stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהנס פוסט
ביוגרפיה

יוהנס פוסט נולד ב-4 באוקטובר 1906 בכפר הולנדסכוולד. הוא היה הילד האחד-עשר והצעיר ביותר של יאן-וולטרס פוסט ושל טריינטה טמפן. הוא למד בבית ספר יסודי, ולאחר מכן למד שנה אחת ב־MULO (חינוך יסודי מורחב יותר) לפני שחל לעבוד בחברה של אביו. פוסט הפך לחקלאי בניולנדה, לצד היותו יועץ משפטי וחבר מועצה בעיריית אוסטרהסלן. הוא עבד גם במסחר בביצים, עופות וסוסים. פוסט היה חבר במפלגה האנטי-מהפכנית (ARP). ב-26 בנובמבר 1929, פוסט התחתן עם דין סלומונס (1903–1991), ונולדו להם תשעה ילדים.
תחילת מלחמת העולם השנייה

פוס תכנן לנסוע למערב הולנד במהלך מאי 1940 כדי להילחם בגרמנים אך לא הצליח בשל הסיום המהיר של הקרבות. עד 1942 הוא היה מעורב בפעולות התנגדות קלות כמו סירוב לשלם מס הכנסה והפצת חומרי תעמולה בלתי חוקיים.
מרינוס פוסט, אחד מאחיו של יוהנס היה מעורב ישירות בהתנגדות, ובהיותו בביתו ב-1942, הוא פגש את ארנולד דאוס וד"ר כהן. כהן היה פליט יהודי, והוא סיפר ליוהנס על הרדיפה המתמשכת של יהודים. מאוחר יותר, בעזרת אחיו נסע פוסט ברחבי הולנד, מצא יהודים והביא אותם לניולנדה. והם נאספו על ידי דין פוסט, והובאו לבית החווה שלהם. מאוחר יותר, היועברו לבתי קבע עד לסוף המלחמה. הבתים שבהם הסתתרו היו במקור ממשפחתם המורחבת, ושל תושבי העיירה ניולנדה.
בסיועם של ארנולד דאוס וניקו לאונס הוקמה רשת להסתרת יהודים בניולנדה והסביבה. יוהנס היה מביא יהודים לבתים ומשכנע אנשים לתת להם מחסה, תוך שימוש בטיעונים מוסריים ודתיים כדי לשכנע את התושבים. הוא נעזר בכך גם בתפקידו בקהילה, שהיה בעבר סגן ראש המועצה האזורית המקומית, ראש משפחתו הענפה וחקלאי מצליח. באמצעות מאמציו של פוסט הפכה הקהילה למוקד להסתרת יהודים.
במהלך הנסיעה לאמסטרדם, פגש יוהנס את צלינה קויפר, חברת מחתרת יהודייה מרוטרדם. קויפר החלה לעבוד כשליחה עבור פוסט תחת הכינוי, תיאה ואן צוילן.
בקיץ 1943, פוסט השתתף בפשיטות על משרדי הרישום. רבים מהחיילים הללו הסתתרו, מה שהצריך להצטייד במזון נוסף כדי להאכיל אותם. משרדי הרישום החזיקו בתלושי מזון וסחורות אחרות, מה שהפך אותם למטרה לפשיטות. זמן קצר לאחר מכן, יוהנס הסתתר מהנאצים, אך נעצר זמן קצר לאחר מכן. רבים נעצרו ונלקחו לעבודות כפייה.
שנים אחרונות

