stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משהו יפה
דמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
גלן ברי: ג'יימי גאנגל
סקוט ניל: סטיי פירס
לינדה הנרי: סנדרה גאנגל
בן דניאלס: טוני
טמקה אמפסון: לאה רוסל
ג'יילו אדוורדס: רוז רוסל
אנה קרן: מרלין
סופי סטנטון: לואיז
ג'ולי סמית': גינה
טרי דוגאן: קווין
גארי קופר: רוני פירס
דניאל באוורס: טרבור פירס
מירה סיאל: מיס צ'אוהאן
מרטין וולש: מר בנט
סטיבן מרטין: ראיין מקברייד
אנדרו פרייזר: ג'ייסון
ג'ון סאבאג': לני
אודזמיר מאמודיאלי: סלאשר
ג'ון בנפילד: רודני באר
דייוויד הריס: עובד בר
בת' גודארד: עובדת בר
מרלן סיידוויי: בטי
ליאן וואר: קלייר
קתרין סנדרסון: קלי
דייב לין: דראג קווין
ג'ונתן הארווי: מלכת כיסא הגלגלים (ללא קרדיט)
הערות שוליים

↑  Beautiful Thing (1996) - JPBox-Office, www.jpbox-office.com
↑  Benedict Nightingale (3 באוגוסט 1993). "If only things were so simple". The Times. Into the Bush we go and what strikes our eager eyes? Concrete paving, grey stucco walls, drab doors with 368, 369 and 370 embossed on them, and, as a feeble protest against the gloom, a few flowerpots and plaster dwarfs. This is the third floor of a council estate in Thamesmead, and as unlikely a setting for a play called Beautiful Thing as Buckingham Palace's gardens would be for Les Miserables. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The council cries foul play". Evening Standard. 24 בנובמבר 1994. p. 43. Jonathan Harvey's West End hit Beautiful Thing is 'sickening' – that's official – as far as Bexley Borough Council is concerned. Harvey's play, about gay love is, of course, set in Thamesmead, part of which falls under the council's aegis. You might think fame for the borough would fill the breast of Bexley Tory councillor Graham R Holland, but no. The Duke of York's Theatre last week received a very severe letter from him on the council's headed paper. It criticises the billing of Harvey's gay love story as a comedy, and says the Holland family were 'intimidated' by gays in the bar and that they found 'the sight of older men with young lads was sickening, if legal'. He goes on to complain about the play's 'sordid' language: 'It was gratuitous, foul and offensive and was neither relevant nor, with my experience of Thamesmead ... in any way typical of the young people with whom I am in contact.' The shocked family group left after 20 minutes. {{cite news}}:  (עזרה)
נובי קנז'באץ

| --- | --- |
סמל נובי קנז'באץסמל נובי קנז'באץ
מרכז העיירה (2013)
מרכז העיירה (2013)
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באנאט הצפוני
 שטח:  124 קמ"ר
 גובה:  84 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,960 (2011)
  ‑ במטרופולין:  11,269 (2011)
  ‑ צפיפות:  62 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  46°03′N 20°06′E﻿ / ﻿46.050°N 20.100°E﻿ / 46.050; 20.100
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.noviknezevac.rs
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי נובי קנז'באץ(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי נובי קנז'באץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נוֹבִי קְנֶזֶ'בָאץ (בסרבית קירילית: Нови Кнежевац, בסרבית בכתב לטיני: Novi Kneževac) היא עיירה בסרביה השוכנת במחוז באנאט הצפוני אשר בפרובינציית וויבודינה, לגדות הנהר טיסה וממוקמת 15 קילומטרים צפונית לעיר סנטה ו-20 קילומטרים דרומית לעיר סגד אשר בהונגריה.
היסטוריה

יישוב עתיק סמוך לקיים שכן מתקופת ממלכת דאקיה ובהמשך הקיסרות הרומית. בהמשך פשטו על האזור שבטי האווארים והחריבו אותו. לאחר הגירת שבטי הסלאבים חודש היישוב במקום. תיעוד בכתב ליישוב הסלאבי קיים מסביבות 1200 עת נשלט האזור על ידי אימרה הראשון, מלך הונגריה. לאחר תבוסת ההונגרים בקרב מוהאץ' הראשון, נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) נחתם שלום פוז'ארוואץ במסגרתו עברה החזקה על היישוב לידי ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נכללה העיירה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה הועברה לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה את שמה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-6 באפריל 1941 תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכללה נובי קנז'באץ בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובאזור התפתחה תעשייה. לאחר פירוק יוגוסלביה עברה העיירה לחזקת סרביה.
הקהילה היהודית

יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה בראשית המאה ה-18. קיים תיעוד בכתובים למשפחות: פולאק, ניימן, נאייר, מאיור, משה, דויטש, פרנקל ומייטינסקי. ב-1825 נמנו בעיירה 15 יהודים. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה נשדדו בתיהם של חלק מבני הקהילה. מרבית בני הקהילה היו סוחרים בדגן ומוצרי מזון, ומקצתם אומנים ובעלי מקצועות חופשיים. ב-1865 נמנו בעיירה 66 יהודים. בהמשך, הוקם בית עלמין וב-1910 בית הכנסת הקהילתי. הקהילה הייתה משויכת לקהילת קיקינדה וב-1935 זכתה למעמד עצמאי.
לקהילת נובי קנז'באץ שויכו יהודי הכפר בָּאנָאטְסְקוֹ אָרָאנְגֶ'לוֹבוֹ(אנ'). קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בנובי קנז'באץ 101 יהודים. במהלך המלחמה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. ב-15 באוגוסט 1941 לפנות נערכה אקציה בעיירה. יהודי העיירה נעצרו, הובלו לנובי בצ'יי ונכלאו בטחנת קמח במקום. ב-20 בספטמבר גורשו בספינות נהר דרך הנהר טיסה לבלגרד ונכלאו בטופובסקה שופה. מטופובסקה שופה נלקחו הגברים לגיא ההריגה בכפר יאבוקה(אנ') הסמוך לפנצ'בו ונקברו בקבורה המונית. הנשים והילדים נשלחו למחנה ההשמדה סיימישטה, שם הומתו באמצעות משאיות גז. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו שלטונות יוגוסלביה את מבנה בית הכנסת הקהילתי.
הערות שוליים

↑  , מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-2 ביוני 2018 (בסרבית).
1 2 3  הקהילה היהודית בנובי קנז'וואץ, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 196-195.
1 2 3  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
↑  מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 315.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008914383205171  GND: 4841859-6  NKC: ge1100903
מרטין מרילנד

| --- | --- |

מרטין מרילנד של חיל האוויר המלכותי בצפון אפריקה, 1941
 מאפיינים כלליים
 סוג:  מפציץ קל/מטוס סיור
 ארץ ייצור:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  חברת גלן ל. מרטין
 טיסת בכורה:  פברואר 1939‏
 תקופת שירות:  1940–1945 (כ־5 שנים)
 צוות:  3
 יחידות שיוצרו:  450
 משתמש ראשי:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 משתמשים משניים:   דרום אפריקה צרפת צרפת
המרטין מודל 167 (באנגלית: Martin Model 167) היה מפציץ קל אמריקני שטס לראשונה ב-1939. המטוס פעל במלחמת העולם השנייה בשירות צרפת ובריטניה, שם כונה המרילנד.
תכנון ופיתוח

פיתוח המטוס החל ב-1938 על ידי חברת גלן ל. מרטין, בתגובה למכרז של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית (שהפך מאוחר יותר לחילות האוויר של צבא ארצות הברית) למפציץ קל, בהצגת מודל 167 שקיבל לאחר מכן את הסימון הרשמי XA-22. חברת מרטין עיצבה מטוס דו-מנועי חד-כנפי עשוי כולו מתכת, המסוגל להגיע למהירות של 447 קמ"ש ובעל שלושה אנשי צוות, כאשר מטיל הפצצות ישב בחרטום המטוס מתחת לתא הטייס. להגנה עצמית צויד המטוס בזוג מקלעים בצריח על גב המטוס, וארבעה מקלעים לירי קדימה הותקנו בכנפיים. ב-XA-22 לא נעשה שימוש מבצעי בארצות הברית לאחר שבחוזה זכה ה-A-20 האבוק של חברת דאגלס, אך מרטין קיבלה הזמנות ממדינות אחרות ובסופו של דבר נבנו כ-450 יחידות של מטוס דו-מנועי מהיר יחסית זה.
היסטוריה מבצעית > צרפת

