stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Suburbs
ביקורות

האלבום קיבל הכרה ביקורתית מוצלחת כלל עולמית. אתר הביקורות Metacritic נתן לאלבום ציון 87 שהתבסס על 43 ציוני מבקרים.
מבקר המוזיקה של BBC Music, מייק דיוור שיבח את האלבום כפרק המרגש והמרתק ביותר עד אז ביצירתם של ארקייד פייר. יצירה שובה, שככל שמתעמקים בה ומאזינים לה שוב מצליחה לשמור על הקסם והמסתוריות של המפגש הזמני הראשון איתה. הוא המשיך והשווה בין שיאם של רדיוהד ב-1997 כשהוציאו את אלבומם השלישי והמאוד מוערך ליציאתו של אלבום זה וקבע שניתן לכנות את אלבום זה הOK Computer של ארקייד פייר.
איאן כהן מפיצ'פורק נתן לאלבום ציון 8.6 בציינו כי זוהי הוכחה שארקייד פייר יכולים להצהיר הצהרות גדולות ומורכבות מבלי להשמע שנושאים את משקל העולם על גבם, בהתייחסו לאלבום הקודר, יחסית, Neon Bible.
רשימת השירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Suburbs  | 5:15 |
| 2. | Ready to start  | 4:15 |
| 3. | Modern Man  | 4:39 |
| 4. | Rococo  | 3:56 |
| 5. | Empty Room  | 2:51 |
| 6. | City With No Children  | 3:11 |
| 7. | Half Light I  | 4:13 |
| 8. | (Half Light II (No Celebration  | 4:25 |
| 9. | Suburban War  | 4:45 |
| 10. | Month of May  | 3:50 |
| 11. | Wasted Hours  | 3:20 |
| 12. | Deep Blue  | 4:28 |
| 13. | We Used To Wait  | 5:01 |
| 14. | Sprawl I  | 2:54 |
| 15. | (Sprawl II (mountains beyond mountains  | 5:25 |
| 16. | (The Suburbs (continued  | 1:27 |
הערות שוליים

↑  שמונה העטיפות השונות שניתן למצוא עוטפות את האלבום כפי שמופיעות באתר הלהקה
↑  העטיפות השונות של האלבום עם הקרדיטים כפי שמופיעות באתרה של המעצבת קרוליין רוברט
| פרס גראמי לאלבום השנה |
| --- | --- | --- |
| 1959–1979 | The Music from Peter Gunn – הנרי מנסיני (1959) • Come Dance with Me!‎ – פרנק סינטרה (1960) • The Button-Down Mind of Bob Newhart – בוב ניוהארט (1961) • Judy at Carnegie Hall – ג'ודי גרלנד (1962) • The First Family – ווהן מיידר (1963) • The Barbra Streisand Album – ברברה סטרייסנד (1964) • Getz/Gilberto – סטן גץ & ז'ואאו ז'ילברטו (1965) • September of My Years – פרנק סינטרה (1966) • A Man and His Music – פרנק סינטרה (1967) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band – הביטלס (1968) • By the Time I Get to Phoenix – גלן קמפבל (1969) • Blood, Sweat & Tears – דם, יזע ודמעות (1970) • Bridge over Troubled Water – סיימון וגרפונקל (1971) • Tapestry – קרול קינג (1972) • The Concert for Bangladesh – ג'ורג' האריסון & חברים (1973) • Innervisions – סטיבי וונדר (1974) • Fulfillingness' First Finale – סטיבי וונדר (1975) • Still Crazy After All These Years – פול סיימון (1976) • Songs in the Key of Life – סטיבי וונדר (1977) • Rumours – פליטווד מק (1978) • Saturday Night Fever – אמנים שונים (1979) |  |
| 1980–2000 | 52nd Street – בילי ג'ואל (1980) • Christopher Cross – כריסטופר קרוס (1981) • Double Fantasy – ג'ון לנון & יוקו אונו (1982) • Toto IV – טוטו (1983) • Thriller – מייקל ג'קסון (1984) • Can't Slow Down – ליונל ריצ'י (1985) • No Jacket Required – פיל קולינס (1986) • Graceland – פול סיימון (1987) • The Joshua Tree – יו 2 (1988) • Faith – ג'ורג' מייקל (1989) • Nick of Time – בוני רייט (1990) • Back on the Block – קווינסי ג'ונס ואמנים שונים (1991) • Unforgettable... with Love – נטלי קול (1992) • Unplugged – אריק קלפטון (1993) • The Bodyguard – ויטני יוסטון (1994) – MTV Unplugged – טוני בנט (1995) • Jagged Little Pill – אלאניס מוריסט (1996) • Falling into You – סלין דיון (1997) • Time Out of Mind – בוב דילן (1998) • The Miseducation of Lauryn Hill – לורן היל (1999) • Supernatural – סנטנה (2000) |  |
| 2001–2020 | Two Against Nature – סטילי דן (2001) • O Brother, Where Art Thou? – אמנים שונים (2002) • Come Away with Me – נורה ג'ונס (2003) • Speakerboxxx/The Love Below – אאוטקאסט (2004) • Genius Loves Company – ריי צ'ארלס & אמנים שונים (2005) • How To Dismantle An Atomic Bomb – יו 2 (2006) • Taking the Long Way – דיקסי צ'יקס (2007) • River: The Joni Letters – הרבי הנקוק (2008) • Raising Sand – רוברט פלאנט & אליסון קראוס (2009) • Fearless – טיילור סוויפט (2010) • The Suburbs – ארקייד פייר (2011) • 21 – אדל (2012) •  Babel – ממפורד אנד סאנז (2013) • Random Access Memories – דאפט פאנק (2014) • Morning Phase – בק (2015) • 1989 – טיילור סוויפט (2016) • 25 – אדל (2017) • 24K Magic – ברונו מארס (2018) • Golden Hour – קייסי מאסגרייבס (2019) • When We All Fall Asleep, Where Do We Go? – בילי אייליש (2020) |  |
| 2021–הווה | Folklore – טיילור סוויפט (2021) • We Are – ג'ון באטיסט (2022) • Harry's House – הארי סטיילס (2023) • Midnights – טיילור סוויפט (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: bf306022-c851-449d-a619-7864caddf5c7
איוואן פנייה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביוני 1979 (בן 45) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (2003) 
 פרסים והוקרה:  Story Five-Stars Award (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 
איוואן פנייה (בהונגרית: Iván Fenyő; נולד ב-15 ביוני 1979) הוא שחקן הונגרי.
ביוגרפיה

