stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניז'ני נובגורוד (כדורסל)
תארים והישגים

הגביע הרוסי :
זכייה: 2023
סגנות: 2011, 2018, 2019
אליפות רוסיה בכדורסל גברים / הליגה המאוחדת של VTB
סגנות: 2014
יורוקאפ
חצי גמר: 2014
יורופקאפ:
רבע גמר: 2017/18
ליגת האלופות בכדורסל:
רבע גמר: 2018/19, 2020/21
סגל > מאמנים

רוסיהאלכסנדר חיירטדינוב (2000 - 2008)
סרביהזוראן לוקיץ' (2008 - 2014)
לטביה איינרס בגאצקיס (2014–2016)
לטביה ארתורס שטלברגס‏ (2016 - 2017)
סרביהזוראן לוקיץ' (2017 -)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| זוראן לוקיץ'  | איינרס בגאצקיס  | ארתורס שטלברגס  |
סגל > שחקני עבר ידועים

ארצות הבריתפרימוז ברזץ'
רוסיהואדים פאנין
רוסיהסמיון אנטונוב
ישראלגל מקל
הערות שוליים

↑  יורוקאפ: הכירו את יריבת הפועל ירושלים, ניז'ני נובגורוד, באתר וואלה, 12 במרץ 2014
↑  היה מייסד, מאמן ונשיא המועדון
↑  Айнарс Багатскис - новый тренер БК "Нижний Новгород"
↑  Артурс Шталбергс назначен главным тренером БК «Нижний Новгород»
↑  Зоран Лукич назначен главным тренером БК «Нижний Новгород»
| הליגה המאוחדת של VTB |
| --- | --- | --- |
| הקבוצות בעונת 2024/2025 | רוסיה אבטודור סראטוב • רוסיה אוניקס קאזאן • רוסיה אוראלמש • קזחסטן אסטנה • רוסיה זניט סנקט פטרבורג • רוסיה יניסיי קרסנויארסק • רוסיה לוקומוטיב קובאן • רוסיה ניז'ני נובגורוד • רוסיה פארמה פרם • רוסיה צסק"א מוסקבה • רוסיה סמרה • רוסיה MBA |  |
| שונות | משחק האולסטאר • הסופר קאפ בכדורסל • ליגת הנוער • היכל התהילה |  |
נתן פורגס

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1848 פרוסטיוב, צ'כיה 
 פטירה:  27 באוגוסט 1924 (בגיל 75) וירצבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  צ'כוסלובקיה 
 השכלה:  אוניברסיטת ורוצלב 
 תקופת הפעילות:  ? – 27 באוגוסט 1924 
 מעסיק:  אוניברסיטת לייפציג 
 
נתן פורגס (בגרמנית: Nathan Porges;‏ 21 בדצמבר 1848 – 27 באוגוסט 1924) היה רב בוהמי-גרמני, בלשן וביבליוגרף, מאנשי "חכמת ישראל".
ביוגרפיה

נתן פורגס נולד בשנת 1848 לברנרד פורגס וקרולין הירש בעיר פרוסטיוב שבמוראביה, אז חלק מהאימפריה האוסטרית. למד בעיר הולדתו, בגימנסיה באולומואוץ ובאוניברסיטת אולומואוץ, שבה קיבל תואר דוקטור בשנת 1869, ובבית המדרש לרבנים בברסלאו, שבו הוסמך לרבנות ב-1869. שימש ברבנות בקהילות אחדות: נאקל (אנ'), (1875) מנהיים (1879), פילזן (1880), קרלובי וארי (1882) ולייפציג, שבה כיהן כרבה של קהילת הנאורים מ-1888 עד 1917.
בשנת 1909 היה חבר במשלחת בראשותו של ישראל לוי, שיצאה מטעם "כל ישראל חברים" לבחינת מצב החינוך היהודי בארצות אגן הים התיכון וביקרה בארץ ישראל, במצרים, בסוריה ובטורקיה.
בשנת 1913 מונה במקביל לפרופסור ללשונות שמיות באוניברסיטת לייפציג.
היה פעיל בחברת "מקיצי נרדמים".
פורגס הביע אהדה לציונות, והדבר גרם למחלוקת בינו ובין עמיתיו, שהיו פטריוטים גרמנים. הוא היה אספן ספרים נלהב, ולאחר מותו נמכר אוסף הספרים הגדול שלו במכירות פומביות. פעל גם כביבליוגרף, ובין השאר עדכן את ספרו של משה שטיינשניידר, "Bibliographisches Handbuch über die Theoretische und Praktische Literatur für hebräische Sprachkunde".
פרסם מאמרים רבים, בין השאר בכתבי העת Revue des Études Juives ("כתב עת למחקרי יהדות") ו-Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums ("ירחון להיסטוריה ולמדע של היהדות").
חיים אישיים

