stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרכבת התחתית של מוסקבה
היסטוריה

פרויקט הרכבת התחתית של מוסקבה הובל על ידי שר התחבורה של ברית המועצות לזר קגנוביץ' והיא נקראה על שמו. בשנת 1955, בעקבות הדחת קגנוביץ' מתפקידיו וסילוקו מהמפלגה הקומוניסטית, שונה שמה של הרכבת התחתית ל"רכבת התחתית של מוסקבה על שם לנין". המערכת נבנתה כחלק מתוכנית הפיתוח של מוסקבה בשנות ה-30 של המאה ה-20. הקו הראשון נפתח ב-15 במאי 1935 וחיבר בין התחנות "סוקולניקי" (Сокольники) ו"פארק קולטורי" (פארק התרבות) (Парк культуры) עם הסתעפות לכיוון תחנת "סמולנסקיה" (Смоленская). בשנת 1938 נפתח קו שני בין תחנות "סוקול" (Сокол) לתחנת "פלושצ'אד סברדלובה" (כיכר על שם סברדלוב) (Площадь Свердлова). שם התחנה שונה ב-1990 - ל"תאטרלנאיה" (התיאטרון),( Театральная), מעט לאחר מכן החלו העבודות לבניית קו שלישי.
היכולת של ברית המועצות להקים את המערך הזה נשענה רובה ככולה על כפייה וניצול אכזריים של אזרחים רוסים, בעיקר "דיסידנטים", ובייחוד של מיעוטים ולאומים אתניים לא רוסיים, שרבים מהם מתו בזמן הבנייה. ניתן לומר שמערך הרכבת התחתית של מוסקבה הוא מוזאון הנצחה ענק לעבודות הכפייה של המשטר הטוטליטרי.
מלחמת העולם השנייה קטעה את פיתוחה של המערכת. בסתיו שנת 1941 שימשו מנהרות הרכבת בתור מקלטים לתושבי מוסקבה בעת הפגזות, בדומה למנהרות הרכבת התחתית של לונדון. בזמן המלחמה פונו חלק מהרכבות מהמנהרות ופורסם צו של משרד ההגנה הסובייטי שהורה על הריסת תשתיות הרכבת התחתית במקרה שצבא ורמאכט יגיעו לשערי מוסקבה.
לאחר המלחמה שוקמה מערכת הרכבת התחתית וקווים נוספים נבנו. חלק מהקווים נבנו עם ראשית המלחמה הקרה והם נועדו לשמש מקלטים לשעת הצורך, ולכן נחפרו בעומק רב. באותן השנים הוחלט גם על בניית קו קולצביה, שהוא קו מעגלי באורך של כ-20 קילומטר ובתחילת המאה ה-21 הוא אחד הקווים העמוסים ביותר במערכת.
בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60 נבנו קווים רבים שחוברו רק עם הקו המעגלי ב"רדיוסים" ובשנות ה-70 הוארכו קווי רדיוס אלה וחוברו עם קווים נוספים. מסוף שנות ה-70 ועד לשנות ה-90 נבנו הקווים "קלינינסקאיה" (Калининская) ו"סרפוכובסקו-טימיריאזבסקאיה" (Серпуховско-Тимирязевская) שהחל כקו רדיוס והוארך, ומאז הוא חוצה את העיר כולה.
היסטוריה > במאה ה-21

לכל אחד מ-14 הקווים נקבעו שלושה אמצעי זיהוי: שם, מספר וצבע.
אמצעי התמצאות שימושי לנוסעים משמש המגדר של הדובר במערכת הכריזה ברכבת: כאשר הרכבת מתקרבת למרכז העיר קול של גבר מכריז על התחנות וכשמתרחקים ממרכז העיר לשכונות מרוחקות מוחלף הקול המכריז לקולה של אישה. בקו העגול (הקו החום) ננקטה הבחנה דומה: ברכבת הנוסעת בכיוון השעון קול של גבר מכריז על התחנות, וברכבת הנוסעת נגד כיוון השעון הכריזה משתמשת בקול של אשה. הרכבת התחתית פועלת בין השעות 5:00 בבוקר עד 1:00 בלילה. בשעות שיא תדירות הרכבת היא 90 שניות ברוב הקווים.
קווי הרכבת התחתית

