stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראלי דקר 2025
תוצאות > מנצחי סטייג'ים

| סטייג' | אופנועים | מכוניות | לייט פרוטו (T3) | UTV (T4) | משאיות | קלאסיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרולוג | אוסטרליה דניאל סאנדרס | דרום אפריקה האנק לטגאן | ארצות הברית קורבין לברטון | ארצות הברית ברוק הגר | הולנד מיטשל ואן דן ברינק | ארגנטינה בנחמין פסקואל |
| 1 | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ארצות הברית סת' קוינטרו | ארגנטינה ניקולאס קווגילאסו | צרפת אקסבייר דה סולטרי | הולנד מיטשל ואן דן ברינק | ספרד ג'ורדי ג'ובנטני |
| 2 | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ליטא רוקאס באציוסקה | הולנד פאול ספירינגס | ארצות הברית ברוק הגר | צ'כיה מרטין מאציק | איטליה לורנצו טרנגילו |
| 3 | ספרד לורנזו סנטונילו | דרום אפריקה סאוד וריווה | ארגנטינה ניקולאס קווגילאסו | צ'ילה פרנסיסקו לופס קונטרדו | צ'כיה אלס לופריס | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 4 | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ערב הסעודית יזיד אל-רעאי | ארגנטינה ניקולאס קווגילאסו | ארצות הברית שרה פרייס | צ'כיה מרטין מאציק | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 5 | ארגנטינה לוסיאנו בנאווידס | ארצות הברית סת' קוינטרו | ערב הסעודית יאסיר סידאן | צ'ילה פרנסיסקו לופס קונטרדו | צ'כיה מרטין מאציק | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 6 | ארצות הברית ריקי בראבק | בלגיה גיוס דה מביוס | ערב הסעודית יאסיר סידאן | צ'ילה פרנסיסקו לופס קונטרדו | הולנד מיטשל ואן דן ברינק | קרואטיה יוראי שבאי |
| 7 | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ברזיל לוקאס מוראס | ארצות הברית קורבין לברטון | ארגנטינה גרמ'יה גונזלס פריולי | צ'כיה אלס לופריס | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 8 | ארגנטינה לוסיאנו בנאווידס | דרום אפריקה האנק לטגאן | ספרד פאו נבארו | ארגנטינה גרמ'יה גונזלס פריולי | צ'כיה מרטין מאציק | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 9 | ארגנטינה לוסיאנו בנאווידס | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארגנטינה דוד זילה | צ'ילה פרנסיסקו לופס קונטרדו | צ'כיה אלס לופריס | בלגיה דירק ון רומפוי |
| 10 | דרום אפריקה מייקל דוקארטי | ספרד נאני רומא | ערב הסעודית דניה אקיל | צ'ילה פרנסיסקו לופס קונטרדו | צ'כיה אלס לופריס | ספרד קרלוס סנטוללה |
| 11 | ספרד טושה שרינה | שוודיה מטיאס איקסטרם | ערב הסעודית יאסיר סידאן | ארצות הברית שרה פרייס | צ'כיה מרטין מאציק | בלגיה דירק ון רומפוי |
| 12 | דרום אפריקה מייקל דוקארטי | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | הולנד פאול ספירינגס | ארצות הברית שרה פרייס | צ'כיה אלס לופריס | ספרד קרלוס סנטוללה |
| מנצח  הקטגוריה | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ערב הסעודית יזיד אל-רעאי | ארגנטינה ניקולאס קווגילאסו | ארצות הברית ברוק הגר | צ'כיה מרטין מאציק | ספרד קרלוס סנטוללה |
הערות שוליים

↑  The 2025 Dakar Rally route is 7,700km of pure adventure, RedBull.com, 28 November 2024
↑  Dacia Enters Dakar Rally From 2025, Dakar.com, 3 July 2023
↑  Ford signs Carlos Sainz Sr to lead Dakar Rally programme in 2025, Motorsport.com, 1 May 2024
↑  Ekstrom joins Ford’s Dakar team for 2025 after Audi exit, Motorsport.com, 1 October 2024
ג. ק. צ'סטרטון

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1874 קנזינגטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  14 ביוני 1936 (בגיל 62) ביקונספילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בקינגהאמשייר 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון, בית הספר סנט פול, בית הספר סלייד לאמנות יפה, Colet Court 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מסה, שירה 
 יצירות בולטות:  The Club of Queer Trades, The Everlasting Man, Orthodoxy, האיש שהיה יום חמישי, The Napoleon of Notting Hill, Father Brown 
 תקופת הפעילות:  מ-1890 
 הושפע מ:  תומאס אקווינס, ג'ון הנרי ניומן, אדמונד ברק, הילייר בלוק 
 בן או בת זוג:  Frances Chesterton (28 ביוני 1901–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד עם כוכב במסדר הקדוש גרגוריוס 
 chesterton.org
 חתימה:   
 
