stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורה קלוואריה
היסטוריה

הכפר גורה היה קיים כבר במאה ה-13. במהלך הכיבוש השוודי נהרס הכפר עד היסוד, ובשנת 1666 הפך לרכושו של הבישוף של פוזנן, סטפן וייז'בּובסקי (אנ'), אשר החליט לייסד עיירה חדשה על גבי החורבות. תוכניתו הייתה להקים מעין "גבעת גולגולתא" - מרכז דתי אשר יוקדש להצגת הפסיון של ישו ולטקסים, שהיו די פופולריים בתחילת העת החדשה בפולין. הוא סבר כי הנוף המקומי מזכיר את זה של ארץ הקודש.
בשנת 1670 נקראה העיר החדשה "נוֹבַה יֶרוֹזוֹלִימַה" ("ירושלים החדשה"), קיבלה זכויות עיר ועבודת הבנייה צברה תנופה. העיצוב העירוני התבסס על מפות ימי-ביניימיות של ירושלים, וסידור הרחובות יצר צורת צלב. הבישוף הזמין את מסדרי הדומיניקנים, הפרנציסקנים והפיאריסטים להתיישב בעיר, וזו התכסתה עד מהרה במנזרים, בכנסיות, קפלות וב"דרכי ייסורים". העיירה אמורה הייתה להיות נוצרית טהורה, ויהודים לא הורשו להתיישב בה.
לאחר מותו של הבישוף וייז'בּובסקי החלה שקיעתה של העיירה. כנסיות וקפלות רבות נסגרו, ובין השנים 1883-1919 הושעו זכויות העיר של העיירה.
בתחילת המאה ה-19 בוטל האיסור על התיישבות יהודים בגורה.
יהודי גורה

היהודים הראשונים הגיעו לגורה קלוואריה בשנת 1802, וכעשרים שנה מאוחר יותר התגוררו בה כמה מאות יהודים. רק בשנת 1834 הורשו היהודים בעיר לבנות בתים. בסביבות אמצע המאה ה-19 הגיע למקום ר' יצחק מאיר אלתר, והקים את החסידות הקרויה על שם העיר - חסידות גור. עם התבססות החסידות משכה אליה העיר המוני מבקרים, וב-1899 החל אף לפעול קו רכבת מוורשה לגורה, שכונה "דעם רבינ'ס קאלייקע" - הרכבת הקלה של הרבי.
לצד בית הרבי הוקם בית מדרש גורה קלוואריה, וכן הוקמו אכסניות ומתקנים נוספים לשימושם של החסידים, וביקור החסידים אצל האדמו"ר הפך לעוגן כלכלי משמעותי של העיירה
בשנת 1936 נעשה ניסיון הצתה של בית הכנסת של חסידי גור מסיבות אנטישמיות. ב־1938 אירעה בעיר התנפלות אנטישמית, במהלכה נפצעו מספר יהודים ונגרם נזק לרכוש
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה הוטלו על יהודיה גזירות שונות, רכושם הוחרם, ובוצעו בהם מעשי התעללות והשפלה פומביים. בין היתר, בתי תפילה יהודיים הוסבו לאורוות סוסים. עד מהרה הוקם בעיר יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים יהודים לעבודות כפייה, ולהעביר לגרמנים תשלומי כופר גבוהים. בשנת 1940 חלק מהיהודים הועברו לסובייניה יז'יורי. בפברואר 1941 העבירו הגרמנים את יהודי העיר, תוך שימוש באלימות רבה, לגטו ורשה, שם מתו מאות מהם תוך מספר חודשים מרעב וממחלות. היתר הועברו עם שאר יושבי גטו ורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה. מכ-3,300 יהודי העיר שרדו את השואה בודדים.
בעיר קבורים כיום שני אדמו"רי גור, הרב יצחק מאיר אלתר ("חידושי הרי"ם) ונכדו הרב יהודה אריה ליב אלתר ("השפת אמת").
ראו גם

קרב ורשה (1920)
חסידות גור
לקריאה נוספת

אליאונורה ברגמן, "גורה קלווריה (גור): היישוב היהודי וחצר הרבי מגור מראשית המאה הי"ט עד תרצ"ט", חסידים ואנשי מעשה: מחקרים בחסידות פולין, ירושלים: תשנ"ד, עמ' 126-111.
הערות שוליים

