ירוחם ורהפטיג
ביוגרפיה

ורהפטיג נולד לשלמה יעקב ורבקה גרונה בעיירה פיעסק (בפולנית: Piaski, ברוסית:Пески) בנפת וולקוביסק שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). עד גיל עשר למד בעירו בתלמודי התורה המקומיים, ואז עבר לישיבה ששכנה בוולקוביסק. בשלב הזה רכש ירוחם הצעיר בקיאות בשני סדרים מתוך התלמוד הבבלי, סדר נשים וסדר נזיקין, והוא שאף להגיע לישיבה מרכזית ואיכותית יותר. קינאתו של אביו בילד שבתי יגל שאמר פלפול חריף, הביאה להסכמתו לשלוח את בנו, ירוחם, לישיבת טלז.
עם הגיעו למבחן הכניסה בישיבת טלז התרשמו ראשי הישיבה הבוחנים מבקיאותו של ורהפטיג, אך חשו מיד בהיעדר של העמקה, שיטתיות ויד מכוונת בלימודו. וכך מתאר זאת ורהפטיג עצמו: "...ברם, הבקיאות שלי לא עמדה לי כאשר נתבקשתי להוציא דין מדברי התוספות במסכת בבא קמא י' א' מכיוון שלא נוסיתי בכך, לא הצלחתי... ר' אליעזר (גורדון) ניסה אותי בשלישית על מנת לעמוד על הסתירה המפליאה בין הבקיאות שלי ובין העדר ידיעה לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא". כתוצאה מכך, כשהתקבל ללמוד בישיבה הוא לא נכנס ישר לכיתה החמישית, הכיתה הגבוהה ביותר בה השיעור נמסר על ידי ר' אליעזר גורדון, אלא לשלושה חודשים נשאר בכיתה הרביעית הנמוכה יותר אצל ר' שמעון שקופ ור' יוסף יהודה לייב בלוך. תוך זמן לא רב הפך ורהפטיג לתלמיד בולט בישיבה והתחבר לתלמידי חכמים מפורסמים לעתיד, בהם ר' אלחנן וסרמן ור' משה אביגדור עמיאל. על פי עדותו תקופת לימודיו בישיבת טלז חוללה בו התפתחות משמעותית ביכולת הלימוד וההעמקה שלו.
לאחר תקופת לימודיו בישיבת טלז עבר ורהפטיג לבריסק ללמוד בכולל מצומצם בן שמונה לעשרה לומדים תחת הנהגת ר' חיים מבריסק שנחשב ללמדן מבריק ולאחד מגדולי הדור. לר' חיים הייתה שיטה ייחודית על פיה הוא התכונן לשיעור היומי יחד עם התלמידים. חבריו ללימודים שם היו ר' שלמה פוליצ'ק, שנודע בכינויו "העילוי ממייצ'ט" וכן בני ר' חיים מבריסק: ר' משה סולובייצ'יק ור' יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

בכולל מצבם הכלכלי היה רע והגיע עד לפת לחם, אך ר' ירוחם ורהפטיג וחבריו ללימודים למדו באינטנסיביות רבה. סיפור על שקיעתם הרבה בלימוד בכולל בבריסק, כותב ר' ירוחם ורהפטיג בזכרונותיו: ”ערב אחד היינו שקועים בלימוד שלנו עד שלפתע התדפק על הדלת אורח בלתי קרוא. בתחילה חשבנו שזוהי משטרה, אולם נרגענו, לאחר שהזדהה כמשה סולובייצ'יק שבא לשתף אותנו בשמחה שהנה זה עתה תירץ כראוי איזה רמב"ם מוקשה... הדיון בינינו נמשך כמה שעות וכל אותה העת הקשיב לו ר' שלמה ("העילוי ממייצ'ט") מאחורי השמיכה אך לא התערב. כאשר יצא ר' משה מן החדר פנה אלי ר' שלמה והתריע כנגדי על שבסופו של דבר הסכמתי עם ר' משה, והפריך אחת לאחת את כל ההנחות ששימשו יסוד לתירוצו על הרמב"ם המוקשה.”
הישיבה האחרונה בה למד ורהפטיג הייתה ישיבת וולוז'ין, הסיבות בגללן הוא עבר לשם אינן ברורות, אך הוא למד שם שולחן ערוך אצל ר' רפאל שפירא, ראש הישיבה, שגם היה הראשון שהסמיך אותו לרבנות.
לאחר חתונתו עם רבקה מלכה (נפטרה בשנת ה'תשכ"ח, 1968), בתו של ר' יעקב זרח פיינשטיין, עבר ורהפטיג לנובהרדוק, בה שימש את ר' יחיאל מיכל אפשטיין מחבר ספר "ערוך השולחן" שהיה הפוסק הבולט בדורו והוסמך גם על ידו לרבנות. בעיר זו גם הכיר את בנו של ר' יחיאל מיכל אפשטיין - ר' ברוך אפשטיין מחבר ספר תורה תמימה. במקביל לכך, מסר ר' ירוחם ורהפטיג שיעורים בישיבת נובהרדוק, שהייתה בראשות ר' יוסף יוזל הורוביץ - "הסבא מנובהרדוק". בשלב מסוים הציע לו "הסבא מנובהרדוק" את ראשות הישיבה בתנאי שילך לאסוף את משכורתו שלו מתרומות. ר' ירוחם ורהפטיג דחה את ההצעה והעדיף להתמנות לרבה של העיירה קוזלושציזנה, ובתגובה בירך אותו ר' יוסף יוזל הורוביץ "שלא יצליח במסחר ושיחזור ליעודו כראש ישיבה".
בתפקידו כרב העיירה לא הספיק ר' ירוחם ורהפטיג להישאר זמן רב בעקבות סכסוך מקומי עם אדם אחר שחפץ ברבנות ולכן הוא עזב את המקום וחזר לעיר וולקוביסק (בה למד בצעירותו) שם החל לסחור בקמח תפוחי אדמה ובעצים. הוא הצליח יחסית במסחרו גם בעקבות כך שידע את השפה הרוסית, אך לקראת תחילת מלחמת העולם הראשונה חל משבר בעסקיו והוא חזר לחפש לו משרה רבנית. בתחילה חשב להתמנות לדיין בעיר פינסק ואכן ר' ברוך אפשטיין תמך בו, אך התייאש מכך בעקבות התנגדות חרדית שקמה נגדו בעיר למול דעותיו הציוניות יחסית.

התנגדות זו גרמה לעיכוב במינויו עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. במלחמה הצליח ורהפטיג להשיג למשפחתו דירה בוורשה, בה עברו את המלחמה. לאחר סיומה של המלחמה הוא נטש את הרבנות וחזר למסחר, הפעם בנדל"ן.