stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Muses Rapt
דיסקוגרפיה > אלבומים

1998 - "Spiritual Healing" תחת הלייבל "Liquid Sound Design".
2000 - "Spiritual Healing Remixes" תחת הלייבל "דרגונפליי רקורדס (Dragonfly Records)".
2005 - "You" תחת הלייבל "Ibiza Music".
2008 - "Galactic Love" תחת הלייבל "Ibiza Music".
2011 - "Released By" בהוצאה עצמית של חואן.
2012 - "Human" בהוצאה עצמית של חואן.
2013 - "Tabula Rasa" בהוצאה עצמית של חואן. (סינגל)
2014 - "The Eleusinian Mysteries" בהוצאה עצמית של חואן (אלבום זה הוא אוסף של טרקים שיצר בין השנים 1996–1999 שלא שוחררו).
2018 - "Ascend" בהוצאה עצמית של חואן.
דיסקוגרפיה > סינגלים

1999 - "Spiritual Healing" תחת הלייבל "דרגונפליי רקורדס (Dragonfly Records)".
2000 - "Spiritual Healing Remixes" תחת הלייבל "דרגונפליי רקורדס (Dragonfly Records)".
דיסקוגרפיה > אוספים

2011 - "Released Compilation" בהוצאה עצמית של חואן.
אנגין אזטורק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בספטמבר 1986 (בן 38) איסטנבול, טורקיה
 מדינה:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון הלאומי אנקרה של אוניברסיטת האג'טפה  אוניברסיטת האג'טפה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנגין אזטורק (בטורקית: Engin Öztürk; נולד ב-28 בספטמבר 1986) הוא שחקן טורקי. הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של קרים בסדרה "פטמגול", בשל תפקידו בתור שחזאדה סלים בסדרה ההיסטורית "הסולטאן" וכן בזכות תפקידו בתור יוסוף בסדרה "גונול".
ביוגרפיה

אזטורק נולד באסקישהיר, טורקיה לאב שהיה קצין בצבא טורקיה ולאם עקרת בית. משפחתו מצד אביו הם טורקיים שהיגרו מבולגריה ומשפחתו מצד אימו הם טורקים עות'מאנים שהיגרו לטורקיה מסלוניקי, יון.
אזטורק שיחק כדורעף במשך 8 שנים, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון. לאחר מכן הוא סיים לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת האג'טפה באנקרה וסיים את לימודיו ב-2012.
קריירה

בשנת 2010 קיבל את תפקידו הראשון בסדרה "פטמגול" בה הוא גילם תפקיד ראשי לצד ברן סאאת.
ב-2013 הוא החל לשחק בסדרה ההיסטורית המצליחה "הסולטאן" בתור שחזאדה סלים, בנו הרביעי של סולימאן המפואר והורם סולטאן. מאוחר יותר בסדרה הוא הופך לסולטאן האימפריה העות'מאנית. דמותו של אזטורק תופסת מקום מרכזי בסדרה.
ב-2014 החל לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "Hayat Yolunda" לצד נור פטהאולו, איתה שיחק בסדרה "הסולטאן".
בשנת 2019 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הפנטזיה "המגן האחרון" המשודרת בנטפליקס בדמותו של לוונט, לצד השחקן אוקאן ילביק.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "גורל ביתך" (Doğduğun Ev Kaderindir).
פילמוגרפיה

| שנים | סדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2010–2012 | פטמגול | קרים |
| 2012–2013 | Behzat Ç. Bir Ankara Polisiyesi | קומיסר אמרה |
| 2013–2014 | הסולטאן | שחזאדה סלים |
| 2014–2015 | Hayat Yolunda | צ'ם קורצ'ן |
| 2015 | גונול | יוסף אוזקרה |
| 2020-2019 | המגן האחרון | לוונט |
| 2021-2020 | גורל ביתך | בריס |
| 2021 | 50 מ"ר | אדם |
קבלת שבת בגני ילדים

אפיית חלות בגן ילדים בערב שבת, שנות ה-90
קבלת שבת היא טקס שנהוג בגני ילדים יהודיים בישראל. מדי יום שישי נבחרים מבין ילדי הגן ילד, המכונה אבא של שבת, וילדה, המכונה אמא של שבת, לעמוד בראש הטקס. בטקס מדמים בדרך כלל קידוש והדלקת נרות שבת.
פרטי הטקס