ג. ק. צ'סטרטון
גילברט קית' צ'סטרטון (באנגלית: Gilbert Keith Chesterton;‏ 29 במאי 1874 – 14 ביוני 1936) היה עיתונאי, סופר, משורר, מחזאי, מאייר, מבקר, פילוסוף ותאולוג אנגלי. כתב קרוב ל-80 ספרים ופרסם כמאתיים סיפורים קצרים, אלפי טורים עיתונאיים ומספר מחזות.
בשנת 1922 קיבל על עצמו את הנצרות הקתולית, והפך לאחד מהוגי הדעות המקוריים והחריפים ביותר שנחלצו להגנת האמונה. יכולת הכתיבה המיוחדת שלו והשימוש בפרדוקסים ובדימויים מקוריים בביקורת האתאיזם והמטריאליזם גרמו לכך שכתביו ההגותיים נחשבו ליצירות מופת.
הגדר של צ'סטרטון

הגדר של צ'סטרטון היא טענה הקובעת כי אין לבצע רפורמות עד להבנת הסיבות שהביאו למצב העניינים הקיים.
מספריו בעברית

רגליים מוזרות, תרגום - ראובן אלקלעי, ידיעות אחרונות, 1940.
תמימותו של האב בראון , תרגום - משה דור, מעריב לעם, 1960.
תמימותו של האב בראון, תרגום - אסף שור, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
האיש שהיה יום חמישי, תרגום - משה דור, הוצאת בבל, 2009.
אדם בלתי מעשי, תרגום - עודד וולקשטיין, מבוא - אסף שגיב, הוצאת שלם, 2014.
רצח באחוזת העמודים הלבנים, תרגום - סמדר גונן, נהר ספרים, 2023.
ראו גם

ביקורת האתאיזם
לקריאה נוספת

לפעמים התבונה מסוכנת יותר מן השירה, תכלת 15, סתו תשס"ד.
האתיקה של ממלכת הפיות, תכלת 28, קיץ תשס"ז. מופיע גם כפרק בספר חקירות ודרישות: מאמרי מופת על חברה, אמונה ומצב האדם, ערך אסף שגיב, כנרת זמורה-ביתן דביר ומרכז שלם, 2011.
הרעיון הפטריוטי, תכלת 35, אביב תשס"ט.
להגנת הדברים הכעורים, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ב'. מאנגלית: עודד וולקשטיין
על הרביצה במיטה, הארץ בלוגים. מאנגלית: רועי צ'יקי ארד (פתוח לקריאה).
ג. ק. צ'סטרטון – סבונרולה (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.
ג. ק. צ'סטרטון – הפוטוריסטים (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך י', 2018.
הערות שוליים

↑   איריס לעאל, הכישורים הנחוצים לבלש האידיאלי על פי צ'סטרטון, באתר הארץ, 21 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275902505171  PLWABN: 9810530223605606  BIBSYS: 90063021  BNC: 000035716  BNE: XX846338  BnF: cb118965816 (data)  CANTIC: a10460378  CiNii: DA00727745  GND: 118520393  ICCU: CFIV007330  ISNI: 0000 0001 1468 0957  LCCN: n79021157  LNB: 000028368  MusicBrainz: ff8002a4-37ac-4b36-a128-0b5f43e35fc9  NDL: 00435883  NKC: jn19990003827  NLA: 35027831  NLG: 64587  NLK: KAC199633265  NSK: 000033226  NTA: 068286198  RERO: 02-A003100889  RKD: 16604  SELIBR: 181494  SNAC: w6cv4gr1  SUDOC: 026785501  Trove: 801262  ULAN: 500008740  VcBA: 495/74019  VIAF: 14767719   WorldCat (עם VIAF): 14767719 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמריגו וספוצ'י

ערך זה עוסק במגלה הארצות. אם התכוונתם לאונייה הנקראת על שמו, ראו .
.
| --- | --- |
אמריגו וספוצ'י
אמריגו וספוצ'י
 לידה:  9 במרץ 1454 רפובליקת פירנצה פירנצה, רפובליקת פירנצה
 פטירה:  22 בפברואר 1512 (בגיל 57) כתר קסטיליה סביליה, כתר קסטיליה
 לאום:  איטלקי
 בן או בת זוג:  Maria Cerezo 
 תקופת הפעילות:  1497–1502 (כ־5 שנים)
 מספר מסעות:  4
 גילויים בולטים:  גילה שאמריקה היא יבשת נפרדת, גילה קבוצת כוכבים העוזרת לניווט בחצי כדור הארץ הדרומי
 אזורים שחקר:  אמריקה
 חתימה:   
 
