stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי נתנשק (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה רומנטית
 יוצרים:  דלית קהן
 כותבים:  דלית קהן
 בימוי:  שי קפון אלון בן ארי
 שחקנים:  יעל שרוני ליאור אשכנזי עדי עזרוני דלית קהן ליאור רז יואב הייט מעין וינשטוק עינת ויצמן רינת אבולעפיה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיק:  דקלה ברקאי
 חברת הפקה:  אבוט-ברקאי הפקות
 עורכים:  יואב הראל
 צלמים:  בועז יהונתן יעקב
 מוזיקה:  עדי כהן
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  2007–2008
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מתי נתנשק היא סדרת דרמה רומנטית ישראלית בת שלושה עשר פרקים, ששודרה ב-2007 בערוץ 10.
יוצרת הסדרה והתסריטאית היא דלית קהן. הבמאים הם שי קפון ואלון בן ארי. חברת ההפקה היא אבוט ברקאי.
השחקנים הראשיים הם: יעל שרוני, ליאור אשכנזי, עדי עזרוני, דלית קהן, ליאור רז, יואב הייט, מעיין וינשטוק, עינת ויצמן, רינת אבולעפיה, צחי גראד.
הסדרה נמכרה בהצלחה ל-HBO אירופה וזכתה לגרסאות מקומיות. בסלובניה (במשך שלוש עונות) ובהונגריה (בשם "Társas játék" (הו'), במשך שתי עונות) הפכה הסדרה לפופולרית. כמו כן, צולמה גם בצ'כיה, רומניה (בשם Rămâi cu mine (רומ')), רוסיה ואוקראינה.
דמויות

שירה (עדי עזרוני) – ארט דירקטורית מצליחה במשרד פרסום המחפשת אהבה.
רותה (רינת אבולעפיה) – אמא של שירה, אם חד הורית שאינה מוכנה לגלות לה מי היה אבא שלה.
יובל (ליאור אשכנזי) – מוכר בחנות פרחים עם עבר מרתק והרבה כסף.
יסמין (מעיין וינשטוק) – שכנה של יובל שמחזרת אחריו.
רונה (דלית קהן) – רואת חשבון במכון לייזר שגם מחפשת פרטנר לחיים.
דב (יואב הייט) – מנהל השיווק במכון הלייזר, שמאוהב נואשות ברונה.
סוזי (יעל שרוני) – קוסמטיקאית באותו מכון לייזר, חברה של רונה ונשואה למיקי (ליאור רז) איש עסקים.
דורית (עינת ויצמן) – החברה הכי טובה של שירה, לסבית ומסאז'יסטית.
עלילה

שירה הבלונדינית היפהפייה והאינטליגנטית מחפשת מישהו לחלוק איתו את חייה. היא יוצאת לדייט עם יובל, דייט שמתחיל רע מאוד אבל מתפתח לכיוון שונה לגמרי. יסמין גרה בשכונה של יובל מאז ומעולם גם מנסה לצאת איתו. רונה, עובדת במשרד, אשה אפורה ומכוערת, שגם מחפשת אהבה לשווא. לחברה שלה מהעבודה סוזי יש בעל בוגדני. בפרק הסיום רותה, אמה של שירה, שחקנית בדימוס, נהרגת במהלך צילום פרסומת, לאחר שכמעט הצליחה לעשות קאמבק. כל גיבורי הסדרה נפגשים לסצנת סיום בבית הקברות. שם מחליט יובל לנשק את שירה ולממש את אהבתם.
הערות שוליים

↑  שירות גלובס, ‏ערוץ 10 מעלה קמפיין אינטרנט לסדרה "מתי נתנשק", באתר גלובס, 17 בדצמבר 2007
1 2  תמי לביא, עכבר העיר, צרפתית עם ליאור אשכנזי, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2007
↑  לי-אור אברבך, ‏הדרמה הישראלית "מתי נתנשק" נרכשה ע"י רשת הכבלים HBO, באתר גלובס, 16 במאי 2010
↑  אופיר בר-זהר, HBO מרכז אירופה רכשה את הזכויות ל"מתי נתנשק" של ערוץ 10, באתר הארץ, 16 במאי 2010
שיגור לחלל

