stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל ורדי
ביוגרפיה > ראשית חייו

מיכאל נולד ב-10 בדצמבר 1951 בתל אביב לרנה ורפאל ורדי, שהיה אלוף בצה"ל. הוא למד תחילה בבית-הספר היסודי "צהלה" בתל אביב, ואחר-כך בבית-הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים את לימודיו התיכוניים במגמה המתמטית בבית-הספר התיכון העירוני ד', בתל אביב. אף על פי שבחר בלימודי מתמטיקה ופיזיקה, הרבה לקרוא ספרות אנגלית ועברית. במסגרת לימודיו בבית-הספר התיכון הוא פעל כחניך וכמדריך גדנ"ע, ובשבט צופי "צהלה" הדריך במשך למעלה משנתיים.
בינואר 1970 התגייס ורדי לצה"ל והתנדב לחיל האוויר. לאחר שנה עבר לחיל השריון, שם סיים בהצטיינות קורס מפקדי טנקים, וקורס קציני שריון בסיומו הוענקה לו דרגת סגן-משנה. מיכאל נשאר כמדריך בקורס קציני שריון. עם תום שירותו הסדיר בצה"ל החליט להישאר שנה אחת בשירות קבע.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

זמן קצר לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים הועלה ורדי לדרגת סגן, וכאשר פרצה המלחמה הוא היה לקראת סיום שירותו הסדיר בצה"ל. למחרת עמד להשתחרר ולהתחיל בלימודיו בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון בחיפה. גדודו חנה במרכז סיני והותקף בצהרי יום כיפור מן האוויר. הגדוד נצטווה לנוע לעבר הגזרה הצפונית של התעלה כדי להדוף את הפלישה המצרית. מיכאל פעל כמפקד מחלקת טנקים על קו המים באזור מעוז "מפרקת". משימתו הייתה ליצור קשר עם המעוז הנצור, להחזיק מעמד עם אנשיו ולטהר את המעוז מחיילי אויב. כאשר הותקפה הפלוגה מצפון ונתקעה בביצות הטובעניות, נע ורדי צפונה, השמיד שני טנקי אויב, שני גשרים, וניקה את השטח מחיילי האויב. על פעולה זו חזר פעמיים, תוך גילוי חירוף נפש ושיקול דעת מופתי. לעת בוקר, בעלות השחר של ה-7 באוקטובר 1973, נתקע הטנק שלו בקרבת המעוז. ורדי ירד מן הטנק ועלה על טנק אחר, כדי לחלץ את אנשי המעוז. בדרכו פגע טיל בצריח הטנק בו ניצב ורדי והרגו. תחילה הוכרז כנעדר, וב-22 במאי 1975 הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
במאי 1975 הוענק לו עיטור העוז על הפעולה בה נפל, והרמטכ"ל מרדכי גור אמר עליו: "בכל פעולותיו גילה אומץ לב רב, קור רוח כושר מנהיגות ותושיה".
מנהרת הברחה

מנהרת הברחה היא מעבר תת-קרקעי מעשה ידי אדם המשמש לתנועה סמויה של סחורות ובני אדם באופן העוקף את הגורם המפקח או השולט באחד או בשני צידי המנהרה.
אוקראינה - סלובקיה

ב-2012 נמצאה מנהרת הברחה בין אוקראינה לסלובקיה. אורך המנהרה היה כ-700 מטר, ובתוכה הותקנה מעין רכבת ששימשה כאמצעי תחבורה בתוך המנהרה. מעריכים כי במנהרה הועברו כ-2.5 מיליון סיגריות מאוקראינה לסלובקיה, למטרות השתמטות ממס באיחוד האירופי.
בוסניה

מנהרת סרייבו פעלה מ-1993 עד 1995 לעקיפת המצור על סרייבו, בזמן מלחמת בוסניה. המנהרה נבנתה על ידי הצבא הבוסני במטרה לקשר את העיר סרייבו (שכותרה על ידי כוחות סרבים) עם נמל התעופה סרייבו, אזור שנשלט על ידי האו"ם. המנהרה שאורכה היה 800 מטר וגובהה 1.5 מטר, שימשה להעברת מזון, ציוד מלחמה, וסיוע הומניטרי וחילוץ אנשים מהעיר. הבית שממנו יצאה המנהרה הפך, לאחר המלחמה, למוזיאון המנציח את פעילות המנהרה.
ארצות הברית

