stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכת חום

| --- | --- |

 תחום:  רפואת חירום 
 גורם:  טמפרטורת גוף נורמלית, exertion, summer heat 
 גורמי סיכון:  גל חום, לחות 
 תסמינים:  סחרחורת, דליריום, בלבול, בחילה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D013474, D018883
 סיווגים
 ICD-10:  T67.0 
 ICD-11:  NF01.0 
 
אדם הסובל ממכת חום מטופל בזרם מים קרים
מכת חום (באנגלית: Heat stroke), הידועה גם בשם מכת שמש, היא סוג של מחלת חום חמורה הכוללת טמפרטורת גוף הגבוהה מ-40.0 מעלות צלזיוס ובלבול. תסמינים נוספים הכלולים במחלה הם עור אדום, יבש או לח, כאבי ראש וסחרחורות. המחלה יכולה להתחיל באופן פתאומי או באופן הדרגתי. סיבוכים עשויים לכלול התקפים, תמס שריר, או אי-ספיקת כליות.
סימנים וסימפטומים

מכת חום מתרחשת עקב טמפרטורות חיצוניות גבוהות או מאמץ גופני. מכת חום בדרך כלל מופיעה עם חום גוף של יותר מ-40.6 מעלות צלזיוס, בשילוב עם חוסר התמצאות וחוסר הזעה. לפני שמכת חום מופיעה, אנשים מראים סימנים של תשישות חום כגון סחרחורת, בלבול, כאבי ראש, חולשה. אם מכת חום מתרחשת כאשר האדם ישן, קשה יותר להבחין בתסמינים, לעומת זאת, כאשר מתרחשת מכת חום בזמן מאמץ, האדם החולה עשוי להזיע יתר על המידה. ילדים צעירים, בפרט, עלולים לחוות התקפים. התוצאות הסופיות של מכת חום עלולות להיות חוסר הכרה, אי ספיקת כליות, אי תפקוד איברים, ומוות.
גורמים > ביולוגי

מכת חום מתרחשת כאשר ויסות חום הגוף מוכרע על ידי שילוב של ייצור מטבולי עודף של חום (מאמץ), עודף חום סביבתי ואיבוד חום לקוי ולא מספק, אשר גורם לטמפרטורת גוף גבוהה. גורמים נוספים הם חומרים המעכבים את קירור הגוף וגורמים להתייבשות, כגון: אלכוהול, ממריצים, תרופות מסוימות, כגון משתן, חוסמי בטא, מחלות לב ומחלות עור, ושינויים פיזיולוגיים הקשורים לגיל גורמים לרגישות למכת החום, לרוב, אצל קשישים. מכת חום במהלך מאמץ יכולה לקרות אצל אנשים צעירים ללא בעיות בריאות שאינם נוטלים תרופות, לרוב אצל ספורטאים, פועלים חיצוניים, או אנשי צבא העוסקים בפעילות מאומצת במזג אוויר חם או מגישי עזרה ראשונה מוסמכים אשר לובשים ציוד הגנה אישי כבד. חשוב לדעת כי בסביבה אשר לא רק חם בה, אלא גם לח, הלחות מפחיתה במידה רבה את האפשרות של הגוף לקרר את עצמו על ידי הזעה. עבור בני אדם ושאר בעלי חיים עם דם חם, טמפרטורת גוף יתרה יכולה לשבש ויסות תגובות ביוכימיות של אנזימים אשר חיוניות עבור הנשימה התאית ועבור תפקודם של איברים עיקריים.
גורמים > מכוניות בחום

ילדים צעירים, קשישים או נכים שאין ביכולתם לפתוח את דלת המכונית מבפנים נמצאים בסיכון גבוה לקבל מכת חום במידה והם סגורים לבדם במכונית. מכת חום ברכב סגור יכולה להתרחש תוך דקות, אפילו אם חלון המכונית פתוח מעט. על מנת להימנע משכחת ילדים ברכב, מומלץ להורים לשים במושב האחורי את הארנק או חפץ אחר שהם רגילים לשאת ביום-יום, כך שכשיסתובבו לקחת אותו יבחינו בילדים. ברכב שמסיע קבוצה גדולה של אנשים, לדוגמה רכבי תחבורה ציבורית או אוטובוס טיולים, חיוני לבדוק בסוף הנסיעה שלא נשארו נוסעים ברכב.
חיות מחמד רגישות אף יותר מבני אדם לחום קיצוני ברכבים, כיוון שכלבים, חתולים ובעלי חיים רבים אחרים לא יכולים לייצר זיעה בכל הגוף זיעה כדי לקרר את גופם. בימים חמים, מומלץ להשאיר את חיות המחמד בבית עם אספקת מים גדולה, ואם ישנו צורך הכרחי בהבאת חיית המחמד, ישנה עדיפות לקשור את החיה מחוץ ליעד עם קערת מים ולא להשאירה ברכב.
גורמים > מכוניות בחום > תסמונת התינוק הנשכח

