stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזנגיום

| --- | --- |

מבנה סכמטי של הכליה: 5a ו-5b הם התאים המזנגיאליים
 שיוך:  גופיף הכליה 
 מיקום אנטומי:  גופיף הכליה 
 מזהים
 FMA:  84139 
 קוד MeSH:  A05.810.453.324.359.620.500 
 מזהה MeSH:  D005920 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0017655 
 
המזנגיום (באנגלית: mesangium) הוא רכיב של פקעית הכליה, העוטף את נימי הפקעית כמו רשת, ומתרחב או מתכווץ, ובהתאמה מגדיל או מקטין את שטח הפנים של הנימים, בהתאם לרמת הסינון הנדרשת. המזנגיום מורכב מתאים מזנגיאליים וממטריצה מזנגיאלית, המחברת את התאים המזנגיאליים לבססי הפקעית.
בסוכרת כלייתית החלבון אלבומין שוקע במזנגיום וסותם אותו.
מויסיי אוריצקי

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1873 (יוליאני) צ'רקאסי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 באוגוסט 1918 (בגיל 45) סנקט פטרבורג, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 השכלה:  הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קייב 
 מפלגה:  בולשביזם, המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 
מויסיי סולומנוביץ אוריצקי (ברוסית: Моисей Соломонович Урицкий ;‏ 14 בינואר 1873 – 30 באוגוסט 1918) היה מהפכן בולשביקי ממוצא יהודי, ראש הצ'קה בפטרוגרד שנהרג בהתנקשות פוליטית.
קורות חיים

מויסיי (משה) אוריצקי נולד למשפחה יהודית בעיר צ'רקאסי (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה). לאחר קבלת חינוך יהודי מסורתי הוא למד בבית הספר בצ'רקאסי ובבילה צ'רקווה. בשנת 1897 אוריצקי סיים לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קייב.
בשנת 1898 אוריצקי הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית וב-1899 נעצר ונשלח לגלות לגוברניית יאקוטסק במזרח סיביר. לאחר הכנס השני של המפלגה ב-1903, אוריצקי הצטרף למנשביקים. הוא היה פעיל באירועי מהפכת 1905, וב-1906 נעצר ונשלח לגלות במחוז ארכנגלסק. בשנת 1914 אוריצקי עזב את תחומי האימפריה הרוסית ועבר להתגורר בסטוקהולם. הוא כתב מאמרים בעיתון של לאון טרוצקי שיצא לאור בפריז.
לאחר מהפכת פברואר אוריצקי חזר לסנט פטרבורג ובכנס ה-6 של המפלגה הצטרף לבולשביקים. אוריצקי נבחר לכהן כחבר בוועד המרכזי של המפלגה. באוגוסט 1917 אוריצקי התקבל כחבר בוועדת בחירות של האספה המכוננת הרוסית. במהלך מהפכת אוקטובר אוריצקי היה פעיל בארגון מאבק מזוין כנגד הממשל הקיים למען העברת השלטון לידי הבולשביקים.
לאחר מהפכת אוקטובר

