stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכבי תל אביב (כדורגל)
אצטדיונים ומתחמי אימונים > מתחם האימונים קריית שלום

החל מאמצע שנות ה-70 עורכת מכבי תל אביב את אימוניה במתחם האימונים הממוקם בדרומה של העיר תל אביב, בסמוך לצומת חולון ובפאתי שכונת קריית שלום, ולכן מכונים מתחם האימונים והנהלת הקבוצה על ידי תקשורת הספורט ועל ידי הציבור הרחב בשם השכונה. המתחם כולל ארבעה מגרשים המשרתים את כלל קבוצות המועדון ומכיל שני חדרי כושר, חדרי טיפולים וכיתות לימוד.
בצידו הצפוני של המתחם פועלת גם אקדמיית הנוער על שם אבי כהן, הכוללת שתי טריבונות אוהדים המכילות למעלה מ-200 מקומות ישיבה המגרש המרכזי משמש את בעיקר את קבוצת הנוער של המועדון, אך גם את קבוצות הנערים של המחלקה. המגרש הרביעי והקטן ביותר הוא המגרש המזרחי המשמש בעיקר לאימונים ולעיתים למשחקיהן של קבוצות הילדים. במתחם הנוער, חדר כושר, עשרה חדרי הלבשה כאשר אחד מהם משמש בדרך קבע לקבוצה האורחת וחדר נוסף מועמד לרשות השופטים בימי משחקים.
מכבי מפעילה עוד שני בתי ספר לכדורגל בתל אביב, באוניברסיטת תל אביב ובמרכז הספורט הלאומי תל אביב.
יריבויות > היריבות העירונית

בעיר תל אביב פועלות שתי הקבוצות המצליחות ביותר בישראל לאורך השנים – מכבי והפועל תל אביב. כבכל עיר בעולם שבה שתי קבוצות כדורגל בכירות נפגשות למשחק דרבי, היריבות ביניהן גבוהה במיוחד, אך היא מבוססת גם על נדבכים נוספים. ראשית, לאורך השנים התפתחה מסורת של יריבות בין אגודות מכבי לבין אגודות הפועל. שנית, מראשיתן היה לקבוצות בסיס תמיכה שונה, מכבי נחשבה לקבוצה של אנשי מעמד הביניים והמקצועות החופשיים, בעוד הפועל הוקמה בידי ההסתדרות, ונחשבה לקבוצה של בני מעמד הפועלים. משחקי הדרבי בין הקבוצות הם מהסוערים בישראל, ואוהדי שתי הקבוצות נוהגים להקניט אלו את אלו. בכמה מקרים אף אירעו מעשי אלימות.
מאז הקמת מדינת ישראל נערכו 167 משחקי דרבי בליגה (נכון ל-17 בינואר 2024). מכבי ניצחה 62 משחקים, הפועל ניצחה 46 ו-59 משחקים הסתיימו בתיקו. במשך 60 שנים היה היתרון בידי מכבי, ובשנות ה-90 אף עמד הפער לטובתה על 21–31, אך במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נסגר הפער, עד שב-2010 השיגה לראשונה הפועל את היתרון. בשנת 2013 החזירה לעצמה מכבי את היתרון.
יריבויות > היריבות עם מכבי חיפה

מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 למכבי תל אביב יש יריבות חזקה עם מכבי חיפה על ההגמוניה של תנועת מכבי ישראל וכן גם של הכדורגל הישראלי בכלל ועל תואר מועדון הכדורגל הטוב ביותר בישראל. מכבי חיפה שואפת להדיח מעמדה זו את מכבי תל אביב, שהיא המועדון עם מספר התארים הגדול בארץ, ולהפוך למועדון המוביל בישראל, וזאת על ידי זכייה בתארים רבים וכן בהעפלה לשלבים המתקדמים בגביעי אירופה השונים. המאבק היה עיקש במיוחד בעונות בהן מכבי וחיפה התחרו זו מול זו על תואר האליפות.
אוהדים > מכבי תל אביב בתרבות הישראלית

