stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלט
ציטוטים ידועים

בנוסף לשורות המופיעות למעלה, שהן הציטוט הידוע ביותר מהמלט ובין השורות המצוטטות ביותר בתיאטרון בכלל אשר נפתחות במילים "להיות או לא להיות", המחזה מכיל שורות רבות שזכו להיות מצוטטות.
אכן קלות-הדעת — זהו שמך, אשה

(frailty, thy name is woman)
יש משהו רקוב בארץ דנמרק

(Something is rotten in the state of Denmark)
אחד הקטעים המצוטטים ביותר הוא הקטע בו שולח פולוניוס בנו לארטס לפריז ומשיא לו עצות רבות:
אל פתחון פה תקדים להרהורי לבך;
וכל הרהור תשקול בטרם תעשה.
(Give thy thoughts no tongue, Nor any unproportioned thought his act.)
אל נא תהא לֹוֶה, ואל תהא מלוה;
כי למלוה יאבדו גם כסף גם ידיד,
והלֹוֶה — סופו יגְדע מטה לחמו

(
Neither a borrower nor a lender be,

For loan oft loses both itself and friend,

And borrowing dulls the edge of husbandry.
)
ועל הכל: היה שלם עם עצמך;

(,This above all, to thine own self be true)
מילים, מילים, מילים.

(Words, words, words.)
אמנם דבריו הם שגעון, אך יש בהם שיטה.

(Though this is madness, yet there is method in't.)
כן זכה לציטוטים רבים הקטע בו מדריך המלט את להקת השחקנים החובבים לפני הופעתם בפני המלך. בקטע זה פורש שקספיר מקצת ממשנתו כבמאי, תוך העברת ביקורת על אופן המשחק שהיה מקובל בתיאטראות רבים בתקופה:
הואילה-נא וקרא את המונולוג כדרך שקראתיו לפניך אני, בקלות ובשטף לשון; אך אם תצרחהו בכל פה, כדרך רוב אחיך השחקנים, הרי טוב לי שיקרא את פסוקי שיר הכרוז שבשוק. ואל נא תרבה לנסר בידיך את חלל האוויר, הנה כך; אלא עשה הכל בנעם; כי אפילו בעצם השצף אשר לרגשותיך, בעצם סופתם, והייתי אומר, זלעפותיהם, בדין הוא שתסגל לעצמך, וגם תקיים, את מדת המתינות, אשר תשווה להם את הרוך. הה, עד עמקי לבבי רוגז אני, בשמעי, איך בחור כארזים, ופאה נוכרית פרועה לו על קדקודו, עומד וקורע את הרגש לגזרים, ממש לסחבות, כדי לבקע את אוזני האספסוף, אשר לרב אינו מסוגל להבין כלום מלבד פנטומימות של הבל, או סתם מהומה; למלקות הייתי דן ברנש אשר כזה על אכזרו יותר מטרמגנט, על הרדסו יותר מהורדוס. בבקשה ממך, הישמר מכל אלה.
בעברית

התרגום הראשון שנעשה מהמלט לעברית נערך ב-1838, בספר "חקירת האמת" מאת המשכיל יוצא למברג שלמה בן חיים בריק, שהתגורר בלונדון. היה זה תרגום של המונולוג "להיות או לא להיות", הישר מן האנגלית, אותו פתח ב”המליץ שעקספאר מבריטניא בפי האמלעט בן המלך מדענעמארק לדבר גדולות ונפלאות... וכה דבר מצרות נפשו: להיות או לא להיות, הויה ואפס, היא השאלה”. קטעים אחרים מהמחזה, בעיקר המונולוג, הוסיפו להיות מתורגמים כפרקים קצרים ביצירותיהם של כותבים עבריים אחרים. מהדורה שלמה נערכה לראשונה על ידי ח"י בורנשטיין: היא התפרסמה בהמשכים ב"הצפירה" ב-1900 ו-1901, אך יצאה בשלמותה רק ב-1926. תרגומים מלאים נוספים בוצעו על ידי שלום צבי דוידוביץ (הוצאת תרשיש) ב-1942, אברהם שלונסקי (ספרית פועלים) ב-1948, ט. כרמי (הוצאת דביר), אהרן קומם (הוצאת אור-עם), ישראל אפרת (הוצאת עוגן), פרץ סמולנסקין, י"ל גורדון, ודורי פרנס.
המחזה עלה לראשונה בארץ ישראל בעברית בשנת 1946 בתרגומו של שלונסקי בתיאטרון "הבימה" כשבתפקיד המלט מי שכונה לימים "המלט העברי הראשון", חתן פרס ישראל, שמעון פינקל.
במהלך השנים עלו בתיארטאות עשרות הפקות למחזה. בין המוכרות שבהן: הפקת תיאטרון הקאמרי בכיכוב איתי טיראן שביים עמרי ניצן והיה תפקיד הפריצה של טיראן. הפקה ייחודית נוספת עלתה בשנת 2022 בתיאטרון בית ליסין בכיכוב אסף יונש בבימוי יאיר שרמן.
עיבודים למחזה