פסל של אמריגו וספוצ'י בפירנצה שבאיטליה. יצירתו של גאטנו גרציני (1786-1858)
מונטה-פיורלה (אנ') - יש הטוענים שזה כפר הולדתו של וספוצ'י, ליד פירנצה.
אמריגו וספוצ'י (באיטלקית: Amerigo Vespucci;‏ 9 במרץ 1454 – 22 בפברואר 1512) היה מגלה ארצות, קרטוגרף וסוחר איטלקי. בין השנים 1497–1503 היה משתתף מרכזי בשני מסעות ימיים לכל הפחות, שמטרתם הייתה לחקור את חופה המזרחי של יבשת דרום אמריקה. באחד ממסעותיו גילה וספוצ'י כי יבשת דרום אמריקה נפרשת בכיוון דרום לאורך גדול בהרבה משהיה ידוע לאירופאים עד אז. תגלית זו שכנעה אותו כי מדובר ביבשת חדשה ולא מזוהה, טענה חדשנית ונועזת במיוחד נוכח העובדה כי עד אותה עת כל מגלי הארצות שיצאו מאירופה וחצו את האוקיינוס האטלנטי החזיקו בדעה כי הגיעו לאיי הודו שביבשת אסיה.
שמה של היבשת החדשה, אמריקה, נגזר משמו.
ראשית חייו

אמריגו וספוצ'י נולד ב-9 במרץ 1454 בעיר פירנצה, עם תחילתה של תקופת הרנסאנס האיטלקי. משפחת וספוצ'י נחשבה למשפחה מכובדת ורבת השפעה בפירנצה: אביו של אמריגו, אנסטסיו וספוצ'י, היה המזכיר של הסנאט המקומי; דודו, ג'וליאנו, היה שגרירה של פירנצה בגנואה; ובן דודו, פיירו, פיקד בכישרון רב על צי אוניות שנשלח להגן על ברבריה משודדי הים המצויים שם וזכה עקב כך להתמנות כשגריר למלך נאפולי. המשפחה קיימה גם קשרים קרובים עם אמני רנסאנס נכבדים וידועי-שם: הציירים ג'ורג'ו וזארי, סנדרו בוטיצ'לי, פיירו די קוזימו ודומניקו גירלנדיו, המשורר לודוביקו אריוסטו ואיש האשכולות לאונרדו דה וינצ'י הם חלק מרשימת האנשים שגילו קשרי ידידות עם המשפחה. בנוסף לכך, היו למשפחת וספוצ'י קשרים קרובים עם משפחת מדיצ'י המפורסמת ששלטה באותם ימים בעיר.
בסביבה זו גדל אמריגו ורכש את סקרנותו, שאיפותיו האינטלקטואליות וכישרון המסחר שלו. את חינוכו והשכלתו קנה בבית הספר של דודו, ג'ורג'יו אנטוניו וספוצ'י, נזיר דומיניקני ואיש אשכולות מכובד בפירנצה. שם קנה את יסודות המתמטיקה, השפה, הקוסמוגרפיה, האסטרונומיה, ואף מדינאות ותחבולות הדיפלומטיה. עם השנים פיתח אמריגו חיבה לקריאה, איסוף ספרים ומפות, וגילה עניין מיוחד בתחומי הקוסמוגרפיה והאסטרונומיה. לאחר תקופת לימודיו, עוד בצעירותו, החל לעבוד בשירות משפחת מדיצ'י בניהול עסקיהם הרבים, עד כי בשנת 1492 נשלח אמריגו לעיר סביליה שבספרד כנציג המשפחה על מנת לפקח על עסקי המסחר שלהם בתחום ציוד האוניות. בתקופתו בסביליה, לאחר שנעשה ספק אוניות עצמאי ושמע רבות על הרפתקאות הים, מיקד את פועלו בעיקר בחקר גאוגרפי והפך למלומד גדול בתחום.
עיסוקים אלו הקנו לווספוצ'י את האפשרות לפגוש מקרוב באוניותיהם של חוקרי הארצות הגדולים, להתעניין וללמוד על התחום. עסקיו של וספוצ'י אף סיפקו את ציוד האוניות למסעו השני של כריסטופר קולומבוס, מה שהעניק לו את ההזדמנות להיפגש ולשוחח עם קולומבוס במהלך השנים הסמוכות ליציאתו למסעו הראשון.
המסעות והמכתבים

