stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל בנדה

עמנואל ג'סטין רבי בנדה (באנגלית: Emmanuel Justine Rabby Banda; נולד ב-29 בספטמבר 1997 בצ'ילילבומבווה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת יורגודן מליגת העל השוודית ובנבחרת זמביה.
קריירת מועדונים

בנדה שיחק בקבוצות אנג'נגה ריינג'רס, SC אסמוריז, אוסטנדה ובזייה.
ב-22 בפברואר 2020 חתם ביורגודן מליגת העל השוודית.
קריירה בינלאומית

ב-5 בספטמבר 2017 ערך בנדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 1-0 על נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת זמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Emmanuel Banda klar för Djurgården באתר הרשמי של ליגת העל השוודית, 22 בפברואר 2020 (בשוודית)
↑  Here’s the final Zambia squad for the #AFCON2023! באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הזמבית, 30 בדצמבר 2023 (באנגלית)
| נבחרת זמביה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 נסאבאטה •  2 פירי •  3 צ'פשי •  4 פ. מוסונדה •  5 צ'איווה •  6 ב. סקלה •  7 קמפמבה •  8 ל. מוסונדה •  9 ל. בנדה •  10 פ. סקלה •   11 בוואליה •  12 ע. בנדה • 13 סונזו •  14 צ'ילופיה • 15 קפומבו • 16 מולנגה • 17 צ'אמה • 18 מוואנסה • 19 מולמביה • 20 דאקה • 21 צ'אנדה • 22 קנגווה • 23 קאבווה • 24 מפוונטה • 25 ק. מוסונדה • 26 מוואפה • 27 אמפאנדה • מאמן: גרנט |  1 נסאבאטה •  2 פירי •  3 צ'פשי •  4 פ. מוסונדה •  5 צ'איווה •  6 ב. סקלה •  7 קמפמבה •  8 ל. מוסונדה •  9 ל. בנדה •  10 פ. סקלה •   11 בוואליה •  12 ע. בנדה • 13 סונזו •  14 צ'ילופיה • 15 קפומבו • 16 מולנגה • 17 צ'אמה • 18 מוואנסה • 19 מולמביה • 20 דאקה • 21 צ'אנדה • 22 קנגווה • 23 קאבווה • 24 מפוונטה • 25 ק. מוסונדה • 26 מוואפה • 27 אמפאנדה • מאמן: גרנט | זמביה |
פול די שאיו

| --- | --- |
פורטרט של פול בלוני די שאיו
 לידה:  31 ביולי 1835 פריז, צרפת 
 פטירה:  30 באפריל 1903 (בגיל 67) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 
פול בלוני די שאיו (בצרפתית: Paul Belloni Du Chaillu; ‏31 ביולי 1831 – 29 באפריל 1903) היה נוסע, צייד, זואולוג ואנתרופולוג צרפתי-אמריקאי נודע.
התפרסם ב-1860 כאירופי המודרני הראשון שדיווח על קיומן של גורילות דמויות אדם, ועל הפיגמים במרכז אפריקה. בתקופה מאוחרת יותר של הקריירה שלו, חקר את הפרהיסטוריה של סקנדינביה.
ביוגרפיה

ההיסטוריה המשפחתית של די-שאיו לוטה בערפל, וישנם דיווחים שונים לגבי מקום הולדתו ובשאלת מוצאה של אמו. יש הסבורים כי די-שאיו הסתיר במכוון מוצא שחור שלו, בשל הדעות הקדומות ששררו באירופה כלפי האדם השחור, בתקופה בה חי ופעל.
בצעירותו ליווה די-שאיו את אביו, סוחר צרפתי, לחוף המערבי של אפריקה. והתחנך בגבון על ידי מיסיונרים. בתקופה זו רכש את ידיעותיו על המדינה, ההיסטוריה והטבע שלה, ילידיה והשפות בהן דיברו.
הוא נשלח בשנת 1855 על ידי האקדמיה למדעי הטבע בפילדלפיה כחלק ממשלחת לאפריקה. עד שנת 1859, הוא חקר את האזור המשווני של מערב אפריקה, וצבר ידע רב על הדלתא של נהר האוגואה (אנ'). במהלך מסעותיו 1856–1859, נצפו על ידו מספר רב של גורילות, חיה שהייתה ידועה באירופה רק מדו"ח מהמאה ה-5 לפנה"ס, והייתה מוכרת למדע רק על ידי כמה שלדים. הוא הביא עמו לאירופה כמה גופות של גורילות, והציג את עצמו כאדם האירופי הלבן הראשון שראה אותם. הוא דיווח גם על כך שבשר הגורילות משמש לבני שבט הפאנג כתחליף לגופות האדם שנהגו לרכוש ולאכול בעבר.
די-שאיו מת כתוצאה משבץ מוחי בסנט פטרסבורג בה שהה בביקור לימודי, כחלק ממחקרו על העמים הסקנדינביים. הוא נטמן בבית העלמין "וודלוון" בברונקס, ניו יורק.
הערות שוליים