בתחילת המאה ה-19 נבנו בניו אינגלנד ומסצ'וסטס מנהרות ששימשו להתחמק ממס שהוטל בכהונתו של תומאס ג'פרסון, ובהמשך שימשו גם להברחת עבדים לחופשי.
מאמצע שנות התשעים ובמשך כ-20 שנה התגלו בגבול ארצות הברית–מקסיקו כ-200 מנהרות שדרכן הוברחו כלי נשק, סמים ואנשים ומתוכן רק בין השנים 2008 ו-2013 נחשפו בגבול הקליפורני של ארצות הברית עם מקסיקו כ-75 מנהרות הברחה. במספר מקרים המנהרות כללו קירות בטון, חשמל ותאורה, משאבות לניקוז מים, אמצעי אוורור ומיזוג, מסילת רכבת, ואמצעי תקשורת.
ב-2005 נחפרה מנהרת הברחה בין חממה הצמודה לגבול הקנדי עם ארצות הברית, לבין מרתף של בית בעיר לינדן שבמדינת וושינגטון. הדבר נודע למשמר הגבול של ארצות הברית ושל קנדה, ובחודש יוני באותה השנה, לאחר שחבילת המריחואנה הראשונה הועברה במנהרה, פשטו כוחות על המנהרה כוחות והביאו למעצרם של מספר אנשים.
ב-2020 התגלתה מנהרת הברחה בין טיחואנה (מקסיקו) לבין סן דייגו (קליפורניה, ארצות הברית) באורך של כ-1.3 ק"מ. מנהרה זו נחשבת למנהרת ההברחה הארוכה בהיסטוריה.
רצועת עזה

מנהרות ההברחה של רצועת עזה הן מנהרות החפורות מתחת למחסום ההפרדה בין רצועת עזה למצרים, ומשמשות, מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, את ארגוני טרור פלסטיני, סוחרים (כולל סיטונאים מרכזיים) וכנופיות להברחת אמצעי לחימה וסחורות ממצרים לרצועת עזה, ולהברחת אנשים בשני הכיוונים.
וייטנאם

במהלך מלחמת וייטנאם חפרו הווייטקונג מערכת מנהרות תחת הפרבר קוצ'י של הו צ'י מין סיטי. המנהרות שימשו את הווייטקונג במהלך המלחמה נגד האמריקאים. הוויטקונג הקימו במנהרות חדרי פיקוד ושליטה, והשתמשו בהן כאמצעי תקשורת. מבחינת לחימה הוויטקונג השתמשו במנהרות כדי להפתיע את האמריקאים במארבים ואז חזרו למנהרות והשתמשו בהן כמסתור.
האמריקאים ניסו מספר טכנולוגיות בפעילותם נגד המנהרות, וביניהם חיישנים על-גבי בעלי חיים, שימוש בלהביורים בשילוב חומרי נפץ, והקמת יחידת "עכברי המנהרות" שאנשיה פעלו בתוך המנהרות. הפתרון שנחשב אפקטיבי בסופו של דבר היה שימוש ב-B52 להפצצה כבדה של השטח שבו המנהרות.
ראו גם

מנהרות לחימה ברצועת עזה
הערות שוליים

↑  ניסן צור, סלובקיה: רכבת הברחה חשאית מתחת לאדמה, באתר nrg‏, 23 ביולי 2012
↑  תמירה צדקיהו, טבע הדברים, סרייבו: סובלנות בין בתי כנסת, מסגדים וכנסיות, באתר ynet, 28 בדצמבר 2009
↑  המנהרה שהצילה את סרייבו הפכה למוזיאון, באתר הארץ, 4 בפברואר 2004
↑  אורי אבנרי, אבן מקיר תזעק, באתר nrg‏, 19 ביוני 2006
↑  הראל עילם, המדע עדיין לא הצליח למצוא פתרון למנהרות, באתר כלכליסט, 28 ביולי 2014
↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, קוקאין לארה"ב: נחשפה מנהרת סמים ענקית, באתר ynet, 1 בנובמבר 2013
↑  ארה"ב: נחשפו 2 מנהרות הברחה ממכסיקו באורך יותר מחצי קילומטר, באתר ynet, 4 באפריל 2014
↑  סוכנויות הידיעות, מנהרת הברחות נמצאה בגבול ארה"ב- מקסיקו, באתר nrg‏, 4 בנובמבר 2010
↑  סוכנויות הידיעות, מנהרה נחשפה בגבול ארה"ב: "הארוכה בהיסטוריה", באתר ynet, 30 בינואר 2020
↑  יוסי מלמן, הסכנה מגיעה מלמטה: כך הפכו המנהרות לאיום הגדול על ישראל, מתאריך 13/07/14, באתר מעריב השבוע
↑  מנהרה להברחת אמצעי לחימה ברפיח. צילום: דובר צה"ל, איום תת-קרקעי, באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2004
מנהרת סרייבו
אחת ממנהרות קוצ'י בווייטנאם
מיכל שוורץ

