stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר ברלנד
אישומים פליליים > לאחר שחרורו מהכלא

בפברואר 2018 פורסם פסק דין נגדו מבית דין של רבנים בברסלב, וכן מכתב שעליו חתומים שלושים מרבני ברסלב, ובראשם הרב יעקב מאיר שכטר, בו הם מתנערים מברלנד וממעשיו וקוראים להתרחק ממנו. על פי המכתב ברלנד "חוטא ומחטיא בחמורות שבחמורות כאחד ומיוחד מבין רשעי הדורות, מהרסי התורה ומחריבי העולם". ברלנד כתב בין היתר בתגובתו שלא אפשרו לו להביע דעתו בפני בית הדין.
לאחר שרוב הרבנים הבולטים ניתקו את הקשרים עם ברלנד בעקבות הפרשה, מנסים אנשיו לשקם קשרים אלה, בין היתר בהתניה כי יצביעו למפלגה שתסייע להם בכך. בינואר 2019 פורסם שברלנד מגיע עם עשרות מתלמידיו בשעות הלילה לבתי חולים ומנסה לשכנע בני משפחה של חולים שמתו מוות מוחי לשלם לו כעשרים אלף שקלים בתמורה ל"פדיון-נפש" ולברכה, שתגרום לדבריו לכך שהחולה יקום לתחייה.
ברלנד נוהג לנסוע בשיירה, שפעמים רבות נוסעת במהירות מופרזת, בעידודו. בדצמבר 2018 הוגש כתב אישום נגד שלושה מחסידיו לאחר שנהגו ברכבים בשיירתו במהירות מופרזת, וברכב שבו ישב נמדדה מהירות של 244 קמ"ש. במרץ 2019 נגזרו עליהם עונשי מאסר ועבודות שירות.
במרץ 2019 הגיש המפרק של מוסדות שובו בנים, באישור רשם העמותות תביעה על סך חמישים מיליון שקלים נגד אשתו, בנו ונכדו של ברלנד, ונתבעים נוספים. על פי התביעה, כספים של המוסדות הועברו מחוץ לישראל לצורך רכישת נכסים, בפרט באומן.
ביוני 2019 החל לפעול בית דין מיוחד ובו דיינים משלושת בתי הדין החרדיים הבולטים בישראל כדי לפסוק את דינו של ברלנד. ברלנד קיבל את מרות בית הדין. במאי 2020 פסק בית הדין כי "התקבלו עדויות מפורשות וראיות על מעשים שלא יעשו ומהם חמורים ביותר [...] שאינו שומר על דברים שהם מג' חמורות ואביזרייהו, שומר נפשו ירחק ממנו". אב בית הדין, הרב שריאל רוזנברג, תיאר במכתב אישי את העדויות: "על איסור גילוי ערוה ממש היה עד אחד [= נחמן שלום], חוץ מעידי הודאה, חוץ מזה לא היה ספק שהוא נוהג לחבק ולנשק נשים ובתולות ולשלוח ידיו מתחת בגדיהם והיו על כך עדויות שלא הוכחשו כלל". הרב שמעון בעדני הביע תמיכה בברלנד גם לאחר הפסק ואמר לתלמידי ברלנד שרודפים את מנהיגם בשל קנאה בהצלחתו.
בנובמבר 2020 נחשפה אחת המתלוננות נגד ברלנד ותיארה כיצד תקף אותה מינית כאשר הייתה קטינה, וכן את אמה ואת חברותיה.
בספטמבר 2022 התיר בית המשפט המחוזי בירושלים לברלנד לצאת מישראל כדי לחגוג את ראש השנה בקברו של רבי נחמן מברסלב בעיר אומן. בית המשפט הקפיא את צו עיכוב היציאה נגדו, במקביל להפקדת ערבות של 650 אלף שקל. כאשר הגיע ברלנד אל גבולה של אוקראינה סורבה כניסתו למדינה. מקרה דומה אירע לאחר שנסה להיכנס דרך הגבול עם רומניה וסורב בספטמבר 2023.
אישומים פליליים > חשדות פליליים בעניין גביית כספים מחולים

