stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליזי ברושר
הערות שוליים

↑  "Falling Water: David Ajala, Lizzie Brocheré & Will Yun Lee Describe The Show". Entertainment Weekly - YouTube. 2016-10-29. נבדק ב-2020-09-21.
1 2 3 4 5 6 7  Lizzie Brocheré Films and Shows – Apple TV (UK), Apple TV (באנגלית בריטית)
1 2 3  Denise Petski (19 בינואר 2021). "American Gigolo - Lizzie Brocheré & Gabriel LaBelle Join Showtime Pilot Reboot". deadline.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moylan, Brian (2016-10-13). "Falling Water review – dream-controlling sci-fi thriller will send you to sleep". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-09-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161830503 (data)  GND: 1137340355  ISNI: 0000 0000 7721 530X  LCCN: no2008135917  NTA: 321416279  SUDOC: 13338912X  VIAF: 107074053   WorldCat (עם VIAF): 107074053
לורד פונטלרוי הקטן

| --- | --- |

כריכת התרגום של רנה ורבין
 מידע כללי
 מאת:  פרנסס הודג'סון ברנט
 איורים:  רג'ינלד בטורסט בירץ' 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר ילדים ונוער
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1886
 מספר עמודים:  201 (מהדורה ראשונה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת תרבות (מהדורה ראשונה)
 תאריך:  1922 (מהדורה ראשונה)
 תרגום:  א.ל. יעקבוביץ (מהדורה ראשונה)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראה תרגומים לעברית
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001227323, 001795927, 001857004, 002040407, 002569147, 003834886
 
לורד פוֹנְטְלְרוֹי הקטן (באנגלית: Little Lord Fauntleroy, בחלק מהמהדורות הלורד פונטלרוי הקטן) הוא ספר לילדים ונוער מאת פרנסס הודג'סון ברנט. הספר החל כסדרה של פרסומים במגזין סנט ניקולאס בין השנים 1885–1886, ופורסם כספר בשנת 1886. הספר מספר את קורותיו הרצופות תהפוכות של סדריק הנלבב, שחי עם אמו בחדר דל בניו יורק ומפליג לאנגליה, לרשת את תוארו ונחלתו של סבו, הרוזן הגלמוד וקשה-הלב.
הספר כבש בסערה את אנגליה ואמריקה, נדפס בעשרות מהדורות, הומחז והוסרט פעמים אחדות, ותמונת "הלורד הקטן" (הוא בן הסופרת ששימש דוגמן לצייר), המסורק בתלתלים ארוכים ולבוש חולצת-מלחים רחבת-צווארון, יצרה את "אופנת פונטלרוי" בלבוש ובתסרוקת.
עלילה

הסיפור מתחיל בניו יורק של סוף המאה ה-19, ומתאר את חייו של סדריק, ילד בן 7 יפה תואר וטוב לב, בן לעקרת בית ולקפטן בצבא ארצות הברית. אביו של סדריק, שנפטר ממחלה קשה, הוא בנו הצעיר של הרוזן מדורינקורט, אנגליה. לאחר ששני בניו הבוגרים יותר של הרוזן מתו חשוכי ילדים, הופך סדריק להיות יורשו של הרוזן ומקבל את התואר "לורד פונטלרוי". סדריק מפליג לאנגליה עם אמו כדי להתחיל בחייו החדשים בטירה שבה מתגורר הרוזן, סבו.
סדריק מגיע לאנגליה ופוגש את הרוזן. הרוזן מתרשם ממנו מאוד. סדריק מתגורר בטירה יחד עם סבו הרוזן, אבל אמו נשארת לגור במעון בקרבת הטירה, משום שהרוזן שונא אמריקאים ולא מוכן להכניסה לטירה.
יום אחד מופיעה אישה שטוענת שהייתה נשואה לבנו הבכור של הרוזן מדורינקורט ובנה הוא נכדו של הרוזן ולכן בנה הוא הלורד פונטלרוי האמיתי. סדריק שולח מכתב לחבריו בארצות הברית, שבו הוא מודיע להם כי הוא עומד לשוב למולדתו משום שהוא כבר אינו הלורד פונטלרוי. חבריו של סדריק מניו יורק, דיק ומר הובס, מגלים שאותה אישה הטוענת שבנה הוא לורד פונטלרוי האמיתי מוכרת להם. המדובר במינה, שהייתה אמנם בעבר נשואה לבנו של הרוזן מדורינקורט, אך הייתה נשואה עוד קודם לכן לבנג'מין אחיו של דיק חברו של סדריק, והילד שלה הוא בעצם בנו של בנג'מין. מינה מנסה לרמות ואומרת שבנה מבנג'מין הוא בנה מבנו של הרוזן, ובכך מנסה להפוך אותו ליורש העצר המיועד של רוזנות דורינקורט. דיק ומר הובס מפליגים לארצות הברית כדי לעזור לסדריק ולהוכיח שהלורד החדש המיועד (בנה של מינה) אינו צאצאו של בנו הבכור של הרוזן.
לאחר שהוכח שסדריק הוא היורש האמיתי של הרוזן, הרוזן מסכים שאמו של סדריק תחיה איתו ועם בנה בטירה. מר הובס ודיק נשארים באנגליה, כדי להיות קרובים לסדריק, וממשיכים לעסוק במה שבו עסקו בארצות הברית, ובנג'מין (אחיו של דיק) לוקח את בנו כדי שיחיה איתו בחווה בארצות הברית במקום שיחיה עם אמו, מינה.
דמויות

