stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת נוטרדאם
מחלקות אקדמיות

המחלקות האקדמיות של אוניברסיטת נוטרדאם כוללות:
בית הספר לאדריכלות
מדעי הרוח - לימודים בתחומים אנגלית, היסטוריה, לימודים אפריקאים, לימודים אמריקאיים, שפות, פילוסופיה, תאולוגיה ועוד.
אמנויות - תוכניות באמנות עיצוב, קולנוע וטלוויזיה, תיאטרון, מוזיקה.
מדעי החברה - מתקיימים לימודים בתחומים אנתרופולוגיה, כלכלה, מדעי המדינה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה.
הקולג' למנהל עסקים - הקולג' למנהל עסקים כולל מחלקות כגון חשבונאות, שיווק, ניהול, פיננסים, טכנולוגיות מידע.
הקולג' להנדסה - מחלקות הקולג' להנדסה כוללות הנדסת אווירונאוטיקה ומכונות, הנדסה כימית, הנדסה אזרחית וסביבתית, הנדסת חשמל, מדעי המחשב.
בית הספר ליחסים בינלאומיים
בית הספר ללימודים מתקדמים
בית הספר למשפטים
הקולג' למדעים - מחלקות הקולג' למדעים כוללות מתמטיקה, ביולוגיה, כימיה, ביוכימיה, פיזיקה.
ראו גם

הולאבירד ורוט
הערות שוליים

↑  National University Rankings | Top National Universities | US News Best Colleges
↑  Departments, Colleges and Schools, University of Notre Dame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269201305171  PLWABN: 9810618508405606  BIBSYS: 90052323  BnF: cb118680612 (data)  CiNii: DA01828919  GND: 41325-2  ICCU: UFIV034015  ISNI: 0000 0001 1034 346X  LCCN: n79022791  MusicBrainz: 39d0596d-5c19-490c-a568-a888f62a553a  NKC: ko2003186511  NLA: 35392171  RERO: 02-A000192094  SUDOC: 026431963  VcBA: 494/43699  VIAF: 287201760   WorldCat (עם VIAF): 287201760 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולריך בורובקה

אולריך 'אולי' ארנסט בורובקה (בגרמנית: Ulrich 'Uli' Ernst Borowka, נולד ב-19 במאי 1962 במנדן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבורוסיה מנשנגלדבך ובורדר ברמן בעמדת המגן.
קריירת מועדונים > בורוסיה מנשנגלדבך

בורובקה החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בורוסיה מנשנגלדבך בעונת 1981/82, תקופה קצרה לאחר תור הזהב של בורוסיה מנשנגלדבך בשנות ה-70. כבר בעונת 1982/83 הפך בורובקה לשחקן הרכב בקבוצה, אך בשנים הראשונות שלו בבורוסיה מנשנגלדבך, הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הישגיה משנות ה-70, וסיימה בחלק התחתון של הטבלה. עם זאת, בעונת 1984/85 סיימה גלדבאך במקום הרביעי, כשבורובקה תורם חמישה שערי ליגה. בעונת 1983/84 בורוסיה מנשנגלדבך הייתה קרובה לזכות בגביע הגרמני, אך הפסידה בבעיטות הכרעה לבאיירן מינכן לאחר 1-1 בתום 120 דקות. בורובקה הבקיע את הפנדל שלו, שלא הועיל לגלאדבך. בקיץ 1987 עזב בורובקה את בורוסיה מנשנגלדבך לאחר שצבר 149 הופעות ליגה בהן הבקיע 11 שערים, וחתם בורדר ברמן.
קריירת מועדונים > ורדר ברמן

