stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיליאד סיאנסז
תרופות

| שם מותג | שם התרופה\ות (s) | אינדיקטורים | תאריך אישור (USA) | שותף שוקי | תאריך פקיעת פטנט ארצות הברית | תאריך פקיעת פטנט אירופה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AmBisome | ליפוזום amphotericin B | פטרת, cryptococcal דלקת קרום המוח, Aspergillus, Candida, Cryptococcus infections | 1997-08-11 | Astellas Pharma(USA)Rapiscan(EU) | 2016 | expired |
| Atripla | tenofovir, emtricitabine, and efavirenz | HIV, איידס | 2006-07-12 | בריסטול מאיירס סקוויב | 2021 | 2018 |
| Cayston | Aztreonam | סיסטיק פיברוזיס | 2010-02-22 |  | 2021 | 2021 |
| Descovy | Emtricitabine/tenofovir alafenamide |  | 2016-04-04 |  |  |  |
| Epclusa | Velpatasvir/sofosbuvir | הפטיטיס C | 2016-06-28 |  |  |  |
| Complera/Eviplera | tenofovir, emtricitabine, and rilpivirine | HIV, איידס | 2011-08-10 | ג'ונסון אנד ג'ונסון |  |  |
| Emtriva | emtricitabine | HIV, איידס | 2003-07-02 |  | 2021 | 2016 |
| Flolan | epoprostenol sodium | יתר לחץ דם ריאתי | 1995-09-20 | גלקסו סמית' קליין | expired | expired |
| Genvoya | Elvitegravir/cobicistat/emtricitabine/tenofovir alafenamide |  | 2015-11-05 |  |  |  |
| Harvoni | sofosbuvir, ledipasvir | הפטיטיס C | 2014-10-10 |  |  |  |
| Hepsera | adefovir dipivoxil | הפטיטיס B | 2002-09-20 |  | 2014 | 2011 |
| Letairis | ambrisentan | יתר לחץ דם ריאתי | 2007-06-15 | גלקסו סמית' קליין | 2015 | 2015 |
| Lexiscan | regadenoson | myocardial perfusion imaging | 2008-04-10 | Astellas | 2019 | 2020 |
| Macugen | pegaptanib sodium solution | age-related macular degeneration | 2004-12-17 | OSI and Pfizer | 2017 | 2017 |
| Odefsey | Emtricitabine/rilpivirine/tenofovir alafenamide |  | 2016-03-01 |  |  |  |
| Ranexa | ranolazine | angina | 2006-01-27 | Hoffmann–La Roche | 2019 | 2019 |
| Sovaldi | sofosbuvir | הפטיטיס C | 2013-12-06 |  |  |  |
| Stribild | elvitegravir, cobicistat, emtricitabine, tenofovir | HIV, איידס | 2012-08-27 |  |  |  |
| Tamiflu | oseltamivir phosphate | שפעת | 1999-10-27 | Hoffmann–La Roche | 2016 | 2016 |
| Truvada | emtricitabine and tenofovir | HIV, איידס | 2004-08-02 |  | 2021 | 2018 |
| Tybost | cobicistat | HIV, איידס | 2013-09-25 (EU), 2014-09-24 (US) |  |  |  |
| Vemlidy | Tenofovir alafenamide |  | 2016-11-10 |  |  |  |
| Viread | tenofovir | HIV, איידס, הפטיטיס B | 2001-10-26 |  | 2017 | 2018 |
| Vistide | cidofovir | CMV retinitis | 1996-06-26 | Pfizer | expired | expired |
| Vitekta | elvitegravir | HIV, איידס | 2013-09-25 (EU), 2014-09-24 (US) |  |  |  |
| Zydelig | idelalisib | oncology, lymphoma | 2014-07-23 |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "Medicines". Gilead. נבדק ב-16 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brunk, Doug (7 בפברואר 2020). "Remdesivir Under Study as Treatment for Novel Coronavirus". Medscape. נבדק ב-11 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בן יניב, התרופה רמדסיביר: הראשונה שמאושרת לטיפול בקורונה, באתר תאגיד השידור הישראלי, 1 במאי 2020
↑  Gilead Media FAQs, www.gilead.com
↑  דרור רייך, אקזיט ענק בביומד הישראלי: גיליד רוכשת את קייט פארמה ב-11.9 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באוגוסט 2017.
↑  "Drugs@FDA: FDA Approved Drug Products". Food and Drug Administration. נבדק ב-2011-01-15.
↑  Gilead Sciences (2010-03-01). "2009 Form 10-K Annual Report". SEC. נבדק ב-2011-01-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0402 1634  LCCN: n2002151546  VIAF: 140917178   WorldCat (עם VIAF): 140917178
טאו (אות)

| Τ τ טאו |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
טאו (אות גדולה Τ, אות קטנה: τ) היא האות התשע עשרה באלפבית היווני. ביוונית מודרנית שם האות נהגה 'טָף'. ההגייה הרגילה של האות τ היא כמו טי"ת או ת"ו בעברית. הצירוף ντ נהגה כמו דל"ת בעברית. הצירוף τζ נהגה דְז.
בספרות יווניות היא בעלת הערך 300.
היסטוריה

