stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התמכרות
התמכרות לסמים

סוג זה של התמכרות נוגע לצריכתם של חומרים פסיכואקטיביים שונים, מהתמכרות לסמים "קשים" כמו קוקאין, דרך אלכוהוליזם ועד להתמכרות למשקאות המכילים קפאין. בקטגוריה זו נכללת גם תלות בתרופות שונות המכילות סמים פסיכואקטיביים.
מלבד השימוש החוזר והנשנה בסם והחיפוש הכפייתי אחריו, התמכרות לסמים מזוהה עם מספר מאפיינים נוספים. שימוש חוזר ונשנה יוצר לעיתים סבילות - ירידה ברגישות לסם הגורמת למכור לצרוך מינונים גדולים יותר. ככל שהתלות הפיזית והפסיכולוגית גדלה כך גם הגמילה קשה יותר: הפסקה של נטילת החומר או ירידה במינון עלולים לגרום לתסמונת נסיגה, וגם לאחר הפסקת השימוש ישנם מקרים רבים של חזרה לסם (Relapse).
עם זאת, אופי ההתמכרות תלוי מאוד בחומר הפסיכואקטיבי שבו מדובר. סמים מסוימים (כמו הרואין וניקוטין) הם ממכרים מאוד, ואילו אחרים (לדוגמה LSD) ממעטים לגרום להתמכרות. כמו כן, קיומם ועוצמתם של מאפיינים כגון סבילות או תסמונת נסיגה משתנים באופן ניכר בהתאם לסוג הסם. ההתמכרות היא תהליך שמתגבר באופן הדרגתי, והיא מתרחשת בעוצמות ובמהירויות משתנות בקרב אנשים שונים.
תופעת ההתמכרות בבני אדם עלולה להביא לתוצאות קשות, בין אם בשל ההתנהגות הכפייתית שמוכוונת כולה להשגת הסם ולכן פוגעת קשות בתפקוד היומיומי ובשיקול הדעת, או בשל השפעות בריאותיות של הסם עצמו או של אופן צריכתו (כמו במקרה של עישון סיגריות).
התמכרות התנהגותית

בתיחום ובהגדרה של התמכרות התנהגותית יש קושי להפריד בין התמכרות התנהגותית כהפרעה נפשית, הפוגעת בצורה קשה בתפקוד היומיומי של האדם המכור, לבין התמכרויות קלות או "הרגלים רעים" שהם מנת חלקם של אחוז ניכר מהאוכלוסייה.
מגוון רחב של הרגלים ופעילויות מזוהים לעיתים כהתמכרות התנהגותית, ביניהם הימור פתולוגי, אכילה כפייתית, התמכרות למין, פורנוגרפיה, משחקי מחשב, התמכרות לאינטרנט, התמכרות לעבודה, התמכרות לקניות ואף התמכרות לפעילות גופנית. במקרים קשים של התמכרות התנהגותית, לעיתים נצפות תופעות המזכירות התמכרות לסמים, כמו מאפיינים של תסמונת נסיגה, סיכונים בריאותיים ועוד.
סוגי הטיפול לגמילה מההתמכרות

לרוב, הדרך היחידה לגמילה, היא הפסקה מוחלטת של השימוש בחומר או בהתנהגות. כניסה למסגרת טיפולית דורשת מהמכור מחויבות ודבקות הדורשים ממנו להתנתק מאורח החיים אליו היה רגיל עד היום, והתנתקות מהסם או מההתנהגות כלומר ויתור על התחושה שאותה גורמים הסם או ההתנהגות. המסגרת האשפוזית מונעת, באופן פיזי, מהמכור גישה לחומר או להתנהגות, ומספקת השגחה רפואית.
טיפול רפואי במרפאה - תהליך משולב של גמילה גופנית ושיקום אינטנסיבי המיועד למטופלים אשר מגיעים מדי יום ביומו ומשתתפים בפעילויות המשלבות מעקב רפואי וטיפול פסיכו סוציאלי.
טיפול על ידי גמילה פנימייתית - מוסד שבו המכור מתאשפז בדרך כלל לשבועיים-שלושה, וכאשר מדובר בבני נוער וצעירים, משך האשפוז יכול להגיע עד לשלושה חודשים. אמצעי גמילה נוסף הוא שימוש בתחליפי סם (מתדון) המקלים על תסמיני הגמילה (קריז). תמיכה של הסביבה ותמיכה תרופתית או עזרה טיפולית-פסיכולוגית עשויות גם הן לעזור בהתמודדות עם סימני הגמילה, להועיל בשמירה על הישגי הגמילה ולעזור עם הקשיים העשויים להופיע בעקבותיה, ועם זאת לצמצם את השפעת הגורמים העלולים לגרום להתמכרות נוספת.
טיפול נוסף לגמילה מהתמכרויות הוא היפנוזה. טיפול אישי - טיפול השם את המכור במרכז ומטפל בשיטה התנהגותית קוגניטיבית, הטיפול עובד על שינוי התנהגות ודפוסי חשיבה של המטופל.
טיפול בשיטה פסיכותרפית - בשיטה זו מנסים המטפלים להעמיק אל תוך נפשו ועברו של המטופל באמצעות דמיון מודרך וניסיון להתחקות אחר הגורמים שהביאו את המטופל להתמכרות. טיפול משפחתי - טיפול שבו מדרכים את המשפחה או בני הזוג כיצד לנהוג עם המכור, לספק לו תמיכה והבנה.
טיפול על ידי כפרי שיקום - בכפרי השיקום מופעל תוכנית טיפול ושיקום לטווח הארוך. בדרך כלל טיפול זה מיועד מועמדים שסיימו תהליך של גמילה גופנית. הקהילה היא סביבה חברתית ומאפשרת תהליכים קבוצתיים שמטרתם הוא טיפול וריפוי. לאחר שנה המטופל עובר להוסטל למשך שישה חודשים נוספים.
ראו גם

