stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארל גוצקוב
ביוגרפיה

גוצקוב, בנו של בנאי שעבד כמאמן סוסים באורוות הנסיך וילהלם מפרוסיה, גדל בעוני בברלין. למד בבית הספר היסודי בשנים 1821–1829, ובסמסטר של קיץ 1829 נרשם ללימודי פילולוגיה, תאולוגיה, ומשפטים באוניברסיטת ברלין. בין היתר שמע הרצאות מגאורג וילהלם, פרידריך הגל פרידריך דניאל וארנסט שליירמאכר. מאוחר יותר הצטרף לאוניברסיטת היידלברג ולאחר מכן למינכן. בשנת 1830 קיבל משרה באוניברסיטת ברלין, שהוצעה לו על ידי הגל עצמו.
מהפכת יולי משכה את תשומת לבו לסוגיות המדיניות והחברתית ולדרישות התקופה. בעודו סטודנט, החל לפרסם בשנת 1831 את כתב העת הספרותי "Forum der Journal-Literatur". בסוף אותה שנה עזב את ברלין, ונסע למבקר הספרות וולפגנג מנצל בשטוטגרט. בשנת 1832 קיבל את הדוקטורט (שלא בפניו) בפילוסופיה מאוניברסיטת יינה. עד לשנת 1834 עבד עבור העיתון הספרותי של מנצל, ובמקביל כתב באופן קבוע בעיתונים וכתבי עת משכילים שונים.
בשנת 1832 פרסם בעילום שם את "מכתבים של טיפש על טיפש", באמצעות בית ההוצאה לאור החתרני של יוליוס קאמפה בהמבורג. הספר נאסר לפרסום בפרוסיה בחודש אוקטובר אותה שנה. בסוף 1833 פרסם גוצקוב את הרומן "מהא גורו" (Maha Guru), סאטירה שובבה על התנאים הדתיים והחברתיים בגרמניה, במיוחד בפרוסיה.
גוצקוב התיידד עם היינריך לאובה במהלך שנת 1833, וערך עמו מסע לאוסטריה וצפון איטליה. בשובו מהמסע - ולאחר שפיתח יחסים קרובים עם יוליוס קאמפה ועם קוטה - החליט להפוך לסופר מקצועי. בשנת 1835 הוא שהה בפרנקפורט, שם ערך את מוסף הספרות בעיתון "פרולינג" של אדוארד דולרס. בתקופה זו ניהל גם התכתבות עם גאורג ביכנר הצעיר, ואף פרס עליו את חסותו. כתוצאה מכך יצא לאור הדרמה של ביכנר "מות דנטון". בקיץ 1835 ייסד יחד עם לודולף וינבארג את "דויטשה רוויו", שהודפס בהוצאה לאור של זכריה לוונטל.
הרומן שלו "וואלי הספקנית" שהופיע בקיץ 1835, הוחרם בפרוסיה זמן קצר לאחר פרסומו. לחרם זה קדם קמפיין חריף שהתנהל נגד סופרי גרמניה הצעירה, זרם ספרותי שנחשב למבשר של המהפך הדמוקרטי של 1848 במדינות גרמניה. את הניצוץ לחרם סיפק העורך לשעבר של גוצקוב, וולפגנג מנצל, שהאשים את הספר ב"חוסר מוסריות" ו"פורנוגרפיה". בסוף אותה שנה הוטל חרם על כל כתביו ברחבי פרוסיה, ובתחילת 1836 נשלח למאסר בן חודש בגין "ביזוי הדת". כתוצאה מכך הופסקה ההפצה של ה"דויטשה רוויו". זמן קצר לאחר מכן הורחב האיסור וכלל את כתביהם של היינריך היינה וסופרים נוספים. בקיץ של אותה שנה נישא לאמאלי קלונה (Klonne), ממנה נולדו לו שלושה בנים.
בתקופת ריצוי המאסר במנהיים, כתב את המסה "הפילוסופיה של ההיסטוריה". עם צאתו לחפשי חזר לפרנקפורט, והמשיך משם להמבורג בשנת 1837. בהמבורג חנך עידן חדש בפעילותו הספרותית, עם פרסום הטרגדיה "ריצ'רד סאבאגה" (Richard Savage‏ 1839), שהועלה תיכף בכל התיאטראות בגרמניה. הוא פקד שורה של סלונות ספרותיים, ובין היתר פגש ביום-טוב ליפמן צונץ. בשנת 1838 החל לפרסם בהמבורג את "טלגרף לגרמניה" ("Telegraph für Deutschland") בשיתוף פעולה עם פרידריך אנגלס, פרידריך הבל וגאורג הרווגה.
אוריאל ד'אקוסטה

