stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה והמשיח השחור

| --- | --- |

 בימוי:  שאקה קינג 
 הופק בידי:  Charles D. King 
 תסריט:  Will Berson, שאקה קינג 
 שחקנים ראשיים:  דניאל קלויה (פרד המפטון) דומיניק ת'ורן אלגי סמית' מרטין שין (ג'ון אדגר הובר) ג'רמיין פאולר (Mark Clark) Amari Cheatom Nicholas Velez (José Jiménez) ליל ריי הווארי אשטון סנדרס לקית' סטנפילד (William O'Neal) דארל בריט-גיבסון (בובי ראש) ג'סי פלמונס דומיניק פישבק (Akua Njeri) Terayle Hill (George W. Sams, Jr.) 
 מוזיקה:  מרק אישם 
 צילום:  שון בוביט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ברון 
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 ביולי 2021 
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, דרמה פוליטית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקופת התרחשות:  1968, 1969 
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (דניאל קלויה)  CCXP Awards 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יהודה והמשיח השחור (באנגלית: Judas and the Black Messiah) הוא דרמת פשע ביוגרפית משנת 2021 בבימויו של שאקה קינג, בכיכובם של דניאל קלויה ולייקית' סטנפילד. הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של פרד המפטון (דניאל קלויה), מנהיג "הפנתרים השחורים" בשיקגו בסוף שנות ה-60, ועל הבגידה בו בידי וויליאם אוניל (לקית' סטנפילד), מודיע של ה-FBI. הסרט עוסק בפוליטיקה, גזענות ובמאבק לזכויות האדם של הקהילה האפרו-אמריקאית בסוף שנות ה-60 בארצות הברית.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס 2021, ב-1 בפברואר 2021, והופץ לצפייה בארצות הברית על ידי אולפני האחים וורנר ב-12 בפברואר, במקביל בבתי הקולנוע ובדיגיטל. הסרט, שיצא לאור בזמן מגפת הקורונה, הכניס 7 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 26 מיליון דולר. הסרט זכה לשבחים מצד המבקרים, ששיבחו את הבימוי של קינג, הצילום והתסריט.
הסרט זכה בשש מועמדויות לאוסקר בטקס פרסי האוסקר ה-93, כולל הסרט הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר עבור דניאל קלויה ולקית' סטנפילד, והשיר המקורי הטוב ביותר ("Fight for You"). על הופעתו - קלויה זכה גם בשחקן המשנה הטוב ביותר בפרסי גלובוס הזהב, פרסי בחירת המבקרים, פרסי גילדת שחקני המסך.
מאז, הוא צוטט כאחד הסרטים הטובים ביותר של שנות ה-20 והמאה ה-21.
עלילה

הסרט מתרחש בסוף שנות ה-60 ומגולל את סיפורו של וויליאם אוניל, עבריין קטן המגויס על ידי ה-FBI כדי לחדור לתוך ארגון "הפנתרים השחורים" ולהשיג מידע על פרד המפטון, סגן יו"ר המפלגה. עם הזמן, אוניל מתמודד עם נאמנויות סותרות – בין רצונו לשמור על עצמו לבין הקשר שהוא יוצר עם חברי התנועה, ובעיקר עם המפטון הכריזמטי. ככל שהקונפליקט גובר, אוניל נאלץ להכריע החלטה מוסרית שתשפיע על חייו ועל תנועת הפנתרים.
צוות השחקנים

דניאל קלויה בתפקיד פרד המפטון
לקית' סטנפילד בתפקיד וויליאם "ביל" אוניל
דומיניק פישבק בתפקיד דברה ג'ונסון
ג'סי פלמונס בתפקיד סוכן ה-FBI רוי מיטשל
מרטין שין בתפקיד ג'יי אדגר הובר
ביקורות

יהודה והמשיח השחור קיבל שבחים רבים מהמבקרים, במיוחד על הופעתם של קלויה וסטנפילד. הסרט זכה לשבחים על הדרך שבה הוא מציג נושאים של צדק חברתי, בגידה ופוליטיקה גזעית. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 96%, וב-Metacritic, ציון של 85 מתוך 100.
הערות שוליים

↑  Hughes, Mark. "The Top 150 Greatest Films Of The 21st Century". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2023-10-26.
↑  "The 20 Best Drama Movies of the 2020s So Far, Ranked". Collider. 24 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
Axiom Mission 3

