stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת לי זיתוני
הערות שוליים

1 2  דורסי לי זיתוני בילו במועדון חשפנות לפני הדריסה, באתר ynet, 25 בספטמבר 2011
1 2  עזרי עמרם, ‏הצרפתים החשודים בדריסה הגיעו לארץ כדי לשלם חוב לצ'רלי אבוטבול, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2011
1 2  ניר שחק, ‏המסע בעקבות הדורסים של לי זיתוני, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2012
↑  Lappin, Yaakov (17 בספטמבר 2011). "Police hunt for French tourist suspected of hit and run". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Yagna, Yanir and Kubovich, Yaniv (18 בספטמבר 2011). "Driver in fatal hit-and-run suspected of fleeing Israel to France". Ha'aretz. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Lappin, Yaakov (17 בספטמבר 2011). "Int'l arrest warrant issued for French hit-and-run suspect". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  הנהג הדורס: "לא יודע אם אחזור לישראל", באתר ערוץ 7, 19 בספטמבר 2011
↑  Lappin, Yaakov (22 בספטמבר 2011). "'I hope hit-and-run suspects stand trial in Israel'". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "French hit-and-run suspects explore Israel legal options". The Jerusalem Post. 23 באוקטובר 2011. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harman, Danna (6 בדצמבר 2011). "Suspects in deadly Tel Aviv hit-and-run seek France trial". Ha'aretz. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סוכנויות הידיעות, דורסה של לי זיתוני נתפס על 156 קמ"ש, באתר nrg‏, 31 בדצמבר 2011
↑  Paraszczuk, Joanna, and Lappin, Yaakov (18 בספטמבר 2011). "Israel working with France over Lee Zeitouni killing". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Leon, Eli, and Yakov, Nitzi (1 בינואר 2012). "Suspected hit-and-run killer caught speeding in France". Israel Hayom. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Eglash, Ruth (3 בינואר 2011). "'Justice will be served in Lee Zeitouni case'". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Report: French ambassador visits Lee Zeitouni's parents". The Jerusalem Post. 21 בספטמבר 2011. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שלטונות צרפת: שופט חוקר מונה לבדוק את תאונת הפגע וברח שבה נהרגה לי זיתוני, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2011
↑  Eglash, Ruth (26 בדצמבר 2011). "Bruni to Zeitouni family: Justice will be served". The Jerusalem Post. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רויטל בלומנפלד, שגריר צרפת: דורסי לי זיתוני לא יוסגרו, באתר הארץ, 3 בינואר 2012
↑  'Justice will be served in Lee Ze... JPost - Diplomacy & Politics
↑  אלינור פוקס, ‏אמנים מתגייסים להמשך המאבק להסגרת דורסיה של לי זיתוני, באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2012
↑  "Lee Zeitouni's family files complaint in France". AFP. Yedioth Ahronot. 1 ביולי 2012. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lee Zeitouni case: France launches manslaughter probe". AFP. Yedioth Ahronot. 11 ביולי 2012. נבדק ב-16 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  משפט לי זיתוני: 5 שנות מאסר לדורס, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2014
↑  נהג הרכב שדרס את לי זיתוני ז"ל שוחרר, ערוץ 7, 5 במאי 2016
קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין

קז'ימייז' היגלוני, קז'ימייז' הרביעי היגלוני (פולנית: ‏Kazimierz IV Jagiellończykקובץ:Pl-Kazimierz Jagiellończyk.ogg‏Ⓘ‏; ליטאית: Kazimieras Jogailaitis; בלארוסית: Kazimir Jahajłavič; ‏30 בנובמבר 1427 - 7 ביוני 1492), בן השושלת היגלונית, כיהן כדוכס הגדול של ליטא משנת 1440 ומלך על פולין משנת 1447 ועד למותו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קז'ימייז' נולד ב-30 בנובמבר 1427 בקרקוב, לולדיסלב השני, מלך פולין ולסופיה מהונגריה, בתם של אנדז'יי אולשאנסקי ואלכסנדרה דרוקה, והיה אחיו הצעיר של ולדיסלב השלישי, מלך פולין. מכיוון שאחיו היה צפוי למלוך לאחר אביהם, לא הוכשר קז'ימייז' למלוכה, ומורהו החשמן זבינגייב אולשניקי לא השקיע בחינוכו, אולם קז'ימייז' מעצמו גילה עניין רב בדיפלומטיה ובענייני הכלכלה של המדינה.
ביוגרפיה > הדוכס הגדול של ליטא

