stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדיקה נוירולוגית
שלבי הבדיקה הנוירולוגית > תפקוד מערכת החישה

מערכת החישה כוללת שתי מערכות: המערכת הספינו-תלמית האחראית על תחושות של מגע, טמפרטורה וכאב, והמערכת האחורית האחראית על תחושות רטט ומנח. סיבי המערכת הספינו-תלמית עושים סינפסה ראשונה בחוט השדרה, וחוצים לצדו השני בגובה הרחוק עד שתי חוליות משורש עצב השדרה שאליהם הם מגיעים. לעומתם, סיבי המערכת האחורית חוצים לצד השני בגובה המוח המוארך. הבדל זה מאפשר מיקום מדויק יותר של הנגע הגורם להפרעה התחושתית. כך למשל, אדם המתלונן על חוסר תחושה מלא בצד אחד של הגוף, כולל הפנים, יסבול מנגע באונה הקודקודית בצד הנגדי. נגע שנמצא נמוך יותר במערכת העצבים המרכזית, יתבטא באופן שונה. למשל, נגע הנמצא בגובה חוליה T4, יתבטא באובדן תחושת מגע, כאב וטמפרטורה בצד הנגדי מתחת לגובה החוליה, וכן באובדן תחושת רטט ומנח בצד של הנגע מתחת לגובה החוליה.
מאחר שהפרעות תחושתיות פוגעות באתרים מרוחקים יותר מאשר באתרים קרובים, הבדיקה התחושתית מתחילה מקצות הגפיים ומתקרבת מעלה. מלבד זאת, העור מחולק לדרמטומות, אזורי חישה, בהתאם לשורש עצב השדרה האחראי על עצבוב אותו אזור. דרמטומות שהן נקודות ציון על פני הגו: קו הפטמות מעוצבב על ידי שורש עצב השדרה T4, וקו הטבור מעוצבב על ידי שורש עצב השדרה T10. לצורך השוואה בין הצדדים ומציאת חוסרים חד-צדדיים, כל סוג של תחושה בכל גובה נבדק בימין ובשמאל.
תחושת המגע נבדקת באמצעות מגע קל עם האצבע או מטוש. הבדיקה מתבצעת בעיניים עצומות, והנבדק מתבקש לומר אם הוא מרגיש את הגירוי ואם הוא זהה בשני הצדדים. באותו אופן נבדקות תחושות הכאב והטמפרטורה עם חפץ חד וחפץ קר, בהתאמה. תחושת הרטט נבדקת על ידי הנחת קולן על האזור הנבדק. הנבדק מתבקש לציין מתי הוא מפסיק לחוש את רטט הקולן. תחושת המנח נקבעת על ידי הזזת הבוהן לכיוון מסוים, והנבדק מתבקש בעיניים עצומות לציין לאיזה כיוון הוזזה. תחושת המנח נבדקת גם במבחן רומברג שבו הנבדק מתבקש לעמוד עם רגליים צמודות ולעצום עיניים. אם הוא מאבד את שיווי המשקל שלו, המבחן חיובי ויש אטקסיה סנסורית. מבחן רומברג מבוצע יחד עם מבחני המוחון.
קיימות פתולוגיות רבות המערבות את מערכת החישה, בהן ניתן למנות נוירופתיות, כשהמוכרת מביניהן נגרמת על ידי מחלת הסוכרת ומאופיינת באובדן תחושה או נימול בגפיים, בעיקר התחתונות. כמו כן קיימות תסמונות בהן נלכד עצב, כגון תסמונת התעלה הקרפלית ומרלגיה פרסתטיקה.
שלבי הבדיקה הנוירולוגית > החזרים > החזרים גידיים

בדיקת החזרים הגידיים נעשית על ידי מתן מכה על גיד באמצעות פטיש רפלקסים. כתוצאה מכך מופעל רפלקס המתיחה, והשריר מתכווץ כתגובה למתיחת הגיד.
באופן כללי, הרפלקסים מדורגים מ-0 ועד 4.
| דרגה | פירוט |
| --- | --- |
0: היעדר רפלקס
1: רפלקס מזערי
2: רפלקס תקין
3: רפלקס ער אך תקין
4: רפלקס ער מאוד, לרוב עם ריטוט (קלונוס)