"תסמונת התינוק הנשכח" הוא מונח רפואי מדומה לסכנה בה המבוגר המטפל שוכח את נוכחותו של ילד צעיר, וכתוצאה מכך הילד עומד בסכנה. למרות המונח ״תסמונת״, אין זה מצב המוכר כרפואי. עם זאת, המונח משמש בעיתונים, מגזינים, בלוגים, ובשאר מדיה פופולרית. "תסמונת התינוק הנשכח" עלולה להביא את הילד לפגיעה קשה או מוות בגלל המלכוד במכונית חמה.
מניעה

ניתן להפחית סיכון למכת חום על ידי נקיטת אמצעי זהירות כדי למנוע התחממות יתר והתייבשות. התאמת בגדים רופפים וקלים, יאפשרו לזיעה להתנדף ובכך לקרר את הגוף. כובעים רחבי שוליים בצבעים בהירים יעזרו למנוע מהשמש לחמם את הראש ואת הצוואר. פתחי אוורור על הכובע יעזרו לצנן את הראש, כמו גם הרטבת מגני זיעה(אנ') במים קרים. יש להימנע מפעילות גופנית מאומצת במהלך שעות היום במזג אוויר חם, ובנוסף, להימנע מהישארות ממושכת במקומות סגורים (כמו כלי רכב), ללא אוורור בתוכם.
במזג אוויר חם, ישנו צורך לשתות הרבה נוזלים קרים אשר אבדו במהלך ההזעה. צמא הוא לא סממן אמין לכך שאדם צריך נוזלים. צבעו של השתן יעיד בצורה מהימנה יותר על מצב הנוזלים בגוף. שתן בצבע צהוב כהה עשוי להצביע על התייבשות.
טיפול

טיפול של מכת חום כרוך בקירור מכני מהיר יחד עם אמצעי החייאה סטנדרטים.
על מנת לטפל במקרים של מכת חום, יש להוריד את טמפרטורת הגוף במהרה. יש להעביר את האדם החולה במהירות לאזור מקורר (בבית, או לפחות בצל) ולהוריד את בגדיו כדי לקדם את הורדת החום (קירור פסיבי). כמו כן, שיטת הקירור הפעיל יכולה גם לסייע, אם אפשרי לבצעה: יש לקלח את האדם החולה במים קרים או להלבישו באפוד היפרטרמי. עם זאת, יש לשים לב כי עיטוף האדם החולה במגבות לחות או בגדים למעשה יכול להעלות את טמפרטורת הגוף. קומפרסים קרים על הגו, ראש, צוואר ומפשעה יכולים גם לעזור בקירור החולה. מאוורר או מזגן מפחית לחות יכולים לסייע באידוי המים.
טבילת האדם באמבטיית מים קרים היא שיטה לקירור המוכרת באופן נרחב. שיטה זו, עשויה לדרוש מאמץ של מספר אנשים ועל האדם החולה צריכה להיות השגחה קפדנית במהלך תהליך הטיפול. במקרים של אובדן הכרה, מומלץ להימנע משיטה זו אך אם אין ברירה, יש להחזיק את ראשו של החולה מעל פני המים.
נתינת נוזלים חשובה מאוד כאשר רוצים לקרר אדם. במקרים קלים של התייבשות, ניתן לטפל באמצעות שתיית מים או באמצעות שתיית משקאות ספורט מסחריים שיכולים לשמש כתחליפים. במהלך התעמלות או התייבשות בעקבות חום, יכול להיגרם חוסר איזון באלקטרוליטים וצריכה עודפת של מים עלולה להחמיר זאת. ניתן לטפל במכת חום באמצעות צריכת נוזלים היפוטוניים. שתייה של נוזלים היא מהירה ומספיקה לרוב האנשים, אבל אם האדם מבולבל, חסר הכרה, או לא מסוגל לשתות מים דרך הפה, נחוץ לבצע עירוי אשר יעזור להתייבשות ולהחלפת אלקטרוליטים. על הצוות הרפואי לבצע הערכה מחדש של מצבו של האדם המטופל ולייצבו. משום שבמצב זה אדם יכול להיכנס למצב של דום לב, יש לשים לב ולעקוב אחר קצב הלב של האדם ונשימתו, בדום לב ייתכן ויהיה נחוץ לבצע החייאה.
אפידמיולוגיה

בהודו, מאות אנשים מתים בכל שנה בקיץ מגלי חום, ביניהם יותר מ-2,500 בשנת 2015 . מאוחר יותר באותו קיץ, גל החום הפקיסטני גרם לכ-2,000 מקרי מוות.
ראו גם

