stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיר (עיירה)

אנדרטה לזכר יהודי מיר שנספו בשואה, בבית הקברות נחלת יצחק
מיר (בבלארוסית: Мір; בפולנית: Mir; ברוסית: Мир) היא עיירה בראיון קרליץ במחוז גרודנו בבלארוס, כ-85 קילומטר דרומית למינסק. במקור הייתה בשטח ששייך לפולין, אך הועברה לשטח רפובליקת בלארוס בברית המועצות לפני מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה נכבשה יחד איתה. לאחר המלחמה חזרה להשתייך לבלארוס.
ישיבת מיר פעלה במיר מהקמתה בשנת 1815 עד 1939.
היסטוריה

הכפר מיר נוסד לפני שנת 1345. ב-1395 צלבנים מן המסדר הטבטוני בראשותו של קונרד פון יונגינגן הרסו אותה. מאז שניתנה על ידי סיגיזמונד בן קייסטוט ב-1434 לסנקה בן גדיגולד היה לחלקה פרטית. בהמשך השתייכה מאז 1486 למשפחת אילייניץ'. הם גם התחילו בשנות ה-20 של המאה ה-16 בבניית מבצר שלימים נקרא טירת מיר, אשר משך אליו התקפות רבות במשך מאות השנים.
ב-1569 העיירה עברה לשליטת משפחת רדזיוויל וכעבור 10 שנים קיבלה זכויות מגדבורג, אך לא מלאות. במסגרת חלוקת אדמות לשלושת בניו של ניקוליי רדזיוויל השחור (הרביעי היה איש כמורה לו לא ניתנה נחלה) היא נכנסה ב-1589 לאורדינציית ניאסוויז' השייכת לניקוליי כריסטופור רדזיוויל סירוטקה וככזאת נכנסה לשליטתה של האימפריה הרוסית בחלוקת פולין השלישית.
בשנת 1828 עברה לשליטת לב ויטגנשטיין ובהמשך בעקבות היותה נדוניה לבתו שנישאה לכלודוויג הוהנלוהה שעבר לשירותה של האימפריה הגרמנית ובעקבות חוק רוסי שאסר על נתינים זרים להחזיק בה אדמות מכר את מיר בין שאר הנדל"ן למשפחת סוויאטופולק-מירסקי.
עם חידוש העצמאות הפולנית הייתה שייכת לרפובליקה עד 1939. באותה השנה עברה לשליטת ברית המועצות במסגרת חלוקת פולין בין גרמניה הנאצית וברית המועצות בתחילת מלחמת העולם השנייה, הפכה לעיר הנפה אותה השנה ונכבשה על ידי הגרמנים ב-1941. הגרמנים החזיקו בה עד 1944 ולאחר מכן היא שבה להיות עיר הנפה עד 1956 אז פורקה הנפה והיא הורדה מדרגת עיר. ב-1991 עברה לשליטת בלארוס.
יהודי מיר

שמה של העיר נודע בעולם היהודי בזכות הישיבה אשר פעלה בה מהקמתה בשנת 1815 עד נפילת פולין במלחמה בשנת 1939. בשנים 1880–1892 לערך כיהן כרב העיר הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי, בעל "מלבושי יום טוב", שנקרא על שמה "ר' ליפא מירער". בין השנים 1893 ו-1900 כיהן כרב הקהילה הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד. עם הכיבוש הגרמני של העיירה בתחילת מבצע ברברוסה נרצחו בה 25 מנכבדי הקהילה, והוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ענידת טלאי צהוב.
באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן, וב-9 בנובמבר 1941 רצחו הגרמנים ושוטרים מקומיים כ-1,300 מיושביו, ובהם רב הקהילה, אברהם צבי קמאי. קבוצת מחתרת יהודית שפעלה בגטו סייעה להבריח ממנו כ-300 יהודים ליערות הסביבה. ב-13 באוגוסט 1942 רצחו הגרמנים את מאות היהודים שנותרו בגטו בבורות ירי, וערכו מצוד קפדני אחר היהודים שנמלטו ממנו. לפי דו"ח של מפקד המשטרה במיר, מתאריך 26 באוגוסט 1942, העיירות מיר ופולונקה "נקיות מיהודים", ונורו 719 איש.
המצב נכון לשנות ה-2000

במאה ה-21 גרים במיר כ-2500 איש ויש בה מעט תעשייה. לא נותרה בה קהילה יהודית. בעיר נמצאות אנדרטאות לזכר נרצחי המלחמה והשואה שהקימו שלטונות ברית-המועצות וארגונים יהודיים.
ראו גם

