stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סילק (קומיקס)

| --- | --- |

סילק, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Silk #1 מפברואר 2015. אמנות מאת דייב ג'ונסון.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  הופעת קמע ללא שם: Amazing Spider-Man Vol.3 #1 (אפריל 2014) כסינדי מון/סילק: Amazing Spider-Man Vol.3 #4 (יולי 2014)
 יוצרים:  דן סלוט אומברטו ראמוס
 גילום הדמות:  טיפאני אספנסן ("ספיידרמן: השיבה הביתה", "הנוקמים: מלחמת האינסוף")
 מידע
 שם אמיתי:  סינדי מון
 כינויים:  האישה בחדר חסר החלונות, כלת-העכביש, ספיידרוומן, הכלה, סין, המסתובבת במרכז הרשת, ג'ני המסתובבת המדהימה, ספיידרוומן חדשה ומסתורית, השנייה שננשכה, איום המשי הלא-נראה, אנלוגיה
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על, מתמחה, לוחם צדק, תלמיד
 כוחות:  ראו ספיידרמן#כוחות ויכולות
 חברה בקבוצה:  צ'מפיונס, סוכני אטלס
 חברה לשעבר בקבוצה:  S.H.I.E.L.D., פרוטקטורס, צבא-העכבישים, נשות העכביש, צבא הפשע של החתולה השחורה, חדשות ערוץ העובדה
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אלברט האב ונרי מון (הורים) אלברט מון הבן (אח)
 
סילק (באנגלית: Silk, משי) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man Vol.3 #1 מיוני 2014, ונוצרה בידי הכותב דן סלוט והמאייר אומברטו ראמוס.
סילק היא האלטר-אגו של סינדי מון, תלמידה שננשכה גם היא בידי העכביש הרדיואקטיבי שנשך את פיטר פארקר/ספיידרמן. היא הוכרחה להצטרף לטיול בו העכביש הופיע בעקבות סירובה להתמקד בלימודיה, על מנת להמשיך לשחק בנבחרת ההוקי קרח יחד עם חברה הקטור. כאשר העכביש נשך את פארקר בידו, הוא נפל ונשך את סינדי בקרסולה. היא גילתה את כוחותיה כאשר הדביקה בטעות את הוריה בקורי-עכביש, ונלקחה משם בידי אדם בשם אזקיאל סימס. הוא אימן אותה בשימוש בכוחותיה, עד שהבין כי טורף טוטמי-העכביש מורלון צד אחריה. הוא נעל אותה בבונקר מוגן מתחת למגדל סימס, אותו מורלון אינו מסוגל לאתר, ושם נשארה שלוש-עשרה שנים. הבונקר היה מלא באוכל, ספרים וקלטות מהעולם החיצון, ולמרות שידעה את קוד היציאה, סינדי נשארה בבונקר בידיעת ההשלכות.
כאשר הצופה נרצח באירועי "החטא הקדמון", הנבל "גלגל-העין" גרם למעין פיצוץ באמצעות אחת מעיני הצופה, שגרם למושפעים לחוות את סודותיהם העמוקים והנשכחים ביותר, או לחוות כאלו הקשורים אליהם. פארקר גילה על קיומה של סינדי בעקבות הפיצוץ, וכשהלך להוציאה מהבונקר, נתקל בסירוב בגלל הסכנה הצפויה ממורלון. כאשר גילה לה שמורלון נהרג, סינדי יצאה מהבונקר והחלה לחפש את משפחתה. כשגילתה שהם עברו דירה, פארקר הבטיח לה למצוא אותם, אך הם התעמתו כאשר הוא גילה לה שמורלון נהרג פעמיים לפני כן וחזר לחיים כל פעם. הקרב הסתיים כאשר הם התנשקו והחלו במערכת יחסים רומנטית בגלל טבעם המשותף, והם נלחמו ביחד נגד החתולה השחורה ואלקטרו.
מאוחר יותר שב מורלון, והחל במסע ציד המוני של כל טוטמי-העכביש ברחבי המולטי-יקום. סינדי הייתה חלק חשוב בציד זה, והצטרפה לצבא העכבישים של ספיידר-UK לצד ספיידרמן 2099, ספיידרוומן וספיידר-גירל. מתברר שהיא טוטמית של ישות עכביש חזקה בשם "הכלה", ובכך משכה את תשומת לבם של מורלון ומשפחתו, היורשים. לאחר מותם של טוטמים רבים, צבא העכבישים הביס את היורשים, שנכלאו בבונקר מגדל סימס מארץ-3145. כל העכבישים חזרו לעולמם, פרט לספיידר-UK וספיידר-גירל, וסינדי חזרה לחייה הנורמליים. היא החלה להילחם בפשע תוך כדי חקירת מיקום משפחתה, ונפגשה עם הקטור המאורס.
את דמותה של סינדי מון בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף" גילמה השחקנית טיפאני אספנסן.
נבחרת אקוודור בכדורגל

