stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סידי פרג' חלימי
ביוגרפיה > אישיותו ופועלו

הרב חלימי היה איש ציבור מוערך ומסור, ששמר על קשר טוב עם כל חלקי הקהילה לגווניה, ללא כל קשר לדרגתם הדתית והרוחנית של העומדים מולו. כאדם כריזמטי, מסירותו לקהילה הייתה אין סופית. תרם רבות לגופי הקהילה, כדוגמת ארגוני צדקה, גמילות חסדים ותלמוד תורה. בתקופת מלחמת אלג'יריה, נתבקש לכהן כרבה הראשי של תוניסיה, אבל סירב בשל נאמנות ליהודי קונסטנטין.
ביוגרפיה > משפחתו

הרב חלימי נישא לטפחה ביטון (שכונתה במשפחה "מה טפחה") ב-9 במרץ 1898, ולזוג נולדו שמונה ילדים, שבע בנות - מרים, פאולין, צ'ורקיה, ג'ורג'ט, בלאנש, ג'ולי וסוזן ובן יחיד - רבי אבנר שלום, שהשתתף בהוצאה לאור של ספריו אביו וסבו. בתו מרים התגרשה מספר שנים לאחר נישואיה, ונפטרה בגיל צעיר. בנה, ג'ילבר מרדכי אשור נותר יתום בגיל 9, והרב חלימי ואשתו אימצו את הנכד וגידלו אותו בביתם. בתחילת שנות השישים הגיעו לצרפת אחרי עצמאות אלג'יריה, רובם לאזורי פריז ומרסיי. חלק מהנכדים והנינים עלו בהמשך מצרפת לישראל.
ספריו

בין הספרים שחיבר הרב חלימי:
לא אמות כי אחיה – פירושים על ההגדה של פסח.
אורות החיים – חידושים דרושים ואגדות על התורה, תהילים וש"ס.
יפאר ענוים – קונטרסים - ליקוט דרשות משותף עם רבי יצחק טוביאנה, רבי רפאל טוביאנה ואביו רבי אברהם חלימי.
בית הכנסת בטרנוגרוד

חזית בית הכנסת כפי שנראה כיום. הוסב לספרייה.
בית הכנסת במבט מהצד
חלונות בית הכנסת.
בית הכנסת בטרנוגרוד (בפולנית: Synagoga w Tarnogrodzie) הוא בית כנסת יהודי השוכן במבנה היסטורי מפואר עשוי לבנים, וממוקם ברחוב קושצ'ושקו בעיר טרנוגרוד שבפולין, בסמיכות קרובה לכיכר העיר המרכזית (הרינק). בית הכנסת הוקם בשנת 1686 ומאז שימש את יהודי טרנוגרוד במשך מאות שנים ואף שופץ בתחילת המאה ה-19, עד להשמדת יהודי המקום על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. המקום חולל על ידי הגרמנים אך שוקם לאחר מכן והיום משמש כספרייה וכמוזיאון.
מבט מהצד, ארבעה חלונות גבוהים ומעוטרים
היסטוריה > הקמת המבנה וראשית דרכו

המבנה הוקם בשנת 1686 מכוח זיכיון מיוחד שהעניק האציל מרצ'ין זמויסקי. בראשית המאה ה-19 עבר בית הכנסת שיפוץ יסודי, במהלכו נוספו לקיר המערבי חללים חדשים: בקומת הקרקע הותקן פרוזדור כניסה, ובקומה העליונה הוקמה עזרת הנשים.
היסטוריה > תקופת השואה והשיקום

במהלך מלחמת העולם השנייה חיללו הנאצים את בית הכנסת והסבו אותו לאורוות סוסים. בתקופה זו נהרסה גם התוספת החד-קומתית בצדו הצפוני של המבנה, אשר שימשה כעזרת נשים נוספת.
לאחר המלחמה שימש המבנה כמחסן. ב-26 במאי 1949 קרס חלק מבית הכנסת עקב מצבו הרעוע ונזילות בגג - מחצית מהגג, קיר אחד והתקרה קרסו פנימה, כשהחלק השני של הגג ויתר התקרות נותרו תלויים בקושי על הארובה. בעקבות האירוע, ומחשש להתמוטטות נוספת או הריסה בידי הרשויות המקומיות, שופץ המבנה במהירות על ידי הוועד המרכזי של יהודי פולין.
היסטוריה > שימור ושימוש מחודש

