stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולין באירוויזיון 2022
לפני האירוויזיון > רשימת המשתתפים

מקום ראשון
מקום שני
מקום שלישי
| אמן | שיר | כותב/ים |
| --- | --- | --- |
| אניה בירצין | "?Dokąd" | אניה בירצין, פטריק רוגוז'ינסקי, וויטק הרטמן, שימון אורלובסקי, איגה ינוביאק |
| דאריה | "Paranoia" | דריה מרצינקובסקה, מאצ'יי פוחלסקי, קווין זובר, דאנקן טאונסנד |
| אמיליה דמבסקה | "All I Need" | אמיליה דמבסקה |
| קרולינה ליזר | "Czysta woda" | מרצ'ין פארטיקה, תומאש קורדאוש |
| קרולינה סטניסלבצ'יק בהשתתפות צ'יקה טורו | "Move" | פטר מצקו, קרולינה סטניסלבצ'יק, ניידי ויוויאנה, טורו סלזאר |
| קריסטיאן אוכמן | "River" | קריסטיאן אוכמן, אשלי היקלין, אדם וישנייבסקי, מיקולאי טריבולץ |
| קובה | "Lovesick" | דומיניק בוצ'קובסקי-וויטאשק, אוולינה סקונייצ'נה, יאן ביילצקי,  קובה שמאיקובסקי, מטאוש דז'בולסקי, פטריק קומור, סוון קולנדסון, תומאס קרלסון |
| לידיה קופניה | "Why Does It Hurt" | אילבה פרסון, לינדה פרסון, ריקארד בונד טרומל |
| האחיות שלכטה | "Drogowskazy" | פיוטר וליצקי, מוניקה וידז'ינסקה |
| Unmute | "Głośniej niż decybele" | מיכל קרול, מיכל פקולה |
לפני האירוויזיון > גמר

הגמר התקיים ב-19 בפברואר 2022. עשרה מתמודדים השתתפו בו, כשהזוכה נקבע באמצעות שילוב של הצבעות השופטים וקולות הציבור, ביחס שווה של 50/50. חבר השופטים הורכב מהלינה פרוֹנצקוֹביאק (זמרת), כריסטיאן קרוצ'קובסקי (במאי ומפיק מהטלוויזיה הפולנית), מרצ'ין קוסי (נשיא הערוץ הראשון של הרדיו הפולני), שימון אורלובסקי (זמר-יוצר) ומארֶק שֶרוצקי (כתב תרבות). הופעת הביניים כללה את השתתפותם של מספר זמרי אירוויזיון דוגמת אל וניקי, זוכי אירוויזיון 2011; יוסטינה סטצ'קובסקה, בלו קפה, קאשה מוש ורפאל בז'וזובסקי – נציגי עבר של המדינה באירוויזיון.
| סדר | אמן | שיר | ממוצע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קובה | "Lovesick" | 4% | 4 |
| 2 | אניה בירצין | "Dokąd?" | 3% | 6 |
| 3 | האחיות שלכטה | "Drogowskazy" | 3% | 7 |
| 4 | לידיה קופניה | "Why Does It Hurt?" | 1% | 10 |
| 5 | קרולינה סטניסלבצ'יק בהשתתפות צ'יקה טורו | "Move" | 2% | 8 |
| 6 | קרולינה ליזר | "Czysta woda" | 3% | 5 |
| 7 | Unmute | "Głośniej niż decybele"' | – | – |
| 8 | אמיליה דמבסקה | "All I Need" | 1% | 9 |
| 9 | קריסטיאן אוכמן | "River" | – | – |
| 10 | דאריה | "Paranoia" | – | – |
| סדר | אמן | שיר | שופטים | קהל | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קריסטיאן אוכמן | "River" | – | 51% | 1 |
| 2 | Unmute | "Głośniej niż decybele" | – | 10% | 3 |
| 3 | דאריה | "Paranoia" | 1 | 39% | 2 |
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי פולין תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
ההופעה הפולנית נפתחה כשאוכמן עומד במרכז הבמה כשהוא לבוש בחליפה שחורה. עם ניגון השיר מצטרפים אליו ארבעה רקדנים רעולי פנים עם מסכות ובגדים שחורים גם כן. אתר האירוויזיון הרשמי דימה את ארבעת הרקדנים ל"רוחות רפאים", דבר שמעניק להופעה "חזות עוצמתית ומרתקת", לטענתם. ההופעה של אוכמן כוללת אורות לד מהבהבים בצבעי כחול כהה בעיקר ושחור. אוכמן הסביר כי הרקדנים מתחזים לשדים. לפי דבריו, הקונספט של השיר הוא להגיע לרגע של שלווה פנימית ולהתרחק משדים ורוחות רעות.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פולין הופיעה כמדינה ה-14, אחרי רומניה ולפני מונטנגרו. ב-12 במאי 2022 ביצע אוכמן את "River" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. לאחר התחרות התברר כי הגיע למקום השישי בשלב זה. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. פולין הופיעה כמדינה ה-23, לפני סרביה ואחרי הממלכה המאוחדת. ב-14 במאי הופיע אוכמן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-12 עם 151 נקודות (46 מהשופטים ו-106 מהקהל). זהו המיקום הטוב ביותר אליו הגיעה פולין בתחרות הזמר של האירוויזיון מאז 2016 עם מיכל שפאק והשיר "Color of Your Life".
שני חצאי הגמר והגמר שודרו בערוצי הטלוויזיה TVP1 ו-TVP Polonia בפרשנותם של אלכסנדר סיקורה ומארק סירוקי. מגישת הנקודות בערב הגמר מטעם הממלכה המאוחדת הייתה אידה נובאקובסקה, שמסרה גם את ניקוד השופטים הפולניים באירוויזיון 2021.
באירוויזיון > מחלוקות בהצבעות השופטים

