stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוגל לונאר אקס פרייז
פרסים

הפרס הראשון בתחרות היה 20 מיליון דולר לצוות הראשון שיבצע את המשימה בהצלחה. הצוות השני היה אמור לזכות ב־5 מיליון דולר.
פרסים נוספים בסכום כולל של 5 מיליון דולר היו אמורים להיות מחולקים לצוותים שיצליחו ראשונים במשימות בונוס:
בונוס מורשת - לשדר תמונה ווידאו של פריט תרבותי היסטורי בירח.
בונוס מים - לאתר הוכחה חד־משמעית להימצאות מים על הירח.
בונוס מרחק - לנוע למרחק של לפחות 500 מטרים מנקודת הנחיתה. התנועה עשויה להתבצע על פני הירח, מעליהם או מתחתם.
בונוס הישרדות - לתפעל את הרובוט מרחוק בשני ימי ירח נפרדים או במילים אחרות לשרוד לילה ירחי (שנמשך 14 ימים ארציים).
בונוס גיוון - בו יזכו צוותים מגוונים מבחינת לאום, מגדר, מוצא אתני וכדומה.
בסך הכל, שוויו של הפרס המרבי היה 30 מיליון דולר.
הצוותים המתחרים

להלן הצוותים שהגיעו לשלב הגמר בתחרות:
| שם קבוצה | שם חללית |
| --- | --- |
SpaceIL ישראל: בראשית (Beresheet)
Moon Express ארצות הברית: MoonEx-1
Synergy Moon בין-לאומי: Tesla
Team Indus הודו: HHK1
Hakuto יפן: Zerke
הקבוצה הישראלית SpaceIL בנתה חללית שתשקול כ־585 ק"ג, שלא מצוידת בגלגלים אלא תנסה לנוע באמצעות המנוע שלה - דהיינו להשתגר מפני הירח ולנחות שוב במרחק כמה ק"מ מאתר הנחיתה הראשון. השיגור היה על גבי פאלקון 9.
אחת הקבוצות שהמשיכו לבנות את החללית לאחר סגירת התחרות הייתה SpaceIL, זו הקבוצה הראשונה ששיגרה את החללית בתאריך 22 בפברואר 2019, בשעה 3:45 לפי שעון ישראל, מקייפ קנוורל בפלורידה.
ב־11 באפריל 2019 כשעה לאחר ההתרסקות, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח.
הערות שוליים

↑  מתוך טיוטת כללי התחרות
↑  Deadline for Google Lunar X Prize Moon Race Extended Through March 2018, 16 באוגוסט 2017
↑  המטרה - הירח: אף קבוצה לא זכתה בפרס של גוגל, באתר ynet, 24 בינואר 2018
↑  ההודעה על סיום התחרות באתר המיזם
↑  The Israeli finalist in Google’s $20 million race to the moon won’t make it to the starting line Quartz
↑  Lunar XPRIZE, www.facebook.com
↑  הודעת ארגון Google Lunar X PRIZE בטוויטר, 11 באפריל 2019. ברשת החברתית טוויטר.
Rovey, אחד הרובוטים המשתתפים בתחרות
הודאה

ערך זה עוסק במושג משפטי. אם התכוונתם לברכה בתפילת העמידה, ראו .
הודאה היא הצהרה בה אדם מודה בביצוע עבירה פלילית. הודאה שניתנה מרצונו החופשי של המודה נחשבת במערכות משפט רבות (ובכלל זה במערכת המשפט הישראלית) לראיה חזקה מאוד נגד המודה ומכונה בשל כך "מלכת הראיות". גם כאשר נאשם חוזר בו מהודאה שנתן קודם לכן, מוענק להודאה המקורית משקל רב יחסית בעת הכרעת דינו, אם כי בדרך כלל נדרשות ראיות נוספות מלבד ההודאה כדי להרשיע את הנאשם.
כיום במערכות המשפט השונות בעולם, וגם בישראל, קיימת מחלוקת ביחס לחשיבות הניתנת להודאה, ויש המבקרים אותה, בטענה שבמקרים של תלונת שווא, הסתמכות על הודאה עלולה להוביל להרשעת חפים מפשע.
המינוח העברי

