stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו ברנאט
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5355/1903. Forrás: MNL-OL 30790. mikrofilm 822. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1903. év 43. oldal 6. sor
↑  "Születési bejegyzése a keszthelyi izraelita hitközség születési akv. 29/1872. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 584/1937. folyószáma alatt".
↑  Elhalálozása – Vasárnapi Ujság (1892)
↑  "Singer Bernátné halotti bejegyzése a keszthelyi polgári halotti akv. 69/1900. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 399/1905. folyószáma alatt".
אוטו זייץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1911 האימפריה האוסטרו-הונגרית זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  24 באוקטובר 1974 (בגיל 63) אוסטריה מלטל, אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה 
 השתייכות:  ורמאכט ורמאכט  צבא אוסטריה
 תקופת הפעילות:  1929–1971 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 
אוטו זייץ (בגרמנית: Otto Seitz; ‏11 ביוני 1911 - 24 באוקטובר 1974) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כראש המטה הכללי השני של צבא אוסטריה לאחר מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

זייץ נולד בזאגרב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ב-11 ביוני 1911. ב-1929 הוא התגייס לצבא אוסטריה, והפך ללוטננט ברגימנט הרגלים האלפיני ה-12 בטירול. ב-1937 הוא הצטרף לקורס מטכ"ל. לאחר האנשלוס הוא הצטרף לוורמאכט הגרמני ונשלח עם חבריו ללמוד באקדמיית המלחמה בברלין. לאחר סיום לימודיו מילא תפקידי מטה ומנהלה שונים. הוא השתתף במערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-205, ולאחר מכן השתתף במבצע ברברוסה כקצין קישור מטעם גרמניה במטה הכללי של צבא רומניה. ב-1942 הוא הוצב במטה הדיוויזיה ההררית ה-7 שהוצבה בפינלנד. הוא השתתף בקרבות בחבל קרליה ובחצי האי קרים, ולאחר מכן הועבר לחזית המערבית. הוא נלכד בכיס פאלז, ועד סוף המלחמה הועבר בין מחנות שבויים בבריטניה ובקנדה. לאחר שחרורו מהשבי פנה לחיים האזרחיים, אולם ב-1952 הצטרף לשלטונות הכיבוש באוסטריה וסייע בהקמת ז'נדרמריה B. ב-1955 הוא הפך לראש מחלקת הארגון במשרד להגנה לאומית. ב-1958 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור, ומונה למפקד כוחות הצבא במערב אוסטריה. ב-1 ביולי 1961, מונה זייץ, שהועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, לראש מדור III, מדור המנהיגות הצבאית של המשרד הפדרלי להגנה לאומית. כאשר הגנרל ארווין פוסנגר פרש בהפגנתיות בסוף 1970 מתפקידו כראש המטה הכללי, המונה זייץ למחליפו תוך שהוא ממשיך לשמש בשאר תפקידיו.
זייץ פרש מהצבא ב-30 בנובמבר 1971. הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב במהלך נהיגה בחבל מלטל שבקרינתיה.
לקריאה נוספת

Stefan Bader: An höchster Stelle. Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik. Wien 2004, S. 324 ff.
אולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג

| --- | --- |

 מיקום:  בייג'ינג
 קואורדינטות:  39°59′20″N 116°21′21″E﻿ / ﻿39.988889°N 116.355833°E﻿ / 39.988889; 116.355833
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 בעלים:  האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג 
 מושבים:  8,000 
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג הוא אולם ספורט מקורה שנבנה על מנת לארח את תחרויות הג'ודו והטקוונדו במסגרת המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין בשנת 2008. המבנה ממוקם בקמפוס האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג. שטחו של המבנה 24,662 מ"ר. שטח האולם המרכזי 40 על 60 מטרים ובו 8,024 מקומות ישיבה לצופים מהם  4,080 מקומות ישיבה קבועים ו-3,956 מקומות ישיבה זמניים. כמו כן מצויה במבנה בריכת שחייה אולימפית (שמידותיה 25 על 50 מטרים), המשמשת את האוניברסיטה.
במסגרת אולימפיאדת הנכים שנערכה לאחר אולימפיאדת 2008, המבנה אירח תחרויות משחקי הכדורסל והרגבי בכיסאות גלגלים.
הקמת המבנה החלה באוקטובר 2005 והסתיימה באוגוסט 2007. המבנה תוכנן על ידי ז'ואנג ויימין (Zhuang Weimin) כמבנה ירוק, המנצל את אור השמש על מנת להאיר, לחמם ולקרר את המבנה. פתחי תאורה בגג המבנה נועדו להאיר את הסביבה בשעות הלילה כמעין פסל סביבתי מואר.
אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין

| --- | --- |

 מיקום:  בייג'ינג
 קואורדינטות:  40°00′09″N 116°21′11″E﻿ / ﻿40.0025°N 116.353056°E﻿ / 40.0025; 116.353056
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 בעלים:  האוניברסיטה לחקלאות של סין 
 אדריכל:  אוניברסיטת דרום סין לטכנולוגיה 
 מושבים:  6,000 
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאולם הספורט(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאולם הספורט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין הוא מתקן ספורט אשר תוכנן ונבנה עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין בשנת 2008. המתקן, הממוקם בקמפוס האוניברסיטה לחקלאות של סין, אירח את תחרויות האיגרוף.
שטחו של המבנה 23,950 מ"ר ובו מושבים ל-8,200 צופים, אשר יופחתו בתום התחרויות ל-6,000 מושבים קבועים. לאחר סיום המשחקים האולימפיים ישמש המבנה את האוניברסיטה לחקלאות.
עבודות הבנייה החלו בשנת 2005 והסתיימו ב-18 באוגוסט 2007. בין ה-21 באוגוסט ועד ה-26 באוגוסט 2007 אירח המבנה את תחרויות אליפות העולם לנוער באיגרוף.
תרשים של המבנה
אולם הקונצרטים של סטוקהולם

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  אדריכלות נאו-קלאסית
 כתובת:  נורמאלם 
 מיקום:  סטוקהולם
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1924–1926 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1926 
 אדריכל:  איוואר טנגבום
 סגנון אדריכלי:  קלאסיציזם נורדי 
 קואורדינטות:  59°20′06″N 18°03′48″E﻿ / ﻿59.335°N 18.063333333333°E﻿ / 59.335; 18.063333333333
 www.konserthuset.se
  (למפת סטוקהולם מוגדלת) אולם הקונצרטים של סטוקהולם(למפת סטוקהולם רגילה) אולם הקונצרטים של סטוקהולם
 
אולם הקונצרטים של סטוקהולם (בשוודית: Konserthuset Stockholm) הוא הבניין המרכזי למופעי מוזיקה בסטוקהולם, שוודיה.
המבנה עוצב על ידי האדריכל איוואר טנגבום (Ivar Tengbom), שתוכניתו נבחרה לאחר תחרות, והוא נחנך ב-1926. הצייר היהודי-שוודי איסאק גרינוולד הופקד על עבודות העיטור הנרחבות באולם המשני שאף נקרא על שמו – Grünewaldsalen.
הבניין הוא ביתה של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם. באולמו הראשי מתקיימים טקסי הענקת פרסי נובל (למעט פרס נובל לשלום) ופרס פולר למוזיקה.
"אולם גרינוולד" בבית הקונצרטים בסטוקהולם
אוטו טפליץ

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1881 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  15 בפברואר 1940 (בגיל 58) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית, אנליזה פונקציונלית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורוצלב (1905)  אוניברסיטת גטינגן 
 מנחה לדוקטורט:  יעקב רוזנס, פרידריך אוטו רודולף שטורם 
 מוסדות:  אוניברסיטת בון (1928–1935)  אוניברסיטת גטינגן (1906–1913)  אוניברסיטת קיל (1913–1928)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1939–1940) 
 תלמידי דוקטורט:  הלמוט אולם, האנס שוורדטפגר, Walter Stein, Charlotte Schroeckh, Elisabeth Hagemann, Arthur Donald Steele, Anton Weber, Anna Stein, August Prüß, Robert Schmidt, Friedrich Beuermann 
 צאצאים:  אורי טפליץ 
 
אוטו טפליץ (משמאל) ואלכסנדר אוסטרובסקי
אוטו (יוסף) טֶפְּלִיץ (בגרמנית: Otto Toeplitz;‏ 1 באוגוסט 1881 – 15 בפברואר 1940) היה מתמטיקאי גרמני יהודי שעסק באנליזה פונקציונלית.
ביוגרפיה

