stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כסף בבנק (2019)
תוצאה לאורך זמן

לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, מחזיק מזוודת כסף בבנק, ברוק לסנר, ביחד עם פול היימן, פתחו את התוכנית, כשהם הזהירו גם את האלוף האוניברסלי, סת' רולינס, וגם את אלוף ה-WWE, קופי קינגסטון, בידיעה שיש ביכולתו של לסנר לפדות את המזוודה על קרב אליפות נגדם בכל מקום ובכל זמן נתון. רולינס וקינגסטון (שהופיע בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד), רצו שלסנר יפדה את המזוודה מולם באותו הערב. מאוחר יותר, רולינס וקינגסטון ניצחו את בובי לאשלי וברון קורבין בקרב זוגות אשר שימש כקרב המרכזי של התוכנית. לאחר הקרב, לסנר הגיח ויצר תחושה שבה הוא הולך לפדות את המזוודה על אחד מהם. מנגד, לסנר נמנע מעימות עם אחד מהשניים, והיימן אמר שהוא ולסנר יודיעו בתוכנית הבאה מי יהיה יריבו של לסנר.
סמי זיין היה אמור להתחרות נגד ברון סטרומן. זיין ניסה להשיג עזרה מבובי לאשלי, שאמור להתחרות נגד סטרומן באירוע סופר שואודאון בערב הסעודית. לעומת זאת, לאשלי סירב לעזור לזיין, שלבסוף הפסיד לסטרומן.
בזמן שלארס סאליבן היה אמור להתראיין בנושא התקיפה שלו לילה קודם על הלוצ'ה האוס פארטי, הוא נקטע על ידם. השלושה תקפו את סאליבן, שמנגד הצליח להדוף אותם.
AJ סטיילס התראיין לגבי ההפסד שלו לסת' רולינס. הוא אמר שהוא יכול להביס את רולינס, אך הקרב ביניהם בכסף בבנק לא היה הערב שלו. לאחר מכן, הוא נקטע על ידי ברון קורבין, שהתלונן על כך שסטיילס קיבל הזדמנות להתחרות על האליפות האוניברסלית על פניו.
רומן ריינס הופיע בתוכנית Raw כחלק מחוק הויילד קארד, נקטע על ידי שיין מקמהן, שאמר שהוא סיים את היריבות שלו עם המיז ועכשיו הוא הסב את תשומת ליבו לעבר ריינס, שלא שכח שהאחרון הכה בעזרת מהלך "אגרוף הסופרמן" את אביו, וינס מקמהן. ריינס אמר שהוא סיים את היריבות שלו עם אליאס ואיתגר את שיין לקרב. שיין, שהזמין את דרו מקינטייר לצידו, נענה לאתגר של ריינס בחיוב והקרב ביניהם הפך לרשמי לאירוע סופר שואודאון. לאחר מכן מאחורי הקלעים, המיז הופיע והתעמת עם שיין ומקינטייר, ואמר שהוא לא סיים עם שיין מקמהן. מקינטייר התערב ואיתגר את המיז לקרב, שבו לבסוף מקינטייר ניצח. לאחר הקרב ביניהם, שיין ומקינטייר תקפו את המיז עד שריינס הגיע ונחלץ לעזרתו של המיז. לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, ריינס התחרה נגד אליאס בקרב שבו ריינס יצא שוב עם ידו על העליונה. לאחר הקרב, מקינטייר תקף את ריינס בעזרת מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, שהופיע בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד.
האוסוס חידשו את היריבות שלהם עם הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון), כשהפסידו לריבייבל בתוכנית Raw.
אלופת הנשים של Raw, בקי לינץ', הופיעה בפינה "רגע של בליס", של אלכסה בליס, ביחד עם ניקי קרוס. הן נקטעו על ידי אלופות זוגות הנשים של ה-WWE,‏ The IIconics (בילי קיי ופייטון רויס), ביחד עם לייסי אוואנס, שהתגרתה בלינץ' על כך שהיא הייתה אחד מהגורמים שגרמו ללינץ' לאבד את אליפות הנשים של סמאקדאון. לינץ' אמרה שמכיוון שהיא הפסידה את תואר זה, היא תוכל סוף סוף להתעסק באוואנס באופן מלא. זה הוביל לקרב שלוש נגד שלוש, שבו לינץ', קרוס ובליס ניצחו את אוואנס ו-The IIconics. לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, לינץ' חברה לשורות אלופת הנשים החדשה של סמאקדאון, ביילי, וביחד הן ניצחו את אוואנס ושארלוט פלייר. לינץ' ואוואנס הופיעו בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד.
סמואה ג'ו הגיב על כך שהפסיד את אליפות ארצות הברית. הוא אמר שהוא לא היה עצבני, אלא טעויות נעשו על ידי השופט, שספר את ההצמדה של מיסטריו למרות שכתפיו של ג'ו לא הוצמדו לקרקע. הוא אמר שריי מיסטריו צריך לעשות את הדבר הנכון, להעניק לו בחזרה את חגורת האליפות ולהוות לבנו, דומיניק, דוגמה טובה.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| P1 | האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) ניצחו את דניאל בריאן ורואן | קרב זוגות | 11:05 |
| 2 | ביילי ניצחה את כרמלה, דנה ברוק, אמבר מון, מנדי רוז (עם סוניה דוויל), נעמי, נטליה וניקי קרוס | קרב סולם כסף בבנק על חוזה לקרב על אליפות הנשים | 13:50 |
| 3 | ריי מיסטריו ניצח את סמואה ג'ו (א) | קרב יחידים על אליפות ארצות הברית | 01:40 |
| 4 | שיין מקמהן ניצח את המיז | קרב כלוב | 13:10 |
| 5 | טוני ניס (א) ניצח את ארייה דבארי | קרב יחידים על אליפות ה-WWE במשקל קל | 09:25 |
| 6 | בקי לינץ' (א) ניצחה את לייסי אוואנס בהכנעה | קרב יחידים על אליפות הנשים של Raw | 08:40 |
| 7 | שארלוט פלייר ניצחה את בקי לינץ' (א) | קרב יחידים על אליפות הנשים של סמאקדאון | 06:15 |
| 8 | ביילי ניצחה את שארלוט פלייר (א) | קרב יחידים על אליפות הנשים של סמאקדאון קרב זה היה קרב פדיית מזוודת "כסף בבנק" של ביילי | 0:20 |
| 9 | רומן ריינס ניצח את אליאס | קרב יחידים | 0:10 |
| 10 | סת' רולינס (א) ניצח את AJ סטיילס | קרב יחידים על האליפות האוניברסלית | 19:45 |
| 11 | קופי קינגסטון (א) ניצח את קווין אואנס | קרב יחידים על אליפות ה-WWE | 14:10 |
| 12 | ברוק לסנר (עם פול היימן) ניצח את עלי, אנדרדה, ברון קורבין, דרו מקינטייר, פין באלור, רנדי אורטון וריקושט | קרב סולם כסף בבנק על חוזה לקרב על אליפות העולם | 19:00 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים P - מציין שהקרב התקיים במופע המקדים לאירוע
הערות שוליים