בהצהרה שפורסמה על ידי איגוד השידור האירופי נחשף כי אצל שש מדינות, כולל פולין, נמצאו דפוסי הצבעה דומים בחבר השופטים במהלך חצי הגמר השני. כתוצאה מכך, שש המדינות קיבלו ציונים מצטברים חליפיים של השופטים בחצי הגמר ובגמר (אלו שצוינו לעיל). הדירוגים הללו נקבעו על ידי חישוב של הדירוגים המקבילים של השופטים עם מדינות בעלי דפוס הצבעה דומה לכל אחת משש המדינות לאורך היסטוריית התחרות. דירוג הקהל של אותן המדינות לא הושפע כלל.
ב-19 במאי פרסם איגוד השידור האירופי הצהרה נוספת בה הוא מבהיר אילו אי-סדרים נמצאו בהצבעות השופטים של אותן שש המדינות, שהעניקו אחת לשנייה מספר נקודות גבוה באופן לא פרופורציונלי. חבר השופטים הפולני, כמו גם האזרי, הגאורגי, הרומני והסן-מרינזי דירגו כל אחת מהמדינות שלהם בחמשת המקומות הראשונים. בעקבות כך הנקודות שנמסרו של חבר השופטים הפולני נפסלו (מוצגים להלן). רשות השידור הפולנית (TVP) דחתה בתוקף את ההאשמות, וביקשה מאיגוד השידור האירופי לערוך בירור נוסף בעניין.
| --- | --- |

תוצאה: מדינה
12 נקודות: סן מרינו סן מרינו
10 נקודות: אזרבייג'ן אזרבייג'ן
8 נקודות: רומניה רומניה
7 נקודות: מונטנגרו מונטנגרו
6 נקודות: שוודיה שוודיה
5 נקודות: פינלנד פינלנד
4 נקודות: גאורגיה גאורגיה
3 נקודות: אסטוניה אסטוניה
2 נקודות: סרביה סרביה
1 נקודות: אוסטרליה אוסטרליה
הערות שוליים

