stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תשיעיית האלים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Dunand, Françoise; Zivie-Coche, Christiane (2004). Gods and men in Egypt : 3000 BCE to 395 CE. Ithaca, NY: Cornell University Press. ISBN 0801488532. OCLC 937102309.
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ה', 1968, טור 266.
1 2 3 4 5 6 7  Clifford, Richard (1994). Creation Accounts in the Ancient Near East and in the Bible. Washington, DC: Catholic Biblical Association. pp. 99–116. ISBN 9780915170258. LCCN 94026565 – via archive.org.
↑  "Ennead, n.". Oxford English Dictionary. Oxford, UK: Oxford University Press.
↑  Papyrus Cairo 86637.
↑  Jetsu, L.; Porceddu, S. (2015). "Shifting milestones of natural sciences: The ancient Egyptian discovery of Algol's period confirmed". PLOS ONE. 10 (12): e0144140. arXiv:1601.06990. Bibcode:2015PLoSO..1044140J. doi:10.1371/journal.pone.0144140. PMC 4683080. PMID 26679699.
1 2 3 4 5  Vygus, Mark (April 2015). "Middle Egyptian Dictionary" (PDF). Pyramid Texts Online.
מערך ההגנה האווירית במלחמת חרבות ברזל

| --- | --- |

תג היחידה של מערך ההגנה האווירית
 שייכות חיילית:   חיל האוויר הישראלי
 מדינת מוצא:  ישראל ישראל
 מפקדים:   תת-אלוף גלעד בירן
 יחידות משנה:  גדוד 66  גדוד 136  גדוד 137  גדוד 138  גדוד 139  גדוד 947
 עימות:  מלחמת חרבות ברזל
 גזרת פעילות:  רצועת עזה   לבנון   סוריה   תימן   עיראק   איראן
 קרבות:  טבח שבעה באוקטובר  הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל  המתקפה האיראנית על ישראל (אפריל 2024)  מבצע חיצי הצפון  המתקפה האיראנית על ישראל (אוקטובר 2024)
 לחם לצד:   זרוע היבשה   זרוע הים
 לחם נגד:   גדודי עז א-דין אל-קסאם   פלוגות אל-קודס  צבא סוריה צבא סוריה  משמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית  חזבאללה חזבאללה  חות'ים חות'ים
 אמל"ח עיקרי:  סוללות כיפת ברזל  סוללות קלע דוד  חץ 2  חץ 3
 אבדות:  3 חיילים הרוגים
מערך ההגנה האווירית לחם במלחמת חרבות ברזל עוד מיומה הראשון 7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע. מאז ולאורך המלחמה המערך היה פרוס בהגנה בכל החזיתות – בחזית העיקרית שברצועת עזה, החזית הצפונית בלבנון ובסוריה, וכנגד מעורבות איראן, המיליציות פרו-איראניות בעיראק והחות'ים במלחמה.
מערך ההגנה האווירית התמודד במלחמה עם מספר רב של איומים, ששוגרו מזירות שונות ברחבי המזרח התיכון, ומערכת ה"חץ" רשמה יירוטי בכורה מבצעיים באמצעות מיירטי חץ 2 וחץ 3, כולל יירוטים של טילים בליסטיים מחוץ לאטמוספירה. הפעילות הגיעה לשיא במתקפה האיראנית על ישראל ב-13 ו-14 באפריל 2024, שבה יירט מערך ההגנה האווירית לצד חיל האוויר כמאה טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים רבים שלראשונה שוגרו מאדמת איראן. מערכות ההגנה האווירית רשמו 99% הצלחה, דבר שנחשב להישג היסטורי בכלל תולדות הלוחמה האווירית.
מאז תחילת המלחמה ועד נובמבר 2024 נורו לישראל מכל החזיתות קרוב ל-26,500 טילים ורקטות לצד כטב"מים.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם. באותה תקופה הגדודים של חטיבת גולני 13 ו-51 החזיקו את קו גזרת רצועת עזה וספגו נפגעים רבים במהלך בלימת המתקפה.
מהלך הלחימה

