stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד ניקסון
לקריאה נוספת

סטיבן אמברוז, ניקסון: חינוכו כפוליטיקאי 1913–1962, סימון & שוסטר, 1987, מסת"ב 978-0-671-69188-2. (באנגלית)
סטיבן אמברוז, ניקסון: הניצחון כפוליטיקאי 1962–1972, סימון & שוסטר, 1989, מסת"ב 978-0-671-69188-2. (באנגלית)
סטיבן אמברוז, ניקסון: החורבן וההבראה 1973–1990, סימון & שוסטר, 1991, מסת"ב 978-0-671-69188-2. (באנגלית)
ג'ונתן אייטקן, ניקסון: חייו, הוצאת רג'נרי, 1996, מסת"ב 978-0-89526-720-7. (באנגלית)
Christopher Andrew, For the President's Eyes Only: Secret Intelligence and the American Presidency from Washington to Bush, New York: HarperCollins, 1995, ISBN 0-06-092178-1
Conrad Black, Richard M. Nixon: A Life in Full, New York: PublicAffairs Books, 2007, ISBN 978-1-58648-519-1
Will Blythe, To Hate Like This is to be Happy Forever, HarperCollins, 2006, ISBN 978-0-06-074023-8
Roger Morris, Richard Milhous Nixon: The Rise of an American Politician, New York: Henry Holt & Co, 1990, ISBN 978-0-8050-1834-9
Bela Kornitzer, The Real Nixon: An Intimate Biography, Rand McNally & Company, 1960
John Charles Boger, School Resegregation: Must the South Turn Back?, Chapel Hill, N.C.: University of North Carolina Press, 2005, ISBN 978-0-8078-5613-0
Robert Dallek, Nixon and Kissinger: Partners in Power, New York: HarperCollins, 2007, ISBN 978-0-06-072230-2
Elizabeth Drew, Richard M. Nixon, New York: Times Books, 2007, The American Presidents Series, ISBN 978-0-8050-6963-1
Rowland Evans and Robert Novak, Nixon in the White House: The Frustration of Power, New York: Random House, 1971, ISBN 978-0-394-46273-8
Gary W. Ferris, Presidential Places: A Guide to the Historic Sites of the U.S. Presidents, Winston-Salem, N.C.: John F. Blair, 1999, ISBN 978-0-89587-176-3
Eric Foner, Give Me Liberty!: An American History, New York: W. W. Norton & Co, 2006, ISBN 978-0-393-92784-9
Herbert S. Parmet, Richard Nixon and His America, Boston: Little, Brown & Co, 1990, ISBN 978-0-316-69232-8
Robert D. Schulzinger, A Companion to American Foreign Relations, Oxford: Blackwell Publishing, 2003, ISBN 978-1-4051-4986-0
מגפת הקורונה

| --- | --- |

השפעת המגפה במקומות שונים בעולם
 סוג:  מחלה נגיפית
 תקופת המגפה:  30 בינואר 2020 – 5 במאי 2023
 במדינות או באזורים:  עולמי מפה אינטראקטיבית של תפוצת המחלה
 מוקד התפרצות:  ווהאן, סין הרפובליקה העממית של סין
 פתוגן:  SARS-CoV-2 
 מקור המגפה:  סין
 מקרי מוות:  7,072,496 (מקרים מדווחים)  18.2–33.5 מיליון (הערכות)
 מקרי הדבקה:  689,013,308‏   • 20,728,848 מהם חולים פעילים     • 7,597 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  661,403,954‏ רענון נתונים
 סטטוס:  פנדמיה (ארגון הבריאות העולמי)
 תפוצת המחלה ברחבי העולם
 תפוצה ברחבי העולם    10,000,000 ומעלה מקרי הדבקה מאומתים   1,000,000–9,999,999 מקרי הדבקה מאומתים   100,000–999,999 מקרי הדבקה מאומתים   10,000–99,999 מקרי הדבקה מאומתים   1,000–9,999 מקרי הדבקה מאומתים   100–999 מקרי הדבקה מאומתים   1–99 מקרי הדבקה מאומתים   לא דווח על מקרי הדבקה 
 
