stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נווה (מושב)

| --- | --- |
מאמינים בנגב
מרכז היישוב ובית הכנסת הזמני
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: אשכול
גובה ממוצע: ‎100 מטר
תאריך ייסוד: 2008
תנועה מיישבת: אמנה
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,323 תושבים
אוכלוסייה (הערכה): 550
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) נווה(למפת צפון הנגב רגילה) נווה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה31°09′45″N 34°20′02″E﻿ / ﻿31.1624511251868°N 34.3339176278568°E﻿ / 31.1624511251868; 34.3339176278568  heמפת היישובים של מועצה אזורית אשכול (in English: Eshkol Regional Council) באדום - נווה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 2 מתוך 10

היישוב נווה בראשיתו, 2010
נווה (נָוֶה) הוא מושב דתי לאומי בחבל שלום. היישוב הוקם ב-2008 בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות על ידי משפחות מהיישוב המפונה בני עצמון (עצמונה) ומשפחות נוספות מרחבי הארץ שהצטרפו אליהן.
הקמה

לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת תשס"ה (2005), הועברו למושב יתד כשליש מתושבי היישוב עצמונה מגוש קטיף כמקום מעבר זמני עד בניית יישוב עצמאי.
המתיישבים החליטו להקים את יישובם בחולות חלוצה מתוך רעיון הפרחת השממה, וכן עקב סמיכות האזור לשטחים החקלאיים המעובדים של המשק השיתופי.
המשפחות עברו מיתד לנווה החל מסתיו תש"ע-תשע"א (2010) ועד סוף קיץ תשע"א (2011). ביישוב מתגוררות כ-150 משפחות נכון לשנת תשפ"ג (2023).
חינוך

המכינה הקדם-צבאית עצם, אשר לאחר תוכנית ההתנתקות עברה עם התושבים מעצמונה ליתד, עברה באפריל 2011 לאתר זמני בנווה. בדצמבר 2011 נחנך הקמפוס החדש והקבוע של המכינה ביישוב. הקמפוס נבנה מכספי פיצויים ומתרומות נוספות.
בנוסף למכינה פועלים ביישוב גם "ישיבה תיכונית נווה", "אולפנת חלוצה", תלמוד תורה לבנים, בית ספר לבנות, גנים ופעוטון.
באלול תשע"ח הוקמה ביישוב הישיבה הגבוהה ישיבת ממדבר מתנה בראשות הרב מרדכי (מוטי) הס רב היישוב. בשנת תשפ"א עברה ליישוב ישיבת חלוצי דרור. לקראת שנת תשפ"ד הוקמה ביישוב ישיבת אור חדש בראשות הרב יוסף וייסברט.
תעסוקה

תושבי היישוב עוסקים בעיקר בחינוך ובחקלאות. היישוב הקים, בשותפות עם היישובים בני נצרים, דקל ואוהד, פרויקט אנרגיה סולארית שהוא בין הגדולים במדינה, המשתרע על שטח של 1,000 דונם וכולל שדה סולארי המתקדם מסוגו.
בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם  התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים.
בבעלות היישוב שדה סולארי (בשותפות),
תעסוקה > חקלאות ישובית

עיקר החקלאות של המושב שייכת לאגודה שיתופית בה חברים תושבי היישוב שעומדים בתנאים מסוימים.
בבעלות היישוב חממות לגידול ירקות עלים ללא חרקים, חממות לגידול אננס גידולי שדה, מטעים (לימון ואבוקדו), רפת (בשותפות), לולים (בשותפות) וחברת בניה.
דת

