stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלבו
גלבו עבור גלי קול > צינור עגול

צינור עגול המשמש כגלבו
מתואר על ידי שפה קשיחה (לעיתים קרובות פלדה) המכילה תווך נוזלי או גזי (למשל מים או אוויר). המשוואה המתארת גלי קול בתווך נוזלי היא משוואת הגלים, ובתווך מוצק משוואת האלסטיות. תנאי השפה שנדרוש הם שהתנודה על השפה תתאפס.
בצינור אופן ההתפשטות הבסיסי הוא גל מישורי, שאין לו תדר קטעון. מהירות הקול של אופן מישורי שווה למהירות הקול בחומר התווך. העכבה של אופן התפשטות זה שווה למהירות הקול כפול צפיפות החומר:
Z=d\cdot v, כאשר  d היא צפיפות החומר ו- v היא מהירות הקול.
תדר הקיטעון של אופני התפשטות רוחביים מתקבל מהצבת תנאי השפה במשוואת הגלים בקואורדינטות גליליות. 
תזוזת החלקיקים בתווך, g (שהיא הפתרון של משוואת הגלים) עבור אופנים רוחביים היא:
g=AJ_{m}^{\prime }(k_{\rho }\rho )e^{i(2\pi ft-k_{z}z)}
כאשר הסימונים מתוארים בפרק סיב אופטי שלעיל, ו-A היא המשרעת של התזוזה. נדרוש על פי תנאי השפה את התאפסות התזוזה על השפה, כלומר:
 J_{m}^{\prime }(k_{\rho }a)=0. נסמן ב- k_{\rho }a=\Omega _{mn} את הפתרונות של המשוואה. תדר הקיטעון הנמוך ביותר (מלבד האופן הבסיסי שהוא גל מישורי ותדר הקיטעון שלו שווה ל-0) מתקבל עבור אופן (1,0),  k_{\rho }a=\Omega _{1,0}=1.84, ונקבל:
f_{c}(1,0)={\frac {k_{\rho }v}{2\pi }}={\frac {1.84v}{2\pi a}}.
ראו גם

קו תמסורת
סיב אופטי
כבל קואקסיאלי
תדירות מנורמלת (V number)
הערות שוליים

↑  ORIENTATION BY MEANS OF LONG RANGE ACOUSTIC SIGNALING IN BALEEN WHALES, R. Payne, D. Webb, in Annals NY Acad. Sci., 188:110-41 (1971)
1 2  The Theory of Sound, by J. W. S. Rayleigh, (1894)
1 2  Advanced Engineering Electromagnetics, by C. A. Balanis, John Wiley & Sons (1989).
↑  P. Davies, "Wavguides", in Handbook of Acoustics, Wiley (1998)
| תקשורת אופטית |
| --- | --- | --- |
| משדר אופטי | לייזר • דיודת לייזר • LED • אור |  |
| תווך שידור | סיב אופטי • מוליך גל • אוויר • ואקום |  |
| מקלט אופטי | פוטודיודה • חיישן |  |
| רכיבי תקשורת אופטית | מגבר אופטי • מעבד אופטי • מתג אופטי • מצמד סיבים אופטיים • מנחת אופטי • מערך מוליכי גל • WDM • מסנן אופטי |  |
| שימושי תקשורת אופטית | תקשורת מבוססת סיב אופטי • הליוגרף • סמפור • מנורת איתות • פוטופון • מיקרופון לייזר |  |
אופטיקה • פוטוניקה • ננופוטוניקה • אלקטרואופטיקה
רישום מהמאה ה-19 של נשים המדברות בטלפון חוט, שהוא שימוש של הובלת גלי קול בחוט מתוח.
חתך של כבל קואקסיאלי RG-213 בקוטר 10.3 מילימטר:
1. מוליך פנימי 2. מבודד 3. מוליך חיצוני 4. מבודד חיצוני
תמונה של גלבו מלבני המוביל גלי מיקרו.
קווי השדה של אופן TE1,0 בגלבו מתכתי חלול בעל חתך מלבני.
קווי השדה של אופן TE1,1 בגלבו מתכתי חלול בעל חתך עגול.
הגאומטריה של גליל דיאלקטרי
קול המועבר דרך צינור מרזב מגיע לאוזנה של נערה בקומת הקרקע, כאשר הצינור במקרה זה משמש כמוביל גלי קול.
לורי וג'ורג' שאפל

