stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2001/2002 בגביע אופ"א
ישראל בתחרות

מכבי תל אביב, שזכתה בגביע המדינה בכדורגל 2000/2001, והפועל תל אביב, שסיימה במקום השני בעונת 2000/2001 בליגת העל בכדורגל, ייצגו את ישראל בתחרות.
מכבי תל אביב הוגרלה בסיבוב המוקדמות מול ז'לגיריס וילנה וניצחה 7–0 (6–0 בתל אביב משערים של דדי בן דיין, ברוך דגו (שלושער), טל בנין ואלי ביטון ו-1–0 בווילנה משער של רודריגו גולדברג) ובסיבוב הראשון הוגרלה מול דינמו זאגרב וניצחה 3–3 בחוק שערי חוץ (2–2 בזאגרב משערים של גולדברג ודגו ו-1–1 בתל אביב משער של אבי נמני). בסיבוב השני הודחה בידי רודה 3–5 (הפסד 1–4 בקרקראדה משער של פרנץ הורבאט וניצחון 2–1 בתל אביב מצמד של ביטון).
הפועל תל אביב הוגרלה בסיבוב המוקדמות מול אררט ירוואן וניצחה 5–0 (2–0 בירוואן משערים של סלים טועמה ומילאן אוסטרץ ו-3–0 בתל אביב משערים של אוסטרץ, אסי דומב וכפיר אודי) ובסיבוב הראשון הוגרלה מול גזיאנטפספור וניצחה 2–1 (1–0 בתל אביב משער עצמי של רינדזיוק ו-1–1 בגזיאנטפ משער של אוסטרץ). בסיבוב השני ניצחה הקבוצה את צ'לסי 3–1 (2–0 בתל אביב משערים של שמעון גרשון וסרגיי קלשצ'נקו ו-1–1 בלונדון משער של אוסטרץ) ובסיבוב השלישי ניצחה את לוקומוטיב מוסקבה 3–1 (2–1 בתל אביב משערים של אוסטרץ ודומב ו-1–0 במוסקבה משער של אוסטרץ). בשמינית הגמר ניצחה הפועל את פארמה 2–1 (0–0 בתל אביב ו-2–1 בפארמה משערים של אוסטרץ ואישטוון פישונט), אך ברבע הגמר הודחה בידי מילאן 1–2 (ניצחון 1–0 בניקוסיה משער של קלשצ'נקו והפסד 0–2 במילאנו). ההגעה לרבע הגמר היא אחד מהישגי השיא של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים, בפרט בגביע אופ"א.
ראו גם

עונת 2001/2002 בליגת האלופות
מכבי תל אביב במפעלים הבין-לאומיים
הפועל תל אביב במפעלים הבין-לאומיים
ביאורים

↑  נארווה טרנס זכתה בניצחון טכני 3–0 לאחר שאלפסבורג שיתפה שחקן לא רשום, כשהתוצאה הייתה 1–3 לאלפסבורג
↑  נערך רק משחק אחד, בוורשה, פולין, בעקבות המצב הביטחוני ברוסיה
↑  פריז סן-ז'רמן זכתה בניצחון טכני 3–0 בעקבות הפסקת חשמל בבוקרשט
↑  המשחק נערך באצטדיון GSP בניקוסיה, קפריסין בעקבות האינתיפאדה השנייה
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20  מליגת האלופות
1 2  מגביע האינטרטוטו
1 2 3  מדירוג המשחק ההוגן של אופ"א
| עונות בגביע אופ"א ובליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| גביע אופ"א | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| הליגה האירופית | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022  • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פיגוע הירי באוסלו (2022)

| --- | --- |

המשטרה חסמה את המקום בו אירע פיגוע הירי
 תאריך:  25 ביוני 2022 (5 דקה) 
 מקום:  אוסלו, נורווגיה
 קואורדינטות:  59°54′55″N 10°44′26″E﻿ / ﻿59.915277777778°N 10.740555555556°E﻿ / 59.915277777778; 10.740555555556
 סוג:  ירי המוני, הרג המוני, פיגוע 
 נשק:  automatic firearm, נשק קל 
 הרוגים:  2 
 פצועים:  21 
 מבצע:  זניאר מטאפור 
 מספר מפגעים:  1 
  (למפת אוסלו מוגדלת) פיגוע הירי באוסלו(למפת אוסלו רגילה) פיגוע הירי באוסלו
 
