stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקאניה
מדגמי משאיות "סקאניה"

סקאניה-ואביס L10/L40/L51 - סדרת משאיות בינוניות וכבדות אשר יוצרו בין השנים 1959–1944
סקאניה-ואביס L75 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1958–1963
סקאניה-ואביס L55/L56/L66 - סדרת משאיות בינוניות וכבדות אשר יוצרו בין השנים 1968–1959
סקאניה סדרה 0 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1968–1974
סקאניה סדרה 1 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1974–1981
סקאניה סדרה 2 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1980–1989
סקאניה סדרה 3 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1987–1998
סקאניה סדרה 4 - סדרת משאיות כבדות אשר יוצרו בין השנים 1995–2007
סקאניה סדרה P - סדרת משאיות בינוניות וכבדות שהושקה ב-2004
סקאניה סדרה G - סדרת משאיות כבדות לנסיעות ארוכות בתצורה אחודה או סמי-טריילר שהושקה ב-2007
סקאניה סדרה R - סדרת משאיות כבדות לנסיעות ארוכות בתצורה אחודה או סמי-טריילר שהושקה ב-2004 וזכתה בפרס משאית השנה ב-2005 ו-2010. המשאית הכבדה ביותר בסדרה זו היא הסקאניה R730 עם מנוע V8 בנפח 16.4 ליטר שמפיק 730 כוח סוס מטרי ששקול ל-720 כ"ס (540 קילוואט) ומומנט של 3,500 ניוטון-מטר.
סקאניה סדרה S - סדרת משאיות כבדות עם קבינה גבוהה שהושקה ב-2016
סקאניה סדרה L - סדרת משאיות בינוניות שהושקה ב-2017, בעלות קבינה נמוכה ונועדו למסעות קצרים והפצה עירונית.
שלדות "סקאניה"

שלדה "סקאניה" סדרה "Scania 4-series" (אנ') הורכבה בדגם אוטובוס דו-קומתי סקאניה אומנידקא אשר יוצר על ידי "East Lancashire Coachbuilders", אשר בשנת 2007 נרכשה על ידי "Darwen Group" ומ-12 במרץ 2008 היה קרוי "Optare" (אנ') (חברת בת של "Ashok Leyland" (אנ').
שלדת דגם "Scania N series" (אנ') הורכבה בדגם אוטובוס דו-קומתי אופטר אולימפוס
משאית סקאניה R450 בישראל.
סקאניה R500
לקריאה נוספת

ההיסטוריה של סקאניה (The history of Scania)
הערות שוליים

↑  סקאניה - דגמים (היסטוריה) ballyveseyholdings.com/scania-celebrates-50-years-uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9512 7485  LCCN: n2002018427  VIAF: 140129706   WorldCat (עם VIAF): 140129706 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יצרני רכב ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עוגת באטנברג

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגת ספוג 
 מטבח:  המטבח הבריטי 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, מרציפן, ריבה 
 
עוגת באטנברג (באנגלית: Battenberg cake) היא עוגת ספוג פופולרית במטבח הבריטי המוגשת לרוב במסגרת ארוחת תה של מנחה. בעת חיתוך העוגה מתקבל מראה של מעין לוח שחמט בשני צבעים - ורוד וצהוב. העוגה לרוב מצופה בשכבת מרציפן.
העוגה מורכבת משתי עוגות מלבניות, אחת ורודה ואחת צהובה, שנפרסו לאורכן לשתי רצועות שוות ברוחבן ובגובהן, והודבקו זו על גבי זו לסירוגין עם שכבת ריבת אפרסקים, לימון או אוכמניות דקה ביניהן.
היסטוריה

על פי הסברה המקובלת, העוגה נאפתה לראשונה בשנת 1884 לכבוד יום נישואיה של ויקטוריה, נסיכת הסן, נכדתה של המלכה ויקטוריה עם לודוויג פון באטנברג. ארבעת הריבועים הפנימיים מייצגים את ארבעת נסיכי באטנברג: לודוויג, אלכסנדר, היינריך ופרנץ.
ראו גם

