stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוב מקדונל
האשמות פדרליות בשחיתות > הערעור לבית המשפט העליון

ב-26 בינואר 2015 החליט בית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית שמקדונל לא ירצה את עונשו עד לסיום הערעור, אך ב-10 ביולי הוא הותיר על כנה את הרשעתו. ב-31 באוגוסט הורה בית המשפט העליון של ארצות הברית שמקדונל לא ירצה את עונשו בתלות בהחלטה אם הוא יחליט לשמוע את הערעור אם לאו. בינואר 2016 הסכים בית המשפט העליון לשמוע את הערעור.
ב-17 באפריל 2016 שמע בית המשפט העליון את הטיעונים בעל פה. ב-27 ביוני הוא פסק פה אחד על ביטול הרשעתו של מקדונל. נשיא בית המשפט העליון, ג'ון רוברטס, שכתב את פסק הדין, הותיר את השאלה אם לשפוט מחדש את מקדונל, פתוחה, בציינו, "אם בית המשפט בערכאה הנמוכה הגדיר שקיימת עדות מספקת שתוצג בפני חבר המושבעים להרשיע את המושל מקדונל, עליו להישפט מחדש. אם יחליט בית המשפט שהעדיות אינן מספיקות, יש לבטל את ההאשמות נגדו. אנו לא מביעים שום דעה בנוגע לשאלה זו".
ב-8 בספטמבר הודיעה מחלקת המשפטים של ארצות הברית שהיא מבטלת את כל ההאשמות נגד מקדונל ונגד רעייתו.
חיים אישיים

ב-1976 נשא מקדונל לאישה את מורין פטריסיה גרדנר. לשניים נולדו חמישה ילדים. בתם הבכורה, ג'נין, שירתה בחיל הקשר של צבא ארצות הברית בעיראק.
בראשית נובמבר 2018 הגיש מקדונל בקשר לגירושים מאשתו. הליכי הגירושים הסתיימו ב-2020.
מדד תל אביב טק-עילית

מדד תל אביב טק-עילית הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי של מחיריהן של המניות הכלולות במדד מדד תל אביב בלוטק ששווי השוק שלהן הוא לפחות 75 מיליון ש"ח.
משקלן היחסי של המניות במדד מתעדכן מדי יום על פי שווי השוק שלהן בטרם פתיחת יום המסחר. ערך המדד מחושב ומפורסם על ידי הבורסה בזמן המסחר מדי 15 שניות. הרכב המדד מתעדכן פעמיים בשנה: ב-15 ביוני וב-15 בדצמבר.
היסטוריה

בראשית ספטמבר 2012 מינה יו"ר רשות ניירות ערך שמואל האוזר ועדה לקידום השקעות בחברות ציבוריות הפועלות בתחום המחקר והפיתוח (מו"פ), במטרה לתמוך בחברות הפועלות בתחום זה ולסייע להן בגיוס הון.
הוועדה הגישה דו"ח ביניים ב-4 ביוני 2013, ואת המלצותיה הסופיות ב-21 בינואר 2014. אחת מהמלצות הוועדה הייתה כי הבורסה תיצור מדד חדש בשם "טק עילית" שיכלול את מניותיהן של חברות ההיי-טק הנסחרות בבורסה בעלות שווי של 400 מיליון ש"ח, וכן יתאפשר לחברות היי-טק שטרם נסחרות בבורסה והוגדרו כ"חברות מטרה" להיכלל במדד בתנאי ששווי השוק שלהן אינו פחות מ-200 מיליון ש"ח לאחר ההנפקה.
בעקבות המלצות הוועדה, הושק מדד תל אביב טק-עילית ב-11 במאי 2014. מדד הבסיס במועד ההשקה היה זהה למדד הבסיס של מדד ת"א בלוטק-50 (שכחודש לאחר מכן שונה שמו למדד תל אביב בלוטק) באותו מועד.
הערות שוליים

↑  יו"ר רשות ניירות ערך מינה ועדה לקידום ההשקעות בחברות ציבוריות הפועלות בתחום המחקר והפיתוח, הודעה לעיתונות, באתר הרשות לניירות ערך
↑  ועדת מו"פ, דו"ח הביניים וההמלצות הסופיות, באתר הרשות לניירות ערך
↑  הרכב מדד ת"א טק-עילית, באתר הבורסה
נורת'רן