שיגור אקסיום 3 לחלל
צוות אקסיום 3
Axiom Mission 3 (או Ax-3) הייתה טיסת חלל פרטית לתחנת החלל הבינלאומית. הטיסה המריאה ב-18 בינואר 2024, ונמשכה 21 ימים, כשנחתה בהצלחה באוקיינוס האטלנטי. הטיסה הופעלה על ידי אקסיום ספייס תוך שימוש בחללית דרגון 2.
צוות

לכל ארבעת אנשי הצוות יש רקע כטייסים צבאיים. מייקל לופז-אלגריה היה מפקד המשימה מטעם חברת אקסיום ספייס; ולטר וילדיי מחיל האוויר האיטלקי היה טייס המשימה. מומחי המשימה היו אלפר גזראווג'י שהיה האסטרונאוט הטורקי הראשון ואסטרונאוט הפרויקט השוודי מרקוס ואנדט שהיה הראשון בפרויקט קבוצת האסטרונאוטים של סוכנות החלל האירופית ב-2022 לקבל משימת טיסה בחלל. החלק של ואנדט במשימה נקרא "מונין" והוא חופף למשימתו של אסטרונאוט אחר של סוכנות החלל האירופאית הסקנדינבי, אנדראס מוגנסן שנקראה "הוגין".
| תפקיד | אסטרונאוט | מטעם |
| --- | --- | --- |
| מפקד החללית | ארצות הברית מייקל לופז-אלגריה,  טיסת חלל שישית | אקסיום ספייס |
| טייס | איטליה ולטר וילדיי,  טיסת חלל שנייה | חיל האוויר האיטלקי |
| מומחה משימה 1 | טורקיה אלפר גזראווג'י,  טיסת חלל ראשונה | סוכנות החלל הטורקית |
| מומחה משימה 2 | שוודיה מרקוס ואנדט,  טיסת חלל ראשונה | סוכנות החלל האירופית / סוכנות החלל השוודית |
צוות > צוות גיבוי

| תפקיד | אסטרונאוט/ית | מטעם |
| --- | --- | --- |
| מפקדת משימה | ארצות הבריתפגי ויטסון | אקסיום ספייס |
| טייס | טורקיה Tuva Cihangir Atasever (אנ') | חיל האוויר הטורקי |
משימה

משימת Axiom Mission 3 של חברת אקסיום ספייס המריאה לחלל ב-19 בינואר 2024 מכן שיגור 39 של מרכז החלל קנדי בפלורידה על סיפון חללית קרו דרגון פרידום מדגם דרגון 2 של SpaceX ששוגרה באמצעות טיל פאלקון 9. ב-20 בינואר החללית חוברה למודול "הרמוני" של תחנת החלל הבין-לאומית. באותה עת בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן. הצוות בילה 18 ימים בתחנת החלל הבינלאומית, כאשר הטיסה חזרה נדחתה פעמיים. סך הכל שהה הצוות 21 ימים בחלל. החללית נחתה באוקיינוס האטלנטי ב-9 בפברואר 2024.
ראו גם

אקסיום ספייס
Axiom Mission 1
Axiom mission 2
הערות שוליים

↑  https://twitter.com/NASASpaceOps/status/1686805854572449792
↑  "NASA Selects Axiom Space for Third Private Astronaut Station Mission". NASA (הודעה לעיתונות). 14 במרץ 2023. נבדק ב-14 במרץ 2023. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  Foust, Jeff (2023-10-18). "Axiom Space refines training for next private astronaut mission". SpaceNews (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-10-19.
↑  Pons, Juan (2022-09-28). "Saudi Arabia and Turkey compete to get a woman astronaut into orbit as soon as possible". נבדק ב-2022-10-16.
↑  "Axiom Space Announces Astronauts for Third Mission to ISS". Axiom Space (באנגלית אמריקאית). 2023-09-12. נבדק ב-2023-09-12.
↑  "Muninn mission patch and name". European Space Agency (באנגלית). 16 ביוני 2023. נבדק ב-16 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "The Huginn mission – an overview". www.esa.int (באנגלית). נבדק ב-2023-09-12.
מרכז חינוך ליאו באק