↑  שנת הלידה שנויה במחלוקת, התאריך הנקוב כאן הוא לפי ההנחה המקובלת על רוב ההיסטוריונים המודרניים. בניגוד להנחה זו, הכיתוב על מצבת קברו קובע את תאריך לידתו של די שאיו ל־1839.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299436905171  PLWABN: 9810580644405606  BNE: XX1254331  BnF: cb15297313x (data)  CANTIC: a11409411  CiNii: DA04634985  GND: 117657271  ISNI: 0000 0001 0813 7528  KulturNav: 9e0e2b61-5783-489f-82b1-b4f63e56e35f  LCCN: n50080970  NLA: 35046550  NLG: 213971  SELIBR: 260475  SNAC: w68k9btg  SUDOC: 026838370  Trove: 811058  VIAF: 12606197   WorldCat (עם VIAF): 12606197 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עברית שומרונית

| --- | --- |

מזוזה שומרונית בהר גריזים
 מדינות:  ישראל ישראל
 אזורים:  שומרונים, שכם (נפה) 
 כתב:  אלפבית שומרוני
 משפחה:  אפרו אסיאתית 
 קוד ISO 639-3:  smp 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מאמר בעיתון "א.ב. חדשות השומרונים" בעברית שומרונית
ספר תורה שומרוני הכתוב בכתב שומרוני
עברית שומרונית היא ניב של הלשון העברית הקדומה, העולה מן הנוסח השומרוני לתורה ומשמש את השומרונים לצרכים ליטורגיים.
כתב

העברית השומרונית נכתבת באמצעות הכתב השומרוני, שהוא גרסה מיוחדת של הכתב העברי הקדום, שהתפתחה במאות הראשונות לספירה.
תורת ההגה

ההגייה השומרונית המסורתית שונה באופן ניכר מהגיית העברית הטברנית.
תורת ההגה > העיצורים

העברית השומרונית מקיימת 20 עיצורים בלבד.
העיצורים הגרוניים התערערו במידה רבה מאוד. ה' (h) וח' (ḥ) אינן מבוטאות כלל: ההגייה נעתקת על פי רוב לאל"ף (ʼ), ובתנאים פונטיים מסוימים לעי"ן (ʻ). ביחס לאות כ״ף סופית (ך') ההגייה נעתקת לקו"ף. השי"ן השמאלית (ś) הזדהתה עם השׁי"ן הימנית (š), בניגוד למעתק ś>s שהתרחש בניבים העבריים האחרים, ובדומה למעתק שחל באכדית.
הסדרה החוככת של עיצורי בג"ד כפ"ת אינה קיימת בעברית השומרונית, מלבד הפ"א הרפויה (f).
לעומת זאת, הפ"א הדגושה (p) נעתקה בהשפעת הערבית לפ"א רפויה, וכאשר היא דגושה בדגש חזק היא מבוצעת לעיתים כבי"ת (b).
האות ו"ו נהגית אף היא כבי"ת דגושה (b).
תורת ההגה > התנועות

העברית השומרונית כוללת שש תנועות, המקבילות מבחינה פונטית לתנועות פתח (a), קמץ (å), חיריק (i), צירי (e), שורוק (u) וחולם (o). התנועות האחוריות חולם (o) ושורוק (u) באות בתפוצה משלימה: בהברות פתוחות תימצא u ובהברות סגורות o.
מבחינה כמותית, קיימים בעברית השומרונית שלושה אורכי תנועה: קצרה, ארוכה וארוכה ביותר. אורך התנועות מותנה בסביבה הפונטית. תנועות קצרות תבואנה בהברות סגורות, תנועות ארוכות בהברות פתוחות, ותנועה ארוכה ביותר היא תוצאה של כיווץ שתי הברות.
בעברית השומרונית לא קיימים שוואים נעים. הללו התבטלו באחת משתי דרכים: בדרך כלל הפכה התנועה החטופה לתנועה מלאה, אך לעיתים הפך השווא הנע לשווא נח ונוספה אל"ף פרוסתטית לפניו.
תורת ההגה > ההטעמה

ההטעמה השומרונית היא הטעמה מלעילית כללית. המקרים הבודדים של הטעמת מלרע בעברית השומרונית הם כמעט תמיד תוצאה של כיווץ שתי הברות בעקבות היאלמותו של עיצור גרוני.
תורת הצורות > מערכת הפועל