שיגור מעבורת החלל קולומביה לחלל, STS-1, אפריל 1981
שיגור אפולו 11
שיגור לחלל הוא תהליך שבו גוף, בדרך כלל חללית או לוויין, משוגר מפני כדור הארץ אל החלל החיצון, ושוהה שם זמן רב (ולעיתים אף אינו חוזר לעולם לכדור הארץ).
מהירות המילוט מכדור הארץ

לפני הפיזיקה הניוטונית, נדמה היה כי כל עצם שייזרק מהאדמה כלפי מעלה ימצא את דרכו חזרה מטה, אל "מקומו הטבעי". לאחר גילוי חוקי המכניקה על ידי אייזק ניוטון נתברר כי ניתן לשגר גוף מפני כדור הארץ לחלל כך שהגוף לא יחזור לעולם, באחד משני אופנים (אם כי עברו עוד מאות שנים עד שהטכנולוגיה המאפשרת זאת פותחה במאה ה-20):
אם מעניקים לגוף אנרגיה קינטית מספקת ומהירות צידית (כלומר מהירות בכיוון היקפי סביב כדור הארץ) קובעים חוקי המכניקה כי הגוף יחוג סביב כדור הארץ במסלול אליפטי, בדומה לצורה שבה כוכבי הלכת מקיפים את השמש. ניתן להסדיר את הדברים כך שהגוף יחוג במסלול מעגלי. גופים כאלה הם לוויינים מלאכותיים, ומשמשים לצרכים טכנולוגיים וצבאיים שונים.
אם מעניקים לגוף מהירות שהיא מעל לסף הנקרא מהירות המילוט, הגוף ייזרק לחלל החיצון וימשיך ויתרחק מכדור הארץ לנצח. יש אפשרות להעניק לגוף רק חלק מהאנרגיה ולנסות לאסוף עוד אנרגיה בדרכו בחלל באמצעות שיטת המקלעת הכבידתית. דוגמה לגוף כזה היא חללית המחקר וויאג'ר 1 ששוגרה על ידי ארצות הברית ב-1977. מהירות המילוט מכדור הארץ היא 11.2 קילומטר בשנייה, או כ־40,320 קילומטר לשעה. מהירות זו אינה תלויה במסת הגוף.
אמצעי שיגור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אמצעי השיגור הנפוץ ביותר לשיגור לחלל הוא משגר לוויינים וחלליות, שהוא עצם בעל מנוע רקטי אחד או יותר. השיגור עצמו מתבצע מנמל חלל. בדרך כלל, המשגר מורכב ממספר שלבים על מנת להשאיר את היחס בין הדלק למסה במהלך השיגור, ולאפשר האצת הטיל למהירות הנדרשת. כאשר הדלק אוזל בשלב שפועל באותו הרגע, השלב ניתק מגוף המשגר ונופלים לכדור הארץ. בחלק מן המקרים השלב נאסף בחזרה על מנת לעשות בו שימוש חוזר כמו ה־SRB (המאיצים של מעבורות החלל). כאשר מדובר בגוף שבא להקיף את כל הארץ (כמו לוויין, למשל) ולא להישאר בתת מסלול אז השלב האחרון של המשגר נועד להעניק לגוף מהירות גבוהה בכיוון ניצב לפני כדור הארץ כך שהגוף ייכנס למסלול שתוכנן עבורו.
מעבורת חלל היא כלי טיס רב פעמי המסוגל להמריא מכדור הארץ לחלל, לשהות בחלל ולנחות חזרה בכדור הארץ לשם הכנתו לשימוש חוזר. מעבורת החלל האמריקאית, הנדונה בערך זה, הייתה כלי הטיס הראשון בעל יכולת זו. מעבורת החלל הראשונה, הקולומביה, שוגרה לראשונה ב-12 באפריל 1981. נאס"א בנתה 5 מעבורות חלל, שביצעו ביחד מעל 100 טיסות. צוות המעבורת לא עלה בדרך כלל על שבעה אסטרונאוטים, אבל הייתה לפחות משימה אחת בעלת צוות של שמונה.
היסטוריה > רעיונות מוקדמים

