stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרוליין נורטון
פירוד ופעילות חברתית

נורטון האשים את קרוליין בניהול רומן עם לורד מלבורן, שכיהן אז כראש הממשלה, הוא ניסה לסחוט את לורד מלבורן ומשזה לא הצליח הוא גרר אותו למשפט. נורטון אמנם הפסיד במשפט, אך השערורייה שנוצרה כמעט הפילה את הממשלה. הפסדו של נורטון לא הועיל לקרוליין. היא איבדה את חברותו של לורד מלבורן, המוניטין שלה נפגע, ומפני שבעלה לא הצליח להוכיח שהיא בגדה בו, לא הייתה להם את העילה החוקית שנדרשה אז עבור השגת גירושין.
אחרי הפירוד קרוליין גילתה שכאשה נשואה אין לה זכויות חוקיות ומעמד משפטי משל עצמה. היא לא יכלה להגיש תביעת דיבה כנגד האנשים שהכפישו את שמה – רק בעל היה יכול לעשות זאת עבור אשתו, בעלה היה הבעלים החוקי של כל רכוש וממון שהיו לה והייתה לו זכות למנוע ממנה גישה אליהם ומכאיב מכל עבורה, בהתאם לחוק שהיה קיים בשנת 1836 ילדים נחשבו לרכוש של האב ומבחינה חוקית הייתה זו זכותו של בעלה למנוע ממנה מלפגוש את בניה. נורטון מנע מקרוליין גישה לילדיהם עד שבנם הצעיר מת אחרי שפצע שספג במהלך תאונת רכיבה לא טופל כיאות והוביל למותו מזיהום בשנת 1842. נורטון אמנם זימן את קרוליין לראות את בנה כשהבין את חומרת המצב, אך היא לא הספיקה להגיע בזמן. קרוליין שלא הספיקה להיפרד מבנה ראתה בנורטון אחראי למותו של בנם. לאחר התאונה נורטון אפשר לקרוליין להיפגש עם בניה תחת מגבלות מסוימות, אך הוא המשיך להקשות על חייה.
בשל מצבה האישי, קרוליין הפכה לפעילה נלהבת לקידום חוקים המקדמים צדק חברתי, בעיקר כאלה המעניקים זכויות לנשים נשואות וגרושות. כאשר הפרלמנט דן בנושא הרפורמה בגירושין בשנת 1855, קרוליין הגישה לחברי הפרלמנט תיאור מפורט על נישואיה, ותיארה את הקשיים שעמדו בפני נשים כתוצאה מהחוקים הקיימים. בעיקר בזכות פעילותה האינטנסיבית (שכללה מכתב למלכה ויקטוריה) הועברו בפרלמנט החוקים הבאים:
חוק המשמורת על פעוטות 1839 (באנגלית: Custody of Infants Act 1839) - אפשר לנשים פרודות או גרושות לקבל חזקה על ילדיהן עד לגיל שבע, ולקבל גישה אליהם גם לאחר מכן.
חוק דיני משפחה 1857 (באנגלית: Matrimonial Causes Act 1857) - שינה את הליך הגירושים והפך אותו לפחות יקר ומסובך מאשר בעבר.
חוק נכסי נשים נשואות 1870 (באנגלית: Married Women's Property Act 1870) - העניק לאשה נשואה בבריטניה, לראשונה, זהות משפטית נפרדת מבעלה, דבר שאפשר לה להחזיק בכסף ולרשת נכסים.
חוק המשמורת על פעוטות לא עזר לקרוליין עצמה, כי בעלה העביר את ילדיה לסקוטלנד שם החוק לא חל עם קבלתו.
המאבק של קרוליין התמקד בהרחבת זכויותיהן המשפטיות של נשים, והיא לא הייתה מעורבת במאבק הסופרג'יסטי, ואף הצהירה במאמר בו הגנה על עצמה מפני ההאשמה שהיא רדיקלית כי היא איננה מאמינה בשוויון בין גברים לנשים.
קרוליין זכתה בחופש שלה רק עם מותו של בעלה בשנת 1875. היא נישאה לידיד ותיק, הסופר והפוליטיקאי סר ויליאם סטירלינג מקסוול במרץ 1877. כעבור שלושה חודשים, ב-15 ביוני 1877, היא מתה בלונדון.
הערות שוליים

