stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אירלנד – סן מרינו

| יחסי אירלנד – סן מרינו |
| --- | --- |
אירלנד: סן מרינו


אירלנד: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 61
אוכלוסייה
5,268,332: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 55,254
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אירלנד וסן מרינו כוננו ב-13 בינואר 1995. ב-4 ביולי 2012, שתי המדינות חתמו על הסכם בדבר חילוף המידע בנוגע למיסים. היחסים בין המדינות לבביים, המדינות מקיימות קשרים בכלכלה ובמסחר.
יחסים כלכליים

אירלנד וסן מרינו מקיימות שיתוף פעולה כלכלי ומסחרי נרחב. מדי שנה, סך הסחר בין המדינות מסתכם במאות אלפי דולרים. אירלנד מייצאת בעיקר מחשבים וסן מרינו מייצאת בעיקר מכונות.
בשנת 2011, הסחר בין המדינות הסתכם בסך 616.8 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 543 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 73.8 אלף דולר בלבד.
בשנת 2012, הסחר בין המדינות הסתכם בסך 151.1 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 139 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 12.1 אלף דולר.
בשנת 2013, הסחר בין המדינות הסתכם בסך 136.6 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 124 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 12.6 אלף דולר.
בשנת 2014, הסחר בין המדינות הסתכם בסך 177.9 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 34.9 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 143 אלף דולר.
בשנת 2015, הסחר בין המדינות הסתכם בסך 83.2 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 51.8 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 31.4 אלף דולר.
סך כל הסחר בשנים הללו הסתכם בסך 1165.6 אלף דולר, כאשר אירלנד ייצאה סחורה בשווי 892.7 אלף דולר וסן מרינו ייצאה סחורה בשווי 272.9 אלף דולר.
| שנה | ייצוא אירלנדי | ייצוא סן מרינזי | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | 51.8 אלף דולר | 31.4 אלף דולר | 83.2 אלף דולר |
| 2014 | 34.9 אלף דולר | 143 אלף דולר | 177.9 אלף דולר |
| 2013 | 124 אלף דולר | 12.6 אלף דולר | 136.6 אלף דולר |
| 2012 | 139 אלף דולר | 12.1 אלף דולר | 151.1 אלף דולר |
| 2011 | 543 אלף דולר | 73.8 אלף דולר | 616.8 אלף דולר |
| סה"כ | 892.7 אלף דולר | 272.9 אלף דולר | 1165.6 אלף דולר |
ייצוג

סן מרינו מיוצגת באירלנד על ידי קונסוליה כללית בדבלין, בירת אירלנד.
אירלנד מיוצגת בסן מרינו על ידי שגרירות בסן מרינו, בירת סן מרינו.
יחסי אירלנד – דרום אפריקה

| יחסי אירלנד – דרום אפריקה |
| --- | --- |
אירלנד: דרום אפריקה


אירלנד: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 1,219,090
אוכלוסייה
5,268,332: 64,192,939
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 5,885
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–דרום אפריקה הם היחסים הדו-צדדיים בין אירלנד לדרום אפריקה.
רקע

קיים קשר היסטורי דו-צדדי בין אירלנד לדרום אפריקה. שתי המדינות הקימו שגרירויות בשטחה של האחרת, בדבלין ופרטוריה. השגרירות בדרום אפריקה של אירלנד מפקחת גם על העניינים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו וגם בזימבבואה.
נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה אמר כי קיימים "יחסים מיוחדים" בין שתי המדינות. בשנת 2006 הייתה דרום אפריקה "שותפת הסחר ה-33 בגודלה באירלנד", ובשנת 2008 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ביותר מ-500 מיליון אירו לשנה על פי RTÉ.
היסטוריה