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  12 בדצמבר 2004 – 31 במרץ 2016 (11 שנים) 
 חברת אם:  Serco-Abellio 
 מיקום המטה:  לידס 
 ענפי תעשייה:  תחבורה, רשת רכבות 
  
 www.northernrail.org
 
רכבת של חברת נורת'רן ביורק
רכבת של נורת'רן בלידס
נורת'רן (באנגלית: Northern Rail) הייתה חברה שהפעילה רכבות באזור צפון אנגליה בשנים 2004 עד 2016. 
החברה היא איחוד בין שתי חברות: "NedRailways" - חברת רכבות בהולנד; ו-"Serco", המפעילה רכבות באוסטרליה ורכבת קלה בלונדון וקופנהגן.
החברה הפעילה רכבות דיזל וחשמל למרחקים ארוכים וכן רכבות פרברים. הרכבות הופעלו בכל אזור המטרופולין של הערים מנצ'סטר, ניוקאסל, מידלסברו, בלקברן, וויגן, ליברפול, בולטון, שפילד, האדרספילד, אולדהאם, לידס, בלקפול, יורק, דונקסטר, האל, סקיפטון וברנסלי. כן פעלו רכבות החברה במחוזות קאמבריה, צ'שייר, לנקשייר, מרזיסייד, יורקשייר ועוד, בצפון אנגליה.
בלודנץ (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  פורארלברג פורארלברג
 בירת המחוז:  בלודנץ 
 שטח:  1,287.52 קמ"ר
 גובה:  566 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  64,103 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°06′N 9°54′E﻿ / ﻿47.1°N 9.9°E﻿ / 47.1; 9.9 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.vorarlberg.at/bhbludenz
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בלודנץ (בגרמנית: Bludenz) הוא מחוז בדרום מדינת פורארלברג שבאוסטריה.
במחוז 29 ערים ועיירות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אינרברץ  בירס  בירסרברג  בלודנץ  בלודש  בלונס  ברטולומברג  ברנד  גשורן  דאלאס |  זונטאג  זילברטל  טורינגן  טורינגרברג  טשגונס  לודש  לורינס  לך אם ארלברג  ניצידרס  ננצינג |  סנקט אנטון אים מונטפון  סנקט גלנקירך  סנקט גרולד  פונטנלה  פנדנס  קלסטרלה  ראגאל  שטאלר  שרונס |
גיידסטאר

| --- | --- |

 סוג:  שירות באינטרנט 
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים) 
 www.guidestar.org.il
 
גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל, או בקיצור גיידסטאר (באנגלית: GuideStar; כוכב מנחה), הוא מיזם אינטרנטי של רשות התאגידים במשרד המשפטים המאפשר לציבור גישה למידע ממשלתי על תאגידים בישראל כולל ארגונים ללא כוונת רווח (עמותות, חברות לתועלת הציבור והקדשות) וחברות עסקיות.
האתר מאפשר לקבל מידע מקיף על העמותות שניתן על ידי רשם העמותות (למשל דוחות כספיים, דוחות מילוליים, מטרות, מספר עמותה, שנת יסוד, מען העמותה, בעלי תפקידים, אישור ניהול תקין) ומידע על חברות שניתן על ידי רשם החברות. בנוסף מוצג מידע שמסופק באופן וולונטרי על ידי התאגידים, כגון תיאור פעילויות הארגון, מקומות פעילות, פרטי קשר וכדומה. האתר אינו מספק גישה לכל מסמכי תיק העמותה ברשם העמותות, ובפרט לא לתקנון העמותה. לשם כך האתר מספק קישור לאתר רשם העמותות, בו ניתן להזמין תיק עמותה תוך תשלום אגרה.
באתר מוצגים יותר מ-400,000 תאגידים, מתוכם כ-44,500 ארגונים ללא כוונת רווח.
מקורות המידע

מרבית המידע מוזן ממערכות משרד המשפטים ובעיקרן מערכת "בראשית" בה מנוהלים כלל פרטיהם המחייבים חוקית של כלל התאגידים.
רכיבי מידע מהימנים נוספים מגיעים ממערכות רשות המיסים, משרד האוצר, ביטוח לאומי, משרד החינוך, חופש המידע.
רכיבי מידע נוספים וולונטרים מאפשרים לבעלי תפקידים בארגון להזין מידע אופציונלי ישירות באזור האישי בגיידסטאר כמו סניפים, קהלי יעד, תחומי פעילות, תמיכה בעת לחימה לגיוס תרומות כספים ומשאבים ועוד.
היסטוריה

