הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה

הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה היה עימות צבאי מתמשך בין ישראל לאיראן, לחזבאללה ולסוריה, שהתרחש ברובו בשטח סוריה (שמארחת בשטחה כוחות של משמרות המהפכה האסלאמית וחזבאללה), במקביל למלחמת אזרחים שמתחוללת בסוריה בשנים 2011–2024. בצה"ל מכונה העימות מב"ם – "המערכה בין המלחמות". העימות הוא חלק מסכסוך רחב יותר: הסכסוך האיראני-ישראלי.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הייתה ישראל לעיתים מעורבת במלחמת האזרחים בסוריה בתקריות לאורך גבול ישראל–סוריה ברמת הגולן ואף בשטחי סוריה, אף על פי שלא הביעה תמיכה באחד מהצדדים הלוחמים. בעוד שבשנים הראשונות התקריות התבטאו בעיקר בירי תועה או מכוון מצד צבא סוריה, שנענה בתגובה נקודתית של צה"ל, בהמשך פעלה ישראל בשטחי סוריה נגד המשטר הסורי, איראן וחזבאללה, במטרה לפגוע במשלוחי נשק (כולל נשק מתקדם ונשק אסטרטגי, ובפרט טילי קרקע-אוויר וטילי קרקע-קרקע מדויקים) מאיראן שנועדו לחזבאללה וכדי למנוע ממשמרות המהפכה האסלאמית ומחזבאללה להתבסס בשטחי סוריה ובשטח הגולן הסורי בפרט, ולפתוח משם חזית נוספת מול ישראל.
הפעילות הישראלית מול התבססות איראן וחזבאללה בסוריה החלה בתקיפות חשאיות שביצע חיל האוויר הישראלי, שעליהן ישראל לא לקחה אחריות, נגד משלוחי נשק "שובר שוויון" שהגיע לחזבאללה, ונגד חוליות טרור שחזבאללה הקים בגבול ישראל–סוריה על מנת לבצע פיגועים נגד ישראל כאשר יהיה צורך. במהלך השנים, ככל שאיראן העמיקה את נוכחותה בסוריה באמצעות כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית, ישראל הגבירה את קצב התקיפות שלה ואף פגעה במספר מפקדים בכירים בחזבאללה וכוח קודס על אדמת סוריה. בשנים אלו ישראל נמנעה מלקחת אחריות על התקיפות וסוריה נמנעה מתגובה, כמו גם מירי טילי קרקע-אוויר. עם סיום כהונתו כמפקד חיל האוויר הישראלי חשף אמיר אשל שבשנים 2012–2017 ערכה ישראל קרוב למאה תקיפות של שיירות נשק לחזבאללה. באותה תקופה החל גם תיאום צבאי הדוק בין צה"ל לצבא רוסיה ובעיקר חיל האוויר הרוסי, בעקבות המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה, על מנת למנוע התנגשות צבאית בין חיל האוויר הישראלי לכוחות רוסיים בסוריה.
בשנת 2018 חלה הסלמה גדולה בעימות בין ישראל לאיראן על אדמת סוריה ונשברה העמימות על התקיפות האוויריות, שעל חלקן ישראל לקחה אחריות וגם הצהירה שתקפה מאות פעמים מטרות איראניות בסוריה כדי למנוע איום על ישראל. סוריה החלה להגיב בירי נ"מ וטילי קרקע-אוויר, לעיתים מסיבי, ומספר פעמים אף התרחש ירי תגובה לעבר רמת הגולן. בשנה זו עימות הפרוקסי בין ישראל לאיראן הפך לגלוי והגיע לשיאו בחודשים פברואר, אפריל ומאי, אז ביצעה ישראל תקיפות גלויות ונרחבות נגד מטרות איראניות על סוריה (כגון מבצע בית הקלפים), כתגובה למעשי תוקפנות מצד איראן (ניסיון החדרת מל"ט "חמקן" ממולכד לשטח ישראל וירי רקטות ארטילריות לעבר ישראל). לדברי הרמטכ"ל רא"ל גדי איזנקוט ישראל ביצעה מאות תקיפות ופגעה באלפי מטרות במסגרת הסכסוך המתמשך.
בתקיפות האוויריות שביצע צה"ל הושמדו כמות רבה של אמצעי לחימה ותחמושת ומספר רב של רקטות ארטילריות וטילי קרקע-קרקע. חיל האוויר הישראלי גם פגע במספר לא ידוע של סוללות הגנה אווירית של חיל ההגנה האווירית הסורי כאשר אלו ירו לעבר מטוסי קרב ישראליים, ולפי ההערכות כשליש ממערך ההגנה האווירית הסורי הושמד. בתקיפות נהרגו למעלה מ-150 חיילי צבא סוריה, למעלה מ-200 פעילי משמרות המהפכה האסלאמית (בהם מפקדים וקצינים בכירים), למעלה מ-50 פעילי חזבאללה, ועוד הרבה עשרות עד כמה מאות חברי מיליציות וארגוני טרור, בהן מיליציות שיעיות והמדינה האסלאמית. לפי ההערכות, בין ינואר 2013 לאוקטובר 2021 נהרגו כ-631 חיילים, פעילים צבאיים ופעילי טרור של סוריה, איראן, חזבאללה ותומכיהם. מנגד, שלושה ישראלים נהרגו בעימות, ומטוס קרב ישראלי אחד נפגע והתרסק.
העימות נמשך גם בזמן מלחמת חרבות ברזל והתנהל כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל. בעקבות מבצע חיצי הצפון שהנחית מכה קשה על חזבאללה - שכללה את חיסול ההנהגה וצמרת הפיקוד, הריגת אלפי מחבלים והשמדת תשתיות טרור אסטרטגיות רבות - נאלץ ארגון הטרור הלבנוני להוציא את כוחותיו מסוריה. קצת לאחר חתימת הסכם ישראל–לבנון 2024 בעקבות חולשת הכוחות הפרו-איראניים בסוריה החלו המורדים במתקפה שבסיומה נפל משטר אסד ב-8 בדצמבר 2024. מיד לאחר מכן פתח צה"ל במבצע חץ הבשן על מנת להשמיד את התשתיות האסטרטגיות ואמצעי הלחימה של צבא אסד על מנת שלא ייפלו לידי קבוצות ג'יהאדיסטיות. גנרל איראני בכיר במשמרות המהפכה האסלאמית הודה שאיראן וגרורותיה ספגו בסוריה תבוסה קשה.