stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אירלנד–ספרד
הסכמים דו צדדיים

גם הרפובליקה של אירלנד וגם ספרד חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים (בעיקר לפני ששתי המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי), כמו הסכם על חילופי שקיות דיפלומטיות (1935); הסכם על חילופי מידע בנוגע למטאורולוגיה (1950); אמנת ההסגרה (1957); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1980); הסכם ספרדי בדבר ויתור על זכויות היסטוריות של דייג במים איריים (1980) והסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול (1994).
יחסי סחר

בשנת 2015 הסתכם המסחר בין הרפובליקה של אירלנד לספרד בכ-4.5 מיליארד אירו. הייצוא של אירלנד לספרד כולל: מוצרים פרמצבטיים, ציוד חשמלי, בושם ומוצרים כימיים. יצוא ספרד לאירלנד כולל: מכוניות, ביגוד ומוצרים כימיים אורגניים. באותה שנה ההשקעות האיריות בספרד הסתכמו ב-200 מיליון אירו, ובמקביל ההשקעות הספרדיות ברפובליקה של אירלנד הסתכמו ב-4 מיליארד אירו.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין.
יחסי אירלנד–פולין

| יחסי אירלנד–פולין |
| --- | --- |
אירלנד: פולין


אירלנד: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 312,685
אוכלוסייה
5,268,332: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 21,105
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד לפולין. באירלנד מתגוררת קהילה פולנית המונה כ-150,000 איש. השפה הפולנית היא השפה הזרה המדוברת ביותר באירלנד. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, באיחוד האירופי וב-OECD.
היסטוריה

אחד המגעים הראשונים הידועים בין אירלנד לפולין התרחש בסוף המאה ה-17, כאשר האירי ברנרד קונור מונה לרופא בחצר יאן סובייסקי, מלך פולין. בשנת 1694 כתב קונור ספר שכותרתו היסטוריה של פולין בשפה האנגלית. בשנת 1922 קיבלה אירלנד את עצמאותה מבריטניה. פולין הייתה בין המדינות הראשונות שכוננו יחסים דיפלומטיים עם המדינה האירית העצמאית, ושלחה קונסול כללי בשנת 1929.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אירלנד לפולין כוננו בשנת 1976. במהלך המלחמה הקרה היחסים בין שתי המדינות היו מוגבלים. אירלנד תמכה בתנועת הסולידריות הפולנית. בשנת 1981 שלחה האגודה הפולנית האירית 20 מיכלים של תרופות, אבקת חלב, מזון לתינוקות ובגדים לפולין, בשווי של יותר מ-250,000 ליש"ט. לאחר נפילת הקומוניזם בפולין התחזקו היחסים בין שתי המדינות. בשנת 1990 אירלנד פתחה את שגרירותה בוורשה ובשנת 1991 פתחה פולין את שגרירותה בדבלין. בשנת 1997 הגיע נשיא פולין אלכסנדר קוושנייבסקי לביקור רשמי באירלנד. בשנת 2003 ביקרה נשיאת אירלנד מארי מקאליס בפולין. בשנת 2004 הצטרפה פולין לאיחוד האירופי ואירלנד פתחה מיד את גבולותיה ואת שוק העבודה שלה לעובדים פולנים.
אף שאירלנד אינה חברה בנאט"ו, הכוחות האירים לחמו לצד הכוחות הפולניים במלחמת אפגניסטן ובמשימות שמירת שלום בקוסובו ועם EUFOR (צ'אד).
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מאירלנד בפולין
הנשיאה מארי מקאליס (2003)
הטישך ברטי אהרן (2005, 2008)
הנשיא מייקל היגינס (2012)
הטישך אנדה קני (2017)
ביקורים רמי דרג מפולין באירלנד
הנשיא אלכסנדר קוושנייבסקי (1997)
הנשיא לך קצ'ינסקי (2007)
היחסים בין שתי המדינות

לאורך השנים שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם לפיתוח שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי, מדעי וטכנולוגי (1977); הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למס על הכנסה (1995) ואמנת הצטרפות (2003).
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין אירלנד לפולין עם ריינאייר. ישנן מעל 60 טיסות בשבוע בין שתי המדינות.
יחסי סחר