האות טאו התפתחה מהאות תו הפיניקית / שמית, והייתה במקור האות האחרונה באלפבית.
שימושי האות τ

האות τ מייצגת:
במכניקה τ מייצגת את מומנט הכח.
בהנדסה אזרחית τ מייצגת את מאמץ הגזירה המתפתח במבנה בעקבות מומנט פיתול ו/או כוחות גזירה.
באלקטרומגנטיות τ מייצגת את קבוע הזמן הנדרש על מנת לטעון או לפרוק קבלים או סלילים.
בפיזיקת חלקיקים τ מייצגת את החלקיק האלמנטרי טאו.
τ מייצגת לעיתים את יחס הזהב (גם האות φ מייצגת יחס זה).
בתורת המספרים τ מייצגת את פונקציית טאו.
באסטרונומיה τ מייצגת את העמימות - מידי הקרינה המוחזרת מאטמוספירת כדור הארץ במקום לחדור אליה.
בביוכימיה τ מייצגת את החלבון טאו.
בתורת המספרים, מייצגת את הפונקציה הסופרת את מספר המחלקים.
באסטרונומיה טאו קטנה מציינת את הכוכב ה19 בבהירותו במערכת כוכבים.
בתקופה העתיקה האות טאו שימשה סמל לחיים, בעוד האות השמינית באלפבית היווני - תטא סימלה מוות. רבים הסבורים כי הם המקור לסימן החיוב (פלוס +) וסימן השלילה (מינוס -).
תא פוטו-וולטאי

תא פוטו-וולטאי
פאנל סולארי בחצר בית במושב רחוב שבעמק המעיינות
תא פוטו-וולטאי (PV) או תא סולארי הוא התקן סולארי להפקה ישירה של אנרגיה חשמלית על ידי קליטת קרינה אלקטרומגנטית (אור) מן השמש (או מקור אור אחר). מערך של תאים כאלה נקרא פאנל סולארי.
היסטוריה

פעולתו של התא המודרני מבוססת על "האפקט הפוטו-וולטאי", שהתגלה בשנת 1839 על ידי המדען הצרפתי אלכסנדר אדמונד בקרל (אנ'). בשנת 1883 נבנה התא הפוטו-וולטאי הראשון מסלניום מצופה זהב.
הסבר תאורטי ניתן בשנת 1905 בידי אלברט איינשטיין לתופעה דומה, האפקט הפוטואלקטרי. בשנת 1921 הוא קיבל פרס נובל עבור עבודה זו. תא פוטואלקטרי יכול גם כן לייצר חשמל אך בנצילות נמוכה מאוד.
בשנת 1954 בנתה חברת בל את הלוח הפוטו-וולטאי הראשון העשוי סיליקון. ב-1958 שיגרה ברית המועצות את הלוויין הראשון שעשה שימוש בתאים פוטו-וולטאיים, ובעקבותיה הלכה ארצות הברית.
נכון ל־2008 תחנת הכוח הפוטו-וולטאית הגדולה בעולם הייתה בסקסוניה, גרמניה, בהספק של כ־40 מגה-וואט, אך עד 2015 נבנו תחנות כוח בהיקפים של עד 570 מגה-וואט. בהודו נמצא בשלבי בנייה פארק סולארי שיכלול מספר תחנות כוח בהספק כולל של 2245 מגה-ואט.
מבנה התא הפוטו-וולטאי