המחזה המוכר והפופולרי ביותר שלו הוא הטרגדיה ההיסטורית "אוריאל ד'אקוסטה", המתארת את פרשת חייו של ד'אקוסטה, הפילוסוף היהודי הנרדף, שגוצקוב מצא בו ביטוי למרדנותו שלו. המחזה מבוסס על ספרו של ד'אקוסטה "דוגמת חיי אדם", ועל רעיונות של הרדר. התרגומים לעברית (ד"ר שלמה רובין, וינה 1856) וליידיש זכו ועדיין זוכים לפופולריות רבה. כמאה שנים לאחר פרסום המחזה, העלה תיאטרון הבימה את העיבוד העברי למחזה 182 פעמים. על בסיס ספרו של גוצקוב חיבר ישראל זנגוויל את ספרו "ילדי הגטו" (1892), המספר על יהודי הגר בגטו המטיל ספק בדתו אך למרות זאת ממשיך בערכי היהדות מתוך סיפוק רוחני. בעקבות זנגוויל חיבר פרומקין את הספר "אוריאל אקאסטא" (לונדון 1907). גוצקוב גם חיבר רומן נוסף ופחות מוכר בשם "הצדוקי מאמסטרדם" (1834).
המחזות הרבים הנוספים שכתב נשכחו ברובם, אולם כמה מהם זכו למקום של כבוד ברפרטואר התיאטרון הגרמני, בעיקר הקומדיות "Zopf und Schwert",‏ "Das Urbild des Tartüffe" (האבטיפוס של טרטיף, ו"Der Königsleutnant").
תרגומי המחזה אוריאל אקוסטה לעברית

בנימין כץ-בילצקי, הוצאת שלום עליכם, תל אביב תשנ"ד 1994.
שלמה רובין, ווינה 1856.
משה ליפשיץ, 1930, ברלין.
הערות שוליים

↑  היצירה שיצאה לאור בלייפציג ב-1847, נכתבה קודם לכן כנובלה בשם "הצדוקי מאמסטרדם" (1834)
↑  (מאת יוסף יהודה לתר, אודסה 1881, על פי תרגום לרוסית של פיוטר ויינברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262110005171  PLWABN: 9810672009205606  BIBSYS: 90335512  BnF: cb121725912 (data)  CiNii: DA01654625  GND: 118543830  ISNI: 0000 0001 0857 5683  KulturNav: cf693b99-fe9f-4531-b504-123cdabb1537  LCCN: n82114003  LNB: 000165337  NKC: jn20031015016  NLA: 35383562  NLG: 273874  NSK: 000103725  NTA: 068540574  RERO: 02-A003333248  SELIBR: 189008  SNAC: w62b95c9  SUDOC: 030274907  Trove: 933248  VcBA: 495/58644  VIAF: 54189710   WorldCat (עם VIAF): 54189710
קרני אור מקבילות

באופטיקה יש שימוש רב בקרני אור מקבילות. הכוונה היא לאלומה שקרני האור המרכיבות אותה הן בקירוב רב מקבילות ולכן אלומת אור זו כמעט ואינה מתרחבת תוך כדי התקדמותה (גודלו של כתם האור אינו משתנה לאורך התקדמותו). 
אור מתקדם בקוים ישרים, והמשמעות הגאומטרית של זה היא שהתקדמות של האור בקווים מקבילים גורמת לכך שהאור אינו מתפזר ואינו מתרכז, אלא ממשיך כאלומה אחידה של אור (בעלת אותו רוחב, וצורה שהייתה בנקודת ההתחלה). 
בדרך כלל ניתן להפוך כל אלומת אור למקבילה בקירוב על ידי קולימטור או מערך של עדשות. בפועל כל קרן סופית (גל לא מישורי) אינה שומרת על גודלה אך קרן אור מקבילה גדלה לאט יותר מכל קרן אור אחרת, ובפועל כל עוד לא מדובר בקרניים בקוטר קטן מאוד הן מקבילות בשטח הנקרא טווח ריילי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיסה 841 של TWA

| --- | --- |

מטוס דומה למטוס שהיה מעורב בתאונה
 תאריך:  8 בספטמבר 1974 
 מיקום:  בים היווני, 50 מיילים ימיים מערבית לאי היווני קפלונייה
 גורם:  פיגוע טרור
 קואורדינטות:  38°25′00″N 19°22′00″E﻿ / ﻿38.4167°N 19.3667°E﻿ / 38.4167; 19.3667
 הרוגים:  88
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון
 מטוס בואינג 707-331B
 ארגון טרור
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמיקום ההתרסקות(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמיקום ההתרסקות
 
