stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון ברמן
מהדורות

ספר מסעות שמעון: רייזע בעשרייבונג אים הייליגען לאנד / שמעון בערמאן, קרקוב: דפוס פישער, תרל"ט-1879.
הספר ראה אור בתרגום לעברית:
מסעות שמעון: ארץ ישראל 1870 / שמעון ברמן; תרגם: דוד ניב; ההדיר והוסיף הערות ומתפתח: ג קרסל, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תש"ם-1980.
לקריאה נוספת

אריאל סמואל, ’"קדם-ציונות" – שורשי הציונות בשנות השבעים של המאה התשע-עשרה עיון בתוכניות ליישוב ארץ ישראל של שמעון ברמן ושל פינחס משה אלחנן (הילה) וקסלר כדוגמאות להגות ולפעולה קדם-ציוניות באותו פרק זמן’: עבודת גמר, המכון ליהדות זמננו, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ו-2006.
הערות שוליים

↑  צבי הירש קלישר, קול על המים, המגיד, 18 בינואר 1871
↑  ג. קרסל, ה"ראשונים" כסופרים, מעריב, טור 1, 11 בינואר 1963.
↑  אברהם יערי, מסעות ארץ ישראל, עמ' 597.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298087105171  GND: 1056134186  ISNI: 0000 0000 2883 880X  LCCN: n85194959  VIAF: 38356341   WorldCat (עם VIAF): 38356341 
שער המהדורה הראשונה של הספר, קרקוב: תרל"ט-1879
הרובע החמישי של פריז

| --- | --- |
סמל הרובע החמישי של פריזסמל הרובע החמישי של פריז
מראה הרובע החמישי של פריז, ומעליו כיפת הפנתאון של פריז
מראה הרובע החמישי של פריז, ומעליו כיפת הפנתאון של פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 ראש העיר:  ז'אן טיברי
 עיר אם:  פריז
 תאריך ייסוד:  1860 
 שטח:  2.54 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  56,841 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  23,337 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  48°50′50″N 2°20′40″E﻿ / ﻿48.847222222222°N 2.3444444444444°E﻿ / 48.847222222222; 2.3444444444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://mairie05.paris.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מפת הרובע החמישי של פריז     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרובע החמישי של פריז (בצרפתית: Ve arrondissement), הממוקם בגדה השמאלית של נהר הסן, הוא אחד הרבעים המרכזיים של פריז, בירת צרפת. רובע זה מכיל את אזור הרובע הלטיני, ובו רבות מהאוניברסיטאות, הקולז'ים ובתי הספר המפורסמים של צרפת.
הרובע החמישי הוא גם אחד האזורים העתיקים ביותר של פריז, שנבנה כבר בתקופת העת העתיקה. עקבות של שרידי העבר ניתן למצוא באתרים כארנה של לוטטיה, אמפיתיאטרון רומאי, ובית המרחץ של קלוני, שהוא בית מרחץ רומאי.
הרובע החמישי של פריז מכסה שטח בן 2.541 קמ"ר במרכז העיר.
דמוגרפיה

שיא צפיפות האוכלוסין ברובע היה בשנת 1911, אז הגיע מספר התושבים ל-121,378 איש (שהם כ-47,768 תושבים לקמ"ר). בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 58,849 איש, בעוד שהרובע הציע 48,909 משרות.
דמוגרפיה > היסטוריה של צפיפות אוכלוסין

| שנה על פי מפקד האוכלוסין הצרפתי | אוכלוסייה | צפיפות (לקמ"ר) |
| --- | --- | --- |
| 1872 | 96,689 | 38,052 |
| 1911 (שיא צפיפות האוכלוסין) | 121,378 | 47,768 |
| 1954 | 106,443 | 41,890 |
| 1962 | 96,031 | 37,793 |
| 1968 | 83,721 | 32,948 |
| 1975 | 67,668 | 26,630 |
| 1982 | 62,173 | 24,468 |
| 1990 | 61,222 | 24,094 |
| 1999 | 58,849 | 23,160 |
| 2005 (הערכה) | 59,300 | 23,337 |
הרבעים הפנימיים

כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע החמישי הם:
רובע סן-ויקטור (Quartier Saint-Victor)
רובע זַ'רְדָן-דֶה-פְּלָאנט (Quartier du Jardin-des-Plantes)
רובע וָאל-דה-גראס (Quartier du Val-de-Grâce)
רובע הסורבון (Quartier de la Sorbonne)
אתרים ומקומות מרכזיים