כבר בעונתו הראשונה של בורובקה בורדר ברמן, הוא התחבר עם אוהדי הקבוצה שכינו אותו "הגרזן", עקב משחקו הקשוח. בורובקה סייע לקבוצה לזכות באליפות הבונדסליגה, לראשונה מזה 23 שנים בעונת 1987/88, כאשר הבקיע את שער הניצחון של ברמן מול וולדהוף מנהיים, שהבטיח לברמן את האליפות כבר בחודש אפריל. בעונות 1988/89 ו-1989/90 ורדר ברמן הפסידה בגמר הגביע הגרמני. בגמר של 1988/89, בו הפסידה ברמן 1–4 לבורוסיה דורטמונד, בורובקה לא שותף. בגמר של 1989/90, בו הפסידה ברמן 2–3 לקייזרסלאוטרן, בורובקה פתח בהרכב והוחלף בדקה ה-52 על ידי מנפרד בורגסמולר, כשהתוצאה הייתה 3-0 לקייזרסלאוטרן. לאחר שתי אכזבות בגמרי הגביע, בעונת 1990/91 זכתה ורדר ברמן בגביע הגרמני, לאחר ניצחון על פ.צ. קלן בבעיטות הכרעה לאחר ש-120 דקות הסתיימו בתוצאה 1-1. בורובקה הבקיע את הפנדל המנצח עבור ורדר ברמן. בעונת 1991/92 היה בורובקה שותף לזכייה של ורדר ברמן בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על מונקו. בעונת 1992/93 זכה בורובקה עם ורדר ברמן באליפות השנייה שלו בקבוצה, בפער של נקודה אחת מהסגנית באיירן מינכן. בעונת 1993/94 זכה בורובקה עם ורדר ברמן בפעם השנייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1–3 בגמר על רוט-וייס אסן. בורובקה נכנס במשחק זה כמחליף בדקה ה-84, במקומו של אנדראס הרצוג. בתום עונת 1995/96 עזב בורובקה את ורדר ברמן עם חמישה תארים, לאחר שהבקיע שמונה שערים ב-239 הופעות ליגה.
קריירת מועדונים > שלהי הקריירה

לאחר שעזב את ברמן, בורובקה שיחק בטאסמניה ברלין, בהנובר 96 ששיחקה אז בליגה השלישית, שם שיחק רק חודש, ובווידזב לודז' מליגת העל הפולנית, עמה זכה באליפות, על אף ששיחק רק שמונה משחקי ליגה. לאחר מכן שיחק במועדוני חובבים בגרמניה, עד פרישתו בשנת 2000. בנוסף, בורובקה החל לאמן מספר קבוצות חובבים, את חלקן הוא אימן במקביל להיותו שחקן.
קריירה בינלאומית

לבורובקה שש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, כולן בשנת 1988. בורובקה השתתף עם הנבחרת ביורו 1988 הביתי, בו הודחה הנבחרת בחצי הגמר לאחר הפסד 1–2 לנבחרת הולנד, ופתח בכל ארבעת המשחקים.
חיים אישיים

בשנת 2012 בורובקה הוציא אוטוביוגרפיה המתארת את חייו ככדורגלן, וסיפר בה שהתמכר לאלכוהול בתקופה ששיחק בורדר ברמן, ואף ישב במעצר בגין תקיפת אשתו, ממנה התגרש. בשנת 1996 התנגש עם רכבו בעץ ואף ניסה להתאבד בבליעת כדורים. בשנת 2000 שוכנע בורובקה על ידי חבריו להיכנס למכון גמילה מאלכוהול, ותהליך הגמילה עבר בהצלחה.
תארים

עם ורדר ברמן:
אליפות הבונדסליגה (2): 1987/88, 1992/93
הגביע הגרמני (2): 1990/91, 1993/94
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1991/92
עם וידזב לודז':
אליפות ליגת העל הפולנית: 1996/97
הערות שוליים

↑  "הגרזן" שכמעט כרת את עצמו-סיפורו של אולריך בורובקה באתר וואלה!
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1988 (חצי גמר) |
| --- | --- | --- |
|  1 אימל •  2 בוכוואלד •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הרגט •  6 בורובקה •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 תון •   11 מיל •  12 אילגנר • 13 ווטקה •  14 ברטולד • 15 פפלוגלר • 16 אקשטיין • 17 דורפנר • 18 קלינסמן • 19 זאוור • 20 רולף • מאמן: בקנבאואר |  1 אימל •  2 בוכוואלד •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הרגט •  6 בורובקה •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 תון •   11 מיל •  12 אילגנר • 13 ווטקה •  14 ברטולד • 15 פפלוגלר • 16 אקשטיין • 17 דורפנר • 18 קלינסמן • 19 זאוור • 20 רולף • מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135131197  VIAF: 79982228   WorldCat (עם VIAF): 79982228
אולריקה מייפארת

