stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wii U

| --- | --- |


 יצרן:  נינטנדו
 סוג:  קונסולת משחקים
 דור:  תקופת הדור השמיני
 יצא לראשונה:  18 בנובמבר 2012 (צפון אמריקה) 30 בנובמבר 2012 (אירופה) 8 בדצמבר 2012 (יפן)
 הפסקת הייצור:  בכל העולם: 31 בינואר 2017
 מעבד:  אספרסו 
 מעבד גרפי:  Latte 
 מדיה:  דיסק אופטי של Wii U/דיסק אופטי בעל מספר שכבות/דיסק אופטי של Wii
 יחידות שנמכרו:  13.56 מיליון (נכון ל-31 במרץ 2017)
 המשחק הנמכר ביותר:  Mario Kart 8 מעל 8.46 מיליון (נכון ל-21 באוקטובר 2022)
 תאימות לאחור:  Wii, Virtual Console (NES, SNES, נינטנדו 64, Game Boy Advance, נינטנדו DS)
 מודל קודם:  Wii
 מודל אחריו:  Nintendo Switch
 
Wii U (שם קוד: פרויקט קפה) היא קונסולת משחקים של נינטנדו שיצאה לשוק ב-18 בנובמבר 2012. הקונסולה החליפה את מקומה של קונסולת ה-Wii. ה-wii u מכרה 13.56 מיליון יחידות של הקונסולה ברחבי העולם, והיא משלבת בין אפשרויות מה-Wii לבין אפשרויות חדשניות לגמרי[דרושה הבהרה]. המערכת הוצגה לראשונה במסיבת עיתונאים בוועדת העסקים והמדיה E3 בתאריך 7 ביוני 2011‏.
Wii U הייתה קונסולת המשחקים הראשונה של נינטנדו אשר אפשרה תצוגה ב-High Definition (רזולוציית 1080p), וטכנולוגיות בקרה כגון מסך מגע, רמקול ומצלמה המובנים בתוך השלט. הבקר משמש למשחק גם כאשר הטלוויזיה כבויה. למערכת הייתה תאימות מלאה גם עם משחקים ותוספים של קונסולת ה-Wii.
נכון לאפריל 2018 נמכרו כ-13.56 מיליון מכשירי Wii U ברחבי העולם.
ההכרזה

ב-25 באפריל 2011, פורסמה הצהרה רשמית של נינטנדו על פיתוחה של הקונסולה החדשה שתירש את מקומו של ה-Wii. בעיצומה של ועדת הטכנולוגיה E3 (ב-7–9 ביוני 2011) הציג מנכ"ל נינטנדו סאטורו איוואטה את המערכת באומרו: "הדבר הבא יציג דברים חדשים עבור שוק מערכות המשחק הביתיות". איווטה אישר שהקונסולה יצאה אחרי אפריל 2012.
הבקר

בקר ה-Wii U GamePad בנוי ממסך מגע בגודל 6.2 אינץ' ולצידו כפתורים "קלאסיים" אשר נמצאים בשלט רגיל בקונסולות משחק. בבקר המיוחד הוכנסו מנוע רטט, מדי זווית ותאוצה, מיקרופון, רמקולים ומצלמה.
ניתן לשחק עם הבקר בכמה דרכים:
משחק על מסכי הבקר והטלוויזיה - הבקר משמש להחלת אפשרויות, כוונת, אמצעי לחימה וכדומה (לדוגמה, הבקר מונח על הרצפה ומציג את מיקום הכדור במשחק גולף).
העברה מהטלוויזיה לבקר - ניתן להעביר את המשחק המוצג על הטלוויזיה הישר אל הבקר, ובכך להמשיך את המשחק במקרה שמישהו רוצה להשתמש בטלוויזיה.
משחקי שיתוף פעולה - השחקן עם הבקר יכול לשלוט על המתרחש במשחק בצורה מתוחכמת ואילו השחקנים עם השלט הקלאסי (Wiimote) משתפים פעולה כדי להידמות לו.
העברה מהבקר לטלוויזיה - ניתן להעביר תוכני מדיה מן הבקר להצגה במסך הטלוויזיה, דבר זה גם יעיל לשימוש במשחקים.
אביזרים נלווים

Wii U Pro Controller – בקר חסר מסך שלרוב משמש למשחקי רב-משתתפים. לעיתים הוא משמש במשחקי שחקן יחיד, כמו The Legend of Zelda: Wind Waker HD.
בקר Nintendo GameCube – בקר מיוחד המתאים רק למשחק Super Smash Bros. For Wii U. מאחר שה-Wii U לא תומך רשמית באביזרי GameCube, נוצר מתאם USB מיוחד המאפשר לשחק בבקר זה. לבקר זה נוצרו גרסאות מיוחדות הנקראות "Wii U Fight Pad".
Fit Meter – מתאים למשחק Wii Fit U. מודד את מספר הצעדים וכמות הקלוריות שהשחקן שורף ביום.
Wii U Microphone – מיקרופון מיוחד המתאים למשחקי שירה, כגון SiNG Party או Wii Karaoke U.
Amiibo – דמויות שאותן ניתן לסרוק על בקר ה-Wii U GamePad, ופותחות אפשרויות חדשות במשחקים באמצעות NFC. המשחק הידוע ביותר שתומך בדמויות Amiibo הוא Super Smash Bros. For Wii U. הרעיון דומה לדמויות ממשחקי Skylanders ו-Disney Infinity.
אביזרים נלווים > אביזרי Wii