הזמנים בעברית השומרונית מקבילים לאלה של העברית הטברנית, אך תפוצתם של כמה מהם מצומצמת מאוד. כתוצאה מתהליכים פונולוגיים ומורפולוגיים הזדהו לעיתים קרובות צורות העתיד המהופך והעתיד המקוצר עם צורות העתיד הרגיל, כך שצורות אלה נדירות בעברית השומרונית בהשוואה לעברית הטברנית. השימוש במקור המוחלט מצומצם אף הוא בעברית השומרונית בהשוואה לעברית הטברנית. בתורה השומרונית מוצאים לעיתים קרובות צורת פועל מפורש במקביל לצורת מקור מוחלט בנוסח המסורה.
מערכת הבניינים בעברית השומרונית דומה לזו של העברית הטברנית, עם הבדלים קלים.
בבניין קל הדגם השליט הוא קָטַל, אך לצדו התפתחו משקלי עבר שאין להם מקבילות בטברנית, כגון קֵטַל.
בבניין הִפְעִיל הדגם השליט הוא aqtel, בתנועת a בפה"פ.
בניין פִּעֵל מקיים שני דגמים: (א) הדגם הדגוש, המקביל לטברני, ואשר צורתו qattel (בתנועת a בפה"פ). (ב) הדגם הבלתי דגוש, שצורתו qātel.
גם בבניין הִתְפַּעֵל קיימת וריאציה דגושה, המקבילה לדגם הטברני, לצד וריאציה פשוטה, חסרת דגש בעה"פ.
בניין נִפְעַל מקיים אף הוא שני דגמים: (א) הדגם הפשוט, המקביל לצורה הטברנית, וצורתו niqqatal. ההכפלה של פה"פ היא ככל הנראה היקש מצורת העתיד, שבה נו"ן הבניין מתדמה לעיצור שלאחריה. (ב) הדגם המקיים דגש בעה"פ. צורות אלה הן ככל הנראה במקורן צורות נתפעל, שחלה בהן הידמות של ת"ו הבניין לפה"פ.
תורת הצורות > כינויי הגוף

אחד המאפיינים הבולטים של העברית השומרונית הוא קיומם של כינויי גוף בעלי תנועות סופיות. כך, למשל, הכינוי הפרוד לנוכחת הוא אָתִּי (atti), לנוכחים אָתִּמַּה (attimma), לנסתרים אִמַּה (imma) ולנסתרות אִנַּה (inna). צורות דומות מתועדות גם בעברית של מגילות מדבר יהודה.
לעומת זאת, הכינוי החבור לנוכח הוא חסר תנועה (-ךְ) בדומה לכינוי בארמית ובלשון חכמים.
זמנה וקרבתה לחטיבות אחרות של העברית

העיון בלשון השומרונית העמיד את החוקרים על הדמיון הניכר בינה לבין הרבדים המאוחרים של העברית העתיקה. הבלשן זאב בן חיים, שמחקריו החלוציים העמידו את היסודות לחקר העברית השומרונית, הצביע על ריבוי המאפיינים המשותפים לעברית השומרונית וללשון ספרי המקרא המאוחרים, לשון מגילות מדבר יהודה ולשון התנאים.
הזיקה של לשון התורה השומרונית לחטיבות אלה של העברית ניכרת, למשל, בצמצום השימוש בצורות הפועל המוארכות והמקוצרות ובצורת המקור המוחלט - צורות שהשימוש בהן התערער כבר בעברית המקראית המאוחרת ואשר נעלמו כליל מלשון חכמים.
הקרבה ללשון מגילות מדבר יהודה בולטת מאוד בכינויי הגופים, שבעברית השומרונית שימרו ברובם את התנועות הסופיות (ר' לעיל, בפרק תורת הצורות/כינויי הגוף). הכינויים החבורים "-כמה" ו- "-תמה" לנוכחים ו- "-המה" לנסתרים נפוצים מאוד גם במגילות מדבר יהודה, ומתועדים אף במגילות המקראיות שנתגלו שם - לדוגמה, ריבכמה (מגילת ישעיהו מא כא), נמכרתמה (שם, נ א) ופסלמה (שם, נה יח).
מקבילה אחרת היא קיומן של שתי וריאציות לבניין פַּעֵל (המקביל לבניין פִּעֵל), האחת דגושה, בדומה לעברית הטברנית, והאחת בעלת תנועה ארוכה בפ"א הפועל (ר' לעיל בפרק תורת הצורות/מערכת הפועל). צורות פִּעֵל בלתי דגושות, כגון מְזָמְנִין, מְגָבב, מתועדות לרוב גם במסורת התימנית של לשון חז"ל ומצויות במשורה גם בכתב יד קאופמן למשנה. גם השימוש במשקל קִטּוּל חושף זיקה בין העברית השומרונית ללשון חז"ל. במקרא אין משקל זה משמש דווקא כשם הפעולה של פִּעֵל, ותפקיד זה התייחד לו רק בלשון חכמים. אף כי שימוש זה אינו מתועד בלשון התורה השומרונית, הוא רווח מאוד בארמית השומרונית. לטענת בן חיים, זהו ביטוי להשפעת העברית השומרונית על הארמית שבפיהם, שכן משקל קִטּוּל אינו משמש כשם פעולה בדיאלקטים ארמיים אחרים.
דוגמה מן התחום הלקסיקלי היא מינו הדקדוקי של שם העצם "שדה", אשר במקרא הוא זכרי ואילו בלשון חכמים נקבי. בעברית השומרונית משמשת המילה "שדה" בלשון נקבה, ולא רק בכתביהם המאוחרים, אלא גם בנוסח השומרוני לתורה (לדוגמה, שמ' כב ד).
הזיקות הללו הובילו את בן חיים לטעון במחקריו המוקדמים שאין לראות בעברית השומרונית דיאלקט נפרד, שכן אין היא אלא דוגמה לטיפוס לשוני שהיה נפוץ בארץ ישראל בימי בית שני ולאחריו, ולא היה ייחודי לאנשי הכת. ואולם, כאשר פרסם את חיבורו המקיף על הדקדוק השומרוני כבר נטה בן חיים לראות בעברית השומרונית ניב עצמאי, שעל אף זיקתו לחטיבות אחרות של הלשון העברית, הוא בעל מאפיינים ייחודיים משלו.
העברית השומרונית המאוחרת

