stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לי מטקאלף
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

מטקאלף נולד ב-28 בינואר 1911 בסטיבנסוויל, מונטנה, להרולד אי ורודה (לבית סמית') מטקאלף. אביו היה קופאי בבנק הממשלתי הראשון של סטיבנסוויל, והוא גדל בחווה של משפחתו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון של סטיבנסוויל ב-1928, ולאחר מכן למד באוניברסיטת מונטנה (שנודעה אז כאוניברסיטת המדינה של מונטנה) שם שיחק בקבוצת פוטבול החדשה.
לאחר שלמד במונטנה סטייט במשך שנה אחת, מטקאלף עבר לקליפורניה ופעל במשך שנה עבור גני בית הספר של העיר לוס אנג'לס. לאחר מכן הוא נרשם לאוניברסיטת סטנפורד, שם קיבל תואר ראשון בהיסטוריה וכלכלה ב-1936. בתקופתו בסטנפורד, הוא היה חבר באחוות סיגמא צ'י ושיחק פוטבול תחת פופ וורנר. כמו כן, בשנת 1936, הוא קיבל את התואר שלו במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מונטנה והתקבל ללשכת עורכי הדין.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לאחר מכן החל מטקאלף לעסוק בעריכת דין, ופתח משרד בסטיבנסוויל. בנובמבר 1936, הוא נבחר כדמוקרט לבית הנבחרים של מונטנה ממחוז רוואלי. כמחוקק במדינה, הוא הציג הצעות חוק לקביעת שכר מינימום של שלושים סנט ולחייב חברות כרייה לשלם לעובדיהן עבור הזמן שהם בילו במכרות לאחר משמרותיהם. הוא שימש כעוזר התובע הכללי של מונטנה מ-1937 עד 1941, ולאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין. ב-1938 נישא לדונה הובר; לבני הזוג היה בן אחד, ג'רי, ששימש גם כחבר בית הנבחרים של המדינה.
בשנת 1942, מטקאלף התגייס לצבא ארצות הברית והוצב כקצין לאחר שהוכשר בבית ספר לקצינים. הוא השתתף בפלישה לנורמנדי כקצין מטה בקורפוס החמישי. הוא השתתף גם בקרבות מאוחרים יותר באירופה, כמו הקרב על הבליטה, עם הארמייה הראשונה, דיוויזיית הרגלים התשיעית ורגימנט הרגלים ה-60. לאחר המלחמה, שירת כקצין ממשל צבאי בגרמניה, שם עזר בניסוח פקודות לבחירות המקומיות החופשיות הראשונות, הקים בית משפט אזרחי ומערכת משטרת כיבוש ופיקח על מחנות החזרה של עקורים. הוא שוחרר מהצבא כלוטננט ראשון, באפריל 1946.
בשנת 1946, כאשר השופט ליף אריקסון התפטר כדי להתמודד נגד ברטון ק. וילר על מושב הסנאט של ארצות הברית, מטקאלף נבחר לשופט בית המשפט העליון במונטנה. הוא כיהן כהונה אחת של שש שנים בתפקיד זה.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית

בשנת 1952, כאשר מייק מנספילד החליט להתמודד לסנאט נגד זיילס אקטון, מטקאלף התמודד בהצלחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מונטנה. בבחירות הכלליות, הוא ניצח בדוחק את יריבו הרפובליקני, התובע האמריקאי לשעבר ולינגטון ד. רנקין, בהפרש של 50%-49%. לאחר מכן הוא נבחר מחדש לשלוש קדנציות נוספות ב-1954, 1956 ו-1958, ומעולם לא קיבל פחות מ-56% מהקולות.
במהלך כהונתו בבית הנבחרים, כיהן מטקאלף בוועדת החינוך והתעסוקה (1953–1959), ועדת הפנים ומשאבי הטבע (1955–1959), הוועדה לאסטרונאוטיקה וחקר החלל (1958), וועדת הדרכים והאמצעים (1959– 1960). הוא נודע כאחד מ"הטורקים הצעירים" של הקונגרס שקידמו חקיקה סוציאלית מקומית ליברלית ורפורמה בהליכי הקונגרס. הוא הציג חקיקה למתן שירותי בריאות לקשישים עשר שנים לפני כינון Medicare. הוא זכה לכינוי "מר חינוך" לאחר שהעניק חסות להצעת חוק מקיפה המספקת סיוע פדרלי לחינוך. הוא גם הצביע נגד חקיקה שהייתה מעלה את היתרי המרעה באדמות פדרליות, והוביל את ההתנגדות להצעת חוק שהייתה מחליפה אדמות ציבוריות מיוערות באדמות פרטיות מבודדות. הוא נבחר ליו"ר קבוצת הלימוד הדמוקרטית ב-1959.
ביוגרפיה > הסנאט האמריקאי

