stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהרן דאום
ביוגרפיה

נולד בבני ברק, כבן בכור בין ארבעה בנים, לשמואל ולרבקה-גניה דאום. למד בישיבה קטנה "רוז'ין" בבני ברק. בשנת 1965 נסע ללונדון ללמוד בישיבה "הרמה" בראשות הרב אליקים שלזינגר, ומשם עבר לישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ. בשנת 1975 המשיך את לימודיו ב–Jews' College, והשלים תואר ראשון בלימודי יהדות וספרות רבנית. בשנת 1978 החל את לימודיו בישיבת רבינו יצחק אלחנן, שם הוסמך לרבנות על ידי הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. המשיך את לימודיו ב"ישיבה אוניברסיטה" לתואר שני בלימודי תנ"ך.
הוא שב לאירופה ונשא את שמחה פריידא פרנקל, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1982 התמנה כרבה של העיר ביל/ביין בשווייץ. בשנת 1986 עזב את משרתו לטובת התמחות בחקר הדת וקבלת תואר דוקטור במכון נוצרי-יהודי בלוצרן, שלוחה של הפקולטה לחקר דתות שעל יד אוניברסיטת לוצרן בשווייץ.
בשנת 1987 התמנה כרב הקהילה היהודית בפרנקפורט שבגרמניה, באופן מעשי שימש הרב דאום כרב היחיד בקהלת פרנקפורט. בשנת 1993 התפטר הרב דאום ממשרתו ועזב בחודש יולי 1993 את קהלת פרנקפורט לגור באנטוורפן שבבלגיה. הוא עסק במסירת שיעורי יהדות בבתי ספר יהודיים וכלליים.
בשנת 1995 החל לשמש כמרצה למשפט עברי ב"פקולטה לדת משווה" בווילרייק. הוא קיבל מן המוסד תואר "פרופסור לשם כבוד".
החל משנת 2001 החל לעסוק עם רעייתו בפעילויות ופרויקטים של "קירוב רחוקים" ליהודים וכן ללא-יהודים המתעניינים ביהדות ועומדים לפני גיור. פעילותו נעשית בשיתוף פעולה עם "מרכז שלום".
ב-2018 נפטר באנטוורפן שבבלגיה.
דאום היה בן דודו של הרב יחזקאל דאום.
פרסומים

בהיותו בשווייץ פרסם מסות בענייני הלכה בשבועון היהודי שווייצרי "Judishe Rundschau". בזמן כהונתו כרב של הקהילה היהודית בפרנקפורט פרסם מאמרים בעיתון השבועי ”Die Judische Algemeine“.
פרסם מאז שנת 2010 טור חודשי בעיתון היהודי "Joods Actueel" היוצא בבלגיה.
הוציא לאור שני ספרים הלכתיים בשפה הגרמנית "Halacha Aktuell".
רשימת חיבוריו

ספריו בעברית:
"עיונים בהלכה" (Haag und Herchen Verlag, Frankfurt am Main, 1992, p. 93)
ספריו בגרמנית:
Halacha aktuell, Jüdische Religionsgestze und Bräuche im modernen Alltag (Haag und Herchen Verlag, Frankfurt am Main, 1992, 2 Vol.)
Die Feiertage Israels, Die jüdischen Feiertage in er Sicht der Tradition (Herchen Verlag, Frankfurt am Main, vol. I, 1993, vol. II, 1994,)
"Das aschkenasische Rabbinat: Studien über Glaube und Schicksal" (Julius Carlebach) / Die Rolle des Rabbiners in Deutschland heute (Ahron Daum)
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, מרוז'ין לפרופסור בבלגיה: הרב אהרן דאום ז"ל, באתר בחדרי חרדים, 27 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285042405171  GND: 1089166818  ISNI: 0000 0000 4871 3895  LCCN: nr93011720  NTA: 114749922  VIAF: 30262732   WorldCat (עם VIAF): 30262732
הקלה חברתית

שני ילדים עובדים ביחד על מחשב.
הקלה חברתית או האצה חברתית (באנגלית: Social facilitation) היא ההשפעה של נוכחות אחרים על ביצוע משימה.
אופן ההשפעה של נוכחות האחרים תלוי ברמת המיומנות של האדם במשימה הנתונה. המחקר בפסיכולוגיה חברתית מראה שנוכחות צופים מקלה בעיקר על ביצוע פעולות פשוטות ומתורגלות, אך מקשה על ביצוע פעולות מורכבות וחדשות.
איבחון התופעה וחקירתה

