stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטייה מינית
שימושים מיניים > השקפות ביקורתיות

עבור חלק מהמשתתפים, "השחרור, לפחות במתכונתו המינית, היה סוג חדש של מוסר כפוי, מגביל למדי" כמו מה שקרה קודם - כזה ש"לקח מעט מאוד בחשבון את המורכבות של קשרים רגשיים אנושיים "  והוא הונע על ידי 'צו המניעה של הסופר-אגו ליהנות שמחלחל לשיח שלנו'. כתוצאה מכך (לצד גינויים מסורתיים יותר) זרמים חדשים וספקניים של התנתקות מהסטייה התרחשו בעולמות דוברי הצרפתית וגם דוברי האנגלית.
לאקאן היה מסומן בראשית "את האמביוולנטיות ראויות 'הכוננים החלקיים' של scoptophilia, הסדו-מזוכיזם ... ההיבט הקרוב מאוד קטן 'הבין' של החשש של אחרים בתרגול מסוים של הסטיות הללו". בעקבותיו, אחרים היו מדגישים כיצד "יש תמיד, בכל מעשה סוטה, היבט של אונס, במובן זה שהאחר צריך למצוא את עצמו נמשך לחוויה למרות עצמו ... אובדן או נטישה של הסובייקטיביות."
באופן דומה, תאוריית יחסי אובייקט תצביע על הדרך "בסטייה יש את הסירוב, אימת המוזרות"; לאופן "ה"סוטה" ... תוקף התפתחות דמיונית באמצעות פעולה כפייתית עם בן דת; וזה נעשה כדי להסוות כאב נפשי ". מחקרים אמפיריים ימצאו "במערכות היחסים הסוטות שתוארו ... היעדר מוחלט של תענוגות משותפים"; בעוד ברמה התאורטית "סוטות כרוך - התיאוריה מספרת לנו - ניסיון להכחיש את ההבדל בין המינים לדורות", וכוללים את "הרצון לפגוע ודה-הומניזציה ... את סבלנותם של המונע, המזיק החיים ".
הערות שוליים

↑  Robin Skynner/John Cleese, Families and How to Survive them (London 1994) p. 285
↑  "Pervert". Online Etymology Dictionary. נבדק ב-6 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peter Gay, Freud: A Life for our Time (London 1988) p. 145–6
↑  Gay, p. 148
↑  Adam Phillips, On Fliratation (London 1994) p. 101
↑  Sigmund Freud, Introductory Lectures on Psychoanalysis (PFL 1) p. 365
↑  Sigmund Freud, On Psychopathology (PFL 10) p. 169 and p. 193
↑  Otto Fenichel, The Psychoanalytic Theory of Neurosis (London 1946) p. 327
↑  Fenichel, p. 328
↑  Arlene K. Richards (2003)
↑  Lynn Friedman (2015)
↑  Russell Hoban, The Lion of Boaz-Jachin and Jachin-Boaz (London 1974) p. 178
↑  Eric Berne, Sex in Human Loving (Penguin 1970) p. 115
↑  Skynner/Cleese, p. 285
↑  Jenny Diski, The Sixties (London 2009) p. 62
↑  Slavoj Zizek, The Parallax View (London 2006) p. 299
↑  Jacques Lacan, Ecrits: A Selection (London 19960 p. 25
↑  Jean Clavreul, "The Perverse Couple", in Stuart Schneiderman ed., Returning to Freud (New York 1980) p. 227–8
↑  Adam Phillips, On Kissing, Tickling and Being Bored (London 1994) p. 64
↑  Phillips, On Flirtation p. 104
↑  Phillips, On Flirtation p. 108, Raymond Harris, III The Pervert.
שלט בעיר סויטה, מחוז אוסאקה, יפן, מזהיר 'היזהר מסוטים'.
סלונינוס

פובליוס ליקיניוס קורנליוס סלונינוס ולרינוס (242–260) היה קיסר האימפריה הרומית משנת 258 עד 260 ביחד עם אביו הקיסר גליאנוס.
קורות חייו