נבחרת אקוודור בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אקוודור. מבחינה היסטורית, נחשבה אקוודור לאחת הנבחרות החלשות ביותר ב-CONMEBOL (פדרציית הכדורגל של דרום אמריקה), אך בעשור הראשון של המאה ה-21 חל שיפור ניכר ביכולתה של הנבחרת. הדירוג הנוכחי של נבחרת אקוודור ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-27 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,535.43 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 10 נמדד לראשונה באפריל 2013, והדירוג הנמוך ביותר 76 נמדד לראשונה ביוני 1995.
אקוודור העפילה לראשונה בתולדותיה לגביע העולם בכדורגל ב-2002. היא הפסידה לאיטליה 0:2 ולמקסיקו 1:2, וניצחה את קרואטיה 1:0, אך סיימה במקום האחרון בבית, והודחה מהטורניר.
ב-2006 העפילה נבחרת אקוודור בפעם השנייה למונדיאל. היא הגיעה לשמינית הגמר לאחר שניצחה את פולין 2:0 ואת קוסטה ריקה 3:0, והפסידה לגרמניה 0:3. בשמינית הגמר הפסידה אקוודור לאנגליה 0:1 והודחה מהטורניר.
ב-2014 העפילה אקוודור בפעם השלישית למונדיאל. היא הפסידה לשווייץ 1:2 וניצחה את הונדורס 2:1. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה אקוודור בתיקו 0:0 עם צרפת, סיימה במקום השלישי בבית והודחה מהטורניר.
ב-2022 העפילה אקוודור בפעם הרביעית למונדיאל. היא השתתפה במשחק הפתיחה של הטורניר, בו ניצחה 0-2 את קטר. בהמשך סיימה בתיקו 1-1 עם הולנד והייתה זקוקה לתיקו במשחקה האחרון על מנת להעפיל לשמינית הגמר, אך הפסידה 2-1 לסנגל, סיימה במקום השלישי בבית והודחה מהטורניר.
ההישג הגדול ביותר של אקוודור בקופה אמריקה היה מקום רביעי, בשנים 1959 ו-1993.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
הממלכה האיטלקית 1934: לא נרשמה
צרפת 1938: לא נרשמה
ברזיל 1950: פרשה
שווייץ 1954: לא נרשמה
שוודיה 1958: לא נרשמה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 |
| גרמניה 2006 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 4 |
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
| ברזיל 2014 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 |
רוסיה 2018: לא העפילה
| קטר (מדינה) 2022 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 4/22 | 13 | 5 | 2 | 6 | 14 | 14 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
קופה אמריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ארגנטינה 1916: לא נרשמה
אורוגוואי 1917: לא נרשמה
ברזיל 1919: לא נרשמה
צ'ילה 1920: לא נרשמה
ארגנטינה 1921: לא נרשמה
ברזיל 1922: לא נרשמה
אורוגוואי 1923: לא נרשמה
אורוגוואי 1924: לא נרשמה
ארגנטינה 1925: לא נרשמה
צ'ילה 1926: לא נרשמה
פרו 1927: לא נרשמה
ארגנטינה 1929: לא נרשמה
פרו 1935: לא נרשמה
ארגנטינה 1937: לא נרשמה
| פרו 1939 | מקום חמישי | 4 | 0 | 0 | 4 | 4 | 18 |
| צ'ילה 1941 | מקום חמישי | 4 | 0 | 0 | 4 | 1 | 21 |
| אורוגוואי 1942 | מקום שביעי | 6 | 0 | 0 | 6 | 4 | 31 |
| צ'ילה 1945 | מקום שביעי | 6 | 0 | 1 | 5 | 9 | 27 |
ארגנטינה 1946: פרשה
| אקוודור 1947 | מקום שישי | 7 | 0 | 3 | 4 | 3 | 17 |
| ברזיל 1949 | מקום שביעי | 7 | 1 | 0 | 6 | 7 | 21 |
| פרו 1953 | מקום שישי | 6 | 0 | 2 | 4 | 1 | 13 |
| צ'ילה 1955 | מקום שביעי | 5 | 0 | 0 | 5 | 4 | 22 |
אורוגוואי 1956: פרשה
| פרו 1957 | מקום שביעי | 6 | 0 | 1 | 5 | 7 | 23 |
ארגנטינה 1959: פרשה
| אקוודור 1959 | מקום רביעי | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 9 |
| בוליביה 1963 | מקום שישי | 6 | 1 | 2 | 3 | 14 | 18 |
אורוגוואי 1967: לא העפילה
| 1975 | סיבוב ראשון | 4 | 0 | 1 | 3 | 4 | 10 |
| 1979 | סיבוב ראשון | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 7 |
| 1983 | סיבוב ראשון | 4 | 0 | 2 | 2 | 4 | 10 |
| ארגנטינה 1987 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 4 |
| ברזיל 1989 | סיבוב ראשון | 4 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 |
| צ'ילה 1991 | סיבוב ראשון | 4 | 1 | 1 | 2 | 6 | 5 |
| אקוודור 1993 | מקום רביעי | 6 | 4 | 0 | 2 | 13 | 5 |
| אורוגוואי 1995 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 3 |
| בוליביה 1997 | רבע גמר | 4 | 2 | 2 | 0 | 5 | 2 |
| פרגוואי 1999 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 7 |
| קולומביה 2001 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 5 |
| פרו 2004 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 10 |
| ונצואלה 2007 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 |
| ארגנטינה 2011 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 5 |
| צ'ילה 2015 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 6 |
| ארצות הברית 2016 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 7 | 4 |
| ברזיל 2019 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 7 |
| ברזיל 2021 | רבע גמר | 5 | 0 | 3 | 2 | 5 | 9 |
| ארצות הברית 2024 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 |
| סה"כ | 30/48 | 130 | 17 | 28 | 85 | 136 | 329 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביעי הזהב של CONCACAF