סדריק - לורד פונטלרוי הקטן, הרוזן המיועד של דורינקורט.
גברת ארול - אמו של סדריק, ידועה גם בשם "יקירונת".
קפטן ארול - בן הזקונים של הרוזן מדורינקורט, אביו המנוח של סדריק.
הרוזן מדורינקורט - סבו של סדריק מצד אביו.
מר האבישם - עורך הדין של הרוזן מדורינקורט.
מר הובס - בעל חנות מכולת בניו יורק. חבר של סדריק.
דיק - נער, מצחצח נעליים שחי בניו יורק. חבר של סדריק.
בנג'מין - אחיו של דיק, בעלה לשעבר של מינה.
מינה - אלמנתו של בנו של הרוזן, וגם אשתו לשעבר של בנג'מין.
ההשפעה על האופנה

חליפת פונטלרוי (הידועה גם בשם "חליפת באסטר בראון" (אנ')), שתוארה היטב בספר, השפיעה על אופנת הלבוש הרשמי של ילדי המעמד הבינוני בארצות הברית:
מה שראה הרוזן היה דמות ילד רבת חן, בחליפת קטיפה שחורה, צווארון תחרה, בקבוקי תלתלים מתנופפים סביב פנים יפות, קטנות וגבריות, ועיניים שפגשו את עיניו שלו במבט חבורתי ומלא תום.
המקור באנגלית
What the Earl saw was a graceful, childish figure in a black velvet suit, with a lace collar, and with lovelocks waving about the handsome, manly little face, whose eyes met his with a look of innocent good-fellowship.
חליפות פונטלרוי הופיעו גם באירופה, אך לא היו פופולרית כמו באמריקה. חליפת פונטלרוי הקלאסית הייתה מעיל קטיפה חתוך ומכנסי ברך תואמים עם חולצה מהודרת, שלה צווארון תחרה גדול. חליפות אלה הופיעו מיד לאחר פרסום ספרה של ברנט, והיו אופנתיות מאוד עד תחילת המאה ה-20. ילדים רבים שלא לבשו חליפת פונטלרוי מלאות לבשו חליפות עם אלמנטים של חליפת פונטלרוי כמו למשל חולצה מהודרת, או קשת רכה. הלבוש הזה היה לבוש נפוץ בקרב ילדים בני 3–8, אולם היו גם ילדים בוגרים יותר שלבשו לבוש זה.
ביקורת

פולי הובארת' כתבה כי הספר לורד פונטלרוי הקטן היה הארי פוטר של זמנו, וכי הסופרת פרנסס הודג'סון ברנט הייתה מפורסמת כשם שג'יי קיי רולינג מפורסמת בזכות סדרת ספרי הארי פוטר. הסיפור פורסם בהמשכים במגזין סנט ניקולס, והקוראים ציפו בקוצר רוח לפרקים חדשים. אופנת הספר הפכה לפופולרית. חליפות פונטלרוי, ומוצרים אחרים שנקשרו לסיפור, כגון צווארוני קטיפה, משחקי קלפים ושוקולדים נמכרו היטב. בתקופה שבה הסוגה של ספרות יפה מרגשת הייתה הנורמה, ובארצות הברית היו פופולריים סיפורים שבהם הגיבור הפך מעני לעשיר, היה הספר לורד פונטלרוי הקטן רב מכר.
אדית נסביט כללה בספר הילדים שלה התייחסות לא מחמיאה במיוחד לדמותו של לורד פונטלרוי:
לג'רלד הייתה יכולת להפוך את עצמו, בהתראה של רגע, לבעל מראה מעניין (...) על ידי כך שפקח לרוחה את עיניו האפורות, הניח לזוויות הפה שלו לצנוח, ולבש הבעה רכה ומתחנחנת, שהייתה הולמת את לורד פונטלרוי הקטן מהסיפור הידוע, שכעת הוא בוודאי תרח זקן.
המקור באנגלית
Gerald could always make himself look interesting at a moment's notice (...) by opening his grey eyes rather wide, allowing the corners of his mouth to droop, and assuming a gentle, pleading expression, resembling that of the late little Lord Fauntleroy who must, by the way, be quite old now, and an awful prig.
ביקורת > עיבודים