מלבד הדירוג של הרפלקס, הרחבה של האזור הרפלקסוגני אף היא פתולוגית ודומה לרפלקס ער מאוד.
יש משמעות גדולה יותר לחוסר סימטריה בין הצדדים השונים בגוף, מאשר לעובדת היותם של הרפלקסים ערים יחסית או מופחתים. באופן כללי, א-סימטריה היא תמיד פתולוגית. רפלקסים ערים יחסית נגרמים כתוצאה מפגיעה בנוירון המוטורי העליון, שבאופן תקין מדכא את הרפלקס, בעוד רפלקסים מופחתים נגרמים כתוצאה מפגיעה בנוירון המוטורי התחתון.
הרפלקסים שנבדקים מפורטים להלן:
| רפלקס | אופן הביצוע | עצב נבדק | שורש עצב שדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| רפלקס שריר הזרוע הדו-ראשי | הנבדק מתבקש להניח את ידו בחופשיות בתנוחה כפופה מעט. הבודק מניח את אצבעותיו על גיד השריר ומכה בפטיש על האצבעות. בתגובה לכך השריר אמור להתכווץ ולהביא לכיפוף של המרפק והאמה. | עצב השריר והעור | C5-C6 |
| רפלקס שריר הזרוע התלת-ראשי | הנבדק מתבקש להניח את היד בחופשיות על גבי ידו של הבודק, והבודק מכה עם הפטיש על גיד השריר קצת מעל המרפק מאחור. בתגובה לכך השריר אמור להתכווץ ולהביא לפשיטה של האמה. | עצב החישור | C7-C8 |
| רפלקס שריר הזרוע והחישור | הבודק מכה בפטיש על האמה, בחלק התחתון של עצם החישור, היכן שעובר גיד השריר. בתגובה לכך, השריר מתכווץ ומביא לפשיטה של המרפק וכיפוף של האצבעות | עצב החישור | C5-C6 |
| רפלקס הפיקה | הנבדק מתבקש להניח רגל בחופשיות כך שלא תיגע ברצפה, והבודק מכה בפטיש קצת מתחת לפיקה עצמה. כתגובה לכך אמורה השוק להתרומם מעט כתוצאה מהתכווצות שריר הירך הארבע-ראשי. | עצב הירך | L3-L4 |
| רפלקס הקרסול | הבודק מחזיק את העקב כשכף הרגל מכופפת מעט לכיוון השוק, ומכה על גיד אכילס מאחור. בתגובה לכך שריר הסובך השלש ראשי מתכווץ וכף הרגל אמורה לבצע כפיפה כפית | עצב השוקה | S1-S2 |
שלבי הבדיקה הנוירולוגית > החזרים > החזרים פתולוגיים

בנוסף להחזרים הגידיים, יש מספר החזרים אשר מעידים על פגיעה בנוירון המוטורי העליון. בידיים הרפלקסים הפתולוגיים הם רפלקס טרמנר ורפלקס הופמן. ברפלקס טרמנר מכים קלות על אצבעות כף היד מן הצד של כף היד, וברפלקס הופמן לוחצים על ציפורן האצבע המורה ומשחררים. התגובה הפתולוגית בשני הרפלקסים הללו היא כיפוף של האגודל. ברגליים הרפלקס הפתולוגי העיקרי הוא רפלקס בבינסקי, שבו הבודק מעביר עצם חד לאורך הצד החיצוני של כף הרגל ובקשת לאורך כרית הרגל. תגובה תקינה, המתפתחת לאחר גיל שנה, אמורה להיות כיפוף כל אצבעות הרגל. תגובה פתולוגית היא פרישת כל האצבעות כמו מניפה, לרבות הבוהן. רפלקס צ'אדוק, רפלקס גורדון ורפלקס אופנהיים מסייעים אם רפלקס בבינסקי אינו חד-משמעי. ברפלקס צ'אדוק מעבירים את החפץ החד מאחורי הפטישון הצדי והתגובה הפתולוגית היא פשיטה של הבוהן. ברפלקס גורדון יש תגובה המתאימה לבבינסקי בעת לחץ על שרירי הסובך ובאופנהיים הדבר מתרחש כאשר הבודק מחליק את אצבעותיו במורד עצם השוקה.
היעדר של החזרים נוספים שאינם בגפיים יכול להיות פתולוגי. לצורך בדיקת רפלקס הבטן מעביר הבודק מטוש על הבטן, ובתגובה תקינה אמורה להיות התכווצות של הבטן באותו הצד. בבדיקת רפלקס השריר מרים האשך הבודק מעביר מטוש על דופן הירך הפנימית של נבדק גבר, ובתגובה תקינה אמורים לראות הרמה של האשך באותו צד.
החזרים של תקופת הינקות מדוכאים באנשים ללא פגיעה נוירולוגית, אולם בפגיעה מפושטת באונות המצחיות או באנצפלופתיה, הם שבים ומופיעים. רפלקס היניקה מופק כאשר מגרים את השפתיים. רפלקס הפנייה מופק כאשר מקישים קלות לצד הפה ובתגובה השפתיים נעות לכיוון ההקשה. רפלקס השרבוב מופק כאשר מתופפים קלות על השפתיים ובתגובה הנבדק משרבב את שפתיו. רפלקס הפדחת מופק כאשר מתופפים ברצף על המצח. תגובה תקינה כוללת מצמוץ רק בפעמים הראשונות, בעוד בתגובה פתולוגית המצמוץ נמשך.
שלבי הבדיקה הנוירולוגית > תפקודי המוחון