אולריקה נאסה-מייפארת (בגרמנית: Ulrike Nasse-Meyfarth; נולדה ב-4 במאי 1956) היא אתלטית מערב גרמניה בעבר, פעמיים אלופה אולימפית (מינכן 1972 ולוס אנג'לס 1984), סגנית אלופת העולם (הלסינקי 1983) ושיאנית עולם בקפיצה לגובה. הייתה לאלופה האולימפית הצעירה ביותר באתלטיקה (בת 16) עד כה (2011).
ביוגרפיה

מייפארת נולדה בפרנקפורט. כבר בשנת 1971 בהיותה בת 15 זכתה מייפארת במדליית כסף באליפות גרמניה המערבית בקפיצה לגובה.
במבחנים לאולימפיאדת מינכן (1972) סיימה מייפארת במקום שלישי והצטרפה לנבחרת. במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בהיותה רק בת ה-16 לאחר שהשוותה את השיא העולמי, 1.92 מטר, לפני יורדנקה בלגובה מבולגריה (1.88 מטר) ושיאנית העולם אילונה גוזנבאוואר מאוסטריה (1.85 מטר).
לאחר ניצחון זה מייפארת קפאה על שמריה ולא הצליחה להתקדם ולהגיע לשיאה האישי במשך שנים רבות, עד שנת 1978, ולא הצליחה לזכות בשום תואר כלשהו.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 סיימה מייפארת במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.83 מטר. המנצחת הייתה רוזמרי אקרמן ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 1.95 מטר.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה מייפארת במקום 22 בלבד בתוצאה חלשה עבורה של 1.78 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה. המנצחת הייתה שיאנית העולם אקרמן שקבעה שיא אולימפי חדש של 1.93 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1978 סיימה מייפארת במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.91 מטר. המנצחת הייתה שרה סימיוני מאיטליה שקבעה שיא עולם חדש של 2.01 מטר.
בגלל החרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980) היא לא השתתפה בה.
ביוגרפיה > הקאמבק

הקאמבק של מייפארת החל בשנת 1982. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במילאנו, איטליה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.99 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון שנערכה בספטמבר אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא עולם חדש של 2.02 מטר, לפני טמרה ביקובה מברית המועצות (1.97 מטר) והאלופה האולימפית סימיוני (1.97 מטר).
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכתה מייפארת במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.99 מטר, אחרי ביקובה (2.01 מטר) ולפני לואיז רייטר מארצות הברית (1.95 מטר)
בתחרות שנערכה בלונדון, בריטניה ב-21 באוגוסט אותה שנה קבעה מייפארת בצוותא עם ביקובה שיא עולם חדש של 2.02 מטר. שיא זה החזיק מעמד 4 ימים בלבד עד שביקובה שיפרה אותו והעמידה אותו על 2.04 מטר, בתחרות בפיזה, איטליה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה זכתה מייפארת במדליית זהב בתוצאה של 1.95 מטר.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה מייפארת במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אולימפי חדש של 2.02 מטר, 12 שנים לאחר הזכייה הקודמת שלה במינכן 1972, לפני האלופה האולימפית היוצאת סימיוני (2.00 מטר) וג'וני הנטלי מארצות הברית (1.97 מטר) ובכך הייתה לאלופה האולימפית המבוגרת ביותר שניצחה מקצוע זה עד אז.
היא נשואה לעורך דין ולהם שתי בנות.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.03 מטר שיא עולם (1983)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 1.99 מטר (1982)
הישגים ותארים

בסך הכל קבעה מייפארת 3 שיאי עולם בקפיצה לגובה.
בשנים 1981–1984 זכתה מייפארת בתואר ספורטאית השנה במערב גרמניה.
אגיליזאורוס

| אגיליזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תיכון 168–161 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
משפחה:: פברוזאוריים
סוג:: אגיליזאורוס
מין:: Agilisaurus louderbacki
שם מדעי
 Agilisaurus

