stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2021/2022 בליגת האלופות לנשים
הערות שוליים

↑  ‏שיא עולמי בכדורגל הנשים: מעל 91 אלף צופים במשחק בין ברצלונה לריאל, באתר ספורט1, 30 במרץ 2022
↑  Camp Nou does it again and beats the world record for attendance with 91,648 fans!, fcbarcelona.com, ‏22 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  Player stats, UEFA.com (באנגלית)
סרט אונס ונקמה

סרטי אונס ונקמה הם תת-ז'אנר של סרט ניצול, שהיה פופולרי במיוחד בשנות ה-70 של המאה ה-20.
הסבר לסוגי המשנה

סרטי אונס ונקמה פועלים בדרך כלל על פי אותו מבנה בן שלוש מערכות:
מערכה I: דמות נשית בדרך כלל נאנסת (באלימות) וייתכן כי תחווה התעללות נוספת או תישאר למות.
מערכה II: הדמות שורדת ועשויה לשקם את עצמה.
מעשה III: הדמות נוקמת ו/או הורגת את האנסים שלה.
בסרטו של גספר נואה משנת 2002 "בלתי הפיך", המבנה היה הפוך; המערכה הראשונה מתארת את הנקמה לפני האירועים שהובילו לאותה הנקודה. רוג'ר איברט טען כי באמצעות השימוש במבנה הזה, לא ניתן לקטלג את "בלתי הפיך" כסרט ניצול, מכיוון שלא מתבצע בו ניצול. תת-הז'אנר משך תשומת לב ביקורתית, הן חיובית והן שלילית.
תשומת לב ביקורתית כלפי תת-הז'אנר הגיעה בעיקר ממבקרים פמיניסטיים. בנוסף לסרטים אמריקאיים וצרפתיים, נעשו סרטי אונס ונקמה ביפן (למשל: "Freeze Me" של טאקאשי אישי), פינלנד, רוסיה ("Voroshilov Sharpshooter"), ארגנטינה (למשל: "I'll Never Die Alone"; במקור: "No Moriré Sola") ונורווגיה (למשל, "The Whore"; במקור: "Hora").
ראו גם

לקיחת החוק לידיים
הערות שוליים

↑  Roger Ebert, Irreversible movie review & film summary (2003) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  Clover, Carol J. (1992). Men, Women, and Chainsaws: Gender in the Modern Horror Film. Princeton, NJ: Princeton University Press. ISBN 0-691-00620-2.
↑  Barbara Creed, The monstrous-feminine : film, feminism, psychoanalysis, London ; New York : Routledge, 1993, ISBN 978-0-415-05258-0
↑  Open access journal for Film and Television Studies, www.nottingham.ac.uk
↑  Read, Jacinda (2000). The New Avengers: Feminism, Femininity, and the Rape-Revenge Cycle. Manchester, UK and New York: Manchester University Press. ISBN 0-7190-5905-4.
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2004-09-07
עיגון (מחשוב)

פעולת עיגון (באנגלית: mount) במחשוב מתבצעת לפני גישת המחשב אל התקנים שונים (כגון החסנים ניידים, מחיצות נוספות, וכונני CD-ROM). משמעות העיגון היא הצמדת ההתקן אל מערכת הקבצים הבסיסית של מערכת ההפעלה, והקצאת מספר סידורי שיהיה מזהה ייחודי להתקן, ובכך לאפשר למחשב והמשתמש גישה אליו.
נקודת עיגון

נקודת עיגון (ידועה יותר בשם האנגלי Mount point) היא מיקום בקובצי מערכת ההפעלה המשמש כבסיס לעגינת התקנים, שכאשר יעוגן התקן הוא יוצמד אליו.
העיגון יכול להתבצע אוטומטית על ידי המחשב לדוגמה בעת עליית מערכת ההפעלה, או ידנית על ידי פקודות שיתן המשתמש. במערכות הפעלה מבוססות לינוקס, ניתן לעגן התקנים ידנית על ידי שימוש בפקודה mount, או לעגנם אוטומטית על ידי עריכת הקובץ fstab.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עבדאללה בן חסן א-נועיימי

עבדאללה בן חסן א-נועיימי (בערבית: عبد الله بن حسن النعيمي) הוא איש צבא בדרגת לוטננט גנרל המכהן כשר ההגנה של בחריין מאז דצמבר 2018.
ביוגרפיה

