stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיג'ו
מכוניות קונספט > אופנועים

פיג'ו 500 M
פיג'ו XR6
פיג'ו XP6
פיג'ו XPS
מכוניות קונספט > אחרים

J5
J7
J9
קווארק
פרטנר tv

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  25 ביוני 2017 – הווה (7 שנים)
 חברת אם:  פרטנר תקשורת
 משרד ראשי:  ראש העין
 מוצרים עיקריים:  שידורי טלוויזיה רב-ערוצית  שירותי VOD
 מנכ"ל:  אבי גבאי
  
 אתר השירות
 
Partner tv הוא שירות טלוויזיה בישראל בטכנולוגיית OTT מטעם קבוצת התקשורת פרטנר, שהשקתו הביאה להגדלה משמעותית של התחרות בתחום הטלוויזיה. השירות הושק ב-25 ביוני 2017 וכולל שירות וידאו על פי דרישה וגישה לתכני נטפליקס. נכון ל-14 באוקטובר 2024 לשירות מחוברים כ־200,000 לקוחות.
ביולי 2024 פורסם כי חברת פרטנר מוותרת על פעילותה כספקית תוכן, וצפויה לשתף פעולה עם "yes"
ולהפעיל שירות חדש בשם "+Partner tv by STING". השירות יופעל על ידי yes ויכלול את הממשק והתכנים של +STING.
היסטוריה

בדצמבר 2014 השיקה סלקום את שירות הטלוויזיה שלה, "סלקום tv". זאת, לאחר שנים של קיום דואופול מצד "הוט" ו-yes בתחום טלוויזיה רב-ערוצית בישראל. ביוני 2017 הכריזה פרטנר במסיבת עיתונאים כי היא משיקה את שירות הטלוויזיה שלה.
ב-29 במאי 2017 הודיעה נטפליקס על שיתוף פעולה נרחב וראשון מסוגו בישראל עם חברת פרטנר, במסגרתו ישולבו תוכני נטפליקס בשירות פרטנר tv.
ב-21 בדצמבר 2017 הכריזה פרטנר על הצטרפות ערוץ מצו, המשדר מוזיקה קלאסית וקונצרטים, לשירות. כמה ימים מאוחר יותר החל ערוץ A+ להיות משודר כחלק מהשירות.
ב-15 באפריל 2018 הודיעה פרטנר כי חתמה על הסכם עם חברת "אמזון" לפיו לקוחותיה יוכלו לצפות בשירות הווידאו של אמזון באמצעות ממירי פרטנר TV.
ב-20 בינואר 2019 הודיעה החברה כי תתחיל להציג פרסומות בתכני השירות שלה באמצעות מערכת Addressable tv המאפשרת להתאים את הפרסום בטלוויזיה לצופה.
פרטנר חתמה עם קבוצת RGE ומשלבת את ערוצי הספורט (ערוץ הספורט) וערוצי הילדים (ערוץ הילדים ולוגי) של הקבוצה. בהמשך חתמה החברה גם עם חברת צ'רלטון המחזיקה בערוצי ספורט 1.
בדצמבר 2021 פרטנר TV הודיעה שב-30 בדצמבר 2021 ערוץ הילדים, ערוץ לוגי וערוץ טדי יסיימו את השירות מול פרטנר, וירדו מערוצי החברה.
ב-15 בפברואר 2024, חזר ערוץ הילדים לשדר בפרטנר TV.
תכנים

תוכני השירות מורכבים מכ-50 ערוצים המשודרים באופן חופשי לכל בעל ממיר דיגיטלי ייעודי, משירות VOD שמסופק כחלק מהחבילה ומכיל סרטים, סדרות ותוכניות טלוויזיה, וכן משירות Catch Up המאפשר צפייה בתכנים ששודרו לאחרונה, עד שבועיים אחורנית.
תכנים > ערוץ טדי

באוקטובר 2017, כמה חודשים לאחר השקת השירות, הכריזה פרטנר כי היא משיקה ערוץ תוכן מקורי בשם "טדי", מטעם טדי יזמות והפקות, ששודר החל מ-15 בנובמבר 2017 באפיק 15 , מייד לאחר רצף הערוצים המסחריים.
הערוץ נוהל באמצעות הסכמי שותפות עם היוצרים השונים, ושודרו בו תכנים בשידור חוזר ("שמש", "הקומדי סטור" ו"השיר שלנו") לצד תוכן מקורי בכיכוב אושיות רשת שונות, בכיכוב מיכאל גבעתי, לירן דוד, איל שקרצי וספיר בן רובי, "סחילנד" בכיכוב ליאור דובדבני ואילן קובץ', "המופע של אלעד לוי" בכיכובם של אלעד לוי ואורי גבריאל ועוד רבים.
מנהל התוכן של הערוץ היה נדב פרישמן והמפיק הראשי אסף גורדון.
הערוץ סיים את שידוריו ב-30 בדצמבר 2021.
תכנים > הפקות מקור של פרטנר tv

