stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Long and Winding Road
הקלטה > אפריל 1970

בתחילת 1970 ביקשו לנון והאריסון ממנהל הביטלס, אלן קליין, למסור את הקלטות ינואר 1969 למפיק האמריקאי פיל ספקטור, בתקווה להציל אלבום שילווה את הסרט התיעודי Let It Be. מקרטני התנכר לחבריו ללהקה באותה תקופה, בשל התנגדותו למינויו של קליין למנהל הלהקה. כמה שבועות חלפו עד שמקרטני השיב להודעות שבהן אישר שספקטור יתחיל לעבוד על ההקלטות. ספקטור בחר לחזור לאותה הקלטה מ-26 בינואר של "The Long and Winding Road".
ספקטור ערך שינויים שונים בשירים. העריכות הדרמטיות ביותר שלו התרחשו ב-1 באפריל 1970, סשן ההקלטות האחרון של הביטלס, כאשר הוסיף אוברדאב תזמורתי לשירים "The Long and Winding Road", "Across the Universe" ו-"I Me Mine" באולפני EMI. החבר היחיד בביטלס שנכח במקום היה סטאר, שניגן בתופים עם נגני הסשן כדי ליצור את "קיר הצלילים" האופייני של ספקטור. ספקטור, שכבר נודע בהתנהגותו האקסצנטרית באולפן, היה במצב רוח מוזר באותו יום, לדברי מהנדס האיזון פיטר בון: "הוא רצה הד-טייפ על כל דבר, הוא היה צריך לקחת כדור אחר כל חצי שעה ושומר הראש שלו היה איתו כל הזמן. הוא היה על סף זריקה מתנדנדת, ואמר 'אני רוצה לשמוע את זה, אני רוצה לשמוע את זה. אני חייב את זה, אני חייב את זה'". התזמורת התרגזה כל כך מהתנהגותו של ספקטור, עד כדי כך שהנגנים סירבו להמשיך לנגן. בשלב מסוים, בון עזב לביתו, מה שאילץ את ספקטור להתקשר אליו ולשכנע אותו לחזור לאחר שסטאר אמר לספקטור להירגע.
ספקטור הצליח בכל זאת באוברדאב של "The Long and Winding Road", תוך שימוש בשמונה כינורות, ארבע ויולות, ארבעה צ'לו, שלוש חצוצרות, שלושה טרומבונים, שתי גיטרות ומקהלה של ארבע עשרה נשים. התזמורת הולחנה ונוצחה על ידי ריצ'רד יוסון, מעבד לונדוני צעיר שעבד עם אמני אפל מרי הופקין וג'יימס טיילור. הטיפול התזמורתי העשיר הזה עמד בניגוד מוחלט לכוונותיהם המוצהרות של הביטלס להקלטה "אמיתית" כשהחלו לעבוד על Get Back.
ב-2 באפריל, ספקטור שלח לכל אחד מהביטלס דיסק אצטט (Acetate) של האלבום שהושלם עם פתק שבו נכתב: "אם יש משהו שאתה רוצה לעשות לאלבום, תודיע לי ואשמח לעזור... אם אתה רוצה, אנא התקשר אליי לגבי כל דבר שקשור לאלבום הערב". כל ארבעת חברי הלהקה, כולל מקרטני, שלחו לספקטור מברק ובו נתנו את אישורם.
שחרור

השיר יצא באלבום Let It Be ב-8 במאי 1970. ב-11 במאי, שבעה ימים לפני יציאת האלבום בצפון אמריקה, אפל הוציאה את "The Long and Winding Road" כסינגל בארצות הברית עם "For You Blue" כבי-סייד. הסינגל יצא במספר מדינות באירופה, אך לא בבריטניה. בהקשר של החדשות על הפירוק הביטלס, השיר לכד את העצב שחשו מאזינים רבים.
קרדיטים

הביטלס
פול מקרטני - שירה, פסנתר
ג'ון לנון - בס שישה מיתרים
ג'ורג' האריסון - גיטרה חשמלית
רינגו סטאר - תופים
מוזיקאים נוספים
בילי פרסטון - אורגן
נגני תזמורת ששמם לא הוזכר - 18 כינורות, 4 ויולות, 4 צ'לו, נבל, 3 חצוצרות, 3 טרומבונים, 2 גיטרות
ריצ'רד הייסון - סידור תזמורות
ג'ון ברהאם - סידור מקהלה
מצעדים

| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 31 |
הערות שוליים

↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7635e382-80e0-334b-becd-9cccc8d979ed
שמרים