בשנת 2018 הסתכם המסחר בין אירלנד לפולין ב-2.7 מיליארד דולר. הייצוא האירי לפולין כולל: אוכל מוכן, מוצרי חלב, בקר ומשקאות (בעיקר אלכוהול כגון ויסקי אירי). הייצוא הפולני לאירלנד כולל: בירה של דגנים, בשר עופות ובקר, עוגות, מוצרי בשר, פרוות, מחשבים, רהיטים, טנדרים, מיצים, מוצרי חלב, קונדיטוריה וכלי זכוכית. ליותר מחמישים חברות איריות יש מפעלים או מתקני פיתוח בפולין בתחומים כמו ICT, הדפסה ואריזות, בנייה ושירותי לקוחות. פולין היא שוק הייצוא ה-12 בגודלו באירלנד.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין.
שגרירות אירלנד בוורשה
שגרירות פולין בדבלין
י"ב באלול

י"ב באלול הוא היום השנים-עשר בחודש השנים עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש השישי 
למניין החודשים מניסן. י"ב באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
אירועים היסטוריים ביום זה

ה'תש"ה – השחיטה הראשונה בגרמניה אחר השואה, מבוצעת במחנה העקורים ברגן-בלזן על ידי הרב שלמה זאב צווייגענהאפט
ה'תש"ם – הוקמה ההתנחלות כוכב השחר שבמזרח בנימין
ה'תשמ"ג – הוקמה ההתנחלות סוסיא שבדרום הר חברון
ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות של החמאס בטרמפיאדה ליד בסיס צריפין (9 נרצחים)
נולדו

ה'תפ"ט – משה מנדלסון, הוגה דעות יהודי ואבי תנועת ההשכלה (נפטר ה'תקמ"ו)
ה'תרמ"ב – סמואל גולדווין, מפיק סרטים (נפטר ב-ה'תשל"ד)
ה'תרס"ח – עלי שכטמן, סופר יהודי, מחשובי סופרי היידיש (נפטר ב-ה'תשנ"ו)
ה'תרע"ו – חיים לנדאו, חבר אצ"ל וחבר הכנסת מטעם תנועת החרות
ה'תרפ"א – משה שמיר, סופר, מחזאי, פובליציסט, חבר הכנסת ואיש ציבור ישראלי (נפטר ה'תשס"ד)
ה'תרצ"ח – הרב מרדכי שיינברגר, מקובל ומחבר ספרים תורניים רבים, ממנהיגי ציבור חסידות אשלג
ה'תשט"ו – הרב יהודה גלעד, ראש ישיבת מעלה גלבוע, רב הקיבוץ לביא וחבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת מימד
ה'תשל"ה – הרב חגי לונדין, ר"מ בישיבת אפיקי דעת שדרות, ממקימי ארגון קהלים, מרצה ליהדות, ראש בית המדרש בקריה האקדמית אונו, ומחבר ספרי ביאור לכתבי הראי"ה קוק וספרים נוספים.
ה'תשס"א – יעל שלביה, דוגמנית ושחקנית ישראלית
נפטרו

ה'ק"ב – רבי שמעון בן הרא"ש במגפה בטולדו
ה'תקפ"ז – רבי שמחה בונים מפשיסחה (נולד בה'תקכ"ה)
ה'תקפ"ח – רבי משה אליקים בריעה הופשטיין מקוזניץ.
ה'תרכ"ה – רבי אלעזר שפירא מלנצהוט (נולד בה'תקס"ח)
ה'תרמ"ה – הרב זאב נחום בורנשטיין, רבה של ביאלה.
ה'תרפ"ז – הרב ישראל אבא ציטרון, רבה השני של פתח תקווה (נולד בה'תרמ"א).
ה'תשס"ג – אדוארד טלר, פיזיקאי יהודי אמריקאי ממוצא הונגרי, "אבי פצצת המימן" (נולד ב-ה'תרס"ח)
י"א באלול – י"ג באלול
אלול
הערות שוליים

↑  "הפרדס" אוקטובר 1945
↑  לנו המגל הוא החרב, כרך 2, עמ' 138-139
יהודה סימון

יהודה סימון - 2012
יהודֶה סימון (בספרדית: Yehude Simon Munaro; נולד ב-18 ביולי 1947 בלימה שבפרו) הוא יהודי פרואני, שהיה ראש ממשלת פרו במשך תשעה חודשים, בתקופת נשיאותו של אלן גרסיה איש השמאל-מרכז, מ-14 באוקטובר 2008 עד 12 ביולי 2009. ראש הממשלה היהודי השני בפרו, אחרי אפרים גולדנברג, שכיהן בתפקיד זה במשך כשנה וחצי (1994–1995) (ראש הממשלה היהודי השלישי של פרו היה סלומון לרנר גיטיס, שכיהן מספר חודשים ב-2011).
קורות חיים

סימון נולד ב-1947 בלימה לזוג מהגרים יהודי-איטלקי. למד וטרינריה באוניברסיטה בצפון פרו ואחר כך היה למרצה באותה אוניברסיטה. נשוי לציירת, ננסי לבית ואלקרסל ואב לארבעה.
פוליטיקה > שמאל קיצוני

