stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקלים ארגוני
היסטוריית מחקר האקלים

ראשית המחקר הנה במחקרי הגשטלט. במחקרים אלו החל הרעיון לפיו קבוצה המורכבת מפרטים הנה יותר מאשר אוסף הפרטים שבה.

בשנת 1939 במסגרת מחקר של השפעת מנהיגות על קבוצות ילדים, נכנס מושג האקלים לתחום הפסיכולוגיה החברתית.

לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכו המחקרים בנושא ובדקו קשרים בין האקלים והאטמוספירה במקומות העבודה לבין ביצועי העובדים בטווח הקצר והארוך. מחקרים אחרים בדקו את השפעת התנהגות ותכונות מנהיג הארגון על האקלים הארגוני.
ראו גם

אקלים שירות
באהבה נינה

| --- | --- |

 מבוסס על:  "Love, Nina: Despatches from Family Life" מאת נינה סטיבי
 כותבים:  ניק הורנבי 
 בימוי:  ס. ג'. קלרקסון 
 שחקנים:  פיי מרסיי הלנה בונהם קרטר ג'ושוע מקגווייר איתן רוס הארי ובסטר
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  5 
 הפקה
 מוזיקה:  רות בארט 
 אורך פרק:  27–28 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  16:9 1080p
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  20 במאי 2016 – 17 ביוני 2016
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
באהבה נינה (באנגלית: Love, Nina) היא מיני-סדרה דרמה קומית בריטית משנת 2016 בכיכובן של פיי מרסיי והלנה בונהם קרטר. הסדרה היא עיבוד של ניק הורנבי לספר "Love, Nina: Despatches from Family Life" מאת נינה סטיבי. שידור הבכורה בערוץ BBC One היה ב-20 במאי 2016, והיא כוללת חמישה פרקים. הסדרה מתרחשת ב-1982 והיא מגוללת את סיפורה של נינה (מרסיי), צעירה בת 20 מלסטר שעוברת לגבעת פרימרוז בלונדון כדי לעבוד כאומנת אצל ג'ורג' (בונהם-קרטר) שהוא אם חד הורית לשני בנים.
הסדרה מבוססת על חוויותיה של נינה סטיבי כשעבדה אצל מרי-קיי וילמרס, עורכת בכתב העת London Review of Books. הדמויות של שני הילדים בסדרה מבוססים על בניה עם הבמאי סטיבן פרירס. בנו של פרירס, סם פרירס משחק בסדרה בתפקיד אחד השכנים. החל מ-15 במאי 2017 הסדרה זמינה בנטפליקס בטכנולוגיית הזרמת מדיה.
שחקנים ודמויות

פיי מרסיי – נינה סטיבי
הלנה בונהם קרטר – ג'ורג' בולוט
ג'ייסון ווטקינס – מלקולם טרנר, משורר סקוטי, שכן של ג'ורג'
ג'ושוע מקגווייר – מארק "נאני" נאן, מושא אהבתה של נינה
סם פרירס – ריי, שכן אחר
איתן רוס ־ ג'ו, הבן הצעיר
הארי ובסטר – מקס, הבן הבכור
סלינה קאדל – אורסולה וון ויליאמס, אלמנתו של המלחין רייף וון ויליאמס
שידור

הסדרה שודרה באוסטרליה בערוץ BBC First החל מ-1 בנובמבר 2016. בישראל שודרה הסדרה בערוץ כאן 11 בדצמבר 2018.
הערות שוליים

↑  "Friday's best TV: Love, Nina; Bob's Burgers; No Such Thing As the News". The Guardian. Guardian Media Group. 20 במאי 2016. נבדק ב-20 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Love, Nina Nick Hornby's fictionalised tv adaptation of Nina Stibbe's bestselling book". BBC Media Centre. BBC. נבדק ב-16 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MaFt.co.uk. "Love, Nina (2016) on Netflix UK :: New On Netflix UK". New On Netflix UK. נבדק ב-2017-05-15.
אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור (רחובות)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  רחוב הבנים 10, רחובות שבישראל
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1949-ג' אייר תש"י, 20 באפריל 1950
 תאריך פתיחה רשמי:  יום רביעי, ג' באייר ה'תש"י, 20 באפריל 1950
 יוצר:  דב פייגין
 קואורדינטות:  31°53′36″N 34°48′48″E﻿ / ﻿31.893305555556°N 34.813416666667°E﻿ / 31.893305555556; 34.813416666667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור, רחובות (למפת גוש דן רגילה) אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור, רחובות (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור, רחובות (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור, רחובות   he אנדרטה לנופלים במלחמת השחרורhe אנדרטה לנופלים במלחמת השחרורמפת  __ רחובות (in English: Rehovot) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) מדרום: __ קריית עקרון (in English: Kiryat Ekron), __ מועצה אזורית ברנר (in English: Brenner Regional Council) ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב ומצפון: __ נס ציונה (in English: Ness Ziona) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור היא אנדרטה לנופלים במלחמת העצמאות המוצבת בעיר רחובות.
היא נחנכה ביום הזיכרון השני ב ג' באייר תש"י, 20 באפריל 1950. גובהה 4 מטרים ואורכה 12 מטרים.
היסטוריה