בהשוואה לאדם
אגיליזאורוס (שם מדעי: Agilisaurus; מילולית: "לטאה זריזה") הוא סוג של דינוזאורים אוכל צמחים עתיק שהשתייך כנראה למשפחת הפברוזאוריים. הוא חי במזרח אסיה בתור היורה. בסוג מין יחיד - Agilisaurus louderbacki שנמצא ליד העיר זיגונג שבסצ'ואן, סין ב-1990. שלד זה היה כמעט שלם לגמרי בצורתו, חסר רק כמה קטעים מהגפיים הקדמיות.
זה היה צמחוני שדמה לדריוזאורוס האמריקאי שאורכו הכולל הגיע ל-2 מטרים ומשקלו ל-20-4 ק"ג והיה דו-רגלי בעל עצם ירך באורך 200 מ"מ. עם זאת כנראה הוא נע על ארבע רגליים רוב זמנו ורק בבריחה מטורף נע על שתיים תוך שימוש בזנבו הארוך לאיזון. כמו הרבה מיני הרביורים הוא היה בעל מקור קרני על לסתותיו שסייע לקצור את מזונו.
ראו גם

דריוזאורוס
אותניליה
אהרון מידן

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1945 (בן 78) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 
אהרון מידן (נולד ב-18 באוקטובר 1945) הוא ממייסדי רשת הום סנטר, יו"ר דירקטוריון קבוצת גולף א.ק. (Golf&Co) וקבוצת טיב טעם.
ביוגרפיה

אהרון מידן (לבית מודובוי) נולד בחיפה למוניה וכרמלה מדובוי. בהיותו בן חמש, עבר עם אמו לקיבוץ גשר הזיו. לאחר מספר שנים חזר לחיפה שם סיים את בית הספר הריאלי. את שירותו הצבאי עשה במסגרת אמ"ן (1963–1966). לאחר השחרור עברת את שם משפחתו למידן.
לאחר השחרור למד באוניברסיטה העברית בחוגים לכלכלה ומדעי המדינה. בשנת 1968 החל את לימודי התואר השני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בזמן הלימודים, שימש ככלכלן בתעשייה האווירית. בשנת 1971, עם סיום התואר, נסע לניו יורק ללימודי דוקטורט עם אשתו הראשונה, יעל.
ביוגרפיה > תחום הפרסום

בניו יורק יצר קשר עם הפרסומאי ביל בירנבך ממייסדי משרד הפרסום (Doyle Dane Bernbach (DDB, אותו פגש קודם בביקור בישראל. בירנבך הציע לו להצטרף למשרד ובמשך שנתיים עבד שם והשתלם מקצועית בענף.
בשנת 1973 חזר לישראל והצטרף למשרד הפרסום "טל", בבעלות חמיו אליהו טל. במהלך אחת עשרה השנים (1973 - 1984) בהן שהה במשרד, התקדם למעמד של עובד בכיר, שותף ולבסוף, מנהל המשרד ובעל המניות העיקרי. 
בשנת 1979 התאחד משרדו עם משרד הפרסום של בוב ארויו. "טל-ארויו", הפך לאחד ממשרדי הפרסום המובילים בארץ, תוך זכייה במספר פרסי האוסקר של הפרסום באותה תקופה. כמו כן, שימש חממה לאנשי פרסום רבים, בהם מוטי מורל, טובית דרורי, רמי שלמור, אודי פרידן וציפי דולן. בשנת 1984 מכר מידן את מניותיו ועזב את תחום הפרסום.
ביוגרפיה > תחום הסחר, השיווק והקמעונאות

בין השנים 1984–1987, שימש מנהל אגף השיווק של חברת המגפר. במסגרת תפקידו מיתג מחדש את החברה ושמה שונה למגה. המפעל שכר את שורותיו של המעצב האיטלקי ג'יאן-פרנקו ג'ירוטי ומיתג את מוצריו תחת הסיסמה: "מגה ג'ירוטי - האיש שנולד עם הנעל ביד".
בשנת 1988 התמנה סמנכ"ל אגף שיווק וסחר של חברת שילב ושימש בתפקיד זה עד שנת 1992.
בשנת 1992 פנה למידן איש העסקים לוי קושניר, בהצעה לשמש מנכ"ל לרשת קמעונאית מסוג "עשה זאת בעצמך", במתכונת חנויות "הום דיפו" האמריקניות שבבעלותו. תוך חצי שנה הוקמה הום סנטר ונפתח הסניף הראשון בראשון לציון. מידן שמיתג את החברה בתור מנכ"ל, שימש גם כמנהל הסניף, כאשר הרכישות הראשונות לחנות נערכו על ידו בסין.

