stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה בראבא

| --- | --- |

שלמה בראבא, 2008
 לידה:  11 ביולי 1950 (בן 74) ישראל חדרה, ישראל
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר, פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
שלמה בראבא בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, נושא דברים, לאחר שקיבל את פרס המבקרים מידי גידי אורשר על הופעתו בסרט "הערת שוליים"
מנחי התוכנית זהו זה! בשנים הראשונות. מימין לשמאל: מתי סרי, גידי גוב, מוני מושונוב ושלמה בראבא, 1982-1980
שלמה בראבא (נולד ב-11 ביולי 1950) הוא קומיקאי, שחקן, מדבב ומנחה ישראלי; זוכה פרס אופיר על תפקידו בסרט "הערת שוליים" ושני פרסי האקדמיה לטלוויזיה על תפקידיו בסדרה "אורי ואלה" ובסדרה "שישה אפסים".
ביוגרפיה

בראבא נולד בחדרה וגדל בנתניה להורים ניצולי שואה כבן בכור ולו שתי אחיות קטנות. הוא קרוי על שם סבו מצד אביו, אשר היה הרב הראשי של העיר לודז'. בנעוריו למד במגמת דרמה בבית הספר לאמנויות רננים בתל אביב. לאחר ניסיון הסגירה של בית הספר בשנת 1967 והעברתו מן הבניין הקבוע, סיים את כיתה י"ב בתיכון תלמה ילין.
בראשית שירותו הצבאי, היה חניך בקורס טיס. לאחר שנשר ממנו, עבר ללהקת פיקוד מרכז והשתתף בשנת 1969 בתוכניתה "רד אלינו לבקעה", בה שר סולו בשיר "המלווה". באותה שנה נבחרה הלהקה כלהקת השנה בגלי צה"ל. בשנת 1970 השתתף בתוכנית נוספת של להקה פיקוד מרכז – "ליד הירדן".
פרסים והוקרה

"פרס אופיר" לשחקן הראשי הטוב ביותר בסרט הערת שוליים
בשנת 2021 זכתה חמישיית "זהו זה" (גידי גוב, אבי קושניר, דב'לה גליקמן, מוני מושונוב ושלמה בראבא) בפרס מפעל חיים של אמ"י (תשפ"ב).
בשנת 2022 זכתה התוכנית בפרס מפעל חיים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
מאי 2023 תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן לבר אבא ולמשתתפי התוכנית זהו זה בהווה: גידי גוב, דב גליקמן, מוני מושונוב ואבי קושניר, על תרומתם המשותפת לתרבות הישראלית בשנת ה־75 למדינת ישראל, ועל יכולתם לשמח וללכד את הציבור סביב יצירתם.
במאי 2024 זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקן הראשי בסדרת דרמה לשנת 2023.
חיים אישיים

בראבא היה נשוי לאינגריד בן מוריס, אך השניים התגרשו לאחר שנים ספורות. לאחר מכן נישא בשנית לחמדה לוי, ולשניים נולדו שני בנים. הזוג התגרש ב-2012.
משנת 2013 הוא בזוגיות עם שמר גאון הצעירה ממנו ב-25 שנה, ולזוג בת שנולדה ב-2015. בספטמבר 2017 נישאו השניים.
מתגורר בשכונת רמת אביב בתל אביב.
הערות שוליים

