stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 בוקרשט (2014)
מבנה התחרות > שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ליטא | 6 | 3 | 3 | 0 | 51 | 39 | 12 |
|  יוון | 5 | 3 | 2 | 1 | 55 | 40 | 15 |
|  טורקיה | 4 | 3 | 1 | 2 | 32 | 45 | -13 |
|  שווייץ | 3 | 3 | 0 | 3 | 37 | 51 | -14 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ליטא | 18 – 13 | יוון   |
|  ליטא | 15 – 12 | טורקיה   |
|  ליטא | 18 – 14 | שווייץ   |
|  יוון | 21 – 8 | טורקיה   |
|  יוון | 21 – 14 | שווייץ   |
|  טורקיה | 12 – 9 | שווייץ   |
מבנה התחרות > שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה סרביה |  16 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה סרביה |  16 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  יוון יוון |  20 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  יוון יוון |  20 |   |   |  יוון יוון |  13 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  יוון יוון |  13 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  16 |   |   |  |  |
|  |  סלובניה סלובניה |  14 |   |   |  סלובניה סלובניה |  16 |   |   |  |  |
|  |  סלובניה סלובניה |  14 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  אסטוניה אסטוניה |  13 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  אסטוניה אסטוניה |  13 |   |   |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  16 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  16 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  רומניה רומניה |  19 |
|  |  בלגיה בלגיה |  15 |   |   |  |  |   |   |  רומניה רומניה |  19 |
|  |  בלגיה בלגיה |  15 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  רומניה רומניה |  21 |   |   |  |  |   |   | מקום 3 | מקום 3 |
|  |  רומניה רומניה |  21 |   |   |  רומניה רומניה |  18 |   |   | מקום 3 | מקום 3 |
|  |  |  |   |   |  רומניה רומניה |  18 |   |   |  מקום שלישי |  מקום שלישי |
|  |  |  |   |   |  ליטא ליטא |  13 |   |   |  מקום שלישי |  מקום שלישי |
|  |  ליטא ליטא |  15 |   |   |  ליטא ליטא |  13 |   |   |  יוון יוון |  18 |
|  |  ליטא ליטא |  15 |   |   |  |  |   |   |  יוון יוון |  18 |
|  |  ספרד ספרד |  13 |   |   |  |  |   |   |  ליטא ליטא |  21 |
|  |  ספרד ספרד |  13 |   |   |  |  |   |   |  ליטא ליטא |  21 |
דירוג סופי

| דירוג | נבחרת | מש' | נצ' | הפ' | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רומניהרומניה | 6 | 5 | 1 | 109 |
|  | סלובניהסלובניה | 6 | 5 | 1 | 98 |
|  | ליטאליטא | 6 | 5 | 1 | 100 |
| 4 | יווןיוון | 6 | 3 | 3 | 106 |
| 5 | סרביהסרביה | 4 | 3 | 1 | 80 |
| 6 | בלגיהבלגיה | 4 | 3 | 1 | 65 |
| 7 | ספרדספרד | 4 | 2 | 2 | 71 |
| 8 | אסטוניהאסטוניה | 4 | 2 | 2 | 49 |
| 9 | ישראל ישראל | 3 | 1 | 2 | 55 |
| 10 | רוסיהרוסיה | 3 | 1 | 2 | 44 |
| 11 | אזרבייג'ןאזרבייג'ן | 3 | 1 | 2 | 40 |
| 12 | טורקיהטורקיה | 3 | 1 | 2 | 32 |
| 13 | צ'כיהצ'כיה | 3 | 0 | 3 | 53 |
| 14 | שווייץשווייץ | 3 | 0 | 3 | 37 |
| 15 | איטליהאיטליה | 3 | 0 | 3 | 34 |
| 16 | אנדורה אנדורה | 3 | 0 | 3 | 29 |
דוסת מוחמד ח'אן, אמיר אפגניסטן

דּוֹסְּת מֻחַמַּד חָ'אן (בפשטו: دوست محمد خان; 23 בדצמבר 1793 – 9 ביוני 1863) היה מייסדה הראשון ושליטה של אמירות אפגניסטן משושלת ברקאזי. דוסת נולד למשפחת מנהיגים שבטית רבת השפעה באימפריה הדוראנית. הוא ניצל מלחמת אזרחים בשנת 1826 שקרעה את האימפריה כדי להקים ממלכה משלו. הוא הוכתר בתור אמיר אפגניסטן בשנת 1826 ונותר בכס עד להדחתו בשנת 1839 עקב המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה. במות בנו, וזיר אכבר ח'אן, אמיר אפגניסטן בשנת 1845, דוסת שב לכס המלוכה האפגני ונותר שליט אפגניסטן עד למותו בשנת 1863. שלטונו ופועלו של דוסת הביא לייסוד המדינה האפגנית המודרנית.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

