stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגושרים (אתר ארכאולוגי)
ההתיישבות באתר

באתר הגושרים נמצאו ממצאים המעידים על התיישבות רצופה מהתקופה הנאוליתית הקדם קירמית ג' (PPNC) ועד התקופה הכלקוליתית הקדומה.
הממצאים באתר מצביעים על תרבות בעלת אופי צפוני בדומה לתרבות חלף, בניגוד לתרבות שרווחה באתרי ארץ ישראל, תרבות ואדי רבה. אתר הגושרים הופך ליישוב המקשר בין הצפון לדרום בתקופה הכלקוליתית, וחשיבותו עולה. מכאן שהאתר ישב כנראה על דרך בינלאומית, שקישרה בין הצפון לדרום, זה הביא להתרחבותו, ושינויו התרבותי הבולט, המושפע מקשרים הדוקים עם תרבות חלף המסופוטמית. ייתכן שיש כאן עדות להגירה מצפון סוריה לארץ ישראל.
לקריאה נוספת

עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפריהיסטוריה של ארץ ישראל, תרבות האדם לפני המצאת הכתב, הוצאת אריאל, ירושלים, 2008
נמרוד גצוב, "חותמות וצלמיות מראשית התקופה הכלקוליתית הקדומה באתר הגושרים". עתיקות' 67 תשע"א, עמ' 1–26
תמר נוי, "הגושרים", בתוך: אפרים שטרן ואחרים, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, בהוצאת החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, משרד הביטחון וכרטא, 1992, כרך 2, עמ' 447
תמר נוי-יזרעאלי, דמות האדם באמנות הפרהיסטורית בארץ ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1999
Getzov N. Ha-Gosherim. In: E. Stern (ed.), The New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land Supplementary Volume 5, Jerusalem; 2008, Pp. 1759–1761
Haber A, Dayan T, Analyzing the process of domestication: Hagoshrim as a case study, Journal of Archaeological Science 31 (2004) 1587-1601
Noy T, Hagoshrim, Israel Museum News 14 )1978( 20.
Noy T, A Limestone Statuette from Hagoshrim, Atiqot 14 )1980( 93-94.
Rosenberg D, Shlomi V. n.d. The Stone Assemblage of Hagoshrim – Continuity and change in the Neolithic of Northern Israel In: Getzov, N. (ed.) IAA Reports
Rosenberg D and Getzov N, A Basalt Chipping Floor from Level VI (PPNC) at Hagoshrim, Jurnal of The Israel Prehistoric Society 36 (2006) 117-128
Rosenberg D, Assaf A, Getzov N and Gopher A, Flaked Stone Discs Of the Neolithic and Chalcolithic Periods in the Southern Levant, Paléorient, vol. 34.2 )2008( 137-151
Rosenberg D, Flying Stones – the Slingstones of the Wadi Rabah Culture of the Southern Levant, Paléorient vol. 35.2 ) 2009) p. 99-112
Rosenberg D, Getzov N. and Assaf A. New Light on Long-Distance Ties in the Late Neolithic/ Early Chalcolithic Near East, The Chlorite Vessels from Hagoshrim, Northern Israel. Current Anthropology 51/2 )2010( 281–293.
צלמית
כלי צור - להב מגל, אובסידיאן וראשי- חץ משכבה VI
חותם משכבה IV
חותם נוסף משכבה IV
ה'ת"ן

ה'ת"ן או ה'ת"נ (5,450) ובקיצור ת"ן או ת"נ – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1689, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 1690.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 14 שעות ו-639 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-287. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 18 (סימנה יחלדז) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,621 לחורבן הבית, ושנת 2,001 לשטרות.
נפטרו

כ"ב בטבת – רבי הלל בן נפתלי הירץ, מדייני וילנא, רבן של קהילות אה"ו וז'ולקווה, ומחבר "בית הלל" על שולחן ערוך".
ב' באב – רבי אהרן תאומים, רבן של וורמס וקרקוב, מחבר "מטה אהרן" ו"בגדי אהרן" (נולד בערך בשנת ה'ש"צ).
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דפוס שקע

