stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2022/2023 בליגת העל בהוקי קרח
ליגה על > טורניר הניחומים > פרוטוקולים של משחקים

01. 04.05.2023 מטולה נורס סטארס — ג'רוזלם ברס 0:5 (ניצחון טכני)
02. 16.05.2023 ג'רוזלם ברס — טראשרס 3:15
03. 02.06.2023 טראשרס — מטולה נורס סטארס 5:0 (ניצחון טכני)
04. 08.06.2023 טראשרס — מטולה נורס סטארס 5:0 (ניצחון טכני)
05. 20.06.2023 ג'רוזלם ברס — מטולה נורס סטארס 3:6
06. 07.07.2023 טראשרס — ג'רוזלם ברס 5:0 (ניצחון טכני)
ליגה על > שלב הנוקאאוט > חצי גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | תאריך | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ראשון דווילס | 4:2 (2:0, 1:1, 1:1) | כפר סבא קינגס | 07.07.2023 15:45 | OneIce Arena תנובות |
| תל אביב אדמירלס | 3:0 (1:0, 0:0, 2:0) | מועדון הוקי בת ים | 07.07.2023 23:30 | OneIce Arena תנובות |
ליגה על > שלב הנוקאאוט > משחקים על מקום חמש

שתי קבוצות ראשונות מטורניר הניחומים היו צרים לקיים שני משחקים עבור מקום חמישי. המשחקים לא התקיימו.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | תאריך | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'רוסלם ברס | 5:0 (ניצחון טכני) | מטולה נורס סטארס | 29.06.2023 20:30 | מרכז קנדה, מטולה |
| מטולה נורס סטארס | 5:0 (ניצחון טכני) | ג'רוסלם ברס | 07.07.2023 11:30 | OneIce Arena תנובות |
ליגה על > שלב הנוקאאוט > משחק על מקום שלוש

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | תאריך | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תל אביב אדמירלס | 1:2 (0:0, 1:1, 0:1) | ראשון דווילס | 29.07.2023 18:30 | OneIce Arena תנובות |
ליגה על > שלב הנוקאאוט > גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | תאריך | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מועדון הוקי בת ים | 8:5 (3:2, 0:1, 5:2) | כפר סבא קינגס | 14.07.2023 11:20 | OneIce Arena תנובות |
הערות שוליים

↑  Israel National Ice Hockey League
↑  הוקי קרח ישראלי התחדש עם דירקטוריון טרי חדש
מאמר מרדכי (ספר שו"ת)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרב מרדכי אליהו
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  שאלות ותשובות 
 הוצאה
 הוצאה:  דרכי הוראה לרבנים 
 מקום הוצאה:  ירושלים 
 תאריך הוצאה:  ה'תשס"ט
 עורך:  מכון דרכי הוראה לרבנים
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  תשס"ט
 מספר כרכים:  5
 
שו"ת מאמר מרדכי הוא סדרת ספרי שאלות ותשובות בת חמישה כרכים בהלכה מאת הרב מרדכי אליהו. סדרת ספרים זו נערכה במקביל לסדרת ספריו שו"ת הרב הראשי. בסדרה זו ליקט הרב אליהו, בעזרת צוות עורכים בראשות בנו הרב יוסף אליהו, תשובות רבות לשאלות שהשיב הן בהיותו כדיין בבית הדין, כרב הראשי לישראל, ואף לאחר מכן.
בניגוד לשו"ת הרב הראשי, שם בדרך כלל הרב אליהו השיב בקצרה והיה מיועד לכלל העם, בסדרה זו, לעיתים הרב אליהו הרחיב את התשובה לשאלה והסביר את שיטת הלימוד ודרך הפסיקה ההלכתית כמו שנהוג בספרי השו"ת הידועים, ובכל זאת גם בסדרה זו אפשר לראות לעיתים גם תשובות קצרות.
בשו"ת זה התייחס הרב אליהו לשאלות מכל חלקי השולחן ערוך ואף הרבה להשיב על שאלות מודרניות במגוון רחב של נושאים סבוכים כגון: השתלת איברים, קיום שמיטה במדינה מודרנית, היתר עגונות של חיילים שהלכו למלחמה ולא חזרו, ועוד. חלק מהתשובות התפרסמו על פני שנים רבות ובמרחב גדול של במות תורניות, מחקריות וציבוריות כגון: תחומין, המאיר לארץ וכו'.
שנים רבות פנו רבנים ואישי ציבור לרב אליהו וביקשו ממנו שיפרסם את סדרת שו"ת זו. לאחר הפצרות ובקשות רבות, בשנת תשס"ט פרסם הרב אליהו את הכרך הראשון. בשנת תש"ע פורסם הכרך השני. שאר הכרכים פורסמו לאחר פטירת הרב אליהו. כרכים אלו לוקטו מתוך כתב ידו ומתוך שיעוריו הרבים על ידי צוות רבנים ממכון דרכי הוראה לרבנים בראשות בנו הרב יוסף אליהו.
חלקי הספר