לאחר מהפכת אוקטובר אוריצקי התמנה ליושב ראש הוועדה לכינון האספה המכוננת. ב-6 בינואר 1918 אוריצקי וולדימיר לנין חתמו על צו לפיזור האספה בתום ישיבתה הראשונה. בדעת הקהל הרוסית אוריצקי נחשב לאחראי על פיזור האספה כי הוא היה יושב ראש הוועדה המכינה שלה.
במהלך הדיונים בקשר להסכם ברסט-ליטובסק אוריצקי התנגד לחתימת המתווה שגובש. בכנס ה-7 של המפלגה הוא נבחר למועמד לחבר בוועד המרכזי.
ב-7 במרץ 1918 הוקמה צ'קה בפטרוגרד ואוריצקי מונה ליושב ראש שלה. לדעת חלק מההיסטוריונים אוריצקי היה אחראי לתחילת "הטרור האדום" בעיר, אך ההנחה אינה נתמכת על ידי מחקרים שבוצעו לאחרונה. בכל מקרה, באותה תקופה אוריצקי נחשב לאחראי על הנעשה בעיר בנושא ההוצאות להורג של בני המעמד המבוסס.
לאחר רצח ו. וולודרסקי, אוריצקי התנגד לתפיסת בני ערובה ולהוצאות להורג ללא משפט ועמדתו התקבלה על דעת ראשי העיר. בתחילת אוגוסט 1918 התקיים בעיר כנס של הסובייט המקומי ובו נאמו לאון טרוצקי ויעקב סברדלוב. בעקבות נאומיהם, חברי הסובייט אישרו הוצאות להורג ללא משפט של מתנגדי המשטר ובני אצולה. ב-18 באוגוסט החלטה זו אושרה בישיבת צ'קה ואושרה הוצאה להורג של 21 עצורים. על פי תקצירי הפרוטוקולים, במהלך ההצבעה אוריצקי נמנע.
ב-30 באוגוסט 1918 אוריצקי נרצח בפטרוגרד על ידי לאוניד קנגיסר. קנגיסר לא ידע שאוריצקי התנגד לטרור וכלל לא הצביע בעד ההוצאות להורג, ביניהן גם של חברו, כמה ימים לפני כן. כדברי קנגיסר: "בהיותי יהודי הרגשתי חייב להרוג יהודי בולשביק שפועל להוצאתם להורג של אנשים חפים מפשע". קיימות עדויות שקנגיסר היה חבר בארגון שפעל נגד השלטון, וההתנקשות אושרה על ידי בוריס סבינקוב.
ב-2 בספטמבר 1918 יעקב סברדלוב חתם על הצו להנהגת "טרור אדום" ברחבי המדינה. בכך ניתן הכשר רשמי למדיניות תפיסת בני ערובה והוצאה להורג של בני המעמד העליון, בעלי נכסים, קצינים, נזירים ושאר מתנגדי המשטר.
לזכר הרצח, כיכר הארמון בעיר כונתה "כיכר אוריצקי", שם שהחזיק עד לשנת 1944.
מויסיי חייקין

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1921 
 פטירה:  7 בדצמבר 1990 (בגיל 69) 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  המכון לסוגיות פיזיות 
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות בין העמים (13 במאי 1981)  פרס לומונוסוב 
 
מויסיי חייקין (ברוסית: Моисей Семёнович Хайкин‏; 5 בדצמבר 1921 - 7 בדצמבר 1990) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום חקר טמפרטורות נמוכות במיוחד.
קורות חיים

חייקין נולד בשנת 1921 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה הפיזיקאי סמיון חייקין.
בשנת 1947 חייקין סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה והחל לעבוד במכון לבעיות פיזיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות אצל אלכסנדר שלניקוב.
בשנת 1952 סיים חייקין את לימודי התואר השלישי ובשנת 1962 סיים פוסט דוקטורט.
ביחד עם מורו אלכסנדר שלניקוב ייסד חייקין כתב עת בנושא ניסויים בפיזיקה ובהמשך היה העורך הראשי של כתב עת זה.
במקביל לעבודה מחקרית לימד חייקין באוניברסיטת מוסקבה ובמכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה, בהם כיהן בדרגת פרופסור.
בשנת 1987 חייקין התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים.
מחקריו של חייקין התרכזו בחקר מוליכות על. העבודות הראשונות היו קשורות לחקר התנגדות חשמלית של חומרים בתדרים גבוהים. בשנת 1985, לראשונה בברית המועצות, הוא בנה מיקרוסקופ מנהור סורק וניצל אותו במחקריו. בהמשך הוא עבר לחקר פלזמונים. חייקין פרסם כ-100 מאמרים והדריך מעל ל-10 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.
על הישגיו בתחום מומחיותו בשנת 1970 הוא קיבל את הפרס על שם לומונוסוב ואת עיטור הידידות בין העמים.
חייקין נפטר בשנת 1990 במוסקבה ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
הערות שוליים

↑  קבר של מוייסי חייקין
מוחמד עבד א-שאפי

מוחמד עבד א-שאפי (בערבית: محمد عبد الشافي; נולד ב-1 ביולי 1985 בקהיר, מצרים) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת המגן השמאלי בא-זמאלכ הסעודית ובנבחרת מצרים.
קריירת מועדונים

עבד א-שאפי החל את הקריירה שלו באקדמיית הנוער של א-זמאלכ, אך בשנת 2003 עבר לקבוצה מהליגה המצרית ENPPI ולאחר מכן לחאזל אל מחאלה. בשנת 2009 חזר למועדון בו גדל, א-זמאלכ, שם שהה כ-6 שנים עד עונת השאלה באל-אהלי מערב הסעודית כשמאוחר יותר חתם במדיה על חוזה כשחקן קבוע.
נבחרת מצרים

