stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2023/2024 בליגת האלופות
הערות שוליים

↑  UEFA Country Ranking 2021, kassiesa.net
↑  "Access list 2021–24" (PDF). UEFA.com. Union of European Football Associations. נבדק ב-16 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שחטיור סליהורסק ואנרגטיק מינסק שסיימו במקומות 1 ו-2 נמצאו אשמות במכירת משחקים והאליפות הוענקה לבאטה בוריסוב
↑  במקור כל משחקי ההכרעה היו אמורים להיות ב־15 באוגוסט אבל בשל קטטה בין אוהדי דינמו זאגרב וא.א.ק אתונה המשחק נדחה.
↑  ‏אוהד יווני נרצח, המשחק בין א.א.ק אתונה לדינמו זאגרב נדחה, באתר ספורט1, 8 באוגוסט 2023
↑  UEFA.com, Statistics UEFA Champions League, UEFA.com (באנגלית)
↑  UEFA.com, Player stats | UEFA Champions League, UEFA.com (באנגלית)
↑  UEFA.com, Player stats | UEFA Champions League 2023/24, UEFA.com (באנגלית)
| עונות בגביע אירופה לאלופות ובליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| ליגת האלופות | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
קרונה איסלנדית

| --- | --- |

 משתמשים:  איסלנד איסלנד
 ISO 4217:  ISK
 יחידות משנה
 1/100:  אויראר (aurar)
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  500, 1,000, 2,000, 5,000, 10,000 קרונה
 מטבעות בשימוש:  1, 5, 10, 50, 100 קרונה.
 בנק מרכזי
 בנק מרכזי:  הבנק המרכזי של איסלנד
 http://www.sedlabanki.is
קרונה איסלנדית או כתר איסלנדי (באיסלנדית: Íslensk króna; סימון לפי תקן ISO 4217 :ISK) הוא ההילך החוקי של איסלנד מאז 1922.
שם המטבע דומה למטבעות הנורדיים (כגון כתר דני, כתר שוודי וכתר נורווגי) שהשתתפו באיחוד המוניטרי הסקנדינבי ההיסטורי, וזאת אף על פי שבאיסלנד לא קיימת מלוכה כמו בשלושת הארצות האחרות. השם קרונה (שפירושו כתר) מגיע מהמילה הלטינית corona.
איסלנד היא המדינה השנייה בגודלה מבחינת האוכלוסייה, אחרי איי סיישל, שיש לה מטבע ומדיניות מוניטרית משלה
הכתר האיסלנדי החליף את הכתר הדני שהיה קודם לכן המטבע באיסלנד.
בשנת 1981, הכתר האיסלנדי שוערך מחדש, עקב אינפלציה גבוהה, כאשר 100 קרונה ישנה (ISJ) הפך לשווה ל-1 כתר חדש (ISK) ושטר חדש של 500 קרונות הוכנס לראשונה למחזור בשנת 1981. שטר של 1,000 קרונה הוכנס למחזור בשנת 1984 ושטר ה-5,000 קרונה בשנת 1986. שטר ה-2,000 קרונה הוכנס למחזור בשנת 1995 אך מעולם לא הפך לפופולרי במיוחד. שטר ה-10,000 קרונות הוכנס למחזור בשנת 2013.
מטבעות של פחות מקרונה אחת לא היו במחזור במשך שנים רבות. בספטמבר 2002 חתם דוד אודסון, ראש ממשלת איסלנד, על שתי תקנות הקובעות כי יש לציין ולשלם את כל הסכומים הכספיים על חשבוניות ותביעות כספיות בכתר שלם בלבד וכי מטבעות בעלי ערך נמוך מכתר הוצאו מהמחזור. בשנת 2007, האייר חדל רשמית להתקיים כיחידת משנה של הקרונה האיסלנדית.
איסלנד איננה שייכת לאיחוד האירופאי ולכן גם לא שייכת לגוש מטבע האירו. יחד עם נורווגיה, שווייץ וליכטנשטיין היא משתייכת לאיגוד הסחר החופשי האירופי שלכל אחת מחברותיו מטבע עצמאי.
מטבעות

