stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תולין את הקלקלה במקולקל
גדר ההלכה > מחלוקת הראשונים בפרשנות מחלוקת האמוראים

למחלוקת זו ישנן מספר פרשנויות:
דעת התוספות היא, שבעצם היינו צריכים לטהר את שתיהן מספק, כדין כל הכתמים שכאשר יש מקור דם נוסף מלבד גופה של האשה מטהרין אותה ותולין את הכתם במקור הדם האחר, אלא שבמקום שאנו מטהרין את שתי הנשים מספק, נראה הדבר כסותר את עצמו (כ"חוכא ואטלולא" מעורר גיחוך) שהרי לא ייתכן ששתיהן טהורות, שהרי ברור שהכתם בא מגופה של אחת מהן. ולכן, אם אחת מהנשים טמאה, נמצא שאנו דנים רק על אחת מהן, ואילו לשנייה אין הדבר משנה, שהרי ממילא טמאה היא, ולכן תולין בה את הכתם. אלא, שאם היא באמצע ימי הספירה כך שפסק בית הדין שתולין בה את הכתם גורם לה לקלקול, שוב חוזר הדין להיות "חוכא ואיטלולא", שהרי במקרה כזה אין לנו זכות לתלות את הכתם דווקא באחת מהן ולא באחרת, למרות שאחת מהן יותר קרובה לטהרה מהאחרת, ולכן מספק שתיהן טמאות. לעומת זאת רב אדא סובר שהסיבה שרבי יהודה הנשיא אינו תולה את הקלקלה במקולקלת ביום השני של שומרת יום כנגד יום היא כיוון שהיא נחשבת כטהורה כיוון שיכולה לטבול באותו יום
דעת הרמב"ן, שלפי רב חסדא, רבי יהודה הנשיא חולק לגמרי על הכלל "תולין את הקלקלה במקולקל" וסבור שלא קיים כלל זה, אלא שביום הראשון של "שומרת יום כנגד יום", היום שבו היא ראתה דם, תולין בה את הכתם מכיוון שהוחזקה האשה להיות רואה דם באותו יום, וגם מכיוון שמסתבר יותר שהיא ראתה אלא שלא שמה לב לכך מפני שאינה מקפידה על כתמיה שהרי ממילא טמאה היא (בשונה מאישה טהורה המקפידה על כתמיה ובודקת תמיד אם היא טהורה). אך רב אדא חלוק על רב חסדא וסבור שגם רבי יהודה הנשיא מסכים באופן עקרוני לכלל "תולין את הקלקלה במקולקל", אלא שבאופן שהטמאה יכולה להיות טהורה באופן מיידי היא נחשבת כטהורה ואי אפשר לתלות בה.
המקור באגדה

באגדה נאמרה האמרה "מכאן שתולין את הקלקלה במקולקל" על ידי רבי יוחנן בשם רבי שמעון בר יוחאי, המסביר בכך את יחוסו של יהונתן, נגד משה רבנו למנשה, בפסוק ”וַיָּקִימוּ לָהֶם בְּנֵי דָן אֶת הַפָּסֶל וִיהוֹנָתָן בֶּן גֵּרְשֹׁם בֶּן מְנַשֶּׁה הוּא וּבָנָיו הָיוּ כֹהֲנִים לְשֵׁבֶט הַדָּנִי עַד יוֹם גְּלוֹת הָאָרֶץ”, כיוון שתולין את הקלקלה במקולקל.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק י"ח, פסוק ל'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ק"ט, עמוד ב'.
תולין A

| --- | --- |

Thulin A, דגם 25, שנת 1925
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Enoch Thulins Aeroplanfabrik
 שנות ייצור:  1920–1925
 הרכבה:  שוודיה שוודיה
 מודל אחריו:  Thulin B (אנ')
 משקל:  825 ק"ג (דגם "Thulin A20")
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, מנוע 1.6 ליטר המפיק 20 כ"ס (דגם "Thulin A20")
 מהירות מרבית:  50 קמ"ש (דגם "Thulin A20")
 מעצב:  Enoch Thulin
תולין A (בשוודית: Thulin A (automobile)) היא מכונית משפחתית פתוחה, מתוצרת יצרנית כלי הטיס השוודית "Enoch Thulins Aeroplanfabrik " (מאוחר יותר, החברה הייתה קרויה "AB Thulinverken" (אנ')), אשר יוצרה בין השנים 1920–1925.
דגם ה-"תולין A" תוכנן ונבנה על ידי מהנדס המטוסים ומנועי הבעירה הפנימית "Enoch Thulin" (אנ'), אשר נהרג ב-19 במאי 1919 בזמן שהטיס את מטוסו מסוג "Thulin K3".
דגמים

