stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריר המסרק

| --- | --- |

מבט קדמי על חלק משרירי הירך
 שיוך:  medial compartment of thigh 
 עצבוב:  pectineus branch of femoral nerve, accessory obturator nerve
 פעולת שריר:  adducting of the hip joint, flexion of the hip joint, סיבוב פנימי 
 תחל שריר:  pubic tubercle 
 אחז שריר:  pectineal line of femur 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (472) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. pectineus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.025 
 TA2 (2019):  2627 
 FMA:  22440 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224447 
 
שריר המסרק (TA: Musculus pectineus) מהווה חלק מקבוצת השרירים התיכונה של הירך, שכיווצם יוצר תנועת קירוב במפרק הירך. שריר המסרק הוא אחד השרירים המרכיבים את רצפת משולש הירך, אזור אנטומי בו עוברים כלי דם ועצבים מרכזיים של הגפה התחתונה. כיווץ של שריר המסרק מניע את הירך לכיוון קירוב וכיפוף.
תיאור

תחילתו של שריר המסרק בענף עצם החיק העליון. חלקו המרוחק נאחז בקו המסרקי של עצם הירך (Linea pectinea femoris), בחלק העליון האחורי של העצם.
עצבוב

שריר המסרק מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני והשלישי (L2, L3) דרך עצב הירך.
שריר המרפק

| --- | --- |
       מבט אחורי על שרירי האמה משמאל 
 שיוך:  superficial muscle of posterior compartment of forearm 
 אספקה עורקית:  עורק הזרוע העמוק 
 עצבוב:  branch of posterior muscular branch of radial nerve to medial head of triceps brachii
 פעולת שריר:  פשיטה של מפרק המרפק 
 תחל שריר:  lateral epicondyle of the humerus 
 אחז שריר:  זיז המרפק, posterior surface of ulna 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (454) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. anconeus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.023 
 TA2 (2019):  2510 
 FMA:  37704 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224247 
 
שריר המרפק (TA: Musculus anconeus) הוא שריר קטן הסמוך לזיז המרפק של הגומד בחלקו האחורי של המרפק. יש שמתייחסים אליו כאל חלק משריר הזרוע התלת ראשי. בעת כיווצו מסייע השריר לפשיטת המרפק. הוא גם מרחיק את הגומד בזמן סיבוב אמה כלפי מטה ומייצב את מפרק המרפק.
תיאור

תחילתו של שריר המרפק בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע. חלקו המרוחק נאחז בחלק הצידי של זיז המרפק ובפן האחורי של חלקה המקורב של עצם הגומד.
עצבוב

שריר המרפק מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (C7,C8,T1) דרך עצב החישור.
ראו גם

אנטומיה טופוגרפית (גפה עליונה במבט אחורי)
רשת מקומית וירטואלית

איור הממחיש הפרדה של מקטעים של רשת מקומית באמצעות רשת מקומית וירטואלית
VLAN - רֶשֶׁת מְקוֹמִית וִירְטוּאָלִית (Virtual Local Area Network) היא מקטע (Segment) ברשת מקומית שמוגדר מבחינה לוגית כרשת אוטונומית.
פרוטוקול VLAN מגדיר טכנולוגיה המאפשרת לחלק רשת LAN מקומית, המרוכזת על ידי מתג אחד או יותר, למספר תת-רשתות "וירטואליות".
הבידול לרשתות שונות מתבצע בשכבה השנייה של מודל ה-OSI, על ידי חסימת העברת אותות במתג בין הפורטים השונים שלו אשר אינם משויכים לאותו ה-VLAN. החסימה מאפשרת את חלוקת הרשת המקומית למספר רשתות שונות ונפרדות (Segments) אשר יכולות לתקשר ביניהן כרשת WAN.
שימושים

השימוש ברשתות מקומיות וירטואליות החל כאשר היה צורך להקטין את מתחמי ההתנגשות (Collision domain) ברשתות מקומיות, והבעיה נפתרה על ידי הכנסתם של המתגים (Switch) שמאפשרים את חלוקת הרשת בצורה וירטואלית. השימוש העיקרי בחלוקה כזו הוא הקטנת מתחמי השידור (Broadcast domain) ברמת כתובות ה-MAC.
שימוש נוסף והנפוץ יותר לרשתות וירטואליות מקורו בקלות שבה ניתן להחל באמצעותן הרשאות אבטחה ומידור.
יישום

יישום של רשתות מקומיות וירטואליות נעשה כיום בעזרת מתגים "חכמים", המאפשרים קיבוץ לוגי של מספר קצוות המחוברים אליהם. מספר מתגים המחוברים ביניהם מתפקדים לצורך העניין כמתג בודד, ומאפשרים קיבוץ קצוות מכל רחבי מתחם השידור (המוגבל בדרך כלל על ידי  נתבים) והפרדתם למתחם שידור נפרד. המתג מנהל רשימה של כל כתובות ה-MAC השייכות לרשת הווירטואלית, ומפריד אותם משאר הקצוות ברשת. על ידי הפרדה זו ניתן למשל לחלק לקצוות אלו כתובות IP השייכות לתת רשת מסוימת, להחיל מדיניות אבטחה (על ידי הגדרת הרשאות שונות למי ששייך לרשת הווירטואלית ולמי שלא) ועוד.
תקשורת רשתות וירטואליות - VLAN Tagging