החלטת מועצת רחובות מיום 24 בנובמבר 1948: "גרשון רוז'נסקי ויצחק דניאלי הוריהם של הנופלים עמיאל ועמוס, פנו למועצה בהצעה להקים זיכרון-עד לבני רחובות שנפלו במערכה. הם מציעים להקים אנדרטה בגן ציבורי או מרכזי שעליה יהיו חרותים שמות שבעים בני רחובות שנפלו על הגנת המולדת. כאשר ינטע עוד גן צבורי גדול, הוא יקרא על שם בני רחובות ולשם תועתק האנדרטה. זהו רעיון העיקרי, אך הם ברצון רב יקבלו כל הצעה אחרת, אשר תענה למטרה." למחרת פרסם היומון "יום יום" את ההחלטה להקים יד לחללי רחובות.
היסטוריה > התחרות

מזכיר המועצה פנה ל-'אגודת מהנדסים וארכיטקטורים' בתל אביב בבקשת עצה והדרכה (מהאגודה או מועדת ההתחרויות המרכזית) בסדור ההתחרות וקביעת תנאיה ובבקשה למנות שני באי-כוח לוועדת התחרות.
ב 15 בפברואר 1949 הכריזה המועצה, בהסכם עם ועדה זו על תחרות פומבית להקמת ה"יד" ומודעות התפרסמו בעיתונים "הארץ" ו"דבר". אדריכלים, אדריכלים גננים, מהנדסים ופסלים בישראל הוזמנו להגיש את הצעותיהם לתוכנית "יד הזיכרון" לחללי המקום בגן הציבורי.
תנאי ההתחרות כללו לוחות זמנים, תיאור מפורט של השטח ומיקומו, ופרטי הגשת התוכניות. המתחרים נתבקשו להגיש תוכנית כללית של הגן ב ק.מ 1:200 ותוכנית מפורטת של "יד הזיכרון", מראות מצדדים שונים ומודל בקנה מידה של 1:50.
חבר השופטים הורכב מנשיא המועצה המקומית ב.צ. הורביץ, מר ג. רוז'נסקי, אדריכל מ. ינקו ואדריכל א. שילר.
ניתנה אפשרות להגיש שאלות עד 25 בפברואר 1949 לאדריכל א. שילר, והתשובות פורסמו לכלל המגישים.
היסטוריה > שיקולי תכנון ליד הזיכרון ולגן הציבורי

היד צריכה לבטא את מלחמת השחרור והתקופה הנוכחית. היא יכולה לכלול מומנטים של פיסול. תוך התחשבות בנוהג הדתי בארץ, דבר שלא צריך למנוע את השימוש בצורות סמבוליות, רליפים, מוזאיקות וכו'. השאיפה לפשטות והצנע באמצעים צריכים לשמש נר לרגלי המתכנן בבחירת החומר ממנו תוקם היד
ב"יד" צריך לכלול מקום לשמות 70 החללים ופרטי גילם, תאריך ומקום נפילתם.
ה"יד" צריכה להיות בפינה כאילו מבודדת במקצת מיתר חלקי הגן. "כאן צריכה לשרור רוח הגבורה והעצבות, התייחדות עם זיכרונם של אלה, שאינם כבר אתנו ויחד עם זה- יראת כבוד לגבורתם".
התכנון צריך לאפשר נוכחות קהל ביום האזכרה באופן שימנע דוחק או קלקול הצמחים. ביום זה יהיה מפקד של פלוגת צבא או משלחת של ארגוני הנוער המקומיים (עד 50 איש) שיניחו זרים לרגלי ה"יד" וידליקו נר לנשמת הנעדרים.
הגן צריך לכלול פינות מיוחדות למשחקי פעוטות וילדים גדולים יותר, ופינות שקטות למבוגרים עם מקומות ישיבה מוצלים. בקביעת אלמנטים ארכיטקטונים יש לשמור על הבלטת פינת יד הזיכרון.
יש לסדר שתי כניסות שאחת מהן רפרזנטטיבית שתרמוז למבקר שאין גן זה משמש רק לשעשועים ושתוביל באופן טבעי ל-"יד".
היסטוריה > תיאום עם המדור להנצחת החייל

