stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראשידה ג'ונס
פילמוגרפיה > טלוויזיה

הדון האחרון (1997)
זרוקים ויורמים (2000)
בוסטון פאבליק (2000–2002)
המופע של שאפל (2003–2004)
ניו יורק-לון (2004)
סטלה (2005)
מבוקש (2005)
המשרד (2006–2009, 2011)
סאטרדיי נייט לייב (2007)
ימי וייני (2007)
מנותקת (2008)
רובוט צ'יקן (2009) – דיבוב
מחלקת גנים ונוף (2009–2015)
וילפרד (2011)
טיפול אונליין (2011–2014)
המופע של קליבלנד (2012) – דיבוב
משפחת סימפסון (2013) – דיבוב
קרול שואו (2013)
המדהימים (2013–2015) – דיבוב
A to Z‏ (2014–2015) – גם מפיקה בפועל
קיי ופיל (2014)
אנג'י טרייבקה (2016–2018)
שחור-כזה (2017–2018)
ניאו יוקיו (2018) – דיבוב
#BlackAF ‏(2020)
דנקנוויל (2020–2022) – דיבוב
סילו (2023)
Sunny ‏(2024)
מראה שחורה (2025)
הערות שוליים

↑  Michaela Zee, ‘Black Mirror’ Season 7 Casts Emma Corrin, Paul Giamatti, Issa Rae, Awkwafina and More, Variety, ‏19 September 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388366605171  PLWABN: 9810629073805606  BNE: XX4894273  GND: 1042622086  ISNI: 0000 0000 7766 2820  LCCN: no2007001066  MusicBrainz: 4fcb173e-78a8-4e1a-99db-b0052087ed06  NKC: pna2018995582  NTA: 383613965  SUDOC: 251621081  VIAF: 107563717   WorldCat (עם VIAF): 107563717 
פול ראד, ראשידה ג'ונס וג'ייסון סיגל בפרמיירה לסרטם "אני אוהב אותך אחי", 2009
אפרת גוש (אלבום)

אפרת גוש הוא אלבום האולפן הראשון של הזמרת הישראלית אפרת גוש, אשר יצא ב-21 במרץ 2005.
את כל שירי האלבום כתב ברק פלדמן והלחין יוני בלוך, פרט לגרסת הכיסוי לשירו של עמיר לב "פעם בחיים", אשר שימש כשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "לתפוס את השמיים". האלבום יצא לאחר הצלחה גדולה של גוש בהוצאת הסינגל הכפול "שחזור/ג'ורג'יה" לאתר "במה חדשה", אשר גרף הורדות מרובות של מבקרי האתר. השיר "שחזור" לא הוכנס לאלבום בעקבות החלטתה של גוש.
למהדורות מאוחרות יותר של האלבום צורפה רצועת בונוס של חידוש להקת מטרופולין לשירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", בו השתתפה גוש בשירה.
האלבום יצא בהוצאה מחודשת על תקליט ויניל באוגוסט 2023.
רשימת השירים

"פתיחה" - 0:33
"תמיד כשאתה בא" - 4:25
"דיאטה" - 4:02
"פעם בחיים" - 3:48
"מה שקרה" - 4:25
"בוא אליי" - 3:30
"מועדון ריקודים" - 3:05
"טוב לבד" - 4:24
"שעתיים אחרי" - 5:41
"לילה טוב" - 3:11
"ג'ורג'יה" - 5:28
"בלי לומר מילה" (רצועת בונוס)
סינגלים

| דיאטה |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |


|  | אורך: 4:02 |  |  |
|  | מפיק: יוני בלוך |  |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן |  |  |
מלחין: יוני בלוך: 

| ג'ורג'יה |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |


|  | אורך: 5:28 |  |  |
|  | מפיק: יוני בלוך |  |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן |  |  |
מלחין: יוני בלוך: 

| תמיד כשאתה בא |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: ינואר 2005 | מצעדים שבועיים: מקום 25 ברשת ג'  מצעדים שנתיים: מקום 38 ברשת ג' מקום 31 בגלגלצ |  |
|  | אורך: 4:25 | מצעדים שבועיים: מקום 25 ברשת ג'  מצעדים שנתיים: מקום 38 ברשת ג' מקום 31 בגלגלצ |  |
|  | מפיק: יוני בלוך | מצעדים שבועיים: מקום 25 ברשת ג'  מצעדים שנתיים: מקום 38 ברשת ג' מקום 31 בגלגלצ |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן | מצעדים שבועיים: מקום 25 ברשת ג'  מצעדים שנתיים: מקום 38 ברשת ג' מקום 31 בגלגלצ |  |
| מלחין: יוני בלוך |  | מצעדים שבועיים: מקום 25 ברשת ג'  מצעדים שנתיים: מקום 38 ברשת ג' מקום 31 בגלגלצ |  |

