stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המילואים של צבא ארצות הברית
כיום

חיילי מרכיב המילואים של הצבא מבצעים בעיקר תפקידים במשרה חלקית בניגוד לחיילים במשרה מלאה (שירות פעיל), אך מתחלפים באמצעות גיוסים לשירות מלא. כאשר אינם בשירות פעיל, חיילי מ"פ בדרך כלל מבצעים אימונים ושירות סוף שבוע אחד בחודש, המכונה כיום אסיפת קרב, ובמשך שבועיים רצופים בכל פעם במהלך השנה המכונה אימון שנתי. חיילים רבים מאורגנים ביחידות תוכנית חיילי מילואים של צבא מילואים, בעוד שאחרים משרתים ביחידות צבאיות פעילות כ-Individal Mobilization Augmentees. חיילים יכולים גם לשרת בתפקיד פעיל במעמד של משרת מילואים פעיל.
כל חיילי צבא ארצות הברית חותמים על חוזה שירות ראשוני של שמונה שנים עם הכניסה לצבא. מדי פעם, החוזה מציין שחלק מהשירות יהיה בצבא הסדיר (Active Component) לתקופות של שנתיים, שלוש או ארבע שנים; עם התחייבות לזמן הנותר במילואים. למרות שבדרך כלל, חיילים חותמים על חוזים המציינים שכל שמונה השנים ישרתו במילואים.
חיילים הנכנסים ישירות למילואים של צבא ארה"ב מקיפים בכל זאת תקופה של אימון כניסה ראשוני. משך הזמן מתחיל בתשעה שבועות של אימון קרבי בסיסי, אך זמן אימון הכניסה הראשוני הכולל משתנה בהתאם למומחיות הצבאית הנבחרה של המתגייס, אשר מכתיבה אימון אישי מתקדם. כל חיילי המילואים של צבא ארה"ב כפופים לגיוס לאורך כל תקופת גיוסם. חיילים שלאחר השלמת חלק ה-AC של חוזה הגיוס שלהם בוחרים שלא להתגייס מחדש לתפקיד פעיל, מועברים אוטומטית ל-RC כדי להשלים את יתרת ההתחייבות הסטטוטורית שלהם (סה"כ שמונה שנות שירות) ויכולים להיות משרתים ביחידת תוכנית חילות קידוח (TPU), Individual Mobilization Augmentee (IMA), או Individual Ready Reserve (IR).
העתודה של צבא ארצות הברית הייתה מורכבת מ-188,703 חיילים נכון לסוף 2020.
הערות שוליים

↑  Patrick Bond. "Transformation, A Stronger Army Reserve". נבדק ב-2025-03-06.
↑  The Army Reserve at 100: An Emerging Operational Force. Army Logistician, volume 40, issue 6; Army Reserve: A Concise History, 2012, p. 4. Exact date for OR-ORC from Army Lineage and Honors.
↑  "Chapter IV: The Aftermath of World War I". אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2014. נבדק ב-24 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clay, Steven E. (2010). U.S. Army Order of Battle, 1919-1941, Volume 1. The Arms: Major Commands and Infantry Organizations, 1919-41. Fort Leavenworth, KS: Combat Studies Institute Press. p. 199.
↑  Clay, Steven E. (2010). U.S. Army Order of Battle, 1919-1941, Volume 4. The Arms: Quartermaster, Medical, Military Police, Signal Corps, Chemical Warfare, and Miscellaneous Organizations, 1919-41. Fort Leavenworth, KS: Combat Studies Institute Press. p. 2,630, 2,712.
↑  Woolley, William J. (2022). Creating the Modern Army: Citizen Soldiers and the American Way of War, 1919-1939. Lawrence: University Press of Kansas. pp. 198–99.
↑  Crossland, Richard; Currie, James (1984). Twice the Citizen: A History of the United States Army Reserve, 1908-1983. Washington, D.C.: Office of the Chief, Army Reserve. pp. 65–67.
↑  John B. Wilson, Maneuver and Firepower: The Evolution of Divisions and Separate Brigades, chapter 8
↑  "Chapter IX: The Korean War and its Aftermath". אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Army Reserve: A Concise History, 2012, pp. 8–9. Exact date from Army Lineage and Honors.
1 2  W.Moore, David; Edgington, Justin; Payne, Emily (2008). Blueprints for the Citizen Soldier: A National Historic Context Study of United States Army Reserve Centers (PDF) (באנגלית). Austin: Department of Defense. נבדק ב-2025-03-11.
↑  "Twice the Citizen: A History of the United States Army Reserve, 1908-1983" (PDF) (באנגלית). p. 149. נבדק ב-2025-03-11.
↑  Wilson, "Reorganization of Army Reserve". Army Reserve Magazine. Army Reservist (12 (Jul-Aug 66): 4-5): 7. אורכב מ-המקור ב-17 בינואר 2010. נבדק ב-2012-12-19. {{cite journal}}:  (עזרה); 157th Infantry Brigade; Historical Data Card, 187th Inf Bde, GO 1, Sixth U.S. Army, 1962; 191st Inf Bde file, GO 1, XIV U.S. Army Corps, 1963; 205th Inf Bde file; all DAMHHSO.
↑  James T. Currie and Richard B. Crossland, Twice The Citizen: A History of the United States Army Reserve, 1908–1995 (2nd revised & expanded edition), Washington, DC: Office of the Chief, Army Reserve (1997), pp. 254–255.
↑  Coker, Kathryn Roe (2013). Indispensable Force: The Post-Cold War Operational Army Reserve, 1990-2010 (PDF) (באנגלית). נבדק ב-2025-03-07.
↑  "H. Rept. 115-952 - DEPARTMENT OF DEFENSE FOR THE FISCAL YEAR ENDING SEPTEMBER 30, 2019, AND FOR OTHER PURPOSES". www.congress.gov.
↑  "Army Reserve Posture Statement" (PDF). www.usar.army.mil. 2016. נבדק ב-2019-06-18.
רוברט הארטר המשמש כמפקד המילואים של הצבא
חיילי צבא המילואים באימון
אימון של חיילי צבא המילואים בווירג'יניה המערבית
נשק במחלקת התחזוקה ה-245 של צבא המילואים בבסיס פורט לאונרד ווד במדינת מיזורי
חיילי צבא המילואים בפיקוד הרפואה של המילואים
מרכז גיוס מילואים בטקסס
יאיר נתניהו