המיסיונרים האיריים פעלו בדרום אפריקה עוד מלפני 1860.
פתיחת היחסים הדו-צדדיים על ידי שתי הממשלות בשנות ה-30 וה-40, לאחר ביקור ממלכתי מוצלח של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יי.בי. הרצוג בדבלין בשנת 1930. באותה תקופה, הקשרים בין שתי "הדומיניונים חסרי המנוחה" היו לבביים במיוחד, והתבססו גם על הזדהות לאומית קדומה יותר עם מטרת הבורים במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902, אך חששות מפני העלויות מנעו חילופי נציבים עליונים. אף על פי כן, התקיימו ביקורים פרטיים קבועים של הנציבים הגבוהים של דרום אפריקה בלונדון, ובמיוחד צ'ארלס טה ווטר בשנות ה-30 של המאה ה-20, וד"ר א. ל. גייר, שהיה אורח של הטאואש אמון דה ואלרה בשנת 1952. שיקולים כלכליים גרידא מנעו חילופי שגרירים הדדיים, בשנות ה-60 מנעה עמדה עקרונית של אירלנד נגד האפרטהייד שדרוג כזה של היחסים. כתוצאה מכך אירלנד הייתה המדינה היחידה באיחוד האירופי שלא קיימה יחסים דיפלומטיים מלאים עם דרום אפריקה עד 1993. סוכם על חילופי שגרירים עם ממשל דה קלרק לקראת סיום האפרטהייד, למרות מחאות קולניות של התנועה האירית נגד האפרטהייד, בהובלתם של קאדר ולואיז אסמל. השגרירות האירית נפתחה בפרטוריה בשנת 1994.
מראשית שנות ה-60 אירלנד התנגדה נחרצות לאפרטהייד בדרום אפריקה. נלסון מנדלה הדרום אפריקני, זכה ליקיר העיר דבלין בשנת 1988 בזמן שהיה אסיר פוליטי; הוא גבה את הפרס עם שחרורו בשנת 1990. קשרים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1994.
בנובמבר 2003 הבטיח בריאן קואן, בעודו מסייר באפריקה כשר לענייני חוץ של אירלנד, לנשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי, כי אירלנד תדגיש את הבעיות האפריקניות כאשר תעלה לנשיאות המועצה של האיחוד האירופי בינואר 2004.
סגן נשיא דרום אפריקה פומזיל מלבו-נגוקוקה ושרים רבים אחרים של ממשלת דרום אפריקה פגשו את נשיא אירלנד מארי מקאליס, הטאואיש ברטי אהרן ובכירים איריים אחרים בדבלין בנובמבר 2006. הם באו לבחון את הפריחה הכלכלית של אירלנד, הנמר הקלטי.
מייקל מרטין הוביל משלחת סחר לדרום אפריקה בספטמבר 2006, שחתמה שם על חוזים.
ברטי אהרן ומייקל מרטין הובילו משימת סחר בת שלושה ימים לדרום אפריקה בינואר 2008. ESB International ו-Eskom חתמו על חוזה חדש בסך 4.5 מיליון אירו במטה יוהנסבורג של יסקום. עסקות סחר אחרות בין שתי המדינות הגיעו גם הן.
סיוע

התוכנית לסיוע אירי עבור דרום אפריקה הוקמה על ידי ממשלת אירלנד בשנת 1994.
יחסי טורקיה – סרי לנקה

| יחסי טורקיה – סרי לנקה |
| --- | --- |
טורקיה: סרי לנקה


טורקיה: סרי לנקה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 65,610
אוכלוסייה
87,527,097: 23,135,235
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 84,357
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 3,646
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–סרי לנקה הם יחסי החוץ בין סרי לנקה לטורקיה. טורקיה מחזיקה בסרי לנקה שגרירות בקולומבו מאז 2013. סרי לנקה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה מאז 2012.
היסטוריה

היחסים בין סרי לנקה לטורקיה היו קיימים לפני הקמת שתי המדינות המודרניות. היחסים הפורמליים הראשונים של טורקיה עם סרי לנקה החלו עם שליחת האימפריה העות'מאנית קונסול כבוד לסרי לנקה. הקונסוליה פעלה בגאלה מ-1864 ועד 1915.
יחסים דיפלומטיים

טורקיה תמכה היסטורית במחויבותה של סרי לנקה לנייטרליות.  היחסים בדרך כלל היו ידידותיים מאוד - במיוחד עם ממשלות המפלגה הלאומית המאוחדת, כגון ממשלת ג'וניוס ג'אייווארדנה שנתנה למדיניות החוץ של סרי לנקה אוריינטציה מערבית מובהקת. לפני כן, היחסים היו מתוחים  עם ממשלת מפלגת החופש של סרי לנקה בראשותו של סירימאבו בנדרנאיקה, אשר לא האמין עמוקות במערב וטיפח את היחסים עם סין במקום זאת.
ראש הממשלה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר בסרי לנקה לאחר רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004.
יחסים כלכליים