↑  Granger, Anthony (29 באוגוסט 2022). "Poland: TVP Confirms Eurovision 2022 Participation". Eurovoix. נבדק ב-14 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Tu bije serce Europy! Wybieramy hit na Eurowizję!". Telemagazyn (בפולנית). נבדק ב-2022-02-05.
↑  Blazewicz, Maciej (2022-01-14). "🇵🇱 Eurowizja 2022 • Krajowe Eliminacje 2022: Oto finaliści. Kim są kandydaci do Turynu i kiedy wybierzemy reprezentanta?". Dziennik Eurowizyjny (בפולנית). נבדק ב-2022-01-14.
↑  Polewski, Kamil (2022-02-08). "Eurowizja 2022: jury finału "Tu bije serce Europy!" ujawnione!". Eurowizja.org (בפולנית). נבדק ב-2022-02-08.
↑  Granger, Anthony (2022-02-09). "🇵🇱 Poland: Tu bije serce Europy! Guest Performers Announced". Eurovoix. נבדק ב-2022-02-09.
↑  "Turin, Italy, to host the 66th Eurovision Song Contest in May 2022 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 8 באוקטובר 2021. ארכיון מ-9 באוקטובר 2021. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  "🇵🇱 Poland: All The Details About Ochman's Rehearsal". Eurovoix (באנגלית בריטית). 2022-05-03. נבדק ב-2022-05-25.
↑  Granger, Anthony (2022-05-04). "🇵🇱 Poland: Ochman Explains The Meaning Behind His Eurovision Performance". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-05-25.
↑  Eurovision Song Contest 2022 Semi-Final running orders revealed!, Eurovision.tv, ‏2022-03-29 (באנגלית בריטית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
↑  eurovisionworld, Eurovision 2022 Grand Final
↑  Blazewicz, Maciej (22 באפריל 2022). "Wielkie gwiazdy na Eurowizji 2022 • Dziś Eurovision House Party • Kalush Orchestra o swoim występie w Turynie • Kto wystąpi w poniedziałek w Warszawie?". Dziennik-Eurowizyjny.pl (בפולנית). נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Results of the Second Semi-Final of Turin 2022". European Broadcasting Union. נבדק ב-20 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Results of the Grand Final of Turin 2022". European Broadcasting Union. נבדק ב-20 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EBU statement regarding voting patterns during 2022 shows". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2022-05-14. נבדק ב-2022-05-15.
↑  Cobb, Ryan (2022-05-15). "EBU reveals six national juries were removed from Eurovision 2022". ESCXTRA.com (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-05-15.
↑  Bruggeman, Floor; Grommen, Stefan; Arnoudt, Rik (2022-05-15). "Verdachte jurystemmen in 6 landen op Songfestival: organisator EBU moest uitslag laten herberekenen". vrtnws.be (בהולנדית). VRT. נבדק ב-2022-05-15.
1 2  "EBU Statement: Irregular voting patterns during Second Semi-Final 2022". European Broadcasting Union. 19 במאי 2022. נבדק ב-19 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TVP respond to Poland's jury votes exclusion". ESCXTRA.com (באנגלית בריטית). 2022-05-18. נבדק ב-2022-05-20.
גנטיקה

תהליך ייצור החלבונים בתא לפי תבנית ה-DNA הוא מהעקרונות הבסיסיים ביותר בגנטיקה
גֵּנֵטִיקָה היא ענף במדעי החיים העוסק במחקר של גנים, תורשה, והמגוון הגנטי באורגניזמים. גנטיקה נחשבת בעיקר לתחום בתוך הביולוגיה, אך פעמים רבות מחקרים גנטיים מצטלבים עם מחקרים בתחומים אחרים של מדעי החיים, ויש קשר הדוק בין הגנטיקה לבין מערכות מידע.
אבי הגנטיקה המודרנית הוא נזיר אוגוסטיני בשם גרגור מנדל, שחי ופעל בשלהי המאה ה־19. מנדל חקר "הורשת תכונות", שהן הדפוסים והתבניות שבהן תכונות עוברות מהורים לצאצאים. הוא הבחין בכך שאורגניזמים (צמחי אפונה) יורשים תכונות במנות בדידות של "יחידות תורשה". מונח זה, שעדיין נמצא בשימוש, הוא הגדרה עמומה של מה שידוע היום כגן.
הורשת תכונות ומנגנוני הורשה מולקולריים של גנים הם עדיין תחומי מחקר חשובים בגנטיקה גם במאה ה־21. עם זאת, במשך השנים הרחיבו הגנטיקאים את תחום פעילותם, והחלו לחקור גם את התפקוד ואת ההתנהגות של הגנים בתנאים שונים וכן את הפעילות ההדדית של הגנים ברמה התאית וברמת האורגניזם כולו. המבנה, התפקוד, הגיוון, והתפוצה של גנים נחקרים בהקשר התאי, בהקשר של האורגניזם השלם (יחסי דומיננטיות לדוגמה), ובהקשר של אוכלוסיית אורגניזמים נתונה. ההתפתחויות המודרניות בגנטיקה הקלאסית הובילו ליצירתם של מספר תחומי משנה, ובהם אפיגנטיקה וגנטיקה של אוכלוסיות. אף שבתחילה חקר מנדל צמחי אפון, כיום הגנטיקה עוסקת במחקר של יצורים מכל שלוש העל ממלכות.
התהליכים השונים שנחקרים בגנטיקה מתרחשים באופן התלוי לעיתים בתנאי המחיה של האורגניזם, והשילוב בין התורשה לסביבה הטבעית משפיע על תכונותיו של האורגניזם כך שאין בהכרח קשר ישיר בין הגנוטיפ (הרכב הגנים) לפנוטיפ (אופן ההתבטאות של התכונות) של האורגניזם. הסביבה הפנימית או החיצונית של התא או האורגניזם עשויה לגרום להתבטאות או להשתקת גנים. דוגמה לכך היא זוג זרעים של אותו קלח תירס, שאחד מהם ממוקם באקלים ממוזג ואחד באקלים צחיח. מבחינת ההרכב הגנטי שלהם גובה הצמחים אמור להיות אותו דבר בקירוב, אך בפועל הצמח שנבט באקלים הצחיח לא יהיה קרוב בגודלו לגודל הצמח שגדל באקלים הממוזג, וזאת עקב מחסור במים ובנוטריינטים בסביבתו הקרובה.
המידע הגנטי מצוי ברוב האורגניזמים במולקולת DNA בצורות שונות (בעיקר כרומוזומים), וקיים מספר קטן של וירוסים שבהם המידע אצור במולקולת RNA.
תחומים בגנטיקה