הספר עובד לתיאטרון ולקולנוע. ב-1921 הופק סרט אילם עם מרי פיקפורד בתפקיד כפול של לורד פנטלרוי הקטן ואמו. ב-1936 הופק הסרט "לורד פונטלרוי הקטן" עם פרדי ברת'ולומיו בתפקיד הראשי. ב-1980 הופקה גרסה עם אלק גינס, קוני בות' וריקי שרודר בתפקידים הראשיים.
תרגומים לעברית

תרגם אברהם אריה עקביא, הוצאת תרבות ורשה, 1922. לספר במאגר ספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית של פולין.
תרגם אברהם אריה עקביא, הוצאת שלמה שרברק, תל אביב, 134 עמודים, 1960
תרגם אוריאל אופק, הוצאת מ. מזרחי, 158 עמודים, 1974
תרגמה יעל רון-לרר, הוצאת עופרים, 88 עמודים, 1995
תרגם יחיעם פדן, הוצאת מחברות לספרות, 184 עמודים, 2000
תרגם עמיחי הדרי, הוצאת קוראים, 96 עמודים, 2005
תרגמה רנה ורבין, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס, 233 עמודים, 2015
כרטיס משנת 1921 מתוך עיבוד הסרט על לורד פונטלרוי, בכיכובה של מרי פיקפורד.
מי מכיר את תנינה?

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  נורית זרחי
 איורים:  אודליה ליפשיץ
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  כתר ספרים
 תאריך הוצאה:  2009
 מספר עמודים:  128
 עורך:  יערה שחורי
 
מי מכיר את תנינה? הוא ספר ילדים מאת סופרת הילדים נורית זרחי. הספר נערך על ידי יערה שחורי ומלווה באיוריה של אודליה ליפשיץ. הוא פורסם לראשונה בשנת 2009 בהוצאת כתר ספרים, מונה כ־128 עמודים, קיימים בו עשרים ואחד סיפורים.
תקציר העלילה

תנינה היא מכשפה קוסמת וכל מה שהיא אומרת באמת קורה לה. המכשפה תנינה והחתול שלה קורקבן, חיים בעולם שהקוראים יוכלו לזהות בו את העולם שלהם, אלא שדרך עיניה של תנינה יצפּו הקוראים דווקא בעיקר במאפיינים המייאשים והמבלבלים של העולם.
ביקורות על הספר

הספר זכה לביקורות חיוביות ולשבחים רבים. המבקרים ממליצים עליו בחום ומציינים כי צפויים לו חיי מדף ארוכים בכל בית. המסע של תנינה נתפס כמסע פרוע ותזזיתי, מצחיק ושנון, נוגע ללב, מעורר מחשבה ושיגעוני בעקבות המכשפה והחתול שלה.
יעל דר מציינת כי הספר עשיר בהרבה סוגי קריאות - קריאה פרועה, קריאה שיכולה גם להיות עמוקה, קריאה צינית, קריאה קלילה, קריאה מצחיקה. יעל מוסיפה ‘’את הריבוי הנפלא הזה, המשאיר כל כך הרבה מקום לפרשנות, ידעו לחוש ולהוקיר כל הקוראים, צעירים ומבוגרים כאחד.
פרסים ועיבודים

סיפורי תנינה הופיעו על הדפים כבר לפני שלושה עשורים ויותר, ומצאו להם יותר מבמה אחת. בין היתר הופיעה תנינה בהמשכים ב'פילון' – עיתון הילדים שיצא בהוצאת מסדה בשנות השבעים. עתה נערכו הסיפורים וניתן להם ליווי מוזיקלי חדש בפודקאסט מיוחד.
הערות שוליים

1 2  המגדלור, מי מכיר את תנינה? / נורית זרחי - המגדלור ספרים, באתר www.hamigdalor.co.il
1 2  מי מכיר את תנינה? | כל ספרי ילדים ונוער | כתר - חנות ספרים אונליין, באתר www.keter-books.co.il
1 2 3  מי מכיר את תנינה? : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי נושא ולפי גיל, באתר www.dafdaf.co.il
↑  יעל דר, למה לי להיות טובה?, באתר הארץ, 13 במאי 2009
סערת ציטוקינים