| --- | --- |

יאיר נתניהו, יולי 2019
 לידה:  26 ביולי 1991 (בן 33) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים תואר שני מהמרכז הבינתחומי הרצליה בדיפלומטיה ויישוב סכסוכים
 מעסיק:  שורת הדין 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  yair.netan
 טוויטר (X):  YairNetanyahu
 טלגרם:  yairnetan
 
יאיר נתניהו (נולד ב-26 ביולי 1991, ט"ו באב ה'תשנ"א) הוא בנם של בנימין ושרה נתניהו. פעיל ברשתות החברתיות ומפיץ תאוריות קשר ופייק ניוז. היה מעורב בהליכים משפטיים שכללו מספר תביעות דיבה, הן כתובע והן כנתבע.
ביוגרפיה

יאיר נתניהו נולד בירושלים בשנת 1991 לשרה ובנימין נתניהו . כשנולד אביו היה סגן שר החוץ בממשלת הליכוד. יש לו שני אחאים: נועה, בתו הבכורה של נתניהו האב מנישואיו למיקי הרן, ואבנר, אחיו הצעיר. כשהיה בן 5 עד 8, בזמן כהונתו הראשונה של אביו כראש ממשלה, גדל אצל הורי אמו, חוה ושמואל בן ארצי. למד בתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית' בירושלים.
הוא התגייס ליחידת דובר צה"ל, שם שירת במרכז ניתוח ידיעות ובקרה (מני"ב), בנציגות היחידה בפיקוד המרכז, ובענף המטפל בתקשורת הבינלאומית. נתניהו בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני מהמרכז הבינתחומי הרצליה בדיפלומטיה ויישוב סכסוכים.
במהלך לימודיו היה חבר בתא "לביא" של "צעירי הליכוד" באוניברסיטה.
באמצע דצמבר 2018, נחסם חשבון הפייסבוק של נתניהו ל-24 שעות בעקבות ביקורת שמתח על הרשת החברתית, לאחר שהסירה פוסט קודם שלו. החסימה זכתה לפרסום באמצעי תקשורת רבים בעולם, ובהם הניו יורק טיימס.
ביוני 2018 החל לעבוד כמתאם ניו מדיה בארגון הישראלי "שורת הדין", המתמקד בייצוג נפגעי טרור יהודים וישראלים. במרץ 2019 הוחלט להוציאו לחופשה ללא תשלום מעבודתו בארגון "שורת הדין", עקב מורת רוח של הארגון מהתבטאויותיו במסגרת פעילות הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
בקיץ 2019 התראיין לרשת תקשורת זרה ונאם בפני קהל בארצות הברית ובאירופה.
ביוני 2020 הצטרף כחבר פאנל בתוכנית "האולפן הפתוח" בערוץ 20, אותה מגיש בועז גולן, וביולי החל להגיש תוכנית עם יערה זרד מדי יום שישי ברדיו גלי ישראל. בין אוקטובר 2021 לפברואר 2023 פרסם מדי פעם טור אישי באתר החדשות "אייס". ביוני 2022 קיבל תעודה של לשכת העיתונות הממשלתית.
בשנים 2020―2021 היה פעיל ברשת החברתית Parler, וסיפק לה תכנים תמורת תשלום.
באפריל 2023 עזב את ישראל ועבר להתגורר במיאמי שבפלורידה, ארצות הברית. עד יולי 2024 התגורר בדירה בבעלות משפחת פאליק, אחת המשפחות הבולטות בתמיכתן הכספית במשפחת נתניהו.
נתניהו מאובטח על ידי שירות הביטחון הכללי. במרץ 2024 פורסם כי עלות אבטחתו היא כ-207 אלף ש"ח לחודש. בדיון שנערך בנושא ביוני 2024, התנגד נציג השב"כ לאיוש האבטחה בידי סוכני הארגון, בטענה כי ילדי ראש הממשלה אינם סמלי שלטון ולא נרשמו איומים עליהם לאחרונה, כי בשל המלחמה הדבר מעמיס על הארגון ויחידת "מגן" אמורה לעסוק בכך. ראש הוועדה המייעצת הדגיש את אחריותם של המאובטחים בהתייחס ליאיר נתניהו המבלה בזמן מלחמה בחופשה פרטית במיאמי ובגואטמלה, צמוד למאבטחי שב"כ: "גם המאובטחים צריכים להתאים את אורח החיים שלהם". למרות זאת החליטה הוועדה, בתמיכת השרים יריב לוין ואיתמר בן גביר, להאריך בשנה נוספת את אבטחת ילדי ראש הממשלה על ידי שב"כ. ב-17 ביולי 2024, לבקשת עמותת הצלחה, נחשף כי העלות השנתית של האבטחה עומדת על בין 2.2 ל-2.5 מיליון שקלים.
הליכים משפטיים > פרשת ארגון "מולד"

