stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנועת בוגרים

תנועת בוגרים היא קהילה של קבוצות המהווה המשך לתנועת הנוער, ממנה באו החברים.
סדר פסח שני בקיבוץ משעול של בוגרי קבוצות הבחירה והמחנות העולים
מאז הקמתן בשנות העשרים של המאה ה-20 היו תנועות הנוער החלוציות (הנוער העובד והלומד, המחנות העולים, השומר הצעיר) נושאות הדגל החינוכי והרעיוני של החלוציות וההתיישבות, ומתוך כך שלחו את חניכיהן למסלול "הגשמה", שכלל שנת שירות, שירות בנח"ל והקמת קיבוצים ועיבוי קיבוצים קיימים.
בסוף שנות השמונים, בד בבד עם תהליכי ההפרטה בחברה הישראלית ועם התפרקותם הרעיונית והפיזית של רבים מהקיבוצים (ראו גם: תהליכי השינוי בקיבוצים), החלו נרקמות קבוצות של צעירים בוגרי תנועות נוער, שלא ראו את עתידם במסלול ההגשמה הקיים. רוב הקיבוצים חדלו להוות יעד הגשמה רלוונטי מפני שחדלו להיות מקום שמגשים את רעיונות השיתוף והשוויון. גם החברה הישראלית נזקקה פחות להקמה של עוד יישובים באזורי ספר, ויותר לחיזוק הקיים - פעילות חינוכית ערכית לצמצום הפערים ובלימת התפרקות הסולידריות החברתית.
מתוך ניתוח של המצב המדיני והחברתי, בחרו בוגרי תנועות הנוער החלוציות לעצב צורות חיים שתפניות-משימתיות אלטרנטיביות לקיבוץ, שמשימתן המרכזית תהיה שינוי פני החברה הישראלית באמצעות חינוך. כך קמו כמה עשרות קבוצות שהתאגדו במספר תנועות בוגרים, כשכל תנועת בוגרים הורכבה מבוגרי תנועת נוער אחרת. משנת 2012 הקבוצות השתפניות-משימתיות מאוחדות תחת מועצת הקבוצות והקהילות המשימתיות בישראל.
תנועות הבוגרים הקימו וחידשו מספר קיבוצים (פעמים רבות במתכונת של "קיבוץ מחנכים"), ואולם רוב הקבוצות ממוקמות כיום בקומונות עירוניות, תוך ניסיון להוות חלק מהקהילה בעיר. הקבוצות מקיימות בתוכן חיי שיתוף ושוויון והערך המרכזי המנחה אותן הוא "שוויון ערך האדם". עיקר פעילותם של חברי הקבוצות היא בתחום החינוך, בתנועות הנוער ובמסגרות בלתי פורמליות ופורמליות אחרות.
מרכזים של תנועות הבוגרים בישראל (נכון לשנת 2009):
קיבוץ רביד, קיבוץ אשבל, גבעת הקיבוצים ברחובות, קיבוץ המחנכים בראשון לציון, קיבוץ המחנכים בעכו, קיבוץ המחנכים בחיפה, ועוד קומונות אחרות של "תנועת הבוגרים" של בוגרי הנוער העובד והלומד, ושל חברי "דרור ישראל".
קיבוץ נערן, קיבוץ משעול בנוף הגליל, קיבוץ שושנה בראשון לציון, במגדל העמק ובבת ים של קבוצות הבחירה של המחנות העולים.
מרכזים של בוגרי השומר הצעיר: קיבוץ פלך, קיבוץ המחנכים בגבעת חביבה, ״צפית (מוסד חינוכי) ״ במועצה אזורית יואב, מוסד חינוכי "מעלה הבשור", פנימיית "רעות" (מוכרת יותר כמוסד "הרי אפרים") וקומונות מחנכים עירוניות בחולון, חיפה, אשקלון ורחובות.
קבוצת "יובל", במקור מתנועת הבונים דרור, אך כיום בקבוצות הבחירה בנוף הגליל (כחלק מקיבוץ משעול של קבוצות הבחירה של המחנות העולים).
קהילות אמנים-מחנכים של תנועת תרבות בעפולה, ראשון לציון, נתניה, נהריה, בת-ים, טבריה, חצור הגלילית וקרית שמונה.
תנועת הבוגרים של תנועת הנוער נוע״ם קמה בבאר שבע, כשהגרעין הבוגר הראשון של התנועה (גרעין ״כוורת״), המשיך שם לחיי קהילה בוגרים.
ראו גם