↑  שלמה בראבא: "השכנה ביצעה בי מעשים מגונים בגיל שש"(הקישור אינו פעיל)
↑  תנו גז! הטריילר של "זינוק בעליה", באתר ynet, 29 ביולי 2014
↑  דיור מוגן מגדלי הים בקמפיין עם שלמה בראבא, באתר מגדלי הים התיכון, ‏2022-06-02
↑  מאיה כהן, "שבת בבוקר": שלמה בראבא בסיפור סוחט דמעות, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2024
↑  דני סנדרסון, גידי גוב, שלמה ארצי ואחרים: הוכרזו זוכי פרס איגוד אמ"י למפעל חיים, באתר ynet, 14 באוקטובר 2021
↑  רן בוקר, פרס מפעל חיים יוענק לתוכנית "זהו זה", באתר ynet, 8 במרץ 2022
↑  חברי "זהו זה" יקבלו תואר דוקטור לשם כבוד, באתר "סרוגים", 30 באפריל 2023
↑  בר זגה, יותם קושניר התחתן, החברים של אבא הגיעו לחגוג, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 30 באפריל 2023
| פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2010 | משה איבגי (1990) • אריה מוסקונה (1991) • שולי רנד (1992) • שאול מזרחי (1993) • שמיל בן ארי (1994) • משה איבגי (1995) • עמוס לביא (1996) • אסי דיין (1997) • יורם חטב (1998) • ניר לוי (1999) • אקי אבני (2000) • ליאור אשכנזי (2001) • זאב רווח (2002) • אריה אליאס (2003) • שולי רנד (2004) • אורי גבריאל (2005) • אסי דיין (2006) • ששון גבאי (2007) • מיכאל מושונוב (2008) • סשה אגרונוב (2009) • אדיר מילר (2010) |  |
| 2011 ואילך | שלמה בראבא (2011) • רועי אסף (2012) • מכרם ח'ורי (2013) • זאב רווח (2014) • רועי אסף (2015) • מוריס כהן (2016) • ליאור אשכנזי (2017) • נוה צור (2018) • ערן נעים (2019) • שי אביבי (2020) • אלכס בכרי (2021) • ששון גבאי (2022) • רועי ניק (2023) • שאדי מרעי (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2022: נוה צור (שישו ושמחו) | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – שחקן ראשי בסדרת בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים  2023: שלמה בראבא (שישה אפסים) | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309738805171  BNE: XX5573554  GND: 1028997493  ISNI: 0000 0000 6857 4650  LCCN: no2012098546  MusicBrainz: 6bff3b83-903a-4a44-95df-aac38acb6708  NTA: 345608771  SUDOC: 166868744  VIAF: 98525253   WorldCat (עם VIAF): 98525253
פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  הסרט הישראלי הטוב ביותר של השנה
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר (לשעבר: פרס אופיר לסרט הטוב ביותר) הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990 על הפקה יוצאת מן הכלל בסרט קולנוע. הסרט הזוכה בקטגוריה זו נשלח כנציג הישראלי להתמודד על מועמדות לזכייה באוסקר, בקטגוריית הסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.
זוכים ומועמדים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מציין את הזוכה
זוכים ומועמדים > שנות ה-90 של המאה ה-20

| שנה | סרט | חברת הפקה | מפיקים | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏1990 (ה-1) | שורו | ענת אסולין הפקות, רוזי פרודקשנס | יונתן ארוך, יוחנן רביב |  |
| ‏1991 (ה-2) | מעבר לים | טרנספקס הפקות סרטים | מרק רוזנבאום, רוני אקרמן |  |
| ‏1991 (ה-2) | אבא גנוב 3 | רועי הפקות בע"מ | יהודה ברקן, אודי סופר |  |
| ‏1991 (ה-2) | גמר גביע | ש.ש. הפקה מקומית | מיכה שרפשטיין |  |
| ‏1991 (ה-2) | זמן אמת | ‏ | דורון ערן, ארנון צדוק |  |
| ‏1991 (ה-2) | עונת הדובדבנים | קונטקט הפקות | ריקי שלח, אברהם גדליה, הוגט אלחדד |  |
| ‏1992 (ה-3)  | החיים על פי אגפא | קרן הקולנוע הישראלי מוביז אנטרטיינמנט בע"מ | יורם כסלו, רפי בוקאי |  |
| ‏1993 (ה-4)  | נקמתו של איציק פינקלשטיין |  | ענת אסולין, סרג'יו דיזנהויז |  |
| ‏1993 (ה-4)  | שלג באוגוסט | האולפנים המאוחדים | חגי לוי, ענת אסולין |  |
| ‏1993 (ה-4)  | זהר |  | מיכאל שרפשטיין, עמיתן מנלזון |  |
| ‏1994 (ה-5)  | שחור (סרט) |  | יורם כסלו |  |
| ‏1994 (ה-5)  | צלקת |  | מיקי רבינוביץ', הוגט אלחדד, דודי זילבר |  |
| ‏1994 (ה-5)  | שמיכה חשמלית ושמה משה |  | יורם כסלו |  |
| ‏1995 (ה-6)  | חולה אהבה בשיכון ג' |  | ענת אסולין, שבי גביזון |  |
| ‏1996 (ה-7)  | קלרה הקדושה |  | גיא אסף, מרק רוזנבאום, אורי סבג |  |
| ‏1997 (ה-8)  | עפולה אקספרס |  | אסף אמיר |  |
| ‏1997 (ה-8)  | אהבה אסורה |  | יוסי זומר |  |
| ‏1997 (ה-8)  | מר באום |  | יורם כסלו, יורם מקלברג |  |
| ‏1997 (ה-8)  | מינוטאור |  | יונתן תמוז |  |
| ‏1997 (ה-8)  | שביל החלב |  | עלי נאסר |  |
| ‏1998 (ה-9) | קרקס פלשתינה |  | עינת ביקל |  |
| ‏1998 (ה-9) | אהבה ממבט שני |  | מיכל בת-אדם |  |
| ‏1998 (ה-9) | יום יום |  | אייל שיראי, דוד מנדיל, מיכאל תפוח |  |
| ‏1998 (ה-9) | מסוכנת |  | איתן אבן |  |
| ‏1998 (ה-9) | קשר עיר |  | אייל שיראי, דוד מנדיל, יהונתן סגל, מיכאל תפוח |  |
| ‏1999 (ה-10) | החברים של יאנה |  | עינת ביקל, מרק רוזנבאום, אורי סבג, משה לוינסון |  |
| ‏1999 (ה-10) | צור הדסים |  | דני בן מנחם |  |
| ‏1999 (ה-10) | צומת וולקן |  | ערן ריקליס, מוש דנון |  |
| ‏1999 (ה-10) | קדוש |  | עמוס גיתאי, מישל פרופר |  |
זוכים ומועמדים > העשור השלישי של המאה ה-21