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2002 | סיבוב ראשון | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 |
| סה"כ | הופעה אחת | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
סגל הנבחרת

סגל השחקנים שזומנו לקראת משחקי מונדיאל 2022
מספר ההופעות והשערים מעודכן ל-12 בנובמבר 2022.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | הרנן גלינדס | 30 במרץ 1987 | 12 | 0 | אקוודור אווקאס |
| 12 | שוער | מויסס רמירס | 9 בספטמבר 2000 | 2 | 0 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואלה |
| 22 | שוער | אלכסנדר דומינגס | 5 ביוני 1987 | 68 | 0 | אקוודור ליגה דה קיטו |

| 2 | הגנה | פליקס טורס | 11 בינואר 1997 | 17 | 2 | מקסיקו סנטוס לגונה |
| 3 | הגנה | פיירו הינקאפי | 9 בינואר 2002 | 21 | 1 | גרמניה באייר לברקוזן |
| 4 | הגנה | רוברט ארבולדה | 22 באוקטובר 1991 | 33 | 2 | ברזיל סאו פאולו |
| 6 | הגנה | דייגו פלאסיוס | 12 ביולי 1999 | 12 | 0 | ארצות הברית לוס אנג'לס FC |
| 7 | הגנה | פרביס אסטופיניאן | 21 בינואר 1998 | 28 | 3 | אנגליה ברייטון אנד הוב אלביון |
| 14 | הגנה | חאבייר אראגה | 28 בספטמבר 1994 | 18 | 1 | ארצות הברית סיאטל סאונדרס |
| 17 | הגנה | אנחלו פרסיאדו | 18 בפברואר 1998 | 25 | 0 | צ'כיה ספרטה פראג |
| 24 | הגנה | ויליאם פאצ'ו | 16 באוקטובר 2001 | 0 | 0 | בלגיה אנטוורפן |
| 25 | הגנה | ג'קסון פורוסו | 4 באוגוסט 2000 | 5 | 0 | צרפת טרואה |