טיסה 841 של TWA הייתה טיסת נוסעים מנמל התעופה בן-גוריון לניו יורק, דרך אתונה ורומא, שהתרסקה ב-1974 לתוך הים היוני. ההתרסקות נגרמה מפצצה שהוטמנה במטוס לצורך פיגוע טרור.
רקע

מאז גירושו של אש"ף מירדן בספטמבר השחור, התבססו ארגוני הטרור הפלסטיניים בדרום לבנון. בתקופה זו אף כונה אזור דרום לבנון "פתחלנד", מחמת שליטתם הכמעט מלאה של פת"ח ושל ארגוני טרור פלסטיניים אחרים בו, אף שבאופן רשמי היה שטח לבנוני. ארגונים אלו ניהלו מערכת טרור נגד ישראל אשר כוונה בעיקר נגד אזרחים וכן היו שותפים בתכנון ובביצוע של פיגועי טרור נגד טיסות בינלאומיות.
מהלך האירועים

ב-8 בספטמבר 1974 המריא מטוס בואינג 707-331B מנמל התעופה בן-גוריון עם 105 נוסעים ותשעה אנשי צוות. לאחר חניה של 68 דקות באתונה - שם ירדו 56 נוסעים ועלו 30 נוסעים אחרים - הוא המריא לרומא. כ-30 דקות לאחר ההמראה מאתונה, המטוס התרסק לתוך הים היוני. כל 79 הנוסעים ותשעת אנשי הצוות נהרגו. המנהל הארצי לבטיחות בתחבורה של ארצות הברית קבע כי הפיצוץ נגרם על ידי פצצה שהייתה חבויה בתא המטען. הפיצוץ הרס את המערכות האחראיות על תפעול משטחי ההיגוי של המטוס.
ממשרדי TWA בישראל דווח כי 49 הנוסעים שעלו על המטוס בנמל התעופה בן-גוריון ואשר יעדם היו רומא וארצות הברית, כללו 17 אמריקאים (כולל תינוק), 13 יפנים, ארבעה איטלקים, ארבעה צרפתים, שלושה הודים, שני איראנים, שני ישראלים (בן-ציון אליהו ואלישבע שי, הוריו של ליאור שי), שניים מסרי לנקה, אוסטרלי וקנדי. אזרחויותיהם של 30 הנוסעים האחרים ושל תשעת חברי הצוות היו לא ידועות באותו זמן. סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי 37 אמריקנים היו על הסיפון בסך הכל.
בביירות דווח כי "ארגון נוער פלסטיני" נטל אחריות על הפיגוע. עם זאת, דובר TWA אמר כי מדובר בתרחיש "מאוד לא סביר". בתחילת 1975, המנהל הארצי לבטיחות בתחבורה של ארצות הברית קבע כי המטוס אכן נהרס על ידי פצצה שהוחבאה בתא המטען, והתפוצצותה גרמה לכשל מבני וכתוצאה מכך לאובדן שליטה על המטוס.
החשד נפל על ארגון הטרור של אבו נידאל. היה זה המקרה הראשון הידוע שבו צעיר ערבי ביצע פיגוע התאבדות במטוס אמריקני.
בינואר 2009 פרסמה סוכנות הידיעות AP כי ח'אלד דוהאם אל-ג'ווארי, האחראי לניסיון ההתנקשות בגולדה מאיר, היה קשור גם לפיגוע זה.
אזכורים בתרבות

סדרת הטלוויזיה הבריטית "אוטופיה" מתארת את פיצוץ טיסה 841 של TWA, כמו גם תקריות אחרות שקרו במציאות בערך באותו הזמן, כפעולות מכוונות ומתואמות שהוצאו לפועל על ידי ארגון בדיוני בשם "הרשת".
הערות שוליים

↑  "AAR 75-07 Boeing 707 Ionian Sea Crash" (PDF). Airdisaster.com. נבדק ב-20 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דף לזכר בן ציון ברי שי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  דף לזכר אלישבע שי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  Final report, p. 1., PDF p. 5/46
↑  רשמית: פיצוץ גרם התרסקות מטוס ט.וו.א. בספטמבר, דבר, 12 בינואר 1975
קווין קריימר

