stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קירן פרקינס
ביוגרפיה > שיא עולם

את שיאו העולמי הראשון קבע פרקינס באוגוסט 1991 באליפות הפאן פסיפיק בשחייה במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.85 דקות, שיפור לשיא של ולדימיר סלניקוב מברית המועצות. בתחרות עצמה הוא זכה ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:50.08 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:50.68 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14.59.79 דקות.
באפריל 1992 שבר פרקינס שני שיאי עולם. אחד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.47 דקות. והשני ב-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:48.40 דקות.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) הגיע פרקינס כשיאן עולם במשחים הארוכים. במשחה ל-400 מטר חופשי הוא הפסיד במפתיע את המקום הראשון ליבגני סאדוביי, מחבר המדינות שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 3:45.00 דקות והגיע מעט אחריו ומדליית כסף בתוצאה של 3:45.16 דקות, תוצאה יותר מהירה מהשיא העולמי הקודם שלו. שלישי סיים אנדרס הולמרץ משוודיה (3:46.77 דקות). במשחה ל-1500 מטר חופשי פרקינס החזיר לעצמו את הכבוד האבוד עם מדליית זהב ושיא עולם מדהים, 14:43.48 לפני בן ארצו גלן האוסמן (14:55.29 דקות) והשיאן העולמי הקודם ירג הופמן (15:02.29 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בקובה, יפן בשנת 1993 זכה פרקינס שוב ב-3 מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.43 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:50.51 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:55.92 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה, קולומביה הבריטית בקנדה בשנת 1994 שבר פרקינס את השיאים העולמיים במשחים הארוכים והוכיח שוב את עליונותו. השיא העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי (7:46.00 דקות) נקבע תוך כדי שחיית 1500 מטר חופשי (14:41.66 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכה פרקינס במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.80 והחזיר לעצמו את השיא העולמי שנלקח ממנו על ידי יבגני סאדוביי. אחריו הגיעו אנטי קאסביו מפינלנד (3:48.55 דקות) שניצח את המשחה ל-200 מטר חופשי ודניון לואדר מניו זילנד (3:48.62 דקות). הוא זכה במדליית זהב נוספת במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:50.52 דקות לפני בן ארצו דניאל קובלסקי (14.53.42 דקות) ושטפן זסנר מגרמניה (15:09.20 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה בשנת 1995 זכה פרקינס במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 14.58.92 דקות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) פרקינס בקושי עלה למשחה הגמר ב-1500 מטר חופשי. הוא עלה שמיני ואחרון כשהשיג את השחיין התשיעי ב-24 מאיות השנייה בלבד. במשחה הגמר הוא שחה במסלול מס' 8. המועמד לניצחון היה בן ארצו דניאל קובלסקי, אך הוא הפתיע והגן על תוארו וזכה במדליית הזהב בתוצאה של 14:56.40 דקות לפני קובסלסקי (15:02.43 דקות) וגרהם סמית' מבריטניה (15:02.48 דקות).
רבים הופתעו שפרקינס המשיך לשחות במיוחד לאחר עלייתו של השחיין האוסטרלי גרנט האקט. באולימפיאדת סידני (2000) הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:53.59 דקות אחרי המנצח בן ארצו גרנט האקט ששחה זמן של 14:48.33 דקות ולפני כריס תומפסון מארצות הברית (14:56.81 דקות).
רגעי מחלוקת

במהלך משחקי חבר העמים בשנת 1994 פרקינס כמעט ונשלח בבושת פנים לביתו לאחר שירה באקדח אוויר בכפר הספורטאים. המאמן הראשי רצה לשלחו אך לאחר התערבותם של בכירים הוחלט להשאירו.
למרות תדמיתו הנקייה, בשנת 2004 הוא כינה את הלחץ הציבורי שדרש מקרייג סטיבנס לוותר על השתתפות באולימפיאדה לאיאן ת'ורפ שפסל במשחה ל-400 מטר חופשי - "מגעיל".
תארים והישגים

