stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארת' בארי
ביוגרפיה

בארי החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של ברייטון אנד הוב אלביון, ובשנת 1997 עבר לשחק בשורותיה של אסטון וילה. בארי מסוגל לשחק בעמדות רבות על המגרש, בתחילה תופקד כבלם המרכזי, בהמשך הוסט לשחק באגף השמאלי ולבסוף עבר לשחק כקשר במרכז השדה.
ב-28 באוקטובר 2008, הפך בארי לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הפרמייר ליג אשר מגיע ל-300 הופעות בליגה. ב-12 שנים במועדון הופיע בארי 441 פעמים במדי הקבוצה בכל המסגרות, בהן כבש 52 שערים.
ביוני 2009 עבר בארי למנצ'סטר סיטי תמורת סכום של 12 מיליון אירו. את שער הליגה הראשון במדי המועדון כבש נגד מנצ'סטר יונייטד ב-20 בספטמבר 2009.
ב-3 בספטמבר 2013 עבר בארי בהשאלה לאברטון האנגלית. ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון בית 1-0 נגד צ'לסי. הבקיע את שערו הראשון בקבוצה ב-19 באוקטובר 2013 נגד האל סיטי בניצחון 2-1. ב-8 ביולי 2014 שוחרר ממנצ'סטר סיטי וחתם באופן קבוע באברטון לשלוש שנים.
ב-15 באוגוסט 2017 חתם בארי לעונה אחת בווסט ברומיץ' אלביון.  ב-25 בספטמבר 2017 במשחק ליגה מול ארסנל, בארי הפך לשיאן ההופעות בפרמייר ליג עם 632 הופעות.
ב-27 באוגוסט 2020 הודיע בארי על פרישתו ממשחק פעיל.
ביוגרפיה > נבחרת

בארי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה במשחק הידידות נגד אוקראינה ב-31 במאי 2000 כאשר עלה כמחליף. הוא הופיע במדים הלאומיים 53 משחקים בהם כבש שלושה שערים.
תארים

גביע ה-FA: סגנות, 2000
גביע האינטרטוטו: 2001, 2008
הגביע האנגלי: 2010/2011
אליפות אנגליה: 2011/2012
הערות שוליים

↑  כתבה באתר ה-BBC Sport
↑  כתבה באתר ה-BBC Sport
| נבחרת אנגליה – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פ. נוויל •  4 קמפבל •  5 אדמס •  6 קיאון •  7 בקהאם •  8 סקולס •  9 שירר •  10 אואן •   11 מקמנמן •  12 סאות'גייט • 13 מרטין •  14 אינס • 15 בארי • 16 ג'רארד • 17 וייז • 18 בארמבי • 19 הסקי • 20 פיליפס • 21 פאולר • 22 רייט • מאמן: קיגן |  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פ. נוויל •  4 קמפבל •  5 אדמס •  6 קיאון •  7 בקהאם •  8 סקולס •  9 שירר •  10 אואן •   11 מקמנמן •  12 סאות'גייט • 13 מרטין •  14 אינס • 15 בארי • 16 ג'רארד • 17 וייז • 18 בארמבי • 19 הסקי • 20 פיליפס • 21 פאולר • 22 רייט • מאמן: קיגן | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו |  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו | אנגליה |
דאימונד הד

| --- | --- |
דאימונד הד במבט מצפון-מזרח
דאימונד הד במבט מצפון-מזרח
 מידע כללי
 סוג הר:  חרוט געשי
 גובה:  232 מטר
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  חופו הדרום-מזרחי של האי אואהו שבאיי הוואי, מזרחית לוואיקיקי (אנ')
 התפרצות אחרונה:  לפני 200,000 שנים
 מסלול ההעפלה הקל:  צעידה
 קואורדינטות:  21°15′35″N 157°48′42″W﻿ / ﻿21.259722°N 157.81175°W﻿ / 21.259722; -157.81175
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטדאימונד הד(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטדאימונד הד
 