המוחון אחראי על שיווי משקל וקואורדינציה, כאשר החלק המרכזי שלו, לרבות התולעת (הוורמיס), אחראי על מרכז הגוף, והחלקים הצדיים שלו אחראים על תיאום תנועות הגפיים.
במבחן אצבע-אף, הבוחן דיסמטריה (ליקוי בהערכת מרחק) והתאמת התנועה, הנבדק מתבקש לפשוט את הידיים לצדדים ולגעת באצבעו בקצה האף, בכל פעם ביד אחרת. כשיש פגיעה מוחונית, ככל שהאדם יתקרב יותר לאף, כך היד תרעד יותר והנבדק לא יוכל להשאיר את האצבע על האף עקב הרעד. לאחר מכן, המבחן מתקיים בעיניים עצומות במטרה לבדוק תחושת מנח. סימן נוסף לקושי בהתאמת התנועה הוא בבדיקת ריבאונד, שבה הנבדק מושיט את ידיו לפנים והבודק טופח על אחת מהידיים. נבדק עם פגיעה מוחונית יעשה תנועה מוגזמת להחזרת היד למקומה. מבחן דומה ברגל למבחן אצבע-אף הוא מבחן עקב-ברך, שבו הנבדק מתבקש לשכב כשרגליו פשוטות, ואז להרים בכל פעם רגל אחת ועם העקב להחליק על שוק הרגל השנייה מן הברך ועד הקרסול. נבדק עם פגיעה מוחונית יתקשה לבצע פעולה זו.
מבחן נוסף הבוחן את הקואורדינציה של הידיים הוא מבחן דיאדוכוקינזיס, שבו הנבדק מתבקש לבצע תנועות מהירות בידיים, למשל לסובב את כף היד כלפי פנים וכלפי חוץ במהרה. נבדק עם פגיעה מוחונית יבצע פעולה זו לאט ולא בתיאום.
השלב הבא בבדיקת תפקודי המוחון הוא בעמידה ובהליכה. בעמידה הנבדק מתבקש לעמוד ברגליים צמודות. בפגיעה מוחונית הנבדק יאבד את שיווי המשקל שלו. לאחר מכן ממשיכים למבחן רומברג המפורט לעיל. בעת הליכה נבדק עם פגיעה מוחונית ילך על בסיס רחב, קרי עם הרגליים מרוחקות זו מזו, ועם נטייה ליפול אל הצד הפגוע. כאשר נבדק עם פגיעה מוחונית מתבקש ללכת עקב בצד אגודל, הוא ייטה ליפול לצד הפגוע.
בדיקת סקר נוירולוגית

אדם המגיע למערכת הרפואית ללא תלונות נוירולוגיות יעבור כחלק מן הבדיקה הגופנית בדיקה נוירולוגית מצומצמת שנועדה לשמש כעין בדיקת סקר עבור חסרים נוירולוגיים. בדיקת מצב ההכרה והתפקוד המנטלי תתבצע ראשית תוך התרשמות של הבודק ממצב ההכרה של הנבדק בקווים כלליים: ער וערני, מבולבל או לא מגיב לגירוי. לאחר מכן הבודק ישאל שאלות התמצאות ותוך כדי השיחה יתרשם מקיום אפאזיה. בבדיקת עצבי הגולגולת ייבדקו עצב הראייה לשדה ראייה ולעלייה בלחץ התוך-גולגולתי באמצעות בדיקת קרקעית העין, העצבים האחראים על תנועת גלגל העין, ועצב הפנים לשיתוק פריפרי באמצעות עצימת עיניים בחוזקה ומרכזי בניפוח הלחיים או בחיוך. מבחינת המערכת המוטורית ייבדקו שרירי הידיים באמצעות בקשה מהנבדק ללחוץ את אצבעות הבודק ותנועה מהירה של פינצטה באצבעות, ושרירי הרגליים ייבדקו בכיפוף הירך. לבדיקת המערכת התחושתית יישאל הנבדק על חסרים תחושתיים וכן ייבדקו מגע ורטט בכפות הרגליים, עד לגבול התחושה. לאחר מכן הרפלקסים הגידיים של שריר הזרוע הדו-ראשי, שריר הזרוע התלת-ראשי, הפיקה, גיד אכילס ייבדקו, כמו גם רפלקס בבינסקי. לבסוף מבחינת תפקודי מוחון, הבדיקה המצומצמת כוללת התבוננות בנבדק עומד והולך.
באשר לבדיקות סקר לדמנציה, ישנם מספר מבחנים, שהנפוץ שבהם הוא מבחן קצר לאבחון מנטלי, הכולל 30 שאלות שעל כל אחת מהן ניתנת נקודה. ציון של מתחת ל-27 יכול לרמז על לקות קוגניטיבית. אולם מבחן זה אינו רגיש דיו לאיתור לקות קוגניטיבית קלה.
ראו גם