נח"ל
תנועות נוער
קומונה
שפסוגים

שפסוגים בצ'רקסיה בשנת 1840
שכונת השפסוגים בעמאן
השַׁפְּסוּגים (באדיגית: Шапсыгъ שַׁפְסֶר', ברוסית: Шапсуги) הם שבט צ'רקסי החי ברובו במחוז קרסנודר ולאורך חוף הים השחור במחוז שפסוגיה בסמוך לעיר סוצ'י. מרבית תושבי כפר כמא שבצפון מדינת ישראל נמנים עם בני השבט שגורשו ברובם עם כיבוש הקווקז על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1864.
אחד מכוכבי הזהב בדגל הצ'רקסי מסמל את השפסוגים, כאחד מ-12 השבטים הצ'רקסים,. שבט שפסוג' היה אחד מהקבוצות הגדולות של אדיגיה בים השחור. בני השבט התגוררו בין האזור Dzhubga (פירושו "רוחות" באדיגית) לבין האזורים ההררים בגובה רב של המדרונות הצפוניים בטווח הקווקז לאורך הנהרות Antkhir, Abin, Afips, Bakan, Ships ונהרות נוספים. כיום השפסוגים שנשארו ברוסיה גרים בעיקר ב-Thapsinsky District, Krasnodar Kari, Lazarevsky City District של סוצ'י וגם ברפובליקת אדיגיה.
הקהילות הגדולות ביותר של השפסוגים נמצאות בטורקיה, ישראל (כפר כמא) ירדן (עמאן), עיראק, סוריה, מערב אירופה ובארצות הברית. הצ'רקסים הראשונים שהתיישבו בעמאן היו בני שבט השפסוג' ולכן שכונות השפסוג' נחשבות לשכונות הישנות והעתיקות ביותר בעיר. נכון לשנת 2015 שבט שפסוג' מוערך כשלישי בגודלו, אחרי השבטים הקברדינים והאבזים.
לפי מספר מקורות מידע, בשנת 1926 מנו השפסוגים קרוב ל-4,000 נפש, אך במפקד האוכלוסין הרוסי בשנת 2002 נקבע כי מספר השפסוגים הכולל הוא 3,231. נשיא אדיגיה השני חאזרת סובמן הוא שפסוג במוצאו.
היסטוריה

שבט שפסוג' היה שבט גדול שכבש שטחים נרחבים של חוף הים השחור ונהר קובאן (Kuban). מקורות שונים מציינים כי מספרם של אנשי שפסוג' נע בין 150,000 ל-300,000 לפני מלחמת הקווקז. אדמות שפסוג' היו מחולקות לאדמות גדולות וקטנות. אדמת שפסוג' הייתה קרובה לאדמת שבט נאתוכאי (Natukhai).
השפסוג'ים לקחו חלק פעיל מאוד במלחמת הקווקז. היה להם מוניטין של בלתי מנוצחים והיו מהאחרונים שהניחו את נשקם תחת לחץ הכוחות הצארים בשנת 1864. לאחר מכן הוקמה מועצה על ידי נציגי שלושת השבטים (שפסוג', אובח, נאתוכאי), המועצה ראתה את סוצ'י כבירת ההתנגדות הצ'רקסית האחרונה.
חלק מכוחות שפסוג' לחמו עד שנות השמונים של המאה העשרים. עם תום המלחמה גורש הרוב המכריע של השפסוג'ים בכוח לטורקיה ולמקומות אחרים במזרח התיכון. נותרו לא יותר מ-6,000 שפסוג'ים במולדתם (אדמת קווקז). השפסוג'ים שנשארו במולדתם גרים בטריטוריה של krasndorsky Kari שבה נמצאים כ-20 כפרים. משנת 1924 עד 1945 התקיים מחוז לאומי של השפסוג'ים שבוטל בתקופת הדיכוי.
תרבות

בתרבות השפסוג' המסורתית יש הרבה מנהגים שמשותפים עם שאר השבטים הצ'רקסים. השבט עסק בחקלאות, גידול בקר וסוסים, גינון וגידול דבורים.
בתקופה הטרום-אסלאמית שלהם, כלומר, טרם חדירת האסלאם לתרבותם, סגדו השפסוג'ים לאלים הצ'רקסיים: שיבלי (אל הרעם והברק), סוזרש (אל הפריון), יימיש או ימיג (אל המלחמה), אקין או וחקוסטאש (מגיני גידול הבקר) טפלש (אל הנפחות), קשקוגוואשה (אל הים השחור) וכו'.
השפסוג'ים נהגו לבצע טקס גשם שנקרא: "ח'צא גואש", על ידי נשיאת בובה לבושה והטבעתה בנהר ולא להוציאה עד הגעת הגשם.
מתחילת המאה ה-19 השפסוג'ים התאסלמו והזדהו כמוסלמים סונים מהזרם הח'נפי.
השפסוג'ים מעריכים ומכבדים את הגיבורים והלוחמים שלהם שהקריבו את עצמם כדי לשמור על צ'רקסיה עצמאית בקרבות וגם במאבק נגד האימפריה הרוסית.
שפה