| שנה | סרט | חברת הפקה | מפיקים | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 (ה-31) | אסיה | גם סרטים | יואב רועה, אורית זמיר |  |
| 2020 (ה-31) | אפריקה | פילם הרבור | איתי עקירב |  |
| 2020 (ה-31) | המתים של יפו | לילה סרטים | איתי תמיר |  |
| 2020 (ה-31) | הנה אנחנו | ספירו סרטים | איתן מנצורי, יהונתן דובק |  |
| 2020 (ה-31) | שאיפה לחיים | פירמה פילמס | אדר שפרן, רוני אברמובסקי, משה אדרי |  |
| 2021 (ה-32) | ויהי בוקר |  | נדב פלטי, תמי מוזס-בורוביץ', רענן גרשוני, קרן מיכאל |  |
| 2021 (ה-32) | אגדת חורבן |  | אמיר הראל, איילת קייט, גידי דר |  |
| 2021 (ה-32) | הברך | קופרודוקציה ישראלית-צרפתית-גרמנית |  |  |
| 2021 (ה-32) | מותו של הקולנוע ושל אבא שלי גם | סתיו מרון, דני רוזנברג, קרול פולקוף | דני רוזנברג |  |
| 2021 (ה-32) | תמונת הניצחון | אהוד בלייברג | אהוד בלייברג |  |
| 2022 (ה-33) | סינמה סבאיא |  |  |  |
| 2022 (ה-33) | איפה אנה פרנק |  |  |  |
| 2022 (ה-33) | הדרך לאילת |  |  |  |
| 2022 (ה-33) | ולריה מתחתנת |  |  |  |
| 2022 (ה-33) | קריוקי |  |  |  |
| 2023 (ה-34) | שבע ברכות | בן טל הפקות בע"מ, סרטי יונייטד קינג | רונן בן טל, משה אדרי ולאון אדרי |  |
| 2023 (ה-34) | בית | שלום אייזנבך הפקות, רד סרטים בע"מ | שלום אייזנבך ובני פרדמן |  |
| 2023 (ה-34) | החייל הנעלם | UCM | אברהם פרחי, חיליק מיכאלי, משה אדרי, לאון אדרי ואיתמר פרחי |  |
| 2023 (ה-34) | הפילגש | למה הפקות | איילת קייט ואמיר הראל |  |
| 2023 (ה-34) | לרוץ על החול | פירמה פילמס, סרטי יונייטד קינג, רומל פילמס | אדר שפרן, רוני אברמובסקי, פיטר רומל ומשה אדרי |  |
| 2024 (ה-35) | קרוב אלי |  |  |  |
| 2024 (ה-35) | בנות כמונו |  |  |  |
| 2024 (ה-35) | חלב |  |  |  |
| 2024 (ה-35) | כביש הסרגל |  |  |  |
| 2024 (ה-35) | חליסה |  |  |  |
| 2024 (ה-35) | עיד |  |  |  |
שיאים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שיא | סרט | אורך |
| --- | --- | --- |
| הסרט הזוכה הארוך ביותר | עג'מי | שעתיים ו-4 דקות |
| הסרט הזוכה הקצר ביותר | קרקס פלשתינה | שעה ו-23 דקות |
ראו גם

פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר
זואי קאזאן

| --- | --- |

קאזאן, 2014
 לידה:  9 בספטמבר 1983 (בת 41) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  בית הספר ווינדוורד  בית הספר וילדווד  קולג' עזרא סטיילס 
 בן זוג:  פול דנו
 צאצאים:  Alma Dano, second Kazan-Dano child 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
זואי סוויקורד קאזאן (באנגלית: Zoe Swicord Kazan; ‏נולדה ב-9 בספטמבר 1983) היא תסריטאית, מחזאית ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בזכות תפקידיה בסרטים "חולי אהבה", "זה מסובך", "שמחתודהעודבבקשה" ו"רובי ספרקס" ועל תפקידה במיני-סדרה "אוליב קיטרידג'" היא קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה.
ביוגרפיה

קאזאן נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא יווני, גרמני ואנגלי. הוריה הם זוג התסריטאים ניקולס קאזאן, מועמד פרס האוסקר על התסריט של "תהפוכות הגורל", ורובין סוויקורד, מועמדת פרס האוסקר על התסריט של "סיפורו המופלא של בנג'מין באטן". קאזאן היא נכדתו של הבמאי איליה קאזאן והמחזאית מולי קאזאן. זואי היא אחותה הבכורה של השחקנית מאיה קאזאן. היא למדה באוניברסיטת ייל.
קריירה

תפקידה הראשון כשחקנית היה בסרט העצמאי "בליעת חרבות וגברים רזים" משנת 2003. את דרכה כשחקנית משנה החלה בשנת 2007 בסרטים "עדות שבורה", "בעמק האלה" ו"לסגור מעגל". באותה שנה התארחה בפרק בסדרה "מדיום".
בשנה שלאחר מכן הופיעה לצידו של לאונרדו דיקפריו וקייט וינסלט בדרמה של סם מנדס "חלון פנורמי". עוד בשנת 2008 השתתפה בסרט "אני ואורסון ולס" בכיכובו של זאק אפרון.
בשנת 2009 זכתה קאזאן לחשיפה בזכות תפקידה בקומדיה המצליחה "זה מסובך" בתור גאבי לצד מריל סטריפ וסטיב מרטין, וגם בסרט שהפיק בראד פיט "החיים האישיים של פיפה לי".
ב-2010 הופיעה קאזאן בדרמה הקומית של ג'וש רדנור "שמחתודהעודבבקשה" לצידו ולצד מאלין אקרמן, במערבון "המשלחת של מיק" ובסדרת ה-HBO "משועמם עד מוות" בתור נינה חברתו של הסופר ג'ונתן אמס, המגולם על ידי ג'ייסון שוורצמן.
בשנת 2012 קיבלה קאזאן ביקורות מהללות ומועמדויות לפרס אינדפנדנט ספיריט ולפרס סאטורן על הופעתה בדרמה הרומנטית "רובי ספרקס" לצד פול דנו, קאזאן גם כתבה את התסריט לסרט. ב-2013 כיכבה בסרט הדרמה הקומית "האחות היפה" בתור שתי התאומות לצד ג'ייק ג'ונסון. בהמשך, כיכבה גם בקומדיה הרומנטית "אולי בכל זאת" לצידו של דניאל רדקליף.
בשנת 2014 שיחקה בסרט "בעינייך" לצד ג'ניפר גריי וניקי ריד. באותה שנה שיחקה במיני-סדרה "אוליב קיטרידג'" בתור דניס תיבדו, תפקיד אשר קיבלה עליו מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או סרט טלוויזיה.
בשנת 2015 שיחקה בדרמה הקומית שהפיק ג'ורג' קלוני, "משברים בע"מ" לצידם של סנדרה בולוק, בילי בוב תורנטון, סקוט מק'ניירי ואנתוני מאקי. הסרט מבוסס על סרט דוקומנטרי משנת 2005.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי לצד אהרון דאגלס בסרט האימה "המפלצת", המספר על אם ובת שנתקעות בכביש נטוש ונאלצות להתעמת עם מפלצת אימתנית.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה הרומנטית "חולי אהבה" של הבמאי מייקל שוולטר. באותה שנה עלה במרכז לינקולן מחזה פרי עטה בשם "לאחר הפיצוץ".
בשנת 2018 השתתפה בסרטם של האחים כהן "הבלדה על באסטר סקראגס", ואף כתבה את התסריט לסרט "תמונה משפחתית" בשיתוף עם פול דנו.
בשנת 2020 שיחקה קאזאן במיני-סדרה של HBO "הקנוניה נגד אמריקה" בדמותה של אליזבת לוין; אשר מבוססת על ספרו של פיליפ רות - הקנוניה נגד אמריקה.
חיים אישיים