Wii Remote - מאחר שה־Wii U תומך במשחקי Wii, גם בקר ה־Wii Remote (מכונה לעיתים Wiimote) נתמך. בנוסף, למשחקים מסוימים (New Super Mario Bros. U, נינטנדו לנד ועוד) אפשר לשחק עם שלט זה. מספר קטן של משחקי Wii U מחייב שימוש בבקר זה, כגון Wii Sports Club או Wii Party U. תוספי ה־Motion Plus וה־Nunchuk נתמכים גם כן.
Wii Classic Controller – בקר ה־Classic Controller, שדומה במקצת בעיצובו לבקרים הקודמים של הקונסולות של נינטנדו, מאפשר לשחק במשחקי Wii שלא מחייבים תנועה. בעקבות בקר ה־Wii U Pro Controller הצורך לקנות את בקר ה־Wii Classic ירד ונינטנדו הפסיקה לייצר אותו. ניתן להשתמש בו במשחקי Virtual Console של ה־Wii הרגיל, שניתן לקנות מה־Wii Shop Channel במסך ה־Wii Menu.
Wii Balance Board – משטח המתאים למשחקים כגון Wii Fit, ומאפשר למדוד את המשקל של השחקן ולשחק איתו משחקים מבוססים שיווי משקל. משחק ה־Wii U היחיד שתומך באביזר זה הוא Wii Fit U.
פרטים טכניים

מעבדים:
מעבד: IBM Power-based multi-core 45 nm microprocessor
מעבד גרפי: Custom AMD R770 Radeon HD GPU
מידות:
עומק: 26.67 ס"מ
רוחב: 17.27 ס"מ
גובה: 4.57 ס"מ
אחסון:
חריץ להכנסת כרטיסי SD (כולל SDHC) ו־4 יציאות של USB
כונן דיסקים המאפשר טעינת דיסקים עד לנפח של 25 GB
דיסק קשיח בנפח של GB 8 בקונסולות לבנות ודיסק קשיח בנפח של GB 32 בקונסולות שחורות (ביפן נוצר גם דגם לבן עם 32 GB וייצור הדגם הקודם עם 8 GB הופסק)
וידאו:
יציאות של 480i, 480p, 720p, 1080i, 1080p
מתאים לחיבורים: HDMI, component
D-Terminal (יפן בלבד), SCART (אירופה בלבד), S-Video, Composite.
שמע:
יציאת AV מולטי, בעלת שישה ערוצים (HD), פלט ליניארי.
אינטרנט:
גלישה אלחוטית וחיבור בעזרת USB לחיבור חוטי
תוכנות ושירותים > Nintendo eShop

Nintendo eShop היא חנות דיגיטלית המאפשרת לקנות משחקים ואפליקציות, חלק מהמשחקים ניתן למצוא רק ב-eShop ורוב המשחקים שם נמצאים גם בדיסקים. כוללת את שירות הקונסולה הווירטואלית (Virtual Console), שמאפשר לשחק משחקים מקונסולות ישנות יותר. מאז ינואר 2015 ניתן לקנות ב-eShop גם משחקי Wii.
תוכנות ושירותים > Mii Maker ו-Miiverse

קונסולת ה-Wii U מאפשרת אף היא מגוון רחב של יצירת דמויות Mii, כנינטנדו 3DS, וניתן להעביר את הדמויות ביניהם. בWii U דמויות Mii הן חלק גדול מהיישומים, שכן הדמות מייצגת את השחקן בפני העולם, הדמות מייצגת את השחקן ברשת החברתית החדשה "Miiverse" (שילוב של Mii וUniverse, כלומר: יקום דמויות המי). במשחק Nintendo Land השחקנים היחידים הם דמויות הMii, מחופשים לדמויות המפורסמות של נינטנדו, שם ניתן לשחק עם חברים נוספים בעלי Wii U ברחבי העולם באמצעות המרשתת.
תוכנות ושירותים > דפדפן אינטרנט ושירותים נוספים

