stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוקסינג
דרכי מניעה

שמירה על אנונימיות כברירת מחדל - לדוגמה, הימנעות מהזדהות בשם מלא, הימנעות משיתוף תמונות ופרטים מזהים נוספים כמו יום הולדת או אזור מגורים, עבודה, תחביבים וכדומה.
הימנעות מכניסה ללינקים חשודים, בעיקר ממקורות לא רשמיים - אלה עלולים להכיל דיוג/נוזקה שיאפשרו לגנוב מידע, ובנוסף עלולים לאסוף מידע אודות כתובת IP, פרטי דפדפן/מערכת ההפעלה, ועוד פרטים רבים נוספים.
שמירה על חשד סביר מול זרים ברשת.
שימוש בשמות משתמשים שונים בפלטפורמות שונות.
ביטול קישור חשבונות בפלטפורמות המאפשרות זאת, כגון דיסקורד.
הכרה טכנולוגית בסיסית של המידע האישי שמשותף, כמו גם מודעות לטביעת האצבע הדיגיטלית ולמטא-דאטה שעלולים להוביל למידע נוסף.
סיסמאות מגוונות ורבות לכל החשבונות, לשם כך מומלץ להשתמש במנהל סיסמאות.
הימנעות מהסטרמה במחשב האישי, במיוחד כאשר מחוברים לחשבונות פרטיים שעלולים להכיל פרטים אישיים כלשהם.
מודעות למידע אשר כבר קיים, ושינוי שלו בהתאמה - מובן שאת השם הפרטי ומידע בסיסי אחר כגון כתובת מגורים לא ניתן או קשה מאוד לשנות, אך פעולות כמו שינוי כתובת דואר אלקטרוני (אם ונחשפו בזליגת מידע), מחיקת הודעות ישנות המכילות פרטים אישיים, בקשה של הסרת תוצאות מגוגל וכדומה מומלץ לבצע.
חוקים במדינות ביחס לדוקסינג

במדינות רבות, דוקסינג אינו נגד החוק באופן ישיר, אך סביר שתוצאות הדוקסינג נאכפות באופן עקיף. כלומר, אם פעולת הדוקסינג תוביל לנזק כלשהו - ייתכן שהרשויות יחשיבו זאת כעבירה על החוק.
חוקים במדינות ביחס לדוקסינג > ישראל

בישראל על פי חוק הגנת הפרטיות פגיעה בזכות לפרטיות מהווה עבירה פלילית שהעונש המקסימלי בגינה הוא 5 שנות מאסר (כל עוד אינו נכלל בהגנות/פטורים).
בנושא זה אין תקדימים רבים וכל מקרה נבחן לגופו.
חוקים במדינות ביחס לדוקסינג > הונג קונג

משנת 2021, דוקסינג הוא עבירה על החוק בהונג קונג. לפי החוק דוקסינג מוגדר כפרסום מידע פרטי או לא פומבי למטרות איום, הטרדה או פגיעה. העונש לעוברים על החוק הוא עד 5 שנים מאסר וקנס של עד מיליון דולר הונג קונגי. החוק הועבר בעקבות פרסום מידע על שוטרים בזמן המחאות בהונג קונג (2019–2020).
ראו גם

אאוטינג
הזכות לפרטיות
לחץ חברתי
הערות שוליים

↑  Hacker fakes German minister's fingerprints using photos of her hands, the Guardian, ‏2014-12-30 (באנגלית)
↑  "Politician's fingerprint 'cloned from photos' by hacker". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-12-29. נבדק ב-2022-12-05.
↑  מילאן צ'רני, ‏"נקמה מתוקה": האמת על הארגון ש"צד" חיילים ישראלים בחו"ל, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2025
↑  מילאן צ'רני, ‏"יש להם את החשבונות שלי, את האימייל שלי, את המיקום שלי. זה מטורף", באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2024
↑   נועה ליברמן-פלשקס, חשבון ב-X מפרסם פרטים אישיים של חיילי צה"ל, ומוקיע אותם כפושעי מלחמה, באתר TheMarker‏, 4 בנובמבר 2024
↑  National Cybersecurity Alliance, Passwords, National Cybersecurity Alliance, ‏2022-05-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Is Doxxing Illegal? Personal Information Revealed Online, Felonies.org, ‏2020-05-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hong Kong introduces new legal amendments to outlaw doxxing, South China Morning Post, ‏2021-05-11 (באנגלית)
↑  Yiu, Pak (2021-09-29). "Hong Kong legislature passes controversial anti-doxxing privacy bill". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-06-24.
Haveibeenpwned - אתר המאפשר לבדוק האם פרטים אישיים שלכם היו בפרצת נתונים, ומתאפשר להשיג מהם עוד מידע אישי רגיש.
דלתת הריין-מז-סכלדה

