stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן אפשטיין
קורות חיים > אפשטיין והביטלס > שינוי במראה

אפשטיין חולל שינוי דרמטי במראה הלהקה ובצורת הופעתה. הוא הגביל את זמן ההופעה לכחצי שעה, ותבע מחברי הלהקה לשנות את תסרוקתם ולוותר על בגדי העור ומראה ה"טדי בוי" שלהם. במקביל, החל אפשטיין לתור אחר חברת תקליטים שתסכים להחתים את הלהקה על חוזה הקלטות. ניסיונו הראשון, עם חברת "דקה", לא צלח. ניסיון נוסף, בחברת EMI, עלה יפה יותר - אף כי לתפקיד המפיק מונה ג'ורג' מרטין, שעד אז התמחה בעיקר בתקליטי מוזיקה קלאסית והומור.
קורות חיים > אפשטיין והביטלס > הביטלמניה

הצלחתה האדירה של הביטלס קנתה לאפשטיין שם, והוא הפך, נוסף על הביטלס, אמרגנן של להקות נוספות מליברפול. כישרונו התיאטרלי וחושיו העסקיים החדים כאמרגן סייעו בידו בארגון מסעי ההופעות הארוכים של הביטלס בשנים 1963-1966, במהלכן הופיעו הביטלס מאות פעמים. חוסר ניסיונו, עם זאת, עמד לו לרועץ בכמה וכמה עסקאות של מוצרים נלווים וחוזי תקליטים בארצות הברית. בשנים 1964-1966 נמכרו תקליטים ומוצרים נלווים במיליארדי דולרים (בערכים של היום), אך הביטלס הפיקו מכך רק הכנסות זעומות.
קורות חיים > אפשטיין והביטלס > שנותיו האחרונות ומותו

בהדרגה מאסו חברי הביטלס בהופעות ובסתיו 1966 חדלו מהופעות חיות לחלוטין והתמקדו בהקלטות. מצב זה הותיר את אפשטיין חרד למעמדו כאמרגן הלהקה, לקראת מועד חידוש חוזהו עם חבריה. ב-27 באוגוסט 1967, כאשר הביטלס שהו בצפון אנגליה במחיצת המהרישי - מסעם הראשון כלהקה בלי ליווי של אפשטיין - נמצא אפשטיין מת בביתו שבלונדון, בעקבות נטילת מנת יתר של ברביטורט, חומר הרדמה ששימש בעבר גם כגלולת שינה והרגעה וכסם פנאי.
אפשטיין עירב שתיית אלכוהול ונטילת גלולות השינה במינון שייתכן והיה שגרתי עבורו, אך השילוב עם האלכוהול הפחית את סיבולת הגוף שלו לברביטורט והמינון הפך למנת יתר קטלנית. חוקר מקרי המוות קבע שמותו של אפשטיין היה תאונה.
קורות חיים > חיים אישיים

אפשטיין היה הומוסקסואל, ונטייתו המינית הייתה ידועה לכל מכריו, אף כי לא זכתה לפרסום בחייו. בכמה ספרים על הביטלס נטען כי אפשטיין נמשך לחבר הלהקה ג'ון לנון, וכי משיכה זו הייתה אחד המניעים לרצונו להפוך לאמרגן הלהקה. טענה זו הובילה גם לפרסומים על קשר הומוסקסואלי בינו לבין לנון, אך לקשר זה לא נמצאו תימוכין עובדתיים של ממש. אפשטיין החל להשתמש בסמים ממריצים כבר מראשית הקריירה שלו כאמרגן. רוב הסמים הממריצים היו אז חוקיים והשימוש בהם היה מקובל מאוד (הביטלס צרכו סמים ממריצים דרך קבע בהופעותיהם). מאוחר יותר התנסה אפשטיין גם בסמים קלים וככל הנראה גם בסמים קשים יותר, כהרואין וקוקאין.
ראו גם

בילי ג'יי קריימר והדקוטות - להקה שייצג אפשטיין.
ג'ון בנקס - המרסיביטס, להקה שייצג אפשטיין.
הערות שוליים