העובדות ההיסטוריות על מסעותיו של וספוצ'י, כולל מספר המסעות שיצאו לפועל ובהם השתתף, אינן חד-משמעיות ונתונות למחלוקות רבות. הגורם המרכזי למבוכה ולספקות בסוגיה זו הוא סדרת מכתבים המיוחסים לווספוצ'י שנתגלו במהלך השנים, ובהם מתוארים בסך הכול כארבעה מסעות שונים בהם השתתף, אך לחלקם אין כל עדות היסטורית חיצונית אחרת.
שני המכתבים הראשונים המיוחסים לווספוצ'י התפרסמו עוד בימי חייו. הראשון והמפורסם שבהם הוא 'מונדוס נובוס' (בלטינית: 'עולם חדש'), אותו שלח וספוצ'י מליסבון בשנת 1502 לידידו ופטרונו לורנצו דה מדיצ'י. המכתב המקורי אבד, אך תרגום שלו מאיטלקית ללטינית שפורסם בין השנים 1502–1503 נמצא בידינו. מכתב זה מתאר מסע לדרום אמריקה שהתרחש בין השנים 1501–1502, וכולל את זיהויה של היבשת אליה הגיע כארץ חדשה שאינה יבשת אסיה. המכתב השני המכונה בקצרה 'המכתב אל סודריני' ('Lettera al Soderini'), ובשמו המלא: 'המכתב של אמריגו וספוצ'י בנוגע לאיים שהתגלו לאחרונה בארבעת מסעותיו' (Lettera di Amerigo Vespucci delle isole nuovamente trovate in quattro suoi viaggi), נשלח כביכול מווספוצ'י לפיירו סודריני (Piero Soderini). המכתב נדפס בין השנים 1504–1505 בפירנצה, ובו תיאור של ארבעה מסעות שערך וספוצ'י בין השנים 1497–1504.
שני המכתבים הללו של וספוצ'י היו להצלחה ספרותית יוצאת דופן. תוך שנים בודדות מרגע הפצתם הם תורגמו לשפות רבות ופורסמו במדינות המובילות של אירופה, כאשר עד שנת 1550 נרשמו כבר 40 מהדורות שונות של 'מונדוס נובוס'. בהפצתם, חוללו מכתבים אלו שינוי עמוק במדעי הגאוגרפיה של התקופה.
המסעות והמכתבים > המסע הראשון

המסע הראשון של אמריגו וספוצ'י ליבשת אמריקה, עליו מדווח במכתב, יצא לדרכו ב-10 במאי בשנת 1497 מהעיר קאדיס ושב אליה ב-15 באוקטובר בשנת 1498. המשלחת התאספה ברצונו של המלך פרדיננד, אשר ביקש לבדוק את אמיתות טענותיו של קולומבוס כי האיים שאליהם הגיע במסעותיו הראשונים ובהם הקים את המושבה שלו, היספניולה, אכן נמצאים לא רחוק מיבשת אסיה. גודל המשלחת היה לפיכך מצומצם מאוד וכלל ארבע אניות בלבד. כשלעצמו, דיווח וספוצ'י כי מטרת המסע הייתה "לגלות ארצות חדשות למערב".
המשלחת של וספוצ'י עברה דרך האיים הקנריים, עקפה בהמשך ההפלגה את שרשרת איי הבתולה דרומית לאיים הקריביים, ונכנסה אל הים הקריבי עד הגעתה אל מרכז אמריקה (כנראה באזור הונדורס, קוסטה ריקה או ניקרגואה). בכך היה וספוצ'י, כביכול, לספרדי הראשון שמגיע ליבשת החדשה, כשנה לפני קולומבוס במסעו השלישי.
על אף הדיווח שבמכתב אל סודריני, קיומו ואמיתותו של המסע נתונים בספק גדול מאוד, שכן המכתב מהווה עדות יחידה ביחס אליו. כמו כן, במהלך המאה ה-18, כשלוש מאות שנה לאחר מותו של וספוצ'י, התגלו מחדש על ידי היסטוריון ספרדי כמה מסמכים עתיקים מהתקופה שטרם נחשפו. רשומות מקוטעות אלו מראות כי, ככל הנראה, בשנת 1497 ובחלקה המוקדם של שנת 1498 היה וספוצ'י עסוק בסביליה וסנלוקר דה ברמדה במלאכת ציוד הצי של קולומבוס שבו הפליג למסעו השלישי, מה שסותר את הדיווח על היותו בשנים הללו במסעו הראשון.
לפיכך מרבית ההיסטוריונים סבורים כי למסעו הראשון, שקיומו אינו מוטל בספק, יצא וספוצ'י רק ב-18 במאי 1499, ושב ממנו לסביליה ב-1500. למסע זה הצטרף וספוצ'י בתור מפקד של שתי אוניות למשלחת שבראשה עמד אלונסו דה אוחדה ואליה התלווה גם חואן דה לה קוסה הנווט, אשר ליווה את קולומבוס במסעו השני. המשלחת הפליגה דרומית לאזור הקרוב למקום שבו הגיע קולומבוס במסעו השלישי בשנת 1498, בחלקה הצפוני של דרום אמריקה: אזור טרינידד וטובגו, ונצואלה ומפרץ פאריה. בשלב הזה עדיין חשב וספוצ'י כי מדובר בחלקה המזרחי של יבשת אסיה.
המסעות והמכתבים > המסע בשנת 1501

