stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת פריצקר

משפחת פְּריצקר (באנגלית: Pritzker) היא משפחה יהודית אמריקנית העוסקת ביזמות, פוליטיקה ובפילנתרופיה, ואחת המשפחות העשירות ביותר בארצות הברית. המשפחה מופיעה בקביעות בסמוך לראש רשימת "המשפחות העשירות ביותר בעולם" של המגזין "פורבס", מאז שהמגזין החל בפרסום הרשימה בשנת 1982. בשנת 2015 הוערך הונם של 11 מבני המשפחה ביותר ממיליארד דולר, כשאנתוני פריצקר הוא המוביל עם הון של כ-3 מיליארד דולר. בת המשפחה פני פריצקר כיהנה כמזכירת המסחר של ארצות הברית בקבינט של ברק אובמה. אחיה, ג'יי. בי. פריצקר, מכהן כמושל אילינוי. ג'ניפר פריצקר היא פילנטופית ידוע.
עסקי המשפחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הונה של המשפחה גדל במאה ה-20, בעיקר בשל הקמתו והרחבתו של תאגיד המלונות הייאט. בני משפחה עדיין מחזיקים בבעלותם את השליטה בהייאט, הם גם החזיקו ב"קבוצת מרמון", קונגלומרט של חברות ייצור ושירותים תעשייתיים שנמכר לברקשייר האת'וויי תמורת 4.5 מיליארד דולר בשנת 2007. החזקות אחרות כוללת את בנק סופריור של שיקגו, שהתמוטט בשנת 2001, חברת נתוני האשראי "טרנס יוניון", חברות תעופה בראניף, המגזין מקאל, וחברת הספנות רויאל קאריביאן אינטרנשיונל.
פעילות בישראל

משפחת פריצקר הייתה גורם מרכזי בפעילות לחקיקת חוק נתוני אשראי, מאחר שביקשה להקים בישראל סניף של חברת "טרנס יוניון" שבבעלותה. לאחר חקיקת החוק החלה להפעיל, באמצעות מיזם משותף עם חברת BDI, חברה לנתוני אשראי בישראל.
הערות שוליים

↑  המשפחה שמרוויחה 4 מיליון דולר בשעה, באתר ‏מאקו‏, 12 באוגוסט 2019
↑  אנתוני פריצקר  -3 מיליארד דולר באתר "פורבס" ישראל
↑  רן דגוני, ‏המיליארדרית פני פריצקר מונתה לשרת המסחר בארה"ב, באתר גלובס, 2 במאי 2013
 סוכנויות הידיעות, שרת המסחר החדשה של ארה"ב: יורשת אימפריית היאט וחברה של אובמה, באתר TheMarker‏, 25 ביוני 2013
↑  רועי ברק, ‏מושל אילינוי חנן ביום אחד 11 אלף איש שנעצרו בגין החזקת קנאביס, באתר גלובס, 1 בינואר 2020
↑  נמרוד הלפרן, משפחת פריצקר הנפיקה את רשת הייאט - וגייסה 950 מיליון דולר, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2009
↑  דפנה מאור, משפחת פריצקר מכרה את האימפריה לוורן באפט ב-4.5 מיליארד דולר, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007
↑  נמרוד הלפרן, מומחה בנקאות בארה"ב: "משפחת פריצקר אחראית ליצירת משבר הסאבפריים", באתר הארץ, 4 במרץ 2008
↑  דפנה צוקר, ‏משפחת פריצקר האמריקנית מעוניינת להקים בארץ חברה לנתוני אשראי, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2001
↑  סגן נשיא טרנס יוניון: אם יאושר חוק נתוני אשראי, נקים בישראל לשכת נתונים  מאת שלומי שפר, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2001
↑  הדס מנור, ‏טראנס יוניון וביזנס דאטה: חברה לנתוני אשראי, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014017436  VIAF: 307461147   WorldCat (עם VIAF): 307461147 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי נחמיה בוטקובסקי

צבי נחמיה בוטקובסקי (ח' בתמוז תרמ"ו, יולי 1886 – 27 בדצמבר 1943) היה פרדסן, מפעילי התאחדות האיכרים בחדרה ונציגהּ במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי, סופר עברי, עיתונאי וחוקר תולדות ההתיישבות בחדרה.
ביוגרפיה