החלטת המועצה זו הקדימה בחודשיים את הקמת "המדור להנצחת החייל העברי במלחמת השחרור" במשרד הביטחון. ראש המדור, יוסף דקל, המליץ לדחות את ההכרזה על התחרות "כדי לתת להנצחה צורה כללית מתוכנת על ידי הגורמים המתאימים". הוא נענה שלא ניתן לדחות את פרסום התחרות מאחר שנעשו כל ההכנות לכך "ומאחר שברצוננו להניח אבן פינה לאנדרטה במלאת שנה להכרזת המדינה" ואשר "לצורה כללית מתוכנת", המועצה הציעה שבא-כח המדור ישתתף בוועדת השופטים.
היסטוריה > תוצאות התחרות

21 אדריכלים נענו לאתגר. ב 11–12 באפריל 1949 בישיבה הראשונה של חבר השופטים, נידונו כל ההצעות במשותף. מ 11 שנבחרו להמשך התהליך, הצעתו של אדריכל י. לוינסון נבחרה כקומפוזיציה הכללית המוצלחת והצעתו של הפסל דב פייגין כרעיון האמנותי המוצלח. שתי ההצעות חלקו כל אחת פרס שני.
עיתון 'דבר הארץ', פרסם את דבר הזכייה ואת קיום תערוכת התוכניות והמודלים בימים שבת וראשון 7. 8 במאי 1949, באולם "מגן דוד אדום" ברחובות.
הקמת האנדרטה וחנוכתה > הביצוע

האנדרטה עוצבה על ידי הפסל דב פייגין, ותוכננה על ידי האדריכלים יצחק יהושע גבירצמן וי. ניסן (ניסינוביץ).
התקיים מבצע איסוף תרומות ממוסדות ומתושבי העיר רחובות לאיסוף הסכום הנדרש.
עקב קשיים בהשגת רישיון לחצוב את אבן הבזלת בגליל, פנתה המועצה למושלים הצבאיים של עכו וצפת בבקשת עזרה בהשגת רישיון לקבלן מר מיניקס מחברת "אמן האבן" ולפסל מר דב פייגין, לחוצב ושמונת פועליו..
הקמת האנדרטה וחנוכתה > טקס הנחת אבן הפינה

ביום הזיכרון הראשון נערך טקס הנחת אבן הפינה. עיתון "הצופה" דיווח שרחובות מתמלאת "שמחה מהולה בתוגה". הודלקו נרות שחורים על במה מיוחדת ולידה הוצבו לוחות הנושאים את שמותיהם של 70 קרבנות המושבה בתוך מסגרת שחורה. בקהל נראו בני משפחותיהם של החללים. כן נוכחה בטקס פלוגה מזוינת מגדוד הבוקעים, שבשורותיה לחמו רבים מבני רחובות ונפלו חלל.
לאחר הנפת הדגל, לקול תופים, פתח יושב ראש המועצה המקומית פתח את הטקס. הרב דמתא, ר' צבי יהודה מלצר, נשא דברי הערכה לגבורת הלוחמים שנפלו בקרב. מר יצחק דניאלי השמיע דברים נרגשים בשם ההורים השכולים.
לאחר דברי רב-סרן יהושע ורבין, סמח"ט גבעתי במלחמת השחרור, קראה תלמידה את רשימת החללים.
החזן מר דוד רזניק השמיע פרקי תהילים ו"אל מלא רחמים". מר מ. אורבוך, אביו של חיים, אמר קדיש. פלוגת הצבא ירתה יריות כבוד והמשורר ש. שלום קרא את מגילת היסוד שחוברה במיוחד על ידי מר ט.ז. מילר. "אחד אחד עלו על הבמה עשרות ההורים השכולים וחתמו ברטט של גאון ויגון על מגילת הקלף שהוטמנה תחת אבן היסוד".
אבן הפינה במידות 30X30 נמצאת בצדה השמאלי של האנדרטה ליד אבן הבזלת.
עיתון "דבר" 5 מאי 1949 התמקד בספורים האנושיים וניכר שהכתב יצחק יעקובי הכיר את הנפשות המצוטטות:
פעמיים, שתי כפות מלט בבקשה, לזכר שני בני שנפלו במלחמה לשחרור הנגב ביקשה שלשום אמא טרבס בשעת הנחת אבן פינה למצבת הזיכרון ... צעד סבא ואחריו שלוש בנותיו שכל אחת מהן שכלה בן.
הקמת האנדרטה וחנוכתה > טקס הסרת הלוט

טקס הסרת הלוט נערך ביום הזיכרון השני ב ג' אייר תש"י, 20 באפריל 1950. "דבר" דיווח על האנדרטה מפוארת שהועמדה בגן הציבורי החדש ברחוב בנימין ברחובות, שהיא המושבה הראשונה שהנציחה את זכר בניה באנדרטה. עם זכר החללים התייחדו אלפיים מבני רחובות.
תיאור האנדרטה > האנדרטה

