הקרבות בנהר מטניקאו
רקע

ב-7 באוגוסט 1942 נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל, באי טולאגי ובאיי פלורידה שבאיי שלמה. מטרת הנחיתות הייתה כיבוש האיים ומניעת השימוש בהם בידי היפנים לשיבוש קווי השיט והתקשורת בין ארצות הברית ואוסטרליה, וכן כיבוש אי שיהווה נקודת פתיחה לכיבוש איי שלמה, שנועדה להגן על אגפן של בעלות הברית שהתקדמו צפונה בגינאה החדשה. הנחיתה פתחה מערכה שנמשכה שישה חודשים.
היפנים לא היו מוכנים להגעת בעלות הברית, ולכן צלחו הנחיתות בטולאגי ובסביבותיו, והנחתים האמריקנים כבשו את שדה התעופה שהקימו היפנים בגוודלקנל עד שעות הערב, 8 באוגוסט. לאחר מכן פרס ונדגריפט את נחתיו בקווי הגנה סביב רמת לונגה, ששכנה לחופו הצפוני של גוודלקנל וכלל את שדה התעופה. ב-12 באוגוסט שינו בעלות הברית את שמו של שדדה התעופה לשדה הנדרסון, על שם טייס הקרב מייג'ור לופטון הנדרסון, שנהרג בקרב מידוויי, וב-20 באוגוסט נחתו בו המטוסים הראשונים של כוח האוויר של גוודלקנל, שנקרא כוח אוויר קקטוס, על שום שם הקוד שנתנו בעלות הברית לגוודלקנל.
כדי לכבוש מחדש את גוודלקנל, שלח הפיקוד העליון של האימפריה היפנית את הארמייה ה-17 של הצבא היפני הקיסרי שחנתה ברבאול, והייתה תחת פיקודו של לוטננט גנרל הארוקיצ'י היאקוטאקה. באותה עת נלחמו רוב יחידות הארמייה ה-17 בגינאה החדשה, ולכן הוחלט לשלוח רק חלק מהארמייה לאיי שלמה: את חטיבת הרגלים ה-35, בפיקודו של מייג'ור גנרל קיוטאקה קווגוצ'י, שחנתה בפלאו, את רגימנט הרגלים הרביעי, שחנה בפיליפינים, ואת רגימנט הרגלים ה-28, בפיקודו של קולונל קיונאו איצ'יקי, שהיה בדרכו מיפן לגואם. יחידות אלה החלו עושות דרכן לגוודלקנל, והרגימנט של איצ'יקי הגיע ראשון, כשהאלמנט הראשון של הרגימנט, שכלל 916 חיילים, נחת בטאיבו ב-18 באוגוסט. ב-21 באוגוסט כמעט והושמד כוח זה לאחר שתקף את קווי הנחתים בנהר אילו בקרב טנרו.
לאור איום המטוסים של כוח אוויר קקטוס במהלך היום, החליט הפיקוד היפני להפסיק לשלוח תגבורות על גבי אוניות תובלה, ותחת זאת החלו משחתות מהירות לעשות דרכן מרבאול לגוודלקנל, בנתיב שיט שכונה "החריץ", במורד איי שלמה במהלך לילה אחד, והיו שבות לרבאול לפנות בוקר לאחר שפרקו את מטענן. בין 29 באוגוסט ל-4 בספטמבר הצליחו משחתות, סיירות קלות, וספינות משמר להנחית כ-5,000 חיילים יפנים בטאיבו, בהם כל חטיבה 35 של קווגוצ'י, גדוד אחד של הרגימנט הרביעי, ושארית הרגימנט ה-28. כאלף חיילים נוספים, בפיקודו של קולונל אינוסוקה אוקה, יצאו על גבי ארבות מהאי סנטה איזבל שבצפון איי שלמה ונחתו בכפר קאמימבו, מערבית ללונגה, לאחר שהותקפו על ידי מטוסי חיל האוויר קקטוס ואיבדו מאות אנשים.
במקביל להגעת הכוחות היפנים לגוודלקנל בסוף אוגוסט ובראשית ספטמבר 1942, עסק ונדגריפט בחיזוק קווי ההגנה סביב מתחם לונגה. בין 21 באוגוסט ל-3 בספטמבר הוא העביר שלושה גדודי נחתים – בהם גדוד הפושטים של לוטננט קולונל מריט אדסון, וגדוד הצנחנים הראשון – מטולאגי לגוודלקנל, ובכך העלה את מספר הנחתים באי ל-12,500.
בליל 12 בספטמבר התרחש קרב רכס אדסון, במהלכו תקף הכוח העיקרי של קווגוצ'י, שמנה 2,100 חיילים, את הרכס לונגה, השוכן מדרום לשדה הנדרסון. לאחר מספר התקפות חזיתיות נהדפה ההתקפה במחיר אבדות כבד עבור היפנים, שנסוגו אל הג'ונגל ב-14 בספטמבר. התקפותיהם של כוחו של אוקה במערב ושל גדוד קומה במזרח נכשלו גם הן במהלך אותם יומיים, וקווגוצ'י הורה לחייליו לצעוד מערבה לעמק נהר המטניקאו כדי לחבור לכוחו של אוקה. מרבית אנשיו של קווגוצ'י הגיע למטניקאו עד 20 בספטמבר.
בעוד היפנים נסוגים מערבית לנהר המטניקאו, עמלו האמריקנים על חיזוק קווי ההגנה מסביב למתחם לונגה. ב-14 בספטמבר העביר ונדגריפט את הגדוד השלישי של רגימנט הנחתים השני מטולאגי לגוודלקנל, וב-18 בספטמבר הגיעו לאי 4,157 נחתים נוספים, חלק מרגימנט הנחתים השביעי, ביחד עם ציוד ואספקה. התגבורת איפשרה לוונדגריפט לחזק את קווי ההגנה מסביב למתחם לונגה, ולראשונה להקיף אותו בשלמותו.
לאחר שהתארגנו, פתחו היפנים מיד בהכנות להתקפה מחודשת על שדה הנדרסון. הגדוד השלישי של רגימנט הרגלים הרביעי נחת במפרץ קאמימבו שבקצה המערבי של גוודלקנל ב-11 בספטמבר, מאוחר מכדי להשתתף בקרב רכס אדסון. גיחות ליליות של משחתות הובילו בימים הבאים עוד 280 חיילים וציוד ואספקה.
ונדגריפט ואנשי מטהו ידעו שקווגוצ'י נסוג מערבית לנהר מטינקאו, ושחיילים יפנים עדיין נמצאים בשטח שבין מתחם לונגה לנהר, שכן ב-17 בספטמבר וב-20 בספטמבר נתקלו סיורי נחתים ביפנים נסוגים מערבה, וחיסלו כמה מהם. אולם היפנים עדיין שלטו באזור והיוו איום על האגף המערבי של מתחם לונגה. לפיכך החליט ונדגריפט לשלוח מספר יחידות לסיור אלים לאורך המטניקאו, שתפקידן יהיה לטהר את האזור מעמדות יפניות, ולמנוע מהם את השימוש בנהר כאזור היערכות להתקפה על מתחם ההגנה. הגורם הראשון שנשלח לסייר באזור היה הגדוד הראשון של רגימנט הנחתים השביעי, בפיקודו של לוטננט קולונל לואיס "צ'סטי" פולר, שנע לאזור ב-23 בספטמבר.