stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספליט (סרט)
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס מק'אבוי | קווין וונדל קראם | האנטגוניסט גיבור הראשי של הסרט. גבר בעל 23 זהויות שונות שסבל מהתעללות בילדות. |
| אניה טיילור-ג'וי | קייסי קוק | נערה הנחטפת על ידי דניס (אחת מזהויותיו של קווין) |
| בטי באקלי | ד"ר קרן פלטשר | פסיכיאטרית המטפלת בקווין |
| היילי לו ריצ'רדסון | קלייר בנואה | חברתה לכיתה של קייסי, נחטפת איתה ונטרפת על ידי "החיה" |
| ג'סיקה סולה | מרסיה | חברתה לכיתה של קייסי, נחטפת איתה ונטרפת על ידי "החיה" |
| בראד ויליאם הנקה | ג'ון | דודה של קייסי |
| סבסטיאן ארסילוס | מר קוק | אביה של קייסי |
| ניל האף | מר בנואה | אביה של קלייר |
| קים דירקטור | האנה |  |
| לין רנה |  | מנחה אקדמית |
| מ. נייט שאמלאן | ג'יי | מאבטח בבית הדירות בו מתגוררת ד"ר פלטשר |
| ברוס ויליס | דייוויד דאן | דמות שהופיעה לראשונה בסרט "בלתי שביר" |
הפקה

שאמלאן הגה את הרעיון לסרט מספר שנים לפני שהוא כתב את התסריט. הוא הסביר: "במקרה הזה כתבתי את הדמות לפני זמן מה, כתבתי כמה סצנות, אפילו כתבתי את הדיאלוג, וזה באמת יוצא דופן עבורי. זה ישב שם במשך זמן רב, ובאמת שאין לי סיבה ברורה מדוע לא התקדמתי עם זה מוקדם יותר. אבל [עכשיו] הייתה הרגשה שזה הזמן המושלם לעשות זאת, עם הסוג של הסרטים שאני עושה עכשיו ועם האווירה שאני מתעניין בה - [שילוב של] הומור ומתח". ב-2 באוקטובר 2015, ג'יימס מק'אבוי לוהק לסרט לתפקיד הראשי, והחליף את חואקין פיניקס. ב-12 באוקטובר 2015, אניה טיילור-ג'וי, בטי באקלי, ג'סיקה סולה והיילי לו ריצ'רדסון נוספו לצוות השחקנים באופן רשמי. ב-27 באוקטובר 2015, סרטי יוניברסל הצטרפו לפרויקט כחברת ההפצה, וקבעו את שם הסרט - "Split" ("ספליט", פיצול). הדמות של קווין הופיעה כבר באחת הטיוטות הראשונות של התסריט לסרט "בלתי שביר", אך הדמות בסופו של דבר הושמטה, בשל בעיות של "איזון" באותה התקופה, על פי שאמלאן. עם זאת, התסריט עבור "ספליט" כולל מספר סצנות שנכתבו בעבר סביב קווין עבור "בלתי שביר". הסרט "ספליט" מסתיים עם הופעתו של ברוס ויליס בדמותו של דייוויד דאן - הדמות אותה גילם ויליס בסרט "בלתי שביר". דאן מעיר הערה המתייחסת לסרט "בלתי שביר", ובכך ממצב את עלילת הסרט "ספליט" באותו יקום נרטיבי. שאמלאן היה מאוד חשאי בנוגע למעורבותו של ויליס ב"ספליט", ואף הסיר את סצנת הסיום מתוך הסרט (הסצנה היחידה בה ויליס מופיע), כאשר הסרט הוקרן בפני קהל מבחן. שאמלאן הצהיר שהוא רוצה לעשות בעתיד סרט, אשר ישלב בין "בלתי שביר" לבין "ספליט".
הפצה

הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים "Fantastic Fest" שבאוסטין, טקסס, ב-26 בספטמבר 2016. כמו כן, הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים של מכון הסרטים האמריקאי בלוס אנג'לס, ב-15 בנובמבר 2016. הסרט הוקרן לראשונה בהפצה מסחרית בבתי-קולנוע ב-20 בינואר 2017, בארצות הברית, הממלכה המאוחדת וקנדה.
הפצה > הכנסות