קרונה אחת, 5 קרונה, 10 קרונה, 50 קרונה, 100 קרונה.
שטרות

500 קרונה, 1,000 קרונה, 2,000 קרונה, 5,000 קרונה ו-10,000 קרונה
שטרי כסף איסלנדיים שבתוקף (סידרה בהתאם לחוק מ-22 במאי 2001)

| ערך | מידות (מ"מ) | צבע שליט | צבע שליט | צבע שליט | השטר> פני השטר | השטר> גב השטר | השטר> סימני מים | תאריך הנפקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 500 קרונות | 145 × 70 | אדום |  |  | יון סיגורדסון | יון ושולחן הכתיבה שלו | יון סיגורדסון | 11 באוגוסט 2009 |
| 1000 קרונות | 150 × 70 | סגול |  |  | Brynjólfur Sveinsson | כנסיית Brynjólfskirkja בסקלהולט | יון סיגורדסון | 04 במאי 2010 |
| 2000 קרונות | 150 × 70 | כחול - ירוק |  |  | יוהנס סווינסון קיארוואל (צייר) | ציורו של קיארוול "כמיהה לטיסה" וציורו "אישה ופרחים" | יון סיגורדסון | 19 באוקטובר 2010 |
| 5000 קרונות | 155 × 70 | חום |  |  | Ragnheiður Jónsdóttir | Ragnheiður מדריכה 2 נערות בתפירה | יון סיגורדסון | 15 בפברואר 2011 |
| 10000 קרונות | 162 × 70 | כחול |  |  | Jónas Hallgrímsson; קווי מתאר של ההרים Háafjall ו- raundrangi    שנוצרו ממילים איסלנדיות שטבע  Jónas;  דפוס פרחוני משער כתב העת "Fjölnir";  שירו בכתב ידו של יונאס "סוף המסע"; מתאר טופוגרפי של ההר Skjaldbreið | ציפור הפלוור; פואמה של המשורר Hallgrímsson, מתאר טופוגרפי של הר Skjaldbreiður; כתב ידו של המשורר Hallgrímsson; צדפה מסוג המסרקיים | יון סיגורדסון | 15 בפברואר 2011 |
שערי חליפין

| שער חליפין נוכחי עבור ISK |
| --- | --- |
באתר Google Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר Yahoo! Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר XE.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר OANDA.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
מדינות נוספות המשתמשות במטבע הכתר/קרונה

| מדינה |  | שם המטבע | קוד ISO 4217 | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נורווגיה | נורווגיה | קרוֹנֵה (Krone) | NOK |  |
| שוודיה | שוודיה | קרוֹנָה (Krona) | SEK |  |
| איי פארו | איי פארו | קרוֹנָה (Króna) |  | משתייך לקרונה הדנית |
| גרינלנד | גרינלנד | קרוני (Koruuni) |  | משתייך לקרונה הדנית |
| צ'כיה | צ'כיה | קוֹרוּנָה (Koruna) | CZK |  |
| דנמרק | דנמרק | קרוֹנָה (Krona) | DKK |  |
הערות שוליים

↑  Editorial Style Guide 2020, World Bank Group, appendix D pp.134–139
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה ובנושא איסלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שביט האלי (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מילנה פאדייבה
 הופק בידי:  אלכסנדר סטארעקוב ולאד ריאשין
 תסריט:  מילנה פאדייבה
 צילום:  אולג ליקיצ'יוב
 חברת הפקה:  Star Media
 חברה מפיצה:  MEGOGO Studios
 הקרנת בכורה:  רוסיה 3 בדצמבר 2020
 דף הסרט ב־IMDb
שביט האלי (ברוסית: Коме́та Галле́я) הוא סרט קומדיה רומנטית רוסי משנת 2020 בכיכובם של אנה צ'יפובסקאיה ואנטון שגין. הסרט מופץ על ידי MEGOGO Studios, שבבעלות megogo.net.
עלילה

הפיזיקאי-אסטרונום איגנט האלי בן ה־34, מוקסם מהכוכבים ועובד במצפה ההררי, טס לבירה להגיש בקשה לגירושין. במוסקבה, בנסיבות יוצאות דופן, איגנט פוגש נערה מסתורית בשם טאיסיה ארטמייבה ופוגש את כל משפחתה: האם יוליה, אחותה דוסיה וסבתא אינטליגנטית ותמהונית בשם יאנגה לבובנה.  מפגש זה הופך הכל בחייו של האסטרונום ובערב השנה החדשה איגנט יצטרך לקבל החלטה חשובה שתשנה לא רק את חייו, אלא גם את חיי מכריו החדשים.
שחקנים ודמויות