עבד א-שאפי זומן לנבחרת מצרים ב-31 בדצמבר 2009. המאמן דאז, חסן שחאתה, כלל אותו בסגל לגביע אפריקה לאומות 2010. הוא הפך לחילוף קבוע בטורניר ושותף ב-5 משחקים. את שערו הראשון כבש בניצחון 0-4 בחצי הגמר נגד אלג'יריה.
תארים

הגביע המצרי (3): 2007/08, 2012/13, 2013/14
אליפות סעודיה (1): 2015/16
גביע כתר הנסיך הסעודי (1): 2014/15
גביע המלך הסעודי (1): 2014/15
הסופר קאפ הסעודי (1): 2016
גביע אפריקה לאומות (2): 2008, 2010
מויסיי דוידוביץ' שאחנוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1918 סטרוקונסטנטינוב, מדינה אוקראינית אוקראינה
 פטירה:  19 באוקטובר 1982 (בגיל 64) באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית, ברית המועצות ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  Baku Military Infantry School named after Sergo Ordzhonikidze 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1938–1946 (כ־8 שנים)
 דרגה:   קפיטן (סרן)
 תפקידים בשירות
 מפקד הסוללה של רגימנט התותחנים 321 באוגדת סיור מס' 91, הארמייה ה-51
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה החזית הדרומית
 עיטורים
 עיטור לנין  גיבור ברית המועצות (24.10.1943;  יש גם תעודות על קבלת העיטור עם שמו מ-01.11.1943 ומ-08.01.1944)  עיטור הכוכב האדום (23.01.1943) מדליה "על הגנת סטלינגרד" ומדליות אחרות
 תפקידים אזרחיים
 טכנאי מערכות חימום מנהל סופרמרקט
 הנצחה
 אחד הרחובות בעיר מליטופול קרוי על שמו
 
מויסי דוידוביץ' שחנוביץ' (ברוסית: Моисей Давидович Шахнович;‏ 15 במאי 1918 – 19 באוקטובר 1982) היה יהודי סובייטי שהשתתף במלחמת העולם השנייה ועל פועלו בה כמפקד הסוללה של רגימנט התותחנים 321 של אוגדת סיור מס' 91 של הארמייה ה-51, החזית הדרומית קיבל עיטור גיבור ברית המועצות, קפיטן.
ביוגרפיה

נולד ב-15 במאי 1918 בעיר סטרוקונסטנטינוב (כיום במחוז חמלניצקי שבאוקראינה), במשפחת פועל. בשנת 1937 סיים את לימודיו בבית הספר להנדסאיי מכונות של דנייפרופטרובסק. עבד כטכנאי מערכות חימום במפעל לייצור סוכר של סטרוקונסטנטינוב.
בצבא האדום מאז 1938. בשנת 1941 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי ליחידות חי"ר בבאקו.
גויס לחזית בנובמבר 1941. לחם על הדון, למרגלות הרי קווקז ובסטלינגרד. לקח חלק בשחרור הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. נפצע ארבע פעמים במהלך המלחמה.
הצטיין בקרבות רחוב על העיר מליטופול בתאריכים 12 – 23 באוקטובר 1943. הסוללה שלו השמידה 2 טנקים, 4 כלי רכב, דיכאה את האש של כמה סוללות והדפה מספר התקפות נגד. הוא אישית חיסל מפעיל תת-מקלע עם את חפירה.
ב-1946 שוחרר משירות פעיל. בוגר המכון לכלכלה לאומית במוסקבה בשנת 1958. עבד כמנהל סופרמרקט בעיר באקו.
נפטר ב-19 באוקטובר 1982. נקבר בבאקו בבית העלמין היהודי.
הערות שוליים

↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  "באקו שלי": ראסול רזה וניגיאר ראפיביילי. שני רחובות - גורל אחד" (ברוסית)
מוחמד עבאס (כדורגלן)

מוחמד עבאס אחמד עבדאללה אל-בלושי (בערבית: محمد عباس احمد عبدالله البلوشي, בתעתיק מדויק: מחמד עבאס אחמד עבדאללה אלבלושי; נולד ב-30 בספטמבר 2002 באיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות.
קריירת מועדונים