תא סולארי מודרני הוא דְיוֹדַה שמייצרת זרם חשמלי כאשר פוגע בה אור. במקרה הפשוט ביותר, דיודה מורכבת משתי שכבות של מוליכים למחצה, לדוגמה - שתי שכבות של סיליקון מאולח. שכבה אחת מכילה אילוח מסוג n (חומרים מימין לסיליקון בטבלה המחזורית, שנוטה לתת את האלקטרונים העודפים). לעומתה, השכבה השנייה מכילה אילוח מסוג p, כלומר חומרים משמאל לסיליקון בטבלה המחזורית, שהם בעלי פחות אלקטרונים מאשר הסיליקון עצמו ונוטים לקחת אלקטרונים מאטומים אחרים, תוך יצירת חור אלקטרוני באטום הסיליקון ממנו באו. חיבור מוליך למחצה מסוג n ומסוג p יוצר צומת PN, שבו שדה חשמלי בין האזורים שעזבו האלקטרונים ובאזורים שהתמלאו בהם החורים. שדה זה מהווה את המפתח לפעולת התא הסולארי.
כאשר פוטון בעל אנרגיה מספקת פוגע באזור השדה, הוא מנתק אלקטרון מאטום הסיליקון, ויוצר זוג של אלקטרון חופשי וחור. השדה החשמלי מפריד בין האלקטרון לחור ומביא את האלקטרון לצד N ואת החור לצד P. כך נוצר זרם של אלקטרון אחד. פוטונים רבים יצרו זרם רב של אלקטרונים, כלומר זרם חשמלי.
שלוש שיטות נפוצות להכנת התאים הן:
חד-גביש בשיטת צ'וֹחְרָלְסְקִי (Czochralski) - הסיליקון גדל בתור גביש יחיד גדול. לאחר מכן, פורסים את הגביש לפרוסות דקיקות. שיטה זו היא היקרה ביותר אך התא הפוטו-וולטאי שנוצר בשיטה זו הוא בעל הנצילות הגדולה ביותר.
שיטת הפולי-סיליקון - בשיטה זו מגדלים שכבה של הרבה תת-גבישים כלומר חומר רב-גביש שבו כל תת-גביש מתפקד כתא. השיטה זולה משיטת צוחרלסקי, והיא נפוצה יחסית אך נצילות התאים נמוכה יותר.
שיטת המריחה - בשיטה זאת מורחים את הסיליקון על תבנית זכוכית. זוהי הזולה ביותר מבין השיטות, אך גם נצילות התאים הנוצרים היא הנמוכה ביותר.
אופן הפעולה

לכל תא סולרי יש פער אסור - האנרגיה המינימלית שהתא יכול לקלוט. כאשר פוטון באנרגיה גבוהה מספיק נקלט על ידי התא, אלקטרון אחד נפרד מגרעינו ועובר מפס הערכיות לפס ההולכה. הדבר יוצר יונים חיוביים (קטיונים) בפס ההולכה ויונים שליליים (אניונים) בפס הערכיות. המשיכה בין היונים גורמת למסירת אלקטרונים מהשכבה התחתונה אל העליונה, וכך ליצירת זרם.
יעילות

תאים סולאריים הפועלים על עיקרון פוטון מעורר אלקטרון מסוגלים לנצל עד 31% מאנרגיית השמש, אף על פי שבפועל הנצילות לרוב מגיעה רק עד 25%. הטכנולוגיה המבטיחה ביותר כיום להגדלת ניצולת השמש היא על ידי החדרת אילוחים לננו-חלקיקים ויצירת מצב קוונטי המשחרר שני אלקטרונים בכל פגיעת פוטון. היעילות התאורטית של מערכת כזו היא כ-50%.
פגיעות נוספות ביעילות המערכת נובעות מעננות, אבק על הקולטנים, זווית שמש משתנה, נזק לקולטנים כתוצאה מחום ומרחק הולכת הזרם עד הצרכן. חברות רבות מספקות פתרונות לבעיות הללו, כגון ניקוי אוטומטי של אבק או בניית מערכת המסובבת את הקולטנים לכיוון השמש, אך פתרונות אלו מייקרים את המערכת.
בחשיפה לחום מאבדים קולטני השמש עד מחצית מזמן החיים שלהם עם כל עליה של 8 מעלות צלזיוס, לכן דווקא בתנאים אופטימליים של מדבר בו אין עננות וקיימת קרינה ישירה עלולים הקולטנים לאבד מיעילותם במהרה.
יישומים

תא פוטו-וולטאי משמש בשימושים ביתיים ומסחריים. בשימוש ביתי ניתן למצוא את התא הפוטו-וולטאי במבחר מכשירים חשמליים אשר משתמשים בו כמקור כח במקום סוללות, כגון מחשבי כיס, שעונים ואף מטענים לסוללות.
בשימוש מסחרי ניתן למצוא את התאים הפוטו-וולטאיים במקומות בהן לא ניתן להתחבר לרשת החשמל, כגון תאי טלפון מבודדים. חוות של תאים פוטו-וולטאיים משמשים כמקורות ייצור חשמל ירוקים, בדומה לחוות רוח. בתעשיית החלל התאים הפוטו-וולטאיים משמשים לאספקת חשמל לתחנות חלל וללוויינים.
תאים פוטו-וולטאיים בישראל

