stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמי דרור
ביוגרפיה > יוזמות שונות

במרץ 2020, עם פרוץ מגפת הקורונה, יזם דרור קמפיין מימון המונים עבור מסכות בתקן N95 לרופאים, בשל מחסור בבתי החולים במסכות אלו.
ביוגרפיה > פעילות מחאה

בינואר 2023, לאחר הכרזתו של שר המשפטים יריב לוין על צעדי החקיקה של הרפורמה המשפטית, הצטרף דרור לפעילות המחאה נגד הרפורמה המשפטית כחלק מ"מחאת ההייטקיסטים". בראיון עימו סיפר כי הותיר את ניהול חברת BriBooks לשותפו לחברה בעוד שהוא מקדיש את זמנו לפעילות במסגרת המחאה.
ב-18 ביולי 2023 יזם ביחד עם מובילי מחאה נוספים (שקמה ברסלר, משה רדמן אבוטבול ורן הר נבו) מסע רגלי המוני מרחוב קפלן בתל אביב לירושלים כאקט מחאה נגד כוונותיה של הקואליציה לאשר בקריאה שנייה ושלישית את החוק לצמצום עילת הסבירות.
בתחילת אוגוסט 2023 עוכב לחקירה על ידי המשטרה במסגרת פעולת מחאה, ושוחרר לאחר זמן קצר.
לאחר טבח שבעה באוקטובר ממשיך דרור להיות פעיל במחאה למען הקדמת הבחירות.
דרור הוא פעיל שטח מרכזי במחאה, מוביל קבוצות עדכונים של פעילים. מתראיין בנושאי המחאה בתקשורת ונואם בהפגנות ברחבי הארץ.
במאי 2024 טען כי מדינת ישראל עושה "שימוש בהרעבה כנגד אוכלוסייה אזרחית".
דרור מרבה לנאום בהפגנות נגד הממשלה, ולעיתים התבטא בחריפות בנושא. ביולי 2024 נחקר בחשד להסתה לאלימות נגד נתניהו בהפגנה מול ביתו בקיסריה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דרור גרוש ואב לשלושה ילדים. מתגורר בתל אביב. אחייניתו היא האלופה האולימפית בהיאבקות (פריז 2024) עמית אלור.
ספריו

(2019) Raising Future Innovators: Leveraging Jewish & Chinese Best Practices in Education
(2022) Python The Super Hero
הפודקאסט "סוד המנהיגות"

| מס' | המנהיג> ה | אורח> ת |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | דוד המלך | אסף בייזר |  |
| 2 | שולמית אלוני | ענת סרגוסטי |  |
| 3 | דוד בן-גוריון | אניטה שפירא |  |
| 4 | מהאטמה גנדי | שמעון לב |  |
| 5 | ניקולו מקיאוולי | ישי שריד |  |
| 6 | גולדה מאיר | סתיו שפיר |  |
| 7 | הרב יונתן זקס | יאיא פינק |  |
| 8 | פרעה מלך מצרים | אפרת רייטן |  |
| 9 | מנחם בגין | דן מרידור |  |
| 10 | רות ביידר גינסבורג | דפנה הקר |  |
| 11 | שבתי צבי | שלום בוגוסלבסקי |  |
| 12 | רוחאללה ח'ומייני | תמר עילם גינדין |  |
| 13 | יצחק רבין | אפרים סנה |  |
אחרי 12 פרקים שודר פרק של סיכום ביניים.
דורון גביש

| --- | --- |

 לידה:  נובמבר 1963 (בן 61)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1983–2012 (כ־29 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת טילי נ"מ   מפקד בית הספר לנ"מ  מפקד אגד נ"מ מרכז   מפקד כוחות הנ"מ
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה
 
דורון גביש (נולד בנובמבר 1963) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד מערך ההגנה האווירית.
ביוגרפיה