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1961 וסט רידינג, ארצות הברית 
 פטירה:  7 באפריל 2024 (בגיל 62) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 
לורי וג'ורג' שאפל (באנגלית: Lori and George Schappell;‏ 18 בספטמבר 1961 – 7 באפריל 2024) היו תאומים סיאמיים אמריקאים. ג'ורג' הופיע כזמר קאנטרי. ספר השיאים של גינס ציינו כי המעבר המגדרי של ג'ורג' הפך אותו ואת לורי לקבוצה הראשונה של תאומים סיאמיים שהזדהו כמגדרים שונים.
קריירה

ג'ורג' עיצב ציוד תמיכה לאנשים עם מוגבלות פיזית.
כזמר קאנטרי, ג'ורג' הופיע רבות בארצות הברית וביקר בגרמניה וביפן. בשנת 1997, הוא זכה בפרס המוזיקה של LA עבור אמן הקאנטרי החדש הטוב ביותר. הוא שר את "Fear of Being Alone" על בזמן ריצת הקרדיטים של הסרט "Stuck on You", סרט קומדיה על זוג תאומים פיקטיביים.
לורי שימשה כמנחה של ג'ורג'. היא עבדה במכבסה, סידרה את עומס העבודה שלה סביב מחויבויות השירה שלו. היא אמרה שכמעריצה שלו היא שילמה כדי להשתתף בקונצרטים בדיוק כמו כל המעריצים האחרים, פשוט הפכה את עצמה לשקטה ו"בלתי נראית" בזמן שהוא מופיע.
כתאומים סיאמיים, לורי וג'ורג' הופיעו במספר סרטי טלוויזיה ותוכניות אירוח. הם גם שיחקו בפרק של סדרת הטלוויזיה ניפ/טאק, בו שיחקו את התאומים המשותפים רוז ורייבן רוזנברג.
ב-21 ביוני 2007, לורי וג'ורג' השתתפו בפתיחה החגיגית של "Ripley's Believe It Or Not! Odditorium" בכיכר טיימס בניו יורק. זו הייתה הפעם הראשונה שהם הוגדרו בתור לורי וג'ורג' שאפל.
חיים אישיים ומוות

נולדו בתור לורי ודורי שאפל, הם היו תאומים סיאמיים שחברו בראשם, אבל היו להם אישיות שונה מאוד וחיו חיים אינדיבידואליים ככל שהתאפשר להם. ג'ורג' גם לא היה מסוגל ללכת בגלל ספינה ביפידה. את 24 השנים הראשונות לחייהם בילו במוסד לבעלי מוגבלויות נפש. משנת 1988 הם חיו, ללא סיוע, בדירות לקשישים ברדינג, פנסילבניה. כאות לאינדיבידואליות, וחוסר אהבה לעובדה ששמותיהם מתחרזים, בחר ג'ורג' לראשונה להיקרא בשם ריבה על שם הזמרת האהובה עליו ריבה מקנטייר. עד 2007, הוא יצא מהארון כגבר טרנס והעדיף להיות ידוע בציבור בשם ג'ורג'. שיאי גינס ציינו כי המעבר המגדרי שלו הפך אותו ואת לורי לקבוצה הראשונה של תאומים סיאמיים שהזדהו כמגדרים שונים.
לורי וג'ורג' גרו בדירת שני חדרי שינה, כשכל אחד מהם שומר על מרחב פרטי מובהק. היו להם כמה חיות מחמד. לורי שיחקה באולינג וזכתה במספר גביעים. הם כיבדו זה את הפרטיות של זה מבחינת זמן עבודה, בילוי ומערכות יחסים. ואף ציינו כי ג'ורג' היה מביא אתו ספר לקריאה בדייטים של לורי או שומע מוזיקה באוזניות. ללורי היו כמה חברים והיא הייתה מאורסת, אבל איבדה את הארוס שלה בתאונת דרכים. הם חגגו את יום הולדתם ה-50 בטיול ללונדון.
לורי וג'ורג' שאפל מתו בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה ב-7 באפריל 2024, בגיל 62.
הערות שוליים

