stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח ישראל נולמן
הערות שוליים

↑  , מפכל המשטרה: אם בתוך ימים ספורים לא ייתפס רוצח הילד ישראל נולמן-יוחלף צוות החקירה., כל בוקר, 4.10.1981
↑  , המשטרה נבוכה בשל הודאתו של צעיר ברצל ישראל נולמן, מעריב
↑  , פוענח רצח הילד ישראל נולמן, כתב האישום יוגש בימים הקרובים, דבר
↑  , לא עשיתי דבר טען הנאשם ברצח הנער ישראל נולמן, דבר, 1981
↑  יוסי היימן, רוצח אחד- לא עזריה, חדשות, שוקן, 1.7.1988
↑  אמנון רובינשטיין, הודאות בנוסח ימי הביניים. פרשת עזריה חושפת נוהגים פסולים של המשטרה ושיטות חקירה בלתי נסבלות, הארץ
↑  יוסי היימן, המשטרה הלבישה תיק רצח על צעיר מוגבל בשכלו, חדשות, שוקן, 3.6.1988
↑  ראובן שפירא, נראה שמשרד המשפטים והמשטרה יקימו צוותשיבדוק אם משה עזריה חף מפשע, הארץ, 14.6.88
↑  יאיר פידל, צוות הבדיקה בפרשת עזריה: הוא אשם., חדשות, שוקן, 20.10.1988
↑  בן כספית, מבקשים לשלוח את אסיר העולם משה עזריה- להסתכלות, מעריב
↑  מיכל גולדברג, רוצח או קורבן, ידיעות אחרונות, ידיעות אחרונות, 26.7.1995
↑  עינת ברקוביץ', פותחים את תיק עזריה, העיר, שוקן, 4.8.1995
↑  מרדכי קרמניצר ובועז סנג'רו, המשפט החוזר מציאות או חלום?, עלי משפט א תש"ס, עמ' 97–161
↑  ארי פינס, ‏תעלומת הרוצח הסדרתי, באתר ‏מאקו‏, 15 ביולי 2015
בית הכנסת הקהילתי (אספהאן)

| --- | --- |

בית הכנסת הקהילתי (משמאל) ובית הכנסת הגדול (במרכז)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, קניין תרבותי 
 שימוש:  דתי
 כתובת:  רובע ג'וברה 
 מיקום:  מחוז 3, אספהאן 
 מדינה:  איראן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1908
 תאריך פתיחה רשמי:  10 במאי, 2007
 חומרי בנייה:  אבן, עץ, אריח, לבנה, מלט 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קאג'ארית 
 מידות
 גובה:  9.02 מ' 
 
 קואורדינטות:  32°40′15″N 51°41′22″E﻿ / ﻿32.670777777778°N 51.6895°E﻿ / 32.670777777778; 51.6895
  (למפת אספהאן מוגדלת) בית הכנסת הקהילתי(למפת אספהאן רגילה) בית הכנסת הקהילתי he
 
בית הכנסת הקהילתי באספהאן (בפרסית: کنیسه جماعتی) הוא בית כנסת מהתקופה הקאג'ארית, הממוקם בעיר אספהאן, בשכונת ג'ובארה, ברחוב כמאל. 
בית הכנסת הוכר כאתר מורשת לאומית מטעם הארגון למורשת תרבותית באיראן; הוא נכנס לרשימת אתרח המורשת בתאריך 10 במאי 2007 ומספרו ברשימה 19038.
הערות שוליים

↑  "Bozorg Synagogue, Isfahan, Iran", diarna.org.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מואנה 2

| --- | --- |
כרזת הטיזר הרשמי
כרזת הטיזר הרשמי
 בימוי:  דייב דרייק ג'וניור
 הופק בידי:  אסנת שורר
 תסריט:  Bryson Chun, דנה לדוקס מילר, ג'ארד בוש, Bek Smith 
 שחקנים ראשיים:  אאולי'אי קרוואלהו
 מדבבים:  אאולי'אי קרוואליו (מואנה) דוויין ג'ונסון (Maui) 
 מוזיקה:  מארק מנצ'ינה (סאונד רקע ושירים) אופטיה פואי (תווים ושירים) אביגיל בארלו (שירים) אמילי בר (שירים)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 בנובמבר 2024 ישראל 28 בנובמבר 2024
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  הרפתקאות
 הכנסות:  1.057 מיליארד דולר 
 סרט קודם:  "מואנה" (2016)
 movies.disney.com/moana-2
 דף הסרט ב־IMDb
 