העיבוד הראשון של המחזה לסרט היה ב-1900, בסרט צרפתי קצר בשם "Le Duel d'Hamlet" בכיכובה של שרה ברנאר בתפקיד המלט.
המלט (סרט, 1913) – סרט אילם בריטי משנת 1913 עם ג'ונסטון פורבס-רוברטסון בתפקיד הראשי.
המלט (סרט, 1921) – סרט אילם גרמני מ-1921, בעיבוד זה המלט הוא אישה.
המלט (סרט, 1948) – עיבוד משנת 1948 - הנאמן למחזה, לפי הדיאלוגים המקוריים.
המלט (סרט, 1969) – עיבוד קולנועי מ-1969 בבימויו של טוני ריצ'רדסון.
המלט (סרט, 1990) – עיבוד קולנועי מ-1990 של פרנקו זפירלי בכיכובו של מל גיבסון.
המלט (סרט, 1996) – עיבוד משנת 1996 בבימויו ובכיכובו של קנת בראנה.
המלט (סרט, 2000) – עיבוד משנת 2000 - המתרחש בניו יורק לפי הדיאלוגים מקוריים.
המלט (סרט, 2009) – עיבוד משנת 2009 - שודר בערוץ BBC Two.
בתרבות

מספר פרודיות על המחזה נעשו בתוכנית "רחוב סומסום" שבהם קטע של אלמו עם השחקן מל גיבסון בתפקיד המלט.
בסדרה "קרובים קרובים" עושה חנה (חנה מרון) פרודיה למונולוג של המלט עם חציל.
בתוכנית הקומדי סטור נעשה מערכון שבו יש שחקן שמגלם את המלט (רובי דואניאס) עומד על סולם כאשר הבמאי שלו (אסף אשתר) מבקש ממנו לרדת עוד קצת (גם מהסולם וגם ברמת ההצגה).
הרומן "קליפת אגוז" מאת איאן מקיואן, שעלילתו מתרחשת בלונדון של המאה ה-21, שואב השראה מסיפור "המלט". המספר ברומן הוא עובר המספר על התוכנית של אמו, טרודי, ודודו, קלוד, לרצוח את אביו, על מנת לרשת את ביתו של האב, שבו הם מתגוררים.
בתוכנית הסאטירה "היכל התרבות", שבו היה מערכון בנושא "גימיקים בהצגות תיאטרון על מנת למשוך קהל", היה קטע של המלט שהוצג כתוכנית מציאות, כשאת המלט עצמו גילם ציון ברוך.
ראו גם

טירת קרונבורג
אור-המלט
לקריאה נוספת

גאורג ברנדס, טרגדיות שקספיר: המלט, מקבת, אותלו, ליר, עברית: מאיר איילי, הוצאת תרבות וחינוך, 1968.
מילים, מילים, מילים - על המלט (ליקט תרגם והעיר: יהודה ויזן, עריכה: אריאל קריל) אסופת מאמרים מאת וולטר, גתה, סמואל ג'ונסון, ויליאם האזליט, סמואל טיילור קולרידג', אדגר אלן פו ויליאם האזליט, אוסקר ויילד, מת'יו ארנולד, ג. ק. צ'סטרטון, ת.ס. אליוט, וו.ה. אודן. בצירוף מבוא מאת פרופ' שמעון לוי, הוצאת רסלינג, 2016.
ת"ס אליוט, 'המלט ובעיותיו', דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך א', 2011 עברית: יהודה ויזן.
אברהם עוז, ‏היצירה השקספירית, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006, פרק ט - יוליוס קיסר, המלט: שלטון ומוסר, עמ' 132-124
לי מיכאל-ברגר, "מכסחי השדים: על-טבעי ומודרניות בשיח על המלט, 1918–1945", זמנים 149, 2024, עמ' 50–61.
הערות שוליים