| פעם בחיים |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: פברואר 2005 |  |  |
|  | אורך: 3:48 |  |  |
|  | מפיק: יוני בלוך |  |  |
|  | פזמונאי: עמיר לב |  |  |
מלחין: עמיר לב: 

| טוב לבד |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: מרץ 2005 |  |  |
|  | אורך: 4:24 |  |  |
|  | מפיק: יוני בלוך |  |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן |  |  |
מלחין: יוני בלוך: 

| מועדון ריקודים |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: יוני 2005 | מקום 12 ברשת ג' |  |
|  | אורך: 3:05 | מקום 12 ברשת ג' |  |
|  | מפיק: יוני בלוך | מקום 12 ברשת ג' |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן | מקום 12 ברשת ג' |  |
| מלחין: יוני בלוך |  | מקום 12 ברשת ג' |  |

| מה שקרה |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: ספטמבר 2005 |  |  |
|  | אורך: 4:25 |  |  |
|  | מפיק: יוני בלוך |  |  |
|  | פזמונאי: ברק פלדמן |  |  |
מלחין: יוני בלוך:
קליפים

תמיד כשאתה בא (במאית: אבישג כהן)
פעם בחיים (במאית: אבישג כהן)
דיאטה (במאי: אייל שפירא)
מה שקרה
קרונוס

| --- | --- |

קרונוס אוכל את אחד מילדיו. ציור מעשה ידי פטר פאול רובנס
 תפקיד:  אדון הטיטנים
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית
 מקום מגורים:  הר אותריס
 אלים מקבילים:  סטורן (רומי), אל (כנעני)
 אב:  אורנוס
 אם:  גאיה
 אחים:  ריאה, תיאה, אוקיינוס, תמיס, יאפטוס, היפריון, טתיס 
 בן או בת זוג:  ריאה
 צאצאים:  הסטיה, האדס, דמטר, פוסידון, הרה, זאוס, כיירון
 
קרונוס או כרונוס (ביוונית: Κρόνος) הוא שליט הטיטאנים, ואדון האסיף במיתולוגיה היוונית. במיתולוגיה הרומית הוא נקרא סטורנוס.
דמותו

קרונוס הוא בנם של אורנוס (השמיים, מלך האלים הראשון), ואשתו גאיה (האדמה), אחיה ובעלה של ריאה, אביהם של זאוס, פוסידון, האדס, הרה, דמטר, הסטיה וכיירון.
קרונוס הוביל את המרד באביו אורנוס, ובעידוד אימו גאיה, סירס אותו באמצעות חרמש שנתנה לו, ונישל אותו מהשלטון על העולם.
בקללה אשר רבצה על קרונוס, אשר נאמרה על ידי הוריו, גאיה ואורנוס, נובא כי אחד מבניו ידיח אותו משלטונו בעולם, ויתפוס את מקומו כשליט האלים. בשל כך, נהג קרונוס לבלוע את ילדיו בזה אחר זה מיד כשנולדו. אשתו, ריאה, סבלה מכך, וכאשר נולד בנו השישי, זאוס, נתנה לבעלה אבן עטופה בד במקום בנה. קרונוס בלע את האבן והיה בטוח כי בלע את בנו.
כאשר גדל, רצה זאוס לנקום באביו על מעשיו. קרונוס, שלא ידע שבנו חי, לקח אותו כאחד מעובדיו. זאוס שם שיקוי הקאה (תערובת חרדל ויין) בנקטר (משקה האלים) של קרונוס. כאשר שתה את הנקטר, הקיא קרונוס את כל בניו ובנותיו שבלע בעבר יחד עם האבן, אבן זו היא האומפלוס שבדלפי.
לאחר הקאת האלים, פרצה מלחמה בין האלים הצעירים בראשות זאוס, ובין הטיטאנים בראשות קרונוס. הטיטאנים הפסידו, וקרונוס הורד מכיסאו ונכלא בטרטרוס, תהום ללא תחתית, כשהוא קצוץ לאלף חתיכות.
סדרי שלטון חדשים נוצרו עם ניצחון האלים הצעירים על הטיטאנים, כאשר זאוס קיבל לידו את מעמד שליט האלים, ואת השליטה על השמיים, הברקים והרעמים. את השליטה בימים ובאוקיינוסים הוא נתן לאחיו, פוסידון, ואת השליטה בשאול הוא נתן לאחיו השלישי, האדס.
המיתולוגיה הרומית אימצה את דמותו של קרונוס, אך הוא מכונה בה בשם אחר – סטורנוס. בנוסף לסגולותיו הקודמות, היא הוסיפה לתכונותיו גם את השלטון על הזמן. הרקע האטימולוגי של המילה אינו ברור. טועים להאמין כי משמו של קרונוס נגזרה המילה "קרונוס" – "זמן", כמו במילים "כרונולוגיה", "כרוניקה" וכיוצא בזה. סביר יותר לשייך את המילה לשורש שמי או הודו-אירופי שמשמעו "בעל הקרניים" (השוואה אפשרית: האל Kroni במיתולוגיה ההודית). בעידן ההלניסטי אומנם הגיעו לידי בלבול בין קרונוס הקדום לבין כרונוס (χρόνος) "זמן" (Kairos). מכל מקום, קרונוס הבולע את ילדיו הוא הלבוש המיתי של הרעיון על הזמן הבולע את ילידי הזמן.
סמלי ההיכר של קרונוס באמנות הם בדרך כלל שעון חול, חרמש ענק ומגל.
מקדש סטורנוס