עבאס גדל במחלקת הנוער של אל-עין, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2021 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2022 ערך עבאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בהפסד 1-0 לנבחרת עיראק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות איחוד האמירויות הערביות (1): 2021/2022
גביע הליגה האמירתית (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת איחוד האמירויות הערביות – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו |  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו | איחוד האמירויות הערביות |
מופע הארנבות של ד"ר קספר (אלבום)

מופע הארנבות של ד"ר קספר הוא אלבומה הראשון של להקת הרוק מופע הארנבות של ד"ר קספר האלבום שהופק מוזיקלית בידי דודי לוי יצא בשנת 1993 וזכה להצלחה רבה והנפיק להיטים כמו "בשמלה אדומה (את לא מבינה)" (שבו משולב בית מהשיר המקורי שביצעה להקת הנח"ל), "הקומיקאים" (אף על פי שהיה מאוד קצר) שהיווה את שיר הנושא לתוכנית הטלוויזיה האקדמיה לצחוק, "סקס", "לטיסיה" (שיר על בובת מין) ו"בואי דינה" (שיר שהוא פרודיה על "דנידינה" בביצועו של שלמה ארצי).
רשימת השירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | הקומיקאים  | 0:59 |
| 2. | בשמלה אדומה (את לא מבינה)  | 2:54 |
| 3. | בואי דינה  | 4:18 |
| 4. | סקס  | 3:37 |
| 5. | שיר באנגלית*  | 4:57 |
| 6. | לולה (אינסטרומנטלי)  | 1:03 |
| 7. | שיר ההפלגה  | 3:27 |
| 8. | יום שני השמח  | 3:10 |
| 9. | כל יום כל יום  | 3:30 |
| 10. | מוחמד לוי (אינסטרומנטלי)  | 0:51 |
| 11. | בין לבין  | 3:57 |
| 12. | שרה בצבעים  | 3:49 |
| 13. | לטיסיה  | 6:48 |
מילות השיר "שיר באנגלית" לא מופיעות בחוברת המילים
מז'ייקיאי (רשות מקומית)

מז'ייקיאי (בליטאית: Mažeikių rajono savivaldybė ‏האזנהקובץ:Mazeikiai.ogg‏Ⓘ‏) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא, השוכנת בצפון-מערב המדינה על גבול לטביה.
רשות מקומית מז'ייקיאי משתרעת על פני 1,220 קמ"ר, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2014, למעלה מ-56,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר ברשות היא מז'ייקיאי, המשמשת כמרכז המנהלי שלה.
מטאלורג מגניטוגורסק (כדורגל)

סמל הקבוצה בעבר
מועדון הכדורגל מטאלורג מגניטוגורסק (ברוסית: Футбольный клуб «Металлург» Магнитогорск) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר מגניטוגורסק שבמחוז צ'ליאבינסק, שהתמודד מאז הקמתו בליגות הכדורגל המקצועניות עד עונת 2005.
שמות הקבוצה

1937—1938 — מטאלורג-מזרח
1948—1949, 1958—1996, משנת 2017 — מטאלורג
1997 — מגניטקה
1998—2003, 2005 — מטאלורג-מטיזניק
2004, 2006—2016 — מועדון הכדורגל מגניטוגורסק
היסטוריה

המועדון הוקם לראשונה בשנת 1932 בחסות מפעל המתכות המקומי.
הקבוצה השתתפה באליפויות ברית המועצות ובעיקר בליגה הסובייטית השנייה בשנים 1948–1949 ובשנים 1958–1991. הישג השיא שלה היה מקום שני בעונת 1983.
בשנים 1992–1993 הקבוצה נטלה חלק באליפות ליגת המשנה הרוסית ובשנים 1994–2005 התמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, השלישית בחשיבותה.
הקבוצה סיימה במקום 15 באזור המרכז של הליגה בעונת 1992, בעונת 1999 סיימה במקום הששי בליגה הרוסית השנייה.
מאז 2006 הקבוצה מתמודדת בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה ומתקשה לשוב למסגרות המקצועניות.
אצטדיון הקבוצה

מגרש הבית של הקבוצה הוא האצטדיון המרכזי בעיר מגניטוגורסק שנפתח בשנת 1967 ונקרא תחילה "אצטדיון 50 שנה למהפכת אוקטובר". בשיאו הכיל 13,300 מושבים. בשנת 2017 נפתח מחדש לאחר שיפוץ שנערך בו וצמצם את מספר המושבים ל-10,000.
תארים