מואנה 2 (באנגלית: Moana 2) הוא סרט הרפתקאות מוזיקלי מונפש אמריקאי של אולפני וולט דיסני ומשמש כסרט ה-63 בסדרת סרטי ההנפשה הקלאסיים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. עלילת הסרט מתרחשת לאחר אירועי הסרט "מואנה" (2016), ועוקבת אחר מסעה בעל המכשולים של מואנה באוקיאניה. הסרט בוים על ידי דייב דרייק ג'וניור, כסרט הביכורים שלו כבמאי, והופק על ידי אסנת שורר. אאולי'אי קרוואליו שבה לדבב את דמותה של מואנה.
במהלך 2020 החל תהליך הפיתוח שנועד בתחילה לשמש כסדרת טלוויזיה, שתוכננה לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "דיסני+". בפברואר 2024 הפך הפרויקט מסדרה לסרט המשך. לאחר מכן, נמסר שאסנת שורר שבה להפיק, לצד דייב דרייק ג'וניור כבמאי. מארק מנצ'ינה ואופטיה פואי שבים להלחין את שירי הסרט, ואביגיל בארלו ואמילי בר הצטרפו במקומו של לין מנואל מירנדה ככותבות שירים נוספים לצד מנצ'ינה ופואי.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-27 בנובמבר 2024 ובישראל ב-28 בנובמבר 2024.
תקציר העלילה

לאחר שקיבלה קריאה בלתי צפויה מאבותיה המוצאים את הדרך, מואנה חייבת לנסוע לים הרחוקים של אוקיאניה למים מסוכנים ואבודים מזמן כדי לחפש אי נסתר, שעלול לשבור קללה המורכבת מזעם של סערות שנפלו עליו. אוקיאניה. בהרפתקה שלא דומה לשום דבר שהיא התמודדה אי פעם, היא תיאלץ להתמודד מול אתגרים ישנים וחדשים של יצורים בראשות נאלו, אל סופות אימתני. כדי להשלים את משימתה לחבר מחדש את כל האנשים והקהילות של אוקיאניה, היא חייבת לזמן את חברה האל-למחצה הוותיק מאווי וקבוצה של מלחים חדשים כדי לעזור להתגבר על האויבים החדשים הללו.
צוות השחקנים והדמויות

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| מואנה | אאולי'אי קרוואליו | משי קלינשטיין |
| מאווי | דוויין ג'ונסון | ערן מור |
| סימאה | קאליסי למברט-צודה | נעם בירן |
| מאטאנגי | אווימאי פרייזר | עדי כהן |
| נאלו | טופיגה פפולעי | יורם יוספסברג |
| סינה | ניקול שרזינגר | ריטה |
| טוי | טמוארה מוריסון | רמי קלינשטיין |
| לוטו | רוז מטפאו | בר קליין |
| קלה | דייוויד פיין | יואב בר לב |
| מוני | הולאלאי צ'אנג | גילן שחף |
| טאלה | רייצ'ל האוס | אפי בן ישראל |
| טאמטואה | ג'מיין קלמנט | יובל דור |
הפקה > פיתוח

בדצמבר 2020, הודיעה מנהלת הקריאייטיב של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, ג'ניפר לי, על פיתוח סדרת טלוויזיה מוזיקלית שעוקבת אחר אירועי הסרט "מואנה" משנת 2016, והתעתדה לעלות לשידור בשירות הזרמת מדיה "דיסני+". באוגוסט 2021, דווח כי המפיקה האמריקאית-ישראלית, אסנת שורר, שבה כמפיקת הסדרה. בינואר 2022, הוכרז שדייוויד דרייק ג'וניור יהיה במאי הסרט. הסדרה נכנסה לפיתוח יחד בו-זמנית עם פיתוח העיבוד הקולנועי הלייב אקשן של "מואנה" אשר עתיד לעלות לאקרנים במהלך ב-27 ביוני 2025, על פי דברי ג'ארד בוש, תסריטאי של סרט ההנפשה בעל אותו השם משנת 2016.
בפברואר 2024, הודיע מנכ"ל דיסני, בוב איגר, שפיתוח הסדרה הפכה לסרט המשך, ודרייק ושורר נשארו כבמאי ומפיקה.
הפקה > ליהוק

לאחר שנמסר שפיתוח הסדרה הפכה לסרט משך, אושר כי אאולי'אי קרוואלהו ודוויין ג'ונסון שבים לגלם את דמויותיהם כמואנה ומאווי. מאוחר יותר, אישר ג'ונסון שהוא היה מעורב מתחילת פיתוח הסרט, וציין שהטכנולוגיה, ההנפשה הממוחשבת, האפקטים והחדשנות יהיו מיוחדים.
הפקה > הנפשה

ההנפשה הממוחשבת נעשתה באולפן בוונקובר של אולפני הנפשה של וולט דיסני.
הפקה > מוזיקה

