stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקינטוש
נתח שוק > בארצות הברית

מאז הצגת המקינטוש 128K בשנת 1984 התאמצה אפל לכבוש נתח משמעותי משוק המחשבים האישיים. בתחילה היה מגוון התוכנות למקינטוש מצומצם, והדבר הוביל למכירות מאכזבות בשנת 1985, כי הצרכנים הכירו בכך שתוכנות רבות יותר היו זמינות למחשבי IBM PC ותואמיהם. עד שנת 1985 נמכרו רק 500,000 מקים. ג'ובס העריך בתחילה כי ימכרו חמישה מיליונים תוך שנתיים; לבסוף חצו המכירות את רף שני המיליון בשנת 1988 ושלוש שנים מאוחר יותר הגיע מספר המחשבים שנמכרו לחמישה מיליונים. בשנת 1997 היו יותר מ-20 מיליון משתמשי מק. בסוף שנת 2003 היה הנתח של אפל בשוק המחשבים השולחניים 2.06% בארצות הברית, והוא צמח ל-2.88% ברבעון הרביעי של 2004. קשה להעריך את מספר מחשבי המקינטוש המותקנים באמת. ההערכות נעות בין 3% להערכה אופטימית מאוד של 16%. ברבעון השני של שנת 2023, מעל 13% ממכירות המחשבים האישיים בארצות הברית היו מתוצרת אפל.
נתח שוק > בישראל

עד צאת מכשיר האייפון, במדינת ישראל זכה המקינטוש לנתח שוק קטן יחסית, וחלק גדול מהציבור הישראלי כלל לא היה מודע לקיומו. ניתן לייחס זאת לשתי סיבות עיקריות: הראשונה - הישראלים מעדיפים מחשבים זולים יותר, שכן מחשבי המקינטוש מיובאים מחו"ל במחירים גבוהים יחסית לשאר המחשבים בשוק ובמיוחד מול התואמים. והשנייה - העובדה שאפל לא השקיעה מאמץ להיכנס לשוק הישראלי, בניגוד למתחרותיה, ובהן IBM ומיקרוסופט, כך שהיצע התוכנות הישראליות במקינטוש היה דל.
תחום שבו זכה המקינטוש להצלחה רבה הוא ענפי הגרפיקה וההוצאה לאור, שבהם זכה המקינטוש לתוכנות משובחות (כגון Freehand), שרק בשלב מאוחר למדי הותאמו גם לעבודה על מחשבי IBM PC.
הדומיננטיות של אינטרנט אקספלורר בשוק הדפדפנים גרמה לכך שמפתחי אתרים רבים אינם טורחים על תאימות גם לדפדפנים הפועלים על מקינטוש, מגבלה הפוגעת אף היא בתפוצת המקינטוש בישראל. דפדפן כרום שהחליף את אינטרנט אקספלורר בשוק הדפדפנים שינה את התמונה, שכן הוא תואם מקינטוש. בנוסף, הפופולריות של מכשיר האייפון הפכה את דפדפן ספארי של חברת אפל לאחד הדפדפנים הגדולים בשוק.
נציגתה של אפל בישראל עד שנת 2007 הייתה חברת ידע. במהלך 2007, העבירה אפל את הייצוג לחברת iDigital.
יתרונות, חסרונות וביקורת