גביע מחוז צ'ליאבינסק: 1947
גביע אורל: 2004
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקה בגביעי רוסיה הסובייטית
↑  ФК Металлург Магнитогорск (СССР) на wildstat.ru
↑  ФК «Метизник» Магнитогорск на wildstat.ru
↑  ФК «Магнитогорск» (Россия) на wildstat.ru
↑  אתר המוקדש לכדורגל של מגניטוגורסק
↑  В Магнитогорске стадион Центральный открылся после реконструкции
↑  פרופיל הקבוצה באתר footballfacts.ru
מוחמד עבד אל-מונעם

מוחמד עבד אל-מוונעם אל-סייד מוחמד אחמד (בערבית: محمد عبد المنعم; נולד ב-1 בפברואר 1999) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת הבלם בניס ובנבחרת מצרים.
קריירת מועדונים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קריירה בינלאומית

ב-11 בדצמבר 2021, עבד אל-מונעם רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים בניצחון הארכה 1–3 על נבחרת ירדן במסגרת רבע גמר הגביע הערבי. עבד אל-מונעם לקח חלק בכל משחקי טורניר גביע אפריקה לאומות 2021, כאשר במשחק השלישי והאחרון בשלב הבתים, הוא כבש בנגיחה את השער היחיד בניצחון על נבחרת סודאן. בתום קמפיין זה, הוא נמנה בנבחרת הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים > אישיים

נבחרת טורניר גביע אפריקה לאומות (1): 2021
הערות שוליים

↑  נבחרת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בטוויטר
↑  فيتوريا يعلن قائمة منتخب مصر لبطولة أمم أفريقيا ٢٠٢٤ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל המצרית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת מצרים – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שנאווי •  2 עבד אל-מונעם •  3 כמאל •  4 א-סוליה •  5 פתחי •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 עאשור •  9 שריף •  10 סלאח •   11 ר. סובחי •  12 אשרף • 13 פתוח •  14 מוחמד • 15 מחמוד חמדי • 16 אבו גבל • 17 א-נני • 18 לאשין • 19 א-סעיד • 20 עלא • 21 זיזו • 22 מרמוש • 23 מ. סובחי • 24 גאד • 25 תאופיק • 26 עאדל • 27 מחמוד חמדי • 28 מרואן חמדי • מאמן: קיירוש |  1 א-שנאווי •  2 עבד אל-מונעם •  3 כמאל •  4 א-סוליה •  5 פתחי •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 עאשור •  9 שריף •  10 סלאח •   11 ר. סובחי •  12 אשרף • 13 פתוח •  14 מוחמד • 15 מחמוד חמדי • 16 אבו גבל • 17 א-נני • 18 לאשין • 19 א-סעיד • 20 עלא • 21 זיזו • 22 מרמוש • 23 מ. סובחי • 24 גאד • 25 תאופיק • 26 עאדל • 27 מחמוד חמדי • 28 מרואן חמדי • מאמן: קיירוש | מצרים |
| נבחרת מצרים – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. א-שנאווי •  2 גבר •  3 האני •  4 כמאל •  5 ח. פתחי •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 עאשור •  9 קוקה •  10 סלאח •   11 כהרבא •  12 חמדי • 13 פתוח •  14 עטיה • 15 אבראהים • 16 מ. א-שנאווי • 17 א-נני • 18 מ. פתחי • 19 מוחמד • 20 חמאדה • 21 סאמי • 22 מרמוש • 23 אבו גבל • 24 עבד אל-מונעם • 25 זיזו • 26 סובחי • 27 לאשין • מאמן: ויטוריה |  1 א. א-שנאווי •  2 גבר •  3 האני •  4 כמאל •  5 ח. פתחי •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 עאשור •  9 קוקה •  10 סלאח •   11 כהרבא •  12 חמדי • 13 פתוח •  14 עטיה • 15 אבראהים • 16 מ. א-שנאווי • 17 א-נני • 18 מ. פתחי • 19 מוחמד • 20 חמאדה • 21 סאמי • 22 מרמוש • 23 אבו גבל • 24 עבד אל-מונעם • 25 זיזו • 26 סובחי • 27 לאשין • מאמן: ויטוריה | מצרים |
מזנון (רהיט)

מזנון מעץ
מזנון הוא סוג של רהיט מאורך שניתן להגיש על גביו מזון בחדר האוכל, ומיועד גם להצגת כלי הגשה כגון כלי הגשה מכסף, ולאחסון חפצים.
המזנון מורכב בדרך כלל מסט ארונות, ומגירה אחת או יותר, המשטח העליון של המזנון מסוגל לשאת בצורה נוחה מזון, כלי הגשה ואפילו תאורה. גובה המשטח העליון של המזנון בערך בגובה המותן.
ראו גם