הרובע הלטיני
מוזיאון קלוני ובו בית המרחץ של קלוני
הארנה של לוטטיה
הפנתאון
כנסיית ואל-דה-גראס
מכון העולם הערבי
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
זַ'רְדַּן דֶּה פְּלַנְט
מסעדת לה טור דארז'אן
אתרים ומקומות מרכזיים > אוניברסיטאות וקולז'ים

הסורבון:
אוניברסיטת פרי I: פנתאון-סורבון
אוניברסיטת פרי III: סורבון נובל
אוניברסיטת פרי IV: סורבון
אוניברסיטת פרי V: דקארט
קולז' דה פראנס
אקול נורמאל סופרייר
אקול פוליטקניק
אתרים ומקומות מרכזיים > מבני דת

כנסיית סן מדאר
כנסיית סנט אטיין די מו
כנסיית סן סוורן
המסגד הגדול של פריז
אתרים ומקומות מרכזיים > רחובות וכיכרות

שדרות סן ז'רמן
שדרות סן מישל
רחוב סן ז'אק
רחוב מופטאר
חצר הקולז' דה פראנס בפריז
מראה פנורמי של פנים הפנתאון של פריז
שלד של ממותה במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
שנות ה-40 של המאה ה-18

משמאל למעלה, עם כיוון השעון: בין השנים 1739 עד 1748 נערכה מלחמת אוזנו של ג'נקינס בין האימפריה הבריטית לבין מושבותיה של ספרד בחופי אמריקה הדרומית והצפונית; בין השנים 1740 עד 1748 התנהלה מלחמת הירושה האוסטרית בין אוסטריה ופרוסיה אשר נגרמה בעקבות מותו של הקיסר קרל השישי; בשנת 1743 נערך המצור על טריכינופול(אנ') אשר היה חלק מסדרה מורחבת של סכסוכים בין ניזאם היידראבאד לבין האימפריה המראטהית על השליטה באזור הקרנאטי(אנ') של חצי האי הודו; במהלך מסעו מסביב לעולם(אנ') בשנת 1742 ג'ורג' אנסון מעלה באש את היישוב פאיטה(אנ') אשר בפרו; בשנת 1743 שליט ממלכת פרס נאדיר שאה הכריז מלחמה על האימפריה העות'מאנית וכתוצאה מכך פרצה המלחמה העות'מאנית-פרסית(אנ'); לאחר סיום מלחמת שלזיה הראשונה(אנ') ב-1742 פרצה במהלך 1744 מלחמת שלזיה השנייה(אנ'); צנצנת ליידן הומצאה על ידי אוולד גאורג פון קלייסט ופיטר ון מוסנברוק; באמצע העשור נערך המרד היעקוביטי של 1745 בו צ'ארלס אדוארד סטיוארט ניסה להחזיר את שלטון בית סטיוארט לכס המלוכה הבריטי ולהכתיר את אביו ג'יימס.
שנות ה-40 של המאה ה-18 היו העשור החמישי של המאה ה-18, החלו ב-1 בינואר 1740 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1749.
מלחמת הירושה האוסטרית, אשר התרחשה בין השנים 1740 עד 1748, הייתה מהסכסוכים הבולטים ביותר במהלך העשור, כאשר מאבקה של מריה תרזה מאוסטריה לרשת את הכתר של אביה המלך קרל השישי הוביל למלחמה שכללה כמעט כל מדינות אירופה, כולל מעצמות גדולות כמו אוסטריה, פרוסיה, בריטניה, צרפת וספרד. כתוצאה מהמלחמה נוצרו בריתות חדשות, וגבולות טריטוריאליים חדשים. לאמנות והשינויים הטריטוריאליים שהתקבלו היו השלכות מרחיקות לכת על הפוליטיקה האירופית ועל היחסים הבינלאומיים. מלחמת הירושה האוסטרית גלשה בהמשך גם לאמריקה הצפונית עם מלחמת אוזנו של ג'נקינס.
במהלך העשור מעצמות אירופה התחרו על השליטה בנתיבי הסחר והטריטוריות הרווחיות ביותר באמריקה, באפריקה ובאסיה, ודבר הוביל הן לשיתופי פעולה והן להתנגשויות בין מדינות יריבות. לשאיפות הקולוניאליות הללו היו השלכות מרחיקות לכת על אוכלוסיות הילידים באותן המדינות.
במהלך העשור חוקרי טבע שונים ערכו תצפיות בולטות בתחומים שונים כמו בוטניקה, אסטרונומיה, גאולוגיה ואוקיינוגרפיה. המשלחות של ג'יימס קוק וג'ורג' אנסון חקרו טריטוריות חדשות ולא מוכרות וערכו בהן תצפיות פורצות דרך שסיפקו תובנות רבות על עולם הטבע.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