המקינטוש שונה במספר אופנים ממחשבים אישיים המריצים חלונות של מיקרוסופט. החומרה ומערכת ההפעלה מיוצרות שתיהן על ידי חברת אפל, להבדיל מחברת מיקרוסופט המספקת את מערכת ההפעלה לחברות כגון Dell, HP ו-IBM המוכרות לרוב מחשבים שמורכבים מרכיבי חומרה המיוצרים על ידי יצרנים רבים. התוצאה היא מספר דגמי מק מעטים יחסית בהשוואה למגוון העצום של מחשבים אישיים מבוססי "חלונות"; הדבר הפחית בצורה משמעותית בעיות תאימות בין התוכנה לחומרה ועזר להעלאת המוניטין של אפל כיצרנית מחשבים יציבים ואמינים. מערכת ההפעלה מבוססת היוניקס מבצעת כתקן משימות רבות-משתמשים. עם זאת, היותה של מערכת ההפעלה נדירה בשוק המחשבים האישיים העולמי גורמת לצמצום מגוון התוכנות המפותחות על ידי חברות תוכנה. למרות זאת קיימות ברוב התחומים תוכנות ראויות מסוג מיקרוסופט אופיס.
עיצוב מחשבי המקינטוש (חומרה ומערכת הפעלה) שם דגש על חוויית משתמש אחידה, הנדסת האנוש פורצת דרך ותגובתיות (responsiveness). משתמשי מק רבים טוענים שגישה זו מביאה לעקומת לימוד נוחה יותר ולסביבת עבודה יצרנית יותר.
לאפל יש היסטוריה ארוכה של המצאות חדשניות המתבטאות בעדכוני תוכנה משמעותיים. סביבת הקלאסיק מאפשרת הרצת תוכנות ישנות (מבוססות מערכת הפעלה 9) על מחשבים חדשים המריצים מערכת ההפעלה 10, לרוב בצורה טובה כאילו שהן רצות על המערכת הישנה, אמנם ללא היתרונות של תוכנות שמנצלות את יכולות מערכת הפעלה 10. בתחילת שנת 2006 עברה אפל לשימוש במעבדי אינטל במחשביה, והפסיקה לתמוך בסביבת קלאסיק. המעבר הצריך הידור מחדש של תוכנות ישנות והתאמתן לסביבה החדשה, כדי למצות את יכולתם של המעבדים החדשים, בתקופת הביניים יכולות תוכנות ישנות שלא עברו הידור מחדש לרוץ על מחשבים מהדור החדש בעזרת מעבד האמולציה "רוזטה".
ברוב ימי ההיסטוריה של המקינטוש, עד להופעת מחשבי ה-PCI Power Macs, הייתה ידועה חומרת המקינטוש לשמצה כארכיטקטורה סגורה. מתאמים והרחבות היו פיתוח פרטי של אפל, והדבר הצריך ציוד היקפי או כבלים מיוחדים, וארכיטקטורת החומרה הייתה קשורה מאוד למערכת ההפעלה Mac OS כך שהיה בלתי אפשרי להתקין מערכת הפעלה אחרת על מחשבי המק; המעקף האפשרי היחידי, שאף היה בשימוש על ידי אפל עצמה עבור מערכת ההפעלה A/UX, היה לטעון ראשית את Mac OS ואז להעביר את השליטה לתוכנה המשמשת לאתחול מערכות אחרות.
הסביבה הסגורה מהווה חלק חשוב בגורם נוסף - מחירו של מק גבוה הרבה יותר (פי שניים או שלושה) ממחיר מחשב אישי גנרי בעל חומרה מקבילה. תמחור זה הביא לתופעת ההקינטוש - מחשבי PC גנריים וזולים עליהם מותקנת מערכת ההפעלה של המק. למותר לציין שחברת אפל אינה מביטה על שימוש זה בעין יפה, גם אם מערכת ההפעלה נרכשה. בדומה לחברות תוכנה רבות, מדיניותה של אפל היא שהמשתמש מקבל תמורת כספו רישיון מוגבל לשימוש במערכת ההפעלה, רישיון שאינו כולל התקנה על חומרה שאינה ממותג אפל.
אפילו כיום מערכות הפעלה כגון לינוקס ו־NetBSD עושות שימוש דומה עבור תמיכה בחומרה ישנה על אף העובדה שמדובר בתוכנות שאינן של אפל. טכניקה זו אינה נחוצה עבור מחשבי מק מבוססי טכנולוגיית OpenFirmware, אולם זה היה בשימוש עבור רוב המערכות מבוססות Old World ROM עקב תקלות ביישום הקושחה. (טכניקה חלופית שהייתה בשימוש על ידי חברת Tenon עבור מערכת ההפעלה MacTen והיישום של Minix עבור המק, הייתה להריץ מערכת הפעלה חלופית כתהליך הרץ בתוך מערכת ההפעלה Mac OS.) מחשבי מק מודרניים מאותחלים ישירות מ-OpenFirmware או EFI, ואינם מוגבלים ל-Mac OS בלבד.
התדיינות משפטית

סביב המקינטוש היו לא מעט תביעות משפטיות במשך השנים. לרוב - עקב הפרת זכויות יוצרים של מראה המחשב וסימנים מסחריים שונים של אפל. אמנם רוב התביעות הסתיימו בניצחונה של אפל, אך היא הפסידה במספר תביעות חשובות שבהן תבעה את מיקרוסופט בנושא ממשק המשתמש של חלונות. אפל טענה שהוסכם בינה לבין מיקרוסופט על שימוש בממשק גרפי רק לגבי שתי הגרסאות הראשונות של חלונות. לטענתה, מיקרוסופט המשיכה להשתמש בהון הרוחני גם בגרסאות המאוחרות יותר שלא לפי תנאי החוזה שביניהן.
"שודדי עמק הסיליקון" (Pirates Of Silicon Valley), סרט משנת 1999 המבוסס על התביעה הזו, עוקב באדיקות אחר האירועים האמיתיים. זהו סרט עלילתי חצי הומוריסטי, המבוסס על אירועים אמיתיים, אודות האנשים שיצרו את העולם הטכנולוגי של ימינו, מאבקיהם בימי הקולג', ייסוד חברותיהם, והפעולות שעשו על מנת להקים את האימפריות הגלובליות אפל ומיקרוסופט. בסרט מככבים אנטוני מייקל הול כביל גייטס ונוח וילי כסטיב ג'ובס.
התדיינות משפטית > הקינטוש