חלק א - שאלות ותשובות על ד' חלקי השולחן ערוך בנושאים שונים. בנוסף, יש מבוא לספר, בו הרב אליהו מסביר את שיטת פסיקתו ההלכתית, ואת דרך הפסיקה על פי הקבלה.
חלק ב - שאלות ותשובות על ד' חלקי השולחן ערוך בנושאים שונים.
חלק ג - שאלות ותשובות ושיעורים על ד' חלקי השולחן ערוך בנושאים שונים. כמו כן, בסוף הכרך נוספו תשובות לשאלות שהתעוררו במדינת ישראל המתחדשת, כגון: החזרת שטחים, פדיון שבויים, קדושת ארץ ישראל ירושלים ובנית בית המקדש.
חלק ד - שאלות ותשובות ושיעורים בהלכות שבת. בכרך זה התייחס הרב גם לדברים מודרניים שהתרחשו בתקופה האחרונה (מכשירי חשמל בשבת, קריאה לשירותי חירום ורפואה וכדומה).
חלק ה - ושבתה הארץ - הלכות, מאמרים ומחקרים בהלכות שמיטת הארץ ושמיטת כספים. (בעבר ספר זה יצא לאור כספר נפרד "מאמר מרדכי - ושבתה הארץ" בשנת תשס"ח, ומאוחר יותר הוחלט להכניסו כחלק מסדרת השו"ת).
בעתיד מתוכננים לצאת עוד מספר כרכים בנושאים שונים (הלכות פסח, ענייני כשרות והמטבח המודרני, ענייני אבן העזר ועוד).
שלבי עריכת הספר > איסוף החומר

הרב אליהו הרבה להשיב לכל מי ששאל אותו, חלק מתשובות לשאלות ניתנו בכתב, כמכתבים לגדולי ישראל, ולעם היושב בציון ובתפוצות. הואיל ולעיתים הכתיבה הייתה ביד ולא ממחושבת, נמצא כי תשובות רבות ניתנו בכתב ידו של הרב וללא העתק. נעשה מאמץ גדול להשיג את התשובות שניתנו על ידי פניה לכלל הציבור שישלחו את מה שמצוי בידם, ואיסוף החומר ממקומות שונים. חלק נוסף מהתשובות ניתנו כפסקי דין רבניים, תחילה בשבת הרב כדיין בבאר שבע ולאחר מכן כדיין בירושלים וכנשיא בית הדין הגדול. רבים מאוד מדברי הרב בסוגיות אלו ניתנו בשיעורים בציבור. בשיעורים אלו שהיו במגוון גדול של מקומות נכחו אנשים רבים, וחלק מהשיעורים אף התפרסמו על ידי הלוויין בהיקף של עשרות אלפי צופים.
שלבי עריכת הספר > עריכה

רבים מגדולי ישראל שכתבו תשובות וזמנם היה בידם האריכו רבות בכתיבתם. לא כן נהג הרב אליהו. בדרך כלל תשובותיו היו ב'קציר האומר', מועט המחזיק את המרובה. בחלק שנערך מפסקי הדין, לדוגמה, היה צורך לפענח נקודות רבות שהרב כתב ברמז על מנת להציג את המשנה הסדורה בפני הלומד והחוקר. גם בשאלות עצמן, לעיתים היו השואלים רחוקים מחיי תורה וסגנונם לא היה ראוי, משום כך השאלות נערכו על ידי המכון דרכי הוראה. בנוסף, השיעורים אשר העביר הרב אליהו בלוויין, שוכתבו ונערכו מחדש בתוספות מקורות.
לקריאה נוספת

הרב משה יניב, סקירה על ספרי הרב מרדכי אליהו זצ"ל, בתוך שמעתין אדר א' תשע"א (גיליון 178, עמודים 116–117).
מידע על מאמר מרדכי (ספר שו"ת) בקטלוג הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  בשנת תשס"ח פרסם הרב אליהו ספר הנקרא "מאמר מרדכי - ושבתה הארץ", ותוכנו היה פסקי הלכה, שו"ת ומאמרים בנושא שנת השמיטה. אך רק בשנת תשע"ד הוחלט להכניס ספר זה לסדרת השו"ת מאמר מרדכי (חלק ה').
כחליל קלאופטרה

| כחליל קלאופטרה |
| --- | --- |
 כחליל קלאופטרה נקבה.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
סוג:: Plebejus
מין:: Plebejus pylaon
תת־מין:: כחליל קלאופטרה
שם מדעי
 Plebejus pylaon cleopatra