ערך זה עוסק בחוקרת מוח ישראלית. אם התכוונתם לאמן, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1950 (בת 74) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  נוירוביולוגיה, נוירואימונולוגיה 
 מקום לימודים:  מכון ויצמן למדע  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת מישיגן 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2023)  פרס א.מ.ת. (2019)  פרס רפפורט 
 בן או בת זוג:  מיכאל אייזנבך 
 מספר צאצאים:  4 
 אתר רשמי
 
מיכל שוורץ (נולדה ב-1 בינואר 1950) היא חוקרת מוח ישראלית, פרופסור אמריטה במכון ויצמן למדע במחלקה לנוירוביולוגיה. כלת פרס ישראל למדעי החיים לשנת ה'תשפ"ג (2023).
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מיכל שוורץ נולדה בתל אביב, וגדלה בחולון. בת למרדכי חברוני, ניצול השואה, ולחנה (לבית גרשוני), ילידת הארץ ואחות לנתן ומשה. בשנת 1972 קיבלה תואר ראשון בכימיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1977 קיבלה תואר דוקטור לאימונולוגיה ממכון ויצמן למדע. המשיכה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת מישיגן, ועסקה בו בהתחדשות עצבים. ב-1980 הצטרפה לסגל האקדמי של המחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע, וב-1998 מונתה שם לפרופסור מן המניין.
היא המדענית הראשונה שגילתה שבין המוח למערכת החיסון מתקיים דיאלוג, ולדיאלוג זה תפקיד מהותי בתפקודו ושיקומו של המוח לאורך החיים. גילוי פורץ דרך זה הביא למהפכה בתחום מחלות מוח ניווניות. גישתה האימונותרפית, שמטרתה לרתום את מערכת החיסון לעזרת המוח, נמצאת בתהליכי פיתוח לטיפול בשיטיון, כולל מחלת אלצהיימר.
במחקריה, הביעה שוורץ עמדה נגד התפיסה שהייתה מקובלת במשך עשרות שנים, כי המערכת החיסונית תומכת במערך תפקודו התקין של המח והיא הכרחית בשיקום והגנת המח מפני פציעות ומחלות. מחקריה לא רק ששינו את הדוגמות המדעיות, אלא יצקו את היסודות לכווני מחקר חדשים ששינו את הבנת המוח, תפקודו, וכיווני המחקר בחיפוש אחר מרפא למחלות הללו כמו גם למחלות מוח אחרות.
שוורץ משמשת פרופסור לנוירואימונולוגיה (אנ') במכון ויצמן למדע. במהלך השנים גילתה שוורץ כי למערכת החיסון תפקידים חשובים בשמירת חיוניות המוח ותיפקדו, בשיקום עצבים לאחר פגיעות, וביצירת תאי עצב חדשים באזורי מוח בהם כל החיים יש יצירת תאי מוח חדשים.
תפקידים ציבוריים

ב-2016 נבחרה לכהן כיו"ר אגודת הנוירואימונולוגיה הבינלאומית (International Society of Neuroimmunology).
נמנית עם מייסדי חברת ההזנק ImmunoBrain Checkpoint (IBC), המבוססת על מחקריה, והיא המדענית הראשית של החברה.
חיים אישיים

שוורץ היא אם לארבעה ילדים. ב-1991 נישאה לפרופ' מיכאל אייזנבך (אנ'), ביוכימאי במכון ויצמן למדע.
פרסים והוקרה

2007 - פרס המחקר המצטיין מטעם האגודה לחקר בריאות הנפש
2009 - תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
2009 - פרס בחקר המוח על-שם רינה ויוסף שקד
2011 - תואר פרופסור כבוד בפקולטה למדעי החיים, אוניברסיטת מנצ'סטר, אנגליה
2015 - פרס בלומברג על הצטיינות במחקר רפואי
2017 - פרס רפפורט למחקר ביו רפואי בקטגוריית חוקר בכיר
2017 - פרס iNNOVEX2018 בהובלת חדשנות עולמית
2017 - נבחרה כאשת השנה של ליידי גלובס.
2018 - תואר דוקטור לשם כבוד מהמרכז הבינתחומי הרצליה
2019 - נבחרה כמדריכה מצטיינת מטעם האגודה הישראלית לחקר המוח.
2019 - פרס א.מ.ת. במדעי החיים.
2023 - פרס ישראל למדעי החיים.
הערות שוליים