ליה אחז'אקובה – יאנגה לבובנה ארטמייבה
אנה צ'יפובסקאיה – טאיסיה
אנטון שגין – איגנט האלי
פאבל פרילוצ'ני – פולופאנוב
אנה מיכאלקובה – יוליה
אלכסיי קראבצ'נקו – ואלרי פטרוביץ'
דניאל ספיוואקובסקי – מוחין
עמנואל ויטורגן – קעשה
איגור ורניק – גרישה
נינה אוסאטובה – מריה קונסטנטינובה
מקסים לגאשקין – המאהב של יוליה
קסניה קוטפובה – שורוצ'קה
סופיה לוקיאנובה – דוסיה
רכבת הזהב ההונגרית

רכבת הזהב ההונגרית הייתה רכבת שהופעלה על ידי הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה על מנת להעביר רכוש גזול שנשדד בעיקר מיהודי הונגריה, מהונגריה לברלין בשנת 1945.
גם לאחר תפיסת הרכבת על ידי הצבא האמריקאי, לא הוחזר הרכוש לבעליו החוקיים, או ליורשיהם.
רקע

עם הגעת הצבא הסובייטי למרחק של כ -100 קילומטרים מהונגריה, ב -7 במרץ 1944, הורה היטלר על מבצע מרגרטה - הפלישה להונגריה. הממשלה הפשיסטית של הונגריה, בראשותו של פרנץ סלשי - שיתפה פעולה עם הכובשים הגרמנים וכפו את 800,000 היהודים של הונגריה למסור את כל חפצי הערך שלהם לפקידי הממשלה. כולל אבני חן, תכשיטי זהב, טבעות נישואים, וכל דבר אחר בעל ערך כספי גבוה. הרכוש שהוחרם הונח בשקיות ותיבות עם שם הבעלים, והוצאו להם קבלות. לאחר שרוב היהודים ההונגרים נשלחו למחנות השמדה, בעיקר לאושוויץ-בירקנאו שבו נרצחו רובם, סידרו רשויות הונגריה מחדש את כל חפצי הערך ולמעשה ביטלו את האפשרות לשייך את הרכוש לבעליו.
רכבת הזהב ההונגרית

בסוף שנת 1944, הצבא הסובייטי התקדם לכיוון הבירה ההונגרית בודפשט. פקיד ממשלתי שמונה על ידי אס האס (SS), ארפד טולדי (Árpád Toldi), רקח תוכנית לפינויו של השלל היהודי הרב מהונגריה. טולדי הטעין כמויות גדולות של רכוש יהודי גזול על רכבת משא שהייתה בדרכה לגרמניה.
על פי דיווחים שונים על הרכבת היו כמויות גדולות של זהב, תכשיטי זהב, אבני חן, יהלומים, פנינים, שעונים, כ -200 ציורים, שטיחים פרסיים, כלי כסף, כלי חרסינה, רהיטים, בגדים, מצעים, מצלמות, אוספי בולים, ומטבעות (בעיקר דולר ארצות הברית ופרנק שווייצרי). ארגונים יהודים והממשלה ההונגרית העריכו את השווי הכולל של תכולת הרכבת ב-350 מיליון דולר בשנת 1945 או כמעט 4 מיליארד דולר בשנת 2007 המותאמים לאינפלציה. (לפי הערכות אחרות שווי הרכבת ב- 1945 היה בין 50 מיליון ל-120 מיליון דולר השווים לסכום שבין 570 מיליון ל-1.7 מיליארד דולר בשנת 2007)
הרכבת עצרה מדי פעם לאורך הונגריה ואוסטריה והורידה חלק מהזהב למשאיות, גורלו של הזהב שהורד מהרכבת אינו ידוע.
במאי 1945 נתפסה הרכבת בקרבת העיר ורפן באוסטריה, על ידי כוחות בעלות הברית, בתחילה על ידי הצבא הצרפתי ואחר כך הצטרפו גם כוחות צבא ארצות הברית.
גורלם של חפצי הערך מרכבת הזהב