ב-13 במאי 1501 יצא וספוצ'י מליסבון למסע של שישה עשר חודשים, הפעם תחת דגלה של ממלכת פורטוגל בשירותו של המלך מנואל הראשון. המסע התנהל לאורך חופה של דרום-אמריקה כשמונה מאות ליגות (כ-3,800 קילומטר) עד פטגוניה (בקרבת סן חוליאן של היום), כארבע מאות מיל צפונית לקצה הדרומי של היבשת. מסע זה הוא המפורסם והמוצלח במסעותיו, ובו הבין וספוצ'י לראשונה כי היבשת אליה הגיע היא "ארץ חדשה" ונפרדת מאסיה, וכן כי מדובר בשטח גדול ממדים הדורש מאמץ רב לעקפו בדרך להודו. וכך כתב עם שובו לליסבון במכתבו לדה מדיצ'י: "האל הואיל להראות לנו יבשת, ארצות חדשות, ועולם בלתי מוכר. בראותנו את אלה נמלא לבנו שמחה [...] ידענו שארץ זו יבשת היא ולא אי, הן כי קו החוף שלה ארוך ובלתי מתפתל למרחקים, והן בשל היותה מיושבת באינספור תושבים". וספוצ'י המשיך ותיעד במכתב בסגנון עשיר גם את מפגשו עם הילידים ותרבותם: תווי פניהם וגופם, מנהגיהם, טקסיהם, דתם, מזונם, סגנונם האדריכלי של בתיהם וכלי מלחמתם. בספטמבר 1502 שב וספוצ'י לליסבון.
המסעות והמכתבים > מסעות נוספים ואחרית ימיו

כחודש לאחר שובו של וספוצ'י לליסבון ממסעו המוצלח, חזר לסביליה שבספרד. קיומם של מסעות נוספים שלו מוטלים אף הם בספק בקרב ההיסטוריונים של התקופה. במכתב המפוקפק לסודריני מעיד וספוצ'י על קיומו של מסע נוסף, רביעי במספר, שיצא באביב של שנת 1503, שט לאורך חופה המזרחי של ברזיל ודרום היבשת, ושב חזרה לליסבון ב-18 ביוני 1504.
בשנת 1505 הפך וספוצ'י באופן רשמי לאזרח ספרד, ובשנת 1508 זכה לכבוד מהמלכה חואנה מקסטיליה, יורשתה של איזבלה, כאשר מונה ל"קברניט הבכיר של ספרד". תפקידו היה לפקח ולנהל את ההפלגות העתידיות של הממלכה לעבר היבשת שהתגלתה מקרוב, ולמקומות העתידים להתגלות. כמו כן, נדרש להשתמש בכישורי הניווט המעולים שלו בפיתוח וקביעת טכניקות ניווט חדשות, ובהכשרת קברניטים חדשים. וספוצ'י החזיק במשרה זו עד פטירתו ב-22 בפברואר 1512, על סף גיל 58, ממחלת המלריה ונקבר בעיר הולדתו, פירנצה.
המחלוקת על דמותו ופועלו

דמותו של וספוצ'י שנויה הייתה במחלוקת לאורך השנים ועד ימינו. זמן לא רב אחרי מותו, בשנת 1533, החלו לצוף לראשונה האשמות והכפשות כלפיו כנבל, גנב ושקרן. הטענה המרכזית הייתה כי וספוצ'י בדה חלק מהמסעות בהם השתתף ואת קורותיהם, במטרה לזקוף לזכותו את ההישג של האירופאי הראשון שהגיע לאמריקה ולזכות בתהילה. לפיכך, על אף שזכה כי היבשת החדשה תיקרא על שמו ושמכתביו יילמדו בספרי הלימוד ההיסטוריים, דמותו נדחקה לשולי ההיסטוריה. אך החל מסוף המאה ה-18 קמו היסטוריונים שונים בעלי שם להגנת וספוצ'י וטיהור שמו. חלקם תמכו זאת בטענות לאמיתות האירועים שבמכתב לסודריני, וחלקם, על אף שהכחישו את העדויות שבמכתב, טענו כי מדובר באדם אחר ששם דברים אלו בפיו של וספוצ'י.
השם 'אמריקה'