בשנת 1992 זכה בתואר 'איש השנה הצעיר של אוסטרליה' (אנ').
בשנת 1993 זכה במדליית מסדר אוסטרליה.
בשנת 1994 זכה פרקינס בתואר שחיין השנה בעולם.
בשנת 2006 זכה פרקינס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בסך הכל פרקינס שיפר 11 פעמים את השיא העולמי. פעמיים במשחה ל-400 מטר חופשי, 3 פעמים במשחה ל-800 מטר חופשי, 3 פעמים במשחה ל-1500 מטר חופשי, פעמיים במשחה ל-1500 (בריכה של 25 מטר) ופעם אחת במשחה ל-800 מטר (בריכה של 25 מטר).
שיאו העולמי של פרקינס במשחה ל-400 מטר חופשי החזיק מעמד 5 שנים ונשבר על ידי איאן ת'ורפ בשנת 1999.
שיאו העולמי של פרקינס במשחה ל-800 מטר חופשי החזיק מעמד 10 שנים ונשבר על ידי איאן ת'ורפ בשנת 2001.
שיאו העולמי של פרקינס במשחה ל-1500 מטר חופשי החזיק מעמד 9 שנים ונישבר על ידי גרנט האקט בשנת 2001.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  Australian of the Year Awards, Young Australian of the Year 1992, Kieren Perkins OAM
↑  ERKINS, Kieren John, Award:Medal of the Order of Australia, It's an Honour Website
↑  2006 Honor Swimmer - Kieren Perkins, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98063332  VIAF: 58395779   WorldCat (עם VIAF): 58395779
קורמורניים

.
| קורמורניים |
| --- | --- |
 קורמורן שחור-פנים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוגים
 Phalacrocorax   Leucocarbo   Microcarbo 
שם מדעי
 Phalacrocoracidae ‏רייכנבאך, 1850

קורמורניים (שם מדעי: Phalacrocoracidae) היא משפחת עופות מים מסדרת הסולתאים ובעבר השתייכו לשקנאים. הקורמורניים כוללים 38 מינים. הצעות אחדות למיון המשפחה הועלו, בהן מובחנים מאחד עד שלושה סוגים. הקורמורנים מעדיפים חופים על פני אוקיינוסים, וחלקם אף התיישב במקווי מים יבשתיים. הם נמצאים בכל העולם, למעט באיים במרכז האוקיינוס השקט.
מאפיינים

המאפיין המבדיל את הקורמורניים מהשקנאים הוא קרום שחייה בין אצבעות הרגלים. נוצותיהם של מרבית הקורמורנים כהות, ובייחוד של אלה החיים בחצי הכדור הצפוני. עם זאת, מספר מינים מחצי הכדור הדרומי הם בעלי נוצות לבנות ושחורות, ומינים מעטים הם בעלי נוצות צבעוניות. למינים רבים יש אזורים צבעוניים על עור הפנים, שצבעם לרוב כחול בהיר, כתום, אדום או צהוב, ובאופן טיפוסי אלה הופכים לבהירים יותר בתקופת הרבייה. מקורם של הקורמורנים ארוך ומעוקם בחדות בסופו.
כל הקורמורנים הם אוכלי דגים, צלופחים ואפילו נחשי מים. את טרפם הם משיגים על ידי צלילה. לעיתים מבצעים קפיצה מקושתת, כנראה כדי לקבל תנופה בצלילה. מתחת למים הם מתקדמים באמצעות "חתירה" ברגליהם.
במחקר שנעזר במדי עומק התגלה, כי הקורמורנים יכולים להגיע עד עומק של 45 מטרים מתחת לפני המים.
אחרי ציד הדגים, הקורמורנים מגיעים לחוף, ונצפים באופן קבוע פורשים את כנפיהם כלפי השמש. מטרת ההתנהגות הזו היא כנראה ייבוש כנפיהם. נוצותיהם חדירות למים, תכונה לא אופיינית לעופות מים. עובדה זו מסייעת להם לצלול במהירות, שכן הנוצות אינן אוצרות בחובן בועות אוויר.
הקורמורנים הם מקננים טריטוריאליים, ובונים את קניהם בעצים, באיים קטנים וסלעיים או בצוקים. הביצים הן בגוון כחול. לרוב, קיים מחזור הטלה אחד בלבד בכל שנה. הגוזלים מואכלים בדרך של הקאת מזון מהזפק. מקורם עמוק, מה שקושר אותם לשקנאים.
המין קורמורן גדול חורף מצוי בישראל. מלבדו מצויים בישראל גם המינים קורמורן גמדי וקורמורן ימי.
מיון