↑  Fanny Kemble, Records of a Girlhood ,p. 173
↑  Jane Gray Perkins, The Life of the Honourable Mrs. Norton, pages 13-15
↑  Jane Gray Perkins, The Life of the Honourable Mrs. Norton, page 38
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282016405171  PLWABN: 9810577667505606  BIBSYS: 97024883  BNE: XX1573937  BnF: cb121862755 (data)  CiNii: DA05119394  GND: 119207796  ISNI: 0000 0001 1771 0170  LCCN: n50081515  MusicBrainz: f39a9874-a2fd-40a5-a43a-6aa516218759  NKC: xx0022505  NLA: 35391638  NLG: 121565  NTA: 071878262  RERO: 02-A000122944  SNAC: w6s865fw  SUDOC: 033172951  Trove: 936294  VcBA: 495/115893  VIAF: 76361166   WorldCat (עם VIAF): 76361166
רוזי!

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של רות גורדון
 בימוי:  דייוויד לואל ריץ'
 הופק בידי:  רוס הנטר
 תסריט:  סמואל טיילור
 עריכה:  סאם פולרד
 שחקנים ראשיים:  רוזלינד ראסל סנדרה די לסלי נילסן
 מוזיקה:  לין מארי
 צילום:  קליפורד סטיין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  22 בנובמבר 1967
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רוזי! (באנגלית: ‏!Rosie) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1967, בבימויו של דייוויד לואל ריץ', עם רוזלינד ראסל, לסלי נילסן וסנדרה די בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "אישה עשירה מאד" של רות גורדון.
העלילה היא על אלמנה עשירה שבנותיה וחתנה עושים הכל כדי להשתלט על רכושה.
תקציר העלילה

רוזי לורד (רוזלינד ראסל) היא אלמנה מיליונרית שלאחר מות בעלה היא מתנהגת באופן מוחצן ובזבזני. היא נוהגת במהירות במכונית הפרארי שלה ומתכננת לרכוש תיאטרון נטוש בלוס אנג'לס ב-2.5 מיליון דולר כדי שתוכל להופיע בו כשחקנית.
היא קשורה מאוד לנכדתה דפני (סנדרה די), בתם של חתנה קבוט שו (לסלי נילסן) ובתה אדית שו (ונסה בראון). יש לה גם בת גרושה - מילדרד (אודרי מדוס).
לרוזי יש עורך דין וידיד נאמן, אוליבר סטיבסון (בריאן ארן) שהתאלמן ומחזר אחריה. דפני מאזינה לשיחה בין אביה ושתי הבנות על תוכניתם להשתלט על רכושה של רוזי בטענה שאינה שפוייה בדעתה.
דפני נחרדת ומגיעה למשרדו של אוליבר ומוצאת שם עורך דין צעיר ונאה בשם דייוויד וילרייט (ג'יימס פרנטינו) שמתאהב בה מיד ומציע את עזרתו. אוליבר ממנה אותו להיות עוזר אישי של רוזי ולהגן עליה מלעשות שטויות. בלש מטעם הבנות עוקב אחריהם ומצלם את רוזי במצבים "מביכים" עם הבחור הצעיר (ה"ג'יגולו") שלה.
לבסוף הם מארגנים לה אשפוז כפוי במוסד סגור שם מטפלת בה אחות (חואניטה מור). קבוט מבקר אותה ומורה לה לחתום על מסמך ויתור על רכושה לטובתם אחרת תישאר במוסד זמן בלתי מוגבל, אך היא מסרבת.
דפני, אוליבר ודייוויד מגלים את מקום המוסד ובמבצע מתוחכם הם מבריחים אותה משם.
לבסוף מתנהל המשפט בו מנסים להוכיח שאינה שפוייה. רוזי מביימת התעלפות ובהיותה "מטושטשת" היא אומרת לבנותיה שמחקה אותן מהצוואה כי חשבה שהן לא אוהבות אותה. כעת אם תוכרז בלתי שפוייה אין אפשרות לתקן את ה"צוואה". הן קוראות בקול שהיא נורמלית, רוזי "מתעוררת" והשופט קובע שבזה מסתיים המשפט לטובתה.
אוליבר מציע נישואים לרוזי ודפני ודייוויד מחזקים את הקשר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוזלינד ראסל | רוזי לורד | מיליונרית |
| סנדרה די | דפני שו | נכדה של רוזי |
| לסלי נילסן | קבוט שו | חתן של רוזי |
| בריאן ארן | אוליבר סטיבנסון | ידיד של רוזי |
| אודרי מדוס | מילדרד | הבת של רוזי |
| ונסה בראון | אדית שו | אמא של דפני |
| ג'יימס פרנטינו | דייוויד וילרייט | עורך דין |
| מרגרט המילטון | מיי | משרתת של רוזי |
| חואניטה מור |  | אחות במוסד |
קלו (קומיקס)