התייבשות
השמש
חמסין
עומס חום
לקריאה נוספת

שיטת הקירור, באתר PubMed
סיכונים והשפעת מכת חום על מערכת העצבים, באתר PubMed
ענר אוטולנגי, מכת חום: ממה היא נגרמת ולמה היא כל כך מסוכנת?, באתר הארץ, 22 באפריל 2021
הערות שוליים

↑  Flavio G. Gaudio, Colin K. Grissom, Cooling Methods in Heat Stroke, The Journal of Emergency Medicine 50, April 2016, עמ' 607–616 doi: 10.1016/j.jemermed.2015.09.014
↑  Warning Signs and Symptoms of Heat-Related Illness, www.cdc.gov, ‏2017-11-03 (באנגלית)
↑  Lisa R. Leon, Abderrezak Bouchama, Heat stroke, Comprehensive Physiology 5, April 2015, עמ' 611–647 doi: 10.1002/cphy.c140017
↑  E. A. McGugan, Hyperpyrexia in the emergency department, Emergency Medicine (Fremantle, W.A.) 13, March 2001, עמ' 116–120
↑  CDC - NIOSH Publications and Products - OSHA-NIOSH INFOSHEET: Protecting Workers from Heat Illness, www.cdc.gov (באנגלית)
1 2  Harrison's principles of internal medicine, 17th ed, New York: McGraw-Hill Medical, 2008
↑  Heat emergencies: MedlinePlus Medical Encyclopedia, medlineplus.gov (באנגלית)
↑  A primer on summer safety, FDA consumer 38, May 2004, עמ' 18–25
↑  Extreme Heat: A Prevention Guide to Promote Your Personal Health, wonder.cdc.gov (באנגלית)
↑  Dog Tip: Pets in Hot Cars, www.paw-rescue.org (ארכיון)
↑  Weingarten, Gene (2009-03-08). "Fatal Distraction: Forgetting a child in the backseat is a horrifying mistake. Is it a crime?". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2017-12-23.
↑  "The last word: Forgotten baby syndrome". 2009-03-26. נבדק ב-2017-12-23.
↑  "Death in Hot Cars: Why Can't the Automakers Prevent the Danger? - NBC News". NBC News (באנגלית). נבדק ב-2017-12-23.
↑  FactorsThat Increase Risk to Workers
↑  Emergency medicine : a comprehensive study guide, 6th ed, New York: McGraw-Hill, Medical Pub. Division, 2004
↑  Daniel Gagnon, Bruno B. Lemire, Douglas J. Casa, Glen P. Kenny, Cold-water immersion and the treatment of hyperthermia: using 38.6°C as a safe rectal temperature cooling limit, Journal of Athletic Training 45, September 2010, עמ' 439–444 doi: 10.4085/1062-6050-45.5.439
↑  Julie M. Clements, Douglas J. Casa, J. Knight, Joseph M. McClung, Ice-Water Immersion and Cold-Water Immersion Provide Similar Cooling Rates in Runners With Exercise-Induced Hyperthermia, Journal of Athletic Training 37, June 2002, עמ' 146–150
↑  Brendon P McDermott, Douglas J Casa, Matthew S Ganio, Rebecca M Lopez, Acute Whole-Body Cooling for Exercise-Induced Hyperthermia: A Systematic Review, Journal of Athletic Training 44, 2009, עמ' 84–93
↑  Chaitanya Mallapur, 61% Rise In Heat-Stroke Deaths Over Decade | IndiaSpend-Journalism India |Data Journalism India|Investigative Journalism-IndiaSpend, www.indiaspend.com
↑    Reuters, ‏India heatwave: death toll passes 2,500 as victim families fight for compensation, The Telegraph, 2 June 2015
↑  "Heat Wave Death Toll Rises to 2,000 in Pakistan's Financial Hub". Bloomberg.com. 2015-06-24. נבדק ב-2017-12-23.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חייל  צבא ארצות הברית שסובל ממכת חום מטופל על ידי צוות רפואי
מרגרט אדית רופ

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1891 
 פטירה:  5 במרץ 1988 (בגיל 96) Bungay, הממלכה המאוחדת 
 תחום יצירה:  ויטראז' 
 הושפעה על ידי:  כריסטופר וואל 
 
מרגרט אדית רופ (באנגלית: M. E. Aldrich Rope;‏ 29 ביולי 1891 – 9 במרץ 1988) הייתה אמנית ויטראז'ים בריטית פעילה בין השנים 1910–1964. היא הייתה בת דודה של מרגרט אנייס רופ משרוסברי שהייתה גם אמנית ויטראז'ים.
ביוגרפיה