צרפת התמודדה מול מרוץ חימוש גרמני והייתה זקוקה בדחיפות למטוסים מודרניים. כתוצאה מכך, רכש חיל האוויר הצרפתי מספר רב של מטוסים מסוגים שונים מתוצרת ארצות הברית בסוף שנות ה-30. מרטין קיבלה הזמנה ליותר מ-200 מטוסי 167F להם הותאם ציוד מיוחד עבור הצרפתים כגון מכשירי מדידה מטריים. בצרפת ציפו לתחילת משלוחי המטוסים בינואר 1939, אך הדגם שסומן כ-גלן מרטין 167A-3 נכנס לשירות רק בתחילת 1940, מכיוון שהאמברגו שהטילה ארצות הברית בתחילת מלחמת העולם השנייה הביא להחרמת מטוסים רבים ועיכב בחודשיים את שליחתם לאירופה. כאשר החלה הפלישה הגרמנית היו לצרפתים רק ארבע טייסות מפציצים מצוידות ב"גלן". המטוסים נשלחו במהירות לקו החזית, ובזכות מהירותם וכושר תימרון מעולה עבור מטוסים מסוגם, עמדו בהצלחה יחסית מול מטוסי האויב. ביותר מ-400 גיחות, אבדו רק 8% מהמטוסים, אחוז האבדות הנמוך ביותר של מטוסים בשירות צרפת במערכה.
מיד לאחר כניעת צרפת ושביתת הנשק ביוני 1940, פונו טייסות הגלן מרטין לצפון אפריקה הצרפתית כדי למנוע את נפילתן לידי הגרמנים. מטוס אחד נחת בטעות בספרד ונבחן על ידי חיל האוויר הספרדי, וכמה יחידות הועברו לידי זרוע האוויר של חיל הים הצרפתי. בתקופת שלטון וישי נטלו מטוסי הגלן מרטין חלק בעימותים כנגד כוחות חבר העמים הבריטי, למשל במהלך המערכה בסוריה ובלבנון ב-1941. כאשר ב-1943 עברה צפון אפריקה הצרפתית לשליטת בעלות הברית בעקבות מבצע לפיד, הוצאו הגלן מרטין 167 מהשירות והוחלפו במטוסים מודרניים יותר, כדוגמת ה-B-26 מראודר.
היסטוריה מבצעית > בריטניה

לאחר הפסקת האש הפרנקו-גרמנית, הועברו כל ההזמנות הנותרות של הצרפתים לבריטניה שם קיבלו את השם מרילנד סימן I. רבים ממטוסים אלה נשלחו למצריים ולמלטה והשתתפו שם בלחימה ב-1941. בזרוע האוויר של חיל הים המלכותי הם ראו מעט פעילות מבצעית, ושימשו בעיקר לאיתור ולגרירת מטרות. חיל האוויר המלכותי עשה שימוש במרילנד כמטוס סיור וצילום במבצעים בצפון ומזרח אפריקה, ובעיקר ממלטה. מכיוון שהיה מהיר ובעל חימוש טוב יותר מהבריסטול בלנהיים שימש המרילנד גם כמפציץ, אך היות שנחשב "ציפור נדירה", היה תפקידו העיקרי סיור ואיסוף מודיעין, לרוב מעל מטרות חשובות באיטליה: המרילנד נשלח לאסוף מידע על הצי האיטלקי לפני קרב טאראנטו ב-11 בנובמבר 1940. טייסו של המרילנד היה אלוף ההפלות אדריאן וורברטון (Adrian Warburton) שהשיג את עשר ההפלות שלו באמצעות המקלעים הקדמיים של המטוס - האדם היחיד אי פעם שהפך לאלוף הפלות במפציץ.
מרילנד, מטייסת מס' 771 של זרוע האוויר של הצי המלכותי, היה המטוס שדיווח שהביסמרק עזבה את בסיסה בברגן ב-22 במאי 1941, וכתוצאה מכך הוזנקו אוניות הצי למרדף שהסתיים בהטבעת אוניית המערכה הגרמנית.
כל 150 מטוסי המרילנד סימן II הועברו למצרים, שם שירתו במסגרת חיל האוויר המדברי בשתי טייסות של חיל האוויר המלכותי וארבע טייסות של חיל האוויר הדרום-אפריקאי כמפציצים קלים וכמטוסי סיור. הם לקחו חלק במבצע צלבן, בנובמבר 1941.
שירות

המרילנד שירת במדינות הבאות:
דרום אפריקה
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
צרפת צרפת
מפרט טכני (מרילנד סימן II) > מאפיינים כלליים