משנת 2007 קאזאן נמצאת בזוגיות עם השחקן פול דנו. לשניים נולדה בת, אלמה ביי, באוגוסט 2018.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Swordswallowers and Thin Men | סמנת'ה |  |
| 2007 | לסגור מעגל | סטודנטית |  |
| 2007 | עדות שבורה | מונה |  |
| 2007 | בעמק האלה | אנג'י |  |
| 2008 | אוגוסט | עובדת חברה |  |
| 2008 | Me and Orson Welles | גרטה אדלר |  |
| 2008 | חלון פנורמי | מורין גרוב |  |
| 2009 | The Exploding Girl | אייבי |  |
| 2009 | חייה הפרטיים של פיפה לי | גרייס לי |  |
| 2009 | שונאת את חג האהבה | תמי גרינווד |  |
| 2009 | זה מסובך | גבי אדלר |  |
| 2010 | שמחתודהעודבבקשה | מרי קתרין |  |
| 2010 | Meek's Cutoff | מילי גייטלי |  |
| 2012 | רובי ספרקס | רובי | גם תסריטאית ומפיקה |
| 2013 | Some Girl(s) | רג'י |  |
| 2013 | האחות היפה | לורל / אודרי |  |
| 2013 | אולי בכל זאת | צ'אנטרי |  |
| 2014 | In Your Eyes | רבקה פורטר |  |
| 2015 | משברים בע"מ | לה בלאנק |  |
| 2016 | My Blind Brother | פרנסי |  |
| 2016 | המפלצת | קטי |  |
| 2017 | חולי אהבה | אמילי גרדנר |  |
| 2018 | תמונה משפחתית |   | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2018 | הבלדה על באסטר סקראגס | אליס לונגאבו |  |
| 2019 | זרים בניו יורק | קלרה |  |
| 2021 | Cryptozoo | מגדלין | דיבוב |
| 2022 | מילה שלה | ג'ודי קנטור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | מדיום | איזי | פרק: "The Boy Next Door" |
| 2010 | משועמם | נינה | 4 פרקים |
| 2014 | אוליב קיטרידג' | דניס | מיני-סדרה מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2015) |
| 2015 | The Walker | דוטי | תפקיד ראשי; 8 פרקים סדרת רשת |
| 2019-2017 | הצמד | אנדראה מרטינו | 8 פרקים |
| 2020 | הקנוניה נגד אמריקה | אליזבת לוין | מיני-סדרה |
| 2021 | קליקבייט | פיה ברואר | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Stephanie Bunbury, Love and Mercy's Paul Dano relates to Brian Wilson's tortured genius, The Sydney Morning Herald, ‏2015-06-01 (באנגלית)
↑  Petrusich, Amanda (2012-07-20). "'Ruby Sparks,' With Zoe Kazan and Paul Dano". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-01-15.
↑  A New Little Sunshine! Paul Dano Confirms He and Zoe Kazan Welcomed a Daughter Eight Weeks Ago, PEOPLE.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810645824205606  BIBSYS: 13015910  BNE: XX5146662  BnF: cb166785808 (data)  GND: 1028432860  ICCU: LO1V404489  ISNI: 0000 0000 7719 1686  LCCN: no2010017573  NKC: mzk20201081567  NLK: KAC2020N5450  NTA: 383784328  RERO: 02-A018534453  SUDOC: 170142426  VIAF: 107379099   WorldCat (עם VIAF): 107379099
אל אמריקנו: הסרט

| --- | --- |

 בימוי:  Ricardo Arnaiz 
 תסריט:  פיל רומן 
 שחקנים ראשיים:  ריקו רודריגז אריק אסטרדה Adal Ramones ליסה קודרו אדוארד ג'יימס אולמוס קייט דל קסטיו פול רודריגז צ'יץ' מרין גבריאל איגלסיאס Pierre Angelo בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  Leoncio Lara 
 מדינה:  ארצות הברית, מקסיקו 
 חברת הפקה:  Animex, Phil Roman Entertainment 
 הקרנת בכורה:  2016 
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, ספרדית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט ילדים 
 מקום התרחשות:  מקסיקו 
 elamericanothemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אל אמריקנו: הסרט (באנגלית: El Americano: The Movie) הוא סרט הנפשה בתלת-ממד משנת 2016, שהופק בשיתוף פעולה בין אולפנים במקסיקו ובארצות הברית. הסרט בוים על ידי ריקרדו ארנאיז ומייק קונקל, ומציג צוות מדבבים הכולל את ריקו רודריגז, אדוארד ג'יימס אולמוס, צ'יץ' מארין, קייט דל קסטיו, פול רודריגז, גבריאל איגלסיאס, אריק אסטרדה וליסה קודרו. זהו הסרט הבינלאומי הראשון של חברת Animex וההפקה המשותפת הגדולה הראשונה בין אולפנים במקסיקו ובארצות הברית.
הסרט יצא לאקרנים במקסיקו ב-22 בינואר 2016 בבתי קולנוע דיגיטליים תלת־ממדיים ודו־ממדיים, שהופץ על ידי Never Landing Digital Distribution. הסרט זכה לביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים ונחל כישלון קופתי שהרוויח 587,592 דולר בתקציב של 4 מיליון דולר.
עלילה