מרגרט אנייס רופ ומרגרט אדית רופ היו בנות דודות, ומצד הסבא, ג'ורג' רופ מחוות גרוב, בלקסהול, סאפוק (1814–1912) וסבתא אן (1821–1882). מרגרט הצעירה הייתה ילדתם החמישית של ארתור מינגיי רופ (בעצמו ילדם החמישי של ג'ורג' ואן: 1850–1945) ושל אנייס מוד (1855–1943), שנולדה ב-29 ביולי 1891. היו לה מספר קרובי משפחה אומנים בליסטון. ובלקסהול, סאפוק. מלבד בת דודתה מרגרט אנייס רופ, היה לה דוד, ג'ורג' תומאס רופ, צייר נוף וחוקר טבע, דודה אלן מרי רופ, פסלת, ואחות דורותי, פסלת אחרת. הכינוי שלה במשפחה היה "טור" (קיצור של טורטל=צב) והיא השתמשה בצב כדי להחתים חלק מחלונותיה, במיוחד בשנותיה המאוחרות יותר.
היא התחנכה בבית הספר התיכון ווימבלדון, בבית הספר לאמנות בצ'לסי ובבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות LCC, שם התמחתה בוויטראז'ים אצל קארל פרסונס ואלפרד דרורי. משנת 1911 לערך עבדה בבית מלאכה לויטרז'ים (פולהאם) עם בת דודתה, מרגרט אנייס רופ, כדוגמה על סט החלונות בניופורט, שרופשיר. כדי להבדיל בין בנות הדודות בשמן, היא השתמשה בשם המקצועי מ' א' אולדריך רופ (בשילוב שם נעוריה של אמה) או מ 'א' א' רופ. אחד מחבריה היה ג'יי הרולד גיבונס (אדריכל הכנסייה) וחיבור זה הוביל לעבודה הגדולה הראשונה שלה בכנסיית סנט צ'אד, בלידס, שהיא אחת היצירות הגדולות שלה.
במשך רוב חייה האמנותיים הפעילים התגוררה בבתים שונים ברחוב דאודאר, פוטני, (דרום מערב לונדון) שהיה מושבה של אמנים באותה תקופה. בסביבות 1926 עברה למספר 61, שם גרה עם קרוליין טאונשנד וג'ואן הוסון. היא הייתה חברה קרובה של וילהלמינה גדס. מאוחר יותר, במלחמת העולם השנייה, עברה למספר 81, עד שהבניין נפגע בהפצצה. בתקופה שלאחר המלחמה היא עברה לבית במספר 89, שם היה לה סטודיו, בית מלאכה וכבשן (ששימש גם את רייצ'ל דה מונמורנסי). היא חלקה את הבית עם קלייר דוסון, חברה ותלמידה.
בסוף החיים היא הפכה לקתולית. באמצע 1978, בגיל 87, היא עזבה את פוטני וחזרה להתגורר בסופוק בחווה המשפחתית.
היא נפטרה ב-9 במרץ 1988, בגיל 96.
יצירה

על פני תקופה שלמעלה מ-50 שנה, הייצור האמנותי שלה נועד בעיקר לכנסיות אנגליקניות (במיוחד אנגלו-קתוליות), עם כמה כנסיות רומיות. תחילה הכינה חלונות בבריטניה, ואחריהם חלונות במדינות אחרות כמו אוסטרליה ודרום אפריקה.
הערות שוליים

↑  ROPE Margaret Edith Aldrich 1891-1988 | Artist Biographies, www.artbiogs.co.uk
↑  Life of M.E.Aldrich Rope (Tor), www.arthur.rope.clara.net
↑  List of works of M.E.Aldrich Rope (Tor), www.arthur.rope.clara.net
מקסימיליאן, מרקיז באדן

מקסימיליאן, מרקיז באדן (בגרמנית: Maximilian Markgraf von Baden;‏ 3 ביולי 1933 – 29 בדצמבר 2022) היה בנו של ברטהולד, מרקיז באדן, וראש בית צרינגן בשנים 1963–2022.
ביוגרפיה

מקסימיליאן נולד בזאלם ב-3 ביולי 1933 לברטהולד, מרקיז באדן ולתאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג. מקסימיליאן הוא אחיינו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו ובן דודו של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. לאחר סיום לימודיו התגייס מקסימיליאן לבונדסוור, והתקדם במהלך שירותו במילואים לדרגת אוברסט.
בשנת 1963 מת אביו ברטהולד, מרקיז באדן, ומקסימיליאן ירש את תאריו. מקסימיליאן היה פעיל כמעט בחמישים אגודות, מה"ריינשיפפרסברבנד" ועד הצלב האדום הגרמני, והוא אף חבר מועצת הכבוד של הפדרציה הלאומית של באדן.
ב-23 בספטמבר 1966 התחתן מקסימיליאן עם ולריה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה ורוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם, ממנה נולדו לו 4 ילדים. על פי חוק ההסדר 1701 איבד מקסימיליאן את זכותו לסדר הירושה לכתר הבריטי, בשל נישואיו לקתולית, אולם בשנת 2013 הוחזרה לו זכותו בעקבות חוק ירושת הכתר 2013.
משפחתו