אופיו הדתי של היישוב ברובו הוא תורני לאומי. רוב תושבי היישוב משתייכים לזרם ישיבות הקו בראשות הרב צבי טאו. רב היישוב הוא הרב מרדכי הס, שהוא גם ראש הישיבה הגבוהה ביישוב. ביישוב מתגורר הרב רפי פרץ שר החינוך לשעבר.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  תקנה 12(ב) לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964
| יישובים שהוקמו או הורחבו עבור שיכון מפוני תוכנית ההתנתקות |
| --- | --- | --- |
| יישובים חדשים | באר גנים • בני דקלים • בני נצרים • גני טל • כרמי קטיף • נווה • נטע • נצר חזני • שבי דרום • ניצן ב' |  |
| יישובים שהורחבו | אבני איתן • בוסתן הגליל • בית חגי • בת הדר • טנא עומרים • יד בנימין • יד חנה • כרמיה • מבקיעים • משכיות • נווה ים • ניצן • פלמחים • שוקדה • תלמי יפה |  |
| שכונות חדשות | שכונת הנשיא הרצוג באשקלון • שכונת נצר אריאל באריאל |  |
| יישוב שאוכלס מחדש | שומריה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588155105171  LCCN: no2012145612  VIAF: 291751076   WorldCat (עם VIAF): 291751076
טקסארקנה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארקנסו ארקנסו
 מחוז:  מחוז מילר
 על שם:  טקסרקנה 
 שטח:  108.301528 קמ"ר
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  29,387 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  33°25′59″N 94°01′14″W﻿ / ﻿33.433055555556°N 94.020555555556°W﻿ / 33.433055555556; -94.020555555556 
 אזור זמן:  שעון מרכז ארצות הברית
 http://arkansas.txkusa.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה טקסארקנה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה טקסארקנה(למפת ארקנסו רגילה) ליטל רוק פורט סמית' פאייטוויל ספרינגדייל ג'ונסבורו קונוויי רוג'רס פיין בלאף טקסס א ו ק ל ה ו מ ה  מיזורי טנסי מיסיסיפי לואיזיאנהטקסארקנה(למפת ארקנסו מוגדלת) ליטל רוק פורט סמית' פאייטוויל ספרינגדייל ג'ונסבורו קונוויי רוג'רס פיין בלאף טקסס א ו ק ל ה ו מ ה  מיזורי טנסי מיסיסיפי לואיזיאנהטקסארקנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טקסארקנה (באנגלית: Texarkana) היא עיר הבירה של מחוז מילר (אנ') שבארקנסו. העיר נמצאת בגבול הדרום-מערבי של ארקנסו ולמעשה חלקה המערבי של העיר נמצא מעבר לגבול, בטקסס.
העיר הוקמה בצומת מסילת רכבת ב-8 בדצמבר 1873 והיא העיר המרכזית במטרופולין טקסארקנה (אנ'), שנושא את שמה של העיר.
היסטוריה

מחוז מילר הוקם ב-1820 בטריטוריית ארקנסו והוא נקרא לכבוד הגנרל ג'יימס מילר שהיה המושל הטריטוריאלי הראשון של ארקנסו והיה גנרל במהלך מלחמת 1812. מחוז מילר הוקם חרף העובדה שהייתה חוסר ודאות באשר לקו הגבול של המחוז האמריקאי לבין הגבול המקסיקני (באותם ימים טקסס הייתה חלק ממקסיקו), כתוצאה מכך המתיישבים במקום טענו כי בארקנסו גובים מיסים על אדמות שעלולות להיות מוחזקות בידי מקסיקו, אם לא די בכך תושבים רבים באזור התמרמרו על מה שהם ראו כדיכוי של הטקסטנים האירופאים-אמריקאים על ידי המקסיקנים הכריזו בגלוי על נאמנות לטקסנים.
לאחר שרפובליקת טקסס קיבלה עצמאות, המתחים באזור גברו וב-1837 הציע המושל ג'יימס סווייר קונוויי כי "התרופה הקלה והיעילה ביותר היא ביטול מחוז מילר לאזור פטריוטי יותר", ואכן המחוז פורק ואדמתו הפכה לחלק ממאחוז לאפייט, גם הוא בארקנסו.
ב-1873 נמכרו מגרשי עיירה בטקסרקנה, ארקנסו, בצומת שחיברה בין שתי מסילות רכבת, מה שגרם לאזור להתפתח במהרה ולהפוך למרכז סחר אזורי. בשנה שלאחר מכן, ביוני 1874 נוסדה עיר בטקסס בשם "טקסארקנה" (אנ') בסמוך לגבול עם ארקנסו.
עוד באותה שנה, הוקם מחדש מחור מילר אך מאמציה של העיר הצעירה בארקנסו, טקסארקנה להתאגד לא מומשו עד אוקטובר 1880, כמעט שבע שנים לאחר הקמת של העיר התאומה במקסיקו. שתי הערים בדרך כלל מכירות בתאריך התאגדות העיר ב-8 בדצמבר 1873.
הערות שוליים

↑  "Texarkana Chamber of Commerce". Texarkana.org. אורכב מ-המקור ב-5 באפריל 2015. נבדק ב-7 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564476405171  ISNI: 0000 0004 0392 5033  LCCN: n81138938  MusicBrainz: 0b394a15-462b-43a2-8b42-cc22902ef846  VIAF: 145431267   WorldCat (עם VIAF): 145431267
מיסטר ביג (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1988–2002, 2009–2024
 סוגה:  הארד רוק 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ 
 www.mrbigsite.com
 חברים
 אריק מרטין פול גילברט בילי שיהאן פט טורפי ריצ'י קוטזן 
 