נכון ל-12 בפברואר 2017, הסרט גרף 112.3 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-57.1 מיליון דולר בשאר העולם, ובכך סך הכנסותיו העולמי עומד על 169.4 מיליון דולר, לעומת תקציב הפקה שעמד על 9 מיליון דולר בלבד.
בצפון אמריקה, הסרט עלה לאקרנים במקביל ל-"XXX: הילוך גבוה", "תחייתו של גאווין סטון", "המייסד" ו-"נשות המאה ה-20", ותחזית ההכנסות שלו במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו עמדה על סך 20–25 מיליון דולר מ-3,038 בתי קולנוע. בפועל, הסרט הכניס 2 מיליון דולר מהקרנות מוקדמות בליל חמישי ב-2,295 בתי קולנוע, פי 2 מסרטו הקודם של שאמלאן "הביקור", שיצא בשנת 2015. ביום הראשון להקרנתו, "ספליט" הרוויח 14.6 מיליון דולר, שהעלו את תחזית ההכנסות שלו לכל סוף השבוע ל-30–37 מיליון דולר. בסופו של דבר, הסרט הכניס, במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו, סך של 40.2 מיליון דולר; בכך הפך הסרט לרווחי ביותר בקופות הכרטיסים באותו סוף השבוע, והסרט הרווחי ביותר (בסוף השבוע הראשון להקרנתו) של מקאבוי (למעט סרטי "אקס-מן"). בסוף השבוע השני שלו הסרט הכניס 26.3 מיליון דולר - ושוב פעם היה לסרט הרווחי ביותר באותו סוף-שבוע. כך גם היה בשבוע השלישי להקרנתו, עם הכנסות של 14.6 מיליון דולר, ובכך הפך הסרט לסרטו הראשון של שאמלאן שמסיים במקום הראשון בקופות הכרטיסים במשך שלושה שבועות רצופים, מאז "החוש השישי" משנת 1999.
הפצה > ביקורות

הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מן המבקרים, כאשר הופעתו של מקאבוי זכתה לשבחים רבים. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 74%, בהתבסס על 195 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.4 / 10. על פי דעת הקונצנזוס, הסרט "מאפשר לג'יימס מק'אבוי להפגין את כישוריו הדרמטיים הרבים ומסמן את חזרתו המהדהדת של מ. נייט שאמלאן לז'אנר סרטי המותחן". האתר Metacritic מדווח ציון ממוצע של 62 מתוך 100, המבוסס על 47 מבקרים, שפרסמו "ביקורות חיוביות בדרך כלל". על פי סקר גולשים של אתר האינטרנט CinemaScore, הסרט קיבל ציון ממוצע של +B (בסולם של +A עד F).
ג'ורדן הופמן (הגרדיאן) העניק לסרט ארבעה כוכבים מתוך חמישה, וקובע כי סרט זה הוא "יצירת מופת של תערובת בין היצ'קוק, אימה וטיפול." כותב נוסף של הגרדיאן, סטיב רוז, שיבח את תפקידו של מקאבוי, וכתב כי "הוא עושה עבודה טובה ועשויה ללא חת של מכירת זהותה המגוונת של הדמות שלו". הוא שיבח את יכולתו להחליף דמויות בסצנה שלקראת סוף הסרט, והעיר: "זה קצת כמו ה-T-1000 בסוף הסרט 'שליחות קטלנית 2: יום הדין'. אבל אין כאן כל אפקטים מיוחדים, אלא רק משחק".
הפצה > מחלוקת ציבורית

הסרט עורר מחלוקת ציבורית עקב טענות לנקיטת סטיגמה שלילית, לכאורה, כלפי הלוקים בהפרעות נפשיות.‏ SANE, ארגון צדקה אוסטרלי למען בריאות הנפש, הצהיר: "סרטים כאלו מחזקים את התחושה הסטריאוטיפית השגויה כי אנשים החיים עם מחלות נפש מורכבות הם מסוכנים ואלימים מטבעם". העמותה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה פרסמה הצהרה המפריכה את הסטריאוטיפ, על פיו חולים בעלי הפרעת זהות דיסוציאטיבית הם מסוכנים, והמותחת ביקורת על האופן שבו הסרט נעשה "על חשבון אוכלוסייה פגיעה הנאבקת למען הכרה וקבלת הטיפול האפקטיבי לו היא ראויה". מספר אנשים עם הפרעת זהות דיסוציאטיבית יצאו נגד הסרט (ושיווקו) בשל הייצוג של פיצול אישיות כמפחיד או אלים, לרבות שליחת מכתב גלוי לבמאי הסרט.
סרט המשך

שאמלאן הביע תקווה כי יהיה סרט המשך נוסף בסדרה (אחרי "בלתי שביר" ו"ספליט"), ואמר: "אני מקווה [שיהיה סרט שלישי]. התשובה היא כן ... אני הולך להתחיל לכתוב. [יש לי] מתווה ממש ברור, שהוא מורכב למדי. אבל עכשיו הסטנדרטים שלי למסגרת העלילה גבוהים יותר ... אני כמעט שם, אבל אני עדיין לא שם".
שמן בישול

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  שמן, רכיב קולינרי, edible fats and oils 
 
