stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלזס
היסטוריה > אלזס הרומאית והפרנקית

בתקופה הפרה-היסטורית התגוררו באזור ציידים נוודים. החל משנת 1500 לפני הספירה החלו להתיישב באזור שבטים קלטים, אשר החלו לפתח באזור חקלאות. בשנת 58 לפני הספירה כבשו הרומאים את האזור והפכו אותו למרכז ייצור יין חשוב. כדי להגן על התעשייה החשובה הזו הרומאים בנו באזור ביצורים ומחנות צבאיים שהתפתחו לקהילות המיושבות עד היום. בתקופה הרומאית אלזס נחשב לחלק מגרמניה עילית.
לאחר נפילת האימפריה הרומית התגוררו באזור האלמאנים. שבט זה היה שבט חקלאי ושפתו הייתה הבסיס לניב האלזסי המודרני. 
הפרנקים, תחת הנהגתו של כלוביס, גירשו את האלמנים מהאזור במאה ה-5, במערכה ששיאה היה קרב טולביאק. אלזס הפכה לחלק ממלכת אוסטרזיה שהייתה תחת שלטון המרובינגים וכל תושביה התנצרו. אלזס נותרה תחת שלטון הפרנקים עד חלוקת האימפריה בהסכם ורדן בשנת 843. את ארצות השפלה, אלזס ולורן, שקיבלו יחד את השם פרנקיה התיכונה, קיבל לותאר הראשון. לאחר מותו של לותאר חולקה ממלכתו לשלושה חלקים: לותארינגיה (שכללה את אלזס ולורן) ניתנה לבנו של לותאר, בעוד שאר השטח חולק בין פרנקיה המזרחית לפרנקיה המערבית. ממלכת לותארינגיה לא שרדה זמן רב והאזור בו היום נמצאת אלזס נפל לידי האימפריה הרומית הקדושה כחלק מדוכסות שוואביה בשנת 870.
היסטוריה > אלזס באימפריה הרומית הקדושה

באותה התקופה האזור כולו החל להתפצל לאזורים פאודלים קטנים יותר. במאות ה-12 וה-13 אלזס חוותה תקופה של שגשוג רב תחת הקיסרים משושלת הוהנשטאופן. פרידריך הראשון הפך את אלזס למחוז הנשלט על ידי מיניסטריאלים (עובדי מדינה שלא מהאצולה), ואילו הממשל המחוזי ישב בעיר אגנו. פרידריך השני הכריז על הבישופ של שטרסבורג כמושל אלזס, אולם שלטון זה עורער על ידי בית הבסבורג. שטרסבורג התפתחה לעיר החשובה והמאוכלסת ביותר בכל האזור ובשנת 1262, לאחר מאבק ארוך על השלטון היא הוכרה כעיר קיסרית חופשית, זאת אומרת, שנשלטה ישירות על ידי הקיסר. שטרסבורג הייתה עצירה חשובה בדרך המסחר בין פריז, וינה והמזרח, וכן נמל חשוב על נהר הריין שקישר בין דרום גרמניה ושווייץ להולנד, אנגליה וסקנדינביה, ולכן הפכה למרכז הפוליטי והכלכלי של האזור. גם ערים אחרות כמו קולמאר ואגנו החלו להתפתח כלכלית והן קיבלו אוטונומיה מסוימת.
השגשוג של אלזס נפסק במאה ה-14 לאחר רצף של חורפים קשים וכן בשל המוות השחור. היהודים הואשמו בגרימת הקשיים הללו והאשמות אלו הובילו לפוגרומים של שנת 1336 ו-1339. אסון נוסף שהחריב את האזור הייתה רעידת האדמה בעמק הריין. באותה התקופה השלטון המרכזי הגרמני החל להתפורר והכוח הראשי באירופה עבר לאט לאט לצרפת, שהחלה להתרחב מזרחה. בשנת 1299 הצרפתים הציעו נישואים בין אחותו של פיליפ הרביעי, מלך צרפת לבנו של אלברכט הראשון, מלך גרמניה, עם אלזס כנדוניה; אולם הנישואים לא יצאו לפועל. במהלך המאה ה-14 הצבא הצרפתי כמעט ונהרס בעקבות מלחמת מאה השנים, ולכן צרפת הייתה צריכה לנטוש את שאיפותיה במזרח. לאחר סיום המלחמה צרפת הייתה שוב חופשייה להתקדם לעבר הריין וב-1444 הצבא הצרפתי תקף את אלזס ולורן.
ב-1469 נמכרה אלזס העליונה לשארל הראשון דוכס בורגונדיה, על אף שהמסים המשיכו להיות משולמים לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. הקיסר פרידריך השלישי ניצל את הקשר הזה לאזור כדי לקחת בחזרה שליטה מוחלטת באלזס העליונה ב-1477. אלזס כעת הייתה תחת שלטון בית הבסבורג בעוד העיר מילוז הצטרפה לקונפדרציה השווייצרית, שם היא נשארה עד 1798.
בתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית במאה ה-16 שטרסבורג הייתה שוב קהילה משגשגת ותושביה קיבלו על עצמם את הפרוטסטנטיות ב-1523. אולם השליטים ההבסבורגים הקתולים ניסו להילחם ב"כפירה" באלזס וכך הפך האזור לפסיפס של שטחים קתולים ופרוטסטנטים.
היסטוריה > אלזס הצרפתית