בישראל ניתן לראות תאים פוטו-וולטאיים המותקנים על עמודי תאורה ליד תחנות הסעה מבודדות, וכן ביישובים קטנים בנגב ובערבה. כמו כן גם מוסדות חינוך, מפעלים, חוות ורפתות המשתמשים בפאנלים סולאריים.
בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] נכנסו חברות ישראליות לשוק זה והן מציעות לרכישה תאים פוטו-וולטאיים לשימוש פרטי לצורך חיסכון בחשבון החשמל המשפחתי. אפשר להתקין מונה חשמל דו-כיווני שמאפשר לימנות את אנרגיה המיוצר ו"למכור" אותו למעשה לחברת החשמל ובכך להקטין את חשבון החשמל.
במרכז הלאומי לאנרגיית השמש באוניברסיטת בן-גוריון נערכים מחקרים בתחום הפוטו-וולטאי, העוסקים בין השאר בתא פוטו-וולטאי מבוסס פחמן, ובייצור חשמל פוטו-וולטאי באמצעות שימוש במראה מרכזת גדולה.
ביולי 2008 עברה החלטת ממשלה בדבר עידוד הקמת תחנות פוטו-וולטאיות בישראל, וכן תקנות המקלות על הליך אישור התקנת לוחות סולאריים בטכנולוגיה פוטו-וולטאית על גגות בתים. בשנת 2009 פורסם תעריף לתחנות בינוניות מבוססות תא-פוטו-וולטאי ובתחילת 2011 פורסם תעריף לתחנות כוח גדולות בטכנולוגיה זו. פרסום התעריף האיץ את תהליך הקמת תחנות כוח פרטיות מבוססות טכנולוגיה זו, ותחנת כוח בינונית בהספק של כ-5 מגוואט כבר הוקמה בקיבוץ קטורה שבערבה ומחוברת לחשמל החל משנת 2011.
מחירם של הפנלים הפוטו-וולטאיים גבוה יחסית לתועלתם בהפקת חשמל. נכון ל-2015, עלות מערכת המייצרת הספק שיא של קילוואט אחד הוא כ-10,000 שקלים. בשל העובדה שהמערכת אינה מייצרת חשמל בלילה ובימים מעוננים וגשומים, ניתן לייצר במרכז הארץ באמצעות מערכת כזו כ-1,600 קוט"ש בשנה. באזורים מדבריים נצילות המערכת יכולה להיות גבוהה יותר.
ראו גם

תאי שמש ננו גבשיים
ננו-אנטנה
MPPT
הערות שוליים

↑  קוונטים במימד הננומטרי אתר הידען.
↑  טל רשף, אנרגיה סולארית: ישראל מפתחת, סין מיישמת, באתר ynet, 15 ביולי 2012
↑  אבי בר-אלי, רישיון ראשון לייצור חשמל סולארי הוענק לקיבוץ קטורה, באתר TheMarker‏, 11 באוקטובר 2011.
| אנרגיה מתחדשת |
| --- | --- | --- |
| אנרגיה סולארית | תא פוטו-וולטאי • פאנל סולארי • מגדל שמש • טורבינה סולארית • ארובת שרב (טכנולוגיה מוצעת) • בריכת שמש • דוד שמש • לייזרים שאובי-שמש • הליוסטט • תנור שמש |  |
| אנרגיית רוח | טורבינת רוח • טחנת רוח |  |
| אנרגיית מים | אנרגיה הידרואלקטרית • תחנת כוח הידרואלקטרית • אנרגיית גלים • אנרגיית גאות ושפל • טחנת מים • מבטשה • אנרגיה שאובה |  |
| כוחות נוספים | דלק ביולוגי (ביו דיזל) • ביוגז • אנרגיה גאותרמית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553392105171  BnF: cb11966523k (data)  GND: 4181740-0  LCCN: sh85124492  LNB: 000187986  NDL: 00572584  NKC: ph120341  SUDOC: 027672506 
הפעלה של תאים סולריים
מערך של תאים פוטו-וולטאים
שימוש בתאים סולריים להפעלת מחשבון ביתי
שני אטיאס

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1991 (בת 33) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 בן זוג:  תום שלום
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
שני אטיאס (נולדה ב-21 באוגוסט 1991) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

אטיאס נולדה בחיפה, ליעל, מנהלת משרד עורכי דין, ולמרדכי, יבואן רהיטים. לה שני אחים הגדולים ממנה, מיכאל והשחקנית והדוגמנית מורן אטיאס. למדה בבית הספר היסודי אילנות ובתיכון חוגים. היא השתחררה מצה"ל בטרם עת, עקב דלקת קרום המוח, לאחר שירות של כחצי שנה בקורס מ"כיות.
אטיאס בוגרת בית הספר למשחק של לי סטרסברג בלוס אנג'לס.
קריירה