ב-30 ביולי 2017 פרסם עמוד הפייסבוק "שישים ואחת" מבית מרכז מולד פוסט, המותח ביקורת על התגוררות יאיר נתניהו במעון ראש הממשלה, אבטחתו 24 שעות ביממה וזכאותו לרכב ממשלתי צמוד. לטענתם, זו הפעם הראשונה שבה ילדי ראש ממשלה אובטחו לאחר גיל 18‏. נתניהו הגיב לפוסט, ותגובתו כללה האשמות נגד ארגון מולד והקרן החדשה לישראל ונגד בניהם של ראשי הממשלה לשעבר, שמעון פרס, אריאל שרון ואהוד אולמרט. בניו של אולמרט הגיבו בחריפות, וארגון "מולד" הגיש נגדו תביעת דיבה על סך 140 אלף ש"ח. בדצמבר 2017 הגיש יאיר נתניהו תביעת לשון הרע על סך 140 אלף ש"ח נגד ארגון "מולד". בדצמבר 2022 דחה בית המשפט את התביעות ההדדיות.
הליכים משפטיים > תביעת דיבה נגד אייבי בנימין

בספטמבר 2017, הגיש יאיר נתניהו תביעת דיבה על סך 140 אלף ש"ח נגד אייבי בנימין, ממובילי המחאה נגד היועץ המשפטי לממשלה, בגין פוסט שפרסם אייבי בנימין באוגוסט 2016 ובו טען שראש הממשלה נתניהו ביקש מראש "המוסד" להנפיק לבנו יאיר דרכון בשם בדוי על מנת לפתוח חשבון בנק פיקטיבי מחוץ לישראל, כביכול כחלק מפרשת מסמכי פנמה. אייבי בנימין הודה שככל הנראה שגה בפרסום, התנצל והסיר את הפוסט. ביולי 2019 זכה יאיר נתניהו בתביעת הדיבה, ונפסק שעל אייבי בנימין לשלם לו פיצוי בסך 20 אלף ש"ח, בתוספת 7,500 ש"ח הוצאות משפט.
הליכים משפטיים > פרשיית מועדון החשפנות

