stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ע'ריאן
בתים אופייניים לעיר

העיר מאופיינת בבתים חפורים, או מה שמכונה בפי אנשיה (חאוש אל-חקף), המייצג שלב בהתפתחות המגורים באזור, שהחל במערה. לבתים הללו יש צורות וגדלים רבים, אך באופן כללי מדובר על מערה הנבנית על ידי חפירת בור אנכי בעומק של עד עשרה מטרים, לעיתים באורכים משתנים, רובם 10X10 מטרים. השטח בו כל הבתים נפתחים נקרא החצר המרכזית, וניתן לצאת מהבית הזה דרך סככה, שהיא תעלה בגובה כ-4 מטר שנחפרת בצורה משופעת ובזווית של 45 מעלות עד שהיא מגיעה לפני האדמה. לבית יש דלת ראשית מעץ זית, ועליה מנעול ברזל ומפתח ארוך ומיוחד, החצר המרכזית מוגנת מפני זרימת נחלים באמצעות לבנה קטנה המסתובבת סביב קצה החצר. באשר למים הנאספים באמצע החצר, הם מצויים בחור הנקרא אלחפיר. בחצר ובאמצע החומה ישנה בליטה היוצאת מהחפירה, הנקראת חגורה והיא נועד על מנת למנוע מהמים לזרום לתוך הבית. מול הכניסה לבית ישנה מכלאה והיא עשויה לרוב מאבן מעורבת באדמה ומוקפת בענפים של עצי סידר. בנוסף, על מנת לאחסן את התבואה לאורך זמן, נחפר בור בעומק 5 מטר ובו שם מניחים את גרגירי השעורה הסגורים היטב.
תושבי האזור השתמשו בדירות אלו במשך תקופות זמן ארוכות, והם אינם זקוקים לא לחימום בחורף ולא לאמצעי קירור או מיזוג בקיץ, ניתן להשתמש בהם בקיץ למרות הטמפרטורות החיצוניות המגיעות מעל 40 מעלות, וכן ניתן לישון בהם ללא שמיכות בחורף כאשר הטמפרטורה בחוץ מגיעה מתחת לאפס.
בתי בד עתיקים, מפעלי חרס מסורתיים ואסדות קידוח הם כיום נקודת ציון חשובה של העיר ע'אריאן. בעיר ובערים אחרות בלוב פזורים מונומנטים רומיים עתיקים, שהחשובים שבהם הם סכרי מים וארמונות שנבנו על ההר ובתי קברות רומיים.
היסטוריה

ע'ריאן ישבה על נתיבי הסחר הן דרומה לפאזאן והן מעל הרי נפוסה. עד 1884 הקימו העות'מאנים עיר והושיבו בראשה ראש עיר ומועצת עיר.
היסטוריה > המאה ה-19

הנוסע ג'ון פרנסיס תיאר בספרו (מטריפולי לפזן), את זיכרונותיו מע'ריאן. הוא הגיע לטירת ע'ריאן או לארמון טורק ביום רביעי 29 באוקטובר 1819 וכתב על ע'ריאן" היא מפורסמת באיכות ייצור השמן, הזעפרן, הדגנים והשפע שלה, וגברים ע'ריאנים בעלי קומה זקופה, המתנשאים בגאווה וגאווה על פניהם.
היסטוריה > המאה ה-20

העיר נחשבה למרכז ההתנגדות הלובית נגד הפלישה האיטלקית בתחילת המאה ה-20. מיקומה האסטרטגי של ע'ריאן שיחק תפקיד מרכזי בהתנגדות.
בשנת 1915, ע'ריאן היה עדה למהפכה עממית נגד האיטלקים לאחר קרב אל-קרדביה בסרטה, בו ניצחו המוג'אהדין, שהובילה למהפכות עממיות במיסראטה, טרחונה, ורפאלה, מסלאטה, ארבעת המחוזות ובעזיזיה, אז. היא הגיעה לע'ריאן ולשאר הערים המערביות של לוב, מה שהוביל לפינוי של 4,400 חיילים איטלקים מע'ריאן.
בשנות ה-20, האיטלקים בנו 90 קילומטרים (56 מיל) מסילת רכבת ארוכה בין טריפולי לכפר ליד ע'ריאן שנהרסה על ידי הבריטים במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > המאה ה-21