שפת השפסוגים נקראת שפסוגית (באדיגית: шапсыгъэбзэ) והיא ניב של השפה האדיגית. לפני גלות הצ'רקסים היו שני ניבים עיקריים לשפסוגים. כאשר השפסוגים התפזרו ברחבי העולם, כל חברה שפסוגית פיתחה את שפתה באופן שונה. שפסוגית של כפר כמא היא הניב המשמש את תושבי כפר כמא שבישראל.
משפחות שפסוגים בירדן

קוש (באדיגית: Кушъу)
פשידאתוק (באדיגית: Пшыдатукъ)
שהאלאכו (באדיגית: Shhalakhwa)
פסיקינוף (באדיגית: Псыкынуп)
ג'אן (באדיגית: джан)
תחארקאכו (באדיגית: Тхьэркъахъуэ)
קוז' (באדיגית: къуеж)
חאדאגה (באדיגית: Хьэдагъэ)
מישא (באדיגית: Мишэ)
חאתוג (באדיגית: Хьэтогъ)
נאגוז' (באדיגית: Нэгъуж)
תאמוח (באדיגית: Тамохъ)
חורמה (באדיגית: Хъурмэ)
בגאנה (באדיגית: Бгъанэ) שהשתה בירדן לחאקוז (באדיגית: Хэкужъ).
משפחות שפסוגים בכפר כמא בישראל

אבּרג (באדיגית: Абрэгь)
אצ'מוז' (אשׁמוז) (באדיגית: Ачъумыжъ)
בּגאנה (אבגאנה) (באדיגית: Бгъанэ)
בּאט (באדיגית: Бат)
בלנגאפץ (נלגבאץ) (באדיגית: БлэнгъэпсI)
פטואשׁ (בטואש) (באדיגית: БэтIыуашъ)
גורקוז (גרכד) (באדיגית: Гъоркӏожъ)
זאזי (באדיגית: Зази)
קובּלה (באדיגית: Коблэ)
קאל (באדיגית: Къалыкъу)
ק'אתז' (באדיגית: Къэтыжъ)
ל'אוז' (לאוז) (באדיגית: ЛъыIужъ)
ל'פי (לבּאי) (באדיגית: ЛIыпый)
נאגו (באדיגית: Наго)
נאשׁ (באדיגית: Наш)
נאתכו (באדיגית: Натхъо)
נפּסו (באדיגית: Нэпсэу)
תחאוכה (תחאוכו) (באדיגית: (Тхьэухъо)
חזאל (באדיגית: Хъэзэл)
חדיש (באדיגית: Хьэдищ)
חאך (חאכו) (באדיגית: Хьэхъу)
צ'ושחא (סוסחא) (באדיגית: Чъушъхьэ)
צ'ומש'וה (שׁמסי) (באדיגית: Чъуэмшъо)
שׁוגן (באדיגית: Шэугьэн)
שׁאגה (באדיגית: Шъуагьэ)
ש'גאש' (סגס או צחאץ) (באדיגית: Шъэгьашъ)
ראו גם

מיעוטים בישראל
צ'רקסים
הקהילה הצ'רקסית בישראל
צ'רקסית
אדיגיה
תקנון הקונפדרציה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך תחולה:  1 במרץ 1781 
 
תקנון הקונפדרציה (באנגלית: The Articles of the Confederation) הוא מסמך מכונן בתולדות ארצות הברית, שאיחד את 13 המושבות המורדות לקונפדרציה. המסמך נוצר בנובמבר 1777 ונכנס לתוקף במרץ 1781, תקנון הקונפדרציה בוטל ב-1788, והממשלה הכללית הוחלפה בממשלה חדשה תחת חוקת ארצות הברית, שנכנסה לתוקף.
חקיקה

תקנון הקונפדרציה נדון בקונגרס הקונטיננטלי השני ואושר בו ב-15 בנובמבר 1777. כעבור יומיים התקנון נשלח אל המושבות השונות לאישור; רובן אישרו אותו בתוך שנה, ונציגיהן חתמו עליו ביולי 1778. ניו ג'רזי חתמה בנובמבר אותה שנה, ודלאוור - בראשית 1779. מרילנד הייתה האחרונה לאשר את התקנון, לאחר שווירג'יניה וניו יורק נסוגו מתביעותיהן לשטחים בעמק נהר האוהיו. עם קבלת אשרורה של מרילנד ב-1 במרץ 1781, נכנס תקנון הקונפדרציה לתוקף.
תוכן

