stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם חן
קורות חייו > פולין וצרפת

בה'תרע"ט (1919), בתקופת המהפכה הקומוניסטית, ברח לפולין ועבר לדנציג שבגרמניה שם כיהן כרב העיר צופוט הסמוכה, ורב הקהילה הגרמנית בעיר הרב קלטר היה נוהג להיוועץ בו בהלכה. בתקופה זו היה בקשרי מכתבים עם רבי יוסף יצחק שניאורסון מלובביץ'. בגין חילוקי דעות עם תושבים נוצרה התנגדות לעומתו בדאנציג, והוא עבר לפריז שבצרפת, בעיתון "היינט" פורסם מאמר על עזיבתו ומחאה נגד אלו שגרמו לכך. בפריז כיהן ברבנות בבית הכנסת בו התפלל רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' כששהה בעיר. כשהגיע לעיר הריי"ץ, היה הרב חן מי שדאג לאירוחו.
בה'תרצ"א (1931) הוציא את הספר "למנחמי", ובו דברים על ניחום ופטירה וסיפורים על אביו הרד"ץ חן ושורשי משפחת חן. הספר הצליח לרגש את הרב יצחק מאיר לוין מנהיג אגודת ישראל, שכתב עליו:
הספר 'למנחמי' רצוף. קראתי פעם שנית ושלישית ואומר לכת"ר, האמת שהייתי רוצה כסדר לקרות בזה הספר ביחוד במצב הרוח שלי עתה... דברים רבים מתאימים לפנימיות שלי, של נפשי ורוחי. חבל שכת"ר לוקח עתה הספר ממני, אולי באיזה מקום אוכל לקבל ספר כזה בטובו להודיעני.
גם הרבי מלובביץ' ביקש מאחד מחסידיו שישלח לו עותק של "למנחמי".
קורות חייו > ארץ ישראל

בה'תרצ"ה (1935) עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב שם היה מראשוני מתפללי בית הכנסת חב"ד ברחוב מונטיפיורי. בה'תרצ"ז (1937) עבר לירושלים והוזמן לכהן כרב 'בית המדרש הרמב"ם', הדבר פורסם בביטאון שערי ציון והוא התברך על מינויו בין היתר מפי הרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי.
בה'תרצ"ט (1939), כשנוסד המרכז לתרבות דתית שליד מחלקת התרבות בוועד הלאומי, נבחר לעמוד בראשו. לאחר קום המדינה המרכז הפך למחלקה לתרבות תורנית במשרד לענייני דת ומשרד החינוך והוא היה הראשון שעמד בראשה, בתפקיד זה החזיק עד ה'תשי"ד (1954). זלמן שזר, שהיה אז מבכירי הסוכנות היהודית סייע לו רבות בתפקידו זה.
בשנים ה'תש"א, 1941 - ה'תשי"ד, 1954 היה גם רב שכונת בית הכרם בירושלים. בהתכתבות הלכתית שניהל עם הרב הראשי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, כתב אליו:
ידידי הרב הגאון החכם השלם וכו' ר' אברהם חן שליט"א הרב דבית הכרם.
באותה תקופה התגורר בשכונת רחביה, והוקם על שמו שיעור קבוע בחסידות בשם "חוגי חן" שהתקיים בביתו. בין משתתפי השיעור היו אישי רוח כזלמן שזר, מגיד השיעור הראשון היה הרב משה לייב שפירא ראש ישיבת תורת אמת, אחריו הרב חן, ולאחר פטירתו מסר את השיעור הרב שלמה יוסף זוין כשלאחריו המשיך הרב עדין אבן ישראל.
בעיתון "דבר" נכתב כי ברל כצנלסון ביקש לפרסם את כתבי הרב חן בהוצאת עם עובד, ויהודה לייב מיימון ביקש לפרסמם במוסד הרב קוק, אך "לא נסתייע הדבר" כלשונו.
בה'תשי"ח (1958) התפרסמו מודעות הקוראות להרצאתו המיועדת של הרב חן בשבת שובה בבית הכנסת ישורון, בנושא "מידות לתשובה". אך את הנאום הזה כבר לא נשא, מפני שבאותה שבת אושפז ונותח, למחרת, בט' בתשרי ביקר בחדרו זלמן שזר, ולמחרת ביום הכיפורים ה'תשי"ח נפטר.
הלווייתו יצאה מבית החולים זיו בדרכה לבית הקברות סנהדריה, ומילאה את רחובות הנביאים והרב קוק והיא סוקרה בכמה עיתונים כעיתון 'דבר'. בהלווייה השתתפו רבים מרבני ירושלים, הרב הראשי יצחק נסים, שרי ממשלה, חברי הנהלת הסוכנות, נציגי משרד החינוך והתרבות, ומזכירות מועצת פועלי ירושלים, הספידוהו ידידיו הקרובים הרב שלמה יוסף זוין וזלמן שזר. הותיר את אשתו לאה וילדיו דב ודבורה.
כשנה לאחר פטירתו הנציחה עיריית ירושלים את שמו ברחוב על שמו בשכונות קטמון וקריית שמואל, ברחוב נמצא בית קדימה.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
כתביו והשקפתו