הטקס מתקיים בגני הילדים היהודיים מדי ערב שבת. בכל שבוע נבחרים ילד וילדה מהגן להשתתף בטקס. נהוג שהילדה מביאה חלה, והילד מביא מיץ ענבים או עוגה[דרוש מקור]. הילדה מדמה את הדלקת נרות השבת כשלראשה כיסוי ראש, והילד חובש כיפה ומדמה את הקידוש. בגני הילדים החרדיים שבהם נהוגה הפרדה מגדרית, מקיימים את הטקס עם "אבא" או "אמא" בלבד.
הטקס הוא חלק מ"קבלת השבת" בגן, שכוללת לרוב שירי שבת שונים כמו "לכה דודי" ו"שלום עליכם", ולעיתים סיפורים כמו "שמלת השבת של חנה'לה" או אפיית חלות משותפת.
ביקורת וחלופות

על הטקס בצורתו הקלאסית נמתחה ביקורת מכיוונים שונים, על המוטיבים הדתיים שבו שיכולים להוות הדתה, על חלוקת התפקידים הסטריאוטיפית בין הילד לילדה, על הצגת האפשרות של "אבא ואמא" כאופציה היחידה למשפחה, על כך שהטקס מפלה את תרבותם של ילדים שאינם יהודים אם ישנם בגן, ועל התחרות שהתפתחה בחלק מהמקומות שהביאה להשקעה מוגזמת של ההורים בטקס. בעקבות הביקורת הועלו חלופות שונות לטקס. ארגון חוש"ן המליץ על ההגדרה "מקבלי שבת" במקום "אבא ואמא של שבת".
ראו גם

קבלת שבת
ערב שבת
הערות שוליים

1 2  טקסי שישי בגן – חלופות לקבלת שבת, באתר הפורום החילוני
↑    תמר טרבלסי חדד, אבא ואבא של שבת, באתר "ידיעות אחרונות", 12 בינואר 2017
↑  מיתר שליידר פוטשניק‏, האם הגיע הזמן לבטל את המנהג "אבא של שבת"?, באתר וואלה, 15 בינואר 2017
↑  הנחיה לגנים: לא להגיד "אבא ואמא", באתר ערוץ 7
ה'תשנ"ו

ה'תשנ"ו (5,756) ובקיצור תשנ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 1995, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 1996.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 21 שעות ו-824 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-303. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 16 (סימנה יויאז) במחזור השמש ה-206.
שנה זו היא שנת 1,927 לחורבן הבית, ושנת 2,307 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשנ"ו 48 שנות עצמאות.
אירועים

ד' בתשרי – נחתם הסכם אוסלו ב'
י"ב בחשוון – ראש ממשלת ישראל יצחק רבין נרצח
כ"ט בחשוון – לאחר שכיהן 18 יום כראש ממשלה בפועל, שמעון פרס מציג את ממשלתו (העשרים ושש במנין הממשלות) בפני הכנסת, ומתחיל כהונה שנייה כראש ממשלת ישראל
ב' בטבת – דורית ביניש, לימים נשיאת בית המשפט העליון של ישראל, מושבעת לכהונת שופטת בבית המשפט העליון
י"ג בטבת – השב"כ מחסל את יחיא עיאש, מבכירי ארגון הטרור חמאס, באמצעות טלפון סלולרי ממולכד
י"ח בטבת – חוסיין מלך ירדן מגיע לביקור ראשון בתל אביב
ז' בשבט – עיתון "מעריב" חושף את פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה
כ"ח בטבת – יאסר ערפאת נבחר למשרת יו"ר הרשות הפלסטינית
י"ט בשבט – היסוד הסינתטי קופרניקיום נוצר לראשונה
ה' באדר – הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים: 26 הרוגים בפיגוע התאבדות של חמאס באוטובוס קו 18 בירושלים.
י"ב באדר – 19 ישראלים נרצחו בפיגוע התאבדות נוסף באוטובוס מספר 18 בירושלים, שבוע לאחר קודמו.
י"ג באדר – הפיגוע בדיזנגוף סנטר: 13 ישראלים נרצחו בפיגוע התאבדות ליד דיזנגוף סנטר בתל אביב
כ"ב בניסן – נפתח מבצע ענבי זעם בדרום לבנון
כ"ט בניסן – מבצע ענבי זעם: יותר ממאה פליטים מדרום לבנון נהרגים בכפר קאנא מפגז של צה"ל שנורה לעבר אנשי חזבאללה
ח' באייר – מסתיים מבצע ענבי זעם לאחר חתימת הסכם הבנות חדש בין ישראל לסוריה ולבנון
י"א בסיוון – מתקיימות הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה
י"ב בסיוון – בנימין נתניהו מנצח בבחירות הישירות לראשות הממשלה
א' בתמוז – בנימין נתניהו מציג את ממשלתו (העשרים ושבע במנין הממשלות) בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
נפטרו

