stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרינלנד של אנטיב
הערות שוליים

↑  "Discover our other water park: Marineland Lagoon". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Kid's Island Park". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "A giant mini-golf course in Antibes near Marineland | Adventure Golf Park". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Check Our Hotel". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Antibes : Marineland rouvre ses portes ce lundi". CNEWS (בצרפתית). 2016-03-21. נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Côte d'Azur: main tourist attractions 2018". Statista (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  Antibes : Marineland annonce une fermeture définitive le 5 janvier 2025, 2024, נבדק ב-4 בדצמבר 2024 {{citation}}:  (עזרה)
↑  דב גיל-הר, משחררים את ווילי: סוף לפארק חיות המים הראשון והגדול באירופה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 בינואר 2025
↑  Elgot, Jessica (2015-10-04). "French floods: 19 feared dead after storms sweep French Riviera". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Killer Whale Dies at Marineland Antibes in Aftermath of Park Flooding". InPark Magazine (באנגלית אמריקאית). 2015-10-12. נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Activists launch legal action against French marine park over orcas". The Guardian (באנגלית בריטית). Agence France-Presse. 2016-03-27. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-10-10.
↑  French marine park to close over law banning killer whale shows, France 24, ‏2024-12-04 (באנגלית)
↑  "New orca death in French marine park raises questions over animal welfare" (באנגלית). 2024-03-30. נבדק ב-2025-01-04.
↑  Chelsea Munro, Orca Inouk Dies at Marine Park in France, PETA UK, ‏2024-03-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Activists launch legal action against French marine park over orcas". One Voice (באנגלית). Agence France-Presse. 2016-03-27. נבדק ב-2024-01-17.
↑  Captive polar bears: Flocke – Bear Conservation, www.bearconservation.org.uk (באנגלית בריטית)
↑  "Captive polar bears: Yorkshire Wildlife Park, Doncaster, England, UK". Bear Conservation. נבדק ב-10 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Killer Whales". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Sea Lion Encounter". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
↑  "Shark Encounter". Marineland (באנגלית). נבדק ב-2023-10-10.
מנהרת הכרישים
אריה ים קליפורני בפארק
הקונסטהאלה של המבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה, אוסף 
 כתובת:  Hamburg-Altstadt 
 מיקום:  המבורג-מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1868
 תאריך פתיחה רשמי:  1868 
 אדריכל:  Hermann von der Hude, Georg Theodor Schirrmacher 
 
 קואורדינטות:  53°33′18″N 10°00′11″E﻿ / ﻿53.555°N 10.003055555556°E﻿ / 53.555; 10.003055555556
 אתר רשמי
  (למפת המבורג מוגדלת) הקונסטהאלה של המבורג(למפת המבורג רגילה) הקונסטהאלה של המבורג he
 
הקונסטהאלה של המבורג (Hamburger Kunsthalle) הוא מוזיאון האמנות של העיר המבורג, גרמניה, ונמנה עם המוזיאונים הגדולים במדינה. המוזיאון מורכב משלושה מבנים מחוברים שנבנו בשנים 1869 (הבניין הראשי), 1921 (אולם הכיפה – Kuppelsaal) ו-1997 (גלריית האמנות העכשווית – Galerie der Gegenwart). הוא ממוקם ברובע אלטשטאדט (Altstadt), בין תחנת הרכבת המרכזית של המבורג לבין שני אגמי האלסטר.
שמו של המוזיאון, "קונסטהאלה", משקף את מקורותיו כהיכל אמנות מאז ייסודו בשנת 1850. כיום, הוא מאכלס את אחד מאוספי האמנות הבודדים בגרמניה הכוללים יצירות מתקופה של שבע מאות שנים – מימי הביניים ועד ימינו. האוסף הקבוע מתמקד בציור צפון-גרמני מהמאה ה-14, יצירות של אמנים הולנדים, פלמים ואיטלקים מן המאות ה-16 וה-17, רישומים וציורים צרפתיים וגרמניים מן המאה ה-19, וכן אמנות מודרנית ועכשווית בין-לאומית.
היסטוריה