↑  סיכום קטעים שונים ברומן "וילהלם מייסטר"
↑  סיכום על פי ההרצאות וההערות של קולרידג' על שייקספיר.
1 2 3 4 5 6 7 8  תרגום אברהם שלונסקי, ספרית פועלים, ספרי מופת, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר
↑  אסא כשר, עדיה מנדלסון-עוז, "אהיה אשר אהיה או אהיה אפס ואין", אלפיים, גיליון 31, תשס"ז. אפשר לראות התרגום המלא כאן, במאגר ספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית של פולין.
↑  המלט שלי (2005), עמרי ניצן, ארכיון התיאטרון הישראלי, החוג לאמנות התיאטרון, אוניברסיטת תל אביב
↑  מאיה נחום שחל, "המלט הוא פרוע ומסעיר. כל סצנה עפה לעולם אחר", באתר כלכליסט, 23 באוקטובר 2022
| מחזותיו של ויליאם שייקספיר |
| --- | --- | --- |
| טרגדיות | טיטוס אנדרוניקוס • רומיאו ויוליה • יוליוס קיסר • המלט • מקבת' • אותלו • המלך ליר • אנטוניוס וקלאופטרה • קוריולנוס • טימון איש אתונה |  |
| קומדיות | קומדיה של טעויות • שני אדונים מוורונה • אילוף הסוררת • עמל אהבה לשווא • חלום ליל קיץ • הסוחר מוונציה • מהומה רבה על לא דבר • כטוב בעיניכם • הלילה השנים עשר • נשות וינדזור העליזות • טרוילוס וקרסידה • סוף טוב הכול טוב • מידה כנגד מידה • שני שארים אצילים |  |
| רומנסות | פריקלס • סימבלין • אגדת חורף • הסערה |  |
| מחזות היסטוריים | המלך ג'ון • ריצ'רד השני • הנרי הרביעי, חלק ראשון • הנרי הרביעי, חלק שני • הנרי החמישי • הנרי השישי, חלק ראשון • הנרי השישי, חלק שני • הנרי השישי, חלק שלישי • ריצ'רד השלישי • הנרי השמיני |  |
| מחזות אבודים | עמל אהבה לא לשווא (אנ') • קרדניו (אנ') |  |
| בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) | בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520684505171  BNE: XX2961793  BnF: cb11936813g (data)  GND: 4099350-4  LCCN: n80008522  MusicBrainz work: 32589d80-57ee-44d5-a06b-181d0b79b3d9  SUDOC: 027294773  VIAF: 176993890   WorldCat (עם VIAF): 176993890 
"אופליה", ג'ון אוורט מיליי, בערך 1851.
טירת קרונבורג בדנמרק שהתפרסמה כמקום התרחשות רוב המחזה "המלט". במחזה עצמו היא מכונה טירת אלסינור (Elsinore). "המלט" הועלה לראשונה בטירה עצמה ביום השנה המאתיים למותו של שייקספיר, ומאז הוצג בה מספר פעמים.
תחריט משנת 1842 של מקליסה (Daniel Maclise) המציג את סצנת הצגת השחקנים במחזה המלט.
ז'וז'איז'קו

| --- | --- |

מבט על הז'וז'איז'קו ממזרח
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 גובה:  6,739 מטרים
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה צ'ילה צ'ילה
 מיקום:  פרובינציה סלטה בארגנטינה  מחוז אנטופגסטה בצ'ילה
 רכס הרים:  אנדים
 מספר הר געש:  355110
 התפרצות אחרונה:  מאי 1877
 העפלה ראשונה:  1950, אבל האינקה טיפסו עוד קודם
 קואורדינטות:  24°43′00″S 68°32′00″W﻿ / ﻿24.716667°S 68.533333°W﻿ / -24.716667; -68.533333
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט ז'וז'איז'קו(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט ז'וז'איז'קו(למפת סלטה רגילה) סלטה אוראן טרטגל חנרל גואמס מטאן בוליביה פרגו. חוחוי פו. צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו טוקומאן קטמרקה צ'ילהז'וז'איז'קו(למפת סלטה מוגדלת) סלטה אוראן טרטגל חנרל גואמס מטאן בוליביה פרגו. חוחוי פו. צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו טוקומאן קטמרקה צ'ילהז'וז'איז'קו
ז'וז'איז'קו (בספרדית: Llullaillaco, בהגייה צ'יליאנית יוּיַאיְיַאקוֹ) הוא הר געש שכבתי רדום ברכס הרי האנדים על גבול ארגנטינה (פרובינציית סלטה) וצ'ילה (מחוז אנטופגסטה). הוא שוכן בפונה דה אטקמה (אנ'), אזור של פסגות געשיות גבוהות על רמה גבוהה קרוב למדבר אטקמה, אחד המקומות הצחיחים בעולם. זהו הר הגעש הפעיל השני בגובהו בעולם אחרי אוחוס דל סלאדו.
ז'וז'איז'קו נוצר במהלך שני שלבים שונים בפליסטוקן-הולוקן מתוך קילוחי לבה דקיטיים. הסלעים העתיקים ביותר הם בני כ-1.5 מיליון שנים. לפני כ-150,000 שנה, קרס האגף הדרום-מזרחי של הר הגעש, ויצר מפולת של חומר מפורר שהגיעה עד 25 קילומטרים מהפסגה. הסלעים המתוארכים הצעירים ביותר התפרצו לפני 5,600 ± 250 שנים באזור הפסגה, אך ישנם דיווחים על פעילות מהמאה ה-19.
הטיפוס המתועד הראשון על ההר היה ב-1950, אך על ההר ולמרגלותיו נמצאו עקבות של טיפוסים קודמים ומספר אתרים ארכאולוגיים. ז'וז'איז'קו הוא האתר הארכאולוגי הגבוה בעולם. ב-1999 נמצאו בפסגתו השרידים החנוטים של שלושה ילדים, הידועים בשם ילדי ז'וז'איז'קו (אנ'). משערים כי הם היו קורבנות אדם. באזור הפסגה נצפו עכברים, הממצא הגבוה ביותר בעולם של יונק.
שם