מערכת החיזוק
תוכנית שנים עשר הצעדים
אובססיה
לקריאה נוספת

מיכאל, א'. התמכרות והחלמה, סוגיות נבחרות בטיפול במתמכרים. קריית ביאליק: הוצאת האח בע"מ. (עמוד 234), 2007
William R. Miller and Ricardo F. Muñoz, Controlling Your Drinking: Second Edition: Tools to Make Moderation Work for You, Guilford press, 2013
Feder Laura Curtiss, Rosenberg Kenneth Paul, Kenneth Paul Rosenberg, Laura Curtiss Fede, Behavioral Addictions: Criteria, Evidence, and Treatment, Acdemic Press, 2014
David B. Rosengren, Building Motivational Interviewing Skills: Second Edition: A Practitioner Workbook, Guilford press, 2016
,Carlo C. DiClemente, Addiction and Change: Second Edition: How Addictions Develop and Addicted People Recover, Guilford press 2018
Edited by Peter M. Monti, Suzanne M. Colby, and Tracy O'Leary Tevyaw, Brief Interventions for Adolescent Alcohol and Substance Abuse, Guilford press, 2018
הערות שוליים

↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון
1 2  Holden C (2001). "'Behavioral' addictions: do they exist?". Science. 294 (5544): 980–982. doi:10.1126/science.294.5544.980. PMID 11691967.
↑  מערכת וואלה! בריאות‏, כך תזהו אם בן המשפחה שלכם סובל מהתמכרות, באתר וואלה, 30 במאי 2023
↑  Wise RA (2002). "Brain reward circuitry: Insights from unsensed incentives". Neuron. 36 (2): 229–240. doi:10.1016/S0896-6273(02)00965-0. PMID 12383779.
↑  איתי גל, לראשונה בישראל: מרכזי טיפול קהילתיים להתמכרויות בהשקעה של 85 מיליון שקל, באתר ynet, 14 באפריל 2022
↑  אילן גטניו, התמכרות למשחקי מחשב תסווג כהפרעה נפשית, באתר ישראל היום, 16 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX539162  GND: 4058361-2 
תרשים מסלולים עצביים של המוליך העצבי דופמין במוח. המוקד של מערכת החיזוק הוא על הציר בין הטגמנטום הגחוני וגרעין האקומבנס
שינויים המתרחשים במערכת החיזוק במצבי התמכרות לסמים - התגובה לקוקאין בהשוואה לתגובה למזון
יהודה אריה דינר

| --- | --- |

הרב יהודה אריה דינר במסירת שיעור בחצר ביתו
 לידה:  אנגליה
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  בני ברק, ישראל
 השתייכות:  חרדי, ליטאי
 תחומי עיסוק:  פוסק, רב מרכז בני ברק
 רבותיו:  הרב ניסים קרליץ
 אב:  יוסף צבי דינר 
 
 תפקידים נוספים:  דיין בבית דין צדק בני ברק
 
הרב יהודה אריה דינר הוא רב מרכז בני ברק, דיין בבית דין צדק בני ברק, ופוסק הלכה מפורסם, חבר נשיאות שובו ורב בית הכנסת דברי שיר בבני ברק.
ביוגרפיה

