stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום כיפור (שיר)
הערות שוליים

1 2   יסמין מועלם - יום כיפור, סרטון בערוץ "Jasmin Moallem", באתר יוטיוב (אורך: 03:14)
↑  וואלה! תרבות‏, "באה כמו כלי שבור": יסמין מועלם מוציאה שיר חדש ואינטימי, באתר וואלה, 8 בפברואר 2024
1 2 3 4  יסמין מועלם יום כיפור, באתר יוסמיוסיק, ‏8 בפברואר 2024
↑  יסמין מועלם, את השיר הבא לא תכננתי להוציא, אינסטגרם, 8 בפברואר 2024
↑   יסמין מועלם - יום כיפור הופעה, סרטון בערוץ "Davina Messi", באתר יוטיוב (אורך: 02:16)
↑  יסמין מועלם / יום כיפור | הליקון ארומה מיוזיק גרופ, באתר הליקון ארומה מיוזיק גרופ, ‏8 בפברואר 2024
1 2 3 4 5  בחירות העורכים - כאן 88 | 13.2.2024, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בפברואר 2024
1 2   בן שלו, "יום כיפור" של יסמין מועלם תופס חזק את התחושה הקיומית העכשווית, באתר הארץ, 24 בפברואר 2024
↑  המצעד הישראלי: 29-07/03/2024, באתר גלגלצ
| יסמין מועלם |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אריה • אין עולם |  |
| סינגלים | "מסיבה" • "מחילה" • "יחפים" • "לא היה מעולם" • "סהרה" • "צונאמי" • "יהיה טוב" • "יום כיפור" • "יוצאת מזה" •  "דאמ" |  |
יובה

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 מים:  6.9 ג'
 קלוריות:  530 קק"ל
 חלבונים:  50.4 ג'
 פחמימות:  7.2 ג'
 שומן:  32.1 ג'
 שומן רווי:  4.98%
 שומן חד בלתי רווי:  7.50%
 שומן רב בלתי רווי:  16.26%
 כולסטרול:  1.4 מ"ג
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין A:  1 מק"ג
  ‑ ויטמין B1:  0.35 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.12 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  1.4 מ"ג
  ‑ ויטמין B5:  0.55 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.32 מ"ג
  ‑ ויטמין B9:  38 מק"ג
  ‑ ויטמין E:  2.4 מ"ג
  ‑ ויטמין K:  55 מק"ג
 ברזל:  8.3 מ"ג
 סידן:  210 מ"ג
 מגנזיום:  220 מ"ג
 זרחן:  600 מ"ג
 אשלגן:  840 מ"ג
 נתרן:  12 מ"ג
 נחושת:  3.27 מ"ג
 אבץ:  4.9 מ"ג
 בטא-קרוטן:  7 מק"ג
 סיבים תזונתיים:  3.0 ג'
 מקור: [דרוש מקור]
ערך זה עוסק במוצר מזון המיוצר מקרום חלב סויה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יוּבָּה (קאנג'י: 湯葉, קאנה: ゆば, תעתיק: yuba) המכוּנה גם יריעת טופו, קרום טופו, עור טופו, הוא מוצר מזון, העשוי מפולי סויה. במהלך הרתחת חלב סויה, בתבנית רדודה ורחבה, נוצר על פני הנוזל קרום שמזכיר במרקמו עור. הקרומים נאספים ומיובשים ליריעות צהבהבות שנקראות יובה. מכיוון שיובה לא מיוצרת באמצעות חומר קרישה, מבחינה טכנית היא לא נחשבת טופו ממש; עם זאת, יש לה מרקם וטעם דומים למוצרי טופו מסוימים.
השימוש ביובה תועד לראשונה בכתובות ישנות בסין, בקוריאה וביפן מהמאה ה-16. היא נמצאת בשימוש נרחב, טרייה, מותססת או מיובשת, במטבחים הסיני, הקוריאני והיפני.
שמות במזרח אסיה

השם יוּבָּה מקורו ביפנית. בסינית השם הוא פֿוּפִּי 腐皮, מילולית "עור סויה" (מנד' fǔpí, קנט' fu6 pei4), או דוֹפֿוּפִּי 豆腐皮, מיל' "עור טופו" (מנד' dòufu pí). גם בקוריאנית משמעו של השם הוא "עור טופו", והוא טוּבּוּ-קּוֹפְּצִ'יל[דרוש תעתוק] 두부껍질 (תעתיק מחודש: dubu-kkeopjil, תעתיק מק'קיון–ריישאוור: tubu-kkŏpchil).
היסטוריה מוקדמת