השם ז'וז'איז'קו נגזר מהמילה "ז'וזה" (llulla) בקצ'ואה שפירושה "מזויף", "שקר" או "מרמה" ו"יאקו (yaku) או "ז'אקו" (llaco) שפירושה "מים". שם זה מתייחס כנראה למי ההמסה מהשלג, הזורמים במורד המדרונות, אך לאחר מכן נספגים באדמה. תרגום נוסף באיימרה הוא "מים חמים".
גאוגרפיה וגאולוגיה

געשיות בהרי האנדים נגרמת על ידי הפחתה של לוח נסקה והלוח האנטארקטי מתחת ללוח הדרום-אמריקאי. לוח נסקה נוחת בקצב של 7–9 סנטימטרים בשנה, והלוח האנטארקטי בקצב של 2 סנטימטרים בשנה. הגעשיות אינה מתרחשת לאורכה של כל רצועת הרי האנדים. ישנם ארבעה אזורים נפרדים: האזור הגעשי הצפוני, האזור הגעשי המרכזי, האזור הגעשי הדרומי והאזור הגעשי אוסטרל. היווצרות מאגמה נובעת משחרור מים וחומרים נדיפים אחרים מהלוח המופחת, אשר מוזרקים לאחר מכן לתוך טריז המעטפת שמעל. האזורים הגעשיים מופרדים על ידי אזורים שבהם הלוח המופחת נוחת בזווית שטוחה יותר ואין בהם געשיות. הלוח השטוח הפרואני בין האזור הגעשי הצפוני והמרכזי קשור להפחתה של רכס נסקה, הלוח השטוח הפמפאני בין האזור הגעשי המרכזי והדרומי קשור להפחתה של רכס חואן פרננדס, והפער הגעשי הפטגוני בין האזור הגעשי הדרומי לאוסטרל קשור לצומת המשולש של צ'ילה (אנ').
בהרי האנדים נמצאים כ-178 הרי געש, 60 מהם היו פעילים בתקופה היסטורית. בנוסף, קיימים בהרי האנדים קלדרות גדולות והרי געש מונוגנטיים (הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב).
האזור