תמונת לוויין של דלתת הריין-מז-סכלדה בהולנד
דלתת הריין-מז-סכלדה היא דלתת נהר בהולנד ובבלגיה שנוצרה על ידי מפגש נהרות הריין, המז והסכלדה. התוצאה היא שפע של איים לשעבר, זרועות ים וענפי נהרות, שבהם לנתיב מים שנראה כנחל רציף אחד עשויים להיות שמות נפרדים רבים עבור מקטעים שונים. היות שהריין תורם את רוב המים, נפוץ המונח "דלתת הריין", אם כי שם זה משמש גם לדלתה שבה הריין האלפיני זורם לימת קונסטנץ. לפי כמה חישובים, הדלתה של הריין-מז-סכלדה מכסה 25,347 קמ"ר, מה שהופך אותה לגדולה באירופה.
כלכלה

החשיבות הכלכלית של הדלתה היא עצומה מכיוון שעל כל אחד משלושת הנהרות ניתן לשוט בצורה נוחה, מה שהופך את הדלתה לשער של הים הצפוני לשאר אירופה שמלבד גרמניה וצרפת, כולל גם את כל מרכז אירופה. הנמלים העיקריים בדלתה הם:
בהולנד: רוטרדם, נמל זיילנד (פליסינגן -טרנויזן), ונמל אמסטרדם דרך תעלת אמסטרדם-ריין.
בבלגיה: נמל אנטוורפן ונמל גנט דרך תעלת גנט-טרנויזן וזייסכלדה.
האזור כולו מוגן מפני הצפה על ידי מפעלי הדלתה .
גאוגרפיה

צורת הדלתה של הריין נקבעת על ידי שתי התפצלויות: ראשית, במילינגן אן דה ריין, הריין מתפצל לנהר הוואל ולנדריין, ושנית ליד ארנהם, נהר האייסל מסתעף מהנדריין. זה יוצר שלושה זרמים עיקריים, שניים מהם משנים שמות לעיתים קרובות למדי. הענף הראשי הגדול והדרומי מתחיל בתור הוואל וממשיך כ-Boven Merwede ("מרוֶיידה עליון"), Beneden Merwede ("מרוֶיידה תחתון"), נהר נורד ("נהר צפון"), ה-Nieuwe Maas ("המז החדש"), Het Scheur ("הקרע") ו-Nieuwe Waterweg ("נתיב מים חדש"). הזרימה האמצעית מתחילה בנדריין, ואז משתנה לנהר הלֶק, מצטרפת לנהר נורד, ובכך נוצר המז החדש. הזרם הצפוני שומר על השם אייסל עד שהוא זורם לתוך אגם אייסלמייר .
הידרולוגיה

ההידרוגרפיה של הדלתא הנוכחית מאופיינת בזרועותיה הראשיות של הדלתא, בזרועות מנותקות (האייסל ההולנדי, נהר הלינגה, נהר פכט ועוד) ובנהרות ונחלים קטנים יותר. נהרות רבים נסגרו (על ידי סכרים) וכיום משמשים כתעלות ניקוז לפולדרים הרבים. בניית מפעלי הדלתה שינתה את הדלתה במחצית השנייה של המאה ה-20 באופן מהותי. כיום מי הריין זורמים לים, או למפרצים ימיים לשעבר המופרדים מהים, בחמישה מקומות.
הערות שוליים

↑  Tockner, K.; Uehlinger, U.; Robinson, C. T.; Siber, R.; Tonolla, D.; Peter, F. D. (2009). "Introduction to European rivers" (PDF).  In Lekens, Gene E. (ed.). Encyclopedia of Inland Waters. Vol. 3. Elsevier. pp. 366–377. ISBN 978-0-12-370626-3.
↑  De Nieuwe Delta: De Rijn-Maas-Schelde Delta in verandering, Jap Sam Books, 2017, ISBN 978-94-90322-73-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 249010914   WorldCat (עם VIAF): 249010914 
תמונת לוויין של החלק הצפוני של דלתת הריין-מז-סכלדה: 1. חלק מהאי חוריי אוברפלאקיי 2. האי טינגמייטן 3. החלק המערבי של צפון בראבנט 4. האי פורנה 5. האי פוטן 6. האי הוקסה ווארד 7. האי דורדרכט 8. הפארק הלאומי ביסבוס 9. האי אייסלמונדה 10. האי רוזנבורך 11. חלק מדרום הולנד
זרימת המים הממצועת בריין ובמז בשנים 2000–2011
האאד