| שם הקו בעברית | מספר וצבע הקו | שם הקו ברוסית | שנת פתיחה | שנת השלמת התחנה האחרונה | אורך | מספר תחנות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוקולניצ'סקאיה |  | Сокольническая | 1935 | 2024 | 47 ק"מ | 27 |
| זמוסקבורצקאיה |  | Замоскворецкая | 1938 | 2018 | 42.8 ק"מ | 24 |
| ארבטסקו-פוקרובסקאיה |  | Арбатско-Покровская | 1938 | 2012 | 45.1 ק"מ | 22 |
| פיליובסקאיה |  | Филёвская | 1958 | 2006 | 14.9 ק"מ | 13 |
| קולצבאיה |  | Кольцевая | 1950 | 1954 | 19.3 ק"מ | 12 |
| קלוז'סקו-ריז'סקאיה |  | Калужско-Рижская | 1958 | 1990 | 37.6 ק"מ | 24 |
| טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה |  | Таганско-Краснопресненская | 1966 | 2015 | 42.2 ק"מ | 23 |
| קלינינסקאיה |  | Калининская | 1979 | 2012 | 16.5 ק"מ | 8 |
| סולנצבסקאיה |  | Солнцевская | 2014 | 2023 | 30.9 ק"מ | 14 |
| סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה |  | Серпуховско-Тимирязевская | 1983 | 2016 | 41.2 ק"מ | 25 |
| ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה |  | Люблинско-Дмитровская | 1995 | 2023 | 43.9 ק"מ | 26 |
| קו הטבעת הגדול |  | Большая кольцевая | 2018 | 2023 | 62.5 ק"מ | 31 |
| בוטובסקאיה |  | Бутовская | 2003 | 2014 | 10.0 ק"מ | 7 |
| נקראסובסקאיה |  | Некрасовская | 2019 | 2020 | 14 ק"מ | 8 |
| טרויצקאיה |  | Троицкая | 2024 | 2024 | 15.5 ק"מ | 7 |
| בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | 479 ק"מ | 271 |
| המונורייל של מוסקבה |  | Московский монорельс | 2004 | 2004 | 4.7 ק"מ | 6 |
| הטבעת המרכזית של מוסקבה |  | Московское центральное кольцо | 2016 | 2016 | 54 ק"מ | 31 |
| בלורוסקו-סביולובסקי דיאמטר (הקוטרים המרכזיים של מוסקבה) |  | Белорусско-Савёловский диаметр | 2019 | 2020 | 52 ק"מ | 25 |
| קורסקו-ריז'סקי דיאמטר (הקוטרים המרכזיים של מוסקבה) |  | Курско-Рижский диаметр | 2019 | 2020 | 80 ק"מ | 37 |
| לנינגרדסקו-קזנסקי דיאמטר (הקוטרים המרכזיים של מוסקבה) |  | Ленинградско-Казанский диаметр | 2023 | 2023 | 85 ק"מ | 38 |
| קלוז'סקו-ניז'גורודסקי דיאמטר (הקוטרים המרכזיים של מוסקבה) |  | Калужско-Нижегородский диаметр | 2023 | 2023 | 86 ק"מ | 37 |
| בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | 361.7 ק"מ | 174 |
הקווים 14, D1 ו-D2 הם מערכות רכבות פרווריות עיליות (בדומה ל-S-Bahn בגרמניה ולרכבת העילית של לונדון) המופעלות על ידי חברות בת של חברת מסילות הברזל הרוסיות המשתפות עם הרכבת התחתית של מוסקבה את מערכת הכירטוס ותחנות קישור.
כרטיסי נסיעה

ניתן לרכוש סוגים שונים של כרטיסים נקראים "ידיני" (ברוסית - Единый), יש כמה סוגים של הכרטיס, מכרטיס לכניסה בודדת ועד כרטיס המאפשר 70 כניסות בחודש הנקר. בנוסף יש כרטיס הנקרא "טרויקה" (אנ')‏ (Тройка) המאפשר להטעין עד 3000 רובל וניתן לעבור באמצעותו באמצעי התחבורה הציבורית השונים בעיר עד 90 דקות ובנוסף, ניתן להשתמש בו במטרו. לאחר שאדם נכנס לתחומי התחנה הוא חופשי לנסוע בכל קו ולהחליף לכל קו ללא תשלום נוסף עד שהוא יוצא מתחומי הרכבת. נכון לינואר 2018 כניסה בודדת עולה 55 רובל ושתי כניסות עולות 110 רובל.
סטטיסטיקה

הרכבת מפרסמת נתונים מספריים וסטטיסטיים על מערכת הרכבות. בשנת 2023 דווחו, בין השאר, הנתונים הבאים:
כמות נוסעים כוללת בשנת 2023 — 2.29 מיליארד נוסעים (מקום 9 בעולם ומקום 1 באירופה).
הכמות המקסימלית של נוסעים ביממה בשנת 2021 — 7.54 מיליון נוסעים.
האורך הכולל של המערכת בשני כיווני הנסיעה — 466.6 ק"מ.
מספר תחנות — 268
מספר דרגנועים — 1098
כמות קרונות בשימוש — 6,500
מהירות רכבות ממוצעת — 41.61 קמ"ש
תחנות הרכבת התחתית