נולד בסובאלק שבפולין (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1886 ליהודה דוד בוטקובסקי (1853–1916), סוחר, חבר ארגון "בני משה" ופעיל ב"חובבי ציון". הוא הועלה כילד לארץ ישראל ב-1895, וגר אצל אחיו הבכור נחמן שלמה, אך הוחזר לפולין בשל מחלת הקדחת שאכלה במתיישבי חדרה הראשונים. עלה בשנית בעצמו בשנת 1906 והתיישב גם בעת זו בחדרה.
בשנים 1911–1918 כמו גם בשנים 1921–1925, הוא כיהן כראש ועד היישוב של חדרה. הוא היה פרדסן, ומפעילי התאחדות האיכרים בחדרה, מטעמה היה נציג במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית. בשנת 1920 נבחר ברשימת ההתאחדות לאספת הנבחרים הראשונה. באספת הנבחרים השנייה כיהן מטעם רשימת הגוש החקלאי והיה חבר הוועד הלאומי.
בוטקובסקי התעניין בחקלאות ובפרדסנות, ופרסם מאמרים בנושאים אלה בעיתונות התקופה. היה בין המתעדים הראשונים של תולדות חדרה, ופרסם ספר ומפות על התפתחותה.
בוטקובסקי נפטר בחדרה בשנת 1943.
על שמו נקרא רחוב בדרום חדרה. נולדו לו ארבעה ילדים.
לקריאה נוספת

'בוטקובסקי, צבי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 72–73. (הספר בקטלוג ULI)
צבי בוטקובסקי (סובאלק 1886 – חדרה 1943) (כתיבה: נילי אבנת), חדרה: [חמו"ל], תשס"א.
יורם נמרוד, "׳מעשיך יקרבום׳ – יחסי יהודים וערבים בפועלו הציבורי של צבי בוטקובסקי", ציון, תשנ"ב, עמ׳ 429–450.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "יהודה דוד בוטקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 896.
↑  דוד תדהר (עורך), "נחמן שלמה בוטקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 898.
↑  הידיעה באתר JewAge
| ראשי עיריית חדרה |
| --- | --- | --- |
| ראשי 'ועד מתיישבים/ מוכתרים' | יעקב ברמן (1892–1896) • מנחם מנדל נחומובסקי (1896–1904) • ישראל פיינברג (1904–1911) • צבי בוטקובסקי (1911–1918) • יעקב סמסונוב (1918–1919) • י.ל. אבוהב (1919) • זאב בן יהודה (1919–1921) • צבי בוטקובסקי (1921–1925) • יחזקאל גולדנברג (1925–1927) • שלמה מאירסון (1927–1936) |  |
| ראשי מועצה מקומית | שלמה מאירסון (1936–1946) • דוד ברמן (1946–1952) |  |
| ראשי העיר | דוד ברמן (1952–1954) • יצחק וידרקר (1954–1965) • דב ברזילי (1965–1978) • יחיאל כהנא (1978–1989) • נחמיה להב (1989–1998) • ישראל סדן (1998 - 2005) • חיים אביטן (2005–2013) • צביקה גנדלמן (2013–2022) • ניר בן חיים (מ-2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500961305171  VIAF: 308275703   WorldCat (עם VIAF): 308275703
אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1922–הווה (כ־102 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ליטא ליטא
 קואורדינטות:  54°53′54″N 23°54′50″E﻿ / ﻿54.898333333333°N 23.913888888889°E﻿ / 54.898333333333; 23.913888888889
 www.vdu.lt
  (למפת קובנה מוגדלת) אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול(למפת קובנה רגילה) אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול
 
אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול או אוניברסיטת קובנה (בליטאית: Vytauto Didžiojo Universitetas (VDU); בלטינית: Universitas Vytauti Magni) היא אוניברסיטה ציבורית בקובנה והיא אחת משתי האוניברסיטאות הלאומיות של ליטא (יחד עם אוניברסיטת וילנה). האוניברסיטה נוסדה בשנת 1922, כחלק מתנועת ההתעוררות הלאומיות הליטאית. ב-7 ביוני 1930, לציון יובל 500 שנה למותו של ויטאוטאס הגדול, נקראה האוניברסיטה על שמו.
היסטוריה