צוות: 3
אורך: 14.2 מטר
מוטת כנפיים: 18.7 מטר
גובה: 5 מטר
שטח כנף: 49.9 מ"ר
משקל ריק: 4,802 ק"ג
משקל מקסימלי: 6,939 ק"ג
מנוע: כוכבי, 2 X פראט אנד ויטני R-1830 טוין-ואספ, 1,200 כ"ס כל אחד
מפרט טכני (מרילנד סימן II) > ביצועים

מהירות מקסימלית: 467 קמ"ש
טווח: 2,100 ק"מ
סייג רום: 9,500 מטר
קצב טיפוס: 12 מטר/שנייה
עומס כנף: 139.1 ק"ג/מ"ר
כוח/מסה: 259 ואט/ק"ג
מפרט טכני (מרילנד סימן II) > חימוש

מקלעים: 4 X ‏ M1919 בראונינג 7.62 מ"מ בכנפיים, מקלע אחד בצריח על גב המטוס, מקלע אחד בחלקו התחתון של המטוס, לירי לאחור
פצצות: 2,000 ליברות
ראו גם

מרטין בולטימור
לקריאה נוספת

Breihan, John R. Maryland Aviation, Images of Aviation. Arcadia Publishing, 2009. ISBN 0738567000. Pages 48-55
הערות שוליים

↑  Johnson, E.R. American Attack Aircraft Since 1926. McFarland, 2008. ISBN 0786434643. עמוד 42
1 2 3  Lake, Jon. Great Book of Bombers. Zenith Imprint, 2002. ISBN 0760313474. עמוד 173
↑  Lowry, Thomas P. Wellham, John. The Attack on Taranto: Blueprint for Pearl Harbor. Stackpole Books, 2000. ISBN 0811726614. עמודים 52-56
↑  McCaffery, Dan. Hell Island: Canadian Pilots and the 1942 Air Battle for Malta. James Lorimer & Company, 1998. ISBN 1550286250. עמוד 138
↑  David J. Herwig, David J. Bercuson, Holger H Herwig. Bismarck: The Story Behind the Destruction of the Pride of Hitler’s Navy. Random House 2003. ISBN 9780712640022
אב הטיפוס מרטין XA-22 בטיסה, 1939
מרטין 167F צרפתי שנלכד בחלב לאחר המערכה בסוריה ובלבנון בנובמבר 1941. מאוחר יותר הוכנס לשירות בחיל האוויר המלכותי האוסטרלי
מרטין XA-22 ‏, 13 באפריל 1939
נובידבור מזובייצקי

נובידבור מזובייצקי (בפולנית: Nowy Dwór Mazowiecki; ‏האזנהקובץ:Pl-Nowy Dwór Mazowiecki.ogg‏Ⓘ‏ בכתיב יידי: נאווי דוואר) היא עיר בפרובינציית מזוביה שבמרכז פולין, צפונית מערבית לוורשה, על גדת נהר ויסלה. נכון ל-2009 התגוררו בעיר כ-27,700 תושבים.
תולדות היישוב

נובידבור נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1374 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין נפגע היישוב קשות.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך המאה ה-19 התפתחה העיר, והוקמו בה מפעלים שונים.
יהודי נובידבור

בעיר התקיימה קהילה יהודית החל מסוף המאה ה-17. בסיום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול.
בין מלחמות העולם התקיימה בעיר פעילות של אגודת ישראל, של המפלגות הציוניות ושל הבונד. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הצבת משמרות חרם בפני חנויותיהם והכאתם ברחוב. בין השנים 1939-1930 פעל בעיר בית ספר 'תרבות' ובו למדו עד פרוץ המלחמה כ-200 תלמידים.
ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,500 יהודים, כמחצית מתושביה. עם כיבוש העיר בספטמבר 1939 בידי הגרמנים, לאחר הפצצות בהן נהרגו מאות יהודים, הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, וכן נשרפו בפומבי ספרי תורה בעיר. בתקופה זו נמלטו מהעיר יהודים רבים לוורשה.
בתחילת 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו ב-17 ביוני 1941. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, ומעת לעת רצחו הגרמנים יהודים ברחובותיו, ותלו בפומבי יהודים שנתפסו בהברחת מזון אליו. בהמשך, הובאו לגטו שבעיר אלפי יהודים מהסביבה, ושוכנו בו בצפיפות רבה, תוך התפשטות מגפת טיפוס הבהרות שהפילה מאות חללים.
מ-20 בנובמבר 1942 ועד 12 בדצמבר 1942 חוסל הגטו שבעיר, ולמעלה מ-5,000 היהודים שנותרו בו שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
רחוב נובידבור בחולון, שבו התגוררו כמה מניצולי העיר לאחר עלייתם לארץ, מנציח את זכר הקהילה.
הערות שוליים

