עדיה גודלבסקי
יצירות נבחרות

"שולחן ערוך" (2003) מיצג המשלב טקסט וידאו ותנועה.
גודלבסקי ביצעה ויצרה את הטקסט והתנועה, את הווידאו יצר אריאל עפרון, העריכה המוזיקלית היא של נורי יעקובי ואת התלבושת יצרה מירב אוחיון.
מתוך הטקסט של העבודה:
""בליל של יצרימ נוברת בתוכ ערימת מילימ מחפשת פרט כל גופי מתרחק עם הזמנ המקומ והאור לתוכ חלל עם מדרגות תמיד יש את המדרגות מכות יבשות בפינות החדות שלהנ עושה אותנ הר עושה אותנ מדרונ שביל דק של זכרונ....להעריכ ערכ ערוכ השולחנ קיצור שולחנ ערוכ שומ קיצורי דרכ. בית."
המיצג נוצר עבור פסטיבל "קולה של המילה" במסגרת הזירה הבין-תחומית, הוצג בתיאטרון החאן בירושלים ובבמת מיצג בתל אביב
"באל"ף סופה שתנוח" (2011-2010)
יצירה בימתית בת חמישים דקות. המבוססת על המיתוס של אורפאוס ואורידקה. אורידיקה עוברת שינוי הדרגתי לאור קשריה ויחסה עם אורפאוס. תמורה שמגיעה לשיא בטקס סיזיפי שבסיומו היא מתפקחת ומחליטה לצאת מהשאול והפעם בלי שהיא תלויה במבטו של אורפאוס. מתוך הפרידה נוצר חיבור חדש. שם היצירה הוא ציטוט משיר של רילקה:
(מתוך "הסונטות לאורפאוס", רילקה)
טקסטים: שירים של ריינר מריה רילקה (בתרגום שמעון זנדבנק), ענת שרון בלייס וליליאן דבי גורי, יצירה, בימוי וביצוע: עדיה גודלבסקי; מוזיקה: אלפונס הסלמנס, עדיה גודלבסקי. מוזיקה אלקטרונית וביצוע חי: דניאל דוידובסקי; עיצוב תאורה: עומר שיזף; ליווי אמנותי: לילך דקל אבנרי
בימוי וצילום וידאו ארט: אמנון וינר עריכת וידאו ארט: אסי לנץ. הועלתה בתיאטרון תמונע.
"פרטי" (2014). יצירה לקול, נבל, כינור ומיצב תמונות.
מאת : עדיה גודלבסקי
פרק ראשון - תת-מודע
פרק שני - מודע
בפרק הראשון מרחב התת מודע בא לידי ביטוי באלתור המוזיקלי, בנגינה בנבל. האלתור מובל על ידי דימוי וויזואלי מוזיקלי ורגשי מתוך ההתרחשויות שנראות ונשמעות בחלומות של גודלבסקי. ההתרחשויות קורות כל פעם במקום אחר, כמו מצלמה המצלמת את התחושות של חלומותיה כיומן מסע של התת-מודע, לעבר מקום שהוא בית.
בפרק השני, המנוגן בכינור (הטווה את הדרך למודע) בנבל ובקול, המודע בא לידי ביטוי בנגינה מתוך התווים, בהם יש את התת-מודע ומתורגם למודע-המוזיקלי; כך שהמוטיבים המוזיקליים מתוך התת-מודע מופיעים בתווים הכתובים.
במהלך היצירה גודלבסקי שרה ומנגנת בבחירה מודעת מול עיני הקהל, המצלמות אותה ללא הרף, נכנסות לחדרי הבית שהוא היא.
"פרטי" הושמע והוצג בבכורה בקונצרט 'חלומה של דורה' במסגרת קונצרט של פורום המלחינות והמבצעות בישראל, במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה תל אביב. פרק ראשון מהיצירה הועלה גם במסגרת פסטיבל מדרום (2017)
"סראונד" (2012-2014) מאת אורי לוינסון ועדיה גודלבסקי.
אורי לוינסון: פרפורמנס ואלקטרוניקה. עדיה גודלבסקי: פרפורמנס ונגינה בנבל.
מיצג שנוצר מתוך מפגש בין בני זוג. המערב יצרים של מוזיקאית ושל אמן פלסטי. המיצג נוצר מתוך רצון לבקר בתחום האמנותי של השני\ה, לחוות יחסי אמון התמסרות והובלה ולחבר בין הנשמע לנראה ובין הפנים והחוץ
בנרטיב המיצג ישנו תהליך המתהווה מול קהל, כך שתוך כדי פעולה נוצר דימוי חדש המפיק מתוכו מרחב סאונד חדש.
הוצג בבכורה במסגרת פתיחת תערוכה "פתוח סגור פתוח" בגלריית בנימין בת"א ובמסגרת פתיחת תערוכה "תערוכה זוגית" בגלריית חנינא, בבית ראובן בתל אביב, בחלל לפרפורמנס בברלין Gruntaler9, בתיאטרון תמונע במסגרת פסטיבל "א-ז'אנר" ובאולם "התיבה" ביפו.
OPUS 01 ‏(2014) מאת אורי לוינסון ועדיה גודלבסקי.
מוזיקה מקורית לנבל של גודלבסקי, הופכת בתיכנות של לוינסון למידע דיגיטל לא חומרי. המידע ממשיך לזרום בשני ערוצים, צליל הנבל מחד וערוץ דיגיטלי מאידך. הערוץ הדיגיטלי מונכח כחומר הניפלט ממדפסת לדפים עם תרגום רצף דיגיטלי של הספרות 01. הדפים נפלטים ומציפים קופסה שקופה בה הנבלאית מנגנת, כך שנוצר דיאלוג מעגלי של תלות, הכלה והצפה. הדפים עם התרגום הדיגיטלי משתלטים על חלל הקופסה, כדימוי להשתלטות הדיגיטל על המרחב שלנו, אך האנלוג ממשיך להתקיים כחומר הדף מוחשי הנדחס בקופסה. צלילי המדפסת, נגינת הנבל, הדף האוטם מיתר, זמן התמלאות הקופסה, יוצרים מהלך מוזיקלי, המזמין את הצופה והמאזין להציץ לרגע המפגש.
המיצג עלה בבכורה בפסטיבל מוסררה מיקס 14.
END, NEVER ‏(2016)
מיצב וידאו - מיצג אינטראקטיבי
מאת : אורי לוינסון ועדיה גודלבסקי
מיצב וידאו אינטראקטיבי שהוא תוצר של שיתוף פעולה בין דיסציפלינות ושילוב טכנולוגי: הווידאו המוקרן הוא מיצג מתמשך שבו מעבירים האמנים ביניהם חופן של חול ממקומות שונים בעולם ובסביבות שונות (ים, סופרמרקט, שדה ועוד), הוא מוקרן על קירות החדר ועל רקע מפל מים, באמצעות מכונה המדמה מפל מים אותה בנה לוינסון. גודלבסקי ולוינסון נוכחים בחדר והקהל מוזמן להצטרף אליהם בפעולת העברת חופן החול.
הוצג בפסטיבל מוסררה מיקס 16.