מגפת הקורונה הייתה מגפה עולמית של מחלת נגיף הקורונה. ההערכה העולמית, היא שבזמן המגפה- נדבקו תוך פחות משנתיים יותר מ-40% מאוכלוסיית העולם: 3.39 מיליארד בני אדם עד חודש נובמבר 2021, מתוכם רק כ-690 מיליון מאומתים. במהלך המגפה מתו ממנה לפחות 7 מיליון בני אדם (0.1% מאוכלוסיית העולם), אם כי על פי ההערכות מספר המתים בפועל, היה הרבה יותר גבוה, בין 18–33.5 מיליון.
מקורו המדויק של הנגיף, מזן SARS-CoV-2, אינו ידוע. על פי ההערכה הראשונית, הוא עבר מבעלי חיים נגועים לאדם, ולפי הערכה אחרת, הוא דלף ממעבדה בסין. ההתפרצות הראשונה החלה בווהאן שבמחוז חוביי שבסין, ב-17 בנובמבר 2019. באמצע פברואר 2020 החלה מגפת הקורונה להתפשט במהירות בכל רחבי העולם. לפי הערכת ארגון הבריאות העולמי, בין ינואר 2020 לסוף 2021, מתו בין 13.3 מיליון ל-16.6 מיליון אנשים ממחלת הקורונה ישירות או כתוצאה מהשפעת המגפה על תפקוד מערכות בריאות.
התפשטות המגפה והמחלה בעולם עוררה בהלה, מלוּוה במשבר כלכלי משמעותי ובנפילה חדה של הבורסות בעולם בחודש מרץ 2020. בנוסף, קרסו מחירי הנפט ברחבי העולם לרמות שפל שלא נראו בעבר. זמן קצר לאחר מכן התאוששו הבורסות והנפט ברחבי העולם וחזרו למחירים ששררו טרם המגפה ואף גבוה מכך.
מדינות העולם הגיבו למגפה באמצעות הנחיות לשמור על ריחוק חברתי, הטלת מגבלות על תנועה והתקהלויות, הטלת סגרים ועוצרים, ביטול אירועים וסגירת כלל המוסדות הלא חיוניים. כמו כן נעשו מאמצים ממוקדים לאתר חולים ונשאים ולבודדם, למגן את צוותי הרפואה, ולהגדיל באופן מהיר את קיבולת בתי החולים, כולל בניית מסגרות אשפוז מיוחדות לחולי קורונה. במהלך המגפה היה פרק זמן שבו שליש מהאנושות – כ-2.6 מיליארד בני אדם – נדרשו להישאר בבתים בתנאי סגר.
בספטמבר 2020 ובמהלך שנת 2021 התגלו עשרות מוטציות בנגיף הקורונה שהשפיעו על התפרצויות חדשות של המחלה ברחבי העולם. בסוף שנת 2020 החל מתן חיסון המוני נגד הנגיף לאוכלוסיית העולם.
ב-5 במאי 2023 הודיע ארגון הבריאות העולמי כי מגפת הקורונה כבר אינה מצב חירום עולמי, בשל ירידת שיעור התמותה העולמי מהמחלה לכ-3,500 בני אדם בשבוע בחודש הקודם.
מגפה קודמת בסדר גודל דומה, הייתה מגפת השפעת הספרדית שפרצה ב-1918 לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, ונמשכה עד בערך תחילת 1921.
נתונים עולמיים

נתוני מקרי ההדבקה המאומתים ומקרי המוות המפורטים להלן מתייחסים לאנשים שנבדקו למחלת הקורונה, כפי שדווחו רשמית על ידי המדינות השונות. למדינות שונות יש מדיניות שונה בנוגע לרמת התסמינים הנדרשת כדי לבצע בדיקה, וחלקן אינן בודקות אנשים המגלים תסמינים קלים בלבד. בחלק ממדינות העולם נרשמו דיווחים מעטים בלבד, וכמה מדינות אינן מדווחות כלל.
נתונים עולמיים > נתונים עולמיים מצטברים

נתונים מצטברים מדווחים מכל העולם, מתחילת המגפה עד ליולי 2023 (המספרים מעוגלים):
מקרי הדבקה מאומתים – כ-690 מיליון
תמותה – 6.9 מיליון
שיעור קטלניות עולמי מצטבר – סביב 1.0% (מקרים מאומתים)
נתונים עולמיים > המגפה לפי שנים

נתונים עולמיים לשנת 2020 בלבד (המספרים מעוגלים):
מקרי הדבקה מאומתים – 84 מיליון
תמותה – 1.8 מיליון
מקרים פעילים לתום 2020 – 23 מיליון
שיעור קטלניות עולמי ב-2020 – 2.1%
נתונים עולמיים לשנת 2021 בלבד (המספרים מעוגלים):
מקרי הדבקה מאומתים – 196 מיליון
תמותה – 3.6 מיליון
מקרים פעילים לתום 2021 – 30 מיליון
שיעור קטלניות עולמי ב-2021 – 1.8%
נתונים עולמיים לשנת 2022 בלבד (המספרים מעוגלים):
מקרי הדבקה מאומתים – 385 מיליון
תמותה ב-2022 – 1.3 מיליון
מקרים פעילים לתום 2022 – 21.4 מיליון
שיעור קטלניות עולמי ב-2022 – 0.33%
נתונים עולמיים > המגפה לפי מדינות

עיקר ההדבקה והתמותה המדווחות במגפת הקורונה התרחשה ביבשת אירופה, בשני חלקי אמריקה ובדרום מזרח אסיה.