↑  Team, ImmunoBrain Checkpoint
↑  פרס בלומברג לפרופ' מיכל שוורץ, באתר "מסע הקסם המדעי", 6 באוקטובר 2015
↑  גלי וינרב, ‏פרס רפפורט לפרופ' מיכל שוורץ וד"ר גד אשר ממכון ויצמן, באתר גלובס, 15 במרץ 2017
↑  פרופ' מיכל שוורץ זוכת פרס iNNOVEX2018 בהובלת חדשנות עולמית, באתר "מסע הקסם המדעי", 22 בנובמבר 2017
↑  גלי וינרב, ‏אשת השנה של ליידי גלובס: חוקרת המוח פרופ' מיכל שוורץ, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2017
↑  הודעה על הענקת תואר לשם כבוד למיכל שוורץ, באתר "מסע הקסם המדעי", 3 במאי 2018
↑  פרופ' מיכל שוורץ נבחרה כמדריכה מצטיינת מטעם האגודה הישראלית לחקר המוח, באתר "מסע הקסם המדעי", 15 באוקטובר 2018
↑  פרופ' מיכל שוורץ, באתר פרס א.מ.ת.
↑  כלת פרס ישראל בתחום מדעי החיים: פרופ' מיכל שוורץ, באתר וואלה, 13 במרץ 2023
↑   דני בר-און, חשבנו שהנוירונים אחראים לכל התהליכים החשובים במוח. ייתכן שלגמרי טעינו?, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405805105171  PLWABN: 9810530517205606  BnF: cb17043256v (data)  ISNI: 0000 0004 5960 4861  LCCN: n93090889  LNB: 000228415  NDL: 001289087  NKC: mzk2016927237  ORCID: 0000-0003-4015-7507  VIAF: 3049147553265853800003   WorldCat (עם VIAF): 3049147553265853800003
מלך עכברוש (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט מלך עכברוש
כרזת הסרט מלך עכברוש
 מבוסס על:  מלך עכברוש 
 בימוי:  בריאן פורבס 
 הופק בידי:  ג'יימס וולף
 תסריט:  ספר: ג'יימס קלאוול תסריט:  בריאן פורבס
 עריכה:  רוברט ק. ג'ונס
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' סיגל טום קורטני ג'יימס פוקס ג'ון מילס
 מוזיקה:  ג'ון בארי 
 צילום:  ברנט ג'ופי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באוקטובר 1965
 משך הקרנה:  134 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות:  3,500,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלך עכברוש (באנגלית: King Rat) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1965 המספר על חיים במחנה שבויים יפני במלחמת העולם השנייה.
זה עיבוד לקולנוע של הספר מלך עכברוש מאת ג'יימס קלאוול שיצא לאור ב-1962. הוא מספר על חיים במחנה השבויים צ'אנגי ליד סינגפור שם הוחזק קלאוול כשבוי.
בניגוד לסרטי מחנות שבויים בגרמניה כמו הבריחה הגדולה וסטלאג 17 בהם היו השבויים עסוקים בתכנון בריחות והמחנות נשמרו בקפדנות על ידי מגדלי שמירה וזרקורים, מחנה צ'אנגי היה מרוחק מכל מדינה נייטרלית שאפשר לברוח אליה ונשמר בדלילות כי השבויים עסקו בהישרדות ולא בתכנון בריחות.
בתנאים הקשים במחנה יש תמיד מי שיכול להסתדר יותר טוב. כאן זה קורפורל קינג ובסטלאג 17 זה סרג'נט ג' ג'י ספטון (ויליאם הולדן). שניהם אוכלים טוב, מתלבשים טוב, לשניהם יש "משרת" הממלא את פקודותיהם ולשניהם יש ארגז כלבו מלא בסיגריות, בקבוקי אלכוהול ומצרכים נוספים ובעת שחבריהם סובלים מרעב הם נוהגים לטגן בפניהם חביתה. כל זה מעורר את זעמם של השבויים.
תקציר העלילה

