stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחפר תיעול עמוק

מחפר תמך הוא ציוד מכני הנדסי כבד המיועד לחפירת תעלות תמך בעומק של 40 מטר ויותר. הוא קיים בשתי צורות - מרכב זחלי מיועד לעבודות בעומק רב ומרכב גלגלים מיועד לעבודות קלות. מחפר תמך דומה מאוד למכונת קידוח אלא שדרך העבודה בשתי המכונות שונה.
תיעול עמוק הוא סוגיה חשובה בתהליך בנייה שנסב אודות ביסוס קרקע. ככל שמעמיקים את תעלת החפיר הרי ניתן לכרות בור בנייה עמוק יותר ולהקים קומות תת-קרקעיות רבות יותר ולהקצות יותר שטחים למטרות שטחי שרות ושטחי חניה. תעלת תמך משמשת כחלל לתוכם בונים קיר תמך. עבודת העפר לצורך בניית קומות תת-קרקעיות בבניין דורשות כרייה בחפיר. תקן הבנייה מחייב לבנות קיר תמך שימנע גרימת נזק למבנים ותשתיות, כגון צנרת תת-קרקעית, כבלים תת-קרקעיים, כבישים ומדרכות, כתוצאה מהתמוטטות קירות החפיר. חפירת תמך היא עבודת עפר המקדימה כריית החפיר ומאפשרות בניית קיר החפיר. לתוך תעלת תמך מניחים ברזל חיזוק ויוצקים בטון. עם התייבשות הבטון נוצר קיר תמך מחוזק בברזל.
מבנה

מרכב
תא מפעיל
מנוע
יחידת כוח הידראולית
מנוע הידראולי לחלזון המחפר
עמוד המחפר
חילזון חפירה
זרוע שפך קרקע
אופן עבודה

מחפר תמך הוא ציוד חפירה לתעלות תמך. בניגוד למכונת קידוח שבה שיטת העבודה היא לקדוח מפני הקרקע עד לעומק הרצוי הרי במחפר תמך חלזון החפירה נמצא תמיד בעומק המתאים ויצירת תעלת תמך נוצרת כתוצאה מתנועה אטית של מרכב מחפר תמך. לצורך ייצוב ראשוני של הקרקע ומניעת התמוטטות דופן החפיר משתמשים בבוץ קידוח שבו המרכיב הדומיננטי הוא בנטוניט. תוך כדי התקדמות המרכב נעשית פעולת כרייה אנכית שמאריכה את תעלת תמך. כדי למנוע  מתשפוכת העפר שנוצרת עם  כרייה מותקן בקרבת חלזון החפירה זרוע שפך קרקע צרה במעט מרוחב תעלת תמך שלא מפריע להתקדמות מחפר תמך. תהליך בניית קיר תמך נעשה במקביל לחפירת תעלה. לתוך התעלה מוכנסים ברזל חיזוק ויוצקים בטון. לאחר התייבשות הבטון בסיום בניית קירות התמך ניתן להתחיל בעבודות העפר בחפיר. בעת כריית החפיר מבצעים במקביל חיזוק אופקי באמצעות עוגן אופקי של קיר החפיר שמונע התמוטטות קיר תמך כתוצאה מעומס מכני רב. לכן בהפרשי גובה נעשה עיגון אופקי של קיר תמך.
ראו גם

חפיר
מחנה המשפחות (טרזיינשטט)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גטו
 מדינה:  צ'כיה
 תאריכים
 תאריך הקמה:  נובמבר 1941
 תאריך שחרור:  8 בספטמבר 1943
 אוכלוסייה
 מספר אסירים בשיא:  כ-17,517 אסירים
 השתייכות האסירים:  יהודים
 נתונים
 קואורדינטות:  50°02′09″N 19°10′42″E﻿ / ﻿50.03583333°N 19.17833333°E﻿ / 50.03583333; 19.17833333
  (למפת צ'כיה מוגדלת) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהמחנה המשפחות רזיינשטט(למפת צ'כיה רגילה) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהמחנה המשפחות רזיינשטט
 
מחנה המשפחות (טרזיינשטט) (בצ'כית: Tábor rodinný Terezínský; בגרמנית: Theresienstädter Familienlager), הידוע גם בשם מחנה המשפחות הצ'כי, כלל קבוצה של אסירים, בעיקר יהודי צ'כיה, אוסטריה וגרמניה, מגטו טרזיינשטט שבצ'כוסלובקיה, אשר הוחזקו באגף BIIb של אושוויץ מ-8 בספטמבר 1943 עד 12 ביולי 1944. הנאצים הקימו את המחנה על מנת להטעות את העולם בנוגע לפתרון הסופי.
רקע