הסרט עוקב אחר קוקו, תוכי מקסיקני צעיר, המעדיף לחקות את הפעלולים המטורפים של גיבור הטלוויזיה שלו, "אל אמריקנו", מאשר לעזור במטלות בקרקס הציפורים המשפחתי. כאשר כנופיית ציפורים בריוניות מאיימת על אביו ולוקחת את השליטה על הקרקס, קוקו יוצא למסע להוליווד כדי לגייס את גיבורו למאבק, רק כדי לגלות את הגיבור האמיתי שבתוכו.
צוות המדבבים

ריקו רודריגז – קוקו, תוכי צעיר והרפתקן.
אדוארד ג'יימס אולמוס – גאיו "אל חפה", אביו של קוקו ומנהל הקרקס.
צ'יץ' מארין – מרטין, חבר בקרקס.
קייט דל קסטיו – רייטו, דמות מרכזית בעלילה.
פול רודריגז – דיווינו, דמות משנה.
גבריאל איגלסיאס – גרזה גרסיה, דמות משנה.
אריק אסטרדה – פונץ' ווינגסטול, דמות משנה.
ליסה קודרו – לוסיל ואן סטאר, דמות משנה.
הערות שוליים

↑  Presentan “El Americano: The Movie”, coproducción México-EUA - Yahoo TV (אורכב 06.12.2013 בארכיון Wayback Machine).
↑  "Reasons for Movie Ratings (CARA)". filmratings.com. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2016. נבדק ב-29 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
הוקי פוקי

"הוקי פוקי" (באנגלית: "Hokey Pokey") הוא שיר משחק ידוע ופופולרי כיום בעיקר בקרב ילדים ופעוטות.
השיר מפורסם בעיקר במדינות דוברות אנגלית. מקורו בריקוד עם בריטי החל משנת 1826. השיר והריקוד הנלווה אליו הגיעו לשיא הפופולריות שלהם באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 בבריטניה. השיר הפך ללהיט במצעדים בשנות ה-80.
הלהיט הבריטי הראשון היה של "אנשי השלג" (אנ'), שהגיע למקום ה-18 בבריטניה בשנת 1981.
מקורות ומשמעות

לשיר קיימות גרסאות רבות החל מהמאה ה-19. אחת הגרסאות המוקדמות יותר, עם ריקוד דומה מאוד לריקוד המודרני, נמצאת בספרו של רוברט צ'יימברס "חרוזים פופולריים של סקוטלנד" משנת 1842. המילים שם ניתנות כך:
Fal de ral la, fal de ral la:

Hinkumbooby, round about;

Right hands in, and left hands out,

Hinkumbooby, round about;

Fal de ral la, fal de ral la.
סגנונות ריקוד > סגנון הריקוד האמריקאי

הריקוד עוקב אחר ההוראות שניתנו במילות השיר, על ידי מוביל להקה, משתתף או על ידי הקלטה. רצף הוראות לדוגמה יהיה:
You put your [right leg] in,

You put your [right leg] out;

You put your [right leg] in,

And you shake it all about.

You do the hokey pokey,

And you turn yourself around.

That's what it's all about! Yeah!
המשתתפים עומדים במעגל. ב-"in" הם מכניסים את חלק הגוף המתאים למעגל, וב-"out" הם מוציאים אותו מהמעגל. כשמופיע המשפט "And you shake it all about", מנענעים את חלק הגוף מדובר שלוש פעמים. לאורך כל המשפט "You do the hockey pokey, and you turn yourself around" המשתתפים מסתובבים במעגל שלם כשהזרועות מורמות בזוויות של 90 מעלות והאצבעות המורות מופנות כלפי מעלה, מנענעים את זרועותיהם למעלה ולמטה ואת רגליהם מצד לצד שבע פעמים. בקטע האחרון של "That's what it's all about" המשתתפים מוחאים כפיים עם הידיים פעם אחת על "That's" ו"'what" כל אחד, מוחאים כפיים מתחת לברך כשהרגל מורמת על "all", מוחאים כפיים מאחורי הגב על "a-", ולבסוף עוד מחיאות כפיים עם הידיים בחוץ על "-bout".
חלקי הגוף הכלולים בדרך כלל הם, לפי הסדר, "רגל ימין", "רגל שמאל", "יד ימין", "יד שמאל", "ראש", "ישבן", "אצבעות", "בהונות", "שיער", "שפתיים", "לשון" ו"כל הגוף"; חלקי הגוף "מרפק ימין", "מרפק שמאל", "ירך ימין" ו"ירך שמאל" כלולים לעיתים קרובות גם כן.
סגנונות ריקוד > סגנון הריקוד של בריטניה, אוסטרליה ואירלנד