האנדרטה ממוקמת בגן העירוני המשתרע על שטח של 9 דונמים. בפינה הצפונית מזרחית של הגן רחבה מרוצפת ובה במה צרה ומוגבהת המשתרעת על פני כ 50 מ"ר, אליה עולות חמש מדרגות. אורכה של האנדרטה 12 מ' וגובהה 4 מ'.
חומה משופעת העשויה לבני אבן תוחמת את הבמה מאחור. בחלקה הימני, הגבוה, של החומה תבליט אבן בדמות לוחם המחזיק בחיקו את חברו שנפגע, פניו שבפרופיל מופנות אל עבר המרחב. גובה התבליט 3.5 מ' ורוחבו 2.5 מ'. במישור הקדמי בצדה השמאלי של הבמה, הוצב על גבי כן סלע בזלת כהה הבולט על רקע הבמה הבהירה, ומסמל את רוחם האיתנה של הלוחמים. לפני הסלע, על פאת הבמה, נחקק המשפט: "כך הלכו גִבורים". משמאל ל"יד" חומת אבני זיכרון בגובה 70 ס"מ. בכל אבן מובלט שם הנופל, וחרוטים גילו, תאריך ומקום נפילתו. החומה מוגנת על ידי שיחי קריסה.
הערות שוליים

↑  פרוטוקול ישיבת המועצה, 24 בנובמבר 1948, כב' מרחשוון תש"ט. ספר הפרוטוקולים כ-24 בארכיון רחובות.
↑  פרסום ב"יום יום", 25 בנובמבר 1948. מתיק פ-22 70-11 "חללי רחובות -הקמת יד זיכרון" בארכיון רחובות.
↑  פרסום ב"דבר" 15 בפברואר 1949. מתיק פ-22 70-11 "חללי רחובות -הקמת יד זיכרון" בארכיון רחובות
1 2 3 4 5 6 7  מתיק פ-22 70-11 "חללי רחובות -הקמת יד זיכרון" בארכיון רחובות, מתוך מחקרה של רחלי רוגל - אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור.
↑  הצופה ביום העצמאות הראשון 4 במאי 1949 ה' באייר תש"ט, 1949; מתיק פ-22 70-11 "חללי רחובות -הקמת יד זיכרון" בארכיון רחובות, מתוך מחקרה של רחלי רוגל - אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור.
אבן הפינה ובתוכה מגילת קלף - צילום רחלי רוגל
האנדרטה
האנדרטה
אפותם

אַפּוֹתֶם של משושה משוכלל
אַפּוֹתֶם (לפעמים מכונה בקיצור אַפּוֹ, ביוונית תמה=להניח) הוא:
במצולע משוכלל
קטע (או אורכו) ממרכז המצולע לנקודה התיכונה (האמצעית) של אחת הצלעות.
או באופן שקול, הוא קטע (או אורכו) ממרכז המצולע האנכי לאחת הצלעות. כיוון שהמצולע הוא משוכלל הרי שכל האפותמים שלו חופפים.
במעגל:
קטע ישר (או אורכו) בין מרכז המעגל לאמצע מיתר על המעגל.
או באופן שקול, קטע (או אורכו) בין מרכז המעגל האנכי למיתר על המעגל.
בפרמידה משוכללת (פרמידה בעלת בסיס בצורת מצולע משוכלל):
הקטע הישר (או אורכו) הקצר ביותר בין בין קודקוד הפרמידה לנקודה על היקף הבסיס (העובר על פני אחת הפאות).
בפירמידה משוכללת קטומה (פירמידה רגולרית שפסגתה נקטמה על ידי מישור המקביל לבסיס):
האפותם או אורך גובהה של כל פאה טרפזית בצידי הפירמידה הקטומה.
תכונות האפותם

האפותם a יכול לשמש לחישוב השטח של מצולע משוכלל בעל n צלעות באורך s:
 A={nsa \over 2}
אפשר לראות את נכונות הנוסחה אם מחלקים את המצולע ל-n משולשים שווי שוקיים חופפים (עם קודקודי המשולשים במרכז המצולע ועם הבסיסים על צלעות המצולע). שטח משולש הוא מחצית הבסיס כפול הגובה ולכן שטח כל אחד מ-n המשולשים הוא  {sa \over 2}.
{p=ns} הוא היקף המצולע ולכן ניתן גם לכתוב:
 A={pa \over 2}
האפותם של מצולע משוכלל שווה לרדיוס של המעגל החסום במצולע. לכן הוא גם שווה למרחק המינימלי בין צלע למרכז המעגל. ככל שלמצולע יש יותר צלעות כך שטחו שואף לשטח המעגל החסום, והיקף המצולע p שואף להיקף המעגל החסום  {2\pi r}. מכל אלה נובעת הנוסחה לחישוב שטח העיגול:
 A={pa \over 2}={(2\pi r)r \over 2}={\pi r^{2}}
מציאת האפותם

ניתן למצוא את האפותם של מצולע משוכלל במספר דרכים. 