המחקר הראשון שגילה את קיומה של התופעה בוצע בשנת 1898 על ידי נורמן טריפלט (Norman Triplett), חוקר פסיכולוגיה אמריקאי, שהבחין כי רוכבי אופניים משפרים את ביצועיהם בנוכחות רוכבים אחרים. טריפלט המשיך לחקור את התופעה, והראה את קיומה גם במעבדה באמצעות ניסוי שערך בו הנבדקים היו צריכים לבצע פעולה מוטורית פשוטה של גלגול חוט על חכה - פעם לבד, ופעם בנוכחות אחרים.
בשנת 1920, חוקר נוסף בשם פלויד אולפורט (Floyd Allport) מצא כי ביצועי אנשים ובעלי חיים טובים יותר בנוכחות אחרים, וטבע את המונח "הקלה חברתית" לתיאור התופעה.
בשנת 1942, עקב מחקרים נוספים אשר נערכו בתחום, התברר כי לא תמיד נוכחות אחרים תורמת לרמת הביצוע, אלא לעיתים היא עלולה לפגום. תופעה זו של הפחתת רמת הביצוע הוגדרה יותר מאוחר במונח "עכבה חברתית".
בשנים שלאחר מכן זנחה הפסיכולוגיה החברתית את הנושא עד שנת 1965, עם הופעתו של מודל "תיאורית הדחף" של רוברט זאיונק (Robert Zajonc). מודל זה גורס כי נוכחות אחרים מהווה מקור לעוררות אמוציונלית, כלומר ככל שהתפקיד פשוט יותר והעוררות עולה, כך יעלה טיב הביצוע, מאידך ככל שהתפקיד מורכב יותר והעוררות עולה, כך ירד טיב הביצוע. זאיונק טען שרמת עוררות מוגברת הנגרמת כתוצאה מנוכחות אחרים מחזקת תגובות דומיננטיות. כאשר מדובר במשימה פשוטה ומנוסה, תגובות דומיננטיות נוטות להיות נכונות לביצוע, ואילו כאשר מדובר במשימה מורכבת ולא מנוסה, אזי תגובות דומיננטיות נוטות להיות לא נכונות.
מחקר

מחקרים רבים בפסיכולוגיה חברתית נעשו על מנת להבין את תופעת ה"הקלה החברתית". להלן פירוט של חלק מן המחקרים הבולטים שנעשו בתחום.
מחקר > ניסוי התיקנים

ניסוי זה בדק האם האפקט של נוכחות אחרים והשפעתו על ביצוע הוא אפקט ראשוני ובסיסי לבעלי חיים. החוקרים רוברט זאז'ונק, היינגרטנר (Heingartner) והרמן (Herman) בדקו כמה זמן ייקח לבעל חיים פשוט – תיקן אמריקאי, לצאת ממבוך.
תיקנים הם בעלי חיים הידועים כשונאי אור, ולכן נבנו עבורם מבוכים שמצידם אחד הונח פנס, והתיקנים היו רצים אל הצד החשוך כדחף טבעי. נבנו שני מבוכים, האחד בעל מסלול ישר ללא פניות, והשני מורכב, עם שתי פניות בדרך לחושך. הניסוי בוצע פעם אחת במבוך עם תאים שקופים ריקים מנוכחות אחרים, ופעם אחרת במבוך עם תאים שקופים עם נוכחות של תיקנים אחרים. בניסוי נמצא כי כאשר המבוך היה פשוט, מצא התיקן את המטרה מהר יותר בנוכחות קהל של תיקנים אחרים, וכשהמבוך היה מורכב היה הביצוע אטי יותר בנוכחות קהל.
ההסבר שניתן לאפקט הוא שקיים בסיס משותף ברמה הביולוגית-אבולוציונית, לפיו נוכחות של אורגניזמים אחרים מהווה מקור של איום. אצל בעלי חיים האיום הוא איום פיזי, ואילו אצל האדם, שהוא אורגניזם מורכב יותר, הנוכחות מתפרשת כתחרות על הערכה, סטטוס, מקום וכדומה.
מחקר > ניסוי הערכת הזולת

בניסוי זה אשר נערך בשנת 1968 ביקש החוקר קוטרל (Cottrell) לבדוק האם עצם הנוכחות של אחרים משפיעה, או רק נוכחות בה מתבצעת צפייה על הנבדק. הנבדקים התבקשו לבצע מטלה, כאשר בפעם הראשונה הם ביצעו אותה לבד, בפעם השנייה בנוכחות צופים, ולבסוף בנוכחות קהל אשר עטה כיסוי עיניים ולא יכל לצפות בנבדק. תוצאות הניסוי הראו שכאשר נבדקים ביצעו מטלות בנוכחות קהל שלבש כיסוי עיניים – טיב הביצוע היה כמו בעת שהם היו לבד, ולא הייתה ירידה ברמת הביצוע.
קוטרל הסיק מכך שהעוררות הגורמת לאפקט ההקלה החברתית נובעת מהחשש הפנימי שאחרים יכולים להעריך את הביצוע. ניסוי זה היווה בסיס ל"תאוריית הערכת הזולת" (Evaluation Apprehension).
מחקר > ניסוי שחקני הביליארד