במחנה צ'אנגי בדרום מלאיה מוחזקים על יד היפנים 600 שבויים רובם בריטים ואוסטרלים ומיעוטם אמריקאים. כולם סובלים מרעב מתמשך, לבושים בבגדים מרופטים, מלוכלכים ומוזנחים פרט לקורפורל האמריקאי קינג (ג'ורג' סיגל). הוא מתחיל את הבוקר כשהוא יושב על כורסא בבגדים נקיים ומגוהצים והעוזר שלו מגלח אותו למשעי, עושה לו מניקור ומצחצח את נעליו.
מפקד המשטרה הצבאית במחנה לוטננט גריי (טום קורטני) מתעב את קינג גם בגלל היותו אמריקאי אבל בעיקר התנהגותו כמלך במחנה. הוא מזמן אותו ואומר לו שהוא עוקב אחריו בשבע עיניים ומחכה לרגע שימעד כדי להכניסו לכלא במחנה.
במחנה מנסה גריי להטיל משמעת חמורה. כאשר אחד השבויים האמורים על חלוקת המזון נחשף כרמאי, הוא נמצא למחרת חנוק בתוך בור האשפה. כאשר מגלה גריי כי שני קצינים זייפו את המשקלות הוא מבקש להענישם אבל המפקד הבכיר קולונל סמדלי-טיילור (ג'ון מילס) אומר לו שיפסיק מדרישותיו האלה היות שהמלחמה עומדת להסתיים והוא כמפקד בכיר מתחייב תמורת שתיקתו, לקידומו של גריי בצבא הקבע. גריי מסכים לכך בשתיקה.
קינג זקוק למתורגמן כדי לבצע עסקאות עם השומרים. הוא מוצא את החייל מארלו (ג'יימס פוקס), מפתה אותו בעזרת ביצה מטוגנת, סיגריה משובחת שהוא מדליק לו בעזרת מצית רונסון והבטחת אחוזים מכל עסקה.
אחד המיזמים שלו הוא רביית עכברים ומכירת בשרם במחיר גבוה לקצינים במחנה. הם מלקקים את האצבעות ומבקשים עוד כשאינם מודעים שזה בשר עכברים. קינג מקבל על כך את התואר "מלך עכברוש".
מארלו נפצע קשה בידו ומצב היה הולך ורע אך קינג זקוק לו לעסקת "יהלומים" גדולה. כאשר הם חוזרים מהעסקה עם הכסף הם מבחינים בגריי האורב להם. קינג מבקש ממרלו לברוח ולהחביא את הכסף באדמה. כאשר גריי נפגש בו ומבצע חיפוש הוא לא מוצא דבר.
כעת מופיע נמק בידו של מרלו. קינג קונה בכסף רב תרופות נגד הרעלה ומגייס את החובש שיזריק לו אותן. הוא יושב יומם ולילה ליד מארלו בתקווה שיחלים אבל לא ברור אם הוא עושה זאת מידידות אמיתית או בגלל שרק מארלו יודע היכן מוחבא הכסף. מארלו מחלים ומעריך את קינג כידיד אמיתי.
כשהיפנים מודיעים על כניעתם וסיום המלחמה כולם שמחים פרט לקינג. הוא יודע שמעמדו כמלך נגמר ומעתה יהיה כאחד האדם. שחרור המחנה מתבטא בתחילה בסמל אמריקאי בודד שמגיע למחנה ורואה שבויים מוזנחים הנרתעים ממנו ומסרבים לדבר. לפתע הוא רואה לתדהמתו את קינג כפי שהגיע מעולם אחר, לבוש יפה, במצב רוח טוב, שמקבל אותו יפה ומציע לו סיגריה.
כשמתחיל הפינוי מהמחנה מבקש גריי להיפרד מקינג אך זה ממהר לעלות על המשאית ולהסתלק מהמחנה בלי לאמר שלום. ה"ידידות" ביניהם הייתה רק של ניצול בגלל המצב וכשנגמרה המלחמה אין בה לדעת קינג, צורך.
מינים שנכחדו

.
מקבץ מינים נכחדים
איור של פטרנודונים עפים בהכחדת קרטיקון-פלאוגן שנגרמה על ידי מטאור ענקי
ג'ורג' הבודד, היה הפרט האחרון בתת-המין צב פינטה ענק של המין צב גלאפגוס. עם מותו ב-2012 נכחד תת-המין לחלוטין.
מינים שנכחדו הם מיני אורגניזמים שנעלמו מהעולם. בביולוגיה, מין נחשב למין נכחד כאשר הפרט האחרון בעולם מבני המין מת (אם נשארו פריטים בשבי, הוא מסווג תחת מינים שנכחדו בטבע). הכחדה של מינים, כמו גם היווצרות של מינים הם תהליכים המתרחשים כל הזמן, אולם יש תקופות בהן יש הכחדה המונית.
גורמים להיעלמות מינים

על פי דרווין, אבי תורת האבולוציה, כל מין עלול להיכחד. על פי רוב משך חיים של מינים שהאדם מודע להם הוא מספר מיליוני שנים. מין נכחד בשל אי התאמתו לתנאי הסביבה המשתנים או אי עמידתו בתחרות על משאבי הטבע (ברירה טבעית) מול מינים אחרים.
לעיתים קשה להבדיל בין מצב בו מין נכחד והנישה שלו נתפסה על ידי מין דומה לו לבין מצב בו האוכלוסיות של אותו מין עברו שינויים אבולוציוניים בהתאמה לתנאי הסביבה המשתנים עד שמכל אחת מהן נוצר מין חדש. יש המכנים תהליך השתנות כזה "הכחדה כביכול".
בעבר אירעו גם הכחדות ענק ייחודיות אשר נבעו מתופעות וולקניות ואקלימיות קיצוניות (אסון טבע), אשר הביאו לשינויים גורפים בסביבת החיים. בהכחדות אלה נעלמו אחוזים ניכרים מכלל האורגניזמים (לעיתים אף 90% מכלל היצורים החיים על פני כדור הארץ, בהכחדה המונית).
בשנים האחרונות הולכת ומתגבשת ההערכה כי השינויים האקולוגיים הקיצוניים, שנגרמים עקב פעילות האדם, אחראים להכחדת הענק הנוכחית: בעשרות השנים האחרונות חלה עלייה קיצונית בקצב היעלמותם של מינים על פני כדור הארץ, ונראה כי ללא צעד משמעותי ילך קצב היעלמות זה ויגבר.
קיימת גם האפשרות של הכחדה של הזכר בלבד (או להפך) ואז אין באפשרות הנקבה להזדווג וללדת עוד מסוג נדיר זה עד להכחדה (בדומה לסיפור של צב הגלאפגוס ג'ורג' הבודד או המקרה של קרנף רחב שפה צפוני), וזה נקראה הכחדה מעשית (או לחלופין הכחדה פוּנקצִיוֹנָלִית (אנ')).
תופעות דומות להיעלמות מינים > היכחדות כביכול