מדיניות השבת הנכסים הרשמית בארצות הברית בשנת 1946 הייתה למכור נכסים ללא בעלים לטובת פליטים, לגבי יצירות אמנות הייתה המדיניות שונה, בהתאם להסכמים בינלאומיים ארוכי שנים, ונקטה כי יצירות אמנות ואוצרות תרבות שנבזזו, יוחזרו לממשלות המדינות שמהן נלקחו.
זמן קצר לאחר תפיסת הרכבת, הועבר רוב הרכוש למחסן של הממשל הצבאי בזלצבורג. הציורים, לעומת זאת, היו מאוחסנים בדירה בזלצבורג. עמדתה הרשמית של ארצות הברית, כפי שנקבעה על ידי מפקד צבא ארצות הברית ג'ורג' סי מרשל, הייתה שהחפצים יינתנו לארגוני סיוע לפליטים בהתאם להסכמי פיצויים בינלאומיים.
עם זאת, המועצה המרכזית של היהודים בהונגריה, ארגון המייצג את האינטרסים היהודיים בהונגריה, והממשלה החדשה של הונגריה, היו מודעים לתפיסה האמריקנית של הרכבת ופעלו להחזרת כל תכולת הרכבת לידי ממשלת הונגריה, כדי שתוכל לנסות להחזיר אותם לבעליהם החוקיים או בני משפחתם. אך ממשלת ארצות הברית התעלמה מהבקשות ההונגריות.
מרבית הנכסים שנותרו מהרכבת נמכרו דרך חנויות באירופה בשנת 1946 או במכירה פומבית בניו יורק בשנת 1948, כאשר ההכנסות מועברות לארגון IRO. על פי הניו יורק טיימס הכנסות המכירה הפומבית הסתכמו ב-152,850.61 דולר, או כ 1.3 מיליון דולר בשנת 2007. בנוסף, פריטי לבוש רבים חולקו במחנות העקורים באירופה על ידי כמרים.
חלק נוסף מהרכוש הגיע בסופו של דבר לרשותם של קציני צבא אמריקאים בכירים שהוצבו במרכז אירופה כדי לפקח לאחר מלחמה על מאמצי השיקום ותוכנית מרשל.
גורלם הסופי של כ -200 ציורים שנתפסו מהרכבת אינו ידוע. מכיוון שהם נחשבים "נכסי תרבות" הם היו אמורים להיות מושבים לממשלה ההונגרית לפי מדיניות הפיצויים הרשמית של ארצות הברית, אבל הציורים הגיעו איכשהו לידי ממשלת אוסטריה, ומקום הימצאם הנוכחי אינו ידוע.
התפתחויות מאז 1998

ממשלת ארצות הברית המשיכה להסתיר את רוב הפרטים של סוד רכבת הזהב ההונגרית מהציבור עד שנת 1998, כאשר נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון הקים את הוועדה המייעצת לנשיא לגבי נכסי ניצולי שואה בארצות הברית. דו"ח שהוכן על ידי הוועדה, ופורסם באוקטובר 1999, פרט את הטיפול בנכסים על ידי כוחות ארצות הברית וציטט מספר רב של בעיות ותקלות במאמצים של ארצות הברית להשבת הנכסים, שגרמו בסופו של דבר שכמעט כל הרכוש לא הושב לבעליו החוקיים או ליורשיהם.
בשנת 2001, ניצולי שואה הונגרים הגישו תביעה בבית משפט מחוזי בפלורידה נגד ממשלת ארצות הברית על הטיפול הכושל בנכסים שהיו על רכבת הזהב ההונגרית. דוד מרמלשטיין, היה הניצול היחיד שהיה נוכח בגישור. בשנת 2005, הגיעה הממשלה האמריקאית להסדר בו תרמה 25 מיליון דולר לארגונים התומכים בניצולי שואה.
רוברט פצל

רוברט פצל (בגרמנית: Robert Pecl; נולד ב-15 בנובמבר 1965 בווינה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ששיחק בעמדת הבלם.
פצל שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת ראפיד וינה בה גדל. הוא זכה עמה בשתי אליפויות ובשני גביעים, ובמשך שלוש עונות שימש כקפטן הקבוצה. לזכותו של פצל 31 הופעות ושער בודד במדי נבחרת אוסטריה, אותה ייצג בין היתר במונדיאל 1990. פצל נאלץ לפרוש בגיל 29 בעקבות פציעה, כשלזכותו קרוב למאתיים הופעות ליגה במדי ראפיד.
קריירת משחק