סערת ציטוֹקינים או היפרציטוקינֶמיה (באנגלית: hypercytokinemia) היא תגובה חיסונית, שנגרמת עקב מעגל משוב חיובי בין ציטוקינים ובין תאי מערכת החיסון לצד רמה גבוהה מאוד של ציטוקינים שונים. באופן רגיל, ציטוקינים הם חלק מהתגובה הנורמלית של המערכת החיסונית לזיהומים, אך עלייה פתאומית ברמתם בגוף עשויה לגרום לתסמונת מצוקה נשימתית חריפה, כשל מערכתי ולמוות. סערת ציטוקינים יכולה להיגרם על ידי טיפולים רפואיים שונים, פתוגנים, סרטן, מחלות אוטואימוניות והפרעות גנטיות.
היסטוריה והגדרה

המונח "סערת ציטוקינים" (Cytokine storm) הוזכר לראשונה באנגלית בשנת 1993 ותואר לראשונה בשנת 2010 כתגובה לקולטן לימפוציט T שהונדס גנטית. המונח הדומה "cytokine release syndrome" (מילולית: "תסמונת שחרור ציטוקינים") נטבע בשנת 1991 לצורך תיאור תגובה לנוגדן חד-שבטי Muromonab-CD3 שמשמש להפחתת הסיכוי לדחיית איברים במטופלים שעברו השתלת איברים. לפני שנטבעו מושגים אלו חשדו חוקרים שקיימת לעיתים תגובה מוגזמת של המערכת החיסונית לפתוגנים שונים, כולל שחרור מוגזם של ציטוקינים.
נכון ל-2020 לא הייתה קיימת הגדרה יחידה ומוסכמת לסערת ציטוקינים. בעיה מרכזית בהגדרת התופעה היא שכאשר רמת הציטוקינים אינה גבוהה מאוד, קשה לקבוע את הגבול בין תגובה נורמלית לזיהום חמור לבין תגובה בלתי-רגילה, שאינה מוסדרת כיאות.
תסמינים

כמעט בכל המקרים של סערת ציטוקינים קיים חום ובמקרים חמורים חום גבוה. תסמינים נוספים הם עייפות, חוסר תיאבון, כאב ראש, נפיחות ואדמומיות, שלשול, כאבי מפרקים, כאבי שרירים ובחילה. מקרים קשים יכולים להתפתח לקרישה תוך-כלית מפושטת ולבעיות אחרות, כולל בעיות נשימה, שעשויות לגרום במקרים קיצוניים למוות.
גורם

כאשר מערכת החיסון נלחמת בפתוגנים, הציטוקינים מסמנים לתאים לבנים כמו תאי T ומקרופאגים לנדוד לעבר מקום הזיהום. בנוסף, הציטוקינים מפעילים את אותם תאים וגורמים להם לייצר עוד ציטוקינים. באופן נורמלי, הגוף מפקח על מעגל המשוב ודואג שלא ייצא מכלל שליטה. אולם, במקרים מסוימים, התגובה יוצאת משליטה ובאזור מסוים, יותר מדי תאים לבנים הופכים להיות מופעלים ונגרמת הפרשה מסיבית של יותר מ-150 חומרים שונים ביניהם: ציטוקינים, רדיקלים חופשיים וחומרי קרישה.
הסיבה המדויקת לתופעה אינה ברורה דיה אך ייתכן שמדובר בתגובה ראשונית מוגזמת כשמערכת החיסון פוגשת פולש חדש עוין במיוחד. לסערות ציטוקינים פוטנציאל ליצור נזק משמעותי לרקמות הגוף ולאיברים. לדוגמה, אם מתרחשת סערת ציטוקינים בריאות, נוזלים ותאי מערכת החיסון כגון מקרופאגים עלולים להצטבר ולחסום את דרכי הנשימה.
סערות ציטוקינים יכולות להתרחש במספר מחלות, מידבקות ולא-מידבקות, בהן שפעת העופות, אבעבועות שחורות ומחלת נגיף קורונה 2019. ישנן גם תרופות מסוימות שעלולות לעורר סערת ציטוקינים.
מגפות

מקובל לחשוב כי סערות ציטוקינים היו גורם תמותה מרכזי בזמן התפרצות השפעת הספרדית בשנת 1918 שקטלה צעירים רבים. במקרים אלו, ייתכן כי דווקא מערכת חיסון בריאה הייתה להם לרועץ. מחקר ראשוני על התפרצות מחלת הסארס בשנת 2003 מראה כי גם שם גורם מרכזי לתמותה היה סערות ציטוקינים. מקרי מוות אנושי עקב שפעת העופות (H5N1) כוללים גם מוות כתוצאה מסערות ציטוקינים. תפקידם של סערת ציטוקינים בתמותה עקב שפעת החזירים עדיין נמצא בבדיקה. במהלך מגפת הקורונה יוחסו מספר מקרי תמותה לסערת ציטוקינים.
הערות שוליים