בשנת 1994 הוקם בארצות הברית ארגון גיידסטאר ארצות הברית (אנ') כיוזמה פרטית והיה לאחד ממקורות המידע הראשונים על ארגונים ללא מטרות רווח בארצות הברית. בשנת ב-2004 הוקם בבריטניה ארגון גיידסטאר העולמי שמטרתו להפיץ פרויקטים דומים ברחבי העולם והוא שקידם את הפרויקט בישראל. את הפרויקט בישראל יזמו ביחד משרד המשפטים, ג'וינט ישראל ויד הנדיב ("קרן רוטשילד"). הוא נבנה במקור על ידי NPTech טכנולוגיה וכיום מנוהל על ידי משרד המשפטים. האתר עלה בגרסת ניסוי בשנת 2009 וביולי 2010 נפתח לציבור הרחב.
ב־2021 עקב מגפת הקורונה עלתה יכולת חדשה המאפשרת לעמותות להזין בקשות לתמיכה ממשרדי הממשלה. יכולת זאת הייתה בשימוש שוב גם בזמן מלחמת חרבות ברזל ב־2023 וב־2024 בבקשות לתמיכה מול החשב הכללי.
החל משנת 2022 הוכרזה ועדת היגוי בין משרדית ובה נציגי משרדים ממשלתיים, נציגי החברה האזרחית ואורחים נוספים. הוועדה דנה ביוזמות וכיווני התפתחות נוספים לאתר, מצביעה ומבקרת את הפרויקט.
החל משנת 2023 אתר גיידסטאר מציג גם את כל החברות הרשומות בישראל, בנוסף לארגונים ללא כוונת רווח שהוצגו.
החל מאוקטובר 2023 משתמשים יכולים להרשם לקבלת עדכונים בדחיפה בנוגע לארגונים אותם יבחרו.
תפעול גיידסטאר

גיידסטאר הוא מיזם ממשלתי ללא מטרות רווח המתאפיין בשיתוף פעולה בין מגזרי – הפרויקט מנוהל על ידי משרד המשפטים בשיתוף ג'וינט ישראל ומלווה על ידי ועדה ציבורית מייעצת שכוללת גורמים שונים במגזר הממשלתי, האזרחי והעסקי.
בנוסף, יכולים הארגונים החברים להוסיף פרטים על פעילותם, סניפיהם, דרכי תקשורת עימם ופרטים נוספים.
הערות שוליים

↑  GuideStar International - Background, באתר המיזם
↑  נתונים על אודות פרויקט גיידסטאר במשרד המשפטים | חוק חופש המידע, באתר www.foi.gov.il
דנה גולדברג

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1979 (בת 45) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  המכללה האקדמית בית ברל 
 https://goldbergdana.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דנה גולדברג (נולדה ב-1 במרץ 1979) היא משוררת ויוצרת קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת. שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?". ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה.
החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שהפיקה מיכל ויץ, אשר זיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה.
גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן.
בשנת 2023 התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה הקרנת הבכורה של סרט הקולנוע שכתבה וביימה, "דבי הייתה פה".
בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010). מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014.
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, עמותה חדשה תקדם יצירות קולנוע וספרות על נשים מנקודת מבטן, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2016
↑  דבי הייתה פה, באתר פסטיבל הסרטים הבילאומי חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296006005171  LCCN: no2010156876  VIAF: 239704407   WorldCat (עם VIAF): 239704407 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האנה מור

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1745 Fishponds, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 בספטמבר 1833 (בגיל 88) קליפטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  All Saints Churchyard 
 מקום מגורים:  בריסטול 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 חתימה:   
 
האנה מור (באנגלית: Hannah More; ‏2 בפברואר 1745 – 7 בספטמבר 1833) הייתה סופרת, פילנתרופית, משוררת ומחזאית דתית אנגלייה שכתבה על נושאים מוסריים ודתיים. היא הייתה שמרנית אך סייעה לקידום התנועה לביטול העבדות בבריטניה.
היא נולדה בבריסטול, לימדה בבית ספר שאביה ייסד שם והחלה לכתוב מחזות. היא השתלבה באליטה הספרותית הלונדונית וחברה מובילה במעגל הבלוסטוקינג. מחזותיה ושירתה המאוחרים יותר הפכו אוונגליסטים יותר. היא הצטרפה לקבוצה המתנגדת לסחר בעבדים. בשנת 1790 היא כתבה את "Cheap Repository Tracts" על נושאים מוסריים, דתיים ופוליטיים, כדי להפיץ קרוא וכותב בקרב העניים (כתשובה לספר "זכויות האדם" של תומאס פיין).
בו בזמן, היא הרחיבה את קשריה עם בתי ספר שהיא ואחותה מרתה הקימו בסמרסט. אלה ריסנו את הוראת העניים, ואיפשרו קריאה מוגבלת אך ללא כתיבה. מור נודעה בזכות השמרנות הפוליטית שלה, שתוארה כאנטי-פמיניסטית, "קונטרה-מהפכנית" או פמיניסטית שמרנית.
הערות שוליים

