stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דירק באוטס

| --- | --- |

 לידה:  1415? הארלם, הולנד 
 פטירה:  6 במאי 1475 (בגיל 60 בערך) לוון, ארצות השפלה הבורגונדיות 
 לאום:  הולנדים 
 זרם באמנות:  הפלמים הפרימיטיביים 
 יצירות ידועות:  The Last Supper, Christ in the house of the Pharisee Simon, The Entombment 
 צאצאים:  Dieric Bouts the Younger, Aelbrecht Bouts 
 
דירק באוטס (לעיתים: דיריק; בהולנדית: Dirk Bouts;‏ נולד בערך ב-1415, הארלם – 6 במאי 1475, לוון) היה צייר הולנדי מוקדם, מראשוני האסכולה ההולנדית.
באוטס למד אצל רוחיר ואן דר ויידן ועבודתו הושפעה הן מוואן דר ויידן והן מיאן ואן אייק. הוא חי ופעל בעיר לוון, לכל המאוחר משנת 1457 ועד מותו בשנת 1475.
הוא נמנה בין הציירים הצפוניים הראשונים שהשתמשו בנקודת מגוז בודדת בציוריהם.
ד'תקס"ד

ד'תקס"ד (4564)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 803 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 804. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
אירועים

י"א בכסלו - חובר סדר עולם זוטא
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  כתב יד פרמה דה רוסי 541 עמוד 229, פורסם על ידי שכטר.
היסטוריה של עם ישראל
דקסטרוקרדיה

| --- | --- |

צילום חזה המציג דקסטרוקרדיה
 שיוך:  heart position anomaly, מום לב מולד, מחלה 
 תיאור ב:  Armenian Soviet Encyclopedia, vol. 1 (519) 
 מזהים
 קוד MeSH:  C14.240.400.280 
 מזהה MeSH:  D003914 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0011813 
 
דקסטרוקרדיה (לב ימני) הוא מונח רפואי, המתאר מום לבבי, בו חוד הלב פונה ימינה בתוך חלל בית החזה, במקום שמאלה כמו אצל רוב האוכלוסייה. הדקסטרוקרדיה מתחלקת לשני סוגים:
דקסטרוקרדיה עוברית, אשר בה הלב ממוקם ימינה מהרגיל, ובדרך כלל גם קשור לפגמים חמורים של הלב ושל הריאה.
סיטוס אינברסוס דקסטרוקרדיה במצב זה הלב נמצא בדיוק במקום שבו הוא נמצא אצל אדם נורמלי, רק בצד ההפוך (מעין תמונת ראי). מום זה מסוכן יותר מן הראשון מכיוון שלא רק הלב נמצא במקום לא נכון אלא כל האיברים הפנימיים ממוקמים בדיוק באותו המקום הנורמלי רק בצד ימין.
דקסטרוקרדיה היא מום מולד, ולעיתים ניתנת לזיהוי עוד ברחם האם.
דיק מקגווייר

| --- | --- |
 לידה:  26 בינואר 1926 ניו יורק שבארצות הברית
 פטירה:  3 בפברואר 2010 (בגיל 84) לונג איילנד, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.83 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת סנט ג'ון   דארטמות' קולג'
 דראפט:  בחירה שביעית, 1949 ניו יורק ניקס
 היכל התהילה:  הוצג כשחקן בשנת 1993
 קבוצות כשחקן
 1949–1957   1957–1960:  ניו יורק ניקס   דטרויט פיסטונס
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה השנייה (1951)  7 בחירות למשחק האולסטאר (1951, 1952, 1954–1956, 1958, 1959)
 קבוצות כמאמן
 1959–1963   1965–1968:  דטרויט פיסטונס   ניו יורק ניקס
 
ריצ'רד ג'וזף "דיק" מקגווייר (באנגלית: Richard Joseph "Dick" McGuire;‏ 26 בינואר 1926 – 3 בפברואר 2010) היה כדורסלן ומאמן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1949–1960. בשנת 1993 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל כשחקן.
קריירה מקצועית