בשנת 1995 הוביל מידן את הנפקת הרשת בבורסת נאסדאק בניו-יורק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. בהמשך גם יזם והקים את חברות הבת הום סנטר קפריסין (1999), הום סנטר יוון (2001), הום סנטר רוסיה (2007) והום סנטר סרביה (2008) ושימש יו"ר שלהן.
בשנת 2003 נתמנה לדירקטור בחברת בסט ביי. כמו כן שימש כמנכ"ל רשת בסט ביי במשך שנה אחת. בשנת 2005 התמנה ליו"ר הום סנטר, ושימש בתפקיד זה עד שנת 2013. במקביל שימש יו"ר הום סלולר, חברה שסיפקה שירותי תקשורת סלולרית באמצעות רשת סלולרית וירטואלית תוך שימוש בתשתיות פיזיות של חברת סלקום. את הפעילות בתחום הסלולר הוביל מידן החל מ-2006, במסגרת חברת "פישמן סלולר" שהוקמה בידי קבוצת פישמן (שרכשה את השליטה ב"הום סנטר" ב-1999), ועסקה תחילה בשיווק מכשירי סלולר.
בשנת 2011 מונה ליו"ר לא פעיל של חברת טיב טעם.
בשנת 2006 פרסם יחד עם מיכאל אתגר את הספר "קמעונאות" בהוצאת פקר, המשמש קוראים ואנשי מקצוע בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2013 התמנה על ידי אבי פישר, היו"ר היוצא של חברת קבוצת גולף א.ק., לשמש במקומו כיו"ר פעיל של החברה.
ביוגרפיה > משפחה

מידן אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה יעל (לבית טל) וסב לארבעה נכדים. החל משנת 1985 בזוגיות עם הסופרת אדיבה גפן שהפכה לרעייתו. השניים מתגוררים בתל אביב.
ספרו

אהרון מידן ומיכאל אתגר, קמעונאות, פקר הוצאה לאור, 2006.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אביבה לורי, קילו צבע בבקשה, חדשות, 9 ביוני 1993
↑  טל־ארויו מתפרק, כותרת ראשית, 29 באוגוסט 1984
↑  אורלי פרץ, הרגלים של המדינה, מעריב, 20 בינואר 1986
↑  מעריב, ‏הום סנטר מתרחבת: תפתח סניפים בקפריסין שיפעלו במתכונת הרשת בישראל, באתר גלובס, 23 בנובמבר 1997
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏הום סנטר מתפשטת ליוון ותורכיה, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2001
↑  סיון קלינגבייל, מנכ"ל הום סנטר על הפיתוח בחו"ל: "רוסיה תכפיל את המכירות שלנו ל-2 מיליארד שקל", באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2005
↑  סיון קלינגבייל, מנכ"ל הום סנטר אהרון מידן ינהל גם את בסט ביי, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2003
↑  סיון קלינגבייל, שינויים בהום סנטר: אהרון מידן יהפוך ליו"ר הרשת; דויד ביקובסקי ימונה למנכ"ל, באתר TheMarker‏, 7 באוגוסט 2005
↑   עידו אפרתי, אחרי כשנה: מנכ"ל הום סנטר אהרון מידן פורש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2013
↑  אמיתי זיו, פישמן רוצה להיות מפעיל סלולר: מתכנן להקים מפעיל וירטואלי באמצעות הום סנטר ו-hMobile שבבעלותו, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2010
↑  ערן גבאי, יו"ר פישמן סלולר, אהרון מידן: הקבוצה די נחושה להמשיך ולפתח את תחום שיווק מכשירי הסלולר ורואה בו הזדמנות, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2006
↑  אדי חליאבין, רשת הסופרמרקטים "טיב טעם" ממשיכה את מגמת השיפור בדוחות הכספיים שלה ומציגה רווח תפעולי של 16.3 מיליון ₪, 30 באוגוסט 2011
↑  על הספר "קמעונאות". מתוך אתר ידיעות ספרים.
↑  נורית קדוש, אהרון מידן מונה ליו"ר קבוצת גולף, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4074 3328  LCCN: n2008057763  VIAF: 31472939   WorldCat (עם VIAF): 31472939 
משפחת גפן מידן
כריכת הספר "קמעונאות"
אות השומר

| --- | --- |
 
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  אות שירות
 זכאות:  חברי ארגון השומר
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1981
 