| 5 | קישור | חוסה סיפואנטס | 12 במרץ 1999 | 11 | 0 | ארצות הברית לוס אנג'לס FC |
| 8 | קישור | קרלוס גרואסו | 19 באפריל 1995 | 45 | 1 | ארצות הברית סן חוזה ארת'קווייקס |
| 15 | קישור | אנחל מנה | 21 בינואר 1988 | 46 | 7 | מקסיקו לאון |
| 16 | קישור | ז'רמי סרמיינטו | 16 ביוני 2002 | 9 | 0 | אנגליה ברייטון אנד הוב אלביון |
| 19 | קישור | גונסאלו פלאטה | 1 בנובמבר 2000 | 30 | 5 | ספרד ויאדוליד |
| 20 | קישור | סבאס מנדס | 26 באפריל 1997 | 32 | 0 | ארצות הברית לוס אנג'לס FC |
| 21 | קישור | אלן פרנקו | 21 באוגוסט 1998 | 25 | 1 | ארגנטינה טאז'רס |
| 23 | קישור | מויסס קאייסדו | 2 בנובמבר 2001 | 25 | 2 | אנגליה צ'לסי |

| 9 | חלוץ | דז'ורקף ראסקו | 18 בינואר 1999 | 4 | 0 | ארגנטינה ניואל'ס אולד בויס |
| 10 | חלוץ | רומאריו איברה | 24 בספטמבר 1994 | 25 | 3 | מקסיקו פאצ'וקה |
| 11 | חלוץ | מייקל אסטרדה | 7 באפריל 1996 | 35 | 8 | מקסיקו קרוס אסול |
| 13 | חלוץ | אנר ולנסיה | 4 בנובמבר 1989 | 74 | 35 | ברזיל אינטרנסיונל |
| 18 | חלוץ | איירטון פרסיאדו | 17 ביולי 1994 | 25 | 3 | מקסיקו סנטוס לגונה |
| 26 | חלוץ | קווין רודריגס | 4 במרץ 2000 | 1 | 0 | אקוודור אימבבורה |
שחקנים מפורסמים

אלכס אגינגה
אנטוניו ולנסיה
איוון הורטאדו
איוון קאביידס
חורחה גואגואה
קרלוס טנוריו
אדווין טנוריו
אגוסטין דלגאדו
אדוארדו הורטאדו
כריסטיאן בניטס
כריסטיאן נובואה
פליפה קאייסדו
אנר ולנסיה
אלברטו ספנסר
שיאי שחקנים

נכון ל-17 באוקטובר 2023.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | איוון הורטאדו | 1992– 2014 | 168 | 4 |
| 2 | וולטר איובי | 2001 - 2017 | 122 | 8 |
| 3 | אדיסון מנדז | 2000 – 2014 | 112 | 18 |
| 4 | אלכס אגינגה | 1987 – 2004 | 109 | 23 |
| 5 | יוליסס דה לה קרוז | 1995 - 2010 | 101 | 6 |
| 6 | לואיס קאפורו | 1985 - 2003 | 100 | 1 |
| 7 | אנטוניו ולנסיה | 2004 - 2019 | 99 | 11 |
| 8 | גובאני אספינוזה | 2000 - 2009 | 90 | 3 |
| 9 | סגנדו קסטליו | 2003 - 2016 | 88 | 9 |
| 9 | חוזה פרנסיסקו קבלוס | 1994 - 2010 | 88 | 0 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אנר ולנסיה | 2012 - הווה | 40 | 83 | 0.48 |
| 2 | אגוסטין דלגאדו | 1994 - 2006 | 31 | 71 | 0.44 |
| 3 | אדוארדו הורטדו | 1992 - 2002 | 26 | 74 | 0.35 |
| 4 | כריסטיאן בניטס | 2005 – 2019 | 25 | 61 | 0.41 |
| 5 | אלכס אגינגה | 1987 - 2004 | 23 | 109 | 0.21 |
| 6 | פליפה קאייסדו | 2005 – 2017 | 22 | 68 | 0.32 |
| 7 | אדיסון מנדס | 2000 - 2014 | 18 | 112 | 0.16 |
| 8 | ראול אווילס | 1987 - 1993 | 16 | 55 | 0.29 |
| 8 | איוון קאביידס | 1996 - 2012 | 16 | 57 | 0.28 |
| 10 | אריאל גרציאני | 1997 - 2000 | 15 | 34 | 0.44 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
איוון הורטאדו שיאן ההופעות (168) בנבחרת אקוודור בכל הזמנים.
אנר ולנסיה מלך שערי (40) נבחרת אקוודור בכל הזמנים.
נחל גוב

| --- | --- |

קניון נחל גוב
 מידע כללי
 אורך:  8.0 קילומטרים
 שפך:  נחל צין 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל גוב(למפת צפון הנגב רגילה) נחל גוב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוב
 
