מלחמת חרבות ברזל
מהלך הלחימה בחזית הצפון > לבנון כזירה ראשית

בחלק השני של המלחמה, הפכה ישראל את לבנון לזירת הלחימה העיקרית, נטלה את היוזמה לידיה ותקפה את חזבאללה בכל רחבי לבנון. בתחילה בתקיפה ממוקדת של הביפרים ומכשירי קשר על מפקדי דרג הביניים שניטרלו אלפים מהם. בהמשך בחיסול צמרת כוח רדואן בפרט ורוב צמרת חזבאללה בכלל בסיכולים ממוקדים. חיל האוויר ביצע תקיפות מהאוויר ברוב שטח לבנון ובמיוחד הדאחיה בביירות, שבהם הושמדו רקטות, טילים ותחמושת של חזבאללה. במקביל התבצע תמרון קרקעי של ארבע אוגדות לכפרים לבנונים נושקי גבול בדרום לבנון והריסת חלק ניכר מכפרים אלה ותשתיות הטרור שבהם. חזבאללה הגיב בעיקר בהתקפות של רקטות, טילים וכטב"מים שהגיעו עד לאזור מרכז ישראל.
ב-17 בספטמבר 2024 התחיל החלק השני בלחימה בצפון, כאשר הקבינט עדכן את מטרות המלחמה והוסיף את השבת תושבי הצפון לבתיהם בבטחה כיעד נוסף למלחמה. בשעות אחר הצהריים, אירע פיצוץ מתואם של אלפי מכשירי זימונית (בִּיפֶּרים) מרשת הקשר של פעילי חזבאללה. פעילי חזבאללה שנשאו את הזימוניות על גופם, נפצעו בדאחייה בביירות בירת לבנון, ובאזורים נוספים ובהם הר הלבנון, וגבולה הדרומי עם ישראל. אחד מהפצועים היה שגריר איראן בלבנון. חזבאללה תיאר את ההתפוצצות כמתקפת סייבר שאותה ייחס לישראל, כחלק מלחימתה בחזית הצפון במלחמת חרבות ברזל. לפחות 39 אנשים נהרגו ועוד כ-4,000 נפצעו, מהם לפחות 400 באופן קשה, כתוצאה מפיצוץ מכשירי הקשר. לפי דיווחים בסוריה 18 מפקדים בחזבאללה נפצעו מהתפוצצות המכשירים, 6 מהם במצב קשה ו-7 נהרגו, בנוסף לפי אותם דיווחים לפחות 19 חיילים של משמרות המהפכה נהרגו.
ב-18 בספטמבר החל מהשעה 17:00 התחיל גל שני של פיצוצים, התפוצצו מכשירי קשר רבים בדאחייה בביירות ובדרום לבנון, מדגם שונה מהזימוניות שהתפוצצו יום לפני כן. בסך הכול ביום זה נהרגו לפחות 25 אנשים ונפצעו כ-608. בנאום שנשא נסראללה, כינה את מה שקרה "רצח עם", ואמר כי רק הפסקת הלחימה בעזה תוביל לעצירת הלחימה מצד חזבאללה ולחזרת תושבי הצפון לבתיהם. הוא הודה שחזבאללה ספג "מכה קשה", שיכולה להיחשב כהכרזת מלחמה, ושיהיה על כך עונש קשה. בזמן הנאום חגו מטוסי חיל האוויר מעל ביירות ותקפו מטרות בדרום ועומק לבנון.
ב-19 בספטמבר צה"ל החל במבצע חיצי הצפון באופן רשמי ברצף סיכולים ממוקדים. ב-20 בספטמבר חיל האוויר ביצע את ההתנקשות באבראהים עקיל, מפקד מערך המבצעים בחזבאללה, בסיכול ממוקד בדאחייה בביירות, ביחד עם שרשרת הפיקוד של כוח רדואן שאחד מיעדיה המרכזיים הוא כיבוש הגליל ביום פקודה. לפי משרד הבריאות הלבנוני נהרגו בבניין שחרב בתקיפה 37 בני אדם, בהם שלושה ילדים ושבע נשים. ב-21 בספטמבר צה"ל התחיל בגלי תקיפות בלבנון, בגל הראשון דווח על 180 הפצצות, ובגל השני דווח על 300 הפצצות, בשני הגלים בסך הכול הושמדו אלפי משגרים ולפחות 8,000 רקטות.