ב-1639 כבשה צרפת את רוב אלזס כדי למנוע מהאזור ליפול בידי ספרד ההבסבורגית, ששאפה ליצור דרך רציפה לארצות השפלה הספרדיות. כיבוש זה נעשה בזמן מלחמת שלושים השנים, וההבסבורגים, שהיו עסוקים בלחימה בהונגריה, מכרו ב-1646 את אלזס לכובשים הצרפתיים. כך, שכשנגמרה לבסוף המלחמה עם שלום וסטפאליה רוב אלזס נשארה בידי צרפת חוץ ממספר עיירות שנשארו עצמאיות. התנאים שנקבעו בהסכם לגבי אלזס היו לא ברורים ומבלבלים, כנראה כדי למנוע הן מהמלך הצרפתי והן מהקיסר הגרמני שלטון הדוק באזור ולהבטיח לאלזס מידה מסוימת של עצמאות. העברה זו של אלזס לצרפת סימנה את התחלת המאבק בין פרוסיה לצרפת על אלזס ולורן.
צרפת חיזקה את שליטתה באזור ב-1679 עם הסכמי ניימכן שהכניס גם את הערים החופשיות באלזס לשליטתה. אולם אף על פי שאלזס הייתה שייכת טכנית לצרפת, היה לה מעמד מיוחד בתוך הממלכה הצרפתית. השפה המדוברת והמלומדת הייתה עדיין גרמנית אלזסית וסטודנטים מגרמניה המשיכו ללמוד באוניברסיטת שטרסבורג הלותרנית. הביטול של צו נאנט ב-1685, שביטל את החוקיות של הפרוטסטנטיות בצרפת, לא הוחל על אלזס. בניגוד לשאר המדינה באלזס הייתה סובלנות דתית יחסית, למרות ניסיון הממשל הצרפתי לעודד קתוליות באזור. בהרי ווז' היה גבול מכס שהפריד בין אלזס לשאר צרפת, על אף שלא היה שום גבול כזה בצד הגרמני של אלזס. מהסיבות הללו אלזס נשארה גרמנית מבחינה תרבותית וכלכלית עד המהפכה הצרפתית.
היסטוריה > אלזס בתקופת המהפכה

ב-1789 חולקה אלזס לראשונה לשני מחוזות, או-רן (ריין עליון) ובא-רן (ריין תחתון). תושבי אלזס שיחקו תפקיד חשוב במהפכה הצרפתית בכך שב-21 ביולי 1789, לאחר שהגיעו לאזור החדשות על כיבוש הבסטיליה, המון רב הסתער על בית העירייה של שטרסבורג, הכריח את מנהיגי העיר לברוח ובכך שם קץ לשיטה הפאודלית באלזס. ב-1792 חובר בשטרסבורג המרסייז שהפך מאוחר יותר להמנון הצרפתי. באותו הזמן היו גם אלזסים שהתנגדו ליעקובינים ותמכו בכוחות הפולשים של אוסטריה ופרוסיה. כשהצבא הצרפתי של אזור הריין יצא מהקרבות מנצח עשרות אלפי תושבים ברחו מזרחה לפניו. כשהם הורשו לחזור רבים מהם גילו כי אדמותיהם ובתיהם הוחרמו. תנאים אלו הובילו להגירה של מאות משפחות לאימפריה הרוסית בתחילת המאה ה-19. האפוס הרמן ודורותיאה של גתה מספר על קשייהם של הפליטים שגתה עצמו נמנה בתוכם. לאחר שובו של נפוליאון מגלות ב-1815 כבשו כוחות זרים את אלזס והציבו 280,000 חיילי חי"ר ו-90,000 פרשים באזור הריין התחתון בלבד. לכך הייתה השפעה חמורה מאוד על המסחר והכלכלה של האזור שכן דרכי המסחר הועברו לנמלים החדשים שעל הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי.
האוכלוסייה באזור החלה לגדול במהירות, מ-800,000 תושבים ב-1814 ל-914,000 ב-1830 ו-1,067,000 ב-1846. גידול זו בשילוב עם הדעיכה הכלכלית גרמו לרעב, חוסר במקומות מגורים ואבטלה. כתוצאה מכך היגרו תושבים רבים בעיקר לפריז, שם נוצרה קהילת אלזסים גדולה (הברון האוסמן אחד מהם), אולם גם מזרחה לרוסיה ואוסטריה, שם נפתחו הזדמנויות חדשות לאחר שהאימפריה האוסטרו-הונגרית כבשה שטחים רבים מהאימפריה העות'מאנית. אלזסים רבים הפליגו גם לארצות הברית כדי לעבוד בשדות הכותנה.
היסטוריה > בין צרפת לגרמניה

