הזירה הימית במלחמת ההתשה
גזרות הפעילות בים > גזרת התעלה

פיצוץ קווי רכבת – המצרים המשיכו בפעילות מבצעית בסיני. ב-3 ביולי 1967 פוצצו פסי הרכבת בקו קנטרה אל-עריש. הוחלט על פעולת תגמול דומה מצדה המערבי של התעלה והביצוע הוטל על שייטת 13. השייטת התמחתה בסוג זה של מארבים וחבלה בדרך הים. המש"ט דב שפיר ראה בכך הזדמנות לחזור לפעילות מבצעית. הפעולה, שכונתה "ברזלית", כללה שני כוחות בפיקוד שאול זיו וגדי שפי, שפעלו במקביל, חצו את התעלה בשחייה וגילו את הזרם הקבוע השורר בה מצפון לדרום. מפקד חיל הים שלמה אראל ראה חשיבות בחזרתה של שייטת 13 לפעילות מבצעית והצורך המחודש בשירותי הצוללים.
מניעת השיט בתעלה – כאשר התברר שסירות שירות מצריות שטות באופן חופשי בתעלת סואץ ובאגמים הסתבר בדיונים מול האו"ם שהמצרים רואים את קו הפסקת האש על הגדה המזרחית של התעלה, בעוד ישראל ראתה את הקו כעובר במרכז התעלה, מרחק שווה מגדותיה. ב-14 ביולי 1967 נקבעה לשר הביטחון משה דיין פגישה עם ראש משקיפי האו"ם, הגנרל אוד בול, לדון בסוגיה. דיין שאף להציג שיט ישראלי בתעלה כעובדה. ללא נוהל מבצעי מסודר הובאו למקום סירות גומי, נושאות דגל ישראל, שהושטו על ידי אנשי חיל הים בשישה מוקדים לאורך תעלת סואץ. הפעילות זכתה מאוחר יותר לשם מבצע ברק.
סרן גדי שפי, משייטת 13, הביא למזח התעלה סירת 'ברטרם' על רכב מוביל, במגמה לרדת למים. המצרים הופתעו מסירות הגומי בתעלה וכשהבחינו בכלי שיט על המשאית, הגיבו בירי מיידי. כוחות צה"ל באזור דרום התעלה נערכו לתגובה עקיפה אך תנאי השטח לא אפשרו לתת חיפוי ישיר למזח ולסירות הדגל. האש המצרית פגעה בסירה ומשיטי הסירות נאלצו להפסיק את השיט ולחפש מסתור.
זוג שייטים שהיה קרוב למזח ומפעיל נוסף שחיכה לתורו בחוף הצליחו להתחמק. בזוג השני היו סג"ם יעקב כהנוב ורב"ט אברהם יסעור שהיו במרכז התעלה ומול משטח רדוד. לאחר שסירתם טובעה, הסתתרו מאחורי עמוד עיגון. כוח מצרי בשתי סירות חתירה, הגיע בלא הפרעה ושבה אותם. באזור קנטרה הושטה סירה, עם דגל ישראל גדול, על ידי ישראל אסף ושלמה אסיף. במרכז התעלה נפתחה אש מקלעים שפגעה בקרבתם והם חזרו לחוף המזרחי. לאחר מחצית השעה יצאו שוב למרכז התעלה נפתחה אש ונערך דו-קרב טנקים משני צדי התעלה. לאחר שעתיים חזרו השנים לחוף המזרחי. סירתם הפגועה נסחפה לצד המערבי וקבוצת מצרים ניסו להוציא אותה מהמים. פגז של טנק ישראלי חיסל את הסירה והמצרים. שתי סירות שהפגינו שיט באגם המר עשו זאת ללא הפרעה.
נוכחות באגם המר – כדי לוודא שלא מתקיימת פעילות מצרית הורדה חולית שייטים משייטת 13 מצוידים בסירות גומי וערכו סיורי יום ולילה באגם.
מארב ממערב לתעלה – ב-11 במאי 1969, במבצע בולמוס 3, צלחו צוותים של סיירת מטכ"ל ושייטת 13 את תעלת סואץ, צליחה שקטה, ללא מנועים. עם הגיעם לחוף הכינו מארב על הכביש, הסתערו על רכב מצרי, פגעו בו, הרגו שני חיילים מצרים ושבו לגדה המזרחית. שני לילות לאחר מכן ב-13 במאי 1969 יצאו הכוחות למבצע בולמוס 4, פשיטה נוספת לגדה המערבית של תעלת סואץ. המצרים גילו את כוחות היחידה בעת החציה ופתחו באש חזקה. סג"ם חיים בן יונה נהרג ובנימין נתניהו כמעט טבע.
מבצע סרג'נט – בגזרת התעלה היה מערך מצרי צפוף ומבוצר בעמדות. למרות הקושי בוצעו פשיטות על ידי סיירת שקד ושייטים מיחידה 707 ששותפו בלחימה. פשיטה על עמדות מצריות התקיימה ב-13 מרץ 1970 וכללה פיצוץ העמדות. בפשיטה נמנו 8 הרוגים מצריים והרוג ישראלי.
מבצע ויקטוריה – בליל 10/11 יוני 1970 קיימה סיירת שקד בשיתוף 20 לוחמים מיחידה 707 פשיטה על גזרת מוצבים בת שלושה ק"מ מעבר לתעלה. 21 מצרים נהרגו. לכוחות ישראל ארבעה הרוגים ו-17 פצועים. יחידה 707 הפכה במבצע זה ליחידה לוחמת ושמה של היחידה השתנה מיחידת צוללים הגנתית ליחידה לחבלה ימית.
סירת הגומי נושאת הדגל בתעלה
ספינת ברטרם של שייטת 13 ספגה פגיעה ישירה ועלתה באש, בעודה על הרכב, בפורט תאופיק, 14 יולי 1967
סעודת הימאים המפקחים על האגם המר במהלך מלחמת ההתשה.
מבצע ויקטוריה בהשתתפות יחידה 707 מעבר לתעלת סואץ במהלך מלחמת ההתשה 11 ביוני 1970.