מקגווייר נבחר על ידי ניו יורק ניקס בבחירה השביעית של דראפט ה-NBA לשנת 1949. ב-8 עונותיו הראשונות שיחק במדי הניקס, ועזר לקבוצה להעפיל 3 פעמים לגמר ה-NBA, בעונות 1953-1951, לצד מקס זסלופסקי, וינס בורילה והארי גלאטין. לקראת עונת 1957/1958 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס עבור בחירת דראפט, ושיחק בקבוצה במשך 3 עונות, בין היתר לצד ג'ורג' יארדלי, ג'ין שו, הארי גלאטין וביילי האוול.
מקגווייר התאפיין כמנהל משחק חכם ושקול, שניחן בראיית משחק מצוינת ויכולות מסירה גבוהות. ב-7 עונותיו הראשונות בניקס הוביל מקגווייר את הקבוצה באסיסטים, וב-10 מתוך 11 עונותיו ב-NBA דורג כאחד מעשרת מוסרי האסיסטים המובילים בליגה. במהלך הקריירה נבחר 7 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ובעונת 1950/1951 נבחר לחמישייה השנייה של העונה. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 8.0 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-5.7 אסיסטים למשחק.
במהלך עונתו השלישית והאחרונה כשחקן הפיסטונס, 1959/1960, מונה מקגווייר למחליפו של רד רוצ'ה כמאמן הקבוצה, והחזיק בתפקיד של מאמן-שחקן עד סיום העונה. הוא המשיך לאמן את הקבוצה עד סיום עונת 1962/1963, ובכל ארבע עונותיו כמאמן העפילה דטרויט לפלייאוף. באמצע עונת 1965/1966 החליף בניקס את המאמן הארי גלאטין, ואימן את הקבוצה בשנתיים הבאות, עד אמצע עונת 1967/1968 בה החליף אותו רד הולצמן. מאזן הניצחונות הכולל של מקגווייר כמאמן ראשי ב-NBA עומד על 197 ניצחונות ו-260 הפסדים.
בשנת 1992 הוציאו הניקס לגמלאות את גופייתו של מקגווייר, עם המספר 15. בשנת 1993 הוצג מקגווייר כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל, שנה לאחר שהוצג אחיו הצעיר אל מקגווייר, ששיתף איתו פעולה בניקס בין השנים 1951–1953. בכך הפכו האחים מקגווייר לצמד האחים היחיד אי פעם שהוצג בהיכל התהילה.
ב-3 בפברואר 2010 מת מקגווייר כתוצאה מקרע באבי העורקים, בגיל 84.
הערות שוליים

1 2 3  דף השחקן, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1949, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות הקריירה של מקגווייר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של מקגווייר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מספרי הגופיות שהוצאו לגמלאות על ידי ניו יורק ניקס, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  ההודעה על מותו של מקגווייר, באתר ESPN,‏ 4 בפברואר 2010
דמיטרי סוטניקוב

דמיטרי סרגייביץ' סוטניקב (ברוסית: Дмитрий Сергеевич Сотников; נולד ב-29 במאי 1985) הוא נהג מרוצי ראלי רייד רוסי. נודע במיוחד בשל השתתפותו בקטגוריית המשאיות במרוץ ראלי דקר, בו ניצח פעמיים רצופות (2021, 2022). ניצח 3 פעמים את ראלי דרך המשי.
קריירת מרוצים

סוטניקוב ערך את הופעת הבכורה בראלי דקאר בשנת 2014 אותו סיים עם ניצחון בסטייג' אחד ומקום הרביעי בדירוג הכולל. בשנת 2017 סיים את המרוץ במקום השני אחרי חברו לקבוצת קאמאז מאסטר, אדוארד ניקולייב. שנתיים לאחר מכן חזרו השניים על ההישג. בשנת 2021, שהתקיים בערב הסעודית, ניצח חמישה סטייג'ים וניצח את המרוץ. שנה לאחר מכן ניצח שוב.
מלבד ראלי דקר השתתף סוטניקוב במספר מרוצים ואף השיג שלושה ניצחונות בראלי דרך המשי ב-2013, 2017, 2021.
תוצאות מרוצים > ראלי דקר

| שנה | קטגוריה | יצרן | מיקום | ניצחונות בסטייג'ים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | משאיות | רוסיה קאמאז | 4 | 1 |
| 2015 | משאיות | רוסיה קאמאז | 5 | 0 |
| 2016 | משאיות | רוסיה קאמאז | 16 | 0 |
| 2017 | משאיות | רוסיה קאמאז | 2 | 1 |
| 2018 | משאיות | רוסיה קאמאז | 10 | 1 |
| 2019 | משאיות | רוסיה קאמאז | 2 | 1 |
| 2020 | משאיות | רוסיה קאמאז | 4 | 1 |
| 2021 | משאיות | רוסיה קאמאז | 1 | 5 |
| 2022 | משאיות | רוסיה קאמאז | 1 | 5 |
הערות שוליים