↑  דוד אסף ויעל דר, אולי נתראה עוד: מכתבי תלמידים יהודים מפולין לארץ ישראל בין שתי מלחמות העולם, הוצאת מאגנס, 2024.
↑  עיתונות המחתרת בגטו ורשה אודות גירוש יהודי צ'ייחנוב להשמדה באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533284105171  LCCN: n93049295  MusicBrainz: 9a490eb7-8134-4d21-a438-a7725ade5ffd  NKC: ge1118976  VIAF: 265174490   WorldCat (עם VIAF): 265174490
נאדית

| --- | --- |
 שיוך:  lung parenchyma 
 אספקה עורקית:  עורק הריאה הימנית 
 ניקוז ורידי:  ורידי הריאה 
 מזהים
 לטינית (TA98):  alveolus pulmonis 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H3.05.02.0.00026 
 FMA:  7318 
 קוד MeSH:  A04.411.715 
 מזהה MeSH:  D011650 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0034051 
 
נאדיות הריאה - איור
הנאדיות או נאדיות הריאה הן מבנים מיקרוסקופיים בצורת שלפוחיות, העטופים בנימי דם רבים ונמצאים בקצות הסימפונות בריאות. הנאדיות מתחילות להופיע החל מההתפצלות ה-16 בריאה. מספר הנאדיות עולה ככל שמתקדמים במורד העץ הריאתי.
מבנה הנאדיות מאפשר חילוף גזים יעיל בין חלל הנאדיות לדם, שכן שטח הפנים שלהן גדול ביותר ביחס לנפחן, בשל ממדיהן הקטנים. דבר זה גורם לכך שחלקיקי הגז מתנגשים אחד בשני ובדפנות הנאדית בקצב גבוה, ולכן מפעפעים בקצב גבוה. כאשר אנו שואפים אוויר, הנאדיות מתמלאות ומתאפשר פעפוע של חמצן ופחמן דו-חמצני בין הנאדיות לזרם הדם. הפחמן הדו-חמצני מפעפע מרקמות הגוף אל זרם הדם ומהדם אל הנאדיות ולבסוף נפלט החוצה. החמצן מפעפע אל זרם הדם ומשם לתאי הגוף, בהם נעשה בו שימוש להפקת אנרגיה בנשימה תאית.
כל נאדית חייבת להיות קטנה ובעלת דופן דקה, על-מנת שכמות משמעותית של גזים תוכל לפעפע דרכה. עובי דופן הנאדית הוא כעוביו של תא אחד בלבד. כמו כן לנימי הדם המקיפים נאדית, דפנות דקות במיוחד - הן בנויות בעצמן משכבת תאים אחת בלבד. נתונים אלה מגדילים את יכולתם של הגזים לפעפע בין חלל הנאדית וזרם הדם. תאי הדם האדומים נדחסים בזה אחר זה לנימי הדם הדקים שמסביב לנאדית, עובדה המשפרת יעילות מיצוי פעפוע הגזים מכל תא דם אדום.
בריאותיו של אדם בוגר יש בין 300 ל-450 מיליון נאדיות. בשל מספרן הגדול של הנאדיות, על אף נפחה הקטן של הריאה, שטח הפנים שלה עצום, ומאפשר חילוף של כמות גדולה של גזים. אילו היו נפרסות כל הנאדיות בריאה של אדם מבוגר זו ליד זו היה מתקבל שטח שבין 80 ל-120 מטרים רבועים, כשטח דירה בת ארבעה חדרים.
נובי פוסילי

| --- | --- |
 מקום הקמה:  זאגרב 
 מוקד פעילות:  יוגוסלביה יוגוסלביה
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 
נובי פוסילי (בקרואטית: Novi fosili, בתרגום לעברית: המאובנים החדשים) היא להקת פופ קרואטית.
היסטוריה