| --- | --- |

קלו, כפי שהופיע בחוברת Superior Carnage #1 מיולי 2013. אמנות מאת סטיבן סגוביה
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Fantastic Four #53 (אוגוסט 1966)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 גילום הדמות:  אנדי סירקיס ("הנוקמים: עידן אולטרון", "הפנתר השחור")
 מידע
 שם אמיתי:  יוליסס קלו
 כינויים:  רונלד שטרלינג
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח ועמידות על אנושיים מניפולציית קול ויצירת חפצים מקול מוצק שינוי צורה לקול מוצק חיי נצח תותב בצורת אקדח הפולט אנרגיית קול
 חבר לשעבר בקבוצה:  אדוני הרשע ארבעת המפחידים אינטליג'נסיה רביעיית המאיימים אדוני הפסיפיק בעל ברית של סולאר, איש המולקולה ודוקטור דום
 דמויות קשורות
 משפחה:  פריץ קלו (אב, מת) ג'וליה קלו (אחות)
 אויבים:  הפנתר השחור 
 
יוליסס קלו (באנגלית: Ulysses Klaw) היה דמות בדיונית של נבל-על אשר הופיע בחוברות הקומיקס הפנתר השחור, האוונג'רס וארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #53 מאוגוסט 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
יוליסס קלו הוא מדען (רוצח שכיר במקור המחודש) שבעקבות תקיפה על ידי טצ'אלה ידו נכרתה, והוחלפה בתותב הפולט אנרגיית קול. הוא הפך לקול מוצק, לחבר בקבוצת אדוני הרשע (וכך לאויב האוונג'רס), בעל ברית של נבלי על כדוקטור דום ועוד.
קלו הופיע במספר סדרות אנימציה, בעיקר באלו של ארבעת המופלאים (הסדרה מ-1967, מ-1994 ומ-2006) אך גם בהאוונג'רס: סדרת האנימציה בדיבובו של מארק המיל ובאולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה בדיבובו של מאט לנטר. את דמותו של קלו ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרט הלייב אקשן "הנוקמים: עידן אולטרון", מגלם השחקן אנדי סירקיס, אשר גלמו שוב בסרט "הפנתר השחור".
ביוגרפיה בדיונית > מקור

בפלאשבק, יוליסס קלו הוא פיזיקאי הולנדי אשר חקר את נושא האקוסטיקה. על מנת לבנות מכשיר מסוים, קלו נוסע לוואקאנדה במטרה לגנוב ויברניום, וכאשר המלך טצ'אקה התעמת איתו, הוא נהרג בידי אנשיו של קלו. בנו של טצ'אקה, טצ'אלה, תקף את קלו וכרת את ידו הימנית.
במקור מחודש משנת 2005, קלו הוא רוצח שכיר בלגי אשר הושכר להרוג את מלך ואקאנדה טצ'אקה לאחר שזה האחרון סירב למשא ומתן על ויברניום. קלו לקח זאת באופן אישי היות שקרוב משפחתו מהמאה ה-19 נהרג על ידי הפנתר השחור אז. הוא הסתתר כשבוע בוקאנדה, כשלבסוף התנקש בחייו של טצ'אקה. ידו נכרתה על ידי טצ'אלה, אשר פצע אותו קשה ואילץ אותו לסגת. קלו טופל על ידי הממשלה הבלגית יותר מעשור בידיעה כי טצ'אלה - כעת הפנתר השחור - יצוד את האחראים לרצח אביו.
ביוגרפיה בדיונית > התקנת התותב, ארבעת המופלאים, אדוני הרשע ונגד גיבורי-על