↑  Brian Epstein died from 'incautious overdose' of drug, says Coroner, Glasgow Herald, ‏9 בספטמבר 1967
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260843505171  PLWABN: 9810589078405606  BNE: XX1530777  BnF: cb14457255z (data)  CiNii: DA08636133  GND: 118907743  ISNI: 0000 0000 8182 049X  LCCN: n86858485  MusicBrainz: 0ba4cc10-2563-446a-8fb7-9c9521f16ede  NDL: 00620637  NKC: js20030922002  NTA: 075107341  SNAC: w64p3zb5  SUDOC: 073922862  VIAF: 114024007   WorldCat (עם VIAF): 114024007
ברברלה

| --- | --- |

 מבוסס על:  הקומיקס "ברברלה"(אנ') מאת ז'אן קלוד פורסט
 בימוי:  רוז'ה ואדים 
 הופק בידי:  דינו דה-לורנטיס 
 תסריט:  טרי סאות'רן, Claude Brulé, רוז'ה ואדים, Jean-Claude Forest 
 עריכה:  Victoria Mercanton 
 מוזיקה:  מוריס ז'אר 
 צילום:  Claude Renoir 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברת הפקה:  Dino De Laurentiis Cinematografica 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, וודו, Xfinity Streampix 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 1968 
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט ארוטי, סרט קומדיה, אופרת חלל, סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה, רטרו-פוטוריזם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברברלה (באנגלית: Barbarella) הוא סרט מדע בדיוני ארוטי משנת 1968 בבימויו של רוז'ה ואדים, המבוסס על סדרת קומיקס צרפתית אותו השם מאת ז'אן קלוד פורסט.
ואדים, שהיה בעל מוניטין של פס ייצור לסמלי מין, והצליח למצב נשים כבריז'יט בארדו למעמד של סמלי מין עולמיים (ואף הקפיד להינשא להן לתקופה מסוימת) נישא לפונדה, ו"ברברלה" הפך את פונדה לסמל מין עולמי.
תקציר העלילה

עלילת הסרט, אשר מתרחשת במאה ה-41, עוקבת אחר הרפתקאותיה של האסטרונאוטית היפהפה וחסרת הפחד ברברלה (מגולמת על ידי ג'יין פונדה) אשר נשלחת על ידי נשיא כדור הארץ למשימה בחלל במטרה ללכוד את המדען דוראנד דוראנד אשר יצר נשק רב עוצמה על כוכב לכת מרוחק אשר מסוגל להשמיד את האנושות.
צוות השחקנים הראשי

ג'יין פונדה בתפקיד ברברלה
ג'ון פיליפ לאו בתפקיד המלאך פיגר
אניטה פלנברג בתפקיד המלכה השחורה
מילו אושיה בתפקיד דוראנד דוראנד
מרסל מרסו בתפקיד פרופסור פינג
קלוד דופין בתפקיד נשיא כדור הארץ
ורוניק ונדל בתפקיד קפטן מון
סרג' מרקאנד בתפקיד קפטן סאן
ג'יאנקרלו קובלי בתפקיד המהפכן
דייוויד המינגס בתפקיד דילדנו
אוגו טוגנאצי בתפקיד מארק האנד
הערות שוליים

↑  "" BARBARELLA "" (בצרפתית). 1968-10-29. נבדק ב-2024-08-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811793270405606  BNC: 000786349  BNE: XX3735210  BnF: cb16459601w (data)  LCCN: no98026487  VIAF: 226708922   WorldCat (עם VIAF): 226708922
ג'ק פלאג