הלהקה נוסדה בשנת 1969, בזאגרב, יוגוסלביה (כיום קרואטיה). בשנת 1976, המלחין ראיקו דוג'מיץ' הצטרף ללהקה. באותה השנה, ניגנה הלהקה את שירם, "Diridonda", בפסטיבל ספליט הקרואטי. בזכות ההופעה, הסינגל הפך ללהיט בקרואטיה וביוגוסלביה כולה. במרוצת השנים, האלבומים שהוציאו נמכרו במיליוני עותקים ברחבי הבלקן.
ב-7 במרץ 1987, ניצחה הלהקה בקדם היוגוסלבי לאירוויזיון 1987, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון. ב-9 במאי באותה השנה, ביצעה הלהקה את השיר "Ja sam za ples" על בימת האירוויזיון. היא הופיעה לפני שווייץ ואחרי אירלנד. בתום ההצבעה, הלהקה הגיעה למקום הרביעי עם 92 נקודות.
בשנת 2001, הלהקה התפרקה, ובשנת 2005, נוסדה מחדש.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1974: Novi fosili
1978: Da te ne volim
1980: Nedovršene priče
1981: Budi uvijek blizu
1981: Hitovi sa singl ploča
1982: Za djecu i odrasle
1983: Poslije svega
1983: Volim te od 9 do 2 i drugi veliki hitovi
1985: Tvoje i moje godine
1986: Za dobra stara vremena
1987: Dijete sreće
1987: Poziv na ples
1988: Nebeske kočije
1989: Obriši suze, generacijo
1990: Djeca ljubavi
1997: Bijele suze padaju na grad
1998: Ljubav koja nema kraj
1999: Jesen
2001: Za dobra stara vremena (kompilacija)
הערות שוליים

↑  Brussels 1987
↑  Results of the Final of Brussels 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10289487-5  ISNI: 0000 0005 0349 3303  MusicBrainz: d219f63c-7353-461f-861b-50288cc85813  NSK: 000063512  VIAF: 129796304   WorldCat (עם VIAF): 129796304
משה מנדלבאום

משה יעקב מנדלבאום (הכתיב הרשמי: מנדלבום; 1933 – 14 בדצמבר 2020, כ"ח בכסלו ה'תשפ"א) היה כלכלן ישראלי, שכיהן כנגיד בנק ישראל בין השנים 1982–1986. שימש עשרות שנים כמרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן ובמוסדות נוספים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת 1933, ליחיאל בנו של הרב שמחה מנדלבוים, ודבורה בתו של טוביה סלומון (בנו של יואל משה סלומון), וגדל בבית משפחתו, ששכן במקום הידוע כשער מנדלבאום. בצעירותו למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, בישיבת חברון ובישיבת פוניבז'. בשל פציעה שאירעה בתאונה בעת ילדותו, שירת בצה"ל בחיל החינוך. נישא בשנת 1957 לקרובת משפחתו, שרה לבית סלומון, נכדת יוחנן דוד סלומון.
במחצית השנייה של שנות החמישים סיים תואר ראשון ותואר שני בכלכלה, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בלימודיו היה חבר בקבוצה קטנה של תלמידי פרופ' דן פטנקין, המכונה לעיתים "נערי פטנקין", אשר לימים השפיעו רבות על המדיניות הכלכלית של מדינת ישראל. בעל תואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת ואנדרבילט בנשוויל שבטנסי.
במקביל ללימודיו, בשנת 1956, החל לעבוד במשרד המסחר והתעשייה ככלכלן בכיר, בלשכה הכלכלית הראשונה שהוקמה במשרד. בשנת 1962, עם שובו מלימודי הדוקטורט בארצות הברית, מונה לכלכלן הראשי בחטיבת התעשייה. בתחילת 1963 מונה לסגן מנהל אגף התכנון של חטיבת התעשייה במשרד, ובשנה שלאחר מכן מונה למנהל האגף. ב-1965, בתקופה שבה כיהן השר חיים יוסף צדוק כשר המשרד, מונה ליועץ כלכלי לשר ולכלכלן הראשי של המשרד.
בשנים 1966–1967 היה יועץ השר זאב שרף, מאמצע 1967 היה מנהל חטיבת מזון וכימיה והחל מ-1972 הממונה על המחירים. בהמשך מונה למשנה למנכ"ל. בשנת 1972, תחת השר חיים בר-לב, מונה למשנה למנכ"ל המשרד, וב-1974 מונה למנכ"ל המשרד, ומ-1977 מנכ"ל משרד המסחר, התעשייה והתיירות.
לאחר סיום תפקידו היה ממלא מקום יו"ר הבנק לפיתוח התעשייה. בשנת 1979 מונה ליושב ראש הוועדה המאוחדת של המרכז לייעוץ נושא כוח האדם והמרכז להשתלמות בישראל.
מונה לנגיד בנק ישראל בינואר 1982 על פי המלצת שר האוצר, יורם ארידור, וכיהן עד שנת 1986. בעקבות מסקנות ועדת בייסקי, שחקרה את משבר מניות הבנקים שאירע בתקופה בה היה נגיד, סיים את תפקידו, סמוך לסיום כהונתו.
שימש בשנות ה-90 כיושב ראש בנק עולמי להשקעות (ב.ה.) בע"מ שנסגר בתיאום עם המפקח על הבנקים בשנת 2004.
במקביל לקריירה בשירות המדינה, שימש מנדלבאום עשרות שנים כמרצה לכלכלה במוסדות אקדמיים. החל משנת 1964 ובמשך 38 שנה שימש כמרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן (משנת 1970 כמרצה בכיר), והעמיד דורות של כלכלנים. משנת 2001, עם פרישתו לגמלאות מן האוניברסיטה, שימש כמרצה במכללה האקדמית נתניה ובמכללה האקדמית אשקלון. .
כיהן כחבר בוועדה לתכנון ולתקצוב ובאוקטובר 2009 כהונתו הוארכה לקדנציה נוספת עד מרץ 2012. בשנת 2014 מונה לדיקן הפקולטה לכלכלה במכללת אשקלון.
היה חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת חזית דתית לאומית.
ב-14 בדצמבר 2020 הלך מנדלבאום לעולמו והוא בן 87.
משפחתו