↑  2021 Dakar: Dmitri Sotnikov takes the fifth win in a row for Team Kamaz Master, EVO Magazine, 15 January 2021
↑  KAMAZ – 2013 Silk Way winner, 15 July 2013
↑  Silk Way Rally: Sotnikov and Despres celebrate, Euronwes.com, 22 July 2017
↑  Silk Way Rally 2021: Dmitry Sotnikov becomes a three-time winner of the Silk Way Rally, Rally-Raid Network, 1 July 2021
דיק קלארק

ערך זה עוסק באיש רדיו וטלוויזיה אמריקאי. אם התכוונתם לפוליטיקאי אמריקאי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1929 מאונט ורנון, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באפריל 2012 (בגיל 82) Providence Saint John's Health Center, סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard Wagstaff Clark 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון מאונט ורנון  אוניברסיטת סירקיוז 
 תקופת הפעילות:  1945–2012 (כ־67 שנים) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי למנחה שעשועון (1979, 1983, 1985, 1986)  Radio Hall of Fame (1990)  היכל התהילה של הטלוויזיה (1992)  אגדות דיסני (2013)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1993)  פרס גראמי של חבר הנאמנים (1990)  פרס פיבודי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
ריצ'רד וואגסטף קלארק‏ (Richard Wagstaff Clark;‏ 30 בנובמבר 1929 - 18 באפריל 2012) היה איש רדיו וטלוויזיה אמריקאי, מפיק טלוויזיה ושחקן קולנוע, וכן אייקון תרבות אשר נודע במיוחד כמנחה של התוכנית המוזיקלית האמריקנית American Bandstand (אנ') בין השנים 1957 עד 1988. ב-1961 שיחק בסרט "הרופאים הצעירים" לצידו של פרדריק מארץ'. קלארק נודע במיוחד גם כמנחה של השידורים השנתיים מחגיגות ליל הסילבסטר בטיימס סקוור.
כמנחה של התוכנית "American Bandstand" הציג קלארק את מוזיקת הרוק אנד רול לאמריקאים רבים. התוכנית העניקה חשיפה אדירה לאמנים חדשים רבים, בהם איגי פופ, אייק וטינה טרנר, סמוקי רובינסון, סטיבי וונדר, פרינס, Talking Heads, סיימון וגרפונקל ומדונה. כאשר התוכנית עלתה לשידור הייתה התוכנית בין התוכניות הראשונות בטלוויזיה בה הופיעו שחורים ולבנים על אותה הבמה.
קלארק היה גם המנכ"ל של חברת "דיק קלארק הפקות", ובנוסף לכך הוא הקים גם את רשת המסעדות האמריקנית The Bandand Diner.
היה מפיק בפועל,יחד עם ג'ונתן פרינס,  של התוכנית חלום אמריקאי ששודרה בין השנים 2002 ל-2005.
קלארק לקה בשבץ מוחי בדצמבר 2004. על אך שלאחר מכן הוא התקשה לדבר, ב-21 בדצמבר 2005 חזר קלארק להנחות את השידור החי מחגיגות ליל הסילבסטר בטיימס סקוור - והוא המשיך להנחות את התוכנית עד 2011.
קלארק נפטר ב-18 באפריל 2012 מהתקף לב, בגיל 82, לאחר שעבר ניתוח ערמונית.
הערות שוליים

↑  "Dick Clark on". TV. 19 ביולי 2010. נבדק ב-2 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dick Clark's death record at Family Search
↑  "Dick Clark, Entertainment Icon Nicknamed 'America's Oldest Teenager,' Dies at 82". ABC News. 18 באפריל 2012. נבדק ב-18 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810595872505606  BNE: XX1535514  BnF: cb13606810k (data)  GND: 123746272  ISNI: 0000 0000 7838 1019  LCCN: n80079608  MusicBrainz: bccefbfc-b151-4aa0-88f3-71c76c024e94  NARA: 10568014  NLA: 35028572  NTA: 121384993  SNAC: w6tm7hdq  VIAF: 13611809   WorldCat (עם VIAF): 13611809 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרהם נאש