פנייה נולד ב-15 ביוני 1979 בבודפשט. למד באוניברסיטה לדרמה, קולנוע וטלוויזיה בעיר.
בשנת 2001 שיחק בסרט "Csocsó, avagy éljen május elseje" אודות מורה המחזיקה באידאולוגיה אנטי קומוניסטית בתקופת השלטון הקומוניסטי בהונגריה של שנות החמישים.
בשנת 2005 שיחק בסרט "ג'ארהד" לצד פיטר סארסגארד, דבר שהוביל אותו לשחק בתפקיד הראשי במספר סרטים במדינתו וביניהם "Children of Glory" העוסק במרד ההונגרי.
ב-2009 שיחק בקומדיה "תוצרת הונגרייה".
בשנת 2010 שיחק בסרט הצרפתי נקודת איסוף, באותה שנה דיבב את קן של ברבי בדיבוב ההונגרי של צעצוע של סיפור 3.
ב-2011 גילם את ראול ולנברג בסדרת טלוויזיה ספרדית על מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  Toy Story 3. - ISzDb, iszdb.hu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4822980  ISNI: 0000 0003 7190 9601  NLK: KAC2020N3877  NTA: 324178182  SNAC: w6w21cqx  VIAF: 90699715   WorldCat (עם VIAF): 90699715
Savior (שיר)

Savior (בעברית: מושיע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה, בשיתוף עם הראפר קוואבו. השיר יצא לאור ב-2 בפברואר 2018, והיה צריך לתפקד כסינגל הראשון מתוך מיני-אלבומה השני, Surviving the Summer.
השיר מכיל דגימות מן השיר "All Around the World", של הזמרת ליסה סטנספילד, אשר יצא בשנת 1980.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-161 במצעד שבצרפת, ה-91 במצעד שבסקוטלנד, וה-8 במצעד שבניו זילנד.
רקע וכתיבה