בלשון חז"ל הודיה והודאה היו שתי הגיות למילה שיש לה שתי משמעויות: אמירת תודה, והכרה בחטא. הודיה הייתה ההגייה הארצישראלית, ואילו הודאה הייתה ההגיה הבבלית למילה זו.
בעברית העדכנית נהוג לבדל בין הודיה - אמירת תודה ושמחה על פי לשון חז"ל, מלשון להודות ולהלל, לבין הודאה - עדות אדם עצמו על פשעים שעשה. כך גם השם לנשים הודיה משמעותו כמובן במשמעות הטובה, ושם המושב הודיה הוא משחק מילים משולש (על שם יהודי הודו שהקימוהו, על שם הבן המקראי של כלב נשיא יהודה, ועל שם ההלל והשמחה), אך בוודאי לא על פשע. אך בשנת ה'תשפ"ב 2022 בעת המשפט החוזר של רומן זדורוב במהלך הדיון המשפטי דובר על "הודייתו" ו"נתינת ההודיה", לכל אורך הדיון המשפטי, הן בפי השופטים והן בתמלול דברי עורכי הדין, וטענות הצדדים, לדוגמה: "המערער לא יודע להשיב מדוע חזר בו מההודיה." ניסוח זה התקבל בהתאם לרשום בחוק: "...רק אם הביא התובע עדות בדבר הנסיבות שבהן ניתנה ההודיה ובית המשפט ראה שההודיה הייתה חופשית ומרצון." עם זאת בכל העיתונות, ואף בית המשפט במהלך דיון זה עצמו, ברגע שלא נדונו סעיפי החוק עצמם, חזרו להשתמש במונח "הודאה".
ההודאה במשפט הישראלי

על פי החוק, כאשר נאשם מודה בעובדה כלשהי, יראו בה כמוכחת, מלבד מקרים חריגים ונדירים במיוחד שבהם בית המשפט מוצא שלא לקבל את ההודאה כראיה.
הודאה של הנאשם ניתנת בשתי צורות עיקריות:
בכתב, במהלך חקירה משטרתית – ההודאה נרשמת על ידי החוקר, ונחתמת על ידי הנאשם.
בעל פה – כאשר נאשם נמצא בחברת מדובב משטרתי או מוקלט באמצעי חקירה מתוחכמים אחרים.
תוקפה של הודאה זו מעוגן בחוק, הקובע גם תנאים מסוימים לקבילותה: עדות של החוקר או המדובב שהיו נוכחים בעת מתן ההודאה ומאמתים את תוכנה, וכן אימות הנסיבות החוקיות למתן הודאה – שהייתה מרצון חופשי וללא כפייה.
הודאה באשמה מוגשת על ידי התביעה כראיה מרכזית בחומר הראיות המצורף לכתב אישום. עוד לפני הצגתה בפני השופט, יכול להתקיים הליך ביניים הדן בקבילות ההודאה בלא קשר לתוכנה, זהו משפט זוטא, בו נטען כי ניתנה שלא מרצונו החופשי של הנאשם ובאמצעים פסולים כאמור בפקודת הראיות. עם זאת, מעולם לא קרה בישראל שנאשם זכה במשפט זוטא ולפיכך מעולם לא זוכה נאשם לאחר שהוברר שהודאתו לא נמסרה מרצונו החופשי. עם זאת, קרו בישראל מקרים שבהם שוחררו אנשים שהודו ואף שחזרו את הפשע שביצעו לכאורה וזאת לאחר שנמצאו הנאשמים האמיתיים או לאחר שהתברר שלא אירע פשע כלל. כזה היה המקרה של פאבל סמירנוף שהודה ושחזר את רצח חברו ושרפת גופתו ורק לאחר זמן נמצא החבר חי, בריא ושלם וכזה היה גם המקרה של טארק נוג'ידאת שהודה ושחזר את רצח החייל אולג שייחט ורק לאחר מכן נמצאו האשמים האמיתיים.
פסיקה יוצאת דופן אירעה בבית המשפט המחוזי בתל אביב עת זוכה אלכסנדר וולקוב מרצח גרושתו וזאת לאחר שהשופטים מצאו חוסר התאמה בין השחזור שלו לבין מה שאירע בפועל. כתוצאה מהזיכוי ספגו שלושת השופטים בראשות אב בית הדין שלי טימן, ביקורת נוקבת הן מהתקשורת והן מחבריהם השופטים. ולו רק משום שהודאה נחשבת בישראל כמלכת הראיות ואין בילתה כאשר נלווה אליה דבר מה נוסף פעוט ככל שיהיה.
משקלה של הודאה