| --- | --- |
נאש בהופעה בשנת 2018
נאש בהופעה בשנת 2018
 לידה:  2 בפברואר 1942 (בן 82) בלקפול, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  גרהם ויליאם נאש
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1958
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, פזמונאי, אקטיביסט
 סוגה:  רוק, פופ, פולק
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  שירה, גיטרה, אורגנית
 חברת תקליטים:  epic, Atlantic Records, ABC, MCA, EMI, Reprise, Artemis
 שיתופי פעולה בולטים:  ההוליס, קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (אוקטובר 2010)  פרס לוסי (2016)  פרס גראמי לתגלית השנה (מרץ 1970)  "Spirit of Americana" Free Speech Award (2017) 
 www.grahamnash.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גרהם ויליאם נאש (באנגלית: Graham Nash; נולד ב-2 בפברואר 1942) הוא מוזיקאי בריטי-אמריקאי.
נאש ידוע בקול הטנור העדין שלו ובהיותו חבר בלהקת הפופ-רוק האנגלית "ההוליס", ובסופרגרופ "קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג". נאש הפך לאזרח אמריקני ב-14 באוגוסט 1978, ומחזיק באזרחות כפולה של בריטניה וארצות הברית. נאש הוא גם אספן צילום וצילומיו אף יצאו לאור. הוא נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר בהרכב "קרוסבי, סטילס ונאש" בשנת 1997, וכחבר בלהקת "ההוליס" בשנת 2010. נאש מונה לקצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) במסגרת הרשימה לשירותים למוזיקה ולצדקה של שנת 2010 לכבוד יום הולדתו. נאש מחזיק בארבעה תוארי דוקטור לשם כבוד, כולל אחד מהמוסד הטכנולוגי של ניו יורק, אחד במוזיקה מאוניברסיטת סלפורד בשנת 2011. ואת הדוקטורט האחרון שלו באמנויות יפות (fine arts) מאוניברסיטת לסלי בקיימברידג', מסצ'וסטס.
קריירה > ראשית חייו ותחילת הקריירה המוזיקלית

גרהם ויליאם נאש נולד בשנת 1942 בבלקפול, לנקשייר, אנגליה. אמו פונתה מעיר הולדתו של נאש, סלפורד, בגלל מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן חזרה המשפחה לסלפורד, שם גדל נאש. בתחילת שנות ה-60 הוא ייסד את "ההוליס", אחת מלהקות הפופ המצליחות ביותר בבריטניה, עם אלן קלארק, חברו לספסל הלימודים. באלבום הראשון של ההוליס הוא היה מנהיג בולט ולעיתים קרובות שימש כזמר ראשי. לאחר מכן, הוא המשיך ושר קולות רקע בשירים נוספים בהוליס: "So Lonely", "I've Been Wrong", "Pay You Back With Interest". בשנת 1966 היו לנאש מספר קטעי סולו באלבומים של ההוליס, ולאחר מכן מ-1967 גם על סינגלים בבי-סייד (B-side), בעיקר ב-"On a Carousel" וב-"Carrie Anne".
נאש עודד את ההוליס לכתוב שירים משלהם, בתחילה עם קלארק, ואחר כך גם עם הגיטריסט טוני היקס. מ-1964 עד אמצע 1966 הם כתבו תחת הכינוי "L. Ransford.". הם חתמו עם שמותיהם האמיתיים החל מהשיר "Stop Stop Stop" מאוקטובר 1966 ואילך.
ב -1965, נאש, יחד עם אלן קלארק והגיטריסט טוני היקס, הקימו את Gralto Music Ltd, חברת הוצאה לאור שטיפלה בשירים שלהם, ומאוחר יותר גם החתימה את אלטון ג'ון שניגן פסנתר ועוגב עם ההוליס בהקלטות בשנים 1969 ו-1970.
חייו האישיים

נאש היה נשוי לאשתו הראשונה, רוז אקלס משנת 1964 ועד 1966. הוא היה נשוי לסוזן סנט במשך 38 שנים עד שנת 2016, אז התגרש ועבר לניו יורק. יש לו שלושה ילדים.
נאש פרסם ב-2003 ספר זיכרונות אוטוביוגרפי בשם "Wild Tales: A Rock & Roll Life". צילומים שצילם במהלך הקריירה שלו מוצגים כאוסף אמנות בגלריית San Francisco Art Exchange. בראיונות המתייחסים הן לזכרונות והן לתערוכת האמנות הוא מזכיר את השפעתה של ג'וני מיטשל, שעמה הוא חי שנתיים בתקופה הראשונה שלו בקליפורניה.
נאש תמך בברני סנדרס בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016.
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך יציאה | שם האלבום | דירוג Billboard מקסימלי | דירוג UK מקסימלי | RIAA certification | הוצאה לאור |
| 28 מאי 1971 | Songs for Beginners | 15 | 13 | Gold | Atlantic Records |
| 2 ינואר 1974 | Wild Tales | 34 | - |  | Atlantic |
| 15 פברואר 1980 | Earth & Sky | 117 | - |  | EMI Records |
| 27 מרץ 1986 | Innocent Eyes | 136 | - |  | Atlantic |
| 30 אפריל 2002 | Songs for Survivors | - | - |  | Artemis Records |
| 15 אפריל 2016 | This Path Tonight | 93 | 41 |  | Blue Castle Records |
דיסקוגרפיה > אוספים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך יציאה | שם האלבום | דירוג Billboard מקסימלי | דירוג UK מקסימלי | RIAA certification | הוצאה לאור |
| 3 פברואר 2009 | Reflections | - | - |  | Rhino Records |
| 29 יוני 2018 | Over The Years | - | 27 |  | Rhino Records |
ראו גם

קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג
דייוויד קרוסבי
ניל יאנג
הערות שוליים

1 2  Inductee List, web.archive.org, ‏2010-01-17
1 2  Congratulations to the 2010 Rock and Roll Hall of Fame Inductees!, web.archive.org, ‏2009-12-23
↑  הלונדון גאזט, מספר 59446, עמוד 24, 12 ביוני 2010
↑  Bio | Graham Nash, www.grahamnash.com
↑  University of Salford Manchester - "Son of Salford" Graham Nash receives honorary degree, web.archive.org, ‏2011-10-28
↑  http://shrewsbury.net/?p=21702
↑  Prolific songwriter finds voice with a new generation of fans, www.dailytelegraph.com.au, ‏2017-02-01 (באנגלית)
↑  גד אם-טל, בצליל ובתמונה / גראהם נאש ודוד קרוסבי - תקליט חדש, על המשמר, 17 בינואר 1973
↑  “For What It’s Worth,” No Nukes Reunite After Thirty Years, www.nukefree.org (באנגלית) (ארכיון)
↑  Nuclear Information and Resource Service - NIRS, web.archive.org, ‏2015-06-09
↑  Graham Nash Previews New Album, This Path Tonight, Mojo (באנגלית) (ארכיון)
↑  Andy Greene, Andy Greene, Hear Graham Nash's Reflective New Song 'Encore', Rolling Stone, ‏2016-02-04 (באנגלית)
↑  Graham Nash / Over The Years | superdeluxeedition, www.superdeluxeedition.com
↑  Ken Abrams, Graham Nash: Over the Years (Album Review) | Folk Radio, Folk Radio UK - Folk Music Magazine, ‏2018-07-02 (באנגלית)
↑  David Browne, David Browne, Graham Nash Talks Life After Divorce, CSNY's Future, Rolling Stone, ‏2016-08-30 (באנגלית)
↑  Neil Young 'selfish': Graham Nash, web.archive.org, ‏2013-10-03
↑  Aidin Vaziri, Folk rocker Graham Nash strums 'charmed life' tune, SFGate, ‏2013-09-20
↑  Graham Nash recalls big dreams and 'Wild Tales', USA TODAY (באנגלית)
1 2  "Recording Industry Association of America". RIAA. אורכב מ-המקור ב-2 ספטמבר 2008. נבדק ב-20 אוקטובר 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007328029305171  BIBSYS: 1076976  BNE: XX1045738  BnF: cb138978670 (data)  CiNii: DA16317505  GND: 134470745  ISNI: 0000 0001 1576 5709  LCCN: n83177199  MusicBrainz: 2ed8ecda-5bb9-4d9f-8c99-0bf9b85b3624  NKC: ola2002152107  NTA: 073928259  PIC: 297537  RKD: 354533  SUDOC: 147651522  Trove: 965922  ULAN: 500343558  VIAF: 76501012   WorldCat (עם VIAF): 76501012 
נאש בהופעה בשנת 2011
דייוויד קרוסבי ונאש מופיעים, נובמבר 2011
גרנולומה אנולרה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 טיפול:  אדלימומאב 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1123031 
 MeSH:  D016460
 סיווגים
 ICD-11:  EE80.0 
 
