stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה
טקטיקות ואמצעי לחימה > ישראל

במהלך העימות ישראל תקפה בעיקר באמצעות מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי. המטוסים שהיו מעורבים בתקיפות הם מדגמי F-16C/D ברק 2020, F-16I סופה, F-15 בז משופר, F-15I רעם ו-F-35I אדיר. עבור ה-F-35, מטוס קרב של הדור החמישי בעל יכולת חמקנות ואוויוניקה מתקדמת שהגיע לישראל רק בסוף 2016, זו הייתה טבילת אש מבצעית עולמית ראשונה. מפקד חיל האוויר הישראלי האלוף עמיקם נורקין חשף שה-F-35 ביצע תקיפת בכורה עולמית בשירות החיל ושלפחות אחת התקיפות הייתה בעימות מול איראן וחזבאללה בסוריה. מטוסי ה-F-15I רעם הם מטוסי התקיפה הכבדים ביותר של חיל האוויר והיו מעורבים בתקיפות רבות ומשמעותיות עקב יכולתם לשאת חימוש רב וכבד. על לחימתה (ושורה של מבצעי תקיפה מוצלחים) זכתה טייסת 69, המפעילה את ה-F-15I, לאות הערכה מטעם הרמטכ"ל.
חלק מרכזי בפעילות ההתקפית של חיל האוויר הישראלי היה לוחמה אלקטרונית ולוחמת סייבר מול מערך ההגנה האווירית הסורי שכלל מספר רב של סוללות נ"מ וטילי קרקע-אוויר (טק"א). מטרת הלוחמה האלקטרונית הייתה שיבוש יכולות הגילוי הסוריות ("העלמת" כלי טיס מעיני מערכות הראדאר הסוריות) ושיבוש טילי קרקע-אוויר אחרי שאלה כבר שוגרו, על מנת שיחטיאו את מטרותיהם. בזכות פעילות מתוחכמת זו וטקטיקות מתקדמות שנקט בהן החיל, למעט F-16I אחד שנפגע מטיל S-200 ב-10 בפברואר 2018, חיל האוויר לא איבד אף מטוס קרב בפעילות מעל סוריה.
בעוד שחיל האוויר הישראלי היה הזרוע המבצעת העיקרית, המבצעים בסוריה התאפשרו בזכות מודיעין צבאי רב, מפורט ומדויק שאספו אגף המודיעין, להק המודיעין והמוסד. למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים מיוחסת לא רק פעילות של ריגול אלא גם מספר חיסולים של מפקדים סורים ואיראנים ופעילים בכירים במערך האיראני (כוח קודס, חזבאללה, מיליציות שיעיות).
כדי להגן על שטח ישראל מפני ירי רקטות וטילי קרקע-קרקע הפעילה ישראל את מערך ההגנה האווירית. סוללות כיפת ברזל להגנה קרובה נפרשו ברמת הגולן בהתאם לצורך וכן הוגברה הכוננות בסוללות ה"יהלום" מדגם MIM-104D פטריוט של פיקוד הצפון. סוללות הפטריוט הישראליות הפילו שני מטוסי סוחוי סוריים ומספר כלי טיס בלתי מאוישים. במהלך העימות רשמה סוללת החץ 2 הפלת בכורה כאשר יירטה טיל S-200 שעמד ליפול בשטח ישראל.
לתקיפת מטרות נקודתיות בקרבת הגבול השתמש צה"ל בחיל התותחנים שביצע הן ירי ארטילרי והן שיגור טילי תמוז, וכן באש טנקים של חיל השריון. חטיבת גולני שמרה על הגבול ובמספר מקרים הרגה חוליות מחבלים שניסו לחדור לשטח ישראל. חיל ההנדסה הקרבית נטרל מספר זירות מטענים שהונחו בשטח ישראל, במובלעות בסמוך לגדר המערכת של גבול ישראל–סוריה.
עם פריצת מלחמת חרבות ברזל ב-7 באוקטובר 2023 ופתיחת החזית הצפונית בעקבות תקיפות חזבאללה את ישראל, החריפה ישראל את תקיפותיה בסוריה והחל לתקוף גם על מנת להרוג ולא רק לפגוע בציוד ואמצעי לחימה. לפי מקורות מודיעין, אם בעבר ישראל ביצעה ירי אזהרה לפני תקיפת שיירות נשק, אחרי 7 באוקטובר התקיפות בוצעו ללא אזהרה ונהרגו בהן מחבלים רבים, בהם לפחות 19 פעילי חזבאללה. עם התמשכות המלחמה וההסלמה בגבול ישראל–לבנון (ראו: החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל) הגבירה ישראל את כמות הסיכולים הממוקדים נגד בכירי צבא איראנים (בעיקר מכוח קודס) ומפקדי חזבאללה על אדמת סוריה.
טקטיקות ואמצעי לחימה > איראן