למכבי תל אביב מספר רב של אוהדים מפורסמים בישראל, שאף חלקם פוקדים את משחקי הקבוצה באופן שוטף. בין הבולטים שבהם ניתן למצוא את: דן מרגלית, צחי הנגבי, יובל בנאי, שלמה ארצי, ספי ריבלין, שמעון מזרחי, יאיר לפיד, זאב נחמה, אריק זאבי, דידי הררי, מוקי, רמי קליינשטיין, אושרי כהן, טוביה צפיר, חנן בן ארי ועוד.
ב-1976 יצא "שיר המנון למכבי תל אביב" אשר נכתב על ידי אילן גולדהירש והולחן ובוצע על ידי ג'קי אלקיים כשיר הלל לקבוצה.
מכבי תל אביב אף הוזכרה לאורך השנים במספר שירים, הבולט שבהם הוא "להתראות נעורים שלום אהבה" (מתוך אלבום הנושא את שמו של השיר) שכתב והלחין יובל בנאי, אוהדה של הקבוצה. במהלך עונת 1993/1994 יצאה הקבוצה למשחק חוץ בקריית אליעזר מול מכבי חיפה, במשחק שעשוי להכריע את גורל האליפות. למרות היריבות העיקשת לאורך העונה, הפסידה מכבי תל אביב בתוצאה המפתיעה 0–5, ושלושה ימים לאחר מכן ניצחה 1–2 את מכבי חיפה בגביע המדינה. שני אירועים אלו מוזכרים בשיר:
היה זה יום סגריר והקבוצה הפסידה.
חזרנו מחיפה עם הפנים בין הידיים,
האויב כבר לא מפחיד הוא רק זקוק לרחמים.
בנוסף, נכתבו והולחנו מספר "שירי אליפות" במיוחד לאחר עונות אליפות של הקבוצה. לקראת חגיגות הדאבל של עונת 1995/1996 פורסם השיר "צהוב עולה זה מכבי" (מילים: דידי הררי, לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) על ידי להקת אתניקס. בעונת האליפות של 2012/2013 חזרו הררי ונחמה לשתף פעולה וחיברו את שיר האליפות הרשמי "צהוב עולה".
אוהדים > ארגוני האוהדים > מכבי פנאטיקס

ארגון האוהדים "מכבי פנאטיקס" (באנגלית: "Maccabi Fanatics") נוסד בשנת 2012. עיקר פעילותו מתרכזת בשער 11 באצטדיון בלומפילד. הארגון הוקם בעקבות סגירת ארגון האוהדים השחקן ה-12. בשנת 2013 אוחד הארגון עם ארגון האוהדים "אולטראס מכבי 96".
אוהדים > ארגוני האוהדים > אולטראס מכבי 96 (1996–2013)

ארגון האוהדים "אולטראס מכבי 96" (באנגלית: "Ultras Maccabi 96") פעל בשנים 1996–2013, הוקם בעונת הדאבל 1995/1996. עיקר פעילותו התרכזה בשער 11 באצטדיון בלומפילד. אף על פי שהארגון הוקם בשנת 1996, רק כעשור לאחר מכן התחיל לפעול כארגון מעודד וזכה להכרה ביציע.
הארגון נוסד עקב החיכוכים הרבים שהיו בין בעלי הקבוצה, לוני הרציקוביץ', לאוהדי הקבוצה. ארגון האולטראס עמד מול לוני בחזית המאבק על הקבוצה במשך 12 שנות בעלותו בקבוצה, עד שהצליח להביא לעזיבתו את הקבוצה ולמכירתה לבעלים חדש.
במהלך עונת 2003/2004 הגיע הארגון למשחקי הבית של הקבוצה לבושים בחולצות שחורות ונמנעו מלעודד את הקבוצה במהלך המשחקים. בתום עונה זו הושג הסכם בין הארגון להנהלה, אשר יישר את ההדורים בין שני הגורמים. בשנת 2013 אוחד הארגון עם ארגון האוהדים "מכבי פנאטיקס".
אוהדים > ארגוני האוהדים > השחקן ה-12 (2000–2012)

ארגון האוהדים "השחקן ה-12" (באנגלית: "The 12th Player") פעל בשנים 2000–2012. עיקר פעילותו התרכזה בשער 11 באצטדיון בלומפילד.
הארגון קם בשאיפה להנעים את השהייה במגרשים, הן על ידי שיפור העידוד והן על ידי מיגור האלימות במגרשים, ובכך למשוך קהל אשר יעניק למועדון גב כלכלי. אף על פי שארגון השחקן ה-12 קם כדי לשפר ולתמוך במועדון הכדורגל של האגודה, הוא תומך בעידוד הקבוצה ונוכח גם במשחקיה בענפי הכדורסל, כדוריד והכדורעף.
למרות תמיכת הארגון בשיתוף פעולה עם הנהלת המועדון, בשנות האלפיים התגלעו מספר מחלוקות בינו לבין הנהלת המועדון, בין השאר בנוגע למחירי הכרטיסים, אי־התייחסות לבקשות הקהל ושחרור אבי נמני מהקבוצה בשנת 2003. מחאת האוהדים החלה לאחר שבמשך תקופה ארוכה חשו בארגון כי ההנהלה מפגינה יחס מזלזל כלפיהם. באוגוסט 2003, לאחר שחרורו מהקבוצה של הקפטן אבי נמני, החל הארגון במחאה וביקש מההנהלה להגביר את השיח בין המועדון לאוהדים, להוזיל את מחירי הכרטיסים למשחקי הקבוצה ולשפר את היחס לשחקני העבר ולסמלים. בשנת 2012 נסגר הארגון לאחר 12 שנות פעילות.
אוהדים > מכביפדיה

