stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאות ושפל (טלנובלה)
צוות שחקנים

צ׳אגטאיי אולסוי (יאמאן קופר) – ימאן חווה ילדות קשה מלאת טראומות כשאביו עזב אותם כשהיה קטן. כיוון שאין לו אב, הוא לוקח את אחיו הגדול כדוגמה לחיקוי. בזמן שהוא הולך לכלא בגלל אחיו, שהוא רואה כגיבור, חייו משתנים וההרפתקה האמיתית מתחילה.
סרנאיי סריקאיה (מירה) – מירה היא הילדה הפופולרית והחברותית ביותר בחבורה. היא יוצאת עם בנו של איש עסקים עשיר. כולם יודעים שהם יתחתנו יום אחד. אבל כשהיא רואה את ימאן לראשונה, היא מרגישה שהאיש הזה שונה. מירה מאוד תמימה, רגישה וטובת לב, אבל באותו זמן היא תעשה הכול כדי להגן על האנשים שאוהבת אפילו במחיר חייה שלה. היא תתמודד עם בעיות משפחתיות רבות ותנסה להגן על אחותה הקטנה שלא תצטרך גם היא להתמודד עם מצבים כאלה בגילה הצעיר.
פרסום וקידום

הפרסום לסדרה לראשונה החל כבר ב-26 בפברואר 2021, כאשר ויוה פרסמו פיסה מתמונת הכרזה של הטלנובלה. החל מתאריך זה הקהל והציבור שיער כי הסדרה תשוב לשידור חוזר כאשר השידור הראשון שודר לפני. הקדימון הראשון לטלנובלה פורסם ברשתות החברתיות כבר ב-4 במרץ 2021 המציג את העלילה בקצרה של הטלנובלה ״ללא זמן ידוע מראש״, אך היה ניתן לראות את הפרקים הראשונים של הטלנובלה כבר ב-VOD. חמישה ימים לאחר מכן, ב-9 במרץ 2021, פורסם תאריך השחרור של הטלנובלה גם כן ברשתות החברתיות, החל מ-18 במרץ 2021 בערוץ ויוה, והיה ניתן לראות אחרי השידור גם בפלטפורמת הווידאו לפי דרישה, כאשר הטלנובלה היא בת 154 פרקים, ותחליף את הטלנובלה הספרדית ״לתת חיים״ בכיכובם של חורחה סלינס ואווה סדניו, וחוסה רון.
הטלנובלה החלה את שידורה בערוץ ויוה ב-18 במרץ, מדי ערב בימים ראשון עד חמישי בשעה 19:00 לפי שעון ישראל.
רייטינג והצלחה

הרייטינג של הסדרה גאות ושפל היה גבוה בכול מקום בו שודרה כולל ארצות הברית ואמריקה הלטינית: כשהסדרה שודרה בצ'ילה היא הייתה הסדרה הזרה הכי נצפית שם. פורסם כי ״לפני כחודשיים הגיעה גאות ושפל למסכי מגה בצ'ילה הסדרה הטורקית זכתה למקום מיוחד בקרב מעריציה״. למעשה, הדירוג הגבוה של פרק השלישי ששודר ביום השלישי הביא אותה לבסס את עצמה כהפקה הזרה הנצפית ביותר בצ'ילה.
על פי נתונים מהערוץ הפרטי, עם 18.4 נקודות בממוצע, הפרק ששודר שמירה, ימאן וחבריו נסעו לחופשה גרם לסדרה להגיע לשיא של 20 נקודות בין עשר וחצי בלילה, ל-12 בבוקר. ובכך הוסיף לתוצאות הגדולות של הסדרה דבר שבדרך כלל קורה רק אחרי ואף יותר מארבעים פרקים.
פרסים

לפי סקר ענק של הקהל בספרד שבו כל צופי הערוצים הצביעו נמצא כי צאגטאיי אולסוי נבחר לשחקן הטוב ביותר, וסרנאיי סרקאיה לשחקנית הטובה ביותר. הם והסדרה "גאות ושפל" נכנסו ללב הקהל, הסדרה שודרה בעבר בערוץ נובה בספרד.
הערות שוליים

↑  MED CEZİR FRAGMAN İZLE - MED CEZİR DİZİSİ STAR TV'DE BAŞLIYOR haberi, web.archive.org, ‏2013-09-23
↑  Medcezir Dizisi Bu Sezon (2015-2016 Sezonunda) Bitecek Mi? Final mi Yapacak? | Sizegore.com | dizi film fragmanları ,film fragmanları, web.archive.org, ‏2015-05-26
↑  Medcezir'in senaristi açıkladı! - TG, web.archive.org, ‏2015-05-26
1 2 3 4  Login • Instagram, www.instagram.com
↑  "Medcezir" se convierte en la teleserie extranjera más vista en Chile, FMDOS, ‏2016-07-21 (בספרדית)
גארי קוניל