האפותם a של מצולע משוכלל בעל n צלעות באורך s ועם רדיוס R למעגל החוסם את המצולע שווה:
a={s \over {2\ tan({\pi  \over n})}}=R\ cos({\pi  \over n})
ניתן להשתכנע בכך אם מעיינים ב-n המשולשים שווי השוקיים שהוזכרו בדיון למעלה. אם חוצים כל משולש כזה לרוחב מתקבל משולש ישר-זווית בו אורכי הניצבים הם  {s \over 2} ו- a (האפותם), היתר הוא R והזווית בקודקוד היא  {\pi  \over n}. 

האפותם גם שווה ל
a={s \over 2}tan({{\pi (n-2)} \over {2n}})
נוסחאות אלו שימושיות גם אם ידועים רק היקף המצולע p ומספר הצלעות n כיוון ש  s={p \over n}.
ראו גם

מצולע משוכלל
מעגל
סגיטה
הערות שוליים

1 2  אפותם באתר http://mathworld.wolfram.com/
↑  Polyhedrons. Prism, parallelepiped, pyramid באתר http://www.bymath.com
↑  אפותם באתר http://www.mathopenref.com
אקלזיה וסינגוגה

תיאור צליבת ישו משנת 1422. אקלזיה וסינגוגה מופיעות בבירור עם מאפייניהן.
תיאור צליבת ישו, 1260. הדמויות הסמוכות לישו, בעלות ההילה, אוספות את דמו לגביע. שאר הדמויות מתעללות בגופו, והדמות הימנית-אמצעית מחזיקה בראש כבש כשעיניה מכוסות.
אקלזיה וסינגוגה (לטינית: Ecclesia et Synagoga, "כנסייה ובית כנסת") היה מוטיב חזותי באמנות ימי הביניים הכנסייתית. היהדות והנצרות תוארו בצורת שני פסלים או ציורים של נשים שהן בו-בזמן יריבות ואחיות. אקלזיה מסמלת את ניצחון הנצרות, המחזיקה באמת האלוהית, וכניגוד לה מוצגת סינגוגה כדמות מובסת.
התיאור מייצג את ההשקפה הנוצרית לפיה בחירת עם ישראל היא עתה בחזקתה הבלעדית של הכנסייה, והנצרות מהווה את עם ישראל האמיתי והיחיד, בעוד היהודים, שלא קיבלו את ישו, איבדו את מעמדם לפני האל.
סמליות

אקלזיה, המסמלת את הנצרות, מתוארת כאישה עטורה בכתר מלכות, ואוחזת בידה האחת צלב ובידה השנייה גביע. הגביע מסמל את דמו של ישו, שנשפך כדי לכפר על חטאי בני האדם, ואת הקומוניון המבוסס על האלגוריה בין היין ודמו של ישו.
סינגוגה, המסמלת את היהדות, מוצגת כאשר עיניה מכוסות וכתרה נופל, ואוחזת בידה האחת במטה שבור ובידה האחרת את לוחות הברית המטים לנפול. לוחות הברית המושפלים מסמלים את הברית הישנה שכרת אלוהים עם היהודים, שהושלמה, פקעה ותמה והברית החדשה באה על מקומה, כשדמו של ישו מחליף את עבודת הקורבנות בבית המקדש. עיניה המכוסות של סינגוגה לעומת עיניה הגלויות של אקלזיה מקורן באלגוריה של פאולוס באיגרת השנייה אל הקורינתים:
וְלֹא כְמשֶׁה אֲשֶׁר נָתַן מַסְוֶה עַל־פָּנָיו פֶּן־יַבִּיטוּ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֶל־סוֹף מַה־שֶּׁסּוֹפוֹ לְהִבָּטֵל׃ אֲבָל נִטַּמְטְמוּ דֵעוֹתֵיהֶם כִּי עַד־הַיּוֹם הַזֶּה בְּקָרְאָם הַבְּרִית הַיְשָׁנָה נִשְׁאָר הַמַּסְוֶה הַהוּא וְלֹא־גֻלָּה עָלֶיהָ כִּי לֹא יוּסַר כִּי אִם־בַּמָּשִׁיחַ׃ עַד־הַיּוֹם הַזֶּה הֵם קֹרְאִים אֶת־משֶׁה וְהַמַּסְוֶה מֻנָּח עַל־לִבָּם: אַךְ בְּעֵת שׁוּבָם אֶל־הָאָדוֹן יוּסַר הַמַּסְוֶה׃... וַאֲנַחְנוּ כֻלָּנוּ רֹאִים בַּמַּרְאָה אֶת־כְּבוֹד הָאָדוֹן וּפָנֵינוּ מְגֻלִּים.
היסטוריה