נחל גוב
נחל גוב (בערבית: ואדי אל-ג'וף) הוא נחל אכזב באורך של 8 ק"מ בהר הנגב הצפוני היורד בצד מעלה עקרבים אל נחל צין, הנמשך דרך הערבה אל ים המלח.
אטימולוגיה

שם הנחל מגיע משמו הערבי: ואדי אל-ג'וף. פירוש השם הערבי הוא "הנחל החודר לעומק" (בטן האדמה או התהום) או "הנחל היבש", על שם הקניון העמוק שהנחל יוצר.
מסלול הנחל

נחל גוב מתחיל בפרשת מים של רכס חצרה, סמוך לכביש מעלה עקרבים הממשיך אל הדרך העולה למצפה המכתש הקטן. מכאן נמשך הנחל בעמק מתון היורד דרומה, בין מדרונות סלעי גיר, כאשר כביש מעלה עקרבים מלווה אותו. לאחר כ-2 ק"מ פונה הנחל מערבה אל מדרגת הכפיפה התלולה של קמר חצרה, היורדת אל נחל צין. לאחר כ-500 מטר הנחל יורד במפל גבוה. מיד אחר כך הוא פונה 
דרומה ונכנס אל קניון עמוק, החתור בין מצלעות הסלע הנטויות שבמדרון המזרחי של רכס חצרה. אורך קטע קניוני זה כ-2 ק"מ,.
צמחייה

כ-200 מטר לפני שפכו של הנחל אל נחל צין, צומח באפיק הנחל עץ טרופי נדיר בארץ ובמיוחד בנגב, הנקרא מורינגה רותמית. בנוסף לעץ הנדיר הזה, על גב רכס חצרה ולקראת מוצאו של הנחל לבקעת צין צומחים עצי שיטה ושזיף.
מכתשות וגבי הנחל

במהלך דרכו של הנחל, הוא יוצר נקיק עמוק וצר שאורכו כמה מאות מטרים, עומקו כ-15 מטר ורוחבו 3-4 מטר. בנקיק זה קיימים שלוש מכתשות גדולות ועמוקות, המתמלאות בחורף במים עמוקים. תופעה זו נקראת גם גבים.
לקריאה נוספת

מטיילים בנגב, יעקב עיני וערן דורון, מדרשת שדה בוקר בשיתוף טבע הדברים, עמ 144.
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אנציקלופדיית אריאל לידיעת הארץ, עם עובד, 1969
1 2 3  מנחם מרקוס ויובל אלעזרי, אנציקלופדיה מפה, הוצאת אנציקלופדיות, 2001
1 2  ספי בן יוסף, מדריך ישראל החדש, הוצאת ידיעות אחרונות
סהיד באלוגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בפברואר 1967 (בן 57) אנוגו, ניגריה 
 שם לידה:  Saheed Balogun 
 מדינה:  ניגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  Kwara State University 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  The Herbert Macaulay Affair  Shadow Parties  The Therapist  Family on Fire 
 פרופיל ב-IMDb
 
סהיד באלוגן (באנגלית: Saheed Balogun; נולד ב-5 בפברואר 1967 בניגריה) הוא שחקן, במאי ומפיק ניגרי.
ביוגרפיה

סהיד באלוגן נולד בכפר בדרום-מזרח ניגריה. הוא סיים לימודי הנדסה, אך התחיל בקריירה של משחק. בשנת 1978 הוא הנחה תוכנית טלוויזיה. בשנת 1989 הוא הפיק את סרטו הראשון.
בהמשך הוא שיחק בסרטים ניגרים רבים. בשנת 2018 ו-2019 הוא ביים שני סרטים בהפקת אדוני אדה.
פימוגרפיה חלקית

Modupe Temi (Thankful)
Gbogbo Ere (Total profit)
Third Party
Òfin mósè‏ (2006).
Family on Fire‏ (2011)
Don't Get Mad Get Event‏ (2019)
Shadow Parties ‏ (2020)
The Therapist  ‏ (2021)
The Herbert Macaulay Affair ‏ (2019)
סארוו ייאסוס, קיסר אתיופיה