1748-1740: מלחמת הירושה האוסטרית – סכסוך מורכב שהחל בעקבות מחלוקת בדבר היורש של כס המלכות האוסטרי. מעצמות אירופה הגדולות, כולל אוסטריה, בריטניה וצרפת, לקחו חלק בקרבות נרחבים אשר הובילו לבסוף לשינוי מהותי של המפה הגאופוליטית של אירופה.
1754-1742: המלחמות הקרנטקאיות (אנ') – מאבק מתמשך בין האימפריה הבריטית והאימפריה הקולוניאליסטית הצרפתית סביב השליטה ברצועת החוף המזרחית של תת היבשת ההודית.
23 בנובמבר 1745 – קרב הנרסדורף במסגרת המלחמה השלזית השנייה: כוחותיו של פרידריך הגדול מביסים את צבא סקסוניה
16 באפריל 1746 – קרב קלודן בבריטניה מסתיים בניצחון הכוחות הנאמנים למלך ומסיים את הטענות לכתר הבריטי
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

31 במאי 1740 – פרידריך השני מוכתר כמלך פרוסיה
11 ביולי 1740 – היהודים מגורשים מאוקראינה
20 באוקטובר 1740 – מריה תרזה עולה לכס מלכות ממלכת הבסבורג, ופורצת מלחמת הירושה האוסטרית
6 בדצמבר 1741 – יליזבטה פטרובנה הופכת לקיסרית רוסיה לאחר מהפכה בתמיכת הצבא
1744: בית סעוד – המנהיגים הסעודיים מתחזקים במקביל לכך שהם מאמצים את הזרם האסלאמי המחמיר, ווהאביה
23 ביולי 1745 – צ'ארלס אדוארד סטיוארט נוחת באיי מערב סקוטלנד
1747: נפילת השושלת האפשארית – לאחר מותו של נאדר שאה, התקשתה ממלכת פרס, אותה הרחיב בכיבושיו, להישאר מאוחדת והתפצלה לאחר שנקלעה למאבקי ירושה.
לאורך כל העשור נמצאת ממלכת בורמה בסכסוך פנימי מתמשך, הן מול פלישתם של אנשי מאיטי (אנ'), שנבלמה בשנת 1749, והן מול מרד של אנשי מון (אנ') שנמשך כל העשור.
אירועים בולטים בעולם > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טבע ואיכות הסביבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
5 ביוני – ויטוס ברינג יוצא מקמצ'טקה כדי לחקור את אלסקה
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
1743: ג'ק בואטון, שנחשב ל"אבא של האיגרוף", קובע את סט החוקים הראשוני של הספורט, שנתיים לאחר שהרג את יריבו בקרב.
18 ביוני 1744: משחק הקריקט הראשון המתועד.
1747-1745: נבנה ארמון סנסוסי, שנחשב למקבילה הפרוסית של ארמון ורסאי.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  Carnatic-Wars, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  וואהביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Afsharid Dynasty (Nader Shah), Iran Chamber Society
↑  ʿĀDEL SHAH AFŠĀR, אנציקלופדיה איראניקה
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, Geacron
↑  Sajal Nag, Burmese invasion
↑  Some Boxing History, College of Journalism and Communications, University of Florida (ארכיון)
↑  Schloss Sanssouci, האתר הרשמי של ברלין
↑  Sanssouci Palace, Atlas Obscura
| עשורים במאה ה-18 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1700–1709 • 1710–1719 • 1720–1729 • 1730–1739 • 1740–1749 • 1750–1759 • 1760–1769 • 1770–1779 • 1780–1789 • 1790–1799 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: 4d5fcfad-2a26-44e1-b864-5405fc25b1fb 
מלחמת הירושה האוסטרית
לה מאסיה

| --- | --- |

 מתקן אימוני כדורגל
 על שם:  מאסיה 
 תקופת הפעילות:  20 באוקטובר 1979 – הווה (45 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ספרד ספרד
 קואורדינטות:  41°22′59″N 2°07′23″E﻿ / ﻿41.383056°N 2.123056°E﻿ / 41.383056; 2.123056
 אתר רשמי
  (למפת ברצלונה מוגדלת) לה מאסיה(למפת ברצלונה רגילה) לה מאסיה he
 