קק לאפיס סראוואק - עוגת שכבות צבעוניות לתה של מנחה מאינדונזיה
עוגת באטנברג חתוכה
סקאניה סדרה 0

| --- | --- |
Scania 0-series, דגם "LBS140", שנת 1971
Scania 0-series, דגם "LBS140", שנת 1971
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סקאניה
 שנות ייצור:  1968–1974
 הרכבה:  שוודיה שוודיה
 מודל קודם:  Scania-Vabis L36 (אנ')
 מודל אחריו:  סקאניה סדרה 1
 סיווג:  משאית כבדה
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים (מנועי דיזל)  V8 צילינדרים, 14 ליטר המפיקים 350 כ"ס (מנוע דיזל)
סקאניה סדרה 0 (בשוודית: Scania 0-serie) היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1968–1974.
מדגמי "סקאניה סדרה 0"

"Scania L50"
"Scania L80"
"Scania LB80" (יוצר משנת 1968)
"Scania L85"
"Scania LS85"
"Scania LB85"
"Scania LBS85"
"Scania L110"
"Scania LS110"
"Scania LT110"
"Scania LB110" (יוצר משנת 1968)
"Scania LBS110"
"Scania LBT110"
"Scania L140"
"Scania LS140"
"Scania LB140" (יוצר משנת 1969)
"Scania LBS140"
"Scania LBT140"
מדגמי "סקאניה סדרה 0" > תצורות מיקום מנוע

בעל חזית אנכית, "פנים שטוחים" – "Cab over" (אנ').
מנוע בולט בקדמת הרכב – תצורה קונבנציונלית.
תמונות

"סקאניה סדרה 0" דגם "L 50S42", שנת 1972 – כבאית
"סקאניה סדרה 0" דגם "L8054", שנת 1971
"סקאניה סדרה 0" דגם "L85", שנת 1973
"סקאניה סדרה 0" דגם "LB110"
"סקאניה סדרה 0" דגם "LS 110", שנת 1973
"סקאניה סדרה 0" דגם "LBS 140"
ראו גם

סקאניה-ואביס L75
סקאניה סדרה 1
סקאניה סדרה 2
סקאניה סדרה 3
סקאניה סדרה 4
הערות שוליים

↑  סקאניה - דגמים (היסטוריה) ballyveseyholdings.com/scania-celebrates-50-years-uk
↑  "סקאניה סדרה 0" - מנועי V8 צילינדרים, משנת 1969  scania.com/group/en/1969
↑  "סקאניה סדרה 0" scania.com/group/en/1969
↑  סקאניה v8 scania.com/group/en/the-first-v8-customer
עוגת גאראש

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגה 
 מוצא:  בולגריה 
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  אגוזי מלך 
 
עוגת גאראש היא עוגת שוקולד מהמטבח הבולגרי. העוגה נפוצה במאפיות ובמסעדות בולגריות.
היסטוריה

קוסטה גאראש, קונדיטור אוסטרו-הונגרי, פיתח את המתכון. גאראש הגיע לעיר רוסה, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לקונדיטורים בווינה, שם מכר לראשונה את העוגה הנושאת את שמו.
מתכון

יוצרים חמש שכבות בעובי של 2 מילימטר מ-200 גרם אגוזים, 8 חלבוני ביצה, ו-200 גרם אבקת סוכר. לאחר אפיית השכבות וקירורן, מניחים אותן זו על זו ומצפים ביניהן, מעל השכבה העליונה ובצדדים, בזיגוג ("גאנאש") העשוי מקרם מתוק ומשוקולד. לאחר מכן מצפים את העוגה כולה בשכבה נוספת העשויה כולה שוקולד.
הערות שוליים

↑  Torta Garash
↑  The popular Garash Cake originates from Bulgaria
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
סלעית נזירה

| סלעית נזירה |
| --- | --- |
 סלעית נזירה זכר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: סלעית
מין:: סלעית נזירה
שם מדעי
 Oenanthe monacha ‏טמינק, 1825

סלעית נזירה (שם מדעי: Oenanthe monacha), מין בסוג סלעית. הסלעית הנזירה היא ציפור שיר קטנה שניזונה מחרקים. בעברה סווגה הסלעית הנזירה למשפחת הקיכליים (Turdidae), אך כיום היא משויכת למשפחת החטפיתיים (Muscicapidae).
הסלעית הנזירה מגיעה לאורך של 15.5-17 ס"מ ונפוצה במדבריות ממזרח מצרים, דרך חצי האי ערב ועד איראן ופקיסטן. בישראל היא מקננת באזורים השוממים ביותר של הנגב הדרומי. הסלעית הנזירה נצפתה נודדת בקפריסין. את הקן מקימה הסלעית הנזירה בבקיע צר בסלע ובדרך כלל מוטלות 3–6 ביצים.
הסלעית דוגמת רוב עופות המדבר אינה זקוקה למקורות מים, ואת מימיה היא מקבלת מהחרקים אותם היא אוכלת.
הערות שוליים