.
| שמרים |
| --- | --- |
 דגימה של שמרים יבשים
מיון מדעי
על־ממלכה:: אוקריוטיים
ממלכה:: פטריות
שמרים הם יצורים אאוקריוטים, חד-תאיים.
מוּכרים 39 סוגים שונים של שמרים, ובתוכם מאות מינים שונים. רוב תאי השמר משתייכים למערכת הפטריות Ascomycota, אך חלקם למערכת פטריות הבסיסה (Basidiomycota).
השמרים מפיקים את האנרגיה שלהם על ידי פירוק סוכר המצוי בסביבתם, ומתרבים על ידי הנצה, פליגה או ברבייה מינית.
השמרים משמשים את האדם בעיקר באפייה ובייצור אתנול עבור משקאות חריפים ולצרכים רפואיים, ולמחקר.
תא השמר

השמרים מכילים בתוכם אברוני תא המאפיינים תאים אאוקריוטיים, ודופן תא. גודלו ונפחו של תא שמר גדל במהלך חייו ושונה בין סוג שמר אחד לאחר, כאשר אורך תא שמר הוא בתחום של 4.5–21 מיקרומטר ורוחבו בין 2.5–10 מיקרומטר.
תא השמר > מעטפת התא

המעטפת החיצונית של תא השמר מהווה חלק גדול מנפח התא (בשמר האפייה מעטפת התא מהווה כ-15% מנפח התא) כאשר קרום התא הוא בעובי של 7 ננומטר ודופן התא הוא בעובי של 200–300 ננומטר. מעטפת זאת היא 15% עד 25% ממסת תא יבש. המעטפת מגנה על התא מפני פגיעות חיצוניות, מונעת בריחת מים ומונעת חדירת עודף מים וחומרים לא רצויים.
תא השמר > גרעין התא

גרעין התא מכיל את החומר התורשתי של התא. קוטרו כ-1.5 מיקרומטר והוא מבודד משאר התא בקרום שעוביו 50 עד 100 ננומטר. לעומת תאים אאוקריוטים אחרים, קרום גרעין התא לא מתפרק בזמן מיטוזה.
תא השמר > ציטופלזמה

הציטופלזמה של תא השמר היא המרחב שעטוף בקרום התא ומכילה בתוכה את אברוני התא,
אנזימים, חומרים יוניים, ותרכובות אורגניות. הציטופלזמה של תאי השמר היא חומצית (בסביבות pH 5.25).
תא השמר > הפקת אנרגיה

השמרים מפיקים את האנרגיה מסוכר המצוי בסביבתם על ידי פירוקו במספר שלבים.
השמרים יכולים לפרק את הסוכר בשתי דרכים שונות – תסיסה כוהלית ונשימה אווירנית. הנשימה האווירנית יעילה בהרבה מהתסיסה הכוהלית בהפקת אנרגיה ממולקולת הגלוקוז אך זקוקה לחמצן.
התסיסה הכוהלית היא תהליך פירוק של מולקולות גלוקוז בלא נוכחות חמצן על ידי שמרי יין.
בתהליך זה מולקולת הגלוקוז מפורקת לשתי מולקולות פירובט (גליקוליזה), שמפורקות לאחר מכן למולקולות אתנול. בסך הכול נוצרות בתהליך מכל מולקולת גלוקוז שתי מולקולות אתנול, שתי מולקולות ATP (שהיא ניצולת מועטה של אנרגיה לעומת 36 מולקולות ATP בתהליך הנשימה האווירנית) ובנוסף נפלטות גם שתי מולקולות פחמן דו-חמצני. ככל שכמות שמרי היין גדלה כך קצב פליטת הפחמן הדו-חמצני גדל.
תהליך הנשימה האווירנית הוא תהליך אחר, הדורש נוכחות חמצן, ובו תא השמר יכול לפרק מולקולות גלוקוז. בתהליך זה נוצרות 36 מולקולות ATP, נפלטים מים ופחמן דו-חמצני, והחמצן אובד.
בחלקו הראשון של התהליך (הגליקוליזה) נוצרות שתי מולקולות פירובט. מולקולות הפירובט עוברות תהליכי מעגל קרבס וזרחון חמצוני ונותנות את האנרגיה הדרושה ליצירת 36 מולקולות ה-ATP שהתא צריך.
רבייה

השמרים מתרבים על ידי הנצה, פליגה או רבייה מינית. כיוון שתהליכי הרבייה דורשים אנרגיה רבה, קצב הגידול של תאי שמרים בנוכחות חמצן גדול בהרבה מתאי שמרים שלא בסביבת חמצן.
רבייה > פליגה

הפליגה היא תהליך רבייה אל-מיני. הפליגה מתחילה בשכפול DNA – שבו השמר מכפיל את החומר התורשתי שלו. בשלב שלאחר מכן, כל שני כרומוזומים דומים מופרדים לשני קצות התא, ובשלב האחרון נוצר קרום תא בתוך התא ושני חצאי התא מופרדים לשני תאים שונים.
רבייה > הנצה