הראשון בעת החדשה שהעלה את הרעיון של שיגור לחלל היה ז'ול ורן בספרו הבדיוני מהארץ לירח שיצא לאור בשנת 1865. בספר תיאר שלושה אנשים הנורים לעבר הירח בתוך קליע ענק. ורן ביצע חישובים כלליים בנוגע לירייה. חישובים אלו היו מדויקים מבחינה בליסטית אך התעלמו מהעובדה שאף אדם לא יוכל לעמוד בתאוצה כה גדולה.
הראשון שהעלה את הרעיון של שימוש במנוע רקטי וכך המהירות תגדל בהדרגה ולא בבת אחת היה הסופר הצרפתי אשיל ארו בספרו "מסע לנוגה".
הסופר האנגלי הרברט ג'ורג' ולס הציע בספרו "האנשים הראשונים על הירח" שימוש בחומר המסוגל לבטל את כוח הכבידה סביבו על מנת לטוס לחלל.
עם כל זאת, הניתוח המדעי־טכנולוגי בוצע לראשונה על ידי המדען הרוסי קונסטנטין ציולקובסקי בשנת 1903. את הניתוח פרסם במאמרו "חקר החלל החיצון באמצעות התקני תגובה" בו פרסם גם את נוסחת ציאולקובסקי.
רובר אנו־פלטרי הציע בשנת 1920 להשתמש באנרגיה גרעינית לשם שיגור לחלל.
היסטוריה > ניסיונות ראשוניים

רוברט גודרד פרסם בשנת 1919 מאמר בשם "שיטת הגעה לגבהים קיצוניים" בו מסביר כי פיתח שיטה לשימוש בזרימת דה־לאוואל ברקטות המונעות בדלק נוזלי ושיפר אותה עד־כדי־כך שניתן להשתמש בה לשיגור לחלל ולמסע בין־כוכבי. הוא אף הוכיח במעבדה שרקטות יפעלו בריק החלל, בניגוד לדעתם של מדענים אחרים בני תקופתו. למאמר זה הייתה השפעה מרובה על ורנר פון בראון והרמן אוברט שהיו דמויות מפתח בפיתוח השיגור והטיסה לחלל.
הטיל הראשון שהגיע לחלל היה טיל ה־V-2 הגרמני שהגיע לגובה של 189 ק"מ במהלך שיגור ניסוי ביוני 1944.
היסטוריה > המרוץ לחלל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ספוטניק 1 (ברוסית: 1 Спутник, בתרגום לעברית: לוויין 1) היה הלוויין הראשון בחלל. הוא שוגר במסגרת תוכנית ספוטניק על ידי ברית המועצות, באמצעות משגר מדגם R-7. ספוטניק שוגר ב-4 באוקטובר 1957, והיווה אבן פינה להאצת המירוץ לחלל בין ארצות הברית וברית המועצות. הלוויין פעל כשלושה שבועות, עד שהסוללות שהיו בתוכו דעכו. בשלב זה ספוטניק החל לאבד גובה, עד שבסופו של דבר הוא נכנס לאטמוספירה ונשרף ב-3 בינואר 1958.
ווסטוק 1 (ברוסית : Восто́к, "מזרח") הייתה הטיסה המאוישת הראשונה לחלל. כחלק מתוכנית ווסטוק, ווסטוק 1 שוגרה ב-12 באפריל 1961, כשהיא נושאת את הקוסמונאוט הרוסי יורי גגארין. זו הייתה הפעם הראשונה בה אדם שייט מעבר לאטמוספירה, והפעם הראשונה בה אדם שהה במסלול סביב כדור הארץ.
כישלונות

אף ששיגור לוויינים לחלל מתבצע באופן תדיר החל משנת 1957, עדיין נכשלים מעת לעת שיגורים של לוויינים וחלליות. דוגמה לכישלונות מסוג זה:
הפעלתו הראשונה של משגר הלוויינים אריאן 5, ב-4 ביוני 1996, הסתיימה בהשמדה עצמית 40 שניות לאחר שהחלה, כתוצאה מבאג בתוכנת הניווט של המשגר.
מתוך 11 שיגורים של לוויינים ישראליים מסדרת "אופק" באמצעות משגר הלוויינים שביט, נכשלו שני שיגורים.
הערות שוליים

↑  רוסית: "Исследование мировых пространств реактивными приборами"
↑  אנגלית: "A Method of Reaching Extreme Altitudes"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563381605171  GND: 4048574-2  HDS: 024473  LCCN: sh85125923  NARA: 10644073  NKC: ph114985 
המראתו של משגר סויוז
עמיר לב

