stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דירק בנדיקט
שנות ה-80 ושנות ה-90

בשנת 1980 כיכב בנדיקט לצידה של לינדה בלייר בסרט קומי-אקשן Ruckus. בשנת 1983 זכה בנדיקט לפופולריות נוספת, כשגילם את הסגן הנוכל טמפלטון "פייסמן" פק בסדרת האקשן האמריקאית צוות לעניין. הוא גילם את פייס בכל העונות מ-1982–1986 אף על פי שהסדרה לא שודרה עד ינואר 1983, והפרק האחרון לא הוצג עד לשידורים חוזרים של 1987. פרק העונה השנייה "Steel" כולל סצנה באולפני סרטי יוניברסל כשפייס נראה נבוך מכך ש Cylon הולך לידו כבדיחה והלצה לתפקידו הקודם של בנדיקט בBattlestar Galactica. הקטע הנ"ל השתלב בקטע הפתיחה של צוות לעניין מהעונה השלישית ואילך. ב-1986 כיכב בנדיקט כאמרגן של להקה בשם Harry Smilac בסרט "Body Slam" יחד עם לו אלבנו, רודי פייפר, והופעות קמע של פרדי בלאסי, ריק פלייר, וברונו סמרטינו. דמותו סמילאק בסופו של דבר הפרו-מתאבק "קוויק ריק" רוברטס (פייפר) ומתמודדת עם התנגדות מצד קפטן לו וצוות ההיאבקות שלו "הקניבלים". ב-1987, לקח בנדיקט את התפקיד הראשי בהמלט של שייקספיר בתיאטרון אבי במנהטן. גם הופעתו וגם ההפקה זכו לביקורות. בנדיקט כיכב בסרט הטלוויזיה מ-1989 "Trenchcoat in Paradise". בשנת 1991 כיכב בנדיקט בסרט Blue Tornado כשגילם את אלכס, טייס קרב בחיל האוויר האיטלקי. בנדיקט הוציא אוטוביוגרפיה בשם Confessions of a Kamikaze Cowboy: A True Story of Discovery, Acting, Health, Illness, Recovery, and Life (מסת"ב 0895294796) בשנת 1993 כיכב בסרט Shadow Force.בנדיקט הופיע גם בתור ג'ייק בארנס בסרט האקשן-הרפתקאות "אלסקה" משנת 1996.
שנות ה-2000 וה-2010

בשנת 2000, כתב וביים בנדיקט את התסריט הראשון שלו, Cahoots. בשנת 2006 הופיע בנדיקט בסרט "Goldene Zeiten" בתפקיד כפול, כשגילם כוכב טלוויזיה אמריקאי לשעבר וכן דמות גרמנית שמתחזה לו. באותה שנה הוא כתב מאמר מקוון המבקר את הסדרה המחודשת של Battlestar Galactica ששודרה אז, ובמיוחד את ליהוקה של אישה לדמותו, סטארבק, וכתב ש"המלחמה נגד הגבריות ניצחה" וכתב כי "תוכנית טלוויזיה המבוססת על תקווה, אמונה רוחנית ומשפחה היא בלתי מתקבלת על הדעת וחסרת כל דמיון והתכנית מפגינה ייאוש, אלימות מינית וחוסר תפקוד משפחתי". בשנת 2007 הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה הבריטית Celebrity Big Brother (האח הגדול 5) בה הגיע למקום השלישי. הוא הגיע בליל ההשקה של התכנית בהעתק של הואן של צוות לעניין, עישן סיגר ולווה בשיר הנושא של צוות לעניין. בשנת 2010 כיכב בנדיקט בגרסה הבימתית של קולומבו (סדרת טלוויזיה) כשגילם את סגן קולומבו עבור חברת "Middle Ground Theatre" בבריטניה. הוא הופיע בהופעת קמע בצוות לעניין (סרט) בתור Pensacola Prisoner Milt. בשנת 2019 קיבל על עצמו את התפקיד של ג'ק סטריינג' בסרט "Space Ninjas" שנכתב ובוים על ידי סקוט מקווייד. דירק מגלם מנחה טלוויזיה אקסצנטרי של תוכנית בשם Stranger Than Fiction שזה שילוב של אזור הדמדומים ותיקים באפלה. הסרט הוא אימה קומית מדע בדיוני העוקבת אחר חבורה של תלמידי תיכון שמנסים לשרוד בלילה של פלישת נינג'ה בחלל.
חיים אישיים