מארק מנצ'ינה ואופטיה פואי, שבים להלחין את פסקול הסרט, ואביגיל בארלו ואמילי בר הצטרפו ככותבות השירים.
באוקטובר 2024, פורסם כי דיסני הגישה שני שירים מהסרט למועמדות בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בטקס האוסקר: "Beyond" ו-"Can I Get a Chee Hoo?". השירים נכתבו והולחנו על ידי בארלו ובר, כאשר "Beyond" כולל גם מקהלה פאסיפית שנכתבה ועובדה על ידי אופטאיה פואה'י. השיר "Beyond" הוא בסגנון שירי הגיבורים הקלאסיים של דיסני ומבוצע על ידי השחקנית הראשית, אאולי'אי קרוואליו, יחד עם רייצ'ל האוס. השיר "Can I Get a Chee Hoo?" משמש כשיר הומוריסטי בסרט ומבוצע על ידי דוויין ג'ונסון. דיסני נוהגת להגיש רק שיר אחד מסרטי האנימציה הגדולים שלה, אך בעקבות מקרים כמו "אנקאנטו" ב-2021 (בו הגישו שיר לפני הפצת הפסקול והתחרטו שלא הגישו את "We Don’t Talk About Bruno"), הם שינו את הגישה והגישו שני שירים.
הפצה

הסרט הוצג לראשונה בהצגת בכורה בהוואי ב-21 בנובמבר 2024 ולאחר מכן עלה לאקרנים בארצות הברית ב-27 בנובמבר 2024. הסרט התעתד להיות סדרת טלוויזיה שנועדה לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-2024, דבר שנמסר במהלך 2023.
הפצה > בקופות

הסרט הרוויח 54.5 מיליון דולר בבלאק פריידיי מ-4,200 בתי קולנוע בארצות הברית, ושבר את השיא הקודם של 34.1 מיליון דולר שהושג על ידי "לשבור את הקרח 2" ב-2019.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | שיר מקורי – סרט אנימציה | "Beyond" | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | שיר מקורי – סרט אנימציה | "Can I Get a Chee Hoo?" | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | סרט האנימציה הטוב ביותר | "מואנה 2" | מועמדות |  |
ראו גם

מואנה (דמות)
סרגיי דובלטוב

| --- | --- |

תמונתו של דובלטוב על עטיפת אחד מספריו
 לידה:  3 בספטמבר 1941 אופה, ברה"מ 
 פטירה:  24 באוגוסט 1990 (בגיל 48) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Сергей Донатович Мечик 
 מדינה:  ברית המועצות, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט היברון 
 מקום לימודים:  School # 206, Graduate School of Journalism and Mass Communication 
 שפות היצירה:  רוסית, אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 בן או בת זוג:  Asya Pekurovskaya 
 
לוח זיכרון על ביתו בסנקט פטרבורג
קברו של סרגיי דובלטוב
סרגיי דונטוביץ' דובלטוב (רוסית: Сергей Донатович Довлатов‏; 3 בספטמבר 1941 – 24 באוגוסט 1990) היה סופר רוסי, ממוצא יהודי.
חייו

נולד בשם סרגיי מצ'יק בעיר אופה לאב יהודי ואם ארמנית. אביו, דונט מצ'יק, היה במאי תיאטרון ומחזאי. המשפחה פונתה מלנינגרד הנצורה לאופה כמה חודשים לפני לידתו של סרגיי. בשנת 1944, לאחר הסרת המצור, שבה המשפחה ללנינגרד. הוריו התגרשו כשהיה בן 5. הוא גדל עם אמו ובגיל 16 שינה את שם משפחתו לשם הנעורים שלה.
בשנת 1959 התחיל ללמוד פילולוגיה ופינית באוניברסיטת לנינגרד, אך פרש מהלימודים אחרי שנתיים. בילדותו למד פיסול לילדים באגודת הפיונירים בלנינגרד תחת הנחייתו של אלכסנדר נעי.
בלנינגרד הכיר את אנשי הספרות היהודים סרגיי וולף ויוסף ברודסקי, המזוהים עם חוגי הדיסידנטים האנטי-סובייטיים.
לאחר שעזב את האוניברסיטה גויס לשירות חובה בצבא. הוא שירת במשך שלוש שנים ביחידה שאיבטחה בית סוהר בקומי. את תקופת שירותו תיאר לאחר מכן בספרו "אזור" (Зона, כינוי רוסי לבית כלא). לאחר הצבא חזר ללמוד באוניברסיטה בחוג לעיתונות והחל לכתוב סיפורים קצרים.
בשנים 1972–1975 גר בטאלין, בירת אסטוניה, ועבד בעיתונים הרוסיים סובייטסקאיה אסטוניה (Советская Эстония) וויצ'רניי טאלין (Вечерний Таллин). על התקופה הזו כתב את הספר "פשרה" (Компромисс), המתאר בהומור את הקושי שבעבודת העיתונאים בברית המועצות, הנקרעים בין יושר עיתונאי לבין הצורך להתאים את כתיבתם לדרישות המחמירות של הצנזורה הסובייטית. באותה תקופה עבד גם ב"שמורת פושקין" (מוזיאון אלכסנדר פושקין) ליד פסקוב; בהשראת האנשים שאתם עבד והתגורר בשמורה כתב את הספר "השמורה" (Заповедник).
אף על פי שהצליח בעבודתו כעיתונאי, הוא לא היה מוכן להתפשר על התוכן של ספריו, שחרגו מהנורמות המקובלות של ריאליזם סוציאליסטי. בספריו הוא הרבה לתאר אנשים משולי החברה - אלכוהוליסטים, עבריינים, אסירים, חולי רוח, זונות וכיוצא בזה. עקב כך ספריו לא פורסמו באופן רשמי, אך הוא הצליח להפיץ אותם באופן מחתרתי בסאמיזדאט וגם להבריח עותקים לקהילות של מהגרים רוסים בצרפת, גרמניה המערבית וארצות הברית. אחרי שהתייאש מהניסיון לפרוץ כסופר בברית המועצות היגר בשנת 1978 עם משפחתו לאוסטריה ובשנת 1979 השתקע בארצות הברית.
בארצות הברית עבד דובלטוב כעיתונאי בכתבי עת רוסיים ליברליים נוביי אמריקנייץ (Новый американец) וקונטיננט (Континент) והגיש תוכנית אישית ברדיו אירופה החופשית. שם גם זכה להכרה כסופר פרוזה. כמה מסיפוריו תורגמו לשפה האנגלית, פורסמו בכתב העת ניו יורקר וזכו לביקורות חיוביות.
לקראת סוף שנות השמונים, בתקופת הפרסטרויקה, דובלטוב קיבל הכרה גם ברוסיה, אך הוא לא זכה לראות את ספריו מתפרסמים באופן גלוי במולדתו. הוא נפטר בשנת 1990 מאי ספיקת לב ונקבר בניו יורק. בשנות התשעים מרבית חיבוריו יצאו לאור ברוסיה בארבעה כרכים. כמו כן, בשנת 1993 יצא הסרט "קומדיה עם משמעת חמורה" (Комедия строгого режима), המבוסס על אחד הסיפורים מתוך ספרו "אזור", המתאר אסירים שמעלים הצגה על חיי לנין.
חייו > משפחתו