הוראות הריקוד הן כדלקמן:
You put your [left arm] in,

Your [left arm] out:

In, out, In, out

Shake it all about.

You do the hokey cokey,

And you turn around.

That's what it's all about!
בנוסח הבריטי כל משתתף משלב את ידו הימנית והשמאלית בקצות אצבעותיו ומנענע את ידיו השלובות מצד לצד. לאחר מכן כל המשתתפים מסתובבים יחדיו (בדרך כלל בכיוון השעון), כשידיהם עדיין מחוברות זו לזו או נעות כמו בתנועת ריצה.
הוקי פוקי בישראל

השיר הופיע לאורך השנים במספר אלבומים, קלטות וסרטונים של שירי ילדים:
"נעימות לילה טוב", בעריכת גדי גולדמן, אם. סי. אי. תקליטים תל אביב, 1997
"שירי הפעלה ומשחק" (שיר מס' 23), קלסיקלטת חולון, 2007
"סבתא בישלה דייסה - 100 שירי משחק ראשונים - חלק א'", קלסיקלטת חולון, 1995
"קסם בג'ימבורי", אם. סי. אי. תקליטים תל אביב 1993.
"משחקי שירקוד משחקי שירה וריקוד", עקביא מרגלית, ויזארט ראשון-לציון, 2010
"דנה ודרור שירים ישראלים: הוקי פוקי - שירי ילדים ב"ילדות ישראלית", דנה עדיני ודרור קרן בערוץ הופ! ילדות ישראלית, סרטון יוטיוב, 2014
"הגיטרה ששרה", גולי דרזי-קול, אולפני פריאון, בנדקמפ, 2014
"מסיבת ריקודים 2 - שירי ריקוד והפעלה", עמוס ברזל, 2016
"מסיבת יום הולדת", חני נחמיאס, סרטון יוטיוב, 2017
ראו גם

שיר משחק
ריקוד הציפורים
הערות שוליים

↑  "הוקי פוקי", מילות השיר באתר FaMilyans
↑  Edward Deming Andrews, The gift to be simple: Songs, dances and rituals of the American shakers, New York: Dover Publ, 1967, Dover books on sociology, social theory, anthropology, ISBN 978-0-486-20022-4
↑  Chambers Robert, Popular Rhymes of Scotland 2d Edition, 1842
↑  נעימות לילה טוב, באתר הספרייה הלאומית, ‏1997
↑  הוקי פוקי, באתר הספרייה הלאומית, ‏2007
↑  משחקי שירקוד משחקי שירה וריקוד, באתר הספרייה הלאומית, ‏2010
↑  דנה ודרור שירים ישראלים: הוקי פוקי - שירי ילדים ב ילדות ישראלית, באתר יוטיוב, ‏2014
↑  גולי דרזי-קול, הגיטרה ששרה, באתר bandcamp, ‏2014
↑  עמוס ברזל, מסיבת ריקודים 2, באתר עמוס ברזל, ‏2016
↑  מסיבת יום הולדת - חני נחמיאס, באתר יוטיוב, ‏2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: dbe70e86-ff20-4d0c-8395-3651ff6d5e55
שוהרה אע'דאשלו

| --- | --- |

אע'דאשלו בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2019
 לידה:  11 במאי 1952 (בת 72) טהראן, המדינה האימפריאלית של איראן
 שם לידה:  Shohreh Vaziri-Tabar 
 מדינה:  איראן, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברונל
 בן או בת זוג:  Aydin Aghdashloo (1972–1980) 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (2009)  פרס אמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
שוהרה אע'דאשלו (בפרסית: شهره آغداشلو; נולדה ב-11 במאי 1952) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון איראנית-אמריקאית, זוכת פרס אמי והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 2003 על תפקידה בסרט "בית של חול וערפל" (אנ'). ידועה גם עבור תפקידה בסדרה "המרחב".
ביוגרפיה