הבנים והבנות 2018 (בשיתוף עם ערוץ הילדים)
רשימת ערוצים בשירות

רשימת הערוצים הכלולים בשירות בחבילת הבסיס
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערוצים ישראלים | ערוצים מקוריים | ערוצי בידור, סדרות ולייף סטייל | ערוצי טבע ודוקו | ערוצים בינלאומיים | ערוצי ילדים ונוער | ערוצי ספורט |
|  ערוץ 9  ערוץ הכלכלה  כאן 11  קשת 12  רשת 13  עכשיו 14  i24news  וואלה+  תרבות ישראלית  ערוץ 24  מוזיקה il  מכאן 33  ערוץ הידברות  ערוץ הכנסת |  פרטנר סדרות  פרטנר סרטים  פרטנר קידס |  דוק  +TRAVEL  +FOOD  +GOOD LIFE  CBS Reality  בית +  !E  Foody  ויוה טלנובלות  ויוה איסטנבול  Bollywood סדרות  BollyWood HD סרטים הודיים HD |  נשיונל ג'יאוגרפיק  National Geographic WILD  ערוץ ההיסטוריה |  CNN  Fox News  Fox Business  i24news באנגלית  i24news בצרפתית  daystar |  כאן חינוכית  ערוץ בייבי  זום  זום טון  A+  ערוץ ג'וניור  ערוץ הכוכבים  JimJam  פרטנר קידס  ילדותי  שירי ילדותי  ערוץ הילדים |  5SPORT  5PLUS  ONE HD  ONE 2 HD  ONE DOCO |
הרחבות תוכן בתשלום חודשי נוסף

ערוצים, חבילות וספריות VOD בתשלום נוסף
| --- | --- |
חבילות וערוצי פרימיום: ספריות VOD פרימיום
 חבילת ערוצי הדרמות הטורקיות:  ערוץ הדרמות הטורקיות + • ערוץ הדרמות הטורקיות 2 • ערוץ הדרמות הטורקיות 3 • ערוץ הים תיכוני • הערוץ הים תיכוני + • הערוץ הים תיכוני 2  חבילת ערוצי הדרמות הספרדיות:  ערוץ הדרמות הספרדיות 1  • ערוץ הדרמות הספרדיות 2  חבילת ערוצי הדרמות ההודיות:   ערוץ הדרמות ההודיות 1 • ערוץ הדרמות ההודיות 2  חבילת ערוצי הפנאי:   ערוץ הנופש • ערוץ הריאלטי • ערוץ השעשועונים  ערוץ ההומור  ערוץ ויוה פרימיום  ערוץ ויוה וינטג'  ערוץ הקומדיות הקלאסיות  ערוץ הקולנוע הישראלי  חבילת ערוצי הספורט של ערוץ הספורט:  5SPORT 4K • 5STARS • 5LIVE • 5GOLD  חבילת ערוצי הספורט של צ'רלטון בטלוויזיה: ספורט 1 HD • ספורט 2 HD • ספורט 3 HD • ספורט 4 HD  חבילת ערוצי הספורט של צ'רלטון בטלוויזיה ובסלולר: ספורט 1 HD • ספורט 2 HD • ספורט 3 HD • ספורט 4 HD • ספורט 1 TO GO • ספורט 2 TO GO  חבילת ערוצים ברוסית:  ספריית הדרמות הטורקיות +  ספריית הדרמות הטורקיות 2  ספריית הים תיכוני  ספריית הים תיכוני 2  ספריית הדרמות הספרדיות  ספריית ויוה אינסטנבול  ספריית ויוה פרימיום  ספריית ויוה וינטג'
הערות שוליים