טירת מיר
הערות שוליים

↑  דו"ח של מפקד המשטרה במיר, ריינהרד היין, בנוגע לאוסוואלד רופאייזן, מתאריך 26 באוגוסט 1942, ארכיון יד ושם, ארכיון מקור: GAOB/995-1-7; העתק: ארכיון יד ושם, M.41/1021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567088505171  LCCN: n82154028  NKC: ge577283  VIAF: 124362809   WorldCat (עם VIAF): 124362809 
אנדרטה לזכר "יותר מ-1600 אזרחים שלווים שנרצחו על ידי כובשים גרמנים בנובמבר 1941"
מסטיסלב

מסטיסלב (בבלארוסית: Мсціслаў (מסציסלאו) או ‏Амсьціслаўקובץ:Be-Амсціслаў.oga‏Ⓘ‏ (אמסיצסלאו); ברוסית: Мстиславль (מסטיסלַבְל), בפולנית: Mścisław (משצ'יסלב)) היא עיר במחוז מוגילב, בלארוס, בסמוך לגבול רוסיה.
היסטוריה

האזכור הראשון של העיר מתייחס לשנת 1156 בכרוניקת איפטייב. העיר הייתה חלק מנסיכות סמולנסק וב-1180 הייתה מרכז של נסיכות מסטיסלב.
בשנת 1377 העיר נכבשה על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא. עם הקמת האיחוד הפולני-ליטאי הייתה העיר חלק מאיחוד זה. אחרי חלוקת פולין של 1772 עברה העיר לידי האימפריה הרוסית. לפי מפקד האוכלוסין של 1897 חיו בעיר 8,514 תושבים, 5,071 יהודים, 2,833 בלארוסים, 475 רוסים ו-108 פולנים.
יהודי מסטיסלב

יהודי העיירה היו ברובם מתנגדים, וכונתה (יחד עם העיירות חסלביץ' וצ'ריקוב) בפי רבי שלום דובער שניאורסון "הגליל החשוך".
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-5,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים, והתקיים בה בית ספר יידי.
ב-14 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ובספטמבר שלאחר מכן רוכזו כל היהודים שנותרו בה בגטו, בו אולצו לענוד טלאי צהוב ולהתייצב לעבודות כפייה יומיות. מעת לעת נרצחו בגטו קבוצות של יהודים.
ב-15 באוקטובר 1941 נערכה בגטו שבעיר אקציית חיסול, בה נורו כ-30 קשישים יהודים, ונאנסו ונרצחו מספר נשים יהודיות. כ-800 היהודים הנותרים נרצחו בסמוך לעיר בידי גרמנים ושוטרים בלארוסים.
ראו גם

יואל חסיד
אברהם שמחה מאמצ'יסלב
הערות שוליים

↑  http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_lan_97_uezd.php?reg=809 Демоскоп Weekly — Приложение. Справочник статистических показателей
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524772505171  NKC: ge577308  VIAF: 246270723   WorldCat (עם VIAF): 246270723
מועדון הכדורגל טרקטור

מועדון הכדורגל טרקטור (בפרסית: باشگاه فوتبال تراکتور), המוכר יותר בשמו המקוצר "טרקטור" (בעבר "טרקטור סאזי"), הוא מועדון כדורגל מהעיר תבריז שבאיראן, נכון לשנת 2021 המועדון משחק בליגת העל האיראנית. המועדון נוסד בשנת 1970 על ידי מפעל הטרקטורים בתבריז.
מתחילת עונת 1996/1997 מארחת טרקטור את משחקי הבית שלה באצטדיון סאהאנד (אנ'), המכיל 66,833 מקומות ישיבה.
יריבתה העירונית היא מאשין סאזי (אנ').
היסטוריה > לפני המהפכה

המועדון הוקם בשנת 1970 בתמיכת מפעל הטרקטורים של תבריז (אנ') ושיחק בחמש השנים הראשונות להקמתו בליגת פאסארגאד, הליגה השנייה בחשיבותה באיראן באותה תוקפה, בעונת 1974/1975 סיים המועדון במקום הראשון בליגה ועלה לליגת ג'אמשיד (בימינו ליגת העל האיראנית). העונה הראשונה של המועדון בליגה הראשונה עונת 1975/1976 הסתיימה בכישלון ובסיומה המועדון ירד ליגה, בנוסף באותה עונה המועדון הפסיד בגמר גביע חאזפי למאלבן (אנ').לאחר שהמועדון ירד ליגה מונה למאמן המועדון חוסיין פקרי שמטרתו הייתה להחזיר את המועדון לליגת ג'אמשיד ולאחר עונת 1976–1977 המועדון חזר לליגה הבכירה ובעונת 1977/1978 סיים המועדון במקום החמישי. בעונת 1978/1979 שבעקבות המהפכה באיראן לא הסתיימה לעולם, סיים המועדון במקום השמיני לאחר כשנים עשר מחזורים. היריבה העיקרית של המועדון באותן שנים הייתה מאשין סאזי.
היסטוריה > לאחר המהפכה