המקדש לאל סטורנוס היה בפורום של רומא העתיקה.
המקדש, הממוקם בקצהו המערבי של הפורום, הוא אחד המקדשים העתיקים ביותר שהיו בפורום. המקדש הוקם בין השנים 501 לפנה"ס ו-498 לפנה"ס.
במקורות היהודיים

קרונוס מופיע בתנ"ך פעם אחת בשמו הכנעני – כִּיּוּן (עמוס, ה', כ"ו). לפי מפרשי התנ"ך, זהו אליל כוכב שבתאי. בתלמוד (פרק ראשון של מסכת עבודה זרה) מוזכר החג שלו – "חג סטורניה".
בתרבות

בסרטים ובסדרות של זיכיון מסע בין כוכבים קרונוס הוא עולם הבית של הקלינגונים. סדרת הספרים פרסי ג'קסון והאולימפיים, המבוססת על המיתולוגיה היוונית, עוסקת בההתעוררות מחדש של קרונוס וניסיונו להשמיד את אלי האולימפוס.
מופיע כדמות במשחק המחשב Smite
קרונוס גם מופיע כדמות בסדרת משחקי god of war בקונסולה של סוני Playstation
הערות שוליים

↑  מ. ד. קאסוטו, האלה ענת, מוסד ביאליק, 1951, עמ' 42
| שנים עשר הטיטאנים במיתולוגיה היוונית |
| --- | --- | --- |
| טיטאנים | אוקיינוס וטתיס • היפריון ותיאה • קויוס ופויבה • קרונוס וריאה • מנמוסינה • תמיס • קריוס • יאפטוס |  |
| בניו של יאפטוס | אטלס • פרומתאוס • אפימתאוס • מנויטיוס |  |
| המיתולוגיה הרומית ודת רומא העתיקה |
| --- | --- | --- |
| אלים עיקריים | אפולו • דיאנה • וולקן • ויקטוריה • ונוס • יונו • יופיטר • לארס • מינרווה • מרס •  מרקוריוס • נפטון • סול אינוויקטוס • פורטונה • פלוטו • קווירינוס • קרס |  |
| אלים משניים | אדראנוס • אוורונקי • אוורונקוס • אורקוס • איניואוס • בונה דיאה • בלונה • ברומיוס • האדס • וריטאס • טיברינוס • טרה • יאנוס • לופרקוס • לימנטינוס • סטורנוס • פאונוס • פבריס • פולגורה • פומונה • פורינה • פרוסרפינה • פריאפוס • קאלוס • קופידון • קליטוני • קסטור ופולוקס • רומא |  |
| גיבורים מרכזיים | איניאס • הרקולס • רמוס ורומולוס |  |
| נושאי משרה דתית | אוגור • בתולה וסטלית • הרוספקס • פונטיפקס מקסימוס • פלאמן • רקס נומרנסיס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417926205171  GND: 118911953  LCCN: no2016121693  SUDOC: 030111137  VIAF: 18020771   WorldCat (עם VIAF): 18020771 
קרונוס וילדיו, פסל של אוגוסט רודן במוזיאון רודן פריז
ריה, אשתו של קרונוס נותנת לו אבן עטופה כדי להציל את בנה זאוס
בית הקברות הלאומי ארלינגטון

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות צבאי
 תאריך הקמה:  13 במאי 1864 
 שטח:  2.53 קילומטר רבוע
 מספר קבורים:  400,000 
 www.arlingtoncemetery.mil
 
 מיקום:  1 Memorial Avenue, Arlington, Virginia 22211 
 קואורדינטות:  38°52′41″N 77°04′08″W﻿ / ﻿38.878087°N 77.068769°W﻿ / 38.878087; -77.068769
  (למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. בית הקברות הלאומי ארלינגטון(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. בית הקברות הלאומי ארלינגטון(למפת מחוז קולומביה רגילה) וירג'יניה מרילנדבית הקברות הלאומי ארלינגטון(למפת מחוז קולומביה מוגדלת) וירג'יניה מרילנדבית הקברות הלאומי ארלינגטון
 