הרב חן היה אנרכו-פציפיסט, גם בהקשר של המאבק היהודי-ערבי בתקופת קום המדינה. הוא דגל בהגותם של לב טולסטוי ופיוטר קרופוטקין, את האחרון כינה "צדיק העולם החדש".
הרב חן היה מיודד עם הרב שלמה יוסף זוין ועם זלמן שזר ומצויים מכתבים שכתבו אחד לשני. הוא פנה בבקשות עזרה לאישים רבים, ועל כן בין הכותבים אליו אנו מוצאים את הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, דוד ילין, ברל כצנלסון, זאב ז'בוטינסקי ואחרים. ממכתביו של ז'בוטינסקי ניתן ללמוד על השתדלותו הרבה למען הרב חן, על פגישותיו עם אישי ציבור, כמו הלל זלטופולסקי ויצחק אשר ניידיץ', בעניינו של הרב חן.
בספריו הרבה לעסוק בחקר תורת חב"ד, בקדושת החיים וקדושת היחיד בתפישה ישראלית - מוסר, עצמיות והתחדשות, יחיד ורבים, אדם ומדינה, שלילת המוות, הגרדום והמלחמות, המקובלים, ורוחה ויעודה של מדינת ישראל.
לאחר פטירתו יצאו חלק מכתביו בספרים בשם "במלכות היהדות" בהוצאת מוסד הרב קוק והרב צבי קפלן.
בנוסף לספריו:
"למנחמי" על המיתה, על אביו ועל משפחתו.
"היהדות והדם" על משפט בייליס.
כתבים שאבדו בצעירותו:
"שאלות ששאלתי מהכהן הגדול" על שיחתו בילדותו עם הרב שלמה הכהן אהרונסון.
"צרות ישראל" על הנידון למיתה. על חוברת זו התבטא כי הייתה הטובה מכל אשר כתב בכל חייו.
לקריאה נוספת

נחום אריאלי ויצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; הרב אברהם חן, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 492–493.
אנציקלופדיה של הציונות הדתית, יצחק רפאל (עורך), מוסד הרב קוק, ירושלים, ה'תש"ך, כר' ב', עמ' 359–363
אבני חן, הוצאת ספרים קה"ת, 2015, אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר. פרק כ"ו עמ' 327–349.
הערות שוליים

↑  אברהם חיים אלחנני, דבר, ג' בכסלו תשט"ז
↑  ארכיון אברהם חן, בספרייה הלאומית
↑  Universalist Trends in Jewish Religious Thought: Some Russian Perspectives
↑  Cedars of Lebanon: “Sanctify The Ordinary”
↑  ז'בוטינסקי לרב חן: "שטפוני דאגות...", הספרייה הלאומית
↑  לעץ משפחתו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308029905171  GND: 1053385358  ISNI: 0000 0000 6925 8852  VIAF: 97222252   WorldCat (עם VIAF): 97222252
אוון רו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בפברואר 2000 (בן 24) סיאטל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 פרסים והוקרה:  פרס צופה הנשר הנכבד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוון כריסטופר רו (באנגלית: Evan Christopher Roe נולד ב-9 בפברואר 2000) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כג'ייסון מק'קורד בסדרת הדרמה הפוליטית מזכירת המדינה.
ביוגרפיה

