stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורמט FASTA
תיאור הפורמט

בשורת הפתיחה יופיע הסימן “<” ולאחריו תיאור הרשומה. בשורות לאחר מכן מופיע הרצף, וכל נוקלאוטיד או חומצה אמינית מיוצגים באות אחת ללא רווחים או מספור.
דוגמאות לרצפים בפורמט FASTA:
>LCBO - Prolactin precursor - Bovine
MDSKGSSQKGSRLLLLLVVSNLLLCQGVVSTPVCPNGPGNCQVSLRDLFDRAVMVSHYIHDLSS
EMFNEFDKRYAQGKGFITMALNSCHTSSLPTPEDKEQAQQTHHEVLMSLILGLLRSWNDPLYHL
VTEVRGMKGAPDAILSRAIEIEEENKRLLEGMEMIFGQVIPGAKETEPYPVWSGLPSLQTKDED
ARYSAFYNLLHCLRRDSSKIDTYLKLLNCRIIYNNNC*

>MCHU - Calmodulin - Human, rabbit, bovine, rat, and chicken
ADQLTEEQIAEFKEAFSLFDKDGDGTITTKELGTVMRSLGQNPTEAELQDMINEVDADGNGTID
FPEFLTMMARKMKDTDSEEEIREAFRVFDKDGNGYISAAELRHVMTNLGEKLTDEEVDEMIREA
DIDGDGQVNYEEFVQMMTAK*

>gi|5524211|gb|AAD44166.1| cytochrome b [Elephas maximus maximus]
LCLYTHIGRNIYYGSYLYSETWNTGIMLLLITMATAFMGYVLPWGQMSFWGATVITNLFSAIPYIGTNLV
EWIWGGFSVDKATLNRFFAFHFILPFTMVALAGVHLTFLHETGSNNPLGLTSDSDKIPFHPYYTIKDFLG
LLILILLLLLLALLSPDMLGDPDNHMPADPLNTPLHIKPEWYFLFAYAILRSVPNKLGGVLALFLSIVIL
GLMPFLHTSKHRSMMLRPLSQALFWTLTMDLLTLTWIGSQPVEYPYTIIGQMASILYFSIILAFLPIAGX
IENY
אורך השורה הוא לרוב 80 אותיות, אך הגבול המרבי הוא 120 אותיות. האורך נקבע לפי הגודל הסטנדרטי של מסופי מחשב, וכן בדף מודפס שורה (כתלות בגופן) ישנם 70–80 תווים. שורת הפתיחה אינה נצרכת, אך היא אפשרית. ניתן גם להשתמש בשורת הפתיחה בסימן ";" כדי להוסיף הערה, אך זה פחות מקובל. בשורת הפתיחה יופיעו לרוב שם הרצף, שם האורגניזם ומזהה ייחודי לרצף. לאחר שורת הפתיחה יבוא הרצף עצמו, כאשר כל תו שאינו תקני לא יזוהה (ראו פירוט בהמשך). הרצף יכול להסתיים בכוכבית (*), המסמל את קודון הסיום.
ניתן להכניס בקובץ מספר רצפי FASTS שונים, כאשר הם מופרדים זה מזה בתחילת שורה חדשה ובסימן "<".
תיאור הפורמט > שורת הפתיחה

לשורת הפתיחה, או שורת ההערה, המתחילה בסימן "<" מקובל להכניס תיאור של הרצף ומזהה ייחודי שלו. ישנם מאגרים המשתמשים בתו "|" כדי להפריד בין שדות שונים. ישנן תוכנות שמציגות את שורת התיאור כשם החלבון, אך לעיתים הן יקרא עד הרווח הראשון או לחלופין יהיו מוגבלים למספר מסוים של תווים. לכן מקובל לערוך את שורת הפתיחה לפי תוכנת היעד.
ה-NCBI הגדיר תקן למזהה ייחודי (accession) של רצפים שבו מקובל להשתמש בשורת הפתיחה. השדות המקובלים במאגרי מידע שונים כוללים לרוב קיצור של שם מאגר המידע, מספר המזהה הייחודי ושם הרצף:
| מאגר מידע | שדות הפורמט |
| --- | --- |
GenBank: gb|accession|locus
EMBL Data Library: emb|accession|locus
DDBJ, DNA Database of Japan: dbj|accession|locus
NBRF PIR: pir||entry
Protein Research Foundation: prf||name
SWISS-PROT: sp|accession|entry name
Brookhaven Protein Data Bank: pdb|entry|chain
Patents: pat|country|number
GenInfo Backbone Id: bbs|number
General database identifier: gnl|database|identifier
NCBI Reference Sequence: ref|accession|locus
Local Sequence identifier: lcl|identifier
תיאור הפורמט > הרצף