שנים לאחר מכן, קלו התקין לעצמו תותב הפולט אנרגיית קול, מה שמאפשר לקלו לא רק לתקוף באמצעותו אלא גם ליצור חפצים העשויים מקול. הוא יצר מכשיר שהופך אותו לקול מוצק, מה שהעניק לקלו חיי נצח. קלו התעמת עם הפנתר השחור וארבעת המופלאים, להם הפסיד בקרב. קלו נכלא, אך שוחרר על ידי ברדס הארגמן להצטרף לקבוצת אדוני הרשע שלו. יחד עם הקבוצה הוא נאבק באוונג'רס, והובס על ידי הפנתר. קלו ניסה לאחד בחזרה את אדוני הרשע נגד האוונג'רס, אך מזימותיו סוכלו על ידי לוחמות החופש של ולקיריה (למעשה מכשפת במסווה). קלו ברח חזרה לוואקאנדה בניסיון לגנוב מכשיר נוסף, אך הובס על ידי הפנתר, הדבר והלפיד האנושי.
הוא הופיע יחד עם נבל-העל סולאר, ולוכד את האוונג'רס במחסום קול מוצק. הוא מאיים להוציאם להורג אם הפנתר לא יוותר על מלכותו, אך הפנתר מביס אותו ואת סולאר. קלו שוחרר מכלאו על ידי חבר בגזע חייזרי, אשר ביקש מקלו שיפתח פורטל בעזרת תותבו כדי להביא את צי הצבא החייזרי לכדור הארץ. קלו מסכים להצעה, ולאחר קרב עם קא-זאר בלונדון, הוא נוסע לארץ הפראית על מנת להשיג ויברניום לפתיחת הפורטל. קא-זאר הכניע את החייזרים, וקלו נסוג למימד בו הם שוכנים. עם הטכנולוגיה שלהם, הוא חוזר לכדור הארץ. יחד עם איש המולקולה, קלו נוקם בארבעת המופלאים ומביס לבדו את האיש הבלתי אפשרי.
קלו גילה כי כוחותיו דועכים, ונאלץ לתמרן חבורת נערי-רחוב על מנת להשיג את החומר הדרוש לשחזור כוחותיו. עם זאת, הפנתר השחור גרם לתוכניתו של קלו לחזור אליו כבומרנג. קלו מצא עצמו לכוד בתוך תותבו, שנלקח על ידי פרויקט פגסוס. הוא שוחרר על ידי סולאר, אך שניהם הובסו על ידי ת'נדרה, הדבר, קוואזר, האיש הענק ואקוואריאן. לאחר מכן קלו נלחם בדבר, בקא-זאר ובאמריקן איגל.
ביוגרפיה בדיונית > התקרית עם דאזלר והמלחמות הסודיות, ארבעת המפחידים, מעשי נקמה

במהלך עימות עם המוטאנטית דאזלר, צורתו הקולית דמוית-האדם הומסה והושלכה לחלל, שם נמצאה על ידי טורף הכוכבים גלקטוס. במהלך אירוע המלחמות הסודיות, דוקטור דום מצא את אנרגיית הקול של קלו בחלל, וקלו שוחזר על ידי דום למצבו הקודם. למרות זאת, לאובדן צורתו הפיזית היו השלכות: האינטלקט של קלו נעשה של ילד, והוא נעשה מדבר בחרוזים. דום ניסה להיעזר בקלו על מנת לקחת את כוחותיהם של גלקטוס ושל הביונדר, אך מזימתו של דום סוכלה וקלו שב לכדור הארץ, נרפא אט-אט. לאחר שנאבק בדרדוויל ובויז'ן, קלו גויס על ידי מכשף לקבוצת ארבעת המפחידים יחד עם טיטניה והידרו-מן. קלו גרם לדבר לחזור למצבו כבן-אנוש, ויחד עם ארבעת המפחידים וארבעת המופלאים, נתפס על ידי ארון הצופה. בעוד ארבעת המופלאים נאבקו בכפיליהם שנוצרו על ידי ארון, קלו ושאר ארבעת המפחידים חזרו למאסר.
במהלך אירוע מעשי נקמה, קלו ברח מכלאו אך נתפס על ידי ארגון A.I.M, אשר שתלו מכשיר בתותבו על מנת לשלוט בו. הוא נשלח להיאבק בוולקנה בתקווה שאיש המולקולה יתפתה לעזור, אך ברח כאשר תותבו נהרס. קלו גויס לקבוצת "אדוני הפסיפיק" של דוקטור דמוניקוס, אך כאשר גילה כי דמוניקוס נעשה משועבד לשד, בגד בקבוצה וסייע לאוונג'רס מהחוף המערבי נגדם. הוא הצטרף לקבוצת אדוני הרשע של ג'אסטין האמר (ברדס הארגמן החדשה, בתו של ג'סטין האמר) והובס על ידי קבוצת ת'נדרבולטס, ונאבק בקפטן אמריקה על ויברניום.
ביוגרפיה בדיונית > שנות האלפיים, מארוול עכשיו! וחזרה לחיים