מר ביג היא להקת-על אמריקאית שמנגנת רוק כבד. הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס, שבקליפורניה, בשנת 1988. חברי הלהקה המקורית היו אריק מרטין (סולן), פול גילברט (גיטרה), בילי שיהאן (גיטרה בס), ופט טרופי (תופים וכלי הקשה). השירים שלהם מסומנים לעיתים קרובות על ידי שירה חזקה והרמוניות קוליות. הלהיטים שלהם כוללים את השיר "To Be with You" (אנ') (מספר אחד ב -15 מדינות ב -1992) ו"Just Take My Heart". שם הלהקה לקוח מהשיר Eponymous של להקת פריי (אנ').
מר ביג נשארו פעילים ופופולריים במשך יותר משני עשורים, למרות סכסוכים פנימיים ושינוי מגמות המוזיקה. הם התפרקו בשנת 2002, אך לאחר בקשות של מעריצי הלהקה, הם התאחדו בשנת 2009; סיבוב ההופעות הראשון שלהם לאחר האיחוד היה ביפן, יוני 2009. מר ביג הוציאו תשעה אלבומי אולפן.
היסטוריה > אלבום התהוות והבכורה (1988 – 1990)

אחרי שהבסיסט בילי שיהאן עזב את הלהקה גיבוי של דייוויד לי רות (אנ') בשנת 1988, הוא החל להרכיב להקה חדשה בעזרתו של מייק וורניי מחברת שרפנל רקורדס (אנ'). הוא גייס את אריק מרטין, את הגיטריסט גילברט ואת המתופף טורפיי. גילברט כבר היה גיטריסט מכובד ששחרר שני אלבומים עם הלהקה שלו לוס אנג'לס רייסר איקס (אנ'). טורפיי הקליט שירים עם מספר אמנים ביניהם אימפליטירי, סטן בוש, בלינדה קרלייל, טד נוג'נט, הקנאק וג'ף פאריס (ששיתף עם הלהקה פעולה עם הלהקה בכתיבת שירים).
הלהקה שכרה את שירותיו של וואלטר הרברט (אנ') כמנהל להקה.
בשנת 1989, הם חתמו עם אטלנטיק רקורדס והוציאו את אלבום הבכורה שלהם, מר. ביג (אנ'), באותה שנה. האלבום לא זכה בהצלחה רבה בארצות הברית, אבל זכה להצלחה רבה ביפן.
היסטוריה > פריצת הלהקה וגובה התהילה (1991 – 1998)

ביוני 1990, הלהקה הופיעה באמריקה כמופע הפתיחה בסיבוב ההופעות של להקת ראש. באוגוסט 1990, שני שירים, "Strike Like Lightning" ו- "Shadows", בביצוע הלהקה, יצאו באופן בלעדי בפסקול של סרט הפעולה "Navy SEALs" (אנ').
האלבום השני של מר ביג, שיצא בשנת 1991 Lean Into It (אנ'), היה פריצת הדרך הגדולה של הלהקה, באלבום יצאו שלושה סינגלים, "To Be with You" (השיר היה במקום הראשון ב-15 מדינות) ו "Just Take My Heart" והשיר Green-Tinted Sixties Mind (אנ').
מר. ביג סיירו בבריטניה באפריל ומאי 1991, ושוב בשנת 1992, בצאת האלבום החי, Mr. Big Live (אנ'). כמו כן הופיעו בתור מופע חימום ללהקת אירוסמית' באצטדיון וומבלי בלונדון.
בשנת 1993, קאבר הלהקה לשיר של "Wild World" של קאט סטיבנס, מתוך האלבום השלישי שלהם, Bump Ahead (אנ'), הגיע למקום 27 במצעד בילבורד הוט 100.
הלהקה הוציאה את האלבום Hey Man (אנ') ב -1996. השיר "Take Cover" נכלל בפסקול סדרת האנימציה "מגה מן".
הפופולריות של הלהקה נראתה ביפן וברוב מדינות אסיה. הם המשיכו להופיע בשוק האסייתי, וכתוצאה מכך הלהקה שחררה מספר גרסאות של אלבומים חיים עבור השוק היפני.
Live At Budokan (אנ') היה אלבום שיועד לשוק היפני בלבד ועם פרסום האלבום, חברי הלהקה החלו להתרכז בפרויקטים אחרים; הלהקה נפרדה זמנית ב -1997.
היסטוריה > שינוי בהרכב הלהקה ופירוקה (1999 – 2002)