חזית הלה מאסיה דה קאן פלאנס, שעל שמה נקראת האקדמיה ובה שוכנו שחקניה בשנים 1979–2011
לה מאסיה (בקטלאנית: La Masia) היא אקדמיית הנוער (אנ') של מועדון הכדורגל הספרדי ברצלונה. האקדמיה כוללת יותר מ-300 כדורגלנים צעירים, נחשבת לאחת מאקדמיות הטובות באירופה והיוותה גורם מרכזי בהצלחתה של ברצלונה.
האקדמיה נקראת על שם לה מאסיה דה קאן פלאנס (בקטלאנית: La Masia de Can Planes), בית חווה (מאסיה) ברובע לס קורטס בברצלונה שנבנה ב-1702 ועם פתיחת הקאמפ נואו ב-1957 שופץ והפך למטה החברתי של המועדון. ב-1979, עם התרחבותו של המועדון, הפך הבניין קטן מדי עבור המטה והוסב למעונות לשחקני האקדמיה. ב-2011 הפסיק המבנה לשכן את השחקנים הצעירים, והמעונות הועברו ל-Ciutat Esportiva Joan Gamper.
ארגון

לה מאסיה היא אחת האקדמיות היקרות באירופה ותקציבה מוערך בכעשרים מיליון אירו לשנה, הגדול ביותר מבין אקדמיות הנוער ביבשת. הגיל המינימלי לתוכנית הנוער של האקדמיה הוא שש שנים. בכל שנה מנסים להתקבל ללה מאסיה למעלה מ-1,000 ילדים בגילאי 6–8, מהם נבחרים כ-200. המועדון גם מחפש באופן פעיל חניכים פוטנציאליים, ומשתמש במערכת של 15 סקאוטים בקטלוניה, 15 בשאר ספרד ו-10 ברחבי העולם. כדי להקל על הוצאות הסקאוטינג יש למועדון הסכם עם 15 מועדונים מקומיים במסגרתו המועדונים מכשירים שחקנים ללה מאסיה ובתמורה ברצלונה מעניקה להם כסף, אימון וייעוץ טכני. ב-2017 פתחה לה מאסיה פנימייה באריזונה, ארצות הברית, המיישמת את אותן שיטות כמו בספרד. שחקנים מובילים מהאקדמיה באריזונה מוזמנים מדי שנה לביקור בלה מאסיה.
כשז'וזפ גוארדיולה ארגן מחדש את קבוצת המילואים הוא קבע תוכנית תלת-שלבית כדי למסד את העלייה מקבוצת הנוער לברצלונה ב' ובהמשך לקבוצה הראשונה: בשלב הראשון שחקן הנוער עורך תוכנית רוטציה עם בארסה ב', בשלב השני הוא משפר את ביצועיו בקבוצת המילואים והופך לשחקן חשוב בה ובשלב האחרון הוא מוגדר כ"שחקן מפתח" בברצלונה ב' ועשוי להיקרא לקבוצה הבוגרת.
הקבוצות משחקות בברצלונה מאוגוסט עד מאי, ומזג האוויר הנוח בעיר מאפשר לשחקנים להתאמן בחוץ לאורך כל השנה. קבוצות הנוער מתאמנות לאחר הלימודים, וברצלונה אתלטיק משחקת כקבוצה מקצועית ומתאמנת בבוקר ובערב. כל המאמנים באקדמיה הם כדורגלנים לשעבר.
פילוסופיה

לשחקן שעבר בלה מאסיה יש משהו שונה מהשאר, זה יתרון שנובע רק מהתחרות על החולצה של ברצלונה מהתקופה שהיית ילד.
המנהל הטכני של ברצלונה לשעבר פפ סגורה מייחס את הצלחת המועדון ל"פילוסופיית המשחק" שלו: "מדובר ביצירת פילוסופיה אחת, מנטליות אחת, מהתחתית של המועדון לפסגה". הפילוסופיה מורכבת משילוב הטוטאל פוטבול, שמזוהה עם הכדורגל ההולנדי והובא לברצלונה על ידי ההולנדי יוהאן קרויף, יחד עם הטיקי טאקה המסורתי של הכדורגל הספרדי. גישת הטוטאל פוטבול מחייבת את השחקנים לשחק באופן גמיש ולאפשר שינויים מהירים בעמדה, ולכן באקדמיה ישנה התמקדות גדולה ביכולת טכנית שנחשב תנאי הכרחי לחילופי עמדות. סיבה מקצועית נוספת להצלחתה של ברצלונה היא ההמשכיות והמחויבות לפילוסופיית המסירה והתנועה של המועדון. קבוצות האקדמיה, כמו הקבוצה הבוגרת, משחקות לרוב במערך 4-3-3.
היבט נוסף של לה מאסיה הוא האופי הלאומי הקטלוני המובהק שלה, ששם דגש על כישרון מקומי.
בוגרים בולטים