"Thulin A20"
"Thulin A25"
תולין A

4 נוסעים
מנוע קדמי
מנוע בנזין
מערכת היגוי - מימין
מערכת חשמל - 6 וולט
חלון קדמי בלבד (חצוי במרכזו)
גלגל רזרבי
תמונות

"תולין A", שנת 1921
"תולין A" דגם 25, שנת 1923
"תולין A" דגם 25, שנת 1923
"תולין A" דגם 20, שנת 1920
"תולין A" דגם 20, שנת 1920
"תולין A", שנת 1924
לקריאה נוספת

"תולין A" - תמונות
הערות שוליים

↑  "תולין A" bjorns-story.se/private/Tekniska
↑  המהנדס Enoch Thulin  יצרן Enoch Thulins Aeroplanfabrik bjorns-story.se/private/Enoch%20Thulinhtm
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תולין A".
תולעת מחשב

תיאור ההפצה של תולעת המחשב קונפיקר
תולעת מחשב היא תוכנית מחשב או מקטע מתוכנית מחשב אשר מאופיינת ביכולת הפצה עצמית (התפשטות) אל עבר מחשבים אחרים. תולעי מחשב לרוב נושאות "מטען" זדוני בדמות וירוס מחשב.
"תולעת מחשב" מתייחס לרוב ליכולת של תוכנה זדונית להתפשט ממחשב למחשב. התקנת תוכנה על מחשב צריכה, לרוב, להתבצע על ידי משתמש אנושי בעלי הרשאות גבוהות אך תולעים נושאות את הקוד הזדוני ממחשב אחד למחשב אחר, מתחילות לרוץ על המחשב החדש ומתקינות עליו את הקוד אותו הן נשאו. כדי לבצע פעולות אלו, אשר אמורות להיות מוגבלות על ידי מערכת ההפעלה ומנגנוני אבטחה נוספים, כותבי התולעים לעיתים רבות משתמשים בחולשות תוכנה.
מקור השם

השם תולעת נלקח מ-The Shockwave Rider, ספר מדע בדיוני שפורסם ב-1975 על ידי ג'ון ברונר. צמד חוקרים מחברת זירוקס בחרו את השם במחקר שפורסם בשנת 1982 וכותרתו הייתה "תוכניות תולעים". השם תולעת אומץ בעקבות מחקר זה.
התולעת הראשונה שמשכה תשומת לב ציבורית רחבה הייתה "התולעת של מוריס" שנכתבה על ידי רוברט טאפין מוריס, בעודו סטודנט לתואר שני באוניברסיטת קורנל.
התולעת שוחררה ב-2 בנובמבר 1988 ועד מהרה פגעה במספר רב של מחשבים באינטרנט. התולעת חדרה דרך מספר פרצות ב-BSD Unix ובנגזרותיו. מוריס עצמו הורשע, תחת החוק האמריקאי לפשעי מחשב והונאה. העונש שהוטל עליו היה תקופת מבחן בת שלוש שנים, 400 שעות שירות לקהילה וכן קנס בגובה 10,000 דולר.
תולעת ניתנת לתכנון כך שיהיה ביכולתה לבצע מספר משימות. מחיקת קבצים על מחשב, תקיפת קבצים מוצפנים או שינוי דואר אלקטרוני. אחת מהשפעותיה של התולעת היא תופעת יניקת משאבי הרשת במהלך השכפול העצמי. דוגמה לכך היא תולעת בשם "mydoom" הגורמת להאטת ביצועי רשת התקשורת במהלך התפשטותה.
ראו גם

התגוננות: אבטחת מחשב אישי ברשת, חומת אש
דרכי פעולה: סוס טרויאני (תוכנה), שכפול עצמי
תוכנות זדוניות: תוכנת ריגול, נוזקה, Stuxnet
האקינג: האקר
הערות שוליים