דאימונד הד (באנגלית: Diamond Head) הוא חרוט געשי, הממוקם בחופו הדרום-מזרחי של האי אואהו שבאיי הוואי בארצות הברית. גילו הוא כ-200 אלף שנים והוא מתנשא לגובה של עד 232 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

שמו של החרוט בשפת ילידי האיים הוא "לאהי" (Lēʻahi). שמו האנגלי ניתן לו במאה ה-19 על ידי מלחים, שטעו לראות בגבישי קלציט שנמצאו על החוף שלידו יהלומים.
דאימונד הד נוצר במסגרת הסדרה הוולקנית של הונולולו - רצף של אירועים וולקניים שיצרו כמה מתוואי הנוף הידועים באואהו, לרבות מכתש קערת הפונץ', מפרץ הנאומה (Hanauma Bay), קוקו הד (Koko Head) והאי מנמה (Mānana).
בשטח החרוט שכן בעבר הבסיס הצבאי פורט רוגר, שהוקם ב-1906 על מנת לחזק את הגנת פרל הארבור, ומוקמו בו מרגמות כבדות. הבסיס נסגר וכיום שוכנים בחרוט בסיס של המשמר הלאומי של הוואי ושל מערכת ההגנה האזרחית שלה וחוות אנטנות של הממשלה הפדרלית. בשנים 1963–2001 שכן במקום גם מרכז פיקוח על תנועה אווירית.
בשנת 1875 במרגלות ההר הוקם גן החיות.
דאימונד הד הוכרז כמונומנט מדינתי. הוא מהווה תוואי נוף בולט ומוכר לתושבי הוואי ולתיירים בוואיקיקי, שכונה של הונולולו. קרבתו לחופי הרחצה ובתי המלון בהונולולו הופכים אותו לאתר טיולים פופולרי, הגם שחלקו סגור לגישה לציבור. שביל הליכה באורך של 1.1 קילומטר מוביל לשפת המכתש, שממנה נשקף נוף ואיקיקי.
החרוט הוא סמל בינלאומי מוכר של איי הוואי ושמו משמש למטרות מסחריות שונות. הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, לרבות הסדרות "מגנום, בלש פרטי" והוואי חמש-אפס.
גלעד סליקטר

אין תמונה חופשית
גלעד סליקטר (נולד ב-28 באוקטובר 1977) הוא אמן קומיקס ומאייר ישראלי.
סליקטר עוסק באיור מגיל 21. בוגר בית הספר לעיצוב "שנקר" במגמת איור, ולימודי רישום ופיסול אצל האמן מרק שוב. במסגרת עבודתו למבוגרים, פרסם קומיקס במגזין בלנדר ובכתב העת מסמרים, וכן שלוש חוברות (רומנים גרפיים): "מי אתה בכלל?" (2005), שנכתב כפרויקט הגמר בבית הספר "שנקר", הוא קומיקס אוטוביוגרפי, העוסק במפגש בין סליקטר לבין ידיד מתקופת הצבא שהפך רישום של האמן לכיתוב קעקע על גופו; "הביוגרף" (2006) הוא רומן גרפי בלשי שנכתב בשיתוף עם אוהד צופי; ו"השדים של מונגול" (2008, האוזן השלישית) הוא רומן גרפי סוריאליסטי, המתאר יממה בחייו של גיבור בלתי שפוי.
כמו כן פרסם סדרות קומיקס לילדים ולנוער בעיתונים מעריב לילדים, מעריב לנוער ואותיות, וכן בעיתון ערוץ הילדים ובעיתון זבנג, ואייר שלושה ספרי מדע בדיוני לילדים ולנוער ושלושה ספרי ילדים.
הרומן גהרפי "משק 54", שכתב יחד עם אחותו, המשוררת גלית סליקטר, ראה אור בצרפת. הספר זכה לביקורות טובות ונמנה עם הבחירה הרשמית של פסטיבל אנגולם לשנת 2009.
רומן גרפי רביעי שלו בשם "צו 8" ראה אור בצרפתית בשנת 2014 ובשנת 2017 התפרסם בעברית בהוצאת פועלים.
סליקטר, נשוי לעדי בר-אור (שערכה את הספר בצרפתית), אב ליונתן, מתגורר בפרדס חנה כרכור.
דבר לילדים