קלו חזר, מוביל את באטרוק המזנק, האיש הרדיואקטיבי השני, הקניבל, ריינו ואת האביר השחור הרביעי לפלוש לוואקאנדה. המכשף מוצא את קלו באינטרנט, ומוריד אותו - כגרסת הקול המוצק - מהביטורנט וצירף אותו לארבעת המפחידים. קלו סייע לארגון אינטליג'נסיה ללכוד את מיסטר פנטסטיק, וכאשר זיקית הסתן לאינטליג'נסיה בדמותו של קלו, נרמז כי קלו חבר באינטליג'נסיה.
בהרצת המיתוג המחודש "מארוול עכשיו!", קלו נשלח על ידי המכשף ללכוד את קרנג' על מנת שיהיה חבר הצוות הרביעי בארבעת המפחידים, יחד עם דוקטור קרל מלוס. ניסיונותיו של המכשף לשלוט בסימביוט נכשלים, לכן הוא מעביר את הסימביוט מגופו של קליטוס קסדי לגופו של מלוס. במהלך קרב עם ספיידרמן העליון (דוקטור אוקטופוס), המכשף איבד שליטה על קרנג', שדקר את קלו עם סכין ויברניום. קלו התפוצץ, מה שגרם לסימביוט להיפרד ממלוס ולעבור למכשף, אך הסימביוט דחה את המכשף וחזר לקסדי. כאשר קרנג' מנסה להרוג את המכשף, ברק מגופו של קלו פוגע בקרנג'. מתגלה כי תודעתו של קלו עברה ל"קיר הקול" של היקום, ובקרוב יתמזג איתו ויעלם לנצח.
אמנם, קלו נראה חי לאחר אירועים אלו ונאבק בקבוצת האקס-מן. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה", התגלה כי קלו נכלא בידי סוכנות הביון S.H.I.E.L.D במתקן כליאה ובו האסירים נהפכים לאזרחים מן השורה באמצעות שינוי מציאות שנעשה בידי קוביק, התגלמות של הקוביה הקוסמית.
הערות שוליים

↑  Fantastic Four #53
↑  Black Panther Vol.4 #3
↑  Fantastic Four #53-56
↑  Avengers #54-55
↑  Avengers #83
↑  Fantastic Four #119
↑  Avengers #126
↑  Ka-Zar Vol.2 #16-20
↑  Fantastic Four #187
↑  Black Panther #14-15
↑  Marvel Two-in-One #57-58
↑  Marvel Two-in-One Annual #6
↑  Dazzler #9-11
↑  Marvel Super-Heroes Secret Wars #6-12
↑  Fantastic Four #326-333
↑  Black Panther Vol.4 #1-6
↑  Fantastic Four #547
↑  Hulk Vol.2 #19
↑  Amazing Spider-Man #676
↑  Superior Carnage #1-5
↑  Uncanny X-Men Vol.3 #35
↑  Avengers Standoff: Assault On Pleasant Hill Alpha #1
צורת הקול של קלו. אמנות מאת סאל ואלוטו
רודולף ויגמן

| --- | --- |

רודולף ויגמן, הפורום ברומא
 לידה:  17 באפריל 1804 Adensen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  17 באפריל 1865 (בגיל 61) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הושפע על ידי:  גיאורג מילר, קרל אוטפריד מילר 
 בן או בת זוג:  מרי אליזבת ויגמן 
 
היינריך ארנסט גוטפריד רודולף ויגמן (בגרמנית: Heinrich Ernst Gottfried Rudolf Wiegmann‏; 17 באפריל 1804 –- 17 באפריל 1865) היה צייר, ארכאולוג, היסטוריון אמנות, גרפיקאי ואדריכל גרמני. הוא עבד בסגנון קלאסי, אשתו מרי אליזבת ויגמן, לה נישא בשנת 1841, הייתה גם ציירת.
ביוגרפיה