דובלטוב נישא פעמיים. היו לו ארבעה ילדים (שלוש בנות ובן).
סגנון

ספרים רבים של דובלטוב עושים רושם של אוטוביוגרפיה: הם כתובים בגוף ראשון ובחלקם המספר מזדהה בשמו של דובלטוב, דמויות רבות מבוססות על מקומות העבודה שלו, על בני משפחתו ועל מכריו, שחלקם אנשי ספרות ידועים. למרות זאת, שימוש בדמויות מוכרות ובכתיבה מעין-אוטוביוגרפית היו עבור דובלטוב אמצעי ספרותי ואין לראות בספרים האלה תיאור מהימן של התרחשויות אמיתיות. חוסר העקביות שבתיאור פרטיו האישיים ושל מוטיבים חוזרים בספריו היו לנושא של מאמרים רבים, ביניהם ההקדמה לכרך הראשון של חיבורי דובלטוב שנכתבה על ידי סמיון אלטוב ומאמרי ביקורת בעיתוני ספרות רוסיים, כגון אינוסטראנאיה ליטרטורה (Иностранная литература).
ספריו שראו אור בעברית

בתרגום שי מרקוביץ': "אנחנו ושכמותנו" (Наши), אשר דמויותיו מבוססות באופן חלקי על בני־משפחתו, "בארץ ניכר" (Иностранка; מילולית - "חו"לניקית"), על קורות אם חד הורית המהגרת מברית המועצות ומתקשה להשתלב בקהילת המהגרים הסובייטיים בניו יורק.
בתרגום סיון בסקין: "המזוודה" (בהוצאת אחוזת בית, 2009). הספר כולל את הרומנים "השמורה" ו"המזוודה".
באמנות

דמותו בסרט דובלטוב על חייו גולמה על ידי השחקן הסרבי מילאן מאריץ'.
אסאי

| אסאי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: דקלאים
משפחה:: דקליים
סוג:: Euterpe
מין:: אסאי
שם מדעי
 Euterpe oleracea ‏מרטיוס, 1824
חורשת אסאי
פירות אסאי בשוק בבלם, ברזיל
Euterpe oleracea
אסאי (פורטוגזית: Açaí; שם מדעי: Euterpe oleracea) הוא דקל נפוץ בצמחייה הטרופית של אגן האמזונאס וסביבתו, ובעל חשיבות מרובה בכלכלה ובתזונה של תושבי האזור. פרי האסאי נאכל לעיתים כמעין סורבה.
מבנה

לדקל האסאי יש לרוב מספר גזעים היוצאים מנקודה אחת. עובי הגזע הוא 5 עד 10 ס"מ. האסאי צומח עד לגובה של כ-25 מטר; עצים שמגיעים לגובה זה קורסים ברוח. הכפות באורך של 80 ס"מ עד מטר אחד. הכפות מפורצות להרבה עלעלים ברוחב של כסנטימטר, המכופפים כלפי מטה.