א-נועיימי הצטרף לכוח ההגנה של בחריין בשנת 1972 והחל ללמוד באקדמיה הצבאית הכווייתית (الكلية العسكرية الكويتية), אותה סיים ב-1974. במרץ 2010 מונה לתפקיד המפקח הכללי וכיהן בו עד דצמבר 2018.
ב-4 בדצמבר 2018, לאחר הבחירות בבחריין ב-2018 (אנ'), מינה אותו מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה לשר ההגנה בממשל, ואת ראש הממשלה הוותיק ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה מינה מחדש לראש הממשלה.
א-נועיימי הוא בעל תואר שני במדעי הצבא מלימודיו בפקיסטן, והוא בוגר קורסים צבאיים רבים במדינות ערביות ואחרות, ובהן ירדן, פקיסטן, בריטניה וארצות הברית.
אותות כבוד

מדליית הוקרה לשירות הצבאי, ברמה הגבוהה – 1978.
מדליית "החובה הצבאית" – 1987.
מדליית שחרור כווית, מחלקה ג' – 1991.
מסדר בחריין, מחלקה ב', בשנת 1997.
מדליית דיאלוג, מחלקה א' בשנת 2001.
מדליית מיומנות צבאית, ברמה הגבוהה – 2007.
מדליית בחריין, ברמה הגבוהה – 2011.
מדליית אבירות – 2011.
הערות שוליים

↑  خليفة بن سلمان رئيسا لوزراء البحرين و3 أعضاء جدد بالحكومة, العين الإخبارية, ‏2018-12-04
נצפה ב: https://web.archive.org/web/20181205025837/https://al-ain.com/article/1543946537 (בערבית)
↑  , القائد العام لقوة الدفاع يستقبل الملحق العسكري الأردني, akhbar-alkhaleej - חדשות המפרץ, 4 דצמבר 2020
↑  Manhom, عبدالله بن حسن النعيمي, من هم؟ | بوابة الشخصيات والمؤسسات (בערבית)
↑  Fresh cabinet formed in Bahrain; 3 new ministers, Trade Arabia, ‏December 4, 2018
↑  Ahmed Ahmed Abdulla, "الوطن" تنشر السيرة الذاتية للــواء الركــن عبــدالله بن حســن النعيمــي وزيــر شـــؤون الدفـــاع, Watan, ‏2018-12-09 (ב־)
עציץ פרחים

ערך זה עוסק בשיר מאת חיים נחמן ביאליק. אם התכוונתם לכלי קיבול לטיפוח צמחים או פרחים, ראו .
איורה של בתיה קולטון לשיר "עציץ פרחים" בספר "שרשרת הזהב"
עֲצִיץ פְּרָחִים (לעיתים נקרא "פרח עציץ") הוא שיר קצר פרי עטו של חיים נחמן ביאליק. השיר אויר על ידי בתיה קולטון.
השיר עוסק בעציץ פרחים הנמצא על החלון ובגעגועיו אל הטבע שנמצא בגן, עליו הוא מסתכל כל היום וממנו נעקר. העציץ עובר האנשה ומאופיין, בדומה לאדם, בבדידות.
מרית בן-ישראל מצביעה על היות השיר חלק מחוויה אישית של המשורר חיים נחמן ביאליק, שגדל בכפר ונעקר ממנו בגיל צעיר, ובדיוק כמו עציץ הפרחים, הוא מתגעגע אל היופי של הטבע בתוך הבדידות העירונית.
ישנם גם פירושים לשיר כתיאור של חווייתו של ביאליק כנער "הכלוא" בישיבה וכמה לצאת אל החופש החילוני.
ביצועים

השיר הולחן על ידי מוני אמריליו ובוצע בידי ליאור ייני וכן בידי גיתית שובל ורון דרויאן במשותף.
בפרק של התכנית "מה פתאום?!" שהוקדש לשירי ביאליק, השיר בוצע על ידי ישראל גוריון.
לקריאה נוספת

זיוה שמיר, שירים ופזמונות גם לילדים - לחקר שירת ביאליק לילדים ולנוער, הוצאת פפירוס, 1986, הפרק: 'עציץ פרחים' - הלבטים בין "הספר" ובין "החיים", עמ' 69-63
הערות שוליים