רו נולד בסיאטל. הוא למד לזמן קצר בבית הספר לאמנויות הבמה המקצועיות וסיים את לימודיו באוניברסיטת ניו יורק בשנת 2022.
קריירה

רו הופיע לראשונה בבסדרות טלוויזיה כמו ג'סי של ערוץ דיסני וסאם וקאט בערוץ ניקלודיאון.
בשנת 2014 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה.
בשנת 2019, הוא הופיע בסרט הבכורה העלילתי של הבמאית טיירישה פו, "Selah And The Spades", ששוחררה לצפייה על ידי אולפני אמזון ב-2020.
בשנת 2022, רו לוהק לתפקיד במיני-סדרה של נטפליקס, גבר במלואו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Time Toys | ברייס |  |
| 2019 | Selah and the Spades | שני טום |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ג'סי | בילי |  |
| 2014 | סאם וקאט | טריי |  |
| 2014 | סנט ג'ורג' | ארצ'י |  |
| 2014–2019 | מזכירת המדינה | ג'ייסון מקורד  | תפקיד ראשי; 114 פרקים |
| 2023 | גבר במלואו | וולי קרוקר | מיני-סדרה עתידית של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  Review: Madam Secretary: Season One - Slant Magazine, Slant Magazine, ‏5 באוגוסט 2014
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏6 בספטמבר 2022
↑  Yohannes, Alamin (24 בספטמבר 2014). "Fall TV Review: 'Madam Secretary'". Hollywood Reporter. נבדק ב-11 באוקטובר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
אדם הובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1987 (בן 37) Hollidaysburg, פנסילבניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 בן או בת זוג:  ג'ורדן הינסון (יולי 2018–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדם הובר (באנגלית: Adam Huber; נולד ב-8 במאי 1987) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. הוא ידוע מתפקידו בסדרת הטלוויזיה שושלת שעליה היה מועמד לפרס בחירת הנוער בקטגוריה שחקן דרמה בטלוויזיה בשנת 2019.
ביוגרפיה

הובר נולד בהוליידסבורג, פנסילבניה. הוא בנם של דייוויד ודניס הובר.  הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון האזורי "הוליידסבורג" בשנת 2006 ולמד ניהול עסקי באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. שם, הוא נרשם לקורס מבוא לתיאטרון וזמן קצר לאחר מכן נבחן להצגה הראשונה שלו באוניברסיטה הובר עבר לניו יורק כדי לעסוק במשחק ודוגמנות. הובר עסק בקייטרינג בחתונות ואירועים פרטיים במשך כעשר שנים.
קריירה

בשנת 2012, הובר קיבל את תפקידו הראשון שלו בפרק בסדרת הטלוויזיה "בלתי נשכח". הובר הופיע בשורה של תפקידים משניים בסדרות כגון, הבחורה החדשה, אוקוורד, Unreal, "ממלכת החיות" והמקום הטוב, כמו גם בשורה של סרטי ערוץ Lifetime . בשנת 2018 גילם את כריס בסרט, Breaking &amp; Exiting.
בשנת 2018, הובר לוהק למה שהיה לתפקיד הפריצה שלו, בסדרת הטלווזיה שושלת, אתחול מחדש המבוסס על סדרת הטלוויזיה בפריים טיים של שנות השמונים באותו שם. הובר נבחן לתפקיד באתחול מחדש לסדרה NYPD Blue כאשר ההצעה התקבלה במהלך צילומי העונה השנייה. בשנת 2019, הובר היה מועמד לפרס בחירת ההנוער בקטגוריה שחקן הדרמה הטוב ביותר.
חיים אישיים

הובר תומך באגודה הלאומית לטרשת נפוצה.
הובר יצא בעבר עם ג'ורדן דנג'ר, שכתבה את התסריט של הסרט Breaking &amp; Exiting.    מאז 2021, הובר נמצא במערכת יחסים עם משפיענית טיק טוק, רייצ'ל ריגלר.
הערות שוליים