↑  Harriet Guest, 2005, "Hannah More and Conservative Feminism", British Women's Writing in the Long Eighteenth Century. London: Palgrave Macmillan.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463543105171  PLWABN: 9810544270205606  BIBSYS: 90331621  BNE: XX1371502  BnF: cb12539121b (data)  CiNii: DA03250059  GND: 119050064  ISNI: 0000 0001 0857 4648  LCCN: n50004618  MusicBrainz: 1f8f3cf2-f613-4ca8-8d1b-129d6e728d99  NKC: mzk2003197714  NLA: 35361781  NTA: 069456046  RERO: 02-A003608258  SELIBR: 293210  SNAC: w69z9946  SUDOC: 034659080  Trove: 925617  VcBA: 495/350023  VIAF: 51802053   WorldCat (עם VIAF): 51802053 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאב הרעמה

| זאב הרעמה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: Chrysocyon
מין:: זאב הרעמה
שם מדעי
 Chrysocyon brachyurus ‏יוהאן קארל וילהלם איליגר, 1815
תחום תפוצה


זאב הרעמה (שם מדעי: Chrysocyon brachyurus) הוא מין בעל חיים ממשפחת הכלביים הנפוץ באמריקה הדרומית. הוא המין היחיד מן הסוג Chrysocyon, ובניגוד לשמו בספרדית ובעברית, אינו שייך למין זאב מצוי. למרות דמיונו החיצוני לשועל, אין הוא נכלל גם בסוג זה.
זאב הרעמה נפוץ באזורים פתוחים ופתוחים-למחצה הנקראים סראדו. הוא נוהג לשכון בצמחייה סבוכה ולצוד בערבות פתוחות. הסתתרותו בעשב גבוה ואורח חייו הלילי מקשים על המחקר והצפייה בו. הוא המהיר והגבוה בין כלבי הבר, וניחן במגוון מאפיינים מיוחדים, כגון רגליים ארוכות מאוד המצוידות בבהונות הפונות לצדדים שמגדילות את שטח כפות רגליו באזורי ביצות, קול הנשמע כשילוב בין נביחה ושאגה, סימון ריח טריטוריאלי ייחודי, והיותו אוכל-כול (כולל אכילת שאריות פסולת באזורים עירוניים).
טקסונומיה ואבולוציה

השם המדעי Chrysocyon brachyurus נגזר מן השפה היוונית: המילה Chrysocyon משמעותה "כלב זהוב"; והמילה "Brachyurus" משמעותה "קצר גוף". בשפת הגוארני של ילידי דרום אמריקה, זאב הרעמה נקרא בשם "Aguará Guazú" שמשמעותו "שועל גדול".
בכמה מן המחקרים הראשונים שנערכו על זאב הרעמה, הוא נכלל בסוג כלב או בסוג שועל בשל דמיון מורפולוגי, אך כיום ישנה הסכמה על סיווגו לסוג נפרד Chrysocyon במשפחת הכלביים. אחת מהמסקנות שעלו מן המחקרים, היא שזאב הרעמה הוא השריד הגדול היחיד ממשפחת הכלביים בדרום אמריקה שנכחדה בתקופת הפליסטוקן המאוחרת (הסוגים Protocyon ו-Theriodictis); מאובנים של זאב הרעמה מתקופת הפליסטוקן המאוחרת ומתקופת ההולוקן התגלו באזורים הרריים בברזיל.
בשנת 2003 התפרסם מחקר שעסק באנטומיית המוח של מספר כלביים. המחקר סיווג את הכלביים לפי שני מאפיינים בולטים שאפשרו לעקוב אחריהם בתיעוד המאובנים: דפוס החריצים באזורים שונים במוח, וצורתם וגודלם היחסי (ראו תמונה). החוקרים הסיקו מהנתונים הללו, כי זאב הרעמה קרוב לשועל המאלוויני ולדמויי-שועל אחרים מהסוג שועל דרום אמריקני.
מחקר נוסף שהתפרסם בשנת 2009, הצביע על השועל המאלוויני כקרוב ביותר לזאב הרעמה, שחלק עמו אב קדמון בשם Eucyon לפני כ-6.7 מיליון שנים. כמו כן, זאב הרעמה נפרד מהשועל המאלוויני ככל הנראה בצפון-אמריקה, זאת מכיוון שכלביים הגיעו לדרום אמריקה לפני 2.5–4 מיליון שנים.
סוג בעל החיים הקרוב ביותר אליו כיום הוא זאב היער (שאף הוא, למרות שמו בעברית, אינו שייך למין זאב), וקרובי משפחה רחוקים יותר הם כלביים דרום-אמריקאיים אחרים, כגון שועל קטן-אוזן, שועל הסרטנים ושאר דמויי-השועל האחרים מהסוג שועל ארגנטינאי.
מאפיינים גופניים