אוטו טפליץ נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב שבפולין). אביו וסבו היו מורים למתמטיקה. למד מתמטיקה באוניברסיטת ברסלאו, ובשנת 1905 קיבל תואר דוקטור על עבודה בגאומטריה אלגברית. בשנת 1906 הצטרף כפריווטדוצנט לאוניברסיטת גטינגן, שהייתה מרכז מתמטי מוביל בעולם, ופעל בה במשך שבע שנים. בפקולטה למתמטיקה פעלו באותה עת פליקס קליין, דויד הילברט והרמן מינקובסקי. טפליץ הצטרף לקבוצה של צעירים שעבדו יחד עם הילברט: מקס בורן, ריכרד קוראנט וארנסט הלינגר, אתם המשיך לשתף פעולה גם שנים רבות לאחר מכן. הוא הרחיב את התורה של פונקציונלים ליניאריים ושל תבניות ריבועיות במרחבים n-ממדיים, כך שתתאים למרחבים מממד אינסופי. כתב חמישה מאמרים שעסקו בתורה ספקטרלית של אופרטורים, נושא שאותו פיתח הילברט. בתקופה זו גילה את הרעיון הקרוי כיום אופרטור טפליץ. בשנת 1913 הצטרף לאוניברסיטת קיל ובשנת 1920 מונה לפרופסור בה.
בשנת 1911 העלה את בעיית הריבוע החסום: האם בכל עקום ז'ורדן ניתן למצוא ריבוע חסום (כלומר ריבוע שכל ארבעת קודקודיו נמצאים על העקום)? לשאלה זו ניתנה הוכחה ביחס לעקום קמור ועקום חלק, אך המקרה הכללי עודנו בגדר בעיה פתוחה.
יחד עם הנס רדמאכר כתב ספר נודע במתמטיקה פופולרית בשם Von Zahlen und Figuren ("על ספרות ומספרים"), שיצא לאור בשנת 1930 ומאוחר יותר תורגם לאנגלית. בשנת 2016 הופיע הספר בעברית תחת השם ״על מספרים ועל צורות״.
טפליץ גילה עניין רב בהיסטוריה של המתמטיקה. בשנת 1929 ייסד, יחד עם אוטו נויגבאואר ויוליוס שטנצל את Quellen und Studien zur Geschichte der Mathematik. החל מתחילת שנות ה-20 המליץ על "שיטה גנטית" להוראת המתמטיקה, ויישם אותה בספרו Entwicklung der Infinitesimalrechnung ("חשבון אינפיניטסימלי: גישה גנטית"). הספר מציג את החשבון האינפיניטסימלי במסגרת היסטורית, המראה את התפתחותו מהבעיות הקלאסיות של המתמטיקה ביוון העתיקה. הוא לא הספיק לסיים בחייו את כתיבת הספר, ולאחר מותו הספר נערך על ידי גוטפריד קתה ויצא לאור בשנת 1946.
בשנת 1928 מונה לפרופסור באוניברסיטת בון. בשנת 1933 נחקק חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שהביא לפיטוריהם של פרופסורים יהודים. טפליץ לא פוטר מיד, עקב חריג בחוק שאפשר להימנע מפיטורי מי שהחל לעבוד לפני 1914, אך פוטר בשנת 1935.
ב-1933 שכנע אותו הרב הראשי של בון הרב הד"ר הליברלי אלפרד לוי, לפתוח בית-ספר לילדים יהודיים בעיר בון שבו ילמדו גם מדעים ומתמטיקה. בשיאו למדו בבית הספר 84 תלמידים, שרובם נספו בשואה.
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, וכיהן כיועץ אקדמי להנהלת האוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור שנה, ב-15 בפברואר 1940, נפטר משחפת בירושלים. הספידו אותו, בין השאר, הפרופסורים אברהם הלוי פרנקל ויוליוס גוטמן.
לאוטו טפליץ ואשתו נולדו בן, החלילן אורי טפליץ, ובת, חוה וול. הבת שרתה, בתקופת מלחמת העולם השנייה, בחיל העזר לנשים בצבא הבריטי.
עצמים מתמטיים הקרויים על שמו