צרפת הובסה במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 ואוטו פון ביסמרק סיפח את אלזס וצפון לורן לאימפריה הגרמנית החדשה, כחלק מאיחוד גרמניה. הטריטוריה הקיסרית של אלזס-לורן נשלטה ישירות על ידי הממשלה בברלין עד שבשנת 1911 היא קיבלה מידה מסוימת של אוטונומיה. בין 100,000 ל-130,000 אלזסים (כעשירית מהאוכלוסייה) בחרו להישאר אזרחים צרפתיים והיגרו לצרפת. רבים מהם התיישבו באלג'יריה הצרפתית.
אלזס נשארה חלק מגרמניה עד לסוף מלחמת העולם הראשונה, אז ויתרה גרמניה על האזור לטובת צרפת תחת הסכם ורסאי. הגם שלפי ההסכם לחבל היה אמור להיות שלטון עצמאי צרפת לא קיבלה זאת, שכן היא התעקשה שהאלזסים הם תושבים צרפתיים ששוחררו מכיבוש גרמני. ממשלת אלזס-לורן, שלא הוכרה על ידי צרפת, הכריזה על עצמאות האזור כ"רפובליקת אלזס-לורן" אך כוחות צבא צרפתיים נכנסו לאלזס פחות משבוע לאחר מכן. בראותם את הקהל האלזסי מקבל בתרועות את הצבא הצרפתי ויתרו מנהיגי העולם על הדרישה לממשל עצמי בחבל.
לאחר המלחמה החלו הצרפתים במחיקת השפעות התרבות הגרמנית באלזס. גרמנים שהתיישבו באזור מאז 1871 גורשו והוכנסו תקנות שאסרו על השימוש בגרמנית ודרשו שימוש בצרפתית בלבד. אולם כדי לא לגרום לעוינות בקרב האלזסים על החבל לא הוחלו חלק מהחוקים שנחקקו בצרפת בין 1871 ל-1919, כמו החוק להפרדת הדת מהמדינה.
החבל סופח שוב לגרמניה ב-1940 בזמן מלחמת העולם השנייה. הגם שהסיפוח הפסיק את האפליה האנטי-גרמנית בחבל, הוא גם שם אותו תחת דיקטטורה נאצית אכזרית, לה התנגדו רוב התושבים. צרפת כבשה מחדש את האזור ב-1944 וחידשה במרץ את מדיניות עידוד השפה הצרפתית. בין השנים 1945 ל-1984, לדוגמה, היה אסור לעיתונים להשתמש בגרמנית ביותר מ-25 אחוז משטח העיתון.
בשנים האחרונות הרגשות הלאומניות באזור שככו וכיום הרשויות מעודדות את השימוש בשפה האלזסית כאלמנט של זהות החבל. בתי הספר באלזס מלמדים כיום את הניב המקומי כאחת השפות המקומיות של צרפת, וגם הגרמנית נלמדת כשפה זרה.
בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים לורן ושמפאן-ארדן במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא גראנד אסט ובירתו שטרסבורג.
פוליטיקה