| --- | --- |


מרכז חינוך ליאו באק. מלפנים, מרכז לוקיי
 בית ספר
 על שם:  הרב ד"ר ליאו בק
 מוטו:  "אמת מארץ תצמח"
 השתייכות:  האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־87 שנים) 
 תלמידים
 :  2771 (2018)
 מיקום
 מיקום:  שכונת כרמל צרפתי, חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°49′23″N 34°58′08″E﻿ / ﻿32.823066°N 34.968903°E﻿ / 32.823066; 34.968903
 www.leobaeck.org.il
  (למפת חיפה מוגדלת) מרכז חינוך ליאו באק(למפת חיפה רגילה) מרכז חינוך ליאו באק(למפת הגליל המערבי רגילה) מרכז חינוך ליאו באק(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מרכז חינוך ליאו באק
 
סמליל קודם של המוסד החינוכי
מרכז חינוך ליאו באק (בק) הוא בית ספר רפורמי, הפועל מטעם התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל בשכונת כרמל צרפתי שבעיר חיפה. בית הספר נקרא על-שמו של הרב הרפורמי ליאו בק, ומחנך לאור משנתו. הוא כולל חטיבה לגיל הרך, חטיבת כיתות יסוד (בית ספר יסודי), חטיבת ביניים, וחטיבה עליונה (בית ספר תיכון). בנוסף פועל בקמפוס בית הכנסת אוהל אברהם, ומתנ"ס. עד שנת 2021 פעל גם מרכז ספורט במתחם.
היסטוריה

מרכז החינוך ליאו-בק הוקם בחיפה בשנת 1938 על ידי הרב הרפורמי ד"ר מאיר אלק, בתור גן ילדים ברחוב הלל, עבור קבוצת ילדים מעולי מרכז אירופה אשר התגוררו בהדר העליון. אלק, שהיה תלמידו של ליאו בק, פעל ברוח משנתו הליברלית של רבו, ולצד ההשכלה הכללית שהנחיל לתלמידיו, ביקש לטפח בקרבם את הזיקה ליהדות, כשהיא מלווה בערכים של סובלנות, הבנה, וכבוד לעמדתו של הזולת. ב-1940 עיצב אלק את סמל בית הספר - עץ ומעליו פסוק מספר תהלים, פרק פ"ה, פסוק י"ב: "אמת מארץ תצמח".
"בית ספר הלל", בהנהלתו של אלק, התחיל ככיתת גן, והוסיף מדי שנה כיתה נוספת. כלומר, כאשר בוגרי כיתה א' עלו לכיתה ב', נפתחה עבורם כיתה ב' וכן הלאה. כאשר המחזור הראשון סיים את בית הספר העממי, פתח עבורם אלק כיתת בית ספר תיכון. לכבוד אירוע זה, הוזמן ד"ר ליאו בק עצמו לבקר במקום. במהלך ביקורו בשנת 1947 שונה שם בית הספר מ"הלל" ל"ליאו בק". אותו ביקור שימש גם תמריץ להקמת חברת ליאו בק בע"מ ב-1948, ולהעברת הנכסים אליה.
בשנת 1950, כתוצאה מהרצון להרחיב את בית הספר, ונוכח הצורך במימון, הצטרף בית הספר לאיגוד העולמי ליהדות מתקדמת, אליה הוא שייך עד היום. באותה שנה קיבלה מדינת ישראל חסות על בית הספר היסודי, והוא הפך לממלכתי.
ב-1956 עבר בית הספר היסודי לרחוב גולומב בהדר עליון, ובית הספר התיכון נותר ברחוב הלל. עקב מיקומו של בית הספר בתוך שכונה עירונית בנויה, לא היה מקום להתרחבות. על שטח סמוך שהיה יכול להיות אופציה לבנייה, החליטו הבהאים להרחיב את הגן הבהאי ולבנות מבנים נוספים, בהם בית הצדק העולמי. לפיכך, עיריית חיפה הקצתה למרכז החינוך שטח של 20 דונם סמוך למנזר סטלה מאריס בכרמל הצרפתי. בעלי השטח הם המסדר הכרמליתי, שהחכירו אותו לעיריית חיפה. על השטח נבנה ב-1970 מרכז חינוך, מכספי מרכז ליאו-בק, שעל תכנונו הופקדו האדריכלים מיכאל נדלר, שולמית נדלר, שמואל ביקסון ומשה גיל. כיום כולל המרכז בית ספר תיכון שש-שנתי (חטיבת הנעורים והתיכון), חטיבה לגיל הרך, בית ספר יסודי, מתנ"ס ומרכז ספורט, בית כנסת רפורמי ("אוהל אברהם") ומרכז בינלאומי ללימודי יהדות על שם לורי לוקיי.
בשנת 1974 פרש הרב אלק לגמלאות, ואת הניהול קיבל הרב ראובן סמואלס, שהיה מורה בבית הספר מ-1962. עם פרישתו של הרב סמואלס ב-1999, התמנה למנהלו הכללי של המרכז דני פסלר, יו"ר סיעת העבודה במועצת עיריית חיפה וחבר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, שהיה תלמיד ומורה בבית הספר. בדצמבר 2017, אחרי פרישתו של דני פסלר, מונה הרב אופק מאיר במקומו לתפקיד המנכ"ל.
בנוסף ללימודים בבית הספר, מפעיל המרכז תוכניות רבות למען הקהילה, פעילויות לקידום ערכי יהדות, כיתת מחוננים מחוזית וכן כיתות לילדים הסובלים מ-PDD ומוגבלויות שונות, אשר חלקם משולבים בלימודים עם שאר כיתות השכבה.
נכון ל-2019, לומדים במרכז החינוך, על כל מוסדותיו ובכל שכבות הגיל, כ-2,800 תלמידים.
ביוני 2020, חטיבת הנעורים בליאו באק דורגה על ידי משרד החינוך כאחת מעשר החטיבות הטובות בישראל.
בשנת 1991 נפתח מרכז ספורט מתחת למתחם בית הספר. המרכז כלל בריכת שחיה חצי אולימפית, שם התאמנו תלמידי בית הספר, אולם ספורט, חדר כושר, ג'קוזי, סאונות ועוד מגוון אולמות לחוגים. מרכז הספורט נסגר בשנת 2021 לקהל הרחב בשל משבר הקורונה וכעת הוא משרת רק את תלמידי בית הספר.
המרכז הבינלאומי ללימודי יהדות ע"ש לורי לוקיי