כַּחְלִיל קְלֵאוֹפַּטְרָה (שם מדעי: Plebejus pylaon cleopatra) הוא פרפר-יום המשתייך למשפחת הכחליליים, תת-מין של המין Plebejus pylaon המעופף בדרום ארץ ישראל באזור ספר המדבר. תת-מין נוסף המעופף בארצנו הוא כחליל ניקול (Plebejus pylaon nichollae) אשר ניתן לראותו במרומי הר חרמון. בעבר צוין כחליל צפרירי (Plebejus pylaon philbyi) כתת-מין שלישי, אך עתה הנטייה של סיסטמטיקאים לראות בו מין נפרד (Plebejus philbyi). כחליל קלאופטרה הוגדר בישראל על-פי נקבה שנתפסה באפריל 1923 באזור תל קואילפה (Khuweilfe) הוא תל חליף (מצפון ובסמוך לקיבוץ להב).
צולם בבקעת קריות - זכר כחליל קלאופטרה Plebejus pylaon cleopatra
כחלילי קלאופטרה גדולים באופן יחסי מתת-המין הצפוני (כחליל ניקול) וגם מהכחליל הצפרירי - המין המדברי. כחליל קלאופטרה הוא בעל דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית וקיים הבדל צבעוני בין הזכרים לנקבות. כנפי הזכר בחלקן העליון כחולות מבריקות עם שוליים שחורים בולטים וכתמים כתומים בחלקן התחתון. הכנפיים בצידן התחתון אפורות ומעוטרות בנקודות כתומות ושחורות. הנקבה בעלת כנפיים חומות בצידן העליון ומעוטרות בכתמים כתומים, ודומה לזכר בצידן התחתון של כנפיה. הנקבה גדולה מעט מהזכר.
אזור מחיה

כחליל קלאופטרה מעופף בחודשים מרץ-אפריל בקרבת הצמח הפונדקאי שלו - מינים שונים של קדד (קדד פיינברון - המהווה מין ויקרי לקדד גדול-פרי, קדד באר שבע, קדד משולחף).
כחליל קלאופטרה הוא מין מובהק של ספר מדבר החודר גם לאזורים ים תיכוניים. גבולות תפוצתו בירדן אזור העיר הקדומה פטרה ובישראל באזור הר חברון והבקעות. באזור ערד ניתן לראותו מעופף סמוך לקדד פיינברון בבקעת קריות שבקרבת תל ערד.
סיפור מציאת תת-המין

מציאת כחליל קלאופטרה הוא סיפור המאפיין את חקר הטבע של ארץ ישראל והמזרח התיכון לפני כמאה שנים. כחליל קלאופטרה נתפס לראשונה בתאריך 17 באפריל 1923 בתל קואילפה (תל חליף) אשר שוכן כ-18 קילומטרים מצפון-מערב לבאר-שבע. סרן לוקהרט מהז'נדרמריה הבריטית לכד פרט אחד - נקבת כחליל קלאופטרה. הוא ראה עוד שני זכרים של הכחליל, אך לדאבונו הוא לא הצליח ללכדם משום שרשת הפרפרים שלו הייתה רחוקה ממנו, בקרבת הסייס שלו אשר באותה שעה התקין פרסה לסוסו שהעיף את פרסתו. ההזדמנות של לוקהרט ללכוד פרטים נוספים של הפרפר הוחמצה והסרן הבריטי לא ראה יותר את הכחליל הזה - שבועיים לאחר מכן, הוא הועבר מאזור באר שבע ליעד אחר בממלכה.
בפרסום של חוקר הפרפרים רב-סרן גרייבס משנת 1925 על פרפרי "פלשתינה וטרנסג'ורדניה" (ארץ ישראל ועבר הירדן) מתייחס גרייבס לנקבת הכחליל שגילה לוקהרט, אולם גרייבס מציין שזו נקבת הכחליל הצפרירי והוא לא רואה בה מין נפרד.
אוסף הפרפרים של גרייבס מהשנים 1922–1924 הגיע לידיו של סרן פרנסיס המינג (Captain A. F. Hemming). המינג היה סיסטמטיקאי ובקיא בטקסונומיה של מיני פרפרים. בבחינה טקסונומית של הפרט, הבין המינג שאין מדובר בכחליל צפרירי, ובשנת 1934 תיאר את נקבת הכחליל שגילה לוקהרט כמין חדש למדע ונתן לו את השם: Plebejus cleopatra. כיום ידוע שהמינג טעה ואין מדובר במין חדש אלא בתת-מין מהמין Plebejus pylaon. הבחירה בשמה של קלאופטרה אינו ברור דיו, אך ידוע שחוקרי פרפרים לעיתים מעניקים שמות של נשים יפות מן ההיסטוריה לפרפרים יפים.
בוועדת הלשון למתן שמות לפרפרי ישראל, שהתכנסה בשנת 1989 לבקשתו של דובי בנימיני סמוך להוצאת המגדיר המקיף לפרפרי ארץ ישראל, המליץ בנימיני לתת לפרפר את השם "כַּחְלִיל קְלֵאוֹפַּטְרָה" בהמשך ישיר להמינג שהעניק לפרפר את השם חמישים וחמש שנים קודם לכן.
שלבי התפתחות > הביצה

