stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנבת השלג
תפוצה וטקסונומיה

תחום תפוצתה של ארנבת השלג הוא בצפון אמריקה הצפונית. ארנבות השלג שוכנות בעיקר בטייגה ובחלקם העליון של יערות הרריים. בתוך יערות אלו הן מעדיפות בתי גידול שמכוסים בשכבת שיחים צפופה. גבול התפוצה הצפוני הוא מהאי ניופאונדלנד במזרח קנדה ועד מערב מדינת אלסקה בארצות הברית. גבול התפוצה הדרומי בהרי סיירה נבדה עד מרכז קליפורניה, בהרי הרוקי עד דרום יוטה וצפון ניו מקסיקו, ובהרי האפלצ'ים עד קרוליינה הצפונית וטנסי.
תת-המינים המוכרים של ארנבת השלג (בסוגריים שמות המדענים שזיהו את תת-המין) הם:
Lepus americanus americanus‏ (Erxleben) – אונטריו, מניטובה, ססקצ'ואן, אלברטה, מונטנה ודקוטה הצפונית
L. a. cascadensis‏ (Nelson) – קולומביה הבריטית ווושינגטון
L. a. columbiensis‏ (Rhoads) – קולומביה הבריטית, אלברטה וושינגטון.
L. a. dalli‏ (Merriam) – נפת מקנזי קולומביה הבריטית, אלסקה ויוקון
L. a. klamathensis‏ (Merriam) – אורגון וקליפורניה
L. a. oregonus‏ (Orr) – אורגון
L. a. pallidus‏ (Cowan) – קולומביה הבריטית
L. a. phaeonotus‏ (J. A. Allen) – אונטריו, מניטובה, ססקצ'ואן, מישיגן, ויסקונסין ומינסוטה
L. a. pineus‏ (Dalquest) – קולומביה הבריטית, איידהו וושינגטון
L. a. seclusus‏ (Baker and Hankins) – ויומינג
L. a. struthopus‏ (Bangs) – ניופאונדלנד, נובה סקוטיה, ניו ברנזוויק, אי הנסיך אדוארד, קוויבק ומיין
L. a. tahoensis‏ (Orr) – קליפורניה ומערב נבדה
L. a. virginianus‏ (Harlan) – אונטריו, קוויבק, מיין, ניו המפשייר, ורמונט, מסצ'וסטס, ניו יורק, פנסילבניה, אוהיו, וירג'יניה המערבית, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית וטנסי
L. a. washingtonii‏ (Baird) – קולומביה הבריטית, וושינגטון ואורגון
דרישות מחסה

ארנבות שלג זקוקות למחסה צפוף, סבוך, בדרך כלל של מחטניים. מחסות מפגעי מזג האוויר ומפני טורפים חשובים במיוחד לארנבות שלג צעירות. שיחים נמוכים מעניקים מחסה המשמש מחבוא, נתיב הימלטות והגנה מפני מזג האוויר. תכסית צפופה, שלושה מטרים מעל הקרקע מעניקה הגנה מפני עופות דורסים, ותכסית צפופה בגובה מטר מעניקה הגנה מפני טורפים יבשתיים. ההישרדות בחורף משתפרת כתלות בגודל המחסה. נעשה שימוש במגוון רחב של סוגי בתי גידול אם יש מחסה זמין. מרחב הראייה בבית גידול טוב עבור הארנבת נע מ-2% למרחק 5 מטרים ועד 0% למרחק של 20 מטרים. מחסה המשמש לתנועה פתוח קצת יותר, ונע מראות של 14.7% במרחק של 5 מטרים ל-2.6% במרחק של 20 מטרים. אזורים עם צפיפות צמחייה שבין 40% ל-100% במרחק של 15 מטרים הם בתי גידול מספקים לארנבות השלג ביוטה.
טורפים

ארנבת השלג היא הטרף העיקרי עבור כמה טורפים. הטורפים העיקריים הם: שונר קנדי (Lynx canadensis), שונר מצוי (L. rufus), דלק דייג (Martes pennanti), דלק אמריקני (M. americana), סמור ארך-זנב (Mustela frenata), חורפן אמריקאי (M. vison), שועלים (מהמינים Vulpes ו-Urocyon), זאב ערבות (Canis latrans), כלב הבית (C. familiaris), חתול בית (Felis catus), זאב מצוי (C. lupus), פומת ההרים (Felis concolor), אוח וירג'יניה (Bubo virginianus), לילית מהמין לילית אמריקנית (Strix varia), לילית מנוקדת (S. occidentalis) וליליות נוספות, עקב אדום-זנב (Buteo jamaicensis), נץ גדול (Accipiter gentilis) וניצים אחרים, עיט זהוב (Aquila chryseatos) ועורבים. טורפים נוספים כוללים את הדוב השחור האמריקני (Ursus americanus). בפארק הלאומי גליישר, ארנבות השלג הן טרף לזאב הרי הרוקי צפוני (Canis lupus irremotus).
לקריאה נוספת

קאל פלין, "לא עומדות בקצב", נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, מרץ 2023, עמ' 50–63.
הערות שוליים

↑  ארנבת השלג באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554033005171  NARA: 10664400 
ארנבת שלג בקיץ
ארנבת השלג בכסות קיצית
עקבות הארנבת
בלוגותרפיה (כתב עת)

בלוגותרפיה הוא כתב עת באינטרנט בתחום לוגותרפיה ומשמעות בחיים פילוסופיה ויישום, המפרסם מאמרים ומחקרים מהארץ ומהעולם. הוא שואב השראה מתפיסתו של הנוירולוג והפסיכיאטר פרופ' ויקטור פראנקל מחבר הספר: "האדם מחפש משמעות" ומפתח גישת הלוגותרפיה.
כתב העת עלה לאינטרנט לראשונה ב-2017, והוא מכיל מאמרים אקדמיים, מחקרים, כתבות בנושאי משמעות בחיים, גישות ייעוץ וטיפול, שירה ומשמעות, ציטוטים וסיפורי חיים, מאמרים בתחום אקזיסטנציאליזם, שאלונים, לקסיקון לוגותרפיה מורחב, וסקירת ספרות בתחומים אלו. הוא נוסד כשירות לציבור ונגיש באינטרנט ללא תשלום, הוא אינו ממומן על ידי גורמים חיצוניים ומטרתו היא שיתוף והנגשת מידע לציבור של חוקרים, סטודנטים, מטפלים וקהל מתעניינים מהארץ ובעולם.
האתר הוקם ומנוהל באופן עצמאי ביוזמת שני בוגרי המחזור הראשון של תוכנית ההכשרה בלוגותרפיה באוניברסיטת תל אביב, ומכון ויקטור פראנקל בארצות הברית. דרור שקד (Ph.D) מייסד שותף ומנהלו הראשון של מכון מצפן ושגית שלמה דוקטורנטית בחוג לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.
כתב העת כולל מאמרים של אנשי אקדמיה וחוקרים רבים ביניהם פרופ' דוד גוטמן.
הערות שוליים

↑  שגית שלמה, השמיים שבתוכנו – מפגש פסגה בין ויקטור פראנקל ואתי הילסום
↑  כגון שיחות על משמעות בחיים עם ד"ר תמי יגורי
↑  "הבחירה של סיגל" סיפור גבורתה של סיגל רעייתו של אריק קרוניאק רבש"ץ קיבוץ בארי.
↑  דרור שקד, סקירת הספר "המתנה" מאת ד"ר אדית אווה אגר
בנדטו מרצ'לו

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי או 1 באוגוסט 1686 ונציה, הרפובליקה של ונציה 
 פטירה:  24 ביולי 1739 ברשה, הרפובליקה של ונציה 
 מקום קבורה:  San Giuseppe church 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה של ונציה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 בן או בת זוג:  רוזאנה סקאלפי מרצ'לו 
 פרופיל ב-IMDb
 
בנדטו מרצ'לו
בנדטו מרצ'לו (באיטלקית: Benedetto Marcello;‏ 31 ביולי או 1 באוגוסט 1686 - 24 ביולי 1739) היה מלחין איטלקי.
חייו

מרצ'לו נולד למשפחת אצולה ונציאנית (בחיבוריו הוא מתואר לעיתים קרובות כ"פטריציו ונטו"), ואף כי היה תלמיד של אנטוניו לוטי ופרנצ'סקו גספאריני, אביו ייעד אותו ללימודי משפטים. בשנת 1711 היה חבר במועצת הארבעים (בממשלה המרכזית של ונציה), ובשנת 1730 התמנה לפרובידוטורה (מושל מחוז) בפולה, עיר לחוף הים האדריאטי (כיום בקרואטיה). כיון שבריאותו נפגעה מן האקלים במחוז איסטריה, פרש אחרי שמונה שנים מתפקידו, עבר לברשה ושם נפטר ממחלת השחפת.
מרצ'לו זכור ביותר ביצירתו "אסטרו פואטיקו-ארמוניקו" (ונציה, 1734–1727), עיבוד מוזיקלי לקולות ובאסו קונטינואו (לעיתים בתוספת כלי סולו) של חמישים מזמורי התהילים הראשונים, בתרגום מחורז לאיטלקית של ג'וסטיניאני. צ'ארלס אוויסון התפעל מהם, ויחד עם ג'ון גארת התאים להם מילים אנגליות (לונדון 1757). כמה מובאות משם אפשר למצוא ב"תולדות המוזיקה" של ג'ון הוקינס. בכמה מקנטטות אלו מצוטטים מזמורים יהודיים בעברית מבתי הכנסת של ונציה, ומהווים מקור רב ערך לחוקרי המוזיקה היהודית בזמננו.
יצירותיו האחרות הן בעיקר קנטטות, חלקן לקול אחד וחלקן לכמה קולות; בספריית הקונסרבטואר של בריסל יש כמה כרכים מעניינים של קנטטות קאמריות שחיבר למען פילגשו. הוא חיבר אמנם אופרה, La Fede riconosciuta בויצ'נצה בשנת 1702, אך לא נטה חיבה לסוג זה של מוזיקה ואת דעותיו על מצב הדרמה המוזיקלית בימיו ביטא בעלון הסאטירי "תיאטרו אלה מודה", שיצא בעילום שם בוונציה בשנת 1720. יצירה קטנה זו, שזכתה להדפסות חוזרות תכופות, היא לא רק משעשעת מאוד, אלא גם רבת ערך כתרומה לתולדות האופרה.
בנדטו היה אחיו של אלסנדרו מרצ'לו, גם הוא מלחין.
הערות שוליים

↑  בנדטו מרצ'לו באתר www.classicalconnect.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265068905171  PLWABN: 9810648233805606  BIBSYS: 90504655  BNE: XX883248  BnF: cb121535431 (data)  CANTIC: a10820796  CiNii: DA06802468  GND: 118951122  ICCU: RAVV052878  ISNI: 0000 0001 2129 7446  LCCN: n81047353  LNB: 000039099  MusicBrainz: 16f1e308-ae3e-4001-baf1-f6877aca7f15  NDL: 00879296  NKC: jn19990005383  NLG: 219799  NLK: KAC199617679  NTA: 073605298  SELIBR: 302904  SNAC: w6fr0477  SUDOC: 030037840  Trove: 989218  VcBA: 495/93869  VIAF: 41878404   WorldCat (עם VIAF): 41878404
בית הכנסת קורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  צ'רנוביץ 
 מדינה:  אוקראינה 
 קואורדינטות:  48°17′32″N 25°56′32″E﻿ / ﻿48.292194444444°N 25.942166666667°E﻿ / 48.292194444444; 25.942166666667
 he
 
בית הכנסת קוֹרְן הוא אחד משני בתי הכנסת הפעילים בצ'רנוביץ, נוסף על בית הכנסת בית תפילה בנימין.
היסטוריה

בית הכנסת נבנה ב-1900 לערך. לאחר מלחמת העולם השנייה נסגר בית הכנסת ומבנהו הוסב לבניין משרדים. הבניין שופץ ביוזמת בית חב"ד המקומי בין 2004 ל-2011, וחנך את שעריו מחדש ב-2012.
ראו גם

בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ
בית הכנסת הגדול של צ'רנוביץ
הערות שוליים

↑  Jüdische Orte in Czernowitz: Jüdischer Friedhof, Synagogen, Jüdisches Volkshaus und Museum, באתר "Philologisch Historie Fakultät: Europäische Ethnologie/Volkskunde, Universität Augsburg" (בגרמנית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בלווארוש

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  בודפשט
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 קואורדינטות:  47°30′00″N 19°02′55″E﻿ / ﻿47.5°N 19.048611°E﻿ / 47.5; 19.048611
 
 
בלווארוש (בהונגרית: Belváros - "העיר הפנימית") הוא החלק המרכזי של העיר בודפשט ברובע 5 (בלווארוש-ליפוטווארוש), בחלקו הדרומי של הרובע. הוא זהה לגרעין העיר העתיקה של פשט, שנוצר במשך מאות שנים והיה מוקף חומות עיר עד תחילת המאה ה-19. חלקו הצפוני של רובע 5 נקרא היסטורית ליפוטווארוש (העיר של לאופולד).
אתרים בולטים

האקדמיה ההונגרית למדעים
ארמון גרשם
טיילת הדנובה
אולם הקונצרטים הויגאדו של פשט
רחוב ואצי
גלריית תמונות