נולד באנגליה לייטא ולרב יוסף צבי דינר אב בית דין התאחדות קהלות החרדים בלונדון וליוטא לבית פרייהן. אחיו הוא הרב אליעזר דינר.
נשא את בת הרב מאיר אפרים וינקלר, לאחר החתונה גר תקופה קצרה לצד אביו בלונדון, ובהמשך עלה לארץ ישראל.
הרב דינר משמש כרב מרכז בני ברק, כדיין בבית דין של רבי ניסים קרליץ, כרב בית הכנסת דברי שיר, וכחבר נשיאות בדרשו ובשובו.
בחשוון תש"פ (נובמבר 2019) נפטרה בתו רחל בגיל 21. מבניו: מרדכי העומד בראש כוללי דעת שמואל, יעקב - מנכ"ל מוסדות כנסת ישראל.
הרב מוציא לאור עלון שבועי הלכתי "מים חיים" העוסק בשאלות אקטואליות, דברי תורתו נדפסים גם בעלון בשם "דברי שירה".
חיבוריו

אפריון לשלמה - על ענייני קידושין וחופה
לקט הלכות על יום טוב וחול המועד, שליח ציבור, חנוכה, מגילה, מזוזה
לקט שאלות המצויות (ה' חלקים)
דרכי יוסף צבי - תולדות חיים, שערי הדרכה והכוונה מאביו הרב יוסף צבי הלוי דינר.
הרב דינר ערך את מחזור "סדר תפילותינו".
הערות שוליים

↑  דוד ברונר, לעורר רחמי שמים > לאחר שעבר ניתוח באיכילוב: הגרי"א דינר שוחרר לביתו וייצא מהעיר לתקופת החלמה, באתר המחדש, ‏13 בנובמבר 2022
↑  יוסף גרינבוים, הגרי”א דינר: קמלה האריס היא המן. זה ממש צרה גדולה אם היא נכנסת, באתר חרדים10, 5 בנובמבר 2024
↑  יענקי כץ, ‏בת 21: בתו של הדיין ורב בית הכנסת נפטרה, באתר כיכר השבת, 23 בנובמבר 2019
↑  חתונת בת ראש הכוללים הגר”מ דינר ונכדת הגר”א דינר עם בן הגר”א איזנטל, באתר JDN‏
↑  שמחת הברית לנכד הגרי”א דינר רב מרכז בני ברק, באתר JDN‏
↑  ספר אפריון לשלמה באתר HebrewBooks
↑  מחזור סדר תפילותינו. יהודה אריה הלוי דינר, באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308129405171  ISNI: 0000 0000 6697 1177  LCCN: no2005072284  VIAF: 82364373   WorldCat (עם VIAF): 82364373
חנוך פיוטרקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1959 כ"א בטבת ה'תשי"ט בני ברק, ישראל
 פטירה:  25 במאי 2021 (בגיל 62) י"ד בסיוון ה'תשפ"א בית אל, יהודה ושומרון 
 מקום קבורה:  בית אל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  מדרשית נעם, ישיבת מרכז הרב
 תקופת הפעילות:  ? – 25 במאי 2021 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרצי"ה קוק, הרב זלמן ברוך מלמד
 צאצאים:  שלמה פיוטרקובסקי
 
הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי (כ"א בטבת ה'תשי"ט - י"ד בסיוון ה'תשפ"א) היה רב ציוני דתי, מנכ"ל ישיבת בית אל וממייסדי מוסדותיה של קריית הישיבה.
חייו

פיוטרקובסקי נולד בשנת 1959 לאהרן ורבקה, למד בבית הספר מוהליבר בבני ברק, במדרשית נעם, ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק במשך שנים רבות.
היה מנכ"ל ישיבת בית אל במשך למעלה משלושים שנים. בשנת ה'תשנ"ג ייסד את אולפנת רעיה ביחד עם הרב זלמן מלמד והרבנית שולמית מלמד, ובשנת 1997 ייסד איתם את ישיבת בני צבי.
היה ממייסדי איגוד הישיבות הגבוהות ביחד עם בצלאל סמוטריץ', ושימש כחבר ועד של האיגוד. היה גם מו"ל העיתון בשבע, וכיהן כחבר מועצת היישוב בית אל.
בשנת 2013 התמודד לראשות מועצת בית אל, אך לא העפיל אל הסיבוב השני ונכנס כחבר מועצה.
בשנת 2019 התגלה בגופו סרטן, ובי"ד בסיוון ה'תשפ"א (25 במאי 2021) נפטר מהמחלה.
הנצחה

בתחילת שנת הלימודים תשפ"ג נחנך בישיבת בני צבי אגף כיתות לימוד חדש לזכרו.
הערות שוליים