לצד העלמות מינים במות הפרט האחרון שבהם, קיימת גם תופעה של "היכחדות כביכול". בתופעה זו, האוכלוסייה האחרונה שנותרה למין משתנה בהדרגה, על פי חוקי תורת האבולוציה, והופכת למין חדש. היכחדות כביכול היא תופעה נפוצה משום שכאשר אוכלוסייה נמצאת על סף הכחדה, היא קטנה מאוד ומצויה בתנאי סביבה קשים מאוד. בשל הקטנת האוכלוסייה פועל סחף גנטי ובמקרים קיצוניים יותר גם נישואי קרובים ולכן הגנטיקה של האוכלוסייה משתנה במהירות ובשל תנאי הסביבה הקשים פועלת ברירה טבעית חזקה. למרות תפוצתה הרבה של התופעה - היא טרם נצפתה, וזאת כנראה בגלל הגיל הקצר יחסית של מדעי החיים (כמה מאות שנים בלבד).
תופעות דומות להיעלמות מינים > מאובן חי

מאובן חי הוא מין של בעל חיים או צמח הקיים בימינו, אשר הקבוצה הטקסונומית אליה הוא משתייך נמצאת על סף הכחדה מזה מיליוני או אפילו מאות מיליוני שנים. במצב כזה הרבה יותר קל למצוא מאובנים מקבוצה טקסונומית זו מאשר פרטים חיים ממנה. חלק נכבד מהמאובנים החיים המוכרים לנו כיום, נחשבו למין נכחד במשך זמן רב.
גלריה

בעת העתיקה
יוריפטרוס
בותריולפיס
פנטלוסאורוס ממין Pantelosaurus saxonicus וטרפו
אפידקסיפטריקס
קרונוזאורוס טורף פליוזאור קטן
פרסטוסוכוס
איסטיודקטילוס
דגם של סטירקוזאורוס
טירנוזאורוס רקס
אירוהיפוס
היפופוטם גורגופס
שחזור תיילקוסמילוס בנוף דרום אמריקאי מתקופת המיוקן.
נות'רותריופס
פרפיסורניס
אריה אמריקני
מגלודון וטרפו
ממותות צמריות צועדות בעידן הקרח
בעת המודרנית
עוף הדודו נחשב לסמל להיכחדות
זאב טסמני
זברת קואגה
אלקה גדולה
רלית טהיטי
יונת צ'ויסול
הראם הכחול
שועל מאלוויני
הקרפדה הזהובה
טיגריס ג'אווה
שור הבר
גדרון השיח
כלב ים נזירי קריבי
ברווז ברכיית מריאנה
בנדיקוט רגלי-חזיר
יונה נודדת
תוכי קרולינה
קורמורן ממושקף
ראו גם

מינים שנכחדו בטבע
קטגוריית צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריית עופות שחדלו לקנן בישראל
קטגוריית בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
סכנת הכחדה
בעלי חיים שנעלמו מארץ ישראל
בעלי חיים המושבים לנוף הארץ
מאובן חי
צמחים מוגנים בישראל
הכחדה המונית
השבת בעלי חיים לטבע
ערכים בנושא שימור הטבע
מארג המזון
הערות שוליים

↑  When Is A Species Declared To Be Functionally Extinct?, WorldAtlas, ‏2020-02-13 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562804505171  BnF: cb120495793 (data)  GND: 4003882-8  LCCN: sh85046568  NDL: 001202518
מייקל גוף