עקב הצורך בתעבורת מידע השייך לכמה רשתות וירטואליות על קו נתונים יחיד, כגון תעבורה אל יחידת שער אחת המשותפת לכמה רשתות וירטואליות או תעבורה בין שני מתגים שונים שבכל אחד מהם יש 2 רשתות וירטואליות שונות אבל משותפות לכל מתג. לכן נכתב תקן השייך לשכבה השנייה של מודל ה-OSI שנקרא 802.1Q או בצורה מילולית: VLAN Tagging.
כאשר מגדירים כניסה מסוימת במתג ככניסה העובדת ב-VLAN Tagging ניתן לשייך לאותה כניסה יותר מרשת וירטואלית אחת וכך כניסה מסוימת יכולה להיות חברה בכמה רשתות שונות, כאשר לכל מסגרת של מידע היוצאת מכניסה זאת של המתג מצורפות סיביות שמשייכות את אותה מסגרת של מידע לרשת מסוימת, וכך ההתקן שמקבל את המסגרת הזאת יודע לאיזו רשת וירטואלית המידע הזה שייך ולנתב את המידע הזה אליה. ההתקן המקבל את המידע חייב לתמוך בתקן 802.1Q בשביל להיות מסוגל לפענח את המידע המתקבל.
תקשורת רשתות וירטואליות - VLAN Tagging > דוגמה לשימוש נפוץ בתקן (VLAN Tagging (802.1Q

ברשת של ארגון שמחולקת לשתי רשתות וירטואליות שונות קיים נתב אחד המאפשר גישה לאינטרנט לכלל הארגון; נגדיר כניסה באחד המתגים שאליה נחבר את הנתב ואותה נגדיר ככניסה התומכת ב-VLAN Tagging. נגדיר אותה גם כחברה בשתי הרשתות - משמע נבקש מהנתב להאזין למסגרות שמכילות תווי רשת של שתי רשתות שונות. על ידי הגדרות אלה, מידע משתי הרשתות יוכל להגיע אל הנתב כדי שישמש כשער לאינטרנט לשתי הרשתות בנפרד.
כמו כן נצטרך להגדיר את הנתב בהתאם כדי שיתמוך בתצורה זאת.
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
רשת מקומית (LAN)
הוספה של תג 802.1Q (בתכלת) לחבילת Ethernet
ריקוד האדמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרוקי מורקמי 
 איורים:  Noboru Kitawaki 
 שפת המקור:  יפנית 
 סוגה:  אוסף סיפורים קצרים 
 הוצאה
 הוצאה:  Shinchosha, אלפרד א. קנופף 
 תאריך הוצאה:  2000 
 מספר עמודים:  203 
 
עטיפת הספר בתרגום לאנגלית
ריקוד האדמה (ביפנית: 神の子どもたちはみな踊る, באנגלית: after the quake) הוא קובץ של שישה סיפורים קצרים של הסופר היפני הרוקי מורקמי, שנכתב בשנים 1999–2000 ויצא לאור ביפן בשנת 2000. הספר יצא לאור בתרגום לאנגלית ב-2002, בתרגומו של ג'יי רובין (שהעיר בתרגומו שמורקמי התעקש על כך שהשם באנגלית יהיה באותיות קטנות).
כל הסיפורים מקושרים באופן משני לרעידת האדמה בעיר קובה (אנ'), שהתרחשה ב-1995 והביאה למותם של כ-5,500 נפש ולהרס רב.
הספר יצא לאור בעברית ב-2008 בהוצאת כתר בתרגומה של מיכל דליות-בול.
רקע

הרוקי מורקמי אמנם נולד בקיוטו, אך ילדותו ונעוריו עברו עליו בעיר קובה ובערים הסמוכות אליה.
יחד עם קורות הציפור המכנית (1995-1994): חקירה מורכבת של ההיסטוריה המודרנית של יפן ויחד עם אנדרגראונד (אנ'), (כתר ספרים, 2002): בו פרסם את ראיונותיו עם קורבנות התקפת הגז ברכבת התחתית בטוקיו על ידי כת אום שינריקיו ועם חברים בכת, מהווה "ריקוד האדמה" חלק ממאמץ מצד מורקמי לחקור את המצפון הלאומי היפני.
הסיפורים שב"ריקוד האדמה" חוזרים על מוטיבים, נושאים ואלמנטים הנפוצים בחלק גדול מהסיפורים הקצרים של מורקמי, אך מציגים גם כמה שינויים סגנוניים בולטים. כל ששת הסיפורים מסופרים בגוף שלישי, בניגוד למספר בגוף ראשון המוכר הרבה יותר ביצירותיו הקצרות הקודמות של מורקמי. בנוסף, רק אחד מהסיפורים מכיל אלמנטים על טבעיים ברורים, הנמצאים בדרך כלל ברוב הסיפורים של מורקמי. כל הסיפורים מתרחשים בפברואר 1995, החודש שבין רעידת האדמה בקובה לבין התקפות הגז בטוקיו. המתרגם ג'יי רובין אומר על האוסף: "הדמויות המרכזיות לאחר רעידת האדמה חיות הרחק מהחורבן הפיזי, אליו הן עדות רק מצפייה בטלוויזיה או מקריאה בעיתונים, אך עבור כל אחת מהן, ההרס האדיר ששחררה האדמה עצמה הופך למפנה. נקודה בחייהם בה הם נאלצים להתמודד עם ריקנות שהם נשאו בתוכם במשך שנים."
הסיפורים > עב"ם נוחת בקוּשירוֹ