האנציקלופדיה המקוונת של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב, מכביפדיה, הוקמה ב-26 באפריל 2017 על ידי כמה מאוהדי הקבוצה במסגרת פרויקט איסוף מולטימדיה בפורום האוהדים "השחקן ה-12". האתר כולל סיכומי משחקים, תקצירי משחקים ומשחקים מלאים, ערכים על שחקנים, מאמנים, קבוצות, שירים כולל שירי יציע, שירי שחקן ושירי אולפן, אוסף של כרטיסים למשחקי עבר וסיכומי עונות מלאים.
אוהדים > מנויים

מכבי תל אביב הוא המועדון שמכר הכי הרבה מנויים בכדורגל הישראלי, השיא נשבר לקראת עונת 2022/2023 שמכר 22,000 מנויים, שיא מכירת המנויים נשבר כמה פעמים על ידי המועדון, בתחילת שנות האלפיים השיא עמד על כ-5,500 ולקראת עונת 2005/2006 נשבר השיא ועמד על כ-9,600 מנויים. לקראת עונת 2013/2014 נשבר השיא שוב פעם שנמכרו כ-10,300 מנויים. לקראת עונת 2019/2020 והחזרה לאצטדיון בלומפילד שעבר הרחבה נשבר השיא פעם נוספת שמכר המועדון מעל 18,000 מנויים.
תארים, שיאים והישגים > תארים

ליגת העל
אליפויות (25) (שיא): 1935/1936, 1937, 1939, 1941/1942, 1946/1947, 1949/1950, 1951/1952, 1953/1954, 1955/1956, 1957/1958, 1966/1968, 1969/1970, 1971/1972, 1976/1977, 1978/1979, 1991/1992, 1994/1995, 1995/1996, 2002/2003, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2018/2019, 2019/2020, 2023/2024
סגנויות (13): 1938, 1954/1955, 1959/1960, 1968/1969, 1973/1974, 1992/1993, 1993/1994, 1998/1999, 2003/2004, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2020/2021
גביע המדינה
זכייה (24) (שיא): 1928/1929, 1929/1930, 1932/1933, 1940/1941, 1945/1946, 1946/1947, 1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970, 1976/1977, 1986/1987, 1987/1988, 1993/1994, 1995/1996, 2000/2001, 2001/2002, 2004/2005, 2014/2015, 2020/2021
סגנות (13): 1933/1934, 1937/1938, 1939/1940, 1951/1952, 1961/1962, 1975/1976, 1978/1979, 1982/1983, 1991/1992, 1992/1993, 1996/1997, 2015/2016, 2016/2017
גביע הטוטו
זכייה (9) (שיא): 1992/1993, 1998/1999, 2008/2009, 2014/2015, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2023/2024, 2024/2025
סגנות (4): 1991/1992, 1994/1995, 1997/1998, 2019/2020
אלוף האלופים
זכייה (8) (שיא): 1964, 1967, 1976, 1978, 1988, 2019, 2020, 2024
סגנות (3): 1969, 2015, 2021
גביע ליליאן
זכייה (2) (שיא משותף): 1986/1987, 1987/1988
תארים, שיאים והישגים > הישגים במפעלים בין-לאומיים

ליגת האלופות :
שלב הבתים (2): 2004/2005, 2015/2016
מוקדמות (9): 1992/1993, 1995/1996, 1996/1997, 2003/2004, 2013/2014, 2014/2015, 2019/2020, 2020/2021, 2024/2025
הליגה האירופית :
32 האחרונות (2): 2013/2014, 2020/2021
שלב הליגה (1): 2024/2025
שלב הבתים (3): 2011/2012, 2016/2017, 2017/2018
סיבוב שני (1): 2001/2002
סיבוב ראשון (3): 1996/1997, 1999/2000, 2002/2003
מוקדמות (6): 2005/2006, 2007/2008, 2010/2011, 2014/2015, 2018/2019, 2019/2020
קונפרנס ליג :
שמינית הגמר (1): 2023/2024
שלב הנוקאאוט הראשוני (1): 2021/2022
מוקדמות (1): 2022/2023
גביע אירופה למחזיקות גביע :
סיבוב ראשון (1): 1994/1995
גביע האינטרטוטו :
מקום שלישי בשלב הבתים (1): 1978
מקום רביעי בשלב הבתים (2): 1977, 1980
מקום חמישי בשלב הבתים (1): 1993
גביע אסיה לאלופות:
זכייה (2): 1969, 1971 (שיא ישראלי)
תארים, שיאים והישגים > שיאים והישגים קבוצתיים