דוסת, יליד 1793, היה בנו האחד עשר של סרדאר פיינדה ח'אן, ראש שבט שושלת ברקאזי, שהומת בשנת 1799 על ידי שליט האימפריה הדוראנית, זמאן שאה דוראני. דוסת מוחמד ח'אן גודל תחילה על ידי אמו האלמנה, בת של קיזילבאש אציל שמקורו בשושלת האפשארית. עקב מאבק משפחת פנימי, דוסת היה תחת חסות אחיו הבכור, שהיה פעיל בחצר המלוכה של מחמוד שאה דוראני.
דוסת מוחמד ח'אן פעל תחילה כעוזר לאחיו הבכור ואחר כך כמושל מחוז קוּסטֶן. דוסת נשלח לפקד על כוחות אפגנים במערכה צבאית בשנת 1817 בהראת, אשר נתקפה בידי השושלת הקאג'ארית תחת הנהגתו של פתח עלי שאה קאג'אר. בעודו שם, כוחותיו של דוסת בזזו את ארמונו של בן האצולה האג'י פירוז א-דין, שהיה מקורב לשלטון הדוראני. מחשש לפעולת תגמול מצד אחיו הבכור והשאה הדוראני, מוחמד ח'אן ברח לחבל קשמיר, אז חלק מהקונפדרציה הסיקית.
אחיו הבכור של דוסת, פאט ח'אן, הנהיג כוחות דוראנים וכבש את הראת. הצלחותיו ועליית כוחו הביאו את השאה הדוראני לחשוש כי פאט יבצע הפיכה נגדו. על כן, השאה שלח בחשאי את בנו מקנדהאר להראת, שם האחרון עיוור את פאט ח'אן. בעת הגיעה הידיעה לידי דוסת, האחרון נשבע לנקום בשלטון הדוראני.
ביוגרפיה > מלחמה בדוראנים

בנקודה זאת היה דוסת בקשמיר עם שני אחים, קבוצת תומכים חמושים ותמיכה מהנהגת שושלת ברקאזי שנותרה באפגניסטן. ביחד עם כוחות אלו יצא דוסת נגד הדוראנים. דוסת מוחמד ח'אן ושני אחיו, עזבו את קשמיר לקאבול ונכנסו אליה ללא התנגדות בשנת 1819. שאה מחמוד ובנו נסוגו מהבירה ולקחו איתם את פאט ח'אן, אותו הרגו בדרך. דוסת מוחמד ח'אן יצא אז בראש חיל פרשים ורדף אחר הכוחות הדוראנים הנסוגים.
קאבול ניתנה לשליטתו של מוחמד ש'אם ח'אן, אחיו של דוסת מוחמד ח'אן שהפך באותה העת למושל ע'זני. כאשר נפטר מוחמד ש'אם ח'אן, החל מאבק ירושה בין בנו לבין דוסת מוחמד ח'אן שבסופו האחרון ניצח והפך לשליט על רוב אפגניסטן בעוד הדוראנים נסוגו לצפון-מערב. דוסת הכריז על הקמתה של אמירות אפגניסטן ולקח על עצמו את התואר אמיר (נסיך) אפגניסטן.
ביוגרפיה > אמיר אפגניסטן > מאבקים