ב-23 בספטמבר 1966 התחתן מקסימיליאן עם ולריה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה ורוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
מריה לואיזה, נסיכת באדן (נולדה ב-1969), התחתנה עם זנטסו ריצ'רד בייקר
ברנהרד, מרקיז באדן (נולד ב-1970), התחתן עם סטפני אן קאול
לאופולד, נסיך באדן (נולדה ב-1971)
מיכאל, נסיך באדן (נולד ב-1976)
מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין

מקסימיליאן ניקולס מריה, נסיך ליכטנשטיין ורוזן ריטברג (בגרמנית: Maximilian Nikolaus Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Graf zu Rietberg; נולד ב-16 במאי 1969), הוא בנו השני של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין והשלישי בתור לסדר הירושה של נסיכות ליכטנשטיין.
ביוגרפיה

מקסימיליאן נולד בעיר סנט גאלן שבשווייץ ב-16 במאי 1969. אביו הוא הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ואמו היא מריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. אחיו הגדול הוא אלויס, עוצר ליכטנשטיין ויש לו אח צעיר בשם קונסטנטין ואחות צעירה בשם טטיאנה. הוא למד בבית ספר יסודי בוואדוץ ולאחר מכן בבית הספר האירופי לעסקים באוסטריש-וינקל, גרמניה. הוא סיים את לימודיו ב-1993, וב-1998 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
הוא עבד בבנק צ'ייס בניו יורק, ולאחר מכן בחברת Industrie Kapital. ב-2003 החל לנהל את הסניף הגרמני של חברת JP Morgan Partners, ומאז 2006 הוא משמש גם כמנכ"ל קבוצת LGT הנמצאת בבעלות משפחת המלוכה של ליכטנשטיין.
משפחתו

ב-21 בינואר 2000 הוא נישא בטקס אזרחי לאנגלה ג'יזל בראון. הטקס הדתי נערך בניו יורק ב-29 בינואר. ב-18 במאי 2001 נולד בלונדון בנם הראשון הנסיך אלפונס.
מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה

מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה (בגרמנית: Prinz Maximilian von Sachsen;‏ 13 באפריל 1759 – 3 בינואר 1838), היה אביהם של פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ויוהאן, מלך סקסוניה.
ביוגרפיה

מקסימיליאן נולד ב-13 באפריל 1759 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לפרידריך כריסטיאן, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולמריה אנטוניה, דוכסית בוואריה, בתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ב-22 באפריל 1792 התחתן מקסימיליאן עם קרולינה, נסיכת פארמה, בתם של פרדיננדו, דוכס פארמה, ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה היו לו 7 ילדים. לאחר מותה התחתן מקסימיליאן ב-15 באוקטובר 1825 עם אחייניתה מריה לואיזה קרלוטה, נסיכת פארמה, בתם של לודוביקו הראשון, מלך אטרוריה ומריה לואיסה, דוכסית לוקה.
בשנת 1827 מת אחיו פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה, ואחיו אנטון, מלך סקסוניה עלה לשלטון במקומו, ומכיוון שלא היו לו ילדים, הפך מקסימיליאן לנסיך הכתר. אחרי מהפכת יולי בצרפת בשנת 1830, החלו בסתיו הפגנות אף בסקסוניה, בעיקר נגד החוקה הישנה. כתוצאה מההפגנות, ויתר מקסימיליאן על זכותו לרשת את המלוכה, לטובת בנו פרידריך אוגוסט.
בשנת 1836 מת אחיו אנטון בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה, וב-3 בינואר 1838 מת מקסימיליאן בדרזדן.
משפחתו

ב-22 באפריל 1792 התחתן מקסימיליאן עם קרולינה, נסיכת פארמה, בתם של פרדיננדו, דוכס פארמה, ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה היו לו 7 ילדים:
אמליה, נסיכת סקסוניה (1794–1870)
מריה פרדיננדה, נסיכת סקסוניה (1796–1865), התחתנה עם פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה
פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה (1797–1854)
קלמנס, נסיך סקסוניה (1798–1822)
מריה אנה, נסיכת סקסוניה (1799–1832), התחתנה עם לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה
יוהאן, מלך סקסוניה (1801–1873)
מריה יוזפה אמליה, נסיכת סקסוניה (1803–1829), התחתנה עם פרננדו השביעי, מלך ספרד
מרגרט, נסיכת דנמרק