בשנת 1918 הכריזה ממשלת ליטא העצמאית על הקמתה מחדש של אוניברסיטת וילנה, ששורשיה נטועים עוד במאה ה-16. אולם, כיוון שלאחר מלחמת העולם הראשונה נותרה וילנה תחת שלטון פולין ו"ליטא המרכזית" שהייתה ישות מדינית קצרת-מועד כמדינת בובה של פולין - הועברו פונקציות האוניברסיטה לקובנה. עם זאת, אוניברסיטת וילנה המשיכה להתקיים כמוסד פולני.
ב-13 בפברואר 1922 הכריזה ממשלת ליטא על הקמת אוניברסיטת קובנה ובה שש פקולטאות: תאולוגיה ופילוסופיה, מדעי הרוח, משפטים, מתמטיקה ומדעי הטבע, רפואה והנדסה. ב-1924 נוספה פקולטה לחקלאות וב-1936 פקולטה לוטרינריה.
עם החזרת וילנה לשלטון ליטאי, ב-1940, סייעה אוניברסיטת קובנה להקמתה מחדש של אוניברסיטת וילנה כאוניברסיטה לאומית ליטאית. עקב כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות נקראה האוניברסיטה החל מספטמבר 1940 "אוניברסיטת קובנה", אולם כיבושה על ידי גרמניה הנאצית במבצע ברברוסה בקיץ 1941 השיב לה את שמה. עם זאת, במרץ 1943 סגרו השלטונות את האוניברסיטה לאחר שסטודנטים בה סירבו להתגייס לאס אס. עם כיבושה מחדש של ליטא על ידי הסובייטים בסתיו 1944, נפתחה האוניברסיטה מחדש כ"אוניברסיטת קובנה" עם ארבע פקולטות בלבד: טכנולוגיה, הנדסה אזרחית, רפואה ופילוסופיה והיסטוריה. ב-1949 הועברה הפקולטה לפילוסופיה והיסטוריה לווילנה ושנה לאחר מכן פוצלה אוניברסיטת קובנה לשני מוסדות: הטכניון של קובנה (בליטאית: Kauno technologijos universitetas, KTU, ברוסית: Каунасский технологический университет, КТУ) ומוסד קובנה לרפואה (בליטאית: Kauno medicinos institutas, ברוסית: Каунасский медицинский институт. כיום: אוניברסיטת ליטא למדעי הבריאות).
האוניברסיטה הוקמה מחדש כ"אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול", עוד לפני קבלת עצמאותה המחודשת של ליטא. ב-1 בספטמבר 1989 נפתחה בה שנת הלימודים הראשונה לאחר שחזורה, בשלוש פקולטות: כלכלה, מדעי הרוח ומדעי הטבע. האוניברסיטה חרתה על דגלה חופש אקדמי והגדרת משימתה כהכנת שדרת העלית של החוקרים, אנשי התרבות, החינוך, המדע והכלכלה של המדינה.
שיטת הלימודים

האוניברסיטה מפעילה שיטת לימודים ייחודית (Education 360°). השנתיים הראשונות מוקדשות ללימודי מבוא כלליים, בדגש שפות זרות ומיומנויות מחשב, על מנת לגבש בסיס אקדמי אחיד. בהמשך, אין הסטודנטים נדרשים לבחירת תחום לימודים צר, אלא יכולים לקחת קורסים מתוך תחומים רחבים. המטרה מוגדרת כ"יצירת אדם פתוח, משכיל, רחב-אופקים ויצירתי ולא חלוקת תארים".
תחומי לימודים עיקריים

שפה, ספרות והיסטוריה ליטאית
מדעי החברה
מדעי המדינה
תאולוגיה ופילוסופיה
אמנויות
משפטים
מדעי המידע
מדעי הסביבה
ביולוגיה וביוכימיה
פיזיקה
מתמטיקה
ארכיטקטורה והנדסה
חקלאות ויערנות
דירוג

דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם מיקם את האוניברסיטה במקום ה-801 בשנים 2019, 2020 ו-2021. דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education דירג את האוניברסיטה במקום ה-1001.
הערות שוליים

↑  Education 360°
↑  University Rankings and Student Reviews
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269530805171  PLWABN: 9810698813605606  BIBSYS: 6089830  BnF: cb101726138 (data)  CiNii: DA13897588  GND: 505502-7  ISNI: 0000 0001 2325 0545  LCCN: n88682603  LNB: 000047469  NKC: ko2005275294  RERO: 02-A005485321  SUDOC: 079044816  VIAF: 147232973   WorldCat (עם VIAF): 147232973 
הבניין המרכזי
בניין הפקולטה למדעי הרוח ומדעי המדינה
דיסקוגרפיה של מרגי

| דיסקוגרפיה של מרגי |
| --- | --- |
 
 אלבומי הופעה ↙:  2
 מיני-אלבומים ↙:  5
 סינגלים ↙:  26
 וידאו קליפים ↙:  26
הדיסקוגרפיה של הזמר הישראלי מרגי מורכבת משני אלבומי הופעה, חמישה מיני אלבומים, 26 סינגלים ו־26 וידאו קליפים.
מיני-אלבומים