ב-1960, לאחר שהסנאטור המכהן הדמוקרטי ג'יימס א. מארי החליט לפרוש, מטקאלף התמודד על מושבו של מארי בסנאט האמריקני. הוא זכה במועמדות הדמוקרטית בהתמודדות מול ג'ון וו. בונר, מושל מונטנה לשעבר. בבחירות הכלליות, הוא ניצח בדוחק את השמרן הרפובליקני אורווין ב. פייר, חבר בית הנבחרים לשעבר, בהפרש של 51%-49%.
מטקאלף נחשב ל"חלוץ של תנועת השימור", ופעל להגנה על הסביבה הטבעית ולהסדרת שירותים. הוא עזר להעביר את חוק אזורי הטבע הבראשיתיים של 1964, ותמך בהקמת מדבר הדובים הגדול ו-Absaroka-Beartooth Wilderness. בשנת 1962, הוא הציג הצעת חוק "הצילו את הנחלים שלנו" לשמירה על מתקני בילוי טבעיים והגנה על דגים וחיות בר מפני הרס בבניית כבישים מהירים. הוא היה חבר ותיק בוועדה לשימור ציפורים נודדות. הוא גם היה פעיל בנושא החינוך. הוא היה תומך מוביל בחוק החינוך היסודי והתיכוני, שכלל מאמץ להרחיב את ההטבות החינוכיות של חוק ה-GI לדור חדש של חיילים משוחררים, ופיתוח חקיקה לשיפור החינוך המקצועי בסיוע פדרלי. חיל השלום הוקם בהנהגתם של מטקאלף והסנאטור מנספילד.
הוא נבחר מחדש לאחר מסעות בחירות מאתגרים ב-1966 וב-1972. ב-1977 הודיע מטקאלף כי לא יבקש כהונה רביעית בסנאט ב-1978.
ביוגרפיה > הסנאט האמריקאי > ממלא מקום הנשיא הזמני של הסנאט

ביוני 1963, בגלל מחלתו של הנשיא הזמני קרל היידן (דמוקרטי, אריזונה), הסנאטור מטקאלף הוגדר כממלא מקום קבוע של הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית למלא את תפקידיו של היידן בזמן זה. מטקאלף שמר על התפקיד עד שמת במהלך כהונתו ב-1978. הוא היה האדם היחיד שהחזיק בתואר הזה.
אין לבלבל בין ממלא מקום הנשיא הקבוע לבין תפקידו של סגן הנשיא הזמני.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

בגיל 66 מת מטקאלף בשנתו מהתקף לב, בביתו בהלנה, מונטנה ב-12 בינואר 1978. גופתו נשרפה והאפר שלו פוזר באחד האזורים האהובים עליו במדבר של מונטנה. על מותו העיב מותו למחרת של עמיתו ממינסוטה, סגן הנשיא לשעבר יוברט ה. האמפרי.
בשנת 1978, מקלט חיות הבר הלאומי רוואלי במונטנה שונה ל-Le Metcalf National Wildlife Refuge. בשנת 1983, על ידי חוק של הקונגרס, הוקמה שמורת המדבר לי מטקאלף בדרום מערב מונטנה על שמו.
מטקאלף דורג במקום ה-15 ברשימת 100 האנשים ממונטנה המשפיעים ביותר של המאה בעיתון The Missoulian.
הערות שוליים

1 2 3 4  "Guide to the Lee Metcalf papers (1934–1978)". Northwest Digital Archives.
1 2 3 4 5 6  לי מטקאלף, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2 3 4  "125 Montana Newsmakers: Sen. Lee Metcalf". Great Falls Tribune.
↑  "Statistics of the Presidential and Congressional Election of November 8, 1960" (PDF). Clerk of the United States House of Representatives.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 136006205  ISNI: 0000 0000 8088 1872  LCCN: n88222936  NARA: 10572590  NKC: jn19990005637  SNAC: w62526r8  SUDOC: 081795947  US Congress: M000671  VIAF: 8947745   WorldCat (עם VIAF): 8947745 
מקלט חיות הבר הלאומי לי מטקאלף, מונטנה
תומאס פיצסיימונס