גארי קוניל (נולד ב-26 בפברואר 1966) הוא סופר ופוליטיקאי מהאיטי, שכיהן כראש הממשלה בין 18 באוקטובר 2011 ל-16 במאי 2012.
ביוגרפיה

קוניל נולד בשנת 1966 למארי וסרז', שר הספורט והנוער בממשלתו של פרנסואה דובליה. יש לו 3 אחים, והוא השני במשפחתו.
הוא למד במכללה בפורט-או-פרנס, בירת האיטי, בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת האיטי ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בזכות תוכנית פולברייט.
בין יולי 1994 ליוני 1998 הוא פיתח מערכת רפואית שסיפקה שירותי בריאות בסיסיים לאזורים עניים בהאיטי. לאחר מכן עבד כיועץ בבית החולים אלברט שוויצר. באוקטובר 1999 החל לשמש כאחראי פרויקט בקרן האוכלוסין של האו"ם בהאיטי, ובאפריל 2001 החל לשמש כאחראי תוכנית, עד אוקטובר 2002.
בין השנים 2000–2004 הוא עבד כמנחה של תוכנית רדיו בנושא רבייה.
עד שנת 2011 הוא עבד במספר תפקידים באו"ם.
עד סוף אוגוסט 2011, היו שמועות שקוניל יהיה ראש הממשלה. ב-5 בספטמבר באותה השנה הוא קיבל את המשרה מהנשיא מישל מרטלי. הוא היה המועמד השלישי לנשיאות לאחר התפטרות ז'אן מקס בלריב, לאחר שהשניים הקודמים לא אושרו על ידי הפרלמנט. בפרלמנט נידונה השאלה האם הוא עומד בחוק הקובע שיש לגור 5 שנים רצופות בהאיטי לפני קבלת משרת ראש הממשלה, משום שהוא לא התגורר בהאיטי עקב עבודתו באו"ם. מרטלי טען בתוקף שהוא עומד בחוק משום שהוא התגורר במדינה אחרת בגלל עבודתו עבור האיטי וכן שילם מיסים לאו"ם בעבור האיטי.
תהליך הבדיקה והאשרור של בחירתו החל ב-8 בספטמבר. ב-16 בספטמבר הצביעו פה אחד חברי לשכת הצירים בעד מינויו, וב-5 באוקטובר אושר מינויו גם על ידי הפרלמנט. הוא מונה באופן רשמי ב-18 באוקטובר, וכך היה לראש הממשלה הצעיר ביותר. בזמן כהונתו כראש ממשלה, כיהן גם כשר החוץ.
קוניל התפטר ב-24 בפברואר 2012, בעקבות אובדן אמון שריו בו. הוא נשאר ראש ממשלה עד למינוי מחליפו לורן למות, לפי סעיף 165 לחוקה. בממשלתו של לורן למות הוא נשאר כשר החוץ.
הערות שוליים

1 2  By the CNN Wire Staff, Haiti's prime minister quits after just a few months, CNN
1 2 3 4 5  Dr Garry Conille: le troisième premier ministre désigné de Martelly? Nouvelles d'Haiti Infohaiti.net, web.archive.org, ‏2011-10-15
1 2 3 4 5  Haiti - Politic : CV of Garry Conille, MD, MPH - HaitiLibre.com : Haiti news 7/7, www.haitilibre.com
1 2 3 4  Le Nouvelliste -, archive.ph, ‏2013-01-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0003 8164  LCCN: n2013003581  SUDOC: 230064256  VIAF: 295748521   WorldCat (עם VIAF): 295748521
ג'ק וולי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בספטמבר 1998 (בן 26)
 מידע כללי
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 משקל:  58 ק"ג
 גובה:  1.80 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  טאקוונדו
 
ג'ק וולי (באנגלית: Jack Woolley; נולד ב-23 בספטמבר 1998) הוא לוחם טאקוונדו אירי. ייצג את אירלנד באולימפיאדת טוקיו 2020.
ביוגרפיה