↑  צאלה קוטלר, ‏המפץ הגדול של שוק הטלוויזיה מאיים על היצירה הישראלית, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2017
↑  יהודה שרוני, ‏עוד טלטלה בשוק התקשורת: פרטנר TV עולה לאוויר. המתחרים במתח?, באתר מעריב אונליין, 25 ביולי 2017
↑  המחיר ינצח? שירות הטלוויזיה של פרטנר מתקרב להשקה מעשית(הקישור אינו פעיל, 25.12.2021)
↑  עומר כביר, בדיקת כלכליסט פרטנר TV: ממשק מצוין ועשרות ערוצים, באתר כלכליסט, 1 באוגוסט 2017
↑  אביב גוטר, ניתוח כלכליסט הקרב על השלט: פרטנר TV יוצא לדרך - כמה זה יעלה ומה תקבלו?, באתר כלכליסט, 26 ביוני 2017
↑  נבו טרבלסי, ‏ברשות התחרות בוחנים את הסכם פרטנר-yes. מה עומד על השולחן?, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2024
↑  מירב קריסטל, פרטנר tv מוותרת על פעילות התוכן: תשדר את תכני סטינג של yes, באתר ynet, 9 ביולי 2024
↑  נטפליקס ופרטנר ישתפו פעולה בישראל, באתר כלכליסט, 29 במאי 2017
↑  ערוץ Mezzo הבינ"ל ישודר גם בפרטנר TV, באתר אייס, 21 בדצמבר 2017
↑  יונתן כיתאין, ‏שירות אמזון פריים וידאו יהיה זמין על גבי ממיר פרטנר TV, באתר גלובס, 15 באפריל 2018
↑  משה בנימין, פרטנר TV תתחיל לייצר כסף מפרסומות בטלוויזיה, באתר אייס, 20 בינואר 2019
↑   נתי טוקר, ספורט, ילדים ולייף סטייל: פרטנר תציע עשרות ערוצי טלוויזיה, באתר TheMarker‏, 25 במאי 2017
↑   רפאלה גויכמן, אחרי שנאבקו זו בזו: פרטנר תשדר את ערוצי הספורט של צ'רלטון, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2021
↑  אתם שאלתם אנחנו ענינו: כל מה שרציתם לדעת על פרטנר TV
↑  פרטנר, בלעדי בפרטנר TV! "ערוץ טדי" – ערוץ בידור וצחוק ישראלי, באתר פרטנר
↑  אלכסנדר כץ, עם 30 אלף מנויים: פרטנר משיקה את ערוץ הצחוק 'טדי', באתר אייס, 25 באוקטובר 2017
↑  מנובמבר: טדי הפקות ופרטנר יעלו ערוץ צחוק חדש, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2017
↑  אשחר כהן, ‏צחוקים איתם, באתר ‏מאקו‏, 25 באוקטובר 2017
↑  טדי הפקות יפיקו ערוץ צחוק לפרטנר, באתר וואלה, 13 ביוני 2017
זכויות האדם באלבניה

אלבניה, כרפובליקה פרלמנטרית, חתומה על האמנה האירופית להגנת זכויות אדם וחופש יסוד. עם זאת, המדינה נחשבת לבעלת אופי שמרני, כאשר רוב אזרחי מדינה הם ממוצא אסלאם-סוני.
במהלך תקופת שלטונו של אנוור הוג'ה באלבניה בין השנים 1985-1944, אלבניה הקומוניסטית נחשבה לאחת המדינות המובילות בהפרת זכויות אדם במזרח אירופה. עם זאת, בעקבות ניצחון האופוזיציה הרפורמיסטית בבחירות 1992 בהנהגת המפלגה הדמוקרטית של אלבניה, הוקמה ממשלה רב-מפלגתית ויושמו מספר רפורמות ליברליות במדינה.
סוגיות עדכניות הנוגעות לזכויות אדם באלבניה כוללות אלימות במשפחה, מקרים בודדים של עינויים, אירועי אלימות משטרתית, תחזוקה לקויה של מערך בתי הסוהר במדינה, סחר בבני אדם וזכויות להט"ב.
ישנה מודעות גוברת לסחר בבני אדם כסוגיה מהותית במערך זכויות האדם באירופה. עם זאת, בעשורים האחרונים ובעקבות נפילת המשטר הקומוניסטי באלבניה, חלה עלייה ניכרת בהיקף הסחר בבני אדם, כאשר רוב הקורבנות הן נשים שהוברחו למטרת עיסוק בזנות.
סחר בבני אדם

אלבניה היא מדינת מוצא ומעבר לאנשים, בעיקר נשים וילדים, הנסחרים למטרת ניצול מיני וזנות. ממשלת אלבניה הצהירה בעבר על מחויבותה להילחם בסחר בבני אדם, אך ספגה ביקורת על אי עמידתה בסטנדרטים בסיסיים במאבק לחיסול הסחר בבני אדם, ועל חוסר ההצלחה בקידום תהליכים יעילים להגנת עדים במסגרת התהליך.
עינויים ומוות על ידי השלטונות

מאז תחילת 1994, קיבלה אמנסטי אינטרנשיונל דיווחים על תקריות בהן שוטרי משטרת אלבניה התעללו באנשים במהלך מעצרם, כאשר חלק מהעצורים אף מצאו את מותם בעקבות זאת. על פי הדיווחים, במקרים רבים העצורים ספגו פציעות משמעותיות במהלך מעצרם, לרבות חבלות, שיניים שבורות או חתכים שהצריכו טיפול רפואי ואף אשפוז בבתי חולים. במקרים חריגים, הליך המעצר אף כלל עינויים.
חלק ניכר מהפרות אלו של זכויות אדם בוצעו כנגד חברי או תומכי המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה. קורבנות נוספים כללו חברים בקהילה ההומוסקסואלית במדינה, חברים במיעוט היווני ואסירים פוליטיים לשעבר.
מהדיווחים עולה גם כי העמדה לדין של שוטרים בגין עינויים או התעללות היא אירוע נדיר.
אלימות ואפליה נגד נשים