פעם כל הקורמורנים היו שויכו לסוג Phalacrocorax, אך בעקבות בדיקות הוחלט לאחרונה להגדיר 3 סוגים שונים, כלהלן:
משפחת קורמורניים (Phalacrocoracidae )
סוג קורמורן (Phalacrocorax) - בו 21 מינים
סוג קורמורן קטן (Microcarbo) - בו 5 מינים
סוג קורמורן כחול-עין (Leucocarbo) - בו 8-14 מינים
גלריה

קורמורן סוקוטרה
קורמורן מצויץ
קורמורן קטן שחור
קורמורן הכף
קורמורן מגלני
קורמורן ג'אווה
קורמורן גלאפגוס
קורמורן קנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565382905171  BnF: cb121056652 (data)  LCCN: sh85032623  NKC: ph517001
קן בייטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בדצמבר 1931 (בן 92) אילינג, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  לונדון 
 השכלה:  מכללת אילינג, המרסמית' ומערב לונדון 
 תפקיד:  נשיא (1982–2003)  נשיא (2005–2013) 
 מספר צאצאים:  5 
 
קן בייטס (באנגלית: Ken Bates; נולד ב-4 בדצמבר 1931 בלונדון, אנגליה) הוא עסקן כדורגל בריטי.
ב-1976 הקים את הבנק האירי למסחר.
בייטס רכש את צ'לסי ב-1982 עבור לירה שטרלינג אחת, כאשר המועדון היה בצרות כלכליות. סייע רבות בצמיחה הכלכלית של המועדון בשנות ה-90 עם הבאת שחקנים כמו ג'אנפרנקו זולה וג'ימי פלויד האסלביינק. ב-2004 מכר את המועדון ל-רומן אברמוביץ' תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג.
כמו כן, בייטס היה מעורב רבות בבנייתו מחדש של אצטדיון ומבלי, והחל בפרויקט עוד בשנת 1997, אך נטש אותו ב-2001.
אחרי שנדחתה הצעתו להשקיע בשפילד ונסדיי, החליט ב-2004 בייטס להשקיע בלידס יונייטד, והיה נשיא המועדון.
ראייה מרחוק

ראייה מרחוק (באנגלית: Clairvoyance, מקור השם בשפה הצרפתית: clair= ברור; voyance=ראות) היא מושג מתחומי הפנטזיה והמיסטיקה, שמשמעו יכולת להשיג מידע על אובייקט, אדם, מקום או אירוע פיזי באמצעות תפיסה על-חושית. אדם שנחשב כבעל ראייה מרחוק מתואר כ-"Clairvoyant" ("מי שרואה בבירור"). מוטיב הראייה מרחוק נפוץ בתרבויות אמריקה הקדומות, בספרות פנטזיה, במופעי בידור וכו׳.
אין ראיות מדעיות לכך שישנם במציאות אנשים בעלי יכולת ראייה מרחוק.
אישים שטענו כי יש להם יכולת ראייה מרחוק

נוסטרדמוס (1503–1566)
צ'איירו (1866–1936)
אריק יאן הנוסן (1889–1933)
וולף מסינג (1899–1974)
באבה ונגה (1911–1996)
אורי גלר (1946–)
מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה (1971–)
רודולף שטיינר (1861–1925)
ראו גם

מסע אסטראלי
סינכרוניות
הילה (מיסטיקה)
העין השלישית
חוויה חוץ-גופית
ספקנות מדעית
פסאודו-מדע (מדע כָּזָב)
תפיסה על-חושית
אוקולטיזם (אוֹקוּלְטִיזְם – תורת הנסתר)
חינוך ולדורף
אנתרופוסופיה
הערות שוליים

↑  "Merriam-Webster Online dictionary, Retrieved 2007-10-05 "1: the power or faculty of discerning objects not present to the senses 2: ability to perceive matters beyond the range of ordinary perception: penetration"". Mw1.merriam-webster.com. אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2012. נבדק ב-17 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Britannica Online Encyclopedia, Retrieved 2007-10-07. The ESP entry includes clairvoyance
↑  Carroll, Robert Todd. (2003). "Clairvoyance". Retrieved 2014-04-30.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קישצ'ץ'

| --- | --- |
סמל קישצ'ץ'סמל קישצ'ץ'
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת טיסאויווארוש
 שטח:  4.12 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  191 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°58′06″N 21°00′44″E﻿ / ﻿47.968211111111°N 21.012161111111°E﻿ / 47.968211111111; 21.012161111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.kiscsecs.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קישצ'ץ'(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קישצ'ץ'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קישצ'ץ' (בהונגרית: Kiscsécs) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 10 |  |
| 1880 | 8 | 196 |
| 1910 | 6 |  |
קישקע