קויפר ופוסט נעצרו ב-16 ביולי 1943 באוגכלן, חלדרלנד. קויפר נשלחה ברכבת לאושוויץ ונרצחה שלושה ימים לאחר הגעתה. יוהנס נכלא בתוך תחנת משטרה, אך הוברח החוצה על ידי יאן מנניק, שוטר מקומי. זמן קצר לאחר מכן, בטסי "טינקה" טרומפטר, חברת מחתרת יהודיה החלה להיות שליחה של יוהנס. עם זאת, עקב מעצרו, משפחתו של פוסט כבר לא הייתה מוגנת בחוק ונחשבה למנודה. הגרמנים תכננו לכבוש את בית החווה של המשפחה, אז המשפחה עברה מניולנדה.
לאחר מכן הועברו כל הזמן ילדי משפחת פוסט בין בתי קרובים, דבר שנמשך עד תום המלחמה. הנק ומיין פוסט קלטו שניים מהילדים, יאן וג'רארד, לבית כומר, שם התחבא דין מאוחר יותר מהרשויות. יוהנס התחבא בחווה של אחיו בפסה, דרנתה. דין ויוהנס הסתתרו באזור עד אוקטובר, נמנעו מהשתתפות בהתנגדות המקומית. הוא עזב זמן קצר לאחר מכן, ונסע לריינסבורג. בפברואר אותה שנה, קבוצות ההתנגדות השונות יצרו קבוצת ייעוץ המכונה 'קרן'. קבוצה שעסקה בתיאום פעילויות התנגדות בין חוליות הלחימה הלאומיות. פוסט לקח חלק בכך.
פוסט החל לבצע מעשי שוד עבור תנועת ההתנגדות, גניבת נשק ותחמושת מתחנות משטרה וממקומות אחרים. בינואר 1944, פוסט יחד עם בני ארצו גנבו אספקה בדרום הולנד ובמערב-צפון בראבנט. פוסט ביצע שוד ענק בתחנת המשטרה בארכימדסטראאט, תוך שהוא נעלם עם שישים אקדחים, תחמושת ומחזיקי מחסניות.
פוסט התקרב יותר ויותר להנהגת חוליות הלחימה הלאומיות, שעזרו לספק תלושי מזון למסתתרים. באותו מרץ ביקש ממנו ארגון הגג של חוליות הלחימה הלאומיות לעזור בתיאום קבוצות במחוזות הצפוניים של הולנד: דרנתה, חרונינגן ופריסלנד. במאי 1944, נפגעו חוליות הלחימה הלאומיות על ידי מעצרים של מנהיגים בעלי פרופיל גבוה, מה שהוביל את פוסט לנסוע לאמסטרדם. ביוני, הגסטאפו עצרו מנהיגי התנגדות רבים במחוזות הצפוניים שבהם עבד פוסט, מה שהפך אותו למסוכן מדי לחזור. בסופו של דבר פוסט יצא מערבה, מכיוון שהמעצרים יצרו פתחים בהנהגת חוליות הלחימה הלאומיות בסופו של דבר הוא הפך למנהיג בפועל של ה-ארגון גג חוליות הלחימה הלאומיות במערב הולנד. הוא ביסס את פעילותו מאמסטרדם.
מוות

ב-23 ביוני 1944 נכשלה פשיטת התנגדות על משרד הפצה בהארלם, והותירה את אחד מאחיו של פוסט, ויילדשוט, כלוא. פוסט תכנן להוציא את אחיו מבית המעצר באמסטרדם בעזרת שומר אס אס הולנדי. ללא ידיעתו של פוסט, השומר סיפר למשטרה החשאית על התוכנית. ב-14 ביולי, בזמן שניסו להתגנב אל תוך הכלא בחסות הלילה, ארבו לאנשי ההתנגדות. לאחר קרב אש הם נעצרו לצד פוסט, שלא נטל חלק ישירות בשוד. יוהנס ושנים-עשר חברי מחתרת נוספים גורשו אל דיונות החול מחוץ לאוברווין, שם הוצאו להורג, ואז נקברו יחד בקבר אחים. לאחר שהולנד שוחררה על ידי בעלות הברית, גופתו של פוסט נקברה מחדש בבית הקברות באוברפיין.
הנצחה

צריף צבאי בהאוולטה נקרא על שם פוסט, לצד גשר בליידן. מספר בתי ספר נושאים את שמו, כולל בסנייק, אמסטלפייין והאזרסווד-דורפ. רחובות נקראו על שם פוסט בלפחות עשרים ותשע ערים בהולנד. באסן קרויה על שמו אגודת צופים, קבוצת יוהנס פוסט,
לאחר המלחמה, פוסט זכה לאחר מותו בצלב ההתנגדות 1940–1945 בצו מלכותי וארצות הברית העניקה לו את מדליית החירות הנשיאותית. מדליה זו הוענקה למשפחתו ב-8 באפריל 1953 בהאג. יוהנס פוסט והכפר ניולנדה הוכרו כחסידי אומות העולם על ידי יד-ושם כהוקרה על מאמציהם להציל יהודים.
De Levensroman van Johannes Post (חייו של יוהנס פוסט), ביוגרפיה שנכתבה ב-1948 על ידי אן דה פריס היא ביוגרפיה ידועה אודות פוסט. בין היתר בגלל זה, הוא אחד ממנהיגי ההתנגדות הידועים ביותר של מלחמת העולם השנייה. לפני שפורסם הספר, הוא הופיע כסדרת כתבות במגזין Ons Vrije Nederland.
הערות שוליים