אופרטור קלדרון-טפליץ
משפט סילברמן-טפליץ
משפט הלינגר-טפליץ
אלגברת טפליץ
מטריצת טפליץ
הערות שוליים

↑  Birgit Bergmann, Transcending Tradition: Jewish Mathematicians in German Speaking Academic Culture, Springer Science & Business Media, 2012-10-22
↑  פרופ' יוסף טפליץ ז"ל, הצופה, 18 בפברואר 1940
↑  ברכה חבס, ראיון עם חוה וול טפליץ, במחברת השמורה בארכיון גנזים, אוסף 410 - סימול כ-12830B
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274913505171  PLWABN: 9810698047305606  BnF: cb12329637j (data)  CANTIC: a11226705  CiNii: DA03686269  GND: 11862315X  ISNI: 0000 0001 0891 4307  LCCN: n82020317  MGP: 47609  NKC: jx20041011008  NLK: KAC2018O8334  NTA: 073681024  SNAC: w6jx02pw  SUDOC: 032224176  VIAF: 41910912   WorldCat (עם VIAF): 41910912
אובה שינדוואל

בנגט אובה שינדוואל (בשוודית: Bengt Ove Kindvall; נולד ב-16 במאי 1943 בנורשפין) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.
שינדוואל הוא מגדולי החלוצים השוודים בכל הזמנים. במולדתו שיחק בעיקר במדיה של נורשפין מעיר הולדתו, שם זכה בשתי אליפויות וזכה בתואר מלך השערים של הליגה. הוא זכה להכרה בינלאומית בחמש עונות בפיינורד, בהן כבש 129 שערי ליגה ב-144 הופעות שמציבות אותו במקום הרביעי בטבלת כובשי השערים של המועדון בכל הזמנים. הוא זכה עם הקבוצה, בין היתר, בגביע אירופה לאלופות (כבש את שער הניצחון במשחק הגמר), שתי אליפויות הולנד, הגביע הביניבשתי והגביע ההולנדי, וכן נבחר לכדורגלן השנה בשוודיה וזכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הליגה ההולנדית.
לזכותו 43 הופעות במדי נבחרת שוודיה, אותה ייצג בשני טורנירי מונדיאל, ובמדיה כבש 16 שערים.
קריירת משחק > נבחרת שוודיה

שינדוואל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שוודיה כשהיה בן 22, ב-22 באוגוסט 1965. הוא פתח בהרכב של המאמן לנארט ניימן במשחק מול פינלנד במסגרת אליפות המדינות הנורדיות, שהסתיים בשוויון 2–2. כחודשיים לאחר מכן, בהופעתו השלישית במדי הנבחרת, כבש שינדוואל את שער הבכורה שלו, בניצחון 5–0 על קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966.
את השלושער היחיד שלו במדי שוודיה כבש בניצחון 5–0 על נורווגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1970. הוא כבש שער גם במשחק השני מול הנורווגים (5–2 לשוודיה) וצמד בניצחון 2–0 על צרפת, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 1970 במקסיקו. שינדוואל זומן על ידי אורוואר ברגמארק לסגל השוודי לטורניר. הוא פתח בהרכב בהפסד 1–0 לאיטליה ובשוויון 1–1 מול ישראל, וכן פתח בניצחון 1–0 על אורוגוואי אך הוחלף כעבור 58 דקות. שוודיה סיימה את הבית במקום השלישי ולא המשיכה לשלב הבא.
עם שני שערים בשש הופעות, סייע שינדוואל לשוודיה להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1974, וזומן על ידי המאמן גאורג אריקסון לקראת טורניר הגמר בגרמניה המערבית. שינדוואל פתח את הטורניר בהרכב מול בולגריה, והוחלף לאחר 73 דקות (שוויון 0–0 בסיום). הוא לא שותף בשוויון 0–0 מול הולנד במשחק השני, וחזר להרכב בניצחון 3–0 על אורוגוואי, בו הוחלף לאחר 76 דקות. בשלב הבתים השני שינדוואל לא שותף כלל, ושוודיה סיימה את דרכה במקום השלישי בבית.
טורניר המונדיאל סימן את שלהי דרכו של שינדוואל בנבחרת. הוא רשם שתי הופעות נוספות, ב-13 באוקטובר 1974 שימש בפעם היחידה בקריירה כקפטן הנבחרת בתבוסה 4–0 לצ'כוסלובקיה במשחק ידידות, וב-30 באוקטובר פתח והוחלף בהפסד 2–0 לצפון אירלנד במוקדמות יורו 1976, שהיה למשחקו האחרון במדי שוודיה. בסך הכול כבש שינדוואל 16 שערים ב-43 הופעות במדי הנבחרת.
תארים