באוקטובר 2019 חשפה אריאלה שטרנבך בחדשות 13 תחקיר על ברלנד המתועד כשהוא מורה לחולת סרטן להימנע מקבלת טיפולים מצילי חיים תוך הבטחה לריפוי ואריכות ימים תמורת פדיון נפש בסך עשרות אלפי שקלים. החולה, שהעבירה לרשותו של ברלנד למעלה מ-600,000 ש"ח כדי לקבל את ברכתו, מתה זמן קצר לאחר מכן. בעקבות פרסום התחקיר הגיעו עדויות נוספות מקרובי משפחה של חולים שהרב ברלנד הורה להם להימנע מטיפול רפואי וגבה מהם סכומי כסף גבוהים בתמורה לברכה שהייתה אמורה לרפאם. חולים אלו מתו תוך זמן קצר. בעקבות התחקיר חקרה המשטרה כמה ממקורביו ותפסה מסמכים.
ב-9 בפברואר 2020 פשטה המשטרה על ביתו של ברלנד ועצרה אותו, את אשתו וחמישה ממקורביו בחשד לעברות כלכליות. חסידיו של הרב ברלנד ניסו להפריע למעצרים ויידו אבנים לעבר השוטרים, ששניים מהם נפצעו קל בראשם. ב-1 במרץ הוגש נגדו כתב אישום באשמת קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, עושק, ניסיון לשידול חבלה חמורה ועוד. ב-5 באפריל הוארך מעצרו עד תום ההליכים בשל מסוכנותו וחשש שיימלט. הסדר טיעון שהחל להתגבש עם ברלנד נדחה בינואר 2021 על ידי היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט.
בינואר 2021 חשפה נופר משה בכאן 11 הקלטה של בתו של ברלנד, אדל רובינשטיין, המתועדת כשהיא מקבלת כסף מקרובה של חולה תמורת פדיון נפש ובהמשך מדווחת לה שדיברה בטלפון עם אביה, והוא ערך פדיון נפש והבטיח שהחולה תתרפא. המשטרה פתחה בחקירת הבת.
בפברואר 2021 הוחלט בשל מצבו הבריאותי לשחררו לחלופת מעצר בית באיזוק אלקטרוני בערבות של 1.2 מיליון ש"ח. נקבע כי עליו לשהות במקום סודי עם שני מפקחים וחברת אבטחה שעליו לממן ונאסרה עליו יצירת קשר ישיר או עקיף עם חסידיו. עם תחילת משפטו הגישו פרקליטי ברלנד בקשה לזיכויו או לחלופין להפסיק את ההליך המשפטי עקב חוות דעת פסיכיאטרית מטעמם לפיה ברלנד אינו כשיר לעמוד לדין בשל מחלה נפשית ואינו מבין את ההליך המשפטי המתנהל נגדו. השופטת הורתה לפסיכיאטר המחוזי לבדוק את כשירותו של ברלנד להעמדה לדין.
באפריל 2021 גילו חסידיו של הרב ברלנד כי הוא שוהה בזכרון יעקב, ובעקבות כך רבים מהם התגודדו במקום והפריעו לשכנים. בעקבות כך הוא הועבר לכלא ניצן ברמלה וכעבור חמישה ימים שוחרר שוב לחלופת מעצר סודית במרכז הארץ. ביוני 2021 הודה ברלנד בהסדר טיעון בעבירות של קבלת דבר במרמה, עושק, ניסיון לאיום, עבירות מס והלבנת הון בהיקף של עשרות מיליוני שקלים, ונידון ל-18 חודשי מאסר, שמהם נוכתה תקופת מעצרו. ברלנד שב לכלא ב-28 באוקטובר 2021 על מנת לרצות את יתרת עונשו, מאסרו קוצר מסיבות מנהליות והוא שוחרר לאחר כחודש וחצי.
אישומים פליליים > מעורבות ברצח ניסים שטרית ואבי אדרי

ב-1 בנובמבר 2021, הרב ברלנד נעצר בחשד למעורבות בפרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי (וזאת לאחר שהמשטרה פתחה מחדש בחקירה בעקבות חומרים שעלו בהפקת הסרט רב הנסתר) בחקירה קשר עצמו לרצח, ובהמשך חשף ברלנד למאיר שטרית אחיו של ניסים שטרית שהוא אכן נרצח, והוא יכול לומר עליו קדיש ולשבת שבעה, כמו כן הורה ברלנד לחסידו ברוך שרביט שנעצר גם הוא בחשד לרצח, שישתף פעולה בחקירה ויספר את השתלשלות הרצח והיכן נקבר ניסים שטרית. שרביט הודה, ואף שחזר את הרצח, אך לא הצליח להצביע על מקום הקבר. כחודש לאחר שנעצר הוא שוחרר. לדברי הפרקליטות הוא שלח את חסידיו ברוך שרביט ובנימין זאבי (בנו של רחבעם זאבי) לפגוע בנער ניסים שטרית, אך ברלנד עצמו לא הואשם ברצח בשל שינויים בחוק בין הזמן שבו בוצע הרצח (1986), לבין זמן הגשת האישומים.
עמדותיו