תקנון הקונפדרציה איחד את 13 המושבות המורדות לקונפדרציה בשם "המדינות המאוחדות של אמריקה", ייסד בית מחוקקים לקונפדרציה - קונגרס הקונפדרציה, וכן את הנשיאות שלו - ועדת המדינות, שאמורה הייתה לפעול בין כנסי הקונגרס. בקונגרס ישבו נציגים מכל מושבה, ולכל מושבה היה קול אחד. לקונגרס היו הסמכויות להכריז מלחמה, לתקן מידות ומשקלות ולשמש כפוסק עליון במחלוקות בין המושבות. בנוסף לכך התקנון קבע את הזכויות של המושבות השונות, ובד בבד עם זאת הגביל את מדיניות החוץ שלהן.
בנוסף לאלה קבע התקנון את חופש התנועה בין המדינות, קבע סדרים לקבלת ישות חדשה לקונפדרציה, קבע שחובות הקונפדרציה ישולמו מכספים שייגבו מהמושבות, ולבסוף קבע, שלשם כניסתו לתוקף ושינויו דרוש אישורן של כל המושבות החתומות עליו.
אולם, אף על פי שהתקנון איחד להלכה את המושבות המורדות לקונפדרציה, הקים צבא מאוחד וקבע שהאיחוד יקבל כספים מהמדינות, לא היו לו הסמכויות לאכוף את החלטותיו והסמכויות לדרוש מהמדינות כסף וחיילים לצבא ולפעולות אחרות שלו. בנוסף לכך, קונגרס הקונפדרציה לא יכול היה להטיל מיסים משלו על האוכלוסייה, מה שגרם - יחד עם תזרים מזומנים לא-סדיר ומועט מהדרוש מצד המושבות - לבעיות הכספיות של הקונפדרציה.
לאחר המלחמה

פרט לאישורו של חוזה פריז, אשר חתם את מלחמת העצמאות האמריקאית, קונגרס הקונפדרציה חוקק את פקודת האדמות של 1785, אשר עיקרה היה מכירתם של שטחים ממערב למושבות אשר נכבשו מהבריטים לכל דכפין - וכך הונח הבסיס למדינות החדשות שקמו באדמות ההן, וכן את פקודת הצפון-מערב מ-1787, אשר קיבעה את הסכמת המדינות שלא לספח לעצמן חלקים מהשטחים שנכבשו מהבריטים במערב.
במאי 1786, הציע צ'ארלס פינקני, ציר מדרום קרוליינה בקונגרס הקונפדרציה, שהתקנון ישונה וייתן לקונגרס סמכות להכריע בענייני מסחר וסמכות לגבות כספים מהמדינות. ברם, הצעתו של פינקני לא עברה.
מאוחר יותר, בספטמבר אותה שנה, התכנסה ועידת אנאפוליס בראשות אלכסנדר המילטון, אשר המליצה אף היא על שינויים בתקנון הקונפדרציה. ב-21 בפברואר 1787 הקונגרס אמר "הן" להצעה לבחון מחדש את התקנון, והניח בכך את אבן הפינה לחוקת ארצות הברית.
ראו גם

אלכסנדר המילטון
הקונגרס הקונטיננטלי
תהילים ס"ב

תהילים ס"ב הוא המזמור השישים ושניים תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-61). המזמור הוא אחד משלושה מזמורים שמיוחסים לידותון, שהוא אבי משפחת משוררים מהלויים המוזכר גם בספר דברי הימים.
המזמור נחשב סגולה לאמירה לאחר תפילת מנחה וערבית.
תוכנו של המזמור

המזמור מכיל שלושה עשר פסוקים ונחלק לארבעה חלקים. הנושא המרכזי במזמור הוא תפילה והתבוננות על חייהם של הרשעים ועל הצלחתם הזמנית אל מול חייהם של אלו הדבקים בה' אשר קשורים בנצח. פתיחת המזמור מייחסת אותו לאחד מראשי משפחת משוררים, ידותון.
תוכנו של המזמור > ב'-ג'

המזמור מתחיל עם פזמון שיחזור גם בהמשכו "מִמֶּנּוּ יְשׁוּעָתִי", המשורר בוטח באלוהיו, יש לו שקט נפשי (דּוּמִיָּה נַפְשִׁי) וחוסן בזכות הביטחון באלוהיו.
תוכנו של המזמור > ד'-ה'

חלקו הראשון של המזמור עוסק בביטחון הנדרש באל, במיוחד כשכוח הסבל של המשורר עומד להיגמר ("מִשְׂגַּבִּי לֹא אֶמּוֹט רַבָּה"). מקור הסבל הוא אנשים שמנסים להפיל אותו ולהדיח אותו. אנשים שלכאורה קרובים אליו אך "בְּפִיו (בפיהם) יְבָרֵכוּ וּבְקִרְבָּם יְקַלְלוּ".
תוכנו של המזמור > ו'-ח'

הפזמון חוזר, הביטחון שיש למשורר באלוהיו ("מִמֶּנּוּ תִּקְוָתִי... הוּא צוּרִי וִישׁוּעָתִי")
תוכנו של המזמור > ט'-י"א