נכון לספטמבר 2024 ברכבת התחתית של מוסקבה ישנן 268 תחנות (2 מהן סגורות זמנית). להלן חלק מתחנות ייחודיות:
קומסומולסקאיה, התחנה העמוסה ביותר.
פארק פובדי, התחנה העמוקה ביותר (73 מטר מתחת לפני הקרקע)
וורוביובי גורי, התחנה הארוכה ביותר ותחנת המטרו הראשונה ברוסיה הממוקמת על גשר מעל נהר.
מיצ'ורינסקי פרוספקט, התחנה התת-קרקעית למחצה הראשונה במטרו של מוסקבה.
מיאקינינו, התחנה הראשונה במטרו של מוסקבה, שנבנתה מחוץ לגבולות המינהליים של מוסקבה.
ספרטק, הזמן הארוך ביותר מתחילת בניית התחנה עד פתיחתה - 39 שנים.
קוטלניקי ונובוקוסינו, תחנות עם יציאות הממוקמות בכמה ערים.
סוקולניקי, התחנה הראשונה שממנה יצאה רכבת עם נוסעים בתולדות המטרו של מוסקבה.
קיטאי גורוד, טרטיאקובסקאיה, קשירסקאיה, קונצבסקאיה, פארק פובדי, פטרובסקו-רזומובסקאיה, וניז'גורודסקאיה הן תחנות חוצות פלטפורמות (אנ').
תחנת איירפורט ונוקובו, התחנה הראשונה במוסקבה וברוסיה עם גישה ישירה לנמל תעופה.
שמות של שתי תחנות (אלכסנדרובסקי סאד ופרטיזנסקאיה) הוחלפו ארבע פעמים.
מטרו 2 - הקו הסודי

מטרו 2 הוא קו סודי של הרכבת שקיים על פי טענות לא רשמיות ומיועד לשימוש חירום במקרה שמוסקבה תותקף. במצב זה המסילה תשמש כמקלט לראשי השלטון, אנשי צבא רמי דרג ומשפחותיהם. לפי המסופר הקו עובר מתחת למפלס הקווים הציבורי, ועובר מתחת לקרמלין, לאוניברסיטת מוסקבה, לספרייה של רוסיה ובעוד מגוון מבני ציבור וממשלה. הקו מתחבר לשתי תחנות ציבוריות.
גלריה

תחנת מאיקובסקאיה
תחנת פלושאד רבוליוציי
תחנת קומסומולסקאיה
תחנת ארבטסקאיה
תחנת קייבסקאיה (קו 5)
תחנת קייבסקאיה (קו 3)
תחנת נובוסלובודסקאיה
תחנת פרוספקט מירה
תחנת אלקטרוזאבודסקאיה
תחנת באומנסקאיה
תחנת פאבלטסקאיה
לובי תחנת אוקטיברסקאיה
לובי תחנת קרסנופרסננסקאיה
לובי תחנת ארבטסקאיה
לובי תחנת סמולנסקאיה
פביליון תחנת קרופוטקינסקאיה
לובי תחנת קורסקאיה
ראו גם

כלבי הרחוב של מוסקבה – קבוצת כלבי-רחוב שלמדה להשתמש ברשת הרכבת התחתית
כיכר קומסומולסקאיה – סלילת הקו הראשון של הרכבת התחתית
הערות שוליים

↑  דף "אודות" באתר המטרו הרוסי (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4196274-6 
קופות ומכונות אוטומטיות לרכישת כרטיסים בתחנת לומונוסובסקי פרוספקט
שלט רחוב המסמן את הכניסה לתחנת מטרו במוסקבה
פתיחת התחנה ה-200 סלרייבו בפברואר 2016
בלגיה באירוויזיון 2022

בלגיה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בעיר טורינו שבאיטליה, עם השיר "Miss You" של ז'רמי מקייזה. זו הייתה השתתפותה ה-63 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, בלגיה השתתפה באירוויזיון 63 פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. היא זכתה במקום הראשון באירוויזיון 1986, עם השיר "J'aime la vie" של סנדרה קים. בשנה העוקבת היא אירחה את התחרות בבריסל. מאז החלת שיטת חצאי הגמר של התחרות, בלגיה העפילה לגמר שבע פעמים. באירוויזיון 2021 הגיעה הלהקה הבלגית הוברפוניק, עם השיר "The Wrong Place", למקום ה-19 בגמר התחרות. רשות השידור הבלגית שמשדרת בקביעות את האירוויזיון בבלגיה היא RTBF.‏ Radio Télévision Belge de la Communauté Française‏ (RTBF), יחד עם מקבילתה הפלמית, Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie‏ (VRT), מתחלפות מדי שנה לסירוגין בבחירת הנציג והשיר הבלגי לתחרות. השנה RTBF הצרפתית עשתה את הבחירה.
לפני האירוויזיון