גביש גדל בקריית אונו. התגייס לצה"ל ביולי 1983, לאחר שנשר מקורס טיס עשה את שירותו הצבאי בנ"מ. בשנת 1990 נשלח לארצות הברית במסגרת המשלחת הראשונה לקליטת מערכת הפטריוט, לאחר ששתי סוללות ניתנו במתנה לישראל על ידי הנשיא בוש. עם תחילת מלחמת המפרץ חזר לארץ ושימש במטה מערך הנ"מ כקצין התו"ל וההדרכה של מערכת הפטריוט. הוא פיקד על יחידת טילי נ"מ, שימש ראש מדור תורה והדרכה במפקדת כוחות הנ"מ, ופיקד על מגמת הקצינים בבית הספר לנ"מ.
במלחמת לבנון השנייה פיקד על אגד מרכז ובשנים 2006 עד 2008 פיקד על בית הספר לנ"מ.
באוגוסט 2009 מונה למפקד מערך הנ"מ וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2012. בתקופת כהונתו אורגן מחדש החיל וקיבל את השם מערך ההגנה האווירית, ליעדי החיל המסורתיים נוספו גם התפקידים של יירוט טילים ורקטות, גילוי להתרעה, ואחריות על שיתוף פעולה עם ארצות הברית בנושא הגנה מפני טילים.
למערך נקבע מבנה ארגוני חדש של שתי כנפות משימתיות: כנף הגנה אקטיבית וכנף הגנת שמי הארץ שהחליפו את האגדים הקודמים שפעלו באופן מרחבי. המערך קלט את מערכת כיפת ברזל שהפכה למבצעית ויירטה לראשונה רקטות שנורו מרצועת עזה.
כיהן כראש משלחת הרכש של משרד הביטחון באירופה.
גביש שותף בחברה בין לאומית הפועלת לפיתוח עסקי והשקעות בחברות סטארט-אפ. וכמו כן מרצה בתחום הובלת שינוי ומנהיגות בכירה.
חיים אישיים

גביש, נשוי ואב לשלושה. בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני בלימודי המזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  עמותת חיל האוויר - תכנית המנטורינג
| מפקדי מערך ההגנה האווירית |
| --- | --- | --- |
|  פיקוד הנ"מ (1950-1971) | בוריס סניור • משה תמיר |  |
|  מערך הנ"מ (1965-2011) | אריה גור • משה תמיר • מאיר שריב • רוניה לפיד • מאיר שריב • איתן יריב • אורי רם • יצחק בירן • גלעד רמות • אריה פישביין • יאיר דורי • אילן ביטון • דניאל מילוא • דורון גביש |  |
|  מערך ההגנ"א (2011-) | דורון גביש • שחר שוחט • צביקה חיימוביץ' • רן כוכב • גלעד בירן |  |
נגיד בנק ישראל

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  אמיר ירון
 דרכי מינוי:  מינוי על ידי נשיא מדינת ישראל
 תחום שיפוט:  ישראל 
 משך כהונה קצוב:  חמש שנים
 ייסוד המשרה:  1954 
 איוש ראשון:  דוד הורוביץ
 
נגיד בנק ישראל הוא האדם העומד בראש בנק ישראל. הוא מתמנה על ידי נשיא מדינת ישראל ועל פי המלצת ממשלת ישראל לתקופה בת חמש שנים. הנגיד אחראי לניהול המדיניות הכלכלית, בראש ובראשונה חתירה ליציבות מחירים במשק, באמצעות ניהול המדיניות המוניטרית, מדיניות שער החליפין וניהול יתרות המט"ח, וכן לפיקוח על הבנקים באמצעות מחלקת הפיקוח שבאחריותו. הנגיד אחראי פורמלית גם לניהולו התקין של הבנק, אם כי בפועל מנוהל הבנק בידי מנכ"ל.
תפקיד חשוב נוסף של הנגיד הוא היותו, על פי חוק, היועץ הכלכלי לממשלה, ומתוקף תפקידו זה הוא משתתף בישיבות הממשלה בהן נדונים עניינים כלכליים בעלי חשיבות גבוהה.
כחלק מתפקידו, חתימת הנגיד מתנוססת על שטרות כסף המונפקים בזמן כהונתו. בעבר הייתה נהוגה גם חתימתו של יו"ר המועצה המייעצת של בנק ישראל, אך החל מהנפקת השטר בערך של 200 ש"ח בשנת 2010, חותם הנגיד על השטרות לבדו.
נגיד בנק ישראל הראשון, דוד הורוביץ, החל לכהן בדצמבר 1954 מתוקף חוק בנק ישראל שאושר באוגוסט 1954.
נגידי הבנק