נשא לאישה את רוזאלי פרידמן, ונולדו להם תשעה ילדים. ארבעה מבניו מתו במהלך שירותם הצבאי במלחמת העולם הראשונה. בנו הבכור היגר לאוסטרליה ונישא לגויה, ולכן פורגס ניתק קשר אתו.
לאחר פרישתו מכס הרבנות עבר לווירצבורג, ושם נפטר ב-27 באוגוסט 1924. הוא ואשתו נקברו בבית העלמין היהודי העתיק ברחוב ברלינר בלייפציג.
ספריו

Über die Verbalstammbildung in den Semitischen Sprachen ("על השורשים בשפות השמיות"), שיצא לאור בווינה ב-1875
Bibelkunde und Babelfunde ("לימודי מקרא וממצאי בבל"), שיצא לאור בלייפציג ב-1903.
Kant und das Judentum ("קאנט ויהדות") (יחד עם יוליוס גוטמן), 1908.
Joseph Bechor Schor ("יוסף בכור שור") (יחד עם יוליוס גוטמן), 1908.
הערות שוליים

↑  י. פ., המלאכות ביפו, הצבי, 21 בדצמבר 1908
↑  על ניסיון למכור את ספרייתו של פורגס עוד בחייו ראו: ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות (תרע"ו-תשי"ט), הוצאת שוקן, 2003, מכתב 160, עמ' 151 מ-8 במאי 1924
↑  מהדורות חדשות, העולם, 24 בפברואר 1938
↑  Family of Nathan Porges
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266787605171  GND: 128988215  ISNI: 0000 0000 6681 4315  LCCN: n87897668  NKC: zmp2017939490  NTA: 189507748  SUDOC: 121612244  VcBA: 495/86133  VIAF: 28137898   WorldCat (עם VIAF): 28137898
סאות'רן קומפורט

| --- | --- |

 סוג:  ליקר
 אחוז אלכוהול:  21-50
 יצרן:  בראון-פורמן
 מפיץ:  בראון-פורמן
 מוצא:  ארצות הברית ארצות הברית
 מועד הכנה ראשוני:  1874
 צבע:  חום-אדום
 טעם:  הדרים
סאות'רן קומפורט (באנגלית: Southern Comfort) הוא ליקר פירות אמריקאי, העשוי מעשבים וויסקי המיוצר מאז 1874. הליקר מיוצר מתערובת של ויסקי, אפרסק, משמש, תפוז, וניל, סוכר וקינמון. תאגיד בראון-פורמן מחזיק במותג סאות'רן קומפורט.
הליקר זמין ב-50%, 38%, 35% וב-21% אלכוהול לנפח. באוסטרליה וניו זילנד הוא זמין רק ב-30%. נהוג לחשוב שהסאות'רן קומפורט מבוסס על בורבון, אך למעשה הוא מבוסס על תזקיק דגנים טבעי והצבע החום בא מהוספת צבע מאכל קרמל. לעומת זאת סאות'רן קומפורט רזרב הוא תערובת של סאות'רן קומפורט ובורבון בן 6 וחוזקו 40%.
סאות'רן קומפורט יוצר לראשונה על ידי ברמן אירי בשם מרטין וילקס הרון (Martin Wilkes Heron) (אנ') בשנת 1874.
קוקטיילים

סאות'רן קומפורט משמש כבסיס למספר קוקטיילים. ביניהם, זיון איטי ונוח כנגד הקיר, "סאות'רן מיול, אלבמה סלאמר ועוד.
הערות שוליים

↑  Cut the fog with a well-balanced cocktail
↑  Southern Comfort Whisky Liqueur 70 proof, Cordials and Liqueurs, 750ml
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נפות איטליה