בשנות השמונים הליגה הבכירה באיראן לא הייתה פעילה בעקבות מלחמת איראן–עיראק, לכן טרקטור סאזי שיחקה בליגה המקומית של תבריז במשך שנים רבות. בעונת 1986/1987 הקבוצה השתתפה בליגת קודס כאשר ההרכב שלה כלל שחקנים מטרקטור סאזי ומהריבה שלה מאשין סאזי, הקבוצה הגיעה לגמר אבל הפסידה בו לאספהאן.
היסטוריה > לאחר המהפכה > שנות התשעים

בשנת 1986 מונה המאמן הרומני ואסילה גודג'ה לאחרי מחלקת הנוער של המועדון שבנוסף לעבודתו בטרקטור סאזי עבד גם במפעל הטרקטורים של תבריז, לאחר מכן הוא מונה למאמן הקבוצה המשנית של המועדון ובמסגרת עבודתו שם גילה כמה כישרונות צעירים כמו כרים באקרי, עלי-רזא ניכמר, סיירוס דין-מוחמדי וחוסיין ח'טיבי שמאוחר יותר עברו לקבוצה הבכירה. ב-1990 גודג'ה קודם למאמן הקבוצה הבוגרת ובעונת 1992/1993 הקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה. בשנים האלה אסמאעיל חלאלי היה הכוכב של הקבוצהבאותן שנים ובשנת 1994 הקבוצה עלתה לגמר גביע חאזפי. במשחק הגמר הקבוצה הפסידה לבהמן.
היסטוריה > ליגת העל האיראנית

בשנת 2001 הקימה פדרציית הכדורגל האיראנית את ליגת העל האיראנית והעונה הראשונה של הקבוצה בליגה עונת 2001/2002 הסתיימה בכישלון, תחת אימונם של המאמנים רזא וטן-ח'ואה ומחמוד יאוורי והקבוצה ירדה ליגה לליגת אזאדגאן הליגה השנייה באיראן.
היסטוריה > הירידה לליגת אזאדגאן

טרקטור שיחקה במשך שבע עונות בליגת אזאדגאן הליגה השנייה בחשיבותה באיראן. בפלייאוף של עונת 2006/2007 הגיעה טרקטור למשחק הגמר אבל הפסידה בו 2–4 ל שירין פראז. בעונת 2007/2008 מונה למאמן פראז כמאלוונד אשר העלה את הקבוצה חזרה לליגה הבכירה לאחר כשמונה שנים שלא שיחקה בה.
היסטוריה > העלייה לליגה הבכירה

בעונת 2011–2012 תחת אימנו של המאמן אמיר קלעה-נווי סיימה הקבוצה במקום השני בליגה שזכה אותה בכרטיס לליגת האלופות האסייתית זאת הייתה הפעם הראשונה שטרקטור השתתפה בטורניר כמו כן גם בשנים 2014–2015, בשנת 2012 מונה המאמן טוני אוליביירה אשר הוביל את הקבוצה בפעם השנייה ברציפות למקום השני בליגה.
היסטוריה > ליגת האלופות האסייתית