הרצף חייב להיות של תווים התקניים המייצגים חומצות אמינו או נוקליאוטידים. מלבד זאת, ניתן להשתמש בתו "-" כדי לייצג רווח, ובתו "*" לייצג קודון סיום. אותיות קטנות (a) יומרו לאותיות גדולות (A). שימוש במספרים אסור, אך לעיתים יימצא במאגרי מידע כדי לתת מידע על אורך הרצף.
התווים המותרים לחומצות גרעין:
| קוד חומצת גרעין | משמעות הקוד | משמעות הסימול |
| --- | --- | --- |
| A | A | אדנין (Adenine) |
| C | C | ציטוזין (Cystosine) |
| G | G | גואנין (Guanine) |
| T | T | תימין (Thymine) |
| U | U | אורציל (Uracil) |
| R | A\G | פורין (Purine) |
| Y | C\T\U | פירימידין (Pyrimidine) |
| K | G\T\U | בסיסים קטוניים (Ketones) |
| M | A\C | בסיסים עם קבוצות אמיניות (Amino) |
| S | C\G | בסיסים בעלי זיווג חזק (Strong) |
| W | A\T\U | בסיסים בעלי זיווג חלש (Weak) |
| B | הכל מלבד אדנין (C\G\T\U) | האות B מופיעה לאחר A בא"ב |
| D | הכל מלבד ציטוזין (A\G\T\U) | האות D מופיעה לאחר C בא"ב |
| H | הכל מלבד גואנין (A\C\T\U) | האות H מופיעה לאחר G בא"ב |
| V | הכל מלבד תימין או אורציל | האות V מופיעה לאחר U בא"ב |
| N | כל חומצה אמינית | נוקליאוטיד (Nucleotide) |
| - | רווח |  |
התווים המותרים לחומצות אמינו:
| קוד חומצת אמינו | משמעות הקוד |
| --- | --- |
A: אלנין
B: חומצה אספרטית או אספרגין (D\N)
C: ציסטאין
D: חומצה אספרטית
E: חומצה גלוטמית
F: פנילאלנין
G: גליצין
H: היסטידין
I: איזולאוצין
J: לאוצין או איזולאוצין (L\I)
K: ליזין
L: לאוצין
M: מתיונין
N: אספרגין
O: פירוליזין
P: פרולין
Q: גלוטמין
R: ארגינין
S: סרין
T: תראונין
U: סלנוציסטאין
V: ואלין
W: טריפטופן
Y: טירוזין
Z: חומצה גלוטמית או גלוטמין (E\Q)
X: כל חומצה אמינית
*: קודון סיום
-: רווח
סיומת קובץ

אין סיומת תקנית לקבצים המכילים רצפים בצורת FASTA. הטבלה שלהלן מכילה סיומות מקובלות ומשמעותן:
| סיומת | משמעות | הערות |
| --- | --- | --- |
| fasta | סיומת כללית | מתאים לכל קובץ FASTA. סיומות מקוצרות יותר הן: fas, fa, seq, fsa |
| fna | fasta nucleic acid | מייחד את הקובץ כקובץ FASTA של חומצות גרעין |
| ffn | רצפי נוקליאוטידים של גנים | מכיל אזורים מקודדים לחלבון מתוך גנום |
| faa | fasta amino acid | מייחד את הקובץ כקובץ FASTA של חומצות אמינו |
| frn | fasta non-coding RNA | מכיל רצפים של RNA לא מקודד (כגון tRNA, rRNA) |
ראו גם

פורמט FASTQ
פורמט VCF
פומבאן

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור המערב
 ראש העיר:  אדמו נדם ניוה
 שטח:  418 קמ"ר
 גובה:  1,179 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  92,673 (2012)
 קואורדינטות:  5°43′00″N 10°55′00″E﻿ / ﻿5.7166666666667°N 10.916666666667°E﻿ / 5.7166666666667; 10.916666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://cvuc.cm/national/index.php/fr/carte-communale/region-du-sud/161-association/carte-administrative/ouest/noun/461-foumban
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה פומבאן(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה פומבאן(למפת אזור המערב רגילה) באפוסם בפנג טונגה אדמ. המרכז החוף דרום-מערב צפון-מערבפומבאן(למפת אזור המערב מוגדלת) באפוסם בפנג טונגה אדמאווה המרכז החוף דרום-מערב צפון-מערבפומבאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פומבאן (בצרפתית: Foumban) היא עיר שהוקמה בתחילת המאה ה-20, וממוקמת באזור המערב שבקמרון.
גאוגרפיה