↑  בצלאל סמוטריץ', איש צדיק היה, באתר ערוץ 7, ט"ז בסיון תשפ"א
↑  איגוד הישיבות הגבוהות הציוניות (ער) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
↑  הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, י"ד בסיון תשפ"א
↑  רפאל לוי, בית אל: מרחיבים את עולם התורה לעילוי נשמת הרב חנוך פיוטרקובסקי ז"ל, באתר ערוץ 7, ‏ו' באלול תשפ"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283648805171  ISNI: 0000 0000 2757 7775  LCCN: n88099064  VIAF: 68016023   WorldCat (עם VIAF): 68016023 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שטא (ליטא)

| --- | --- |
סמל שטאסמל שטא

 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז קובנה
 מחוז משנה:  קדאיניאי
 גובה:  66 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  935 (2011)
 קואורדינטות:  55°16′50″N 24°15′10″E﻿ / ﻿55.280556°N 24.252778°E﻿ / 55.280556; 24.252778 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד שטא(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד שטא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שטא (בליטאית: Šėta, בפולנית: Szaty; ביידיש: שאט) היא עיירה קטנה במחוז משנה קדאיניאי, במחוז קובנה, במרכז ליטא. בשנת 2011 התגוררו בה 935 תושבים.
העיירה נמצאת ליד נהר אובליס (אנ').
גאוגרפיה

בעיירה נשפך נהר ואנגה לנהר אובליס. ליד שטא משתרע רכס שטא, ובצפון-מזרח הוקמה שמורת טבע שטא. דרך שטא עוברים מספר כבישים ראשיים המחברים אותה לערים אוקמרגה, קדאיניאי, קובנה, פוניבז' ופגיריי (אנ').
היסטוריה

בשנת 1362 וב-1367 פשטו חיילי המסדר הליבוני על אדמות שטא. במאה ה-14 התיישבו בעיירה קראים. בשנת 1492 הוזכרה שטא לראשונה כעיירה, וב-1499 נבנתה בה כנסייה ראשונה ששימשה בתחילה את הקתולים, אך לאחר מכן עברה לרשות הפרוטסטנטים.
במאה ה-18 קיבלה שטא זכויות לקיים שווקים וירידים, אך במהלך מלחמת הצפון נשרפה כמעט כליל על ידי השוודים. בשנת 1777 פעלה במקום בית ספר פרטי, וב-1799 נבנתה מחדש הכנסייה.
במאה ה-19 השתתפו תושבי שטא במרד נגד השלטון הצארי ועסקו בהפצת ספרות ליטאית בתקופת האיסור הרוסי. ב-1863 הובילו בני העיירה מרד בהנהגת זיגמנט סיירקובסקי (אנ'). בשנת 1892 פרצה שריפה שכילתה חלקים גדולים מהעיירה.
בתחילת המאה ה-20 היו בשטא כ-40 חנויות ופונדקים, כמו גם בית מלאכה לעיבוד עורות, טחנות קמח קיטור ומים. לפני מלחמת העולם הראשונה פעל מפעל אריגה בטירת שטא. בשנת 1896 ייסד ג'וזף מונטוויל (אנ') בית ספר לאריגה בשם "בירוטה" (Birutė).
במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנת 1915 התרחשו קרבות עזים בין הצבאות הרוסים וגרמנים ליד שטא, וכתוצאה מכך נשרפה העיירה כמעט לחלוטין. בתקופה שבין המלחמות נבנתה העיירה מחדש, ואומני שטא נודעו בזכות בדי הצמר שייצרו.
בתקופה שבין המלחמות היו בשטא 140 בתים, 75 חנויות ושתי טחנות קמח. בשנת 1941 נבנה מפעל גבינות.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגעה העיירה שוב באופן חמור משריפות. לאחר המלחמה פעלו בסביבת שטא לוחמי פרטיזנים ליטאים.
בזמן השלטון הסובייטי הפכה העיירה למרכזית, ופעל בה סניף של מפעל החמאה והגבינות של קיידייניאי, שבו יוצר גבינת "שטא".
בשנת 2002 אושר סמל העיר של שטא.
יהדות שטא

בעיירה הייתה קהילה יהודית בית מדרש ובית קברות. בשואה נרצחו מרבית היהודים בבורות הריגה על ידי ליטאים.
בשנת 1949 בזזו קומוניסטים את מצבות בית הקברות לצורך בניית מבנה בחווה סמוכה. בעקבות זאת אין מצבות בבית הקברות, למעט אנדרטה לזכר תושבי העיירה שנרצו בשואה.
יהדות שטא > רבני העיירה

רבי שמואל הקטן בנו של רבי אברהם אחי הגר"א
רבי שלום, בן הנ"ל
רבי אליהו רגולר (1820–1824)
רבי נפתלי ב"ר אפרים
רבי מאיר מיכל רבינוביץ (1849–1870), בנו של רבי שלום הנ"ל
רבי נחום שפירא, 'העילוי מדאקשיץ'
רבי אברהם דרושקוביץ (? - 1903)
רבי אלחנן וינר (בשנות ה-30 של המאה ה-20)
הערות שוליים