1 2  "First same-sex conjoined twins to identify as different genders". Guinness World Records. נבדק ב-11 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Best Doctors, Separation Anxiety, see below
↑  BBC – Sisters' Hope.
↑  USA Weekly News, Ripley's Believe it or Not (אורכב 29.09.2007 בארכיון Wayback Machine) Direct quote: "Tona Lewis, left, of Brick, N.J., shakes hands with conjoined twins Lori and George Schappell during the grand opening celebration of Ripley's Believe It or Not Odditorium Thursday, June 21, 2007 in New York's Times Square."
↑  Garrison, Jessica (21 בספטמבר 2002). "Together, Yet Going It Alone". Los Angeles Times. נבדק ב-11 במרץ 2023. Because [George] is 4 inches shorter and suffers from spina bifida, Lori wheels her [brother] around on a stool wherever they go. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  New York, Best Doctors, Separation Anxiety
1 2  תאומה סיאמית חשפה: כך אני מקיימת יחסים עם בן זוגי לצד אחי התאום, באתר מעריב אונליין, 17 ביוני 2023
↑  "Oldest-Living Conjoined Twins Turn 50". Fox News. 12 בספטמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2021. נבדק ב-9 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dori Schappell Obituary [Note: George is referred to by his birth name and gender.]". נבדק ב-11 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
עסירה א-שמאלייה

| --- | --- |

מראה כללי של העיירה
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,556 (2007)
 קואורדינטות:  32°15′02″N 35°16′01″E﻿ / ﻿32.25067778°N 35.26700278°E﻿ / 32.25067778; 35.26700278 
 אזור זמן:  UTC +2
 www.asira.org.ps
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) עסירה א-שמאלייה(למפת צפון השומרון רגילה) עסירה א-שמאלייה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עסירה א-שמאלייה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עסירה א-שמאלייה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עסירה א-שׁמאלייה (בערבית: عصيرة الشماليّة, תעתיק מדויק: עצירה אלשמאליּה) היא עיירה פלסטינית בנפת שכם, כשישה קילומטרים צפונית לעיר שכם, בגובה ממוצע של כ-650 מ' מעל פני הים. כארבעה ק"מ מצפון לכפר שוכן היישוב יאציד וכשלושה ק"מ צפונית מזרחית לו שוכנת טלוזה.
מקור השם

ישנן כמה סברות באשר למקור השם:
על-פי החוקר הבריטי בן המאה ה-19 אדוארד הנרי פלמר, שמו הישן של הכפר, עסירת אל-חטב, משמעו "מקום קשה של עץ".
לפי פירוש אחר, משמעות המילה "עצירה" (عصيرة) היא "יין היוצא מהיקב" או "שמן היוצא מבית הבד".  על אדמות הכפר ישנם שטחים גדולים, נטועים בעצי זית ובערבית בית בד הוא מעצרה (معصرة).
על-פי המועצה המקומית, פירוש המילה "עסירה" בערבית הוא "עצי הסקה", והכפר נקרא כך על שם היערות הרבים שהקיפו אותו, מהם הפיקו המקומיים ומכרו עצי הסקה.
ייתכן ששמו העברי הקדום היה חצרת, שם שמופיע בחרסי שומרון.
התוספת א-שמאלייה (קרי, "הצפונית") לשם העיירה באה להבדילה מן העיירה בעלת השם הדומה מדרום לעיר שכם. העיירה הדרומית נקראת בהתאם עסירה אל-קבלייה ("עסירה הדרומית").
היסטוריה

כאמור, ייתכן שמדובר ביישוב הקדום "חצרת" (שם שמופיע בחרסי שומרון).
בסקר ארכאולוגי שנערך בכפר לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו חרסים מהתקופות הישראלית I ו-II, הביזנטית, ימי הביניים והעות'מאנית.
חוקר ארץ ישראל הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1870 וכתב שהוא ”כפר גדול שתושביו ידועים כאנשי עבודה. בתיהם מצטיינים באיכות בנייתם בהשוואה למקומות אחרים בארץ-ישראל. מסביב לכפר יש קצת בוסתנים שגדלים בהם עצי תאנה וזית, וירקות.”
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין – עסירה א-שמאלייה
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| 1922 | 1,179 |  | ביניהם אחד נוצרי אורתודוקסי |
| 1931 | 1,544 |  | כולם מוסלמים, גרו ב-329 בתים |
| 1945 | 2,060 |  |  |
| 1961 | 3,232 |  |  |
| 1967 | 3217 |  |  |
| 1987 | 5,127 |  |  |
| 1997 | 5,794 |  |  |
| 2005 | 7,541 |  |  |
| 2007 | 7,966 |  |  |
| 2017 | 8,813 |  |  |
אדמות