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1962 (בן 63) חולון, ישראל
 מוקד פעילות:  תל אביב-יפו, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 עיסוק:  זמר-יוצר, גיטריסט
 סוגה:  רוק
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית
 חברת תקליטים:  אן אם סי, התו השמיני
 שיתופי פעולה בולטים:  אביתר בנאי, ברי סחרוף,  רם אוריון, גבע אלון
 www.amirlev.com
עמיר לב בהופעה, 2014
עמיר לב בהופעה, 2006
עמיר לב בהופעה בבארבי, פברואר 2022
עמיר לב במפגש אמן. מפגש בעקבות התערוכה של מועדון הבארבי עם מעבר המועדון למשכנו החדש בנמל יפו, פברואר 2024
עמיר לב בהופעה בספרייה הלאומית, פברואר 2025
עמיר לב (נולד ב-23 בפברואר 1962) הוא זמר-יוצר, גיטריסט, פזמונאי ומפיק מוזיקלי ישראלי. בין סימני ההיכר הבולטים של לב ניתן למנות את קולו המחוספס והעמוק, סגנון כתיבתו הייחודי ומיומנות הנגינה שלו כגיטריסט.
חיים אישיים

לב מתגורר עם אשתו דנה וחמשת ילדיהם ביישוב כליל שבגליל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

רוצה לראות אתכם במקומי (1991)
עמיר לב (1995)
פעם בחיים (1998)
לפעמים אני מאושר (2004)
הכל כאן (2009)
נוגע בדרכון (2014)
חשמל מהשמש (2018)
רומה (2022)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעות

הופעה חיה בבארבי (2000)
בזאפה (הופעה חיה) (2010)
פעם בחיים - הופעה בבארבי (2024)
הערות שוליים

↑  רותי הדר, תחרות: הזוכה יחמם את רביץ, חדשות, 24 באוגוסט 1989
↑  טל פרי, עוד שוליים, מעריב, 20 באוגוסט 1989
↑  טל פרי, דיכאון נכנס ללב, יצא מהגרון, מעריב, 29 בספטמבר 1989
↑  גיא אסיף, עמיר לב, חדשות, 27 בדצמבר 1989
↑  אור ברנע, "בזכות אריאל זילבר נהייתי זמר", 17 באפריל 2011
↑  גיורא פרבר, מה אתה עושה ביום שישי, באתר חדשות, ‏17 באוגוסט 1989
↑  המשך גיורא פרבר, מה אתה עושה ביום שישי, באתר חדשות, ‏17 באוגוסט 1989
↑  שחר בן ברק, סקירה מקיפה לקראת יציאה של כ-15 אלבומי להקות בקיץ 91, מעריב, 8 ביולי 1991
↑  עמית שהם, תקליטים: פיתה קרה, חדשות, 25 בדצמבר 1991
עמית שהם, יש רוק חולוני, חדשות, 19 בדצמבר 1991
↑  אני בא, באתר "פזמונט"
↑  אורי משגב, איזה פסיכי זה שקוראים לו לב, באתר ynet, 3 ביוני 2009
↑  יואב קוטנר, אלפנט בלב, בבלוג "קוטנר רוק.נט", 25 בינואר 2015
↑  וואלה תרבות‏, אפרת גוש תלווה את "לתפוס את השמיים", באתר וואלה, 23 בפברואר 2005
↑  תימורה לסינגר, בלב ובנפש, באתר ynet, 9 במרץ 2009
↑  תימורה לסינגר, צביטה בלב (על הופעת הבכורה לכבוד האלבום "הכל כאן"), באתר ynet, 23 בינואר 2009
↑  אור ברנע, עכשיו הוא כאן, באתר ynet, 26 במרץ 2009
↑  בן שלו, עכבר העיר אונליין, עמיר לב: הזמר הכי רלוונטי בארץ (על הופעת הבכורה לכבוד האלבום "הכל כאן"), באתר הארץ, 29 בינואר 2009
↑  יוסי חרסונסקי ביקורת, באתר יוסמיוסיק
↑  עינב שיף‏, בכורה: עמיר לב מארח את ברי סחרוף וגבע אלון - "כבוי", באתר וואלה, 4 בפברואר 2010
↑  יוסי חרסונסקי ביקורת, באתר יוסמיוסיק
↑  זמן סחרוף: שיר חדש לברי סחרוף, באתר nrg‏, 9 במרץ 2011
↑  נדב מנוחין‏, קשוב מאוד 38: עמיר לב באלבום שמציף את הלכלוך של החיים, באתר וואלה, 18 במרץ 2014
↑  הוכרזו שמות הזוכים בפרס אקו"ם בתחום הזמר העברי לשנת 2014, באתר אקו"ם
↑  אודי שרבני על "חשמל מהשמש" של עמיר לב (ובכלל על עוד כמה דברים של כתיבה), מתוך הבלוג "משלים בגרויות"
↑  דודי פטימר, ‏האלבום החדש של עמיר לב: ממתק חלומי שממזג בין מזרח למערב בצורה מדויקת, באתר מעריב אונליין, 18 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298093105171  ISNI: 0000 0000 6997 1180  MusicBrainz: 4ff8534b-cc7c-4326-91c3-5ded1e885121  VIAF: 97322404   WorldCat (עם VIAF): 97322404
משפחת קמיצ'לי