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
מה יהיה:  יצא לאור: 15 בספטמבר 2019  חברת תקליטים: Mobile1 Music
לא להיות לבד:  יצא לאור: 21 באוקטובר 2021
Dark Side of the Rainbow:  יצא לאור: 7 באוקטובר 2022  חברת תקליטים: סבן מיוזיק גרופ
Shadows of Blue:  יצא לאור: 9 במאי 2024  חברת תקליטים: סבן מיוזיק גרופ
מרגיש כמו אהבה:  יצא לאור: 5 ביוני 2024  חברת תקליטים: גאגא בוקינג
מיני-אלבומים > מיני-אלבומי הופעה

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
Live at Succulent Sessions:  יצא לאור: 2 בדצמבר 2020  חברת תקליטים: Mobile1 Music
Dark Side of the Rainbow (Live From LA):  יצא לאור: 18 בנובמבר 2022  חברת תקליטים: סבן מיוזיק גרופ
סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא "—" מציין שיר שלא נכנס למצעד "*" מציין מצעד שלא היה קיים בצאת השיר> מדיה פורסט | מיקומי שיא "—" מציין שיר שלא נכנס למצעד "*" מציין מצעד שלא היה קיים בצאת השיר> גלגלצ | מיקומי שיא "—" מציין שיר שלא נכנס למצעד "*" מציין מצעד שלא היה קיים בצאת השיר> היטליסט | מיקומי שיא "—" מציין שיר שלא נכנס למצעד "*" מציין מצעד שלא היה קיים בצאת השיר> העשירייה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "תני לי רגע" | 2018 | 8 | — | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "זיכרון ישן" (עם נועה קירל) | 2018 | — | — | * | * | פסטיגל Freestyle |
| "הזוג הזה" | 2019 | 1 | 1 | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "אני לא אני" | 2019 | 3 | — | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "הכל שקוף" | 2019 | 3 | 4 | * | * | מה יהיה |
| "אסור" | 2019 | 5 | — | * | * | מה יהיה |
| "דיבור נגוע" (עם סטפן) | 2019 | 2 | 2 | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "לא יוצא למסיבות" | 2020 | 1 | 1 | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "אמבולנס" (עם נועה קירל) | 2020 | 4 | 5 | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "סגול בהיר" | 2021 | 17 | 8 | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "אנג'ל" | 2021 | 12 | 2 | * | * | לא להיות לבד |
| "סגול בהיר" (לייב מפסטיבל התמר) | 2021 | — | — | * | * | סינגל ללא אלבום |
| "לא להיות לבד" | 2021 | 13 | 1 | * | 5 | לא להיות לבד |
| "בשבילך" (עם דולי ופן) | 2022 | — | — | * | — | סינגל ללא אלבום |
| "Sucks to Know You (FU)" | 2022 | 9 | 1 | * | 1 | Dark Side of the Rainbow |
| "Lie Like This" | 2022 | — | — | * | — | Dark Side of the Rainbow |
| "Paradise" | 2022 | — | — | * | — | Dark Side of the Rainbow |
| "יהיה יהיה" | 2023 | 6 | — | 41 | — | סינגל ללא אלבום |
| "צונאמי" (עם יסמין מועלם) | 2023 | 15 | 7 | 32 | 10 | אין עולם |
| "Cry" | 2024 | — | — | — | — | Shadows of Blue |
| "Happy Now?" | 2024 | — | — | — | — | Shadows of Blue |
| "One My Mind" | 2024 | — | — | — | — | סינגל ללא אלבום |
| "10,000 Faces" | 2024 | — | — | — | — | סינגל ללא אלבום |
| "פלוס אחד" (Live Sped Up) | 2024 | — | — | — | — | סינגל ללא אלבום |
| "מי ירפא" (הופעה חיה) (עם אגם בוחבוט) | 2024 | — | — | — | — | סינגל ללא אלבום |
סינגלים > שיתופי פעולה

| שם | שנה | מיקומי שיא> מדיה פורסט | מיקומי שיא> גלגלצ | מיקומי שיא> היטליסט | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Hoodie" (אנה זק בהשתתפות מרגי) | 2023 | 4 | 2 | 23 | סינגל ללא אלבום |
השתתפות באלבומים