את הטיזר הראשון של השיר, פרסמה אזליה ברשתות החברתיות ב-5 בדצמבר 2016, בעת שהייתה במטוסה הפרטי. באותו היום, פורסמה גרסת דמו שכללה בתוכו את הראפר ורסה סימונדס, במקום את קוואבו. ב-9 בינואר 2018, הודיעה אזליה כי הופעת הבכורה עם השיר תתקיים בסופרבול. היא אמרה במסיבת עיתונאים מסוימת כי השיר יפורסם ב-"סביבות ה-1 בפברואר". מאוחר יותר, פרסמה אזליה בערוץ ה-Vevo שלה, קליפ ויזואלי של מילות השיר, בו היא נראית כשהיא יושבת על טלוויזיה, בדומה לעטיפת הסינגל.
היא הסבירה את המשמעות ואת המטרה אשר נמצאת מאחורי קליפ המילים והשיר עצמו, ואמרה: "משמעותו של השיר היא כזו שלא צריך לסמוך על בן הזוג שלך שיושיע אותך מכל צרה שבה תתקל, אלא אתה בעצמך תהיה המושיע של עצמך. בכל פעם שאני שומעת או רואה את מילות השיר אני מיד רוצה לבכות, וזאת בגלל שאני יודעת כי מילותיו מתארות את כל אשר עברתי באותה התקופה." "[השיר] נכתב בזמן שהרגשתי כל כך בודדה ועזובה, אפילו כשהרמתי טלפון לחבריי הטובים ביותר הבנתי כי לא נשארה בהם טיפת תקווה עבורי. לכן, אני מקווה שאני אוכל להתחבר עם כל אחד אחר שיהיה מסוגל להבין את משמעותו של השיר".
ד"ר לוק, שבעבר התמודד עם האשמות על תקיפה מינית והתעללות, היה חלק מן מפיקי השיר, ואף כתב כמה חלקים ממנו. מאוחר יותר, עקב זעמו של הציבור הרחב כלפי כל אשר עשה לוק, מיהרה אזליה לפרסם בטוויטר שלה כי היא הגיעה איתו להסכם, שהוא כבר לא ייחשב כאחד ממפיקיו של השיר. בסמוך לכך, הוא הורד מן הקרדיטים ורשימות הצוותים של השיר.
ביקורות

ניק מוחיקה ממגזין ה-XXL, כתב כי: "השיר מתאים את עצמו כשיר לרחבות הריקודים, ולמועדונים". הוא הוסיף ואמר כי: "כי בשיר ישנו את הסגנון הטרופי, שלא היה כמעט באף שיר של אזליה עד היום".
רוב ארקנד ממגזין ספין, הרגיש כי השיר "שונה מאוד מכל מה שעשתה איגי אזליה עד היום, וכי קוואבו תורם רבות לשיר בכך שהוא שר בכל פעם את הפזמון". הוא הוסיף ואמר כי: "אזליה נועדה לעשות שירים בסגנון הזה ופחות בסגנון הראפ, שעשתה עד היום".
הופעות

ב-17 במרץ 2018, הופיעה אזליה עם השיר לראשונה בסיבוב ההופעות, "Tell Me You Love Me Tour" של זמרת הפופ האמריקאית דמי לובאטו בארצות הברית. ארבעה ימים לאחר מכן, ביצעה את השיר בתוכנית האירוח, "לייט לייט שואו" שבה השתתפה גם מקהלה. באותה ההופעה עם השיר שהתקיימה בתוכנית האירוח, צבעה אזליה את שיערה לורוד, ומכיוון שקוואבו לא יכל להגיע לתוכנית האירוח, ביצעה אזליה עם כמה זמרים נוספים את הבתים שלו בשיר.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שנעשה עבור השיר, צולם ובוים על ידי קולין טילי, ופורסם ב-1 במרץ 2018. הקליפ מתרחש במקום הנקרא "כנסיית הניאון", שם ניתן לראות סמלים ודימויים רבים הקשורים לדת הנוצרית כגון; צלבים, הילות, הטבלתה של אזליה בסופו של הקליפ וכדומה.
לאחר שיצא הקליפ, פורסמו מאות פרשנויות שונות שנכתבו עבורו, אשר בחלקן טענו כי אותו הדמות עם הגלימה השחורה בה אזליה נוגעת היא בעצם ניק יאנג, אשר בגד בה כמה ימים לפני החתונה שלהם, וכי בסצנה הסופית של הקליפ בה ניתן לראות מישהו מטביל את אזליה באמבטיה, היא זאת שככל הנראה מטבילה את עצמה, ובעצם הופכת למושיעה של עצמה.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-20 מיליון צפיות.
צוות