בשנת 1440 מת ז'יגמונטאס קסטוטיאיטיס הדוכס הגדול של ליטא, ב-29 ביוני אותה שנה, כשהיה בן 13 בלבד, מונה קז'ימייז' על ידי בית הלורדים הליטאי כדוכס הגדול של ליטא, כיורש בית המלוכה המקומי. האצולה הפולנית קיוותה כי קזימיר ימונה רק כעוצר מטעם בית המלוכה הפולני (דבר אשר יהפוך את ליטא בפועל לחלק מפולין), ומינויו כדוכס גדול עורר מתיחות בין שתי המדינות. מכיוון שהיה קטין כשמונה לדוכס הגדול, נוהלה המדינה הלכה למעשה בידי בית הלורדים. בתקופת כהונתו הוא הפך את האצולה הליטאית לשוות ערך לזו של השלכטה הפולנית. הוא גם הבטיח שלא למנות אנשים מממלכת פולין לתפקידים בדוכסות הגדולה ושהחלטות לגבי ליטא לא יתקבלו ללא הסכמת מועצת הלורדים. סמוגיטיה קיבלה זכות לבחור את ראשי העדה.
ביוגרפיה > מלך פולין

בשנת 1444 נהרג אחיו ולדיסלב השלישי, מלך פולין בקרב וארנה, וב-25 ביוני 1447 עלה קז'ימייז' במקומו לשלטון אף בממלכת פולין. בשנת 1454 התחתן קז'ימייז' עם אליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו 13 ילדים.
באותה שנה חבר קז'ימייז' לקונפדרציה הפרוסית, שדרשה להשתחרר מעולם של אבירי המסדר הטווטוני, ולהסתפח לחלוטין לממלכת פולין, ופתח במלחמת שלש עשרה השנים (1454–1466) נגד מדינת המסדר הטווטוני, שהסתיימה בניצחונו ובכיבוש בירת המסדר בטירת מלבורק. בשנת 1466 נחתם שלום טורן השני, ולפיו קיבלה פרוסיה המלכותית אוטונומיה שלטונית, עם מטבע משלה, וזכות להחזיק צבא עצמאי, אולם הייתה כפופה לכתר הפולני. לזכר ניצחונו של קז'ימייז', בעיירה מלבורק יש פסל שלו רוכב על סוס.
ביוגרפיה > מדיניות חוץ

הקוריה הרומאית הייתה עוינת לקז'ימייז', בעקבות התנגדותו לתוקפנות האפיפיור פאולוס השני. בסוף 1466 הטיל האפיפיור נידוי על גאורגה פודבראדי, מלך בוהמיה, וקרא לאצילים הבוהמיים להדיחו. האצילים הבוהמיים פנו למתיאש הראשון, מלך הונגריה לעזרה, ובמרץ 1468 פלש מתיאש למוראביה. גאורגה פודבראדי פנה לקז'ימייז', והציע לו להכיר בבנו ולדיסלב כיורשו, בעד לתמיכתו נגד מתיאש הוניאדי. בתחילת 1469 חזר גאורגה פודבראדי על הצעתו לקז'ימייז', והוא פתח בדיונים על כך עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-22 במרץ 1471 מת לפתע גאורגה פודבראדי, ובנו של קז'ימייז' - ולדיסלב עלה לשלטון במקומו. אולם עם עלותו לשלטון, פתח מתיאש הראשון, מלך הונגריה במלחמה נגדו על כתר בוהמיה, והמלחמה הסתיימה רק בשנת 1478 בשלום אולומואוץ, שקבע ששניהם יקבלו את התואר "מלך בוהמיה". אולם הסכסוכים עם מתיאש נמשכו, ומותו בשנת 1490 היווה רווחה גדולה לפולין.
ביוגרפיה > מדיניות פנים

קז'ימייז' היה פסיבי מאוד בענייני הפנים של הממלכה, ועיקר דאגתו הייתה לשמור על זכויות הכתר, ועל זכותו למנות בישופים. במחלוקת בין פולין וליטא על ווהלין ופודוליה, הכריע קז'ימייז' לטובת ליטא.
על אף היותו אחד המלכים הגדולים באירופה, היה קז'ימייז' תמיד לבוש בבגדים פשוטים, ונהג לשתות רק מים. בנוסף הוא היה מאוד מתחשב כלפי שריו ומשרתיו, ונהג בנדיבות רבה באויביו המנוצחים.
ב-7 ביוני 1492 מת קז'ימייז' ונקבר בקתדרלת ואוול, ובמקומו עלו לשלטון בניו אלכסנדר יגיילו בליטא, ויאן אולברכט בפולין.
משפחתו