↑  "The Righteous Among the Nations Database". The Righteous Among the Nations Database. נבדק ב-2021-08-16.
↑  owner, No (2013-11-12). "bwn5". resources.huygens.knaw.nl (בהולנדית). נבדק ב-2021-08-17.
↑  Schulten, C.M. (1993). Zeg mij aan wien ik toebehoor, het verzetskruis 1940-1945. Amsterdam: Rijksinstituut voor Oorlogsdocumentatie. ISBN 90-12-08001-0.
↑  de Vries, Anne (1948). De Levensroman van Johannes Post. Omniboek. ISBN 9401912467.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BPN: 30599967  GND: 11945193X  ISNI: 0000 0000 3205 0775  LCCN: n96036088  NTA: 073936561  VIAF: 72204376   WorldCat (עם VIAF): 72204376
מרוץ גמלים

מרוץ גמלים במצרים בשנת 1878
מרוץ "גביע הגמלים" שבאליס ספרינגס, 2009
אל-שחניה, מסלול מרוצי הגמלים הגדול ביותר בקטר
מרוץ גמלים בדובאי
מרוץ גמלים הוא ענף ספורט פופולרי במערב אסיה, צפון אפריקה, קרן אפריקה ואוסטרליה ובמדינות נוספות בו אדם או רובוט רוכב על גמל. המנצחים בתחרות הם הגמל והרוכב שהגיעו ראשונים לקו הסיום של המרוץ.
מרוץ גמלים, כמו גם מרוץ סוסים, הוא אירוע להימורים ולאטרקציות תיירותיות. באיחוד האמירויות הערביות חל איסור להמר במרוצי גמלים.
גמלים יכולים לרוץ במהירות של 40 קמ"ש למשך כשעה, ולהגיע למהירות של 65 קילומטרים לשעה בספרינטים קצרים.
במרוץ מתחרים לעיתים קרובות ילדים, אך הטענות על פגיעה בזכויות האדם הובילו לאיסורים כלל-ארציים על עבודת וסחר בקטינים באיחוד האמירויות הערביות ובקטר.
מרוץ הגמלים הגדול ביותר באוסטרליה הוא מרוץ "חולות המדבר של בוליה" והוא מתקיים בקווינסלנד. המנצח במרוץ זה זוכה בפרס בסך של 500,000 דולר.
אחד ממרוצי הגמלים המרכזיים הוא גביע הגמלים, שנערך באליס ספרינגס. גביע הגמלים הוא מרוץ הגמלים הארצי השני בגודלו באוסטרליה. הוא מתקיים מדי שנה וכולל לא רק את מרוצי הגמלים עצמם, אלא גם אוסף של דוכני שוק ובידור אחר.
במערב, "רוכב גמלים" הוא כינוי פוגעני לערבים.
במספר מרוצים מודרניים, אין רוכבים אנושיים על הגמלים אלא רובוטים הנשלטים בשלט רחוק.
נכון לשנת 2015, יש מעל 14,000 גמלים המשמשים כגמלי מרוצים באיחוד האמירויות הערביות.
היסטוריה

מרוצי גמלים קיימים כבר מאות שנים. הם ספורט מסורתי במזרח התיכון מאז ימי הביניים.
תיעודו הראשון של מרוץ גמלים הוא במאה ה-13, אצל הולאגו חאן, שליט האימפריה המונגולית.
היסטוריה > אוסטרליה

מרוצי הגמלים באוסטרליה החלו כתוצאה מייבוא גדול של גמלים לאוסטרליה, בשנות ה-40 של המאה ה-19. עם התקדמות ופיתוח הטכנולוגיה, הגמלים איבדו הרבה מחשיבותם ורובם שוחררו, מה שיצר את אוכלוסיית גמלי הבר הגדולה ביותר בעולם, בה מעל 200,000 גמלים.
מרוצי הסוסים באוסטרליה התחילו יותר כאטרקציות תחרותיות ופחות בתור ספורט תחרותי.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, מרוצי הגמלים התפתחו והתקדמו מאוד באוסטרליה, עקב שיתופי פעולה וסחר עם איחוד האמירויות.
סוגי גמלים במזרח אפריקה

במזרח אפריקה ישנם 3 סוגי גמלי מרוץ: גמלים סומליים, גמלי רנדיל וגמלי טורקנה.
גמלים סומליים יכולים להגיע למשקל של 550 קילוגרמים והם בעלי צוואר עבה וחזה רחב. הם מייצרים חלב יותר לאט מאשר סוגי הגמלים האחרים.
גמלי רנדיל הם הגמלים הכי מועדפים למרוצים במזרח אפריקה, בשל גודלם הבינוני. משקלם נע בין 350 ל-450 קילוגרמים. בכפות רגליהם יש כריות קשות יותר והפ מייצרי חלב מצוינים.
גמלי טורקנה הם גמלים צרים יותר מהממוצע, בעלי רגליים קטנות וזריזות. משקלם נע בין 300 ל-375 קילוגרמים. גמלי טורקנה טובים בריצה והליכה על שטח סלעי והררי. הדבשות שלהם קטנות מהממוצע והם בעלי רגליים קשות.
ילדים כרוכבים

