stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלוכה הבריטית
כספים ומימון

מרבית ההוצאות של המלוכה במילוי תפקידים רשמיים ממומנות מקופת הציבור. הוצאות אלה כוללות ביקורים ממלכתיים, טקסים רשמיים, אירועים רשמיים בהם המלך נוכח, ואירועים ציבוריים הנערכים בארמון המלך. תקציב אירועים אלו נקרא עד לפני חוק מענק הריבון 2011 בשם "הרשימה הציבורית" (Civil List) נקבע על ידי הפרלמנט מדי 10 שנים, אולם סכומים שנחסכו נשמרים בקופת בית המלוכה לשנים הבאות. הוצאות בית המלוכה שמומנו על ידי הקופה הציבורית בשנת 2003 היו כ-9.9 מיליון ליש"ט. בנוסף, מקבל בית המלוכה מקופת הממלכה סך של כ-15.3 מיליון ליש"ט מדי שנה על מנת לתחזק את הארמונות המלכותיים, וסך של 5.9 מיליון ליש"ט מדי שנה לממן נסיעות מלכותיות אל מחוץ למדינה.
בעבר, כל הוצאות המלוכה מומנו על ידי הכנסות שהתקבלו מאדמות הכתר. בשנת 1760 הסכים המלך ג'ורג' השלישי להעביר את ההכנסות לידי קופת המדינה בתמורה לקבלת כספי "הרשימה הציבורית". כיום ההכנסות המתקבלות מאדמות הכתר הן כ-170 מיליון ליש"ט מדי שנה (סכום הגדול פי ארבעה מהסכום המוקצה לבית המלוכה מהקופה הציבורית על ידי הפרלמנט). אדמות הכתר נותרו בבעלות בית המלוכה (שכאמור, אינו נהנה מהרווחים), והמלך אינו יכול למכור אדמות אלה.
בנוסף לאדמות הכתר, המונרך הוא הבעלים של דוכסות לנקסטר - מכוח הורשה ישירה, ולא מכוח תפקידה של המלכה כראש המדינה (לדוגמה, אם בית המלוכה יעבור לשושלת אחרת, השושלת הנוכחית תמשיך להיות הבעלים של הדוכסות, אבל אדמות הכתר יעברו למונרך השולט). אדמות הדוכסות מוחזקות על ידי המלוכה בנאמנות ואינן יכולות להימכר, אולם ההכנסות מאדמות אלה אינן עוברות לאוצר המדינה ומשמשות את המלוכה להוצאות שונות שאינן מאושרות על ידי הפרלמנט. גם דוכסות קרומוול מוחזקת על ידי המונרך באופן אישי, והכנסות הדוכסות משמשות את התקציב האישי של יורש העצר.
המלך צריך לשלם מס ערך מוסף אולם פטור ממס הכנסה וממס רווחי הון. מאז שנת 1993 הסכימה המלכה אליזבת, אף שאינה מחויבת על פי חוק, לשלם מס הכנסה. מס זה חל רק על ההכנסות האישיות של בית המלוכה (מדוכסות לנקסטר) ולא על ההכנסות המאושרות על ידי הפרלמנט במסגרת הרשימה הציבורית.
בתי מגורים

בית המגורים המרכזי של המונרך הבריטי הוא ארמון בקינגהאם המצוי ברובע וסטמינסטר שבלונדון. בארמון זה נערכות מרבית הארוחות הרשמיות, ההטבלות המלכותיות והטקסים המלכותיים. בית מגורים עיקרי נוסף הוא טירת וינדזור הממוקמת בווינדזור שבברקשייר - הטירה הגדולה בעולם המשמשת כיום למגורים. בית המלוכה מתגורר בטירה בסופי שבוע, וכן במהלך מרוצי אסקוט.
בית המגורים הרשמי של המונרך בסקוטלנד הוא ארמון הולירוד שבאדינבורו. המלכה נוהגת להתגורר בארמון זה לפחות שבוע אחד מדי שנה, ובביקוריה הרשמיים בסקוטלנד.
ארמונות מלכותיים אחרים אינם משמשים את בית המלוכה למגורים - ארמון וסטמינסטר שימש כארמון מלכותי עד שנת 1530. אף שהוא מוגדר רשמית כארמון מלכותי, כיום הוא משמש את שני הבתים של הפרלמנט הבריטי. בשנת 1530 עבר בית המלוכה הבריטי לארמון וייטהול שנהרס בשריפה (למעט בית הסעודות) בשנת 1698. במקום בו עמד הארמון מצויים כיום בנייני משרדי הממשלה הבריטיים. לאחר שריפת הארמון עבר בית המלוכה להתגורר בארמון סנט ג'יימס, המשמש באופן רשמי את בית המלוכה עד ימינו (על אף שבפועל עברו המלכים ממנו בשנת 1837, עדיין משמש ארמון סנט ג'יימס לטקסים רשמיים כגון אמנת שגרירים, ובו מתכנסת מועצת ההורשה הקובעת זהות יורש העצר). עם זאת, ארמון סנט ג'יימס אינו נחשב כבית רשמי של המלכה, והוא משמש את בני משפחת המלוכה, כמו גם מבנים אחרים ובהם בית קלארנס וארמון קנזינגטון אשר בבעלות הכתר.
כל המבנים המפורטים לעיל מצויים בנאמנות הכתר. משמעות הדבר - הם מוחזקים בנאמנות למען הדורות הבאים ואין לבית המלוכה רשות למכרם.
בבעלות בית המלוכה מספר בתים פרטיים ובהם בית סאנדרינגהאם המשמש את בית המלוכה החל מחג המולד ועד סוף חודש ינואר מדי שנה, וכן טירת בלמורל, בו נופשת המלכה בחודשי הקיץ (אוגוסט וספטמבר).
תארים