החוק אינו קובע מה יהיה משקלה של ההודאה בתוך מכלול הראיות במשפט. נטיית בתי המשפט בישראל היא לראות בהודאה ראיה כבדת משקל, במיוחד כאשר אין ראיות ישירות אחרות. ההנחה היא כי האינטרס המובהק של אדם הוא לפעול באופן שלא יזיק לו, וההודאה, בהיותה נוגדת אינטרס זה, מצביעה על האפשרות שהיא האמת העובדתית. ביטוי לכך נתן השופט מישאל חשין באומרו: "ברגיל, אין אדם משים עצמו רשע... אין אדם מודה כי עבר עבירה פלונית אלא אם עבר אותה עבירה. חוכמת-הלב לימדה אותנו, שאין אדם עושה עצמו רשע במקום שהוא צדיק. בייחוד אמורים הדברים בחמורות שבעבירות, באותן עבירות השולחות אדם לשנים ארוכות אל בית האסורים. אין זו הנחה משפטית. אין זו חזקה חלוטה, הנחה של שכל ישר היא, הנחה המייסדת עצמה על טבע האדם".
ההודאה כשלעצמה אינה יכולה לשמש ראיה בלבדית להרשעה, ונדרש "דְבַר מה נוסף" לחיזוקה.
בהיעדר אמירה מפורשת בחוק, נקבעו בפסיקה קווים מנחים לבחון את משקל ההודאה ביחס למכלול הראיות:
המשקל הפנימי – בו נבחנת ההודאה עצמה, אם יש בה סתירות, אם היא סדורה ועקבית, אם אין היא סותרת הודאות אחרות. בכך לסלק את החשש מפני מניעים נסתרים המביאים את הנאשם להודאה במעשה שלא עשה.
המשקל החיצוני – בו נבחנת ההודאה מול המציאות האובייקטיבית. בחינה זו מצריכה סיוע הקרוי "דבר מה נוסף" המביא סימני אמת חיצוניים להודאה, ואשר יכולים על פי השכל הישר להעיד על אמיתותה.
ככל שמשקלה הפנימי של ההודאה גדול יותר, כך יקטן הצורך למבחן החיצוני של ה"דבר מה הנוסף". אין קביעה מפורשת מהו בדיוק, ולמעשה נתון הדבר לשיקול דעתו של השופט. טווח שיקול הדעת נרחב למדי, ובאין הנחיות מפורשות זה יכול להיות גם ראיה נסיבתית. כך למשל, הימנעות הנאשם מלהעיד במשפט, יכולה לשמש בתנאים מסוימים דבר מה ראייתי נוסף.
בכך שונה ההודאה – מראיות אחרות. בהן נדרש על פי חוק תוספת ראייתית ממשית יותר, מסוג "חיזוק" או "סיוע". כך מקבלת היא את המעמד הבכיר על פניהן, והופכת למלכת הראיות.
ביקורת > כנגד הביקורת

ד"ר מאיר גלבוע (אשר שימש כחוקר משטרה), טוען כי מספר המקרים של הרשעות מוטעות עקב הודאות שווא הוא אפסי לעומת גורמים נוספים להרשעות מוטעות. כמו: זיהוי מוטעה, עדויות שקר של עדים, התנהגות פסולה של עובדי מערכת אכיפת החוק, דעות קדומות ואפליה גזעית וכיוצא בזה. לדבריו, מחקרים מוכיחים כי שיעור ההודאות בחקירות הוא כ-40 אחוז, ודפוס התנהגות החוזר בשכיחות גבוהה כל כך אינו יכול להיות חשוד, אלא חלק מרפרטואר ההתנהגויות הנורמלי של האדם. עוד הוא אומר כי הפרדוקס לכאורה הנראה בהודאה הנמסרת בניגוד לאינטרס של הנחקר ומוכיחה כאילו הושגה באמצעים פסולים, נכונה רק בנקודת מבט רציונלית. אלא שהאדם אינו דווקא יצור הפועל על פי הנחות רציונליות בלבד, ודווקא בתשאול וחקירה - הרגשות משפיעות על התנהגותו יותר מאשר ההגיון.
כבודה של ההודאה במקומה מונח

הדיון על מעמדה של ההודאה עוד לא תם, למרות הכרסום במעמדה עדיין בתי המשפט נוהגים לראות בה ראיה חשובה ביותר. כדברי השופטת דורית ביניש ב-2006 בבית המשפט העליון: "על אף שהועם זוהרה של ההודאה כ'מלכת הראיות', והופנה זרקור לחשש מאפשרות הרשעת אדם חף מפשע, עדיין, יש לה להודאה מקום של כבוד בסולם הראיות הקיימות במשפט פלילי, והיא בבחינת כלי ראייתי חשוב ומקובל באותם מקרים בהם שוכנע ביהמ"ש כי מדובר בהודאת אמת. יש לשלול את הגישה לפיה, כנקודת המוצא, בכל הודאה קיים במובנה 'פגם מולד' בדבר היותה של ההודיה הודית שווא וראיה חשודה על פניה, כאשר מלכתחילה טבוע בה חותם של אי רציונליות."
בפרשת רצח תאיר ראדה קבע השופט יצחק עמית, בהתייחסו להודאה של רומן זדורוב, שהיה חשוד ברצח:
בכך קיבל השופט עמית את עמדתם של מנשה ואוצרי כי אין משהו אינהרנטי פגום בהודאה כשלעצמה במנותק מבחינת התוכן והנסיבות של כל הודאה והודאה.
למרות זאת, ב-30 במרץ 2023 זוכה זדורוב.
כבודה של ההודאה במקומה מונח > הערכת משקלה של הודאה בראי אסטרטגיית ההכרעה הפלילית