ילדים מועדפים לרוב כרוכבים בגלל משקלם הקל.
מעל 40,000 ילדים, שחלקם אפילו עוד לא בני שנתיים, נסחרים ממדינות רבות, בעיקר מאפגניסטן, בנגלדש, הודו, סרי לנקה, אתיופיה, פקיסטן וסודאן כדי לשמש כרוכבי גמלים במדינות ערב במפרץ הפרסי. חלקם נפצעים באורח קשה בנפילה מהגמלים, אך לא מקבלים טיפול רפואי, ומכך נשארים נכים לכל חייהם ואף מתים לאחר זמן מה.
ילדים רוכבים חיים במחנות המכונים אוסבה ליד מסלולי המרוצים. רבים מהילדים הם קורבנות להתעללות. עד כה, מאות ילדים חולצו מחוות גמלים בעומאן, קטר ואיחוד האמירויות הערביות ונלקחו בחזרה לבתיהם, או הוחזקו בבתי מחסה, אולם רבים אינם מסוגלים לזהות את הוריהם או את קהילות ביתם בדרום אסיה ובסודאן.
מדינות מסוימות הוציאו עונשים לאנשים שסחרו בילדים בתור רוכבים, והורו על הבעלים להחזיר את הילדים לארצות מולדתם. עם זאת, הם מדווחים כי במקרים רבים הילדים שחולצו היו אלה שנמכרו על ידי הוריהם.
ישנם ילדים רבים שאינם דוברים את שפת האם שלהם או שאינם יודעים כיצד נראים החיים מחוץ לחוות הגמלים.
פעיל בולט נגד הסחר בילדים כרוכבים הוא עורך הדין הפקיסטני אנסאר בורני.
ילדים כרוכבים > החרמה

איחוד האמירויות הערביות הייתה המדינה הראשונה שאסרה על שימוש בילדים מתחת לגיל 15 או מתחת למשקל של 45 קילוגרם כרוכבים במרוצי גמלים. כאשר השייח' חמד בן זאיד אאל נהיאן הכריז על האיסור ב-29 ביולי 2002, אך על החוק עוברים בגלוי ארגונים ואנשים רבים ואף ילדים רוכבים מופיעים בטלוויזיה. מי שיסחר וישתמש בילדים כרוכבי גמלים, צפוי לקבל קנס של 20,000 דירהם איחוד האמירויות הערביות. בשנת 2009, הוקם באיחוד האמירויות הערביות מרכז שיקום לילדים ששימשו כרוכבי גמלים. 879 ילדים ששימשו כרוכבים קיבלו פיצוי מאיחוד האמירויות הערביות.
אמיר קטר לשעבר, חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, אסר על ילדים לשמש כרוכבים בשנת 2005 וקבע כי עד 2007, בכל מרוצי הגמלים יהיו רובוטים ולא רוכבים אנושיים.
ראו גם

מרוץ סוסים
מרוץ כלבים
תחרות היופי לגמלים מאזיין-אל-איבל
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Help for Gulf child camel jockeys" (באנגלית בריטית). 2004-12-02. נבדק ב-2021-08-16.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Camel Racing News - Information and Resource Guide to Camel Racing, web.archive.org, ‏2005-10-25
1 2 3  Under-age camel jockeys get caring hand, gulfnews.com (באנגלית)
1 2 3 4 5  "Child camel jockeys find hope" (באנגלית בריטית). 2005-02-04. נבדק ב-2021-08-16.
1 2  "Robots of Arabia". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-08-16.
1 2  (Wam), UAE enforces stringent steps to eradicate child jockeys, Khaleej Times (באנגלית)
↑  "Help for Gulf child camel jockeys" (באנגלית בריטית). 2004-12-02. נבדק ב-2021-08-16.
מרוץ גמלים בתערוכה שארגן משרד החקלאות הישראלי ביריחו בשנת 1971
קרי בבקוק שרמן

קרי בבקוק שרמן (באנגלית: Carrie Babcock Sherman;‏ 16 בנובמבר 1856 – 6 באוקטובר 1931) הייתה אשתו של סגן הנשיא ג'יימס ס. שרמן, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1909 ל-1912.
ביוגרפיה