ב-15 בספטמבר 2021 הודיעה RTBF כי ז'רמי מקייזה נבחר לייצג את המדינה באירוויזיון הקרוב. זו הייתה חשיפת הנציג הראשונה לתחרות.
לאחר מכן, ב-23 בפברואר 2022, נודע כי השיר ייחשף ב-10 במרץ.
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי בלגיה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לאחר מונטנגרו ולפני שוודיה. ב-12 במאי 2022 ביצע מקייזה את "Miss You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני יוון ואחרי אזרבייג'ן. לבסוף דורגה במקום ה-19 עם 64 נקודות.
הערות שוליים

↑  "Belgium reveals the first artist for Eurovision 2022". Eurovision.tv. EBU. 15 בספטמבר 2021. נבדק ב-15 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Belgium: Jérémie Makiese's Eurovision Entry to be Released on March 10". Eurovoix (באנגלית). 23 פבר' 2022. נבדק ב-23 פבר' 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Turin, Italy, to host the 66th Eurovision Song Contest in May 2022 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 8 באוקטובר 2021. ארכיון מ-9 באוקטובר 2021. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Eurovision Song Contest 2022 Semi-Final running orders revealed!, Eurovision.tv, ‏2022-03-29 (באנגלית בריטית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
חמישים גוונים (סדרת ספרים)

| --- | --- |

שלושת הספרים הראשונים בסדרה
 חמישים גוונים של אפור  אפור: ספורו של כריסטיאן  אופל: ספורו של כריסטיאן  חמישים גוונים של שחרור  חמישים גוונים של אופל  שחרור: סיפורו של כריסטיאן 
 מידע כללי
 מאת:  אי. אל. ג'יימס 
 סוגה:  רומן אירוטי
 מקום התרחשות:  ארצות הברית ארצות הברית
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תרגום:  חוה ארביב, חניתה יקיר, גליה וורגן,
 סדרה
 סדרת ספרים:  6
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990035230120205171
 
חמישים גוונים (באנגלית: Fifty Shades) היא סדרה של רומנים ארוטיים מאת אי אל ג'יימס. בהתחלה יצא כטרילוגיה המורכבת מחמישים גוונים של אפור (2011), חמישים גוונים של אופל (2012) ו-חמישים גוונים של שחרור (2012) לאחר מכן יצאו שלושה חלקים נוספים.
הסדרה עוקבת אחר מערכת היחסים המעמיקה בין בוגרת הקולג' אנסטסיה סטיל לאיש העסקים הצעיר כריסטיאן גריי. גריי חושף את אנה לעולם ה-BDSM.
הטרילוגיה, שפורסמה תחילה באינטרנט, זכתה להצלחה רבה, כספר אלקטרוני ובמהדורת דפוס. עד מרץ 2012 נמכרו יותר מ-250,000 עותקים משלושת ספרי הטרילוגיה, והספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס ולמקום ראשון באמזון. תוך 11 שבועות נמכר הספר בבריטניה ביותר ממיליון עותקים. ברחבי העולם הסדרה נמכרה ב-65 מיליון עותקים, עם זכויות יוצרים שנמכרו ב-37 ארצות, וקבעו שיא כספר המודפס שנמכר במהירות הגבוהה בכל הזמנים, תוך עקיפת השיא הקודם שהיה שייך לסדרת "הארי פוטר".
בספטמבר 2012 יצאה לאור גרסה עברית של הספר בהוצאת ידיעות ספרים. המהדורה הראשונה, שהודפסה ב-50,000 עותקים, אזלה מהחנויות בתוך מספר ימים. היצירה קיבלה ביקורת מעורבת עם השקתה.
על פי הספר הופק סרט באותו השם, שיצא לאקרנים בפברואר 2015 וזכה להצלחה דומה מבחינת הכנסות (ביחס לסרט למבוגרים בלבד).
המחברת סיפרה על ההלם שלה מהצלחת הספר: "התפוצצות העניין הפתיעה אותי לחלוטין". ג'יימס תיארה את טרילוגיית חמישים גוונים כ"משבר אמצע החיים" שלה, באוגוסט 2013, מכירות הטרילוגיה הציבו את ג'יימס בראש רשימת הסופרים המרוויחים ביותר של פורבס עם רווחים של 95 מיליון דולר, שכללו 5 מיליון דולר עבור זכויות הסרט חמישים גוונים של אפור. למרות ההצלחה, הספרים זכו גם לביקורת עזה, ובמיוחד הספר הראשון אשר "זכה ללעג כמעט על ידי כל מבקר שקרא אותו".
מאז 2015 הסדרה הורחבה עם סט מקביל של רומנים "סיפורו של כריסטיאן": גריי (2017) העוקב אחר אירועי חמישים גוונים של אפור אבל מנקודת המבט של כריסטיאן. אופל ושחרור (2021) עושים את אותו הדבר עבור החלקים הבאים בהתאמה.
עלילה