מנשה וגרונר הציעו לבחון את משקל ההודאה על פי גישתם התאורטית המכונה "אסטרטגיית ההכרעה הפלילית". על פי גישתם יש לוותר על תוספות ראייתיות להודאה כגון דבר מה נוסף או סיוע ובמקום זאת יש לבחון האם קיימת השערת חפות נוכח הודאת האשם, השערת חפות שאינה נחסמת באחד החסמים הבאים: החסם השיטתי (לפיו אין לקבל השערת חפות שהכללתה בכל מקרה דומה לא תאפשר אכיפה יעילה של המשפט הפלילי), חסם הסתברותי (לפיו אין לקבל השערת חפות לפיה ההסתברות לחפות כה נמוכה כך שניתן להתעלם ממנה לצרכים מעשיים), חסם טבעי (לפיו אין לקבל השערת חפות התנגשת עם הטבע המוכר לנו לפי גוף הידע המדעי) וחסם פרוצדורלי (לפיו אין לקבל השערת חפות המצריכה בירור שיצריך משאבים שלא ניתן לעמוד בהם או שמתקיים חופש הכרעה דמוקרטי שלא לעמוד בהם)
ראו גם

אין אדם משים עצמו רשע
שתיקה כהודאה
תשאול
הערות שוליים

↑  בועז סנג'רו, ‏ההודאה כבסיס להרשעה - האמנם "מלכת הראיות" או שמא קיסרית הרשעות השווא, עלי משפט ד', פברואר 2005
1 2  הודיה והודאה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏14 במרץ 2012
↑  ראו פסק דין בית המשפט העליון באתר פסק-דין
↑  השופט במשפט זדורוב: צריך לוודא שלא ניתנה הודאת שווא בעיתון ישראל היום, רומן זדורוב: ההודאות נגבו ממני כדין אבל אין להן משקל בידיעות אחרונות, "רומן זדורוב הורשע אך ורק על פי הודאה ושחזור..." בהארץ, מעמוס ברנס עד רומן זדורוב - הודאה היא סוף הסיפור? אתר סרוגים (פורסם במקור ראשון)
↑  סעיף 154 לחוק סדר הדין הפלילי
↑  אברהם בלוך, ‏ממעטים לפסול הודאות: המגמה המדאיגה שעלולה להביא להרשעות שווא, באתר מעריב אונליין, 20 ביולי 2023
↑  סעיף 12(א) לפקודת הראיות
↑  דנ"פ אל עביד
↑  וראה, למשל, רע"פ 4142/04 סמל(מיל.) איתי מילשטיין נ' התובע הצבאי הראשי, ניתן ב־14 בדצמבר 2006
↑  מתוך פסקה 1 לעמדת הרוב בוועדה
↑  דנ"פ 4342/97, 4530 אל עביד הנ"ל, בעמ' 836–839 מפי השופטת דורנר
↑  המאמר: דליה דורנר, "מלכת הראיות נ' טארק נוג'ידאת - על הסכנה שבהודאות-שווא וכיצד להתמודד עימה" הפרקליט מט(1), 7 (2006). גרסה קודמת של המאמר פורסמה בירחון למשפט פלילי "הסניגור" 95 (פברואר 2005) בהוצאת הסניגוריה הציבורית וסקירה משפטית.
↑  סיגל נעים, המודים, באתר הארץ, 30 במאי 2003
↑  הדו"ח הראשון פורסם בספטמבר 2019 בנושא עדויות ראיה שגויות וזיהוי מוטעה, והומלץ בו על הקטנת המשקל הראייתי של מסדר זיהוי, במיוחד כאשר אין היכרות מוקדמת בין העד המזהה לבין החשוד. הדו"ח השני פורסם באפריל 2021 והומלץ בו על אסדרת המדע הפורנזי בישראל
↑  דו"ח ביניים בנושא הודאות שווא בחקירה, 25 בינואר 2024
↑  https://img.haarets.co.il/bs/0000018d-63d5-d480-adbd-ebf5eab00000/98/10/1ab1248149e0a65e685b48ec2f2a/doch.pdf
↑  תשאול קטינים במסגרת חקירה פלילית מאת ד"ר מאיר גלבוע
↑  עפ 6679/04 אלכסנדר סטקלר נ' מדינת ישראל (עליון; מ' חשין, ד' ביניש, ע' ארבל; 11.5.06)
↑  ע"פ 7939/10 זדורוב נ' מדינת ישראל פסקה 6 לפסק דינו של השופט עמית.
↑  דורון מנשה ושי אוצרי, "כמה שוקלת הודאה? עיון מחודש בשאלת משקלן הבייסיאני של הודאות נאשם - תגובה למאמרם של מרדכי הלפרט ובועז סנגרו מחקרי משפט כו(3)" מחקרי משפט כז 503 (2011)
↑  דורון מנשה, איל גרונר, כיצד למזער את סיכונן של הודאות השווא, משפט מפתח, -כתב העת של פרקליטות המדינה, כרך 4, ע' 19 (דצמבר 2016).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00574712  NKC: ph686147
שעון צירקדי

