stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולטר ג'ונסון
הערות שוליים

↑  Major League Baseball's Top 10 Starting Pitchers of All Time, באתר Bleacher Report‏, 23 באפריל 2018
↑  100 Greatest Baseball Players, באתר Baseball Almanac‏, 22 במרץ 2012
| קבוצת המאה של ה-MLB |
| --- | --- | --- |
| מגישים | נולאן ראיין • סנדי קופקס • סיי יאנג • רוג'ר קלמנס • בוב גיבסון • וולטר ג'ונסון • וורן ספאן • כריסטי מת'יוסון • לפטי גרוב |  |
| תופסים | ג'וני בנץ' • יוגי ברה |  |
| שחקני בסיס ראשון | לו גריג • מרק מקגוייר |  |
| שחקני בסיס שני | ג'קי רובינסון • רוג'רס הורנסבי |  |
| שחקני בסיס שלישי | מייק שמידט • ברוקס רובינסון |  |
| עוצרי ביניים | קאל ריפקן ג'וניור • ארני בנקס • הונוס ואגנר |  |
| שחקני השדה החיצון | בייב רות' • האנק ארון • טד ויליאמס • וילי מייז • ג'ו דימאג'יו • מיקי מנטל • טיי קוב • קן גריפי ג'וניור • פיט רוז • סטן מוסיאל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3344 475X  LCCN: n91020447  SNAC: w6jd77k3  VIAF: 41013441   WorldCat (עם VIAF): 41013441
הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים

האנטילים הקטנים
הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים היא קשת איים המהווה את הגבול המזרחי של הלוח הקריבי, לוח טקטוני השוכן מתחת לים הקריבי. הקשת היא תוצר טיפוסי של אזור הפחתה. הקרום האוקייני של הלוח הדרום-אמריקאי נע מערבה ועובר הפחתה בקצב של 2 ס"מ בשנה מתחת ללוח הקריבי. ההפחתה יצרה את קשת האיים של האנטילים הקטנים - שרשרת מתפתלת של איים געשיים שאורכה כ-850 קילומטרים, בין פוארטו ריקו לוונצואלה. רדיוס הקשת מוערך ב-450 קילומטרים. בחלקה הדרומי של הקשת, בין מרטיניק לגרנדה, כוללת קשת האיים שני טורים מקבילים קרובים של הרי געש, כשהטור המזרחי נבנה בתקופת האאוקן. ממרטיניק צפונה מתפצלים שני טורים של הרי געש. השלוחה המזרחית היא של הרי געש רדומים שנבנו מהאאוקן ועד אמצע אוליגוקן והיא עוברת דרך האי מארי גאלאנט ועד לאי סומבררו. השלוחה המערבית שעליה נמצא גם האי מונטסראט ממשיכה דרך הרי מצולה עד כ-100 קילומטרים צפונית מערבית לאי סאבא.
הקשת הגעשית כוללת שבעה עשר הרי געש פעילים. בין הרי הגעש הידועים השוכנים בקשת האיים של האנטילים הקטנים נמצאים: לה סופרייר (La Soufrière) בסנט וינסנט, לה סופרייר (La Soufrière) בגוואדלופ, סופרייר הילס במונטסראט, פלה במרטיניק, והפיטונס בסנט לוסיה. הר הגעש הדרומי ביותר הוא קיק אם ג'ני (Kick-'em-Jenny) הר הגעש תת-ימי כ-8 קילומטרים צפונית לאי גרנדה, הר הגעש הפעיל ביותר באנטילים הקטנים והיחיד שהוא תת-ימי.
הקרום הימי העובר הפחתה מתחת ללוח הקריבי מחולק לשלושה חלקים עיקריים הנבדלים בכיוונם ובנטייתם. מונטסראט למשל שוכן מעל החלק הצפוני. עובי הלוח הקריבי באזור זה הוא כ-30 קילומטרים ועובי הלוח המופחת הוא כ-130 קילומטרים. המגע ביניהם יוצר אזור בניוף בזווית נטייה שבין 50° ל-60°. האי מונטסראט הוא קצה עליון של מבנה געשי שקוטרו בבסיס בין 25 ל-30 קילומטרים והוא משתרע מעומק של 900-700 מטרים מתחת לפני הים ועד כקילומטר מעל פני הים (פסגת סופרייר הילס). משערים כי הר הגעש החל להיבנות במיוקן, כאשר הציר המרכזי של קשת האיים נדד מערבה, אם כי הסלעים העתיקים ביותר המצויים על פני השטח הם מהפליוקן (לפני כ-2.6 מיליון שנים), ורובם צעירים יותר, מתקופת הפליסטוקן.
הערות שוליים