מפת מחוז סומלי המראה את האאד (גרמנית).
האאד או האווד (בסומלית: Hawd; בערבית: هَوْد) הוא אזור פורה בקרן אפריקה, שכולל את החלק הצפון-מזרחי של מחוז סומלי שבאתיופיה, וכן חלקים מסומליה. שטחו של האאד אינו מוגדר, על פי כמה מקורות גבולו המזרחי הוא העיר הרר י.מ. לוויס מספק פירוט רב יותר, ומסמן שגבולו הדרומי הוא הרי גוליה והרי אוגו. "הקצוות המזרחיים והצפוניים נכנסים עד לרפובליקת סומליה, בזמן שהמערביות והדרומיות (שיותר מאוחר התאחדו עם אזור אוגדן הסמוך) יצרו חלק ממחוז הררג האתיופי.". אחרי כיבושה של מזרח אפריקה האיטלקית במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית, אזור זה יחד עם אוגדן היווה מוקד סכסוך בין סומליה לאתיופיה.
הבריטים החלו לשלוט באזור ב-1941 כחלק מההסכם האנגלו-אתיופי על מנת לבנות מחדש את אתיופיה אחרי מלחמת העולם השנייה. הבריטים הוסיפו את האזור לקולוניה שלהם סומלילנד הבריטית, אך באופן רשמי האזור היה תחת שליטה אתיופית. אחרי שבריטניה פינתה את האזור בשנת 1954 היא שמרה על נוכחות צבאית בהאאד. הבריטים שמרו על ההשפעה באזור כאשר נתנו לרועים סומלים להיכנס באופן חופשי לאזור האתיופים גינו את הבריטים אך הם טענו שהאזור אינו שייך לאתיופיה אלא היה חלק מסומלילנד האיטלקית.
בשנת 1960 כאשר סומליה הוקמה מאיחודם של סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית היא סירבה להכיר בגבולות שנחתמו בעבר. במהלך שנות ה-60 ושנות ה-70 עימותי גבול שיגרתיים עד אשר זה הגיע לכדי מלחמה, מלחמת אוגדן שבה סומליה הפסידה הפסד צורם ממנו לא התאוששה. נכון ל-2007 הגבול עדיין מתוח, באזור עצמו עמלים קבוצות בדלניות כמו החזית הלאומית לשחרור אוגדן והחזית לשחרור מערב סומליה לשעבר על מנת להסתפח לסומליה או להקים מדינה עצמאית.
הערות שוליים

↑  I.M. Lewis, A Modern History of the Somali, fourth edition (Oxford: James Currey, 2002), pp. 2f
יהודה נחשוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1915 מחוז מרמורש, רומניה 
 פטירה:  20 באוקטובר 1982  (בגיל 67)
 מדינה:  ישראל 
 מפלגה:  פועלי אגודת ישראל 
 
יהודה נחשוני (רזמיבש; י"ז בשבט תרע"ה, 1 בפברואר 1915 – ג' בחשוון תשמ"ג, 20 באוקטובר 1982) היה מראשי פועלי אגודת ישראל, עיתונאי, סופר ואיש הגות. שימש כעורך היומון שערים.
ביוגרפיה

נולד במחוז מרמורש שבטרנסילבניה (כיום רומניה). בעל השכלה תורנית. פרסם בחו"ל ספר שירים, וכמו כן חיבר ספרים ביוגרפיים על השל"ה והבעל שם טוב.
עלה לישראל בשנת 1950. עם בואו החל בפעילות פוליטית במסגרת פא"י והיה חבר מזכירות המפלגה. בשנות ה-50 שימש סגן העורך של ביטאון התנועה "שערים", ומשנות ה-60 ועד פטירתו, במשך כעשרים שנה, שימש כעורך העיתון.
היה בעל השקפה לאומית-חרדית. פרסם בקביעות מאמרי הגות והשקפה על מכלול הנושאים שעל סדר יומה של היהדות הדתית והחרדית בישראל. לא נמנע מלהתעמת עם דעותיהם של גדולי התורה של אגודת ישראל, ועקב כך ספג ביקורת מצד חרדים.
במשך שנים פרסם מעל גבי העיתון דברי הגות ופרשנות על פרשיות התורה. לימים הוציא את מאמריו בסדרת הספרים "הגות לפרשיות השבוע" שזכתה לתפוצה רבה.
נחושני נפטר ב- ג' בחשוון ה'תשמ"ג, 1982 ונקבר בבית הקברות סגולה.
לאחר פטירתו הנציחה עיריית בני ברק את זכרו בקריאת רחוב על שמו בשכונת נוה אחיעזר שהקימה פא"י, ובראשיתה הוא עצמו היה מתושביה. בית הכנסת המרכזי של פא"י במרכז העיר נקרא על שמו - "נר יהודה" (נ"ר - ראשי התיבות של שם משפחתו: נחשוני-רזמיבש).
חיים אישיים

התגורר בבני ברק.
בניו הם הרב משה נחשוני, רב שכונה בראשון לציון וראש מחלקת הכשרות בעיר, והעיתונאי יצחק נחשוני.
מספריו ומחקריו

