היאיי (אוניית מערכה, 1912)
שירות > 1942: פעילות מבצעית וטביעה

ב-17 בינואר 1942 עזבו היאיי ופלגת אוניות המערכה השלישית את בסיס הצי היפני בלגונת טרוק שבאיי קרוליין, כחלק מכוח הליווי של נושאות המטוסים היפניות שתקפו את רבאול שבבריטניה החדשה וסייעו לצבא הקיסרי לכבוש אותה. בחודש פברואר שוב ליוותה היאיי את נושאות המטוסים, שיצאו בתגובה לפשיטה האמריקנית על איי מרשל וגילברט. ב-1 במרץ, לאחר התקפת נושאות המטוסים היפניות על העיר האוסטרלית דרווין ובאי ג'אווה, תקפו היאיי, קירישימה והסיירת "צ'יקומה" את המשחתת האמריקנית "אדסול". לאחר שכל האוניות החטיאו את מטרתם, הסבו מטוסי נושאות המטוסים נזק למשחתת, והיא שקעה בסופו של דבר.
באפריל 1942 הצטרפו היאיי ופלגת אוניות המערכה השלישית לחמש נושאות מטוסים ושתי סיירות בפשיטה על בסיסי הצי הבריטי באוקיינוס ההודי. ב-5 באפריל תקפו מטוסים יפנים מנושאות מטוסים את נמל קולומבו, בעוד מטוסי סיור מהסיירות איתרו את שתי סיירות הצי המלכותי הבריטי, שטובעו תוך זמן קצר. ב-8 באפריל תקפו מטוסים יפנים את הבסיס הבריטי בטרינקומלי, אך כל הספינות הבריטית נסוגו משם מבעוד מועד. למרות זאת, טיבעו מטוסים יפנים את נושאת המטוסים אה"מ הרמס ולאחר מכן שבו ליפן.
ביוני 1942 הפליגה היאיי בכוח הפלישה למידוויי בפיקודו של אדמירל נובוטאקה קונדו במסגרת ההתקפה על אטול מידוויי הסמוך להוואי. בקרב מידוויי שהתפתח איבדו היפנים ארבע נושאות מטוסים, ולאחר התבוסה שבו קונדו וציו ליפן. ביולי עלתה היאיי על מבדוק יבש ועברה סדרת שיפוצים ושיפורים, ובין השאר נוספו לחימושה תותחי נ"מ נוספים 25 מ"מ. באוגוסט ליוותה היאיי את נושאת המטוסים שוקאקו במהלך קרב איי שלמה המזרחיים, ובחודש אוקטובר הצטרפה לכוח שיצא להפגיז את שדה הנדרסון — שדה התעופה של בעלות הברית בגוודלקנל, אך נותרה משמר אחורי בעוד אוניות המערכה הרונה וקונגו הפגיזו את שדה התעופה בליל ה-13 באוקטובר. בין ב-26 באוקטובר ל-30 באוקטובר השתתפו היאיי ואוניות המערכה האחרות בקרב איי סנטה קרוז.
ב-10 בנובמבר 1942 עזבה היאיי, לצד קירישימה ו-11 משחתות, את טרוק במטרה להפגיז את שדה הנדרסון כהכנה לנחיתת כוחות הצבא היפני הקיסרי באי, בפיקודו של אדמירל משנה הירואקי אבה. האמריקנים, שגילו את פרטי התוכניות היפניות, הציבו בדרכן כוח שכלל שתי סיירות כבדות, שלוש סיירות קלות ושמונה משחתות תחת פיקודו של אדמירל משנה דניאל קאלהן. בשעה 01:24 ב-13 בנובמבר זיהה הכוח האמריקני את הכוח היפני במרחק 26 קילומטרים, ומספר דקות לאחר מכן זיהו היפנים את הספינות האמריקניות, אך מפקדי שני הצדדים היססו לפתוח באש. בשעה 01:48 היו שני הכוחות בטווח קרוב מאוד, והיאיי, לאחר שהדליקה את זרקורי החיפוש שלה, פתחה באש לעבר הסיירת הקלה "אטלנטה," ובכך פתחה את הקרב הימי על גוודלקנל. אף על פי שאש מאטלנטה הוציאה את הזרקורים מכלל פעולה, הצליחה היאיי לרכז את אשהּ על גשר הסיירת, והסבה לה נזק כבד. בנוסף, פגעו היאיי וקירישימה בשתי משחתות אמריקניות, שאחת מהן שקעה לאחר מכן. אולם, האש הרבה שירתה הפכה את היאיי למטרה נוחה לאוניות האמריקניות, והיא ספגה פגיעות תותחי 127 מ"מ רבות, שהסבו נזק רב למבנה העילי, פצעו את אבה והרגו את ראש המטה. מכיוון שהיאיי הפכה למטרה עבור מרבית האוניות היפניות, הצליחה קירישימה לחמוק מהאש ופגעה באוניית המערכה "סן פרנסיסקו", פגיעה שהרגה את קאלהן. אך לפני שנפגעה הספיקה סן פרנסיסקו לשגר מטח לעבר היאיי, שהוציא את מערכת ההיגוי של האונייה היפנית מכלל פעולה.
בשעה 02:00 הורה אבה לכוחו לסגת, לאחר הפגיעה הקשה שספגה היאיי. קירישימה ניסתה לגרור את היאיי, אך ההגה של האחרונה היה תקוע לצד ימין. לאורך יום ה-14 בנובמבר תקפו את היאיי מטוסים אמריקנים מגוודלקנל, אך היא המשיכה לנוע במעגלים גדולים לצד ימין במהירות חמישה קשרים. בשעה 11:30 פגעו לראשונה שני מפציצי טורפדו TBF אוונג'ר בהיאיי עם נשקם. לאחר מספר פגיעת פצצות וטורפדו נוספות נתנה הפקודה לנטוש את הספינה, ולאחר שמשחתות משו את כל הניצולים מהמים, הן טיבעו אותה באופן סופי. היאיי שקעה בשעות הערב של 14 בנובמבר עם 188 מאנשי צוותה והייתה לאוניית המערכה הראשונה שאיבדו היפנים בקרב.