תפוצת מכתביו של וספוצ'י על התגליות המתוארות שם, הם שהובילו את הפרופסור הגרמני לגאוגרפיה, מרטין ולדזמילר, לקרוא את שם היבשת החדשה על שמו של מגלה הארצות האיטלקי. ולדזמילר הוציא לאור בשנת 1507 את ספרו 'Cosmographia Introducio', שבו הופיעה היבשת החדשה, אותה תיאר כחלק הרביעי של העולם, תחת השם 'אמריקה'. וכך נימק דעתו:
”ובכן, חלקי הארץ האלה [אירופה, אפריקה, אסיה] נחקרו באופן יסודי יותר וחלק רביעי נתגלה על ידי אמריגו וספוצ'י. כמו שאירופה ואסיה מכונות על שם נשים, אינני רואה כל סיבה מדוע יתנגד מישהו לקרוא לחלק זה אמריגֶה, דהיינו הארץ של אמריגו, או אמריקה, על שם אמריגו שגילה אותה, אדם ברוך כישרון”
המפה של ולדזמילר זכתה לפופולריות גבוהה, ועל אף שבהמשך חזר בו ולדזמילר מהחלטתו ובשלוש המפות הבאות שפרסם מחק את השם 'אמריקה', היה זה כבר מאוחר מידי והשם 'אמריקה' התקבל בעולם כולו.
לקריאה נוספת

בורסטין, דניאל, המגלים: הגילויים החשובים על העולם והאדם מאז ימי קדם ועד ימינו, מאנגלית: דפנה לוי (ירושלים: הוצאת כתר, 1983).
קרנר, אלכס, על סף העת החדשה: אירופה 1350- 1600. כרך ב', (רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2014).
Arciniegas, Germán, Amerigo and the New World: The Life and Times of Amerigo Vespucci (New York: Knopf, 1955. Reprint, New York: Octagon Books, 1978)
Bourne, Edward Gaylord, "The Naming of America", The American Historical Review, Vol. 10, No. 1 (Oct., 1904)
Koch, Peter O., To the Ends of the Earth: The Age of the European Explorers (North Carolina: McFarland & Company, inc., Publishers, 2003)
Ober, Frederick A., Heroes of American History: Amerigo Vespucci (New York: Harper & Brothers, 1907)
חן מלול, מי (באמת) גילה את אמריקה?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 7 בינואר 2020
הערות שוליים

↑  Frederick A. Ober, Heroes of American History: Amerigo Vespucci (New York: Harper & Brothers, 1907), p. 5-6.
↑  דניאל בורסטין, המגלים: הגילויים החשובים על העולם והאדם מאז ימי קדם ועד ימינו, מאנגלית: דפנה לוי (ירושלים: הוצאת כתר, 1983), עמ' 195.
↑  Ober, Heroes, p. 8-9.
↑  Ibid., p. 51-52.
↑  אלכס קרנר, על סף העת החדשה: אירופה 1350- 1600. כרך ב', (רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2014), עמ' 84.
↑  בורסטין, המגלים, שם.
↑  Ober, Heroes, p. 59-75; Peter O. Koch, To the Ends of the Earth: The Age of the European Explorers (North Carolina: McFarland & Company, inc., Publishers, 2003), p. 175-176.
↑  Edward Gaylord Bourne, "The Naming of America", The American Historical Review, Vol. 10, No. 1 (Oct., 1904), p. 44.
↑  Ibid, p. 45.
↑  Germán Arciniegas, Amerigo and the New World: The Life and Times of Amerigo Vespucci (New York: Knopf, 1955. Reprint, New York: Octagon Books, 1978), p. vii.
↑  Ibid, p. 157-160.
↑  Ibid, p. 165.
↑  Bourne, "The Naming", p. 41-43.
↑  Ober, Heroes, p. 81-82, 101-108.
↑  Ibid, p.109, 131-137.
↑  בורסטין, המגלים, עמ' 196.
↑  שם, עמ' 198-197.
↑  קרנר, על סף, עמ' 85.
↑  בורסטין, המגלים, עמ' 199.
↑  Ober, Heroes, p. 194-209.
↑  שם.
↑  Bourne, "The Naming", p. 50.
↑  Arciniegas, New World, p. vii-xii, 302-314; Ober, Heroes, p. 101-108.
↑  שם, עמ' 200-201; קרנר, על סף, עמ' 86; Bourne, "The Naming", p. 49.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269683405171  PLWABN: 9810607949505606  BIBSYS: 90629779  BNC: 000043972  BNE: XX958919  BnF: cb12234845j (data)  CANTIC: a19952491  CiNii: DA06758195  DSI: 12267  GND: 118768247  ICCU: CFIV054607  ISNI: 0000 0001 2119 7904  LCCN: n50013949  LNB: 000183220  NDL: 00621597  NKC: xx0025311  NLA: 35383329  NLG: 66315  NSK: 000003486  NTA: 070757720  RERO: 02-A003939667  SELIBR: 268268  SNAC: w6ff4tkd  SUDOC: 031056806  Trove: 933188  VcBA: 495/72708  VIAF: 8183531   WorldCat (עם VIAF): 8183531 
דיוקן של וספוצ'י על ידי אמן לא ידוע, 1568
חלק ממפת אמריקה הדרומית ששרטט ולדזמילר בשנת 1507, ובו מופיע השם "אמריקה"
גארדלנד