ג' בתשרי - סשה ארגוב, מלחין ישראלי (נולד ה'תרע"ד)
כ"ד בתשרי - רבי חיים זנוויל אברהמוביץ, "הרימניצער", אדמו"ר חסידי
י"ב בחשוון - ראש ממשלת ישראל יצחק רבין נרצח
י"ט בכסלו - הרב משה צבי נריה, מייסד ישיבות בני עקיבא המכונה "אבי דור הכיפות הסרוגות"
א' בטבת - אהרן בקר, חבר הכנסת מטעם המערך ומזכ"ל ההסתדרות (נולד ה'תש"ו)
ב' בטבת - עמנואל לוינס, פילוסוף יהודי-צרפתי (נולד ה'תרס"ו)
ט' בטבת - עלי שכטמן, סופר יהודי, מחשובי סופרי היידיש (נולד ב-ה'תרס"ח)
א' בשבט - פרופ' ישראל אלדד (שייב), מראשי הלח"י
ט"ז באדר - הרב פנחס מנחם אלתר, האדמו"ר השישי של חסידות גור
י"ג באייר - אמיל חביבי, סופר, חבר הכנסת מטעם מק"י ופעיל ציבור
ח' בסיוון - חייקה גרוסמן, לוחמת ופרטיזנית בזמן השואה ופוליטיקאית ישראלית (נולדה ב-ה'תר"ף)
פרסי ישראל

מקבלי פרסי ישראל לשנת תשנ"ו הם:
יהודה רצהבי - חקר לשונות היהודים
חנא שמרוק - חקר לשונות היהודים
שמעון זנדבנק - תרגום לעברית של ספרות ושירה
שלמה אבינרי - חקר מדע המדינה
משה ברש - חקר תולדות האמנות
משה פיאמנטה - חקר המזרחנות
מאיר שטרנברג - חקר הספרות הכללית
אילן חת - חקר החקלאות
יחזקאל שטיין - חקר הרפואה
נסים אלוני - אמנויות הבמה - מחזאות
משה אפרתי - אמנויות הבמה - מחול
אריה נבון - אמנויות הבמה - תפאורה
מרסל דיבואה - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
מאיר שמגר - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר.
היסטוריה של עם ישראל
ה'תשנ"ג

ה'תשנ"ג (5,753) ובקיצור תשנ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 בספטמבר 1992, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1993.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 6 שעות ו-643 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-303. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 13 (סימנה יגלהא) במחזור השמש ה-206.
שנה זו היא שנת 1,924 לחורבן הבית, ושנת 2,304 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשנ"ג 45 שנות עצמאות.
אירועים

ט' בחשוון – אסון צאלים ב' – חמישה מלוחמי סיירת מטכ"ל נהרגים בעת אימון.
י"ח בכסלו – פעילי חמאס חוטפים ורוצחים את שוטר משמר הגבול, נסים טולדנו. אירוע זה היה העילה לגירושם של כ-400 פעילי הארגון ללבנון כעבור ארבעה ימים.
כ"ב בכסלו – 415 אנשי חמאס מגורשים ללבנון.
כ"ב בטבת – פרשת הקלטת הלוהטת: בנימין נתניהו מודיע כי נסחט על ידי "אחד הבכירים בליכוד, המוקף חבורת פושעים" וכי קיים רומן מחוץ לנישואין
י"ט באדר – הסופה הגדולה של 1993 פוגעת במזרח ודרום ארצות הברית
ב' בניסן – עזר ויצמן נבחר לנשיאה השביעי של מדינת ישראל
ז' באב – צה"ל פתח במבצע דין וחשבון כנגד החזבאללה
י"א באב – בית המשפט העליון מזכה את איוון דמיאניוק שהואשם שהיה שומר במחנה השמדה מכל אשמה
א' באלול – התחנה המרכזית החדשה של תל אביב נפתחת לפעילות, לאחר יותר מ-25 שנות בניה
ב' באלול – נחתם בחשאי הסכם אוסלו א' בין ישראל לאש"ף
ג' באלול – נחתם הראשון בהסכמי אוסלו שבין מדינת ישראל ובין אש"ף – הארגון לשחרור פלסטין
השלמת המהפכה החוקתית המשפטית במדינת ישראל
נולדו