הנצה הוא תהליך רבייה אל-מיני שבסופו נוצר תא זהה לתא האם. תהליך ההנצה מתחיל בשכפול DNA וביצירת בליטה על דופן תא האם. בהמשך התהליך, ה"בליטה" מתמלאת בציטופלזמה ובחומר תורשתי מתא האם. בסוף התהליך נוצר דופן תא לתא החדש, ושני התאים מופרדים. בעקבות תהליך זה נשארת צלקת (הנקראת צלקת הנצה) על תא האם, באתר ההפרדה.
תא שמר בודד יכול להנץ כ-10–30 פעמים במהלך חייו, תלוי בסוג השמר ובתנאי הסביבה. זמן התהליך הוא מ-90 דקות (תאים צעירים) ומתארך ככל שתא השמר מבוגר יותר – עד למספר שעות.
רבייה > רבייה מינית

תא השמר עובר תהליך מיוזה שבו התא מתחלק לארבעה נבגים (הנקראים "אקספורות") ולקרום התא עצמו. מארבע האקספורות נוצרים ארבעה תאים הפלואידים היכולים להנץ. בהמשך התהליך האקספורות עוברות התלכדות והופכות לתאים דיפלואידיים, וכך נוצרים שני תאים בעלי גנים שונים מתא האם.
השמרים מכילים בתוכם אברוני תא המאפיינים תאים אאוקריוטיים, ודופן תא. גודלו ונפחו של תא שמר גדל במהלך חייו ושונה בין סוג שמר אחד לאחר. אורכו של תא שמר הוא בתחום של 4.5–21 מיקרומטר ורוחבו בין 2.5–10 מיקרומטר.
זני שמרים חשובים > שמר האפייה

שמר האפייה (Saccharomyces cerevisiae) הוא מין שמרים הנמצא בשימוש לצורך התפחת בצק וייצור משקאות אלכוהוליים כמו בירה ויין. שמרי אפייה היו התאים האאוקריוטים הראשונים שמופה להם הגנום (הגנום פורסם בשנת 1996). לשמרים אלה יש 16 כרומוזומים, ובתוכם מ-200 עד 2,200 אלפי נוקלאוטידים בכל כרומוזום, ובסך הכול כ-13 מיליון זוגות נוקלאוטידים. אורכו ורוחבו של שמר אפייה הוא כ-5 ו-4 מיקרומטר בהתאמה.
כיום משתמשים בתאי השמר אלה למטרות אפייה, להכנת יין ומשקאות אלכוהוליים אחרים, למחקר, וכתוספי מזון.
זני שמרים חשובים > קנדידה אלביקנס

בניגוד לשמר האפייה, קנדידה אלביקנס (Candida albicans) הוא מין תאי שמר פתוגניים הנפוצים בבני אדם והמסוגלים לגרום לזיהומים בפה ובנרתיק ולפטרת. הגנום של התאים ההפלואידים מופה בשנת 1998 ונתגלה כי יש להם כ-16 מיליון נוקלאוטידים. קנדידה אלביקנס משמש למחקר על תאים פתוגניים.
זני שמרים חשובים > שמר הפליגה

שמר הפליגה (Schizosaccharomyces pombe) הוא מין של שמר נחקר מאוד בביולוגיה.
לשמר הפליגה יש 3 כרומוזומים והגנום שלו מופה בשנת 2002.
שמר הפליגה יכול להתרבות רק על ידי פליגה ומכאן שמו בעברית. שמו המדעי pombe בא מסוואהילי ופירושו בירה, משום שבודד לראשונה מבירה.
היסטוריה של השימוש בשמרים ומחקרם

אף על פי שהשמרים נצפו לראשונה בשנת 1680, נעשה בהם שימוש נרחב זמן רב קודם לכן.
השמרים נראו לראשונה במיקרוסקופ בידי אנטוני ואן לוונהוק בשנת 1680, אך מחקר החל רק במאה ה-19, כאשר מדען בשם מילר גילה (1837) כי המיקרואורגניזמים הנפוצים בבירה הם יצורים חיים המתרבים על ידי הנצה. מחקר מעמיק יותר נעשה בשנת 1857 על ידי לואי פסטר, בעקבותיו זוהו השמרים כמיקרואורגניזמים האחראים לתסיסה שהופכת את הסוכר לאתנול.
בשנת 1990 החל פרויקט משותף של מספר אוניברסיטאות שמטרתו היה למפות את הגנום של שמרי האפייה. הפרויקט הסתיים ב-1996 לאחר שהגנום של שמר האפייה הכולל 6,294 גנים מופה לחלוטין. פרויקט זה היה הישג חשוב לגנטיקה, כיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שמופה גנום של תא אאוקריוטי.
שימושים