הגות בפרשיות התורה - פרשנות מקורית לפי פרד"ס בהכוונת ראשונים ואחרונים (2 כרכים)
החתם סופר - אישיותו ופעליו
משפחת ה"כהנים" בסיגט - ביטאון מרמורש-סיגט, ינואר 1971
הערות שוליים

1 2  יהודה נחשוני באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305527305171  ISNI: 0000 0001 1883 1265  LCCN: n79011590  NKC: zmp20211134518  VIAF: 160948166   WorldCat (עם VIAF): 160948166
דגי נקאי

נקאי מהמין Labroides phthirophagus בניקיון של נפוחית מהמין Arothron hispidus
דגי נקאי הם דגים שמציעים שירותי ניקיון והסרת טפילים ל"לקוחות" ממגוון מינים אחרים, לרוב ב"תחנות ניקיון" קבועות. היחסים בין נקאים ללקחותיהם מהווים סימביוזה מסוג הדדי: ה"לקוח" זוכה בהסרה של טפילים, עור מת (כולל טיפול בגלדי פצעים) ואצות מגופו וכן ב"צחצוח שיניים" (ניקוי שאריות מזון המצטברות ביניהן), בעיסוי ("גירוי מישושי") ואפילו בהפגת מתחים (הפחתת רמות הסטרס); והנקאי זוכה במזון. אולם, בנסיבות מסוימות, דגי נקאי עשויים "לרמות" ולאכול גם מוקוס, שכבת ריר שמגנה על גוף הלקוח, באופן המתקרב לטפילות.
נקאים לרוב מפרסמים את שירותיהם באמצעות צבעים בולטים, פעמים רבות באמצעות פס כחול מבריק לאורך הגוף.
מגוון דגי הנקאי ולקוחותיהם

נקאות התפתחה מספר פעמים באופן נפרד בהיסטוריה האבולוציונית של כדור הארץ בסביבות מימיות שונות ברחבי העולם (בכך היא מהווה דוגמה לאבולוציה מתכנסת). לכן, דגי נקאי משתייכים למגוון נרחב של משפחות: שפתוניים (ביניהם הנקאים המוכרים ביותר כמו: נקאי ונקאי סנוריטה), נצרניים, פרפרוניים, קברנוניים, צניניתיים, אבוביים, כסופי צד, אלמוגיות, דבקיים כמו דבק נצמד (אנ') ועוד - אך רובם אינם נקאים בלעדיים (כלומר, הם ניזונים בדרכים נוספות). הלקוחות כוללים דגים ממאות מינים (כולל כרישים ובטאים) ובסביבות מסוימות גם לובסטרים, צבי ים, פתני ים, תמנונים, איגואנות ימיות, לווייתנים – ואפילו צוללנים ששוחים עם פה פתוח.
ישנם דגים נקאים שוכני מים מתוקים כמו הדיסקוס, המלאכיים, עגלסת הירדן ולבאו אדום-עין המנקים יצורים שונים כמו דגי מים מתוקים ואפילו היפופוטמים.
אינטראקציות נקאי-לקוח

בספרו "מה דג יודע", כותב ג'ונתן בלקומב: "תופעת ההדדיות נקאי-לקוח מייצגת את אחת המערכות החברתיות המורכבות והנחקרות ביותר בטבע [...] הדינמיקות החברתיות מתבססות על רמות של מודעות ותחכום חברתי שחורגות למדי מתפיסותינו התרבותיות בנוגע לדגים."
אינטראקציות נקאי-לקוח > תיאור

נקאים עובדים לבדם או בצמדים של זכר ונקבה, לרוב במיקום קבוע. הם עשויים לאותת באמצעות מחוות גופניות ("ריקוד" שכולל תנועות ראש וזנב אופייניות) או בשינוי צבעיהם שהם מוכנים לקבל לקוחות. גם "לקוחות" יכולים להזמין ניקוי באמצעות מחווה גופנית אופיינית, שינוי צבע או פשוט באמצעות המתנה ליד תחנת הניקיון. לעיתים הם אפילו מסתדרים בתורים בהמתנה לשירות. הלקוחות אינם פאסיביים: כשמגיע תורם הם ניגשים לתחנת הניקוי ומותחים את סנפיריהם כדי להקל על דגי הנקאי להגיע לכל אזור בגופם. חלק מהדגים פותחים את פיהם ואת מכסי הזימים שלהם כדי לאפשר לנקאים, שלרוב קטנים מהם בהרבה, להיכנס ולצאת. נקאים יכולים לסמן באמצעות נגיחה קלה ללקוחות לפרוש סנפיר או לפתוח את מכסה הזימים לבדיקה. לקוחות רבים משנים את צבעיהם לקראת הניקוי או במהלכו. שינוי הצבע נועד כנראה לסמן לנקאי את הרצון בטיפול ולהקל על מלאכתו (להבליט את הטפילים על הגוף) אך גם עשוי לשקף הפחתה ברמת המתח.
לעיתים נקאים מחכים ללקוחות בחוסר תעסוקה, אך יש תחנות ניקוי באזורים עמוסים מאוד. מחקר על שונית המחסום הגדולה מצא שדג נקאי (שפתוני) משרת בממוצע 2,297 לקוחות ביום. ושדגים מסוימים מבקרים נקאי מסוים בממוצע 144 פעמים ביום – רמז לכך שניקוי אינו הדבר היחיד שדגים מקבלים מהטיפול. במחקר אחר שנערך בשונית המחסום הגדולה נמצא שנקאי מסיר בממוצע מלקוח 1,218 טפילים ביום.
אינטראקציות נקאי-לקוח > ניקוי להפגת מתחים