הקבוצה היחידה בישראל שמעולם לא שיחקה בליגות המשנה (ומעולם לא ירדה ליגה)
הקבוצה היחידה בישראל שהשיגה טרבל מקומי (זכייה באליפות ישראל, גביע המדינה וגביע הטוטו באותה העונה) – בעונת 2014/2015
הקבוצה מחזיקה בשיא הזכיות בכל אחת מהתחרויות הרשמיות של ההתאחדות לכדורגל בישראל (ליגה ראשונה, גביע המדינה, גביע הטוטו לליגה הראשונה, אלוף האלופים)
הקבוצה שמחזיקה בהכי הרבה דאבלים מקומיים (זכייה באליפות ישראל ובגביע המדינה באותה העונה) – 7 (1946/1947, 1953/1954, 1957/1958, 1969/1970, 1976/1977, 1995/1996, 2014/2015)
הקבוצה היחידה שזכתה בדאבל מקומי ללא הפסד בכל המסגרות – פעמיים (1953/1954, 1957/1958)
משחקי ליגה רצופים ללא הפסד – 44 (10 בנובמבר 1951 – 5 במרץ 1955)
משחקי בית רצופים ללא הפסד – 35 (1 בספטמבר 2013 – 1 ביוני 2015)
משחקי חוץ רצופים ללא הפסד – 34 (16 ביולי 1949 – 5 במרץ 1955)
שיא הניצחונות לעונה – 30 (1966/1968)
שיא ההפסדים לעונה – 14 (2007/2008), (2011/2012)
שיא הנקודות לעונה – 89 (2018/2019)
שיא אחוזי הצלחה לעונה – 82.41% (2018/2019)
שיא השערים לעונה – 103 (1949/1950)
שיא עונתי למספר הבקעות ממוצע במשחק – 4.29 (1949/1950)
שיא הספיגה לעונה – 53 (1990/1991)
שיא הספיגה הנמוכה לעונה – 10 (2019/2020), ב-36 מחזורים. עקב כך מחזיקה הקבוצה גם בשיא ספיגת השערים הנמוכה ביותר למשחק: 0.28
שיא הפרש השערים לעונה – 85 (1949/1950)
שיא כל הזמנים במספר משחקים בעונה אחת עם שער נקי – 23 (2019/2020)
המיקום הנמוך ביותר בליגה – 12 (עונת 1987/1988)
שיא דקות ליגה ברציפות ללא ספיגה – 1,272 דקות (התחיל במחזורי הסיום של עונת 2018/2019 והמשיך לתוך עונת 2019/2020)
שיא מחזורים מתחילת עונה ללא ספיגה – 13 (2019/2020)
שיא משחקי ליגה רצופים ללא ספיגה – 14 (התחיל במחזור הסיום של עונת 2018/2019 והמשיך לתוך עונת 2019/2020)
הקבוצה היחידה בהיסטוריה של הליגה שסיימה סיבוב שלם, 13 משחקים, ללא ספיגת שער חובה, בעונת 2019/20
הכי הרבה נקודות זכות בליגה הראשית בכל הזמנים – 2,896 (מעונת 1949/1950 עד 2015/2016)
הכי הרבה שערי זכות בליגה הראשית בכל הזמנים – 3,133 (מעונת 1949/1950 עד 2015/2016)
שיא ניצחונות רצופים בליגה הישראלית – 13 (1949/1950, 1951/1952, 1991/1992)
שיא ניצחונות רצופים מפתיחת העונה – 11 (1993/1994)
הפרש שיא מהמקום השני בסיום העונה – 31 נקודות (2018/2019)
הקבוצה שהוכתרה לאלופה הכי מוקדם מסיום העונה – 8 מחזורים לסיום העונה (2018/2019)
הקבוצה שהבקיעה הכי הרבה חמישיות (או יותר) בעונה אחת – 11 פעמים (בעונת 1949/1950)
הניצחון הגבוה ביותר בליגה הבכירה – 13–0 (מכבי ראשון לציון בעונת 1949/1950)
ההפסד הגבוה ביותר בליגה – 0–10 (מכבי חיפה בעונת 1987/1988)
הניצחון הגבוה ביותר בגמר גביע המדינה מאז קום המדינה – 6–2 (נגד הפועל באר שבע בגמר גביע המדינה 2015)
הניצחון הגבוה ביותר במסגרות האירופאיות – 6–0 (ז'לגיריס וילנה ב-2001, וז'לייזניצ'אר סרייבו ב-2011)
ההפסד הגבוה ביותר במסגרות האירופאיות – 1–6 (נגד אולימפיאקוס בעונת 2023/2024)
הקבוצה ששחקן משורותיה זכה בתואר מלך השערים יותר מכל קבוצה אחרת: 14 פעמים
תארים, שיאים והישגים > שיאים אישיים

מלך ההופעות בכל הזמנים במשחקי ליגה – מיקו בלו (498)
מלך השערים בכל הזמנים – אבי נמני (174)
מלך ההופעות במסגרות האירופאיות – דור מיכה (62)
מלך השערים במסגרות האירופאיות – ערן זהבי (15)
שיא שערים לשחקן בעונה – 35 (ערן זהבי ב-2015/2016)
תארים, שיאים והישגים > שיאים אישיים > זוכים בתואר מלך השערים במדי מכבי תל אביב