זנים מסוימים של שמרים משמשים את האדם כיצרנים בתהליכים ביוטכנולוגיים. השמרים מהווים חלק עיקרי בתהליכי תסיסה, בהם ייצור של משקאות חריפים, אפייה, תעשיית תוספי המזון וכדומה. לשמרים יש חשיבות רבה בתחום המחקר, וחלקם מהווים אורגניזמי מודל נחקרים מאוד בביולוגיה, ותורמים רבות לתחום הגנטיקה.
שימושים > הפקת אנרגיה

ניתן להשתמש בתהליך ההזנה של השמרים כדי לייצר אנרגיה. למרות היעילות של שיטה זו היא יקרה מאוד, ועלותה גבוהה יותר מכל היתרונות שהיא מציעה.
שימושים > משקאות אלכוהוליים

השימוש בשמרים להכנת משקאות אלכוהוליים החל לפני אלפי שנים, ונמשך עד היום.
שימושים > משקאות אלכוהוליים > יין

לשמרים יש חלק חשוב בהכנת היין, שכן הם מתסיסים את הסוכר הנמצא במיץ הענבים והופכים אותו לאתנול. ברוב המקרים ישנה נוכחות שמרים טבעית על הענבים, וניתן לראותם בתור שכבה אבקתית דקה על הקליפה. החשיבות של שמרים אלו הייתה גדולה מאוד בתקופות העתיקות, משום שהאנשים נאלצו להסתמך על נוכחות השמרים בענבים כדי שייווצר יין, אולם כיום אין צורך להסתמך על שמרים אלו, משום שניתן להוסיף שמרים בצורה מלאכותית. כיום נהוג להוסיף זנים מסוימים ליין על מנת לתת לו את התכונות הטובות ביותר. שמר האפייה הוא הזן הנפוץ ביותר בייצור יין.
שימושים > משקאות אלכוהוליים > בירה

השמרים מוספים לבירה לצורך הפיכת הסוכר שבשעורה לאתנול. יצרני בירה מחלקים את השמרים לשני סוגים: מתסיסים עליונים ומתסיסים תחתונים. המתסיסים העליונים קיבלו את שמם משום שהם יוצרים קצף בחלקה העליון של הבירה בזמן התסיסה. שני הסוגים נבדלים בתכונות מסוימות, בפרט בכך שהמתסיסים העליונים מייצרים יותר אתנול ומעדיפים טמפרטורה גבוהה יותר מאשר המתסיסים התחתונים, ומייצרים בירה מתוקה יותר. במתסיסים התחתונים משתמשים לייצר בירה מסוג לאגר, בעוד שהמתסיסים העליונים משתמשים לייצור בירה מסוג אייל.
על מנת לאשר את ה"טוהר" של זן השמרים שרוצים להשתמש בהם, לוקחים דגימת שמרים "נקייה" ומחזיקים אותה בתנאי מעבדה בתוך מקרר, למספר תסיסות. השמרים שנוצרו נלקחים מהדגימה, וכך בוודאות זן השמרים "טהור" מזנים אחרים.
שימושים > משקאות אלכוהוליים > משקאות אלכוהוליים אחרים

בנוסף לבירה ויין, משתמשים בשמרים לייצור משקאות אלכוהוליים ממגוון פירות וחומרים שונים כגון: סאקה העשוי מאורז, וודקה העשויה משעורה וחיטה, וליקרים העשויים לרוב מפירות.
שימושים > אפייה

זני שמרים מסוימים, ובפרט שמרי האפייה נמצאים בשימוש באפייה כמתפיחי בצק. שמרים חיים משווקים בשתי צורות: טריים (לרוב בדמות קובייה) – אותם יש לשמור בקירור, ויבשים (לרוב בדמות אבקה) – שעברו תהליך ייבוש איטי ואותם יש לעורר לפני השימוש בעזרת מים פושרים. מחמצת שאור היא צורה נוספת לשימוש וגידול בשמרים, עתיקה יותר מהשמרים התעשייתיים בשתי צורותיהם, אך יותר קשה לסחור בהם ולהשתמש בהם כמתפיחים, ולכן ירדה הפופולריות שלהם מאז פיתוח השמרים התעשייתיים.
השמרים מתפיחים את הבצק בכך שהם פולטים פחמן דו-חמצני בתהליך פירוק הסוכר, גז שנפחו גדול בהרבה מהסוכר אותו הם פירקו. הוספת ביצים, תפוחי אדמה או סוכר לבצק גורמת להאצת גדילת השמרים, בעוד הוספת מלח או שומנים כגון חמאה מאטים את גדילתם.
לא ידוע בוודאות מתי החלו לאפות בצק, אך התיעוד הראשון לאפייה היה במצרים העתיקה, שם היה הלחם דומה לפיתה או ללאפה.
שימושים > מחקר