בינואר 2018, חדשות 2 פרסמו קלטת שמע שבה נשמע נתניהו בשיחה עם חברו רומן אברמוב (לימים, נציגו בישראל של המיליארדר האוסטרלי ג'יימס פאקר) ועם ניר מימון, בנו של קובי מימון לאחר בילוי במועדון החשפנות פוסיקט. תוכן השיחה הוקלט בחשאי באוגוסט 2015, על ידי הנהג המאבטח רועי רוזן. בהקלטה נשמע נתניהו אומר למימון בהתייחס למתווה הגז שאושר באותם ימים: "אבא שלי סידר לאבא שלך עכשיו 20 מיליארד דולר הצגה, ואתה לא יכול לפרגן לי ב-400 שקל?". באותה הקלטה הציע לחבריו לקיים יחסי מין עם בת הזוג שלו לשעבר, הדוגמנית לי לוי, בתמורה לסגירת חוב: "אבל אם אתה רוצה אסדר לך את לי לוי. ... אני צריך לסדר לכולם את לי לוי. אני סוגר את כל החובות". בהמשך, הפך סרטון רמיקס של ההקלטה לויראלי. נתניהו התנצל על הדברים: "בשיחה לילית, תחת השפעת אלכוהול, אמרתי דברי הבל על נשים ודברי הבל אחרים שמוטב שלא היו נאמרים". יום למחרת מסר אביו כי דברי בנו נאמרו תחת השפעת אלכוהול, וכי הוא ורעייתו חינכו את ילדיהם לכבד כל אדם וכל אישה.
בחודש מרץ 2018 הגישה חברת "מודיעין אזרחי" תביעת פיצויים נגד הנהג רוזן, שהקליט את השיחה, על סך 250 אלף שקל בגין הפרת חובת הסודיות בחוזה ההעסקה שלו. באוקטובר הגיע רוזן להסדר חסוי עם החברה והתנצל על תיעוד השיחה. בעקבות כך, דחה בית הדין האזורי לעבודה בירושלים את התביעה נגדו. מספר ימים לאחר מכן הגיש נתניהו תביעה נגד רוזן על סך מיליון שקלים בגין הוצאת לשון הרע ופגיעה בשמו הטוב. בפשרה בין נתניהו לנהג הוסכם שהנהג יפצה את נתניהו ב-30,000 ש"ח.
הליכים משפטיים > הדלפת פרטים חסויים מחקירת ניר חפץ

בינואר 2020 הגיש ניר חפץ, עד מדינה בתיקי בנימין נתניהו, תביעה על סך חצי מיליון ש"ח נגד יאיר נתניהו, בטענה שפגע בפרטיותו כאשר פרסם בחשבון הטוויטר שלו פרטים מחקירתו של חפץ, כולל כאלה החוסים תחת צו איסור פרסום. בפברואר 2025 פסק בית הדין כי על נתניהו לשלם לחפץ פיצויים על סך 75 אלף ש"ח.
הליכים משפטיים > תביעה מצד אבי אלקלעי

בפברואר 2020 נפסק כי על נתניהו לפצות ברבע מיליון ש"ח את אבי אלקלעי, עורך אתר וואלה לשעבר, שתבע אותו כיוון ששיתף פרסום שלפיו אלקלעי שתול מטעם קרן וקסנר. פסק הדין ניתן לאחר שנתניהו לא הגיש כתב הגנה. נתניהו הגיש בקשה לביטול פסק הדין בנימוק שלא ידע על הגשת כתב התביעה, אך זו נדחתה בנימוק שהודעה נמסרה בדואר רשום ונתניהו אף התייחס לתביעה במדיה החברתית. הוא חויב בנוסף ב-29,000 ש"ח הוצאות משפט. לאחר שמיאן לשלם הוצאות של 3,150, אלקלעי פתח הליכי הוצאה לפועל כנגדו, מה שהוביל לגילוי מצבו הכספי של החייב. בסוף אוגוסט 2021, נתניהו הגיש בקשת רשות ערעור, וטען שמצבו הכלכלי אינו מאפשר לו לשלם את הסכום שנפסק נגדו, מה שהוביל לפרסומים אודות כך שיש לו מעל מיליון ש"ח בעו"ש בחשבונות בבנק דיסקונט. ערעורו של נתניהו לבית המשפט המחוזי נדחה, והוא חויב בהוצאות נוספות בסך 30,000 ש"ח. נתניהו הגיש לבית המשפט העליון בקשת רשות ערעור על פסק דין זה, ובקשתו נדחתה.
בהמשך, הגיש נתניהו בקשה כי המדינה תשלם את הפיצוי שנפסק לו, שכן לטענתו כתב ההגנה לא הומצא לו בשל רשלנות של עובדי מדינה.
הליכים משפטיים > תביעה מצד דנה וייס

במאי 2020 חברת חדשות 12 ועובדת החברה, העיתונאית דנה ויס, הודיעו שבכוונתן להגיש תביעת דיבה נגד נתניהו בגין פרסומים שלו נגדה ברשת החברתית טוויטר. ביולי 2020 התנצל נתניהו על הדברים שכתב, והתביעה נגנזה. וייס טענה כי ביקשה מנתניהו שיסיר את הפרסומים, אך זה סירב.
הליכים משפטיים > הטרדת ראשי 'קריים מיניסטר'

באוגוסט 2020 פרסם נתניהו ציוץ בטוויטר שבו קרא להפגין מול בתיהם של אנשי ארגון "קריים מיניסטר" המובילים הפגנות מול בית ראש הממשלה, תוך שפירט שמות וכתובות של כמה מהם. הפעילים פנו לבית משפט השלום בירושלים, וזה הורה לו להסיר ציוץ זה, והוציא נגדו צו למניעת הטרדה מאיימת כלפיהם, למשך שישה חודשים.
הליכים משפטיים > תביעת דיבה מצד דנה כשדי