כמעט 60% מהנשים באזורים הכפריים באלבניה סובלות מאלימות פיזית או פסיכולוגית, וכמעט 8% הן קורבנות של אלימות מינית.
בשנת 2014 דיווחה ועדת הלסינקי האלבנית (AHC) שמספר הנשים שנפלו קורבנות לרצח על רקע מיני או משפחתי עודנו גבוה.
אלימות נגד ילדים

בשנת 2015 דיווח ארגון יוניסף כי כ-77% מהילדים באלבניה נחשפו לצורה כלשהי של ענישה אלימה בבית. מאות ילדים חשופים לעבודות כפייה בתוך המדינה ואף מחוצה לה.
הפרת זכויות להט"ב באלבניה

תושבים להט"בים באלבניה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שלא חווים תושבים שאינם להט"בים, בין היתר בגלל חוסר ההכרה החוקית לזוגות חד-מיניים במדינה והגישות השליליות לגבי הקהילה הגאה ברחבי הארץ, אף על פי שאנשים להט"בים באלבניה מוגנים תחת חקיקה מקיפה נגד אפליה.
פעילויות מיניות חד-מיניות הן חוקיות באלבניה מאז 1995, אבל זוגות מאותו המין ומשקי בית שבראשם זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות העומדות לרשות הזוגות שאינם חד-מיניים. חוץ מנישואים חד-מיניים, גם איגודים חד-מיניים אחרים אינם מוכרים במדינה בכל צורה שהיא.
פעולות נקמה

לפחות 70 משפחות אלבניות הועברו למעצר הגנתי בשל חשש לפעולות נקמה כנגדן.
הפרת זכויות אדם נגד המיעוט היווני במדינה

לטענת ארגוני זכויות אדם הפעילים באלבניה, זכויות האדם של בני המיעוט היווני במדינה מופרות תדיר על ידי הממשלה, וזאת באמצעות פעילות המשטרה והשירות החשאי. קהילות יווניות הפכו למטרה ובתיהן נהרסו בעקבות פרויקטים לפיתוח, אשר אושרו על ידי הממשלה, תוך התמקדות במוצא אתני. כמו כן, לטענת אמנסטי אינטרנשיונל אירעו מספר מקרים של התעללות בבני המיעוט היווני על ידי השלטונות.
כמו כן, עלו טענות לאפליה ולקיפוח ממסדי מצד הממשלה כלפי המיעוט היווני במדינה, המלין על אי נכונות של הממשלה להכיר רשמית בעיירות יווניות אתניות הממוקמות מחוץ ל"אזורי מיעוטים" שנקבעו במהלך התקופה הקומוניסטית, סירוב לעשות שימוש בשפה היוונית במסמכים רשמיים ובשלטים ציבוריים באזורים המתאפיינים ברוב יווני אתני, וכן סירוב לכלול מספר גדול יותר של בני המיעוט היווני בענפי המינהל הציבורי במדינה.
ראו גם

זכויות להט"ב באלבניה
לקריאה נוספת

לימור צדוק, נקמות הדם שמאחורי הנופים הקסומים: מסע קודר בהרי האלפים בצפון אלבניה, באתר ynet, 18 בנובמבר 2022
הערות שוליים

↑  Fred., Abrahams (1996). Human rights in post-communist Albania. Human Rights Watch/Helsinki (Organization : U.S.). New York: Human Rights Watch. ISBN 1564321606. OCLC 34677470.
↑  "Countries". www.amnesty.org (באנגלית). נבדק ב-2019-06-19.
↑  Council of Europe (אורכב 14.02.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  U.S Department of State,"ALBANIA (TIER 2)

Albania is a source country for women and children trafficked for the purposes of sexual exploitation and forced labor, largely to Greece and Italy, where many victims are then further transited to the United Kingdom, France and the Netherlands. Albanian children, especially ethnic Roma and Egyptian, continue to be trafficked externally for forced begging. Regional and international experts consider Albania to have significantly decreased as a transit country for trafficking in Western Europe.

The Government of Albania does not fully comply with the minimum standards for the elimination of trafficking; however, it is making significant efforts to do so. The government remained committed to monitoring and preventing trafficking at the country's main ports and produced successful interdictions. However, implementation of Albania's anti-trafficking tools remained inadequate and a critical area of concern. Greater, proactive steps in the areas of protection and reintegration are needed to ensure the safety of victims. The government must apply available laws and programs, in addition to improving prevention for vulnerable groups. Trafficking-related corruption must also be addressed.
1 2  ALBANIA: FAILURE TO END POLICE ILL-TREATMENT AND DEATHS IN CUSTODY
1 2  Civil Rights Defenders – Human Rights in Albania, web.archive.org, ‏2018-01-14
↑  "Human Rights in Albania". אורכב מ-המקור ב-2018-01-14. נבדק ב-2017-11-02.
↑  "Albania protects LGBT people from discrimination". ILGA-Europe. 5 בפברואר 2010. אורכב מ-המקור ב-12 בפברואר 2010. נבדק ב-5 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Albania: The Greek Minority". www.hrw.org. נבדק ב-2019-06-19.
↑  "Οι Αλβανοί αρπάζουν σπίτια από τους Βορειοηπειρώτες". www.himara.gr (ביוונית). נבדק ב-2019-06-19.
↑  United States Department of State ALBANIA 2008 HUMAN RIGHTS REPORT]
↑  United States Department of State ALBANIA 2009 HUMAN RIGHTS REPORT]
↑  ALBANIA 2010 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2011 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2012 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2013 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2014 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2015 HUMAN RIGHTS REPORT
↑  ALBANIA 2016 HUMAN RIGHTS REPORT
תאונות דרכים בישראל