↑  מרית בן-ישראל, האיור הלא מתאים: על גילויי חתרנות במספר איורים של בתיה קולטון לשירי ילדים - הרצאה ביום עיון לאיור ספרי ילדים בבצלאל, באתר הפנקס
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 39aaa7a4-928e-4c68-a896-93a0521da629
סקובי-דו ורוחה של המכשפה

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  "סקובי דו" מאת ג'ו רובי וקן ספירס
 בימוי:  ג'ים סטנסטרום
 הופק בידי:  דייוויס דוי 
 תסריט:  ריק קופ דייוויד א. גודמן דייוויס דוי גלן לאופולד
 עריכה:  רוב דה-סייל
 מדבבים:  סקוט אינס מרי קיי ברגמן פרנק ולקר בי. ג'יי. וורד טים קארי קימברלי ברוקס ג'ניפר הייל ג'יין וידלין בוב ג'ולס פיטר רנאדיי טרס מקניל ניל רוס
 מוזיקה:  לואי פבר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האנה-ברברה
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video, הוצאה ביתית 
 הקרנת בכורה:  5 באוקטובר 1999
 משך הקרנה:  66 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיית אימה, סרט הרפתקאות, סרט בלשי, מותחן 
 סרט קודם:  סקובי-דו באי הזומבים 
 סרט הבא:  סקובי-דו ופלישת החייזרים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סקובי דו ורוחה של המכשפה (באנגלית: Scooby-Doo! and the Witch's Ghost) הוא סרט קומדיית אימה על-טבעית מונפשת אמריקאית משנת 1999. הסרט הופק על ידי חברת "האנה-ברברה". הסרט הופץ בפורמט VHS ב-5 באוקטובר 1999, ולאחר מכן בפורמט DVD ב-6 במרץ 2001.
עלילת הסרט עוסקת בנסיעתם של "מסתורין בע"מ" לעיירה בניו אינגלנד בשם אוקהייבן, לאחר שהוזמנו על ידי סופר האימה בן רייבנקרופט. בדומה למספר סרטי הנפשה בכיכובו של סקובי-דו שיצאו ישירות למדיה ביתית בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות האלפיים, "רוחה של המכשפה" מציגה אלמנטים על-טבעיים אמיתיים במקום אלו המפוברקים באופן מסורתי שהזיכיון מזוהה איתם, מה שמעניק לסרט גוון אפל ובוגר יותר. עלילת הסרט עובדה לספר מותאם לילדים.
זהו הסרט השני מבין ארבעת הסרטים הראשונים של סקובי-דו שהונפשו על ידי אולפן ההנפשה היפני "Mook Animation". הסרט מציין את הפעם הראשונה שהמדבב ואיש הרדיו סקוט אינס דיבב את דמותו של שאגי, שכן בילי וסט (שדיבב את שאגי ב"סקובי-דו באי הזומבים") נאלץ לפרוש בעקבות עבודתו של הסדרה "פיוצ'רמה". סרט זה היה האחרון בכיכובה של מרי קיי ברגמן שהופץ לפני מותה.
עלילה