במהלך מלחמת חרבות ברזל התמודד מערך ההגנה האווירית בלחימה רב-זירתית עם מספר רב של איומים, ששוגרו מזירות שונות ברחבי המזרח התיכון. במטח הראשון שנורה מרצועת עזה לישראל כחלק ממתקפת הפתעה ב-7 באוקטובר בשעה 6:28 נורו בתוך 4 שעות כ-3,000 רקטות לעבר ישראל. מדובר במתקפה האווירית הגדולה ביותר לעורף מדינת ישראל אי פעם. עם כניסת הכוחות הקרקעיים לתמרון ברצועה, נראתה ירידה משמעותית בכמות שיגור הטילים וקצב השיגורים מעזה פחת מכ-1,000 רקטות בממוצע בימים הראשונים לסביבות 100–150 ביממה בהמשך החודש הראשון. בסה"כ נורו לעבר שטח מדינת ישראל כ-9,500 שיגורים במהלך החודש הראשון למלחמה.
במהלך המלחמה, מערך ההגנה האווירית נפרס בפריסה הגדולה והרחבה ביותר שלו אי פעם, המכוונות הן לזירה הצפונית והן לזירה הדרומית. לראשונה, כלל אמצעי ההגנה האווירית של צה"ל נפרסו והופעלו בפריסת שיא של סוללות הגנה אויירית ברחבי הארץ, ובהם סוללות כיפת ברזל, יהלום (פטריוט), חץ, קלע דוד (שרביט קסמים) וכיפת מגן (כיפת ברזל ימית המופעלת על ידי חה"י), לצד אמצעי הגנה נוספים כמו לוחמה אלקטרונית, שהפילו מטרות עוינות בשמיים.
במלחמה נעשה שימוש מבצעי ראשון במערכות ההגנה האווירית "חץ 2" ו"חץ 3": ב-31 באוקטובר חץ 2 יירט מעל הים האדום טיל בליסטי ששיגרו החות'ים מתימן וב-4 בנובמבר יירט רקטת קרקע-קרקע מדגם עיאש 250 ששיגר חמאס מרצועת עזה לעבר אילת; ב-9 בנובמבר יירט חץ 3 מחוץ לאטמוספירה טיל בליסטי ששיגרו החות'ים. לצד מערכות ה"חץ" נעשה שימוש רב בכיפת ברזל וקלע דוד ליירוט רקטות ארטילריות וכלי טיס בלתי מאוישים עוינים. ב-8 באפריל 2024 מערכת כיפה ימית על גבי סער 6 רשמה יירוט בכורה כשהפילה כטב"ם ליד אילת. מערכת ה"חץ" רשמה יירוטי בכורה מבצעיים באמצעות מיירטי חץ 2 וחץ 3, כולל יירוטים של טילים בליסטיים מחוץ לאטמוספירה. הפעילות הגיעה לשיא בתקיפה האיראנית על ישראל ב-13 ו-14 באפריל 2024, שבה יירט מערך ההגנה האווירית לצד מטוסי חיל האוויר טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים שלראשונה שוגרו מאדמת איראן. מערכות ההגנה האווירית הישראליות יחד עם קואליציית ההגנה האווירית הבין-לאומית רשמו 99% הצלחה, דבר שנחשב להישג היסטורי בתולדות הלוחמה האווירית.
אירועים בולטים