ראשיתו של אוסף המוזיאון בשנת 1849, כאשר נוסד לראשונה על ידי איגוד האמנות של המבורג (Hamburger Kunstverein), שהוקם בשנת 1817. האוסף נפתח לציבור שנה לאחר מכן תחת השם "הגלריה העירונית" (Städtische Galerie).
האוסף התרחב במהירות, ונוצר צורך בבניין ייעודי. מבנה הקונסטהאלה המקורי, עשוי לבנים אדומות, נבנה בין השנים 1863–1869 בתכנונם של האדריכלים גאורג תאודור שירמאכר (גר') והרמן פון דר הודה (גר'), תוך מימון נרחב מתרומות פרטיות.
המנהל הראשון של הקונסטהאלה היה ההיסטוריון והמחנך לאמנות אלפרד ליכטוורק (גר'). יורשו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם היה גוסטב פאולי, אשר הוביל את הקמתו של אולם הכיפה (Kuppelsaal) – שלוחה ראשונה של המוזיאון שתוכננה על ידי האדריכל פריץ שומאכר (גר') ונבנתה בין השנים 1914–1921.
בשנת 1994 היה המוזיאון מעורב בגניבת אמנות שנודעה בשם "גניבת האמנות בפרנקפורט". בעת שהושאלה לתערוכה במוזיאון קונסטהאלה שירן (Kunsthalle Schirn) בפרנקפורט, נגנבה יצירתו של קספר דויד פרידריך, "ערפל" (Nebelschwaden). לאחר משא ומתן עם הגנבים, עורך דין רכש את הציור בחזרה, אך כאשר הקונסטהאלה סירב לשלם לו את שכרו, הוא תבע וזכה בתביעה.
בשנת 1997 נפתח מבנה "גלריית האמנות העכשווית" (Galerie der Gegenwart), תוספת בשטח של 5,600 מ"ר, אשר תוכננה על ידי האדריכל אוסוולד מתיאס אונגרס מן העיר קלן. המבנה הקובייתי ניצב על בסיס מונוליתי במיקום מרכזי בסמוך לאגם הפנימי בִּינֶנאַלסְטֶר.
אוספים נבחרים

בין גולות הכותרת של האוסף ניתן למנות את המזבחות מימי הביניים של האמנים מאסטר ברטרם (Master Bertram) ומאסטר פרנקה (Master Francke), ציורים הולנדיים מהמאה ה-17, יצירות רומנטיות גרמניות מראשית ועד אמצע המאה ה-19, וכן אוסף נרחב של אימפרסיוניזם ומודרניזם קלאסי. בנוסף, המוזיאון ידוע באוספי האמנות העכשווית הבין-לאומיים שלו, הכוללים פופ ארט משנות ה-50 ואילך, אמנות מושגית, וידאו-ארט וצילום.
אוספים נבחרים > המאסטרים הישנים

אוסף המאסטרים הישנים כולל יצירות של אמנים ידועים כגון ברטל בֶּהַם (Bartel Beham), ברנרדו בלוטו (Bernardo Bellotto), לוקאס קראנאך הבן, מאסטר פרנקה, פרנסיסקו גויה (Francisco José de Goya y Lucientes), יוהאן גאורג הינץ (Johann Georg Hinz), יאן מסייס, ג'אמבטיסטה פיטוני (אנ'), רמברנדט, פטר פאול רובנס, יעקב ואן רויסדאל (אנ') וג'ובאני בטיסטה טייפולו בין היתר.
אוספים נבחרים > אמנות מהמאה ה-19

הגלריה לאמנות מהמאה ה-19 מציגה יצירות של קרל בלשן, ארנולד בקלין, גוסטב קורבה, אדגר דגה, אנסלם פוירבך, קספר דויד פרידריך, ז'אן-לאון ז'רום, וילהלם לייבל, מקס ליברמן, אדואר מאנה, אדולף פון מנצל, קלוד מונה, אוגוסט רודן, פיליפ אוטו רונגה .
קספר דויד פרידריך : הטייל מעל לים הערפילים (1818)
קספר דויד פרידריך: "ים הקרח" (1824)
אדואר מאנה :ננה" (1877)
מקס ליברמן :
ז'אן-לאון ז'רום"
פול גוגן : "בני ברטון מתרחצים" (1888)
אוספים נבחרים > אמנות מודרנית

