דטרויט פיסטונס
היסטוריה > 2000–2008: חזרה למאבק על התואר

לאחר שהובסו 0–3 על ידי מיאמי היט בסיבוב הראשון של פלייאוף 2000 מינו הפיסטונס את ג'ו דיומרס, שפרש לאחר עונת 1999, לתפקיד נשיא פעולות הכדורסל. תוך זמן קצר הוא ניצב מול האתגר הראשון שלו, כשגרנט היל בחר לעזוב את הקבוצה לאורלנדו מג'יק, אך הצליח להשיג הסכם "חתום והעבר" עם אורלנדו שהביא את בן וולאס וצ'אקי אטקינס לדטרויט בתמורה להיל. שני השחקנים החדשים נכנסו במהרה לחמישייה הפותחת של הקבוצה, וולאס אף הפך לשחקן אולסטאר בשנים הבאות. לעומת זאת, היל שיחק רק 47 משחקים באורלנדו במהלך ארבע העונות הבאות בעקבות פציעת קרסול חוזרת.
הפיסטונס סבלו מעונה קשה גם ב-2000/2001 וסיימו במאזן 32–50. לאחר עונה זו פיטר דיומרס את המאמן ג'ורג' אירווין ומינה את ריק קרלייל, עוזר מאמן שזכה להערכה רבה כשהיה שחקן מחליף קשוח בבוסטון סלטיקס במהלך שנות ה-80. כמו כן, בסיום העונה חזר המועדון לצבעיו המקוריים, אדום-לבן-כחול.
קרלייל עזר לפיסטונס לשוב לעונה עם 50 ניצחונות, הראשונה מאז 1997, ולניצחון בסדרת פלייאוף לראשונה מאז 1991 על טורונטו ראפטורס, אך הקבוצה הודחה בחצי גמר המזרח על ידי הסלטיקס. בקיץ 2002 שיפר דיומרס את רוטציית השחקנים של הפיסטונס עם צירופו של השחקן החופשי צ'ונסי בילאפס, רכישתו של ריצ'רד המילטון מוושינגטון ויזארדס ובחירתו בדראפט של טיישון פרינס מאוניברסיטת קנטקי. הפיסטונס השיגו עונה נוספת של 50 ניצחונות והגיעו לגמר המזרח לראשונה מאז שנת 1991, בה הובסו בארבעה משחקים על ידי ניו ג'רזי נטס.
למרות השיפור בקבוצה, קרלייל פוטר במהלך הפגרה שלאחר עונת 2003. בין הסיבות המשוערות לעזיבה היו סירובו של קרלייל לשתף כמה מהשחקנים הצעירים של הקבוצה; העובדה שכמה מהשחקנים, בעיקר וולאס, לא הסתדרו עם אופיו הקשוח; שמרנותה של השיטה ההתקפית של קרלייל; והשמועות לפיהן הוא התעניין במשרת האימון באינדיאנה פייסרס. דיומרס מינה את חבר היכל התהילה של הכדורסל לארי בראון, וקרלייל מונה למאמן אינדיאנה.
הפיכתם של הפיסטונס למועמדים לאליפות הושלמה בפברואר 2004 עם רכישתו של ראשיד וולאס, ביג מן נוסף המאיים התקפית כמעט מכל העמדות במגרש. הפיסטונס סיימו את העונה עם מאזן של 54–28, הטוב ביותר מאז 1997. בפלייאוף 2004, לאחר שהדיחו את מילווקי באקס בחמישה משחקים, גברה דטרויט על אלופת המזרח המכהנת ניו ג'רזי נטס בשבעה משחקים לאחר שחזרה מפיגור 2–3, ובגמר המזרח ניצחה את הפייסרס, אותם אימן ריק קרלייל, בשישה משחקים ועלתה לגמר הליגה לראשונה מאז 1990. פרשנים רבים נתנו לפיסטונס סיכויים קלושים לנצח בסדרה נגד הלוס אנג'לס לייקרס, שזכו בשלוש מתוך ארבע האליפויות האחרונות ובשורותיה שיחקו הכוכבים שאקיל אוניל, קובי בראיינט, גארי פייטון וקארל מלון. עם זאת, הפיסטונס ניצחו בחמישה משחקים וזכו באליפות השלישית בתולדותיהם. שלושה מארבעת הניצחונות של דטרויט בסדרה היו ניצחו בפער דו-ספרתי, והם עצרו את הלייקרס על שיא מועדון שלילי של 68 נקודות בלבד במשחק השלישי. צ'ונסי בילאפס נבחר לשחקן המצטיין של סדרת הגמר. עם הניצחון הפך בעלי הקבוצה ביל דוידסון לראשון שזכה באליפות ה-NBA ובאליפות ליגת ההוקי קרח NHL באותה השנה, כשקבוצתו טמפה ביי לייטנינג זכתה בגביע סטנלי.
