stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרד קייזין
לקריאה נוספת

Robert H. Abzug, America Views the Holocaust, 1933-1945: A Brief Documentary History, Palgrave Macmillan, 1999 pp. 164-170
Richard M. Cook, Alfred Kazin: A Biography, Yale University Press, 2008 ISBN 978-0300115055
רשימת המאמרים של אלפרד קייזין באתר רמב"י (לועזית)
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה קצרה של בוגרי קולומביה
↑  ביקורת על "Alfred Kazin Journals" קומנטרי.
↑  ביקורת ב The New York Review of Books.
↑  Alfred Kazin's Journals, p. xviii.
↑  שחר אילן, צועק בלחש, באתר הארץ, 7 ביוני 2006.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263747305171  PLWABN: 9810693848805606  BIBSYS: 90197126  BnF: cb119095263 (data)  CANTIC: a10737935  CiNii: DA01122171  GND: 119350645  ISNI: 0000 0001 2321 5336  LCCN: n79038435  NDL: 00445329  NKC: jn20011019096  NTA: 068352441  SELIBR: 193124  SNAC: w661139p  SUDOC: 026946793  Trove: 887665  VIAF: 108771008   WorldCat (עם VIAF): 108771008
אירלנד באירוויזיון 1980

ג'וני לוגן באירוויזיון 1980
אירלנד באירוויזיון 1980 השתתפה עם השיר "What's Another Year" שבוצע על ידי הזמר ג'וני לוגן. השיר זכה במקום ה-1 עם 143 נקודות. זה היה הניצחון השני של אירלנד באירוויזיון.
לפני האירוויזיון > בחירת השיר והנציג לאירוויזיון

אירוע בחירת השיר של אירלנד לאירוויזיון 1980 התקיים ב-9 במרץ 1980. היא שודרה בשידור חי מאולפני RTA בדבלין. שמונה שירים התחרו על ייצוג אירלנד בתחרות האירוויזיון 1970. השיר הזוכה נקבע על ידי 10 מושבעים אזוריים ברחבי אירלנד.
| סדר | שיר | מבצע | ניקוד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Lovin' Won't Let You Down" | רוי טיילור וקארן בלאק | 13 | 3 |
| 2 | "Take Me Back Again" | כובע קש וחברת הבירית | 2 | 8 |
| 3 | "The Saddest Show On Earth" | איילין ריד | 10 | 4 |
| 4 | "You're So Cheeky" | צ'ארלי צ'פמן & מיאמי | 5 | 5 |
| 5 | "What's Another Year" | ג'וני לוגן | 40 | 1 |
| 6 | "You Have " | הדג'אקים | 4 | 7 |
| 7 | "Stepping Stones" | פיטר בקט | 21 | 2 |
| 8 | "Love Is All There Is" | רומנטיקה | 5 | 5 |
הזמר ג'וני לוגן נבחר לייצג את אירלנד בתחרות עם השיר What's Another Year", לאחר שניצח בתחרות במקום ה-1 עם 40 נקודות.
באירוויזיון

ג'וני לוגן הופיע בסדר ה-17 על הבמה, אחרי צרפת ולפני ספרד. אירלנד ניצחה בתחרות והגיעה למקום ה-1 עם 143 נקודות.
באירוויזיון > ניקוד > נקודות שהוענקו לאירלנד

| 12 נקודות | 10 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  בלגיה בלגיה  גרמניה גרמניה  דנמרק דנמרק  יוון יוון  נורווגיה נורווגיה  שווייץ שווייץ  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |  אוסטריה אוסטריה |  פינלנד פינלנד  צרפת צרפת |  לוקסמבורג לוקסמבורג  ספרד ספרד  שוודיה שוודיה |  הולנד הולנד |
| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  פורטוגל פורטוגל |  |  |  |  איטליה איטליה |
באירוויזיון > ניקוד > נקודות שהוענקו על ידי אירלנד

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
12 נקודות: שווייץ שווייץ
10 נקודות: אוסטריה אוסטריה
8 נקודות: לוקסמבורג לוקסמבורג
7 נקודות: פורטוגל פורטוגל
6 נקודות: הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
5 נקודות: גרמניה גרמניה
4 נקודות: יוון יוון
3 נקודות: צרפת צרפת
2 נקודות: איטליה איטליה
1 נקודות: הולנד הולנד
ראו גם