תארו הנוכחי המלא של המלך הוא:
צ'ארלס השלישי, בחסד האל, מלך הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד ושל ממלכותיו האחרות והטריטוריות שלו, ראש חבר העמים, מגן האמונה.
המקור באנגלית
Charles the third, by the Grace of God, of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and of His other Realms and Territories King, Head of the Commonwealth, Defender of the Faith.
התואר "ראש חבר העמים" הוא תואר אישי של המלך, ולא ניתן לו מכוח היותו מלך בריטניה. התואר "מגן האמונה" (Fidei defensor) הוענק למונרך הבריטי על ידי האפיפיור לאו העשירי בשנת 1521 בשל תמיכתו של הנרי השמיני באפיפיור במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית, ובייחוד בשל ספרו של הנרי השמיני "הגנה על שבעה סקרמנטים". עם ניתוק היחסים עם הכנסייה הקתולית ועם הקמת כנסיית אנגליה ביטל האפיפיור פאולוס השלישי את התואר, אולם הפרלמנט הבריטי העביר חוק המתיר למלך להמשיך להשתמש בתואר זה. המלך צ'ארלס שוקל להחליף את התואר ל'מגן האמונות', מתוך הכרה במגוון האמונות של נתיניו.
בכל אחת מנחלותיו האחרות (כגון קנדה, ניו זילנד ועוד) משתנה תוארו של המלך בהתאמה.
קידומת הכבוד של המלך "הוד מלכותו" ("His Majesty") או "הוד מלכותה" ("Her Majesty") ובנסיבות מיוחדות "הוד מלכותו הנאצל עד מאד" ("Most Gracious Majesty") או "הוד מלכותו הנאדר עד מאוד" ("Most Excellent Majesty").
התואר "הוד מלכותו הבריטני" ("Britannic Majesty") מופיע על מסמכים רשמיים כגון אמנות וכן על דרכונים, וזאת על מנת להבדיל בין בית המלוכה הבריטי לבין בתי מלוכה אחרים הקיימים.
עם המלכתו בוחר המלך או המלכה את השם המלכותי שלו, אשר אינו תמיד שמו הפרטי. ג'ורג' השישי, אדוארד השמיני, אדוארד השביעי והמלכה ויקטוריה בחרו בשם שלא היה שמם הפרטי. בדרך כלל זהו אחד מהשמות בהם הוטבלו. בזמנו נפוצו השערות שהנסיך צ'ארלס (בשמו המלא -צ'ארלס פיליפ ארתור ג'ורג') יבחר למלוך בשם ג'ורג' השביעי, הן מתוך כבוד לסבו והן בשל הרתיעה מהשם צ'ארלס, בשל ההיסטוריה הבעייתית של המלכים הקודמים שנשאו שם זה, אך בסופו של דבר הוא בחר למלוך תחת השם צ'ארלס השלישי
ספירת המלכים (ויליאם הראשון, ויליאם השני, ג'ורג' הראשון, ג'ורג' השני וכו') נעשית מאז הכיבוש הנורמני של אנגליה. אם רק מלך אחד השתמש בשם זה, לא מבוצעת ספירה (ולכן נקראת המלכה "ויקטוריה" ולא "ויקטוריה הראשונה"). גם לאחר האיחוד שבוצע עם סקוטלנד, נעשית הספירה על פי ספירת בית המלוכה הבריטי ולא הסקוטי, כתוצאה מכך טענו לאומנים סקוטיים בשנת 1953 כי למלכה אליזבת אין סמכות לקרוא לעצמה "אליזבת השנייה" מאחר שמעולם לא הייתה מלכה בשם זה בסקוטלנד. הנושא נדון בבית המשפט של קסציות בסקוטלנד במקרה מקורמיק נגד הלורד אדבוקט, ובית המשפט קבע כי התואר של המלכה נקבע על פי שיקול דעתה ומכוח סמכותה.
עם זאת, בעקבות המקרה נקבע כי מלכים בעתיד ישתמשו בתואר הנושא את המספר הגבוה מבין השניים בספירת המלכים (ולכן, אם לדוגמה יהיה מלך בשם "ג'יימס" הוא יהיה "ג'יימס השביעי" (מאחר שבסקוטלנד מלכו שישה מלכים בשם ג'יימס), ואם יהיה מלך בשם "אלכסנדר" הוא יקרא "אלכסנדר הרביעי" - כיוון שמלכו בסקוטלנד שלושה מלכים בשם זה).
המלך או המלכה חותם את שמו ולאחריו את האות "R" המסמלת את המילה הלטינית למלך (rex) או מלכה (regina). בשנים 1877–1948 חתמו המלכים גם עם האות "I" על מנת לסמל את היותם קיסרי הודו, לדוגמה המלכה ויקטוריה חתמה: "Victoria RI".
סמל המלוכה והנס המלכותי