פצל החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ראפיד וינה. המאמן אוטו באריץ' העלה אותו לסגל קבוצה הבוגרת בעונת 1986/1987, וכבר באותה עונה ערך פצל 14 הופעות ליגה במדי ראפיד. באותה העונה הצליחה ראפיד להשלים מהפך במחזור הסיום ולעקוף את אוסטריה וינה בראש טבלת הבונדסליגה האוסטרית, ולזכות באליפות אוסטריה לראשונה מזה ארבע עונות. פצל השלים דאבל עם ראפיד כבר בעונת הבכורה שלו, כשקבוצתו גברה 4-2 על סוורובסקי טירול בסיכום שני משחקי הגמר. פצל פתח בהרכב של באריץ' בשני המשחקים.
בעונתו השנייה בסגל הקבוצה הבוגרת כבר היה פצל לשחקן הרכב קבוע, שותף ב-31 משחקי ליגה מתוך 36 של קבוצתו (שיא קריירה אישי), וסייע לה לזכות בתואר אליפות שני ברציפות, בפער שמונה נקודות מהמקום השני. גם חוליית ההגנה של הקבוצה, שפצל היה חלק ממנה, הייתה הטובה ביותר באוסטריה באותה העונה, וספגה ארבעים שערים בלבד.
פצל שיחק בראפיד לאורך כל הקריירה, ובעונת 1992/1993 היה לקפטן הקבוצה, תפקיד אותו מילא במשך שלוש עונות. בשלהי הקריירה סבל פצל מפציעות שמנעו ממנו לשחק באופן רציף. לאחר שהוגבל ל-16 משחקי ליגה בלבד בעונת 1994/1995, נאלץ פצל בן ה-29 להיכנע לפציעה ולפרוש ממשחק פעיל מוקדם מהצפוי. במשחקו האחרון בקריירה זכה פצל עם קבוצתו בגביע האוסטרי, לאחר שעלה כמחליף בדקה האחרונה של משחק הגמר מול לאובן, שהסתיים בניצחונה של ראפיד 1-0.
בסך הכול שיחק פצל תשע עונות במדי הקבוצה הבוגרת של ראפיד, מתוכן שלוש כקפטן. הוא רשם 189 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בהן כבש 15 שערים.
קריירת משחק > נבחרת אוסטריה

ההצלחה של פצל במדי ראפיד כבר בעונתו הראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת, בשילוב עם הצלחתה של הקבוצה וזכייתה בתארים, הביאה את פצל לקבל זימון לסגל נבחרת אוסטריה כבר בגיל 22. ב-14 באוקטובר 1987 העניק לו המאמן ברנקו אלסנר את הופעת הבכורה במדי הנבחרת, כשהחליף את רוברט פרינד במחצית ההפסד 2-0 לספרד במסגרת מוקדמות יורו 1988.
פצל היה שותף לטורניר מוקדמות מונדיאל 1990, במהלכו ערך ארבע הופעות מתוך השמונה של אוסטריה בטורניר, במהלכן ספגה נבחרתו רק שני שערים. אוסטריה עם פצל סיימה במקום השני בבית (אחרי ברית המועצות), והעפילה אוטומטית לטורניר מונדיאל 1990 באיטליה.
במסגרת ההכנות לטורניר, במשחק ידידות מול הולנד, כבש פצל את שערו היחיד במדי הנבחרת, כשכבש כבר לאחר שלוש דקות את שער היתרון של נבחרתו בדרך לניצחון 3-2. מאמן הנבחרת, יוזף היקרסברגר, זימן את פצל לסגל אוסטריה למונדיאל, ואף העניק לו את חולצת ההרכב בכל שלושת משחקיה של אוסטריה בטורניר. אוסטריה פתחה עם שני הפסדי 1-0, לאיטליה ולצ'כוסלובקיה, וגם ניצחון 2-1 על ארצות הברית לא הספיק לאוסטריה על מנת לעלות משלב הבתים.
משחקו האחרון של פצל במדי אוסטריה היה ב-19 במאי 1993, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, כשעלה בהרכב בהפסד החוץ של אוסטריה 1-0 לשוודיה. בסך הכול לזכותו 31 הופעות ושער בודד במדיה של הנבחרת.
תארים

אליפות אוסטריה (2): 1986/1987, 1987/1988
הגביע האוסטרי (2): 1986/1987, 1994/1995
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986/1987 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 14 | 0 | 4 | 0 | 2 | 0 | 20 | 0 |
| 1987/1988 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 31 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 35 | 1 |
| 1988/1989 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 25 | 2 | 3 | 0 | 2 | 0 | 30 | 2 |
| 1989/1990 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 22 | 1 | 4 | 0 | 4 | 0 | 30 | 1 |
| 1990/1991 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 19 | 3 | 2 | 0 | 2 | 0 | 23 | 3 |
| 1991/1992 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 23 | 3 | 3 | 1 | - | - | 26 | 4 |
| 1992/1993 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 24 | 2 | 4 | 0 | - | - | 28 | 2 |
| 1993/1994 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 15 | 3 | 2 | 0 | - | - | 17 | 3 |
| 1994/1995 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 16 | 0 | 1 | 0 | - | - | 17 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 189 | 15 | 24 | 1 | 13 | 0 | 226 | 16 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אוסטריה> שנה | נבחרת אוסטריה> הופעות | נבחרת אוסטריה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1987 | 2 | 0 |
| 1988 | 6 | 0 |
| 1989 | 6 | 0 |
| 1990 | 11 | 1 |
1991: 0
| 1992 | 2 | 0 |
| 1993 | 4 | 0 |
| סה"כ | 31 | 1 |
שאול אולמרט