פומבאן ממוקמת כ-50 ק"מ מבאפוסם, בירת האזור וכ-206 ק"מ מיאונדה, בירת קמרון.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (17 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,668 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (327 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (2 מ"מ גשם).
תחבורה

פומבאן ממוקמת ליד הכביש הלאומי N6 והכביש האזורי P20.
הערות שוליים

↑  Foumban, www.geonames.org
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פומבאן, באתר פומבאן (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539188805171  BnF: cb11996107v (data)  GND: 4093080-4  LCCN: n84142014  SUDOC: 172239818  VIAF: 123221137   WorldCat (עם VIAF): 123221137 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורד פיילוט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Pilot Model E71A  Ford Pilot E71A
 יצרן:  פורד בריטניה 
 שנות ייצור:  1947–1951
 יחידות שיוצרו:  22,155 
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד סוג 48 
 מודל אחריו:  פורד זפיר
 חברת אם:  פורד
 אורך:  4,445 מ"מ
 רוחב:  1,765 מ"מ
 משקל:  1,500 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,750 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים,  2,227 סמ"ק המפיק 22 כ"ס (מנועי פורד שיוצרו משנת 1939)  V8 צילינדרים,  3,622 סמ"ק המפיק 91 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 צריכת דלק:  16 ליטר ל-100 ק"מ
 
פורד פיילוט (באנגלית: Ford Pilot) היא מכונית משפחתית גדולה, 4 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב "Ford of Britain" (פורד בריטניה) (שם רשמי: Ford Motor Company Limited) חברת בת של קונצרן פורד, אשר יוצרה בין השנים 1947–1951.
סך הכול יוצרו 22,155 יחידות.
דגם "פורד פיילוט" הורכב גם באוסטרליה.
מנוע ה-8V צילינדרים 3,622 סמ"ק של דגם ה"פורד פיילוט" הורכב במכונית הספורט-קבריולה הבריטית Allard M (ברישיון).
תצורות

4 דלתות - סלון
4 דלתות - סטיישן
2 דלתות - טנדר
2 דלתות - טנדר בתצורת קופה (ראו תמונה)
2 דלתות - מסחרית
תמונות

פורד פיילוט, שנת 1950
פורד פיילוט
פורד פיילוט
פורד פיילוט - טנדר
פורד פיילוט - טנדר, בתצורת קופה (ראו מבנה חלונות צד)
פורד פיילוט - מסחרית
פורד פיילוט - סטיישן
פורד פיילוט, שנת 1951
פורד פיילוט
לוגו פורד פיילוט
ראו גם

פורד
טאונוס 12M
טאונוס 20M
לקריאה נוספת

פורד פיילוט - תמונות (swva.co.uk/ford-pilot-v8-1951)
הערות שוליים

↑  swva.co.uk/ford-pilot-v8-1951 מנועי פורד שיוצרו משנת 1939
↑  פורד פיילוט - מפרטclassicandperformancecar.com/ford/pilot-v8/3560/1947-1951-ford-pilot-v8
↑  פורד פיילוטaustraliannationalshowandshine
↑  1949 Ford Pilot Sedan, Restored Cars #37, Jul-Aug 2016, pages 45-47
פולמוס השבת ביפן

פולמוס השבת ויום כיפור ביפן הוא פולמוס תורני, הלכתי, שהתנהל בין גדולי הרבנים, על זמן שמירת השבת ויום הכיפורים ביפן, ושיאו בתקופת מלחמת העולם השנייה. שורש הפולמוס הוא בשאלה היכן עובר קו התאריך על פי ההלכה. כלומר, קו האורך שהתאריך משני צדדיו הוא שונה.
רקע

