האטימולוגיות
תוכן

"האטימולוגיות" מארגן ידע, שנשאב בעיקר מהחיבורים הקלאסיים, ב-20 ספרים. לאורך החיבור משמש כמקור עיקרי החיבור האבוד Prata של סווטוניוס. ספרים 11–20 כוללים חומרים מ"תולדות הטבע" של פליניוס, סרוויוס, סולינוס.
ספר 1 (de grammatica) מתחיל בקטע ארוך על דקדוק, הראשון מבין שלושה נושאים בטריוויום (אנ') של ימי הביניים שנחשב בזמנו לליבה של הידע החיוני. הוא מכסה את אותיות האלפבית, חלקי דיבור, הדגשים, פיסוק וסימנים אחרים, קיצורים, כתיבה בשפת צופן ובשפת סימנים, סוגי טעויות והיסטוריה. הוא שואב את המילה הלטינית ל"אותיות" (littera) מהמילים הלטיניות "לקרוא" (legere) ו"כביש" (iter), בטענה שאותיות מציעות דרך לאנשים שקוראים. מקור עיקרי בספר הזה: Institutes של קאסיודורוס.
ספר 2 (de rhetorica et dialectica) משלים את הטריוויום של ימי הביניים עם סיקור של רטוריקה ודיאלקטיקה. איזידורוס מתאר מהי רטוריקה, סוגי טיעונים, דרכי דיבור וביטויים. בדיאלקטיקה הוא דן בפילוסופיה, בסילוגיזם ובהגדרות. הוא משווה את המונח היווני סילוגיזם למונח הלטיני argumentatio, שאותו הוא גוזר מהמילה הלטינית עבור "מחשבה צלולה" (arguta mens). מקור עיקרי: קאסיודורוס.
ספר 3 (de quatuor disciplinis mathematicis) מכסה את הקואדריוויום (אנ') של ימי הביניים, ארבעת הנושאים שהשלימו את הטריוויום הם אריתמטיקה, גאומטריה, מוזיקה ואסטרונומיה. הוא טוען שיש אינסוף מספרים, מכיוון שתמיד ניתן להוסיף אחד (או כל מספר אחר) לכל מספר שניתן לחשוב שהוא הגבול. הוא מייחס את הגאומטריה למצרים העתיקה, בטענה שמכיוון שנהר הנילוס הציף וכיסה את הארץ בבוץ, נדרשה גאומטריה כדי לסמן את אדמות האנשים "בקווים ובמידות". איזידורוס מבדיל בין אסטרונומיה לאסטרולוגיה ומכסה את העולם, השמיים והכדור השמימי, גלגל המזלות, השמש, הירח, הכוכבים, שביל החלב וכוכבי לכת, ושמות הכוכבים. הוא גוזר את הקמרון (curvus) של כיפת השמים מהמילה הלטינית ל"הפוך" (conversus). הוא מסביר את ליקוי השמש בכך שהירח בא בין כדור הארץ לשמש ואת ליקוי הירח כמתרחש כאשר הוא נכנס לתוך צלו של כדור הארץ. הוא מגנה את השמות הרומאיים של כוכבי הלכת על שם האלים שלהם. איזידורוס הבחין בין אסטרולוגיה של "אמונה טפלה" ואסטרולוגיה "טבעית". הראשונה עוסקת בהורוסקופ ובניסיון לחזות את עתידו של אדם או של אנשים; השנייה היא פעילות לגיטימית שהייתה קשורה לתחזיות מטאורולוגיות, כולל איאטרו-מתמטיקה (אנ') ורפואה אסטרולוגית (אנ'). מקורות עיקריים: בואתיוס על מתמטיקה, קאסיודורוס.
ספר 4 (de medicina) עוסק ברפואה, כולל ארבע הליחות, מחלות, תרופות ומכשירים רפואיים. הוא שגוזר את המילה "רפואה" מהמילה הלטינית "מתינות" (modus), ואת המילה "סיאטיקה" (sciasis) מהחלק הפגוע של הגוף, הירך (ביוונית: ἰσχία, "איסכיה"). מקורות עיקריים: קאיליוס אורליאנוס, סורנוס מאפסוס, פליניוס.
ספר 5 (de legibus et temporibus) עוסק במשפטים וכרונולוגיה. איזידורוס מבחין בין חוק טבעי, אזרחי, בינלאומי, צבאי וציבורי. הוא דן בתכלית החוק, מקרים משפטיים, עדים, עבירות ועונשים. אודות כרונולוגיה, איזידורוס עוסק בפרקי זמן כמו ימים, שבועות וחודשים, ימי היפוך ושוויון, עונות, שנים מיוחדות כמו אולימפיאדות ויובלים, דורות ועידנים. מקורות עיקריים: Institutes (אנ') של גאיוס (אנ'), ברוויאריום של אלאריק (אנ').