לפי סקר שערך המנדט הבריטי בשנת 1945, שטח הכפר הוא 30,496 דונם. שמתוכם: הכפר היה בנוי על 101 דונם, לחקלאות שימשו 16,615 והיתר, 13,771 דונם, היו אדמות בּוּר.
מתוך האדמות ישראל הפקיעה  198 דונם לצורך הקמת בסיס צבאי, הממוקם בצידה הדרומי של העיירה, על ראש הר המפריד בין העיירה לעיר שכם. בנוסף הופקעו כמה עשרות דונמים לטובת סלילת כביש עוקף לבסיס זה.
לאחר הסכמי אוסלו, בשנת 1995 סווגו 60% (17,956 דונם) מאדמות הכפר כשטח A,  כרבע מהאדמות (24% שהם 7,061 דונם) סווגו כשטח B, ויתר ה-14% (4,016 דונם) סווגו כשטח C.
תשתיות

מים: בשנת 1982, הכפר חובר לרשת המים של שכם.

ביוב: נכון לשנת 2014, לא הייתה בכפר רשת ביוב והתושבים מפנים שפכים לבורות ספיגה פרטיים.

חשמל: בשנת 2012 הכפר חובר לרשת החשמל.
אישים מהכפר

אנסאם סוואלחה (أنسام صوالحة) נולדה ב-1969, פרופסורית ששימשה בתפקיד דיקן המכללה לרוקחות וסיעוד באוניברסיטת א-נג'אח. היא האישה הפלסטינית הראשונה ששמה נכלל בהיכל התהילה של מדעניות נשים (פרויקט של משרד החוץ האמריקאי) על פועלה ובעיקר בשל הקמת המרכז למידע על רעלים וסמים באוניברסיטת א-נג'אח ב-2006.
אירועים מיוחדים

ב-26 באוגוסט 2000 ערכה יחידת דובדבן בעיירה את מבצע סימפוניית החיים, במטרה ללכוד את המחבל מחמוד אבו הנוד. במהלך המבצע אירע ירי דו-צדדי שבו נהרגו שלושה מחיילי היחידה, ואבו הנוד נמלט. ב-23 בנובמבר 2001 הרג צה"ל את אבו הנוד.
הערות שוליים

1 2 3  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 5963, 5960
↑  Asira al-Shamalia Municipality (אורכב 27.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא, 1972, עמ' 224, 202
↑  Ādām Zerṭāl, The Manasseh Hill Country Survey: The Shechem Syncline, Brill, 2004, עמ' 528
↑  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך רביעי: השומרון (א), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1983, עמ' 245-246
↑  Barron, J.B., ed., Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, 1923, עמ' 27, 24
↑  Mills, E., ed., Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. ., Jerusalem: Government of Palestine, 1932, עמ' 14
1 2 3 4 5 6 7  , عصيره الشماليه - 'Asira al-Shamaliya - עסירה א-שמאלייה-, palestineremembered, 2007
↑  Palestinian Central Bureau of Statistics, "Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census 2017, פברואר 2018
1 2 3 4  The Applied Research Institute – Jerusalem, ‘Asira ash Shamaliya Town Profile, 2014
↑  אוניברסיטת אל-נג'אח, Dr. Ansam Sawalha, the First Palestinian Scientist in the Women in Science Hall of Fame, 2011
| Flag of Senegalיישובי נפת שכם |
| --- | --- | --- |
| ערים | שכם |  |
| מועצות מקומיות | עקרבה • עסירה א-שמאלייה • ביתא • חווארה • ג'מאעין • קבלאן • סבסטיה • בית פוריכ |  |
| כפרים | עסירה אל-קבלייה • עזמוט • עוורתא • אל-באד'אן • בלאטה אל-בלד • בית דג'ן • בית חסאן • בית איבא • בית אימרין • בית וזן • בזאריה • בורין • עיראק בורין • בורקה • ג'אלוד • דיר אל-חטב • דיר שרף • דומא • עינאבוס • פורוש בית דג'ן • איג'ניסיניא • ג'וריש • כפר קליל • לובאן א-שרקיה • מאדמא • מג'דל בני פדיל • א-נאקורה • ניסף ג'בייל • א-נסאריה • אודלה • עוסארין • קריות • קוסין • קוסרה • רוג'ייב • סאלם • סרה • א-סאוויה • תלפית • טלוזה • תל • עוריף • יאנון • יאסיד • יתמא • זאוואתא • זיתא ג'מעין • קריית לוזה |  |
| מחנות פליטים | בלאטה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475216205171  LCCN: n2006089218  VIAF: 137422711   WorldCat (עם VIAF): 137422711
פיטר טוש