בתחילת 2011, העיר הייתה מעורבת במרד נגד מועמר קדאפי. המרד הצליח בתחילה, אך ב-2 במרץ, כוחות הממשלה השתלטו על העיר מחדש.
באפריל הצליחו המורדים לכבוש כמה ערים סמוכות ולהקים טריטוריה נוספת בעיירה המרכזית והעיר הראשונה מפגינים את רצונם נגד המשטר ב-16 בפברואר. ב-13 באוגוסט 2011, כוחות המורדים בלוב יזמו קרב חדש על השליטה בעיר והיו בשליטה תוך יומיים.
ב-4 באפריל 2019, העיר נפלה לידי כוחות הנאמנים לגנרל ח'ליפה חפטר, שבסיסו בטוברוק, במסגרת מתקפה רחבה יותר של הצבא הלאומי הלובי (LNA) במערב לוב. בסוף יוני, העיר נכבשה מחדש מה-LNA במתקפת נגד על ידי כוחות ממשלת ההסכמה הלאומית שבסיסה בטריפולי, בסיוע במאמציהם על ידי שיתופי פעולה של אזרחי העיר שהתגייסו נגד כוחות ה-LNA. ה-LNA החל מחדש את המתקפה ביוני 2020.
העלמה מע'אריאן

ממש ממערב לע'ריאן, יש דרך פרימיטיבית ימינה, המובילה בנסיעה משובשת אל צריף איטלקי נטוש לשעבר, שריד ממלחמת העולם השנייה.
יש בניין מתפורר במחנה. מצויר על הלבנים של אחד הקירות בתוך הבניין ייצוג עצום (כ-4 מ' על 10 מ') של אישה עירומה, שוכבת על צידה, בסגנון פין-אפ אמריקאי. פלג גופה העליון של האישה מעוצב כייצוג לא מדויק של חוף צפון אפריקה, והנקודות הבולטות של האנטומיה שלה מסומנות בשמות של ערים בצפון אפריקה.
ה"עלמה מע'אריאן" צוירה על ידי קליפורד סאבר, נהג אמבולנס אמריקאי מתנדב בצבא ה-8 הבריטי. סאבר יצר את ציור הקיר כדי להגביר את המורל של חבריו לשירות, וסיים אותו ב-2 במרץ 1943, בזמן שהיחידה שלו שוכנת לכמה ימים בצריפים בע'ריאן.
הציור היווה מוקד משיכה לתיירים במשך שנים רבות.
אַקלִים

ע'ריאן חווה אקלים צחיח למחצה (לפי שיטת קפן), עם קיץ לוהט וחורפים קרירים; החורף שלה הוא אחד הקרים בלוב. בגלל שחודשי החורף בעיר קרים יחסית ב-5 מעלות מטריפולי, היישוב נחשב לקריר יחסית, בנוסף הגובה הגבוה יותר גרם לכך שהעיירה מקבלת כמות משקעים של תריסר מילימטרים יותר מאשר עיר הבירה של לוב.
כלכלה > חקלאות

הודות לאקלים ההררי שלה (מתון במידה ניכרת בהשוואה לשאר לוב), נהוגה במקום חקלאות הכוללת גידול תאנים לצריכה מקומית, זיתים וזעפרן לשימוש מקומי וגם לייצוא.
תושבי גריאן חיים בעיקר מחקלאות, בעיקר גידול זיתים, שם פרושים עצי זית בכל ארץ לא מיושבת בגריאן, שם העיר מפורסמת בשמן זית באיכות גבוהה עוד מימי קדם, והראיה לכך היא התפוצה הרחבה. השפעות של בתי בד בשפע בעיר, ויש גם פתגם פופולרי בלוב שאומר (ראג'י או עלי, ארוחת הערב שלך היא עד שהשמן יגיע מע'גאריאן). שקדים ותאנים הם ענף גידול נוסף בעיר.
חברות שמן זית לוביות מע'ריאן זכו בפרסי כסף וארד ב-2020 EVO IOOC Italy International Oil Oil Contest בפאלמי, בתחרות שמן הזית הבינלאומית Athena 2020 בלסבוס, וב-2021 בברלין.
כלכלה > מסחר

העיר ע'ריאן נחשבת לאחת מערי המסחר הפעילות בלוב, שכן היא משרתת את רוב אזורי ההר המערבי, כשהיא מהווה קשר בין הצפון לדרום. באזור ע'ריאן יש קבוצה של שווקים פופולריים, שווקים מודרניים, חנויות, בתי קפה ואחרים המשרתים את האזור והאזורים הסמוכים. יש גם רחוב גדול, שהוא רחוב אל-ג'ומהוריה, שנקרא רחוב אל-זוז וחצי, בו ישנה קבוצה גדולה של חנויות בגדים, נעליים ועוד.
ע'ריאן ידועה גם בזכות תעשיית הקרמיקה שלה.
אוכלוסייה

כל השבטים בע'ריאן כיום הם שבטי אמזיג'ים ערבים, ככל הנראה ממוצא ברברי. ידוע ששבטים ברברים רבים אכלסו את האזורים הללו מאז ימי קדם.
יהודים בע'ריאן