| --- | --- |

קישקע ממולא קמח מצה ושומן
 
 מאכלים
 סוג:  נקניק דם 
 
קישקע (יידיש: "מעיים") הוא מאכל מזרח-אירופאי יהודי, העשוי ממעיים של בקר הממולא בתערובת של בצל מטוגן, קמח או מחית תפוחי אדמה, שמאלץ ותבלינים.
הקישקע המבושל יכול להיות בכל צבע החל מלבן-אפרפר ועד לחום-כתום, בתלות בכמות התבלינים (ובעיקר הפפריקה) שבו. כיום משתמשים גם במעטפת סינתטית למילוי במקום במעיים, ובבישול הביתי משתמשים לעיתים בעור מגרון של עוף או תרנגול הודו (צוואר ממולא). בגרסה נוספת, מכינים את התערובת מבלי להכניסה אל תוך המעי, מה שגורם לה לספוח את הנוזלים בסיר ולהתנפח.
את הקישקע נהוג להכין ביום שישי ולהניחו בסיר החמין מעל קו הנוזלים, לבישול ארוך עד לאכילתו בסעודת יום שבת. לפני הנחתו ובישולו מנוקב הקישקע קלות (על ידי מזלג או סיכה) על מנת למנוע התנפחות והתפוצצות.
ראו גם

עסבנה
הערות שוליים

↑  מאיר בולקה, קווים לדמותו של הקישקע האשכנזי והמזרחי, באתר ynet, 2 בנובמבר 2017.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרימנו

| --- | --- |
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז ווהלין ווהלין
 שטח:  8.086 קמ"ר
 גובה:  161 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,019 (2001)
 קואורדינטות:  51°29′N 24°16′E﻿ / ﻿51.483°N 24.267°E﻿ / 51.483; 24.267
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםקרימנו(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםקרימנו(למפת מחוז ווהלין רגילה) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןקרימנו(למפת מחוז ווהלין מוגדלת) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןקרימנו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרימנו (באוקראינית: Кримне; בפולנית: Krymno) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על שפת אגם דומשנייה, כ-25 ק"מ דרומית מערבית לרטנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
קרימנו נזכרת לראשונה בשנת 1509. כ-6 ק"מ מהעיירה נמצאת תחנת רכבת, הקרויה על שם היישוב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,698 תושבים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי קרימנו

בשנת 1920 נערכו שני פוגרומים ביהודי העיירה, בהם נרצחו 68 יהודים. בשנים שלאחר מכן המשיכו להתגורר ביישוב כ-70 משפחות יהודיות, ופעל בו בית מדרש. יהודי היישוב התפרנסו בעיקר ממסחר, וחלקם היו פעילים ציונים.
בסוף יוני 1941 נכבשה קרימנו בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו. ב-5 בספטמבר 1942 רצחו שוטרים אוקראינים וגרמנים את 386 היהודים שנותרו בגטו זה. מחנה עבודה שהוקם בעיירה, בו שוכנו יהודים מהסביבה, חוסל ב-9 בינואר 1943, תוך רצח 101 העובדים שנותרו בו.
קשירת חצוצרות

קשירת חצוצרות הוא תהליך עיקור כירורגי, שבו החצוצרות של אישה נחסמות או נחתכות, ובכך נמנעת מהביצית היכולת להגיע אל הרחם לצורך הפריה. קשירת חצוצרות נחשבת לשיטה קבועה לעיקור ופיקוח ילודה.
מהלך הניתוח

הניתוח של קשירת חצוצרות נעשה בשיטת לפרוסקופיה, שבה מבוצעת חדירה לבטן דרך מספר חתכים קטנים בדופן הבטן בסיוע מכשור אופטי זעיר והחדרת פחמן דו-חמצני לחלל הבטן. במהלך הניתוח מנתק המנתח את החצוצרות ולאחר מכן קושר אותן ובכך נמנע מעבר של הביצית אל הרחם. קשירת חצוצרות יכולה להתבצע בזמן הלידה (כאשר הלידה היא בניתוח קיסרי) או בכל זמן לאחר הלידה.
יעילות