פיגוע הירי באוסלו התבצע ב־25 ביוני 2022, באוסלו שבנורווגיה. לפי המשטרה, פיגוע הירי ההמוני נועד לפגוע במצעד הגאווה באוסלו, אירוע הגאווה המקומי של הקהילה הגאה. המשטרה הגדירה את האירוע כפעולת טרור.
פרטי הפיגוע

אירוע הירי הראשון התרחש בלונדון בר, גיי בר פופולרי באוסלו. משם המשיך היורה לשני מקומות סמוכים, מועדון הג'אז הר נילסן ודוכן איסוף עצמי. שני אנשים נהרגו ו-21 נוספים נפצעו, עשרה מתוכם באורח אנוש ויתר ה-11 באורח קל. חשוד נעצר חמש דקות לאחר הפיגוע, והוא חשוד בפעולת טרור.
מניעים

במסיבת עיתונאים ב-25 ביוני 2022 מסרה המשטרה כי ככל הנראה הפיגוע הוא פשע שנאה כנגד הקהילה הגאה, ונועד לפגוע במצעד הגאווה באוסלו.
תגובות

בית החולים האוניברסיטאי באוסלו דיווח כי הוא עבר ל-"כוננות אדומה" בעקבות התקיפה. עשרה בני אדם קיבלו טיפול רפואי בעקבות פציעות קשות. מצעד הגאווה והאירועים הקשורים שיתקיימו באוסלו בוטלו לאחר אירוע הירי, בעקבות "המלצה ברורה" של המשטרה למארגנים. הם גם יעצו לאנשים לחגוג את מצעד הגאווה בקבוצות קטנות יותר. למרות האזהרות, כמה אלפי אנשים עדיין השתתפו במצעד מאולתר, והניחו פרחים בפאב הלונדוני.
הערות שוליים

1 2  Skyting ved utested i Oslo sentrum – etterforskes som terror באתר NRK, ‏ 24 ביוני 2022 (בנורווגית)
↑  Several killed, wounded in Oslo as gunman opens fire at gay bar on Pride day באתר France 24, ‏ 25 ביוני 2022 (באנגלית)
↑    JohnJo Devlin, ‏Oslo shooting near gay bar being treated as 'extreme Islamist terror attack', The Telegraph, 25 June 2022
↑  {https://www.dw.com/en/norway-suspected-terrorist-attack-outside-lgbtq-nightclub-kills-2/a-62257519 Norway: Suspected terrorist attack outside LGBTQ nightclub kills 2] באתר Deutsche Welle, ‏ 25 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  2 Killed and at Least 19 Wounded in Shooting in Norway’s Capital באתר ניו יורק טיימס, 25 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  Siste nytt om skytehendelsen i Oslo באתר VG, ‏ 25 ביוני 2022 (בנורווגית)
↑  42-åring siktet for drap, drapsforsøk og terror etter Oslo-skyting באתר TK, ‏ 25 ביוני 2022 (בנורווגית)
↑  Dette vet vi om siktede (42) etter skytingen: – Ville skape frykt i befolkningen באתר RB, ‏ 25 ביוני 2022 (בנורווגית)
↑  Politiet: – Siktet for drap, drapsforsøk og terrorhandlinger באתר Fredriksstad Blad, ‏ 25 ביוני 2022 (בנורווגית)
↑  Gunman Kills 2, Wounds 10 In Suspected Terrorist Attack During Oslo Pride Festival, HuffPost, ‏2022-06-25 (באנגלית)
↑  Amalie Bernhus Årtun, Skyting ved utested i Oslo sentrum – etterforskes som terror, NRK, ‏2022-06-25 (ב־)
↑  Håkon Benjaminsen, Oslo Pride avlyses, NRK, ‏2022-06-25 (ב־)
↑  Emilie Rydning, Ingrid Renate Cogorno, Nicole Myhrer, Flere tusen i Pride-tog: – Vi forsvinner ikke, Avisa Oslo, ‏2022-06-25 (בנורווגית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זרי פרחים ודגלי גאווה מונחים בכניסה לבר בו התרחש הפיגוע.
פבלו גונסאלס