בשנת 1454 התחתן קז'ימייז' עם אליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו 13 ילדים:
אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה (1456–1516)
ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה (1457–1502), התחתנה עם גאורג, דוכס בוואריה-לנסהוט
קז'ימייז' הקדוש (1458–1484)
יאן הראשון אולברכט, מלך פולין (1459–1501)
אלכסנדר יגיילו (1461–1506)
סופיה יגלו, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך (1464–1512), התחתנה עם פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך
אלז'בייטה יגלו (1465–1466)
זיגמונט הראשון, מלך פולין (1467–1548)
פרדריק יגיילו (1468–1503)
אלז'בייטה יגלו (1472–1480)
אנה יגלו, דוכסית פומרניה (1476–1503), התחתנה עם בוגיסלב העשירי, דוכס פומרניה
ברברה יגלו (1478–1534), התחתנה עם גאורג, דוכס סקסוניה
אלז'בייטה יגלו (1482–1517), התחתנה עם פרדריק השני, דוכס לגניצה
קסטרא (קניון)

| --- | --- |

מבט אל מבנה מרכז קסטרא, נובמבר 2010
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, מרכז קניות 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 קואורדינטות:  32°47′18″N 34°58′06″E﻿ / ﻿32.7882306°N 34.96844172°E﻿ / 32.7882306; 34.96844172
 www.castra.co.il
  (למפת חיפה מוגדלת) קסטרא(למפת חיפה רגילה) קסטרא(למפת הגליל המערבי רגילה) קסטרא(למפת הגליל המערבי מוגדלת) קסטרא he
 
קסטרא הוא שמו של מרכז קניות ואמנויות המצוי במבואות הדרומיים של חיפה. המבנה קרוי על שם חורבת קסטרא - אתר ארכאולוגי מהתקופה הביזנטית, שהתגלה בקרבת המקום בו מצוי מרכז הקניות.
היסטוריה

הקמת המרכז החלה בשנת 1998 ביוזמת דוד דנקנר ובנו גיל דנקנר, על שטח בן 25 דונם שנקנה מעיריית חיפה במכרז, תמורת כ-4 מיליון דולר, בשנת 1996. ביוני 2000 דחה משרד התיירות בקשה של יזמי הפרויקט להכיר בו כאטרקציה תיירותית ולהעניק להם מענק בגובה 15% מההשקעה שנעשתה במרכיבים התיירותיים. היזמים טענו, כי 50% מההשקעה בפרויקט היא בתחום התיירותי, ולכן מגיע להם מענק מהמדינה, בהתחשב בכך שחיפה היא באזור פיתוח א' בתחום האטרקציות התיירותיות. מרכז ההשקעות של משרד התיירות טען, כי אין מדובר בפרויקט תיירותי, על פי הקריטריונים של המשרד..
המרכז נחנך בספטמבר 2000 בהשקעה של 200 מיליון ש"ח. עם פתיחתו רכשה רשת קואופ הריבוע הכחול, כ-4,000 מ"ר תמורת 7 מיליון דולר, לטובת הקמת סופרמרקט במתחם. בשנים הראשונות לאחר הקמתו לא זכה הקניון להצלחה, באזור הוקמו שני קניונים סמוכים, קניון חיפה ומרכז הקונגרסים שבו גם חנויות ומסעדות, והוא סבל מרוויה בשטחי מסחר. חלק מבעלי העסקים במרכז תבעו את היזמים בטענה כי התרשלו בניהול הפרויקט. בשנת 2002, הוסבה קומת הכנסים של הקניון לחנויות והוא הפך למרכז עודפים של מוצרי חשמל ואלקטרוניקה בשותפות עם קבוצת סקאל. בשנת 2005 סגרה סקאל את החנות שלה בקניון.
ב-26 דצמבר 2012 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה חיפה את תוכנית "מגדלי קסטרא", הכוללת תוספת זכויות בנייה לשני מגדלים בשטח מגרש החנייה של הקניון. הפרויקט כולל שני מגדלים במגרש בשטח 3.8 דונם הצמוד למבנה הקניון: מגדל דיור מוגן לגובה 30 קומות ומגדל משרדים בגובה 17 קומות.
בנובמבר 2018 מכר היזם גיל דנקנר את הקניון לשותפות ש.מ.ר.פ השקעות נדל”ן, ביחד עם זכויות הבנייה לשני המגדלים, בעבור 50 מיליון ש"ח.
מבנה