אליפות שוודיה (2): 1962, 1963
גביע אירופה לאלופות: 1969/1970
אליפות הולנד (2): 1968/1969, 1970/1971
הגביע הביניבשתי: 1970
גביע האינטרטוטו (2): 1967, 1968
הגביע ההולנדי: 1968/1969
כדורגלן השנה בשוודיה: 1966
מלך השערים של ליגת העל השוודית: 1966
מלך השערים של ליגת העל ההולנדית (3): 1967/1968, 1968/1969, 1970/1971
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1962 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 5 | 0 |
| 1963 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 22 | 14 |
| 1964 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 19 | 19 |
| 1965 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 22 | 17 |
| 1996 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 16 | 20 |
| 1966/1967 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 23 | 22 |
| 1967/1968 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 32 | 28 |
| 1968/1969 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 33 | 30 |
| 1969/1970 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 27 | 25 |
| 1970/1971 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 29 | 24 |
| 1971 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 14 | 4 |
| 1972 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 18 | 9 |
| 1973 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 26 | 8 |
| 1974 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 22 | 4 |
| 1975 | נורשפין | שוודיה ליגת העל השוודית | 14 | 5 |
| 1975 | גטבורג | שוודיה ליגת המשנה השוודית | 13 | 12 |
| 1976 | גטבורג | שוודיה ליגת המשנה השוודית | 24 | 15 |
| 1977 | גטבורג | שוודיה ליגת העל השוודית | 21 | 3 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 380 | 259 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת שוודיה> שנה | נבחרת שוודיה> הופעות | נבחרת שוודיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1965 | 3 | 1 |
| 1966 | 6 | 4 |
1967: 0
1968: 3
| 1969 | 3 | 4 |
| 1970 | 3 | 0 |
| 1971 | 4 | 1 |
| 1972 | 5 | 0 |
| 1973 | 10 | 3 |
| 1974 | 6 | 0 |
| סה"כ | 43 | 16 |
אוטו זון-רתל

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1877 דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  7 ביוני 1949 (בגיל 72) אנקאפרי, איטליה 
 
אוטו וילהלם זון-רתל (בגרמנית: Otto Wilhelm Sohn-Rethel‏; 1877 – 1949) היה חוקר פרפרים וחרקים גרמני וצייר בית הספר לאמנות ציור בדיסלדורף. זון-רתל היה חבר בקבוצות האמנות זונדרבונד וריינלנד הצעירה. הנושא הבולט באמנותו היה תמיד גברים צעירים, ולעיתים קרובות הם היו בעירום.
ביוגרפיה

אוטו וילהלם זון-רתל נולד ב-18 בינואר 1877 בדיסלדורף שבגרמניה. הוא היה הבן השני לזוג האמנים קרל רודולף זון ואלזה זון-רתל. הוא קיבל את השם "אוטו וילהלם" על שם דודיו הגדולים, הציירים אוטו רתל ווילהלם זון. בקיץ 1883 התחילה התעניינות של זון-רתל בפרפרים בחלקו בגלל דודו אריך הטנר (1868–1933).
החל משנת 1890 למד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף אצל האמנים היינריך לאואנשטיין, הוגו קרולה ואדולף שיל. ואחרי זה נסע לאקדמיה ז'וליאן בפריז. הוא היה חבר בהתאחדות האמנים הגרמנים.
מלבד ציור, הוא היה חוקר חרקים שלמד ואסף מיני פרפרים ועש בין השנים 1902–1912. אחד מהם היה תת-מין של עש שנקרא על שמו.
בשנת 1902 החל זון-רתל את מסעותיו לרומא, ואחריה למקומות נוספים באטליה כולל האי קאפרי. עושרו איפשר לו לחיות בקאפרי, מקום שהיה ידוע אז כקהילה הומוסקסואלית. הוא צייר דיוקנאות ורישומים של דמויות, בעיקר גברים בעירום שהיו שם באותה העת. הוא ניהל סטודיו ברומא. בחורף 1903–1904 הוא השכיר לריינר מריה רילקה את הסטודיו ברומא. בשנת 1906 הוא נפגש ברומא עם אחיו קרלי, גיסו ורנר הייזר והאמנים קרל הופר, הרמן הלר ומוריס סטרנה.
בשנת 1909 הצטרף אוטו זון-רתל לקבוצת זונדרבונד יחד עם ציירים אחרים של דיסלדורף, שכללו את אחיו קרלי זון-רתל ואלפרד זון-רתל. בשנת 1919 הצטרף זון-רתל לקבוצת האמנות, ריינלנד הצעירה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת זון-רתל במלחמה והוצב בדיסלדורף. במהלך תקופה זו הוא צייר את החיילים הפצועים והיה מספק תיאורים ותמונות מדויקים. לאחר המלחמה התיישב בקאפרי שבאיטליה והתגורר בווילה לינה. וילה לינה הפכה למקום מפגש של קהילת הגולים, כולל אחיינו אלפרד זון-רתל, הסופר נורמן דאגלס ואחרים.
הוא נפטר ב-7 ביוני 1949 בקאפרי, איטליה, שם הוא קבור.
גלריה