דפוס שקע או תַּגְלִיף (באנגלית: Intaglio) היא שיטת דפוס.
בעבר שימש דפוס השקע כטכניקה ליצירת העתקים של דברי דפוס כגון ספרים, עיתונים וכדומה. כיום טכניקות שעתוק דיגיטליות החליפו אותה והשימוש המרכזי בטכניקה זו היא כשיטה ליצירת הדפסים אמנותיים. במסגרת טכניקות של דפוס השקע מטביעים את הדימוי בתוך לוח ההדפסה (כבמעין תשליל) בעזרת שיטות שונות. דימוי זה מועבר אל הנייר המודפס במכבש דפוס.
תחריט

התחריט (באנגלית: Engraving) נוצר על ידי חריטה של דימוי על גבי לוח הדפסה. לוח ההדפסה המסורתי עשוי בדרך כלל מנחושת, אולם טכניקות מודרנית יותר יכולות להשתמש בחומרים רכים יותר. החריטה נעשית בעזרת מכשיר חד הנקרא חֶרֶט (Burin) בעזרתו חורצים את לוח ההדפסה. בתהליך ההדפסה נמרח צבע מיוחד על לוח ההדפסה. בתהליך של ניקוי מוסר הצבע כך שנשאר רק הצבע שבין החריצים. בעזרת מכבש דפוס מצמידים נייר אל לוח ההדפסה, כך שהצבע שבתוך חריצי הלוח מועבר אל גיליון הנייר.
ישנם כמה סוגים שונים של חרטים המשמשים ליצירת הדימוי המודפס. ישנם חרטים שחודם הוא בעל זווית נטוייה (angle tint tool). חרטים אלו יוצרים קו מעוקל מעט, אך בעל חדות. חרטים אחרים המכונים "פלורנטינים" (Florentine) הם בעלי חוד ישר ומחורץ היכול לייצר מספר קווים בחריצה אחת. כלי זה משמש למילוי אזורים גדולים.
למרות אופיו הקווי והשטוח של הדימוי המופק בתהליך ההדפסה, ניתן להגיע לגוונים שונים של הצבע המודפס. דבר זה נעשה על ידי גילופו של לוח ההדפסה בגבהים שונים. שקע עמוק משמעו יותר צבע, כלומר הדפסה כהה יותר, ואילו שקע רדוד יותר יוצר גוון בהיר יותר. נפח ותלת־ממדיות נהוג ליצור על ידי שימוש ברשתות של קווים שתי וערב. דרגת צפיפות משתנה של הרשת מאפשרת לאמן להגיע לרמות כהויות שונות ביצירה.
תצריב

בתצריב (באנגלית: Etching) לוח ההדפסה, העשוי לרוב מנחושת, אבץ או פלדה, מכוסה בשכבת שעווה העמידה לחומצה. האמן מנקב את השעווה בעזרת מכשיר מחודד וחושף את לוח ההדפסה המתכתי. לאחר שהאמן סיים לחרוט את הדימוי האמנותי בשכבת השעווה נטבל הלוח באמבט של חומצה (Mordant), או נשטף בחומצה המאכלת את חלקי הלוח שנחשפו על ידי האמן ויוצרת קווים שקועים במתכת. לאחר תהליך זה עוברת הפלטה תהליך ניקוי בו מוסרים שרידי החומצה ושכבת השעווה הנותרת. תהליך ההדפסת הדיו על הנייר דומה לתהליך בטכניקת התחריט.
מצוטינט

טכניקת המצוטינט (Mezzotint) היא שיטת הדפסה המתבססת על הטונאליות של צבעי ההדפסה. בשונה מן התחריט או התצריב, השיטה מבוססת על חריצת לוח ההדפסה באלפי נקודות קטנות, בעזרת מכשיר מתכתי מיוחד בעל שיניים. בתהליך ההדפסה הנקודות הקטנות מכילות את צבע ההדפסה ומעבירות אותו אל הנייר במכבש הדפוס. בשל עומקן הרדוד של הנקודות, פלטת ההדפסה יכולה להפיק רק מספר קטן באופן יחסי של הדפסים איכותיים ועשירי צבע.
אקוטינט

אקוטינט (באנגלית: Aquatint)
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מחט יבשה או תחריט יבש

(באנגלית: Drypoint)
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דפוס צילינדר