צוות השיר על פי טיידל.
איגי אזליה – כתיבה
קוואב – כתיבה
אקיל קינג – כתיבה
מייג'אח ויירה – כתיבה
קייל אוונס –כתיבה
וארסה סיממונדס – כתיבה
איאן דוואני – כתיבה
ד"ר לוק – כתיבה, הפקה
ליסה סטנספילד – כתיבה
אנדי מוריס – כתיבה
הנרי וולטר – כתיבה, הפקה
מאנחאן גלו – הפקה
ג'ון האנס – הנדסה
טיילר שפרד – הנדסת קול
קלני תומפסון – הנדסת קול
סרבן גנה – מיקסינג
קלינט גיבס – הנדסה מוזיקלית
אריק וויבר – הנדסה מוזיקלית
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 29 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 7 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 91 |  |
|  צרפת | SNEP | 161 |  |
היסטוריית יציאות

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 2 בפברואר 2018 | הורדה דיגיטלית | איילנד |  |
| ארצות הברית | 6 בפברואר 2018 | רדיו עכשווי | איילנד, רפאבליק |  |
איוואן פסקביץ'

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1782 (יוליאני) פולטבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 בפברואר 1856 (בגיל 73) ורשה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  Paskevich burial chapel 
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי, האימפריה הרוסית 
 השכלה:  פז'סקי קורפוס 
 בן או בת זוג:  Yelizaveta Paskevich (1817–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  פיודור פסקביץ', אנה פסקביץ', אנסטסיה פסקביץ', אלכסנדרה בלשובה 
 השתייכות:  צבא האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  מ-1800 
 דרגה:  גנרל-פלדמרשל 
 פעולות ומבצעים
 המלחמות הנפוליאוניות  כיבוש ירוואן  Siege of Kars  Siege of Abbasabad  קרב גנג'ה  קרב פריז  Hungarian Independence War  מרד נובמבר  קרב ורשה  Danube Campaign of the Crimean War  Battle of Arcis-sur-Aube  קרב דרזדן  Battle of Saltanovka  Battle of Batin  קרב לייפציג  קרב סמולנסק  Battle of Maloyaroslavets  קרב בורודינו  Battle of Krasnoi  קרב ויאזמה  מלחמת רוסיה - פרס  בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 עיטורים
 Order of St. Alexander Nevsky with diamond signs (1814)  מסדר הבז הלבן (1841)  מסדר הפיל (1850)  המסדר הצבאי של מקס יוזף (1849)  Order of the Crescent (1807)  מסדר העיט השחור (1829)  Cross «For the capture of Bazargic» (1810)  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה 1 (1829)  מסדר אישטוון הקדוש של הונגריה (1844)  מסדר ההצטיינות הצבאית של ממלכת וירטמברג (1850)  מסדר האריה והשמש, דרגה ראשונה (1828)  מסדר פרננדו הקדוש וההצטיינות (1849)  המסדר הצבאי של מריה תרזה (1849)  מסדר העיט האדום, דרגה 1 (1813)  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שנייה (1827)  אביר הצלב הגדול של המסדר הצבאי של וילם (19 באפריל 1849)  Knight second class in brilliants of the Order of Saint Anne (1810)  Order of St. Vladimir 4th degree with a bow (1807)  Order of Saint Anna, 1st class with diamonds (1812)  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (1830)  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3 (1810)  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2 (1812)  אות המסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 1 (1827)  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש (1810)  חרב הזהב של גבורה (1807)  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שלישית (1811)  Order of Saint Andrew with Diamond and Sword (1828)  וירטוטי מיליטארי (1831)  מסדר אביש 
 
איוואן פסקביץ' (ברוסית: Иван Фёдорович Паскевич;‏ 19 במאי 1782 פולטבה - 1 בפברואר 1856 ורשה) היה רוזן ירוואן, נסיך ורשה, גנרל-פלדמרשל רוסי ממוצא אוקראיני.
גזירת הלבוש בפולניה