נפח הסחר בין שתי המדינות היה 185.7 מיליון דולר בשנת 2019 (יצוא/יבוא טורקי: 84.3/101.4 מיליון דולר).
יחסי טורקיה – כורדיסטן העיראקית

| יחסי כורדיסטן–טורקיה |
| --- | --- |
כורדיסטן: טורקיה


כורדיסטן: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
191,660: 783,562
אוכלוסייה
28,000,000‏‏‏: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 12,659
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי טורקיה–כורדיסטן העיראקית הם היחסים הדו-צדדים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין כורדיסטן העיראקית. יחסיה ההיסטוריים של טורקיה ושל עיראק וכורדיסטן העיראקית ידעו עליות ומורדות רבות עד ימינו. כיום, ישנה מתיחות בין שתי המדינות משום שהממשלה הטורקית חוששת מהקמת מדינה כורדית בשטחי טורקיה.
היסטוריה

החלטתו של סדאם חוסיין לכבוש את כווית בשנת 1990 יצרה משבר גדול עבור מדיניות החוץ הטורקית. המשבר נגמר לאחר שנשיא טורקיה, טורגוט אזאל, החל לתמוך בקואליציה האנטי-עיראקית בראשות ארצות הברית. המתנגדים למדיניות החוץ של אזאל חששו מהפסקת המסחר המשמעותי בנפט ובאנרגיה עם עיראק, ואף התפרקות המדינה העיראקית, אשר יכלה להוביל להקמת מדינה כורדית עצמאית. הקמת מדינה כורדית יכלה לגרום לצמיחה של לאומיות כורדית במזרח אנטוליה.
במהלך המלחמה, מיליוני פליטים כורדים ברחו לטורקיה השכנה, במטרה למצוא מקלט במדינה. לאחר סיום המלחמה, רוב הכורדים חזרו לצפון עיראק, מה שגרם דה פקטו להקמת מדינה אוטונומית עצמאית בצפון עיראק. למרות שהיא עדיין חוששת לגבי הקמת כורדיסטן עצמאית בצפון טורקיה, המדינה נהנית מיצוא הנפט מכירכוכ דרך הצינור לג'ייהאן.
קשרים כלכליים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעקבות שיתוף הפעולה בין שתי המדינות, המסחר בין טורקיה לכורדיסטן העיראקית גדל בכ-900% מאז 2002.
ראו גם

יחסי החוץ של טורקיה
יחסי טורקיה–עיראק
ינון נאמן

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1936 מִשְׁמַר הַשָּׁרוֹן, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  23 בדצמבר 1965 (בגיל 29) 
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  מחול, כוריאוגרפיה, שירה, הלחנה, מוזיקה, כתיבה, משחק, בימוי
 
ינון נאמן (כ"ג בחשוון ה'תרצ"ז, 8 בנובמבר 1936 – כ"ט בכסלו ה'תשכ"ו, 23 בדצמבר 1965) היה יוצר רב תחומי, בן קיבוץ משמר השרון, שנפטר והוא בן 29 בלבד.
רקדן, כוריאוגרף, משורר, מלחין, מעבד, מנצח, סופר, שחקן ובמאי, בנוסף לעבודתו הקבועה בענפי החקלאות (לול, מטעים ומכוורת) במשק.
ביוגרפיה

תלמידן של גרטרוד קראוס ושרה לוי תנאי, השתתף בתיאטרון הלירי של אנה סוקולוב, בלהקות הריקוד של רינה שחם ונעמי אלסקובסקי ובמחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הקאמרי.
עיקר פעילותו האומנותית הייתה בקיבוצו, בו עיצב מחדש את דמותם של החגים המסורתיים כמו את חגי העבודה והטבע, ואילו לקהל הרחב נתגלה רק בפסטיבל הזמר של שנת 1964 (תשכ"ד), בשירו "כשושנה בן החוחים" למילים מן המקורות, בביצועים של מקהלת רינת ונחמה הנדל, ובעיבודו של גיל אלדמע.
לכל אחד משני פסטיבלי הזמר הבאים נתקבלו שני שירים שלו:
ב-1965 (ה'תשכ"ה), היו אלה "יפה נוף" למילים של יהודה הלוי, בביצועים של נחמה הנדל (שגם עיבדה) ונשות המקהלה לזמר עם, ו"חנה על חלון יושבת" למילים של דוד פרישמן, ובביצועים של יפה ירקוני והמקהלה לזמר עם, ובעיבודו של שמעון כהן.
ב-1966 (ה'תשכ"ו) היו אלה "דבש", שירו המפורסם ביותר, לו כתב גם את המילים וגם את הלחן, שבוצע על ידי הפרברים וחדוה ודוד, ו"מנהג חדש" למילים של חיים נחמן ביאליק בביצועים של האחיות שמר ועליזה עזיקרי. את שני השירים עיבד גיל אלדמע.
לאחר מותו כתב אמנון בקר מילים חדשות לשיר מעזבונו של נאמן. השיר נקרא "שלכת", ומילותיו יוצרות באקרוסטיכון, את השם ינון נאמן. השיר זכה להצלחה ובוצע בין השאר על ידי חוה אלברשטיין (באלבום "כמו צמח בר"), שלישיית "בנות חוה", נורית גלרון ושולי נתן.
עולם המקרא כמו מורשת ישראל היו מקורותיו ומהם לחניו לטקסטים של יהודה הלוי ושלמה אבן גבירול. יחד עם זאת, קשוב היה לטבע, לעבודתו בחקלאות ולנופי הארץ, וכל אלה באו לידי ביטוי ביצירתו.
לקריאה נוספת