ככל הנראה באזור ע'ריאן שכנו עד קום המדינה מעל ל-500 יהודים. תושבי המערות היהודים של לוב היו ידועים לפחות משנת 70 לספירה, כאשר ההיסטוריון הרומנו-יהודי יוספוס פלביוס תיאר את ה"טרוגלודיטיס".
המידע ההיסטורי מצביע על הימצאותם שם, לפחות משנת 1510, כאשר יהודים רבים נמלטו לתוך פנים הארץ עם כיבוש טריפולי על ידי הספרדים.
רוב יהודי ע'ריאן שכנו, עם מקניהם תוצרתם ורכושם, במערות שמתחת לאדמה, שהיוו מקום מסתור והגנה, וכן מקום קריר בימי הקיץ החמים ומקום חמים בימי החורף הקרים.
היהודים במקום עסקו בחקלאות, במסחר, ברוכלות, במלאכה זעירה ובאומנויות (נפחות, פחחות, נגרות, סנדלרות, חייטות וצורפות), וכן השתלבו באדמיניסטרציה של השליטים השונים במקום, כמו גביית מיסים בתקופות הקרמאנלית והעות'מאנית.
לאחר שלוב קיבלה עצמאות, רוב היהודים, כולל אלה של ע'ריאן, היגרו לסוריה מתוך מטרה לעלות לארץ ישראל עקב פוגרומים מהם סבלו. כל יהודי ע'ריאן, הן אלו שנותרו ביישוביהם, הן אלו שעברו לטריפולי אחרי פרעות נובמבר 1945, והן אלו שבמהלך השנים התפזרו ברחבי לוב (בעיקר לזוארה), עלו כאיש אחד לארץ ישראל, כאשר רובם התיישבו במושבים ועסקו בחקלאות.
נכון ל-2023, רבות מהמערות הללו מאוכלסות על ידי לובים, אשר ביצעו מודרניזציה של המקום, כולל הוספת חשמל, מים זורמים ופינוי שפכים. ישנם מספר יתרונות לסוג זה של דירות. חלק מבתי המערות הללו מושכרים גם לתיירים.
הערות שוליים

↑  "Gharyān | Libya". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-03-08.
↑  Gharyan - LookLex Encyclopaedia, web.archive.org, ‏2019-08-13
↑  Anderson, Lisa (1984). "Nineteenth-Century Reform in Ottoman Libya". International Journal of Middle East Studies (16(3)): 325–348, 331.
↑  Le ferrovie nell'Africa italiana: aspetti economici, sociali e strategici (in Italian) (אורכב 22.07.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Battle rages over Libyan oil port". Al Jazeera. 3 במרץ 2011. נבדק ב-16 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kirkpatrick, David D. (25 ביוני 2011). "Western Libya Earns a Taste of Freedom as Rebels Loosen Qaddafi's Grip". The New York Times. Rogeban, Libya. נבדק ב-16 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
"Libya rebels take Garyan, south of Tripoli-witness". Reuters Africa. Reuters. 18 באוגוסט 2011. אורכב מ-המקור ב-26 בספטמבר 2012. נבדק ב-16 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Libyan strongman orders troops to march on Tripoli
↑  "'Big loss': Libya's UN-recognised government retakes key town". Al Jazeera. 21 ביוני 2019. נבדק ב-2 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "(picture)". אורכב מ-המקור ב-2018-09-10. נבדק ב-2011-08-13.
↑  Anderson, Lisa (1984). "Nineteenth-Century Reform in Ottoman Libya". International Journal of Middle East Studies (16(3)): 325–348, 331.
↑  "Libyan national wins olive oil prize in Italy". Libya Observer. 25 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Libyan olive oils win prizes at Berlin awards – plans to increase production". Libya Herald. 6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ע'ריאן ב-1926
העלמה מע'ריאן
פולאד בולבולולו

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1945 (בן 79) באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 שם לידה:  Polad Murtuza oğlu Məmmədov 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, אזרבייג'ן 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה של באקו 
 סוגה:  מוזיקת פופ, אסטרדה 
 סוג קול:  טנור די גרציה 
 כלי נגינה:  פסנתר כנף 
 פרסים והוקרה:  People's Artist of Turkmenistan (2017)  Lenin Komsomol Prize of Azerbaijan (1970)  דרך האמנות - לשלום והבנה הדדית (2015)  "Theatre Worker" gold medal (2005)  People's Artist of Uzbekistan (6 באוגוסט 2024)  2nd degree "For Service to the Fatherland" order  עיטור הידידות (רוסיה)  מאנאס  Order of Friendship of Kyrgyzstan  אמן העם של הרפובליקה של בשורטוסטן  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  אמן מצטיין של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית של אזרבייג'אן  מסדר שרף  מסדר איסתיקלאל  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  Magtymguly Pyragy medal  מסדר הכבוד הגאורגי  מסדר היידר אלייב  אות משרד החוץ הרוסי "לתרומה לשיתוף פעולה בינלאומי"  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציליסטית  של אזרבייג'ן  עיטור אלכסנדר נבסקי 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בולבולולו (משמאל) עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין
פולאד בולבולולו (באזרית: Polad Bülbüloğlu; נולד ב-4 בפברואר 1945) הוא זמר, שחקן, מלחין, פוליטיקאי ודיפלומט אזרי. בולבולולו התפרסם בברית המועצות כשביצע שירים באזרית וברוסית, בסגנון ששילב בין ג'אז ומוזיקה אזרית מסורתית. בסוף שנות ה-80 פנה לפוליטיקה, וכיהן כשר התרבות. כיום בולבולולו הוא שגריר אזרבייג'ן ברוסיה.
ביוגרפיה