פארימרז'אן נגי
דבי ראיין
נפטרו

י' בתשרי – יהושע בר-יוסף, סופר, מחזאי ועיתונאי עברי, זוכה פרס ביאליק (נולד ה'תרע"ב)
כ"ט בכסלו – פייר קוליפור (פיו), צייר בלגי ויוצר הדרדסים (נולד ה'תרפ"ח)
כ"ח בטבת – אודרי הפבורן, שחקנית, דוגמנית ופעילת סעד בריטית שנודעה בפעילותה הרבה בארגון UNICEF – קרן הטיפול בילדים של האומות המאוחדות (נולדה ה'תרפ"ט)
כ"ה בשבט – עמוס גוטמן, במאי קולנוע ישראלי
י' באדר – הרב משה שטינברג – רבה הראשון של קריית ים.
י"ח בניסן – הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (מבוסטון), רב, פילוסוף דתי, מראשי תנועת המזרחי, וממנהיגיה הרוחניים של היהדות האורתודוקסית בארצות הברית
ג' באייר – הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב, מראשי חסידות חב"ד, יו"ר המרכז לענייני חינוך ואגודת חסידי חב"ד העולמית (נולד ה'תרס"ב)
ז' בתמוז – הרב יחזקאל דאום רב המושב רמת מגשימים, ור"מ בישיבת הגולן.
פרסי ישראל

מקבלי פרס ישראל לשנת תשנ"ג הם:
דן מירון – חקר הספרות העברית
גרשון שקד – חקר הספרות העברית
משה בר-אשר – חקר הלשון העברית והלשונות היהודית
גדעון גולדנברג – חקר הלשון העברית והבלשנות הכללית
יהושע אריאלי – חקר ההיסטוריה
חווה לצרוס-יפה – חקר ההיסטוריה
מיכאל קונפינו – חקר ההיסטוריה
יהושפט הרכבי – חקר מדע המדינה
הלל פורסטנברג – מדעים מדויקים
שלמה אלכסנדר – מדעים מדויקים
יעקב זיו – מדעים מדויקים
רם לוי – תקשורת, רדיו וטלוויזיה
יעקב פרקש (זאב) – תקשורת, עיתונות
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
הוקר הארט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  מפציץ קל
 ארץ ייצור:  בריטניה בריטניה
 יצרן:  הוקר איירקראפט
 טיסת בכורה:  יוני 1928
 תקופת שירות:  1930–1947 (כ־17 שנים)
 צוות:  2
 יחידות שיוצרו:  932
 משתמש ראשי:  בריטניה בריטניה חיל האוויר המלכותי  זרוע האוויר של הצי המלכותי
 משתמשים משניים:   איראן  דרום אפריקה שוודיה שוודיה
ההוקר הארט (באנגלית: Hawker Hart) היה מפציץ קל דו-כנפי ודו-מושבי בריטי, אשר בלט בשורות חיל האוויר המלכותי בתקופה שבין מלחמות העולם.
ההארט תוכנן במהלך שנות ה-20 על ידי סידני קאם ונבנה בידי חברת הוקר איירקראפט. הוא נחשב לאחד המפציצים המהירים לזמנו והיווה את פסגת העיצוב במטוסים דו-כנפיים. הצלחתו הרבה הביאה לפיתוחן של גרסאות משנה, בהן גם גרסה ימית.
היסטוריה מבצעית