אות השומר הוא אות שירות המוענק על ידי משרד הביטחון מכוח החלטת ועדת השרים לענייני טקסים וסמלים, לציון חברותו של אדם בארגון השומר בין השנים 1909 ועד 1920.
חלוקת האות החלה בשנת 1981.
מקבלי אות השומר ששירתו בארגון לפחות שישה חודשים, היו זכאים לקבל באופן אוטומטי גם את עיטור לוחמי המדינה, שהוענק בשנת 1968.
במקרה של פטירת אדם הזכאי לאות הוא יוענק לאחד מקרובי משפחתו.
הערות שוליים

↑   טקס חלוקת אות הלוחם העברי בבית הנשיא בירושלים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1968
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
אחמד בא מסעוד

אחמד בא מסעוד (בערבית: أحمد با مسعود בתעתיק: אחמד בא מסעוד; נולד ב-22 בנובמבר 1995 בערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אל-איתיחאד מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירת מועדונים

בא מסעוד גדל במחלקת הנוער של אל-הילאל. ב-31 באוגוסט 2016 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון.
ב-20 ביוני 2017 הושאל בא מסעוד למשך עונה אחת לאל-פייחה מליגת העל הסעודית. ב-5 ביוני 2018 חתם על חוזה קבוע לשלוש עונות במועדון. בסך הכל ערך 91 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת ליגת העל הסעודית וליגת המשנה הסעודית, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-29 באוגוסט 2022 חתם בא מסעוד על חוזה לשלוש עונות באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד אל-איתיפאק במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-27 בספטמבר 2022 ערך בא מסעוד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.
תארים

גביע המלך הסעודי (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  الهلال يوقع عقوداً إحترافية مع لاعبي الاولمبي بامسعود والجمعان באתר Sport KSA, ‏ 31 באוגוסט 2016 (בערבית)
↑  https://akhbaar24.argaam.com/article/detail/342002 באתר Akhbaar24, ‏ 20 ביוני 2017 (בערבית)
↑  الفيحاء يوقِّع مع بامسعود لثلاثة مواسم وينتظر البقعاوي באתר אל-ג'זירה, 5 ביוני 2018 (בערבית)
↑  "بامسعود" إلى الاتحاد.. قادماً من الفيحاء באתר Sabq, ‏ 29 באוגוסט 2022 (בערבית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אחמד בא מסעוד".
אחמד אל-יעקובי

אחמד אל-יעקובי (בערבית: أحمد اليعقوبي) היה היסטוריון וגאוגרף ערבי חשוב בן המאה ה-9. נחשב לאחד מראשוני ההיסטוריונים של תרבויות העולם באסלאם של ימי הביניים.
ביוגרפיה

אחמד אל יעקובי נולד בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-9. בצעירותו הוא נסע לאזור ארמניה ועד שנת 873 שירת בח'וראסאן את השושלת הטאהרית ועסק בכתיבת היסטוריה. לאחר נפילתה של השושלת הטהארית יצא אל-יעקובי והתיישב במצרים, שם הוא חי עד מותו בתחילת המאה ה-10 (בסביבות שנת 905). במהלך חייו אל-יעקובי נסע בין ארצות שונות כולל באזור ארמניה, הודו וצפון אפריקה.
יצירותיו