בולבולולו נולד בבאקו בשם פולאד מורטוזה אוגלו מאמאדוב (Polad Murtuza oğlu Məmmədov). אביו, שכונה בולבול (מילולית: זמיר), היה זמר אופרה נודע בברית המועצות, ואמו, ילידת בתומי, הייתה ממוצא אזרי-גאורגי. הוא גדל בבאקו ובשושה.
הוא למד פסנתר בבית ספר למוזיקה, והופיע לראשונה בגיל 15, כשליווה את אביו בהופעה. בגיל 17 כבר הלחין מספר שירים, שבוצעו בידי זמרים מקצועיים, בהם חברו מוסלים מגומאייב. כישורי השירה של בולבולולו עצמו התגלו במהלך נסיעה עם מגומאייב למוסקבה, בה הקליט מספר שירים באזרית. בין 1963 ל-1968 למד אצל המלחין גארא גאראייב באקדמיה למוזיקה בבאקו.
סגנונו הייחודי של בולבולולו הפך אותו לזמר פופולרי בברית המועצות. שירים שכתב זכו ארבע פעמים ברציפות בפסטיבל שיר השנה (בין 1977 ל-1980), וב-1982 העניקה לו הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית את תואר "אמן העם". בין האמנים שביצעו משיריו - יוסיף קובזון ולב לשצ'נקו. בנוסף, הלחין מוזיקה ללמעלה מ-20 סרטים, ואף השתתף בכמה מהם כשחקן.
ב-1976 ניהל בולבולולו את אנסמבל הבימה האזרי, וב-1987 מונה למנהל התזמורת הפילהרמונית האזרית הלאומית. באותה שנה, ועד 1990 כיהן כחבר מועצה בעיריית באקו. ב-1988 מונה לשר התרבות בממשלת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית, וב-1995 נבחר לאספה הלאומית של אזרבייג'ן. הוא המשיך לכהן כשר התרבות גם לאחר עצמאותה של אזרבייג'ן, במשך 18 שנים, עד 2006. באותה שנה התפטר מתפקידו, והתמנה לשגריר אזרבייג'ן במוסקבה. הוא המשיך לעסוק במוזיקה גם כשגריר, ובשנת 2010 הוציא אלבום.
לבולבולולו תואר דוקטור בהיסטוריה של האמנות מהאקדמיה האזרית הלאומית לתרבות. בנו, טיימור פולאד אוגלו בולבול, יליד 1975, עוסק אף הוא במוזיקה, בתזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה.
בנוסף לתואר אמן העם, העניקה לו אזרבייג'ן גם את עיטור העצמאות (2005). מדינות אחרות אף הן העניקו לבולבולולו אותות הוקרה: עיטור הכבוד הגאורגי (2002), עיטור הידידות הרוסי (2005), והפרס הלאומי לשלום ולקידמה (קזחסטן, 2010).
פולאצק (מחוז משנה)

מחוז משנה פולאצק (בבלארוסית: Полацкі раён; ברוסית: По́лоцкий райо́н) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר פולאצק.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה פולאצק 27,263 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 86.95% בלארוסים, 9.97% רוסים, 1.39% אוקראינים ו-1.69% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (67.92%) ורוסית (30.33%).
פול ת'אגארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בספטמבר 1950 (בן 74) יורקטון, קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת ססקצ'ואן 
 מוסדות:  אוניברסיטת ווטרלו 
 עיסוק:  מדען מחשב, פילוסוף, חוקר 
 מדינה:  קנדה 
 פרסים והוקרה:  פרס מולסון (2007) עמית אגודת המדעים הקוגניטיביים עמית החברה המלכותית של קנדה 
 בן או בת זוג:  זיוה קונדה 
 