זאב הרעמה מכונה באנגלית "שועל על קביים" (Fox on stilts), בשל מראהו הדומה לשועל המצוי. הוא הגבוה והמהיר מבין כלבי הפרא ומבין רוב הכלבים המבויתים. רגליו מכוסות בפרווה שחורה וקצרה, והן ארוכות מאוד ביחס לגופו וביחס לרגליהם של כלביים אחרים. אורכן הגדול הותאם אבולוציונית ככל הנראה להליכה בתנאי שטח סבוכים ולראייה נוחה בסבך הצמחייה הגבוהה, שבו מאופיין בית גידולו. פרוותו הרכה והארוכה לעיתים, אדמדמה-חומה עד כתומה-מוזהבת. ציציות שיער לבנות מופיעות לאורך זנבו, לאורך גרונו כמעין סינר, מעט על לחייו, בתוך אוזניו, ומעט בתחתית גופו. שמו ניתן לו בשל רעמת פרווה בולטת ושחורה על עורפו ועל כתפיו, המסתמרת כאשר הוא מאוים או תוקפני, וגורמת לו להיראות גדול ומאיים יותר. חוטמו, קצה פניו, לסתותיו, חלקים בתוך אוזניו והקו המקיף את הסינר שחורים. גופו צר, ראשו רחב וחרטומו ארוך. אישוני עיניו עגולים, בשונה מן השועלים, וראייתו בלילה מפותחת פחות בהשוואה לחושיו האחרים. חוש הריח שלו מפותח היטב וגם חוש שמיעתו מפותח במיוחד, הודות לאפרכסות אוזניו הגדולות והרחבות, שאף מסייעות לו לפזר חום.
מערכת השיניים שלו משקפת את הרגלי התזונה שלו. בגין שיני בשר עליונות קטנות, שיניים חותכות עליונות חלשות וניבים ארוכים ודקים, הוא מסוגל לצוד טרף קטן בלבד.
גובה הכתפיים: 67–107 ס"מ.
אורך הגוף (ראש עד תחילת הזנב): 95–130 סנטימטר; בממוצע 112.5 סנטימטר.
אורך הזנב: 38–50 סנטימטר; בממוצע 44 סנטימטר.
משקל: 20–30 ק"ג; בממוצע 25 ק"ג.
אורך הרעמה: בממוצע 47 סנטימטר.
אורך האוזניים: 13.5–20 סנטימטר; בממוצע 16.3 סנטימטר.
אורך חיים: מעל 15 שנה בשבי.
בתי גידול ותפוצה

זאב הרעמה מצוי באזורים פתוחים ופתוחים-למחצה הנקראים סראדו: ערבות המכילות עשב גבוה ועצים פזורים, מישורים שיש בהם שיחים, יערות המאופיינים בחופה פתוחה, אזורים ביצתיים, קצות יער ואזורי נהרות. זאבי רעמה אף נצפו באזורים הנמצאים בטיפוח חקלאי או תחת מרעה.
הוא נפוץ באמריקה הדרומית: בדרום, מרכז-מערב ודרום-מזרח ברזיל (מאטו גרוסו, מאטו גרוסו דו סול, מינאס ז'ראיס, גויאס, סאו פאולו, המחוז הפדרלי של ברזיל ואף בריו גראנדה דו סול); בפרגוואי; בבוליביה; במזרח וצפון הרי האנדים ובקצה צפון-מזרח פרו (ב-Pampas del Heath). הוא מאוד נדיר באורוגוואי ובארגנטינה, שם נצפה פעם אחת בשנת 1999, ולפיכך יש להניח כי הוא נכחד באזורים הללו.
התנהגות