| --- | --- |

ג'ק פלאג, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Thunderbolts #111 מאפריל 2007, אמנות מאת מרקו ג'ורג'ביק.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Captain America #434 (דצמבר 1994)
 הופעה אחרונה:  Captain America: Steve Rogers #10 (מרץ 2017)
 יוצרים:  מארק גרונוולד דייב הובר
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ק האריסון
 כינויים:  קינג קוברה, AZ-1260
 סטטוס:  לא פעיל
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים.
 חבר לשעבר בקבוצה:  שומרי הגלקסיה S.H.I.E.L.D בן חסותו של קפטן אמריקה
 דמויות קשורות
 משפחה:  דרייק האריסון (אח)
ג'ק פלאג (באנגלית: Jack Flag) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Captain America #434 מדצמבר 1994 ונוצרה על ידי הכותב מארק גרונוולד והמאייר דייב הובר.
ג'ק פלאג הוא האלטר אגו של ג'ק האריסון, שיחד עם אחיו דרייק היה חבר בקו החם כחלק ממשמר אזרחי אותו ארגנו בעיר הולדתם לצורך תמיכה בפועלו של קפטן אמריקה. דרייק הותקף בידי חבורת פושעים ולא יכול היה להשתמש עוד ברגליו. לאחר המתקפה, שני האחים גילו כי חבורת הנחשים הסתננה לעיר הולדתם והם ניסו ליצור קשר עם רשויות החוק, אך אלה האחרונים קיבלו שוחד מקבוצת הנבלים ונמנעו מלהתערב. כועס מההתעלמות לפנייתו, ג'ק החל להתאמן באמנויות לחימה והרמת משקולות כדי להילחם בחבורת הנחשים לבדו. הוא נטל לעצמו תחפושת שחשב שתגרום לקפטן אמריקה להתגאות בו והחל ללחום בפשע כג'ק פלאג.
בתקופת מלחמת האזרחים של מארוול, ג'ק פלאג הופך למטרתה של קבוצת ת'נדרבולטס באשמת הפרה של חוק רישום העל-אנושיים. הוא מצליח להביס כמעט את כל חברי הקבוצה, אך נדקר לבסוף בגבו בידי בולזאיי בזמן שנמלט, ונדמה כי נותר משותק.
בהמשך, ג'ק נראה בכיסא גלגלים כשהוא מוביל קבוצת אסירים לנגד צבאו של בלאסטאר באזור השלילי. הוא נמלט עם קבוצת שומרי הגלקסיה, ועמוד השדרה שלו מתוקן בידי המכשור הרפואי המתקדם שבבסיסם בחלל. לבסוף, הוא מצטרף לקבוצה במהלך אירועי מלחמת המלכים.
הערות שוליים

↑  Thunderbolts #110, March 2007
↑  Guardians of the Galaxy Vol.2 #9, March 2009
↑  Guardians of the Galaxy Vol.2 #13, June 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון פנטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באפריל 1909 בולדר, ארצות הברית 
 פטירה:  8 במאי 1983 (בגיל 74) וודלנד הילס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולורדו, לונג ביץ' סיטי קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  The Road to Los Angeles, 1933 Was a Bad Year, Dago Red, The Brotherhood of the Grape, Full of Life, Ask the Dust, Dreams from Bunker Hill, Wait until Spring, Bandini, West of Rome 
 תקופת הפעילות:  מ-1932 
 בן או בת זוג:  Joyce Fante (31 ביולי 1937–?) 
 צאצאים:  Dan Fante 
 
ג'ון פַנְטֶה (באנגלית: John Fante;‏ 8 באפריל 1909 - 8 במאי 1983) היה סופר ותסריטאי אמריקאי. נודע בעיקר בסדרה בת ארבעה רומנים בעלי סממנים אוטוביוגרפיים אודות ארתורו בנדיני, סופר בלוס אנג'לס המתמודד עם תקופת השפל הגדול, המכונים "רביעיית בנדיני". הרומן "שאל את האבק" עובד בשנת 2006 לסרט בכיכובם של קולין פארל וסלמה הייק. בשנות החמישים כתב תסריטים למספר סרטי קולנוע מצליחים.
קורות חייו