אירוויזיון 1980
אירלנד באירוויזיון
| אירלנד אירלנד באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
Eurosong • You're a Star
| השתתפויות | 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | בוץ' מור • דיקי רוק • שון דאנפי • פט מק'גיגאן • מיוראל דיי • דנה • אנג'לה פרל • סנדי ג'ונס • מקסי • טינה ריינולדס • דה סווארבריג'ס • רד וינסנט הארלי • דה סווארבריג'ס • קולם וילקינסון • קהל דאן • ג'וני לוגן • שיבה • דה דוסקיז • לינדה מרטין • מריה כריסטיאן • לאב באג • ג'וני לוגן • ג'אמפ דה גאן • קייב קונולי ודה מיסינג פאסנג'ר • ליאם ריילי • קים ג'קסון • לינדה מרטין • ניב קבאנה • פול הרינגטון וצ'ארלי מק'גטיגן • אדי פריאל • איימר קווין • מרק רוברטס • דון מרטין • דה מולאנס • אימון טול • גארי או'שונסי • מיקי הארט • כריס דורן • דונה וג'ו • בריאן קנדי • דרוויש • דסטין תרנגול ההודו • סיניד מולווי ובלאק דייזי • ניב קבאנה • ג'דווארד • ג'דווארד • ראיין דולן • קאן-לין וקייסי סמית' • מולי סטרלינג • גניקי ביירן • ברנדן מארי • ראיין או'שונסי • שרה מקטרנן • לזלי רוי • לזלי רוי • ברוק סקוליון • ויילד יות' • במבי ת'אג |  |
| שירי המדינה | "Walking the Streets in the Rain" • "Come Back to Stay" • "If I Could Choose" • "Chance of a Lifetime" • "The Wages of Love" • "All Kinds of Everything" • "One Day Love" • "Ceol an Ghrá" • "Do I Dream" • "Cross Your Heart" • "That's What Friends Are For" • "When" • "It's Nice to Be in Love Again" • "Born To Sing" • "Happy Man" • "What's Another Year" • "Horoscopes" • "Here Today Gone Tomorrow" • "Terminal 3" • "Wait Until the Weekend Comes" • "You Can Count On Me" • "Hold Me Now" • "Take Him Home" • "The Real Me" • "Somewhere in Europe" • "Could It Be That I'm in Love" • "Why Me?‎" • "In Your Eyes" • "Rock 'n' Roll Kids" • "Dreamin'" • "The Voice" • "Mysterious Woman" • "Is Always Over Now?" • "When You Need Me" • "Millennium of Love" • "Without Your Love" • "We've Got the World" • "If My World Stopped Turning" • "Love?" • "Every Song Is a Cry for Love" • "They Can't Stop the Spring" • "Irelande Douze Pointe" • "Et Cetera" • "It's for You" • "Lipstick" • "Waterline" • "Only Love Survives" • "Heartbeat" • "Playing with Numbers" • "Sunlight" • "Dying to Try" • "Together" • "22" • "Story of My Life" • "Maps" • "That's Rich" • "We Are One" • "Doomsday Blue" |  |
| ערכים קשורים | RTÉ • אירוויזיון 1971 • אירוויזיון 1981 • אירוויזיון 1988 • אירוויזיון 1993 • אירוויזיון 1994 • אירוויזיון 1995 • אירוויזיון 1997 |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אירלנד מהתחרות.
אלברזאורוס

| אלברזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 86–83 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אלברזאוריים
סוג:: אלברזאורוס
מינים
 Alvarezsaurus calvoi
שם מדעי
 Alvarezsaurus ‏בונפרטה, 1991

אלברזאורוס (שם מדעי: Alvarezsaurus) הוא סוג דינוזאור בעל אגן דמוי לטאה דו-רגלי ממשפחת האלברזאוריים אשר חי בסוף הקרטיקון של אמריקה הדרומית. המאובנים שלו התגלו ב-1991 בריו נגרו, ארגנטינה בידי החוקר ג'וש בונפרטה, מקרוביו של נפוליאון בונפרטה. הוא קיבל את שמו על שם החוקר וההיסטוריון הארגנטינאי גרגוריו אלברס (Gregorio Álvarez).
מאפיינים