הגלריה של המודרניזם הקלאסי מציגה יצירות של פרנסיס בייקון, מקס בקמן, לוביס קורינת, ג'יימס אנסור, מקס ארנסט, ארנסט לודוויג קירכנר, פאול קלה, אוסקר קוקושקה, פאולה מודרזון-בקר, אדוורד מונק, אמיל נולדה ופבלו פיקאסו, בין היתר.
אדוורד מונק : "מדונה" (1895)
פרנץ מארק: "פיל" (1907)
ארנסט לודוויג קירכנר : "דיוקן עצמי עם דגם" (1910)
פאול קלה : "מהפכת הווידוקט" (1937)
אוספים נבחרים > אמנות עכשווית

הגלריה לאמנות עכשווית מציגה יצירות של ג'וזף בויס, טרייסי אמין, דייוויד הוקני, רבקה הורן, איליה קבאקוב, און קאווארה, איב קליין, קיטי קראוס, רוברט מוריס, הרמן ניטש, ג'ורג' סגל, ריצ'רד סרה, פרנץ ארהרד וולתר, ואנדי וורהול, בין היתר.
תערוכות זמניות

הקונסטהאלה מציג ברציפות תערוכות זמניות של אמנות עכשווית והיסטורית, בנוסף לסיבוב המתמיד של תערוכות זמניות. מדי שנה מתקיימות בממוצע 20 תערוכות מיוחדות.
2002: מירון שמוקל. מעיינות של שמחה. נוסחה משופרת
2010–2011: Cosmos פיליפ אוטו רונגה, שחר הרומנטיקה
2011–2012: מקס ליברמן, חלוץ האמנות המודרנית
2012–2013: אלברטו ג'קומטי, שדות המשחקים
2013–2014: עמדות סדרתיות, חזרה כשיטה אמנותית מאז שנות ה-60
2013–2014: אלפרד פלכטהיים, סוחר אמנות של האוונגרד
2014–2015: פרס ars viva לאמנויות יפות
2014–2015: מקס בקמן, טבע דומם
2014–2015: המוזות של אנסלם פוירבך – הדוגמניות של קרל לגרפלד
2014–2016: SPOT ON, יצירות מופת מ-Hamburger Kunsthalle
2015–2016: אמיל נולדה בהמבורג
2023–2024: קספר דויד פרידריך
גלריית תמונות

גרם מדרגות ישן
חדר מדרגות בכניסה
אולם תערוכה
מחלוקות סביב אמנות שנבזזה על ידי הנאצים

בדצמבר 2023 ספג המוזיאון ביקורת ציבורית על תגובתו לתביעה להשבת יצירה שהוגשה על ידי משפחתו של קורבן השואה רוברט גראץ. התביעה עסקה בציור "ראש ילדה" מאת פאולה מודרזון-בקר. היצירה הייתה רשומה במשך למעלה מעשרים שנה באתר הקרן הגרמנית לאמנות אבודה (German Lost Art Foundation) ועברה דרך סוחר האמנות הנאצי קונרד דבקה (Konrad Doebbeke), אשר אלמנתו תרמה אותה למוזיאון. מנהל המוזיאון, אלכסנדר קלאר, דחה את התביעה בטענה כי "לא ניתן לקבוע בוודאות שהיצירה המדוברת היא אכן אותה אחת שהייתה באוסף של רוברט גראץ".
הערות שוליים

↑  Egmont R. Koch, Nina Svensson, Nicht zu fassen!, SZ Magazin, ‏2006-05-09 (בגרמנית)
↑  "Standpunkt: MIRON SCHMÜCKLE | Hamburger Kunsthalle". www.hamburger-kunsthalle.de. ארכיון מ-3 בפברואר 2023. נבדק ב-5 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nolde in Hamburg". Hamburger Kunsthalle. 18 בספטמבר 2015. נבדק ב-14 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Caspar David Friedrich". Hamburger Kunsthalle. נבדק ב-14 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eröffnung der Ausstellung "Caspar David Friedrich. Kunst für eine neue Zeit"". Der Bundespräsident (בגרמנית). נבדק ב-14 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kalkreuth, Ulf. "Nazi looted art in the Hamburg Kunsthalle? Das Erste 17 December 2023". www.lootedart.com. נבדק ב-2024-01-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262345705171  BIBSYS: 90193857  BNE: XX147279  BnF: cb118698516 (data)  CANTIC: a12089734  CiNii: DA01814095  GND: 2013051-X  ISNI: 0000 0004 0565 0096  LCCN: n50021971  LNB: 000008346  NKC: kn20050428086  NLA: 36224839  RERO: 02-A012311574  SUDOC: 02645310X  ULAN: 500243484  VcBA: 494/40165  VIAF: 140632142   WorldCat (עם VIAF): 140632142
יוסטינה סטצ'קובסקה