מימין לשמאל: בקבוק שמן זית, תרסיס שמן קנולה ובקבוק שמן סויה
שמן בישול הוא שומן נוזלי ממקור צמחי, מן החי או מחומר סינתטי, המשמש לטיגון, אפייה ובישול. שמן בישול משמש גם להכנת מזון וחומרי טעם וריח שאינם כרוכים בחום, כגון רטבים לסלט וממרחים, ובמובן זה אולי יותר נכון לכנות אותו שמן מאכל.
שמן בישול הוא בדרך כלל נוזלי, אם כי חלק מהשמנים המכילים שומן רווי, כגון שמן קוקוס, שמן דקלים ושמן זרעי דקלים הם מוצקים בטמפרטורת החדר.
סוגים של שמן בישול כוללים: שמן זית, שמן אבוקדו, שמן דקלים, שמן סויה, שמן קנולה, שמן זרעי דלעת, שמן תירס, שמן חמניות, שמן חריע, שמן בוטנים, שמן זרעי ענבים, שמן שומשום, שמן ארגן, שמן אורז ושמנים צמחיים אחרים.
שמן יכול להיות מתובל במוצרי מזון ארומטיים כגון עשבי תיבול, פלפל חריף או שום.
תרסיס שמן

תרסיס שמן הוא מכל תרסיס של שמן בישול צמחי, שנועד לאפשר חיסכון בקלוריות בהכנת מאכלים הדורשים טיגון או בישול עם שמן. השמן ארוז במכל לחץ בתוספת חומר דחף. בעת לחיצה על פיית המכל ניתזת כמות קטנה של שמן, שניתן לרססה בשכבה דקה ואחידה על מחבת או סיר.
תרסיס שמן מכיל אותה כמות קלוריות כמו כל שמן, אך בניגוד לשמן הנמזג ישירות מבקבוק - כמות השמן המרוססת בלחיצה אחת קטנה מזו שתימזג מהבקבוק, ואף מכמות שתימדד בכף או כפית.
תרסיס שמן יכול להוות תחליף לשמן, חמאה או מרגרינה בעת הכנת מאכלים כגון חביתה, בצל מטוגן, ירקות מוקפצים וכדומה. אין הוא מתאים לשימוש במתכונים הדורשים טיגון בשמן עמוק, כמו טוגנים. תרסיס שמן מתאים גם לשימון תבנית אפייה במתכוני עוגות ופשטידות הדורשים זאת.
קיימים בשוק תרסיסי שמן בטעמים שונים - זית, חמאה, עם מלח.
תל דור

ערך זה עוסק בעיר הפיניקית העתיקה דור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תל דור, תצלום אוויר, 1982
 מידות
 שטח:  70 דונם
 גובה מעל פני הים:  כ-10 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית  התרבות הפיניקית התרבות ההלניסטית
 תקופות:  ברונזה בייניימית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I תקופת הברזל II התקופה הפרסית התקופה ההלניסטית
 ננטש:  ימי הביניים המוקדמים
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°37′03″N 34°54′59″E﻿ / ﻿32.6174277°N 34.9163642°E﻿ / 32.6174277; 34.9163642
 he
 
תל דור (בערבית: חרבת אל בורג'  ע"ש המצודה ההרוסה בדרום מערב התל) הוא תל קדום המזוהה עם העיר המקראית דור (או דֹּאר).
האתר הארכאולוגי תל דור (חרבת אל בורג'), ממוקם על רכס כורכר בדרום חוף הכרמל, כ-30 ק"מ דרומית לחיפה וכ-12 ק"מ צפונית לקיסריה. שטח התל הוא כ-70 דונם. התל נמצא מצד צפון מערב לקיבוץ נחשולים. באזור התל ישנם שלושה מפרצים שהדרומי והארוך מביניהם תחום על ידי שלושה איים קטנים היוצרים מעין לגונה הנוחה לעגינת ספינות. נתון טבעי זה איפשר ליושבי העיר לבנות בה כשניים או שלושה נמלים ואולי אף מבדוק לספינות. דבר זה הפך את העיר דור לנמל ונקודת מסחר חשובה. הזיהוי של תל דור עם העיר העתיקה דור נסמך על מקורות יווניים ולטיניים (כגון אוזביוס) וכן על מפת פויטינגר הממקמים את העיר דור כ-12 ק"מ צפונית לקיסריה. חרבת אל בורג' הוא האתר היחידי הגדול מספיק להיות העיר דור.
תולדות המחקר הארכאולוגי בתל דור וסביבותיו