בעונת 2013/2014 לאחר ויכוח בין אוליביירה לבין יושב ראש הקבוצה פוטר אוליביירה ובמקומו מונה אסמאעיל חלאלי שלאחר כמה משחקים שהמועדון הפסיד פוטר ובמקומו מונה אוליביירה שהביא את המועדון לזכייה בגביע חאזפי שזכתה את המועדון בכטיס לליגת האלופות האסייתית, בנוסף המועדון סיים את העונה במקום השישי לאחר שניצח את אסתקלאל טהראן 1–3 באצטדיון אזאדי. בפעמים הראשונות שהמועדון שיחק בליגת האלופות האסייתית בשנים 2013–2014 הוא סיים במקום הרבעי בשלב הבתים בשנת 2015 המועדון סיים במקום השלישי בשלב הבתים.
ב-15 במאי 2015 במהלך משחק שנערך באצטדיון סאהאנד במחזור האחרון של הליגה בין טרקטור סאזי לנפט טהראן קרתה תקלת תקשורת שבעקבותיה חשב הצוות של טרקטור שספהאן הפסידה במשחק המקביל שנערך בין ספהאן לסייפא מה שגרם לכך שתוצאת המשחק בין טרקטור סאזי לנפט טהראן שהסתיים בתיקו 3-3 תספיקה כדי שטרקטור סאזי תזכה באליפות ואוהדי הקבוצה והשחקנים חגגו, כאשר בפועל התוצאה במשחק המקביל הייתה 0–2 לספהאן מה שהעניק לספהאן את הזכייה בליגה ואילו טרקטור סיימה כסגנית הליגה בפעם השלישית בתולדותיה.
באמצע עונת 2015/2016 פוטר מאמן הקבוצה טוני אוליביירה שנית ובמקומו מונה Amir Ghalenoei. במשחק הראשון שלה בעונת 2016 ב-24 בפברואר 2016 בליגת האלופות האסייתית הקבוצה ניצחה 0–4 את קבוצת אל ג'זירה קלאב מאיחוד האמירויות הערביות במשחק הגומלין בין שתי הקבוצות שהתקיים במארס 2016 באבו דאבי ניצחה טרקטור 0–1. לאחר שני המשחקים הראשונים טרקטור שברה את שיא הנקודות שלה בכל הזמנים בשלב הבתים של ליגת האלופות האסייתית. ב-19 באפריל 2016 טרקטור העפילה לשלב רבע הגמר של הליגה לאחר שניצחה 0–2 את קבוצת אל-הילאל מערב הסעודית בשלב רבע הגמר הפסידה הקבוצה לקבוצת אל נאסר מאיחוד האמירויות הערביות.
בעונת 2016/2017 גברה טרקטור על זוב האן בחצי הגמר של גביע חאזפי והייתה אמורה לשחק בגמר נגד נפט טהראן, אך בשנת 2017 השעתה פיפ"א את הקבוצה משני חלונות העברות בעקבות חשיפת חובות של הקבוצה לשחקני עבר שטרם נפרעו דבר שהוביל את הנהלת הקבוצה לבטל את החוזה שנחתם עם סג'אד שהבזאדה כמה ימים לפני חשיפת החובות.
המנון הקבוצה

| אזרית | תרגום לעברית |
| --- | --- |
ظفر مارشین چالان بیزیک	: قهرمانلیق بیزیمکی دیر : آذربایجان دیاریمیز : ادب، شرف شوعاریمیز : : بیرلیک گۆجون اینانمیشیق	: چوخ مئیدانلار دوْلانمیشیق : آذربایجان دیاریمیز : ادب، شرف شوعاریمیز : : دونیا بوْیو قالان بیزیک : ایرانا باش اوْلان بیزیک : تیراختور ایفتیخاریمیز : تیراختور ایفتیخاریمیز(۲) : : داغلار کیمی دایانمیشیق : ایفتیخارلار قازانمیشیق : تیراختور ایفتیخاریمیز : تیراختور ایفتیخاریمیز(۲: אנחנו אלה שמנגנים את מארש הניצחון  אנחנו אלה שנצחיים הגבורה היא שלנו אנחנו הראש של איראן אזרבייג'ן היא המולדת שלנו טרקטור היא הגאווה שלנו הסלוגן שלנו הוא אדיבות וכבוד טרקטור היא הגאווה שלנו אנחנו מאמינים בחוזק של האיחוד שלנו אנחנו יציבים כמו ההרים כבר טיילנו בהרבה אצטדיונים זכינו בהמון כבוד אזרבייג'ן היא המולדת שלנו טרקטור היא הגאווה שלנו הסלוגן שלנו הוא אדיבות וכבוד טרקטור היא הגאווה שלנו
שיאי שחקנים > שיאני השערים

נכון ל-3 ביוני 2019
| שם | לאום | קריירה בטרקטור סאזי | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוחמד אבראהימי | איראן | 2009–2015 ,2016–2018 | 180 | 31 |
| אדיניו | ברזיל | 2014–2015, 2016–2017 | 52 | 27 |
| פרזאד חאתמי | איראן | 2011–2012, 2016–2018 | 83 | 23 |
| פלביו פאישאו | פורטוגל | 2011–2013 | 67 | 21 |
| מהדי סייד-סאלחי | איראן | 2012–2013 | 38 | 19 |
| כרים אנסארי-פרד | איראן | 2013–2014 | 35 | 17 |
| אנתוני סטוקס | אירלנד | 2018– | 24 | 13 |
| כראר ג'אסים | עיראק | 2009–2011, 2016–2017 | 70 | 13 |
| מוחמד נוסרתי | איראן | 2010–2011, 2009–2010, 2012–2014 | 123 | 12 |
| סאמאן נרימן ג'האן | איראן | 2014–2015 | 43 | 11 |
| עלי עליזאדה | איראן | 2010–2012 | 40 | 10 |
אוהדי הקבוצה
מוחמד אבראהימי מלך השערים של טרקטור סאזי בכל הזמנים
מוזיקה מהנשמה