ב-2020 הגישה דנה כשדי תביעת דיבה נגדו על ציוץ בטוויטר, שבו שיתף תמונה שלה עם בני גנץ, ולדברי כשדי רמז לקיומו של קשר אינטימי בינה לבין גנץ. נתניהו לא הגיש כתב הגנה וחויב בפברואר 2021 במלוא הסכום, 500 אלף ש"ח. נתניהו הגיש בקשה לביטול פסק הדין, בטענה שכתב התביעה לא הגיע אליו. פסק הדין בוטל, ולאחר דיון ניתן פסק דין נוסף שבו חויב נתניהו לשלם פיצוי בסך 130 אלף ש"ח, בתוספת תשלום הוצאות בסך 33,429 ש"ח. נתניהו ערער על פסק הדין.
הליכים משפטיים > תביעת דיבה מצד סתיו שפיר

סתיו שפיר טענה כי נתניהו עבר על לשון הרע ואף הטריד אותה מינית בתגובה בפייסבוק, ותבעה ממנו 260 אלף שקלים בשל כך. בדבר הדיבה, שב נתניהו על חדשות הכזב לפיהן אהוד ברק "פדופיל", רמז שהיא מופקרת מינית, וקרא לה להתאסלם ולמצוא בעל בן העם הערבי "שלא יזרוק אותה". בתגובה תבע נתניהו את שפיר ודרש ממנה פיצוי בסך 300 אלף שקלים בגין ארבעה פרסומים שלה ברשתות החברתיות, שהתייחסו אליו ואל אביו, וכינו אותו "חלאה", והאשימו אותו בכך שהוא מנסה להכשיל את ילדי ישראל וגורם הרס בחברה הישראלית.
בראשית שנת 2023 תבע נתניהו משפיר פיצוי של 154 אלף שקל נוספים בשל דברים שאמרה בתוכנית הטלוויזיה "אופירה וברקוביץ'" בערוץ 12. על-פי כתב התביעה, בדברי הדיבה יוחסה לנתניהו התנהגות שלא ביצע, ועלה מהדברים כאילו דבריו גרמו לרצח.
ב-30 במרץ 2023 פסק בית משפט השלום כי על יאיר נתניהו לפצות את שפיר ב-40,000 ש"ח בגין עבירה על לשון הרע, ועוד 20,000 ש"ח הוצאות משפט. תוך דחיית האישום על הטרדה מינית.
כמו כן, בית המשפט דחה את התביעה הנגדית של נתניהו וחייבו ב-10,000 ש"ח הוצאות משפט. בית המשפט קבע כי לשפיר עומדת הגנת אמת דיברתי כשקבעה כי נתניהו הוא מטרידן, גזען ו"מתבטל מכספנו". נתניהו ערער על הפסיקה, אך משך חזרה את ערעורו בעצת בית המשפט ונדרש בתשלום 7,500 ש"ח הוצאות משפט.
הליכים משפטיים > דברי דיבה נוספים

קבוצה של בוגרי קרן וקסנר הגישה נגד יאיר נתניהו תביעת דיבה בסך מיליון ש"ח, על ציוצים משמיצים שלו. בעקבות הליך גישור הוסכם שנתניהו ימחק את הציוצים המשמיצים, יפרסם התנצלות ויתחייב שלא לחזור על פרסומים כאלה נגד בוגרי קרן וקסנר.
על תפקודה של יפעת שאשא-ביטון בראשות ועדת הקורונה של הכנסת אמר יאיר נתניהו: "היא לקחה את התפקיד הזה, ופשוט באופן הכי ציני, על הדם של אזרחי ישראל, אנשים מתו בגלל ההחלטות שלה". בעקבות זאת הגישה שאשא-ביטון תביעת לשון הרע נגדו בסך 500 אלף ש"ח. במסגרת פשרה בין הצדדים התנצל נתניהו על דבריו אלה.
הליכים משפטיים > תביעת דיבה נגד אהוד אולמרט

בינואר 2022 החלה להתברר בבית משפט השלום בתל אביב תביעת דיבה שהגישו בני הזוג נתניהו ובנם יאיר נגד ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, על שטען שהם "חולי נפש הזקוקים לטיפול פסיכיאטרי". בנובמבר 2022 התקבלה התביעה בעיקרה, ואולמרט חויב לפצות את התובעים: 20 אלף ש"ח לבנימין נתניהו, 35 אלף ש"ח לשרה נתניהו ו-7,500 ש"ח ליאיר נתניהו, ובנוסף הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין בסך 35 אלף ש"ח. את הפיצוי הנמוך ליאיר נימק השופט בכך ש"יאיר עצמו פרסם, במועדים שונים, רשומות ברשת החברתית 'טוויטר' שבהן ייחס לגורמים שונים, ובהם אהוד ברק, משה יעלון, אלי אבידר ואחרים מחלות נפש, לרבות התייחסות לכך שיש לאשפזם בבית חולים פסיכיאטרי."
הליכים משפטיים > תביעת דיבה נגד עילית גלעד