הרב ברלנד מדגיש את חשיבות האמונה בצדיק וההתחברות המוחלטת לרבי נחמן מברסלב. הוא מעודד טקסי "התקשרות" לרבי נחמן וכן את הביקור בקברו בעיר אומן שבאוקראינה בראש השנה. עוד בתקופת השלטון הסובייטי ארגן הרב ברלנד נסיעות לשם, אחת מהן, ב-1983, תוך שיתוף פעולה עם ח"כ מאיר וילנר. הרב ברלנד מדגיש גם את חשיבות העלייה לקברי צדיקים ובפרט עלייה תוך מסירות נפש לקבר יוסף בשכם בפרט ביום הילולת יוסף הצדיק שחל בראש חודש א' בתמוז. חסידיו נוהגים להסתנן לקבר אף בלי אישור צבאי, ובשל כך נרצח אחד מהם סמוך לקבר. עמדה זו הותקפה על ידי מנהיג הציבור הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן וטען שהעושים כן הם מתחייבים בנפשם.
הרב ברלנד סבור שהצדיק הוא למעשה אלוהים בדמות אדם ולכן יכול לכפר ולחולל ניסים. כך למשל אמר: "הצדיק זה הקב"ה בכבודו ובעצמו שיורד לעולם בדמות צדיק" וכן "כל העולמות ברא הצדיק". חסידיו מאמינים שהוא שומע אותם בכל מקום שהם נמצאים. בספרים שכתבו חסידיו נאמר שלצדיק מותר לעשות עבירות שאצל אחרים הן בגדר "ייהרג ואל יעבור".
על פי עדויות, הרב ברלנד מטיף לפרישות קיצונית בעניין יחסי אישות.
בנובמבר 1986 רצחו מחבלים בדקירות סכין את תלמידו אליהו עמדי בדרכו לישיבת שובו בנים. הרב ברלנד ציווה אז לתלמידיו לנקום את דמו. בעקבות כך התחוללו תקריות של אלימות כלפי ערבים שהתגוררו בסמוך לישיבה ולמקום הרצח, חלקם אף הציתו את רכושם. כמה מחסידיו נעצרו, כולל נהגו.
זיהויו כמלך המשיח

החל משנת 2024, חוזר ברלנד שוב ושוב על כך שהגאולה קרובה והמשיח עומד להתגלות. כמה מתלמידיו הקרובים מעידים כי שמעו מפיו כי הוא עצמו מלך המשיח והוא עומד להתגלות "בקרוב". תלמידו הרב שלמה אלמליח, טוען כי ברלנד הורה להפיץ את משיחיותו ברבים: "כאשר העם יפסיקו להילחם נגדי ויקבלו כולם שאני משיח צדקנו, משיח בן דוד, אזי אני אפתח את הפה ואגלה סודות על סודות, וארחיב את כל תורת משיח". בקהילת "שובו בנים" חצויות הדעות האם מדובר במסר פנימי או במסר שיש לפרסם.
מתלמידיו

הרב שלום ארוש, ראש ישיבת חוט של חסד לבעלי תשובה ומחבר ספרים
הרב עופר ארז, ראש ישיבת "כאייל תערוג" בחולון ובמודיעין עילית ומחבר ספרים
הרב מיכאל גול, ראש ישיבת ״מגני ארץ״ לבעלי תשובה ולנוער נושר בירושלים.[דרושים מקורות]
הרב משה צנעני, בכיר בקהילת "שובו בנים" ומראשי הישיבה.
הרב שלמה אלמליח, מחבר הספר "עטרת שלמה" על עץ חיים (ספר). מראשי הישיבה.
משפחתו

הרב ברלנד נשוי לתהילה שאקי, בתו של חבר הכנסת אברהם שלום שאקי. אחיו של הרב ברלנד, יחזקאל, כיהן כרבם של היישובים נהורה ויד נתן. לרב ברלנד בן אחד, נחמן, שסייע לו בעבר בהנהגת המוסדות, וחמש בנות. אחד מחתניו, צבי צוקר, היה בעמדת השפעה ב"שובו בנים" אך הורחק ממנה לאחר שפעל נגד חותנו.
ישועה בסיס

| --- | --- |
 לידה:  1763 ה'תקל"ג תונס 
 פטירה:  9 בינואר 1860 (בגיל 97 בערך) ט' בטבת ה'תר"ך 
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה 
 תקופת הפעילות:  ? – 9 בינואר 1860 
 רבותיו:  הרב יצחק טייב הרב משה סלום
 תלמידיו:  הרב אברהם הכהן יצחקי הרב אברהם חג'אג'
 בני דורו:  הרב יעקב מארק
 חיבוריו:  אבני צדק ב' חלקים
 
 רבה הראשי של תוניס
 אב בית דין בעיר תוניס
 תפקידים נוספים:  הרב הראשי של תוניסיה 
 
הרב ישועה בסיס (ה'תקל"ג, 1773 – ט' בטבת ה'תר"ך, 1860) היה מגדולי פוסקי ההלכה בתוניס, אב בית הדין ורבה של תוניס במאה התשע עשרה.
קורות חייו