| --- | --- |
סטצ'קובסקה, 2025
סטצ'קובסקה, 2025
 לידה:  2 באוגוסט 1972 (בת 52) ז'שוב, פולין
 שם לידה:  יוסטינה מריה סטצ'קובסקה
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  פופ, אלטרנטיבי, טריפ הופ, מוזיקת עולם
 שפה מועדפת:  פולנית, אנגלית
 כלי נגינה:  כינור
 חברת תקליטים:  EMI Music Poland Sp. z o.o. 
 בן זוג:  מצ'אי מישקובסקי
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  Bronze Medal for Merit to Culture – Gloria Artis‎  צלב ההצטיינות המוזהב 
 www.justynasteczkowska.pl
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסטינה מריה סטצ'קובסקה (בפולנית: Justyna Maria Steczkowska, ב-IPA:‏ [juˈstɨna stɛt͡ʂˈkɔfska]; נולדה ב-2 באוגוסט 1972) היא זמרת, פזמונאית, צלמת ושחקנית פולנייה. ייצג את פולין באירוויזיון 1995 עם השיר "Sama", שדורג במקום ה-18. עתידה לייצג פעם נוספת את מדינתה באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Gaja".‏
ביוגרפיה

היא נולדה בעיר ז'שוב, וגדלה בברנובקה, כפר קטן בפרובינציית פודקרפצקיה. היא הרביעית מתוך תשעת ילדיהם של דנוטה סטצ'קובסקה, מורה למוזיקה, וסטניסלב סטצ'קובסקי, מנצח. מצד אימה היא ממוצא טטרי.
בגיל 5 עברה עם משפחתה לסטאלובה וולה, שם למדה בבית הספר הממלכתי למוזיקה על שם איגנצי יאן פדרבסקי. בשנת 1991 סיימה את לימודיה התיכוניים למוזיקה. סטצ'קובסקה ניגנה בכינור בלהקה של המשפחה שלה, עד שקודמה לסולניתה. יש לה טווח ווקאלי של ארבע אוקטבות.
את קריירת המוזיקה שלה החלה בשירה בלהקות רוק וג'אז. בשנת 1994 זכתה בעונתה הראשונה של התחרות Szansa na sukces. בנוסף, קיבלה את פרס קרולינקה בפסטיבל הזמר הפולני ה-31 באופולה. בשנת 1995 הגיעה למקום הראשון בפסטיבל השירים של המדינות הבלטיות, וייצגה את פולין במהדורה ה-40 של תחרות הזמר של האירוויזיון. היא הגיעה למקום ה-18 עם השיר "Sama". מאז 1996 הוציאה 19 אלבומי אולפן, מתוכם 15 אלבומי סולו. בשנת 1999 הלחינה והקליטה את הפסקול לסרט Na koniec świata.
ב-2007 הגיעה למקום השני בעונה השישית בגרסה הפולנית ל"רוקדים עם כוכבים". ב-2008 הנחתה את התוכנית "רוקדים על הקרח". היא הייתה אחת השופטות בעונות 2, 4–5, ו-12–14 של "The Voice Poland".‏
ב-2024 סיימה במקום השני בקדם הפולני לאירוויזיון 2024, שנערך במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Witch-er Tarohoro".‏ בשנה שלאחר מכן זכתה בתחרות עם "Gaja", ונבחרה לייצג את פולין באירוויזיון 2025.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי סולו 1996: Dziewczyna Szamana  1997: Naga  2000: Dzień i Noc  2002: Alkimja  2004: Femme Fatale  2007: Daj mi chwilę  2008: Puchowe kołysanki  2009: To mój czas  2012: XV  2013: Puchowe kołysanki 2  2014: Anima  2019: Maria Magdalena. All is One  2022: Szamanka  2023: Steczkowska Demarczyk  2024: Witch Tarohoro:  אלבומים משותפים 2001: Mów do mnie jeszcze (עם פאוול דלאג)  2011: Mezalianse (עם מצ'יי מלנצ'וק)  2015: I na co mi to było? (עם בובאן מרקוביץ')
הערות שוליים