כאורגניזם, השמר מהווה מודל טוב למטרות מחקר עקב היותו תא אאוקריוטי, ובכך דומה לאדם, ומצד שני – השמר הוא יצור חד תאי, כך שהוא מתרבה במהירות וניתן לבצע בו מחקר יעיל וזול יחסית. כמה מפרסי נובל הקשורים בתפקודים תאיים ניתנו לאנשים שחקרו שמרים.
הגנום השמרי נחשב קומפקטי יחסית, מאחר שרובו מקודד לגנים, וללא הרבה "DNA זבל", ולכן נוח לעבודה מולקולרית.
בשמרים מסוימים (למשל P.pastoris) ישנו גם מנגנון טרנספורמציה ייחודי, בו קטע DNA זר המכיל מקטעים הומולוגיים (זהים) למקטעים שמריים, יכול להשתלב בגנום השמרי, תוך כדי שהוא מחליף את הקטע שבין המקטעים ההומולוגיים. מנגנון זה מקל על הנדסה גנטית של שמרים, ומאפשר לייצר בעזרתם חומרים רקומביננטיים.
היותו של השמר יצור אאוקריוטי מהווה יתרון על פני חיידקים (שהם פרוקריוטים) בייצור חלבונים למטרות רפואיות, מכיוון שמנגנוני השמר דומים יותר למנגנונים האנושיים, בעיקר בתחום הגליקוזילציה.
ראו גם

פטריות
הנצה
יין
פלור (שמרים)
תרשים של תא שמר
שמרים יבשים אשר צולמו במיקרוסקופ ביתי
תהליך הפליגה
ענבים ועליהם שמרים
קוביית שמרים טריים
דמוקרטיה פרלמנטרית

מליאת הכנסת, הפרלמנט הישראלי. המושבים הפנימיים מיועדים לשרי הממשלה. בדמוקרטיה פרלמנטרית חברי הממשלה הם לרוב חברי הפרלמנט.
דמוקרטיה פרלמנטרית היא שיטת ממשל דמוקרטית בלתי־ישירה שבה הרשות הדומיננטית היא הרשות המחוקקת (הפרלמנט). האזרחים בוחרים את נציגיהם בפרלמנט, ואלו ממנים את הרשות המבצעת (הממשלה) בהצבעת רוב. דמוקרטיה פרלמנטרית מתקיימת הן ברפובליקה הן בכמה מונרכיות חוקתיות.
מאפייניה העיקריים של הדמוקרטיה הפרלמנטרית

השיטה הפרלמנטרית נבדלת מן השיטה הנשיאותית במספר נושאים.
בשיטה זו הרשות המחוקקת היא הרשות היחידה שנבחרת על־ידי האזרחים, כאשר היא זו הממנה את הממשלה, השופטים ובעלי תפקידים אחרים (דוגמת מבקר המדינה בישראל). הרשות המחוקקת מכהנת מספר קצוב של שנים (בין שלוש לחמש), אך בכוחה לפזר את עצמה קודם לכן ולקיים בחירות חדשות, זאת בניגוד לדמוקרטיה נשיאותית שבה הפרלמנט לא יכול לפזר את עצמו. במדינות בעלות פרלמנט דו־ביתי, הבית התחתון הוא הבית הדומיננטי: הוא המחוקק את התקציב והוא המביע אמון בממשלה; וזאת באופן בלעדי, בלי התערבות הבית העליון, שלעיתים (בעיקר במונרכיות חוקתיות) איננו גוף נבחר, אלא ממונה, ותקופת כהונתו ארוכה יותר.
בדמוקרטיה פרלמנטרית, הרשות המבצעת (הממשלה) מכהנת מכוח אמון הרשות המחוקקת. בשיטה זו, ממשלה חדשה מתחילה לכהן מרגע שהפרלמנט מביע בה אמון בקולות רוב חבריו, ועד שממונה ממשלה חדשה באותה הדרך. הפרלמנט יכול להביע אי־אמון בממשלה ובכך לסיים את תפקידה. הממשלה לוקחת חלק פעיל בתהליך החקיקה: היא מציעה הצעות חוק ומחזיקה ברוב פרלמנטרי שבאמצעותו היא מעבירה חוקים או פועלת לדחייתם. חברי הממשלה הם ברובם חברי הפרלמנט בעצמם, אך תפקידם במליאה מועט ביותר, ואין הם חברים בוועדות פרלמנטריות.
בשיטה הפרלמנטרית, ראש המדינה לא מהווה חלק מאף אחת מרשויות השלטון, ותפקידו הוא סמלי או בעל סמכויות מועטות המופעלות במקרים חריגים. ברפובליקה מדובר בנשיא (שנבחר בבחירות כלליות או על־ידי הפרלמנט ומכהן לתקופה קצובה), ובמונרכיה חוקתית מדובר במלך או במלכה (תפקיד העובר בירושה).
היסטוריה

