stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאלם
סקירת דגמים נבחרים > Palm Pre

המכשיר שהוצג בינואר 2009 והושק חצי שנה אחר כך בארצות הברית היה המכשיר הראשון שעשה שימוש במערכת ההפעלה WebOS שאפשרה ריבוי משימות. המכשיר הוצג כמתחרה ישיר ל-iPhone של אפל.
Palm IIIx, עליו הותקנה תמיכה בעברית של חברת הראל
סמארט רודסטר

| --- | --- |

Smart Roadster
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Smart GmbH
 שנות ייצור:  2003–2005
 הרכבה:  צרפת צרפת
 חברת אם:  דיימלר AG
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel drive
 אורך:  3,427 מ"מ
 רוחב:  1,615 מ"מ
 גובה:  1,192 מ"מ
 משקל:  790-915 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,360 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, בטור 698 סמ"ק המפיק 61 כ"ס ב-5,250 סל"ד, יחס דחיסה 9.5:1 (מנוע "מרצדס" מסוג "Mercedes-Benz M160")  3 צילינדרים, בטור 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס ב-5,250 סל"ד, (מנוע "מרצדס" מסוג "Mercedes-Benz M160") 3 צילינדרים, בטור 698 סמ"ק המפיק 101 כ"ס ב-5,600 סל"ד, (מנוע טורבו "מרצדס" מסוג "Mercedes-Benz M160")
 הילוכים:  תמסורת חצי אוטומטית - 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  160 קמ"ש (מנוע 698 סמ"ק המפיק 61 כ"ס)  175-180 קמ"ש (מנוע 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס)  190-195 קמ"ש (מנוע 698 סמ"ק המפיק 101 כ"ס)
 צריכת דלק:  4.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 698 סמ"ק המפיק 61 כ"ס)  5.1 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס)  5.2 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 698 סמ"ק המפיק 101 כ"ס)
סמארט רודסטר (בגרמנית: Smart Roadster) היא מכונית ספורט קומפקטית, בתצורת רודסטר מתוצרת "Smart GmbH" חברת בת של תאגיד דיימלר-קרייזלר (דיימלר AG) אשר יוצרה בין השנים 2003–2005 בעיר "Hambach" (צר') בצרפת.
סך הכול יוצרו 43,091 יחידות.
דגם ה"סמארט רודסטר" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בשנת 1998.
דגם מכונית הקונספט בסגנון רודסטר דודג' סלינגשאט שהוצגה בשנת 2004 בארצות הברית התבססה על דגם "סמארט רודסטר".
תצורות "סמארט רודסטר"

סמאר רודסטר
סמארט רודסטר קופה
דגמי "סמארט רודסטר"

Roadster 45
Roadster 60
Roadster-Coupé
Roadster Brabus
Roadster-Coupé Brabus
"סמארט רודסטר"

2 דלתות
2 נוסעים
מנוע מרכזי
מנוע "Mercedes-Benz M160"
תאוצות דגמי "סמארט רודסטר"

בין 0–100 קמ"ש היא 15.5 שניות (מנוע 698 סמ"ק המפיק 61 כ"ס)
בין 0–100 קמ"ש היא 10.9 שניות (מנוע 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס)
בין 0–100 קמ"ש היא 9.8 שניות (מנוע 698 סמ"ק המפיק 101 כ"ס)
פליטת פחמן דו-חמצני

116 גרם לקילומטר (דגם מנוע 698 סמ"ק המפיק 61 כ"ס)
121 גרם לקילומטר (דגם מנוע 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס)
122 גרם לקילומטר (דגם מנוע 698 סמ"ק המפיק 82 כ"ס)
תמונות

"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר", שנת 2004
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר" - מבט לתא הנהג
"סמארט רודסטר"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה"
"סמארט רודסטר קופה" - מבט לתא הנהג
"סמארט רודסטר קופה"
ראו גם

סמארט
סמארט פורפור
לקריאה נוספת

"סמארט רודסטר" - תמונות
הערות שוליים

↑  "סמארט רודסטר" motor1.com/news/132861/worst-sports-cars-smart-roadster
↑  Smart GmbH (Hrsg.): Betriebsanleitung Smart Roadster und Smart Roadster-Coupé. 2003, 11 Technische Daten, S. 4 ff.
↑  דודג' סלינגשאט allpar.com/threads/the-2004-dodge-sling-shot-slingshot-concept-car
↑  "סמארט רודסטר" caranddriver.com/reviews/smart-roadster-specialty
↑  "סמארט רודסטר קופה" autocar.co.uk/car-review/morgan/roadster/first-drives/smart-roadster-coupe
↑  "סמארט רודסטר" מדגם "Brabus" evo.co.uk/smart/roadster/7528/smart-roadster-brabus
בי.די. וונג