קווין ג'ון קריימר (באנגלית: Kevin John Cramer; נולד ב-21 בינואר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן בסנאט של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית מאז 2019. מאז 2013, כיהן קריימר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הכללי של דקוטה הצפונית. בעבר, היה קריימר יושב ראש המפלגה הרפובליקנית בדקוטה הצפונית בשנים 1991–1993, ונציב שירות המדינה של דקוטה הצפונית בשנים 2003–2012. משהביס בבחירות לסנאט את הסנאטורית המכהנת היידי הייטקאמפ, נשבע קריימר לסנאט ב-3 בינואר 2019, עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ביוגרפיה

קריימר נולד בעיר רוליט שבדקוטה הצפונית, הראשון מבין חמשת ילדיהם של קלריס וריצ'רד קריימר. הוא גדל בקינדרד. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון קינדרד, היה ב-1983 לבוגר אוניברסיטה ממכללת קונקורדיה שבמורהד, מינסוטה. הוא מוסמך בניהול מאוניברסיטת מרי שבביסמרק, בירת דקוטה הצפונית. לאחר תום לימודיו האקדמיים, התמודד קריימר, ללא הועיל, למשרד נציב המיסים של דקוטה הצפונית ב-1984. ב-1986, ניהל את מסע הבחירות מחדש של חבר הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית, מארק אנדרוז. בבחירות הכלליות, אנדרו נחל תבוסה לקנט קונארד, חבר הליגה הדמוקרטית-לא מפלגתית של דקוטה הצפונית. אחרי תבוסתו של אנדרוז, המשיך קריימר לעבוד עבור המפלגה הרפובליקנית של דקוטה הצפונית.
ב-1991 החל לכהן כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית של דקוטה הצפונית. הוא סיים את כהונתו בתפקיד זה ב-1993, ובגיל 30 היה לאדם הצעיר ביותר לכהן כיושב ראש מפלגה ברמה הארצית. ב-1993 מינה אד שייפר, מושל דקוטה הצפונית את קריימר למנהל התיירות הארצי. הוא שירת בתפקיד זה עד שהתמנה למנהל הפיתוח הכלכלי ב-1997. ב-1996, מנהיג הרוב בבית הנבחרים של ארצות הברית, דיק ארמי מטקסס (יליד דקוטה הצפונית), שכנע את קריימר להתמודד מול חבר הקונגרס הדמוקרטי הארל פומרוי בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית. פומרוי הביסו ברוב של 55% -43%. וב-1998 התמודדו השניים זה מול זה וגם הפעם פומרוי ניצח בבחירות הכלליות.
ב-2012, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדקוטה הצפונית, ריק ברק, החליט שלא להתמודד מחדש לתפקידו. קריימר החליט להתמודד לתפקיד זה בפעם הרביעית וניצח את מועמדת המפלגה הדמוקרטית פאם גולסון. בבית הנבחרים היה חבר בוועדת האנרגיה והמסחר ובוועדות המשנה שלה לענייני תקשורת וטכנולוגיה; סביבה וכלכלה; ובוועדת המשנה לפיקוח וחקירות. קריימר בעל מדיניות שמרנית. הוא תמך בצו נשיאותי 13769 של הנשיא דונלד טראמפ, מתנגד להפלות מלאכותיות וטען שפיקוח ובקרה על כלי נשק לא מנעו את פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו.
ב-11 בינואר 2018 הודיע כי בכוונתו להתמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית על מושבה בסנאט של הסנאטורית הדמוקרטית היידי הייטקאמפ. הייטקאמפ זכתה לפופולריות בדקוטה הצפונית, אם כי מפלגתה לא. זו מדינה בה הנשיא דונלד טראמפ ניצח בה בקלות בבחירות לנשיאות ב-2016, והחלטתה של הייטקאמפ להתנגד למינויו של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית חרצה את גורלה, אם כי גם לפני כן היא פיגרה בסקרים אחר קריימר בהפרש דו-ספרתי. גורמים אלו תרמו כולם לניצחונו של קריימר על הייטקאמפ ולבחירתו לסנאט.
הערות שוליים

↑  רועי סמיוני, הקרב על הסנאט: המועמדים והמרוצים ששווה לעקוב אחריהם בבחירות אמצע הקדנציה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2018
↑  הרפובליקנים זכו במושב דמוקרטי בסנאט מטעם דקוטה הצפונית, באתר ynet, 7 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w60h4b87  US Congress: C001096
אילן שלגי

אילן שלגי (נולד ב-13 ביולי 1945) הוא חבר הכנסת לשעבר בכנסת ה-16 מטעם סיעת שינוי, ושר בממשלת ישראל.
ביוגרפיה