נולד בעיר תוניס בשנת ה'תקל"ג (1773). למד אצל רבי משה סלום (מחבר הספר "ישמח משה" על מסכת זבחים) ואצל רבי יצחק טייב (בעל "ערך השולחן").
בתחילה כיהן כדיין מן המניין בבית דינו של הרב יצחק טייב. בשנת ה'תר"ז (1847) נפטר הרב יצחק כהן טנוג'י מאנדורה, שהיה הרב הראשי וראב"ד תוניסיה, ורבי ישועה בסיס מונה לכהן תחתיו. בתפקיד זה החזיק שתים עשרה שנה, עד לפטירתו.
הרביץ תורה במשך שנים רבות, והעמיד תלמידים חשובים שהיו מגדולי הרבנים בתוניסיה בדורו ובדור שלאחריו. נודע בשל דאגתו לצורכיהם החומריים של התלמידים ותלמידי החכמים שלמדו בישיבתו.
נודע בשל עיונו העמוק וחריפותו. שני רבנים אשכנזים, הרב אפרים חיות מהונגריה (בעל "אפי רברבי") והרב אברהם זוסמן מפולין (בעל "ויוסף אברהם") מספרים כי התקשו להבין דבר-תורה, ולא מצאו לזה תשובה הולמת, אף ששאלו על כך את חכמי אשכנז ואיטליה, ובבואם לרבי ישועה בסיס, פירש להם את העניין כלאחר יד.
נודע גם כבקי גדול בתורת הקבלה וכמחולל נפלאות. מעשים רבים מיוחסים אליו בקרב יהודי תוניסיה כפועל ישועות וכמבטל גזירות קשות על ידי מופתים שעשה. עשרות סיפורי-פלא סופרו אודותיו, שמהם ניתן לראות, כי ידע לעמוד בפרץ, ולהגן על היהודים מפני מתנכלים ופורעים ערבים. כן נודעה ידידותו הרבה עם הביי של תוניסיה. ברחבי תוניסיה נקרא בשם "מורנו הרב" סתם, או "גאון עוזנו".
הערצת חכמי דורו אליו הייתה רבה, ושמו יצא בתוניסיה ומחוצה לה. הרב אברהם אנקווה, מרבני מרוקו, כותב עליו: ”מי לנו גדול בדור הזה בכל זה האפריק כחכמי ורבני תונס יע"א, ובפרט מן הפרט מעטרת ראשנו, נר ישראל, עמוד הימני, סבא דמשפטים, אשר שמעו שמוע מסוף העולם ועד סופו, כמוהר"ר ישועה בסיס הי"ו.”
מדי שנה נהג לערוך סעודת הודיה לתלמידי חכמים לאחר שחלף חודש טבת אשר על פי הקבלה נפטרים בו צדיקים.
נפטר בגיל 87 בט' בטבת ה'תר"כ (1860). רבני דורו המליצו עליו "נפטר בכתר פז", שכן נפטר בשנת "כתר" (תר"כ) בגיל "פז" (87). בשל הערצת בני דורו אליו צמו העם יומיים ברציפות, ביום פטירתו ט' בטבת, ולמחרת בצום עשרה בטבת.
קורות חייו > מתלמידיו

הרב אברהם הכהן יצחקי - מחבר ספר "משמרות כהונה".
הרב אברהם חג'אג' - ראב"ד תוניסיה ומחבר ספר "זרעו של אברהם"
קורות חייו > חיבוריו

אבני צדק חלק א, חלק ב – חיבור על שולחן ערוך אורח חיים ויורה דעה. יצא לאור מכתב ידו בתוניס תרס"ג על ידי הרב משה שתרוג.
מלבד חיבורו זה כתב תשובות ופסקים רבים בהלכה, מהם נדפסו בספרים שונים, ביניהם: בספר "גנזי שלום״ לרב שלום שמעוני (נדפס לראשונה בתוניס, תרע"ו) ובספר "מעשה בית דין" (תוניס, תרנ"ו).
ראו גם

יהדות תוניסיה
שאול הכהן
לקריאה נוספת

מיכל שרף, צמידי הזהב: סיפורים מחיי רבי חי טייב ורבי ישועה בסיס מתוניסיה, הוצאת מכון הברמן למחקרי ספרות, ירושלים 1991.
הרב מאיר מאזוז, מגדולי ישראל חלק א (בני ברק, תשע"ו) עמ' שע-שצד.
הערות שוליים

↑  הרב אברהם אנקווה, זבחים שלמים, קונטרס יצע לרבים, דף ו, באתר היברובוקס
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הרב חיים יצחק הכהן טונג'י | רבנים ראשיים לתוניסיה | הבא: הרב נתן בורג'יל (השני) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312365405171
נאבדאלסא

נאבדאסלא (המאה ה-2 לפנה"ס) היה אציל נומידי. זמם לרצוח את המלך יוגורתה יחד עם בומילקר, המזימה נחשפה ובומילקר הוצא להורג, אולם גורלו של נאבדאלסא לא ברור.
ביוגרפיה