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1960 (בן 63) סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Bradley Darryl Wong 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 עיסוק:  שחקן ומדבב
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו  תיכון אברהם לינקולן 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1988)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (1988)  פרס קלרנס דרוונט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברדלי דריל (בי.די.) וונג (באנגלית: Bradley Darryl "BD" Wong; נולד ב-24 באוקטובר 1960) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא סיני.
הוא השחקן היחיד שזכה לכבוד בפרס טוני, בפרס דרמה דאב, פרס המעגל החיצוני, בפרס קלארנס דרונט ובפרס התיאטרון העולמי על אותו תפקיד.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-24 באוקטובר 1960 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה לרוברטה כריסטינה ולוויליאם ד. וונג, שניהם ילידי הונג קונג. יש לו אח מבוגר ואח צעיר.
הוא למד בבית הספר ע"ש לינקולן, שם התאהב במשחק וכיכב במספר הצגות ומחזות של בית הספר. בהמשך למד באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו.
בי.די. וונג הוא הומוסקסואל. בין השנים 1988–2004 ניהל מערכת יחסים עם המפיק ריצ'י ניקסון עמו גידל תאומים: בועז דב (שמת 90 דקות אחרי הלידה) וג'קסון פו וונג, שני הילדים נולדו בתהליך פונדקאות מזרעו של בי. די. וונג. בהמשך נפרדו ובי. די. וונג ניהל מערכת יחסים עם המפיק חורדן רות'.
ב-2018 נישא לריצ'רט שנור.
קריירה

וונג הופיע בסדרה קטנה כבר ב-1983. הופעה הבכורה שלו בקולנוע הייתה בשנת 1986 בסרט קראטה קיד 2, תפקיד בו שיחק ילד חסר שם ברחוב. לאחר שנתיים השתתף בסדרה "מ. באטרפליי" יחד עם ג'ון לית'גו.
מאז וונג שיחק בסרטים רבים: ב-1990 שיחק בצעדי הראשונים במאפיה את אדוארד.
ב-1991 שיחק באבי הכלה את הווארד ווינשטיין, תפקיד אליו חזר בסרט ההמשך: אבי הכלה 2 משנת 1995.
ב-1993 שיחק בפארק היורה את ד"ר הנרי וו, המדען הראשי המהנדס ביצי דינוזאורים.
ב-1994 שיחק בסדרה All-American Girl בתור ד"ר סטיוארט קים.
ב-1995 תרם את קולו לסדרה האנתולוגית המונפשת "באושר ועושר: אגדה לכל ילד" של רשת HBO.
ב-1996 שיחק בהחלטה גורלית את הסמל לואי ינג.
ב-1997 שיחק בסרט שבע שנים בטיבט בתפקיד המושל נאוואנג ג'גמה.
שיחק ב-6 עונות של הסדרה אוז משנת 1997, בתור הכומר ריי מוקאדה.
בשנת 1998 שיחק בסרט Slappy and the Stinkers בתור מורגן ברינווי, מנהל אקדמיית דארטמור.
ב-1999 שיחק בחוק וסדר: מדור מיוחד בתור ד"ר הואנג.
בשנת 2015 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מר רובוט" ברשת USA, בתפקיד זאנג, שר הביטחון הטרוריסט של סין. באותה שנה חזר לשחק את ד"ר וו בסרט עולם היורה והיה השחקן היחיד שהופיע הן בסרט הראשון והן ברביעי, אך הפעם בתור נבל המייצר דינוזאורים מסוכנים.
משנת 2016 משחק בסדרה גותהאם בתור פרופסור הוגו סטריינג'.
ב-2018 שיחק שוב את ד"ר הנרי וו ב"עולם היורה: נפילת הממלכה", וב-2022 בסרט עולם היורה: עולם חדש.
בשנת 2023, שיחק לצד גל גדות בסרט של נטפליקס, לב של אבן, בתור "מלך תלתן". באותה שנה דיבב את דמותו של הון ווינג בסדרת ההנפשה "גרמלינס: הסודות של המוגוואי" של שירות הסטרימינג "Max".
בנוסף וונג גם מדבב מספר סרטים כמו ב"מולאן" בתור קפטן לי שאנג,‏ You're a Good Man, Charlie Brown ובמשחק הווידאו Kingdom Hearts II.
משה מני