↑  אירוע הכסף בבנק מגיע לקונטיקט
↑  קרב כסף בבנק של הגברים
↑  קרב כסף בבנק של הנשים
↑  אלכסה בליס לא תהיה כשירה להתחרות בקרב הכסף בבנק
↑  המחליפה של אלכסה בליס לקרב הכסף בבנק פורסמה
↑  לינץ' תגן על אליפות הנשים של Raw נגד אוואנס
↑  לינץ' תגן על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד פלייר
↑  רולינס יגן על האליפות האוניברסלית נגד סטיילס
↑  ריינס נגד אליאס
↑  המיז נגד שיין מקמהן (קרב כלוב)
↑  קינגסטון יגן על אליפת ה-WWE נגד אואנס
↑  סמואה ג'ו יגן על אליפות ארצות הברית נגד ריי מיסטריו
↑  ניס יגן על אליפות ה-WWE במשקל קל נגד דבארי
↑  בריאן ורואן יתחרו נגד האוסוס
↑  הביקורת של דייב מלצר באתר Wrestling Observer Newsletter
↑  האוסוס ניצחו את בריאן ורואן (קרב במופע המקדים)
↑  ביילי ניצחה בקרב הכסף בבנק של הנשים
↑  מיסטריו ניצח את ג'ו והפך לאלוף ארצות הברית החדש
↑  שיין מקמהן ניצח את המיז (קרב כלוב)
↑  ניס ניצח את דבארי ושמר על אליפות ה-WWE במשקל קל
↑  לינץ' ניצחה את אוואנס ושמרה על תואר אליפות הנשים של Raw
1 2  פלייר ניצחה את לינץ' והפכה לאלופת הנשים החדשה של סמאקדאון; ביילי פדתה את מזוודת כסף בבנק שלה כדי לזכות באליפות מידי פלייר
↑  ריינס ניצח את אליאס
↑  רולינס ניצח את סטיילס ושמר על התואר
↑  קינגסטון ניצח את אואנס ושמר על התואר
↑  לסנר ניצח בקרב הכסף בבנק של הגברים
מייקל שדסון