גטו טרזיינשטט, שהוקם בסוף 1941, תפקד בחלקו כמרכז מעבר ליהודים מצ'כוסלובקיה, גרמניה ואוסטריה בדרכם למחנות השמדה ולמרכזים אחרים להרג המוני. ההובלה הראשונה של יהודים מטרזיינשטט לאושוויץ התרחשה ב-26 באוקטובר 1942, לאחר ש-42,005 אסירים גורשו למקום אחר. מתוך 7,001 האנשים שגורשו לאושוויץ מטרזיינשטט בינואר ובפברואר 1943, 5,600 הומתו מיד בתאי הגזים, ורק 96 שרדו את המלחמה. במהלך שבעת החודשים הקרובים הופסקה ההובלה מטרזיינשטט בהוראת מנהיג האס אס היינריך הימלר. בעבר וכנראה מסיבות שונות, האס אס הקים מחנה צועני באגף BIIe בתוך אושוויץ-בירקנאו. אין מסמך ששרד, המציין את נימוקי האס אס להקמת המחנה המשפחתי, והוא נושא שנוי במחלוקת על ידי היסטוריונים. סביר להניח שאסירי המחנה המשפחתי הוחזקו בחיים על מנת שמכתביהם יוכלו להרגיע קרובי משפחה בטרזיינשטט ובמקומות אחרים דבר שיוכיח, שגירושם למזרח, אינו אומר שנרצחו. באותה תקופה, האס אס תכנן ביקור של הצלב האדום בטרזיינשטט, וייתכן שרצה לשכנע את הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) כי יהודים שגורשו אינם נרצחים. ההיסטוריון הישראלי יהודה באואר טוען כי ייתכן שהאסירים שהוחזקו במחנה המשפחות הוכנו לשימוש כבני ערובה בעת הצורך.כמה חוקרים טוענים כי האס אס תכנן ביקור של ה-ICRC במחנה המשפחות בבירקנאו כדי להטעות את העולם החיצון בנוגע למטרתו האמיתית של אושוויץ. אחרים מאמינים שמצבם הגופני הירוד של האסירים יבהיר כי מתייחסים אליהם בצורה לא טובה, מה ששולל את טענת הראשונים.
תנאים

מנהיג האס אס שהיה אחראי על האגף היה פריץ בונטרוק, שהיה ידוע באכזריותו ונידון למוות לאחר המלחמה. הקאפו הראשי במחנה היה רוצח מורשע גרמני בשם ארנו בם (Böhm). כאשר הצטרף בם לאס אס במרץ 1944, הוא הוחלף בפושע גרמני אחר בשם וילהלם ברכמן. ברכמן היה אסיר פלילי, אך העבירה שלו הייתה גניבה קטנה, והוא ניסה לעזור לאסירים היהודים היכן שהיה יכול.
ההיסטוריון מירוסלב קרני ציין כי תנאי המחנה תוארו לטובה על ידי אסירים באושוויץ בחלקים אחדים של המחנה, אך בחומרה רבה על ידי אסירים במחנה המשפחות עצמו. הוא סבור שהתפיסה האחרונה מדויקת יותר מכיוון ששיעור התמותה הכולל ממקרי מוות "טבעיים" היה זהה במחנה המשפחתי לזה שבשאר בירקנאו. התמותה הייתה מאותן סיבות: רעב, מחלות, תברואה לקויה, היפותרמיה ותשישות. מתוך האסירים שהגיעו בספטמבר 1942, 1140 (כ-25%) מתו בחצי השנה הראשונה, ומכאן ואילך הובן לאסירים כי חצי שנה מבואם למחנה יוצאו להורג. BIIb היה רק 600 על 150 מטר (1,970 על 490 רגל), "רצועה צרה ובוצית מוקפת גדר חשמלית", כדברי יוזמת טרזין, ארגון התנדבותי לניצולי גטו טרזיינשטט ולניצולי שואה אחרים.מתוך 32 צריפים, 28 שימשו לדיור, צריף 30 ו-32 היו מרפאות, 31 היה צריף הילדים, וצריף אחד שימש למפעל אריגה בו נאלצו נשים ליצור שרשיר תחמושת. נשים היו חשופות לתקיפה מינית על ידי שומרי האס אס באופן קבוע. על האופן שבו התמודדו הילדים עם המציאות היומיומית בגטו, אפשר ללמוד מעיתוני הילדים שזכו למעט תקווה תחת פיקוחו של פרדי הירש. בגטו טרזיינשטט יצאו לאור מספר עיתוני ילדים, בהם "ודם" ו"קמרד". כתב העת קמרד יצא לאור במעון Q609 – בית ילדים משותף לבנים ולבנות דוברי צ'כית וגרמנית. את 22 הגיליונות של קמרד כתבו נערים בכתב ידם הילדותי ואייר אותם העורך איוון פולאק, ללא השתתפות המדריכים. קמרד, כמו עיתוני הילדים האחרים, נועד לבדר, לספק חומר קריאה ולהקנות השכלה.
ההטעיה וההשמדה