איראן בנתה תשתיות רבות, ובהן מחנות צבא, בשטח סוריה. בסיסי הצבא אוישו הן בחיילי משמרות המהפכה האסלאמית, ובעיקר בכוח קודס תחת פיקודו של קאסם סולימאני, והן בחברי מיליציות שיעיות פרו-איראניות, שלמעשה היו תחת פיקוד איראני. איראן הזרימה באופן קבוע משלוחי נשק ותחמושת לשטח סוריה, בעיקר דרך האוויר, ונשק זה הועבר גם לידי חזבאללה. משלוחי הנשק הללו היו מטרות תקיפה עבור ישראל ורבים מהם יורטו או הושמדו על הקרקע.
טקטיקות ואמצעי לחימה > חזבאללה

עיקר תפקידו של חזבאללה בתחילת העימות היה להיות "המגפיים על הקרקע" של איראן ולסייע לצבא אסד במלחמת האזרחים. תפקיד נוסף היה לבנות תשתית טרור ברמת הגולן הסורית וגבול ישראל–סוריה על מנת לבצע פיגועים נגד ישראל ולפתוח מולה חזית נוספת דרכה איראן תוכל לפגוע בה באמצעות פרוקסי, בהתאם לאינטרסים האיראניים. פרויקט זה כונה "תיק הגולן".
במבצע חיצי הצפון שביצע צה"ל בסתיו 2024 ספג חזבאללה מכה קשה בלבנון כאשר כמעט כל הנהגתו חוסלה, כ-80% מארסנל הרקטות הארטילריות והטילים הושמד, 70% מארסנל הכטב"מים יורט או הושמד, תשתיות אסטרטגיות ואמל"ח אסטרטגי רב הושמדו ורוב מפקדותיו, מוצביו, עמדותיו הצבאיות, הבונקרים ותשתיות התת-קרקע בדרום לבנון הושמדו בעקבות התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל. מנהיג הארגון, חסן נסראללה, ומפקדי הזרוע הצבאית פואד שוכר ואבראהים עקיל, נהרגו בסיכולים ממוקדים ובין 3,000 ל-4,000 מחבלים נהרגו. ב-26 בנובמבר 2024 נחתם הסכם הפסקת אש וחזבאללה הפסיק את הלחימה נגד ישראל. כתוצאה מהמכה הקשה שספג והאבדות הכבדות הסיג חזבאללה לוחמים רבים מסוריה בחזרה אל לבנון. דבר זה האיץ את נפילת משטר אסד בדצמבר 2024.
טקטיקות ואמצעי לחימה > סוריה

סוריה, מלבד "אירוח" הכוחות האיראניים והחכרת שטחים שבהם הם בנו בסיסים ותשתיות צבאיות, סיפקה לכוחות האיראניים מטרייה אווירית בדמות חיל ההגנה האווירית הסורי שהפעיל סוללות נ"מ וטק"א רבות מדגמים שונים. מערכת ההגנה המסוכנת ביותר של הסורים היא ה-S-200 הרוסית, המכונה במערב SA-5. היא כוללת טילים כבדים ארוכי טווח, וב-10 בפברואר 2018 הצליחה להפיל מטוס F-16I ישראלי (אך הטייסים הישראלים נטשו בשלום). בשלהי 2018 החלה פריסה של מערכות S-300 שהעבירה רוסיה לסורים, אך טרם נעשה בהן שימוש.
בעקבות נפילת משטר אסד ב-8 בדצמבר 2024, פתח צה"ל במבצע חץ הבשן בו השמידו חיל האוויר הישראלי וחיל הים הישראלי את רוב הנשק האסטרטגי, ארסנל הטילים, חיל ההגנה האווירית הסורי, חיל האוויר הסורי וחיל הים הסורי.
ראו גם

הסכסוך האיראני-ישראלי
ישראל במלחמת האזרחים בסוריה
סכסוך ישראל-חזבאללה לאחר מלחמת לבנון השנייה עד מלחמת חרבות ברזל
החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
מבצע חץ הבשן
מיקרואירופיל