↑  הרבי מגור לירושלים, דבר, 14 באוגוסט 1935
↑  מתפללי גור ניצלו בנס, דואר היום, 29 במאי 1936
↑  בפולין, דבר, 29 במאי 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559493105171  GND: 4767367-9  LCCN: n80018492  MusicBrainz: c887bf4a-acd7-4e3d-9373-e6fd6be70eb0  VIAF: 127412806   WorldCat (עם VIAF): 127412806
GNX

GNX הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. הוא יצא לאור כאלבום הפתעה באמצעות PGLang ואינטרסקופ רקורדס ב-22 בנובמבר 2024. האלבום קרוי על שמו של מודל המכונית Buick Regal (אנ') והוא העוקב ל-Mr. Morale & the Big Steppers‏ שיצא בשנת 2022. זה אלבומו הראשון לאחר עזיבתו מטופ דואוג אנטרטיינמנט ואפטרמת' אנטרטיינמנט.
רקע

הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר הוציא את אלבום האולפן החמישי שלו, Mr. Morale & the Big Steppers, ב-13 במאי 2022, לתשבחות והצלחה מסחרית. זה היה אלבומו הרביעי שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200 והוא אף זכה בפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בפברואר 2023. לאחר סיום סיבוב ההופעות במרץ 2024, לאמאר שיתף ברשתות החברתיות כי רכש דגם וינטג', בהפעלה מוגבלת מ-1987 ביואיק גרנד נשיונל נסיוני (GNX); אותו דגם שאביו לקח אותו הביתה מבית החולים לאחר לידתו.
Mr. Morale & the Big Steppers היה אלבומו האחרון של לאמאר עם טופ דואוג אנטרטיינמנט, בה הוחתם ב-2005. לפני שסכסוכו עם הראפר הקנדי דרייק הסלים מחדש, הוא עזב בשקט את אפטרמת' אנטרטיינמנט וחתם על הסכם רישוי ישיר עם המפיצה שלה, אינטרסקופ רקורדס. לאמאר הוציא חמישה סינגלים עצמאיים במהלך הפרק האחרון של הסכסוך שלהם, כולל הלהיטים שהגיעו לצמרת בילבורד הוט 100, "Like That" ו-"Not Like Us". לאמאר כלל בווידאו קליפ של השיר האחרון טיזר לשיר חדש, אשר מעריציו של לאמאר צפו כי עתיד להיכלל באלבום החדש. שיר זה התגלה כרצועה השנייה באלבום, "Squabble Up".
שמועות סביב אלבומו הקרוב של למאר החלו לצוץ; אף על פי כן, חלקם נדחו על ידי שותפים קרובים. לאחר שהכריז שהוא נבחר להופיע במופע המחצית של הסופרבול בשנת 2025, לאמאר פרסם בהפתעה שיר בשם "Watch the Party Die" בחשבון האינסטגרם שלו. ברולינג סטון נאמר שהרצועה מרמזת כי אלבומו הבא עתיד לצאת בקרוב. ב-Dazed, לעומת זאת, נחזה שהוא מתכונן לעידן "אסטרונומי". עד אוקטובר, משתפי הפעולה הוותיקים של לאמאר, טרייס מרטין, סיזה וסקולבוי קיו אישרו כי הוא עתיד להוציא מוזיקה חדשה בקרוב.
הוצאה וקידום

ב-22 בנובמבר 2024, לאמאר פרסם ללא הודעה מוקדמת טיזר בן דקה לאלבום ליוטיוב ואינסטגרם. האלבום יצא בהפתעה באמצעות PGLang ואינטרסקופ 30 דקות לאחר מכן.
ביקורות

האלבום זכה לתשומת לב רבה ממבקרים דוברי אנגלית. באתר Metacritic, המאגד ביקורות ממקורות שונים לציון יחיד, האלבום קיבל ציון משוקלל של 87 מתוך 100, בהתבסס על 22 מבקרים שונים..
האלבום זכה לתשומת לב גם של מבקרים ישראלים. בביקורת של בן שלו בעיתון הארץ האלבום זכה ל-3 כוכבים מתוך 5, והאלבום זכה לביקורת חיובית בישראל היום. האלבום זכה גם לתשבחות מאתר ynet..
ביקורות > הופעות ברשימות

