דו"ח מורגנטאו
תרגום עיקרי הדו"ח

משלחת של ארצות הברית לפולין

ועדה אמריקנית למשא ומתן לשלום

משלחת לפולין. פריז, 3 באוקטובר 1919

לוועדה האמריקנית למשא ומתן לשלום:

רבותיי:
1. משלחת הכוללת את מר הנרי מורגנטאו, בריגדיר גנרל אדגר ג'אדווין ומר הומר ה. ג'ונסון מונתה על ידי הוועדה האמריקנית למשא ומתן לשלום לחקור את ענייני היהודים בפולין. מינוי משלחת כזאת נתבקש קודם לכן על ידי מר פדרבסקי, נשיא מועצת השרים של רפובליקת פולין ב-30 ביוני 1919. המזכיר לאנסינג כתב למשלחת הזאת:

"מתבקש שהמשלחת תערוך חקירה זהירה בכל העניינים המשפיעים על היחסים בין הגורמים היהודים והלא-יהודים בפולין. זה, כמובן, יערב את חקירת מעשי הטבח, הפוגרומים ומעשי-זוועה אחרים שנטען שהתרחשו, החרם הכלכלי ושיטות אחרות של אפליה נגד העם היהודי. [...]"

2. המשלחת הגיעה לוורשה ב-13 ביולי 1919, ונשארה בפולין עד 13 בספטמבר 1919. כל המקומות בהם מעשי הזוועה העיקריים התרחשו נערך בהם ביקור. בנוסף לכך, המשלחת למדה גם את התנאים הכלכליים והחברתיים במקומות כמו לודז', קרקוב, גרודנו, פוזן, חלם, לובלין וסטניסלבוב. בנסיעה במכונית לאורך 2,500 מייל דרך פולין הרוסית, האוסטרית והגרמנית, המשלחת באה בקשר מידי גם עם תושביהם של עיירות קטנות וכפרים. כדי להעריך כיאות את התנאים התרבותיים והחברתיים הנוכחיים, המשלחת ביקרה גם במוסדות חינוך, ספריות, בתי חולים, מוזאונים, גלריות לאמנות, בתי יתומים ובתי כלא.

3. חקירות מעשי הזוועה נעשו לרוב בנוכחות נציגי הממשלה הפולנית והקהילות היהודיות. [...]

4. היהודים נכנסו לפולין במספרים גדולים במהלך המאות ה-12 וה-13, כאשר היגרו מגרמניה וארצות אחרות כתוצאה מרדיפות קשות. שפתם הייתה גרמנית, שלאחר מכן התפתחה לדיאלקט עברי-גרמני, או יידיש. טרם הגירה זו רק שני מעמדות היו קיימים בפולין (בעלי האדמות והאיכרים) המהגר היהודי הפך לחלוץ המסחר והכספים, ביושבו בעיירות ובכפרים. במהלך הזמן זה הפך ידוע ברחבי אירופה שפולין הייתה מקלט ליהודים, ומספריהם גדלו כתוצאה מרדיפות במערב אירופה. יותר לאחרונה כתוצאה מגירוש היהודים מרוסיה בגלל אכיפת תחום המושב וחוקי מאי של שנת 1882, מספרם גדל עוד יותר.

5. חרף העובדה שפולין הייתה מקלט ליהודים, היו תנועות אנטי-יהודיות בזמנים שונים. התחושה האנטישמית הנוכחית לבשה צורה פוליטית ברורה לאחר המהפכה הרוסית של 1905. תחושה זו הגיעה לשלב רציני ב-1912, כאשר המפלגה הלאומית הדמוקרטית הפולנית מינתה אנטישמי לייצג את ורשה בדומה הרוסית והיהודים הצביעו עבור הסוציאליסט הפולני וניצחו בבחירות. המפלגה הלאומית הדמוקרטית החלה אז בתעמולה אנטישמית נמרצת. בזמן הכיבוש הגרמני התעמולה הזאת הופחתה זמנית. בסוף המלחמה הגדולה מצב העניינים הכאוטי והלא-טבעי שבו פולין מצאה עצמה, העניק בסיס טוב למצב של אי-שקט חברתי, שיחד עם הנטייה העולמית הנמרצת לכיוון הגדרה עצמית לאומית, הדגישו את הרגשות בין גורמים יהודים ולא-יהודים. התגובה השוביניסטית שנוצרה מרכישה פתאומית של חירות מבוקשת מזה זמן הבשילה את דעת הקהל לרגש אנטישמי או אנטי-זרים, שהותסס בחוזקה על ידי העיתונות ועל ידי הפוליטיקאים. זה בסופו של דבר עודד ביטויים פיזיים או עלייה אלימה מעל לפני הקרקע של מצב חברתי בלתי מאוזן.