אשתו של קומורה בן 26 הנשוי חמש שנים, עוזבת אותו לצמיתות לאחר שהיא מביטה בשידורי רעידת האדמה במשך חמישה ימים רצופים ואינה מגיבה לסביבה. במכתב הפרידה היא אומרת שלחיות איתו זה כמו לחיות עם גוש אויר. הוא טס לקושירו שבהוקאידו כדי למסור חבילה מעמית לעבודה לאחותו. הוא נפגש עם האחות וידידה שלה. הידידה מפתה את קומורה ואומרת לו שהתוך שלו נמצא בקופסה שהביא וכי אמנם הגיע מרחוק אך הוא רק יוצא לדרך.
הסיפורים > נוף עם מגהץ

ג'ונקו, בחורה צעירה הנמצאת בזוגיות עם קייסוקה, חובב גלישה ומוזיקת גראנג', מקבלת טלפון ממייאקה, גבר בשנות ה-40 לחייו, הנוהג להדליק מדורות על שפת הים בעיר קטנה במחוז איבראקי, מהעצים שנסחפו מן הים אל החוף. מייאקה מספר כי נפלטו עצים רבים ומזמין אותה למדורה. היא מגיעה עם קייסוקה הבוטה, שזמן מה אחרי שהודלקה המדורה חוזר אל דירתם. מייאקה מספר לג'ונקו כי ניתק מזמן את קשריו עם אשתו ושני בניו שהתגוררו בקובה, וגם עתה, אחרי רעידת האדמה, הוא אינו מנסה למצאם. הם מדברים על מוזרותו של מייאקה החושש ממקררים, מצייר ובעיקר חושב על מותו. הם מגלים כי שניהם קשורים לסופר ג'ק לונדון ואחרי שג'ונקו מתוודה כי היא "ריקה עד תום", הם מחליטים למות ביחד, עכשיו. אך מייאקה אומר שיעשו זאת רק לאחר שהמדורה תכבה.
הסיפורים > כל ילדי האלוהים רוקדים

יושיה בן ה־25 מתעורר עם הנגאובר קשה ומגיע למקום עבודתו בטוקיו רק בצהריים. בחזרתו מהעבודה ברכבת הוא רואה גבר בשנות ה־50 לחייו חסר תנוך אוזן ומתחיל לעקוב אחריו ברכבת במונית וברגל, אך הגבר נעלם באופן מסתורי. אמו סיפרה לו בנערותו כי נכנסה להריון מהגיניקולוג שלה שהיה חסר תנוך, אך זה התכחש לאבהותו כיוון שלטענתו היה מקצוען בשימוש באמצי מניעה. בעקבות התכחשותו אמו כמעט התאבדה וניצלה כשאיש דת שכנע אותה לעבור לאמונה. אותו איש דת טען תמיד בפני יושיה שהוא בן האלוהים. בסוף המעקב אחר האיש חסר התנוך יושיה מגיע למגרש בייסבול נטוש באזור שומם. הוא מתחיל לרקוד לפי קצב פנימי ואז נזכר שהאדמה שעליה הוא רוקד יכולה לרעוד, כפי שרעדה בקובה, שם נמצאת אמו.
הסיפורים > תאילנד