בין השנים 1985-1990 עבר המבנה שיפוץ מקיף והוסב לשימוש כספרייה ובית תרבות עירוני. כיום פועל במבנה גם המוזיאון האזורי להנצחה.
אדריכלות ועיצוב

בית הכנסת נבנה כמבנה אבן בסגנון בארוקי על תוכנית ריבועית. לאחר תוספת החללים בחלק המערבי, השתנתה תוכנית המבנה למלבנית, והחזיתות עוצבו מחדש בסגנון קלאסיציסטי. באולם התפילה המרכזי מצוי סוג מיוחד של תקרת קמרונות ("קמרון מפרשי") הנתמכת על ארבעה עמודים מסיביים, ביניהם ניצבה בעבר הבימה. בקיר המזרחי השתמר החלק העליון של מסגרת ארון הקודש העשויה סטוקו, ועליה שרידי ציורי קיר צבעוניים בדגמי צמחים ובעלי חיים.
הערות שוליים

↑  בית הכנסת בטורנוגרד, באתר השטעטעל הורטואלי (פולנית)
בית הכנסת
מחוזות גאנה

מבחינה מנהלית גאנה מחולקת ל-16 מחוזות ( region). המחוזות מחולקים לנפות. חלוקה זו אושרה במהלך משאל שנערך בשנת 2018.
מפת מחוזות גאנה
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח בקמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מחוז אחאפו | גואסו | Ahafo | 564,668 | 5,193 |
| 2 | מחוז אשנטי | קומזי | Ashanti | 5,440,463 | 24,389 |
| 3 | מחוז בונו | סונייני | Bono | 1,208,649 | 11,107 |
| 4 | מחוז בונו מזרח | טכימאן | Bono East | 1,203,400 | 23,257 |
| 5 | מחוז המרכז | קייפ קוסט | Central | 2,859,821 | 9,826 |
| 6 | מחוז המזרח | קופורידוא | Eastern | 2,925,653 | 19,323 |
| 7 | מחוז אקרה רבתי | אקרה | Greater Accra | 5,455,692 | 3,245 |
| 8 | מחוז הצפון | טמלה | Northern | 2,310,939 | 25,448 |
| 9 | מחוז  צפון מזחר | נלריגו | North East | 658,948 | 9,074 |
| 10 | מחוז  אוטי | דמבאי | Oti | 747,248 | 11,066 |
| 11 | מחוז סבאנה | דאמונגו | Savannah | 652,246 | 35,862 |
| 12 | מחוז מזרח עליון | בולגאטנגה | Upper East | 1,301,226 | 8,842 |
| 13 | מחוז המערב העליון | ווא | Upper West | 901,502 | 18,476 |
| 14 | מחוז וולטה | חו | Volta | 1,659,040 | 9,504 |
| 15 | מחוז המערב | סקונדי-טקורדי | Western | 2,060,585 | 13,847 |
| 16 | מחוז צפון מערבי | ויאבסו | Western North | 880,921 | 10,074 |
הערות שוליים

↑  https://www.graphic.com.gh/news/politics/confirmed-results-of-the-2018-referendum-on-new-regions.html
| חלוקה מנהלית של מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גבון • גאנה • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים[1] • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | סומלילנד • סהרה המערבית |  |
[1] חלק משטח המדינה נמצא באסיה
אברהם אבן טוואה

שו"ת רבי אברהם אבן טוואה
הרב אברהם אבן טוואה (סביב ה'ר"ל, 1470 - סביב ה'שט"ו, 1555) היה דיין, פוסק הלכה, ראש ישיבה, פייטן, ומנהיגה הרוחני של יהדות אלג'יר. מגדולי פוסקי אלג'יריה במאה השש עשרה. מחבר ספרי שו"ת.
קורות חייו

נולד לאביו רבי יעקב, למשפחה מחבל קטלוניה שבספרד. ככל הנראה בעת גירוש ספרד נדד עם משפחתו לאלג'יר. משפחתו התייחסה לרמב"ן ולרשב"ץ. החוקרים נוטים לקבוע כי רבי אברהם הוא נכדו של הרשב"ש.
רבי אברהם עמד בראשות הישיבה באלג'יר, ומתלמידיו ידועים הרשב"ץ השני, ובנו רבי צמח בר שלמה דוראן. בסוף המאה החמש העשרה התמנה לדיין באלג'יר. בימים נוראים היה נוהג להתפלל בבית הכנסת של השכונה הכללית בה שכנו ערבים ויהודים כאחד, שם שימש כשליח ציבור. התפרסם כפוסק ומשיב בהלכה בארצות צפון אפריקה, וקהילות ג'רבא ופאס היו מפנים אליו את שאלותיהם בהלכה.
נפטר באלג'יר סביב שנת ה'שט"ו.
קורות חייו > הנצחה