ז'וז'איז'קו הוא חלק מהאזור הגעשי המרכזי. לפחות 44 מרכזים געשיים עם פעילות היסטורית ו-18 הרי געש היוצרים קלדרות גדולות זוהו באזור הגעשי המרכזי. געשיות באזור הגעשי המרכזי מתרחשת בעיקר באלטיפלאנו וברכס המערבי (Cordillera Occidental). מספר הרי געש שם מגיעים לגבהים של למעלה מ-6,000 מטרים מעל גובה פני הים. סלעי איגנימבריט גדולים מהמיוקן המכסים משטחים גדולים הם חלק מהגאולוגיה האזורית. ז'וז'איז'קו ממוקם כ-300 קילומטרים מזרחית לתהום פרו-צ'ילה (אנ'). אזור ודאטי-בניוף שוכן בעומק של 180 קילומטרים.
ז'וז'איז'קו שוכן בצפון-מערב האנדים הארגנטינאיים, לכיוון הקצה הדרומי של הפונה. הוא שוכן בפונה דה אטקמה (אנ'), אזור של פסגות געשיות גבוהות על רמה גבוהה קרוב למדבר אטקמה, אחד המקומות הצחיחים בעולם. הגבול בין ארגנטינה (הפרובינציה סלטה) לצ'ילה חוצה את הר הגעש.
הר הגעש הוא הר מרשים, המתנשא ב-3,800 מטר מעל מדבר המלח סלאר דה פונטה נגרה (אנ') במרחק של 36 ק"מ משם. עם גובה פסגה של 6,723 מטר, או לחלופין 6,739 מטר או 6,752 מטר, זהו הר הגעש הפעיל השני בגובהו בעולם אחרי אוחוס דל סלאדו (6,887 מטר). גובה ההר והאוויר הצלול באזור הופכים את ז'וז'איז'קו לנראה מסרו פאראנל (אנ'), 189 ק"מ משם. מפסגת ז'וז'איז'קו עצמה אפשר לראות את אוחוס דל סלאדו, כ-250 קילומטרים דרומה יותר. האזור צחיח וממוקם בגובה רב, מה שמקשה על הפעילות באזור.
17 ק"מ מזרחה לז'וז'איז'קו נמצא הר הגעש סרו רוסאדו (Cerro Rosado) מהמיוקן (5,383 מטר). מהר זה זרמו קילוחי לבה דקיטיים על מדרונותיו הצפוניים-מזרחיים והדרומיים בתקופת הפליוקן-רביעון. 20 קילומטרים מזרחית לז'וז'איז'קו, ומאחורי סרו רוסאדו נמצא הסלאר דה ז'וז'איז'קו (Salar de Llullaillaco‏, 3,750 מטר) מדבר מלח עם מעיינות חמים בגבולותיו המערביים והדרום-מערביים. בסלאר דה ז'וז'איז'קו ישנם שלושה מכרות נטושים: מכרה הבוראט: מינה אמליה (Mina Amalia), ומכרות המלח: מינה לואיסה (Mina Luisa) ומינה מריה (Mina Maria), ופרוספקציה חדשה יחסית של ליתיום "פרויקטו מריאנה" (Proyecto Mariana). הר מיטראל (Mitral‏, 5,015 מטר) שוכן דרומית-מערבית לז'וז'איז'קו והוא בגיל המיוקן. הוא כולל לוע הר געש סחוף הנפתח לצפון-מערב. הר איריס ((Iris‏, 5,461 מטר) צפונית לז'וז'איז'קו בנוי מסלעי פליוקן. הרי געש נוספים בסביבה הם "דוס נסיונס" (Dos Naciones), "סרו סייה" (Cerro Silla) ו"סרו 5074" (Cerro 5074).
האזור > גלריה

ז'וז'איז'קו בשקיעה
ז'וז'איז'קו עם הדרך המובילה להר
ז'וז'איז'קו ממחנה הבסיס
קילוחי לבה מז'וז'איז'קו
ז'וז'איז'קו בסלטה
האזור > מפולת של חומר מפורר

מפולת גדולה התרחשה בהיסטוריה של הר הגעש בשלהי הפליסטוקן, נראה שנגרמה מפעילות געשית. מפולת סלעים זו התחוללה באגפים המזרחיים-דרום-מזרחיים של הר הגעש לשטח ארגנטינה של ימינו. תחילה על פני מדרון תלול של 20° על הר הגעש, התפצלה מסביב לסרו רוסאדו ונכנסה ל"סלינה דה ז'וז'איז'קו" (Salina de Llullaillaco), 25 קילומטרים מזרחית לפסגה, המשתרעת עד 5 ק"מ לתוך מדבר המלח. העובי של קצה המפולת מגיע ל-10 מטרים מעל מדבר המלח באונה הדרומית של המפולת. חלק מהמפולת תועל בעמק בין סרו רוסאדו להר געש ללא שם דרומה יותר. כשהמפולת הגיעה לסרו רוסאדו היא טיפסה כ-400 מטרים, ובעיקר המשיכה לזרום לדרום-מזרח אל נתיב המפולת הראשי, כשרק זרם קטן המשיך לצפון-מזרח. חלק מהמפולת שטיפסה במעלה ההר התמוטטה מאוחר יותר לאחור מעל משקעי המפולת הראשית. בניגוד להר הגעש סוקומפה (אנ') צפונה יותר, צלקת המפולת בז'וז'איז'קו כמעט שאינה נראית למרות גודלה הגדול של הקריסה. היא התמלאה במידה רבה מאוחר יותר על ידי קילוחי לבה וחומר מפורר געשי.
מפולת זו חולקה לארבעה פציאס וכוללת צורות נוף כמו סוללות בגובה של עד 50 מטרים, רכסים אורכיים וסימני הטיפוס של המפולת על סרו רוסאדו. מקורם של רכסים אלה עשוי לנבוע מפני השטח שמתחת למפולת שאינם אחידים. פני השטח של המפולת מכוסים בפצצות געשיות באורך של פחות ממטר אחד, בלוקים באורך של יותר מ-2 מטר, אבנים וסלעים דמויי חצץ. סמוך למתלול ההתמוטטות על ז'וז'איז'קו נמצאים הגושים הגדולים ביותר בגדלים של עד 20 מטר. בסך הכל, שולי המפולת פריכים מאוד והמשטח מכוסה בגבנונים.
מרבץ המפולות מכסה משטח של כ-165 קילומטרים רבועים. נפחו נאמד ב-1–2 קילומטרים מעוקבים ומהירותו ב-45–90 מטרים לשנייה. תחום מהירות זה דומה לזה של מפולות החומר המפורר בקולימה, לאסטריה (אנ') והר סנט הלנס. המפולת התרחשה לא יאוחר מלפני 156,000 – 148,000 ± 5,000 שנים, היא עשויה לחפוף לקילוח הלבה בן 48,000 השנים. כמה סלעים געשיים עדיין היו חמים בזמן ההתמוטטות, מה שמעיד על כך שפעילות געשית התרחשה מיד לפני ההתמוטטות. מפולת קטנה יותר שלא תוארכה התרחשה בצד הצפון-מזרחי.
מפולות כאלה נפוצות בהרי געש, שם הן מתחוללות בגלל המבנה התלול הנוצר מקילוחי לבה הנערמים זה על גבי זה. בדרך כלל לא ידוע מה גורם להתמוטטות, אף שעל פי החשד יש לרעידות אדמה מהתפרצות געשית (אנ') תפקיד בכך. הרי געש נוספים באזור עם קריסות גזרה הם: לאסטריה, אויאגואה (אנ'), סן פדרו (אנ'), סוקומפה, וטאטה סאבייה (אנ'). גם בהרי הגעש סרו רוסאדו ומייאדו (Mellado), הקרובים לז'וז'איז'קו, יש עדויות להתמוטטות גזרה.
האזור > קרחונים ותופעות פריגלציאליות