האלבום הופיע במספר רשימות סוף שנה של מגזינים שונים כאחד מהאלבומים הטובים ביותר של שנת 2024.
| כתב עת/אתר | רשימה | מקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| Stereogum | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 3 |  |
| Obscure Sound (אנ') | האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 13 |  |
| The A.V. Club | 25 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 4 |  |
| בילבורד | רשימת העורכים: 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 4 |  |
| Complex | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 1 |  |
| Consequence | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 10 |  |
| אסקווייר | 10 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 6 |  |
| NME | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 12 |  |
| וושינגטון פוסט | האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 3 |  |
הצלחה מסחרית

האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ב-7 בדצמבר 2024. זהו האלבום החמישי ברציפות של לאמאר שמגיע לפסגת המצעד. הוא צבר 319,000 יחידות אלבום שקולות בשבוע הראשון ליציאתו, כאשר 285,000 מתוכן הגיעו מסטרימינג. עם צאתו, GNX רשם את שבוע הפתיחה השישי בגודלו בשנת 2024 ואת שבוע הסטרימינג השלישי בגודלו לכל האלבומים בשנה זו, עם 379.72 מיליון השמעות רשמיות. זהו גם שבוע הסטרימינג הגדול ביותר לאלבום R&B/היפ הופ בשנת 2024.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ARIA באוסטרליה. זהו האלבום השלישי של לאמאר שמגיע למקום הראשון באוסטרליה, לאחר To Pimp a Butterfly ו-Mr. Morale & The Big Steppers. ארבעה שירים מתוך האלבום – "Luther", ‏"Squabble Up", ‏"TV Off" ו-"Wacced Out Murals" – נכנסו לעשירייה השנייה של מצעד הסינגלים של ARIA, ועשרה שירים נוספים נכנסו ל-50 המקומות הראשונים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Wacced Out Murals  | 5:17 |
| 2. | Squabble Up  | 2:37 |
| 3. | Luther (ביחד עם סיזה)   | 2:57 |
| 4. | Man at the Garden  | 3:53 |
| 5. | Hey Now (בהשתתפות Dody6)   | 3:37 |
| 6. | Reincarnated  | 4:35 |
| 7. | TV Off (בהשתתפות לפטי גאנפליי)   | 3:40 |
| 8. | Dodger Blue (בהשתתפות וואלי דה סנסיי, רודי ריץ' ו-Siete7x)   | 2:11 |
| 9. | Peekaboo (בהשתתפות AzChike)   | 2:35 |
| 10. | Heart Pt. 6  | 4:52 |
| 11. | GNX (בהשתתפות היטה J3, יאנגת'רט ופייסו)   | 3:13 |
| 12. | Gloria (ביחד עם סיזה)   | 4:47 |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:20 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 3 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 11 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 8 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי ה-R&B | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 5 |
|  יפן | אוריקון | 52 |
|  ליטא | AGATA | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 7 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
אנדרואיד 10

| --- | --- |


מסך הבית של אנדרואיד 10 במכשיר פיקסל
 מפתח:  גוגל
 משפחה:  אנדרואיד
 מחזור חיים:  20 ביולי 2019 – הווה (5 שנים) 
 סוג רישיון:  רישיון אפאצ'י 
 אתר אינטרנט:  https://www.android.com/android-10/ 
 → אנדרואיד פאיאנדרואיד 11 ←
 
אנדרואיד 10 (נקראה במהלך הפיתוח Android Q) היא הגרסה העשירית של מערכת ההפעלה אנדרואיד. תאריך היציאה שלה הוא 3 בספטמבר 2019, עת גוגל הוציאה עדכון גרסה למכשיריה.
היסטוריה

גוגל פרסמה את גרסת הבטא הראשונה של אנדרואיד Q ב-13 במרץ 2019, בבלעדיות למכשירי הפיקסל שלה. ב-7 באוגוסט 2019 יצאה גרסת הבטא השישית והאחרונה של מערכת ההפעלה.
ב-22 באוגוסט 2019 הכריזה גוגל כי שם מערכת ההפעלה החדשה הוא אנדרואיד 10, ובכך סיימה את מסורת הענקת שמות קינוחים לגרסאות המערכת, בין היתר, משום שלא כל המאכלים היו מוכרים בכל רחבי העולם, וכן היה קושי לבטא חלק מהשמות בשפות מסוימות.
תכונות > חוויית המשתמש