ניתן גם להתקין את OS X על מחשבים שאינם מתוצרת אפל, ובכך להפוך אותם לתואמי מקינטוש לכל דבר. הליך זה עומד בניגוד למדיניותה של אפל כי OS X תפעל רק על מחשבים מתוצרתה (ולטענתה, מותאמים במיוחד עבורה).
הערות שוליים

↑  שמה של בתו של סטיב ג'ובס. ג'ובס לא הכיר באבהותו, והכחיש במשך שנים שהמחשב נקרא על שמה, אף על פי שלקראת סוף ימיו הוא הודה בפני אייזיקסון, שכתב את הביוגרפיה שלו, ש"ברור שהמחשב נקרא על שמה"
↑  Folklore.org: Macintosh Prototypes, www.folklore.org
↑  ה-PC של IBM תמך ב-640K (פי 5 מהמק), ואפילו אפל II תמך ב-1984 ביותר זיכרון מאשר המק. מתוך 128K, קצת יותר מ-30K הוקדשו לזיכרון הווידאו, מה שהשאיר קצת יותר מ-90K לתוכנה ולנתונים
↑  ניתן היה להרחיב את הזיכרון עד 512KB RAM, על ידי "ניתוח" שכלל הלחמת רכיבים נוספים על גבי הקיימים, ושינויים נוספים. הוראות מפורטות לביצוע הניתוח פורסמו בעיתונות המחשבים של הזמן, ונהוג להניח שמקור ההוראות בצוות הפיתוח, שלא היה מרוצה ממגבלת הזיכרון. ביצוע הניתוח גרם לשלילת האחריות על המחשב, אך משתמשים לא מעטים בחרו באפשרות הזו, משום שעם 128K בלבד, המחשב היה כמעט חסר תועלת. אחרי הצגת מק 512K בספטמבר 1984, אפל הציעה שדרוג ל-512K זיכרון, אך דרשה עבורו מחיר שהתקרב למחיר מחשב חדש
↑  קדמו לו, מלבד האלטו של זירוקס מ-1973, שמעולם לא הוצע באופן מסחרי, אף על פי שיוצרו ממנו יותר מ-1,000 מחשבים, גם ה"סטאר" של זירוקס (1981), תחנת עבודה של "אפולו" (1981), הליסה של אפל (1983), ותחנת עבודה של סאן מיקרוסיסטמס (1983)
↑  למיקרוסופט הייתה תוכנת מעבד תמלילים בשם Word, למערכת הפעלה DOS. למרות השם הזהה, אין כל קשר או דמיון בין וורד למק ובין וורד לדוס. כשמיקרוסופט פנתה להסב את וורד ל"חלונות" המעבד החדש היה מבוסס על המעבד של המק, לא זה של דוס
↑  חודשים ספורים לפני כן, בספטמבר 1985, הציגה אפל דיסק קשיח עבור מק 512K, בשם "דיסק 20" (אנ'). דיסק זה היה יקר (כ-$1500), בנפח 20MB בלבד, ואטי. זמן לא רב אחרי שהוצג מק פלוס, ירד דיסק 20 מרשימת המוצרים
↑  יובל מן, להתראות אינטל: המחשבים החדשים של אפל, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
↑  Apple's PC market share in the U.S. 2013-2023, Statista (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541035405171  BnF: cb11968218n (data)  LCCN: sh85079404  NKC: ph117822 
חלק מצוות הפיתוח של המקינטוש הראשון. התמונה, כפי שהוצגה על שער מגזין תחת הכותרת "מהפכה בעמק". מימין לשמאל: ג'רי מנוק, ביל אטקינסון, אנדי הרצפלד, ברל סמית', ג'ואנה הופמן, ג'ורג' קרואו.
אבטיפוס של ה"מקינטוש" של רסקין, מבוסס 6809
סמל מערכת ההפעלה macOS
MacBook Pro היא סדרת הניידים הראשונה של אפל שמבוססת על מעבדי אינטל. הסדרה משווקת מ-2006, ונכון ל-2020 נמצאת בדורה החמישי
מערכת ההפעלה מקינטוש (Mac OS) עם ממשק משתמש גרפי (Graphic User Interface- GUI) משנת 1984
מערכת 7 - השדרוג הגדול הראשון של מערכת ההפעלה הגרפית של המקינטוש
Mac OS X 10.4 "Tiger". אף על פי שהממשק עבר שינויים משמעותיים, מספר אלמנטים נשארו, למשל ה-Menu Bar בחלקו העליון של המסך. השדרוג הגדול השני
חיבורי FireWire,אשר פותחו על ידי אפל והיו נפוצים במחשבי המק לפני שחיבור USB הפך לתקן הקבוע במקינטושים מודרניים החל מה-iMac הראשון בשנת 1998 ועד היום.
Mac Pro, ממשיך הדרך של המקינטוש המקורי, דגם 2019
עמוד ראשון מעלון הפרסומת, "הצגת המקינטוש" 1984, שפורסם במגזין Newsweek
הלוגו של iDigital,נציגי אפל בארץ כיום
דוד בלוך (איש חינוך)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1951 (בן 74 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 
הרב דוד בלוך (נולד בשנת תשי"א, 1951) הוא איש חינוך חרדי בעל דעות פתוחות יחסית לציבור זה, לשעבר ראש מדרשית נעם בפרדס חנה, ממקימי הגדוד נצח יהודה ומנהל לשעבר בעמותת נצח יהודה. כיום ר"מ בבית מדרש דרך חיים.
ביוגרפיה