1 2  Luparello, Joseph (2 בינואר 2020). "Chillin' With Adam Huber". Chilled Magazine. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hollidaysburg native has role on 'Dynasty". Altoona Mirror. 15 במרץ 2018. נבדק ב-20 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Interview: Dynasty's Adam Huber on his character Liam; his journey". EUPH. 6 במרץ 2020. נבדק ב-22 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harvey, Dennis (17 באוגוסט 2018). "Film Review: 'Breaking and Exiting'". Variety. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (11 באוקטובר 2019). "Dynasty: Daniella Alonso Upped to Series Regular in Cristal Role; Michael Michele, Sam Underwood, Adam Huber Also Promoted". Deadline Hollywood. ארכיון מ-11 באוקטובר 2019. נבדק ב-11 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swift, Andy (11 באוקטובר 2019). "Dynasty Sets New Series Regulars Ahead of Season 3 Premiere". TVLine. ארכיון מ-11 באוקטובר 2019. נבדק ב-11 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lennon, Mads (15 באוקטובר 2019). "Dynasty: Adam Huber spills on Liam's storyline in Season 3". Hidden Remote. ארכיון מ-5 בנובמבר 2019. נבדק ב-4 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Buczak, Lizzy (25 באוקטובר 2019). "Dynasty: Adam Huber Talks Liam's Amnesia, Revenge on Adam, and the Future of #Falliam". TV Fanatic. ארכיון מ-5 בנובמבר 2019. נבדק ב-4 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mitovich, Matt Webb (19 ביוני 2019). "Teen Choice Awards: Shadowhunters, Riverdale, The Flash Lead Nominations". TVLine. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swift, Andy (11 באוגוסט 2019). "Teen Choice Awards 2019: Riverdale, Shadowhunters and More TV Winners". TVLine. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zellner, Sarah (25 במרץ 2023). "Jordan Danger Hinson Lives A Secret Life As A First Time Mother Years After Eureka". TheThings. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rigler, Rachel (1 בינואר 2022). "here are my two favorite things. thank you 2021. 🥺". Instagram. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Huber, Adam (15 באוקטובר 2023). "2 years with this beautiful one right here! You are the absolute light of my life Rachel!". Instagram. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collins, Alyce (6 בפברואר 2024). "Extravagant Valentine's Day Surprise Wows Internet: 'Imagine His Proposal'". Newsweek. נבדק ב-6 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
What's Next

What's Next הוא סינגל של הראפר הקנדי דרייק. השיר יצא לאור ב-9 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-OVO סאונד, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום Scary Hours 2. מגזין Complex דירג את השיר במקום השני ברשימת ״50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)״.
רקע

גרסה ישנה של השיר עלתה לאינטרנט ב-27 בפברואר 2021. צוין כי שורות שונות של השיר דומות לשורות ברצועה של דרייק שלא פורסמה יחד עם יאנג ת'אג, "What a Time to Be a Slime". ב-3 במרץ 2021, דרייק הודיע ברשתות החברתיות על צאתו של המיני-אלבום הקרוב שלו, Scary Hours 2, כמו גם על חזרת הרדיו של OVO סאונד יום לאחר מכן. השיר יצא כרצועה הפותחת של המיני-אלבום.
וידאו קליפ

וידאו קליפ נלווה לשיר פורסם ב-5 במרץ 2021 ובוים על ידי ת'יאו סקודרה. הקליפ צולם בתחילת מרץ 2021 בטורונטו ומציג את דרייק רוקד באתרים שונים בעיר, כולל החלק העליון של מגדל סי אן, כמו גם רכבת התחתית TTC ואקווריום.
הצלחה מסחרית

השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בתאריך 20 במרץ 2021, והפך לשיר השמיני של דרייק שהגיע לצמרת המצעד. הרצועות "Wants and Needs" ו-"Lemon Pepper Freestyle" מהמיני-אלבום Scary Hours 2 הצליחו להגיע היישר אל המקומות השני והשלישי בהתאמה, ובכך הפכו אותו לאמן הראשון בהיסטוריה שזכה להופעת בכורה בשלישייה הפותחת עם שלושה שירים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 7 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 88 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 7 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 35 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 36 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 43 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 27 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 26 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 9 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 72 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 47 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 14 |  |
אוון קורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1882 
 נהרג:  28 באוגוסט 1965 (בגיל 83 בערך) 
 השכלה:  אוניברסיטת קיימברידג'  טריניטי קולג' 
 תקופת כהונה:  ? – 28 באוגוסט 1965 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 באוגוסט 1965 
 פרסים והוקרה:  הצלב הצבאי  Knight Bachelor 
 