אנדרואיד 10 הציגה מערכת מחוות מלאה, כמו מחוות להחלקה משני צידי התצוגה על מנת לחזור אחורה, החלקה מעלה כדי לחזור למסך הבית, החלקה מעלה והחזקה כדי להגיע לכל האפליקציות הפעילות, החלקה אלכסונית מהפינה התחתונה של המסך כדי להגיע ל-Google Assistant, והחלקה על הסרגל שבתחתית המסך כדי לעבור בין אפליקציות. התמיכה במחוות אלה היא חובה על כל היצרנים, שמצידם יכולים להוסיף מחוות נוספות לשליטה מלאה.
ניתן להשתמש בתכונה המכונה "בועות" להצגת תוכן מאפליקציות נתמכות שמאפשרת לענות להודעות מבלי לצאת מהאפליקציה בה נמצא המשתמש, בדומה לפייסבוק מסנג'ר. אפשרות זאת נועדה להחליף את הרשאת "שכבת על" הקיימת, אשר היו בה תקלות אבטחה וכן חששות להאטה בביצועים.
עוד כוללת אנדרואיד 10 "מצב כהה", בדומה ל-iOS 13.
אפליקציות יכולות גם כן להציג "לוח הגדרות" להגדרות ספציפיות, כך שהמשתמש לא יידרש לעזוב את האפליקציה כדי להגדירן.
תכונות > פלטפורמה

בוצעה אופטימיזציה של מערכת ההפעלה לטלפונים חכמים מתקפלים, כולל המשכיות בעת שינוי בין שני המצבים, שינויים במצב ריבוי חלונות ועוד.
תכונות > פרטיות ואבטחה

אנדרואיד 10 הוסיפה מספר שינויים באבטחה ובפרטיות: אפליקציות יכולות להיות מוגבלות על ידי המשתמשים לגישה לנתוני מיקום רק בעת השימוש. נוספו עוד מגבלות על אפליקציות אחרות שפועלות ברקע.
שינוי נוסף נתמך באנדרואיד 10 ויהפוך לתקן באנדרואיד 11, כשלאפליקציות ניתן יהיה לגשת רק לקבצים שהן יצרו. גישה לקבצים אחרים תתאפשר רק על ידי אישור המשתמש.
ראו גם

אנדרואיד פאי
הערות שוליים

↑  גוגל מאשרת: אנדרואיד 10 הגיעה למכשיריה ב-3 בספטמבר, גאדג'טי, אופק ביטון, 27 באוגוסט 2019
↑  הכירו את אנדרואיד Q בטא, אנדרואיד למפתחים, 13 במרץ 2019
↑  פופ צבעוני ועוד: עדכונים למותג אנדרואיד, גוגל, סמיר סמט, 22 באוגוסט 2019
↑  יניב אביטל, לא מתוק: אנדרואיד Q זונחת את שמות הקינוחים ותהיה פשוט אנדרואיד 10, באתר GeekTime, ‏25 באוגוסט 2019
↑  הבטא השנייה של אנדרואיד Q מביאה לנו "בועות" לריבוי משימות, ars technica, רון אמדאו, 3 באפריל 2019
↑  כשתשתמש ב-12 המצבים הכהים האלה באפליקציות אנדרואיד, אתה לעולם לא תחזור אחורה, cnet, ג'ייסון ציפרני, 5 באוגוסט 2019
↑  Android Q rethinks how apps request and use your location, cnet, 8 במאי 2019
| אנדרואידהלוגו של אנדרואיד |
| --- | --- | --- |
| גרסאות | פטיפור (1.1) • קאפקייק (1.5) • דונאט (1.6) • אקלר (2.0-2.1) • פרויו (2.2) • ג'ינג'רברד (2.3)  • האניקומב (3.x) • אייס קרים סנדוויץ' (4.0) • ג'לי בין (4.1-4.3) • קיטקט (4.4) • לוליפופ (5.x) • מרשמלו (6.0) • נוגט (7.x) • אוראו (8.x) • פאי (9.0) • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| גרסה קודמת: אנדרואיד 9.0 | אנדרואיד 10  2019 | גרסה עוקבת: אנדרואיד 11 |
לוגו אנדרואיד Q
ג'יימס בריידי