מקורה של הדמוקרטיה הפרלמנטרית בממלכה המאוחדת, ועל כן היא נקראת לעיתים שיטת וסטמינסטר.
בממלכה המאוחדת ראש הממשלה ממונה באופן רשמי על־ידי המונרך; בעוד בעבר מינה המלך את ראש הממשלה שלו לפי העדפה אישית, כיום הוא ממונה בהתאם לתוצאות הבחירות ורק מקרב חברי הבית התחתון (בית הנבחרים). הבית העליון (בית הלורדים) לוקח חלק פעיל בחקיקה, למעט בחקיקה תקציבית. חבריו ממונים על־ידי המונרך, וכיום המינוי נעשה בהתאם להמלצת ראש הממשלה.
בית הנבחרים יכול להביע אי־אמון בראש הממשלה, ואזי מחויב המונרך למנות ראש ממשלה חדש. בבעלות המונרך הבריטי סמכויות רבות באופן רשמי, אך בפועל הוא מאציל את סמכויותיו או נמנע מלהשתמש בהן. המונרך הבריטי רשאי לפזר את הפרלמנט בכל עת, ואף לסרב לחתום על חקיקה ובכך למנוע ממנה להיכנס לתוקף.
תפוצה

השיטה הפרלמנטרית היא שיטת הממשל הנפוצה בעולם, זאת בזכות המורשת השלטונית האירופית שהונחלה במקומות רבים בעולם כחלק מהקולוניאליזם.
היא קיימת במדינות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אפריקה אתיופיה אתיופיה  בוטסואנה בוטסואנה  דרום אפריקה דרום אפריקה  לסוטו לסוטו  מאוריציוס מאוריציוס  סומליה סומליה אמריקה אנטיגואה וברבודה אנטיגואה וברבודה  איי בהאמה איי בהאמה  ברבדוס ברבדוס  בליז בליז  גרנדה (מדינה) גרנדה  ג'מייקה ג'מייקה  דומיניקה דומיניקה  טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו  סורינאם סורינאם  סנט וינסנט והגרנדינים סנט וינסנט והגרנדינים  סנט לוסיה סנט לוסיה  סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס  קנדה קנדה אסיה בהוטן בהוטן  בנגלדש בנגלדש  הודו הודו  וייטנאם וייטנאם  יפן יפן  ישראל ישראל  כווית כווית |  |  לאוס לאוס  לבנון לבנון  מיאנמר מיאנמר  מלזיה מלזיה  נפאל נפאל  סינגפור סינגפור  עיראק עיראק  פקיסטן פקיסטן  קמבודיה קמבודיה  תאילנד תאילנד אירופה אוסטריה אוסטריה  איטליה איטליה  איסלנד איסלנד  אירלנד אירלנד  אלבניה אלבניה  אנדורה אנדורה  אסטוניה אסטוניה  ארמניה ארמניה  בולגריה בולגריה  בלגיה בלגיה  גאורגיה גאורגיה  גרמניה גרמניה  דנמרק דנמרק  הולנד הולנד  הונגריה הונגריה  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |  יוון יוון  לוקסמבורג לוקסמבורג  לטביה לטביה  מולדובה מולדובה  מונטנגרו מונטנגרו  מלטה מלטה  מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית  סן מרינו סן מרינו  סלובניה סלובניה  סלובקיה סלובקיה  ספרד ספרד  סרביה סרביה  פולין פולין  פינלנד פינלנד  צ'כיה צ'כיה  קוסובו קוסובו  קרואטיה קרואטיה  שוודיה שוודיה  שווייץ שווייץ אוקיאניה אוסטרליה אוסטרליה  ונואטו ונואטו  ניו זילנד ניו זילנד  סמואה סמואה  פיג'י פיג'י  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה |
בישראל

ישראל מיישמת את הדמוקרטיה הפרלמנטרית. הפרלמנט הישראלי נקרא הכנסת, ובה 120 חברים נבחרים על־ידי אזרחי ישראל לתקופה של ארבע שנים. ישראל, בניגוד למרבית הדמוקרטיות הפרלמנטריות, לא מחולקת לאזורי בחירה, כל המדינה נחשבת אזור בחירה אחד, ולמפלגות מוקצים מושבים בהתאם לאחוז הקולות בעדן, בתנאי שעברו את אחוז החסימה (העומד כיום על 3.25% או 4 מושבים).
בין השנים 1992–2001 התקיימה בישראל שיטה מעורבת, שבה ראש הממשלה נבחר ישירות יחד עם הכנסת (או בבחירות מיוחדות במקרה הצורך). חוק הבחירה הישירה בוטל בשנת 2001, לאחר שתי מערכות בחירות לכנסת ועוד מערכת בחירות מיוחדת לראשות הממשלה. שיטה זו נהוגה כיום בקיריבטי.
ראו גם