פול ריצ'רד ת'אגארד (באנגלית: Paul Richard Thagard; נולד ב-28 בספטמבר 1950) הוא פילוסוף קנדי המתמחה במדע קוגניטיבי, פילוסופיה של הנפש ופילוסופיה של המדע והרפואה. ת'אגארד הוא פרופסור לשעבר לפילוסופיה באוניברסיטת ווטרלו. הוא סופר, ותרם למחקר באנלוגיה ויצירתיות, מסקנות, קוגניציה בהיסטוריה של המדע ותפקיד הרגש בהכרה.
בפילוסופיה של המדע, ת'אגארד מדבר על עבודתו ועל השימוש במודלים חישוביים בהסבר מהפכות מושגיות; תרומתו המובהקת ביותר לתחום היא מושג הקוהרנטיות ההסברתית, אותו יישם על בסיס מקרים היסטוריים. הוא מושפע מאוד מפרגמטיסטים כמו צ'ארלס פרס, ותרם לחידוד רעיון ההסקה להסבר הטוב ביותר.
בפילוסופיית התודעה הוא ידוע בניסיונותיו ליישם מודלים קוהרנטיים אודות קוהרנטיות הנוגעות בתיאוריות של מחשבה ופעולה אנושית. הוא ידוע גם בזכות HOTCO ("קוהרנטיות חמה"), שהיה הניסיון שלו ליצור מודל ממוחשב של קוגניציה המשלבת רגשות ברמה בסיסית.
בגישתו הכללית לפילוסופיה, ת'אגארד מבקר בחריפות את הפילוסופיה האנליטית בשל היותו תלוי יתר על המידה באינטואיציות כמקור לראיות.
הערות שוליים

↑  Google Scholar, scholar.google.ca
↑  Explanatory Coherence.
↑  Thagard, Paul (1990). "The Conceptual Structure of the Chemical Revolution". Philosophy of Science. 57 (2): 183–209.
↑  EXPLANATORY COHERENCE AND BELIEF REVISION IN NAIVE PHYSICS.
↑  The Best Explanation., ‏2012-03-30
↑  Paul Thagard, Coherence in Thought and Action (Bradford Book, 2000, ISBN 0-262-20131-3)
↑  Paul Thagard, Hot thought: Mechanisms and applications of emotional cognition, 2006.
↑  Eleven Dogmas of Analytic Philosophy | Psychology Today, www.psychologytoday.com (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447335405171  PLWABN: 9810603203005606  BNE: XX5003653  BnF: cb12554899d (data)  GND: 1027683592  ISNI: 0000 0001 0885 2425  LCCN: n87857633  LNB: 000029512  NKC: jo20010084236  NLK: KAC201110994  NTA: 073924717  ORCID: 0000-0002-6594-4761  SNAC: w67z1pqq  SUDOC: 034838732  VIAF: 32112742   WorldCat (עם VIAF): 32112742
פאלט (מאכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מוצא:  שוודיה 
 
פאלט (בשוודית: Palt) הם כיסוני תפוחי אדמה שוודיים מסורתיים במילוי בשר, שיש להם גרסאות שונות.
מאפיינים

פאלט נפוץ יותר בחלק הצפוני של שוודיה. המאכל מוגש באופן מסורתי עם חמאה וריבת חמוציות אדומות, וכוס חלב קר בצד. כל סוגי הפאלט עשויים מתפוחי אדמה גולמיים, בעוד שהכופתאות העשויות מתפוחי אדמה מבושלים מראש מכונים קרופקאקה. זה נותן לסוג הפאלט בשם פיטפאלט צבע כהה יותר בהשוואה.
וריאציות

בלודפאלט (Blodpalt) הוא מאכל שוודי מיושן שעדיין נפוץ למדי בצפון שוודיה ובפינלנד. ההיסטוריה של המנה חוזרת לתקופה שבה משקי הבית השתמשו בזהירות בכל חלקי החיות כדי להשיג מספיק מזון.
בלודפאלט עשוי מדם (בקר או חזיר בדרום, איילים בצפון) מעורבב עם קמח כאשר הנפוצים ביותר הם שיפון, חיטה ו/או שעורה. לאחר שמאפשרים התפחה במשך הלילה, מוסיפים מחית תפוחי אדמה. לאחר מכן יוצרים את ה"בצק" בגושים ומרתיחים אותם עד שהם צפים למעלה. אז מגישים עם בשר חזיר מטוגן. המאכל הפך את המנה לארוחה מזינה הנאכלת לעיתים קרובות בחלק החשוך של השנה.
פיטפאלט (Pitepalt) הוא פאלט תפוחי אדמה והמומחיות של העיר Piteå, אם כי גרסאות נאכלות בכל המדינה. למאכל השוודי הזה יש גרסאות רבות כמעט כמו מספר משקי בית בפיטאה, אך המשותף להן הוא תערובת של קמח חיטה ושעורה (בעוד וריאנטים אחרים של פאלט תפוחי אדמה עשויים להשתמש בקמחים אחרים כגון שיפון, או לא לכלול את השעורה), ויכולים להיות מילויים אחרים מלבד בשר חזיר, כמו בשר בקר טחון, או אף אחד מהם, המכונה אז פלטפאלט (Flatpalt).
מנות דומות