ייצוגם של עמים בדמות נשים הוא מורשתה של אמנות העולם העתיק. בימי הביניים הייתה לפיסול בכנסיות חשיבות ראשונה במעלה כדרך של העברת מסרים דתיים, מאחר שרוב האנשים לא ידעו קרוא וכתוב ולא היו מסוגלים להבין את הנאמר בדרשה הכנסייתית שהתנהלה בלטינית – שפה שהייתה בלתי מובנת לרובם.
כיום, בעקבות מגמת השוויון והסובלנות בתחום הדתות מופיעות אקלזיה וסינגוגה בנוסח שונה המציג אותן כשוות ובעלות יחסים הדדיים טובים [דרושה הבהרה] . בשנת 2015, לציון יום השנה ה-50 של נוסטרה אטאטה הזמינה אוניברסיטת סיינט ג'וזף (אנ') שבפנסילבניה פסל גדול המראה את הזוג בהרמוניה שווה, שתיהן לבושות כתרים עם כתבי הקודש שלהן בידיהן.
דוגמאות

סינגוגה ואקלזיה ב-אנו, מוזיאון העם היהודי. רפליקה של הפסלים בקתדרלה בשטרסבורג
ראש של סינגוגה ב-אנו, מוזיאון העם היהודי. רפליקה של פסל בקתדרלה בשטרסבורג
פסלי אקלזיה וסינגוגה מקתדרלת נוטרדאם
שחזור פסלי סינגוגיה ואקלזיה מקתדרלת שטרסבורג, במוזיאון הלובר
ציור של אקלזיה וסינגוגה, שנת 1430
אקלזיה וסינגוגה במוזיאון היהודי בברלין
אקלזיה וסינגוגה בגרסה מודרנית שוויונית, אוניברסיטת סיינט ג'וזף, פנסילבניה, 2015
פסלי סינגוגה ואקלזיה בקתדרלת מילאנו
ראו גם

חזירת יהודים
אקוומרין

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Be3Al2Si6O18
 מערך קריסטלוגרפי:  הקסגונלי
 צורת הגביש:  גבישים פריזמטיים משושים המסתיימים בפירמידה.
 צבע:  כחול עד כחול-ירוק
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף
 פצילות:  פגומה בכיוון אחד
 שבירה:  דמוית קונכייה.
 קשיות:  7.5 – 8 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.68 – 2.74
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  כוללים נציץ, פצלת השדה, קוורץ, קלציט וטורמלין
אקוומרין (בלטינית: Aquamarine; מילולית: "מי הים"), היא אבן חן, סוג של המינרל בריל, שצבעה כחול עד כחול-ירוק הדומה לגוון הים. האקוומרין הוא רק אחד מסוגי אבני החן של הבריל. סוגים נוספים הם האזמרגד הירוק, ההליודור הצהוב, המורגניט הוורוד והגושניט הלבן. יש שם המייחסים אותה לאבן החן תרשיש המקראית.
ניתן למצוא אקוומרין ברוב המקומות בהם מוצאים בריל, הדוגמאות היפות ביותר מגיעות מרוסיה. מרבצי אבני החן של סרי לנקה הקרויים "חצץ-אבני חן" (בסינהלית "אילאם") מכילים אקוומרין. בריל צהוב שקוף, כמו זה המצוי בברזיל מכונה לעיתים "אקוומרין כריסוליט". קורונדום בעל גוון כחול אופייני לאקוומרין קרוי לעיתים "אקוומרין אוריינטלי".
בארצות הברית ניתן למצוא אבני אקוומרין בפסגת הר אנטרו (Antero) ברכס סאוֹוָטש (Sawatch) במרכז קולורדו. בברזיל יש מכרות אקוומרין במדינות מינאס ז'ראיס, אספיריטו סאנטו ובאהיה. אבני אקוומרין נאות מופקות בזמביה כמו גם מדגסקר, מלאווי, טנזניה וקניה. את רוב אבני האקוומרין נוהגים לחמם על מנת להפיק מהם צבע כחול עז יותר.
אבן האקוומרין הגדולה ביותר שנתגלתה עד היום נחפרה ב-1910 בעיר פדרה אזול שבמינאס ז'ראיס, ברזיל. היא שקלה מעל ל-110 קילוגרם וממדיה היו: אורך 48.5 ס"מ וקוטר 42 ס"מ.
האקוומרין היא אבן החן הרשמית של מדינת קולורדו.
תרבות

בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד אקוומרין הוא אבן ההולדת של חודש מרץ. אקוומרין היא גם אבן החן לכבוד יום השנה ה-19.
בתקופת ימי הביניים הייתה אמונה שקסם באמצעות אקוומרין מסוגל להתגבר על רעל.
לקריאה נוספת

אקוומרין (אורכב 23.12.2011 בארכיון Wayback Machine) באתר של מיכל ביאל-ויסלברג
אקלים אסטוניה

אסטוניה שוכנת בחלק הצפוני של אזור האקלים הממוזג, ובאזור המעבר בין אקלים ימי לאקלים יבשתי. מכיוון שאסטוניה (וצפון אירופה כולה) מחוממת ברציפות על ידי אוויר ימי המושפע מתכולת החום בצפון האוקיינוס האטלנטי, שורר בה אקלים מתון יותר בהשוואה לאזורים אחרים החולקים עימה את אותו קו רוחב צפוני. הים הבלטי גורם להבדלים בין האקלים של אזורי החוף לאלו של פנים הארץ. לאסטוניה יש ארבע עונות, המתחלקות באורכים שווים כמעט. הטמפרטורות הממוצעות נעות בין C°‏ 16.3 באיים הבלטיים לבין C°‏ 18.1 בפנים הארץ בחודש יולי, החודש החם ביותר, ובין C°‏ 3.5 באיים הבלטיים עד C°‏ 7.6− בפנים הארץ בחודש פברואר, החודש הקר ביותר.
הטמפרטורות והמשקעים

הטמפרטורה השנתית הממוצעת באסטוניה היא C°‏ 5.2. הטמפרטורה הממוצעת בחודש פברואר, החודש הקר ביותר בשנה, היא C°‏ 5.7−. הטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי, הנחשב לחם בחודשי השנה, היא C°‏ 16.4. האקלים מושפע גם על ידי האוקיינוס האטלנטי, הזרם הצפון-אטלנטי (אנ') וההשפעה של טמפרטורות המינימום באיסלנד, אשר הוא אזור הידוע בהיווצרות סופות ציקלון, וכמקום בו לחץ האוויר הממוצע הוא נמוך יותר מאשר באזורים סמוכים. אסטוניה ממוקמת באזור לח בו כמות המשקעים גדולה יותר מסך האידוי. המשקעים הממוצעים שנמדדו בשנים 1961–1990 נעו בין 535 ל־727 מילימטרים בשנה, כאשר הכמויות הכבדות ביותר ירדו בסוף הקיץ. נצפו בין 102 ל־127 ימי גשם בשנה, והמשקעים הממוצעים היו רבים יותר במורדות המערביים של מחוז סקאלה (אנ') והאג'נה (אנ'). כיסוי שלג, (שהוא בשיא עומקו בדרום מזרח הארץ), נמשך בדרך כלל מאמצע דצמבר ועד סוף מרץ.
| אקלים באסטוניה 1991–2020> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באסטוניה 1991–2020> ינואר.10.1.−0.9.−5.6.−36.7.49 | אקלים באסטוניה 1991–2020> פברואר.10.1.−1.1.−6.5.−35.0.39 | אקלים באסטוניה 1991–2020> מרץ.18.4.2.7.−3.9.−27.8.35 | אקלים באסטוניה 1991–2020> אפריל.27.6.9.5.0.9.−15.8.34 | אקלים באסטוניה 1991–2020> מאי.33.1.15.6.5.6.−6.7.42 | אקלים באסטוניה 1991–2020> יוני.32.4.19.4.10.2.−2.5.70 | אקלים באסטוניה 1991–2020> יולי.35.2.22.4.13.2.0.5.67 | אקלים באסטוניה 1991–2020> אוגוסט.35.6.21.3.12.5.0.2.81 | אקלים באסטוניה 1991–2020> ספטמבר.30.2.16.2.8.6.−5.2.58 | אקלים באסטוניה 1991–2020> אוקטובר.22.2.9.6.3.9.−17.0.72 | אקלים באסטוניה 1991–2020> נובמבר.14.3.4.1.0.0.−25.9.61 | אקלים באסטוניה 1991–2020> דצמבר.12.5.1.0.−3.1.−34.6.53 | אקלים באסטוניה 1991–2020> שנה.35.6.10.0.3.0.-36.7.662 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: שירות מזג האוויר האסטוני (אנ')
רוח