שחקנים רבים מלה מאסיה ממשיכים בקריירה בכדורגל, בין אם בברצלונה ובין אם במועדונים אחרים. זוהי רשימה של שחקנים ששיחקו לפחות 70 משחקי לה ליגה בקבוצה הראשונה של ברצלונה.
| שחקן | מדינה | עמדה | שנים בברצלונה | הופעות ליגה | שערי ליגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליונל מסי | ארגנטינה ארגנטינה | חלוץ/קשר התקפי | 2004–2021 | 520 | 474 |
| צ'אבי | ספרד ספרד | קשר | 1998–2015 | 505 | 58 |
| סרחיו בוסקטס | ספרד ספרד | קשר אחורי | 2008–2023 | 481 | 11 |
| אנדרס אינייסטה | ספרד ספרד | קשר | 2002–2018 | 442 | 35 |
| ג'רארד פיקה | ספרד ספרד | בלם | 2008–2022 | 397 | 12 |
| קרלס פויול | ספרד ספרד | בלם | 1999–2014 | 392 | 29 |
| ויקטור ואלדס | ספרד ספרד | שוער | 2002–2014 | 387 | 0 |
| ז'ורדי אלבה | ספרד ספרד | מגן שמאלי | 2012–2023 | 313 | 17 |
| גיירמו אמור | ספרד ספרד | קשר | 1988–1998 | 311 | 47 |
| אלכסיה פוטיאס | ספרד ספרד | קשרית | 2012– | 287 | 131 |
| סרג'י ברז'ואן | ספרד ספרד | מגן שמאלי | 1993–2002 | 267 | 6 |
| ז'וזפ גוארדיולה | ספרד ספרד | קשר | 1990–2001 | 263 | 6 |
| פרנסיסקו קרסקו | ספרד ספרד | חלוץ | 1978–1989 | 262 | 49 |
| סרג'י רוברטו | ספרד ספרד | קשר/מגן ימני | 2010– | 245 | 12 |
| טנטה סאנצ'ס | ספרד ספרד | קשר | 1976–1986 | 236 | 16 |
| פדרו רודריגס | ספרד ספרד | קיצוני | 2007–2015 | 204 | 58 |
| אלברט פרר | ספרד ספרד | מגן ימני | 1990–1998 | 204 | 1 |
| אנטוני אולמו | ספרד ספרד | בלם | 1976–1984 | 188 | 4 |
| אייטנה בונמטי | ספרד ספרד | קשרית | 2016– | 181 | 61 |
| גברי גארסיה | ספרד ספרד | קשר | 1996–2006 | 129 | 7 |
| אולגר פרסאס | ספרד ספרד | בלם | 2001–2008 | 127 | 1 |
| רמון קלדרה | ספרד ספרד | קשר | 1984–1988 | 110 | 15 |
| בויאן קרקיץ' | ספרד ספרד | חלוץ | 2007–2011 | 104 | 26 |
| ססק פברגאס | ספרד ספרד | קשר | 2011–2014 | 96 | 28 |
| גאבי | ספרד ספרד | קשר | 2021– | 82 | 5 |
| אנסו פאטי | ספרד ספרד | חלוץ | 2019–2023 | 80 | 22 |
שחקנים מודגשים עדיין משחקים במועדון, הנתונים נכונים לאוקטובר 2024.
ישראלים בלה מאסיה