חמישים גוונים של אפור (2011)
חמישים גוונים של אופל (2012)
חמישים גוונים של שחרור (2012)
אפור (2015)
אופל: סיפורו של כריסטיאן (2017)
שחרור: סיפורו של כריסטיאן (2021)
דמויות ראשיות

כריסטיאן גריי - יזם מצליח בן 27/28 הבעלים של כריסטיאן אחזקות.
אנסטסיה "אנה" סטיל - בוגרת מכללה ועוזרת עורך בהוצאת ספרים.
ג'ייסון טיילור - שומר ראש ועוזר של כריסטיאן.
לוק סוייר - ראש מערכת האבטחה של כריסטיאן.
אלנה לינקולן - חברתו של כריסטיאן בעלת סלון יופי, קיימה מערכת יחסים מורכבת עם כריסטיאן.
אליוט גריי - אחיו של כריסטיאן עוסק בבנייה ירוקה.
מיה גריי - אחותו של כריסטיאן - עוסקת ברפואה.
קתרין "קייט" קוואנה - החברה הכי טובה ושותפה לדירה של אנה. במערכת יחסים עם אליוט גריי.
ג'ק הייד - עורך ראשי בהוצאת ספרים סיאטל (סא"פ) ויריבו של כריסטיאן גריי.
ליילה וויליאמס - שפחה נשלטת לשעבר של כריסטיאן.
ריי סטיל - אביה החורג של אנה שגידל אותה בצעירותה.
ד"ר גרייס טרווליאן-גריי - אמו המאמצת של כריסטיאן.
קאריק גריי - אביו המאמץ של כריסטיאן.
קרלה מאי ווילקס - אמה האמיתית של אנה. נשואה ארבע פעמים.
אית'ן קוואנה - אחיה הגדול של קייט קוואנה, חבר של אנה ושל מיה.
חוזה רודריגז - חבר קרוב של אנה צלם במקצועו.
אליזבת מורגן - עמיתה בסא"פ.
ביקורת

סלמאן רושדי אמר על הספר: "מעולם לא קראתי משהו כתוב כל כך גרוע שפורסם. זה גרם לדמדומים להיראות כמו מלחמה ושלום " מורין דאוד תיארה את הספר בניו יורק טיימס "כתוב כמו האחיות ברונטה אבל בלי כישרון", והוסיפה שהוא "משעמם וכתוב גרוע". ג'סי קורנבלוט' מהפינגטון פוסט אמרה: "כחווית קריאה, חמישים גוונים... היא בדיחה עצובה, עלילה חלשה".
אפריל אליסטון פרופסור בפרינסטון כתב, "למרות שזה לא יצירת מופת ספרותית, חמישים גוונים הוא יותר מסיפורת מעריצים זוטרית המבוססת על סדרת הערפדים האחרונה של דמדומים". ליסה שוורצבאום כתבת ב-אנטרטיינמנט ויקלי, העניקה לספר דירוג "B+" ושיבחה אותו על היותו "במקום בפני עצמו". הסופרת הבריטית ג'ני קולגן כתבה בגרדיאן "הספר עליז, קריא במיוחד ומתוק ובטוח כמו ש-BDSM אירוטי יכול להיות מבלי להפר את חוק התיאורים המסחריים" וגם שיבחה את הספר על היותו "יותר נחמד" מאשר "ספרים ארוטיים" אחרים. עם זאת, הטלגרף ביקר את הספר כ"קלישאה מרושעת", אך גם כתב כי הפוליטיקה המינית בחמישים גוונים של אפור תגרום לקוראות "לדון בו במשך שנים רבות". הניו זילנד הראלד הצהיר כי הספר "לא יזכה בפרסים על הפרוזה שלו" וכי "יש כמה תיאורים נוראים במיוחד", אבל הוא גם היה קל לקריאה; "(אם רק אתה) יכול להשעות את חוסר האמונה שלך ואת הרצון שלך - אם תסלח על הביטוי - לסטור לגיבורה על כך שיש לה כל כך מעט כבוד עצמי, אתה עשוי ליהנות מזה."
ה-Columbus Dispatch קבע כי, "למרות הפרוזה המגושמת, ג'יימס אכן גורמת לאדם להפוך את הדף." הספר זכה גם ללא מעט שבחים. בדצמבר 2012, הוא זכה הן בקטגוריות "סיפורת פופולרית" והן בקטגוריות "ספר השנה" בפרסי הספרים הלאומיים בבריטניה. באותו חודש, Publishers Weekly הכתיר את אל ג'יימס כ'איש השנה', מה שגרם ל"זעקה בעולם הספרותי". לדוגמה, "מה חשב Publishers Weekly?" שאלה סופרת הלוס אנג'לס טיימס, קרולין קלוג, בעוד שבכותרת של ניו יורק דיילי ניוז נכתב, "הציוויליזציה מסתיימת: אל ג'יימס נבחר ל"איש השנה" של Publishers Weekly.
ביקורת > תיאורים של BDSM