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 באוגוסט 1928 חֶבְרוֹן, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  21 באוקטובר 2015 (בגיל 87) בית חולים תל השומר, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא 
 השכלה:  אוניברסיטת טאפטס  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 
משה מני (16 באוגוסט 1928 – 21 באוקטובר 2015) היה רופא, אורולוג, ופרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב, נשיא המכללה האקדמית אשקלון, ולפרקים יו"ר ועד ראשי האוניברסיטאות[דרוש מקור] וועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות.
ביוגרפיה

מני נולד בחברון לשמחה וישראל מני, למשפחה בת ארבעה ילדים. סבא רבא שלו היה אליהו מני, מגדולי רבני עיראק ורבה הראשי של חברון. לאחר פרעות תרפ"ט נמלטה משפחתו מחברון, הוא למד בגימנסיה העברית "הרצליה" ובשנת 1941 עבר ללמוד בפנימייה בבית הספר אנגלי פרוטסטנטי בירושלים.
מני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת ז'נבה ב-1952. ב-1969 סיים תואר שלישי בפיזיולוגיה של הכליה באוניברסיטת טאפטס בבוסטון. ב-1976 מונה למנהל המחלקה האורולוגית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר וב-1983 מונה למנהל המחלקה הכירורגית בתל השומר. היה מהראשונים בישראל שביצעו כריתה רדיקלית של שלפוחית השתן ושחזור. במהלך הקריירה שלו כרופא טיפל בחשאי במנהיגים של מדינות ערב ואיראן ובמשפחותיהם. בין מטופליו פהד, מלך ערב הסעודית, מוחמד רזא שאה פהלווי, ג'עפר נומיירי ועדנאן חשוגי.
מני סייע,  בין היתר, לסלול את הדרך למבצע משה במסגרתו הועלו לישראל כ-15 אלף יהודי אתיופיה.
בשנים 1983 עד 1991 כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב. בתפקידו הבא כיהן סגן מנהל מכבי שירותי בריאות והוביל את רכישת בית חולים אסותא ב-1994 על ידי הקופה. כיהן כיו"ר מגן דוד אדום. היה ממקימי המרכז הבינתחומי הרצליה וכיהן מאז כחבר דירקטוריון המוסד. מינואר 2002 עד יולי 2012 כיהן כנשיאה הראשון של המכללה האקדמית אשקלון וכיו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות.
ב-1987 מונה לדירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות, שימש יו"ר ועדת המחקר והפיתוח וכיהן כסגן יו"ר הדירקטוריון בשנים 2010–2014. כמו כן שימש דירקטור בחברת רוזטה ג'נומיקס, באלביט הדמיה, יו"ר דירקטוריון חברת ריל אימיג'ינג ויו"ר חברת בי קונטקט תקשורת. היה חבר הוועדה האקדמית המייעצת של אייסף – הקרן הבינלאומית לחינוך.
ב-2009 זכה בפרס "מגן שר הבריאות" על מפעל חיים לעוסקים במקצועות הבריאות.
היה נשוי לאמירה מני, פרופסור לאימונולוגיה.
התגורר בגבעתיים, נפטר ב-2015 ונטמן לבקשתו בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה בכפר סבא.
ביוגרפיה > רופא אישי במדינות ערב

במהלך הקריירה שלו כרופא טיפל בחשאי במנהיגים של מדינות ערב ואיראן ובמשפחותיהם. בין מטופליו פהד, מלך ערב הסעודית, מוחמד רזא שאה פהלווי, ג'עפר נומיירי ועדנאן חשוגי.
במשרדי הנהלת בית החולים שיבא היה מונח מכתבו של ראש הממשלה מנחם בגין שכתב: "אבקש לאשר לפרופ' מני היעדרות כפי רצונו בלי לשאול ובלי לתעד את תנועותיו". לימים התברר שמני כאורולוג מעולה ובעל שם היה רופאם האישי של מנהיגים רבים ובולטים במדינות ערב.
בניין בית הספר למדעי הבריאות של מכללת אשקלון נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  פרופ' זאב רוטשטיין נפרד מפרופ' משה מני ז"ל / חדשות כללי - שיבא, 25 באוקטובר 2015
↑  פרופ' משה מני וד"ר עמי שינפלד חתני מגן שר הבריאות, 2009, אתר המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
↑  סקופ דרום - השבועון של הדרום, מיכל הרשקו, 19.7.2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007577116105171  BnF: cb10866798q (data)  ISNI: 0000 0004 5531 9668  VIAF: 223144782721050928555   WorldCat (עם VIAF): 223144782721050928555
בריאן אנגולה