רוב המחקר בגנטיקה נסוב סביב הניסיון להסביר את השפעתם של הגנים על הפנוטיפים ואת השפעתם של הגנים על אוכלוסיות.
ביולוגיה מולקולרית היא המדע שצמח כתוצאה מהאיחוד בין ביוכימיה וגנטיקה ועוסק בחקר היסודות המולקולריים של תהליכי השכפול, שעתוק ותרגום של החומר התורשתי.
גנומיקה הוא תחום חדש יחסית, שצמח בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית שאיפשרה את התיעוד הרצוף של גנומים שלמים (גנום האדם, גנום העכבר, גנום האורז ועוד). תחום זה עוסק בניסיון לאתר תבניות של גנום החוזרות על עצמן בכל הפרטים של מין מסוים, ובכך מאפיינות אותו. תחום מדעי זה כולל גם את הענף המדעי הצעיר, ביואינפורמטיקה, שמשלב בין מדעי המחשב והביולוגיה במטרה לנתח באמצעות מחשב את הכמות הגדולה של המידע הביולוגי.
אפיגנטיקה הוא התחום העוסק בחקר תכונות מורשות שאינן קשורות באדיקות לרצף ה-DNA. התופעה האפיגנטית המוכרת ביותר היא תופעת המתילציה, בה הוספה והסרה של קבוצות מתיל כימיות ל-DNA, לרוב ברצפי CG (על האות C) משפיעה על התבטאותם של גנים. כמו כן ידועה תופעת האצטילציה, בה מתרחשת הוספה של קבוצות אצטיל כימיות על היסטונים (קומפלקסים חלבוניים המעורבים בארגון מבני של ה-DNA). בתחום האפיגנטיקה כיום, רב הנסתר על הנגלה. פרויקט גנום האדם אינו נוגע כלל להיבטים האפיגנטיים של הגנום.
גנטיקה של תכונות מורכבות הוא תחום המשלב גנטיקה וסטטיסטיקה בניסיון לאתר גורמי מחלה גנטיים, אשר תרומתם לאפקט המחלה קטנה. כיום ידוע שרוב התכונות הגנטיות הן תכונות מורכבות, (נקראות גם כמותיות), הנקבעות על ידי מספר גנים יחד ומראות דפוס הורשה מורכב.
גנטיקה אבולוציונית.
ציטוגנטיקה היא תחום בביולוגיה המגשר בין הגנטיקה והביולוגיה של התא (ציטולוגיה).
גנטיקה מולקולרית.
היסטוריה

הבסיס התאורטי למדע הגנטיקה הונח על ידי הנזיר גרגור מנדל באמצע המאה ה-19. לפני מנדל שלטה גישת המיזוג והערבוב, שלפיה הצאצא הוא בעל תכונות שמהוות את ממוצע תכונותיהם של הוריו. לפיכך, זיווג של פרח לבן באדום ייתן צאצא ורוד. מנדל הראה כי התכונות לא מורשות כערבוב תכונות ההורים, אלא כצירוף של גנים שונים. כיום מוסבר "ערבוב" תכונות כפעילות של גנים שונים הפועלים בצורה מרוכבת. תאוריה נוספת שהייתה מקובלת באותה התקופה, אותה ניסח ז'אן-בטיסט דה לאמארק, הייתה שניתן להוריש תכונות נרכשות.
כיום ידוע שהמידע התורשתי נישא על חומצות גרעין מסוג (DNA (deoxyribonucleic acid או (RNA (ribonucleic acid במספר וירוסים. מוטציות – שינויים ב-DNA – יכולות לשנות את התכונות של יצור שבו התרחשו וכן יכולות לעבור בתורשה במקרה שהן מתחוללות בתאי המין שלו.
בגנים מקודד מידע לסינתזה של חלבונים, שלהם השפעה מרכזית על הפנוטיפ של האורגניזם.
היסטוריה > תורשה מנדלית