לאחר שדוסת מוחמד ח'אן התבסס בקאבול הוא החל להאדיר את שלטונו ברחבי השטחים של אפגניסטן המודרנית. הוא הביס את הכוחות הדוראנים הנותרים בשנת 1826 בקרב על העיר קנדהאר אך בכל מלחמותיו נגד הסיקים לא הצליח להשיב את הריבונות האפגנית על פשאוור ב-1834 ושוב במלחמה שנייה שהתרחשה בשנת 1837. במהלך מלחמות אלו הפך בנו השני של דוסת, וזיר אכבר ח'אן, למצביא מוכשר בשורות הצבא האפגני. בשנת 1838 דוסת מוחמד ח'אן לקח על עצמו את התואר אמיר המאמינים (תואר ששומש לרוב בידי הח'ליפה אך גם בידי מנהיגים מוסלמים מרכזיים ברחבי העולם כגון שאה איראן ומלך מרוקו) וערך את מה שלטענתו היה ג'יהאד (מלחמה קדושה) נגד הסיקים. בשנת 1838 נכתב על מטבעות זהב שהונפקו באמירות אפגניסטן את הדברים הבאים: ”אָמִיר דּוֹסְּת מֻחַמַּד הֶחְלִיט לְהָחֵל בַּגִּ'יהָאד וּלְהַנְפִּיק מַטְבְּעוֹת, שֶׁאֱלֹהִים יַעֲנִיק לוֹ נִצָּחוֹן.” מאותה תקופה הוא היה ידוע בכינוי האמיר הגדול כמעט לאורך כל המשך שלטונו.
בשנת 1839, המשחק הגדול שהיה מאבק השפעה בין האימפריה הרוסית והאימפריה הבריטית החל להשפיע על אפגניסטן. נגד חברת הודו המזרחית הבריטית החלה אפגניסטן במלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה. המטרה הבריטית הייתה להפוך את אפגניסטן למדינת חסות בריטית שתחצוץ בין האימפריה הרוסית והודו הבריטית. הצבא האפגני לא היה מוכן תחילה למאבק נגד הבריטים והיה על דוסת מוחמד ח'אן ובית המלוכה לסגת מהבירה קאבול. ביחד עם בנו, וזיר אכבר ח'אן, הנהיג דוסת מוחמד ח'אן את הצבא האפגני בלוחמת גרילה קשה בתוך ההרים אשר מנעה התקדמות בריטית לתוך אפגניסטן. הבריטים לא צלחו בהפיכת אפגניסטן למדינת חסות אך כן הדיחו את דוסת מוחמד ח'אן והכתירו את וזיר אכבר ח'אן (שנשבע אמונים לויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת) בתור אמיר אפגניסטן החדש.
ביוגרפיה > אמיר אפגניסטן > השיבה לכס

שלטונו של וזיר אכבר ח'אן נמשך רק שלוש שנים עד למותו של האחרון בשנת 1845. האמיר הצעיר היה שאפתן ותכנן להביא את בשורת המהפכה התעשייתית לאפגניסטן. מדיניותו למודרניזציה לא באה בעין טובה עם אביו וישנה טענה לא מוכחת כי האמיר הצעיר נפטר בטרם עת עקב הרעלה שבוצעה בהוראת אביו. בסופו של דבר, עם מותו של וזיר אכבר ח'אן חסר ילדים בשנת 1845, דוסת מוחמד ח'אן שב לכס האפגני והחל לשרת בשנית בתור אמיר אפגניסטן.
ביוגרפיה > אמיר אפגניסטן > הסדר הכוח

בתקופת שלטונו השנייה הצליח דוסת מוחמד ח'אן להביא את כל אפגניסטן לשליטתו הישירה, למעט פשאוור וקשמיר שנותרו נפרדות והפכו לחלק מהודו הבריטית. הוא כבש את באמיאן ואת רוב אדמות בני ההזארה בשנת 1849, וכינה את בנו מוחמד אזאל ח'אן כמושל בהינדו-כוש. במהלך משלחת לטורקסטן בשנת 1854 נכבשה צפון-מזרח אפגניסטן כולל רוב חבל באקטריה, והנסיך הבכור, מוחמד אפזל ח'אן מונה למושל בשטחים החדשים שנכבשו. בשנת 1855, מותו של מצביא אזורי אפשר לדוסת מוחמד ח'אן לכבוש ולהסדיר את שלטונו על קנדהאר. במהלך המלחמה האנגלו-פרסית השתתפה אפגניסטן לצד האימפריה הבריטית במאבק נגד השושלת הקאג'ארית ובסופו של דבר, העיר הראת הפכה רשמית לחלק מאפגניסטן. המערכה האחרונה של דוסת מוחמד ח'אן הביאה להפלת מרד שהתרחש בהראת, אך הוא נפטר שם מסיבות טבעיות בשנת 1863.
מורשת