ג'ון פנטה נולד בדנוור, קולורדו, ב-8 באפריל 1909 להורים ממוצא איטלקי שגרו ברובע האיטלקי העני של העיר בולדר. אביו, ניקולה פנטה, בנאי וסתת במקצועו, היה שתיין ומהמר, והמשפחה חיה לרוב בתנאי עוני. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד ג'ון פנטה תקופה קצרה באוניברסיטת קולורדו, אך נשר מהלימודים ב-1929. הוא עבד בעבודות מזדמנות כשוטף כלים וכפועל במפעל לשימורי דגים, ובשעות הפנאי קרא ספרים רבים. הוא חיבב במיוחד את ספריו של דוסטויבסקי, אך גם את קנוט האמסון, פרידריך ניטשה, ג'ק לונדון וסינקלר לואיס. בגיל 24 עבר ללוס אנג'לס במטרה להתמקד בעיסוקו כסופר.
סיפוריו הראשונים נדחו על ידי כתבי עת לספרות. סיפורו הראשון "Altar Boy" פורסם ב-1932 בכתב העת "The American Mercury", בעריכתו של ה. ל. מנקן, שסייע לפנטה לפרסם את ספריו הראשונים. בשנת 1933 כתב את הרומן הראשון שלו, "הדרך ללוס אנג'לס", אך הוא נדחה על ידי ההוצאה לאור בגלל שהוא נחשב לגס ופרובוקטיבי מדי. גם לאחר תיקונים שהכניס ב-1936 הוא נדחה, ולבסוף ראה אור רק ב-1985, לאחר מותו. ספריו היו בעלי סממנים אוטוביוגרפיים ותיארו את חייו של ארתורו בנדיני, סופר בלוס אנג'לס המתמודד עם תקופת השפל הגדול.
בשנת 1937 הוא נישא לג'ויס סמרט, משוררת ועורכת, בוגרת אוניברסיטת סטנפורד, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
בסוף שנות הארבעים החל לכתוב תסריטים לאולפני קולנוע בהוליווד, לעיתים ביחד עם חברו ויליאם פוקנר. לסרטיו לוהקו כוכבי התקופה, בהם ג'ודי הולידיי וג'יין פונדה. הוא עבד כתסריטאי עד אמצע שנות השישים. הסרט הקומי "מלאת חיים", שכתב בשנת 1957 ומבוסס על ספריו, היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה.
פנטה השפיע עמוקות על צ'ארלס בוקובסקי, על ג'ק קרואק ועל כל כותבי דור הביט. לבקשתו של בוקובסקי ההוצאה לאור "אנקור שחור" פרסמה מחדש בשנות השבעים את ספריו של פנטה, שזכו להצלחה.
פנטה אובחן כחולה סוכרת בשנת 1955, ומאז התדרדר מצבו הבריאותי. בשנת 1977, בשל סיבוכי המחלה, איבד פנטה את מאור עיניו ושתי רגליו נכרתו. את ספרו האחרון, "חלומות מבאנקר היל", הכתיב לאשתו ג'ויס ממיטת בית החולים בו שכב. הספר ראה אור בשנת 1982.
ספריו של פנטה עוסקים לרוב בחיי העוני של המשפחות הקתוליות ממוצא איטלקי בלוס אנג'לס ובקולורדו. יורם קניוק כתב עליו: "פנטה סופר נפלא. הוא חורש בנפשות גיבוריו ומביא אותם למפלה אחר מפלה וכל המפלות האלו מתרפאות בפרי העינב. היין מענג הכל."
ג'ון פנטה הלך לעולמו ב-8 במאי 1983 במאליבו, קליפורניה.
בשנת 1987, לאחר מותו, זכה פנטה בפרס ארגון הסופרים הבין-לאומי מטעם נשיא ארצות הברית.
בעיירה Torricella Peligna במחוז אברוצו באיטליה, שבה נולד אביו של ג'ון פנטה, מתקיים מדי שנה מאז 2006 פסטיבל ספרים על שמו. משנת 2008 מחולק בפסטיבל פרס ספרותי על שמו של ג'ון פנטה ליצירת ביכורים שראתה אור באותה שנה.
בשנת 2010 נחנכה כיכר על שמו ליד הספרייה המרכזית של לוס אנג'לס.
עיבודים לקולנוע ותיאטרון

הבמאי פרנסיס פורד קופולה תכנן להפיק סרט על פי "חבורת העינב" אבל הפרויקט לא יצא לפועל.
הבמאי דומיניק דרודרה (אנ') ביים את "חכה עד האביב, בנדיני" בשנת 1989.
בינואר 2001 הועלה בתיאטרון בדנוור המחזה "1933" המבוסס על הרומן "1933 הייתה שנה רעה" של פנטה.
הבמאי רוברט טאון ביים ב-2006 את "שאל את האבק" בכיכובם של קולין פארל, סלמה הייק ודונלד סאת'רלנד. באותה שנה הוקרן סרט תיעודי על חייו של פנטה.
הבמאי הישראלי-צרפתי איוואן אטאל ביים ב-2019 את הסרט "Mon chien Stupide", בו הוא גם מככב, המבוסס על סיפור קצר מאת ג'ון פנטה.
ספריו