מזנון (ארוחה)
מחול השעות

מחול השעות, הכנר João Pedro Cunha
מחול השעות הוא בלט מתוך האופרה לה ג'וקונדה (1876) שנכתבה על ידי המלחין האיטלקי אמילקארה פונקיילי (1834-1886).
הבלט, מלווה בקטע תזמורתי, מופיע בסוף המערכה השלישית, ובו אלוויזה - מראשי האינקוויזיציה - מקבל את אורחיו באולם הנשפים הגדול והמפואר. שינויי התלבושות, האפקטים בתאורה, וכמובן התוכניתיות במוזיקה ובכוריאוגרפיה מייצגים את שעות השחר, היום, הדמדומים, והלילה. כוונתו של המחול היא לסמל את המאבק הנצחי בין כוחות האור לכוחות החושך.
בניגוד לסימבוליזם העמוק שבכוונת הכותב, מחול השעות התפרסם כקטע מוזיקלי חביב וקליל בשלל עיבודים ואזכורים. המחול הופיע במלואו (בגרסה קצת מורחבת למעשה) בסרט "פנטזיה" של וולט דיסני משנת 1940. רקדני השחר הם יענים, רקדני היום - היפופוטמים, רקדני הערב - פילים, ורקדני הלילה - תנינים. הם כולם נפגשים בסוף לגראנד פינאלה משעשע. מוזיקת הנושא של פונקיילי שימשה את אלן שרמן בשירו הלו מדה הלו פדה משנת 1964, שמתאר את חוויותיו של ילד אומלל בקייטנת קיץ. גרסה עברית לשירו של שרמן, בשם "מכתב מן הקייטנה", נכתבה על ידי חנוך לוין ובוצעה על ידי להקת גייסות השריון עם הסולנית תיקי דיין ב-1966. מחול השעות מצוטט בעוד מקומות רבים נוספים מגארפילד ועד למשפחת סימפסון.
מז'אווה לוביו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  צלי קדירה 
 מוצא:  גאורגיה 
 מרכיבים עיקריים:  שעועית, שעועית, רימון 
 
צלחת מהבילה של תבשיל לוביו
תבשיל לוביו בגרסה מסורתית - מבושל בחרס
לוביו (בגאורגית: ლობიო) הוא תבשיל שעועית אדומה, בצל ועגבניות שמוצאו מהקווקז. לתבשיל מספר גרסאות, בגרסה המסורתית הוא מבושל בכד חרס ומוגש לשולחן באותו הכד.
ראו גם

המטבח הגאורגי
מומחה זר

מומחה זר הוא עובד זר המועסק בסטטוס מועדף מזה של מרבית העובדים הזרים, בזכות מאפיינים מיוחדים שלו.
רוב המאפיינים עבור מומחה זר דומים בעולם. בדרך כלל מתייחסים המאפיינים להשכלה מדעית או הנדסית, ידע ייחודי, כישורים מיוחדים, ניסיון והישגים מוכחים ודרישה לסף שכר המשקף את היות העובד הזר מומחה בתחומו.
מומחה זר בישראל > ועדת בוכריס

המעמד "מומחה זר" נקבע על ידי ועדת בוכריס - ועדה מקצועית שהוקמה במרץ 2001 על ידי שר העבודה והרווחה, שלמה בניזרי, ובראשה עמד יעקב בוכריס. הוועדה הוקמה כדי לבחון את סוגיית העסקת עובדים זרים בישראל, והיא קבעה כי האינטרס של מדינת ישראל הוא להתייחס לקטגוריה של מומחה זר באופן שונה מאשר ליתר העובדים הזרים.
ביולי 2001 פרסמה הוועדה את המלצותיה, ובהן קבעה מאפיינים אחדים לזיהויו של מומחה זר:
שכר השווה לפחות לכפל השכר הממוצע במשק, כ-21,102 ש"ח.
בעל איכויות ומיומנויות מיוחדות, והובא על-מנת להעביר את הידע שברשותו לעובד ישראלי שיחליפו בבוא העת.
יוצר מקומות עבודה חדשים במשק הישראלי ביחס של 1:10 לפחות;
מעביר לישראל ידע וניסיון שאינם קיימים בשוק המקומי;
נהנה מרמות השכלה והתמקצעות גבוהות מאוד;
עוסק בתפקידי ניהול ופיתוח;
המלצות הוועדה יושמו באופן מעשי בנוהלי משרד העבודה והרווחה ועל ידי יחידת הסמך במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, והן מהוות עד היום את הבסיס להכרה במומחיות של מומחה זר.
מומחה זר בישראל > חוקים העוסקים במומחה זר