תומאס פיצסיימונס (באנגלית: Thomas Fitzsimons‏; אוקטובר 1741 – 26 באוגוסט 1811) היה אב מייסד אמריקאי ממוצא אירי, סוחר, בנקאי ופוליטיקאי. כתושב פילדלפיה, פיצסיימונס ייצג את פנסילבניה בקונגרס הקונטיננטלי, היה ציר בוועידה החוקתית וכיהן בקונגרס האמריקני. הוא היה חתום על חוקת ארצות הברית. פיצסיימונס, בעל עבדים, היה תומך מוקדם של ביטול סחר העבדים במדינה החדשה שהוקמה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פיצסיימונס נולד בממלכת אירלנד באוקטובר 1741. בשנת 1760 היגרה משפחתו לפילדלפיה. לפיצסיימונס היה מספיק השכלה כדי שיוכל להתחיל לעבוד כפקיד בבית סוחר. הוא התחתן עם קתרין מיד ב-23 בנובמבר 1761, והקים שותפות עסקית עם אחיה ג'ורג'. המשרד שלהם, שהתמחה בסחר באיי הודו המערבית, פעל בהצלחה למעלה מ-41 שנים.
ביוגרפיה > נטייה מהפכנית

עד מהרה נפגעה החברה מהמיסים החדשים שהוטלו כדי לייצר הכנסות נוספות לממלכת בריטניה הגדולה, כולל חוק הבולים המושמץ מ-1765. בדאגה מרעיונות אלו, פיצסיימונס הפך פעיל בקהילת הסוחרים האיריים בפילדלפיה. הוא היה חבר מייסד של הבנים הידידותיים של פטריק הקדוש ב-1771 ומאוחר יותר, ב-1774, התארגנה ועדת היגוי כדי למחות על חוקי הכפייה.
כאשר פנסילבניה החלה להתגייס ולארגן מיליציה כדי להילחם בבריטים, פיצסיימונס נהיה מעורב. הוא שירת כקפטן של פלוגת שומרי הבית, אותה גייס בפיקודו של קולונל ג'ון קדוולדר. בתחילה שימשה הפלוגה שלו כחלק מהחיילים שאיישו עמדות לאורך חוף ניו ג'רזי כדי להתגונן מפני פלישה. יחידתו שירתה מאוחר יותר כחלק מהעתודה בקרב טרנטון ב-1776. מאוחר יותר במלחמה, הוא שירת במועצת הבטיחות של פנסילבניה ועמד בראש מועצת המנהלים לפיקוח על הצי החדש של פנסילבניה שהוקם. במסגרת תפקיד זה, הוא עזר לארגן את המשאבים האסטרטגיים של פנסילבניה ומאוחר יותר סיפק אספקה, ספינות וכסף לתמיכה בכוחות של פנסילבניה וכוחות צרפתים.
ביוגרפיה > פוליטיקה