דפוס צילינדר היא שיטה הפועלת על עקרון ההדפסה הישירה והיא בבסיסה תוצר של טכניקת דפוס השקע. בשיטה זו הלוח יהיה למעשה, גליל עשוי מתכת רכה (יחסית), כאשר על גביו נגרעת הדמות. בעבר הרחוק השתמשו במסמרי פלדה לחריטת הדמות על הגליל (צילינדר), בתקופה מאוחרת יותר השתמשו באמבט חומצות ליצירת הדמות בדומה להדפס אבן, כיום משתמשים בצריבת לייזר, כאשר גודל הנקבים ועומקם (אשר נקבעים על ידי עוצמת הלייזר) קובעים את הרזולוציה. שיטה זו עובדת על עקרונות הפרוצס. בשיטה זו משתמשים להדפסה של מיליוני עותקים. שיטה זו נחשבת לאיכותית מכולם.
ראו גם

הדפס
דפוס בלט
"התקדמותו של ריק" (1763) תחריט מאת ויליאם הוגארת.
"ישו מטיף" או "הדפס מאה הגילדן" (1648) תצריב מאת רמברנדט.
טכניקת התחריט
האני טריילס

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1937 גרמניה המבורג, גרמניה הנאצית
 פטירה:  17 בפברואר 2022 (בגיל 84) ארגנטינה סן לואיס, ארגנטינה
 מקום קבורה:  Cementerio Israelita de Berazategui 
 שם במה:  האני טריילס
 שם לידה:  Henny Trylesinski 
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה אורוגוואי אורוגוואי
 תקופת הפעילות:  1955–2022 (כ־67 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, תסריאטית והומוריסטנית
 פרופיל ב-IMDb
 
האני טריילסינסקי (בספרדית: Henny Trylesinski;‏ 4 ביוני 1937 – 17 בפברואר 2022), שהייתה ידועה בשם האני טריילס, הייתה שחקנית, תסריטאית וקומיקאית אורוגוואית יהודייה ילידת גרמניה שהתגוררה רוב חייה בארגנטינה.
טריילס הייתה ידועה בעיקר בתפקידה גרטה פון-בטהובן בטלנובלה הארגנטינאית "פלוריסיינטה".
ביוגרפיה

טריילס נולדה בהמבורג שבגרמניה ובגיל שנה עברה עם אביה אברם טריילסינסקי, סוחר, אמה, לאה גולדנברג ושני אחיה, אלפרד ויואכים לאורוגוואי.
קריירה

בין 2004–2005 טריילס שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית המצליחה של המפיקה והיוצרת כריס מורנה, "פלוריסיינטה", בה גילמה את דמותה של גרטה פון-בטהובן לצד פלורנסיה ברטוטי, מריאנה אספוסיטו וסטפנו דה גרגוריו.
קריירה > חיים אישיים

נפטרה ב-17 בפברואר 2022 בסן לואיס, ארגנטינה בגיל 84.
החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

תוצאות מלחמת יום כיפור
 תאריך:  31 במאי 1974
 ישיבה מספר:  1,774
 קוד:  S/RES/350 (מסמך)
 נושא:  ישראל-סוריה
 סיכום הצבעה:  13 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין סין צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1955–1980) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה אוסטריה אוסטריה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית קמרון קמרון קוסטה ריקה קוסטה ריקה אינדונזיה אינדונזיה עיראק 1963 עיראק קניה קניה מאוריטניה (1959–2017) מאוריטניה פרו פרו
החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה על ידי מועצת הביטחון ב-31 במאי 1974 בעקבות מלחמת יום הכיפורים. ההחלטה מאשרת את הקמת כוח המשקיפים אונדו"ף שתפקידו לפקח על הפסקת האש בין ישראל לבין סוריה. ההחלטה הגדירה כי אונדו"ף יוקם למשך שישה חודשים בלבד, אך המנדט של כוח המשקיפים הוארך בהחלטות מאוחרות יותר, הכח עדיין משמש בתפקידו
13 חברות במועצת הביטחון הצביעו בעד ההחלטה להקמת הכוח ואף מדינה לא התנגדה. סין ועיראק לא השתתפו בהצבעה.
ה'ת"י

ה'ת"י (5,410) ובקיצור ת"י – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1649, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 בספטמבר 1650.
המולד של תשרי חל ביום שני, 23 שעות ו-144 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכז. היא מעוברת, ואורכה 384 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 14 במחזור העיבור ה-285. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 6 (סימנה ולגז) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,581 לחורבן הבית, ושנת 1,961 לשטרות.
אירועים