| --- | --- |

 מיקום:  קסטלנואובו דל גארדה, צפון-מזרח איטליה
 תאריך פתיחה:  19 ביולי 1975
 שטח הפארק:  200,000 מ"ר
 מתקנים:  32 סה"כ (7 רכבות הרים)
 מפעיל:  Merlin Entertainments
 קואורדינטות:  45°27′26″N 10°42′39″E﻿ / ﻿45.45722°N 10.71083°E﻿ / 45.45722; 10.71083
 https://www.gardaland.it/en/
 
 he
 
אתר הנופש גארדלנד (Gardaland Resort) הוא אתר נופש בפארק שעשועים הממוקם בצפון מזרח איטליה. אתר הנופש נפתח ב-19 ביולי 1975, וכולל את פארק גארדלנד (Gardaland Park), עולם הים והאקוואריום גארדלנד סי-לייף (Gardaland Sea-Life), פארק המים לגולנד (Legoland), מלון גארדלנד (Gardaland Hotel), מלון אדוונצ'ר (Adventure Hotel) ומלון מג'יק (Magic Hotel). המתחם נמצא בסמוך לאגם גארדה (Lake Garda) ומשתרע על שטח של 445,000 מ"ר, בעוד שפארק השעשועים לבדו מתפרס על פני 200,000 מ"ר.
ביוני 2005 דורג גארדלנד במקום החמישי ברשימת עשרת פארקי השעשועים המובילים בעולם של מגזין פורבס. על פי נתוני 2011, הוא השמיני באירופה במספר המבקרים בפארק.
מאז אוקטובר 2006, הפארק נמצא בבעלות החברה הבריטית Merlin Entertainments. האטרקציות העיקריות בפארק כוללות את המתקנים Mammut, Jungle Rapids, Fuga Da Atlantide, Shaman, Blue Tornado, Raptor ורכבת ההרים האנכית הראשונה באיטליה ה-Oblivion: The Black Hole(אנ') שנפתחה ב-28 במרץ 2015.
היסטוריה

האתר נבנה על החוף המזרחי של אגם גארדה בקסטלנואובו דל גארדה ונפתח למבקרים ב-19 ביולי 1975.
הוא התרחב בהתמדה הן בשטח והן בכמות המבקרים, והגיע למיליון מבקרים בשנת 1984. בשנת 2007, מספר המבקרים הגיע ל-3 מיליון.
בפארק יש בסך הכל כ-32 מתקנים, הכוללים 7 רכבות הרים ו-3 מגלשות מים.
אטרקציות > רכבות ההרים

| שם | תמונה | שנת פתיחה |
| --- | --- | --- |
| Blue Tornado |  | 1998 |
| Shaman |  | 1985 |
| Raptor |  | 2011 |
| Mammut |  | 2008 |
| Oblivion:The Black Hole |  | 2015 |
| Kung Fu Panda Master |  | 2016 |
| Ortobruco Tour |  | 1990 |
אטרקציות > מגלשות המים

| שם | תמונה | שנת פתיחה |
| --- | --- | --- |
| Colorado Boat |  | 1984 |
| Fuga da Atlantide |  | 2004 |
| Jungle Rapids |  | 1999 |
הפארק פתח מתקן המבוסס על זיכיון סרטי ג'ומנג'י בשם "ג'ומנג'י - ההרפתקה לעונת 2022", בהשתתפות דמות אנימטרונית גדולה.
אחד מאזורי האטרקציה המותאמים לילדים צעירים הוא "העולם של פפה החזירה" – Peppa Pig Land, האזור מבוסס על סדרת הטלוויזיה "פפה פיג"
ראו גם

Canevaworld - מתחם בקרבת גארדלנד הכולל את פארק המים Caneva ואת פארק השעשועים Movieland (באיטלקית)
הערות שוליים

↑  Forbes top ten list: Europa-Park is among the most fun amusement parks worldwide, europapark.com, ‏14.06.2005
↑  Gardaland, Roller Coaster DataBase.
דז'ה אגאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1900 באנסקה ביסטריצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 בדצמבר 1980 (בגיל 80) סגד, הונגריה 
 שם לידה:  Adler Dezső 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת סגד (1925) 
 
דז'ה אגאי (במקור עד 1946 אדלר, בהונגרית: Ágai Dezső;‏ באנסקה ביסטריצה, 25 בפברואר 1900 – סגד, 28 בדצמבר 1980) היה משפטן יהודי-הונגרי, עורך דין, תובע (פרקליט), פרופסור וראש החוג למשפטים באוניברסיטת סגד. הוא היה אביה של אגנש אגאי (1932–2024), סופרת.
קורות חיים