תומאס פיצסיימונס נכנס לפוליטיקה כציר לקונגרס הקונטיננטלי בשנים 1782 ו-1783. הוא היה חבר בבית הנבחרים של פנסילבניה מ-1786 עד 1795. הוא גם היה ציר בוועידת החוקה של ארצות הברית ב-1787. למרות שלא היה חבר מוביל באותה ועידה, הוא תמך בממשלה לאומית חזקה, בקץ העבדות, בסמכויות הקונגרס של ארצות הברית להטיל מכס על יבוא ויצוא, מתן סמכויות לבית הנבחרים וכוח הסנאט של ארצות הברית ביצירת אמנות. בהתבסס על ויכוחים שהתנהלו במהלך הכינוס, הוא לא תמך בזכות בחירה כללית. הוא היה אחד משני החותמים הקתולים על חוקת ארצות הברית, השני היה דניאל קארול ממרילנד.
פיצסיימונס תמך בצבא, ולא התבייש לחלוק את דעתו. ידוע שהוא היה גלוי לגבי הסכמתו לא לפרק את הצבא עד שיהיה צורך מוחלט.
לאחר כינון החוקה, הוא שירת בשלושת המושבים הראשונים של בית הנבחרים כפדרליסט, שם העדיף מכסי מגן וצי חזק, תוך שהוא שותף לניסוח החוק משנת 1794 המתיר את שש הפריגטות הראשונות של צי ארצות הברית. הוא היה אחד מתשעה נציגים שהצביעו נגד התיקון ה-11 לחוקת ארצות הברית. פיצסיימונס לא הצליח לזכות בבחירות חוזרות ב-1794, לאחר שהובס על ידי ג'ון סוואנוויק, שסחף שבעה מ-12 המחוזות של פילדלפיה עם 57% מהקולות. זה יוחס חלקית לביקורת דעת הקהל נגד המפלגה הפדרליסטית בשל הדיכוי הכוחני של מרד הוויסקי. אף על פי שמעולם לא כיהן שוב בתפקיד נבחר, כיהן פיצסיימונס ב-1798 כראש ועדת הסוחרים המפקחת על הלוואת המנוי לבניית ספינת מלחמה על חשבון פרטי לשימוש במלחמה המדומה.
בשנת 1796, פיצסיימונס, יחד עם ג'יימס אינס מווירג'יניה, מונה על ידי הנשיא ג'ון אדמס לשמש כאחד משני חברים אמריקאים בוועדת החוב בת חמישה אנשים, שהוקמה על פי סעיף VI של אמנת ג'יי לבחינת תביעותיהם של נתינים בריטים שאינם מסוגלים לגבות חובות שנגרמו על ידי אמריקאים לפני המהפכה האמריקאית. פיצסיימון, אינס וסמואל סיטגריבס, שהחליף את אינס עם מותו של האחרון, התעצבנו מהטיעונים שבהם השתמשו שלושת עמיתיהם הבריטים, תומאס מקדונלד, הנרי פי ריץ' וג'ון גילמרד, כדי לנפח את סך התביעות, ופיצסיימון וסיטגריבס. פרשו בכעס ולתמיד מהמועצה ביולי 1799. התביעות סולקו בסופו של דבר באמצעות תשלום חד פעמי, שסוכם על ידי שגריר ארצות הברית לבריטניה רופוס קינג עם שר החוץ הבריטי רוברט בנקס ג'נקינסון ואושר על ידי הנשיא תומאס ג'פרסון והסנאט ב-1802.
לאחר פרישתו מהפוליטיקה, פיצסיימונס נשאר פעיל בעניינים אזרחיים ועסקיים. הוא כיהן כנשיא לשכת המסחר של פילדלפיה, כנאמן של אוניברסיטת פנסילבניה, מנהל חברת הביטוח של דלאוור ודירקטור של בנק צפון אמריקה מ-1781 עד 1803. הוא היה מייסד הבנק ותמך במאמצים לייסד את הקולג' של ג'ורג'טאון. פיצסיימונס גם סייע לייסד את חברת הביטוח של צפון אמריקה.
פיצסיימונס מת ב-26 באוגוסט 1811 בפילדלפיה, שם נקבר בבית הקברות של הכנסייה הקתולית של סנט מרי.
הערות שוליים

1 2  Wright, Jr., Robert K.; MacGregor Jr., Morris J. "Thomas Fitzsimons". Soldier-Statesmen of the Constitution. Washington D.C.: United States Army Center of Military History. CMH Pub 71-25.
↑  "Voteview | Plot Vote: 3rd Congress > House > 9". voteview.com. נבדק ב-2023-08-21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011289474705171  GND: 1081212470  ISNI: 0000 0004 4775 3106  LCCN: n86085812  SNAC: w6d61d2v  US Congress: F000178  VIAF: 315533352   WorldCat (עם VIAF): 315533352
גלאגר (קומיקאי)

| --- | --- |

גלאגר, 2007
 לידה:  24 ביולי 1946 פורט בראג, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בנובמבר 2022 (בגיל 76) פאלם ספרינגס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Leo Anthony Gallagher, Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  בוורלי הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת דרום פלורידה  Henry B. Plant High School  Paso Robles High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 www.gallaghersmash.com
 
ליאו אנתוני גלאגר הבן (באנגלית: .Leo Anthony Gallagher Jr;‏ 24 ביולי 1946 – 11 בנובמבר 2022), שנודע בשמו "גלאגר", היה קומיקאי אמריקאי שנודע בריסוק אבטיחים כחלק מפעילותו הקומית.
ביוגרפיה

