מייק הות'ורן
קריירת המרוצים

ב-2 בספטמבר 1950 ערך את מרוץ הבכורה, בו ניצח בקטגוריית ה-1,000 סמ"ק. בשנת 1951 הצטרף לסבב תחרויות גביע הזיכרון של ברוקלנדס, אותו סיים במקום הראשון בפער של נקודה אחת. בשנת 1952 עבר להתחרות במכוניות חד-מושביות והשתתף במרוצי פורמולה 2. הוא ניצח במרוץ הבכורה בו השתתף וצבר הישגים נאים גם במרוצים הבאים. ההצלחה משכה את תשומת לבו של אנצו פרארי, שהציע לו להצטרף כנהג לקבוצת פרארי.
הגרנד פרי הבלגי, המרוץ השלישי של עונת 1952, היה הופעת הבכורה של הות'ורן באליפות הפורמולה 1, אותה סיים במקום הרביעי. בגרנד פרי הבריטי סיים במקום השלישי ועלה על הפודיום לראשונה. בעונת 1953 הצטרף לקבוצת פרארי. בגרנד פרי הצרפתי, המרוץ התשיעי בו השתתף רשם את הניצחון הראשון, כשגבר על חואן מנואל פנג'יו בפער של שנייה אחת. המרוץ זכה לכינוי "המרוץ של העשור" לאחר שכל ארבעת הנהגים במקומות הראשונים סיימו את המרוץ בפער של חמש שניות בלבד זה מזה. באותה שנה ניצח, ביחד עם ג'וזפה פארינה, במרוץ 24 השעות של ספא. בעונת 1954 סיים שלוש פעמים במקום השני ובמרוץ סיום העונה השיג ניצחון וסיים את העונה במקום השלישי באליפות הנהגים. במהלך העונה השתתף במרוץ מחוץ לסבב בסיציליה ונפצע בתאונה שגרמה לו לכוויות בידיו ורגליו. בעקבות מות אביו בתאונת דרכים, נאלץ להשקיע זמן בעסק המשפחתי שירש. בשל כך עזב בתחילת עונת 1955 את קבוצת פרארי והצטרף לקבוצת ואנוול, אך לאחר שני מרוצים שב לפרארי. את העונה סיים ללא נקודות.
ב-11 ביוני השתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן כנהגה של קבוצת יגואר. במהלך השעה השלישית של המרוץ האט הות'ורן על מנת להיכנס לרחבת הטיפולים. לאנס מקלין, נהגה של קבוצת אוסטין, שהיה צמוד אליו פנה בחדות על מנת להימנע מהתנגשות ברכב שלפניו. כתוצאה מהסטייה פגע ברכבו של פייר לאבק שנסע במהירות של 200 קילומטר לשעה. כתוצאה מההתנגשות התפרקה מכוניתו של לאבק והתעופפה באוויר. לאחר שנחתה, התלקחה המכונית. חלקים שונים מתוך המכונית, ביניהם המנוע הבוער, התעופפו לתוך קהל הצופים. לאבק נהרג באופן מיידי לאחר הפגיעה. כתוצאה מהפיצוץ ומהחלקים שפגעו בקהל נהרגו 83 צופים ו-120 צופים נוספים נפצעו. לאחר פינוי הפצועים המשיך המרוץ, אותו סיים הות'ורן כמנצח. למחרת היום הופיעו בעיתונות הצרפתית תמונות של הות'ורן חוגג עם בקבוקי שמפניה בסיום המרוץ, חגיגות שזכו לתגובות נזעמות.
בעונת 1956 עזב שוב את קבוצת פרארי ועבר לקבוצת BRM. הקבוצה לא הצליחה להכין את הרכב בזמן למרוץ פתיחת העונה ואפשרה להות'ורן להתחרות במרוץ זה עבור קבוצת מזארטי. הות'ורן סיים את המרוץ במקום השלישי, אך אלו היו הנקודות היחידות שצבר במהלך העונה. בעונת 1957 חזר לקבוצת פרארי, בה נהג לצידו של פיטר קולינס. צמד הנהגים הבריטיים הפכו לחברים טובים במהלך שתי העונות הבאות, בהן חלקו יריבות משותפת עם לואיג'י מוסו, נהגה האיטלקי של הקבוצה.
בגרנד פרי של עונת 1958 במונקו הוביל במחצית הדרך, אך אז התפוצץ מנוע הרכב והכריח אותו לפרוש. גם בגרנד פרי האיטלקי הוביל לאורך מרבית המרוץ, אך בעיה במצמד גרמה לו להאט ולסיים את המרוץ במקום השני. בגרנד פרי של פורטוגל נפסל הות'ורן, דבר שעלה לו בהפסד של שש נקודות. סטירלינג מוס, המתחרה העיקרי שלו על תואר האליפות, ערער על החלטת השופטים והנקודות הוחזרו להות'ורן, שבנוסף זכה בנקודת בונוס על ביצוע ההקפה המהירה. במרוץ האחרון של העונה הוביל מוס לאורך כל המרוץ, במצב זה הות'ורן נדרש לסיים במקום השני על מנת לזכות באליפות. לקראת סיום המרוץ אפשר פיל היל, חברו לקבוצה שהיה במקום השני, להות'ורן לעקוף אותו ולזכות בתואר. הזכייה, בפער של נקודה הגיעה אף על פי שבמהלך העונה ניצח רק במרוץ אחד, לעומת ארבעה ניצחונות של מוס.
מותו של קולינס במהלך הגרנד פרי הגרמני השפיע מאוד על הות'ורן והוביל להחלטתו לפרוש בסיום העונה.