וולי גדל בעיירה טולהט שבמחוז דרום דבלין שבאירלנד. בגיל שש הוא התחיל להתאמן בטאקוונדו.
ב-2012 הוא השתתף כצוער בטורניר הבינלאומי הראשון שלו באליקנטה, שם זכה במדליית ארד. בשנה שלאחר מכן הוא זכה במדליית הזהב הראשונה שלו בתחרות לצעירים בטרלבורג.
ב-2014 הוא התחרה באליפות העולם לצעירים בטאיפיי בקטגוריה של מתחת ל-48 ק"ג.
ב-2015, וולי התחרה לראשונה בטורניר הבוגרים בקטגוריית המשקל מתחת ל-54 ק"ג באליפות ארצות הברית הפתוחה באורלנדו. הוא סיים שלישי, בעוד שסיים שני בקטגוריית המשקל מתחת ל-55 ק"ג בתחרות הצעירים. הוא התחרה לראשונה גם באליפות העולם בטקוואנדו (אנ') בצ'ליאבינסק (עד 54 ק"ג), שם הפסיד ברבע הגמר לוונילטון טשיירה (אנ') הברזילאי. בנוסף, הוא זכה במדליית כסף (עד 55 ק"ג) באליפות אירופה לנוער בדאוגבפילס.
בינואר 2016 התחרה וולי באיסטנבול בטורניר המוקדמות האירופי (עד 58 ק"ג) לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו מאוחר יותר באותה שנה. הוא סיים שלישי ולא העפיל לאולימפיאדה, כאשר רק שני המקומות הראשונים העפילו. עד לאליפות העולם 2017 במוג'ו, הוא התחרה בקטגוריית המשקל עד 54 ק"ג. במהלך אותה תקופה הוא השיג מספר זכיות על הפודיום בטורנירים הפתוחים, והשתתף באליפות אירופה במונטרה. באליפות העולם במוג'ו וולי הודח בשש-עשרית הגמר על ידי אדריאן ויסנטה הספרדי. לאחר גביע העולם הוא עבר לקטגוריית המשקל עד 58 ק"ג.
בשנת 2017 וולי השתתף גם בארבעת טורנירי הגרנד פרי (אנ') שהתקיימו במוסקבה, רבאט, לונדון ואביג'אן ובגראנד סלאם (אנ') בוושי.
בשנת 2018, וולי השיג מספר זכיות נוספות על הפודיום בטורנירים הפתוחים. באליפות אירופה בקאזאן הוא הודח ברבע הגמר על ידי חסוס טורטוסה הספרדי. בנוסף, הוא השתתף בחמשת טורנירי הגרנד פרי (אנ') ברומא, מוסקבה, טאיוואן, מנצ'סטר ופוג'יירה; ברומא הוא זכה במדליית ארד.
בשנת 2019 הגיע וולי לשמינית הגמר באליפות העולם במנצ'סטר, והפסיד להדי נפאטי (ספ') התוניסאי. באותה שנה הוא השתתף בארבעת טורנירי הגרנד פרי (אנ') (רומא, צ'יבה, סופיה ומוסקבה) והעפיל לאולימפיאדת טוקיו 2020, ובכך היה לספורטאי האירי הראשון שהעפיל לענף הטאקוונדו במשחקים האולימפיים. באולימפיאדה, הוא הודח על ידי לוקאס גוסמן (אנ') הארגנטינאי בשמינית הגמר, בתוצאה של 19–22, ובזאת סיים את השתתפותו.
חיים אישיים

בגיל 17 וולי יצא מהארון כביסקסואל. באחד מראיונותיו הוא סיפר שהיו ספורטאים שסירבו ללחוץ את ידו בקרבות בשל כך.
בליל יום שישי, 13 באוגוסט 2020, חמישה ימים לאחר סיומה של אולימפיאדת טוקיו 2020, וולי אושפז בבית חולים לאחר שהותקף קשות בדבלין על ידי "חבורה של בין 8 ל-12 אנשים ונשים". לאחר שפרסם תמונות שלו אחרי התקיפה, עם כתמי דם עליו ועל בגדיו, הוא זכה לתמיכה ממעריציו באינטרנט. ב-17 בספטמבר הוא סיפר על התקיפה בריאיון לראיין טוברידי בתוכנית הלילה האירית "The Late Late Show", וזכה לשבחים כ"מקור להשראה ומודל לחיקוי".
סטטיסטיקה

מתוך 136 קרבות רשומים בתחרויות ובאירועים שונים, וולי ניצח ב-83 מתוכם, שיעור הצלחה של 61%.
הערות שוליים

