stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוגו (זיכיון)
הוגו בישראל > תוכנית הטלוויזיה

זכויות השידור נרכשו לשידור בישראל על ידי חברת "ICP". שידור התוכנית החל ב-3 ביולי 1994 והסתיים ב-31 באוגוסט 1997. היא שודרה בימי ראשון עד חמישי בשידור חי בשעות הצהריים המוקדמות. אורכה היה 25 דקות ובמרכזה עמדו המשחק ודמותו של הוגו. מוזיקת הרקע שהושמעה לאורך התכנית הולחנה על ידי אורי כבירי. לעיתים כללה התוכנית גם קטעים קומיים. פינה מצולמת מפורסמת וזכורה ששודרה בתוכנית הייתה הפינה בה גילם גיל ססובר את הוגו ונועה ירון-דיין את הוגולינה (שנקראה הוגית), אשתו של הוגו, והתיימרה להציג את חיי היומיום של הזוג וילדיו. הפינה צולמה בפארק הירקון.
את הדמות של הוגו בטלוויזיה דיבב דורי בן זאב, אך בזמנים מסוימים גם גיורא קנת. השחקנית גני תמיר דיבבה את הוגולינה, הילדים וגריזלדה, ואת גריזלדה ב"משחק הדלועים" דיבבה ענת ניב. את המלל כתבו רוני ערן וקובי אשל. רוני ערן כתב גם את התמליל לשיר של הוגו שנקרא "היי הוגו היי" שהלחין דני רייכנטל, ושרו גיל ססובר ונועה ירון.
בעקבות ההצלחה של התוכנית נוצרה סדרת בת בשם "עולמו של הוגו" ב-1996 בהגשה משותפת של גיל ססובר, אפרת רייטן וטל ברמן. התוכנית כללה 14 פרקים ושודרה בימי שבת ואורכה היה כשלוש שעות. גם מוזיקת הרקע שהושמעה לאורך תוכנית זו הולחנה על ידי אורי כבירי. את התוכנית ערך עודד נפחי.
באוגוסט 2021 עלה לאתר "הארץ" תחקיר המאשים את הפקת התוכנית בכך שאיש צוות שיחק במקום הילדים כך שזויפו תוצאות המשחק. אולם טל ברמן, אחד ממנחי התוכנית, טען שזה לא נכון, שהעניין יצא מפרופורציה בגלל בדיחה שלא הובנה נכון, ושייתכן שנוצר בלבול בעקבות מקרים חריגים בהם ילדים שיחקו מהאולפן ולא מהבית.
הוגו בישראל > שימוש בדמותו של הוגו על ידי חברת החשמל

בין השנים 1998–2001 כיכב הוגו בפרסומות של חברת החשמל לישראל בתור גיבור לקמפיינים המעודדים ילדים לשימוש בטוח בחשמל.
במסגרת שיתוף פעולה עם ערוץ הילדים לצורך הקמפיין, בשנת 1997 שודרה מדי יום התוכנית "חידה חשמלית". החידות שנשאלו עסקו בחשמל ובמושגים הקשורים לו ובשימוש בטוח בו.
השימוש בדמותו של הוגו בקרב חברת החשמל כללה גם מדיה נוספות, בהן אתר האינטרנט של החברה ופרסומים מודפסים של החברה, בהם חוברות מידע אשר חולקו במרכזי המבקרים של חברת החשמל.
הוגו בישראל > שימוש בדמותו של הוגו במשחקי מחשב ביתיים

חברת "מחשבת" הוציאה שלושה משחקים: "הוגו" (1996), "הוגו 2" (1997) ו"הוגו הצנחן" (1998). הדיבוב והמשפטים של הוגו במשחקי מחשב אלה היו שונים ולא נשמעו כמו בתוכנית המקורית.
מאוחר יותר יצא לאור ה"טמהוגו", משחק מחשב המשלב את דמותו של הוגו (בדיבובו של גיורא קנת) במשחק ה"טמגוצ'י", אשר בעצמו זכה להצלחה באותם ימים.
בנוסף, חברת קומפדיה ייבאה לישראל מספר משחקים של הוגו שאותם אף תרגמה לעברית, כמו למשל "הוגו: מסתורי מראת הרשע".
הוגו בישראל > "ערכות לתלמיד" של הוגו

חברה נוספת אשר עשתה שימוש בדמותו של הוגו הייתה חברת "לאפאייט", אשר הוציאה "ערכות לתלמיד" של הוגו בשנת 1997, הכוללות בין היתר מדבקות שם לתלמיד, מחברות, קלסרים ומערכת שעות.
הוגו בישראל > הוגו על הבמה