| --- | --- |
 בימוי:  Richard L. Ramsey, Joel Smallbone 
 הופק בידי:  Luke Smallbone, Joel Smallbone 
 תסריט:  Richard L. Ramsey, Joel Smallbone 
 עריכה:  Parker Adams 
 שחקנים ראשיים:  Joel Smallbone Diesel La Torraca קנדיס קמרון בורה ג'ונתן ג'קסון Daisy Betts Kirrilee Berger לוקאס בלאק 
 מוזיקה:  Brent McCorkle 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Kingdom Story Company 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 הקרנת בכורה:  26 באפריל 2024 
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, Christian film 
 תקציב:  6 מיליון דולר
 unsunghero.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוזיקה מהנשמה (באנגלית: Unsung Hero) הוא סרט דרמה נוצרי אמריקאי משנת 2024 שנכתב ובוים על ידי ריצ'רד רמזי וג'ואל סמולבון. הסרט עוקב אחר רבקה (אנ'), ג'ואל ולוק סמולבון מ-For King & Country ומסע חייהם להפוך לאמני הקלטות נוצריים.
הסרט יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-26 באפריל 2024. הוא שודר בנטפליקס החל מפברואר 2025.
עלילה

בשנת 1991, משפחת סמולבון עוברת מסידני, אוסטרליה לנאשוויל, טנסי, במרדף אחר התחלה חדשה. דייוויד ואשתו, הלן, עוקרים את חייהם עם ששת ילדיהם לנאשוויל לאחר קריסת חברת המוזיקה של דייוויד באוסטרליה בעקבות הפסד של 500,000 דולר אחרי שמסע הופעות של איימי גרנט נכשל.
כשהמשפחה מתמקמת בביתה החדש, היא נתקלת באתגרים רבים, כולל מאבקים כלכליים והמשימה המפחידה של להתחיל מחדש במדינה זרה. למרות חוסר הוודאות, אמונתה הבלתי מעורערת של הלן ונחישותו של דייוויד דוחפת אותם קדימה, מטביעה תקווה וחוסן בילדיהם.
שלושה מהאחים של סמולבון, ג'ואל, לוק ורבקה סנט ג'יימס (אנ'), מפתחים את כישרונותיהם המוזיקליים ומנווטים בתעשיית המוזיקה התחרותית. ג'ואל ולוק יוצרים בסופו של דבר את הצמד For King &amp; Country (אנ'), בעוד רבקה יוצאת לקריירה מצליחה כאמנית הקלטות של מוזיקה נוצרית.
דמויות

דייזי בטס (אנ') – הלן סמולבון
ג'ואל סמולבון (אנ') – דייוויד סמולבון
קירילי ברגר – רבקה סמולבורן (רבקה סנט ג'יימס) (אנ')
ג'ונתן ג'קסון – אדי דה-גארמו (אנ')
לוקאס בלאק – ג'ד אולברייט
קנדיס קמרון בורה – קיי אולברייט
טרי אוקווין – סבא ג'יימס
הילרי סקוט – לואן מיס
דיזל לה טוראסה – ג'ואל סמולבורסן
ג'יי ג'יי פטנטו – לוק סמולבורן
רבקה סנט ג'יימס (אנ') – דיילת
לנס ניקולס (אנ') – ארט מריווטר
רייצ'ל הנדריקס (אנ') – איימי גרנט
רוזלין ג'נטל (אנ') – ג'ין פרנסיס
דון מוסט – פירס
הפקה

ב-30 בנובמבר 2022, ג'ואל ולוק סמולבון הודיעו באמצעות מדיה חברתית שהם עשו סרט עם אחיהם בן על אמם. הסרט נקבע לצאת לאקרנים ב-26 באפריל 2024 על ידי Lionsgate והופק על ידי חברת Kingdom Story ו-Candy Rock Entertainment, חברת הפקות בראשות קנדיס קמרון בורה שגם משחקת בסרט.
את הסרט ביים ג'ואל סמולבון אשר עושה את הופעת הבכורה שלו בבימוי ונכתב על ידי ג'ואל וריצ'רד רמזי. צוות השחקנים כולל את ג'ונתן ג'קסון, קנדיס קמרון בורה, קירילי ברגר, לוקאס בלאק, טרי אוקווין והילרי סקוט, זמרת. המפיקים הם ג'סטין טולי, ג'וש וולש ולוק סמולבון.
שחרור