סרטן:
בשנות ה-70 שרד גידול שהתגלה אצלו בערמונית, זאת אחריי שסירב לבדיקה בדיקת ממאירות. לאחר שדחה את הטיפול הרפואי הקונבנציונלי, הוא ייחס את הישרדותו לאימוץ דיאטה של מקרוביוטיקה שהומלצה לו על ידי השחקנית גלוריה סוונסון.
נישואים ומשפחה:
בשנת 1986 הוא נישא לשחקנית טוני הדסון ממנה יש לו 2 ילדים, ג'ורג' ורולן. האדסון הופיעה בתור דנה בפרק "Blood, Sweat, and Cheers" מהעונה הרביעית של צוות לעניין. הם התגרשו בשנת 1995. ב-1998 נודע לבנדיקט שיש לו גם בן נוסף, ג'ון טלברט (יליד 1968), ממערכת יחסים קודמת, שהושם לאימוץ. בעזרתם של הוריו המאמצים, גילה ופנה טלברט אל הוריו הביולוגיים.
ד'תתקס"ח

ד'תתקס"ח (4968)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-24 בספטמבר 1207 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 1208. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתקס"א

ד'תתקס"א (4961)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1200 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 1201. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דינקה

| --- | --- |

דגל בני הדינקה
 אוכלוסייה
 4.5 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 דרום סודאן דרום סודאן
 שפות
 דינקאית
 קבוצות אתניות קשורות
 נילוטים
ציור של איש מקבוצת דינקה
הדינקה (באנגלית: Dinka) היא קבוצה אתנית, המונה כ-4,500,000 חברים, הקרויים גם "ג'נג" (Jieng). בני הדינקה פזורים סביב ביצות מרכזיות בגדות המזרחיות והמערביות של נהר הנילוס בדרום האזור הגאוגרפי שנקרא סודאן. הקבוצה מורכבת מ-25 תתי קבוצות אתניות עצמאיות של 1,000 עד 30,000 אנשים. חברי כל תת-קבוצה מאוחדים על בסיס תרבות, שפה ואזור משותפים, כשהמוכרות מבין הקבוצות הן האגר (Agaar), בור (Bor) ורק (Rek). למרות ההטרוגניות של הקבוצות, הן נשארות מאוחדות תחת קהילה אחת בגלל מאפיינים פיזיים, תחושת שייכות, ודמיון תרבותי הכולל מתן חשיבות מרכזית לבקר. הזהות המאוחדת של בני הקבוצה האתנית מושרשת על המכנה המשותף שלהם כאפריקאים הנדחקים לשוליים על ידי הערבים והמוסלמים, ועל דפוסים תרבותיים שמבחינים אותם משאר השבטים האפריקאים במרכז אפריקה. השפה המדוברת בקרב בני הדינקה נקראת "דינקאית". בני הדינקה מתבססים על חקלאות מסורתית, כאשר היבול העיקרי הוא דגנים מסוג דוחן ודורה. לבני הדינקה אין אוטוריטה פוליטית כוללת, כל קבוצה מונהגת על ידי מנהיג משלה, ומעל כל המנהיגים ישנו צ'יף שנקרא "מאסטר חנית הדיג" (Master of the Fishing Spear או beny bith בדינקאית). שם זה ניתן למנהיג הקבוצה בהתאם למיתולוגיה, לפיה הגברים שהיו מספיק אמיצים כדי לחצות נהר עם חנית לחימה וחנית דיג הם אלו שקיבלו לידם את ההנהגה.
דת