אזכור מוקדם של יובה הופיע ב-1587 ביפן ב"מָאצוּיָה הִיסָמָאצוּ צ'אקאי-קי", יומן תלת-דורי של טקסי התה במשפחת מאצויה. המחבר, מאצויה היסמאסה, כותב בפשטות שיובה היא הקרום הנוצר על גבי חלב סויה.
אזכורים כתובים אחרים ליובה הופיעו באותה תקופה בסין ב"בֶּנְצָאוֹ גַאנְגְמוּ", ספר הרוקחות הגדול, מאת לי שיגֵ'ן. עבודה זו הושלמה ב-1578 אך לא פורסמה עד 1596. בפרק 25 כתוב:
אם נוצר קרום על פני חלב סויה כשמחממים אותו בתהליך הכנת טופו, יש להרים ולייבש אותו, והתוצאה היא עור טופו ["דוֹאוּפֿוּ פּי"], שהוא בפני עצמו תוצר טעים.
אזכור שלישי ידוע של יובה הופיע ב-1695 ביפן ב"בֵּן גָ'אוֹ שי גִ'יאן" [ראי של אוכל בשושלת זו, 12 כרכים]. ספר זה נכתב על ידי הִיטוּמִי הִיצוּדַאִי ביפן, בסינית. השם הסיני ליובה בספר זה הוא "דוֹפוּ-לָאוֹ", אך הסימניות הסיניות למונח זה מבוטאות ביפנית tōfu no uba. "לאו" או "אוּבָּה" פירושם "זְקֵנה" או "מינקת".
הכנה

ניתן לקנות יובה בצורה טרייה או מיובשת. כדי להשתמש ביובה מיובשת, ראשית מרטיבים אותה במים לפני השימוש. משתמשים ביובה לעיתים קרובות לעטיפת ג'יאוזי.
בשל גמישותה, יריעות יובה מיוצרות גם בצורה "מקוּוצ'צ'ת", או מקופלת או שטוחה לעטיפה, וצורות אלה משמשות כתחליפי בשר במטבח הצמחוני והטבעוני. ליצירת דאמפלינגס באו מיוּבָּה (דוֹבָּאוֹ dòu baō), מקפלים ומכווצים את יריעות היובה לצרורות. לעיתים קרובות ראשית מטגנים אותם טיגון ראשוני, כדי לחזק את המעטפת לפני הבישול.
צורות הכנה > יובה מיובשת

יובה מיובשת נמכרת גם כמקלות סויה יבשים (בסינית פֿוּג'וּ fuzhu). כדי שישמרו על צורתם המקופלת הייחודית, מניחים יובה טרייה, או יובה מיובשת ואז מורטבת, בשכבות או מקופלת, ואז קושרים אותה בחוזקה בתוך בד ומבשלים אותם. יובה בצרורות כאלה נקראת בסינית "עוף טופו" (דוֹגִ'י douji), במטבח התאילנדי פֿוֹנְג טָאוֹ-הוּ[דרוש תעתוק] (fawng dtâo-hûu, מילולית "קצף טופו"), או פֿוּ-צ'וּק בדרום-מזרח אסיה.
צורות הכנה > תחליפי בשר

על ידי הנחה בשכבות וסידור היריעות באופן מסוים, ניתן ליצור מיובה חיקוי של חזה עוף. להשלמת אפקט החיקוי מטגנים את צד ה"עור" עד שהוא פריך. אם ממלאים יובה "חזה עוף" בירקות, נוצרת מנה בשם "ברווז טופו". בדרך זו מיוצרים תחליפי בשר שונים, במיוחד במסעדות צמחוניות בודהיסטיות בסין ובאזורים אחרים של תרבות סינית.
תחליפי הבשר הראשונים בעולם פותחו בסין, כנראה בידי טבחים בודהיסטים במקדשים ובמנזרים. המתכון המוקדם ביותר להכנת תחליפי בשר אלה כלל שימוש ביריעות יובה (דוֹפֿוּפִּי, "עור טופו") דקות לעטיפת מילוי שעשוי מפיסות יובה טחונות, מעושנות או מתובלות אחרות, קשירת הצרור בחוט ואידוי עד לקבלת מרקם בשרי וטעמים מפותחים.
צורות הכנה > גליל (גזע עץ)

שיטות הכנה אחרות כוללות גלגול מהודק של היובה על מקל-אכילה ואידוי ליצירת גלילים, המזכירים בצורתם גזעי עץ. כאשר פורסים את הגליל, כל פרוסה מתקבלת בצורה עגולה ובמרכזה חור מרובע, כמו מטבעות סיניים ישנים.
במנות