ניתן לגלוש באינטרנט בקונסולת ה-Wii U בדפדפן אינטרנט מבוסס אופרה, ולצפות בסרטונים באפליקציית Youtube. עד ל-11 באוגוסט 2015, היה שירות טלוויזיה בשם "Nintendo TVii", המאפשר לצפות בסדרות טלוויזיה דרך Hulu Plus ו-Amazon Video. ישנה גם תוכנה בשם "Wii U Chat", המאפשרת לדבר עם שחקנים מרחבי העולם באמצעות שיחת וידאו.
תוכנות ושירותים > Wii Menu

ניתן לעבור למצב Wii Menu כדי לשחק במשחקי Wii. במצב זה, בניגוד ל-Wii Menu ב-Wii אמיתי, השרתים Photo Channel, Forecast Channel ו-Nintendo Channel לא מופיעים, אך התוכנות הבאות כן:
Mii Channel - יוצר דמויות ה-Mii של ה-Wii הרגיל, בו ניתן ליצור דמויות Mii למשחקי Wii. ניתן לייבא דמויות מתוכנה זאת ל-Mii Maker הרשמי של ה-Wii U.
Wii Shop Channel - החנות הדיגיטלית של ה-Wii הרגיל, בגרסה זאת יש מספר מצומצם יותר של משחקי WiiWare ו-Virtual Console, בעקבות העובדה שאת חלקם ניתן לקנות מה-eShop במצב הרגיל. אפליקציות שהיה ניתן להוריד הוסרו כליל, ובמקומם ניתן להוריד את Wii U Transfer Tool ו-Legend of Zelda: Skyward Sword Save Data Update Channel.
Wii Menu Electronics Manual - מדריך הוראות לשימוש ב-Wii Menu, הופיע ב-Wii Menu של ה-Wii Mini.
Wii U Transfer Tool - תוכנה אשר לא מופיעה ב-Wii Menu של ה-Wii הרגיל. מאפשרת להעביר מידע מ-Wii ל-Wii Menu של ה-Wii U.
הערות שוליים

↑  איי.פי, ה-Wii U של נינטנדו יוצאת בנובמבר, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2012
1 2  "IR Information : Sales Data - Dedicated Video Game Sales Units". Nintendo Co., Ltd. (באנגלית). נבדק ב-2018-04-12.
↑  "Nintendo Network @ E3 2011 - Introducing Wii U". Nintendo. 2011-06-07. אורכב מ-המקור ב-2012-04-07. נבדק ב-2011-06-07.
↑  סוכנויות הידיעות, נינטנדו: היורשת של ה-Wii תצא ב-2012, באתר הארץ, 25 באפריל 2011
↑  שירות גלובס, ‏נינטנדו חושפת את הדור הבא של קונסולות המשחקים: WiiU, באתר גלובס, 7 ביוני 2011
סוכנויות הידיעות, צפו בווידיאו: קונסולת Wii-U המהפכנית של נינטנדו, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2011
| נינטנדו |
| --- | --- | --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |  |
| קונסולות ניידות | Game & Watch • וירטואל בוי • גיים בוי ‏• גיים בוי קולור ‏•  גיים בוי אדוונס • נינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |  |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • Star Fox • יושי • ספלטון • F-Zero • Kid Icarus |  |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |  |
| שונות | Super NES Classic Edition • NES Classic Edition • Mii • דליפת המידע של נינטנדו • Game Freak • אמיבו |  |
הבקר
בקר ה-Wii U Pro Controller
שלט ה־Wii Remote שנתמך על ידי ה־Wii U
סמל ה-Nintendo eShop
סמל דפדפן האינטרנט ב-Wii U
דולר הזהב של לואיס וקלארק

צדו הקדמי של המטבע עם דיוקנו של מריווד'ר לואיס
צדו האחורי של המטבע עם דיוקנו של ויליאם קלארק
דולר הזהב של תערוכת לואיס וקלארק הוא מטבע זיכרון שנטבע בשנים 1904 ו-1905 כחלק מהשתתפות ממשלת ארצות הברית בתערוכת מאה השנים למשלחת של לואיס וקלארק, שהתקיימה בפורטלנד, אורגון. המטבע עוצב על ידי המטבעה הלאומית של ארצות הברית בראשות צ'ארלס א. ברבר, המטבע לא נמכר היטב ופחות מעשירית מ־250,000 המטבעות המורשים הוטבעו ונמכרו בסופו של דבר.
המטבעות, ברובם, נכמרו על ידי הסוחר פרן זרבה. חלק גדול מההנפקה, נמסו על ידי מטבעה מכיוון שהיו מטבעות עודפים שלא הצליחו להימכר. המטבעות המשיכו לעלות בערכם, והיום שווים בין מאות לאלפי דולרים, תלוי במצב. דולר הזהב של לואיס וקלארק הוא המטבע האמריקאי היחיד ש"דו-ראשי", עם דיוקן של אחד מראשי המשלחת בכל צד.
משלחת לואיס וקלארק, הייתה ההפלגה הבין-יבשתית האירופית-אמריקאית הראשונה שהגיעה לחוף האוקיינוס השקט, בראשות המשלחת עמדו מריווד'ר לואיס וויליאם קלארק, לאחר רכישת לואיזיאנה ב-1803. בין 1804 ל-1806, חבריה נסעו מסנט לואיס לחוף אורגון ובחזרה, סיפקו מידע והפריכו מיתוסים על השטח הגדול שנרכש על ידי ארצות הברית. יריד פורטלנד הנציח את יום השנה המאה למסע ההוא.
רקע