הדינקה וקרוביהם האתניים, קבוצת הנואר, נחשבים לעמים דתיים ביותר. הם עמים מונותאיסטים, אשר מאמינים באל בשם "ניהליק" (Nhialic). בני הדינקה מאמינים שהאל אחראי למחזור החיים והמוות, והוא מתגלה אליהם באמצעות רוחות שחודרות אל אנשים ומדברות דרכם. כמו כן, רווחת האמונה שהרוחות של האבות הקדמונים הופכות את האדמה לפורייה יותר, מגדילות את כמות הבקר ומשרות ביטחון על כל חברי הקבוצה. הרוחות צופות על האנשים, מתגמלות אותם על התנהגות טובה ומענישות אותם על מעשים חמורים. הרוחות הללו למעשה מתווכות בין האל העליון, ניהליק, לעם. האמונה היא שרוב הרוחות טובות במהותן אך קיימות גם רוחות בעלות כוחות רשע מיוחדים. הדמות המרכזית באורח החיים הדתי של הדינקה הוא מאסטר חנית הדיג. על פי אמונתם, המאסטר נחשב כבעל כוחות ריפוי וברכה – שתפילותיו לבריאות, ביטחון לבקר ופוריות נענות. תרגולת דתית מרכזית שהמאסטר מוביל היא הקרבת קורבן.בני קבוצת הדינקה מאמינים במידה מסוימת בחיים שלאחר המוות, אך אינם מאמינים בקיומו של גן עדן. הם אינם מפחדים מהמוות עצמו אלא מלמות ללא יורש זכר, אשר ימשיך את מורשת המשפחה. אם גבר נפטר בטרם נולדו לו צאצאים, לקרובי המשפחה שלו יש חובה מוסרית להתחתן ולהוליד ילדים בשמו. בנוסף, אם גבר נפטר ומותיר אלמנה שנמצאת בגיל הפוריות, מוטלת חובה על בני משפחתו לשאת אותה ולהמשיך להוליד ילדים בשמו, גם אם אינה רוצה, ואף נאסר עליה להתחתן בשנית. כדי לזכות בהמשכיות אחרי המוות, אדם חייב לנהוג בכבוד – ערך עליון בקרב בני הדינקה, במהלך חייו. הכוונה בכבוד היא לנימוסים, איפוק והתנהגות נעימה. לצד הזרם הדתי המרכזי בדינקה, כ-8% מתוכם המירו את דתם כתוצאה ממפגש עם מיסיונרים בריטיים במאה ה-19. כמו כן, רבים מבני הדינקה נאלצו להמיר את דתם בצורה מוחלטת לאסלאם תחת כפייתם של שליטים מוסלמים.
מבנה חברתי ופוליטי

המבנה החברתי של הדינקה מחולק לקהילות, כשלכל קהילה מנהיג משלה. ראשי הקהילות עובדים יחד ומהווים את הגורם המתווך בין חברי הקבוצה לדרג הפוליטי הגבוה ביותר. סמכותם כוללת קבלת החלטות בנוגע לרעיית הבקר ולדיג. בנוסף, עליהם לעבוד יחד עם הצ'יף (מאסטר חנית הדיג) ולגבש תוכניות פעולה בנוגע לביטחון, יציאה למלחמות וגביית מיסים.
ערכי הדינקה מושתתים על שליטה עצמית וכבוד האחר. הם מאמינים כי לעג לחולים ועניים או אי מתן עזרה, יגרור ענישה מצד האל. מנגנוני פיקוח חברתיים כוללים הדגשה של חשיבות המוניטין והפצת מעשים חריגים שנעשו על ידי בני הדינקה אשר סוטים מהנורמות החברתיות. מנגנוני הפיקוח גורמים להם לשקול את מעשיהם בקפידה וכך נשמר הסדר החברתי. עם זאת, הסנקציה המאיימת ביותר מבחינתם היא ענישה על ידי האל. העונשים שניתנים על ידו כוללים פגיעה בבקר ובביטחון.
כלכלה