ספר 6 (de libris et officiis ecclesiasticis) מתאר ספרים ותפקידים כנסייתיים החל מהברית הישנה והחדשה, המחברים ושמותיהם של ספרי הקודש, ספריות ומתרגמים, מחברים, חומרי כתיבה לרבות לוחות, פפירוס וקלף, ספרים, סופרים וחגים נוצריים. מקורות עיקריים: אוגוסטינוס, הירונימוס, גרגוריוס הראשון, Divine Institutes של לקטנטיוס, טרטוליאנוס.
ספר 7 (de deo, angelis, sanctis et fidelium ordinibus) מתאר את התוכנית הבסיסית הנוגעת לאלוהים, למלאכים ולקדושים: ההיררכיות של שמים וארץ, מהאבות, הנביאים והשליחים, דרך אנשים הנזכרים בשמותיהם בבשורות, ועד למרטירים, אנשי דת, נזירים ונוצרים רגילים. מקורות עיקריים: אוגוסטינוס, הירונימוס, גרגוריוס הראשון, לקטנטיוס, טרטוליאנוס.
ספר 8 (de ecclesia et sectis diversis) עוסק בדת: הכנסייה הנוצרית, היהודים וכתות כפירה, פילוסופים פגאניים כולל משוררים, סיבילות ומאגים (אנ'), והאלים הפגאניים. מקורות עיקריים: אוגוסטינוס, הירונימוס, גרגוריוס הראשון, לקטנטיוס, טרטוליאנוס (נוצרים); וארו, קיקרו, פליניוס הזקן (פגאנים).
בספר זה כותב איזידורוס: "יהודים פירושו מודים (confessores). אכן רבים ממי שקודם לכן היו אחוזים בסילוף נעשו מודים. עברים פירושו עוברים. ובשם זה יש להזהירם שיעברו מענייניהם הרעים ויאמצו את הדברים הטובים, וייטשו את טעויותיהם משכבר הימים" (ספר 8, 4).
ספר 9 (de linguis, gentibus, regnis, militia, civibus, affinitatibus) עוסק בשפות, עמים, ממלכות, ערים ותארים. מקורות עיקריים: אוגוסטינוס, אמברוזיוס, הירונימוס, סרוויוס, פליניוס, סולינוס (ששאל מפליניוס).
ספר 10 (de vocabulis) הוא רשימת מילים של שמות עצם ושמות תואר, יחד עם אטימולוגיות כביכול עבורם. לדוגמה, האות 'D' מתחילה במילה ל"אדון" (Dominus), שכן הוא ראש משק הבית (Domus); שם התואר "צייתן" (docilis) נגזר על פי איזידורוס מהפועל "ללמד" (docere), כי אנשים צייתניים מסוגלים ללמוד; והמילה ל"תועבה" (Nefarius) מוסברת כאינה שווה את הדגן הנקרא כוסמין. מקורות עיקריים: וריוס פלאקוס (אנ') דרך פסטוס (אנ'), סרוויוס, אבות הכנסייה.
ספר 11 (de homine et portentis) עוסק בבני אדם, סימנים ותמורות. איזידורוס גוזר את המילה "בני האדם" (homo) מהמילה הלטינית לאדמה (humus), שכן בבראשית ב' ז' נאמר שהאדם נוצר "עפר מן מהאדמה". שתן (urina) מקבל את שמו או מהעובדה שהוא יכול לשרוף (urere) את העור, או שהוא בא מהכליות (renes). המילה "אישה" (femina), מגיעה מהמילים femora או femina, שמשמעותן ירכיים, מכיוון שחלק זה של הגוף מראה שהיא אינה גבר. המילה הלטינית לישבן היא clunis מכיוון שהוא נמצא ליד המעי הגס (colum). מקורות עיקריים: "תולדות הטבע" של פליניוס, סרוויוס, סולינוס.
ספר 12 (de animalibus) עוסק בחיות, כולל חיות קטנות, נחשים, תולעים, דגים, ציפורים וחיות אחרות שעפות. הדיון של איזידורוס מלא באטימולוגיה משוערת, ולכן סוס נקרא equus, כי כשהם צוות של ארבעה סוסים הם מאוזנים (aequare). העכביש (aranea) נקרא כך בשל האוויר (aer) שמזין אותו. החשמלנאי (torpedo) נקרא כך מכיוון שהוא מרדים (torpescere) כל מי שנוגע בו. מקורות עיקריים: פליניוס, סרוויוס, סולינוס, "הקסמרון" (אנ') של אמברוזיוס.