בליל 14 באפריל 2024 התקיפה איראן את ישראל. במסגרת התקיפה שיגרה איראן לעבר ישראל כ-185 כלי טיס בלתי מאוישים, כ-110–130 טילים בליסטיים ו-36 טילי שיוט. החל מהשעה 00:30 ב-14 באפריל, נסגר המרחב האווירי של מדינת ישראל לטיסות בין-לאומיות ופנים ארציות. נמל התעופה רמון נסגר לתנועה עוד לפני כן. מוקדם יותר, גם מצרים וירדן הודיעו על מצבי חירום וסגירה זמנית של המרחב האווירי שלהן. בשעה 01:42 שוגרו מאיראן לישראל 110–130 טילים בליסטיים – מדגמי ח'ייבר שכן, שיהאב-3 ועימאד – ובמקביל החלו להישמע אזעקות בשורת יישובים ברחבי ישראל, בין השאר באזור באר שבע והנגב, רמת הגולן, ירושלים, יהודה, השומרון ועוד. 99 אחוזים מהאיומים אשר כוונו לעבר מדינת ישראל יורטו על ידי חיל האוויר הישראלי וקואליציית ההגנה האווירית. הקואליציה שיתפה פעולה לראשונה. במבצע הגנה נרחב, שקיבל את השם מבצע מגן ברזל, יירטו כוחות ההגנה של צה"ל והקואליציה הצבאית, 99 אחוזים מהאיומים אשר כוונו לעבר מדינת ישראל. כאשר כל כלי הטיס וטילי השיוט יורטו מחוץ לגבולות מדינת ישראל על ידי מטוסי חיל האוויר הישראלי והשותפות מהקואליציה. הקואליציה עבדה יחד תחת מטרייה אמריקנית, עם מודיעין משותף ומטרות משותפות. מלבד ישראל וארצות הברית, הקואליציה שפעלה כללה גם מטוסים מבריטניה, מצרפת ומירדן והתבססה על מערכות גילוי אמריקניות בכל מרחבי המזרח התיכון, ובתוך כך קטר, עיראק, סעודיה ואיחוד האמירויות. חלק מטילי היירוט שוגרו מספינות אמריקניות שהפליגו במפרץ הפרסי אך מאמץ היירוט התנהל ברובו במרחב האווירי של ירדן ועיראק. רוב מכריע של הטילים הבליסטיים יורטו על ידי מערכות ההגנה האוויריות הישראליות בהובלת מערכת החץ. פגיעות בודדות זוהו בבסיס נבטים עם נזק קל לתשתית שלא פגע בתפקוד הבסיס, וכן נגרם נזק בציר במרחב החרמון, ילדה אחת בת 7 נפצעה באורח קשה בפזורה הבדואית בנגב כתוצאה משברי יירוט.
ב-30 באפריל 2024 הודיע חיל האוויר על סגירת סוללות היהלום (פטריוט) במערך ההגנה האווירית. ב-21 במאי 2024, הודיע צה"ל על פתיחתו מחדש של גדוד 139 במערך ההגנ"א כגדוד "כיפת ברזל" נוסף לאור הצורך המבצעי לחַלק את מרחבי הפיקוד בצורה שתאפשר ניהול לחימה מותאם לגזרות הפעילות השונות. נכון ל-10 ביוני 2024 מתחילת המלחמה שוגרו לעבר מדינת ישראל מעל 19,000 שיגורים מכלל הזירות, בנוסף מעל 150 כטב"מים יורטו על ידי מערך ההגנה האווירית.
ב-9 באוגוסט, בשיא המלחמה מול חזבאללה, שוגר טיל אוויר-אוויר מסוג "פיתון" של מערכת הנשק SPYDER לעבר כטב"ם ששוגר לכיוון כביש 4 בשטחי מועצת מטה אשר. המיירט החמיץ את המטרה ופגע בכביש עקב כשל טכני במערכת. כתוצאה מפגיעת המיירט נהרג אזרח ו-19 נוספים נפצעו. מערכת ההגנה האווירית "ספיידר" הפכה לבמצעית במהלך המלחמה על מנת לשפר את המענה המבצעי לאיום כטב”מי הנפץ הרב-גזרתי, תוך חיזוק כלל מערכות ההגנה האווירית והרחבת המשאבים.
בערב 1 באוקטובר 2024 בתגובה להריגת הנייה, הריגת עבאס נילפורושאן והריגת נסראללה שיגרה איראן למעלה מ-180 טילים בליסטיים מדגמים שונים לעבר ישראל בתוך כחצי שעה. מערך ההגנה האווירית יירט בהצלחה את רובם הגדול והמתקפה הסתיימה ללא אבדות וללא נזק משמעותי לישראל.
חלק לא נפרד מאחרים

"חלק לא נפרד מאחרים" הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמר הישראלי עברי לידר. האלבום יצא לאור בהוצאת חברת Stop Drop and Roll ובהפצת חברת D-Music, ב-19 בדצמבר 2024.
רקע וקידום

לידר הוציא את האלבום לאחר תהליך יצירה שנמשך קרוב לשלוש שנים והוא אלבום האולפן הראשון של לידר מאז שנת 2015, כשהוציא את האלבום "האהבה הזאת שלנו". חלק מהשירים באלבום נכתבו לפני טבח שבעה באוקטובר והשאר לאחר מכן, והשפיעו עליו אירועי מלחמת חרבות ברזל. כתיבת האלבום הייתה עבור לידר מפלט רגשי בתקופה של חרדות, פחדים ודיכאון וסייעה להתמקד ולהרגיש תחושת משמעות, ואף הייתה בעלת השפעה "תרפיוטית".
שם האלבום "חלק לא נפרד מאחרים" משקף את הרעיון של קשר אישי ואוניברסלי, ונוגע ברבדים של זהות ושייכות.
לידר יזם אירוע האזנה לאלבומו החדש, שבו הוזמנו 300 ממעריציו למרכז ענב בתל אביב. במהלך האירוע ישב לידר עם הקהל, שיתף בסיפורים על האלבום והשירים, והשמיע את כל 13 השירים מתחילתם ועד סופם.
הרכב