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 שחקנים:  משה איבגי שולה חן ירדן בר-כוכבא ישראל קטורזה לירית בלבן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  עמי אמיר
 חברת הפקה:  מטר פלוס
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  26 בנובמבר 2004 – 7 בינואר 2005
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משפחת קמיצ'לי היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית ששודרה בין נובמבר 2004 לינואר 2005 בערוץ 2 על ידי רשת. הסדרה בוטלה לאחר שישה פרקים, ונחשבת לאחד הכישלונות הבולטים בתולדות שידורי הטלוויזיה בישראל.
רקע

הסדרה מבוססת על סדרה בריטית בשם "משפחת קומאר" ("The Kumars at No. 42"), ובה משפחה הודית המתגוררת בבריטניה בונה אולפן תוכניות אירוח בסלון ביתה ומארחת בו ידוענים. חברת מטר הפקות, שהפיקה את הגרסה הישראלית, ניסתה להעלות גרסה ישראלית לסדרה בשנים שקדמו לשידורה של "משפחת קמיצ'לי", ושקלה להפיק סדרה שבמרכזה משפחת ישראלים יוצאי מרוקו, אך הדבר לא צלח. לבסוף החליטו אנשי החברה להפיק גרסה ישראלית שבמרכזה משפחה מעורבת: אב יוצא חבל קמישלי בטורקיה הנשוי לפולנייה.
לתפקיד השחקנים הראשיים בסדרה לוהקו משה איבגי בתפקיד האב יונה, שולה חן בתפקיד האם רותי, ירדן בר-כוכבא בתפקיד אימה של רותי, ישראל קטורזה בתפקיד הבן רפי ולירית בלבן בתפקיד הבת אנאבל. המשפחה בסדרה היא בעלת מוסך, ובמוקד העלילה ניצב רפי, המסרב להצטרף לעסק המשפחתי, ושואף להיות מנחה בטלוויזיה. האב מסכים לבנות לו אולפן בסלון ביתם, בתנאי שירשה למשפחה להשתתף בתוכנית האירוח שלו. דמותה של הבת איננה בסדרה המקורית, והיא נוספה לגרסה הישראלית לאחר ליהוקה של בלבן.
הסדרה שילבה בין הסוגות של תוכנית אירוח וקומדיית מצבים: רבע השעה הראשונה והאחרונה של כל פרק כללה קומדיית מצבים, ובתווך התארחו באולפן של המשפחה ידוענים שונים, כפרודיה על סוגת תוכניות האירוח. בכל פרק נערכו שלושה ראיונות; בריאיון השלישי התחזה הידוען שהתארח בתוכנית לדמות בדיונית, וכך למשל התראיין חיים רביבו כשוטר. רבות מהשאלות שנשאלו בחלק של תוכנית האירוח נלקחו מחוויותיהם האישיות של איבגי, חן ובר־כוכבא.
כישלון הסדרה וביטולה