| מספר | תמונה | שם הנגיד | התחלת כהונה | סיום כהונה | שר האוצר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | דוד הורוביץ | 1954 | 1971 | לוי אשכול, פנחס ספיר, זאב שרף, פנחס ספיר |
| 2 |  | משה זנבר | 1971 | 1976 | פנחס ספיר, יהושע רבינוביץ' |
| 3 |  | ארנון גפני | 1976 | 1981 | יהושע רבינוביץ', שמחה ארליך, יגאל הורוביץ, יורם ארידור |
| 4 |  | משה מנדלבאום | 1982 | 1986 | יורם ארידור, יגאל כהן-אורגד, יצחק מודעי |
| 5 |  | מיכאל ברונו | 1986 | 1991 | יצחק מודעי, משה נסים, שמעון פרס, יצחק שמיר, יצחק מודעי |
| 6 |  | יעקב פרנקל | 1991 | 2000 | יצחק מודעי, אברהם שוחט, דן מרידור, בנימין נתניהו, יעקב נאמן, בנימין נתניהו, מאיר שטרית, אברהם שוחט |
| 7 |  | דוד קליין | 17 בינואר 2000 | 16 בינואר 2005 | אברהם שוחט, סילבן שלום, בנימין נתניהו |
| (מ"מ) |  | מאיר סוקולר | 17 בינואר 2005 | 30 באפריל 2005 | בנימין נתניהו |
| 8 |  | סטנלי פישר | 1 במאי 2005 | 30 ביוני 2013 | בנימין נתניהו, אהוד אולמרט, אברהם הירשזון, רוני בר-און, יובל שטייניץ, יאיר לפיד |
| (מ"מ) |  | קרנית פלוג | 1 ביולי 2013 | 13 בנובמבר 2013 | יאיר לפיד |
| 9 |  | קרנית פלוג | 13 בנובמבר 2013 | 12 בנובמבר 2018 | יאיר לפיד, בנימין נתניהו, משה כחלון |
| (מ"מ) |  | נדין בודו-טרכטנברג | 13 בנובמבר 2018 | 23 בדצמבר 2018 | משה כחלון |
| 10 |  | אמיר ירון | 24 בדצמבר 2018 | מכהן | משה כחלון, ישראל כ"ץ, אביגדור ליברמן, בצלאל סמוטריץ' |
הערות שוליים

↑  אושר חוק הבנק לישראל, דבר, 25 באוגוסט 1954
2021 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2021  במוזיקה |  |
< · 2019 · 2020 — 2021 — 2022 · 2023 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2021 ונוגעים לעולם המוזיקה.
להקות שהוקמו

ארצות הברית סילק סוניק
בריטניה וילבור סוט
להקות שהתפרקו

צרפת דאפט פאנק
נפטרו

בריטניה ג'רי מרסדן
פינלנד אלכסי לייהו
ארצות הברית טים בוגרט
ארצות הברית סילביין סילביין
ארצות הברית פיל ספקטור
ארצות הברית צ'יק קוריאה
ארצות הברית ג'יימס לוויין
יוון מיקיס תאודוראקיס
ישראל ארז בר-נוי
ישראל רם דע-עוז
ישראל יגאל חרד
ישראל פרידל טלר-בלום
ישראל ליאור ייני
ישראל איתמר יעוז-קסט
ישראל שולמית לבנת
ישראל סרג'יו נטרא
ישראל עירית עמיאל
ישראל אבי קורן
ישראל מיה שביט
ישראל נתן שחר
מצעדי להיטים בישראל > המצעד השנתי של גלגלצ ו-וואלה