בדומה לקביעת קו התאריך הבינלאומי הסכימו מרבית הפוסקים שגם בהלכה חייב להיות מקום בעולם שיהיה מרכז העולם ומשם יטה קו התאריך על פי ההלכה, וכפי שכותב רבי יהודה הלוי, בספר "הכוזרי": ”ואין להמלט ממקום משותף שבו תהיה תחלת מזרחו ואחרית מערבו” (כוזרי, מאמר שני, פסקה כ'). הפוסקים נחלקו בשאלה היכן מיקומו של קו דמיוני זה. דעות שונות הועלו בעניין, אולם עד סוף המאה ה-19 הדיון היה תאורטי שכן יהודים לא ישבו באזורים שנמצאו באזור שבין קווי התאריך האפשריים על פי הדעות השונות.
בין השנים ה'תרע"ד - ה'תרע"ו, בשנות מלחמת העולם הראשונה, התעוררה השאלה באופן מעשי. בפועל נהגו רוב היהודים המהגרים לשבות ביום שבת המקומי, על פי פסק ההלכה של רב המקום הרב אהרן משה קיסילוב, מרבני ליטא.
בתקופת מלחמת העולם השנייה

בחודש אוגוסט 1940 העניק חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה, הקונסול היפני בקובנה שבליטא, ליהודים רבים אשרות כניסה ליפן. כ-5,000 יהודים, חלקם אזרחי פולין שנמלטו לליטא, וחלקם תושבי ליטא - ובהם בחורי ישיבה רבים, בעיקר תלמידי ישיבת מיר, ישיבת חכמי לובלין וישיבת תומכי תמימים - יצאו בזכות פעילות זו מליטא, ועמם ראש ישיבת מיר הרב חיים שמואלביץ, המשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין, והאדמו"ר מאמשינוב רבי שמעון שלום קאליש. הם נמלטו לקוֹבה שביפן דרך סיביר ברכבת הטרנס-סיבירית, שם שהו כתשעה חודשים (בסיועו של הרב הרצוג, שהיה אז הרב הראשי האשכנזי)
קוֹבה נמצאת 100° מזרחה לארץ ישראל (135° מזרח לגריניץ'). נתגלעה מחלוקת בין הסוברים שקו התאריך היהודי נמצא 90° מירושלים, שאז השבת בקובה חלה כאשר בארץ ישראל כבר יום ראשון (מאחר שקובה נמצאת אחרי קו התאריך היהודי, וממילא עוברת ליום הבא), לבין הסוברים שקו התאריך היהודי הוא 180° מארץ ישראל, ולשיטתם יוצא שביפן חל יום השבת שש שעות מוקדם יותר באותו יום כמו בארץ ישראל (בדומה לשיטת קו התאריך הבינלאומי, שהוא 180° מזרחה לגריניץ').
בתקופת שהותם בקובה נתעוררה השאלה על ידי תלמידי הישיבות, שידעו שיש מחלוקת בין הראשונים על זמן שמירת השבת במקומות שונים ביפן. הקהילה היהודית המקומית שמרה את השבת בשבת, אך היו שהתנגדו לנהוג כמנהג המקום השנוי במחלוקת הלכתית. השאלה נשלחה אל גדולי הרבנים באותה התקופה.
עוד לפני יציאת התלמידים מווילנה, שאלו את הגרי"ז מבריסק ששהה בעיר מה לעשות עם שמירת השבת. הגרי"ז ענה שמאחר שרבי יצחק אלחנן ספקטור מקובנה לא הכריע בסוגיה בנימוק שאינו יכול להכריע בין שני ראשונים, לא יוכל גם הוא לתת תשובה החלטית, והפנה אותם אל הרב שמחה זליג ריגר. הרב ריגר, שהיה אב"ד בריסק, כתב שתי תשובות בעניין ונטה לדעת בעל המאור כי השבת שם הוא ביום שמקובל כיום ראשון, אך מכיוון שהתקבל במקום לנהוג שבת ביום שמקובל כשבת, קבע כי יש לסמוך על זה לדינים דרבנן, אך להימנע מעשיית איסורים דאורייתא גם ביום ראשון. כמו כן יש לברך ביום ראשון "גוט שבת" (שבת שלום), ובכך לצאת ידי חובת קידוש השבת, לפי דעת רבי עקיבא איגר.
האדמו"ר מאמשינוב, שהיה ממנהיגי הציבור הדתי אז ביפן, פעל רבות על מנת להשפיע על ציבור שומרי המצוות ביפן לנהוג בדעה אחת מחמת איסור לא תתגודדו (איסור יצירת סיעות ומחלוקות בתוך עם ישראל).
בתחילה נהגו רוב היהודים ביפן על פי פסקו של הרב ריגר. האדמו"ר מאמשינוב אמר שאינו מרגיש את קדושת השבת ביום ראשון, והרב יחזקאל לוינשטיין, משגיח ישיבת מיר, אמר על המצב הקיים את מאמר הגמרא "אלמלא משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלים". הרב מנחם מנדל זקס, חתנו של החפץ חיים, פסק אף הוא לשמור את השבת כרגיל ולהימנע ממלאכה ביום ראשון.
בתקופת מלחמת העולם השנייה > יום כיפור