הסדרה עלתה לשידור ב־26 בנובמבר 2004. היא שובצה בשעת השיא של שידורי רשת: יום שישי בערב, לאחר מהדורת החדשות.
מייד לאחר שידור הפרק הראשון הופנו כלפי הסדרה ביקורות קשות. בין היתר נטען שהסדרה מחווירה בהשוואה ל"משפחת קומאר", ושלהבדיל מן הסדרה המקורית המדגישה את הבדלי התרבות שבין הבריטים להודים ואת מעמדם של הידוענים בתרבות ההמונים, ב"משפחת קמיצ'לי" לא נעשתה אמירה חברתית־סאטירית משמעותית. הביקורות עסקו גם ברמת ההומור הירודה של הסדרה, בחוסר האמינות של המבנה שלה, במשחק הירוד של שחקניה ובחוסר העקיבות של העלילה.
אחוזי המדרוג של הפרק הראשון של הסדרה נאמדו בכ־18.9%. ברוב הפרקים הבאים צנח המספר בהדרגה, ובחלק מהפרקים נרשמו נתונים פחותים מאשר תוכנית האירוח של יהורם גאון "שישי בגאון", ששודרה בערוץ הראשון במקביל לשידורה של "משפחת קמיצ'לי".
ב־28 בדצמבר 2004, לאחר שידור הפרק החמישי, הודיעה "רשת" על ביטולה של הסדרה, בטענה שהיא לא ענתה על היעדים שהוצבו בפניה. ביטול הסדרה עוד לפני שהושלמה אפילו עונה אחת שלה נחשב לצעד חסר תקדים בשידורי הטלוויזיה בישראל. הפרק השישי והאחרון שודר ב־7 בינואר 2005, ובמקום בשעת צפיית השיא הוא הוקדם לשעה שבע בערב. הפרק צולם לאחר ההודעה על ביטול הסדרה, וכלל בדיחות שהתייחסו לירידתה מהמסך בטרם עת. שעת השידור המוקדמת שלו הביאה למדד המדרוג הנמוך ביותר בסדרה כולה.
הביקורות כלפי הסדרה וביטולה המוקדם קיבעו את מעמדה של "משפחת קמיצ'לי" כאחד הכישלונות הבולטים בתולדות שידורי הטלוויזיה בישראל. גם שנים רבות לאחר שידורה של הסדרה היא הוזכרה תדיר ברשימות של תוכניות הטלוויזיה הגרועות ביותר ששודרו במדינה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  רותי זוארץ, ‏קשר משפחתי, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2004
1 2 3  רועי הולר, הכל נשאר במשפחה, באתר ynet, 25 בנובמבר 2004
1 2  עדי פולק ויניב זך, פגע וברח, nrg מעריב, 24 במרץ 2006.
1 2 3 4  רענן שקד, לא מצחיק, באתר ynet, 28 בנובמבר 2004
↑  דה קארי ברד-שואו, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2004
1 2  נעם סלע, ‏משפחה שכזאת, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2004
1 2 3  אהוד אשרי, המפונקים והמרירים, באתר הארץ, 9 בינואר 2005
1 2 3  נ. רוזנקרנץ, מסך פראי, באתר ynet, 1 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, רייטינג: מי רואה את אסף הראל?, באתר ynet, 28 בנובמבר 2004
↑  רועי הולר, רייטינג: גאון עקף את קמיצ'לי, באתר ynet, 5 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, רייטינג שבועי: "אקזיט" במקום ה-231, באתר ynet, 12 בדצמבר 2004
↑  "משפחת קמיצ'לי" לא עומדת בציפיות, באתר וואלה, 13 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, רייטינג: סוף שבוע מוצלח ל"רשת", באתר ynet, 19 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, רייטינג: "כלבוטק" בצמרת, קמיצ'לי מתרסקת, באתר ynet, 26 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, "רשת" העיפה את "משפחת קמיצ'לי", באתר ynet, 28 בדצמבר 2004
↑  רענן שקד, איך עושה קמיצ'לי, באתר ynet, 29 בדצמבר 2004
↑  רועי הולר, פרק הסיום של קמיצ'לי הוקדם ל-19:10, באתר ynet, 3 בינואר 2005
↑  רועי הולר, רייטינג: ירידה ל"חדר מלחמה", באתר ynet, 9 בינואר 2005
↑  רועי הולר, ערוץ 2 מציג: הפספוסים, באתר ynet, 8 באפריל 2005
↑  שי גולדן, אלייך, יונית, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2009
↑  נעים להדחיק, באתר ynet, 25 בדצמבר 2009
↑  טראש ולעניין: התוכניות הכי טראשיות בטלוויזיה הישראלית, באתר וואלה, 21 במרץ 2011
↑  יונתן גת וערן בר-און, מגויר ומיותר: יורדים על הסיטקומים שעשו עלייה, באתר ynet, 8 במרץ 2012
↑  רן בוקר, אופס: הכישלונות הגדולים של ערוץ 2, באתר ynet, 11 בנובמבר 2013
↑  סמדר שילוני, מ"אמזונס" ועד "קמיצ'לי": התוכניות שבערוץ 2 ישמחו לשכוח, באתר ynet, 1 בנובמבר 2017
Capsize