נכון לתחילת 2023 מוקדי המגפה העיקריים במקרים מאומתים מצטברים הם:
אירופה (בעיקר רוסיה, צרפת, ספרד, בריטניה, איטליה, גרמניה הולנד) – 250 מיליוני מאומתים.
ארצות הברית – 107 מיליוני מאומתים
הודו – 45 מיליון מאומתים
דרום אמריקה – 69 מיליונים (בעיקר ברזיל – 32 מיליון מאומתים, מוקדים עיקריים נוספים: ארגנטינה, קולומביה ופרו)
לנתונים נוספים ראו טבלאות מגפת הקורונה.
הדבקה ותסמינים

הנגיף עובר מאדם לאדם כאשר נשא נושם החוצה נתז נשימתי ואירוסולים המרחפים באוויר, שמכילים את הווירוס. אדם אחר יכול לנשום פנימה את הנתז הנשימתי והאירוסולים. כמו כן הם יכולים לנחות על העיניים, על האף ועל הפה, במיוחד במקרה של שיעול ועיטוש. הדבקה ממשטחים נגועים וממגע של הידיים בעיניים אף ופה אינה נחשבת נפוצה, למרות מה שחשבו בהתחלה.
תקופת הדגירה היא בדרך כלל חמישה ימים, אך עשויה להיות בין יומיים ל-14 יום. במהלך תקופה זו הנשא יכול להדביק אחרים. דווח גם על מקרה של פיתוח תסמינים לאחר זמן של 27 יום.
התסמינים הם לרוב חום, שיעול וקוצר נשימה. דווח גם על תסמינים נוספים, ייחודיים יותר למחלה לעומת שפעת, ובהם אובדן זמני של חוש הטעם וחוש הריח וכן שטפי דם באצבעות. הסיבוכים עלולים לכלול דלקת ריאות, הצטברות קרישי דם ואי-ספיקת כליות. הטיפול בחולים מתמקד בהקלת התסמינים ובטיפול תומך. אמצעי ההגנה כוללים שמירה על היגיינה אישית, שמירת מרחק מאנשים אחרים, ובידוד עצמי של 14 ימים לאנשים שהיו בקרבת חולים.
לפי ההערכות, מספר ההתרבות הבסיסי (מספר שמתאר כמה אנשים עלולים להידבק מאדם חולה אחד) עומד על 2.2. הערכה אחרת מדברת על בין 1.4 ל-3.9 ואף עשוי להיות גבוה יותר במקומות צפופים.
אחד הקשיים הגדולים בהתמודדות עם הנגיף הוא שנשאי־הנגיף אינם מפתחים תסמינים בימים הראשונים, ובשל כך הם ממשיכים להדביק. התסמינים מופיעים עד 14 יום. דגימה של נשא לא בהכרח תביא לתשובה חיובית, מכיוון שייתכן שבשלבי הדבקה ראשוניים כמות הנגיף בגוף נמוכה ביותר ותקשה על זיהויו, גם ייתכן שהנגיף נמצא בדרכי הנשימה התחתונות בעוד הדגימה נלקחה ממערכת הנשימה העליונה ששם הימצאותו דלילה, בעקבות כך הנבדקים נבדקים פעמיים כדי לצמצם את האפשרות לתוצאה שלילית שגויה.
הזמן מאימות החולים עד ההידרדרות של חלקם למצב בינוני-קשה הוא כ-3 שבועות. תהליך ההחלמה ארוך במיוחד, ונע בין כשבועיים במקרים הקלים ועד שישה שבועות בקשים. דווח שחלק מהמחלימים המשיכו לחוות תסמינים פיזיים כמו חולשה, כאבים ושינויים בחוש הטעם, כמו גם השלכות נפשיות, במשך חודשים ארוכים.
כתוצאה ממוטציות שהנגיף עבר, נוצרו זנים רבים שלו, שנבדלים זה מזה במידת ההדבקה ובעוצמת המחלה שהם גורמים.
הדבקה ותסמינים > השפעות ארוכות טווח של הקורונה