מרכז לוקיי המיועד לקיום כנסים, אירועים (כולל שמחות ואירועים משפחתיים), סמינרים, ימי עיון ומופעי תרבות, נמצא בקמפוס של מרכז חינוך ליאו באק. המרכז נפתח בשנת 2003, והוא כולל אודיטוריום בעל 300 מקומות ישיבה, 14 חדרי סמינרים, בית ספר יסודי ומרכז תקשורת.
ספריית מרכז חינוך ליאו באק

הספרייה נחנכה בשנת 2003. ממוקמת בקומה השלישית בבניין ע"ש לורי לוקיי. מרחב הספרייה כולל ספרייה מרכזית, חדר הנצחה, פינת כתבי עת, ספריית ילדים, אזורי עבודה לקבוצות וליחידים וחדרי לימוד.
הספרייה הקהילתית משרתת את מגוון האוכלוסיות של מרכז החינוך, החל מהגיל הרך ועד גיל הזהב. משתמשי הספרייה כוללים את עובדי המוסד, המורים, ילדי הגנים, תלמידי חטיבת כיתות היסוד, תלמידי התיכון וכיתות המחוננים מחטיבת הנעורים.
אוסף הספרייה כולל: סיפורת בעברית, אנגלית ורוסית; ספרי שירה, מחזות, כתבים, קבצים וביוגרפיות, ספרי עיון ולימוד, כתבי עת, אנציקלופדיות, לקסיקונים, אטלסים, תקליטורי מוזיקה וסרטי די.וי.די. שירותי הספרייה כוללים השאלת ספרים לצורכי לימוד ופנאי, ייעוץ הנחיה והדרכה ביבליוגרפית לעבודות חקר וגמר. בספרייה עמדות מחשב לשימוש התלמידים והמורים וכן מחשבים ניידים לעבודה בספרייה ושירותי צילום והדפסה.
הפעילויות כוללות סדנאות קיץ לתלמידים החדשים, השתתפות ב"מצעד הספרים" לבתי הספר. בזאר ספרים בימי הורים, שיעורי ספרייה ושעות סיפור לתלמידי חטיבת כיתות היסוד, ביקורים בספרייה לילדי הגן. תלמידי התיכון מתנדבים בספרייה במסגרת מעורבות חברתית. הספרייה נעזרת גם במתנדבים מבוגרים גמלאים.
בספרייה חדר ההנצחה הממוקם בכניסה לספרייה. המקום נבנה לזכרם של תלמידי מרכז חינוך ליאו באק ובוגריו, אשר נפלו במערכות ישראל ובפעולות איבה. האולם נבנה במטרה לזכור ולכבד את הנופלים, באולם מתקיימות פעילויות חינוכיות. באולם פינות הנצחה מיוחדות לזכר הנופלים, לזכר יצחק רבין ראש הממשלה, הרב ליאו באק, והרב ראובן סמואלס.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר ליאו באק
הערות שוליים