↑  סלעית נזירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עוגת גבינה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  flan, טארט, טורט, פאי 
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  ביצה, סוכר, חלב, חביצה 
 
עוגת גבינה בסגנון עוגת קרם
עוגת גבינה
עוגת גבינה אפויה האופיינית לניו יורק
עוגת גבינה יפנית לצד כדור גלידה
עוגת גבינה היא עוגה על בסיס גבינה. לרוב העוגה היא מתוקה, וטעמה נוטה לרוב להיות מעט חמצמץ בשל הגבינה או היוגורט שבבסיסן, או בשל הוספת גרידת לימון. עוגת גבינה נחשבת לאחד מהקינוחים הנפוצים ביותר בעולם וככל הנראה לאחד מהוותיקים ביותר המכילים מוצר חלב שאינו חלב. ברחבי העולם ישנם סוגים רבים של עוגות גבינה שונות, אפויות או ללא אפייה. עוגות גבינה פופולריות מאוד בישראל, ובמיוחד בתקופת חג השבועות שבו נהוג לאכול מאכלים חלביים.
היסטוריה

האזכור המתועד הראשון של עוגת גבינה היה ביוון העתיקה, על ידי אתנאיוס ביצירתו "החכמים במשתה". בתקופה הרומית, קאטו הזקן (מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס) כלל שלושה מתכונים להכנת עוגת גבינה בספרו "על החקלאות" (De Agri Cultura).
הכנת העוגה

עוגת גבינה יכולה להכיל גבינת ריקוטה (בעיקר באיטליה), גבינה לבנה  או גבינת קווארק (למשל בישראל ובגרמניה) או גבינת שמנת (למשל בארצות הברית). מוצרים נוספים המעורבבים בדרך כלל עם הגבינה הם סוכר, ביצים ושמנת. וניל ושוקולד משמשים לעיתים לשם העשרת הטעם, וכן ציפוי על בסיס שוקולד, שמנת או פירות יער (בעיקר תות שדה). "עוגת גבינה קרה" הוא כינוי רווח לעוגת גבינה ללא אפייה. עוגות גבינה מכוסות לעיתים בשטרויזל (פירורים גסים מגרסה של בצק פריך).
סוגי עוגות גבינה

עוגת גבינה אפויה מבוססת בדרך כלל על גבינה לבנה, והיא מותפחת באמצעות קצף חלבונים, כך שמדובר בעצם בעוגה הדומה לעוגת ספוג מעוטת-קמח או לסופלה. עקב המרקם הלא יציב שלה, היא בדרך כלל נאפית על גבי בסיס שהוא בדרך כלל פרוסה של עוגת ספוג, בצק פריך אפוי, פירורי עוגיות או סולת. תהליך אפיית עוגת גבינה הוא מבוקר ביותר ומתבצע לרוב בשלבים. העוגה נוטה להיסדק במהלך האפייה, כתוצאה מתהליך התמצקות של הביצים המוקצפות שבעיסה. אחת מהדרכים למניעת ההיסדקות היא אפיית העוגה באמבט מים חמים, דבר שגורם לאפייה אחידה בכל חלל התנור. שיטה נוספת היא הוספת קורנפלור (עמילן תירס) לתוך העיסה. בדרך כלל יש להפריד את דפנות העוגה מן התבנית לקראת תום האפייה, כדי שלא ייווצר שקע במרכז העוגה, ויש הנוהגים להפריד מראש בין העוגה בין דפנות התבנית באמצעות נייר אפייה משומן.
עוגת גבינה אמריקנית (Cheesecake) מבוססת בדרך כלל על גבינת שמנת והיא פותחה ב-1872 מהעוגה הצרפתית על בסיס חלב מלא, "נופשאטה". לאחר המצאתה של גבינת השמנת המפוסטרת "פילדלפיה" ב-1912, היא הפכה למוצר הנפוץ ביותר לשם הכנת עוגות גבינה. עוגת הגבינה בנוסח ניו יורק (או "בנוסח יהודי") היא עוגה בעלת מרקם סמיך, העושה שימוש בשמנת מתוקה עתירת שומן, גבינת שמנת ובחלמוני ביצים לשם העשרת הטעם. היא נאפית בתבנית בעלת דפנות גבוהות. במספר מתכונים עושים שימוש בגבינת קוטג', לימון, שוקולד או פירות להעשרת הטעם.
עוגת מוס גבינה צרפתית היא עוגת גבינה ללא אפייה, נמוכה ואוורירית מאוד, המכילה ג'לטין כמו כל מוס אחר.
עוגות גבינה איטלקיות עושות שימוש בעיקר בגבינת ריקוטה. הן מהוות גרסה מודרנית של עוגת הגבינה הרומאית, שעשתה שימוש בדבש במקום בסוכר ועוצבה לצורת כיכר לחם. עוגת הטירמיסו הקלאסית היא עוגה ללא אפייה על בסיס גבינת מסקרפונה.
עוגות גבינה טבעוניות מכילות טופו במקום גבינת השמנת.
עוגת גבינה ללא אפייה על גבי ביסקוויטים פופולרית בישראל בשל היותה קלה להכנה וילדים יכולים להשתתף בהכנתה. העוגה נבנית על מצע ביסקוויטים ומעליהם קרם, שיכול להיות מוקצף או מבוסס על גבינה לבנה בתוספת אבקת פודינג וניל. על השכבה הראשונה מניחים שכבת ביסקוויטים נוספת, שכבת קרם עליונה ומעטרים.
עודד לבינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1961 (בן 63) ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  משפטים, רדיו וטלוויזיה
 עיסוק:  עורך דין, שדרן רדיו
 מעסיק:  גלי צה"ל, רדיו ירושלים
 תחום סיקור:  כלכלה
 
