stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מישאל חשין
עמדות שיפוטיות > פסילת חוקים

בפסק דין בנק המזרחי התנגד חשין באופן חריף לרעיון שלפיו חוקי היסוד הם בגדר חוקה, תזה שבה דגל נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, וכן לטענה שחוקי היסוד נמצאים ברמה "חוקתית" ועליונים על החוקים הרגילים, וטען שאין לכנסת סמכות לכונן חוקה לישראל, ושסמכותה להגביל את עצמה בחקיקה מוגבלת: היא יכולה לדרוש רוב עתידי של 61 חברי כנסת לתיקון חוק או חוק יסוד, ולא יותר, וכן היא יכולה להטיל הגבלות על מהותה של חקיקה עתידית (כפי שנעשה בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ובחוק יסוד: חופש העיסוק), אך חקיקה מאוחרת עדיין תוכל לצמצם את היקפה של ההגבלה הזו, כל עוד תעשה זאת במפורש. מהטעם האחרון הוא תמך בסמכות העקרונית לפסול חוקים בגלל סתירה לאחד משני חוקי היסוד הללו, כל עוד לא צוין בהם במפורש שהם תקפים "על אף האמור בחוק היסוד". מנגד, יתר שופטי ההרכב המורחב פסקו שחוקי היסוד אכן עליונים על חוקים רגילים ושלכנסת יש סמכות לכונן חוקה ולחוקק חוקי יסוד חוקתיים ובכך להגביל את עצמה בחקיקה, הן פורמלית (רוב מיוחד, כיתוב מתאים בחוק) והן מהותית (דרישות על אופי החקיקה), ושבית המשפט רשאי לפסול חקיקה שאינה עומדת בתנאים אלה.
בשנת 2006 פסק, בדעת יחיד (מתוך הרכב של 9 שופטים), שיש לקבוע שחוק טל, הדוחה את גיוסם של תלמידי ישיבות, בטל, אך לא מפני סתירה לחוק יסוד, אלא בטענה שהוא סותר את קיומה של ישראל הן כמדינה יהודית (בשל פגיעתו בביטחון) והן כמדינה דמוקרטית (בשל פגיעתו בעקרון השוויון).
עמדות שיפוטיות > חופש הביטוי

עמדת המיעוט של השופט חשין בכל הנוגע לחופש הביטוי הייתה חריגה בבית המשפט העליון. העמדה הרווחת רואה כל ביטוי כחוסה תחת חופש הביטוי (אף שרמת ההגנה על ביטויים שונים עשויה להיות שונה). לעומת גישה זו, סבר חשין כי קיימים ביטויים שחופש הביטוי אינו חל עליהם. ידועה התבטאותו העוקצנית לפיה "לא כל קרקורים הבוקעים מחדרי בטן זכאים לחסות תחת כנפי חופש הדיבור". כך, קבע בדעת מיעוט בפרשת רשת בתי הספר "קידום", כי הביטוי המסחרי אינו חוסה תחת חופש הביטוי, והצדיק את פסילת התשדיר שנאמר בו "לך תצטיין". בפרשת "ערוץ פלייבוי" העלה את הסברה שלפיה ייתכן שגם הביטוי הפורנוגרפי, אינו חוסה תחת חופש הביטוי, אף שנמנע מלהכריע בשאלה זו. בשני פסקי הדין הללו הביעה השופטת דליה דורנר את דעת הרוב ההפוכה.
הוא התנגד בלשון נרגשת ובציטוטי שירה להקרנת הסדרה "משפט קסטנר", פרי עטו של המחזאי מוטי לרנר, המטילה רבב בדמותה של חנה סנש, הוא גם התנגד להתערבות בהחלטה לפסול את הסרט "אימפריית החושים".
עמדות שיפוטיות > פרשת הוד-חפר

דוגמה לשיקול דעתו השיפוטי של חשין היא פסיקתו בפרשת הוד-חפר. בדצמבר 2001 פסק חשין שאסור לרבנות הראשית לשלול את תעודת הכשרות ממשחטת "הוד מעולה" (בעמק חפר), רק בשל העובדה שהיא מוכרת בנפרד גם בשר לא כשר. הרבנות החזירה את ההכשר, אך פרסמה כי הכשרות ניתנה בצו בית המשפט, בניגוד לדעתם של הרבנים. עקב כך בוטלו הזמנות מהמשחטה והדיון חזר לבית המשפט. בספטמבר 2002 פסק חשין כי הרבנות הראשית לא צייתה לבג"ץ וביזתה את בית המשפט: "ואולם מהותה (של העתירה), מהות היא של הליך בזיון בית המשפט... כך בראש חוצות ובמופגן, עושה הרבנות הראשית לסיכול ולביטול פסק דין של בית המשפט הגבוה לצדק". חשין אף קרא ליועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, להעמיד לדין את הרבנים שהיו מעורבים בפרשה, וכן קרא לכנסת לבטל את חוק איסור הונאה בכשרות, משום שהרבנות עשתה בו שימוש שלא כהוגן.
עמדות שיפוטיות > עבירות צווארון לבן