זיהוי באמצעות מבחנות מצע נוזלי של חיידקים אווירניים ואל-אווירניים: 1 – חיידקים אווירניים אובליגטוריים, 2 – חיידקים אל-אווירניים אובליגטוריים, 3 – חיידקים אל-אווירניים פקולטטיביים, 4 – מיקרואירופילים, 5 – חיידקים אל-אווירניים סובלי אוויר
מיקרואירופיל (באנגלית: Microaerophile) הוא מיקרואורגניזם (לרוב חיידק) שזקוק לחמצן על מנת להפיק אנרגיה, אולם בלחץ חלקי של חמצן הנמוך מזה שבאטמוספירה (פחות מ-21% הנמצאים באוויר; לרוב בסביבה בה הריכוז נע בין 2%–10% חמצן), שכן ריכוזים גבוהים של חמצן עלולים להרוג מיקרואירופילים).
מיקרואירופילים רבים הם גם קפנופילים (Capnophiles), כלומר כאלה שזקוקים לריכוז מוגבר של פחמן דו-חמצני בסביבה על מנת לגדול.
תיאור

אורגניזמים אווירניים משתמשים בתהליך של זרחון חמצוני, בו מהווה החמצן קבל אלקטרונים סופי, על מנת להפיק את האנרגיה הדרושה להם מסוכרים וחומצות שומן. ברם בתהליך זה נוצרים שני תוצרי לוואי רעילים: מימן על-חמצני ויון סופראוקסיד. שני חומרים אלה הם מחמצנים חזקים שנוטים להגיב עם חומרים אורגניים רבים ובכך לשנות את הרכבם. שינויים אלה מזיקים לאורגניזמים ועלולים לגרום למותם. אורגניזמים אווירניים הצליחו להתגבר על בעיה זאת באמצעות סינתזה של שלושה אנזימים (סופראוקסיד דיסמוטאז, פרוקסידאז וקטלאז) אשר מנטרלים את תוצרי הלוואי הללו. מיקרואורגניזמים מיקרואירופיליים, בדומה לאורגניזמים אווירניים אובליגטוריים משתמשים בחמצן בלבד על מנת להפיק אנרגיה ומייצרים את שלושת האנזימים המוזכרים לעיל, אך בכמות קטנה מן הרגיל ועל כן הם מוכרחים להמצא בסביבה בה ריכוז החמצן נמוך.
תרבית מיקרואירופילית

על מנת לתרבת חיידקים מיקרואירופיליים על מצע אגר מוצק יש צורך להוריד באופן ניכר את ריכוז החמצן בסביבה. לשם כך ניתן להשתמש בשתי שיטות:
צנצנת נר – את צלחות הפטרי עליהם נזרעו החיידקים המיקרואירופיליים יש לשים בתוך צנצנת בעלת אפשרות לאיטום ביחד עם נר. את הנר יש להדליק ומיד אחר כך לאטום את הצנצנת. להבת הנר תכלה את מרבית החמצן בצנצנת עד שתכבה ותותיר סביבה מועשרת בפחמן דו-חמצני וענייה מאוד בחמצן.
חומר סופח – את צלחות הפטרי עליהם נזרעו החיידקים המיקרואירופיליים יש לשים בתוך צנצנת בעלת אפשרות לאיטום ביחד עם חומר סופח חמצן-משחרר פחמן דו-חמצני, ומיד אחר כך לאטום את הצנצנת. החומר שמוכנס לתוך הצנצנת יוצר באופן מלאכותי תנאים מיקרואירופיליים הולמים.
בתוך מצע נוזלי יגדלו המיקרואירופילים בחלקה העליון של המבחנה אך לא בקצה העליון, שכן שם ריכוז החמצן גבוה בשל פעפועו (ראו תמונה להמחשה בראש הערך).
מיקרואירופילים שכיחים ברפואה

הרשימה הבאה כוללת מיקרואורגניזמים מיקרואירופיליים שכיחים שעלולים לגרום לזיהומים בבני אדם:
חיידקים בסוג Campylobacter, דוגמת Campylobacter jejuni, שגורמים למקרי דלקות מעיים ושלשולים רבים, מסוגלים לגדול בתרבית בריכוז חמצן ופחמן דו-חמצני של 3-15% ו-3-5% בהתאמה.
חיידקים בסוג Helicobacter, דוגמת Helicobacter pylori שעלול לגרום לכיב פפטי ולדלקת רפידת הקיבה, מסוגל לגדול בתרבית בריכוזים נמוכים של חמצן כאשר כמותו נמוכה ובריכוזי חמצן אטמוספיריים כשכמותו רבה.
חיידקים מהסוג Bartonella: ‏Bartonella henselae שגורם למחלת שריטת החתול ו-Bartonella quintana שגורם לקדחת השוחות.
חיידק מהסוג Treponema: ‏Treponema pallidum שגורם למחלת העגבת, מסוגל לגדול בתרבית תאים בריכוז חמצן של 0.03-10% (ריכוז אידיאלי 1.5-5%).
חיידקים בסוג Capnocytophaga, דוגמת Capnocytophaga canimorsus שהוא חלק מהפלורה הטבעית בפה של כלבים, עלול לגרום לזואונוזיס בבני אדם.
טפילים בסוג Plasmodium, שגורמים למחלת המלריה, מסוגלים לגדול בתרבית בריכוז חמצן ופחמן דו-חמצני של 3% ו-1% בהתאמה.
ראו גם