דימות מוחי
אלקטרואנצפלוגרם
לקריאה נוספת

David A. Greenberg, Michael J. Aminoff, Roger P. Simon, Clinical Neurology, 8th edition, Lange, McGraw-Hill, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph201871 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קישיון אל-מוחי (דה-צרברציה) – תגובה לגירוי חיצוני מכאיב אשר מתבטאת במתיחה של הידיים והרגליים תוך סיבובן כלפי פנים, עם כיפוף של האגרוף ומתיחת כף הרגל. התגובה מעידה על פגיעה ברמת גזע המוח הגורמת לניתוק חלקים עליונים יותר במוח ממערכת העצבים.
מיקום האזורים ברוקה וורניקה במוח
דוגמה לשעון המצויר על ידי אדם עם הזנחת צד
דוגמה ללוח סנלן
מספר ליקויים בשדה הראייה והמיקום האנטומי של הפגיעה הגורמת להם:
1. עיוורון מלא בעין ימין
2. עיוורון פלג דו-צדעי
3. עיוורון פלג הומונימי משמאל
4. עיוורון רביע שמאלי עליון
5. עיוורון רביע שמאלי תחתון עם כתם תקין
6. עיוורון רביע שמאלי עליון עם כתם תקין
התכווצות האישון בתגובה לאור
שיתוק על שם בל בצד ימין של הנבדק (שמאל בתמונה). המצולם התבקש לחשוף את שיניו ולהרים את גבותיו.
מבחן רינה שבו הקולן מוצמד לזיז הפטמתי
מפת הדרמטומות, משמאל צד החזית ומימין צד הגב.
תרשים של החזר הפיקה
מבחן דיאדוכוקינזיס, אחד ממבחני תפקודי המוחון
מוטי זעירא

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בן 69 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  גבעת חיים איחוד 
 שפות היצירה:  עברית 
 
מוטי זעירא (נולד ב-1956) הוא סופר, היסטוריון, חוקר מחשבת ישראל ומחנך ישראלי, נשיא המדרשה באורנים. מתמחה בתחום חקר התרבות החלוצית בארץ ישראל והעליות השנייה והשלישית.
ביוגרפיה

זעירא נולד וגדל בשכונת נוה שאנן בחיפה. הוא בעל תואר ראשון בספרות ומחשבת ישראל, תואר שני בלימודי ארץ ישראל ודוקטורט בתולדות עם ישראל. עבודת הדוקטור שלו, שנעשתה באוניברסיטת חיפה, עסקה בהתיישבות העובדת בשנות העשרים וזיקתה לתרבות היהודית ונכתבה בהדרכת יעקב ברנאי ויוסי גולדשטיין.
מוטי זעירא מייסד ומשמש נשיא המדרשה באורנים, מרכז חינוכי-רעיוני העוסק בשאלות זהות יהודית, ציונות וחברה ומשמש מנהלה משנת 1995
מייסד-שותף של בית המדרש לרבנות ישראלית.
משמש כיו"ר המכינה קדם-צבאית רבין, מכינה למנהיגות חברתית על שם יצחק רבין.
משנת 1998 משמש יו"ר חברת פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית.
משנת 2014 עורך טקסי חיים ומנחה קבוצות לימוד שונות
פועל במסגרת מרכז הוויה.
זעירא עורך ומופיע בעצמו ברחבי הארץ בסדרות של מופעים על חייהם, יצירתם ומאבקיהם של סופרים, מלחינים ומשוררים ישראליים שפעלו בתקופות שונות של היישוב בארץ. משנת 2010 הוא מופיע יחד עם הזמרת מיטל טרבלסי בשתי סדרות מופעים שונות. האחת, "עוד חוזר הניגון", מתמקדת בסיפור חייהם ושירתם של משוררים; השנייה, "הלילה הוא שירים", מספרת על הישראליות והשתקפותה בזמר העברי .
נשוי לסמדר ואב לשלושה. חבר קיבוץ גבעת חיים איחוד.
מספריו

שושנה, ילדת לפידות, אייך?, הוצאת סמינר אפעל, 1989.
אבא מספר על דדי, 1990 (על דדי זעירא)
עקשנות וכוכבים: על אהרן שידלובסקי ומשלו, הוצאת עם עובד, 1995.
קרועים אנו: זיקתה של ההתיישבות העובדת בשנות העשרים אל התרבות היהודית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2002.
באותו הרגע תם החסד בעולם, אדמה, 2003
איש אהבות: סיפור חייו של יהושע ברנדשטטר, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2006.
מקומי, אוטוביוגרפיה, הוצאת כרמל, 2010.
עף בכנפיים שבורות: סיפור חייו ויצירתו של דוד מלץ, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011.
כמו קול של הלב: סיפור חייו ויצירתו של דוד זהבי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013.
צרור חיים, מלחמת יום כיפור והקיבוץ, הוצאת כרמל, 2013.
פועם ונפעם, ביוגרפיה של אראלה הורביץ, הוצאת כרמל, 2015.
על הדבש ועל העוקץ: נעמי שמר, סיפור חיים, כתר, 2017.
בגלל הלילה: תרצה אתר, סיפור חיים, כתר, 2019.
הנני כאן: חיים חפר, סיפור חיים, כתר, 2021.
חסמבה בערבות הנגב, יגאל מוסינזון: סיפור חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021.
אותיות לנשמה: מבחר פסוקי שיר מן הזמר הישראלי לקריאת אותיות נשמה, אורנים, המדרשה באורנים, 2023.
הערות שוליים