שחקני הקבוצה זכו 15 פעמים בתואר מלך השערים בליגה לעונה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שם השחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1949/1950 | יוסף מרימוביץ' | 25 |
| 1952/1953 | שייע גלזר | 27 |
| 1957/1958 | רפי לוי | 14 |
| 1959/1960 | רפי לוי | 19 |
| 1976/1977 | ויקי פרץ | 17 |
| 1988/1989 | בני טבק | 18 |
| 1989/1990 | אורי מלמיליאן | 16 |
| 1998/1999 | אנדז'יי קוביקה | 21 |
| 2000/2001 | אבי נמני | 25 |
| 2012/2013 | אלירן עטר | 22 |
| 2013/2014 | ערן זהבי | 29 |
| 2014/2015 | ערן זהבי | 27 |
| 2015/2016 | ערן זהבי | 35 |
| 2016/2017 | וידאר קיארטאנסון | 19 |
| 2023/2024 | ערן זהבי | 20 |
תארים, שיאים והישגים > שיאים אישיים > זוכים בתואר כדורגלן העונה במדי מכבי תל אביב

שחקני הקבוצה זכו 12 פעמים בתואר כדורגלן העונה בישראל לליגה הבכירה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שחקן | תארים קבוצתיים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1961/1962 | שאול מתניה |  |  |
| 1964/1965 | חיים לוין | גביע המדינה | שוער |
| 1972/1973 | צבי רוזן |  |  |
| 1978/1979 | אבי כהן (בלם) | אליפות | כבש 4 שערים |
| 1991/1992 | אבי כהן (הירושלמי) | אליפות | כבש 17 שערים |
| 2002/2003 | ברוך דגו | אליפות | כבש 8 שערים ובישל 8 |
| 2012/2013 | אלירן עטר | אליפות | כבש 22 שערים |
| 2013/2014 | ערן זהבי | אליפות | כבש 29 שערים ובישל 4 |
| 2014/2015 | ערן זהבי | טרבל | כבש 27 שערים ובישל 5 |
| 2018/2019 | דור מיכה | אליפות, גביע הטוטו | כבש 4 שערים ובישל 12 |
| 2019/2020 | דן גלזר | אליפות | בישל 3 שערים |
| 2023/2024 | ערן זהבי | אליפות, גביע הטוטו | כבש 20 שערים ובישל 7 |
תארים, שיאים והישגים > שיאים אישיים > מלך השערים בליגה בכל הזמנים

| מקום | שם השחקן | שערים | הופעות | יחס שערים למשחק | שנות פעילות במכבי תל אביב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אבי נמני | 174 | 379 | 0.46 | 1989–1998, 1998–2003, 2005–2008 |
| 2 | ערן זהבי | 138 | 186 | 0.74 | 2013–2016, 2022–הווה |
| 3 | שייע גלזר | 130 | 166 | 0.78 | 1945–1962 |
| 4 | בני טבק | 121 | 390 | 0.31 | 1973–1989 |
| 5 | אלי דריקס | 113 | 357 | 0.32 | 1981–1999 |
| 6 | גיורא שפיגל | 97 | 176 | 0.55 | 1963–1972 |
| 7 | דרור בר-נור | 84 | 217 | 0.39 | 1966–1976 |
| 8 | אלירן עטר | 73 | 156 | 0.47 | 2010–2013, 2017–2020 |
| 9 | איציק זוהר | 70 | 178 | 0.39 | 1988–1994, 1995–1996, 1998–1999 |
| 10 | ויקי פרץ | 67 | 197 | 0.34 | 1973–1980, 1983–1985 |
יצרני תלבושות וספונסרים ראשיים

| תקופה | מייצרת המדים | ספונסר |
| --- | --- | --- |
| 1976–1977 | יומברו | גולדסטאר |
| 1981–1983 | פומה | אופנת ברוך |
| 1983–1984 | עצמאית | אופנת ברוך |
| 1984–1987 | פומה | אופנת ברוך |
| 1987–1989 | נייקי | דלתא טקסטיל |
| 1989–1991 | דיאדורה | הבנק הבינלאומי הראשון |
| 1991–1992 | דיאדורה | דיסקוטק פלדיום |
| 1991–1992 | דיאדורה | בנייני יוניוב |
| 1991–1992 | דיאדורה | ראפלס (עלית) |
| 1992–1993 | דיאדורה | ראפלס (עלית) |
| 1993–1997 | דיאדורה | ויזה כאל |
| 1997–1999 | אדידס | ויזה כאל |
| 1999–2000 | אדידס | סוני |
| 2000–2001 | אדידס | בזק בינלאומי |
| 2001–2002 | אדידס | בזק |
| 2002–2005 | דיאדורה | בזק |
| 2005–2006 | דיאדורה | קבוצת רסידו |
| 2006–2007 | דיאדורה | סוני |
| 2007–2008 | דיאדורה | סלקום |
| 2008–2009 | דיאדורה | שברולט |
| 2009–2010 | קאפה | פייג'יאה |
| 2010–2011 | פומה | פייג'יאה |
| 2011–2013 | אנדר ארמור | ללא |
| 2013–2014 | מקרון | ללא |
| 2014–2015 | אדידס | ללא |
| 2015–2016 | אדידס | UNICEF |
| 2016–2017 | אדידס | ללא |
| 2017–2018 | עצמאית | ללא |
| 2018–2019 | עצמאית | PenguinPickUp |
| 2019–2021 | פילה | PenguinPickUp |
| 2021–2024 | פילה | ישראל קנדה |
| 2024– | פילה | פלאפון 5G |
סמלי המועדון לאורך השנים