ב-23 ספטמבר צה"ל השתלט על שידורי תחנות רדיו ודרש מאזרחי דרום לבנון שנמצאים בכפרים בהם חזבאללה שומר נשק להתפנות, בנוסף נשלחו מסרים בווצאפ ודרך אתרים נוספים. מספר שעות לאחר מכן יותר מ-150 מטוסי קרב של חיל האוויר תקפו 800 מטרות בכל מרחב בדרום לבנון, בלבנון דווחו על פיצוצים ענקיים. דווח על שני בכירים שנהרגו, השייח' עלי אבוריא ומוחמד סאלח. לפי הערכות של צה"ל עשרות אלפי רקטות וכטב"מים הושמדו, בהמשך תקף צה"ל בהרים מצפון לביירות. לאחר התקיפות שר החינוך הלבנוני, עבאס אלחלבי, השבית את בתי הספר והאוניברסיטאות בדרום לבנון, בבקעה ובפרוורים הדרומיים של ביירות והחליט שבתי ספר רבים יהפכו למקלטים עבור אזרחים הנמלטים מהלחימה. בדרום לבנון לאחר התקיפות נראו אלפי אזרחים עוברים צפונה ועוד עשרות אלפים מתכוננים להתפנות. בשעות הצהריים תקף חזבאללה בתגובה לראשונה בשטחי השומרון. לקראת הערב צה"ל תקף באזור דאחייה בביירות דירה שבה שהה עלי כרכי, שנהרג מאוחר יותר בתקיפת מפקדת חזבאללה בביירות במהלך מבצע סדר חדש. לפי משרד הבריאות הלבנוני בתקיפות ביום זה נהרגו כ-492 בני אדם, בהם 35 ילדים ו-58 נשים, כ-1,645 נפצעו.
ב-24 בספטמבר בשעות אחר הצהריים הרג צה"ל את אבראהים קובייסי, ראש מערך הטילים של חזבאללה ואת שאר צמרת יחידת הטילים של חזבאללה, בדאחייה של ביירות. וב-26 בספטמבר הרג צה"ל את מפקד היחידה האווירית של חזבאללה מוחמד חוסיין סרור וחלקים גדולים מצמרת היחידה.
ב-27 בספטמבר 2024 – במבצע סדר חדש – צה"ל תקף את המפקדה המרכזית של חזבאללה בלבנון שנמצאת ברובע הדאחייה בביירות. בתקיפה קרסו לפחות 6 מבנים ולפי הערכות כ-300 אנשים נהרגו. לפי צה"ל התקיפה נועדה לפגוע בנסראללה, בנוסף דווח כי בכירים אחרים בחזבאללה נהרגו. ב-28 בספטמבר צה"ל אישר שמזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה ומפקד חזית הדרום ומספר 3 בחזבאללה עלי כרכי נהרגו. יחד איתם נהרגו עלי נאיף איוב, האחראי על ניהול האש בחזבאללה, והגנרל האיראני עבאס נילפורושאן, מפקד כוח קודס בלבנון.
ב-29 בספטמבר צה"ל התקיף בניין בכפר עין אל-דלב שבדרום לבנון, והרג 73 בני אדם. סוכנות הידיעות AP דיווחה שישראל אמרה שהתקיפה כוונה למפקד בחזבאללה וטענה שהבניין הוא מפקדה של הארגון. בעוד שצה"ל טען כי רוב ההרוגים בתקיפה היו מחבלים, לטענת ה-BBC, רוב ההרוגים היו אזרחים, בהם 23 ילדים ו-20 נשים.
לאורך שעות הלילה שבין 30 בספטמבר ל-1 באוקטובר החל התמרון הקרקעי בלבנון עם כניסת כוחות של אוגדה 98 לדרום לבנון. ב-1 באוקטובר בשעה 1:53 אחרי חצות, יצא דובר צה"ל בהצהרה כי "כוחות צה"ל החלו בפעולה קרקעית ממוקדת ומתוחמת נגד יעדי טרור של חזבאללה במרחב הסמוך לגבול בדרום לבנון". חיל האוויר המשיכו לתקוף יעדים בלבנון. במקביל, נמשך הירי הרקטי של חזבאללה.
בבוקר שאחרי הכניסה הקרקעית הראשונה לשטח לבנון, נורה מטח של רקטות לעבר מרכז הארץ – בפעם השנייה מתחילת המלחמה. במהלך הבוקר צה"ל תפס שטחים בדרום לבנון ונלחם במחבלי חזבאללה במרחבי דרום לבנון שצמודים לגבול. צה"ל דרש מאזרחים בעשרות כפרים בדרום לבנון להתפנות. בביירות צה"ל תקף באופן ממוקד אתרי ייצור אמצעי לחימה ותשתיות נוספות של ארגון הטרור חזבאללה. לאחר תחילת הפשיטות ראש ממשלת לבנון ביקש מהאו"ם עזרה הומניטרית בסכום 426 מיליון דולר.