השאלה התעוררה ביתר שאת בקיץ ה'תש"א, כאשר נתעורר הספק באיזה יום צריך לצום את צום יום כיפור. מכתבים נשלחו לרבנים שונים ברחבי העולם, ובהם האמרי אמת מגור, ששלח את בנו, רבי ישראל אלתר הבית ישראל מחסידות גור, אל הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי שיפסוק בנושא. הוא פסק שיש לשמור את השבת בשבת כמנהג המקום. מעורבות מפתיעה הייתה של רבי שלמה גולדמן אדמו"ר חסידות זוועהיל, שבהיותו בירושלים פסק שיש לשמור את השבת בשבת, שכן בהלכות אלו אנו סוברים כדעת הרמב"ם, ופעל רבות שכך יתקבל. האדמו"ר אף שלח בשליחות מיוחדת את הרב מאיר צבי ברגמן - מקורבו ובן ביתו של החזון איש - כדי לשכנעו בנושא. גם הרב דוד שפירא, מרבני ירושלים, מחבר הספר בני ציון, שהיה בקיא בנושאים אלו, פסק שיש לשמור את השבת בשבת ואת יום כיפור כמנהג המקום.
בתקופת מלחמת העולם השנייה > דעת החזון איש

כשהתעוררה השאלה בתחילתה, כתב החזון איש אל הרב איסר זלמן מלצר שאינו רוצה להתערב בנושא זה. תלמידי ישיבת מיר פנו אל רבם, ראש הישיבה אליעזר יהודה פינקל, שלא גלה עימם ליפן אלא התיישב בארץ ישראל לפני המלחמה, והלה פנה אל הגרי"ז, ששהה כבר בירושלים אך לא רצה שוב לפסוק בנושא. הרב פינקל פנה אל החזון איש, שפסק שיש לשמור שבת ביום ראשון המקומי. החזון איש היה תקיף מאוד בדעתו זו ולא רצה לזוז ממנה גם לאחר שרוב רבני ירושלים לא פסקו כמוהו, אף על פי שגם ידידו הרב מלצר ניסה להניאו מדעתו. הוא אף חיבר את קונטרס י"ח שעות כתשובה לחיבורו של הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי היומם בכדור הארץ. כשקיבלו ביפן את תשובתו של החזון איש, מיד שבתו תלמידי ישיבת מיר ביום ראשון, ומסופר שלאחר קבלת התשובה, נכנס בליל שבת המשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין לישיבה, דפק על הבימה ופתח בתפילת "והוא רחום" (תפילת יום חול).
בדעה זו החזיק גם רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר.
בעקבות פסיקה זו התעוררה מחלוקת בין הפליטים השוהים ביפן, וכן בקרב היהודים המקומיים ששמרו שבת בשבת.
בתקופת מלחמת העולם השנייה > דעת רבני ירושלים

במברק מיום כ' באלול ה'תש"א, שהתקבל בביתו של הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי (רבה של העיירה קריניק שבפולין, אז בירושלים), נכתב :
אל הרבנים מישקובסקי, אלטר, הרצוג, סולובייצ'יק, פינקל, מלצר.
בתי הורנשטיין, ירושלים.

350 יהודים מתחננים, הצילו, ענו מיד באיזה יום לצום יום הכיפורים.
בעקבות המכתב כינס הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג הרב הראשי לישראל, אספה, וקרא לכל רבני ירושלים להשתתף בה, האספה נקראה ליום ד' בתשרי ה'תש"ב. באספה נכחו הרבנים: הרב הרצוג, הרב עוזיאל הרב הראשי הספרדי, הרב איסר זלמן מלצר ראש ישיבת עץ חיים, הרב צבי פסח פרנק הרב הראשי של ירושלים, הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, הרב שלמה יוסף זוין, הרב דוד שפירא, הרב יונה מרצבך ראש ישיבת קול תורה, הרב שמואל יצחק הילמן, הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי, הרב יעקב קלמס, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב שלמה גורן, וכן נציג החזון איש הרב חיים זאב פינקל. כל הרבנים פסקו בתום האספה, כדעת הרב טוקוצינסקי, שעליהם לצום יום כיפור כמנהג המקום שם, רק על מנת לצאת מספק דאורייתא, עליהם לאכול למחרת פחות משיעור אכילה. במברק ששלח הרב הרצוג ליפן ביום ז' בתשרי כתב:

”בתשובה למברק שלכם מיום 12.9 אסיפת הרבנים החליטה, שתענית יום הכיפורים הוא ביום רביעי לפי חשבון הנהוג ביפן. אני מצידי מוסיף, אין לצום גם ביום חמישי מפני סכנה, אבל יש להתנהג ביום חמישי לפי המבואר בשו"ע או"ח (סי' תרי"ח סעיף ז-ח).”
החזון אי"ש לא הסכים לפשרה זו, באומרו שיש מצווה לאכול בערב יום כיפור, והם לא יצאו ידי חובת שני הימים. במברק ששלח לתלמידי הישיבה ביפן כתב:
אחים יקרים, אכלו ביום הרביעי וצומו תענית יום כיפור ביום החמישי ואל תחושו לשום דבר.
רבי יצחק זאב סולובייצ'יק צידד בפסיקתו של החזון אי"ש, על פי קבלה מאביו רבי חיים סולובייצ'יק, עם זאת הוא לא הסכים לחתום על פסיקה זו שכן חשש שיהיו מי שיחמירו עם עצמם ויצומו יומיים, וכך יגיעו לחשש של איסור פיקוח נפש, דבר שהחמירו בו מאוד בבית בריסק.
בתקופת מלחמת העולם השנייה > אחרית המחלוקת

בפועל נהגו רוב התלמידים כהחלטת הרבנים על פי דברי הרב הרצוג. אך היו יחידים שצמו יומיים, והיו אף שצמו חמישים שעות ברצף.[דרושה הבהרה]
חלק גדול מן התלמידים יצאו מן הספק בעקבות העברתם, על ידי הממשלה היפנית, לגטו שאנגחאי, שם לא היו חילוקי הדעות בעניין שמירת השבת. כמו כן הייתה קבוצת תלמידים שהפליגו לפני ראש השנה ליבשת אמריקה והתיישבו בעיר מונטריאול, שבקנדה, מהם תלמידי ישיבת תומכי תמימים, ותלמידי ישיבת חכמי לובלין, מהם היה הרב פינחס הירשפרונג שהיה לרב העיר.
לקריאה נוספת

דוד אברהם מנדלבוים, גיבורי החי"ל בני ברק, ה'תש"ע, עמ' 218.
פאר הדור חיי החזון אי"ש, ח"ג עמ' שכ"ד.
מנחם מנדל כשר, קו התאריך הישראלי.
קולמוס משפחה ניסן התשס"ח עמ' 18.
תאריך ישראל לייקווד, ה'תשנ"ט.
הרב שלמה גורן (בעריכת אבי רט), "בעוז ותעצומות", הוצאת ידיעות ספרים, עמודים 133–137.
הערות שוליים

↑  נדפסו במאמרו של הרב דוד קויאט, "שאלת השבת בארצות המזרח הרחוק".
↑  תלמוד בבלי, שבת קיח, ע"א.
↑  על ספר 'היומם' שהיה בביתו של החזו"א, הורה לכתוב עליו: "הספר הזה הוא נגד חז"ל ואין לסמוך עליו". [קובץ אגרות חלק ב' איגרת קס"ח].
↑  בוצינא קדישא, ניו יורק ה'תשנ"ח, חלק ראשון עמוד ר"י.
↑  מפנקסו של עיתונאי חסיד עמוד 119
| אברהם ישעיהו קרליץ |
| --- | --- | --- |
| ספריו | חזון איש • אמונה וביטחון (ספר) |  |
| תלמידיו | חוג חזון איש • הרב חיים שאול גריינימן • הרב גדליה נדל • הרב נסים קרליץ • הרב חיים קניבסקי • הרב שריה דבליצקי • הרב דוב לנדו |  |
| ממשנתו | חשמל בשבת • פולמוס השבת ביפן • משל העגלה המלאה והעגלה הריקה |  |
| משפחתו | משפחת קרליץ • אבא: הרב שמריהו יוסף קרליץ • סבא: הרב שאול קצנלנבוגן • אחים: הרב מאיר קרליץ • הרב יצחק קרליץ • הרב משה קרליץ • גיסים: הרב שמואל אליהו קהאן • הרב שמואל גריינימן • הרב נחום מאיר קרליץ • הרב אבא סוויאטיצקי • הרב יעקב ישראל קניבסקי |  |
| הנצחתו | כולל חזון איש • שיכון חזון איש • רחוב חזון איש • בית הכנסת חזון איש (לדרמן) • תלמוד תורה תשב"ר • בית חזון |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ישיבת מיר בשאנגחאי
החזון איש, פסק שיש לשבות ביום ראשון
הרב הרצוג
פורד פיירמונט