רכישת לואיזיאנה ב-1803 יותר מהכפילה את שטחה של ארצות הברית. בשאיפה לרכוש ידע והבנה על השטח החדש, הנשיא תומאס ג'פרסון השיג הקצאה מהקונגרס עבור משלחת חקר, ומינה את מזכירו הפרטי, מריווד'ר לואיס, להוביל אותה. לואיס בחר בוויליאם קלארק, סגן לשעבר בצבא ארצות הברית אחיו הצעיר של גיבור מלחמת העצמאות האמריקאית ג'ורג' רוג'רס קלארק, כמנהיג שותף של המשלחת. לואיס וויליאם הובילו יחד את המשלחת ובחרו כשלושים איש, במה שכונה כ"חיל התגליות", שילוו אותם. רבים מהם היו אנשי צבא מקנטאקי, כמו גם ימאים ואחרים בעלי כישורים נחוצים. המשלחת יצאה מאזור סנט לואיס ב-14 במאי 1804.
המשלחת רכשה ידע רב על השטחים שנרכשו על ידי ארצות הברית, כיננה יחסים עם אינדיאנים באזור והגבירה רבות העניין הציבורי במערב לאחר פרסום יומניהם. יתר על כן, חקר מדינת אורגון סייע מאוחר יותר לתביעות אמריקאיות לאזור זה. כהכרת תודה על שירותם לאומה, הקונגרס העניק ללואיס וקלארק מענקי קרקע והם מונו למשרדי ממשלה במערב.
יצור והפצה

המטבעה של פילדלפיה הפיקה 25,000 דולרים לתערוכת לואיס וקלארק בספטמבר 1904, ועוד 28 נוספים, שנשמרו לבדיקות. זרבה הזמין עוד 10,000 במרץ 1905. המטבעה יצקה 35,000 מטבעות נוספים למקרה שזרבה ירצה לקנות עוד, אך מכיוון שהוא לא הזמין מטבעות נוספים בסופו של דבר, 25,000 מהם הומסו.
דולר תערוכת לואיס וקלארק היה מטבע הזהב הראשון להנצחה שיוצר ותוארך מזה שנים רבות. בסך הכל הונפקו 60,069 מטבעות, משתי השנים, מתוכם 40,003 הומסו בסופו של דבר.
אספנות

תערוכת המאה של לואיס וקלארק ויריד המזרח האמריקאי נפתחה בפורטלנד ב-1 ביוני 1905. היא לא הוגדרה כתערוכה בינלאומית, ולא גררה פרסום רב אפילו בתוך ארצות הברית. עם זאת, שניים וחצי מיליון איש ביקרו ביריד בין יום הפתיחה לסגירה ב-14 באוקטובר. 16 מדינות זרות קיבלו הזמנות ממארגנים להצגת מיצגים בתערוכה. התערוכה הייתה אחת הבודדות מסוגה שהרוויחו, וככל הנראה תרמה לגידול משמעותי באוכלוסייתה וכלכלתה של פורטלנד בין 1905 ל-1912.
כספים ממכירת המטבע יועדו להשלמת פסל בפארק בפורטלנד. זרבה התרכז במכירת המטבע בכמויות גדולות לסוחרים, וגם במכירות מזדמנות ביריד במחיר של 2 דולר; הוא גייס את סוחר המטבעות של פורטלנד אבריל כדי לבצע מכירות קמעונאיות בדואר. היו גם כמה בנקים ועסקים אחרים שמכרו מטבעות ישירות לציבור. אבריל פרסם פרסומות בעיתונות, ובתחילת 1905 העלה מחירים על היצירות מ-1904, בטענה שהם קרובים למיצוי. זה היה שקר: למעשה, המטבעות המתוארכים לשנת 1904 נמכרו כל כך גרוע, שכ-15,000 הומסו במטבעת סן פרנסיסקו . זרבה ביקש מ-אבריל למכור את המהדורה משנת 1905 במחיר מוזל של עשרה דולרים לשישה מטבעות.
תחילה, המטבעות היו לא פופולריים במיוחד בקהילת האספנות, שראתה את הירידה בערכו של מטבע הרכישה של לואיזיאנה מאז הנפקתו. עם זאת, שווי ההנפקה של מטבע דולר הזהב של לואיס וקלארק לא ירד מתחת למחיר ההנפקה, אלא עלה בהתמדה. למרות מספר מעט גבוה יותר של מטבעות שנרשמו כקיימים, הנפקת 1905 נחשבת כנידה ובעלת ערך רב יותר מהנפקת 1904; גסקת המטבע משנת 1905 נסחרה במשך שנים רבות בפחות ממהדורת 1904, אך עד 1960 השתווה למחיר הגרסה הקודמת ובשנות ה-80 אף גברה עליו. מהדורת 2014 של הספר A Guide Book of United States Coins מציגה את מהדורת 1904 כבעלת שווי של בין $900 ל-$10,000, בהתאם למצב המטבע, ואילו את מהדורת 1905 בשווי בין $1,200 ל-$15,000. מטבע אחד משנת 1904, במצב כמעט מושלם, נמכר בשנת 2006 במכירה פומבית תמורת 57,500 דולר.
הערות שוליים