בעל תואר ראשון ושני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. סא"ל במילואים. בעבר היה יושב ראש הדירקטוריון של חברת הנפט הלאומית (חנ"ל).
בבחירות לכנסת השמינית מוקם במקום ה-106 ברשימת הליכוד. בשנת 2003 נבחר לכנסת ה-16 מטעם מפלגת שינוי. שלגי היה יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת, חבר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, יו"ר ועדת המשנה לכוח אדם וחבר בוועדת המשנה לבניין הכוח ותפיסת הביטחון. שימש כיו"ר השדולה למען ההשכלה הגבוהה, יו"ר משותף של השדולה להקמת גדר ההפרדה, יו"ר ועדת אכיפה בשדולה למאבק בתאונות הדרכים, חבר בשדולות לאיכות הסביבה, למען אנשי המילואים, למען חיילי צה"ל, למאבק באלימות ולמען בקעת הירדן. היה ממובילי המאבק נגד נזקי העישון.
שלגי הוא יוזם ומחוקק "חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו)" בו נקבע יום הרצל. ב-19 ביולי 2004, לאחר הדחתו מהממשלה של חבר הכנסת יוסף פריצקי, נבחר שלגי לכהן כשר המדע והטכנולוגיה, ובסוף חודש אוקטובר באותה השנה, נבחר לשר לאיכות הסביבה, עד סיום כהונת חברי סיעתו בממשלה, עקב הצבעתם נגד תקציב המדינה, ב-4 בדצמבר אותה שנה.
עם פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב שלגי יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת חץ, שלא עברה את אחוז החסימה.
בעשור השני של המאה ה-21, שלגי הוא עורך דין. הוא חבר הוועד המנהל ויו"ר פורום הרצל במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
חיים אישיים

נשוי, אב לשלושה. תושב הרצליה.
הערות שוליים

↑  חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, ס"ח 1949, כ"ב בתמוז התשס"ד, 11.7.2004
| יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש ועדת החינוך והתרבות (2003-1949) | שושנה פרסיץ • אלימלך-שמעון רימלט • משה קול • אלימלך-שמעון רימלט • אברהם כץ • אלימלך-שמעון רימלט • אברהם כץ • אברהם שכטרמן • אהרן ידלין • אורה נמיר • נחמן רז • מיכאל בר-זוהר • דליה איציק • אברהם בורג • עמנואל זיסמן • זבולון אורלב |  |
| יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט (מ-2003) | מלי פולישוק-בלוך • אברהם פורז • אילן שלגי • מיכאל מלכיאור • זבולון אורלב • אלכס מילר • עינת וילף • עמרם מצנע • יעקב מרגי • ניצן הורוביץ • רם שפע • שרן השכל • יוסי טייב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אהוד בנאי (נגד משמעת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 75 בערך)
 מדינה:  ישראל
אהוד בנאי (נולד ב-1950) הוא נגד משמעת, ורב-נגד ישראלי.
ביוגרפיה

בנאי שירת במחנה 80 מ-1968 ועד תחילת המאה ה-21. בנאי היה גם רב-נגד של חטיבת הנח"ל.
מאות אלפי חיילים עברו דרכו במהלך שירותם הצבאי, ביניהם בני גנץ ומשה יעלון.
לאחר שחרורו מצה"ל התנדב בנאי במסגרות שונות במשמר האזרחי ובצה"ל. הוא התנדב גם ביחידת המתנדבים של צה"ל, והצטרף לעבודת המשטרה במחוז הצפוני. בנוסף התנדב בהקמת החממות של מפוני גני טל מגוש קטיף.
בשנת 2021 לקח חלק במאבק למען פטור זקן לחיילים.
בשנת 2023 התנדב בנאי למילואים ובא לסייע לעוטף במסגרת מלחמת חרבות ברזל.
בנאי הוא חלק מצוות - ארגון גמלאי צה"ל.
קריירה

בשנת 1985 הופיע בסרט "בנות".
בשנת 2001 השתתף בסדרה התיעודית "ירוקות".
בשנת 2004 השתתף בפרסומת של "5 ירקות בצבעים שונים" (מועצת הצמחים).
בשנת 2008 השתתף בפרסומת של "זוגלובק".
בשנים 2014–2018 השתתף בשלושת העונות של תוכנית הריאלטי "היחידה" ששודרה ב־HOT.
בשנת 2021 השתתף בפרסומת של חברת "נטסטפ" מדרסי פרימיום און ליין.
בשנת 2022 השתתף בפרסומת של "מודעות בריאות הגבר" בביה"ח הציבורי אסותא אשדוד.
חיים אישיים