על כל גזע ניתן למצוא כ- 3-8 אשכולות פרי. על אותו עץ ניתן למצוא אשכולות בזמן הפריחה ואשכולות עם פרות בשלים. הפרי כדורי, בקוטר של כסנטימטר אחד, בצבע ירוק כאשר הוא בוסר, ומחליף את צבעו לסגול כהה כשהוא מבשיל. האסאי נותן פרי כל השנה, אבל עיקר התנובה היא בחודשי הקיץ (מאי עד אוקטובר).
תפוצה

תפוצת דקל זה היא באזור יער האמזונאס (Mata amazonica), בעיקר בגדות הנחלים באזורים המוצפים בגאות (Várzeas). התפוצה כוללת את המדינות פארה, אמזונאס, אמאפה ומרניאו בברזיל, וכן את ונצואלה, קולומביה, גיאנה, פרו ואקוודור, וקוסטה ריקה.
חשיבות כלכלית ושימושים

כ-90% מההכנסה מגידול אסאי מגיעה מהפרי. כ-10% נוספים מלבבות הדקל.
מציפת הפרי מכינים עיסה. את העיסה אוכלים קרה כמו שהיא או בליווי סוכר, טפיוקה (תוצר מניהוט דמוי פירורים רכים) או פריניה ד'אגואה (תוצר מניהוט צהוב דמוי פירורי בורגול). מהעיסה מכינים גם גלידות וקינוחים נוספים. לאסאי פיגמנט סגול והוא עשיר במינרלים, ויטמינים: C, ויטמין A וסיבים תזונתיים, בפרי יש גם נוגדי חמצון פוליפנולים (כגון פלבנואידים) כמות גבוהה מאוד של נוגדי חמצון ולכן הוא כונה "פרי על" (super fruit). 
זרעי הפרי משמשים להכנת חרוזים לתכשיטים, ועלי העץ משמשים חומר גלם לגגות ולקליעת כובעים וסלים. הגזע משמש לבנייה של סוכות.
ראו גם

מונה-וי
הערות שוליים

↑  הרכב תזונתי באתר החקלאות האמריקאי
↑  אסאי - פרי העל החדש - כתבה משנת 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546715905171  GND: 7675872-2  LCCN: sh95003985
Sandboxie

| --- | --- |

 מפתח:  David Xanatos
 מחזור חיים:  4 בספטמבר 2020 – הווה (4 שנים)
 גרסה אחרונה:  1.15.8 (12 במרץ 2025 (לפני יום))
 מערכת הפעלה:  חלונות
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  תצורה בסיסית למשתמשים פרטיים: הרישיון הציבורי הכללי של גנו / תכונות מתקדמות או שימוש עסקי: תוכנה שיתופית
 קוד מקור:  https://github.com/sandboxie-plus/Sandboxie 
 קטגוריה:  ארגז חול
 www.sandboxie-plus.com
 
| --- | --- |

 מפתח:  David Xanatos
 מחזור חיים:  4 בספטמבר 2020 – הווה (4 שנים)
 גרסה אחרונה:  5.70.8 (12 במרץ 2025 (לפני יום))
 מערכת הפעלה:  חלונות
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו
 קוד מקור:  https://github.com/sandboxie-plus/Sandboxie 
 קטגוריה:  ארגז חול
 www.sandboxie-plus.com/sandboxie/
 
| --- | --- |

 מפתח:  רונן צור (Ronen Tzur)
 מחזור חיים:  26 ביוני 2004 – 8 באפריל 2020 (15 שנים) 
 גרסה אחרונה:  5.33.3 (4 במרץ 2020 (לפני 5  שנים ו־9  ימים))
 גרסת בטא:  5.33.6  ב־24 במרץ 2020 (לפני 4  שנים, 11  חודשים ו־20  ימים)
 מערכת הפעלה:  חלונות
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  תצורה בסיסית: הרישיון הציבורי הכללי של גנו / תכונות מתקדמות: תוכנה קניינית
 קוד מקור:  https://github.com/sandboxie-plus/Sandboxie 
 קטגוריה:  ארגז חול
 sandboxie-plus.com
 
סנדבוקסי (באנגלית: Sandboxie) היא תוכנה הפועלת כחוצץ מערכתי (ארגז חול) ומגבילה את הגישה אל קובצי מערכת ההפעלה.
תוכניות המופעלות באמצעות סנדבוקסי נמצאות בסביבה בטוחה ואינן יכולות לפגוע בשאר השירותים של מערכת ההפעלה.
היסטוריה

סנדבוקסי נכתבה בשפת C++ ופותחה על ידי רונן צור (Ronen Tzur) בשנת 2004. התוכנה בעלת תאימות מלאה למערכת ההפעלה חלונות, החל מגרסת חלונות XP וזמינה בשפות שונות.
בשנת 2010 נכנסה סנדבוקסי להיכל התהילה של אתר Brothersoft כשנבחרה לאחת מתוך 20 התוכנות הטובות ביותר של אותה שנה.
היא נרכשה בחודש דצמבר 2013 על ידי החברה Invincea, שנרכשה בעצמה בחודש פברואר 2017 על ידי חברת Sophos.
בסוף 2019 הפכה sophos את התוכנה לחינמית כחלק מהכרזה על הסיום המתוכנן של התמיכה בה.
בתחילת 2020 אכן הודיעה Sophos על סיום התמיכה בתוכנה, אך בתמורה שחררה את הקוד לציבור כדי לאפשר לאחרים לפתח גרסאות חדשות, והמליצה על זו שפותחה בקוד פתוח תחת המותג Sandboxie Plus (הכולל גם את Sandboxie Classic).
רישיון