נפות איטליה (באיטלקית: Province d'Italia) הן הישויות המרכיבות את הרפובליקה האיטלקית ברמת ביניים בין עירייה או מועצה מקומית (comune, קומונה) למחוז (regioni). מאז 2015, סווגו הנפות כ"גופים מוסדיים ברמה השנייה" (secondo livello e istituisce).
כיום ישנם באיטליה 107 גופים מוסדיים ברמה השנייה, הכוללים 80 נפות רגילות, 2 נפות אוטונומיות, 4 ישויות ביזור אזוריות (decentramento regionale)‏, 6 קונסורציונים עירוניים חופשיים (liberi consorzi comunali)‏, ו-14 ערים מטרופוליניות, בנוסף למחוז ואל ד'אוסטה  (שמפעיל גם את הסמכויות של נפה).
הנפה עצמה מתחלקת לקומונות קטנות. מספר הנפות הולך וגדל, כאשר נפות חדשות נוצרות מדי פעם, עקב גידול האוכלוסייה. בשנת 2014, נחקקה רפורמה בחלוקת הנפות, למרות אי שביעות רצון מצד מושלי המחוזות.
הנפה מנוהלת על ידי נציב (הנקרא presidente, שמשמעו "נשיא") ומועצה הנבחרים בבחירות ישירות, ומנהל הממונה על ידי המועצה והנציב. בנוסף, לכל נפה ממונה נציג מטעם הממשלה, הנקרא prefetto.
תפקיד הנפה הוא מתן אישורי בנייה ותכנון הערים, אחריות על שירותי הביטחון וההצלה ורגולציית התחבורה (רישיונות נהיגה, תחזוקת הדרכים ועוד).
| מספר הנפות במשך השנים> שנה | מספר הנפות במשך השנים> מספר הנפות |
| --- | --- |
1861: 59
1866: 68
1870: 69
1920: 70
1923: 73
1924: 76
1927: 93
1934: 94
1935: 95
1941: 98
1945: 96
1947: 91
1954: 92
1968: 93
1970: 94
1974: 95
1992: 103
2001: 107
2004: 110
2014: 107
הערות שוליים

↑  Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe
↑  הודעה על הרפורמה באתר הממשלה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291083805171  LCCN: sh00002373
נשיאת ארון הברית בכתף

| --- | --- |

כהנים נושאים את הארון בחציית הירדן
 מקרא:  ספר במדבר, פרק ז', פסוק ט' ספר דברים, פרק י', פסוק ח'
 ברייתא:  ספרי על במדבר ז ט
 תלמוד בבלי:  מסכת סוטה, דף ל"ה, עמוד א'
 משנה תורה:  ספר עבודה, הלכות כלי המקדש והעובדין בו, פרק ב', הלכה י"ב
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה ל"ד ספר החינוך, מצווה שע"ט
נשיאת הארון בכתף היא מצוות עשה מדאורייתא, שכאשר מעבירים את ארון הברית ממקום למקום, יישאו אותו דווקא בני שבט לוי על כתפיהם.
מקור המצווה

מקור המצווה בחנוכת המשכן. כאשר תרמו הנשיאים עגלות לצורך מסע המשכן בנדודי בני ישראל במדבר. בעוד בני גרשון ובני מררי, שהיו מופקדים על נשיאת מבנה המשכן, קיבלו עגלות, בני קהת, שהופקדו על נשיאת כלי המשכן, ובכללם הארון, לא קיבלו עגלות, ככתוב: ”וְלִבְנֵי קְהָת לֹא נָתָן כִּי עֲבֹדַת הַקֹּדֶשׁ עֲלֵהֶם בַּכָּתֵף יִשָּׂאוּ” (ספר במדבר, פרק ז', פסוק ט').
מיהם הנושאים