סלונינוס נולד, ככל הנראה במהלך שנת 242 בן למי שעתיד להיות הקיסר גליאנוס ולקורנליה סלונינה, אצילה ממוצא יווני.
בשנת 258 מינה גליאנוס את סלונינוס לתפקיד "קיסר" תפקיד שאותו חילק לתקופה קצרה עם אחיו הבכור ולריאנוס השני עד שהלה נפטר במהלך שנת 258. בתקופת המאה השלישית לספירה ייצג התואר קיסר מעמד ששמור לנסיך הכתר למועמד העתיד לראשת את כיסא המלוכה, הקיסר המכהן זכה להוסיף לשמו את התואר "אוגוסטוס".
סלונינוס נשלח לגאליה כנציג הכתר הרומי בפרובינקיה, הוא ישב בעיר המרכזית קלן תחת חסותו של הפריפקטוס פרטוריו (לטינית: praefectus praetorio) (מושל) סילבנוס.
מהלך זה של מינוי סלונינוס ואחיו כקיסרים ושליטים מיועדים תחת שרביטו של אביהם גליאנוס שהחזיק את מושכות השלטון כאוגוסטוס ביחד עם הסב ולריאנוס, נועד ככל הנראה לבנות יש מאין ולהבטיח המשכיות של שושלת מלוכה בעידן של אי יציבות פוליטית שאפיין את האימפריה הרומית במאה השלישית לספירה. מהלך מסוג זה הושלם בהצלחה שלושים שנה מאוחר יותר על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס שהצליח לייצב את הקיסרות וזכה לשם טטררכיה, על פי הסדר הזה נוהלה האימפריה על ידי ארבעה אנשים: שני שליטים ראשיים (אוגוסטי) ולכל אחד סגן (קיסר). הארבעה מחלקים ביניהם את השלטון גם מבחינה טריטוריאלית. עם פרישתו של אחד האוגוסטי אמור סגנו לתפוס את מקומו באופן אוטומטי ולמנות לעצמו סגן קיסר.
בשנת 259 גברו הלחצים על האימפריה והחלוקה המלכותית עמדה למבחן, בשנה זו נאלצו הרומאים להילחם במספר חזיתות, הקיסר ולריאנוס ניהל מערכה מול האימפריה הסאסאנית שעתידה להחרט בהיסטוריה הרומאית כקטסטרופה בעוד הקיסר גליאנוס מפקד על הצבא הרומי בחזית הדנובה מול פלישה רחבת היקף של שבטים אלמאנים שחדרו אל תוך איטליה. אי הוודאות הביאה למרידות בתוך הפרובינציות ובשנת 260 מרד הצבא הרומי בגאליה תחת פיקודו של פוסטומוס, מנאמני גאלוס כנגד משפחת המלוכה. במאבק שהתפתח נלכדו סלונינוס וסילבנוס עם מספר יחידות נאמנות בתוך העיר קלן שהושמה במצור מבלי תקווה לחילוץ. במהלך המצור, כנראה מתוך תקווה לעורר את נאמנות הצבא הרומי בגאליה הכריזו נאמני סלונינוס עליו כאוגוסטוס אך המהלך לא הצליח לשנות את מאזן הכוחות ומהלך המלחמה. לאחר כחודש של מצור עיקש נתפס סלונינוס על ידי תושבי קלן ונמסר עם סילבנוס לידי צבאו של פוסטומוס ושניהם נרצחו על ידי החיילים.
פוסטומוס שבשלב זה הוכרז כקיסר על ידי החיילים תחת פיקודו הביע את צערו על מות הקיסר הצעיר ומאוחר יותר הקים קשת ניצחון לציון ניצחונו.
לקריאה נוספת

היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. סלונינוס בן גליאנוס, עמ' 197–201.
סופיה, נסיכת פרוסיה (1978)