האלברזאורוס היה דינוזאור קל משקל באורך 2 מטר ששקל 20 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל זנב ארוך ורגליים חזקות אך דקות שדמו לרגלי יען, מה שמראה שהוא היה אצן מהיר. היה לו ראש קטן עם לסתות דקות בעל שיניים דקיקות וזרועות דקות ומנוונות. הוא היה קרוב למונונוקיוס המונגולי וייתכן שהיה קרוב לראשוני העופות. הוא גם היה מכוסה נוצות דקות על גופו. הוא היה אוכל-כול או אולי אוכל חרקים כמו טרמיטים.
בתרבות

האלברזאורוס מופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים שם מספר פרטים טורפים סלטזאורים צעירים.
אלברזאוריה

| אלברזאוריה |
| --- | --- |
 Albertonykus
תקופה
יורה עליון-קרטיקון עליון 160–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: אלברזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
על־משפחה:: Alvarezsauroidea
שם מדעי
 Alvarezsauroidea ‏בונפרטה, 1991

אלברזאוריה (שם מדעי: Alvarezsauria) היא קבוצה של דינוזאורים מקבוצת המנירפטורים הקרובים לעופות המודרניים ונחשבים לקרובים גם לאובירפטורוזאורים והאורניתומימיים.
מאפיינים

מינים אלה הם קטנים יחסית לדינוזאורים וחלקם היו מכוסי נוצות כנראה. היו להם טפרים גדולים אך בודדים ברגליהם הקדמיות ולסתות חסרות שיניים, איתם כנראה ניזונו מזרעים או מטרמיטים ונמלים. הגדול מבני קבוצה זו היה ההפלוכירוס (Haplocheirus) שהגיע לאורך 2 מטר.
דינוזאורים אלה חיו באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ובאסיה, שם נמצאו רבים מהם בחפירות בסין ובמדבר גובי.
מיון

סוג Aorun
סוג Haplocheirus
סוג Bannykus
סוג Tugulusaurus
סוג Xiyunykus
סוג Alnashetri
משפחה אלברזאוריים (Alvarezsauridae)
אלפא רומיאו 140AF

| --- | --- |

Alfa Romeo 140AF
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  1949–1960
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  Alfa Romeo Mille AF e F\PD (בין השנים 1963-1964)
 חברת אם:  אלפא רומיאו
 סיווג:  טרוליבוס
 אורך:  12,000-17,800מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי מסוג: TIBB o CGE 1227 המפיק 150 כ"ס מנוע מסוג Marelli, המפיק 135 כ"ס מנוע מסוג CGE 1216  המפיק 114 כ"ס  מנוע מסוג CGE 1216  המפיק 183 כ"ס
תרשים חלקיו של טרוליבוס: שני מוטות (13) מובילים את האנרגיה אל בסיסם (15) ומשם היא מועברת אל המנוע. המוטות מתחברים באמצעות תופסנים (12) אל חוט החשמל (1), וכאשר אינם בשימוש ניתן לקבעם אל גג הרכב (14). שני חוטים מתוחים (11) מושכים את המוטות אל מרכז הרכב לאחר שאלה נעים לצדדים בשל אילוצי הדרך, והחוט מאוחסן בשני תופים (10)
אלפא רומיאו 140AF(באיטלקית: Alfa Romeo 140AF) הוא אוטובוס חשמלי מסוג טרוליבוס אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו בין השנים 1949–1960. הדגם מונע באמצעות רשת חשמל, מושך חשמל באמצעות כבל תקרה המחובר לרשת המספקת חשמל.
אלפא רומיאו 140AF