ההארט נכנס לשירות לראשונה בטייסת מס' 33 של חיל האוויר המלכותי בינואר 1930 והחליף את ההוקר הורסלי הגדול והאיטי. טייסת מס' 12 החליפה את מפציצי הפיירי פוקס שלה בינואר 1931 ושתי טייסות הפצצה חדשות המצוידות בהארט הוקמו במהלך אותה שנה.
ההארט היה ייצוא מוצלח למדי של חברת הוקר, וסופק לחילות האוויר של מצרים, הודו, דרום אפריקה, אסטוניה, רודזיה, ממלכת יוגוסלביה ושוודיה (שאף ייצרה אותו ברישיון בשם B4).
מטוסי ההוקר הארט נפרסו במזרח התיכון בזמן משבר אתיופיה בשנים 1936-1935. הם שירתו בהצלחה רבה בגבול הצפון מערבי של הודו הבריטית במהלך התקופה שבין מלחמות העולם ופעלו גם במושבות הבריטיות, כגון סינגפור, שבמזרח הרחוק.
טייסות המפציצים אשר פעלו מבריטניה החליפו את ההארט בבלנהיים, בבאטל ובהאמפדן עד 1938, כאשר בטייסות ששירתו מעבר לים הוחלף ההארט עד מרץ 1939. ההארט הוסיף לשרת כמטוס לאימון מתקדם אל תוך מלחמת העולם השנייה, בעוד שגרסאותיו השונות (כגון האודאקס וההארדי) הוסיפו לשרת בתפקידים מבצעיים במזרח אפריקה, במזרח התיכון ובתחילת המערכה על בורמה, בעיקר כמטוסי סיוע וקישור עד ליציאתם מהשירות ב-1943.
מטוסי ההארט היחידים שנטלו חלק בפעילות מבצעית בשנות ה-40 היו חמישה מטוסים אשר שירתו כמפציצי צלילה בחיל האוויר של המתנדבים השוודים (F19), במסגרת מלחמת החורף לצד הפינים ושלושה מהם אבדו.
גנרל חיל האוויר השוודי, ביורן ביוגרן (Bjorn Bjuggren), כתב בזכרונותיו כיצד פיתחה הטייסת שלו טכניקות של הפצצות צלילה לשימוש במטוסי ה-B4 באמצע שנות ה-30. כאשר מתכנני ההארט שמעו על כך, הם הגישו התנגדות רשמית, באומרם שההארט לא תוכנן לשימוש למטרה זו, אך הטייסים השוודיים הוכיחו כי המטוס מסוגל לעמוד במשימה והפיגו את חששם. ההארט יצא משירות חיל האוויר השוודי ב-1947.
גרסאות > אודאקס

ההוקר אודאקס (Hawker Audax), הגרסה של ההארט למטוס סיוע לצבא היבשה, שירת במקומות רבים ברחבי האימפריה הבריטית. האודאקס הראשון טס לראשונה בסוף 1931 וכ-700 יחידות נבנו (כולל גרסאות לייצוא). האודאקס דמה מאוד להארט אך עבר מספר התאמות, כולל קרס לתפיסת הודעות מהקרקע, היה חמוש במקלעים מסוג ויקרס ולואיס בקוטר 7.7 מ"מ ובעל מנוע קסטרל שהביא אותו למהירות מקסימלית של 274 קמ"ש. מספר גרסאות נבנו מהאודאקס וסומנו בהתאם לאזור בו שירתו, כגון האודאקס בגרסה המותאמת לאקלים טרופי בהודו והאודאקס שפעל מסינגפור.
האודאקס שירת במדינות נוספות, כגון קנדה, הודו, דרום אפריקה, מצרים, עיראק, איראן, דרום רודזיה ומושבות בריטיות קטנות במזרח הרחוק. באודאקס נעשה שימוש מוגבל במהלך מלחמת העולם השנייה בגבול קניה-אתיופיה, כאשר האחרונה הייתה תחת כיבוש איטלקי. האודאקס פעל גם בעיראק, שם השתתף בדיכוי המרד העיראקי ב-1941 וסיים רשמית את שירותו ב-1945. הסבה של האודאקס לגרסת מפציץ קל, ההארטאיביז (Hartebees), נבנתה בדרום אפריקה עבור חיל האוויר המקומי. 65 מטוסים נבנו והשתתפו במערכה במזרח אפריקה כנגד האיטלקים.
חברת אוורו בנתה 287 מטוסי אודאקס במסגרת תוכנית ההתרחבות של חיל האוויר המלכותי בשנים 1935–1937. מטוסים אלה לא נשאו את סימני הזיהוי של אוורו, אך בשנים 1937–1938 בנתה החברה גרסה מודרנית יותר של האודאקס עבור ממשלת מצרים עם מנוע תוצרת ארמסטרונג-סידלי מסוג פנתר סימן VIA בעל 750 כ"ס. בשל התכנון הרב מחדש שהושקע בגרסה, היא סומנה כאוורו סוג 674 (Avro Type 674).
גרסאות > דמון