באפריל 2022 הגיש יאיר נתניהו תביעת דיבה בסך חצי מיליון ש"ח דיבה כנגד עורכת הדין עילית גלעד בטענה שהיא גידפה אותו בטוויטר. ביוני 2023 לאחר יותר משנה, נדחתה תביעת הדיבה בהסכמה בין שני הצדדים בלא כל פיצוי כספי.
הליכים משפטיים > צו הטרדה מאיימת כנגד גונן בן יצחק

ב-20 ביוני 2023 הוציא בית משפט השלום בירושלים צו הטרדה מאיימת לבקשת יאיר נתניהו כנגד עו"ד גונן בן יצחק. על בן יצחק נאסר גם לבלוש אחרי נתניהו. תוקף הצו נקבע לשישה חודשים.
פרסומים נוספים

בנובמבר 2016 פורסם בעיתון TheMarker כי נתניהו היה מעורב במספר החלטות בלשכת ראש הממשלה, בהן מינוי ידידו מהשירות בצה"ל, טופז לוק, למנהל הניו מדיה של ראש הממשלה וקידום הצעה לתיקון חוק למניעת מפגעים (שנודעה בשם "חוק המואזין").
בנובמבר 2016 פורסם תחקיר בחדשות 10, שלפיו שהה נתניהו מספר לילות בדירתו של המיליארדר ג'יימס פאקר (המעורב בתיק 1000), בילה בחופשות על חשבונו וקיבל ממנו מתנות. בתחקיר נרמז כי מטרתו של פאקר הייתה להשיג טובות הנאה מקשריו עם משפחת נתניהו. בתגובה, פרסם אביו, בנימין נתניהו, שבנו הוא אזרח פרטי שאינו חייב דין וחשבון על מעשיו, ושפאקר חבר קרוב של המשפחה.
נתניהו נחקר באזהרה במרץ 2018 במסגרת תיק 4000. בסיום החקירה הודיעה המשטרה שלא נתגבשה תשתית ראייתית מספקת נגדו והתיק נסגר.
בינואר 2021 פורסם ב-TheMarker תחקיר החושף את השימוש של יאיר נתניהו ברשתות החברתיות לצורך קידום מסריו, תוך הכפשת מבקריו, פרסום חצאי אמיתות וסילוף עובדות היסטוריות. בכתבה אודות מנגנון התעמולה של הליכוד תואר יאיר נתניהו כאחד הגורמים המרכזיים ב"מכונת הרעל".
ביולי 2024 פורסם כי יאיר נתניהו טס מארצות הברית לישראל בהיחבא במטוס כנף ציון, מטוסו של ראש הממשלה. נתניהו הבן עלה למטוס מהחלק הקדמי בהיחבא, והסתתר כל הטיסה באגף ראש הממשלה בקדמת המטוס – מבלי שנראה בחלקים האחוריים. לשכת ראש הממשלה סירבה להשיב לשאלות עיתונאים באשר לנוכחותו של יאיר על הטיסה. באוגוסט אשרה הלשכה רשמית כי יאיר אכן היה על הטיסה.
חיים אישיים

נתניהו רווק ומתגורר במיאמי, ארצות הברית מאפריל 2023.
לקריאה נוספת

Michael Keren, University of Calgary, Electoral Campaigns, Media, and the New World of Digital Politics (David Taras and Richard Davis, Editors), University of Michigan Press, 2022, chapter 7, pages 143-162
Ziv G. Populists versus the Security Establishment. In: Netanyahu vs The Generals: The Battle for Israel’s Future. Cambridge University Press; 2024:145-177.
פתח תקווה

ערך זה עוסק בעיר בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סמליל ממותג של העיר – בין 2008 ל-2023
מיצג "אני אוהב את פתח תקווה"
פתח תקווה (בניקוד: פֶּתַח תִּקְוָה), המכונה "אֵם הַמּוֹשָׁבוֹת", היא עיר במחוז המרכז והרביעית מבחינת גודל אוכלוסייתה במדינת ישראל. נוסדה כמושבה ב-1878, והוכרזה כעיר בשנת 1937. גובלת בהוד השרון ובתל אביב, בני ברק וגבעת שמואל במערב, גובלת במספר קיבוצים מהמועצה האזורית דרום השרון (עינת, גבעת השלושה ונחשונים) והמושב כפר סירקין במזרח, ועם גני תקווה, קריית אונו ומועצה אזורית חבל מודיעין (מושב נחלים, רינתיה, מזור, בארות יצחק) ובמושבי המועצה האזורית דרום השרון (מגשימים, גת רימון, כפר מעש) מדרום.
מקור השם