"בית משוגעים" – רן דנקר (ירדן פלג, רון ביטון ורן דנקר)
"רסיסים" – רביב כנר (קרן פלס ואבי אוחיון)
"טרילילי טרללה" – נועה קירל עם אילן פלד (אילן פלד, ניצן קייקוב, נועה קירל ורון ביטון)
"שרק תחייך" – יובל דיין (יובל דיין ואבי אוחיון)
"אפס מאמץ" – סטטיק ובן-אל תבורי עם נטע ברזילי (לירז רוסו, ירדן פלג, נטע ברזילי, יסמין מועלם ואבשלום אריאל)
"שקיעות אדומות" – עדן חסון (עדן חסון, דולב רם ופן חזות, יעקב למאי)
"רוצה שלום" – רביב כנר (אבי אוחיון, קרן פלס ורביב כנר/אבי אוחיון, מתן דרור וקרן פלס)
"ג'וני" – בר צברי (בר צברי/עדי לוי)
"אמן על הילדים" – חנן בן ארי (חנן בן ארי)
"יהלומים – Bling Bling" – נועה קירל (ניצן קייקוב, רון ביטון ונועה קירל)
"גדל לי קצת זקן" – עדן חסון (עדן חסון)
"מועבט" – עדן בן זקן בהשתתפות איתי גלו (רון ביטון ועדן בן זקן)
"סיבת הסיבות" – ישי ריבו (ישי ריבו/ישי ריבו ומאור שושן)
"ביחד" – מארינה מקסימיליאן וגיא מנטש (מארינה מקסימיליאן/מארינה מקסימיליאן וגיא מנטש)
"End Of The Road" – נגה ארז (נגה ארז ואורי רוסו)
"נשמה שלי" – עידן רפאל חביב (דולב רם ופן חזות, יעקב למאי)
"Please Don't Suck" – נועה קירל (אלידה גארפסטאד פיק, אף. די. בלארד, אנדרה דווידסון, שון דונטרל דווידסון, נועה קירל, מייק קארן וג'אקלין יאנג)
"יהלום" – אגם בוחבוט (עידו נצר, עמית מרדכי וים רפאלי)
"אנג'ל" – יהונתן מרגי (לירז רוסו, ירדן פלג ויהונתן מרגי)
"חולם כמו יוסף" – חנן בן ארי (חנן בן ארי ונריה בן ארי/חנן בן ארי)
"מה אתה רוצה?" – אלה לי להב (איתי שמעוני)
"הטעות הכי יפה" – איתי לוי (דולב רם ופן חזות, רון ביטון)
"חתולים" – ג'ימבו ג'יי ולהקת ספא עם רביד פלוטניק (ג'ימבו ג'יי, רביד פלוטניק וחנה גולדברג/ג'ימבו ג'יי ואוריה ויצטום)
"מי לא יבוא" – אברהם טל ובניה ברבי (אברהם טל, בניה ברבי ואבי אוחיון)
"קטן עלינו" – אמנים שונים (לירז רוסו וירדן פלג)
"אור הירח" – יסמין מועלם וטונה (איתי זבולון) (אביב גפן, טונה/אביב גפן)
"ברחובות של תל אביב" – עדן בן זקן (אבי אוחיון/אבי אוחיון ומתן דרור)
"פסקול חיי" – עומר אדם (טליסמאן וגלעד מרקוביץ')
"חיים מאושרים" – נתן גושן ועדן בן זקן (נתן גושן/נתן גושן וסתיו בגר)
"נשלים את הכל" – רביב כנר (קרן פלס ואבי אוחיון)
"שני ילדים בעולם" – נתן גושן (נתן גושן)
"אמבולנס" – נועה קירל ויהונתן מרגי] (לירז רוסו, רון ביטון, ירדן פלג, איתי שמעוני, נועה קירל ויהונתן מרגי)
"השמיים נעולים" – דולי ופן בהשתתפות עברי לידר, אלה לי להב ופלד (דולב רם ופן חזות, עברי לידר ופלד)
"סגול בהיר" – יהונתן מרגי (יובל מעיין ויהונתן מרגי)
"עוד אחד ששר לך" – עילי בוטנר וגיא מזיג (עילי בוטנר)
"פרצופים" – דודי בר דוד, צליל קליפי וג'וני גולדשטיין
"Set Me Free" – (נועם זלטין, עידו נצר, עמית מרדכי ורון כרמי)
"הולכת איתך" – איתי לוי (צליל קליפי)
"אולי בעולם אחר" – זהבה בן (נעם חורב/אלון פרץ)
"שבורי לב" – חנן בן ארי (חנן בן ארי/ חנן בן ארי ואוריאל ויינברגר)
פרסים מוזיקליים > טקס פרסי גראמי ה-63

הקלטת השנה: "Everything I Wanted" – בילי אייליש
אלבום השנה: "Folklore" – טיילור סוויפט
שיר השנה: "I Can't Breathe" - ‏H.E.R.
תגלית השנה: מייגן די סטליון
פרסים מוזיקליים > פרסי המוזיקה של בילבורד

אמן השנה: דה ויקנד
האמן החדש של השנה: פופ סמוק
זמר השנה: דה ויקנד
זמרת השנה: טיילור סוויפט
להקת השנה: BTS
פרסים מוזיקליים > טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV

קליפ השנה: “Montero” של ליל נאס X.
אמן/ית השנה: ג׳סטין ביבר
פרסים מוזיקליים > האירוויזיון ה-65

מקום 1: מונסקין – "Zitti e buoni" איטליה
מקום 2: ברברה פראווי – "Voilà" צרפת
מקום 3: גיונס טירס – "Tout l'univers" שווייץ
מקום 4: דאדי פרייר – "10 Years" איסלנד
מקום 5: גו איי – "Shum" אוקראינה
הערות שוליים

| מוזיקה לפי שנים |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
משה אידל

| --- | --- |
משה אידל, דצמבר 2008
משה אידל, דצמבר 2008
 לידה:  19 בינואר 1947 (בן 78) טרגו ניאמץ, ניאמץ, הרפובליקה העממית הרומנית 
 ענף מדעי:  חקר המקרא, פילוסופיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  שלמה פינס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית
 תלמידי דוקטורט:  אבריאל בר-לבב, רונית מרוז, צבי מרק, רון מרגולין, יהונתן גארב, חביבה פדיה, אבישי בר-אשר 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2002)  פרס רוטשילד  פרס ישראל (1999)  פרס ביאליק (1993)  Commander of the Order of Cultural Merit 
 בן או בת זוג:  שושנה אידל 
 
משה אידל (נולד ב-19 בינואר 1947) הוא פרופסור אמריטוס, מופקד על הקתדרה למחשבה יהודית על שם מקס קופר בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית; עמית בכיר במכון שלום הרטמן ומחשובי חוקרי מחשבת ישראל בעולם; חתן פרס ישראל למדעי היהדות; מכהן כנשיא האיגוד העולמי למדעי היהדות החל מ-1 באוגוסט 2013.
ביוגרפיה