↑  מבט היסטורי, באתר מרכז חינוך ליאו באק
↑  שושן מנולה, המנכ"ל החדש של ליאו באק: הרב אופק מאיר, באתר כלבו – חיפה והצפון, 17 באוגוסט 2017
↑  שושן מנולה, מנכ"ל ליאו באק: "אנחנו מלאים עד אפס מקום", באתר כלבו – חיפה והצפון, 28 במאי 2019
↑  שושן מנולה, חטיבת הנעורים בליאו באק – אחת מעשר החטיבות הטובות בארץ, באתר כלבו – חיפה והצפון, 19 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296520605171  LCCN: no99051514  VIAF: 124187213   WorldCat (עם VIAF): 124187213
טיקיליטון

"טיקיליטון" הוא אלבום האולפן ה-17 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה בשנת 1977 לאור חברת התקליטים CBS ישראל. אלברשטיין המשיכה את הקו המוזיקלי של אלבומה הקודם, "צוללת צברית", וכיוונה את האלבום לילדים.
מתוך האלבום פורסם השיר "לדוד משה הייתה חווה", שלימים נחשב לאחד משירי הילדים המוכרים ביותר לעברית. הוא בוצע גם על ידי ציפי שביט ונתן דטנר, עוזי חיטמן, דליה פרידלנד, ג'קי מקייטן ודודו זר. בנוסף, תורגם לשפות רבות, דוגמת אנגלית, צרפתית, איטלקית, יפנית, רוסית, שוודית ופרסית. הרצועה האחרונה, "יש לי ילד ושמו איתי", היא גרסת כיסוי לשיר "I Got a Boy (and His Name is John)" של ג'וני קאש וג'ון קרטר.
במרכזה העטיפה מופיעה דמותה של אלברשטיין, כשהיא מוקפת בציורים צבעוניים ואיורים ילדותיים. האיור המרכזי שלה מעוצב בסגנון קריקטורי עם צבעים בהירים וחיוך רך. מסביב, ניתן לראות מגוון דמויות ואובייקטים, כמו תרנגול גדול, חתול בקרקס, עוגת יום הולדת מעוטרת, ארנב ורוד ועכבר קטן. הציורים הם מסוגננים ונאיביים, בעלי קווים עגולים וצבעים עזים. בצד ימין למעלה מופיע כיתוב גדול בעברית: "חוה אלברשטיין - טיקיליטון". באריזת האלבום צורף גם דף גזירה וצביעה לילדים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | היה לי ברווז  | 2:16 |
| 2. | מה לא היה לאיתי  | 0:50 |
| 3. | טיקיליטון  | 1:35 |
| 4. | וכשצלצל השעון עשר  | 1:06 |
| 5. | שיר החור  | 1:04 |
| 6. | אי אה אמר החמור  | 0:34 |
| 7. | ריקוד הפיל  | 2:04 |
| 8. | תוך כדי ריקוד  | 0:17 |
| 9. | הלואי  | 2:27 |
| 10. | בארץ הדברים הנפלאים  | 2:09 |
| 11. | לדוד משה הייתה חווה  | 1:37 |
| 12. | אי אה, כמה זה נפלא  | 0:10 |
| 13. | החמור הקטן  | 1:03 |
| 14. | החמור שוב נעצב  | 0:19 |
| 15. | איש עקום  | 1:29 |
| 16. | איש עקום - חלק ב  | 1:17 |
| 17. | החמור צחק בכל פה  | 0:10 |
| 18. | היה היה חתול שובב  | 0:54 |
| 19. | למלך הלואי לא היה פנאי  | 0:42 |
| 20. | כולם מוחאים אתי כף  | 1:57 |
| 21. | הברווז כל כך התפעל  | 0:44 |
| 22. | במכונית האדומה  | 2:14 |
| 23. | הם נסעו בכבישים הסגולים  | 0:18 |
| 24. | ברווזון קטון  | 1:51 |
| 25. | ברווזון צריך לחזור הביתה  | 0:24 |
| 26. | גי גע מי זה בא  | 2:20 |
| 27. | הברווזון הלך אחרי מלכת האווזים  | 0:24 |
| 28. | יונה ויון  | 1:50 |
| 29. | כשקם איתי בבוקר  | 0:37 |
| 30. | יש לי ילד ושמו איתי  | 2:50 |
| משך כולל: | משך כולל: | 37:47 |
הערות שוליים