בנו הצעיר ביותר, שיר עלי ח'אן היה מושל הראת בעת מותו דוסת וזה אשר מונה לפי צוואתו ליורש. ירושת הכתר של שיר עלי ח'אן התבצעה תוך מאבקים ממושכים בין אחיו והסדר הושב לשלטון רק לאחר שנת 1868, בעלייתו הסופית של שיר עלי לכס.
אמיר דוסת מוחמד ח'אן היה הראשון שהביא את האזור המהווה היום את אפגניסטן לשליטת מדיניות מרכזית אחת, ומילא תפקיד מרכזי בבניית המדינה האפגנית המודרנית, שפותחה על ידי צאצאיו. הוא הצליח לשלוט באפגניסטן על ידי מאבק כוחות ואי-סדר ממושך, שבטים סוררים נמחצו בכוח. המתנגדים לו זכו ליחס קשה במיוחד, אם כי בסך הכל, ביחס לקודמיו בתפקיד האמירות, ניתן לראות בדוסת מוחמד ח'אן שליט רחום בטיפול ביריביו.
הוא התאחד עם השיעים, במיוחד עם שבטי קזלבאס והזארה, ועירב אותם בממשל הצבאי והאזרחי שלו. הנישואין היו מכשיר פוליטי נוסף בו השתמש ביעילות; בזמן מותו היו לו שש עשרה נשים ו-25 לאורך כל חייו. התוצאה של בריתות אלה הייתה מספר רב של צאצאים, עשרים ושבעה בנים ועשרים וחמש בנות במותו, אשר גרמו לחילוקי דעות רבים בקרב שושלת ברקאזי. שניים מבניו שלטו רשמית בתור אמירים ושושלתו תמשיך את שלטונה באפגניסטן עד למוחמד זאהיר שאה.
ראו גם

היסטוריה של אפגניסטן
המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה
וזיר אכבר ח'אן, אמיר אפגניסטן
האימפריה הדוראנית
הערות שוליים

↑  לפי אטימולוגיה עממית יהודית על שם ברק בן אבינעם
↑  אפגניסטן - דוסת מוחמד ח'אן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  המלחמות האנגלו-אפגניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Ludwig W. Adamec, Historical Dictionary of Afghanistan, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260517205171  GND: 119455692  ISNI: 0000 0001 1601 9302  LCCN: no99039766  VIAF: 18032259   WorldCat (עם VIAF): 18032259
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 אמסטרדם (2017)

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל 3x3
 ארגון מפעיל:  פיב"א
 תקופת התחרות:  7 ביולי 2017 – 9 ביולי 2017 (3 ימים)
 מספר מתמודדים:  12
 מדינה מארחת:  הולנד
 עיר מארחת:  אמסטרדם
 זוכה:  לטביה
 → 2016 2018 ← 
 
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 לשנת 2017 הייתה אליפות אירופה השלישית בכדורסל 3x3 שהתקיימה באמסטרדם, הולנד בהשתתפות 12 הנבחרות הטובות באירופה שהעפילו מ-2 בתי המוקדמות. האליפות התקיימה במוזאומפליין שבעיר ב-7 עד 9 ביולי ובסופה זכתה לטביה בתואר אלופת אירופה לאחר שניצחה בגמר את סלובניה. אוקראינה זכתה במקום ה-3 לאחר ניצחון על סרביה.
מבנה התחרות