על פי תיאורו של גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, נאבדאלסא היה אציל נומידי עשיר ומכובד. כמו כן מציין סאלוסטיוס שלעיתים היה נאבדאלסא מפקד על הצבא בעצמו ללא המלך.
במהלך מלחמת יוגורתה, אציל בשם בומילקר שהיה ידידו של יוגורתה מילדות, זמם לקשור קשר לרציחת המלך. הוא נתמך בתוכניתו זו בידי הרומאים. בומילקר שכנע את נאבדאלסא להצטרף גם כן לקשר, לא ידוע מה הייתה המזימה המקורית, אולם היא נכשלה בשל חששותיו של נאבדאלסא. בומילקר הזועם שלח איגרת אל נאבדאלסא בה הוא מגנה אותו על פחדנותו וקורא לו לנסות בשנית להתנקש בחיי המלך. נאבדאלסא קרא את האיגרת ונרדם כשהיא לידו. אחד ממשרתיו ראה את האיגרת ומיהר להביא אותה ליוגורתה. נאבדאלסא התעורר והבין במהירות את הנעשה, הוא מיהר אל יוגורתה והתוודה לפניו על הקשר והפציר בו לחוס עליו. כאשר נודע הקשר ליוגורתה, הוציא להורג את בומילקר וקושרים נוספים. אם כי גורלו של נאבדאלסא לא ברור, סאלוסטיוס מציין שהמלך השיב מענה רך לדבריו, אולם מוסיף שלא כן היו הגיגי ליבו. ייתכן שיוגורתה אכן חס על נאבדאלסא, וייתכן שהוציא אותו להורג. על כל פנים הוא לא נזכר יותר.
לקריאה נוספת

סאלוסטיוס קריספוס, קאטילינא-יוגורתה - קטעים מדברי הימים, ירושלים, 1968, תרגמה שרה דבורצקי.
דרומהפקות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  חגי ארד 
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים) 
 מיקום המטה:  כוכב מיכאל 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הסרטים 
  
 www.daromap.com
 
דרומהפקות היא חברת הפקות קולנוע וטלוויזיה זוכת פרסים אשר הוקמה בשנת 2010 על ידי המפיקים אלעד פלג וחגי ארד. בשנה האחרונה נכנס לחברה שותף נוסף אהרון פאר והתחילו לעבוד בחברה הדר קוסטיצ׳קי כמפיקה וליאנה מימרן אוסדון כמנהלת ההפצה. במהלך השנים דרומה הפיקו מעל ל-30 סרטים עלילתיים ותיעודיים לקולנוע וטלוויזיה אשר זכו בפרסים רבים, ביניהם פרס אופיר, פרס פורום היוצרים הדוקומנטריים ועוד
סרטים שהוקרנו בפסטבילים ומוקרנים בגופי שידור ברחבי העולם. משרדי החברה ממוקמים בדרום הארץ ורוב הסרטים עוסקים בנושאים חברתיים. דרומהפקות שואפת להביא למסך סיפורים חדשים, מרגשים ואנושיים דרכם נוכל לחקור, לחשוף ולחבר עולמות חדשים ולתת ביטוי לסיפורים שטרם סופרו.
פילמוגרפיה > קולנוע עלילתי

| שנת הפצה | שם הסרט | סוגה | בימוי | הערות | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | עלים אדומים | דרמה | בזי גטה |  קופרודוקציה ישראלית-אתיופית.  זוכה פרס "נמר הזהב" לשחקן ראשי (דבבה אשטו) בפסטיבל הקולנוע והטלוויזיה הבינלאומי בקנדה.  פרס הפדרציה הבינלאומית של מבקרי הקולנוע (FIPRESCI) (אנ')‏ במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים 2014.  פרס ע"ש ענת פרחי לסרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2014. |  |
| 2015 | ערומים | סרט קצר | יורם זקס |  |  |
| 2015 | אינרציה | דרמה; מסתורין | עידן חגואל |  ציון לשבח בפסטיבל אוטופיה 2015.  הוקרן בפסטיבל ברלין 2016 ובמסגרת התחרות הרשמית בפסטיבל חיפה 2015. |  |
| 2015 | החקירה | דרמה | ארז פרי |  קופרודוקציה ישראלית-גרמנית.  מבוסס על האוטוביוגרפיה של רודולוף הס.  נמכר לשווקים בעולם, ביניהם: ארצות הברית, איטליה, יפן, טורקיה. |  |
| 2017 | בין העולמות |  | מיה חטאב |  הוקרן בפסטיבל חיפה ובפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בבוסאן (אנ'), קוריאה הדרומית.  הוקרן בפסטיבל לוקרנו, במסגרת "מבט ראשון" של הפסטיבל לסרטים שבתהליכי הפקה. |  |
| 2017 | אנתרקס | דוקו-דרמה; פאונד פוטג' | שי שרף |  פרס הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל אוטופיה.  מועמד לפרס "אופיר" 2018 לאיפור הטוב ביותר.  מבוסס על הסיפור האמיתי של פרשת ניסוי האנתרקס בחיילי צה"ל. |  |
| 2018 | הסוסיתא של הרצל | סרט נעורים | דויד קריינר |  מועמד לפרס העריכה בתחרות פרסי אופיר 2018.  הפקה משותפת עם סרטי יונייטד קינג. |  |
| 2019 | המוסד | פרודיה | אלון גור אריה |  אתחול לסרט קצר משנת 2007.  הפקה משותפת עם "סרטי יונייטד קינג".  זוכה פרס סרט הקומדיה הטוב ביותר בפסטיבל הבינלאומי לסרטי קומדיה של קנדה (אנ').  נמכר לערוץ הטלוויזיה HBO אירופה (אנ'). |  |
| 2022 | עקרה |  | מרדכי ורדי |  סרטו העלילתי הראשון של ורדי.  הוקרן בין היתר בפסטיבל ירושלים, פסטיבל הקולנוע של טאלין (אנ'), ופסטיבל הקולנוע הישראלי בפריס. |  |
| 2023 | העיר הזאת | אופרת ראפ בלשית | עמית אולמן |  זוכה ארבעה פרסי אופיר לשנת 2024: המוזיקה המקורית הטובה ביותר; הפסקול הטוב ביותר; העיצוב האמנותי הטוב ביותר; עיצוב התלבושות הטוב ביותר, ומועמד לשני פרסי אופיר נוספים.  זוכה הפרסים לסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר (מוריה אקונס) בפסטיבל הקולנוע ליוצרים עצמאיים בניו יורק 2024 ובפסטיבל הקולנוע צ'לסי ליוצרים עצמאיים 2024. |  |
| 2024 | עיד |  | יוסף אבו מידעם |  הפקה משותפת עם שלומי אלקבץ וגלית כחלון.  זוכה פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר (שאדי מרעי) לשנת 2024, ומועמד לשבעה פרסי אופיר נוספים.  התסריט זכה בציון לשבח ומענק מטעם קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ה-32 (2016). |  |
| סרט עתידי | החווה |  | גולן רייז |  |  |
| סרט עתידי | עובדת לא זרה |  | רונה סופר | סרט קצר |  |
| סרט עתידי | להשאיר את האור דולק |  | דפנה פרידלנדר | הנפשה |  |
פילמוגרפיה > קולנוע תיעודי