ט"ז בכסלו - שבתי צבי ניצל מטביעה וקבע יום טוב לתלמידיו.
נולדו

רבי אברהם ברודא, רב וראש ישיבה אשכנזי מן האחרונים, מגדולי דורו. אבי משפחת ברוידא (נפטר ה'תע"ז).
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דפורטיבו טולוקה

דפורטיבו טולוקה פוטבול קלוב (ספרדית: Deportivo Toluca Fútbol Club) הוא מועדון כדורגל מקסיקני מהעיר טולוקה, בירת מדינת מקסיקו שבמקסיקו, המשחק בליגת העל המקסיקנית.
דפורטיבו טולוקה היא מהקבוצות המצליחות ביותר במקסיקו, ובעברה זכיות בתארים מקומיים ובינלאומיים, בהם עשר אליפויות מקסיקו, שני גביעים ושתי זכיות בגביע CONCACAF לאלופות. אצטדיון הבית של המועדון הוא אצטדיון נמסיו דיאס, הממוקם בעיר ומכיל כ-23 אלף מקומות ישיבה.
היסטוריה > טרום העידן המקצועני (1917 - 1950)

מועדון הכדורגל דפורטיבו טולוקה נוסד רשמית ב-12 בפברואר 1917 על ידי מספר אנשי עסקים וספורט, בהם האחים ממוצא גרמני מנואל ופרנסיסקו הנקל, רומן אלדאי ופילברטו נבאס. המדים הראשונים של הקבוצה כללו חולצה לבנה, ומכנסיים וגרביים בצבע כחול. הקבוצה החלה את דרכה בעידן הטרום-מקצועני בכדורגל המקסיקני, והשתתפה בהצלחה בטורנירי חובבנים מקומיים. בשנת 1932 החלה הקבוצה לשחק בצבעים המזוהים עמה עד היום, אדום ולבן.
ב-1943 הוקמה ליגת העל המקסיקנית, הליגה המקצוענית הראשונה במדינה. על אף שדפורטיבו טולוקה נוסדה כ-26 שנים קודם לכן, לא הייתה טולוקה בין המועדונים המייסדים של הליגה, שכן היא נקלעה באותה תקופה למשבר כלכלי עמוק. ב-1945, בעקבות המשבר, היה סמואל מרטינס גארסיה לנשיא המועדון. גארסיה היה מזוהה עם הקבוצה בעקבות זכייתו עמה באליפויות בעידן החובבני. הדרישה ההולכת וגוברת מצד מועדונים שונים להצטרף לליגה המקסיקנית המקצוענית, הביאה את הליגה המקצוענית להקים את ליגת המשנה, והוצבו דרישות סף להצטרפות לליגה. הליגה נפתחה רשמית בעונת 1950/1951, בין היתר בהשתתפותה של דפורטיבו טולוקה.
היסטוריה > עלייה והתבססות בליגה הבכירה (1951 - 1965)