בעיר אלג'יר, יש בית כנסת עתיק על שמו. על פי המסורת, התיבה שבבית הכנסת הוכנה מעצי האוניה של גולי ספרד.
שיטתו בהלכה

ברבנותו, חיזק את מנהגי הקהילות, וסירב לבטל מנהגים. למשל, נשאל מאת מספר קהילות שנהגו להכשיר בשר בהמה על ידי בדיקת נפיחה, אם מותר להם להמשיך במנהגם. רבי אברהם השיב להם, שראוי להם להמשיך במנהגם, וביסס את מנהגם על פי הרמב"ם ורבנו תם. בכך, חלק על רבי יהודה כלץ השני מתלמסאן שסבר שיש להחמיר בזה. כמו כן התפלמס עם רבי יהודה חלאווה מפאס, אלא שלבסוף האחרון הודה לרבי אברהם כי מותר להמשיך במנהג ההיתר.
כמו כן חיזק את המנהג של רבים מצפון אפריקה, לפיו בשבת נוהגים על פי הכלל שאין בישול אחר בישול בלח, וביאר שכך נהגו עוד בספרד על פי דעתם של רבני המקום. התנגד מספר פעמים לרבנים שרצו להנהיג חומרות שלא היו מקובלות בעבר, וסבר כי הללו גורמים למחלוקת בישראל, ויש להם לחוש ליוהרא. הרב ביסס שישה כללים הקובעים מתי יש לשנות את המנהג הנוגד את ההלכה, ומתי ניתן להשאיר את המנהג על כנו.
כמו כן ערך ה'שלום' ואי המחלוקת תפס משקל רב בפסיקתו.
חיבוריו

שו"ת ספיר - 350 תשובות בהלכה כמנין 'ספיר'. לא נדפס.
שו"ת חוט המשולש - הטור השלישי - יש הסבורים כי מדובר בלקט קטן מתוך ספרו הגדול 'שו"ת ספיר'.
שו"ת נפך - 150 תשובות בהלכה, כמנין 'נפך'.
פיוטים - נדפס בשו"ת התשב"ץ חלק ה, מכון ירושלים תשע"ג.
הערות שוליים

↑  לפעמים נקרא: 'טואה', 'טווא'.
1 2  ראו: שו"ת חוט המשולש, טור ג סימן י.
↑  ראו שם הגדולים - מערכת הגדולים, אות א [נא]. וכן ראו שו"ת רשב"ץ ח"א סימן קלד.
↑  ע"פ חוט המשולש טור ג סימן יב. וכך העלה בספר 'אור החיים - חכמי ישראל וספריהם' ערך 100, עמ' 40–41. וכך העלה בשו"ת התשב"ץ מהד' מכון ירושלים חלק ה עמ' שסג.
↑  ראו: שו"ת התשב"ץ חלק ה', נספח א, עמ' שסד.
↑  ראו: שו"ת נופך סימן קלה.
↑  ראו: שו"ת נופך סימן צד; טור ג סימן י.
↑  ראו: מבוא לשו"ת פרי צדיק, הוצאת בני יששכר, מאת הרב יצחק ברוך צרור.
↑  ראו: שו"ת נופך סימן ו.
↑  ראו שו"ת נופך סימן ה.
↑  ראו שו"ת נופך סימן סב.
↑  ראו שו"ת נופך סימן סב: "וכ"ש אם הוא מנהג חשוב על פי חכם שאין לפקפק עליו, כאשר הארכנו בתשובת המנהגות, אשר חלקנו אותם לשישה כללים". בפועל תשובות אלו לא מצויות בידינו. אך ככל הנראה מסקנות הכללים נדפסו בשו"ת מים חיים ח"א סימן קנה לרבי יוסף משאש.
↑  ראו שו"ת נופך סימנים: ו, מז, צב, קמו, קן.
↑  ראו שו"ת התשב"ץ ח"ה מכון ירושלים עמ' שסח, הערה 97.
↑  יש הסבורים כי רבי אברהם כתב 12 כרכים של שו"ת כנגד כל אבן באבני החושן. (ראו הקדמת המהדיר למנהגי ארג'יל סימן יג, נדפס בתוך ספר 'בית יהודה'; מבוא לשו"ת פרי צדיק מכון בני יששכר; חמדת ישראל עמ' 69 הערה 37, ירושלים תש"ו) ויש שפקפקו על כך (ראו שו"ת התשב"ץ ח"ה, מכון ירושלים, עמ' שסח).
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
בורוסומאב