↑  Slabaugh, pp. 25–26.
↑  Flynn, p. 207.
↑  Bowers, p. 610.
1 2  Swiatek & Breen, p. 134.
1 2  Swiatek, p. 78.
1 2 3  Bowers, p. 611.
↑  "Guide to the Lewis and Clark Centennial and American Pacific Exposition and Oriental Fair Records, 1894–1933". Northwest Digital Archive. נבדק ב-28 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bowers, pp. 612–614.
↑  Yeoman, p. 286.
↑  Flynn, p. 208.
פסל משנת 1905, סקאגאווה וז'אן-בפטיסט מאת אליס קופר, אשר מומן באמצעות מכירת המטבעות, בפארק וושינגטון, בפורטלנד
סילבן שאבנל

סילבן שאבנל (בצרפתית: Sylvain Chavanel; נולד ב-30 ביוני 1990) הוא רוכב אופני כביש צרפתי לשעבר. שאבנל הוא שיאן ההופעות בטור דה פראנס, כאשר התחרה במרוץ 18 פעמים ואף ניצח שלושה קטעים במהדורות של 2008 ו-2010 וזכה בפרס הרוכב האגרסיבי של המרוץ בשנים אלו. שאבנל ניצח את מרוצי הקטעים שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה ב-2012 ו-2013 את ארבעת הימים של דנקרק ב-2002 ו-2003, הטור של בלגיה ב-2004 ובטור של פואטו–שראנט ב-2005, 2006, 2014 ו-2016, מה שהציב אותו בתור שיאן הניצחונות במרוץ. שאבנל בלט גם במרוצים חד יומיים, כשב-2008 ניצח את חץ ברבנט ואת דווארס דור פלנדרן וב-2014 את ג'יפי קווסט–פראנס, הוא אלוף צרפת בשנת 2011 ואלוף צרפת בנגד השעון בשנים 2005, 2006, 2008 ו-2012–2014. נוסף על כך, היה חלק מסגל קוויק סטפ בעת זכייתה במדליית זהב באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות בשנת 2012 ו-2013.
למעשה שאבנל הוא גם הרוכב שסיים הכי הרבה פעמים את הטור דה פראנס, 16 פעמים, שיא אותו חולק עם ג'ורג' הינקאפי ויופ זוטמלק.
ביוגרפיה

שאבנל נולד בשאטרלו. אחיו, סבסטיאן שאבנל, היה אף הוא רוכב אופני כביש מקצועני.
ביוגרפיה > בונז'ור (2000–2004)