"ראשית קציר" בעריכת ש. קפלן, בהוצאת המרכז לחינוך ותרבות.
"ינון", חוברת לזכרו בהוצאת הקיבוץ המאוחד ומשמר השרון.
ינון נאמן, כתבים - מכלול יצירתו הספרותית של ינון נאמן. עורכים: לאה צבעוני ועוזי שלו, צבעונים הוצאה לאור, 2023
הערות שוליים

↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך : גיל אלדמע, "מנהג חדש בא למדינה", (עיבוד), (זמר), נושא ישן : חזור, נושא ישן : נעורים, נושא ישן : הרכב מקהלה (2 קולות), ינון נאמן, חיים נחמן ביאליק (1934), גיל אלדמע,  מתוך שירים למקהלה, משרד החינוך התרבות והספורט, (עמוד 39)
↑   ינון נאמן, אלוהים, רק אתה היודע את סיבת כאבי, באתר הארץ, 15 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312520205171  ISNI: 0000 0003 6965 2878  MusicBrainz: d250d6d7-5d1c-4048-bab3-03f8210336db  VIAF: 243923573   WorldCat (עם VIAF): 243923573
יחסי טורקיה – מזרח טימור

| יחסי טורקיה – מזרח טימור |
| --- | --- |
טורקיה: מזרח טימור


טורקיה: מזרח טימור
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 14,874
אוכלוסייה
87,527,097: 1,405,123
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 2,243
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 1,596
משטר
משטר נשיאותי: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי טורקיה–מזרח טימור הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור.
היסטוריה

בין הרפובליקה הטורקית לבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
טורקיה היא אחת מהמדינות הראשונות בעולם להכיר ולכונן יחסים דיפלומטיים רשמיים עם מזרח טימור לאחר קבלת העצמאות הרשמית שלה מארגון האומות המאוחדות ב-20 במאי 2002. השגרירות הטורקית בג'קרטה, בירת אינדונזיה הסמוכה, אמונה על מזרח טימור משנת 2003 ואילך.
הדיאלוג הפוליטי העיקרי של טורקיה ומזרח טימור מתקיים בארגון המדינות דוברות הפורטוגזית (CPLP - Community of Portuguese Language Countries). טורקיה נכנסה לארגון במעמד מדינה משקיפה נלווה בזמן הוועידה העשירית שלו שנערכה בדילי, בירת מזרח טימור ב-23 ביולי 2014. בנוסף לכך, שיתוף הפעולה של טורקיה עם המדינות הלא מפותחות נוגע במקצת בשיתוף הפעולה עם מזרח טימור.
ההתייעצויות הפוליטיות הראשונות שבין טורקיה לבין מזרח טימור התקיימו ב-16 במאי 2018 באנקרה, בירת טורקיה. ההתייעצויות הפוליטיות הללו היוו את האינטראקציה הפוליטית הראשונה הרשמית ביחסים הדיפלומטיים שבין טורקיה למזרח טימור.
כניסה למדינה

אזרחי מזרח טימור המבקשים להיכנס, לבקר ולשהות בטורקיה, נדרשים להוציא אשרה אלקטרונית (e-Visa) לפני הגעתם למדינה.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה אינה מיוצגת במזרח טימור, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. טורקיה האמינה את שגרירותה שבג'קרטה, בירת אינדונזיה הסמוכה, על מזרח טימור.
מזרח טימור אינה מיוצגת בטורקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יורגן אלכסנדר קנודטזון

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1854 טרונדהיים, נורווגיה 
 פטירה:  7 בינואר 1917 (בגיל 62) אוסלו, נורווגיה 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  נורווגיה
 מוסדות:  אוניברסיטת אוסלו 
 פרסים והוקרה:  פרס פריטיוף ננסן להישג יוצא דופן במחקר, קטגוריית היסטוריה-פילוסופיה (1910) 
 תרומות עיקריות
 מחלוצי חקר השפה החתית, על סמך מכתבי ארזווה (ממכתבי אל עמראנה) אפיין את החתית כשפה הינדו אירופאית.
 