ליאו אנתוני גלאגר נולד בפורט בראג ובשנת 1970 סיים לימודי הנדסת כימיה בפלורידה. לאחר הלימודים הוא לא עבד בתחום והחל לעסוק בתעשיית הבידור. הוא החל להיות פופולרי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. הוא הצטלם בסרטי קומדיה רבים.
בשנת 2003 הוא הציג מועמדותו למושל קליפורניה וזכה ב-5,466 קולות (מקום 16 מ-135 מועמדים).
גלאגר השתתף במספר תוכניות טלוויזיה ורדיו. בשנת 2011 הוא עזב את התוכנית של מארק מרון במהלך הראיון בגלל מחלוקת עם המנחה על השאלות.
נפטר ב-11 בנובמבר 2022.
Mafia: The Old Country

| --- | --- |

סמליל המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  2025
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  Hangar 13
 הוצאה לאור:  2K Games
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית, רוסית, סינית מפושטת, ספרדית, צרפתית, גרמנית, סינית מסורתית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Microsoft Windows פלייסטיישן 5 Xbox Series X/S
 
Mafia: The Old Country הוא משחק פעולה-הרפתקאות שפותח על ידי "Hangar 13" ויופץ על ידי "2K Games". משחק זה הוא הרביעי בסדרת "Mafia" ועלילתו מהווה פריקוול לאירועי המשחק הראשון.
המשחק עתיד לצאת לשוק עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S באמצע 2025.
עלילה > רקע עלילתי

עלילת המשחק מתרחשת בסיציליה, איטליה, במהלך שנות ה-1900, בעיירה הבדיונית סן-סלסטה, שהוצגה בעבר במסגרת עלילת המשחק "Mafia II", ומהווה פריקוול לאירועי המשחק הראשון. עלילת המשחק מגוללת את קורותיו של אנזו פבארה, משנות ילדותו ועבודתו במכרות הגופרית של סיציליה ועד להצטרפותו למשפחת הפשע טוריסי.
עלילה > משחקיות

בדומה לשני המשחקים הראשונים בזיכיון ובניגוד למשחק השלישי, "Mafia III", שהכיל עולם פתוח, עתיד "Mafia: The Old Country" להיות משחק ליניארי מגוף שלישי מונחה נרטיב קולנועי.
פיתוח

באוגוסט 2022, אישר מנכ"ל "Hangar 13", רומן הלדיק, במהלך ריאיון לרגל יום השנה ה-20 ל-"Mafia", כי האולפנים "החלו לעבוד על פרויקט Mafia חדש לגמרי", אך כי עדיין ייקח "מספר שנים" עד להשקתו. על פי נשיא "Hangar 13", ניק ביינס, האולפנים ביקשו לחזור "לשורשים של מה שהמעריצים אוהבים בזיכיון ה-Mafia"; משמעות דבריו של ביינס היו חזרה ל"נרטיב ליניארי עמוק" העומד בהלימה לנרטיב ומכניקות שהוצגו במהלך המשחק הראשון. לאחר שנודע כי המשחק כולל דיבוב מלא באנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, צ'כית ורוסית, אך לא באיטלקית – דבר העומד בסתירה להתרחשותו של המשחק באיטליה והתייחסותו למקורות הפשע המאורגן בסיציליה – וכי ניתן למצוא לוקליזציה איטלקית רק ככתוביות אופציונליות, הודיעה "Hangar 13" כי המשחק יציג דיבוב בשפה הסיציליאנית, בנימוק כי "האותנטיות נמצאת בלב הזיכיון של Mafia".
פיתוחו של המשחק נעשה באמצעות Unreal Engine 5, ועל מלאכת הבימוי הופקד אלכס קוקס, שהצהיר כי המעבר ל-Unreal Engine 5 "אפשר רמה גבוהה עוד יותר של נאמנות חזותית מאשר שאר משחקי Mafia הקודמים".
הפצה

דבר פיתוחו של "Mafia: The Old Country" נחשף באמצעות טיזר-טריילר שהוצג במהלך שידור הלייב של "Gamescom: Opening Night Live 2024" ב-20 באוגוסט 2024. בהמשך, הופץ הקדימון הרשמי לראשונה במהלך טקס פרסי הגיימינג לשנת 2024, אם כי הוא הודלף מספר שעות קודם לכן. המשחק עתיד לצאת לשוק עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S באמצע 2025.
הערות שוליים