שלושה מחיבוריו של אל-יעקובי נשמרו עד ימינו. חיבוריו הם בעלי חשיבות בין היתר עקב זה שהם מהווים כמה מהחיבורים האסלאמים הראשונים העוסקים בהיסטוריה של העולם, והוא מספק פירוט גם לגבי תרבויות ועמים לא-אסלאמים. במהלך כתביו הוא עושה שימש יוצא דופן יחסית במקורות לא-אסלאמים, וכך למשל בתיאוריו על ההיסטוריה של בני ישראל הוא מצטט מהתנ"ך בתרגומו לערבית וכן מושפע מפרשנויות המדרש. בתיאוריו על ישו הוא מצטט מהברית החדשה.
"תאריח' אבן-וודיע" - "כרוניקת אבן-וודיע", הידועה גם בשמה המקובל "תאריח' אל-יעקובי" (בערבית: تاريخ اليعقوبي). ספר זה הוא ספר היסטוריה רחב-יריעה שמחולק לשני חלקים. הראשון עוסק בהיסטוריה של שלל עמים וקבוצות מהתקופה הטרום אסלאמית, ובעיקר של הדתות והספרות שלהם; בין השאר מופיעים בו כתבים מתורגמים של פילוסופים יוונים עתיקים, תיאורים לגבי מסורות הודיות עתיקות, ההיסטוריה של בני ישראל והיהודים, ואף האזכור הראשון לדמות הבדיונית סינבד. החלק השני של הספר עוסק בהיסטוריה המוסלמית מראשיתה עד ימיו של אל-יעקובי, ולגבי חלק זה בספר נטען שנטייתו של אל-יעקובי לטובת הפלג השיעי באסלאם ניכרת בכתיבו.
הספר הושלם בשנת 874.
"כִּיתַאבּ אל-בּולדאן" - "ספר הארצות" (בערבית: كتاب البلدان), ספר גאוגרפיה שבו אל-יעקובי כתב את רשמיו ממסעותיו ברחבי העולם המוסלמי והודו. חלק מספר זה אבד ולא ידוע לחוקרים מודרניים מה נכתב בו, אך מירב הספר שרד, ומופיעים בו נתונים ומידע רב לגבי הארצות והערים הרבות שבהם אל-יעקובי ביקר.
הספר הושלם בשנת 891.
"אל-משאקלת א-נאס לזמאנהם" - חיבור קצר המציג באופן סכמטי את האופן שבו חייהם ומנהגיהם של אנשים מתעצבים על פי הח'ליפים שבזמנם הם חיים. החיבור עוסק באופן כרונולוגי בכל הח'ליפים מאבו בכר עד אל-מעתדד.
לקריאה נוספת

כִּיתַאבּ אל-בּולדאן בערבית: Al-Yaqubi, Ahmad. "Kitab al-Buldan", Laydin Brill, 1861
הערות שוליים

↑  Daly, Okasha El (2005). Egyptology : the missing millennium : ancient Egypt in medieval Arabic writings. London: UCL. p. 166. ISBN 1844720632.
↑  al-Yaqubi Encyclopaedia Britannica.
1 2  ירושלים לדורותיה, יחידה 5 (כתבו: יורם ארדר, אביבה חלמיש, דפנה אפרת), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ז–2016, עמ' 46, הערה 12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257268805171  PLWABN: 9812649201805606  BIBSYS: 90696113  BnF: cb146161956 (data)  CANTIC: a11468300  CiNii: DA04271520  GND: 119126001  ISNI: 0000 0000 8374 5569  LCCN: n83044204  NKC: hka20191025968  NTA: 073497770  RERO: 02-A000179370  SELIBR: 33932  SUDOC: 070443254  VcBA: 495/39938  VIAF: 39629789   WorldCat (עם VIAF): 39629789
אוניברסיטת נורת'ווסטרן

| --- | --- |


הכניסה הצפון מערבית לאוניברסיטה
 אוניברסיטה
 על שם:  הטריטוריה הצפון-מערבית 
 מוטו:  Quaecumque sunt vera: Whatsoever things are true
 תקופת הפעילות:  1851–הווה (כ־173 שנים)
 קמפוס:  240 אקרים בקמפוס אוונסטון, 25 אקרים בקמפוס שיקגו
 בעלי תפקידים
 נשיא:  מייקל שיל
 סגל:  3,344
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  22,933
 סטודנטים לתואר ראשון:  8,484
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  14,439
 שונות
 הון עצמי:  9.8 מיליארד דולר
 כינוי קבוצת הספורט:  "חתולי הבר"
 מיקום
 מיקום:  אוונסטון ושיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  42°03′17″N 87°40′26″W﻿ / ﻿42.054853°N 87.673945°W﻿ / 42.054853; -87.673945
 האתר הרשמי של האוניברסיטה
  (למפת שיקגו מוגדלת) אוניברסיטת נורת'ווסטרן(למפת שיקגו רגילה) אוניברסיטת נורת'ווסטרן
 