| שם | שנה | אמנים נוספים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "פסטיגל Freestyle" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018 | פסטיגל Freestyle |
| "רוב השעות + בואי" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018, עידן רייכל | פסטיגל Freestyle |
| "טיקיטאס" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018 | פסטיגל Freestyle |
| "ממעמקים" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018, משה פרץ, אליאנה תדהר ונועה קירל | פסטיגל Freestyle |
| "אל תתייג אותי" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018 | פסטיגל Freestyle |
| "תנשום" | 2018 | משתתפי פסטיגל 2018 | פסטיגל Freestyle |
| "אני לא אני" | 2019 | — | פסטיגל PLAY |
| "בא לי אותך / פלוס אחד / אהבה בסוף הקיץ" | 2019 | נועה קירל | פסטיגל PLAY |
| "הכל שקוף" | 2019 | — | פסטיגל PLAY |
| "יבוא לטובה" | 2019 | משתתפי פסטיגל 2019 | פסטיגל PLAY |
| "מסיבה בחיפה / הזוג הזה / פאוץ' / תרקדו" | 2019 | איתי לוי, נועה קירל ועדן בן זקן | פסטיגל PLAY |
| "פסטיגל PLAY" | 2019 | משתתפי פסטיגל 2019 | פסטיגל PLAY |
| "זמן טס" | 2023 | מיכאל סוויסה, ישי סוויסה וציון ברוך | מיטת קומותיים |
| "סיבובים (רחוק מכאן)" | 2024 | שחר סאול | צולל |
וידאו קליפים

| שם | שנה | במאי | מס' צפיות (נכון לדצמבר 2024; במיליונים) | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "תני לי רגע" | 2018 | רומן בוצ'אצקי | 16 |  |
| "זיכרון ישן" | 2018 | עמית אפשטיין | 10 |  |
| "הזוג הזה" | 2019 | נמרוד פלד | 26 |  |
| "אני לא אני" | 2019 | גיא טרפלר | 11 |  |
| "הכל שקוף" | 2019 | R604M ויהונתן מרגי | 3.8 |  |
| "אסור" | 2019 | יהונתן מרגי וחברים | 6.9 |  |
| "מדגסקר" | 2019 | מורן מורדי | 1.8 |  |
| "מה יהיה" | 2019 | יהונתן מרגי וחברים | 1.2 |  |
| "דיבור נגוע" | 2019 | סיון שריקי ומורן מורדי | 11 |  |
| "לא יוצא למסיבות" | 2020 | TANINTI PESH | 10 |  |
| "אמבולנס" | 2020 | רועי רז | 13 |  |
| "אנג'ל" | 2021 | יהונתן מרגי, סאשה פרילוצקי ומורן מורדי | 5.6 |  |
| "לא להיות לבד" | 2021 | יהונתן מרגי, סאשה פרילוצקי ומורן מורדי | 2.4 |  |
| "קומה 28" | 2022 | דריה גלר ויהונתן מרגי | 0.9 |  |
| "בשבילך" | 2022 | דורון סרי | 2.1 |  |
| "Sucks To Know You (FU)" | 2022 | עומר בן שחר | 3.5 |  |
| "Lie Like This" | 2022 | עומר בן שחר | 0.9 |  |
| "Paradise" | 2022 | עומר בן שחר | 1.2 |  |
| "Hoodie" | 2023 | איתמר לידר שירי | 3 |  |
| "יהיה יהיה" | 2023 | — | 0.7 |  |
| "Cry" | 2024 | — | 0.5 |  |
| "Happy Now?" | 2024 | — | 0.1 |  |
| "On My Way Up" | 2024 | — | 0.2 |  |
| "Look Easy" | 2024 | — | 0.02 |  |
| "Don't Let Me Wake Up" | 2024 | — | 0.02 |  |
| "On My Mind" | 2024 | — | 0.1 |  |
ביאורים

↑  השיר "פלוס אחד" נכלל במקור במיני-אלבום הראשון של מרגי, "מה יהיה", שיצא לאור בשנת 2019.
↑  השיר "מי ירפא" נכלל במקור במיני-אלבום החמישי של מרגי, "מרגיש כמו אהבה", שיצא לאור בשנת 2024.
עלות שולית

עקומת עלות שולית טיפוסית
בכלכלה, עלות שולית (באנגלית: Marginal Cost; בראשי תיבות: MC) היא העלות הנוספת בייצור יחידת מוצר נוספת. היא נקראת עלות שולית משום שהיא מודדת את עלות הייצור בשוליים בלבד – ייצור יחידת מוצר אחת נוספת – בהתעלם מהעלויות שייצור כל היחידות הקודמות היה כרוך בהן. למושג עלות שולית חשיבות רבה במיקרו-כלכלה, היות שעל-פי התאוריה הכלכלית, נובעת ממנה באופן ישיר התנהגותו של היצרן ופונקציית ההיצע שלו בכלכלת שוק.
מתפוקה שולית פוחתת לעלות שולית עולה