משה אידל נולד וגדל בעיירה טרגו ניאמץ, השוכנת בחבל מולדובה שברומניה. למד מגיל שלוש וחצי ב"חדר" ולאחר מכן בבית ספר ממלכתי. אחרי סגירת ה"חדר" על ידי השלטונות הקומוניסטים, שכר לו אביו מורה פרטי כדי שימשיך לקבל מושגים בעברית ובתלמוד תורה. הוא הרבה לקרוא בספרים מהספריות הציבוריות המקומיות.
בשנת 1963, בהיותו בן 16, עלה לישראל עם משפחתו. למד בתיכון בקריית אתא. את שרותו הצבאי עשה בהנדסה קרבית בסדיר ובמילואים, ולאחר מכן המשיך בשירות מילואים בחיל החינוך. בין השנים 1967–1970 למד לתואר ראשון ספרות עברית ואנגלית באוניברסיטת חיפה. בשנת 1971 התקבל ללימודים באוניברסיטה העברית במסלול ישיר לדוקטורט בתחום הקבלה. 5 שנים לאחר מכן (1976), קיבל תואר דוקטור (בהצטיינות). נושא עבודת הדוקטורט שלו היה: "כתבי רבי אברהם אבולעפיה ומשנתו", בהנחיית פרופסור שלמה פינס. לימד באוניברסיטת חיפה בשנים 1972–1976. התחיל ללמד באוניברסיטה העברית ב-1974. מונה למרצה ב-1977, ומונה לפרופסור מן המניין ב-1987. לימד גם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובאקדמיה לאמנות בצלאל.
שהה בשבתונים כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ייל, באוניברסיטת פרינסטון, באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, באוניברסיטת פנסילבניה, ובסמינר התאולוגי היהודי של אמריקה בניו יורק.
אידל הוא יושב ראש ועדות אקדמיות של המרכז למוזיקולוגיה של האוניברסיטה העברית, המרכז לחקר יהודי רומניה ושל מכון בן-צבי. הוא חבר במכון שלום הרטמן משנת 1989. שימש מספר שנים כעורך כתב העת תרביץ, הוא חבר במערכות של כתבי עת ברומניה שעוסקים במדעי היהדות Studia Hebraica, חבר במערכת כתב העת Revue d'histoire des religions של הקולג' דה פראנס, של כתבי-העת "קבלה", "דעת" ו"פעמים" בארץ. משנת תשס"ו (2006) הוא חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
עם התלמידים שהנחה לדוקטורט נמנים חוקרי הקבלה והיהדות, הפרופסורים אדם אפטרמן, יהונתן גארב, חביבה פדיה, רון מרגולין, רונית מרוז, צבי מרק, בועז הוס, מיכאל שניידר ודניאל רייזר.
לאחר יציאתו לגמלאות באוניברסיטה העברית מונה לפרופסור בקתדרת מתנאל לחקר הקבלה בחוג למיסטיקה ורוחניות במכללה האקדמית צפת.
משה אידל נשוי לשושנה, שהיא ציירת ומשוררת, ולהם שלוש בנות.
הוקרה

2012 - פרס רוטשילד במדעי היהדות.
2010 - אות הצטיינות (Nihil sine deo) לתרומה לתרבות רומניה מאת מלך רומניה מיחאיל הראשון.
2009 – הענקת ה"אות למצוינות" מטעם נשיא רומניה בשל התרומה לתרבות, עם דרגת קומנדור.
2006 – נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2003 - פרס חיים ושרה ינקולוביץ לתרבות, עיריית חיפה.
2002 – פרס א.מ.ת במחשבת ישראל.
2001 - פרס נשיא האוניברסיטה העברית על שם בן פורת עבור מצוינות במחקר.
1999 - פרס ישראל למחשבת ישראל.
1995 - פרס גרשם שלום למצוינות במחקר הקבלה מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
1993 - פרס ביאליק ללימודי יהדות.
1992 – חבר האקדמיה האמריקאית לחקר היהדות.
הוקרה > תוארי דוקטור לשם כבוד

2011 - אוניברסיטת טימישוארה ברומניה.
2010 - אוניברסיטת יאשי ברומניה.
2006 – אוניברסיטת ייל.
2004 – אוניברסיטת בוקרשט ברומניה.
2003 - אוניברסיטת חיפה.
1998 – אוניברסיטת באבש-בויאי בקלוז'-נאפוקא ברומניה.
1994 - מכון ספרטוס בשיקגו.
מחקריו > תחומי מחקריו