אוניברסיטת נורת'ווסטרן (באנגלית: Northwestern University; בראשי תיבות: NU) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שהקמפוס הראשי שלה נמצא באוונסטון, אילינוי, והקמפוס המשני הוא במרכז העיר שיקגו.
הקמפוס העיקרי של נורת'ווסטרן משתרע על שטח של 960 דונם, מרביתו לאורך חופה של ימת מישיגן. אחדים מבתי הספר המקצועיים של נורת'ווסטרן, כמו בית הספר למשפטים, בית הספר על שם פיינברג לרפואה, וחלקים מבית ספר קלוג למנהל עסקים, נמצאים בשכונת סטריטרוויל קרוב למרכזה של העיר שיקגו.
האוניברסיטה הוקמה ב-1851 על מנת לשרת את הטריטוריות הצפון מערביות של ארצות הברית. שטח של 379 אקרים לאורך ימת מישיגן, כ-20 ק"מ צפונית לשיקגו, הוקצה לקמפוס החדש. ב-1857 הופרד חלק מהעיירה הסמוכה רידג'וויל לבקשת מייסדי האוניברסיטה, והוגדר מחדש בשם אוונסטון, על שם אחד מהמייסדים הבולטים של האוניברסיטה, ג'ון אוונס, שהיה איש עסקים ומושל טריטוריית קולורדו בין השנים 1852 ו-1865.
כיום מאורגנת האוניברסיטה באחד עשר בתי ספר וקולג'ים המעניקים תארים ראשונים, מתקדמים ומקצועיים. בתי הספר המקצועיים של נורת'ווסטרן, וכן התוכניות לעיתונאות, לתיאטרון, להנדסת תעשייה וניהול, ולהנדסת חומרים מדורגים באופן היסטורי או מוכרים באופן אחר כבין הטובים בתחומם בארצות הברית.
ב-2021 למדו באוניברסיטה כ-8,500 סטודנטים לתואר ראשון ו-14,000 לתארים מתקדמים.
נורת'ווסטרן מתחרה בליגה הגבוהה (Division I) של NCAA, והיא בין החברות המייסדות של ה-Big Ten Conference, שהיא התאחדות הספורט הוותיקה ביותר של הקולג'ים. אוניברסיטת נורת'ווסטרן חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ובאיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU).
קמפוס אוונסטון על שפת ימת מישיגן
ארגון אקדמי > בתי ספר לתואר ראשון ושני > קמפוס אוונסטון

הקולג' ללאמנויות ומדעים (אנ') ע"ש וינברג (1851)
בית הספר לתקשורת (אנ') (1891)
בית הספר למוזיקה (אנ') ע"ש בינן (אנ') (1895)
בית הספר להנדסה ומדעים יישומיים (אנ') ע"ש מקורמיק (אנ') (1909)
בית הספר לעיתונאות (אנ') ע"ש מדיל (אנ') (1921)
בית הספר לחינוך ומדיניות סוציאלית (אנ') (1926)
בית הספר ללימודים מקצועיים (אנ') (1933)
ארגון אקדמי > בתי ספר לתארים מתקדמים ומקצועיים > קמפוס אוונסטון

בית הספר לניהול (אנ') ע"ש קלוג (1908)
בית הספר לתארים מתקדמים (אנ') (1910)
ארגון אקדמי > בתי ספר לתארים מתקדמים ומקצועיים > קמפוס שיקגו

בית הספר לרפואה (אנ') ע"ש פיינברג (1859)
בית הספר למשפטים (אנ') ע"ש פריצקר (1859)
בית הספר לניהול (אנ') ע"ש קלוג (1908)
בית הספר ללימודים מקצועיים (אנ') (1933)
דירוגים > דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי - מקום 30 (2023)
דירוג Times Higher Education - מקום 28 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 47= (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - ארצות הברית

דירוג שאנגחאי - מקום 20 (2023)
דירוג Times Higher Education - מקום 19 (2024)