גילברט עזב את הלהקה ב -1999 וריצ'י קוטזן החליף אותו כנגן גיטרה, הלהקה בהרכבה החדש הוציא שני אלבומי אולפן: Get Over It (אנ') בשנת 1999 ואת האלבום Actual Size (אנ') בשנת 2001.
הלהקה ערכה סיבוב הופעות של עשרים יום ביפן. בערב ראש השנה האזרחית 1999 הופיעו מר. ביג עם להקת אירוסמית' באוסקה. האלבום Get Over It יצא בארצות הברית במרץ 2000.
הוקלטו סרטונים עבור שני שירים מהאלבום "Get Over It": עבור השירים "Electrified" ו"Superfantastic", אך הם מעולם לא פורסמו כיוון שהבמאי טען לזכויות יוצרים על קטעי הווידאו.
בשנת 2001, מר ביג הוציאו את האלבום Actual Size באסיה. האלבום הצליח במצעד השירים. הסינגל הראשון, "Shine", שימש כשיר נושא בסוף פרק עבור אנימה סדרת הלסינג .
עם זאת, נוצר מתח בין שיהאן לבין חברים אחרים כאשר שיהאן יצא לסיבוב הופעות עם סטיב ואי. מרטין, קוטזן וטורפי החליטו לכתוב שירים בלי שיהאן, שקיבל רק קרדיט על שני שירים באלבום "Actual Size". מרטין והאחרים היו מוטרדים גם ביחס של שיהאן במהלך ההקלטה של וידאו "Shine". מרטין וטרופי החליט לפטר את שיהאן מהלהקה. כאשר קוטזן שמע על ההחלטה, הוא גרם לכך ששיאהן יחזור ללהקה בתנאי שזה יהיה סיבוב ההופעות האחרון שלהם ובסופו של דבר הלהקה התפרקה, בשנת 2002.
היסטוריה > איחוד ואלבום חדש (2009 – 2013)

ב -13 במאי 2008, הלהקה התאחדה להופעה חד פעמי, בהופעתם של פאול טורברט, פאט טורפי, ריצ'י קוטזן ובילי שיהאן.
ב -1 בפברואר 2009, יצאה הודעה מחברי הלהקה על איחוד הלהקה כדי לחגוג את יום השנה העשרים של אלבום הבכורה שלהם. סיבוב ההופעות העולמי של הלהקה החל ביוני. הלהקה הופיעה בעשרה מקומות, ביניהם יפן ובטאלין שבאסטוניה.
וורנר מיוזיק ביפן הוציאה עותקים מחודשים של ארבעת אלבומי האולפן שלהם, כמו גם את הלהיטים המפורסמים שלהם באודיו ובוודיאו. ישנם שני שירי אולפן בונוס באלבום, המסלול החדש "Next Time Around", וכן כיסוי של "Hold Your Head Up" של ארג'נט.
הלהקה סיירה בהודו באוקטובר 2009 במסגרת הופעת האיחוד שלה, והופיעה מול קהל גדול בבנגלור, דימאפור ושונג.
בספטמבר 2010, הלהקה הקליטה את האלבום השביעי עם המפיק קווין שירלי באולפן לוס אנג'לס. האלבום יצא ביפן ב -15 בדצמבר 2010, באירופה ב -21 בינואר 2011 ובארצות הברית בפברואר 2011. ...What If (אנ') הוא האלבום הראשון שלהם שכלל חומר חדש אחרי כמעט 10 שנים. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כדי לתמוך בהוצאות האלבום. סיבוב ההופעות התחיל בהוליווד, קליפורניה, ב-2 באפריל 2011, והסתיים בפסטיבל הרוקוט באיסטנבול, טורקיה. באוקטובר 2011. הלהקה הופיעה גם בפסטיבל דאונלואד (אנ') ביוני 2011.
כחלק מפרסום האלבום, הלהקה הפיקה סרטון לשיר "Undertow". בבימויים של וינסטנט קורדרו ופרננדו קורדרו.
ב -10 במאי 2011, הופיעה הלהקה במנילה, הפיליפינים. הם ביצעו את רוב השירים מהאלבום Lean" "Into It, והציג כמה שירים מהאלבום "...What If". בנוסף הלהקה הופיעה גם בריטניה ואירופה, עם גילברט ושיהאן שביצעו את מרבית הסולואים בהופעות.
בחודש יולי 2011, הלהיט "Colorado Bulldog" מהאלבום "Bump Ahead",
שימש כשיר נושא עבור הפרק הראשון של סדרת האנימה Kami-sama no Memo-chō (אנ').
היסטוריה > קריירה מתמשכת ומוות של פאט טורפיי (2014 - 2018)