למרות אובדנם של כמה שחקני ספסל משמעותיים במהלך הפגרה (כולל מהמט אוקור, מייק ג'יימס וקורליס ויליאמסון), נחשבו הפיסטונס למועמדים חזקים לזכות באליפות שנייה ברציפות בעונת 2005 בה ניצחו 54 משחקים במהלך העונה הסדירה, העונה הרביעית ברציפות עם לפחות 50 ניצחונות. בסיבוב הראשון של הפלייאוף הם גברו על פילדלפיה 76' 4–1 ובסיבוב השני חזרו מפיגור 1–2 מול אינדיאנה בדרך לניצחון 4–2 בסדרה. בגמר המזרח פגשו הפיסטונס את מיאמי היט ושוב נקלעו לפיגור 2–3 אך הצליחו לנצח לבסוף בשבעה משחקים. בגמר ה-NBA התמודדו הפיסטונס מול סן אנטוניו ספרס ובסדרה שהגיעה לשבעה משחקים, לראשונה מאז 1994, הפסידו הפיסטונס לאחר מאבק עיקש. עונה זו בלטה בסדרה של אירועים שנויים במחלוקת, בראשם קטטת פייסרס-פיסטונס בנובמבר 2004 במשחק נגד אינדיאנה שהייתה לאחת מתקריות שחקן-אוהד החמורות ביותר בתולדות הספורט האמריקאי וגררה השעיות ארוכות, קנסות כבדים וחקירה קפדנית של ה-NBA והתקשורת. המאמן לארי בראון נאלץ לעזוב את הקבוצה מסיבות בריאותיות ובשל שמועות שקשרו אותו להצעות עבודה אחרות, ומונה למאמן ניו יורק ניקס. במקומו שכרו הפיסטונס את פליפ סונדרס, מאמנה לשעבר של מינסוטה טימברוולבס.
בעונת 2005/2006 סיימו הפיסטונס עם המאזן הטוב בליגה, שיא מועדון של 64–18, ומאזן של 37–5 לאחר מחצית עונה היה למאזן הטוב ביותר שהשיג מועדון ספורט בכל ענף שהוא בעיר דטרויט והפתיחה השנייה בטיבה בתולדות ה-NBA לאחר 42 משחקים. ארבעה מחמשת השחקנים הפותחים של הפיסטונס (בילאפס, המילטון, ראשיד וולאס ובן וולאס) נבחרו למשחק האולסטאר, ופליפ סונדרס נבחר למאמן נבחרת המזרח בו. 27 ניצחונות החוץ של הקבוצה היוו שיא מועדון נוסף, והחמישייה של בילאפס, המילטון, ראשיד ובן וולאס ופרינס שברה שיא כשפתחה ב-73 משחקים ברציפות מתחילת העונה. דטרויט הביסה את מילווקי באקס 4–1 בסיבוב הפלייאוף הראשון, אך התקשתה מול קליבלנד קאבלירס ואף נקלעה לפיגור של 2–3 לפני שניצחה במשחק השביעי והמכריע. עם זאת, בגמר המזרח הפסידה הקבוצה למיאמי היט, שזכתה לבסוף באליפות, בשישה משחקים.
במהלך הפגרה ב-2006 הציעו הפיסטונס לבן וולאס חוזה לארבע שנים תמורת 48 מיליון דולר, מה שהיה הופך אותו לשחקן היקר ביותר בתולדות הקבוצה, אך הוא סירב והעדיף את הצעתה של שיקגו בולס לחוזה של 60 מיליון דולר לארבע שנים. במקום וולאס החתימו הפיסטונס את נאזי מוחמד כסנטר, אך הוא התקשה למלא את החלל שנותר והקבוצה החלה לחפש עזרה נוספת. ב-17 בינואר החתימו הפיסטונס את כריס ובר, שהפך לשחקן חופשי, ובמהרה החלו להשתפר: לפני הגעתו של ובר הם השיגו מאזן 21–15, אך איתו השיגו מאזן 32–14. הם סיימו עם מאזן 53–29, הטוב ביותר במזרח, מה שהבטיח להם את יתרון הביתיות לשלושת הסיבובים הראשונים של פלייאוף 2007. בסיבוב הראשון הביסו הפיסטונס 4–0 את אורלנדו מג'יק, הסוויפ הראשון שלהם בפלייאוף מאז 1990. בסיבוב השני פגשו את שיקגו בולס, ולאחר שהביסו בשני המשחקים הראשונים בסדרה ב-26 ו-21 נקודות הצליחו הפיסטונס לחזור מפיגור 19 נקודות ולנצח גם במשחק השלישי 81–74. שיקגו נמנעה מהדחה לאחר שהצליחה לגבור על דטרויט בשני המשחקים הבאים בסדרה, אך הפיסטונס סגרו את הסדרה כשניצחו במשחק השישי 95–85, העפילו לגמר המזרח בפעם החמישית ברציפות והשוו הישגם בשנים 1987–1991. בגמר המזרח ניצחו הפיסטונס בשני המשחקים הראשונים, אך הפסידו לקליבלנד קאבלירס בארבעה הבאים והפסידו הזדמנות להעפיל לגמר.