בשלב הבתים חולקו הקבוצות ל-4 בתים בני 3 קבוצות כל אחד. כל קבוצה פגשה פעם אחת כל קבוצה בבית, בסך הכל 2 משחקים ובסופן 2 הראשונות בכל בית העפילו לשלב רבע הגמר, ממנו החלו הקבוצות לשחק בשיטת נוקאאוט, ברבע, בחצי וגמר. שתי המפסידות בשלב חצי הגמר נפגשו למשחק על מדליית הארד.
מבנה התחרות > שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סרביה | 4 | 2 | 2 | 0 | 42 | 22 | 20 |
|  ספרד | 3 | 2 | 1 | 1 | 27 | 36 | -9 |
|  הונגריה | 2 | 2 | 0 | 2 | 28 | 39 | -11 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סרביה | 21 – 9 | ספרד   |
|  סרביה | 21 – 13 | הונגריה   |
|  ספרד | 18 – 15 | הונגריה   |
מבנה התחרות > שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סלובניה | 4 | 2 | 2 | 0 | 34 | 24 | 10 |
|  לטביה | 3 | 2 | 1 | 1 | 31 | 28 | 3 |
|  צ'כיה | 2 | 2 | 0 | 2 | 28 | 41 | -13 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סלובניה | 13 – 11 | לטביה   |
|  סלובניה | 21 – 13 | צ'כיה   |
|  צ'כיה | 15 – 20 | לטביה   |
מבנה התחרות > שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | 4 | 2 | 2 | 0 | 42 | 38 | 4 |
|  רוסיה | 3 | 2 | 1 | 1 | 39 | 38 | 1 |
|  שווייץ | 2 | 2 | 0 | 2 | 36 | 41 | -5 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  צרפת | 21 – 19 | רוסיה   |
|  צרפת | 21 – 19 | שווייץ   |
|  רוסיה | 20 – 17 | שווייץ   |
מבנה התחרות > שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוקראינה | 4 | 2 | 2 | 0 | 43 | 26 | 17 |
|  הולנד | 3 | 2 | 1 | 1 | 33 | 38 | -5 |
|  טורקיה | 2 | 2 | 0 | 2 | 31 | 43 | -12 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוקראינה | 21 – 12 | הולנד   |
|  אוקראינה | 22 – 14 | טורקיה   |
|  הולנד | 21 – 17 | טורקיה   |
מבנה התחרות > שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה סרביה |  22 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה סרביה |  22 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  הולנד הולנד |  13 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  הולנד הולנד |  13 |   |   |  סרביה סרביה |  17 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  סרביה סרביה |  17 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  לטביה לטביה |  19 |   |   |  |  |
|  |  צרפת צרפת |  12 |   |   |  לטביה לטביה |  19 |   |   |  |  |
|  |  צרפת צרפת |  12 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  לטביה לטביה |  17 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  לטביה לטביה |  17 |   |   |  |  |   |   |  לטביה לטביה |  16 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  לטביה לטביה |  16 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  13 |
|  |  סלובניה סלובניה |  17 |   |   |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  13 |
|  |  סלובניה סלובניה |  17 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  רוסיה רוסיה |  13 |   |   |  |  |   |   | מקום 3 | מקום 3 |
|  |  רוסיה רוסיה |  13 |   |   |  סלובניה סלובניה |  22 |   |   | מקום 3 | מקום 3 |
|  |  |  |   |   |  סלובניה סלובניה |  22 |   |   |  מקום שלישי |  מקום שלישי |
|  |  |  |   |   |  אוקראינה אוקראינה |  8 |   |   |  מקום שלישי |  מקום שלישי |
|  |  אוקראינה אוקראינה |  19 |   |   |  אוקראינה אוקראינה |  8 |   |   |  סרביה סרביה |  18 |
|  |  אוקראינה אוקראינה |  19 |   |   |  |  |   |   |  סרביה סרביה |  18 |
|  |  ספרד ספרד |  17 |   |   |  |  |   |   |  אוקראינה אוקראינה |  20 |
|  |  ספרד ספרד |  17 |   |   |  |  |   |   |  אוקראינה אוקראינה |  20 |
דירוג סופי

| דירוג | נבחרת | מש' | נצ' | הפ' | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | לטביהלטביה | 5 | 4 | 1 | 67 |
|  | סלובניהסלובניה | 5 | 4 | 1 | 73 |
|  | אוקראינהאוקראינה | 5 | 4 | 1 | 90 |
| 4 | סרביהסרביה | 5 | 3 | 2 | 99 |
| 5 | צרפתצרפת | 3 | 2 | 1 | 54 |
| 6 | רוסיהרוסיה | 3 | 1 | 2 | 52 |
| 7 | הולנדהולנד | 3 | 1 | 2 | 46 |
| 8 | ספרדספרד | 3 | 1 | 2 | 44 |
| 9 | שווייץ שווייץ | 2 | 0 | 2 | 36 |
| 10 | טורקיהטורקיה | 2 | 0 | 2 | 31 |
| 11 | הונגריההונגריה | 2 | 0 | 2 | 28 |
| 12 | צ'כיהצ'כיה | 2 | 0 | 2 | 28 |
אנדריי קוטפוב

אנדריי ויקטורוביץ' קוטפוב (נולד ב-1971) הוא חבר מועצת הפדרציה של האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית מטעם סנקט פטרבורג. חבר הנשיאות של המועצה הכללית של מפלגת רוסיה המאוחדת ויושב ראש הוועדה למדיניות כלכלית של מועצת הפדרציה.
בוגר המכון הפטרבורגי ליחסי חוץ כלכליים והאקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ של רוסיה.
משנת 2009 ועד 2011 ניהל את האזור הסמוך לים בסנקט פטרבורג.
מאז 2012 משמש כחבר במועצת הפדרציה.
במאי 2019 מונה לעמוד בראש הוועדה למדיניות כלכלית של מועצת הפדרציה.
ב-16 ביוני 2020 יצא עם יוזמה חקיקתית לצמצום חגי השנה החדשה בשנת 2021 עקב הפחתה במספר ימי העבודה בשנת 2020 בשל המגפה. כפי שנאמר בביאור ההסבר להצעת החוק, אמצעי זה מוצג לכאורה "כדי לפצות על מספר ימי החופשה כדי לשמור על הכלכלה".
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדריי קוטפוב".
↑  Президиум Генерального совета партии «Единая Россия»
↑  "В Совфеде предлагают сократить новогодние каникулы в 2021 году из-за пандемии". ТАСС. נבדק ב-2020-06-16.
דאסו מיסטר IV