בשנת 2012 השתתפה אטיאס בקליפ "GO LOCO" של אלון דה לוקו.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בעונה השנייה של סדרת הנעורים "גאליס" שעלתה לשידור בדצמבר 2012, בה גילמה את דמותה של נטלי רואס/קידר – בת למשפחת פשע המגיעה למחנה הקיץ על מנת לנקום במירון (אלירז שדה), אחיו של ליעם (דניאל מורשת). המשיכה גם להשתתף בעונה השלישית.
בשנת 2014 השתתפה בתוכנית המציאות "הצילו! אני לא יודע לבשל" בשידורי קשת של ערוץ 2.
בשנת 2015 לוהקה לשחק בסרטו של שי כנות, "איביזה".
במקביל לקריירת המשחק בישראל, היא שיחקה גם במגוון תפקידים בארצות הברית: בסדרות טלוויזיה ביניהן: "NCIS", "חסרי בושה", "CSI סייבר" ו-"NCIS: ניו אורלינס". אטיאס השתתפה בסרט "Lost Boy" משנת 2015 של רשת "Lifetime" לצד וירג'יניה מדסן.
בשנת 2017 גילמה את אמירה במספר פרקים במותחן הדרמה של רשת ABC "עשרה ימים בוואלי" לצד זוכת האמי קירה סדג׳וויק. בהמשך השנה שיחקה בסרט האימה העצמאי "Devil's Nigth". שיחקה גם בסרט הקצר "צבע אדום"; שעל תפקידה זכתה בפרס "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל הסרטים בלוס אנג׳לס.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד אורח בעיבוד המחודש לסדרה "מקגיוור" בה גילמה את דמותה של הנסיכה זאהרה מממלכת בחריין. בהמשך השנה התארחה בסדרה "הטובות למשטרת אל איי" לצד ג'סיקה אלבה.
עוד בשנת 2019 אטיאס לוהקה לסרט "נתראה בשמחות" שצולם בלוס אנג'לס לצד מיכאל אלוני, לירז חממי ומייק בורשטיין, הסרט יצא לאור ב-12 באוגוסט 2021.
בשנת 2023 שיחקה בפרק של סדרת המשטרה האמריקאית "FBI: המבוקשים ביותר" של רשת CBS.
אטיאס השתתפה בפרסומות בינלאומיות של "סמסונג", רשת התכשיטים הענקית "Kay Jewelers", הבנק הלאומי של מקסיקו – "Banamex", חברת הביטוח וההשקעות "Pacific Life".
חיים אישיים

באוגוסט 2017 התארסה אטיאס לבן זוגה איש העסקים הישראלי-אמריקאי תום שלום, וב-26 ביוני 2018 התחתנו הזוג בישראל. השניים הורים לבת.
הערות שוליים

↑  מלי זיידמן, ‏אחות מוסמכת, באתר ‏מאקו‏, 5 באוקטובר 2014
↑  Shani Atias / שני אטיאס
סוניה סוטומיור

סוניה מריה סוטומיור (בספרדית: Sonia Maria Sotomayor; נולדה ב-25 ביוני 1954) היא שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית שמונתה לכהונתה ב-2009 על ידי הנשיא ברק אובמה. היא השופטת ההיספנית הראשונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית, והשופטת האישה השלישית בו.
ביוגרפיה