זאב הרעמה הוא יחידאי ואינו יוצר להקות. (לקריאה בהרחבה, ראו את מחקרו המקיף ביותר של הזואולוג James Dietz. הפסקה נכתבה ברובה בהתבסס על מקור זה) הוא פעיל בשעות הלילה וכיוון שבמשך היום הוא מסתתר בצמחייה סבוכה, קשה מאוד לצפות בו. כאשר הוא מתרומם על רגליו האחוריות הוא מסוגל לצפות למרחק רב ולאתר אויבים וטרף. תנועתו מאופיינת בהזזת שתי רגליים מאותו צד בכל פעם, וזאת כדי שהרעש שהן מפיקות יגיע מצד אחד בלבד. תכונה זו מאפשרת לזאב הרעמה להבחין ברעש שמשמיע טרף המצוי בקרבתו. חוקרי טבע מתקשים לעקוב אחר אורחות חייו עקב חמקמקותו ונדירותו, ולפיכך נגרם מחסור במידע בנושאים מהותיים כגון הריון וגידול הגורים.
זאב הרעמה משמיע שלושה סוגי קולות: נביחת-שאגה עמוקה המשמשת לתקשורת בטווח ארוך, המושמעת לרוב בשעות בין-הערביים; יללה גבוהה אם הוא פצוע או זקוק לעזרה ונהמה כאשר הוא תוקפני ומנסה להרחיק פולש משטחו.
הזכרים פעילים לרוב יותר מהנקבות.
התנהגות > טריטוריה וריח

התנהגותו של זאב הרעמה בטבע היא טריטוריאלית, אך עקב צפיפותה הנמוכה של אוכלוסייה זו, נדירים המפגשים האלימים בין זאבי רעמה, הכרוכים בכיבוש טריטוריה. כיוון שזאב הרעמה מסתתר בצמחייה גבוהה, אין הוא גלוי לעיניהם של זאבי רעמה אחרים, ולפיכך הוא מתקשר עמם באמצעות קולות, ובדומה לכלביים אחרים, גם באמצעות הפרשות בעלות ריח עז, המספקות מידע חיוני. הן הזכר והן הנקבה משתמשים בשתן כדי לסמן את דרכי הציד שלהם, את המקומות שבהם קברו את טרפם וכדי למצוא אחד את השנייה בעונת הרבייה.
זאב הרעמה מתכנה גם "זאב הבואש", בגלל חותם הריח העז שהוא מותיר אחריו. ריח ההפרשות של זאב הרעמה אף דומה לריחם של צמחים ממשפחת הקנאביים, ועל כן אף קרה מקרה שבו המשטרה ערכה חיפוש אחר מעשני סמים, בעקבות דיווח של מבקר בגן חיות ההולנדי "בליידורפ" (Blijdorp) ברוטרדם, שהוטעה לחשוב כי הריח שהגיע לאפו הוא ריח הנובע מסמים.
זאבי הרעמה מסמנים בשבילים מצטלבים את הטריטוריה שלהם, שאותה הם יוצרים בעת סיוריהם הליליים, ובני זוג יגנו יחדיו על הטריטוריה המשותפת שלהם שאומדן שטחה הוא כ-30 קמ"ר.
התנהגות > טריטוריה וריח > מקור הריח

הזואולוג ג'יימס דייץ (James Dietz) פרסם בשנת 1984 דיווח, שבו העלה השערה כי מקור הריח העז, הוא תולדה של הסתגלות אבולוציונית המעניקה לזאב הרעמה את היכולת לשמור על הטריטוריה שלו ולהיות מזוהה ממרחק, אף זמן רב לאחר שהפיץ את הריח. יכולת זו מהווה יתרון לחיה מתבודדת וטריטוריאלית.
בשנת 2005 הגישה שרה צ'יילדס סנפורד (Sara Childs-Sanford) את תזת המאסטר שלה "זאב הרעמה בשבי: שיקולים תזונתיים עם דגש על טיפול בציסטינוריה (Cystinuria)" לאוניברסיטת מרילנד. מטרת המחקר הייתה לשפר את תזונת זאבי הרעמה בגני-חיות ובכך להפחית את שכיחותם של אבנים בדרכי השתן שלהם - מחלה נפוצה וקטלנית בין בעלי חיים הנמצאים בשבי. מחלה זו מאופיינת בהצטברות של ציסטאין - חומצת אמינו שמתגבשת ויוצרת סתימות כאשר השתן הופך לחומצי יותר. על מנת לקבוע כיצד שינוי בתזונה יכול להפחית את הסיכוי ללקות במחלה, ניתחה סנפורד כמויות רבות של שתן, וניצלה הזדמנות זו גם כדי לחקור את המקור לריחו המיוחד של השתן. בהתבסס על הידע שהצטבר באותה עת אודות תרכובות אורגניות בשתן ובצואה של חתוליים וכלביים, סברה סנפורד בתחילה כי המקור לריח העז הוא תרכובת אורגנית המצויה בשתן, המבוססת על סוג גופרית כלשהו. כתמיכה לסברה זו, היא התבססה על המידע כי השתן של החתוליים מכיל חומצת אמינו המורכבת מגופרית פילייניין (Felinine) המעורבת בתקשורת הריח. עם התקדמותה במחקר, היא גילתה שהרכב השתן של זאב הרעמה הוא אופייני רק לו מבין כלל הטורפים, בכך שיש בו רמות גבוהות של 2,5-dimethylpyrazine – תרכובת אורגנית השייכת לקבוצה הנקראת pyrazines הנמצאת אצל אורגניזמים רבים. תרכובת זו יוצרת לרוב ריחות חריפים המשמשים לאזהרה. חרקים לדוגמה מציגים צבעי אזהרה זוהרים שגם ביצירתם מעורבת אותה תרכובת, בדומה לתרכובת המצויה גם בצמחים רעילים ממשפחת האסקלפיים.
התנהגות > תזונה