רשימת המשתתפים באלבום כוללת את פרופסור יובל נח הררי, אביתר בנאי, אודיה, טונה, מיכה שטרית, ארקדי דוכין, החזן הראשי לצה"ל שי אברמסון, אבי אבורומי, שחר טבוך ואמנים נוספים. האלבום כולל 13 רצועות, מתוכן תשעה שירים שבהם משתתפים אומנים אחרים, שנבחרו בקפידה לכל שיר. בחלק מהשירים משתתפי האלבום שרו יחד עם לידר, ובחלק הם מבצעים את השיר לבדם ומעניקים לו זהות ייחודית. לידר ציין כי היצירה נגעה בשאלות זהות אישית וחברתית, ובניגוד לתרבות ששמה דגש על ה"אני", יש עדיין עשייה למען האחר.
לידר ציין שבאלבום יש כוונה ברורה בסדר השירים ובבחירת האורחים, כמו הררי ואברמסון, המשתתפים בתחילתו ובסופו של האלבום.
השיר הפותח "מה זה פייסבוק אבא" עוסק במאפיינים של רשתות חברתיות שונות וההבדל בין מה שמשתקף מהם למציאות.
השיר "אלוהים שלי 2.0" נכתב על ידי לידר, עוזי חיטמן ויובל נח הררי, ומהווה שיר המשך לשיר המקורי של חיטמן עם פרשנות אקטואלית לטקסט וללחן. הוא נכתב בחלקו לפני טבח שבעה באוקטובר והושלם לאחר מכן, והוא משקף את המורכבות של התקופה.
השיר "רוקדת מול כולם" מבוצע בעיקר על ידי אודיה (לידר שר רק חלקים מהשיר) ועוסק בחוויות שלה במסיבות במועדון בלונדון ועל סיפון ספינה בים. בקליפ של השיר, שיצא ב-5 בפברואר 2025 בבימויו של איתמר לידר שירי, רואים הופעה של אודיה עם לידר כקלידן מול קהל מבוגר שרוקד. נטען שיש דמיון רב בינו לקליפ של השיר "U So Hot" של נדב סיוון.
השירי "בכיתי" עוסק בבכי וברגשות.
השיר "חלק לא נפרד מאחרים" עוסק ביחס בין האדם עצמו לבין שאר העולם.
השיר "אביב" נכתב על אביב ברעם, מנהל הבמה ומנהל הטכני של סיבוב ההופעות האחרון של לידר, שהיה חבר כיתת כוננות בכפר עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר ונהרג במהלך הטבח בכפר עזה.
שיר הסיום "מְעֵבֵרִ" עוסק ברגשות חבויים ומבוצע על ידי לידר לבדו, כשאחריו קטע סולו של אברמסון שר את הפיוט יגדל אלוהים חי בסגנון חזנות אשכנזי. השיר מסתיים בדואט בו לידר ואברמסון שרים יחד את הפזמון של השיר.
ביקורות

בביקורת שפורסמה באתר ynet, נכתב כי האלבום אינו "האלבום הגדול" שמעריציו של לידר חיכו לו, אך הוא מוכיח את כישרונו המתמשך כיוצר. לחיוב, צוינו שיר הנושא, בביצוע עם אביתר בנאי, נחשב לאחד מהרגעים הבולטים באלבום, עם עיבוד מינימליסטי ויכולת הלחנה מרשימה, השיר "50", שבו לידר וארקדי דוכין מנהלים דיאלוג על הגיל, מצטיין בעומק ורגש, "דטריוט" עם מיכה שטרית מזכיר את לידר בתחילת דרכו, עם לחן חזק ומבנה מרשים ושירים כמו "אביב" ו"מעבר" מציעים רגעים נוגעים ללב, עם עיבודים עדינים שמבליטים את כישרונו של לידר כמלחין. עם זאת, צוין כי חלק מהשירים, כמו "מה זה פייסבוק אבא" או שיתופי הפעולה עם שחר טבוך וטונה, נחשבים לפחות מרשימים, עם טקסטים פשטניים מדי ועיבודים שאינם מחדשים וכי הניסיון לשלב היפ-הופ ופופ עכשווי יוצר לעיתים תוצאה פחות איכותית ביחס לעומק ולתחכום של לידר בעבר.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עברי לידר (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | מילים | לחן | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מה זה פייסבוק אבא  |   |   | בן שופן, אריאל טוכמן ועברי לידר | 2:19 |
| 2. | אלוהים שלי 2.0 (עם יובל נח הררי)   | עברי לידר, עוזי חיטמן ויובל נח הררי | עברי לידר ועוזי חיטמן | לידר וטוכמן | 3:18 |
| 3. | רוקדת מול כולם (בביצוע אודיה)   |   |   | לידר וטוכמן | 3:30 |
| 4. | בכיתי  |   |   | תומר מייזנר ולידר | 3:26 |
| 5. | חלק לא נפרד מאחרים (בביצוע אביתר בנאי)   |   |   | לידר | 3:28 |
| 6. | 50 (עם ארקדי דוכין)   | לידר וניצן קייקוב | לידר וניצן קייקוב | לידר וטוכמן | 3:35 |
| 7. | דטרויט (עם מיכה שטרית)   |   |   | לידר וטוכמן | 3:36 |
| 8. | מה יש בחיים (עם אבי אבורומי)   |   |   | לידר | 4:59 |
| 9. | ילדים של עשירים (עם טונה)   | לידר, איתי זבולון ותלמה אליגון | לידר, איתי זבולון, ינון יהל ונמרוד טנא | לידר, ינון יהל, אביב ברנהולץ וחן קורדובה | 2:56 |
| 10. | השותף שלי לחדר (עם שחר טבוך)   | לידר ושחר טבוך | לידר ושחר טבוך | לידר וטוכמן | 2:53 |
| 11. | אביב  |   |   | לידר וטוכמן | 3:39 |
| 12. | ניצוצות ואכזבות  | לידר ונועם עקרבי | לידר ונועם עקרבי | לידר ונועם עקרבי | 3:09 |
| 13. | מעבר (עם שי אברמסון)   |   |   | לידר וטוכמן | 4:19 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 45:12 |
הערות שוליים