ראשיתו של המחקר הארכאולוגי בתל דור בחפירתו של ג'ון גרסטנג מטעם בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים. החפירה התמקדה ביצירת חתך עמוק בדרום התל ובחשיפת המקדשים הרומיים במערב התל. אין תיעוד רב של החפירה, דבר שהיה עדיין מקובל בשנות ה-20 של המאה הקודמת.
בפברואר 1952 חפר בתל דור יוסף ליבוביץ' מטעם אגף העתיקות והמוזיאונים. בחפירתו חשף ליבוביץ חלקים מתיאטרון העיר בצפון התל וכן מהכנסייה הביזנטית במזרח התל. החפירה העיקרית בכנסייה התקיימה בשנים 1979–1994 על ידי קלודין דופין מטעם אגף העתיקות והמוזיאונים ומאוחר יותר רשות העתיקות. כמו כן נערכו באתר מספר סקרים וחפירות תת-ימיות בנוגע לשרידי הנמלים בדור בעיקר על ידי אבנר רבן (ועל ידי רווה וקינגסלי), וכן סקר יבשתי נרחב במרחב התל שנערך על ידי יעקב עולמי.
החל משנת 1980 ועד היום מתקיימת בתל דור חפירה רחבת היקף על ידי משלחת המורכבת משיתוף פעולה של מוסדות אקדמיים וחוקרים עצמאים ובחסותה של "החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה". משנת 1980 ועד שנת 2000 עמד בראש 'משלחת חפירות דור' פרופ' אפרים שטרן מהאוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2003 ועד היום עומדים בראש משלחת "חפירות דור המחודשות" פרופ' איילת גלבוע מאוניברסיטת חיפה ופרופ' אילן שרון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נכון להיום נפתחו בחפירה שמונה שטחי חפירה עיקריים שבהם נחשפו שכבות היישוב מתקופת הברונזה המאוחרת ועד התקופה הרומית. תוצאות החפירה על שניים משטחי החפירה פורסמו בדו"ח חפירה מסכם, כמו כן פורסמו עד היום מאות מאמרים ומחקרים על ידי צוות החופרים בנושאים הקשורים לאתר וסביבותיו. כיום פרויקט חפירות תל דור הוא מהפרויקטים הגדולים והרציפים ביותר בדרום הלבנט.
הממצאים העשירים המעידים על אורח חייהם של תושבי דור הקדומה לאורך כל התקופות מרוכזים במוזיאון המזגגה, מפעל זכוכית לבקבוקי יין ששימש את יקבי זכרון יעקב והיה מבין מפעליו של אדמונד ג'יימס דה רוטשילד באזור. המזגגה גם משמשת כמשרד החפירה כל קיץ וכמקום עיבוד החומר על ידי המשלחת הארכאולוגית הפועלת במקום.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים

ראשית ההתיישבות בעיר העתיקה דור (דאֹר) התחילה ככל הנראה סביב תקופת הברונזה התיכונה ב'. בד בבד עם ההתעוררות העירונית בצפון ארץ-ישראל לאחר תקופת הברונזה הביניימית. טרם נחשפו בתל שרידים (ארכיטקטוניים) משמעותיים מתקופת הברונזה, הן התיכונה והן המאוחרת. ניכר אף כי בדרום התל, שנחפר בצורה יחסית אינטנסיבית, הושתתו המבנים מתקופת הברזל על קרקע בתולה או על סלע אם. בשטח G במרכז התל ישנן עדויות לפעילות של תעשיית מתכת מתקופת הברונזה המאוחרת. כמו כן מוזכרת העיר דור בכתובת של רעמסס השני המתוארכת למאה ה-13 לפנה"ס.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור בתקופת הברזל

בתקופת הברזל א' דור הייתה עיר גדולה בנויה היטב ומבוצרת. מתקופה זו נחשפו בדור מבני ציבור, ביצורים וכן מבני מגורים פרטיים בסגנון "בית חצר כנעני" המשמרים מסורות כנעניות מתקופות הברונזה המאוחרת. גם מכלול כלי החרס אשר נחשף בשכבות אלו משמר מסורות כנעניות, אך עם השפעה קיפרית ניכרת וכן נוכחות של כלי יבוא ממצרים (בעיקר קנקנים). שכבה זו חרבה בשריפה שעדויותיה ניכרות בכל שטחי החפירה. למרות השריפה, ניכר הן מבחינה ארכיטקטונית והן מבחינה קרמית כי לא היה שינוי משמעותי בהרכב האוכלוסייה בדור לפני ואחרי החורבן, מבנים רבים נבנו מחדש על קווי המתאר של המבנים שקדמו להם. מבחינה קרמית השינוי ממשיך להיות הדרגתי. השינוי המשמעותי לאחר החורבן הוא מפעלי הבנייה המונומנטליים אשר עקבותיהם ניכרים בעיקר בשטח D2. במאה ה-11 לפנה"ס מוזכרת דור ב"מגילת ון אמון" כעירם של הת'כר (או הסיקולו), כמו כן מוזכר בטקסט הנמל של דור וכן הקשרים של דור עם פיניקיה מחד ומצרים מאידך.
ראשית תקופת הברזל ב' בדור מוגדרת בעיקר לאור בחנים קרמיים ולא ארכיטקטוניים, כי כאמור העיר דור כבר הייתה בנויה בצורה מונומנטלית בברזל א'. חלק מהמבנים המונומנטליים בשטח D2 בדרום התל יצאו משימוש בצורה מכוונת, ומבנה אחר נבנה על גבם. בשטח D5 נבנה בית מגורים בסגנון "בית חצר פיניקי" שהמשיך את מסורות הברונזה המאוחרת בפיניקיה בכלל ובדור בברזל א' בפרט. לראשונה מאז תקופת הברונזה המאוחרת חזר הקשר המסחרי עם אתרים במרכז הים התיכון כגון אֶוּבויה ביוון וגם סרדיניה, אך עם זאת המסחר עם מצרים נמצא בדעיכה. לקראת סוף תקופת הברזל ב' עיקר השינוי הארכיטקטוני בדור ניכר בשטח B במזרח התל. נבנתה חומה חדשה עם מבנים הנסמכים עליה וכן שער מטיפוס "ארבעה תאים". מספר מבנים בשטחי חפירה אחרים יצאו משימוש במהלך המחצית השנייה של תקופת הברזל ב'. כמו כן ניכר שינוי במכלולים הקרמיים שנראים קרובים יותר למכלולים מפנים ארץ-ישראל בכלל ומהגליל הישראלי בפרט ופחות קרובים למכלולי הכלים מאזור מישור עכו וחוף הלבנון.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור בתקופת הברזל > מטמון הכסף של תל דור