יוצרו מספר תצורות של דגם ה"אלפא רומיאו 140AF" מאורך קרונית של 12 מטר ועד אורך קרונית של 17.80 מטר.
סך הכל יוצרו בכל התצורות של הדגם 451 יחידות.
דגם הטרוליבוס "אלפא רומיאו 140AF" דומה בחזותו ובמבנהו ל-2 סוגי אוטובוסים : אוטובוס קצר, ואוטובוס ארוך אך הוא מצויד במנוע חשמלי.
מספר תצורות של דגם "אלפא רומיאו 140AF" היו מיועדות ל 105 נוסעים, 160 נוסעים ו-180 נוסעים.
מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת בצד ימין, אבל יוצרו דגמים אחרים בהם מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת בצד שמאל, ובדגמים אחרים מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת במרכז.
דגם "אלפא רומיאו 140AF" יוצא ל: אתונה, בלגרד, סטוקהולם, יוהנסבורג.
דגמי "אלפא רומיאו 140AF"

Alfa Romeo 140 AF Menarini (אורך הקרונית - 11 מטר)
Alfa Romeo 140 AF Casaro CGE
Alfa Romeo 140 AF Pistoiesi CGE (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF Stanga TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF C.R.D.A. TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti Ansaldo (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti Marelli (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF Pistoiesi Ansaldo (אורך הקרונית - 12 מטר)
Alfa Romeo 140 AF Macchi-Baratelli (אורך הקרונית - 18 מטר)
תפוצת דגם "אלפא רומיאו 140AF" בערים הגדולות באיטליה

בולוניה
פירנצה
מילאנו
אנקונה
טורינו
ג'נובה
סלרנו
אבלינו
טריאסט
נאפולי
אנקונה
רומא
פלרמו
קומו
בארי
קטניה
טרוליבוס

טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל תקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.
על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.
בדרך כלל הכח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט זרם ישיר.
נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה. (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית)
בניגוד ל-חשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.
באיטלקית "טרוליבוס" קרוי: "Filobus".
גלריה

אלפא רומיאו 140AF
אלפא רומיאו 140AF
ראו גם

טרוליבוס
אלפא רומיאו 1000 AF
אלפא רומיאו 1000 Aerfer
לקריאה נוספת

דגמי טרוליבוס באיטליה    ( L'Italia in filovia - Stagniweb)
הערות שוליים

↑  דגמים אחרים של אלפא רומיאו Other Vehicles by Alfa Romeo
אליבי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אלפרד היצ'קוק 
 הופק בידי:  אלפרד היצ'קוק 
 תסריט:  פדריק נוט 
 עריכה:  רודי פהר 
 שחקנים ראשיים:  ריי מילאנד   גרייס קלי   רוברט קאמינגס   ג'ון ויליאמס
 מוזיקה:  דימיטרי טיומקין 
 צילום:  רוברט ברוקס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 במאי 1954
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט בלשים, מותחן פשע, סרט בלשי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  1.4 מיליון דולר
 הכנסות:  6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   dialmformurder
 דף הסרט ב־IMDb
 
אליבי (במקור: Dial M for Murder, בתרגום חופשי מאנגלית: חייג ר' לרצח) הוא סרט קולנוע מסוגת מתח משנת 1954 בבימויו של אלפרד היצ'קוק. בסרט משחקים ריי מילאנד, גרייס קלי ורוברט קאמינגס. הסרט מבוסס על מחזה של פדריק נוט. רובו של הסרט מתרחש בדירתם של הדמויות הראשיות והסרט הוא חלק בסדרת הסרטים עם הלוקיישנים המוגבלים של היצ'קוק כמו "סירת הצלה" (1944), "החבל" (1948) ו"חלון אחורי" (1954).
בשנת 2008 דורג הסרט במקום התשיעי ברשימת עשרת סרטי מסתורין הטובים ביותר בכל הזמנים של המכון הסרטים האמריקאי.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורו של טוני וונדיס (ריי מילאנד), שחקן טניס לשעבר, המגלה שאשתו העשירה, מרגו (גרייס קלי), ניהלה רומן עם מארק הלידיי (רוברט קאמינגס) בזמן היעדרותו.
כאשר טוני נשאר בגפו בדירה הוא נפגש עם הפושע לשעבר, צ'ארלס סוואן (אנתוני דוסון). טוני מגלה לסוואן שהוא יודע עליו דברים מפוקפקים וכך הוא סוחט ממנו דרישה לרצוח את אשתו. הם מתכננים בפירוט את שלבי הרצח ומהלכו.
במהלך ערב שמרגו נשארת לבדה סוואן מגיח בדירה ומנסה לרצוח אותה לאחר שהיא התקשרה לטוני. מרגו מצליחה להתגבר על סוואן ולהרגו בעוד שטוני חוזר במהירות לביתו. כשטוני חוזר לדירה הוא לוקח מסוואן חפצים הקשורים אליו.
הבלשים החוקרים את הפרשה חושדים לכתחילה במרגו שרצחה את סוואן כי הוא ידע על רומן שלה עם מארק. לבסוף החוקרים מגלים שטוני היה אחראי לרצח.
צוות שחקנים