הכלכלה של הדינקה מבוססת על ארבעה תחומים מרכזיים: בעלי החיים (התחום החשוב ביותר לתפיסתם), חקלאות, מסחר ומאכלים כגון אגוזים ודגים. החשיבות של מזונות אלו גברה בשנות ה-80 של המאה ה-20, עקב הרעב שנוצר בעקבות המלחמה. בני הדינקה רואים בכלכלת המזון אמצעי קיומי ותו לא. כלומר, הם סוחרים בגידולים העונתיים בלבד ואינם פועלים לשם הגדלת רווחים בתחום זה.
משקי בית רבים מגדלים עדר פרות ושותלים גידולים חקלאיים על שטח של שני דונם בממוצע, שמרביתו מוקדש לגידול דגן הדורה. לצד העובדה שהחקלאות מהווה מקור מזון משמעותי, היא גם מאפשרת את גידול הבקר, שהוא כאמור התחום המרכזי בכלכלת הקבוצה. החקלאות דומה במאפייניה לעבודת גננות, ונעשית בעיקר על ידי עבודת כפיים. הכלים העיקריים בהם הם משתמשים הם מעדר וגרזן, ומספר כלים נוספים שהכירו להם מתנדבים מערביים. חלק מהגידולים משמשים לסחר חליפין בעבור בעלי חיים, תרופות, ביגוד, מלח וסוכר. בעבר, לא היה נהוג למכור בקר, אך הממשלה בסודאן הפעילה לחץ על חברי הדינקה לעשות זאת מכיוון שהדבר תורם לכלכלה המדינית.
חלוקת העבודה בקבוצת הדינקה דומה לזו שבשבטים מזרח אפריקאים נוספים. נשים מנהלות את משק הבית, מכינות אוכל וכן אחראיות על הגידולים הביתיים. הנשים אף אחראיות על חליבת הפרות ועל גידול וחינוך הילדים. גברים עובדים רחוק יותר מהבית, מכיוון שרוב עבודתם כוללת רעיית בקר. חלוקת העבודה גמישה יחסית, וכל אחד מהצדדים עוזר לשני במטלות המוגדרות שלו, למעט בבישול ובחליבת הפרות, שבהם הגברים לעולם אינם משתתפים. הפרדה זו כה נוקשה כך שבמידה וגבר נאלץ לחלוב פרה, אסור לו לשתות את החלב שלה. בני הקבוצה מאמינים ששתיית החלב על ידי הגבר תגרום לאסון להתרחש בקהילתו.
נישואין

באופן מסורתי, נישואין הם מטרה נעלה בקבוצת הדינקה. הם סבורים שהקמת משפחה היא הדרך הטובה ביותר להגשים את עצמם. בעבר פוליגמיה הייתה דרך חיים נפוצה אצל בני הדינקה, במיוחד בקרב אלו שהשתייכו למשפחות ממעמד גבוה. גברים ממעמד גבוה יכלו להינשא ל-50 עד 100 נשים, שהתחלקו בנטל של תחזוקת הבית והמשפחה. בימינו, הפוליגמיה אינה נפוצה, ונהוג שהגברים מחזרים אחרי הנשים, למשל באמצעות כתיבת שירים לכלה המיועדת ולמשפחתה. הגברים אף נעזרים בקרוביהם בתהליך החיזור. כל הנישואין נעשים בהסכמת שני בני הזוג, אף אישה לא מחויבת להינשא אם היא אינה מעוניינת. כאשר גבר מגיע לשלב בו משפחתו מחליטה כי הוא בשל להינשא, הם מתכנסים יחד ומחליטים מתוך הנשים שאחריהן הוא חיזר, במי הוא הכי מעוניין. לאחר שהגיעו להסכמה על זהותה של הכלה המיועדת, משפחת הגבר מבקרת בבית משפחת הכלה. בעת הביקור, בני משפחתו מודיעים על רצונם לחתן את הזוג, ודנים בנוגע לנדוניה הכוללת בעיקר בקר. הכמות הממוצעת שגבר משלם למשפחתה של אישה היא 50 פרות, כאשר במקרים בהם האישה מגיעה ממשפחה מבוססת ובעלת כוח, התשלום יכול להגיע למעל 100 פרות.
טקס הנישואין כולל שלושה שלבים. בשלב הראשון ישנה סעודה מפוארת ולאחר מכן הקרבת קורבן. בשלב השני מתרחש טקס פורמלי, בו מתבצע התשלום עבור האישה בפומבי, כאשר החתן מעביר את הבקר לאב הכלה. בשלב האחרון של טקס הנישואין האישה הופכת להיות רכושו של בעלה.
במידה והבעל לא מעביר לאב הכלה את התשלום במלואו, האב יכול לעתור לבית המשפט של הקהילה. בבית המשפט הגבר והאב משוחחים ומנסים להגיע להסכמה. אם אב הכלה אינו מסופק מהצעתו של הגבר, הוא רשאי לדרוש בחזרה את בתו ואת כל הילדים שנולדו במסגרת הנישואין. במקרה זה, על אב הכלה להחזיר לגבר את הפרות שכבר קיבל.
על פי רוב, הנישואין בקבוצת הדינקה יציבים, וגירושין מתרחשים בעיקר במקרים בהם האישה אינה מצליחה להיכנס להיריון בשנתיים הראשונות של הנישואין. המשמעות של גירושין היא החזרה של כלל הפרות למשפחת הגבר, ומסיבה זו משפחת האישה עושה כל שביכולתה כדי לשמר את הנישואין. הגירושין יכולים לנבוע מדרישתם של הגבר, האישה או אב האישה. הגבר יכול לדרוש גירושין משלוש סיבות: אם האישה לא הולידה ילד תוך שנתיים מיום הנישואין, אם האישה ברחה או מסרבת לחיות איתו, ובמידה ונוצרה עוינות בין המשפחות של הגבר והאישה. בגידה לא מהווה סיבה לגירושין, אך הבוגד ייקנס בבקר, ללא קשר למינו. האישה יכולה לדרוש גירושין אם היא אינה מעוניינת לחיות עם בעלה. כאמור, אב האישה יכול לדרוש גירושין במידה והבעל לא משלם את התשלום אשר נקבע מראש עבור האישה. בפועל, האב גורם לגירושין על ידי שכנוע בתו לסרב לחיות עם הגבר. כאשר אחד מבני הזוג דורש גירושין, בן הזוג השני חייב להיענות לבקשתו. עם זאת, הדורש את הגירושין מחויב בקנס של בקר.
תרבות וטקסים > טקס המעבר מילדות לבגרות