את המרכז תכנן האדריכל עוזי גורדון. בניגוד למרכזי קניות אחרים, כמה משטחי המבנה מוקצים לגלריות ולשטחי מוזיאונים.
באמצע העשור השני של המאה ה-21 מעבר למקום המשמש גלריות אמנות, מתבצעת במרכז פעילות מגוונת. היא כולל משחקייה לילדים, מרכזים לטיפולים רפואיים וטיפולים אלטרנטיביים, מסעדות ומרכזי מכירה של חברות בניה שונות בהם מוצגות למכירה דירות שנבנו באזורים שונים בחיפה.
לאורך קירו החיצוני של המבנה תמונת קיר גדולה, עשויה מאריחי חרסינה, מעשה ידי האמן אריק בראואר. ציור קיר זה מתאר את סיפורי התנ"ך ובהם: אדם וחוה, סולם יעקב, יוסף, שמשון הגיבור, דוד ובת שבע, דוד וגוליית ויהושוע בן נון. בתוך כיפת מרכז הקניות מצוי ציור קיר נוסף רחב ממדים, מהגדולים במדינת ישראל.
באתר מספר גלריות ושני מוזיאונים:
מוזיאון קסטרא העתיקה - מוזיאון ארכאולוגי המציג את הממצאים שהתגלו בחורבת קסטרא בעיקר מהתקופה הביזנטית[דרוש מקור].
בובה של מוזיאון - מוזיאון בובות המציג ב-55 מוצגים באמצעות בובות סצנות מההיסטוריה של העם היהודי, ועוד מעל 10 סצנות מתוך אגדות ילדים בשנת 2016 המוזיאון נסגר.
הכניסה למוזיאונים היא בחינם.
פנים הכיפה
מוזיאון הבובות
ציור הקיר
מוזיאון קסטרא
הערות שוליים

↑  דוד וגיל דנקנר ישקיעו 30 מיליון דולר בבנית "קסטרא" בדרום חיפה, באתר גלובס, 20 ביולי 1998
↑  דוד חיון, ‏מרכז ההשקעות במשרד התיירות: פרוייקט קסטרא - אינו תיירותי, באתר גלובס, 25 ביוני 2000
↑  אלעזר לוין, ‏דוד וגיל דנקנר מכרו והשכירו 10,000 מ"ר במרכז הבילוי קסטרא בחיפה, באתר גלובס, 15 במאי 2000
↑  אבי שמול, השטח המסחרי לנפש בחיפה 1.4 מ"ר - הגדול בישראל, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2001
↑  אבי שמול, בעלי עסקים בקניון קסטרא שבחיפה תובעים הבעלים, גיל ודוד דנקנר, ב-3.5 מיליון שקל, באתר הארץ, 8 בינואר 2002
↑  קניון קסטרא בחיפה הסב קומת הכנסים למרכז עודפים, באתר הארץ, 21 בפברואר 2002
↑  אבי שמול, קניון קסטרא בחיפה ייהפך למרכז חנויות עודפים, באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2002
↑  סיון קלינגבייל, האחים סקאל מחפשים שותפים; במו"מ למיזוג סקאל אלקטריק עם טרקלין חשמל, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2005
↑   נמרוד בוסו, גיל דנקנר יקים שני מגדלים בצמוד לקניון קסטרא בחיפה, באתר TheMarker‏, 17 בינואר 2013
↑  מיכל ירון, קניון קסטרא החליף ידיים – בקרוב יוקמו המגדלים החדשים לצד המבנה הקיים, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏2018-11-27
↑  דוד חיון, ‏ציור התקרה הגדול בארץ - בחיפה, באתר גלובס, 10 באפריל 2000
קווינטוס קאיקיליוס מטלוס (קונסול בשנת 206 לפנה"ס)

קווינטוס קָאיקִיליוּס מֶטֶלוּס (בלטינית: Quintus Caecilius Metellus) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 206 לפנה"ס.
ביוגרפיה