↑  Subduction and Volcanic Arc
↑  B. Peter Kokelaar,  The eruption of Soufrière Hills volcano, Montserrat, from 1995 to 1999
↑  Mount Pelee
הסופר קאפ הרוסי בכדוריד נשים

| --- | --- |
 ענף:  כדוריד
 תאריך ייסוד:  2014
 ארגון מפעיל:  פדרציית הכדוריד הרוסית
 מספר מתמודדים:  2
 מדינות משתתפות:  רוסיה רוסיה
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  צסק״א (זכייה שנייה)
 הכי הרבה זכיות:  רוסטוב-דון (7 זכיות)
 
הסופר קאפ הרוסי בכדוריד נשים (ברוסית: Суперкубок России по гандболу среди женщин) הוא גביע שמשוחק בתחילת כל עונה בין אלופת רוסיה בעונה שעברה לזוכה בגביע הרוסי בעונה שעברה. אם האלופה ומחזיקת הגביע הם אותה קבוצה, אזי גמר הגביע ישוחק מול האלופה במשחק הסופר קאפ. הגביע נערך על ידי הפדרציה הרוסית לכדוריד ומורכב ממשחק אחד. הגביע שוחק לראשונה בשנת 2014. נותנת החסות של הטורניר הוא חברת ההימורים Olimp, לאחר שהחליפה את הרשת החברתית VKontakte, שהייתה הספונסר בשנים הראשונות.
תקנון

מדי שנה מפותחות הצעות לטורניר, שאושרו על ידי הוועד הפועל של פדרציית הכדוריד הרוסית ומכילות את הרכב המשתתפות, המערך, תאריך ומקום התחרות, רשימות השופטים והמפקחים.
יש רק משחק אחד לסופר קאפ לפני שאחת הקבוצות תנצח. אם המועדונים מסיימים בשוויון, המנצחת נקבע לפי תוצאה של משחקון נוסף. המשחקון כולל שתי מחציות של חמש דקות כל אחת עם הפסקה של דקה. אם לאחר מכן התוצאה נשארת שווה, נקבעת הארכה שנייה נוספת, היא כוללת גם שתי מחציות של חמש דקות כל אחת עם הפסקה של דקה. לאחר מכן, אם המצב לא השתנה, מוענקת סדרה של זריקות עונשין משבעה מטרים.
משחקי הסופר קאפ

אלופת רוסיה בעונה הקודמת מודגשים בכחול בהיר
| עונה | זוכה | פיינליסטית | תוצאה | עיר מארחת | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | צסק"א |  |  |  |  |
| 2023 | צסק"א (2) | לאדה | 29:24 (14:10) | קמרובו |  |
| 2022 | צסק"א (1) | רוסטוב-דון | 27:31 | מוסקבה |  |
| 2021 | רוסטוב-דון (7) | צסק"א | 23:25 | מוסקבה |  |
| 2020 | רוסטוב-דון (6) | צסק"א | 27:20 (16:9) | רוסטוב על הדון |  |
| 2019 | רוסטוב-דון (5) | לאדה | 29:22 (16: 8) | טוליאטי |   |
| 2018 | רוסטוב-דון (4) | קובאן | 32:22 (13: 8) | קרסנודאר |   |
| 2017 | רוסטוב-דון (3) | קובאן | 32:22 (14:11) | רוסטוב על הדון |   |
| 2016 | רוסטוב-דון (2) | אסטרחנוצ'קה | 34:23 (21:9) | רוסטוב על הדון |   |
| 2015 | רוסטוב-דון | לאדה | 27:17 (17:8) | טוליאטי |   |
| 2014 | זבזדה | דינמו-סינארה | 32:27 (18:12) | אסטרחן |  |
כמות זכיות

| # | מועדון |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | מחוז רוסטוב רוסטוב-דון (רוסטוב על הדון) | 6 | 1 |
| 2. | מוסקבה צסק"א (מוסקבה) | 2 | 2 |
| 3. | מחוז מוסקבה זבזדה (זווניגורוד) | 1 | 0 |
| 4. | מחוז קרסנודאר קובאן (קרסנודאר) | 0 | 2 |
| 5. | מחוז סמרה לאדה (טוליאטי) | 0 | 3 |
| 6. | מחוז אסטרחן דינמו אסטרחן (אסטרחן) | 0 | 1 |
| 7. | מחוז אסטרחן אסטרחנוצ'קה (אסטרחן) | 0 | 1 |
הערות שוליים