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1975 (בן 49) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק 
 מעסיק:  ניקלודיאון, קונדואיט, פלייבאז 
 בן או בת זוג:  ורדית גרוס 
 מספר צאצאים:  3 
 
שאול אולמרט (נולד ב-28 באפריל 1975) הוא יזם ומנהל עסקים ישראלי. הוא מייסד-שותף של פלייבאז (Playbuzz), פלטפורמת פרסום תוכן, בה הוא כיהן שמונה שנים כמנכ"ל ובהמשך כנשיא. הוא היה מעורב בחברות הזנק אחרות, בהן, NetAlign, GameGround ו-Sundaysky. עבד כמנהל בניקלודיאון ובקונדואיט. כיום מנהל את חברת פיגי.
ביוגרפיה

שאול אולמרט הוא בנם של עליזה ואהוד אולמרט, ראש ממשלת ישראל לשעבר. יש לו שלושה אחים. גדל בישראל. כילד, אהב לפתח תוכנות מחשב ולבנות מכונות מעגלים חשמליים ישנים מרדיו-טרנזיסטורים ישנים וגאדג'טים דוגמת ווקי-טוקי. הוא למד קולנוע בתיכון לאמנויות בירושלים, ואת שירותו בצה"ל עשה במרכז לפיתוח הדרכה של זרוע היבשה.
לאחר שחרורו מצה"ל היה פעיל פוליטי במספר ארגוני שמאל, ואף חתם על עצומה הקוראת לחיילי צה"ל במילואים לסרב לשרת בשטחים.
עבד כמורה בבית ספר תיכון בירושלים, שם לימד מחשבים.
בהמשך עבר לגור בגרמניה כדי ללמוד בקולג'. הוא המשיך ללימודי תואר שני באוניברסיטת ניו יורק, בתוכנית לתקשורת אינטראקטיבית ITP.
עם סיום לימודיו, עבד בניו יורק כסגן-הנשיא למוצרים דיגיטליים באגף המשפחה והילדים של "MTV".
בשנת 2012 הקים יחד עם תום פחיס את חברת "פלייבאז", שיצרה פלטפורמה המאפשרת ליצור תוכן ויראלי שניתן להטמעה באתרי אינטרנט או באפליקציות מובייל, כמו סקרים, חידונים ותוכן אינטראקטיבי אחר. החברה זכתה להצלחה, ופחות משנה לאחר שהושקה באופן רשמי, הפכה לאתר שזכה להכי הרבה שיתופים בפייסבוק.
בשנת 2016 היה בין חמשת המועמדים לתואר "מנכ"ל השנה" בתחרות "Geek Awards".
בספטמבר 2017 פורסם כי פלייבז בניהולו גייסה 35 מיליון דולר.
באוקטובר 2019 הודיע אולמרט שיעזוב את תפקיד מנכ"ל פלייבאז. הוא יישאר נשיא החברה, ואת כיסא המנכ"ל יתפוס המייסד השותף, תום פחיס.
בספטמבר 2020 הקים סטארט אפ חדש יחד עם שותפו, אילן לייבוביץ, שמוגדר כסטארט-אפ B2C, המפתח אפליקציית מובייל שמשלבת יצירה ומדיה חברתית. הוא החל בכתיבת בלוג שבועי בעיתון כלכליסט המלווה את שלבי הקמת החברה.
בפברואר 2021 יצא רומן הביכורים שלו "מוכרי החלומות" בהוצאת ידיעות ספרים.
אולמרט נשוי לורדית גרוס ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  Kosoff, Maya (11 ביולי 2014). "A Son of Israel's Ex-Prime Minister Created A BuzzFeed Clone, And It's Already Becoming Gigantic On Facebook". Business Insider. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Abbruzzese, Jason (8 באוקטובר 2014). "A 10-Month-Old Website Is Beating BuzzFeed at Its Own Game". Mashable. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gannes, Liz (1 באפריל 2011). "App Distributor Conduit in Talks for a Billion-Dollar Acquisition, Says Reports". All Things D. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Luewellyn, Howell (15 באפריל 2006). "Madrid's Live-Music Shortage". Billboard Magazine. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רעות עוזיאל, ‏שאול אולמרט השיק אפליקציה חדשה ליצירת תוכן מהנייד וגייס 7.7 מיליון דולר, באתר ‏מאקו‏, 23 בנובמבר 2022
1 2  Lizor, Noya (17 בינואר 2015). "The (Play)Buzz on Shaul Olmert and why Playful Content is so damn viral". Viola Notes. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מיכל מרגלית ורן בוקר, מעמוס בן גוריון לאבנר נתניהו: ילדי רה"מ בצבא, באתר ynet, 2 בדצמבר 2014
↑  "The Unexpected Candidate". Frontline. 28 במרץ 2006. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dewey, Caitlin (9 באוקטובר 2014). "Meet PlayBuzz, the Israeli clickbait farm that just beat Buzzfeed - and is coming for you next". The Washington Post. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Conduit Names Shaul Olmert as Chief Marketing Officer". Conduit. אורכב מ-המקור ב-2015-03-24. נבדק ב-9 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שחר סמוחה, ‏משחק ילדים, באתר גלובס, 28 במרץ 2007
↑  Franklin-Wallis, Oliver (2015-05-11). "How PlayBuzz's quizzes made it Facebook's most viral app". Wired UK. ISSN 1357-0978. נבדק ב-2020-03-10.
↑  מיהו המנכ"ל הטוב ביותר לשנת 2016?, באתר Geektime
↑   אלירן רובין, פלייבאז של שאול אולמרט ממשיכה לגדול: גייסה 35 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2017
↑  שחר סמוחה, ‏שאול אולמרט מתפטר מתפקיד מנכ"ל פלייבאז, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2019
↑  אופיר דור, ‏שאול אולמרט חוזר עם סטארט-אפ חדש: "חזירים מעופפים", באתר גלובס, 7 בספטמבר 2020
↑  שאול אולמרט, "חזירים מעופפים": הכירו את הסטארט-אפ החדש של שאול אולמרט, באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2020
↑  מוכרי החלומות - שאול אולמרט | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450725705171  VIAF: 138148874622849621801   WorldCat (עם VIAF): 138148874622849621801
רפואה וישועה