מטמון הכסף של תל דור נמצא באתר תל דור כחלק מחפירה שנערכה בשנת 1995. המטמון נמצא בין שני מבנים ששימשו את הנמל הדרומי של העיר, והוא מתוארך למאה ה-11 המאוחרת או המאה ה-10 המוקדמת לפנה"ס. המטמון הוחבא בתוך כד חרס, והוטמן בחלל שנחפר בקרבת היסודות של אחד המבנים.
משקלו הכולל של הכסף במטמון לאחר ניקוי הוא כ-8.5 ק"ג. הכסף נמצא בתוך כד חרס, כאשר הוא מחולק לחתיכות לפי משקל. כל חלק נעטף בשקיק פשתן ונחתם בחותם חרס. מניתוח עולה כי נעשה שימוש בארבעה בדים שונים על מנת לעטוף את חתיכות הכסף. התבנית המוטבעת על כל חותמי החרס זהה, מה שמעיד על כך שכל הכסף במטמון היה שייך לאדם אחד. אמנם המטמון מתוארך לתקופת הברזל, אך התבנית המוטבעת על חותמי החרס אופיינית לחותמת מתקופת הברונזה. לכן ההערכה היא שהחותמת שהשתמשו בה במטמון זה הייתה בת כמה מאות שנים בעת השימוש. מטמון הכסף מחולק ל-17 חלקים שנשקלו לפני שנעטפו בשקיקי הפשתן. לאחר גילוי המטמון, אחד החלקים הופרד מהשאר (כל החלקים נדבקו אחד לשני עם הזמן) ונשקל במוזיאון ישראל. משקלו הוא 490.5 גרם. חלקי הכסף במטמון תל דור דומים אחד לשני במשקלם, אך לא זהים. לא ידוע לפי אילו יחידות משקל הם חולקו.
העיר דור בתקופה שאליה מתוארך המטמון הייתה עיר פיניקית, ולכן המטמון היה שייך ככל הנראה לסוחר פיניקי. כסף לא היה משאב טבעי זמין בגבולות התרבות הפיניקית, ולכן סביר להניח שהכסף ממטמון תל דור הגיע למקום כחלק ממסחר עם תרבות אחרת. באחד ממבני הנמל באתר תל דור נמצאו גם שרידים של סחורות מקפריסין ומיוון, מה שמאשר קיום של מסחר ימי באזור זה.
מטמון תל דור מתוארך לתקופה שלפני המצאת המטבע, והאופן שבו הוטמן מעיד על כך שכסף זה היה אמור לשמש כאמצעי תשלום. ישנם אתרים נוספים שבהם הוטמן כסף בצורה דומה – עטוף בשקיקי בד לפי משקל וחתום בחותמי חרס. העובדה שכסף נטמן כך במספר מקומות שונים מעידה על כך שהיה לו ערך מוסכם באזור הלבאנט. עם זאת, לא ידוע על סטנדרט מקובל ואחיד של שקילת כסף. נראה שכסף כאמצעי תשלום היה צריך להישקל ולעבור בדיקת איכות בכל עסקה, ולכן לא סביר שהטמנת כסף בשיטה זו תרמה להמצאת המטבע.
המטמון של תל דור הוטמן בצורה מתוכננת. כלומר – הרצפה שמעליו הונחה במטרה להחביא את המטמון. הדבר מעיד על כך שהכסף המוחבא לא שימש את בעליו למסחר יומיומי, כיוון שלא היה זמין באופן מידי. המשקל של הכסף והאופן שבו הוטמן, מצביעים על כך שכנראה היה שמור לשימוש בעסקאות גדולות מהרגיל.
מניתוח איזוטופי עולה כי הכסף ממטמון תל דור מגיע משני מקורות עיקריים: אנטוליה (טורקיה של ימינו) וסרדיניה. הדבר מעיד על מסחר בין פיניקיה לבין אזורים אלה.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > אזכורים במקרא