רומנים:
הדרך ללוס אנג'לס (נכתב ב-1933, פורסם לאחר מותו ב-1985) (הספר השני ב"רביעיית בנדיני")
חכה עד האביב, בנדיני (1938) (הספר הראשון ב"רביעיית בנדיני")
שאל את האבק (1939), תורגם לעברית בשנת 1999 בהוצאת אסטרולוג (הספר השלישי ב"רביעיית בנדיני")
מלאת חיים (1952)
בראבו, בורו! (1970, נכתב ביחד עם רודולף בורכרט)
חבורת העינב (1977), תורגם לעברית בשנת 2009 על ידי טל ניצן, בהוצאת אחוזת בית (בספר המתורגם נכלל גם הרומן "חלומות מבאנקר היל")
חלומות מבאנקר היל (1982) (הספר הרביעי ב"רביעיית בנדיני")
1933 הייתה שנה רעה (לא הושלם, אך יצא לאור לאחר מותו בשנת 1985)
ממערב לרומא (נובלה, יצאה לאור לאחר מותו בשנת 1986)
כמו כן פורסמו אוספי סיפורים קצרים ומכתבים שכתב. בנו, דן פנטה, פרסם ב-2011 ביוגרפיה אודות חיי משפחתו.
הערות שוליים

↑  אודות ג'ון פנטה, באתר הוצאת אחוזת בית.
↑  יורם קניוק, חבורת העינב, ג'ון פנטה, באתר הארץ, 24 במרץ 2009.
↑  שאל את האבק (2006), באתר "סרטים", ‏10 במרץ 2006.
↑  עמיחי שלו, פנטה: בטירוף שלו, באתר ynet, 1 במרץ 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309390205171  PLWABN: 9810540824705606  BIBSYS: 90101295  BNE: XX921132  BnF: cb12017478c (data)  CANTIC: a11400602  CiNii: DA13831615  GND: 119432048  ICCU: CFIV001048  ISNI: 0000 0001 1470 2423  LCCN: n79114265  NDL: 00897329  NKC: ola2002100911  NLA: 35872380  NLK: KAC200606190  NSK: 000125478  NTA: 069408424  RERO: 02-A027295187  SELIBR: 341529  SNAC: w6ww7ksv  SUDOC: 028313127  Trove: 1125130  VIAF: 32008159   WorldCat (עם VIAF): 32008159 
כיכר ג'ון פנטה בלוס אנגלס
ג'רמי בן-עמי

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1962 (בן 62) 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון  בית הספר וודרו וילסון למדיניות ציבורית ויחסים בינלאומיים  בית הספר למשפטים אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר אלן-סטיבנסון 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ג'רמי בין עמי (באנגלית: Jeremy Ben-Ami) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, מייסד ונשיא השדולה האמריקאית "J Street".
בן עמי שימש יועצו של נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, ומאוחר יותר מנהל הקמפיין הנשיאותי של הווארד דין. קודם לכן שימש מנהל התקשורת של הקרן החדשה לישראל ומנהל משרד יחסי הציבור "בן-אור תקשורת" הישראלית שאותו הקים בשנת 1998 יחד עם אוריאלה בן צבי.
בן עמי בוגר אוניברסיטת פרינסטון, ובעל תואר במשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. מתגורר בוושינגטון. נשוי לעליזה בירן מאז שנת 2001. משפחתו של בן עמי הגיעה לארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ונמנתה עם מייסדי תל אביב.
הערות שוליים

↑  http://www.nytimes.com/2009/04/10/opinion/10iht-edbenami.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בניין קונדה נאסט

| --- | --- |

מבט מבניין אמפייר סטייט על הבניין
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  The Durst Organization 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1999
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 אדריכל:  FXCollaborative 
 מידות
 גובה:  246.5 מ' 
 קומות:  48 
 קואורדינטות:  40°45′22″N 73°59′09″W﻿ / ﻿40.756111111111°N 73.985833333333°W﻿ / 40.756111111111; -73.985833333333
 אתר רשמי
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבניין קונדה נאסט(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבניין קונדה נאסט(למפת מנהטן רגילה) בניין קונדה נאסט(למפת מנהטן מוגדלת) בניין קונדה נאסט
 