בתחילת אוקטובר, אוגדה 36 הצטרפה לתמרון בלבנון. צה"ל קרא לפינוי בניינים בדאחייה בביירות, יעד התקיפה היה האשם ספי א-דין, ראש המועצה המבצעת של חזבאללה ובן דודו של נסראללה, שסומן כמחליפו.
במקביל, צה"ל המשיך לתקוף בדמשק ותקף דירה שבה התכנסו בכירים מחזבאללה ואיראן, והרג שלושה בכירים איראניים ושישה בכירים מחזבאללה. בין ה-1 ל-10 באוקטובר צה"ל כבש את הכפרים מיס אל-ג'בל, מארון א-ראס, כפר כילא, עייתא א-שעב ואל-עדייסה בדרום לבנון.
חזבאללה המשיך לשגר עשרות כטב"מים ורקטות מדי יום, בין היתר שיגר חזבאללה כטב"ם שפגע בחדר האוכל בבא"ח גולני, שהרג ארבעה חיילים. בנוסף, כטב"ם פגע בביתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו בקיסריה, ורקטות נורו ליישובים בצפון, וגרמו להרוג ופצועים. במהלך אותם ימים ולאחר מכן, כבש צה"ל את הכפר ראמיה, ונערכו קרבות בכפר מוחייביב ובהר דב. בנוסף, כוחות צה"ל חשפו מספר מנהרות בהן שהו מחבלים עם אמל"ח ומרחבי שהיה. אחת המנהרות שנחשפו הייתה בעומק 7 מטרים. המחבלים ממנהרה זו וממנהרות אחרות נעצרו.
נכון לתחילת אוקטובר 2024 נהרגו מתחילת התמרון הקרקעי למעלה מ-440 מחבלים, מהם 5 מג"דים והושמדו כ-2,000 מטרות של חזבאללה. צה"ל השיג שליטה על כפרים שיעיים בדרום לבנון, למעלה מ-1,600,000 תושבים נעקרו מבתיהם, כאשר מאות אלפים עברו לסוריה. בנוסף, צמצם חזבאללה את נוכחותו בסוריה והעביר לוחמים חזרה ללבנון.
בהמשך אוקטובר החל צה"ל מבצע "רובין הוד" במטרה לפגוע בתשתיות הכלכליות והצבאיות של חזבאללה בלבנון. בתחילת המבצע, תקף צה"ל מטרות רבות של הארגון, ביניהן הארגון הפיננסי "אל-קרד אל-חסן" ואתרי ייצור ואחסון נשק בדאחייה שבביירות, וכן בונקר עם כספים וזהב מתחת לבית החולים א-סאחל. התקיפות כוונו גם לעבר מפקדות חזבאללה ברחבי לבנון ומפקדי גזרות רבים נהרגו בסיכול ממוקד.
בהמשך המבצע תקף צה"ל אתרים נוספים ששימשו את חזבאללה, כולל מפקדות, בונקרים, ומתקני נשק, תוך פגיעה במערך הייצור והאחסון של רקטות וכטב"מים של הארגון. חיל האוויר הישראלי פגע גם בתשתיות הקשורות לאיראן ולמשמרות המהפכה בסוריה, והרג יועצים איראניים ומחבלי חזבאללה. התקיפות האוויריות כללו גם מתקני תצפית ומפקדות של הארגון, מה שהחליש את יכולתו לפעול נגד ישראל.
במהלך המבצע, חזבאללה ירה מטחי רקטות אל עבר אזורים שונים בישראל, בהם שדה חקלאי ליד מטולה, אזור חיפה, הקריות, גוש דן, ואזור השרון. כתוצאה מכך נפגעו מספר אזרחים ונגרם נזק כבד לרכוש ולשטחים חקלאיים. רקטות נפלו גם בעמדות יוניפי"ל בא-נאקורה וגרמו לפציעות בקרב חיילי האו"ם. מתקפות אלה נמשכו לאורך כל המבצע והובילו לפגיעות רבות באזרחים ישראלים. בסוף אוקטובר פרסם המכון לחקר המלחמה הערכה שלפיה חזבאללה נכשל צבאית בדרום לבנון. לפי הערכת מכון המחקר, חזבאללה לא הצליח לממש אסטרטגיית לחימה קוהרנטית כדוגמת נסיגה מבוקרת, השהייה או ריכוז כוחות והגנה על מעוזים שיעיים מרכזיים. בנוסף, לפי הערכה של צה"ל נשארו לחזבאללה רק כ-30 אלף רקטות ארטילריות, שהן כ-20% מהרקטות שלחזבאללה היה בתחילת המלחמה, ורק כמה מאות כטב"מים כאשר כ-70% מהכטב"מים של חזבאללה הושמדו במהלך המלחמה.