סימון נכנס לפוליטיקה ב-1983, ונחשב אותה עת לאיש שמאל קיצוני. הוא אמנם לא תמך, לפחות לא בגלוי, בתנועות הגרילה הפרואניות השונות, כגון "הנתיב הזוהר", או "התנועה המהפכנית טופאק אמארו", אבל כן תמך במשא ומתן עימן והטענות כנגדו היו שהוא אכן תומך טרור. הוא ניסה אותה שנה להיבחר לראשות עיריית צ'יקלאיו, מקום מגוריו, מטעם מפלגת שמאל מאוחדת של הקומוניסטים והסוציאליסטים, ונכשל. ב-1985 הוא הצליח יותר כשנבחר לקונגרס של פרו, מטעם מפלגה זו. ב-1991 הוא ייסד מפלגת שמאל חדשה, שהיו שטענו שהיא הזרוע הפוליטית של ה"טופאק אמארו", אף כי סימון ומפלגתו הכחישו זאת. ביוני 1992, כשהנשיא דאז אלברטו פוג'ימורי פיזר את הקונגרס הפרואני, היה גם סימון בין אנשי השמאל הקיצוני, שנעצרו. הוא נשפט כתומך טרור ונידון לעשרים שנות מאסר, מהן ישב בכלא במשך למעלה משמונה וחצי שנים. הוא שוחרר בתחילת 2001 על ידי הנשיא שנבחר לתקופת הביניים בפרו, אחרי פוג'ימורי, ולנטין פניאגואה.
פוליטיקה > שמאל מתון

תקופת שהותו הממושכת בכלא שינתה ככל הנראה את דעותיו והוא הפך לאיש שמאל מתון יותר וככזה, הוא נבחר לשתי תקופות כהונה כמושל של אחת ממדינות המחוז הפרואניות. הוא עודד את העסקים הפרטיים והתיירות במדינתו ותפקודו כמושל היה מוצלח. הוא אף נבחר לראשות התאחדות המושלים הפרואנית וב-14 באוקטובר 2008 מינה אותו הנשיא אלן גרסיה איש השמאל - מרכז, לראש ממשלתו. ראש הממשלה היהודי השני בפרו, אחרי אפרים גולדנברג, שכיהן בתפקיד זה במשך כשנה וחצי (1994–1995). ראש הממשלה היהודי השלישי של פרו היה סלומון לרנר גיטיס, שכיהן מספר חודשים ב-2011.
המינוי המפתיע של ראש ממשלה מהשמאל, על ידי נשיא יחסית שמרן כגרסיה, נבע גם מהתמתנותו - התמרכזותו הניכרת של סימון וגם מיושרו האישי. ראש הממשלה הקודם וחלק מחברי הממשלה הודחו עקב שחיתות והנשיא ביקש להוכיח שאיננו קשור אליה בשום צורה.
עם זאת, תקופת סימון כראש הממשלה ארכה כתשעה חודשים בלבד. באפריל 2009 פרצו במלוא עוזם חילוקי דעות בין הממשלה לאינדיאנים של האמזונאס, בנוגע לזכויותיהם של האחרונים על קרקעותיהם, למול חברות נפט, גז וכריה שהממשלה עודדה אותן. חילוקי הדעות הגיעו לכדי אלימות של ממש (כחמישים הרוגים) וב-10 ביולי 2009 הגיש סימון את התפטרותו מראשות הממשלה וכעבור יומיים, אכן הוחלף והתייצב לצידם של האינדיאנים וכנגד מדיניות הממשלה.
בבחירות הכלליות של 2011 נבחר סימון מחדש לקונגרס הפרואני כנציג שמאל מתון.
הערות שוליים

↑  "הארץ", 19 באוקטובר 2008
↑  באתר "America's posts"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12231154v (data)  ISNI: 0000 0000 2587 9729  LCCN: n84181616  SUDOC: 031010970  VIAF: 2525102   WorldCat (עם VIAF): 2525102
יהודה סעדו

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1983 (בן 41) ירושלים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 סוגה:  זמר עברי, מוזיקה מזרחית, מוזיקה חסידית
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון
 saado.co.il
 
יהודה סעדו (נולד ב-29 באפריל 1983) הוא זמר ישראלי, זוכה העונה השלישית של תחרות "כוכב נולד" שנערכה בשנת 2005.
רקע