ב-1996 הועלה בישראל מחזמר לילדים, שמרכזו סיפור היריבות בין הוגו לבין גריזלדה המכשפה.
את המחזמר כתב אוהד אשכנזי וניהל מוזיקלית חגי אלקיים. את השירים הלחינו גיא מרוז, אלון אולארצ'יק, קובי רכט ודני רייכנטל. המשתתפים במחזמר היו: ויקי בהיר ("גריזלדה"), עמיר שלום ("הוגו"), אפרת רייטן (לסירוגין עם טל מן), אורי בנאי, זבולון מושיאשווילי, עמוס שוב, יניב פולישוק ודבי קלפר.
המחזמר, אשר שמו היה "הממלכה הקסומה של הוגו" הועלה בהפקה של חברת טבת סרטים, שהפיקה גם את מופעי "עיר ערוץ הילדים".
הוגו בישראל > ספרי הקומיקס של הוגו

לקראת שבוע הספר העברי ב-1998 הוציא ערוץ הילדים יחד עם הוצאת הספרים "מודן" שני ספרי קומיקס של הוגו מאת הקומיקסאי קורן שדמי.
הערות שוליים

↑  (.ICP (Israel Cable Programming Copmpany Ltd - חברה אשר הוקמה לצורך רכישה משותפת של תכנים ששודרו בערוצי הכבלים השונים בישראל, טרם איחודם לחברה אחת - "הוט".
↑   עודד ירון, "סוף לפרשת הוגו גייט"? בהחלט, אבל לא כמו שחשבתם, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2021
↑  הבוקר עם טל ברמן ואביעד קיסוס - 18.8.21 - גריזלדה הרוסה, באתר אקו 99FM, דקה 39:35
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0718d7ad-f6c8-4e32-a883-83304801add9 
עלון של חברת החשמל לישראל עם דמותו של הוגו
Chiquitita

| --- | --- |

להקת ABBA בהופעה בשווייץ
 סינגל בביצוע להקת ABBA
 מתוך האלבום Voulez-vous
 יצא לאור:  9 ינואר 1979
 תאריך הקלטה:  13 בדצמבר 1978
 סוגה:  פופ, יורו-פופ
 שפה:  ספרדית, אנגלית 
 אורך:  5:24
 חברת תקליטים:  Polar 
 כתיבה:  בני אנדרסון 
 לחן:  ביורן אולבאוס, בני אנדרסון 
 הפקה:  בני אנדרסון 
 
Chiquitita (בספרדית: שם חיבה שמשמעותו "ילדה קטנה") הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הפופ השוודית ABBA. השיר פורסם לקהל הרחב בחודש ינואר 1979 כסינגל ראשון מתוך האלבום Voulez-Vous (אנ') של הלהקה. הזמרת המובילה בשיר הייתה אנייטה פלטסקוג.
היסטוריה

השיר נכתב על ידי הקלידן בני אנדרסון והגיטריסט ביורן אולבאוס. טרם בחירת השם "Chiquitita", השיר נקרא בשמות שונים כמו: "Kålsupare", "three Wise Guys", "Chiquitita Angelina", "In The Arms of Rosalita".
ב-9 בינואר 1979 להקת ABBA השתתפה במופע התרמה של יוניצ"ף בניו יורק. באירוע זה הלהקה הציגה לראשונה את השיר Chiquitita ותרמה את ההכנסות מהסינגל לארגון זה. במקור תוכנן שהשיר "If It Wasn't for the Nights" (אנ') יהיה השיר אשר יוצג במופע ההתרמה של יוניצ"ף, אך אחרי שהסתיים תהליך הכנת השיר "Chiquitita", שונו התוכניות.
"Chiquitita" נחשב לאחד הלהיטים הגדולים של הלהקה. ימים ספורים לאחר שיצא לאוויר, השיר עלה למקום ראשון במצעד הפזמונים בכמה ארצות כגון: שווייץ, בלגיה, פינלנד, ספרד, אירלנד, מקסיקו, ניו זילנד, דרום אפריקה וזימבבואה. בעקבות ההצלחה הרבה שהייתה לגרסה באנגלית במדינות ההיספנו-אמריקאיות, הלהקה החליטה לשחרר את השיר גם בגרסה הספרדית אשר זכתה גם היא להצלחה רבה.
וידאו קליפ

הקליפ לשיר "Chiquitita" הוקלט עבור תוכנית של ה-BBC בזמן שלהקת ABBA שהתה בשווייץ. הלהקה צולמה כשברקע הרי האלפים ואיש שלג מאחוריהם.
פרסום השיר