↑  "TaekwondoData". TaekwondoData (באנגלית). נבדק ב-2020-05-10.
↑  "Jack Woolley secures Olympic qualification in taekwondo". RTE (באנגלית). 20 בדצמבר 2019. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johnny Watterson, 5ft 11in and 58kg: Jack Wooley is Ireland’s Olympic Taekwondo pioneer, The Irish Times, ‏6 בינואר 2020
↑  RTÉ Sport, Jack Woolley secures Olympic qualification in taekwondo, RTÉ, ‏5 בנובמבר 2019
↑  Cathal Dennehy, Heartbreak for Dublin's Jack Woolley as taekwondo fighter exits Olympics after losing opening bout in dying seconds, Independent.ie (באנגלית)
↑  Patrick Kelleher, Bisexual Olympian reveals some athletes won’t even shake his hand since he came out, PinkNews, ‏5 בינואר 2020
↑  Ireland's Bisexual Taekwondo Master Ready For Olympic Challenge, Extra.ie, ‏4 בundefined 2020
↑  Masterson, Eugene (14 באוגוסט 2021). "'A gang of 8 to 12 men and women began violently attacking people along the boardwalk' – Irish Olympian Jack Woolley victim of horrific attack in Dublin last night". Irish Independent. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Smith, Simone (18 בספטמבר 2021). "Jack Woolley hailed a 'role model' after 'emotional' Late Late Show interview". Evoke. נבדק ב-25 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  TaekwondoData, TaekwondoData (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ק וולי".
גאיוס ליוויוס סלינטור

גאיוס ליוויוס סלינטור, (בלטינית: Gaius Livius Salinator; המאה ה-2 לפנה"ס) היה מצביא רומאי, לקח חלק פעיל במלחמת אנטיוכוס.
ביוגרפיה

אביו היה מרקוס ליוויוס סלינטור שהביס את עזרובעל ברקה בקרב מטאורוס. שימש כאיידיל בשנת 204 לפנה"ס וכפראיטור בשנת 202 לפנה"ס, ופיקד על שני לגיונות של בעלי ברית במהלך המלחמה המקדונית השנייה. בשנת 193 לפנה"ס שימש כמפקד פרשים במלחמה נגד הבוים, בשנת 192 לפנה"ס הוא ניסה לקבל את משרת הקונסול אולם נכשל ומונה כפריאטור פעם שנייה. אותה שנה פרצה מלחמת אנטיוכוס וליוויוס נבחר לפקד על הצי הרומאי.
הוא עגן בדלוס במטרה להשתלט על נתיבי הים האגאי ולאפשר נחיתת כוחות באסיה. המלך אנטיוכוס השלישי מיהר לגייס חיילים, ובו בזמן שלח את האדמירל פוליקסינידאס לעצור את ליוויוס בטרם יחברו אליו הציים של רודוס ופרגמון. ליוויוס הצליח להתחבר אל הצי הפרגמוני תחת פיקודו של המלך אאומנס, כעת היו לו 150 אניות. בקרב קוריקוס הביס ליוויוס את פוליקסינידאס, 10 אניות סלאוקיות נלקחו בשבי ועוד 13 טובעו פוליקסינידאס נסוג להתארגנות באפסוס. הצי הרודי התחבר אל ליוויוס גם כן. ובחורף של שנת 191 לפנה"ס כבר שלט הצי הרומאי בים.
עם הגיע האביב של שנת 190 לפנה"ס פנה ליוויוס לכבוש את ההלספונט המפריד בין אירופה לאסיה. העיר ססטוס שנמצאה בצד האירופי נכנעה לו מיד והוא נכנס למשא ומתן עם תושבי אבידוס שבצד האסייתי. אולם אז נודע לו שפוליקסינידאס הטביע שייטת רודית שהייתה בדרכו אליו. ליוויוס מיהר וחזר לסאמוס הוא תכנן לסגור על פוליקסינידאס אולם אז הוחלף בידי לוקיוס אימיליוס רגילוס.
בסוף שנת 190 לפנה"ס נשלח ליוויוס אל ביתיניה כשגריר אל המלך פרוסאוס הראשון במטרה לשכנע אותו לא לסייע לסלווקים.
בשנת 188 לפנה"ס מונה לבסוף לקונסול. יש הטוענים כי הוא ייסד את העיר פורלי באיטליה.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
טיטוס ליוויוס. תולדות רומא. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב
הרולד למב, חניבעל - האחד נגד רומי, מערכות, 1964.
ישראל שצמן. תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.
תאודור מומזן, דברי ימי רומא. תרגמו צ’ ויסלבסקי, דוד קלעי, צ’ רודי. עורכים: פ. לחובר, צ’ וויסלבסקי. תל אביב, הוצאת מסדה,
Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 .
Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925 .
Appianus. Translated by H. White. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1912.
Mommsen, Theodore. History of Rome. Online version in Classic Literature Library.
הערות שוליים

↑  גולן עמ' 509.
↑  גולן עמ' 510.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושבעה, 11.
↑  גולן עמ' 511.
גאבור טולנאי

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1910 קונסנטמיקלוש, הונגריה 
 פטירה:  17 בפברואר 1990 (בגיל 79) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  אוניברסיטת סגד (1934) 
 מעסיק:  ניוגט 
 תפקיד:  ambassador of Hungary to Italy (1949–1950)  פרופסור 
 בן או בת זוג:  Ilona Berkovits 
 פרסים והוקרה:  פרס באומגרטן (1940)  פרס אטילה יוז'ף (1960)  מסדר העמל (1955)  מדליית הזהב של האקדמיה ההונגרית (1980) 
 