סופיה ובעלה גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה
סופיה יוהנה מריה, נסיכת פרוסיה (בגרמנית: Sophie Johanna Maria; נולדה ב-7 במרץ 1978) היא בת אצולה גרמנייה, אשתו של גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה. לצדו של בעלה, עומדת סופיה בראש בית הוהנצולרן, ומחזיקה בתואר הסמלי של "נסיכת פרוסיה".
ביוגרפיה

סופיה נולדה ב-7 במרץ 1978 בפרנקפורט, גרמניה המערבית. אביה הוא פרנץ-אלכסנדר, נסיך איזנבורג ואמה היא כריסטינה פון זאומה-יטש. יש לה שתי אחיות, קתרינה ואיזבל, ושני אחים ויקטור ואלכסנדר. משפחתה היא משפחת אצולה מבית איזנבורג, אשר מעמדה נשלל ממנה בעקבות מלחמת העולם הראשונה. סופיה גדלה בטירת בירסטיין במדינת הסן, אשר שייכת למשפחתה. היא למדה מנהל עסקים באוניברסיטת פרייבורג ואוניברסיטת הומבולדט בברלין.
ב-21 בינואר 2011 הכריז גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה על אירוסיו לסופיה. גאורג פרידריך הוא ראש בית הוהנצולרן הנוכחי, ונכד-נכדו של וילהלם השני, קיסר גרמניה האחרון. החתונה האזרחית נערכה באולם העירייה של פוטסדאם ב-25 באוגוסט של אותה שנה, בידי ראש העיר יאן יעקובס. החתונה הדתית התקיימה יומיים לאחר מכן בכנסיית השלום בסנסוסי, לציון יום השנה ה-950 לייסוד בית הוהנצולרן. היה זה הטקס המפואר ביותר שערך בית הוהנצולרן מאז 1965. סופיה לבשה את היהלום המסורתי אשר נמצא בידי בית איזנבורג, ובמהלך הארוחה החליפה אותו בנזר עשוי יהלומים ופלטינה אשר נמצא בידי בית הוהנצולרן מאז 1905 ונענד באופן מסורתי על ידי נסיכת הכתר. לאחר הטקס נערכה קבלת פנים בארמון סנסוסי, אשר נבנה בידי פרידריך הגדול - אחד מאבות אבותיו של גאורג פרידריך. סופיה הגיעה אל המקום ברולס-רויס נהוגה בידי אביה, ולאחר החתונה הזוג עזב את הארמון במרכבה רתומה לסוסים.
חרף העובדה שבית הוהנצולרן הוא פרוטסטנטי, סופיה היא קתולית, ולפיכך הטקס הונחה בידי שני כמרים. בריטניה, בלגיה, הולנד, ליכטנשטיין, לוקסמבורג, שוודיה וירדן שלחו נציגים מבתי המלוכה שלהן לאירוע, ונכחו בו גם איזבל, דוכסית ברגנזה, מרגרטה, נסיכת רומניה ומריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בסך הכל הופיעו נציגים מכ-60 בתי מלוכה מרחבי העולם. שגריר ישראל בגרמניה יורם בן-זאב נכח גם הוא.
משפחתה

בשנת 2011 נישאה סופיה לגאורג פרידריך, נסיך פרוסיה, בנם של לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה ודונאטה, רוזנת קסטל-רידנהאוזן, ויש להם 4 ילדים:
קרל פרידריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
אמה מריה, נסיכת פרוסיה (נולדה ב-2015)
היינריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2016)
הערות שוליים

1 2  הנסיכה סופיה באתר בית הוהנצולרן (באנגלית)
↑  Sophie Prinzessin von Isenburg: Wer ist die neue Kaiserin? באתר הבילד (בגרמנית)
↑  Die preußische Prinzenhochzeit beginnt ganz privat
↑  Georg Friedrich Prince of Prussia and Sophie Princes: Germany Set for Its Own Royal Wedding
↑  Princess Sophie of Isenburg's Wedding Dress: All the Details
↑  מידע על הנזר
↑  יואב ספיר, החתונה המלכותית של פוטסדאם, באתר nrg, 27 באוגוסט 2011
ניקולט פדאר