ההוקר דמון (Hawker Demon) הייתה גרסת מטוס הקרב של ההארט. הגרסה פותחה במהלך כניסתו של ההארט לשירות, כאשר התברר שהמפציץ מהיר יותר מכל מטוס קרב במצאי של חיל האוויר המלכותי, ולמעשה לא ניתן ליירוט. המצב הגיע לידי כך שבתרגילי הגנה אווירית הורו לטייסי ההארט להפחית את מהירותם על מנת לתת למטוסי הקרב, מדגמי בולדוג וארמסטרונג ויטוורט' סיסקין (Armstrong Whitworth Siskin), סיכוי להשיגם. בעוד שהפיתוח של ההוקר פיורי הראה ביצועים טובים יותר, הוא גם היה יקר לייצור וזמין רק במספרים קטנים. כאשר הוגשה ההצעה להסב את ההארט לגרסת מטוס קרב, בחר בה משרד האוויר כפתרון ביניים עד לפיתוחו של מטוס קרב בעל ביצועים גבוהים שניתן יהיה לקנות בכמות גדולה. הגרסה החדשה צוידה במקלע ויקרס נוסף, מבנה חלקו האחורי של תא הטייס שודרג ליצירת שדה אש טוב יותר והורכב מנוע מסוג קסטרל סימן IS המצויד במגדש על. סדרת הייצור הראשונה בת שישה מטוסים נבחנה בהצלחה במהלך 1931 בגף מטייסת מס' 23 של חיל האוויר המלכותי וכתוצאה מכך הוזמנה גרסת מטוס הקרב, שכונתה דמון ("שד").
234 מטוסי דמון סופקו לחיל האוויר המלכותי, שצוידו בגרסאות שונות של מנועי קסטרל ובחימוש של מקלע לואיס בחלק האחורי של המטוס וזוג מקלעי ויקרס לירי קדימה. מטוסים רבים אף צוידו בצריח הידראולי בחלק האחורי, שנבחן לפני כן בהוקר הארט. הדמון סופק גם לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי ושירת תקופה קצרה, בתפקידים משניים בלבד, במלחמת העולם השנייה.
ייצור הדמון התבצע על ידי הוקר וחברת בולטון פול איירקראפט (Boulton Paul Aircraft) שבנוריץ'.
גרסאות > הארדי

ההוקר הארדי (Hawker Hardy) היה גרסת ההוקר הארט למטוס למשימות כלליות אשר נבנה על פי דרישת מכרז משרד האוויר לשירות בעיראק. אב הטיפוס היה מטוס הוקר הארט לו הותאם רדיאטור מוגדל, קרס לתפיסת הודעות מהקרקע, מכלי מים וערכת הישרדות מדברית. טיסת הבכורה של אב הטיפוס התבצעה ב-7 בספטמבר 1934 והמטוס הראשון נשלח לטייסת מס' 30 בינואר 1935. סך הכל נבנו 47 מטוסים שנטלו חלק בלחימה במהלך מלחמת העולם השנייה במזרח התיכון ובאפריקה, בפעולות כנגד האיטלקים. ההראדי גם פעל בשורות חיל האוויר של דרום רודזיה. פעולתו המבצעית האחרונה של ההארדי בוצעה ב-9 במאי 1941 ומרבית המטוסים נגרטו, אם כי בודדים הוסיפו לשרת כמטוסים למשימות קישור. ב-14 במאי 1941 השיגו שלטונות קונגו הבלגית הארדי בודד אשר נצבע בצבעי חיל האוויר של בלגיה ושימש למשימות תצפית. הקריירה של המטוס בשירות הבלגים הייתה קצרה ביותר כאשר התהפך במהלך נחיתה ב-26 במאי בגמבלה ויצא מכלל שימוש.
גרסאות > היינד והקטור