1 2  Fenlon, Wes (August 20, 2024). "https://www.pcgamer.com/games/action/mafia-4-officially-revealed-as-mafia-the-old-country-set-sicily-during-the-origins-of-the-mafia/ 'Mafia 4' officially revealed as Mafia: The Old Country, set in 1900s Sicily during the 'origins of the mafia']". PC Gamer. Retrieved December 20, 2024.
↑  Romano, Sal (August 20, 2024). "Mafia: The Old Country announced for PS5, Xbox Series, and PC". Gematsu. Retrieved December 20, 2024.
↑  "Mafia: The Old Country". Mafia Games. Retrieved December 20, 2024.
1 2  Conditt, Jessica (December 13, 2024). "Mafia: The Old Country is a Sicilian prequel arriving summer 2025". Engadget. Retrieved December 20, 2024.
↑  Yin-Poole, Wesley (December 13, 2024). "Mafia: The Old Country Trailer Reveals First Look at 'Linear, Narrative-Driven' Sequel, Summer 2025 Release Window Confirmed - The Game Awards 2024". IGN. Retrieved December 20, 2024.
↑  Bailey, Kat (August 22, 2022). "'All-New Mafia Game' Confirmed to be in Development". IGN. Retrieved December 20, 2024.
1 2  Cryer, Hirun (August 20, 2024). "Mafia: The Old Country is going "back to the roots of what fans love about the Mafia franchise," and acts as a prequel in 1900s Sicily". GamesRadar+. Retrieved December 20, 2024.
↑  Wolens, Joshua (August 21, 2024). "Mafia: The Old Country studio clarifies lack of Italian voice acting, says they're doing it in Sicilian for that real Mafioso 'authenticity'". PC Gamer. Retrieved December 20, 2024.
↑  Smith, Ed (August 22, 2024). "Mafia The Old Country dev makes statement after language controversy". PCGamesN. Retrieved December 20, 2024.
↑  Barker, Sammy (August 22, 2024). "Incredibly, Mafia: The Old Country Will Feature a Full Sicilian Dub on PS5". Push Square. Retrieved December 20, 2024.
↑  Sullivan, Lucas (December 12, 2024). "How Mafia: The Old Country is Taking us Back to the Roots of Organized Crime". Xbox Wire. Retrieved December 20, 2024.
↑  Lewis, Catherine (December 12, 2024). "Hours before Mafia: The Old Country's "full world premiere reveal," a trailer and summer 2025 release window appear to leak early via a YouTube ad". GamesRadar+. Retrieved December 20, 2024.
↑  IGN (August 20, 2024). Mafia The Old Country Reveal Trailer. YouTube. Retrieved December 20, 2024.
צ'ארלס ג'ארד אינגרסול

צ'ארלס ג'ארד אינגרסול (באנגלית: Charles Jared Ingersoll‏; 3 באוקטובר 1782 – 14 במאי 1862) היה עורך דין, סופר ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

אינגרסול נולד ב-3 באוקטובר 1782 בפילדלפיה, פנסילבניה לג'ארד אינגרסול ואליזבת פטיט. אביו כיהן בקונגרס הקונטיננטלי ואחיו ג'וזף ריד אינגרסול כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה. סבו מצד אמו, צ'ארלס פטיט, כיהן כציר של פנסילבניה לקונגרס הקונפדרציה.
צ'ארלס אינגרסול נשר מהקולג' של ניו ג'רזי, לימים אוניברסיטת פרינסטון, בשנת 1799.  לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1802 והחל לעסוק בעריכת דין בפילדלפיה. הוא טייל באירופה, מלווה ברופוס קינג, שגריר ארצות הברית לבריטניה.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס

בשנת 1812, אינגרסול נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס ה-13, שם כיהן כיו"ר ועדת המשפט של בית הנבחרים של ארצות הברית. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1814, לאחר שמונה לתובע המחוזי של ארצות הברית בפנסילבניה. הוא כיהן בתפקיד זה מ-1815 עד 1829, והיה חבר בוועידת תעלת פנסילבניה ושיפורים פנימיים ב-1825. בשנת 1829, הוא הודח מתפקיד התובע המחוזי על ידי נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון.
בשנת 1815, אינגרסול נבחר לחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית.
הוא נבחר כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה ב-1830, והיה חבר בוועידה החוקתית של המדינה ב-1837. הוא מונה למזכיר הנציגות לפרוסיה ב-8 במרץ 1837. הוא נכשל בניסיונו להיבחר ב-1837 למילוי המושב שהתפנה בשל מותו של פרנסיס ג'יי הארפר בקונגרס ה-25, ונכשל שוב בניסיונו להיבחר ב-1838.
אינגרסול נבחר כדמוקרטי לקונגרס ה-27 ולשלושת הקונגרסים הבאים. הוא כיהן כיו"ר ועדת בית ארצות הברית לענייני חוץ במהלך הקונגרסים ה-28 וה-29).
הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1848.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת יותר