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1944 גראנג' היל, ג'מייקה 
 פטירה:  11 בספטמבר 1987 (בגיל 42) קינגסטון, ג'מייקה 
 שם לידה:  Winston Hubert McIntosh 
 שם במה:  Peter Tosh 
 מקום קבורה:  Bluefields 
 מוקד פעילות:  ג'מייקה 
 תקופת הפעילות:  1961–1987 (כ־26 שנים) 
 סוגה:  רגאיי, סקא, רוקסטדי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מלודיקה, כלי מקלדת, כינור, כלי הקשה 
 חברת תקליטים:  Studio One, רולינג סטונז רקורדס, קולומביה רקורדס, EMI 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של ג'מייקה 
 petertosh.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר טוֹש (באנגלית: Peter Tosh;‏ 19 באוקטובר 1944 - 11 בספטמבר 1987; נולד בשם וינסטון יוברט מקינטוש) היה זמר רגאיי מג'מייקה, חבר להקת The Wailers עם בוב מארלי ובאני ויילר, ראסטאפאריי, פעיל למען לגליזציה של מריחואנה, שוויון זכויות, פאן אפריקאיות ופירוק נשק גרעיני ונגד אפרטהייד ורוכב חד אופן.
תולדות חייו

נולד במחוז ווסטמורלנד בג'מייקה ובגיל 11 עבר לרובע טרנצ'טאון בבירה קינגסטון. בראשית שנות ה-60 הכיר את רוברט נסטה מארלי (בוב מארלי) ונוויל או'ריילי ליווינגסטון (באני ויילר) ויחדיו למדו שירה ונגינה בגיטרה. בשנת 1963 הקים מארלי את להקת הסקא ורוקסטדי "The Teenagers" (בני הנוער) עם מקינטוש (שקיצר את שמו ל"טוש"), ליווינגסטון ואחרים. הלהקה שינתה את שמה שנה לאחר מכן ל-"The Wailing Rudeboys" ולבסוף לשם בו הם מוכרים כיום, "The Wailers" (הוויילרס - "המייללים" או "המקוננים"). ב-1964 חתמה הלהקה על חוזה ראשון, לחמש שנים, עם חברת ההפקות של קוקסון דוד, "Studio One". בעזרתו הקליטו סינגל ראשון, "Simmer Down", שהגיע למקום הראשון בג'מייקה, שבה נמכרו יותר מ-70,000 עותקים תוך שבועות ספורים. הלהקה הקליטה שירים רבים שיצאו בהפצה מקומית בלבד, וכן גרסאות כיסוי רבות, אחת מהן - לשיר "And I Love Her" של הביטלס. במצעד השירים השנתי של ג'מייקה של שנת 1965, תפסו הוויילרס שישה מבין עשרת המקומות הראשונים. לאחר מכן עזבו את הלהקה חלק מהחברים וב-1966 נותרו בה רק מארלי, ליווינגסטון (ששינה את שמו לוויילר) וטוש.
טוש כתב רבים מלהיטי הלהקה, בהם "Get Up, Stand Up", "400 Years" ו-"No Sympathy". לקראת סוף שנות ה-60 קיבל על עצמו את אמונת הראסטאפארי. בשנת 1973 היה מעורב בתאונת דרכים קשה, בה נהרגה חברתו איבון והוא-עצמו ספג פגיעה בגולגולת. טוש אימץ לו כתחביב את רכיבת החד-אופן, והפך את הרכיבה למיומנות בה שלט היטב, טוש רכב, הופיע על הבמה רכוב והיה אספן של חדי-אופן.
בשנת 1976 הוציא בחברת CBS את תקליט הבכורה שלו כסולן  Legalize It, ששיר הנושא שלו שתמך בלגליזציה של מריחואנה, הפך להמנון תומכי הלגליזציה בג'מייקה ובעולם. על עטיפת התקליט השלישי שלו, Bush Doctor, שראה אור ב-1978 בחברת התקליטים של הרולינג סטונז, הודבקה מדבקת-ריח בריח מריחואנה. על נגני התקליט נמנו חברי ה"סטונס" מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס, שאף בחרו בטוש לפתוח את הופעותיהם במסגרת סיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית.
ב-22 באפריל 1978 כיכב טוש בקונצרט האחווה שארגן בוב מארלי בקינגסטון תחת הכותרת One Love Peace Concert ובנוכחות ראש ממשלת ג'מייקה, מייקל מנלי ויריבו, אדוארד סגה. הוא הופיע לפני בוב מארלי והוויילרס, שחתמו את הקונצרט. בעודו על הבמה ונגד עיני הפוליטיקאים המכובדים, הצית "ג'וינט" (סיגריית מריחואנה) ונאם במשך כמחצית מזמן הופעתו בזכות הלגליזציה והמצב החברתי במדינה. לאחר הופעה זו סבל טוש מהתנכלויות מצד המשטרה, נעצר והוכה בעת מעצרו.
גם תקליטיו הבאים Mystic Man מ-1979 ו-Wanted Dread and Alive מ-1980 (ששיריו נכתבו על רקע מעצרו האלים) יצאו בחברת התקליטים של הרולינג סטונז, אך לא זכו להצלחה, זאת בניגוד בולט לחברו בוב מארלי שהקריירה שלו הרקיעה שחקים. ב-1984, לאחר הוצאת תקליטו Mama Africa, יצא לגלות מרצון ועל מנת לבקש סיוע של רופאים שבטיים לאפריקה. במקביל היה פעיל בתנועה נגד האפרטהייד בדרום אפריקה. בשנת 1987 זכה לקאמבק כאשר תקליטו השביעי והאחרון No Nuclear War, שיצא בחברת EMI, זכה בפרס גראמי לתקליט הרגאיי הטוב ביותר לאותה שנה.
לאחר שובו לג'מייקה, בלילה ה-11 בספטמבר 1987 פלשה לביתו כנופיה של שלושה, שדרשו ממנו כסף. טוש סירב והשלושה השתלטו על ביתו ועינו אותו שעות על מנת שיסגיר להם היכן כספו. כאשר שמעו השלושה את חבריו של טוש מגיעים, ירה אחד מהם, דניס לובמן, בראשו של טוש והרגו. השלושה נמלטו, לובמן נתפס ונידון למוות, אך עונשו הומתק ב-1995 למאסר עולם.
באוגוסט 2012 זכה טוש בעיטור ההצטיינות של ג'מייקה.
הערות שוליים