בלווארוש
רחוב ואצי הוא אחד מאזורי השופינג המרכזיים בבלווארוש
באקה-ג'ת

באקה-ג'ת (בערבית: باقة جت) הייתה עיר בנפת חדרה של מחוז חיפה. היא כללה בתוכה את העיר באקה אל-גרבייה ואת המועצה המקומית ג'ת שאוחדו בשנת 2003 כחלק מחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.
בנובמבר 2006 מונתה לעיר ועדה קרואה בראשות יצחק ולד. בנובמבר 2008 דנה הכנסת בהצעת חוק שנועדה לבטל את איחוד הרשויות ולהשיב את המצב לקדמותו. ההצעה זכתה בקריאה השנייה לתמיכה של 49 חברי כנסת, לעומת מתנגד אחד, ואולם מאחר שמדובר בהצעת חוק תקציבית, לפי חוק יסוד: משק המדינה נדרשו 50 חברי כנסת לשם אישורה, ולכן לא התקבלה. ההצעה נדונה מחדש בכנסת ה-18 ואושרה ביולי 2010. ביטול האיחוד נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2010.
באקה אל-גרבייה

באקה אל-גרבייה (ערבית: باقة الغربية, תעתיק מדויק: "באקה אלע'רבייה", משמעות השם: "באקה המערבית") הוכרזה כעיר בשנת 1996 ואוחדה עם המועצה המקומית ג'ת בשנת 2003. באקה היא אחד משלושה כפרים פלסטיניים שחולקו לשניים ב-1949, עם קביעת הקו הירוק לאחר מלחמת העצמאות: באקה אל-גרבייה (באקה המערבית) היא החלק שנשאר בצד הישראלי של הגבול ובאקה אל שרקייה (באקה המזרחית) היא החלק שנשאר בצד הירדני של הגבול. בתקופת המנדט הבריטי הייתה באקה יישוב במחוז טולכרם.
באקה נחשבת למרכז עירוני עבור הכפרים השכנים, ויש בה מוסדות חינוך ובריאות. תושבי באקה מתפרנסים בעיקר מתעשייה ומעט מחקלאות, ורוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון.
ג'ת

הכפר ג'ת (בערבית: جت) שוכן על גבעה בסמוך לקו הירוק, ודרומית לבאקה אל-גרביה. זקני הכפר יודעים לספר שהכפר נוסד על ידי 5 אחים, שכל אח הפך למשפחה במרוץ הימים, ונוספו משפחות ממקומות אחרים. ג'ת הייתה מועצה מקומית עצמאית מ-1959 ועד האיחוד ב-2003.
תושבי ג'ת מתפרנסים בעיקר ממקצועות חופשיים, כשכירים, ביניהם הרבה עובדי הייטק ומעט מתפרנסים מחקלאות ותעשייה. רוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון. בג'ת שיעור גבוה של תושביה הם בעלי תארים גבוהים. מצבם הכלכלי של תושבי ג'ת טוב יחסית לאוכלוסייה הערבית במדינה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לדצמבר 2010, מתגוררים בבאקה-ג'ת 35,162 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.6%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תש"ע (2009-2010) היה 57.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2009 היה 5,115 ש"ח (ממוצע ארצי: 7,070 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה אל גרבייה וג'ת) התש"ע-2010, ס"ח 2256 מיום 29.7.2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574021905171  VIAF: 6089147270611335700002   WorldCat (עם VIAF): 6089147270611335700002
אנדרטאות האימפריה הבריטית לנעדרים בבלגיה ובצרפת במלחמת העולם הראשונה

תחריט על גבי אנדרטת קמברה
אנדרטאות האימפריה הבריטית לנעדרים בבלגיה ובצרפת במלחמת העולם הראשונה הוקמו על ידי מדינות האימפריה לשם הנצחת חייליהן, שנפלו בקרבות מערב אירופה במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע. 27 האנדרטאות, הניצבות לאורכו של תוואי קו החזית המערבית שהוחזק על ידי חיילי צבאות האימפריה, נושאות את שמותיהם של למעלה מ-320 אלף נעדרים.
רבות מן האנדרטאות הוכרזו כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית) הכולל יותר ממאה אתרים ברחבי בלגיה וצרפת שקשורים לקרבות החזית המערבית.
מבוא