יובה מוגשת כמנה עיקרית בקיוטו
רול יובה כמנת דים סאם
הערות שוליים

↑  BEAN SKIN (腐竹) ; A PRODUCT OF BLOOD & SWEAT FROM THE MAKERS. Journal of the Hong Kong Branch of the Royal Asiatic Society. Vol. 17. 1977.
1 2  Shurtleff, William; Aoyagi, Akiko (2012). History of Yuba – The Film That Forms atop Heated Soymilk (1587–2012). Lafayette, California: Soyinfo Center.
1 2  Shurtleff, William; Aoyagi, Akiko (1983). The Book of Tofu. Berkeley, California: Ten Speed Press.
↑  "Foo chuk factory full of flies, with a dead kitty".
1 2  Shurtleff, William. "History of Soybeans and Soyfoods: 1100 B.C. to the 1980s (unpublished)". Unpublished. נבדק ב-2013-01-22.
עובד במפעל יובה שמְקַפֶּה את הקרום מדליים קטנים ומייבש אותם
הכנת יובה על ידי קיפוי הקרום מעל חלב סויה חם
יובה נמכרת בדרך כלל כעלים או יריעות מיובשות.
מקלות יובה בתבשיל
יאן-קאי קריסטל לואו

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1981 (בת 43) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקנית
 בן זוג:  מיקו טומאסביץ' (2009 - הווה)
 צאצאים:  2
 http://www.crystallo.info/
 פרופיל ב-IMDb
 
יאן-קאי קריסטל לואו (באנגלית: Yan-Kay Crystal Lowe; נולדה ב-20 בינואר 1981) היא שחקנית קנדית.
קורות חייה

נולדה בשם יאן-קאי לואו (בסינית:  罗 艳琪) בוונקובר, קולומביה הבריטית לאם ממוצא סקוטי ואב סיני יליד הונג קונג. כשהייתה צעירה אביה חזר להונג קונג עם משפחתו, שם הם חיו מספר שנים. היא דוברת קנטונזית באופן שוטף.
לדבריה, כבר מגיל חמש רצתה להיות שחקנית. כנערה עבדה בדוגמנות, ומגיל 15 החלה בקריירת משחק.
קריירה

בשנת 2014 נבחרה קריסטל לואו כשחקנית ראשית בסדרה הקנדית-אמריקאית "מכתבי אהבה", הסדרה החלה ב-20 באפריל כללה 10 פרקים והסתיימה ב-22 ביוני 2014. את דמות זו גילמה גם בסדרת הסרטים אשר מבוססת על הסדרה. עד כה יצאו 11 סרטים בערוץ הולמרק, כאשר הראשון שודר בנובמבר 2014 והאחרון במספר שודר ב-2020.
חיים אישיים

ב-8 באוגוסט 2009 התחתנה עם מיקו טומסביץ' באחוזת הייקרופט (אנ') ההיסטורית של ונקובר. יש להם שני ילדים. בבעלותם של הזוג מסעדה בעיר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | במעגל הנקמה (אנ') | ניקי |  |
| 2000 | Sanctimony | וירג'יניה |  |
| 2001 | ילדי התירס 7 (אנ') | טיפאני |  |
| 2002 | אינסומניה | קיי קונל |  |
| 2002 | אני מרגל (אנ') | בחורה יפה |  |
| 2004 | Going the Distance | מלצרית צרפתייה |  |
| 2005 | Thralls | טניה ווטנר |  |
| 2006 | יעד סופי 3 | אשלין הלפרין |  |
| 2006 | מת לצעוק 4 | נערת צ'ינשי |  |
| 2006 | נחשים על המטוס | בחורה |  |
| 2006 | חג מולד שחור | לורן האנון |  |
| 2007 | ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף | בחורה במסיבה |  |
| 2007 | טעות בכיוון 2: דרך ללא מוצא | אלנה גרסייה |  |
| 2007 | גוד לאק צ'אק (אנ') | חברה של קאם |  |
| 2008 | That One Night | סטייסי |  |
| 2008 | Center Stage: Turn It Up | לקסי |  |
| 2008 | Dim Sum Funeral | ג'יין |  |
| 2009 | Driven to Kill | טניה |  |
| 2010 | מכונת זמן בג'קוזי | זואי |  |
| 2012 | A Little Bit Zombie | טינה |  |
| 2013 | Charlie | רוז |  |
| 2014 | Becoming Sophie |   | סרט קצר במאית |
| 2016 | Rampage: President Down | קריסטל |  |
| 2017 | The Last Guest | הייזל |  |
| 2017 | The Curtain |   | סרט קצר במאית ומפיקה |
| 2017 | פלא | שרה אלבאנס |  |
| 2019 | Benchwarmers 2: Breaking Balls | רמונה |  |
| 2023 | Break In | אלן |  |
| TBA | After Glow | ג'סיקה | סרט קצר במאית, תסריטאית ומפיקה |
הערות שוליים

↑  Signed, Sealed, Delivered - The Series | Hallmark Channel, web.archive.org, ‏2014-04-13
↑  רייצ'ל אלנבוגן, Hallmark Channel ‘Christmas At Holly Lodge’ Premiere: Meet The Cast, Watch Trailer, International Business Times, ‏2017-12-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010206634  VIAF: 160993246   WorldCat (עם VIAF): 160993246
יחסי עיראק–צ'ילה

| יחסי עיראק–צ'ילה |
| --- | --- |
עיראק: צ'ילה


עיראק: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
438,317: 756,102
אוכלוסייה
46,286,779: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
250,843: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,419: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי עיראק–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה של עיראק.
היסטוריה