↑  Farsalinos et al., "Systematic review of the prevalence of current smoking among hospitalized COVID-19 patients in China: could nicotine be a therapeutic option?", Intern Emerg Med. 2020; 15(5): 845–852.
1 2 3 4  Dan L. Longo, "Cytokine Storm", N Engl J Med. 2020 Dec 3; 383(23): 2255–2273.
↑  "How doctors can potentially significantly reduce the number of deaths from Covid-19". Vox. 12 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ruan Q, Yang K, Wang W, Jiang L, Song J (במרץ 2020). "Clinical predictors of mortality due to COVID-19 based on an analysis of data of 150 patients from Wuhan, China". Intensive Care Medicine. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  Mehta P, McAuley DF, Brown M, Sanchez E, Tattersall RS, Manson JJ (16 במרץ 2020). "COVID-19: consider cytokine storm syndromes and immunosuppression". The Lancet. doi:10.1016/S0140-6736(20)30628-0. נבדק ב-19 במרץ 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
התנהגות פרו-חברתית

ילד שמציע עזרה לאחר
התנהגות פרו-חברתית (באנגלית: Prosocial Behavior) כוללת מגוון התנהגויות הננקטות כדי להגן ולשפר את רווחתו הנפשית של האחר. התנהגות זו מונעת לא רק על ידי אינטרס אישי והמבצעים אותה מכונים לשלם מחיר אישי לטובת אחרים. מודל התועלת החברתית מציע כי בעת חלוקת המשאבים, אנשים נוטים לקחת בחשבון גם את האחר ולא מונעים רק מתועלת עצמית. כלומר, נראה כי ההתנהגות האנושית מונעת לא רק על ידי אינטרס אישי ואנשים מוכנים במקרים רבים לשלם מחיר אישי לטובת האחרים במהלך האינטראקציות שלהם איתם.
לפי הפסיכולוג, מרטין הופמן, ההתפתחות של יכולת אמפתית ושל התנהגות פרו-חברתית שזורות זו בזו. היא מתרחשת כאשר ילדים מתחילים להבחין בין הרגש השלילי שלהם לרגש השלילי של האחר, דבר המאפשר לחוש בדאגה לאחר. בשלב בו ילדים מצליחים להבין כי המצב הרגיש של האחר מתקיים לאורך זמן, מעבר לרגע הנתון, הם מסוגלים להגיב למצוקה של האחר ולחוש אמפתיה כלפיו.
ניתן להקביל את המונח התנהגות פרו-חברתית למונח הנכונות לעזור לאחר וכן לנכונות לחלוק עם האחר משום שכל המונחים הללו מתייחסים להתנהגויות העוסקות בנתינה לאחר. ויספה (1972) משתמש במושג "התנהגות פרו-חברתית" כדי לתאר מכלול התנהגויות בעלות אפיונים חברתיים חיוביים כללים כמו: סימפתיה, אמפתיה, שיתוף פעולה, תרומה, הושטת עזרה ואלטרואיזם (התנהגות זולתנית).
סוגי התנהגות פרו-חברתית > אמפתיה

היכולת להתנסות ברגשותיו של אדם אחר.
אמפתיה היא תגובה רגשית המאופיינת על ידי רגשות דאגה, סימפתיה, חמלה ורוך כלפי אדם אחר ועל ידי רצון להקל על מצוקתו. הופמן היה הראשון שהדגיש הן את האספקטים הרגשיים והן את האספקטים הקוגניטיביים של האמפתיה. הוא טען שאמפתיה היא "תגובה רגשית התואמת יותר את מצבו של האחר מאשר את מצבו של האני", אולם הבסיס לתגובה הוא קוגניטיבי: האדם האמפתי קשוב לסימנים המצביעים על מצבו הרגשי של האחר, ויחד עם זאת הוא ער לעובדת היות האחר מופרד ממנו.
סוגי התנהגות פרו-חברתית > אלטרואיזם

התנהגות בעלת מניע אלטרואיסטי אינה מוגדרת בצורה אחידה בספרות המקצועית ונראה כי ההגדרה משתנה בהתאם לדיסציפלינות השונות. בקרב פסיכולוגים יש הסכמה כי מניע אלטרואיסטי הוא טובת רווחתו של האחר. בנוסף, פעולה בעלת מניע אלטרואיטסי כוללת גם הקרבה עצמית של המבצע. הגדרה נוספת להתנהגות בעלת מניע אלטרואיסטי מתייחסות לכך שההתנהגות חייבת להתבצע ללא ציפייה להרוויח גמול חומרי או חברתי עבורה. מהגדרות אלה ניתן ללמוד כי התועלת והרווחה של האחר הם המטרות העיקריות של התנהגות אלטרואיטסטית, שאינה משמשת כאמצעי להשגת מטרות אחרות של המבצע או קבלת תמורה כל שהיא. המקור המוצע הידוע ביותר של מוטיבציה אלטרואיסטית הוא רגש האמפתיה.
בתורת המשחקים