דז'ה אדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה אדלר (1874–1919), סוחר בירה ומסעדן, ושל רוזליה קליין (1878–1951). הוא השלים את בתי הספר היסודיים וחטיבת הביניים שלו בבית הספר העירוני בסגד, וסיים את בית הספר התיכון הממלכתי בסגד (1918). הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת (אז פרנץ יוזף) סגד, שם קיבל דוקטורט במשפטים ב-1925. שלוש שנים לאחר מכן עבר את בחינות הלשכה (עורך דין) והפרקליטות (תביעה כללית). בין 1925 לבין 1944, הוא היה עורך הדין של MSZDP כלומר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. במלחמת העולם השנייה הוא נלקח תחילה למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ולאחר מכן ב-1944 גורש למחנה הריכוז אושוויץ. הוא הצליח לשרוד וחזר הביתה בתום מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1945–1948 היה היועץ המשפטי, התובע העירוני של מועצת העיר סגד (אז עיר של למעלה מ-200,000 תושבים), בין השנים 1948–1960 היה מרצה בכיר ופרופסור חבר באוניברסיטת סגד ובמחלקה לדיני מסחר ושטרות חליפין והמחלקה למשפט פיננסי של אוניברסיטת סגד. בין השנים 1960 לבין 1965 היה פרופסור באוניברסיטה וראש החוג.
ב-31 ביולי 1930, בסגד, נשא לאישה את אתלקה הסנוש, בתם של סוחר העצים אדולף הסנוש ורוז'ה קאודֶרץ. רעייתו השנייה הייתה ארז'בט נויפלד (1911–1996).
פרסים והוקרה

מסדר הכבוד למולדת סוציאליסטית (1968)
מדליית יובל השחרור (1970)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
"Elhunyt dr. Ágai Dezső". Délmagyarország. 70 (304): 5. 1980-12-30. (נפטר דז'ה אגאי)
Kozák Péter: Ágai Dezső. www.kozakpeter.hu (פטר קוזאק: דז'ה אגאי ב"נקודת שם")
Révai új lexikona I. (A–Baj). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1996. ISBN 963-901-595-4 (הלקסיקון החדש של רוואי)
הערות שוליים

↑  "Házasságkötési bejegyzése Hasznos Etelka Nettivel a szegedi polgári házassági akv. 463/1930. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Neufeld Erzsébettel a szegedi állami házassági akv. 594/1948. folyószáma alatt".
הסבון בכה מאוד

| --- | --- |
 שיר בביצוע צביקה פיק
 יצא לאור:  1981
 סוגה:  שירי ילדים
 שפה:  עברית
 כתיבה:  מרים ילן-שטקליס
 לחן:  צביקה פיק
 
"הסבון בכה מאוד" הוא שיר ילדים שכתבה הסופרת מרים ילן-שטקליס. המוזיקאי צביקה פיק הלחין את השיר, וביצע אותו בפסטיבל שירי הילדים מס' 2, בשנת 1981. פיק זכה עם השיר במקום השני בפסטיבל. לצידו של פיק, הופיע הילד בן ה-11, גיל עקיביוב, כיום זמר, פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי, חסיד חב"ד.
אודות השיר

השיר מדבר על הילד דני, שאינו רוצה להתרחץ. אמצעי הניקיון בחדר האמבטיה, הסבון, מברשת השיניים, משחת השיניים והברז עצובים וכועסים שדני שכח מהם. לדברי המשוררת ילדי הגן יימנעו מלשחק עם דני המלוכלך, וחברתו הדסה הקטנה לא תצליח לזהות אותו, ולכן תסתתר מפניו בפינת הגן.

לדברי נועה רוזן (שסבו של בעלה, הוא אחיה של מרים ילן-שטקליס): "הדסה הקטנה היא האחיינית של המשוררת מאחיה הבכור מולה (שמואל). ואילו דני שמופיע גם בשירים נוספים של ילן-שטקליס, הוא ככל הנראה, דני וולף (לימים סגן נשיא הטכניון). מרים ילן-שטקליס הכירה אותו כבן של ידידים בחיפה ושיבצה את שמו בשירים".
השיר פורסם בספרי שירי הילדים של ילן-שטקליס:
אצו רצו גמדים, הוצאת דביר, 1939.
שיר הגדי, הוצאת דביר, 1960
פרח נתתי לנורית, הוצאת דביר-כנרת-זמורה-ביתן, 2005.
פסטיבל שירי הילדים

בשנת 1981 התחרה השיר בפסטיבל שירי הילדים שהתקיים בחג החנוכה. צביקה פיק הלחין את השיר וביצע אותו. השיר הגיע למקום ה-2, ומאז הפך לשיר ילדים אהוב ופופולרי, שזכה לביצועים של זמרים נוספים, כגון: ציפי שביט, שמוליק קראוס, עוזי חיטמן, אדם, ורינת גבאי.