כאמור, במהלך הנדודים במדבר, נשיאת הארון ושאר כלי המשכן הייתה תפקידם של הלוויים בני קהת. על אף זאת, כתב הרמב"ם בספר המצוות כי דין זה נהג רק במדבר עקב מיעוט הכהנים, ולדורות, נשיאת הארון מוטלת על הכהנים. הרמב"ם מוכיח את דבריו ממקרים בהם הארון נישא בידי כהנים ולא בידי לוויים (חציית הירדן, כיבוש יריחו ומרד אבשלום).
הרמב"ן נחלק על הרמב"ם וסובר כי המצווה לא השתנתה, ועודנה מוטלת על כל שבט לוי, והכהנים בכללם, למעט במקרים מסוימים בהם ציווה נביא שדווקא כהנים יישאוהו. הוא מסתמך על דברי הגמרא: ”בכל יום ויום לוים נושאין את הארון והיום נשאוהו כהנים שנאמר (יהושע ג, יג) והיה כנוח כפות רגלי הכהנים נושאי ארון ה' וגו' תניא רבי יוסי אומר בשלשה מקומות נשאו כהנים את הארון כשעברו את הירדן וכשהסיבו את יריחו וכשהחזירוהו למקומו” (תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ג, עמוד ב'). כדעת הרמב"ן סובר גם בעל ספר החינוך.
במשנה תורה, הרמב"ם לא מזכיר את דבריו בספר המצוות שהנושאים הם דווקא כהנים, ועל כן כתבו כמה אחרונים (יצחק ירנן והנצי"ב) שהוא חזר בו מדבריו.
הנשיאה בכתף לאורך הדורות

כאמור, במהלך נדודי המשכן במדבר סיני נשאו את הארון הלוויים בני קהת. בחציית הירדן ובכיבוש יריחו, על פי ציווי ה', נשאו את הארון הכהנים. בתקופת משכן שילה, לא היה צורך קבוע לשאת את הארון כלל, אלא במקרים מיוחדים. כך למשל, במלחמת ישראל עם הפלשתים באבן העזר, הארון נישא לשדה הקרב בידי חפני ופינחס הכהנים (מה שהוביל לנפילתו בשבי).
כאשר דוד בקש להעלות את הארון מקריית יערים לעיר דוד, בפעם הראשונה הוא נשא את הארון בעגלה רתומה לבקר במקום בכתף. הארון נטה ליפול מהעגלה, ועוזה בן אבינדב אחז בו כדי שלא יפול ומת במקום. דוד הבין שאסון זה בא עקב עבירה על מצוות התורה ואי-נשיאת הארון בכתף, ועל כן בפעם הבאה הוא קרא ללוויים שיישאו את הארון לירושלים.
בפעם הבאה הארון נישא על ידי הכהנים שהכניסו אותו לבית המקדש הראשון בחנוכת המקדש בימי שלמה. אז למעשה הגיע הארון אל מקומו המיועד ולא היה צורך לשאתו עוד. למרות זאת, המצווה נמנית כמצווה לדורות כי אם יש צורך להוציא את הארון למלחמה או מסיבה אחרת, אזי יש לשאתו בכתף.
בימי יאשיהו כתוב:
וַיֹּאמֶר לַלְוִיִּם הַמְּבִינִים לְכָל יִשְׂרָאֵל הַקְּדוֹשִׁים לַה' תְּנוּ אֶת אֲרוֹן הַקֹּדֶשׁ בַּבַּיִת אֲשֶׁר בָּנָה שְׁלֹמֹה בֶן דָּוִיד מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֵין לָכֶם מַשָּׂא בַּכָּתֵף עַתָּה עִבְדוּ אֶת ה' אֱלֹהֵיכֶם וְאֵת עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל
על פי הפשט, ציווה יאשיהו להשיב את הארון למקומו לאחר שהוצא מהמקדש בימי המלכים שקדמוהו. יאשיהו ציווה ללויים לשאת את הארון בכתף למקומו, ולאחר מכן לא יצטרכו לשאתו עוד בכתף.
אולם הפירוש הפשוט בחז"ל לפסוק זה, שיאשיהו ציווה לגנוז את ארון הברית בתוך המקדש כדי שלא ייצא לגלות בבל, ולכן אמר ללויים שמעתה לא יהיה להם משא בכתף בכלל. זאת בהתאם לדעת רבי יהודה שהארון נגנז, בניגוד לדעת רבי אליעזר.
דיני המצווה