בשלהי העת העתיקה ולכל אורך ימי הביניים המשיכה העברית השומרונית לשמש כלשון כתובה, אף כי חדלה מלשמש כלשון מדוברת. סופרים שומרונים חיברו, בין היתר, פיוטים, כרוניקות וחיבורים פרשניים בעברית. בחלק ניכר מן החיבורים הללו ניכרת חדירה רבת היקף של יסודות ארמיים וערביים לתוך העברית השומרונית. היסוד הארמי כה דומיננטי בכתבים אלה, שהבלשן משה פלורנטין הציע לכנות לשון זו "עברית שומרונית בלולה". במובן זה, דומה העברית השומרונית המאוחרת לעברית הרבנית, אשר גם בה משמשים יסודות עבריים וארמיים בלא הבחנה.
ראו גם

אלפבית שומרוני
ארמית שומרונית
התרגום השומרוני
עלי ותד
לקריאה נוספת

זאב בן חיים, עברית נוסח שומרון, לשוננו י"ב, ירושלים תש"ג
זאב בן חיים, עברית וארמית נוסח שומרון : על פי תעודות שבכתב ועדות שבעל פה, 5 כרכים, ירושלים, תשי"ז-תשל"ז.
משה בר אשר ומשה פלורנטין (עורכים), מחקרים בשומרונות בעברית ובארמית, ירושלים, 2005.
Moshe Florentin, Late Samaritan Hebrew: A Linguistic Analysis of its Different Types, Leiden: Brill, 2004.
הערות שוליים

↑  זאב בן חיים, "מסורת השומרונים וזיקתה למסורת הלשון של מגילות מדבר יהודה וללשון חז"ל", לשוננו כב (1958), בייחוד ע' 44.
↑  זאב בן חיים, עברית וארמית נוסח שומרון : על פי תעודות שבכתב ועדות שבעל פה, 5 כרכים, ירושלים, תשי"ז-תשל"ז.
| השומרונים |
| --- | --- | --- |
| כללי | שומרונים • הדת השומרונית • הר גריזים • היתבין בשמרין |  |
| היסטוריה | מקדש השומרונים בהר גריזים • מרידות השומרונים • מוזיאון השומרונים - גריזים |  |
| לשון | אלפבית שומרוני • עברית שומרונית • ארמית שומרונית • ניקוד שומרוני |  |
| חיבורים | נוסח שומרון (ספר אבישע, התרגום השומרוני) • תיבת מרקה • אסאטיר • ספר יהושע השומרוני • תולידה • קמעות שומרוניים |  |
| דת | הכהן הגדול השומרוני • לוח השנה השומרוני |  |
| דמויות ידועות | בבא רבה • אבו אל-חסן מצור • יוליאנוס בן צבר • אברהם בן יעקב הדנפי • אהרן בן מניר • מלתקי • סנבלט • שמעון הקוסם • אבו אל-פתח |  |
| התייחסות בדתות אחרות | השומרונים בהלכה • השומרוני הטוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544753805171  BnF: cb13519089d (data)  LCCN: sh2004001950  NDL: 00575765
פאל ארדי

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1905 טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 פטירה:  5 בדצמבר 1952 (בגיל 47) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Eisler Pál Győző 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
פאל ארדי, (במקור אייזלר-Eisler, בהונגרית: Érdy Pál; בודפשט, 17 בינואר 1905 – 5 בדצמבר 1952) היה זמר אופרה יהודי-הונגרי (בריטון) שאת עיקר הקריירה שלו עשה ברחבי אירופה בבתי האופרה הגדולים של וינה, פריז ועוד.
קורות חיים