↑  Microsoft Security Bulletin MS01-020 : Incorrect MIME Header Can Cause IE to Execute E-mail Attachment
↑  Anna Worm Writer Tells All
↑  F-Secure Virus Descriptions: Klez.E
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4779907-9 
סקריפט לקליינט ה-IRC שמטרתו לשלוח את התולעת לכל מי שנכנס לערוץ
קטע קוד מתולעת למכשירים ניידים. ההתפשטות היא באמצעות פרוטוקול בלוטות'
שליטי היקום

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הי-מן ושליטי היקום
 בימוי:  גרי גודרד 
 הופק בידי:  אדוארד ר. פרסמן   יורם גלובוס   מנחם גולן
 תסריט:  דייוויד אודל   סטפן טולקין
 עריכה:  אן קוטס 
 שחקנים ראשיים:  דולף לונדגרן   קורטני קוקס   פרנק לנגלה   מג פוסטר   צ'לסי פילד   בילי בארטי   רוברט דאנקן מקניל   ג'ון סייפר   ג'יימס טולקין   כריסטינה פיקלס
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  חנניה בר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  קנון גרופ 
 חברה מפיצה:  קנון גרופ, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באוגוסט 1987
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט גיבורי-על, סרט הרפתקאות, סרט חרבות וכישופים 
 תקציב:  $4,500,000
 הכנסות:  $17,336,370
 הכנסות באתר מוג'ו:   mastersoftheuniverse
 דף הסרט ב־IMDb
 
שליטי היקום (באנגלית: Masters of the Universe) הוא סרט פנטזיית פעולה אמריקני משנת 1987 בכיכובו של דולף לונדגרן. הסרט מתאר את קורותיה של נערה אמריקנית החוברת להי-מן - האיש החזק ביותר ביקום ובנו של שליט היקום במלחמתו נגד המכשף המרושע סקלטור.
בעת יציאתו לאקרנים בארץ, הסרט הוכר בעברית תחת השם מלחמות השחקים.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 18%, המבוססת על ידי 17 מבקרים.
ראו גם

הי-מן ושליטי היקום
שי-רה נסיכת הכוח
ראלי דקר 2021

| --- | --- |
 ענף:  ראלי
 ארגון מפעיל:  ארגון הספורט אמוארי (ASO)
 תקופת התחרות:  2 בינואר 2021 – 15 בינואר 2021 (14 ימים)
 מספר תחרות:  43
 מספר מקצועות:  7
 עיר מארחת:  מספר ערים בערב הסעודית
 יבשת:  אסיה
 → ראלי דקר 2020 ראלי דקר 2022 ← 
 
ראלי דקר 2021 היה המרוץ ה-43 של ראלי דקר, שהתקיים בפעם השנייה ברציפות בערב הסעודית. המרוץ התקיים בין התאריכים 3 בינואר עד 15 בינואר 2021. מארגני המרוץ רצו לארגן מרוץ חוצה מדינות, שיעבור ב-2–3 מדינות. התפרצות מגפת הקורונה השפיעה על התכנון והובילה לכך שגם בשנה זאת המרוץ יתקיים כולו בשטחה של ערב הסעודית, אך במסלול שונה מהמרוץ הקודם.
חברת ASO הצרפתית, מארגנת התחרות, הודיעה כי במרוץ יושם דגש רב על בטיחות. רוכבי אופנועים יחויבו בלבישת אפוד מגן הכולל כריות אוויר. הכוונה היא להפחית את מהירות הנסיעה ולשים דגש רב יותר על הניווט. באזורים מסוימים תוגבל המהירות ל-90 קמ"ש ויתווספו התראות קוליות לנהגים מפני סכנות. אופנועים יוכלו להחליף בוכנה רק פעם אחת במהלך התחרות, כל החלפה נוספת תעלה בזמני ענישה.
בנוסף לתחרות הרגילה יתקיים מרוץ של מכוניות קלאסיות בו יתחרו כלי רכב בני עשרים שנה ומעלה (רכבים שיוצרו לפני שנת 2000).
בתחרות השתתף צוות ישראלי שהתחרה תחת דגל בלגיה - צוות פרל. הם סיימו במקום 40 מ-46 משתתפים.
מספר משתתפים

| שלב | אופנועים | טרקטורונים | מכוניות | UTVs | משאיות | קלאסיות | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נרשמים | 108 | 21 | 67 | 58 | 42 | 26 | 322 |
| זינוק | 101 | 16 | 64 | 61 | 42 | 26 | 310 |
| יום מנוחה | 78 | 14 | 53 | 49 | 24 | 24 | 242 |
| סיום המרוץ | 63 | 11 | 48 | 41 | 20 | 23 | 206 |
מקטעים