הסמל של המלוכה הבריטית, המכונה הסמל המלכותי של הממלכה המאוחדת מהווה למעשה סמל של הממלכה המאוחדת.
המגן מחולק לארבעה רבעים. ברבע הראשון והרביעי מוצגים שלושה אריות המהווים את סמל אנגליה. ברבע השני מיוצג אריה ופרח החבצלת המסמלים את סקוטלנד, וברבע השלישי מצויר נבל המסמל את אירלנד.
מעל המגן מצויה הציצה הכוללת אריה החובש את כתר אדוארד הקדוש. האריה עומד על הכתר המלכותי המוקף בנוצות.
התומכים הם אריה משמאל למגן המסמל את אנגליה וחד-קרן, מימין, המסמל את סקוטלנד. על פי המסורת, חד קרן חופשי הוא חיה מסוכנת ביותר ועל כן החד-קרן כבול. הסבר אחר לכבלים הוא העובדה שסקוטלנד נכבשה על ידי אנגליה.
המוטו המופיע בתחתית הסמל הוא המוטו של המלוכה הבריטית בצרפתית: Dieu et mon droit - "אלוהים וזכותי שלי"; והמוטו של מסדר הבירית, גם כן בצרפתית: Honi soit qui mal y pense - "הבוז למי שיהגה בו רעה".
בסקוטלנד נעשה שימוש בסמל אחר בו ניתנת עדיפות לסמלים הסקוטיים. הרביע הראשון והרביעי מייצגים את סקוטלנד (במקום את אנגליה), השני את אנגליה והשלישי את אירלנד. התומכים של הסמל הם שונים - החד-קרן הניצב משמאל המסמל את סקוטלנד עוטר את הכתר הקיסרי (בנוסף לאריה), ואילו האריה ניצב מימין. המוטו של הדגל הוא מוטו מסדר הדרדר - Nemo me impune lacessit - "איש אינו מתגרה בי מבלי להיענש".
הדגל הרשמי של המלוכה מכונה הנס המלכותי. דגל זה מונף מעל בניינים, כלי רכב וספינות רק אם המלך נמצא בהם או עליהם בזמן הנפתו. בכל זמן אחר מונף מעל ארמונות המלך ובתיו היוניון ג'ק.
הנס המלכותי לא מורד אף פעם לחצי התורן, מאחר שתמיד ישנו מלך המולך על הממלכה. גם במותו של המלך, יורשו מולך אחריו.
ראו גם

מלכי אנגליה
מלכי בריטניה
חצר סנט ג'יימס
ראו גם > אזורים אחרים

המלוכה הקנדית
המלוכה האוסטרלית
המלוכה הניו זילנדית
המלוכה בחבר העמים הבריטי
המלוכה הג'מייקנית
המלוכה באנטיגואה וברבודה
המלוכה באיי קוק
הקיסרות ההודית
המלוכה ההודית
המלוכה הפקיסטנית
לקריאה נוספת

Smith, Robert & John S. Moore (eds). The Families: The Complete Genealogy. Pimlico/Random House, 2002.
קול ברלין

|  קישורים חיצוניים |
| --- | --- |
 www.alex-berlin.de
 
קול ברלין (בגרמנית: Kol Berlin) היא תוכנית בת שעה בתחנת הרדיו האזורי Offener Kanal Berlin - OKB המשודרת על בסיס שבועי בכל יום שישי בשעה 16:00 שעון ברלין. התוכנית בהנחיית אביב רוס מאז עלייתה לאוויר, בשנת 2006.
תוכן התוכנית