מחקריו של משה אידל עוסקים במחשבה יהודית והם כוללים קבלה, חסידות, מאגיה וקשריה עם המחשבה, והפילוסופיה ופולחן. הוא חוקר את התקופה שמן העת העתיקה לעת החדשה, במרכז התעניינותו מצויות המאה ה-12 עד ה-17. ספריו ומאמריו יצאו לאור ותורגמו בשפות עברית, אנגלית, צרפתית, פולנית, צ'כית, רומנית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, קטלאנית, גרמנית ורוסית.
מחקריו > החויה המיסטית אצל אברהם אבולעפיה

ספרו זה של אידל ראה אור בהוצאת מאגנס בשנת 1988, מהדורה מעודכנת שלו פורסמה ב-2002. הספר תורגם גם לאנגלית וראה אור בהוצאת אוניברסיטת מדינת ניו יורק ב-1988, הוא מהווה חלק מעבודת הדוקטורט של אידל והוא מבוסס על ניתוחם של כמאתיים כתבי יד. הספר מנתח את התיאורים של החויה המיסטית אצל אברהם אבולעפיה, מקובל שמיעטו לעסוק בו ואצל אלה שהמשיכו את החסידות והוא מנתח במיוחד את החוויות המיסטיות. אבולעפיה התאפיין בחיפוש אחרי חויה נבואית בימי הביניים, באמונה שהוא נביא ומשיח ובשימוש בטכניקות כדי להגיע לחויות מיסטיות אקסטטיות מיידיות, שהוא קרא להן נבואיות.
מחקריו > קבלה: היבטים חדשים

ספר זה נתפרסם במקורו באנגלית בשנת 1988 ראה אור בתרגום עברי בהוצאת שוקן ב-1993. הספר עוסק בנושאים שונים, בהיבטים חדשים של חקר הקבלה, חלק גדול מהחומר מבוסס על כתבי יד. אידל בדק מה ניתן להוסיף למחקרים הקודמים באופן עקרוני, מונחים כמו התאחדות עם האל, טכניקות מיסטיות, גישות לפרשנות הקבלית, והדרך להשפיע על האל באמצעות הריטואלים היהודים.
מחקריו > אברהם אבולעפיה: לשון תורה והרמנויטיקה

ספרו זה של אידל יצא לאור בהוצאת שוקן ב-1994 והוא עוסק כמו ספרו הקודם על אבולעפיה בנושאי תורה והרמנויטיקה במשנתו. ספר זה הוא עיבוד של חלק מהדוקטורט.
מחקריו > פרקים בקבלה נבואית

ספר זה יצא לאור בעברית בשנת 1990 ובשפה האנגלית בהוצאת אוניברסיטת מדינת ניו יורק ב-1988 (Studies in Ecstatic Kabbalah). זוהי אסופת מאמרים על האסכולות שיצאו מבית מדרשו של אבולעפיה. הוא עוסק בתלמידיו של אבולעפיה, בסוגיות בהן עסקו תלמידיו, איפה פעלו היחסים בין הקבלה שלו לקבלה בארץ ישראל (היו לאבולעפיה תלמידים שגרו ופעלו בארץ ישראל). בודק את השפעתה של קבלת אבולעפיה באיטליה ואת הקשר בין אחד מתלמידיו לבין הקבלה הערבית.
מחקריו > גולם: מסורות מאגיות ומיסטיות ביהדות על יצירת אדם מלאכותי

ספר זה יצא לאור באנגלית בשנת 1990 ובהוצאת שוקן בשנת 1996. הספר יצא לאור לראשונה באנגלית ואז תורגם לעברית, צרפתית, איטלקית, רומנית, צ'כית, גרמנית וספרדית. זוהי מונוגרפיה העוסקת בדעות השונות ובטכניקות של יצירת הגולם מהתקופה העתיקה ועד היום. אידל היה שותף לארגון תערוכה בניו יורק בנושא, כתב לה קטלוג, מחקרו התרחב והוא הוציא אותו כספר. תזת הספר היא שליצירת הגולם יש ביטוי של שליטה ברזי השפה העברית, צירופי אותיות של השם המפורש. דיונים על הגולם שימשו סוג להעצמתה של האליטה היהודית מבחינת יכולותיה לעומת אליטות אחרות, הגולם יכול לעזור לשרת והיה תפקיד מסוים לדיונים האלה, לא רק לאגדות שמחזקות את מעמדן של האליטה.
מחקריו > החסידות: בין אקסטזה למאגיה

ספר זה יצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 2000. הוא ראה אור לראשונה באנגלית ב-1995 בהוצאת אוניברסיטת מדינת ניו יורק ולאחר מכן תורגם לעברית ורומנית. הספר מנסה לתת תיאור של החסידות כסוג של אינטראקציה בין האידיאל האקסטטי ובין הפעילות המאגית. אידל מנסה לראות את החסידות כפעילות מסוימת בתוך המיסטיקה היהודית שהדגישה את הסינתזה הזאת בין שני האלמנטים הללו.
מחקריו > מיסטיקונים משיחיים