סמל המועדון בשנותיו הראשונות ועד שנות ה-20
סמל המועדון בשנות ה-20 וה-30
סמל המועדון בעונות 1935/1936
סמל המועדון בשנות ה-40 וה-50
סמל המועדון בשנות ה-60
סמל המועדון בשנות ה-70 וה-80
סמל המועדון בעונות 1986/1987
סמל המועדון בשנים 1989–1993
סמל המועדון בעונת 1993/1994
סמל המועדון בשנים 1994–1999 עם הספונסר "ויזה"
סמל המועדון בין השנים 1999–2009
סמל המועדון בתוספת 3 כוכבים בין השנים 2009–2012
סמל המועדון בעונת 2012/2013
סמל המועדון בין השנים 2013–2021
סמל המועדון משנת 2021
אקדמיית הנוער

למכבי תל אביב אחת ממחלקות הנוער הגדולות והענפות ביותר בישראל. המחלקה נקראת אקדמיית הנוער.
אקדמיית הנוער > קבוצות מחלקת הנוער לעונת 2023/2024

מנהל מקצועי: גדי ברומר
מנהל מחלקת הנוער: גיא צוקרמן
מאמן שוערים: אלכסנדר אובארוב
| שם הקבוצה | ליגה | מאמן | עוזר מאמן |
| --- | --- | --- | --- |
| מכבי תל אביב שחר | ליגת העל לנוער | מיכאל זנדברג | ג'פרי ישי |
| מכבי תל אביב עודד | נערים א' על | ציון כהן | קרלוס צ'קאנה |
| מכבי תל אביב אלי פוקס | נערים ב' על | עידן הררי | יוסי אליהו |
| מכבי תל אביב אלדד | נערים ג' מרכז | איליה קרוסטין | שלומי טובול |
| מכבי תל אביב שלמה | ילדים א' שרון |  |  |
| מכבי תל אביב ברוך עזרתי | ילדים א' דרום |  |  |
| מכבי תל אביב דקל | ילדים ב' שרון |  |  |
| מכבי תל אביב ילדים | ילדים ב' מרכז |  |  |
| מכבי תל אביב עוז | ילדים ג' מרכז |  |  |
| מכבי תל אביב לייבו | ילדים ג' מרכז |  |  |
אקדמיית הנוער > תארים והישגים

קבוצת הנוער הבכירה של המועדון, מכבי "שחר" תל אביב, מובילה את טבלת הקבוצות הזוכות באליפות המדינה לנוער של ליגת העל בכדורגל לנוער ואת טבלת הזוכות בגביע המדינה יחד עם קבוצת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 1996/1997 הייתה לקבוצת הנוער הראשונה שזוכה בדאבל, הישג אותו שחזרה פעמיים נוספות בשנים 2001/2002 ו-2010/2011. בנוסף לכך, הקבוצה מחזיקה ב-2 תוארי "סופר קאפ" ישראלי (אלוף האלופים לנוער). בעונת 2015/2016 הייתה לקבוצת הנוער הראשונה מישראל שהופיעה בליגת האלופות לנוער.
אליפויות (9) – 1995/1996, 1996/1997, 2000/2001, 2001/2002, 2004/2005, 2010/2011, 2011/2012, 2014/2015, 2017/2018
גביעי מדינה (6) – 1994/1995, 1996/1997, 1997/1998, 2001/2002, 2010/2011, 2021/2022
סופר קאפ (2) – 2012/2013, 2013/2014
לפני הפיכתה של ליגת העל לנוער לליגה מקצוענית ב-1994, זכתה הקבוצה ב-3 אליפויות נוספות (1987/88, 1991/92, 1992/93) וגביע בעוד עונת דאבל (1987/88).
שחקני עבר