ריי מילאנד - טוני וונדיס
גרייס קלי - מרגו מארי וונדיס
רוברט קאמינגס - מארק הלידיי
ג'ון ויליאמס - המפקח הראשי הבארד
אנתוני דוסון - צ'ארלס סוואן
לאו בריט - חבר של טוני וונדיס
פטריק אלן - הבלש פרסון
ג'ורג' לי - הבלש ויליאמס
הפקה

לאחר סיום צילומי הסרט "אני מתוודה" (1953) הבמאי אלפרד היצ'קוק רצה לעבד את הספר "The Bramble Bush" של דייוויד דאנקאן לסרט בחברת ההפקה "Transatlantic Pictures". אך לאחר בעיות בתקציב ובתסריט הסרט היצ'קוק החליט להפיק את סרט חדש בשם "אליבי" לחברת ההפקה "האחים וורנר". שמו של הדמות מארק הלידיי (רוברט קאמינגס) הייתה במקור במחזה מקס. זה היה סרטו היחיד של היצ'קוק שצולם בשלושה ממדים.
כמו במירב סרטיו היצ'קוק נתן הופעת הקמע בדקה ה-13 על גבי תמונה של הדמות טוני וונדיס (ריי מילאנד).
סרטים דומים ואתחולים מחדש

הסרט דומה מאוד ל"תחרת חצות" של דייוויד מילר בכיכובם של רקס הריסון ודוריס דיי. בנוסף השחקן ג'ון ויליאמס שגילם את החוקר הראשי ב"אליבי" גילם גם את החוקר בסרט המוזכר לעיל.
סדרות טלוויזיה רבות השתמשו בסצנות מהסרט עקב היותו אחד מסרטי המתח הגדולים ביותר בכל הזמנים. מחזה רוסי התבסס עליו. נעשה לסרט גרסות שונות בבוליווד בשנים 1985 ו-2002.
בשנת 1998 נעשה לסרט אתחול מחדש בשם "רצח מושלם" על ידי הבמאי אנדרו דייוויס בכיכובם של מייקל דאגלס, גווינת' פלטרו וויגו מורטנסן. למרות הביקורות הפושרות כלפי הסרט הוא הצליח להכניס למעלה מ-120 מיליון דולר ברחבי העולם.
בשנת 2020 נודע כי חברת ההפקות MGM מפתחת מיני-סדרה אנתולוגית המבוססת על הסרט. השחקנית זוכת האוסקר אליסיה ויקנדר צפויה להיות מפיקה בפועל של הפרויקט ומייקל מיטניק הוא היוצר והתסריטאי.
פרסים ומועמדויות

המכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט ברשימות "מאה שנים... מאה מותחנים" במקום ה-48 ו"מאה שנים... עשרת הגדולים" במקום התשיעי. בנוסף הסרט היה מועמד ברשימות "מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים" ו"מאה שנים.. מאה פסקולים".
שמות אלטרנטיביים לסרט

למרות ששם הסרט באנגלית הוא "Dial M for Murder" (בעברית: חייג ר' לרצח) הסרט הופץ בארץ בשם "אליבי". מחוץ לארץ הסרט נקרא בשמות כמו "הטלפון מצלצל ב-11 בלילה" (דנמרק), "זה הרוצח שלך מדבר" (הולנד), "הפשע המושלם" (פינלנד ואיטליה), "הפשע היה כמעט מושלם" (צרפת), "התקשר למשטרה" (נורווגיה), "רצח בשיחה" (גרמניה), "חייג 911" (יוון), "חייג ר!" (יפן), "שיחה למוות" (פורטוגל) וכדומה.
בתרבות הפופולרית