יורגן אלכסנדר קנודטזון (בנורווגית: Jørgen Alexander Knudtzon; ‏9 בספטמבר 1854 – 7 בינואר 1917) בלשן ואשורולוג נורווגי.
נולד בעיר טרונדהיים. למד באוניברסיטת אוסלו והתמחה באכדית, ערבית ועברית. ב-1894 קיבל מעמד של "מדען ממשלתי" (בנורווגית: Statsstipendiat; מלגה מיוחדת למדענים מטעם הממשלה הנורווגית), ומשנת 1907 היה פרופסור לשפות שמיות באוניברסיטת אוסלו.
בשנים 1907 ו-1915 פרסם בשני כרכים את כל מכתבי אל-עמארנה שהיו ידועים בעת ההיא, המהדורה כללה תעתיק, תרגום, פירוש לשוני והסבר והיסטורי שנכתב על ידי אוטו ובר (Weber). קנודטזון היה מחלוצי חקר השפה החתית. על סמך  שני מכתבי ארזוה  בקורפוס ממכתבי אל-עמארנה, שנכתבו בשפה החתית (ולא באכדית כמו רוב המכתבים), אפיין את החתית כשפה הינדו אירופאית.
מעבודותיו

Die zwei Arzawa Briefe: Die ältesten Urkunden in Indogermanischer Sprache. Leipzig: J. C. Hinrichs. 1902.
יחסי טורקיה – סאו טומה ופרינסיפה

| יחסי טורקיה – סאו טומה ופרינסיפה |
| --- | --- |
טורקיה: סאו טומה ופרינסיפה


טורקיה: סאו טומה ופרינסיפה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 964
אוכלוסייה
87,527,097: 236,716
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 603
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 2,548
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי טורקיה–סאו טומה ופרינסיפה הם יחסי החוץ בין סאו טומה ופרינסיפה וטורקיה.
יחסים דיפלומטיים

לטורקיה מערכת יחסים עם סאו טומה ופרינסיפה המשתרעת על פני יותר מ-300 שנה. היחסים החלו עם הגעתם של יהודים ספרדים לאימפריה העות'מאנית, שם הם ניצלו את הקשרים שלהם עם יהודים ספרדים אחרים, כולל האנוסים שבאו לבסס נוכחות חוף יהודית בסאו טומה ובפרינסיפה כלאנסדוס. בשנת 1672, עם הקמת האינקוויזיציה הפורטוגזית בסאו טומה ופרינסיפה, אירע גל הגירה של יהודים ספרדים ואנוסים לאימפריה העות'מאנית.
היחסים בין המדינות התחזקו בשנת 1977 כאשר טורקיה שיתפה פעולה עם אמנת לומה ובהמשך להסכם קוטונו להעברת סיוע פיתוח לסאו טומה ופרינסיפה וקרנות להקל על שיקום סאו טומה.
יחסים כלכליים

נפח הסחר בין שתי המדינות עמד על 2.3 מיליון דולר בשנת 2019.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מיוצגת בסאו טומה ופרינסיפה באמצעות שגרירותה בליברוויל, גבון.
סאו טומה ופרינסיפה מיוצגת בטורקיה באמצעות שגרירותה בליסבון, פורטוגל.
יחסי אירלנד – ניו זילנד

| יחסי אירלנד – ניו זילנד |
| --- | --- |
אירלנד: ניו זילנד


אירלנד: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 268,838
אוכלוסייה
5,268,332: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 48,524
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אירלנד–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד לניו זילנד. שתי המדינות הן אומות דוברות אנגלית. כתוצאה מרעב ועוני, כמה אלפי אירים היגרו לניו זילנד, שם כיום כ-18% מהאוכלוסייה יכולים לטעון למורשת האירית. שתי המדינות חברות בקבוצת אוסטרליה, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה

מבחינה היסטורית, אירלנד וגם ניו זילנד היו קשורות מבחינה חוקתית, כאשר בריטניה הקימה רשמית את המושבה של ניו דרום ויילס בשנת 1788, שכללה את מרבית ניו זילנד של ימינו. בשנת 1840 הצטרפה ניו זילנד רשמית לאימפריה הבריטית לאחר חתימת הסכם וייטאנגי. הקשר העיקרי הראשון בין שתי המדינות היה במהלך ההגירה הראשונה של אירלנד לניו זילנד. מכיוון שהאירים נחשבו ל"בריטים", לא ידוע מי היו האירים הראשונים שהגיעו לניו זילנד, אולם המהגרים האיריים הראשונים שהגיעו לניו זילנד הגיעו בסביבות 1840, כאשר החברה הניו זילנדית החלה לסייע לראשונה. מהגרים להתיישב בניו זילנד. בהשוואה להגירה האירית לצפון אמריקה ואוסטרליה, מעט מאוד אירים היגרו לניו זילנד, בעיקר בגלל עלות הנסיעה והמרחק העצום בין שתי המדינות. עם זאת, במהלך השנים כמה גלים של אירים נדדו לניו זילנד וכתוצאה מכך, כ-18% - מאוכלוסיית ניו זילנד כיום יכולה לטעון ממוצא אירי.
חיילים אירים וגם ניו זילנדים לחמו זה לצד זה למען האימפריה הבריטית במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902 ובמלחמת העולם הראשונה בשנים 1914–1918, במיוחד במהלך מערכת גליפולי. במהלך עליית הפסחא בשנת 1916 וכאשר אירלנד הכריזה על עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1919, רבים מהאירים-ניו זילנדים היו מעורבים בגורם האירי, אולם מספרם מעולם לא היה גדול מה שאפשר לייחס לעובדה שרוב אלה שמקורם האירי במדינה היו כבר בני הדור הניו זילנדי בני הדור השני עם קשרים רופפים עם אירלנד. עד שנת 1947, ניו זילנד הפכה למעשה לאומה עצמאית לאחר שקיבלה את חוק אימוץ ווסטמינסטר.
לאחר העצמאות

במאי 1948 נסע הטאואישאה אמון דה ואלרה האירי לשעבר לניו זילנד בבקשת תמיכה באירלנד המאוחדת, אך לא הצליח בגלל העובדה שאירלנד נותרה נייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה ואילו ניו זילנד נלחמה תחת חבר העמים במלחמה. אף כי ניו זילנד לא תמכה באירלנד המאוחדת, ניו זילנדים רבים עדיין מחזיקים באירלנד כתורמת חשובה למדינתם הן מבחינה תרבותית והן מבחינה היסטורית.
בשנת 1976 פתחה אירלנד קונסוליית-כבוד באוקלנד שתייצג את האינטרסים האיריים במדינה. בשנת 2000, ניו זילנד פתחה מחדש קונסוליה כללית של כבוד בדבלין. שתי המדינות מקיימות קשרים פוליטיים חזקים ואינטרסים דומים בכל הקשור לשינויי אקלים והחלטות לשלום באזורי בעיות ברחבי העולם. כמה ראשי ממשלה ביקרו במדינות זו של זו בהתאמה. יתר על כן, שלושה מראשות ממשלת ניו זילנד נולדו באירלנד. שתי המדינות הקימו אשרת עבודה וחופשה אחת עם השנייה ועובדות ביחד בתחום החקלאות.
עד 2018 לא היו לשתי המדינות שגרירויות תושבות בבירת זו, כאשר שגרירות אירלנד בקנברה, אוסטרליה הוסמכה אף לוולינגטון, והנציבות העליונה של ניו זילנד בלונדון בבריטניה הוסמכה אף לדבלין. אולם באוגוסט אותה שנה פתחה אירלנד את השגרירות הראשונה שלה בוולינגטון. בנובמבר פתחה ניו זילנד את השגרירות הראשונה שלה בדבלין.
ביקורים רשמיים

ביקורי נשיאות וראש ממשלה (Taoiseach) מאירלנד בניו זילנד
הנשיא פטריק הילרי (1985).
הטשך צ'ארלס הוהי (1988).
הנשיאה מארי מקאליס (1998, 2007).
הנשיא מייקל היגינס (2017).
ביקורי ראש ממשלה מניו זילנד באירלנד
ראש הממשלה ביל רולינג (1975).
ראש הממשלה הלן קלארק (2005).
יחסי סחר