סצוקי, רופאה בגיל המעבר, שחייתה שנים רבות בדטרויט וחוזרת ליפן בעקבות פרידה מבן זוגה האמריקאי, נזכרת בזמן הטיסה מתאילנד ליפן, בחופשה אותה סיימה עתה בתאילנד. בחופשה ליווה אותה כנהג וכמדריך תאילנדי מבוגר בשם נימיט, ששימש 33 שנים כנהגו של איש עסקים נורווגי שחי בתאילנד. סצוקי מספרת לנימיט כי נולדה וגדלה בקיוטו ונימיט שואל האם יש לה מכרים בקובה, שאינה כה רחוקה מקיוטו. סצוקי עונה שלא, אך בליבה יודעת שיש לה מכר אחד בקובה, שהיא מייחלת למותו, כיוון שהיא מחזיקה אותו אחראי להפלה שעברה בצעירותה. לפני סיום חופשתה לוקח אותה נימיט לזקנה המתגוררת בכפר עני, אשר מחזיקה את ידי סצוקי ורואה לתוך עיניה. היא אומרת לסצוקי כי יש לה אבן לבנה בגוף וכי אם תאחוז בכוח בשעת חלום נחש שיצא מהקיר - הנחש יוציא ממנה את האבן. סצוקי מזהה את האבן כהפלה שעברה ואיבנה את ליבה. לפני סיום חופשתה וטיסתה ליפן, אומר נימיט לסצוקי כי עליה להתכונן למוות במובן של הורדת הילוך בחיים כדי שתוכל למות כמו שצריך וכי "לחיים ולמוות יש במובן מסוים אותו הערך,"
הסיפורים > צפרדע־קון מציל את טוקיו

קטגירי הוא פקיד בבנק לחיסכון והלוואות המסור לתפקידו בגביית חובות הלוואות שלא נפרעו. הוא חי בבדידות, ללא משפחה וללא חברים. יום אחד מתגלה בדירתו צפרדע־קון, צפרדע בגובה שני מטר. הצפרדע מגייס את קטגירי למשימה של שניהם, להילחם עם תולעת־קון המתכנן רעידת אדמה אדירה שתחריב את טוקיו, בעוצמה רבה יותר מזו שפגעה בקובה. בשעה שקטגירי מתעורר בבית החולים, צפרדע־קון מגיע לחדר בית החולים של קטגירי ומספר לו שבזכות מאבקם ההירואי ניצלה טוקיו, אך צפרדע־קון נפגע ומתפרק לחתיכות בחדר בית החולים. קטגירי מתעורר ואומר לאחות שחלם חלום אך "מה שרואים בעיניים הוא לא בהכרח אמיתי,".
הסיפורים > עוגת דבש

ג'ונפיי וסיוקו הם ידידים מזמן האוניברסיטה. ג'ונפיי מאוהב עוד מאז בסיוקו אך אינו מגלה לה. אחרי שסיוקו התגרשה מחברם המשותף, ג'ונפיי משמש כעין דוד לסאלה, בתה של סיוקו. בעקבות צפייה בטלוויזיה בתמונות מהרעש בקובה, סאלה מתעוררת כל לילה מביעות לילה בו מופיע איש רעידות האדמה. ג'ונפיי וסיוקו מנסים להרגיעה על ידי סיפור על שני דובים שעשו עוגות דבש וג'ונפיי מגיע לידי החלטה לחשוף את אהבתו בפני סיוקו.
ביקורת