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1946 (בן 77) מילווקי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  מכללת סווארת'מור 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מלגת גוגנהיים 
 
מייקל שדסון (באנגלית: Michael Schudson; נולד ב-3 בנובמבר 1946) הוא סוציולוג אמריקני המתמחה במחקר העיתונאות, ההיסטוריה שלה, והתרבות הסובבת אותה.
חייו

שדסון גדל במילווקי שבוויסקונסין, ולמד לתואר ראשון בקולג' סוורטמור. הוא המשיך לקבלת תואר דוקטור בסוציולוגיה באוניברסיטת הרוורד. משנת 1976 היה חבר סגל זוטר באוניברסיטת שיקגו, ובשנת 1980 הצטרף לסגל אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו שם שימש כמרצה לסוציולוגיה ותקשורת. כיום שדסון הוא פרופסור בבית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת קולומביה.
נכון ל-2022, כתב שדסון אחד-עשר ספרים, וערך ארבעה ספרים, הנוגעים להיסטוריה ולסוציולוגיה של העיתונאות, הפרסום והזיכרון הקולקטיבי בארצות הברית ובעולם. כן כתב מאמרים רבים בנושאים אלו. שדסון זכה להכרה אקדמית ולפרסים רבים ביניהם פרס עמיתי מקארתור.
חייו > הפיכת אובייקט תרבותי למרכזי

שדסון בוחן כיצד הופך אובייקט תרבותי למרכזי, לאובייקט שיש לו כוח להשפיע ולעצב את המחשבה שלנו. שדסון מזהה חמישה גורמים שמסבירים מתי חפץ תרבותי מסוים יישאר בזיכרון שלנו ויועיל לנו. לפי שדסון, תנאי ראשון הוא תנאי הזמינות של החפץ או האובייקט התרבותי. השני הוא תנאי הכוח הרטורי של האובייקט כטקסט. תנאי השלישי זה תנאי ההד (הרלוונטיות) של האובייקט בקרב הקהל. תנאי רביעי הוא תנאי המיסוד. תנאי זה נוגע ליכולת של מוסדות חברתיים כמו ארגוני חדשות או משרדים ממשלתיים לשמר אובייקט תרבותי. תנאי חמישי ואחרון הוא תנאי הנחישות והכוונה עד כמה האובייקט נוכח בחיים שלנו ועד כמה הטקסט הזה הוא חלק מהפעילות שלנו, ואם הוא מעורב וקשור במה שאנחנו עושים ומכוון אותנו לפעול באופן מסוים. שדסון מזהה פרסומות וספרי ייעוץ מחד וטקסטים דתיים מאידך כאובייקטים תרבותיים נחושים.
ספריו

Discovering the News: A Social History of American Newspapers (1978). ISBN 0-465-01666-9
Advertising, the Uneasy Persuasion (1984). ISBN 0-465-00079-7
'When? Deadlines, Datelines, and History' in Reading the News (1986) ed. Robert K. Manoff. ISBN 0-394-74649-X
Rethinking Popular Culture: Contemporary Perspectives in Cultural Studies (1991) editor with Chandra Mukerji. ISBN 0-520-06893-9
Watergate in American Memory: How We Remember, Forget and Reconstruct the Past (1992). ISBN 0-465-09084-2
The Power of News (1995). ISBN 0-674-69587-9
The Good Citizen: A History of American Civic Life (1998). ISBN 0-674-35640-3
The Sociology of News (2003). ISBN 0-393-97513-4
Why Democracies Need an Unlovable Press (2008). ISBN 978-0-745-64453-0
הערות שוליים

↑  Michael Schudson | Columbia Journalism School, journalism.columbia.edu
↑  Michael Schudson, How Culture Works: Perspectives from Media Studies on the Efficacy of Symbols, Theory and Society 18, 1989, עמ' 153–180
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267864705171  BnF: cb12343917q (data)  CANTIC: a1161982x  GND: 138231451  ISNI: 0000 0001 0915 5920  LCCN: n78042208  LNB: 000250963  NKC: jn20020721238  NLK: KAC201503451  NTA: 068333870  SNAC: w6k218f9  SUDOC: 032402678  VIAF: 73926375   WorldCat (עם VIAF): 73926375 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיטוף

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה, קומדיה
 יוצרים:  Zep 
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  320
 הפקה
 הפצה:  הטלוויזיה הצרפתית 
 אורך פרק:  23 דק'
 שידור
 רשת שידור:  צרפת France 3
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  אפריל 2001 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.zeporama.com
 
טיטוף (בצרפתית: Titeuf; "טִיטֶף") היא סדרת ספרי קומיקס וסרטי טלוויזיה צרפתית, המשודרת מאז 2001. סדרת הקומיקס, שנכתבה במקור על ידי המאייר השווייצרי Zep (שם העט של פיליפ שאפואי, נולד ב-1967 בשווייץ), הופיעה לראשונה בכתב העת ספירו. בישראל שודר העיבוד הטלוויזיוני בערוץ הילדים. במוקד הסדרה טיטוף בן העשר, הלומד בכיתה ה'. טיטוף מאוהב בנדיה, הילדה היפה בכיתה, אך מתקשה לזכות באהבתה. טיטוף מתוסכל כיוון שנדיה מסרבת להיות חברתו. לטיטוף אחות קטנה, והוא מרבה לנצלה.
ביולי 2016 עלתה עונה חדשה בעיבוד הטלוויזיוני של טיטוף לערוץ הילדים.
דמויות בסדרה

טיטוף – ילד בכיתה ה'. טיטוף מאופיין כילד קופצני ושובב בגיל ההתבגרות, אשר רוב עיסוקיו ורוב מחשבותיו ממוקדים בנדיה, אהבת נעוריו.
מני – חברו הטוב ביותר של טיטוף.
נדיה – הילדה בה מאוהב טיטוף. טיטוף חזר להיות מאוהב בה.
פרנסואה (פרנקי) – תלמיד בכיתה של טיטוף
הוגו – תלמיד ידען בכיתתו של טיטוף. ילד שמן שאוהב לאכול.
אגתה – חברתה של נדיה.
גברת פרופובסקי – מורה שאינה מחבבת את טיטוף.
ויליאם (פלטה)  – תלמיד בכיתתו של טיטוף. נקרא כך כי יש לו גשר בשיניים.
נטלי – חברה טובה של נדיה.
זואי – אחותו התינוקת של טיטוף.
ויקטור (מקיאן)  – תלמיד בכיתתו של טיטוף ותמיד מקיא.
תרז – התלמידה החדשה בבית הספר של טיטוף. טיטוף לא אוהב אותה. למרות זאת היא נישקה אותו.
רמתו – תלמידה שטיטוף מאוהב בה אחרי שהוא כבר לא מאוהב בנדיה. היא נישקה את טיטוף אחרי שהוא כתב לה שיר אהבה.
רמון – תלמיד בבית הספר של טיטוף. שונא את טיטוף. התחזה לנדיה וטיטוף נישק אותו.
פודוק – תלמיד בכיתה של טיטוף. יש לו ריח מסריח, הרבה לא רוצים לשבת לידו או מאחוריו.
ספרי הקומיקס

טיטוף 1 – החבר'ה שלי, בהוצאת אגם
טיטוף 2 – הכיוון בחיים, בהוצאת אגם
טיטוף 3 – החברה שלי, בהוצאת אגם
אלפרד אייזנשטאדט

| --- | --- |

לונדון, 1932
 לידה:  6 בדצמבר 1898 פרוסיה המערבית
 פטירה:  24 באוגוסט 1995  (בגיל 96) מסצ'וסטס
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט היברון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תחום יצירה:  צילום
 זרם באמנות:  עיתונות
 יצירות ידועות:  יום הניצחון על יפן בכיכר טיימס
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית לאומנויות 
 
אלפרד אייזנשטאדט (Alfred Eisenstaedt;‏ 6 בדצמבר 1898 – 24 באוגוסט 1995) היה צלם עיתונות יהודי אמריקאי ממוצא גרמני. ידוע בעיקר בשל צילומו המפורסם "יום הניצחון על יפן בכיכר טיימס" ובצילומיו הלא-מבוימים. הוא השתמש לרוב במצלמת לייקה 35 מ"מ.
קורות חיים