מתוך חוויית הבגידה של רעיו והעוצמה שהעניק לו הביטחון באלוהיו, יוצא המשורר עם מסר לכל בני האדם: "בִּטְחוּ בוֹ (באלוהים) בְכָל עֵת". אל תבטחו בבני האדם כי "הֶבֶל בְּנֵי אָדָם כָּזָב בְּנֵי אִישׁ" וגם "אַל תִּבְטְחוּ בְעֹשֶׁק", אפילו אם נראה כי העושים אותו מצליחים בחיים.
תוכנו של המזמור > י"ב-י"ג

בסיום המזמור המשורר מסיים בתובנה שהיא עבורו כדבר האל ממש "כִּי עֹז לֵאלֹהִים... כִּי אַתָּה תְשַׁלֵּם לְאִישׁ כְּמַעֲשֵׂהוּ". יש לו ביטחון באלוהים כי בסופו של דבר הצדק ייעשה וכל אחד יקבל את מה שמגיע לו.
המזמור בתרבות

אך לאלוקים - ניגון המושר בחסידות חב"ד. ללחן ביצועים רבים, בהם: אלבום ניגוני חב"ד 1 של ניח"ח. אברהם פריד באלבום האפ קאזאק. יצחק מאיר ומנדי ג'רופי באלבום פורים שמח.
אך לאלוקים - ביצוע של אהרלה סמט ודניאל מנדלוביץ לניגון של חסידות פיטסבורג באלבום זכר חסדו.
הערות שוליים

↑  סגולות בספר תהילים במוקד התהילים הארצי
↑  ספר הניגונים - ניגוני חב"ד, ניגון ק'
↑  אך לאלוקים, להאזנה מתוך התקליט ניגוני חב"ד 1 מסדרת ניח"ח, באתר Chabad.org.
↑   אך לאלוקים, בביצוע אברהם פריד, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:28)
↑   אך לאלוקים, בביצוע יצחק מאיר, מנדי ג'רופי, סרטון  באתר יוטיוב
רשימת יצירות מאת אנטוניו ויוואלדי

להלן מובאת רשימת היצירות מאת אנטוניו ויוואלדי מלחין איטלקי מתקופת הבארוק.
יצירות עם מספרי אופוס

להלן רשימת יצירותיו של ויוואלדי שפורסמו בחייו וקיבלו מספר אופוס.
| אופוס | יצירה | תאריך |
| --- | --- | --- |
| 1 | שתים עשרה סונטות לשני כינורות ולבאסו קונטינואו | 1705 |
| 2 | שתים עשרה סונטות לכינור ולבאסו קונטינואו | 1709 |
| 3 | L'estro Armonico - שנים עשר קונצ'רטי למגוון הרכבים של כלי קשת | 1711 |
| 4 | La stravaganza - שנים עשר קונצ'רטי לכינור | בערך 1714 |
| 5 | ארבע סונטות לכינור ולבאסו קונטינואו ושתי סונטות ל 2 כינורות ולבאסו קונטינואו | 1716 |
| 6 | שישה קונצ'רטי לכינור | 1716-1721 |
| 7 | שנים עשר קונצ'רטי: שני קונצ'רטי לאבוב ועשרה קונצ'רטי לכינור | 1716-1717 |
| 8 | Il cimento dell'armonia e dell'inventione - שנים עשר קונצ'רטי לכינור הכוללים את ארבע העונות | 1723 |
| 9 | La Cetra - שנים עשר קונצ'רטי לכינור ואחד לשני כינורות | 1727 |
| 10 | שישה קונצ'רטי לחליל צד | בערך 1728 |
| 11 | חמישה קונצ'רטי לכינור וקונצ'רטי לאבוב. ידוע כ-Il favorito, RV 277 | 1729 |
| 12 | שישה קונצ'רטי לכינור | 1729 |
יצירות עם מספרי אופוס > אופוס 13 הבדיוני

אופוס 13, "Il pastor fido" המיוחס לוויוואלדי הולחן למעשה על ידי ניקולס שדביל שהתחזה לו. היצירה כוללת שש סונטות לאבוב פיקולו, וייל (vielle, וריאציה ישנה לכינור), חלילית, חליל צד, אבוב או כינור ובאסו קונטינואו.