גישתו לעבריינות צווארון לבן הייתה כנראה המחמירה בבית המשפט. הוא הורה על דיון נוסף בזיכויו של שמעון שבס ונקט עמדת מיעוט תקיפה כשהתנגד למינויו של צחי הנגבי לשר לביטחון פנים. בהרכב של שבעה שופטים היה יחיד בדעתו כי יש מקום לבדוק שוב את החלטתו של מני מזוז לסגור את התיק של אריק שרון בפרשת "האי היווני". בראיון הפרישה שלו נימק זאת: "אני יכול רק לומר שכשאדם (גלעד שרון), בשביל לשוטט באינטרנט מקבל 600 אלף דולר והבטחה לעוד שני מיליון, צריך להיות שוטה כדי לחשוב שהוא באמת קיבל את הכסף בשביל העבודה".
עמדות שיפוטיות > חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה)

במאי 2006 התפרסמה פסיקתו המפורסמת האחרונה של חשין לפני פרישתו. פסק הדין עסק בשאלת חוקתיותו של חוק שאוסר באופן כמעט גורף על איחוד משפחות של בני זוג ערבים-ישראלים עם בני זוגם הערבים מאזורי יהודה, שומרון וחבל עזה. בג"ץ, בהרכב מורחב של 11 שופטים, דחה את הטענה שיש לבטל את החוק בשל היותו בלתי חוקתי. פסק הדין המרכזי בדעת הרוב היה של מישאל חשין. בפסק דין עקרוני ונחרץ, פסק חשין שהזכות לכבוד האדם אינה גוזרת מתוכה חובה חוקתית המוטלת על המדינה להתיר כניסה לישראל לאזרחים זרים שנישאו לאזרחי המדינה, ומדינת ישראל, ככל מדינה בעולם, רשאית להגביל בחוק הגירתם של אזרחים זרים לישראל, בהם בני זוג של אזרחי ישראל.
עמדות שיפוטיות > עבירות סמים

במספר פסקי דין קרא חשין להחמיר עם עברייני סמים. כך קבע: "המלחמה בסמים היא כמלחמת ישראל בעמלק. אשר על כן גם פעילות 'שולית', כביכול במסחר בסמים ראוי לנו שנילחם בה עד חורמה למען יראו הכל וייראו", וחזר על השוואה זו בפסק דין נוסף: "מלחמת החורמה בעברייני סמים נמשכת והולכת. מלחמה קשה היא, מלחמה ארוכה, והיא כמלחמת ישראל בעמלק". אמירות אלה צוטטו מאות פעמים בגזרי דין והעלו בצורה משמעותית את רף הענישה נגד צרכני סמים, סוחרים ומגדלים.
פסקי דין בולטים

בנק המזרחי המאוחד בע"מ נגד מגדל כפר שיתופי - נקבע כי למדינת ישראל יש חוקה - חוקי היסוד, וכי אלו גוברים על חקיקה רגילה של הכנסת ועליונים עליה. לצורך קביעה זו נדרשו השופטים להבהיר את סמכותה הכפולה של הכנסת, כרשות מכוננת ומחוקקת. השופט חשין בדעת יחיד התנגד לעניין סמכותה של הכנסת לכונן חוקה וסבר כי אין לכנסת סמכות לכונן חוקי יסוד בעלי מעמד גבוה יותר מחקיקה רגילה.
יוסף ברזני נגד בזק חברה ישראלית לתקשורת בע"מ - בפסק דין עמדה השאלה האם ניתן להרשיע בתביעה תקדימית חברה על פרסום של מבצע צרכני שלא עמדה בו. חשין כתב את דעת הרוב במשפט לפיה הפרסום לשעצמו אינו מקנה זכות פיצוי וחייב להתקיים קשר סיבתי בין הפרסום המתעה לנזק שנגרם לצרכן: "כוחה הסינרגטי של התובענה הופך אותה לנשק בלתי קונבנציונלי, ואין פלא שמהלכת היא אימים על עוסקים למיניהם. בשל כך שומה עלינו לטפל בתובענה הייצוגית בזהירות יתרה משל הייתה רימון יד שנצרתו נשלפה מגופו."
רפאל יששכרוב נגד התובע הצבאי הראשי - חשין הצטרף לפסק דין הרוב שכתבה השופטת דורית ביניש כי על בסיס חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו יש לקיים את דוקטרינת הפסילה הפסיקתית: פסילת הודאה שהושגה באמצעי פסול, כמו חקירה שנעשתה ללא התרת אפשרות עבור הנחקר להיוועץ בעורך דין. פסק הדין תאם לעמדתו של חשין בהקשר לכבוד האדם והוא אף כינה אותו מגנום אופוס של השופטת ביניש.
עדאלה - המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי ואח' נ' שר הביטחון ואח' - חשין כתב את פסק דין הרוב ובו דחה את הטענה לפיה חוק האזרחות והכניסה לישראל נוגד את חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ולפיכך יש לבטלו. בפסק דין עקרוני ונחרץ, פסק חשין שהזכות לכבוד האדם אינה גוזרת מתוכה חובה חוקתית המוטלת על המדינה להתיר כניסה לישראל לאזרחים זרים שנישאו לאזרחי המדינה, ומדינת ישראל, ככל מדינה בעולם, רשאית להגביל בחוק הגירתם של אזרחים זרים לישראל, בהם בני זוג של אזרחי ישראל.
סגנון הכתיבה