תחת המפתח החדש שתי גרסאות התוכנה (Sandboxie Plus ו-Sandboxie Classic) הן תוכנה שיתופית בקוד פתוח, כאשר תכונות מתקדמות דורשות תשלום קבוע, והתוכנה מציעה מדי פעם לשלם עבורן. כמו כן, גרסת ה-Plus, לאחר זמן מבחן מוגבל הופכת להיות בתשלום עבור כל שימוש של משתמשי קצה עסקיים.
התוכנה המקורית הופצה בעבר במודל דומה אך בקוד סגור כתוכנה חינמית לשימוש ביתי, כאשר גם תכונות פחות מתקדמות היו בתשלום.
ראו גם

ארגז חול
אנטי וירוס
אבטחת מידע
מלונות מטיילים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 מיקום המטה:  חיפה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המלונאות 
  
 www.travelhotels.co.il
 
מלונות מטיילים היא רשת מלונות ישראלית המתמקדת בתיירות מטיילת. הרשת היא מותג מלונות בסגנון אירוח כפרי. הרשת הוקמה בשנת 2007, משרדי הרשת נמצאים בחיפה.
הרשת מפעילה 8 אתרי אירוח ברחבי ישראל, המנוהלים על ידי חברת ניהול אתרי נופש בבעלות הרשת, תנובות שלום בע"מ. נכון למרץ 2024 מספר חדרי האירוח במלונות הרשת עומד על 339 חדרים, ו-60 אוהלי קמפינג במתחם קמפינג מטיילים דפנה.
מנכ"לית "מלונות מטיילים" היא בת חן ישועה ויו"ר "מלונות מטיילים" הוא טל ישועה. הרשת נמצאת בבעלותם של השניים.
היסטוריה

ראשית דרכה של רשת מלונות מטיילים בינואר 2007. המלון הראשון שנפתח היה בקיבוץ אילון ונקרא מלון מטיילים אילון, לאחר שהיזם הקודם נטש את ניהול מתחם האירוח של הקיבוץ, בעקבות המצוקה בתיירות הגליל שהביאה מלחמת לבנון השנייה. עוד באותה שנה הצטרף לרשת מלון מטיילים גשר הזיו. במשך שנתיים התבססה הרשת בגליל המערבי ומיקמה את משרדי החברה בקיבוץ גשר הזיו.
בשנת 2009 נחתם הסכם מול קיבוץ מלכיה שברמות נפתלי, והוביל לפתיחת מלון מטיילים שלישי - מלון מטיילים מלכיה.
בשנת 2011 הקימה הרשת במטולה את מלון מטיילים מטולה, במבנה היסטורי בן 90 שנה, הידוע גם כאחד האתרים בהם ביקר המרגל אלי כהן במהלך פעילותו. במהלך שנת 2021 המלון עבר שיפוץ ועיצוב מחודש.
בדצמבר 2016 נחתם הסכם שותפות עם קיבוץ שדה נחמיה שבעמק החולה, במסגרתו הצטרף כפר הנופש התאילנדי שהיה מוכר באותה עת כ-תאי וילג', לרשת מלונות מטיילים, ושמו שונה לוילג' - מלון מטיילים על הירדן. נכון למרץ 2024 זהו המלון הגדול ביותר של הרשת.
עם צמיחתה לרשת המונה חמישה מלונות בצפון ישראל, לאחר עשר שנים עלה צורך להקים חברת ניהול שתשרת את פעילות המלונות, וכך הוקמה חברת הניהול תנובות שלום בע"מ. לצד חברת הניהול שמספקת למלונות הרשת מערכות תפעול, שיווק והזמנות על בסיס חוויות שמציעים העסקים והמסלולים באזור המלון, בשנה התשיעית והעשירית לפעילות הרשת, פותח הרעיון של כפרי מטיילים ושילוב של מרכיבי טכנולוגיה ניהוליים.
בשנת 2020 נכנסה הרשת כשותפה לניהול מתחם האירוח בקיבוץ דפנה השוכן על גדות נחל דן בלב עמק החולה, והחליפה את רשת מלונות ארץ, שניהלה את המתחם עד אותה תקופה. בכך צירפה לשורותיה את המלון השישי, שנקרא מלון מטיילים ארץ דפנה. עם פרוץ מגפת הקורונה ובהתאם לתקנות משרד הבריאות, הפעילה הרשת את בתי המלון במתכונת של לינה וארוחת בוקר ארוזה המוגשת אל החדרים. ארוחת הבוקר נארזה בכלי אוכל מחומרים מתכלים בלבד.
מיד לאחר מכן בשנת 2021 פתחה הרשת לראשונה מתחם קמפינג - קמפינג מטיילים דפנה. מתחם הקמפינג עונתי ותחילה הציע אירוח באוהלים קיימים בלבד. בשנת 2022 נפתח באתר גם מתחם להקמת אוהלים פרטיים.
בשנת 2022 רשת מלונות מטיילים החלה לקדם תחנות טעינת רכב במלונות. נכון לחודש מרץ 2024 קיימות תחנות טעינה במלכיה, בוילג' שבשדה נחמיה, בגשר הזיו ובלוטן.
באפריל 2023 יצאה לראשונה הרשת מגבולות הצפון ופתחה מלון בדרום, כשחתמה הסכם עם קיבוץ לוטן. למלון נבחר השם מלון מטיילים מדברי לוטן.
באותו חודש, ערכה הרשת כנס תיירנים בוילג' - מלון מטיילים על הירדן. במהלכו, יו"ר מלונות מטיילים טל ישועה, הציג נתונים שמתוכם עולה כי כל חדר שנבנה באזור, מכניס לעושר האזורי עוד כ-250 אלף ש"ח בשנה ומגדיל את יכולת הפיתוח האזורי.
היסטוריה > פעילות הרשת במהלך מלחמת חרבות ברזל