במלחמת העולם הראשונה נפלו בחזית המערבית באירופה 677,500 חיילי הצבא הבריטי ועמם עשרות אלפי חיילים מצבאות יתר מדינות האימפריה הבריטית. רבים מאוד מהם נקברו כאלמונים, ומקום קבורתם של למעלה משליש מן הנופלים לא נודע.
נוכח האבדות הענקיות הוחל עוד במהלך המלחמה בכינון שיטה חדשה של הנצחת שמות הנופלים. במהרה נקבע העיקרון כי שמו של כל נופל מצבאות האימפריה שמקום קבורתו ידוע יונצח על גבי מצבה צבאית שתוצב עליו, באחד מאלפי אתרי הקבורה שהוקמו מכורח הנסיבות בצרפת ובבלגיה. בנוגע לנעדרים נקבע כי שמותיהם יונצחו על גבי אחת מבין האנדרטאות לנעדרים שיוקמו בשדות הקרב. על הוצאת השיטה החדשה מן הכוח אל הפועל הופקד גוף חדש שהוקם כבר במהלך המלחמה – הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה, ששינתה לימים את שמה לוועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
בעקבות דיונים והתלבטויות שהתמשכו לאורך מספר שנים הוקמה בצפון צרפת ובבלגיה מערכת של 27 אנדרטאות להנצחת שמות הנופלים הנעדרים. הן הוקמו באתרים שנבחרו בעקבות מערכות צבאיות או קרבות בולטים שהתרחשו בקרבתם, ועל גביהן הונצחו שמות נעדרי היחידות מצבאות מדינות האימפריה אשר השתתפו באותם אירועים. לא פעם, משיקולים מעשיים כגון הצורך במציאת כברת קרקע מתאימה וזמינה, הוקמו האנדרטאות בשטחם של בתי קברות צבאיים ששכנו בסמוך לאתרי ההנצחה המתאימים.
כמה מהאנדרטאות הבולטות ביותר הוקמו בשני שדות קרב, שנוכחות חיילי צבאות האימפריה בהם הייתה דומיננטית ושבכל אחד מהם נפלו מאות אלפים מהם. האחד היה מבלט איפר שבדרום מערב בלגיה. האחר היה שדה הקרב של הסום בצפון צרפת. מוקדים נוספים שבהם לחמו צבאות האימפריה הבריטית ובהם הוקמו אנדרטאות רבות היו אזורי הערים ליל ואראס, מהערים הראשיות בצפון מערב צרפת.
אחדות מן האנדרטאות נבחרו לשמש כאנדרטאות לאומיות. ככאלו, נושאת כל אחת מהן את שמות הנעדרים של צבא אחת ממדינות האימפריה בלבד (או את שמות כלל חלליו בחזית המערבית). אנדרטאות אלו הן (פירוט להלן):
וימי (קנדה)
וייר-ברטונה (אוסטרליה)
יער דלוויל (דרום אפריקה)
נאב שאפל (הודו)
בומון-אמל (ניופאונדלנד)
האנדרטאות תוכננו על ידי אדריכלים אזרחיים, שנשכרו לאחר המלחמה על ידי הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה על מנת שיתכננו את אתרי הקבורה הקבועים והאנדרטאות בחזית המערבית ובשאר חזיתות המלחמה. בשל כך לא נבנו האנדרטאות בסגנון ארכיטקטוני אחיד, אם כי מספר מוטיבים חוזרים ניכרו בעיצובן של מרביתן.
האנדרטאות לנעדרים בחזית המערבית נחנכו בטקסים מרובי משתתפים ובנוכחות בני משפחת המלוכה הבריטית ומפקדי צבאות מדינות האימפריה. הראשונה שבהן נחנכה ב-1925, והאחרונה – ב-1938, שנה אחת בלבד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
שמות הנעדרים נרשמו על גבי האנדרטאות תחת שם היחידה בה שירתו – בדרך כלל הרגימנט. במרבית האנדרטאות קיים לוח הוספה, שאליו מתווספים (שלא לפי יחידות) שמות של נעדרים בקרב, שהפרטים עליהם עדיין מתבררים עד היום. כמו כן, גילוין הנמשך של גופות חיילים בשדות הקרב לשעבר של החזית המערבית מביא להסרת שמות החיילים מן האנדרטאות, אם הן זוהו.
האנדרטאות מוצגות להלן באופן כללי מצפון לדרום וממערב למזרח, לאורכו של קו החזית המערבית.
אנדרטאות בבלגיה: מבלט איפר > איפר

אנדרטה גדולה זו, המעוצבת כשער ניצחון, ניצבת במבוא המזרחי לעיר איפר שבבלגיה, כ-110 קילומטרים ממערב לבריסל. זוהי האנדרטה המרכזית שהוקמה לנעדרי צבאות האימפריה הבריטית בקרבות סביב העיר במלחמת העולם הראשונה. על גביה הונצחו שמותיהם של 54,394 איש – בריטים, קנדים, אוסטרלים, דרום אפריקנים והודים. מחוסר מקום מספיק על האנדרטה נחרתו עליה רק שמותיהם של נעדרים שנפלו עד אוגוסט 1917. שמות יתר הנעדרים הונצחו על גבי אנדרטת טיין קוט הסמוכה אליה. האנדרטה נחנכה ב-1927.
אנדרטה מרכזית נוספת באיפר לנופלים סביב העיר, שלא הוקמה על ידי הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה, היא כנסיית הזיכרון ג'ורג' הקדוש.
אנדרטאות בבלגיה: מבלט איפר > טיין קוט