הוא הגיע ממשפחת אנשי צבא. אביו היה סגן (לימים קפטן) בגדוד החי"ר העשירי ונהרג בקרב ווטרלו, שם שימש כשלישו של הקולונל ג'ורג' דו פלאט.
בילדותו הוא ביקר לעיתים קרובות בכנסיית סנט דיוניסיוס בנורדסטממן והארכיטקטורה הגותית שלה הותירה עליו רושם עמוק. הוא התחיל בלימודי אדריכלות, מתמטיקה ואסטרונומיה בהנובר, לשם עברה משפחתו לאחר מות אביו. אחד מחברי ילדותו היה אוגוסט היינריך אנדראה, שלימים יהפוך לאדריכל העירייה של הנובר. לאחר 1823 הוא ואנדראה למדו באוניברסיטת גטינגן, שם למד היסטוריה, מדעי הטבע וארכאולוגיה והתרשם במיוחד מההרצאות של קרל אוטפריד מולר.
את לימודי האמנות החל בדרמשטאדט עם אדריכל העיר, ג'ורג' מולר, שעודד אותו להשלים את עבודתו בכיתה באמצעות מחקר מעשי ברומא. לפיכך, בשנת 1828 הוא עבד במכון הגרמני לארכאולוגיה (DAI) וחקר את ציורי הקיר בפומפיי. הוא נשאר שם עד 1832 והפך לחלק ממושבת האמנות הגרמנית.
לאחר שובו, הוא הקדיש את עצמו ליצירה בהנובר: ציורי שמן, צבעי מים, ליטוגרפיות ותחריטים, שפרסם כאלבום בשנת 1835. במהלך תקופה זו, עבודתו האדריכלית היחידה כללה קמרון קבר עבור יוהאן לודוויג סולמן (1797–1834), יצרן עור. הוא היה גם חבר באגודת האמנות בהנובר וכיהן בוועדה שבחרה יצירות לתערוכות שלהם.
קריירה בדיסלדורף

עם זאת, הוא לא היה מרוצה מהקריירה שלו בהנובר ועבר לדיסלדורף בשנת 1836. שם פרסם ספר שהתבסס על עבודתו בפומפיי: "ציור העתיקים ביישום ובטכניקה". הספר הביא אותו למחלוקת עם האדריכל, לאו פון קלנצה, שהטיל ספק במסקנותיו של ויגמן. ויגמן השיב בשנת 1839 בספר נוסף "סר ליאו פון קלנזה והאמנות".
לאחר 1836 לימד בדיסלדורף. הוא מונה לפרופסור לאדריכלות ופרספקטיבה בשנת 1839, תפקיד אותו מילא עד מותו. משנת 1846 הוא היה גם ראש המזכירות האקדמית, בניהולו של וילהלם פרידריך שדו, והיה אחראי על התכתבות, הבגרויות והתוכניות. בשנים אלו הוא הפך לסנגור של ארכיטקטורת התחייה הרומנסקית ותכנן בית עבור וילהלם שדו. גאורג זאל היה בין תלמידיו.
בשנת 1839 תכנן מערכת חדשה לחיבורי גגות שתיאר בספר בשם "בניית גשרים שרשרתיים" על פי מערכת המשולש ויישומם על הגגות. עם זאת, מערכת זהה כמעט הומצאה בערך באותה תקופה על ידי המהנדס הצרפתי קמיל פולונקו, שהשתמש בה לבניית תחנות לרכבת פריז-ורסאי, ולכן היא נודעה בשם "גג פולונקו".
הוא היה חבר באגודת אמני הריין ווסטפליה, וכיהן במועצה המינהלית שלה. לאחר 1844 ערך את הפרסום הרשמי של האגודה ה"קורפונדונדזבלט". בשנת 1857 הוא מונה כחבר עמית במכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA).
בשנותיו המאוחרות יותר סבל ממחלת ראות (אולי שחפת) והתפטר מתפקידיו זמן קצר לפני מותו.
בנו, ארנולד, נהרג בקרב במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870.
גלריה

ארמון הרנהאוזן, 1834
השוק בהנובר, 1834
מנזר
נאפולי, 1836
הקולוסיאום ברומא, 1835
הערות שוליים

↑  Waterloo - Namentliche Liste getödteter, verwundeter und vermißter Officiere der Königlich deutschen Legion, www.denkmalprojekt.org
1 2  Wiegmann, 1) Rudolf
↑  Karl-Eugen Kurrer, The History of the Theory of Structures: From Arch Analysis to Computational Mechanics, John Wiley & Sons, 2012-01-09, ISBN 978-3-433-60134-1. (באנגלית)
↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 42, 1., München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1897, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 390
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3118807  GND: 117361356  ISNI: 0000 0001 2209 5344  LCCN: no2022092209  RKD: 233955  SUDOC: 248986287  ULAN: 500199227  VIAF: 242149294494580522937   WorldCat (עם VIAF): 242149294494580522937
קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק

קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק (בדנית: Arveprinsesse Caroline-Mathilde;‏ 27 באפריל 1912 – 12 בדצמבר 1995) הייתה נכדתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ואשתו של קנוד, נסיך הכתר של דנמרק.
ביוגרפיה

קרוליין מתילדה נולדה ב-27 באפריל 1912 בשאפרגארדן, קופנהגן, להאראלד, נסיך דנמרק, בנו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק, ולהלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם בן דודה קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, השניים התגוררו בארמון פרדנסבורג, ונולדו להם 3 ילדים.
ב-20 באפריל 1947 מת חמיה כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, וגיסה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. בתחילה שימש בעלה קנוד כיורש העצר, אולם בשנת 1953 נולדה אחייניתו מרגרטה, והפרלמנט העביר חוק המבטל את ההעדפה הגברית בהעדפת הבן הבכור, ובעקבות כך היא הפכה ליורשת העצר. בשנת 1976 מת בעלה קנוד, וב-12 בדצמבר 1995 מתה קרוליין מתילדה בארמון סורגנפרי, קופנהגן.
משפחתה

ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, ונולדו להם 3 ילדים:
אליזבת, נסיכת דנמרק (נולדה ב-1935)
אינגולף, רוזן רוזנבורג (נולד ב-1940)
כריסטיאן, רוזן רוזנבורג (1942–2013)
רבע לשש (סיבוב הופעות)

רבע לשש הוא סיבוב הופעות של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל, אשר נתמך על אלבומו רבע לשש והתקיים ברחבי ישראל וארצות הברית. המופע עלה ב-11 ביוני 2013 והסתיים ב-16 בפברואר 2016. סיבוב ההופעות כלל שירים מהאלבום וכן את מיטב להיטיו האחרים של ההרכב מאלבומיו הקודמים.
רקע

במרץ 2013 יצא לאור האלבום "רבע לשש", שכלל, בין היתר, את הלהיטים "עכשיו קרוב", "בלילה", "Sabe Deus" ו"עד שאין יותר לאן" שהצליחו להגיע לצמרת מצעדי הפזמונים העבריים השנתיים של גלגלצ ורשת ג'. באותה השנה, זכה ההרכב גם בתואר "אנשי השנה במוזיקה" במצעד של גלגלצ. האלבום הצליח תוך מספר חודשים להגיע למעמד של פלטינה כפולה, תוך שמכר למעלה מ-100,000 עותקים, ובסופו של דבר זכה בתואר פלטינה מרובעת, שהוענק לרייכל בהופעה ב-28 בספטמבר 2015, שנכללה בסיבוב ההופעות ונערכה במסגרת פסטיבל התמר.
רשימת השירים

"עכשיו קרוב"
"עד שאין יותר לאן"
"שאריות של החיים"
"אנא אנא ואנתה אנתה"
"חלומות של אחרים"
"ממעמקים"
"מינהאר לי משיתי"
"אם היית רואה"
"Detrás De Mi Alma"
"בלילה"
"Brong Faya"
"זימרו"
"Ayal-Ayale"
"דסטה"
"Belo"
"מכל האהבות"
"מחכה"
"הרוח הזאת"
"Sabe Deus"
"שובי אל ביתי"
"רוב השעות"
"התמכרות"
"Ley Ley Ley"
"מלסה"
"חיים פשוטים"
"יורד הערב"
"מילים יפות מאלה"
"בקרוב"
הפקה

שירה - כברה קסאי, מאיה אברהם, אבי וואסה, אילן דמתי
תופים - גלעד שמואלי
טרומבון - מעין מילוא
חצוצרה - ארד ייני
סקסופון - עמרי אברמוב
גיטרה בס - זיו רהב
גיטרות - מרק קקון
עוד, טרק, בגלמה - יעקב סגל
כלי נשיפה - אייל סלע, יואל פרפיניאן
ביקורת