השופט חשין ידוע בסגנונו הייחודי. הוא נהג להאריך במילים ולהרבות בציטוטים מן המסורת היהודית ומספרים ידועים (מבעד למראה ומה אליס מצאה שם, למשל). הוא תיבל את דבריו במליצות ובביטויים ציורים וססגוניים. כמו כן הרבה להשתמש בשפה עוקצנית יחסית לשפה הסטרילית והמדודה הנהוגה על ידי שופטים בדרך כלל. על אורכם של פסקי-דינו ועל סגנונם נמתחה ביקורת מצד משפטנים ועורכי-דין, המבכרים פסקי דין ברורים, קצרים וממוקדים. מנגד, רכש לו השופט "עדת מעריצים" בקרב הסטודנטים למשפטים, אשר קריאת פסקי-דינו שוברת את שגרת הקריאה היבשה והמונוטונית לה הם נדרשים במהלך לימודיהם.
להלן כמה דוגמאות קצרות לסגנונו המיוחד של השופט חשין:
חבריי, הנשיא שמגר והנשיא ברק, הניפו חרמש ומגל, ולא הניחום מידיהם עד רדת יום בקוצרם בשדה חוקי היסוד. אך מעט לקט, שכחה ופאה הותירו אחריהם. מתוכם אמרתי אאסוף אל חיקי שתיים-שלוש שיבולים, אותן אטחן ומהן אופה את פיתי שלי.
הברבור אשר בצעירותו, בהיותו ברבורון, לא היה בחברת הברווזים אלא ברווזון מכוער, גדל והיה לברבור יפה, ברבור-בין-ברבורים. ואולם עצם העובדה שאותו ברבור גדל בין ברווזים היה בה, בדרך הטבע, כדי להשפיע על דרכיו, על מִנהגותיו, על המנייריזמים שלו. רצונו המודע והלא-מודע של הברבור להידמות לסביבתו השפיע על התנהגותו, ועל-אף היותו ברבור, התנהגותו במובנים מסוימים הייתה התנהגות של מעין-ברווז.
דגל ישראל אין הוא 'סך הכול ביטוי של מקל עם סמרטוט כחול לבן עליו'. דגל ישראל הוא אני ואתה ואת, הוא והיא, הם והן, אנחנו וילדינו, וגם מי שהלכו ולא ישובו אלינו. ואנו כולנו, אין אנו סמרטוט.
"יש קוקטייל תרכובות כימיות הקרוי "מי מלך". המדובר הוא בחומצה גופרתית ובחומצה מלחית שערבובן זו בזו יוצר תערובת שבכוחה להמיס (כמעט) כל חומר שהוא. בענייננו שלנו נתערבבו שני אלה: "הלכת קינזי" והעומס הקשה המוטל על בתי-המשפט. התערובת של השניים בכוחה להמיס צדק, ואכן ממיסה היא צדק. אם יש צורך בדוגמה, הרי היא לפנינו".
"מושג התנאי מכללא - וכמוהו מושג החוזה מכללא - האכילנו מרורות לא מעטים בהתפתחות דיני עשיית עושר ולא במשפט... ולאחר שגירשנוהו בבושת פנים מעל פנינו, כך נעלה אותו באוב ונלמד תורה מפי רוח רפאים?"
"לבירור הדברים שומה עלינו לנתק עצמנו מעט מזחילה במבוכיה של הוראת סעיף 7(6) לחוק הפיצויים - ממילה למילה ומפסוק לפסוק - ולהגביה עצמנו מעלה מעלה, לבחינתו של דבר החוק מגבוה, על רקע פרישתו הכוללת ותכליתו. הדג במים לא יראה אלא את אשר סביבותיו ואילו הנשר בשמים ידע מניין יבוא הנהר ולאן ילך. ואנו נבקש לנו כי נדע לשחות כדג אך גם כי נדאה כנשר".
"הסוגיה היא סוגיה קשה. קשה ביותר. וכדי כך קשה היא, עד ששופט יכול שישאל עצמו מה-טעם בחר בייעוד השפיטה ולא במקצוע אחר לענות בו. אוי לי מיוצרי אוי לי מייצרי. כל פתרון שאבחר בו, יבואו ימים ואתחרט על בחירתי. אכן, אין כלל משפטי ברור שיורנו הדרך, ואנו – בדרכנו נכריע".
"קראתי את חוות-דעתו של חברי, הנשיא ברק, והנה היא שיר מזמור לחופש הביטוי. נתתי ידי בידו של חברי והנחתי לו להוליכני אחריו, תוך שהוא מבקע דרכו בסבך. כברת דרך ארוכה הלכתי כך שמח וטוב לב והנהנתי ראשי בהסכמה. ואולם לקראת סופה של הדרך הרגשתי כי נתקלים אנו במהמורות וכי הדרך קשתה עליי. ותחת אשר אנגף ואפול אמרתי אל לבי הבה אכבוש לי דרך משלי. כך החילותי הולך בדרכי שלי, ולסופה מצאתי עצמי לבדד וחבריי אינם עמי".
ראו דוגמה נוספת בערך כשאת אומרת לא.
ג'יימס אייזנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1952 (בן 72) סנט לואיס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מעסיק:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה, מעבדות נוקיה בל 
 פרסים והוקרה:  פרס אוליבר באקלי (2007)  פרס וולף לפיזיקה (2025)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 
ג'יימס פ. אייזנשטיין (באנגלית: James P. Eisenstein, נולד ב-15 במאי 1952) הוא פיזיקאי אמריקאי שנודע במחקרו הניסיוני על מערכות אלקטרונים דו-ממדיות המקיימות אינטראקציה חזקה. כיום הוא פרופסור לפיזיקה ופיזיקה יישומית פרנק ג'יי רושק, אמריטוס, במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
קריירה אקדמית