ערך זה עוסק בדובר הבית הלבן. אם התכוונתם למושל איידהו ה-8, ראו .
ג'יימס (ג'ים) סקוט בריידי (באנגלית: James Scott Brady; ‏29 באוגוסט 1940 – 4 באוגוסט 2014) היה יועץ תקשורת, דובר ופעיל חברתי אמריקאי ששימש כדובר הבית הלבן במהלך כהונתו של נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן.
בשנת 1981 נפצע בריידי קשות בראשו מקליע שירה המתנקש ג'ון הינקלי ג'וניור במהלך ניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן. הפציעה הותירה אותו עם שיתוק חלקי שהוביל לריתוקו לכיסא גלגלים. הוא סבל עד סוף ימיו מנזק מוחי ובעיות בדיבור. לאחר הירי היה בריידי לאחד מהפעילים הבולטים בהיסטוריה של ארצות הברית במאבק על הפיקוח והגבלת המכירה של כלי נשק. "חוק בריידי" הנקרא על שמו, שיזם וקידם ביחד עם רעייתו שרה ו"קמפיין בריידי", אושר בבית הנבחרים והסנאט ונחתם על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ב-1993.
בשנת 1996 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא קלינטון. לאחר מותו באוגוסט 2014, נקבע כי המוות יוגדר בצעד חריג כרצח, זאת כתוצאה מהשלכות הירי שספג בריידי 33 שנים קודם לכן.
ביוגרפיה

בריידי נולד בסנטרליה, אילינוי ב־29 באוגוסט 1940, בנם היחיד של הרולד ודורותי. הוא גדל בסנטרליה ובתיכון היה רץ, שיחק פוטבול וטניס, נחל הצלחה כשחיין והיה חבר בתנועת הצופים לבנים בארצות הברית, שם אף הגיע בשנת 1955 לדרגה הבכירה ביותר של צופה נשר. כבר כילד היה בריידי רפובליקני מושבע, כשהיה בן 12 בבחירות 1952 לנשיאות ארצות הברית היה נוהג לחלק תעמולה של המועמד הרפובליקני לנשיאות, דוויט אייזנהאואר בעירו, סנטרליה. הוא למד באוניברסיטת אילינוי שם היה פעיל בתנועת הרפובליקנים הצעירים. הוא סיים את לימודיו ב־1962 עם תואר בתקשורת ומדע המדינה ובסוף השנה החל לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה. בקיץ 1962 נשלח להתמחות במחלקת ההגבלים העסקיים של מחלקת המשפטים של ארצות הברית מטעם האוניברסיטה. בריידי עזב את לימודי המשפטים ולבסוף סיים דוקטורט במינהל ציבורי באוניברסיטת דרום אילינוי בקרבונדייל, אילינוי (אנ') ואז שב לוושינגטון די. סי.. הוא החל את דרכו בשירות הציבורי כחבר בצוות משרדו של סנאטור אילינוי אוורט דירקסן בין השנים 1961 ל־1962. בשנת 1964 הוא היה מנהל הקמפיין של המועמד לקונגרס מטעם המחוז ה־23 של אילינוי, ויין ג'ונס. בין השנים 1966 ל־1968 שימש כמנהל יחסי הציבור של ההסתדרות הרפואית של מדינת אילינוי ובין 1968 ל־1969 כיהן כמנהל המשרד בשיקגו של חברת הייעוץ הפוליטי הוותיקה "Whitaker and Baxter". בין 1969 ל־1973 שימש כסגן נשיא בכיר של חברת הייעוץ ויחסי הציבור "James and Thomas Advertising and Public Relations". במסגרת עבודתו בחברה ניהל בשנת 1970 קמפיין נוסף באותו מחוז, הפעם עבור המועמדת הרפובליקנית, פיליס שלאפלי.
בריידי כיהן בתפקידים שונים בממשליהם של הנשיאים ניקסון ופורד. הוא שימש כיועץ תקשורת לבית הנבחרים של ארצות הברית; עוזר מיוחד למזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, ג'יימס לין בין השנים 1973 ל־1975; עוזר מיוחד למנהל משרד הניהול והתקציב בין השנים 1975 ל־1976; עוזר למזכיר ההגנה של ארצות הברית, דונלד רמספלד בין השנים 1976 ל־1977 ובשנת 1977 התמנה לחבר בצוותו של הסנטור ויליאם רות' מדלאוור. בשנת 1979 הוא שימש כדובר למתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית, ג'ון קונלי.
ביוגרפיה > הצטרפות לקמפיין רייגן