| --- | --- |

Ford Fairmont, סדאן, 4 דלתות
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company) בשותפות עם "National Coach Works"
 שנות ייצור:  1979–1982
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה  ונצואלה ונצואלה  מקסיקו מקסיקו
 מודל קודם:  פורד מאבריק
 מודל אחריו:  פורד טמפו
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 פלטפורמה:  Ford Fox platform
 אורך:  4,923-4,973 מ"מ
 רוחב:  1,783 מ"מ
 גובה:  1,326-1,389 מ"מ
 משקל:  1,128-1,227 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,680 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,301 סמ"ק המפיק 88 כ"ס ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 מנוע סוג "OHC I4", (יוצר בין השנים 1978–1981) 4 צילינדרים, 2,301 סמ"ק המפיק 86 כ"ס ב-4,600 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 מנוע סוג "OHC I4",  (יוצר בין השנים 1982–1983) 4 צילינדרים, 2,301 סמ"ק המפיק 92 כ"ס ב-4,600 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 מנוע סוג "OHC I4", (יוצר בין השנים 1982–1983) 4 צילינדרים, 2,301 סמ"ק המפיק 120 כ"ס, ב-5,400 סל"ד, מגדש טורבו, (יוצר משנת 1980) 6 צילינדרים, 3,273 סמ"ק המפיק 85 כ"ס, ב-3,600 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1 (יוצר בין השנים 1978–1979) 6 צילינדרים, 3,273 סמ"ק המפיק 91  כ"ס, ב-3,800 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1 (יוצר בין השנים 1978–1979) V8 צילינדרים, 4,183 סמ"ק המפיק 119 כ"ס, ב-3,800 סל"ד, יחס דחיסה 8.8:1   (מנוע "Ford Windsor engine") (יוצר משנת 1981) V8 צילינדרים, 4,183 סמ"ק המפיק 115 כ"ס ב-3,400 סל"ד   (מנוע "Ford Windsor engine") (יוצר משנת 1981) V8 צילינדרים, 4,183 סמ"ק המפיק 139 כ"ס ב-3,600 סל"ד, יחס דחיסה 8.4:1   (מנוע "Ford Windsor engine") (יוצר בין השנים 1978–1979)
 הילוכים:  תמסורת ידנית- 3 מהירויות תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (מסוג "Ford C3 transmission") תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (מסוג "Ford C4 transmission")
פורד פיירמונט (באנגלית: Ford Fairmont) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצר בארצות הברית, קנדה, ונצואלה ומקסיקו בין השנים 1977–1983.
דגמי "פורד פיירמונט" יוצאו לאוסטרליה.
תצורות

סדאן - 4 דלתות
סדאן - 2 דלתות
קופה - 2 דלתות (קרוי: "Ford Fairmont Futura")
סטיישן - 5 דלתות
פורד פיירמונט בישראל

דגמי "פורד פיירמונט" יובאו לישראל.
פורד פיירמונט היה בשירות משטרת ישראל ושימשה ניידת מבצעית במערך התנועה, במשטרת ישראל.
רכבים אמריקניים גדולים ומרווחים אלה, בעלי מנוע 4 צילינדרים בנפח 2,300 סמ"ק, שהצטיינו במהירותן וביציבותן, שובצו ברובן כניידות מבצעיות במערך התנועה במשטרה, ותופעלו בעיקר בכבישים הבין עירוניים.
הניידות המבצעיות נצבעו בצבעים המשטרתיים כחול ולבן וסומנו בסמלי המשטרה. בחלקן נשארו, בצבע הלבן המקורי שבו נרכשו, ושמשו כניידות תנועה מוסוות.
לרוחב גגן של הניידות המבצעיות הותקן גשר, שכלל פנס כחול מהבהב בצידו האחד ורמקול בצידו השני.
סדרת תקלות שונות, חוזרות ונשנות, שהתעוררו במהלך תפעולן המבצעי, וקשיים מתמשכים בתחזוקת הרכבים, הביאו בהדרגה לסיום שירותם של ה"פיירמונטים" במערך צי הרכב המשטרתי.
גלריה