↑  מוטי זעירא, ההתיישבות העובדת בשנות העשרים וזיקתה לתרבות היהודית (בהנחיית יעקב ברנאי ויוסי גודשטיין), חיפה: החוג לתולדות ישראל, אוניברסיטת חיפה, 1998
↑  קרני עם-עד, המדרשה באורנים חוגגת 25 שנות יהדות חילונית, באתר mynet‏ קיבוץ, 8 בפברואר 2015
↑  מוטי זעירא, באתר מכון שלום הרטמן- בית המדרש לרבנות ישראלית
↑  עוד חוזר הניגון- מוטי זעירא ומיטל טרבסקי, באתר הבמה- נותנים במה לתרבות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313315705171  BnF: cb14505225p (data)  CiNii: DA1943269X  GND: 1161700633  ISNI: 0000 0001 1911 7119  LCCN: n96020708  VIAF: 71624554   WorldCat (עם VIAF): 71624554
תקופת הברונזה

הפצת המטאלורגיה באירופה ואסיה, באזורים הכהים יותר הידע המטלורגי קדום יותר
פגיון מתקופת הברונזה המוקדמת
תקופת הברונזה היא תקופה בתולדות הציוויליזציה האנושית שבה היכולת הטכנולוגית המתקדמת ביותר אפשרה ייצור כלים העשויים מארד (ברונזה) – סגסוגת מתכת המתקבלת מעירוב של נחושת עם בדיל. תקופת הברונזה היא השנייה מבין מערכת שלוש התקופות, המחלקת את תולדות האנושות לתקופת האבן, תקופת הברונזה ותקופת הברזל. תקופות אלה לא התקיימו בו זמנית בכל העולם, למשל ביבשת אפריקה לא התקיימה תקופה זו כלל והציוויליזציה התפתחה מהתקופה הנאוליתית (חלקה האחרון של תקופת האבן) ישירות לתקופת הברזל. כן קיימת מבחינה ארכאולוגית גם הבחנה של התקופה הכלקוליתית – תקופה שנמשכה במקומות מסוימים כאלף שנים, ובה התקיים כבר עיבוד המתכת נחושת על ידי התכה ויציקה, אך לא היה ידוע עדיין כיצד להפיק את סגסוגת הארד.
מגדירים את עידן הברונזה של תרבות עתיקה מסוימת על פי זה שהיא התיכה נחושת בעצמה ומיזגה אותה בתהליך מטלורגי עם בדיל, עם ארסן (ואולי גם עם מתכות אחרות) או בכך שהיא סחרה בכלי ברונזה שיוצרו במקומות אחרים. הארד הוא קשה ועמיד יותר לעומת שאר המתכות שהיו נפוצות עד אותה תקופה, דבר שהעניק יתרון טכנולוגי לתרבויות שהשתמשו בארד.
תקופות אזוריות > תקופת הברונזה במזרח התיכון

תקופת הברונזה במזרח התיכון החלה בסביבות 3300 לפנה"ס, עם העלייה בשימוש בברונזה לייצור כלים ותופעת העיור בשני המרכזים העיקריים של העולם העתיק – מצרים ומסופוטמיה. אזורים אלה היו הראשונים להשתמש בכלים עשויים ברונזה, ואחריהם החלו לעשות כן גם בלבנט, באנטוליה וברמה הפרסית.
תקופת הברונזה מתחלקת במזרח התיכון לארבע תקופות: תקופת הברונזה הקדומה (הכוללת שלוש תקופות משנה), תקופת הברונזה הביניימית (שנקראה בתחילה תקופת הברונזה התיכונה I עד שהובחן שמדובר בתרבות שונה לחלוטין מהתרבות של תקופת הברונזה התיכונה וניתן לה שם נפרד), תקופת הברונזה התיכונה ותקופת הברונזה המאוחרת, סופה של תקופת הברונזה במאה ה-12 לפנה"ס לוותה בהגירה מסיבית שסימנה את תחילת תקופת הברזל.
בתקופה זו הפך האזור שמכונה כיום ארץ ישראל לפרובינציה המצרית כנען, והופיעו לראשונה הפלשתים והעברים. תקופה זו הייתה מכונה בפי חוקרים גם "התקופה הכנענית", השם במחקר שונה לתקופת הברונזה המאוחרת. זהו גם ראשיתו של הכתב האלפביתי. בישראל קיימים אתרים ארכאולוגיים מתקופה זו בעיר דוד שבירושלים, בתל אפק, בתל חצור, בתל מגידו, בתל עכו, בתל יהודיה, בבקעת באר שבע ובמקומות רבים אחרים.
תקופות אזוריות > תקופת הברונזה באסיה המרכזית