גרנולומה אנולרה (באנגלית: Granuloma Annulare) היא מחלת עור דלקתית כרונית שפירה המאופיינת בהופעת גרנולומה, המתבטאת בנגעים דמויי טבעת. משערים שהופעתה קשורה למחלות זיהומיות או מחלות מערכתיות כסרטן, סוכרת או טראומה. המחלה יכולה להתבטא באופן מקומי כנגעים בגפיים או בצורה מפושטת יותר. הפרוגנוזה טובה ולעיתים ההחלמה ספונטנית. קיימות מספר אפשרויות טיפוליות והבחירה תיעשה לפי אופי המחלה ומידת הסבל של המטופל. שכיחות המחלה מוערכת בכ-0.1% - 0.4%, היא נפוצה יותר בקרב נשים ויכולה להופיע בכל גיל אם כי יותר משני שלישים מהחולים הם בני 30 ומטה.
תסמינים

המחלה יכולה להופיע בארבעה אופנים: מחלה מקומית, מפושטת, תת-עורית ומחוררת.
תסמינים > מחלה מקומית

מחלה מקומית (Localized) היא השכיחה ביותר. בכ־75% מהמקרים המחלה תופיע כמחלה מקומית בצורת פפולות טבעתיות קטנות בצבע אדום. הפפולות יכולות להופיע כנגעים בודדים או מחוברים. לרוב ההופעה היא על הידיים או הרגליים. כמחצית מהמקרים של מחלה מקומית יחלפו מאליהם תוך שנה עד שנתיים.
תסמינים > מחלה מפושטת

מחלה מפושטת (Disseminated) מאופיינת בהופעת הפפולות דומה למחלה המקומית אך בצורה מפושטת של 10 נגעים או יותר שלעיתים מתמזגים לטבעת מפושטת בגפיים, בגב ובצוואר. המחלה בצורתה המפושטת יכולה להמשך שלוש עד ארבע שנים ואף יותר. מהווה 5% מהמקרים, הספרות הרפואית מדווחת על יחס של 1:2.9 בנשים מול גברים.
תסמינים > מחלה תת-עורית

מחלה תת-עורית (Subcutaneous) מאובחנת לרב בקרב ילדים בני שנתיים עד חמש. המחלה מופיעה כגושים קטנים מתחת לעור בגפיים ובקרקפת. הנגעים יכולים להופיע כבודדים או באשכולות ומאובחנים באמצעות ביופסיה
תסמינים > מחלה מחוררת

מחלה מחוררת (Perforating) היא צורה נדירה של המחלה שיכולה להופיע בילדים ובמבוגרים צעירים. המחלה שכיחה יותר בקרב נשים. תיתכן הופעה שלה בצורה מקומית על הגפיים או בצורה מפושטת יותר גם לאזור הבטן והגב. הנגעים בגודל 1–5 מילימטרים עם קרום מרכזי. בצורת הופעה זו 25% מהחולים מדווחים על גרד ו-25% מהחולים מדווחים על כאבים בעיקר בנגעים שבכפות הידיים. סיבת ניקוב העור אינה ברורה אולם יש הקושרים זאת לעקיצות חרקים, קרינה, טראומה או זיהום ויראלי.
אבחנה

האבחנה מתבססת על סימנים קליניים, הערכת גורמי סיכון וממצאים היסטולוגיים בבדיקת ביופסיה. תוצאות הביופסיה בדרך כלל יראו ניוון מוקדי של קולגן עם דלקת תגובתית ופיברוזיס. אבחנה מבדלת נעשית ממחלות כגון פסוריאזים, לופוס, אקזמה ועוד. היעדר שינויים במרקם העור, שנשאר חלק, מהווה מאפיין שמבדיל גרנולומה אנולרה ממצבי עור אחרים.
היסטוריה

המחלה תוארה לראשונה על ידי קלקוט פוקס בשנת 1890 כהתפרצויות טבעתיות באצבעות. הוא גרס כי קיים קשר בין המחלה לבין גורמים זיהומיים כגון הפטיטיס C, או וירוס אפשטיין-בר.
בשנת 1902 השתמש הנרי רדקליף קרוקר (אנ') במונח דרמטוזיס גרנולומטי המאופיין בארבע צורות ההופעה של פפולות - טבעתיות, נקרוביוטיות עוריות, תת-עוריות ומחוררות, וכינה אותה בשם Granuloma Annulare.
טיפול