| תאריך | מקטע | התחלה | סיום | אורך: סה"כ / תחרותי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 בינואר | פרולוג | ערב הסעודית ג'דה | ערב הסעודית ג'דה | 11 ק"מ / 11 ק"מ |
| 3 בינואר | סטייג' 1 | ערב הסעודית ג'דה | ערב הסעודית בישה | 622 ק"מ / 277 ק"מ |
| 4 בינואר | סטייג' 2 | ערב הסעודית בישה | ערב הסעודית ואדי עד דוסיר | 685 ק"מ / 457 ק"מ |
| 5 בינואר | סטייג' 3 | ערב הסעודית ואדי עד דוסיר | ערב הסעודית ואדי עד דוסיר | 630 ק"מ / 403 ק"מ |
| 6 בינואר | סטייג' 4 | ערב הסעודית ואדי עד דוסיר | ערב הסעודית ריאד | 813 ק"מ / 337 ק"מ |
| 7 בינואר | סטייג' 5 | ערב הסעודית ריאד | ערב הסעודית בוריידה | 625 ק"מ / 419 ק"מ |
| 8 בינואר | סטייג' 6 | ערב הסעודית בוריידה | ערב הסעודית העיל | 655 ק"מ / 485 ק"מ |
| 9 בינואר | יום מנוחה | ערב הסעודית העיל | ערב הסעודית העיל |  |
| 10 בינואר | סטייג' 7 | ערב הסעודית העיל | ערב הסעודית סכאכא | 737 ק"מ / 471 ק"מ |
| 11 בינואר | סטייג' 8 | ערב הסעודית סכאכא | ערב הסעודית ניאום | 709 ק"מ / 375 ק"מ |
| 12 בינואר | סטייג' 9 | ערב הסעודית ניאום | ערב הסעודית ניאום | 579 ק"מ / 465 ק"מ |
| 13 בינואר | סטייג' 10 | ערב הסעודית ניאום | ערב הסעודית אל אולא | 583 ק"מ / 342 ק"מ |
| 14 בינואר | סטייג' 11 | ערב הסעודית אל אולא | ערב הסעודית ינבוע | 557 ק"מ / 511 ק"מ |
| 17 בינואר 2020 | סטייג' 12 | ערב הסעודית ינבוע | ערב הסעודית ג'דה | 452 ק"מ / 225 ק"מ |
מקטעים > שינויים במהלך המרוץ

היום החמישי התגלה כיום קשה במיוחד עבור מספר גדול של מתחרים שסיימו את היום מאוחר בשל תקלות טכניות. המארגנים החליטו לדחות את הזינוק ליום השישי בשעה וחצי וקיצרו את קטע הספיישל ב-100 ק"מ. בסטייג' ה-11 של המרוץ קוצר ב-50 ק"מ בשל תנאי מזג האוויר.
אירועים חריגים