סעדו נולד בירושלים, כבן יחיד להוריו. למד מגיל צעיר נגינה על קלידים בקונסרבטוריון העירוני בנס-ציונה ולאחר מכן עם מורים פרטיים, שלימדו אותו נגינה ב"שיטה עיוורת" (ללא תווים) המבוססת על פיתוח שמיעה מוזיקלית שלטענתו נתנה לו את הכלים להבין איך מרגישים מוזיקה לא בצורה יבשה. שמיעתו המוזיקלית התפתחה וכל שיר ששמע כבר בשמיעה ראשונית החל לנגן אותו בגיל מאוד צעיר. בתקופת התיכון החל סעדו ללוות זמרים כקלידן במועדון "האדום 6", בין היתר את הזמר דודו אהרון.
ב-2002 התגייס לצה"ל ושירת כטכנאי "אל –הרס" (בדיקות מתכות למניעת נזקים) במטוסים בחיל האוויר. עם שחרורו המשיך לנגן והחל ללמוד כלכלה, אך הפסיק את לימודיו לטובת המוזיקה. הוא הופיע כקלידן והחל לשיר.
קריירה מוזיקלית

בשנת 2005 חברו רשם אותו לאודישנים של העונה השלישית של התוכנית כוכב נולד. סעדו ביצע בתוכנית את השירים: "יש לי סיכוי"," אל תשכחי אותנו", "על כפיו יביא", "איך הוא שר", "אני אוהב אותך לאה" ו"מקום לדאגה". בגמר התוכנית, ביצע את שירו של שלמה ארצי "שדות של אירוסים", וניצח ברוב גדול. באותה שנה השתתף סעדו במופע המוזיקלי "שיר נולד".
רק לאחר שנתיים, בשנת 2007, הוציא סעדו את אלבום הבכורה שלו, "עירום באתי". סעדו אף כתב והלחין את רוב השירים באלבום. על ההפקה והעיבוד היה אחראי נדב ביטון. מתוכו יצאו לרדיו הסינגלים "מצחיק מדי" שכתב והלחין סעדו ו"ממשיך במרדף", שכתב והלחין אביעד פניו.
ב-21 ביולי 2010 הוציא סעדו את הסינגל "לבחור בדרך", ובאוקטובר באותה השנה הוציא את הסינגל השני, "בצל דמותה".
בשנת 2013 הוציא סעדו את הסינגלים: ״מול כל העולם״, ״יום יום״, ״שבי אחרייך״, ״כשקר בחוץ״ ו״שירת מלאכים״.
לאחר חזרתו בתשובה, שיריו של סעדו נטו לכיוון הפיוטים ותפסו נופך אמוני.
סעדו ממשיך לעסוק ביצירה ומופיע בחתונות, פסטיבלים ואירועים מוזיקליים.
בשנת 2023 הצהיר כי בכוונתו להשתתף בעונת העשור של תוכנית המציאות הכוכב הבא לאירוויזיון, במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2024. בפרק השלושה עשר בתוכנית, ששודר ב-7 בינואר 2024, בחר סעדו לשיר את השיר "מרוב אהבה שותק", במקור שיר של יוסי בנאי ולחן של מתי כספי. סעדו זכה מהקהל והשופטים למספר הנקודות הקטן ביותר והודח מהתוכנית.
לאחר הדחתו מהתכנית, הוציא סעדו את הסינגל "המסך ירד".
חיים אישיים

סעדו נשוי לאסתר ולהם חמישה ילדים. מתגורר בקיבוץ חפץ חיים.
דיסקוגרפיה

עירום באתי (2007)
יחסי אירלנד–מלזיה

| יחסי אירלנד–מלזיה |
| --- | --- |
אירלנד: מלזיה


אירלנד: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 329,847
אוכלוסייה
5,268,332: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 11,206
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית

יחסי אירלנד–מלזיה הם יחסי החוץ בין אירלנד ומלזיה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד ומלזיה כוננו בשנת 1974. שגרירות אירלנד בקואלה לומפור נפתחה בשנת 1995, ושגרירות מלזיה בדבלין נפתחה בשנת 2001. עם זאת, היחסים בין המדינות התקיימו עוד קודם לכן, ומלזים מגיעים לאירלנד ללמוד רפואה במיוחד למעלה מ-70 שנה.
בשנים האחרונות מלזים מגיעים לאירלנד במספרים הולכים וגדלים כדי ללמוד נושאים אחרים כולל חשבונאות, פיננסים, מדע וטכנולוגיה, תוך הכרה באיכות המעולה של מערכת החינוך האירית. מלזים שלמדו באירלנד יכולים להצטרף לאגודת הבוגרים האירית המלזית שיש לה קשרים הדוקים עם השגרירות.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
מלזיה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין.
יחסי מקסיקו–רומניה

| יחסי מקסיקו–רומניה |
| --- | --- |
מקסיקו: רומניה


מקסיקו: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 238,391
אוכלוסייה
131,133,866: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 18,485