הקבוצה רשמה את הופעת הבכורה המקצוענית שלה ב-18 בפברואר 1951, מספר ימים לאחר שחגגה 34 שנים להיווסדה. העונה הראשונה שלה בעידן המקצועני, שהסתיימה כשלושה חודשים אחר כך, הסתיימה באכזבה גדולה ובמקום האחרון בליגה. בשתי העונות הבאות המשיכה הקבוצה בתהליך הבנייה מחדש וההתאמה לעידן המקצועני, ואנשי מקצוע מונו לתפקידי מפתח במועדון על מנת לבנות אותו לקראת העפלה לליגה הבכירה. התהליך הוכיח את עצמו, כשבעונה השנייה של הקבוצה היא הצליחה לכבוש את המקום השלישי והמפתיע בליגה.
לקראת עונת 1952/1953, העונה השלישית של הקבוצה בליגת המשנה, התפטר מאמנה בשתי העונות הראשונות, דויד אלביטר, ובמקומו מונה לתפקיד תומאס פברגאס. בנוסף, התחזקה הקבוצה במספר שחקני רכש. בעונה זו השתתפו בליגה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן בשני סיבובים, ובסך הכול שוחקו 22 מחזורי ליגה. טולוקה הפגינה יכולת מרשימה והשיגה 14 ניצחונות, שבע תוצאות תיקו והפסד בודד. הקבוצה הבטיחה את עלייתה לליגה הבכירה, לראשונה בתולדותיה, ב-18 בינואר 1953, לאחר שסיימה בשוויון 3-3 מול איראפואטו, ובסיום העונה זכתה באליפות ליגת המשנה.
כבר בשנותיה הראשונות הצליחה טולוקה להתבסס בצמרת הליגה, ובעונת 1955/1956 השיגה את התואר הראשון שלה, הגביע המקסיקני. היא גברה במשחק הגמר 2-1 על איראפואטו, הקבוצה שמולה הבטיחה את עלייתה לליגה הבכירה שלוש שנים קודם לכן. בשתי העונות הבאות סיימה הקבוצה כסגנית האלופה.
ב-1959 נפטר נשיא הקבוצה, לואיס גוטיירס דוסאל, ולאחר תקופה קצרה נרכשו המועדון ומגרשו הביתי על ידי נמסיו דיאס, שלימים ייקרא האצטדיון על שמו.
היסטוריה > תארים ראשונים (1966 - 1975)

לקראת עונת 1966/1967 הגיע לטולוקה המאמן איגנסיו טרייס, מאמנה של נבחרת מקסיקו במונדיאלים ב-1962 ו-1966. טרייס נחשב היה לאחד מבכירי המאמנים המקסיקנים, ומעבר לניסיון כמאמן הנבחרת הגיע לטולוקה לאחר שכבר זכה בעבר בשלוש אליפויות, שני גביעים ושני תוארי אלוף האלופים. כבר בעונת הבכורה שלו הוביל טרייס את קבוצתו למאבק אליפות עיקש מול קלוב אמריקה. מספר מחזורים לסיום השתיים נפגשו אך נפרדו בשוויון 0-0 שלא העניק לאף אחת מהן יתרון בקרב על התואר. במחזור הסיום איבדה אמריקה נקודות כשהשיגה שוויון בלבד, בעוד טולוקה ניצחה במשחקה וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות מקסיקו, בשנת היובל להיווסדה. באותה עונה השלימה הקבוצה את הזכייה בתואר "אלוף האלופים" (הסופר קאפ המקסיקני) לאחר שגברה על אחת הקבוצות ההישגיות ביותר במקסיקו באותה תקופה, קלוב לאון.
עונה אחר כך, תחת אותו מאמן ועם סגל כמעט זהה, שמרה טולוקה על שני התארים המקומיים. בליגה היא שוב זכתה למאבק צמוד על התואר, הפעם מצידה של אוניברסידד נסיונל. שלושה מחזורים לסיום, כשהקבוצות במאזן כמעט זהה בצמרת הטבלה, התארחה טולוקה אצל הפומאס, ועל אף שליטה כמעט מוחלטת של המארחת, הצליחה לגבור עליה 2-0 ולהשיג יתרון במאבק על התואר, שהוכרע לבסוף לטובתה. במסגרת "אלוף האלופים", הצליחה הקבוצה לשמור על התואר לאחר שגברה על אטלס. באותה עונה זכתה הקבוצה בתואר הבינלאומי הראשון שלה. הקבוצה ייצגה את מקסיקו במהדורה הרביעית של גביע CONCACAF לאלופות. טולוקה הצליחה להעפיל לגמר המפעל, ולאחר ששתי המתמודדות בחצי הגמר על הזכות לפגוש את טולוקה הודחו עקב התפרעות קהליהן, הוכרזה טולוקה כזוכה בטורניר. היא הייתה למקסיקנית השנייה שזוכה בתואר בארבע מהדורותיו הראשונות.
ב-1970 שונתה שיטת הליגה במקסיקו, ונקבע כי הליגה תחולק לשני בתים, בסיומם ישוחק פלייאוף עד הזכייה בתואר. בעונה המלאה הראשונה של הפורמט החדש, עונת 1970/1971, סיימה טולוקה בראש הבית שלה והייתה קרובה לזכייה באליפות שלישית, אך נכנעה בגמר הפלייאוף לקלוב אמריקה. בעונת 1974/1975 שונתה השיטה עונה אחת בלבד, כששתי המוליכות מכל בית התכנסו לבית גמר בן ארבע קבוצות. על אף סגנון המשחק ההגנתי שהחדיר בה המאמן האורוגוואי ריקרדו דה לאון, שספג ביקורות רבות, הצליחה טולוקה להעפיל לבית הגמר מהמקום הראשון בבית שלה. במחזור החמישי ולפני האחרון בבית הגמר, גברה טולוקה 1-0 על קלוב לאון והבטיחה את זכייתה השלישית באליפות מקסיקו.
היסטוריה > שנות השפל (1976 - 1997)