על פי הכתוב בתורה, בני קהת מצווים לשאת על כתפיהם את כל כלי המשכן, ולאו דווקא את הארון, ואכן המנחת חינוך תמה על הרמב"ם שהזכיר רק את הארון. יש שכתבו שאכן המצווה היא בכל הכלים, אולם הוזכר רק הארון כי הוא הכלי היחיד שיש צורך לשאת אותו לדורות באופן סדיר, בדומה לכך שהוא הכלי היחיד שאין להוציא ממנו את בדיו.
בביאור דברי הרמב"ם, הסביר הגרי"ז שנשיאת כל הכלים היא חלק מנשיאת המשכן, שאיננה מצווה לדורות אלא רק לתקופת הנדודים במדבר ומוטלת על הלוויים, בניגוד לנשיאת הארון שהיא מצווה עצמאית שנוהגת לדורות (ככתוב בספר דברים) ומוטלת על הכהנים (בהתאם לשיטת הרמב"ם לעיל).
נשיאת הארון והמשכן מוטלת על לוויים בין הגילאים 30 ו-50 בלבד, ויש איסור לעבוד אחר גיל חמשים. הרמב"ם כתב שמצווה זו היא מצווה לשעה בלבד ולא נוהגת לדורות. והרמב"ן שם הקשה שהיא נוהגת לדורות בנשיאת הארון.
הרמב"ם כותב, כי הנושאים את הארון צריכים ללכת אחורנית כשפניהם אל הארון ולא להפנות גב אל הארון.
הערות שוליים

↑  יצחק ירנן על הרמב"ם
↑  עמק הנצי"ב על הספרי, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  ספר שמואל א', פרק ד', פסוק ד'
↑  ספר דברי הימים א', פרק ט"ו, פסוקים י"א–ט"ו, תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ה, עמוד א'
↑  ספר מלכים א', פרק ח', פסוק ג'
↑  ספר החינוך, מצווה שע"ט.
↑  מצודת דוד על הפסוק
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף נ"ב, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף נ"ג, עמוד ב'
↑  ”וּמִבֶּן חֲמִשִּׁים שָׁנָה יָשׁוּב מִצְּבָא הָעֲבֹדָה וְלֹא יַעֲבֹד עוֹד.” (ספר במדבר, פרק ח', פסוק כ"ה)
↑  ספר המצוות שורש ג.
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
סאות'המפטון (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ הדסון 
 קואורדינטות:  64°30′N 84°30′W﻿ / ﻿64.5°N 84.5°W﻿ / 64.5; -84.5
 שטח:  41,214 קילומטר רבוע
 אורך:  355 קילומטר
 רוחב:  252 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קנדה 
 אוכלוסייה:  834
 עיר ראשית:  קורל הרבור 
 תאריך גילוי:  1613 
  (למפת נונאווט מוגדלת) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןסאות'המפטון(למפת נונאווט רגילה) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןסאות'המפטון
 
סאות'המפטון (באנגלית: Southampton Island) הוא אי הממוקם בכניסה למפרץ הדסון, ושייך למחוז קיוואליק שבנונאווט שבקנדה. גודלו של האי הוא 41,214 קמ"ר – הוא האי ה-9 בגודלו מבין אייה של קנדה, וה-34 בגודלו בעולם. נכון לשנת 2011 חיים באי כ-800 תושבים. האי סאות'המפטון הוא המקום היחיד בטריטוריית נונאווט, ואחד הבודדים בקנדה כולה, שבה לא נהוג שעון קיץ כלל.
גאוגרפיה

היישוב היחיד על האי הוא קורל הרבור (Coral Harbour) המכונה בפי הילידים האינואיטים סאליק (Salliq).
האי מופרד מחצי האי מלוויל על ידי מצר פרוזן. הנקודה הגבוהה ביותר באי הוא הר מת'יאסן המהווה חלק מרכס פורסילד. בדרום מזרח האי נמצא חצי האי בל.
באי נמצאות שתי שמורות טבע גדולות המהוות אתר רבייה חשוב לאווזי הקוטב החיים באי.
היסטוריה

תושביו המקוריים של האי, הסאשרמיוט(אנ'), היו השריד האחרון לתרבות דורסט שקדמה לתרבות האינואיטית, עד שנכחדו בתחילת המאה ה-20 ממחלות שהביאו איתם המערביים, שגרמו למותם תוך שבועות אחדים. האי יושב מחדש בתחילת המאה ה-20 על ידי אינואיטים משבט האאיווילינגמיאוט שהובאו לאי ממקומות סמוכים.
נרי ליבנה

| --- | --- |

ליבנה ביוני 2013
 לידה:  5 באפריל 1953 (בת 71) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 עיסוק:  עיתונאית, סופרת, אשת תקשורת, שחקנית
 מעסיק:  הארץ, כותרת ראשית, כל העיר, גלי צה"ל 
 מספר צאצאים:  3
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  LivnehNeri
 