| --- | --- |

שער העיתון "דבר לילדים" מן השבוע שלאחר הכרזת העצמאות, 20 במאי 1948; צייר נחום גוטמן
 מייסד:  יצחק יציב
 תאריכי הופעה:  1931 (כמוסף),  1936 (כעיתון עצמאי) – 1985
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 
דבר לילדים היה שבועון פופולרי לילדים מבית "דבר".
היסטוריה

בשנת 1931 הוחלט בעיתון דבר לייסד מוסף חודשי לילדים. "המוסף לילדים" התפרסם לראשונה ב-2 באוקטובר 1931 ויצא כסדרו במשך חמש שנים. בפברואר 1936 החל "דבר לילדים" לראות אור כשבועון בחוברת עצמאית.
עורכו הראשון ומעצב דמותו היה יצחק יציב, שאף פרסם בו מדור שבועי קבוע בשם "במעגל הימים", שהביא לילדים את אירועי השעה בלשון בהירה. יציב ערך את השבועון עד מותו ב-1947, ולצדו שימשה ברכה חבס כממלאת מקום העורך. אחריו ערכו את השבועון אהרן זאב (1948), שמשון מלצר (1949–1954), דב נוי (עורך-משנה בשנים 1949–1952), שלמה טנאי (1954–1956), אפרים תלמי (1956–1970) ואוריאל אופק (שכיהן כעורך-משנה מ-1951 וכעורך ראשי בשנים 1970–1973), שסגני העורך בתקופתו היו ארנון מגן ודוד פאיאנס. פאיאנס כיהן כעורכו האחרון של "דבר לילדים" (1973–1985) וסגנו היה המשורר פסח מילין.
המאייר הקבוע של השבועון היה הצייר נחום גוטמן, שאף פרסם בו בהמשכים רבים מסיפוריו בטרם יצאו לאור כספרים, לרבות ספרו הידוע "בארץ לובנגולו מלך זולו".
בשבועון הופיעו סדרות קומיקס מצוירות על ידי הצייר והקריקטוריסט אריה נבון, כדוגמת עלילותיהם של "אוּרי מוּרי" ו"אורי כדורי".
המאיירת הקבועה האחרונה של העיתון הייתה נורית יובל אשר איירה את העיתון משנת 1973 ועד הקמת העיתון "כולנו" בשנת 1985.
ב"דבר לילדים" הוצג הווי חייהם של הילדים באותה התקופה, והופיעו בו מדורים שונים (ייעוץ, טבע, לימודים ועוד), נושאים שהיו במרכז השיח הציבורי (כמו הוויכוח על קבלת השילומים מגרמניה). כמו כן, פורסמו בו שירים וסיפורים מפרי עטם של מיטב המשוררים והסופרים הישראלים בזמנו: אליעזר שמאלי, מרים ילן-שטקליס, ימימה טשרנוביץ', לאה גולדברג, אנדה עמיר-פינקרפלד, רינה שליין, לוין קיפניס, פניה ברגשטיין, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דבורה בן-נר וחמוטל בר-יוסף, וכן מפרי עטם של משוררים וסופרים יהודים מהתפוצות בתרגום עברי, כמו שירי ילדים של אידה מזא"ה, שתורגמו עבור השבועון בידי העורכים שמשון מלצר ואוריאל אופק.
בשנת 1947 הכריזה מערכת "דבר לילדים" על שני פרסים לסיפור ילדים- האחד בסך 50 לירות והשני בסך 25 לירות. המערכת קבעה קריטריונים לזכייה. בין השופטים בתחרות היו נחום גוטמן, יעקב פיכמן, יצחק אבנון, ז' אריאל ואהרון זאב.
עורך "דבר", ברל כצנלסון, כתב על "דבר לילדים": "לא רבים הם הדואגים לספרות ילדים עברית, והעיתון השבועי הקטן מפרנס את הילד והמשפחה ואת בית הספר לא רק בשעת הופעתו, כי אם גם שנים רבות לאחר כך". ואכן, מערכת השבועון עודדה את קוראיו לשמור את גיליונותיו, ולהביאם בסוף השנה לכריכה, כדי שיישמרו לשנים רבות.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שוק עיתוני הילדים בישראל היה רווי, ומספר הקוראים היה בירידה. במאי 1985 התאחד השבועון עם שבועוני הילדים "הארץ שלנו" ו"משמר לילדים" לשבועון בשם "כֻּלָּנוּ", בעריכת דוד פאיאנס, שהיה בבעלות משותפת של שלושת העיתונים ("הארץ", "דבר" ועל המשמר"). השבועון הממוזג זכה תחילה להצלחה ומכר כ-40 אלף עותקים מדי שבוע, אך תפוצתו ירדה בתחילת שנות ה-90. בסוף 1991 העיתון נמכר לחברת "צ.צ. הפקות", שהוציא לאור את העיתון המתחרה פילון.
לקריאה נוספת