היעילות של קשירת חצוצרות גבוהה מאוד, ומגיעה לכ- 99%, ואף יותר. עם זאת, במקרים הספורים בהם נכנסת האישה להריון לאחר קשירת חצוצרות קיים סיכון מוגבר להריון חוץ רחמי, 15% עד 20%. הריון יכול לקרות גם לאחר ניתוח שבוצע בטכניקה נכונה. שיעור הכישלון של קשירת החצוצרות במהלך השנה הראשונה הוא בין 0.1% ו-0.8%. כאשר בערך שליש מן ההריונות הם מחוץ לרחם. נשים מתחת לגיל 35 ואלו שלא מניקות לאחר התהליך נוטות יותר להרות. טכניקה לא נכונה בזמן הניתוח (כגון מיקום שגוי של המכשיר המכני או קרישה שלא הושלמה) עלולה להשפיע על שיעור הכישלון.
שיטות לקשירת חצוצרות > שיטות כירורגיות

שיטת פומרוי (Pomeroy): השיטה פותחה בשנת 1930 על ידי גינקולוג בשם ראלף פומרוי. בשיטה הזאת קושרים לולאה על שתי החצוצרות באמצעות חוט וחותכים את הלולאה מעל הקשר. שיטה זו מתאימה לביצוע הן מיד אחרי לידה והן בין ההריונות.
שיטת אירוינג (Irving): השיטה פותחה בשנת 1924 ומיועדת לביצוע במהלך ניתוח קיסרי. שיעור הכישלונות הוא 1/1000, כלומר אישה אחת מתוך אלף תהרה.
אלקטרוקואגולציה: בשיטה הזאת צורבים את החצוצרות בעזרת זרם חשמלי. אלקטרוקואגולציה חד-קוטבית גרמה בעבר לסיבוכים רבים לכן פותחה שיטה על ידי צריבה דו-קוטבית באמצעות מלקחיים דו-קוטביות.
שיטות לקשירת חצוצרות > שיטות מכניות

הולקה (Hulka): חסימת חצוצרות בשיטת הולקה מתקבלת על ידי הצבת אטב קפיצי העשוי מפלסטיק או מזהב על פני החצוצרה.
סרטים וטבעות (Bands): באמצעות טבעת או סרט סילסטיק (עשוי מסיליקון ופלסטיק) חוסמים את החצוצרה וגורמים לניוון הדרגתי.
התקן סליל מתכת למניעת הריון (Essure): שיטה שהתפתחה בשני העשורים האחרונים למניעת הריון קבוע המבוצעת בגישה היסטרוסקופית. התקן אשור מאפשר לחסום את החצוצרות בחיבורן לחלל הרחם בתהליך של לייפת (פיברוזיס). בעבר יוחסו יתרונות לשיטה זו, אך כיום היא כבר אינה מקובלת, בשל תופעות לוואי וסיכונים רבים.
ביטול ההליך

במקרים בהם אשה מחליטה להיכנס להריון שוב, קיימת אפשרות לשחזר את החצוצרות אך הניתוח במקרה הזה הוא לא פשוט, מסובך ויעיל רק במחצית המקרים. פתרון חילופי הוא לבצע הפריה חוץ גופית, בה מופרית ביצית בתאי זרע מחוץ לגוף האישה.
סיכונים

שיעור הכישלונות בשיטת שונות של קשירת החצוצרות נע בין אחד לחמישה מתוך אלף נשים. התמותה בקשירת חצוצרות לפרוסקופית מוערכת ב-2 לערך לכל  100,000 נשים. התחלואה כוללת בעיקר פגיעה באיברי הבטן (מעי, כלי דם). בסיכון מוגבר לסיבוכים בלפרוסקופיה נמצאות נשים בהשמנת יתר, לאחר ניתוחי בטן קודמים או מחלת לב וריאה.
שכיחות

בארצות הברית, כשלושת רבעי מיליון נשים מטופלות מדי שנה בשיטות שונות לקשירת חצוצרות, המייצגות כ-7% משיטות למניעת הריון. אין נתונים מדויקים לגבי השכיחות ושיעורי ההצלחה של הפעולה בישראל.
ביהדות