בניין קונדה נאסט (באנגלית: Condé Nast Building), או, בשמו הרשמי כיכר טיימס מס' 4 (Four Times Square) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר טיימס שבאי מנהטן, בעיר ניו יורק.
המבנה מצוי במפגש הרחובות ברודוויי, רחוב 42 ורחוב 43, ובנייתו הסתיימה בשנת 1999. גובה המבנה 247 מטרים ובו 48 קומות. המבנה הוא המבנה ה-10 בגובהו בעיר ניו יורק, וה-38 בגובהו בארצות הברית.
המבנה מצוי בבעלות ארגון דורסט ובבניין נמצאים משרדי תאגיד העיתונאות קונדה נאסט (אנ') ומשרד עורכי-הדין העשיר בארצות הברית, סקאדן, ארפס, סלייט, מאר ופלום. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים פוקס ופוול. שטחי המשרדים בבניין עולים על 150,000 מ"ר.
אתר נאסדאק ממוקם בצידו הצפון מזרחי של הבניין מציג את נתוני המסחר בבורסה של ניו יורק, וכן מידע כלכלי נוסף.
בשנת 2002 הוצבו בראש המגדל, נוסף על אנטנות הרדיו, גם אנטנות טלוויזיה (על מנת להחליף אנטנות שבעבר היו ממוקמות על מרכז הסחר העולמי). בשל שינוי זה מגיע גובהו של הבניין ל-348 מטרים, והוא המבנה השני בגובהו בעיר ניו יורק – אחרי בניין אמפייר סטייט.
הבניין מהווה דוגמה לארכיטקטורה ירוקה – במבנה יש מערכות בידוד מתוחכמות וכן צילונים המאפשרים לבניין לפעול במרבית ימי השנה בלי קירור או חימום. כמו כן מרבית רהיטי הבניין עשויים מחומרים ממוחזרים ומחומרים בלתי רעילים. מערכת האוורור בבניין מחדירה לחדריו 50% יותר אוויר נקי מהנדרש בתקנים, וכן מערכות איסוף האשפה של הבניין כוללות פירי אשפה המיועדים למחזור אשפה. המבנה היה הפרויקט הראשון בארצות הברית בסדר גודל כזה הבנוי בארכיטקטורה ירוקה, ומתכנניו זכו בפרס מאת ארגון האדריכלים האמריקאי ומארגון האדריכלים של מדינת ניו יורק בשל כך.
בריאן בויטנו

בריאן אנתוני בויטנו (באנגלית: Brian Anthony Boitano; נולד ב-22 באוקטובר 1963 במאונטן ויו קליפורניה) הוא מחליק אמנותי על קרח אמריקאי בעבר, שהתחרה בקטגוריית גברים יחידים. הוא אלוף אולימפי (קלגרי 1988), פעמיים אלוף עולם (ז'נבה 1986 ובודפשט 1988) ו-4 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית.
בשנת 1982 היה בויטנו למחליק האמנותי האמריקאי הראשון שביצע את תרגיל ה"טריפל אקסל" (½3 סיבובים) ללא נפילה ונחיתה על רגל אחת. בשנת 1987 הוא ביצע קפיצה של שלושה סיבובים עם יד שמאל מורמת ישרה באוויר (Tano triple lutz).
ביוגרפיה

בויטנו נולד במאונטן ויו קליפורניה.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים בויטנו במקום שביעי בקטגוריית גברים יחידים.
באולימפיאדת סרייבו (1984) סיים בויטנו במקום חמישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה באוטווה, קנדה הוא סיים במקום שישי.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה בויטנו במדליית ארד, אחרי אלכסנדר פדייב מברית המועצות בריאן אורסר מקנדה.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה בויטנו במדליית זהב בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר ופדייב.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה בויטנו במדליית כסף בקטגוריית גברים יחידים, אחרי אורסר ולפני פדייב ולא הצליח להגן על תוארו.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה בויטנו במדליית זהב בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר וויקטור פטרנקו מברית המועצות. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה לפני אורסר ופטרנקו. במהלך התחרות הוא ביצע קפיצה עם ארבעה סיבובים (quadruple jump) אך נחת על שתי רגליו.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש בויטנו מספורט תחרותי. הוא חזר להתאמן בשנת 1993 ובאולימפיאדת לילהמר (1994) סיים במקום שישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים ולא הצליח להגן על תוארו.
תארים והישגים