ביצה לבנה הדומה בצורתה לביצים של מיני כחלילים רבים.
שלבי התפתחות > הזחל

הזחל הבוגר ירוק ומעט שעיר. הוא מתגלם מתחת לקרקע שם הוא מוגן מפני מזיקים וטורפים. הוא נמצא באדמה בדיאפאוזה של עשרה חודשים עד האביב הבא ובהתאמה להתפתחות הקדד. בתקופות שחונות כאשר המזון מועט קיימת תופעה של קניבליזם ביחס לבני מינם.
שלבי התפתחות > הגולם

הגולם חום ונמצא מתחת לקרקע. הבוגר מגיח לאחר כשבועיים.
השמירה על כחליל קלאופטרה בישראל

כחליל קלאופטרה הוא תת-מין נדיר המצוי בסכנה ונמצא בין 14 מיני הפרפרים המוגנים בישראל.
לקריאה נוספת

דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 185-184.
דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 216.
Butterflies of EUROPE ,Tom Tolman ,Princeton 1997 ,p102 - אודות הכחליל הצפרירי.
ביטאון אגודת חובבי הפרפרים, כרך 26 מאי 2009, עמ' 18.
הערות שוליים

↑  דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, עמ' 183-182
1 2 3 4 5 6  דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, עמ' 184
↑  Butterflies of EUROPE - Tom Tolman - Princeton 1997 - p102
↑  Zephyr blue - Plebejus pylaon, בהוצאת Captain's European Butterfly Guide
↑  "גינת הפרפרים" מאת דובי בנימיני, 2009, עמ' 218
↑  Graves, P.P., 1925. The Rhopalocera and Grypocera of Palestine and Transjordania, Trans. Ent. Soc. London 80:17-124. אזכור הנקבה מופיע בעמוד 55 במין מס' 29
↑  http://images.peabody.yale.edu/lepsoc/jls/1960s/1964/1964-18%284%29237-Riley.pdf p 237 - 239 Journal of the Lepidopterist Society 1964
↑  Hemming, F., 1934. Notes on two collections of butterflies made in Palestine with a note on the occurrence in Transjordan of an unrecorded species. The Entomologist 67:1-32, 135-137 & 196-199 - תיאור המין החדש כחליל קלאופטרה מופיע בעמוד 30 מין מס' 24 (מתוך 60 המינים שהמינג מצא בשני האוספים
↑  ביטאון אגודת חובבי הפרפרים, כרך 26 מאי 2009, עמ' 18 – "על סיסטמאטיקה, נומנקלטורה, אטימולוגיה ופרפרים" מאת אופיר תומר
↑  דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל[דרוש מקור: מראה מקום מדויק]
1 2  כחליל קלאופטרה, באתר "פרפרי ארץ ישראל" של עוז בן יהודה
↑  nrg מעריב, לראשונה: פרפרים הוכרזו כערכי טבע מוגנים, באתר nrg‏, 7 באפריל 2009
כחליל קלאופטרה זכר Plebejus pylaon cleopatra male
Plebejus pylaon cleopatra כחליל קלאופטרה זכר
קדד פיינברון Astragalus aleppicus מהווה צמח פונדקאי מרכזי עבור זחלי כחליל קלאופטרה, צולם בגן הבוטני הלאומי.
יהודית ליבר

| --- | --- |

יהודית ליבר, 1970
 לידה:  25 בפברואר 1940 אליאנס, ארצות הברית 
 פטירה:  19 באוגוסט 2020 (בגיל 80) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 
יהודית (ג'ודי) ליבר (25 בפברואר 1940 – 19 באוגוסט 2020) הייתה נבלאית ישראלית. היא הייתה הנבלאית הראשית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנים 2000-1963. שימשה במשך שנים רבות (2013-1983) כמנהלת מוזיקלית, וכיושבת ראש חבר השופטים בתחרות הנבל הבינלאומית בישראל.
ביוגרפיה