גאבור טולנאי (בהונגרית: Tolnai Gábor; קונסנטמיקלוש, 29 בדצמבר 1910 – בודפשט, 17 בפברואר 1990) היה היסטוריון ספרותי, מסאי, יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
קורות חיים

גאבור טולנאי נולד במשפחה יהודית כבנם של בלה טולנאי (1879–1962), סוחר, ושל אירן שוורץ (1890–1963) הוא סיים את בחינות הבגרות בגימנסיה הקלוויניסטית בבודפשט ולאחר מכן את לימודיו באוניברסיטת פרנץ יוזף בעיר סגד (שמה היום אוניברסיטת סגד) עם תואר בהוראה הונגרית-גרמנית ותואר דוקטור במדעי הרוח; הוא היה תלמידם של שאנדור שיק ושל גדעון מסוי. הוא סיים את לימודיו ב-1933 כמורה כאמור, וכדוקטור במדעי הרוח. הוא היה אחד מהחברים המייסדים של המכללה לאמנות נוער סגד.
בין השנים 1934–1943 היה מתמחה בספרייה הלאומית על שם סצ'ני ולאחר מכן, ככל הנראה, גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). שרד את השואה ומ-1946 עד 1948 היה מנכ"ל הספרייה. בין השנים 1945–1947 עמד בראש לשכת נשיא המוזיאון הלאומי של הונגריה. ב-1946 קיבל הסמכה כפרופסור חבר באוניברסיטת פטר פאזמאני בבודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) בתחום חיי הספרות ההונגרית בטרנסילבניה בפקולטה למדעי הרוח. ב-1948 הפך לחבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים, וב-1962 לחבר מלא מן המניין. בשנים 1948–1949 עמד בראש המחלקה לאוניברסיטאות ולמדע במשרד הדתות והחינוך הציבורי. בשנים 1949–1950 היה שגריר הונגריה ברומא ובשנים 1953–1980 היה ראש המחלקה לתולדות הספרות ההונגרית הישנה באוניברסיטת אטווש לורנד כפרופסור מן המניין.
הוא ערך את סדרת הספרים ששמה "מאות של הונגריה", "זיכרונות פרוזה הונגריים עתיקים", "מלומדים הונגרים מהעבר" בשנים 1953–1959 ערך את כתב העת להיסטוריה של הספרות "פרסומים בתולדות הספרות", ובשנים 1957–1962 ערך את כתב העת "בן זמנינו". משנת 1965 ערך את כתב העת לתולדות הספרות בלועזית של האקדמיה ההונגרית למדעים, Acta Litteraria Academiae Scientiarum Hungaricae. בשנים 1952–1973 כיהן כמזכיר ולאחר מכן כנשיא של ועדת ההסמכה המדעית של האקדמיה ההונגרית למדעים.
חברות באגודה ספרותית

אגודת דוגוניץ'
כתביו

בשפת המקור:
A szabadvers és a lírai formák válsága (Szeged, 1931)
Erdély magyar irodalmi élete (Szeged, 1933)
Régi magyar főura. Életforma és műveltség az újkorban (Budapest, 1939)
Végzetes esztendők (Budapest, 1945)
Vázlatok és tanulmányok (Budapest, 1955)
Évek – századok (Budapest, 1958)
A tenger és a szél (Budapest, 1964)
Itália dicsérete. Búcsú, számvetés (Budapest, 1965)
Federico García Lorca (Budapest, 1968)
Tanulmányok (Budapest, 1970)
Örökség és örökösök. Kaninczytól máig (Budapest, 1974)
Maradj velem, mert beesteledett. Itáliai számvetés (Budapest, 1977)
Nőnek az árnyak (Budapest, 1981)
Fejedelmi Erdély (Budapest, 1984)
A költő és a tipográfus. Szenci Molnár Albert és Tótfalusi Kis Miklós (Budapest, 1985)
Szóbeli jegyzék. Róma 1949–1950 (Budapest, 1987)
Árnyból szőtt lelkek, Hoffmann Edith sziluettjei (Budapest, 1988)
בתרגום לעברית:
המשבר של שירה חופשית והצורות הליריות (סגד, 1931)
חיי הספרות ההונגרית בטרנסילבניה (סגד, 1933)
אדון הונגרי זקן. אורח חיים וחינוך בעידן המודרני (בודפשט, 1939)
שנים קטלניות (בודפשט, 1945)
טיוטות ומחקרים (בודפשט, 1955)
שנים - מאות (בודפשט, 1958)
הים והרוח (בודפשט, 1964)
שבחים לאיטליה. פרידה, חשבון (בודפשט, 1965)
פדריקו גארסיה לורקה (בודפשט, 1968)
מחקרים (בודפשט, 1970)
עזבונות ויורשים. מקנינצי ועד היום (בודפשט, 1974)
תישאר איתי כי החשיך. התחשבנות איטלקית (בודפשט, 1977)
הצללים גדלים (בודפשט, 1981)
טרנסילבניה הנסיכותית (בודפשט, 1984)
המשורר והטיפוגרף. אלברט סנצי מולנר ומיקלוש טוטפלושי קיש  (בודפשט, 1985)
הערה בעל פה. רומא 1949–1950 (בודפשט, 1987)
נשמות ארוגות מצללים של אדית הופמן (בודפשט, 1988)
פרסים והוקרה