בשנת 2006 קבעה מנהלת המים הכללית של צ'ילה שיש שבעה גופי קרח נפרדים על ההר. קרחונים קטנים נמצאים מעל גובה של 6,000 מטרים. מקורות אחרים טוענים שאין קרחונים על ז'וז'איז'קו, מה שיהפוך אותו להר הגבוה בעולם ללא קרחונים. אף שדווח ב-1958 על גוש קרח במדרון המערבי בין 5,600–6,500 מטרים, ובשנת 1992 היה גוף קרח שעם זאת חסר כל עדות לתנועת קרחונים. עם זאת, יש בז'וז'איז'קו שדות שלג הקשורים לקפאת-עד באדמה. נציבי קרח (אנ') בגובה 1–1.5 מטר קיימים מעל גובה של 5,000 מטר, במיוחד באזורים מוגנים יותר. שלג מכסה את השטח מעל גובה 5,400–5,800 מטרים. ערוצונים שנמצאים באזור נוצרו כנראה מנגר מי הפשרת השלגים. שדות השלג בז'וז'איז'קו מספקים מים לסלאר דה פונטה נגרה. המחסור בקרחונים הוא תוצאה של האקלים היבש, שכן עוצמת ההקרנה השמשית (אנ') הגבוהה והאוויר היבש מאפשרים לכל השלג להתאדות לפני שהוא יכול ליצור קרחונים.
יש השערה שבמדרון הצפון-מערבי קיים קרקס קרחוני. פעם האמינו כי בז'וז'איז'קו היו שלושה קרחונים גדולים, אך ה"מורנות" הן למעשה מרבצי מפולות בוץ. עם זאת, במהלך הפליסטוקן הקרחונים הגיעו עד לגובה של 5,100 מטרים במדרון הצפון-מערבי. קילוחי הלבה הציפו חלק מהמשטחים הקרחונים וייתכן שקילוחי הלבה גרמו להמסה של קרחונים. מספר תוואי נוף קרחוניים במקומות אחרים נהרסו על ידי מפולות בוץ במהלך פעילותו האחרונה של ז'וז'איז'קו. ייתכן אולי שבז'וז'איז'קו אולי לא היו קרחונים בכלל במהלך הפליסטוקן.
תופעות פריגלציאליות (אנ') נצפו בז'וז'איז'קו, החל בגובה 4,300 מטר ועד למקסימום בסביבות 5,100–5,400 מטרים בצד הצ'יליאני ו-5,350–5,700 מטרים בצד הארגנטינאי. שם מפותחים זחילה על תשתית קפואה (אנ') וקריופלנשן (אנ') (היווצרות של מישורים וטרסות בסביבות פריגלציאליות), כולל אדמה בצורת אונות וסוללות בלוקים. צורות קרקע אלו מופו בצד הצפון-מערבי של הר הגעש. קרקע מדוגמת (אנ') נפוצה גם היא. קפאת-עד נמצאת בגובה רב יותר. צורות יבשות של זחילה על תשתית קפואה וקריופלנשן נצפו גם על הרי הגעש איריס ומיטרל. מלבד פני שטח בהשפעה פריגלציאלית, הקרקע בז'וז'איז'קו נוצרת בעיקר על ידי סלעי לבה וחומר מפורר, אשר נקברים לעיתים קרובות על ידי טפרה.
האזור > הרכב