השיר התנגן במחזמר ובסרט "מאמא מיה!".
ליאונה לואיס ביצעה את השיר במהלך תוכנית הריאליטי "אקס פקטור" הבריטית.
"Chiquitita" שימש כשיר פתיחה לסדרת הדרמה היפנית "Strawberry on the Shortcake".
השיר התנגן בסוף פרק 2.04 בסדרת הטלוויזיה האמריקנית-קנדית "Queer as Folk".
הסופר האירי סטיבן גייטלי הקליט את גרסת Abbamania:, מחווה ללהקת ABBA" בשנת 1999, ו"אבבא - לנצח" בשנת 2004.
הזמרת ההונגרית Harangozó Teri שרה את השיר "Chiquitita" באולפן הרדיו ההונגרי בשנת 1980.
ב-20 בנובמבר 2014, הזמרת האירנית-שוודית Laleh Pourkarim ביצעה את השיר בשידור חי במהלך אירוע יוניצ"ף בניו-יורק.
הזמרת האירית שינייד או'קונור שרה את השיר "Chiquitita" ב-1999 באלבומה "Across the Bridge of Hope". הזמרת הקליטה את השיר גם בווידאו קליפ.
בשנת 1991 הפסנתרן הארגנטינאי Raúl di Blasio ניגן את הגרסה האינסטרומנטלית באלבומו "Alrededor del mundo".
גרסתה של שר

Chiquitita הוקלט מחדש בשנת 2020 על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית שר, כחלק מתוך אלבום האולפן ה-26 שלה, Dancing Queen. השיר יצא לאור ב-8 במאי 2020, שנתיים לאחר צאתו של האלבום, כסינגל הרביעי והאחרון מתוכו, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הפופ הלטיניים הדיגיטליים.
רקע וכתיבה

השיר במקור הוקלט על ידי הלהקה אבבא, תוך שבשנת 2018 הוחלט כי הזמרת-יוצרת האמריקאית שר תקליט אלבום שלם המורכב משיריה של הלהקה. האלבום היה חלק מתוך הסרט "מאמה מיה! Here We Go Again", שיצא באותה העת. בין השירים שהקליטה שר, נמנה גם "Chiquitita".
רק בשנת 2020, הוחלט כי הזה יתפקד כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
הצלחה מסחרית

כבר בצאתו, זכתה גרסתה של שר להצלחה רבה בעיקר במצעדי הבילבורד הלטיניים. תחילה, הצליח השיר להתברג במקום השני במצעד שירי הפופ הלטיניים הדיגיטליים. בהמשך, הצליח השיר להגיע למקום השישי במצעד השירים הלטיניים הדיגיטליים שם שהה במשך זמן מה.
בספוטיפיי, זכה השיר להצלחה נאה גם כן כאשר הצליח לצבור למעלה מ-3.2 מיליון השמעות בסך הכול.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים הדיגיטליים | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הלטיניים הדיגיטליים | 2 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר: In the Arms of Rosalita‏, באתר moodpoint.com (באנגלית)
↑  Abba - Chiquitita, נבדק ב-2018-05-26
↑  "Harangozó Teri - Chiquitita". YouTube. 2015-08-25. נבדק ב-2016-10-14.
↑  "Ulvaeus och Laleh i FN" (בשוודית). Svenska dagbladet. 20 בנובמבר 2014. נבדק ב-25 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sinead O'Connor - Chiquitita (Official Video)". YouTube. 2009-03-08. נבדק ב-2016-10-14.
1 2 3  Dancing Queen, נבדק ב-2020-10-02
1 2 3  Chart Search, Billboard
1 2  Chiquitita, נבדק ב-2020-10-02
| להקת אבבא |
| --- | --- | --- |
| חברי הלהקה | אנייטה פלטסקוג • ביורן אולבאוס • בני אנדרסון • אנני-פריד לינגסטד |  |
| שירי הלהקה |  Chiquitita •‏ Dancing Queen •‏ Does Your Mother Know •‏ Fernando •‏ Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight) •‏ Honey, Honey •‏ I Do, I Do, I Do, I Do, I Do •‏ I Have A Dream •‏ Knowing Me, Knowing You •‏ Lay All Your Love On Me •‏ Mamma Mia •‏ Money, Money, Money •‏ One Of Us •‏ Our Last Summer •‏ SOS •‏ Slipping Through My Fingers •‏ Super Trouper •‏ Take a Chance on Me •‏ Thank You for the Music •‏ The Day Before You Came •‏ The Name Of The Game •‏ The Winner Takes It All •‏ Under Attack •‏ Voulez-Vous •‏ Waterloo •‏ When All Is Said and Done • ‏ Summer Night City • ‏ Angeleyes • ‏ Move On • ‏ Happy New Year • ‏ Under Attack  •‏ My Mama Said •‏ Watch Out •‏ You Owe Me One •‏ Tropical Loveland •‏ The King Has Lost His Crown  |  |
| שונות | ביורן אגיין - להקת המחווה • מאמה מיה! - המחזמר • מאמה מיה! - הסרט • מאמה מיה! Here We Go Again - סרט ההמשך • אבבא: המוזיאון • דיסקוגרפיה של ABBA |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 843136c2-a033-3d80-a19e-23e4359b2e84  MusicBrainz work: 5f28fcfd-c5a1-3188-950f-13f5c0d5cef1
בהופעה חיה בצרפת