מבקר האינדפנדנט הבריטי כתב: "למרות כל האקטואליה הנראית לעין, מורקמי אינו חורג מחוץ לעולמו הבדיוני המשורטט בקפדנות. המתבודדים חסרי השורשים המאכלסים את הסיפורים הללו, הנשים הזמינות המינית אך האניגמטיות, המנגנון הכמו-על-טבעי של מציאויות מקבילות וחיות מדברות; מעל הכל, טון הדיבור וההתפכחות נטולת המרירות.".
אלכס קלארק (אנ'), מבקר הגרדיאן הבריטי, פותח את ביקורתו בציטוט ג'ונפיי, גיבור הסיפור "עוגת דבש", הטוען כי סוגת הסיפור הקצר נמצאת בדרך להיעלם, כפי שהדבר קורה עם שקופיות, ואומר כי ספרו החדש של מורקמי מוכיח את ההפך. הוא כותב: "אם רעידת אדמה היא מה שמתרחש מתחת לאדמה, מעבר לראייה ולהבנה המיידית שלנו, כך גם חיינו האישיים מעוצבים על ידי רעידות פסיכולוגיות ורגשיות שאנו מתקשים לתפוס, ונתונים למספר רב של רעידות משנה בלתי צפויות ואלימות." הוא מסיים את סקירתו במילים "בהריסותיה של קובה, כמו בהתקפות הסארין שסקר בספר התיעודי שלו, אנדרגראונד (אנ'), מורקמי מזהה "עולם נטול אור", זירה נרטיבית שבה "המשמעות עצמה התקלקלה". בסיפורים האלגנטיים המבריקים שב"ריקוד האדמה" הוא משחזר חלק מהאור וחלק מהמשמעות, בטענה שהאפשרות של רגעים של אופטימיות ושל חיבור היא לא משהו שאנחנו צריכים לקחת כמובן מאליו. ... הדמיון הופך לפחות מותרות ויותר לחובה זו חובה שמורקמי עסוק ביצירת קיומה, לטובתנו.".
בכותרת מאמר הביקורת של דורון קורן, "האדמה רועדת והנפש נשברת לאט", הוא בא להדגיש את השברים הנפשיים שמעוררת רעידת האדמה הטראומתית. הוא כותב: "גלי ההדף העקיפים שלו מטלטלים גם את גיבורי הספר. ברוח השאלה "איפה היית כשהאדמה רעדה?" בוחן מורקמי את תחנות הקלקול הפנימי בהן שהו גיבוריו בזמן האירוע, את הריקנות הרדומה, הקיפאון וההיתקעות מהם ניתקו ברגע המזעזע, ואת תנועתם הלאה, בהיסחפות נטולת רצון, לא מודעת, שאינה מבשילה לעיני הקורא ולכן מותירה אותו מעט מרוחק, סקרן אבל לא בדיוק מרותק." ביקורתו של קורן היא חיובית, אך הוא מסיים את מאמרו באמירה כי בסיפורים שבספר "יש איזה צד תיאטרלי-סמלי הנראה כסוג של תרגיל אינטלקטואלי קר מעט. כמו חידות זן, כמו שירי הייקו. יפה, אבל לא ממש סוחף.".
גתית פז פותחת את ביקורתה על הספר במשפט: "בסיפורי הקובץ "ריקוד האדמה" קיים פער מרתק בין עוצמת ההתרחשויות המתוארות לבין ההתייחסות שוות-הנפש של הדמויות הפועלות להתרחשויות הללו. הפער הזה, המוכר היטב לקוראיו הנאמנים של הרוקי מורקמי, נוכח בכל אחד מן הסיפורים. הרהורים על חיים ומוות, התאבדויות, נטישות הרות-גורל - כל אלה מיטשטשים לכדי מעשה נוסף בחיי היומיום, כמו יצאה הדמות לרגע לקנות חפיסת סיגריות בפיצוצייה השכנה, ולא כאילו ריסקה בשנייה אחת את עולמה ואת עולמם של הקרובים לה.". היא רואה בהקבלה של הסדקים שבאדמה לסדקים שבנפש האדם, כמכוונים לחידת הקיום - האישית והקוסמית עם השלכות לתחום הדתי, המיסטי והמטפיסי. לטענתה, החידה, היא מנוע יצירתי הנוכח בכל ספרי מורקמי. "החידה היא חלק אינטגרלי מהחיים, וכך גם המוות, שהוא אולי החידה האנושית הגדולה ביותר. גיבוריו של מורקמי מכירים בכך, ופוגשים במוות שוב ושוב עד שהוא נהפך לחלק מחייהם.". היא מציינת כי חמשת הסיפורים הראשונים בקובץ מסתיימים בחידה - כיוון שעדיין יש לקורא שאלה פתוחה שלא נפתרה. רק לסיפור השישי והאחרון יש "סוף סגור". פז כותבת: "ניתן גם לראות בסיום האופטימי מחווה מטעם המחבר, המקבל את טיב הקיום האנושי על אפשרויותיו השונות ומכוון גם אל נקודות האור, הרוגע וההשלמה שאצורות בקרבו.".
הערות שוליים

↑  "ריקוד האדמה", עמ' 85
↑  Robert Hanks, After the Quake, אתר האינדפנדנט, 12 באוקטובר 2002
↑  Alex Clark, The earth moved, אתר הגרדיאן, 19 באוקטובר 2002
↑  דורון קורן, האדמה רועדת, והנפש נשברת לאט, באתר ynet, 21 בפברואר 2008
↑  גתית פז, המוות כחידה המלווה את החיים, באתר הארץ, 16 במרץ 2008
שאול זינגר

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בן 63 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מדינת הסטארט אפ 
 
שאול זינגר (באנגלית: Saul Singer, נולד בארצות הברית, ב-1961) הוא סופר, עיתונאי, עורך, פובליציסט ובעל טור ישראלי אמריקאי, נאו-קונסרבטיבי, שחיבר בין השאר, יחד עם גיסו דן סינור, את הספר רב המכר Start-up Nation: The Story of Israel's Economic Miracle. הספר תורגם ל-20 שפות לפחות, ביניהן סינית, יפנית, בולגרית, מונגולית ועוד. בתרגום לעברית הוא קרוי "מדינת הסטארט אפ".
ביוגרפיה