בסדרת הטלוויזיה המצוירת "משפחת סימפסון" הסרט הוזכר בפרקים "Mr. Plow" ו"Treehouse of Horror XX" באזכורים הומוריסטים כמו Dial D for Diddly, בדומה לשם הסרט באנגלית.
בעונה שמינית של סדרת הטלוויזיה המצוירת "איש משפחה" ישנו פרק הנושא את שמו של הסרט באופן הומוריסטי, "Dial Meg for Murder".
בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" נשיא ארצות הברית וביתו צופים בסרט.
הערות שוליים

↑  Nellie Andreeva, Nellie Andreeva, ‘Dial M For Murder’ Limited Series With Alicia Vikander Producing & Possibly Starring In Works At MGM/UA TV, Deadline, ‏2020-11-16 (באנגלית)
| אלפרד היצ'קוק |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | גן התענוגות (1925) • נשר ההר (1927) • הדייר (1927) ‏• הטבעת (1927) • במורד הגבעה (1927) • אשת החקלאי (1928) • קלת דעת (1928) • השמפניה (1928) • תושב האי מאן (1929) • סחיטה (1929)   ג'ונו והפייקוק (1930) • רצח! (1930) • אלסטרי מתקשרת (1930) • משחק העור (1931) • מארי (1931) • עשיר וזר (1931) • מספר 17 (1932) • וולטרס מוינה (1934) • האיש שידע יותר מדי (1934) • ‏ 39 המדרגות (1935) סוכן חשאי (1936) • סבוטז' (1936) • צעירים ותמימים (1937) • הגברת הנעלמת (1938) • ג'מייקה אין (1939)   רבקה (1940) כתב חוץ (1940) • מר וגברת סמית' (1941) • חשד (1941) • חבלן (1942) • צל של ספק (1943) • סירת הצלה (1944) • בכבלי השכחה (1945) • נודעת (1946) • משפט פאראדין (1947) • החבל (1948) • תחת חוג הגדי (1949)   פחד במה (1950) זרים ברכבת (1951) • אני מתוודה (1953) • אליבי (1954) • חלון אחורי (1954) • לתפוס גנב (1955) • מי רצח את הארי? (1955) • האיש שידע יותר מדי (1956) • הנאשם (1956) • ורטיגו (1958) • מזימות בינלאומיות (1959)   פסיכו (1960) הציפורים (1963) • מארני (1964) • המסך הקרוע (1966) • טופז (1969)   פרנזי (1972) מזימות (1976)   |  |
| ראו גם אלפרד היצ'קוק מגיש • היצ'קוק • עלמה רוויל • בייטס מוטל | ראו גם אלפרד היצ'קוק מגיש • היצ'קוק • עלמה רוויל • בייטס מוטל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15064270s (data)  CANTIC: a12009180  VIAF: 294499935   WorldCat (עם VIAF): 294499935 
גרייס קלי בקדימון הסרט.
אנה סרצ'אג'ייבה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1914 
 פטירה:  2007 (בגיל 93 בערך) 
 מדינה:  בולגריה 
 בן או בת זוג:  סטפן סרצ'אג'ייב 
 צאצאים:  יוסיף סרצ'אג'ייב 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (7 ביוני 1983) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנה סרצ'אג'ייבה
 
אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה (בבולגרית: Анна Сърчаджиева‏; 1914, סופיה, ממלכת בולגריה – 2007, סופיה, בולגריה) היא חסידת אומות העולם בשל השתתפותה בהצלתה של משפחת קאריו מסקופיה מגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה.
סיפור ההצלה