עודד לבינסון (נולד ב-19 בינואר 1961) הוא עורך דין ומגיש בגלי צה"ל, לשעבר המנהל הכלכלי ונציב תלונות הציבור של גלי צה"ל.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנם של הצייר והפרסומאי אברהם לבינסון ורות, צ'לנית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בלימודי רדיו וטלוויזיה מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק (SUNY).
במשך שנים רבות[דרושה הבהרה] הוא מגיש את "התוכנית הכלכלית", הרצועה הכלכלית היומית של גלי צה"ל המשודרת בימים א'-ד' בשעה 19:00–19:30. בנוסף, החל משנת 2012 הוא מגיש את התוכנית "יוצאים לאור" בגלי צה"ל בימי שישי ב-6 בבוקר.
בשנות ה-90 שימש כמנהל הכלכלי של גלי צה"ל. בעשור הראשון של המאה ה-21 התמנה לנציב תלונות הציבור של גלי צה"ל. בפברואר 2013 סיים את תפקידו, וממשיך בהנחיית תוכנית הכלכלה של גלי צה"ל. בשנת 2013 החל בהגשת התוכנית "חיות בלילה" ברדיו ירושלים.
לבינסון הוא עורך דין, שותף במשרד "ניומן, לבינסון, הדרי ושות' עורכי דין" בירושלים. ושימש כחבר דירקטוריון בחברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
חיים אישיים

לבינסון חזר בתשובה ונמנה עם חסידי אמשינוב ומתגורר בירושלים.
אחיו הם הבמאי מיכה לבינסון, המוזיקאי פרופ' גדעון לבינסון וג'ימי - יועץ שיווק לחברות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סודותיו של מורה הנבוכים

| --- | --- |

כריכת הספר. עיצוב: אמרי זרטל
 מידע כללי
 מאת:  מיכה גודמן 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  עיון 
 נושא:  מורה נבוכים 
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר 
 מקום הוצאה:  אור יהודה 
 תאריך הוצאה:  2010 
 מספר עמודים:  383 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-965-517-834-0
 הספרייה הלאומית:  002803310
 
סודותיו של מורה הנבוכים הוא ספר עיון לקהל הרחב מאת מיכה גודמן, שיצא בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ב-2010. הספר היה לרב-מכר בקטגוריה של ספרי עיון.
גודמן מציע בספרו פרשנות רדיקלית חדשה לספרו הפילוסופי הגדול של הרמב"ם, מורה נבוכים. הצירוף מורה הנבוכים מופיע בשם ספרו של גודמן ללא מירכאות, כנראה כדי לרמז שהסודות עליהם מדובר הם גם סודותיו של הספר וגם של מחברו, הרמב"ם.
"מורה הנבוכים" (הידוע בכינוי "המורה") הוא ספר חידתי, בעל רבדים אחדים של משמעות, ועל כך מעיד הרמב"ם בעצמו. על פני השטח, כדברי הרמב"ם בפתיחת ספרו, הוא מציע הדרכה לתלמיד החכם שלמד גם פילוסופיה ומדעים, וניצב נבוך אל מול גילויי המדע של ימי הביניים, התקופה בה נכתב הספר, הנראים כסותרים את האמונה היהודית. אולם הרמב"ם כותב במפורש, שהספר מכיל סודות ברבדים עמוקים יותר, והוא מטיל על "התלמיד המעולה" את המשימה לפענח את הסודות ואת דעותיו האמיתיות של הרמב"ם. פרשנים רבים נענו לאתגר במשך למעלה מ-800 השנים שעברו מאז כתיבת הספר. ספרו של גודמן הולך בעקבותיהם, פורש הן את רעיונותיו הגלויים של הרמב"ם, הן את הפרשנויות השונות להם, המסורתיות והרדיקליות, ומוסיף נדבך של פרשנות חדשנית משלו.
פרשנות רדיקלית ל"מורה"