סוטומיור, שמוצא משפחתה מפוארטו ריקו, נולדה ברובע הברונקס שבניו יורק. הוריה חואן וסלינה נולדו בפוארטו ריקו והכירו לאחר הגירתם לניו יורק. עם הגעתם התיישבו בפרויקט דיור בברונקס. ילדותה אופיינה לדברי סוטומיור בהזנחה. אימה סלינה עבדה כאחות, נעדרה שעות רבות והייתה אומללה. אביה נאבק באלכוהוליזם במשך שנים ומת מבעיות בליבו כשהייתה בת תשע. לאחר מות האב החלה האם בתהליך צמיחה והתפתחות והוותה השראה עבור סוטומיור. בגיל שבע אובחנה סוניה סוטומיור כחולה בסוכרת מסוג 1 והזריקה לעצמה את זריקות האינסולין בקביעות. לקהילה הרפואית היה ידע מועט על מחלתה, והתייחסו אליה כמעט כמו גזר דין מוות. בעוד אמה וסבתה היו נסערות מאבחון המחלה, היא נתנה לילדה בת ה-8 דחף שלא עזב אותה. סוטומאיור כתבה בספר זיכרונותיה, 'העולם האהוב שלי' : 'אני מתענגת על החיים.. כשיש לך משהו שמאיים על החיים... זה מדרבן אותך לצעוד אחורה ולהעריך באמת את ערך החיים ולקחת מהם את מה שאתה יכול'. בילדותה חלמה להיות בלשית משטרה וכשהבינה שבשל הסוכרת חלום זה לא יתגשם החליפה אותה בחלום להיות עורכת דין. למרות אתגרי ילדותה הצטיינה סוטומאיור בלימודיה. בשנת 1972 סיימה את לימודי התיכון וקיבלה מלגה מלאה לאוניברסיטת פרינסטון. בפרינסטון החלו לשלב נשים רק שלוש שנים לפני שהחלה בלימודיה במוסד. סטודנטית היספנית שלומדת בו נחשב אירוע פורץ דרך אבל גם לווה בתחושת זרות עבורה. היא למדה משפטים באוניברסיטת פרינסטון ובייל, ובהמשך עבדה כעורכת דין בשני המוסדות. בשנת הלימודים האחרונה שלה בפרינסטון זכתה בפרס הכבוד של פיין שנחשב לפרס בדרגה הגבוהה ביותר שניתן לקבל בתואר ראשון. אחרי הלימודים בפרינסטון למדה בבית ספר למשפטים של ייל. במסגרתו עבדה כעורכת של כתב העת Yale Law . סוניה סוטומאיור נישאה לקווין נונן, ביולוג ועורך דין פטנטים, עם סיום לימודיה בפרינסטון ב-1976. בני הזוג יצאו מתקופת למודיהם בתיכון. על אף אהבתם החשש שלו שהיא מצליחה יותר ממנו העיב על יחסיהם והם התגרשו בידידות ב-1983. סוטומיור סיימה את לימודיה ב-1979 ועברה את בחינת עורכי הדין בניו יורק ב-1980. בשנים הראשונות לאחר לימודיה עבדה כעוזרת פרקליט מחוז ניו יורק וכעוזרת פרקליטת מחוז ועסקה במשפט הפלילי. לאחר מספר שנים בהם הצטיינה בתחום החלה להרגיש שהגישה שלה הופכת יותר צינית ולכן חיפשה שינוי. ב-1984 פתחה משרד עורכי דין משלה. הייתה פעילה במוסדות כגון הקרן לחינוך והגנה משפטית של פוארטו ריקו, חבר הנאמנים הפיננסי של העיר ניו יורק, ועוד. היא מונתה לבית המשפט לערעורים על ידי הנשיא ג'ורג' בוש האב ב-1991. בשנת 1998 מינה אותה הנשיא קלינטון לשופטת בבית המשפט הפדרלי השני לערעורים של ארצות הברית.
במאי 2009 נבחרה כמועמדתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה להחלפתו של דייוויד סוטר בבית המשפט העליון. הדיון במועמדותה התמקד בהערתה, על פיה "לטינית חכמה" תגיע לתוצאה טובה יותר מאשר גבר לבן. הערה זו ספגה ביקורת מצד שמרנים.
ב-6 באוגוסט 2009 אושר מינויה לבית המשפט העליון על ידי הסנאט של ארצות הברית. ב-8 באוגוסט 2009 הושבעה סוטומיור לבית המשפט העליון האמריקני, ובכך הפכה להיספנית הראשונה בתפקיד זה. סוטומיור היא השופטת ה-111 בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
בנוסף לתחום השיפוט עוסקת סוטומיור בכתיבת ספרי ילדים מתוך רצון לעורר בילדים צעירים השראה. היא כותבת על הפרעת קשב וריכוז, אוטיזם, עיוורון ותסמונת דאון. ההתמקדות בכך קשורה לדבריה ברצונה להקנות לדור הצעיר הבנה שהבדלים בין אנשים מספקים לא רק יופי בחיים, אלא הם חשובים לאיכות העולם בו אנו חיים, וכי העולם 'עשיר' יותר בגלל הגיוון. סוטומיור שחוותה מילדותה שוני הקשור במחלת הסוכרת מציינת-"אנחנו לא פחות בגלל זה. אנחנו חזקים יותר בגלל זה"
הערות שוליים