בניסוי זה שנערך בשנת 1982 בדק החוקר מייקלס (Michaels) את השפעת הנוכחות על משתתפים בעלי רמת מקצועיות שונה במשחק ביליארד. בניסוי נמצא כי שחקני ביליארד מעולים שיפרו את הישגיהם כאשר אחרים צפו בהם, ועלו ברמת ההצלחה הממוצעת מ-71% ל–80%. לעומת זאת, שחקנים בינוניים ומטה, ירדו בהישגיהם כאשר צפו בהם, והשיגו רמת הצלחה ממוצעת טובה פחות, מ-36% ל-25%.
מייקלס הסביר כי אצל השחקנים המעולים אשר מודעים ליכולתם יש לנוכחות של אחרים משמעות של אתגר, ואילו אצל השחקנים האחרים חוסר הביטחון ביכולת העצמית הביא לכך שהצפייה של אחרים הגבירה את הלחץ, דבר אשר התפרש אצלם כאיום או גרם לפחד מהערכה ומכישלון.
השלכות האפקט

נמצא כי כמות האוכל שאנשים אוכלים בארוחות תלויה במספר האנשים הסועדים אתם. תלות זו מיוחסת להקפדה יתירה על הבריאות בנוכחות אחרים.
נמצא כי נוכחות קהל במגרשי הספורט משפרת את הביצוע של השחקנים על המגרש. לרוב יש יתרון בכך שהמשחק מתקיים במגרש הביתי, אבל לעיתים העוררות המוגברת יכולה להביא את השחקנים למצב של ירידה בביצועים עקב הלחץ.
התנהגות ארגונית - במרחבי עבודה הקיימים במפעלים נמצא כי עובדים אשר עוסקים במטלות מונוטוניות יבצעו את עבודתם טוב יותר בנוכחות עובדים אחרים ויגבירו את התפוקה.
ראו גם

בטלנות חברתית
סביבה (פסיכולוגיה)
קבוצת השווים
לקריאה נוספת

Zajonc, R. B. (1965). Social facilitation. Science, 149, 269-274.
Cottrell, N.B., Wack, D.L., Sekerak, G.J. and Rittle, R.H. (1968). Social facilitation of dominant responses by presence of others. Journal of Personality and Social Psychology, 9, 245-50.
תרשים תיאורית הדחף (זאיונק, 1965)
ניסוי התיקנים - תרשים סכמטי של מבוכי זאז'ונק
גוסטינג (קשרים בין-אישיים)

גוֹסטִינג (מאנגלית: Ghosting) הוא מושג בתחום הדייטינג המתאר ניתוק חד-צדדי של הקשר ללא הודעה מוקדמת, הצדקה או הסבר, תוך התעלמות מניסיונות התקשרות של הצד השני.
רקע

המילה גוסטינג היא שם פעולה הנגזר מהמילה Ghost (בעברית: רוח רפאים), והמשמעות היא שמנתקי הקשר "נעלמים" כאילו הפכו לרוח רפאים עבור הצד השני בקשר, שלא תמיד מבין את סיבת ההיעלמות ולעיתים ממשיכים בניסיונות ההידברות למרות חוסר ההיענות. מי שנוקט מהלך כזה נקרא גוסטר (Ghoster) והמילה האנגלית המגדירה את הצד הנפגע היא Ghostee. לעיתים קרובות, הגוסטר מצפה מהצד השני "להבין את הרמז" ולחדול מניסיונות התקשורת.
התנהגות הגוסטינג מוכרת גם בכינוי "תרגיל הודיני" או "לעשות הודיני", על שם הארי הודיני שנחשב לאחד מגדולי אמני ההיחלצות. עוד קודם שנפוצה ההגדרה גוסטינג, המושג "הודיני" היה כינוי לגברים שמנתקים קשר ו"נעלמים" אחרי דייט ראשון.
מושגים נוספים באנגלית המתארים התנהגות זו הם Slow Fade (מילולית: התעמעמות איטית) ו-Fadeaway (התפוגגות), שתי משמעויות הדומות למילה "התנדפות".
בעשור השני של המאה ה-21, קבוצות האוכלוסייה העיקריות שחוות התנהגות של גוסטינג הן בעיקר בני־נוער וצעירים בשנות ה-30 לחייהם בשל הילדותיות ואי היציבות הזוגית שלעיתים מאפיינת גיל זה, אך התופעה יכולה להתרחש בכל תקופות החיים.
היסטוריה

את המושג טבעה התקשורת בארצות הברית כתיאור תופעה של "היעלמות" צד אחד מכל ערוצי התקשורת המקובלים בין בני-זוג: טלפון, פייסבוק, וואטסאפ וסנאפצ'ט. המושג היה מוכר לכל המאוחר בשלהי שנת 2013, עת הועלה למילון הסלנג Urban Dictionary, אך הפך פופולרי בעקבות פרסומי רכילות על האופן שבו נפרדה השחקנית שרליז ת'רון מבן-זוגה אז, שון פן. באותה נקודת זמן עלה המושג לדיון ציבורי בהתנהגות זו כתופעה תרבותית. בנובמבר 2015 הוכנסה המילה למילון קולינס המקוון.
בינואר 2016 כללה המטפלת והסופרת אסתר פרל את המושג בטיפולוגיה שהציעה למחויבות ליחסים, והגדירה ארבע צורות התנהגות הקשורות לפרידה ולניתוק קשר הממוקמות על רצף בין פסיביות לאקטיביות כשההתנהגות הפסיבית ביותר היא גוסטינג והאקטיבית ביותר היא פרידה בכוח.
גוסטינג - הפסקה פתאומית ומוחלטת של התקשרות עם אדם שמתראים איתו, כאשר הרצון הוא חד-צדדי (התנהגות פסיבית מאד).
הקפאה (Icing) - מתן אמתלה להשעות קשר מסוים, למשל עקב סיבות של חוסר בזמן. (במקורות אחרים מופיע הביטוי Freezing out באותה משמעות).
"אש קטנה" (Simmering) - צמצום תדירות הפגישות וההתקשרויות. במקרים רבים מוכר גם הביטוי "להחזיק על אש קטנה" בהקשר הזוגי לכך שבן או בת זוג מנסים לשמור על קשר עם אדם אחר בתור אופציה אם לא יצליחו למצוא קשר אחר, או אם קשר אחר שבו הם יותר מעוניינים לא יצלח.
פרידה בכוח (Power Parting) - הפסקה סופית של הקשר באופן שלא משאיר מקום לפרשנות שגויה של תקוות-שווא. (התנהגות אקטיבית מאד).
ביחסים בין-אישיים