↑  "Justyna Steczkowska will represent Poland at Basel 2025". eurovision.tv (באנגלית). 2025-02-14. נבדק ב-2025-02-14.
↑  "Justyna Steczkowska w żałobie" (בפולנית). VIVA. 19 בנובמבר 2020. נבדק ב-15 בפברואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Polscy artyści popowi z największą skalą głosu" (בפולנית). Onet.pl. 19 בנובמבר 2013. ארכיון מ-5 באוקטובר 2019. נבדק ב-6 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tak wyglądała Steczkowska w "Szansie na sukces". Pamiętacie? - Złote przeboje". zloteprzeboje.pl (בפולנית). 2025-01-01. נבדק ב-2025-02-09.
↑  S.A, Telewizja Polska. "XXXI KFPP - 1994". festiwalopole.tvp.pl (בפולנית). נבדק ב-2025-02-09.
↑  "Justyna". European Broadcasting Union (באנגלית). נבדק ב-2025-02-09.
↑  "Justyna Steczkowska o pracy w "The Voice of Poland". Zdradza, czy zobaczymy ją w kolejnej edycji". Fakt (בפולנית). 2024-04-04. נבדק ב-2025-02-09.
↑  ""The Voice of Poland": Justyna Steczkowska odchodzi z programu". Onet.pl (בפולנית). 2013-06-10. נבדק ב-2025-02-09.
↑  "Eurowizja 2024: TVP ujawnia pełne wyniki preselekcji! Jak wyglądała klasyfikacja?". Eurowizja.org (בפולנית). 21 בפברואר 2024. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurowizja 2025: Przedstawiamy 10 Finalistów!" [Eurovision 2025: Introducing the 10 finalists!]. eurowizja.tvp.pl (בפולנית). TVP. 2025-01-14. נבדק ב-2025-01-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810586827705606  GND: 1205254951  ISNI: 0000 0003 7183 7951  LCCN: no2006108431  MusicBrainz: b1500a84-a7ed-4997-aea5-d0efe22c942d  VIAF: 102119400   WorldCat (עם VIAF): 102119400
מייק לי

ערך זה עוסק בבמאי קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מייק לי ב-2012
 לידה:  20 בפברואר 1943 (בן 82) ברוקט הול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1963
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1962)  Buile Hill High School  בית הספר לאמנות קמברוול  בית הספר המרכזי לאמנות ועיצוב  בית הספר לקולנוע בלונדון 
 בן או בת זוג:  אליסון סטדמן (1973–2001) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר  עמית החברה המלכותית לספרות  פרס מעגל המבקרים להצטיינות באמנויות 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייק לי בשנת 2008
מייק לי (באנגלית: Mike Leigh; נולד ב-20 בפברואר 1943) הוא במאי קולנוע, מחזאי, ובמאי תיאטרון יהודי-בריטי, עטור פרסים, הנחשב על ידי מבקרים ואנשי קולנוע כבמאי הקולנוע הבריטי החשוב ביותר כיום.
קורות חיים

לי נולד בסאלפורד, במנצ'סטר רבתי שבחבל לנקשייר, למשפחה יהודית ששמה המקורי היה "ליברמן" והוא אונגלז ב-1939 בשביל להימנע מהאנטישמיות באותה העת. הוא למד ב-RADA האקדמיה המלכותית לאמנויות הבמה ובבית ספר למשחק באסקס, מאוחר יותר השלים את השכלתו הקולנועית בבית הספר לקולנוע בלונדון.
את ניסיונו הראשון כבמאי ושחקן רכש ב"רויאל שייקספיר קומפני" (RSC). בהמשך פרש ממשחק והתמקד בכתיבה ובימוי, לתיאטרון, טלוויזיה וקולנוע.
בשנים האחרונות הוא פועל בעיקר בקולנוע, תחום שבו זכה להכרה בינלאומית רחבה.
לי היה אמור לבקר בישראל בנובמבר 2010, כאורח בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, אך ביטל את ביקורו בשל אישור תיקון לחוק האזרחות על ידי ממשלת ישראל. במכתב שכתב, הוא מציין שאין בכוונתו להגיע לישראל עד אשר יינתן פתרון הוגן לפלסטינים. ב-2019 הוא ואמנים בריטים נוספים כמו פיטר גבריאל ורוג'ר ווטרס קראו להחרים את האירוויזיון בישראל.
יצירתו > כללי