לרשימה המלאה של שחקנים בעלי ערך בוויקיפדיה, ראו קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  מוטי איוניר  ג'רי בית הלוי  מיקו בלו  טל בן-חיים (בלם)  אברהם בנדורי  דרור בר-נור  אלון ברומר  גדי ברומר  יוסף גולדשטיין  שמואל גינזבורג  בוני גינצבורג |  שייע גלזר  פרידריך דוננפלד  אלי דריקס  איציק זוהר  יואב זיו  ישראל חליבנר  בני טבק  איתן טיבי  רחמים טלבי  אבי כהן (הירושלמי)  אבי כהן (התל אביבי) |  רפי לוי  חיים לוין  דור מיכה  גאול מכליס  אורי מלמיליאן  יוסף מרימוביץ'  מנחם מרימוביץ'  משה מרכוס  עודד מכנס  שאול מתניה  אבי נמני |  מאיר נמני  אלון נתן  צבי סטודינסקי  אורי סלימאן  ירון עוז  אלי פוקס  נתן פנץ  ויקי פרץ  לופא קדוש  ניר קלינגר  דוד קרקו |  מהראן ראדי  צבי רוזן  שמעון רוטנר  אברהם רזניק  נח רזניק  לירן שטראובר  אמיר שלח  מנשה שמעונוב  יצחק שניאור  גיורא שפיגל |
| --- | --- |
 רוסיה אלכסנדר אובארוב  צ'ילה רודריגו גולדברג  ספרד קרלוס גרסיה  פולין גז'גוז' ונדזינסקי  אוקראינה אלכסנדר פולוקארוב:  שוודיה ראדה פריצה  פולין אנדז'יי קוביקה  בלארוס יבגני קשנצב  סרביה פרדראג ראיקוביץ'  ברזיל ברונו רייס
שחקני עבר > מספרי כבוד

במהלך השנים הופרשו כמספרי כבוד, בצורה לא רשמית, שני מספרים אשר נהגו ללבוש שחקני עבר של המועדון. מספר 12 לא בשימוש משנת 2002 כהוקרה למני לוי אשר התמוטט ב-26 בינואר 2002 במהלך משחק ליגה נגד בית"ר ירושלים, ומספר 8 לא בשימוש משנת 2008 כהוקרה לאבי נמני, מלך השערים של המועדון בכל הזמנים.
סגל השחקנים

נכון ל-4 בספטמבר 2024
סגל השחקנים > צוות מקצועי

| --- | --- |
מאמן ראשי: סרביה ז'ארקו לאזטיץ'
עוזר מאמן: סרביה דראזן בוליץ'
עוזר מאמן: סרביה דובריוויה מוטאבדזיץ'
עוזר מאמן: סרביה בויאן לאונטייביץ'
מאמן שוערים: סרביה דראגן באיץ'
מאמן כושר: ישראל יוסי זיגדון
מנהל טכני: אנגליה דומיניק פרייס
מנהל קבוצה: ישראל יואב זיו
ראו גם

מכבי תל אביב במפעלים הבין-לאומיים
מכבי תל אביב
מכבי תל אביב (כדורסל)
מכבי תל אביב (כדוריד)
מכבי תל אביב (כדורעף)
מכבי תל אביב (כדורגל נשים)
לקריאה נוספת

אשר גולדברג, דני דבורין, מכבי תל אביב – מאה שנים ראשונות, הוצאת מדיה, 2006
זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי, כרך ג', עמ' 11–38, הוצאת ישראגול, 2011
ביאורים

1 2  רשימה חלקית בלבד של שחקנים אשר היו תקופה ארוכה במועדון, השאירו חותם משמעותי בתקופתם, או מוכרים גם מעבר לשהותם במועדון
המהפכה הרוסית (1917)

מהפכנים רוסים בהלסינקי (התמונה כנראה צולמה באמצע שנת 1917).
המהפכה הרוסית של שנת 1917 היא שם כולל לשתי המהפכות שהתרחשו באימפריה הרוסית במהלך שנת 1917, פירקו את השלטון האוטוקרטי הצארי והובילו לכינונה של ברית המועצות.
הראשונה הייתה מהפכת פברואר (קרתה במהלך מרץ  1917 לפי הלוח הגרגוריאני), ובה ויתר הצאר ניקולאי השני על כס המלכות, השלטון עבר לממשלת מעבר בראשותו של גאורגי לבוב ואחריו אלכסנדר קרנסקי. זו היוותה הפסקה חטופה באבסולוטיזם הפוליטי ברוסיה.
שבירת האנדרטה של הצאר אלכסנדר השלישי בעקבות המהפכה (צולם סביב אמצע שנת 1918).
השנייה הייתה מהפכת אוקטובר, בה הבולשביקים, בראשות ולדימיר איליץ' לנין, הפילו את הממשלה הליברלית של קרנסקי ותפסו את השלטון. מהפכה זו קרויה גם "המהפכה הבולשביקית". אז הוקם שלטון קומוניסטי דיקטטורי בברית המועצות, שהתקיים עד 1991. מהפכת אוקטובר הביאה בהמשך, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה (1918) למלחמת אזרחים ברוסיה. מלחמה זו הסתיימה בניצחון הבולשביקים בדצמבר 1922, מה שהביא לשלטון קומוניסטי בברית המועצות על שטח של קצת יותר מ-22 מיליון קמ"ר. דבר זה נמשך עד נפילת המשטר בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, כעבור קרוב לשבעים שנים מהניצחון הבולשביקי במלחמת האזרחים הרוסית, וכן כעבור 74 שנים ממהפיכת אוקטובר.
רקע