לאחר שבן רייבנקרופט, סופר אימה מפורסם אותו מעריצה ולמה דינקלי מסייע לה ול"מסתורין בע"מ" לפתור תעלומה במוזיאון, הוא מזמין אותם לעיירת הולדתו, אוקהייבן, מסצ'וסטס; כשהם מגיעים, שם הם מגלים שהעיירה הוסבה לעיירת תיירות וכוללת רפליקות מהמאה ה-17 המבוססים על סיפורה של שרה רייבנקרופט, אמו הקדמונית של בן, שהואשמה בכישוף והוצאה להורג על ידי תושבי המושבה הפוריטנית בשנת 1657. בן, שחולק על גרסה זו לסיפור, טוען ששרה הייתה ויקאנית שהשתמשה בתרופות טבעיות, וכי הוא מחפש אחר יומנה הרפואי במטרה להוכיח את חפותה.
עד מהרה, סקובי ושאגי מגלים שהם נרדפים על ידי רוחה של מכשפה. במקביל, הקבוצה נמשכת אל להקת רוק גותי נשית, "בנות ההקס", בראשותה של סאלי "ת'ורן" מקנייט. פרד ודפני חוזים בת'ורן מבצעת טקס ומשתכנעים כי "בנות ההקס" הן מכשפות.
מכשפת הרפאים נתפסת על ידי ולמה ומתגלה כמר מקנייט, אביה של ת'ורן ורוקח המקומי, שזכה לעזרה מתושבי העיירה בראשות ראש העיר, מר קורי. ת'ורן מסבירה כי ה"טקס" שפרד ודפני היו עדים לו היה למעשה רקיחת תרופה טבעית שנועדה להרגעת מיתרי קולה וכי היא למעשה ממוצא ויקאני. קורי ומקנייט מתנצלים בפני בן על השימוש באמו הקדמונית לצורך פרסום העיירה – רוחה של המכשפה נוצרה על מנת להציל את כלכלת התיירות הכושלת של העיירה – לאחר ששאבו השראה מקברה של שרה. עוד מתברר כי אבזם הנעליים שסקובי מצא היה למעשה המנעול מיומנה של שרה.
סקובי חופר ומוצא קופסה המכילה את היומן הקבור, שמתגלה למעשה כספר הכשפים שלה. בן חושף בפני "מסתורין בע"מ" כי שרה הייתה מכשפה שהפעילה את כישופיה נגד תושבי העיירה לפני שהוויקניות השתמשו בכוחותיהן מבוססי-הטבע על מנת לכלוא אותה בתוך ספר הכשפים שלה; מוצאו, אם כן, הופך אותו למכשף. בן מגלה כי הוא זייף את התעלומה במוזיאון רק כדי לפתות אותם אל העיירה, בידיעה שיוכלו להוביל אותו אל הספר. בן מזמן את שרה אך מגלה שאין לה נאמנות אליו, וכי שאיפותיה הן להשמיד את העולם כנקמה על מאסרה במקום לשלוט בו לצדו.
מאוכזב, בן מנסה לכלוא אותה שוב אבל זאת אומרת לו שרק ויקאן יוכל להביס אותה, ולוכדת אותו. הקבוצה פותחת בניסיון להשיג את הספר בעוד שרה מכשילה אותם. דפני וולמה משחררות את "בנות ההקס", והאחרונה משכנעת את ת'ורן להשתמש בכוחה הוויקאני על מנת לכלוא מחדש את שרה. התוכנית עובדת, שואבת אותה בחזרה לתוך הספר. מסרבת לחזור למאסרה לבדה, שרה גוררת איתה את בן אל הספר.
לאחר שנופל ענף בוער ומבטיח כי לא יהיה ניתן יותר לזמן את שרה רייבנקרופט, הקבוצה ותושבי העיירה חוגגים בקונצרט של "בנות ההקס".
צוות המדבבים והדמויות

סקוט אינס – סקובי-דו / נורוויל "שאגי" רוג'רס
פרנק ולקר – פרד ג'ונס
מרי קיי ברגמן – דפני בלייק
בי. ג'יי. וורד – ולמה דינקלי
טים קארי – בן רייבנקרופט
ג'ניפר הייל – סאלי "ת'ורן" מקנייט
ניל רוס – ראש העיר קורי
בוב ג'ולס – ג'ק / ד"ר דין
קימברלי ברוקס – לונה
טרס מקניל – שרה רייבנקרופט
פיטר רנאדי – מר מקנייט
הפקה

לאחר הפצת הסרט "סקובי-דו באי הזומבים", שזכתה להצלחה רבה יותר לה ציפו אולפני האחים וורנר, הוטל על צוות ההפקה להפיק סרט שני בסגנון זהה. "אי הזומבים" נחשב לניסוי חד-פעמי, וככזה, הצוות שהפיק אותו עבד עם מעט פיקוח מטעם האולפנים. בעבודה על "רוחה של המכשפה", החופש היצירתי הצטמצם במידה ניכרת; והאולפנים הציעו את התסריטאים ריק קופ ודייוויד א. גודמן, מה שהעליב את הצוות שהפיק את הסרט הראשון באוטונומיה מוחלטת. בנוסף, האולפנים ביקשו מיוצרי הסרט "להנמיך" את התוכן שלהם, מחשש ש"אי הזומבים" הוכיח את עצמו כמפחיד מדי עבור קהל הצופים המיועד לו.
התסריט של קופ וגודמן הסתיים בגילוי שתושבי העיירה השתמשו ברוחה של המכשפה כתעלול פרסומי. הצוות ההפקה המקורי מצא שזה לא מספק, ובעקבות כך גלן לאופולד כתב מחדש את השליש האחרון של הסרט, בו הציג את העובדה שרוחה של המכשפה היא אמיתית.
פסקול