נולדה בסופיה כאנה פאדנהכט. אביה יוסיף פאדנהכט היה נצר למשפחה יהודית שהתנצרה, כיהן כחבר האספה הלאומית של בולגריה וכשר המשפטים בממשלתו של אלכסנדר מלינוב. בראשית שנות ה-40 של המאה ה-20 עברה עם בעלה הבמאי סטפן סְרְצָ'אגִ'ייֶב לסקופיה, לרגל העסקתו כבמאי בתיאטרון הלאומי בסקופיה. במרץ 1943 נתנה אנה פופסטפנובה מקלט לבני משפחת קאריו שעתידים היו להיות מגורשים לטרבלינקה על ידי שלטונות בולגריה. לאחר מספר ימים עברו בני משפחת קאריו לדירתה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה והסתתרו בה. בקומה הראשונה של המבנה שכנה מפקדה גרמנית. למרות חיפוש שערכו בדירתה שוטרים בולגריים, בני משפחת קאריו לא נלכדו. לאחר מספר ימים שבה אנה פופסטפנובה עם בעלה, ובסיועה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה עלה בידם למלט את בני משפחת קאריו לאלבניה ולהציל את חייהם.
ב-7 ביוני 1983 הוכרה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה כחסידת אומות העולם. היא הלכה לעולמה בסופיה ב-2007.
אמיתי עציוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בינואר 1929 קלן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  31 במאי 2023 (בגיל 94) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Werner Falk 
 ענף מדעי:  socioeconomics, קהילתנות, סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  סימור מרטין ליפסט 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון (1980)  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1968)  פרס מייסטר אקהרט (2009) 
 מספר צאצאים:  5 
 www.amitaietzioni.org
 
אמיתי עציוני (באנגלית: Amitai Etzioni;‏ 4 בינואר 1929 – 31 במאי 2023) היה סוציולוג ישראלי-אמריקאי, נשיא האגודה הסוציולוגית האמריקאית, שנודע בזכות מחקריו בתחום הכלכלה החברתית וקהילתנות. עציוני היה מייסדה של התנועה הקהילתנית בתחילת שנות ה-90 והקים את הרשת הקהילתנית כדי להפיץ את רעיונות התנועה. פרסומיו הדגישו את החשיבות הקיימת בכל חברה לאיזון זהיר בין זכויות הפרט לחובותיו ובין אוטונומיה לסדר.
קורות חיים

עציוני נולד בשם ורנר פאלק, Werner Falk, בקלן, גרמניה. עלה מגרמניה הנאצית בשנות ה-30 לארץ ישראל עם הוריו אשר התיישבו בכפר שמריהו. הוא למד בכפר הנוער בן שמן ועזב את לימודי התיכון בגיל 16 וחצי כדי להתגייס לפלמ"ח. הוא העיד, כי הוא ונערה שהייתה חברה בפלמ"ח, הטמינו פצצה במתקן הרדאר הבריטי בחיפה.
מאחר שלא השלים את לימודי התיכון, לא יכול היה עציוני להתקבל ללימודים סדירים באוניברסיטה. עם זאת, הוא התקבל לתוכנית מיוחדת שייסד מרטין בובר באוניברסיטה העברית להכשרת מורים לעולים חדשים. לאחר שנה בתוכנית שייסד בובר, הוא החל ללמוד סוציולוגיה. ב-1954 סיים תואר ראשון, וב-1956 סיים תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטה העברית והגיש את עבודת המ.א. על הגישה לעבודה בקיבוץ. בשנת 1958 עציוני קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם השלים את מחקרו בתוך 18 חודשים בלבד.
הוא היה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה במשך 20 שנה וכיהן כראש המחלקה לסוציולוגיה בחלק מתקופת עבודתו במוסד זה. בשנת 1978 הוא הצטרף כחוקר אורח למכון ברוקינגס בוושינגטון די. סי. ובשנים 1979–1980 שימש כיועץ בכיר לבית הלבן. בשנת 1980 קיבל מעמד של פרופסור באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בבירת ארצות הברית, שם הוא כיהן כמנהל המכון למחקרי מדיניות קהילתנית. הוא ייסד את הרשת הקהילתנית. בשנת 1995 כיהן כנשיא האגודה האמריקאית לסוציולוגיה.
מחקריו