פבלו גונסאלס חוארס (בספרדית: Pablo González Juárez; נולד ב-12 במאי 1993 באלמוניקאר שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים

גונסאלס שיחק בקבוצות ויאריאל, וסקה, טולדו, סלמנקה, דוקלה פראג וסיגמה אולומואוץ.
ב-5 ביולי 2022 חתם על חוזה לשתי עונות בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית.
הערות שוליים

↑  איציק כלפי, ‏פבלו גונזאלס חתם רשמית בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 5 ביולי 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פבלו גונסאלס".
פליקס הראשון

האפיפיור פליקס הראשון (בלטינית: Felix I; מת בשנת 274) כיהן כאפיפיור החל מ-5 בינואר 269 ועד ל-30 בדצמבר 274. הוא נולד כרומאי ונבחר להחליף את האפיפיור דיוניסיוס לאחר מותו של זה ב-26 בדצמבר 268. יש מעט מאוד מידע אמין באשר לתקופת כהונתו.
פליקס הראשון היה זה אשר הנהיג את המנהג לתפילת המיסה בקברות המרטירים (מעונים), מנהג שהיה ככל הנראה מקובל כבר אז ורק קיבל את אישורו של האפיפיור. הוא המחבר של מסמך דוגמתי חשוב הנוגע לאחדותו של ישו.
בזמנו, רדפו הרומאים את הנוצרים ובתוך כך את הכנסיות. פליקס התנגד לרומאים כאפיפיור, ומצא את עצמו נרדף על ידי חייליו של הקיסר אורליאנוס, עד שנתפס, עונה ונרצח.
פליקס נקבר בקבר האפיפיורים (שנתגלה בחפירות ארכאולוגיות ב-1854), אולם מצבתו לא נמצאה.
פיליפ פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1901 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 בפברואר 1960 (בגיל 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת לבוב  אוניברסיטת וינה 
 מעסיק:  אוניברסיטת לודז', אוניברסיטת קולומביה 
 
פיליפ פרידמן (באנגלית: Filip (Philip) Friedman;‏ 27 באפריל 1901, לבוב – 7 בפברואר 1960, ניו יורק) היה היסטוריון פולני-יהודי ומחברם של מספר ספרים על היסטוריה וכלכלה.
ביוגרפיה