עדיין לא קיימת שיטת טיפול חד משמעית למחלה, והמחקרים שפורסמו תארו מקרים מועטים. לא תמיד קיים הכרח לטפל, מאחר שתיתכן החלמה ספונטנית גם ללא טיפול. עם זאת, ייתכן שהמטופלים יהיו מעוניינים בקבלת טיפול מטעמים קוסמטיים או בשל סימפטומים מטרידים. ניתן לסווג את הטיפול לטיפול מקומי או מערכתי. הטיפול יכול להינתן במריחה על העור, הזרקה, פוטותרפיה, טיפול בחנקן נוזלי או בליעת כדורים.
טיפול מקומי ניתן על ידי מריחת קורטיקוסטרואידים או הזרקה ישירות לנגעים. מריחת קורטיקוסטרואידים נחשבת לטיפול קו-ראשון בגרנולומה אנולרה מקומית. יש להדריך את המטופלים בסיכון לאטרופיה של העור או שינויים בפיגמנט. אפשרות טיפולית נוספת שהוכיחה יעילות היא קרם %Pimecrolimus 1 ומשחת Tacrolimus 0.1%. נגעים באזורים רגישים מבחינה קוסמטית שאינם מתאימים לטיפול בקורטיקוסטרואידים, מטופלים על ידי ג'ל Dapsone 5% עם משחת Tacrolimus 0.1%. כאשר הטיפול במריחה מקומית לא מיטיב, ניתן לטפל באמצעות זריקות סטרואידים תוך-עוריות. אופציה נוספת לטיפול מערכתי היא מתן סטרואידים או תרופות אנטימלריות ככלורוקין או הידרוכלורוקין בבליעה. כאשר הטיפולים המקומיים או המערכתיים לא מביאים לשיפור, קיימת אפשרות לטיפול על ידי פוטותרפיה. הטיפול נעשה על ידי אור אולטרה סגולי או PUVA (אור אולטרה סגול בשילוב פסוראלן).
הערות שוליים

↑  F. Butsch, B. Weidenthaler-Barth, E. von Stebut, [Granuloma annulare], Der Hautarzt; Zeitschrift Fur Dermatologie, Venerologie, Und Verwandte Gebiete 66, 2015-11, עמ' 867–875; quiz 876–877 doi: 10.1007/s00105-015-3704-z
1 2  Shawn J. Schmieder, Chelsea D. Harper, George J. Schmieder, Granuloma Annulare, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2021
1 2 3 4 5  Peggy R. Cyr, Diagnosis and Management of Granuloma Annulare, American Family Physician 74, 2006-11-15, עמ' 1729–1734
1 2  Michael Zaycosky,/ Jeffrey Collins,Jere Mammino, Successful Re-Treatment of Generalized Granuloma
Annulare with Adalimumab
1 2  Dornelles, S. I. T., Poziomczyk, C. S., Boff, A., Köche, B., Dornelles, M. D. A., & Richter, G. K. (2011). Generalized perforating granuloma annulare. Anais brasileiros de dermatologia, 86, 327-331.
↑  Peggy R. Cyr, Diagnosis and Management of Granuloma Annulare, American Family Physician 74, 2006-11-15, עמ' 1729–1734
↑  Thornsberry, L. A., & English, J. C. (2013). Etiology, diagnosis, and therapeutic management of granuloma annulare: an update. American journal of clinical dermatology, 14(4), 279-290.
↑  Dursun turkmen, Ozlem Sezer, A granuloma annulare case without annular lesion: A rare variant, Medicine Science | International Medical Journal, 2018, עמ' 1 doi: 10.5455/medscience.2017.06.8722
↑  Wang, J., & Khachemoune, A. (2018). Granuloma annulare: a focused review of therapeutic options. American journal of clinical dermatology, 19(3), 333-344.
↑  Evan W. Piette,Misha Rosenbach, Granuloma annulare: Pathogenesis, disease associations and triggers, and therapeutic options, Journal of the American Academy of Dermatology, 2016
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גרנולומה אנולרה מקומית
דמיטרי מסוזדל

דמיטרי מסוּזְדַל (ברוסית: Дмитрий Константинович‏; סביב 1322 – 5 ביולי 1383) היה נסיך ולדימיר האחרון שלא משושלת נסיכי מוסקבה.
ביוגרפיה > עלייתו לשלטון

לאחר שנסיכות טבר ירדה מגדולתה, נסיכי סוזדל נאבקו בנסיכי מוסקבה על התואר נסיך ולדימיר. בשנת 1353 אביו של דמיטרי, הנסיך קונסטנטין ניסה לקבל את התואר נסיך ולדימיר, אך הוא ניתן לאיוואן השני, נסיך מוסקבה. עם פטירת איוואן השני, לא נמצאו באצולת מוסקבה מועמדים בוגרים. הדבר סייע לדמיטרי להתגבר על השתדלנות של אצילי מוסקבה אצל החאן של אורדת הזהב, ובשנת 1360 הוא קיבל את התואר החשוב.
ביוגרפיה > עלייתו לשלטון > היריבות עם שאר הנסיכים