הראיות להיותן של תחנות ניקוי גורם מפיג מתחים כוללות ניסויים ותצפיות רבים. לקוחות טורפים נוהגים בתוקפנות פחותה בהרבה באזור תחנות הניקוי, גם כלפי דגים שאינם נקאים, דבר שהופך את תחנות הניקוי לסוג של "גן עדן בטוח". גם לעיסוי שכלול לעיתים בטיפול (הנקאי מניע את סנפיריו במהירות על גוף הלקוח) יש אפקט מרגיע על התנהגות הדגים. מחקר הראו שדגים שנגרם להם סטרס מכוון (המתבטא ברמת קורטיזול גבוהה בדם) ביקשו לאחר מכן הרבה יותר טיפול מ"דגי נקאי" (למעשה, בובה שנראתה ונעה כמו דג נקאי) והתחככו בהם שוב ושוב. אף על פי שהאינטראקציה עם בובת הנקאי הייתה מוגבלת ומספקת פחות מאינטראקציה עם נקאי אמיתי – עדיין היה די בה כדי להפחית רמת הסטרס של הדגים (ואת רמת הקורטיזול בדמם). ניסוי זה ואחרים מחזקים את ההשערה שדגים מבקרים בתחנות ניקוי (אחדים מהם כאמור, יותר מ-100 פעמים ביום) גם כדי להקל מתח ומשום שהטיפול מרגיע ומהנה עבורם.
אינטראקציות נקאי-לקוח > ניגודי עניינים

מחקרים מצאו שהדבר שנקאים הכי אוהבים לאכול מגוף הלקוחות שלהם הוא לא טפילים, אצות או עור מת – אלא דווקא את השכבה הרירית שמקיפה את גופם ומגנה עליו (מוקוס). לקוחות, לעומת זאת, לא אוהבים את זה בכלל: הם מטלטלים את גופם מיידית, כנראה כסימן לכאב. לקוחות מזדמנים עשויים לעזוב את תחנת הניקוי בשלב זה, אך לקוחות קבועים נוטים להוסיף על סימני הכאב גם מחוות כעס/ענישה/אזהרה לנקאי ש"עבר את הגבול".
אינטראקציות נקאי-לקוח > איכות הטיפול: שיקולים מורכבים