קאיקולוס היה בנו של הקונסול לוקיוס קאיקיליוס מטלוס. בהלווייתו של אביו הוא נשא נאום הספד המעלה על נס את הישגי אביו ומידותיו, תמצית הנאום השתמרה אצל פליניוס.
הוא מונה כפונטיפקס בשנת 216 לפנה"ס, ואיידיל בשנת 209 לפנה"ס. בשנת 207 לפנה"ס הוא שרת בצבאו של הקונסול גאיוס קלאודיוס נרו במהלך קרב מטאורוס, ולאחר הקרב נשלח לרומא כדי לבשר על מותו של עזרובעל ברקה בקרב. לקראת סוף השנה מונה לתפקיד מגיסטר אקוויטום (מפקד הפרשים) בידי מרקוס ליוויוס סלינטור שהתמנה לתפקיד דיקטטור.
הוא נבחר כקונסול בשנת 206 לפנה"ס יחד עם לוקיוס וטורניוס פילון. במסגרת תפקידם הם נאלצו להילחם בצבא קרתגו בפיקוד חניבעל אולם חניבעל נסוג אל ברוטיום, ולא גילה נטייה לצאת לקרב. שני הקונסולים מצדם גם הם לא השתוקקו לקרב והסתפקו בשמירה על חניבעל בתוך גבולות ברוטיום. מצב זה נמשך לאורך כל השנה. לאחר תום השנה הוא המשיך לפקד על הצבא בגבולות ברוטיום בתורת פרוקונסול. עם תום שנת 205 לפנה"ס התברר ששני הקונסולים הנוכחיים אינם יכולים להיות נוכחים בבחירות המתקרבות (סקיפיו שהה בסיציליה וקראסוס התעכב בגלל מגפה), לשם כך הוחלט למנות את מטלוס כדיקטטור באופן זמני ובהסכמת הקונסולים לצורך ארגון הבחירות.
בהמשך התגלה מטלוס כאחד התומכים הגדולים ביותר של פובליוס קורנליוס סקיפיו, והוא סייע לו להיחלץ מפרשייה של עושק אזרחים בלוקרי. בשנת 201 לפנה"ס הוא היה חלק מהדקמווירי (ועדה) שהוקמה במטרה לחלק קרקעות לוותיקי צבאו של סקיפיו. בשנת 186 לפנה"ס הוא נשלח כחלק ממשלחת דיפלומטית רומאית לנסות ליישב סכסוכים בפלופונסוס. הוא נזכר לאחרונה בשנת 179 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  Plinius, Natural History, 7, 139–141.
↑  Liv. 23 22
↑  Liv. 27 21
↑  Liv. 27 51
↑  Liv. 28 10
↑  Liv. 28 45
↑  Liv. 29 10
↑  Liv. 29 20
↑  Liv. 31 4
↑  Liv. 39 24
↑  Liv. 40 45
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5435 6038  LCCN: nr95026784  VIAF: 2359574   WorldCat (עם VIAF): 2359574
פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הקאנטרי האהובה ביותר

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרס המוזיקה האמריקאית
 תקופת הפרס:  1974–2020 (כ־46 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ריבה מקנטייר (11)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ריבה מקנטייר וקארי אנדרווד (15)
 www.theamas.com
פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הקאנטרי האהובה ביותר מוענק מאז 1974. הראשונה שזכתה בפרס במשך שמונה פעמים רצופות הייתה ריבה מקנטייר, שנחשבת גם לאמנית עם מרבית המועמדויות (15) והזכיות (11) בקטגוריה. הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט הייתה לראשונה שזכתה בפרס במשך ארבע פעמים רצופות במהלך שנות ה-2010. אחריה, זכתה הזמרת-יוצרת קארי אנדרווד במשך שבע שנים רצופות, דבר שהפך אותה לשנייה עם מרבית הזכיות בקטגוריה.
שיאניות מועמדויות וזכיות > זכיות

11 זכיות: ריבה מקנטייר
8 זכיות: קארי אנדרווד
7 זכיות: טיילור סוויפט
5 זכיות: ברברה מנדרל
4 זכיות: פיית' היל
3 זכיות: קריסטל גייל, שאניה טוויין
2 זכיות: לורטה לין, אוליביה ניוטון-ג'ון
שיאניות מועמדויות וזכיות > מועמדויות

15 מועמדויות: ריבה מקנטייר וקארי אנדרווד
10 מועמדויות: מירנדה למברט
9 מועמדויות: דולי פרטון
8 מועמדויות: טיילור סוויפט
7 מועמדויות: ברברה מנדרל, פיית' היל ומרטינה מק'ברייד
6 מועמדויות: לורטה לין, קריסטל גייל ושאניה טוויין
5 מועמדויות: טניה טאקר ומארן מוריס
4 מועמדויות: אן מורי וקלסי בלריני
3 מועמדויות: לורי מורגן, ווינונה ג'אד, מרי צ'ייפין קרפנטר, ליאן ריימס וגרטשן ווילסון
2 מועמדויות: אוליביה ניוטון-ג'ון, לינדה רונסטאדט, אמילו האריס, סילביה, רוזן קאש, קיי. טי אוסלין, קתי מתיאה, שרה אוונס, ג'ו די מסינה, קייסי מאסגרייבס וגבי בארט
צפע גדול (סוג)

| צפע גדול |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
סוג:: צפע גדול
שם מדעי
 Macrovipera ‏Reuss, 1927