שאבנל הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת בונז'ור הצרפתית בשנת 2000. באותה העונה הישגיו הבולטים היו מקום שישי בטור דה ל'אווניר, ניצחון בקטע הראשון ב-Circuit Franco-Belge ומקום שני כללי במרוץ. ב-2001 סיים תשיעי בלה סמין וערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לטור דה פראנס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום רביעי בקטע ה-15 והוא סיים במקום ה-65 הכללי את המרוץ, . לאחר הטור סיים שלישי ב-La Poly Normande, רביעי בטור ד'לאן ושלישי במרוץ החד יומי, Châteauroux Classic de l'Indre Trophée Fenioux. לאחר מכן התחרה שוב בטור דה ל'אווניר וסיים במקום השלישי הכללי את המרוץ.
ב-2002 ניצח את המרוץ החד יומי, Trophée des Grimpeurs, ולאחר מכן המשיך לניצחון כללי בארבעת הימים של דנקרק, לאחר שהקדים ב-25 שניות את בן קבוצתו דידייה רו במקום השני. לאחר מכן התחרה שוב בטור דה פראנס, שאבנל לא בלט במרוץ והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 29 בקטע ה-17, והוא סיים את המרוץ במקום ה-36. בהמשך העונה סיים שלישי בטור של פואטו–שראנט. את 2003 פתח שאבנל עם מקום שלישי בטור הים התיכון, ולאחר מכן ניצח במרוץ החד יומי, "Tour du Haut Var". בהמשך התחרה בפריז–ניס וסיים חמישי כללי את המרוץ, 1:24 דקות מאלכסנדר וינוקורוב המנצח. לאחר מכן סיים חמישי גם בקריטריום אינטרנשיונל וב-Circuit de la Sarthe, כשבמרוץ האחרון גם ניצח את הקטע השלישי. בהמשך העונה בלט במרוצים החד יומיים, A Travers le Morbihan וטרו ברו לאון, כשבראשון סיים שני ובשני סיים תשיעי. לאחר מכן התחרה שאבנל בטור דה פראנס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שלישי בקטע ה-7 ובהמשך סיים תשיעי בקטע ה-19, בסופו של דבר סיים שאבנל את המרוץ במקום ה-37. לאחר מכן שיחזר שאבנל את הישגו מ-2002 כשסיים שני בטור של פואטו–שראנט.
ב-2004 הישגיו הבכירים הראשונים היו מקום עשירי בקריטריום אינטרנשיונל וחמישי בשני המרוצים החד יומיים, פריז–קממברט ו-Trophée des Grimpeurs. לאחר מכן ניצח שאבנל בפעם השנייה במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, לאחר שסיים שני בקטע ה-3 ורביעי בקטע ה-4, מה שהספיק לו לניצחון כללי, מקדים את לורן ברושאר ב-31 שניות ואת בן קבוצתו, דידייה רו, ב-37 שניות. לאחר מכן שאבנל המשיך גם לניצחון כללי בטור של בלגיה, לאחר שהקדים את צמד ההולנדים, ברט ווסקאמפ ב-3 שניות ואת מקס ואן הסוויק ב-18 שניות. באליפות צרפת סיים שאבנל רביעי גם במקצה הכביש וגם במקצה נגד השעון. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס וסיים במקום ה-30 הכללי, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 17 בקטע ה-13. לאחר מכן ניצח שאבנל את המרוץ החד יומי, La Poly Normande. הוא נכלל בסגל צרפת לאולימפיאדת אתונה, אך לא סיים את מרוץ הכביש. לקראת סוף העונה ניצח עוד שני קטעים בטור דו פואטו–שראנט.
ביוגרפיה > קופידיס (2005–2008)

שאבנל עבר ב-2005 לקבוצת קופידיס, הוא פתח את העונה עם מקום 11 באטואל דה בסאז' ובוולטה אה ולנסיה, בהמשך סיים 11 גם בקריטריום אינטרנשיונל וניצח את מרוץ הקטעים Circuit de la Sarthe, לאחר שניצח בקטע הרביעי. בהמשך העונה ניצח שאבנל את אליפות צרפת בנגד השעון ונכלל בסגל קבוצתו לטור דה פראנס בפעם החמישית ברציפות, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 9 בקטע ה-19, והוא סיים במקום ה-58 הכללי. לאחר מכן ניצח את טור דו פואטו–שראנט לראשונה, לאחר שסיים שני בקטע ה-3 ושלישי בקטע ה-4, שהספיקו לו לניצחון כללי. לאחר מכן בלט שאבנל גם בטור של פולין, כשסיים תשיעי כללי, 2:52 דקות אחרי קים קירצ'ן המנצח.
בתחילת 2006 סיים שאבנל חמישי בגרנד פרי לוגאנו, בהמשך העונה הגן על תוארו כאלוף צרפת בנגד השעון, ובמרוץ הכביש באליפות סיים שישי. לאחר מכן נבחר שאבנל שוב לטור דה פראנס. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שלישי בקטע ה-13, 40 שניות לאחר ינס וויגט המנצח ואוסקר פריירו. גם בקטע ה-15 בלט שאבנל, כשהגיע שישי. בסופו של דבר סיים את הטור במקום ה-44 הכללי. לאחר מכן סיים במקום השביעי במרוץ הקטעים Paris - Corrèze. לאחר מכן ניצח בפעם השנייה ברציפות בטור דו פואטו–שראנט, לאחר שסיים שלישי בקטע ה-2 וה-4. לקראת סוף העונה סיים שביעי בפריז–בורז'.
ב-2007 שאבנל התבלט לראשונה בקריטריום אינטרנשיונל, כשסיים רביעי. בהמשך סיים שלישי ב-Trophée des Grimpeurs ותשיעי בגרנד פרי פלימלק–מורביהאן. בהמשך העונה התחרה בפעם השביעית ברציפות בטור דה פראנס, אך לראשונה לא סיים את המרוץ, כשנאלץ לפרוש לפני הקטע ה-17. כנראה בעקבות כך ערך שאבנל בהמשך העונה את הופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה, התוצאות הטובות ביותר שלו היו מקום שמיני בקטע ה-4 וה-7, והוא סיים את המרוץ במקום ה-16 הכללי.
ביוגרפיה > קופידיס (2005–2008) > 2008: ניצחון בדווארס דור פלנדרן, חץ ברבנט וקטע בטור דה פראנס