שעון צירקדי, או מתנד צירקדי, הוא שעון ביולוגי מחזורי עם מופע יציב, המסונכרן עם היממה השמשית.
הגרעין העל-תצלובתי Suprachiasmatic nucleus and ventricular system במבט צידי
ביונקים, "שעון העל" הביולוגי המכתיב את המקצבים המחזוריים בתפקודים הפיזיולוגיים נמצא בגרעין העל-תצלובתי (SCN) שבהיפותלמוס. שעון זה מכתיב לרקמות הגוף מקצב מחזורי של קרוב ל-24 שעות, אבל לא בדיוק. כדי להתאים את מקצבי הגוף ליממה, קיימים מנגנונים המשתמשים באותות חיצוניים שיש להם מחזוריות ביממה כדי לווסת את זמן המחזור. אותות אלה נקראים צייטגבר. שעונים צירקדיים מסונכרנים פנימיים מאפשרים לרוב היצורים החיים להיות מוכנים לשינויים סביבתיים יום יומיים, הקשורים למחזור היום והלילה, ולשנות את הביולוגיה וההתנהגות שלהם בהתאם.
המונח צירקדי מקורו במילה הלטינית circa (בעברית: בערך) ו-dies (בעברית: יום), שכן בהיעדר רמזים חיצוניים (כגון אור סביבתי) המחזור אינו נמשך 24 שעות בדיוק. בבני אדם, למשל, בתנאי ניסוי של תאורה נמוכה וקבועה, אורך המחזור הביולוגי יהיה בממוצע כ-24.2 שעות ולא 24 שעות בדיוק.
שעון הגוף הרגיל, ה"שעון הביולוגי", נמשך פרק זמן של 24 שעות בדיוק כאשר הוא מקבל מספיק אותות תיקון, צייטגברים, מהסביבה. הצייגבר העיקרי הוא חילופי התאורה בין היום והלילה. שעונים צירקדיים הם המנגנונים המרכזיים המניעים את המקצבים הביולוגיים, והם בנויים משלושה מרכיבים עיקריים:
קוצב תאי מרכזי, בעל זמן מחזור קרוב ל-24 שעות.
סדרה של מסלולי קלט לקוצב התאי המרכזי, כדי לאפשר סחיפה (Entrainment (chronobiology)) של השעון והתאמת המקצב ליממה.
סדרה של מסלולי פלט הקשורים לשלבים שונים של הקוצב, המווסתים מקצבים ברורים בביוכימיה, פיזיולוגיה והתנהגות בכל יצור חי.
השעון מתאפס כאשר אורגניזם חש ברמזי זמן סביבתיים, שהעיקרי שבהם הוא אור. שעונים צירקדיים נמצאים בכל מקום ברקמות הגוף, שם הם מסונכרנים על ידי אותות פנימיים וחיצוניים כאחד, כדי לווסת את הפעילות הקבועה לאורך היום באופן המתאים לרקמות הספציפיות. השעון הצירקדי שזור ברוב התהליכים המטבוליים התאיים והוא מושפע מהזדקנות היצור החי. המנגנונים המולקולריים הבסיסיים של השעון הביולוגי הוגדרו במינים של בעלי חוליות, חרקים, כגון, Drosophila melanogaster, צמחים, פטריות, חיידקים, וככל הנראה גם בעל-ממלכת ה-Archaea.
בשנת 2017, הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לג'פרי סי. הול, מייקל רוסבאש ומייקל וו. יאנג "על גילוייהם של מנגנונים מולקולריים השולטים בקצב הצירקדי" בזבובי פירות.
האנטומיה של הקוצב המרכזי בחולייתנים

בחולייתנים, השעון הצירקדי העליון הוא הגרעין העל-תצלובתי (Suprachiasmatic nucleus, SCN), צבר דו-צדדי של כ-20,000 תאי עצב הנמצא בהיפותלמוס. ההיפותלמוס הוא אזור מוחי קטן הממוקם מעל תצלובת הראייה, והוא משמש כ"מפקדה ההורמונלית העליונה" במוח. הגרעין העל-תצלובתי מקבל קלט מקבוצה של תאי גנגליון ברשתית המבטאים פוטו-פיגמנט מיוחד, ובאמצעותם מועבר המידע על שינויי התאורה הסביבתית לשעון. הגרעין העל-תצלובתי מפנה את הפלט שלו למרכזים אחרים בהיפותלמוס ולבלוטת האצטרובל (pineal gland), כדי לווסת הפרשת הורמונים כמו קורטיזול ומלטונין. ההורמונים האלה מופרשים למחזור הדם ומווסתים השפעות של השעון על רקמות האורגניזם.
השעון הצירקדי מתאפס כאשר אורגניזם חש ברמזי זמן סביבתיים שהראשוני בהם הוא האור. מתנדים מחזוריים נמצאים בכל מקום ברקמות הגוף, שבהם הם מסונכרנים על ידי אותות אנדוגניים ואקסוגניים כאחד, כדי לווסת את הפעילות לאורך היממה באופן ייחודי לרקמות השונות. השעון הצירקדי שזור ברוב התהליכים המטבוליים התאיים ומושפע מהזדקנות האורגניזם.
שעוני יונקים