6. כאשר בנובמבר 1918, צבאות הכיבוש האוסטרי והגרמני עזבו את פולין, לא הייתה ממשלה יציבה עד הגעת הגנרל פילסודסקי... וזה היה בתקופה זו, לפני שהרפובליקה הפולנית נוצרה, שהראשון מבין מעשי-הזוועה התרחש. השימוש במונח "פוגרום" נמנע באופן מכוון, מאחר שהמילה משמשת לכל דבר מהתפרצויות קטנות למעשי טבח מתוכננים מראש ומאורגנים בקפידה. אין הגדרה קבועה שמובנת בדרך כלל. היו שמונה מעשי-זוועה עיקריים, המתוארים כאן בסדר כרונולוגי:
7. היו גם פה ושם מקרים פרטיים של רצח שלא ממוספרים בפסקה הקודמת ... יש לזכור שמתוך שמונה הערים שבהן קרו הפרות-סדר בולטות, רק קילצה וצ'נסטוחובה הן בגבולות פולין הקונגרסאית. [...]
האחריות למעשי-זוועה אלה היא לרוב של הטירונים הפולנים הבלתי-ממושמעים ובלתי-כשירים, שבהיותם בלתי-נשלטים על ידי קציניהם הבלתי-מנוסים ולעיתים מפוחדים, חיפשו להרויח על חשבון חלק זה באוכלוסייה שהם רואים בו זר ועוין ללאומיות והשאיפות הפולניות. [...] מדיניות עקבית ותקיפה יותר ופרסום כללי יותר של דיווחים על העמדות לדין משפטיות וצבאיות היו מצמצמות את מעשי-הזוועה הבאים על ידי ערעור האמונה בין אנשי הצבא ששוד ואלימות יכולים להתבצע ללא עונש.

8. כשם שהיהודים היו מתרעמים על היותם מגונים כעם על מעשם של כמה מבני-דתם הלא-רצויים, כך יהיה זה בהתאם לכך לא הוגן לגנות את האומה הפולנית בכללותה על האלימות המבוצעת על ידי חיילים בלתי-נשלטים או אספסוף מקומי. מעשי-זוועה אלה היו ככל הנראה לא מתוכננים, מאחר שאם היו חלק מתוכנית שנהגתה מראש, מספר ההרוגים היה עולה לאלפים במקום להסתכם בסביבות 280. הסברה היא שמעשי-זוועה אלה היו תוצאה של דעות קדומות אנטישמיות רווחות שהוחמרו בשל האמונה שהתושבים היהודים היו עוינים מבחינה פוליטית למדינה הפולנית. כאשר גבולות פולין יקובעו והארגון הפנימי של המדינה יושלם, ממשלת פולין תוכל יותר להגן על כל חלקי האזרחות הפולנית. מאחר שהרפובליקה הפולנית חתומה על ההסכם המספק הגנה על מיעוטים גזעיים, דתיים ולשוניים, מצופה בביטחון שהממשלה תקבל בלב שלם את האחריות... גם לחנך את ההמונים מעבר למצב הרוח שעושה תוקפנות כזאת לאפשרית.

9. מלבד מעשי-הזוועה הללו דווחו למשלחת מקרים רבים של צורות אחרות של רדיפות. כך, כמעט בכל אחת הערים והעיירות של פולין, יהודים נעצרו על ידי החיילים וזקנם נתלש או נגזר... כתוצאה מכך רבים מהם מפחדים לנסוע. התוצאה של כל הרדיפות הקטנות הללו היא לשמור את האוכלוסייה היהודית במצב של פחד ולהכניס בהם את הפחד שמעשי-זוועה חמורים יותר עלולים שוב להתרחש.