זינגר נולד בניו יורק, ארצות הברית ב-1961, בן בכור מתוך ארבעה בנים לזוג יהודים אמריקאים, סוזן ומקס זינגר. כשהיה בן 12 הגיעה המשפחה כולה לישראל, גרה בירושלים, אך חזרה כעבור זמן קצר לארצות הברית. זינגר ואחיו הצעיר ממנו בשנה אלכס, נשארו עוד כמה שנים בישראל וגרו בקיבוץ כיסופים, אך כשהיה זינגר בן 16 חזרו גם שני האחים הגדולים לארצות הברית. במשך השנים שלאחר מכן שבה ועלתה כל המשפחה לישראל, בהדרגה.
זינגר עצמו סיים בית ספר תיכון ותואר ראשון בביולוגיה ומדע המדינה באוניברסיטת טאפט, שליד בוסטון, מסצ'וסטס. הוא היה במשך עשר שנים יועץ למספר חברי קונגרס אמריקאים ובצוות המחקר של ועדת הבנקאות של הסנאט ובוועדה לענייני חוץ של הקונגרס. כתב למספר רב של עיתונים בארצות הברית, לרבות הוול סטריט ג'ורנל, וושינגטון פוסט, קומנטרי, מומנט, ניוזוויק, CNN-Opinion ,The Wilson Quarterly, The New Leader, ועוד.
ב-1987 נהרג אחיו, סגן אלכס זינגר, באחת מפעולות צה"ל בלבנון. הוא היה מפקד מחלקה בחטיבת גבעתי ונפל בדיוק ביום הולדתו ה-25.
זינגר עלה לישראל כעבור שבע שנים, ב-1994. בישראל הוא היה במשך שנים רבות עיתונאי ופובליציסט בג'רוזלם פוסט ושימש גם כעורך מאמרי המערכת של העיתון. היה מראשוני העיתונאים שכתבו כנגד הסכמי אוסלו.
ב-2003 יצא לאור בארצות הברית, בהוצאת Cold Spring Press, ספרו - Confronting Jihad: Israel's Struggle and the World After 9/11, שהוא אוסף מאמרים שזינגר כתב בין השנים 1997 - 2003, בג'רוזלם פוסט ובעיתונים אחרים. ההקדמה לספר זה נכתבה על ידי ויליאם קריסטול, מראשי הנאו-קונסרבטיבים בארצות הברית כיום.
זינגר הוא עד היום בעל טור קבוע בג'רוזלם פוסט. מכהן כיום כחבר בוועדת הפרס של פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות וכמו כן כעמית מחקר בכיר במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה (IDI).
נשוי לוונדי, אחותו של דן סינור, אב לשלוש בנות וגר כיום בירושלים.
"מדינת הסטארט אפ"

הספר Start-up Nation: The Story of Israel's Economic Miracle יצא לאור בנובמבר 2009 בהוצאת Twelve, השייכת לקבוצת האצ'ט, הוצאת הספרים השנייה בגודלה בעולם. הוא נכתב על ידי זינגר, יחד עם דן סינור גיסו, סופר, עיתונאי ויועצו לענייני מדיניות חוץ וביטחון של מועמד הרפובליקנים לנשיאות ארצות הברית ב-2012 מיט רומני. השניים מנסים לענות בספרם על השאלה, איך ייתכן שמדינת ישראל, בת ששים בלבד ובה כשבעה מיליון נפש, בלא משאבי טבע של ממש, מוקפת באויבים ונמצאת במצב מלחמה תמידי מאז היווסדה, מצליחה לייצר יותר חברות סטארט אפ מאשר מדינות גדולות, מבוססות ושלוות בהרבה ממנה, כמו יפן, סין, קוריאה, בריטניה, הודו וקנדה, ולרשום בנאסד"ק האמריקאית יותר חברות מאשר כל מדינה אחרת שמחוץ לארצות הברית.
הספר היה במקום החמישי ברשימת רבי המכר העסקיים של הניו יורק טיימס לשנת 2010 וגם ברשימת רבי המכר של הוול סטריט ג'ורנל. הוא תורגם לעברית תחת השם "מדינת הסטארט אפ" ויצא לאור ב-2011, בהוצאת מטר וזמורה ביתן. פרסומו הוביל לכתיבת מספר ספרים נוספים, אשר עסקו בנושא הישראלי ובכלכלה הישראלית.
לצד השבחים וההצלחה הגדולה, הספר זכה גם לביקורת מגורמים שונים על היותו אוהד מדי, ונעדר ביקורת על החולשות של כלכלת ההייטק הישראלית, בין היתר השאיפה של מרבית החברות ל"אקזיט" מהיר וכתוצאה מכך מיעוט של חברות הייטק גדולות שצמחו בישראל.
לקריאה נוספת

דן סינור ושאול זינגר, מדינת הסטארט-אפ: מנוע הצמיחה הכלכלי של ישראל, מאנגלית: יהודה בן-מוחא, זמורה ביתן ומטר, ת"א, תשע"א 2011.
אורי גולדברג, ?What's Next for the Startup Nation,‏ הוצאת Authorhouse, ניו-יורק, ארה״ב. 2012
הערות שוליים

↑  לוס אנג'לס טיימס, 11 בספטמבר 2002
↑  אתר הספר
↑  פרויקט אלכס זינגר
↑  על הספר באתר אמזון
↑  מאמר ביקורת על הספר
↑  על שאול זינגר, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  באתר הוצאת האצ'ט
↑  באתר ניו יורק טיימס, בסט סלרס
↑  אתר הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268261105171  PLWABN: 9810531799105606  BIBSYS: 14063508  BnF: cb165468548 (data)  CiNii: DA16987020  GND: 1172696691  ISNI: 0000 0001 0956 0651  LCCN: no2003113435  LNB: 000182706  NDL: 001110412  NKC: jx20100621027  NLK: KAC201010478  NSK: 000627781  NTA: 329728792  RERO: 02-A024440562  SUDOC: 140324704  VIAF: 14469943   WorldCat (עם VIAF): 14469943
שולת!!!1