יהודית ליבר נולדה בעיירה אליאנס (אנ') שבאוהיו, ארצות הברית למשפחה לותרנית. הכשרתה המוזיקלית החלה בגיל חמש בכינור ובגיל שבע בפסנתר, עד ששמעה את רסיטל הנבל הראשון שלה בגיל 10 והחלה שיעורים עם דורותי הנשן (Dorothy Henschen). לאחר לימודים באוברלין קולג' אצל לוסי לואיס (Lucy Lewis), היא למדה תואר שני באוניברסיטת אילינוי ובאוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג, אוסטריה. בקיץ 1963 היא השתלמה במושבת קיץ (סוג של כיתת אמן לתקופה ממושכת יותר) אצל הנבלאי קרלוס סאלזדו (אנ') בעיירה קמדן (אנ') שבמדינת מיין. הוצע לה להתמודד על תפקיד כנגנית נבל בתזמורת הפילהרמונית הישראלית וכמבחן היא ניגנה שם (במיין, ארצות הברית) בפני פייר מונטה, שהודיע לה כי קיבלה את התפקיד. היא התלבטה אם להיענות להצעה ובעידוד אביה נסעה באוקטובר 1963 לישראל והצטרפה לתזמורת הפילהרמונית הישראלית. התמיכה והעידוד שקיבלה בתזמורת בשנותיה הראשונות בישראל איששו את החלטתה לקבוע את מרכז חייה בישראל. נגינת הנבל כחלק מתזמורת הייתה חידוש בישראל באותן שנים.
בשנותיה הרבות כנבלאית ראשית של התזמורת, ניגנה ליבר עם מנצחים נודעים רבים. היא העידה כי לאונרד ברנשטיין, איתו עבדה במשך כ-20 שנה, השפיע עליה ועל זהותה כנגנית וכמוזיקאית יותר מכל מנצח ומכל מוזיקאי אחר. מנצח נוסף אותו העריכה מאוד על אנושיותו ועל המרחב שהוא נותן למוזיקאי הבודד בתזמורת, ואשר השפיע עליה עמוקות, הוא זובין מהטה, איתו גם הייתה מיודדת באופן אישי.
בין ההקלטות הבולטות של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בהן השתתפה: ב-1981 בהקלטת "חליל" של לאונרד ברנשטיין, בניצוחו ועם הסולן ז'אן-פייר רמפל (חליל). ב-1988 היא השתתפה בהקלטת "פנטזיה סקוטית" (אנ') של מקס ברוך על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה יחד עם הסולן יצחק פרלמן (כינור).
במרץ 2000, בהזמנת נשיא ישראל עזר ויצמן, היא הופיעה עם מוזיקאים נוספים במהלך טקס קבלת הפנים לאפיפיור יוחנן פאולוס השני בביקורו בישראל.
לאחר פרישתה מהתזמורת הפילהרמונית ב-2000 התמקדה ליבר בהוראת נגינה בנבל ונתנה כיתות אמן מחוץ לישראל, בעיקר באיטליה.
ב-2008 הוציאה ספר עיון "A Method for Harp. The Power of Music" (מתודה לנבל. כוחה של המוזיקה) בהוצאת ספרי המוזיקה האיטלקית "אוט אורפאוס" (איט'), עם דברי פתיחה של זובין מהטה.
חיים אישיים

מבעלה הראשון, לו נישאה ב-1967, רפי גלזר - חצוצרן בתזמורת הפילהרמונית, נולדו לה שתי בנות, שהפכו גם הן למוזיקאיות. לאחר פרידתם התחתנה עם צביקה ליטבק, נגן ויולה בתזמורת הפילהרמונית. לאחר פרישתה, חילקה את זמנה בין ישראל ואיטליה, שם התגוררה ליד אגם קומו.
הערות שוליים