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1916 קואלה לומפור, מלזיה 
 פטירה:  17 במרץ 2011 (בגיל 94) סולסברי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1948–2010 (כ־62 שנים) 
 מקום לימודים:  בית ספר דרהאם 
 בן או בת זוג:  Anneke Wills (1962–1979)  Anne Elizabeth Leon (19 בדצמבר 1950–?)  Henrietta Lawrence  Diana Graves 
 צאצאים:  Jasper Gough, Simon Peter Gough, Emma Frances Gough 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר פרס טוני לשחקן מומלץ במחזה (1979)
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנסיס מייקל גוף (באנגלית: Francis Michael Gough;‏ 23 בנובמבר 1916 – 17 במרץ 2011) היה שחקן אופי אנגלי שהופיע ביותר מ-150 סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. הוא מוכר מהופעותיו בסרטי האימה של חברת האמר, ומתפקידו בדמות אלפרד פניוורת' בארבעת הסרטים בסדרת סרטי באטמן של טים ברטון וג'ואל שומאכר.
ביוגרפיה

גוף נולד בקואלה לומפור שבפדרציית מדינות מלאיה (כיום מלזיה) להורים בריטים פרנסיס ברקלי גוף ופרנסס אטקינס. הוא התחנך בבית הספר רוז היל בטאנברידג' ולס, ובבית הספר דארהם. הוא המשיך ללמוד בקולג' החקלאי ויי שאותו עזב כדי ללמוד משחק באולד ויק. בתקופת מלחמת העולם השנייה היה גוף סרבן מצפון, כמו ידידו פירת' בנברי. עם זאת נאלץ לשרת ביחידה לא לוחמת בליברפול.
ביוגרפיה > קריירה

ב-1948 שיחק גוף לראשונה בסרט קולנוע ב-"Blanche Fury". בהמשך הרבה להופיע בטלוויזיה הבריטית. ב-1955 גילם את דמות אחד הרוצחים של דוכס קלרנס (ג'ון גילגוד) ואת אחד הנסיכים שבמצודה בסרטו של לורנס אוליבייה "ריצ'רד השלישי".
גוף נודע מהופעותיו בסרטי אימה בהם "דרקולה" (1958), "Horrors of the Black Museum"‏ (1959), "קונגה" (1961), "פנטום האופרה" (1962), "Black Zoo"‏ (1963), "טרוג" (1970), "The Corpse"‏ (1971), "Horror Hospital"‏ (1973), ובסרט "Satan's Slave" בבימויו של נורמן ג'יי וורן מ-1976. עוד השתתף בסרט הקומי "סודי ביותר!" (1984) לצדו של ואל קילמר, איתו הופיע בהמשך בסדרת סרטי "באטמן".
ב-1966 כיכב גוף בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בתפקיד הנבל בסיפור "The Celestial Toymaker". ב-1983 הופיע שוב ב"דוקטור הו" בדמות חבר המועצה הדין בפרק "Arc of Infinity". ב-1965 שיחק בתפקיד ד"ר ארמסטרונג בפרק "The Cybernauts" בסדרה "הגומלים". בעונה שאחר כך גילם את המרגל הרוסי נוטסקי בפרק "The Correct Way to Kill". הוא הופיע בפרק בעונה הראשונה של הסדרה "קולדיץ" בדמות מייג'ור "וילי" שפר, סגן המפקד האלכוהוליסט של הקומנדנט (ברנרד הפטון). ב-1979 גילם את ראש הממשלה אנתוני אידן בסרט הטלוויזיה "Suez 1956" מאת איאן קרטיס. ב-1981 הופיע שוב עם לורנס אוליבייה בסדרת הטלוויזיה "חמדת ימים" (Brideshead Revisited) של חברת גרנדה, בתפקיד הרופא שמטפל בלורד מרצ'מיין הגוסס (אוליבייה). ב-1983 שיחק גוף בסדרה "המצודה" בדמות סר ג'נר האלידיי, ב-1985 גילם את לורד דלמיר בסרט "זיכרונות מאפריקה" ובתפקיד רב המרגלים של הקג"ב, אנדריי זורין, בסדרת הטלוויזיה "Sleepers".
ב-1989 החל גוף לגלם את אלפרד פניוורת' בסרט "באטמן" של טים ברטון, וב-1992 גילם את אותה דמות בסרט "באטמן חוזר". הוא שיחק באותו תפקיד גם ב-1994 בעיבוד הרדיופוני של "באטמן: נפילתו של אביר", ב-1995 בסרט "באטמן לנצח" וב-1997 בסרטו של ג'ואל שומאכר "באטמן ורובין". גוף היה אחד משני שחקנים שהופיעו בכל ארבעת סרטי באטמן של ברטון ושומאכר, השחקן השני היה פאט הינגל בתפקיד המפכ"ל גורדון. ב-1999 עבד גוף שוב עם ברטון בסרט "סליפי הולו" ובסרט "חתונת הרפאים". ב-2001 גילם שוב את דמותו של אלפרד בפרסומות לטלוויזיה עבור "OnStar". עוד הופיע גוף בשנת 1989 בפרסומות עבור "דיאט קוקה-קולה".
ב-1999 אחרי ששיחק בסרט "סליפי הולו" הוא פרש לגמלאות. אחר הופיע פעמיים נוספות, בשניהן להשתתף בסרטים של ברטון ב"חתונת הרפאים" בדיבוב הישיש גוטניקט, ובדמות הדודו בסרט "אליס בארץ הפלאות".
ביוגרפיה > פרסים ומועמדויות