קונלי הסיר את מועמדותו מהמרוץ והעביר את תמיכתו לרייגן. כאשר שהה בריידי בטיידווטר אין (אנ') שלחופי מדינת מרילנד בחוף המזרחי, קיבל טלפון מפרופ' אדווין מיס (התובע הכללי של ארצות הברית לעתיד), מקמפיין הבחירות של המועמד הרפובליקני לנשיאות בבחירות 1980 לנשיאות ארצות הברית, רונלד רייגן, שהציע לו להתמנות למנהל יחסי הציבור של הקמפיין. בריידי קיבל את ההצעה.
לדעת רבים שהכירו ועבדו עמו ובראשם הנשיאים רייגן וקלינטון הוא ניחן בחוש הומור מפותח. בשלב מסוים ההומור הזה כמעט והוביל לגדיעת הקריירה שלו בעודה באִיבּה. ב־7 באוקטובר 1980, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ובעת ששימש כמנהל יחסי הציבור של המועמד לנשיאות רונלד רייגן, נאם רייגן בעצרת בחירות בסטובנוויל, אוהיו (אנ') וטען כי: ”עצים גורמים לזיהום רב יותר ממכוניות”. אמירה שנויה במחלוקת זו אמנם זכתה ללעג רב, אך מדעני סביבה רבים אישרו כי לה בסיס עובדתי מסוים. באחת מטיסות הקמפיין בדרך לביקור בטנסי, עבר המטוס מעל שרפת יער בהרי הסמוקי (אנ'). בריידי שזיהה את ההזדמנות הביט מהחלון, הצביע על השריפה והכריז בקול ”עצים רוצחים”, לצחוקם של הכתבים המלווים את הקמפיין על המטוס וברמיזה לאמירתו מעוררת המחלוקת של רייגן על העצים. כתב עיתון הניו־יורק טיימס שליווה אותם בטיסה והיה עד לאמירתו של בריידי, פרסם זאת בעיתון. כתוצאה מכך הושעה בריידי מקמפיין הבחירות של רייגן וסיכויו להתמנות לתפקיד דובר הבית הלבן אם רייגן ינצח בבחירות נראה לרבים בתקשורת האמריקאית כאבוד. לאחר כשבוע שב בריידי אל הקמפיין.
עם היבחרו של רייגן לנשיאות, מינה אותו לדובר משרד הנשיא הנבחר. במהלך תקופה זו שבין בחירתו לכניסתו לתפקיד, דווח כי רייגן הציע את תפקיד דובר הבית הלבן לשלושה אנשים וכולם דחו את ההצעה. לבסוף התפקיד ניתן לבריידי. באותה התקופה התרוצצו שמועות רבות אודות דעתה של הגברת הראשונה, ננסי רייגן על מראהו הפיזי של בריידי. על פי השמועות הגברת רייגן חשבה כי בריידי אינו צעיר ונאה מספיק בשביל תפקיד דובר הבית הלבן הכולל תדרוכים תכופים והופעה בפני מצלמות הטלוויזיה של כלי התקשורת. במהלך ניסיון של הנשיא רייגן להדוף את הטענות כי בריידי לא היה בחירתו הראשונה לתפקיד דובר הבית הלבן, נשאל על ידי אחד הכתבים האם לדעתו "בריידי נאה מספיק?", רייגן זעם על השאלה וניסה להגן על רעייתו מפני השמועות. הוא הוסיף כי רעייתו ננסי "לא יכלה להיות מאושרת יותר ולדעתה בריידי נאה לחלוטין". לאחר כניסתו של רייגן לתפקיד ב־20 בינואר 1981, נכנס בריידי לתפקידו כדובר הבית הלבן ה־17.
ניסיון ההתנקשות > גל דיווחים כוזבים על מותו