יחסי מקסיקו–רומניה הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין רומניה. למקסיקו שגרירות בבוקרשט וכן קונסוליות של כבוד בטימישוארה ובקלוז'-נאפוקה. לרומניה שגרירות במקסיקו סיטי וכן קונסוליות של כבוד בגוואדלחארה, קנקון ובווראקרוס.
היסטוריה

הקשרים הראשונים בין שתי המדינות החלו בסביבות המאה ה-16, כשסדרה של כתבי יד שעסקו באמריקה של התקופה הפרה-קולומביאנית נפוצו ברומניה. במהלך המאה ה-17 הגיע לרומניה התירס, שגדל במקסיקו, ובמאות שלאחר מכן הפכה רומניה לאחת המדינות המובילות בגידול תירס. במהלך ההתערבות הצרפתית השנייה במקסיקו, חיילים רומנים הצטרפו לצבא הצרפתי שסייע לקיסר מקסימיליאן הראשון.
הקשר הרשמי הראשון בין מקסיקו לרומניה נוצר ב-1880 כשהנסיך קרול הראשון שלח מכתב לנשיא מקסיקו ובו הודיע לו על עצמאותה של רומניה מהאימפריה העות'מאנית בהתאם לאמנת ברלין ב-1878. מקסיקו ורומניה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-20 ביולי 1935 בטקס שנערך בפריז בהשתתפות שרי החוץ משתי המדינות.
בשנת 1941 השתתף מלך רומניה לשעבר, קרול השני, במצעד יום העצמאות של מקסיקו, כשהוזמן לצפות בו לצד נשיא מקסיקו דאז, מנואל אבילה קמאצ'ו. מספר חודשים מאוחר יותר, ב-24 בדצמבר 1941, נותקו היחסים בין המדינות אחרי שהאחרונה הצטרפה למדינות הציר.
במרץ 1973 מקסיקו ורומניה כוננו יחסים מחדש, וזמן קצר לאחר מכן נפתחו שגרירויות בבירות שתי המדינות. בספטמבר 1989, משיקולי תקציב, נסגרה שגרירות מקסיקו ברומניה, ונפתחה מחדש ב-1995. ב-1974 נשיא רומניה, ניקולאה צ'אושסקו ביקר במקסיקו, דבר שגרר אחריו שורה של ביקורי גומלין מקרב שתי המדינות.
סחר

בשנת 1997 האיחוד האירופי חתם על הסכם סחר חופשי עם מקסיקו, ובשנת 2019 היה היקף הסחר בין מקסיקו כ-392 מיליון דולר, כשמקסיקו ייצאה לרומניה סחורות בשווי כולל של 91 מיליון דולר, עיקרן הן כלי רכב, ציוד חשמלי ודוודים, ואילו רומניה ייצאה למקסיקו סחורות בשווי כולל של כ-301 מיליון דולר, עיקרן הוא פלדה, ציוד חשמלי ומכונות.
י"ב בחשוון

י"ב בחשוון הוא היום השנים עשר בחודש השני 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים עשר בחודש השמיני 
למניין החודשים מניסן. י"ב בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת.
חגים ומועדים

יום הזיכרון ליצחק רבין
אירועים היסטוריים

ה'מ"ו – עלילת דם במינכן, יהודים רבים נרצחו על קידוש השם
ה'נ"ט – יהודי היילברון נרצחו בטבח כחלק מפרעות רינדפלייש
ה'תרנ"ט – בנימין זאב הרצל, "חוזה המדינה", ביקר בירושלים ונפגש עם הקיסר הגרמני וילהלם השני ליד מקוה ישראל, במטרה לקדם את רעיון "ארץ ישראל ליהודים"
ה'תשי"ב – חברת האוטובוסים אגד מוקמת ממספר חברות תחבורה
ה'תש"ן – איחוד גרמניה: נפילת חומת ברלין
ה'תשנ"ו – נרצח ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין
ה'תשס"ד – חשיפת "פרשת רמדיה": משרד הבריאות מודיע כי הגורם לתחלואה הקשה והמסתורית של תינוקות ברחבי הארץ הוא מחסור בתיאמין (ויטמין B1) בתחליף החלב הצמחי של חברת רמדיה
נולדו