האנדרטה ניצבת בשטח בית הקברות בעל אותו שם השוכן 9 קילומטרים מצפון-מזרח לאיפר. על גבי קיר האנדרטה הארוך מונצחים שמותיהם של 34,935 איש – חיילים בריטים וניו זילנדים נעדרים שנפלו בקרבות סביב איפר מאוגוסט 1917 ועד לסיום מלחמת העולם הראשונה. היא נחנכה ב-1927.
אנדרטאות נוספות בבלגיה > ניופורט

אנדרטת ניופורט (Nieuport) ניצבת 3 קילומטרים מחוף הים הצפוני וכ-35 קילומטרים מצפון לעיר איפר. על גביה הונצחו שמותיהם של 549 נעדרים בריטים, שנפלו במהלך המלחמה בקרבות באזור החוף הבלגי. היא נחנכה ב-1928.
51°08′13″N 2°45′20″E﻿ / ﻿51.136941°N 2.755626°E﻿ / 51.136941; 2.755626
אנדרטאות נוספות בבלגיה > יער פוליגון

אנדרטת יער פוליגון (Polygon Wood) ניצבת בשטחו של בית קברות צבאי כ-8 קילומטרים ממזרח לאיפר. היא נושאת את שמותיהם של 378 חיילים ניו זילנדים נעדרים, שנפלו באזור זה בשנה האחרונה למלחמה.
50°51′20″N 2°59′29″E﻿ / ﻿50.855491°N 2.991368°E﻿ / 50.855491; 2.991368
אנדרטאות נוספות בבלגיה > רכס מסין

אנדרטת רכס מסין (Messines Ridge) מנציחה את שמותיהם של 827 נעדרים ניו זילנדים שנפלו בקרב על רכס אסטרטגי זה בשנים 1917–1918. האנדרטה ניצבת בתחומיו של בית קברות צבאי בעל אותו שם, כעשרה קילומטרים מדרום לאיפר. צורתה היא כתל נמוך ועגול שעליו ניצב צלב ההקרבה.
50°45′54″N 2°53′27″E﻿ / ﻿50.765013°N 2.890748°E﻿ / 50.765013; 2.890748
אנדרטאות נוספות בבלגיה > פלוחסטרט

אנדרטת פלוחסטרט (Ploegsteert), המעוצבת כמבנה עמודים מעוגל, ניצבת בצידו של בית קברות צבאי, כ-12 קילומטרים מדרום לעיר איפר. היא מנציחה את שמותיהם של 11,390 נעדרים – בריטים ודרום אפריקנים - שנפלו בקרבות באזור הסמוך אליה במהלך שנות המלחמה. היא נחנכה ב-1931.
50°44′16″N 2°52′56″E﻿ / ﻿50.737817°N 2.882098°E﻿ / 50.737817; 2.882098
אנדרטת רכס מסין
אנדרטת יער פוליגון
אנדרטת ניופורט
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר ליל > פרומל

האנדרטה הוקמה בקרבת הכפר פרומל (Fromelles), כ-210 קילומטר מצפון לפריז וכ-17 קילומטר ממערב לעיר ליל. היא מנציחה את שמותיהם של 1,192 חיילים מצבא אוסטרליה, שנפלו בקרב פרומל הכושל ביולי 1916 ומקום קבורתם לא נודע. בשני ימי הקרב – הקרב הגדול הראשון של הצבא האוסטרלי בצרפת - נפלו 1,299 מחייליו. האנדרטה, כותל הנצחה שביתנים הוקמו בשני קצותיו, ניצבת בשטחו של בית קברות צבאי, שבו נקברו 410 מחללי אותו קרב, כולם אלמונים.
50°37′11″N 2°50′02″E﻿ / ﻿50.619722°N 2.833889°E﻿ / 50.619722; 2.833889
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר ליל > נב שאפל