יוסי חרסונסקי העניק למופע ביקורת חיובית, תוך שנתן לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה ואמר: "בגדול, זה היה המופע הכי אפ-ביט ששמעתי מהפרויקט. לא חדש שעידן רייכל הולך על פייסטה מולטי אתנית, אלא שהעיבודים לכלי נשיפה, כלי קצב והקשה, כיוונו הפעם ליתר אקשן. ברור שהקהל יקום על רגליו. ברור שסיומו של הערב ילך על שיאים ושמחה גדולה. ממש שאו א-לה ברודוויי. רייכל חכם, מכוון מדויק ללב הקונצנזוס, מעניק לקהל תחושת "ואליו פור מאני". אחרי הכל – מי שהגיע לקיסריה שילם במיטב כספו בשביל השאו הזה, והוא קיבל תמורה גדולה".
גם אסף נבו ממאקו העניק למופע ביקורת חיובית: "המופע "רבע לשש" של "הפרויקט של עידן רייכל" נועד לכל מי שאוהב מוזיקה אמיתית, ומרגיש אותה עמוק בלב. גם מי שחושב שמדובר בקיטש להמונים נוסח "האישה שאיתי" שהשנה חוגג 30, לא יוכל בשלב מסוים להתנגד לרייכליזם הכובש. קשה מאוד לעמוד בפני הקסם הרייכלי. גם ציניקנים גמורים שיצפו במופע הזה יפלו ברשתו בסופו של דבר. במובן הזה רייכל מזכיר במופע החדש שלו את שלמה ארצי. יש לו כל כך הרבה להיטים מוכרים ואהובים, האמירה המוזיקלית שלו כה ברורה, היכולת שלו לגעת בקהל כה נוכחת, והמופע עצמו ברמה מספיק גבוהה - עד שהוא מצליח לטפס כאן כמעט עד לטופ".
הערות שוליים

↑  ספיר יעקב, עכבר העיר, הופעות סופ"ש: עידן רייכל מגיע לתל אביב, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2013
↑  הפרויקט של עידן רייכל – רבע לשש, עידן רייכל, הופעה בהאנגר 11, באתר GoingOut
1 2  נועה הרשקוביץ‏, אתם בחרתם: איש השנה של גלגלצ הוא עידן רייכל. ריאיון מנצח, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2014
↑  ynet, עידן רייכל: כובש את אמריקה, באתר ynet, 15 באוקטובר 2013
↑  פסטיבל התמר 2015 - פלטינה מרובעת לרייכל, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2015
↑  עידן רייכל - Idan Raichel, באתר www.facebook.com
↑  עידן רייכל - רבע לשש ההופעה בקיסריה, אמפי קיסריה, עידן רייכל ביקורת הופעה, יוני 2013, באתר יוסמיוסיק, ‏2013-06-13
↑  עידן חדש: המופע של רייכל בקיסריה בטופ, באתר ‏מאקו‏, 13 ביוני 2013
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
רודולף וירכו

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1821 סווידווין, פרובינציית פומרניה (1653–1815), ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  5 בספטמבר 1902 (בגיל 80) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 שם לידה:  Rudolf Ludwig Karl Virchow 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, רפואה, אנתרופולוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  חצר הכנסייה הישנה סנט מתאוס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת וירצבורג 
 מנחה לדוקטורט:  יוהאנס פטר מילר, רוברט פרוריפ 
 מוסדות:  אוניברסיטת וירצבורג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  שאריטה 
 תלמידי דוקטורט:  פרידריך דניאל פון רקלינגהאוזן, רוברט קוך, אדוארד פון רינדפלייש, אדווין קלבס 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (31 בינואר 1884)  מדליית קוטניוס (1901)  הרצאת קרוניאן (1893)  מסדר אולגה (1872)  מדליית הלמהולץ (1898)  מדליית קופלי (1892)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  אזרח כבוד של ברלין 
 צאצאים:  האנס וירכו, אנה אמילי אדלה וירכו, Ernst Oswald Virchow 
 הערות:  מדינאי חשוב ומנהיג מפלגת הקדמה הגרמנית
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום חקר חיידקים, מייסד הפתולוגיה ותחום הרפואה הסוציאלית
 חתימה:   
 
רודולף וירכו (בגרמנית: Rudolf Virchow;‏ 13 באוקטובר 1821 - 5 בספטמבר 1902) היה רופא גרמני, אנתרופולוג, ממייסדי החברה האנתרופולוגית הגרמנית, מחשובי המדינאים בתקופת פרוסיה ומנהיג מפלגת הקדמה הגרמנית שהייתה באופוזיציה לאוטו פון ביסמרק. נחשב למייסד מדע הפתולוגיה ותחום הרפואה החברתית (Social Medicine).