גודמן מציג בספרו את דבריו של הרמב"ם בנושאים הפילוסופיים העיקריים: בריאת העולם, השגחה ובעיית הרוע, נבואה, גאולה. כפרשן מודרני ורדיקלי של "מורה הנבוכים", גודמן מפרט את הרעיונות הפרשניים שנכתבו על "המורה", ומוסיף פרשנות נועזת משלו. להלן הנושאים העיקרים ופרשנותם.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > תולדות הסודות של האמונה היהודית

הרמב"ם גורס שכחלק מהמסורת היהודית עברו סודות האמונה בעל פה מדור לדור, עד שאבדו בגלל ירידת הדורות. לטענתו, הוא גילה מחדש את הסודות בכוח עיונו, והחליט לכתוב את "המורה" כדי להעביר את הסודות הלאה, אבל לתלמידים הראויים לכך בלבד. בספרו הוא משביע את הקורא שיצליח לפענח את הסודות – לא לגלותם לאיש, אלא ללמדם בדרך הרמז כך שיובנו רק על ידי יחידי הסגולה. גודמן מציין, ששבועת הקורא הופרה בכל דור על ידי פרשנים של הספר שפרסמו את פרשנותם, החל בימי חייו של הרמב"ם, ושספרו החדש שלו עצמו (של גודמן) הוא חוליה נוספת בשרשרת של הפרת השבועה.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > טכניקות ההסתרה

גודמן מציין, שהרמב"ם הוא הוגה מסודר ושיטתי מאוד, ושכל כתביו האחרים הם מופת של מבנה מאורגן. ואילו ב"מורה" הוא מפזר את רעיונותיו באי-סדר מכוון. גודמן טוען שהרמב"ם עושה זאת פעמיים: פעם אחת הוא מרסק את רעיונותיו לשברים של ראשי פרקים, ולאחר מכן מפזר אותם באופן כביכול אקראי ברחבי ספרו. זאת לעומת הסבריו על ההגות של אריסטו ושל הכלאם המוסלמי מסודרים, ורק דעותיו שלו מפוזרות באי-סדר. על פי גודמן, בניגוד לחיבור ההלכתי הגדול משנה תורה, שמטרתו הייתה להאחיד את ההלכה כדי למנוע ספקות באשר לדרך הנכונה לקיימהּ – ב"מורה" מטרתו של הרמב"ם היא להציג ריבוי של דעות ולזרוע ספק, מפני שהספק הוא המצב הראוי כאשר לא ניתן להכריע בין דעות שונות.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > אלוהים והדת

גודמן כותב: ”אלוהים הוא האיום הגדול ביותר על הדת. רעיון חידתי זה עומד ברקע של 'מורה הנבוכים'” (עמ' 49). כוונתו היא, שהאלוהים של הפילוסופים של ימי הביניים, והרמב"ם ביניהם, הוא מושג טרנסצנדנטי, מרוחק כל כך מהאדם ומיכולת תפיסתו, עד שהיחס הפילוסופי הרציונליסטי אל האלוהים נמצא בסתירה לכל פולחן דתי במובנו המקובל. לדוגמה, אלוהים טרנסצנדנטי מושלם לא זקוק שהאדם יסגוד לו. דוגמה נוספת היא שאי אפשר לייחס תכונות חיוביות לאלוהים, שכן כל שבח ותיאור מגמד אותו ומקרב אותו לארצי.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > הנבואה