ובשנת 1846 ציווה פסקביץ' על היהודים הפולניים להמיר את לבושם המסורתי, שהייתה דומה לזה של האצולה הפולנית בימי הביניים, בבגדים רוסיים מודרניים; רבני פולין נקטו קו מתון וחתמו בשנת 1849 על קריאה לציית להוראות הממשל הרוסי.
בשנת 1849 החל מרד בהונגריה. הצאר הגיע לוורשה ונפגש עם פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה שאף הוא הגיע לעיר. סוכם שיחידות צבא בפיקוד של פסקביץ' יעברו את הרי הקרפטים, ויהיו אחראים לדיכוי המרד במקביל לצבא האוסטרי. קיימות ידיעות שפסקביץ' לא היה מרוצה מהנושא וחשש למוניטין שלו, אך בסופו של דבר, צבא רוסי השתתף בקרבות ותרם את חלקו בלחימה, ובספטמבר 1849 חזר פסקביץ' לפולין.
בשנת 1854 הוא נשלח לאזור הדנובה במטרה לנהל את הלחימה נגד הטורקים, אולם בימים הראשונים של נוכחותו באזור הוא נפצע ובהסכמת הקיסר חזר לפולין.
הפציעה השפיעה מאוד על בריאותו, והוא נפטר בוורשה ב-1 בפברואר 1856 בגיל 74. לאות הוקרה, בכל הצבא הרוסי ובשטח פולין הקונגרסאית כולה הוכרז על 9 ימי אבל, ובכיכר מול ביתו בוורשה הוצב פסל לזכרו. הפסל פורק לאחר מלחמת העולם הראשונה כאשר פולין זכתה לעצמאות.
איטלו דאנס

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  יורודאנס, איטלו דיסקו, איטלו האוס
 מקורות תרבותיים:  שנות ה-90 של המאה ה-20, איטליה
 מוצא:  איטליה 
 נגזרות:  לנטו ויאולנטו
 נושאים קרובים
 יורוביט, מוזיקת באבלגאם, מוזיקה איטלקית
 
איטלו דאנס (באנגלית: Italo dance; לעיתים נכתב גם כאיטלודאנס, Italodance) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של יורודאנס, איטלו דיסקו ואיטלו האוס שמקורה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 באיטליה.
בין האמנים המנגנים בז'אנר זה ניתן למנות את אייפל 65, ItaloBrothers וקים לוקאס.
אפיון

הצליל של איטלו דאנס נוטה בדרך כלל להיות חיובי ומרומם. הליריקה של השיר עוסק בעיקר באהבה, מסיבות, ריקודים והבעת רגשות, והן מושרות בדרך כלל באנגלית או באיטלקית.
הז'אנר מאופיין בשימוש נרחב בסינתיסייזרים, מנגינות מבוססות פסנתר ורפרן פשוט וקליט. אלמנטים אופייניים נוספים הם בייסליין 'מתכתי' ושימוש בתבנית הקצבית של ארבע על הרצפה (אנ'), וכן תיקון השירה באמצעות Vocoder ותיקון גובה הצליל (אנ').
לקריאה נוספת

James Arena, Stars of 21st Century Dance Pop and EDM: 33 DJs, Producers and Singers Discuss Their Careers, McFarland & Company, 2017 ISBN 978-1-4766-2894-3
Riccardo Sada, EDM, E Dio Mixa: Guida polifonica all'Electronic Dance Music, Nobook, 2017 ISBN 978-88-98591-30-5
Andrew Whittaker, Italy: Be Fluent in Italian Life and Culture, Thorogood Publishing, 2010 ISBN 978-1-85418-628-7
איוואן אסן השלישי, קיסר בולגריה

| --- | --- |
 לידה:  1259? 
 פטירה:  1303 (בגיל 44 בערך) אסיה הקטנה, טורקיה 
 מדינה:  האימפריה הבולגרית השנייה 
 בן או בת זוג:  אירנה פלאולוגינה 
 
איוואן אסן השלישי, קיסר בולגריה (בבולגרית: Иван Асен III, גם Йоан Асен III, שלט כצאר של בולגריה 1279–1280.
ביוגרפיה