בתחילת המאה ה-20 הייתה רוסיה בשלה למהפכה. צמיתים לשעבר היגרו במספרים גדולים יחסית מהכפר לעיר אבל רוב תושבי רוסיה היו איכרים (עצמאים, צמיתים או פועלים חקלאיים קבועים או יומיים). התסיסה המתמשכת מאז המאה ה-15 בקרב האיכרים מצאה ב-1905 בעלי ברית בקרב מעמד הפועלים והימאים וזו הפעם הראשונה בתולדות רוסיה שרגשות הקיפוח זכו להנהגה שניתבה אותם לביצוע ניסיון מהפכה.
ההנהגה הייתה לרוב של משכילים בני המעמד השליט, בהם בני אצילים שמצבו של העם נגע ללבם וחשבו שיש צורך בשינוי.
לתסיסה הקבועה שהתקיימה אצל עובדי האדמה הרוסים, הצטרפו ניסיון לחימה. מאות אלפי איכרים גויסו בזמן מלחמת רוסיה–יפן ולמעלה מ-10 מיליון גויסו במהלך מלחמת העולם הראשונה. איכרים חסרי אדמה ציפו ששירותם הצבאי יתגמל אותם בחלקת אדמה ואיכרים בעלי אדמות גילו שבמהלך הזמן בו היו מגויסים צברה הנחלה שלהם חובות וחלקם נדרשו למכור את אדמתם לכיסוי החובות - אירועים שהגבירו את זעמם והאיצו את התסיסה.
ראו גם

מהפכת 1905
מלחמת האזרחים ברוסיה
לקריאה נוספת

מארק פרו, ז'אק ברטן, מהפכה ומלחמת אזרחים ברוסיה, בתוך: פייר וידאל-נאקה (עורך), תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1993, עמ' 254–255.
גד אולמן

| --- | --- |

אולמן ושמעון פרס, 1979
 לידה:  14 ביולי 1935 (בן 89) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  מכון אבני  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 
גד אולמן (נולד ב-1935 בתל אביב) הוא אמן רב תחומי – צייר, פסל, אמן חזותי וגרפיקאי ישראלי. מעבודותיו – יצירות גדולות לקירות במבני ציבור, פיסול במרחב הציבורי, עבודות עיצוב וגרפיקה, פיסול סביבתי, מיצגים ומיצבים.
קורות חיים

גד אולמן נולד בתל אביב בשנת 1935 להורים שעלו מגרמניה. הוא החל ללמוד אמנות בשנת 1949 במכון אבני בתל אביב, שם למד אצל שטרייכמן וסטימצקי. לאחר מכן למד אולמן ב"בצלאל" וסיים את לימודיו שם ב-1960 במגמת עיצוב גרפי והדפס. בין השנים 1961–1975 הוא עסק באיור ובעיצוב גרפי. בשנת 1964 התמנה אולמן לעורך גרפי של עיתון "הארץ". ב-1965 התקיימה תערוכת היחיד הראשונה שלו.
אולמן כתב מאמרים לעיתונות, בשנים 1972–1976 כתב לרבעון "ציור ופיסול". הוא כתב בעיקר על הדפסים כמו ליתוגרפיות, חיתוכי עץ והדפסי רשת. בשנת 1971 הוציא הגדה לפסח בנוסח קיבוצי שהוא אייר בהדפסים מסוגים שונים. בשנים 1976–1977 הוא הרצה בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. בשנות ה-70 עבד אולמן על יצירות גדולות ממדים למבני ציבור, בנוסף לעיסוקו בעיצוב גרפי. אולמן גם לימד במסגרות שונות, אקדמיות וחובבניות, לאורך השנים. משנות ה-80 עבר למדיות נוספות והתחיל לפסל, ובהמשך גם ליצור עבודות וידאו, פיסול סביבתי ופיסול למרחב הציבורי.
גד אולמן חי בעיר תל אביב כל חייו. יצר, למד ולימד, והציג בעיר תערוכות רבות. הוא לקח חלק באגודת האמנים של תל אביב והבית של האגודה ברח' אלחריזי היה לו בית שני. כבן העיר בילה אינספור שעות בים ובחוף. הוא קשור לים, וקשר זה ניכר בחלק מעבודותיו. גד אולמן הוא האח הבכור לאמנים מיכה אולמן ותרצה אולמן.
אולמן הרבה לעסוק בנושאים חברתיים ופוליטיים בחברה הישראלית. היה ער והגיב לאירועים שקרו במדינה כל חייו. עבודותיו גם מגיבות לשינויים שקרו בעולם האמנות.
בתקופות שונות מתכתב אולמן עם אמנות קדומה ומקומית כמו האמנות המצרית, הכנענית, הבבלית ותרבויות אחרות שמאפיינות את אזור ארץ ישראל.