טולוקה חגגה ב-1977 את שנת השישים להיווסדה עם פרסומו של ספר המתאר את ההיסטוריה של הקבוצה, אך בשנים אלו החלה ברצף ארוך של עונות חסרות הישגים והתמודדויות בצמרת. לקראת סוף שנות השבעים, במהלך שנות השמונים ולאורך רוב שנות התשעים סבלה הקבוצה מחילופים תכופים בהנהלת הקבוצה והן בעמדת המאמן, כשבשנים אלו אף מאמן לא הצליח להוביל את הקבוצה במשך יותר משלוש שנים. בעונה אחת יוצאת מן הכלל הצליחה טולוקה לזכות בתואר, לאחר שהניפה את הגביע המקסיקני בעונת 1988/1989, לאחר שהצליחה להדיח בדרכה אל הגמר קבוצות מהבכירות במקסיקו, בהן אוניברסידד נסיונל, קלוב אמריקה וקרוס אסול. הייתה זו זכייה שנייה בהיסטוריה של המועדון בגביע, 33 שנים לאחר הזכייה הראשונה, וזכייה ראשונה בתואר כלשהו לאחר 14 שנים רצופות.
גם הזכייה בתואר לא החזירה את הקבוצה לצמרת, ובתחילת שנות התשעים הרצף החלש של המועדון נמשך. בעונת 1993/1994 הושג השיפור המיוחל בכושרה של הקבוצה, שהצליחה להעפיל עד לחצי גמר הפלייאוף. ציון דרך נוסף של הקבוצה בעונה זו היה החתמתו של השוער הרנן קריסטנטה, שזכה בהמשך הקריירה בחמש אליפויות עם הקבוצה, ורשם 419 הופעות ליגה במדיה.
אצטדיון

בעידן הטרום-מקצועני אירחה טולוקה את משחקיה במספר אצטדיונים מקומיים קטנים. ב-8 באוגוסט 1954 עברה הקבוצה לארח את משחקיה באצטדיון החדש, אצטדיון נמסיו דיאס. האצטדיון נקרא במקור "הקטור בראסה", ובהמשך שינה את שמו מספר פעמים. הוא נקרא "אצטדיון לואיס גוטיירס דוסאל", "טולוקה 70" ו-"טולוקה 70-86" עד שהוחלף שמו לשם הנוכחי, נמסיו דיאס, על שם מי שהיה נשיא הקבוצה במשך שנים ארוכות.
האצטדיון היה מהאצטדיונים המארחים בשני טורנירי המונדיאל אותם אירחה מקסיקו. בטורניר מונדיאל 1970 היה האצטדיון ליחיד בו כבשה ישראל שער במונדיאל, במסגרת המשחק מול שוודיה שהסתיים בשוויון 1-1. כמו כן אירח האצטדיון משחק נוסף מבית ב', ניצחונה של איטליה 1-0 על שוודיה. המשחק השלישי והאחרון אותו אירח בטורניר היה תבוסתה של המארחת מקסיקו 4-1 לאיטליה ברבע הגמר. במונדיאל 1986 אירח האצטדיון שלושה משחקים בבית ב', בהם ניצחונה של פרגוואי 1-0 על עיראק, ניצחונה של בלגיה 2-1 על עיראק, והמשחק בין פרגוואי לבלגיה שהסתיים בשוויון 2-2.
תארים > תארים מקומיים

אליפות מקסיקו: (10)
1966/67, 1967/68, 1974/75, וראנו 1998, וראנו 1999, וראנו 2000, אפרטורה 2002, אפרטורה 2005, אפרטורה 2008, ביסנטנריו 2010
הגביע המקסיקני: (2)
1955/56, 1988/89
אלוף האלופים: (4)
1966/67, 1967/1968, 2002/03, 2005/06
תארים > תארים בינלאומיים