פיליפ פרידמן נולד בלבוב בשנת 1901. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה בלבוב למד פרידמן באוניברסיטת לבוב, באוניברסיטת וינה ובפדגוגיום היהודי תחת שלום בארון. בשנת 1925 עבר ללודז' לאחר שקיבל דוקטורט מאוניברסיטת וינה. פרידמן לימד בבית ספר תיכון עברי מוביל ובאוניברסיטה העממית בלודז', עבד ב-YIVO בווילנה (1935) ולאחר מכן לימד בבית הספר תחכמוני בוורשה (1938–1939). במקביל המשיך במחקריו ההיסטוריים. בסתיו 1939 חזר ללבוב, שם עבד באקדמיה למדע של אוקראינה. עם תחילת מלחמת העולם השנייה עבר לעסוק בכתיבת היסטוריה מקיפה של יהדות פולין מראשיתה ועד המאה העשרים. לאחר נפילת פולין בראשית מלחמת העולם השנייה והכיבוש הנאצי של לבוב, פרידמן הסתתר מחוץ לגטו לבוב. הוא שרד את המלחמה אך איבד את אשתו ובתו.
לאחר שחרור פולין לימד פרידמן היסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת לודז', וכן שימש כמנהל הוועדה ההיסטורית היהודית (שנוצר על ידי הוועד המרכזי של יהודי פולין) שתפקידה היה לאסוף נתונים על פשעי מלחמה שביצעו הנאצים. פרידמן אסף עדויות ותיעוד ופיקח על פרסום מספר מחקרים חלוציים, כולל מחקרו על מחנה אושוויץ. יצירה זו, To jest Oświęcim, פורסמה בוורשה בשנת 1945 והופיעה בגרסה אנגלית מקוצרת בשם This Is Oswięcim (1946). הוא המשיך לפרסם יצירות היסטוריות, כולל מונוגרפיות על קהילות יהודיות חרבות, ביניהן ביאליסטוק וחלמנו, ועל יחסי יהודים אוקראינים במהלך הכיבוש הנאצי באוקראינה. במקביל לימד היסטוריה יהודית באוניברסיטת לודז' (1945–1946) והיה חבר בוועדה הפולנית לחקירת פשעי מלחמה גרמנים באושוויץ ובחלמנו.
לאחר שהעידו במשפטי נירנברג, החליטו פרידמן ואשתו החדשה שלא לחזור לפולין. במשך שנתיים ניהל פרידמן את מחלקת החינוך בג'וינט בגרמניה הכבושה. הוא עזר למרכז התיעוד של יהדות זמננו בפריז - Centre du Documentation Juive Comtemporaire (אנ') - להקים את האוסף התיעודי שלו. הוא עבר לארצות הברית ב-1948 בהזמנת שלום בארון, שם היה תחילה עמית מחקר ומשנת 1951 עד מותו, היה מרצה באוניברסיטת קולומביה. משנת 1949 עמד בראש בית המדרש למורים יהודיים והעביר קורסים בסמינר למורים בהרצליה והיה מנהל המחקר של הפרויקט התיעודי המשותף של ייוו"א ויד ושם, סדרה ביבליוגרפית בנושא השואה, בין השנים 1954–1960.
מחקרו של פרידמן לאחר המלחמה התמקד בשואה, כולל תיאור של מרד גטו ורשה שכותרתו Martyrs and Fighters: The Epic of the Warsaw Ghetto (1954) וכרך המתאר את ההצלה הנוצרית, Their Brothers' Keepers (1957). כרך ממאמריו המוקדשים לנושאי השואה, " Pathways to Extinction: Essays on the Holocaust" (1980), יצא לאור לאחר פטירתו ונערך על ידי אשתו, ד"ר עדה אבר-פרידמן. הוא נותר מחויב לתחומי העניין המדעיים הקודמים שלו, ופרסם מאמרים ביידיש, פולנית, עברית, צרפתית ואנגלית, למשל "היסטוריוגרפיה יהודית פולנית בין שתי המלחמות" ו"המילניום הראשון להתיישבות יהודית באוקראינה ובאזורים סמוכים."
פיליפ פרידמן נפטר בניו יורק ב-7 בפברואר 1960.
לקריאה נוספת

רוני שטאובר, "הנחת היסודות לחקר השואה, פועלו של פיליפ פרידמן", עיון וחקר, כרך 15, יד ושם, 2009 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  מחקרי יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261336805171  PLWABN: 9810624183005606  BnF: cb122097524 (data)  CiNii: DA18656396  GND: 123561604  ISNI: 0000 0000 8100 8581  LCCN: n79128147  NKC: zmp20191043910  NLA: 35104439  NTA: 069439303  RERO: 02-A012826928  SNAC: w6jq4v8g  SUDOC: 030742226  Trove: 827753  VcBA: 495/66609  VIAF: 22190476   WorldCat (עם VIAF): 22190476
פבלו ברנדאן

פבלו דניאל ברנדאן (בספרדית: Pablo Daniel Brandán, נולד ב-5 במרץ 1983 במרלו שבבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