1 2 3 4  A Method for Harp. The Power of Music, Ut Orpheus Edizioni
↑  הודעה על פטירת יהודית ליבר, בפייסבוק של תחרות הנבל הבינלאומית, 22 באוגוסט 2020
↑  Judith Liber באתר The Alliance Review,‏ 26 באוגוסט 2020 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  ,Sunita Staneslow a league of her own
1 2  Judith Liber – Graduated 1957; Inducted 2014, אתר בוגרי בית ספר התיכון באליאנס, אוהיו
↑  מיכל זמורה, שלשום בקונצרט: מוזיקה צרפתית, הארץ, 21 ביוני 1965
1 2  ראיון עם יהודית ליבר באיגוד האיטלקי לנבל, 2 באוגוסט 2014, (באיטלקית)
↑  Bruch*, Itzhak Perlman, Israel Philharmonic Orchestra, Zubin Mehta – Violinkonzert No. 2 / Schottische Fantasie, באתר Discogs.com
↑  Judith Liber '61 Performs for Pope John Paul II in Jerusalem, אתר הקונסרבטוריון של אוברלין קולג', 2020. (באנגלית)
↑  אהבה מוסיקלית בלי רבנות, "העולם הזה", גיליון 2684 מ-8 בפברואר 1989, עמוד 35
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264403605171  GND: 13675581X  LCCN: nr98007167  NSK: 000652167  VIAF: 316642151   WorldCat (עם VIAF): 316642151
גיא גולדשטיין (אמן)

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בן 51 בערך) ישראלחיפה, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 עיסוק:  אמן
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  בס   גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  נערות ריינס
 פרסים והוקרה:  פרס האמן הצעיר (2007) 
 האתר הרשמי
 
גיא גולדשטיין (נולד ב-1974) הוא אמן ומוזיקאי ישראלי, וראש המחלקה לתקשורת חזותית בבית הספר מוסררה בירושלים.
ביוגרפיה

גיא גולדשטיין הוא בוגר המחלקה לתקשורת חזותית בויצו חיפה (1997-2001) ובוגר התואר השני באמנות מבצלאל (2005-2007).
גולדשטיין שילב במשך שנים ארוכות בין קריירות כאמן פלסטי, כמוזיקאי (בסיסט להקת נערות ריינס) וכבעל סטודיו לעיצוב ספרים וקטלוגים בתחום האמנות והתרבות. בשנת 2012 נסע לתקופה ממושכת לניו יורק והחליט להתמקד באמנות, הפעילות של להקת 'נערות ריינס' פסקה (וחזרה להופעות שוב בשנת 2019) והוא חדל לעסוק בעיצוב לחלוטין.
עבודת האמנות שלו משלבת בין התחומים השונים, בשנת 2018 הוא הציג במסגרת תערוכת יחיד במוזיאון פתח תקווה אלבום שכתב ובשנת 2013 הוא הקים את מחלקת התקשורת החזותית בבית הספר מוסררה לאמנות ולחברה בירושלים.
עבודתו של גולדשטיין משלבת מעברים מדיומאלים בין דימוי וטקסט, סאונד ואובייקט; בין צורה, צבע וזמן, והיחסים העדינים שבין רעש ושקט. כאמן חזותי שגם כותב ומחבר מוזיקה, מבסס גולדשטיין את עבודתו על הזיקה שבין החזותי והקולי, ומפעיל חומרים וכלים של מוזיקה וצליל. עיסוקו של גולדשטיין בפיצוח משמעותו של "רעש" לגבי אנשים שונים, הוביל אותו לבחון הפרעות של נרטיבים מיתיים וחברתיים, קונפליקטים דתיים ופוליטיים או כאלו שהם עכשוויים והיסטוריים, ולהבין את ההשפעות הקוליות והמוזיקליות שיש להם על חברה. את עבודתו של גולדשטיין מאפיינים מתח ווקאלי, התנגשויות בין אובייקטים מכניים, וניסיונות שווא לטפח שיתופי פעולה והרמוניה בין אובייקטים, צלילים ונרטיבים. החומריות הווירטואלית של הצליל מאפשרת לגולדשטיין לעצב אותו לצורה בעלת היתכנות של ריבוי עמדות, ודיאגראמה מופשטת אשר ניתנת למימוש באינספור ביטויים.
גולדשטיין זכה במספר פרסים, ביניהם פרס אמן צעיר של משרד התרבות, פרס קשת במוזיאון הרצליה ומלגת הרזידנסי של ארטפורט תל אביב.
פרסים

פרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות והספורט, 2007
פרס שרת התרבות, 2012
תוכנית הרזידנסי של ארטפורט, 2015
פרס קשת לאמנות, מוזיאון הרצליה, 2017
תערוכות יחיד

