ג'רלד לאת'ברי
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

זמן קצר לאחר תחילת המלחמה נשלחה הדיוויזיה השלישית לצרפת שם היא הפכה לאחת מארבע דיוויזיות שכוננו את חיל המשלוח הבריטי (BEF), למרות שלא הייתה פעולה מיידית. ב-29 בפברואר 1940, לאת'ברי הוצב בדיוויזיית הרגלים ה-48 (סאות' מידלנד) כקצין מטכ"ל בדרגה 2 (GSO2). הדיוויזיה, בפיקודו של מייג'ור גנרל אנדרו תורן, הייתה קו ראשון של צבא טריטוריאלי (TA) שהגיעה רק לאחרונה לצרפת. הצבא הגרמני פתח בפלישה לצרפת קצת יותר מחודשיים לאחר מכן, והדיוויזיה ה-48, יחד עם רוב חיל המשלוח הבריטי, נאלצה לסגת לדנקרק, משם רובה פונה בדנקרק. עבור שירותיו בצרפת ובבלגיה הפך לאת'ברי לעמית במסדר האימפריה הבריטית. בשאר ימות השנה הייתה הדיוויזיה בדרום-מערב אנגליה בתפקידי אנטי-פלישה.
בספטמבר 1941, לעומת זאת, הקריירה של לאת'ברי קיבלה תפנית חדה כלפי מעלה, שכן, בהתעניינות בכוחות המוטסים החדשים של הצבא הבריטי, הוא מונה למפקד (CO) של גדוד הצנחנים השלישי. הגדוד היה אחד משלושה - האחרים היו גדוד הצנחנים הראשון של ארנסט דאון וגדוד הצנחנים השני של אדווין פלאוול - שהיוו חלק מחטיבת הצנחנים הראשונה של בריגדיר ריצ'רד גייל, שבדצמבר הפכה לחלק מהדיוויזיה המוטסת הראשונה, בפיקודו של מייג'ור גנרל פרדריק בראונינג. לאת'ברי - "אדם גבוה מאוד, קל מבנה גוף ועם קול מתפצפץ עמוק; עצם נוכחותו דרשה תשומת לב" - אימן את הגדוד שלו קשה מאוד במהלך החודשים הבאים עד שבמאי 1942 הוצב כ-GSO1 במנהלת האוויר במשרד המלחמה.
אולם בדצמבר הוא חזר לפקד על הגייסות כאשר הועלה לדרגת ממלא מקום של בריגדיר וקיבל את הפיקוד על חטיבת הצנחנים השלישית, לאחר שהחליף את בריגדיר אלכסנדר סטנייר. החטיבה, חלק מהדיוויזיה המוטסת הראשונה, שעדיין תחת בראונינג, הוקמה לאחרונה, וכללה את גדודי הצנחנים 7, 8 ו-9, שכולם היו בעבר גדודי חי"ר שהוסבו לגדודי צניחה, יחד עם יחידות תומכות. היא הוקמה כדי להחליף את חטיבת הצנחנים הראשונה לאחר שהיא נותקה להילחם בצפון אפריקה, לאת'ברי, כפי שעשה עם גדוד הצנחנים השלישי בשנה הקודמת, העביר את חטיבת הצנחנים השלישית סדרה של תרגילי אימון מפרכים, ובאמצע אפריל 1943, הוא מונה למפקד על חטיבת הצנחנים הראשונה בצפון אפריקה, במקומו של בריגדיר אדווין פלאוול, ומסר את חטיבת הצנחנים השלישית לבריגדיר ג'יימס היל.
החטיבה, שכאמור נותקה מהדיוויזיה המוטסת הראשונה שלה, הייתה עסוקה עתה בלחימה קשה במערכה בתוניסיה, וספגה אבדות כבדות. לאת'ברי השתתף בנחיתות בסיציליה (מבצע האסקי), ועל החטיבה שלו הוטל לכידת גשר פרימוסול, שם הוא נפצע בגבו ובשתי הירכיים, למרות שהוא נשאר בפיקוד עד שהגיעה תגבורת. על פעולה זו הוענק לו אות השירות המצוין (DSO).
לאת'ברי עדיין היה בפיקודו על חטיבת הצנחנים הראשונה במהלך קרב ארנהם, חלק ממבצע מרקט גארדן בהולנד. ב-18 בספטמבר 1944 הוא נותק מיחידתו בהיותו בחברתו של מייג'ור גנרל רוי אורקהרט, מפקד הדיוויזיה, כאשר הוא נפצע קשה ברגלו השמאלית ועמוד השדרה שלו נסדק, והותיר אותו משותק זמנית. לאת'ברי הושאר בטיפולה של משפחה הולנדית מקומית והפך לשבוי מלחמה. הוא הסתיר את דרגתו, והעמיד פנים שהוא רב-טוראי. מאוחר יותר הוא נמלט בעזרת ההתנגדות ההולנדית בכך שפשוט יצא מהדלתות הראשיות של בית החולים שבו הוחזק. ההתנגדות ההולנדית קישרה אותו עם חיילים בריטים אחרים המסתתרים. לאת'בורי, יחד עם לוטננט קולונל דייוויד דובי ומייג'ור דיגבי טאתם-וורטר, ארגנו בריחה מעבר לנהר הריין. לאת'ברי ודיגבי חצו את הריין ב-22 באוקטובר עם 137 אנשי צוות, והתחברו לצנחנים אמריקאים של פלוגה E של לוטננט ראשון פרדריק הייליגר מהגדוד השני, רגימנט הצנחנים ה-506, חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-101. לאת'ברי הוצג על ידי דונלד דאגלס בסרט ""גשר אחד רחוק מדי"" משנת 1977.
על שירותיו במהלך מבצע מרקט גארדן ואחריו, הוא זכה בעיטור צלב השירות המצוין של ארצות הברית.
ב-9 במאי 1945 הגיע בריגדיר לאת'ברי לקופנהגן כדי לפקח על כניעת הכוחות הגרמניים בדנמרק כחלק ממבצע ליקוי חמה.