לאחר עונת 2007 העבירו הפיסטונס את קרלוס דלפינו לטורונטו ראפטורס בתמורה לבחירות סיבוב שני בדראפט 2009 ו-2011. בדראפט ה-NBA ‏2007 בחרו הפיסטונס ברודני סטאקי בבחירה ה-15 ואת ארון אפללו בבחירה ה-27. כמו כן הם החתימו מחדש את צ'ונסי בילאפס לחוזה ארוך טווח. עונה זו הייתה שנת ה-50 של המועדון בדטרויט, ובעקבות כך עוצב לוגו חדש ושונה עיצוב המגרש. בעונתו השלישית בקבוצה הפך המאמן סונדרס למאמן בעל תקופת האימון השנייה באורכה אלרח צ'אק דיילי שאימן 9 עונות. את העונה סיימו הפיסטונס במאזן 59–23, השני בטיבו בליגה אחרי בוסטון סלטיקס, ופרשנים רבים ציפו כי השתיים יאבקו על אליפות המזרח. הפיסטונס פתחו את פלייאוף 2008 בפיגור 1–2 מול פילדלפיה 76', אך חזרו וניצחו 4–2. בחצי גמר המזרח פגשו את אורלנדו מג'יק, ועל אף פציעתו של צ'ונסי בילאפס במהלכה ניצחו בסדרה 4–1 והעפילו לגמר המזרח השישי ברציפות מול בוסטון סלטיקס. הישג זה הציב את הפיסטונס במקום השני בתולדות הליגה בהופעות רצופות בסדרות הגמרים האזוריים ב-NBA אחרי לוס אנג'לס לייקרס שהופיעו ב-8 סדרות רצופות בשנים 1982–1989. לאחר הפסד במשחק הראשון הצליחו הפיסטונס לנצח בחוץ במשחק השני 103–97, אך בוסטון החזירה לעצמה את יתרון הביתיות לאחר שגברה על דטרויט במשחק השלישי, ניצחה בסדרה כולה בשישה משחקים והמשיכה לזכייה באליפות ה-NBA.
ב-3 ביוני הודיעה הנהלת הקבוצה כי המאמן פליפ סונדרס לא יאמן את הקבוצה בעונת 2008/2009, ושבוע לאחר מכן הודיעה כי עוזר המאמן מייקל קרי מונה לתפקיד. במהלך חודש יולי החתימו הפיסטונס את ויל ביינום וקוואמי בראון, וב-3 בנובמבר העבירו את צ'ונסי בילאפס ואנטוניו מקדייס לדנוור נאגטס תמורת אלן אייברסון. ב-4 בפברואר 2009 נקטע רצף המשחקים של דטרויט בהם נמכרו כל הכרטיסים לאולם "הפאלאס", שארך 259 משחקים מאז ינואר 2004. למרות החתמתו של אייברסון דעכו הפיסטונס במהלך העונה, בין היתר עקב מהלכיו השנויים במחלוקת של קרי וכימיה קבוצתית לקויה. אייברסון לא היה פתח בחמישייה ולכן סירב לשחק, ולבסוף הושם ברשימת הפצועים לשארית העונה. הפיסטונס סבלו גם מפציעות של מספר שחקני מפתח, בעיקר ראשיד וולאס וריצ'רד המילטון, סיימו במקום השמיני בלבד ולראשונה מזה שמונה שנים סיימו במאזן שלילי 39–43. הפיסטונס הובסו בידי קליבלנד קאבלירס בארבעה משחקים בסיבוב הראשון של פלייאוף 2009, והודחו בסיבוב הראשון לראשונה מאז 2000.