המבקר הבולט ביותר במחנה בפברואר 1944 היה אדולף אייכמן, והוא העיר בחיוב על הפעילות התרבותית של הילדים בבירקנאו. מפקד אושוויץ-בירקנאו יוהאן שווארצהובר ביקר במחנה ב-5 במרץ ואמר לבאי המחנה מחודש ספטמבר כי בקרוב הם יועברו ויעזרו להקים מחנה עבודה חדש. הורו לאסירים למלא גלויות מיום 25 במרץ עבור קרוביהם בטרזיינשטט. ציון התאריך היה תרגול שגרתי המאפשר את הזמן הנדרש לצנזורה. במכתבים אלה הם ביקשו מקרוביהם לשלוח להם חבילות עם אוכל. ב-6 במרץ הורה שווארצהובר לרשום את כל האסירים מחודש ספטמבר לצורך הקצאת פרטי עבודה. נפוצו שמועות סותרות, לפיהן האסירים כולם ייהרגו או שההבטחות הנאציות אמיתיות.
ב-8 במרץ הוטל עוצר קפדני ובלוק ההסגר הוקף בחצי פלוגה של אנשי אס אס וכלביהם. שעתיים לאחר מכן הגיעו שתים עשרה משאיות והגברים קיבלו הוראה לעלות עליהן. הם השאירו את חפציהם מאחור, והובטח להם כי רכושם יועבר בנפרד. על מנת לשמור על הטעיה פנו המשאיות ימינה, לכיוון תחנת הרכבת, במקום שמאלה, לעבר תאי הגזים. לאחר שהגברים הועברו לקרמטוריום השלישי, הובלו הנשים לקרמטוריום השני. תהליך זה ארך מספר שעות, כאשר יהודים מפוחדים בצריף אחד החלו לשיר בשתיים לפנות בוקר, האס-אס ירה לעברם יריות אזהרה. אפילו חדרי ההתפשטות הוסוו כך שהיהודים לא הבינו מה יעלה בגורלם עד שקיבלו פקודה להתפשט. על פי הזונדרקומנדו, האסירים שרו את ההמנון הצ'כי ואת התקווה לפני הכניסה לתאי הגזים. בסך הכל נרצחו 3,791 או 3,792 בני אדם.
הביקור של משלחת הצלב האדום בטרזיינשטט נערך ב-23 ביוני 1944 ונועד לו ביקור המשך בבירקנאו. ואולם המשלחת הסתפקה בחלק הראשון של הביקור; המארחים שכנעו את חבריה כי טרזיינשטט הוא היעד הסופי וממנו אין ממשיכים הלאה. משהוברר לגרמנים כי הביקורים הניחו את דעתם של אנשי הצלב האדום, לא נזקקו עוד למחנה המשפחות הצ'כיות, וביולי חוסל המחנה כליל.
המחנה המשפחתי הוזכר במאמר בג'ואיש כרוניקל ב-25 בפברואר 1944: "יש גם 7,000 יהודים צ'כוסלובקים במחנה. הם גורשו לבירקנאו בקיץ שעבר". ב-9 ביוני דיווח העיתון הרשמי של הממשלה הפולנית הגולה כי 7,000 יהודי צ'כיה נרצחו בתאי הגזים באושוויץ, וכי הם נאלצו לכתוב גלויות מיושנות למשפחותיהם. טענות אלה אוששו ימים לאחר מכן בהפצת דו"ח ורבה-וצלר, אשר סיפק פירוט רב יותר על היהודים במחנה המשפחה וגורלם.
לאחר מכן

רק 1,294 אסירים ממחנה המשפחות שרדו את המלחמה. בספטמבר ובאוקטובר 1944 שימש הגוש את האסירים הפולנים שהועברו ממחנה בפרושקוב, רובם אזרחים שנתפסו במהלך מרד ורשה.
חיסול המחנה בין התאריכים 8–9 במרץ היה הרצח ההמוני הגדול ביותר של אזרחי צ'כוסלובקיה במהלך מלחמת העולם השנייה. עם זאת, במשך שנים רבות סיפור המחנה המשפחתי כמעט ולא היה ידוע מחוץ לקהילה היהודית הצ'כית, וקיבל הרבה פחות תשומת לב מאשר פשעים נגד צ'כים לא יהודים. במלאת חמישים שנה לפשע ארגנה יוזמת טרזין כנס בינלאומי, ופרסם את מאמרי הכנס כספר. בשנת 2017 הכיר הפרלמנט הצ'כי רשמית ב-9 במרץ כהנצחת הטבח.
הערות שוליים