איכות הטיפול ואופיו (למשל מידת עדינותו/נשכנותו, כמות "עיסוי הסנפירים" שהוא כולל) ואף הקדימות בתור (במקרים שיש תורים) – משתנים בהתאם לנתונים רבים שהנקאי לוקח בחשבון, כמסתבר משלל תצפיות וניסויים דקדקניים. למשל:
ביקוש והיצע – בתחנות ניקוי עם מעט לקוחות, נקאים מנקים טוב יותר (כצפוי לפי מודל שוק-חופשי: התחרות הגבוהה על לקוחות גורמת לעלייה בערך השוק של הלקוח, כך שמשתלם להשקיע בו יותר).
לקוחות קבועים – נקאים מזהים דגים אינדיבידואליים שחוזרים לטיפול בקביעות. והם זוכרים לא רק את מי ניקו בעבר אלא גם מתי ניקו אותם. הם יתנו עדיפות בתור ללקוחות שחלף זמן רב יותר מאז ביקורם האחרון, כי הספיק להצטבר על גופם מטען כבד יותר של טפילים ואצות. יכולתם של דגי נקאי לזכור טיפולים קודמים היא דוגמה לזיכרון אירועי בקרב דגים.
מספר הצופים – מסתבר שככל שיותר דגים ממתינים לתורם וצופים בטיפול, כך נוהג הנקאי זהירות רבה יותר ומעניק טיפול עדין ו"מפנק" יותר.
מסוכנות הלקוח – אף על פי שמעולם לא נצפה או תועד דג כלשהו הורג או אוכל נקאי (סימן לעוצמת ה"חוזה החברתי" שהתפתח סביב תחנות הניקוי) – כרישים וטורפים אחרים זוכים בכל זאת ליחס מועדף. כרישי שונית אפורים מאותתים לנקאים שהם מעוניינים בטיפול על ידי עיקול גופם כלפי מעלה ופתיחת פיהם לרווחה. הנקאים לא מפגינים כל פחד כשהם נכנסים ללוע הכריש. נראה שהם יודעים שהוא לא צפוי לפגוע בהם לרעה – אך שהוא יכול לעשות זאת. נראה ששילוב בין שתי ידיעות אלה גורם לכך שדגים טורפים זוכים ליותר "עיסוי סנפירים"; וטורפים רעבים זוכים ליותר עיסוי מאשר טורפים שבעים.
"צל העתיד" – איכות הטיפול של הנקאי נקבעת גם על ידי שיקולים הקשורים בעתיד. בתורת המשחקים נקבע שהנכונות לשיתוף פעולה תגבר ככל שהמשתתפים יסברו שיש סיכוי גדול יותר שייפגשו בעתיד. גם נקאים, מסתבר, נוטים לנקות יותר בעדינות לקוחות קבועים ומוכרים שחיים בשונית, מאשר לקוחות מזדמנים. לקוחות קבועים נהנים מטיפול מתחשב במיוחד בתחילת מערכת יחסיהם עם הנקאים, שכולל גם עיסוי ממושך בעזרת סנפיריהם (שנועד לגרום לדג להישאר יותר בתחנת הניקוי ולפייסו במקרה של נשיכה מכאיבה).
לא רק הנקאים שוקלים שיקולים מורכבים כחלק מהאינטראקציות סביב תחנות הניקיון, אלא גם הלקוחות. איך יוכלו להתגונן דגים שאינם טורפים (רוב הלקוחות) מפני נקאים "רמאים"-נשכנים? מסתבר שהם עושים זאת על ידי העדפת תחנת הניקוי הטובה יותר הזמינה להם, בהתבסס על מעין דירוג שהם מעניקים לכל נקאי. לקוחות מעדיפים כמובן תחנות ניקוי בהן הטיפול הוא הזהיר יותר. לנקאים (ואולי לתחנות הניקוי) נבנה מוניטין בקרב קהילת יצורי השונית, והם משלמים מחיר על כרסום לקוחות. לכן, לא מפתיע שנקאים נוהגים זהירות רבה יותר כאשר צופים בהם. בצמדים של זכר ונקבה, כשהנקבה (הקטנה יותר) נושכת מדי ומכעיסה לקוח, הזכר רודף אחריה ו"מעניש" אותה על הפגיעה ב"מוניטין" של העסק.
אינטליגנציה

מחקר שפורסם ב-2019 מצא שדגי נקאי מסוגלים לזהות את עצמם במראה, יכולת שנחשבת כמעידה על מודעות עצמית, וזוהתה עד כה רק בקרב מינים מעטים של יונקים ועופות שנחשבים כאינטליגנטיים במיוחד.
בניסויים שבדקו למידה וכישורים קוגניטיביים, הוכיחו נקאים יכולות מפתיעות, גבוהות לעיתים אפילו משל קופי אדם. במסגרת ניסוי שערך צוות של עשרה מדענים מגרמניה, שווייץ וארצות הברית, הניחו לפני כל "נבחן" (מלבד נקאים בחנו בניסוי גם קופי קפוצ'ין, אורנגוטנים ושימפנזים) שתי מגשיות עם מזון – כחולה ואדומה. אם הנבחן החל לאכול מהצלחת הכחולה – הצלחת האדומה הורחקה. אם הנבחן החל לאכול מהאדומה – שתיהן נשארו במקומן. הנקאים למדו לאכול מהצלחת האדומה תחילה במהירות הרבה ביותר. בשלב השני, שינו החוקרים את "כללי המשחק", כך שדווקא אכילה מהצלחת האדומה תחילה תביא להרחקת הצלחת הכחולה. רק הנקאים וקופי הקפוצ'ין הצליחו להסתגל ולהבין את היפוך החוקים ב-100 הניסיונות הראשונים. עם זאת, דגי נקאי צעירים השיגו תוצאות גרועות בהרבה מדגי נקאי בוגרים, רמז לכך שמדובר ביכולת מנטלית נרכשת. אחד מעורכי המחקר, רדואן בשארי, אף ערך את הניסוי על בתו בת ה-4 עם סוכריות M&M שהוצבו על הצלוחיות. גם היא, כמו השימפנזים, לא הצליחה להבין את היפוך כללי המשחק ב-100 הניסיונות הראשונים. אחת הסיבות להצטיינות הנקאים במשימה היא התאמתה למשימות המנטליות המורכבות שנקאים נדרשים להן בטבע: תיעדוף לקוחות.
חשיבות אקולוגית