בני הדינקה עוברים טקס צילוק באמצעות חפצים חדים, אשר מסמל את המעבר מהילדות אל החיים הבוגרים. אלו שצועקים, נרתעים או מתכווצים בזמן תהליך הצילוק נחשבים לחלשים. לצלקת הנפוצה צורת שלושה סימני V על המצח. בשלב בטקס בו הילד הופך לגבר, הוא לוקח כשם שני את שמה של הפרה האהובה עליו.
תרבות וטקסים > טקס הלוויה של המנהיג הרוחני

טקס ייחודי לקבוצה אתנית זו הוא טקס הלוויה של המנהיגים הרוחניים. כאשר מנהיג רוחני גוסס, נושאים אותו חברי הקהילה האחרים ומניחים אותו בקברו הייעודי, בעודו עדיין בחיים. בשלב זה, הם פותחים בריקודים סביב המנהיג הגוסס, וחודלים רק לאחר שנושם את נשימתו האחרונה. יש לציין כי טקס זה נאסר על ידי הקולוניאליסטים הבריטים ככל הנראה בשל חריגותו, אך עדיין מתבצע בקרב חברי דינקה מועטים.
תרבות וטקסים > ריקודים ומוזיקה

בקבוצה יש ריקודים ושירים מסורתיים לכל אירוע, כגון: לוויות, חתונות, טקסי ריפוי, קרבות היאבקות. הכלי המוזיקלי הבולט ביותר בשיריהם המסורתיים הוא התוף.
תרבות וטקסים > אמנות

בעוד שהגברים מגלפים חכות דיג וחניתות, הנשים טוות סלים וכן מכינות מחצלות לשינה, אשר עשויות מצמח הפפירוס. כמו כן, הנשים יוצרות סירי חרס עבור נשיאת מים ובישול. בנוסף על כך, בני הקבוצה עוסקים גם בעיצוב תכשיטי חרוזים וכן ביצירת פריטים דקורטיביים העשויים מעצמות, ניבים וקרניים של פגרים. עורן של החיות המתות גם כן משמש את בני הדינקה ליצירת חגורות, עורות לתופים, חבלים ובגדים.
תרבות וטקסים > חשיבותה של הפרה

לפרה תפקיד חשוב בתרבות הדינקה. בני הקבוצה מתחילים כל בוקר בחליבת הפרות. עושרו של כל חבר בקהילה נמדד במונחים של כמות הבקר שיש ברשותו. מתוך כבוד לבעלי החיים, בני הקבוצה אינם הורגים אותם במכוון על מנת שישמשו כמזון. עם זאת, הם כן אוכלים חיות במידה ואלו הוקרבו או מתו בצורה טבעית. לקבוצה מספר מנהגים נוספים העוסקים בפרה: הם נוהגים לשרוף את צואת הפרות לכדי אפר, ולמרוח אותו על גופם על מנת שיגן עליהם מפני חרקים. הם נוהגים להשתמש בשתן הפרה כדי להלבין את שיערם. במסגרת תהליך הנישואין, אב הכלה מקבל מהבעל המיועד נדוניה בצורת בקר.
תרבות וטקסים > ביגוד