בז'וז'איז'קו יש בעיקר סלעי פרץ דקיטיים עם תכולת אשלגן בינונית, כאשר סלעים הופכים ליותר פלסיים ככל שהם צעירים יותר. דגימות הסלע שנלקחו מז'וז'איז'קו הן לרוב פורפיריות או ויטרופיריות, עם מסת אם זגוגיתית או מיקרו-גבישית. הפנוקריסטים הם בעיקר פלגיוקלז, כאשר פנוקריסטים מאפיים נשלטים על ידי אורתופירוקסן וכמויות קטנות יותר של ביוטיט, קלינופירוקסן והורנבלנדה. אילמניט, מגנטיט ומינרלים סולפידיים (אנ') קיימים גם הם, מגנטיט במיוחד בלבות מחומצנות עתיקות יותר. כמה פנוקריסטים מראים עדויות להיסטוריה מורכבת. הקוורץ נדיר. לבות עתיקות יותר פיתחו צבע אדום ומכילות ברזל מחומצן בצורה של המטיט. הלבות מז'וז'איז'קו I אפורות. צורן דו-חמצני מהווה 65-67% מהרכב הסלעים.
הסלעים שייכים לסדרות הקאלק-אלקליניות. נתוני יסודות קורט אופייניים לסלעי האזור הגעשי המרכזי. תכולת אשלגן גבוהה אופיינית ללבה דמוית שושוניט (אנ') שהתפרצה במרחק גדול מהתהומות.
ההרכב עשוי לשקף התמיינות מאגמה בתא מאגמה בודד, אך עם מילוי מחדש מדי פעם במאגמה פרימיטיבית יותר. אירעו בו ערבוב מאגמה והתגבשות פלגיוקלאז. מבנה ליתוספירי כיוון כנראה זרימות מאגמה לאורך תקופות זמן ארוכות לאורך אותו מסלול. עומק מקור המאגמה השתנה כנראה במהלך ההיסטוריה של הר הגעש. תפוקת המאגמה הכוללת בז'וז'איז'קו היא בין 0.02–0.04 ל-0.05 קילומטרים מעוקבים לאלף שנים.
האזור > היסטוריה גאולוגית

השטח סביב ז'וז'איז'קו מורכב מלבות אנדזיטיות ודקיטיות וסלעים פירוקלסטים מתקופת המיוקן עד הפליוקן. כמה שכבות אוליגוקן-מיוקן נחשפות בעמק "קברדה דה לאס סוריטס". תיארוכים המתקבלים על ידי תיארוך ארגון-ארגון נעים בין 11.94 ± 0.13 ל-5.48 ± 0.07 מיליון שנים. 15 ק"מ ממערב לז'וז'איז'קו יש סלעי גרניט וסלעים געשיים. במקומות אחרים שכבות אלו קבורות על ידי סלעים מהקנוזואיקון. ישנם מספר העתקים באזור, כמו סממן אימילאק-סלינה דל פראיל (Imilac-Salina del Fraile) שתנועתו השפיעה על פעילותו של ז'וז'איז'קו.
מחקר של ג'. פ. ריצ'רדס ומ. וילנב איפשר את קביעת ההיסטוריה הגאולוגית של האזור. הגעשיות בתקופות האאוקן והאוליגוקן הייתה מרוכזת בפרקורדילרה (אנ'). הפחתה מוגברת של לוח נסקה במהלך האוליגוקן המאוחר גרמה להתרחבות הקשת הגעשית לכ-250 קילומטרים. "אירוע קצ'ואה" (Quechua event) לפני 25 מיליון שנה עורר את התרוממות הפונה-אלטיפלאנו (Puna-Altiplano), אזור גבוה המשתרע על פני שטח של 500,000 קילומטרים רבועים ומגיע לגובה של 3,700 מטרים. בסוף המיוקן-פליוקן התרחש שלב של געשיות איגנימבריטית עזה. לפני כ-2 מיליון שנים, "דפורמציית דיאגיטה" (Diaguita deformation) התאפיינה בשינוי במשטר הדפורמציה מהתקצרות קרום כדור הארץ להעתק חילוף ושל געשיות מהתפרצויות פלסיות בנפח גדול להרי געש שכבתיים מבודדים ולגעשיות מאפית באגן קשת געשית עורפית (אנ'). ייתכן שההאטה בהפחתה גרמה לשינוי זה. כיום רוב הגעשיות מתרחשת בקצה המערבי של הפונה, שם נוצרו הרי געש כמו לסקר (אנ') וז'וז'איז'קו.
אקלים וביוטה