אלזס הוא החבל השמרני בדעותיו בצרפת, והוא אחד משני חבלים בהם זכה הימין בבחירות של שנת 2004.
התנודות במעמדו של החבל במהלך ההיסטוריה השאירו את חותמן בפוליטיקה המקומית; בחבל יש עניין מיוחד בענייני זהות לאומית. אלזס הוא גם אחד החבלים הצרפתיים שהכי תומכים באיחוד האירופי; זהו אחד החבלים היחידים שהצביעו "כן" במשאל העם שנערך ב-2005 בנוגע לחוקה האירופאית.
כלכלה

התוצר הגולמי לנפש של אלזס הוא 24,804 אירו, והתמ"ג של החבל בשנת 2002 היה 44.3 מיליארד אירו, דבר הממקם את האזור במקום שני מבין חבלי צרפת. 68% מהאוכלוסייה עוסקת במתן שירותים ו-25% בתעשייה, עובדה ההופכת את אלזס לאחד החבלים המתועשים ביותר בצרפת.
ענפי התעשייה החשובים ביותר באלזס הם גידול גפנים ויצירת יין, בישול בירה (חצי מהבירה בצרפת נוצר באלזס), יערנות, תעשיית רכב, מדעי החיים, כריית פוספאטים ותיירות.
אוכלוסין

באלזס 1,734,145 תושבים (לפי מפקד האוכלוסין משנת 1999). מעריכים שבין השנים 1999 ו-2030 תגדל האוכלוסייה בכ-12.9%–19.5%.
צפיפות האוכלוסין באלזס היא 209 נפשות לקמ"ר – והוא החבל השלישי בצפיפותו בצרפת.
דת

רוב תושבי אלזס נוצרים קתוליים אולם ישנו מיעוט פרוטסטנטי גדול בשל ההשפעה הגרמנית הרבה באזור. בניגוד לשאר חבלי צרפת, החוק באזור אלזס עודנו קונקרדט 1801 שנחקק על ידי נפוליאון ולפיו ניתנות סובסידיות לכנסיות הקתוליות, הלותרניות, והקלויניסטיות, וכן לבתי כנסת יהודיים.
בשנת 1905, כאשר נחקק החוק הצרפתי המפריד בין דת ומדינה היה חבל אלזס תחת שליטה גרמנית, ולכן לא שונה החוק בחבל. עד היום ישנה מחלוקת לגבי החוק הזה וכן לגבי הכללתו רק על דתות מסוימות.
לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית נוצר גיוון דתי רב ברמות של צפון אלזס. בעלי אדמות, להם הייתה הזכות להחליט מה תהיה דתם של כל תושבי אדמותיהם, שאפו למשוך אליהם מתיישבים מהשפלה. כך רבים מהם קיבלו ללא אפליה קתולים, לותרנים, קלוויניסטים, יהודים ואנאבפטיסטים. כפרים רבי-דתות הפכו לדבר שבשגרה ובחבל התפתחה אחת הקהילות היהודיות המשגשגות ביותר בצרפת. זרם האמיש נוסד באלזס ולואי הארבעה עשר, שהיה קתולי אדוק, ניסה לשווא לגרש אותם מהאזור. רק כאשר נפוליאון כפה גיוס כללי מבלי יוצאים מן הכלל עברה רוב הקהילה לאמריקה. מאז שנת 2004 הולך ונבנה בשטרסבורג מסגד גדול וחדש לשימוש האוכלוסייה המוסלמית של האזור ובמימון בנייתו משתתפת באופן חלקי גם העירייה.
בירת החבל, שטרסבורג, היא מקום משכנה של קתדרלת שטרסבורג, אחת הקתדרלות הגותיות החשובות והידועות באירופה.
תרבות

כתוצאה ממעברה בין צרפת לגרמניה פעמים רבות כל כך במהלך ההיסטוריה, לאלזס תרבות מגוונת ועשירה.
תרבות > שפה

השפה המדוברת באלזס היא צרפתית, על אף שבמשך תקופות ארוכות בהיסטוריה הגרמנית הייתה השפה הרשמית של האזור.
השפה המסורתית של החבל היא אלזסית, ניב אלמאני של גרמנית הקרוב לגרמנית שווייצרית והושפעה גם מהיידיש. באלזס מדוברים גם מספר ניבים פרנקים של גרמאנית מערבית עילית. לא לאלזסית ולא לניבים הפרנקים יש סטטוס רשמי כלשהו, כמו שאר השפות המקומיות האחרות בצרפת, אף על פי שהן מוכרות כשפות צרפתיות וניתן ללמוד אותן בבתי הספר.
מאז שנת 1945 גברה הצרפתית על העגה הגרמנית עד שהפכה לשפה המדוברת באזור. הגם שמקובל להניח שהחבל הוא דו-לשוני, כמעט כל תושבי החבל מדברים צרפתית כשפת אם, אף ש-70% מהתושבים יודעים אלזסית. מבין האוכלוסייה מתחת לגיל 30 מספר דוברי האלזסית נמוך ביותר, והם יודעים רק צרפתית. מסיבה זו החלו בבתי הספר ללמד את בני הנוער אלזסית כשפה שנייה, אולם מספר הדוברים יורד משנה לשנה (בעוד מספר גדל של תושבים מדברים גרמנית מודרנית כשפה שנייה).
תרבות > מטבח