תורת המשחקים מציעה לבחון התנהגות פרו-חברתית אצל מבוגרים וילדים דרך משחק הנקרא משחק הדיקטטור. במשחק, שחקן אחד, הדיקטטור, מחליט כיצד לחלק סכום כסף, הניתן לו במהלך המשחק, בינו לבין משתתף אחר שלא קיבל תגמול במשחק. היות שלשחקן השני לא ניתן כוח כלשהו, המשתתפים אינם מכירים זאת והאינטראקציה ביניהם אנונימית לגמרי, המוטיבציה היחידה של הדיקטטור לחלוק חלק מהכסף היא אלטרואיסטית. מחקרים שבחנו התנהגות פרו-חברתית דרך משחק זה, הראו כי בקרב מבוגרים, לרוב המשתתף אינו דואג רק להגדלת הרווח של עצמו, אלא מקצה חלק מהכסף למשתתף השני, וכך גורם להקטנת סכום הכסף שהוא מקבל בתום הניסוי.
בקרב מבוגרים

הבדל בין מבוגרים לילדים ביחס להתהגות פרו חברתית קשור לתחושות המתעוררות בעת חלוקת משאבים בצורה שוויונית או לא שוויונית. בקרב מבוגרים נמצא כי כאשר מתבצעת חלוקה שווה של משאבים, אנשים חשים יותר בנוח וחווים יותר סיפוק בהשוואה לחלוקה לא שוויונית, אפילו כאשר החלוקה הלא שוויונית כוללת העדפה לטובתם האישית. בקרב ילדים, נמצא כי רק בגיל 9-10 ישנה סלידה מחוסר שוויון, לפני כן, בגילאי 5-8 רמות הסיפוק אינן עולות כאשר ישנה חלוקה שווה של משאבים. הסבר אפשרי לכך הוא שכאשר ילדים בני 9–10 חלקו בצורה שווה עם האחר הם חשו טוב יותר ככל הנראה משום שהם הפנימו את הנורמות החברתיות וחלקו מתוך רצון פנימי. לעומת זאת, בגילאים צעירים יותר 5–8, הנתינה מונעת ככל הנראה מגורמים חיצוניים או תחושת מחויבות ולכן לא מבוילה לתחושת סיפוק.
הבדלים בין אישיים

כבר בשנת החיים הראשונה ניתן לראות הבדלים בין-אישיים ביכולות הפרו-חברתיות והחל מגיל שנתיים-שלוש מתחילים להופיע הבדלים אינדיבידואליים יציבים ביכולת האמפתיה. ההבדלים בין הילדים הם בסוג ההתקרבות, באופן עיבוד המידע, במורכבות ובעוצמת התגובה בדרך כלל נוהגים להבחין בין מקורות פנימיים/מזגיים ולמקורות הקשורים לאינטראקציות הראשוניות של הילד ככאלו המשפיעים על התפתחות היכולות הפרו-חברתיות.
הבדלים בין אישיים > הבדלים בין אישיים הקשורים למזג

מקובל להתייחס ל"מזג" כמרכיב ראשוני גנטי איתו מגיע הילד לעולם. מיזגו של הילד נמצא בעבר כמשפיע על חוויותיו במצבים חברתיים, ועל אופי היחסים החברתיים שהוא יוצר.
בהקשר זה, ילדים עם מזג המוגדר כ "חיוני" או "קל" מגיבים בהתלהבות ובערנות במפגשים חברתיים, ומצליחים לארגן את החוויה ואת ההבעה הרגשית שלהם גם במצבים חברתיים מורכבים. לעומתם, ילדים עם מזג המוגדר כ "קשה" ו"עצור" נרתעים ממגע חברתי ומגלים משנה זהירות במצבים חברתיים כתינוקות, כפעוטות וכילדי גן. ילדים אלו מראים קשיים ביכולת הוויסות הרגשית, מתוך התבוננות בפחד או איום במתקיים בסביבה.
הבדלים בין אישיים > הבדלים בין אישיים הקשורים למערכת היחסים עם ההורים