אייזנשטאדט נולד ב-1898 בפרוסיה המערבית שבגרמניה במשפחה יהודית. ב-1906 עבר עם משפחתו לבירה ברלין. צילום עניין את אייזנשטאדט כבר מילדותו, והוא החל לצלם בגיל 12 במצלמה שקיבל בהשאלה, ובגיל 14 קיבל את מצלמתו הראשונה, "קופסה" של קודאק. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הגרמני ונפצע בשנת 1918. ב-1920, בימי רפובליקת ויימאר, בעת שעבד כמוכר חגורות וכפתורים, החל לצלם כפרילנסר בסוכנות צילום בברלין; הסוכנות נרכשה בשנת 1931 על ידי Associated Press.
בשנת 1929 החל אייזנשטאדט לעבוד כצלם במשרה מלאה. ארבע שנים לאחר מכן הוא צילם פגישה של אדולף היטלר ובניטו מוסוליני באיטליה. הוא גם צילם את יוזף גבלס בחבר הלאומים בשנת 1933; בתמונה נראה גבלס כשהוא מזעיף את פניו, מכיוון שגילה שאייזנשטאדט הוא יהודי.
בשנת 1935, לאחר עלייתו של היטלר לשלטון בגרמניה, היגר אייזנשטאדט לקווינס שבניו יורק, שם התגורר למשך שארית חייו. הוא צילם עבור מגזין לייף משנת 1936 עד 1972. בשנת 1989 קיבל את המדליה הלאומית לאמנויות מידי נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
קורות חיים > מרתה'ס ויניארד

אייזנשטאדט נהג לצאת לחופשה שנתית במהלך אוגוסט באיי מרתה'ס ויניארד במשך כ-50 שנה. במהלך הקיץ שם, הוא היה עושה מגוון ניסויים בצילום, כשהוא ניסה מגוון עדשות ופילטרים שונים. אייזנשטאדט חיבב מאוד את המגדלורים של המקום.
שנתיים לפני מותו, אייזנשטאדט צילם במרתה'ס ויניארד את נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ואשתו הילרי קלינטון עם בתם צ'לסי קלינטון. צילום זה נחשב כצילום האחרון שהוא צילם בחייו.
אייזנשטאדט נפטר בגיל 96 במסצ'וסטס.
אייזנשטאדט מצלם את משפחת קלינטון במרתהו'ס ויניארד
בנג'מין ליבט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באפריל 1916 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  23 ביולי 2007 (בגיל 91) דיוויס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה 
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון מרשל  אוניברסיטת שיקגו 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו 
 
בנג'מין ליבט (Benjamin Libet;‏ 12 באפריל 1916 – 23 ביולי 2007) היה חוקר יהודי במחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו ומחלוצי המחקר בתחום התודעה. רכש את השכלתו באוניברסיטת שיקגו, שם השלים לימודי דוקטורט בפיזיולוגיה ב-1939. בהמשך לימד וחקר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה, באוניברסיטת סן פרנסיסקו, קליפורניה ובאוניברסיטת שיקגו.
בשנות ה-70 היה ליבט מעורב במחקר הפעילות העצבית וסף התחושה. מחקריו הראשוניים התמקדו בהגדרת הגירוי המינימלי הנדרש כדי לעורר תחושה מלאכותית של גירוי, זאת בהסתמך על שיטות פסיכופיזיות שגרתיות לאותה התקופה.
במהרה התפתחו מחקריו לכיוון חקר התודעה האנושית; ניסויו המפורסם ביותר הוא זה שפורסם ב-1983, שבו הוא מדגים כי פעילות חשמלית במוח (הוא אפיין פעילות אשר נקראת פוטנציאל מוכנות - readiness potential) מקדימים את התחושה המודעת של רצון לבצע מעשה כלשהו. תוצאות אלו מרמזות כי פעילות עצבית בלתי-רצונית מקדימה ואף ייתכן ומהווה את הגורם לפעולה רצונית אשר בדיעבד נראתה לאדם המבצע אותה כאילו ביצע אותה באופן מודע.
ראו גם

בחירה חופשית
אפיפנומנליזם
לקריאה נוספת

Benjamin Libet, Anthony Freeman, & J. K. B. Sutherland, Editors, The Volitional Brain : Towards a Neuroscience of Free Will, Imprint Academic, 1999, ISBN 0-907845-50-9
Benjamin Libet, Mind Time: The Temporal Factor in Consciousness (Perspectives in Cognitive Neuroscience), Harvard University Press, 2004, ISBN 0-674-01320-4
Max Velmans, Understanding Consciousness, Routledge, London, 2000, ISBN 0-415-18655-2
Daniel C. Dennett, Consciousness Explained, Little Brown, 1991, ISBN 0-316-18065-3
ישראל בספיישל אולימפיקס לוס אנג'לס (2015)