קרי נולדה ב-16 בנובמבר 1856 ביוטיקה, ניו יורק, והייתה בתם של לואיס המילטון בבקוק, עורך דין בולט, ואלן קתרין בבקוק (לבית שריל), היו לה שני אחים, שריל בבקוק, חייל, ואניטה בבקוק דלונג. סבה היה חבר הקונגרס ומפקד חטיבת האיחוד אליקים שריל, שנהרג בגטיסברג.
היא נישאה לג'יימס סקולקרפט שרמן ב-26 בינואר 1881. השניים הכירו מילדות.
לזוג נולדו שלושה בנים: שריל ב. שרמן (1883–1962), ריצ'רד יו. שרמן (1884–1951), ותומאס מ. שרמן (1885–1944).
בבחירות לנשיאות 1908 רץ בעלה לצד ויליאם הווארד טאפט, ומונה לסגן נשיא ארצות הברית במרץ 1909, ואילו קרי הפכה לגברת השנייה הראשונה שליוותה את בן זוגה במצעד ההשבעה, ורכבה אל הטקס בקפיטול האמריקאי.
שרמן מתה ב-6 באוקטובר 1931 ביוטיקה, ניו יורק, ונקברה בבית הקברות פורסט היל ביוטיקה, ניו יורק, לצד בעלה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Purcell, L. Edward (2010-01-01). Vice Presidents: A Biographical Dictionary (באנגלית). Infobase Publishing. ISBN 9781438130712.
↑  Nelson, Michael (2012-08-10). Guide to the Presidency and the Executive Branch (באנגלית). CQ Press. ISBN 9781452234281.
הישרדות: האוקיינוס השקט הדרומי

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  ג'ף פרובסט
 זוכים:  סופי קלארק
 פרסים:  מיליון דולר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  15
 הפקה
 אתר צילומים:  אופולו, סמואה
 שידור
 רשת שידור:  CBS
 תקופת שידור מקורית:  14 בספטמבר 2011 – 18 בדצמבר 2011
 
 → אי הגאולהעולם אחד ←
הישרדות: האוקיינוס השקט הדרומי (באנגלית: Survivor: South Pacific) היא העונה העשרים ושלוש של תוכנית המציאות האמריקאית "הישרדות". העונה, אשר צולמה באופולו שבסמואה מ-30 במאי עד 7 ביולי 2011, עלתה לשידור ברשת השידור האמריקאית CBS ב-14 בספטמבר 2011 עד הגמר ששודר ב-18 בדצמבר באותה שנה, אשר סופי קלארק הוכרזה לשורדת האחרונה על פני בנג'מין "קואוץ'" ואלברט דיסטרייד.
סמואה לא נבחרה בתחילה כלוקיישן לעונה זו, מכיוון שהתוכנית כבר צילמה שתי עונות ("סמואה" ו"גיבורים נגד נבלים") באזור. צוות ההפקה נסוג מהלוקיישן המקורי שלהם, טונגה, עקב בעיות כלכליות. העונה צולמה בסביבת אופולו ושימשה כלוקיישן גם לעונה הבאה. אי הגלות, אשר הוצג לראשונה בעונה הקודמת, חזר גם לעונה זו.
סופי קלארק נבחרה למנצחת בפרק הגמר ב-18 בדצמבר 2011, לאחר שהביסה את בנג'מין "קואוץ'" וייד ואלברט דיסטרייד בהצבעה 0–3–6. אוזי לוסת' זכה ב-100,000 דולר כ"חביב הקהל", לאחר שזכה בכבוד זה בהפרש הגדול ביותר מאז הקמת הפרס ב"הישרדות: סין", והביס את ג'ון קוקרן, שורד אהוב גם הוא.
מתמודדים