הרוכב סי.אס סנטוש (אנ') נפגע בתאונה במהירות גבוהה במהלך סטייג' 4 והיה חשש לפגיעות ראש. רוכבים שעברו בסמוך לתאונה ביצעו בו החייאה עד להגעת הצוות הרפואי. סנטוש הורדם והונשם עד לביצוע בדיקות נוספות. בבדיקה נמצא כי לא סבל מפציעות חמורות מלבד כתף שיצאה מהמקום. לאחר חמישה ימים שוחרר מטיפול לאחר שהחלים לחלוטין.
הנק לטגאן, נהגה של קבוצת טויוטה גאזו רייסינג, התהפך עם רכבו במהלך סטייג' 5 והוטס לבית חולים עם שבר בעצם הבריח. ברט קאמינגס, נהג המשנה במכונית, יצא מהתאונה ללא פציעה.
במהלך סטייג' 7 אירעו 2 תאונות. הרוכב הצרפתי, פייר שרפין, נפגע בקילומטר ה-178 של היום וסבל מחבלות ראש. הוא הוטס לבית החולים כשהוא מורדם ומונשם. שרפין מת מפצעיו ב-14 בינואר, במהלך העברתו מערב הסעודית לצרפת. מתחרה צרפתי נוסף שנפגע באותו היום הוא אוליבר סאסט, שהתנגש ברכב הבאגי של מנואל ומוניקה פלאזה, בקילומטר ה-419. הוא אושפז עם חשש לשבר בקרסול ובמרפק.
שני רוכבי הוסקוורנה נפגעו במהלך הסטייג' השמיני. חאווייר דה סולטרי אושפז לאחר תאונה במהלך המרוץ. מוריציו גריני נפגע בנפילה מהאופנוע 30 ק"מ לפני סיום היום. הוא הצליח לרכב עד לקו הסיום, לאר מכן אובחן כסובל מדימום פנימי באזור הבטן כתוצאה מהנפילה.
שלושה רוכבים נפצעו ואושפזו במהלך הסטייג' התשיעי. טובי פרייס, שדורג במקום השני בדירוג הכללי, נפגע בקילמוטר ה-155 של היום. הוא סבל משבר בעצם הבריח ומשברים במפרקי כף היד. לוסיאנו בנאווידס הוטס לבית החולים לאחר שפרק את הכתף בקילומטר ה-242. מקיג' גיזמה הפולני נאלץ לפרוש לאחר שקרע את הרצועה בכתף וסבל משברים בכף הרגל לאחר שפגע עם האופנוע בסלע במהירות של 110 קמ"ש.
חוסה איגנסיו קורנחו התחיל את הסטייג' העשירי כמוביל קטגוריית האופנועים בפער של 11:24 דקות. במהלך הקילומטר ה-252 של היום התרסק עם האופנוע. הוא המשיך ברכיבה עד לסיום הסטייג', אך לאחר מכן אולץ לפרוש על ידי המארגנים לאחר שבבדיקות נמצא כי הוא סובל מזעזוע מוח.
חואן ברדה ברוט, רוכב הונדה, נותר ללא דלק בקילומטר ה-267 של סטייג' 11, לאחר שלא ביצע עצירת תדלוק בקילומטר ה-174. לאחר שלא קיבל סיוע מרוכבים אחרים במשך שעתיים קרא לסיוע רפואי והוטס במסוק לבית החולים.
תוצאות > מנצחי מקטעים

| מקטע | אופנועים | טרקטורונים | מכוניות | לייט פרוטו (T3) | UTV (T4) | משאיות | קלאסיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרולוג | ארצות הברית ריקי בראבק | צרפת אלכסנדר ז'ירו | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | בריטניה כריס מיק | ארצות הברית אוסטין ג'ונס | בלארוס סיארחי ויזוביץ' |  |
| 1 | אוסטרליה טובי פרייס | צרפת אלכסנדר ז'ירו | ספרד קרלוס סאינס | ספרד כריסטינה הררו גוטיירז | ברזיל ריינלדו ורלה | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
| 2 | ספרד חואן ברדה ברוט | ארצות הברית פבלו קופטי | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | ערב הסעודית סאלח אלסייף | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
| 3 | אוסטרליה טובי פרייס | ארגנטינה ניקולס קוויגליאסו | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | בלארוס סיארחי ויזוביץ' | צרפת מארק דאוטון |
| 4 | ספרד חואן ברדה ברוט | ארגנטינה מנואל אנדוחר | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | בריטניה כריס מיק | פולין ארון דומז'אלה | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
| 5 | ארגנטינה קווין בנאווידס | ארגנטינה ניקולס קוויגליאסו | דרום אפריקה ג'ינל דה וילייה | ארצות הברית סת' קוינטרו | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
| 6 | ספרד חואן ברדה ברוט | צרפת אלכסנדר ז'ירו | ספרד קרלוס סאינס | ארצות הברית סת' קוינטרו | קטר (מדינה) נאסר חליפה אל-עטיה | רוסיה אירט מרדייב | צ'כיה אנדריי קלימצ'י |
| 7 | ארצות הברית ריקי בראבק | ארגנטינה מנואל אנדוחר | ערב הסעודית יזיד אל-רעאי | ספרד כריסטינה הררו גוטיירז | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
| 8 | צ'ילה חוסה איגנסיו קורנחו | צרפת אלכסנדר ז'ירו | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | רוסיה אנטון שיבלוב | ספרד קיליאן רבולטה |
| 9 | ארגנטינה קווין בנאווידס | צ'ילה ג'יובאני אנריקו | צרפת סטפן פטרהנסל | ספרד כריסטינה הררו גוטיירז | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | צ'כיה מרטין מציק | ספרד קיליאן רבולטה |
| 10 | ארצות הברית ריקי בראבק | צ'ילה איטלו פדמונטה | ערב הסעודית יזיד אל-רעאי | בריטניה כריס מיק | רוסיה סרגיי קריקיאן | צ'כיה מרטין מציק | צרפת ליליאן האריצ'ורי |
| 11 | בריטניה סאם סנדרלנד | צ'ילה ג'יובאני אנריקו | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | רוסיה אנטון שיבלוב | צרפת סטפן למאר |
| 12 | ארצות הברית ריקי בראבק | ארצות הברית פבלו קופטי | ספרד קרלוס סאינס | בריטניה כריס מיק | ברזיל ריינלדו ורלה | צ'כיה מרטין מציק | ספרד אנטוניו גוטיירז |
| מנצח הקטגוריה | ארגנטינה קווין בנאווידס | ארגנטינה מנואל אנדוחר | צרפת סטפן פטרהנסל | צ'כיה יוזף מצ'צ'ק | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | רוסיה דמיטרי סטוניקוב | צרפת מארק דאוטון |
הערות שוליים