טרילוגיית חמישים גוונים משכה ביקורת גם בשל התיאורים המפורטים של BDSM, לדוגמה קייטי רויפה מ-ניוזוויק שואלת "אבל למה, במיוחד אצל נשים, שהרצון החופשי יהיה נטל?... יכול להיות שהכוח לא תמיד כל כך נוח, אפילו לאלו מאיתנו שגדלו בו; יכול להיות ששוויון הוא משהו שאנחנו רוצים רק לפעמים ובכמה מקומות ובזירות מסוימות; יכול להיות שהכוח וכל הציוויים שלו יכולים להיות משעממים." אנדריאה רייהר מ-Zap2it הביעה תסכול מהיבקרות של רויפה על הסדרה, וקבעה כי "להיות כנועה מינית איננה בגדר קורבן להתעללות" או שהם "מוותרים על כוחם או על השוויון שלהם עם בן הזוג שלהם". אתרים אחרים כמו ג'זבל הגיבו לכתבה, כאשר ג'זבל מפרטת את הסיבות לפופולריות של הספר, וקבעה כי "הרוב המכריע של המעריצים מתלהבים מהקשר הרגשי שיש לאנסטסיה וכריסטיאן, לא על המין".
ביקורת > צנזורה של ספרים

במרץ 2012, הסירו הסניפים של הספרייה הציבורית במחוז ברווארד, פלורידה, את ספרי חמישים גוונים של אפור מהמדפים שלהם, גורם רשמי קבע שהוא לא עומד בקריטריוני הבחירה של הספרייה ושהביקורות על הספר היו גרועות. נציג הספרייה ציין כי הדבר נובע מהתוכן המיני של הספר וכי ספריות אחרות סירבו לרכוש עותקים לסניפיהן. דבורה קאלדוול-סטון מאגודת הספריות האמריקאית הגיבה כי "אם הסיבה היחידה שאתה לא בוחר ספר היא שאתה מסתייג מהתוכן שלו, אבל יש לו ביקוש, יש שאלה אם אתה הוגן. בספרייה ציבורית יש בדרך כלל מעט מאוד אנשים שימנעו מספר להיות על המדף אם יש ביקוש למידע". הספריות הציבוריות של מחוז ברווארד העמידו מאוחר יותר את העותקים שלהן לרשות הלקוחות שלהן עקב דרישת הציבור.
במאקה, ברזיל, השופט רפאל קווירוז קמפוס קבע בינואר 2013 כי חנויות ספרים ברחבי העיר חייבות להסיר את הסדרה כולה מהמדפים או להבטיח שהספרים יהיו עטופים ומניחים מחוץ להישג ידם של קטינים השופט קבע כי הוא התבקש לבצע צו כזה לאחר שראה ילדים קוראים אותם, וביסס את החלטתו על חוק הקובע כי "מגזינים ופרסומים שתוכנם אינו ראוי או אינו מתאים לילדים ובני נוער ניתן למכור רק אם הם אטומים ועם אזהרות לגבי תוכנם".
עיבודים לסרטים

עיבוד קולנועי לספר הופק על ידי פוקוס, מייקל דה לוקה הפקות וטריגר סטריט הפקות, כאשר סרטי יוניברסל ו- פוקוס רכשו את הזכויות לטרילוגיה במרץ 2012. יוניברסל היא גם מפיצת הסרט. צ'ארלי הונאם לוהק במקור לתפקיד כריסטיאן גריי לצד דקוטה ג'ונסון בתפקיד אנסטסיה סטיל, אך הונאם ויתר על התפקיד באוקטובר 2013, כאשר ג'יימי דורנן הוכרז לתפקיד ב-23 באוקטובר .
הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2015, והפך להצלחה מיידית, והגיע למקום הראשון בקופות עם 558.5 מיליון דולר. עם זאת, תגובות ביקורתיות היו בדרך כלל שליליות. לאחר שהסרט הראשון הוקרן בהקרנת מעריצים מיוחדת בניו יורק ב-6 בפברואר 2015, הבמאי סם טיילור-ג'ונסון אישר ששני סרטי המשך יצאו לאחר הסרט הראשון, כאשר חמישים גוונים של אופל יצא2017 וחמישים גוונים של שחרור יצא ב-2018.
קטנה (עיר מדינה)