פרס באומגרטן (1940)
צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1948)
מסדר הצטיינות לעבודה (1955)
פרס אטילה יוז'ף (1960)
מדליית מסדר הצטיינות העבודה דרגת זהב (1970)
מדליית הזהב של האקדמיב (1980)
מסדר הדגל של הרפובליקה העממית ההונגרית (1981)
לקריאה נוספת

מי זה מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר מסת"ב 963-8607-10-6
מי זה מי בספרות ההונגרית? Könyvkuckó Kiadó, בודפשט, 1999 ISBN 9-638157-91-7
סופרים הונגרים בני זמננו
Aureum Thuribulum. מחתות זהב, שנים עשר הרהורי האדיבות על כתביו המפורסמים של גאבור טולנאי ... ; המכללה ההונגרית לאמנויות שימושיות, בודפשט, 1983
הערות שוליים

↑  Születése bejegyezve a kunszentmiklósi állami születési anyakönyv 3/1911. folyószáma alatt
↑  "Gyászjelentése". אורכב מ-המקור ב-2015-04-02.
↑  "Tolnai Béla halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1639/1962. folyószáma alatt".
↑  "Tolnai Béláné Schwarcz Irén halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti 2727/1963. folyószáma alatt".
↑  "Tolnai Béla és Schwarcz Irén házassági bejegyzése a kunszentmiklósi polgári házassági akv. 53/1909. folyószáma alatt".
↑  Magyar Közlöny,1946. május 11. (106. szám)
↑  REAL-EOD
↑  Magyar Közlöny, 1948. március 14. (62. szám)
↑  Magyar Közlöny, 1955. május 29. (56. szám)
↑  Magyar Közlöny, 1970. április 4. (22. szám)
↑  Művelődési közlöny, 1981. március 15. (25. évfolyam, 6. szám)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810564842105606  BnF: cb12164834b (data)  GND: 1055156771  ICCU: IEIV002355  ISNI: 0000 0001 0881 6854  LCCN: n82157432  NSK: 000497218  NTA: 131339621  RERO: 02-A023120511  SUDOC: 150330731  VIAF: 27106573   WorldCat (עם VIAF): 27106573 
גאבור טולנאי והמשורר מיקלוש רדנוטי גרו בבניין זה במהלך שנות לימודיהם באוניברסיטה
גמלסטד

הכפר הכנסייתי בעיר העתיקה (שוודית Gammelstads kyrkstad - "גָמֶּלְסְטַדְס שִׁירְקְסְטַד") שליד לולאו (Luleå) שבצפון שוודיה הוא כפר עתיק שבמרכזו כנסייה מהמאה ה-15 וסביבה 424 בתי עץ ששימשו את המאמינים שבאו להתפלל בכנסייה בימי ראשון ובימי חג. מסיבה זו זכה הכפר לכינוי "הכפר הכנסייתי", או "העיר הכנסייתית" (Kyrkstad), מונח גנרי בשוודית שתיאר מרכזים מסוג זה, וברחבי המדינה ידועים 71 כפרים מסוג זה. סך הכל שרדו 16 כפרים כנסייתיים ברחבי שוודיה, והכפר הכנסייתי הסמוך ללולאו נחשב כדוגמה הטובה והשמורה ביותר לצורת יישוב זו. מסיבה זו הוא הוכרז בשנת 1996 כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