↑  Dakar 2021 to run entirely in Saudi Arabia, but on "100% new" route, Autosport, 11 June 2020
↑  הרישום הרשמי הסתיים בחודש נובמבר 2020. בין חודש נובמבר לתחילת המרוץ הצטרפו עוד מספר צוותים לרשימת המתחרים
↑  Dakar Stage 6 shortened, delayed, MotorSport.com, 8 January 2021
↑  Dakar Stage 11 shortened due to weather, SpeedCafe.com, 14 January 2021
↑  Hero rider Santosh "resuscitated" by rival after Dakar crash, Motorsport.com, 6 Janaury 2021
↑  DAKAR 2021: OFFICIAL STATEMENT ON CS SANTOSH CONDITION, Visordown.com, 11 January 2021
↑  Dakar 2021 South African Henk Lategan fractures collar bone in huge crash,News24.com, 7 January 2021
↑  Dakar Rally rider Pierre Cherpin dies after sustaining injuries in crash, CNN, 15 January 2021
↑  The Plazas were not involved in the Cherpin accident, Junipersports.com, 11 Janaury 2021
↑  Dakar 2021. Maurizio Gerini out by accident after the special. Updating, Ruetir.com, 11 January 2021
↑  Price broke collarbone in Dakar crash, MotorSport.com, 13 January 2021
↑  Luciano Benavides, evacuated by helicopter after a heavy fall, Junipersports.com, 13 January 2021
↑  Dakar 2021, Stage 10: Benavides takes lead as Cornejo retires, MotorSport.com, 13 January 2021
↑  Barreda runs out of fuel on penultimate Dakar stage, Motorsport.com, 14 January 2021
שרגא גורן

שרגא גורן (25 ביולי 1897 – 12 ביוני 1972) היה איש ציבור ותעשיין ישראלי. כיהן כחבר הכנסת הראשונה מטעם מפא"י.
ביוגרפיה

גורן נולד בשם פייבוש גורוחובסקי במקרוב שבאוקראינה. את לימודיו החל בחדר ובבית ספר תיכון בקייב והמשיך לאחריהם החל בלימודים אקדמאים באוניברסיטת קייב. בשנים אלו החל בפעילות ציונית כחבר תנועת צעירי ציון (משנת 1913), קבוצת "עת לבנות" (משנת 1914 וכחבר מייסד בתנועת דרור (1917). הוא שירת בצבא האדום בתור מנהל מחלקת הגיוס של הארמייה ה-12.
בשנת 1920 נישא לאסתר לבית קליאונר.
בשנת 1921 עלה עם רעייתו לארץ ישראל והזוג הצטרף ל"גדוד העבודה". גורן היה חבר הפועל הצעיר, אל מול רוב חברי הגדוד שהיו חברי אחדות העבודה. התנגדותו לנטיות השמאליות של חבריו הביאו לוויכוחים פוליטיים עד שנתבקש לעזוב את הגדוד. גורן עבר לתל אביב בה החל בפעילות ציבורית, כאשר ארגן חבורה של פועלי בניין. גורן המשיך לעבוד במשרד לעבודות ציבוריות ובניין של הסתדרות העובדים הכללית. גורן התקדם והיה מראשי חברת הבת "סולל בונה" ובין מייסדי המרכז לקואופרציה. במסגרת המרכז שימש יו"ר קואופרטיב התחבורה ובשנים 1924–1929 היה מנהל המרכז. כמו כן כיהן גורן כמנכ"ל חברת "תיעוש" והיה שותף, מטעם ההסתדרות והמרכז לקואופרציה, להקמת מפעלים וחברות ברחבי הארץ, בהם הארגז, פלקרמיק, אליאנס ודלק. בשנת 1931 הוביל את שביתת הנהגים היהודית ערבית.
בשנת 1937 נבחר כציר לקונגרס הציוני העשרים. לאחר קום המדינה כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י בכנסת הראשונה והיה חבר ועדת הכלכלה וועדת העבודה. בשנת 1958 עמד בראש מפעלי התעשייה של ההסתדרות בעיירות הפיתוח.
שרגא גורן היה אחד היוזמים אשר הקימו את "מעונות עובדים" - בית דירות משותף בבעלות דייריו, ואשר נועד לשמש את ציבור העובדים.
רעייתו אסתר הייתה אחת הגננות הראשונות של תל אביב. לזוג נולדו שתי בנות - מיכל וגלה-אביגיל.
הנצחתו