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  אמורים, ארמים 
 תקופות:  תקופת הברונזה, תקופת הברזל 
 נבנה:  3300 לפנה״ס 
 אתר ארכאולוגי
 אתר אינטרנט:  http://www.qatna.de/ 
 מיקום
 מדינה:  סוריה 
 קואורדינטות:  34°50′06″N 36°51′57″E﻿ / ﻿34.835°N 36.865833333333°E﻿ / 34.835; 36.865833333333
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהקטנה(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהקטנה
 
התל ואזור והשרידים של הארמון הקטן בצפון התל
מפת ערי סוריה באלף השני לפנה"ס
מפת הממלכות הגדולות במסופוטמיה בשנת 1764 לפנה"ס, לפני כיבוש ממלכת מרי על ידי בבל. הממלכות הבולטות: קטנה, ימחד, מרי, אשנונה ובבל
קַטנַה הייתה עיר-מדינה עתיקה, ממלכה אמורית שבמאה ה-18 לפנה"ס הייתה מרכז מדיני חשוב בסוריה. העיר מזוהה באתר הארכאולוגי תל אל־מֻשרִפה (בערבית: المشرفة, כשם העיר הקרובה לתל) בסוריה. האתר שוכן בוואדי זוראת, שהוא יובל של נהר האורונטס, כ-18 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר חומס. שטח האתר הוא 1,000 דונם, והוא אחד האתרים הגדולים מתקופת הברונזה במערב סוריה. התל נמצא בקצה רמה הבנויה אבן גיר של מדבר סוריה, שלאחריו נמצא המישור הפורה של חומס.
היסטוריה > תקופת הברונזה הקדומה

תחילת היישוב באתר בתקופת הברונזה הקדומה בשנים 2600-2700 לפנה"ס. הממצאים מתקופה זאת בתל אינם רבים והם מאופיינים במבני מגורים, שנמצאו בהם כלי אחסון וכירות אש.
שלב האכלוס הבא של האתר היה בתקופת הברונזה הקדומה IV‏ 2000-2400 לפנה"ס. באותה עת עבר האזור שבו שכנה קטנה תהליך עיור אינטנסיבי, שבא לידי ביטוי ברובע מגורים גדול שנמצא בחלקו הצפוני של האקרופוליס (החלק הגבוה בתל), ובקבר פיר שנמצא בצדו המערבי. ממצאי הקבר כללו 40 שלדים, מעל 200 כלי נשק עשויים נחושת וברונזה, תכשיטים שונים עשויים מפיאנס מצרי, חרוזים מקרנליאן ו-292 כלי חרס. ממצאים אלה מצביעים כי בקבר נטמנו אנשים ממעמד חברתי גבוה. אזור האחסון הגדול של דגנים, שנמצא על פסגת האקרופוליס, מצביע על ניהול מרכזי. באזור סביב התל נמצאו 17 אתרים קטנים מתקופה זו, שאולי קשורים בעלייתו של מרכז עירוני גדול בתל. היישוב באותה עת היה בעל מבנה מעגלי, גודלו היה כ-250 דונם והוא דומה במבנהו לאתרים אחרים של ערים שהיו קיימים באותה עת בסוריה, כמו אבלה ואתרים נוספים.
היסטוריה > תקופת הברונזה המאוחרת