בשנת 1996 זכה בויטנו להירשם הן בהיכל התהילה העולמי של החלקה אמנותית והן בהיכל התהילה של ארצות הברית בהחלקה אמנותית.
חייו האישיים

בדצמבר 2013 בחר בויטנו לצאת מהארון כהומו במחאה, לאחר שנבחר להיות חבר במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סוצ'י (2014) שברוסיה המארחת, מדינה שבה נחקקו ביוני אותה שנה, חוקיים הומופוביים שהובילו לפגיעה בזכיותיהם של אנשי קהילת הלהט"ב והתגברות האלימות כלפיהם ובנוסף הגבירו את החשש, לביטחונם האישי של הלהט"בים האורחים ותומכיהם, המשתתפים במשחקים.
כיום, מתגורר בויטנו בסן פרנסיסקו.
הישגים בולטים

| אירוע | 1981/82 | 1982/83 | 1983/84 | 1984/85 | 1985/86 | 1986/87 | 1987/88 | 1993/94 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת החורף |  |  | מקום 5 |  |  |  | אלוף | מקום 6 |
| אליפות העולם |  | מקום 7 | מקום 6 | מקום 3 | אלוף | מקום 2 | אלוף |  |
| אליפות ארצות הברית | מקום 4 | מקום 2 | מקום 2 | אלוף | אלוף | אלוף | אלוף | מקום 2 |
בתרבות

בסרט "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" יש שיר "What Would Brian Boitano Do?" (מה בריאן בויטנו היה עושה?).
הערות שוליים

↑  המחליק האמריקאי האגדי בריאן בויטנו יצא מהארון, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14157123j (data)  GND: 1062238761  ISNI: 0000 0000 3407 1780  LCCN: n97847825  MusicBrainz: 852c11ac-9600-407b-95b4-7546c192bee6  VIAF: 63304990   WorldCat (עם VIAF): 63304990
ג'ק ברוס

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1943 בישופבריגס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 באוקטובר 2014 (בגיל 71) סדברי, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Golders Green Crematorium 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד, Bellahouston Academy 
 סוגה:  בלוז רוק, ג'אז פיוזן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, מפוחית פה, גיטרה, קונטרבס, בס 
 חברת תקליטים:  EMI, אטקו רקורדס, פולידור רקורדס 
 בן או בת זוג:  Janet Godfrey 
 צאצאים:  Aruba Red 
 www.jackbruce.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק ברוס בהופעה, 1972
ג'ק ברוס בהופעה, 2006
ג'ון סיימון אשר "ג'ק" ברוס (באנגלית: John Symon Asher "Jack" Bruce;‏ 14 במאי 1943 – 25 באוקטובר 2014) היה מוזיקאי סקוטי. נודע בעיקר ככותב השירים, זמר ונגן הבס של להקת קרים (עם ג'ינג'ר בייקר ואריק קלפטון), אך ניגן גם במפוחית פה, צ'לו, קונטרבס ופסנתר הן כסולן והן כחבר בהרכבי רוק, ג'אז, בלוז ומוזיקה קלאסית. בשנת 2011 נבחר על ידי קוראי העיתון רולינג סטון למקום השמיני ברשימת "הבסיסטים הגדולים בכל הזמנים".
חייו האישיים

ב-1964 נשא לאשה את ג'נט גודפרי (Janet Godfrey), שהייתה מזכירת מועדון המעריצים של להקת גרהם בונד אורגניזיישן. יחד חיברו שני שירים של הלהקה. נולדו להם שני בנים, ג'ונאס (ג'ו), שהיה לקלידן והקים להקה בשם אפרוקלטס (AfroCelts), ג'ו נפטר ב-1997 (בגיל 28) מסיבוכים במערכת הנשימה ומלקולם, שניגן גיטרה עם אביו ועם בנו של ג'ינג'ר בייקר, קופי. השניים התגרשו ב-1980. ב-1982 נשא לאשה את מרגריט שייפר (Margrit Seyffer), מעצבת גרפית שפגש בגרמניה בהיותו במצב כלכלי ונפשי ירוד. שייפר סייעה לברוס להגמל מהשימוש בהרואין והפכה למנהלת שלו. יחד נולדו להם שתי בנות, קיילה, במאית קולנוע ונטשה, זמרת טריפ הופ שנודעת בשם הבמה Aruba Red ובן, קורין.
הערות שוליים