אנדרטת נאב שאפל (NeuveChapelle) היא אנדרטה לאומית, המנציחה את שמות כל חללי צבא הודו בחזית המערבית שמקום קבורתם לא נודע – 4,703 במספר. האנדרטה הוקמה ליד הכפר נאב שאפל, כ-20 קילומטר מדרום-מערב לליל. מיקום זה נבחר בשל התפקיד שמילאו יחידות הודיות בקרב נאב שאפל במרץ 1915. האנדרטה, שצורתה הכללית כגן מעוגל מוקף חומה, היא מהמפוארות והייחודיות באנדרטאות החזית המערבית, ובה מוטיבים ארכיטקטוניים הודיים רבים. היא נחנכה בשנת 1927
50°34′30″N 2°46′29″E﻿ / ﻿50.575126°N 2.774804°E﻿ / 50.575126; 2.774804
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר ליל > לה טורה

אנדרטת לה טורה (Le Touret) ניצבת בשטחו של בית הקברות הצבאי בעל אותו שם, כ-25 קילומטרים מדרום-מערב לליל. היא מנציחה שמות של 13,392 נעדרים מצבא בריטניה, שנפלו באזור הסמוך לה מאוקטובר 1914 ועד לספטמבר 1915. האנדרטה, חצר ואכסדרת עמודים בעלות גג משופע, נחנכה בשנת 1930.
50°33′36″N 2°43′23″E﻿ / ﻿50.560009°N 2.723131°E﻿ / 50.560009; 2.723131
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר ליל > לו

אנדרטת לו (Loos) מנציחה את שמותיהם של 20,604 נעדרים מצבאות האימפריה הבריטית, שנפלו במהלך קרב לו, שהתחולל בחדשים ספטמבר ואוקטובר 1915, ולאחריו. האנדרטה, המהווה את המבנה והחומה המקיפים את מתחמו של בית קברות צבאי באותו אתר, ניצבת כשלושים קילומטרים מדרום-מערב לליל. היא נחנכה בשנת 1930.
50°27′39″N 2°46′18″E﻿ / ﻿50.460839°N 2.771779°E﻿ / 50.460839; 2.771779
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר אראס > אראס

אראס, בירת מחוז פה דה קאלה, ממוקמת כ-170 קילומטרים מצפון לפריז. אנדרטת אראס ניצבת בעיבורה של העיר, בשטחו של בית קברות שבו נקברו רבים מחללי צבאות מדינות ההסכמה. היא מהגדולות שבאנדרטאות חזית המערבית, וצורתה כאכסדרת עמודים באורך של כ-75 מטרים, שבה משולבת חצר עמודים. היא מנציחה את שמותיהם של 34,793 נעדרים מצבאות בריטניה, דרום אפריקה וניו זילנד שנפלו בקרבות בקרבת העיר מאביב 1916 ועד לקיץ 1918 (שמות נעדרי קנדה, אוסטרליה והודו מתקופה זו הונצחו על גבי אנדרטאות אחרות). אנדרטת קמברה שבקרבת אראס (להלן) מנציחה שמות נעדרים נוספים מתקופה זו.
בחצר האנדרטה ניצבת אנדרטה נוספת - ל-990 נעדרי שירותי התעופה של הצבא והצי הבריטיים (שקדמו לחיל האוויר המלכותי) שנפלו בצרפת במהלך המלחמה. היא מעוצבת כעמוד אבן שבראשו ניצב גלובוס (בדומה לאנדרטת חיל האוויר המלכותי שבלונדון). שתי האנדרטאות נחנכו בשנת 1932.
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר אראס > וימי

אנדרטת וימי הנישאת לגובה ניצבת על רכס וימי, כשמונה קילומטרים מצפון-מזרח לאראס. זוהי האנדרטה הקנדית הלאומית לכל חיילי המדינה ששירתו במלחמת העולם הראשונה, ובפרט ל-60,000 הקנדים שנפלו בקרב בצרפת. על גבי האנדרטה נחרתו שמות 11,167 החללים הקנדים שמקום קבורתם לא נודע. מיקום האנדרטה נבחר בשל הקרב שהתחולל באותו אתר באפריל 1917, שבו כבשו את הרכס ארבע דיוויזיות קנדיות, שפעלו לראשונה במלחמה במשותף. אנדרטה זו לא נבנתה על ידי הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה, אך היא מתוחזקת על ידה לפי הסכם בינה לבין ממשלת קנדה. האנדרטה נחנכה בשנת 1936.
50°22′46″N 2°46′25″E﻿ / ﻿50.379444°N 2.773611°E﻿ / 50.379444; 2.773611
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר אראס > וי-אן-ארטואה