זאב הרעמה הוא אוכל-כול אשר צד בגפו, לרוב בעת השקיעה ובחצות. הוא נוהג לצעוד באיטיות ובשקט על קצות כפותיו, ובעת שהוא שומע רחש בקרבתו בעזרת אוזניו הגדולות, הוא עוצר במקומו וממתין בדממה לשעת כושר כדי לזנק בהפתעה על טרפו עם רגליו הקדמיות (כפי שנוהג השועל), בטרם הלה יוכל לחוש באיום. הוא הורג את טרפו באמצעות נשיכה בצווארו או בגבו ומנער אותו בחוזקה אם יש בכך צורך. זאב הרעמה הסתגל לאכילת יונקים קטנים ובינוניים, בעיקר קבייתיים כגון מארה וקביה, עכבריים, ואף ארמדיליים; עופות כגון טינמיים, גיבתוניים וביציהן, זוחלים, פרוקי-רגליים, חלזונות ודגים.
חלק ניכר מתזונתו הוא צמחי (50% לפי מחקרים מסוימים), כולל קני-סוכר, פקעות, הדסיים, דקליים, ברומליים (כגון אננס) ופירות (כגון בננות, גויאבות ו"תפוח הזאב" – Solanum lycocarpum – שנפוץ באזורו ומהווה חלק חשוב מאוד ממזונו, ואף משמש כתרופה למחלות מסוימות. סוגי מזון מסוימים, כגון מכרסמים ותפוח-הזאב, נצרכים במהלך כל השנה, אך התזונה הכללית משתנה לפי זמינות המזון. הוא טורף לעיתים גדיים, אפרוחים וחזירים צעירים, ואף איילי הפאמפאס. על פי מחקר שנערך בשנת 1999, אייל הפאמפאס היווה 2.4% מ-1,673 דגימות מזון שנבחנו.
זאבי הרעמה שחיו בעבר בשבי, התקיימו מתזונה שהתבססה בעיקר על בשר, ולפיכך נגרמו להם בעיות בדרכי השתן. כתוצאה מכך ובעקבות מחקרים שבדקו את תזונתם בטבע, נוספו לתפריט שלהם המורכב מבשר ומזון לכלבים, גם מרכיבים צמחיים. לעיתים מתאספים מספר בוגרים בשטח מצומצם, אם יש בו מקורות מזון רבים, כגון אדמות חרוכות לאחר שרפה, החושפות בעלי-חוליות קטנים. הודות לחוש הריח המפותח שלהם, הם נוטים לנבור לעיתים בפחי אשפה.
התנהגות > רבייה

לא ידוע הרבה על דפוסי הרבייה של זאבי הרעמה בטבע. (מקור לרוב העובדות בפסקה:) זאבי הרעמה הם מונוגמיסטים, ונפגשים לעיתים רחוקות לאחר שעונת הרבייה מסתיימת. עונת הרבייה נשלטת כנראה על ידי פוטופריודיזם ("תחושת זמן"). זוגות הנמצאים בשבי מזדווגים בתקופות שונות בהתאם למיקומם: בחצי הכדור הצפוני בין אוקטובר לפברואר, ובדרום אמריקה בין אוגוסט לאוקטובר. הנקבה מתייחמת פעם בשנה למשך תקופת זמן קצרה של יום עד ארבעה ימים, וההריון נמשך 60–65 ימים, בדומה לכלביים אחרים. אף על פי שנראה כי הנקבה אינה תלויה בזכר בגידול הגורים, הוא משמיע את קולו בתדירות גבוהה בזמן זה, מסמן את הטריטוריה ומגן עליה, ובכך תורם באופן משמעותי לנקבה ולגוריה, בנוסף לתרומתו כדמות אב.
הזוג חולק יחדיו את הטריטוריה ולעיתים אף את אותם מקומות מנוחה ושינה, את אזורי חיפוש המזון ואת שטחי הטלת השתן ועשיית הצרכים. אך לרוב השניים מסיירים ביחידות לאחר תקופת ההמלטה. השגר מונה 1–6 גורים שחורי-פרווה, השוקל בין 340 ל-450 גרם. עיניהם נפקחות ביום התשיעי ואוזניהם עומדות. צבע פרוותם משתנה בשבוע העשירי משחור לאדום והם נגמלים מיניקה בין 15–22 שבועות לאחר יום היוולדם. הם מתפתחים במהירות ומפתחים מערכת שליטה היררכית בגיל חודש בערך. בגיל 2–3 חודשים הם מטיילים עם אמם, ובגיל 5–6 חודשים הם לומדים לצוד לבד. הזכרים מגיעים לבגרותם המינית בגיל שנה, ואילו הנקבות בגיל שנתיים בערך. בגילאים הללו הם עוזבים את הוריהם ומוצאים להם מגורים חדשים.
התנהגות > יחסים עם מינים אחרים