סארוו ייאסוס (געז: "ሣርወ ኢየሱስ", עברית: "צבא ישו") היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. ייאסוס היה בנו בכורו של הקיסר תקלה מריאם, יירש את אביו במאי 1433 תחת שם ההכתרה "מיחרקה נן".
המסורת גורסת שמלך ארבעה חודשים ומת לאחר שהודח על ידי הצבא לטובת בנו. בנו זה נהרג על ידי דודו עמדה ייאסוס בספטמבר אותה השנה. ארנסט וואליס באדג' סבור שמת ממחלת הדבר.
הערות שוליים

↑  E.A. Wallis Budge. (1928). A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia. Reprinted: Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970. p.303. ISBN 978-0938818915.
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תקלה מריאם | קיסר האימפריה האתיופית  מאי 1433 - ספטמבר 1433 | הבא: עמדה ייאסוס |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סבהאטין אלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1907 ארדינו, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  2 באפריל 1948 (בגיל 41) קרקלארלי, טורקיה 
 מדינה:  טורקיה, האימפריה העות'מאנית 
 מקום לימודים:  Istanbul School of Higher Education (1924-1978) 
 שפות היצירה:  טורקית, גרמנית 
 יצירות בולטות:  האסירים, Yusuf from Kuyucak, השטן שבפנים, מדונה במעיל פרווה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  פיליז עלי 
 חתימה:   
 
סבהאטין אלי (בטורקית: Sabahattin Ali) ‏ (25 בפברואר 1907 – 2 באפריל 1948) סופר, משורר ועיתונאי טורקי.
פועלו הספרותי

את דרכו הספרותית החל סבהאטין אלי בכתיבת שירים. שירים ראשונים אלה, אשר נכתבו במשקל הברתי ונשאו חותם עממי ברור, התפרסמו לראשונה בכתב העת "המפל", שיצא לאור בבליקסיר, בעריכתו של חוקר הספרות, הבלשן והמשורר אורהאן שאיק גוקיאיי (Orhan Şaik Gökyay) ‏ (1926). בשנים 1928–1926 פרסם אלי גם בכתבי העת "חדוות הידע" (Servet-i Fünun), "השמש" (Güneş), "החיים" (Hayat), "הלפיד" (Meşale) ואחרים. בתוך כך החל לשלוח ידו בכתיבת סיפורים קצרים, והראשון שבהם, "סיפורו של יער", התפרסם ב-30 בספטמבר 1930 בכתב העת לספרות "הירח המצויר" (Resimli Ay).
את הסיפור נושא האופי החברתי הציג לקוראים המשורר והמחזאי הנודע נזים היקמט בזו הלשון: ”סיפור זה הוא יצירה מהסוג שפוגשים אצלנו לעיתים רחוקות. אנו עדים בו לכל צדדיה  השמרניים והמתקדמים של נפש הכפרי; אנו למדים ממנו כיצד בבואו לגרוף את הונו הראשוני מנתץ הקפיטליזם את אורח החיים הכפרי לטובת הפיתוח; ולבסוף, אנו מתוודעים לחייו צופני הסוד ומלאי התשוקה של היער, לרחשיו של אותו מופע טבע כביר כים.”
לאחר ששוחרר מהכלא לרגל יישום חוק החנינה עורר סבהאטין אלי עניין עם סיפוריו "התעלה" (Kanal), "הסנוניות" (Kırlangıçlar), "הרוכל" (Pazarcı), "עגלת השוורים" (Kağnı) ואחרים. סיפורים אלה התפרסמו בשנים 1934–1936, בפרט בכתב העת "הקיום". סבהאטין אלי היה מחלוצי סגנון הריאליזם הסוציאליסטי בטורקיה, ובהתייחסותו לתושבי אנטוליה העניק מימד חדש לספרות. הוא העלה על הכתב את מצוקותיו של האדם הנרמס ואת ניצולו, ומתח ביקורת חריפה על יחסם המזלזל של האינטלקטואלים והעירוניים כלפי אוכלוסייה זו.
ספרו "יוסוף מקויוג'ק" (Kuyucaklı Yusuf), שראה אור בשנת 1937, נמנה עם הרומנים המקוריים והמוצלחים ביותר של הספרות הריאליסטית הטורקית.
בספרו "הרים ורוח" (Dağlar ve Rüzgâr), שהתפרסם בשנת 1934, נכללו שירים שכתב בהשראת השירה העממית. ספר זה עורר עניין בקרב חוגי הספרות; כך למשל שיבחו המשורר והסופר הטורקי ישר נבי (Yaşar Nabi) בביטאון "הריבונות הלאומית" (Hakimiyet-i Milliye): ”מעלתו הבולטת של הספר ביצגו ניסיון כתיבה ברוח הספרות העממית. נראה כי נסיונו העשיר של סבהאין אלי נשא פרי, ואף כי מקריאת שיריו אנו חשים שלא יצאו במישרין תחת ידו של משורר עממי, הרי בכל זאת מצליחים הם להטעימנו מהסגנון הכן שאנו מכירים ואוהבים. הימנעותו מדימויים מורכבים העניקה לשירים הללו פשטות רבה.” עם זאת לא הוסיף סבהאטין אלי לעסוק בשירה, ופרט למחזה אחד בשלוש מערכות בשם "השבויים", שפורסם בהמשכים בכתב העת "הקיום" (1936), התמקדה יצירתו הספרותית בכתיבת סיפורים קצרים ורומנים.
יצירתו