↑  בן שופן, אריאל טוכמן, עברי לידר, תומר מייזנר, ינון יהל, אביב ברנהולץ, חן קורדובה ונועם עקרבי
1 2 3 4 5 6  עמית אטיאס, ‏עברי לידר הוציא אלבום חדש, ורשימת האורחים מפתיעה למדי, באתר ‏מאקו‏, 19 בדצמבר 2024
1 2 3 4 5 6 7 8   "חלק לא נפרד מאחרים" עם עברי לידר #57, סרטון בערוץ "All•in -  הבית של הפודקסטים", באתר יוטיוב, 23 בדצמבר 2024
↑  ענבר מלכא, חדשות סרוגים, ‏נדב סיוון לסרוגים: אם עברי ואודיה לקחו השראה – זה ממש מחמיא, באתר "סרוגים", 5 בפברואר 2025
↑  אמיר שוורץ, גם אם זה לא האלבום שחיכינו לו שנים, עברי לידר מוכיח בו שהיה ונשאר יוצר מוכשר, באתר ynet, 26 בדצמבר 2024
| עברי לידר |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | מלטף ומשקר • יותר טוב כלום מכמעט • האנשים החדשים • זה לא אותו דבר • בקצב אחיד בתנועות של הגוף • מישהו פעם • האהבה הזאת שלנו • עברי לידר עופר מאירי • חלק לא נפרד מאחרים |  |
| אלבומי הופעה | Live CD‏ • Live DVD‏ • עברי לידר ותזמורת המהפכה בהופעה חיה • קיסריה Live |  |
| מיני-אלבומים | FIGHT!‎ • ניו יורק בשמש |  |
| ערכים קשורים | TYP • יועד נבו • הליקון |  |
| עברי לידר - שירים |
| --- | --- | --- |
| מלטף ומשקר | "לאונרדו" • "תמיד אהבה" • "אף אחד משנינו" |  |
| יותר טוב כלום מכמעט | "הכוס הכחולה" • "בחולצת פסים" • "יותר טוב כלום" |  |
| האנשים החדשים | "בתי קפה" • "על קו המים" • "האנשים החדשים" • "איש יקר" |  |
| זה לא אותו דבר | "זכיתי לאהוב" • "ניסים" • "להבין את המים" • "זה לא אותו דבר" |  |
| בקצב אחיד בתנועות של הגוף | "רק תבקש" • "מתעורר" • "הדרכים הארוכות" • "אלוף העולם" • "ביחד מפחד" |  |
| מישהו פעם | "מישהו פעם" • "מזל טוב ישראל" • "תרמיל" • "לרגע קטן" • "אסתר אוכלת פחמימה" |  |
| האהבה הזאת שלנו | "הייתי כאן" • "הכול בוער" • "האהבה הזאת שלנו" • "מקום ליותר" • "ילדות והעיר הגדולה" |  |
| שירים אחרים | "סינדרלה רוקפלה" • "מוגזם" • "נסיכה שלי" • "הנשף" • "מהכפר אל הכיכר" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "תזכור הכל" • "המזרח התיכון" • "הרגע הריק" • "השמיים נעולים" • "שמח" ‏•‏‏ "חלומות שנמחקים" • "רוקדת מול כולם" |  |
מייקל קרציוס

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1986 (בן 38) קולומביה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית
 
 
 