השם "פתח תקווה" לקוח מספר הושע: ”וְנָתַתִּי לָהּ אֶת־כְּרָמֶיהָ מִשָּׁם וְאֶת־עֵמֶק עָכוֹר לְפֶתַח תִּקְוָה” (ספר הושע, פרק ב', פסוק י"ז).
בשנת 1872 התכוונו אנשי החברה לקניית אדמת יריחו להתיישב בסביבות העיר יריחו, ובכך להגשים את הנבואה המוזכרת בספר הושע בהקשר לעמק עכור הנמצא באזור זה. השם אותו בחרו המייסדים היה ביטוי לתקווה כי ניתן להפוך מקום מקולל ליישוב פורח.
בסופו של דבר רכישת הקרקע בעמק עכור לא התבצעה. חלק מאנשי הקבוצה המשיכו לחפש קרקעות לרכישה, וכך הגיעו לשפלה, רכשו את אדמות הכפר הערבי אוּמְלָבָּס וקראו למושבה החדשה בשם שתוכנן למושבה ביריחו – "פתח תקווה".
באופן אירוני קיבל השם גם משמעות נוספת, בשל המצב העכור בו מצאו המתיישבים את הירקון, וניסיונם ותקוותם להפוך אותו לפתח לעתיד, להתיישבות יהודית ברחבי הארץ ולתחייה לאומית.
מיזמים עתידיים

בפברואר 2017 אישר מינהל התכנון במשרד הפנים את תוכנית השלד המראה את חזון המשרד בשטח מחנה סירקין המתפנה לבניית 12,000 יחידות דיור בשטח המחנה. באפריל 2017 הגישה עיריית פתח תקווה עתירה נגד התוכנית, על רקע מחסור בפתרונות תחבורתיים לשכונה החדשה וחששות מעומסי תנועה שהיא עלולה ליצור עם תוספות יחידות הדיור בהיקף המתוכנן. העתירה נדחתה בבג"ץ בטענת "שלב מקדמי" מאחר שהתוכנית עדיין בשלבי תכנון. במרץ 2019 אישרה הוועדה הארצית לתכנון ובנייה של מתחמים מועדפים לדיור את התוכנית. האישור הסופי לתוכנית התקבל לאחר עתירת מטה מאבק סירקין והסכם פשרה שנחתם עם מטה המאבק. לאחר עתירת "מטה המאבק לבינוי שפוי" בסירקין לבית המשפט המחוזי, הושג הסכם פשרה מול העותרים שכלל הורדת שלב א' ל-2,700 דירות מתוך 20,000 שתוכננו, הכנסת נציג התושבים כמשקיף בצוות ההיגוי של התוכנית, עם תום בניית 2,700 הדירות תוכן תוכנית תחבורתית כוללת חדשה שתיבחן את מצב התשתיות באזור, ומתן אפשרות למטה המאבק לעתור נגד התוכנית אם מצב התשתיות התחבורתיות באזור לא ישביע את רצונם.
ב-9 בספטמבר 2021 יצאה התוכנית לדרך ופורסם מכרז מינהל מקרקעי ישראל ליזמים וקבלנים לבניית 2,499 יחידות דיור על שטח מחנה סירקין המתפנה.
במאי 2020 אושר פרויקט ויתניה, פארק עסקים חדש בצפון מערב העיר. שטח הפרויקט המתוכנן כ-80,000 מ"ר. באותו החודש גם אושרה תוכנית להתחדשות עירונית בשכונת רמת ורבר, על פי התכנון יתווספו לשכונה כ-3,600 יחידות דיור חדשות ושטחי מסחר, יוקמו מגדלים בגובה 28 קומות פארק יד לבנים הנמצא בשכונה ישופץ.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בפתח תקווה 266,851 תושבים, מתוכם 258,345 תושבי ישראל (מקום 4 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎-0.1% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 77.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,482 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
חינוך