"שולת!!!1" היא צורת איות שגויה מכוונת של המילה "שולט", הלקוחה מהסלנג באינטרנט העברי. לפי מילון "עין הדג" מקורה הראשוני של המילה, כנראה בשנת 2000, הוא בפורום מדע בדיוני של IOL והיא תרגום של "Rulez!" האנגלי (האמורה להיכתב Rules). בפורום זה נהגו משתתפים צעירים להלל את סדרת "רומח הדרקון" תוך שימוש בביטוי "רומח הדרקון שולת!!!1", מה שהפך למטבע לשון בפורום. לאחר מכן זוהתה המילה במידה רבה עם עגת ה"פקצות" שהתפתחה באינטרנט.[דרוש מקור]
המקשים Shift ו-1
החלפת ה-! ל-1 במילה נבעה במקור מכך שהסימן "!" מתקבל על ידי לחיצה בו-זמנית במקלדת על המקשים Shift ו-1, והלחיצה הממושכת שיצרה את ריבוי סימני הקריאה הסתיימה כאשר מקש ה-Shift נעזב לפני מקש ה-1.[דרוש מקור]
רקע

השימוש ב-"שולת!!!1" מהווה סאטירה על עגת ה"פקצות" באינטרנט העברי: שגיאת הכתיב המכוונת ההופכת את הט' לת', הריבוי הצעקני של סימני הקריאה, בנוסף להפיכת סימן הקריאה לספרה "1".[דרוש מקור]
בעבודת הדוקטורט של חוקרת התרבות והטכנולוגיה כרמל ויסמן מוקדש פרק ל"שפת הפקצות". הפרק עוסק בכינון זהות מגדרית באמצעות שימוש בשפה. ויסמן מעריכה שהחלפת התווים אינה באה ליצור שפה מקודדת הבהירה רק ליודעי ח"ן, אלא נובעת משיקולים של אסתטיקה ועיצוב. זוהי שפה מתוחכמת מבחינה פונטית, המחייבת היכרות עם שתי שפות וארבעה סוגי כתב. בישראל היא מובלת על ידי בנות מתבגרות ברשת ובכך יוצרת תת-תרבות נשית בתוך המרחב האינטרנטי.
בספרו "מילון הסלנג המקיף" משנת 2005 הגדיר הבלשן והמילונאי הישראלי רוביק רוזנטל את הביטוי כך: ”"שולת! - בעל עוצמה [...]; שיבוש של "שולט", צורת כתיבה נפוצה מאוד בצ'אטים באינטרנט; בעקבות אנגלית: ‏rulez (שיבוש מקביל של rules)"”.
וריאציות

אחת מהצורות הנפוצות ביותר של הביטוי היא "שולת!!!1", אולם ניתן למצוא באינטרנט דוגמאות רבות לשימוש בצורות "שולתת", "שולתתת", "שולתתתת" וכן הלאה. במקרים מסוימים ה-ת' מוכפלת עשרות פעמים. מכיוון שיש הכותבים "שולתת!!!1" ביותר מ-ת' אחת, ומכיוון שהאות ט' מוחלפת ב-ת' בכוונה, עולה שאין אפשרות, למעשה, להבדיל בין זכר לנקבה במהלך שימוש במונח זה.
ראו גם

סלנג באינטרנט
רשימת סמיילים
הערות שוליים

↑  המילון
↑  רוביק רוזנטל, הלקסיקון של החיים - שפות במרחב הישראלי, הוצאת כתר, 2007, עמ' 64
↑  מילון "עין הדג"
↑  כרמל ל. וייסמן, נערות ישראליות ותת תרבויות דיגיטליות: מגדר, שפה ומשחקיות בבלוגים
↑  כרמל וייסמן, (דוקטור בלוג) "משהו להסתכל עליו", בישראבלוג
↑  רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, הוצאת כתר, 2005
שריר המלעס

| --- | --- |

 שיוך:  שרירי הלעיסה 
 אספקה עורקית:  עורק המלעס 
 ניקוז ורידי:  masseteric vein 
 עצבוב:  עצב הלסת התחתונה
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (385) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  musculus masseter 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.1.04.002 
 TA2 (2019):  2105 
 FMA:  48996 
 קוד MeSH:  A02.633.567.600.500 
 מזהה MeSH:  D008406 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0024876 
 