מייק לי הוא יוצר קולנוע ותיאטרון ריאליסטי.
סרטיו ומחזותיו, הם דרמות ריאליסטיות העוסקות בחייהם הרגילים והיומיומיים של אנטי גיבורים בני המעמד הבינוני הנמוך (יצירותיו המוקדמות), ובני מעמד הפועלים (יצירותיו המאוחרות).
בניגוד לבמאי הקולנוע קן לואץ', אליו נוהגים להשוותו, לי, אינו במאי בעל אג'נדה פוליטית מוגדרת, אשר סרטיו משמשים כאמצעי לבטאה. האג'נדה שלו היא הומנית עם נגיעות חברתיות. להוציא סרטו "עירום" ודרמת הטלוויזיה "Meantime", שבהם גיבוריו עומדים מחוץ לסדר החברתי ומורדים בו ו"Four Days In July" המתאר את החיים בצילה של המלחמה בבלפסט, עיקר העניין של לי ככותב וכבמאי הן הדמויות - אופיין, חייהן, רגשותיהן והיחסים שהם מנהלים עם אחרים.
פרסים ומועמדויות

מייק לי זכה, עבור סרטי הקולנוע שלו, באין ספור פרסים ומועמדויות ברחבי העולם, בפסטיבלים ומטעם ארגוני מבקרים ידועים יותר וידועים פחות. הרשימה להלן כוללת את פירוט הפרסים המוכרים ביותר.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם סרט | שנה | מועמדות/פרס (מ/פ) | קטגוריה |
| רגעי עצב | 1972 |  פרס אחד | - |
| תקוות גדולות | 1988 |  5 פרסים 2 מועמדויות  | שונות |
| מותק של חיים | 1990 | 6 פרסים 1 מועמדויות  | שונות |
| עירום | 1993 | 8 פרסים 3 מועמדויות בהם: | שונות |
| - | 1993 | פ/מ פסטיבל הקולנוע בקאן |  בימוי - מייק לי (פ)  השחקן הטוב ביותר - דייוויד תוליס (פ)  פרס דקל הזהב - הסרט הטוב ביותר (מ) |
| - | 1994 | פ האקדמיה הבריטית לקולנוע פרס באפט"א לקולנוע |  הסרט הבריטי הטוב ביותר |
| סודות ושקרים | 1996 | 30 פרסים 23 מועמדויות בהם: | שונות |
| - | 1997 | מ פרס אוסקר |  הסרט הטוב ביותר  בימוי - מייק לי  תסריט - מייק לי  השחקנית הטובה ביותר - ברנדה בלתין  שחקנית המשנה הטובה ביותר - מריאן ג'ין-בפטיסט |
| - | 1996 | פ פסטיבל הקולנוע בקאן |  בימוי - מייק לי  השחקנית הטובה ביותר - ברנדה בלתין  פרס דקל הזהב - הסרט הטוב ביותר  פרס חבר המושבעים |
| - | 1997 | פ/מ גלובוס הזהב |  השחקנית הטובה ביותר בסרט דרמטי - ברנדה בלתין (פ)  שחקנית המשנה הטובה ביותר - מריאן ג'ין-בפטיסט (מ) |
| - | 1997 | פ האקדמיה הבריטית לקולנוע פרס באפט"א לקולנוע |  תסריט - מייק לי  השחקנית הטובה ביותר - ברנדה בלתין  הסרט הבריטי הטוב ביותר |
| ילדות קריירה | 1997 |  3 פרסים 2 מועמדויות  | שונות |
| טופסי טרווי | 1999 |  12 פרסים 22 מועמדויות בהם: | שונות |
| - | 2000 | פ/מ פרס אוסקר |  עיצוב תלבושות - לינדי המינג (פ)  איפור - כריסטין בלנדל, טרפור פראוד (פ)  תסריט - מייק לי (מ)  תפאורה (מ) |
| - | 2000 | פ/מ פסטיבל הסרטים בוונציה |  השחקן הטוב ביותר - ג'ים ברודבנט (פ)  פרס אריה הזהב - הסרט הטוב ביותר (מ) |
| - | 2000 | פ האקדמיה הבריטית לקולנוע פרס באפט"א לקולנוע |  איפור - כריסטין בלנדל  מועמדויות בקטגוריות שונות |
| הכל או לא כלום | 2002 |  3 פרסים 7 מועמדויות בהם: | שונות |
| - | 2002 | מ פסטיבל הקולנוע בקאן |  פרס דקל הזהב - הסרט הטוב ביותר |
| וירה דרייק | 2004 |  33 פרסים 29 מועמדויות בהם: | שונות |
| - | 2005 | מ פרס אוסקר |  בימוי - מייק לי  תסריט - מייק לי  השחקנית הטובה ביותר - אימלדה סטנטון |
| - | 2005 | מ גלובוס הזהב |  השחקנית הטובה ביותר בסרט דרמטי - אימלדה סטנטון |
| - | 2004 | פ פסטיבל הסרטים בוונציה |  פרס אריה הזהב - הסרט הטוב ביותר  השחקנית הטובה ביותר - אימלדה סטנטון |
| - | 2005 | פ האקדמיה הבריטית לקולנוע פרס באפט"א לקולנוע |  בימוי - מייק לי  השחקנית הטובה ביותר - אימלדה סטונטון  עיצוב תלבושות - ז'קלין דורן  מועמדויות בקטגוריות שונות |
| אמיתות קשות | 2025 | פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר |  |
פילמוגרפיה > דרמות טלוויזיה