"תאונת שרשרת" בה מעורבות חמש מכוניות בדרך אלוף שדה, רמת גן
יונדאי גטס מרוסקת מוצגת על גבי משאית גרר במתחם מיני ישראל במסגרת מלחמה בתאונות הדרכים
אנדרטה ברמת גן לתלמיד בית הספר שילה (לימים בן-גוריון) שנהרג ברכבו על אופניו ב-13 באוקטובר 1978
תקנות התעבורה מבחינות בין תאונת דרכים שתוצאתה הריגה או פגיעה בגוף, שבה חלה חובת דיווח על האזרח למשטרה, לבין תאונת דרכים שתוצאתה נזק לרכב אחר או לרכוש אחר, שבה אין בה חובת דיווח למשטרה, אלא החלפת מידע אישי בין הנהגים שהיו מעורבים בתאונה. במקרה של תאונת פגע וברח, גם אם מדובר ב"תאונת נזק", ישנו מקום לדיווח על הנהג הבורח למשטרה.
שיעור ההרוגים מתאונות דרכים בישראל נמצא בעליה מתמשכת, זאת בניגוד למגמת הירידה במדינות האיחוד האירופאי. בישראל לא קיימת תוכנית אסטרטגית רב שנתית מתוקצבת למאבק בתאונות הדרכים ואין גורם מקצועי אחד המופקד על הנושא.
השלכות של תאונות דרכים > שיעור ההרוגים

מקום המדינה עד סוף שנת 2023 נהרגו כ-33,000 בני אדם מתאונות דרכים בישראל.
משנת 1950 עד 1960 נהרגו בתאונות דרכים בין 134–228 אנשים בשנה. משנת 1961 בה נהרגו 244 בני אדם עד שנת 1974, בה נהרגו 716 בני אדם, הייתה עליה במספר ההרוגים השנתית בתאונות דרכים ועלייה בשיעור ההרוגים ל-100,000 תושבים. בשנות ה-50 נמדד שיעור הרוגים ממוצע של 10.8 ל-100,000 תושבים, בשנות ה-60 היה השיעור 12.5 ל-100,000 תושבים ובשנות ה-70 היה השיעור הממוצע 18.5 ל-100,000 תושבים. מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, אז עמד שיעור ההרוגים על כ-20 הרוגים בשנה ל-100,000 תושבים, הייתה ירידה מתמדת בשיעור ההרוגים בתאונות דרכים. בשנות ה-80 עמד השיעור על 10.4 ל-100,000 תושבים (בשנת 1983 11, בשנת 1984 10 ובשנת 1985 9), בשנות ה-90 על 9.2 ל-100,000 תושבים ובשנים 2000–2005 נמדד ממוצע של 7.3 ל-100,000 תושבים. בשנת 2005 עמד שיעור ההרוגים על 6.5 ל-100,000 תושבים. בשנת 2008 עמד השיעור על 5.7 הרוגים ל-100,000 תושבים ובשנת 2009 ירד ל-4.2 ל-100,000 תושבים. בשנת 2016 עמד השיעור על כ-4.3 הרוגים בשנה ל-100,000 תושבים. ב-2020 עמד השיעור על כ-3.3 ל-100,000 תושבים, בשנת 2001 עמד השיעור ל-100,000 תושבים על כ-3.8 ובשנת 2022 על כ-3.6. בהשוואה בינלאומית ישראל היא בין המדינות בעלות שיעור ההרוגים בתאונות דרכים לנפש הנמוך ביותר בעולם.
במדד של מספר הרוגים למיליארד קילומטר נסיעה, הייתה בישראל ירידה עקבית במספר ההרוגים מ-38.8 בשנת 1980, דרך 22.4 בשנת 1991, 12.4 בשנת 2000, ו-7.1 בשנת 2012. בשנים 2013–2022 נע שיעור ההרוגים בין 5.2 ו-6.6 למיליארד קילומטר נסיעה, כאשר בשנים 2018 ו-2021 נרשמו השיעורים הנמוכים ביותר של 5.2 ו-5.3 בהתאמה ובשנים 2015 ו-2016 נרשמו השיעורים הגבוהים ביותר של 6.5, 6.6 בהתאמה. במדד זה, ישראל היא בין המדינות עם השיעור היותר גבוה של הרוגים. לארצות הברית, ניו זילנד, דרום קוריאה וצ'כיה, שיעורים יותר גבוהים של הרוגים למילארד קילומטר נסיעה.
מספר ההרוגים בתאונות דרכים בשנים 2012–2023 נע בין 299 ל-376, כאשר בשנים 2017, 2018, 2019 נמנו בהתאמה 364, 316, 355 הרוגים. עקב הגידול באוכלוסיית ישראל נמשכה המגמה של ירידה בשיעור ההרוגים ל-100,000 נפש, אך בניגוד לאירופה שבה גודל האוכלוסייה יחסית קבוע ונרשמה ירידה ממוצעת של 22% במספר ההרוגים, בישראל, שבה האוכלוסייה גדלה, לא ניכרה ירידה במספרי ההרוגים המוחלטים.
בשנת 2024 הייתה עלייה של 21.6% במספר ההרוגים בתאונות דרכים לעומת שנת 2023, כלומר 361 הרוגים בשנת 2023 ו-439 אנשים הרוגים בשנת 2024.
השלכות של תאונות דרכים > פצועים קשים