↑  טיקיליטון באתר סטריאו ומונו
↑  יוסף פריאל,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'חוה אלברשטיין - סיפור של הצלחה, דבר, 21 ביולי 1977
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "התבהרות" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אלי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "חוה אלברשטיין בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתוכנית יחיד – חלק א'" • "בתוכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" • "מירדף" |  |
| שנות ה-1970 | "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" • "לו יהי" • "שיר משמר" • "בלדה על סוס עם כתם על המצח" • "אדבר איתך" • "האומנם (את תלכי בשדה)" • "ימי בנימינה" • "כמו צמח בר" • "ציפור השיר" • "הלילה הוא שירים" • "סינדרלה מקומית" • "התבהרות חלקית" • "לפעמים זו אהבה" • "פרח משוגע" • "אני הולכת אלי" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" • "הליכה לקיסריה" • "לכל איש יש שם" • "פגישה לאין קץ" • "חופים הם לפעמים" • "אחרי מותי" • "לדוד משה הייתה חווה" • "צוללת צברית" • "יוסי, ילד שלי מוצלח" • "החליל" • "במדינת הגמדים" • "שיעור מולדת" • "בובה זהבה" • "רוזלינדה" • "שיר ערש" • "אהבה בת עשרים" • "חלומות שמורים" • "מאיה" • "זמר אהבה לים" • "שיר תשרי" • "הכרתי פעם איש" • "החול יזכור" • "שיר אהבה ישן" • "זמר לבני" • "עוד חוזר הניגון" • "שדרות בגשם" • "אויפ'ן וועג שטייט א בוים" |  |
מול הלבנון

| --- | --- |
החרמון הישראלי, בחלקו הדרומי של רכס מול הלבנון
החרמון הישראלי, בחלקו הדרומי של רכס מול הלבנון
 מידע כללי
 שמות נוספים:  שִׂריון, שניר
 גובה:  2,629 מטרים (טלעת מוסא) 2,814 מטר (החרמון)
 מדינה:  ישראל ישראל לבנון לבנון סוריה סוריה
 מיקום:  הגבול בין סוריה, ולבנון. ישראל בחלקו הדרומי
 אורך הרכס:  150 ק"מ 
 מסלול ההעפלה הקל:  דרך עפר, צעידה
 קואורדינטות:  33°24′0″N 35°51′0″E﻿ / ﻿33.40000°N 35.85000°E﻿ / 33.40000; 35.85000
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהמול הלבנון(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהמול הלבנון
 
מול הלבנון (בלועזית: Anti-Lebanon, בערבית: الجبل الشرقي – אל־ג'בל א-שרקי, "ההר המזרחי") הוא רכס הרים שנמצא בין לבנון וסוריה. הפסגה הגבוהה בחלקו המרכזי היא טלעת מוסא (מעלה משה) – 2,629 מטרים. הר החרמון (2,814 מטרים) נחשב לעיתים לחלק הדרומי של הרכס, ולעיתים נחשב הר נפרד.
אורכו של רכס ההרים כ-150 ק"מ. בצדם המערבי של ההרים נמצאת בקעת הלבנון המפרידה בין הרי מול הלבנון להר הלבנון, ממזרח לרכס נמצא אגן דמשק בו ממוקמת העיר דמשק, ובצפונם מגיעים ההרים לעיר חומס שבסוריה.[דרוש מקור: לפסקה כולה]
כמו הרי הלבנון, החלק המערבי של הרי מול הלבנון מיוער ופורה יותר ממזרחו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > בעת העתיקה