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-26 באפריל 2024. הוא היה אמור לצאת באוסטרליה ב-30 במאי, במקביל לסיבוב ההופעות המוזיקלי "Homecoming" של For King & Country באוסטרליה וניו זילנד. לקראת הסרט, For King & Country הוציאו גרסה מעודכנת של "Place in this World", בהשתתפות מייקל וו. סמית', שהוציא את השיר במקור ב-1991.
הסרט שודר בתפוצה רחבה עד ה-23 בינוני 2024 בארצות הברית וקנדה. הסרט שנוצר בתקציב של 6 מיליון דולר, הרוויח 21.1 מיליון דולר בקופות, כאשר בשבוע הראשון היה הסרט השני הכי רווחי בקופות ובהמשך שלושת השבועות הראשונים נשאר בעשרת הסרטים הרווחיים באותו הזמן.
שחרור > תגובה ביקורתית

באתר הביקורות Rotten Tomatoes, 61% מתוך 33 ביקורות של מבקרים חיוביות עם דירוג ממוצע של 6.1/10. ב־Metacritic קהלים שנשאלו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "A+" בסולם A+ עד F, בעוד שאלו שנשאלו על ידי PostTrak נתנו לו ציון חיובי כולל של 96% עם 90% אמרו שהם בהחלט ימליצו עליו.
פרסים ומועמדויות

| תאריך הטקס | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Dove Awards | סרט ההשראה של השנה | מוזיקה מהנשמה | זכייה |  |
| 7 בפברואר 2025 | פרסי Movieguide | הסרט הטוב ביותר עבור קהל בוגר | מוזיקה מהנשמה | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "FOR KING + COUNTRY on Instagram: "WE MADE A MOVIE!"". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2022-12-01.
↑  Vlessing, Etan (1 באוגוסט 2023). "Lionsgate Nabs 'Unsung Hero' Drama from Music Duo For King + Country (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-1 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mitchell, Cody (19 באפריל 2023). "Unsung Hero: A Family's Journey from Down Under to Centre Stage in the USA". The Daily Declaration. נבדק ב-19 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mitchell, Cody (31 בינואר 2024). "A Film That Celebrates Family: The True Story Behind for KING + COUNTRY and Rebecca St James". The Daily Declaration. נבדק ב-19 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (28 באפריל 2024). "'Challengers' Serves Biggest U.S. Opening To Luca Guadagnino At $15M; Best For Zendaya Live-Action Non-IP Pic – Sunday AM Update". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   Gospel Music Association, Past winners, doveawards.com, USA, retrieved 5 octobre 2024
↑  Rice, Lynette (22 בינואר 2025). "32nd Annual Movieguide Awards: 'Twisters,' 'Bluey' & 'Quiet On Set: The Dark Side Of TV' Among 2025 Nominees". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
בחורים טובים 2

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ארז תדמור
 הופק בידי:  יקי רייסנר צחי כהן משה אדרי לאון אדרי שמי שינפלד אביב בן שלוש
 תסריט:  חוה דיבון ארז תדמור יקי רייסנר
 עריכה:  עינת גלזר זרחין
 שחקנים ראשיים:  מאור שוויצר עומר נודלמן ניב סולטן עמית רהב ליאנה עיון
 צילום:  סער מזרחי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  סרטי יונייטד קינג רייסדור הפקות קאם באק סרטים זואה פילמס
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  17 באוקטובר 2024
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  דרמה קומית
 סרט קודם:  "בחורים טובים" (2022)
 דף הסרט ב־IMDb
 
בחורים טובים 2 הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית-רומנטית, המבוים על ידי הבמאי ארז תדמור. הסרט מהווה המשך לאירועי הסרט "בחורים טובים", וכמוהו, נוגע בנושא מוסד השידוכים בחברה החרדית בישראל.
הסרט עלה לאקרנים ב-17 באוקטובר 2024.
תקציר העלילה

עלילת הסרט נעה בין שני סיפורים מרכזיים. הראשון עוסק בברוך אוירבך, בחור ישיבה בוגר שכבר מזמן פספס כל הזדמנות להינשא שנותר לגור בחדר קטן בישיבה בה למד ולשמש כעוזרה הנאמן של מלכי לוין, שדכנית מנוסה ומפולפלת. כשמלכי מטילה עליו את המשימה ללוות את בתה הצעירה, שירה משדה התעופה – הוא מחליט שהגיע זמנו להתחתן עם שירה ומבקש את עזרתה של מלכי, אבל כשזו מנסה דווקא לשדך לו דווקא את רות, הוא מחליט לעשות הכל כדי לסכל את השידוך עם רות ולזכות בליבה של שירה.
העלילת הנוספת בסרט מספרת על התהליך לקראת נישואיהם של מוטי ברנשטיין ונחמי ביטון כאשר הפערים המנטליים של העדות, אשכנזי ומרוקאית, גדל לקראת החתונה ונוצרים קונפליקטים שמאיימים על עתידו של הזוג.
צוות השחקנים והדמויות