קרופקאקה
צפלינאי
קרטופלקלסה
ראספבול - מאכל נורווגי דומה.
לקריאה נוספת

פודינג שחור - סוג נוסף של מזון עשוי מדם. הזן השוודי נקרא "Blodpudding" (פודינג דם), והוא עדיין מאכל נפוץ בשוודיה כיום.
רשימת כופתאות
חמאה מוכנה בערימה להגשה על שולחן
כופתאת פיטפאלט
פאקט רקורדס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1999–2003 (כ־4 שנים) 
 מיקום המטה:  ירושלים 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה 
 מוצרים עיקריים:  הקלטת שמע 
 
.
פאקט רקורדס הייתה חברת תקליטים עצמאית (לייבל) שפעלה בירושלים בין השנים 1999–2003, בניהול יורם אליקים.
בין האמנים שהוציאו אלבומים בחברה ניתן למנות את הראפר סגול 59, גלברט, פרויקט הגומיה, יאפים עם ג’יפים, טפט, צוקי, גאזה, מורפלקסיס, הדרה לוין ארדי ואחרים.
במהלך שנות קיומה יצאו גם מספר אוספים שאיגדו שירים של אמני הלייבל השונים. פאקט רקורדס גם הוציאה בהדפסות מחודשות אלבומים אלטרנטיביים שנעלמו מהשוק, דוגמת אלה של פלסטיק ונוס, להקת הפאנק-רוק "אינפקטד מאשרום" (שעל שמה נקרא הרכב הטראנס באותו השם) ואף של להקת ישראל, על אף שזו הייתה ידועה כמעוררת סערה (במילות השירים והשימוש בשם המפורש). ב-21 במרץ 2003 סגר אליקים את הלייבל ועבר עם חלק מהאמנים לחברת התקליטים אן אם סי, תחת השם "אודיו קולאג'".
אודיו קולאג' פעלה כ-10 חודשים ואז נסגרה. כיום אליקים אינו עוסק בתחום המוזיקה באופן רציף, למעט הפעלת "משהו על הדרך", לייבל קטן המשחרר אלבומים בצורה דיגיטלית דרך רשת האינטרנט ובמהדורות מדפסות מוגבלות.
באוגוסט 2009 יצא הסרט הדוקומנטרי "Fact By Fact", של הבמאי רן אייזנשטט, שגם היה מעורב בלייבל, המספר את סיפורה של פאקט רקורדס.
הערות שוליים

↑  ללייבל שלי שלוש שנים, באתר ynet, 24 ביולי 2002
↑  נסגר הלייבל הירושלמי, "פאקט", באתר ynet, 24 במרץ 2003
↑  בן שלו, "פאקט": סיפור של הצלחה אמנותית, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2009
↑  חן רוזנק‏, לייבל הקודש, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2007
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פנטולמבדה

| פנטולמבדה |
| --- | --- |
 
תקופה
פלאוקן 63–57 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: כימולסטיים
תת־סדרה:: פאנטודונטה
משפחה:: Pantolambdidae
סוג:: פנטולמבדה
מינים
 Pantolambda bathmodon  Pantolambda cavirictum  Pantolambda intermedium
שם מדעי
 Pantolambda ‏קופ, 1882

פנטולמבדה (שם מדעי: Pantolambda) הוא סוג של יונק קדום מהסדרה הנכחדת כימולסטיים. יונק מוזר זה חי בתקופת הפלאוגן, בראשית עידן הקנוזואיקון באסיה ואמריקה הצפונית לפני 57–63 מיליון שנה מהיום.
הפנטולמבדה היה חסון יותר מכל קודמיו אשר חיו במהלך הקרטיקון וחיו בחשש מהדינוזאורים ששלטו בעולם, כך שהם לא הגיעו לגודל גדול מזה של חתול או שועל מצוי. הפנטולמבדה היה מהראשונים שהחלו לעלות ולמלא גומחות של חיות גדולות יותר. הוא הגיע לאורך 85 ס"מ, הגיע לגובה חצי מטר ולמשקל של 50 ק"ג, דומה מאוד לכבשה. עם זאת, הוא היה בעל גוף דמוי חתול, ראש גדול ורגליים קצרות בעלות חמש אצבעות ללא טפרים וזנב ארוך. מבנה גופו העיד שלא היה ביכולתו לטפס על עצים, בניגוד לקרוביו.
מבנה השיניים שלו היה פשוט ביחס לזה של יונקים מודרניים והיה בעל ציפוי אמייל עם רכסים דמויי-סהר. דבר זה אמור להועיל ללוחכי עשב כמו פרות מודרניות, אך מבנה השיניים שלו היה בעל כתרים, אשר מעידים שתזונתו לא התבססה רק על צמחייה. הוא היה אוכל-כול שניזון מעלים, נבטים, פירות ופטריות, אך גם מביצים או תולעים שמצא.
ככל הנראה היה הפנטולמבדה מאבותיהם של יונקים גדולים יותר, הכבדים שבבני הסדרה, כגון הברילמבדה והקוריפודון, דמוי ההיפופוטם.
פאקות

