קניה וסט
קריירה > 2004–2005: The College Dropout ו-Late Registration

ב-23 באוקטובר 2002, היה מעורב וסט בתאונת דרכים תוך כדי נהיגה הביתה מאולפן הקלטות, שגרמה לסדקים בלסת שלו, בשלושה מקומות. כאשר פיו עדיין היה חבוש וסגור, שבועות ספורים לאחר מכן החל וסט להקליט את "Through the Wire", בעודו מחיה את התאונה שכמעט וגרמה למותו. השיר סומפל משירה הקלאסי של צ'אקה קאן Through the Fire והפך לסינגל הראשון מאלבום הבכורה שלו, The College Dropout שיצא בפברואר 2004, וכלל את סימן ההכר של וסט באלבום זה, השימוש ב-"High Pitched Samples" - סימפולים של רצועות מוזיקת סול ורית'ם אנד בלוז המתנגנים במהירות גבוהה בשיריו. אמונתו של וסט ניכרת בחלק משיריו, כשהעיקרי ביניהם הוא Jesus Walks שיצא לאור בתור הסינגל הרביעי מן האלבום והפך למרכיב עיקרי שהועיל בהופעותיו, כמו בקונצרט הלייב 8. אלבומו הראשון של וסט קיבל ביקורות ושבחים רבים, והגיע למעמד פלטינה משולשת. מהאלבום יצאו גם הסינגלים All Falls Down ו-The New Workout Plan, והסינגל השני מהאלבום, Slow Jamz, עם הראפר טוויסטה והזמר ג'יימי פוקס, שהגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית והפך לשיר הראשון של שלושת הזמרים שהגיע לפסגת מצעד זה.
במהלך תקופה זו הקים וסט גם את GOOD Music, חברת תקליטים וניהול המשמשת כבית לאמנים ומפיקים, כמו נו איי.די. וג'ון לג'נד. באותה תקופה נקודת המוצא של סגנון הייצור של וסט הייתה השימוש בסימפולים.
וסט היה מעורב בסכסוך כספי עם רויס דה 5'9" בשירו Heartbeat, שהופק על ידי וסט והופיע באלבום Build & Destroy: The Lost Sessions. וסט טען כי רויס מעולם לא שילם לו על הפקת השיר, אך בכל זאת הוציא אותו; לאחר שמיעת הקצב של השיר, הלקוחות המקוריים החליטו שלא לקנותו מוסט. כעבור הוויכוח ואי ההסכמה, נשבע וסט כי מעולם לא יעבוד עם רויס שוב. בזמן שהוציא לאור את The College Dropout, הפיק קניה מספר סינגלים מצליחים, ביניהם I Changed My Mind של קישיה קול, Overnight Celebrity של טוויסטה, ו-Talk About Our Love של ברנדי נורווד.
ב-2005 היה וסט מועמד ל־10 פרסי גראמי. 2 מועמדויות היו בקטגוריית אלבום השנה, הראשון הוא על אלבומו "The College Dropout" והשני על עבודתו באלבומה של אלישיה קיז "The Diary of Alicia Keys". עבודתו עם אמנית הפופ ג'נט ג'קסון זיכתה אותו במועמדות ובזכייה בקטגוריית "ביצוע הרית'ם אנד בלוז הנשי הטוב ביותר". בטקס הענקת פרסי גראמי ה־47 שהתקיים ב־13 בפברואר 2005, קניה זכה בקטגוריית אלבום הראפ הטוב ביותר, וסינגל הראפ הטוב ביותר עבור "Jesus Walks". הוא לא זכה בפרס האמן החדש הטוב ביותר (בו זכתה הלהקה מארון 5). כפי שהפסיד בשנת 2004 לגרטשן וילסון בטקס הענקי פרסי המוזיקה האמריקאית.
כשלקח מסלול אקלקטי יותר, וסט שיתף פעולה עם המלחין האמריקאי ג'ון בריאון, במטרה לבנות את אלבום האולפן השני שלו, Late Registration, אשר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2005. כמו קודמו, זכה האלבום לתהילה והכרה רבה ממבקרי המוזיקה האוניברסלית. Late Registration כבש אינסוף סקרים ביקורתיים ונערץ על ידי מבקרים שונים, כעיתונים ומגזינים רבים כינו את האלבום בתור "הטוב ביותר של השנה", ביניהם "USA Today", "טיים" ו-Spin. מגזין הרולינג סטון העניק לאלבום את המיקום הגבוה ביותר ברשימת האלבומים בסוף השנה, וקראו לו "נדיב באופן גורף, היפ הופ וירטואוזי קלאסי אבסורדי". האלבום הרוויח את המקום הראשון בסקר המבקרים "קול הכפר" בשנה השנייה ברציפות. Late Registration זכה גם להצלחה מסחרית, כשמכר כ-860,000 עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון לצאתו, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. עד סוף שנת 2005, האלבום מכר מעל 2.3 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית בלבד ונחשב על ידי משקיפים בתעשייה בתור האלבום היחידי שזכה להצלחה גדולה בסתיו 2005, כאשר מכירות האלבומים היו בירידה באותה תקופה. האלבום היה מועמד ל-8 פרסי גראמי, כולל "אלבום השנה", ו"הקלטת השנה" על השיר המצליח מן האלבום, Gold Digger. האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת.