stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשיא איטליה
נשיאי איטליה

| שם הנשיא | תקופת חייו | תמונה | שיוך מפלגתי בעת בחירתו לנשיאות | מערכות בחירות לנשיאות | תקופת נשיאותו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנריקו דה ניקולה | 1877-1959 |  | המפלגה הליברלית | 1946, 1947 | 1946-1948 |
| לואיג'י יאנאוודי | 1874-1961 |  | המפלגה הליברלית | 1948 | 1948-1955 |
| ג'ובאני גרונקי | 1887-1978 |  | המפלגה הדמוקרטית-נוצרית | 1955 | 1955-1962 |
| אנטוני סגני | 1916-2009 |  | המפלגה הדמוקרטית-נוצרית | 1962 | 1962-1964 |
| ג'וזפה סארגאט | 1898-1988 |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 1964 | 1964-1971 |
| ג'ובאני לאון | 1908-2001 |  | המפלגה הדמוקרטית-נוצרית | 1971 | 1971-1978 |
| סנדרו פרטיני | 1896-1990 |  | המפלגה הסוציאליסטית | 1978 | 1978-1985 |
| פרנצ'סקו קוסיגה | 1928-2010 |  | המפלגה הדמוקרטית-נוצרית | 1985 | 1985-1992 |
| אוסקר לואיג'י סקאלפרו | 1918-2012 |  | המפלגה הדמוקרטית-נוצרית | 1992 | 1992-1999 |
| קרלו אזליו צ'אמפי | 1920-2016 |  | עצמאי | 1999 | 1999-2006 |
| ג'ורג'ו נפוליטנו | 1925-2023 |  | הדמוקרטים של השמאל | 2006, 2013 | 2006-2015 |
| סרג'ו מטרלה | נולד ב-1941 |  | עצמאי | 2015 | 2015 עד היום |
ראו גם

ראש ממשלת איטליה
ג'ורג'ו נפוליטנו
עונת 2013/2014 בליגת כדורגל נשים ראשונה

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  31 באוקטובר 2013 – 12 במאי 2014 (194 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  אס"א תל אביב
 מספר משחקים:  79
 מספר שערים:  372 (4.71 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  ישראל שרית שנער (אס"א תל אביב) - 26 שערים
 → 2012/20132014/2015 ←
עונת 2013/2014 בליגת כדורגל נשים ראשונה הייתה העונה ה-16 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה נפתחה ב-31 באוקטובר 2013 והסתיימה ב-12 במאי 2014.
הקבוצה שסיימה ראשונה בליגת הנשים השנייה בעונת 2012/2013 והצטרפה לליגת נשים ראשונה לקראת עונה זו הייתה מ.ס. קריית גת.
הליגה הסדירה כללה 8 קבוצות, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 7 מחזורים כל אחד - 14 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון ופלייאוף תחתון (בכל פלייאוף 4 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 משחקים כל אחד) שכוללים תוספת של 6 מחזורים לעונה הסדירה ובסה"כ 20 מחזורים.
המשחק האחרון של העונה בין אס"א תל אביב למכבי חולון הופסק בדקה ה-72 כיוון שחולון נותרה עם 6 שחקניות. תוצאה לא נקבעה למשחק זה.
בעונה זו איפשרו לכל קבוצה לצרף 2 שחקניות זרות.
אס"א תל אביב, אלופת העונה הקודמת, זכתה באליפות, והצליחה להגן על תוארה בפעם החמישית ברציפות.
מכבי באר שבע סיימה אחרונה וירדה לליגה השנייה.
בנות סכנין שסיימה במקום השביעי התמודדה במשחק פלייאוף יחיד מול בנות נתניה שסיימה שנייה בליגה השנייה על הזכות להישאר בליגה הראשונה. סכנין ניצחה 7–0 ונשארה בליגה הבכירה.
טבלת הליגה בסיום העונה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלייאוף עליון
| 1 | אס"א תל אביב | 19 | 17 | 2 | 0 | 74 | 13 | 61 | 53 | העפילה לשלב המוקדמות של ליגת האלופות בכדורגל נשים |
| 2 | מכבי כישרונות חדרה | 20 | 13 | 1 | 6 | 56 | 27 | 29 | 40 |  |
| 3 | מכבי חולון | 19 | 12 | 2 | 5 | 64 | 29 | 35 | 38 |  |
| 4 | מ.כ. רמת השרון | 20 | 8 | 2 | 10 | 42 | 33 | 9 | 26 |  |
פלייאוף תחתון
| 5 | מ.ס. קריית גת | 20 | 9 | 2 | 9 | 40 | 37 | 3 | 29 |  |
| 6 | הפועל עירוני פתח תקווה | 20 | 7 | 2 | 11 | 49 | 49 | 0 | 23 |  |
| 7 | בנות סכנין | 20 | 4 | 1 | 15 | 29 | 67 | 38- | 13 | התמודדה בפלייאוף מול השנייה בליגה השנייה, ניצחה ונשארה בליגה הראשונה |
| 8 | מכבי באר שבע | 20 | 3 | 0 | 17 | 18 | 117 | 99- | 9 | ירדה ליגה |
מלכת השערים

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל שרית שנער | אס"א תל אביב | 26 |
| 2 | ישראל נורה אבו שנב | הפועל עירוני פתח תקווה | 18 |
| 3 | ישראל סג'א אבראהים | בנות סכנין | 15 |
| 3 | ניגריה אקודו איוואגו | מ.ס. קריית גת | 15 |
| 5 | ישראל ערבה שחף | מ.כ. רמת השרון | 14 |
ראו גם

גביע המדינה בכדורגל נשים 2013/2014
סומייל

ערך זה עוסק בכפר ערבי בקרבת תל אביב. אם התכוונתם לכפר ערבי בנפת עזה (המנדט), צפונית לקריית גת, ראו .
| --- | --- |

נוף ממגדל המאה דרומה: שרידי כפר סומייל בצומת הרחובות ארלוזורוב ואבן גבירול בתל אביב, 2004 (ברבע התחתון השמאלי של התמונה)
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  לוד
 נפה:  נפת יפו
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  מחציתה השנייה של המאה התשע עשרה
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  25 בדצמבר 1947
 יישובים יורשים:  תל אביב
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  850 (1945)
 קואורדינטות:  32°05′07″N 34°46′54″E﻿ / ﻿32.08527778°N 34.78179167°E﻿ / 32.08527778; 34.78179167 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תל אביב מוגדלת) סומייל(למפת תל אביב רגילה) סומייל(למפת גוש דן רגילה) סומייל(למפת גוש דן מוגדלת) סומייל  he סומיילhe סומיילמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סומייל או אל-מסעודיה (ערבית: صميل או المسعوديّة ; מתועתק גם כ"צומייל", "צומיל" או "סומיל") היה כפר ערבי שהתקיים במישור החוף, והחל משנות ה-30 של המאה ה-20 נכלל בעיר תל אביב. תושביו, מהגרים, רובם פלאחים מצרים - חמולת צראפי וחמולת דג'אברה (אבו ג'ברא), ומיעוטם בדווים מחצי האי סיני. לאחר מלחמת העצמאות ועזיבת תושביו התיישבה בשטחו אוכלוסייה יהודית. נראה כי מקור שמו של כפר סומייל בא מהמילה הערבית "צומיל", שפירושה אדמה יבשה; ישנם הרואים בכך רמיזה למיקומו של הכפר על רכס הכורכר הרם, אשר שרידיו עדיין ניכרים בפינת רחוב ארלוזורוב ורחוב אבן גבירול שבתל אביב.
הכפר הערבי

בדומה לשאר הכפרים הערבים בסביבה, גם כפר סומייל מוקם על אחת מבמות רכס הכורכר, לצד הדרך היוצאת מיפו ומובילה צפונה. ממיקומו הגבוה שלט הכפר על השדות החקלאיים והפרדסים אשר הקיפו את הכפר ואשר בהם עבדו תושביו. בתקופות הקטיף ואיסוף התבואה, התיישבו לצד הכפר שבטים בדווים במחנות אוהלים, וכך התמלאו החושות הרבות אשר היו פזורות סביב לכפר בכוחות סיוע בעבודות השדה. את מתיהם קברו אנשי הכפר בבית הקברות 'עבד אל נבי', המצוי מאז 1952 בתחומי גן העצמאות.
כפר סומייל זכה לתנופה משמעותית בראשית המאה ה-20. על פי נתוני הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, מנתה בשנת 1870 אוכלוסיית הכפר 104 נפשות ששכנו ב-23 מבנים. בשנת 1922, מנתה אוכלוסיית הכפר 449 נפשות ששכנו ב-56 מבנים, ובשנת 1931 – 651 נפשות ששכנו ב-72 מבנים. על פי סקר הכפרים שנערך בשנת 1945 מספר התושבים היה 850. בסקר לא ניתנו נתוני שטח. חוקר תולדות ארץ ישראל דן יהב רואה בגידול זה, גידול התואם את גידולה של האוכלוסייה הערבית בארץ בתקופה הנידונה, וכזה המעיד על גידול טבעי בעיקרו. מאידך הגאוגרף פרופסור משה ברוור, במחקרו, "הגירה כגורם בגידול הכפר הערבי בארץ ישראל" שעסק בהגירה של פועלים ממצרים בתקופת המנדט הבריטי והשתקעותם בעיקר במישור החוף, הגיע למסקנה שלפחות שליש מהגידול במספר הערבים תושבי מישור החוף בתקופת המנדט מקורו בהגירה ממצרים. כמו כן הגיע ברוור למסקנה שגידול האוכלוסין בכפרים של אזור החוף לא נבע מריבוי טבעי או כתוצאה מהגירה פנימית של ערבים שעזבו את כפריהם בגליל ובשומרון והשתקעו באזור החוף היכן שאפשרויות התעסוקה היו טובות יותר. ב-9 בספטמבר 1940 הפציץ חיל האוויר האיטלקי את סומייל וגרם להרג של שבעה מתושביו.
בשנת 1884 הגיעו דוד ושרה איטה פלמן עם משפחתם לכפר וקנו 40 דונם על מנת להקים חווה חקלאית, הקרקע בחלקה הייתה נטועה פרדס. שמה של החווה לא ברור ומשתנה ממקור למקור בין השמות "גינת דוד" "נחלת דוד" "פרדס פלמן" ו"פרדס סומייל". אב המשפחה נפטר זמן קצר לאחר הגעתם אולם אשתו סירבה לנטוש את המקום והפרדס הפך תוך שנים ספורות לרווחי. תושבי יפו היהודים ביקרו בגינת דוד על מנת ללמוד איך לגדל הדרים. בשנת 1878 הוקמה פתח תקווה וההרכבות לפרדסי פתח תקווה נקנו מגינת דוד. בשנת 1936 מכרה שרה-איטה את הפרדס לקבלני בניין תל אביביים, כפי שעשו אחרים מתושבי הכפר. בשנת 1931 הוקם בית ספר יסודי קטן לבנים בכפר.
במהלך שנת 1947 החלו תושבי הכפר הערביים לנטוש את בתיהם ולהשכירם לתושבים יהודים. ב-25 בדצמבר 1947, לאחר פרוץ השלב הראשון של מלחמת העצמאות, פונה הכפר כליל, ככל הנראה בגלל הפחד מהתקפה יהודית. תושביו נמלטו תחילה לכפר הסמוך ג'מאסין אל-ע'רבי. לדעת בני מוריס, הפליטים מסומייל "כנראה הדביקו את מארחיהם ב'קדחת הבריחה'" וגרמו למנוסת תושבי הכפר המארח. הבריחה נעשתה מתוך כוונה לשוב אל הבתים, כך שהבורחים לא לקחו עימם מטלטלים רבים ולא עזבו בהיסטריה גדולה. רוב אוכלוסיית הכפר עזבה למרכזי אוכלוסייה ערבית כדוגמת יפו ולוד.
השכונה הישראלית

עם עזיבתם של יושבי הכפר הערביים נתפסו בתיהם על ידי תושבים יהודים, ברובם אותן משפחות אשר שכרו חדרים צרים בקומות התחתונות, ומצאו בכך הזדמנות להגדיל את דירותיהם. מקצת מתושביו החדשים של הכפר הגיעו מיפו הערבית, שממנה נמלטו עם פרוץ המלחמה. אל כל אלה התווספו עולים חדשים, והיו בהם שהתגוררו במגורים ארעיים, דוגמת לופטים ("ליפטים") מעץ, ששימשו קודם לכן כמכולות להובלה ימית. באפריל 1948, דווח ש-360 משפחות שוכנו בסומייל ובכפר ג'מאסין אל ע'רבי הסמוך. בדצמבר 1949 דיווחה עיריית תל אביב כי בשכונה גרים 400 איש ב-55 בתים והיא לא חוברה לרשת המים העירונית.
פלישה זו של תושבים לבתי הכפר הנטושים נעשתה תוך העלמת עין מצד מוסדות המדינה והעירייה, אשר ממילא לא מצאו פתרון דיור אחר לעולים הרבים שהגיעו למדינת ישראל עם הקמתה. מאידך גיסא לא הוקנו לתושבים זכויות קניין במקרקעי השכונה.
סומייל, בדומה לשאר הכפרים הערביים ששכנו באזור העיר תל אביב (דוגמת הכפרים שייח מוניס אשר על אדמותיו הוקמו באותה העת שכונת רמת אביב ואוניברסיטת תל אביב, או סלמה, שלצידו שכנה שכונת התקווה) הפך למשבצת מרובעת, מוקפת (מצפון, בכיוון השעון) ברחובות ז'בוטינסקי, בן-שפרוט, ארלוזורוב ואבן-גבירול. הממסד התעלם כמעט לחלוטין מהשכונה המתהווה, תשתיות לא תוחזקו, לא נסללו בו כבישים ומדרכות, לא הוקמו בו מוסדות ציבור וכן לא ניתנה לתושבים התחושה כי זהו ביתם הקבוע. עם זאת, ילדי השכונה למדו בבתי הספר הסמוכים - בית החינוך "הר-נבו" (היום בית הספר לחינוך מיוחד "מצדה") ובית הספר "אלחריזי".
בשנת 1962, הוצא לראשונה על ידי עיריית תל אביב צו פינוי למספר משפחות מתושבי הכפר. משפחות אלו ישבו בבתים אשר שכנו במקום שיועד להרחבת צירי התנועה שברחובות ארלוזורוב ואבן גבירול, והפיכתם מרחובות חד נתיביים לרחובות מרכזיים דו נתיביים.
ב-12 בספטמבר 1962 באו לשכונה שוטרים בלווית פקידי ההוצאה לפועל, על מנת לבצע צו פינוי נגד אחד מתושבי השכונה. תושבי השכונה חשו לעזרתו של המפונה תוך גילוי התנגדות פיזית. השוטרים הגיבו להתנגדות זו ביד קשה. האירוע צולם על ידי צלם של יומן כרמל - הרצליה. קטע בן דקה אחת ביומן שעמד בפני הקרנה, תיאר את האירוע ובין היתר הראה כיצד נגררה אשה בידיה וברגליה ותוך כדי כך שמלתה הופשלה ורגליה נחשפו. המועצה לבקורת סרטים ומחזות פסלה קטע זה להקרנה ונימקה זאת בכך שהקטע "פוגע בטעם הטוב וכן משום שאינו משקף את הבעיה בכללותה ועל כן עלול הוא להטעות את דעת הציבור ולפגוע בו". חברת "אולפני הסרטה בישראל בע"מ", בעלת היומן, הגישה עתירה לבג"ץ נגד הפסילה. בדיון הופיעו בין באי כוח העותרת עורך הדין שמואל תמיר ומטעם המשיבה עורך הדין מישאל חשין. בית המשפט, ברוב דעות, קיבל את העתירה והתיר את הקרנת הקטע, בפסק דין תקדימי (בג"ץ 243/62) שקבע כללים לחופש הביטוי ולזכות הציבור לדעת בישראל.
עם הרחבת נתיבי התחבורה ברחובות המקיפים את מתחם הכפר, נהרסו חלקים של שולי הכפר, מכל צדדיו, ויושרה הקרקע, כך שגם מאפייניו הטופוגרפיים של המקום כמעט ונעלמו מהעין. מספר מבני מגורים נוספים פונו ונעקרה צמחייה. בצידו המזרחי של המתחם הוקם בשנות ה-70 בית הכנסת היכל יהודה המשמש את קהילת יהודי סלוניקי. בחלקו הדרום-מזרחי הוכשר מגרש חנייה גדול.
מגדל המאה

מגדל המאה הוא מגדל משרדים בן 21 קומות המתנשא לגובה של 71 מטר, ואשר ניצב בסומייל ברחוב אבן גבירול 124. בתחילה הוקמו רק קומות הבסיס המוארך שמתחת למגדל, ובהן שכנו משך שנים חנות השקם, חניון עילי, ומרכז הבאולינג הראשון בישראל. לאחר מכן נוספה הקומה הרביעית של מבנה הבסיס וקומות החניה שבו הפכו לקומות משרדים. לבסוף הוקם המגדל. למעט פיר המעליות הבולט מקו החזית הדרומי של המגדל, עשויה המעטפת החיצונית שלו מריבועים שחורים ובהירים היוצרים דוגמה של זרימה אלכסונית.
עתיד השכונה

ריבוי בעלויות הקרקע הקיים במתחם, הקשה באופן משמעותי על ההתנהלות ועל התכנון במתחם. אך בשל מפנה אשר חל בשנת 1996, בו גובשו וחברו יחדיו בעלי הקרקע והיזמים עם העירייה, החלה לקרום עור וגידים תוכנית מתאר חדשה למתחם. תוכנית זו ייעדה את עיקר השטח לצורכי מגורים, בתוספת מסחר לאורך הצירים הראשיים. בתחרות אדריכלים על תכנון מתחם סומייל זכו יחדיו משרדי האדריכלים יער וגולדנברג-בוכמן. הצעותיהם, אשר כונו בפי מנהל ההנדסה של עיריית תל אביב בחוות הדעת הראשונית כ-"אי הררי בלב ים", כללו צמצום של יחידות הדיור במתחם לכ-1,700 יחידות בלבד המשתרעות על פני 137,500 מ"ר, בנוסף לשטחי משרדים ומסחר בהיקף של 10,000 מ"ר. כמו כן, אם תוקם מערכת הסעת המונים בסמוך לפרויקט, יוקטנו על פי התכנון תקני החניה וייתוספו לפרויקט עוד 400 יחידות דיור בשטח של עד 44,000 מ"ר ו-12,000 מ"ר שטחי שירות. בשנת 2006 הופקדה תוכנית מתאר חדשה למתחם (תוכנית 2988) המייעדת את השטח למגורים ולמסחר. בנוסף מבקשת התוכנית לשנות את שם המתחם מ"סומייל" ל"סמל".
נכון ל-2021, כל הבתים נהרסו ובמקומם נחפר בור עמוק ועבודות לחפירת יסודות לבנייני מגורים.
תושב הכפר הערבי, בביקור לימודי במקום, מצביע על בית ילדותו, מרץ 2006
סומייל: מראה מרחוב אבן גבירול
בית הכנסת בלב סומייל, אשר שימש על פי עדויות כמסגד הכפר עד לשנת 1948, ביולי 2007. מאחוריו נראה חלקו התחתון של מגדל המאה
הריסות סומייל, מאי 2021
הערות שוליים

1 2  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 80–81.
↑  נתוני סקר הכפרים 1945, Sami Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970 דפים סרוקים באתר פלסטין רממברד
↑  מפת יפו-תל אביב, 1930 (באנגלית) עם סימון 'אל-מסעודיה (סומיל)' 'El Masudiye (Summeil)', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  דוד גרוסמן, הכפר הערבי ובנותיו, הוצאת יד יצחק בן־צבי ירושלים, 1994 עמ' 155.
↑  מפה - גליון Jaffa 1918 שהוכנה על ידי צבא בריטניה (באנגלית) וכוללת ציון שם בית הקברות Abd er Nebi וכן ציון הכפר סומייל וגשר סומייל מצפון לו, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  דן יהב: יפו כלת הים, הוצאת תמוז, 2004
↑  מרחבים 2, קובץ מרחבים בגאוגרפיה של ארץ ישראל והמזרח התיכון, 1975, 72–81
↑  ראו: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך א, פרק מט: התיישבות יחיד: ראשית הפרדסנות העברית, על־פי זכרונות אהרן ליב פלמן, רשם אברהם פלמן, עמ' 557–572.
↑  הימים היפים, שלמה שבא, 1972
↑  3480 משפחות פליטים נרשמו עיריית תל אביב, המשקיף, 23 באפריל 1948
↑  שכנות-הספר של תל־אביב, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בדצמבר 1949
↑  הדייר מסומייל פנה למשפט, הארץ, 14 בספטמבר 1962
↑  נדחה ערעור האשה מסומייל, למרחב, 2 במאי 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593124005171  LCCN: n2006092156   WorldCat (עם LCCN): n2006-092156 
מגדל המאה ובתים מן הכפר לידו
תצלום אווירי של שטח הכפר סומייל והאזור שסביבו ב-2006
עגור (קבוצת כוכבים)

| עגור Grus |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים עגור
 סמליות:  עגור
 עלייה ישרה:  22 שעות
 נטייה:  °‏−47
 שטח נראה:  366 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־45
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  2
 הכוכב הבהיר ביותר:  α בעגור (אלנאיר)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  1.73
 מטר מטאורים:  אין
 מערכות כוכבים גובלות:   אינדיאני  דג דרומי   טוקאן  מיקרוסקופ   עוף החול   פסל
 נראית בין קוי הרוחב °‏34 ו־°‏−90 מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש אוקטובר
עגור הוא קבוצת כוכבים דרומית, אחת משתים עשרה הקבוצות שנוצרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר, בדומה לקבוצת הכוכבים טווס. עד המאה ה-16, העגור נחשב לחלק מקבוצת דג דרומי והשמות הערביים של רבים מכוכבי הקבוצה משקפים סיווג זה. מאחר שהקבוצה עצמה הוגדרה במאה ה-16, אין אגדות או מיתולוגיה מוקדמת אודותיה.
למשך זמן קצר במאה ה-17 הקבוצה נקראה באנגליה בשם Phoenicopterus, פלמינגו בלטינית.
כוכבים ראשיים

α בעגור (אל-נאיר) הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 1.7. משמעות שמו היא "הבהיר" בערבית.
β בעגור הוא ענק אדום במרחק של כ-170 שנות אור עם בהירות משתנה בין דרגות 2 ו-2.3.
γ בעגור הוא ענק כחול במרחק של כ-210 שנות אור עם בהירות מדרגה 3. לפעמים הוא נחשב לראש במפות שונות הוא מייצג לפעמים את ראש העגור ולפעמים את זנבו.
δ בעגור הוא כוכב כפול המורכב מזוג כוכבים בעלי בהירות מדרגה 4, שניתן להבחין בהם ללא ציוד עזר. בערך בשליש המרחק בין δ בעגור ובין γ בעגור נמצא μ בעגור שהוא כוכב כפול נוסף המורכב מזוג כוכבים בעלי בהירות מדרגה 5 שניתן להבחין בהם ללא ציוד עזר בתנאי צפייה טובים.
סינדרלה רוקפלה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אסתר ואבי עופרים
 יצא לאור:  28 בפברואר 1968 
 סוגה:  גימיק 
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  פיליפס רקורדס 
 הפקה:  אבי עופרים, חיים סמל
 
"Cinderella Rockefella" (בעברית: "סינדרלה רוקפלה") הוא שיר שכתבו מייסון ויליאמס וננסי איימס. הוא זכה להכרה בביצוע הצמד הישראלי אסתר ואבי עופרים, שהיו נשואים ב-1968, כשהשיר יצא. השניים הקליטו את השיר ב-1967, ולקידומו הופיעו בתוכנית האירוח "המופע של איימון אנדרוז". באפריל 1967 הוצג השיר בפני הקהל האמריקאי בתוכנית הבידור "The Smothers Brothers Comedy Hour". המלחין ויליאמס היה אחד הכותבים של התוכנית. בפברואר 1968 הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, בו שהה במשך שלושה שבועות. זה השיר היחיד של ישראלים שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת.
השיר כולל שירת יודל, ועיבוד המזכיר סגנון של שנות העשרים של המאה העשרים. מבנה השיר דומה לבלוז 12 תיבות.
ויליאמס הקליט גרסה משלו של השיר לאלבומו "The Mason Williams Ear Show" משנת 1968. הזמרת ג'ניפר וורנס, שהשתתפה בתוכנית "Smothers Brothers", ביצעה את השיר יחד איתו.
גרסאות כיסוי

בתחילת שנות ה-70 ביצעו צמד הקרפנטרז את השיר בהופעותיהם.
בשנת 1968, להקת הפופ הספרדית Los Quando's הוציאה סינגל בשם "Mi Cenicienta", למילים מאת Julio Guiu Sr.
בשנת 2004, עברי לידר וריטה ביצעו את השיר, שהופיע בפסקול של הסרט "ללכת על המים".
עיצורים שורקים

עיצורים שורקים (strident; sibilant) הם עיצורים חוככים או עיצורים מחוככים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שתנועת האוויר מתועלת באמצעות קדמת הלשון אל השיניים העליונות.
עיצורים שורקים > חוככים שורקים

עיצור מכתשי-חכי, חוכך שורק, קולי [ʑ]
עיצור מכתשי-חכי, חוכך שורק, אטום [ɕ]
עיצור כפוף, חוכך שורק, קולי [ʐ]
עיצור כפוף, חוכך שורק, אטום [ʂ]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי [ʒ]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום [ʃ]
עיצור מכתשי, חוכך שורק, קולי [z]
עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום [s]
עיצור שיני, חוכך שורק, קולי [z̪]
עיצור שיני, חוכך שורק, אטום [s̪]
עיצורים שורקים > חוככים שורקים > חוככים שורקים מסודקים

עיצור מכתשי-חכי, חוכך שורק, מסודק [ɕʼ]
עיצור כפוף, חוכך שורק, מסודק [ʂʼ]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, מסודק [ʃʼ]
עיצור מכתשי, חוכך שורק, מסודק [sʼ]
עיצור שיני, חוכך שורק, מסודק [s̪ʼ]
עיצורים שורקים > מחוככים שורקים

עיצור מכתשי-חכי, מחוכך שורק, קולי [d͡ʑ]
עיצור מכתשי-חכי, מחוכך שורק, אטום [t͡ɕ]
עיצור כפוף, מחוכך שורק, קולי [ɖ͡ʐ]
עיצור כפוף, מחוכך שורק, אטום [ʈ͡ʂ]
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, קולי [d͡ʒ]
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, אטום [t͡ʃ]
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, קולי [d͡z]
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, אטום [t͡s]
עיצור שיני, מחוכך שורק, קולי [d̪͡z̪]
עיצור שיני, מחוכך שורק, אטום [t̪͡s̪]
עיצורים שורקים > מחוככים שורקים > מחוככים שורקים מסודקים

עיצור מכתשי-חכי, מחוכך שורק, מסודק [t͡ɕʼ]
עיצור כפוף, מחוכך שורק, מסודק [ʈ͡ʂʼ]
עיצור בתר-מכתשי שורק, מחוכך, מסודק [t͡ʃʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [t͡sʼ]
עיצור שיני, מחוכך שורק, מסודק [t̪͡s̪ʼ]
שורקים בעברית

לעיצורים השורקים בעברית יש תפקיד מורפולוגי, שכן כאשר אחד מהם מופיע בפ"א הפועל של בניין "התפעל" מתרחש שׂיכוּל עיצורים בין פ"א הפועל לבין ת"ו הבניין.
האות זי"ן מייצגת מכתשי חוכך שורק קולי.
האות סמ"ך מייצגת מכתשי חוכך שורק אטום.
האות צד"י מייצגת מכתשי, מחוכך שורק, אטום.
האות שי"ן מייצגת בתר-מכתשי חוכך שורק אטום.
הסימנים ז', ג' ו-צ' משמשים לתעתיק מילים שאולות ומייצגים בהתאמה בתר-מכתשי חוכך שורק קולי, בתר-מכתשי מחוכך שורק קולי, ובתר-מכתשי מחוכך שורק אטום.
עגולשוניים

| עגולשוניים |
| --- | --- |
   Discoglossus sardus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ארכאובטרכיה
משפחה:: עגולשוניים
שם מדעי
 Alytidae ‏פיטזינגר, 1843
תחום תפוצה


עֲגֻלְּשׁוֹנִיִּים (בלטינית: Alytidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. המשפחה מכילה שני סוגים: Alytes ו-Discoglossus. הסוג Alytes דומה לקרפדה, וניתן למצוא אותו לעיתים קרובות על פני הקרקע. הסוג צפרדע צבועה (Discoglossus) דומה יותר לצפרדע, עורו חלק יותר, והוא מעדיף סביבה מימית. תפוצתם של שני הסוגים מסתכמת באירופה ובצפון-מערב אפריקה.
משפחה זו היא אחת מהקדומות ביותר בסדרה, וכנראה התפתחו מהסוג טריאדובטרצ'וס.
הסוגים Bombina ו-Barbourula סווגו בעבר תחת משפחה זו, אולם לאחרונה הם מקיימים משפחה עצמאית משלהם, הבומביניים.
אחד מן המינים במשפחה, עגולשון שחור-גחון, חי באגם החולה. מסוף שנות החמישים הוא נחשב כנכחד אולם ב-2011 התגלה מחדש.
מיון

משפחה עגולשוניים (Alytidae)
סוג Alytes - בו 5 מינים
סוג צפרדע צבועה (Discoglossus) - בו 6 מינים
סוג ומין יחיד עגולשון שחור גחון (Latonia nigriventer)
סוג Enneabatrachus -נכחד
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| דו-חיים |
| --- | --- | --- |
| חסרי רגליים | תולעניים • תולעני זנב אסייתיים • תולעני זנב ניאוטרופיים • תולענים אפריקניים • תולעני מים • תולענים הודיים • דרמופידיים • הרפליים • אינדוטיפליים • סיפונופידיים |    |
| בעלי זנב | בעלי זנב |    |
| סלמנדרות ענק | סלמנדרות ענקיות • הינוביים |    |
| סלמנדרות | סלמנדרות חפרפרת • אמפיומיים • דיכמפטודוניים • פלתודוניים • פרוטיאוסיים • סלמנדרות אולימפיות • סלמנדריים |    |
| סירנים | סירניים |    |
| חסרי זנב | חסרי זנב |    |
| ארכאובטרכיה | אסקפיים • בומביניים • עגולשוניים • ליופלמיים |    |
| מזובטרכיה | חפריתאים (מגופריים • חפריתיים • חפריתיים אמריקאים • שקעניתיים) •חסרי לשון (חסרי לשוניים • רינופריניים) |    |
| ניאובטרכיה | אילניתאים (סוגלוסיים • רינודרמטיים • מיובטרכיים • לפטודקטיליים • אלסודיים • בטרצ'יליים • קרפדות מקרינות • קליפוטוספליליים • אילניתיים • המיפרקטיים • אמפיגנטודונטים • הלאופריניים • דנדרובטיים • הילודיים • ארומובטיים • צנטרולניים • קרפדיים • ברכיספליים • אלופריניים • קראוגסטוריים • סטרבומנטליים • קיקלורמפידיים • אלאוטרודקטיים • לימנודינסטיים • אודונטופריניים • תלמטוביים) • מיקרוהילאים (ארטרולפתיים • מיקרוהיליים • ברוויסיפיטיים) • צפרדעים (המיסוטיים • היפרוליים • מנטליים • פטרופדיים • צפרדעיים • רקופוריים • פיקסיספלידיים • צרטובטרצ'ידיים • צפרדעי גוליית • דיקרוגלוסיים • צפרדעים מרקדות • ניקטיבטריכיים • אודונטובטרכיים • פרינוברצ'יים • פטיצ'דניים • רניקסיאלידיים) |    |
עסקה מגונה

| --- | --- |

 בימוי:  ניקולס ג'רקי 
 הופק בידי:  רוברט סלרנו, Laura Bickford 
 תסריט:  ניקולס ג'רקי 
 עריכה:  דוגלאס קריס 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד גיר סוזן סרנדון טים רות' בריט מרלינג
 מוזיקה:  קליף מרטינז 
 צילום:  יוֹרִיק לֶה-סוֹ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  ליונסגייט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בינואר 2012
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע, סרט מתח 
 הכנסות:  $37,719,574
 הכנסות באתר מוג'ו:   arbitrage
 www.arbitrage-film.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
עסקה מגונה (באנגלית: Arbitrage) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 2012 בבימויו של ניקולס ג'רקי ובכיכובם של ריצ'רד גיר וסוזן סרנדון. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ב-21 בינואר 2012, ויצא לאקרנים ב-14 בספטמבר 2012.
תקציר העלילה

הסרט מתאר את סיפורו של איל ההון רוברט מילר (ריצ'רד גיר) שהחברה בבעלותו מסתבכת כלכלית בעקבות עסקה כושלת ברוסיה. הוא מזייף את דוחות החברה ומנסה למכור אותה לפני שהתרמית תתגלה. במקביל הוא מעורב בתאונת דרכים במהלכה נהרגת באשמתו המאהבת שלו (לטיסיה קסטה). לאחר התאונה הוא נמלט מהזירה בעזרת בן חסותו ג'ימי גרנט. הבלש שחוקר את הפרשה (טים רות') מנסה להפליל את גרנט באמצעות זיוף צילום לוחית הרישוי של המכונית, ודרכו להגיע למילר, אך מילר מצליח להוכיח את הזיוף ואף להשלים את עסקת מכירת החברה, תוך שהוא משלם מחיר אישי ומשפחתי כבד.
עני המהפך בחררה

עני המהפך בחררה הוא עקרון מנחה בהלכה היהודית הקובע כי משהתחיל אדם לזכות בחפץ כלשהו ("מהפך בחררה"), אף על פי שעדיין לא ביצע בו קניין פורמלי, אסור לאדם אחר לזכות בחפץ עד שהראשון יוותר עליו.
מקור

בתלמוד הבבלי מסופר שהאמורא רבי אבא הקדים את רב גידל בקניית קרקע שרב גידל כבר התעסק בקנייתה. המקרה הגיע לידיעתו של רבי יצחק נפחא, וכדי להעיר לו על מה שעשה הוא שאל את רבי אבא: אם עני מהפך בחררה (עוגת קמח צלויה על גחלים), ובא אחר ולוקחה ממנו, מה הדין? רבי אבא ענה: הוא נקרא רשע. רבי יצחק המשיך ושאל את רבי אבא מדוע אם כך הוא נהג כפי שעשה.
רבי אבא ענה שהוא לא ידע שרב גידל כבר התחיל להתעסק בקניית קרקע זו, ועכשיו שהוא יודע את הרקע הוא מסכים לתת אותה לרב גידל במתנה אך לא למכרה לו, משום שמכירת הקרקע הראשונה נחשבת לסימן רע. רב גידל סירב לקבלה במתנה, על פי הפסוק ”שונא מתנות יחיה” (משלי, ט"ו, כ"ז). כיוון ששניהם סירבו להשתמש בקרקע, היא נשארה הפקר, והייתה מכונה "ארעא דרבנן" (הקרקע של הרבנים).
היקף האיסור

יש שתי דעות לגבי היקף האיסור: רש"י סובר שהאיסור חל בין על חפץ שנקנה ובין על הפקר (כמו מציאה). לעומתו, רבנו תם מגביל את האיסור רק למסחר, וכן לעבודה בשכירות. בדרך זו רבנו תם מסביר את המקומות בתלמוד בהם נאמר שהראשון שמבצע מעשה קניין פורמלי בהפקר זוכה בו, גם כאשר אחר ביצע קודם פעולה אחרת בהפקר, שאינה מספקת לקניין מבחינה הלכתית.
הנימוקים המוסריים לאיסור

רש"י מסביר שהעובר על האיסור נקרא רשע מכיוון שהוא "יורד לחיי חבירו". המושג לרדת לחיי חבירו מתפרש במספר מקומות בפירוש רש"י כפגיעה במזונותיו או פרנסתו של חבירו והתחרות בו. כלומר, לפי רש"י אף שאין כאן איסור מבחינה משפטית, מכיוון שמבחינה מוסרית האדם שטרח בדבר נפגע, אין אחר רשאי לגרום לפגיעה זו.
לעומת זאת, לפי רבינו תם האיסור חל רק במכירה או עבודה בשכירות, מכיוון שאז האחרים יכולים להשיג את אותו החפץ במקום אחר או להשתכר במקום אחר, ולכן אין זה מוסרי לעשות זאת על חשבון הראשון. אבל במציאה או מתנה אין לראשון זכות בחפץ יותר מלכל אחד אחר, מכיוון שגם עבור כל אחד אחר "אם לא זכה בזאת לא ימצא אחרת".