↑  Babylon By Bike
↑  הלילה בו נהרג פיטר טוש
↑  Ivan impacts on celebrations for Peter Tosh, 17 בספטמבר 2004
↑  Tosh gets OM
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347143005171  BNE: XX870575  BnF: cb13900516w (data)  GND: 131832514  ISNI: 0000 0001 1759 1917  LCCN: n82062310  MusicBrainz: 7db6aae5-6644-4513-9bfc-ca2e79d4469c  NKC: js20020211006  NTA: 072936894  SUDOC: 077443829  VIAF: 39563492   WorldCat (עם VIAF): 39563492
מרטיר

סטפנוס הקדוש - הקדוש המעונה הראשון, ציור של קרלו קריוולי
קדוש מעונה או מַרְטִיר (ביוונית: Μάρτυς; מילולית: עֵד, בבחינת "אדם אשר מעשיו מעידים על אמונתו") הוא אדם שמוכן לסבול ואף למות - למען אמונתו הדתית. לעיתים, נוהגים להרחיב את ההגדרה כדי לכלול בה אנשים ששילמו מחיר כבד למען מטרה הנחשבת נאצלת, אף שהמונח קונפסור (Confessor) מקובל לגבי מי שסבל למען אמונתו, אך לא מת בשל כך.
בערים שונות באסיה הקטנה בתקופה הרומית היה נהוג לתגמל אנשים שתרמו לעיר באמצעות תוארי כבוד עליהם הוכרז בציבור וסיפור פועלם נקרא בפני הקהל. ציונים לשבח כאלו נקראים במקורות האפיגרפיים "מרטיריאי" (מיוונית, martyriai או martys, "עדות"). הנוצרים אימצו את המונח כתיאור ל"עדויות" בנוגע למעשיהם וסבלם של נוצרים, אותם כינו "מרטירים".
מרטירים בנצרות