שירה
הרים ורוח (1934). מהדורה חדשה עם נספחים התפרסמה בשנת 1943
כל שיריו (1937), כולל השיר "סרנדה לצפרדע" ואחרים
קובצי סיפורים קצרים
הטחנה (1935)
עגלת השוורים (1936)
מלק המזמרת (1937)
הקול (1937)
עגלת השוורים והקול (1943 - השניים בספר אחד)
עולם חדש (1943)
בית הזכוכית (1947)
המשאית
רומן
יוסוף מקויוג'ק (1937)
השטן שבקרבנו (1940)
המדונה במעיל הפרווה (1942)
תרגומים
מאורעות מוזרים בהיסטוריה, מקס קמריך (1941)
אנטיגונה, סופוקלס (1942)
מינה פון ברנהלם, גוטהולד אפרים לסינג (1943)
שלושה סיפורים רומנטיים, היינריך פון קלייסט, אדלברט פון שאמיסו, א.ת.א. הופמן (1944)
פונטמרה, איניאציו סילונה (1944)
גיגס וטבעתו, כריסטיאן פרידריך הבל (1944)
בת הקפיטן, אלכסנדר סרגייביץ' פושקין (1944) (בשיתוף עם ארול גוניי)
ראו גם

נאזים חכמת
סדיליה

הסֶדִילְיָה היא סימן הבחן (סימן דיאקריטי) המשמש באלפבית הלטיני. הסדיליה נכתבת כ-z ויזיגותית (מכונה גם אז') קטנה (ʒ), בדרך-כלל מתחת לאות שאותה היא מעטרת. הסדיליה הופיעה לראשונה במאה ה-11 במערכת הכתב הספרדית, ומשמעות שמה בספרדית היא: "z קטנה" (שם זה הופיע לראשונה במאה ה-17). בראשיתה עיטרה אך ורק את האות c. כיום היא נפוצה בשפות אירופיות רבות ומעטרת אותיות שונות.
Ç ç
קיצור תולדות הסדיליה ושימושה