ניקולט פדאר (בהונגרית: Pádár Nikolett; נולדה ב-30 במרץ 2006) היא שחיינית הונגרייה, אלופת עולם לנוער (לימה 2022) במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, וזוכת מדליית ארד באליפות אירופה במשחה ל-4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה

פדאר נולדה בסגד שבהונגריה, ומתאמנת בבריכה מקומית.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה לנוער שנערכה ברומא, איטליה ביולי זכתה במדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמדליות ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בקאזאן, רוסיה בנובמבר סיימה במקום 42 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.01 שניות, במקום 34 במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:04.10 דקות, במקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.05 שניות, ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.14 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר סיימה במקום 23 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.43 דקות, וכן במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:36.94 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.04 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני סיימה במקום 18 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.90 דקות, וכן במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.20 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.90 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה באוטופן, רומניה ביולי זכתה בחמש מדליות זהב: במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב. בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה ברומא באוגוסט זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.73 דקות. בנוסף, סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.66 שניות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.87 דקות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.42 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:26.54	דקות.
ביוגרפיה > 2022 > חמש מדליות זהב באליפות העולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בלימה, פרו בספטמבר זכתה פדאר בחמש מדליות זהב: במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.11 שניות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.19 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.94 דקות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:04.70 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:30.03 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי זכתה בארבע מדליות זהב: במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה ל-400 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב. בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי סיימה במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.55 דקות, וכן במקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.02 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.65 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה באוטופן בדצמבר סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.70 שניות, במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.09 דקות, ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:38.49 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר, בפברואר סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.21 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 25.86 שניות (2023)
100 מטר חופשי: 54.69 שניות (2022)
200 מטר חופשי: 1:56.17 דקות (2023)
400 מטר חופשי: 4:08.06 דקות (2023)
800 מטר חופשי: 9:14.94 דקות (2021)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 24.83 שניות (2023)
100 מטר חופשי: 53.51 שניות (2023)
200 מטר חופשי: 1:53.51 דקות (2023)
400 מטר חופשי: 4:02.66 דקות (2023)
הערות שוליים

↑  Szegedi Sikersztorik: Pádár Nikolett a következő Hosszú Katinka? Exkluzív interjú a szegedi úszóval, aki szinte verhetetlen a medencében באתר szeged365, ‏ 14 ביולי 2022 (בהונגרית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניקולט פדאר".
סולומון לויי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1794 
 פטירה:  10 באוקטובר 1833 (בגיל 39 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  אוסטרליה, ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
סולומון לויי (בסביבות 1794 – 10 באוקטובר 1833) היה אסיר שהועבר לאוסטרליה בשנת 1815 בגין גניבה, שהפך לסוחר ומשקיע מצליח ביותר, בזמן שהנפיק שטרות משלו בניו סאות' ויילס. היה תומך של מושבת נהר סוואן במערב אוסטרליה, והפסיד הון כשזה נכשל. היה גם פילנתרופ ידוע. נפטר בלונדון בגיל 39. פורט לוי בחצי האי בנקס, קנטרברי, ניו זילנד נקרא על שמו.
קריירה