היצירה פורסמה ב-1737 על ידי מוציא לאור שסיכם עם שדביל לפרסם יצירות שלו בשמו של ויוואלדי ולהעביר את הרווחים לשדביל. ההסכם תועד על ידי המוציא לאור במסמך נוטריוני ב-1749.
קונצ'רטי, סינפוניות וסונטות

להלן רשימת יצירותיו של ויוואלדי שלא קיבלו מספר אופוס וממוספרים על פי רשימת ריום:
מוזיקה דתית

| RV | שם | הערה |
| --- | --- | --- |
| 586 | Missa Sacrum |  |
| 587 | Kyrie | שנויה במחלוקת. הוצא מהרשימה והועבר לנספח 112 |
| 588 | Gloria |  |
| 589 | Gloria |  |
| 590 | Gloria | אבדה |
| 591 | Credo |  |
| 592 | Credo | שנויה במחלוקת |
| 593 | Domine ad adiuvandum me |  |
| 594 | Dixit Dominus |  |
| 595 | Dixit Dominus | מכונה "di Praga" |
| 596 | Confitebor tibi, Domine |  |
| 597 | Beatus vir |  |
| 598 | Beatus vir |  |
| 599 | Beatus vir | אבדה |
| 600 | Laudate pueri Dominum |  |
| 601 | Laudate pueri Dominum |  |
| 602 | Laudate pueri Dominum |  |
| 602a | Laudate pueri Dominum |  |
| 603 | Laudate pueri Dominum |  |
| 604 | In exitu Israel |  |
| 605 | Credidi propter quod | הועברה ל-RV Anh. 35b ‏(Anh. - נספח) |
| 606 | Laudate Dominum |  |
| 607 | Laetatus sum |  |
| 608 | Nisi Dominus |  |
| 609 | Lauda Jerusalem |  |
| 610/610a/610b/611 | Magnificat |  |
| 612 | Deus tuorum militum |  |
| 613 | Gaude Mater Ecclesia |  |
| 614 | Laudate Dominum | שנויה במחלוקת |
| 615 | Regina coeli | לא גמורה |
| 616 | Salve Regina |  |
| 617 | Salve Regina |  |
| 618 | Salve Regina |  |
| 619 | Salve Regina | אבדה |
| 620 | Sanctorum meritis |  |
| 621 | Stabat Mater |  |
| 622 | Te Deum | אבדה |
| 623 | Canta in prato, ride in monte |  |
| 624 | Carae rosae respirate | לא גמורה |
| 625 | Clarae, stellae |  |
| 626 | In furore iustissimae irae |  |
| 627 | In turbate mare |  |
| 628 | Invicti bellate | לא גמורה, |
| 629 | Longe mala, umbrae, terrores |  |
| 630 | Nulla in mundo pax sincera |  |
| 631 | O qui coeli terraeque serenitas |  |
| 632 | Sum in medio tempestatum |  |
| 633 | Vestro principi divino |  |
| 634 | Vos aurae per montes |  |
| 635 | Introduzione al Dixit (RV 595) "Ascende laeta" |  |
| 636 | Introduzione al Dixit (RV 594?) "Canta in prato, ride in fonte" |  |
| 637 | Introduzione ad un Gloria "Cur sagittas" |  |
| 638 | Introduzione al Miserere "Filiae maestae Jerusalem" |  |
| 639 | Introduzione al Gloria (RV 588) "Jubilate o amoeni chori" |  |
| 639a | Introduzione al Gloria (RV 588) "Jubilate o amoeni chori" |  |
| 640 | Introduzione al Gloria (RV 589) "Longe mala, umbrae, terrores" |  |
| 641 | Introduzione al Miserere "Non in pratis" |  |
| 642 | Introduzione al Gloria (RV 589) "Ostro picta" |  |
| 643 | אורטורית Moyses Deus Pharaonis | אבדה |
| 644 | אורטוריית Juditha triumphans |  |
| 645 | אורטוריית L'adorazione delli tre re magi al bambino Gesu | אבדה |
| 646 | Ad corda reclina |  |
| 647 | Eja voces plausum date |  |
| 648 | Ihr Himmel nun |  |
| 703 | Bajazet |  |
| 748 | Aria per la communione | אבדה |
| 782 | אורטוריית La vittoria navale predetta dal S Pontefice Pio V Ghisilieri | אבדה |
| 789 | Confitebor tibi, domine |  |
| 795 | Beatus vir |  |
| 797 | Magnificat | אבדה |
| 803 | Nisi Dominus |  |
| 804 | Salve Regina | אבדה |
| 807 | Dixit Dominus |  |
| 811 | Vos invito, barbare faces |  |
קנטטות