נולדה בשם שוהרה ואזירי-תאבאר (شهره وزیری‌تبار) בטהראן שבאיראן. גדלה במשפחה מוסלמית. יש לה שלושה אחים. שם משפחתה שונה ל"אע'דאשלו" עם נישואיה הראשונים לצייר האיראני איידין אע'דאשלו ב-1972, כשהייתה בת 19 והוא בן 31.
אע'דאשלו החלה לשחק בשנות העשרים לחייה בסרטים איראניים מקומיים, בין היתר בסרט המוערך "הדיווח" (1977) בבימויו של הבמאי עבאס קיארוסטמי. הופעתה בסרט המקומי "לבבות שבורים" (1978) הפך את אע'דאשלו לאחת מכוכבות הקולנוע הגדולות באיראן.
בעת המהפכה האיראנית ב-1978 עזבה את איראן, התגרשה מבעלה, ועברה לעיירה ווינדרמיר, קאמבריה שבאנגליה, שם השלימה בהצלחה את לימודיה עם תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת ברונל שבמערב לונדון.
לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס שבארצות הברית, וזאת כדי לקדם את קריירת המשחק שלה.
קריירת משחק בארצות הברית

בשנת 1989 ביצעה אע'דאשלו את הופעת הבכורה שלה בסרט האמריקאי "Guests of Hotel Astoria", המספר על משפחות איראניות שנמלטות מאיראן לטורקיה ואז לארצות הברית בתחילת שנות ה-80 של המהפכה האיראנית.
בתחילה התמקדה אע'דאשלו בקריירת טלוויזיה כשהשתתפה במספר סדרות מקומיות, בין היתר לצד הקומיקאי מרטין לורנס בסדרתו "מרטין" בשנת 1993. באותה שנה שיחקה אע'דאשלו בסרט הדרמה "20 דולר" לצד לינדה האנט וסטיב בושמי.
לאחר היעדרות של מספר שנים חזרה אע'דאשלו לתחום המשחק. בשנת 2003 הייתה האיראנית הראשונה בהיסטוריה שהייתה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמה "בית של חול וערפל", את הפרס הפסידה אע'דאשלו לרנה זלווגר. בסרט מגלמת אע'דאשלו את דמותה של נאדי באהרני, אשתו של הגנרל האיראני מסעוד אמיר באהרני (בן קינגסלי) שהיגר עם משפחתו לארצות הברית, וזאת כדי לברוח מהמהפכה האיראנית שהשתלטה על המדינה בשנת 1979.
בשנת 2004 שיחקה בסדרה "24" בתור דינה הרז. בשנת 2005 שיחקה אע'דאשלו במותחן האימה "גירוש השדים של אמילי רוז".
בשנת 2006 השתתפה אע'דאשלו בסרט השלישי בסדרת סרטי "אקס מן", "אקס-מן 3: המפלט האחרון" בו גילמה את דוקטור ראו. בנוסף, שיחקה בדרמה הרומנטית "הבית באגם" של הבמאי אלחנדרו אגרסטי בכיכובם של סנדרה בולוק וקיאנו ריבס. וגילמה את דמותה של אלישבע, אם יוחנן המטביל בדרמה המשפחתית של קתרין הארדוויק, "סיפור הולדת ישו". באותה שנה גילמה את נאזנין בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד יו גרנט.
בשנת 2009 זכתה אע'דאשלו בפרס אמי על תפקידה במיני-סדרת הדרמה הביוגרפית של HBO "בית סדאם", בה גילמה את דמותה של סג'ידה טאלפח, אשתו הראשונה של העריץ ונשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין, המגולם בסדרה על ידי השחקן הישראלי יגאל נאור.
בשנת 2010 גילמה בסדרה "פלאש פורוורד" את דמותה של נהאדרה אודייה.
בשנת 2012 שיחקה בסרט "החיים המוזרים של טימותי גרין", סרט לכל המשפחה בכיכובם של ג'ניפר גארנר וג'ואל אדגרטון.
בשנים 2015–2022 שיחקה בסדרת המדע בדיוני "המרחב" של רשת Syfy ולאחר מכן של אמזון פריים וידאו. בסדרה היא גילמה במשך שש עונתיה את דמותה של כריסג'ן אבסרלה, פוליטיקאית בת כדור הארץ. סגנית תת-השר למינהל בפועל של האומות המאוחדות.
בשנים 2022 - 2023 דיבבה אע'דאשלו את דמותה של רושאן באחת המשימות במשחק "Assassin's Creed Valhalla" וכן במשחק "Assassin's Creed Mirage".
בשנת 2024 דיבבה את קולה של הדרקונית בסרט הפנטזיה של רשת נטפליקס,
"אם אין נסיך לי".