↑  "История Федерации гандбола России". Федерация гандбола России. נבדק ב-2019-07-25.
1 2  "Регламент Чемпионатов, Кубков, Первенств Российской Федерации и Всероссийских соревнований по гандболу среди мужских и женских клубов/команд на период 2017 - 2021 гг" (PDF). Федерация гандбола России. 2018-08-10. נבדק ב-2019-07-25.
1 2 3  "Положение о проведении соревнований «Суперкубок России по гандболу среди женских и мужских команд»" (PDF). Федерация гандбола России. 2018. נבדק ב-2019-07-25.
↑  "Олимп Суперкубок России — Женщины". Федерация гандбола России. 2018. נבדק ב-2019-07-25.
↑  "«Ростов» и «Медведи» открыли сезон трофеями". Спорт-Экспресс. 2017-09-03. נבדק ב-2019-07-25.
↑  https://rushandball.ru/games/20163#Видео
↑  "«Ростов-Дон» в шестой раз выиграл Суперкубок России".
↑  "Гандболистки команды "Ростов-Дон" стали обладательницами Суперкубка России". ИТАР-ТАСС. 2019-08-30. נבדק ב-2019-09-01.
↑  Андрей Шитихин (2019-08-30). "Чертёнок номер 13. «Ростов-Дон» выиграл Суперкубок благодаря «Месси»". Чемпионат Championat. נבדק ב-2019-09-01.
↑  תקציר המשחק
↑  "Премьера Мартина: «Ростов-Дон» вновь стал обладателем Суперкубка России". Федерация гандбола России. 2018-08-31. נבדק ב-2019-07-25.
↑  Дмитрий Кочергин (2018-09-01). "Шишкарев: матч за Суперкубок России по гандболу стоит посвятить Акопяну". РИА Новости. נבדק ב-2019-07-25.
↑  תקציר המשחק
↑  "Гандболистки «Ростов-Дона» завоевали Суперкубок России, переиграв «Кубань»". Федерация гандбола России. 2017-09-02. נבדק ב-2019-07-25.
↑  "«Ростов-Дон» выиграл Суперкубок России по гандболу среди женских команд". ИА ТАСС. 2017-09-02. נבדק ב-2019-07-25.
↑  פרטים נוספים
↑  "«Ростов-Дон» выиграл Суперкубок России по гандболу". Спорт-ФМ. 2016-09-03. נבדק ב-2019-07-25.
↑  "«Ростов-Дон» выиграл Суперкубок России по гандболу среди женских команд". ИА ТАСС. 2016-09-03. נבדק ב-2019-07-25.
↑  Игорь Гречушников (2015-09-06). "Суперкубок России: «Лада» — «Ростов-Дон» - 17:27". Пресс-центр ГК «ЛАДА». נבדק ב-2019-07-25.
↑  "«Ростов-Дон» выиграл женский Суперкубок по гандболу". Газета.Ру. 2015-09-07. נבדק ב-2019-07-25.
↑  Дмитрий Спирин (2014-09-06). "«Звезда» выиграла Суперкубок России, победив «Динамо-Синару»". Советский спорт. נבדק ב-2019-07-25.
↑  "Звенигородская «Звезда» выиграла Суперкубок РФ по женскому гандболу". РИАМО. 2014-09-08. נבדק ב-2019-07-25.
הסופר קאפ האיטלקי 2013

הסופר קאפ האיטלקי 2013 היה המהדורה ה-26 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-18 באוגוסט 2013, בסטאדיו אולימפיקו, שברומא, איטליה. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2012/13, יובנטוס, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, לאציו. יובנטוס ניצחה במשחק בתוצאה 4-0. כתוצאה מכך, יובנטוס זכתה בגביע הסופר קאפ האיטלקי השישי בתולדותיה, והשוותה את השיא של מילאן.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 באוגוסט 2012 | יובנטוס | 4–0 | לאציו | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 57,000 שיפוט: ג'יאנלוקה רוקי |
| 13 באוגוסט 2012 | פוגבה  23'   קייליני  52'   ליכטשטיינר  54'   טבס  56' | (סיקור) |  | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 57,000 שיפוט: ג'יאנלוקה רוקי |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               לאציו
ראו גם

עונת 2013/2014 בסרייה א'
הערות שוליים

↑  משחק הסופר קאפ האיטלקי ישוחק בערב הסעודית
↑  יובנטוס הביסה את לאציו והניפה את הסופר קאפ האיטלקי השישי בתולדותיה
הקשר הישראלי (תוכנית רדיו)