לדגי נקאי חשיבות רבה ליצורים רבים בסביבה הימית ולשימור המגוון הביולוגי, בשל השירותים רבי הערך שהם מעניקים למגוון גדול של בעלי חיים.
ניסוי במסגרתו הורחקו כל הנקאים מאזור מסוים, מצא (כצפוי) שהדגים החלו לסבול במהרה מעומס-יתר חריף של טפילים. בניסוי נוסף שבו הורחקו דגים ל-8 שנים, נמדדה ירידה משמעותית בקצב הגדילה של דגים ממינים שנהגו להסתמך על שירותי הניקוי. בניסוי אחר, במסגרתו הורחקו כל דגי הנקאי מאיי ליזארד ממזרח לאוסטרליה, נמצא שלאחר שנה וחצי פחת המגוון הביולוגי באיים ב-50% בכלל, וב-75% של מינים שעוברים בין ריפים שונים.
דרגות חופש (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה, דרגות חופש מתייחסות למספר המשתנים הבלתי תלויים במודל סטטיסטי החופשיים לשינוי. הם משמשים לקביעת גודל המדגם הדרוש למחקר ולחישוב מבחנים סטטיסטיים.
בהסקה סטטיסטית, דרגות החופש קובעות את מספר התצפיות הבלתי תלויות במדגם. לדוגמה, אם מחקר בוחן את הקשר בין שני משתנים, דרגות החופש יהיו שוות למספר התצפיות פחות מספר המשתנים. הסיבה לכך היא שמספר המשתנים, או הפרמטרים, שיש להעריך על מנת להתאים את המודל לנתונים, מגביל את דרגות החופש.
בבדיקת השערה סטטיסטית, דרגות החופש משמשות לחישוב p-value, שהוא ההסתברות לקבל נתון מבחן קיצוני כמו זה שנצפה, בהינתן שהשערת האפס נכונה. דרגות החופש משמשות גם לחישוב הערכים הקריטיים לסטטיסטיקת המבחן, המשמשים כדי לקבוע אם יש לדחות את השערת האפס או לא.
ישנן דרכים שונות לחישוב דרגות חופש עבור סוגים שונים של מודלים סטטיסטיים. לדוגמה, במבחן t, דרגות החופש מחושבות כמספר התצפיות פחות שתיים (שכן יש להעריך מהנתונים את הממוצע ואת סטיית התקן). במבחן ANOVA (ניתוח שונות) דרגות החופש מחושבות כמספר התצפיות פחות מספר הקבוצות.
דוגמה

לדוגמה, במחלה מסוימת חולים גברים ונשים, ומעוניינים לדעת מה ההסתברות שחולה מסוים שנבחר באופן מקרי מאוכלוסיית החולים הוא גבר, וגם מה ההסתברות שחולה מסוים הוא אשה. ניתן לאמוד את ההסתברות הראשונה על ידי חלוקת מספר הגברים באוכלוסייה (או במדגם) בגודל האוכלוסייה (או המדגם) הכולל. באותו אופן ניתן לאמוד את ההסתברות השנייה על ידי חלוקת מספר הנשים באוכלוסייה בגודל האוכלוסייה. עם זאת, ברור כי סכום שתי ההסתברויות שווה ל-1, ולכן ברגע שבו נאמדה אחת משתי ההסתברויות נקבע האמדן להסתברות המשלימה. מכאן שבאמידת שתי הסתברויות אלה יש רק דרגת חופש אחת.
היסטוריה

מושג דרגות החופש בסטטיסטיקה הועלה לראשונה בשנת 1825 על ידי גאוס בהקשר של שיטת הריבועים הפחותים. ההגדרה המודרנית נוסחה על ידי ויליאם סילי גוסט (תחת שם העט "סטודנט") ב-1908, בהקשר של התפלגות t. המונח עצמו הופיע לראשונה במאמר של רונלד פישר מ-1922 שעסק בהתפלגות חי בריבוע בהקשר של בדיקת השערת אי תלות בלוחות שכיחות.
הערות שוליים

↑  Gauss, C. F., Abhandlungen zur Methode der kleinsten Quadrate, Berlin: P. Stankiewicz, 1877. (בגרמנית)
↑  Walker, Helen M, Degrees of Freedom, Journal of Educational Psychology, 4 31, 1940, עמ' 253
↑  Student, The Probable Error of  a Mean, Biometrica, 1 6, 1908, עמ' 1-25 doi: 10.2307/2331554
↑  Fisher, R. A., On the Interpretation of χ2 from Contingency Tables, and the Calculation of P, Journal of the Royal Statistical Society, 1 85, עמ' 87-94 doi: 10.2307/2340521
ערך זה הוא קצרמרבנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלל מיליקובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1821 
 פטירה:  1899 (בגיל 78 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1899 
 