ההוקר היינד הייתה גרסה עדכנית של ההארט ונועדה לשמש כ"מטוס ביניים" עד לסיום פיתוחם של המפציצים החד-כנפיים. ההיינד היה בעל מנוע קסטרל 640 כ"ס ונבנו 508 מטוסים מגרסה זו, בתוספת 20 נוספים לאימון. המטוס נכנס לשירות לראשונה בטייסת מס' 21 בדצמבר 1935 ובסופו של דבר צוידו בהיינד 26 טייסות מפציצים.
ההוקר הקטור הייתה הגרסה של ההיינד לשיתוף פעולה עם צבא היבשה וצוידו בו 13 טייסות. ההקטור היה הגרסה היחידה בה הותקן מנוע נאפייר דאגר (Napier Dagger) במקום הקסטרל ועיצוב הכנף העליונה נלקח מההוקר פיורי. 178 מטוסים נבנו עבור חיל האוויר המלכותי ונעשה בהם שימוש מוגבל במהלך מלחמת העולם השנייה. ההקטור ביצע את משימת ההפצצה האחרונה שלו במלחמה כאשר מטוסי טייסת העזר מס' 613 תקפו עמדות תותחים גרמניות ליד קאלה ב-26 במאי 1940. ההקטור הוסב לאחר מכן לגורר דאונים ונותר בשירות עד 1943. מטוסי הקטור אף נמכרו לאירלנד.
גרסאות > אוספרי

ההוקר אוספרי (Hawker Osprey) הייתה הגרסה הימית של ההארט לפעולה מעל גבי נושאות מטוסים, כמטוס לסיור ואיסוף מודיעין. לאוספרי היה מנוע יחיד תוצרת רולס-רויס מדגם קסטרל סימן IIMS ומהירות מקסימלית של 270 קמ"ש. החימוש כלל מקלע ויקרס יחיד לירי קדימה ומקלע לואיס בחלק האחורי. האוספרי הצטרף לזרוע האוויר של הצי המלכותי ב-1932, עם כ-130 מטוסים שנבנו, והקריירה שלו הסתיימה ב-1944 כמטוס אימון עבור טייסי הצי. שישה מטוסי אוספרי נמכרו לשוודיה, שם נעשה בהם שימוש כמטוסים ימיים לפעולה מעל גבי הסיירת נושאת המטוסים אה"מ גוטלנד. האוספרי אף נמכר לפורטוגל ולספרד.
שירות

ההוקר הארט, בגרסאותיו השונות, שירת במדינות הבאות:
שירות > הוקר הארט

איראן
אסטוניה אסטוניה
אפגניסטן אפגניסטן
דרום אפריקה
דרום רודזיה
הודו הבריטית
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה
מצרים
קנדה
שוודיה שוודיה
שירות > הוקר אודאקס

איראן
דרום רודזיה
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
הודו הבריטית
מושבות מיצר מאלאיה (Straits Settlements)
מצרים
עיראק
קנדה
שירות > הוקר דמון

אוסטרליה אוסטרליה
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
שירות > הוקר הארדי

דרום רודזיה
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
קונגו הבלגית
שירות > הוקר הארטאיביז

דרום אפריקה
שירות > הוקר אוספרי

הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
ספרד
פורטוגל פורטוגל
שוודיה שוודיה
מפרט טכני

הנתונים מתייחסים למפציץ הקל הוקר הארט בעל מנוע קסטרל סימן IB:
מפרט טכני > תכונות כלליות

צוות: 2
אורך: 8.94 מטר
מוטת כנפיים: 11.36 מטר
גובה: 3.18 מטר
שטח כנף: 32.5 מ"ר
פרופיל אווירודינמי: 28 (חיל האוויר המלכותי)
משקל ריק: 1,150 ק"ג
משקל מקסימלי: 2,089 ק"ג
מנוע: כוכבי, 1 X רולס-רויס מקורר-נוזל V12 קסטרל סימן IB, ‏510 כ"ס
מפרט טכני > ביצועים

מהירות מקסימלית: 298 קמ"ש ב-3,962 מטר
מהירות הזדקרות: 72 קמ"ש
טווח: 692 ק"מ
סייג רום: 6,950 מטר
עומס כנף: 64.3 ק"ג/מ"ר
כוח/מסה: 0.182 קילוואט/ק"ג
זמן נסיקה לגובה 10,000 רגל (3,048 מטר): 8 דקות ו-30 שניות
מפרט טכני > חימוש

מקלעים: 1 X ויקרס 7.7 מ"מ לירי קדימה, מסונכרן עם סיבוב המדחף. 1 X לואיס 7.7 מ"מ על גבי כנה טבעתית בחלקו האחורי של תא הטייס
פצצות: עד 227 ק"ג תחת הכנפיים
ראו גם