הוא מונה לשגריר לצרפת בשנת 1847 אך מינויו לא אושר על ידי הסנאט.
החל משנת 1845 כתב אינגרסול מספר מהדורות של תולדות מלחמת 1812, כולל תיאורים של שימוע בקונגרס על שריפת וושינגטון ב-1814.
ביוגרפיה > מותו

אינגרסול מת בפילדלפיה, פנסילבניה ב-14 במאי 1862.
חיים אישיים

בשנת 1804 התחתן אינגרסול עם מרי וילקוקס, בתו של אלכסנדר וילקוקס, ויחד נולדו להם שישה בנים ושתי בנות.  בנו אדוארד אינגרסול כתב על נושאים משפטיים.
הערות שוליים

↑  Princeton University Library. "Ingersoll Family Collection". אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2012. נבדק ב-2 ספט' 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Selin, Shannon (26 בספטמבר 2014). "Charles Jared Ingersoll, A Dinner-Party Delight". www.shannonselin.com. נבדק ב-25 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2021-04-02.
↑  "INGERSOLL, Charles Jared". www.history.house.gov. נבדק ב-25 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charles Jared Ingersoll papers". www2.hsp.org. נבדק ב-25 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442649005171  BnF: cb123054426 (data)  GND: 119405547  ISNI: 0000 0000 7362 0949  LCCN: n83061581  NLA: 49784207  SNAC: w6833v52  SUDOC: 168075911  Trove: 1527572  US Congress: I000015  VIAF: 36984173   WorldCat (עם VIAF): 36984173
הארי פוטר וגביע האש (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2005
 סוגה:  משחק וידאו 
 פיתוח:  EA UK Magic Pockets (Game Boy Advance, Nintendo DS)
 הוצאה לאור:  Electronic Arts
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 סדרה:  הארי פוטר – משחקי וידאו 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  RenderWare 
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  Nintendo DS, PlayStation Portable, Microsoft Windows, פלייסטיישן 2, Game Boy Advance, Xbox, נינטנדו גיימקיוב 
 המשחק הקודם:  הארי פוטר והאסיר מאזקבאן (משחק וידאו)
 המשחק הבא:  Harry Potter and the Order of the Phoenix 
 
הארי פוטר וגביע האש הוא משחק וידאו מסוג משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2005 שפורסם על ידי Electronic Arts. הוא מבוסס על הסרט בעל אותו השם משנת 2005.
המשחק שוחרר עבור Game Boy Advance, GameCube, Microsoft Windows, Nintendo DS, PlayStation 2, Xbox ו־PlayStation Portable . הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, כאשר הסוקרים נהנו מהיקף הלחשים והמשחקיות, אך פחות התרשמו מהאורך הקצר ומהיעדר חקירה חופשית וחווית הלימודים בהוגוורטס כפי שהיא במשחקים הקודמים, ושימת דגש על אירועים נקודתיים כפי שבאו לידי ביטוי בסרט.
משחקיות

המשחק עוקב אחר האירועים והדמויות של מהספר והסרט, כשהשחקן שולט בהארי פוטר (בקולו של דניאל לרנר), הרמיוני גריינג'ר ( הרפר מרשל ), ורון וויזלי ( גרג צ'ילין ). המשחק משתמש בגרסה משופרת של מכניקת הליהוק הקבוצתי שנמצא ב- Harry Potter and the Prisoner of Azkaban. גם הגרפיקה שונה מהמשחקים הקודמים של וישנו דגש על גרפיקה ריאליסטית (יחסית לתקופה) ולא על גרפיקה מצוירת כפי שהופיע במשלקים הקודמים. הדמויות עצמן דומות יותר למקבילותיהן לסרט מאשר במשחקים קודמים. המשחק בגביע האש הוא הרבה יותר מכוון אקשן, וזה שינוי ממרכיבי הפאזל וההרפתקאות שנמצאו במשחקים הקודמים של הסדרה.
המשחק מחולק לרמות מסוימות, במקום לשוטט חופשי ברחבי טירת הוגוורטס כמו במשחקים קודמים. רמות משוחקות מחלקים מהרומן שעליו מבוסס המשחק, עם רמות הנעות מגביע העולם בקווידיץ', חדר האמבטיה של המפקד, וחממות הרבולוגיה; אשר ניתן להזין מתוך המשחק " pensieve ". המשחק כולל גם מצבים מחוץ ללחימה, כולל הטסת מטאטא ושחייה מתחת למים.
בראשון לסדרה, שחקנים יכולים לשחק את המשחק עם חברים, ויכולים לשלב את הקסמים והקסמים שלהם כדי להפוך אותם לחזקים יותר. שחקנים יכולים גם ללכוד שעועית נעה באמצעות Accio ולהגדיל את הכוח שלהם עם קלפי אספנים, יצורים ודמויות. המשחק מחולק למספר רמות לא רצופות, חלקן ננעלות בתחילת המשחק עד שהשחקן אוסף מספיק מגני קוסם משולש כדי לפתוח אותו.
ביקורת