השעון הצירקדי האנושי מדגימה מנגנוני פיצוי פעילים כדי לשמור על תפקוד השעון. מספר גנים של שעון צירקדי יונקים זוהו ואופיינו באמצעות ניסויים בבעלי חיים המכילים מוטציות טבעיות, הנגרמות כימית וממוקדות, וגישות גנומיות השוואתיות שונות. רוב מרכיבי השעון המזוהים הם מפעילי תעתיק או מדכאים המווסתים את יציבות החלבון והטרנסלוקציה הגרעינית ויוצרים שתי לולאות משוב משתלבות. בלולאת המשוב העיקרית, חברי משפחת גורמי התעתוק הבסיסית CLOCK helix-loop-helix (bHLH)-PAS (Period-Arnt-Single-minded), ו-BMAL1, התרודימרים בציטופלזמה ויוצרים קומפלקס שבעקבות הטרנסלוקציה אל הגרעין, יוזם שעתוק של גנים מטרה כגון גנים הליבה של הגנים PER1, PER2 ו-PER3 ושני גנים קריפטוכרום (CRY1 ו-CRY2). משוב שלילי מושג על ידי הטרודימרים של PER:CRY שעוברים חזרה לגרעין כדי לדכא את השעתוק שלהם על ידי עיכוב הפעילות של הקומפלקסים CLOCK:BMAL1. לולאה רגולטורית נוספת נגרמת כאשר ההטרודימרים CLOCK:BMAL1 מפעילים את השעתוק של Rev-ErbA ורורה, שני קולטנים גרעיניים יתומים הקשורים לחומצה רטינואית. REV-ERBa ו-RORa מתחרים לאחר מכן על קשירת רכיבי קולטן הקשורים לחומצה הרטינואית (ROREs) הנמצאים במקדם Bmal1. באמצעות הקישור הבא של ROREs, חברי ROR ו-REV-ERB מסוגלים לווסת את Bmal1 . בעוד RORs מפעילים שעתוק של Bmal1, REV-ERBs מדחיקים את אותו תהליך שעתוק. לפיכך, התנודה הצירקדית של Bmal1 מווסתת באופן חיובי ושלילי על ידי RORs ו-REV-ERBs.
שעוני חרקים

בזבוב D. melanogaster, מחזור הגנים (CYC) הוא האורתולוג של BMAL1 ביונקים. לפיכך, דימרים של CLOCK-CYC מפעילים את השעתוק של גנים צירקדיים. הגן נצחי (TIM) הוא האורתולוג ל-CRY של יונקים כמעכבים; D. melanogaster CRY מתפקד כפוטורצפטור במקום זאת. בזבובים, CLK-CYC נקשר למקדמים של גנים מווסתים ביממה רק בזמן השעתוק. לולאה מייצבת קיימת גם כאשר הגן vrille (VRI) מעכב בעוד PAR-domain protein-1 (PDP1) מפעיל את שעתוק השעון.
שעוני פטריות

בפטריה החוטית N. crassa מנגנון השעון מקביל, אך אינו אורתולוגי לזה של יונקים וזבובים.
שעוני צמחים

לשעון הצירקדי בצמחים יש מרכיבים שונים לחלוטין מאלה שבשעוני החיות, הפטריות או החיידקים. לשעון הצמח אכן יש דמיון רעיוני לשעון החיות בכך שהוא מורכב מסדרה של לולאות משוב תעתיק משתלבות. הגנים המעורבים בשעון מראים את שיא הביטוי שלהם בשעה קבועה ביום. הגנים הראשונים שזוהו בשעון הצמח היו TOC1, CCA1 ו-LHY . שיא הביטוי של הגנים CCA1 ו-LHY מתרחש עם עלות השחר, וביטוי השיא של הגן TOC1 מתרחש בערך בשעת בין ערביים. חלבוני CCA1/LHY ו-TOC1 מדחיקים את הביטוי של הגנים אחד של השני. התוצאה היא שכאשר רמות החלבון CCA1/LHY מתחילות להצטמצם לאחר עלות השחר, היא משחררת את ההדחקה על הגן TOC1, ומאפשרת לעלות ביטוי הגן TOC1 ורמות חלבון TOC1. ככל שרמות החלבון TOC1 עולות, הוא מדכא עוד יותר את הביטוי של הגנים CCA1 ו-LHY. ההפך מרצף זה מתרחש בן לילה כדי לבסס מחדש את שיא הביטוי של הגנים CCA1 ו-LHY עם עלות השחר. יש הרבה יותר מורכבות מובנית בשעון, עם לולאות מרובות הכוללות את הגנים PRR, קופלקס הערב (Evening Complex) וחלבוני GIGANTIA ו-ZEITLUPE הרגישים לאור.
שעוני חיידקים