היהדות אסרה לסרס גברים. כפי שכתוב על פגיעה באיברי ההולדה הגבריים: וּמָעוּךְ וְכָתוּת וְנָתוּק וְכָרוּת לֹא תַקְרִיבוּ לַה', וּבְאַרְצְכֶם לֹא תַעֲשׂוּ (ויקרא כב, כד).
וחכמים גזרו שאסור לסרס גם אישה, ומדובר רק בפעולה ישירה של סירוס כניתוח, אך בדרך עקיפה כמו לקיחת תרופה מותר. 
עוד שיקול שנכנס בדיני חכמים הוא האיסור של בל תשחית.
בפועל, ישנה מחלוקת על קשירת חצוצרות ספציפית, יש כאלו שטוענים שמאחר ומדובר באיברים פנימיים, יהיה אפשרי להתיר. ויש כאלו שסוברים שזה דומה לפגיעה באיברי הרבייה של הגבר ולכן אסור.
קרל הגדול והיהודים

קרל הגדול
קרל הגדול (בלטינית: Carolus Magnus;‏ 2 באפריל 742 בערך – 28 בינואר 814) היה מגדולי שליטי אירופה בימי הביניים ויחסו ליהודים היה חיובי. הוכתר לקיסר הרומאים (Imperator Augustus Romanorum) ברומא ב-25 בדצמבר 800 על ידי האפיפיור לאו השלישי, ועקב כך נחשב בדיעבד לקיסר הראשון של האימפריה הרומית הקדושה.
יחסו ליהודים

קרל הגדול משל ביד רמה באימפריה הפרנקית במשך 43 שנה, בשנים 768–814. בתקופה זו ניהל מלחמות בזירות שונות ברחבי אירופה וכך הרחיב את גבולות שלטונו. במזרח הוא כבש את כל שטחה של גרמניה, ובדרום מערב ביסס את שלטונו באיטליה והמשיך אף לוונציה, לאיסטריה ולדלמטיה. לאחר שנות לחימה עיקשות בגבול הצפוני, קרל ולוחמיו הגיעו עד לבסיס חצי האי יוטלנד. במקביל להישגיו הצבאיים, הוא הנהיג מדיניות פנים מרשימה המאורגנת באמצעות מנגנון ניהולי-פקידותי, שבו הסמכות ניתנה למושלים המופקדים על האזורים השונים, ומוטל היה עליהם להשליט את צווי הקיסר. קרל העניק כבוד רב לכנסייה, שהייתה כפופה למרותו, הוא שמינה את הבישופים והארכיבישופים למשרותיהם ופיטר אותם בהתאם לרצונו, והנחיל להמון העם, את אורח-החיים הנוצרי כדת מחייבת, כאשר הענישה על עברות דת, נעשתה כאילו היו אלה פשעים פליליים. למרות זאת השלטון היה חילוני מיסודו, והאינטרסים הכלכליים והמדיניים, הם שהנחו את השליטים בהחלטותיהם ובחקיקת החוקים. בתקופה זו ליהודים היו תנאים נוחים להתיישבות בצפון מערב אירופה, הממלכה הקרולינגית התאפיינה בסובלנות כלפי חברות מיעוט, ובהיעדר קנאות דתית, ובעקבות השתלטות מוסלמית על נתיבי הים התיכון נחסמו דרכי החליפין שבין אירופה הקתולית למזרח וכך נוצרו תנאים מיטביים ליהודים בעלי קשרים המרושתים, באזורים שונים, לעיסוק במסחר. תנאים אלו הביאו לידי הקמת מושבות סוחרים שמרבית האוכלוסייה בם בעלת צביון יהודי. לאור השגשוג בפריחת המסחר, החלו יהודים להגר לצרפת, ונוצרו הקהילות היהודיות הגדולות, בערים ליון, ארל, ונרבון. יחסו של המלך קרל ליהודים, היה חיובי, הוא נהג בכבוד באמונתם ובאורח חייהם ואפשר להם לקיים את מצוותיהם הדתיות ללא כפיית דת נוצרית. הוא העריך את החשיבות בשותפות של היהודים כסוחרים המהווים חוליה מקשרת בין המזרח והמערב. במרוצת שנות שלטונו פעל המלך קרל לשכן מקצת מהסוחרים הללו סביב לארמונו בעיר אאכן, וכך הבטיח העברה של אספקה סדירה של סחורות נדרשות לחצר ארמון המלך, ביעילות ובמקצועיות. פעילות שהועילה רבות לבניית עיר מושבו של המלך קרל, אאכן.
ידוע כי במשלחת של קרל הגדול אל הארון א-רשיד, הח'ליפה של השושלת העבאסית, השתתף יהודי ושמו יצחק, כנראה בשל ידיעותיו בשפות ובשל יכולתו ליצור מגע עם קהילות יהודיות במזרח.
יחסו ליהודים > השפעת "הרנסאנס הקרולינגי" על היהודים