מאור שוויצר – ברוך אוירבך, רווק מזדקן ועוזרה האישי של מלכי, המתאהב בבתה, שירה, ומעוניין לזכות בלבה. לבסוף מוצא ברות את בחירת ליבו.
עומר נודלמן – שירה לוין, בתם של מלכי ורפאל לוין ומושא אהובתו של ברוך, השבה לארץ לאחר שנים רבות בחו"ל. מתאהבת בקרליבך ומשתדכת איתו למרות מחאותיה הרמות של אימה.
ניב סולטן – רות, בחורה צעירה המשודכת לברוך על ידי מלכי. אחות לישראל מאיר, צעיר הלוקה בתסמונת דאון, עובדה המורידה את ערכה בשוק השידוכין החרדי. מפעילה ביחד איתו קונדיטוריה ביתית משלבת.
אליהו שאקי - ישראל מאיר, צעיר הלוקה בתסמונת דאון, אח של רות, מפעיל ביחד איתה קונדיטוריה ביתית משלבת. בעקבות העובדה שהינו לוקה בתסמונת דאון מתקשה אחותו להשתדך בחברה החרדית.
עירית קפלן – מלכי לוין, שדכנית מנוסה ומעסיקתו של ברוך.
עמית רהב – מוטי ברנשטיין, בחור ישיבה שנעזר בסרט הקודם בברוך על מנת להשתדך לנחמי. כעת בסרט הזה הוא עוזר לברוך בניסיונו להשתדך לשירה אך הצעתו מובילה באופן בלתי צפוי דווקא לשידוכו של קרליבך לשירה. בסרט זה הוא מנווט בהצלחה את המחלוקות הרמות בין המשפחות בשל פערים הלכתיים-עדתיים ותרבותיים ומצליח להביאן לפשרות מקובלות.
ליאנה עיון – נחמה "נחמי" עזיזה ביטון, בחורה ממוצא מזרחי, בה התאהב מוטי.
יקי רייסנר – רפאל לוין, בעלה של מלכי.
גיא לואל – יוסי ברנשטיין, אביו של מוטי.
נטע שפיגלמן – רחל ברנשטיין, אמו של מוטי.
רועי אסף – רחמים ביטון, אביה של נחמי. בעל חנות פיצוחים וממתקים בבני ברק - "פיצוחי רחמים".
ריימונד אמסלם – אילנה ביטון, אמה של נחמי.
עמית מורשת – מאיר, בחור ישיבה וחברם של מוטי וברוך, הסובל מאסתמה המהווה לו מכשול בשידוכיו.
נועם אימבר – מוישי קרליבך, נהג אמבולנס ופרמדיק, חבר של ברוך. משתדך לשירה על אף מחאותיה הרמות של אימה.
הייתאם עומארי – אחמד, מנהל מטבח הישיבה. לאורך שני הסרטים, דמותם של הסמכויות הרוחניות והרבניות נעלמת לחלוטין מהעלילה, ואחמד הוא זה שמתפקד כאוזן הקשבת הכי חשובה לכל הבעיות של תלמידי הישיבה, ותמיד נותן מענה לבבי לכולם.
יואב רוטמן – ידידיה אוירבך, אחיו הצעיר והנשוי של ברוך המסוכסך איתו מאז שסיפר להוריהם שמועה שגונבה לאוזניו בדבר המיועדת של ברוך ובשל כך הם דרשו לבטל את השידוך.
יונתן הורנצ'יק – אברם מוסקוביץ', בחור ישיבה עילוי, מקובל בקרב השדכניות. מועמד לשידוך לשירה, הבת של מלכי.
מוטי בן ישי - בעל אולם אירועים בכפר סבא המיודד עם רחמים.
שראל פיטרמן
הפקה > פיתוח וצילומים

ב-23 בינואר 2023, נמסר לראשונה כי לאור הצלחת הסרט "בחורים טובים" בקופות, הוחלט על פיתוחו של סרט המשך העתיד לעלות לאקרנים בשנת 2024. ב-26 בפברואר 2024, דווח על תחילת צילומי הסרט.
הפקה > ליהוק

במקביל לדווח על צילומי הסרט, דווח כי צוות השחקנים הראשי מהסרט הקודם עתיד לשוב לצילומי סרט ההמשך. בינואר 2024, נמסר לראשונה על ליהוקן של ניב סולטן, אשתו של מאור שוויצר במציאות, עומר נודלמן לתפקידים הנשיים הראשיים של הסרט – רות, בחורה צעירה המשודכת לברוך בניגוד לרצונו, ומושא אהבתו של ברוך, שירה לוין; בהתאמה.
הערות שוליים