2008 האירה פנים לשאבנל ונחשבת לאחת מהעונות הטובות בקריירה שלו. היא התחילה עבורו עם ניצחון בקטע החמישי בטור הים התיכון ולאחר מכן מקום שני בוולטה או אלגארבה, כשמקדים אותו סטיין דבולדר המנצח. לאחר מכן השתתף בפריז–ניס וניצח את הקטע השישי, לאחר שהקדים את לואיס לאון סאנצ'ס, בובי ג'וליש ודמיאנו קונגו ב-2 שניות. את המרוץ כולו סיים במקום התשיעי הכללי, 2:39 דקות מדווידה רבלין המנצח. לאחר מכן התחרה בסדרה של מרוצים חד יומיים לקראת סוף מרץ וניצח את הדווארס דור פלנדרן, מקדים דבוקה של תשעה רוכבים ב-28 שניות, שמוביל את הדבוקה סטיבן דה יונג ההולנדי במקום השני. ארבעה ימים לאחר מכן ניצח שאבנל גם את החץ ברבנט לאחר בריחת סולו, מקדים את פיליפ ז'ילבר ב-29 שניות ואת חואן אנטוניו פלצ'ה ב-37 שניות. בהמשך העונה המשיך שאבנל להיראות טוב, כשניצח את הקטע החמישי בוולטה אה קטלוניה ואת אליפות צרפת בנגד השעון בפעם השלישית. לאחר מכן השתתף בטור דה פראנס וניצח את הקטע ה-19 במרוץ לאחר שהקדים את ג'רמי רוי בספרינט בין השניים. שאבנל היה אחד מהרוכבים היותר דומיננטיים במרוץ וזכה לפרס הרוכב האגרסיבי במרוץ. את המרוץ כולו סיים במקום ה-59. לאחר מכן התחרה גם בוואלטה אספנייה וסיים שני בקטע ה-5, שהיה נגד השעון, 12 שניות מלוי ליפהיימר המנצח, מה שהוביל אותו למקום השני הכללי באותה נקודה, בקטע הבא שאבנל לקח שניות בונוס, מה שהוביל אותו להובלת המרוץ וללבישת החולצה האדומה של מוביל המרוץ, אך איבד את ההובלה בהמשך ופרש מהוואלטה לפני הקטע ה-17. לאחר מכן סיים עשירי באליפות העולם בנגד השעון, 1:26 דקות מברט גראבש המנצח.
ביוגרפיה > IAM Cycling (2014–2015)

ב-2014 עבר שאבנל ל-IAM Cycling השווייצרית, לאחר חמש שנים בקוויק סטפ. הוא פתח את העונה עם מקום בשביעי בטור הים התיכון. בהמשך העונה התחרה בקלאסיקות האביב והישגו הבולט היה מקום חמישי בדווארס דור פלנדרן, 17 שניות מניקי טרפסטרה המנצח. הוא היה קרוב לנצח את מרוץ ארבעת הימים של דנקרק לאחר שניצח את הקטע השלישי, אך בסופו של דבר סיים במקום השני, 6 שניות מארנו דמאר המנצח. לאחר מכן התחרה בעוד מרוץ שניצח בעבר, הטור של בלגיה, וסיים במקום השלישי הכללי, 26 שניות מטוני מרטין המנצח. באליפות צרפת ניצח את מקצה נגד השעון בפעם השישית, בעוד במקצה הכביש סיים שביעי. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שמיני בקטע ה-7 וה-20. הוא סיים את הטור במקום ה-34 הכללי. בהמשך העונה התחרה בטור דו פואטו–שראנט, את הקטע הרביעי במרוץ שהיה נגד השעון ניצח, מה שהספיק לו גם לניצחון כללי במרוץ, 47 שניות מסווין טאפט, כשסיריל למונייה שלישי בפער של 1:01 דקות משאבנל. לאחר מכן רשם עוד הישג גדול ומשמעותי בקריירה שלו, כשניצח את ג'יפי קווסט פראנס, אחד מהמרוצים החד יומיים החשובים ביותר בצרפת, לאחר שניצח בספרינט מתוך שבעה רוכבים. בטור של בריטניה סיים שאבנל שביעי, 50 שניות מדילן ואן בארלה המנצח. בקטע ה-8 במרוץ שהיה נגד השעון, סיים שאבנל שני, 8 שניות מבראדלי ויגינס המנצח. לקראת סוף העונה, ניצח שאבנל במרוץ "Chrono des Nations".
ב-2015 הביע שאבנל את רצונו לרכוב את כל שלושת הגרנד טורס. הוא פתח את העונה עם מקום תשיעי בוולטה אה אנדלוסיה ומקום 11 בפריז - ניס. כאמור, באותה עונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, בקטע ה-5 היה חלק מקבוצת הבריחה של השלב, הקבוצה נתפסה חוץ מיאן פולאנץ המנצח, בעוד שאבנל סיים שני, 1:31 מפולאנץ, באותו הזמן של רוכבי הדירוג הכללי שתפסו אותו לקראת סיום הקטע. בהמשך הג'ירו בלט גם בקטע ה-18, כשסיים שלישי לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה, 1:01 דקות מפיליפ ז'ילבר המנצח. הוא סיים את הג'ירו במקום ה-36 ולאחר מכן התחרה באליפות צרפת, כשסיים שלישי גן במקצה הכביש וגם במקצה נגד השעון באליפות. בטור דה פראנס הוא התחרה בפעם ה-15 ברציפות, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 21 בקטע ה-5. הוא סיים את הטור במקום ה-54 הכללי. לאחר מכן התחרה בוואלטה אספנייה, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה רביעי בקטע ה-13, דקה מנלסון אוליביירה המנצח.
ביוגרפיה > דיירקט אנרז'י (2016–2018)