מטוס מיסטר בקיבוץ חולתה
דאסו מיסטר IV הוא מטוס קרב סילוני צרפתי משנות ה-50 של המאה ה-20, שיוצר על ידי חברת דאסו. המטוס היה חמוש בזוג תותחים מסוג דאפה 30 מ"מ וצויד במנועי ורדון. המטוס שקל 9.8 טון עם מהירות מרבית של 1,120 קמ"ש וטווח טיסה של 1,300 ק"מ.
המטוס הראשון בסדרת מטוסי דאסו מיסטר לא היה אלא מטוס אוראגן עם כנפיים משוכות לאחור בזווית של 30 מעלות. אבטיפוס של המיסטר הוטס לראשונה בפברואר 1951 ובשנתיים שלאחר מכן הוטסו עוד 8 אבות טיפוס, עד שהוחלט להכניסו לייצור.
באפריל 1953 החליט חיל האוויר הצרפתי לרכוש 156 מטוסי מיסטר IVA.
המיסטר בחיל האוויר הישראלי

בשנת 1955 רכשה מצרים מטוסי סילון חדישים מצ'כוסלובקיה בעסקת נשק גדולה ובכך הופר מאזן הכוח האווירי בין ישראל ומצרים כאשר לחיל האוויר המצרי 200 מטוסי סילון ולחיל האוויר הישראלי 50 בלבד. החשש הישראלי גבר לנוכח יתרון האיכות של המטוסים שנרכשו מדגם מיג 15 ו-מיג 17 שהיו עדיפים על האוראגן והגלוסטר מטאור.
בניסיון להעמיד מענה ראוי לרכש החדש ביקשה ישראל מצרפת לרכוש מטוסי סילון חדישים מדגם מיסטר IVA. צרפת התנגדה למכירת מטוסים אלה והציעה במקומם מכירת מטוסי מיסטר II, הנחותים יותר. במרץ 1956 בעקבות התקדמות ביחסי ישראל–צרפת, הסכימה לבסוף צרפת למכור לישראל 12 מטוסי מיסטר IVA בשל אינטרסים צרפתיים במזרח התיכון ורצון שלהם לחזק את ישראל. מטוסים אלה נחתו בישראל ב 11 באפריל לאחר חניית ביניים לתדלוק באיטליה. באותה השנה נחתמו עסקות נוספות לרכישת מטוסי מיסטר ובסך הכל סופקו באותה השנה 61 מטוסי מיסטר. מטוס המיסטר האחרון היה מותאם לצילום והגיע ארצה, מוטס על ידי דני שפירא, סמוך מאוד לפתיחת מבצע קדש.
מטוסי המיסטר של חיל האוויר הישראלי לקחו חלק משמעותי במבצע קדש שהתרחש ב-1956 כמטוסי יירוט. ב-30 באוקטובר נשלחו מיסטרים לחפות על הכח הקרקעי במיתלה וכנגדו הוזנקו כ-20 מטוסי קרב מצריים. בקרב הופל מטוס מיג אחד ואחרים נפגעו אך לא נפלו. למחרת, ב-31 באוקטובר, זוג מטוסי מיסטר נתקלו ברביעיית מטוסי ומפייר מצריים והפילו את כולם בקרב אוויר. ב-2 בנובמבר נשלחו מיסטרים למשימות תקיפה. אחד המטוסים שהוטס על ידי בני פלד נפגע באש נ"מ והוא נטש בעזרת כסא מפלט בדרום סיני בסמוך לשארם א-שייח' הסתתר במדבר ולאחר מכן חולץ בשלום על ידי טייס פייפר. הייתה זו הנטישה הראשונה בעזרת כיסא מפלט בחיל האוויר. ב-3 בנובמבר נשלחו שתי רביעיות למשימת סיוע באזור שארם א-שייח, המטוסים הטביעו ספינה מצרית קטנה ותקפו בטעות את אניית המלחמה הבריטית "קריין".
במלחמת ששת הימים תקפו המיסטרים בכל הגזרות מגוון רב של מטרות, החל מתקיפת בסיסי חיל האוויר של מצרים, ירדן, סוריה ועיראק (מבצע מוקד) ועד לתקיפת כוחות שריון על הקרקע ומטרות נוספות במשך המלחמה.
רוב מטוסי המיסטר הוצאו משימוש בפברואר 1971. חלקם המשיכו לשרת עוד מספר שנים בודדות בתפקידים שונים עד שהוחלפו באופן סופי במטוסי סופר מיסטר וסקייהוק.
הערות שוליים