↑  מחנה המשפחות, באתר the-family-camp.html
↑  הקדמה, באתר intro.html
↑  Yehuda Bauer, Jews for sale?, Yale University Press, 1994, ISBN 978-0-300-05913-7
1 2  The Terezín family camp in Auschwitz-Birkenau | Holocaust, www.holocaust.cz
↑  Terezínský rodinný tábor v konečném řešení | Holocaust, www.holocaust.cz
1 2 3  אתר יד ושם, מחנה המשפחות, באתר יד ושם, ‏18 בספטמבר 2021
↑  העולם שבין הורים וילדיהם בטרזיינשטט, באתר children-in-theresien.html
↑  העולם שבין נשים וגברים, באתר women-and-men.html
↑  עולמם של הילדים בטרזיינשטט, באתר children-in-theresienstadt.html
↑  Auschwitz-Birkenau - On the Sixtieth Anniversary of the Warsaw Uprising, web.archive.org, ‏26 באוגוסט 2011
↑  Mehdi Moinzadeh, YOUTOPIA/ABOUT:BLANK, transcript Verlag, 31 בדצמבר 2018, עמ' 287–302
↑  Česká televize, Češi si 10. června budou místo vyhlazení Lidic připomínat památku obětí, ČT24 - Česká televize (בצ׳כית)
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
מחוזות צ'כיה

מבחינה אדמיניסטרטיבית צ'כיה מחולקת ל-13 מחוזות (kraj, קראי) ועיר הבירה. כל מחוז מחולק למספר נפות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2000. המחוזות מהווים גם מחוזות בחירה בבחירות לבית התחתון של הפרלמנט הצ'כי.
|  | מחוז | דגל | שם בשפת המקור | סמל | בירה | אוכלוסייה   נכון לשנת 2022 | שטח   (קמ"ר) | מיקום   יחסי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קרלובי וארי |  | Karlovarský kraj |  | קרלובי וארי | 283,212 | 3,310 |  |
| 2 | פלזן |  | Plzeňský kraj |  | פלזן | 578,707 | 7,641 |  |
| 3 | אוסטי נד לבם |  | Ústecký kraj |  | אוסטי נד לבם | 798,898 | 5,339 |  |
| 4 | ליברץ |  | Liberecký kraj |  | ליברץ | 437,570 | 3,163 |  |
| 5 | פראג |  | Praha |  | פראג | 1,275,406 | 496 |  |
| 6 | בוהמיה המרכזית |  | Středočeský kraj |  | פראג | 1,386,824 | 10,929 |  |
| 7 | בוהמיה הדרומית |  | Jihočeský kraj‏ |  | צ'סקה בודייוביצה | 637,047 | 10,058 |  |
| 8 | הראדץ קראלובה |  | Královéhradecký kraj |  | הראדץ קראלובה | 542,583 | 4,759 |  |
| 9 | פרדוביצה |  | Pardubický kraj |  | פרדוביצה | 514,518 | 4,519 |  |
| 10 | ויסוצ'ינה |  | Kraj Vysočina |  | ייהלבה | 504,025 | 6,796 |  |
| 11 | מורביה הדרומית |  | Jihomoravský |  | ברנו | 1,184,568 | 7,188 |  |
| 12 | אולומואוץ |  | Olomoucký kraj |  | אולומואוץ | 622,930 | 5,272 |  |
| 13 | מורביה-שלזיה |  | Moravskoslezský kraj |  | אוסטרבה | 1,179,989 | 5,427 |  |
| 14 | זלין |  | Zlínský kraj |  | זלין | 572,432 | 3,963 |  |
מהומות הר הבית (2009)