אליהוא בן און באולפן הקשר הישראלי
הקשר הישראלי הייתה תוכנית רדיו המשדרת שיחות עם ישראלים ויהודים מחו"ל.
התוכנית נוסדה באוגוסט 1999 על ידי אליהוא בן-און שאף עורך ומגיש אותה עד היום, התוכנית משודרת ברשת ב' של קול ישראל. בימי רשות השידור היא שודרה ביום ראשון מחצות ורבע ועד שעה שלוש לפנות בוקר לפי שעון ישראל, שעה המקבילה לשעות הערב בארצות הברית. מאז המעבר לתאגיד השידור הישראלי, התוכנית שודרה בימי רביעי בין השעות 21:00 - 23:00 שעון ישראל.
בתוכנית ראיין בן-און ישראלים או יהודים המתגוררים בחו"ל בנושאי ישראל והתפוצות, עלייה, ציונות ואקטואליה. בתוכנית השתתפו מאזינים ממגוון רחב של מדינות ואף יהודים ממדינות מוסלמיות שאינן מקיימות יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
התוכנית זכתה בשני פרסי תקשורת: פרס העיתונות העולמי של ארגון הג'וינט לשנת 2000 ופרס העיתונות העולמי של בני ברית לשנת 2006.
תאגיד השידור הישראלי החליט להוריד את התוכנית מהאוויר, ב-1 בינואר 2021.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך‏, פרסי בני ברית לירון דקל ואליהוא בן און, באתר וואלה, 22 ביוני 2006
↑  רן בוקר, שדרן הרדיו אליהוא בן-און מסיים את דרכו ברשת ב' אחרי 43 שנה: "מופתע ומאוכזב", באתר ynet, 14 בדצמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ואקיזאשי

ואקיזאשי מתקופת אדו, המאה ה-17
ואקיזאשי (מיפנית: 脇差; בתרגום מילולי: "חרב צדדית") היא חרב יפנית מסורתית עם להב שוטו שאורכו בין 30 ל-60 סנטימטר, באורך ממוצע של 50 סנטימטר. היא דומה לקטאנה אך קצרה יותר. היא המקבילה היפנית לחרב הקצרה האירופאית.
ואקיזאשי נחגרת בדרך כלל ביחד עם הקטאנה בידי הסמוראי או הלוחם ביפן הפיאודלית. כאשר זוג החרבות נחגרו יחד הן נקראו דאישו, בתרגום מילולי "גדול וקטן". "דאי" או גדול בשביל הקטאנה, ו"שו" בשביל הוואקיזשי. בדרך כלל, הקטאנה נקראה החרב או החרב הארוכה, וואקיזאשי החרב המלווה.
הוואקיזאשי היו בדרך כלל דקות מהקטאנה. לעיתים קרובות היה להן פחות ניקו (מילולית: בשר, המידה של קמירות הלהב) ולכן חתכה מטרות רכות יותר מאשר הקטאנה האגרסיבית. בדרך כלל הנדן היה בצורה ריבועית אך לעיתים נדירות לא היה נדן כלל.
הוואקיזאשי שימשה את הסמוראי כנשק משני לקטאנה, ונשלפה בשדה הקרב לעיתים רחוקות, בעיקר אחרי אובדן של הקטאנה בשדה הקרב.
באומנויות השימוש בחרב, קנג'וטסו, קיימים מספר סגנונות שבהם טכניקות שימוש בקטאנה והואקיזשי בו זמנית בשתי הידיים, טכניקות אלו דרשו רמת שליטה גבוהה, ולכן לא נראו בשדה הקרב בידי הסמוראים הפשוטים.
הוואקיזאשי שימשה את הסמוראים גם כנשק למקומות סגורים כאשר לא היה מקום להניף את הקטאנה. הסמוראים היו מניחים את הקטאנה בצד כדי שלא תכביד עליהם ונכנסים עם הוואקיזאשי לתוך הבניין.
בנוסף לשימושה כנשק קרב משני, לוואקיזשי היה מעמד של "חרב כבוד", בה השתמשו בשדה הקרב לוחמים לפני הפסד, שהעדיפו להתאבד במקום לתת לאויב להרגם, כמו כן נעשה שימוש בוואקיזשי בספוקו, ההתאבדות הטקסית של מעמד הסמוראים.
ראו גם