מעשה גוסטינג נחשב לצורה מפותחת של טיפול בשתיקה, התנהגות אשר יש המכנים אותה בעברית "סדרת חינוך בשתיקה" ומתבטאת בסירוב לדבר עם מי שמעוניין בכך.
מומחים לבריאות הנפש רואים בצעד של גוסטינג התנהגות פסיבית-אגרסיבית, לעיתים עד כדי התעללות נפשית כמנגנון שליטה. באופן כללי, גוסטרים נחשבים לאנשים שמשתדלים להימנע מאי-נוחות רגשית ונחשבים חסרי ביטחון, לא בוגרים בנפשם, אנוכיים ובעלי מיומנויות תקשורת בין-אישית נמוכות. במקרים מסוימים, ייתכן שהם סובלים מטראומה רגשית המקשה עליהם לתקשר, או מהפרעת אישיות נרקיסיסטית או אנטיסוציאלית.
מטפלים משפחתיים סבורים שהמניע לגוסטינג נמצא תמיד אצל הגוסטרים עצמם וההסבר לא קשור למעשים, התבטאויות או תכונות של הצד הנפגע. אבל המעשה עלול לערער את ההערכה העצמית של הצד הנפגע שלא מבין את הסיבה לניתוק הקשר, ואת הנטייה לחפש תשובות שלא קיימות. ייתכן שנפגע יחפש את הדופי בעצמו ובהתנהגותו, בנוסח "מה לא בסדר בי?", "מה עשיתי?", והמומחים מסבירים זאת בכך שהאשמה עצמית היא דרך למצוא הסבר ולהחזיר תחושת שליטה. לעיתים הצד הנפגע מפתח התנהגות של סטוקינג (הטרדה מאיימת), ויעקוב אחר הגוסטר או יטריד אותו ברשתות החברתיות ואף בבית ובמקום העבודה, בניסיון להשיג מידע על הסיבות להפסקת הקשר.
נפגעי גוסטינג עלולים להתקשות להמשיך בשגרת חייהם, במיוחד אם חשו קרבה רגשית לצד השני. מצוקתם מושפעת מתחושת הדחייה והעובדה שבהיעדר מידע, אין להם רמזים איך להגיב ואיך לווסת את התנהגותם. אם הערכתם העצמית הייתה נמוכה מלכתחילה, או שחוו גוסטינג בעבר, הפגיעה הרגשית עלולה להיות קשה יותר.
המעשה עלול להשפיע לשלילה גם על הגוסטר. גוסטינג יכול לשקף חוסר יכולת להתמודד עם קונפליקטים, ואנשים שעושים זאת אינם מאושרים במערכות יחסים משום שהם לא מסוגלים לבטא באופן מילולי את צורכיהם ורצונותיהם. הגוסטר שיודע שנהג כלפי זולתו באופן לא ראוי, עלול בעקבות רגשות האשם אצלו, לפתח הרגלים שליליים במערכות יחסים בעתיד.
אסטרטגיות פירוק של מערכות יחסים