תקופת שלטונו הייתה סוערת, גם לאור היריבות הפנימית בין הנסיכויות הרוסיות וגם לאור המאבקים הפנימיים באורדת הזהב. בשנת 1362 האצולה המוסקבאית הצליחה להשפיע על הח'אן שיעניק את התואר למועמד מוסקבאי - דמיטרי דונסקוי שהיה אז בן 12 בלבד. באותה שנה, בעקבות שינויי שלטון באורדת הזהב דמיטרי מסוזדל הצליח לקבל חזרה את התואר אצל הח'אן, אך הוא לא הצליח לממש אותו ושלט בנסיכות במשך שנים-עשר ימים בלבד. בשנת 1364 אפשר לו הח'אן לקבל את התואר בשלישית, אך הוא סירב לממש אותו לטובת דמיטרי דונסקוי.
ביוגרפיה > עלייתו לשלטון > היריבות עם שאר הנסיכים > סיום המאבק עם שאר הנסיכים

בשנת 1365 התחולל מאבק פנימי בין הנסיכים בנסיכות סוזדל עצמה. דמיטרי מסוזדל פנה ליריבו דמיטרי דונסקוי, בבקשת עזרה. דונסקוי נענה, וזה היה אות לסיום היריבות בין הנסיכים. לציון סיום היריבות, ב-18 בינואר 1366 דמיטרי דונסקוי התחתן עם בתו של דמיטרי מסוזדל - יבדוקיה (Eudoxia). לאחר הפיוס הם שיתפו פעולה במערכות צבאיות נגד מורדבה, בולגריה של הוולגה אך הם הפסידו לכוחות אורדת הזהב בקרב על נהר פיאן בשנת 1377.
ביוגרפיה > עלייתו לשלטון > היריבות עם שאר הנסיכים > סיום המאבק עם שאר הנסיכים > המיקום הגאוגרפי ותוצאותיו

מיקומה של נסיכות סוזדל בגבול המזרחי של האדמות הרוסיות הפך אותה לפגיעה מאוד לפלישות של אורדת הזהב. בשנת 1378 כבשו אותה כוחות אורדת הזהב ושרפו את בירתה ניז'ני נובגורוד. ייתכן שזו הייתה הסיבה שהנסיכות לא השתתפה בקרב קוליקובו, אך עם זאת, בשנת 1382, בזמן שטוכטמיש-ח'אן ניהל מערכה נגד נסיכות מוסקבה, דמיטרי מסוזדל שלח שניים מבניו למלחמה לצידו, כמו גם תגבורת צבאית.
בתקופתו העיר ניז'ני נובגורוד התפתחה ואף נבנה קרמלין חדש מאבן. בחצרו נכתבה בשנת 1377 כרוניקת לברנטי, אחד המקורות החשובים ללימוד היסטוריה רוסית של ימי הביניים.
דייב מקיי

דייוויד קרייג מקיי (באנגלית: David Craig Mackay; 14 בנובמבר 1934 - 2 במרץ 2015) היה כדורגלן ומאמן
סקוטי. מקיי שיחק בתחילה כקשר שמאלי, אך בשלהי בקריירה הוסט לעמדת הבלם.
מקיי החל את הקריירה בסקוטלנד, בקבוצת הארטס, עמה זכה באליפות ובגביע. לאחר מכן המשיך לקריירה ארוכה ומוצלחת באנגליה, ועיקרה בטוטנהאם הוטספר. במדיה של טוטנהאם זכה מקיי להצלחה מרובה, וזכה עמה בין היתר בגביע אירופה למחזיקות גביע, בדאבל המקומי ובשני גביעי אנגליה נוספים.
לזכותו של מקיי 22 הופעות במדי סקוטלנד, בהן כבש ארבעה שערים, ובמהלכן ייצג את נבחרתו בטורניר מונדיאל 1958. קריירת המשחק המוצלחת זיכתה את מקיי בכניסה להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי ולמקבילו הסקוטי.
לאחר פרישתו החל מקיי בקריירת אימון ענפה. את הישגו המרשים ביותר כמאמן השיג כשהוביל את דרבי קאונטי (שבשורותיה אף שיחק לאחר תקופתו בטוטנהאם) לזכייה באליפות אנגליה.
מקיי הלך לעולמו ב-2 במרץ 2015, בגיל שמונים.