קרל הגדול חידש את העיסוק בלימוד האינטלקטואלי, וייסד חברה אליטיסטית שכל מאמציה התרכזו בקריאת היצירות הספרותיות הקלאסיות ופיתוח של האומנות של הכתיבה והיצירה. הוא העריך את תרבות העם היהודי שחרתה על דגלה את ערך לימוד התורה, ועל כן עודד את מפעל לימוד התורה, וכיבד את תלמידי החכמים. בניגוד למלכים נוצרים אחרים, קרל לא הגביל את הפצת ספרות היהדות, למרות שלא תאמה את המסרים של הדת הנוצרית שממשלו החזיק בה כדת הרשמית של הממלכה. על פי המסורת הפרובינציאלית מיוחסת לקרל הגדול בנייתם ומיסודם של הישיבות התלמודיות באשכנז. מסורת הקמת הישיבה מסמלת את תקופת "תור הזהב" כפי שכונתה בפי היהודים שסימלה את פריחת הלימוד והיצירה היהודית, ובשל ההגירה הממושכת ממקומות שונים ובלבול בין המנהגים השונים התחזק הצורך בקביעת הלכה פסוקה וברורה ועל כן נוסדו בדומה לישיבה בנרבונה מרכזי לימוד נוספים.
המעמד המשפטי של היהודים

בתקופת שלטון השושלת הקרולינגית, נשמרה החקיקה מתקופת הקיסרות הרומית המאוחרת, והיחס כלפי היהודים היה כאל זרים בני חסות, כאשר זהותם חופפת הן במישור הדת והן במישור הלאומי, לפיכך יהודי לא יכול היה להתנצר ויחד עם זאת להשתייך ללאום היהודי. מאיחוד הזהות הזה, היהודים זכו להכרה במערכת חוקים אוטונומית נפרדת, כאשר בענייני הפנים של הקהילה, מעמדם היה של זרים משוללי זכויות ועל כן לא חלו עליהם דיני החוק הכללי של הממלכה ולמרות זאת הם זכו לחסות ולהגנה מצד השליטים. מתוקף הגנה זו הובטחה להם שמירה על חייהם ורכושם, אפשרות להתנייד ולנוע, ופטור ממיסים שונים. מדיניות זאת ננקטה בשל התועלת הכלכלית שניתן היה להפיק ממעמד זה של היהודים, דבר שהעניק להם חופש מסחר. לעומת זאת נחקקו חוקים הדוחקים את היהודים מן החברה מתוך המניע של הכנסייה לחזק את הדת הנוצרית וליצור עליונות של מאמיניה ולטפח את עקרונותיה. השליטים אפשרו לכנסייה להגביל את היהודים בייצור יין ומזון בבתיהם. נוסף על כך נעשו דיונים רבים בנוגע לרכישת עבדים במטרה לאסור עליהם לסחור בעבדים ואף נעשו ניסיונות לחוקק חוק שאוסר על בעלות של יהודי על עבד או שפחה נוצריים.
קרל הגדול פעל למען שיפור מעמדם של היהודים מבחינה משפטית. הוא התיר ליהודים לשמש עדים בבית המשפט גם במקרים של סכסוך בין יהודים לנוצרים; הוא קבע שיהודים בבית המשפט הנוצרי יוכלו להישבע כשהם עטופים בטלית ואוחזים בימינם ספר תורה (בלטינית, אם אין בנמצא עותק עברי); הוא קבע נוסח מיוחד לשבועת היהודים, העולה בקנה אחד עם אמונתם – היתר משמעותי במיוחד לנוכח העובדה שבתקופה שבין המאות ה-9 עד ה-12 שימשה השבועה שיטת ההוכחה המשפטית העיקרית. היתר זה עשה את השבועה בשם האל כלי משפטי יעיל גם לגבי היהודים ואפשר לשלבם במערכת המשפטית הכללית.
המלך לואי החסיד העניק הסדרים פרטניים שנערכו במסגרת כתבי החסות שנקראו "הפריבילגיות", וסיפקו לסוחרים יהודים מעטים חסינות חוקית על מעמדם, ואפשרו להם לחרוג מן החוקים שהכנסייה הגבילה אותם, ובכך ניסה לואי לשמור על נאמנותם לו.
איגרת אגוברד