איוואן אסן השלישי היה בנם של מיצו אסן, קיסר בולגריה ומריה מבולגריה, בתם של איוואן אסן השני, קיסר בולגריה ואירנה מתסלוניקה. הוא כנראה נולד בשנת 1259/1260 לערך, ומת בגלות בשנת 1303.
מחשש להצלחתו המהירה של איוואילו, קיסר בולגריה, הקיסר הביזנטי מיכאל השמיני פלאיולוגוס זימן את איוואן אסן לחצרו, העניק לו את התואר דספוט, וחיתן אותו עם בתו הבכורה אירנה פלאיולוגינה ב-1277 או 1278. לאחר מכן שלח מיכאל השמיני כמה צבאות ביזנטיים לנסות להציב את איוואן אסן השלישי על כס המלכות של בולגריה. למרות שאיוואילו הביס כמה מהניסיונות הללו, הוא נחסם למשך שלושה חודשים בדרסטאר (סיליסטרה) על ידי המונגולים בעלי בריתו של מיכאל השמיני. במהלך ההפוגה כיתר כוח ביזנטי את בירת בולגריה טרנובו, וכשנפוצה שמועה על מותו של איוואילו בקרב, נכנעה האצולה המקומית וקיבלה את איוואן אסן השלישי כקיסר ב-1279.
כדי לחזק את מעמדו בטרנובו, איוואן אסן השלישי חיתן את אחותו מריה (קירה מריה) עם האציל הבולגרי-קומאני גאורגי טרטר, אך לא הצליח להתייצב ברחבי המדינה. איוואילו הופיע שוב לפני חומות הבירה והביס שני ניסיונות ביזנטיים לחלץ את איוואן אסן השלישי. נואשים מהסיכוי להיחלץ, איוואן אסן השלישי ואירנה פלאולוגינה ברחו בחשאי מטרנובו עם אוצרות מובחרים מאוצר הארמון, כולל חלקים שנלכדו מקיסרים ביזנטיים מובסים בניצחונות קודמים. כשהגיעו למסמבריה (נסבר), הפליגו הזוג הקיסרי לקונסטנטינופול, שם מיכאל השמיני הזועם סירב לקבל אותם במשך ימים בשל פחדנותם.
בשנת 1280 או 1281 איוואן אסן השלישי נסע לאורדת הזהב, והתחרה עם איוואילו בניסיון לזכות בתמיכה להחזקת השלטון בבולגריה. המפקד המונגולי נוגאי חאן בסופו של דבר רצח את איוואילו, אך לא הצליח להחזיר את איוואן אסן השלישי לשלטון בבולגריה. האחרון חזר לנכסי משפחתו בטרוד, ומת ב-1303.
משפחתו

איוואן אסן השלישי ואירנה פלאולוגינה הפכו לאבות המשפחה הגדולה והמשפיעה אסן (או אסאנס) באימפריה הביזנטית, ששגשגה בתפקידי חצר ומחוזות שונים עד סוף האימפריה והמדינות הכפופות שלה באמצע המאה ה-15. אחת מצאצאיו של איוואן אסן השלישי, אירנה אסנינה (בתו של בנו אנדרוניקוס אסן) התחתנה עם הקיסר הביזנטי לעתיד יוחנן השישי קנטקוזנוס, ובאמצעות בתם הלנה (שנישאה לקיסר יוחנן החמישי פלאיולוגוס), הפכה לאבותיהם של קיסרים ביזנטיים מאוחרים יותר.
בנישואיו עם אירנה פלאולוגינה, לאיוואן אסן השלישי נולדו הילדים הבאים:
מיכאל אסן, קיסר בולגריה.
אנדרוניקוס אסן, אביה של אירנה אסנינה, אשתו של יוחנן השישי קנטקוזנוס.
איסאק אסן.
מנואיל אסן.
קונסטנטין אסן.
תאודורה אסנינה, שנישאה לפרנן חימנס ד'אונס ולאחר מכן למנואל טגריס.
מריה אסנינה, שנישאה לרוג'ר דה פלור.
הערות שוליים

↑  Андреев, Йордан Киров; Лазаров, Иван; Pavlov, Plamen (1999). Кой кой е в средновековна България (בבולגרית). Издателска къща "Петър Берон". p. 144. ISBN 978-954-402-047-7. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Андреев, Йордан (1992). Българските ханове и царе VII-XIV век: историко-хронологичен справочник (בבולגרית). Държавна фирма изд-во "Петър Берон". pp. 165, 167. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  T︠S︡vetkov, Plamen S.; Cvetkov, Plamen S. (1996). България и Балканите (בבולגרית). ЗНАК. p. 180. ISBN 978-954-8937-03-0. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Иљовски, Ристо (2003). Кој и кога владеел со Македонија (במקדונית). Ina Komerc. p. 282. ISBN 978-9989-138-01-0. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Bozhkov, Khristo (2000). Bŭlgarite ot Dreven Pamir do Balkanite v Evropa (בבולגרית). Zvezdi. p. 99. ISBN 978-954-9514-22-3. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски.": Annuaire de l'Université de Sofia "St. Kliment Ohridski.". Научен център за славяно-византийски проучвания "Иван Дуйчев". Centre des recherches slavo-byzantines "Ivan Dujčev." (בבולגרית). Университетско Изд-во "Св. Климент Охридски, ". 1988. p. 192. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Божилов, Иван Ангелов (1995). Българите във Византийската империя (בבולגרית). Академично издателство "Проф.Марин Дринов". p. 207. ISBN 978-954-430-297-9. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1106408950  VIAF: 37146937721013830669   WorldCat (עם VIAF): 37146937721013830669
איטליה (אפקוט)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתחם שעשועים 
 כתובת:  גלריית מדינות העולם 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 באוקטובר 1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1 באוקטובר 1982 
 קואורדינטות:  28°22′03″N 81°32′54″W﻿ / ﻿28.3675°N 81.5483°W﻿ / 28.3675; -81.5483
  (למפת אורלנדו מוגדלת) איטליה(למפת אורלנדו רגילה) איטליה
 