| שנת הפצה | שם הסרט | בימוי | הערות | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | גם וגם | חגי ארד | סרט ביכורים אוטוביוגרפי. |  |
| 2010 | אחד על אחד | דורי ריבקין | אוטוביוגרפיה. |  |
| 2013 | חלום קוסטוריצה | איל סיבי | סרט סוריאליסטי. |  |
| 2014 | החיים על פי אוהד | ערי דניאל ארליך |  ציון לשבח בפסטיבל "דוקאביב" 2014.  ציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע סביבתי, איטליה, 2015. |  |
| 2015 | בדרכו שלו | גולן רייז |  סרט קצר המתעד את סיפורו של אליסף פרץ, בנה של מרים פרץ.  הוקרן בערוץ עשר. |  |
| 2016 | מחוץ לפריים | טל אביטן | סרט קצר אודות צלמי עיתונות ישראליים בדרום ישראל. |  |
| 2017 | המחברות של אליש | גולן רייז | זוכה פרס העריכה (שרון יעיש) בפסטיבל דוקאביב 2017. |  |
| 2018 | דֶער נִסְתֶּר | נהר שבתאי |  על אודות משפחת קולין ואהרן שבתאי.  הוקרן במסגרת תחרות הסרטים הישראליים בפסטיבל "דוקאביב" 2018. |  |
| 2019 | זונה כמוני | יעל שחר שרון יעיש |  זוכה פרס אופיר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר.  זוכה פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר באורך עד שעה מטעם הפורום הדוקומנטרי בישראל (2019) |  |
| 2020 | על כסא הבמאי יושבת אישה | סמדר זמיר | סרט מזווית פמיניסטית על במאיות בקולנוע העלילתי בישראל. |  |
|  | עיניים של אבא | גולן רייז שרון יעיש | מועמד לפרס נסרט התיעודי הטוב ביותר עד 60 דקות בתחרות הפורום הדוקומנטרי בישראל. |  |
| 2021 | תיאוריית הבוס | ניר דרבסי | סרט על שנה בחיי פרופסור אריאל דרבסי, הוגה "תיאוריית הבוס" |  |
| 2021 | רחוב חד סטרי | ארז פרי | הוקרן במסגרת פסטיבל "דוקאביב" 2021 ובפסטיבלים בינלאומיים לקולנוע תיעודי בבואנוס איירס, גואנגג'ואו וז'ירונה. |  |
| 2021 | על הסף | יונתן חיימוביץ' |  זוכה פרס הסרט החברתי בפסטיבל חיפה 2021  זוכה פרס חבר השופטים בפסטיבל אפוס 2021 |  |
| 2022 | לוס אנג'ס דרום | גולן רייז שרון יעיש |  סרט מוזיקלי על העיר קריית מלאכי.  הוקרן במסגרת התחרות הישראלית בפסטיבל "דוקאביב" 2022. |  |
| 2023 | קיקי | נתן רושנסקי | זוכה פרס הסרט הטוב ביותר במסגרת תחרות "מעבר למסך", פסטיבל "דוקאביב" 2023 |  |
| 2023 | נורה | מתן בן מורה | זוכה פרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל "דוקאביב" 2023 |  |
| 2023 | הקבוצה של אלכס | יונתן ניר |  |  |
| 2023 | מלך החגיגת | אורי מרנץ |  סרט מונפש.  בכורת הסרט התקיימה ב-1 באוקטובר 2023 במסגרת התחרות לקולנוע ישראלי תיעודי של פסטיבל חיפה 2023. |  |
| 2024 | תאי-לנד | ניר דבורצ'ין | זוכה פרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל "דוקאביב" 2024 |  |
| 2024 | הקופצים מהחומות | דנה נאור הכהן פיראס רובי |  |  |
| 2024 | מכתב בלי כתובת | שרון יעיש יעל שחר | הוקרן במסגרת התחרות הישראלית בפסטיבל חיפה 2024. |  |
| 2024 | מקום משלה | עדי טולדנו דנה פני-גיל | הוקרן במסגרת הקולנוע הישראלי החדש בפסטיבל חיפה 2024 |  |
| 2024 | נפילה בפצע פתוח | יוסף אבו מדיעם אופיר טריינין |  סרט על משבר הזהות של הבמאי אבו מדיעם, תושב רהט, בעקבות מלחמת חרבות ברזל.  הקרנת הבכורה התקיימה בערוץ מכאן 33.  הוקרן במסגרת פסטיבל קולנוע דרום 2024 (10–14 בנובמבר) |  |
הערות שוליים