בני הדינקה מעדיפים בגדים מינימליים והולכים יחפים. בתקופות עברו הגברים הסתובבו בעיקר בעירום והנשים לבשו חצאיות העשויות מעור של עיזים. בימינו מכסים הגברים את איברי מינם באמצעות כיסויים המיוצרים מעור של חיות. לעיתים ניתן לראות אותם לובשים מעיל קצר, ואף בגדים מערביים כמו חולצת טריקו עם מכנסיים קצרים, שהם מקבלים כתרומה מאנשים מהתרבות המערבית.
תרבות וטקסים > רפואה

הטיפולים הרפואיים המסורתיים בקבוצת הדינקה כוללים קיבוע עצמות שבורות, מגוון ניתוחים ושימוש בצמחי מרפא. הטיפולים הללו ניתנים ללמידה בקלות, וכל חבר בקהילה שמעוניין ללמוד לערוך אותם יכול לעשות זאת. בנוסף, קיימים מטפלים מיוחדים, אשר על פי האמונה קיבלו את כוחות הריפוי שלהם מהאל. בימינו תופסים טיפולים מודרניים (כגון אנטיביוטיקה) את מקומם של מספר טיפולים מסורתיים, אולם חלקם עדיין בשימוש.
תרבות וטקסים > אנשי דינקה מוכרים

ישנם לא מעט אנשי דינקה מוכרים בתחומים שונים, ביניהם:
ויליאם דנג ניהל (William Deng Nhial) הוא אחד ממקימי האיחוד הלאומי הסודאני אפריקאי (Sudan African National Union).
מאנוט בול הוא כדורסלן עבר מליגת הNBA, אחד משני השחקנים הגבוהים ביותר בהיסטוריית הליגה. כדורסלן עבר נוסף שהתפרסם כשחקן בליגת ה-NBA הוא לואול דנג.
עמנואל ג'ל (Emmanuel Jal) הוא אמן היפ הופ, שחקן, אקטיביסט פוליטי וחייל לשעבר. מספר משיריו היו להיטים בקניה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Deng, F.M., The cow and the thing called “what”: Dinka cultural perspectives on wealth and poverty, Journal of International Affairs, 1998, עמ' 101-129
1 2  Lienhardt, G., Divinity and Experience, the Religion of the Dinka, Oxford:Oxford University Press, 1961
1 2 3 4  Deng, L. B., Livelihood diversification and civil war: Dinka communities in Sudan's civil war., Journal of Eastern African Studies 4(3), 381-399, 2010
1 2 3 4 5  O'Sullivan, H., Dinka Laws and Customs, 40, 171-191, The Journal of the Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland, 1910
↑  Deng, F.M., The Dinka of Sudan., . Prospect Heights, Illinois: Waveland Press Inc., 1984
↑  Lienhardt, G., The Western Dinka, Tribes without Rulers: Studies in African Segmentary Systems, 97.
↑  Deng, F.M., The Dinka of Sudan, Prospect Heights, Illinois: Waveland Press In, 1984
1 2 3 4  Deng, F.M., Tradition and Modernization: A Challenge for Law Among the Dinka of Sudan., New Haven: Yale University Press, 1978
1 2  Jok, J.M., Militarization, Gender and Reproductive Health in South Sudan., Lewiston, NY: Edwin Mellen Press, 1998
1 2  Bloch, P. H., & Richins, M. L., You look “mahvelous”: The pursuit of beauty and the marketing concept., Psychology & Marketing 9(1), 3-15, 1992
↑  Johnson, D. H., The Root Causes of Sudan's Civil Wars., Indian University Press., 2003, עמ' pg. 32
↑  Manut Bol, Contemporary Black Biography., Detroit: Thomas Gale
↑  Sudanese Survivor, אייריש טיימס, ‏11 באוגוסט 2006 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555315605171  BnF: cb119672083 (data)  GND: 4012353-4  LCCN: sh85038074  NDL: 00574774  SUDOC: 027681165 
כלי הלחימה של בני הדינקה
החניתות של בני הדינקה
פריט לבוש אשר נעשה בעבודת יד על ידי בנות הדינקה
הבקר הרב של בני הדינקה
ד'תתקס"ו

ד'תתקס"ו (4966)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1205 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1206. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
הדיוקן המשפחתי (מסנג'ר)