במחקר בקרב זוגות שנפרדו, נמצא כי לרוב הקשר מסתיים ביוזמת אחד מהצדדים, ולא בפרידה הדדית. את האסטרטגיות בהן אנשים משתמשים כדי ליזום את פירוק מערכת היחסים ניתן לסווג לפי ציר של ישיר (direct) לעומת לא-ישיר (indirect). ציר זה מתייחס למידה שבה הצד יוזם הפרידה מתקשר את הרצון שלו לסיים את הקשר באופן גלוי וברור (ישיר) לעומת סמוי ומעורפל (לא-ישיר). לפי סיווג זה, גוסטינג כפרקטיקה שאינה כוללת תקשורת גלויה על הרצון לסיים את הקשר מסווגת כאסטרטגיה לא-ישירה. בעוד אסטרטגיית הגוסטינג נשענת על אי-שימוש באמצעי התקשורת, קיימות אסטרטגיות מוקדמות בעלות סיווג דומה. למשל, אסטרטגיה של נסיגה או הימנעות הכוללת הפחתה של המפגש ושל האינטימיות מבלי לתקשר סיבות להפסקת הקשר.
גוסטינג יכול להתבצע במגוון דרכים, באופן קבוע או זמני, בפתאומיות או בהדרגה. לרוב הוא מתרחש במערכות יחסים קצרות ובעלות אינטימיות נמוכה אם כי לא בהכרח. גוסטינג כאסטרטגיית היפרדות נחשב באופן רחב כלא-ראוי, כולל הצגה מועטה של דאגה כלפי הצד השני, ולעיתים קרובות משאיר אחריו תחושות של חוסר ודאות אצל מי שחווה גוסטינג.
מאחר שטכנולוגיות מודרניות של תקשורת בין-אישית מאפשרות תקשורת ללא נוכחות פיזית, נטען כי הן מייצגות היעדר נוכחות ובכך מקלות על ביצוע הגוסטינג. עם זאת, גוסטינג מתבטא בהימנעות דיגיטלית ופיזית כאחד. נטען כי גוסטינג כאסטרטגיית היפרדות אינו מחייב הקשר של מערכת יחסים משמעותית, אלא יכול להתרחש גם כאשר התקיימה תקשורת בין-אישית מינימלית בין הצדדים. כמו כן, ייתכן הבדל בין הצדדים השונים, באופן שבו תופסים את הקשר כתקשורת בין-אישית או כמערכת יחסים רומנטית.
חלוקה לקטגוריות לפי ,.LeFebvre et al

במחקר של LeFebvre et al. (2019) נבחנות אסטרטגיות הפירוק זוגיות באמצעות טכניקת הגוסטינג (היעלמות דיגיטלית חד-צדדית). המחקר מזהה ארבע קטגוריות עיקריות של אסטרטגיות גוסטינג, המתבססות על שני ממדים: פתאומיות או הדרגתיות של תהליך קצר טווח או ארוך טווח.
1. פתאומי וקצר טווח: אסטרטגיה זו כוללת ניתוק מיידי של הקשר, שבו האדם נעלם במהירות וללא כל התראה מוקדמת. למרות ההיעלמות המהירה, עשויה להתקיים אפשרות לחדש את הקשר לאחר מכן.
2. הדרגתי וקצר טווח: בהדרגתיות זו, הקטיעה מתרחשת על פני תקופה קצרה, אך בצורה איטית ומדורגת. התקשורת פוחתת בהדרגה, כאשר הזמן בין התגובות מתארך וההיעלמות היא מתונה. גם במקרה זה, יש אפשרות לשוב ולחדש את הקשר בעתיד.
3. פתאומי וארוך טווח: כאן, הקטיעה מתרחשת באופן פתאומי ומפתיע, אך לאחר תקופה ארוכה של קשר. הניתוק הוא חד ופתאומי, ואין כוונה לחזור לתקשורת בעתיד, מה שמוביל לפגיעה משמעותית בצד השני.
4. הדרגתי וארוך טווח: אסטרטגיה זו כוללת היעלמות איטית ומדורגת על פני תקופה ממושכת. התקשורת הולכת ופוחתת בקצב איטי, עם כוונה מראש לא לחזור לקשר בעתיד, ולכן לא נותר פתח להחזרת התקשורת.
קטגוריות אלו מסייעות להבנת מורכבות התופעה והדינמיקה של הגוסטינג במערכות יחסים רומנטיות, ומספקות תובנות לגבי ההתנהגויות והסיבות האפשריות מאחורי התופעה. המחקר מדגיש את הצורך במודעות והתמודדות עם השפעות רגשיות שנגרמות מהתנהגויות כאלו.
בתרבות הפופולרית

תופעת הגוסטינג התקיימה בעבר אך נמצאת במגמת עלייה, כאשר הסבר למגמה זו הוא ריבוי ערוצי תקשורת מקוונים המאפשרים קיום מערכות יחסים עם רמת מחויבות נמוכה, והתפתחות תרבות דייטינג של היכרויות זמינות באמצעות אתרים ואפליקציות ייעודיים. הטענה היא שהטכנולוגיה המודרנית מחלישה את האמפתיה בין יחידים, ויוצרת חברה מנוכרת ואנוכית.
לפי סקר שפרסם המגזין Elle ביולי 2014 ובו נבדקו 185 צעירים, כמחצית הנבדקים חוו גוסטינג בדרך כלשהי: 13.64% מהגברים ו-26.67% מהנשים דווחו שהם נפגעו מגוסטינג, ואילו 16.67% מהגברים ו-24.17% מהנשים דווחו שהם עשו גוסטינג לאחרים. 33.33% מהגברים, ו-25.83% מהנשים דיווחו שהם חוו גוסטינג משני הצדדים - גם עשו וגם נפגעו. בסקר משותף של Huffington Post והאתר האמריקאי YouGov, שנערך באוקטובר 2014 בקרב קבוצה של 1,000 מבוגרים, נמצא ש-13% מהם נפגעו מגוסטינג, בעוד 11% בלבד עשו גוסטינג לאחרים.
נתונים שנאספו במהלך שנת 2016 בקרב קבוצות מובחנות, מצביעים על כך שתופעת הגוסטינג התרחבה והפכה לדפוס התנהגות רוֹוֵחַ בקרב בני דור ה-Y ילידי שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. בסקר שנעשה בקרב רווקות ורווקים משתמשי אתר ההיכרויות PlentyOfFish (אנ'), נמצא ש-78% מהמשתמשים גילאי 18–33 נפגעו מגוסטינג לפחות פעם אחת. בסקר שנעשה בקרב משתמשי האפליקציה מבוססת מיקום Yik Yak בקמפוסים של מכללות ברחבי ארצות הברית, 61% מהנבדקים דיווחו שהם עשו גוסטינג לאחרים.
בתרבות הפופולרית > התפתחויות תרבותיות מאוחרות