יארי - החנית היפנית
קטאנה ונינג'אטו - חרבות יפניות דומות
הסופר קאפ האיטלקי 2017

הסופר קאפ האיטלקי 2017 היה המהדורה ה-30 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-13 באוגוסט 2017, בסטאדיו אולימפיקו, שברומא, איטליה. לאחר שיובנטוס זכתה גם באליפות הסרייה א' לעונת 2016/17 וגם בגביע האיטלקי של אותה העונה. המשחק נערך בין יובנטוס לבין סגנית מחזיקת הגביע האיטלקי, לאציו. לאציו ניצחה במשחק בתוצאה 3-2, וזכתה בגביע זה בפעם הרביעית בתולדותיה.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 באוגוסט 2017 | יובנטוס | 2–3 | לאציו | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 52,000 שיפוט: דוידה מאסה |
| 13 באוגוסט 2017 | דיבאלה  85',  90+1' (פ) | (סיקור) | אימובילה  32' (פ),  54'   מורג'יה  90+3' | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 52,000 שיפוט: דוידה מאסה |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               לאציו
ראו גם

עונת 2017/2018 בסרייה א'
הערות שוליים

↑  מורג'יה: "הגיע ללאציו לנצח"
↑  יובנטוס 2 - 3 לאציו: לאציו מכניסה למשחק את אלסנדרו מורג'יה שהפך את התוצאה בדקה ה-90 והעניק ללאציו את הגביע
ואיאדוליד (כדורסל)

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  2015 
 מדינה:  ספרד 
 אולם ביתי:  פולידפורטיבו פיסוארגה (6,800 מושבים)
 מיקום:  ספרד ואיאדוליד, קסטיליה ולאון, ספרד
 כינוי:  Las Ardillas (הסנאים) Blanquivioletas / Albivioletas (הלבנים-סגולים)
 ליגה:  LEB Oro
 יושב ראש:  מייק הנסן 
 מאמן:  ספרד פאקו גרסיה
 צבעי תלבושת:  סגול, לבן
 www.cbcvalladolid.es
 
ריאל ואיאדוליד כדורסל (בספרדית: Real Valladolid Baloncesto) הוא מועדון כדורסל ספרדי מוואיאדוליד, קסטיליה ולאון, המשחק בליגת ה-LEB Oro, הליגה השנייה במבנה ליגות הכדורסל בספרד.
היסטוריה

מוועדון הכדורסל העירוני ואיאדוליד נוסד ביוני 2015 על ידי כדורסלן העבר האמריקאי-ספרדי מייק הנסן במטרה להחליף את המועדון הראשי של העיר, שפורק בסוף עונת 2014/15.
בעונתה הראשונה, ב-LEB Plata (הליגה השלישית), סיימה הקבוצה מתחת לקו האדום עם תשעה ניצחונות בלבד ב-26 משחקים אך נשארה בליגה בשל מקומות פנויים.
בעונה הבאה עלתה ואיאדוליד ל-LEB Oro לאחר שזכתה בפלייאוף העלייה.
בשנת 2020 הקבוצה הוליכה את הליגה השנייה כשהעונה הופסקה עקב מגפת הקורונה בספרד והייתה אמורה לעלות לליגת העל, אך לא עמדה בדרישות להצטרפות לליגה ונשארה בליגת המשנה.
ב-28 ביולי 2020 סיכם המועדון על שיתוף פעולה עם קבוצת הכדורגל של העיר ריאל ואיאדוליד והחלה להשתמש בשמו, צבעיו וסמלו.
עונה אחר עונה

| עונה | רמה | ליגה | מקום | מאזן | גביע | גביע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/16 | 3 | LEB Plata | 13 | 9–17 |  |  |
| 2016/17 | 3 | LEB Plata | 2 | 26–18 |  |  |
| 2017/18 | 2 | LEB Oro | 9 | 15–22 |  |  |
| 2018/19 | 2 | LEB Oro | 7 | 22–17 |  |  |
| 2019/20 | 2 | LEB Oro | 1 | 18–6 | גביע הנסיכה | סגנות |
| 2020/21 | 2 | LEB Oro | 9 | 13–13 |  |  |
| 2021/22 | 2 | LEB Oro | 9 | 19–19 |  |  |
| 2022/23 | 2 | LEB Oro | 4 | 25–14 |  |  |
תארים והישגים

זכייה (1): 2020
הערות שוליים

↑  "El CBC Valladolid echa a andar de la mano de Mike Hansen" [CBC ואיאדוליד יוצא לדרך בעזרת מייק הנסן]. קדנה סר (בספרדית). 22 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Al final serán dieciséis equipos" [בסופו של דבר יהיו שש עשרה קבוצות]. Granada Hoy (בספרדית). 18 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "F-J.4: Comercial ULSA Valladolid salda una deuda histórica". התאחדות הכדורסל הספרדית (בספרדית). 4 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Comunicado oficial: Acuerdo de colaboración con el CBC Valladolid" [הצהרה רשמית: הסכם שיתוף פעולה עם CBC ואיאדוליד]. ריאל ואיאדוליד (בספרדית). 28 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "El Real Valladolid Baloncesto es una realidad" [ריאל ואיאדוליד כדורסל הוא מציאות]. ריאל ואיאדוליד (בספרדית). 3 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  לבסוף לא ירדה בגלל מקומות פנויים
1 2  העונה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה בספרד, הקבוצה קיבלה את הזכות להעפיל לליגה הראשונה אך לא עמדה בתנאים ונשארה בליגה השנייה
הסופר קאפ האיטלקי 2012