מצבות בבית הקברות הלאומי ארלינגטון מקושטות בדגלים לרגל יום הזיכרון
מפה של בית הקברות
בית הקברות הלאומי ארלינגטון (באנגלית: Arlington National Cemetery) הוא בית הקברות הלאומי של ארצות הברית השוכן בארלינגטון, וירג'יניה שהוקם בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית. בית הקברות נבנה על אדמות בית ארלינגטון לשעבר אחוזת משפחתה של מרי, אשתו של רוברט לי, שהיה ממפקדי צבא הקונפדרציה. בית הקברות נמצא מול וושינגטון הבירה, מעבר לנהר הפוטומק, ליד בניין הפנטגון, ואף מחובר לרכבת התחתית של וושינגטון.
חללים מכל מלחמות ארצות הברית קבורים בבית הקברות, ממלחמת העצמאות של ארצות הברית ועד הפעולות הצבאיות באפגניסטן ועיראק בשנים האחרונות. החללים מלפני מלחמת האזרחים נקברו מחדש אחרי 1900.
בית הקברות הלאומי ארלינגטון ובית הקברות הלאומי האמריקני לחיילים וטייסים (U.S. Soldiers' and Airmen's Home National Cemetery) מנוהלים על ידי מחלקת הצבא (Department of Army), בעוד בתי הקברות הלאומיים האחרים מנוהלים על ידי המחלקה לענייני חיילים משוחררים או על ידי שירות הפארקים.
בית ארלינגטון ("אחוזת קסטיס-לי") ואדמותיו מתוחזקים על ידי שירות הפארקים הלאומי כאתר זיכרון לרוברט לי.
אתרים מיוחדים בבית הקברות

"קריון הולנד" הנמצא בשטחו של בית הקברות הוא מתנה מהעם ההולנדי לתושבי ארצות הברית בשנת 1954 לאות תודה על הסיוע והעזרה למען הלחימה בנאצים במלחמת העולם השנייה.
אתרים מיוחדים בבית הקברות > אמפיתיאטראות

אמפיתיאטרון הזיכרון בבית הקברות הלאומי ארלינגטון משמש לעריכת הטקסים הרשמיים של צבא ארצות הברית לאחר שהחליף בשנת 1921 את האמפיתיאטרון הישן שנמצא בקרבת מקום.
האמפיתיאטרון הישן ע"ש טאנר בחלקו הצפון-מערבי מצוי האמפיתיאטרון הישן ע"ש ג'יימס טאנר שהוקם בשנת 1873 לפני הקמתו של אמפיתיאטרון הזיכרון.
אתרים מיוחדים בבית הקברות > אנדרטאות לזכר אסטרונאוטים

אתר הזיכרון למעבורת החלל צ'לנג'ר נחנך ב-20 במאי 1986, לזכר צוות טיסה STS-51-L, שנהרגו בשיגור ב-28 בינואר 1986. על מצבת הזיכרון חרוט השיר High Flight של ג'ון ג'ילספי מגי הבן (‏.John Gillespie Magee, Jr). אף על פי ששרידים רבים זוהו, ונמסרו למשפחות החללים לקבורה פרטית, השרידים שלא זוהו הובאו למנוחות תחת המצבה. שניים מאנשי צוות הטיסה (פרנסיס סקובי ומייקל סמית) קבורים גם הם בבית הקברות.
בצמוד לאנדרטת הצ'לנג'ר נמצאת מצבת זיכרון דומה לחללי מעבורת החלל קולומביה, אשר התפרקה עם כניסתה לאטמוספירה ב-1 בפברואר 2003. המצבה נחנכה ביום השנה הראשון לאסון. במקום קבורים גם שניים מחללי המעבורת קולומביה, מייקל אנדרסון ודייוויד בראון.
אתרים מיוחדים בבית הקברות > אנדרטאות לזכר מעשי טרור

אנדרטת הפנטגון, המעוצבת בצורת פנטגון (מחומש, באנגלית), לזכר 184 קורבנות התקפת הטרור על הפנטגון בפיגועי 11 בספטמבר. על האנדרטה מצוינים שמות כל 184 הקורבנות.
אנדרטת לוקרבי, לזכר 270 הרוגי פיצוץ טיסת פאן אם 103 של חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז, מעל ללוקרבי (אנ'), סקוטלנד. האנדרטה מורכבת מ-270 אבנים, לזכר 270 הקורבנות (259 נוסעים ואנשי צוות במטוס, ו-11 הרוגים על הקרקע). עד למתקפת הטרור ב-11 בספטמבר, פיצוץ טיסה 103 של "פאן אם" הייתה התקפת הטרור הנוראית ביותר נגד ארצות הברית, לאור זאת ש-189 מההרוגים היו אמריקאים.
אתרים מיוחדים בבית הקברות > אתרים חשובים נוספים