"בהופעה חיה בצרפת" הוא אלבומה השני של הזמרת שרית חדד שיצא לאור בשנת 1996.
למרות שמו, האלבום לא הוקלט בהופעה חיה בצרפת אלא באולפן בישראל, וקולות מחיאות הכפיים בו מוקלטים.
רעיון זה, של הופעות מזויפות-מבוימות, היה חלק מ"צו האופנה" המוכר של המוזיקה המזרחית והים תיכונית.
האלבום הכיל מחרוזת במרוקאית, שירים בצרפתית, טורקית, גרוזינית, ערבית מצרית ועוד.
רשימת רצועות

| בהופעה חיה בצרפת> מס' | בהופעה חיה בצרפת> שם | בהופעה חיה בצרפת> משך | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  | בהופעה חיה בצרפת>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מחרוזת: כוכבי מרום / בת 18 / איש יקר / היה זה בערב סגריר  | 14:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מחרוזת: היכן החייל / הרמה  | 4:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | מחרוזת: יא עוואזל פלפילו / יבוא דודי / עין זרגא / יללי  | 12:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אינמאמו  | 5:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מחרוזת מרוקאית  | 7:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | לבדי  | 6:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מחרוזת גרוזינית: רגיה, ואי ואי  | 4:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מחרוזת: אני רוקדת / ג'מעה בתימנית / ירושלים של זהב  | 8:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 63:02 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  בהופעה חיה בצרפת, 1996-01-01, נבדק ב-2023-12-06
איסור פרסום

איסור פרסום הוא איסור המוטל על הציבור, ובפרט על אמצעי התקשורת, לפרסום מידע מסוים. האיסור מתנגש בעקרונות של חופש הביטוי, חופש העיתונות וזכות הציבור לדעת, ולכן הוא חל רק על מידע שפרסומו עלול לפגוע באינטרסים של הציבור, כגון פגיעה בחקירה משטרתית או פגיעה בביטחון המדינה, או מידע שפרסומו עלול לפגוע באדם מסוים, כגון פגיעה בשמו הטוב או סיכון חייו. איסור פרסום מיושם בשתי דרכים:
איסור כולל על פרסום מידע מסוג מסוים. איסור מסוג זה נקבע בחקיקה או בתקנות שהותקנו מכוחה.
איסור על פרסום מידע הנוגע לפרשה מסוימת. איסור כזה מוטל בצו איסור פרסום (בראשי תיבות צא"פ), שהוא צו המוצא על ידי הגורם שהוסמך לכך: בית המשפט, ובישראל גם על-ידי הצנזורה הצבאית. המונח צו איסור פרסום מתייחס בדרך כלל רק לצו שהוציא בית משפט.
בישראל > צו איסור פרסום

תקנה 87 לתקנות ההגנה (שעת חרום), 1945 קובעת שהצנזור רשאי לאסור פרסום, אם לדעתו הדבר יפגע בביטחון המדינה, בשלום הציבור או בסדר הציבורי.
בית המשפט מוציא צו איסור פרסום, בהתאם לבקשה המוגשת לו, בפרשה מסוימת. בעת הוצאת הצו שוקל בית המשפט את נימוקיהם של מבקשי הצו אל מול העקרונות של חופש הביטוי וזכות הציבור לדעת. לעיתים הצו הוא גורף, ואוסר פרסום כל פרט הנוגע לפרשה (כולל, לעיתים, עצם קיומו של הצו), ולעיתים הוא מפרט את המותר בפרסום ואת האסור בפרסום. עם הוצאתו נשלח הצו למערכות כלי התקשורת העיקריים.
סעיף 70 לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 מסמיך את בית המשפט להוציא צו איסור פרסום על:
דיוני בית המשפט, במידה שהוא רואה צורך בכך לשם הגנה על ביטחונו של בעל דין, עד או אדם אחר ששמו הוזכר בדיון או לשם מניעת פגיעה חמורה בפרטיות של אחד מהם או לשם מניעת פגיעה בפרטיותו של אדם עם מוגבלות שכלית או של אדם עם מוגבלות נפשית.
שמו של חשוד שטרם הוגש נגדו כתב אישום, או פרט אחר מפרטי החקירה, אם הדבר עלול לפגוע בחקירה שעל פי דין.
שמו של חשוד שטרם הוגש נגדו כתב אישום או פרט אחר מפרטי החקירה, אם ראה כי הדבר עלול לגרום לחשוד נזק חמור ובית המשפט סבר כי יש להעדיף את מניעת הנזק על פני העניין הציבורי שבפרסום.
בישראל > דיון משפטי