במקביל להפצת "אי הזומבים", החליטו האחים וורנר להוציא את האלבום "Scooby-Doo's Snack Tracks: The Ultimate Collection", שהגיע לשיא במקום החמישי במצעד אלבומי הילדים של בילבורד ונשאר ב-25 המקומות הראשונים במשך יותר מ-26 שבועות. הפופולריות לה האלבום זכה העניקה השראה לאחים וורנר להוציא פסקול באורך מלא לסרטם הבא.
עבור העבודה על הפסקול, שיתפה חברת "Kid Rhino" פעולה עם "Warner Home Video" ו-"Cartoon Network". לדברי סמנכ"לית "Kid Rhino", קרול לי, "עבדנו בשיתוף פעולה הדוק עם 'Warner Home Video' כדי שנהיה חלק מכל מה שהם עושים". לי הוסיפה שהפסקול לסרט "טופל כמו פסקול של סרט קולנוע. יצרנו סרטון מוזיקלי שהופיע במהלך הסרט." ב-14 בספטמבר 1999, הפסקול הופץ בפורמט CD וקלטת שמע, וכלל את שיריהן של "בנות ההקס", ואת הקאבר של בילי ריי סיירוס לשיר הנושא "Scooby-Doo, Where Are You?".
הפצה וביקורות

הסרט הופץ בפורמט VHS ב-5 באוקטובר 1999, ולאחר מכן בפורמט DVD ב-6 במרץ 2001.
למרות היעדר קונצנזוס ביקורתי, הסרט זכה לציון רקוב של 50% באתר "Rotten Tomatoes", כמו גם לביקורות מעורבות מצד המבקרים. לעומת זאת, הסרט התקבל בצורה חיובית בקרב הצופים. מ"רדיו טיימס", הוענק לסרט שניים מתוך חמישה כוכבים. הכתב ג'ו נוימאייר מ"אנטרטיינמנט ויקלי" אמר כי על אף שהסרט "כתוב בצורה ערמומית, אין לו את הפאנץ' של 'סקובי-דו באי הזומבים' משנה שעברה – אבל הוא עדיין מפחיד יותר מפרויקט המכשפה מבלייר."
עם הפצתו, הסרט ספג ביקורת מארגונים דתיים שטענו כי דמויותיהן של "בנות ההקס" מפתות נערות צעירות לפולחן הוויקה.
הערות שוליים

↑  "Scooby-Doo and the Witch's Ghost (1999)". Allmovie. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Scooby-Doo and the Witch's Ghost". WB Official YouTube Channel. Archived from the original on 2021-12-13. Retrieved August 29, 2022.
1 2  Jozic, Mike (interviewer); Falk, Lance (interviewee) (February 7, 2017). APNSD! Episode 03: Interview With Lance Falk (Podcast). Retrieved August 29, 2022.
↑  "Scooby-Doo's Snack Tracks: The Ultimate Collection - Original TV Soundtrack". Billboard. Prometheus Global Media. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Top Kid Audio Chart". Billboard. May 22, 1999.
↑  McCormick, Moira (February 19, 2000). "The Sound of Children's Music: Labels and Artists Committed to Family Fare". Billboard Magazine.
↑  "Scooby-Doo! and the Witch's Ghost". Amazon. 1999. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Scooby-Doo and the Witch's Ghost". Rotten Tomatoes. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Scooby-Doo and the Witch's Ghost (2000)"
↑  Neumaier, Joe (Oct 8, 1999). "Scooby-Doo and the Witch's Ghost (1999)". Entertainment Weekly. Archived from the original on October 2, 2008. Retrieved August 29, 2022.
↑  Stewart, David J. "'Scooby-Doo' Promotes Wicca Witchcraft!". Jesus-Is-Savior. Archived from the original on November 5, 2021.
עמית ענבר