התאוריה המיקרו-כלכלית גורסת שלמעט בשלבי הייצור ההתחלתיים, העלות השולית עולה בדרך כלל, ככל שגדלה הכמות המיוצרת. כלומר שעלות ייצור כל יחידה נוספת, גדולה מעלות הייצור של היחידה שקדמה לה. דבר זה הוא פועל יוצא של חוק תפוקה שולית פוחתת, האומר שאמנם התפוקה תגדל ככל שתוגדל כמות גורם ייצור המעורב בייצורה, אך ביעילות הולכת ופוחתת – תוספת כל יחידת גורם ייצור תגדיל את התפוקה במידה פחותה מזו שתרמה יחידת גורם הייצור שקדמה לה. מכאן נובע שייצור כל יחידת מוצר נוספת כרוך בהקצאת יותר יחידות גורם ייצור למען ייצורה מאשר ייצור יחידת המוצר שקדמה לה, ולכן גם בעלות גבוהה יותר.
מבחינה מתמטית, פונקציית העלות השולית (MC) היא הנגזרת של פונקציית העלות הכוללת (TC) ביחס לכמות התוצר (Q), דהיינו שהיא מבטאת את שיפועה של פונקציית העלות הכוללת:
עלות שולית והיצע

בשוק בו מתקיימת הנחת תחרות משוכללת, היצרן הבודד ניצב בפני מחיר שוק נתון מבחינתו, שהוא לבדו, כאחד מיצרנים רבים המתחרים בשוק, קטן מכדי להשפיע עליו. היות שיש לו אינטרס כלכלי לייצר יחידת מוצר נוספת כל עוד התמורה שיקבל עבורה (מחיר השוק של המוצר) גדולה מעלות ייצורה, הרי שהתאוריה אומרת כי הוא ייצר עד לכמות הייצור שבה העלות השולית של הייצור (היינו, עלות ייצורה של היחידה האחרונה) שווה למחיר המוצר (MC = P). המשך ייצור מעבר לנקודה בה העלות השולית שווה למחיר, משמעותו שהעלות לייצר יחידת מוצר נוספת גדולה מהתמורה שתתקבל עבורה, ועל-כן ייצורה אינו כדאי ויפחית את סך הרווח של היצרן.
מכאן נובע שפונקציית ההיצע של היצרן (כמות מיוצרת ומוצעת כפונקציה של מחיר) היא פונקציה עולה הנובעת ישירות מן העלות השולית העולה, כלומר ככל שיעלה מחיר המוצר - ישאף היצרן לייצר יותר יחידות ממנו. פונקציית ההיצע של היצרן הבודד תהייה זהה לפונקציית העלות השולית שלו (בהנחה שאין ליצרן הוצאות כבולות), שכן היא מתאימה לכל מחיר אפשרי שעשוי לשרור בשוק את כמות יחידות המוצר שעד אליה ישאף היצרן לייצר.
עלות שולית ועלות ממוצעת

מצִדו של היצרן, ההבחנה בין עלות שולית לבין עלות ממוצעת היא חשובה. גם עלות ממוצעת מודדת עלות ייצור במונחי יחידה בודדת, באמצעות חלוקת סך עלויות הייצור במספר היחידות המיוצרות. יש שני הבדלים בולטים בין עלות שולית לעלות ממוצעות:
העלות הממוצעת לוקחת בחשבון כחלק מן העלויות את העלויות הקבועות של הייצור, היינו עלויות הקמה, היערכות, מנגנון שוטף וכדומה, שמתקיימות ללא כל תלות בכמות היחידות המיוצרות ואינן מושפעות ממנה.
העלות הממוצעת מתעלמת מהשוני שבין עלות ייצור יחידות שונות במהלך תהליך הייצור, ובמיוחד מהעובדה שהעלות המשתנה פר יחידה עולה ככל שגובר הייצור, בכך שהיא מתייחסת לממוצע כולל לרוחב הכמות המיוצרת כולה.
על כן, העלות הממוצעת לבדה אינה יכולה לשמש קריטריון מוצלח לקבלת החלטות טווח קצר של היצרן בנוגע להגדלה או להקטנה של כמויות הייצור בדרך של השוואה מול מחיר השוק. כאשר עקומת התמורה היא ליניארית לגמרי, העלות הממוצעת שווה לעלות השולית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4158145-3
עמק האלה