בשנת 2015 ייצאה אירלנד יצוא לניו זילנד בשווי 222 מיליון דולר, בעיקר נפט גולמי. במקביל, היצוא של ניו זילנד לאירלנד הסתכם ב-52 מיליון דולר. הייצוא של ניו זילנד הוא בעיקר חמאה, דגים ומוצרי חלב וקפואים אחרים.
יורגוס קאטידיס

יורגוס קאטידיס (ביוונית: Γιώργος Κατίδης; נולד ב-12 בפברואר 1993, סלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני שיחק בקבוצת פריבראם עד יולי 2019.
קריירה

קאטידיס נולד בסלוניקי. בצעירותו גם שיחק בקבוצת הנוער של אריס סלוניקי, ובשנת 2010 עלה לבוגרים. בנבחרת הצעירה של יוון רשם 6 הופעות ושער אחד. קאטידיס שיחק עם נבחרתו באליפות אירופה עד גיל 19 והגיע עמה לשלב הגמר. ב-27 באוגוסט 2012 הוא חתם ל-4 שנים בא.א.ק. אתונה.
ב-16 במרץ 2013 יצר קאטידיס מחלוקת בינלאומית כשהצדיע במועל יד לאחר שהבקיע את שער הניצחון נגד ואריה. פעולתו משכה גינויים מחברי צוות, עמיתים, פוליטיקאים, אוהדים והתקשורת. מאוחר יותר הוא טען שהוא לא היה מודע למשמעות התנועה וטען כי הוא הצביע לחברו שיישב ביציע. כתוצאה מכך, החליטה ההתאחדות לכדורגל ביוון להשעות את קאטידיס מנבחרות יוון בכל הגילאים לכל החיים.
ביוני 2013 חתם בנובארה מהסרייה ב' האיטלקית. בשנת 2014 שיחק בקבוצת וריה ובשנת 2015 עבר לקבוצת לבדיאקוס.
הערות שוליים

↑  השחקן שהצדיע במועל יד הושעה מנבחרת יוון לצמיתות, באתר וואלה, 17 במרץ 2013
יחסי טורקיה – סנט לוסיה

| יחסי טורקיה – סנט לוסיה |
| --- | --- |
טורקיה: סנט לוסיה


טורקיה: סנט לוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 616
אוכלוסייה
87,527,097: 179,845
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 2,520
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 14,012
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה

יחסי טורקיה–סנט לוסיה הם יחסי החוץ בין טורקיה לסנט לוסיה.
השגריר הטורקי בפורט אוף ספיין שבטרינידד וטובגו מוסמך גם על סנט לוסיה. לטורקיה יש קונסוליה כללית של כבוד בקסטריז.
יחסים דיפלומטיים

סנט לוסיה וטורקיה מקיימות יחסי ידידות. היחסים נעשו קרובים אפילו יותר בשנות ה-80 כאשר סנט לוסיה וטורקיה התנגדו נחרצות לאפרטהייד בדרום אפריקה ושיתפו פעולה עניין המבצע האמריקאי-קריבי בגרנדה ב-1983.
ביקורים נשיאותיים

| אורח | מארח | מקום ביקור | תאריך הביקור |
| --- | --- | --- | --- |
| סנט לוסיה שר החוץ אלווה בפטיסט | טורקיה שר החוץ מבלוט צ'בושולו | כנס השרים של הקהילייה הקריבית–טורקיה, איסטנבול | 17-21 ביולי 2014 |
יחסים כלכליים

נפח הסחר בין שתי המדינות היה 3 מיליון דולר ב-2019.
ינועם

מצבת סתי הראשון בבית שאן, שבה מצוינת העיר ינועם
ינועם (ינעמ במצרית קדומה) הוא שמה של עיר בכנען המופיעה בכתובות עתיקות ובטקסטים מתקופת הברונזה המאוחרת, על גבי פפירוסים במצרים העתיקה.
זיהוי העיר

זיהויה של העיר אינו ידוע. הארכאולוג יוחנן אהרוני הציע לזהות את ינועם עם האתר הארכאלוגי תל עובדיה הנמצא 3 ק"מ מדרום לכנרת על גדתו המערבית של נהר הירדן מול קיבוץ בית זרע של היום. הצעתו מתבססת על מיקומו של התל ששלט על צומת הדרכים שעברו באזור והובילו מצפון בקעת הירדן דרומה, וממזרח מהבשן מערבה לכיוון עכו. גם הארכאולוג בנימין מזר תומך בהצעת זיהוי זו. הארכאולוג ויליאם אולברייט, הציע לזהות את ינועם עם "תל אַ-נַעְמֶה" שבעמק החולה. לואי-איג ונסאן שיער שהשם הכנעני ינועם הפך לשם העברי ינוח, מהערים שכבש תגלת פלאסר. זיהוי אחר של העיר הוא עם האתר תל א-שיהאב שליד הירמוך.
אזכורים של ינועם במקורות המצריים