שיטת בחירות
לקריאה נוספת

להיות אזרחים בישראל, משרד החינוך, האגף לתוכניות לימודים, הוצאת מעלות, 2001
הערות שוליים

↑  רשימה זו כוללת מדינת בעלות מערכת פרלמנטרית, לאו דווקא אך ורק דמוקרטיות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293766805171  BNE: XX526103  BnF: cb16715703k (data)  GND: 4044696-7  LCCN: sh85018569  NDL: 00575218  NLK: KSH1998023563 
בית הנבחרים הבריטי
רפובליקות פרלמנטריות בראשות נשיא בעל סמכות     רפובליקות פרלמנטריות בראשות נשיא סמלי
     מונרכיה חוקתית
     מדינות בעלות שלטון אחר
Uncle Albert/Admiral Halsey

Uncle Albert/Admiral Halsey הוא שיר מאת פול ולינדה מקרטני, מתוך האלבום "Ram". השיר יצא בארצות הברית כסינגל ב-2 באוגוסט 1971, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ב-4 בספטמבר 1971, מה שהופך אותו לראשון ברצף הסינגלים שכתב פול מקרטני שהגיע לראש מצעד הפופ האמריקאי במהלך שנות ה-70 וה-80. בילבורד דירגו את השיר במקום ה-22 במצעד סינגלי הפופ המובילים של סוף 1971. האלבום הפך לתקליט הזהב הראשון של מקרטני מאז פירוק הביטלס.
רקע

לחן השיר מורכב מכמה שירים בלתי-גמורים שיועדו לאלבום "Abbey Road" של להקת הביטלס, וכך נוצר מבנהו המיוחד והמשתנה מרגע לרגע. מקרטני טען ש"דוד אלברט" מבוסס על דודו. אלמנט בולט נוסף בשיר הוא האפקטים הקוליים שבו, ביניהם צלילי רעמים, גשם וטלפון מצלצל.
קבלה

פול מקרטני זכה בפרס גראמי עבור שיר זה, בשנת 1971. הסינגל נמכר בלמעלה ממיליון עותקים. השיר נכלל באלבום האוסף "Wings Greatest" משנת 1978, על אף ש"Ram" אינו אלבום של להקת Wings.
משתתפים

פול מקרטני - שירה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, פסנתר, בס וקסילופון
לינדה מקרטני - קולות רקע
יו מקראקן - גיטרה אקוסטית וחשמלית
דני סייוול - תופים
פול ביבר - סינתיסייזר
דוד נדיין, אהרון רוזנד - כינור
מרווין סטאם, מל דייוויס, ריי קריסארה, סנוקי יאנג - כלי נשיפה
הפילהרמונית של ניו יורק - ליווי תזמורתי
ג'ורג' מרטין - עיבוד תזמורתי
אריק וואנגברג – מהנדס הפקה, אפקט קול רעם
סער 6

| --- | --- |
 סמל שייטת ספינות הטילים
סער 6 בתרגיל חיל הים, 2024
סער 6 בתרגיל חיל הים, 2024
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  קורבטת טילים
 צי:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה קודמת:  סער 5
 אוניות בסדרה:  "אח"י מגן", "אח"י עוז", "אח"י עצמאות", "אח"י ניצחון"
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  גרמניה מספנות TKMS, גרמניה
 תחילת הבנייה:  פברואר 2018
 מחיר:  143 מיליון אירו (ללא מערכות נשק ואלקטרוניקה)
 הושקה:  ראשונה במאי 2019
 תקופת הפעילות:  2023 – בשירות פעיל
 מלחמות וקרבות:  מלחמת חרבות ברזל
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,900 טונה 
 אורך:  89.12 מטרים (292.4 רגל)
 רוחב:  13.28 מ' 
 שוקע:  3.4 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  26 קשר (48 קמ"ש)
 גודל הצוות:  65 אנשי צוות ליבה ועוד 10 אנשי צוות אוויר
 טווח שיוט:  4,000 מייל ימי (7,408 ק"מ)
 הנעה:  ארבעה מנועי דיזל מדגם MTU 16V 4000 M93L בעלי הספק של 3,440 קילוואט כל אחד
 צורת הנעה:  דיזל במבנה של CODAD
 אמצעי לחימה
 שריון:  מסווג
 חימוש:  1 תותח ימי אוטו מלרה 76 מ"מ מדגם Super-Rapid  2 עמדות טייפון חמושות בתותח אוטומטי 25 מ"מ וטילי Spike ER לטווחים של עד 25 ק"מ  טילי ים-ים מדגם גבריאל 5 תוצרת ישראל.  32 טילי קרקע-אוויר ונגד טילים מדגם ברק MX  מערכת C-Dome (הגרסה הימית של כיפת ברזל) בעלת 40 טילי יירוט מסוג טמי"ר  2 משגרי טורפדו 324 מ"מ (טורפדו מדגם Mk.54) בעלי שלושה קנים כל אחד (סה"כ 6)
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם "אדיר" מדגם EL/M-2248 MF-STAR של אלתא מערכות  סונאר אשר נמצא בחרטום הספינה  אמצעי לוחמה אלקטרונית ומשגרי מוץ נגד טילים
 מסוקים:  מסוק ימי בגודל בינוני מדגם SH-60 סיהוק או מסוק קרבי מדגם AH-64 אפאצ'י או מסוק סער UH-60 בלקהוק (בהתאם למשימה)
 