↑  "2011 census". Statistikos Departamentas (Lithuania). נבדק ב-13 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בן ציון קלבנסקי, חיסול יהודי עיירות השדה בליטא - התנגדות בלתי-אפשרית, הקיץ הנורא ההוא ..., 2013, עמ' 29
↑  הסכמתו בראש ספר 'שמע יעקב', ליק תר"ך, ניתנה כנראה בשנת תר"ט, 1849.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524600605171  BnF: cb13178726r (data)  CiNii: DA15992783  LCCN: n99053868  LNB: 000292200  VIAF: 146767313   WorldCat (עם VIAF): 146767313 
בית המדרש בשטא
משה מטראני

.
| --- | --- |

קברו של משה מטראני (מצבה מחודשת עם טעות בתאריך)
 לידה:  1500 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1580  (בגיל 80 בערך) כ"א בניסן ה'ש"ם ירושלים, האימפריה העות'מאנית
 מקום קבורה:  ישראל בית הקברות היהודי העתיק, צפת
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית (1453–1844) האימפריה העות'מאנית
 מקום פעילות:  צפת
 תקופת הפעילות:  ?–1585 
 רבותיו:  רבי יעקב בירב, רבי אהרן מטראני
 תלמידיו:  רבי יום טוב צהלון הנקרא מהריט"ץ
 בני דורו:  רבי יוסף קארו, רדב"ז, רבי בצלאל אשכנזי השיטה מקובצת
 חיבוריו:  בית אלהים, שו"ת המבי"ט 
 צאצאים:  רבי יוסף מטראני, רבי שלמה מטראני
 
רבי משה בר יוסף מִטְרָאנִי (המבי"ט; 1500 – 1580; ה'ר"ס – ניסן ה'ש"ם או ה'שמ"ה), היה ראש ישיבה ופוסק, מחכמי צפת במאה ה-16.
ביוגרפיה

רבי משה מִטְרָאנִי נולד לרבי יוסף מטראני, בן למשפחת חכמים ממגורשי ספרד שהתייחסה לרבי ישעיה דיטראני. בשנת ה'רנ"ז הגיע אביו לסלוניקי שביוון, ושם נולד לאחר שלוש שנים בנו. בהמשך, למד בישיבת רבי יוסף פאסי באדריאנופול, ואצל דודו רבי אהרן מטראני. בשנת ה'רע"ח, בגיל 18, עלה לארץ ישראל. הוא השתקע בעיר צפת ולמד תורה אצל רבי יעקב בירב והיה לתלמידו המובהק. בגיל 25 התמנה לחבר בית הדין של רבי יעקב בירב, וזכה להיסמך על ידי מורו יחד עם הרב יוסף קארו שהגיע גם הוא לצפת באותן שנים.
במשך 54 שנים ישב המבי"ט בבית הדין בצפת ועסק בהרבצת תורה וכתיבת תשובות לשאלות שהופנו אליו מרחבי העולם היהודי. המבי"ט היה חברו של רבי יוסף קארו והם הרבו לדון יחד בענייני הלכה, לצד מקרים של מחלוקת ואי הסכמה. לאחר פטירת רבי יוסף קארו שימש במשך 5 שנים כאב בית הדין. כן עמד בקשר עם חכמי דורו באימפריה העות'מאנית, בהם: הרדב"ז, רבי בצלאל אשכנזי ורבי משה אלשיך.
המבי"ט היה שותף לחרם שהטיל דון יוסף נשיא על נמל אנקונה ב-1556. בעקבות העלאה על המוקד של עשרים וארבעה אנוסים ששבו ליהדות בידי האפיפיור פאולוס הרביעי והאינקוויזיציה המקומית, הכריז דון יוסף נשיא חרם כלכלי של הסוחרים היהודים על נמל אנקונה. החרם נתמך בידי רבנים שונים מחכמי הדור כהמבי"ט ר' יוסף קארו (?), ומהריב"ל ואחרים.
נפטר באחרון של פסח בשנת ה'ש"מ (1580) והניח אחריו שני בנים: רבי שלמה שהיה רב במצרים ורבי יוסף מחכמי צפת ומגדולי הפוסקים בדורו [אשר כתב את תולדותיו בהקדמת ספרו צפנת פענח].
ספריו

