רוב מוריס
ביוגרפיה

מוריס נולד בשם רוברט ויליאמס פקהאם. הדעות לגבי מקום הולדתו המדויק חלוקות: נראה שנולד במהלך חופשת הוריו בבוסטון, אולם ילדותו המוקדמת עברה עליו בניו יורק. בשנת 1825 מת אביו. מוריס נאסף לביתו של ג'ון מוריס שבמערב מדינת ניו יורק, שם אימץ לעצמו את שם משפחתו המאמצת. בתקופות מאוחרות יותר, על מנת למתג את עצמו, ובמיוחד כדי להימנע מבלבול עם רוברט מוריס שהיה מהפכן אמריקני נודע, קיצר את שמו ל"רוב" (ללא נקודה) ודרש שיעשה שימוש לגביו בשם זה בלבד.
ב-1841 עבר מוריס לדרום ארצות הברית שם מונה לנשיא אקדמיית דה-סוטו (DeSoto Academy). באותה השנה פגש מוריס את שרלוט מנדנול ונשא אותה לאישה. בנם הראשון מת בהיותו בן שישה חודשים כשנתיים לאחר מכן נולד בנו השני ג'ון אנסון וב-1845 בתו השנייה שארלוט פאלס.
ב-1845 מונה מוריס מונה לנשיא האקדמיה מאונט סאליבן (Mt. Sylvan) שליד אוקספורד, מיסיסיפי. בגיל 28, ב-5 במרץ 1846, "ראה מוריס את האור המסוני לראשונה" והתקבל לבנייה החופשית בלשכת גאת'רייט מס' 33 באוקספורד, מיסיסיפי. מוריס נעשה רב בונה (הדרגה השלישית בבניה החופשית) באותה השנה. ב-1847 נולד לו בן נוסף בשם אלפרד ויליאם. באותה השנה עברה המשפחה להתגורר ליד הורי אשתו של מוריס בג'רמנטאון שבטנסי (Germantown, Tennessee) מוריס סיים את חובותיו כמנהל והצטרף אליהם. ב-1849 נולד לזוג ילד נוסף בשם רוברט.
באותן שנים נדד בעיירות שבסביבה והתפרנס כמטיף לעת מצוא בכנסיות, שם גם לן. היה פעיל מאוד בזירה המסונית והתקדם בסולם הדרגות. ב-1850 קיבל את דרגת הקשת המלכותית בנוסח היורקי בלשכת לקסינגטון שבג'קסון, מיסיסיפי. כמו כן קיבל את דרגת האבירים הטמפלרים. בשנים אלו נהיה ער לרצונן של הנשים לחוות את הבנייה החופשית ועקב האיסור על קבלתן המציא דרגות ומסדר בשם "איסטרן סטאר" המבוסס על דמויות מופת נשיות מהתנך והעניק את הדרגות לנשים בסביבה בה הטיף ופעל. ב-1851 הוא אף הציע את הדרגות במכתב לאשתו שב-1852 יולדת בת נוספת בשם שרה מנדנאל (Sarah Mendenall).
ב-1852 עברה משפחתו לבית חדש בלודג'טון פולטון שבקנטקי. כחצי מייל מבית המשפחה עמדה כנסייה בשם "יוניון". בכנסייה זו הטיף מוריס שבוע אחר שבוע, אף על פי שלא מונה למטיף במקום באופן רשמי. בקומה השנייה של אותה כנסייה מוריס ארגן לשכה של בונים חופשים ואף הקים את הסניף הראשון של האיסטרן סטאר שנקראה בשם טוהר מס' 1 (Purity Chapter No.1). בשנה זו כתב מוריס את שירו המפורסם "level and the square The" (הפלס והאנך). הוא גם ערך עיתון בשם "קול הבנייה החופשית" (The Voice of Freemasonry). באותה התקופה שייט בסביבה בסירה, כתב מאמרים והוציא לאור מספר ספרים.