| --- | --- |

אנגולה בשנת 2019
 לידה:  6 באפריל 1994 (בן 30) וילנואבה, קולומביה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98
 מספר:  1
 מכללה:  מכללת צפון איידהו (2014–2016)   אוניברסיטת המדינה של פלורידה (2016–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019–2020   2020   2020–2021   2021–2022   2022   2022–2023   2023–2024   2024–:  לייקלנד מג'יק   אוסטנדה   פרטיזן בלגרד   עירוני נס ציונה   א.א.ק. אתונה   גלאטסראיי   פינאר קרשיאקה   הפועל תל אביב   טורק טלקום
 הישגים כשחקן
 אליפות בלגיה (2019)  גביע היורופקאפ (2021)
בריאן אנגולה (בספרדית: Braian Alexander Angola-Rodas; נולד ב-6 באפריל 1994) הוא כדורסלן קולומביאני המשחק בעמדת הקלע בטורק טלקום.
קריירת תיכונים ומכללות

אנגולה נולד בווילנואבה שבקולומביה, לאופליה רודאס ולהוגו אנגולה. בגיל 14, עבר אנגולה לבדו לארצות הברית על מנת לפתח את קריירת הכדורסל שלו, אף על פי שלא דיבר אנגלית. אנגולה היה שותף בהצלחותייה של נבחרת הנוער של קולומביה.
אנגולה שיחק בתיכון פינדליי פרפ מהנדרסון שבנבאדה. בעונת 2012/2013, הוא העמיד ממוצעים של 10.0 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים עם 50 אחוזים מהשדה. אנגולה עזר לתיכון לסיים עם מאזן 1–35 ולהעפיל לפיינל פור הליגה.
בשנתו הראשונה שיחק אנגולה במכללת צפון איידהו, שם העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק והוביל את המכללה למאזן 7–23. בעונתו השנייה, אנגולה העמיד ממוצעים של 21.4 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים למשחק. אנגולה עזר לתיכון לסיים עם מאזן 2–31, עם 31 ניצחונות רצוף.
לאחר שקיבל הצעות מכמה מכללות מובילות בעונתו השלישית, באפריל 2016 עבר אנגולה לאוניברסיטת המדינה של פלורידה. בעונתו הראשונה במכללה, העמיד אנגולה ממוצעים של 4.6 נקודות, 1.6 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. בעונתו האחרונה, העמיד 12.5 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק והגיע עם מכללתו לשמינית הגמר בטורניר אליפות המכללות.
קריירה מקצועית > לייקלנד מג'יק (2018–2019)

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2018 חתם באורלנדו מג'יק והחל לשחק במדיה בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-13 באוקטובר 2018 שוחרר מאורלנדו וב-29 באוקטובר וחתם בקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA, לייקלנד מג'יק. באותה העונה בלייקלנד מג'יק קלע אנגולה 9.8 נקודות בממוצע למשחק ביחד עם 4.4 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות.
קריירה מקצועית > אוסטנדה (2019–2020)

ב-18 באפריל 2019 חתם במועדון הכדורסל אוסטנדה מהליגה הבלגית. ב-13 ביוני זכה עם אוסטנדה באליפות לאחר ניצחון 1–3 בסדרת הגמר על אנטוורפ ג'יינטס, כשאנגולה נבחר לשחקן המצטיין בסדרת הגמר. באוסטנדה העמיד ממוצעים של 13.5 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > פרטיזן בלגרד (2020)

ב-15 בפברואר 2020 חתם בפרטיזן בלגרד מהליגה הסרבית. אנגולה שותף בשני משחקים והעמיד ממוצעים של 3.0 נקודות ו-2.0 ריבאונדים בממוצע למשחק, וב-18 בנובמבר שוחרר מהקבוצה.
קריירה מקצועית > עירוני נס ציונה (2020–2021)

ב-26 בנובמבר 2020 חתם בעירוני נס ציונה מליגת העל. באותה עונה אנגולה שימש כאחד השחקנים המרכזיים בקבוצה והוביל אותה לזכייה בגביע היורופקאפ, לאחר ניצחון על סטאל אוסטרוב ויילקופולסקי מפולין בתוצאה 74:82. באותה העונה שמר אנגולה על ממוצעים של 18.7 נקודות, 7.1 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק. אנגולה סייע לקבוצה לסיים במקום השביעי בעונה הסדירה בליגה המקומית. בשלב רבע הגמר הפסידה עירוני נס ציונה 2-1 להפועל חולון.
קריירה מקצועית > א.א.ק. אתונה (2021–2022)

ב-24 באוגוסט 2021, חתם אנגולה על חוזה לשנתיים במועדון היווני א.א.ק. אתונה. אנגולה הושבת בחלק ניכר מהעונה בגלל סיבוכים בשריר הלב במהלך ההתאוששות שלו ממחלת הקורונה. ב-13 משחקי ליגה, רשם אנגולה ממוצעים של 13 נקודות, 3.8 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים וחטיפה אחת למשחק. ב-24 ביולי 2022, המועדון היווני הודיע על עזיבתו של אנגולה.
קריירה מקצועית > גלאטסראיי (2022)