אגוברד (Agobard) הבישוף של העיר ליון (Lyons) נולד בשנת 769 והיגר בגיל צעיר לגאליה. בשנת 816 נתמנה למשרת הארכיבישוף של ליון, וכיהן בה עד שנת מותו ב-840. אגוברד היה קנאי לדת הנוצרית, וקיצוני בדעותיו, הוא לחם למען אמונותיו, ושאף לתיקון בחברה בהתאם לעקרונות הדת. הוא התעמת עם לואי החסיד, בנושאים שונים ביניהם בנוגע לבעיית היהודים, כפי שכינה אותה. הוא ראה את היהדות כשורש הרוע וכגורם מפריע לתודעתם הנוצרית של קהל מאמיניו ושאף להפרדה מוחלטת בין הנוצרים ליהודים. הוא גרס כי התרחקות פיזית תוביל להפרדה רוחנית ותגן על החברה הנוצרית מפני ההשפעה השלילית מהיהדות. הוא הפציר בלואי הקיסר לבטל את המדיניות שהעניקה פריווילגיות ליהודים וראתה בהם שותפים לשלטון, וקבל על ההסכמה להמשך הקמת בתי כנסת ברחבי הממלכה. התנגדות חריפה נוספת הביע בנוגע לסוגיית העבדים, כי ראה בחומרה רבה את היכולת של היהודים להחזיק בעבדים נוצרים, ומחה על הרשות שניתנה ליהודי לשלוט על נוצרי ולשעבדו. הוא תקף את המשנה הרוחנית של היהדות בטענה שתפיסת האל שלהם מעוותת, ועלולה לפגום בתמימות המאמינים הנוצרים, וראה בהם נגע חולה לחברה הנוצרית כולה, שיש להוקיע מתוכה. בסוף ימי חייו העמידו הקיסר לדין, כתוצאה ממשפט זה הוא הודח ממשרתו כארכיבישוף, ותעמולתו כנגד היהודים הופסקה.
התמורות שחלו בסוף התקופה

לאחר מותו של הקיסר לואי "החסיד", התחלקה הממלכה לשלוש ממלכות עצמאיות בין שלושת בניו. קרל הקירח קיבל את השלטון על רובה של צרפת, לודוויג הגרמני קיבל את גרמניה ולותאר הראשון (אנ') שירש את התואר קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשל היותו בכור קיבל את שטחה של המרכזי של הממלכה שכללה את ארצות השפלה, אלזס, בורגונדי, פרובנס ואיטליה. מעמדם של היהודים שרובם היה עתה תחת שלטונו של קרל הקירח התערער. חברי הכנסייה התכנסו והחריפו את דחיקתם של היהודים מן החברה הנוצרית והחלו לדכא אותם ולהשפילם. למען מטרה זו הם קבעו מספר תקנות: ראשית מועצת הכנסייה קבעה כי יש להרחיק את ילדי היהודים מבתיהם ולהשכין אותם במנזרים. נוסף על כך הם אסרו על בניית בתי כנסת חדשים, והכריזו על נישול היהודים ממשרות חשובות, והחשיבו את זאת כחטא לכנסייה במידה ויהודי מאייש תפקיד של שופט או מושל. הם שאפו להפרדה מוחלטת בין החברה הנוצרית לזו היהודית, ועל כן גינו בחריפות קשרי ידידות ונישואי תערובת. מסרים אלה של דיכוי והשפלה חלחלו אל שכבת העם ואלו החלו לפגוע בשכניהם היהודים, ברכושם ואף בגופם. היהודים תחת שלטונו של לותאר זכו ליחס אוהד למרות מאמציהם הרבים של הבישופים לשנות זאת. גם בפרנקיה המזרחית בה שלט לודוויג הגרמני המשיכה המדיניות הידידותית כלפי היהודים, ונשמר מעמדם כסוחרים. אך זאת לא נשמר לזמן רב, בשל הרפורמות שנעשו בממלכות השכנות, ובעקבות סכנת הפלישות הנורמניות הצורך במסחר היהודים לא היה חיוני כבעבר.