נרי רחל ליבנה (נולדה ב-5 באפריל 1953) היא עיתונאית, אשת תקשורת, שדרנית רדיו ובעלת טור ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בחיפה. אביה, יוסף, שעבד כפקיד בעיריית חיפה, היה צאצא לשושלת אדמו"רי חסידות ספינקה, ומשפחת אמו נמנתה עם חסידות בעלז. בעת נישואיו הוא עברת את שם משפחתו מ"וייס" ל"ליבנה". אמה הדסה, ממשפחה של סמך־טתים ובתו של אברהם כלפון, הייתה מורה ומנהלת בית ספר יזרעאליה בחיפה. השם "נרי" הוא רעיון של אמה, כנר נשמה לסבתה (מצד אביה), יענטל-רחל, שנספתה בשואה. אחיה של נרי ליבנה הוא איש העסקים והממציא צבי (סטיב) ליבנה.
עד גיל שנתיים וחצי גדלה עם משפחתה בקיבוץ גשר הזיו, ואז חזרה המשפחה לחיפה. היא למדה בבית הספר הריאלי ולאחר מכן, ספרות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה

ליבנה כתבה בעיתונים "כל העיר", "כותרת ראשית", "חדשות" ו"הארץ".
הגישה ברדיו ירושלים את תוכנית האקטואליה "שיחת העיר" (1995-1996); בגלי צה"ל את "המילה האחרונה" (2000), את "יש עם מי לדבר" ואת "ציפורי לילה".
ליבנה הופיעה ואף הנחתה במספר תוכניות טלוויזיה: "מבט נשי", "תיק תקשורת", "נשים גדולות", "לילה, לילה", "הנרגנות" והשתתפה בפאנלים של תוכניות שלרוב עוסקת בנושאים הקשורים לתרבות, לפמיניזם, לזכויות אדם ולחינוך.
חיברה את הספר "המדריך לאשה המושכת" העוסק בסוגים שונים של התמכרויות. הספר ראה אור בהוצאת עם עובד.
בשנת 2012 אמרה ליבנה בתוכנית "פוליטיקה" בערוץ הראשון כי "איתמר היא התנחלות של אנשים תוקפנים במיוחד. אחת לשנתיים בערך יוצא משם רוצח", ואף מנתה שני שמות של תושבי היישוב שלדבריה הם רוצחים. השניים הגישו נגדה תביעת לשון הרע וזכו בתביעה, בהיעדר הגנה, אך זו בוטלה על ידי בית המשפט מכיוון שליבנה לא קיבלה את כתב התביעה. בתביעה עצמה פסק בית המשפט לטובת ליבנה וקבע כי התובעים ישלמו את הוצאותיה.
ב-2016 הופיעה במוקומנטריה "לצבי יש בעיה" בכיכובו של צביקה הדר, בה שיחקה את תפקיד הפסיכולוגית של הדר.
ב-2017 חשפה בתקשורת כיצד במהלך פגישה בביתו של אלכס גלעדי בשנת 1999, שליבנה סברה שהיא פגישת עבודה, חשף בפניה גלעדי את איבר מינו. גלעדי הגיב לסיפורה: "דבריה של נרי נכונים בעיקרם. מה שאנשים מבוגרים עושים בחייהם, בבתיהם הפרטיים במסגרת מערכת יחסים אישית, זה עניינם הפרטי." בינואר 2018 הגיש גלעדי לבית המשפט תביעת לשון הרע על סך שני מיליון ש"ח, נגד ליבנה (ונגד אושרת קוטלר) בגין הפרסומים כנגדו, אך חזר בו מהתביעה כעבור שנה בעקבות הליך גישור.
בחודשים ינואר ופברואר 2019 השתתפה בתוכנית הריאליטי "האח הגדול VIP עונה 3". בשנת 2020 השתתפה בסדרה "PPS".
חיים אישיים

ליבנה התגוררה בירושלים שנים רבות, ולאחר מכן עברה לתל אביב. היא התגרשה שלוש פעמים; מתוכן פעמיים מאריאל הירשפלד, פרופסור לספרות עברית באוניברסיטה העברית, ולהם שלושה בנים.
הערות שוליים