השם "חרמון" מוכר מהמקרא בלבד, אך ההר מוכר בשמות נוספים: ”צִידֹנִים יִקְרְאוּ לְחֶרְמוֹן שִׂרְיֹן וְהָאֱמֹרִי יִקְרְאוּ לוֹ שְׂנִיר” (דברים, ג', ט'). לפי חלק מהחוקרים, כל השמות (חרמון, שניר, שריון) מכוונים לרכס מול הלבנון, שההר המכונה חרמון בימינו הוא החלק הדרומי שלו (הבולט בנוף של תושבי ממלכת ישראל); אולם חוקרים אחרים סוברים שהשמות שניר ושריון, הנפוצים בקרב עמי האזור, מציינים את הרכס כולו או את החלק הצפוני שלו, ואילו השם חרמון ציין גם בעת העתיקה רק את החלק הדרומי של הרכס.
הצמד "שׂריון ולבנון" מופיע בטקסטים בכמה שפות. באכדית, באחת הגרסאות של עלילות גלגמש מסופר שמושב אנונכי (אנ') הוא ב־"ša-ri-a ù la-ab-na-na" – שריון ולבנון; ציונים גאוגרפיים אלה מעידים על השפעה תרבותית אמורית; בחוזה בחתית בין מורשילי השני מלך האימפריה החתית ודופּי־תשוב מלך אמורו מוזכרים הרי לבנון ושריון (šá-ri-ya-nu) הין האלים העדים; בעלילות בעל וענת האוגריתיות, שם מתואר בעל "הלך ללבנון ועציו, לשׂריון – מחמד ארזיו"; ובמקרא, בתהילים כ"ט, מזמור שחוקרים רבים סוברים שיש לו שורשים כנעניים: ”וַיַּרְקִידֵם כְּמוֹ עֵגֶל לְבָנוֹן, וְשִׂרְיֹן כְּמוֹ בֶן רְאֵמִים” (פסוק ו'). ייתכן שהזוג מופיע אף הכתובות המלכותיות של אסרחדון מלך אשור, בצורה si-ra-ra ו־lab-na-na, כמקור לקורות ברוש וארז. השם שריון מופיע גם בכתבי המארות המצריים מהמאה ה־19 לפנה"ס, בכתיב "שרינו".
גם השם "שׂניר" מופיע במקרא גם כן בתקבולת ללבנון, בקינת יחזקאל על צור: ”בְּרוֹשִׁים מִשְּׂנִיר בָּנוּ לָךְ אֵת כָּל לֻחֹתָיִם, אֶרֶז מִלְּבָנוֹן לָקָחוּ לַעֲשׂוֹת תֹּרֶן עָלָיִךְ” (יחזקאל, כ"ז, ה'). שניר מופיע במקרא גם בשיר השירים, ד', ח' ודברי הימים א', ה', כ"ג. השם מופיע בצורה sa-ni-ru בכתבי שלמנאסר השלישי: שלמנאסר כתב שחזאל התבצר בפסגת הר שניר "אשר מול הר לבנון", ולאחר שהביס את חזאל צעד שלמנאסר לחורן; במקום אחר תיאר שלמנאסר שבדרכו מהרי הלבנון לעריו של חזאל מלך דמשק עבר בהר שניר.
היסטוריה > בימי הביניים

גם הגאוגרף הערבי בן המאה ה־10 לספירה אבן־חוכַּל הכיר את השם שניר, וציין שהוא המקור לנהר ברדה.
היסטוריה > בתקופה המודרנית

מרבית קו הגבול בין המדינות המודרניות לבנון וסוריה נקבע לפי שיאו של הרכס. הצרפתים, בהרחיבם את מחוז לבנון העות'מאנית, השאירו את מקורות הנהרות אמנה (ברדה) ופרפר בשטח סוריה.[דרוש מקור: לפסקה כולה]
הערות שוליים