המטבח האלזסי הושפע רבות מהמטבח הגרמני, ומשתמש בעיקר בצורות שונות של בשר חזיר. אחת המנות האלזסיות המפורסמות ביותר היא השוקרוט, מנה של כרוב חמוץ ונקניקיות.
הקהילה היהודית באלזס פיתחה גרסה כשרה למתכון, בו חלקי בשר אווז מחליפים את בשר החזיר. על בסיס גרסה זו נפוצה מנה בשם "שוקרוט יהודי".
בחבל אלזס מגדלים את עינבי הריזלינג אשר משמשים ליצור יינות אלזס היבשים (vins d'Alsace), הלבנים, הנחשבים לבין הטובים בעולם. זנים של ענבי יין אדום בחבל אינם מניבים איכות גבוהה, ובצרפת קיימת חלוקה בין חבליה לגבי ההיתר לגידולי גפנים של סוגי יינות, בהתאם לרמתם, כך שכל אזור ייצר וישווק רק יינות ברמה גבוהה בהתאם לתנאי הגידול של המקום. על כן, באלזס מותרים לשיווק יינות לבנים בעוד שאזורים אחרים בצרפת מייצרים יינות אדומים. אולם, באזורים מסוימים באלזס קיימים סוג קרקע ותנאי מזג אוויר אשר מניבים ענבים המאפשרים סוג של יין אדום ברמה גבוהה, ומותר לייצור ולשיווק גם סוג אחד כזה של יין, אך גם הוא אינו משווק ומפורסם כמו היינות הלבנים של החבל.
אלזס הוא החבל הצרפתי המייצר את כמויות וסוגי הבירה הגדולים ביותר, ובהם בירה קרוננבורג, פישר, היינקן, מטאור וקאנטרבראו.
ראו גם

אלזס לורן
הערות שוליים

↑  חוק מספר 2015-29 מה-16 בינואר 2015 מאתר החוקים הצרפתי
↑  קרין גורן, עם המון כרוב כבוש: שוקרוט בשתי גירסאות, באתר ynet, 16 בינואר 2008
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548034805171  BNE: XX450859  BnF: cb119832719 (data)  GND: 4014500-1  HDS: 007022  LCCN: n81007355  MusicBrainz: becf5db4-f6d0-4d12-ae34-d8d2ce4a2c53  NARA: 10046694  NDL: 00628165  NKC: ge128655  NSK: 000566178  RERO: 02-A024242491  SUDOC: 02788743X  VIAF: 139248627   WorldCat (עם VIAF): 139248627 
רחוב בכפר האלזסי הטיפוסי אגיסהיים
תלבושת אלזסית מסורתית
כרמים באלזס
בית כנסת בעיר סֵלֶסְטַה Sélestat באלזס
קוגלהוף, מאפה אלזסי מסורתי
אפימליאדה

| --- | --- |
 תפקיד:  נימפות עצי תפוח
 תרבות:  יוון העתיקה
 אב:  אוקיינוס, הליוס, הרמס, סילנוס, פאן, אאוראה
 