המלך תחותמס השלישי יצר בעקבות מסעות המלחמה שלו רשימות טופוגרפיות של הערים השונות. הרשימה הכוללת את ערי כנען כוללת 118 ערים, רשימה זו אינה כוללת את ינועם, אבל היא מוזכרת באנאלים כאחת הערים שניתנו לאל אמון. לאחר קרב מגידו, הפכה העיר, ביחד עם מספר ערים נוספות, למרכז שלטון מנהלי מצרי בכנען.
שמה של העיר מופיע במכתבי אל-עמארנה מכתב מס' 197 מתקופתו של המלך אחנתון שמלך במחצית הראשונה של המאה ה-14 לפנה"ס. במכתב זה מואשם ביריאווזה שליט דמשק שלקח מרכבות בעַשְתָּרוֹת ומסרן לידי העפירו. במכתב זה מוזכרות גם הערים ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני, דמשק, וארץ תַּחְשׁ.
המלך סתי הראשון שמלך בסוף המאה ה-14 לפי  הכרונולוגיה המצרית הגבוהה, יצא למסעות מלחמה. מסעו הראשון לכנען היה כדי לדכא מרד שפרץ בבית שאן שהפכה למרכז שלטון מצרי בכנען, לאחר ניצחונו של תחותמס השלישי בקרב מגידו. בעקבות ניצחונו הציב סתי הראשון שתי מצבות בבית שאן, על אחת המצבות נכתב:
שנת מלכות ראשונה, חודש שלישי לעונה ה"ג. היום העשירי..... ביום זה באו להגיד להוד מלכותו לאמור: האויב העלוב אשר בעיר חמת אוסף לו עם רב, כדי להתקיף את העיר בית-שאן והוא עומד להתחבר אל אנשי פחל. הוא איננו נותן לשליט רחוב לצאת החוצה. אז שלח הוד מלכותו את הגדוד הראשון של אמון 'אמיצי הקשתות' לעיר חמת, את הגדוד הראשון של רע 'רב האומץ' לעיר בית-שאן ואת הגדוד הראשון של סת 'חזק הקשתות' לעיר ינועם. כעבור יום אחד נפלו מפני הדרו של הוד מלכותו, מלך מצרים העליונה והתחתונה
הכתובת מתארת את הסדר של מסע מלחמה אחד שהתנהל באזור בית שאן, וכל הערים המוזכרות בה, היו סביב בית שאן.
במקדש האל אמון בכרנך, נמצאת רשימה של תבליטים המתארים את ניצחונותיו של סתי הראשון. אחד התבליטים מוקדש לתיאור כיבוש ינועם. על פי התבליט העיר הייתה מוקפת נהר וסבך שיחים. ברשימה טופוגרפית של סתי הראשון מופיעה פעמים רשימה של 17 ערים ממסעו הראשון של סתי הראשון. הרשימה מתארת את מסלול המסע של סתי. הצבא הגיע לעכו, חלק פנה צפונה לכיוון צור וצידון, וחלק פנה לכיוון עמק יזרעאל שם קץ למרד בבית שאן, פנה צפונה דרך ינועם לחצור, קדש ובית ענת.
ינועם מופיעה ברשימת הערים בפפירוס אנאסטאזי א המתוארך למאות ה-13-14 לפנה"ס, תקופת רעמסס השני ויורשיו. על פי אהרוני, הרשימה מייצגת את הערים על דרך הים ושלוחות הדרך.
במצבת ישראל, אסטלת ניצחון של פרעה מרנפתח בנו של רעמסס השני, שהוצבה בשובו מאחד ממסעות הכיבוש שלו בשנת 1208–1209 לפנה"ס בכנען, הוא מתאר את ניצחונותיו, על פי הכתובת הוא החריב את ינועם. קטע מהכתובת:
.... נבוזה כנען בכל רע.

לוקחה אשקלון 

נלכדה גזר, ינועם הייתה כלא היתה.

ישראל הושם אין זרע לו.

חור הייתה כאלמנה למצרים

בכל הארצות שלום.

כל אשר ינדוד רותק

על ידי מלך מצרים העליונה והתחתונה מרנפתח