המרטיר בנצרות הוא אדם המעדיף מוות על פני אפוסטסיה (המרת דת), התכחשות לאמונתו, פעולה שבתקופה הרומית כללה בדרך כלל ביצוע פולחן הקיסר או פולחן פגני אחר. העדפה זו של מוות על כפירה באמונה אומצה בנצרות במאה השנייה לספירה, ככל הנראה בהשראה ישירה של היהדות, שבה היו מסורות ענפות של קידוש השם כבר מתקופת החשמונאים. סטפנוס הקדוש נחשב כמרטיר הראשון.
המושג פרוטומרטיר (Πρωτομάρτυρας) מתאר את המרטיר הראשון בכל אחת מהמדינות, לפי הגבולות שהיו נהוגים בתקופתו, או המרטיר הראשון שמוצאו מעם מסוים, או כמו במקרה של פרפטואה ופליקיטס (אנ') שתי הנשים הראשונות.
המרטירים הנוצרים בשלוש מאות השנים הראשונות לספירה היו בדרך כלל אנשים שנצלבו בצורות שונות על–ידי הרשויות הרומיות או מתו בזירה, חלקם נטרפו על–ידי אריות במופעי הקירקוס הרומי.
כאשר אימץ קונסטנטינוס בתחילת המאה הרביעית את הנצרות כדת הרשמית של האימפריה הרומית התהפכו היוצרות והנוצרים החלו לרדוף את המחזיקים באמונות פגניות, יהודים ונוצרים שאמונתם לא תאמה את טעמה של האורתודוקסיה השלטת. הצדקה הלכתית נמצאה לכך במהרה אצל אוגוסטינוס הקדוש, שהתיר שימוש בכוח כנגד "כופרים". הרדיפה ויצירת מרטירים מוסדה בנצרות עם האינקוויזיציה של הכנסייה הקתולית.
בנצרות, נמשכה מסורת של מרטיריות אצל כתות ומינים שונים בתוך הנצרות, כמו המורמונים, האנאבפטיסטים, ועוד. במאה העשרים שוב הופיעו מרטירים נוצרים, הפעם כנרדפים על–ידי השלטונות במשטרים טוטליטריים שונים, שביניהם בלטו המשטרים הקומוניסטים בברית המועצות, שרדפה והרגה מאות אלפי אנשי דת בכנסייה האורתודוקסית הרוסית, דוגמה מעניינת ויוצאת דופן הייתה מלחמת הכריסטרוס במקסיקו, שמספר מרטירים הוכרזו בעקבותיה, על אף שנהרגו על ידי שלטון, שבאופן רשמי לפחות, היה קתולי.
באסלאם: שהיד

בדת המוסלמית נקרא המרטיר "שהיד" (מערבית: شهيد). הכוונה בעיקר לחיילים ולוחמים שנהרגו במילוי תפקידם (קרי, "חללים"). לפי האמונות המוסלמיות, מקומו של השהיד בגן עדן מובטח עם הריגתו. זאת על-פי הפסוק בקוראן: "...ואל תחשיבו את הנהרגים למען אללה מתים, אלא הם חיים אצל ריבונם ומקבלים את שכרם." (סורת "בית עמרם", פסוק 169).
ביהדות: קידוש השם

למרטירים קדמו יהודים אשר מתו על קידוש השם, במסורת היהודית נקבע שמם כהרוגי מלכות והמפורסמים בהם הם עשרת הרוגי מלכות מימי רדיפות הרומאים לאחר מרד בר כוכבא, שתוארו בדברי חז"ל כ"דורו של שמד". מוות יהודי על קידוש ה' הופיע לראשונה בימי גזירות השמד שקדמו למרד החשמונאים, וייתכן שזוהי ההופעה הראשונה של המרטיריות בתולדות תרבות המערב. השימוש המקורי במונח התייחס ליהודי אשר בחר למות ובלבד שלא להמיר את דתו. במשך השנים הורחבה המשמעות לכלול גם יהודים אשר נרצחו על שום שייכותם ללאום היהודי בלי קשר למידת אמונתם, כמו בתקופת השואה. יש המייחסים קדושה גם לחללי מערכות ישראל שנהרגו במהלך המאבק וההגנה על מדינת ישראל.
הקשרים נוספים

יש המשתמשים בביטוי "קדוש מעונה" לתיאור סרקסטי של אדם המנופף ומתהדר בסבלו.
דניאל אלסידס קאריון הוגדר כ"מרטיר של הרפואה" בפרו, על כי הקריב את נפשו לצורך מחקר של מחלת קאריון, הקרויה על שמו.
הערות שוליים