ערך זה עוסק בגולש. אם התכוונתם לטניסאי, ראו .
עמית ענבר (נולד ב-9 באוגוסט 1972) הוא גולש רוח ישראלי, שלוש פעמים סגן אלוף העולם (1992, 1997, 1998), פעמיים אלוף אירופה (1993 ו-1997) ופעם אחת סגן אלוף אירופה (1998). ייצג את ישראל ב-12 אליפויות עולם, בשבע אליפויות אירופה ובשתי אולימפיאדות (ברצלונה 1992 וסידני 2000) וסיים במקום שמיני ושביעי במשחקים האולימפיים בהתאמה. 4 פעמים דורג במקום ראשון בעולם.
ביוגרפיה

ענבר נולד וגדל במכמורת. הוא החל לגלוש בעקבות אחיו, ערן, שהיה גולש מצטיין. בהמשך, היה חבר אגודת הפועל תל אביב וייצג את ישראל ב-12 אליפויות עולם, בשבע אליפויות אירופה ובשתי אולימפיאדות.
ב-1992 זכה במדליית הכסף באליפות העולם על גלשן מדגם לכנר, שנערכה בסינגפור. באולימפיאדת ברצלונה (1992) הגיע בתחרות גלשן רוח דגם לכנר למקום ה-8 לאחר שקיבל 118.1 נקודות.
ב-1997 זכה במדליית הכסף באליפות העולם בדגם מיסטרל, שנערכה בפרימנטל שבמערב אוסטרליה. הקדים אותו הגולש הניו זילנדי ארון מקינטוש. ב-1998 זכה שוב במדליית הכסף באליפות העולם בדגם מיסטרל, שנערכה בברסט בצרפת. גם באליפות זו הקדים אותו הניו זילנדי מקינטוש. באולימפיאדת סידני בשנת 2000 הגיע למקום ה-7 בתחרות המיסטרל, לאחר שקיבל 99 נקודות.
ענבר שימש כמאמן נבחרת הגלישה של ישראל וכמו כן היה מאמנו של הגולש הישראלי גל פרידמן. ענבר הוא בעל מועדון גלישה בחוף ינאי ומכמורת. מאמן באופן פרטי או קבוצתי בכל סוגי הגלישה ברחבי הארץ והעולם. כמו כן מוציא טיולי גלישה ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  Inbar, Amit באתר Jews in Sport
↑  www.supaway.com
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | ואדים בביקין • אלכסיי בזרוב • רוגל נחום • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו |  יעל ארד • עמית לנג • סימון מיגרשווילי •  אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | מטביי ברנוב • מקס גלר • אלכסנדר דוידוביץ' • ניק זגרניצ'ני |  |
|  הרמת משקולות | אנדריי דניסוב • ראובן חדינטוב • אולג סדיחוב |  |
|  התעמלות מכשירים | רון קפלן |  |
|  טניס | גלעד בלום |  |
|  סיף | לידיה חטואל-צוקרמן |  |
|  קליעה | מנחם אילן • אדוארד אלייב • ילנה טריפולסקי |  |
|  שחייה | יואב ברוק • ערן גרומי • טימאה טוט • קרן רגאל |  |
|  שיט | אלדד אמיר • שי בכר • יואל סלע • עמית ענבר • ארז שמש |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • כפיר גולן • גדעון יבלונקה • טומי כפרי • קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • אלכסנדר פורחומובסקי • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | אורית בראון • אריק זאבי • גיל עופר |  |
|  היאבקות | מיכאל ביילין • יורי יבסייצ'יק • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות אמנותית | אור טוקייב |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  קיאק | רועי ילין • ליאור כרמי • לריסה פסחוביץ' • רמי צור •  מיכאל קולגנוב |  |
|  שחייה | אורן אזרד • איתן אורבך • ורד בורוכובסקי • עדי ביכמן • יואב ברוק • יואב גת • מיקי חליקה • יואב מאירי • אלכסיי מנז'ולה • טל שטריקר |  |
|  שיט | עמית ענבר • מיכל היין • אלעד רונן • אלי צוקרמן • ענת פבריקנט • שני קדמי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570089305171  VIAF: 190147266791735481577   WorldCat (עם VIAF): 190147266791735481577 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פדורה ברביירי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביוני 1920 טריאסטה, ממלכת איטליה 
 פטירה:  4 במרץ 2003 (בגיל 82) פירנצה, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה, ממלכת איטליה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  קונטרה אלט, מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
פדורה ברביירי (באיטלקית: Fedora Barbieri; ‏4 ביוני 1920 – 4 במרץ 2003) הייתה זמרת מצו-סופרן איטלקייה.
חייה