ספר 13 (de mundo et partibus) מתאר את העולם הפיזי, אטומים, יסודות קלאסיים, שמים, עננים, רעמים וברקים, קשתות, רוחות ומים כולל הים, הים התיכון, מפרצים, גאות ושפל, אגמים, נהרות ושיטפונות. השמיים נקראים caelum, מכיוון שמוטבעים עליהם כוכבים, כמו סיר מעוטר (caelatus). עננים נקראים nubes שהם מסתירים (obnubere) את השמים, כמו שכלות (nupta) עוטות הינומה בחתונות שלהן. הרוח נקראת ventus, שכן היא כועסת ואלימה (vehemens, violentus). ישנם סוגים רבים של מים: מלוחים, צלולים, גופרתיים, זפתיים, "וחלקם מכילים תרופה למחלות". המים של הסטיקס גורמים למוות מיידי. מקורות עיקריים: פליניוס, סרוויוס, סולינוס.
ספר 14 (de terra et partibus) עוסק בגאוגרפיה, ומתאר את כדור הארץ, איים, צוקים, הרים ומערות. כדור הארץ מחולק לשלושה חלקים, אסיה תופסת חצי מכדור הארץ ואירופה ואפריקה תופסות כל אחת רבע. אירופה מופרדת מאפריקה על ידי הים התיכון, מגיעה פנימה מהאוקיינוס הזורם סביב כל הארץ. איזידורוס כותב שכדור (orbis) הארץ "שמו נגזר מעגלגלות המעגל, משום שהוא דומה לגלגל; מכאן שגלגל קטן נקרא "דיסק קטן" (orbiculus)". בארני מציין ש"אורביס" מתייחס ל'מעגל' של אדמות סביב הים התיכון, ולפיכך להיקף הידוע הכולל של הקרקע. איזידורוס המחיש את האטימולוגיות במפת אורביס טרארום מעגלית, שגם נתנה רושם מעורפל של כדור הארץ בצורת דיסק שטוח. מקורות עיקריים: פליניוס, סרוויוס, סולינוס, "היסטוריות נגד הפגאנים" של פאולוס אורוסיוס.
ספר 15 (de aedificiis et agris) עוסק בערים ומבנים, כולל מבני ציבור, בתים, מחסנים ובתי מלאכה, חלקי מבנים, אוהלים, שדות וכבישים. מקורות עיקריים: קולומלה, סרוויוס.
ספר 16 (de lapidibus et metallis) עוסק במתכות וסלעים, החל באבק ואדמה, ועובר לאבני חן בצבעים שונים, זכוכית ומכרות. מתכות כוללות זהב, כסף, נחושת, ברזל, עופרת ואלקטרום. משקלים ומידות מסיימים את הספר. מתוארים משחקים עם לוחות וקוביות. מקורות עיקריים: פליניוס, סרוויוס, סולינוס.
ספר 17 (de rebus rusticis) מתאר חקלאות, כולל דגנים, קטניות, גפנים, עצים, עשבי תיבול ארומטיים וירקות. מקורות עיקריים: קאטו הצעיר דרך קולומלה, פליניוס, סרוויוס, סולינוס, רוטיליוס פלאדיוס (אנ'), וארו.
ספר 18 (de bello et ludis) עוסק בתנאי המלחמה, משחקים ומשפטים. איזידורוס מתאר דגלים, חצוצרות, כלי נשק כולל חרבות, חניתות, חיצים, קלעים, איילי ניגוח ושריון כולל מגנים, לוחות מגן לחזה וקסדות. משחקים אתלטיים כוללים ריצה וקפיצה, הטלה והיאבקות. מתוארים משחקי קרקס, עם מרוצי מרכבות, מרוצי סוסים וקפיצות. בתיאטרון הוא עוסק בקומדיה, טרגדיה, פנטומימה וריקוד. באמפיתיאטרון הוא עוסק בנלחמים ברשתות, לולאות וכלי נשק אחרים. מקורות עיקריים: סרוויוס; טרטוליאנוס על משחקי קרקס.
ספר 19 (de navibus, aedificiis et vestibus) מכסה ספינות כולל סירות, מפרשים, חבלים ורשתות; נפחיות וכלים; בנייה, לרבות קירות, עיטורים, תקרות, פסיפסים, פסלים וכלי בנייה; ובגדים, לרבות סוגי שמלות, גלימות, מצעים, כלי עבודה, טבעות, חגורות ונעליים. המילה "רשת" (rete) נגזרת מהחזקת (retinere) דגים, או אולי מהחבלים (restis) שהם מחוברים אליהם. מקורות עיקריים: סרוויוס; גם הירונימוס, פסטוס, פליניוס, מרקוס קטיוס פאוונטינוס (אנ'), פלאדיוס, נוניוס מרקלוס (אנ').
ספר 20 (de penu et instrumentis domesticis et rusticis) משלים את האנציקלופדיה, ומתאר מזון ושתייה וכלים עבורם, כלי אחסון ובישול; ריהוט כולל מיטות וכיסאות; כלי רכב, כלי משק וגינה וציוד לסוסים. מקורות עיקריים: סרוויוס; גם הירונימוס, פסטוס, פליניוס, מרקוס קטיוס פאוונטינוס, פלאדיוס, נוניוס מרקלוס.