ספרו זה של אידל ראה אור בהוצאת אוניברסיטת ייל בשנת 1998 (Messianic Mystic) ותורגם ויצא לאור באיטלקית ובצרפתית. הספר עוסק בזיקות בין מיסטיקה לבין משיחיות מתחילתה ועד החסידות. אידל מציג גישה שונה משל גרשום שלום שראה מתח בין משיחיות, שהיא עניין ציבורי, פומבי, לבין מיסטיקה שהיא עניין פרטי. אידל לעומת זאת ניסה להראות שלכל משיח יש תקופה של אינקובציה פנימית עד שהוא נהפך להיות משיח. הוא ראה שלב של התפתחות מיסטית שיכול להוביל לעלייתו על הבמה הציבורית. אידל סובר כי מיסטיקה וציבוריות אינם דברים נפרדים, אלא יכולים להשתלב.
מחקריו > שלמות כובשת: קבלה ופרשנותה

ספר זה יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת ייל בשנת 2002 (Absorbing Perfection; Kabbalah and Interpertation) וזכה בפרס קורת (מטעם קרן קורת), תורגם ויצא לאור ברומנית, התפרסם בעברית ב-2009. הספר עוסק במעמדה של פרשנות הקבלה במחשבה החסידית והקבלית. הוא מתאר טכניקות של פרשנות רדיקלית קיצונית, כמו גימטריה וצרופי אותיות.
מחקריו > ר' מנחם רקנטי המקובל

ספר זה יצא לאור בעברית בהוצאת שוקן בשנת 1998. אידל ערך כאן תיאור ראשון של כל הידוע במחקר על ר' מנחם רקנאטי, שהיה אחד מגדולי המקובלים באיטליה ודן בהשפעתו על מקובלים אחרים.
מחקריו > קבלה וארוס

ספרו זה של אידל יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת ייל ב-2005 (Kabblah and Eros) ותורגם ויצא לאור ברומנית, איטלקית אור, עברית, גרמנית וספרדית. הספר מסייע לסווג את המודלים השונים בין אהבה וארוס, כשארוס מוגדר כמיזוג בין אהבה ומין. אידל מציג מודלים שונים של ארוס: ישנם מקובלים שאומרים שהאהבה החזקה ביותר היא זו המרגיש האדם לאימו, אחרים סבורים כי האהבה החזקה ביותר היא לאישה, אחרים מחזיקים בדעה כי האהבה החזקה ביותר היא זו שחש עם ישראל כלפי אלוהים. ישנן תפישות שלהן השפעות אפלטוניות חזקות ותפישות שהמין חזק יותר מאהבה.
מחקריו > שלשלאות קסומות: טכניקות וריטואלים במיסטיקה יהודית

ספר זה ראה אור בשפה האנגלית בלוס אנג'לס ב-2005 (Enchanted Chains: Techniques and Rituals in Jewish Mysticism). הספר הוא פריה של סדרת הרצאות שנשא אידל בקולג' דה פראנס ב-2001. הוא יצא לאור בצרפתית ב-2006, ברומנית ב-2009 ובעברית ב-2015. הוא עוסק בתפישות המקובלים את המציאות כרצף אחד, על ידי דימויים כמו חבל ושרשרת. בספרות הזו אדם שהוא למטה יכול להשפיע על מה שקורה למעלה כיוון שהמציאות היא רציפה, כאשר האדם יכול להחזיק בחבל ולנענע את המציאות. אידל מציג בספר את המחשבה הקבלית כהרבה יותר דינמית מאשר הקבלה האירופית-האפלטונית, שהיא הרבה יותר סטטית ולא ניתן להשפיע עליה. המקובלים האמינו שהם יכולים לשנות את המציאות על ידי מעשיהם.
מחקריו > העלייה למרומים במיסטיקה היהודית: עמודים, קווים, וסולמות

ספר זה הוא תוצא של סדרת הרצאות שנשא אידל בבודפשט והוא יצא לאור בשפה האנגלית בהוצאת האוניברסיטה המרכז-אירופית ב-2005 (Ascensions on High in Jewish Mysticism: Pillars, Lines, Ladders) בבודפשט וניו-יורק. הספר עוסק בעליית הנשמה והגוף לעולמות של מעלה, החל מהתקופה העתיקה ועד הבעש"ט. זהו גם סוג של מיפוי של דעות שונות, מה עולה, כיצד הוא עולה ומה הוא רואה שם.
מחקריו > הבן: תכונת הבן והמיסטיקה היהודית