ברביירי הופיעה לראשונה כזמרת באופן רשמי בפירנצה בשנת 1940, אך פרשה בשנת 1943 בשל נישואיה וחזרה להופיע בשנת 1945. היא הייתה בין הראשונים שחקרו וביצעו אופרות מוקדמות מאת מונטוורדי ופרגולזי. הופעתה הראשונה בלה סקאלה, שם נועדו לה הצלחותיה הגדולות ביותר, הייתה בשנת 1942 בסימפוניה התשיעית של בטהובן בניצוח ויקטור דה סאבאטה.
הופעתה הראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק הייתה ב-6 בנובמבר 1950 בתפקיד הנסיכה אבולי ב"דון קרלוס" של ורדי. בסך הכל הופיעה 96 פעמים ב-11 אופרות בבית האופרה הזה, וכן שרה את אבולי בהפקה המפורסמת של לוקינו ויסקונטי לאופרה של ורדי ליובל המאה של בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1958. אף כי לא פרשה מעולם באופן רשמי, אפשר להגיד שפדורה ברביירי חדלה להופיע על הבימה בשנות ה-90, כך שהקריירה שלה היא אחת הארוכות ביותר בתולדות האופרה.
ברביירי נחשבת אומנם לשחקנית וזמרת מרשימה ביותר בזכותה היא, אך כיום היא זכורה בעיקר הודות להופעותיה הסדירות, על הבימה ומחוצה לה, עם מריה קאלאס בשנות ה-50 של המאה ה-20. רבות מהופעותיהן המשותפות (עם עוד שותפים קבועים כמו ג'וזפה די סטפנו, בוריס כריסטוף, טיטו גובי, רולנדו פאנראי וטוליו סראפין) הוקלטו בחברות פוניט צ'טרה (בעיקר "לה ג'וקונדה", 1952) ו-EMI. תפקידיה המפורסמים ביותר היו אמנריס באאידה, אזוצ'נה ב"איל טרובטורה", קוויקלי ב"פלסטאף", אבולי ב"דון קרלוס" ואולריקה ב"נשף המסיכות", כולן אופרות של ורדי. הרקוויאם של ורדי, שבו שרה עם הרווה נלי, די סטפאנו וצ'זארה סייפי, בניצוח ארטורו טוסקניני, הוקלט ויצא בחברת RCA.
אפשר לשמוע וגם לראות אותה בתפקיד מדלון בקלטת DVD של האופרה "אנדראה שנייה", עם פלאסידו דומינגו בתפקיד הראשי, שהוציאה "אגודת בל קאנטו".
עונת 2021/2022 בליגה המאוחדת של VTB

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  23 בספטמבר 2021
 תאריך סיום:  5 ביוני 2022
 מספר משתתפות:  10 (במקור 12)
 זוכה:  רוסיה זניט סנקט פטרבורג (זכייה ראשונה)
 סגנית:  רוסיה צסק"א מוסקבה
 מספר משחקים:  18
 השחקן המצטיין:  קרואטיה מריו הזוניה (אוניקס קאזאן)
 מלך הסלים:  ארצות הברית אריק מקולום (לוקומוטיב קובאן)  19.8 למשחק
 → 2020/20212022/2023 ←
 
עונת 2021/2022 בליגה המאוחדת של VTB היא העונה ה-13 של ליגת ה-VTB, והעונה ה-9 שבה הליגה היא הליגה הראשונה ברוסיה. שתי קבוצות עזבו את הליגה באמצע העונה בגלל הפלישה הרוסית לאוקראינה - ז'לונה גורה הפולנית וקאלב כראמו האסטונית.
קבוצות