נולד במושב יסודות, בנם הבכור של מיכאל ויהודית בלוך. למד בישיבת פוניבז'. נישא לרחל-לאה סלומון. לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש, שם התקרב לרב גדליה נדל ומאז הוא משתייך לחוג תלמידיו. התגייס לצה"ל במסגרת הרבנות הצבאית ושירת במילואים כרב גדודי.
בין השנים 1983–1999 כיהן כר"מ במדרשית נעם. בשנים 1999–2005 היה ראש המדרשייה. לאחר מכן היה ר"מ בישיבת נהורא. בשנת 2013 הצטרף לצוות בית המדרש "דרך חיים", במסגרת תוכנית לישיבת הסדר טכנולוגית חרדית.
נמנה עם מייסדי הנח"ל החרדי, עם הרב יואל שוורץ והרב יצחק בר חיים. בשנת 2008 הוא ניהל עם הרב בר-חיים את העמותה האזרחית המלווה את היחידה הצבאית. הוא אחראי על גיוס חיילים חדשים לנח"ל החרדי ותמיכה במשרתים בו[דרוש מקור].
הרב בלוך כותב בלוג בשם "נטפי שפיות".
מתגורר בשיכון חזון איש בבני ברק, בסמוך לבית רבו הרב נדל. אחת מבנותיו נשואה לנכדו של הרב גדליה נדל.
דעותיו

הרב בלוך, המשתייך לציבור החרדי, מביע דעות עצמאיות שאינן מקובלות בזרם המרכזי של ציבור זה. הוא מפרסם את דעותיו באתרי האינטרנט החרדיים, בכתב העת ארץ אחרת ועוד.
הוא יוצא נגד האידיאליזציה שהתפתחה בציבור החרדי לאי שירות צבאי ולהימנעות מרכישת מקצוע ופרנסה מיגיע כפיים. לדעתו, הרבנים החרדים צריכים לעודד את היציאה לשוק העבודה, תוך יצירת מקומות עבודה בתוך החברה החרדית. הוא סבור כי מי שאין תורתו אומנותו חובתו לשרת בצבא, ודווקא ביחידה קרבית, משום ששירות כזה בונה את אישיותו של האדם. הוא סבור כי כל עוד אלו שאינם מתאימים ללימוד בכולל אינם מתגייסים יש להבין את הטענה בציבור החילוני כלפי החרדים שהסיבה לאי גיוסם איננה נובעת ממניעים של צורך בלימוד התורה.
לדעתו, שורש הרע בחברה החרדית הוא העוני, המהווה גורם מרכזי לדרדור רוחני, דתי ומוסרי. הוא סבור כי העוני גורם בעקיפין להתפשטות התופעה של ייחוס סגולות מאגיות לרבנים במקום הערצתם בשל מעשיהם הטובים ולמדנותם בתורה. בעבר הוא ראה את האידיאל בלמדנות התורנית וכיום השתנתה דעתו והוא סבור כי האידיאל הוא האיש המוסרי בעל המידות הטובות.
הרב בלוך מביע הערכה לאנשי הציונות הדתית מן הזרם החרד"לי. הוא מתחרט על כך שבתקופת פעילותו במדרשיית נעם השפיע על תלמידים לעבור ללמוד בישיבות חרדיות בניגוד לדעת הוריהם, שכן אז סבר שאלו הישיבות היחידות שמגדלים בהן בני תורה ברמה גבוהה, והתעלם מקיומן של הישיבות הציוניות. הוא יזם את צירופם של צעירים מן הזרם החרד"לי לגדוד הנח"ל החרדי כדי להעלות את הרמה הרוחנית והתורנית בגדוד. הוא מתנגד ליחסה השלילי של העיתונות החרדית כלפי חיילי הנח"ל החרדי ואומר כי יש להכיר להם טובה על שירותם. הוא יוצא נגד הרבנים והמחנכים החרדים שאינם מחנכים להכרת טובה לחיילי צה"ל ואינם מציינים את נפילתם של חללי צה"ל ביום הזיכרון.
הוא מתנגד להוגי הדעות והפובליציסטים החרדים שטיפחו את הגישה המונעת מלבקר או להרהר אחרי דרך התנהלותם של רבנים. הוא גם יוצא נגד פובליציסטים חרדים הנוקטים בקו הסברתי של התקפה על הציבור החילוני. הוא מבקר את ההשלכות של החינוך החרדי, כגון חוסר הכרת הטוב כלפי הציבור החילוני, התעלמות מן התכונות החיוביות של החילונים ואי הדגשת הערכיות שיש בהם. לדעתו מאמרי השמצה נגד הציבור החילוני יש בהם חילול השם ובמקום לקרב בין המחנות הם יוצרים בוז ומשטמה מצד הציבור החילוני כלפי החרדים. כמו כן הוא סבור כי לאור ההסתה נגד החילונים בעיתונות החרדית, יש להבין את ההסתה הנגדית של החילונים כלפי החרדים, ובשל הריחוק והניכור בין הציבור החילוני לציבור החרדי, יש להבין את הרתיעה הקיימת בציבור החילוני מפני חרדים.
הרב בלוך דוחה את הטענות שהמסגרת הצבאית היא כר נרחב לפריקת עול. לדעתו, המסגרת עצמה קדושה, והקשיים והבעיות אינם מצד הצבא אלא בשל מצבם הרוחני של החיילים החרדים המתגייסים כיום.
למרות הביקורת שיש לו כלפי החברה החרדית, לדעתו זו החברה שדרך החיים שלה, עם החומות הגבוהות שמגנות מכל השפעה מבחוץ, הצליחה להוכיח שיש ביטחון מרבי שגם הדורות הבאים ישמרו תורה ומצוות ברמה גבוהה. הוא יוצא להגנתו של הציבור החרדי הדורש לאפשר לו חיים תקינים על פי ההלכה. הוא מצדיק את מוסדות החינוך החרדיים שאינם מקבלים לשורותיהם ילדים ממשפחות המוגדרות כחרדיות-מודרניות[דרוש מקור]. כמו כן הוא תומך ב"קווי מהדרין" ורואה בהם שמירה על גדרי הצניעות ולא הדרת נשים.
הערות שוליים