מהומות הר הבית היו עימותים שפרצו בין פלסטינים למשטרת ישראל בהר הבית ב-27 בספטמבר 2009 ונמשכו עד סוף אוקטובר. האלימות התפשטה במזרח ירושלים ובחלקים ביהודה ושומרון, וכללה יידוי בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות הביטחון ואזרחים יהודים. בתגובה משטרת ישראל פתחה במבצעי מעצרים נגד מתפרעים והגבילה את הכניסה להר. כמה עשרות מתפרעים, שוטרים ואזרחים יהודים נפצעו.
הר הבית הוא האתר הקדוש ביותר ליהדות: באתר ממוקמים גם מסגד אל-אקצא וכיפת הסלע, והוא האתר השלישי בקדושתו לאסלאם. ישראל כבשה את הר הבית מירדן במלחמת ששת הימים ב-1967, וסיפחה אותו יחד עם שאר מזרח ירושלים לבירתה ירושלים (הלא מוכרת על ידי רוב מדינות העולם ככזו). המקומות הקדושים למוסלמים בהר מנוהלים על ידי הווקף האיסלאמי, בעוד שישראל אחראית על המינהל הכולל. מעמדו הקבוע של הר הבית נחשב בדרך כלל ככזה שיקבע על ידי משא ומתן עתידי בין ישראל לרשות הפלסטינית.
אירועי המהומות > 27 בספטמבר

בערב יום כיפור נכנסה קבוצת תיירים להר הבית בליווי שוטרי משטרת ישראל. כ-150 מתפללים מוסלמים התאספו סביבם, חלקם יידו לעברם אבנים. 18 שוטרים ו-17 מתפללים נפצעו באורח קל. באותו ערב, יידו פלסטינים בשכונת עיסאוויה שבצפון ירושלים בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות הביטחון הישראליים והציתו מספר עצים. חמישה שוטרים נפצעו באורח קל.
אירועי המהומות > 28 בספטמבר

פלסטינים השליכו שני בקבוקי תבערה לעבר בתי יהודים בשכונת סילוואן במזרח ירושלים, אך לא גרמו לנפגעים או לנזק.
אירועי המהומות > 4 באוקטובר

קבוצה של כ-150 פלסטינים השליכו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר כוחות הביטחון הישראליים בשכונת ואדי אל-ג'וז בירושלים.
אירועי המהומות > 5 באוקטובר

קבוצת פלסטינים משכונת ראס אל-עמוד שבדרום-מזרח ירושלים יידו אבנים לעבר גברים יהודים חרדים שעצרו להתפלל בבית העלמין בהר הזיתים הסמוך. בהמשך היום שוב הושלכו אבנים לעבר שוטרים בתוך ראס אל-עמוד. יידוי אבנים לסירוגין וצורות אחרות של התפרעויות נמשכו במזרח ירושלים לאורך כל היום. סמוך למחסום הביטחוני בשכונת שועפאט בצפון ירושלים, צעירים פלסטינים יידו אבנים לעבר שוטרי מג"ב ופצעו שוטר אחד באורח קל. אחר הצהריים, צעיר פלסטיני דקר בצווארו של שוטר מג"ב. צעירים משועפאט החלו אז להתפרע, ויידו אבנים על שוטרי מג"ב לאורך כל הערב. בפאתי רמאללה יידו כ-50 צעירים פלסטינים אבנים ופסולת לעבר חיילים ישראלים שהוצבו בקרבת מקום.
אירועי המהומות > 25 באוקטובר

מתפרעים יידו בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות משטרת ישראל המוצבים בהר הבית. כוח משטרה נכנסו למתחם הר הבית ועצרו 18. תשעה שוטרים נפצעו באורח קל ו-21 מתפרעים נעצרו. עיתונאית אוסטרלית נפצעה באורח קל מסלע. שלושה גברים ערבים רעולי פנים נעצרו אחר הצהריים לאחר שיידו אבנים לעבר כוחות הביטחון הישראליים בשכונת ראס אל-עמוד שבמזרח ירושלים. בעיר העתיקה בירושלים יידו ערבים אבנים לעבר עוברי אורח ושוטרים. לא היו דיווחים על נפגעים או נזק.
ראו גם

מאורעות תרפ"ט
מהומות הר הבית (1990)
האינתיפאדה השנייה
הערות שוליים

↑  Abe Selig, East Jerusalem marred by Yom Kippur violence(הקישור אינו פעיל), Jerusalem Post 28-09-2009
↑  Efrat Weiss, 35 lightly injured in Temple Mount riots, ynetNews 27-09-2009
1 2  Efrat Weiss, Arabs riot in east Jerusalem on Yom Kippur, ynet News 28-09-2009
↑  Abe Selig, Calm holds in Jerusalem's Old City(הקישור אינו פעיל), Jerusalem Post 06-10-2009
↑  Efrat Weiss, Jerusalem: Temple Mount riots resume, ynet News 25-10-2009
↑  'Force will determine Jerusalem's fate'(הקישור אינו פעיל), Jerusalem Post 25-10-2009
הר הבית מדרום-מזרח
מדרש בית זלכה