צפע גדול (שם מדעי: Macrovipera) הוא סוג של נחשים ארסיים בתת-משפחת הצפעונים. הוא נפוץ באזורים חצי-מדבריים, בערבות של צפון אפריקה, במזרח התיכון, מזרח הרחוק ובאיי מלוס בים האגאי. נחשים בסוג הזה אחראים למס' הכשות לא קטן באפריקה ובמערב אסיה. יצא להם שם של נחשים חמי מזג, המסוגלים להזריק כמות גדולה של ארס, שזה אחת הסיבות שהם מאוד מסוכנים. קיימים 4 מינים שונים.
תיאור

מלבד המין M. schweizeri, נחשים אלו מסוגלים להגיע לאורך של למעלה מ-1.5 מטר.
הראש עבה, שטוח וניכר מן הצוואר.
מרחב גאוגרפי

המינים בסוג הזה מצויים ב: מרוקו, תוניסיה ואלג'יריה בצפון אפריקה, פקיסטן, קשמיר והודו במזרח, איי מלוס ביוון, ארמניה ודאגסטן בצפון, בדרום ישנו תיעוד ישן על פרט מתימן, אך מאז לא נמצאו שום פרטים שם.
אזור מחיה ורבייה

הצפע הגדול חי באזורים צחיחים ויבשים.
כל המינים מטילי ביצים.
מינים

| שם | מין | מס' תת-מינים | אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- | --- |
| צפע מזרחי | M. lebetina | 4 | קפריסין, טורקיה, סוריה, לבנון, עיראק, איראן, קווקז, ארמניה, גאורגיה, דגאסטן, אזרביז'אן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, קזחסטן, אפגניסטן, פקיסטן ואזור חבל קשמיר |
| צפע מדברי | M. deserti | 0 | צפון אפריקה: מרוקו, תוניסיה וייתכן שבאלג'יריה |
| צפע מורי | M. mauritanica | 0 | צפון-מערב אפריקה: מרוקו, אלג'יריה ותוניסיה |
| צפע מלוסי | M. schweizeri | 0 | האיים הקיקלידיים ביוון ואיי מלוס בים האגאי |
פרס המוזיקה האמריקאית ללהקת/צמד/קבוצת הקאנטרי האהובה ביותר

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרס המוזיקה האמריקאית
 תקופת הפרס:  1974–הווה (כ־50 שנה)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  אלבמה (17)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  אלבמה (18)
 www.theamas.com
 
פרס המוזיקה האמריקאית ללהקת/צמד/קבוצת הקאנטרי האהובה ביותר הוא פרס המוענק מאז 1974. האמן המעוטר ביותר בקטגוריה היא להקת אלבמה עם 17 זכיות.
שיאני זכיות ומועמדויות > שיאני זכיות

17 זכיות: אלבמה
5 זכיות: ברוקס אנד דאן
4 זכיות: פלורידה ג'ורג'יה ליין, ליידי אנטבלום, רסקל פלאטס ודן + שי
3 זכיות: האחים סטטלר וקונווי טוויטי ולורטה לין
2 זכיות: הצ'יקס
שיאני זכיות ומועמדויות > שיאני מועמדויות

18 מועמדויות: אלבמה
17 מועמדויות: ברוקס אנד דאן
12 מועמדויות: האחים סטטלר
9 מועמדויות: דה אוק רידג' בויז ופלורידה ג'ורג'יה ליין
8 מועמדויות: רסקל פלאטס
7 מועמדויות: דה ג'אדס, ליידי איי וזאק בראון בנד
6 מועמדויות: אולד דומיניון
5 מועמדויות: הצ'יקס ודן + שי
4 מועמדויות: קונווי טוויטי ולורטה לין, לונסטאר
3 מועמדויות: ג'ורג' ג'ונס ותמי ויינט
2 מועמדויות: דה בנד פרי, ביג אנד ריץ', בלקהוק, ליטל ביג טאון, ליטל טקסס, ווילי נלסון (1 עם ויילון ג'נינגס ו-1 עם ריי פרייס), מארי אוסמונד (1 עם דוני אוסמונד ו-1 עם פול דייוויס), קני רוג'רס (1 עם דולי פרטון ו-1 עם דוטי ווסט), סוייר בראון ושוגרלנד
פרסים ועיטורים של הרשות הפלסטינית

| --- | --- |

נשיאת ארגנטינה, כריסטינה פרננדס דה קירשנר מקבלת את איתור "כוכב פלסטין" על תמיכתה בהכרה במדינה פלסטינית המלווה בתמיכה בריבונות צודקת בקרב העמים, 2015
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 הגוף המעניק:  נשיא המדינה הפלסטינית 
 