מרגרט, נסיכת דנמרק (בדנית: Margrethe af Danmark;‏ 17 בספטמבר 1895 - 18 בספטמבר 1992), הייתה אמה של אנה, מלכת רומניה.
ביוגרפיה

מרגרט נולדה ב-17 בספטמבר 1895 בארמון ברנסטורף, קופנהגן, לולדמר, נסיך דנמרק, בנו הצעיר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ולמארי, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך רובר, דוכס שארטר ופרנסואז, נסיכת אורליאן. הוריה הסכימו מראש שכל בניהם יגדלו על פי הדת הלותרנית, וכל בנותיהם על פי הדת הקתולית, ומרגרט הייתה הנסיכה הדנית הראשונה מאז הרפורמציה שהייתה קתולית.
ב-9 ביוני 1921 התחתנה מרגרט עם רנאטו, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. המשפחה התגוררה בעיקר בצרפת, שם נולדו ארבעת ילדיהם. בשנת 1939 ברחה המשפחה מהנאצים ונמלטה לספרד, משם הם נסעו לפורטוגל, ולאחר מכן לארצות הברית. שם, בניו יורק, התפרנסה מרגרט ככובענית, בעוד בעלה עבד בחברת גז ובתה כמוכרת בחנות. לאחר המלחמה הם חזרו לפריז, ומאוחר יותר עברו להתגורר בדנמרק. בשנת 1947, הם לקחו את בתם, אן, לחתונה של הנסיכה אליזבת והנסיך פיליפ, אשר שניהם, כמו הנסיכה מרגרט, היו צאצאים ישירים של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. בחתונה, פגשה הנסיכה אן את בעלה לעתיד, מיכאי הראשון, מלך רומניה.
מרגרט מתה ב-18 בספטמבר 1992, יום אחד לאחר יום הולדתה ה-97, ביום ההולדת ה-69 של בתה אן.
משפחתה

ב-9 ביוני 1921 התחתנה מרגרט עם רנאטו, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
ז'אק, נסיך בורבון-פארמה (1922–1964), התחתן עם בירגיט אלכסנדרה מריה, רוזנת הולשטיין-לדרבורג
אן, נסיכת בורבון-פארמה (1923–2016), התחתנה עם מיכאי הראשון, מלך רומניה
מישל, נסיך בורבון-פארמה (נולדה ב-1926), התחתן עם יולנדה דה ברוי-רוול, ולאחריה עם מריה פיה, נסיכת סבויה
אנדרה, נסיך בורבון-פארמה (1928–2011), התחתן עם מרינה גאקרי
משוואת צ'פמן-קולמוגורוב

במתמטיקה, ובמיוחד בתהליכים הסטוכסטיים מרקוביים בתורת ההסתברות, משוואת צ'פמן-קולמוגורוב היא זהות המתייחסת להתפלגויות ההסתברות המשותפות של קבוצות שונות של קואורדינטות בתהליך סטוכסטי. המשוואה נגזרה באופן עצמאי במקביל הן על ידי המתמטיקאי הבריטי סידני צ'פמן והן המתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב.
תיאור מתמטי

נניח ש- \{f_{i}\} הוא אוסף מאונדקס של משתנים אקראיים, כלומר תהליך סטוכסטי. נגדיר
כפונקציית צפיפות ההסתברות המשותפת של ערכי המשתנים האקראיים  f_{1} עד  f_{n}. ואז, משוואת צ'פמן-קולמוגורוב היא:
נשים לב שעדיין לא הונח שום דבר לגבי הסדר הזמני של המשתנים האקראיים - המשוואה שלעיל חלה באותה מידה על דחיקה לשוליים של כל אחד מהם.
יישום לשרשראות מרקוב מורחבות זמן

כאשר התהליך הסטוכסטי הנדון הוא מרקוביאני, משוואת צ'פמן-קולמוגורוב שקולה לזהות על צפיפות מעבר. בשרשרת מרקוב, מניחים ש- i_{1}<...<i_{n}. ואז, בגלל תכונת מרקוב,
שבו ההסתברות המותנית  p_{i;j}(f_{i}\mid f_{j}) היא הסתברות המעבר בין הזמנים  i>j . אז, משוואת צ'פמן-קולמוגורוב נראית מהצורה:
באופן לא רשמי, זה אומר שניתן למצוא את ההסתברות לעבור ממצב 1 למצב 3 מההסתברויות לעבור מ-1 למצב ביניים 2 ולאחר מכן מ-2 ל-3, על ידי חיבור של כל מצבי הביניים האפשריים 2.
כאשר התפלגות ההסתברות על מרחב המצב של שרשרת מרקוב היא בדידה ושרשרת מרקוב הומוגנית, ניתן לבטא את משוואות צ'פמן-קולמוגורוב במונחים של כפל מטריצה (פוטנציאלית אינסופי ממדי), כך:
כאשר  P(t) היא מטריצת המעבר של קפיצה  t, כלומר,  P(t) היא המטריצה כך שמצב  (i,j) מכיל את ההסתברות שהשרשרת תעבור ממצב  i למצב  j ב- t שלבים.
כתוצאה מכך נובע שכדי לחשב את מטריצת המעבר של קפיצה  t, מספיק להעלות את מטריצת המעבר של קפיצה אחת בחזקת  t, כלומר:
הצורה הדיפרנציאלית של משוואת צ'פמן-קולמוגורוב ידועה כמשוואת מאסטר.
נורה אודונל