ה'תר"ד – חיים פרס, חוקר הלשון העברית וממחיי השפה, עורך כתב העת הירושלמי שערי ציון. (נפטר בכ"ט באדר א' ה'תרנ"ד)
ה'תרל"א – לורד הרברט לואיס סמואל, הנציב העליון הראשון של בריטניה בארץ ישראל (נפטר ב-ה'תשכ"ג)
ה'תרע"ה – רבי משה טייטלבוים, האדמו"ר של חסידות סאטמר (נפטר ב-ה'תשס"ו)
ה'תרמ"א – זאב ז'בוטינסקי, ראש בית"ר מצביא האצ"ל ונשיא הצה"ר (נפטר ב-ה'ת"ש)
ה'תשט"ז – ביל גייטס, יזם אמריקאי שנחשב לאדם העשיר בעולם
ה'תשי"ב – פיני גרשון, כדורסלן ומאמן כדורסל ישראלי
נפטרו

ה'תקמ"ט – רבי זאב וולף קיציס ממז'יבוז', תלמיד הבעל שם טוב.
ה'תרכ"ו – רבי נחום לעווי משאדיק, רב בשאדיק שבפולין וראש כולל פולין בירושלים.
ה'תרל"ה – אברהם גייגר, ממייסדי היהדות הרפורמית ואבות חכמת ישראל, ראש בית המדרש הגבוה למדעי היהדות. (נולד בכ' באייר ה'תק"ע)
ה'תרע"ג – יואל משה סלומון, שד"ר ועיתונאי בן היישוב הישן, ממובילי היציאה מן החומות וממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה. (נולד בי"ח באדר ה'תקצ"ח)
ה'תשנ"ב – הרב יהודה צדקה, ראש ישיבת פורת יוסף ורב בולט במגזר החרדי-ספרדי, ממקימי רשת החינוך מעיין החינוך התורני. (נולד ב-ה'תר"ע)
ה'תשנ"ו – נרצח יצחק רבין, ראש ממשלת ישראל והרמטכ"ל השביעי של צבא ההגנה לישראל. (נולד בא' באדר ה'תרפ"ב)
ה'תשע"ב – שמואל בן ארצי, סופר, משורר ואיש חינוך, אביה של אשת ראש ממשלת ישראל שרה נתניהו וחמיו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. (נולד בי"ד בטבת ה'תרע"ה)
י"א בחשוון – י"ג בחשוון
חשוון
הערות שוליים

↑  כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים.
↑  כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
תמונת פגישת הרצל עם קיסר גרמניה
יצחק רבין
יוסף אחרון

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1886 לזדיי, לזדיי, ליטא 
 פטירה:  29 באפריל 1943 (בגיל 56) הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד פוראבר 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1908 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסף אַחְרוֹן (Joseph Achron;‏ 13 במאי 1886, לזדיי, ליטא (רוסיה) – 29 באפריל 1943, הוליווד, ארצות הברית) היה מלחין וכנר יהודי, חבר האגודה לשימור המוזיקה היהודית העממית שהוקמה על ידי יואל אנגל. אחיו הצעיר היה הפסנתרן והמלחין איזידור אחרון.
קורות חיים

אחרון נולד בעיירה לזדיי שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. בגיל 5 החל בלימודי נגינה בכינור אצל אביו, שהיה מורה למוזיקה, וכבר בגיל 11 הופיע ככנר בקונצרטים פומביים. בהמשך למד מוזיקה בוורשה ולאחר מכן אצל הכנר ליאופולד אאואר, ואצל המלחינים אנטולי ליאדוב ומקסימיליאן שטיינברג בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב. כאשר המלחין היהודי הנודע יואל אנגל, הקים ברוסיה את החברה למוזיקה עממית יהודית, הצטרף אליה אחרון, ביחד עם מלחינים יהודים צעירים אחרים, כרוזובסקי, גנסין, קריין, ומילנר, וביחד תרמו לפיתוחה של המוזיקה היהודית.
בין השנים 1910-1907 שקד על פוגות, קונטרפונקט, תורת הצורות ואינסטרומנטציה.
בשנת 1913 עבר אחרון לרוסיה, שם שימש כראש המחלקה לכינור ולמוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון של חרקוב. פעילות זאת נקטעה כשבשנת 1916 גויס לצבא הרוסי, בו שירת כשנתיים. עם סיום המלחמה חזר לעבודתו כמוזיקאי ברוסיה.
בשנת 1922 יצא למספר מסעי קונצרטים בגרמניה במזרח הקרוב (כולל בארץ ישראל) ובארצות הברית. בשנת 1925 השתקע בארצות הברית, ובשנת 1932 לאחר שהוזמנה אצלו מוזיקה לתפילת קבלת שבת בבית הכנסת עמנו-אל בניו יורק, זכה להכרה בארצות הברית, כמלחין רציני. בשנת 1934 עבר להוליווד - קליפורניה כדי להלחין מוזיקה לסרטים, אך לא התמיד בכך, והמשיך בהלחנת מוזיקה אמנותית ובהופעות.
יצירתו