ראשו של יוחנן המטביל
פצוע מלחמה
פצוע מלחמה
גברים בסירה בקאפרי
נערים בקאפרי
הערות שוליים

↑  "A Rediscovered Gay Artist"
↑  "Mitglieder ab 1903, Ordentliche Mitglieder des Deutschen Künstlerbundes"
↑  "Tapinostola sohn-retheli"
↑  Aldrich, Robert (2002-09-11). The Seduction of the Mediterranean: Writing, Art and Homosexual Fantasy. Routledge. p. 128.
↑  Selz, Peter (1957). German Expressionist Painting. Berkeley, California: University of California Press. p. 246.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123924715  ISNI: 0000 0000 6682 8944  RKD: 66377  ULAN: 500108670  VIAF: 52609706   WorldCat (עם VIAF): 52609706
אבימאל

אֲבִימָאֵל הוא דמות מקראית. הוא בנו של יקטן ואחיהם של 12 אחיו: אַלְמוֹדָד, שָׁלֶף, חֲצַרְמָוֶת, יֶרַח, הֲדוֹרָם, אוּזָל, דִּקְלָה, עוֹבָל, שְׁבָא, אוֹפִר (אופיר), חֲוִילָה ויוֹבָב.
”וּלְעֵבֶר יֻלַּד שְׁנֵי בָנִים: שֵׁם הָאֶחָד פֶּלֶג - כִּי בְיָמָיו נִפְלְגָה הָאָרֶץ וְשֵׁם אָחִיו: יָקְטָן. וְיָקְטָן יָלַד אֶת אַלְמוֹדָד וְאֶת שָׁלֶף וְאֶת חֲצַרְמָוֶת וְאֶת יָרַח. וְאֶת הֲדוֹרָם וְאֶת אוּזָל וְאֶת דִּקְלָה. וְאֶת עוֹבָל וְאֶת אֲבִימָאֵל וְאֶת שְׁבָא. וְאֶת אוֹפִר וְאֶת חֲוִילָה וְאֶת יוֹבָב. כָּל אֵלֶּה בְּנֵי יָקְטָן.” (בראשית י', כה-כט)
אבימאל, ככל הנראה התגורר כמו שאר אחיו בערב ובעיקר באזור תימן.
פירוש שמו של אבימאל הוא, ככל הנראה, אכן אבי הוא אל.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י', פסוקים כ"ה–כ"ט. ספר דברי הימים א', פרק א', פסוקים י"ט–כ"ג.
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ו
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגם לאקר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  ארגנטינה
 סוג:  אגם קרחוני 
 מידות
 שטח:  55 קמ"ר
 נפח:  9.2 קמ"ק
 גובה:  630 מטר מעל לפני הים
 אורך:  23 קילומטר
 רוחב ממוצע:  2 ק"מ 
 עומק מרבי:  277 מטר
 ‏עומק ממוצע:  167 מטר
 מידע נוסף
 מקור לנהר:  אוּאָאוּם
 ‏אגן ניקוז:  1,048 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  ארגנטינה, צ'ילה
 אורך קו החוף:  69.5 ק"מ
 ערים:  סן מרטין דה לוס אנדס
 קואורדינטות:  40°10′24″S 71°32′00″W﻿ / ﻿40.173333°S 71.533333°W﻿ / -40.173333; -71.533333
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט לאקר(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט לאקר(למפת נאוקן רגילה) נאוקן סן מרטין דה לוס אנדס  ספלה קוטראל קו צ'וס מלל מנדוסה לה פמפה  ריו נגרו צ'ילהלאקר(למפת נאוקן מוגדלת) נאוקן סן מרטין דה לוס אנדס  ספלה קוטראל קו צ'וס מלל מנדוסה לה פמפה  ריו נגרו צ'ילהלאקר
 