אורגניזם אווירני
אווירני אובליגטורי
הערות שוליים

↑  Hogg, S, Essential Microbiology (1st ed.). Wiley. (2005), pp.91–107. ISBN 0-471-49754-1.
1 2  ‏Oxygen Requirements for Pathogenic Bacteria.
↑  Brooks GF, Carroll KC, Butel JS, Morse SA, Jawetz, Melnick & Adelberg's Medical Microbiology (24th ed.). McGraw Hill. (2007), pp.273–275. ISBN 0-07-128735-3.
↑  ‏An Introduction to Reactive Oxygen Species - Measurement of ROS in Cells.
1 2  Krieg NR, Hoffman PS. (1986). Microaerophily and oxygen toxicity. Annual Review of Microbiology. 40:107-30.. PMID 3535642.
↑  Salim SM, Mandal J, Parija SC. (2014). Isolation of Campylobacter from human stool samples. Indian Journal of Medical microbiology. Jan-Mar;32(1):35-8. PMID 24399385.
↑  ‏Bacteria Classified by Cellular Respiration.
↑  Bury-Moné S, Kaakoush NO, Asencio C, Mégraud F, Thibonnier M, De Reuse H, Mendz GL. (2006). Is Helicobacter pylori a true microaerophile? Campylobacter. Aug;11(4):296-303. PMID 16882333.
↑  Mello KA, Snydman DR, Arora S. (1990). Capnocytophaga infection involving a portal-systemic vascular shunt. Digestive Diseases and Sciences. Jul;35(7):909-11. PMID 2364847.
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
תנאים מיקרואירופיליים וקפנופיליים ניתן ליצור באמצעות צנצנת שלתוכה מוכנס נר דולק
חיידקים ממין Campylobacter jejuni כמו יתר המינים בסוג Campylobacter הם מיקרואירופילים
Have Mercy

"Have Mercy" הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית קלואי. הוא יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, כסינגל הבכורה של קלואי, והסינגל המוביל מתוך אלבום הסולו הראשון שלה, לאחר שזכתה להצלחה כחלק מהצמד קלואי x האלי. לפני יציאתו, קטע מהשיר הפך ויראלי בטיקטוק. הוא נכתב על ידי קלואי, ת'רון תומאס וניג'ה צ'ארלס, והופק על ידי מורדה ביטס, קלואי, ג'וזף ל'טרנג'ר, FnZ ו-BoogzDaBeast.
"Have Mercy" זכה לביקורת חיובית מהמבקרים, והגיע למקום ה-28 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה-13 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ. לצד השיר עצמו שוחרר קליפ בבימויה של קארנה אוונס. היא נתנה את הופעת הבכורה שלה של השיר בשידור חי בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2021, שזכה לשבחים מהמבקרים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 45 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 80 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 28 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה־R&B/היפ הופ איירפליי | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 10 |  |
|  ארצות הברית | מיינסטרים טופ 40 | 19 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 36 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 72 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ההיפ־הופ/R&B | 31 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 81 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 101 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 87 |  |
|  קנדה | מצעד 40 שירי ה-CHR איירפליי | 36 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  2021> מדינה |   ‏‏‏  2021> מצעד |   ‏‏‏  2021> מיקום שיא |   ‏‏‏  2021>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 95 |  |
תארים

| מדינה | תואר | עותקים |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
נתוני מכירות+סטרימינג מבוססים על תואר בלבד.
הערות שוליים

↑  קלואי ביילי, ת'רון תומאס וניג'ה צ'ארלס
↑  קלואי ביילי, מורדה ביטס, ג'רמי מקינטייר, מייקל מולה, אייזק דה בוני, טדרה וילסון, צ'ריס גארי ומרקיז גאסק
↑  מורדה ביטס, קלואי, ג'וסף ל'טרנג'ר, FnZ ו־BoogzDaBeast
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 66d6e27e-4a29-44c6-bd21-89c88902ef84  MusicBrainz work: cb6c9da2-418b-4dcd-81f8-488985de4eca
יהדות אפגניסטן