ספיישל אולימפיקס (באנגלית: Special Olympics - האולימפיאדה המיוחדת) הוא ארגון בינלאומי שמקדם את העיסוק בספורט של אוכלוסיית האנשים עם לקויות אינטלקטואליות (נקרא בעבר פיגור שכלי). הארגון הוקם בסוף שנות ה-60 בארצות הברית וכיום (2015) חברות בו 190 מדינות, בהן מדינת ישראל, ומאוגדים בו כשני מיליון ושלוש מאות אלף ספורטאים.
בשנות ה-70 הצטרפה ישראל לארגון תחת דגל אקים. ישראל החלה לצאת לתחרויות בחו"ל ולקיים מסגרות פעילות בענפי השחייה, כדורגל וכדורסל. כיום ארגון הספיישל אולימפיקס ישראל פועל כעמותה עצמאית, שמתקיימת מכספי תרומות ההתאחדות לספורט, משרד החינוך, הטוטו ועוד.
ישראל באולימפיאדת הספיישל אולימפיקס בלוס אנג'לס 2015

המשחקים החלו ב-25 ביולי 2015 וניגמרו ב 3 באוגוסט . משלחת ישראל מונה 40 ספורטאים.
| זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| 25 | 18 | 19 | 62 |
ישראל באולימפיאדת הספיישל אולימפיקס בלוס אנג'לס 2015 > הישגים

שחייה
תמיר רוזנצוייג :  מדליית ארד משחה 25 מ' גב גברים.
עידן ארליך :  מדליית זהב במשחה 100 מ' חופשי גברים.
יובל תמיר :  מדליית כסף במשחה 100 מ' חופשי נשים.
סיון צור :  מדליית זהב במשחה 50 מ' חופשי נשים.
יובל תמיר, סיון צור, תמיר רוזנצוייג, עידן ארליך רביעיית השליחים במשחה 4X25 :  מדליית זהב (לאחר שסיימו את המשחה במקום השני, אך הרביעייה במקום הראשון נפסלה).
מתי אורן :  מדליית ארד תחרות השחייה בים למרחק 1,500 מ'.
סיון צור :  מדליית ארד במשחה 25 מ' פרפר.
סיון צור :  מדליית כסף במשחה 50 מ' חופשי.
עידן ארליך :  מדליית זהב במשחה 100 מ' חופשי גברים.
יובל תמיר :  מדליית כסף במשחה 100 מ' חופשי נשים.
מתי אורן :  מדליית זהב במשחה 800 מ' חופשי.
אופנים
עידן שלום :  מדליית כסף למרחק 25 ק"מ (10 הקפות של מסלול כביש).
טל רוזנפלד :  מדליית ארד למרחק 25 ק"מ (10 הקפות של מסלול כביש).
דין מלאכי :  מדליית זהב למרחק 15 ק"מ .
עידן שלום :  מדליית ארד למרחק 15 ק"מ .
מיה הרץ במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ.
נועה אטלי :  מדליית ארד במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ .
אלון דולב :  מדליית כסף במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ נג"ש .
עידן שלום :  מדליית כסף במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ .
אלון דולב :  מדליית ארד במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ .
טל רוזנפלד :  מדליית ארד במרוץ למרחק 40 ק"מ (הקטגוריה הגבוהה ביותר בתחרות).
מיה הרץ :  מדליית ארד במרוץ 5 ק"מ נג"ש.
כדורסל
נבחרת ישראל :  מדליית זהב .
אתלטיקה
איתי סלמן :  מדליית זהב 200 מ' ריצה.
עדי מדמון :  מדליית ארד בריצת 100 מ'.
שלומי ג'יבלי :  מדליית ארד בקפיצה למרחק מהמקום .
ידיד ניסנוב :  מדליית ארד בקפיצה למרחק מהמקום .
עדי מדמון :  מדליית כסף בקפיצה לרוחק.
אלמוג טייב :  מדליית כסף בקפיצה לרוחק.
רון סגל :  מדליית ארד בריצה למרחק 100 מ'.
שלומי ג'יבלי :  מדליית ארד בזריקת סופטבול.
רביעיית השליחים (אלמוג טייב, עדי מדמון, איתי סלמן, רון סגל) :  מדליית כסף בריצת 4X100.
באולינג
לין קורנהאוזר :  מדליית זהב
עדן כספי וסמי אוחיון :  מדליית כסף בתחרות הזוגות לגברים.
לין קורנהאוזר וסיגל אמיתי :  מדליית ארד בתחרות הזוגות לנשים.
בוצ'ה
זיו רביאן סיים במקום הרביעי מתוך 6 ספורטאים.
בת אל מוצפי סיימה במקום החמישי בבית התחרות בו השתתפה.
קיאקים
דלית קמרט + נועה שובל :  מדליית כסף למרחק 500 מ'.
דור לויט + אייל גבע :  מדליית ארד 500 מ'.
דלית קמרט :  מדליית זהב למרחק 200 מ'.
דלית + נועה שובל :  מדליית כסף למרחק 200 מ'.
טניס
אופיר ונדב :  מדליית כסף.
נדב צרפתי :  מדליית זהב .
אופיר אבישי :  מדליית זהב.
הערות שוליים