דפוסי התקשרות שונים משקפים הבדלים בציפיות של התינוק מהעולם החברתי. התנסות בהתקשרות בטוחה וביחסי טיפול אמפתיים מנבאים רמה גבוהה של אמפתיה והתנהגות פרו-חברתית בשנות הילדות המאוחרות כיוון שילדים לומדים לא רק לקבל טיפול אלא גם כיצד לטפל באחרים.
על פי תאוריית ההתקשרות, דמות מטפלת המגיבה בזמינות רבה וברגישות לצורכי הילד, מספקת לו תחושת בסיס בטוח וחוף מבטחים ובכך היא מווסתת את רמת המתח של התינוק ועוזרת לו לצאת ממצבי דחק. כך, הילד יכול לחקור את העולם ולהתעניין בגירויים ובאנשים ללא אובדן בסיס זה. מנגד, דפוסי תגובה של הדמות המטפלת שאינם עקביים בזמינותם יוצרים חוסר ביטחון, קשיים בוויסות עצמי ואי פניות לתקשר ולפתח התנהגות פרו-חברתית עם האחרים.
סרוף טוען שילדים עם דפוס התקשרות בטוח מפתחים יכולת להיענות בצורה אמפתית לאחרים כיוון שחוו טיפול נענה שסיפק את צורכיהם וסיפק להם מקורות רגשיים המאפשרים להם כעת להיענות לצרכים הרגשיים של האחר.
תהליכי למידה של התנהגות פרו-חברתית
שלושה תהליכים הוגדרו ככאלו אשר באמצעותם הילד רוכש יכולת רגשית חברתית המתבטאת בהתנהגות פרו חברתית עם הסביבה שלו:
הדגמה (Modeling): כאשר ההורים מביעים רגשות הם מדגימים לילד כיצד לווסת רגש מסוים וכיצד להביעו, הם גם מדגימים התייחסות להבעה רגשית וגם אסטרטגיות שונות של התנהלות חברתית, ושל התנהגות פרו חברתית שתואמת להקשר.
אימון (Coaching): כאשר ההורים מדברים עם ילדים על רגשות (מתארים את רגשותיהם שלהם), שואלים מישהו אחר, או את הילד, על רגשותיו) הם מקנים לו שפה רגשית שיכולה לעזור לו גם בוויסות רגשותיו וגם בטיפוח יכולתו להבין את רגשותיו ואת רגשותיהן של אחרים.
תגובה מידית בסמיכות להתנהגות (Contingency): כאשר ההורים מגיבים מיד לרגשות הילד הם עוזרים לו לרכוש יכולת של וויסות רגשי וגם מלמדים אותו מה הן ההבעות הרגשיות שהם מוכנים לקבל ואילו רגשות הילד יצטרך ללמוד לרסן.
התנהגות פרו חברתית וניצני ההתפתחות המוסרית

התגובה המוסרית שלנו למצבים חברתיים בין-אישיים מתבססת על מה שנקרא רגשות מוסריים, הטענה היא שאלה רגשות אוניברסליים המאפשרים חיים ביחד בכל חברה אנושית שהיא, הרגשות המוסריים כוללים רגשות חיוביים כמו אמפתיה, ורגשות שליליים כמו בושה או אשמה. התגובה האמפתית למצוקתו של האחר היא שנמצאת בשורשי הרגישות המוסרית של ילד צעיר. התפתחות הרגישות המוסרית והתפתחות הידע על הכללים החברתיים נובעות מהיבטים שונים בתכלית של המגעים שיש לילד עם סביבתו, בעוד שרגישות מוסרית מתפתחת מתוך עצם החשיפה וההבנה האמפתית למצוקתם הרגשית של האחרים, הידע על הכללים החברתיים מתפתח מתוך מגעים עם הדמויות המחנכות בבת ובמסגרת החינוכית.
הערות שוליים