ב-2003 עבר לאקדמיה הקשר גיא אסולין מבית"ר טוברוק, שהפך לישראלי הראשון בלה מאסיה. ב-2007 הוא חתם על חוזה במועדון והחל לשחק בברצלונה אתלטיק, התאמן בקבוצה הבוגרת וב-28 באוקטובר 2009 אף ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת גביע המלך הספרדי. עם זאת, ביולי 2010 הסתיים חוזהו בקבוצה והוא שוחרר.
ב-2011 חתם באקדמיה בן לדרמן, קשר אמריקאי-פולני בן להורים אמריקאים ישראלים. הוא שיחק באקדמיה בשנים 2011–2015 ו-2017–2018.
ב-2018 חתם בלה מאסיה השוער ההונגרי-יהודי ארון יעקובישווילי, שאף התאמן עם הקבוצה הבוגרת ב-2022.
ב-2023 עבר לאקדמיה הקשר אוריין גורן ממכבי פתח תקווה.
מערת תלפיות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  תלפיות מזרח, ישראל
 קואורדינטות:  31°45′05″N 35°14′07″E﻿ / ﻿31.751402777778°N 35.235197222222°E﻿ / 31.751402777778; 35.235197222222
 תאריך גילוי:  1980 
  (למפת ירושלים מוגדלת) מערת תלפיות(למפת ירושלים רגילה) מערת תלפיות(למפת הרי ירושלים רגילה) מערת תלפיות(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מערת תלפיות
 
הבטון שבו נחתמה המערה לאחר גילויה
המילים "ישוע בר יהוסף" ממערת תלפיות
מערת תלפיות היא מערת קבורה שהתגלתה ב-1980 בשכונת תלפיות מזרח בירושלים. במערה נמצאו עשר גלוסקמאות, שעל שש מתוכן כתובות. על אחת הגלוסקמאות מופיעות המילים "ישוע בר יהוסף" אשר חוקרים וארכאולוגים מסוימים ייחסו לישו הנוצרי. וכן ארונות עם שמות משפחתו וקרוביו של ישו, "מריה" (אמו של ישו), "יעקוב בר יוסף אחוי דישוע" (אחיו של ישו), "יוסה" (אחיו, או אביו של ישו), "מתיה" (תלמידו הראשון של ישו), "יהודה בר ישוע" וגם "מריאמנה מרה" (זיהוי אפשרי למרים המגדלית). על אף שזיהוי זה עורר מחלוקת רבה, הוא עורר עניין במערה כ"מערת הקבורה של ישו".
מחקר על המערה התפרסם[דרוש מקור: מתי] בכתב העת הארכאולוגי "עתיקות", ביטאונה הרשמי של רשות העתיקות. במאמרו, הארכאולוג עמוס קלונר שלל את האפשרות כי מדובר בקברו של ישו. בשנת 2007 הופק סרט תיעודי בשם "מערת הקבורה של ישו" על ידי ג'יימס קמרון ושמחה יעקובוביץ'. הסרט טען כי המערה היא אכן מקום קבורתם של ישו ובני משפחתו, כולל אמו, שני אחיו, בנו, רעייתו ותלמידו. למרות שמספר חוקרים וארכאולוגים דחו טענה זו, הדחייה לא הייתה חד משמעית. פרופסור ישראל קנוהל סבר כי אין מניעה להעריך שמדובר בקבר משפחתו של ישו ולתפיסתו, זה אף אפשרי מאוד. אמנם, בהיעדר ראיה ממשית אין לקבוע זאת וכי יש להשיג עוד ראיות. בינואר 2008 טענה אלמנתו של הארכאולוג יוסף גת, שחשף את המערה, כי הוא אכן האמין שזוהי מערת הקבורה של ישו, אך נמנע מפרסום ממצאיו מחשש להתעוררות גל אנטישמיות.
הגלוסקמא הנושאת את השם "ישוע בר יהוסף", מוזיאון ישראל
הכתובת "ישוע בר יהוסף"
הגלוסקמא הנושאת את הכתובת "יהודה בר ישוע", מוזיאון ישראל
ב-2002 נמצאה "גלוסקמת יעקב אחי ישו" מאוסף פרטי של עודד גולן, אשר לדבריו היה זה ארון הקבורה של יעקב אחי ישוע. הוא טען כי היא התגלתה סמוכה לזו שבה נמצאו ארונות הקבורה המיוחסים לישוע ומשפחתו. אז הארכאולוגים טענו בנחישות שמדובר בזיוף. היא נשלחה לבדיקת מעבדה, לפיה על ארון הקבורה של אחי ישוע נמצאו שרידי אדמה מאותו אזור שבו נמצאה המערה בתלפיות. הוועדה ברשות העתיקות קבעה שזאת ללא צל של ספק שהגלוסקמה שנעלמה בשנת 1980 והכתובת החקוקה עליה "יעקוב בר יוסף" אותנטית ואילו התוספת "אחוי דישוע" כנראה מזויפת. בעקבות הממצאים נפתח תיק פלילי נגד גולן באשמת זיוף, אך במרץ 2012 הוא זוכה מהאישום נגדו.
ראו גם