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1974 (בת 50) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Norah Morahan O'Donnell 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ורג'טאון  תיכון דאגלס מקארתור 
 מספר צאצאים:  3 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  NorahODonnell
 
נורה מורהאן אודונל (באנגלית: Norah Morahan O'Donnell; נולדה ב-23 בינואר 1974) היא אושיית טלוויזיה ועיתונאית אמריקאית.
מגישת חדשות הערב של רשת CBS ‏(CBS Evening News) וכתבת בתוכנית הדגל 60 דקות. בעבר הייתה כתבת הבית הלבן של הערוץ ואחת המנחות בתוכנית הבוקר של הערוץ.
אודונל היא האשה השלישית בהיסטוריה שמגישה את מהדורת הערב הנחשבת של ערוץ CBS. קדמו לה קוני צ'אנג וקייטי קוריק. נכללה ברשימת ממאה הנשים החזקות ביותר בבירת ארצות הברית של המגזין הנחשב 'וושינגטוניאן' (אנ'), וכן הופיעה ברשימת '100 האירים-אמריקאים המובילים' של המגזין אייריש אמריקן לשנת 2000.
משה עידאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1842 ה'תר"ב ג'רבה, תוניסיה
 פטירה:  5 בספטמבר 1894 (בגיל 52 בערך) ד' באלול ה'תרנ"ד
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית 
 מקום פעילות:  ג'רבה וגאבס
 תקופת הפעילות:  ? – 5 בספטמבר 1894 
 תחומי עיסוק:  דיין ומקובל
 רבותיו:  הרב ששון בכר משה פרסידאו
 חיבוריו:  שעשוע מצווה, תורת משה, תפארת משה, חג הפסח, ידי משה, זכות משה, מגן אבות
 צאצאים:  מכלוף עידאן 
 
הרב משה עידאן (ה'תר"ב, 1842 – ד' באלול ה'תרנ"ד, 5 בספטמבר 1894) היה דיין ומקובל, שפעל באי ג'רבה ובעיר גאבס שבתוניסיה. נחשב ל"ראש המקובלים" בארצו.
קורותיו

נולד לרב כליפה עידאן, שלימד תורה ב"חארה כבירה" - הרובע הגדול באי ג'רבה, ורבים באי היו תלמידיו (נפטר בשנת ה'תרל"ט, 1877). היו לו שני אחים, רבי אברהם (נפטר בה'תרע"ז, 1917), ורבי אהרן.
הרב משה עידאן נשא לאשה את רז'אלה חדאד. בצעירותו, התפרנס ממלאכת האריגה, אך פרש ממלאכה זו לאחר שנתמנה לדיין באי.
את חכמת הקבלה למד מהמקובל רבי ששון בכר משה פרסיאדו, בעל ספר "שמן ששון", והתפלל בכוונת הרש"ש. זכה להכרה בחכמת הקבלה מיורשו של הרב ששון, רבי מסעוד כהן אלחדאד, ראש ישיבת המקובלים בית אל באותה העת. נחשב לאחד מהראשונים שהביאו את חכמת הקבלה לאי.
נתמנה לרב ודיין בעיר גאבס שבתוניסיה. הגביר הרב יעקב חדאד הזמין אותו ללמוד בבית מדרשו בעיר, והחזיקו בעין יפה ובכבוד. בגאבס הוא חיבר את ספריו, אשר עסקו ברובם בתורת הנסתר. היה גם בקיא בדקדוק ובשירה.
הרב עידאן התפרסם כחסיד וקדוש. נהג לטבול במקוה שבבית הכנסת אלגריבה. מסופר שבזמן הדלקת נרות חנוכה בבית הכנסת שהה בברכה כשעה תמימה.
הרב עידאן נפטר בד' באלול ה'תרנ"ד (1894).
צאצאיו