בעונה זו התחרו 16 מתמודדים חדשים ושני שורדי עבר: אוזי לוסת' ("איי קוק", "מיקרונזיה"), ובנג'מין "קואוץ'" וייד ("טוקנטינס", "גיבורים נגד נבלים"). המתמודדים הבולטים בעונה זו כוללים את ברנדון הנץ, אחיינו של שורד העבר ראסל הנץ; זמרת הקאנטרי ופיינליסטית "נאשוויל סטאר 5" ויטני דאנקן; מלכת היופי והרקדנית אליס אוממוטו, אשר הייתה מיס וושינגטון לשנת 2007 ופיינליסטית בתחרות מיס אמריקה לשנת 2008.
השורדים פוצלו תחילה לשני שבטים של תשעה, שבראש אחד מהם שורד עבר אחד – סואיי ואופולו, על שם שני האיים העיקריים של האומה העצמאית סמואה. כשהשבטים אוחדו לאחד, הם בחרו לקרוא לשבט החדש שלהם טה טונה, על שם אגדה סמואית על מקורות עץ הקוקוס.
| מתמודד | שבט מקורי | שבט מאוחד | הדחה | אי הגאולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סמהר טדסה 24, לוס אנג'לס, קליפורניה | סואיי |  | 01 !מודחת ראשונה יום 3 | 01 !מפסידה קרב 1 יום 6 |
| מארק "פאפא בר" קארוסו 48, פורסט הילס, ניו יורק | סואיי |  | 03 !מודח שלישי יום 8 | 02 !מפסיד קרב 2 יום 9 |
| סטייסי פאוול 44, גרנד פריירי, טקסס | אופולו |  | 04 !מודחת רביעית יום 11 | 03 !מפסידה קרב 3 יום 12 |
| אליס אוממוטו 27, לאס וגאס, נבדה | סואיי |  | 05 !מודחת חמישית יום 14 | 04 !מפסידה קרב 4 יום 15 |
| מיקליה וינגל 22, טמפה, פלורידה | אופולו |  | 06 !מודחת שישית יום 16 | 05 !מפסידה קרב 5 יום 17 |
| כריסטין שילדס-מרקוסקי 39, מריק, ניו יורק | אופולו |  | 02 !מודחת שנייה יום 5 | 06 !מפסידה קרב 6 יום 19 |
| אוסקר "אוזי" לוסת' שב למשחק | סואיי |  | 07 !מודח שביעי יום 18 | 07 !מנצח 1 יום 19 |
| ג'ים רייס 35, דנוור, קולורדו | סואיי | טה טונה | 10 !מודח עשירי יום 24 | 08 !מפסיד קרב 7 מושבע ראשון יום 25 |
| קית' טולפסון אדינה, מינסוטה | סואיי | טה טונה | 08 !מודח שמיני יום 21 | 09 !מפסיד קרב 7 מושבע שני יום 25 |
| דון מיהן 41, ג'ורדן הדרומית, יוטה | סואיי | טה טונה | 11 !מודחת אחת עשרה יום 27 | 10 !מפסידה קרב 8 מושבעת שלישית יום 28 |
| ויטני דאנקן 27, נאשוויל, מינסוטה | סואיי | טה טונה | 12 !מודחת שתים עשרה יום 27 | 11 !מפסידה קרב 8 מושבעת רביעית יום 28 |
| ג'ון קוקרן 24, וושינגטון די.סי. | סואיי | טה טונה | 13 !מודח שלושה עשר יום 30 | 12 !מפסיד קרב 9 מושבע חמישי יום 31 |
| עדנה מא 35, לוס אנג'לס, קליפורניה | אופולו | טה טונה | 14 !מודחת ארבע עשרה יום 32 | 13 !מפסידה קרב 10 מושבעת שישית יום 33 |
| ברנדון הנץ 19, קייטי, טקסס | אופולו | טה טונה | 15 !מודח חמישה עשר יום 35 | 14 !מפסיד קרב 11 מושבע שביעי יום 36 |
| אוסקר "אוזי" לוסת' שב למשחק | סואיי | טה טונה | 09 !מודח תשיעי יום 22 | 15 !מנצח 2 יום 36 |
| ריק נלסון 51, אורורה, יוטה | אופולו | טה טונה | 16 !מודח שישה עשר מושבע שמיני יום 37 |  |
| אוסקר "אוזי" לוסת' 29, וניס, קליפורניה "איי קוק", "מיקרונזיה" | סואיי | טה טונה | 17 !מודח שבעה עשר מושבע תשיעי יום 38 |  |
| אלברט דיסטרייד 26, פלנטיישן, פלורידה | אופולו | טה טונה | 18 !מקום שלישי יום 39 |  |
| בנג'מין "קואוץ'" וייד 39, סוזנוויל, קליפורניה "טוקנטינס", "גיבורים נגד נבלים" | אופולו | טה טונה | 19 !מקום שני יום 39 |  |
| סופי קלארק 21, ווילסבורו, ניו יורק | אופולו | טה טונה | 20 !השורדת האחרונה יום 39 |  |
מתמודדים > הופעות עתידיות

ברנדון הנץ, ג'ון קוקרן ודון מיהן חזרו ב"הישרדות: קרמואן". אוזי לוסת' חזר להתחרות בפעם הרביעית ב"הישרדות: משני משחק". סופי קלארק חזרה להתחרות ב"הישרדות: מנצחים במלחמה".
עדנה מא הופיעה בתוכנית "הכרישים". ויטני דאנקן וקית' טולפסון התחרו כצמד בעונה ה-25 "המירוץ למיליון". וינגל התחרתה עם שורד העבר ראיין אופריי בתוכנית "המרוץ הקשה בעולם: אקו צ'אלנג' פיג'י".
הערות שוליים

↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite news" אינה קיימת.
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
↑  Ross, Dalton (11 בינואר 2013). "'Survivor: Caramoan -- Fans vs Favorites': New cast and intel revealed!". Entertainment Weekly. נבדק ב-13 בינואר 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ross, Dalton (8 בפברואר 2017). "Survivor: Game Changers full cast list and twist revealed". Entertainment Weekly. נבדק ב-3 באפריל 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ross, Dalton (18 בדצמבר 2019). "Meet the cast of 'Survivor: Winners at War'". EW.com (באנגלית). נבדק ב-2024-06-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jeff Probst shares intel on Survivor: Winners at War Entertainment Weekly, Retrieved April 3, 2020
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
↑  שגיאת תסריט: היחידה "cite web" אינה קיימת.
פרנקפורט על האודר

בית העירייה, 2009
פרנקפורט על האוֹדֶר (בגרמנית: Frankfurt (Oder)‎, בעבר Frankfurt an der Oder; בעברית מקובל גם פרנקפורט דאודר) היא עיר במדינת ברנדנבורג, גרמניה הממוקמת מערבית לנהר האודר. העיר נמצאת על גבול גרמניה-פולין בגדה המערבית וממוקמת כ-80 קילומטר מזרחית לברלין. על עברו המזרחי של הנהר יושבת העיר סְלוּבִּיצֶה, שהייתה חלק מפרנקפורט על האודר עד לשנת 1945 וכיום היא בשטחה של פולין. שמה של העיר מבדיל אותה מהעיר הגדולה יותר, פרנקפורט שעל המיין במדינת הסן.
היסטוריה

ב־1253 נוסדה העיר פרנקפורט על המעבר הראשי מעל נהר האודר - הבראנדנדאם. אם כי ככל הנראה התקיים במקום יישוב גם לפני כן. המתיישבים הראשונים התיישבו על הגדה המערבית של האודר ורק מאוחר יותר העיר התרחבה גם אל הגדה המזרחית. בימי הביניים המאוחרים העיר חלשה על נתיבי הסחר בנהר האודר בין ברסלאו ושצ'צ'ין. ב־1430 הצטרפה פרנקפורט לברית ערי הנזה, אולם הייתה חברה בברית לזמן קצר בלבד.
עם פירוקה של האימפריה הרומית הקדושה וביטול נסיכות ברנדנבורג בזמן מלחמות נפוליון הפכה העיר לחלק מפרובינציית ברנדנבורג. במהלך המאה ה־19 מילאה העיר תפקיד חשוב בסחר. תרמו לכך היותה במרכז ממלכת פרוסיה בין ברלין לפוזנן, ומיקומה על נהר האודר ששימש נתיב שיט עיקרי. העיר אירחה יריד סחר שנתי, השני בגודלו ברייך הגרמני אחרי יריד לייפציג.
ב־1945 במהלך מלחמת העולם השנייה לא התנהלה בעיר לחימה אינטנסיבית, אף שהעיר הוכרזה כמבצר במטרה לחסום את דרכו של הצבא האדום אל ברלין. לאחר המלחמה נקבע הגבול בין גרמניה לפולין לאורך נהר האודר, וכך הופרד החלק המזרחי של העיר משאר פרנקפורט והפך לעיר הפולנית סלוביצה. העיר נכללה בשטח הכיבוש הסובייטי שהפך למדינת גרמניה המזרחית. בתקופה זו העיר הייתה שייכת מנהלתית למחוז פרנקפורט (אודר). עם איחודה של גרמניה ב־1990 הפך מחוז זה לחלק ממדינת ברנדנבורג שהוקמה מחדש.
כיום יש יחסי ידידות בין פרנקפורט וסלוביצה והן מפעילות יחד פרויקטים ומתקנים משותפים. ב־1 במאי 2004 הצטרפה פולין לאיחוד האירופי וב־21 בדצמבר 2007 היא החלה ליישם את אמנת שנגן ופתחה את הגבול בין המדינות באופן קבוע.
בעידן הפוסט קומוניסטי סובלת העיר מאבטלה גבוהה וצמיחה כלכלית נמוכה. האוכלוסייה הצטמצמה באופן משמעותי מ־87 אלף תושבים בזמן איחוד גרמניה עד לפחות מ־70 אלף בשנת 2002 והצטמצמה ל־60 אלף בשנת 2010.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. קורות הקהילה במהלך השואה ואחריה.
בפרנקפורט על האודר שכנה עד לתקופת השואה קהילה יהודית חשובה. העיר כונתה פרנקפורט-דאודר (בראשי תיבות פפד"א), להבדיל מאחותה הגדולה פרנקפורט-דמיין (פפד"מ). בעיר היו בתי דפוס בהם הודפס התלמוד וספרים נוספים. אחד מרבניה המפורסמים היה רבי יוסף תאומים שחיבר את הספר פרי מגדים.
יהודי העיר היו נקברים בבית עלמין שמעבר לנהר (פו'), שאז היה נחשב חלק מהעיר, וכיום הוא בסלוביצה, שבפולין.
כיום חיה בעיר קהילה יהודית קטנה. במרץ 2008 חגגה הקהילה הכנסת ספר תורה בפעם הראשונה מאז השואה. התהלוכה החלה מהמקום בו עמד לפני מלחמת העולם השנייה בית הכנסת של פרנקפורט, כ־500 מטרים מהגבול שבין גרמניה לפולין. ספר התורה הוכנס למרכז חב"ד שבעיר[דרוש מקור].
אוניברסיטת ויאדרינה