בשנת 1865 פרסם המדען והנזיר האוגוסטיני הצ'כי גרגור מנדל מאמר שבו תיאר תבניות תורשה של מספר תכונות באפונות גינה, והראה כי קיימת חוקיות סטטיסטית בהורשת התכונות. למרות שלא כל התכונות שנבדקו מאופיינות בעקרון ההורשה המנדלי, עבודתו של מנדל הדגימה את החשיבות שביישום הסטטיסטיקה בחקר התורשה. חוקי התורשה של מנדל הגדירו את עקרונות התורשה שמצא: חוק ההפרדה (החוק הראשון), לפיו כל אורגניזם מכיל שני פקטורים ומוריש לכל צאצא פקטור יחיד, וחוק ההתפלגות העצמאית, לפיו פקטורים בעלי מאפיינים שונים מחולקים בין הגמטות בלי תלות של אחד במשנהו. אחת השיטות שפיתח מנדל היא הכלאת מבחן ניסוי שבעזרתו ניתן לקבוע את הגנוטיפ של יצור בעל פנוטיפ דומיננטי.
מאז ועד היום נבנו מודלים מורכבים יותר של תורשה. מנדל הגדיר את המונח 'אלל' כיחידת הבסיס של התורשה. במרוצת השנים החל השימוש במונח גן כמונח נרדף למונח 'אלל' כפי שהגדירו מנדל בשעתו, בעוד שהמונח 'אלל' החל לציין את צורת ההופעה של גן מסוים (לדוגמה: פרווה שחורה/פרווה לבנה). פריצת הדרך של מנדל וחשיבות עבודתו לא הוכרו בעודו בחיים, ורק לאחר מותו מספר חוקרים שעסקו בתחום גילו אותה. המדען האנגלי ויליאם בטסון תרם להפצת רעיונותיו של מנדל, והוא טבע את המונח "גנטיקה" ב-1905.
לאחר גילויה מחדש של עבודתו של מנדל ניסו מדענים לקבוע מהו החומר בתאים האחראי לתורשה. ב-1911, על סמך תצפיות בזבובי פירות (דרוזופילה), הציע הגנטיקאי האמריקאי תומאס הנט מורגן כי גנים נמצאים בכרומוזומים. ב-1913 השתמש אחד מתלמידיו אלפרד סטורטוונט בתכונה של תאחיזה כדי להוכיח שגנים מסודרים בצורה ליניארית על גבי הכרומוזום.
היסטוריה > גנטיקה מולקולרית

כרומוזומים מורכבים מחלבונים ומ-DNA. אף על פי שידעו כי גנים נמצאים על גבי כרומוזומים, לא היה ידוע מהו החומר התורשתי. ב-1928 הרופא והגנטיקאי האנגלי פרדריק גריפית' גילה שחיידקים יכולים להעביר חומר תורשתי בתהליך שנקרא טרנספורמציה, גילוי שהיה לאחד מאבני היסוד של הגנטיקה המולקולרית. בניסוי גריפית' חיידקים מתים העבירו חומר גנטי שגרם ל"טרנספורמציה" של חיידקים חיים אחרים. 16 שנה לאחר מכן, ב-1944 בניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי זיהו החוקרים כי המולקולה האחראית לטרנספורמציה היא ה-DNA ‏(deoxyribonucleic acid). ניסוי הרשי-צ'ייס ב-1952 הדגים את חשיבותו של ה-DNA (ולא של חלבון) כחומר תורשתי של נגיפים המדביקים חיידקים, ובכך אישש את הרעיון כי DNA הוא החומר התורשתי.
ב-1953 קבעו ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק את מבנה ה-DNA, על סמך עבודת קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן שנעשתה על ידי רוזלינד פרנקלין ומוריס וילקינס. לאחר גילוי מבנה ה-DNA נעשו מאמצים לקבוע כיצד משפיע ה-DNA על התהליך של ייצור חלבונים. התברר כי ה-DNA משמש כתבנית ליצירת mRNA ‏(RNA שליח), המתורגם לרצף של חומצות אמינו המרכיבות חלבון. הכללים על פיהם מתורגם ה-mRNA לחומצות אמינו מוגדרים כקוד הגנטי.
הבנת הבסיס המולקולרי לתורשה הביאה למחקרים רבים בנושא. בין הפיתוחים החשובים בתחום היו פיתוח של ריצוף DNA על ידי פרדריק סנגר ב-1977, ושל שיטת ה-PCR ב-1983 על ידי קארי מוליס.
ראו גם