בממוצע בשנים 2019-2021 נפגעו בישראל כ-2,300 בני אדם באופן קשה בכל שנה. בשנת 2022 היתה עליה במספר הפצועים הקשים לאזור - 2,600 ובשנת 2023 היתה עליה נוספת. בשנת 2024 מספר הפצועים הקשים הגיע לשיא של 20 שנה, מעל 2700 בני אדם.
אנשים שנפגעו באופן קשה בתאונות דרכים צפויים לטיפול שיקומי ארוך, וסובלים לעיתים קרובות מנכות לכל החיים. כמו כן לעיתים קרובות הם מאבדים לגמרי את כושר העבודה שלהם. לדברים אלה מחירים בריאותיים, נפשיים וכלכליים גבוהים מאד הן לפצוע ומשפחתו והן לכלל החברה
בעשור בין 2013-2023, שיעור הנפגעים באופן חמור (הרוגים ופצועים קשה) בתאונות דרכים ל-100,000 תושבים עמד רוב הזמן על שיעור של מעל 28, עם ירידה חד פעמית לשיעור של 25 בשנת 2020, אחריה השיעור עלה בחזרה לשיעור של 30 ומאז לא השתנה.
נכון לשנת 2020, בממוצע שנתי יש בישראל כ-190,000 תאונות דרכים, מתוכן 56 אלף תאונות עם נפגעים. תאונות אלו גורמות לכ-81 אלף פצועים בשנה וכ-343 הרוגים.
השלכות של תאונות דרכים > עלות כלכלית

מחקר שפורסם בשנת 2020, שנערך על ידי חברת הייעוץ BDO, בהזמנת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ודה-מרקר , העריך כי עלות תאונות הדרכים למשק הישראלי עומדת על כ-17 מיליארד ש"ח בשנה. עלות זו מהווה כ-1.3% מהתוצר המקומי הגולמי.
עלות זו העורכה לפי מספר מרכיבים:
עלות הפגיעה בגוף ובנפש. הסתכמה ב-9.5 מיליארד ש"ח, בגין כ-80,000 נפגעים בתאונות. עלות זו המורכבת מהוצאות רפואיות, ירידה ברווחת הנפגעים ומשפחותיהם ופגיעה בתפוקה ובכושר
עבודה.
עלות פגיעה ברכוש, שהוערכה בסך 5.5 מיליארד ש"ח. עלות זו מורכבת מהנזקים לרכבים - כ-330 אלף רכבים שנפגעו. בנוסף העלות כוללת נזקים עקב זיהום, דלק, פגיעה בתשתיות ותפעול.
עלות של 2 מיליארד ש"ח בגין אובדן של 13 מיליון שעות עבודה עקב גודש בכבישים שנוצר בעקבות תאונות, וכתוצאה מכך פגיעה בפריון העבודה.
אומדן זה גבוה בכ-3 מיליארד ש"ח לעומת העלות שהוערכה במשרד התחבורה, שמתעלמת מעלות אובדן שעות עבודה ואינה כוללת עלות של תאונות ללא נפגעים. 65% מעלות התאונות, כ-11 מיליארד ש"ח נכון 2019, נובעים מתאונות במרחב העירוני, ועוד 6 מיליארד עלות התאונות במרחב הבין-עירוני. מבין התאונות בעיר כ-2.3 מיליארד ש"ח עלות פגיעה בהולכי רגל. העלות של תאונות אופניים למשק נאמדת בכ-1 מיליארד ש"ח בשנה, 60% מתוך זה, תאונות אופניים חשמליים וקורקינטים חשמליים.
עלות התאונות לא התשנתה ב-7 השנים שקדמו למחקר, זאת למרות ירידה בכמות הכוללת של פצועים בתאונות. הסיבה היא שינוי בתמהיל התאונות - ירידה קלה במספר הפצועים הקלים, לצד עליה ניכרת במספר הפצועים הקשים.
פצועים קשים בתאונות דרכים צפויים לתקופת שיקום ארוכה ובדרך כלל סובלים מנכות ואובדן כושר עבודה. לדברים אלה עלות כלכלית גבוה. נכון לשנת 2019 הוערכה העלות הכלכלית של כלל הפצועים הקשים והקשים מאד בכ-5.27 מיליארד ש"ח בשנה. לפי הערכה זו העלות הממוצעת של פצוע קשה בתאונת דרכים יכולה להגיע כמעט ל-6 מילייון שקלים.
מאפייני מעורבים בתאונות קטלניות > סוג כלי הרכב המעורבים בתאונות דרכים