המוזיקה המסורתית היהודית, והשפה העברית שימשו השראה ליצירתו המוזיקלית של יוסף אחרון. לדוגמה: יצירתו "הסוויטה לילדים" מבוססת על טעמי המקרא. יצירות נוספות של אחרון בנושאים יהודים שנתחבבו על המאזינים היו "נעימה יהודית", "ריקוד יהודי", ו"שיר ערש יהודי". כן חיבר מוזיקה למחזות יהודים כמו: "קידוש השם", "הגולם" "סטמפניו" ועוד. בנוסף חיבר אחרון מנגינות לשיריהם של משוררים עבריים, כגון: יעקב כהן, דוד שמעוני, יהודה קרני, וזלמן שניאור. יצירות נוספות של אחרון שנתחבבו על הקהל הן "ואריאציות סימפוניות לפסנתר", ו"מה שגנוז בכינור". השיא שביצירתו היו 3 קונצרטים לכינור ולפסנתר אשר הראשון שבהם אופוס 60, בוצע על ידי אחרון כסולן, יחד עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוחו של סרגיי קוסביצקי, ביצוע שזכה לשבחים רבים.
הפרויקט הלאומי של אחרון (הלחנה על פי השפה והמוזיקה העברית) הושווה על ידי חוקרים, לפרויקטים דומים של מלחינים ידועים כגון: בארטוק וקודאי ההונגרים, סמטנה ודבוז'אק הצ'כים ועוד. היו שהישוו את אחרון למשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק, ואמרו כי שני אמנים אלה ניחנו ביכולת הטמעה, ויצירה מחדש של יסודות עתיקים, ללשוננו השימושית ובת זמננו.
אחרון פרסם גם ספר הדרכה להוראת הנגינה בשם "יסודות הטכניקה של הכינור והקשת"
באחרית ימיו החל אחרון בכתיבת יצירתו "הסימפוניה שלי", אך הוא הספיק לכתוב ממנה 4 עמודים בלבד. אחרון נפטר ב-29 באפריל 1943.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
הנצחה

שמו הונצח באתרים הבאים:
1. קונסרבטוריון העירוני בפתח תקווה, על ידי המלחין והצ'לן יהויכין סטוצ'בסקי אשר הכיר את דרכו של אחרון וראייתו את השפה העברית כמקור למוזיקה הישראלית.
2. רחוב יוסף אחרון בתל אביב (קריית שלום, דרום תל אביב)
הערות שוליים

1 2 3  ישראל ברטל, מוזיקה לאומית יהודית, באנציקלופדיה זמן יהודי חדש : תרבות יהודית בעידן חילוני - מבט אנציקלופדי, הוצאת כתר, 2007, כרך ג', עמ' עמ' 94-90‏
↑  סוויטה לשישה, רביעיית מיתרים, קלרינט ופסנתר
1 2  האנציקלופדיה העברית, כרך ב, עמ' 434.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257291805171  PLWABN: 9810696513105606  BIBSYS: 6019205  BNE: XX1459107  BnF: cb139241165 (data)  CiNii: DA11368178  GND: 12857660X  ICCU: LO1V159431  ISNI: 0000 0001 1022 2123  LCCN: n81073611  LNB: 000252264  MusicBrainz: 2b61aba9-f248-48ba-a1c4-701cea1f8a8f  NDL: 001181575  NKC: xx0024301  NLA: 35936832  NLK: KAC2020J1882  NSK: 000660596  NTA: 095153179  RERO: 02-A018778604  SNAC: w69w1khq  Trove: 1153994  VIAF: 19867866   WorldCat (עם VIAF): 19867866
יחסי מקסיקו–תימן

| יחסי מקסיקו–תימן |
| --- | --- |
מקסיקו: תימן


מקסיקו: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 527,968
אוכלוסייה
131,133,866: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 529
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי מקסיקו–תימן הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לתימן. שתי המדינות חברות באו"ם.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 במרץ 1976.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מוסמכת לתימן משגרירותה בריאד, ערב הסעודית ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בצנעא.
תימן מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון הבירה, ארצות הברית.
יושקר-אולה

יושקר-אולה (ברוסית ומארי: Йошкар-Ола, בתרגום ממארי: העיר האדומה) היא עיר ברוסיה, בירת רפובליקת מארי אל. נמצאת על הנהר קוקשגה הקטנה, יובלו של הוולגה השמאלי. אוכלוסיית העיר מונה כ-248,782 תושבים (2010).
היסטוריה