גנטיקה רפואית
לקריאה נוספת

אבינעם אדם ומירי סורוז'ון, גנטיקה – ממנדליזם להנדסה גנטית, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1990.
מירי סורוז'ון, מבוא לאנליזה גנטית, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2012–2013.
הערות שוליים

↑  Test Crosses | Learn Science at Scitable, www.nature.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562698805171  BnF: cb11939046z (data)  GND: 4071711-2  LCCN: sh85053877  NARA: 10639210  NDL: 00563884  NKC: ph114609
אורן הרמן

| --- | --- |

אורן הרמן, 2017
 לידה:  25 בינואר 1973 (בן 51) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית
 
אורן הרמן (נולד ב-25 בינואר 1973) הוא סופר ופרופסור להיסטוריה של המדע.
ביוגרפיה

הרמן נולד בירושלים ב-25 בינואר 1973. הוא גדל והתחנך בירושלים ובניו יורק, וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. לאחר שלוש שנות שירות ביחידה מובחרת בצה"ל, למד היסטוריה וביולוגיה באוניברסיטה העברית וסיים תואר ראשון בהצטיינות. לאחר מכן קיבל תואר שני ותואר דוקטור בהצטיינות מאוניברסיטת אוקספורד. במשך שנתיים עסק במחקר והוראה באוניברסיטת הרווארד, במחלקה להיסטוריה של המדע.
הרמן זכה בפרס אלון להצטיינות אקדמית, ונבחר בשנת 2003 לאקדמיה הצעירה למדעים בישראל. נכון לשנת 2022, הרמן הוא מרצה בתוכנית לתארים מתקדמים במדע, טכנולוגיה וחברה באוניברסיטת בר-אילן ועמית בכיר במכון ון ליר בירושלים. תחומי ההתמחות שלו כוללים היסטוריה ופילוסופיה של הביולוגיה המודרנית, היסטוריה של המחשבה האבולוציונית, אלטרואיזם, גנטיקה במאה ה-20, היסטוריה תרבותית של המדע, ביוגרפיות היסטוריות, מדע ומיתולוגיה.
הרמן תורם תכופות ל"ניו ריפבליק" ול"הארץ", והוא יוצר משותף של הסדרה התיעודית הישראלית "אז הרצל אמר" (?Did Herzl Really Say That), הבוחנת זהויות תרבותיות משתנות בישראל. עבודתו סוקרה בכתבי העת המדעיים Science ו-Nature, וכן בניו יורק טיימס, הטיימס, TLS, The New York Review of Books, אקונומיסט, פורבס, הפינגטון פוסט ועוד.
יצירותיו > ספרים

"האיש שהמציא את הכרומוזום". קיימברידג', מסצ'וסטס: אוניברסיטת הרווארד, 2004.
Rebels, Mavericks and Heretics in Biology. עם מייקל דיטריך. ניו הייבן, קונטיקט: הוצאת אוניברסיטת ייל, 2008.
"מחיר האלטרואיזם: ג'ורג' פרייס והחיפוש אחר מקורות טוב הלב". ניו יורק: WWNorton / Bodley Head / Random House, 2010. ISBN 978-1-84792-062-1
"מדענים מבחוץ: דרכים לחדשנות בביולוגיה" (Outsider Scientists: Routes to Innovation in Biology). עם מייקל דיטריך. שיקגו: אוניברסיטת שיקגו. 2013
"אבולוציות: חמישה עשר מיתוסים שמסבירים את עולמנו". ניו יורק: פרר, שטראוס וז'ירו, 2018; ידיעות ספרים, 2019.
"חולמים, בעלי חזון ומהפכנים במדעי החיים" (Dreamers, Visionaries and Revolutionaries in the Life Sciences). עם מייקל דיטריך. שיקגו: אוניברסיטת שיקגו, 2018
"ההיסטוריוגרפיה של הביולוגיה" (Handbook of the Historiography of Biology). עם מייקל דיטריך ומארק בורלו. הוצאת שפרינגר. 2018
ספרו המפורסם ביותר, "מחיר האלטרואיזם: ג'ורג' פרייס והחיפוש אחר מקורות טוב הלב", בוחן את מקורותיו האבולוציוניים של האלטרואיזם וסוקר את קורות חייו של הגאון הטרגי ג'ורג' פרייס, שניסח משוואה לפתרון פרדוקס האלטרואיזם. הספר זכה בפרס הספרים של לוס אנג'לס טיימס לשנת 2010 בקטגוריית המדע והטכנולוגיה, היה ספר השנה של הניו יורק טיימס, והעניק השראה לשני מחזות תיאטרון ותוכניות רדיו. ספרו הראשון של אורן הרמן, "האיש שהמציא את הכרומוזום", נכתב על המדען האנגלי סיריל דין דרלינגטון, שניסה להשתמש בביולוגיה לשם הבנת התרבות וההיסטוריה האנושית, ורעיונותיו הקרינו על מחקר הפוטנציאל האבולוציוני. ספרו האחרון בינתיים של הרמן – "אבולוציות" – תורגם לעברית וראה אור בהוצאת ידיעות ספרים. הספר, שהיה לרב מכר, מתאר בנימה מיתית את האירועים הגדולים בתולדות היקום, החל במפץ הגדול ועד להתפתחות התודעה האנושית. ספריו של הרמן תורגמו לשפות רבות בהן פולנית, סינית, עברית, יפנית, קוריאנית, איטלקית, טורקית ומלאיאלאם.
יצירותיו > סרטים