ב-24 ביולי 2022 חתם אנגולה במועדון הפאר הטורקי גלאטסראיי. לאחר שב-5 משחקי ליגה קלע אנגולה 5.8 נקודות בלבד, שוחרר אנגולה מהקבוצה כדי לפנות מקום לאקס הפועל חולון, טיירוס מגי.
קריירה מקצועית > פינאר קרשיאקה (2022–2023)

ב-16 בנובמבר 2022 חתם אנגולה בפינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית. אנגולה רשם ממוצעים של 17.6 נקודות, 5 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק, כולל הופעת שיא במסגרת ליגת האלופות במשחק קבוצתו נגד מורסיה הספרדית, בה קלע 41 נקודות בהפסד קבוצתו. אנגולה הוביל את קבוצתו עד לגמר הליגה הטורקית, שם הפסידה 3-0 לאנאדולו אפס.
קריירה מקצועית > הפועל תל אביב (2023–2024)

כבר במהלך עונת 2022–2023 עלו מספר דיווחים בהם סופר שבריאן אנגולה חתום לעונה הבאה במכבי תל אביב ושהוא יהיה הרכש הראשון של הצהובים לעונה הבאה. אמנם, כאשר הגיע אנגולה לארץ לבדיקות רפואיות לקראת הצגה רשמית במועדון, נכשל אנגולה בשתי בדיקות רפואיות שונות אשר נערכו על ידי מכבי תל אביב. בעקבות הבדיקות הכושלות, הצהובים בחרו שלא להחתים את אנגולה. לאנגולה היו מספר הצעות מטורקיה ורוסיה, אך לאחר שמאמן הקבוצה לשעבר דני פרנקו טס לאיזמיר לפגוש את אנגולה סיכם הקולומביאני את תנאיו במועדון האדום, ולאחר שעבר שלוש בדיקות רפואיות קפדניות שערכו לו האדומים בבית החולים איכילוב חתם אנגולה רשמית לשנתיים בחוזה של 900 אלף דולר והפך למשתכר הגדול ביותר בכל הזמנים במועדון.
קריירה מקצועית > טורק טלקום (2024–הווה)

ב-16 באוקטובר 2024 חתם בטורק טלקום מליגת העל הטורקית לאחר ששוחרר מהפועל תל אביב.
הערות שוליים

↑  אנגולה חתם בעירוני "חי מוטורס" נס ציונה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏26 בנובמבר 2020
↑  Basketball Champions League, Fourth Best Mark in BCL history ! | Play-Ins – Game 1 | Basketball Champions League 2022/23, Basketball Champions League, ‏4 Jan 2023
↑  אהרלה ויסברג‏, רכש ראשון לעונה הבאה: בראיין אנגולה סגר במכבי תל אביב, באתר וואלה, 3 במאי 2023
↑  עמרי מנהיים, ‏שב לישראל: בראיין אנגולה חתם בהפועל תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 1 באוגוסט 2023
↑  Braian Angola moves from Hapoel Tel Aviv to Turk Telekom, Eurohoops. 16 October 2024
אנגולה במדי אוניברסיטת המדינה של פלורידה, 2018
עטיפת ספר

עטיפת הנובלה "אדון פרידמן הקטן" משנת 1898
עטיפת ספר היא חלקו הגלוי לעין כאשר הוא סגור. בספר בכריכה דקה, מתלכדת העטיפה עם הכריכה וכך גם בכריכת עוקדן ובכריכה ספירלית. בספר בכריכה קשה קיימות שתי אפשרויות: עטיפת נייר נפרדת, או עטיפה המהווה חלק בלתי נפרד מהכריכה.
חשיבות העטיפה