לפני יסוד העיר התגוררו באזור שבטי מארי שישבו בכפרים קטנים, שנקראו בשם אילמים. העיר מוזכרת לראשונה ב-1584 כמבצר שבנתה הממשלה הצארית על האדמות החדשות שצורפו מחאנת קאזאן שנכבשה. שמה הראשון היה צארב גורוד (עיר הצאר) ובמארי צ'אר אולה, או צ'רלה, אך בגלל שהיו מקומות נוספים שנקראו כך, שמה שונה לצרבוקוקשאיסק (עיר הצאר על גדות הקוקשגה). ב-1709 העיר צורפה לגוברניית קאזאן בחלוקה החדשה של פטר הגדול. ב-1719 גוברניית קאזאן חולקה לפרובינציות וצרבוקוקשייסק נהייתה חלק מפרובינציית סבייז'.
בפברואר 1919 שם העיר שונה לקרסנוקוקשייסק (העיר האדומה על הקוקשגה) כסמל לשינוי השלטון. ב-1920 העיר הוכרזה בירת החבל האוטונומי של מארי. ב-1927 קושרה העיר באמצעות מסילת ברזל לקאזאן ולמוסקבה. ב-1928 שם שונה העיר לשם בשפת מארי "יושקר אולה". ב-1936 החבל האוטונומי הוכרז כרפובליקה אוטונומית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הועברו לעיר בתי חרושת שונים ממוסקבה, לנינגרד ואודסה. בין הגדולים: בית החרושת לייצור משקולות, בית החרושת המוסקבאי לאופטיקה ומכניקה ובית החרושת לכלים לתעשיית הקולנוע שהועבר מאודסה. בית החרושת לאופטיקה ומכניקה אף זכה בפרס הסובייטי לחיזוק כוחות ההגנה. ב-17 בדצמבר 1984 העיר זכתה ב"מדליון העבודה האדומה" כאות הוקרה המוענק על ידי והוועידה העליונה של המפלגה הקומוניסטית "על ההשגים של העיר בתחום המשק והתרבות ולאור 400 שנה מיום הקמת העיר".
ב-1990 העיר הפכה לבירת רפובליקת מארי אל, והיא הוכרזה כאחת הערים ההיסטוריות ברוסיה. בשנים אלה מעמד העיר כבירת התרבות הפינו-אוגורית התחזק. העיר גם קשרה קשרי גומלין עם העיר ההונגרית סומבטהי.
גאוגרפיה > אקלים

| אקלים ביושקר-אולה> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים ביושקר-אולה> ינואר.4.5.-7.8.-14.7.-40.4.39.1 | אקלים ביושקר-אולה> פברואר.5.0.-6.6.-14.5.-38.1.27.0 | אקלים ביושקר-אולה> מרץ.14.3.0.0.-8.7.-31.7.30.7 | אקלים ביושקר-אולה> אפריל.27.3.10.3.0.3.-19.3.31.3 | אקלים ביושקר-אולה> מאי.33.4.18.9.6.4.-5.4.39.2 | אקלים ביושקר-אולה> יוני.36.8.23.2.11.3.-1.3.64.0 | אקלים ביושקר-אולה> יולי.38.6.25.2.13.4.2.0.74.5 | אקלים ביושקר-אולה> אוגוסט.39.1.22.5.11.2.-0.2.64.0 | אקלים ביושקר-אולה> ספטמבר.31.6.15.8.6.5.-7.0.57.1 | אקלים ביושקר-אולה> אוקטובר.23.9.7.6.1.1.-13.6.51.7 | אקלים ביושקר-אולה> נובמבר.12.2.-1.1.-6.0.-31.3.47.2 | אקלים ביושקר-אולה> דצמבר.7.2.-5.8.-11.7.-39.5.42.5 | אקלים ביושקר-אולה> שנה.39.1.8.5.-0.5.-40.4.568.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Йошкар-Ола - meteolabs.ru
יושע ואגנומאן

יושע ממאדו קראבו ואגנומאן (בגרמנית: Josha Mamadou Karaboue Vagnoman; נולד ב-11 בדצמבר 2000 בהמבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן בקבוצת שטוטגרט.
קריירת מועדונים

ואגנומאן גדל במחלקת הנוער של המבורג. ב-10 במרץ 2018 ערך ואגנומאן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–6 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-26 בבונדסליגה לעונת 2017/2018. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בסופה ירד המועדון לבונדסליגה השנייה. בשלוש העונות הראשונות של המועדון בבונדסליגה השנייה ערך ואגנומאן 51 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-9 ביולי 2022 חתם בשטוטגרט.