הדיוקן המשפחתי של מערכת השמש (באנגלית: Solar System Family Portrait) הוא פסיפס תמונות של כוכבי הלכת וירחים של מערכת השמש שצולמו על ידי הגשושית מסנג'ר במהלך נובמבר 2010, ממיקום מסלולו של כוכב חמה. זוהי תמונה משלימה לתמונת הדיוקן המשפחתי שצולמה על ידי הגשושית וויאג'ר 1 מהקצה החיצוני של מערכת השמש ב-14 בפברואר 1990.
דיוקן משפחתי של MESSENGER
כל ארבעת הירחים הגליליאנים נראים בתמונה זו של מצלמה צרה זווית.
פסיפס התמונות מורכב מ-34 פריימים בודדים שנרכשו באמצעות מצלמות מערכת ההדמיה הכפולה של מרקורי בגשושית, שכוונו לאזורים המקיפים כל כוכב לכת. הפסיפס מורכב משתי סדרות של תמונות - סדרת התמונות הראשונה צולמה ב-3 בנובמבר 2010, והשנייה ב-16 בנובמבר באותה שנה. במסגרת הצילום, יש שילוב של פילטרים ורזולוציות שונות, המאפשרות התמקדות סביב כוכבי הלכת
ניתן לראות בתמונה שישה כוכבי לכת. משמאל לימין: נוגה, כדור הארץ, צדק, מאדים, כוכב חמה ושבתאי. אורנוס ונפטון היו קטנים מכדי לראות בצורה חדה וברורה עקב המרחק אליהם אפילו בזמן חשיפה מרבי של עשר שניות (3.0 מיליארד ו-4.4 מיליארד קילומטרים בהתאמה). במהלך רצף הצילומים, נעשה מאמץ בתכנון כדי להימנע מהפניית המצלמה לכיוון השמש, עקב החום העז מהשמש במרחק בו הייתה הגשושית.
כמו כן ניתן לראות כמה ירחים בתמונה, ובינם הירח של כדור הארץ, וכל ארבעת הירחים הגליליאנים : קליסטו, גנימד, אירופה ואיו. בנוסף, חלק משביל החלב נראה בין נפטון למאדים.
מכיוון שהגשושית מסנג'ר לא נמצאת באותו מישור מסלול כמו כדור הארץ, המצלמות בחללית היו צריכות להצביע מחוץ למישור המילקה למעלה ומטה כדי לצלם את כל כוכבי הלכת. זה גרם לתצורת הפסיפס המעוקל התמונה.
אף על פי שהוא קרוב יותר לכדור הארץ, דיוקן משפחתי דומה של כדור הארץ, נוגה ומאדים צולם על ידי החללית Solar Orbiter ב-18 בנובמבר 2020.
ראו גם

דיוקן משפחתי (וויאג'ר)
הערות שוליים

1 2 3  "A Solar System Family Portrait, from the Inside Out". NASA. NASA. 18 בפברואר 2011. נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "A Solar System Family Portrait, from the Inside Out". messenger.jhuapl.edu. APL. אורכב מ-המקור ב-2013-12-04.
↑  Starr, Michelle (30 בינואר 2021). "Family Photo Snapped by Solar Orbiter Shows Venus, Earth And Mars Gleaming Like Stars". ScienceAlert. נבדק ב-31 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
האימפריה הלטינית