↑  גוגל גרופס
↑  כדוגמה הוא מביא את הרב אלישיב כמודל ללמדן ואת חותנו הרב אריה לוין כדוגמה למודל השני, הנחשב בעיניו כיום כמודל הנעלה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012689166205171
אנדרה פייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1901 סצ'ני, הונגריה 
 פטירה:  22 ביולי 1971 (בגיל 69) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ארז'בט 
 תפקידים:  רופא עור, רופא 
 
אנדרה פייר (במקור וייס, בהונגרית: Fejér Endre;‏ סצ'ן, 19 בספטמבר 1901 – בודפשט, 22 ביולי 1971) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא עור, קנדידט (דוקטורט קטן .CSc) למדעי הרפואה (1952).
קורות חייו

אנדרה וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של נולד כילדם של ליפוט פייר (וייס) (1863–1944), מורה, ושל שרולטה וייס (1868–1933). אביו, בנוסף לעבודתו כמורה, חי חיי חברה פעילים: הוא היה חבר בחברה קדישא, חבר באגודת המורים היהודים הלאומית והשתתף כספרן בעבודת אגודת הקזינו סצ'ני ווגודת החקלאים. הוא פרסם גם מספר ספרים.
אנדרה המשיך את לימודיו באוניברסיטת ארז'בט בפץ', שם קיבל תואר ברפואה ב-1929. בין 1929 לבין 1931, הוא היה מתמחה בבית החולים סנט לאסלו בבודפשט. מ-1931 עד 1942, הוא עבד במחלקת מחלות עור ומחלות מין של בית החולים סנט אישטוואן כרופא מטפל לצד יוז'ף גוסמן. במהלך מלחמת העולם השנייה נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ולאחר מכן נפל בשבי (למרות יהדותו) של הצבא האדום. גם בתקופת שוביו עבד כרופא. כמה מבני משפחתו, כולל אביו ואחת מאחיותיו, ניספו בשואה. לאחר חזרתו הביתה חזר לבית החולים סנט אישטוואן. משנת 1946 הפך לרופא רגיל, ומשנת 1948 הפך למרצה בכיר. בשנת 1950 מונה למנהל מחלקת עור ילדים ומשנת 1966 לרופא ראשי ומנהל מחלקת העור המשולבת (ילדים ומבוגרים כאחד). ב-1952 קיבל את התואר "קנדידט" (דוקטורט) על מחקריו עד לאותה נקודה כמומחה למחלות פטרייתיות דרמטולוגיות, בנוסף לנושאים של מחלות עור פטרייתיות, עסק גם במחלות עור המבוססות על רגישות תעסוקתית ואחרת.
פייר הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה .
מחקריו ופרסומיו העיקריים