↑  בחורים טובים 2, באתר HOT CINEMA
↑  unitedkingfilms (2024-10-13), מאחורי הקלעים - "בחורים טובים 2" | החל מה-17.10 בקולנוע, נבדק ב-2024-12-11
↑  יאיר רוה, אלו היו הסרטים שוברי הקופות הגדולים ביותר בישראל ב-2022, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2022
↑  משמח: "בחורים טובים" יזכה לסרט המשך, באתר "סרוגים", 23 בינואר 2023
1 2  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏"בחורים טובים 2": צילומי סרט ההמשך יצאו לדרך, באתר "סרוגים", 26 בפברואר 2024
↑  שגב, אלי, החלו צילומי סרט ההמשך הישראלי "בחורים טובים 2" עם הזוג ניב סולטן ומאור שוויצר, באתר "אידיבי", ‏26 בפברואר 2024
↑  גיל משעלי, ‏ניב סולטן ומאור שוויצר ישתפו פעולה בהמשך של "בחורים טובים", באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2024
↑  גיל משעלי, ‏מצטרפת ללהיט: התפקיד החדש של עומר נודלמן, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2024
משפחת המלוכה היוונית

| --- | --- |

סמל בית המלוכה היווני עם הכיתוב "כוחי הוא אהבת העם"
 
 מדינה:  ממלכת יוון 
 בית האב:  House of Glücksburg (Denmark) 
 מייסד:  גאורגיוס הראשון
 השליט האחרון:  קונסטנטינוס השני
 ראש הבית הנוכחי:  פבלוס
 תקופת השושלת:  30 במרץ 1863 – הווה (162 שנים)
 
משפחת המלוכה היוונית מהווה ענף של בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג של בית אולדנבורג העתיקה, ששלטה בארצות סקנדינביה במשך מאות שנים. המונרך הראשון של יוון משושלת זו היה גאורגיוס הראשון, בנו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו המלכה הייתה אולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, נכדתו של הצאר הרוסי ניקולאי הראשון. כצאצאי המונרכיה הדנית חברי בית המלוכה היווני נקראים "נסיכי יוון ודנמרק".
עלייה לשלטון

המשפחה עלתה לכס המלוכה היווני לאחר שהמלך אותון, הראשון ממלכי יוון המודרנית שהיה חבר בית ויטלסבאך הבווארי, התיר לבריטניה וצרפת להשתלט על נמל פיראוס בזמן מלחמת קרים (1853-1856), משום שהמעצמות הגדולות רצו למנוע שיתוף פעולה בין יוון לרוסיה. כניעה זו גרמה לצבא היווני להדיח את אותון בהפיכה צבאית בשנת 1862, והמלך והמלכה שבו לבוואריה על גבי ספינת מלחמה בריטית.
במשאל שנערך ב-1862 בחרו היוונים את אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה כמלך החדש שלהם, אך מועמדותו נדחתה על ידי המעצמות הגדולות, שסירבו לאפשר לאחד מחברי משפחות המלוכה שלהם לעלות לשלטון היווני. נעשה חיפוש אחר מועמדים אחרים ולבסוף ראשי הצבא היווני הציעו את הכתר היווני לנסיך וילהלם מבית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בית המלוכה הדני, והוא הוכתר כגאורגיוס הראשון, מלך היוונים בשנת 1863. צאצאיו של גאורגיוס הראשון מלכו ביוון עד שנת 1974, אולם המלוכה לא הייתה רצופה ונקטעה פעמים רבות בשל אירועים שהשפיעו רבות על ההיסטוריה היוונית, כמו מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, מלחמת העולם הראשונה והשנייה, מלחמת אזרחים ולבסוף שלטון החונטה הצבאית שהביא להפלת המונרכיה והכרזתה המחודשת של הרפובליקה ביוון.
נפילת המלוכה היוונית

הממשלה הנבחרת ביוון הופלה ב-21 באפריל 1967 על ידי קבוצת קצינים שהונהגה על ידי הקולונל גאורגיוס פאפאדופולוס. הקצינים המהפכנים ייסדו משטר דיקטטורי צבאי שכונה בשם משטר הקולונלים והכריחו את המלך קונסטנטינוס השני להכיר בו כמשטר לגיטימי. בדצמבר של אותה השנה המלך ניסה להפיל את המשטר הצבאי אך נכשל, והוא ומשפחתו נאלצו לצאת לגלות ברומא. לאחר הפלת הדיקטטורה הצבאית בשנת 1974 נערך ביוון משאל עם בו קבעו 70 אחוזים מתושבי המדינה כי הם מעוניינים בביטול המונרכיה.