נכון לספטמבר 2023, במערכת החינוך בעיר פתח־תקווה לומדים כ-68,639 תלמידים, מתוכם 12,752 בגני הילדים, 28,440 בחינוך היסודי, 22,997 בחינוך העל־יסודי. וכ-4,450 תלמידים בחינוך המיוחד.
בית הספר הראשון היא בית הספר יק"א פיק"א והוא הוקם בשנת 1885.
בשנת תשס"ז נבחרה היחידה לנוער בעיר פתח־תקווה ליחידה מצטיינת ארצית. בעיר מספר רב של מתנ"סים וספריות בשכונות השונות, המשמשים את תושבי העיר לצרכיהם השונים.
בעירייה קיימת יחידה לחינוך סביבתי וכן חווה לחינוך חקלאי ולימודי הסביבה, המנוהלת על ידי משרד החינוך, שאליה מגיעים תלמידים מרוב בתי הספר היסודיים בעיר.
בעיר פועל מרכז לימוד של האוניברסיטה הפתוחה בשם "מכללת העיר פתח־תקווה", בו לומדים למעלה מ־2,000 סטודנטים בתוכניות לימוד שונות. בנוסף, פעלה בעבר בעיר שלוחה של האוניברסיטה הבין-לאומית לכלכלה ולעסקים שמרכזה בסין תחת השם "האוניברסיטה הסינית הבין-לאומית בישראל" (UIBE) משנת 2021 ועד לסגירתה ב-2024.
בבית הספר התיכון שבכפר הנוער אמי"ת, פועל בית ספר למקצועות הרכב בו לומדים תלמידים מכתות י"ב–י"ד.
בעיר פועל מסלול מחוננים.
בפתח־תקווה פועלים מספר שבטים של תנועת הצופים: שבט "ראשונים", הקיים כבר כ־60 שנה, שבט "המושבה" באם המושבות ושבט "ברק" אשר הוקם ב־2013. בעיר פועלים גם מספר קנים הנוער העובד והלומד: בשכונות אם המושבות, בכפר גנים ג', בנווה דקלים ובנוסף, סניף במרכז העיר וסניף של תנועת הנוער המחנות העולים ברחוב ביאליק. כמו כן ישנם סניפים של תנועות הנוער הדתיות בני עקיבא (9 סניפים ברחבי העיר), עזרא (9 סניפים ברחבי העיר) ואריאל (4 סניפים) הפזורים בשכונות העיר. כמו כן סניפים של תנועות הנוער של חב"ד צבאות השם (שני סניפים ברחבי העיר).
תרבות

היכל התרבות העירוני ע"ש דב תבורי ברחוב המכבים הוא אולם הקונצרטים והתיאטרון המרכזי בעיר.
תיאטרון "בית גולדה", תיאטראות קטנים יותר ומרכזי תרבות שכונתיים מציעים פעילויות מקומיות, סדנאות וערבי תרבות.
ברחוב ארלוזורוב מצוי הלב התרבותי של העיר: סביב גן העצמאות (מוכר יותר בשם "פארק יד לבנים") שתוכנן בראשית שנות החמישים בידי אדריכל הנוף זוכה פרס ישראל ליפא יהלום, מתקיימים מספר מוסדות תרבות מרכזיים: מוזיאון פתח־תקווה לאמנות שנִפתח מחדש לאחר שיפוץ יסודי בשנת 2004, בית יד לבנים – הראשון מסוגו בארץ ועל כך זכה המקום בפרס ישראל, מוזיאון האדם והסביבה (לשעבר מוזיאון גוף האדם), הארכיון לתולדות פתח־תקווה ע"ש עודד ירקוני וגן החי. דרומית ומעבר לכביש נמצאת אכסניית נוער יד לבנים, וכן מתחם קיבוץ גבעת השלושה ששכן במקום עד לשנת 1952, ובתוכו בניין חדר האוכל העומד כיום בשממונו ושמיועד לשימור. בניין מרשים זה תוכנן בשנת 1936 על ידי האדריכל בוגר הבאוהאוס וזוכה פרס ישראל אריה שרון. כיום משמשים חלק ממבני הקיבוץ כבית אבות הנמצא בבעלות עיריית תל אביב־יפו.
ברחוב מונטיפיורי 3 שוכן בית סְוָוטִיצקי, מבנה היסטורי, ובו "בית שיח נשים – בית נשים ומשפחה", השייך למוזיאון לתולדות פתח־תקווה ומנציח את פעילותן של נשות העיר.
בעיר קיימת רשת ספריות עירוניות, ובה 12 ספריות ציבוריות. ברשת הספריות קיים מגוון גדול מאוד של ספרים, עיתונים, ירחונים וכתבי עת, מאגרי מידע, ספרות וחומר עיוני בכל קשת הנושאים בנוסף על נושאים תורניים. ספרות בשפות רוסית, אנגלית וצרפתית.
כמו כן פועלים הקונסרבטוריון העירוני, מגמת מוזיקה בבית הספר השש שנתי בן-גוריון ושלוחה של רימון בית ספר למוזיקה.
בין השנים 1992–2020 פעל בעיר אנסמבל ליריקה בניהולה המוזיקלי של נילי הרפז.
בין השנים 1993–1994 צילומי הסדרה קופיקו התקיימו בחלקם בפתח תקווה ובעיקר באזור רמת ורבר ורחוב קפלן.
כמו כן, באותן השנים ערוץ הילדים ערך צילומים למגוון תוכניות בעיר ביניהם: "שש באביב" בפארק יד לבנים בעיר, "המחסן של כאילו" ו"גינת ההפתעות".
ב-30 בספטמבר 2024 נחנכה בכניסה להיכל התרבות בפתח תקווה ע״י העירייה וצוות ההיכל שדרת הכוכבים שבה נחתמו כוכבי וכוכבות תרבות שגדלו בעיר וגם כיום מתגוררים בעיר.