האימפריה הלטינית או האימפריה הלטינית של קונסטנטינופוליס (בלטינית: Romania) הוא השם שניתן למדינה הצלבנית שהוקמה על ידי מנהיגי מסע הצלב הרביעי ביוזמת הדוג'ה של ונציה, אנריקו דאנדולו, על אדמת האימפריה הביזנטית אחרי בזיזת קונסטנטינופול ב-1204. האימפריה הייתה מיועדת לתפוס את מקום האימפריה הביזנטית כיורשת של האימפריה הרומית במזרח, עם שליט מערבי קתולי במקום הביזנטים האורתודוקסיים דוברי היוונית. בלדווין התשיעי, רוזן פלנדריה, הוכתר כשליט בלדווין הראשון ב-16 במאי 1204.
לפי ההסדר בין הצלבנים, האימפריה הביזנטית חולקה כך ששלוש שמיניות (כולל כרתים ומספר איים נוספים) ממנה יהיו בשליטת הרפובליקה של ונציה.
האימפריה הלטינית לקחה את שאר השטחים, והפעילה מאמץ רב להשתלט על השטחים היווניים (שחולקו לישויות וסאליות – ממלכת סלוניקי, נסיכות אכאיה ודוכסות אתונה). עם זאת, רוב הטריטוריה נשארה בידי המדינות היווניות האויבות שקמו אחרי כיבוש קונסטנטינופול, כמו דספוטט אפירוס, האימפריה של ניקאה והאימפריה של טרפזונטס. אף על פי שמשפחתו וצאצאיו של בלדווין רוזן פלנדריה נאבקו למשך כמה שנים כדי לבסס את שלטונם, האימפריה נפלה ב-25 ביולי 1261, כאשר מיכאל השמיני פלאולוגוס כבש בחזרה את קונסטנטינופול, כאשר הוא מדיח את השליט הלטיני האחרון – בלדווין השני מקורטנה.
להמלכת בלדווין ויצירת האימפריה הלטינית התלווה הרושם המוזר של יצירת שלוש אימפריות רומיות באירופה באותו הזמן; האימפריה הלטינית, האימפריה הרומית הקדושה ושאריות האימפריה הביזנטית.
למשך מאה שנים אחר-כך, יורשיו של בלדווין השני המשיכו להשתמש בתואר 'שליט קונסטנטינופול', ונחשבו לאדון העליון של המדינות הלטיניות שנשארו בים האגאי. הם מימשו ביעילות את סמכותם ביוון רק כאשר שלטו כנסיכי אכיאיה, בין 1333 ל-1383. למרות שבכלליות התייחסו אליהם כשליטים נומינליים, קיומן הממושך של המדינות הלטיניות בים האגאי שהתייחסו אליהם כמושלים, גרם לשימוש לא נכון בשם; תיאור מדויק יותר למצבם הוא שליטים בגלות.
ראו גם

יוון הביזנטית
יוון תחת שלטון הצלבנים
ד'תתקס"ד

ד'תתקס"ד (4964)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 1203 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 באוגוסט 1204. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתקס"ט

ד'תתקס"ט (4969)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 1208 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 1209. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דקאמרון

| --- | --- |

Decameron, 1492
 הקדמה  היום השביעי  היום השישי  היום השמיני  היום התשיעי  היום העשירי  היום החמישי  היום השלישי  היום הרביעי  היום הראשון  היום השני  מסקנה 
 מידע כללי
 מאת:  ג'ובאני בוקאצ'ו 
 שפת המקור:  Medieval Italian 
 סוגה:  פרוזה, נובלה, אוסף סיפורים קצרים 
 מקום התרחשות:  פירנצה 
 
סנדרו בוטיצ'לי, "המשתה ביער האורנים", 1487. נושא מתוך הסיפור ה-48 של דקאמרון
דקאמרונֶה או דקאמרון (באיטלקית: Decamerone או Decameron; מיוונית: δἐκα דֵקָה, "עשר", ו-ἡμέρα הֶמֶרָה, "יממה") הוא קובץ ספרותי ידוע מהמאה ה-14 מאת המחבר האיטלקי ג'ובאני בוקאצ'ו. כתיבת היצירה הסתיימה בשנת 1353.
המסגרת לספר היא מגפת דבר ("המוות השחור") שפקדה את פירנצה, והניסה אל מחוץ לעיר עשרה צעירים, שלושה גברים ושבע נשים, בני המעמד הגבוה. הצעירים מתכנסים בווילה כפרית בסמוך לפייזולה (Fiesole), כפר ליד פירנצה, ומעבירים עשרה ימים בסיפור סיפורים. בכל יום מתמנה אחד מבני החבורה למנהיג, קובע נושא, והוא וכל אחד מהאחרים מספרים סיפור אחד הקשור לו. בסך הכול סופרו מאה סיפורים, המהווים, לצד סיפור המסגרת, את הדקאמרון. הם משתרעים על שלל תקופות וארצות, ובחלקם נשאבים ממעשיות עממיות שרווחו כבר זמן רב טרם כתיבת הספר.
בניגוד למה שניתן אולי היה לצפות מיצירה מימי הביניים, בסיפורים מושם דגש על החושני והארוטי, והלעג לכנסייה הוא בוטה ונטול כל הסוואה. חלק מהם עומדים במבחן הזמן, וגם עתה ניתן ליהנות מיופיים ומחריפותם.
שער המהדורה העברית משנת 1947
כריכת המהדורה העברית החדשה של הספר, משנת 2000