↑  מה שאתה לא יודע על סוניה סוטומאיור - פּוֹלִיטִיקָה, באתר iw.v-grrrl.com (ב־)
↑  ביוגרפיה: סוניה סוטומאיור, באתר iw.tristarhistory.org
↑  Sotomayor's 'wise Latina' comment a staple of her speeches,‏ CNN,‏ 8 ביוני 2009
↑  הסנט אישר מינוי סוניה סוטומאיור לשופטת בבית המשפט העליון, רשת ב' של קול ישראל, 6 באוגוסט 2009
↑  ארה"ב: השופטת סוטומאיור הושבעה לבית המשפט העליון, באתר ynet, 8 באוגוסט 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007320567005171  GND: 142838446  ISNI: 0000 0001 1451 3104  LCCN: no2009082843  LNB: 000225527  NTA: 355045907  SNAC: w66z4m60  VIAF: 88557188   WorldCat (עם VIAF): 88557188
קינגפין

| --- | --- |

קינגפין, כפי שהופיע על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Secret Empire #9 מאוגוסט 2017, אמנות מאת דן מורה ואדגר דלגאדו.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The Amazing Spider-Man #50 (יולי 1967)
 יוצרים:  סטן לי ג'ון רומיטה האב
 גילום הדמות:  מייקל קלארק דאנקן, "דרדוויל" וינסנט ד'אונופריו, "דרדוויל"/"הוקאיי"
 מידע
 שם אמיתי:  וילסון גראנט פיסק
 כינויים:  שוטף המוח, הארולד הווארד, ווילבור, ראש עיריית ניו יורק
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  ניו יורק 
 מקצוע:  איש עסקים, מנהל, ראש ארגון פשע, מורשע בעבירות סמים, פושע
 כוחות:  ללא כוחות על
 חבר בקבוצה:  אליטת הכוח
 חבר לשעבר בקבוצה:  ראש סיעת הידרה בלאס וגאס מנהיג קואליציית פושעים מהחוף המזרחי מנהיג סניף היד באמריקה
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אנטולי פיסקוב (אב קדמון) ונסה פיסק (אשה, מתה) ריצ'רד פיסק (בן, מת) רבקה פיסק (גיסה, מתה) מיה לופז (בת מאומצת) סמדלי קורנפלד (כפיל גנטי, מת)
 אויבים:  דרדוויל, ספיידר-מן
 
קינגפין פיסק (באנגלית:  Fisk Kingpin) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #50 מיולי 1967, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ון רומיטה האב.
שמו האמיתי של הקינגפין הוא וילסון פיסק, ראש הפשע המאורגן בעיר ניו יורק. הוא יריבם המושבע והמסוכן של גיבורי-על דרדוויל, המעניש וספיידרמן, ומעסיקם של מספר גיבורי ונבלי על בולזאיי, דדפול ועוד. דמותו של הקינגפין מבוססת על דמותו של קספר גוטמן, אותו גילם השחקן סידני גרינסטריט בסרט "הנץ ממלטה" משנת 1941.
דמותו של קינגפין מדורגת במקום העשירי ברשימת מאה נבלי העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" גילם השחקן מייקל קלארק דאנקן, בעוד בסדרת הטלוויזיה "דרדוויל" שעלתה במאי 2015 מגלם את דמותו השחקן וינסנט ד'אונופריו. ד'אונופריו שב לגלם את הדמות בסדרות הטלוויזיה "הוקאיי" (2021) ו"אקו" (2024), ומיועד לשוב ולגלם את הדמות בסדרה "דרדוויל: נולד מחדש".
קינגפין הופיע כנבל הראשי בסרט ספיידרמן: ממד העכביש שיצא ב-2018.
ביוגרפיה בדיונית

פיסק החל את דרכו כנער עני שחווה התעללות בידי חבריו לכיתה מאחר שהיה ילד שמן. כאשר הוא סבל ללא הרף מהצקות של בריונים, הוא החליט לקחת את העניינים לידיו ולהתאמן בקרב מגע. בעזרת כוחו החדש, הוא איים על הבריונים להצטרף לכנופייתו ופצח בדרך שתוביל אותו בסופו של דבר להיות אחד הפושעים המשגשגים ביותר בעיר ניו יורק. הוא נמצא בידי ראש הפשע דון ריגולטו, שלקח אותו תחת חסותו כשומר ראש וכיד ימינו. לבסוף, פיסק הרג את דון ריגולטו והשתלט על כנופייתו, מה שהפך אותו לאחד הפושעים החזקים והמשפיעים ביותר בעיר.
קינגפין נותר שליטו של העולם התחתון בניו יורק למשך הרבה זמן, אולם לא היה זה ללא מחיר. הוא צבר לעצמו אויבים מכנופיות יריבות, ביניהם משפחת הפשע מאגיה וארגון הידרה המרושע - שחברו יחדיו כדי להפיל את פיסק ואת כנופייתו. פיסק עזב ליפן ופתח בעסק לממכר תבלינים כדי לצבור מחדש את הונו. הוא חזר לניו יורק ופתח במלחמת כנופיות מתוך מטרה להפיל את משפחת מאגיה משלטונה. עולם הפשע היה נתון כמרקחה, וקינגפין שב ולקח את השליטה לידיו. הוא ניסה לאגד לראשונה קואליציה של כנופיות ניו יורק לאחר ששמע שספיידרמן נעדר לכאורה, והורה על חטיפתו של ג'יי ג'ונה ג'יימסון, העורך הראשי של עיתון "הדיילי ביוגל". אולם, תוכניתו נמנעה בעת העימות הראשון עם ספיידרמן.
בשעה שפיסק פעל כראש הפשע המאורגן, הוא התחזה לאיש עסקים עשיר ונדיב שתרם לצדקה. הוא פגש בונסה, אותה נשא לאשה ולהם נולד בן, ריצ'רד פיסק. ונסה לא ידעה על עיסוקו כפושע, וכאשר גילתה זאת איימה לעזוב אותו אם לא ינטוש את דרכיו האלימות. הוא פרש באופן זמני מחיי הפשע ועזב עם משפחתו ליפן, אך כנופיות ניו יורק פיתו אותו לחזור במטרה לחשוף רמי דרג שהחזיקו במידע עליהן. ריצ'רד פיסק לא גילה שאביו הוא פושע עד לאחר שסיים את לימודיו במכללה. פיסק הצעיר הודיע להוריו על כוונתו לטייל ברחבי אירופה. כמספר חודשים לאחר שעזב, הוריו גילו כי הוא נהרג בתאונת סקי משום שזעם על האמת אודות אביו. למען האמת, ריצ'רד היה חי וקיים, ופעל כמנהיג כנופיה יריבה מתוך מטרה להפיל את אביו משלטונו.
ביוגרפיה בדיונית > שנות ה-80 וה-90