"Capsize" הוא סינגל של הצמד האמריקאי Frenship (אנ') והזמרת-יוצרת האמריקאית אמילי וורן (אנ'). השיר יצא ב-18 ביוני 2016 בהוצאת חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
נכון לאוגוסט 2024, השיר הושמע למעלה מ-30 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-652 מיליון פעמים בספוטיפיי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 41 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 17 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 41 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 25 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 78 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 24 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 45 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 37 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 22 |  |
|  הונגריה | Stream Top 40 | 25 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 59 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הדאנס הבריטי | 21 |  |
|  ולוניה | מצעד השירים הצועדים מתחת לפסגה | 11 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 11 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |  |
|  סלובקיה | מצעד 100 שירי הרדיו | 56 |  |
|  סלובקיה | מצעד 100 הסינגלים הדיגיטליים | 25 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 90 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 33 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 36 |  |
|  פלנדריה | מצעד השירים הצועדים מתחת לפסגה | 1 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 שירי הרדיו | 16 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 הסינגלים הדיגיטליים | 25 |  |
|  צרפת | SNEP | 98 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 55 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 20 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 38 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 95 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 82 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 70 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 87 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 79 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 3× פלטינה | 210,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 30,000 |
| נורווגיה (IFPI Norge) | 2× פלטינה | 80,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 30,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 10,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 66,666 |
| קנדה (Music Canada) | 2× פלטינה | 160,000 |
| שוודיה (GLF) | פלטינה | 40,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | זהב | 15,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,291,666 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולמי | 18 ביוני 2016 | הורדת מוזיקה | קולומביה רקורדס |  |
| ארצות הברית | 1 באוגוסט 2016 | להיט רדיו עכשווי | קולומביה רקורדס |  |
| איטליה | 9 בספטמבר 2016 | להיט רדיו עכשווי | סוני מיוזיק |  |
הערות שוליים

↑  "Capsize - Single". iTunes. Apple Inc. נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cantor, Brian (13 ביולי 2016). "Frenship + Emily Warren's "Capsize" impacts pop radio on August 16". Cantortainment. Headline Planet. ארכיון מ-2023-04-10. נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  FRENSHIPVEVO (2016-09-13), Frenship & Emily Warren - Capsize (Official Video), נבדק ב-2024-08-03
↑  Capsize, 2016-09-02, ארכיון מ-2023-04-18, נבדק ב-2024-08-03
↑  "Capsize". Amazon. ארכיון מ-2024-08-03. נבדק ב-19 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top 40/M Future Releases". All Access. אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2016. נבדק ב-19 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FRENSHIP 'Capsize' (Radio Date: 09/09/2016)" (באיטלקית). Radio Airplay S.R.L. ארכיון מ-2023-09-05. נבדק ב-19 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Capsize".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4728fef7-7424-4d81-8f1d-28f069b2aac8
Don't Wait Up

"Don't Wait Up" (בעברית: "אל תחכה") הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים אייס וסוני מיוזיק לטין. "Don't Wait Up" הוא שירה הראשון של שאקירה שמבוצע באופן מלא בשפה האנגלית מאז "Try Everything"‏ (2016).
רקע וכתיבה