הכניסה לביתן איטליה. ברקע ספינת החלל כדור הארץ.
ביתן איטליה (אנגלית: Italy Pavilion at Epcot) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.
הביתן האיטלקי נועד להציג את תרבותה, מטבחה ואופייה של איטליה. הביתן בנוי תוך עירוב של סגנונות אדריכלות ונציאני ורומאי. במבנה דגם של כיכר סן מרקו ושל הקמפנילה - מגדל הפעמונים של בזיליקת סן מרקו וכן מבנה המהווה חיקוי של ארמון הדוג'ים. בביתן אין מתקן שעשועים והוא כולל חנויות ומסעדה (מסעדת "L'Originale Alfredo di Roma Ristorante" - שנוסדה על ידי צאצאו של השף אלפרדו די ללו, ממציא הפטוצ'יני אלפרדו).
בכיכר של הביתן מספר אלמנטים המחקים אלמנטים ארכיטקטוניים רומיים - כגון מזרקת נפטון, וכן אלמנטים ונציאניים כגון האריה של מארק הקדוש. חנויות הביתן מוכרות מזון ויינות איטלקיים.
גלריה

ארמון הדוג'ים והקמפנילה
מבט על הביתן האיטלקי
מבט על הביתן מעברו השני של האגם
הערות שוליים

↑  Epcot World Showcase - Italy, דיסני וורלד (באנגלית)
| אפקוט |
| --- | --- | --- |
| עולם העתיד | ספינת החלל כדור הארץ • אינובנשונס • עולם האנרגיה • המשימה: חלל • סוארין • טסט טרק • דמיון! • האדמה • הימים החיים |  |
| גלריית מדינות העולם | מקסיקו • נורווגיה • סין • גרמניה • איטליה • ההרפתקה האמריקאית • יפן • מרוקו • צרפת •  הממלכה המאוחדת • קנדה |  |
| מתקנים שאינם פעילים | הורייזונז • פלאי החיים • כפר המילניום • עולם התנועה |  |
אווצ'ינסקי

אווצ'ינסקי (מוכר גם כאווצ'ה או הר געש אווצ'ה או אווצ'ינסקיה סופקה ברוסית: Авачинская сопка, Авача) הוא הר געש שכבתי פעיל מטיפוס סומה-וזוב השוכן במחוז קמצ'טקה ברוסיה, כ-25 קילומטרים צפונית-מזרחית לפטרופבלובסק-קמצ'טסקי, עיר הבירה של המחוז. פסגת ההר שוכנת בגובה של 2,741 מטרים מעל פני הים. הר הגעש אווצ'ינסקי הוכרז, יחד עם הר הגעש קוריאקסקי הסמוך, כאחד מהרי הגעש של העשור ("Decade Volcanoes"), הראויים למחקר מיוחד בשל היסטורית ההתפרצויות געשיות שלהם וקרבתם לאזורים מאוכלסים.
ההתפרצות האחרונה של אווצ'ינסקי התרחשה ב-2001. הייתה זו התפרצות קטנה ביחס להתפרצות הגדולה של 1945, שעוצמתה הייתה 4 במדד ההתפרצות הגעשית.
הר אווצ'ינסקי
היסטוריה גאולוגית