|  שמות מסחריים בישראל |
| --- | --- |
 קריסויטה - crysvita
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C6388H9904N1700O2006S46 
 מזהים
 קוד ATC:  M05BX05 
 מספר CAS:  1610833-03-8
 
בורוסומאב (burosumab) הידוע גם כ-KRN23, הוא נוגדן חד-שיבטי, המצוי בתרופה קריסויטה (crysvita) ומיועד לטיפול של תת-זרחן בדם (היפופוספטמיה X-linked ‏ (XLH))‏.
בורוסומאב אושר לשיווק על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) להתוויה זו, בחולים בגילאים של שנה אחת ויותר, ב-17 באפריל 2018‏. אישור ה-FDA ניתן תחת ההגדרה של "טיפול פורץ דרך" ו"תרופת יתום". התרופה כלולה בסל התרופות בישראל, החל מ-1 בינואר 2019 ומיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור של משרד הבריאות.
תת-זרחן X-linked‏(אנ')‏ (XLH) היא מחלה תורשתית המאופיינת על ידי רמות נמוכות של זרחן בדם. רמות הזרחן נמוכות, מכיוון שהוא מעובד בצורה אבנורמלית בכליות, מה שגורם לאיבוד של זרחן בשתן ומוביל לעצמות רכות וחלשות (רככת). XLH מאובחנת בדרך כלל בתקופת הילדות. מאפייני המחלה כוללים: רגליים כפופות, קומה נמוכה, כאבי עצמות וכאבי שיניים חמורים.
התרופה פותחה על ידי חברת אולטרג'ניקס (Ultragenyx) תחת הסכם לשיתוף פעולה, עם קיואה האקו קירין (Kyowa Hakko Kirin)‏.
בעוד בורוסומאב נמצא יעיל לטיפול של היפופוספטמיה X-linked, המכון הלאומי הבריטי למצוינות בבריאות, העלה חששות לגבי יחס עלות-יעילות של הטיפול החדש.
הערות שוליים

↑  World Health Organization International Nonproprietary Names for Pharmaceutical Substances (INN) WHO Drug Information. 30 (2): 255.
↑  FDA approves first therapy for rare inherited form of rickets, x-linked hypophosphatemia
↑  X-linked hypophosphatemia
↑  Collaboration with Ultragenyx to Develop and Commercialize KRN23 for X-linked Hypophosphatemia Collaboration with Ultragenyx to Develop and Commercialize KRN23 for X-linked Hypophosphatemia
↑  U.K. cost watchdogs turn away rare disease med Crysvita
רפאל ידידיה שלמה צרור

| --- | --- |
 לידה:  1681 ה'תמ"א אלג'יר
 פטירה:  1738  (בגיל 57 בערך) ה'תצ"ח אלג'יר
 מקום קבורה:  אלג'יר
 מקום פעילות:  מנהיג רוחני באלג'יר
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בדצמבר 1737 
 תחומי עיסוק:  הלכה, דיינות, רפואה
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה
 
הרב רפאל ידידיה שלמה צרור (כ"ב אלול ה'תמ"א, 1681 - כ"ז כסלו ה'תצ"ח, 1738) היה רופא, ראש ישיבה, פוסק הלכה נודע, אב בית הדין ורבה של אלג'יר בראשית המאה ה-18, ובעל השכלה כללית. מחבר השו"ת פרי צדיק.
קורותיו