↑  משלחות במשחקי הספישל אולימפיקס 2015 בלוס אנג'לס
גאל קאקוטה

גאל קאקוטה (בצרפתית: Gaël Kakuta; נולד ב-21 ביוני 1991) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית בעמדת הקיצוני השמאלי.
קריירת מועדונים

קאקוטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצה מקומית בליל כאשר היה בן 7. שנה לאחר מכן הצטרף לקבוצת הילדים של לאנס. קאקוטה שרשם יכולת טובה בלאנס עורר עניים בקרב קבוצות ברחבי אירופה.
בקיץ 2007 חתם בצ'לסי האנגלית אף על פי שהיה תחת חוזה בלאנס. ב-3 בספטמבר 2009 בית הדין לבוררות בספורט גזר על קאקוטה ארבעה חודשי השעיה וקנס של 780 אלף אירו. בנוסף, צ'לסי נקנסה ב-130 אלף אירו ולא הורשתה לרכוש שחקנים עד ינואר 2011. לאחר שצ'לסי ערערה על גזר הדין, בית הדין ביטל את ההשעיה של קאקוטה וקיצר את עונשה של צ'לסי עד לפברואר 2010. ב-21 בנובמבר 2009 קאקוטה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק הליגה נגד וולברהמפטון וונדררס. ב-8 בדצמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות במשחק נגד אפואל ניקוסיה ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של המועדון שרושם דקות משחק בליגת האלופות. ב-21 בדצמבר 2010 קאקוטה חתם על חוזה חדש עד קיץ 2015.
ב-25 בינואר 2011 קאקוטה הושאל לפולהאם עד לסיום העונה. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד בלקברן רוברס. ב-30 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנדרלנד.
ב-31 באוגוסט 2011 הושאל לבולטון וונדררס עד לסיום העונה, אך שוחרר מהמועדון אחרי ארבעה חודשים. ב-11 בינואר 2012 הושאל לדיז'ון מהליגה הצרפתית.
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל לויטסה ארנהיים מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה. בקיץ 2013 הושאל לעונה נוספת.
ב-31 בינואר 2014 הושאל ללאציו מהסרייה א'. ב-20 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 ללודוגורץ ראזגרד. ב-9 במרץ שיחק את משחקו היחיד בלאציו במשחק הליגה נגד אטאלנטה.
ב-25 ביולי 2014 הושאל לראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית.
ב-19 ביוני 2015 עבר בהעברה חופשית לסביליה בה חתם על חוזה לארבע שנים.
ב-6 בפברואר 2016 חתם בחביי צ'יינה פורצ'ן מליגת העל הסינית.
ב-16 בינואר 2017 חזר לספרד כאשר הושאל לקבוצת דפורטיבו לה קורוניה.
ב-10 ביולי 2017 הושאל מחביי צ'יינה לעונה אחת באמיין מליגת העל הצרפתית.
ב-13 ביולי 2018 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת ראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית.
ב-9 באוגוסט 2019 חזר לאמיין. ב-9 ביולי 2020 הושאל לקבוצת נעוריו לאנס לעונה אחת.
ב-5 באוקטובר 2022 חזר לקדנציה שלישית באמיין.
בינואר 2024 חתם באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק קאקוטה בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, זכה עם נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 19 באליפות אירופה בשנת 2010 ואף נבחר לשחקן המצטיין של האליפות. שנה לאחר מכן השתתף עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, בו סיימה צרפת במקום הרביעי. על אף זאת קאקוטה מעולם לא זומן לסגל הנבחרת הבוגרת.
בשנת 2017 החליט קאקוטה לייצג את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ב-26 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 לקניה. במשחק, ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
נכלל בסגל נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2010
השחקן המצטיין של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2010
הערות שוליים