גביע CONCACAF לאלופות: (2)
1968, 2003
שחקני טולוקה לפני משחק, נובמבר 2012
אצטדיון נמסיו דיאס לפני משחק בין טולוקה לגוודלחרה, יולי 2009
הדפס אבן

מכבש דפוס
אבן ליתוגרפיה במכבש הדפוס
הֶדְפֵּס אֶבֶן או לִיתוֹגְרַפְיָה (בכתיב לטיני: "Lithographia") הוא טכניקת הדפסה. בעבר השתמשו בטכניקה זו להדפסת טקסטים, אך כיום משמשת השיטה להדפסת יצירות אמנות על גבי נייר או על גבי חומר מתאים אחר במספר עותקים מוגבל. הליתוגרפיה הומצאה בשנת 1796 על ידי אלואיס זנפלדר (Alois Senefelder) בבוואריה, כטכניקה המשמשת לשכפול תמונות באיכות גבוהה ובמחיר נמוך (יחסית לאותה תקופה).
מקור המונח ביוונית עתיקה: λίθος ("ליתוס") = אבן; γράφειν ("גרפיין") = כתיבה.
שיטות ליתוגרפיה

קיימות שתי שיטות ליתוגרפיות, הדפס האבן המקורי, והדפס האבן המודרני. מהות הדפסות אלו שונה, והשימוש בהן בימינו שונה אף הוא. שתי השיטות מבוססות על כך שסלע, ובמיוחד אבן גיר, הנמצא כמעט בכל מקום בעולם, סופג מים וסופג חומרים שמנוניים.
שיטות ליתוגרפיה > הדפס האבן המקורי

הדפס האבן המקורי – בשיטה זו משתמשים בתכונות הטבעיות של כוחות ההיאחזות והדחיה בין מים לשמן. התהליך כולל את השלבים הבאים:
שיטות ליתוגרפיה > הדפס האבן העדכני

הדפס האבן המודרני הוא שיטה של דפוס אופסט, כשבמקום אבן מנוצלים חומרים אחרים, כמו פוליאסטר, נייר או אלומיניום. התהליך כולל את השלבים הבאים:
תוצרי הליתוגרפיה העיקריים

תחריט - דגם האב שיוצר האמן ובאמצעותו מדפיסים. קיים תחריט יחיד הנקרא לפעמים תחריט אב.
הדפס - דף הנייר שיוצר המדפיס, אחד מני רבים.
גלריה

אלן רובינס, 1878
וינסנט ואן גוך, 1882
פרפרים, 1923
וולטר הוד פיץ', 1851
אדוורד מונק, דיוקן עצמי, 1895
ראו גם

הדפס עץ
דפוס שקע
דפוס אופסט
טולוז לוטרק
פוטוליתוגרפיה
ננוליתוגרפיה
קורייר ואייבס
הערות שוליים

↑  לפי המינוח של האקדמיה ללשון העברית, "דְּפוּס אֶבֶן"
↑  סרט ובו שיעור המראה כיצד מדפיסים בליתוגרפיה (אתר מכללת חאן, באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531485505171  BnF: cb11949559w (data)  GND: 4036042-8  LCCN: sh85077598  NDL: 00570557  NKC: ph122414
ה'ת"ז

ה'ת"ז (5,407) ובקיצור ת"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1646, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 בספטמבר 1647.
המולד של תשרי חל ביום שני, 7 שעות ו-1043 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-285. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 3 (סימנה גיוא) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,578 לחורבן הבית, ושנת 1,958 לשטרות.
אירועים

כ"ג באדר א' – בקראקא נדפס לראשונה הספר שפתי כהן על שולחן ערוך יורה דעה מאת רבי שבתי הכהן.
נפטרו

ט"ו בכסלו – רבי מרדכי קלעי, פוסק הלכה וראש ישיבה בסלוניקי.
א' באדר א' – רבי עזריה פיגו, רב איטלקי, פוסק, רבה של פיזה ודרשן בונציה, מחבר "גדולי תרומה" ו"בינה לעיתים". (נולד בה'של"ט)
י"ג בניסן – רבי חיים שבתי (מהרח"ש), פוסק וראש ישיבה, רבן הראשי של כל קהילות סלוניקי, מחבר שו,ת תורת חיים. (נולד בה'שי"ז)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
החלטה 452 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