משאיות מעורבות בכ-17% מהתאונות הקטלניות בעוד הן מהוות רק 2.3% מכלי הרכב בישראל.
אוטובוסים מעורבים בתאונות קטלניות פי 9.6 יותר מאשר כלי רכב פרטיים. הסיבות העיקריות לכך הן כמות הנסיעות המרובה (לעומת כלי רכב פרטיים) והתנע הגדול של כלי הרכב הכבדים. כ-40% מתאונות הדרכים מתרחשות בערים.
מאפייני מעורבים בתאונות קטלניות > סוג משתמש דרך

בשנת 2023, 30% מההרוגים בתאונות היו נוסעי רכב פרטי, 28% הולכי רגל, 21% רוכבי אופנוע או קטנוע, 10% רוכבי אופניים וקורקינט, 1% נוסעי אוטובוס, 1% נוסעי מוניות, 2% במשאיות ו-3% ברכבים מסחריים. נתונים אלו דומים מאוד לנתוני ממוצע השנים 2020–2022, כאשר ההבדל העיקרי הוא שבשנים אלו ההרוגים רוכבי אופניים וקורקינט היו 8% ורוכבי אופנוע וקטנוע היו 23%.
שיעור ההרוגים בתאונות שהם הולכי רגל, גבוה יחסית למדינות אחרות. בדו"ח ועדת שיינין משנת 2005 דווח על שיעור של כ-35%, ושהוא כפול מהשיעור במדינות אחרות. חלק ניכר מהולכי הרגל שנהרגו, נפגעו בעת שחצו מעבר חצייה מסומן.
מאפייני מעורבים בתאונות קטלניות > סוג משתמש דרך > רוכבי אופנוע

מספרם של רוכבי האופנוע שנהרגים בתאונות דרכים גבוה יחסית לאחוז האופנועים בכלל אוכלוסיית כלי הרכב ויחסית לנסועה שלהם. בשנת 2018 הסיכוי של רוכב אופנוע להיות מעורב בתאונה קשה היה גדול פי 16 מהסיכוי של נהג רכב פרטי, עבור אותה נסועה.
אחוז רוכבי האופנוע מבין ההרוגים בתאונות דרכים עלה מכ-10% בתחילת שנות ה-2000, ל-14% בשנת 2018, 18% בשנת 2019, ו-21%–23% בשנים 2020–2023. האופנועים מהווים רק ארבעה אחוזים מכלל כלי הרכב, ואחוז הנסועה שלהם הוא רק אחוז אחד מכלל כלי הרכב.
מספר התאונות בישראל, ללא יהודה ושומרון, בהן היו מעורבים אופנועים בשנים 1990–2008 נע בין 2,300 ל-4,500 בשנה בקירוב.
מאפייני מעורבים בתאונות קטלניות > מגזר

שיעור ההרוגים הערבים בתאונות דרכים גבוה באופן מובהק משיעורם באוכלוסייה (כ-21%). בשנים 2020–2022 היוו הערבים כ-32% מההרוגים בתאונות דרכים. בשנת 2023 היו הערבים 27% מההרוגים.
פיצויים לנפגעי תאונות דרכים

חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ה–1975 הביא לרפורמה יסודית בתחום הפיצוי לנפגעי תאונות דרכים בישראל. לפני חקיקתו היה תחום זה כפוף לדיני הנזיקין המסורתיים. הקושי המרכזי נבע מכך שהנפגע בתאונה נדרש להוכיח שנזקו נגרם על ידי התרשלותו של הנתבע כדי לזכות בפיצוי. אם גורם הנזק לא התרשל, אם לא ניתן היה להוכיח שגורם הנזק התרשל, אם גורם הנזק לא נמצא, או אם הנזק נגרם באשמת הנפגע עצמו – לא הייתה זכות לפיצוי. חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים נועד להבטיח שכל נפגע בתאונת דרכים יפוצה. לשם כך הוטלה אחריות מוחלטת על כל נהג המעורב בתאונה כלפי הנפגעים בתאונה וחובת ביטוח בגין האחריות הפוטנציאלית וכן בגין נזק שעלול להיגרם לנהג בתאונה עצמית.
היסטורית המאבק בתאונות דרכים