פאל אייזלר נולד במשפחה יהודית כבנם של אוסקר אייזלר (1875–1921), פקיד בטחנת קיטור, ושל קורנליה ויינברגר (1876–1959) מורה. הוא המשיך בלימודי הזמרה שלו אצל מיהאי מקאי ובשנת 1930 הפך לחבר ב"תיאטרון העירוני" (Városi Színház). ב-1931 שר בבתי אופרה בחו"ל בטרופה בדרזדן, ואחר כך בגראץ, ברנו, אוסיג. קריירת השירה שלו התפתחה לראשונה בחו"ל. לאחר מכן הוא הפך לסולן של מופעי אופרה ברחבי ממלכת הונגריה של להקת חברי בית האופרה של בודפשט. באוקטובר 1934 הציג את עצמו בפני הקהל ההונגרי בבודפשט - למרות שנראה בתפקידים משניים בתחילת דרכו - בתיאטרון העירוני כמפיסטופלס בפאוסט. זה האחרון זכה לביקורות מצוינות כדלקמן:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | "הוא מתמודד מצוין עם התפקיד עם הבריטון היפה והחם שלו. הוא שר בצורה מחושבת ואינו משאיר לו רגע אחד מתפקידו לא מנוצל, לא מבחינת השירה ולא מבחינת המשחק". "העיתון" (19 באוקטובר 1934) | “ |


מאותו הזמן, הקהל יכול היה לשמוע אותו גם בתפקידי בריטון אחרים. בשנת 1935, בהזמנתו של המנצח פליקס ויינגרטנר, ביצע את תפקיד ריגולטו באופרה של וינה. בשנה שלאחר מכן שר שוב גם בווינה וגם בשווייץ. הוא הופיע לעיתים קרובות גם ברדיו ההונגרי. ב-1937 חתם על חוזה ברייכנברג וברדיו פראג, ובינואר אותה השנה השתתף בסיבוב הופעות בקהיר. שנתיים לאחר מכן החתימו אותו בבית האופרה של פריז לתפקידים של ריגולטו, סקרפיה, אסקמילו ומפיסטופלס. הוא הופיע לא רק בפריז בתפקידים אלה, אלא גם בקאן, ניס, ביאריץ ושטרסבורג. בעקבות חקיקת החוקים ה (אנטי)יהודיים בממלכת הונגריה משנת 1938, אך בעיקר החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, במשך כמה שנים הוא יכול היה להופיע רק בפני קהל יהודי על במת תיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הצליח לשרוד את שואת יהודי הונגריה ואחרי מלחמת העולם השנייה בין השנים 1945 לבין 1949 היה חבר בלהקת האופרה של התיאטרון הלאומי של סגד, שם ערך את הופעת הבכורה שלו בתור הנסיך איבן הובנסקי. ב-1946 קיבל את ההזדמנות לשיר שוב בווינה בתפקיד לפי בחירתו. בין השנים 1945–1952 עבד גם בבית האופרה של בודפשט בתפקידי בריטון שונים.
הוא הובא למנוחות בגיל 47 בלבד בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים

רעייתו הייתה ארז'בט, בתם של ארמין קראוס ושל רוזליה קראוס, לה נישא ב-7 ביוני 1936 בבודפשט. היא התגרשה ממנו שנתיים לאחר מכן.
תפקידיו העיקריים (מבחר)

גאטנו דוניצטי : לוצ'יה די למרמור - לורד אנריקו אשטון
שארל גונו : פאוסט - מפיסטופלס
פרנץ פרקש: צ'ינום פלקו - Crane, בעל טברנה
רוג'רו לאונקוואלו: ליצנים - טוניו, קומיקאי
ג'אקומו פוצ'יני : לה בוהם - מרצ'לו
ג'אקומו פוצ'יני: טוסקה - סקארפיה
ג'וזפה ורדי : ריגולטו - ריגולטו
ג'וזפה ורדי: הטרובדור - הרוזן לונה
ז'ורז' ביזה : כרמן - אסקמילו
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי . עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
פאל ארדי במאגר המידע של בית האופרה הממלכתית ההונגרית
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 146/1905. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-15.
↑  Érdy Pál csütörtökön este mutatkozik be a közönségnek (1934. október 18.) Ujság, 10. évfolyam, 235. szám
↑  Érdy Pál a Bécsi Állami Operaházban (1935. június 29.) Magyar Hirlap, 45. évfolyam, 146. szám
↑  Érdy Pál érdekes külföldi szerződései (1937. április 29.) 8 Órai Ujság, 23. évfolyam, 96. szám
↑  Forrás: Nemzeti Ujság (1939. július 19) 21. évfolyam, 162. szám
↑  Érdy Pál meghívása... (1946. május 21.) Szegedi Népszava, 2. évfolyam, 113. szám
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 991/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-15.
פוקוס (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  גלן פיקארה, ג'ון רקווה 
 הופק בידי:  דניס די נובי 
 תסריט:  גלן פיקארה, ג'ון רקווה 
 שחקנים ראשיים:  ויל סמית'   מרגו רובי   רודריגו סנטורו   דומיניק פומוסה
 מוזיקה:  ניק אורטה 
 צילום:  חאווייר גרובט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, רטפק-דיון אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  InterCom, האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 בינואר 2015 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, קומדיה רומנטית, סרט פשע, סרט דרמה 
 תקציב:  50 מיליון דולר
 הכנסות:  159 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   focus2015
 focusmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוקוס (באנגלית: Focus) הוא סרט דרמת פשע קומית משנת 2015, שבוים ונכתב על ידי גלן פיקארה וג'ון רקווה. בסרט מככבים השחקנים ויל סמית', מרגו רובי ורודריגו סנטורו.
עלילה