במיתולוגיה היוונית, האפימליאדות, האפימלידות, המליאדות או המליאדות (ביוונית עתיקה: Ἐπιμηλιάδες, Ἐπιμηλίδες, Μηλιάιδεεπες, Μηλιάιδες, שומרות כבשים) הן נימפות אשר מטפלות בעצי תפוח, כמו גם בכבשים ובעזים. השמות ההומונימיים לאפימיליה (Ἐπιμηλιάς) מקשרים אותם הן לעצי פרי והן למקנה המעניקים להם את תפקידם הכפול. השיער שלהן לבן, כמו פריחת תפוחים או צמר לא צבוע. בדומה לדריאדות אחרות, הם יכולים לשנות צורה מעצים לבני אדם. ידוע שהן גם שומרות העץ שעליו נשמרה גיזת הזהב. יש לציין כי נימפות אלו אינן קטגוריה מוגדרת בבירור שכן סוגים שונים אחרים של נימפות נספרו ביניהן.
בלסבוס נקראו הנימפות אפימליאדות וידועים שלוש קטגוריות מהן: מליאי, דריאדות והלאיאוי. קטגוריה נוספת של נימפות היא זו של הוריסיאנות, שם שהם לקחו מאזור וריסה.
המקור ביוונית עתיקה:
Στη Λέσβο οι Νύμφες ονομάζονταν Ἐπιμηλίδες και είναι γνωστές τρεις κατηγορίες τους: Μελίαι, Δρυάδες και Ἕλειοι. Μια ακόμα κατηγορία Νυμφών είναι αυτή των Βρισῶν όνομα που πήραν από την περιοχή της Βρίσας.
אטימולוגיה

אטימולוגיה אחת למילה היוונית העתיקה μῆλον מתייחסת לעז או לכבשה. בבויוטיאנית, המילה הייתה μεῖλον. עם זאת, אטימולוגיה אחרת למילה היוונית העתיקה μῆλον יכולה להתייחס לתפוח או לכל פרי אחר, בעוד ש-ἐπιμηλίς הוא ספציפית השם של מדלר. הווריאציה הדורית והאיולית היא μᾶλον, ומכאן פעם אחת משמותיהן מליאדות.
רשימת אפימליאדות

גלתיאה
ההספרידות
למפטיה(אנ')
נומיה(אנ')
סוסה
סינואה(אנ')
פאתוזה(אנ')
פנלופה(אנ')
פסמתה(אנ')
הערות שוליים

↑  אהרון ג'יי אטסמה "אפימליאדות - נימפות אחו במיתולוגיה היוונית". פרויקט תאואי. אוחזר ב-24 ביולי 2023
↑  סוסה, באתר תאואי (באנגלית)
ארקטורוס (להקה)

| --- | --- |

ארקטורוס מופיעים ב-2016
 מקום הקמה:  אוסלו 
 מוקד פעילות:  נורווגיה נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1991–2007, 2011
 סוגה:  מטאל אוונגרדי, פרוגרסיב מטאל, בלאק מטאל סימפוני
 חברת תקליטים:  סנצ'ורי מדיה רקורדס, סיזן אוף מיסט, קנדללייט רקורדס, מיוזיק פור ניישנס, Back on Black Records 
 אתר אינטרנט
 חברים
 ראו בהמשך
 
ארקטורוס (Arcturus) הייתה להקת מטאל אוונגרדי סימפונית נורווגית שהורכבה מחברים של מייהם, אולבר ודימו בורגיר. הלהקה הוקמה בשנת 1987 על ידי סטיינר "ס'ורד" יונסון, יאן "הלהאמר" בלומברג וכריסטופר "גארם" ריג, תחת השם מורטם אך שינתה את שמה לארקטורוס (על שם הכוכב) בשנת 1990.
הלהקה התמחתה בבלאק מטאל ובפרוגרסיב מטאל אוונגרדי. אלבומה הראשון של הלהקה היה אלבום בלאק מטאל סימפוני. עד האלבום הרביעי ארקטורוס זנחה כמעט לגמרי את אספקט הבלאק מטאל וניגנה אוונגרד מטאל אטמוספירי לחלוטין. אלבומיה של ארקטורוס נחשבים למוערכים מאוד בקרב סצנת המטאל.
באפריל 2007, הודיעה הלהקה על פירוקה עקב לחצים בעבודה ומהלהקות האחרות של הנגנים.
ב-2011 הודיעה הלהקה על מופע איחוד בפסטיבל Frog Power USA 2011.
חברי ההרכב

סימן הסטנס (ראו גם דימו בורגיר) - סולן.
קנוט מגנה ואל - גיטרה.
טור מורן - גיטרה.
יו "סקול" מינגיי (ראו גם אולבר) - גיטרה באס
סטיינר ס'ורד יונסן - קלידים, סינתיסייזר.
יאן "הלהאמר" אקסל ואן בלומברג (ראו גם מייהם) - תופים.
דיסקוגרפיה