בתחילת שנת 1950 הקים עורך דין יעקב סלומון בחיפה אגודה בשם "זהירות" למאבק בתאונות דרכים.
במרץ 1954 הוקמה המועצה הלאומית למניעת תאונות על ידי השופט שלמה הלמוט לובנברג ועורך הדין יעקב סלומון, וביוזמת שר התחבורה יוסף ספיר, כדי לשמש ארגון גג למתנדבים בתחום המלחמה בתאונות הדרכים, תוך ניסיון לניצול פוטנציאל ההתנדבות, הגברת המודעות והדרכת הציבור בנושא. המועצה הייתה אז גוף במימון ממשלתי ועסק בהדרכה, בהסברה ובהעברת השתלמויות לנהגים כדי לנסות להפחית את מספר תאונות הדרכים בישראל.
באוגוסט 1958 מינה ראש הממשלה ועדה בראשות עו"ד סלומון לבדיקת הסיבות לתאונות דרכים. בעקבות הקמת הוועדה התפטר השופט לוונברג מראשות המועצה הלאומית למניעת תאונות. הוועדה החלה לגבות עדויות באוקטובר 1958. דו"ח הוועדה הוגש לראש הממשלה במאי 1958. המלצות הוועדה כללו הקמת ועדת שרים למאבק בתאונות דרכים שלידה ועדה בינמשרדית לתיאום הסדרי התחבורה במדינה. בתחילת יוני 1959 החליטה הממשלה שלא להקים ועדת שרים קבועה ולהסתפק בהקמת הוועדה הבינמשרדית וביולי 1959 מונה דן אבן ליושב ראש הוועדה.
בשנת 1960 הוקם במשרד התחבורה קרן מיוחדת למניעת תאונות דרכים שמימונו נגבה בהיטל מיוחד על נהגים ובעלי רכב, שהועמד לרשות הוועדה הבינמשרדית. בשנת 1965 טען דו"ח של מבקר המדינה שסכומים נכבדים מהקרן שמשו להשלמת תקציבים לפרויקטים תחבורתיים, במקום לשמש כקרן ייעודית לבעיות בטיחות.
באפריל 1965 הוקם במשרד התחבורה מחלקה לבטיחות בדרכים שמנתה שבעה עובדים, שישה מהם מהנדסים. בשנת 1967 הוקם המנהל לבטיחות בדרכים במשרד התחבורה. בסוף 1974 המליצה ועדת הכלכלה של הכנסת להקים רשות עליונה לבטיחות בדרכים, אך ההמלצה לא קוימה.
בשנת 1985 החליט משרד התחבורה לשדרג את הקורסים לנהיגה נכונה לעברייני תנועה והקימה עם המועצה הלאומית למניעת תאונות את "המכון הארצי להכשרת נהגים", ועובדי מחלקת ההדרכה של המועצה הועברו למכון.
באוקטובר 1997 הוקמה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מכוח חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים, כרשות עצמאית, ובשנת 2000 הופרטה המועצה הלאומית למניעת תאונות, כדי למנוע כפילות.
ביולי 2005 החליטה ממשלת ישראל לאשר את העקרונות של "תוכנית לאומית רב-שנתית לבטיחות בדרכים", שהוכנה בהתאם להמלצות ועדת שיינין. הממשלה החליטה כי שר התחבורה יהיה האחראי לבטיחות בדרכים ובהתאם לכך ייקרא "שר התחבורה והבטיחות בדרכים", וכי תוקם רשות עצמאית, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אשר תפקד על הפעולות במאבק בתאונות הדרכים ותתאם את פעולותיהם של משרדי הממשלה והגופים האחרים המטפלים בנושא. למרות הקמת הרשות, עיתונאים, מומחים ודוחות הצביעו על כך שהסכמויות שלה לא היו מספיק חזקות ולא בהתאם להמלצות הוועדה. היעד המרכזי של הוועדה – הורדת מספר ההרוגים, לא הושג. שיינין עצמו, ביקר בהמשך את היעד הזה וטען כי מדובר ביעד שמרני מידי, ביחס לחזון אפס הרוגים בתאונות דרכים שהונהג עד אז במדינות המובילות באירופה. יעד נוסף של הוועדה – הפיכת ישראל לאחת המדינות המובילות בבטיחות בדרכים בעולם לא הושג אף הוא. בשנת 2018, ביחס למדד של מספר הרוגים למיליארד ק"מ נסועה, מדד זה עמד בישראל על 5.2, בדומה לממוצע של מדינות ה-OECD, אבל גבוה בהרבה לעומת המדינות המובילות כמו נורווגיה (2.3) או אירלנד (2.8) – גבוה לפחות ב-80%, בעוד שבזמן הדו"ח ההפרש בין ישראל למדינות המובילות עמד על 65%.