50 שנה לאחר מותו הדפיסו בניו את שני כרכי תשובותיו הכוללים כ-800 תשובות לשאלות שנשאל בענייני הלכה.
בחייו נדפסו שניים מספריו:
קרית ספר (ונציה שי"א) שבו בירר בכל דין ב"משנה תורה" לרמב"ם אם הוא מדאורייתא, או על פי שלוש עשרה מידות שהתורה נדרשת בהן, או לפי הלכה למשה מסיני או מדברי חכמים ותקנותיהם.
בית אלהים (ונציה של"ו) כולל שלושה חלקים: שער התפילה, שער התשובה, ושער העיקרים (בדפוס ראשון נקרא שער השלישי בשם שער העיקרים בדפוסים מאוחרים נקרא בשם שער היסודות כי בו מבאר את יסודות הדת). לספר צורף גם פרק מיוחד הכולל ביאור על פרק שירה, זהו הפירוש הראשון שהודפס על פרק שירה.
בנוסף, חיבר פירוש על "התחיה והפדות" מאת רס"ג וספר "אגרת גאולת עולם".
כמו כן כתב לעצמו קיצור לתשובות הרשב"ש והרשב"ץ ולספר יוחסין.
המבי"ט השאיר כתבים מעטים בקבלה על ספר הפליאה, הנמצאים באוסף גרשם שלום, בספרייה הלאומית בירושלים, ונדפסו בקובץ מקבציאל.
לקריאה נוספת

יצחק פסח זינגר, תולדות המבי"ט וספריו, ירושלים 2007.
אילן וואיה, המבי"ט לדורו: היבטים חברתיים ומוסריים במשנת רבי משה מטראני (המבי"ט), ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשפ"א.
מאיר בניהו, יוסף בחירי - מחקרים בתולדות מרן רבי יוסף קארו, ע' צט-קנב, ירושלים: יד הרב נסים תשנ"א.
גיורא פוזיילוב, חכמיהן של ארבע ערי הקודש, ע' 193-150, ירושלים תש"ס.
הערות שוליים

↑  שו"ת המבי"ט חלק א' סימן רל"ז
↑  רבים כתבו שגם הר"י קארו השתתף בחרם. אולם ראו, שמואל הכהן ויגרטן, שבשתא כיון דעל על - האם הסכים ר"י קארו לחרם אנקונה. בתוך סיני כרך נג עמוד עב
↑  שו"ת מהריב"ל חלק ד סימן לח
↑  הקדמה לצפנת פענח. בהקדמה לשו"ת מהרי"ט נכתב ליל ראשון כ"ג בניסן אבל כ"ג בניסן לא חל אז ביום ראשון.
↑  גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
| אחרונים |
| --- | --- | --- |
| חכמי יהדות אשכנז | רבי משה איסרליש (הרמ"א) • רבי שלמה לוריא (המהרש"ל) • רבי יהודה ליווא בן בצלאל (המהר"ל מפראג) • רבי מרדכי יפה (ה"לבוש") • רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) • רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (המהרש"א) • רבי יואל סירקיש (הב"ח) • רבי שבתי הכהן (הש"ך) • רבי העשיל מקראקא • רבי דוד הלוי סגל (הט"ז) • רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר (ה"מגן אברהם") • רבי יאיר חיים בכרך (ה"חות יאיר") • רבי יעקב יהושע פלק (ה"פני יהושע") • רבי אריה לייב גינצבורג (ה"שאגת אריה") • רבי נתנאל וייל (בעל "קרבן נתנאל") • רבי יוסף תאומים (ה"פרי מגדים") • רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה") • הגאון מווילנה • רבי שניאור זלמן מלאדי (בעל "שולחן ערוך הרב") • רבי יהודה לייב מינוביץ' (בעל "שארית יהודה") • רבי אריה לייב הלר (ה"קצות") • רבי יהודה כהנא הלר •רבי אברהם דנציג (ה"חיי אדם") • רבי יעקב לורברבוים (ה"נתיבות המשפט") • רבי עקיבא איגר • רבי משה סופר (ה"חתם סופר") • רבי מנחם מנדל שניאורסון (ה"צמח צדק") • רבי שלמה קלוגר • רבי שלמה גאנצפריד (בעל ה"קיצור שולחן ערוך") • רבי יצחק אלחנן ספקטור • רבי יחיאל מיכל אפשטיין (בעל "ערוך השולחן") • רבי שלום מרדכי שבדרון (המהרש"ם) • רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים") • רבי חיים עוזר גרודזנסקי • רבי חיים מבריסק • רבי שמעון שקופ • רבי ברוך בער ליבוביץ • רבי אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") • רבי משה פיינשטיין • רבי מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מליובאוויטש") |  |
| חכמי יהדות ארצות האסלאם ומגורשי ספרד | רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם) • רבי אברהם די בוטון (בעל "לחם משנה") • רבי יוסף קורקוס • רבי חיים בנבנישתי (בעל "כנסת הגדולה") • רבי יהודה רוזאניס (בעל "משנה למלך") • רבי אפרים נבון (המחנה אפרים) • רבי שלום שרעבי (הרש"ש) • רבי יחיא צאלח (מהרי"צ) • רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) • רבי מרדכי כרמי (ה"מאמר מרדכי") • רבי יום-טוב אלגאזי (המהרי"ט אלגאזי) • רבי חיים פלאג'י • רבי עבדאללה סומך • רבי יוסף חיים מבגדאד (ה"בן איש חי") |  |
| חכמי ארץ ישראל | רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) • רבי יוסף קארו (הבית יוסף) • רבי משה מטראני (המבי"ט) • רבי בצלאל אשכנזי (ה"שיטה מקובצת") • רבי יוסף מטראני (המהרי"ט) • רבי לוי בן חביב (המהרלב"ח) • רבי אברהם יצחק הכהן קוק • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יהודה לייב הלוי אשלג (בעל הסולם) • הרב יצחק אייזיק הרצוג • הרב צבי פסח פרנק • רבי שלמה זלמן אוירבך • רבי שאול ישראלי • רבי אליעזר יהודה וולדנברג • רבי בן ציון אבא שאול • רבי אברהם אלקנה כהנא שפירא • רבי מרדכי אליהו • רבי יוסף שלום אלישיב • הרב עובדיה יוסף • רבי שמואל הלוי ואזנר • רבי זלמן נחמיה גולדברג |  |
תנאים •  אמוראים  •  סבוראים  •  גאונים  •  ראשונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265656405171  PLWABN: 9810548456505606  GND: 129821160  ISNI: 0000 0000 6681 0963  LCCN: nr90022105  NKC: ola20241224160  NTA: 304420832  VIAF: 23229574   WorldCat (עם VIAF): 23229574
צוות טקילה