בנאי מתגורר בנתניה, הוא אב לארבעה ילדים.
הערות שוליים

1 2 3  נעמה ריבה, רס"ר בנאי לא מאמין: הורסים מבנים וכורתים עצים במחנה 80, באתר Xnet‏, 21 בנובמבר 2014
1 2 3 4 5 6  שרון רופא-אופיר, כולם במתח - הרס"ר המיתולוגי שוב בשטח, באתר ynet, 10 באוגוסט 2006
1 2 3  דניאל סלגניק, מה הגו'ב החדש של אהוד בנאי מנתניה, אלוף העולם ב"קדימה צעד"?, באתר mynet‏ נתניה, 22 באוגוסט 2021
↑  ארכיון, קלמן ליברמן, באתר כאן, ‏13 בינואר 2021[דרוש מקור: קישור לא ממוקד]
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  בחירות צוות, צוות - ארגון גמלאי צה"ל, באתר tzevet, ‏7 בפברואר 2012
↑  Facebook, www.facebook.com
↑   מקבץ פרסומות 2004 ערוץ 10 (12), סרטון בערוץ "Dinostalgic 90'", באתר יוטיוב (אורך: 03:48)
↑   זוגלובק אהוד בנאי, סרטון בערוץ "tal", באתר יוטיוב (אורך: 00:25)
↑   הרס"ר המיתולוגי אהוד בנאי מפיץ את הבשורה על נטסטפ - והפעם פוגש חייל לשעבר, סרטון בערוץ "נטסטפ netStep", באתר יוטיוב (אורך: 00:39)
↑  15K צפיות · 121 רגשות | חודש מודעות בריאות הגבר בביה"ח הציבורי אסותא אשדוד - רנ"ג אהוד בנאי עם מסר חשוב: | לרגל חודש מודעות בריאות הגבר - רנ"ג אהוד בנאי עם מסר חשוב אליכם: הידעתם? ב28/11 בין השעות 10:00-13:00, המחלקה האורולוגית בבית החולים הציבורי אסותא... | By בית החולים אסותא אשדוד ע"ש סמסון | Facebook, נבדק ב-2024-11-16
הנוף התרבותי של קונסו

הנוף התרבותי של קונסו הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו המשתרע על-פני שטח של 230 קמ"ר ברמת קונסו במדינת מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום שבדרום-מערב אתיופיה. קונסו הוא רמה הררית ותלולה, השוכנת בגובה של כ-2,000 מטרים מעל פני הים, שבה נבנו טרסות תחומות בחומות אבן, יישובים מבוצרים ומערכות שיתופיות לאספקת מים. נופה של קונסו הוא דוגמה ייחודית למסורת חיה המתקיימת מזה 21 דורות, או כ-400 שנים, תוך התאמתה לסביבה ולתנאי המחיה. בזכות אלה, הוכרזה כעשירית משטחה של קונסו, ובה כעשרים כפרים מפוזרים ומספר כפרים פרוזים, כאתר מורשת עולמית בשנת 2011.
שטח חקלאי בקונסו
עבודות לשימור הקרקע החקלאית בקונסו
בני הקונסו
תיאור ומאפיינים

רמת קונסו מתרוממת בזרוע האתיופית של הבקע הסורי-אפריקני, והיא משמשת כביתם של דוברי הקונסו, המונים בסך הכל, כ-250,000 איש. הקונסו מתגוררים ביישובים מוקפים חומות שהוקמו בראשי הגבעות, ובמורדותיהן נבנו טרסות המאפשרות גידול גידולים שונים בחבל ארץ הסובל ממשטר משקעים בלתי יציב. לשם כך ננקטו אמצעים לשימור הקרקע ולאיסוף מי הגשמים, שחלקם הגדול מופעלים על בסיס שיתופי.
תיאור ומאפיינים > הטרסות