אתרים פופולריים נוספים בבית הקברות הם אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית (ידועה גם בתור "אנדרטת איוו ג'ימה"), וקברו של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי. קנדי קבור ביחד עם אשתו ז'קלין קנדי-אונאסיס, ושניים מילדיהם. בסמוך לקברו בוערת אש התמיד. גם אחיו, הסנאטורים רוברט קנדי וטד קנדי, קבורים בסמוך. קבריהם מסומנים על ידי צלבי עץ פשוטים ולוחות מצבה לרגלי הקברים.
ב-4 בדצמבר 1863 הקים השלטון הפדרלי קהילה של עבדים משוחררים, Freedman's Village (בתרגום חופשי - כפרו של האדם המשוחרר), ליד המקום בו נמצא כיום האמפיתיאטרון. יותר מ-1,100 עבדים משוחררים קיבלו אדמות מהממשלה, שם הם חיו בזמן מלחמת האזרחים ולאחריה. בשנת 1890 הם גורשו משטח זה, לאחר שהממשלה קנתה אותו בחזרה, והקימה עליו מתקן צבאי.
בחלקה 27 קבורים יותר מ-3,800 עבדים לשעבר, ועל מצבותיהם חרוטה המילה "אזרח".
ליד קבר האלמונים עומדת אנדרטה לזכר 266 חללי אוניית המערכה מיין (USS Maine). בתוך מצבת הזיכרון משולב תורן האונייה שהוצל מתוך שרידיה.
אתרים מיוחדים בבית הקברות > קבר האלמונים

קבר האלמונים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון ידוע גם כקבר החייל האלמוני. הוא עומד בראש גבעה המשקיפה על וושינגטון הבירה. הקבר, אחד מהאתרים הפופולריים בבית הקברות, בנוי משיש יול שנחצב בקולורדו. הוא מורכב משבעה חלקים, במשקל כולל של 72 טון. הקבר נפתח לציבור ב-9 באפריל 1932, בעלות של 48,000$.
הקבר נקרא בתחילה "קבר החייל האלמוני", אך לאחר שנקברו בו אנשי שירות אלמונים אחרים, שמו שונה ל"קבר האלמונים".
החייל האלמוני ממלחמת העולם הראשונה נקבר ב-11 בנובמבר 1921. הטקס התנהל בראשות הנשיא וורן הרדינג.
החייל האלמוני ממלחמת העולם השנייה נקבר ב-30 במאי 1958. הטקס התנהל בראשות הנשיא דווייט אייזנהאואר.
ב-30 במאי 1958 נערך במקום טקס נוסף, בו נקבר גם החייל האלמוני ממלחמת קוריאה. הטקס התנהל בראשות הנשיא דווייט אייזנהאואר וסגן הנשיא ריצ'רד ניקסון תפקד כשאר הבשר.
החייל האלמוני ממלחמת וייטנאם נקבר ב-28 במאי 1984. הטקס התנהל בראשות הנשיא רונלד רייגן. עצמות החייל הוצאו מהקבר ב-14 במאי 1998, וזוהו כגופתו של מייקל ג'יי בלסי, סגן בחיל האוויר האמריקני. הוא נקבר בשנית בסנט לואיס, מיזורי על ידי משפחתו. בעקבות זאת הוחלט שהקבר שהכיל את החייל ה"אלמוני" ממלחמת וייטנאם יישאר ריק.
קבר החייל האלמוני נמצא תחת שמירה של צבא ארצות הברית בכל שעות היממה ובכל ימות השנה. הרגימנט השלישי של חיל הרגלים האמריקאי ("3rd U.S. Infantry Regiment") שומר על הקבר מאז ה-6 באפריל 1948.
בשנת 2008 דווח בתקשורת האמריקאית על סדקים שנתגלו בחלק מאבני השיש של הקבר, דבר שעשוי לחייב שיפוץ שלו.
קיימים שני מאוזוליאומים בתוך תחומי בית הקברות. הראשון למשפחתו של גנרל נלסון אפלטון מילס (Nelson Appleton Miles) (אנ') וממוקם בחלקה מס' 3, והשני למשפחתו של גנרל תומאס קרוק סאליבן (Thomas Crook Sullivan) וממוקם בחלקה מס' 1.
אתר זיכרון נוסף הוא צלב הקרבה הקנדי, עם שמות כל אזרחי ארצות הברית שנהרגו כאשר לחמו במסגרת הכוחות הקנדים במלחמת קוריאה ושתי מלחמות העולם.
"אנדרטת הנשים בשירות למען ארצות הברית" הוקמה לזכר כל הנשים ששירתו בצבא ארצות הברית. היא תוכננה כבר ב-1985, אך נחנכה רק ב-18 באוקטובר 1997 ונפתחה לציבור יומיים לאחר מכן. האנדרטה נמצאת ליד הכניסה הרשמית של בית הקברות, אשר מכילה גם תערוכה על נשים בצבא ובהיסטוריה הצבאית של ארצות הברית.
נוהלי הקבורה