מר ביג הוציאו את אלבום האולפן השמיני שלהם ...The Stories We Could Tell (אנ') ב-30 בספטמבר 2014 באמצעות Frontiers Records. הוא הופק על ידי פאט רגן, שהפיק את האלבום.
פט טורפיי, שאובחן עם מחלת פרקינסון, השתמש במעבד תופים בעבודתו על האלבום. הלהקה אישרה כי טרופי ימלא את סיבוב ההופעות הבא בעולם, ויופיע לצד המתופף מאט סטאר, שגם הוא הופיע בעבר עם אייס פריהלי (אנ') וג'ו לין טרנר (אנ').
האלבום האחרון של הלהקה, Defying Gravity (אנ'), הוקלט בלוס אנג'לס תוך שישה ימים, ויצא ב -21 ביולי 2017. מאט סטאר הקליט את מסלולי התופים, ואילו פאט טורפי פעל כ"מפיק תופים".
ב -7 בפברואר 2018 מת המתופף פאט טורפי מסיבוכי מחלת פרקינסון בגיל 64. המופע האחרון שלו התקיים בוולברהמפטון ב -23 בנובמבר 2017.
תערוכת זיכרון התקיימה ב -23 במאי 2018 בקניון בגבעת אגורה, קליפורניה, עם חבר הלהקה לשעבר ריצ'י קוטזן כאורח מיוחד.
היסטוריה > האלבום הקרוב ופירוק מתוכנן (2019 – ?)

באוקטובר 2018, אריק מרטין אמר בריאיון עם Friday NI Rocks כי הלהקה נמצאת בתהליכי תכנון האלבום הבא שלהם. "אני מהסוג שלאחרונה אוסף את כולם לשיחות ועדה ודואר אלקטרוני ומדברים על מה שאנחנו רוצים לעשות. אני רוצה לבלות יותר משישה ימים על זה, כמו שעשינו עם האלבום Defying Gravity. אני רוצה להיות מוכן קצת יותר. אני רוצה לעשות תקליט חדש, ואני רוצה שגם כמה מתופפים שונים יעבדו עליו, כאלה שפאט באמת אהב, כמו מייק פורטנוי (תיאטרון החלומות, בני אפולו) או דייוויד לי רות, ריי לוזיאר מלהקת קורן - אני באמת אוהב את הנגינה שלו. רק להשיג כמה מתופפים כדי לכתוב שיר לזכרו של לפאט טורפי". הזמר המשיך ואמר כי לא ברור אם הם יתעדו מיני-אלבום חדש או אלבום באורך מלא. "זה תלוי בשירים. אם יש לנו רק שישה שירים, אז יש מיני-אלבום שלך, אבל אם יש לנו יותר, אז יהיה לנו אלבום. יש לנו רק חלון הזדמנויות קטן, מפני שפול נמצא על הכביש במשך רוב ימות השנה, ואז אולי תהיה לנו הזדמנות קטנה בפברואר ליצור משהו. אבל אנחנו הולכים לעשות סיבוב הופעות ביוני וביולי ואז נחזור הביתה לכמה שבועות ואז ננסה לעשות כמה שיותר תוך שלושה או ארבעה חודשים". לדברי מרטין, ברגע שהלהקה תסתיים עם ההתחייבויות שלה לסיבוב ההופעות של שנת 2019, הלהקה תתפרק: "כן, זה המהלך האחרון - זהו זה. זה מרגיש קצת לא נוח להמשיך בלי פאט טורפיי."
חברים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  חברי הלהקה: אריק מרטין – סולן (1988–2002, 2009–הווה)  בילי שייאהן – בס, ליווי (1988–2002, 2009–הווה)  פול גילברט – גיטרות, ליווי (1988–1999, 2009–הווה) |  חברי להקה בעבר: ריצ'י קוטזן – גיטרות, שירה (1999–2002)  פט טרופי – תופים, ליווי (1988–2002, 2009–2018; מותו) חברים נוספים: מאט סטאר – תופים וליווי (2014–הווה) |
דיסקוגרפיה

(Mr. Big (1989
(Lean into It (1991
(Bump Ahead (1993
(Hey Man (1996
(Get Over It (2000
(Actual Size (2001
(What If... (2011
(The Stories We Could Tell... (2014
(Defying Gravity (2017
הערות שוליים

↑  ""Paul Explains the Reunion" Musicradar Interview with Paul Gilbert, April 2009". Musicradar.com. 2009-04-02. נבדק ב-2019-03-26.
↑  /"Big Music Geek Interview with Billy Sheehan, April 2009". Bigmusicgeek.com. נבדק ב-2019-03-26.
↑  "the Soundtrack INFO project (movie soundtracks)". Soundtrackinfo.com. נבדק ב-2011-08-09.
↑  "MR. BIG: New Album Details Revealed – Nov. 17, 2010". Roadrunnerrecords.com. אורכב מ-המקור ב-2011-02-25. נבדק ב-2019-03-26.
↑  "Home". Eric martin. נבדק ב-2019-03-26.
↑  "MR. BIG - Undertow (Official HD Music Video)". YouTube. 2010-11-28. נבדק ב-2019-03-26.
↑  "MR. BIG – Defying 2017 (July 2017) - Features / Interviews @ Metal Forces Magazine". www.metalforcesmagazine.com. נבדק ב-2019-03-26.
↑  Srl, Frontiers Music. "Frontiers Music Srl - Record Label". Frontiers Music Srl. נבדק ב-2019-03-26.
↑  "PAUL GILBERT Talks New MR. BIG Album, Guitar Improvisation And PAT TORPEY". 2019-03-26.
↑  Aniftos, Rania (2019-03-26). "Pat Torpey, Mr. Big Drummer & Founding Member, Dies at 64". Billboard.com. נבדק ב-2018-02-09.
↑  Martin Kielty, Mr. Big Announce Pat Torpey Tribute Show, Ultimate Classic Rock, ‏2019-03-26 (באנגלית)
↑  Blabbermouth, MR. BIG To Record One Final Album Or EP Before Calling It Quits, BLABBERMOUTH.NET, ‏2019-03-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400416905171  GND: 5230391-3  ISNI: 0000 0001 2324 5957  LCCN: n91057577  MusicBrainz: bd1180c4-4252-461f-94dc-543906c02522  NKC: xx0011541  VIAF: 142058180   WorldCat (עם VIAF): 142058180 
בילי שיהאן ואריק מרטין מופיעים ב-2016.
נרי קרדוסו

נרי ראול קרדוסו (בספרדית: Neri Raúl Cardozo; נולד ב-8 באוגוסט 1986 בגודוי קרוז, מחוז מנדוזה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.
קריירה > בוקה ג'וניורס

קרדוסו ערך את הופעת הבכורה ב-16 בפברואר 2004, במשחק מול חימנסיה לה פלאטה כשהוא בסך הכול בן 17. בעונתו הראשונה סיים עם 4 שערים, ולמרות גילו הצעיר השתלב במהרה בהרכב הקבוצה תוך כדי שהוא סוחט מחמאות מאנשי מקצוע בארגנטינה. יחד עם בוקה זכה קרדוסו בשתי אליפויות (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006), שני גביעי סוד-אמריקנה (2004, 2005) ובשני גביעי רה-קופה סוד-אמריקנה (2005, 2006).
קריירה > נבחרת ארגנטינה

קרדוסו היה שותף לזכיית הנבחרת הצעירה של ארגנטינה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2005, יחד עם ליונל מסי וסרחיו אגוארו.
הוא זומן על ידי מאמן הנבחרת אלפיו באסילה לסגל נבחרת ארגנטינה המורכבת משחקני הליגה המקומית המתכוננת לקופה אמריקה שייערך בקיץ בוונצואלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק הידידות מול צ'ילה ב- 18 באפריל 2007.
תארים > בוקה ג'וניורס

אליפות ארגנטינה - 2 (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006)
גביע ליברטדורס - 1 (2007)
גביע סוד אמריקנה - 2 (2004, 2005)
גביע רה-קופה סוד אמריקנה - 2 (2005, 2006)
תארים > נבחרת ארגנטינה

גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 1 (2005)
וילהלם רפקה

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1899 Schwarmstedt, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בפברואר 1966 (בגיל 66) ז'נבה, שווייץ 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Cologny 
 השכלה:  אוניברסיטת מרבורג 
 מעסיק:  אוניברסיטת מרבורג, אוניברסיטת איסטנבול, המכון ללימודים בינלאומיים מתקדמים, אוניברסיטת פרידריך שילר, אוניברסיטת ז'נבה 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
וילהלם רפקה (בלועזית: Wilhelm Röpke,‏ 10 באוקטובר 1899 – 12 בפברואר 1966) היה כלכלן והיסטוריון בעל דעות המקורבות לאסכולה האוסטרית ומאבות הנס הכלכלי של גרמניה אחרי מלחמת העולם השנייה.
חייו