זוהי תוכנית הרדיו הראשונה בגרמניה המשודרת בחלקה בעברית ופונה לאלפי הישראלים הנמצאים בעיר. התוכנית מועברת בשפה העברית ובשפה הגרמנית לסירוגין ומתארחים בה ישראלים וגרמנים. בתוכנית מועברות פינות תרבות ודעות הקשורות לאירועים עכשוויים בגרמניה בכלל ובברלין בפרט. התוכנית כוללת תכנים הקשורים לחיי הברלינאיים בכלל ולישראלים בפרט, כגון דיווח למאזינים על הופעות של אמנים ישראליים המתארחים בעיר.
שנות ה-90 של המאה ה-18

משמאל למעלה, עם כיוון השעון: סחר העבדים האטלנטי והתנועה לביטול העבדות החלו לתופס תאוצה באירופה ובאמריקה, כאשר במהלך העשור החלה חקיקה של איסורים במדינות כמו דנמרק-נורווגיה (1803), בריטניה (1807) ומדינות האיחוד של ארצות הברית (1808) בעקבות תהפוכות והגברה של המודעות לתופעה במהלך העשור; אופרת פקין (אנ'); השיטה המטרית מאומצת לראשונה באופן רשמי בצרפת בעקבות המלצת ועדת המשקלים והמידות הצרפתית. הדבר יתרום בהמשך רבות לכך שהשיטה המטרית תהפוך בסופו של דבר ליחידות המידה המקובלות ביותר בעולם למדידות גדלים פיזיקליים במקום השיטה האימפריאלית; בשנת 1796 פותח החיסון נגד אבעבועות שחורות כאשר בעקבות כך ארגון הבריאות העולמי יזם, במהלך ראשון מסוגו, מבצע עולמי לביעור המחלה באמצעות חיסון מקיף של כלל האוכלוסייה העולמית; בשנת 1796 נערכו הבחירות הראשונות לנשיאות ארצות הברית בהם ניצח ג'ון אדמס; איליי ויטני המציא בשנת 1793 את המנפטה המודרנית והיא נכנסה לשימוש תעשייתי. המצאתו זו של ויטני הביאה להרחבה משמעותית בייצור כותנה, ולחלק ניכר מהמהפכה התעשייתית; מלחמות המהפכה הצרפתית פרצו והגיעו לשיא במהלך העשור; במהלך העשור הומצאה טכניקת ההדפסה ליתוגרפיה אשר חוללה מהפכה בשיטות ההדפסה.
שנות ה-90 של המאה ה-18 היו העשור העשירי והאחרון של המאה ה-18, החלו ב־1 בינואר 1790 והסתיימו ב־31 בדצמבר 1799.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

1787–1792: המלחמה העות'מאנית-רוסית – ניסיון שלא צלח של האימפריה העות'מאנית להחזיר את האדמות שכבשה האימפריה הרוסית בשנים 1768–1774.
1790–1792, 1799: מלחמות אנגלו-מייסור – המתיחות בין שתי הממלכות מין העשורים הקודמים ניצתת בשנת 1790 למלחמה שבסופו נאלצת ממלכת מייסור לוותר על מחצית משטחה בהסכם כניעה. בשנת 1799, תקפו הבריטים לאחר שנודע להם שמייסור מנסים לקיים שיתוף פעולה צבאי עם צרפת, הרגו את הסולטאן וכבשו את כל שטחה של הממלכה.
1792: מלחמות המהפכה הצרפתית ומלחמות נפוליון –
20 באפריל 1792: צרפת מכריזה מלחמה על אוסטריה
20 בספטמבר 1792 – צרפת מביסה את פרוסיה בקרב ואלמי
1 בפברואר 1793 – צרפת מכריזה מלחמה על ממלכת בריטניה הגדולה והולנד
8 בספטמבר 1796 – כוחות צרפת מביסים את האוסטרים בקרב בסאנו
1 באוקטובר 1795 – צרפת כובשת את בלגיה
11 באוקטובר 1797 – נערך קרב קמפרדאון בין הצי המלכותי הבריטי לצי ההולנדי ומסתיים בניצחון בריטי
1 באוגוסט 1798 – פורץ קרב הנילוס
2 באוגוסט 1798 – קרב הנילוס מסתיים בניצחון הבריטים
1794: קרב העצים הגדועים (אנ') – מלחמה בין צבא ארצות הברית לבין קואליציה של עמים ילידים, בה מנצחת ארצות הברית באופן מובהק. בהסכם גרינוול שמסיים את המלחמה מוותרים העמים הילידים על שטחים אדירים לטובת האמריקאים, בין היתר על חלק גדול מהשטח שלימים יהפוך למדינת אוהיו.
14 בפברואר 1797 – הבריטים מביסים את הספרדים בקרב כף סנט וינסנט
1798–1799: המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל –
9 ביוני 1798 – נפוליאון כובש את מלטה
19 בפברואר 1799 – אל עריש נופלת בידי נפוליאון
24 בפברואר 1799 – נפוליאון כובש את עזה
1 במרץ 1799 – נפוליאון מגיע לרמלה, שנכנעת ללא התנגדות
7 במרץ 1799 – נפוליאון כובש את יפו
20 במרץ 1799 – צבא נפוליאון מתחיל במצור על עכו
16 באפריל 1799 – מסע נפוליאון בארץ ישראל: "הקרב מול הר תבור" מסתיים בניצחונו נפוליאון על העות'מאנים
20 במאי 1799 – לאחר 54 ימים של מצור על עכו, נפוליאון בונפרטה נסוג מעכו מבלי לכבוש אותה
25 ביולי 1799 – באבו קיר במצרים מנצחים כוחותיו של נפוליאון 10,000 חיילים עות'מאנים תחת פיקודו של מוסטפא פאשה
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות

23 בינואר 1790 – מורדי הבאונטי שורפים את ספינתם
31 בינואר 1790 – פרוסיה והאימפריה העות'מאנית כורתות ברית הגנה
4 במרץ 1790 – צרפת מחולקת ל-83 מחוזות
29 במאי 1790 – רוד איילנד היא המדינה ה-13 שמצטרפת לארצות הברית
6 בדצמבר 1790 – הקונגרס בארצות הברית מועבר מניו יורק (העיר) לפילדלפיה, פנסילבניה
4 במרץ 1791 – ורמונט מתקבלת כמדינה ה-14 של ארצות הברית
3 במאי 1791 – הפרלמנט הפולני מקבל את חוקת "ה-3 במאי", בכך הופכת למדינה האירופאית התחוקתית הראשונה
13 בספטמבר 1791 – לואי השישה עשר מלך צרפת קיבל את החוקה החדשה של המדינה
1 באוקטובר 1791 – נפתח המושב הראשון של האספה המחוקקת של צרפת
15 בדצמבר 1791 – מגילת הזכויות של אזרחי ארצות הברית נכנסת לתוקף עם אישורה של וירג'יניה
9 בינואר 1792 – רוסיה וטורקיה חותמות על הסכם שלום ששם קץ למלחמה ביניהן
1 ביוני 1792 – קנטקי היא המדינה ה-15 שמצטרפת לארצות הברית
10 באוגוסט 1792 – הפיכת ה-10 באוגוסט 1792 בצרפת
20 בספטמבר 1792 – המהפכה הצרפתית – הוועידה הלאומית הופכת לממשלתה בפועל של צרפת
22 בספטמבר 1792 – צרפת מאמצת את לוח השנה המהפכני
13 באוקטובר 1792 – בוושינגטון, מונחת אבן הפינה למשכן נשיאי ארצות הברית, שנקרא מאוחר יותר (1818) הבית הלבן
11 בדצמבר 1792 – לואי השישה עשר מלך צרפת מועמד לדין באשמת בגידה
28 בינואר 1793 – לואי ה-17 מוכרז כמלך צרפת על ידי המלוכנים
4 במרץ 1793 – ג'ורג' וושינגטון מושבע לקדנציה השנייה שלו בתור נשיא ארצות הברית. מאז ועד 1933, עת הושבע פרנקלין דלאנו רוזוולט לקדנציה הראשונה שלו, היה זה יום ההשבעה של נשיאי ארצות הברית
5 בספטמבר 1793 – בצרפת, האספה הלאומית מצביעה על צעדי טרור כדי לכפות את עקרונות המהפכה הצרפתית. בכך התחיל "שלטון הטרור", שנמשך כחצי שנה ובמהלכו נהרגו בין 35 ל-40 אלף בני אדם
24 באוקטובר 1793 – האספה הלאומית של צרפת מקבלת את לוח השנה המהפכני בצרפת
4 בפברואר 1794 – העבדות בוטלה באופן רשמי בצרפת ובכל השטחים בשליטתה
1794–1796 – השושלת הקאג'ארית מצליחה לאחד תחתיה את הממלכות שהתפצלו באמצע המאה מממלכת פרס, ומשיבה לשליטתה שטחים נוספים מין הקווקז שבעבר היו שייכות לממלכה הגדולה.
7 בפברואר 1795 – מאושר התיקון ה-11 לחוקת ארצות הברית, המעניק למדינות ארצות הברית חסינות מפני תביעות בבתי משפט פדרליים
1796 – תחילתו של השלב העיקרי של מרד הלוטוס הלבן (אנ') בסין, ביזמת תנועת הלוטוס הלבן (אנ') נגד שושלת צ'ינג.
9 בפברואר 1796 – אחרי למעלה מ-60 שנה, יורד קיסר סין, צ'יאן לונג, מכס השלטון
1 ביוני 1796 – טנסי היא המדינה ה-16 שמצטרפת לארצות הברית
9 בנובמבר 1799 – נפוליאון בונפרטה תופס את השלטון בצרפת בהפיכת 18 בברימר ובכך למעשה מסתיימת תקופת המהפכה הצרפתית
מעמדם של השחורים החופשיים בארצות הברית נפגע בעקבות סדרת חקיקות שמצמצמות את חירותם מבחינה כלכלית ומנהלתית, ויוצרות שכונת עוני ללא גישה לחינוך.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > קולוניאליזם ואימפריאליזם