על פי כל פרשני הרמב"ם הרדיקליים, הוא לא האמין בהתגלות האל לאדם כפשוטה. הנביא הרואה חזיונות אלוהיים אינו אדם בעל כוחות על טבעיים, מפני שאין דבר שהוא מעל הטבע למעט אלוהים עצמו. אלא הנביא הוא אדם רגיל, המחונן במידות טובות, בשכל חריף ובכוח דמיון, ואת החזיונות שמקורם באלוהים הוא רואה בתודעתו, בתוך נפשו, ומפרש אותם באמצעות שכלו. בשימוש במושג מההגות היוונית העתיקה, לכל אדם יש פוטנציאל (Dunamis) להתנבא, והנביא הוא זה שמממש את הפוטנציאל, ובכך מממש את אנושיותו האמיתית. פירושו של גודמן לרעיון הרמב"מי הוא: ”לא זו בלבד שהנביא איננו 'על-אדם', אלא שהוא אחד הבודדים הראויים להיקרא אדם” (עמ' 67). אפילו נבואתו של משה רבנו, שהרמב"ם אומר שהיא ייחודית וחד-פעמית – איננה כזאת, על פי הפרשנות הרדיקלית; זאת ניתן ללמוד מכך שמתגלית כאן סתירה מהסוג השביעי, שעליה כתב הרמב"ם שתפקידה להסתיר דעה סודית שלו. כמו כן מתגלה סתירה בטענתו של הרמב"ם שאף על פי שאלוהים אינו מעניק את הנבואה הוא יכול לשלול אותה מאדם הראוי לה, וגם כאן הפרשנים הרדיקליים מפרשים כסתירה מהסוג השביעי.
ייחודה של נבואת משה, כך מבין גודמן את הרמב"ם, היא לא בסגולה מיוחדת של משה (וזאת בניגוד לדעה לכאורה של הרמב"ם), אלא בכך שמשה היה הנביא השאפתן ביותר, ורצה ממש להגיע עד אלוהים עצמו. משנכשל בכך, כאשר קיבל את התשובה בתורה : "כי לא יראני האדם וחי" – כי דבר זה הוא למעלה מהשגת אנוש, הוא פנה לייעודו האמיתי, שהוא ההנהגה הפוליטית. לשם כך כתב את התורה, שהיא יצירה אנושית אבל תוכנה הוא אלוהי, מאחר שנכתבה בהשראת הטבע, יצירתו של אלוהים. ”משה מתבונן בטבע אך איננו דולה ממנו ידיעות תאולוגיות – הוא שואב ממנו ידיעות פוליטיות” (עמ' 174).
גודמן מדגיש את שפירשו כבר לפניו, שיש דמיון בתפיסת הנבואה בין הרמב"ם לבין אפלטון, בהבדל חשוב: הנביא של אפלטון מממש את האידיאל בהנהגה פוליטית של החברה, אך בחוסר חשק ותוך התגברות על תאוותו להתבודדות; בעוד שהנביא של הרמב"ם משתוקק לממש את עצמו כמנהיג פוליטי, לטובת החברה.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > בעיית הרוע

הרמב"ם מפרש, שבעיית "צדיק ורע לו" היא אשליה הנובעת מתפיסה שגויה של המציאות. הרוע הוא יחסי למתבונן. הרמב"ם מבחין בין שלושה סוגי רוע: אסונות טבע, רוע בין אדם לזולתו, והרעה של אדם לעצמו. התחושה הרעה והצער נובעים מהעמדתו של האדם במרכז המציאות, והתרופה לכך היא ההבנה שהאדם אינו תכלית הבריאה. גודמן מספק תובנה נוספת, באומרו שככל שהמעשה הרע קרוב יותר לאדם, הוא גם יותר נפוץ, ועובדה זו תורמת רבות לתחושת הצער הנגרמת לאדם בעיקר ממעשיו לעצמו. גודמן מביא את הקפיטליזם כדוגמה לתפיסה אנוכית, המביאה לתחושה של רוע כאשר צורכי האדם החומריים אינם מסופקים; ואת הבודהיזם כקוטב השני, שבו ההתמודדות עם הרוע היא על ידי ביטול מוחלט של התשוקה האנושית. התפישה הראויה, כך מבין גודמן את הרמב"ם, היא באמצע בין שני קצוות אלה: הכוונת התשוקה האנושית ממטרות שאינן ראויות למטרות ראויות, במקום לבטלהּ.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > גאולה

הפרשנות לפיה הרמב"ם לא האמין במשיח ובגאולה ממשית, הייתה קיימת כבר בימיו. גודמן מנסח זאת: ”מסקנת הרמב"ם... אלוהים איננו מתערב בהיסטוריה כדי להביא את הגאולה, אלא תבונת האדם היא הסיבה לגאולה” (עמ' 130).
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > חירותו של הפרשן