חרף הקושי באכיפה יעילה של איסור הפרסום, האיסור נאכף במקומות שבהם ניתן לאכוף אותו. אמצעי התקשורת הגדולים מצייתים במידה רבה לאיסורים שנקבעו בחוק, וכאשר מדובר בצו איסור פרסום שהוציא בית משפט, הם נלחמים בו בדרך הפתוחה בפניהם - פנייה לבית המשפט על מנת שיתיר את הפרסום. ערעורים על איסורי פרסום שהטילה הצנזורה הצבאית מגיעים רק לעיתים רחוקות לבתי המשפט, והם נידונים במגעים ישירים בין מערכות כלי התקשורת לצנזורה או מול ועדת ערעורים מיוחדת המכונה "ועדת השלושה".
בנסיבות אלה מתקיימים בבתי משפט בישראל פעמים רבות דיונים בבקשות להתרת פרסום. בדיון מסוג זה, שעסק בבקשה לביטול צו איסור פרסום על זהותן של שתי חשודות במתן טובות הנאה בפרשת מינויי שופטים תמורת שוחד, קבע השופט יצחק עמית: "מצאתי להבחין בין שתי המשיבות, ולקבל את הבקשה ככל שהיא נוגעת למשיבה 1, בשל מעמדה הציבורי כשופטת מכהנת. לא כך לגבי המשיבה 2, שהיא אדם פרטי לכל דבר ועניין, כך שמול הנזק החמור שבפרסום לא עומד עניין ציבורי בפרסום זהותה."
קושי באכיפה יעילה של האיסור > בעידן האינטרנט

עם שיפור התקשורת העולמית באמצעות רשת האינטרנט גבר מאוד הקושי לאכיפת איסור הפרסום עד כדי אי יכולת אכיפה בנושא, הן בגלל הכמות העצומה של אתרי האינטרנט בהם ניתן לפרסם, הן בגלל קלות מציאת המידע בעזרת מנועי חיפוש, העובדה שלגולשים יש אפשרות לשמור על אנונימיות ברשת, והן בשל אי הבהירות לגבי האחריות המשפטית על אתרים המאוכסנים בשרתים שמחוץ למדינה שבה הוצא הצו. במקרים רבים דולף המידע כלפיו הוצא איסור הפרסום לרשת האינטרנט למרות איסור הפרסום, או שהמידע מתפרסם בהרחבה עוד טרם הטלת איסור הפרסום.
דבר נוסף המקשה על אכיפת הצווים באינטרנט הוא שהצו מחייב רק את מי שלו נמסר כדין . כך נוצר מצב בו האתרים הגדולים שמקבלים את צווי איסור הפרסום לא יכולים לפרסם את המידע, אך צו איסור הפרסום אינו תקף על אתרים קטנים או אנשים פרטיים. פרסום הצו ברבים משמעו למעשה הוא פרסום המידע שהצו ניסה למנוע את פרסומו מלכתחילה, ולכן אינו ישים.
קושי מסוג אחר נובע מהגלובליזציה של המידע. איסור פרסום תקף רק במדינה שבה הוטל (ולעיתים גם מחוצה לה, על אזרחיה של אותה מדינה). הקלות שבה ניתן לגשת למידע ממדינה למדינה באמצעות רשת האינטרנט מאפשרת את פרסום המידע מחוצה לה, על ידי אמצעי תקשורת שאיסור הפרסום אינו מחייב אותם, הנצפה על ידי אזרחי המדינה בה חל איסור הפרסום. למדינה שבה הוטל איסור הפרסום אין דרך להטיל סנקציות מכוח חוק על המפרסם, וסנקציות אחרות, כגון הגבלת פעילותו של אותו אמצעי תקשורת במדינה, בעייתיות ביותר.
בישראל הפרו צוי איסור פרסום, בין היתר, הבלוגרים משה הלוי ועומרי חיון, וכן אתר רוטר.נט. בעת חקירתה של הדוגמנית בר רפאלי ברשות המיסים נאסר תחילה פרסום שמה, אך אתרי חדשות פעלו בדרכים שונות לעקוף את האיסור: אתר החדשות הכלכליות "ביזפורטל" כלל בידיעה על החקירה אקרוסטיכון של שמה, ובאתרים אחרים צוין שמה בתגיות המלוות את הידיעה.
קושי באכיפה יעילה של האיסור > במליאת הכנסת