בגיל 19, נידון באוקטובר 1813 בבית הדין הפלילי המרכזי של אנגליה ווילס לשבע שנות הגליה בגין מעורבותו לכאורה בגניבה של 41 קילוגרם (90 ליברות) של תה ושידת עץ. בינואר 1815, הוא הגיע לסידני והפך במהירות לאיש עסקים. הוא זוכה בפברואר 1819 ובאותו חודש נישא לאן, שאביה היה בעל אדמות עשיר. נולדו להם שני ילדים, בן יליד 1819 ובת ילידת 1822 שנפטרה בינקות. אשתו של לויי עזבה אותו למען מאהב אחר ומתה בפברואר 1824; הוא לא נישא יותר עד סוף חייו.
לויי מצא הצלחה כמתווך ספינות ולפי הדיווחים הייתה לו משכורת שנתית של 60,000 ליש"ט ב-1825. בין השאר היה בבעלותו חלק מטחנת מים בליברפול, הוא ניהל מפעל חבלים וגם היו לו אדמות ובעלי חיים בארג'יל ובקמברלנד. לאחר החנינה שקיבל ב-1819, עבד עבור בנק ניו סאות' ויילס, שם דחף להורדת שיעורי הריבית ושותפות עם בנקים אנגלים. הוא גם היה נאמן בבית הספר התיכון הציבורי בסידני. בשנת 1825, שיתף פעולה עם דניאל קופר והקים את קופר אנד לויי שמרכזו היה בווטרלו וואטרהאוס ברחוב ג'ורג', סידנט. למשרד היו אינטרסים רחבי היקף, כולל ביבוא ויצוא סחורות, בניית ספינות, סחר בצמר וצייד לווייתנים. עד 1828, היא הייתה בין בעלי המניות הגדולים במדינה; קופר אנד לויי החזיקו בסופו של דבר ברוב הקרקעות בווטרלו, אלכסנדריה, רדפרן, רנדוויק וניוטרל ביי.
שנים מאוחרות יותר ומוות

בדצמבר 1829 פגש לוי את תומאס פיל, ששכנע אותו לתמוך במושבת נהר סוואן במערב אוסטרליה. לויי הפך למנהל של תומאס פיל ושות' בלונדון, למרות שהשותפות התפוררה בסופו של דבר בגלל ניהול כושל של פיל. הון של 20,000 פאונד של החברה סופק כולו על ידי לויי, שאף מכר את הקרקע שבבעלותו בסידני כדי לרכוש אספקה עבור פיל ושאר המתנחלים של נהר סוואן. לוי מת בלונדון ב-10 באוקטובר 1833 בגיל 39, לאחר שהיה חולה זמן מה. הוא הוריש 500 פאונד לקולג' של סידני (לימים בית הספר הדקדוק של סידני), מה שהפך אותו למוטב הראשון של אוניברסיטת סידני. הנדל"ן שלו בניו סאות' ויילס, שלקח עשר שנים לחסלם, היה בשווי מוערך של 14,332 פאונד.
חיים אישיים

לויי היה יהודי. הצלחתו בניו סאות' ויילס גרמה להגירת קרובי משפחה רבים. אחיו בארנט היה המתיישב היהודי החופשי הראשון. אחיו יצחק הגיע זמן קצר לאחר מותו של סולומון והיה גם איש עסקים ופילנתרופ מצליח.
הערות שוליים

1 2 3 4  Bergman, G. F. J. Levey, Solomon (1794–1833). Australian Dictionary of Biography. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Suzanne D. Rutland (23 בינואר 2006). The Jews in Australia. Cambridge University Press. p. 13. ISBN 978-1-139-44716-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Australian Jewish community and culture". State Library New South Wales. 2 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Levey, Isaac (1798–1860)". Obituaries Australia. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: levey-solomon-2353  Trove: 1463353
סלוני