הסופר קאפ האיטלקי 2012 היה המהדורה ה-25 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-11 באוגוסט 2012, באצטדיון הלאומי בייג'ינג, שבבייג'ינג, סין. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2011/12, יובנטוס, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, נאפולי. יובנטוס ניצחה במשחק בתוצאה 4-2 לאחר הארכה. זאת הייתה הפעם השלישית בארבע שנים שבה משחק במסגרת מפעל זה התקיים בסין.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 באוגוסט 2012 | יובנטוס | 4–2‏ה | נאפולי | האצטדיון הלאומי בייג'ינג, בייג'ינג צופים: 75,000 שיפוט: פאולו סילביו מזולני |
| 11 באוגוסט 2012 | אסמואה  37'   וידאל  74' (פ)   מאג'ו  97' (ע)   ווצ'יניץ'  101' | (סיקור) | קבאני  27'   פאנדב  41' | האצטדיון הלאומי בייג'ינג, בייג'ינג צופים: 75,000 שיפוט: פאולו סילביו מזולני |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               נאפולי
ראו גם

עונת 2012/2013 בסרייה א'
הערות שוליים

↑  משחק הסופר קאפ האיטלקי ישוחק בסין
↑  יובנטוס 4 - 2 נאפולי (לאחר הארכה)
↑  מזולני ישפוט את משחק הסופר קאפ האיטלקי
הסכם חסוויורט

הסכם חסוויורט (ברוסית: Хасавюртовские соглашения, בצ'צ'נית: Хаси-Эвлан Барт) היה הסכם שסימן את סופה של מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, שנחתם ב-30 באוגוסט 1996 בחסוויורט שברפובליקת דאגסטן בין אסלאן מסחאדוב לאלכסנדר לבד.
ההסכם

הסכם חסוויורט נחתם בעקבות הסכם הפסקת אש רשמי על ידי הגנרל אלכסנדר לבד והגנרל הצ'צ'ני אסלאן מסחאדוב ב-22 באוגוסט 1996. הוא כלל היבטים טכניים של פירוז בירת צ'צ'ניה גרוזני, הקמת מפקדה משותפת כדי למנוע ביזה בעיר, נסיגה של כל הכוחות הפדרליים מצ'צ'ניה עד ל-31 בדצמבר 1996 וקביעה שכל הסכם על היחסים בין הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה והממשלה הפדרלית הרוסית לא חייב להיחתם עד סוף 2001.
ב-12 במאי 1997 נפגשו נשיאי רוסיה וצ'צ'ניה, בוריס ילצין ואסלן מסחדוב, בקרמלין במוסקבה כדי לחתום על הנוסח הסופי של האמנה.
בעקבות ההסכם

הסכם חסוויורט הביא להפסקת פעולות האיבה ונסיגת הכוחות הפדרליים מצ'צ'ניה, בעוד שהטיפול בסוגיית מעמד צ'צ'ניה נדחו ל-31 בדצמבר 2001. החתימה על ההסכם סיימה את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה.
ב-8 באוקטובר 1996, מועצת הפדרציה של הפדרציה הרוסית אימצה את צו מס' 336-SF "על המצב ברפובליקה הצ'צ'נית", שבו היא החליטה "לשקול את המסמכים שנחתמו ב-31 באוגוסט 1996 בעיר חסוויורט כראיה לנכונות הצדדים לפתור את הסכסוך בדרכי שלום, ללא משמעות משפטית-מדינתית".
לטענת הפרופסור למדעי המדינה ד.ס. פוליאנסקי, החתימה על הסכמי החסוויורט הייתה תחילתה של התפשטות אינטנסיבית של קיצוניות דתית בצפון הקווקז, שעיקרה היה בצ'צ'ניה.
ההסכם לא השפיע על הפרקטיקה של לקיחת בני ערובה וסחיטת כספים. לדוגמה, העיתונאים ויקטור פטרוב, בריס פלטיו וסבטלנה קוזמינה נחטפו לאחר החתימה על ההסכם.
בשנת 1996 פנו 93 צירים בדומא הממלכתית לבית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית בבקשה לאמת את חוקתיות המסמכים שנחתמו ב-31 באוגוסט 1996 בחסוויורט. לטענת מחברי הבקשה, מסמכים אלו לא תאמו את סעיף 4 של חוקת הפדרציה הרוסית, הקובע איסור על הפרת ריבונות שטחה.
ב-26 בדצמבר 1996, פרסם בית המשפט החוקתי של רוסיה פסק דין שבו קבע:
המעשים המערערים בבקשה, שאימוצם תרמו להפסקת פעולות האיבה בשטח הרפובליקה הצ'צ'נית והעידו על נכונות הצדדים ליישב את הסכסוך בדרכי שלום, מהווים הסכם מסגרת בעל אופי מדיני, המגדיר חלק מהנחיות להמשך הפיתוח והיישום של תוכנית פעולה להבטחת תהליך הסדר שלום ברפובליקה הצ'צ'נית. בהתאם לחלק השני של סעיף 3 לחוק החוקתי הפדרלי "על בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית", בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית מחליט אך ורק בשאלות משפטיות. כתוצאה מכך, הפתרון של שאלות שהועלו על ידי סגני הדומא הממלכתית בנוגע להסכמים פוליטיים הוא מעבר לסמכות השיפוט של בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית.
ראו גם