צ'ילה התנגדה לפלישה לעיראק בשנת 2003.
נציגויות דיפלומטיות

דגל צ'ילה מיוצגת בעיראק באמצעות שגרירותה בביירות, לבנון.
עיראק מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי אוסטריה–אנדורה

| יחסי אוסטריה–אנדורה |
| --- | --- |
אוסטריה: אנדורה


אוסטריה: אנדורה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 468
אוכלוסייה
9,118,988: 82,180
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 3,728
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 45,360
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

שרת החוץ של אוסטריה קרין קנייסל יחד עם שרת החוץ של אנדורה מריה אובק אי פונט בווינה, 2018
יחסי אוסטריה–אנדורה הם יחסי החוץ בין נסיכות אנדורה לרפובליקת אוסטריה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 במרץ 1995, וב-1 בנובמבר אותה שנה נחתם הסכם רשמי בין המדינות. למרות שאנדורה אינה חלק מהאיחוד האירופי, היא חלק מגוש האירו החל משנת 2015, ובנוסף היא חלק מאזור שנגן דה פקטו. אוסטריה מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד, בעוד אנדורה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, והיא אחת מחמש השגרירויות היחידות שיש לאנדורה.
יורו 2032

| --- | --- |

 מארחת:  איטליה איטליה וטורקיה טורקיה
 תקופת התחרות:  יוני 2032 – יולי 2032 (כ־31 ימים)
 → בריטניה ואירלנד 2028יורו 2036 ←
אליפות אירופה בכדורגל 2032 של אופ"א, המכונה בדרך כלל יורו 2032 של אופ"א או פשוט יורו 2032, תהיה אליפות אירופה ה-19 של אופ"א, אליפות הכדורגל הבינלאומית הארבע שנתית שאורגנה על ידי אופ"א עבור נבחרות הגברים הבכירות של האיגודים החברים בה. איטליה וטורקיה יארחו את הטורניר, אשר אמור להתקיים בין יוני ליולי 2032.
זו תהיה הפעם הרביעית שמשחקי אליפות אירופה מתקיימים באיטליה, אשר אירחה בעבר את הטורנירים של 1968, 1980 ו-2020; בעוד שזו תהיה הפעם הראשונה בה מתקיימים משחקים בטורקיה.
תהליך בחירת המארחת

על מדינות להגיש הצעה עם עשרה אצטדיונים, אחד מהם חייב לכלול 60,000 מושבים, אחד מהם (רצוי שניים) חייב לכלול 50,000 מושבים, ארבעה מהם חייבים לכלול 40,000 מושבים ושלושה מהם חייבים לכלול 30,000 מושבים.
תהליך בחירת המארחת > תוקף ההצעות

הוועד הפועל של אופ"א הודיע ב-16 בדצמבר 2021 כי תהליך הגשת ההצעות יתקיים במקביל לזה של יורו 2028. מציעים מעוניינים יכולים להציע הצעות לכל אחד מהטורנירים. הגשת המועמדות נפתחה ב-17 בדצמבר 2021 ונסגרה ב-23 במרץ 2022.
תהליך בחירת המארחת > הצעות שאושרו

שלוש הצעות (אחת שנחשבה מאוחר יותר לא כשירה) התקבלו על ידי אופ"א לפני המועד האחרון של 23 במרץ 2022.
איטליה איטליה וטורקיה טורקיה - שתי המדינות הגישו הצעות בנפרד, וב-28 ביולי אופ"א הודיעה רשמית ששתי ההצעות תתאחד להצעה אחת על אירוח הטורניר.
איטליה איטליה - בפברואר 2019, נשיא התאחדות הכדורגל האיטלקית התראיין בערוץ סקיי ספורט איטליה, ואמר שההתאחדות מתעניינת באירוח הטורניר. ההצעה עברה שכלול על ידי נשיא ההתאחדות, כמה ימים אחרי הניצחון של איטליה ביורו 2020. בפברואר 2022 הודיעה ההתאחדות האיטלקית שהם ימשיכו עם הצעתם המקורית, שהיא לארח את יורו 2032, מכיוון שהיא תאפשר יותר זמן להשקיע באצטדיונים ובמתקנים.
טורקיה טורקיה - התאחדות הכדורגל הטורקית הצהירה על עניין שלה לארח את יורו 2028 או יורו 2032.
תהליך בחירת המארחת > הצעות שנדחו