הרוח החזקה ביותר נמדדה בשנת 1969 ברוהנו, ועמדה על 48 מטר לשנייה.
ראו גם

גאוגרפיה של אסטוניה
הערות שוליים

↑  "EMHI". אורכב מ-המקור ב-2012-02-22. נבדק ב-2009-06-11.
↑  Sademed, õhuniiskus (Precipitation, air humidity. In Estonian). Estonian Meteorological and Hydrological Institute
↑  Estonian Environment Agency
אורנים צעירים עומדים בחורף
בית הכנסת לזכר השואה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, מוזיאון 
 מיקום:  מוסקבה 
 מדינה:  רוסיה 
 מייסדים:  הקונגרס היהודי-רוסי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1998
 תאריך פתיחה רשמי:  1998 
 אדריכל:  משה זרחי, פרנק מייסלר 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 קואורדינטות:  55°43′48″N 37°29′47″E﻿ / ﻿55.73°N 37.496277777778°E﻿ / 55.73; 37.496277777778
 www.poklonnaya.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) בית הכנסת לזכר השואה(למפת מוסקבה רגילה) בית הכנסת לזכר השואה
 
בית הכנסת לזכר השואה
בית הכנסת לזכר השואה במוסקבה (ברוסית: Московская Мемориальная синагога), השוכן בפארק הניצחון שעל גבעת פוקלונאיה (Поклонная гора) במחוז האדמיניסטרטיבי המערבי. נחשב אחד מבתי הכנסת היפים במוסקבה.
בית הכנסת נבנה בין השנים 1995–1998 לפי תוכניותיו של האדריכל הישראלי משה זרחי. הפסל הישראלי פרנק מייסלר יצר בבית הכנסת את הפסלים: "ירושלים", "שבטי ישראל" ו"תורה".
המבנה כולל אולם תפילה, משרדים וספרייה. במבנה נמצא גם המוזיאון לתולדות היהדות והשואה, מהמוזיאונים הבודדים ברוסיה בנושא זה. בצדו של המבנה מנורה ועליה שלט: "בית כנסת זה, נר תמיד לדורות, הוקם על ידי הקונגרס היהודי-רוסי בשנת 1998".
באהיה (כדורגל)

מועדון ספורט באהיה (בפורטוגזית: Esporte Clube Bahia) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר סלבדור שבמדינת באהיה, ברזיל. קבוצת באהיה היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת באהיה, לצד ויטוריה. לבאהיה קהל האוהדים הגדול ביותר באזור הצפוני וה-12 בגודלו בברזיל. היא הייתה אחת המייסדות של מועדון ה-13 ב-1987.
היסטוריה

באהיה הייתה אחת הקבוצות החזקות ביותר בכדורגל הברזילאי בשנות ה-50 וה-60. בשנת 1959 הייתה לקבוצה הראשונה הזוכה בתחרות כדורגל ברמה לאומית כאשר גברה על סנטוס של פלה בגמר טאסה ברזיל, וכך הפכה לקבוצה הברזילאית הראשונה שהשתתפה בגביע ליברטדורס.
בשנות ה-80 שוב הייתה בין הקבוצות החזקות בברזיל; זכתה בליגת העל ב-1988 כשנצחה את אינטרנסיונל של טפארל בגמר.
היא זכתה באליפות מדינת באהיה 43 פעמים לעומת 26 של יריבתה ויטוריה.
בשנת 2003 ירדה באהיה לליגה ב' של אליפות ברזיל ובשנת 2005 ירדה לליגה ג'. ב-2007 הייתה אלופת ליגה ג' ועלתה לליגה ב'. בשנת 2010 הצליחה באהיה לחזור לליגת העל.
אצטדיונים

האצטדיון המסורתי של באהיה היה ה"פונטה נובה" (Fonte Nova) בסלבדור, עם תכולה של כ-60 אלף צופים, אותו שימש כמגרש ביתי שלה מאז שנת 1951. ב-2007 התמוטט חלק מהבטונדה העליונה, תאונה בה נספו 5 אוהדים. האצטדיון נסגר והיום משחקת באהיה ב"אצטדיון פיטואסו" באופן זמני.
ב-29 באוגוסט 2010 נהרס הפונטה נובה לטובת בניית אצטדיון חדש שייקרא ארנה פונטה נובה, בעל תכולה של 56,600 מושבים, אשר שימש כאחד האצטדיונים של מונדיאל 2014.
תארים

ליגת העל הברזילאית: 1959, 1988.
אליפות באהיה - מקום ראשון 43 פעמים.
שחקנים מפורסמים

ברזיל דניאל אלבס
ברזיל קלאודיו אדאו
אתה יצרת

אַתָּה יָצַרְתָּ היא הברכה האמצעית (קדושת היום) הנאמרת בתפילת העמידה של מוסף של שבת (תפילת שבע) החל בראש חודש. אמירת "אתה יצרת" כברכה ייחודית לשבת ראש חודש, שונָה מהנהוג בחגים החלים בשבת, בהם מתפללים תפילת מוסף של חג, וכביטוי ליום השביעי, מוסיפים תוספות שבת.