ברנדאן החל את הקריירה המקצוענית בארגנטינה בקבוצה המקומית הורקאן אליה הצטרף בשנת 2000, ובעונת הבכורה שלו ערך 25 הופעות בהן כבש 3 שערים. בשנים הבאות נדד בין קבוצות בארגנטינה ובספרד בה שיחק בעונת 2007/2008 בדפורטיבו אלאבס ששיחקה בליגה השנייה בספרד.
בשנת 2007 עבר לרומניה ובעונת 2008/2009 זכה באליפות ליגת העל הרומנית עם קבוצתו אוניריה אורזיצ'ן, תחת הדרכתו של המאמן דן פטרסקו. בעונה שלאחר מכן הוא זכה בתואר המגן השמאלי של השנה בליגה הרומנית. בספטמבר 2010 חתם ברנדאן בסטיאווה בוקרשט. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הרומני, ובעונת 2011/2012 החל לשחק בעמדות הקשר, למרות שהחל את הקריירה כמגן שמאלי. באותה עונה ברנדאן בישל שלושה שערים בליגה הרומנית וארבעה שערים בליגה האירופית. בפברואר 2012 עבר ברנדאן לקבוצה הסינית ליאונינג, שם כבש שער אחד ו-48 הופעות במדי הקבוצה.
ב-16 בינואר 2014 הגיע ברנדאן לישראל וחתם בבית"ר ירושלים. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, ב-29 בינואר 2014, כבש ברנדאן את שער הבכורה שלו, בניצחון 0-2 על עירוני בת ים במסגרת גביע המדינה. לאחר התקופה בישראל חזר לשנתיים ברומניה בהם שיחק בשלוש קבוצות שונות; בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת CSU קראיובה וכבש 4 שערים ב-22 הופעות, בעונת 2015/2016 שיחק בקבוצת טרגו מורש וכבש 3 שערים ב-34 הופעות, וסיים את 2016 בקבוצה ויטורול קונסטנצה איתה זכה באליפות בתום העונה.
בשנת 2017 חזר למולדתו ארגנטינה וחתם בקבוצת קלאב אתלטיקו פניקס מהליגה השלישית בארגנטינה שם סיים את עונתו הראשונה עם שלוש הופעות בלבד. בשנת 2018 עבר לקבוצה הארגנטינאית החובבנית נורדלטה.
תארים

אליפות רומניה: 2008/2009
הגביע הרומני: 2010/2011
הסופרקאפ הרומני: 2015
אליפות רומניה: 2016/2017
הכדורגלן הזר של השנה בליגה הרומנית: 2009
המגן השמאלי של השנה בליגה הרומנית: 2009/2010
פיליפ פרנק (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1860 פרנקפורט 
 פטירה:  13 במרץ 1944 (בגיל 83) ברלין, גרמניה הנאצית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הישן של ואנזה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 
יוהאן היינריך פיליפ פרנק (בגרמנית: Philipp Franck‏; 9 באפריל 1860 – 13 במרץ 1944) היה צייר אימפרסיוניסט, גרפיקאי ומאייר גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי.
קורות חיים

בתמיכת אביו והתעקשותו החל בלימודי אדריכלות במכללה העסקית בפרנקפורט. כשאביו נפטר, הוא החליט להמשיך אחר ההתעניינות האמנותית האמיתית שלו. לפיכך, בגיל שבע עשרה הוא נרשם לסטדלשולה, שם למד אצל היינריך הסלהורסט ואדוארד ג'ייקוב פון שטיינל. הוא התמקד בנופים אך בהנחייתו של שטיינל יצר גם איורים לסיפורי אגדות.
בשנת 1879 עבר לקרונברג אים טאונוס, שם הצטרף למושבת האמנים המקומית. בעודו שם התיידד עם אנטון בורגר ולקח אצלו שיעורים עד 1881. עם זאת, פרנק היה בעל דעות מוצקות משלו על תיאור הטבע ופנה לאגודת האמנים הגרמנית, שם הומלץ לו ללמוד אצל ג'ייקוב דילמן. הוא היה שם עד 1886.
לאחר מכן החל לנסוע, ובסופו של דבר התיישב בוירצבורג. לאחר שמצא במקום מעט הצלחה, עבר לברלין בשנת 1892 והפך למורה בבית הספר המלכותי לאמנות. בשנת 1898 הוענק לו התואר פרופסור. באותה שנה הוא הצטרף ללוביס קורינת ומקס ליברמן כדי לסייע ביצירת הזצסיון הברלינאי. בשנת 1902 נפטרה אשתו הראשונה וכעבור שנתיים התחתן עם אחת מתלמידותיו.
בשנת 1906, פרנק ומשפחתו עברו להלנסי שבוונזה, שם ניסה להקים מושבת אמנים על פי הדגם של קרונברג, אך לא הצליח. הוא חזר לברלין והפך למנהל בית הספר המלכותי לאמנות בשנת 1915. בשנת 1928 השתתף בתערוכה הבינלאומית במכון קרנגי. ספר זיכרונותיו, חיים ואמנות, ראה אור זמן קצר לאחר מותו.
משפחה