ספר זה יצא לאור ב-2007 בשפה האנגלית בהוצאת בלונדון וניו-יורק Continuum (Ben: Sonship and Jewish Mysticism) וב-2008 בספרדית וב-2010 ברומנית. במיסטיקה היהודית יש דיונים רבים על בן האלוהים, שממשיכים מסורות קדומות יותר והמסורות האלה שונות מהנצרות ואינן השפעה נוצרית. אידל ניסה לעשות מיפוי של הקטגוריות והמודלים השונים של דיון בבן האלוהים. יש כאלה שסבורים שבן האלוהים זה כוח קוסמי, קשר קוסמי ושהאדם מתקשר לקסם הזה. יש כאלה שסבורים שהבן הוא מלאך, יש כאלה שסבורים שהוא ספירה, יש בחסידות שסבורים שהצדיק הוא בן האל.
מחקריו > הקבלה באיטליה: 1510-1280

ספרו זה של אידל (La Cabala in Italia) ראה אור באיטלקית בפירנצה בשנת 2007 וב-2010 באנגלית בהוצאת אוניברסיטת ייל.
מחקריו > מקובלים של לילה

הספר ראה אור בהוצאת כרמל בשנת 2006 והוא עוסק בחוויות ליליות של מקובלים וטכניקות להשיגן.
מחקריו > עולם המלאכים: בין התגלות להתעלות

הספר התפרסם בהוצאת ספרי חמד של ידיעות אחרונות ב-2008 והוא אסופת מאמרים שראו אור לפני כן באכסניות שונות, אידל אסף אותם, הרחיבם ועידכנם. הספר עוסק בתפקיד המלאכים במיסטיקה היהודית ובהשפעת התפישות האלה גם בעולם הנוצרי. ההנחה היא שלמלאכים יש תפקיד כפול: תפקיד אחד שליחים ומגלים את רצון האל ותפקיד שני שאנשים מתעלים והופכים להיות לצדיקים. זוהי קטגוריית ביניים שמתווכת בין האל לאדם, מאפשרת לאל לרדת ולאדם לעלות.
מחקריו העכשוויים

כיום כותב אידל ספר על הבעש"ט וחושף בכתבי-יד את חיבוריו של ר' נחמיה בן שלמה הנביא מארפורט, מראשית המאה ה-13. בקרוב יראה אור ספר מחקרים על מחברים רומניים כגון מירצ'אה אליאדה ומיכאיל סבסטיאן (Mihail Sebastian).
ספרים אודותיו

Daniel Abrams, "Phenomenology of Jewish Mysticism: Moshe Idel's Methodology in Perspective" Kabbalah, vol. 20 (2009), pp. 7-146
Essays in Honor of Moshe Idel, editors Sandu Frunză and Michaela Frunză, Editura Provopress, Cluj-Napoca 2008.
Sorin Antohi în dialog cu Moshe Idel, Ceea ce ne uneşte, Istorii, biografii, idei Polirom, Iaşi, 2006.
Petru Moldovan, Moshe Idel: Dinamica misticii iudaice, Editura Provopress, Cluj-Napoca, 2005.
ספריו

שלשלאות קסומות: טכניקות וריטואלים במיסטיקה היהודית, מכון שלום הרטמן, 2015.
שלמויות בולעות: קבלה ופרשנות, הסדרה לחקר הקבלה - פרופ' משה אידל, מאנגלית: תרצה ארזי, מהדורה מעודכנת בעריכת המחבר, ידיעות ספרים, 2012.
קבלה וארוס, הוצאת שוקן, 2010.
עולם המלאכים: בין התגלות להתעלות, תל אביב: משכל, 2008.
מקובלים של לילה, ירושלים, הוצאת כרמל, 2006.
החסידות בין אקסטזה למאגיה, ירושלים: הוצאת שוקן, תשס"א 2000.
ר' מנחם רקנטי המקובל, ירושלים, הוצאת שוקן, תשנ"ח 1998.
גולם: מסורות מאגיות ומיסטיות ביהדות על יצירת אדם מלאכותי, ירושלים: הוצאת שוקן, תשנ"ו 1996.
אברהם אבולעפיה: לשון תורה והרמנויטיקה, ירושלים: הוצאת שוקן, תשנ"ד 1994.
קבלה: היבטים חדשים, ירושלים, הוצאת שוקן, תשנ"ג 1993.
משיחיות ומיסטיקה. תל אביב, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב 1992.
פרקים בקבלה נבואית, ירושלים, אקדמון, 1990.
החויה המיסטית אצל אברהם אבולעפיה, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ב 2002. מהדורה שנייה מורחבת מעודכנת (הראשונה פורסמה בשנת 1988).
שער לקבלה : נתיבות למיסטיקה יהודית / אבריאל בר לבב, משה אידל. רעננה: למדא - ספרי האוניברסיטה הפתוחה, ©תשפ"ב 2022.