בסך הכל מתמודדות בליגה 10 קבוצות משלוש מדינות, כולל שמונה מרוסיה, אחת מבלארוס ואחת מקזחסטן. במקור התמודדו 12 קבוצות מ-5 מדינות, אך ז'לונה גורה הפולנית וקאלב כראמו האסטונית פרשו עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה.
חימקי לא הגישה מועמדות לעונה זו בגלל הקשיים הכלכליים.
ב-24 בפברואר 2022, המועדון האסטוני קאלב קראמו סיים את חברותו בליגת ה-VTB במחאה נגד הפלישה הרוסית לאוקראינה. למחרת אישרה הליגה את קבלת מכתב ההצהרה מהמועדון. ב-25 בפברואר, גם המועדון הפולני ז'לונה גורה השעה את השתתפותו בתחרות. ב-1 במרץ, ליגת ה-VTB פרסמה הצהרה לפיה "ז'לונה גורה השעתה את ההשתתפות בליגה כרגע, שלושת משחקי הבית הבאים נדחו".
| קבוצה | עיר | אולם | קיבולת |
| --- | --- | --- | --- |
| קזחסטן אסטנה | נור-סולטן | ארנה ולוטראק | 9,270 |
| רוסיה אבטודור סראטוב | סראטוב | ד.ס קריסטל | 5,500 |
| רוסיה צסק"א מוסקבה | מוסקבה | מגה-ספורט ארנה | 13,344 |
| רוסיה יניסיי | קרסנויארסק | ארנה. סבר | 4,000 |
| אסטוניה כאלב קראמו | טאלין | סאקו סוורהול | 7,200 |
| רוסיה לוקומוטיב קובאן | קרסנודאר | באסקט הול | 7,500 |
| רוסיה ניז'ני נובגורוד | ניז'ני נובגורוד | ארמון הספורט האיגוד המקצועי | 5,500 |
| רוסיה פארמה פרם | פרם | UDS מולוט | 7,000 |
| בלארוס צמוקי מינסק | מינסק | מינסק ארנה | 15,000 |
| רוסיה אוניקס קאזאן | קאזאן | באסקט הול | 7,000 |
| רוסיה זניט סנקט פטרבורג | סנקט פטרבורג | סיבור ארנה | 6,381 |
| פולין ז'לונה גורה | ז'לונה גורה | אולם ז'לונה גורה | 6,080 |
עונה סדירה

בעונה הרגילה, קבוצות משחקות אחת נגד השנייה פעמיים (בית וחוץ).
עונה סדירה > טבלה

| מיקום | קבוצה | מש' | נ' | ה' | סלי זכות | סלי חובה | מאזן סלים | אחוזי הצלחה | העפלה לפלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוסיה צסק"א מוסקבה | 18 | 15 | 3 | 1596 | 1260 | +336 | 83.3% | העפילה לפלייאוף |
| 2 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 18 | 14 | 4 | 1537 | 1332 | +205 | 77.8% | העפילה לפלייאוף |
| 3 | רוסיה אוניקס קאזאן | 18 | 14 | 4 | 1530 | 1316 | +214 | 77.8% | העפילה לפלייאוף |
| 4 | רוסיה לוקומוטיב קובאן | 18 | 11 | 7 | 1630 | 1566 | +97 | 61.1% | העפילה לפלייאוף |
| 5 | רוסיה פארמה פרם | 18 | 10 | 8 | 1370 | 1388 | -18 | 55.6% | העפילה לפלייאוף |
| 6 | רוסיה אבטודור סראטוב | 18 | 9 | 9 | 1475 | 1559 | -84 | 50% | העפילה לפלייאוף |
| 7 | רוסיה יניסיי קרסנויארסק | 18 | 6 | 12 | 1381 | 1474 | -93 | 33.3% | העפילה לפלייאוף |
| 8 | רוסיה ניז'ני נובגורוד | 18 | 6 | 12 | 1353 | 1418 | -65 | 33.3% | העפילה לפלייאוף |
| 9 | בלארוס צמוקי מינסק | 18 | 3 | 15 | 1225 | 1543 | -318 | 16.7% |  |
| 10 | קזחסטן אסטנה | 18 | 2 | 16 | 1212 | 1486 | -274 | 11.1% |  |
| 11 | פולין ז'לונה גורה | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  | פרשה מהליגה |
| 12 | אסטוניה כאלב קראמו | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  | פרשה מהליגה |