גביע האש קיבל ביקורות "מעורבות או ממוצעות" בכל גרסאות המשחק, Famitsu העניקה לו ציון משולב של 28 מתוך 40 עבור גרסת ה-DS, ו-27 מתוך 40 לגרסת GameCube‏. Famitsu Cube + Advance נתן הן לגרסת ה-DS והן לגרסאות GameCube ציון של 27 מתוך 40.[דרוש מקור]
Detroit Free Press העניקה לגרסת GameCube את כל ארבעת הכוכבים ואמרה, "זהו משחק וידאו מופתי מכיוון שניתן ליהנות ממנו ברמות רבות. שחקנים צעירים יותר יכולים פשוט לחקור את עולם הארי פוטר העשיר הזה מבחינה גרפית ולהצליח. שחקנים מבוגרים ייהנו לתמרן את הקסם על ידי בחירת לחשים וכישורים והטלת קסמים יחד עם חברים."[דרוש מקור] עם זאת, The Sydney Morning Herald העניק למשחק שלושה כוכבים מתוך חמישה והצהיר כי גולת הכותרת שלו "הוא מרדף קצר אך מרגש במקל מטאטא נגד דרקון נושף אש. הפסקה מתחת למים פחות מוצלחת, למרות שהיא מספקת גיוון".
הערות שוליים

↑  Matt Casamassina, Harry Potter and the Goblet of Fire, IGN, ‏2005-11-11 (באנגלית)
↑  Oliver Clare Contributor, Harry Potter and the Goblet of Fire, Eurogamer.net, ‏2005-11-19 (באנגלית)
↑  Hill, Jason (17 בדצמבר 2005). "Muggle trouble". The Sydney Morning Herald. ארכיון מ-10 ביוני 2014. נבדק ב-31 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
דיקרוצרוס

| דיקרוצרוס |
| --- | --- |

תקופה
אמצע מיוקן - תחילת פליוקן 15–5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
סוג:: דיקרוצרוס
מינים
 D. belometchetkense  D. elegans  D. grangeri  D. salomeae
שם מדעי
 Dicrocerus ‏לארטה, 1837

דיקרוצרוס (שם מדעי: Dicrocerus; מיוונית: "קרני מזלג") הוא סוג נכחד של אייל שחי ביערות של אירואסיה במשך המיוקן ותחילת הפליוקן שלפני 15 עד 5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בצרפת ואולי גם בסין והוא תואר ב-1837 בידי החוקר הצרפתי אדואר לארטה (אנ').
מאפיינים

אייל זה היה דומה במראהו למונטיאק והגיע לממדים של אייל הכרמל, בגובה של 70 ס"מ בממוצע ומשקל של 20 עד 70 ק"ג. מבנה הקרניים שלו היה דומה לזה של פריים, בעל בסיס עבה שאינו נשר כל שנה, אם כי המבנה הכיל סעיפים קטנים שנשרו כמו אצל שאר האיילים. מבנה שיניו הותאם לאכילת עלים ורגליו הדקות והקצרות התאימו לתנועה זריזה בין סבכים ביערות.
מיון

הדיקרוצרוס קרוב לסוג אאופרוקס, אשר חלק ממיניו הועברו מסוג זה. כיום נכללים בסוג ארבעה  מינים: D. belometchetkense‏, D. elegans‏, D. grangeri ו-D. salomeae.
הערות שוליים

↑  https://www.semanticscholar.org/paper/The-antler-like-appendages-of-the-primitive-deer-%3A-Azanza-Demiguel/e617a222b6a1c38140ba3f185c667bc2e5f18517