ב-2016 עבר שאבנל לדיירקט אנרז'י הצרפתית, עקב סגירתה של IAM Cycling. את 2016 פתח עם ניצחון בקטע השלישי באטואל דה בסאז', כשאת הדירוג הכללי במרוץ סיים רביעי. בהמשך סיים חמישי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה, 59 שניות מליווה וסטרה. באליפות צרפת, במקצה הכביש סיים חמישי. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-16, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 5 בקטע ה-12, 40 שניות מתומאס דה חנט המנצח בקטע שבמקור קוצר. את המרוץ כולו סיים במקום ה-43, הראשון מתוך בני קבוצתו. לאחר מכן ניצח בפעם הרביעית את הטור דו פואטו–שראנט, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ, שהיה נגד השעון. באותה עונה השתתף גם באליפות אירופה באופני מסלול, וניצח עם נבחרת צרפת את מקצה הרדיפה הקבוצתית.
את 2017 פתח שאבנל עם מקום חמישי באטואל דה בסאז'. בהמשך העונה סיים רביעי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה, 58 שניות מפיליפ ז'ילבר המנצח. לאחר מכן התחרה במונומנט רונדה ון פלנדרן וסיים אותו במקום התשיעי, לאחר שהיה חלק מדבוקה של 14 רוכבים שסיימו במקומות ה-5–18, כשמוביל אותה אלכסנדר קריסטוף במקום החמישי, 53 שניות מז'ילבר המנצח. לאחר מכן סיים תשיעי בטרו ברו לאון. לאחר מכן ניצח את הקטע הרביעי בארבעת הימים של דנקרק וסיים חמישי כללי את המרוץ, 31 שניות מקלמו ונטוריני. באליפות צרפת סיים חמישי בנגד השעון ולאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-17, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 6 בקטע ה-19 לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה של הקטע, 17 שניות מאדוואלד בואסון האגן המנצח. גם למחרת, בקטע ה-20, סיים שאבנל בעשירייה הראשונה, במקום העשירי בקטע שהיה נגד השעון. לקראת סוף העונה סיים עשירי ב-.Chrono des Nations
עונת 2018 הייתה העונה האחרונה בקריירה של שאבנל. הוא פתח אותה עם מקום רביעי כללי באטואל דה בסאז' ובטור דה לה פרובנס. באמצע העונה התחרה בעיקר במרוצים חד יומיים, כשהתוצאות הבולטות שלו מהם היו מקום חמישי בשולה- Pays de la Loire, שישי ב-La Roue Tourangelle Région Centre Val de Loire - Trophée Harmonie Mutuelle ושמיני ב-Paris-Chauny (classique). באליפות צרפת סיים שמיני במקצה נגד השעון. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-18 ובכך קבע שיא חדש של הופעות והפך לרוכב שהתחרה הכי הרבה פעמים בטור דה פראנס, מקדים את ג'ורג' הינקאפי, סטיוארט או'גריידי ואת ינס וויגט עם 17 הופעות. שאבנל הוא גם הרוכב שסיים את המרוץ הכי הרבה פעמים, 16, ביחד עם הינקאפי ויופ זוטמלק. במרוץ עצמו התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 14 בקטע ה-9, והוא סיים את הטור במקום ה-39 הכללי. לאחר מכן סיים שני בטור דו פואטו–שראנט וחמישי ב-Chrono des Nations. הוא פרש בתום העונה, כשהוא בן 39.
הערות שוליים

↑  Tour of Britain | 2014 GC, procyclingstats.com
↑  Sylvain Chavanel: Looking back on 19 years as a pro – Gallery, cyclingnews.com
↑  Today at the Tour: Chavanel says goodbye with panache, cyclingtips.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4201156497228617740009   WorldCat (עם VIAF): 4201156497228617740009 
שאבנל רוכב במדי אלוף צרפת, טור דה פראנס 2011
שאבנל במהלך הקטע האחרון של טור דה פראנס 2015, במדי IAM Cycling