נולד באלג'יר לאביו הרב ישועה. התייחס לרשב"ץ השני, ולרבי אברהם אבן טוואה. למד אצל חכמי עירו. בהמשך התמנה לאב בית הדין של אלג'יר. קירב את תלמידו הרב יהודה עייאש ששימש אותו כחמש עשרה שנה. חביריו בבית הדין היו רבי יעקב צרור, רבי אברהם יאפיל, רבי יהודה עייאש, ורבי בנימין דוראן. הרב נשאל שאלות הלכתיות מקהילות רבות בצפון אפריקה, ביניהן: תוניס, קונסטנטין, אלג'יר, אוראן וגיברלטר. כמו כן התכתב בהלכה עם חבירו הרב מסעוד אלפסי.
בשנת ה'תע"ד (1714), בית הדין בראשות רבי סעדיה אזוביב (דיין ראשון) ורבי מימון יאפיל (דיין שני) באלג'יר שלח כתב הסכמה לרבי משה חאגיז, לפיו הם מסכימים להחרים את נחמיה חייא חיון שפעל להפצת השבתאות. בין החותמים נמנה גם הרב רפאל ידידיה שלמה צרור (דיין שישי).
הרב עמד בראשות הישיבה, ותלמידיו העידו כי לרבם כשרון זכירה ייחודי, וכן שהיה בעל השכלה רחבה, בחכמת ההגיון, מדע המדינה, רפואה וטבע. הרב חיבר קינה לעשרה הרוגי מלכות.
עוד העידו תלמידיו כי הרב סבל ממאורעות קשים שפגעו בבניו ובממונו. הרב נטה לחלות, ופגעה בו עייפות כרונית והתעלפויות. ביתו מתה בחייו בשעת לידת בנה.
לאחר פטירתו, תלמידו הרב יהודה עייאש כתב עליו קינה בערבית.
השקפתו ההלכתית

הרב תמך בשימור מנהגי אלג'יר, וסבר שלא ניתן לשנותם. כמו כן דאג להעביר את המנהגים לתלמידו הרב יהודה עייאש, שקיבצם בספר 'מנהגי ודיני ק"ק ארג'יל'.
הרב ביאר שארצות המערב קיבלו עליהם את הוראות מרן השולחן ערוך, ויש לפסוק כמותו בכל מקום, מלבד הלכות ומנהגים שכבר נהגו בהם שלא כמרן, שאין לשנות את המנהג הקדמון.
הרב סבר שאין לפסוק כהגהות הרמ"א, עד שיתברר שכך גם דעת מרן השולחן ערוך.
לא ניתן לטעון 'קים לי' כשיטת אחד הפוסקים כנגד דעתו של מרן השולחן ערוך.
חיבוריו

שו"ת פרי צדיק - שאלות ותשובות בארבעת חלקי השולחן ערוך. נדפס לראשונה בליוורנו, ה'תק"ח.
ביאור ארבעת חלקי השולחן ערוך - פירוש וקיצור לארבעת חלקי השולחן ערוך. כתב היד אבוד.
הערות שוליים

↑  הקדמת ר"י עייאש לספרו 'לחם יהודה'.
1 2  ראו הקדמת הרב צרור לשו"ת התשב"ץ.
↑  ראו למשל שו"ת פרי צדיק סימן יז.
↑  ראו בסוף ספר מלחמת ה' - חרב לה', אמשטרדם ה'תע"ד.
↑  הקדמת התלמידים לשו"ת פרי צדיק.
↑  ראו בכתב היד באתר הספרייה הלאומית.
↑  הקינה בכתב יד אתר הספרייה הלאומית.
↑  ראו מבוא לספר 'מנהגי ודיני ק"ק אלג'יר' מאת הרב יהודה עייאש.
↑  ראו שו"ת פרי צדיק סימן ב; דיני ומנהגי ק"ק ארג'יל סימן ב סעיף א.
↑  ספר דיני ומנהגי ק"ק ארג'יל, סימן ז סעיף ב. [עדות הר"י עייאש ששאל את רבו הרב צרור].
↑  שו"ת פרי צדיק סימן ב.
↑  ע"פ תלמידו רבי מכלוף עמר בקונטרס הדרושים, דרוש א, (נדפס כנספח לשו"ת פרי צדיק).
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509945805171  LCCN: n86012309  NTA: 25620764X  VIAF: 40850243   WorldCat (עם VIAF): 40850243
נאום ארבע החירויות