המומחה הזר המועסק בישראל נחשב על-פי הדין הישראלי לעובד זר, ולכן חלה על העסקתו אותה מסגרת חוקית החלה על העסקת עובדים זרים בכלל: חוק הכניסה לישראל, המסדיר את כניסתם וישיבתם של עובדים זרים בישראל, וחוק עובדים זרים, המסדיר את העסקתם של עובדים זרים בישראל, וחוקי המיסים, שבהם התייחסות מיוחדת למיסוי עובדים זרים.
על פי חוקים אלו ותקנותיהם, נדרש המעסיק להחזיק בהיתר העסקה בישראל מאת יחידת הסמך לעובדים זרים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וכניסתו של מומחה זר לישראל דורשת אשרת עבודה מסוג ב-1, המשמשת לכניסת כל עובד זר לישראל.
בחוק עובדים זרים מוגדר "עובד זר מומחה" כמי שמועסק באחד מהתפקידים הבאים:
אחדות מההגבלות שמטיל חוק עובדים זרים על העסקתו של עובד זר אינן חלות על העסקתו של עובד זר מומחה.
מומחה זר בישראל > חוקים העוסקים במומחה זר > כללי מיסוי מיוחדים למומחה זר

בתקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שהייה לתושב חוץ), התשל"ט-1979 מוגדר "מומחה חוץ", שהוא עובד זר שמתקיימים בו כל אלה:
מומחה חוץ זכאי לנכות מהכנסתו, בשל תקופת שהותו בישראל אך לא יותר מ-12 חודשים, הוצאות אש"ל. הוא אינו זכאי בתקופה זו לנקודות זיכוי שלהן זכאי עובד זר.
מעסיקו של עובד זר חייב בהיטל על העסקת עובדים זרים, בשיעור של עד 20% מהמשכורת המשולמת לעובד הזר. היטל זה אינו חל על העסקתו של עובד זר ששכרו לפחות כפול מהשכר הממוצע במשק (בלי תלות בשאלה האם הוא מומחה זר).
מומחה זר בישראל > חוקים העוסקים במומחה זר > חוזה העבודה עבור עובד זר

בהיותו עובד זר חלים על מומחה זר כל הכללים החלים על עובד זר. בהיותו עובד חלים על מומחה זר כל דיני העבודה הישראלים.
על מעסיק של עובד זר מוטלת חובה חוקית מכוח חוק עובדים זרים לערוך חוזה עבודה בכתב, בשפה השגורה בפיו של העובד הזר.
בחוזה יש לפרט את תנאי העבודה שסוכמו בין המעסיק לבין העובד הזר, ובלבד שתנאים אלה אינם נופלים מהוראות יחידת הסמך לעובדים זרים במשרד התעשייה והמסחר, כתנאי לקבלת אשרת עבודה בישראל.
בנוסף לכך, חייב חוזה העבודה לכלול את הפרטים הבאים:
זהות המעסיק וזהות המומחה הזר;
תיאור התפקיד שיבצע המומחה הזר;
שכרו של המומחה הזר;
רשימת הניכויים משכר העבודה;
תשלומים של המעסיק ושל המומחה הזר עבור תנאים סוציאליים של המומחה הזר;
תאריך תחילת העבודה וסיומה;
אורך יום העבודה של המומחה הזר, כולל יום המנוחה השבועי; תנאים הנוגעים להיעדרות מהעבודה בתשלום (חופשות, ימי חג, ימי מחלה וכו').
על חוזה העבודה לפרט גם את חובותיו של המעסיק להסדרת ביטוח רפואי למומחה הזר, להעמיד לרשותו מגורים הולמים, להפקיד כספים לזכותו ולהבטחת יציאתו מישראל.
עריכת חוזה עבודה כחוק ומסירת העתק ממנו לעובד הזר, היא תנאי להעסקה חוקית של עובד זר בישראל. הפרת הוראה זו על ידי המעסיק היא עבירה על החוק, והמעסיק צפוי לקנס.
לקריאה נוספת