↑  Red Leaves. JFilmbox. Retrieved March 11, 2020
↑  "Red Leaves" Starring Debebe Eshetu. Tadias magazine, May 18, 2015
↑  Red Leaves, Daroma productions. Retrieved March 11, 2020
↑  עלים אדומים (2014). קרן הקולנוע הישראלי. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  ערומים (2015) Naked. אידיבי. אוחזר ב-16 במרץ 2020
↑  אינרציה. פרויקט במה. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  אנרציה. IMDb. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  בר-און, יעקב, מה הופך אדם רגיל לרוצח המונים? “החקירה" מנסה לגלות, מעריב, 2 ביולי 2017
↑  בין העולמות – Between Worlds. סרט. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  שמיר, אורון. פרסי אופיר 2018: רשימת המועמדים הסופיים. סריטה, 20 ביוני 2018
↑  הסוסיתא של הרצל – Herzls Susita. אתר "סרט". אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  אמרנו לכם: "העיר הזאת" סחף את הפרסים הגדולים בפסטיבל צ'לסי, באתר "Time Out ישראל", 22 באוקטובר 2024
↑  פרסי פרויקט MIX. הבמה. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  "החווה" באתר קרן הקולנוע הישראלי
↑  הפרטים נמסרו ומתועדים במייל מאת המפיק חגי ארד
↑  הפרטים נמסרו ומתועדים במייל מאת המפיק חגי ארד
↑  "גם וגם", בתר "הבמה. אוחזר ב-30 באוקטובר 2024
↑  "אחד על אחד", באתר "הבמה". אוחזר ב-30 באוקטובר 2024
↑  החיים על פי אוהד. הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  מחוץ לפריים. האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  המחברות של אליש. הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  דער-נסתר. הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל אביב. אוחזר ב-11 במרץ 2020
↑  תיאוריית הבוס –- האדם בין המודע ללא מודע באתר "מקו ועד תרבות", 26 ביולי 2021
↑   אלון עידן, צפו ב"תיאוריית הבוס". לא בגלל התיאוריה, בגלל אדם מיוחד בשם אריאל דרבסי, באתר הארץ, 15 ביולי 2021
↑  ""רחוב חד סטרי"", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
↑  "על הסף" באתר פסטיבל אפוס
↑  ""קיקי"", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
↑  זוהר צלח, ‏"אני מכירה את הצדדים האפלים של בני אדם, מבחינתי הם האויב", באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2023
↑  "הקבוצה של אלכס" באתר הרשמי של יונתן ניר
↑  מלך החגיגת (2019). אידיבי. אוחזר ב-12 במרץ 2020
↑  NEXT. הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל אביב, 22 במאי 2018
↑  "מלך החגיגת": הישראלי שהפך את תחום המצאת הסמים לסטארטאפ, באתר ynet, 2 באוקטובר 2023
↑  "כאן" זוכים: אלו שלושת הסרטים שקטפו את הפרסים השווים בפסטיבל דוק אביב, באתר אייס, 30 במאי 2024
↑  הקופצים מהחומות באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑  קפקא, פרויד, מסע לפולין ורומן לסבי בבת ים: הסרטים הישראלים בפסטיבל חיפה, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024
↑  פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה מציין את שנתו ה-40, באתר NWS, 11 בספטמבר 2024
↑  "נפילה בפצע פתוח" בהקרנת בכורה!, בדף האינסטגרם של חברת דרומהפקות, אוחזר ב-3 בנובמבר 2024
↑  שגיא בן נון‏, לראשונה מאז טבח ה-7 באוקטובר, פסטיבל קולנוע דרום חוזר לשדרות, באתר וואלה, 20 באוקטובר 2024
שלומי גיל