נורית גוברין, ""רם יתנופף דגל ישראל": הקמת המדינה ב'דבר לילדים'", קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה, כרך ב, תל אביב: גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002, עמ' 68–73.
יעל דר, קנון בכמה קולות - ספרות הילדים של תנועת הפועלים 1930–1950, יד יצחק בן-צבי, 2013.
רימה שיכמנטר, חבר מנייר - עיתונות ילדים ישראלית בעשור הראשון למדינה, יד יצחק בן-צבי, 2014.
מוניקה לביא (עורכת ואוצרת), דבר לילדים: לגדֵל דור חושב, הוצאת מוזיאון נחום גוטמן, 2015
הערות שוליים

↑  יעל דר, ‏"בא ילד לחתום על 'דבר לילדים'" : מגויסות ואי-מגויסות ב"דבר לילדים" בתקופת היישוב, קשר 35, חורף 2007, עמ' 117-110
↑  בשורה לקוראינו הקטנים "דבר לילדים" - מדי שבוע בשבוע, דבר, 19 בפברואר 1936
↑  מת יצחק יציב (שפיגלמאן), הארץ, 27 במאי 1947
↑  פרס לסיפור ילדים, דבר, 3 בדצמבר 1947
↑  ב. כצנלסון, הוצאת הספרים של ההסתדרות, דבר, 31 בינואר 1941
↑  חיים טל, רק 4% מהילדים קוראים עיתוני ילדים, חדשות, 5 ביוני 1984
↑  נחום ברנע, עיתונות - שלום חבריא - 'כלנו' - עיתון לילדים, כותרת ראשית, 1 במאי 1985
↑  אפי לנדאו, "כולנו" ו״כולנו לילדים,׳ נמכרו לבעלי "פילון", חדשות, 25 בדצמבר 1991
גביע דייוויס 1970

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  14 במרץ 1970 – 31 באוגוסט 1970 (171 ימים) 
 מספר תחרות:  59 
 מדינות משתתפות:  53
 עיר מארחת:  קליבלנד (משחק על התואר)
 זוכה:  ארצות הברית (22)
 → גביע דייוויס 1969 גביע דייוויס 1971 ← 
 