רפקה נולד בכפר שווארמשטט ליד האנובר שבגרמניה, בן לרופא פרוטסטנטי. רפקה שירת בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה והזעזוע שחווה בעקבות אכזריותה הותיר בו חותם עמוק לכל ימי חייו. ברוח התקופה, האשים רופקה תחילה את האימפריאליזם הקפיטליסטי במלחמה, ובעקבות זאת נמשך לסוציאליזם. הוא שינה את דעתו אחרי שקרא את "אומה, מדינה וכלכלה" של לודוויג פון מיזס שנכתב בשנת 1919, בו ראה "תשובה גואלת לשאלות הרבות שעינו צעיר שחזר זה עתה מהחפירות." מיזס, אמר "חיסן אותי מפני נגיף הסוציאליזם, עמו שבנו רובנו משדות הקטל".
רפקה פנה ללימודי כלכלה וסוציולוגיה באוניברסיטת מרבורג וקיבל את תואר הדוקטור שלו בשנת 1922. שנה מאוחר יותר נישא לאוה פינקה ועמה גידל שלושה ילדים. משרתו האקדמית הראשונה הייתה ביינה בשנת 1924, שם הפך לפרופסור במשרה מלאה בשנת 1929.
עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה בשנת 1933 עזב רפקה את המדינה ועבר לכהן כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת איסטנבול ומשנת 1937 כיהן כפרופסור במכון ללימודים בינלאומיים בז'נבה שבשווייץ, שם כיהן לצידו של מיזס. רופקה דחה מספר הצעות בזמן המלחמה לעבור להרצות בארצות הברית והמשיך לכהן במכון עד מותו. בשנת 1947 היה רופקה ממכונני המפגש הבינלאומי של היסטוריונים, פילוסופים, כלכלנים ועיתונאים תומכי החירות, אגודת מונט פלרין.
מפגשי האגודה אפשרו לרופקה לפגוש ולהשפיע על חשיבתו של לודוויג ארהרד, שר הכלכלה והכספים של מערב גרמניה. השפעה זו מצאה ביטוי חשוב במדיניות שכונן ארהרד בגרמניה אחרי מלחמת העולם השנייה ושכונתה "הנס הכלכלי הגרמני". רופקה גם שימש בשנות החמישים יועץ כלכלי לממשלת מערב-גרמניה והיה אחד הבולטים בקבוצה של כלכלנים גרמנים שצידדו בשילוב שוק חופשי עם מדיניות ממשלתית תומכת רווחה, שכונו אורדו-ליברלים ומטרתם הייתה לבנות כלכלת שוק חברתית(אנ').
הגותו > פשיזם

בשנת 1931 פרסם רפקה, בשם בדוי, ניתוח שמחה על השימוש שעשו אינטלקטואלים אנטי-קפיטליסטים בשפל העולמי כדי לפלס את הדרך לנציונל-סוציאליזם. לטענתו, מחאתם של האנטי-קפיטליסטים לא הייתה נגד קפיטליזם של השוק החופשי (אותו כינה "כלכלת שוק", כדי להימנע מבלבול במונחים) אלא נגד קורפורטיזם-מדינתי שבו יש התערבות מדינה וברית בין עסקים לממשלה. הפתרון שמציעים האנטי-קפיטליסטים, גרס, הוא אבסורד, מכיוון שכדי להתמודד עם בעיית התערבות המדינה הם מציעים להגבירה, דבר ש"יסרס" עוד יותר את הכלכלה. הדבר דומה, כתב רופקה "למי ששופך חול אל תוך מנוע ולאחר מכן מקווה להתניעו באמצעות שפיכת עוד חול."
הפשיזם, גרס רפקה, אינו "דרך שלישית" בין כלכלת שוק לקומוניזם אלא אחיינו של הסוציאליזם, כי לשניהם משותף הפגם המוסרי העמוק של התעלמות מהפרט כיחידה חברתית חיונית והאלהת המדינה ככל יכולה.
לדאבונו, התגשם חששו מפני עליית הנאצים לשלטון שנתיים לאחר מכן. זמן קצר אחרי כן, הוציא מאמר בשם "קיצו של עידן?" בו התריע מפני סכנות המשטר החדש. לפי רפקה, היה הנאציזם התקפה כנגד "הגיון, חירות ואנושיות" שהם ליבת הרעיון הליברלי והציוויליזציה המערבית.
הנאציזם והפשיזם, טען, הם שקיעה ל"ברבריות אנטי-ליברלית" המבוססת על "עבדותיות" וגעגועים לעבדות למדינה-האל; אי-רציונליות המתבטאת באימוץ רעיונות דם ואדמה ב"סערה של רגשות הרסניים ופרועים"; ו"ברוטליזם" שבו משוחררת החיה שבאדם, כאשר כל אמצעי בלתי-מוסרי ואלים מוצדק בגלל קדושת המטרה הפוליטית." זמן קצר אחרי פרסום המאמר פוטר רפקה ממשרתו ונאלץ לעזוב את גרמניה.
הגותו > מחזור העסקים