ב־1506 הקים יואכים הראשון נסטור, הנסיך הבוחר של ברנדנבורג, את האוניברסיטה הראשונה בנסיכות – אוניברסיטת ויאדרינה (משמעות השם בלטינית: "השוכנת על האודר"). אחד הנשיאים הראשונים שלה, הבישוף גאורג פון בלומנטל, ידוע בהתנגדותו לרפורמציה הפרוטסטנטית ובהישארותו קתולי. האוניברסיטה בפרנקפורט גידלה מתנגד בולט נוסף לרפורמציה, הארכיבישוף אלברכט מברנדנבורג. ב-1811 נסגרה האוניברסיטה ונכסיה חולקו בין אוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט) לבין אוניברסיטת פרידריך וילהלם השלזית (כיום אוניברסיטת ורוצלב).
האוניברסיטה הוקמה מחדש ב־1991 תחת השם האוניברסיטה האירופית ויאדרינה, במיקוד כלל-אירופי, ובשיתוף פעולה עם אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן.
ערים תאומות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ישראל קדימה-צורן, ישראל (מ־1977)
ראו גם

פרנקפורט על המיין
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של העיר, ערים תאומות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555019305171  BnF: cb11974031j (data)  GND: 4018122-4  LCCN: n81107068  MusicBrainz: 2d60f848-38f8-4d8a-a976-8629145695f8  NKC: ge211578  SUDOC: 027750485  VIAF: 845145424794886830938   WorldCat (עם VIAF): 845145424794886830938 
פנקס קהילת פרנקפורט על האודר
סיוע צבאי

סיוע צבאי הוא סוג של סיוע בינלאומי אשר מוענק למדינה בת-ברית בתחום הביטחון. סיוע צבאי יכול להינתן למדינה חלשה, כך שתוכל להגן על עצמה, על ידי מדינה בעלת תשתית ביטחונית ענפה וחזקה יותר.
הסיוע הצבאי יכול לקרות בצורות שונות: ממשלוח יועצים (למשל, היועצים הסובייטיים במצרים, עד חתימת הסכם השלום עם ישראל, ובסוריה עד התפרקות ברית המועצות); נשק או ציוד מן המדינה המסייעת (למשל, הסיוע הצבאי של ארצות הברית לישראל, אוקראינה ומצרים), או משלוח כוחות של ממש. קיים הבדל בין סיוע צבאי שבו יש יחסי כוח בין שתי מדינות לבין שיתוף פעולה בין שתי מדינות בתחומים ביטחוניים וצבאיים.
סיוע צבאי הוא במקרים רבים מוקד למחלוקות. נטען כי ארצות הברית מסייעת למשטרים אשר אינם דמוקרטיים (או שמפירים זכויות אדם באופן שיטתי) על מנת לשמר את האינטרסים והעוצמה האסטרטגית שלה. לעיתים קיימת גם ביקורת על חוקיותו של סיוע צבאי, בייחוד במדינות כמו יפן וגרמניה, שחרטו בחוקיהן אחרי מלחמת העולם השנייה איסור על שימוש בכוחותיהן המזוינים שלא לשם הגנה על המדינה.
הערות שוליים

↑  ארה”ב ממשיכה לחמש את אוקראינה: סיוע צבאי נוסף בשווי כמיליארד דולר, באתר IsraelDefese, ‏10 בדצמבר 2024
↑  ליעם אדיב, ‏שיא בסיוע הצבאי לישראל: סכום העתק שהשקיעה ארה"ב מתחילת המלחמה, באתר מעריב אונליין, 8 באוקטובר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוסף עראקאת

יוסף סאלח עראקאת (באנגלית: Yousef Saleh Erakat; בערבית: يوسف صالح عريقات) הוא יוטיובר, קומיקאי, שחקן וראפר אמריקאי מוסלמי, המוכר בשם הבמה "Fousey". הוא יוצר תוכן של ולוגים, סקיצות ומתיחות בערוצו ביוטיוב. בערוץ המתיחות שלו fouseyTUBE יש כ-10.4 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-1.7 מיליארד צפיות כוללות. בערוצו השני, DOSEofFOUSEY, יש כ-3.41 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-791 אלף צפיות כוללות נכון ל-6 בספטמבר 2021.