העטיפה יוצרת את הקשר הראשון בין הקורא הפוטנציאלי ובין הספר, והיא המפתה את הקורא המשוטט בחנות הספרים ליטול את הספר לידיו, ולכן לעיצובה חשיבות רבה מבחינה שיווקית. המעצב דן רייזינגר הגדיר את משמעות העטיפה: "עיצוב העטיפה - צופן ויזואלי של תוכן הספר". בעת הוצאה לאור של ספר שאזל מהשוק, פעמים רבות מודפס הספר ללא שינוי, ורק עטיפתו עוברת רענון, לשם התאמתה לרוח הזמן. גם ספרים היוצאים לאור ברציפות משך שנים רבות, משנים מפעם לפעם את עטיפתם.
פיטר מאייר, שהיה במשך 18 שנה נשיא הוצאת ספרי פינגווין, אמר:
שמתי דגש רב על העטיפות. ראיתי בזה חלק מהשאלות התרבותיות שעסקתי בהן. תמיד אמרתי לעורכים שלי שהעטיפה היא חלק מהעסקה שהלקוח עושה ברגע שהוא קונה ספר. אם אני מצליח לשכנע אפילו קורא אחד לקנות ספר מסוים בזכות העטיפה, בעיני זה הישג תרבותי. בסך הכול זה נעשה לטובתו של הספר, והסופרים רוצים מאוד שיקראו את הספרים שלהם
ארט ספיגלמן, יוצר הקומיקס "מאוס", דיבר על יחסו לעטיפות:
עטיפת נייר (לספר בכריכה קשה) נוטה להתבלות במהירות, ולכן אינה שימושית. שיפור באיכות העטיפה מושג באמצעות למינציה. התבלותן של עטיפות הנייר הניעה את מוכרי האנציקלופדיה העברית לצאת ב"מבצע לחידוש פני האנציקלופדיה: מכירת עטיפות לאנציקלופדיה". קל יותר להבין מבצע זה אם מתחשבים בעובדה שעקב גודלה מהווה האנציקלופדיה לא רק ספר כי אם גם רהיט שיש לשמור על יופיו.
מרכיבי העטיפה

לעטיפת הספר שלושה חלקים: צד קדמי, צד אחורי וגב. כאשר עטיפת הנייר נפרדת מהכריכה יש לה גם שני דשים. עיצוב העטיפה מותאם לאופיו של הספר ולקהל היעד שלו. במחלקת הספרים של חנות הכל-בו הנודעת "Harrods" שבלונדון קיים מדור המוקדש לספרים קלאסיים בכריכת פאר (כריכת עור שבה מוטבע שם הספר באותיות זהב). כריכה זו מאפשרת למקם את הספר במשרד יוקרתי או בביתו של עשיר המקפיד על סגנון חייו.
מרכיבי העטיפה > הצד הקדמי של העטיפה

בצד הקדמי מופיעים:
שם הספר
שם המחבר
שם המו"ל והסמליל שלו
רכיב גרפי הלוכד את העין
בספר שבו האיורים מהווים רכיב מהותי של הספר, כפי שמתאפיינים, למשל, רבים מספרי הילדים, מופיע גם שם המאייר על העטיפה, או לפחות בעמוד השער.
במהדורה שאינה ראשונה מופיע מספר המהדורה, למשל "מהדורה שלישית".
מידע ייחודי התואם את אופי הספר. בספרי בישול היוצאים לאור בישראל נכלל בקטגוריה זו הציון "כשר"/"לא כשר". לציון זה חשיבות מיוחדת בספר "בישול איטלקי" שהופיע בשתי גרסאות - כשר ולא כשר.
להגברת כושר הפיתוי של העטיפה יש המציינים בצד זה פרס חשוב שבו זכה הספר או המחבר, או שם של רב-מכר מאת אותו מחבר. נפוצה יותר הצגת מידע זה בצידה האחורי של העטיפה.
מרכיבי העטיפה > הצד האחורי של העטיפה

הצד האחורי לעיתים ריק לחלוטין, אך בדרך-כלל הוא מנוצל לקידום מכירתו של הספר. לשם כך מופיעה בו פסקה המספקת לקונה הפוטנציאלי מידע מפתה על תוכנו של הספר וייחודו. במהדורה שאינה ראשונה ניתן לתת במקום זה מקצת משבחי הביקורת על הספר. פסקה נוספת בצד זה מוקדשת לתיאור קצר של כישורי המחבר. הגזמה בדברי השבח (על הספר או על המחבר) פוגעת באמינותם. בספריו של דוד אבידן ניתן לפגוש הגזמות כאלה, אך במקרה זה ההתפארות העצמית היא חלק בלתי נפרד מהמשורר. להשלמת תיאורו של המחבר מופיעה לעיתים גם תמונת פניו. בספר "איך לעשות מה" (דן בן אמוץ) ניתנה בצד הקדמי של העטיפה הודעה "תמונת המחבר מאחור", ואכן בצד האחורי של העטיפה הופיעה תמונת המחבר מאחור, כלומר צילום גבו של המחבר.
בנוסף מופיעים בצד זה שם המו"ל וסמלו. בספר המופץ בעיקר דרך חנויות הספרים אין צורך בכתובת המו"ל במקום זה, וניתן להסתפק בכתובת המופיעה בדפי הפתיחה של הספר. בספר שחלק ניכר מהפצתו נעשה ישירות על ידי המו"ל יש תועלת בציון כתובת המו"ל ומספר הטלפון שלו בצד האחורי של הכריכה. בספר הכרוך בכריכה קשה עם עטיפה נפרדת, מופיע חלק ממידע זה בדשי העטיפה, ופעמים רבות מנוצל אחד הדשים למסירת מידע על ספרים נוספים מאת אותו מחבר או באותה סדרת ספרים.
מרכיבי העטיפה > שידרת הספר