ב-1854 מוריס הגיע לניו יורק ומקבל את הדרגה ה-19 בנוסח ממפיס ובנוסף את הדרגה ה-32 בנוסח הסקוטי. ב-1855 נולדת לו בת נוספת, רות' אלקטה (Ruth Electa).
ב-1855 הוא מוציא לאור את הריטואל הראשון של האיסטרן סטאר בדפוס. ב-1857 נולדה לו בת נוספת, אלה וילסון (Ella Wilson), ועוד ילד שמת בלידה. בשנה זו הוא התמנה כ-Past Grand Master בקנטקי ובכך הפך לאחד מראשי הבונים החופשיים במדינה, ואף קיבל את דרגת מסדר מחנה הטמפלרים האנגלים בקנדה (The Encampment Order of English Templary) ואת תואר הכבוד "סגן נשיא הגדול לשעבר (Past Deputy Grant Master) מהלשכה הגדולה בקנדה.
ב-1860 קיבל מוריס מינוי כפרופסור להיסטוריה מודרנית ועתיקה בקולג' המסוני בלה-גראנג', קנטקי, (The Masonic College in La Grange, Kentucky) וזכה בו להערכה רבה, הן מצד התלמידים והן מצד ההנהלה והמורים. באותה השנה נשרף ביתו, כנראה על ידי לוחמי גרילה, בשל תמיכתו במדינות האיחוד. מוריס מעולם לא החזיק עבדים והיה מיודד עם משפחות שחורים רבות. בשריפה זו אבדו רבים מספריו המסונים, המדליות ואותות הכבוד הרבים שקיבל.
ב-1862 עברה המשפחה לביתה החדש המשמש כיום כאתר הנצחה למוריס המתוחזק בידי האיסטרן סטאר ומשמש גם כמוקד עליה שנתי לרגל לחברי המסדר.
ב-1868 מימש מוריס את אחת מתשוקותיו הגדולות, לבקר בארץ הקודש, מקום הולדתו של ישו, ובפברואר הפליג לאזור, אליו הגיע באוגוסט של אותה שנה וביקר בדמשק, יפו וירושלים. ב-1878 ביקר בשנית ופרסם מספר ספרים נוספים על הבנייה החופשית.
האירוע הגדול בחייו של מוריס היה הכתרתו בהיכל המסוני בניו יורק ב-17 בדצמבר 1884 על ידי אחיו לנוסח הסקוטי כמשורר החצר של הבנייה החופשית בשל השיר שהוזכר קודם אף כי כתב יותר מ-300 שירים. באירוע נכחו מכובדים רבים. תואר זה ניתן קודם לכן רק למשורר רוברט בארנס הסקוטי. לאחר הטקס כתב מוריס חיבור בשם "הודעה מן הקבר" ומסר אותה למזכיר של הלשכה הגדולה של קנטקי וביקש שתוקרא באספה הראשונה לאחר מותו. בין השאר כתב שם: "הם לא מתים אלו המשאירים חותמם על כמה דפים נצחיים, הם עוברים מן העולם, אך עמל ידיהם חי מדור לדור".
כשמת מוריס הודעות תנחומים הגיעו מכל קצוות העולם. כאשר החלה ההרשמה להקמת אנדרטה לזכרו התרומה הראשונה הגיעה מלשכת רויאל סולומון לודג' מס' 1 שאותה הקים בירושלים. אנדרטת שיש הוקמה לזכרו בבית הקברות בלהגראנג' קנטקי הנושאת את סמלי המסרים המסונים והאיסטרן סטאר אליהם השתייך.
בזמן מותו היה מוריס חבר במועצת זקני הכנסייה הפרסבטירית, חבר לשכת כוח Fortitude מס' 47 בלה גראנג', חבר ההיכל היורקי באמיננס (Eminence), קנטקי, וחבר המפקדה הטמפלרית מס' 1 בלואיוויל קנטקי.