ספרדית היא אחת משפות רבות שהתפתחו מן הלטינית. האות c הלטינית מציינת תמיד אותו עיצור, זה שמציינת גם האות "כ" במילה העברית "כּלב". מסיבות שונות התפתחה הספרדית באופן כזה, שבחלק מהמילים שבמקורן הלטיני נכתבו ב-c, העיצור c נהגה כבלטינית, אך בשאר המילים הללו העיצור נהגה כ"צ" בעברית של ימינו. הוספת הסדיליה ל-c נועדה לסמן שיש להגותה כ"צ" ולא כ"כ". הסדיליה נכנסה לשימוש במאה ה-11 לערך. תחילה נכתבה כ-z ויזיגותית אחרי ה-c באותה שורה (לדוגמה: lancʒa, "חנית"), אז לשם קיצור הפכה ה-c לעיטור עילי של ה-z (לדוגמה: lanꝣa) ולבסוף התהפכו היוצרות: ה-c חזרה לממדיה הטבעיים וה-z הוויזיגותית הפכה לעיטור תחתי שלה (lança). עד המאה ה-19 הייתה הסדיליה תמיד עיטור של האות c. אז החלה לשמש כסימן הבחן בלתי-תלוי ולעטר בשפות שונות אותיות שונות. במאה ה-18 נשרה הסדיליה מהספרדית. ה-Ç הוחלפה ב-z או, לפני e ו-i, ב-c פשוטה. כמו כן העיצור שאותו באה הסדיליה מלכתחילה לתאר השתנה: מ-[ts] ל-[s] (בין המאה ה-14 והמאה ה-16) ולבסוף (במאה ה-17) ל-[θ] של ימינו.
מהספרדית התפשטה הסדיליה ראשית לשפות השכנות (גאוגרפית ולשונית): פורטוגזית, קטלאנית וצרפתית. בשפות אלה הסדיליה אינה נכתבת כאשר ה-c קודמת לאחת משתי האותיות e או i, כי במקרים אלה ה-c נהגית תמיד בהגייתה המיוחדת. ההגייה המיוחדת תלויה בשפה. בצרפתית מודרנית, למשל, ה-ç נהגית כ-s.  היתרון של השימוש ב-ç הוא שכך כתיב המילה מהווה תזכורת למקור הלטיני שלה. זה עוזר להבין את משמעות המילה, לראות ביתר בהירות את הקשר שלה למילים אחרות וכן לזכור את חוקי ההטייה של המילה.
הסדיליה במערכות הכתב האירופאיות בימינו

(רשימה חלקית)
צרפתית, קטלאנית ופורטוגזית: Çç [s]
אלבנית: Çç [tʃ]
טורקית: Çç [tʃ], Şş [ʃ]
מרשלית (השפה המדוברת באיי מרשל): Ļļ [ł], m+סדיליה [mw], Ņņ [ɳ], o+סדיליה [o:]
באלפבית הפונטי הבינלאומי האות ç מייצגת את העיצור המיוצג על ידי צירוף האותיות ch במילה הגרמנית ich.
ראו גם

סימן דיאקריטי
אלפבית לטיני
התפתחות הסדיליה מה-z הוויזיגותית
נחל ברקת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל בית עריף 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת גוש דן מוגדלת) נחל ברקת(למפת גוש דן רגילה) נחל ברקת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ברקת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ברקת
 
חרבת חני ונוף הבתה בחלקו העליון של נחל ברקת
נַחַל בָּרֶקֶת הוא נחל אכזב שתחילתו בהדום השומרון באזור רנטיס וסופו עם השפכו לנחל בית עריף דרומית למושב טירת יהודה בשפלה. הנחל הוא היובל הצפוני ביותר של נחל איילון וצפונית לו מתחיל אגן הניקוז העיקרי של נחל הירקון.
תוואי הנחל

יובליו העליונים של הנחל מצויים באזור גדר ההפרדה מזרחית לכפר רנטיס. הנחל מנקז את האזור שבין יער קולה, כביש חוצה בנימין, רנטיס, נחל בית עריף והשכונות הצפוניות של שוהם. שם הנחל מורכב משני ערוצים ללא שם המדורגים בטרסות, ככל הנראה מהתקופה הביזנטית. בין שני הערוצים, על גב השלוחה עובר הקטע טירת יהודה - א-לובן מהדרך הרומית לוד - שכם ובמרכזה חרבת על.
הערוצים מתחתרים ממזרח למערב, ומתמזגים לנחל ברקת ממזרח לכביש 6. על גדתו הדרומית נבנה בתקופה הביזנטית מנזר אנה הקדושה (חרבת חני).
כביש 6 חוצה את הנחל ומערבית משם מטשטש ערוץ הנחל עקב מחצבה עד כביש 444. מערבית לכביש 444 מצויה בגדתו הצפונית שרידי סוללה של מסילת רכבת מפורקת שחיברה את המחצבה למסילה המזרחית. הנחל נכנס לשפלה הפנימית ומשם משנה את כיוונו לצפון דרום ואפיקו הופך רדוד. הוא מקיף את מושבים ברקת וטירת יהודה, עובר ליד קבר השיח נבי כיפל ומתמזג עם נחל בית עריף.
חי וצומח

בחלקו העליון עובר הנחל בנוף בתה שהשתמר היטב ולאחר מכן ביער אורנים נטוע. מאז בניית גדר ההפרדה התרבו באזור הצבאים.
בחלקו התחתון עובר הנחל בנוף של שדות מעובדים ובאפיקו כמה קבוצות קנה.