פרסים ועיטורים של הרשות הפלסטינית (בערבית: أوسمة وأنواط وميداليات دولة فلسطين المدنية والعسكرية) הם סדרה של פרסים, עיטורים ומדליות המוענקים על ידי הרשות הפלסטינית.
היסטוריה

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית בשנת 1993 יזם נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת את "פרס פלסטין". בין השאר קיבלו את הפרס הזמרת רים בנא, והשחקן והבמאי פרנסואה אבו סאלם מייסד התיאטרון הפלסטיני תיאטרון אל-חכוואתי במזרח ירושלים. בין השנים 1995–2004 העניק נשיא הרשות ערפאת מדליות ופרסים למספר רב של אישים זרים ופלסטינים. "קולר בית לחם 2000" הוענק למספר ראשי מדינות וממשלות, שביקרו בבית לחם, במהלך חגיגות שנת המילניום, וכן העניקו כ-100 מדליות ומדליונים לאישים פלסטינים וזרים.
בשנת 2005, הוסדר נושא הענקת עיטורים, מדליות ופרסים של פלסטין עבור שירות צבאי ואזרחי, ותרומה למדינת פלסטין באופן רשמי בחוק שחוקקה המועצה המחוקקת הפלסטינית.
בתחילת 2009 מינה נשיא הרשות מחמוד עבאס, את השר מג'די חלדי, היועץ הדיפלומטי של הנשיא לאחראי על המסדרים, העיטורים והמדליות של הרשות. חלדי הוביל את המאמצים לביסוס שיטת הפרסים הפלסטינית, ולהוציא לפעולה. שיטת הענקת הפרסים והעיטורים הוקמה בהדרגה בשלושה שלבים, ושלושה צווים נשיאותיים הוצאו בשנים 2013, 2016 ו-2018, בעקבות התייעצויות ומאמצים נרחבים בראשות השר חלדי, לאחר סקירת הפרסים הפלסטינים הקודמים, וההיסטוריה של מערכות דומות בעולם.
בתחילת שנת 2010 הונפקו מספר פרסים בכירים למלכים וראשי מדינות וממשלות, מכיוון שהם היו הקטגוריות הראשונות שנוסדו. במתן שמות של פרסים אלה, נעשה שימוש בשמות פלסטין, ירושלים ובית לחם, והם: "מסדר כוכב פלסטין", "מסדר ירושלים", "מדליית כוכב הכבוד" ו"קולר בית לחם". צווים רבים שהוצאו אחר כך, הסדירו את הרמות המוענקת לקטגוריות שונות של אישים פלסטינים, ערבים ובינלאומיים.
שני המסדרים המצוינים ביותר (הבכירים ביותר) בין השנים 2009–2016 היו "כוכב פלסטין" (גראנד קורדון), אשר הוענק לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא איטליה ג'ורג'ו נפוליטנו, נשיא צרפת פרנסואה הולנד, נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה, וה"קורדון הגדול של מסדר ירושלים", שהוענק לסבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, למלך ירדן עבדאללה השני, ולראשי מדינות נוספים.
החל משנת 2017, מסדר הצווארון הגדול של מדינת פלסטין (גראנד קולר) שהוקם אז הפך למסדר המצוין ביותר (הבכיר ביותר), והוענק לסלמאן, מלך ערב הסעודית, לחמד, מלך בחריין, לנשיא סין שי ג'ינפינג, וראש ממשלת הודו נרנדרה מודי.
בנוסף נוסדו פרסים לאישים ומוסדות פלסטיניים בכמה תחומים: פוליטיקה, ספרות, אמנות ומדע. "מסדר ההצטיינות" (רמות זהב וכסף) הוקם בשנת 2010, ולאחר מכן עודכן ב-2016. כמו כן הונהגה "אזרחות כבוד של פלסטין" שניתנת לאנשים שיש להם קשר מיוחד וחזק עם פלסטין, ואותות ועיטורים צבאיים של פלסטין.
מסדרי פלסטין > מסדרי מדינת פלסטין

| צווארון גדול | גראנד קורדון | כוכב ההצטיינות | כוכב החופש | אביר פלסטין |
| --- | --- | --- | --- | --- |