רוסיה רוסיה - רוסיה הודיעה על הצעתה ב-23 במרץ, למרות האיסורים הנוכחיים של אופ"א על השתתפות מועדונים רוסים ונבחרת רוסיה עקב פלישת המדינה לאוקראינה. ב-2 במאי, אופ"א הכריזה על הצעות של אירוח יורו 2028 ו-2032 כבלתי כשירות.
העפלה

כמארחת, איטליה וטורקיה העפילו לטורניר באופן אוטומטי. המקומות הנותרים ייקבעו על ידי טורניר מוקדמות.
העפלה > נבחרות שהעפילו

| נבחרות | סיבת העפלה | תאריך העפלה | הופעות קודמות |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | מארחת | 10 באוקטובר 2023 | 11 (1968, 1980, 1988, 1996, 2000, 2004, 2008, 2012, 2016, 2020, 2024) |
| טורקיה טורקיה | מארחת | 10 באוקטובר 2023 | 6 (1996, 2000, 2008, 2016, 2020, 2024) |
אצטדיונים

ב-12 באפריל 2023, גם התאחדות הכדורגל האיטלקית וגם התאחדות הכדורגל הטורקית הגישו רשימה של 10 אצטדיונים לארח את התחרות, כשהן היו הצעות נפרדות. מכיוון שההצעה הפכה להצעה משותפת, כל מדינה תבחר במקום זאת חמישה אצטדיונים לטורניר הגמר. בחירת עשרת האצטדיונים - חמישה בכל מדינה - תוכרע באוקטובר 2026.
| איטליה איטליה> מילאנו | איטליה איטליה> רומא | איטליה איטליה> נאפולי | איטליה איטליה> בארי | איטליה איטליה> פירנצה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סן סירו | סטאדיו אולימפיקו | אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה | אצטדיון סאן ניקולה | אצטדיון ארטמיו פרנקי |
| תכולה: 75,817 | תכולה: 70,634 | תכולה: 54,726  (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) | תכולה: 58,270  (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) | תכולה: 43,147  (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) |

| טורינו | ורונה | בולוניה | ג'נובה | קליארי |
| אצטדיון אליאנץ | אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי | אצטדיון רנאטו דאל'ארה | אצטדיון לואיג'י פראריס | יוניפול דומוס (אנ') |
| תכולה: 41,507 | תכולה: 39,371   (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) | תכולה: 36,205 (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) | תכולה: 38,279 (יעבור שיפוץ לקראת הטורניר) | תכולה: 30,000 (אצטדיון חדש) |

|    טורינוורונהגנואהבולוניהפירנצהרומאנאפוליבאריקליארימילאן |    טורינוורונהגנואהבולוניהפירנצהרומאנאפוליבאריקליארימילאן |    אנטליהבורסהאסקישהירגזיאנטפאיסטנבולקוניהטרבזוןאנקרה |    אנטליהבורסהאסקישהירגזיאנטפאיסטנבולקוניהטרבזוןאנקרה |    אנטליהבורסהאסקישהירגזיאנטפאיסטנבולקוניהטרבזוןאנקרה |
טורקיה טורקיה
| איסטנבול | איסטנבול | איסטנבול | בורסה | אנקרה |
| אצטדיון אטאטורק | אצטדיון טורק טלקום | אצטדיון שיקרי סראג'ולו | אצטדיון המאה אטאטורק (אנ') | אצטדיון אנקרה החדש (אנ') |
| תכולה: 74,753 | תכולה: 53,798 | תכולה: 47,834 | תכולה: 43,331 | תכולה: 45,000 (אצטדיון חדש) |

| קוניה | טרבזון | אנטליה | גזיאנטפ | אסקישהיר |
| אצטדיון עיריית מטרופולין קוניה (אנ') | מתחם הספורט שנול גונש (אנ') | אצטדיון אנטליה (אנ') | אצטדיון גזיאנטפ (אנ') | אצטדיון אסקישיר החדש (אנ') |
| תכולה: 42,000 | תכולה: 40,782 | תכולה: 32,537 | תכולה: 33,502 | תכולה: 32,500 |
הערות שוליים

↑  רשמי: בריטניה ואירלנד יארחו את יורו 2028, באתר ערוץ הספורט, 10 באוקטובר 2023
↑  UEFA announces bidding process for potential UEFA EURO 2028 hosts, uefa, ‏12 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  UEFA Executive Committee approves a new Football Sustainability Strategy 2030, uefa, ‏16 בדצמבר 2021 (באנגלית)
↑  Declarations of interest in hosting UEFA EURO 2028 and 2032 received from four potential bids, uefa, ‏23 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  כתב מודגש מתייחס לזכייה באותה שנה. כתב נטוי מתייחס לכך שהיא אירחה את הטורניר.
| אליפויות אירופה בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | צרפת 1960 • ספרד 1964 • איטליה 1968 • בלגיה 1972 • יוגוסלביה 1976 • איטליה 1980 • צרפת 1984 • מערב גרמניה 1988 • שוודיה 1992 • אנגליה 1996 • בלגיה והולנד 2000 • פורטוגל 2004 • אוסטריה ושווייץ 2008 • פולין ואוקראינה 2012 • צרפת 2016 • פאן-אירופאי 2020 • גרמניה 2024 • בריטניה ואירלנד 2028 • איטליה וטורקיה 2032 |  |
| משחקי גמר | 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024 • 2028 • 2032 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024 • 2028 • 2032 |  |
יורם (אורטוריה)