הדגלים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון מורדים לחצי התורן חצי שעה לפני ההלוויה הראשונה בכל יום, ומועלים לראש התורן חצי שעה אחרי ההלוויה האחרונה בכל יום. לרוב מתקיימות הלוויות רק במשך השבוע, ולא בסופו. ממוצע ההלוויות הוא גבוה מ-20 ביום - ובמהלך שנה שלמה מתרחשות בערך 5,400 קבורות.
עם יותר מ-260,000 אנשים טמונים בו, בית הקברות הלאומי ארלינגטון הוא בית הקברות הלאומי השני במספר הקבורים בו בארצות הברית. בית הקברות הלאומי הראשון, מתוך 130 בתי קברות כאלו, הוא בית הקברות הלאומי קלברטון (Calverton National Cemetery) אשר נמצא בצדו המזרחי של לונג איילנד, ניו יורק, ובו נערכות יותר מ-7,000 קבורות בשנה.
בנוסף לקבורה באדמה, בבית הקברות מצוי קולומבריום (ל"קבורת" האפר לאחר שריפת הגופה) מהגדולים בארצות הברית. כרגע קיימים ארבעה אזורים לאחסנת האפר, ו-5,000 גומחות בכל אחד. לאחר תום הבנייה באתר, יהיו 9 אזורים ו-50,000 גומחות בסך הכל, כלומר מקום לאפרם של 100,000 אנשים. כל חייל ששוחרר עם תום שרותו (בניגוד לשחרור מוקדם עקב ביצוע עבירה), ואופי שירותו היה חיובי ברובו, זכאי לגומחה באתר לאחר מותו.
בית הקברות בתרבות

בסצנת הסיום המפורסמת של סרט הקולנוע "שיער", מצולמים חבריו של ברגר סביב קברו, הממוקם בבית הקברות ארלינגטון. לאחר מכן התמונה נפתחת, ובמבע אומנותי הבא לתאר את השכול שיצרה מלחמת וייטנאם, נִגלות מאות מצבות המסודרות בשורות ישרות.
ראו גם

בית הקברות של הקונגרס
הר הרצל
האינווליד
הפנתאון של פריז
מנזר וסטמינסטר
בית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים
בית הקברות של חומת הקרמלין
בית העלמין הממלכתי של טורקיה
אנדרטת מלחמת ארצות הברית-ספרד
אמפיתיאטרון הזיכרון
האמפיתיאטרון הישן
קריון הולנד
קברו של ג'ון פיצג'רלד קנדי
מראה אווירי של חלק מבית הקברות. במרכז התמונה נראית חלקת הקבר של הנשיא קנדי ובני משפחתו
האנדרטה לזכר הקרב על איוו ג'ימה, לפי הצילום הידוע של ג'ו רוזנטל
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית (אנדרטת איוו ג'ימה) בלילה
הכניסה המזרחית של בית הקברות הלאומי ארלינגטון. מעליה נראה בית ארלינגטון
הייסנס

.
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בשאנגחאי (600060)  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (921)  הבורסה לניירות ערך בשנג'ן (000921) 
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 1969 – הווה (כ־55 שנים) 
 חברות בנות:  TVS REGZA  Hisense Visual Technology  Gorenje  Hisense Kelon 
 מיקום המטה:  צ'ינגדאו 
 משרד ראשי:  הרפובליקה העממית של סין צ'ינגדאו, שאנדונג, סין
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה ביתית 
 מוצרים עיקריים:  מכשירי חשמל ביתיים 
 הכנסות:  126,634,970,000 רנמינבי (נכון ל־2018) 
  
 global.hisense.com
 
קבוצת הייסנס (באנגלית: Hisense Group, בסינית: 海信集团, פין-יין: Hǎixìn jítuán) או חברת הייסנס בע"מ (באנגלית: Hisense Co., Ltd.; בסינית: 海信有限公司, פין-יין: Hǎixìn yǒuxiàn gōngsī) היא חברת אלקטרוניקה סינית רב-לאומית. החברה נוסדה ב-1969, הכנסותיה בשנת 2008 הסתכמו מעל ל-7 מיליארד דולר.
בנוסף לסין, לחברה מפעלי ייצור בדרום אפריקה, צרפת, הונגריה והיא מייצאת ליותר מ-100 מדינות. החברה פתחה מטות בבלגיה ובארצות הברית על-מנת להעמיק את חדירתה לשוק האירופאי והאמריקאי. המטה הראשי של החברה ממוקם בעיר צ'ינגדאו.
מוצרים ושירותים