הקמת קרן מייסדים ע"ש יעקב אפטר, יצחק בראלי, שרגא גורן (גורוחובסקי), אברהם זברסקי, יהודה חורין וראובן שנקר. עמותה שנוסדה בסוף שנות ה-80 כתוצאה מאיחודן של מספר עמותות שהוקמו בשנות ה-60 וה-70 ביזמתו של אברהם זברסקי, מנכ"ל בנק הפועלים, כדי להנציח את זכרם של כמה ממייסדי משק העובדים. הקרן הקדישה את כספיה בעיקר לסיוע למימון מחקרים ופרסום ספרים הנוגעים לתולדות תנועת העבודה בכלל ומשק העובדים בפרט וכן להקמת אתר אינטרנט שיהיה מוקדש לתנועת העבודה ההיסטורית. בשנת 2013 פורקה הקרן.
הערות שוליים

1 2 3  שרגא הר-גיל, שרגא עשה את שלו, מעריב, 13 בפברואר 1967
↑  א. סדומי, כשפח בנזין עלה 34 גא"י, דבר, 18 ביוני 1972
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
תולידה

תולידה או תולדה היא כרוניקה שומרונית מימי הביניים, הכוללת סיכום של תולדות השומרונים ושושלת הכהנים עד ימי הביניים. התולדה כתובה בעיקר בעברית שומרונית, אך משולבים בה גם קטעים בארמית שומרונית.
כתב היד של יעקב בן הארון בשנת 1859, שתורגם לשפה הערבית, מהווה את הגרסה הסופית של התולידה. הכותרת המלאה של הכרוניקה היא "התולידה אשר מתעתקה בין השמרים", כלומר "(ספר) התולדות אשר העתיקו השומרונים". יש המכנים את החיבור בשם "הכרוניקה של נויבאואר" על שם החוקר הראשון שפרסם אותו.
תוכן

חלקו הראשון של החיבור, הכתוב ארמית, הוא דיון בקו האורך שעובר בהר גריזים.
לאחר מכן, מפורט אילן היוחסין של האבות, מאדם ועד משה, ושל אהרן עד עוזי. החיבור מפרט את שושלותיהם של הכהנים הגדולים (בעיקר הכוהנים הגדולים של השומרונים) מחורבן המשכן בשילה ועד לתקופת המחבר הראשון של החיבור, אלעזר בן עמרם.
בהמשך, מופיעה רשימה של המשפחות השומרוניות הבולטות ביותר. ישנם אזכורים קצרים לעולם החיצון, שנועדו למקם את המשפחות הללו בהקשר היסטורי מסוים. למרות שהכרוניקה חוברה בממלכת ירושלים הצלבנית, היא אינה מזכירה את הצלבנים. הכרוניקה כן מזכירה את הכיבוש הסלג'וקי של רמלה בשנת 1070 או 1071. בנוסף, היא מספקת מידע על הקהילות השומרוניות שחיו בעזה ובעכו במאה ה-12.
החלק הבא של החיבור, שנכתב בשנת 1346, כולל רשימה של יובלים מכיבוש כנען ועד לימיו של המחבר. לבסוף, מתואר חורבנה של הקהילה השומרונית בשכם בפשיטה גדולה שנערכה במאה ה-13. זו כנראה לא הייתה הפשיטה הטמפלרית של 1242, שפגעה בתושבים המוסלמים של העיר. נויבאואר הציע לזהות את הפשיטה הזו עם פלישתם של הח'ווארזמים, שצרו גם על ירושלים ב-1244, אך סביר יותר להניח שמדובר בפשיטה המונגולית שאירעה בשנת 1260.
היסטוריית כתבי היד והמהדורות השונות