ביצוע של האורטוריה "יורם" של פאול בן-חיים באודיטוריום סמולרש באוניברסיטת תל אביב
"יורם" הוא שמה של אורטוריה לסופרן, טנור, בריטון, באס, מקהלה מעורבת ותזמורת סימפונית - אופוס 18 שכתב פאול בן-חיים. היא נכתבה בשנים 1932–1933 במינכן, בהשראת "ספר יורם" של המשורר הגרמני רודולף בורכארט, לאחר שבן חיים, אז "פרנקנבורגר", פוטר מתפקידו כמנהל מוזיקלי של האופרה של אאוגסבורג, ככל המוזיקאים היהודים שם.
היסטוריה

עליית הנאצים לשלטון סיכלה את השמעתה בגרמניה ולאחר שהמלחין עזב את מולדתו ועלה לארץ ישראל, נגנזה היצירה ונשכחה מלב עד שנת 1971. המוזיקולוג יהואש הירשברג, שחזר אותה שנה לישראל לאחר השלמת הדוקטורט בארצות הברית, נפגש עם בן חיים לקראת כתיבת ביוגרפיה של המלחין, מורו לשעבר, וקיבל ממנו, יחד עם שאר חומרים מגרמניה, גם את הפרטיטורה של האורטוריה "יורם".
בשנת 1979 זכתה האורטוריה לביצוע חלקי ובלתי מספק בישראל. בין המבצעים נמנה הטנור ניקולא תג'ר. האורטוריה נזנחה שוב עד לשנת 2008, אז התוודע פרופסור (אמריטוס) הירשברג במינכן אל ד"ר תיאה ויניו, חברה במקהלת המוטטים של מינכן והיא שכנעה את מנצח המקהלה, הייקו זימנס, לבצע את האורטוריה. ב-8 בנובמבר 2008 בוצעה לראשונה האורטוריה במלואה באולם הפילהרמוניה של מינכן, לציון 70 שנה לאירועי ליל הבדולח. ב-12 ביוני 2010 חזר אותו הרכב וביצע את האורטוריה בדרזדן ולמחרת, בנירנברג.
ב"מיזם מלחין השנה" של המכון למוזיקה ישראלית, בניהול ד"ר מיכאל וולפה, נבחר פאול בן-חיים ל"מלחין השנה תשע"ב". בין שאר יצירותיו בוצעה האורטוריה "יורם" ב-3 באפריל 2012 באודיטוריום סמולרש באוניברסיטת תל אביב. הזמרים היו אז קתרינה פרסיקה, סופרן (איזבל), קרסטן זיס, טנור (המספר), ברנד ולנטין, בריטון (יורם) ומוקלוש סבנסטיין, בס (פנחס). הייקו זימנס ניצח על מקהלת המוטטים של מינכן ועל התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
הלברית