מתלמידי הרב עבדאללה סומך אשר למדו במדרש בית זלכה ושמשו ברבנות, במשרות רשמיות. מימין לשמאל: החכם יחזקאל משה הלוי, החכם אברהם הלל, הרב יצחק מג'לד, רבי דוד פאפו, הרב ששון שמוחה, חכם משה שמאש, הרב עזרא אדם והרב עזרא דנגור.
מדרש בית-זלכה (מדרש אבו מנשי), היה בית מדרש מרכזי בבגדאד, המפורסם ביותר בארצות המזרח התיכון מאמצע המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, ממנו יצאו רבני בגדאד הגדולים של הדורות האחרונים, ובו השתלמו רבנים מתפוצות המזרח התיכון.
הקמתו > שריפת בית המדרש

עם עזיבתו של הרב יהודה פתיה את בגדאד בשנת 1937 ועלייתו לישראל, נוצר סכסוך בין קהלים שונים בבית המדרש על גובה סכום מס הבשר שנגבה מהציבור. בעקבות הסכסוך שנמשך כשבועיים, נשלחו בסתר אנשים שנשכרו מטעם הקהל, והציתו את בית המדרש, על ספרי התורה העתיקים והספרייה הגדולה שבתוכו. בזמן ההצתה ישבו מספר לומדים מבוגרים בחדר צדדי ונלכדו בלהבות. המסורת מספרת כי כאשר להבות האש הגיעו לחדרם, הם החלו באמירת קריאת שמע במחשבה כי סופם קרב, כאשר לפתע אדם מחוץ לבניין פתח את החלון והכניס לתוכו מקל ארוך שבעזרתו הצליחו להינצל ולצאת החוצה.
לאחר השריפה התפזרו הרבנים ללימוד בבתי כנסיות שונים במשך כשנתיים, עד שהסתיימה בנייתו המחודשת של בית המדרש. המלך המקומי לקח את משימת השיקום על אחריותו, וזאת למרות שהמציתים לא נתפסו או הוסגרו. ספרי בית המדרש חודשו על ידי תרומות ונדבות.
מספרי התורה שבבית המדרש נשאר ספר תורה אחד מראשית המאה ה-17 והוא נמצא בבית כנסת באר חנה שבנתניה.
חכמים מפורסמים שלימדו או למדו בו

הרב אברהם הלל – ראב"ד וחכם באשי בבגדאד
הרב יצחק מג'לד – חכם באשי בבגדאד, חיבר חמישה ספרים
הרב עזרא דנגור – ייסד בית-דפוס בבגדאד והיה חכם באשי בעיר
הרב שלום דנגור – כיהן כרב במצרים בשנים 1897–1904. כיהן כרב העיר סואץ משנת 1907 ועד מותו
הרב יוסף חיים (הבן איש חי) – מחבר הספר בן איש חי ועוד
הרב יעקב חיים סופר – בעל הכף החיים
הרב יחזקאל עזרא הלוי בעל ערוגות הבושם
הרב אליהו מני – רבה הראשי של חברון
הרב שמעון אגסי
הרב יהודה פתיה – רב חשוב ומקובל
הרב יצחק כדורי – מקובל, נקרא "זקן המקובלים"
הרב סלמן חוגי עבודי – רבה הראשי של בגדאד, אב"ד בירושלים, חבר מועצת הרבנות הראשית, ובית הדין הרבני הגדול
הרב ששון שמוחה – דיין וחכם באשי בבגדאד
הרב אלישע דנגור – חכם באשי בבגדאד
הרב נסים חי הלוי – מומחה בשחיטה. הרב עבדאללה סומך היה מתייעץ עמו בהלכות שחיטה[דרוש מקור]
הרב נסים עיני
הרב סלמאן מוצפי
הרב יחזקאל עזרא רחמים
הרב משה חיים שמאש
הרב שלמה תווינא
הרב שלמה בכור חוצין
הרב אברהם שהרבני
החזן חכם גורג'י יאיר
יחזקאל נאג'י – שופט יהודי ראשון בעיראק
חזנים מפורסמים ששימשו בו כחזנים

חכם צדקה חוצין – החזן הראשון מבחינה כרונולוגית של המניין הראשי ששימש כחזן שם
חכם ששון דנגור – החזן השני
חכם יעקב מצפי (מוצפי) – החזן השלישי
חכם חזקאל עזרא עבודי אצלאן – החזן הראשון מבחינה כרונולוגית של המניין השני
חכם יעקב חי יוסף נקאש – שימש כחזן לאחר חכם חזקאל עזרא עבודי אצלאן
חכם גורג'י יאיר שימש כחזן בשנות ה-30 בימי חול
חכם יצחק שמואל שימש כחזן (זמרטוב)
לקריאה נוספת