על אובדן הדור השלישי (עיתון הרופאים, 1933, 37)
זיהום משפחתי המוני של ילדים בקשר לגל המין לאחר מלחמת העולם השנייה (עיתון הרופאים, 1948, 19)
על שחפת של איברי המין החיצוניים (עיתון הרופאים, 1948, 45)
בעיות דרמטולוגיות של בריאות הציבור ההונגרי (עיתון הרופאים, 1948, 47)
הפרעת הזעת פטרייתית ואקזמה (שבועון רפואי, 1950, 13)
נתונים על הפתוגנזה של שחפת אינדורטיביה (באזין) והמשמעות הפתולוגית של שחפת איברי המין הנשית (שבועון רפואי, 1953, 3)
מחקרים על הפתולוגיה והטיפול בגרב הקשורה לאוזניים (מהדורה נפרדת, בודפשט, 1953)
מחלות פטרייתיות בכפות הרגליים, הידיים והציפורניים (מהדורה נפרדת, בודפשט, 1958)
המסקנות שלנו מהשימוש בתרופה Griseofulvin בטיפול בדרמטומיקוז (עם אלק פהר ודהדוויג טרק, שבועון רפואי, 1961, 21)
פרסים והוקרה

רופא דגול (1968)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Révai új lexikona VII. (Fej–Gak). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2001. ISBN 963-927-241-8 (הלקסיקון החדש של רוואי)
Zsadányi Oszkár (1968-07-15). "Nem belenyugodni! Ez az orvos legfőbb kötelessége — vallja dr. Fejér Endre kiváló orvos". 23 (14). {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a szécsényi polgári születési akv. 103/1901. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-06-13.
↑  "Elhunyt dr. Fejér Endre". Magyar Nemzet. 1971-07-28. p. 6. נבדק ב-2021-06-13.
↑  Budapest VII. kerületi állami halotti anyakönyv 1674/1971.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 126811962  ISNI: 0000 0000 1482 2946  VIAF: 67470751   WorldCat (עם VIAF): 67470751
יואל שוורץ

| --- | --- |

הרב יואל שוורץ
 לידה:  29 בספטמבר 1939 ט"ז בתשרי ה'ת"ש פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  8 בספטמבר 2022 (בגיל 82) י"ב באלול ה'תשפ"ב דנמרק, ממלכת דנמרק 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז'  ישיבת קול תורה  ישיבת מיר 
 תקופת הפעילות:  ? – 8 בספטמבר 2022 
 השתייכות:  יהדות חרדית
 
 פרסים והוקרה:  פרס מוסקוביץ' לציונות 
 
הרב יואל שוורץ (ט"ז בתשרי ה'ת"ש, 29 בספטמבר 1939 – י"ב באלול ה'תשפ"ב, 8 בספטמבר 2022) היה רב, איש חינוך חרדי ומחבר ספרים.
ביוגרפיה