אייזנשטיין קיבל תואר ראשון מאוברלין קולג' בשנת 1974 ודוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1980. לאחר מספר שנים כמרצה לפיזיקה בויליאמס קולג', הצטרף בשנת 1983 לצוות המחקר הטכני של מעבדות בל במריי היל, ניו ג'רזי. בשנת 1996 קיבל מינוי כפרופסור לפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech) בפסדינה, קליפורניה. בשנת 2005 מונה לפרופסור לפיזיקה ופיזיקה יישומית במכון.
הוא היה חבר בוועדות שונות של המועצה הלאומית למחקר, כולל ועדת מדעי המצב המוצק והמועצה לפיזיקה ואסטרונומיה. בנוסף, שימש כעורך משנה של כתב העת Annual Review of Condensed Matter Physics בין השנים 2014–2017.
אייזנשטיין יצא לגמלאות (קיבל מעמד פרופסור אמריטוס) ב-2018 והשעה את תוכנית המחקר הניסיוני שלו ב-2021.
מחקר

בעקבות מחקר הדוקטורט שלו על התכונות ההידרודינמיות של הליום-3 במצב על-נוזלי, אייזנשטיין שינה את מוקד מחקרו בעת עבודתו במעבדות בל, והתמקד בתכונותיהם הניסיוניות של מערכות אלקטרונים דו-ממדיות בהטרו-מבנים מוליכים למחצה. בטמפרטורות נמוכות במיוחד ושדות מגנטיים גבוהים, מערכות אלו מפגינות תופעות אקזוטיות שונות, ביניהן אפקט הול הקוונטי השלם והשביר.
בין תרומותיו הבולטות של אייזנשטיין ניתן למנות את גילוי מצב הול השביר הראשון בעל "מונה זוגי", התצפית הראשונה על מופעי "פסים" ו"בועות" קוונטיים דו-ממדיים, והזיהוי הראשון של עיבוי בוזוני אקסיטונים.
מצב הול הקוונטי השביר עם מונה זוגי, בערך מילוי v=5/2, נחשב לבעל חלקיקים קווזיים עם סטטיסטיקת שזירה לא אבלית, תכונה בעלת חשיבות רבה עבור ארכיטקטורות מוצעות של מחשב קוונטי טופולוגי.
מופעי "פסים" ו"בועות" מדגימים כי ברמת הקוונטים, אלקטרונים נקודתיים מסוגלים להתארגן בתצורות הדומות לנוזלים גבישיים קלאסיים המורכבים ממולקולות אסימטריות מורכבות.
עיבוי אקסיטונים נחזה לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-20 כמופע היכול להתרחש בחומרים מתכתיים למחצה בהיעדר שדה מגנטי. עם זאת, התופעה זוהתה לראשונה דווקא במערכות דו-שכבתיות של אלקטרונים דו-ממדיים בשדות מגנטיים גבוהים. למעשה, בטמפרטורות נמוכות, אלקטרונים בשכבה אחת יכולים להיקשר לרווחים בין האלקטרונים בשכבה השנייה. מופע העיבוי מתאפיין בתכונות יוצאות דופן רבות.
פרסים והצטיינות