היה נשוי לשרה נכדת יוחנן דוד סלומון. ילדיו יחיאל, שמואל, ואביגיל אנגלמן. בנו שמואל מנדלבאום הוא שופט. חתנו הוא מבקר המדינה מתניהו אנגלמן.
לקריאה נוספת

משה מנדלבום, ולתפארת כלכלת ישראל: אוטוביוגרפיה של כלכלן, ירושלים תשע"ט
מצוקתו של הכלכלן, מתוך הסיפור שלי – 41 סיפורים ומעוררי השראה על הרבי מלובביץ', עמוד 135–142, בהוצאת JEM תשע"ט
הערות שוליים

1 2  נגיד בנק ישראל לשעבר פרופ' משה מנדלבום הלך לעולמו בגיל 87, באתר ערוץ 7, ‏14 בדצמבר 2020
↑  באותן שנים לא ניתן היה לרכוש תואר דוקטור בכלכלה באוניברסיטאות במדינת ישראל.
↑  אריאל וינשטין, ריאורגניזציה בחטיבת התעשייה, מעריב, 22 בינואר 1963
↑  רפאל אלדור, ניתן להגדיל פי 15 יצוא מזון לארצות הברית, מעריב, 1 באוגוסט 1967
↑  א. עמימד מועמד למנכ"ל האוצר, דבר, 2 בנובמבר 1969
צמרת משרד המסחר והתעשייה - בחוץ לארץ, דבר, 18 ביולי 1973
↑  מר־חיים ימשיך כסמנכ"ל משרד המסחר והתעשיה, דבר, 2 במאי 1974
↑  קרן צוריאל, ‏"לקחתי הכול על עצמי": שיחה עם ד"ר משה מנדלבאום, באתר גלובס, 4 בספטמבר 2003
↑  https://www.boi.org.il/he/NewsAndPublications/PressReleases/Pages/040328a.aspx הפסקת פעילות בנק עולמי להשקעות, 28 במרץ 2004
↑  המועצה להשכלה גבוהה אישרה את הצעתו של שר החינוך, הודעת דובר המועצה להשכלה גבוהה
↑  בנק ישראל - הודעות לעיתונות - פרופ' משה מנדלבום, לשעבר נגיד בנק ישראל, הלך היום לעולמו בגיל 87, באתר בנק ישראל, ‏14 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411208905171  VIAF: 4934155105780076320003   WorldCat (עם VIAF): 4934155105780076320003
מערכת מומחה