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1988 (בן 36)
 השכלה:  ישיבת עטרת ישראל
 מעסיק:  משפחה 
 תחום סיקור:  פוליטיקה
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100001091416905
 טוויטר:  shlomi_gil
 
שלומי גיל (נולד ב-1988, ה'תשמ"ח) הוא עיתונאי חרדי ישראלי וסופר בעיתון משפחה, לשעבר דובר עיריית ביתר עילית.
ביוגרפיה

שלומי גיל נולד בירושלים, בנו של הסופר והפובליציסט פנחס גיל. הוא גדל והתחנך במוסדות חינוך ליטאיים בעיר, ולמד בישיבות עטרת ישראל ונחלת שלמה. בנוסף הוא בוגר בית הספר לפרסום "הבצפר" - השלוחה החרדית.
את דרכו העיתונאית החל ככתב בשבועון שעה טובה, שם סיקר את מאבקי העדה החרדית. בשנת 2011 הצטרף לצוות עיתון בקהילה, שם שימש ככתב מגזין ופוליטי, וסיקר, בין היתר, את מערכת הבחירות לכנסת בשנת 2013.
בשנת 2013 הצטרף לעיתון משפחה, בו שימש ככתב שטח. במסגרת עבודתו פרסם טור שבועי במהלך הבחירות לרשויות המקומיות, שהתמקד בזירה המוניציפלית ברחבי הארץ.
בשנת 2020 מונה ליועץ התקשורת של מאיר רובינשטיין, ראש עיריית ביתר עילית, וכדובר העירייה. בשנת 2024 סיים את תפקידו בעירייה ומונה לראש דסק כנסת וממשלה בעיתון משפחה. במקביל, החל לשמש כיועץ אסטרטגי במכון לאסטרטגיה ומדיניות חרדית.
חיים אישיים

נישא ב-2016 למלכי מצוי. ממנה הוא אב לילד, בהמשך התגרש. הוא מתגורר בירושלים.
שירות צבאי

גיל שירת בצה"ל במסגרת שלב ב' בפיקוד העורף, וסיים את שירותו בשנת 2022. במסגרת שירות המילואים הוא משמש כיועץ התקשורת של מנהלת החרדים הצבאית.
הערות שוליים

1 2 3  שלומי גיל, באתר המכון לאסטרטגיה ומדיניות חרדית
↑  מוטי רובינשטיין, רכש חדש לבקהילה: העיתונאי שלומי גיל, באתר פאשקעוויל, ‏23 בינואר 2012
↑  צביקה גרוניך, ‏מזל טוב: עיתונאי "משפחה" שלומי גיל מתארס, באתר כיכר השבת, 16 בדצמבר 2015
↑  שלומי גיל התחתן, הברנז'ה התייצבה. צפו, באתר כיכר השבת, 26 ביוני 2016
שלוש עשרה

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  קתרין הארדוויק 
 הופק בידי:  ג'ף לוי הינט, מייקל לונדון 
 תסריט:  ניקי ריד, קתרין הארדוויק 
 עריכה:  ננסי ריצ'רדסון 
 שחקנים ראשיים:  אוון רייצ'ל ווד הולי האנטר ניקי ריד ברדי קוברט  ג'רמי סיסטו  קיפ פארדו
 מוזיקה:  מארק מות'רסבו 
 צילום:  אליוט דייוויס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Working Title Films, סרצ'לייט פיקצ'רס 
 חברה מפיצה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, דיסני+ 
 הקרנת בכורה:  19 במרץ 2003
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקציב:  $2,000,000
 הכנסות:  $10,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   thirteen
 פרסים:  פרס איגוד המבקרים של לאס וגאס לשחקנית המשנית הטובה ביותר (הולי האנטר)  Sundance U.S. Directing Award: Dramatic  International Cinephile Society Award for Best Supporting Actress (הולי האנטר) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלוש עשרה (באנגלית: Thirteen) הוא סרט דרמה משנת 2003. הסרט בוים ונכתב על ידי קתרין הארדוויק, וגם על ידי ניקי ריד. זהו סרט אוטוביוגרפי שמתבסס על חייה של השחקנית ניקי ריד (אשר משחקת בסרט את "איבי זאמורה") בגילאים 12–13. התסריט של הסרט נכתב תוך שישה ימים בלבד, ובמקור היה מכוון להיות סרט קומדיה.
הסרט שנוי במחלוקת בשל יחסו לנושאים כמו מיניות, סמים, אלכוהול ופגיעה עצמית.