בסביבות שנת 2000 לפנה"ס שגשגה באזור שהוא כיום אפגניסטן, טורקמניסטן ומזרח איראן תרבות הידועה בשם "הקומפלקס הארכאולוגי של באקטריה-מארגיאנה" (Bactria-Magriana או Bmac), שנתגלתה בידי ויקטור סאריאנידי (Viktor Sarianidi) ב-1976. על פי רוב ההשערות, הייתה זו תרבות הינדו-אירופית.
בסין שלטה באותה תקופה שושלת שאנג, שהשתמשה באמצעי תחבורה, כלי פולחן וכלים חקלאיים העשויים ברונזה.
תקופות אזוריות > תקופת הברונזה האגאית

באזור הים האגאי נוסדה בתקופת הברונזה תשתית מסחר רבת היקף, שנועדה לייבא בדיל ופחם לקפריסין, שם היו מתיכים נחושת עם הבדיל על מנת לייצר ברונזה. כלי ברונזה שיוצרו בקפריסין יוצאו לכל מדינות הים התיכון. התרבות ששלטה וארגנה את המסחר בים האגאי הייתה התרבות המינואית. הניווט התפתח אף הוא באותה תקופה, והגיע לנקודת שיא ממנה לא המשיך להתפתח, עד לגילוי השיטה למדידת קווי אורך ב-1750. המינואים עדיין חסרו שיטה מודרנית לניהול חשבונות, ולכן סבורים שטעו רבות בחישוב הכנסותיהם.[דרוש מקור]
הסיבה לסוף תקופת הברונזה עדיין נחקרת, והוא נחשב לחלק ממשבר תקופת הברונזה המאוחרת בסהר הפורה והאגן המזרחי של הים התיכון. כיום ידוע כי אוכלוסיות גדולות באימפריה נספו כתוצאה ממגפות ורעב, וכן משערים כי תשתית המסחר המינואית המפותחת קרסה בשלב כלשהו. כמו כן ידוע כי האזור הצפוני של הים השחור, שהיה הרווחי ביותר בים האגאי, סבל במיוחד מהתדלדלות האוכלוסייה.
מחקרים עדכניים טוענים כי סופה של תקופת הברונזה נבע מהכחדתם של היערות הקפריסאיים, שחוסלו בידי תעשיית הפחם המינואית המשגשגת. תאוריה אחרת גורסת כי השימוש בכלי ברזל התפשט, ולכן כבר לא היה צורך במסחר בבדיל.
קבוצת תאוריות אחרת גורסת כי התפרצות הר הגעש בסנטוריני בסביבות 1450 לפנה"ס, 100 ק"מ צפונית לכרתים בירת יוון המינואית גרמה לרעידת אדמה ולצונאמי אשר הרסו את האי. תאוריה נוספת היא שרעידת אדמה זו הרסה את הצי המינואי ואיפשרה פלישת אויבים לאי. עם זאת, כיום מקובל לתארך את ההתפרצות המינואית לשנת 1530 לפנה"ס לכל המאוחר, וקרוב לוודאי עתיקה אף יותר, ולפיכך קשה להסבירה כסיבה ישירה לקריסת התרבות המינואית.
תקופות אזוריות > תקופת הברונזה בבריטניה הגדולה

תקופת הברונזה בבריטניה הגדולה נמשכה בין 2200 לפנה"ס ל-700 לפנה"ס. הגירה מיבשת אירופה הביאה אל האיים הבריטיים אנשים שהתנהגותם הייתה שונה מאוד מתושביה הנאוליתים של בריטניה, והשוני התרבותי היה ניכר. בדרום בריטניה התפתחה באותה תקופה תרבות ווסקס.
השינוי באקלים – שהפך קר ורטוב יותר ככל שהזמן חלף – כפה על האנשים לעבור מן הגבעות המוגנות לעמקים. משק החי התפתח מאוד, ותרם לתנופה הכלכלית ולבירוא היערות. תרבות דוורל-רימברי, שהייתה מפותחת יותר מבחינה טכנולוגית, החלה להתפתח בחציה השני של תקופת הברונזה התיכונה (1100-1400 לפנה"ס) בעקבות תנאים אלו. האזור שנקרא כיום קורנוול הפך למקור חשוב לבדיל.
החברות, על אף שעדיין היו שבטיות, הפכו למורכבות יותר ובעלות היררכיה ברורה. קבורת המתים הפכה אינדיבידואלית יותר מאשר בתקופה הנאוליתית.
ראו גם

התקופה הכלקוליתית
לוח התקופות בארץ ישראל
משבר תקופת הברונזה המאוחרת
לקריאה נוספת

פייר וידאל-נאקה (עורך), תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1993
הערות שוליים