עציוני הוא מאבות הגישה הקהילתנית, שמעלה על נס את חשיבות הקהילה, לעיתים גם בהתנגשות עם זכויות הפרט. הוא חיבר 24 ספרים, מהם רבים תורגמו לשפות רבות בעולם. בשלושה מספריו, עציוני קידם את רעיון השלום בעידן הגרעיני. מחקריו האחרונים עסקו בבעיות החברתיות בדמוקרטיות מודרניות וקידמו פתרונות קהילתנים לאינדיבידואליזם הפושה במדינות אלה. עציוני אף עסק בתנועות חברתיות היכולות לקיים דמוקרטיות ליברליות; הוא הציע ביקורת קהילתנית על הזכות לפרטיות, ובמקביל עמד על הסכנה לזהות האישית הנשקפת מן השימוש הגובר בטכנולוגיות מעקב מודרניות.
עבודותיו של עציוני אף היוו תרומה משמעותית לחקר סוציולוגיה ארגונית. הרעיון המרכזי בעבודתו היה כי זכויות ושאיפות הפרט צריכות להיות מוגנות, אולם הן צריכות להתקיים בסביבה קהילתנית.
עציוני נפטר בוושינגטון די. סי. ב-31 במאי 2023.
מבחר מכתביו > ספרים

A Comparative Analysis of Complex Organizations. Glencoe, Ill: Free Press, 1961
Modern Organizations. Englewood Cliffs, N.J.: Prentice-Hall, 1964
Winning Without War. Garden City, N.Y.: Doubleday, 1964
The Moon-Doggle: Domestic and International Implications of the Space Race. Garden City, N.Y.: Doubleday, 1964.
Political Unification: A Comparative Study of Leaders and Forces. New York: Holt, Rinehart and Winston, 1965).
The Active Society: A Theory of Societal and Political Processes. New York: Free Press, 1968 ISBN 0029095905
Genetic Fix: the Next Technological Revolution. New York: Macmillan Publishing Co., Inc., 1973 ISBN 0060904283
An Immodest Agenda: Rebuilding America Before the 21st Century. New York: McGraw-Hill Co., 1983 ISBN 0070197237
Capital Corruption: the New Attack on American Democracy. New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1984 ISBN 0151154694
The Moral Dimension: Toward a New Economics. New York: The Free Press, 1988 ISBN 0029099005
The Spirit of Community: Rights, Responsibilities and the Communitarian Agenda. New York: Crown Publishers, Inc. 1993 ISBN 0517592770
The New Golden Rule: Community and Morality in a Democratic Society. New York: Basic Books, 1997 ISBN 0465052975
The Limits of Privacy. New York, NY: Basic Books, 1999 ISBN 046504090X
The Monochrome Society. Princeton: Princeton University Press, 2001 ISBN 0691070903
Political Unification Revisited: On Building Supernational Communities. Lexington Books, 2001 ISBN 0739102729
Next: The Road to the Good Society. New York: Basic Books, 2001 ISBN 0465020909
My Brother's Keeper: A Memoir and a Message. Rowman & Littlefield, 2003 ISBN 0742521583
How Patriotic is the Patriot Act? New York: Routledge, 2004 ISBN 0415950473
From Empire to Community. New York: Palgrave Macmillan, 2004 ISBN 0300108575
Security First: For a Muscular, Moral Foreign Policy. New Haven: Yale University Press, 2007 ISBN 9780300108576
Law in New Key - Essays in Law and Society. New Orleans: Quid Pro Quo Books, 2010, ISBN 1610270444
בפרוץ הפורצים לירושלים: מיומנו של פלמחאי. הוצאת אחיאסף, 1952.
מבחר מכתביו > פרסומים בעברית

התגבשות קבוצות עבודה סולידריות בקיבוצים, בית הספר לכלכלה ולמדעי החברה ע"ש אליעזר קפלן - המחלקה לסוציולוגיה - מחקר ההתיישבות השיתופית, 1956.
תורת מיזוג הגלויות במבחן. מולד 1955;13:‏310-311.
עקרונות המבנה הארגוני של מוסדות חינוך. מגמות: רבעון למדעי ההתנהגות 1956;7(3):244-253.
קבלת החלטות ענווה. מקראות במנהל 1990;93:‏5-12.
רשתות הביטחון שלאחר הבחירות. מפנה: במה לענייני חברה 1997;16:‏23-25.
חיים מעל הכל. תכלת 2008;33.