אגם לאקר (ספרדית: Lago Lácar) הוא אגם המשתרע על פני 55 קמ"ר בהרי האנדים הארגנטינאיים, בפרובינציית נאוקן, בגובה של 630 מטר מעל פני הים.
גאוגרפיה

האגם נוצר, בדומה לאגמים אחרים באזור, כתוצאה מנמיסת קרחונים. עומקו הממוצע של האגם 167 מטר, ועומקו המרבי 277 מטר. בניגוד למרבית האגמים בהרי האנדים הארגנטינאיים, אגם לאקר מתנקז לאוקיינוס השקט, דרך סדרה של נחלים ואגמים (הראשון שבהם נחל וָאוּם (Huahum)).
לחופו הצפון-מזרחי של האגם שוכנת עיירת הנופש סן מרטין דה לוס אנדס.
אברהם גורביץ

| --- | --- |

 לידה:  1939 (בן 85 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 
הרב אברהם גורביץ הוא ראש ישיבה אנגלי-ליטאי, המכהן מאז 1982 כראש ישיבת גייטסהד.
ביוגרפיה

נולד באנגליה, בנם השני של ראש ישיבת גייטסהד הרב אריה זאב גורביץ וליבה בת הרב אליהו לופיאן. מצד אם אביו מתייחסת המשפחה לגאון מווילנה.
למד אצל אביו ובישיבת בריסק אצל הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק ונישא לשרה, בת-דודו, ביתו של הרב אריה ליב לופיאן שכיהן אף הוא כראש ישיבת גייטסהד.
הרב גורביץ מעביר שיעור יומי ושיעור שבועי. חלק משיעוריו נדפס בסדרת הספרים "לקט הערות". מלבד ספרים אלו פרסם הרב גורביץ סדרת ספרים על סוגיות שונות בתלמוד בשם "ענפי ארז", ושיחות על התורה ועל המועדים בשם "וענפיה ארזי אל".
הרב גורביץ מדגיש את חשיבות מצוות שבין אדם לחברו. בשונה מרוב ראשי הישיבות הליטאיות הוא מוסר שיעור מוסר של כרבע שעה בחובות הלבבות בתחילת כל שיעור יומי. הוא מוסר גם שיעור בספר חפץ חיים בשבת אחר התפילה.
משפחתו

בתו הבכורה אסתר רייכל נישאה לרב ברוך לוי פייבלסון, ראש ישיבת דרך החיים בירושלים.
בנו הרב משה אהרן, ר"מ במנצ'סטר[דרושה הבהרה]
בנו הרב אליהו נישא לרבקה, בתו של הרב ברוך דב פוברסקי. ר"מ בישיבת גייטסהד
בתו גיטל (נפטרה ב-2019) הייתה אשת הרב ניסן שלמה קפלן, בנו של הרב נפתלי קפלן. בעבר ר"מ בישיבת מיר וכיום ראש ישיבת דעת אהרן ורב קהילה בגבעת המבתר בירושלים.
בנו הרב מנחם, ר"מ בישיבת ברנדייס מנצ'סטר
הערות שוליים

↑  ראו גם: הבחור מעבר לדלת געה בצחוק: "כל הכבוד, אתה מחקה את הראש ישיבה ממש מצויין... נו", המשיך ודרש – "תגיד כבר מי זה?". ושוב עונה ראש הישיבה בקולו: "אברהם גורביץ", באתר דרשו, ‏2018-04-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279838205171  ISNI: 0000 0000 6695 4182  LCCN: n80151926  VIAF: 77624253   WorldCat (עם VIAF): 77624253
אובה ראן