↑  יצחק בר-און, לידתה ונפילתה של ידידות: יחסי צרפת-ישראל 1956-1967, בתוך: מדינה ממשל ויחסים בינלאומיים 35, סתיו-חורף תשנ"ב, עמ' 74
↑  עזר ויצמן, לך שמים לך ארץ, הוצאת מעריב, תל אביב 1975, עמ' 143-137
| מטוסי דאסו |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב ו-הפצצה | MD 315 פלמאנט • MD 450 אורגאן • דאסו מיסטר • דאסו מיסטר IV • דאסו אטנדר • סופר אטנדר • מיראז' 3 • מיראז' 4 • מיראז' 5 • מיראז' F1 • יגואר • מיראז' 2000 • ראפאל |  |
| מטוסי אימון | אלפא ג'ט |  |
| מטוסי נוסעים | מרקיור |  |
| מטוסי מנהלים | דאסו פאלקון |  |
| מטוסי ניסוי | בלזק V • מיראז' 3V • מיראז' G • מיראז' 4000 |  |
אנדריי קומאץ

אנדריי קומאץ (בסלובנית: Andrej Komac; נולד ב-4 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

קומאץ החל את הקריירה ככדורגלן בקבוצה המקומית גוריצה שבעיר מגוריו נובה גוריצה. לאחר שנה עבר ל-NK פרימורה. בעונת 2001/2002 שיחק באולימפיה ליובליאנה, ולאחר מכן חזר לשנתיים לפרימורה. ב-2004 חזר לקבוצת נעוריו גורציה, שם שיחק עד 2005 וזכה בשתי אליפויות. בהמשך עבר קומאץ לפורטוגל ושיחק למשך שנה בקבוצת מאריטימו, אך חזר ב-2006 לזמן קצר לגוריצה. לאחר מכן שיחק שלוש שנים בקבוצת יורגודן השוודית.
באוגוסט 2009 הגיע קומאץ לישראל וחתם במכבי תל אביב לעונה אחת. בתום אותה עונה חתם בקבוצת רוך חוז'וב הפולנית. בשנת 2012 חזר לגוריצה, ולאחר תקופה קצרה עבר לשחק בליגות הנמוכות באיטליה, תחילה בטרוויזו ולאחר מכן במנזנסה.
בנבחרת סלובניה ערך קומאץ 43 הופעות והיה חלק מהסגל שלה למונדיאל 2010. לאחר המונדיאל פרש מהנבחרת.
אורלי לוי-אבקסיס

אורלי לוי-אבקסיס (נולדה ב-11 בנובמבר 1973) היא פוליטיקאית ישראלית שכיהנה בעבר כחברת כנסת מטעם הליכוד וכן מטעם מפלגת גשר וישראל ביתנו. כיהנה בעבר גם כשרה לחיזוק וקידום קהילתי.
ביוגרפיה

נולדה בשם אורלי לוי בבית שאן שם גדלה, ולמדה בתיכון מקיף כללי אורט בעיר. היא בתם התשיעית מתוך 12 ילדים, של רחל (רשל) ושל חבר הכנסת וסגן ראש הממשלה לשעבר דוד לוי. אחיה השני הוא ז'קי לוי, שכיהן כראש עיריית בית שאן וכחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד.
את שירותה בצה"ל עשתה לוי-אבקסיס בחיל האוויר. לאחר שירותה הצבאי בשנת 1993, החלה לעסוק בדוגמנות, כשהשתתפה בפרסומת לחטיף השוקולד "מקופלת". בהמשך הייתה דוגמנית הבית של מעצב השיער שוקי זיקרי ושל המאפר ירין שחף.
לוי-אבקסיס בעלת תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
בראשית המאה ה-21 החלה להנחות תוכניות טלוויזיה, ובהן "בלה בלה" בערוץ 33 ו"החיים בסטייל" בערוץ 1. בשנת 2008 הנחתה את תוכנית הבוקר של ערוץ 10 "על הבוקר", כחלק מפאנל הכולל גם את גד שמרון, אפרת רייטן ודן מנו.
ביוגרפיה > מפלגת ישראל ביתנו