תחת השם, מורטם (הוצאה; שם האלבום):
1987 - Slow Death - דמו, הוצאה עצמית
Slow Death EP - Putrefaction Records 1989
תחת השם Arcturus (הוצאה; שם האלבום):
1990 - Promo 90 - דמו, הוצאה עצמית
My Angel - Putrefaction Records - 1991
Constellation MCD/MLP - Nocturnal Art - 1994
Aspera Hiems Symfonia - Ancient Lore/Misanthropy/Century Black - 1995
Constellation LP - Nocturnal Art - 1997
La Masquerade Infernale - Misanthropy/Music For Nations - 1997
Disguised Masters - Jester Records - 1999
Reconstellation - 1999 - בוטלג
2002 - Aspera Hiems Symfonia/Constellation/My Angel הוצאה מחודשת - Candlelight Records
The Sham Mirrors - Ad Astra Enterprises/The End Records - 2002
Sideshow Symphonies - Season of Mist - 2005
Shipwrecked In Oslo DVD - Season of Mist - 2006
Arcturian - Prophecy Productions - 2015
אמת אחת

"אמת אחת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה אברהם. את השיר הוציאה בפברואר 2012 לאור חברת התקליטים הפיל, והוא נכלל כרצועה הפותחת של אלבום האולפן השני של הזמרת, ליום הזה חיכיתי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי רפי קריספין. ב-1 במרץ 2012 הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-11. ב-15 במרץ עלה השיר למקום השישי – המיקום הגבוה ביותר שהגיע אליו. לבסוף, ב-17 במאי, לאחר שבעה שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי. עידן רייכל ניגן בפסנתר בשיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 6 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 1 במרץ 2012, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 8 במרץ 2012, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 15 במרץ 2012, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 במאי 2012, פזמונט
↑  מתחלפים: עידן רייכל מלווה את מאיה אברהם, באתר ynet, 20 בפברואר 2012
| מאיה אברהם |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: רק רצית אהבה • ליום הזה חיכיתי
סינגלים: "לפני שנשתגע" • "למה" • "תרקדי" • "אמת אחת" • "עד שיבוא אוקטובר" • "תדע" • "בא הבוקר" • "עברתי את הדרך" • "אם תחזור" • "זרועותיי"
שיתופי פעולה: "חכי לי אהובה" • "ענני"
באזיע'יה

אל-באזע'יה (בערבית: البازيعية) הייתה כת ע'לאת שיעית קדומה מיסודו של באזיע' בן יונס הפרסי. הכת האמינה שג'עפר אל-צאדק, האימאם השישי של השיעה, היה התגלמות חיה של האל בדמות אדם. חסידיו של באזיע' האמינו שהוראותיו הדתיות של ג'עפר היו הנחיות לאורחותיהם של יושבי גן העדן, אשר יש למלאן כאן על פני האדמה. הם האמינו גם בהתגלות אלוהית חווייתית למאמין ושבקרבם היו אנשים הנעלים במעלתם על הנביאים מוחמד ואברהם, ואף על המלאכים גבריאל ומיכאל. הם האמינו שהמחזיקים באמונתם לא ידעו מוות, ושעם הגיעם לשלמות רוחנית ייקח האל את נשמתם הישר לגן העדן. נשמותיהם של המנוחים ממשיכות להתגלות לבני הכת לאחר "עזיבתם".
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפילפסיה של ניתוקים בילדות

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 טיפול:  ethosuximide  קלונאזפאם  phensuximide  חומצה ולפרואית  trimethadione  methsuximide  mephobarbital 
 סיווגים
 ICD-11:  8A61.21 
 
אפילפסיה של ניתוקים בילדות (childhood absence epilepsy – CAE)  הידועה גם כפיקנולפסיה היא אפילפסיה כללית אידיופתית שקורית לילדים ללא בעיות רפואיות נלוות. גיל ההתחלה הוא לרוב בין 4 ל-10 כשהשיא הוא בין הגילאים 5 ל-7. הילדים סובלים מהתקפי ניתוק, אמנם קצרים מאוד (20-4 שניות) אשר עשויים להתרחש עד מאות פעמים ביום. התקפי הניתוק האלה כרוכים בהפרעה חמורה במצב ההכרה. אוטומטיזם (אנ') (תנועות בלתי מודעות) מתון הוא שכיח אבל מעורבות מוטורית משמעותית בשלבים מוקדמים של ההפרעה שוללת אבחנה זו. ב-CAE ישנו סוג אחד עיקרי של התקף ניכר בשלבי האבחון, והוא התקף ניתוק כללי. התקף זה מאופיין במצב של ניתוק (אבסנס), עצירת פעילות כללית של הפציינט וירידה במצב ההכרה. ה-EEG מראה פרצים אופייניים של ספייק ואחריו גל בתדירות של כ- 3 הרץ. הפרוגנוזה היא מצוינת כאשר אצל רוב החולים ההתקפים מפסיקים בהתבגרות.
סיבות