המדיה החברתית והאפליקציות הסלולריות מאפשרות קיום מערכות יחסים ברמת מחויבות נמוכה או למראית עין, ולא לנתק את הקשרים כליל כמו בגוסטינג. התנהגות כזו יכולה להתרחש כאשר צד אחד לא בטוח ברגשותיו וכוונותיו, ולחלופין - מקיים מערכות יחסים מקבילות או בודק היכרויות אחרות, מבלי שהצד השני מודע למתרחש. כך, היוזם משאיר בידיו את הבחירה לחדש את הקשר ולהעלות את רמת המחויבות לכדי קשר אינטימי, כאילו דבר לא השתנה. על הרקע הזה, נטבעו מבעים לשוניים נוספים:
בתרבות הפופולרית > התפתחויות תרבותיות מאוחרות > אוֹרְבִּיטִינְג

(מאנגלית: Orbiting) התנהגות שבה מי שהיה או הייתה בן-זוג או בת-זוג לדייטים ספורים, עושה גוסטינג, אך מופיע/ה כעוקב/ת ברשתות החברתיות, ולמשל: עושה Like לתמונות בפייסבוק, או הופכ/ת לצופה בינג' בסטוריז באינסטגרם, כדי להבהיר לצד השני שהוא/היא ממשיכ/ה להיות מעודכנ/ת לגביו תוך הפגנת נוכחות, כאילו חג/ה מעל כמו לוויין.
ההגדרה נגזרת מהמילה Orbit, שפירושה: מסלול כבידתי, שבו נע גוף מסוים סביב גוף אחר שהוא נמצא באינטראקציה כבידתית איתו.
בתרבות הפופולרית > התפתחויות תרבותיות מאוחרות > בֶּנְצִ'ינְג

(מאנגלית: Benching) בהתנהגות כזו, היוזם ממשיך לשלוח מעת לעת מסרונים סתמיים כגון דרישות שלום, קישורים, תמונות או אמוג'ים, ומדי פעם יגיב באיחור ובהתנצלות על מסרונים מהצד השני. תיתכן גם הצעה להיפגש ללא כוונה לממש אותה. צעד כזה מאפשר גם למנוע מבוכה כאשר השניים נפגשים במקרה ובנסיבות שאינן קשורות ליחסים ביניהם.
המושג נגזר מהמילה האנגלית Bench, בעברית: ספסל, והוא שאול מתחום משחקי הכדור הקבוצתיים (כגון: כדורגל, כדורסל), שבהם המאמן מוציא שחקן מההרכב הראשון ומושיב אותו על ספסל השחקנים המחליפים לפרק זמן ממושך, עד שייראה לנכון להחזירו להרכב. בסלנג עברי נפוץ התרגום סִפְסוּל, ולחלופין - המילה "ייבוש".
המילה הועלתה למילון Urban Dictionary במרץ 2017. התנהגות זו הייתה מוכרת עוד קודם לכן, אך נתפסה כחלק ממעשה הגוסטינג. נראה שהיא התפתחה לכדי תופעה בפני עצמה, שאף מאפילה על גוסטינג (ראו לעיל את ההגדרה "אש קטנה" לפי המודל של אסתר פרל).
בתרבות הפופולרית > התפתחויות תרבותיות מאוחרות > Mooning

(הגייה: מוּנִינְג) המושג נגזר מהמילה Moon (בעברית: ירח) ומתאר פעולה בטלפון חכם, שבה המשתמש חוסם אפשרות לקבל התראות על מסרונים ממשתמש אחר או קבוצת משתמשים, כאשר הנחסם לא יודע שהוא חסום. מקור משמעות זו הוא צלמית של חרמש ירח המסמנת את הכפתור "Do not disturb" ("לא להפריע") במכשירי אייפון.
ביולי 2017, המילה במשמעות הזו עדיין לא הופיעה במילונים המקוונים (היא מוכרת במשמעויות אחרות, והשוו: מונינג).
זוגיות

ערך זה עוסק במערכת יחסים בין שני בני אדם או בעלי חיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"אוהבים", פאל סיניאי מרשה, 1869
זוגיות היא מערכת יחסים הדוקה בין שני פרטים המורכבת לרוב מיחסים חמים של אהבה, אינטימיות, קרבה, שותפות, דאגה ונאמנות. מאפיין בולט, אם כי לא הכרחי, של זוגיות הוא קיום יחסי מין בין בני הזוג. זוגיות שמתקיימת ללא משיכה מינית נקראת זוגיות אפלטונית.
זוגיות באדם