במקרא מוזכרת דור מספר פעמים. לראשונה בספר יהושע, פרק י"א, פסוק ב' מוזכרת "נפות דור" כאזור ששליטו השתתף בברית מלכי הצפון. בשנית מוזכר "מֶלֶךְ דּוֹר לְנָפַת דּוֹר" בספר יהושע, פרק י"ב, פסוק כ"ג ברשימת המלכים שהובסו על ידי יהושע בן נון. מההתייחסות החוזרת ל"נפת דור" משתמע שמלך דור שלט לא רק על העיר עצמה, אלא על כל המחוז, שהיו בו ערים נוספות. לפי הכתוב בהמשך ספר יהושע ובספר שופטים, העיר עצמה לא נכבשה, אלא רק הוטל עליה מס בתקופות בהן יד ישראל הייתה תקיפה: ”וְלֹא הוֹרִישׁ מְנֵשֶּה...וְאֶת יֹשְׁבֵי דּוֹר וְאֶת בְּנוֹתֶיהָ... וַיְהִי כִּי חָזַק יִשְׂרָאֵל, וַיָּשֶׂם אֶת הַכְּנַעֲנִי לָמַס – וְהוֹרֵישׁ לֹא הוֹרִישׁוֹ.” אי הימצאותם של ממצאים ארכאולוגיים בעלי אופי ישראלי-התנחלותי בדור וההמשכיות בחיי היישוב הפיניקי-כנעני מחזקים את הכתוב במקרא שהעיר לא נכבשה על ידי בני ישראל.
מאוחר יותר, בספר מלכים, מוזכרת דור כבירת אחת מנציבויות המס של שלמה, שעליה הופקד חתנו של שלמה, בן אבינדב. לפי הכתוב בספר מלכים א': ”וְלִשְׁלֹמֹה שְׁנֵים עָשָׂר נִצָּבִים עַל כָּל יִשְׂרָאֵל, וְכִלְכְּלוּ אֶת הַמֶּלֶךְ וְאֶת-בֵּיתוֹ, חֹדֶשׁ בַּשָּׁנָה יִהְיֶה עַל אחד (הָאֶחָד) לְכַלְכֵּל. וְאֵלֶּה שְׁמוֹתָם: בֶּן חוּר בְּהַר אֶפְרָיִם. .. בֶּן אֲבִינָדָב כָּל נָפַת דֹּאר – טָפַת בַּת שְׁלֹמֹה הָיְתָה לּוֹ לְאִשָּׁה".”.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור תחת שלטון אשור

מתקופת השלטון האשורי כמעט ולא נמצאו מבנים בדור, אלא בעיקר בורות גדולים. על גבי שער ארבעת התאים נבנה שער בן שני תאים בסגנון אשורי. בשנים האחרונות הולך ונחשף בדרום התל (בשטח D5) מבנה מונומנטלי המתוארך לתקופה האשורית.
מבחינה קרמית המכלול נראה יותר "ישראלי" ופחות "פיניקי", הייצור נראה בעל אופי יותר מקומי, אך עם זאת הקדרים מראים היכרות עם הרפרטואר וטכנולוגיית ייצור כלי החרס האשוריים, ואולי הם אף היו אשוריים. כמו כן נמצאו עדויות לתעשיית מטלורגיה (הן נחושת והן ברזל) נרחבת בדור, כחלק מהמערך הכלכלי-מנהלי באימפריה האשורית.
תאריך כיבוש דור על ידי האשורים איננו ברור. מקובל כי דור סופחה לממלכת אשור, עם כיבוש חוף השרון בשנת 732 לפנה"ס על ידי תגלת פלאסר השלישי מידי ממלכת ישראל. ישנה אי בהירות האם דור הפכה לבירת פחווה בעקבות הכיבוש האשורי או שמא היא רק שימשה כנקודת סחר חשובה במערך הסחר הפיניקי תחת השלטון האשורי. אך ברור כי דור הייתה עיר נמל חשובה במערך האשורי שנשלטה ישירות על ידי האשורים ולא על ידי ממלכה מקומית. דור מוזכרת באסטלה מלכותית של אסרחדון מלך אשור בשליש הראשון של המאה השביעית לפנה"ס, כעיר נמל מרכזית.
הממצאים האחרונים מתקופת הברזל מתוארכים סביב השנים 630-650 לפנה"ס. ניכר כי לאחר מכן ננטש האתר למשך 150 שנה. סיבת נטישת האתר אינה ברורה דיה בשלב זה. לאור תיארוך המבוסס על ממצא יבוא כלי החרס האטיים נראה כי העיר יושבה מחדש לאחר שנת 480 לפנה"ס.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור בתקופה הפרסית