שאקירה הודיעה בהתחלה כי סינגל חדש שילווה בווידאו קליפ יופץ ביולי 2021, בריאיון שקיימה עם Vogue Mexico באותו החודש. ב-12 ביולי דיברה על השיר בשנית, כאשר שינתה ברשתות החברתיות את תמונות הפרופיל שלה לפלטת צבעים קייצית; אותו השינוי הפך את ההאשטאג "Shakira is coming" לוויראלי בטוויטר. בסמוך להכרזה, החלה שאקירה לצבור עשרות אלפי עוקבים ופרסומים ברשתות החברתיות השונות. ב-13 ביולי שיתפה סרטון בן 30 שניות של מה שיכול להיות חלק ממילותיו של "Don't Wait Up".
מאוחר יותר, חשפה שאקירה את עטיפתו הרשמית של הסינגל, כמו גם את שמו: "Don't Wait Up".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "Don't Wait Up" יצא לאור ב-16 ביולי 2021 וצולם באי הספרדי טנריפה ביוני באותה השנה. הקליפ הועלה בשידור חי לערוץ היוטיוב הרשמי של שאקירה. בתחילתו, ניתן לראות את שאקירה אוחזת בגלשן כשהיא לבושה בבגד ים. בהמשך, היא גולשת על הגלים וזאת, בנוסף לכך שמשולבות בקליפ סצנות בהן ניתן לראותה רוקדת בתוך מעגל.
בפחות מכמה שעות, צבר הקליפ מאות אלפי צפיות. את הקליפ סקרו באתרי מוזיקה שונים כאשר הופץ.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | מוניטור לטינו | 9 |  |
|  אקוודור | מוניטור לטינו | 20 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 19 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 36 |  |
|  הונדורס | Honduras Top 50 | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | – |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד השירים הדיגיטליים | 95 |  |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | מוניטור לטינו | 8 |  |
|  ונצואלה | רקורד ריפורט | 14 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 8 |  |
|  פולין | ZPAV | 41 |  |
|  פנמה | מוניטור לטינו | 13 |  |
|  פרגוואי | מוניטור לטינו | 10 |  |
|  צ'ילה | צ'ילה טופ 20 | 14 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 18 |  |
|  קוסטה ריקה | מוניטור לטינו | 5 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 97 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 16 ביולי 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אייס • סוני מיוזיק לטין |  |
אצטדיון דלה רומא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום:  איטליה רומא, איטליה
 קואורדינטות:  41°49′43.4″N 12°25′31.7″E﻿ / ﻿41.828722°N 12.425472°E﻿ / 41.828722; 12.425472
 עלות הבנייה:  מיליארד אירו
 בעלים:  NEEP Roma Holding
 משטח:  דשא
 אדריכל:  דן מייס 
 קבוצות:  רומא
 מושבים:  52,500 
 www.stadiodellaroma.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומא מוגדלת) אצטדיון דלה רומא(למפת רומא רגילה) אצטדיון דלה רומא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון דלה רומא (באיטלקית: Stadio della Roma) הוא פרויקט לבניית אצטדיון כדורגל ברומא שבאיטליה, אשר מיועד להכיל 52,500 מקומות ישיבה ולשמש את קבוצת הכדורגל רומא במקום האצטדיון הנוכחי שלה, הסטאדיו אולימפיקו, אותו היא חולקת עם היריבה העירונית לאציו.
היסטוריה

בשנת 2016, נתן בנק ההשקעות הגלובלי גולדמן זקס, הלוואה של 30 מיליון יורו לקרן "Stadio TDV S.p.A", המיועדות עבור החברה הקבלנית NEEP Roma Holding, בשביל עבודות הפיתוח לקראת בניית האצטדיון.
ב-2 בפברואר 2017 דחו ראש מחוז לאציו וראש עיריית רומא את ההצעה לבניית האצטדיון, אך לאחר בדיקה מעמיקה בנושא והתאמות בעיצוב, ב-24 בפברואר חזרו בהם מהחלטתם ואישרו את התוכנית.
המיקום המתוכנן לאצטדיון הוא לאורך נהר הטיבר בכביש המחבר את העיר רומא לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו בשטח בו ממוקמות מסילות הרכבת הטור די ואלה. האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי דן מייס שתכנן אותו בהשראת הקולוסאום וחברת הקבלן NEEP Roma Holding, תהייה ממונה על בניית האצטדיון.
האצטדיון יכלול תאי צפייה יוקרתיים, ו-14,000 מקומות המיועדים לאוהדי הגרעין הקשה היושבים כיום ב"Curva Sud" בסטאדיו אולימפיקו.
בפברואר 2021 הודיעו ראשי המועדון על זניחת הפרויקט לבניית האצטדיון בטור די ואלה.
בשנת 2022 הוחלט להעביר את הפרויקט לאזור פיטרלטה שבעיר. באפריל 2024 הפרויקט אושר ובנייתו עתידה להתחיל בשנת 2025 ולהסתיים כשנתיים לאחר מכן. עלות הבנייה מסתכמת בכמיליארד אירו והוא האצטדיון היקר באיטליה.