מערת הקבורה של ישו
גלוסקמת יעקב אחי ישו
קבר ישו
הערות שוליים

↑  ראו להלן
↑  יהונתן ליס, אשת הארכאולוג שחשף את מערת תלפיות: הוא חשב שישו נקבר שם, אך חשש לספר, באתר הארץ, 16 בינואר 2008
↑  יהונתן ליס, אשת הארכאולוג שחשף את מערת תלפיות: הוא חשב שישו נקבר שם, אך חשש לספר, באתר הארץ, 16 בינואר 2008
שנות ה-30 של המאה ה-18

שנות ה-30 של המאה ה-18 היו העשור הרביעי של המאה ה-18, החלו ב-1 בינואר 1730 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1739.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) - מלחמה שהתקיימה בין רוסיה לבין האימפריה העות'ומנית.
התרחבות ממלכת פרס - השאה הפרסי נאדיר שאה כובש חלקים ממזרח האימפריה העות'מאנית בשנת 1736, את אזור אפגניסטן בשנת 1738, ופלש גם לאימפריה המוגלית בין השנים 1738 ל-1739..
מלחמת אוזנו של ג'נקינס (1739–1748) - מלחמה בין בריטניה לבין מושבותיה של ספרד בחופי אמריקה הדרומית והצפונית.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

מלחמת הירושה הפולנית (1733–1738) - סכסוך שפרץ בעקבות ניסיונו של סטניסלאב לשצ'ינסקי לתפוס את כתר המלוכה הפולנית לאחר מותו של מלך פולין אוגוסט השני. סטניסלאב לשצ'ינסקי נתמך על ידי ממלכת צרפת בעוד שיריבו פרידריך אוגוסט השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה נתמך על ידי אוסטריה ורוסיה.
1738 – פשיטה אלימה של אנשי מאיטי (אנ') על מוקדי הכוח של ממלכת בורמה מחלישה את השלטון המקומי וגורמת למרד פנימי של אנשי מון (אנ').
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

8 באפריל 1730 – נחנך בניין בית הכנסת שארית ישראל, הראשון בניו יורק
7 בדצמבר 1732 – חנוכת בית האופרה המלכותית בלונדון
1732, 1735 – בסדרת הסכמים משיבה הצארית הרוסית לממלכת פרס את השטחים בדרום הים הכספי שהעבירו הפרסים לרוסים בעשור הקודם.
30 ביולי 1733 – לשכת הבונים החופשיים הראשונה נפתחת בשטח שבעתיד יהיה ארצות הברית
7 בינואר 1738 – נחתם חוזה דוראהא, בין עסאף ג'הי הראשון והפשווה באג'י ראו הראשון: האימפריה המראטהית מקבלת את מאלווה והכרה בריבונותה
28 באפריל 1738 – האפיפיור קלמנס השנים עשר מוציא בולה חריפה נגד הבונים החופשיים ואוסר על פעילותם
24 במאי 1738 – ג'ון וסלי ממיר את דתו למתודיזם, ולמעשה מייסד את הכנסייה המתודיסטית; המתודיסטים מציינים יום זה כ"יום אולדרסגייט", על שם הרחוב בלונדון בו ייסד ווסלי את הכנסייה
4 בינואר 1739 – רואה אור הגיליון הראשון של עיתון שנערך בידי אישה בארצות הברית. הייתה זו אליזבת' טימותי מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, אם לשבעה ילדים, שערכה את ה- South Carolina Gazette לאחר מות בעלה משך שבע שנים, עד שבגר בנה בכורה
אירועים בולטים בעולם > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
4 בפברואר 1738 – יהודי החצר יוזף זיסקינד אופנהיימר מוצא להורג בווירטמברג
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
8 ביולי 1730 – רעידת אדמה באזור ולפראיסו. חוזקה מוערך בכ-8.7
15 באוגוסט 1730 – רעידת אדמה באזור אסאם/טיבט. חוזקה מוערך בכ-8.6
30 בדצמבר 1730 – רעידת אדמה בהוקאידו שביפן
טבע ואיכות הסביבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1733: התפלגות נורמלית - המתמטיקאי אברהם דה מואבר מציג את ההתפלגות הנורמלית לראשונה, אך חישוביו אובדים ויימצאו רק לאחר כמאתיים שנה.
1738: ראשית התפתחות הפיזיקה הסטטיסטית - דניאל ברנולי מפרסם מאמר בו מגיע למשוואת המצב של גז אידיאלי על סמך מודל של כדורי ביליארד. למודל זה חשיבות רבה הן משום שבעזרת כלים מודרניים יותר ניתן להסיקו במספר דרכים ולנתחו בצורה אנליטית מלאה, והן משום שימושיו הרבים כמערכת מודל.
1 בינואר 1739 – ז'אן-באטיסט שארל בובה דה לוזייה גילה את האי בובה
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
15 באפריל 1738 – בכורה בלונדון לאופרה "סרסה" (אחשוורוש) של גאורג פרידריך הנדל
4 במאי 1738 – ברוסיה מוקמת "האקדמיה המלכותית לבלט", מאוחר יותר "האקדמיה לבלט על שם ואגאנובה"
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, Geacron
↑  Sajal Nag, Burmese invasion
↑  יחסי רוסיה איראן, באתר iranica
↑  NORMAL DISTRIBUTION, אוניברסיטת ווסט וירג'יניה (ארכיון)
| עשורים במאה ה-18 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1700–1709 • 1710–1719 • 1720–1729 • 1730–1739 • 1740–1749 • 1750–1759 • 1760–1769 • 1770–1779 • 1780–1789 • 1790–1799 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: 8f6c923f-535d-45f5-9c29-c5c3e3a0b1ba 
ציור של נאדיר שאה במהלך ביזת דלהי שבוצעה במסגרת מלחמות נאדיר
המצור על פיליפבורג (1734) במסגרת מלחמת הירושה הפולנית
הוצאתו להורג של יוזף זיס אופנהיימר, 4 בפברואר 1738 ליד שטוטגרט
קרב דוגאלי