שריר הַמִּלְעָס (TA: musculas masseter) הוא שריר לעיסה חזק הנמצא בצד הלחי, בחלקה האחורי. השריר מניע את הלסת התחתונה במפרקי הלסת מעלה וקדימה כך שפעולתו סוגרת את הפה. הסיבים העמוקים של השריר מניעים את הלסת אחורה.
שריר המלעס מסוגל להפיק את הכוח הגדול ביותר בגוף האדם, ובספר השיאים של גינס (1992) מתועדת נשיכה בעוצמה של 442 קילוגרם-כוח למשך שתי שניות. כוח שריר תלוי בשטח החתך שלו והמלעס אינו גדול, אך הוא פועל באופן דומה למפצח אגוזים, כלומר כוח קטן שמושקע בין הקצוות שלו בחיבור לגולגולת וללסת התחתונה מתורגם למומנט גדול, ולכן גם לכוח גדול יותר שפועל על השיניים הטוחנות בסמוך לנקודת הציר במפרק הלסת. עקרון פעולתם של עגורן ושל מגבה מכני הוא דומה. יתר שרירי השלד, וגם הגדולים בהם בירך ובעכוז, נאחזים קרוב לציר ביחס לקצה האיבר ולכן לא ניתן להפיק מהם כוח כה גדול.
תיאור

תחילתו של שריר המלעס בגבול התחתון והפן הקדמי של קשת העול.
השריר נאחז בפן הצידי של ענף הלסת התחתונה ובזיז הַוָּוִי שלה.
עצבוב

שריר המלעס מעוצבב על ידי עצב הלסת התחתונה (CN V3), היוצא מתוך העצב המשולש, דרך עצב המלעס (nervus massetericus).
תמונות נוספות

תמונת דימות תהודה מגנטית אופקית של ראש, בגובה השיניים התחתונות, המראה את שריר המלעס ושכניו. כרית הלחי השמאלית גדולה יותר בגלל שלאדם בתמונה הייתה ליפומה בכרית הלחי הזו.
שקע טופוגרפי

התמתחות של עמודת אוויר בציר הגובה גוררת התכנסות של אוויר פנימה במישור האופקי.
שקע טופוגרפי (באנגלית: Lee Trough) במטאורולוגיה דינמית הוא סוג של שקע ברומטרי המתהווה כאשר רוח מנשבת במורד הר או מכשול טופוגרפי משמעותי אחר. שקע כזה מכונה גם שקע חסי משום שהוא מתהווה בסמוך לצלע ההר האחורית ביחס לכיוון נשיבת הרוח; הוא "חוסה בצדו האחורי" של ההר. דוגמאות בולטות לכך כוללות את השקעים הברומטריים הנצפים בעקביות במורד הצד המזרחי של הרי הרוקי בארצות הברית.
היווצרותו של שקע טופוגרפי נובעת מעקרון מטאורולוגי המכונה "חוק שימור הערבוליות הפוטנציאלית", הקובע בין היתר כי שכבת אוויר המשנה את עובייה חייבת לשנות את הערבוליות הכוללת שלה. ערבוליותו הכוללת של גוש אוויר מורכבת מערבוליות "טבעית" (כלומר המתקיימת גם כאשר הגוש נייח) הנובעת מסיבוב כדור הארץ סביב צירו ומכומתת בפרמטר קוריוליס המקומי  f, ומערבוליות מורגשת הנדמית כסחרור של האוויר סביב אזור של לחץ נמוך ומכומתת במדד הציקלוניות של הזרימה  w. עבור שכבת אוויר בעובי  H, עקרון שימור הערבוליות הפוטנציאלית קובע שהגודל:
נשמר בהיעדר אפקטים חיצוניים כמו חיכוך עם הקרקע או חימום לא אדיאבטי. במקרה של רוח הנושבת במורד הר, האוויר הסמוך לפני ההר נאלץ לעקוב אחר התוואי הטופוגרפי של ההר, בעוד שהאוויר המצוי בגובה משמעותי מעל ההר כמעט ולא מושפע מנוכחותו של ההר. כתוצאה, שכבת האוויר גדלה בעוביה, ומכיוון שפרמטר קוריוליס אינו משתנה בזמן (בהנחה שהזרימה אינה מתפרשת על קווי רוחב רבים מדי), מדד הציקלוניות  w חייב לגדול על מנת לשמר את הערבוליות הפוטנציאלית. באופן שקול ניתן להסתכל על אלמנט זורם שהוא עמודת אוויר צרה העוקבת אחר תוואי ההר; כאשר גובה העמודה גדל, שטח בסיסה חייב לקטון - ומחוק שימור התנע הזוויתי נובע שהמהירות הזוויתית של סחרור העמודה סביב צירה חייב לגדול. על אף שהתייחסנו רק לערבוליות העמודה סביב צירה, משפט סטוקס מבטיח שסחרור עצמי של הרבה עמודות כאלה שקול להתפתחות סירקולציה כוללת המאפיינת מערכות של לחץ נמוך.
עקרון שימור הערבוליות הפוטנציאלית מסביר גם מדוע בחצי הכדור הצפוני, שקעים ברומטריים המצפינים נוטים להיחלש ואלו המדרימים נוטים להעמיק; כאן עובי שכבת האוויר קבוע בקירוב, והגורם המשפיע הוא התחלופה בין ערבוליות טבעית (פרמטר קוריוליס  f) וערבוליות מורגשת (הציקלוניות  w).
ראו גם

שקע ברומטרי