רודולף בורכארט, שעל פי "ספר יורם" שלו חיבר פאול בן-חיים את האורטוריה, נולד בשנת 1877 בקניגסברג, למשפחה פרוטסטנטית ממוצא יהודי. בורכארט, וכמוהו גם הוגו פון הופמנסטאל, שמו להם למטרה להביא לאיחוד רוחני של האומה הגרמנית כדי לגבש את האינדיבידואליות הגרמנית באמצעות פתיחתה למורשת אירופית כוללת. בורכארט נשאר בגרמניה לאחר עליית היטלר עד שנאלץ להימלט ממנה בשנת 1944. בן חיים, אז פאול פרנקנבורגר, כתב אליו בשנת 1932 סמוך להשלמת האורטוריה ובורכארט ענה לו במכתב מן ה-30 בספטמבר 1932:
בשמחה שמעתי על המבנה הגדול אשר ברצונך לבנות - או אשר כבר נבנה - על פי הסקיצה הצנועה של עבודה ישנה שלי. יהיה זה כבוד שאינני ראוי לו.
פרנקנבורגר, בניגוד לבורכארט, מצא דרך פשרה לקיום יהודי בסביבה גרמנית. ב"יורם" ראה סינתזה של יהדות ונצרות, הבאה לביטוי בתוכן האורטוריה.
הספר מבוסס על ספר איוב, כתוב במתכונת של אבנגליון ושפתו גרמנית לותרנית נמלצת. האורטוריה מסתמכת על הספר אך מהווה פירוש אופטימי שלו, המנותק מעולמו המסובך של המשורר. יורם נופל קורבן לשרשרת אסונות בדומה לאיוב, אם כי בניגוד לו, האסון הראשון שאלוהים ממיט עליו הוא עקרות איזבל, אשתו האהובה והמסורה של יורם, שבעטיה הם חשוכי בנים. יורם נופל בידי שודדי דרכים, נמכר לעבד ומנותק מאשתו ומביתו. אלוהים שם לאל את נסיונותיו ליצור קשר עם אשתו ורק עם מות אדוניו הכשדי הוא משוחרר מן השיעבוד ושב לביתו, שם מתברר לו שאשתו, שבה ראה תמיד מופת לצניעות, נאמנות וטוהר מידות הייתה בהיעדרו לזונה ומתכחשת לו. יורם ההמום והמוכה בא חשבון עם אלוהים על העוול שנעשה לו ותובע ממנו להצביע לפניו על חטאו אשר חטא ולהצדיק לפניו את כל מעשי הזוועה שעולל לו ולאנשיו, כדי שיוכל למות בשלוות נפש.
אלוהים ניחם על מעשיו ושולח מלאך לרצות ולהרגיע את יורם, אך זה ממאן להינחם ורק לאחר טענתו השלישית כנגד אלוהים, כאשר הוא מצפה לבוא המלאך ולתשובת אלוהים, מסתנוורות עיניו בנוגה אש גדול והוא איננו רואה את אשתו, שבאה אליו לפייסו. השניים מתאחדים מחדש בחסות ארבעה מלאכים, שאלוהים שולח לסוכך עליהם. בנקודה זו נבדל סיפור המעשה של האורטוריה מן המקור של "ספר יורם" - בורכארט בחר להמית את הזוג, שחזר והתפייס, בפגיעת ברק מיד אלוהים, ואילו באורטוריה אלוהים סומך את ידו על הפיוס ואף מברך אותם בפרי בטן, שאליו ייחלו כל חייהם. התינוק לבן השיער שנולד להם הוא המשיח, שאלוהים מדבר אליו כדבר איש אל אחיו והוא נועד להושיע את האנושות.
המוזיקה

בן חיים כתב את האורטוריה על פי הדגם ההיסטורי של הפסיון הלותרני של באך. זמר הטנור ממלא את תפקיד המספר, ה"אוונגליסט", אך הוא חולק תפקיד זה עם המקהלה, כאשר נדרשת הבעה חזקה במיוחד. שאר הסולנים ממלאים תפקידים דרמטיים - הבריטון בתפקיד יורם, הסופרן בתפקיד איזבל והבס בתפקיד פנחס, אביו של יורם, אך הם משתתפים גם בפרקי אריות בתפקידים אחרים. האורטוריה בנויה בשלושה חלקים על פי המהלך הדרמטי של העלילה, וכל חלק מסתיים בפרק פינאלה גדול.
מוטיב שמקורו בפרקי תהילים בהמזמור הגרגוריאני, בפי המקהלה, שולט בחלק הראשון ומקבל משמעות של מוטיב מנחה כשהוא חוזר ומופיע בנקודות מפתח בחלק השני והשלישי של היצירה: כשיורם חוזר אל איזבל ומגלה לה את זהותו, בתנחומי המלאך ליורם לאחר התרסתו כנגד אלוהים ובסיום, כשיורם מוסר את נכסיו והוא ואשתו יוצאים לשוב אל ארץ כשדים.
החומר המוזיקלי של האורטוריה מערב סגנונות ותקופות שונים, מן הבארוק ועד המאה ה-20. ניכרים בה יסודות רומנטיים-אופראיים לצד יסודות מודאליים דמויי אורגנום במקהלה המתארת את מסעו הראשון של יורם ובמקהלה המתארת את הופעת המלאך לפני יורם. צירוף של סקונדה מוגדלת ועיטורים מסולסלים בסולו לקונטרבס מהווה בסיס להרמוניה ססגונית בווקאליזה (שירה בצלילים ללא מילים) למקהלת נשים.
שיאה של האורטוריה הוא בפרק הסיום, הנפתח בסולו לקרן אנגלית ונמשך במקהלה עם סופרן וטנור סולו.
הערות שוליים

↑  נעם בן זאב, היצירה הגדולה של המלחין פאול בן-חיים זוכה לגאולה, באתר הארץ, 1 באפריל 2012
↑  אודות האורטוריה "יורם", באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
1 2 3 4 5 6  פרופ' יהואש הירשברג, דברי הסבר בתוכניית הקונצרט, 3 באפריל 2012
יין מחוזק

פורט, סוג של יין מחוזק מפורטוגל
יין מחוזק הוא יין שנוסף לו אלכוהול מזוקק, לרוב ברנדי מכיוון שגם הוא עשוי מענבים. היין המחוזק לרוב מתוק יותר ובהכרח מכיל אחוז אלכוהול גבוה מזה של יין רגיל, לרוב בין 17–23 אחוז (לעומת 9–14 אחוז ביין רגיל).
שתיית יינות מחוזקים מקובלת הן כאפריטיף והן כקינוח.
ייצור