קרב דוגאלי התרחש ב-26 בינואר 1887 בין כוחות איטלקיים ואתיופיים בעיירה דוגאלי שליד מאסאווה, כיום באריתריאה.
מהלך הקרב

יום לפני קרב דוגאלי תקף ראס אלולה, מושל מארב מלאש, כח איטלקי שהיה מחופר בעיירה סחטי. מאות מאנשיו נטבחו מאש התותחים האיטלקיים והוא נאלץ להסיג את כוחותיו, בעוד רק 4 איטלקים נפצעו.
ב-26 בינואר, הציב ראס אלולה מארב לגדוד של כ-500 חיילים איטלקים שנשלחו על מנת לתגבר את האיטלקים בסחטי. על אף שהאיטלקים נלחמו בגבורה בקרב דוגאלי, כמעט כל הגדוד הושמד למעט 80 חיילים שהצליחו לברוח.
ההיסטוריון חגי ארליך מציין כי למרות הניצחון של האתיופים, בעקבות האירוע סכסכו האיטלקים בין הקיסר יוהנס ליריבו מבית, מנליק מלך שוואה, ועודדו אותו למרוד בקיסר.
בתקופת המשטר המרקסיסטי הוקמה אנדרטה לציון 100 שנים לקרב ומנגיסטו היילה מריאם הניח את אבן הפינה להקמת האנדרטה עם כוכב אדום בשדה הקרב. אחרי שאריתריאה קיבלה עצמאות האנדרטה הוסרה.
פול הנץ מציין: "כאשר עברתי את מקום שדה הקרב בשנת 1996, לא מצאתי עקבות לאנדרטה."
על פי ארליך, כאשר כוחות השעביה הצליחו להשיג שליטה על השטח בשנת 1989, "מפקד בולט בשעביה, שעכשיו הוא שר בולט בממשלה האריתראית, שמח לפוצץ את האנדרטה שבנה מנגיסטו .". מעשה זה לא היה הגיוני[דרושה הבהרה] מפני שאלולה עצמו היה תגרי והשעביה הייתה ברובה טיגראינית, והממשלה שקמה לאחר נפילת הדרג הורכבה מיסודות תגרים (וויאנה).
משקיפים, כולל ארליך ואחרים, מייחסים זאת להשקפה של התגרים האריתריאים את מכלול היחסים שלהם עם אתיופיה. כיוון שאלולה נלחם למען האימפריה האתיופית ולא עבור התגרים עצמם, הוא מוצג כבוגד בצד האריתריאי של הגבול וגיבור בצד האתיופי.[דרוש מקור]