הייסנס מייצרת מוצרים כגון: טלוויזיות, מקררים, מזגנים, ממירי טלוויזיה, ציוד טלוויזיה דיגיטלית, טלפונים, מודולים אלחוטיים, כרטיסי מחשב אלחוטיים ורכיבים אופטיים עבור טלקומוניקציה ותקשורת נתונים. כמו כן מספקת החברה מגוון שירותי ניהול נכסים, שירותי טכנולוגיית מידע, תכנון ועיצוב שבלונה של המוצר, דפוס ביצוע ועיבוד שבלונת הייצור.
הייסנס היא גם יצרנית ציוד מקורי שחלק מהמוצרים שלה נמכרים במפעלים אחרים ונושאים את שם המותג שאינו קשור להייסנס כגון Carrefour's.
החברה מוכרת תחת חמישה מותגים: Kelon, Ronshen, Savor, Hisense, Hitachi.
בנובמבר 2017 פורסם כי החברה רכשה 95% ממניות Toshiba Visual Solutions, חברה בת של טושיבה המייצרת טלוויזיות, תמורת כ-113 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  ג'וש דקרקר, עוד מותג עובר לידיים סיניות: Hisense קונה את הטלוויזיות של טושיבה, גאדג'טי, 16 בנובמבר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליהו טבגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1960 (בן 64) כ"ג באלול ה'תש"ך ברית המועצות
 השכלה:  ישיבת עטרת ישראל 
 תחומי עיסוק:  ר"מ בישיבת תורת חיים (מוסקבה), מייסד אגודת פתיל תכלת
 חיבוריו:  כליל תכלת, ועוד
 
הרב אליהו טבגר (נולד בכ"ג באלול ה'תש"ך, 15 במאי 1960) הוא מייסד עמותת פתיל תכלת, מחבר הספר "כליל תכלת", ור"מ בישיבת תורת חיים במוסקבה. היה הראשון להטיל פתיל תכלת הצבוע מארגמון קהה-קוצים בציצית, שאותו הוא מזהה כצבע התכלת המקורי. והתפרסם בזכות פעילותו לחידוש מצוות התכלת לפי זיהוי זה.
ביוגרפיה

טבגר נולד בכ"ג אלול תש"ך[דרוש מקור] בברית המועצות, אביו הוא פרופסור בן ציון טבגר. בשנת ה'תשל"ב בהיותו בן אחת-עשרה עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בקריית ארבע.
בבחרותו, עת אביו היה גר בקרית ארבע, סייע לו רבות בפעילותו למען ההתיישבות היהודית בחברון. בשנת תשל"ה (1975), בזמן שהיה בגיל חמש עשרה, קשר את עצמו יחד עם אביו לסורגים שבפתח ציון קברה של שרה אמנו, כדי להישאר במערה מעבר לשעות המותרות לכניסת היהודים לשם. וזאת חלק ממאבק אביו נגד הגבלת זכות הכניסה ליהודים למערת המכפלה מעשה זה עורר הד ציבורי בין תושבי קריית ארבע, שהחלו במאבק על זכותם של היהודים לבקר במערת המכפלה במשך כל שעות היום וכל ימות השבוע, מאבק שהביא בסופו לשינוי סדרי התפילה במקום, הקיימים שם עד היום. בנוסף סייע לו בחודשי בין הזמנים יחד עם חבריו לישיבה לנקות ולשחזר את בית הקברות בחברון.
נשוי למרים לבית קופמן ואב לאחד עשר ילדים, גיסו הוא הרב משה לבל, מתגורר במודיעין עילית.
טבגר למד בירושלים בישיבת עטרת ישראל, וכבר שם החל להתעניין בחידוש מצוות תכלת ולקרוא את הספרות בנושא. בתחילת שנות התשעים החל לנסוע ללמד בישיבת תורת חיים במוסקבה, בעקבות רבו רבי שמואל אוירבך שהורה לו שכתלמיד חכם דובר רוסית הדבר נחשב עבורו כמת מצווה.
בעת האחרונה[דרושה הבהרה] החל טבגר למסור סדרת שיעורים בספר התניא.
חידוש מצוות התכלת