העיר דֹאר נזכרה בספרות היוונית הקלאסית כבר בשנת 500 לפנה"ס לערך.
דור נוסדה ככל הנראה מחדש לאחר שנת 480 לפנה"ס. בראשית המאה החמישית לפנה"ס מוזכרת דור בכתובת אשמֻנעָזר כעיר אשר נמסרה לשליטת מלכי צידון מידי השלטון הפרסי המרכזי. המרחב של דור ויפו מכונה בכתובת אשמֻנעָזַר "ארצות הדגן האדירות אשר בשדה השרון".
מצב חסות מלכי צידון בדור נמשך גם בשנים אחר כך, מידע הנלמד מהחיבור הגאוגרפי המיוחס לסיקיליס מסוף המאה הרביעית לפנה"ס, שם מצוינת דור כ"עירם של הצידונים". במהלך התקופה הפרסית נקבע מתאר העיר דור ותוכנית הרחובות, שנשתמרו עד לתקופה הרומית. במהלך התקופה הפרסית גם שונה שמה של העיר מדור (דאר) לדורה (Δῶρα) או דורוס. בתקופה הפרסית התרחש בדור שינוי בשיטת הבנייה משימוש בלבנים מיובשות בשמש ואבני גוויל לבניית אבני גוויל משולבות באבני גזית (המכונה בניית אומנות גזית). בתל דור הוגדרו שני שלבי בנייה עיקריים מהתקופה הפרסית, הראשון מתוארך לסוף המאה החמישית לפנה"ס והשני למחצית השנייה של המאה הרביעית לפנה"ס, לתקופת המעבר בין התקופה הפרסית להלניסטית.
בשטחים A ,C ו-D2 נחשפו בתל דור מערך של מבננים (אינסולות) שחזיתם פנתה לרחוב, כשהרחובות הפרידו בין המבננים השונים. במהלך התקופה הפרסית לא הייתה דור מוקפת חומה במלוא מובן המילה, אם כי ישנה טענה שקירות הבתים החיצוניים שימשו כחומה. שער העיר בשטח B המשיך לשמש בתקופה הפרסית, אף על פי שרחבת השער ששימשה בתקופת הברזל בוטלה, הוצר השער עצמו לרוחב של כשלושה מטרים. פתח השער ואבן סף ממנו נחשפו בחפירה מתחת ומדרום למגדל ההלניסטי. בשאר שטחי החפירה נתגלו בעיקר בדלי קירות ומספר לא מבוטל של בורות מהתקופה הפרסית. כמו כן נחשפו בדור כ-20 קבורות כלב, חלקן מתוארכות למאה החמישית לפנה"ס, וחלקן מתוארכות למאה הרביעית לפנה"ס, לתקופת המעבר בין התקופה הפרסית המאוחרת להלניסטית הקדומה.
מבחינת הממצא הקרמי בתקופה הפרסית יש ייצוג רחב לכלי יבוא אטיים וכן לכלי יבוא מזרח יווניים. כמו כן נמצאו בדור מספר רב של צלמיות מהתקופה הפרסית. כללית, מכלול כלי החרס דומה מאוד לממצאים שנתגלו בחלקים אחרים של פיניקיה וקפריסין.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור בתקופה ההלניסטית

המעבר בדור בין התקופה הפרסית להלניסטית הוא בעיקרו היסטורי-כרונולוגי ואינו מסומן בשכבת הרס או הפרעה בחיים העירוניים בדור. בניגוד למספר אתרים אחרים בארץ ישראל ופיניקיה (כגון שומרון וצור) הכיבוש המקדוני לא אופיין בהרס, כנראה בגלל היותה של דור בת חסות צידונית. בתקופה ההלניסטית התרחבה העיר מערבה וניכר כי בתקופה זו הגיעה לשיא התפשטותה וקיבלה את צורתה עד לתקופה הרומית. שלבי הבנייה בתקופה ההלניסטית בדור מחולקים בצורה גסה לשני שלבים שונים, אם כי עיקר השוני ביניהם מתבטא בעיקר בשיפוץ והרמת רצפות ולא בשינוי פני העיר או בנייה מחודשת.
בראשית התקופה ההלניסטית נבנתה בדור מערכת ביצורים מרשימה בשטחים A ו-C הכוללת חומת סוגרים עם מגדלים, עשויה אבני גזית במילוי אבני גוויל, בבסיס החומה חלקלקה. המגדלים הם מרובעים (עם מסד לגרם מדרגות במרכז) במרחקים קצובים (50 מ'). בשטח B ישנו שער בעל כניסה ישירה לרחוב העיר עם רחבה מחוץ לשער. מסוף התקופה ההלניסטית נחשפו בשנים האחרונות מקדשי תאומים המעוטרים בקירות מכוירים וכן בית בד. בשטח D1 ישנו מבנה שכונה על ידי חופריו "הארמון הפרסי", אך תאריכו הלניסטי לאור מטבע של תלמי השני שנמצא תחת קיר שמבנה הארמון הפרסי נסמך עליו. מבנה הארמון עשוי משלושה חדרי אורך ועוד חדר רוחב אשר נסמכים על קיר מסיבי בנוי גזית שממשיך מזרחה, ניתן לשער כי למבנה הגדול היו מספר קומות שמהן השתמרה רק קומת המרתף. מסוף התקופה ההלניסטית נחשפו בשנים האחרונות בשטח D1 מקדשי תאומים המעוטרים בקירות מכויירים. בשטח D2 יש רחובות היוצרים צומת על אותו מערך רחובות שנוסד כבר בתקופה הפרסית, כמו כן נחשף בשטח D2 בית בד מהתקופה ההלניסטית. בשטח G במרכז התל ישנו מבנה מונומנטלי (קירות ללא תוכנית מוגדרת) שחודר לשכבות הפרסיות וניתן להקביל את תאריך בנייתו לראשית התקופה ההלניסטית לפי שטחים אחרים. בשטחים A ו-C ישנן חנויות ברחוב הסמוך לחומה יחד עם רחובות אורך ורוחב עם מבננים ערוכים בצורה הנדסית.
מבחינה פוליטית-שלטונית (בעיקר כפי שמשתקף במקורות ההיסטוריים) התאפיינה ראשית התקופה ההלניסטית בשקט יחסי תחת התלמיים. פוליביוס מתאר את המצור הכושל של אנטיוכוס השלישי מגאס על דור בשנת 219 לפנה"ס, בתיאורו עומד פוליביוס על כך שדור היא עיר מבוצרת היטב. בשנת 139/9 לפנה"ס צר על דור אנטיוכוס (VII) סידטס בשעה שטריפון מצא בה מקלט. מבחינת הממצא ישנו עושר רב של כלי יבוא ממזרח אגן הים התיכון. כן נמצאו ממצאים רבים בהקשר הצבאי בדור שמקורם במערכות המצור שהושמו על העיר במהלך התקופה ובהם אבני קלע, אבני בליסטרה, ראשי חיצים וחניתות ועוד. מבחינה מנהלית נחשפו בעיר משקולות תנית, וכן נמצאו בדור חותמות ייחודיות על ידיות בסגנון פיניקי-יווני. ממגוון הצלמיות ההלניסטיות שנמצאו בדור ניתן ללמוד על חיי הפולחן של תושבי דור.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור בתקופה החשמונאית