אז הרצל אמר, עם ינאי עפרן. במאי: עידו בהט. ערוץ 8. 2006
הערות שוליים

↑  Oren Harman, The New Republic (באנגלית אמריקאית)
↑  Did Herzl really say that? (אורכב 28.03.2019 בארכיון Wayback Machine)
↑  Oren Herman, The Price of Altruism
George Price and the Search for the Origins of Kindness, W.W. Norton & Company, 2011
↑  אורן הרמן, מחיר האלטרואיזם, תרגום: מיכל בן יעקב, ידיעות ספרים, ספרי עליית הגג, 2013
↑  2010 Los Angeles Times Book Prize Winners Announced - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏29 באפריל 2011
↑  Notable Book of the Year
↑  Oren Herman, The Man Who Invented the Chromosome: A Life of Cyril Darlington, Harvard University Press, 2004
↑  אורן הרמן, אבולוציות: חמישה עשר מיתוסים שמסבירים את עולמנו, ידיעות ספרים, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296988805171  PLWABN: 9810531663405606  BIBSYS: 4062422  BnF: cb14583420p (data)  CiNii: DA1667113X  GND: 1047228270  ISNI: 0000 0001 2098 5626  LCCN: nr2002008127  NKC: hka20201092018  NTA: 268953686  SUDOC: 091965314  VIAF: 2716508   WorldCat (עם VIAF): 2716508
מריה מונטסורי

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1870 Zorrozaurre, ממלכת איטליה 
 פטירה:  6 במאי 1952 (בגיל 81) נורדוויק, הולנד 
 מדינה:  Zorroza, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  נורדוויק 
 השכלה:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 מעסיק:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 פרסים והוקרה:  אבירה בלגיון הצרפתי (1949)  קצין במסדר אורנז'-נסאו 
 
מריה טסלה ארטימיזיה מונטסורי (באיטלקית: Maria Tecla Artemisia Montessori;‏ 31 באוגוסט 1870 – 6 במאי 1952) הייתה מחנכת איטלקייה, מדענית, רופאה ופסיכיאטרית, פילוסופית, פמיניסטית ופעילה למען זכויות אדם.
ביוגרפיה

מריה מונטסורי נולדה בעיירה קיארוואלה השייכת למחוז מארקה שבאיטליה, ב-31 באוגוסט 1870. ילדותה ושנות בגרותה התאפיינו בשבירת התבניות הפאסיביות של האישה האיטלקית באותה תקופה. דבר זה התאפשר הודות לפתיחותם הרעיונית של הוריה ובעיקר של אמה, שתמכה ברעיון של נשים משכילות. בהיותה בת 13 התחילה מונטסורי ללמוד בבית הספר הטכנולוגי, מוסד לימודי בו למדו בעיקר בנים ולא היה מקובל נוכחותן של בנות בלימודים אלה. עם זאת, מונטסורי התעקשה להישאר בבית הספר בשל סקרנותה והתעניינותה הרבה במקצועות המדעים. בסוף לימודיה הגיעה מונטסורי להישגים גבוהים, בעיקר במקצועות מדעים ומתמטיקה. הוריה ובמיוחד אביה, עודדו אותה להיות מורה, בחירה שכיחה לנשים באותה התקופה, אך מונטסורי בחרה בלימודי הנדסה, והתעלמה מביקורת הסביבה.
שיטת מונטסורי