21 בינואר 1793 – רוסיה ופרוסיה מחלקות ביניהן את פולין
24 באוקטובר 1795 – חלוקתה השלישית והאחרונה של פולין, פולין מפסיקה להתקיים כיישות עצמאית
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > דה-קולוניזציה והשגת עצמאות

12 באפריל 1798 – הרפובליקה ההלבטית, מקדימת דרכה של שווייץ, מכריזה על עצמאותה
אירועים בולטים בעולם > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1792 – המהפכה הצרפתית מבשרת גם על מהפכה בתחום הכלכלה, ובמיוחד מזווית הרפורמה האגררית הדרמטית המתרחשת במדינה. הרפורמה מבטלת את הקביעות הפיאודליות, משחררת את תושבי מעמד הצמיתות מחובם, ומבטלת סוגי תשלומים רבים על בסיס מקרקעין. ברגע שנקבעים החוקים החדשים, משתלטים איכרים רבים על קרקעות וסירבו לשלם דמי שכירות או דמי פדיון, ואלו מבוטלות לבסוף. האדמות שהיו שייכות עד אז למעמד הכמורה ואדמות נוספות בעלות מעמד מיוחד מוחרמות ונמכרות במכירה פומבית. שיטת המכירות הפומביות נוטה לטובת עשירי צרפת, וכך עולה לגדולה בתקופה זו קבוצה חדשה של בעלי קרקעות, שמחזקת בהמשך את תמיכה בנפוליאון.
1794 – ייסוד איגוד עובדי הסנדלרות, "Federal Society of Journeymen Cordwainers" – התאגדות העובדים הראשונה בארצות הברית.
26 בפברואר 1797 – בנק אנגליה מנפיק את שטר הליש"ט (pound) הראשון.
אסונות

1793 – מגפת הקדחת הצהובה גורמת למותם של כ-5,000 אנשים בפילדלפיה שהם היו באותה העת כ-10% מאוכלוסיית העיר.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מלך צרפת ונווארה לואי השישה עשר ואשתו מארי אנטואנט הוצאו להורג בגיליוטינה ב-1793 במהלך המהפכה הצרפתית
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור:
21 בינואר 1793 – המהפכה הצרפתית – המלך לואי השישה עשר מוצא להורג בגיליוטינה לאחר שהורשע כמה ימים קודם לכן ב"קשירת קשר נגד ביטחון וחירות הציבור"
16 באוקטובר 1793 – המהפכה הצרפתית: מארי אנטואנט, אשת לואי השישה עשר מוצאת להורג בגיליוטינה
8 במאי 1794 – אנטואן לבואזיה, "אבי הכימיה המודרנית", מוצא להורג בגיליוטינה
28 ביולי 1794 – מקסימיליאן רובספייר מוצא להורג בגיליוטינה לעיני קהל צוהל, על שליחת אלפי אנשים אחרים לגורל דומה במהלך המהפכה הצרפתית
טבע ואיכות הסביבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה > חקר העולם

7 בנובמבר 1798 – רב החובל אדמונד פאנינג מגלה את אטול פאלמירה באוקיינוס השקט
מדע וטכנולוגיה > טכנלוגיה

31 ביולי 1790 – הפטנט הראשון נרשם בארצות הברית לזכות הממציא סמואל הופקינס
25 באפריל 1792 – שימוש ראשון בגיליוטינה. בכיכר גרב בפריז נערף ראשו של שודד הדרכים ניקולא פלטיה
1793 – אלי ויטני פיתח את המנפטה המודרנית, ששימשה להפרדת זרעי הכותנה מהפולימר של הצמח, מה שמוביל לפריחה של תעשיית הכותנה האמריקאית
תקשורת ארוכת טווח – בעשור זה ישנה פריצת דרך משמעותית באפשרות לשלוח אותות למרחק באמצעות טכנולוגיה אופטית, כאשר בשנת 1791 מפתח קלוד שאפה (אנ') מפתח סמפור המאפשר לשלוח אותות למרחק בקצב של 3 סימנים בדקה, ובשנת 1795 מפתח ג'ורג' מוראיי טכנולוגיה בריטית שנכנסת לשימוש נרחב באנגליה ובארצות הברית
מדע וטכנולוגיה > מדע