זאב הרעמה מנהל מערכת יחסים סימביוזית עם הצמחים שהוא ניזון מהם: הוא נושא את זרעיהם לאחר האכילה, ולעיתים קרובות פולט אותם דרך הצואה על קני נמלים חותכות עלים. הנמלים בתורן משתמשות בצואה ומשליכות את הזרעים אל ערימות אשפה מחוץ לקן, וכתוצאה מכך מואץ קצב הצמיחה של הזרעים.
איומים, אוכלוסייה ויחסים עם האדם

זאב הרעמה מעניק מחד יתרונות כלכליים לאדם, כיוון שהוא טורף חיות המזיקות ליבול (כגון ארנבות ומכרסמים קטנים) אך מאידך, הוא פוגע לעיתים רחוקות בעופות משק צעירים, ובשל כך אף ניצוד על ידי המקומיים. יתר על כן, הוא נחשב גם כגורם מאיים לבקר ולצאן (הפרטים הבוגרים), אך חשד זה הוכח כחשד שווא. בגלל נטייתו להתבודד וזהירותו, הוא נמלט כאשר הוא חש בסכנה, כך שאינו מהווה איום ישיר על בני אדם.
האיום המשמעותי ביותר לתנאי חייו של זאב הרעמה, הוא הצמצום ההדרגתי של בתי הגידול שלו, הנובע בעיקר מהמרת שטחים לצורכי חקלאות ולבניית חוות, הגורמת לו לחיות קרוב יותר לאדם ולהיפגע כתוצאה מכך. בנוסף, קטיעת רצף השטחים של בתי הגידול גורם לבידוד האוכלוסייה ולקושי בהתרבות. כמו כן, זאב הרעמה נדרס לעיתים, בגלל קרבתו לכבישים המהירים התוחמים שמורות טבע.
זאב הרעמה רגיש במיוחד לזיהום הנגרם על ידי תולעת הכליה (סוג תולעת טפילית, Dioctophyme renale), המהווה איום קטלני גם לכלבי הבית. הוא אינו משמש כטרף לאף טורף אחר, אף על פי שהוא עלול להיות מותקף או להיהרג על ידי כלבים מבויתים שהתפראו, להידבק מהם ממחלות או להיאבק עמם על מזון.
כיוון שמצב השימור שלו מוגדר "פגיע" על ידי הממשלה הברזילאית, הוא קיבל מעמד של חיה מוגנת.
איומים, אוכלוסייה ויחסים עם האדם > אוכלוסייה

בגלל האופי המתבודד של זאבי הרעמה ובית הגידול הרחב שבו הם שוהים, צפיפותם נמוכה ברחבי דרום אמריקה. על פי הערכה שנעשתה בשנת 2005, נאמדה אוכלוסיית זאבי הרעמה בכ-23,600. האוכלוסייה בבוליביה לא עברה את סף ה-1,000. האוכלוסייה הנוכחית מוערכת בכ-13,000 פרטים, וסביר שהיא תצטמצם בעוד עשרה אחוזים במשך העשור הבא עקב האיומים שהוזכרו לעיל.
שימור האוכלוסייה והחזקתו בשבי

זאבי הרעמה מוגנים ברוב המדינות שבהם הם חיים, כגון ברזיל, פרגוואי ובוליביה, אך על אף שהציד במדינות אלה אסור על פי חוק, אכיפתו מלווה בקשיים. הם שוהים במספר אזורים מוגנים, כגון הפארקים הלאומיים של קראקס והפארק הלאומי אמאס הנמצאים בברזיל. הם נהנים מפעולות שימור רחבות המגנות על הסראדו, כגון פעולות שננקטו להפחתת ההרג בדרכים בברזיליה, ופעולות שנקטה הקרן העולמית לשימור חיות הבר באזור.