אוון קורי (באנגלית: Owen Cecil Kirkpatrick Corrie;‏ 1882–1965) היה שופט בריטי בכיר בארץ ישראל במערכת המשפט בתקופת המנדט הבריטי.
מהלך חייו

אוון קורי נולד בבריטניה בשנת 1882. למד בבית הספר התיכון היוקרתי איטון ובאוניברסיטת קיימברידג'. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הבריטי בצרפת ובבלגיה, תחילה בדרגת טוראי ראשון וב-17 בינואר 1915 הועלה לדרגת סגן משנה. על שירותו זכה בציון לשבח ובאות ההצטיינות "הצלב הצבאי" (Military Cross).
לאחר סיום המלחמה, בשנת 1920, הגיע לארץ ישראל במסגרת מינהלת שטחי האויב הכבושים (OETA - Occupied Enemy Territory Administration). תפקידו הראשון היה שופט בבית המשפט בשכם. באפריל 1920 נתמנה להיות שופט בית המשפט לערעורים ובשנת 1924 נתמנה למשנה לזקן השופטים, תוארו של נשיא בית המשפט העליון המנדטורי בירושלים, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1936. פעמיים כשהיו חילופי שופטים בנשיאות בית המשפט העליון, פסחו עליו ואחרים מונו לתפקיד זקן השופטים.
בשנת 1936 נתמנה לזקן השופטים באיי פיג'י בדרום האוקיינוס השקט ועזב את ארץ ישראל. קורי כיהן בתפקידו בפיג'י עד לשנת 1945. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה נתמנה לשופט בבית המשפט הבריטי באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה.
בשנת 1957 נתמנה לשופט בבית המשפט הבריטי לערעורים של מזרח אפריקה שמושבו בקניה והחל למלא תפקיד זה ב-22 במרץ 1958. הוא מילא תפקיד זה עד ל-19 במאי 1961, עת פרש לגמלאות ושב לאנגליה. בשנת 1965 הגיעו חייו של קורי לסיומם כאשר נדרס על ידי מכונית בעת שטייל באזור כפרי.
משפט רצח ארלוזורוב

תפקידו השיפוטי החשוב ביותר של קורי בתקופת כהונתו בארץ ישראל היה תפקיד אב בית הדין, ראש ההרכב, במשפט רצח ארלוזורוב בשנת 1934. לצדו ישבו בדין במשפט זה השופטים יוסף משה ולירו היהודי ועלי חסנה הערבי. היה זה משפט שהסעיר את היישוב היהודי וגרם לקרע בין תנועת העבודה שהנהיגה את היישוב, לבין התנועה הרוויזיוניסטית. במשפט הואשמו ברציחתו של ארלוזורוב שני פעילים רוויזיוניסטים, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט.
בתום המשפט, שהתמשך כעשרה חודשים והסתיים ב-8 ביולי 1934, קרא השופט קורי את פסק הדין; אברהם סטבסקי הורשע ברצח וצבי רוזנבלט זוכה. הרשעתו של סטבסקי הייתה ברוב דעות של השופטים קורי וחסנה, כאשר השופט ולירו, בדעת מיעוט, סבר שיש לזכותו. על סטבסקי הוטל עונש מוות. בערעור, בטלו השופטים פרנסיס בייקר, ג'וליאן דה-פרייטס ומייקל מקדונל, ב-20 ביולי 1934, את פסק הדין וזיכו את סטבסקי פה אחד, בהיעדר עדות מסייעת, לעדות של סימה ארלוזורוב.
אופיו וגישתו המשפטית