ככל הנראה נכבשה דור על ידי המלך החשמונאי ינאי אלכסנדר בראשית המאה הראשונה לפנה"ס מידי זואילוס שהיה טירן שהשתלט על דור ומגדל סטרטון. אם כי בניגוד לאתרים אחרים, בעיקר בגליל ובאדומיאה לא ניכר בדור שינוי בתרבות החומרית מהגמוניה פיניקית להגמוניה יהודאית.
תולדות העיר לאור החפירות הארכאולוגיות והמקורות הכתובים > דור מהתקופה הביזנטית ועד לעת החדשה

בראשית המאה הרביעית מוזכרת דור כעיר נטושה באונומסטיקון של אוזביוס, ואינה נזכרת בכתבי הנוסע מבורדו. מכתבי אבות הכנסייה ידוע כי בין המאה הרביעית לשישית היה בדור בישוף, וכן מוכרת הכנסייה שנבנתה למרגלות התל. מהמאה השישית ועד לכיבושים הצלבניים אין אזכור של דור אצל הגאוגרפים הערביים.
בימי הביניים נבנתה בדור מצודה שנתנה לאתר את שמו הערבי (חיר' אל בורג', חורבת המצודה). הקונצנזוס במחקר הוא שמדובר במבצר צלבני בשם מרל (Merle- ציפור השחרור), שנבנה כחלק מביצורי הצלבנים על חוף הים התיכון דרומית לעכו בין עתלית לקיסריה. העדרם של כלים בני המאה ה-12, וכן הימצאותו של מטמון חרסים שתאריכו הוא לאחר אמצע המאה ה-13 מתחת לסוללת המצודה מעמידים את הזיהוי של המצודה עם מרל הצלבנית בספק. אולי יש לתארכה לימי הסולטאן הממלוכי ביברס ולזהות את מרל עם אתר אחר דרום מזרחית לדור בשם חירבת מזרעה- חורבת טפת. מה גם שגאוגרפים ערבים בני המאות 9–12 אינם מזכירים את דור.
במהלך המאה ה-13 ננטש המבצר, ובתקופה העות'מאנית הוקם בסביבות התל הכפר טנטורה. על אדמות הכפר שנרכשו על ידי הברון רוטשילד הוקם בשנת 1892 מפעל לייצור בקבוקי זכוכית עבור היקבים באזור, בהנהלת מאיר דיזנגוף. המפעל נסגר לאחר מספר שנים ועמד נטוש עד לשנות ה-70 של המאה ה-20. ב-23.5.1948 חדל הכפר, על 1,500 תושביו, להתקיים בעקבות כיבושו על ידי כוחות צה"ל במסגרת מבצע נמל.
בשנת 1949 נבנו שני יישובים ישראלים על שטח הכפר ובסמוך לתל, מושב דור וקיבוץ נחשולים. בשנות השבעים של המאה העשרים שופץ מבנה בית החרושת הנטוש לזכוכית והוא משמש כמוזיאון לארכאולוגיה ימית ולעתיקות התל.
בשנת 2021 נפתח ה"גן לאומי תל דור" אשר כולל את התל בשטחו.