חברי הכנסת נהנים מחסינות פרלמנטרית ביחס לדברים שהם אומרים במסגרת תפקידם. פעמים אחדות ניצלו חברי כנסת חסינות זו לשם פרסום מידע שלגביו הוצא צו איסור פרסום:
בשנת 2010 הוצא צו איסור פרסום על זהותו של האסיר בן זיגייר, על עצם כליאתו, על החשדות בגינם הוא כלוא וכן על כל פרט אחר הקשור בפרשה, לרבות עצם קיומו של צו איסור הפרסום עצמו. צו זה הוצא לבקשת פרקליטות המדינה ולא הוגבל בזמן. בעקבות דיווחים בתקשורת האוסטרלית, ובמהלך דיון שגרתי במליאת הכנסת שהתקיים ביום חשיפת הפרשה, הפנו חברי הכנסת דב חנין, זהבה גלאון ואחמד טיבי שאילתות לשר המשפטים יעקב נאמן הקשורות לפרשה, ובכך היו לגורמים הישראלים הרשמיים הראשונים להתייחס אליה, על אף צו איסור הפרסום ותחת חסינותם הפרלמנטרית. השאילתות נשאלו בזמן דיון ששודר בערוץ הכנסת וחשפו בפעם הראשונה את הפרשה בתקשורת הישראלית. הפרוטוקולים ותמלילי השאלות של חברי הכנסת פורסמו לאחר מכן באתר הכנסת, על אף בקשות של גורמי ביטחון מיו"ר הכנסת הזמני בנימין בן אליעזר להטיל עליהם חיסיון, ובכך התאפשר לכלי התקשורת באותו היום לצטט את שאלותיהם של חברי הכנסת.
בנובמבר 2019 הציג שר המשפטים, אמיר אוחנה, בעת שדיבר במליאת הכנסת, מידע שלגביו הוצא צו איסור פרסום בעניין חקירתו של עד המדינה ניר חפץ. בתגובה לביקורת על צעד זה נמסר מטעם השר אוחנה כי "השר חזר אך ורק על דברים שפורסמו כבר, ולא חידש דבר". חפץ תבע לדין את אוחנה על דבריו אלה, ותביעתו נדחתה בנימוק שדברי השר חוסים תחת חסינות, אך השופטת מתחה ביקורת על אוחנה על שהפר צו איסור פרסום.
היועץ המשפטי לכנסת, איל ינון, הבהיר כי: "תכנון מראש של התבטאות המהווה עבירה, לא חוסה תחת החסינות, וניתן כעיקרון להעמיד חבר כנסת לדין בגינה, כמו כל אדם אחר. בכלל זה, פרסום מתוכנן של עניינים סודיים שפרסומם מהווה עבירה, בין במליאת הכנסת ובוועדות ובין בתקשורת או בכל מסגרת אחרת, אינו חוסה תחת החסינות וחבר הכנסת עלול להיחקר ולעמוד לדין בגינו."
לקריאה נוספת

אורי רוזן, העורך העירום - איך תורת המשחקים קובעת על מה כולם ידברו מחר, דביר, 2015, הפרק "צווי איסור פרסום", עמ' 215–225.
הערות שוליים