ב-1979 זכה גוף בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר (בתפקיד ראשי במחזה) על הופעתו במחזה "Bedroom Farce". ב-1988 היה מועמד לפרס טוני על הופעתו במחזה "Breaking the Code".
ב-1957 זכה גוף בפרס באפט"א לטלוויזיה, וב-1971 היה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע על הופעתו בסרט "המקשר".
ב-1979 היה גוף מועמד לפרס דרמה דסק לשחקן מצטיין במחזה על "Bedroom Farce", וב-1988 היה מועמד על משחקו ב-"Breaking the Code".
ביוגרפיה > חיים אישיים

גוף היה נשוי ארבע פעמים. אשתו הראשונה הייתה דיאנה גרייבס לה היה נשוי מ-1940 עד לגירושיהם ב-1948. ב-1950 התחתן עם אנה אליזבת לאון, וב-1953 נולדה בתם אמה פרנסס. הם התגרשו ב-1964. אשתו השלישית הייתה השחקנית אנק וילס שגילמה את פולי המלווה של הדוקטור. השניים נפגשו בפעם הראשונה בסיור תיאטרון ב-1952, אבל ההיכרות הרשמית ביניהם נוצרה בצילומי הסרט "Candidate for Murder". גוף אימץ את בתה של וילס, פולי, וב-1965 נולד בנם המשותף ג'ספר.
גוף נפטר ב-17 במרץ 2011 בלונדון אחרי מאבק קצר במחלת הסרטן.
גופתו נשרפה, נערך טקס זיכרון, ואפרו פוזר בים.
הוא הותיר אחריו את אשתו הרביעית, הנרייטה, בתו אמו ובניו סיימון (נשוי לשחקנית שרון גרני בתה של רייצ'ל גרני) וג'ספר.
מילוהיפוס

| מילוהיפוס |
| --- | --- |
 שלד של Mylohyus nasutus
תקופה
פליוקן- תחילת הולוקן כ-5,000,000–9,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: פקאריים
סוג:: מילוהיפוס
מינים
 M. elmorei  M. floridanus  M. fossilis  M. gidleyi  M. nasutus
שם מדעי
 Mylohyus ‏קופ, 1869

מילוהיפוס המכונה פקארי ארוך חוטם (שם מדעי: Mylohyus; מילולית: "חזיר בעל שיניים טוחנות") הוא סוג של פקארי נכחד אשר חי באמריקה הצפונית והמרכזית בין הפליוקן לתחילת ההולוקן מלפני חמישה מיליוני שנים ועד לפני 9,000 שנה. סוג זה הוגדר בשנת 1860 בידי החוקר ג'וזף ליידי והתגלו בו לפחות 6 מינים.
מאפיינים

המילוהיפוס היה גדול יותר מהפקארים הקיימים והגיע עד לגובה 0.75 מטר ולמשקל 68 ק"ג. הוא דמה לחזיר היה בעל ראש גדול, גולגולת שהיוותה שליש מאורכו הכולל ובתוכה חוטם גדול וניבים חדים, רגליים ארוכות בעלות ארבע אצבעות ברגליים הקדמיות ושלוש ברגליים האחוריות.
פקארי ענק זה חי ברחבי אזורי ערבות ויערות באמריקה הקדומה בעדרים קטנים. עם שיניו הגדולות הוא התגונן מטורפים אפשריים כמו היגואר והפומה. עם זאת ייתכן שניצוד בידי ראשוני בני האדם שהיגרו לאמריקה.
מיכל שפאק

| --- | --- |

שפאק ב 2022
 לידה:  26 בנובמבר 1990 (בן 33) פולין יאסלו, פולין
 שם לידה:  מיכל שפאק
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  SWPS University 
 עיסוק:  זמר, כותב שירים
 סוגה:  פופ, רוק
 שפה מועדפת:  פולנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 michalszpak.pl
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכל שפאק (בפולנית: Michał Szpak; נולד ב-26 בנובמבר 1990) הוא זמר פולני אשר זכה בעונה הראשונה של אקס פקטור בפולין וייצג את מדינתו באירוויזיון 2016.
יכולתיו של שפאק במוזיקה מגוונות מאוד ומושפעות משנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, חלק משיריו וביצועיו של שפאק הם בסגנון פופ אופראי, פופ רוק, רוק סימפוני, ג'אז ואקלטרונית.