עם הפיכתה של הממלכה החורית מיתני לאימפריה במאה-16 לפנה"ס, נכנסה קטנה לתחום השפעתה. השטח שבו שכנה הממלכה היה בקצה אזור השפעתה של מצרים, למרות זאת הייתה קטנה כנראה נאמנה למיתני. בחפירות הארכאולוגיות בקטנה נמצאה כתובת במקדש נין-אגל (חלק מהארמון המלכותי), שמראה שמיתני שלטה באזור. קבוצות חוריות שחדרו לאורך הנהר אורונטס הגיעו גם לקטנה, כמו לערים נוספות כמו קדש, תּוניפּ (אנ') ונוּחַֿשֶה ותפסו בהן את השלטון.
פרעוני מצרים, אמנחותפ הראשון (1546–1526 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה) ותחותמס הראשון שמלך אחריו (1525–1512 לפנה"ס) ניהלו מסעות מלחמה לסוריה וייתכן שהגיעו לעיר. במקדש לאל אמון בכרנך על גבי הפילון השביעי, ציין המלך תחותמס השלישי (1450-1490 לפנה"ס) שהוא שהה בשטח ממלכת קטנה בשנה ה-33 למלכותו. העיר מוזכרת באנלים מימי המלך המצרי אמנחותפ השני, שמלך במחצית המאה ה-15 לפנה"ס. אמנחותפ השני יצא לשלושה מסעות כיבוש לכנען ולצפון סוריה. במסעו השני (שהוא מכנה הראשון), עלה לאורך דרך הים והגיע לבקעת הלבנון, משם המשיך ל"ארץ ניי" והגיע לאוגרית. הוא חצה את האורונטס ליד קטנה וחזר באותו מסלול. קטנה מוזכרת שוב ברשימות מצריות עד תקופתו של רעמסס השלישי, שמלך במאה ה-12 לפנה"ס. בחפירות הארכאולוגיות בקטנה בשנת 2002, נמצא מתחת לארמון המלכותי לוח בכתב יתדות, המציין מלך בשם אידנדה שמלך בסביבות 1400 לפנה"ס. שמו של מלך זה לא היה ידוע לפני כן.
בתקופת מסע המלחמה לסוריה של המלך החתי שופילוליומש הראשון, שמלך בין השנים 1323-1358 לפנה"ס, ביקש אַכִּיזִי מושל קטנה את עזרתו של אמנחותפ הרביעי. הפנייה מופיעה במכתבי אל-עמארנה, מכתבים 56,55,53,52. הוא מציין שהוא נשאר נאמן למלך מצרים, אבל המלך החתי עומד לתקוף אותו. הוא מבקש שיישלח אליו צבא סדיר. הוא גם מתלונן שהמלך החתי לקח את פסלי האל שמש, שהיה האל של אביו, והוא מבקש שישלח לו זהב כדי לפדות את הפסלים. המצב הגאופוליטי המסוכן ומיקומה של קטנה בגבולות השליטה בין מצרים ומיתני, אילץ את שליטיה לנסות ליצור שורה של בריתות עם ערי מדינה אחרות במטרה לשמור על עצמאותה עד כמה שזה היה אפשרי.
למרות המצב, נבנו בעיר בנייני פאר. המרכז העירוני של העיר על האקרופוליס נבנה מחדש. מבני הציבור מהתקופה הקודמת ננטשו, ובצפון האקרופוליס, במקום בו שכן לפני כן בית קברות, נבנה ארמון מלכותי מונומנטלי. מדרום לו נבנה מבנה מנהלי גדול ששימש למטרות טקסיות ומנהליות, ומקום מגורים לעוסקים בפעילות זאת.
בטקסט שנמצא בחפירות הארכאולוגיות בתל שבו שכנה העיר אֶמַר, שהייתה ממלכה אמורית, מתואר איך קטנה הותקפה בתקופת הברונזה המאוחרת על ידי שבטים ארמיים. הטקסטים שנמצאו באתר נכתבו בין המאה ה-14 למאה ה-12 לפנה"ס.
היסטוריה > תקופת הברזל

במחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס, איבדה קטנה את תפקידה כעיר-מדינה. העיר שימשה כמרכז עירוני פוליטי בחלק הדרום-מזרחי של הממלכה הארמית של חמת.
התל היה מיושב גם בתקופת הנאו בבלית (המאות ה-7 ו-6 לפנה"ס). באתר נחפר בית חילאני מתקופה זאת. אבל חשיבותה של העיר בתקופה זאת ירדה בעקבות עלייתה של העיר הסמוכה חומס, שהשתלטה על נתיבי המסחר.
היסטוריה > מקומה של קטנה בסחר הבינלאומי

באלף השני לפנה"ס התפתחו דרכי סחר בינלאומי שקישרו בין מסופוטמיה במזרח וקפריסין, כרתים ומצרים. קטנה ישבה בקצה הדרך שקישרה בין מרכז עמק נהר הפרת, עברה דרך מרי ותדמור והגיעה לים התיכון. תעודה שנמצאה במרי מימיו של שמשי אדד הראשון, מתארת דרך שהחלה בתֶרקַה שעל נהר הפרת, עברה דרך המדבר והגיעה לקטנה. דרך אחרת החלה בחלב, עברה דרך אמר, קטנה, חצור והגיעה למצרים. עמק חומס אפשר ליצור מעבר לים התיכון ליד נמל גבל וטריפולי שבלבנון של היום. היא עברה בין לבנון להרי אנסריה. קטנה מופיעה בטקסט העוסק בסחר בדיל, שהחל במרי ועבר בקטנה לים התיכון. טקסטים ממרי מציינים סחר בבד, בגדים, קשתות מסוג מסוים, תכשיטים, עצים, יין ושתי מרכבות בעלות 2 גלגלים שהגיעו למרי, עברו דרך קטנה וחלק הגיע לגבל.