בית הקברות היהודי בהראת
יהדות אפגניסטן הייתה אחת הקהילות היהודיות העתיקות ביותר במדינות מרכז אסיה. בימי הביניים יהודים באזור אפגניסטן היו משתתפים משמעותיים בסחר שהתנהל על דרך המשי, ושרידים שונים מלמדים שהייתה באזור קהילה יהודית גדולה. הפלישות המונגוליות במאה ה-13 ואי היציבות שבאה בעקבותיהן גרמו לחורבן של קהילות יהודיות רבות באזור. בהמשך התחדשו קהילות יהודיות במספר ערים באפגניסטן, והתחזקו בעקבות הגירות של יהודים מפרס ומבוכרה. במשך כל השנים, הייתה יהדות זו בקשר הדוק עם יהדות בבל, ומאוחר יותר גם עם יהדות פרס, עם יהדות פקיסטן וכן עם יהדות קוצ'ין שבהודו. מאות יהודים מאפגניסטן עלו לארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 והתיישבו במיוחד בירושלים. לאחר קום מדינת ישראל עלו אליה מרבית בני הקהילה הנותרים, כ-4,000 במספרם.
עד פטירתו באדר ה'תשפ"ב כיהן הרב צבי מתתיה סימן טוב כרב יוצאי אפגניסטן. בעבר כיהן הרב ינון יונה בתור הרב הספרדי של שכונת גבעת שאול בירושלים.
שורשים

ישנו חוסר הסכמה באשר לשאלה מתי נוסדה לראשונה קהילה יהודית באזור אפגניסטן. יש הסוברים כי הקהילה הוקמה על ידי חלק מגולי גלות אשור בשנת 720 לפנה"ס או מאוחר יותר, כחלק מפריסת יהודי גלות בבל בשנת 586 לפנה"ס. אחרים סוברים כי היהודים הגיעו לאפגניסטן רק בסביבות המאה ה-8 לספירה. הממצאים הארכאולוגיים מתקופות קדומות הם מעטים ואינם מוסכמים על כל המומחים כהוכחה חותכת להתיישבות יהודית באזור. ישנן עדויות על המצאות יהודים באפגניסטן במהלך המאה ה-8 והמאה ה-10, מצד פרשני המקרא וכן מצד סופרים קראים שישבו בפרס. בנימין מטודלה מספר על קהילה של כ-80,000 יהודים, אך אמינותו מוטלת בספק.
העדויות הארכאולוגיות לנוכחות יהודית באפגניסטן הן מספר מצבות המתוארכות בין י"ז בכסלו 1427 לשטרות (=5 בדצמבר 1115 לספירת הנוצרים) לכ"ג בתמוז 1526 (=22 ביוני 1215) וכן מסמכים מגניזת קהיר והגניזה האפגנית שנכתבו במהלך המאה ה-11 ואחד מהמאה ה-10. יש כמה כתובות סלע שנמצאו באזור מדברי של אפגניסטן שתוארכו בתחילה לשנת 1064 לשטרות שהיא 753, אבל כנראה הן מאוחרות יותר כשאר הממצאים. הכתובות נכתבו כנראה על ידי סוחרים, והן כוללות את שמם של הסוחרים ותפילה לקבלת הגנה מהאל בהמשך מסעם. הממצאים נכתבו בניב פרסית יהודית (פרסית הכתובה באלפבית עברי) והם התיעודים הקדומים ביותר של פרסית יהודית. יש להם חשיבות רבה מבחינה בלשנית גם כי הם נחשבים לממצאים הראשונים הכתובים בפרסית חדשה - הפרסית שדוברה ונכתבה בימי הביניים שממנה התפתחה הפרסית של ימינו. ישנו מדבר בין אפגניסטן לפקיסטן שמכונה בפרסית: "דאשטי יהאוד" (המדבר היהודי) שכנראה משמר עדות להימצאותם של סוחרים יהודים רבים שטיילו בו.
לפי ראובן קשאני קיימים באפגניסטן מספר רב של שבטים מוסלמים הטוענים כי הם צאצאים לעשרת השבטים, וזאת על פי מסורת המועברת בעל-פה דורי דורות. תוך הסתמכות על שמות שבטים מוסלמים הדומים לשבטי ישראל, כמו: הרבני- ראובן; ג'אגי-גד; שינוורי-שמעון; אפרידי- אפרים; ג'משידי- מנשה; סהי- מבני יוסף. שבטי הפתנים טוענים כי הם מבני ישראל וצאצאי הפיתון טוענים כי הם חלק משבט בנימין. המלך האפגני האחרון, מוחמד זאהיר שאה, שהודח ממלכותו וחי בגלות, סיפר על היסטוריה זו ליהודי אפגניסטן טרם יציאתו לגלות וציין כי הוא משתייך לשבטי הפתנים. שבטים אפגנים מוסלמים אלו שמרו במשך הדורות על כמה מעיקרי תורת משה; לא עבדו בצהרי שישי, אפו לחם, הדליקו נרות ונחו בשבת ולא ביום אחר, קיימו ברית מילה, אכלו בשר משחיטה עצמית, לא אכלו בשר גמלים, לבשו טליתות, לא גילחו את זקנם ושמרו על מסורת שבטית ומשפחתית.
ימי הביניים