גודמן מזכיר, שכל פרשן של טקסט נוטל לעצמו חירות לשנות את משמעותו הגלויה ("פשט"), ואף להפוך אותה על פיה. הדבר בולט במיוחד במקורות היהודיים – המקרא והתלמוד. ”רוב חכמי המדרש והתלמוד עשו בטקסט הקדוש כבשלהם. הם הפכו מילים, שינו משמעויות ועיצבו את הטקסט על פי רוחם” (עמ' 156). על פי גודמן, הרמב"ם המשיך מסורת זאת אך הוסיף חידוש: הוא הפרשן הראשון שהודה בגלוי בכך שהוא עושה זאת; אולם הוא מציב סייג אחד לפרשן – מותר לעשות זאת כל עוד אין הוכחה חותכת כנגד הפירוש המוצע.
פרשנות רדיקלית ל"מורה" > היררכיה בין הלכה ופילוסופיה

כפילוסוף וכאיש הלכה, הרמב"ם מגלה את דעתו בחלק ג' פרק נא, שהפילוסופיה עדיפה על ההלכה. הוא עושה זאת במשל הארמון, המתאר את דרגות הקרבה אל המלך – הוא המשל לאלוהים. ההלכה מביאה את המאמין אל "הפרוזדורים", כלומר ממש לפני בית המלך; אולם רק הפילוסופיה יכולה להכניס אותו אל תוך הבית. בסופה של תובנה דרמטית זאת, מצר גודמן על כך ש”קול זה של הרמב"ם אינו נשמע בימינו” (עמ' 169), באשר גרסתה של החברה האורתודוקסית המחמירה, הגורסת שכל החכמה והמשמעות נמצאות רק בתוך גבולות ההלכה, מנוגדת לאמונת הרמב"ם; לדעת גודמן, הוא סבר שהמצוינות, הלא היא פסגת ההישגים הרוחניים, מצויה מחוץ למסגרת החוק ההלכתי: ”הרמב"ם לא קרא לביטול ההלכה ואף לא לשינוי ההלכה; מהפכנותו באה לידי ביטוי בעובדה שהוא ממקם את ההלכה 'מחוץ לארמון'. הפרקטיקות ההלכתיות מייצגות את הנורמה בלבד, ואילו המצוינות קשורה... לרעיונות הגדולים” (שם).
בשבח המבוכה

הנדבך העיקרי שמוסיף גודמן על הפרשנויות הרדיקליות ל"מורה" הוא הדעה, שאחד מסודותיו של "המורה", ואולי החשוב שבהם, הוא זה: בשאלות מטאפיזיות רבות (כמו: האם העולם קדמון או נברא) לא ניתן להגיע למסקנה נחרצת, והמצב הראוי הוא: ידיעה של האפשרויות השונות, והישארות בספק.
גודמן מציג את המסקנה שלו בחלק האחרון, המהווה את שיא הספר, לאחר שפרש את כל שרשרת הדעות הנועזות של הרמב"ם ואת פרשנותן לאורך הדורות. אבל גודמן מפזר הפניות למסקנתו כבר בחלק הראשון; ומכיוון שספרו של גודמן איננו חידתי כמו "המורה", ההפניות מפורשות: הוא סבור שהרמב"ם, שהטיף לשחרור מכבלי החומר והתאוות הארציות – ”לא היה משוחרר בעצמו... הוא משמש כמורה דרך להשגחה ולשחרור אך הוא עצמו איננו מושגח ואיננו משוחרר. בניגוד לגורו שזכה להארה ומנחה את תלמידיו להגיע למעלתו, הרמב"ם אינו רואה את עצמו כמי שהצליח להגיע למעלה העליונה... הוא מצטייר כמחנך אשר לא רק מראה את הדרך לתלמידיו, אלא מודה שהוא צועד איתם באותה דרך עצמה” (עמ' 118).
גודמן הולך בספרו בעקבות מוריו האמיתיים, חוקרים ופרשנים רדיקליים של הרמב"ם בני זמננו: זאב הרוי, אבי רביצקי, משה הלברטל ואחרים. בהמשך לדעתו של הלברטל, שהרמב"ם יצר למעשה דת יהודית חדשה, אומר גודמן שהרמב"ם ”פירש מחדש, באופן מרחיק לכת ורדיקלי, את כל יסודות הדת” (עמ' 128). אולם בניגוד לפרשנים שהאשימו את הרמב"ם בפנתאיזם בנוסח ברוך שפינוזה, גודמן גורס ש”הרעיונות הרדיקליים שהרמב"ם מתקרב אליהם כדי נגיעה, אינם עמדתו האמיתית” (עמ' 275). תחת זאת גודמן סבור, שהמצב הראוי, במקרים שבהם אין יכולת להגיע לוודאות, הוא מצב המבוכה ”המתפרסת על כל המרחב שבין האופציה שהכל הוא אלוהים, לבין האופציה שאין אלוהים” (שם).
בשבח המבוכה > הרלוונטיות לימינו