ההיסטוריה של התולידה מבוססת בעיקר על מידע שמופיע בכתב היד של 1859. אופיו המורכב של החיבור מעיד על כך שהוא נתחבר בהדרגה בידי מספר סופרים. נראה שהחלק הקדום ביותר של התולידה נתחבר במקור בשנת 1149, על-ידי אלעזר בן עמרם, שומרוני משכם. יעקב בן ישמעאל המשיך את החיבור בשנת 1346, וברבות השנים הלך החיבור והתרחב עד שנחתם סופית בשנת 1859.
החוקר הראשון שהביא את התולידה אל עיניים מערביות היה אדולף נויבאואר, חוקר יהודי-הונגרי שרכש את כתב היד של יעקב בן הארון, כיום MS or. 651 בספריית בודליאן, ופרסם אותו ב-1869. המהדורה שלו הייתה מבוססת על MS or. 651 ועל כתב יד שהועתק בשנת 1797 על-ידי שלמה בן עוביה, אותו הוא לא יכל לרכוש, ונאלץ לראותו למשך כמה שעות בשכם.
בשנת 1870, מוריץ היידנהיים, שככל הנראה לא היה מודע למהדורה שפרסם נויבאואר שנה קודם לכן, פרסם מהדורה משלו של הספר. בשנת 1954, ג'ון באומן, שטען כי ראה כתב יד עם "נראות עתיקה" שהוא ספר התולידה המקורי, פרסם מהדורה שלישית של החיבור. הוא לא ציין את שמו של מחבר כתב היד או את התאריך בו נכתב. בשנת 1977 הוא פרסם מהדורה רביעית הכוללת תרגום לאנגלית של החלק ה"מקורי" של הכרוניקה. המהדורה המדעית האחרונה, המבוססת על אוסף רחב יותר של כתבי יד וכוללת תרגום ופרשנות בשפה האנגלית, נתחברה בידי משה פלורנטין ויצאה לאור בשנת 1999.
מהדורות > עברית

פלורנטין, משה (תש"ס 1999). התולדה: כרוניקה שומרונית. ירושלים: יד יצחק בן-צבי.
מהדורות > אנגלית

Neubauer, Adolf (1869). "Chronique Samaritaine, suivie d'un appendice contenant de notices sur quelques autres ouvrages samaritains". Journal Asiatique. 14: 385–470.
Heidenheim, Moritz (1870). "Die samaritanische Chronik des Hohenpriesters Elasar aus dem 11. Jahrhundert übersetzt und erklärt". Deutsche Vierteljahrsschrift für englische theologische Forschung. 4: 347–89.
Bowman, John (1954). Transcript of the Original Text of the Samaritan Chronicle Tolidah. Leeds: Leeds University Oriental Society.
Bowman, John (1977). Samaritan Documents Relating to their History, Religion and Life: Translated and Edited by John Bowman. Pittsburgh: Pickwick. pp. 37–61.
Florentin, Moshe (1999). The Tulida: A Samaritan Chronicle: Text, Translation Commentary. Jerusalem: Yitzhak Ben Zvi.
ראו גם

הכרוניקה השומרונית
אסאטיר
הערות שוליים

↑  Ze'ev Safrai, "The Land in Samaritan Literature", in Seeking out the Land: Land of Israel Traditions in Ancient Jewish, Christian and Samaritan Literature (200 BCE – 400 CE) (Leiden: Brill, 2018), p. 337>
1 2 3 4 5 6 7 8  Paul Stenhouse, "Samaritan Chronicles", in Alan David Crown (ed.), The Samaritans (Tübingen: J. C. B. Mohr, 1989), pp. 218–65, at 218–19.
1 2 3 4  Magnar Kartveit, The Origin of the Samaritans (Leiden: Brill, 2009), pp. 24–27.
1 2  Benjamin Z. Kedar, "Samaritan History: The Frankish Period", in Alan David Crown (ed.), The Samaritans (Tübingen: J. C. B. Mohr, 1989), pp. 82–94.