| RV | שם | סולו וכלי נגינה  (כולם עם באסו קונטינואו) |
| --- | --- | --- |
| 649 | All'ombra d'un bel faggio | סופרנו סולו |
| 650 | All'or che lo sguardo | סופרנו סולו |
| 651 | Amor hai vinto | סופרנו סולו |
| 652 | Aure voi piu non siete | סופרנו סולו |
| 653 | Del suo natio rigore | סופרנו סולו |
| 654 | Elvira, Elvira anima mea | סופרנו סולו |
| 655 | Era la notte | סופרנו סולו |
| 656 | Fonti di pianto piangete | סופרנו סולו |
| 657 | Geme l'onda che parte | סופרנו סולו |
| 658 | Il povero mio cor | סופרנו סולו |
| 659 | Indarno cerca la tortorella | סופרנו סולו |
| 660 | La farfalletta s'aggira | סופרנו סולו |
| 661 | Nel partir da te mio caro | סופרנו סולו |
| 662 | Par che tardo | סופרנו סולו |
| 663 | Scherza di fronda | סופרנו סולו |
| 664 | Seben vivono senz'alma | סופרנו סולו |
| 665 | Si levi dal pensier | סופרנו סולו |
| 666 | Si si luce adorate | סופרנו סולו |
| 667 | Sorge vermiglia in ciel | סופרנו סולו |
| 668 | T'intendo si mio cor | סופרנו סולו |
| 669 | Tra l'erbe, i zeffiri | סופרנו סולו |
| 670 | Alla caccia, alla caccia | אלטו סולו |
| 671 | Care selve amici prati | אלטו סולו |
| 672 | Filli di gioia | אלטו סולו |
| 673 | Ingrata lidia hai vinto | אלטו סולו |
| 674 | Perfidissimo cor! | אלטו סולו |
| 675 | Piango, gemo, sospiro | אלטו סולו |
| 676 | Pianti, sospiri | אלטו סולו |
| 677 | Qual per ignoto | אלטו סולו |
| 678 | All'ombra di sospetto | סופרנו סולו, חליל צד |
| 679 | Che giova il sospirar | סופרנו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 680 | Lundi dal vago | סופרנו סולו, כינור |
| 681 | Perche son molli | סופרנו סולו, 2 כינורות |
| 682 | Vengo a voi luci adorate | סופרנו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 683 | Amor hai vinto | אלטו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 684 | Cessate omnai cessate | אלטו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 684a | Cessate omnai cessate | אלטו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 685 | O mie porpore piu belle | אלטו סולו, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 686 | Qual in pioggia dorata | אלטו סולו, 2 קרנות, 2 כינורות ואלטו קונטינואו |
| 687 | La Gloria e Himeneo |  |
| 747 | Candida Lylia | סופרנו סולו |
| 753 | Prendea con mandi latte | סופרנו סולו |
הערות שוליים

↑  Sardelli, Federico Maria (2007). Vivaldi's music for flute and recorder. Asgate Publishing. pp. 76 ff. ISBN 978-0-7546-3714-1.
↑  Introduzioni היא מוטט לסולו ווקאלי שנועד להיות מושר לפני ביצוע של טקסטים ליטורגיים על ידי מקהלה
שער (הוקי קרח)

פטר בונדרה, מהאטלנטה ת'ראשרס מבקיע שער נגד רוברטו לואונגו מהפלורידה פנתרס.
בהוקי קרח, שער מובקע כאשר הדסקית חוצה כולה את קו השער בין שני עמודי השער ומתחת למשקוף השער. שער מעניק נקודה אחת לקבוצה שתוקפת את השער שעליו נכבש, ללא קשר לאיזו קבוצה שייך השחקן שהסיט את הדסקית לשער (ראה גם שער עצמי). בדרך כלל, שחקן בקבוצה שמנסה להבקיע חובט במקלו לעבר פתח רשת השער, ושחקן בקבוצה היריבה הנקרא שוער, מנסה לחסום את החבטה כדי למנוע להבקיע שער נגד קבוצתו.
המונח שער עשוי להתייחס גם למבנה בו מבקיעים שערים. שער הוקי קרח הוא בצורה מלבנית; המסגרת הקדמית של השער עשויה מצינור פלדה צבוע באדום ומורכבת משני מוטות שער אנכיים ומוט צולב אופקי. לחלק האחורי של המסגרת מחוברת רשת לתפיסת דסקיות שנכנסות לשער וגם למנוע כניסת דסקיות אליה מאחור. השער כולו נחשב לאזור הכניסות של משטח המשחק, והדבר חוקי לשחק עם הדסקית מאחורי השער. על פי חוקי ה-NHL, פתח השער הוא ברוחב של 72 אינץ' (183 ס"מ) על גובה 48 אינץ' (122 ס"מ), וטביעת הרגל של השער היא בעומק 40 אינץ' (מטר אחד).
שיטת ניקוד