סער 6
על הספינה מותקנות מערכות הגנה נגד טילים ויירוט ירי, המבוססות על מכ"ם "אדיר". בתמונה: C-Dome, הגרסה הימית לכיפת ברזל.
סער 6 היא סדרה של ארבע קורבטות טילים של חיל הים הישראלי, גרסה של הקורבטות מסדרת בראונשווייג הגרמנית.
ה"סער 6" תוכננה במיוחד למשימת הגנת אסדות הגז, המים הכלכליים של ישראל ונתיבי המסחר הימיים.
הספינות הן הגדולות מסוגן בצי הישראלי ומשמשות כספינות החפ"ק של הצי. שייטת הסטי"לים של החיל, שייטת 3, מפעילה ארבע ספינות מדגם זה. מפקד הספינה הוא קצין ים בדרגת סגן-אלוף.
על הספינות החדשות מותקנות מערכות ואמצעים משופרים לגילוי וניטור מטרות, לבקרת אש, מכ"ם "אדיר" משופר, מערכות ליירוט טילים ולתקיפה ארוכת טווח באמצעות טילי ים-ים, בהם גבריאל 5 הישראלי.
לדבריו של אליהו שרביט, מפקד חיל הים, שקיבל את הספינות, "לספינות אלה נועד חלק נכבד ועיקרי מעמוד השדרה של חיל הים, והן יוסיפו עומק אסטרטגי למדינת ישראל".
ספינת סער 6 הראשונה, אח"י מגן, עגנה בנמל חיפה ב-2 בדצמבר 2020, והאחרונה, אח"י ניצחון, ב-30 באוגוסט 2021. באמצע 2023 נכנסו כל ספינות הסער 6 לשירות מבצעי, והן רשמו טבילת אש מבצעית במלחמת חרבות ברזל.
כל הספינות נבנו בגרמניה בעלות מוערכת של 430 מיליון אירו (1.8 מיליארד ש"ח), כאשר ממשלת גרמניה שילמה 115 מיליון אירו. עלות התחזוקה השנתית של הספינות עשויה להגיע ל-260 מיליון שקל.
הספינות הוזמנו מחברת "טיסנקרופ", אך בפועל נבנו על ידי חברת "German Naval Yards", שנמצאת בבעלות אנשי עסקים מאבו דאבי ומלבנון. במשרד הביטחון טענו שמספנה זו בונה רק את גוף הספינות, בעוד שהמערכות יורכבו בישראל.
למעלה מ-90% ממערכות הלחימה בספינה הן פרי פיתוח של החברות הביטחוניות הישראליות.
מערכות הספינה ומאפיינים

מבט מבפנים
מערכות הספינה ומאפיינים > נתונים כלליים

משקל הספינה הוא כ-2,000 טונות.
אורך הספינה הוא 90 מטרים (300 רגל).
בספינה משרתים כ-80 אנשי צוות.
בספינה יש 100 מיטות.
הספינה צפויה להפליג כ-2,000 שעות ים בשנה, למשך כ-30 שנים.
מערכות הלחימה הישראליות הן למעלה מ-90% ממערכות הלחימה בספינה.
בניית הספינה ארכה כ-14 חודשים (מתחילת הבנייה עד ההשקה).
מערכות הספינה ומאפיינים > מערכות ניווט שליטה ובקרה

מערכות התשתית הן מערכות הניווט, המחשוב והקשר בתוך הספינה ומחוצה לה. מערכת ה-Data Center (מרכז מידע) מאפשרת התמודדות עם כמות מסיבית של נתונים, יכולת ניטור בזמן אמת של כל המידע ממערכות שונות, אינטגרציה של מערכות חדשות ויכולת גידול עתידי.
מערכות הספינה ומאפיינים > מערכות גילוי, זיהוי ולוחמה אלקטרונית

לספינה יכולת אחיזת שטח משופרת באמצעות מערכות לגילוי, זיהוי ובניית תמונה במרחב כוללות מכ"ם מדגם "אדיר" תוצרת חברת אלתא עם יכולות מתקדמות לגילוי מטרות בטווחים רחוקים, מערכות לוחמה אלקטרונית ומערכת שליטה ובקרה המקושרת למערך ההגנה האווירית ומערך הבקרה של חיל האוויר.