כל הדרמות להוציא "Meantime" הוסרטו עבור ה-BBC.
"Meantime" הוסרט עבור Channel Four.
1973 Hard Labour
Nuts in May 1976
1977 Abigail's Party ("המסיבה של אביגיל", הועלה בשנת 2012 על ידי תיאטרון אנסמבל הרצליה)
Kiss Of Death 1977
Who's Who 1979
Grown Ups 1980
Home Sweet Home 1982
1984 Meantime
Four Days In July 1985
The Short and Curlies 1987
פילמוגרפיה > סרטי קולנוע

רגעי עצב 1971 Bleak Moments
תקוות גדולות (1988) High Hopes
מותק של חיים  1990 Life Is Sweet
עירום  1993  Naked
סודות ושקרים  1996 Secrets & Lies
ילדות קריירה  1997  Career Girls
טופסי טרווי  1999 Topsy-Turvy
הכל או לא כלום 2002 All or Nothing
וירה דרייק  2004 Vera Drake
חופשייה ומאושרת 2008 Happy-Go-Lucky
עוד שנה 2010 Another Year
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ‏הבמאי מייק לי ביטל את ביקורו בגלל "ירי מתמשך על תמימים", באתר גלובס, 17 באוקטובר 2010
↑  מכתבו של מייק לי לעמיתו רונן שור הישראלי
↑  מייק לי, תרגום: לאה ששקו, עירום, תל אביב: גוונים (גוונים של שחור), 1996
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264472505171  PLWABN: 9810565103605606  BIBSYS: 90839211  BNE: XX1168440  BnF: cb123722562 (data)  CANTIC: a10935241  CiNii: DA08041205  GND: 12223653X  ISNI: 0000 0001 2123 1156  LCCN: n80061658  NKC: js20051017099  NLA: 35207346  NLK: KAC201201902  NTA: 067974163  SNAC: w6jd59qz  SUDOC: 032753926  Trove: 865280  ULAN: 500251390  VIAF: 19757100   WorldCat (עם VIAF): 19757100
מאו נינג

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1972 (בת 52) שיאנגטאן, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון  Central Party School of the Chinese Communist Party  אוניברסיטת הונאן נורמל  China Foreign Affairs University 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של סין 
 
מאו נינג (בסינית: 毛宁; נולדה בדצמבר 1972) היא דיפלומטית סינית המכהנת כדוברת משרד החוץ הסיני מטעם המפלגה הקומוניסטית הסינית מאז ספטמבר 2022.
לפני שנבחרה לתפקיד הדוברת הראשית של המשרד, עסקה נינג בדיפלומטיה למעלה מ-27 שנים, בעיקר בענייני אסיה.
ביוגרפיה

מאו נינג נולדה בהונאן, בשנת 1972, מהשבט הסיני של מאו דזה-דונג לפי ספר הגנאלוגיה שלה.
בשנת 1993, סיימה את לימודיה באוניברסיטת הונאן נורמל (אנ') בצ'אנגשה עם תואר ראשון באמנויות, בהתמחות באנגלית. בשנת 1995, סיימה את לימודיה באוניברסיטת סין לענייני חוץ (אנ') בבייג'ינג עם תואר ראשון במשפטים, עם התמחות בדיפלומטיה. בשנת 2006, סיימה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בארצות הברית עם תואר שני במדיניות ופרקטיקה בינלאומית.
קריירה