ניקי ספורגון (ויל סמית'), רמאי מנוסה, הולך למועדון לילה, שבו רמאית חסרת ניסיון, ג'ס בארט (מרגוט רובי), מנסה לפתות אותו על ידי העמדת פנים שהם נתפסו במיטה על ידי בעלה הקנאי, על מנת להבריח אותו ולקחת את ארנקו. ניקי חושף את תוכניתם ומייעץ להם לא לאבד את המיקוד כאשר הוא מתמודד עם מצבים בלתי צפויים לפני שעזב. כמה ימים לאחר מכן, ג'ס מוצאת אותו במועדון לילה אחר ומשכנעת את ניקי להפוך למורה שלה. בשיעורים, ניקי מספר לה הכול על עצמו, ובפרט על אביו, באקי ספורגון, שנאלץ לירות בסבו של ניקי אחרי הונאה שהשתבשה, תכסיס הידוע כ "לחצן מצוקת טולדו".
ניק לוקח את ג'ס לניו אורלינס, שם היא מבצעת סדרה של הונאות קטנות כמבחן. לאחר שהוכיחה את עצמה, ג'ס הוצגה כחברה חדשה בצוות של ניקי, ועד מהרה ניקי וג'ס מפתחים מערכת יחסים רומנטיות שמדאיגה את ניקי, שלמד מאביו שלא מעורב רגשית עם אף אחד בעסק. במשחק פוטבול שהתקיים בלואיזיאנה סופרדום, ניקי וג'ס הונו מהמר כפייתי, צ'ה ליאויאן. ההונאה התבצעה כאשר צ'ה בחר מספר של שחקן מהמשחק, 55 - מספר מתוכנת מבחינה פסיכולוגית על ידי ניקי והצוות שלו אשר במהלך כל אותו היום ביצעו הטרמה במוחו של צ'ה, שיהיה אותו המספר שרשום על חולצת משחק של שיקגו, על ידי אדם שג'ס בקלות תכיר: פרהאד (אדריאן מרטינז), חבר צוות. ניקי מאוחר יותר מסביר שג'ס הייתה "העכבר העיוור הקטן" שלא היה אמור לדעת על ההונאה בזמן שניקי מהמר עם צ'ה. לאחר מכן, ניקי נותן לג'ס את הנתח שלה, אבל בחוסר רצון שולח אותה משם, משאיר אותה בלב שבור.
שלוש שנים לאחר מכן, ניקי בבואנוס איירס, עובד עבור מנהל צוות של ספורט מוטורי, המיליארדר רפאל גאריגה (רודריגו סנטורו). גאריגה צריך לנצח קבוצה בראשות איש עסקים האוסטרלי מקיואן (רוברט טיילור) כדי לזכות באליפות. ניקי מתיימר להיות טכנאי הממורמר על הצוות של גאריגה וימכור רכיב מזויף למקיואן, האטת המכונית שלהם על מנת שתיחלש במהלך המרוץ. במסיבה לפני המרוץ, ניקי מחזר אחרי ג'ס, שהיא כעת חברתו של גאריגה. ניקי רב עם גאריגה בפומבי, ומגויס על ידי מקיואן לספק הרכיב.
ניקי מתחיל לחזר אחרי ג'ס שוב, והם מציתים מחדש את מערכת היחסים שלהם. ראש הפמליה הביטחון של גאריגה, אוונס (ג'רלד מקראני), חושד בניקי וג'ס ועוקב אחריהם. ניקי מספק את הרכיב למקיואן תמורת שלושה מיליון יורו, אך גם מוכר אותו לקבוצות האחרות בסכומים דומים. בזמן שהוא מחכה לג'ס בחדר המלון שלו, הוא מקבל הודעת טקסט ובה כתוב המשפט "נשרפת, עזוב עכשיו", כלומר הוא נחשף, וצריך לעזוב מיד.
ניקי וג'ס מתכננים לחזור לארצות הברית יחד. עם זאת, הם נתפסים על ידי אנשיו של גאריגה ונלקחו למחסן נטוש, שבו ניקי מתחנן על חייה של ג'ס, ומוכה על ידי גאריגה. ג'ס מגלה שהיא מנסה לפתות את גאריגה כדי לגנוב השעון היקר שלו, ואז אוונס יורה לניקי בחזה, וגורם לגאריגה המזועזע לעזוב. לאחר מכן, אוונס חושף את עצמו ומגלה לג'ס שהוא אביו של ניקי, באקי, ומבטיח לה שהוא נמנע מלפגוע בכל העורקים הראשיים, אלא הוא פשוט הפעיל את "לחצן מצוקת טולדו."
בקי מסיע את ניקי וג'ס לבית החולים לטיפול הריאה המנוקבת של ניקי ויוצא עם הכסף של ניקי, כתזכורת להשלכות של אובדן מיקוד. לאחר שהוא עוזב, ג'ס מגלה לניקי שהיא חטפה את השעון של גאריגה לפני שהוא עזב את המחסן, ניקי מחייך אליה והם הולכים לבית החולים ביחד.
שחקנים ודמויות