הוקר היינד
הערות שוליים

↑  בחיל האוויר השוודי
1 2 3 4 5 6  Polmar, Norman. Bell, Dana. One Hundred Years of World Military Aircraft. Naval Institute Press, 2004. ISBN 1591146860. עמודים 66–69
1 2 3 4 5 6 7 8  Lake, Jon. Great Book of Bombers. Zenith Imprint, 2002. ISBN 0760313474. עמודים 73–77
↑  על פי המקור שלהלן, נבנו 992 מפציצים ומטוסי אימון מדגם הארט, לא כולל את ששת מטוסי הקרב הארט, שמאוחר יותר סומנו מחדש כ"דמון". כולל את אבות הטיפוס השונים של גרסאותיו השונות של ההארט. Polmar, עמוד 68
↑  Omissi, David E. Air Power and Colonial Control: The Royal Air Force, 1919–1939. Manchester University Press ND, 1990. ISBN 0719029600. עמוד 142
↑  Gustavsson,Håkan. "F19 calendar". Håkans aviation page
↑  ביוגרן טען, כי ההשראה לרעיון באה מצפייה בסרט אמריקני הוליוודי על מפציצי צלילה
↑  Henriksson, Lars. "B 4 - Hawker Hart (1934-1947)". Military Aviation in Sweden
↑  Single Engine Daytime Bomber
↑  Comunication
↑  מתוכם נבנו 650 מטוסים עבור חיל האוויר המלכותי. Lake, עמוד 73
↑  מקור נוסף מציין ייצור של 775 מטוסים. Polmar, עמוד 69
↑  על פי מקור נוסף, 303 מטוסי הוקר דמון נבנו, מתוכם 64 עבור חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. Polmar, עמוד 68
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595191305171  GND: 7722276-3  LCCN: sh2010012478 
הוקר הארט משוחזר, צבוע בצבעי המטוס הראשון שנבנה. 1962
הוקר אוספרי (הגרסה הימית של ההארט) על גבי הסיירת הבריטית אנטרפרייז בנמל חיפה. 8 במאי 1936
הוקר הארט (B4) בעל מנוע בריסטול פגסוס שנשתמר על ידי חיל האוויר השוודי, בצבעי חיל האוויר הפיני. 1976
הוקר דמון מטייסת מס' 23 של חיל האוויר המלכותי
הוקר הארדי מטייסת מס' 6 של חיל האוויר המלכותי בשדה התעופה רמלה, סביבות 1938
הוקר היינד משוחזר במצב טיסה, מתוך אוסף שאטלוורט' (Shuttleworth Collection)
המדינות בהן פעלו ההארט, האודאקס, הדמון והאוספרי
הוקר הארט בתצוגה במוזיאון חיל האוויר המלכותי הנדון (Hendon), לונדון
הוגו איגנוטוש

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1869 פשט 
 פטירה:  3 באוגוסט 1949 (בגיל 79) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 שם לידה:  Veigelsberg Hugó 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 צאצאים:  פאל איגנוטוש 
 
הוגו איגנוטוש (במקור פייגלסברג, בהונגרית: Ignotus Hugó; פשט, 17 בנובמבר 1869 – בודפשט, 3 באוגוסט 1949) היה משורר, סופר ועיתונאי הונגרי-יהודי. הדמות הדומיננטית ביותר בהיסטוריה של הביקורת הספרותית ההונגרית. במשך 22 השנים הראשונות מהיווסדו היה העורך הראשי של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט (מערב). הוא היה אחת הדמויות הבולטות בשירה ההונגרית. איגנוטוש היה המארגן של הספרות ההונגרית המודרנית. היה לו תפקיד מכריע בהבאת הספרות ההונגרית לסטנדרטים בינלאומיים באמצעות כותבי ועורכי דור הזהב של כתב העת הספרותי ניוגט. L'art pour l'art מגדיר את האמנות שלו, הוא התייצב בעקשנות מול השמרנות, ותמך בקידמה.
"איגנוטוש" היה במקור השם הספרותי הבדוי שלו, אך בשנת 1907 שינה את שמו באופן חוקי על לשם הוגו איגנוטוש-פייגלסברג ובהמשך רק הוגו איגנוטוש. הוא המשיך לחתום על כתביו בשפה ההונגרית כ"איגנוטוש" ועל כתביו בשפה הגרמנית כ"הוגו איגנוטוש". פירוש המילה איגנוטוס בלטינית הוא "לא ידוע". בהונגרית מבטאים איגנוטוש. בנו היה העיתונאי, פובליציסט ומתרגם פאל איגנוטוש.
לוח הזיכרון על שמו, ברובע 12 בבודפשט- רחוב וארושמיור.