המשקעים בקונסו יורדים באופן בלתי סדיר, ובדרך-כלל ניתך אל הקרקע פרץ של גשם רב בפרק זמן קצר ובלתי צפוי. הטרסות מסוגלות לאגור את מי הגשם ולהפטר מהמים העודפים. בנוסף, הטרסות מונעות את שחיקת הקרקע וסחיפתה. המקומיים עוסקים בחקלאות משך כל השנה, ומגדלים לחלופין גידולים שונים, דוגמת קפה, כותנה וקאת המיועדים למכירה, וכן 24 זנים שונים של דוחן, חיטה, שעורה, דורה, תירס, תפוח אדמה, בננה ושעועית. גובהן של הטרסות מגיע עד שמונה מטרים, ורוחבן נקבע בהתאם לשיפוע המדרון. הן נתמכות על ידי חומות אבן אנכיות, ונבנות ומתוחזקות על ידי גברים ונשים כאחד - הגברים עוסקים בחיתוך האבנים והנשים מובילות את העפר בדליים. עיקולים בחומות האבן מחוזקים באמצעות צריחים שגובהם אינו חורג דרך כלל משני מטרים מעל השדות, ותמיכה נוספת מושגת על ידי הקמת קירות תמך החוצים את הטרסות לרוחבן, במרחקים של כ-50 מטרים זה מזה. קירות התמך מגיעים לגובה של עד מטר ומחצה מעל פני השדה ומשמשים גם כשבילים. כ-50 עד 80 אחוזים ממורדות ההרים באזור המוכרז מכוסים בטרסות.
תיאור ומאפיינים > יישובים מבוצרים

עשרים היישובים המבוצרים בקונסו מכונים בשם "פלטה" (Paleta). הם שוכנים בשטחו ההיקפי של האזור המוכרז, על השטח המישורי שבפסגות ההרים. החומות עשויות מאבני בזלת, הן בנויות בתוואי קונצנטרי ומונות בין חומה בודדת לשש חומות בכל יישוב. נראה שהחומות ההיקפיות נוספו עם הגידול באוכלוסייה, ובדרך כלל ככל שביישוב חומות רבות יותר, כך הוא עתיק יותר. החומה הפנימית בכל יישוב היא המוקדמת ביותר, וברוב המקרים גם הגבוהה שבהן. גובהן המרבי של החומות מגיע לארבעה מטרים ועוביין עשוי להגיע כדי 2.5 מטרים.
כל אחד מהיישובים נשלט על ידי מועצת זקנים אוטונומית, והיישוב נחלק לרבעים המכונים קנטה (Kanta). בכל יישוב מפוזרות מספר רחבות קהילתיות וטקסיות המכונות מורה (Mora), ולעיתים יש ליישוב מורה אחת או יותר מחוץ לתחומי חומתו החיצונית. לעיתים ניצב במורה מבנה נושא גג מחודד המכונה פאפטה (Pafta), והוא נבדל מיתר המבנים ביישוב בכך שהוא גדול ומעוטר מהם. בפאפטה מפוזרים פיסות אבן המשמשות כמושבים, וגגו נתמך בעמודים עשויים מעץ הערער. המורה משמשת כמרכז מפגש קהילתי, לעריכת טקסים ולמגורי רווקים. המורה משקפת את גאוות הקהילה ומוצגים בה או סביבה "עצי הדורות" שגובהם מגיע עד 13 מטרים ואשר מובאים מהחורשים הקדושים, אסטלות אבן מונוליתיות המשקפות את הצלחת לוחמי היישוב, אבנים שלידן נמסרות שבועות ואבנים להשחזת חניתות.
המתחמים המשפחתיים תחומים בגדרות עץ או אבן, וכל מתחם נחלק לשניים - חציו מיועד למגורים וחציו לחיות המשק ולאחסנה. במתחם המשפחתי שוכנים חמישה או שישה מבנים עגולים הנושאים גגות משופעים, ולכל אחד מהם ייעוד מוגדר (בית מגורים, אסם, טחנה ומכלאת צאן). חלק מבתי המגורים החדשים יותר נבנו בצורת מלבן והם נושאים גגות פח.
בחומה החיצונית של היישובים נקבעו שני שערים או יותר, שבעבר הופקדה עליהם שמירה, אך כיום שוב אין הדבר נחוץ. המצב הביטחוני המשופר הביא לכך שיש משפחות אשר הקימו את בתיהן מחוץ לחומה ההיקפית של היישוב. במערב האזור המוכרז שוכנים מספר יישובים פזורים ופרוזים קטנים.
תיאור ומאפיינים > חורשים קדושים

באזור המוכרז שלושה חורשים קדושים עיקריים, המכונים פוקולה (Poqolla), ושטחם נע בין 45 ל-196 דונם. כוהני הדת מתגוררים בסמוך לחורשים אלה עם בני משפחותיהם. עם מות כוהן הדת הוא נקבר בתחום החורש, ועל קברו מוקם פסל עץ אנתרופומורפי המכונה וואקה (Waka) ואשר מנציח את זכרו. בחורשים מספר אזורים טקסיים, המשמשים לעריכת טקסי בגרות בטרם נישואין, טקסי אבל, הקרבת קורבנות להצלחת היבול או עריכת ריקודי קרב טקסיים.
תיאור ומאפיינים > קבורה

