגרת מיזם "רגע של חכמה".
ב-2023 גילמה את יסמין זוהר, דוברת שגרירות ישראל באבו דאבי בסדרה "השגרירות" שיצרו יובל חקלאי, ניב גת וארנון וייס ושודרה ברשת 13.
חיים אישיים

אדרי נשואה לדניאל צפר והם הורים לשני ילדים, הם משתייכים לחסידות חב"ד ומתגוררים בכפר חב"ד.