זוגיות באדם מתקיימת במגוון רחב מאוד של דרכים, והיא כוללת פעמים רבות אמון בין הצדדים, מגורים משותפים, מחויבות והקמת משפחה. בניית קשר זוגי היא תהליך הדרגתי המחייב ויתורים כאלה או אחרים מכל אחד מהצדדים, ששיאו הוא הקמת משפחה, בדרך של נישואים או בדרכים אחרות. קשר זוגי מגיע לסיומו בהחלטה של אחד הצדדים לסיימו, או בהסכמה ביניהם על סיום הקשר. כאשר הזוגיות הפכה לקשר פורמלי באמצעות נישואים, פירוקה דורש אף הוא צעד פורמלי של גירושים.
זוגיות היא סטטוס, ולכן יש לה משמעויות פורמליות גם ללא מיסוד פורמלי. היותם של בני זוג ידועים בציבור – סטטוס המשקף זוגיות הדוקה, נובע מהתנהגותם היומיומית, ללא כל צעד פורמלי או טקס המלווים זאת. התנאים הנדרשים להכרה בזוגיות תלויים בהקשר. בפקודת מס הכנסה, למשל, מוגדר בן זוג: "אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו", כלומר נדרשת פורמליות גבוהה (נישואים) וגם התנהגות הולמת (ניהול משק בית משותף).
שיפור זוגיות

| --- | --- |
 :  ראו גם – סקסולוגיה, ייעוץ זוגי
קיימות דרכים אחדות לשפר זוגיות וקשרים בין־אישיים, ובהן פנייה לסקסולוג או יועץ זוגי.
שיפור זוגיות > אינטימיות בזוגיות

יחסים אינטימיים, הוא מושג שלעיתים מבולבל עם יחסים מיניים. אינטימיות היא קרבה רגשית עמוקה, והיא קיימת בין אצל אנשים מאוד קרובים, המחבבים מאוד זה את זה, בין אם היחסים כוללים יחסים מיניים ובין אם לא. יחסים אינטימיים מהווים תפקיד מרכזי בחיי האדם; לבני האדם יש רצון אוניברסלי להיות שייכים ולאהוב, והוא מתממש ביחסים אינטימיים. המאפיינים של יחסים אינטימיים כוללים התנהגות מתמשכת של יחסי גומלין וחשיפה הדדית, התקשרות שחוזרת על עצמה, משיכה רגשית והגשמה. יחסים אינטימיים לא חייבים להיות רק בזוגיות והם קיימים גם באהבת רֵעים.
יש מספר שלבים ליחסים אינטימיים: ההתחלה של שלבי ההתפתחות (משיכה ומפגשים ראשונים), תחזוק המשיכה והקשר (סלחנות), תחזוק הלחץ (קונפליקט שמתפתח או בגידה), וסיום (מודל של פתרון).
מיסוד זוגיות

ניתן למסד קשרים חברתיים זוגיים בין שני אנשים במגוון דרכים, בין המוכרות שבהן:
נישואים
נישואים חד-מיניים
ידועים בציבור
זוגיות בבעלי חיים

בבעלי חיים הזוגיות מתבטאת במגוון רחב מאוד של דרכים, החל בזוגיות חד־פעמית לשם הזדווגות בעונת הרבייה, שהיא המודל השכיח בעולם החי וכלה במקרים של נאמנות הדדית ובפיתוח קשרים ארוכי טווח, גם בין בני אותו המין. החיבה הפיזית עשויה להתבטא בין השאר במחוות של אהבה ובהזדווגות, והמחויבות מתבטאת בגידול משותף של הצאצאים, בדאגה ובשמירה משותפת עליהם ואחד על השני.
ראו גם

פנויים פנויות
קשרים בין-אישיים
מונוגמיה
פוליגמיה
פוליאמוריה
העתקת בחירת בן זוג
הערות שוליים

1 2  מתוך Miller, Rowland & Perlman, Daniel (2008). Intimate Relationships (5th ed.). McGraw-Hill. ISBN 978-0073370187
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4026924-3 
בני זוג בישראל
נישואים, דוגמה למיסוד זוגיות
הודו