צוות טקילה
שירות הביטחון הכללי
ימ"מ – היחידה הלאומית ללוחמה בטרור
צוות "טֵקילה" הוא צוות התערבות מהירה משותף לימ"מ (משטרת ישראל) ולשירות הביטחון הכללי שמטרתו לתת מענה מהיר לפיגועי טרור. הצוות נקרא "טקילה", כי כמו הטקילה גם הוא מוקפץ ("הקפצה" - הזנקה מהירה ופתאומית של הצוות בעקבות פיגוע או מצב חירום). הצוות כולל לוחמי ימ"מ, לוחמי היחידה המבצעית של שירות הביטחון הכללי ואנשי מודיעין של השב"כ.
הצוות מוזנק לסיכול "פצצה מתקתקת" (כלומר: פיגוע בטווח הזמן הקצר) בעקבות התרעה מודיעינית שמתקבלת בשב"כ. תפקיד נוסף של הצוות הוא לנהל מצוד מהיר אחרי מחבלים שברחו מזירת פיגוע ומהווים סכנה לאזרחים נוספים. רכזי השב"כ מספקים מודיעין בזמן אמת וקשר עם חמ"ל השב"כ, ולוחמי הימ"מ (שלהם גם סמכויות של שוטרים) אחראים על הביצוע (כלומר: מעצר או חיסול של המחבלים).
היסטוריה

התפיסה שהובילה להקמת הצוות התפתחה בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה בספטמבר 2000 על ידי ראש שב"כ באותם ימים, אבי דיכטר, ובכירים באגף המבצעים בארגון. בעקבות התגברות פיגועי ההתאבדות באותה תקופה, נוצר צורך לתרגם מודיעין שהזרימו רכזי השב"כ לפעולת סיכול מהירה יעילה בשטח. הקמתם ומיסודם של צוותים אלו התאפשר בעקבות שיתוף פעולה ארוך ורב-שנים בין השב"כ לימ"מ, דבר שיצר שפה משותפת, תקשורת מהירה ושוטפת, ותיאום בין הגופים. אף שהם קיימים שנים רבות, קיומם נחשף לציבור הרחב רק החל מהעשור השני של המאה ה-21 בעקבות פרסומים באמצעי התקשורת בישראל. לאחר החשיפה של הצוות בתקשורת פורסם כי במהלך החודשים הראשונים של שנת 2023 הוקפץ הצוות 14 פעמים, בין היתר כדי לעצור פעילי ימין חמושים שאיימו לפגוע במפגינים. צוות טקילה היה בין הראשונים שהוקפץ ליישובי עוטף עזה בבוקר ה-7 באוקטובר 2023, וספג אבדות כבדות. כהוקרה על פעילותו של הצוות במסגרת מלחמת חרבות ברזל השתתף אחד מחברי הצוות בהדלקת משואת כוחות הביטחון ביום העצמאות ה-76.
הערות שוליים