נשיא המדינה, ראובן ריבלין, מארח קבוצת ילדי רפואה וישועה, מתנדבי ונציגי הארגון, בבית הנשיא, אוקטובר 2017
רפואה וישועה - אגודת ביקור חולים דחסידי גור בארץ ישראל הוא ארגון ללא מטרת רווח מטעם חסידות גור המסייע לילדים ומשפחות של לוקים במוגבלות שכלית התפתחותית. הארגון מנוהל על ידי נתן קוביציק ושמואל גלקופף.
פעילות הארגון

הארגון מתמקד בסיוע לבעלי צרכים מיוחדים הלוקים במוגבלות שכלית התפתחותית ולבני משפחותיהם. הארגון מתבסס על מתנדבים ומצבת מקבלי המשכורות בו נמוכה מאוד לעומת היקף הפעילות. בפעילויות הארגון משתתפים בצורה פעילה כ-1086 ילדים וילדות בעלי צרכים מיוחדים, ומאות מתנדבים.
לרפואה וישועה מועדוניות בבני ברק ובירושלים, הפועלות 365 יום בשנה ללא הרף, המלוניות מספקות מקום חם ומהוות מעין 'בית נוסף' לאדם המיוחד, במכרז שנערך על ידי משרד הרווחה בשנת 2015 להקמת מלוניות זכתה העמותה במכרז להקמת מלוניות נוספות בירושלים ואשדוד.
מועדוניות רפואה וישועה - סיוע למשפחותיהם של ילדים חריגים בטיפול מחוץ למסגרות על ידי מועדוניות שישי-שבת (בבני ברק, בירושלים, בבית שמש, באשדוד בחיפה בחצור הגלילית בקרית גת ובערד), בנוסף מארגן הארגון שבתות מחנה.
מחנה חג 'קמפ ורדיגר' בכל חול המועד מחנות ענק ושמחת בית השואבה. בהשתתפות מאות ילדים ומתנדבים, הקמפ תרומת שלמה ורדיגר מארצות הברית יו"ר אגודת ישראל באמריקה וקרוי על שמו.
כמו כן מסייע הארגון למשפחות בהתנהלות מול משרדי הממשלה וקופות החולים ובייעוץ רפואי על ידי צוות מומחים.
פעילות הארגון > הקמת המרכז הרפואי באשדוד