| --- | --- |
ארבע החירויות כפי שהן מוצגות על אחד הקירות באנדרטת פרנקלין דלאנו רוזוולט בוושינגטון די. סי.
ארבע החירויות כפי שהן מוצגות על אחד הקירות באנדרטת פרנקלין דלאנו רוזוולט בוושינגטון די. סי.
 תאריך:  6 בינואר 1941
 נואם:  פרנקלין דלאנו רוזוולט, נשיא ארצות הברית
 מקום:  הקונגרס של ארצות הברית
 תמליל:  נאום ארבע החירויות#תרגום הנאום
ארבע החירויות (באנגלית: Four Freedoms) הן ארבעה יעדים שנוסחו והוצבו על ידי נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט בנאום מצב האומה שנשא בקונגרס האמריקאי ב-6 בינואר 1941.
הנאום נודע בשם נאום ארבע החירויות. רוזוולט הציע ארבע חירויות בסיסיות שלדבריו כל אדם זכאי ליהנות מהן בכל מקום בעולם. החירויות היו: חירות הביטוי וההבעה, חירות הדת, חירות ממחסור וחירות מפחד.
הכללתן של שתי החירויות האחרונות הוסיפה על הערכים המסורתיים עליהם נשענה ארצות הברית כפי שתואר בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית. הנאום אימץ לחיקו נקודת מבט אינטרנציונליסטית למדיניות החוץ של ארצות הברית שהפכה עם השנים לאחת העמדות המרכזיות במדיניותה של ארצות הברית.
תרגום הנאום

בימים הקרובים, שאנו עמלים קשה על מנת להפכם לבטוחים, אנו נושאים את עינינו אל עולם המבוסס על ארבע חירויות אדם חיוניות.
 החירות הראשונה היא חירות הביטוי וההבעה, בכל מקום בעולם. 
 השנייה היא חירותו של כל אדם לעבוד את אלוהיו לפי דרכו, בכל מקום בעולם. 
 השלישית היא חירות ממחסור, שכאשר מתרגמים אותה למונחים כלל-עולמיים, הכוונה היא להבנות כלכליות שיבטיחו לכל אומה חיים בריאים ושלווים לתושביה, בכל מקום בעולם. 
 הרביעית היא חירות מפחד, שכאשר מתרגמים אותה למונחים כלל-עולמיים, הכוונה היא להפחתה כלל-עולמית בכמויות הנשק בצורה כה יסודית עד שנגיע לנקודה שבה אף מדינה לא תהיה בעמדה שתאפשר לה לבצע תוקפנות צבאית כנגד מדינה שכנה כלשהי, בכל מקום בעולם.  
 זהו לא חזון למילניום רחוק כלשהו. זהו בסיס ברור לעולם בר-השגה בזמננו ובדורנו. עולם כזה עומד בסתירה למה שנקרא סדר חדש של עריצות שהרודנים שואפים ליצור בעזרת הפלת פצצה.
השפעות הנאום

אלינור רוזוולט נטלה על עצמה משימה אישית להביא ליישום עיקרון ארבע החירויות של בעלה בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות אדם של ארגון האומות המאוחדות. המשימה נחלה הצלחה, וארבע החירויות נטמעו בתוך ההכרזה שבה נכתבו הדברים הבאים: "בעוד שהתעלמות וזלזול בזכויות אדם הביאו למעשים ברברים שקוממו את מצפונה של האנושות, עולם שבו בני אדם יוכלו ליהנות מחירות הביטוי, האמונה, וחירות מפחד ומחסור, הוכתר כשאיפתם של האנשים הפשוטים."
מצד אחד קרא רוזוולט לפירוק כלל-עולמי מנשק בעתיד,  מהצד השני קרא להתחמשות מסיבית של ארצות הברית עקב צו השעה. רוזוולט טען כי על מנת ליצור את העולם שהוא ראה בחזונו יש צורך להגן על הדמוקרטיות מפני תוקפנות ולעזור להן על ידי הספקת נשק.
ראו גם

פארק ארבע החירויות על שם רוזוולט
אוניית המעפילים ארבע חירויות
הערות שוליים

↑  In the future days, which we seek to make secure, we look forward to a world founded upon four essential human freedoms. The first is freedom of speech and expression—everywhere in the world. The second is freedom of every person to worship God in his own way—everywhere in the world. The third is freedom from want—which, translated into world terms, means economic understandings which will secure to every nation a healthy peacetime life for its inhabitants—everywhere in the world. The fourth is freedom from fear—which, translated into world terms, means a world-wide reduction of armaments to such a point and in such a thorough fashion that no nation will be in a position to commit an act of physical aggression against any neighbor—anywhere in the world. That is no vision of a distant millennium. It is a definite basis for a kind of world attainable in our own time and generation. That kind of world is the very antithesis of the so-called new order of tyranny which the dictators seek to create with the crash of a bomb
חיים קצבי