קורי גילה יחס מתנשא, לא רק כלפי תושבי הארץ הנידונים לפניו, אלא גם כלפי חבריו השופטים הבריטים בארץ ישראל. השופט היהודי גד פרומקין, שכיהן בבית המשפט העליון המנדטורי, תיאר אותו כך: "בוגר איטון וקיימברידג' וחבר לשכת עורכי הדין האנגלית...ראה עצמו עליון מעל חבריו הבריטים...וזאת בלי לומר כי נהג כסנוב כלפי אלו שלא היו בריטים ושאף ליצור מחיצה בינו לבינם...הוא אהב טקסים וכאשר עבר לכהן כזקן השופטים בפיג'י הוא נהנה מן הריטואלים שהיו נלווים לתפקיד כזה במושבה כה נידחת...הוא סיפר לחבריו על מספר הסירות והמשרתים שיש לו ושלח להם צילום שלו בלבושו הרשמי כשנער שחור אוחז בשולי גלימתו".
.
אופיינית הייתה התנהגותו ביום פתיחת משפט רצח ארלוזורוב ב-25 באפריל 1934:
גישתו השיפוטית של קורי הייתה דומה לזו של השופטים הבריטים מייקל מקדונל ותומאס הייקראפט, אשר מילאו בזה אחר זה את תפקיד זקן השופטים בארץ ישראל. שניהם נקטו גישה סנובית ומתנשאת על תושבי הארץ, שנחשבו בעיניהם כ"ילידים" וסברו כי אין להחיל עליהם את העקרונות הנעלים של המשפט הבריטי. אף קורי הקפיד על שמירת גבול ברור בינו לבין תושבי הארץ ונקט גם הוא גישה שאין לייבא לארץ ישראל את המשפט האנגלי.
לקריאה נוספת

נתן ברון, שופטים ומשפטנים בארץ ישראל, הוצאת מאגנס, .2008
שבתי טבת, רצח ארלוזורוב, תל אביב: שוקן, 1982.
אב"א אחימאיר, המשפט, בהוצאת הוועד להנצחת כתביו, 1968.
הערות שוליים

↑  Philip Snow, The years of hope, Redciff press, 1977. page 194.
↑  Assaf Likhovski, Law and Identity in Mandate Palestine UNC Press 2006. page 66
↑  שבתי טבת, רצח ארלוזורוב. הוצאת שוקן,1982. עמ'231
Wet Wet Wet

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קליידבנק 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 סוגה:  רוק קל 
 חברת תקליטים:  אוני רקורדס 
 www.wetwetwet.co.uk
 
Wet Wet Wet (בתרגום חופשי: רטוב רטוב רטוב) היא להקת רוק קל סקוטית שנוסדה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה יצרה כמה להיטים בשנות ה-80 ובשנות ה-90 שהצליחו במצעד הבריטי ובעולם.
הרכב הלהקה

בלהקה ארבעה חברים: מרטי פלו (שירה), טומי קנינגהאם (תופים, שירה), גראהם קלארק (באס, שירה), וניל מיטשל (קלידים, שירה). גריים דופין (גיטרה, שירה) נמצא עם הלהקה עוד משנת 1983 והוא מעין חבר להקה לא רשמי.
הקמת הלהקה

הרביעייה הוקמה עוד בהיותם בבית הספר התיכון "קליידבנק" בעיר קליידבנק שבסקוטלנד ב-1982, תחת השם "וורטקס מואושן" (Vortex Motion).
גראהם קלארק וטומי קנינגהאם נפגשו באוטובוס בית הספר והפכו לחברים קרובים, חברם המשותף ניל מיטשל הבטיח לספק כלי נגינה, ויחד עם מארק מקלכלן (אשר שינה את שמו לשם הבמה מרטי פלו), הקימו את להקת "וורטקס מואושן" אשר שמה שונה בהמשך ל-Wet Wet Wet (ווט ווט ווט - מאנגלית, רטוב רטוב רטוב).
הצלחת הלהקה