בתקופת ימי הביניים היו מרכזים יהודים בערים קאבול, באלך, נישאפור, מרב, הראת וע'זני וכנראה בערים נוספות. קהילות אלו כנראה שגשגו, אך הפלישות המונגוליות במאה ה-13 פגעו בהן קשות ומחקו קהילות שלמות.
ימי הביניים > בלך

בלך הייתה מרכז עירוני חשוב של העולם המוסלמי המזרחי בימי הביניים. הכרונקאי אל-מקריזי (1364-1442) כתב שההתיישבות של היהודים באזור באלך החלה בימיו של מלך אשור סנחריב (705–681 לפנה"ס) עקב המדיניות שלו לפזר עמים כבושים באזורים שונים של האימפריה שלו. בכתביו של הגאוגרף הערבי אבן ח'ורדאדבה מוזכרים ה"רדאנייה"- קבוצת סוחרים יהודים ממדינות שונות במאה ה-9 שסחרו באזור. הגאוגרף המוסלמי אל-מוקדסי בן המאה ה-10 כתב שיש בעיר קהילה יהודית גדולה. בקרב יהודי באלך פעלו כנראה מספר זרמים כיתתיים במאה ה-10, שסעדיה גאון התייחס אליהם כ"אנשים המכנים עצמם יהודים". אחד מהם היה חיוי הבלכי, שכתב חיבור מעורר-מחלוקת במאה ה-9 שבו העלה כ-200 תהיות ושאלות ביקורתיות לגבי המקרא והאופן שבו אלוהים מוצג בו. החיבור עצמו לא שרד עד ימינו, אך ידוע עליו מתוך כתביהם של אישים כגון סעדיה גאון (שחיבר מאמר כנגד החיבור של חיוי הבלכי) ואברהם אבן עזרא.
עקב עלייתו של ג'ינגיס חאן במזרח והפלישות המונגוליות שהטילו חורבן רב על מרכז ומערב אסיה כולן, נהרסה באלך כליל על ידי צבאות המונגולים. העיר הצליחה להשתקם במהרה ולפרוח שוב, אך היא נהרסה בשנית על ידי השליט טימור לנג. הקהילה היהודית של באלך לא שרדה את המאורעות הקשים שפקדו את העיר, ועד המאה ה-17 כבר לא נותרו בה יהודים. בשלב מסוים ההתיישבות היהודית בעיר התחדשה, ובסוף במאה ה-19 כותב מטייל הארצות אפרים ניימרק שיש בעיר כ-40 משפחות יהודיות ולהן בית כנסת גדול וישן. קהילה זאת הורכבה כנראה ממתיישבים יוצאי בוכרה, ודברה בדיאלקט בוכרית. מבחינה תעסוקתית ליהודי באלך היו מספר עיסוקים עיקריים בתקופה זו - חלק קטן יחסית מהיהודים עסק בחקלאות או היה בעל כרמים, חלק עשו פרנסתם מהשכרת אדמות למוסלמים, הרוב עסקו במסחר בעיירות הקרובות או בחנויות בבאלך עצמה, ואחרים עסקו במסחר של כותנה כמו בני משפחת קטן שהיה לרשותם מפעל גדול לעיבוד כותנה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הממשלה האפגנית, בהשפעת סוכנים רבים של גרמניה הנאצית שפעלו במדינה, גירשה את היהודים מבאלך והרסה את בית הכנסת היהודי בעיר וכמאה בתים פרטיים.
ימי הביניים > קאבול