| --- | --- |

 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 מחוז:  קרלובץ (מחוז) קרלובץ
 שטח:  392 קמ"ר
 גובה:  258 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,224 (31 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  45°06′56″N 15°35′05″E﻿ / ﻿45.115555555556°N 15.584722222222°E﻿ / 45.115555555556; 15.584722222222 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.slunj.hr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי סלוני(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי סלוני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סלוני (בקרואטית: Slunj; בהונגרית: Szluin, סלואין; שמה הישן בגרמנית בגרמנית: Sluin, שלואין; בלטינית: Slovin, סלובין) היא עיירה בקרואטיה, בחלק ההררי של מרכז המדינה, בנתיב חשוב המוביל לים האדריאטי, דרומית לעיר קרלובץ וצפונית לפארק הלאומי אגמי פליטביצה. סלוני יושבת על מפגש הנהרות קוראנה (korana) וסלוניצ'יצה (Slunjčica).
סלוני היא המרכז התרבותי של אזור קודרון בקרואטיה. מבחינה אדמיניסטרטיבית, משתייכת סלוני למחוז קרלובץ.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סלוני נבנתה במהלך המלחמה עם הטורקים, והוזכרה לראשונה בכתובים במאה ה-12. המבצר בעיר היה רכושה של משפחת פרנקופאן האריסטוקרטית מאז המאה ה-15. במאה ה-16 העיר נהרסה במהלך המלחמה נגד העות'מאנים, אך בסוף המאה ה-17 נבנתה מחדש. בתקופת השלטון הצרפתי הקצר שהיה באזור משנת 1809 ועד 1813, חוותה סלוני פריחה כלכלית. רחובות ,מבני אחסון ומפעלים נבנו, וכרמים ומטעי תות ננטעו בה.
סלוני הוזכרה לראשונה בכתובים על ידי ההיסטוריון יוהאן וייקרד פון ולוואסור (אנ') בשנת 1689. הציור הראשון של טחנות המים של רובע ראסטוקה (Rastoke) צויר ב-1789.
עד לשנת 1918 סלוני הייתה חלק מממלכת הבסבורג, ועם ייסודה של ממלכת יוגוסלביה הייתה לחלק ממנה. לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה סלוני לחלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. מאז מלחמת העצמאות של קרואטיה סלוני היא חלק ממדינת קרואטיה.
על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2011, בסלוני יש כ-1,700 תושבים, וכ-5,000 תושבים בכלל הרשות המקומית הכוללת את סלוני וישובים קטנים נוספים. על פי נתוני 2011, 87.9% אחוז מהאוכלוסייה הם קרואטים, ו-10.5% סרבים.
ערים תאומות

איטליה קסטל סן ג'ובאני, איטליה
סופיה (סרט, 2018)

| --- | --- |

 בימוי:  מריאם באנמ'ברק-אלויסי
 תסריט:  מריאם באנמ'ברק-אלויסי
 מדינה:  בלגיה • צרפת
 הקרנת בכורה:  16 במאי 2018 (פסטיבל קאן)
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
"סופיה" (באנגלית: Sofia) הוא סרט דרמה בלגי משנת 2018, שנכתב ובוים על ידי מריאם באנמ'ברק-אלויסי. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, שהתקיים בשנת 2018. באותו הפסטיבל, זכתה באנמ'ברק-אלויסי על הסרט בפרס בקטגוריית "התסריט הטוב ביותר".
בנוסף לכך, הוא קיבל תשואות טובות מן הקהל בפסטיבל, תוך שהופנו כלפיו שבחים.
עלילה

הסרט מתרחש בקזבלנקה והוא מספר על נערה בשם סופיה, שאינה יודעת שהיא בהיריון עד שהיא נכנסת לעבודה. בת דודתה, לנה, סטודנטית לרפואה מבינה מה קורה לסופיה ולוקחת אותה לבית חולים. במרוץ נגד הזמן, בית החולים מעניק לצעירה 24 שעות כדי לספק תיעוד של אביו של הילד לפני התראה המשטרה.
יחד עם בת דודתה, סופיה מנסה לאתר את הבחור שפגשה רק פעם אחת.
צוות השחקנים

מאה עלמי: סופיה
שרה פרלס: לנה
חמזה חפיף: עומר
לובנה אזבל: ליילה
פאוזי בנסאידי: פאוזי
נדיה בנזקור: פאתחה
נדיה ניאזי: זינב
גיטה פוקרי: סאנה
הערות שוליים