CAE היא פוליגני מורכב. אצל סינים בני ההאן, למשל, יש קשר בין מוטציות ב CACNA1H ו CAE, אך מוטציה זו אינה הגורם העיקרי למלה באוכלוסייה הכללית העולמית. מוטציות אלה גורמות לפעילות מוגברת בתעלות וקשורה לרגישות נוירונית מוגברת. סוברים שההתקפים מקורם בתלמוס שם יש שפע של תעלות סידן מסוג T כמו אלה המקודדים ב CACNA1H.
דיאגנוזה

האבחון נעשה על פי היסטוריה של התקפי ניתוק בתקופת הילדות המוקדמת וממצאים של פרצי ספייק-גל של כ- 3 הרץ ב- EEG.
תפוצת המחלה

אפילפסיה של ניתוקים בגיל הילדות היא שכיחה למדי בתפוצה של כ-1 ל-1000 איש. למעטים מבין אנשים אלה יש מוטציות ב- CACNA1H או ב- GABRG2 כשהתפוצה של אלה במחקרים היא 10% או פחות.
הערות שוליים

↑  Hirsch E, THomas P, Panayiotopoulos C. (2007). "Childhood and absence epilepsies". Epilepsy: a comprehensive textbook: 2397–2411.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלכסנדר סרפה דה פינטו

אלכסנדר אלברטו דה רושה דה סרפה פינטו (Alexandre de Serpa Pinto;‏ 20 באפריל 1846 - 28 בדצמבר 1900) היה פורטוגזי מגלה ארצות, סייר בדרום אפריקה ובמנהל קולוניאלי.
ראשית חייו

סרפה פינטו נולד בקווינטה דאס פולדראס ( טנדייס ) סינפאס - כפר על הנהר דאורו. הוא הצטרף לבית ספר תיכון צבאי בליסבון, בגיל 10. שם הוא הפך למג"ד הראשון כסטודנט בשנת 1864, כאשר הצטרף לצבא הפורטוגזי ונשלח למוזמביק. בשנת 1869 השתתף בדיכוי שבטים במרד שהיה באזור הזמבזי התחתון.
מסעות וגילויים

בשנת 1869, יצא פינטו שוב למזרח אפריקה להמשך החקירה של נהר הזמבזי. שמונה שנים לאחר מכן הוא הוביל משלחת מבנגואלה באנגולה לתוך אגני נהרות הקונגו והזמבזי. העיירה מונגו נקראה על שמו עד שנת 1975.
בשנת 1877 הוא וסגנו קאפלו וסגן אייבנס, שניהם הגיעו מהצי הפורטוגזי, נשלחו לחקור את פנים דרום אפריקה. כל השלושה היו בעלי ניסיון אפריקאי ונראה שהם גם בגיל המתאים למשימה הקשה. הם עזבו את בנגואלה בנובמבר. אך מיד לאחר עזיבתם נפרדו: קאפלו וואייבנס פנו צפונה ואילו סרפה פינטו המשיך מזרחה, ולאחר מכן פנה בהדרגה דרומה. הוא חצה את נהר קואנדו (קוואנדו) ביוני 1878 ובאוגוסט הגיע לאלוליi, בירת הזמבזי. שם הוא קיבל סיוע מהמיסיונר פרנסואה קולרד, שאיפשר לו להמשיך במסעו לאורך הזמבזי למפלי ויקטוריה. אחר כך פנה דרומה והגיע לפרטוריה בצפון דרום אפריקה ב-12 בפברואר 1879. שני שותפיו יצאו בסוף בדונדו, על נהר קואנזה בצפון אנגולה.
סרפה פינטו היה החוקר הרביעי שחצה את אפריקה ממערב למזרח, והראשון שתיעד מסלול מדויק למדי. בשנת 1881 החברה הגאוגרפית המלכותית העניקה לו את מדליית המייסדים "על מסעו ברחבי אפריקה ... שבמהלכו חקר 500 מיילים של ארץ חדשה".
בשנת 1881 פרסם פינטו סרפה שני כרכים על מסעותיו שתורגמו על ידי אלפרד אלווס ופורסם באנגלית בשם "איך עברתי את אפריקה". באותה שנה פורסמו גם התרגומים לצרפתית ולגרמנית.