1 2  "מול־הלבנון", האנציקלופדיה העברית (כרך כב), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תש"ל, עמ' 427
↑  Anti-Lebanon Mountains, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית): "Mount Hermon [...] is sometimes considered to be the southernmost extension of the range".
↑  "Hermon", in: 1911 Encyclopædia Britannica vol. 16, p. 371: "HERMON, [...] an outlier of the Anti-Lebanon."
ומנגד:
Albert Socin, David George Hogarth, "Lebanon", in: 1911 Encyclopædia Britannica vol. 16, p. 346: "The southern extension of the latter [Antilibanos], Mount Hermon, may in many respects be treated as a separate mountain."
↑  Albert Socin, David George Hogarth, "Lebanon", in: 1911 Encyclopædia Britannica vol. 16, p. 346
↑  יוחנן אהרוני, ערך "חֶרְמוֹן", בתוך: אנציקלופדיה מקראית ג' (חבב–יתת), מוסד ביאליק, 1962, עמ' 294–295 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
1 2 3 4 5 6  יוחנן אהרוני, ערך "חֶרְמוֹן", בתוך: אנציקלופדיה מקראית ג' (חבב–יתת), מוסד ביאליק, 1962, עמ' 295 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
↑  Mark Smith, The Ugaritic Baal Cycle: Volume I. Introduction with Text, Translation and Commentary of KTU 1.1-1.2, Brill, 1994, עמ' 112, 285
↑  Ernst F. Weidner, Politische Dokumente aus Kleinasien, J. C. Hinrichs'sche Buchhandlung, 1923, עמ' 68
↑  במקור: "[הלך ל]בננ ועצה, שרין מחמד אַרזה", ראו צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 240, 244
↑  Mark Smith, The Ugaritic Baal Cycle: Volume I. Introduction with Text, Translation and Commentary of KTU 1.1-1.2, Brill, 1994, עמ' 347–348
↑  "שִׂרְיֹן" בלקסיקון Brown-Driver-Briggs; להופעות בכתובות המלכותיות של אסרחדון ראו: Erle Leichty, The Royal Inscriptions of Esarhaddon, King of Assyria (680-669 BC), Eisenbrauns, 2011, עמ' 23, 33, 127, 136
↑  באכדית: ša pu-ut KUR lab-na-ni
↑  A. Kirk Grayson, Assyrian Rulers of the Early First Millennium BC II (858-754 BC), University of Toronto press, 1996, עמ' 48 (הקטע חוזר בעמ' 54, 60 ו־77)
↑  A. Kirk Grayson, Assyrian Rulers of the Early First Millennium BC II (858-754 BC), University of Toronto press, 1996, עמ' 78
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4002292-4  VIAF: 316747209   WorldCat (עם VIAF): 316747209
צוללת צברית

"צוללת צברית" הוא אלבום האולפן ה-16 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה בשנת 1976 לאור חברת התקליטים CBS ישראל. לאחר שלושה אלבומים בהם כיוונה לקהל יעד בוגר, החליטה אלברשטיין להקליט אלבום ילדים נוסף (תקליט הילדים הקודם שלה היה לאט, לאט, לאט...).
מתוך האלבום פורסם השיר "במדינת הגמדים", שלימים נחשב לאחד משירי הילדים המוכרים ביותר לעברית. הוא בוצע גם על ידי שושנה דמארי, רוחמה רז, אריק איינשטיין ושם טוב לוי, לילך הג'ינג'ית, עוזי חיטמן ונתן דטנר. הרצועה הראשונה, "צוללת צברית", היא גרסת כיסוי לשיר "Yellow Submarine" של הביטלס. גם "שירו אחרי" הוא גרסת כיסוי לשיר אחר של הלהקה, "All Together Now".
עטיפת האלבום היא יצירה צבעונית ומלאת דמיון, המשלבת מוטיבים מעולם הילדים. במרכזה ניתן לראות דמותה של אלברשטיין, היושבת על עץ פורח, מוקפת באיורים ססגוניים מעולם דמיוני של ילדים. ברקע מופיעה שמש מאירה עם פנים מחויכות, ומסביבה צפים עצמים שונים כמו עננים,
מטוסים וצוללת.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | צוללת צברית  | 3:30 |
| 2. | נוצת פלאים  | 4:51 |
| 3. | לו הייתי ציפור כנף  | 3:22 |
| 4. | ציפור ציפור  | 2:50 |
| 5. | לו הייתי מלך  | 1:33 |
| 6. | איתן  | 2:55 |
| 7. | שיר החברות  | 2:51 |
| 8. | כפתור ופרח  | 3:19 |
| 9. | יוסי, ילד שלי מוצלח  | 4:24 |
| 10. | אמא אל תהיי עצובה  | 3:02 |
| 11. | על ראש החרמון  | 2:33 |
| 12. | החליל  | 4:26 |
| 13. | במדינת הגמדים  | 2:08 |
| 14. | שירו אחרי  | 2:05 |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:55 |