בסוף הספר מסכם גודמן: ”מורה הנבוכים איננו פותר את המבוכה, אלא הופך אותה לקרש קפיצה לחיים משמעותיים יותר. הוא מפרש מחדש את רעיון ההשגחה: ההשגחה איננה התעניינות של אלוהים באדם – אלא הישג רוחני של האדם המחפש את אלוהים. גם מושג הנבואה מתחדש בו: הנבואה איננה תוצאה של התערבות אלוהית ברוח האדם – אלא יוזמה של האדם המבקש לחיות באורח חיים המקרב אותו אל אלוהים” (עמ' 330). נראה שגודמן מדגיש "מקרב" ולא "מביא עד" אלוהים. ”דווקא הנושא המרכזי של ("המורה") – אתגר החיים עם המבוכה – הופך את הספר לרלוונטי במיוחד בעידן הפוסט-מודרני” (עמ' 332).
הערות שוליים

↑  גודמן מעיר, שלהנחיה להימנע מפרסום הסוד היה אפקט הפוך - רבים שאפו לגלות את הסוד ולפרסמו, בדומה לאפקט סטרייסנד המודרני.
↑  למשל: אסונות טבע מתרחשים רחוק יחסית מהאדם, והם נדירים; התאכזרות של אדם לאדם אחר נפוצה יותר, וגם קרובה לכל אדם. ואילו הנזקים שהאדם גורם לעצמו הם השכיחים ביותר מכל הרעות.
↑  ועל כן נאלץ הרמב"ם לכתוב את איגרת תחיית המתים, שבה הודיע בפומבי שהוא מאמין בכך, אם כי פרשניו סברו שהוא כתב זאת ממניעים של צורך השעה.
↑  לאור השוני הגדול בין "מורה הנבוכים" לבין ספר "הכוזרי", לפחות על פי המקובל - יש דמיון מפתיע בין המסקנה הזאת לבין מסקנתו של גודמן בספרו חלומו של הכוזרי.
עינה ארדל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בת 51 בערך) קופנהגן, דנמרק 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
עינה ארדל (נולדה ב-1973) היא משוררת ישראלית.
ביוגרפיה

ארדל נולדה בקופנהגן שבדנמרק. גדלה בירושלים. בעלת תואר ראשון בחוגים לתולדות התיאטרון ולספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. פרסומה הראשון היה השיר "מפרחי הגן" בעיתון "כל העיר",27 באפריל 1990 ומאז פורסמו שיריה בכתבי-עת ספרותיים ובספרי שירה.
ארדל זכתה בפרס הרי הרשון מטעם האוניברסיטה העברית (1999) ובפרס נשיא המדינה לספרות לשנת תשס"ה על ספר "סנדלי הדם שלי" שיצא ב-2002. בשנת 2008 הוציאה את הספר "שירי אהבה לימים רעים". בשנת 2010 זכתה בפרס היצירה, מטעם ראש הממשלה. בשנת 2014 הוציאה את הספר "כשהגעגועים היו מבישים", וב-2017 את רומן המכתבים "בואנוס איירס, איסטנבול". ניהלה סדנאות כתיבה, שימשה כלקטורית בהוצאות ספרים, עבדה בחנות ספרים משומשים, וכתבה סקירות על ספרים לרדיו.
עובדת כמורה לספרות בתיכון "יד ביד" ובתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים.
אם לשנים.
ספריה

סנדלי הדם שלי: שירים (ירושלים: כֹּתָר, 2002)
שירי אהבה לימים רעים (תל אביב: עם עובד, תשס"ח 2008), עריכה - שמעון אדף
כשהגעגועים היו מבישים (תל אביב: קשב לשירה, תשע"ד 2014), שירים
בואנוס איירס, איסטנבול (שוהם: דביר, תשע"ז 2016)