↑   נרי ליבנה, פעם חיו כאן אנשים שעשו דברים אמיתיים, באתר הארץ, 4 ביולי 2015
 נרי ליבנה, אם יש משהו שאני מרוצה ממנו, הוא שאיכזבתי את אמא שלי, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2014
↑  דוד אברהם‏, ביהמ"ש נעתר לבקשת נרי ליבנה: ביטל את הפיצוי בסך 200 אלף שקלים למתנחלים, באתר וואלה, 24 בדצמבר 2013
↑  נרי ליבנה לא הוציאה דיבה על היישוב איתמר
↑  נדב מנוחין‏, צביקה הדר צוחק על עצמו עד שזה כבר מתחיל לעייף, באתר וואלה, 14 בדצמבר 2018
↑   נרי ליבנה, "אלכס גלעדי חשף בפניי את איבר מינו ואמר לי: 'דברי אליו'", באתר הארץ, 5 בנובמבר 2017
↑  רן בוקר, אלכס גלעדי תובע שני מיליון שקלים מאושרת קוטלר ומנרי ליבנה, באתר ynet, 10 בינואר 2018
↑  נרי ליבנה, מה שאלו אותי על איבר מינו של אלכס גלעדי, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2018
↑  איתי שטרן, אלכס גלעדי מחק את תביעת הדיבה נגד אושרת קוטלר ונרי ליבנה, באתר הארץ, 2 בינואר 2019
↑   אריאנה מלמד, דיירי "האח הגדול" לא באמת יודעים מה צפוי להם בבועת הדיקטטורה, באתר הארץ, 13 בינואר 2019
↑  הגר רם, ‏"אם אלוהים היה אישה, נעליים לא היו עולות כל כך הרבה", באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2009
↑    שרי מקובר-בליקוב, הפרק האחרון, באתר "ידיעות אחרונות", 2 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298636805171  ISNI: 0000 0003 7796 9445  LCCN: n2007073924  VIAF: 254992427   WorldCat (עם VIAF): 254992427
ניריאקו

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת בקטלוראנטהאזה
 שטח:  10.34 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  886 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°02′00″N 22°05′00″E﻿ / ﻿48.033333333333°N 22.083333333333°E﻿ / 48.033333333333; 22.083333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://nyirjako.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ניריאקו(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ניריאקו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ניריאקו (בהונגרית: Nyírjákó) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם במג' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 958 ובשנת 2020 רק 886 תושבים.
יהודי ניריאקו

יהודים הוזכרו לראשונה בניריאקו במפקד שנערך בשנת 1747. רובם עסקו במסחר ובחקלאות.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה (בדצמבר 1868) בין חרדים למשכילים הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. במקום היו "חדר", מקווה, בית כנסת וחברה קדישא.
בתקופת הטרור הלבן נאשמו אחדים מראשי הקהילה בפעילות קומוניסטית, הובאו למחנה ריכוז והוצאו להורג לאחר עינויים.
בשנת 1940 נשלחו גברי ניריאקו עד גיל ששים לעבודות כפייה. הם גויסו ככוח עזר לצבא ההונגרי, עם אזרחים הונגריים נוספים שהשלטונות לא רצו לגייס לשורות הצבא הלוחם.
במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו היהודים להסתגר בבתיהם ולמסור את חפצי הערך שברשותם. בתחילת מאי רוכזו יהודי המקום בחצר בית הכנסת, ומשם הוסעו בעגלות לקישווארדה. בחג השבועות, סוף מאי 1944, הועלו כל יושבי הגיטו על קרונות משא והוסעו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לכפר אישה אחת ושני גברים ששרדו במחנות. איכרים מסרו לניצולים את רכושם ואת רכוש קרוביהם שניספו. מקרה זה היה חריג מאוד בקרב ניצולי בהונגריה. החיים היהודיים במקום לא נתחדשו ובשנת 1947 הוכרזה הקהילה רשמית כמבוטלת.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 60 |  |
| 1880 | 106 | 644 |
| 1910 | 100 |  |
| 1920 | 106 |  |
| 1930 | 74 |  |
| 1941 | 71 | 1,110 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי ניריאקו שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת בקטלוראנטהאזה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בקטלוראנטהאזה • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • אופהרטו • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד |  |