בניו של הרב משה עידאן שימשו בתפקידים בולטים בקהילה היהודית בתוניסיה ובפרט באי ג'רבה.
הרב נסים עידאן, נולד בשנת ה'תרל"ד בג'רבה ופעל ברחבי תוניסיה. שימש כרב ודיין, שוחט, מוהל, דרשן ומלמד תינוקות, בעיר בנגרדאן (שהוקמה בעיר חדשה) ובקירואן, כשכל העול הרוחני עליו (פעל גם בתסתור). בסוף ימיו חזר לג'רבה, ושם נפטר בט"ו בשבט ה'תש"ח (26 בינואר 1948). מכתביו הדפיס אחיינו הרב שמואל שאול עידאן את הספר "זית רענן" - דרושים, ושו"ת בענייני טרפות, ישראל ה'תשל"ז.
הרב דוד עידאן, מייסד בית הדפוס הראשון בג'רבה, ונשיא הקהילה היהודית שם. עם מות האב, הוא פרנס את המשפחה. האריך ימים יותר מכל אחיו.
הרב מכלוף עידאן, שימש כמלמד תינוקות, ורבו של רובע דיג'ת - ה"חארה צגירה" (הרובע הקטן) בג'רבה.
הרב ציון עידאן, נפטר בחיי אביו.
בתו נישאה לרב זכריה יונה (מוצאו מתימן, והגיע מירושלים לג'רבה), היה מוהל וסופר סת"ם שכתב 98 ספרי תורה. נפטר בד' באדר ה'תש"ב (21 בפברואר 1942, צאצאיו מבנו מאיר, הם בני משפחת יונה בירושלים).
בתו נישאה לרב דוד חדאד.
בין צאצאיו של הרב משה עידאן:
נינו הרב חזקיה חדאד.
נכדו, בן בנו הרב דוד, הרב שמואל שאול עידאן, מנהל ישיבת כיסא רחמים שפעל ליישוב יהודי ג'רבה ותוניסיה בישראל.
ד"ר אשר עידן, עתידן ומומחה לרשתות חברתיות.
עו"ד תמיר עידאן, המכהן כראש מועצת שדות נגב.
ספריו

שעשוע מצווה - חרוזים במתכונת האזהרות על תרי"ג מצוות לפי שיטת הרמב"ם, ירושלים התר"ם.
חג הפסח - על הגדה של פסח, ירושלים ה'תרס"ג.
תפילה למשה (כולל זכות משה) - על תהילים, מכתביו ומכתבי רבנים נוספים, יצא לאור על ידי בנו הרב דוד בירושלים, ה'תרע"א.
תורת משה - חידושים על התנ"ך על דרך הסוד, יצא לאור על ידי בנו הרב דוד בבית הדפוס שהקים בג'רבה, ה'תרע"ט.
תפארת משה - הערות ופירושים על ספרי הקבלה, יצא לאור על ידי בנו הרב דוד בבית הדפוס שהקים בג'רבה, ה'תש"ד.
ידי משה - על משלי.
מגן אבות - על י"ח פרשיות, על פי הקבלה.
לקריאה נוספת

הרב אפרים חדאד, "מעיל שמואל", מכון "קרן לדוד ולזרעו", בני ברק, ה'תשס"ה.
שמעון ואנונו, אנציקלופדיה ארזי הלבנון - ליהודי וחכמי ספרד והמזרח, כרך ג', עמ' 467.
הרב בועז חדאד, "חכמי ישראל בג'רבא ובתוניס", הוצאת "בית האוצר העברי", ירושלים התשמ"א, עמ' 74.
רבי משה עידאן, "הגדה של פסח" (עם פירוש חג הפסח), מכון "קרן לדוד ולזרעו", בני ברק, התשס"ט, עמ' 19.
חדאד, אפרים, לעולם חסדו, הוצאה עצמית, תש"ף.
הערות שוליים

↑  ראו לדוגמה אחד מתלמידיו - הרב שלום דניאל יהודה כהן, באתר "החכם היומי"
↑  שמעון ואנונו, "ארזי הלבנון - אנציקלופדיה ליהודי וחכמי ספרד והמזרח", כרך ג', עמ' 467
↑  הרב אלחדד, הכתירו כיחיד בדורו בקבלה, שמעטים כמוהו בארץ ישראל, והוא ראש מקובלי גרבה. ראו גם - הרב אפרים חדאד, ספר "מעיל שמואל", מכון "קרן לדוד ולזרעו", בני ברק, ה'תשס"ה, עמוד 62
↑  חכם יעקב חדאד, באתר "החכם היומי"
↑  ירחון "אור תורה", תשרי ה'תש"ע, שנה ארבעים ושתיים, חוברת א' (תקו), עמ' 92
↑  יום פטירתו של רבי נסים עידאן זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
↑  חכם חזקיה חדאד, באתר "החכם היומי"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311221405171  ISNI: 0000 0000 4967 5034  LCCN: nr95015773  NTA: 300601670  VIAF: 61434926   WorldCat (עם VIAF): 61434926