הפלישה לדאגסטן (1999)
מלחמת צ'צ'ניה השנייה
ואיגויה

| --- | --- |

 מדינה:  בורקינה פאסו בורקינה פאסו
 מחוז:  הצפון
 גובה:  315 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  124,580 (דירוג: 4, 2019)
 קואורדינטות:  13°35′00″N 2°25′00″W﻿ / ﻿13.583333333333°N 2.4166666666667°W﻿ / 13.583333333333; -2.4166666666667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בורקינה פאסו מוגדלת) ואגאדוגו בובו-דיאולסו באנפורה פאדה נגורמה מאלי ניז'ר בנין טוגו גאנה חוף השנהבואיגויה(למפת בורקינה פאסו רגילה) ואגאדוגו בובו-דיאולסו באנפורה פאדה נגורמה מאלי ניז'ר בנין טוגו גאנה חוף השנהבואיגויה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ואיגויה (בצרפתית: Ouahigouya) היא עיר בורקינה פאסו הנמצאת בגבולה הצפוני עם מאלי. העיר משמשת בירת פרובינציית יאטנגס.
העיר נמצאת 185 ק"מ צפונית לבירה ואגאדוגו, בדרך לגבול על מאלי. היא ממוקמת כ-40 ק"מ מדרום לעיר המאלית באנקס.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1757, ושימשה כבירת ממלכת מוסי. העיר נהרסה בשנת 1825 וכן הותקפה מספר פעמים בסוף המאה ה-19. צרפת בנתה אותה בשנת 1896 ומאז היא לא נהרסה יותר. במהלך מלחמת מאלי - בורקינה פאסו בשנת 1985, הופצץ השוק בעיר על ידי חיל האוויר של מאלי ונהרגו מספר תושבים.
בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית העיר 86,569 איש.
כלכלה

כעיר סאהלית טיפוסית, העיר מושפעת מאוד ממזג האוויר. כמו כל המדינות באזור זה, המשקעים בעונה הגשומה משפיעים על איכות וכמות היבולים ובכך את רמת החיים של תושבים. כלכלת העיר אינה כוללת כלל מפעלים. בודדים עוסקים בתעשיית העורות.
ערים תאומות

צרפת שאמברי, צרפת
צרפת ואנס, צרפת
גרמניה לאנשטיין (אנ'), גרמניה
הערות שוליים

↑  לפי World Gazetteer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562118605171  BnF: cb12010826j (data)  LCCN: n83193820  SUDOC: 027455823  VIAF: 154811568   WorldCat (עם VIAF): 154811568
הסופר קאפ האיטלקי 2011

הסופר קאפ האיטלקי 2011 היה המהדורה ה-24 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-6 באוגוסט 2011, באצטדיון הלאומי בייג'ינג, שבבייג'ינג, סין. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2010/11, מילאן, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, אינטר מילאנו. זה היה המפגש ה-208 בין הקבוצות במסגרת הדרבי של מילאנו (שנקרא גם "דרבי דלה מדונינה"), ובנוסף לכך היה הדרבי הראשון של העיר מילאנו במסגרת מפעל זה. מילאן ניצחה במשחק בתוצאה 1–2.
במהלך ההיסטוריה, שתי הקבוצות הגיעו למעמד זה שמונה פעמים, כשמילאן עם שש זכיות, ומנגד אינטר עם חמש.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 באוגוסט 2011 | מילאן | 2–1 | אינטר מילאנו | האצטדיון הלאומי בייג'ינג, בייג'ינג צופים: 66,161 שיפוט: ניקולה ריצולי |
| 6 באוגוסט 2011 | איברהימוביץ'  60'   בואטנג  69' | (סיקור) | סניידר  22' | האצטדיון הלאומי בייג'ינג, בייג'ינג צופים: 66,161 שיפוט: ניקולה ריצולי |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מילאן :               אינטר
ראו גם