הניתוח ארך מספר שעות והשמועות על מותו של בריידי הובילו את שלושת כלי התקשורת הגדולים בארצות הברית, ABC, NBC ו־CBS לדווח בטעות על פטירתו. במהלך הניתוח, כשהרופאים עדיין מטפלים בבריידי, שמע המנתח הפלסטי, ג'ק פישר במקלט הרדיו כי כלי התקשורת מדווחים על מותו של בריידי. הוא נכנס אל חדר הניתוח ובישר לד"ר קוברין על החדשות:”היי, ברדיו דיווחו כרגע כי המטופל שלך נפטר”. קוברין השיב לו בהומור כי:”טוב, אף אחד לא סיפר זאת לבריידי או לי”.
הבלבול שנוצר והמידע השגוי באמצעי התקשורת, הובילו אף את היועץ לביטחון לאומי של הנשיא רייגן, ריצ'רד אלן להכריז בחדר המצב של הבית הלבן בו התכנסה צמרת הממשל האמריקאי לאחר ניסיון ההתנקשות על מותו של בריידי. בהקלטה מהחדר הוא נשמע מדווח לנוכחים כי: ”התוודענו כרגע כי ג'ים בריידי נפטר...בואו נערוך דקת דומייה ותפילה לג'ים בריידי שנפטר”.
בתגובה לשמועות הרבות ששררו, השיב עוזר דובר הבית הלבן, לארי ספיקס כי דיווח זה שגוי וכי בריידי נמצא "במצב קריטי". הרשתות נאלצו לתקן עצמן ולהתנצל. העיתונות הכתובה ובראשה "וושינגטון פוסט" ביקרה את שלושת הערוצים הגדולים על הולכת הציבור האמריקאי שולל והטעייתו בדיווחיהם במהלך האירוע ואחריו. השפעה מאוחרת להתנהלות כלי התקשורת האמריקאים במהלך ניסיון ההתנקשות וההכרזה על מותו של בריידי, הגיעה באוקטובר 1981 כאשר מגיש חדשות רשת ABC פרנק ריינולדס (אנ') דרש מכתבת הרשת שלו בקהיר לבדוק שוב את הידיעה אודות הירצחו של סאדאת. הוא עשה זאת תוך שהוא מזכיר את הדיווח השגוי על מות בריידי כמה חודשים קודם לכן. הבדיקה החוזרת במקרה זה נעשתה על אף שהידיעה הסתמכה על דוברו האישי של סאדאת וכן על מקורות בכירים נוספים בצמרת המצרית.
לאחר הירי

האזור שנפגע בצורה הכי פחות משמעותית במוחו של בריידי היה ההמיספרה השמאלית. זאת למזלו של בריידי, שידו החזקה מבין השתיים – היא יד ימין (ההמיספרה השמאלית אחראית על עיצוב האישיות של האדם ועל האינטליגנציה וכן על השליטה המוטורית על החלק הימני של הגוף). אולם בעקבות הפגיעה המשמעותית בהמיספרה הימנית של המוח האחראית על השליטה המוטורית בחלק השמאלי של הגוף, איבד כל שליטה על ידו השמאלית וכמעט כל שליטה על רגלו השמאלית. הפגיעה המוחית פגעה גם ביכולתו לדכא ולשלוט על רגשותיו בעת שהוא מדבר. לפרקים קולו היה עולה טון והיה נדמה כי הוא חצי צוחק – חצי בוכה. הוא שהה בבית החולים כשמונה חודשים ובמהלכם החל לעבור הליך שיקומי ארוך. עקב העובדה שחצי גופו השמאלי היה משותק, הוא נאלץ להתנייד בעזרת כיסא גלגלים. אף על פי ששרד את הירי, הפציעה הותירה אותו עם השנים גם עם בעיות כגון עיוורון, בעיות בדיבור ובעיות בזיכרון ובחשיבה, כמו כישלון בזיהוי אנשים.
ב־25 באפריל 1981, השתתפה רעייתו שרה בסעודה השנתית של תא כתבי הבית הלבן בבית הלבן. היא זכתה למחווה בדמות תשואות ומחיאות כפיים סוערות מקהל הנוכחים שנעמד על רגליו. ב־4 ביולי 1981 עזב בריידי לראשונה את בית החולים כדי להשתתף בחגיגות יום העצמאות האמריקאי בבית הלבן. ב־9 בנובמבר 1981, כשבעה חודשים לאחר ניסיון ההתנקשות, הוא שב לביקור במשרד דובר הבית הלבן, שם התקבל בתשואות על ידי עובדי המשרד, כתבי הבית הלבן והנשיא רייגן. ב־23 בנובמבר 1981 עזב סופית את בית החולים ושב הביתה, בדיוק בזמן לחג ההודיה.
לאחר הירי > משפטו של ג'ון הינקלי ג'וניור