לאחר קבלת חוזה הקלטות עם חברת ההפקות פוליגרם (PolyGram) בשנת 1985, הלהקה הוציאה את להיטם הראשון שנתיים מאוחר יותר "מאחלים לי מזל" ("Wishing I Was Lucky"), שהגיע למקום שישי בתרשים הסינגלים בממלכה המאוחדת בשנת 1987.
בשנת 1988, הגיעה הלהקה למקום הראשון עם גרסת הכיסוי ללהיטם של הביטלס "עם מעט עזרה מידידי" ("With a Little Help from My Friends"), שהוקלט עבור קרן הצדקה "קו לילד" לצדקה. לאחר להיט גרסת כיסוי נוסף לשירם של הביטלס, "היא עוזבת את הבית" ("She's Leaving Home"; בשיתוף בילי בראג), הוציאה הלהקה אלבום אשר צבר הצלחה בארצות הברית.
בשנת 1994, הוציאה הלהקה את גרסת הכיסוי הגדולה ביותר שלהם ללהיטם הידוע של הטרוגס "האהבה נמצאת בכל מקום" ("Love Is All Around"), שיר הנושא לסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת" אשר זכה להצלחה בינלאומית גדולה ובילה עשרה שבועות בראש המצעד הבריטי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Popped In Souled Out :1987
Holding Back the River :1989
High on the Happy Side :1992
Picture This :1995
1997: ‏ 10
Timeless :2007
2021: The Journey
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

The Memphis Sessions :1988
1993: End of Part One: Their Greatest Hits
2004: The Greatest Hits
2007: The Best of Wet Wet Wet
2008: Best of Wet Wet Wet
2010: Sweet Little Mystery: The Collection
2013: Step by Step: The Greatest Hits
אדמסטאון

| --- | --- |
נוף אדמסטאון
נוף אדמסטאון
 טריטוריה:  פיטקרן פיטקרן
 ראש העיר:  מייק וורן
 על שם:  ג'ון אדמס 
 שטח:  4.6 קמ"ר
 גובה:  5 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  47
  ‑ צפיפות:  8.7 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  25°04′00″S 130°06′00″W﻿ / ﻿25.066666666667°S 130.1°W﻿ / -25.066666666667; -130.1 
 אזור זמן:  UTC-8
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת האי פיטקרן מוגדלת) האוקיינוס השקטאדמסטאון(למפת האי פיטקרן רגילה) האוקיינוס השקטאדמסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אדמסטאון (באנגלית: Adamstown) היא היישוב היחידי ועיר הבירה של איי פיטקרן. היישוב, הממוקם בצפון האי וקרוי על שם ג'ון אדמס - ממורדי הבאונטי. ביישוב מתגוררים 47 תושבים, בעיקר צאצאיהם של מורדי הבאונטי. היישוב הוא עיר הבירה הרשמית השנייה הקטנה ביותר בעולם (אחרי קינג אדוארד פוינט).
ביישוב כנסייה ובית ספר, ועל אף ריחוקו של האי, לכל תושביו יש חיבור לרשת האינטרנט, רשת טלפון ויכולת קליטת שידורי טלוויזיה.
הערות שוליים

↑  צרות בגן עדן, באתר הארץ, 29 ביוני 2001
↑  Bill Haigh, Adamstown, www.stamps.gov.pn
| בירות מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה: קנברה • נורפוק: קינגסטון |  |
| מלנזיה | איי שלמה: הוניארה • ונואטו: פורט וילה • מזרח טימור: דילי • פיג'י: סובה • פפואה גינאה החדשה: פורט מורסבי • קלדוניה החדשה: נומאה |  |
| מיקרונזיה | איי מריאנה הצפוניים: קפיטל היל • איי מרשל: מג'ורו • גואם: האגטנה • מיקרונזיה: פליקיר • נאורו: יארן (בירה דה-פאקטו) • פלאו: נגרולמוד • קיריבטי: דרום טאראווה |  |
| פולינזיה | איי קוק: אוורואה • הוואי: הונולולו • ואליס ופוטונה: מאטה אוטו • טובאלו: פונאפוטי • טונגה: נוקואלופה • טוקלאו: (לכל אטול מרכז אדמיניסטרטיבי משלו) • ניואה: אלופי • ניו זילנד: ולינגטון • סמואה: אפיה • סמואה האמריקנית: פאגו פאגו, פאגאטוגו (מושב הממשלה) • פולינזיה הצרפתית: פפאטה • פיטקרן: אדמסטאון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015119111  VIAF: 317285291   WorldCat (עם VIAF): 317285291 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבי עברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 53 בערך) תל אביב, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  בארבי רקורדס
 