↑  שיר השירים רבה פרשה ב' ד"ה א, ז'
↑  Philippe Bobichon, Martyre talmudique et martyre chrétien, Kentron : Revue du Monde Antique et de Psychologie Historique 11, 2 (1995); 12, 1 (1996)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553212505171  BnF: cb13318431m (data)  GND: 4036915-8  LCCN: sh85081668  NKC: ph166071 
עשרת אלפים מרטירים על הר אררט בציור של ויטורה קרפצ'ו בגלריית האקדמיה
איגרות הרמב"ם

איגרות הרמב"ם הוא שם כולל לכל האיגרות ששלח הרמב"ם – רבי משה בן מימון, לאישים ולקהילות שונות מימי בחרותו ועד לשנותיו האחרונות. המדובר באיגרות ובמאמרים העוסקים בנושאים מחשבתיים-אמוניים, וכן בנושאים אישיים או ציבוריים אחרים. מכתביו, ובהם תשובות לשאלות הלכתיות, מכונסים לרוב בשם "תשובות הרמב"ם".
המפורסמות מבין האיגרות שיועדו לציבור הרחב הן "איגרת השמד", "איגרת תימן", "איגרת תחיית המתים" ועוד. כמו כן, בקובצי האיגרות הללו ניתן למצוא גם תכתובות בין הרמב"ם לבין אישים בני תקופתו מכל רחבי העולם היהודי. מטבע הדברים, שמות האיגרות הללו לא ניתנו להן על ידי כותבן אלא הוענקו להן על ידי מעתיקים, מתרגמים ומדפיסים מאוחרים יותר. חלק מהשמות המקובלים כוללים רק את שם המכותב וחלקם רומז גם לתוכנה של האיגרת. כמו כן, יש ונמצא כי לאיגרת אחת ניתנו במהלך הדורות שמות שונים.
ישנם פערים לשוניים, סגנוניים וניסוחיים בין איגרת לאיגרת, עובדה המעידה על כך כי הרמב"ם התאים את דבריו לקהל היעד.
מרבית האיגרות נכתבו במקורן בערבית יהודית, שפת הדיבור והכתיבה של הרמב"ם, אך חלק מהן נכתבו בעברית במקורן, או בשילוב של שתי השפות. הפילוסוף והמתרגם שמואל אבן תיבון, מכותב בעצמו של הרמב"ם, תרגם כמה מכתבי הרמב"ם לעברית, בהם גם חלק מאיגרותיו, עוד בחייו של הרמב"ם.
איגרת השמד

איגרת השמד (הנקראת גם: מאמר קידוש השם) היא ככל הנראה האיגרת הראשונה הידועה לנו שכתב הרמב"ם. יש המשערים שכתב את האיגרת כשהיה בעצמו בארצות שבהן היה השמד שאליו התייחס (ראו להלן), ויש המשערים שהוא כתב אותה זמן קצר לאחר שעזב בעצמו את צפון אפריקה בדרכו לארץ ישראל בשנת 1165 (הרב יצחק שילת משער כי האיגרת נכתבה בהיותו בארצות השמד, ועודכנה על ידו משהגיע לארץ ישראל). באיגרת זו, שמקורה לא נשתמר ובידינו תרגומים שונים שלה בלבד, דן הרמב"ם בתגובה היהודית הראויה לתופעת השמד במרוקו ובספרד, שהוא עצמו חווה, ונראה כי דבריו נכתבו מתוך ניסיון אישי. האיגרת נכתבה כתגובה למאמר שכתב חכם אלמוני, אשר יצא בחריפות כנגד אותם שלא עמדו בשמד וקיבלו בפיהם את הדת האיסלמית. הרמב"ם יצא נגדו בחריפות, וקבע שהאנוסים שנאלצו להתאסלם למראית עין כדי להציל את חייהם, אין דינם כדין עובדי עבודה זרה, ולא חל עליהם הכלל של ייהרג ואל יעבור. עם זאת, הפציר בהם לעזוב את ארצם מהר ככל האפשר, כדי שיוכלו לקיים את אמונתם בגלוי במקום שאין בו רדיפות ואינוס לשמד. בשולי האיגרת הוא גם יצא נגד אותם המבכרים להישאר בארצות השמד מתוך ציפייה לביאת המשיח שיגאל אותם, והבהיר ברורות שאין אנו יודעים מתי יבוא המשיח, וכי אל לו לאדם לנהוג כאילו יגיע המשיח מיד.