קאבול מוזכרת כאחת הערים בהן היו קהילות יהודיות משמעותיות באפגניסטן. קאבול הוקמה כתחנת עצירה מרכזית בנתיב הסוחרים בין מרכז אסיה ואיראן להודו. הגאוגרף מוחמד אל-אדריסי (1100-1165) מציין שבתקופתו קיימת קהילה יהודית כה גדולה בקאבול עד שיש ל"כופרים היהודים" רובע משל עצמם. בדומה לקהילות האחרות באזור, הקהילה כנראה עברה חורבן כתוצאה מהכיבושים המונגולים ומתלאות נוספות בתקופה שאחריהם. במאות ה-17 וה-18 מספר היהודים בעיר היה קטן יחסית. בימיו של אחמד שאה דוראני (1747–1773) הגיעו לעיר כ-250 יהודים ממשהד שבאיראן. מטיילים מאוחרים יותר במאה ה-19 מצאו בעיר מספר עשרות משפחות. באמצע המאה ה-19 המשפחות היהודיות המעטות שחיו בקאבול גורשו ממנה והגיעו לסמרקנד לאחר שרכושם הוחרם על ידי שאה עבד רחמאן ח'אן.
בתחילת המאה ה-20 יהודים מהעיר הראת חזרו לשבת בקאבול. בשנות ה-20 של המאה ה-20 אלפי יהודים ברחו משטחי אוזבקיסטן הסובייטית עקב תוכנית נא"פ ("המדיניות הכלכלית החדשה") שהופעלה בה וחוללה משברים קשים באוכלוסייה המקומית. רובם התיישבו בעיר קאבול והשתלבו בהצלחה בעסקים ובמסחר בעיר, מה שעורר את זעמם של הסוחרים השיעים, הינדואים וסונים של העיר. לכך הצטרפה ההשפעה הנאצית הגוברת בשנים אלה, שלבסוף הביאה לפריצת מהומות אנטי-יהודיות בקאבול בהן נפצעו עשרות יהודים. בתקופה זאת ובמהלך מלחמת העולם השנייה יהודים רבים פוטרו מתפקידים ממשלתיים ואיסורים ומגבלות שונות הוטלו על חייהם. היהודים שישבו בקאבול שכנו ברובע נפרד בשם "מאהל אל-יהודייה" ועליו בוצע סגר לילי כך שבכל לילה לא הורשו היהודים לצאת ולהיכנס אל הרובע עד עלות השחר. היו בעיר שני בתי כנסת יהודים, אחד למשפחות שהגיעו אליה מבוכרה ושני למשפחות שהגיעו מהראט. לאורך שנות ה-50 כמעט כל יהודי העיר עלו לישראל.
ימי הביניים > מרב

מרב מוזכרת כבר בתלמוד הבבלי (מסכת עבודה זרה, דף ל"א, עמוד ב') בסיפור מסע של אחד האמוראים (שמואל בר ביסנא). היהודים במקום מוזכרים ברשמים מוסלמים מסוף המאה ה-7 ותחילת המאה ה-8, במיוחד יהודי בשם "עקיבא" אשר היה גובה המיסים הראשי בעיר. לאחר שהוא מיעט לגבות מיסים מהיהודים ולא-מוסלמים אחרים, שהיו רוב בעיר, ולכאורה גבה יותר מהמוסלמים, הוא פוטר מתפקידו על ידי הממשל. מספר כרוניקאים מוסלמים מימי הביניים כתבו שעזרא הסופר התנ"כי הוא שייסד את הקהילה היהודית במרב. ייתכן שזאת המסורת שהקהילה היהודית שהתקיימה בעיר החזיקה בשנות קיומה.
במהלך הפלישה המונגולית מרב העתיקה ששגשגה עד אותה עת ומנתה כ-200,000 תושבים הוחרבה, וכך גם הקהילה היהודית שהתגוררה בה. מהעיר נותרו רק שרידים ארכאולוגים.
ימי הביניים > גור

בחלק ההררי של אפגניסטן נמצאת גור. על קיומה של קהילה משגשגת בימי הביניים בעיר זו ניתן ללמוד מממצאים שנתגלו ב-1946, הכוללים בית קברות יהודי עתיק בקרבת העיר. המצבות הראשונות הן מהמאה ה-8 והאחרונות הן מהמאה ה-13. סוף הקבורה במקום באה בגלל הפלישות של המונגולים אשר הטילו חורבן על הקהילה היהודית באזור. על המצבות כתב עברי והתוכן נכתב בעברית, ארמית ופרסית יהודית. על פי התוכן והעיצוב של המצבות ניתן ללמוד שמספר מהיהודים הקבורים בהם היו בעלי תפקידים בכירים ביותר בבירוקרטיה המלכותית של זמנם, וניתן להסיק מכך שהקהילה היהודית באזור שגשגה. ההיסטוריון הפרסי אל-ג'וזג'אני (אנ') בן המאה ה-13 מציין שבימיו של הח'ליף הארון אל-רשיד (786 - 809) יהודים מגור שימשו כמתווכחים במאבקים השבטיים של ח'וראסאן.
עקב החורבן שנגרם על ידי הפלישות המונגוליות, לא נותרו שרידים מקהילה יהודית זאת למעט המצבות בבית הקברות העתיק והתייחסויות קצרות בכתבים חיצוניים.
ימי הביניים > גזאני