הרב הלל מִּילִיקוֹבְסקִּי (כונה גם רבי הלל סלנטר; ה'תקפ"א, 1821 – כ"ג בסיוון ה'תרנ"ט, 1 ביוני 1899) היה רב ליטאי, דיין, מראשוני תנועת המוסר ומתלמידי רבי ישראל מסלנט, רבן של הערים קרבה, סלנט, שקלוב,[דרושה הבהרה] פוניבז', חסלוביץ ואמציסלב.
ביוגרפיה

נולד בזרצ'ה שבווילנה לרב צבי מיליקובסקי שהיה שוחט ובודק בקהילה היהודית במקום. בילדותו למד בחדר בווילנה ובגיל 10 נכנס ללמוד בישיבת רמיילס בראשות רבי מרדכי מלצר, בהיותו כבן 13 נישא לביתו של אחד מבעלי הבתים בווילנה ועבר להתגורר בסמיכות לחמיו שדאג לצרכיו במשך 10 שנים תוך שהוא ממשיך ללמוד בישיבת רמיילס שם הוא הוכר כחריף ובעל ידיעות תורניות רחבות וכונה "ר' הלל חריף".
במשך תקופה קצרה למד בישיבת וולוז'ין בעת שעמד בראשה רבי יצחק מוולוז'ין אליו הוא היה התקרב. בזמן שהותו בישיבה מינה אותו ר' יצחק למלא את מקומו באופן חד פעמי במסירת השיעור, מינוי שנחשב חריג בוולוז'ין ומלמד על היחס לו זכה הרב מיליקובסקי מראש הישיבה עד לחזרתו ללימודיו בישיבת רמיילס.
בשנת ה'ת"ר (1839) מונה רבי ישראל מסלנט לכהן בראשות הישיבה למשך תקופה קצרה, מאז מינויו הפך הרב מיליקובסקי לתלמידו המובהק והיה צמוד אליו ואל שיטתו בהפצת תנועת המוסר בליטא. כשעבר רבי ישראל לפרבר העיר זריצה עבר יחד עמו, הוא העריך את כישרונותיו ומידותיו והתייחס אליו כתלמיד חבר ובהתאם לכך נהג לפגוש אותו לעיתים קרובות במפגשים שהיו מתקיימים ברובם בבית תלמיד נוסף הרב אליהו לוינזון בקרטינגה והיה מתייעץ עמו בעניינים ציבוריים.
בסביבות שנת ה'תר"ל החלה כהונת רבנותו הראשונה, הוא מונה לכהן כרבה של קרבה במקומו של רבי יום טוב ליפמן הלפרין, שם כיהן במשך כ-6 שנים.
רבו, רבי ישראל מסלנט, המליץ לראשי הקהילה בסלנט למנותו לרב העיירה. בתפקידו כרבה של סלנט ענה לשאלות של רבים מתושבי הערים הסמוכות לסלנט ואז החל עיקר פרסומו ברחבי הקהילות היהודיות בליטא. בתקופה זו החל למסור שיעורים עיוניים בגמרא בהם השתתפו רבים מהלומדים בסלנט וסביבתה, שיעורים אלו הקנו לו שם של למדן בעל שיעור קומה. במקביל שימש כדיין ובורר בסכסוכים ממוניים בין אנשי עסקים בליטא.
בתרמ"א (1881), בעת שהותו של רבי ישראל מסלנט בצרפת, שלח אל הרב מיליקובסקי מכתב בו הוא מבקש ממנו לעבור לצרפת במטרה שישפיע על רמת הדת של הקהילות היהודיות במקום, אל המכתב הוא צירף כתב רבנות של הקהילה בפריז וכסף להוצאות הדרך, אך בשל חוליו בשנה זו והזדקקותו למעיינות המרפא בליטא סירב להצעה.
לאחר 18 שנות רבנות בסלנט התמנה לכהן כרב העיירה פוניבז', שם סיגל לעצמו סדר יום קבוע לפיו היה עטור בטלית ותפילין מעלות השחר עד לשקיעת החמה, כשבחציו הראשון של היום עסק בלימוד גמרא וראשונים, ולאחר חצות היום החל במענה לשאלות וכתיבת תשובות תורניות לשאלות שהגיעו אליו מרחבי ליטא. בתקופה זו הרבה להתכתב עם הרב נחמן מרגליות, רבה של מיטאווי.
בערוב ימיו מונה לרבן של העיירות חסלוביץ ואמציסלב בהן כיהן במקביל אף כאב בית דין.
בתו שרה נישאה לשלמה מוהליבר, בנו של הרב שמואל מוהליבר. בנם הוא ד"ר יוסף מוהליבר.
לקריאה נוספת

יעקב מרק, במחיצתם של גדולי הדור, הוצאת גויל ירושלים, תש"ח
הרב דב כ"ץ, תנועת המוסר חלק ב' - תולדותיה אישיה ושיטותיה
שמואל קול, אחד בדורו חלק א' - תולדותיו של רבי יוסף שלמה כהנמן, הוצאת אורות - תל אביב, תש"ל