ליד חלק גדול מהיישובים שוכנות חורשות חלבלוב וצמחי קקטוס המכונות דינה (Dina). חורשות אלה שימשו לקבורת תושבי היישובים אשר לא הייתה ברשותם קרקע. לעומתם נקברו חקלאים בשדותיהם, ואבנים מיוחדות המכונות דאגה דירומה (Daga Diruma) מסמנות את המקום. פסלי וואקה מייצגים גם את זכרם של אנשי הקונסו שאינם כוהני דת, אך אלה מקובצים בקבוצות בתוך היישובים, ליד המורות או ליד שערי היישוב. כיום נהוג לפזר את הפסלים גם לצד השבילים המרכזיים ביישוב.
תיאור ומאפיינים > משק המים

מאגרי המים (הרדה - Harda) שוכנים בתוך החורשים או לידם, וכן ליד כל אחד מהיישובים המבוצרים וברחבי השדות. מאגרים אלה אוגרים את מי הגשמים עבור הצאן, וחלקם מגיעים לאורך של 60 מטרים ולעומק של עד 13 מטרים.
הערות שוליים

↑  אתרי מורשת עולמית באתיופיה באתר אונסק"ו
זקנה

ערך זה עוסק בזקנה כתופעה חברתית. אם התכוונתם לזקנה כתופעה ביולוגית, ראו .
הגדרת הזקנה בכל חברה תלויה בתוחלת החיים בה ובמידה בה רואה החברה רוב גדול של תוחלת זו.
הארי פאץ' (אנ'), זקן בן 109 – כשנפטר, שנתיים לאחר צילום התמונה, נחשב לשלישי ברשימת האנשים הזקנים ביותר בעולם
זִקנה היא טווח הגילים התוחם את השלב האחרון במחזור החיים של האדם הממוצע. שלב זה מגיע לאחר תקופת גיל המעבר ואין גיל מדויק בו מתרחש מעבר זה.
גיל זקנה

אדם זקן הוא אדם שמיצה את הרוב הגדול של תוחלת חייו. על כן הגדרת הזקנה בכל חברה תלויה בתוחלת החיים בה ובמידה בה רואה החברה רוב גדול של תוחלת זו. על פי רוב, אדם ייחשב לזקן רק אם מקובל בחברה כי לאנשים בגילו יהיו כבר נכדים או נינים.
הגדרת תחילתו גיל הזקנה שונה בתרבויות שונות ואינה אחידה. ישנן תרבויות השמות דגש על הופעת סימני הזקנה הפיזיים כדוגמת שיער שיבה כמדד לתחילת גיל זקנה. ישנן תרבויות אחרות בהן נובעת ההגדרה ממעמד חברתי ומשפחתי, והאדם מוגדר זקן כאשר ילדיו בגרו והחלו בחיים עצמאיים כבוגרים. ואילו בתרבויות אחרות מהווה הזקנה שלב חברתי הנרכש בלימוד וידע ואינו מקביל בהכרח לגיל הכרונולוגי.
בעולם המערבי נחשבת הזקנה כשלב אינדיבידואלי ודיפרנציאלי השונה מהותית מאדם לאדם, שהגדרתו גמישה ולא דיכוטומית; וזאת בניגוד לשלבים מוקדמים יותר בהתפתחות האדם. עם זאת, מבחינים כיום הגרונטולוגים בין שלושה שלבים בזקנה, שלמרות השוני הרב ניתן לעיתים קרובות להכליל לגביהם:
זקנה צעירה – מגיל 65 עד 75, בקירוב.
זקנה אמצעית – מגיל 75 עד 85, בקירוב.
זקנה מופלגת – מגיל 85 בקירוב, ומעלה.
בפרמטרים מסוימים בעולם המערבי מחשיבים גיל זקנה החל מגיל 78 שנים ועוד 8 חודשים ומעלה.
במדינת ישראל יש הגדרה פורמלית לאדם זקן והיא אזרח ותיק. לפי החוק, המעניק זכויות אחדות לאזרחים ותיקים, אזרח ותיק הוא אזרח שהגיע לגיל הפרישה (64 שנים לאישה, 67 שנים לגבר).
לקראת שלהי המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, ההתקדמות בנושאי תזונה ובריאות האריכה את תקופת הבריאות הטובה, כמו גם את תוחלת החיים.
מחקר הראה כי התפיסה המקובלת לגבי הגיל שבו אדם נתפס כזקן משתנה עם הזמן והגיל הזה עולה בין דור לדור. התפיסה העצמית של זקנה משתנה באופן דומה.