גביע דייוויס 1970 הייתה התחרות ה-59 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בקליבלנד, ארצות הברית. לתחרות נרשמו 53 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-29–31 באוגוסט 1970 בקליבלנד, ארצות הברית. המשחק נערך בין נבחרת גרמניה המערבית לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-22 בסך הכל.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל 11 קבוצות כולל ניו זילנד ששובצה בתת-הבית הצפוני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |  |  |  |  |
|  |  מקסיקו מקסיקו | 2 |   |  |  |  |
|  |  ניו זילנד ניו זילנד | 3 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | ויניפג, קנדה, חימר | ויניפג, קנדה, חימר |
|  |  |  |   |  |  ניו זילנד ניו זילנד | 2 |
|  |  |  |   |   |  קנדה קנדה | 3 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | ויניפג, קנדה, חימר | ויניפג, קנדה, חימר |   |   |  |  |
|  |  קנדה קנדה | 5 |   |   |  |  |
|  |  האיים הקריביים | 0 |   |   |  |  |
תת הבית הדרומי כלל 7 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 20 במרץ – 6 באפריל | רבע הגמר 20 במרץ – 6 באפריל | רבע הגמר 20 במרץ – 6 באפריל |  |  | חצי הגמר 5–13 באפריל | חצי הגמר 5–13 באפריל | חצי הגמר 5–13 באפריל |  |  | משחק הגמר 14–16 ביוני | משחק הגמר 14–16 ביוני | משחק הגמר 14–16 ביוני |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  אורוגוואי אורוגוואי |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | בוגוטה, קולומביה | בוגוטה, קולומביה | בוגוטה, קולומביה | בוגוטה, קולומביה | בוגוטה, קולומביה |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  אורוגוואי אורוגוואי | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
| בוגוטה, קולומביה, חימר | בוגוטה, קולומביה, חימר | בוגוטה, קולומביה, חימר | בוגוטה, קולומביה, חימר |   |   |  |  קולומביה קולומביה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אקוודור אקוודור | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  קולומביה קולומביה | 3 |   |   |   |   |   |   |   | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  קולומביה קולומביה | 2 |  |  |
|   | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר |   |   |   |   |   |  |  ברזיל ברזיל | 3 |  |  |
|   |  |  צ'ילה צ'ילה | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ארגנטינה ארגנטינה | 3 |   |   | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ארגנטינה ארגנטינה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| קראקס, ונצואלה | קראקס, ונצואלה | קראקס, ונצואלה | קראקס, ונצואלה |   |   |  |  ברזיל ברזיל | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ברזיל ברזיל | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ונצואלה ונצואלה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אמריקה > ראשות הבית

המשחק על ראשות הבית נערך בחודש יולי בסאו פאולו, ברזיל. נבחרת ברזיל ניצחה את נבחרת קנדה עם התוצאה 2:3.
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 31 קבוצות כולל דרום אפריקה, מצרים, רודזיה, איראן וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים.
משחקי פלייאוף > בית אירופה > תת הבית א'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 22–24 במאי | רבע הגמר 22–24 במאי | רבע הגמר 22–24 במאי |  |  | חצי הגמר 11–14 ביוני | חצי הגמר 11–14 ביוני | חצי הגמר 11–14 ביוני |  |  | משחק הגמר 14–16 ביולי | משחק הגמר 14–16 ביולי | משחק הגמר 14–16 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בלגיה בלגיה (נ"ט) |  |   |   | נירנברג, גרמניה המערבית | נירנברג, גרמניה המערבית | נירנברג, גרמניה המערבית | נירנברג, גרמניה המערבית | נירנברג, גרמניה המערבית |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  בלגיה בלגיה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
| ברלין המערבית, גרמניה המערבית, חימר | ברלין המערבית, גרמניה המערבית, חימר | ברלין המערבית, גרמניה המערבית, חימר | ברלין המערבית, גרמניה המערבית, חימר |   |   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מצרים מצרים | 0 |   |   |   |   |   |   |   | דיסלדורף, גרמניה המערבית | דיסלדורף, גרמניה המערבית | דיסלדורף, גרמניה המערבית | דיסלדורף, גרמניה המערבית | דיסלדורף, גרמניה המערבית |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 2 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 3 |  |  |
|   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה(נ"ט) |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  רודזיה רודזיה |  |   |   | מוסקבה, ברית המועצות, חימר | מוסקבה, ברית המועצות, חימר | מוסקבה, ברית המועצות, חימר | מוסקבה, ברית המועצות, חימר | מוסקבה, ברית המועצות, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| מונטה קרלו, מונקו | מונטה קרלו, מונקו | מונטה קרלו, מונקו | מונטה קרלו, מונקו |   |   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מונקו מונקו | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה > תת הבית ב'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 22–24 במאי | רבע הגמר 22–24 במאי | רבע הגמר 22–24 במאי |  |  | חצי הגמר 12–15 ביוני | חצי הגמר 12–15 ביוני | חצי הגמר 12–15 ביוני |  |  | משחק הגמר 16–18 ביולי | משחק הגמר 16–18 ביולי | משחק הגמר 16–18 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוון יוון | 0 |   |   | מריבור, יוגוסלביה, חימר | מריבור, יוגוסלביה, חימר | מריבור, יוגוסלביה, חימר | מריבור, יוגוסלביה, חימר | מריבור, יוגוסלביה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| דבלין, אירלנד | דבלין, אירלנד | דבלין, אירלנד | דבלין, אירלנד |   |   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אירלנד אירלנד | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 5 |   |   |   |   |   |   |   | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 1 |  |  |
|   | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |   |   |   |   |   |  |  ספרד ספרד | 4 |  |  |
|   |  |  ספרד ספרד | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בולגריה (1967–1971) בולגריה | 0 |   |   | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ספרד | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |   |   |  |  צרפת צרפת | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אוסטריה אוסטריה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית המזרח

