סיירות המערכה מסדרת ארזאץ יורק
התפתחות

החוק הימי הרביעי והאחרון, שהתקבל ב-1912, קבע את תוכנית הבנייה של הצי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה. משרד הצי הקיסרי (גר') החליטו שכדי לעמוד בדרישות שנקבעו בחוק משנת 1912, על הצי לבנות אוניית מערכה אחת וסיירת מערכה אחת מדי שנה בין השנים 1913 ל-1917, עם יחידה נוספת משני הסוגים בשנים 1913 ו-1916. משרד הצי האמין בתחילה שהמלחמה תסתיים במהירות, אך בתחילת 1915, התברר שזה לא יהיה המקרה. כתוצאה מכך, היא קיבלה את ההחלטה להשתמש בתוכנית הבנייה שנקבעה כדי להחליף את חמש הסיירות המשוריינות שהוטבעו בששת החודשים הראשונים של המלחמה בסיירות מערכה חדשות, במקום להניח אוניות מערכה חדשות. שלושת סיירות המערכה האחרונות הללו היו אמורות להחליף את ואת שתי הסיירות מסדרת שרנהורסט, הראשונה הוטבעה על ידי מוקשים גרמניים בנובמבר 1914 והזוג האחרון הוטבע בקרב איי פוקלנד בחודש שלאחר מכן. מכיוון שהם נחשבו כתחליף לאוניות ישנות, ולא כתוספות חדשות לצי, הם הוזמנו בשמות זמניים כ-"ersatz (תחליף) [שם הספינה שתוחלף]".
שלושת אוניות הסדרה היו אמורות להיות חלק מסדרת מקנזן, והמימון הראשוני לאוניות הוקצה ב-21 בפברואר 1915. אדמירל אדוארד פון קאפלה החליף את גרוס-אדמירל אלפרד פון טירפיץ כמזכיר משרד הצי ב-16 במרץ 1916, מה שהוביל לשאלות במשרד הצי על שלוש האוניות. הקייזר וילהלם השני רצה שהקבוצה הבאה של סיירות המערכה תהיה מצוידת בתותחי 38 סנטימטרים (15 אינץ') במקום תותחי 35 סנטימטרים (14 אינץ') שנשאו על ידי סדרת מקנזן. ב-19 באפריל הגישה מחלקת הבנייה מספר הצעות עיצוב, כולל GK1, GK2 ו-GK3. שלושתם יהיו חמושות בתותחי 38 ס"מ ויהיו עם הדחק של 34,000–38,000 טון. זה סימן עלייה משמעותית לעומת סדרת מקנזן, שהייתה בעלת הדחק של 31,000 טון כפי שתוכנן; עיקר הגידול בהדחק נגרם על ידי הסוללה הראשית הכבדה יותר, מנועים גדולים וחזקים יותר ודוודים נוספים שסיפקו עליית מהירות של 1.5 עד 2 קשר (2.8 עד 3.7 קמ"ש; 1.7 עד 2.3 מייל לשעה) מעל סדרת מקנזן.
ויצה-אדמירל ריינהרד שר, מפקד צי הים הפתוח, הביע את העדפתו ל-GK2, הגדולה והמהירה מבין הגרסאות (עם מהירות מרבית של 29.5 קשר (54.6 קמ"ש)), במהלך פגישה ב-29 באפריל. ניתנה שיקול מסוים ברעיון שעיצוב סיירת המערכה החדש צריך לייצג מיזוג של סוגי אוניות המערכה וסיירות המערכה - מה שכונה מאוחר יותר "אוניית מערכה מהירה" - רעיון שווילהלם השני דחף במשך שנים. מה שנקרא "grosskampfschiff" (אוניית מערכה גדולה) יפשט את עבודות הבנייה והתכנון, אך קונטר-אדמירל גאורג הבינגהאוס, ראש מחלקת הצי הכללי, ציין כי על פי חוקי הצי הגרמני, שינוי כזה לא יהיה מותר וכי יהיה צורך לשכתב את החוקים כדי לאפשר את הסוג החדש. הבינגהאוס בכל זאת איפשר שלצוות התכנון היה חופש פעולה מסוים בפיתוח אוניות מלחמה שניתן להשתמש בו כדי לעקוף את ההגבלות החוקיות.
בפגישה ב-12 באוגוסט הצהיר הבינגהאוס שהוא רוצה לבנות אוניות שדומות לעיצובי אוניות מערכה מסורתיות, והעדיף שרידות על פני כוח התקפי; הוא טען שיש לבטל את סדרת מקנזן לטובת הסוג החדש הזה, מכיוון שהם תוכננו לפני שלצי היה ניסיון מלחמה כלשהו שעליו ניתן לבסס אותם. קאפלה הצהיר ששלושת האוניות האחרונות בסדרת מקנזן— ארזאץ יורק, ארזאץ שרנהורסט וארזאץ גנייזנאו — וארזאץ פרידריך קרל אם העבודה לא התקדמה יותר מדי, יש לסדר מחדש כעיצוב חדש לחלוטין, GK6, אותו הגיש. תכנון זה דרש אונייה חמושה בשמונה תותחי 38 ס"מ עם הדחק של 36,500 טון (35,900 טון ארוך) עם מהירות מרבית של 28 קשר (52 קמ"ש; 32 מייל לשעה). שר התנגד לירידת המהירות, ולפי שעה, ההצעות של הבינגהאוס וקאפלה עלו בתוהו. פגישה נוספת ב-24 באוגוסט סיכמה שכל שבע האוניות של סדרת מקנזן ייבנו כפי שתוכנן, ומחלקת הצי הכללי ציינה כי הם "עדיין ללא ספק יהוו תוספת חשובה מאוד לצי ב-1919".
הבינגהאוס העלה שוב את סוגיית הסוללה הראשית ב-31 באוקטובר, מאחר שעד אז נודע שצי ארצות הברית יבנה את סיירות המערכה מסדרת לקסינגטון, שעל פי השמועות יהיו חמושות בתותחי 40 סנטימטרים (16 אינץ'), ושהבריטים מחמשים את סיירות המערכה שלהם מסדרת רינואון בתותחי 38 ס"מ. בשלב זה, חלק ניכר ממשאבי הבנייה של הצי הגרמני הופנו לצי הצוללות, כך שלא ניתן היה להשלים את האוניות החדשות לפני 1920; כתוצאה מכך, סדרת מקנזן תהיה נחותה מהעיצובים האמריקאים והבריטיים האחרונים. הבינגהאוס דחף שסיירות המערכה יהיו חמושות לפחות בתותחי 38 ס"מ, אבל רצוי תותחי 40 ס"מ או אפילו תותחי 43 סנטימטרים (16.9 אינץ'). עד אז, ארזאץ פרידריך קרל הונחה בנובמבר הקודם, והייתה רחוקה מכדי להמיר אותה, והותירה את שלושת האוניות האחרונות מסדרת מקנזן כאוניות היחידות הזמינות להתחמש מחדש. מחלקת הבנייה מיהרה בהתאם לתכנן מחדש את הכלים כדי לציידם בתותחי 38 ס"מ, אך העבודה נבלמה מהעובדה שהצי כבר הזמין את המכונות ואת לוח השריון לאוניות, והעבודה על החומרים כבר החלה.