1791 – לואיג'י גלווני מפרסם את ממצאיו שמערכת העצבים והשרירים של הגוף פועלת באמצעות תהליכים חשמליים, והופך לאחד ממסיידי הביופיזיקה
1791 – טיטניום מתגלה לראשונה ב-1791 באנגליה על ידי הכומר ויליאם גרגור, גאולוג חובב
7 באפריל 1795 – צרפת היא הראשונה לאמץ את יחידת המידה האחידה – המטר
14 במאי 1796 – אדוארד ג'נר מזריק את החיסון הראשון נגד אבעבועות שחורות
15 ביולי 1799 – קפטן פייר בושר מצבא צרפת מוצא בכפר רוזטה שבמצרים את אבן רוזטה
שימוש ראשון בגיליוטינה ב-1792
ביולי 1799 קפטן פייר בושר מצבא צרפת מוצא בכפר רוזטה שבמצרים את אבן רוזטה
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
26 בינואר 1790 – הצגת הבכורה של האופרה "כך עושות כולן".
1790 – שנה מקובלת לציון תחילתה של סוגת אופרת בייג'ינג (אנ') הפופולרית. מקושרת להגעתן של 4 להקות האופרה הגדולות לעיר לרגל משפט פומבי.
30 בספטמבר 1791 – בווינה עולה הצגת הבכורה של האופרה "חליל הקסם" מאת מוצרט.
לאורך העשור רואים אור מספר ספרים מכוננים בהתגבשותה של תפיסת האידיאליזם הגרמני, ביניהם כתביו של יוהאן גוטליב פיכטה.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
המלך לואי השישה עשר (צרפת)
מקסימיליאן רובספייר (צרפת)
המלך ג'ורג' השלישי (בריטניה)
הקיסר לאופולד השני (האימפריה הרומית הקדושה)
הקיסר פרנץ השני (האימפריה הרומית הקדושה)
הקיסר צ'יינלונג (סין)
הקיסר ג'ינצ'ינג (סין)
האפיפיור פיוס השישי
הקיסרית יקטרינה השנייה (רוסיה)
הקיסר פאבל (רוסיה)
הנשיא ג'ורג' וושינגטון (ארצות הברית)
הנשיא ג'ון אדמס (ארצות הברית)
הערות שוליים

↑  Mysore-Wars, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, Geacron
↑  Battle of Fallen Timbers, ערוץ ההיסטוריה
↑  השושלת הקאג'ארית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Origins and background : Upheavals in Korea and the reactions of Japan and China – Donghak Peasant Rebellion, Japan Center for Asian Historical Records
↑  ארצות הברית – המהפכה החברתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  History Of Land Reform, Britannica
↑  Labor Movement, ערוץ ההיסטוריה
↑  Telegraph, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Luigi Galvani
↑  Titanium
↑  היסטוריה של אמנות סין, באתר New World Encyclopedia
↑  אידאליזם גרמני, באתר האנציקלופדיה המכוונת של הפילוסופיה
| עשורים במאה ה-18 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1700–1709 • 1710–1719 • 1720–1729 • 1730–1739 • 1740–1749 • 1750–1759 • 1760–1769 • 1770–1779 • 1780–1789 • 1790–1799 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: e05e1bac-f5ed-4b6a-b214-55b27c73bef4 
קרב ואלמי
בשנים 1789 עד 1799 מתרחשת המהפכה הצרפתית אשר במסגרתה הופלה המונרכיה האבסולוטית והכנסייה הקתולית נושלה מכוחה.
מנגן דו-חמצני

| --- | --- |

מנגן דו-חמצני
 
 שם סיסטמטי:  Manganese dioxide
 כתיב כימי:  MnO2
 מסה מולרית:  86.9368 גרם/מול
 מראה:  מוצק שחור או חום
 מספר CAS:  1313-13-9
 צפיפות:  5.026 גרם/סמ"ק
 טמפרטורת היתוך:  535 °C   808.15 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  520- קילוג'ול למול
 אנטרופיה מולרית תקנית:  53.1 ג'ול למול למעלה
 NFPA 704:       1 W 2 2 
מנגן דו-חמצני הוא תחמוצת מנגן שנוסחתה MnO2. מנגן דו-חמצני הוא מוצק שצבעו שחור-חום שהוא המרכיב העיקרי במינרל פירולוזיט.
השימוש העיקרי במנגן דו-חמצני הוא בסוללות אלקליין ובסוללות אבץ-פחמן. בנוסף משמש החומר כפיגמנט וכחומר מוצא לתרכובות מנגן אחרת כדוגמת אשלגן פרמנגט.
מבנה