מערכת מומחה (באנגלית: Expert System) היא מערכת מידע ממוחשבת המתפקדת כמומחה אנושי, או מסייעת למומחה אנושי, בתחום ידע מסוים. זוהי תוכנית מחשב אשר מייצגת ידע, מסיקה ממנו מסקנות ומסוגלת להסביר את האופן בו קיבלה את מסקנותיה. המטרה הסופית היא לבצע תהליכים של פתרון בעיות בדומה לאלה המבוצעים על ידי מומחה אנושי. אחת הדרישות ממערכת מומחה היא שתיתן הסברים למסקנותיה - מתן ההסבר נחוץ כדי לשכנע באמיתות המסקנה. מערכות המומחה הראשונות פותחו בשנות השבעים, אך הן הפכו לפופולריות בשנות השמונים. לאחר נסיגה בהצלחה בשנות התשעים, יש הטוענים כי הן חזרו להיות נפוצות בסוף שנות התשעים והאלפיים בשמות אחרים. מערכות מומחה הן חלק מתחום העיסוק של מדע הבינה המלאכותית במדעי המחשב. ביסוד הבינה המלאכותית עומד הניסיון לפתח תוכניות מחשב המסוגלות להתמודד עם מיומנות אנושית הכוללת את ההיבטים ההכרתיים – חשיבתיים.
מערכת מומחה היא חלק ממשפחת מערכות מבוססות ידע, מערכות אלו מבוססות על ידע תחומי הלקוח מהחיים כדוגמת רפואה, ביולוגיה ואסטרונומיה.
ההיסטוריה של מערכות מומחה

מאז הגדיר אלן טיורינג את "מבחן טיורינג" ב-1950, נעשו ניסיונות רבים לבנות תוכניות מחשב שיצליחו לעבור את המבחן, ולהיות ראויות לתואר בינה מלאכותית. למרות מספר הצלחות ראשוניות, בעיקר באקדמיה, ההערכה הכללית היתה, לקראת סוף שנות ה-60, כי הטכנולוגיה לא הוכיחה את עצמה בעולם המעשי.
ואז, בתחילת שנות ה-70, התחיל לעלות ענף אחד של הבינה המלאכותית, שהצליח לפרוץ מהאקדמיה אל עולם הארגוני והעסקי: מערכות מומחה.
ההיסטוריה של מערכות מומחה > שנות ה-70: עלייתן של מערכות המומחה

בעוד שהניסיונות המוקדמים בבינה מלאכותית היו בשיטות אלגוריתמיות, היה תחום אחד בו החלו להתפתח שיטות שכונו "היוריסטיות", שמתמקדות בהתקרבות לפתרון, על ידי "כללי אצבע" לקיצור חיפושים גדולים מאד במרחב הפתרונות האפשריים: תחום המשחקים. הכנסת כללי אצבע כאלו לתוך אלגוריתמים מדויקים, הובילה להכרה בחשיבות המומחיות והידע בהגעה לביצועים המתקרבים ליכולות האדם במשחקים, כמו דמקה ושחמט. חוקרים החלו להאמין כי הכנסת כללים או חוקים, הבנויים על המומחיות של האדם, היא הכיוון ו"הדבר הבא" בבינה מלאכותית.
המערכת הראשונה בה הוכנסו "חוקים" כחלק מרכזי ממערכת מומחה, אם כי עדיין לא בארכיטקטורה המלאה של מסד ידע, הייתה DENDRAL, שפותחה באוניברסיטת סטנפורד, לסיוע לביוכימאים בזיהוי מולקולות. הפיתוח התחיל בשלהי שנות ה-60 והסתיים בתחילת שנות ה-70.
אולם, מערכת המומחה הראשונה המבוססת כולה על חוקים כמסד ידע, עם מנגנון הסקה מיוחד, הייתה Mycin, שנבנתה בשנות ה-70, אף היא בסטנפורד, במעבדת הבינה המלאכותית (SAIL). המערכת נועדה לסייע לרופאים באבחון מחלות דם, והיא הראשונה בה הוגדר הידע בחוקים במבנה קבוע של "אם - אז" (IF - THEN), ובהגדרת החוקים שולבו "מומחים" בתחום.
פריצת הדרך של MYCIN הביאה ל"מבול" של פיתוחי מערכות מומחה במבנה החדש, רובן ככולן בעולם האקדמי. היו שכינו את התחום "מערכות מבוססות ידע" (Knowledge-Based Systems), והתחושה הכללית שזה "הדבר הבא" בבינה מלאכותית. במקביל, קוצצו תקציבי המחקר בתחומים האחרים של הבינה המלאכותית, שנראה ככושלים לעומת הטכנולוגיה החדשה של מערכות המומחה.