לקראת סוף אפריל 1982 החל משפטו של היורה, ג'ון הינקלי ג'וניור. במהלך המשפט צוטט בריידי באומרו על היורה: ”איני חש דבר כלפיו מלבד רחמים”. סמוך ליום השנה לירי ועם פתיחת המשפט, חלה התדרדרות במצבו של בריידי לאחר שהצטברות של קרישי דם ברגלו הובילה לזיהום בריאותיו שהקשה על נשימתו ולמחלה במערכת העיכול שגרמה לו לבחילות תכופות. בעקבות החמרה במצבו הובהל בשנית לבית החולים האוניברסיטאי ג'ורג' וושינגטון, שם טופל במשך כארבעה שבועות.
גזר הדין קבע כי הינקלי לא אשם מחמת הגנת אי-שפיות והוא נשלח לאשפוז בבית החולים הפסיכיאטרי, סנט אליזבת' (אנ') בדרום מערב וושינגטון די. סי.. הוא שוחרר לחופשי כשנתיים לאחר מותו של בריידי, ב־10 בספטמבר 2016. עם מתן גזר הדין ב־21 ביוני 1982 הגיש עורך הדין, ג'ייקוב שטיין בשם הזוג בריידי תביעה אזרחית בגובה 46 מיליון דולר כנגד הינקלי. בכך הצטרף לשוטר מחוז קולומביה לשעבר, תומאס דלהאנטי שנפצע גם הוא בכתפו, שתבע את הינקלי ב-12 מיליון דולר. תביעה נוספת בגובה 100 מיליון דולר הוגשה ביולי 1982 כנגד החברות שייצרו והרכיבו את הרובה בו השתמש היורה. באפריל 1986 דחה בית משפט פדרלי את התביעה כנגד החברות בטענה כי אין בסיס לטענות עורכי דינו של בריידי. בשנת 1995 הסכים הינקלי לשלם לבריידי, דלהאנטי ומקארתי שנפצעו מיריות אקדחו את הרווחים שקיבל ממכירת סיפור חייו כפשרה בעניין תביעת הפיצויים.
השילוב שבין המשפט ותוצאותיו לנסיגה הרפואית עמה התמודד בריידי, נתן את אותותיו. על פי דברי ד"ר קוברין: ”בריידי איבד כוח ומשקל והרגיש אומלל, לאחר שראה כי האדם שלא אכפת לו מאף אחד (בהתכוונו להינקלי), עלול לצאת לחופשי”. שמונה ימים לאחר מתן גזר הדין הוא אושפז פעם נוספת, כשהוא סובל מפלביטיס. הוא עבר הליך כירורגי קבוע בבית החולים, בו שאבו הרופאים את עודפי נוזל המוח שהפעילו לחץ על מוחו. תוצאות הניתוח גרמו לשינוי דרמטי חיובי. הוא הגיב יותר לסביבתו, דיבר יותר ואף התבדח יותר מבעבר. עם השנים ולאחר שיקום ארוך טווח, חזר אליו כמעט כל תפקודו הקוגניטיבי.
ביולי 1982 השיק הנשיא רייגן ביחד עם רעייתו ננסי את "קרן בריידי" שמטרתה לספק סיוע כספי לאנשי ממשל שנפגעו כתוצאה ממעשי התנקשות. ב־20 בנובמבר 1982, כשנה וחצי לאחר הירי, שב בריידי רשמית למשרד דובר הבית הלבן. בשל הפציעה, הוא לא היה מסוגל להמשיך לעבוד בפועל כדובר הבית הלבן. עם זאת הוא נותר בתפקיד מבחינה רשמית לפחות עד סוף ממשל רייגן. לארי ספיקס ומרלין פיצווטר (אנ') מילאו את התפקיד בפועל על תקן "דובר בפועל" או "סגן דובר". בכל יום שישי מרגע החזרה לעבודתו בבית הלבן, היה נערך מעין טקס קבוע בו היה ממלא מקומו מפנה את חדר דובר הבית הלבן עבורו והוא היה קורא את הדואר והמכתבים, עונה עליהם ואף מקבל פני אורחים, אך לא עסק בדברור הממשל והיה מבודד מן האירועים המעסיקים את הנשיא רייגן ואת התקשורת.
באמצע שנות השמונים (בסביבות 1985) לימד ממשל וכלכלה באוניברסיטת דרום אילינוי בקרבונדייל, אילינוי. ב־20 בינואר 1989 עם השבעתו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש לנשיאות, סיים רשמית את תפקידו כדובר הבית הלבן.