מייקל ג'ון קוטאקאס קראציוס (נולד ב-7 בנובמבר 1986) הוא מנהל עסקים אמריקאי ומנהלה בפועל של משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה מ-20 בינואר 2025. בנוסף, הוא שימש כמנהל הטכנולוגיה הראשי של ארצות הברית (אנ') במשרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה, ובכך שימש כיועץ הטכנולוגי הבכיר ביותר של הנשיא דונלד טראמפ. מ-10 ביולי 2020 עד 20 בינואר 2021 כיהן קראציוס גם כתת-שר ההגנה למחקר והנדסה (אנ').
ב-22 בדצמבר 2024 הודיע הנשיא הנבחר, דונלד טראמפ על כוונתו למנות את קרציוס למנהל משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה והיועץ המדעי לנשיא ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית בממשלו השני.
ביוגרפיה

משפחתו של קרציוס היא ממוצא יווני. הוא קיבל תואר ראשון בפוליטיקה מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 2008 והיה חוקר אורח באוניברסיטת צ'ינגחווה בבייג'ינג. קרציוס שימש במספר תפקידים כלכליים כולל ראש הסגל של פיטר ת'יל.
הוא הצטרף לבית הלבן ב-2017 כסגן עוזרו של הנשיא למדיניות טכנולוגית. ב-2019 מינה הנשיא טראמפ את קרציוס למנהל טכנולוגיות ראשי של ארצות הברית ומנהל שותף במשרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה.
קראציוס דגל בקידום טכנולוגיות מתפתחות בארצות הברית.
הוא הוביל את פעולות הממשל בנושא בינה מלאכותית ומדע קוונטי. הוא גם פיקח על יישום חוק היוזמה הקוונטית הלאומית (אנ') הדו-מפלגתי. באוגוסט 2020 הכריזה קרציוס על השקעה של מיליארד דולר במכוני מחקר לקידום בינה מלאכותית ומו"פ קוונטי בארצות הברית. קראציוס ניסח עקרונות רגולטוריים ראשונים מסוגם לניהול פיתוח בינה מלאכותית במגזר הפרטי. בינואר 2020 הכריז קראציוס על הקמת המשרד הלאומי לבינה מלאכותית בבית הלבן. הוא גם הוביל את מאמצי הבית הלבן לשלב רחפנים במערכת הגנת המרחב האווירי.
קרציוס ייצג את ארצות הברית כראש משלחת במספר פורומים בינלאומיים, כולל בכנס שרי הטכנולוגיה של G7 בטורינו, מונטריאול ופריז, ובכנס שרי ה-G20 לכלכלה דיגיטלית בסלטה שבארגנטינה וביפן. הוא פעל מול סין בנושא בינה מלאכותית יחד עם בעלות הברית של ארצות הברית, כולל מדינות ה-G7.
קרציוס גם הוביל את אסדרת הבינה המלאכותית ב-OECD בהובלת ארצות הברית.
ביולי 2020 מונה קרציוס לתת שר ההגנה למחקר והנדסה (אנ'). הוא פיקח על DARPA, הסוכנות להגנה מפני טילים וסוכנויות נוספות. הוא ניהל את תקציב המחקר והפיתוח הגדול בעולם, 106 מיליארד דולר.
במרץ 2021, מונה קרציוס למנהל אסטרטגיה בסטארט-אפ ניהול הנתונים Scale AI Inc.
בינואר 2025, מונה קרציוס למנהלה בפועל של משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה.
פרסום

קרציוס נכלל ברשימת 40 Under 40 של פורצ'ן לשנת 2019 והוכרז כמנהיג עולמי צעיר (אנ') על ידי הפורום הכלכלי העולמי בשנת 2020. הוא קיבל את מדליית משרד ההגנה לשירות ציבורי מצוין (אנ').
על קרציוס פורסמו כתבות בוול סטריט ג'ורנל, וושינגטון פוסט, Wired (מגזין), בלומברג, פורצ'ן, ו-CNN.
תעשיית הרכב הסינית

תצוגת "לי אוטו 7" בסין
מכונית הקונספט הסינית הונגצ'י "S9"
תעשיית הרכב הסינית היא תעשיית הרכב הגדולה בעולם, ומשמשת מנוע צמיחה משמעותי לכלכלה הסינית. סין מובילה בייצור רכבים הן לשוק המקומי והן לייצוא, תוך דגש על חדשנות ופיתוח טכנולוגיות מתקדמות. חברות כמו ג'ילי, BYD וניאו מבססות את מעמדן כיצרניות מובילות עם דגש מיוחד על רכבים חשמליים וטכנולוגיות מתקדמות. הממשלה הסינית ממלאת תפקיד מפתח בתעשייה, באמצעות סובסידיות ותמיכה במדיניות המעודדת מעבר לתחבורה ירוקה. כתוצאה מכך, סין מובילה את שוק הרכב החשמלי העולמי, ומייצרת מגוון רחב של דגמים חדשניים במחירים תחרותיים. במקביל, חברות סיניות רוכשות מותגים בינלאומיים ומשפרות את מעמדן בשוק העולמי. התעשייה מתמקדת גם בפיתוח טכנולוגיות עתידיות כמו רכבים אוטונומיים וקישוריות חכמה.
היסטוריה

