הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
היסטוריה

| --- | --- |

 
 זרועות
  כוחות היבשה
  כוחות האוויר והחלל
  הצי הרוסי
  חיל הטילים האסטרטגיים
  חיל הצנחנים
  הכוחות למבצעים מיוחדים
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורים, מדליות ותוארי כבוד
 דרגות הפדרציה הרוסית
 המפקד העליון
 ראש המטה הכללי
 משרד ההגנה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של רוסיה
 היסטוריה של רוסיה
לאחר שברית המועצות פורקה באופן רשמי ב-31 בדצמבר 1991, הצבא הסובייטי היה נתון במצב קפאון וניסיון לשמרו כצבא חבר המדינות נכשל, אף שבפברואר 1992 הוקם בצורה רשמית הפיקוד הבכיר של צבא חבר המדינות, שנותר עד היום כפיקוד לתיאום גרידא. בינתיים הכריזו היחידות הצבאיות הפזורות ב-15 הרפובליקות הסובייטיות על נאמנותן לממשל הרפובליקני בכל רפובליקה ובכך הבטיחו את עצמאותן הצבאית של המדינות החדשות שנוצרו כתוצאה מהתפרקותה של ברית המועצות.
עם פירוק חילות הפנים ומשמרות הגבול של הקג"ב, הכריזה המנהיגות הרוסית במרץ 1992 על הקמת משמר לאומי אך המיזם לא יושם במלואו. ב-7 במאי 1992, הוקם משרד ההגנה הרוסי כיורש למשרד הסובייטי. ב-16 במרץ 1992 חתם נשיא רוסיה בוריס ילצין על צו לייסוד הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, המנוהלים על ידי הפיקוד העליון של המטה הכללי ומשרד ההגנה. ב-7 במאי 1992 הוקם משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. שר ההגנה הראשון היה גנרל הצבא פאבל גראצ'ב.
ב-1994 היו הכוחות מעורבים לראשונה בעימות מזוין, משהחלו במבצע להשלטת הסדר ברפובליקת צ'צ'ניה, שדרשה עצמאות מרוסיה. בדצמבר 1998 צומצם שיתוף הפעולה הצבאי בין מדינות חבר העמים ומרבית החיילים הרוסיים שבו למולדתם, למעט באזורים אסטרטגיים כמו נמל הצי בסבסטופול, אוקראינה, באבחזיה ובטרנסניסטריה.
בנובמבר 1993 אושררה הדוקטרינה הצבאית הרוסית, אשר כללה תוכנית פעולה להפיכת הצבא הרוסי מכוח צבאי מסורבל לצבא אזורי בעל שאיפות גלובליות. לצורך יישום הדוקטרינה הושם דגש על פיתוח צבא קטן ובעל ניידות גבוהה יותר ויכולת להתפרסות מהירה. תחת ניהולו של פאבל גראצ'ב בוצעו רפורמות מינוריות שעיקרן היה ביטול פיקוד צבא היבשה, שאוחד עם הפיקוד הבכיר של המטה הכללי ואיחוד חיל הנ"מ עם חיל האוויר.
לאחר מינויו של איגור רודיונוב לתפקיד השר לא הושם דגש רב על יישום הרפורמות השונות והצבא איבד רבות מעוצמתו הצבאית עקב צמצום התקציב. ב-2002 שוב היה הצבא הרוסי מעורב בלחימה בצ'צ'ניה, ובמהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה הצליח להנחיל מכה ניצחת לבדלנים הצ'צ'ניים ולהשיב את השליטה על החבל לידי הממשל הפדרלי. לאחר שמונה איגור סרגייב לשר ההגנה בוצעו רפורמות מוגבלות שהתמקדו בפיתוח חיל הטילים האסטרטגיים ומערך הנשק הגרעיני. רק לאחר המלחמה בדרום אוסטיה (2008) יצאו לדרך רפורמות משמעותיות, שכללו ארגון מבני מחודש אותו החל לבצע הכלכלן אנאטולי סרדיוקוב, מתוך אמונה כי הלחימה חשפה ליקויים רבים במוכנות הצבאית חרף הניצחון של רוסיה על צבא גאורגיה.
עיקר הרפורמות כללו צמצום הכוחות המזוינים, באמצעות צמצום מספר הקצינים וריכוז אימון ולימוד הקצינים, תוך צמצום 65 בתי הספר הצבאיים לעשרה מרכזי לימוד צבאיים, לרבות צמצום בגודל הפיקוד המרכזי והשמת דגש על לוגיסטיקה אזרחית ושיתוף פעולה עם חברות פרטיות אזרחיות לצורך מודרניזציה בנשק והציוד הצבאי. בנובמבר 2012 מונה סרגיי שוייגו לשר ההגנה, והלה ממשיך ברפורמות שהוביל קודמו עם שינויים קלים תוך דגש על העצמת הכוח הצבאי.
באוקטובר 2012 הכריזה הוועדה לענייני הגנה של הבית התחתון בפרלמנט הרוסי כי בכוונתה להגדיל את התקציב הצבאי, שצפוי לעמוד על כ-100 מיליארד דולר (כ-3 טריליון רובל) בשנת 2015.
בדצמבר 2014 שר ההגנה סרגיי שוייגו יזם את הקמת המרכז הלאומי לניהול הגנת הפדרציה הרוסית (Национальный центр управления обороной Российской Федерации) בכפוף למטה הכללי הרוסי, האחראי לתיאום בין כל זרועות הצבא ולניהול מבצעים צבאיים מיוחדים וניהול כל הנוגע לתחומי הצבא והביטחון הלאומי. בינואר 2023, שר ההגנה הודיע כי בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה נדרשת רפורמה מבנית נוספת בכוחות המזוינים, מתוך כוונה להרחיב את מצבת כח האדם ל-1.5 מיליון והוספת פיקודים מחוזיים במחוז מוסקבה, מחוז לנינגרד, קרליה והקמת פיקודים בשטחים שרוסיה כבשה מידי אוקראינה כמו מחוז חרסון, מחוז זפורוז'יה, דונייצק ולוגנסק.