פיליפ פרנק התחתן, עם קתרינה ארנסט (1866-1902). היא מתה באוגוסט 1902 ובשנת 1904 הוא נישא לתלמידתו מרתה קוהלו. לפיליפ פרנק היו ארבעה ילדים משני הנישואים שלו. מאז 1906 התגורר פרנק עם משפחתו בברלין-ואנזה. בן מנישואיו הראשונים היה המדען הנס היינריך פרנק (1888-1961).  בנו מנישואיו השניים, קרל לודוויג פרנק (1904-1985), הפך לאדריכל ידוע.
הפסלת, אינגבורג הונגינגר (1915-2009) הייתה נכדתו והסופרת ג'וליה פרנק היא נכדה נוספת.
גלריה

שתי נשים
מבט על פוסטדם
הוואנזה
פרנקפורט הישנה
הערות שוליים

1 2  Brief biography, archiv.adk.de
1 2  Katharina Franck, née Ernst, One Big Family - Your Online Genealogy (באנגלית)
↑  "Franck, Hans-Heinrich * 22.11.1888, † 21.12.1961 Chemiker, Präsident der Kammer der Technik"
1 2  On the Track of Family History - Jewish Quarterly, web.archive.org, ‏2017-10-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275016305171  GND: 118534661  ISNI: 0000 0001 0916 5344  LCCN: n83031446  NTA: 115121382  RKD: 217946  SUDOC: 15879690X  Trove: 1253143  ULAN: 500023945  VIAF: 74644275   WorldCat (עם VIAF): 74644275
פורמולה 1 עונת 1977

| --- | --- |

 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  9 בינואר 1977
 תאריך סיום:  23 באוקטובר 1977
 מספר עונה:  28
 מספר מרוצים בעונה:  17
 זוכה באליפות הנהגים:  ניקי לאודה
 נקודות הנהג הזוכה:  72
 זוכה באליפות היצרנים:  פרארי
 נקודות היצרן הזוכה:  95 (97)
 → פורמולה 1 עונת 1976 פורמולה 1 עונת 1978 ← 
 
עונת 1977 הייתה העונה העשרים ושמונה של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו 17 מרוצים, העונה ארוכה בתולדות האליפות עד אותו הזמן.
ניקי לאודה זכה באליפות הנהגים בפעם השנייה, אף על פי שמריו אנדרטי ניצח יותר מרוצים ממנו ולמרות שלא התחרה בשני המרוצים האחרונים בעונה. ג'ודי שכטר ניצח בגרנד פרי ארגנטינה עבור קבוצת וולטר וולף את המרוץ הראשון בוא היא השתתפה באליפות. גונאר נילסון השיג את הניצחון היחיד בקריירה, שהסתיימה בסיום העונה אחרי שתי עונות בלבד, בעקבות מחלת הסרטן שהביא למותו. קבוצת רנו הצטרפה לאליפות והייתה הראשונה שעשתה שימוש במנוע עם מגדש טורבו, מנוע שלא זכה להצלחה גדולה. פרארי זכתה באליפות היצרנים בפעם השלישית ברציפות.
במהלך גרנד פרי דרום אפריקה אירע התאונה קטלנית לאחר שטום פרייס לא הצליח להימנע מלפגוע במרשל בן 19 שחצה את המסלול. המרשל נהרג מהפגיעה ומטף הכיבוי שהחזיק בידיו עף, פגע בפרייס והרג אותו. מכוניתו של פרייס המשיכה בנסיעה עד לסוף הישורת, שם פגעה במכוניתו של ז'אק לאפיט. שבועיים לאחר מכן נהרג קרלוס פייס בהתרסקות מטוס ליד סאו פאולו, ברזיל.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | מסלול | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה גרנד פרי ארגנטינה | אוסקר אלפרדו גולבז | 9 בינואר | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה ג'יימס האנט | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | קנדה וולף-פורד |
| 2 | ברזיל גרנד פרי ברזיל | אינטרלאגוס | 23 בינואר | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה ג'יימס האנט | ארגנטינה קרלוס ראוטמן | איטליה פרארי |
| 3 | דרום אפריקה (1928–1994) גרנד פרי דרום אפריקה | קילאמי | 5 במרץ | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה ג'ון ווטסון | אוסטריה ניקי לאודה | איטליה פרארי |
| 4 | ארצות הברית גרנד פרי מערב ארצות הברית | לונג ביץ' | 3 באפריל | אוסטריה ניקי לאודה | אוסטריה ניקי לאודה | ארצות הברית מריו אנדרטי | בריטניה לוטוס-פורד |
| 5 | ספרד (1945–1977) גרנד פרי ספרד | חראמה | 8 במאי | ארצות הברית מריו אנדרטי | צרפת ז'אק לאפיט | ארצות הברית מריו אנדרטי | בריטניה לוטוס-פורד |
| 6 | מונקו גרנד פרי מונקו | מונקו | 22 במאי | בריטניה ג'ון ווטסון | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | קנדה וולף-פורד |
| 7 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | זולדר | 5 ביוני | ארצות הברית מריו אנדרטי | שוודיה גונאר נילסון | שוודיה גונאר נילסון | בריטניה לוטוס-פורד |
| 8 | שוודיה גרנד פרי שוודיה | אנדרסטופ | 19 ביוני | ארצות הברית מריו אנדרטי | ארצות הברית מריו אנדרטי | צרפת ז'אק לאפיט | צרפת ליז'ייה-מאטרה |
| 9 | צרפת גרנד פרי צרפת | דיז'ון-פרנואה | 3 ביולי | ארצות הברית מריו אנדרטי | ארצות הברית מריו אנדרטי | ארצות הברית מריו אנדרטי | בריטניה לוטוס-פורד |
| 10 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | סילברסטון | 16 ביולי | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה מקלארן-פורד |
| 11 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | הוקנהיימרינג | 31 ביולי | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | אוסטריה ניקי לאודה | אוסטריה ניקי לאודה | איטליה פרארי |
| 12 | אוסטריה גרנד פרי אוסטריה | אוסטרייכרינג | 14 באוגוסט | אוסטריה ניקי לאודה | בריטניה ג'ון ווטסון | אוסטרליה אלן ג'ונס | בריטניה Shadow-פורד |
| 13 | הולנד גרנד פרי הולנד | זנדוורט | 28 באוגוסט | ארצות הברית מריו אנדרטי | אוסטריה ניקי לאודה | אוסטריה ניקי לאודה | איטליה פרארי |
| 14 | איטליה גרנד פרי איטליה | מונצה | 11 בספטמבר | בריטניה ג'יימס האנט | ארצות הברית מריו אנדרטי | ארצות הברית מריו אנדרטי | בריטניה לוטוס-פורד |
| 15 | ארצות הברית גרנד פרי ארצות הברית | וטקינס גלן | 2 באוקטובר | בריטניה ג'יימס האנט | שוודיה רוני פטרסון | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה מקלארן-פורד |