צבי קן תור ועמית עכו, "אשרות לניוד מומחים לישראל", הוצאת גלובס 2007
מחול החרבות

מחול החרבות הוא פרק במערכה האחרונה של הבלט גאינה, אחת מיצירותיו הידועות של אראם חאצ'טוריאן, שהושלמה בשנת 1942. הפרק מחול החרבות כולל ריקוד מלחמה מסחרר בקצב המזורקה, כשהרקדנים מציגים את 
כישוריהם בחרבות.
‏האזנהקובץ:Sabre Dance by Khachaturian.ogg.mp3‏Ⓘ‏
עקב הקצב שלו, המסעיר באופן בלתי רגיל, קיבל מחול החרבות מקום מיוחד בביצוע קונצרטים. מה שהוביל למגוון עיבודים במוזיקה הפופולרית. סחרור צלחות בקרקס ותעלולים דומים שבוצעו לצלילי הפרק המוזיקלי תרמו לפרסומו. במהלך השנים גם בוצע הפרק על ידי מבצעים רבים דוגמת יאשה חפץ, נגן הג'אז וודי הרמן ומוזיקאי הרוק אנד רול דייב אדמונדס.
מולן רוז'

ערך זה עוסק בקברט בפריז. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קברט, אולם מוזיקה, אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  הרובע השמונה-עשר של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מייסדים:  חוזה אולה, Charles Zidler 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1889
 תאריך פתיחה רשמי:  1889 
 אדריכל:  אדולפה ווילט 
 קואורדינטות:  48°53′03″N 2°19′56″E﻿ / ﻿48.884167°N 2.332222°E﻿ / 48.884167; 2.332222
 www.moulinrouge.fr
  (למפת פריז מוגדלת) מולן רוז'(למפת פריז רגילה) מולן רוז'
 
המולן רוז' בלילה
המולן רוז' - ציורו של אנרי טולוז-לוטרק.
המולן רוז' (בצרפתית: Moulin Rouge - "טחנת הרוח האדומה") הוא שמו של תיאטרון בפריז שבו מוצגים מופעי קברט צרפתי מסורתי.
היסטוריה

התיאטרון נבנה בשנת 1889 על ידי חוזה אולה (Joseph Oller) בשדרת קלישי (Boulevard de Clichy) ברובע ה-18 של פריז, בקרבת מונמארטר ופיגאל. תיאטרון מסורתי זה הפך לסמל של התרבות הבוהמיינית הצרפתית וכמקור לחיקוי.
במועדון הופיעו לה גולו, ג'וזפין בייקר, פרנק סינטרה, איבט גילבר, ז'אן אברי, אדית פיאף וזמרים רבים אחרים. גם כיום מתקיימים במולן רוז' מופעי קברט בסגנון הצרפתי המסורתי, והוא מהווה מוקד תיירותי מרכזי בפריז.
התיאטרון ידוע בטחנת הרוח האדומה המצוייה על גג המבנה.
ב-25 באפריל 2024, בשעה 1:45 לפנות בוקר, קרסו הכנפיים המפורסמות של המולן-רוז'. לא היו נפגעים בעקבות הקריסה. ז'אן-ויקטור קלריקו, המנהל הכללי של מולן-רוז', הודיע שהיה מדובר בבעיה טכנית, למרות ביצוע תחזוקה כל חודשיים.
אזכורים בתרבות הפופולרית

המועדון היה מושא ציורם של ציירים פוסט אימפרסיוניסטים רבים ובהם הצייר טולוז לוטרק.
בנוסף, היה המועדון השראה למספר רב של סרטים.
שישה סרטים נקראו בשם ה"מולן רוז'":
סרט משנת 1928 בבימוי אוואלד אנדרה דופון
סרט משנת 1934 בכיכובן של סידני לאנפילד בו השתתפה גם לוסיל בול.
סרט משנת 1939 בבימוי אנדרה הוגון
סרט משנת 1944 בבימוי איב מירנד
"מולן רוז'" סרט משנת 1952 בבימוי ג'ון יוסטון
"מולין רוז'" סרט משנת 2001 בבימוי באז לורמן
ב-1962 הוקלטה תוכנית טלוויזיה של אד סליבן במולן רוז'. בתוכנית השתתפו הזמרים קוני פרנסיס וג'וני האלידיי.
ב-2019 עלה בברודוויי מחזמר המבוסס על הסרט משנת 2001.