בשנת 1890 סיימה מונטסורי את לימודי התואר בפיזיקה ומתמטיקה והחליטה כי מקצוע זה לא לרוחה. לאחר התעניינותה הקצרה בביולוגיה, החליטה ללמוד רפואה – תופעה שכמעט ולא נשמעה כמותה לגבי אישה צעירה באותה תקופה. בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת רומא עברה מונטסורי תקופה שהייתה קשה במיוחד עבורה – היא נתקלה בעוינות רבה מהמרצים והסטודנטים שמסביבה בשל היותה אישה. ידוע כי היא לא הורשתה להשתתף בנתיחת גופות עם שאר כיתתה בשל הטענה שאין זה ראוי שאישה תהיה עם גברים בחדר בו מונחות גופות ערומות. מונטסורי נאלצה להשלים לבדה את לימודים אלה בשעותיה החופשיות וללא כל עזרה ממרציה. בשנה זו היא כמעט ונכנעה, אך היא החליטה שלא תשבר והמשיכה להילחם על חלומה. מונטסורי זכתה בפרס אקדמי בשנתה הראשונה ובשנת 1895 מצאה עבודה כמתמחה בבית חולים, לפני שאר הסטודנטים. בשנתיים האחרונות ללימודיה היא למדה רפואת ילדים ופסיכיאטריה והפכה למומחית ברפואת ילדים.
בשנת 1896 הייתה מריה מונטסורי לאישה הראשונה שקיבלה תואר דוקטור לרפואה מספיאנצה – אוניברסיטת רומא ומהראשונות באיטליה.
שיטת מונטסורי > צעדים ראשונים בפיתוח שיטת מונטסורי

בשנת 1897, החלה מונטסורי לעבוד במרפאה הפסיכיאטרית של אוניברסיטת רומא שם פגשה רופא בשם ג'וזפה מונטסנו שהיה לבן זוגה, אב ילדה ושותפה לגילוי הנוירופסיכיאטריה של הילדים. היא בחרה לא להתחתן כדי להמשיך ולהתמקד בקריירה. עבודתה עם ילדים שנקראו אז "רפי שכל" היא שהולידה רבים מרעיונותיה המאוחרים יותר. היא האמינה שליקויים רוחניים הם בעיה פדגוגית יותר מאשר בעיה רפואית, ולדעתה אפשר היה לעזור לילדים באמצעות טיפול חינוכי מיוחד. באופן הדרגתי היא החלה לעסוק בתחום הפדגוגיה. בשנת 1899 הזדמן למונטסורי לבחון את רעיונותיה, כשקיבלה על עצמה לנהל בית ספר לילדים עם אוטיזם ופיגור שכלי. עד הגעתה לבית הספר, הלומדים והלומדות בו לא זכו להתייחסות. הם לא דיברו או הופעלו על ידי הצוות והיו מוזנחים. בניהולה את בית הספר, דרשה מהצוות לכבד ולהעריך את התלמידים והתלמידות, ויצרה עבורם סביבה עשירה בגירויים ופעילויות בעלות מטרות יעילות. עקרונות העבודה שהנחו את מונטסורי היו עבודה אינדיבידואלית ועיקרון תצפיות וניסויים ואת עקרונות אלו יישמה במהלך עבודתה. היא צפתה בתלמידיה כדי להבין לעומק את דרכי הפעולה בהן נוקטים ואת צורכיהם, ועבדה עם כל ילד באופן אישי, מתוך הבנת השונות שבין תלמידיה והזדקקותם ליחס.
מונטסורי הייתה שותפה בהקמת המכון האוטופריני ברומא שהכשיר מורים מיוחדים לעבודה עם ילדים בעלי לקויות.
ב-31 במרץ 1898 נולד בנה היחיד מריו, אותו גידלה מונטסורי מחוץ למוסד הנישואים, אף שהדבר לא היה מקובל באותה תקופה.
שיטת מונטסורי > פתיחת בית הילדים הראשון

בשנת 1901 הגיעה מונטסורי למסקנה ששיטות העבודה המיוחדות שלה מתאימות גם לילדים ללא אוטיזם או פיגור שכלי, אך לא היה לה מקום בו יכלה ליישם את רעיונותיה. היא הפסיקה את עבודתה באוניברסיטת רומא והחלה ללמוד פסיכולוגיה חברתית ופילוסופיה.
ב-1904, הוסמכה מריה מונטסורי כפרופסור לאנתרופולוגיה פדגוגית, והייתה לאישה הראשונה באיטליה שקבלה תואר פרופסור. בשנת 1907 ייסדה מונטסורי ברובע הפועלים סן לורנצו שברומא את "קאזה דיי במביני", בית הילדים הראשון בעל אופי סוציאלי, מעון עם חיי חברה ואווירה חינוכית מסביב.