| --- | --- |

ספר צרור החיים
 לידה:  1787 ה'תקמ"ז אלג'יריה
 פטירה:  1867 (בגיל 80 בערך) ה'תרכ"ז אלג'יריה
 מקום פעילות:  אלג'יריה
 השתייכות:  יהדות צפון אפריקה
 תחומי עיסוק:  הלכה, תלמוד
 חיבוריו:  צרור החיים, פרפראות לחכמה
 חתימה:  חתימת רבי חיים קצבי
הרב חיים קצבי (ה'תקמ"ז, 1787 – ה'תרכ"ז, 1867) היה דיין בעיר תלמסאן שבאלג'יריה, ובהמשך שימש כאב בית הדין ורבה של אוראן, וראש ישיבת 'אהלי יעקב' בעיר. חיבר את הספר 'צרור החיים' על מסכתות הש"ס.
קורות חייו

נולד בשנת ה'תקמ"ז לאביו ר' יהודה. יש חוקרים שמעריכים שרבי חיים נולד במרוקו, ובהמשך עבר לתלמסאן ושם למד אצל רבי ישועה צולטאן ואצל רבי נתן ג'ייאן. לעיתים, נהג לצום שלשה ימים רצופים מבלי שיפגע בלימודו. כמו כן עסק בענייני צדקה ומעשה חסד, וגידל יתום בביתו.
קורות חייו > רבנותו

לא יאוחר משנת ה'תקע"ה שימש כדיין בתלמסאן, לצד רבו רבי נתן ג'ייאן. לא יאוחר משנת ה'תקפ"ו שימש כאב בית הדין תלמסאן. לפני שנת ה'ת"ר, בעקבות המצב הקשה ששרר בעיר, ברח לעיר אוראן הסמוכה, בה שימש כראש ישיבת "אהלי יעקב", וכדיין בעיר. מאוחר יותר שימש כאב בית הדין לצד חברי בית דינו רבי עמרם צ'רמון, רבי יעקב אלמדיוני ורבי יהודה בן יצו. שימש בתפקיד עד פטירתו בשנת התרכ"ז.
נשמרו פסקים אחדים מתקופת דיינותו באוראן. לעיתים בתשובותיו חתם את שמו: 'החק"ה י"ץ' - הצעיר חיים קצבי ישמרהו צורו.
רבי חיים היה ביחסי ידידות ותכתובת הלכתית עם הרב יצחק הלוי בן סוסאן, הרב אברהם אנקווה, הרב פארוז קרסינטי, ועם חכמים נוספים.
ספריו

'צרור החיים' מכיל חידושים ובירורים על מסכתות הש"ס, רמב"ם, שולחן ערוך ועוד. בסופו מובא נספח ספרו "תוצאות חיים", המכיל דרושים וביאורים על פירוש רש"י והרא"ם. נדפס בליוורנו בשנת ה'תרכ"ח בדפוס אליהו בן אמוזג. הספר נחתם בשנת ה'תקס"ז בהיותו בן עשרים.
'פרפראות לחכמה' על התורה. נדפס בשנת ה'תרכ"ט, כשנתיים לאחר פטירתו, גם כן בליוורנו.
פסקי דין - נדפסו בספר 'כתבי וחכמי תלמסאן', על ידי הרב אברהם הלל - ירושלים תש"ע.
משפחתו

לרב חיים קצבי היו שש בנות שנישאו לשישה רבנים שסייעו לו בהוצאת ספרו:
רבי משה שוראקי
רבי יצחק שוקרון
רבי סעדיה לחאייך
רבי יעקב הכהן
רבי פינחס אדהאן
רבי משה אדאהן
נכדו היה רבי חיים בלייח.
הערות שוליים