ערך זה עוסק בעמק שמדרום לבית שמש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מבט על עמק האלה, דצמבר 2020
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  שפלת יהודה
 מחבר בין:  השפלה להרי יהודה
 קואורדינטות:  31°40′50″N 34°59′21″E﻿ / ﻿31.6806252°N 34.9891247°E﻿ / 31.6806252; 34.9891247
 
  (למפת השפלה מוגדלת) עמק האלה(למפת השפלה רגילה) עמק האלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק האלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמק האלה
 
עמק האלה הוא עמק קטן בשפלת יהודה, מדרום לבית שמש, שנודע כמקום קרב דוד וגוליית על-פי המסופר בתנ"ך. עמק האלה נחשב לאחד האזורים הפוריים ביותר בארץ ישראל, והוא מקשר בין השפלה להרי יהודה וחבל עדולם, ומכאן חשיבותו לאורך השנים. עד ימינו בולטים בעמק ובסביבתו מספר רב של אתרים ארכאולוגיים ותלים מקראיים.
בראשית שנת 2014 הופקדה התוכנית להכריז על עמק האלה כגן לאומי, וביולי 2019 הוכרז עליו כגן לאומי והוא עבר לניהולה של רשות הטבע והגנים, בעיקר עקב חשיבותו ההיסטורית והרצון להגביל את התפשטות המרחב האורבני של בית שמש דרומה אל שטחי העמק.
אטימולוגיה

מקור שמו העברי של העמק הוא בעצי האלה הצומחים בעמק ובשוליו - אלה אטלנטית, אלת המסטיק ואלה ארצישראלית. "ואדי א-סנט", שמו של העמק בערבית מקורו בעצי השיטה המלבינה הגדלים בקצהו המערבי של העמק ("סנט" - "שיטה" בערבית).
גאוגרפיה

עמק האלה מקשר בין שפלת יהודה והרי יהודה, וגובהו 330 מטר מעל פני הים. צורת העמק הצר והארוך מזכירה משולש, שבסיסו לכיוון מזרח. אורך העמק, ממערב למזרח הוא כ-7 ק"מ, ואילו רוחבו בין כ-2 ק"מ במזרח ל-500 מטר במערב.
עמק האלה נוצר כתוצאה מגורמים טקטוניים ותהליכי סחיפה שהתרחשו באזור נחל האלה, הנחל העיקרי בעמק, המנקז אותו, בדרכו מהרי יהודה לעבר נחל לכיש. התלכדות נחל גדור, נחל סנסן ונחל עציונה לתוך נחל האלה, וזרימתו של נחל זה, הן שהקנו לעמק את צורתו הארוכה והצרה. אדמת הסחף שבעמק פוריה, וכמות המשקעים בו גבוהה.
גאוגרפיה > הצומח בעמק

רוב העמק מעובד, ולכן הצומח הטבעי מרוכז בעיקר בשוליו. הצומח בעמק הוא ים תיכוני, וכולל בעיקר אלה ארצישראלית, אלה אטלנטית, אלת המסטיק, חרוב מצוי, אלון מצוי, שיטה מלבינה ושיזף מצוי. בעמק האלה פורחים גם כלניות, בעיקר בצבע אדום אך גם בצבעים אחרים.
תל שוכה שבעמק האלה ידוע בפריחה הרבה שלו ומפורסם בעיקר בזכות המרבדים הכחולים של תורמוס ההרים הפורחים בראש התל בסוף פברואר. בנוסף לתורמוסים פורחים בתל גם כלנית מצויה, רקפת מצויה, חרדל השדה, חרצית עטורה, מרגנית השדה ופרחים רבים נוספים.
היסטוריה

בשל מיקומו של העמק ומבנהו, הוא שימש כצומת דרכים חשוב מהשפלה להרי יהודה, לירושלים, לבית לחם ולחברון, בדומה לעמק שורק ולעמק איילון. על כן, העמק היה מיושב לאורך התקופות השונות.
היסטוריה > ימי המקרא (תקופת הברזל)