למנגן דו-חמצני מספר פולימורפים כמו גם צורה ממויימת. בצורה ‏β-MnO2
מבנה הגביש כשל רוטיל בו יוני המתכת במרכז אוקטאדר ויוני החמצן בקואורדינציה 3.
צורה α-MnO2 פתוחה ומכילה חללים או "תעלות" היכולים להכיל אטומי מתכת כדוגמת כסף או בריום.
הפקה

מנגן דו-חמצני טבעי המופק ממינרלים דוגמת פירולוזיט אינו בדרגת ניקיון המספיקה ליישומים דוגמת סוללות. כדי לקבל חומר נקי מחזרים את חומר הגלם לקבלת מנגן חנקתי Mn(NO3)2 המתפרק מעל 500°C למנגן דו-חמצני  Mn(NO_{3})_{2}\rightarrow MnO_{2}+2NO_{2}
דרך אחרת היא תגובת הקומפרופורציונציה של אשלגן פרמנגנט עם מנגן גופרתי  2KMnO_{4}+3MnSO_{4}+2H_{2}O\rightarrow 5MnO_{2}+K_{2}SO_{4}+2H_{2}SO_{4}
תגובות

בחימום ל 530°C מנגן דו-חמצני מתפרק ל Mn2O3 וחמצן  4MnO_{2}\rightarrow 2Mn_{2}O_{3}+O_{2}
תגובות > תגובות חיזור

ניתן לחזר מנגן דו-חמצני למנגן באמצעות קוק  MnO_{2}+2C\rightarrow Mn+2CO
תגובת חיזור ל +Mn2 עם חומצה גופרתית  2MnO_{2}+H_{2}SO_{4}\rightarrow 2MnSO_{4}+O_{2}+2H_{2}O
תגובת החיזור של מנגן דו-חמצני עם חומצת מימן כלורי בעזרתה בודד קרל וילהלם שלה לראשונה כלור בשנת 1774  {\ce {MnO_2 + 4HCl -> MnCl_2 +Cl_2 +2H_2 O}}
תגובות > תגובות חמצון

בחימום תערובת מנגן דו-חמצני ואשלגן הידרוקסידי KOH באוויר מתקבל אשלגן מנגנט - חומר גלם בייצור אשלגן פרמנגנט
{\ce {2MnO2 + 4KOH + O_2 -> 2K_2MnO_4 + 2H_2 O}}
תא היחידה. אפור = יון המתכת, אדום= יון החמצן
ויליאם אקיו

ויליאם אקיו (באנגלית: William Akio; נולד ב-23 ביולי 1998) הוא כדורגלן דרום סודאני-קנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבלרי.
חיים אישיים

אקיו נולד בניירובי בירת קניה להורים פליטים ממלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שכעבור זמן מה היגרו לקלגרי, קנדה. אקיו מנהל בנוסף ערוץ יוטיוב בו הוא מתעד את חוויות כשחקן כדורגל ומנויים בו כ-35 אלף משתמשים.
קריירת מועדונים

בשנת 2016 הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכון הטכנולוגי של דרום אלברטה בה כבש 18 שערים ב-19 משחקי ליגה. כעבור שנתיים הצטרף לאוניברסיטת ריו גרנדה ואלי. בין לבין שיחק גם בקבוצת קלגרי פוטהילס מהליגה הרביעית של ארצות הברית במדיה כבש 13 שערים ב-29 משחקים, כאשר 11 מתוכם היו בעונת 2019.
ב-5 במאי 2021 אקיו חתם בוואלור מליגת העל הקנדית. ב-27 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד פוגרה. 3 ימים לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0-3 נגד HFX וונדררס. לזכותו של אקיו 10 שערים בקבוצה והוא סגן מלך שעריה בכל הזמנים אחרי מוזס דייר.
ביולי 2022 חתם לשלוש שנים ברוס קאונטי מליגת העל הסקוטית. ב-23 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד איסט פייף במסגרת גביע הליגה הסקוטית. במשחק זה, אקיו רשם שני בישולים תוך פחות משתי דקות. ב-3 בספטמבר אקיו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד אברדין בה גם כבש שער שוויון בדקה ה-95.
ב-28 בינואר 2023 הושאל לריית' רוברס מהפוטבול ליג הסקוטית.
ב-14 ביולי 2023 אקיו חתם בקבלרי מליגת העל הקנדית.
קריירה בינלאומית

בשנת 2021 זומן לראשונה לסגל נבחרת דרום סודאן, אך דחה את ההצעה עקב החתימה בוואלור. ב-27 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 לאוזבקיסטן.
הערות שוליים

↑   סרטונים בערוץ של ויליאם אקיו, באתר יוטיוב
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם אקיו".