במהלך נובמבר, המבצע התרחב וצה"ל החל לפגוע גם במעוזי חזבאללה במרכז ובצפון לבנון. צה"ל הכריז על תוכניות להעמקת התמרון, וחטף בכיר בכוח הימי של חזבאללה. כמו גם פגיעה במפקדים בכירים של הארגון בלבנון ובסוריה. ישראל כיוונה גם לאזורי ייצור הטילים של חזבאללה מתחת לרובע הדאחייה בביירות, והשמידה מחסני אמל"ח ומתקני ייצור. בנוסף תפס צה"ל עשרות אלפי אמצעי לחימה של חזבאללה. ביניהם למעלה מ-3,000 טילים נגד טנקים. אובדן ציוד שכזה עשוי להעיד על נסיגה מהירה ולא מאורגנת של כוחות חזבאללה.
במקביל, חזבאללה המשיך לשגר כטב"מים וטילים לעבר ישראל, שגרמו לנפגעים בעכו, חיפה וקריית שמונה. ההתקפות נענו בתקיפות נרחבות של חיל האוויר הישראלי באזורים שונים בלבנון ובביירות, כולל רובע הדאחייה, ובאזורים שקרובים לנמל התעופה של ביירות.
בהמשך נובמבר הרחיב צה"ל את התמרון הקרקעי בנפות בינת ג'בייל, מרג' עיון, וחאצביא. צה"ל כבש שטחים מרכזיים, בהם כפרים ועיירות כמו טיר חרפא, עלמא א-שעב, אל-ח'יאם, מרג' עיון וראס אל-ביאדה. הקרבות התאפיינו בלחימה עיקשת מצד חזבאללה, כולל מארבים וירי רקטות, שגרמו לאבדות קשות לצה"ל, עם שמונה חיילים הרוגים, ובפרט לפרשת מותם של זאב ארליך וסמל גור קהתי. מנגד, הוערך כי נהרגו עשרות עד מאות לוחמי חזבאללה. במקביל, חזבאללה המשיך לשגר מטחי רקטות לעבר ערים בישראל, שגרמו לאבידות בנפש ונזקים לרכוש, והתרחשו תקריות עם כוחות יוניפי"ל. התקדמות צה"ל נמשכה, וב-23 בנובמבר הגיעו הכוחות לנהר הליטני, תוך כיתור והשתלטות על אזורים אסטרטגיים נוספים.
ב-24 בנובמבר ירה חזבאללה את מטחי הטילים הכבדים ביותר לעבר צפון הארץ ומרכזה. התרעות הופעלו שוב ושוב בעשרות יישובים, אזרח נפצע אנוש בכפר בלום ואישה נפצעה בינוני בפתח תקווה ממטח זה. בנייני מגורים נפגעו בנהריה, חיפה, פתח תקווה, ומושב רינתיה. לעת ערב החל צה"ל בהפצצה מסיבית של רובע הדאחייה בביירות. צה"ל יזם גל תקיפות בדאחייה נגד יחידת טילי החוף-ים, יחידה 4400 ומטה המודיעין. ב-26 בנובמבר פרסם דובר צה"ל כי כוחות צה"ל מאוגדה 91 הגיעו עד חלקו המזרחי של נהר הליטאני. כוחות קומנדו פשטו לראשונה גם באזור הסלוקי, שם הם החרימו מאות אמצעי לחימה. במהלך יום זה, אזעקות נשמעו בצפון וצה"ל תקף בדאחייה ובמקומות נוספים בלבנון. צה"ל ביצע את התקיפה הגדולה ביותר בביירות מתחילת המלחמה, ותקף עשרות רבות של מטרות במספר גלי תקיפה.
לקראת השעה 22:00 ב-26 בנובמבר, אושר הסכם הפסקת האש בין ישראל ללבנון בקבינט המדיני-ביטחוני ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הצהיר כי הפסקת האש תחל בשעה 4:00 לפנות בוקר, ב-27 בנובמבר 2024.