ויל סמית' - ניקי
מרגו רובי - ג'ס
רודריגו סנטורו - רפאל
ג'רלד מק'רייני - באקי / אואנס
בי.די. וונג - ליואן צה
רוברט טיילור - מק'יואן
דומיניק פומוסה - ג'ארד
ברנאן בראון - הורסט
גריף פורסט - גארת'
אדריאן מרטינז - פרהד
אלפרד טמבלי - דוגס
סטפאני הונורה - ג'אניס
כדור הארץ החלול

תיאור סכמטי של המודל של היילי
המודל המיוחס בטעות לאוילר
כדור הארץ החלול היא היפותזה הגורסת כי כדור הארץ הוא חלול כולו או מכיל בתוכו חלל פנימי גדול. היפותזה זו לא מגובה בראיות תצפיתיות ומדענים מודרניים אינם מתייחסים אליה. ההבנה המודרנית של מבנה כדור הארץ גרמה לקהילה המדעית לזנוח לחלוטין את הרעיון החל מהמאה ה-18. הרעיון של כדור הארץ החלול מצוי בפולקלור של עמים שונים, בספרות מדע בדיוני ובתאוריות קשר.
התפתחות התאוריה

הראשון שהגה מודל מדעי של כדור הארץ חלול היה האסטרונום אדמונד היילי. היילי הציע שייתכן שבתוך כדור הארץ יש כמה קליפות כדוריות חלולות המוכלות זו בתוך זו וגז ממלא את החללים ביניהם. כל קליפה פנימית מסתובבת באופן עצמאי ויש לה קטבים מגנטיים משלה. המודל של היילי נועד לפתור סטיות לא מוסברות בשדה המגנטי של כדור הארץ.
ישנה טענה נפוצה שלאונרד אוילר הגה מודל של כדור הארץ חלול, כשבפנים כדור הארץ ישנה שמש פנימית במרכז וישנו עולם שלם המתקיים בחלקו הפנימי של קליפת כדור הארץ. עוד נטען שבקטבים ישנם פתחים המאפשרים מעבר בין העולמות הפנימי והחיצוני. אולם, אין שום רמז למודל שכזה בכתביו של אוילר, ואוילר אף הניח שכדור הארץ מלא מבפנים בחישובים שביצע. ייתכן שהמקור לטעות בפרשנות שגויה של ניסוי מחשבתי אודותיו כתב אוילר, שעסק בשאלה מה היה קורה אילו היה נחפר פיר מקצה אחד של כדור הארץ, דרך המרכז, עד לקצה השני.
הספר "מסע לבטן האדמה" של הסופר הצרפתי ז'ול ורן, מתאר מסע למרכז כדור הארץ ומציג למעשה עולם בדיוני בו כדור הארץ אכן חלול.
בסדרת הספרים "מנהרות" מאת רודריק גורדון מופיעים עולמות שונים בבטן האדמה, כגון עיר שלמה בשם "המושבה" המתקיימת מתחת ללונדון, ועולם בעל שמש נוספת שאינה שוקעת לעולם עמוק בתוך מרכז כדור הארץ, בדומה למודל של אוילר.
תאוריות קשר