לאחר טבח שבעה באוקטובר התקבלה הוראה מכוחות הביטחון לפנות את כל מלונות הצפון. ב-8 באוקטובר רוב עובדי הרשת הוצאו לחופשה ללא תשלום, כאשר חלק נרחב מהם גם מתגוררים באזור הצפון ופונו מבתיהם. מתוך צוות של 90 עובדים במלונות הצפון, נותרו לעבוד 14 בלבד. על אף שהמלונות נסגרו לאירוח, הנהלת הרשת העמידה אותם לשימוש כוחות הביטחון לאירוח, להתאווררות ולמנוחה.
מלון מטיילים מדברי לוטן המשיך לפעול כבשגרה, וגם אירח תושבים מעוטף עזה שפונו מבתיהם.
היסטוריה > חזרה לפעילות ושיקום הצפון

עם ההכרזה על הפסקת האש ב-27 בנובמבר 2024, הרשת יצאה למבצע גיוס עובדים מחודש והכנת מלונות הצפון לאירוח. ראשונים להיפתח היו מלונות הוילג' וארץ דפנה, שחזרו לארח ב-30.1.2025. בהמשך נפתחו גם מלונות מלכיה, גשר הזיו ואילון ב-6.3.2025. את החזרה לפעילות במלון מטיילים ארץ דפנה ציינה הרשת בשיתוף פעולה עם קק"ל והזמינה את האורחים לנטוע שתילים בקיבוץ לרגל ט"ו בשבט.
תוכן

רשת המלונות מנגישה למטיילים את החוויות שבאזורים בהם ממוקמים המלונות, לרבות אטרקציות, מסעדות ומסלולי טיול. החל מ-2018 הרשת מציעה טיולי שבת מודרכים על ידי מדריכים מקומיים.
קיימות ואנרגיה מתחדשת

בשנת 2022 השתתפה הרשת בתוכנית מיוחדת של עמותת השפעה מקומית במסגרתה בחודש אפריל 2023 זכה מלון מטיילים אילון ב"תו אחריות אקלימית" מטעם העמותה. כחלק מהתוכנית עבר המלון תהליך התאמה לתקן ירוק, הוצאו כלי אוכל חד-פעמיים מחדר האוכל, הותקנו חסכמים, הושתת שימוש בחומרים מתכלים וממוחזרים בלבד והצוות עבר הכשרה ייחודית. באוגוסט 2023 הופסק השימוש בכלים חד פעמיים בפעילויות החוץ של מלונות הרשת, ומאז הכלים להגשת אוכל ושתייה הם רב פעמיים.
במסגרת ההשתתפות בתוכנית לאחריות אקלימית היה על צוות המלון לבצע מספר התאמות, ביניהן הוטמעו נהלים לחיסכון במים ולמניעת דליפות, יישום נהלים לחיסכון באנרגיה, וצמצום של יותר מ-10% בפסולת האורגנית. בעקבות זאת עבר כל צוות מנהלי המלונות ברשת קורס לניהול אנרגיה.
כיום תהליך הצ'ק אין ברשת דיגיטלי במלואו, הועמדו מכלי מיחזור כתומים לבקבוקים, מפות השולחן הן רב פעמיות וכן שקי הכביסה.
מלון ידידותי לטבעונים

החל משנת 2023 כל מלונות הרשת מחזיקים ב"תו תקן" של ויגן פרינדלי. חדרי המלונות מותאמים לדרישות העמותה. מרכז המידע למטיילים במלון מנגיש מסעדות מקומיות טבעוניות למטיילים. בנוסף, התמרוקים, הריהוט, המצעים וכל מוצרי הקצה שהאורח פוגש במהלך שהותו אינם מהחי, בהתאם לדרישות עמותת ויגן פרנדלי. גם באתר הרשת ניתן לפלח מסעדות לפי היצע טבעוני.
מלונות ידידותיים לכלבים