1 2  עובדה נעמה פרי, ‏״רק מי שהיה שם יכול להסביר מה זה לעמוד מול מחבל מתאבד״, באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2021
↑  אמיר בוחבוט‏, "מגיחים מהצללים, מסתכלים למחבלים עמוק בעיניים": כך פועל הצוות שחיסל את המחבל ביפו, באתר וואלה, 10 באפריל 2022
↑  איתמר אייכנר, ראש השב"כ: סיכלנו השנה 200 פיגועים משמעותיים, "צוות טקילה" הוקפץ כבר 14 פעמים, באתר ynet, 4 באפריל 2023
↑  צוות "טקילה" הוקפץ לעצור פעילי ימין חמושים שאיימו לפגוע במפגינים, באתר ‏מאקו‏, 28 במרץ 2023
↑  יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 12 באוקטובר 2023
↑  משה שטיינמץ, למרות החשש בשב"כ והדיון הלילי: צוות טקילה הוקפץ לעוטף - רק בבוקר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 באוקטובר 2023
↑  כל רגע - נחשפת: פעילות צוות הימ"מ בבוקר יום השבת השחור, באתר kore.co.il
↑  בהלה ברחובות: שוהים בלתי חוקיים נעצרו באזור התעשייה בעיר, באתר הפורטל הישראלי לרשויות מקומיות, ‏16 בינואר 2024
↑  משואת כוחות הביטחון, באתר יום העצמאות 76 למדינת ישראל
FN Herstal

| --- | --- |


הכניסה הראשית לאתר המפעל
 נתונים כלליים
 מייסדים:  Henri Pieper 
 תקופת הפעילות:  3 ביולי 1889 – הווה (135 שנים) 
 חברת אם:  קבוצת הרסטל 
 מיקום המטה:  הרסטל 
 ענפי תעשייה:  ייצור נשק ותחמושת, תעשיית הנשק, תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  כלי ירייה, תחמושת, כלי נשק 
 עובדים:  3,000 
  
 fnherstal.com
 
Fabrique Nationale d'Herstal (בצרפתית: המפעל הלאומי של הרסטל) או בראשי תיבות: FN Herstal, הוא יצרן כלי נשק בהרסטל, בלגיה.
החברה מייצרת (באמצעות חברה בת אמריקנית) את רובה הסער הנפוץ M-16, ה-FN HP ואחרים.
המפעל הראשון נוסד בשנת 1889 בעיר הרסטל, ליד לייז' בבלגיה.
אריה מהרשק

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1948 (בן 76) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  המכללה האקדמית להנדסה בראודה  רפאל – מערכות לחימה מתקדמות 
 מספר צאצאים:  4 
 
אריה מהרשק (נולד ב-26 בדצמבר 1948) הוא מהנדס אלקטרוניקה ודוקטור לתכנון ערים, שכיהן כנשיא המכללה האקדמית להנדסה בראודה בכרמיאל בשנים 2024-2012.
ביוגרפיה

אריה מהרשק נולד בחיפה והעביר את ילדותו ונעוריו בעיר עכו.
בשנת 1966 החל בלימודי הנדסת חשמל בטכניון, כעתודאי. בשנת 1970 התגייס לחיל הים כקצין אלקטרוניקה ושירת שש שנים. דרגתו במילואים רב-סרן.
קריירה

לאחר סיום שירותו הצבאי, בין השנים 1989-1976, עבר מהרשק לחברת רפאל בתפקידי מו"פ ושיווק. בשנים 1984–1985 יצא לשנת שבתון מרפאל לאוניברסיטת סטנפורד, ובה שימש כעמית מחקר בכיר במעבדת הרובוטיקה של המחלקה לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה. במהלך השבתון פיתח מערכות אלקטרוניקה לבקרת זרועות גמישות לרובוטים.
מ-1989 ועד 1998 עבר ליזמות פרטית הכוללת פיתוח מוצרים חדשים מבוססי פטנט, ייצור במזרח הרחוק ושיווק בארצות הברית. במקביל השלים את לימודי הדוקטורט בטכניון בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים (במסגרת המסלול לתכנון ערים ואזורים) בנושא: 'פארקים תעשייתיים - שיווק אסטרטגי תחרותי'.
בשנים 1995–1999 כיהן מהרשק כחבר צוות בקבוצת הייעוץ של פרופ' מייקל פורטר מאוניברסיטת הרווארד. הקבוצה פעלה לפיתוח אסטרטגיה תחרותית למזרח התיכון. בתקופה זו נמנה עם מייסדי "האיגוד הישראלי לעבודה מרחוק".