במקצבי יממה של חיידקים, התנודות של הזרחון של חלבון Kai C הציאנובקטריאלי שוחזרו במערכת חוץ תאית על ידי הדגרת המקטעים KaiC עם KaiA, KaiB ו-ATP .
ראו גם

שעון ביולוגי
נקודה ופסיק

| נקודה ופסיק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
נקודה ופסיק ( ; ) הוא סימן פיסוק, המשמש להפסק הגדול מזה המסומן בפסיק וקטן מזה המסומן בנקודה.
היסטוריה

מקורו של סימן הנקודה ופסיק בהדפסות של המדפיס האיטלקי אלדוס מנוטיוס האב, אשר נהג להשתמש בסימן זה כדי להפריד בין מילים בעלות משמעות שונה.
בשפה האנגלית הסימן נכנס לראשונה לשימוש במאה ה-16. בין השאר נעשה בו שימוש בסונטות של ויליאם שייקספיר ובמחזותיו של בן ג'ונסון.
בטעמי המקרא דומה הטעם אתנחתא, במשפטים ארוכים, לנקודה ופסיק.
שימוש

לסימן הנקודה ופסיק שלושה שימושים בעברית:
הוא מחבר בין שני משפטים בהקשר שהוא אמיץ מהקשר בין משפטים המופרדים על ידי נקודה, אך פחות מהפסק של פסיק.
דוגמה: אני עומד בדד; כולם נסעו.
דוגמה: אין צורך שתבואו; כבר הסתדרתי בעצמי.
הוא מהווה מפריד חזק יותר בין משפטים מאשר הפסיק. כאשר משתמשים בפסיקים רבים במשפט על מנת לבצע הפרדות ורוצים לבצע הפרדה יותר חזקה.
דוגמה: נסעתי ללונדון, אנגליה; טיחואנה, מקסיקו; וושינגטון, ארצות הברית.
דוגמה: ראובן שמעוני, "בין החומות", ירושלים 1964, עמ' 111–124; יהודה לוי, "העבר הרחוק", תל אביב 1982, עמ' 349; גד אשרי, "ימי זוהר", תל אביב 1978, עמ' 52.
להפרדה בין קטעים ראשיים במחזורת, בפרט במחזורת ארוכה.
דוגמה: אף על פי שגדליהו התפרנס מן המלמדות בדוחק, וכל ימיו היה לו מיחוש, ואשתו הייתה חולנית; אף על פי שבימות החורף לא היו החלונות השבורים שבביתו הנמוך עומדים בפני הדלף; אף על פי שלא בכל יום היה גדליהו וביתו יכולים לקיים מצוות עשה שבתורה: "בערב תאכלו בשר ובבוקר תשבעו לחם" – בכל זאת, אילו סר אליו מלאך המוות ואמר לו: "עדיין לא בא יומך, אולם אם חפץ אתה ברצון טוב, יכול אני לגאול אותך מחייך המרים", היה יורק לו בפניו. (על פי "גדליהו" מאת יהודה שטיינברג)
השימוש בסימן נקודה ופסיק מצומצם יחסית לשימוש בסימני הפיסוק הנפרדים פסיק ונקודה כשלעצמם.
שימוש > בשפה היוונית

בשפה היוונית הסימן מהווה סימן שאלה. בייצוג יוניקוד, נקודה פסיק היא U+003B, וזאת לעומת סימן השאלה ביוונית המיוצג כ–U+037E. עם זאת, ברוב הגופנים צורותיהם זהות לחלוטין.
שימוש > שפות מחשב

בשפות תכנות רבות מהווה סימן נקודה ופסיק כסימן לסיומה של כל הוראה (לדוגמה: PL/I, עדה, #C, Java, C++, C), ובשפות אחרות כסימן שמפריד בין הוראות שונות (לדוגמה: פסקל, JavaScript).
בשפת אסמבלי מהווה הנקודה ופסיק סימן להערה שאין המחשב מתייחס אליה.
בוריסלב מיכאילוב

בוריסלב ביסרוב מיכאילוב (בבולגרית: Борислав Бисеров Михайлов; נולד ב-12 בפברואר 1963 בסופיה) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת השוער, וכיום נשיא התאחדות הכדורגל הבולגרית.
מיכאילוב, אחד מגדולי השוערים בבולגריה בכל הזמנים, היה קפטן נבחרת בולגריה במונדיאל 1994, בו רשמה את הישג השיא בהיסטוריה שלה, וביורו 1996. הוא שימש כקפטן ב-60 משחקים, יותר מכל שחקן בולגרי אחר, והוא אחד מתוך שני שחקנים בלבד שרשמו מעל 100 הופעות בנבחרת בולגריה.
בנו של מיכאילוב, ניקולאי, שימש גם הוא כשוער נבחרת בולגריה, והיה בין היתר שוערן של ליברפול וטוונטה.
קריירת משחק