כבר בשנת ה'תקצ"ד (1834) זוהה החילזון ארגמון קהה-קוצים (מורקס טרונקולוס) כחלזון התכלת, במחקרו של פרופ' ביציאו. הרב הרצוג הביא בעבודתו את ההצעה ודחה אותה בעיקר מפני שלא הצליח להפיק ממנה צבע כחול.
בשנות השמונים חלה התעניינות מחודשת בנושא. בשנת 1987, הוציא הרב מנחם בורשטין לאור את עבודתו של הרב הרצוג עם הקדמתו של ד"ר אדלשטין ובתוספת מאמרים ממספר חוקרים – שכולם כאחד מזהים את חלזונות הארגמון כמקור להפקת הארגמן והתכלת הקדומים. פרופ' אוטו אלסנר, ממכללת שנקר ברמת גן, אף הציע כמה דרכים לקבלת גוון כחול טהור מן הנוזל המתמצה מן הבלוטה התת-זימית של חלזונות אלו – דבר שגילה בניסויו בחלזונות, שסופקו על ידי המרכז ללימודי ים באוניברסיטת חיפה. אחת מהן היא חשיפת תמיסת הצבע לאור השמש במהלך הצביעה.
גילויו של פרופ' אלסנר זכה לתשומת לבו של הרב טבגר, אז אברך צעיר, שהחל לחקור את הנושא. הוא למד, שקונכייתו של הארגמון אפורה, אבל חילזון חי צבוע בצבעים עזים של כחול וסגול, שמעניקים לו יצורים חד-תאיים שנצמדים אליו במים, ואז צבעו "דומה לים". הוא השתכנע שזהו חילזון התכלת המקורי, שממנו הפיקו את התכלת. במשך כמה חורפים עסק בחוף אכזיב (השוכן בנחלתו של שבט זבולון, אשר הופקד על התכלת) בניסיון לאסוף חלזונות, ולמד רבות על הארגמון. בשנת תשמ"ח (1988) לאחר הרבה ניסוי וטעייה החל לצבוע תכלת לציצית, ובכך הפך ליהודי הראשון שלבש ציצית עם פתיל תכלת מארגמון קהה קוצים בעת החדשה.
הרב אליהו טבגר הוא תלמיד של רבי שמואל אוירבך, ולאחר שגיבש את שיטתו בעניין התכלת ביקש מרבו שיתן לו המלצה שהוא ירא שמים, כדי שיוכל להציע את הראיות שלו על אמיתות החלזון לגדולי ישראל. הרב אוירבך הזהיר אותו שהוא יתקל בהתנגדות לדברים חדשים שלא היו נהוגים מקדמת דנא, והציע לו לעבוד מלמטה, מהשטח.
מאמרו הראשון בשם "בחינות חדשות בעניין התכלת" פורסם מאוחר יותר בשנת תשנ"ב (1992) בכתב העת התורני 'מוריה'. בתחילה הצליח הרב טבגר לאסוף שני חלזונות בלבד, בהמשך, הצטרפו אליו ד"ר ברוך סטרמן, ד"ר ארי גרינשפן ויואל גוברמן שקיימו מסעי צלילה לאיסוף חלזונות. בשלב זה, היות שארגמון קהה קוצים הוא יצור מוגן בישראל, קיבלו הרב טבגר וחבריו רישיון מיוחד להוצאת אלף חלזונות מהמים. בשנת 1992 הם הקימו את אגודת "פתיל תכלת", שמטרתה – יצור פתילי תכלת לציצית ופעילות הסברה בנושא. עם המעבר לייצור המוני הוחל לייבא את החלזונות מקרואטיה. חידוש זה הביא לפרסומים רבים בנושא חקר התכלת – בעד ונגד.
בשנת ה'תשנ"ג הוציא לאור את הספר "כליל תכלת". לספר צורפו חיבורים בעניין ציצית מאת רב שמואל בן חפני גאון ומאת רבנו חננאל שיצאו לאור לראשונה מכתבי יד. הספר מלבן רבים מענייני מצוות ציצית ובפרט מצוות התכלת.
חיבוריו

כליל תכלת – ביאורים חידושים וליקוטים בענייני מצות ציצית
בחינות חדשות בעניין התכלת – מאמר שפורסם בשנת תשנ"ב (1992) בכתב העת התורני "מוריה"
אסופת מאמרים בענייני תכלת, מוסקבה, תשע"ב. עריכה והפקה: אייל פישלר
הלכות דעות להרמב"ם עם פירוש נפש ישרה, תשע"ג
הערות שוליים

↑  לצפייה: שיעורים בספר התניא. ביוטיוב.
↑  הרב הרצוג בספר: הארגמן והתכלת, משא הרב הראשי ד"ר יצחק הרצוג על תעשיות הצבע בישראל הקדומה, (משנת 1913), ותרומות מדעיות מעודכנות, העורך: אהוד שפניר, הוצאת כתר ירושלים, 1987, מתורגם מאנגלית, עמ' 63.
↑  בורשטיין, עמ' 307-297.
↑  באפריל 2014 הוקמה החברה פתיל תכלת 613 בע"מ, ופעילויות הייצור והמכירה עברו אליה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293232505171  VIAF: 177122055   WorldCat (עם VIAF): 177122055
27 במאי

27 במאי הוא היום ה-147 בשנה (148 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 218 ימים.