נינג הצטרפה לשירות החוץ של סין באוגוסט 1995 ושירתה בעיקר במחלקת אסיה של משרד החוץ. היא מונתה לסגנית המזכירה הכללית של המזכירות לשיתוף פעולה משולש בין סין, יפן וקוריאה הדרומית (אנ') במאי 2011 וכיהנה בתפקיד זה עד מאי 2013, אז מונתה כיועצת לשגרירות הרפובליקה העממית של סין בוושינגטון. בנובמבר 2015 הוחזרה למחלקה וקודמה לסגנית מנהל בנובמבר 2017.
נינג נבחרה כסגנית ראש עיריית לשן ביוני 2020 ולאחר מכן התקבלה כחברה בוועדה המתמדת של הוועדה העירונית של המפלגה הקומוניסטית הסינית, הרשות העליונה של העיר.
ב-5 בספטמבר 2022 מונתה לדוברת משרד החוץ.
בינואר 2023, לאחר שכמה מדינות הטילו חובה על בדיקת קורונה לנוסעים מסין, הצהירה נינג כי יישום מדיניות כזו "חסרת בסיס מדעי וחלק מהפרקטיקות אינן מקובלות" וכי ממשלת סין יכולה "לנקוט צעדי נגד המבוססים על עקרון ההדדיות".
בינואר 2024, לאחר שנשיא הפיליפינים פרדיננד מרקוס ג'וניור בירך את לאי צ'ינגדה על ניצחונו בבחירות לנשיאות טייוואן ב-2024, אמרה נינג בתדרוך לעיתונאים כי זו "הפרה חמורה של עקרון סין האחת". ו"התערבות גסה בענייניה הפנימיים של סין". היא גם הצהירה כי כדאי ש"הנשיא מרקוס ילמד כראוי את עיקרי הסוגיה של טייוואן, כדי להסיק את המסקנות הנכונות". בתגובה להערותיה של נינג, שר ההגנה של הפיליפינים (אנ'), ג'ילברטו תאודורו (אנ'), אמר כי נינג "ירדה לרמה נמוכה – ניסתה להעליב את הנשיא שלנו ואת האומה הפיליפינית, ובפועל השפילה עוד יותר את עצמה, את המשרד והמפלגה שהיא מייצגת".
הערות שוליים

↑  Mo, Hong'e (5 בספטמבר 2022). "China's new Foreign Ministry spokesperson addresses press conference". China News Service. ארכיון מ-5 בספטמבר 2022. נבדק ב-5 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  外交部新任发言人毛宁亮相，湖南人!还是湖南师大校友. hunan.voc.com.cn (בסינית). 5 בספטמבר 2022. ארכיון מ-5 בספטמבר 2022. נבדק ב-5 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  外交部發言人毛寧 被揭為毛澤東「堂妹」 [New Foreign Ministry Spokesperson Mao Ning is Mao Zedong's Cousin, Sources Say]. Sing Tao Daily (בסינית). Hong Kong. 23 בספטמבר 2022. ארכיון מ-12 באוקטובר 2022. נבדק ב-12 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "MAO Ning 마오닝". ארכיון מ-2022-12-30. נבדק ב-2022-12-30.
↑  "外交部新任发言人毛宁亮相，湘妹子！". c.m.163.com (בסינית). ארכיון מ-2023-03-03. נבדק ב-2023-03-03.
↑  毛宁任乐山市副市长 胡强强不再担任. Economic Daily (בסינית). 1 ביולי 2020. ארכיון מ-5 בפברואר 2023. נבדק ב-5 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Beijing condemns Covid rules for travellers from China, warns it could take 'countermeasures'". Hong Kong Free Press (באנגלית בריטית). 2023-01-03. נבדק ב-2023-01-04.
↑  "China warns Philippines not to 'play with fire' over president's Taiwan remarks". 2024-01-16. נבדק ב-2024-02-03.
↑  "Gibo hits 'gutter level talk' after China spox urges Marcos to 'read more'". 2024-01-17. נבדק ב-2024-02-03.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאו נינג".