לשידרת הספר שטח מצומצם למדי, ולכן ניתן לתת בו רק מעט פרטים. עם זאת אין לשכוח שזהו הצד הפונה אל הקורא בעת שהספר מונח על המדף, ולכן אין להמעיט בחשיבותו. בשידרת הספר מופיעים שם המחבר (משיקולי מקום מופיע לעיתים רק שם המשפחה), שם הספר, ושם המו"ל או סמלו. במהדורה שאינה ראשונה מודפס פעמים רבות גם מספר המהדורה.
עיצוב העטיפה

בעיצוב העטיפה של הספר עוסק פעמים רבות מעצב גרפי שהתמחותו בכך. דוגמה בולטת לכך הם כ-700 מספרי הוצאת "עם עובד", שעטיפתם עוצבה על ידי המעצב שמעון זנדהאוז. בסדרת ספרי "הספרייה" וממשיכתה "הספריה החדשה" עסקה בעיצוב יעל שורץ, ולאחר פטירתה עוסק בעיצוב פרופ' מנחם פרי, עורך הסדרה, תוך שהוא שומר על הקו העיצובי שהתוותה שורץ. פרי תיאר את אופן עבודתה של שורץ:
יעל שוורץ, דוקטור לספרות, קראה את הספרים לקראת עיצוב העטיפה, ברגישות ובעומק, והאימאז' שבחרה לא נועד להיות אילוסטרציה לספר אלא אינטרפרטציה, שלפעמים אף "התווכחה" עם הטקסט של מ"פ בגב הספר.
על הזיקה ההדוקה שבין העטיפה לתוכן הספר עמד פרופ' פרי בדבריו בגב ספרה של נטליה גינצבורג, "העיר והבית":
ציור העטיפה שבחרה יעל שורץ מאיר זווית שנראית תחילה לא צפויה. הוא מתייחס ללוּקרֶציה, האשה בעלת ההריונות הרבים ביותר בספר (משלושה גברים), האומרת: "אני אוהבת שהבטן שלי גדולה". במחשבה שנייה, אכן, ההוֹרוּת הטבעית, הספונטנית, היא הערך החריף ביותר בספר; מול כל הדמויות המחפשות חסוּת וביטחון, היא הדבר שמפציע למרות־הכל, היא הממשי שיכולים להעניקו אפילו אבות לא־אמיתיים, כמין תיקון ליחסים קודמים, חסרים, של הורים־ילדים.
שיקולי שיווק בעיצוב עטיפת הספר

לשיקולי שיווק יש משקל רב בעיצוב העטיפה. משקל זה מורגש בצורה בולטת בשתי עטיפותיו של הספר "נפלאות התבונה".
עטיפת המהדורה הראשונה של הספר, שיצאה לאור בארצות הברית באמצע 1998, נושאת עליה את דיוקן פניו של גיבור הספר, ג'ון נאש, בצעירותו. על עטיפת המהדורה הראשונה של הגרסה העברית לספר, שיצאה לאור זמן קצר קודם הגעת הסרט לארץ, מצויר דיוקן מופשט קמעה, שנראה כעיבוד של דיוקנו של נאש. במהדורה החדשה של הגרסה האמריקנית ובעקבותיה גם בגרסה העברית, מופיע על העטיפה תצלום דיוקנו של ראסל קרואו, כפי שהוא נראה בסרט שנעשה בעקבות הספר.
רק מתן עדיפות עליונה לשיקולי שיווק עשוי להביא לכך שעל ספר ביוגרפי מופיעה תמונתו של שחקן קולנוע, ולא תמונתו של האדם שזו הביוגרפיה שלו. החלפת עטיפת הספר עלולה להשלות את הקונה הפוטנציאלי כאילו מדובר בשתי וריאציות של אותה יצירה (והיו מקרים שבהם הוצג הספר בחלון ראווה של חנות ספרים ועליו מדבקה "על-פי הסרט").
ראו גם

עטיפות ספרים - קבצים המשמשים להצגת עטיפות ספרים בוויקיפדיה העברית
תרשים של עטיפת ספר עברי:
 