מיכאילוב החל את קריירת המשחק בקבוצת לבסקי סופיה מעיר מגוריו. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת 1981/1982, כשהוא תופס מתחילת דרכו את משבצת השוער הבכיר בקבוצה. במשך שתי עונות רצופות, סיים מיכאילוב עם קבוצתו במקום השני בליגת העל הבולגרית. בעונת 1983/1984 השלימה לבסקי זכייה בדאבל המקומי, לאחר שהקדימה בליגה את יריבתה העירונית צסק"א סופיה, וניצחה בגמר הגביע הבולגרי 1-0 את בוטב פלובדיב. עונה אחר כך שמרה לבסקי על כתר האליפות, לאחר ששוב הקדימה את צסק"א, הפעם בארבע נקודות, והעפילה לשמינית גמר גביע אירופה לאלופות, לאחר שהדיחה את שטוטגרט, אך הודחה מהמפעל על ידי דניפרו דניפרופטרובסק. אמנם, אחד האירועים המשמעותיים באותה התרחשו בגמר הגביע בין לבסקי לצסק"א סופיה. לאחר מחלוקת לגבי פסיקות השופט, שהוטו לכאורה לטובת צסק"א, התפתחה תגרה בין שחקני הקבוצות. חמישה שחקנים הורחקו לצמיתות מכדורגל, ביניהם חריסטו סטויצ'קוב מצסק"א ומיכאילוב מלבסקי, יחד עם שלושה שחקני לבסקי נוספים. לאחר מספר חודשים בוטלה ההשעיה והשחקנים שבו לקבוציתיהם.
בעונת 1985/1986 רשמה לבסקי אכזבה בליגה כשסיימה חמישית בלבד, בעונה בה מיכאילוב הספיק לרשום עשר הופעות ליגה בלבד עקב ההשעיה, אך הצליחה לזכות בגביע הבולגרי לאחר ניצחון 2-1 בגמר על צסק"א. מהמשחק נעדרו שמונה שחקנים, ארבעה מכל קבוצה וביניהם מיכאילוב, מכיוון שבאותו זמן שהו בהכנות עם נבחרת בולגריה לטורניר מונדיאל 1986. בזכות הזכייה, השתתפה הקבוצה בעונה הבאה בגביע אירופה למחזיקות גביע, שם הגיעה עד לרבע הגמר והודחה על ידי ריאל סרגוסה. על הופעותיו בשנת 1986 זכה מיכאילוב בתואר כדורגלן העונה בבולגריה. בעונת 1987/1988 זכה מיכאילוב בפעם השלישית בתואר האליפות עם לבסקי, שהקדימה בשתי נקודות את צסק"א. לבסקי סיימה את העונה עם כמות הספיגות הנמוכה בליגה, עם 29 שערי חובה בלבד ב-30 משחקים.
בעונת 1989/1990, לאחר שרשם 180 הופעות במדי לבסקי סופיה, עזב אותה מיכאילוב לראשונה בקריירה, ועבר לשחק במדי בלננסש מליגת העל הפורטוגלית. המאמן שהחתים אותו בקבוצה היה הבולגרי חריסטו מלאדנוב, מאמנו לשעבר בנבחרת בולגריה, שפוטר כחודשיים לאחר פתיחת העונה. בעונת הבכורה שלו היה מיכאילוב השוער הבכיר בקבוצה, והחמיץ רק שני משחקי ליגה בדרך למקום השישי בטבלה. עונה אחר כך סבלה בלננסש מיכולת ירודה וירדה לליגת המשנה מהמקום ה-19 מתוך 20 בטבלה. מיכאילוב שיחק רק בכמחצית ממשחקי הליגה של קבוצתו.
לאחר שתי עונות בפורטוגל, עבר מיכאילוב לצרפת, שם שיחק במדי מולוז מליגת המשנה. לאחר שלוש עונות במרכז הטבלה, ולאחר ההצלחה עם נבחרת בולגריה במונדיאל 1994, חזר מיכאילוב לליגה הבולגרית בעונת 1994/1995, כשחתם בקבוצת בוטב פלובדיב, עימה סיים במקום השלישי בטבלה. לאחר ששיחק שני משחקים בלבד בפתיחת עונת 1995/1996, עבר השוער לרדינג מהפוטבול ליג, אז ליגת המשנה באנגליה. הוא שיחק במדי הקבוצה במשך שתי עונות בהן נאבקה בתחתית, ובשתיהן שרדה בליגת המשנה. מיכאילוב לא זכה לדקות משחק רבות, ושותף רק ב-24 במשחקים במהלך שתי העונות שלו בקבוצה.
בעונת 1997/1998 חזר השוער פעם נוספת לבולגריה, ושיחק 13 משחקים במדי סלביה סופיה. הוא חתם בפ.צ. ציריך לקראת עונת 1998/1999, אך פרש לאחר משחק ליגה אחד בלבד במדיה בגיל 35.