העמותה התמודדה במכרז להקמת בית חולים באשדוד, ופרשה ממנו. בשנת 2006 יזמה העמותה את הקמתו של חדר מיון בסמוך לבית החולים במענה למצוקה של שירותי הרפואה בעיר. ב-2008 חתמה העמותה על הסכם עם משרד הבריאות להקמת חדר המיון והתחייבה עוד באותה שנה להשלים את הקמתו. במסגרת ההסכם, המרכז צפוי היה להעניק סיוע חירום רפואי לתושבי העיר, ולכלול חדר מיון קדמי ויחידות רפואיות מודרניות, שנועדו לעסוק באבחונים וטיפולים מקצועיים בשלוש-עשרה יחידות רפואיות: מיון רפואי כללי, חדר טראומה, מיון ילדים, יחידה כירורגית לטיפולים אמבולטוריים (טרום ניתוח), יחידה אורתופדית, יחידה אורולוגית, מכון עיניים, מכון גסטרו, מכון בדיקת מאמץ, מכון לבריאות האישה, מכון פיזיותרפיה, יחידת אשפוז יום ועוד. לצורך ההקמה, העביר משרד הבריאות לעמותה 9.6 מיליון ש"ח. כמו כן, גייסה העמותה 950 אלף דולר מתרומות. מינהל מקרקעי ישראל העביר לעיריית אשדוד שלושה דונם לצורך ההקמה. מנהלת ההקמה עמדה תחת ראשותו של אברהם אופק, מנכ"ל מכון אופק לניהול.
המבנה שהוקם על ידי רפואה וישועה חרג מהיתר מינהל מקרקעי ישראל בהיקף של 17 אלף מ"ר, פי שלושה מהמותר, אולם העמותה לא שילמה על חריגה זו. ב-2014 מכרה רפואה וישועה את הקרקע שניתנה לה לחברת נדל"ן מבלי ליידע את משרד הבריאות תמורת סכום של 57 מיליון ש"ח. משרד הבריאות תבע את העמותה על סך 16 מיליון ש"ח מאחר שהאחרונה לא קיימה את התחייבויותיה, לא השלימה את בניית המרכז הרפואי ולא הפעילה אותו.
מדו"ח בדיקה של רשות התאגידים עולים חשדות לאי סדרים בפעילות העמותה ולא ניתן לה אישור ניהול תקין לשנים 2019-2020.
בספטמבר 2021 הסכם פשרה בין העמותה וחברת M.C.A.M.R.C. לבין המדינה קיבל תוקף של פסק דין, ובמסגרתו הן התחייבו להחזיר למדינה את אותם 9.6 מיליון ש"ח שניתנו להן על ידי משרד הבריאות.
הערות שוליים

↑  טל שבתאי, צפו: האברכים הרקידו את ילדי 'קעמפ ורדיגר', באתר בחדרי חרדים, 1 באוקטובר 2015
↑  יצחק נחשוני, מיוחד לבחדרי חרדים, מינוי מנכ"ל אסותא: ה'מיטה החולה' הבאה?, באתר בחדרי חרדים, 28 באפריל 2010
↑   רוני לינדר, הקונה המסתורי וחסידות גור: לאן נעלמו המיליונים שיועדו לחדר המיון באשדוד?, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2018
1 2  תביעת מיליונים נגד העמותה שהתחייבה להקים חדר מיון קדמי באשדוד ומכרה את המגרש מבלי לדווח על כך, באתר ashdodnet.com
↑  תומר גנון, "תרמנו 950 אלף דולר לחסידות גור להקמת בית חולים באשדוד, והוא נמכר לידיים פרטיות", באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2020
↑  תומר גנון, זרוע הבריאות של חסידות גור בסכנת פירוק: לא השיבה חובות למשרד הבריאות בראשות ליצמן, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2020
↑  אבישי גרינצייג, ‏עמותת "רפואה וישועה" תשיב למדינה 9.6 מיליון שקל שנועדו להקמת מרכז למתן שירותי רפואה דחופה באשדוד, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2021
קרונה שוודית

| --- | --- |
מטבע של 2 קרונות משנת 1876
מטבע של 2 קרונות משנת 1876
 משתמשים:  שוודיה שוודיה
 סמל:  kr
 ISO 4217:  SEK
 יחידות משנה
 1/100:  אורה (öre)
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  20, 50, 100, 500 ו-1,000 קרונה
 מטבעות בשימוש:  1, 2, 5 ו-10 קרונה
 בנק מרכזי
 בנק מרכזי:  הבנק הלאומי של שוודיה
קרונה או כתר שוודי (בשוודית: Svensk Krona) הוא המטבע של שוודיה מאז 1873. הקרונה מחולקת ל-100 יחידות בשם Öre ‏(אֶרה).
קרונה שוודית אחת – פנים
קרונה שוודית אחת – גב