גזאני (במקור: גזאנה או ע'זאנה) (אנ') הייתה בימי הביניים עיר הבירה המשגשגת של השושלת הע'זנווית. מספר מקורות מוסלמים מציינים שבמאות ה-10 וה-11 יהודים חיו בעיר ושימשו כמתווכים מסחריים של השליט מחמוד מע'זנה. מקור מהתקופה מציין שיהודי בשם יצחק, שהיה כנראה אחראי על מכרות באזור גזאני, העביר כסף בשמו של השליט למשורר הפרסי המפורסם נזאמי.
מספר מלומדים יהודים מימי הביניים זיהו בין גזאני לבין "גּוֹזָן" שמסופר עליה בספר ישעיהו פרק ל"ז פסוק י"ב, וזיהו אותה כעיר שבה נמצאים עשרת השבטים. בין מי שערכו את זיהוי זה כלולים סעדיה גאון, משה אבן עזרא והמטייל בנימין מטודלה. על בסיס סברה זאת אבן עזרא ומטודלה דיווחו, כנראה על בסיס שמועות, שבגזאני שוכנים עשרות אלפי יהודים בזמנם, אך אמינות דיווחים אלה מוטלת בספק.
ימי הביניים > הראט

הראט היא עיר במערב אפגניסטן. בה הייתה קהילה גדולה ומשגשגת. במשך תקופה ארוכה למדי נשאה בתואר של הקהילה הגדולה מכל קהילות אפגניסטן. היהודים בהראט היו קרובים מאוד לבני יהדות איראן בגלל קרבתם הגאוגרפית אליהם. במאה ה-18 פעל בעיר הפילוסוף והמשורר ר' סימן טוב מלמד. בשנת 1840 הגיעו אליה כ-200 משפחות מהעיר משהד שבאיראן לאחר שנאלצו להתאסלם שם בהוראת השלטון השיעי, ובהראט הסונית חזרו ליהדותם. כבר מתחילת המאה ה-20 החלה עלייה לארץ ישראל של מאות מבני הקהילה, שהתיישבו בעיקר בשכונת הבוכרים בירושלים. גל נוסף של עולים מהראט הגיעו לארץ ישראל בשנות ה-30. לאחר קום מדינת ישראל עלו אליה כאלפיים יהודים מהראט. מארבעת בתי כנסת של הקהילה, שנתגלו מחדש בשנת 1978, וביניהם בית הכנסת יו או, הועלה לירושלים ארון הקודש שנשתמר במצב הטוב ביותר, כזיכרון מקהילה גדולה זו.
מוסדות דת של הקהילה

בית הכנסת ליוצאי אפגניסטן בירושלים "ישועה ורחמים" ברח' רייכמן בשכונת בית ישראל, בראשות הרב אברהם יונה. במקום פועל גם כולל "נתיב בנימין" בראשות הרב ברוך סימן טוב.
בתי הכנסת של יוצאי אפגניסטן פזורים ברחבי תל אביב, בני ברק, רעננה ועוד.
רבנים מבני העדה, הרב צבי סימן טוב – הרב הראשי, והרב ינון יונה – הרב הספרדי של שכונת גבעת שאול בירושלים.
ראו גם

פרסית יהודית
יחסי ישראל-אפגניסטן
לקריאה נוספת

בן ציון יהושע, מנדחי ישראל באפגאניסתאן לאנוסי משהד באיראן, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1992.
ראובן קשאני, יהודי אפגניסטן, ירושלים, חמו"ל, 1975.
זהר הנגבי ויניב ברכה, אפגניסתאן: בית הכנסת והבית היהודי, הוצאת מאגנס, 2001.
אהרן בצלאל, להניח ברכה: זיכרונות של ילד יהודי מהראת באפגאניסתן, ירושלים: מכון בן צבי, 2009.
יצחק בצלאל, בארץ האבות של הטליבאן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016
זאב לוין (עורך), מרכז אסיה : בוכרה ואפגניסטן, מכון בן צבי, ירושלים 2018.