פרס וולף לפיזיקה לשנת 2025
פרס אוליבר א. באקלי לשנת 2007 של האגודה האמריקנית לפיזיקה, חולק עם סטיבן מ. ג'ירווין ואלן ה. מקדונלד. הציטוט נכתב "למחקר ניסיוני ותאורטי בסיסי על מצבי אלקטרונים רבים בקורלציה במערכות נמוכות ממדים".
עמית נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית לשנת 2005
תואר מרצה מוריס לואב לשנת באוניברסיטת הרווארד לשנת 2003
תואר חבר מכובד בסגל הטכני במעבדות בל לשנת 1993
עמית חבר של האגודה האמריקנית לפיזיקה לשנת 1992
פרסומים

Willett, R.; Eisenstein, J. P.; Störmer, H. L.; Tsui, D. C.; Gossard, A. C.; English, J. H. (1987-10-12). "Observation of an even-denominator quantum number in the fractional quantum Hall effect" (PDF). Physical Review Letters. 59 (15): 1776–1779. Bibcode:1987PhRvL..59.1776W. doi:10.1103/physrevlett.59.1776. ISSN 0031-9007. PMID 10035326.
Lilly, M. P.; Cooper, K. B.; Eisenstein, J. P.; Pfeiffer, L. N.; West, K. W. (1999-01-11). "Evidence for an Anisotropic State of Two-Dimensional Electrons in High Landau Levels" (PDF). Physical Review Letters. 82 (2): 394–397. arXiv:cond-mat/9808227. Bibcode:1999PhRvL..82..394L. doi:10.1103/physrevlett.82.394. ISSN 0031-9007.
Eisenstein, J. P.; MacDonald, A. H. (2004). "Bose–Einstein condensation of excitons in bilayer electron systems". Nature. 432 (7018): 691–694. arXiv:cond-mat/0404113. Bibcode:2004Natur.432..691E. doi:10.1038/nature03081. ISSN 0028-0836. PMID 15592403.
Eisenstein, J. P. (2014). "Exciton Condensation in Bilayer Quantum Hall Systems". Annual Review of Condensed Matter Physics. 5: 159–181. arXiv:1306.0584. Bibcode:2014ARCMP...5..159E. doi:10.1146/annurev-conmatphys-031113-133832.
הערות שוליים