א - דש קדמי
 
ב - צד קדמי
 
ג - שידרה
 
ד - צד אחורי
 
ה- דש אחורי
עטיפת הספר "העיר והבית"
שתי עטיפות הספר
החגורה הירוקה של סטטן איילנד

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  סטטן איילנד 
 תאריך ייסוד:  1984 
 שטח:  2,800 אקר 
 קואורדינטות:  40°35′18″N 74°08′21″W﻿ / ﻿40.58846°N 74.139073°W﻿ / 40.58846; -74.139073
 he
 
החגורה הירוקה של סטטן איילנד (באנגלית: Staten Island Greenbelt) היא רצועת פארקים ושטחים פתוחים במרכז סטטן איילנד - רובע מרבעי העיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית.
הפארק הוא השני בגודלו מבין הפארקים של העיר ניו יורק, והוא מנוהל על ידי מחלקת הפארקים והפנאי של העיר ניו יורק.
מרבית שטחי הפארק, בניגוד לסנטרל פארק ולפארק פרוספקט, הם שטחים טבעיים ובלתי מתוכננים. בפארק מסלולי טיול רבים המאפשרים למטיילים לחוות את נוף היערות והביצות שבשטחי הפארק.
בשנות ה-60 מנע לחץ ציבורי ניסיון לחצות את הפארק בכביש מהיר. חלקי הכביש המהיר שלא הושלם מצויים היום בשטח הפארק.
בשנת 1982, נוסף לפארק שטח של 100,000 מ"ר שהיה שייך לעיר ניו יורק ושימש כחווה עירונית.
סמי דייוויס ג'וניור

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1925 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  16 במאי 1990 (בגיל 64) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 שם לידה:  Samuel George Davis 
 סוגה מועדפת:  ג'אז, שיר מחזמר, סווינג, מוזיקה קלה, מוזיקת פופ מסורתית, מוזיקת ביג בנד, בלוז 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1928–1990 (כ־62 שנים) 
 בן או בת זוג:  מיי בריט (1960–1968)  Altovise Davis (1970–?)  Loray White (11 בינואר 1958–23 באפריל 1959) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מדליית ספינגארן (1968)  פרס גראמי למפעל חיים (2001)  היכל התהילה של הקולנוענים השחורים (1987)  פרס מרכז קנדי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.sammydavis-jr.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויס ואמו, אלווירה סאנצ'ז, 1954
סמואל ג'ורג' "סמי" דייוויס ג'וניור (באנגלית: Samuel George "Sammy" Davis Jr.)‏ (8 בדצמבר 1925 – 16 במאי 1990) היה זמר, רקדן, שחקן וקומיקאי אמריקאי-יהודי. התפרסם בין היתר כחבר בחבורת הבידור והשירה "ראט פאק", לצד פרנק סינטרה ודין מרטין, לצדם הופיע גם בסרט "האחד עשר של דני אושן" (1960). זכה לכינוי "מיסטר שואו ביזנס" לאחר מופעיו המצליחים בלאס וגאס. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ופרס אמי, וזכה ב-2001 בפרס גראמי למפעל חיים.
כמו כן, השתתף פעמיים בהנחיית טקס פרסי אוסקר.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בהארלם, ניו יורק שבארצות הברית לאב פרוטסטנטי אפרו-אמריקאי, ולאם, אלווירה סאנצ'ז, אפרו-קובנית קתולית. שני הוריו עסקו בתחום הבידור. בצעירותו גודל על ידי סבתו מצד אביו. כשהיה בן שלוש נפרדו הוריו ואביו שלא רצה לאבד את המשמורת עליו, לקח אותו לסיבוב הופעות.
כילד למד ריקוד מאביו, סמי דייוויס האב, ומ"דודו" ויל מסטין, שהיה מנהיג להקת הריקוד שאביו היה חלק ממנה. דייוויס הצטרף למופע כילד צעיר והם הפכו ל"שלישיית וויל מסטין". לכל אורך הקריירה הארוכה שלו הזכיר דייוויס את שלישיית וויל מסטין בקורות החיים שלו.
מסטין ואביו של דייוויס גוננו עליו וחסכו ממנו את הגזענות בה נתקלו, שהוסברה לו כ"צרות עין", אולם עם גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, נאלץ דייוויס לספוג ולהתעמת עם הגזענות לאדם השחור והדעות הקדומות בכל עוצמתן אף בקרב אחיו לנשק בצבא האמריקני.
בשירותו הצטרף ללהקה צבאית ומצא שאור הזרקורים מגרש חלק מהדעות הקדומות. "הכישרון שלי היה הנשק, הכוח, הדרך שלי להיאבק. הוא היה הדרך היחידה שקיוויתי שתשפיע על דרך חשיבתם של האנשים", אמר.
אחרי שחרורו מהצבא, הצטרף למופע ריקודים וכוכבו החל לדרוך.