↑  Manning, S. W.,et al (2020). Radiocarbon offsets and old world chronology as relevant to Mesopotamia, Egypt, Anatolia and Thera (Santorini). Scientific reports, 10(1), 1-14.
↑  Pearson, C.et al. (2020). Securing timelines in the ancient Mediterranean using multiproxy annual tree-ring data. Proceedings of the National Academy of Sciences, 117(15), 8410-8415.
↑  Druitt, T. H., et al (2019). The late bronze age eruption of Santorini volcano and its impact on the ancient Mediterranean world. Elements: An International Magazine of Mineralogy, Geochemistry, and Petrology, 15(3), 185-190
↑  פומפיי של בריטניה: כך חיו לפני 3,000 שנה, באתר ynet, 1 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292422905171  GND: 4008357-3  HDS: 008013  KulturNav: f4869494-3230-4cb0-8b27-151304315e92  LCCN: sh85017095  NDL: 00570287  NKC: ph137452
מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית/ממשלתית;  נסחרה בבורסה לניירות ערך במוסקבה.
 מוטו:  אין
 מייסדים:  ממשלת רוסיה
 תקופת הפעילות:  15 באוגוסט 1992 – 30 ביוני 2008 (15 שנים)
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 משרד ראשי:  מוסקבה, רוסיה
 בעלות:  ממשלת רוסיה
 מוצרים עיקריים:  חשמל ואנרגיה
 הכנסות:  40,377,000,000,000 רובל רוסי (נכון ל־1994) 
 אנשי מפתח:  אנאטולי צ'ובאייס   אלכסנדר וולושין
 עובדים:  469,300
  
 חברת החשמל הלאומית של רוסיה
 
חברת "מערכת האנרגיה המאוחדת" של רוסיה (מ.א.מ רוסיה) (ברוסית: ОАО РАО ЕЭС России) הייתה חברת החשמל הלאומית של רוסיה עד 2008 עת פורקה למאות חברות קטנות שהופרטו וציינו את הפרטת שוק האנרגיה הרוסי כולו. בשנות קיומה לחברה היה מונופול בלעדי על שוק האנרגיה הרוסי והיא הייתה חברת החשמל הגדולה ביותר בעולם מבחינת הספק מותקן - 151 גוו"ט.
מנכ"ל החברה האחרון היה אנאטולי צ'ובאייס, ממנסחי מדיניות ההפרטה ברוסיה של שנות ה-90, שתקופה מסוימת עמד בראש תאגיד "ננו-טכנולוגיה של רוסיה".
רקע

החברה שלטה על מרבית מערכות האנרגיה במדינה, והפיקה 156 ג'יגה-ואט, מה שהפך אותה לחברת האנרגיה הגדולה בעולם, כשהמתחרות הגדולות הן חברת SPCC הסינית, וחברת EDF הצרפתית. בשנת 1997 הוקמה חברה אינטר רא"ו כחברת בת. בשנים 2002–2008 יצאה לדרך הרפורמה בשוק האנרגיה הרוסי, מתוך מטרה להפריטו ולפזרו לחברות אזוריות, כתוצאה מכך פורקה החברה ולמאות חברות, כאשר כל מחוז פדרלי מחזיק בחברת חשמל משלו ולכן כיום אין חברת חשמל לאומית ברוסיה.
כל תחנות הכוח האטומיות הועברו לידי תאגיד רוסאנרגואטום (האחראית לתפעול כמה מתחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה), וכל תחנות הכוח ההידרו-אלקטריות, הועברו אל חברת רוס-הידרו, חברת האנרגיה ההידרו-אלקטרית השנייה בגודלה בעולם, אחרי Hydro-Québec הקנדית. החברה שהייתה אחראית לתפוקת החשמל ברוסיה, גם ייצאה חשמל למדינות השכנות, בעיקר לסין, מדינות סקנדינביה וחבר המדינות.
50% ממניות החברה היו בבעלות המדינה, כשכל השאר היו אחזקות של עשרות חברות פרטיות שהנפיקו את מניות החברה בבורסה המוסקבאית. בעת פירוקה של החברה נוצרה חברת FSK האחראית על ייצור ותפוקת החשמל במערב רוסיה, אינטר-מ.א.מ האחראית לייצוא חשמל ורוס-הידרו האחראית על תחנות הכוח ההידרואלקטריות. בשנת 2013 הוקמה חברת "רשתות רוסיות" כחברת חשמל ומפעילת רשתות החשמל והאנרגיה הגדולה במדינה.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1992, בהוראת נשיא רוסיה דאז בוריס ילצין, שעודד את הפרטת שוק החשמל והאנרגיה במדינה, שעד אז נוהל על ידי ועדת האנרגיה והחשמל במשרד האנרגיה ותאגיד "רוסאנרגו" קצר הימים. באותה עת, תחנות הכוח הגרעיניות הועברו לידי תאגיד רוסאנרגואטום.
ארבע חברות חשמל אזוריות סירבו לעבור לידי הממשלה הפדרלית: אלה חברות האנרגיה של בשקורטוסטן, טטרסטן, מחוז נובוסיבירסק ומחוז אירקוטסק ("בשקיראנרגו, טטאנרגו", "נובוסיבירסקאנרגו" ו"אירקוטסקאנרגו"). בנוסף, הממשלות במחוז אירקוטסק ובמחוז קרסנויארסק הגישה ערר לבית הדין לחוקה ודרשה לבטל את הצו הנשיאותי שחייב את העברת תחנות הכוח של המחוז לידי החברה החדשה. בסופו של דבר, בספטמבר 1993 בית הדין דווקא אשרר את הצו הנישאותי וחברת החשמל החדשה קיבלה לידיה את החברות "טטאנרגו" ו"בשקיראנרגו", על תחנות הכוח שלנו, כאשר הממשלות בטטרסטן ובבשקורטוסטן חתמו על חוזה התקשרות.
במאי 1997, מונה בוריס נמצוב לשר האנרגיה ובשיתוף פעולה עם אנטולי צ'ובייס, מונה מקורבו של נמצוב, בוריס ברוונוב לחבר בדירקטוריון החברה. לשכת מבקר המדינה הרוסי, מצאה התנהלויות כספיות בעייתיות והוא פוטר בשנת 1998.
בשנים הבאות החברה סבלה מניהול כספי לקוי ושחיתות גואה, שהביאו לכך שהממשלה הפדרלית התערבה ואילצה לערוך הפרטה נוספת במגזר האנרגיה במדינה. במסגרת רפורמה שיצאה לדרך בשנת 2002, החברה פורקה עד שנת 2008 ובמקומה הוקמו חברות חשמל מחוזיות, כאשר נתח ניכר מחברת "מערכת האנרגיה המאוחדת" עבר לידי חברת רוס-סטי.
ראשי החברה > מנכ"לי החברה