כבר בימי התנחלות השבטים התקיימו בעמק האלה ערים כעזקה, שוכה, ירמות, כזיב, לבנה ועדולם.
עמק האלה מוזכר במקרא אך ורק בתיאור קרב עמק האלה בין הפלשתים ובין עם ישראל בעת מלכות שאול. בקרב זה התרחש העימות הנודע בין דוד וגוליית:
וַיַּאַסְפוּ פְלִשְׁתִּים אֶת מַחֲנֵיהֶם לַמִּלְחָמָה וַיֵּאָסְפוּ שֹׂכֹה אֲשֶׁר לִיהוּדָה, וַיַּחֲנוּ בֵּין שׂוֹכֹה וּבֵין עֲזֵקָה בְּאֶפֶס דַּמִּים. וְשָׁאוּל וְאִישׁ יִשְׂרָאֵל נֶאֶסְפוּ וַיַּחֲנוּ בְּעֵמֶק הָאֵלָה, וַיַּעַרְכוּ מִלְחָמָה לִקְרַאת פְּלִשְׁתִּים.
בשנת 2008 התגלה באתר מבצר האלה אוסטרקון המתוארך למאה העשירית לפנה"ס, הנושא כתובת בכתב עברי עתיק. הכתובת הכתובה על גבי חרס בצורת טרפז באורך של 16.5 ס"מ וברוחב של 15 ס"מ, פוענחה בשנת 2008 בידי ד"ר חגי משגב, והיא נחשבת לכתובת העברית הקדומה ביותר. הטקסט עוסק בעניינים חברתיים ומתייחס לאלמנות וליתומים, וכולל מילים ופעלים אופייניים לשפה העברית.
ככל הנראה דרך עמק זה עלה נבוכדנאצר מלך בבל בדרכו לכבוש את ירושלים בימי בית ראשון.
היסטוריה > תקופת בית שני

בימי בית שני שכנה במזרח העמק עיר מחוז בשם "בית לתפא", אשר שימש כמרכז מנהלי ומקום חניה לעולי הרגל לירושלים ולחברון. היישוב שכן על אם הדרך שסללו הרומאים מירושלים לבית גוברין ואשר עברה בעמק. במקום מצויים שרידים בודדים מתקופה זו.
היסטוריה > ימי הביניים

בשנת 634 נערך במקום "קרב אג'נאדיין", שבו ניצחו המוסלמים, בראשות עמר אבן אל-עאץ, את הביזנטים, חדרו אל מרכז הארץ והגיעו עד לשערי ירושלים (אם כי כבשו אותה רק בשנת 638). מאוחר יותר הוקם במזרח העמק יישוב ערבי גדול בשם בית נטיף.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

שליט הגליל במאה ה-18, דאהר אל עומר, עבר עם צבאו בעמק האלה בשנת 1773 בדרכו להר חברון.
בסוף המאה ה-19, ביקרו בעמק החוקרים הבריטים קיצ'נר וקונדר מהקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ותיארו אותו כ"אחד האזורים הפוריים ביותר בארץ ישראל. זהו עמק שטוח פתוח שרוחבו כחצי מייל, ומכוסה בתירס; ערוץ נחל עובר במרכז העמק, והוא משובץ חלוקי נחל לבנים ששחקו מי החורף. פה ושם צומחים עצי אלה גדולים לאורך מסלולו, וגם עצי אלון בודדים. משני צדי העמק, מתנשאות גבעות סלעיות המכוסות בשיחים ובצומח טבעי". באותה העת עיבדו את אדמות העמק פלאחים מסעיר, צוריף וכפרים ערביים נוספים בהרי יהודה.
היסטוריה > ישראל

בזמן מלחמת העצמאות עברה במקום שיירת הל"ה בדרכה לגוש עציון הנצור. מאוחר יותר התפרסו בעמק צבאות ערב, והמצרים עברו בו בדרכם למבואות ירושלים. באוקטובר 1948, לקראת סוף המלחמה, כבשה את העמק חטיבת הראל, במסגרת מבצע "ההר". תושבי בית נטיף נטשו את כפרם עוד לפני כיבוש העמק.
בשנת 1972 הוקמה בעמק תחנת הממסר הלווייני הראשונה בישראל.
כיום ישנם בעמק שני יישובים: קיבוץ נתיב הל"ה ומושב נווה מיכאל. עוד שוכנים בגבעות הנושקות לעמק היישובים אביעזר, אדרת וזכריה. רוב העמק מעובד, ובמזרחו מצויה שמורת שיטה מלבינה. הצומת המרכזי בעמק הוא צומת האלה, המקשר בין כביש 38 לירושלים.
בעמק שוכנים מספר אתרים ארכאולוגיים ותלים מקראיים חשובים, ובהם תל שוכה, תל עזקה, תל עדולם, חורבת זנוח, תל ירמות, ח'רבת קיאפה, חורבת מדרס, חורבת ריבוא, חורבת עתרי, ח'רבת עין דאב וחורבת קעילה.
זיהוי

בקרב החוקרים מזוהה עמק האלה עם עמק האלה המוזכרת בתנ"ך. זיהוי זה הוצע גם בידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל במאה ה-19. אולם, במהלך המאה ה-19 היה מקובל זיהוי נוסף של עמק האלה המקראי עם עמק מוצא.