↑  "The 2018 Official Selection". Cannes. נבדק ב-12 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes Lineup Includes New Films From Spike Lee, Jean-Luc Godard". Variety. נבדק ב-12 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lodge, Guy (18 במאי 2018). "Cannes: 'Border' Leads Un Certain Regard Award Winners". Variety. נבדק ב-18 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Invité Culture - «Sofia» de Meryem Benm'Barek". RFI (בצרפתית). 17 במאי 2018. נבדק ב-11 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zoubida Senoussi, Cannes 2018: Morocco’s Meryem Benm’Barek Wins ‘Best Screenplay’, Morocco World News, ‏2018-05-19 (באנגלית)
↑  "« Sofia » : le récit d'un délit de grossesse au Maroc" (בצרפתית). 24 באוגוסט 2019. נבדק ב-11 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
סלונים

ערך זה עוסק בעיר בבלארוס. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
כיכר השוק ורחוב פאראדנה (Paradna), נראים על גבי גלויה ישנה
סְלוֹנִים (בבלארוסית: Сло́нім; ברוסית: Сло́ним; בפולנית: Słonim; בכתיב יידי: סלאָנים) היא עיר במחוז משנה סלונים, במחוז גרודנו שבבלארוס. העיר נמצאת בצומת הנהרות שצ'ארה ואיסה, 143 ק"מ מדרום-מזרח לעיר גרודנו. בשנת 2005 מנתה העיר כ-51,500 תושבים.
סלונים נזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1252 כ-"אוּסְלוֹנִים", ושלוש שנים מאוחר יותר כ-"וְסְלוֹנִים". לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
בית הכנסת בסלונים
הקהילה היהודית בסלונים

בעיר סלונים התקיימה עד השואה קהילה יהודית ותיקה וגדולה. באמצע המאה ה-19 כיהן כרב העיר הרב יהושע יצחק שפירא, שכונה "ר' אייזל חריף", והשתייך למחנה המתנגדים, ובד בבד התבססה בעיר חצר חסידית הקרויה על שם העיר – חסידות סלונים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-16,000 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד, תוך פעילות של מספר בתי ספר עבריים, והוצאה לאור של עיתונים יהודיים. הפעילות הציבורית היהודית בעיר נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בתקופה הסובייטית הגיעו לעיר אלפי פליטים יהודים ממערב פולין, ומספר יהודיה הגיע לכ-22,000.
הקהילה היהודית בסלונים > בשואה

ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי שוד ורצח בקרב יהודיה. בתחילת יולי הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב והחרמת רכוש.
ב-24 ביולי 1941 רצחו הגרמנים כ-1,250 גברים ונערים יהודים מהעיר ביער הסמוך לכפר פייטרלוויצ'ה, ובהם רב הקהילה יהודה פיין. לאחר מכן הוקם בעיר יודנרט, אשר נצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר, ובמקרה אחד הוצאו להורג עשרה מחברי היודנרט ובני משפחותיהם.
בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נרצחו מעת לעת מאות יהודים. ב-14 בנובמבר 1941 שולחו קרוב ל-10,000 מיהודי הגטו שבעיר בסמוך לכפר צ'פיילוב ונרצחו בו בבורות ירי.
בדצמבר 1941 צומצם שטח הגטו שבעיר, והוא הוקף בגדר תיל. עם הבאת יהודים נוספים לגטו, הגיע מספר יושביו לכ-15,000 איש, ומאות מיושביו הועברו למחנות עבודה. בתקופה זו פעלה בגטו קבוצת מחתרת יהודית, אשר אגרה נשק.
מה-29 ביוני ועד ה-15 ביולי 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציה המונית, בה פשטו עליו שוטרים מקומיים וליטאים, תוך הצתת בתים על יושביהם. בין 8,000 ל-10,000 מיהודי הגטו נלקחו לאתר פייטרלוויצ'ה, ונרצחו בו. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהגטו שתי קבוצות של חמושים יהודים, אשר חברו לפרטיזנים ביערות הסביבה.
כ-1,000 יהודים שנותרו בגטו שבעיר לאחר האקציה הגדולה נרצחו עד דצמבר 1942.
בכפר ליד סלונים פעל אדם שטארק שהוכר כחסיד אומות העולם וגם כקדוש נוצרי.
אנדרטה לזכר נספי השואה מקהילת סלונים, בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
נקודה קבועה