אנאטולי דיאקוב (1 בדצמבר 1992-1997)
בוריס ברוונוב (1997-1998)
אולג בריטווין (1998)
אנאטולי צ'ובאייס (1998-2008)
ראשי החברה > יו"ר מועצת המנהלים של החברה

אנאטולי דיאקוב (1993-1998)
ויקטור קודריאביי (1998-1999)
אלכסנדר וולושין (1999-2008)
ראו גם

חברת החשמל
1944

ערך זה עוסק בשנה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פלישת בעלות הברית לנורמנדי
שנת 1944 היא השנה ה-44 במאה ה-20. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1944 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-13 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
ראו גם

1944 במדע‎
1944 בקולנוע‎
1944 בספורט‎
ילידי 1944‎
נפטרים ב-1944‎
דיאנה רוס
אושיק לוי
רון חולדאי
אור לחינוך

סמליל עמותת "אור לחינוך"
אור לחינוך היא עמותה הפועלת לקידום מצוינות והתנדבות בקרב בני נוער וצעירים במדינת ישראל, בדגש על הפריפריה החברתית והגאוגרפית. הסניפים המרכזיים של העמותה פועלים בבאר שבע, אשדוד, לוד וערד.
היסטוריה

עמותת 'אור לחינוך' החלה את פעילותה תחת השם 'אח בוגר' בשנת 2004 על ידי ליאור לפיד (כיום מנכ"ל העמותה), תלמיד תיכון בעירו אשדוד. הרעיון הבסיסי היה ליצור תוכנית חונכות לתלמידי כיתות ו' על ידי תלמידי תיכון.
העמותה מוכרת מטעם מינהל חברה ונוער של משרד החינוך כמוסד הרשאי להפעיל מתנדבים במסגרת פרויקט מחויבות אישית בבתי ספר תיכוניים ברחבי הארץ. עם זאת, חלק נכבד מהמתנדבים הם תלמידים אשר מצטרפים לצוות החונכים בלי קשר לדרישת ההתנדבות של בתי הספר. כיום פעילים בעמותה למעלה מ-200 משתתפים מדי שנה. החל מסוף שנת 2010 עובדת העמותה בשיתוף פעולה אסטרטגי עם פר"ח. במסגרת זו מוענקת לסטודנטים המתנדבים במסגרת העמותה (כראשי סניפים) מלגת לימודים.
אוכלוסיית היעד של העמותה מגיעה מהפריפריה החברתית והגאוגרפית של מדינת ישראל והיא כפולה: תלמידים בכיתות ו' בבתי ספר יסודיים, וכן תלמידי תיכון העוברים תהליך הכשרה ולאחר מכן משמשים כחונכים לאורך שנת לימודים אחת לפחות. תהליך פיתוח המצוינות מתנהל בשלושה ממדים מרכזיים: חניכה אישית, פעילות קבוצתית וכן ימי התנדבות מרוכזים. לכל חניך מוצמד חונך על פי התאמה אישית (על ידי הצוות המקצועי של העמותה). עבודת החונכים נעשית בתיאום מלא עם בתי הספר בהם לומדים החניכים והוריהם.
בתחילת שנת 2008 זכתה העמותה במגן שר הרווחה והשירותים החברתיים מידי השר יצחק הרצוג על פועלה לקידומם של ילדים ובני נוער.
בשנת 2009, נבחרה העמותה כמוענקת התוכנית ליזמות חברתית של רשת הון-סיכוי לישראל – IVN. כמו כן, בשנה זו הוענק לעמותה אות המופת מטעם המועצה להשכלה גבוהה.