10. ...היה קשה יותר לקבוע את שיעור האפליה נגד יהודים. אפליה זו מוצאת את התגלמותה הברורה ביותר בצורה של חרם כלכלי. המפלגה הלאומית הדמוקרטית נהלה ללא הרף תעמולה לחנק כלכלי של היהודים. דרך העיתונות והודעות פוליטיות, כמו גם על ידי נאומים בפני ציבור, מפצירים ביסודות הלא-יהודים של העם הפולני להימנע מביצוע עסקאות עם היהודים. בעלי קרקעות מוזהרים שלא למכור את נכסיהם ליהודים, ובחלק מהמקרים שמכירות כאלה נעשו, שמותיהם של העבריינים נרשמו בהודעות בעלות מסגרת שחורה המציינות שמוכרים כאלה "מתים בפולין". אפילו בתקופה זו, תעמולה זו נערכת על ידי רוב העיתונות הלא-יהודית, שתומכת בקביעות בכך שהחרם הכלכלי יהיה בשימוש כאמצעי לפטירת פולין מהיסוד היהודי שלה. תעמולה זו יצרה במחשבתם של חלק מהיהודים את ההרגשה שיש חבל בלתי-נראה סביב צווארם, והם טוענים שזוהי הרדיפה החמורה ביותר שניתן לכפות עליהם לשאת. פועלים לא-יהודים סירבו במקרים רבים לעבוד לצדם של יהודים. אחוז היהודים במשרות ציבוריות, במיוחד אלה שבתפקידים זוטרים, כמו עובדי רכבת, כבאים, שוטרים וכיוצא באלה, קטן באופן מהותי מאז שהממשלה הנוכחית קבלה את השלטון. מסמכים שסופקו למשלחת הראו שהרכבת בבעלות הממשלתית פיטרה עובדים יהודים ונתנה להם אישורים שהם פוטרו בשל שום סיבה אחרת מלבד זה שהם שייכים לעם היהודי.

11. נוסף על כך, הקמתן של חנויות קואופרטיביות היא לטענת יהודים רבים צורה של אפליה. נראה אמנם, שתנועה זו היא מאמץ לגיטימי להגביל את פעילותו ובכך את רווחיו של המתווך. למרבה הצער, כאשר חנויות אלו הופיעו בפולין הן פורסמו כאמצעי לחיסול הסוחר היהודי. ליהודים, לכן, נגרם להרגיש שהקמת הקואופרטיבים היא התקפה עליהם. בזמן שהקמתם והחזקתם של קואופרטיבים ייתכן והושפעה על ידי רגש אנטישמי, זוהי צורה של פעילות כלכלית שכל קהילה רשאית לחלוטין להתמיד בה. מצד שני, היהודים מתלוננים שאפילו הקואופרטיבים היהודיים ויהודים פרטיים מופלים לרעה על ידי הממשלה בחלוקת האספקה הנשלטת על ידי הממשלה.

12. הממשלה הכחישה שאפליה נגד יהודים בוצעה כמדיניות ממשלתית, אולם לא הכחישה שייתכן ויש מקרים פרטיים בהם אנטישמיות שיחקה תפקיד. נעשו הבטחות למשלחת על ידי סמכויות שלטוניות שככל שזה בכוחה של הממשלה, אפליה זו תתוקן.

13. ...יש לזכור שמאז החלוקה של 1795 הפולנים נאבקו להתאחד מחדש כאומה והשיג מחדש את חרותם. מאמץ מתמשך זה להשאיר חיים את שאיפותיהם הלאומיות גרם להם להביט בשנאה על כל דבר שעלול להפריע למטרותיהם. זה הוביל לעימות עם הצהרותיהם הלאומיות של חלק מהארגונים היהודים הרוצים בהקמת אוטונומיה תרבותית... בנוסף, עמדת היהודים התומכת בסעיף 93 של הסכם ורסאי, המבטיח הגנה למיעוטים גזעיים, לשוניים ודתיים בפולין, יצרה כעס נוסף עליהם. יתר על כן, הרגש הלאומי הפולני נרגז בשל מה שנחשב כאופיה ה"זר" של הכמות הרבה של האוכלוסייה היהודית. זה חודר כל הזמן למוחם של הפולנים על ידי העובדה שרוב היהודים עושים שימוש בלבוש מיוחד, שומרים את השבת, מנהלים עסקים ביום ראשון, יש להם חוקי תזונה נפרדים, מגדלים זקנים ארוכים, ודוברים שפה משלהם. בסיס השפה הזאת הוא דיאלקט גרמני, והעובדה שגרמניה הייתה ועדיין נחשבת על ידי הפולנים כמדינת אויב הופכת את שפת הדיבור הזאת במיוחד לבלתי-אהודה. ריכוז היהודים במחוזות או רבעים מסוימים בערים פולניות מדגיש גם כן את קו התחימה המפריד אותם מאזרחים אחרים.