אבי עברי (נולד ב־1971) הוא זמר, מחזאי ובמאי ישראלי. בשנות ה-90 היה חלק מצמד רוקט. כיום הוא מרצה, יועץ ומאמן זוגי.
קריירה מוזיקלית

ב-1991 הקימו אבי עברי וליאור קינג את צמד רוקט, והחלו להופיע ברחבי הארץ בהצלחה גדולה, שבעה ימים בשבוע השואו של אבי על הבמה בשילוב סטנד אפ הציבה את הצמד במקום מוביל בתחום להקות הקאברים. שנתיים לאחר מכן הם הוחתמו בחברת התקליטים הד ארצי, וב-1995 יצא אלבום הבכורה שלהם "צמד רוקט". מתוך 11 שירי האלבום בלט במיוחד השיר "שיהיה". שכתב עברי והיה להיט שכלל קליפ מרגש במיוחד עם השחקנית טל מן. האלבום, בסגנון פופ קליל, נכשל מסחרית ולאחריו התפרק הצמד כשקינג עבר לתחום המחשבים ועברי לתחום התיאטרון.
בשנת 1998 התמקד עברי בקריירת התיאטרון, הפך לתסריטאי ולבמאי ואף הקים תיאטרון נודד בשם "תיאטרון עברי", שבו הועלו בעיקר מחזות זמר לילדים.
לאחר פירוק התיאטרון, החליט עברי בשנת 2006 לעשות ניסיון נוסף לשקם את הקריירה המוזיקלית, והוחתם בלייבל בארבי רקורדס של מועדון הבארבי. שנה לאחר מכן הוא הוציא את אלבום הבכורה "אושר בטוח" בהפקתו המוזיקלית של שמוליק דניאל. האלבום, שאופיין בשירים בסגנון רוק רך ופופ, זכה להצלחה ומתוכו בלטו הלהיטים "שיר שמח", ו"עכשיו תורי".
דרך שמוליק דניאל, הכיר עברי את עמיר בניון, ובשנת 2008 שיתפו השניים פעולה בשירו של בניון "נדבר מחר", מתוך אלבומו "עומד בשער". בעקבות הצלחת שיתוף הפעולה החליט עברי להוציא את אלבום הסולו השני שלו ב"נבל עשור", הלייבל של בניון, תוך שיתוף פעולה עם בניון שעיבד והפיק מוזיקלית אלבום זה.
אבי עברי כיום 2022 יועץ ומאמן זוגי וממשיך להקליט את שיריו במקביל .
דיסקוגרפיה

צמד רוקט (1995)
אושר בטוח (2007)
Unison

Unison (בעברית: הרמוניה) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 1990 על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואפיק רקורדס. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.
מבחינה מוזיקלית האלבום נחשב למגוון מוזיקלית וכולל שילוב של בלדות ושירי דאנס.
רקע והפקה

דיון עבדה על האלבום עם כמה כותבים ומפיקים בהם: כריסטופר ניל, דייוויד פוסטר, טום קין ואנדי גולדמרק. האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שהחמיאו בעיקר לקולה של דיון ולטכניקה שלה, וגם החמיאו לתוכן האלבום.
האלבום זיכה את דיון בפרס ג'ונו בקטגוריית אלבום השנה, ובאותה שנה היא זכתה בפרס ג'ונו נוסף בקטגוריית "הווקאליסטית של השנה".
הצלחה

מבחינה מסחרית האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית עם מכירות של 1.2 מיליון עותקים. בבריטניה האלבום הגיע למעמד אלבום זהב עם מכירות של 100 אלף עותקים. גם בצרפת האלבום הגיע למעמד זהב עם מכירות של 145 אלף עותקים.
בקנדה האלבום זכה להצלחה מסחררת כאשר מכר 700 אלף עותקים, ובכך הגיע למעמד של 7 פלטינות ודורג במשך שנתיים רצופות במצעד 100 האלבומים המצליחים ביותר לשנה מסוימת (בשנים 1990 ו-1991). בסך הכל מכירות האלבום עומדות נכון ל-2018 על 3 מיליון עותקים.