גם בתחילת המאה ה-21 קיימת תיאורית קשר הטוענת לזיוף נתונים והסתרת מידע על ידי ממשלות וסוכנויות חלל. גרסאות שונות של התאוריה מציגות רעיונות כגון ציוויליזציה מפותחת החיה בחלקו הפנימי של כדור הארץ, קיומה של שמש פנימית ואפשרות לכניסה לחלקו הפנימי של כוכב הלכת דרך הקוטב הצפוני. חלק מביאים כמקור מסמכים כביכול מהרייך השלישי שמוכיחים לטענתם קיום של ידע על החלק הפנימי של כדור הארץ ואף טוענים לטבע חלול של כוכבי לכת וירחים אחרים במערכת השמש. חלק מקשרים תאוריה זו אף לספר הזוהר. יש המכנים את העולם התת-קרקעי בשם אגרתה וטוענים לקיום מידע מוסתר מהציבור שנפוץ באינטרנט. חלק מהתאוריות מציגות מספר כניסות נסתרות לכדור הארץ הפנימי.
בשנת 2016 פורסם סרטון ביוטיוב הטוען כי נאס"א שיבשה את התמונות של כדור הארץ והעלימה מהן פתח ענק שנמצא ליד הקוטב הצפוני. הסרטון הפך לסרטון ויראלי.[דרוש מקור]
ראו גם

מודל הארץ ככדור
אגודת הארץ השטוחה
שינוי קטבי כדור הארץ
הערות שוליים

↑  האם כדור הארץ חלול?, אתר דווידסון
↑  דרור אל-על, ‏קונספירציה: כדור הארץ חלול וגרים בתוכו אנשים, באתר ‏מאקו‏, 20 באוגוסט 2015
↑  NASA Caught HIDING Something At North Pole! Hollow Earth? 5/20/16, אתר יו-טיוב
↑  האם כדור הארץ שלנו חלול?, באתר אילה
↑  מהי אגרתה?, אתר פייסבוק
↑  רשת הכניסות לכדור הארץ הפנימי -החיבור לאגרתה, באתר Hanispirit
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כיכר מאירהוף

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1960
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־60 של המאה ה־20 
 אדריכל:  אל מנספלד
 מידות
 גובה:  65 מטר
 קומות:  14
 קואורדינטות:  32°49′31″N 34°58′58″E﻿ / ﻿32.82532°N 34.98285°E﻿ / 32.82532; 34.98285
  (למפת חיפה מוגדלת) כיכר מאירהוף(למפת חיפה רגילה) כיכר מאירהוף(למפת הגליל המערבי רגילה) כיכר מאירהוף(למפת הגליל המערבי מוגדלת) כיכר מאירהוף
 
כיכר מאירהוף היא כיכר עירונית בשכונת קריית אליעזר בחיפה. הכיכר הוקמה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על שם יוסף מאירהוף. הכיכר נחשבת לכיכר העירונית הגדולה בחיפה והצפון, ואחת הגדולות בישראל כולה. אדריכל הכיכר הוא אל מנספלד שתכנן גם מגדל מאירהוף שנמצא בכיכר.
הכיכר נמצאת בכניסה לשכונה, ממול לשכונה אחרת בשם קריית אליהו וממול למרכז הרפואי לין. עד שנהרס אצטדיון קריית אליעזר בשנת 2014, היה ניתן להגיע אל האצטדיון בחמש דקות מהכיכר ואנשים רבים היו עוברים בה לפני משחקים, אך גם כיום הכיכר פופולרית וכמעט תמיד שוקקת חיים.
בלב הכיכר נמצא פסל בשם "החמישה" שאותו יצר הפסל בוקי שוורץ, ובבסיסו כתוב "כיכר יוסף מאירהוף" על שמו של איש העסקים היהודי אמריקאי יוסף מאירהוף.
בכיכר ישנן גינות וספסלים רבים ועצי דקל.
מלבד המגדל, מייחדת את הכיכר שדרת חנויות שקצה אחד שלה נמצא בכניסה למגדל ולכיכר, והקצה השני מסתיים ברחוב הראשי החוצה את השכונה, רחוב צה"ל. השדרה כוללת שתי קומות של מסחר ובמרכזה היא יוצרת הטיה. מאחר ששדרת החנויות צרה, מדי פעם מוציאים סוחרי שדרת החנויות את מרכולתם אל מחוץ לחנויות, תופעה המעצימה את תחושת השוק.
בשנת 1965 נבנה בכיכר מגדל מאירהוף לגובה של 20 קומות שהיה הגבוה ביותר בישראל מחוץ לתל אביב עד לשנת 1973 ובחיפה והצפון היה הגבוה ביותר עד לבנייתו של מגדל אשכול באוניברסיטת חיפה בשנת 1978.
החל מקיץ 2017 עברה הכיכר שיפוץ מקיף לאחר שנפגע ריצוף וריהוט הרחוב כתוצאה מתזוזת קרקע ארוכת שנים. התקציב שהוקצה לשיפוץ היה שלושה מיליון ש"ח ותכנון השיפוץ נמסר למשרד האדריכלים מילר-בלום.