.
| פאקות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי קביה
משפחה:: פאקות
סוג:: פקה
מינים
 Cuniculus paca  Cuniculus taczanowskii  Cuniculus hernandezi
שם מדעי
 Cuniculidae ‏בריסון, 1762

פאקות (שם מדעי: Cuniculidae) הם משפחת מכרסמים גדולים מקבוצת קביות העולם החדש והם נפוצים ברחבי אמריקה הדרומית והמרכזית. במשפחה סוג אחד - פקה (Cuniculus).
הפאקות הם מכרסמים גדולים המגיעים לאורך 50-77 ס"מ ולמשקל 6-14 ק"ג. הם מכוסים בפסים כמו של טפיר צעיר וחיים בקרקע של יערות הגשם האמריקאים וכן בביצות ובנהרות. הם צמחוניים וניזונים בעיקר מפירות וזרעים.
המשפחה הקרובה אליהם ביותר היא האגוטיים.
מינים

לפאקות שלושה מינים:
פקת השפילה (Cuniculus paca)
פקת ההרים (Cuniculus taczanowskii)
פקת ארננדס (Cuniculus hernandezi)
עליונים ששו

הפיוט עֶלְיוֹנִים שָׂשׂוּ הוא חלקו האחרון של הפיוט הקדום "אז שש מאות", חתימת-פיוט בעלת שני בתים הנאמר בסוף האזהרות לחג השבועות בקהילות אשכנז ואיטליה. פיוט זה כנראה איננו חלק מפיוט האזהרות עצמו, שהרי אומרים אותו גם בסוף אזהרות אתה הנחלת וגם בסוף פיוט אזהרות אזהרת ראשית, הנאמר באשכנז ביום טוב שני.
הפיוט "אז שש מאות" כולו נאמר היום כתפילה מן המניין בחג השבועות רק בקהילות אשכנזיות ואיטליאניות מועטות, אך הבית המסיים, הפותח במילים "עליונים ששו ותחתונים עלזו", נפוץ בציבור כשיר מצוי, ומושר בהזדמנויות שונות הקשורות לתורה, כגון ההקפות לשמחת תורה, הכנסת ספר תורה, סעודות סיום מסכת או שאר ספרים, סעודות החג של שבועות (שהוא חג מתן תורה) ושמחת תורה וכדומה.
רקע > פיוטי אזהרות

פיוט "אז שש מאות" מופיע בסיומם של פיוטי אזהרות, כגון סדרת אזהרת אתה הנחלת תורה לעמך ו"אזהרת ראשית".
רקע > אזהרות "אתה הנחלת"

אזהרות "אתה הנחלת תורה לעמך" הוא אחד מפיוטי האזהרות המפורסמים ביותר. עיקרו הוא רשימת מצוות המנויות בסדר אלפאביתי עולה ויורד, כאשר היא אינה ערוכה על פי שום סדר הנראה לעין, והיא מכילה הן מצוות מן התורה והן מצוות שקבעו חכמים. הפיוט נתכנה גם "אזהרות דרבנן" או "אזהרות דרבנין בני מתיבתא", וייתכן כי הסיבה לכך היא שבמניינו כלולות גם מצוות דרבנן. פיוט זה היה פיוט האזהרות הנפוץ ביותר בקהילות ישראל, ומן הקדומים ביותר.
מקור הפיוט ומחברו > פיוט "אז שש מאות"

בסיום הרשימה הפיוטית של "אתה הנחלת" מופיע פיוט החתימה בן שני הבתים המתחיל במילים "אז שש מאות ושלוש עשרה מצוות", המסיים במניינן של כלל המצוות, ובתפילה שירצה האלוקים את קיומן וימלא את כל משאלותיהם של עושיהן.
אָז שֵׁשׁ מֵאוֹת וּשְׁלֹשׁ עֶשְׂרֵה מִצְוֹת, פֵּרוּשׁ עָנְשָׁן וּמַתַּן שְׂכָרָן.

אֲמָרוֹת טְהוֹרוֹת מְזֻקָּקוֹת שִׁבְעָתַיִם, צְרוּפוֹת כַכֶּסֶף וּבְחוּנוֹת כַּזָּהָב.



אֲהוּבִים שְׁמָרוּם, עֲמוּסִים חֲקָרוּם, בְּכָל לֵב נְצָרוּם, בְּחָכְמָה דְּרָשׁוּם.

אֶת אֵלֶּה תִּזְכָּר לָנוּ אֱלוֹהַּ מָעֻזֵּנוּ, וְתֵרָצֶה לָנוּ וּתְמַלֵּא מִשְׁאֲלוֹתֵינוּ.