תהליך ייצורו של יין מחוזק זהה בתחילתו לזה של יין רגיל – לאחר סחיטת הענבים מועבר המיץ לתסיסה בחביות, אולם שלא כביין רגיל תהליך התסיסה נפסק על ידי הוספת תזקיק אלכוהול ליין. ריכוז האלכוהול הגבוה הורג את השמרים ביין, ולכן תהליך עיבוד הסוכרים לאלכוהול נפסק. כתוצאה מכך, היין המחוזק מכיל אחוז סוכר גבוה המקנה לו את מתיקותו, ואחוז אלכוהול גבוה ביחס ליין רגיל.
היינות המחוזקים נבדלים מהמשקאות המזוקקים (כגון הברנדי) בכך שכמות האלכוהול הגבוהה שבהם אינה נוצרת מתהליך של זיקוק אלא כאמור בדרך של הוספה (חיזוק).
היסטוריה

ראשית ייצור היינות המחוזקים לפני למעלה מ-500 שנה. הסיבה המקורית לייצורם הייתה הגברת העמידות של יינות בפני קלקול. ככל שאחוז האלכוהול גבוה יותר, נשמר היין לזמן ארוך יותר כיוון שהאלכוהול הורג את הבקטריות והפטריות שעלולות לקלקל את היין. גם לאחוז הסוכר הגבוה ערך מוסף בשימור היין.
בצרפת מייחסים את התחלת ייצור היינות המחוזקים הקרויים "יינות מתוקים טבעיים" (vins doux naturels) לארנאלדו מוויאנובה שחי במאה ה-13 ולימד רפואה באוניברסיטת מונפלייה. יינות אלו שכיחים עד היום באזור לנגדוק-רוסיון בדרום צרפת.
על תפוצת היינות המחוזקים השפיע מאוד המאבק של האימפריה הבריטית בצרפת, במסגרתו עודדו הבריטים צריכה של יינות אלו כמתחרים בקוניאק הצרפתי.
כיום ייצור היין המחוזק הוא למען הטעם, שכן קיימות טכניקות אחרות וזולות יותר לשימור.
קטגוריות מרכזיות של יינות מחוזקים

שרי – מיוצר בספרד
פורט או פורטו – מיוצר בפורטוגל
ורמוט – מיוצר בעיקר באיטליה וצרפת
מרסלה – מיוצר בסיציליה
מדירה – מיוצר באיי מדירה שבאוקיינוס האטלנטי
טוקאי – מיוצר בהונגריה
מלגה – מיוצר בספרד
מוסקט (לבן) וגרנאש (אדום) – יינות מתוקים טבעיים בדרום צרפת
לקריאה נוספת

יואל מרקוס, ספר היין, הוצאת "חיפה" 1972
יובי בראון

| --- | --- |

בראון בשנת 1981
 לידה:  25 בספטמבר 1933 (בן 91) האזלטון שבפנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 גובה:  1.83 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת ניאגרה
 דראפט:  לא נבחר, 1955
 היכל התהילה:  נבחר כתורם (2005)
 קבוצות כשחקן
 1958–1959:  רוצ'סטר קולונלס (EPBL)
 קבוצות כמאמן
 1967–1968   1968–1972   1972–1974   1974–1976   1976–1981   1982–1987   2002–2004:  מכללת ויליאם ומרי (עוזר)   אוניברסיטת דיוק (עוזר)   מילווקי באקס (עוזר)   קנטקי קולונלס (ABA)   אטלנטה הוקס   ניו יורק ניקס   ממפיס גריזליס
 הישגים כמאמן
 זכייה באליפות ליגת ה-ABA‏ (1975)   שתי זכיות בתואר מאמן השנה ב-NBA‏ (1978, 2004)
יוברט ג'וד "יוּבּי" בראון (באנגלית: Hubert Jude "Hubie" Brown; נולד ב-25 בספטמבר 1933) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, שאימן בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1976–2004. מאז שנת 2004 משמש כפרשן משחקי כדורסל ברשתות הטלוויזיה ABC ו-ESPN.
בשנת 2005 הוכרז כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל כ"תורם לכדורסל".
נעורים ומכללות

בראון נולד בעיר האזלטון שבפנסילבניה, וגדל בעיר אליזבת שבניו ג'רזי. בין השנים 1952–1955 למד הוראה באוניברסיטת ניאגרה, ושיחק בנבחרות הכדורסל והבייסבול שלה. כסטודנט בניאגרה התחבר בראון עם מאמן יוטה ג'אז לעתיד פרנק ליידן, ועם שחקן האולסטאר לעתיד לארי קוסטלו.