בבסיס תעשיית הרכב הסינית נמצאת היסטוריה עשירה של צמיחה והתפתחות. תעשיית הרכב הסינית עברה שינויים ופיתוחים משמעותיים לאורך השנים. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, החלה התעשייה לייצר רכבים בעיקר לשימוש ממשלתי ותעשייתי. עד 1980 נרשמה התקדמות איטית בענף, עקב תחרות מוגבלת ואי-יציבות פוליטית במהלך מהפכת התרבות. עם זאת, הנוף החל להשתנות במהלך תקופת הרפורמה בכלכלת סין, במיוחד לאחר שתוכנית החומש השביעית של הממשלה הדגישה את תחום ייצור הרכב המקומי.
בשנות ה-90 התחולל מהפך כשהשוק נפתח לתחרות, וחברות ממשלתיות שיתפו פעולה עם יצרניות רכב זרות. השקעות זרות ומיזמים משותפים שיחקו תפקיד מרכזי בהבאת טכנולוגיה והון זרים לסין. חברת "אמריקן מוטורס" (AMC) ופולקסווגן היו בין הראשונות שחתמו על חוזים ארוכי טווח לייצור רכבים בסין. מהלכים אלה הובילו בהדרגה ללוקליזציה של רכיבי רכב ולהתחזקותן של שחקניות מפתח מקומיות כמו FAW (אנ'), דונגפנג, צ'אנגן וסאיק מוטור, המוכרות כ"ארבע הגדולות".
כניסתה של סין לארגון הסחר העולמי בשנת 2001 האיצה את צמיחת תעשיית הרכב. הפחתת מכסים והגברת התחרות הובילו לעלייה במכירות הרכבים, וב-2008 הפכה סין ליצרנית הרכב הגדולה בעולם. יוזמות אסטרטגיות ומדיניות תעשייתית, כמו תוכנית "תוצרת סין 2025", הציבו דגש מיוחד על ייצור רכבים חשמליים.
בעשור השלישי של המאה ה-21, תעשיית הרכב בסין הראתה עלייה בדומיננטיות של יצרניות מקומיות, עם דגש גובר על טכנולוגיות הרכב החשמלי ומערכות נהיגה מתקדמות. עם העלייה במודעות לסוגיות סביבתיות והתקדמות הטכנולוגיה, סין הפכה למובילה עולמית בתחום הרכב החשמלי, כשחברות כמו BYD וניאו מציגות דגמים חדשניים. תעשיית הרכב הסינית עברה מהפך משמעותי, כשהיא מתפתחת מיצרנית רכבים זולים ובאיכות נמוכה, למובילה עולמית בתחום הרכב החשמלי והטכנולוגיות המתקדמות. השקעות מסיביות של הממשלה הסינית, תמיכה במחקר ופיתוח, וניצול הגישה לשוק המקומי הענק הפכו את סין למעצמת רכב מובילה בעולם. גודל השוק המקומי, הטכנולוגיה ורשתות האספקה גרמו אף ליצרניות רכב זרות לחפש שותפויות נוספות עם יצרנים סינים. בשנת 2023, עקפה סין את יפן והפכה ליצואנית הרכב הגדולה בעולם. עם זאת, התעשייה התמודדה עם ביקורת גוברת, מכסים מוגדלים ומגבלות מצד מדינות וגושים מסחריים, בעיקר בתחום הרכבים החשמליים, בשל טענות על סבסוד מדינתי משמעותי ועל עודפי ייצור תעשייתיים בסין.
מאפיינים