עונת 2011/2012 בסרייה א'
הערות שוליים

↑  מילאן ניצחה את אינטר בדרבי של העיר בתוצאה 1–2 וזכתה בגביע הסופר קאפ האיטלקי
ואקים

כדי חרס שהתגלו במקומות היישוב של הוואקים
ואקים (בלטינית: Vaccei) היה שמו של שבט קלטי שחי בחצי האי האיברי בתקופה הקדם-רומית.
הוואקים חיו לאורכו של נהר הדורו, בספרד ופורטוגל של ימינו. הם היו דוברי שפות קלטיות, ועסקו בעיקר בגידול דגנים. המערכת החקלאית שלהם הייתה מפותחת בהרבה מזו של כל השבטים האחרים באזור, והם ייסדו מספר ערים חשובות ביניהם הרמאנדיקה. המצביא הקרתגי המפורסם חניבעל ברקה הכריז עליהם מלחמה בשנת 220 לפנה"ס, והחריב עד הייסוד את עריהם הרמאנדיקה וארבאקלה. לפיכך כרתו הוואקים ברית עם הקרפטנים והאולקאדים, ויצאו לקרב מכריע נגד חניבעל, שהביס אותם בקרב נהר הטחו.
בתקופת המלחמה הפונית השנייה בין קרתגו לרומאים, הוואקים נותרו נייטרלים. אולם לאחר שהיספניה נכבשה לחלוטין בידי הרומאים, מרדו בהם מספר פעמים. הם תמכו בנומנטיה (עיר לוסיטנית שמרדה ברומאים), במהלך המלחמה הקלטיברית השלישית. ולאחר המלחמה סופחה ארצם לפרובינקיה הרומית היספניה קיטריור. בשנת 27 סיפח אוגוסטוס את ארצם לפרובינקיה היספניה טארקוננסיס. הם נטמעו בסופו של דבר בעמים הקלטים האחרים.
ראו גם

קרפטנים
אולקאדים
ואראז'י

ואראז'י
רגליים נעולות בוואראז'י
ואראז'י (ביפנית: 草鞋) הם כפכפים יפניים שגם הסוליה וגם הרצועות שלהם מיוצרים מחבל. בעבר החבל נוצר מגבעולי אורז, אך במהלך הזמן עברו לשימוש גם בחומרים אחרים.
הסמוראים היפנים ולוחמים רגליים בימי הביניים וגם אנשים רגילים נהגו לנעול ואראז'י ונעילתם נעשתה כשקצות האצבעות חורגות מחוץ לכפכף. כעת נועלים ואראז'י בעיקר נזירים בודהיסטים.
ראו גם

טאבי - גרביים יפניים מסורתיים
הצפון נגד הדרום

| --- | --- |

כריכת הספר, בתרגומו של מיכה פרנקל
 מידע כללי
 מאת:  ז'ול ורן
 איורים:  לאון בנט 
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  סיפור הרפתקאות
 נושא:  מלחמת האזרחים האמריקנית 
 מקום התרחשות:  פלורידה 
 הוצאה
 הוצאה:  פייר-ז'ול הצל 
 הוצאה בשפת המקור:  פייר-ז'ול הצל
 תאריך הוצאה:  1887
 מספר עמודים:  363 (הוצאת 2002)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך:  1943 (הוצאה ראשונה) 2002
 תרגום:  יצחק ליב ברוך (הוצאת 1943) מיכה פרנקל (הוצאת 2002)
 סדרה
 ספר קודם:  The Lottery Ticket 
 הספר הבא:  The Flight to France 
 
כריכת הספר המקורית בצרפתית
הצפון נגד הדרום (בצרפתית: Nord contre Sud) הוא סיפור הרפתקאות פרי עטו של ז'ול ורן, שיצא לאור לראשונה בשנת 1887. עלילת הסיפור מתרחשת במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ומגוללת את סיפורם של ג'יימס בֶּרְבָּנְק, בעל אחוזת עבדים בפלורידה שבדרום ארצות הברית, שהגיע אליה ממדינות צפון ארצות הברית, ושל אויבו טֶקְסָר, ראש כנופיה בפלורידה, המתנכל לו ולמשפחתו בשל העובדה שמוצאו במדינות הצפון.