נולד בארץ ישראל, בנם היחיד של אהרן (גבאי בית הכנסת זיכרון משה) ולאה (נפטרה 1985) שוורץ, ילידי הונגריה שהתיישבו בירושלים.
למד שנתיים בישיבת קול תורה, בפרט אצל הרב גדליה אייזמן, וארבע שנים בישיבת פוניבז', שם היה מתלמידיו של הרב יחזקאל לוינשטיין ואף כתב ספר אודותיו. לאחר מכן למד בישיבת מיר שם למד בחברותא עם הרב חיים שמואלביץ ואף קיבל ממנו סמיכה, והסכמה לספרו בן תורה וישיבה.
היה מקורב מאוד לרב שלמה זלמן אוירבך והיה מתיעץ איתו הרבה בהלכה. לאחר פטירתו היה מתייעץ רבות עם הרב יוסף שלום אלישיב.
מגיל 25 החל לכהן כמשגיח בישיבת איתרי. במשך השנים כיהן כר"מ ומשגיח בישיבות עזתה בנתיבות, אופקים, איתרי ודבר ירושלים.
היה מחלוצי בדיקות התולעים בירקות ושותף ביצירת הפתרון של ירקות ללא תולעים. בתחילת הדרך כאשר הרעיון היה בשלביו הראשוניים וכדי לקדמו, היה מוכר את התוצרת בחנות שבבעלותו 'סריגת יואל' הממוקמת עד היום ברחוב מאה שערים בואכה כיכר השבת בירושלים.
בשנת תשמ"ג הוציא ספר 'אור לעמים' על החשיבות והחובה ללמד את הגויים את שבע מצוות בני נח, שהם חייבים בהם. בספר הוא כתב ופרט את דיני השבע המצוות. לאחר כמה שנים הספר התגלגל לידי גוים שהתלהבו מהדבר ובאו לבקש מהרב שוורץ שילמד אותם את הדינים וההלכות. אותם בני נח תרגמו את הספר 'אור לעמים' למספר שפות: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, רוסית. ובהמשך אף תרגם ערבי את הספר לערבית, בית ספר ערבי ישראלי קנה ספרים לחלק לתלמידים וכעבור זמן קצר המהדורה כולה אזלה.
מתחילת שנות התשעים הוא ליווה את קהילת "בני נח" שבארצות הברית מייסודו של הארכאולוג ונדל ג'ונס. בשנת ה'תשס"ו הגיעה קבוצה של בני נח לירושלים וקיבלו עליהם לפני בית הדין לקיים את המצוות כמו שיורו להם הרבנים. לדעתו ראוי לכל בן נח לקבל את המצוות לפני בית דין, בכך יחשב חסיד אומות העולם וכעין גר תושב ויקבל שכר כמצווה ועושה.
בשל פעילותו זו הוזמן בשנת 2010 לכינוס בין-דתי שנערך באיראן. באותה שנה קיבל את פרס מוסקוביץ' לציונות.
הרב שוורץ היה אב בית דין בסנהדרין החדשה והוא ראה את תפקידה בעיקר כלפי לא-יהודים המבקשים לקבל על עצמם את שבע מצוות בני נח.
בסוף שנות התשעים היה מיוזמי הנח"ל החרדי עבור נוער חרדי שנפלט מעולם הישיבות, ועמד בראש העמותה המלווה אותו. בשל כך הוא עבר מסכת רדיפות מצד קנאים, ונאלץ לעקור מדירתו שבשכונת מאה שערים. ביולי 2013, בעקבות קידום החוק לגיוס בני ישיבות, פרש מתפקידו בנימוק שאינו רוצה ליטול חלק במלחמת תרבות; "ברגע שכופים זו מלחמה ובמלחמה צריך להתגונן".
בימיו האחרונים בעודו מאושפז במיטת חוליו עסק יחד עם אנשי הנח"ל בהקמת ארגון בשם "מג"ן" בו יהיו חברים בוגרי הנח"ל שיתפקדו ככיתות כוננות בתחילה בערים החרדיות ולאחר מכן בשאר הארץ. היוזמה נוצרה בעקבות אירועי שומר החומות בערים המעורבות.
הרב שוורץ חיבר כ-200 חוברות וספרים בנושאים מגוונים, העוסקים בין היתר בהלכה, מחשבת ישראל, ביוגרפיות רבניות ונושאים אקטואליים. רוב הספרים יצאו בהוצאת דבר ירושלים.
היה חוזר רבות על כך שאנו בתקופה שנבואות הגאולה מתחילות להתקיים. כמו הנבואה "עֹד יֵשְׁבוּ זְקֵנִים וּזְקֵנוֹת בִּרְחֹבוֹת יְרוּשָׁלָ‍ִם וְאִישׁ מִשְׁעַנְתּוֹ בְּיָדוֹ מֵרֹב יָמִים". רבים מספריו ומאמריו היו בנושא זה.
ארגון אש"ל מוציא עלון חודשי בשם דבר חודש בחודשו עם דברי תורתו.
במרץ 2020 קרא לכל היהודים לעלות לארץ ישראל, בנימוק שמלבד החיוב מדין תורה לעלות כדברי רמב"ן, זהו גם המקום הבטוח ביותר, גם לאור עליית האנטישמיות בארצות הברית ובעולם.
הרב שוורץ תמך באגודת קדושת ציון והשתתף דרך קבע ב"ועידות השנתיות" שהיא מקיימת ביום ירושלים.
הערות שוליים

↑  מרת לאה שוורץ, יתד נאמן, כב כסלו תשמו, עמ' 7.
↑  ספר בן תורה וישיבה - באתר אוצר החכמה.
↑  "עודד זוגות רבים לעבור טיפולי פוריות לפני שזה היה מקובל", באתר "סרוגים", 11 בספטמבר 2022
↑  מסופר בשער הספר ואתם עדי באוצר החכמה. וכן ראו עולם החסידות גיליון 179 סיון תשס"ז.
↑  ספר 'האמנת בני נח' באתר אוצר החכמה.
↑  צופיה הירשפלד, נוח עם שבע מצוות, באתר ynet, 11 בינואר 2011
↑  מתוך הספר 'המאורע ההיסטורי של קבלת מנהיגי בני נח את סמכות בית הדין היהודי בירושלים' באתר אוצר החכמה
↑  שם. וראו רמב"ם משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק ח', הלכות י'–י"א
↑  מנחם כץ, ‏רב חרדי הוזמן להיפגש עם נציגי הנשיא אחמדניג´אד, באתר כיכר השבת, 17 בפברואר 2010
הרב יואל שוורץ: שום דבר כבר לא מבהיל אותי, באתר בחדרי חרדים, 18 בפברואר 2010
↑  אב"ד הסנהדרין החדשה: הרב יואל שוורץ זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 8 בספטמבר 2022
↑  מוטי לוי‏, רב הנח"ל החרדי: חיילים צריכים לצאת מטקסים עם נשים, באתר וואלה, 28 ביולי 2011
↑  הגר"י שוורץ: פורש מהנח"ל. לא אטול חלק במלחמת תרבות, באתר בחדרי חרדים, 10 ביולי 2013; יואל קוריץ, הרב שוורץ: לא להתגייס לנח"ל • ב'נצח יהודה' תוקפים, באתר בחדרי חרדים, 2 ביוני 2013
↑  ראו בספרו 'בשוב ה' ציון היינו כחולמים' באתר אוצר החכמה.
↑  בקשה לכל היהודים בארבע פינות העולם לעלות לארץ, יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267732505171  GND: 1112580883  ISNI: 0000 0000 8017 5695  LCCN: n80090901  NKC: ola20231182296  VIAF: 6236065   WorldCat (עם VIAF): 6236065 
הרב שוורץ, אפריל 2012
אנדור גאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוגוסט 1895 בלשגיארמט, הונגריה 
 פטירה:  1944 (בגיל 48 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 שם לידה:  Gansel Andor 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  גרמנית, אנגלית, צרפתית, הונגרית 
 