1 2  "James Eisenstein". Division of Physics, Math, and Astronomy (באנגלית). California Institute of Technology. נבדק ב-2024-10-02. James Eisenstein: Frank J. Roshek Professor of Physics and Applied Physics, Emeritus
↑  Zierler, David (2 ביולי 2020). "James Eisenstein". Caltech Heritage Project (באנגלית). California Institute of Technology. נבדק ב-2024-10-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eisenstein, James P. (1980). "Flow Properties of Liquid Helium-3 below 5 millidegrees".
↑  Moore, Gregory; Read, Nicholas (1991). "Nonabelions in the fractional quantum hall effect". Nuclear Physics B. 360 (2–3): 362. Bibcode:1991NuPhB.360..362M. doi:10.1016/0550-3213(91)90407-O.
↑  Kitaev, A. Yu. (1997). "Fault-tolerant quantum computation by anyons". Annals of Physics. 303: 2–30. arXiv:quant-ph/9707021. doi:10.1016/S0003-4916(02)00018-0.
↑  Koulakov, A.A.; Fogler, M.M.; Shklovskii, B.I. (1996). "The Ground State of a Two-Dimensional Electron Liquid in a Weak Magnetic Field". Physical Review B. 54 (3): 1853–1871. arXiv:cond-mat/9601110. Bibcode:1996PhRvB..54.1853F. doi:10.1103/PhysRevB.54.1853. PMID 9986033.
↑  Moessner, R.; Chalker, J.T. (1996). "Exact results for interacting electrons in high Landau levels". Physical Review B. 54 (7): 5006–5015. arXiv:cond-mat/9606177. Bibcode:1996PhRvB..54.5006M. doi:10.1103/PhysRevB.54.5006.
↑  Fradkin, Eduardo; Kivelson, Steven A.; Lawler, Michael J.; Eisenstein, James P.; Mackenzie, Andrew P. (2010). "Nematic Fermi Fluids in Condensed Matter Physics". Annual Review of Condensed Matter Physics. 1: 153–178. arXiv:0910.4166. Bibcode:2010ARCMP...1..153F. doi:10.1146/annurev-conmatphys-070909-103925.
↑  Blatt, John M.; Boer, K.W.; Brandt, Werner (1962). "Bose-Einstein Condensation of Excitons". Physical Review. 126 (5): 1691–1692. Bibcode:1962PhRv..126.1691B. doi:10.1103/PhysRev.126.1691.
↑  Keldysh, L.V.; Kopaev, Yu.V. (1964). "Possible instability of the semimetallic state toward Coulomb interaction". Soviet Physics Solid State. 6: 41–46. doi:10.1142/9789811279461_0006. ISBN 978-981-12-7945-4.
↑  Jerome, D.; Rice, T.M.; Kohn, Walter (1967). "Excitonic Insulator". Physical Review. 158 (2): 462–475. Bibcode:1967PhRv..158..462J. doi:10.1103/PhysRev.158.462.
↑  Eisenstein, J. P. (2014). "Exciton Condensation in Bilayer Quantum Hall Systems". Annual Review of Condensed Matter Physics. 5: 159–181. arXiv:1306.0584. Bibcode:2014ARCMP...5..159E. doi:10.1146/annurev-conmatphys-031113-133832.
↑  "2007 Oliver E. Buckley Condensed Matter Prize Recipient". Prize Recipient. American Physical Society. אורכב מ-המקור ב-2009-10-11. נבדק ב-2024-10-02.
↑  "James P. Eisenstein". www.nasonline.org. נבדק ב-2024-10-02.
↑  Eisenstein, James (2002). "Loeb and Lee Lectures, Harvard University".
↑  "APS Fellows Archive". APS.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2361 904X  LCCN: no2011106569  VIAF: 173523914   WorldCat (עם VIAF): 173523914
יחסי צרפת–קזחסטן

| יחסי צרפת–קזחסטן |
| --- | --- |
צרפת: קזחסטן


צרפת: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 2,724,900
אוכלוסייה
66,616,602: 20,759,459
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,498: 12,593
משטר
רפובליקה נשיאותית למחצה: רפובליקה

יחסי צרפת–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין רפובליקת קזחסטן. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות באומות המאוחדות ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה

קזחסטן הפכה למדינה עצמאית בדצמבר 1991 לאחר התפרקות ברית המועצות לשעבר בה הייתה קזחסטן רפובליקה סוציאליסטית. צרפת וקזחסטן כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 בינואר 1992, צרפת הייתה המדינה האירופאית הראשונה להכיר בקזחסטן ולכונן איתה יחסים דיפלומטיים. בספטמבר 1993 ערך נשיא צרפת, פרנסואה מיטראן, ביקור רשמי בקזחסטן.
בחודש יוני 2008 חתמו שתי המדינות על הסכם שותפות אסטרטגית ובשנת 2010 יצרו שתי המדינות ועדה נשיאותית משותפת, שתקיים ביקורים שנתיים של שני ראשי המדינות למשך חמש שנים, וכן התייעצויות שנתיות בין שרי החוץ של שתי המדינות החל משנת 2011.
ב-2008 העבירה צרפת את שגרירותה מבירתה לשעבר של קזחסטן אלמטי אל בירתה החדשה - אסטנה. קיימים שני מרכזים של "אליאנס פראנסייז" בקזחסטן - באסטנה ובאלמטי. בשנת 2017 חגגו שתי המדינות 25 שנה ליחסים בין שתי המדינות. באותה השנה השתתפה צרפת באקספו 2017 שנערך באסטנה.
ביקורים מדרג גבוה > מצרפת לקזחסטן

נשיא צרפת פרנסואה מיטראן - 1993
נשיא צרפת ניקולא סרקוזי - 2009
נשיא צרפת פרנסואה הולנד - 2014
ביקורים מדרג גבוה > מקזחסטן לצרפת

נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב - 2008, 2011, 2012, 2013, 2015
ייצוג

צרפת מיוצגת בקזחסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באסטנה, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בקזחסטן גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה באטיראו ובאלמטי.
קזחסטן מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. קזחסטן מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בליון ובניס.
תחבורה