האקלים בז'וז'איז'קו קר ויבש. הטמפרטורה הממוצעת היא בערך 13- מעלות צלזיוס, עם טמפרטורות מקסימליות בטווח של 8- – 13- מעלות צלזיוס בין הקיץ לחורף. עם זאת, טמפרטורות הקרקע יכולות להגיע ל-12.5 מעלות צלזיוס במהלך היום בקיץ. טמפרטורת הקרקע משתנה מאוד במהלך היום.
ב-2004 הפך ז'וז'איז'קו לאתר תחנת מזג אוויר הגבוהה בעולם. האקלים שטוף שמש במיוחד בגלל היעדר כיסוי עננים, הגובה הרב וצירוף המקרים הקרוב בין נקודת ההיפוך הקיצית ליום שבו כדור הארץ הוא הקרוב ביותר לשמש. שלג יכול לרדת עד לגבהים של 4,000 מטר. המשקעים הם אפיזודיים עד כדי כך שקשה לתת ערכים ממוצעים. הם קשורים לרוב לפעילות הסעה או ציקלון במהלך הקיץ והחורף בהתאמה.
בין קו הרוחב 24° ל-25° דרום חוצה האלכסון הצחיח של האנדים (אנ') את האנדים. בקו רוחב זה, מחצית מהמשקעים יורדים בקיץ והמחצית השנייה בחורף. היווצרות אלכסון צחיח זה היא שילוב של השפעה של מדבר צל גשם של הרי האנדים, התמוככות האוויר בתוך הרמה הדרום פסיפית (אנ') וזרם הומבולדט הקר מול חופי האוקיינוס השקט. זו הסיבה שבגללה קיים מדבר אטקמה. האקלים הצחיח ביותר בז'וז'איז'קו גם הוא תוצאה של ההשפעות האקלימיות הללו.
הצמחייה מועטה באקלים הצחיח. הצמחייה בז'וז'איז'קו מתחילה בגובה 3,700–3,800 מטרים עם Acantholippia punensis‏, Atriplex imbricata ו-Cristaria andicola. אליהם מצטרף בגובה של 3,900 מטרים Stipa frigida שניתן למצוא עד גובה של 4,910 מטרים. צפיפות הצמחייה המקסימלית נמצאת בסביבות גובה 4,250 מטרים עם 12% מהשטח ויורדת לאחר מכן, כנראה בגלל הטמפרטורות הנמוכות. בנוסף לצמחים שהוזכרו קודם לכן גדלים בגובה זה Adesmia spinosissima‏, Fabiana bryoides‏, Mulinum crassifolium ו-Parastrephia quadrangularis. מעל גובה 5,000 מטרים אין צמחייה. עכברים צולמו בגובה 6,205 מטרים בשנת 2013, ומשלחת בפברואר 2020 מצאה עכברים עד לפסגה, שם נלכד עכבר מהמין Phyllotis xanthopygus (אנ'). זהו המקום הגבוה ביותר בעולם בו התגלה יונק.
קהילות שהתפתחו באופן חלש של פטריות וחיידקים נמצאו בקרקעות בז'וז'איז'קו, עם קהילות מפותחות יותר של אצות וכחוליות שנמצאו על נציבי הקרח. חלק מחיידקי הקרקע עשויים להיות תלויים בפחמן חד-חמצני געשי. אצות, חזזיות, קרום קרקע ביולוגי וצמחים וסקולריים גדלים מסביב וב"לאגו ז'וז'איז'קו". התנאים הסביבתיים בקרקעות אלו הם מהקיצוניים ביותר על פני כדור הארץ, עם צחיחות, קרינת על-סגול חזקה, מחזורי הקפאה-הפשרה יומיים ומחסור בחומרים מזינים. חומר אורגני המגיע להר באמצעות רוחות עשוי להיות המקור העיקרי למזון עבור חלק מהמיקרואורגניזמים הללו. זיהום אוויר ממכרה הנחושת אסקונדידה עלול להגיע לז'וז'איז'קו ולאיים על המערכות האקולוגיות שם.
עמקים יבשים ואזורים מוגנים כוללים עשבים. מעיין איתן נמצא בעמק "קברדה דה לאס סוריטס". משקעים בעמק זה מצביעים על כך שבין 2,436.8 ± 49 ל-1,593.1 ± 36 שנים לפי תיארוך פחמן-14 היה הנגר חזק יותר.