אנדור גאל (במקור גאנסל-Gansel עד 1916, בהונגרית: Gaál Andor;‏ בלשגיארמט, 18 באוגוסט 1895 – מחנה הריכוז אושוויץ, 1944) היה סופר, עיתונאי, מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי. אחיו של העיתונאי דז'ה גאל.
ביוגרפיה

אנדור גאנסל נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור גאנסל (1869–1945) סוכן מסחרי ושל יולאן אונגאר (1873–1954). סיפוריו הקצרים הראשונים פורסמו בעיתון ה"הט" (A Hét) שפירושו "השבוע". הוא היה עוזר העורך של "וילאג" (Világ) שפירושו "עולם" ולאחר מכן חבר צוות היומון "מדיאר הירלפ" (Magyar Hírlap), כלומר "עיתון הונגרי". לאחר שהאחרון נסגר, הפך גאל בשנת 1938 לחבר מערכת של "אשטי קוריר" (Esti Kurír) כלומר "שליח הערב". הוא תרגם מגרמנית, מצרפתית ומאנגלית. ב-1922 זכה בפרס במקום הראשון בתחרות הרומנים של אתנאום עם הרומן שלו "במדרון" (A Lejtőn). הוא גורש ב-1944 למחנה השמדה אושוויץ, שם מצא את מותו.
אשתו הראשונה הייתה ארז'בט קיש, בתם של מיהאי קיש ושל פרנצישקה פריש, לה נישא ב-24 בינואר 1926 בבודפשט. הם התגרשו שנתיים לאחר מכן. אשתו השנייה הייתה קטלין פרנק (1896–?), לה נישא ב-26 בנובמבר 1933.
יצירותיו > רומנים

האישה בסגול (בודפשט, 1920)
במדרון (בודפשט, 1922)
המיטה הצרפתית (בודפשט, 1934)
יצירותיו > תרגומים

שרווד אנדרסון: טאר (Tar, a Midwest Childhood)
שרווד אנדרסון: צחוק אפל (Dark Laughter)
ארנולד בנט: המסתורין של חנות הכלבו
אדגר רייס בורוז: טרזן בג'ונגל
לואיס בראון: העם הנבחר
לואי ברג: רופא בית הסוהר (Prison doctor)
מקס ברנד: גור הפנתר
פול ברונטון: חיפוש במצרים הסודית (A search in secret Egypt)
פול ברונטון: החיפוש אחר העצמי (The quest of the overself)
הלן גרייס קרלייל: העלמות העליזות (The Merry Merry Maidens)
ג'וזף קונרד: נעורים, נרטיב ושני סיפורים אחרים (Youth, a Narrative and Two Other Stories)
פול דה קרויף: המאבק על החיים (The Fight for Life)
הנס דומיניק: עליית אטלנטיס (Atlantis)
ג'ון דוס פאסוס: העיר הגדולה. (Manhattan Transfer).
ג'ון קניטל: אל חכים : רומן של רופא (Doctor Ibrahim)
ויליאם יוהאן לה ואר: עסקים והרפתקאות. סיפור הרפתקני של נסיעת עסקים ביערות העד של דרום אמריקה.
דייוויד הרברט לורנס: הנחש עם הנוצות (The Plumed Serpent)
ארנסט לותר: המוות הגואל (Die Mühle der Gerechtigkeit)
מרתה אוסטנסו: פרולוג לאהבה (Prologue to Love)
ארתור שניצלר: ליל החלומות (Traumnovelle)
Upton Sinclair: Lanny Budd - Lanny Budd: World`s end
הווארד ספרינג: החתול (The cat)
הווארד ספרינג: הבן שלי... הבן שלי (My son...my son)
הווארד ספרינג: קוץ וקיסוס (Fame is the spure)
אנטונינה ולנטין: לאונרדו דה וינצ'י (Leonardo Da Vinci - The Tragic Pursuit of Perfection)
יו וולפול: מלכות הפנטקוסטלי של הארמר ג'ון (Harmer John. An Unworldly Story)
הרברט ג'ורג' וולס: לעת עתה. . . דיוקן של גברת. (Meanwhile. The Picture Of A Lady)
הרברט ג'ורג' וולס: ההיסטוריה של מר פולי (The History of Mr. Polly)