מטרת המשחק בהוקי קרח היא להבקיע יותר שערים מהקבוצה היריבה. שוערים ומגנים עוסקים בעיקר בשמירה על הקבוצה השנייה מלכבוש שער, בעוד שהחלוצים עוסקים בעיקר בהבקעת שערים על הקבוצה השנייה. החלוצים צריכים להיות אחראים גם מבחינה הגנתית בעוד המגנים צריכים ללחוץ התקפית, ואין זה ידוע ששוערים מנסים למקם את הדסקית להתקפת נגד, או אפילו מנסים לחבוט נגד רשת לא מוגנת.
כדי להבקיע שער, הדסקית בדרך כלל חייבת לחצות לחלוטין את קו השער בין העמודים ומתחת למשקוף של מסגרת השער. שער לא יחשב באחד מהתנאים הבאים:
הדסקית נשלחת לשער ממקל שהורם מעל גובה המשקוף.
דסקית שנבעטה בכוונה, נחבטה או נזרקה לרשת על ידי שחקן התקפה; דסקית עשויה להסיט את החלקת או גופו של שחקן תוקף, בתנאי שהשחקן לא עשה ניסיון מכוון לבעוט או לנתב מחדש את הדסקית עם גופו.
הדסקית נכנסת לרשת ישירות לאחר שהוסטה על ידי שופט.
השוער מנוע מלהגן על השער על ידי שחקן התקפה.
חבטת ההבקעה גרמה לצוות המבקיע להפוך לנבדלים, גם אם הקבוצה כבר לא בחוץ בזמן הבקעת השער.
לקבוצה המבקיעה היו יותר מדי אנשים על הקרח בזמן הבקעת השער.
השער הובקע עם מקל שבור
הרשת נעקרה ממקומה לפני שהדסקית נכנסה אליה.
השוער חובט בדסקית לאחר חציית קו האמצע (עם זאת, מותר להחליף את השוער בתוקף נוסף).
הדסקית נקרעת לחתיכות (2 ומעלה) לפני שכל חלק ממנו נכנס לשער.
בנוסף, בליגות רבות, שער לא נחשב אם לשחקן מהקבוצה התוקפת יש מחליק או מקל בקפל השער לפני הדסקית. ליגת ההוקי הלאומית ביטלה את הכלל הזה החל מעונת 1999-2000 לאחר שער ההארכה המשולש השנוי במחלוקת בגמר גביע סטנלי ב-1999. ברט האל מהדאלאס סטארס כבש את השער של הסדרה מול הבאפלו סייברס. יש כאלה שמאמינים שסרטון חוזר מראה את ההחלקה של האל בקמט לפני הדסקית.
ניתן להעניק שער אם שחקן יקבל בדרך כלל חבטת עונשין, אך הקבוצה היריבה החליפה מחליק בשוער. במקרים נדירים כאלה, מוענק שער במקום לאפשר ניסיון חבטת עונשין על שער ריק.
זקיפת זכות על שערים ואסיסטים

בדרך כלל, השחקן האחרון בקבוצה שהבקיע את השער שנגע בדסקית לפני שהיא נכנסה לרשת זוכה להבקיע את השער הזה. אפס, אחד או שני שחקנים אחרים בקבוצה המבקיעה עשויים גם לקבל לזכותם אסיסט על שעזרו לחברם לקבוצה להבקיע את השער. אם שחקן אחר בקבוצה המבקיעה נגע בדסקית כדי לעזור להבקיע את השער לפני שהשחקן שכבש את השער נגע בו מבלי ששחקן יריב יתערב (נוגע בדסקית בין לבין), אם כן שחקן זה ירוויח אסיסט. אם עוד שחקן נוסף בקבוצה המבקיעה נגע בדסקית לפני כן מבלי ששחקן יריב התערב, אז שחקן זה גם כן ירוויח אסיסט.
עבור שחקן הוקי, גם שער או אסיסט שנזקפו לזכותו נחשבים כנקודה; לפיכך, מספר השערים שכבש אותו שחקן בתוספת מספר האסיסטים עבורו שווה למספר הנקודות עבור אותו שחקן. עם זאת, הכלל קובע שניתן לזכות רק בנקודה אחת לכל שחקן על שער שהובקע. המשמעות היא שלא ניתן לזכות שחקן אחד עם שער ואסיסט עבור אותו שער שהובקע; במקום זאת, השחקן יקבל קרדיט רק על שער ושחקן אחר עשוי שייזקף לזכותו אסיסט, אם זה רלוונטי. זה אף אומר שלא ניתן לזכות שחקן אחד בשני אסיסטים עבור אותו שער שהובקע; במקום זאת, השחקן יקבל קרדיט רק על אסיסט אחד ושחקן אחר עשוי לקבל קרדיט על האסיסט השני, אם רלוונטי.
בדרך כלל בקבוצת הוקי, חלוצים מבקיעים הכי הרבה שערים ומשיגים הכי הרבה נקודות, אם כי מגנים יכולים להבקיע שערים ולעיתים קרובות לצבור אסיסטים. במשחק מקצועני, שוערים מקבלים אסיסט רק מדי פעם, ורק לעיתים רחוקות מאוד מבקיעים שער כאשר הרשת הנגדית ריקה (ללא שוער).