ערך זה עוסק במדינה בדרום אסיה. אם התכוונתם לעוף מסדרת התרנגולאים, ראו .
רפובליקת הֹדּוּ (בהינדי: भारत गणराज्य, נהגה: בּהָרָט גַנְרָאגְ'יַה), היא מדינה בדרום אסיה השולטת על רוב תת-היבשת ההודית. היא המדינה בעלת האוכלוסייה הגדולה ביותר בעולם, עם מעל ל-1.4 מיליארד נפש, שדוברים למעלה ממאה שפות שונות.
הודו מחולקת לעשרים ושמונה מדינות (שבעצמן מחולקות למחוזות), שבע טריטוריות איחוד, וטריטוריה אחת של בירת המדינה, דלהי. בכל מדינה השלטון נבחר בבחירות מקומיות, בעוד שבטריטוריות האיחוד השלטון ממונה על ידי המדינה. להודו קו חוף באוקיינוס ההודי שאורכו למעלה מ-7,000 קילומטרים, והיא גובלת בפקיסטן במערב; בנפאל, ברפובליקה העממית של סין ובבהוטן בצפון-מזרח; ובבנגלדש ובמיאנמר במזרח. מלבד מדינות אלה, קרובה הודו למספר מדינות-אי באוקיינוס ההודי: סרי לנקה, האיים המלדיביים ואינדונזיה. כלכלת הודו היא הרביעית בגודלה בעולם, וצומחת בקצב מהיר.
מתוקף היותה כר הצמיחה לתרבות עמק האינדוס ומוקד של דרכי מסחר חשובות ואימפריות גדולות, להודו תפקיד מפתח בהיסטוריה האנושית: ההינדואיזם, הסיקיזם, הבודהיזם והג'ייניזם – מקורן כולם בהודו, וגם האסלאם והנצרות זכו להשפעה נרחבת בתקופות מאוחרות יותר[דרושה הבהרה].
במאה ה-19 הייתה הודו קולוניה של האימפריה הבריטית. היא זכתה בעצמאות בשנת 1947, לאחר מאבק ממושך, אלים בחלקו.
הודו היא מדינה בעלת נשק גרעיני באופן רשמי, ונחשבת למעצמה אזורית. היא מחזיקה בצבא השני בגודלו בעולם מבחינת כוח-אדם.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
החיה הלאומית: פיל אסייתי: 
הציפור הלאומית: טווס הודי: 
העץ הלאומי: פיקוס בנגלי: 
הפרח הלאומי: Nelumbo nucifera: 
חיית המורשת הלאומית: טיגריס: 
היונק המימי הלאומי: נהרתן הגנגס: 
הזוחל הלאומי: רב פתן מלכותי: 
יונק המורשת הלאומי: לנגור אפור: 
הפרי הלאומי: מנגו: 
המקדש הלאומי: מקדש אקשרדם: 
הנהר הלאומי: נהר הגנגס: 
ההר הלאומי: נאנדה דווי:
אטימולוגיה

המונח "בְּהָרֵט" (‏ˈbʱaːɾətקובץ:Hi-Bharat.ogg‏Ⓘ‏), שנזכר הן בשירה ההודית האפית והן בחוקת הודו, הוא שמה של המדינה בשפות הודיות שונות. המונח, שהוא קיצור של השם ההיסטורי "בהרטוורשה" (Bharatavarsha), ששימש במקור לתיאור אזור בעמק הגנגס, החל לצבור פופולריות במאה ה-19 כשמה הילידי של הודו. עם זאת, עד להכרזת העצמאות של הודו לא הייתה קיימת במהלך ההיסטוריה ישות פוליטית בשם הודו.
"הינדוסטן" (‏ɦɪndʊˈstaːnקובץ:Hindustan.ogg‏Ⓘ‏) הוא שם המציין את הודו בפרסית אמצעית. השימוש בו החל בתקופת האימפריה המוגולית והוא בשימוש רב מאז. למונח זה יכולות להיות מספר משמעויות, ולרוב הוא מתייחס לאזור צפון הודו של היום ופקיסטן או להודו כולה. השם "India" (אינדיה), שבו נעשה שימוש באנגלית, מקורו בלטינית אמצעית, שבה זהו מונח המתייחס לדרום אסיה ולאזור שזיהויו אינו ברור בדרום-מזרח אסיה; המונח הלטיני נשאב מהמונח היווני ההלניסטי "Ἰνδία" (אינדיה), שנשאב בתורו מהמונח "הינדוּש" בפרסית עתיקה המציין מחוז מזרחי של האימפריה האחמנית. בסנסקריט מילה דומה במקורה הבלשני, "סינדוּ" (Sindhu), שמשמעותה "נהר", ובעיקר "נהר האינדוס"; בשל כך משמש המונח גם לתיאור אגן הניקוז שבדרום הנהר המיושב בצפיפות.
המונח העברי "הודו", שמקורו ככל הנראה במונח הפרסי הינדוש או במילה בסנסקריט סינדהו, מופיע פעמיים בתנ"ך, במגילת אסתר, בצירוף ”מֵהֹדּוּ וְעַד כּוּשׁ” (פרק א', פסוק א' ופרק ח', פסוק ט'). במסכת מגילה נחלקים רב ושמואל באשר למיקומה של "הודו" המצוינת בתנ"ך ביחס לכוש, המזוהה עם מזרח אפריקה; אחד מהם סובר כי הן קרובות זו לזו, ולדעת השני הן בשני אזורים שונים של העולם, כפי שמעידה הגאוגרפיה. ככל הנראה הדעה שלפיה הודו וכוש סמוכות זו לזה נבעה מבלבול שרווח בעת העתיקה בין אזורים באתיופיה, בחצי האי ערב ובמזרח התיכון, להודו.