הבית כלל 11 נבחרות, כולל אוסטרליה, שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך אפריל 1970.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | פטנה, הודו | פטנה, הודו |  |  |  |  |
|  |  הודו הודו | 3 |   |  |  |  |
|  |  פקיסטן פקיסטן | 1 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | מומבאי, הודו | מומבאי, הודו |
|  |  |  |   |  |  הודו הודו | 5 |
|  |  |  |   |   |  סרי לנקה ציילון | 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | קואלה לומפור, מלזיה | קואלה לומפור, מלזיה |   |   |  |  |
|  |  מלזיה מלזיה | 0 |   |   |  |  |
|  |  סרי לנקה ציילון | 3 |   |   |  |  |
תת-הבית השני כלל 7 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 14–30 במרץ | רבע הגמר 14–30 במרץ | רבע הגמר 14–30 במרץ |  |  | חצי הגמר 3–12 באפריל | חצי הגמר 3–12 באפריל | חצי הגמר 3–12 באפריל |  |  | משחק הגמר 17–19 באפריל | משחק הגמר 17–19 באפריל | משחק הגמר 17–19 באפריל |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  הפיליפינים הפיליפינים |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  הפיליפינים הפיליפינים | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אוסטרליה אוסטרליה (נ"ט) |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |  |   |   |   |   |   |   |   | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |  |  |
|   | הונג קונג | הונג קונג | הונג קונג | הונג קונג | הונג קונג |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 0 |  |  |
|   |  |  הונג קונג (1959–1997)הונג קונג | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יפן יפן | 5 |   |   | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם |   |   |  |  דרום וייטנאם דרום וייטנאם | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דרום וייטנאם דרום וייטנאם | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אינדונזיה אינדונזיה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית המזרח > ראשות הבית

המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בבנגלור, הודו, ונבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 3:1. בכך נבחרת הודו זכתה בראשות הבית בפעם השישית ברציפות.
משחקי פלייאוף > משחקים בין מנצחי הבתים

המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1970.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | פונה, הודו | פונה, הודו |  |  |  |  |
|  |  הודו הודו | 0 |   |  |  |  |
|  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 5 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | דיסלדורף, גרמניה המערבית | דיסלדורף, גרמניה המערבית |
|  |  |  |   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 4 |
|  |  |  |   |   |  ספרד ספרד | 1 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל |   |   |  |  |
|  |  ספרד ספרד  | 4 |   |   |  |  |
|  |  ברזיל ברזיל | 1 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > משחק על התואר

| ארצות הברית   ארצות הברית   5 | ארצות הברית   ארצות הברית   5 | קליבלנד, ארצות הברית   29–31 באוגוסט 1970  משטח קשה | קליבלנד, ארצות הברית   29–31 באוגוסט 1970  משטח קשה | גרמניה המערבית   גרמניה המערבית   0 | גרמניה המערבית   גרמניה המערבית   0 | גרמניה המערבית   גרמניה המערבית   0 | גרמניה המערבית   גרמניה המערבית   0 | גרמניה המערבית   גרמניה המערבית   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ארצות הברית | ארתור אש |  | 6 | 10 | 6 |  |  |
| 1 | גרמניה המערבית | וילהלם בונגרט |  | 2 | 8 | 2 |  |  |
| 2 | ארצות הברית | קליף ריצ'י |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | גרמניה המערבית | כריסטיאן קונקה |  | 3 | 4 | 2 |  |  |
| 3 | ארצות הברית | בוב לוץ/סטן סמית' |  | 6 | 7 | 6 |  |  |
| 3 | גרמניה המערבית | וילהלם בונגרט/כריסטיאן קונקה |  | 3 | 5 | 4 |  |  |
| 4 | ארצות הברית | קליף ריצ'י |  | 6 | 6 | 7 |  |  |
| 4 | גרמניה המערבית | וילהלם בונגרט |  | 4 | 4 | 5 |  |  |
| 5 | ארצות הברית | ארתור אש |  | 6 | 10 | 9 | 13 | 6 |
| 5 | גרמניה המערבית | כריסטיאן קונקה |  | 8 | 12 | 7 | 11 | 4 |
ישראל בגביע דייוויס

בשנת 1970 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושובצה למשחק נגד נבחרת רודזיה. המשחק לא התקיים ורודזיה קיבלה ניצחון טכני.
דאיסוגי

עצי דאיסוגי במקדש ריואן-ג'י
דַאיסוּגִי (ביפנית: 台杉) היא שיטה יפנית של גיזום מסורתי המשמש ל"חקלאות עץ" בעצי סוגי. תרגום חופשי של המונח "דאיסוגי" הוא "משטח ארז".
ענפים היוצאים מבסיס העץ נגזמים בקפידה לאורך תקופה ארוכה, כך שגזעיהם יישארו ישרים, בעוד הגזע הראשי המרכזי ממנו יוצאים ענפי הדאיסוגי נשאר נמוך ואופקי, והוא נשאר גם לאחר שכורתים את בולי העץ כדי לגדל את הדור הבא של הענפים. נהוג לחשוב כי ייצור בולי עץ על ידי דאיסוגי החל בתקופת אשיקאגה. באותה תקופה, טקס התה הפך לפופולרי בין השאר בגלל שבולי דאיסוגי שימשו בבניית חדר תה, למשל עבור גומחת טוקונמה. אזור קיטיאמה של קיוטו הפך ידוע במיוחד בשל יערות הדאיסוגי המרשימים שלו.
במאה ה-14, צורה של אדריכלות סוקיה-זוקורי ישרה ומסוגננת הייתה מאוד אופנתית ביפן. עם זאת, לא היו מספיק חומרי גלם בסביבה כדי לבנות את הבתים הללו עבור כל אציל או סמוראי שרצה. מכאן שפותחה טכניקת דאיסוגי של יישום טכניקות גיזום בונסאי על עצים בקנה מידה גדול.
הטכניקה מביאה לקציר של בולי עץ ישרים ללא צורך לכרות את כל העץ. למרות שבמקור הייתה טכניקת ניהול יערות, מצאה הדאיסוגי את דרכה גם לגנים יפניים כמאפיין אסתטי.
הגידול נחשב ידידותי במיוחד לסביבה בשל העובדה שמייצרים בולי עץ מבלי לכרות אפילו עץ אחד, אולם הוא דורש טיפול והשקעה רצופים ולכן אינו נפוץ.
ראו גם

בונסאי