פורד פיירמונט סדאן, 2 דלתות
פורד פיירמונט סדאן, 2 דלתות
פורד פיירמונט סדאן, 4 דלתות
פורד פיירמונט סדאן, 4 דלתות
פורד פיירמונט סדאן, 4 דלתות
פורד פיירמונט, שנת 1979 - סטיישן
פורד פיירמונט, שנת 1979 - סטיישן - מבט לתא המטען
פורד פיירמונט, שנת 1979 - סטיישן - מבט לתא הנהג
פורד פיירמונט - סטיישן
פורד פיירמונט - מבט לתא הנהג
פורד פיירמונט קופה (פוטורה)
פורד פיירמונט קופה (פוטורה), שנת 1980
פורד פיירמונט קופה (פוטורה), שנת 1980
פורד פיירמונט קופה (פוטורה)
ראו גם

פורד פלקון
הערות שוליים

↑  פורד פיירמונט  סדאן, 2 דלתות - שנת 1979, מפרט טכני automobile-catalog.com/make/ford_usa/fairmont_usa/fairmont_usa_base_2-door_sedan/1979
↑  פורד פיירמונט  סדאן, 2 דלתות - שנת 1980, מפרט טכני automobile-catalog.com/make/ford_usa/fairmont_usa/fairmont_usa_base_2-door_sedan/1980
↑  פורד פיירמונט פוטורה 2,300 - מפרט טכני  automobile-catalog.com/car
↑  פורד פיירמונט פוטורה 3,300 - מפרט טכני  automobile-catalog.com/car
↑  פורד פיירמונט פוטורה 8 צילינדרים, 4,200 מפרט טכני  automobile-catalog.com/car/1980/861665/ford_fairmont_futura_sports_coupe_4_2l_v-8_automatic
↑  פורד פיירמונט פוטורה 8 צילינדרים, 5,000 מפרט טכני automobile-catalog.com/car/1978/861005/ford_fairmont_futura_sports_coupe_5_0l_v-8_automatic
↑  פורד פיירמונט - סטיישן automobile-catalog.com/make/ford_usa/fairmont_usa/fairmont_usa_base_wagon
↑  רכבי העבר של משטרת ישראל - ראו פורד פיירמונט  musach.co.il/forum/showthread
↑  נוסטלגיה - רכבי משטרת ישראל של פעם (ראו: פורד פיירמונט)    baba-mail
פדור פון בוק

| --- | --- |

פדר פון בוק, 1938.
 לידה:  3 בדצמבר 1880 קיסטרין, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 נהרג:  4 במאי 1945 (בגיל 64) אולדנבורג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  Lensahn Cemetery 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1898–1945 (כ־47 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפרשים ה-1   מפקד הדיוויזיה ה-2   מפקד הקורפוס ה-2   מפקד הארמייה השמינית   מפקד קבוצת ארמיות צפון   מפקד קבוצת ארמיות B   מפקד קבוצת ארמיות מרכז   מפקד קבוצת ארמיות דרום
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  הקרב על מוסקבה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה    פור לה מריט     אות מסדר מיכאל הקדוש   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
פדור פון בוק (בגרמנית: Fedor von Bock; ‏3 בדצמבר 1880 – 4 במאי 1945) היה גנרל-פלדמרשל בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון בוק נולד בעיר קיסטרין, והיה אחיינם של הגנרלים אריך ואויגן פון פאלקנהיין, ובגיל 18 נכנס לאקדמיה הצבאית והצטרף לצבא.
במלחמת העולם הראשונה הגיע לדרגת מיור. לאחר המלחמה נשאר בצבא וטיפס בסולם הדרגות, ב-1929 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1, וב-1931 מונה למפקד הדיוויזיה ה-2. בשנת 1935 הקים את הקורפוס ה-2, ומיד לאחר מכן מונה למפקד קבוצת הארמייה השלישית בדרזדן, שהפכה בהמשך לארמייה השמינית, ובשנת 1938 פיקד על סיפוח אוסטריה לגרמניה.