תעשיית הרכב הסינית מתבלטת בזכות מספר מאפיינים ייחודיים. ראשית, גודלו של השוק המקומי, שהוא הגדול בעולם, מאפשר לחברות לייצר ולמכור מיליוני רכבים מדי שנה. שנית, המיקוד הממשלתי בעידוד רכבים חשמליים, באמצעות סובסידיות ותמריצים, הפך את סין למובילה עולמית בתחום זה. נוסף לכך, התעשייה משלבת טכנולוגיות מתקדמות כמו בינה מלאכותית, נהיגה אוטונומית וחיבוריות רכב, לצד אינטגרציה אנכית, המאפשרת שליטה על כל שרשרת הערך – מחומרי הגלם ועד לייצור הרכבים והסוללות. התעשייה הסינית משנה את פני השוק העולמי, כשהיא מציבה אתגרים והזדמנויות ליצרניות רכב ברחבי העולם. ההשקעות המסיביות בטכנולוגיות מתקדמות לצד השוק המקומי משמעותי במיוחד, הופכות את סין למובילה עולמית בתעשיית הרכב החשמלי, ומבססות את מעמדה בשוק הרכב העתידי .לצד ההצלחות, תעשיית הרכב הסינית ניצבת בפני אתגרים משמעותיים. תחרות עולמית מצד יצרניות רכב מובילות, תלות בסוללות לרכבים חשמליים, ורגולציה סביבתית מחמירה, מציבים קשיים הדורשים פתרונות חדשניים. במקביל, השאיפה לבסס מותגים בינלאומיים חזקים ולהתגבר על תדמית הייצור הסינית של מוצרים זולים ובאיכות נמוכה, מציעה הזדמנות למיצוב גלובלי חדש.
כלי רכב חשמליים

ממשלת סין החלה ביישום תוכנית "רכבי אנרגיה חדשה" ב-2009, במטרה לקדם את הפיתוח וההקדמה של רכבים אלו, ורוכשי רכבים חשמליים זכאים להטבות ממשלתיות. סין הייתה שוק הרכבים החשמליים הנמכר ביותר בעולם במשך תשע שנים ברציפות, מ-2015 עד 2023, עם מכירות שנתיות שגדלו מיותר מ-207,000 רכבים חשמליים ב-2015, ל-579,000 ב-2017, ועד ליותר מ-7 מיליון רכבים ב-2023. מאפיין בולט בשוק הרכב החשמלי בסין הוא הדומיננטיות של רכבים קטנים בקטגוריית כניסה, כשב-2015 87% מכלל מכירות הרכבים החשמליים היו רכבים קטנים, בעוד ש-96% ממכירות רכבי הפלאג-אין ההיברידיים היו בקטגוריית רכבים קומפקטיים.
מאגר רכבי האנרגיה החדשה בסין הוא הגדול ביותר בעולם, עם 20.41 מיליון רכבים חשמליים נטענים בסוף 2023, המהווים 91% מכלל הרכבים בסין. רכבים חשמליים לחלוטין מהווים 93% משוק הרכבים החשמליים. בשנת 2023 נמכרו 7.4 מיליון רכבים, עם נתח שוק של 30.2% מכלל הרכבים החדשים שנרשמו, מה שממקם את סין כמדינה עם נפח המכירות הגדול ביותר בעולם באותה שנה.
מכירות רכבי אנרגיה חדשה מאז 2011 עברו את סף ה-500,000 יחידות במרץ 2016, ואת סף ה-1 מיליון בתחילת 2017, לא כולל ייבוא. מכירות מצטברות של רכבי נוסעים עם אנרגיה חדשה הגיעו לסף ה-500,000 יחידות בספטמבר 2016, ול-1 מיליון בסוף 2017. רכבים המיוצרים בסין מהווים 96% ממכירות רכבי האנרגיה החדשה בסין. סין גם שולטת בשוק רכבי המסחר הקלים החשמליים ותחבורה ציבורית עם יותר מ-500,000 אוטובוסים חשמליים ב-2019, המהווים 98% מהמאגר הגלובלי, ו-247,500 רכבים מסחריים קלים חשמליים, המהווים 65% מהציים העולמיים. בנוסף, סין מובילה גם במכירות של משאיות חשמליות קלות ובינוניות, עם יותר מ-12,000 משאיות שנמכרו, כמעט כולן חשמליות.
תמיכת הממשלה בהפצת רכבים חשמליים נועדה להשיג ארבע מטרות: יצירת תעשייה מובילה עולמית שתיצור מקומות עבודה וייצוא; ביטחון אנרגטי להפחתת התלות בנפט מהמזרח התיכון; הפחתת זיהום האוויר העירוני והפחתת פליטות פחמן. ביוני 2012 פרסמה מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין תוכנית לפיתוח תעשיית רכבי האנרגיה החסכונית והאנרגיה החדשה המקומית. התוכנית הציבה יעד מכירות של 500,000 רכבים עם אנרגיה חדשה עד 2015 ו-5 מיליון עד 2020. לאור מכירות נמוכות מהצפוי, בספטמבר 2013, הציגה הממשלה המרכזית תוכנית סובסידיה המעניקה עד 9,800 דולר לרכישת רכב נוסעים חשמלי לחלוטין ועד 81,600 דולר לאוטובוס חשמלי.
מפעל רכב של היצרנית הסינית "ג'ילי" בביילון, נינגבו
ייצור מנועים במיאניאנג