בית חכם בגוף טיפש, בית הנסן, ירושלים.
אוצרת ורדית גרוס, 2023
טעויות העתיד וכיבוד קל, ארטפורט, תל אביב. אוצרת ורדית גרוס, 2022
Second Hand, מוזיאון ג'וזלין לאמנות, אומהה, נברסקה. אוצרת קארין קמפבל, 2021
פעם אחת, פעמה, שנייה, מוזיאון פתח תקווה. אוצרת דרורית גור אריה, 2018
Freigedank, מוזיאון הרצליה, אוצר לואיס גראצ’וס, 2017
Absolute Pitch, גלריה Skolka 28, אוצרת קרינה קוטובה, פראג, 2015
Transcription of Blue, מוזיאון Katzen Arts Center, אוצר ג'ק ראסמוסן, וושינגטון, 2015
Time Signatures, מרכז האמנות Omi International Art Center, אוצרת ג'ני למנסדורף, גנט, ניו יורק, 2014
Bells and Whistles, גלריה Rooster, אוצר אנדרה אשקרמיה, ניו יורק 2012
שלל, גלריה שלוש, אוצרת לאה אביר, תל אביב, 2009
שלל II, מוזיאון ינקו דאדא, אוצרת לאה אביר, עין הוד, 2009
אובייקט מעבר, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2006
קוביות סוכר, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2004
עם ישראל חי, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2002
מבחר תערוכות קבוצתיות

קו פעולה, רשמים, הביאנלה לרישום בירושלים, בית האמנים, אוצרת הדס מאור, ירושלים, 2019
גוף ראשון יחיד, גברויות באמנות הישראלית, מוזיאון אשדוד לאמנות, אוצרים רוני כהן-בנימיני ויובל ביטון, אשדוד, 2019
OSTRALE,ISMUS, הביאנלה לאמנות עכשווית, דרזדן, אוצרת אנדראה הילגר בשיתוף עם דרורית גור אריה, דרזדן, 2019
From Generation to Generation: Inherited Memory and Contemporary Art, המוזיאון היהודי לאמנות עכשווית, אוצרים לילי סיגל ופייר פרנסואה גלפין, סן פרנסיסקו, 2017
Fundmental, 5th Mediations Biennale, אוצר תומש ונדלנד בשיתוף עם דרורית גור אריה, פוזנן, 2016
SpaceTime, גלריה מינוס אחת, אוסף עיתון הארץ, אוצרת אפרת לבני, תל אביב, 2016
מחשב מסלול מחדש, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, אוצרת דרורית גור אריה, פתח תקווה, 2014
מחבואים, עבודות על נייר, מוזיאון ישראל, אוצרות נירית שרון-דבל ואווה שניידרמן, ירושלים, 2014
Pavilion 0, פלאצו דונה, תערוכת לווין בביאנלה ה-53 בוונציה, אוצרים: Grzegorz Musiał, Tomasz Wendland, ונציה, 2013
מלאכה בנים, מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת תמי כץ-פריימן, חיפה, 2007
הערות שוליים

1 2  מאת מיטל רז, גיא גולדשטיין נטש את נערות ריינס כדי להסתגר במגדל עתיק באירלנד ולעשות אמנות, באתר טיים אאוט, ‏2018-01-10
1 2  רעות ברנע, האמן גיא גולדשטיין: יושב עם ואגנר, באתר כלכליסט, 1 באוקטובר 2017
↑  סמדר שפי, מי שמביט בי מאחור, באתר הארץ, 29 במאי 2006
↑   שאול סתר, התערוכות של בני אפרת וגיא גולדשטיין רבות זו עם זו, באתר הארץ, 17 בינואר 2018
↑  הוכרזו שמות הזוכים/ות בפרס שרת התרבות, באתר ערב רב Erev Rav
↑   אבנר שפירא, פרס קשת, פרס חדש לאמנות עכשווית, יוענק לגיא גולדשטיין, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2016
↑  Megan.Flottorp, Absolute Pitch / Absolutní sluch, artnyni, ‏2015-05-12 (באנגלית)
↑  Residency Unlimited | Transcription of Blue: Guy Goldstein at American University Museum
↑  aaq, OMI Arts Center: Architecture OMI / 2017, Art & Architecture Quarterly, ‏2013-10-27 (באנגלית)
↑  גיא גולדשטיין, שלל, בגלריה שלוש, באתר artportal.co.il
↑  "אובייקט מעבר - גיא גולדשטיין". הארץ. נבדק ב-2020-07-11.
↑  רשמים VII – קו פעולה « The Jerusalem Artists House - בית האמנים בירושלים
↑  OSTRALE Biennale für zeitgenössische Kunst - 019OSTRALE Biennale O19, www.ostrale.de
↑  The CJM | From Generation to Generation: Inherited Memory and Contemporary Art, www.thecjm.org
↑  Home | (באנגלית)
↑  SpaceTime, www.haaretz.co.il
↑  felix007, מחשב מסלול מחדש – מוזאון פתח תקווה, באתר www.petachtikvamuseum.com
↑  Hide and Seek | The Israel Museum, Jerusalem, www.imj.org.il
↑  PAVILION 0, Signum Foundation (ב־)
↑  מלאכה בנים, באתר מוזיאוני חיפה - שישה מוזיאונים במסגרת אחת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272442  NLI: 987007462698405171  BnF: cb165011111 (data)  GND: 1110979479  ISNI: 0000 0003 6003 4053  LCCN: no2010013713  VIAF: 224116490   WorldCat (עם VIAF): 224116490
גזר גמדי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מוצר מזון, חטיף, גזר 
 מרכיבים עיקריים:  גזר 
 