1 2 3  George F. Loewenstein, Leigh Thompson, Max H. Bazerman, Social utility and decision making in interpersonal contexts., Journal of Personality and Social Psychology 57, 1989-09, עמ' 426–441 doi: 10.1037/0022-3514.57.3.426
1 2 3 4  אלון סרוף, רוברט קופר, גאני דהארט, התפתחות הילד טבעה ומהלכה, האוניברסיטה הפתוחה, 1998
↑  Stephan Meier, A Survey of Economic Theories and Field Evidence on Pro-Social Behavior, 2006-01-01 doi: 10.2139/ssrn.917187
1 2  Martin L. Hoffman, Affect and moral development, New Directions for Child and Adolescent Development 1982, 1982-06, עמ' 83–103 doi: 10.1002/cd.23219821605
↑  Lauren Wispe, Positive forms Of Social Behaviors: An Overview, JOURNAL OF SOCIAL ISSUES, 1972
1 2 3  Marten Hoffman, DEVELOPMENTAL SYNTHESIS OF AFFECT AND ITS IMPLICATIONS FOR ALTRUISTIC MOTIVATION., DEVELOPMENTAL PSYCHOLOGY, 1975
↑  Batson, C. D., Ahmad, N., Powell, A. A., & Stocks, E. L. (2008). Prosocial motivation. In J. Y. Shah & W. L. Gardner (Eds.), Handbook of motivation science (pp. 135–149). The Guilford Press.
1 2  Bill Underwood, Bert Moore, Perspective-taking and altruism., Psychological Bulletin 91, 1982-01, עמ' 143–173 doi: 10.1037/0033-2909.91.1.143
↑  C. Daniel Batson, Why Act for the Public Good? Four Answers, Personality and Social Psychology Bulletin, 1994
1 2 3  Tehila Kogut, Knowing what I should, doing what I want: From selfishness to inequity aversion in young children’s sharing behavior, Journal of Economic Psychology 33, 2012-02-01, עמ' 226–236 doi: 10.1016/j.joep.2011.10.003
↑  Felix Warneken, Michael Tomasello, Altruistic Helping in Human Infants and Young Chimpanzees, Science 311, 2006-03-03, עמ' 1301–1303 doi: 10.1126/science.1121448
↑  Margarita Svetlova, Sara R. Nichols, Celia A. Brownell, Toddlers’ Prosocial Behavior: From Instrumental to Empathic to Altruistic Helping: Toddlers’ Prosocial Behavior, Child Development 81, 2010-11, עמ' 1814–1827 doi: 10.1111/j.1467-8624.2010.01512.x
1 2 3 4 5  מרים רוזנטל, ליהי גת, חנה צור, לא נולדים אלימים החיים הרגשיים והחברתיים של ילדים קטנים, תל אביב, ישראל, 2008
↑  Dale.f Hay, PROSOCIAL DEVELOPMENT, JOURNAL OF CHILD PSYCHOLOGY AND PSYCHIATRY 35, January 1994, עמ' pages 29–71
↑  Robert Forsythe, Joel L. Horowitz, N. E. Savin, Martin Sefton, Fairness in Simple Bargaining Experiments, Games and Economic Behavior 6, 1994-05-01, עמ' 347–369 doi: 10.1006/game.1994.1021
↑  עדה בקר, "כשכואב לי כי כואב לך…" אמפטיה והתנהגות פרו-חברתית אצל ילדים בגיל הרך, סמינר הקיבוצים "החינוך וסביבו" כרך כ"ו, תשס"ד 2004, עמ' 91-108
↑  JOHN BOWLBY, A SECURE BASE - Parent - Child Attachment and Healthy Human Development, United Sates Of America, 1988
↑  Zahn-Waxler C, Radke-Yarrow M, King RA., Child Rearing and Children's Prosocial Initiations Toward Victims of Distress., Child Development, 1979
קבוצת חברים - יד ביד
חמש מכשפות הלכו לטייל

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  רונית חכם
 איורים:  אורה איל
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  איילות
 תאריך הוצאה:  1993
 
חמש מכשפות הלכו לטייל הוא ספר ילדים הנכתב עי ידי הסופרת רונית חכם והוצא לאור בשנת 1993 בהוצאת איילות. באותה השנה, תורגם גם כן לאנגלית. את הספר איירה אורה איל.
עלילה

הסיפור מדבר על חמש מכשפות שיצאו לטייל בעיר הגדולה. הן מתחילות לעשות צרות, כמו להבהיל אנשים ולזרוק קליפות על עוברי אורח. במהלך הסיפור, המכשפות לאט לאט מאבדות אחת את השנייה ונפרדות, כך שבכל שלב אחת מהן הולכת לאיבוד. אבל המכשפות כל כך עסוקות בעצמן, שהן לא שומעות את המכשפות האבודות קוראות לעזרה... עד שלבסוף נותרת מכשפה אחת - בודדה. המכשפה החופשיה מבינה שזה משעמם להיות לבד, ויוצאת לחלץ את חברותיה.
על הסדרה

הספר הוא חלק מסדרת ספרים. בספרון "פיתה וסיסי רבות" שודו מופיע תוך כדי מאבק יוקרה בין המכשפות על כישורי הכישוף שלהן. הוא מוצג כ"שד נורא" והמכשפות אף קוראות תחילה "אמא'לה" כשהן רואות אותו.
סדרת הספרונים מוקדשת להיבטים לא שגרתיים, באופי של המכשפות. הושם בהם דגש מיוחד על שינון השפה והקניה לקריאה. כך נוצרו הסיפורים הקצרים שיש בהם חזרות רבות, שימוש במצלולים נעימים לאוזן וכמובן הומור בריא.