המזרח התיכון
 תאריך:  20 ביולי 1979
 ישיבה מספר:  2,159
 קוד:  S/RES/452 (מסמך)
 נושא:  בנייה ישראלית בשטחים שנכבשו על ידה במהלך מלחמת ששת הימים
 סיכום הצבעה:  14 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין סין צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1955–1980) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  בנגלדש בנגלדש בוליביה בוליביה צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה גבון גבון ג'מייקה ג'מייקה כווית כווית ניגריה ניגריה נורווגיה נורווגיה פורטוגל פורטוגל זמביה זמביה
החלטה 452 היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שנתקבלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-20 ביולי 1979, והיא עוסקת בבנייה הישראלית בשטחים שנכבשו על ידה במהלך מלחמת ששת הימים ; יהודה ושומרון, רצועת עזה, מזרח ירושלים ורמת הגולן. ההחלטה התקבלה פה אחד מלבד ארצות הברית שנעדרה מההצבעה.
ההחלטה התקבלה כתוצאה מוועדה שהוקמה לחקור את עניין ההתנחלויות אחרי שהחלטה 446 של מועצת הביטחון של האו"ם התקבלה.
בהחלטה 452, מועצת הביטחון מגנה את חוסר שיתוף הפעולה של ממשלת ישראל עם הוועדה והביעה את דאגתה ממדיניותה של ישראל בנוגע להמשך הבנייה הישראלית בשטחים כיוון שלמדיניות זו "אין כל בסיס חוקי ומפרה את אמנת ז'נבה הרביעית הדואגת לרווחתם של אוכלוסייה אזרחית בזמן מלחמה."
"מועצת הביטחון קוראת לממשלת ישראל ולתושביה להפסיק באופן דחוף את ההקמה, התכנון והבנייה של התנחלויות בשטחים שנכבשו במהלך מלחמת ששת הימים כולל בירושלים המזרחית".
החלטה 3 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  4 באפריל 1946
 ישיבה מספר:  30
 קוד:  S/RES/3 (מסמך)
 נושא:  משבר איראן (1946)
 סיכום הצבעה:  9 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 1 נעדרו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה ברזיל ברזיל מצרים מצרים מקסיקו מקסיקו הולנד הולנד הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית
החלטה 3 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-4 באפריל 1946 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות.
ההחלטה הכירה בכך שהכוחות הסובייטים באיראן לא יכולים לסגת בזמן שנקבע להם, אך ביקשה מברית המועצות להסיג אותם במהירות האפשרית ושאף מדינה לא תמנע זאת, אם ישנן התפתחויות אשר עלולות לסכן את נסיגת הכוחות, מועצת הביטחון ביקשה להיוודע על כך.
ההחלטה התקבלה על ידי 9 קולות, כאשר ברית המועצות נמנעה ואוסטרליה החליטה שלא להצביע כלל.
ה'ש"ה

ה'ש"ה (5,305) ובקיצור ש"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 1544 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 1545.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 6 שעות ו-70 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 4 במחזור העיבור ה-280. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 13 (סימנה יגלהא) במחזור השמש ה-190.
שנה זו היא שנת 1,476 לחורבן הבית, ושנת 1,856 לשטרות.
נפטרו

נפטר (משוער) רבי בנימין זאב מארטה -  רב טורקי-יווני, מפוסקי ההלכה והמשיבים המפורסמים בדורו, שנודע על שם ספר השו"ת שלו "בנימין זאב".
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
האינתיפאדה בעיראק (1952)

האינתיפאדה בעיראק הייתה סדרה של שביתות והפגנות אלימות נגד בית המלוכה העיראקי וההסכם האנגלו-עיראקי שהתרחשו בעיראק בשנת 1952. בהשראת מהפכת הקצינים החופשיים במצרים והלאמת שדות הנפט באיראן, ביקשו המתקוממים לכפות את התפטרותו של פייסל השני, להפוך את המדינה לרפובליקה, ולקבוע את עצמאותה המלאה של עיראק מבריטניה, על ידי קבלת שליטה על ענייני החוץ שלה.