נקודה קבועה (באנגלית: fixed point) היא שיטה לייצוג מספרים שיש להם אורך סופי בבסיס החישוב, תוך ויתור מראש על רמת הדיוק של הייצוג ועל האפשרות לייצג מספרים גדולים מאוד. שימושיה העיקריים של נקודה קבועה הם ייצוג ספרתי של מספרים רציונליים מסוימים וקירוב למספרים ממשיים. לצד שיטת הנקודה הצפה, שיטת הנקודה הקבועה היא שיטה מקובלת לייצוג מספרים במחשבים ומחשבונים.
עקרון השיטה הוא ייצוג המספר המבוקש באמצעות מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה ומימין לנקודה.
ייצוג בנקודה קבועה

מספר עשרוני מיוצג בנקודה קבועה על ידי מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה – זהו החלק השלם ומספר קבוע של ספרות מימין לנקודה – זהו חלק השבר. הספרות יכולות להיות בבסיס כלשהו, מקובל להשתמש בבסיס 2 או בבסיס 10 במחשבים, ובבסיס 10 עבור הצגה אנושית טבעית. השיטה מזכירה את צורת הרישום השכיחה של שברים עשרוניים, שבה מקובל לרשום 2-3 ספרות אחרי הנקודה.
דוגמאות:
בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 10, המספר 345.6 ייוצג כ-00345.60.
בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 2, המספר העשרוני 10.5 ייוצג כ-01010.10.
בעיות בייצוג נקודה קבועה > אי-דיוק ועיגול

כמעט כל המספרים לא ניתנים לייצוג מדויק בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בנקודה בעלת 2 ספרות מימין, המספר 0.123 יוצג כ-0.12. אי-דיוק זה נובע מחוסר בספרות מימין לנקודה, אך ישנם מספרים שלא ניתן לכתוב באופן מדויק בשום מספר סופי של ספרות. למשל המספר 0.1 (עשירית) לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 2 וכך גם המספר ...0.666 = 2/3 לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 10.
המספרים שלא ניתנים לייצוג מדויק מיוצגים בעזרת עיגול. שגיאת העיגול המרבית בשיטת הנקודה הקבועה היא מחצית המספר הקטן ביותר הניתן לייצוג. למשל, עבור נקודה בעלת 3 ספרות מימין בבסיס עשרוני, שגיאת העיגול המרבית היא 0.0005.
פעולות חיבור וחיסור על מספרים המיוצגים בנקודה קבועה לא מגדילה את אי הדיוק באופן משמעותי, בניגוד לפעולות כפל, חילוק וחזקה בהם אי הדיוק גדל.
בעיות בייצוג נקודה קבועה > גלישה

ישנם מספרים גדולים מדי לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בייצוג עשרוני עם נקודה קבועה בעלת 6 ספרות משמאל, המספר 1,000,000 לא יכול להיות מיוצג. גלישה (overflow) נובעת מחוסר בספרות משמאל לנקודה. טווח המספרים הניתנים לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה מוגבל למספרים הניתנים לייצוג באמצעות מספר ספרות קבוע מראש.
מספרים שליליים

ייצוג מספרים שליליים בשיטת הנקודה הקבועה נעשה לפי אחת משיטות הייצוג למספרים שלמים שליליים. למשל, סימן, משלים ל-2, משלים ל-1.
נקודה קבועה במחשב

שיטת הנקודה הקבועה משמשת לייצוג מספרים לצד הנקודה הצפה במחשבים. היא שימושית בעיקר במקרים בהם דרוש דיוק גבוה במספרים קטנים או כאשר הפעולות בנקודה צפה איטיות מדי.
ייצוג המספרים השלמים במחשבים הוא למעשה ייצוג נקודה קבועה בעלת 0 ספרות אחרי הנקודה.
ראו גם

עשרוני בקידוד בינארי
שיטות ספירה
נקודה צפה