שבעה מתוך שמונת אתרי האירוח ברשת המלונות מקבלים כלבים. ניתן להכניס את הכלב לחדר, ישנו אזור מיוחד לאכול יחד עם הכלב ארוחת בוקר במלון ובמרכז המידע ניתנות המלצות למסלולי טיול ופעילויות בסביבה המתאימות לאנשים המטיילים עם כלביהם.
הערות שוליים

↑  האתר הישראלי של רשת מלונות מטיילים
↑  ערן גפן, ‏היזמת שהפכה מלון קיבוצי מוזנח לרשת שמגלגלת עשרות מיליונים, באתר גלובס, 24 במאי 2023
↑  בעיצוב מחודש: הצצה לאחד המלונות הוותיקים בישראל, באתר וואלה, 3 במאי 2023
↑   רינה רוזנברג קנדל, היום שבו הבינו בת חן וטל ישועה, הבעלים של רשת המלונות מטיילים - שיש להם ביד בוננזה, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2020
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏הסכם קיבוצי: רשת "מטיילים" מתרחבת עם מלון בקיבוץ דפנה, באתר גלובס, 5 בינואר 2020
↑  יניר ברט, ‏הדבר החם הבא לפסח: הקמפינג שישדרג לכם את הנופש, באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2023
↑  יניר ברט, ‏רשת 'מלונות מטיילים' פותחת מלון מחוץ לצפון: זה המיקום החדש, באתר מעריב אונליין, 16 בפברואר 2023
↑  תיירות על ספידים: רשת המלונות שחושבת אחרת, באתר אייס, 24 באפריל 2023
↑  אריאלה אפללו, ‏סגורים לרגל המלחמה, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2024
↑  ת"ש גבוה: רשת המלונות בצפון שהפכה למגורי חיילים בחזית, באתר ‏מאקו‏, 31 באוקטובר 2023
↑  בין שקיעה לזריחה – המלצות לחופשה משפחתית הפוכה בערבה, באתר רשת 13
↑  רשת מלונות מטיילים: מארחים חיילים, מפונים וגם משפחות עם כלבים, באתר חדשות 13, 22 בנובמבר 2023
1 2  השיבה לצפון: רשת מלונות מטיילים מגייסת עובדים - וואלה כסף, באתר וואלה, ‏2025-01-07
↑  לאחר 15 חודשים והשקעה של 20 מיליון ש"ח: רשת מלונות מטיילים חוזרת, באתר www.maariv.co.il, ‏2025-01-12
↑  סוף סוף: המלונות הכי צפוניים שיש בארץ נפתחים, באתר mako, ‏2025-01-13
↑  ט"ו בשבט בסימן צמיחה: קק"ל ורשת מלונות מטיילים משתפות פעולה לשיקום הצפון, באתר www.maariv.co.il, ‏2025-02-13
↑  תכנית השפעה מקומית | TNS Israel, באתר TheNaturalStepIsrael
↑  כבוד: זה המלון הישראלי שזכה ב"תו אחריות אקלימית", באתר ice
↑  יעקב גולדברג, ממפיות רב פעמיות בחדר האוכל ועד לשימוש באופניים: אחריות תאגידית בבתי מלון, באתר כלכליסט
בית הכנסת הגדול (אספהאן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, קניין תרבותי 
 כתובת:  רובע ג'וברה 
 מיקום:  מחוז 3, אספהאן 
 מדינה:  איראן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1908
 תאריך פתיחה רשמי:  1908 
 חומרי בנייה:  אבן, עץ, אריח, לבנה, מלט 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קאג'ארית 
 מידות
 גובה:  8.97 מ' 
 קומות:  2 
 
 קואורדינטות:  32°40′14″N 51°41′22″E﻿ / ﻿32.670666666667°N 51.6895°E﻿ / 32.670666666667; 51.6895
 he
 
בית הכנסת הגדול (בפרסית: کنیسه بزرگ) באספהאן הוא בית כנסת באיראן שנבנה בסביבות 1900 בתקופת השושלת הקאג'ארית. בית הכנסת ממוקם ברובע ג'וברה והוא אחד מאתרי המורשת הלאומית של איראן (אנ').
מבנה בית הכנסת

בית הכנסת הגדול של איספהאן נמצא במתחם בניינים יחד עם בתי הכנסת "ג'מאעתי" ו"מולא רבי". הארכיטקטורה שלו משתלבת עם המבנים בסביבתו, וכמוהם הוא עשוי מלבנים. כמו שאר בתי הכנסת בעיר, אין בו סמלי יהדות הנראים מבחוץ. לכל שלושת בתי הכנסת המשולבים במתחם קיימת כניסה משותפת.
בית הכנסת מכונה "בית הכנסת הגדול" מפני שהוא מעט גדול יותר מבתי הכנסת האחרים בג'וברה.
בשנת 2017 בית הכנסת שופץ.