לבקשתה של אשתו, פיסק נישל את עצמו מאימפריית הפשע שהקים במו ידיו. בתקופה זו הוא שימש כמנהל סיעת ארגון הידרה בלאס וגאס. הוא אולץ למסור מסמכים המפלילים את סגניו לרשויות החוק. בעקבות כך, אשתו נחטפה בידי ראשי פשע ששמו חוזה על ראשו, והוא היה עד למותה לכאורה. קינגפין חזר לחיי הפשע והשתלט מחדש על כנופיות ניו-יורק. הוא שכר את בולזאיי בתור המתנקש האישי שלו, אותו שלח בעקבות דרדוויל. קינגפין תמרן את דרדוויל בכך שגרם לו להילחם בארגון "היד". הוא אף שכר את אלקטרה כמתנקשת שתעבוד עבורו. קינגפין עזר לרנדולף צ'רי להיבחר לראשות העיר, אך נטש את מזימותיו כאשר דרדוויל מצא את ונסה בחיים, אם כי עם אמנזיה. פיסק שלח את אלקטרה להרוג את פוגי נלסון, חברו של מאט מורדוק. לאחר שבולזאיי הרג את אלקטרה, פיסק שוב שלח אותו להרוג את דרדוויל.
זמן מה לאחר מכן, קינגפין למד על זהותו הסודית של דרדוויל כאשר חברתו קארן פייג' - שהייתה מכורה לסמים - מכרה את המידע לסוחר סמים תמורת מנת סם. בקשת הסיפור "דרדוויל: נולד מחדש", סוחר הסמים מכר את המידע לפיסק, שהשתמש במידע כדי להרוס את חייו האזרחיים והמקצועיים של מורדוק. בהמשך, פיסק עצמו ניצל מניסיון התנקשות בידי הנבל קרוסבונז. כתגובה, הוא שלח את בולזאיי להתנקש בחייו של מעסיקו של קרוסבונז, הגולגולת האדומה. הניסיון נכשל, וקינגפין הביס את הגולגולת האדומה בקרב פנים אל פנים.
לאחר מכן, פיסק חבר למיליונר טקסני ופתח רשת טלוויזיה בכבלים משלו, אולם פעם נוספת התגלה כי משחקים בו וכי שותפיו לעסקים הם חברי הידרה. דרדוויל גילה את הדבר מניק פיורי, מנהל סוכנות S.H.I.E.L.D, והפיץ את הבשורה בעולם התחתון כי הקינגפין הפך לבובה על חוט של הארגון הטרוריסטי, ובתוך שכך החליש את מעמדו. כשפיסק נלחם בחזרה, ארגון הידרה גנב את שארית נכסיו והפציץ את בנייני המשרדים בהם ניהל את עסקיו, עם מסר ברור שאומר כי הוא פושע זוטר והם הכובשים. עם נפילת האימפריה שלו, קינגפין עמד בפני הרשעה פדרלית, ודרדוויל הערים עליו כדי שילחמו פעם נוספת. כשפיסק נותר שבור ומנוצח, הוא זכה לעלבון האולטימטיבי כאשר במקום שדרדוויל יהרוג אותו, הוא סלח לו על מעשיו הנפשעים.