| 16 | קנדה גרנד פרי קנדה | מוספורט פארק | 9 באוקטובר | ארצות הברית מריו אנדרטי | ארצות הברית מריו אנדרטי | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | קנדה וולף-פורד |
| 17 | יפן גרנד פרי יפן | פוג'י ספידווי | 23 באוקטובר | ארצות הברית מריו אנדרטי | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | בריטניה ג'יימס האנט | בריטניה מקלארן-פורד |
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון שבע התוצאות הטובות מתוך שמונת המרוצים הראשונים בעונה ושבע התוצאות הטובות מתוך שמונת המרוצים האחרונים בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| נקודות | 9 | 6 | 4 | 3 | 2 | 1 |
דירוג האליפות > אליפות הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום | נהג | ארגנטינה | ברזיל | דרום אפריקה (1928–1994) | ארצות הברית | ספרד (1945-1977) | מונקו | בלגיה | שוודיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | אוסטריה | הולנד | איטליה | ארצות הברית | קנדה | יפן | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטריה ניקי לאודה | פרש | 3 | 1 | 2 | DNS | 2 | 2 | פרש | 5 | 2 | 1 | 2 | 1 | 2 | 4 |  |  | 72 |
| 2 | דרום אפריקה (1928–1994) ג'ודי שכטר | 1 | פרש | 2 | 3 | 3 | 1 | פרש | פרש | פרש | פרש | 2 | פרש | 3 | פרש | 3 | 1 | 10 | 55 |
| 3 | ארצות הברית מריו אנדרטי | 5 | פרש | פרש | 1 | 1 | 5 | פרש | 6 | 1 | 14 | פרש | פרש | פרש | 1 | 2 | 9 | פרש | 47 |
| 4 | ארגנטינה קרלוס ראוטמן | 3 | 1 | 8 | פרש | 2 | 3 | פרש | 3 | 6 | 15 | 4 | 4 | 6 | פרש | 6 | פרש | 2 | 42 |
| 5 | בריטניה ג'יימס האנט | פרש | 2 | 4 | 7 | פרש | פרש | 7 | 12 | 3 | 1 | פרש | פרש | פרש | פרש | 1 | פרש | 1 | 40 |
| 6 | גרמניה המערבית יוכן מאס | פרש | פרש | 5 | פרש | 4 | 4 | פרש | 2 | 9 | 4 | פרש | 6 | פרש | 4 | פרש | 3 | פרש | 25 |
| 7 | אוסטרליה אלן ג'ונס |  |  |  | פרש | פרש | 6 | 5 | 17 | פרש | 7 | פרש | 1 | פרש | 3 | פרש | 4 | 4 | 22 |
| 8 | שוודיה גונאר נילסון | DNS | 5 | 12 | 8 | 5 | פרש | 1 | 19 | 4 | 3 | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | 20 |
| = | צרפת פטריק דפלייה | פרש | פרש | 3 | 4 | פרש | פרש | 8 | 4 | פרש | פרש | פרש | 13 | פרש | פרש | 14 | 2 | 3 | 20 |
| 10 | צרפת ז'אק לאפיט | NC | פרש | פרש | 9 | 7 | 7 | פרש | 1 | 8 | 6 | פרש | פרש | 2 | 8 | 7 | פרש | 5 | 18 |
| 11 | גרמניה המערבית האנס-יאקים שטוק |  |  | פרש | פרש | 6 | פרש | 6 | 10 | פרש | 5 | 3 | 3 | 7 | פרש | פרש | פרש | 7 | 12 |
| 12 | ברזיל אמרסון פיטיפלדי | 4 | 4 | 10 | 5 | 14 | פרש | פרש | 18 | 11 | פרש | DNQ | 11 | 4 | DNQ | 13 | פרש |  | 11 |
| 13 | בריטניה ג'ון ווטסון | פרש | פרש | 6 | נפסל | פרש | פרש | פרש | 5 | 2 | פרש | פרש | 8 | פרש | פרש | 12 | פרש | פרש | 9 |
| 14 | שוודיה רוני פטרסון | פרש | פרש | פרש | פרש | 8 | פרש | 3 | פרש | 12 | פרש | 9 | 5 | פרש | 6 | 16 | פרש | פרש | 7 |
| 15 | ברזיל קרלוס פייס | 2 | פרש | 13 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| = | איטליה ויטוריו ברמבילה | 7 | פרש | 7 | פרש | פרש | 8 | 4 | פרש | 13 | 8 | 5 | 15 | 12 | פרש | 19 | 6 | 8 | 6 |
| 17 | שווייץ קליי רגאצוני | 6 | פרש | 9 | פרש | פרש | DNQ | פרש | 7 | 7 | DNQ | פרש | פרש | פרש | 5 | 5 | פרש | פרש | 5 |
| = | צרפת פטריק טאמבי |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | פרש | 6 | פרש | 5 | פרש | DNQ | 5 | פרש | 5 |
| 19 | צרפת ז'אן-פייר ז'רייה |  |  |  | 6 | DNQ | 11 | 11 | 8 | פרש | 9 | פרש | 14 | פרש | פרש | 9 |  | פרש | 1 |
| = | איטליה ריקארדו פטרזה |  |  |  |  |  | 9 | פרש |  | פרש | פרש | 10 |  | 13 | פרש |  | 10 | 6 | 1 |
| = | איטליה רנזו צורצי | פרש | 6 | פרש | פרש | פרש |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |

↑  בעונה זאת נהגים שקיבלו ניקוד כולל זהה דורגו באותו המיקום, ללא קשר להישגים של כל נהג