14. היחסים המתוחים בין היהודים והלא-יהודים הוחרפו עוד יותר, לא רק בשל המלחמה הגדולה... אלא גם על ידי העימות הנוכחי עם הבולשביקים והאוקראינים. המצב הכלכלי בפולין הוא בתחתית השפל שלו. ייצור ומסחר למעשה פסקו... מאות אלפים סובלים מרעב...אלפים מתים ממחלות ורעב. הפסקת המסחר מורגשת במיוחד בקרב האוכלוסייה היהודית, התלויה בו כמעט לחלוטין. מפאת התנאים שתוארו, מחירים הוכפלו ושולשו והאוכלוסייה הפכה זועמת כלפי הסוחרים היהודים שאותם היא מאשימה בעלייה הלא-נורמלית שנגרמה בשל כך.

15. הרוב הגדול של היהודים בפולין משתייך למפלגות פוליטיות יהודיות נפרדות. הגדולות מאלו הן האורתודוקסית, הציונית והלאומית. מאחר שהיהודים מהווים קבוצות פוליטיות נפרדות, סביר שחלק מהאפליה הפולנית נגדם היא פוליטית יותר מאשר אנטישמית באופייה. המפלגות השולטות בפולין מעניקות לתומכיהן משרות ממשלתיות וחסות ממשלתית... אסור שתהיה אפליה בבחירת פרופסורים ומורים, או בבחירת עובדי רכבת, שוטרים וכבאים... פולין מוכרחה להבין שמשרות אלו אסור שיהפכו פוליטיות. יעילות תושג רק אם האנשים הטובים ביותר יועסקו, בלי לשים לב למפלגה או דת.

16. היחסים בין יהודים ולא-יהודים ישתפרו ללא ספק בפולין דמוקרטית חזקה. כדי להחיש זאת, צריך להיות פיוס ושיתוף-פעולה בין ה-86 אחוז נוצרים ו-14 אחוז יהודים. [...]

17. ...לצורך ניסוח פתרון לבעיה היהודית יהיה צורך במחקר זהיר ורחב... מומלץ שחבר הלאומים, או המדינות הגדולות יותר בעלות עניין בבעיה זו, ישלחו לפולין ועדה הכוללת מומחים מקצועיים מוכרים... שצריכים להישאר שם ככל שיידרש כדי לבחון את הבעיה בשורש שלה.

18. הוועדה צריכה לתכנן תוכנית לפיה יוכלו היהודים בפולין להבטיח את אותן הזדמנויות כלכליות וחברתיות מהן נהנים בני דתם בארצות חופשיות אחרות. חוקה פולנית חדשה עכשיו בעשייה... פולין אישרה את נאמנותה לעקרונות החרות והצדק וזכויות המיעוטים... חיים חדשים יפתחו לפיכך ליהודים וזאת תהיה מטרתה של הוועדה המוצעת להכשיר אותם להפיק תועלת על ידי כך ולזכות באותה הערכה בה זכו בני דתם במקומות אחרים כנכס בעל ערך לקהילות העמים בהן הם חיים... העובדה שזה עלול להימשך דור אחד או שניים עד להשגת היעד אסור שתייאש.

19. כל אזרחי פולין צריכים להבין שהם חייבים לחיות יחד. הם לא יכולים להתגרש אלה מאלה בכח או בעזרת שום בית משפט... בית חצוי כנגד עצמו לא יכול לעמוד. צריך להיות רק מעמד אחד של אזרחים בפולין, שכל חבריו נהנים מזכויות שוות וחלים עליהם חובות שוות.
מוגש בכבוד רב,

הנרי מורגנטאו