כפרים חקלאיים קמו בסביבת לולאו במהלך המאה ה-13 לכל המאוחר. כאשר החלה ההתיישבות בצפונה של שוודיה בסופה של המאה ה-14, במטרה להוות משקל-נגד שוודי להתפשטות הרוסית, הוקמה כנסיית עץ במקום, באותה עת גבעה במרכזו של אי, וב-1339 היא החלה לפעול. כנסיית אבן הוקמה על האי במהלך המאה ה-15, והמקום היה למוקד מפגש לסוחרים מהמפרץ הבוטני, לחוואים מקומיים ולאוכלוסיית הסאמים. החוואים היו הקבוצה הגדולה מבין השלוש, ובסוף המאה ה-16 היו בסביבה 47 כפרים שבהם למעלה מ-400 חוות.
בתחילת המאה ה-17 הייתה הכנסייה לכנסייה האזורית, והשוק שלידה, שהתמקד בסחר בפרוות ובדגי סלמון, היה למקום המפגש העיקרי לצורכי מסחר. סביבם נבנו בתי עץ ששימשו את קהל המאמינים, אשר הגיעו לכאן ממרחקים, בין היתר בשל הכרח חוקי להשתתף בטקסי הכנסייה; ולא היו יכולים לשוב לבתיהם בו ביום. עוד הוקמו במקום אורוות סוסים ששימשו את המאמינים, וכמו כן התגוררה במקום אף אוכלוסיית קבע.
ב-1621 זכה הכפר למעמד של עיר, אך נסיגת מי הים וירידת מפלסו ב-10 מטר בסוף תקופת הקרח הקטנה, הפכו את הנמל לרדוד מדי באמצע המאה ה-17. הדבר גרם להגירת תושבים לכיוון החוף, ולהקמת היישוב החדש לולאו במרחק של 10 ק"מ דרומית-מזרחית לכפר. לולאו זכתה לכינוי "ניסטאן" (Nystan - "העיר החדשה"), והכפר המקורי היה ל"גמלסטד" ("העיר הישנה"). למרות שאוכלוסיית המאמינים שפקדה את גמלסטד הצטמצמה בשל הקמת כנסיות אזוריות חדשות, המשיך הכפר ושמר על חשיבותו כמרכז מנהלי ושיפוטי. בשל הצורך לטפל במשק החי בחוות באופן מתמיד, לא כל האוכלוסייה הייתה יכולה להשתתף באופן קבוע בכל התפילות שנערכו בכנסייה האזורית, והחל מתפתח המנהג של "חגי כנסייה", מפגשים רבי משתתפים שהתקיימו פעמיים או שלוש פעמים בשנה בכפר הכנסייתי.
גמלסטד לא נפגע מהמהפכה התעשייתית שהגיעה לצפונה של שוודיה בסוף המאה ה-19, למעט היעלמותן של האורוות עם הופעת המכונית החל במאה ה-20. בהיעדר מחסור בקרקע או סיבה אחרת לשינוי המיתאר העירוני במקום, שמר הכפר על מראהו ועל אופיו.
האתר

במוקד הכפר סביב הכנסייה, שוכנת העיר הכנסייתית שבה 424 בתי עץ שקירותיהם צבועים באדום ודלתותיהם וחלונותיהם בלבן. גגות הבתים היו עשויים מעץ, אך לאחר מכן הם הוחלפו בלוחות מתכת בשל החשש משרפה ובשל איכותם המבודדת. הבתים נבנו ללא תוכנית מסודרת והוקמו לפי הצורך. גילם של חלק גדול מהבתים הוא מעל מאה שנים, וחלקם ניצבים במקום לפחות מאז 1817. עם זאת, קשה להעריך את גילם המדויק של המבנים בשל כך שבתים שנהרסו כתוצאה משריפות הוקמו מחדש בסגנון מסורתי. עוד ידוע כי חלק מהמבנים הובאו ממקומות אחרים.
הכנסייה המכונה באופן רשמי "נדרלולאו" (Nederluleå - "לולאו תחתית") נבנתה מאבן במאה ה-15 והיא הכנסייה הגדולה ביותר בצפון שוודיה שנבנתה בימי הביניים. היא הוקדשה רק ב-1492, ועוטרה בידי אומנים מסטוקהולם. באותה עת הוקם בה בית המקהלה, ובתחילת המאה ה-16 הובא אליה מזבח מאנטוורפן. במהלך המאה ה-18 נוספו לה עיטורים בסגנון הבארוק המאוחר המקומי, וב-1971 נחנך האורגן שבו 4,200 צינורות באורכים שונים, הנעים מחצי ס"מ ל-6 מטר.
מגדל הפעמונים הוקם מאבן ב-1851 במקום מגדל עץ קודם ששכן במקום. הוא הוקם במנותק ממבנה הכנסייה המרכזי, דבר יוצא דופן בסגנון הכנסייתי האזורי. המתחם מוקף בחומת אבן שבה קבועים שני שערים וכן חרכים לירי חיצים, דבר המעיד כי המקום שימש גם כמתחם מבוצר בעת הצורך.
פנים הכנסייה
רחוב אופייני בכפר
תחריט של גמלסטד (1690-1710)
ג'ובאני לו סלסו