ישנו קו טיסה ישיר מנמל התעופה הבינלאומי של אסטנה לנמל התעופה שארל דה גול. הקו מופעל בידי אייר אסטנה.
סיקטיבקר

סיקטיבקר (ברוסית ובקומי: Сыктывкар, בתרגום: העיר על נהר הסיסולה) היא עיר ברוסיה בצפון-מזרח של החלק האירופאי, בירת רפובליקת קומי. אוכלוסיית העיר מונה 244,403 תושבים (לפי מפקד 2020). העיר משמשת מרכז לתעשיית נפט וכן תעשיית היער ועצים לכל סוגיה. בעיר נמצאות 2 אוניברסיטאות מקומיות ושלוחות של אוניברסיטאות מוסקבה וסנקט פטרבורג.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1586 בשם אוסט-סיסולסק (שפך הנהר סיסולה). ב-1780 הוכרזה כעיר על ידי יקטרינה השנייה ונהפכת למרכז אזור אוסט-סיסולסק בגוברניה של וולוגדה. עד תחילת המאה ה-20 הייתה עיר קטנה בת 4,5 אלף תושבים, ש95% שייכים לעם הקומי. מ-1921 מרכז החבל האוטונומי של קומי. בתקופה הסובייטית העיר התפתחה מאוד, הגיעו אליה קבוצות תושבים מכל רחבי ברית המועצות והיא הפכה למרכז אדמיניסטרטיבי ותרבותי חשוב ברוסיה. ב-1930 שמה שונה לשמה הנוכחי. ב-1936 החבל האוטומי הפך לרפובליקה אוטונומית וב-1991 לרפובליקה.
בשנת 2018 נערך משאל עם שהציע את העברת בירת הרפובליקה לעיר אוחטה, השנייה בגודלה ברפובליקת קומי.
כלכלה

במהלך השנים בעיר נבנו מפעלי תעשייה שונים. בעיר ממוקם מפעל לייצור נייר מהגדולות ברוסיה. בשנת 2011, יזם תושב העיר, הקים רשת - דודו פיצה. היא גדלה לרשת של 716 סניפים ומהווה רשת פיצה הגדולה במדינה.
ספורט

לעיר יש קבוצת כדורגל משלה, המתחרה בליגת העל הרוסית בבנדי. נכון לשנת 2020 קבוצתה של סיקטיבקר, "סטרויטל", לא זכתה עדיין בליגה והישג השיא הוא סגנות 1992/1993.
בשנת 2022 העיר תארח את אליפות העולם בבנדי (27 במרץ עד 3 באפריל).
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין טאי-יואן, הרפובליקה העממית של סין
ארצות הברית לוס-אלטוס, ארצות הברית
ספרד קוללרה, ספרד
הונגריה דברצן, הונגריה
בולגריה לובץ, בולגריה
קזחסטן אטיראו, קזחסטן
אברדין

ערך זה עוסק בעיר בסקוטלנד. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
חוף אברדין
אברדין (באנגלית: Aberdeen, בגאלית סקוטית: Obar Dheathain) היא עיר נמל בצפון-מזרח סקוטלנד, הממלכה המאוחדת.
היא העיר השלישית בגודל אוכלוסייה מבין ערי סקוטלנד, וב-2005 הוערכה אוכלוסייתה ב-202,370 תושבים. העיר שוכנת בחופה המזרחי של סקוטלנד, ונהנית מרצועת חוף ארוכה ורחבה.
לעיתים מכונה אברדין גם "עיר הגרניט" או "העיר הכסופה עם החולות הזהובים", זאת בשל מבנים רבים בעיר אשר נבנו באבן גרניט אפורה, אשר משקעי מינרל המיקה בה מנצנצים בצבע כסף. מאז שנתגלה נפט בים הצפוני מול חופי אברדין מכונה העיר לעיתים גם "בירת הנפט של אירופה".
היסטוריה