↑  ראו: כתבי וחכמי תלמסאן, תולדות רבי חיים קצבי, עמ' 42.
↑  ראו בספרו 'תוצאות חיים' דף א עמוד ב ד"ה ועתה פן ישלח ידו.
↑  הקדמת הרב יהודה צ'רמון לספר 'צרור החיים'.
↑  הקדמת מהר"י צ'רמון לספר 'צרור החיים'.
↑  ראו בספר 'כרם חמר' ח"א דף כט, ב. וח"ב דף עד עמוד ג.
↑  ראו כרם חמר, לרבי אברהם אנקווא, ח"א אה"ע סי' נו, ח"ב סי' יח.
↑  או 'מקבציאל' כרך לח עמ' תתעא.
↑  ראו: צרור החיים דף צו.
↑  ראו ספר טהרת הכסף, חלק זבחים שלמים על הרמב"ם פ"ו אות פח, ובחלק 'כסף אחר' פרק ז סוף הלכה ה.
↑  ראו מן הגנזים חלק י עמוד שעט.
↑  ראו למשל: צרור החיים דף ס, סג, סד, סז.
↑  כפי שכתב בעצמו - ראו התנצלות הרב המחבר, מתוך אתר היברובוקס
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
שמחה חלד

| --- | --- |

שמחה חלד
 לידה:  1944 (בן 80 בערך) נְתַנְיָה, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 עיסוק:  מוזיקאי
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  צ'לו
 
שמחה חלד (נולד ב-1944) הוא צ'לן ומנצח ישראלי.
ביוגרפיה

שמחה חלד נולד בנתניה. הוא בוגר המחזור הראשון של התיכון לאמנויות "תלמה ילין". במשך שנים אחדות היה צ'לן ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. כמו כן עסק בנגינת מוזיקה קאמרית, כשותף לשלישיית יובל במשך 26 שנים, עם הפסנתרן יונתן זק והכנר אורי פיאנקה. כמו כן הופיע עם הרבה מטובי המוזיקאים בעולם (כמו הנריק שרינג, אידה הנדל, ז'אן-פייר רמפל, שלמה מינץ, גיל שחם, יפים ברונפמן) ובישראל (כמו אורית וולף, חגי שחם, מורן כץ, להב שני, ויקטור סטניסלבסקי, ועוד).
חלד הופיע כסולן עם תזמורות מן הגדולות והחשובות בעולם, ביניהן תזמורת קליבלנד, תזמורת בולטימור, תזמורת פיטסברג והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בין המנצחים שתחת שרביטם ניגן היו לורין מאזל, זובין מהטה, אנטל דוראטי הרברט בלומשטדט, יואל לוי ואחרים.
לאחר שנים של הופעות כצ'לן, הרחיב את פעילותו לניצוח, הן בישראל והן מחוצה לה. הוא ניצח על רוב התזמורות בפולין (היה המנצח הראשי של התזמורת הפומרנית בפולין) ואף כיהן כמנהל המוזיקלי של פסטיבל הידידות ישראל-פולין, בחסות ממשלותיהן של שתי המדינות. במסגרת הפסטיבל התארחו סולנים ומלחינים מישראל והופיעו עם תזמורת סינפונייטה על שם ארתור רובינשטיין בלודז'.
חלד ניצח על האופרה לה טרוויאטה של ורדי בבית האופרה מוזיקה נובה בפולין. בחגיגות יובל ה-50 של מדינת ישראל ניצח בסיורים בחוץ לארץ על התזמורת הקאמרית הישראלית ועל הקאמרטה הישראלית ירושלים. הוא ניצח על ביצועי בכורה של יצירות פרי עטם של המלחינים הישראלים דניאל שליט, ציפי פליישר, צבי אבני, יוסי מר חיים, אנדרה היידו ועוד.
שמחה חלד הקליט יותר ממאה יצירות על תקליטורים בחברות כמו דויטשה גרמופון, CBS, ישראדיסק, CENTAUR, קלסיקו, ואחרות. רבים מהתקליטורים זכו בפרסים כמו "תקליט החודש" ו"תקליט השנה".
במשך שנים שימש חלד מנהל אמנותי של הסדרה "קונצרט פלוס" בניו יורק, ששודרה בקביעות ברדיו WQXR ונודעה ברפרטואר החדשני שלה. כן היה יועץ מוזיקלי לכמה אוניברסיטאות וסדרות של מוזיקה קאמרית במכון ויצמן ברחובות ובערים שונות בישראל.
שמחה חלד הוא אחיו של המוזיקאי והוגה הדעות ד"ר דניאל שליט.
גל מלכה

ערך זה עוסק בתקליטן ומפיק מוזיקלי. אם התכוונתם לשחקנית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1992 (בן 32) כרמיאל
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומלחין
 סוגה:  פופ • היפ הופ • רגאטון
 שיתופי פעולה בולטים:  סטטיק, סאבלימינל, מוטי טקה, אקסום
גל מלכה (נולד ב-29 בספטמבר 1992) הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומלחין ישראלי.