ג'ובאני לו סלסו (בספרדית: Giovani Lo Celso; נולד ב-9 באפריל 1996 ברוסאריו; נהגה לעיתים "לו צ'לסו") הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בריאל בטיס מהלה ליגה ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים > רוסאריו סנטראל

לו סלסו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של רוסאריו סנטראל. הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת בעונת 2015, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הארגנטינאית ב-19 ביולי במשחק מול ולס סארספילד שהסתיים בשוויון 0-0. עד לתום העונה רשם 13 הופעות ליגה, ותרם לעונה המוצלחת של רוסאריו שסיימה שלישית בטבלה, עם שלושה הפסדי ליגה בלבד.
בעקבות מיקום הליגה הגבוה, השתתפה רוסאריו, עם לו סלסו, במשחקי גביע ליברטדורס 2016. לו סלסו שותף בתשעה מתוך עשרת משחקיה של רוסאריו בטורניר, בו צלחה את שלב הבתים מהמקום הראשון והדיחה את גרמיו בשמינית הגמר, עד שהודחה על ידי אתלטיקו נסיונל, שזכתה לבסוף בטורניר. ב-28 בפברואר כבש את שער הליגה הראשון שלו במדי רוסאריו, בניצחון 0–3 על אתלטיקו קולון. בסך הכול באותה העונה שותף ב-14 מתוך 16 משחקי הליגה של קבוצתו, שסיימה שביעית בטבלה האזורית. הוא כבש פעמיים באותה העונה, והוסיף חמישה בישולים.
ב-26 ביולי 2016 נרכש לו סלסו על ידי פריז סן-ז'רמן הצרפתית תמורת סכום המוערך בכ-15 מיליון אירו, ונותר ברוסאריו בהשאלה עד ל-31 בדצמבר.
קריירת מועדונים > פריז סן-ז'רמן

לו סלסו הצטרף לפריז במהלך עונת 2016/2017, תחת המאמן אונאי אמרי. הוא הצטרף בקבוצה לבני ארצו, חאבייר פסטורה ואנחל די מריה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-5 באפריל 2017, בניצחון 0–4 על אבראנש במסגרת הגביע הצרפתי. עד לתום העונה הוסיף ארבע הופעות ליגה בלבד, ונותר על הספסל בגמר הגביע בו גברה קבוצתו 0–1 על אנז'ה.
בעונתו השנייה של לו סלסו בפריז כבר היה לשחקן משמעותי ברוטציה של אמרי, כאשר פריז הפגינה עליונות מוחלטת וזכתה בכל ארבעת התארים המקומיים. לו סלסו לא שותף בניצחון 1–2 על מונקו בסופר קאפ הצרפתי, ועלה כמחליף בניצחון 0–3 על אותה הקבוצה בגמר גביע הליגה הצרפתית. במהלך זכייתה של הקבוצה באליפות צרפת בפער מרשים של 13 נקודות, תרם לו סלסו ארבעה שערי ליגה ב-33 הופעות. הוא פתח בהרכב לגמר הגביע הצרפתי מול לז הרבייה מהליגה השלישית, וכבש את השער הראשון במשחק בדקה ה-26, בדרך לניצחון קבוצתו 0–2 בסיום. במהלך העונה אף הוסיף שבע הופעות בקמפיין ליגת האלופות, בו נעצרה קבוצתו בשמינית הגמר.
קריירת מועדונים > בטיס

ב-31 באוגוסט 2018 הושאל לו סלסו לריאל בטיס עד לתום העונה. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 עם ולנסיה. ב-4 באוקטובר כבש את שערו הראשון בניצחון 0–3 על F91 דודלאנג' בליגה האירופית. בעונת 2018/2019 כבש 16 שערים ב-45 הופעות במדי הקבוצה. ב-16 באפריל 2019 הפעילה בטיס את סעיף היציאה של לו סלסו ורכשה אותו בצורה רשמית.
קריירת מועדונים > טוטנהאם הוטספר

ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לטוטנהאם הוטספר לעונה אחת עם אופציה לרכישה בסוף העונה. ב-17 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 2-2 נגד מנצ'סטר סיטי. ב-7 בנובמבר כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–4 על הכוכב האדום בלגרד בליגת האלופות. ב-28 בינואר 2020 חתם באופן קבוע בטוטנהאם לחמש וחצי שנים.
קריירת מועדונים > ויאריאל

ב-31 בינואר 2022 הושאל לו סלסו לויאריאל עד לסוף העונה. הוא כבש שער בכורה במדיה בלה ליגה ב-8 במאי בתיקו 1-1 נגד סביליה.