אנדרטת וי-אן-ארטואה (Vis-en-Artois) מנציחה את שמותיהם של 9,849 נעדרים בריטים, אירים ודרום אפריקנים שנפלו באזור שבקרבתה בחודשי המלחמה האחרונים, מאוגוסט 1918 ואילך. היא ניצבת בשטחו של בית הקברות הצבאי הבריטי בעל אותו שם, כ-13 קילומטרים מדרום-מזרח לאראס. צורתה היא כקיר אבן מקושת שבו משובצים שני עמודי אבן גבוהים. היא נחנכה ב-1930.
50°14′47″N 2°57′00″E﻿ / ﻿50.246267°N 2.950131°E﻿ / 50.246267; 2.950131
אנדרטאות בצרפת: אזור העיר אראס > קמברה

אנדרטת קמברה (Cambrai) מנציחה את שמותיהם של 7,058 נעדרים מצבאות בריטניה ודרום אפריקה. הם נפלו בקרב קמברה בנובמבר–דצמבר 1917, שנודע בשל הפעלת טנקים בריטים במספר גדול במסגרתו. האנדרטה, המעוצבת כמבנה עמודים מרובע שבו חצר עגולה ופתוחה, ניצבת כ-25 קילומטרים מדרום-מזרח לאראס. היא נחנכה בשנת 1930.
50°08′12″N 3°00′55″E﻿ / ﻿50.136667°N 3.015278°E﻿ / 50.136667; 3.015278
אנדרטאות בצרפת: הסום > טייפוואל

אנדרטה זו היא הגדולה באנדרטאות האימפריה הבריטית בחזית המערבית וגם הגדולה באנדרטאות נעדרי האימפריה שהוקמו בעקבות שתי מלחמות העולם. היא ניצבת בשדה הקרב של הסום, כ-140 קילומטרים מצפון לפריז וכ-30 קילומטר מדרום לאראס. מונצחים על גביה שמות 72,195 נעדרים, בריטים ודרום אפריקנים. הם נפלו בשנים 1915–1918, ובעיקר בקרב על הסום באביב וקיץ 1916. האנדרטה נחנכה בשנת 1932.
אנדרטאות בצרפת: הסום > גרוויר

אנדרטת גרוויר (Grevillers) ניצבת בבית הקברות הצבאי הבריטי בן אותו שם, כ-11 קילומטרים מצפון-מזרח לאנדרטת תיאפוואל. האנדרטה, המעוצבת ככותל הנצחה פשוט הקבוע בחומת בית הקברות, נושאת את שמותיהם של 446 נעדרים ניו זילנדים, שנפלו בקרבות שנערכו בקרבתה ממרץ 1918 ועד לסיום המלחמה.
50°06′32″N 2°49′11″E﻿ / ﻿50.10902°N 2.81960°E﻿ / 50.10902; 2.81960
אנדרטאות בצרפת: הסום > בומון-אמל

אנדרטת בומון-אמל (Beaumont-Hamel) היא האנדרטה הלאומית לחיילי ניופאונדלנד (בשעתו – מדינה עצמאית) אשר לחמו ונפלו במלחמת העולם הראשונה. היא ניצבת כ-4 קילומטרים מצפון-מערב לאנדרטת תיאפוואל. אתר זה נבחר להקמת האנדרטה בשל היותו אתר הקרב הגדול הראשון שבו לחמו חיילי ניופאונדלנד בחזית המערבית - קרב שספגו בו אבדות כבדות – במסגרת הקרב על הסום ביולי 1916.
האנדרטה היא פארק פתוח, שבו השתמרו מקצת הביצורים שהתקיימו בו במהלך המלחמה. בנקודה הגבוהה ביותר בפארק ניצב על גבי סלע פסל ארד של אייל הצפון – סמלו של רגימנט ניופאונדלנד המלכותי. בבסיס הפסל, על גבי טבלאות ארד, נמנו שמות 814 חיילי ניופאונדלנד שנפלו בקרב באירופה ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה נחנכה בשנת 1925 - הראשונה באנדרטאות לנעדרים במלחמה שנחנכה באירופה.
50°04′25″N 2°16′05″E﻿ / ﻿50.073611°N 2.268056°E﻿ / 50.073611; 2.268056
אנדרטאות בצרפת: הסום > עמק קטרפילר

אנדרטת עמק קטרפילר (Caterpillar Valley) ניצבת כעשרה קילומטרים מדרום-מזרח לאנדרטת תיאפוואל. היא ניצבת בשטחו של בית קברות הנושא את אותו שם (השם שניתן בימי המלחמה על ידי חיילי צבאות ההסכמה לעמק בו הוא ניצב). האנדרטה, שצורתה ככותל פשוט, מנציחה את שמותיהם של 1,205 נעדרים ניו זילנדים שנפלו בקרב הסום ב-1916.
50°01′32″N 2°47′33″E﻿ / ﻿50.025486°N 2.792432°E﻿ / 50.025486; 2.792432