בשנת 1936 כתב רפקה את "משברים ומחזורים" שעסק בשפל הכלכלי, סיבותיו והארוכה לו. בעקבות כלכלני האסכולה האוסטרית כמו מיזס, בהם-באוורק, האייק ושטריגל טען רפקה כי השפל הראשוני נבע מהרחבת אשראי מצד הבנק הפדרלי שהביאה לשינוי בנפח ההשקעות לטווח ארוך.
בספרו "הכלכלה בחברה חופשית" משנת 1937 טען כי השקעת-יתר מביאה בסופו של דבר למשבר היא תוצר של שינוי בצריכה הנובע מהתערבות המדינה בשוקי האשראי המטה הכרעות השקעה. מצב כזה של השקעת יתר של הון יכול להתקיים גם בכלכלה מתוכננת ולכן הסוציאליזם לא יהיה חסין משפל כלכלי. למעשה, הוא יהיה פגיע יותר, משום שבמדינה סוציאליסטית הפעלת כוח מצד המדינה עוד תגדיל את העיוות הקיים בהשקעות ובנוסף, תיעדר אפשרות לחסל השקעות כושלות.
רפקה סבר בתחילה כי ניתן בהחלט להשתמש בהרחבת אשראי כצעד הכרחי להוציא כלכלה משפל עמוק. רפקה טען כי במצב הייחודי של השפל הכלכלי בשנות השלושים היה צורך בהתערבות של המדינה ליצירת "רצפה" של הוצאה כללית שתמנע סבבים חוזרים ונשנים של "שפל שניוני" שבו יש שקיעה הולכת ומתגברת המזינה את עצמה.
גישה זו של רפקה דמתה במידה מסוימת למדיניות הקיינסיאנית ואף זכתה לשבחים מצד ג'ון מיינרד קיינס. מאוחר יותר הודה רפקה ביושר נדיר כי שגה כאן והפך לאחד ממבקריה החריפים של התורה הקיינסיאנית, בה ראה צעד מזיק של ייאוש. בביקורת שכתב בשנת 1952 על "דו"ח האומות המאוחדות על צעדים לאומיים ובינלאומיים לתעסוקה מלאה" הזהיר רפקה מכך ששימור שערי ריבית נמוכים (היינו, אשראי זול), כפי שממליצה הכלכלה הקיינסיאנית, יביא בסופו של דבר לאינפלציה כרונית והחתירה ל"תעסוקה מלאה" תוביל לסטגפלציה, תחזית שהתגשמה בארצות הברית בשנות השבעים.
רפקה גם הצביע על כך שהאינפלציה הכרונית עתידה לדחוק ממשלות לנסות לדכאה באמצעות אכיפת בקרות על מחירים ושירותים, דבר שיביא לכך שהמחירים לא ישקפו ערכים כלכליים ממשיים ובשוק יוצרו צווארי בקבוק רבים ואבטלה כרונית -- שני מאפיינים טיפוסיים של כלכלות מדינות באירופה של אחרי המלחמה.
רפקה ראה בכלכלה הקיינסיאנית סוג של "גנבה בחסות החוק". הבנק המרכזי מנפח את אספקת הכסף בשוק, כאשר כסף זה חודר לכלכלה תמיד דרך אותן ידיים. אנשים אלו הם הנהנים מרכישות במחירים המקוריים ועושרם, כביכול, גדל. אך ככל שהכסף ממשיך וזורם בתוך המערכת, אלו המקבלים אותו מאוחר יותר או כלל לא חייבים לשלם את מחיר גבוה יותר עבור אותה רכישה וסובלים מירידה בעושרם.
ביקורת חריפה יותר הטיח רפקה בקיינס בגלל התפישה המתמטית-מכנית שלו של הכלכלה. התעלמותו של קיינס מהפרט והתייחסותו אליו כיחידה חברתית המגיבה באופן אוטומטית, כמו גם התמקדותו בניהול הצברים כלכליים, הזינה את ההיבריס של כלכלנים מודרניים, המנסים להצדיק את תפקידם כשומרי הסף של הממלכה הכלכלית. לתפישתו של רופקה, גישה כזו גובלת ב"מדענות" (סיינטיזם) ומובילה לסוג של קולקטיביזם, שבו הממשלה משתמשת בכפייה כדי לגבות מפרטים מיסים למטרת "צמיחה כלכלית".