אברהם בן יעקב, תולדות הרב עבדאללה סומך, ירושלים, ה'תש"ט.
אהרון סורסקי, אורות ממזרח – תולדות רועים רוחניים ליהדות הספרדית, בני ברק ה'תשל"ד (עמ' ע'–עו')
משה ש. שבת, ישיבות בגדאד ג"כ (ירושלים תשע"ו–תשע"ט).
הערות שוליים

↑  אברהם בן-יעקב, תולדות הרב עבדאללה סומך, ירושלים תש"ט, עמודים 16–17.
↑  שם המשפחה "זלכה" הוא ראשי תיבות של המלים 'זכר לכהן הגדול', שם משפחה זה נפוץ בקרב יהודי עיראק.
↑  מסעת שליח צפת לארצות המזרח, עם מבוא והערות מאת אברהם יערי, ירושלים תש"ב, עמוד נ"ג
↑  חגי הוברמן, ספר התורה של "הבן איש חי" הגיע מעיראק, באתר ערוץ 7, 8 בדצמבר 2011
.
מועדון הכדורגל אם.וה.דה

"מועדון הכדורגל אֶם.וֵה.דֵה" (ברוסית: ФК МВД России; מילולית: מועדון הכדורגל של משרד הפנים הרוסי) הוא מועדון כדורגל ממוסקבה. נוסד בינואר 2007.
בשנת 2009 הקבוצה מוזגה עם מועדון קרילאסקויה ושמם שונה ל"אֶם.וֵה.דֵה רוסיה קרילאסקויה". ב-17 יולי 2009 נשרה מהליגה הראשונה וזמן קצר לאחר מכן פורקה.
שמות הקבוצה

2007: קבוצת אם.או.וה.דה על וה.טה («МУВД на ВВТ» Москва)
2008—2009: אם.וה.דה רוסיה מוסקבה («МВД России» Москва)
2009: אם.וה.דה קרילאסקויה («МВД России-Крылатское» Москва)
2010: פטרובקה, 38 מוסקבה («Петровка, 38» Москва)
2011—2013: פטרובקה, 38-סמנה מוסקבה («Петровка, 38-Смена» Москва)
היסטוריה

אומנם זו לא הקבוצה הראשונה שהוקמה בחסות המשטרה. בעבר מאפריל 1923 ועד 1991 קבוצת דינמו מוסקבה הייתה קבוצת כדורגל מצליחה שפעלה בחסות המשטרה ועדיין מסורתית מקושרת עם זרועות הביטחון והמשטרה, אך מאז, המועדון נרכש על ידי VTB וכבר אין לו כל קשר למשטרה.
לכן הועלה הרעיון לפיתוח מועדון כדורגל בחסות משרד הפנים ובתמיכת שר הפנים של הפדרציה הרוסית, הגנרל רשיד נורגאלייב. לנשיא המועדון מונה גיבור רוסיה וסגן שר הפנים אלכסנדר צ'קאלין. הקבוצה הוקמה על בסיס שוטרי מחלקת תחבורת המים והאוויר של משטרת מוסקבה.
בשנה הראשונה לקיומו, המועדון סיים במקום הרביעי באליפות העולם הראשונה בקרב המשטרה, שנערך בפראג בחסות פיפ"א. בחצי הגמר, הקבוצה הפסידה לנבחרת צ'כיה בפנדלים. קשר הקבוצה סרגיי פטוחוב נבחר לשחקן הטוב ביותר של הטורניר.
ב-2007, הקבוצה השתתפה באליפות מוסקבה, אזור "B", שבו סיימה במקום הראשון. בסוף העונה, הקבוצה גברה בפלייאוף על מועדון "ספרטק-אבטו", וזכתה בזכות לשחק בעונת 2008 בליגה השנייה.
בעונת 2008 המועדון שיחק באזור מערב של הליגה השנייה. מחזור אחד לפני סוף העונה המועדון הצליח לעלות ליתרון על פני הקבוצה המוליכה לאורך כל הטורניר, "טורפדו" מהעיר ולדימיר. בסוף העונה שתי הקבוצות השיגו מספר שווה של נקודות, אבל בזכות יתרון בנתונים אחרים קבוצת אם.וה.דה הייתה זו שהבטיחה את העפלתה לליגה הראשונה.
הקבוצה שיחקה במשך עונה אחת וב-17 ביולי 2009, חזרה לליגה השנייה. המועדון שינה את שמו למועדון "פטרובקה, 38" (על שם הרחוב בו שוכן מטה משטרת מוסקבה). ב-2011 המועדון התאחד עם קבוצת "סמנה מוסקבה" (שהייתה קיימת משנת 1974) ונקרא "פטרובקה, 38-סמנה".
ב-2013 המועדון פורק וקבוצת "סמנה מוסקבה" שבה לפעילותה בנפרד.
מאמנים