אובה ראן (בגרמנית: Uwe Rahn, נולד ב-21 במאי 1962 במנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר ההתקפי.
ראן הבקיע 81 שערים ב-227 הופעות במדי בורוסיה מנשנגלדבך בבונדסליגה, והוא מדורג במקום החמישי בטבלת שיאני המבקיעים של המועדון בבונדסליגה בכל הזמנים.
אין קשר משפחתי בין אובה ראן להלמוט ראן, שזכה עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
קריירת מועדונים

ראן שיחק בקבוצת הנוער של וולדהוף מנהיים, ובשנת 1980 עבר לבורוסיה מנשנגלדבך, שם השתלב בקבוצה הבוגרת. בשלוש העונות הראשונות מיעט להבקיע באופן יחסי, אך בעונת 1983/1984 הבקיע 14 שערים, ובארבע העונות העוקבות הבקיע תשעה שערים לכל הפחות בכל עונה. בעונת 1983/1984 הגיע עם בורוסיה מנשנגלדבך לגמר הגביע הגרמני, אך הקבוצה הפסידה בפנדלים לבאיירן מינכן לאחר 1:1 בתום 120 דקות, כאשר ראן הוחלף בדקה ה-68. את עונת 1986/1987 סיים ראן כמלך השערים של הבונדסליגה עם 24 הבקעות, סייע לבורוסיה מנשנגלדבך לסיים במקום השלישי בליגה, וזכה בתום עונה זו בתואר כדורגלן השנה בגרמניה.
במחצית הראשונה של עונת 1988/1989 חלה ירידה חדה ביכולתו של ראן, והוא לא הבקיע ולו שער אחד בעשר הופעות בבונדסליגה. בפגרת החורף באותה עונה חתם בפ.צ. קלן, הצטרף להתקפה מרשימה שכללה את תומאס אלופס, תומאס הסלר, פאלקו גץ ופייר ליטבארסקי, והצליח לסיים את העונה עם שבעה שערים, כשקלן מסיימת את העונה במקום השני. גם בעונה העוקבת קלן סיימה במקום השני, אך תפוקתו של ראן ירדה, והוא הבקיע שישה שערים לאורך עונה שלמה. בעונת 1990/1991 שיחק ראן בהרטה ברלין, שעלתה מליגת הבונדסליגה השנייה. בעונה זו הרטה ברלין צברה 14 נקודות בלבד וחזרה לבונדסליגה השנייה, כשראן הבקיע חמישה שערים ב-21 הופעות. בתום עונה זו עבר ראן לפורטונה דיסלדורף, וגם עמה ירד לבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון, כשהוא תורם חמישה שערים ב-15 הופעות. גם את פורטונה דיסלדורף עזב ראן אחרי עונה אחת בלבד, חתם בעונת 1992/1993 באיינטרכט פרנקפורט, והצטרף להתקפה שכללה את אובה ביין וטוני יבואה. עם פרנקפורט סיים ראן במקום השלישי באותה עונה, אך מיעט לשחק וערך 12 הופעות בלבד, בהן הבקיע שלושה שערים. בתום עונה זו עבר לאוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית שזה עתה הוקמה. לקבוצה זו הגיעו כוכבים רבים מגרמניה באותו זמן כמו גידו בוכוואלד, אובה ביין ומיכאל רומניגה. במועדון היפני שיחק ראן עונה אחת, אך לא הצליח לבוא לידי ביטוי ופרש ממשחק פעיל בשנת 1994, בגיל 32.
קריירה בינלאומית

ראן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1984. ראן ייצג את גרמניה המערבית באולימפיאדת לוס אנג'לס שנערכה בשנת 1984, אך נבחרתו הודחה ברבע הגמר לאחר תבוסה בתוצאה 5:2 לנבחרת יוגוסלביה. ראן נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1986, בו הפסידה הנבחרת בתוצאה 3-2 לנבחרת ארגנטינה במשחק הגמר, אך לא שיחק דקה. הופעתו האחרונה של ראן בנבחרת נערכה בשנת 1987, והוא סיים את הקריירה שלו בנבחרת גרמניה המערבית עם 14 הופעות, בהן הבקיע חמישה שערים.