↑  רשימת הבסיסטים הגדולים בכל הזמנים, רולינג סטון, 31 במרץ 2011
↑  Dan Cairns, Jack Bruce, ace of bass, סאנדיי טיימס, 1 ביוני 2008
↑  ביקרת אלבום האיחוד, אתר Allmusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349790105171  PLWABN: 9810617901705606  BIBSYS: 7026591  BNE: XX867289  BnF: cb139414516 (data)  CiNii: DA16164641  GND: 128554576  ISNI: 0000 0000 8169 7188  LCCN: n83194283  MusicBrainz: 94a24504-3548-4bde-a89b-273d277d194e  NKC: xx0036720  NLA: 40598333  NSK: 000759307  NTA: 070585199  RERO: 02-A024865029  SUDOC: 080563082  Trove: 1448378  VIAF: 100316939   WorldCat (עם VIAF): 100316939
בטונג מתחפר

| בטונג מתחפר |
| --- | --- |
 זוג בטונגים מתחפרים
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים חולדתיים
סוג:: בטונג
מין:: בטונג מתחפר
שם מדעי
 Bettongia lesueur ‏קוי וגיימר, 1824
תחום תפוצה
    תפוצה היסטורית   תפוצה נוכחית 

בטונג מתחפר (שם מדעי: Bettongia lesueur; מוכר גם בכינוי האוסטרלי בּוּדִי) הוא מין כיסאי חולדתי קטן דמוי קנגורו בסוג בטונג שאנדמי לאוסטרליה, ובעבר היה אחד ממהנדסי הסביבה הבולטים ביבשת לצד הבילבי הענק עד שהוכחד ממנה. הוא התגלה בשנת 1817 על ידי משלחת צרפתית שמיפתה את חופי אוסטרליה, ולו שלוש תת-מינים.
הבטונג המתחפר נבדל באורח חייו ממיני הבטונג האחרים: הוא בעל יכולת חפירה יוצאת דופן, וחופר באדמה רשת מחילות תת-קרקעיות. הוא גם נוטה לחיות בקבוצות משפחתיות בניגוד לשאר מיני הבטונג החיים בבדידות. הבטונג פעיל בשעות הלילה וניזון בעיקר מעשבים, עלים וזרעים. בית הגידול שלו מורכבת מערבות-עשב, דיונות חול או כיסי סבך צפופים.
בעבר, הבטונג המתחפר היה אחד היונקים הנפוצים ביותר ביבשת האוסטרלית כולה; כתוצאה מציד אינטנסיבי והכנסת השועל האדום, הוא הוכחד לחלוטין מן היבשת ושרד במספר איים קטנים במפרץ הכרישים ומול חופי פילבארה. כיום, הוא מושב בהדרגה לטבע ביבשת.
טקסונומיה ותת-מינים

הבטונג המתחפר שייך לסוג בטונג במשפחת קנגוריים חולדתיים לצד 5 מינים נוספים, והייתה לו חפיפה בעבר עם 4 מהם. יש לו 3 תת-מינים: B.l. lesueur שחי ביבשת ונכחד; B.l. graii שחי באיים דורי וברנייר; ותת-מין נוסף ללא שם שחי באיים בארו וברודי.
הגודל והמורפולוגיה משתנים במעט בין תת-המינים: תת-המין היבשתי היה הגדול ביותר, לאחריו תת-המין של דורי וברנייר, ואילו תת-המין של בארו ובודי היה הקטן מבין השלושה.
הבטונג המתחפר מוכר גם בשמו האוסטרלי בּוּדִי, אשר אומץ משפת הניונגר האבוריג'ינית בדרום-מערב אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1824 על ידי חוקרי הטבע הצרפתים ז'וזף פול גיימר (אנ') וז'אן רנה קונסטן קוי (אנ'); השניים העניקו לו את השם המדעי - lesueur, לזכרו של הזואולוג הצרפתי שארל-אלכסנדר לסור (Charles-Alexandre Lesueur), אחד מאנשי משלחת בודן הצרפתית שמיפתה את חופי אוסטרליה בין 1800 ל-1803.