בשנת 2009 נבחרה לוי-אבקסיס לראשונה לחברת הכנסת. היא ניהלה מגעים על אפשרות להצטרף לחיים הפוליטיים עם אישים מצדה השמאלי של המפה הפוליטית, כבנימין בן-אליעזר ממפלגת העבודה ויוסי שריד ממרצ, אך לימים הכחישה כי התכוונה להתמודד בבחירות במסגרת מרצ. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצע לה להצטרף למפלגת "ישראל ביתנו". היא נענתה להצעה, הוצבה במקום השישי ברשימה לכנסת ה-18, ונכנסה לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-15 מנדטים.
ביוגרפיה > מפלגת ישראל ביתנו > הכנסת ה-18

עם היבחרה לכנסת החלה לשמש כחברה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולעמוד בראש השדולה לטיפול בילדים ובבני נוער בסיכון. כמו כן שימשה כחברה בוועדה המשותפת לנושאי סביבה ובריאות וכסגנית יושב ראש הכנסת. מיוני 2012 לוי-אבקסיס כיהנה גם כיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד של הכנסת. במסגרת תפקידים אלה יזמה בכנסת ה-18 הצעות חוק רבות שאושרו והפכו לחוקים. בהן תיקון בעניין הרחבת תחולת המוסדות לחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, תיקון לחוק בתי המשפט שאוסר פרסום שמות קטינים בהליכים אזרחיים, תיקון להצעת חוק עבודת נשים שעניינו הארכת חופשת הלידה בגין אשפוז ילדים וחוק שמבקש תיקון של פקודת הרופאים בסימון ייעוד תרופה על אריזה.
כמו כן יזמה בכנסת זו הצעת חוק להפיכת מוקד סיוע טלפוני לנפגעות תקיפה מינית כמוקד חירום טלפוני חינמי בדומה לקווי חירום כמשטרה ומכבי אש, שעברה אף היא בקריאה שלישית. עיקרה של הצעת חוק זו הוא מתן אפשרות להתקשר למוקדים אלה כאשר מספרם יהיה חסוי ולא יופיע בדף פירוט השיחות של הלקוח, וכן שהמימון יוכר כתרומה לצורכי מס, עבור חברות הסלולר שקיבלו על עצמן את מימון השיחות. על פועלה בכנסת ה-18 זכתה לוי-אבקסיס באות הפרלמנטר המצטיין של הכנסת לשנת 2013 מטעם המכון הישראלי לדמוקרטיה, יחד עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ ממפלגת מרצ.
בשנת 2012 ספגה משפחתה ביקורת כשלוי זכתה, כמו גם ארבעה מאחיה ושניים מאחייניה, בהגרלת קרקעות זולות בבית שאן, שניהלה העירייה בראשות אחיה, עבור מינהל מקרקעי ישראל.
ביוגרפיה > מפלגת ישראל ביתנו > הכנסת ה-19

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, עם איחודן של מפלגות הליכוד וישראל ביתנו, שובצה לוי-אבקסיס במקום ה-16 ברשימה המשותפת הליכוד - ישראל ביתנו ונכנסה לכנסת בשנית לאחר שהרשימה זכתה ב-31 מנדטים. בכנסת זו המשיכה לוי-אבקסיס לכהן כיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, וכן שימשה כחברה בוועדה לקידום מעמד האישה ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
במהלך תקופת כהונתה זו יזמה לוי-אבקסיס את הקמת השדולה לעסקים קטנים ובינוניים בכנסת. היא משמשת יושבת ראש משותפת של שדולת השוכרים אותה הקימה יחד עם חברי הכנסת חיליק בר וסתיו שפיר מהעבודה. בנוסף, יזמה יחד עם דב חנין, עפר שלח וקבוצת חברי הכנסת מצטרפים תיקון לחוק זכויות התלמיד האוסר על אפליה מטעמים של זהות או נטייה מגדרית במערכת החינוך שעבר אף הוא בקריאה שלישית ושימשה כחברה בשדולה למען קידום הנוער בפריפריה. בכנסת זו ניהלה גם מאבק מתוקשר לקידום הצעת חוק לשילוב דיור ציבורי במתחמי בנייה.