יורי קובטון (2008 - 2009)
ולדימיר אשטרקוב (2009)
תארים

גביע מוסקבה לקבוצות חובבניות:
זכייה: 2009
אליפות מוסקבה לקבוצות חובבניות, אזור "ב":
זכייה: 2007
אליפות הליגה השנייה, אזור מערב:
זכייה: 2008
ראו גם

מועדון ההוקי אם.וה.דה
הערות שוליים

↑  ФК «МВД России» снялся с турнира в первом дивизионе — Чемпионат.ру
↑  В Москве состоялась встреча Министра внутренних дел Российской Федерации генерала армии Рашида Нургалиева с руководителями и игроками Футбольного клуба МВД России
↑  Футбольный Клуб МВД России на чемпионате мира стал четвертым
↑  Перед ФК МВД поставлена цель через пять лет выйти в премьер-лигу
מד גובה

מד גובה ברומטרי מכני של כלי טיס
מד גובה (באנגלית: Altimeter) הוא מכשיר המשמש למדידת מרחק אנכי של אובייקט אחד ביחס לאובייקט אחר או נקודת ייחוס מוגדרת.
סוגי המדידה השונים מתמקדים בשני נתוני גובה עיקריים:
גובה מעל פני הים - נמדד לרוב על ידי מדידת לחץ אוויר יחסי ("גובה ברומטרי").
מדידת גובה מפני שטח מוגדר אחר (מוצק בדרך כלל), לרוב על ידי שידור גל כלשהו כלפי מטה ומדידת זמן ההחזר.
מדי גובה שימושיים בעיקר בתעופה ומהווים נתון טיסה עיקרי ואחד ממחווני הטיסה הקריטיים.
מד גובה ברומטרי > מאפיינים

מד גובה ברומטרי מודד לחץ גוש האוויר בו נמצא החיישן ובעזרת חישוב הפרש הלחץ יחסית ללחץ ייחוס יכול לחשב גובה יחסי שכן הלחץ משתנה עם השינוי בגובה בצורה ליניארית וניתנת לחיזוי.
לחץ האוויר יורד כאשר הגובה עולה בקצב של 100 הקטופסקל (hPa) לכל 800 מטר, או אינץ' אחד של כספית (in/Hg) לכל 1,000 רגל קרוב לגובה פני הים. המכשיר מאפשר מדידת גובה מדויקת יחסית ללחץ ייחוס שנקבע על ידי המשתמש.
מד גובה ברומטרי > מאפיינים > מדידת גובה לחץ אנלוגית־מכנית

סוגי חיישני מדידה ללחץ אוויר אנלוגיים המשתמשים באנרואיד – קפסולת מרוקנת מאוויר הבנויה מסגסוגת בריליום ונחושת. האנרואיד (לרוב, מספר קפסולות המותקנות אחת על גבי השנייה) מתרחב או מצטמק כתוצאה משינויים מזעריים בלחץ החיצוני. המד מחובר למערכת פיטו־סטטית המחוברת לחרירי לחץ בגוף כלי הטיס המספקים את הלחץ החיצוני. האנרואיד מניע זרוע שמחוברת אליו המסובבת גלגלי שיניים המזיזים מחוגות. מכיוון שהקשר בין הגובה ללחץ האוויר הוא לא מוחלט ומשתנה בתלות בתנאים אטמוספיריים נוספים, צריך לקבוע לחץ ייחוס. זה מתבצע על ידי התאמת המיקום של האנרואיד או מיקום הזרוע המחוברת אליו או לחלופין על ידי כיוון גלגלי השיניים בדומה לשעון מכני. את לחץ הייחוס ניתן בדרך כלל לראות בחלונית קולסמן.
מד גובה ברומטרי > מאפיינים > מדידת גובה לחץ ספרתית

מדידי לחץ ספרתיים משתמשים בחיישני לחץ אלקטרוניים המודדים את השינוי בגוף סיליקון המצטמק או מתפשט עם שינוי בלחץ החיצוני. בניגוד למדי גובה אנרואידיים החישוב של הגובה מבוצע תוכנתית. נתון הגובה הספרתי מאפשר שילוב נתון זה במחשב נתוני האוויר שבשילוב עם מדידת טמפרטורה ונתוני אוויר נוספים מסוגל לתת מדידות מדויקות יותר ולשלב נתונים אלה לשיפור דיוק מערכות ניווט אינרציאליות. כמו כן זה מאפשר שילוב תצוגות והצגת נתונים אלה בצגים רב־תכליתיים וצגי טיסה מרכזיים.