הר הגעש אווצ'ינסקי הוא חלק מטבעת האש, אזור המקיף את האוקיינוס השקט וכולל כמה מהרי הגעש הפעילים ביותר על פני כדור הארץ, בנקודה שבה עובר הלוח הפסיפי הפחתה מתחת ללוח האירואסייתי בקצב של 80 מ"מ לשנה. טריז של חומר ממעטפת כדור הארץ, השוכן בין הלוח הפסיפי המופחת לבין הלוח האירואסייתי שמעליו, הוא המקור לגעשיות הפעילה לאורך כל חצי האי קמצ'טקה.
אווצ'ינסקי הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר בחצי האי קמצ'טקה, והחל להתפרץ בין תקופת הפליסטוקן התיכון לתקופת הפליסטוקן העליון. בתחילה הייתה המאגמה שנפלטה אנדזיטית ואחר-כך בזלתית. להר יש קלדרה דמוית פרסת סוס, שהתמוטטה לפני כ-40,000-30,000 שנים במקביל למפולת סלעים גדולה שכיסתה שטח של 500 קמ"ר דרומית להר הגעש, כולל שטחים שכיום הם מתחת לעיר פטרופבלובסק-קמצ'טסקי. הבנייה מחדש של לוע אווצ'י, החרוט הגעשי בתוך הקלדרה, התרחשה במהלך שני שלבי התפרצות עיקריים, לפני 18,000 שנים ולפני 7,000 שנה. להר צמוד מדרום-מזרח חרוט טפיל המכונה הר קוזלסקי, שיש לו לוע גדול שבו יש פרצה מצפון מזרח.
תיאור היסטורי של התפרצות אווצ'ינסקי

בספר "יומן המסע האחרון של קפטן קוק תיאר ג'ון לדיארד (John Ledyard‏; 1789-1751), אמריקני שהשתתף במסע האחרון של קפטן קוק את התפרצות אווצ'ינסקי ב-15 ביוני 1779. לדיארד מתייחס בספרו להרי הגעש קוריאקסקי ואווצ'ינסקי בשמות פיטר ופול.
ב-15 הוא המשיך להיות שקט עד הצהריים כאשר הוא כוסה עננים ונהיה שחור מאוד ואפל: שני ההרים פיטר ופול כוסו באטמוספירה כמחצית המרחק מפסגתם, בשעה שתיים חשנו ברעידת אדמה קלה, ושמענו קול רעם חלול באוויר, והאטמוספירה המשיכה להתעבות, נהיה אפל כמעט כמו בלילה, ופני המרום נראו פראיות מאוד:... בין שלוש לארבע התפוצץ ההר פול תוך זעזוע עמוק שטלטל הכול מסביבנו. קול הנפץ שנלווה להתפוצצות היה חזק מאוד בתחילה, אבל נחלש בהדרגה עד שנרגע ונשמע כמו רעם הרוטן במרחקים.
התפרצויות אחרונות

קיימות עדויות כתובות ל-16 התפרצויות של אווצ'ינסקי מאז 1737. רובן היו התפרצויות מתפוצצות וזרמים פירוקלסטיים ולהארים שמקורם בהן נטו לזרום בכיוון דרום-מערב, בנקודה בה קיימת הפרצה בקלדרה. ההתפרצות הגדולה האחרונה הייתה ב-1945 ומדד ההתפרצות הגעשית שלה היה 4. בהתפרצות נפלטה מאגמה בנפח של רבע קילומטר מעוקב ונוצר לוע בעל קירות תלולים שגובהו 330 מטרים ועומקו 260 מטרים. מאז היו התפרצויות קטנות ב-1991 וב-2001.
הר הגעש ממשיך להיות מקור לרעידות אדמה תדירות ופומרולות רבות פעילות בסמוך לפסגה. טמפרטורת הגזים הפלטים מפומרולות אלו עולה על 400°C. לאור ההיסטוריה הגעשית של ההר והקרבה לאוכלוסייה בת קרוב ל-200,000 תושבים המתגוררים בעיר הסמוכה פטרופבלובסק-קמצ'טסקי, הוא הוכרז יחד עם הר הגעש הסמוך קוריאקסקי על ידי האגודה הבינלאומית לוולקנולוגיה ולכימיה של פנים כדור הארץ (International Association of Volcanology and Chemistry of the Earth's Interior ) ב-1991 כאחד מ-16 הרי הגעש של העשור ("Decade Volcanoes"), הראוי למחקר מיוחד כחלק מ"העשור הבינלאומי להפחתת אסונות הטבע" של האו"ם.
ב-1996 הכריז ארגון אונסק"ו על אווצ'ינסקי יחד עם הרי געש נוספים כאתר מורשת עולמית בשם הרי הגעש של קמצ'טקה
הערות שוליים

1 2  אתר Global Volcanism Program
↑  Decade Volcanoes