↑  צווי איסור פרסום - סקירה משווה, הלשכה המשפטית של הכנסת, 13 באוקטובר 2013
↑  מורן אזולאי, אושר: איסור פרסום שמות חשודים במשך יומיים, באתר ynet, 9 בינואר 2012
↑   יהושע בריינר, ממלא מקום המפכ"ל הנחה לצמצם את כמות הבקשות להוצאת צווי איסור פרסום, באתר הארץ, 12 ביוני 2019
↑  עמית בן-ארויה, צו איסור פרסום, באתר הארץ, 9 באפריל 2010
↑  חשיפת זהותו של חשוד - רקע תאורטי וסקירה משווה, הלשכה המשפטית של הכנסת, 19 במאי 2014
↑  באילו מקרים רשאי חשוד בעבירה לבקש צו איסור פרסום?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏9 בספטמבר 2014
↑  הצעת חוק: איסור פרסום שמות חשודים לפני הגשת כתב אישום, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, ‏16 בינואר 2001
↑  בש"פ 1039/19 הוצאת עיתון הארץ בע"מ נ' שופטת אלמונית ואחרים, ניתן ב־13 במרץ 2019
↑  Judith Miller, Israel's Censorship Scandal
↑  סכסוכים דיגיטליים -צווי איסור פרסום בעולם דיגיטלי ואתגרים באכיפת סעיף 352 לחוק העונשין, באתר איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל, ‏12 דצמבר 2016
↑  דוברת איגוד מרכזי הסיוע, סכסוכים דיגיטליים -צווי איסור פרסום בעולם דיגיטלי ואתגרים באכיפת סעיף 352 לחוק העונשין, באתר איגוד ומרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית
↑  דורי בן ישראל, ביזפורטל עשו ניים דרופינג גאוני לדוגמנית בר רפאלי שנחקרה בחשד להעלמות מס, באתר "מזבלה", 16 בדצמבר 2015
↑  אלוף בן, יהונתן ליס, שר המשפטים: לבדוק אם אזרח אוסטרלי התאבד בכלא בישראל תחת זהות בדויה, באתר הארץ, 12 בפברואר 2013
↑  אריק בנדר, בן אליעזר: ביקשו ממני להטיל חיסיון על שאלות הח"כים, באתר nrg‏, 14 בפברואר 2013
↑  גלעד מורג ומורן אזולאי, מנדלבליט וניצן: "דברי אוחנה חמורים ביותר ומעוותים את המציאות", באתר ynet, 6 בנובמבר 2019
↑  גלעד מורג, תביעת ניר חפץ נדחתה, ביקורת על השר לשעבר אוחנה: "הפר צו על דעת עצמו", באתר ynet, 15 ביוני 2021
↑  עמרי נחמיאס, אזהרה לח"כים: "החסינות לא מגינה מהעמדה לדין אם תכננתם לבצע עבירה מראש", באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 18 בפברואר 2013
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
תרגום מאמרה של ג'ודית מילר, על איסור פרסום מעצרה של ענת קם, פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-6 באפריל 2010 תוך השחרת הקטעים שנאסרו לפרסום עד אז בישראל. אף שהכותרת הזכירה את "הצנזורה הישראלית", הצנזורה הצבאית לא הייתה מעורבת, והפרסום נאסר על-ידי בית משפט שהוציא צו איסור פרסום. את המאמר המקורי במלואו יכלו קוראי העיתון לקרוא באינטרנט.
O jardim

O jardim (בעברית: הגינה) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הפורטוגזית קלאודיה פשקואל ובהשתתפות הזמרת איסאורה, שגם כתבה את השיר. הזמרות בביצוע השיר ייצגו את פורטוגל באירוויזיון 2018. השיר בוצע לראשונה ב-25 בפברואר 2018, במסגרת חצי הגמר השני של פסטיבל דה קאנסאו, כשיר שנבחר לפורטוגל עבור אירוויזיון 2018. השיר פורסם להורדה דיגיטלית ב-9 במרץ 2018 על ידי יוניברסל מיוזיק פורטוגל.
רקע

O Jardim היה אחד מתוך עשרים ושישה שירים שהוזמנו לביצוע על ידי RTP לפסטיבל דה קאנקאו 2018, כבחירה הלאומית של פורטוגל לתחרות הזמר של האירוויזיון 2018. איסאורה כתבה והלחינה את השיר, ובחרה בקלאודיה פסקואל כמבצעת.
באירוויזיון

איסאורה הוכרזה בתור כותבת שירים לפסטיבל בו נבחר השיר המייצג ב-27 בספטמבר 2017. ב-18 בינואר 2018 הוכרזה פסקואל כמבצעת השיר, ששמו "O Jardim". פסקואל התחרתה בחצי הגמר השני, והגיעה למקום השני עם 20 נקודות לפי הצבעות הצופים והשופטים. בגמר, שנערך ב-4 במרץ, היא הגיעה למקום השני בהצבעות השופטים, וזכה מבחינת הצבעות הקהל. השיר הגיע למקום הראשון עם 22 נקודות, ובכך זכה לייצג את פורטוגל באירוויזיון 2018.
בעקבות זכייתו של סלבדור סובראל ב-2017, פורטוגל מארחת את תחרות האירוויזיון 2018, מה שאיפשר לה להעפיל באופן אוטומטי לגמר התחרות, שייערך ב-12 במאי 2018 בליסבון.
ב-12 במרץ 2018 נודע כי השיר יהיה השמיני שיבוצע בערב התחרות, על פי סדר ההשמעה.
ביקורות