ישנן עדויות להתיישבויות פרה-היסטוריות באזור אברדין, בשפך הנהרות די (Dee) ודון (Don) כבר לפני כ-8,000 שנה.
המקום נותר יישוב קטן במשך שנים רבות עד שבשנת 1179 קיבלה רשות לביצוע מסחר (צ'רטר) מהמלך ריצ'רד לב הארי. ב-1319 החלה העיר להתפתח כלכלית בעקבות הצ'רטר המורחב שהוענק לה עם הכרזתו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד מבית ברוס עליה כעל עיר בעלת חשיבות לכתר המלוכה (royal bourgh). אברדין החלה לשגשג והפכה לעיר עצמאית כלכלית.
במהלך מלחמות העצמאות הסקוטיות הייתה אברדין תחת שלטון אנגלי. רוברט הראשון שחרר אותה ב-1308 תוך כדי הריסת הטירה המגינה על העיר והריגת חיל המצב האנגלי שהופקד לשמור על העיר.
אדוארד השלישי, מלך אנגליה שרף את העיר עד היסוד ב-1336, אך לאחר מכן שיקם את הריסותיה ואף הרחיב וביצר את העיר.
העיר החליפה ידיים עוד מספר פעמים במלחמות שניהלו סקוטלנד, אנגליה ואירלנד במאה-ה-17. ב-1647 נפטרו כרבע מתושבי העיר ממגפת אבעבועות שחורות.
אברדין הלכה וצמחה כמרכז כלכלי חשוב ועצמאי. חוסנה הכלכלי איפשר לפרנסי העיר לרצף את רחובותיה, לבנות בה מבני ציבור ולפתח את הנמל. ההשקעות הכבדות הביאו את אברדין לסף פשיטת רגל בשנת 1817 אך שנים של שגשוג הרחיקו סכנה זו ואפשרו לעיר להמשיך ולהתפתח. במהלך המאה ה-19 פותחו בעיר תשתיות של תאורה בגז, מים זורמים ומערכת ביוב סגורה אשר שיפרו רבות את איכות החיים בה.
אברדין למעשה התפתחה כשני כפרים נפרדים, אברדין הישנה על שפך נהר הדון ואברדין החדשה על שפך נהר הדי. בפועל מדובר בעיר אחת אף על פי שתושבי אברדין הישנה שומרים במקצת על בדלנותם.
מקור השם

אברדין הישנה שוכנת במקומה המשוער של ההתיישבות הראשונה באזור, שנקראה "אברדון" (ניתן לתרגם שם זה לעברית בתור "בשפך הדון"). משמעה של התחילית aber היא זרימה משותפת לנחל הדון ולים. שמה הנוכחי, "אברדין", מתייחס לכך שהעיר יושבת בין שני נהרות. משמעה של התחילית aber במקרה זה היא זרימה משותפת לנהר הדי ולנהר הדון. לעיתים נטען כי מקור השם בגאלית הוא "העיר היושבת על פי שני הנהרות".
גאוגרפיה

מזג האוויר באברדין קריר אך ממוזג. הטמפרטורה הממוצעת בה היא 8 מעלות צלזיוס (5-11 מעלות בחורף ו9-16 מעלות בקיץ). בסך הכול יורדים בעיר כ-750 מ"מ גשם במשך כל חודשי השנה. החודשים הגשומים ביותר הם אוקטובר-נובמבר.
העיר מוקפת במצוקים של סלע, בעיקר גרניט, שהפכו לחומר הבניה המועדף על האוכלוסייה בתקופה הוויקטוריאנית. מצוקים אלה מעניקים לשולי העיר גם נופים ייחודיים ואתרי טיפוס מצוקים פופולריים. ברצועת האדמה המחברת בין השפך של נהר הדי ונהר הדון התפתח חוף חולי כתוצאה מחומרי הסחיפה שמביאים הנהרות עמם.
העיר, המאחדת בתוכה את אברדין הישנה, אברדין החדשה, וודסייד והטירה המלכותית של טורי, משתרעת על 185 קמ"ר. היא פרושה על מספר גבעות, ושלוש מהן אף מונצחות בסמל העיר (גבעת הטירה, גבעת כנסיית סנט קת'רין וגבעת טחנת הרוח). ניתן לזהות את אברדין כעיר שצמחה באופן קלאסי מהטירה על ראש הגבעה ומשם התרחבה באופן הדרגתי.
ערים תאומות

גרמניה רגנסבורג, גרמניה (מ־1955)
צרפת קלרמון-פראן, צרפת (מ־1983)
זימבבואה בולוואיו, זימבבואה (מ־1986)
נורווגיה סטוונגר, נורווגיה (מ־1990)
בלארוס הומל, בלארוס (מ־1990)
קזחסטן אטיראו, מחוז אטיראו, קזחסטן
ארז פדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוגוסט 1969 (בן 55) עין השופט, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת הרווארד 
 מספר צאצאים:  4 
 
ארז פדן (נולד ב-22 באוגוסט 1969) הוא עורך דין ישראלי המשמש כפרקליט מחוז דרום (פלילי).
ביוגרפיה

פדן נולד לאיתי ועמירה וגדל כבן הדור השלישי בקיבוץ בעין השופט. שירת בצה"ל כמפקד פלוגה בחיל ההנדסה הקרבית ובהמשך כמג"ד (בדרגת סא"ל) במילואים. בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. בוגר תוכנית העמיתים של קרן וקסנר.