גזר גמדי הוא גזר שנקטף לפני שהגיע לבשלות ונמכר בגודל קטן יותר. בישראל נקראים בשם זה גם גזרים רגילים שנחתכים לחתיכות קטנות.
גזר גמדי

השורשים הבוסריים של צמח הגזר נקצרים לפעמים כתוצאה מדילול היבול, אך גם מגודלים בגודל זה כגידול מיוחד. זנים מסוימים של גזר פותחו לשימוש בשלב זה. זן אחד כזה הוא 'Amsterdam Forcing'. תהליך זה פותח בחוות Beechnut, שנקנתה על ידי חוות Zellwin. חוות אלו פיתחו במקור מזון למלחמת העולם השנייה, אך רצו למכור מזון לאזרחים. צוות של שניים הוביל את המחקר. לדברי חברת Dole, גזר גמדי מתוק ונימוח יותר מגזר גדול.
גזר גמדי חתוך

נטילת גזרים מגודלים לחלוטין וחיתוכם לגודל קטן יותר היה חידוש שנעשה על ידי חקלאי גזר מקליפורניה בשם מייק יורוסק בשנת 1986.
בשנת 2006, כמעט שלושה רבעים מהגזר החתוך הגמדי הטרי המיוצר בארצות הברית הגיעו מבייקרספילד, קליפורניה. חוות Bolthouse וחוות Grimmway הן המגדלים, המעבדים והמשלחים הגדולים בעולם של גזר גמדי חתוך.
גזר גמדי חתוך > ייצור

בתהליך הייצור מכניסים גזר גדול למכונה וחותכים לחתיכות בגודל 51 מילימטרים, לאחר מכן משייפים אותם עד לגודל המתאים וקצותיהם מעוגלים.
הסומק הלבן הנראה לפעמים על פני הגזר נגרם מהתייבשות של החלק שנחתך. גזרים גמדיים חתוכים נוטים לכך יותר מכיוון שכל שטח הפנים שלהם הוא משטח חתוך. אחסון בטמפרטורה נמוכה ולחות גבוהה יכולות למזער את התופעה.
גזר גמדי חתוך > שיווק

בספטמבר 2010, הושקה בארצות הברית יוזמה שיווקית על ידי קבוצה של קרוב ל-50 יצרני גזר בראשות חוות Bolthouse (המכנים את עצמם "חבורה של חקלאי גזר") שביקשו לקדם גזר חתוך לתינוקות כחלופה לג'אנק פוד. הקמפיין חיקה טקטיקות המופעלות בדרך כלל על ידי משווקי מזון חטיפים, כולל אריזות דמויות חטיפים; פרסומות טלוויזיה בנושאים עתידניים, מיניים וספורט אקסטרים; מכונות אוטומטיות לגזר בבתי ספר; אתר אינטרנט ומשחק לטלפון.
הערות שוליים

↑  "The True Story of Baby Carrots – Origin and Evolution". World Carrot Museum.
↑  "Baby Carrots". Dole Europe. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2009. נבדק ב-21 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Weise, Elizabeth (11 באוגוסט 2004). "Digging the baby carrot". USA Today. ארכיון מ-21 בדצמבר 2013. נבדק ב-20 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McGray, Douglas (22 במרץ 2011). "How Carrots Became The New Junk Food". Fast Company. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mikkelson, Barbara. "Carrot and Shtick". Snopes. נבדק ב-2 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horvitz, Bruce (3 בספטמבר 2010). "Baby Carrots Take On Junk Food with Hip Marketing Campaign". USA Today. {{cite news}}:  (עזרה)
גזר גמדי
גזר גמדי חתוך