ניתן להעניק את הצווארון הגדול והגראנד קורדון של מדינת פלסטין בהוראת הנשיא לראשי מדינות ולאישים פלסטינים וזרים בולטים שסיפקו שירותים יוצאי דופן לפלסטין.
כוכב ההצטיינות הוא רמה ייחודית שניתן להעניק בהוראת הנשיא, לשרים, שגרירים, שליחים, מושלים, חברי פרלמנט, נציגי מפלגות ובעלי מעמד דומה. כוכב החירות הוא רמה מיוחדת בצו זה שניתן להעניק בהוראת הנשיא לפעילים פלסטינים וזרים הפועלים למען השלום. ניתן להעניק אותו גם לחברי פרלמנטים, נציגי מפלגות התומכים בחופש ובעצמאות של מדינת פלסטין. ניתן גם להעניק אותו למוסדות ופקידים פלסטינים וזרים, אנשי עסקים ונציגי החברה האזרחית, כהוקרה על שירותים יוצאי דופן למדינת פלסטין.
אביר פלסטין הוא דרג במסדר זה שניתן להעניק בפקודת הנשיא לאישים מצטיינים ויוצאי דופן בתחומים שונים. אלה כוללים עובדי מדינה, פעילי מגזר פרטי וחברה אזרחית, וכן אנשים ערבים וזרים באותה דרגה.
מסדרי פלסטין > מסדרי ירושלים

| גראנד קורדון | Grand Star | כוכב ירושלים | כוכב השלום | אביר ירושלים |
| --- | --- | --- | --- | --- |


הקורדון הגדול הוא הרמה הגבוהה הראשונה של מסדר זה וניתן להעניק אותו בפקודת הנשיא למלכים, נשיאים, ראשי ממשלות ובעלי מעמד דומה. ניתן להעניק אותו גם לאישים פלסטינים וזרים בולטים שסיפקו שירותים יוצאי דופן לפלסטין. הכוכב הגדול הוא הרמה השנייה בגובהה של מסדר זה וניתן להעניק אותו בפקודת הנשיא לראשי ממשלות, שרים, שליחים, מנהיגי פרלמנטים ומפלגות, ובעלי מעמד דומה. ניתן להעניק אותו גם לאישים פלסטינים, ערבים וזרים בולטים בעלי מעמד דומה.
כוכב ירושלים הוא רמה ייחודית במסדר זה וניתן להעניק אותו בפקודת הנשיא, לשרים, שגרירים, שליחים, מושלים, חברי פרלמנט, נציגי מפלגות ובעלי מעמד דומה. ניתן להעניק אותו גם לאישים פלסטינים, ערבים וזרים בולטים שסיפקו שירותים משמעותיים לפלסטין. שירין אבו עאקלה קיבלה את העיטור לאחר מותה במאי 2022. כוכב השלום הוא רמה מיוחדת בצו זה ויכול להיות בפקודת הנשיא לפעילים פלסטינים וזרים הפועלים למען השלום. ניתן להעניק אותו גם לחברי פרלמנטים, נציגי מפלגות התומכים בחופש ובעצמאות של מדינת פלסטין. ניתן גם להעניק אותו למוסדות ופקידים פלסטינים וזרים, אנשי עסקים ונציגי החברה האזרחית, כהוקרה על שירותים יוצאי דופן למדינת פלסטין.
אביר ירושלים הוא רמה מעוררת מוטיבציה ומעוררת השראה במסדר זה וניתן להעניק אותו בפקודת הנשיא ליחידים מצטיינים ויוצאי דופן בתחומים שונים. אלה כוללים עובדי מדינה, פעילי מגזר פרטי וחברה אזרחית, וכן אנשים ערבים וזרים באותה דרגה.
מסדרי פלסטין > מסדר הנשיא יאסר ערפאת

| גראנד קורדון (כוכב הכבוד) | כוכב יבוס | מדליית האומץ |
| --- | --- | --- |


הקורדון הגדול (כוכב הכבוד) הוא הרמה הגבוהה ביותר של מסדר זה שניתן להעניק בהוראת הנשיא למלכים, ראשי מדינות וממשלות ולבעלי מעמד דומה, ניתן לתת אותו גם לראשי המדינות הלאומיות. המועצה והמועצה המחוקקת ויו"ר וחברי הוועד הפועל של הארגון לשחרור פלסטין והיו"ר והמזכירים הכלליים של הפלגים והמפלגות הפלסטיניות, ובמעמד דומה. ניתן להעניק אותו גם לנכבדים פלסטינים וזרים שסיפקו תרומות משמעותיות וחסרות תקדים לעם הפלסטיני.
כוכב יבוס הוא רמה ייחודית במסדר זה שניתן להעניק בהוראת הנשיא, לשרים, שגרירים, שליחים, מושלים, חברי פרלמנטים, נציגי מפלגות ובעלי מעמד דומה. עיטור הגבורה הוא רמה במסדר זה שניתן להעניק בהוראת הנשיא, למי שהפגין אומץ, יוזמה וביצוע משמעותי של חובתם כלפי עבודתם ומולדתם.