שרלוט ראנסי, כתבת בעיתון הבריטי "דיילי טלגרף", כתבה כי O Jardim הוא מבין חמשת שירי האירוויזיון הטובים ביותר של השנה, ותיארה אותו כ"אלקטרופופ בגוון בלדת אינדי, יפה, אינטימי ועכשווי. פשוט מקסים". פביאן רנדן, כתב בעיתון צרפתי "20 דקות", ציין כי השיר "זורחת לפשטותה, לצניעותה ולרגשותיה המתעלה על מחסומי השפה". האנס רולמן, עורך המגזין האמריקאי "Popmatters" כתב את השיר "מחווה לזכרה של סבתו של איסאורה, והגינה שבעלת ערך רב לשתיהן".
מיקומי שיא

| מצעדים שבועיים (2018) | מיקום  שיא |
| --- | --- |
פורטוגל (AEP): 23
מצעד השירים הדיגיטליים של פורטוגל (בילבורד): 3
הערות שוליים

↑  Mercereau, Damien (5 במרץ 2018). "Eurovision 2018 : le Portugal défend son titre avec Cláudia Pascoal" (בצרפתית). Le Figaro. נבדק ב-6 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Costa, Nelson (9 במרץ 2018). ""O Jardim" de Cláudia Pascoal e Isaura disponível no Spotify" (בפורטוגזית). ESCPortugal. נבדק ב-9 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "São estes os (vinte e seis) compositores do Festival da Canção 2018" (בפורטוגזית). RTP. 27 בספטמבר 2017. נבדק ב-27 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Diogo, João (18 בינואר 2018). "Portugal: Conheça os intérpretes do Festival da Canção 2018". ESCPortugal. נבדק ב-18 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Paul (12 בינואר 2018). "Portugal: Claudia Pascoal will follow Sobral's footsteps and fly to Lisbon!". esctoday.com. נבדק ב-5 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lisbon revealed as Host City of the 2018 Eurovision Song Contest!". Eurovision.tv. נבדק ב-25 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Paul (12 בינואר 2018). "All Aboard for the Semi-Final Allocation Draw". eurovision.tv. נבדק ב-12 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Runcie, Charlotte (13 באפריל 2018). "Eurovision: every 2018 act, ranked from worst to best". The Daily Telegraph. Telegraph Media Group. ארכיון מ-2018-04-14. נבדק ב-2018-05-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Randanne, Fabien (16 באפריל 2018). "Eurovision 2018: Le Portugal pourrait parfaitement faire le doublé avec «O Jardim»". 20 Minutes (בצרפתית). ארכיון מ-2018-04-21. נבדק ב-2018-05-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rollman, Hans (18 באפריל 2018). "Everything You Need to Know About Eurovision 2018". PopMatters. ארכיון מ-2018-04-18. נבדק ב-2018-05-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Portugal Digital Song Sales". Billboard. 17 במרץ 2018. אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
אנדרומאכי

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1994 (בת 30) זיגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  יוון 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  יוונית 
 חברת תקליטים:  Panik Records
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרומאכי דימיטרופולו (ביוונית: Ανδρομάχη Δημητροπούλου; נולדה ב-12 באוקטובר 1994), הידועה בשם הבמה אנדרומאכי, היא זמרת יוונייה.
קריירה

לאחר שלמדה פילולוגיה גרמנית באתונה, אנדרומאכי החלה לשיר בסצנות מוזיקה ברחבי יוון. ב-2015 השתתפה בעונה השנייה של The Voice of Greece, שם הודחה בתוכנית החיה השנייה.
בשנת 2017, היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "To Feggari".
ב-9 במרץ 2022 הוכרז שהיא תייצג את קפריסין באירוויזיון 2022, עם השיר "Ela".‏ ב-12 במאי 2022 ביצעה אנדרומאכי את "Ela" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 12 עם 63 נקודות.
הערות שוליים

↑  "Ανδρομάχη Δημητροπούλου βιογραφικό σήμερα! Η προσωπική ζωή, η ηλικία, το ύψος, η καταγωγή, οι σπουδές, και τα κιλά". Freegossip (ביוונית). 2022-02-04. ארכיון מ-2022-02-03. נבדק ב-2022-02-04.
↑  "Eurovision Κύπρος: Η Ανδρομάχη μας λέει «ELA!» και ταξιδεύει για Τορίνο τον Μάιο". lifenewscy (באנגלית). 2022-02-09. ארכיון מ-2022-03-09. נבדק ב-2022-02-09.
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0703 3769  MusicBrainz: b22ec528-c2fa-406c-9d7e-13c6ae42b738  VIAF: 42165264303510191532   WorldCat (עם VIAF): 42165264303510191532