עֶלְיוֹנִים שָׂשׂוּ וְתַחְתּוֹנִים עָלְזוּ, בְּקַבָּלַת תּוֹרָה הַכְּתוּבָה מִסִּינַי. [גרסה אחרת: בְּקַבָּלַת כַּלָּה כְּתֻבַּת חָתָן]

תֹּאַר כַּלָּה מְאֹד נִתְעַלָּה, בְּקַבָּלַת יוֹם זֶה עֲשֶׂרֶת הַדְּבָרִים. [לפי הגרסאות הקדומות: עֲשֶׂרֶת הַדִּבְּרוֹת]
גם ר' אליהו הזקן חתם את אזהרות "אמת יהגה חכי" במילים "אז שש מאות ושלוש עשרה מצוות לכלה נועדים", ופיוט זה מצוי כמות שהוא הן כחתימת אזהרות "אתה הנחלת" והן בסוף "אזהרת ראשית". גם ר' שמעון קיירא בהקדמתו לספר "הלכות גדולות" כותב "הרי כאן שש מאות ושלש עשרה מצוות מפורשות שקיבלו ישראל על הר סיני פירוש עונשן ומתן שכרן", וגם רס"ג באזהרותיו המתחילות "את ה' אלוקיך תירא" סיים:
אָז שֵׁשׁ מֵאוֹת וּשְׁלֹשׁ עֶשְׂרֵה מִצְוֹת, שֶׁנָתַתָּה לָנוּ ה' אֱלֹהֵינוּ, פֵּירוּשׁ עָנְשָׁן וּמַתַּן שְׂכָרָם.
אֲהוּבִים שְׁמָרוּם, עֲמוּסִים נְצָרוּם, בְּכָל לֵב חֲקָרוּם.
אֶת אֵלֶּה תִּזְכָּר לָנוּ אֱלוֹהַּ מָעֻזֵּנוּ, וְתֵּפֶן לְקוֹל שַׁוְעָתֵינוּ,
וּתְמַלֵּא בְּרַחֲמֶיךָ הָרַבִּים כָּל מִשְׁאֲלוֹת לִבֵּינוּ.
הנוסח זהה כמעט, ומכוח ההקבלה ישנם המניחים כי חתימה זו הייתה מקובלת וידועה עוד בתקופת הגאונים; לא ידוע האם היה מקורה הוא אכן בפיוט אזהרות זה, שהוא הקדום לכל שאר הפיוטים, או שקדמה אף לו. ד"ר מנחם זולאי סבור כי זהו פיוט נפרד, ושני בתים אלו מהווים את שרידי ראשו וסופו של פיוט אלפאביתי (שהרי הוא פותח באות א', "אז", ומסיים באות ת' – "תואר"), וכנראה הוא הקדום בכל פיוטי האזהרות. המשפטים המסיימים הידועים של פיוט זה מצוטטים גם אצל תלמיד המהר"ם מרוטנבורג, ר' שמשון בר צדוק.
כיום

פיוטי אזהרות נאמרים בתפילת מוסף של שבועות קודם הקטע הפותח "ותתן לנו", קודם הציטוט "ככתוב בתורתך: שלוש פעמים בשנה", אחרי הפסוק "איש כמתנת ידו כברכת ה' אלהיך את נתן לך", או אחרי פסוקי הקרבנות לפי או"א מלך רחמן. מנהג פרנקפורט לזמר את "אז שש מאות" בניגון הקטע "בראש השנה ייכתבון" מתוך "ונתנה תוקף" הנאמר בראש השנה ויום כיפור. כיום, עם ירידת קרנם הכללית של כל פיוטי התפילות כתוצאה מהחדרתו של הנוסח הישיבתי לבתי הכנסת, אין פיוטי "אתה הנחלת" או "אז שש מאות" נאמרים ברוב בתי הכנסת בחג השבועות. בחסידות בעלזא נוהגים לשיר רק את "אז שש מאות" במהלך התפילה, והאזהרות נאמרות בשלימות בתוך חזרת הש"ץ בחסידות דושינסקיא ובקהילת וויען בירושלים, ובעוד כמה בתי כנסת בישראל ובעולם בכלל. בבית כנסת האיטלקי בירושלים, אומרים את הפיוט "אזהרת ראשית" (הנאמר בנוסח אשכנז ביום ב' של שבועות), ומיד אומרים "אז שש מאות".
הבית האחרון, "עליונים ששו", זכה להיות מוכר ונפוץ הרבה יותר מהפיוט כולו, והוא מושר רבות כשיר חסידי בפני עצמו, לרוב באירועים הקשורים לתורה ולומדיה, כגון בהקפות לשמחת תורה, בהכנסת ספר תורה, בסעודות סיום מסכת, בסעודות החג של שבועות ושמחת תורה ועוד.
לקריאה נוספת

מבוא ר' דוד אברהם לאזהרות לרבינו שלמה בן גבירול, ירושלים תשל"ז
מבוא ל"מחזור שבועות" של פרופ' ר' יונה פרנקל, הוצאת קורן, ירושלים תש"ס
אוצר השירה והפיוט, ישראל דוידזון, אוצר א', מס' 8788 ו-2179