↑  מערכת ONE, ‏צ'לסי בהלם: לא תוכל להחתים שחקנים עד 2011, באתר ONE‏, 3 בספטמבר 2009
↑  Gaël Kakuta jugador del Rayo Vallecano. Rayo Vallecano. El 13 de julio, 2018
↑  CAN 2023 : Liste des Léopards בחשבון הפייסבוק הרשמי של התאחדות הכדורגל הקונגולזית, 27 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אמפסי •  2 באקה •  3  •  4 בייה •  5 בטובינסיקה •  6 צ'יבולה •  7 דיאנגאנה •  8 מוטוסמי •  9  •  10 בונגונדה •   11 סילאס •  12 ז'. קיימבה • 13 אליה •  14 קאקוטה • 15 בושירי • 16 ברטו • 17 בקאמבו • 18 פיקל • 19 מיילה • 20 ויסה • 21 סיאדי • 22 אמבמבה • 23 באנזה • 24 קאלולו • 25 א. קיימבה • 26 מסואקו • מאמן: דזאבר |  1 אמפסי •  2 באקה •  3  •  4 בייה •  5 בטובינסיקה •  6 צ'יבולה •  7 דיאנגאנה •  8 מוטוסמי •  9  •  10 בונגונדה •   11 סילאס •  12 ז'. קיימבה • 13 אליה •  14 קאקוטה • 15 בושירי • 16 ברטו • 17 בקאמבו • 18 פיקל • 19 מיילה • 20 ויסה • 21 סיאדי • 22 אמבמבה • 23 באנזה • 24 קאלולו • 25 א. קיימבה • 26 מסואקו • מאמן: דזאבר | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
תא ההדחות (2020)

| תא ההדחות (2020)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובן של שרה לוגאן, אסקה, נטליה, ליב מורגן, שיינה בייזלר ורובי ריוט.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג (ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 8 במרץ 2020
עיר: פילדלפיה, פנסילבניה
אולם: ולס פארגו סנטר
מספר צופים: 14,853
שיר (י) הנושא: "Don't Stop The Devil" בביצוע Dead Posey
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| סופר שואודאון | תא ההדחות (2020) | רסלמניה 36 |
סדרת אירועי תא ההדחות
| 2019 | תא ההדחות (2020) | 2021 |
תא ההדחות (2020) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-8 במרץ 2020, באולם הולס פארגו סנטר שבפילדלפיה, פנסילבניה. האירוע היה האירוע העשירי בסדרת אירועי תא ההדחות.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, נציגת NXT, שיינה בייזלר, ניצחה בקרב תא ההדחות נשים אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של Raw נגד בקי לינץ' ברסלמניה 36. עוד ברשימת הקרבות, אליסטר בלאק ניצח את AJ סטיילס בקרב ללא פסילות, סמי זיין, שינסקה נקאמורה וסזארו ניצחו את ברון סטרומן בקרב האנדיקאפ 3 נגד 1, כך שזיין הצמיד את סטרומן לניצחון וכתוצאה מכך הפך לאלוף הבין יבשתי, והמיז וג'ון מוריסון שמרו על אליפות הזוגות של סמאקדאון בקרב תא ההדחות זוגות.
האירוע קיבל ביקורות חיוביות ברובן בקרב המבקרים והצופים, כשמירב הביקורת החיובית הופנתה לקרב הפותח בין דניאל בריאן לדרו גולאק, קרב תא ההדחות זוגות והקרב ללא פסילות. הקרב המרכזי זכה לביקורות מעורבות כשמצד אחד שיינה בייזלר ביססה את מעמדה כאיום ממשי במחלקת הנשים, ומנגד, אורך הקרב היה קצר מדי וזמני ההמתנה בין כניסות המתאבקות היו ארוכים מדי.
הפקה > רקע

תא ההדחות הוא אירוע שלם וצפה שנערך לראשונה בשנת 2010. האירוע התקיים בכל שנה חוץ משנת 2016, כאירוע של חודש פברואר; האירוע של שנת 2020 הוא האירוע השני בסך הכל שלא ייערך בחודש פברואר, אך הראשון שייערך בחודש מרץ. הרעיון שעומד מאחורי האירוע הוא שיהיו לו שני קרבות מרכזיים שיתקיימו בתוך מבנה "תא ההדחות" כאשר חגורת האליפות תהיה מוגנת במסגרת קרב זה או שקרב זה יקבע את הטוען לכתר במועד עתידי. האירוע היה האירוע העשירי בסדרת אירועי תא ההדחות והוא כלל מתאבקים משני המותגים: Raw וסמאקדאון.
מאז שנת 2011, האירוע משווק בגרמניה בשם "אין יציאה" (בגרמנית: Kein Entkommen), כדי למנוע כל דמיון ואזכור של תאי הגזים ששומשו במהלך השואה במסגרת מלחמת העולם השנייה.