חולים רבים מדווחים על מגוון תסמינים לאחר ההחלמה, הידועים בכינוי "Post-acute COVID-19" או “Long COVID-19”.
התסמינים הבולטים ביותר הם עייפות כרונית, כאבי ראש, דיכאון, בעיות במערכת העיכול, נדודי שינה, לחצים בחזה וקשיי נשימה במאמץ, נימולים בידיים וברגליים ותחושת צימאון. מכיוון שהמחלה חדשה, טרם הובהרו ההשפעות ארוכות הטווח שלה. חלק מהנזק עשוי להיות תופעת לוואי של טיפולים אינטנסיביים כגון אינטובציה, בעוד שבעיות מתמשכות אחרות עלולות להיגרם על ידי הנגיף עצמו. נכון לינואר 2021, ההגדרה של השפעות ארוכת טווח של נגיף הקורונה טרם הובהרה.
התפרצות המגפה בסין וגילוי הנגיף

במהלך חודש דצמבר 2019 זוהו מספר מקרים של דלקת ריאות חמורה שלא הושפעה מטיפול אנטיביוטי שנגרמה מנגיף לא מזוהה בעיר ווהאן שבמחוז חוביי שבסין. הוא נקשר לשוק הרטוב חוואנאן (אנ') למאכלי ים בווהאן, אך לא זוהתה אפשרות ההדבקה מאדם לאדם.
על פי תחקירים עיתונאיים, בימים הראשונים לגילוי המחלה נקט השלטון הסיני, המקומי והארצי, באמצעים שונים להגביל מידע על הנגיף והמחלה החדשים. בתחקיר שערך העיתון SCMP (אנ'), המתפרסם בהונג קונג בהתבסס על הדלפה של מסמך ממשלתי סיני, עלה כי התאריך המוקדם ביותר שבו אותר בדיעבד חולה קורונה הוא באמצע נובמבר 2019, עד סוף נובמבר אותרו בדיעבד 8 חולים ועד סוף 2019 חלו בווהאן כ־270 חולים (חלק מהמקרים אומתו רק מאוחר יותר) והצטברו עדויות על אפשרות הדבקה מאדם לאדם. בתחילת אמצע ינואר 2020 התפשט הנגיף למחוזות אחרים בסין, בעקבות נסיעות של אזרחים למשפחותיהם לראש השנה הסינית. ווהאן היותה מוקד תחבורה מרכזי.
ב-31 בדצמבר דיווח משרד הבריאות של סין לארגון הבריאות העולמי, על ההתפרצות המסתורית ועל הופעת הנגיף החדש.
הריצוף הגנטי של הווירוס הושלם כבר בראשית ינואר 2020, בידי מעבדה מסונפת לאוניברסיטת פודאן בשאנגחאי והועבר לרשויות הבריאות הראשיות בסין, בתוספת המלצה לנקוט אמצעי מניעה ושליטה, אך הרשויות התעלמו והמעבדה פרסמה באופן פומבי ועצמאי את הריצוף הגנטי של SARS-CoV-2 באתר האינטרנט virological.org ב־11 בינואר 2020, צעד שהוביל להחלטת הממשלה כעבור זמן קצר לסגור את המעבדה.
הממשלה הסינית הכחישה את הדברים וטענה שפעלה בשקיפות ובמהירות להגנת האוכלוסייה החל מהרגע בו הבינה כי מדובר במגפה. על פי הדיווח הרשמי, ב-10 בינואר היו רק 41 מקרי הדבקה. ב-23 בינואר 2020 הגיע מספר המקרים המאומתים המצטברים ל-830, ושלטונות סין החלו לנקוט בצעדים מחמירים למניעת התפשטות הקורונה שבעיקרם סגירת האפשרות לנוע בחופשיות מאזורים נגועים ואליהם והטלת עוצר על ערים במחוז חוביי בו פרצה המגפה. כתוצאה מהסגר המוחלט חלה ירידה הדרגתית עיקבית במספר מקרי ההידבקות המדווחים. המגפה נבלמה לקראת סוף פברואר 2020, ברמה של כ-80 אלף מקרי הידבקות. מתחילת חודש מרץ ירד המספר היומי של מקרים חדשים והגיע למספר זניח.
התפשטות הנגיף בעולם

במהלך פברואר 2020 החל הנגיף להתפשט מחוץ לסין, ובסוף פברואר היה מספר מקרי ההידבקות בעולם כ-89,000, מתוכם כ-80,000 בסין ורק 9,000 במעל ל-60 מדינות. אך מתחילת מרץ 2020, הלך וגדל מספר הנדבקים במהירות, ובאמצע מרץ התפשט כבר ליותר מ-150 מדינות, ובעיקר למדינות באירופה. החל מאמצע מרץ עלה הן מספר הנדבקים והן מספר המתים במדינות העולם על זה שבסין. מוקדי ההתפשטות המרכזיים בסוף מרץ היו בעיקר איטליה, ספרד ואיראן. במקביל החלה המגפה להתפשט במהירות בארצות הברית, ומספר מקרי ההידבקות היומי המדווח שם הגיע בסוף מרץ ליותר מ-15,000. מספר המקרים החדשים ליום בעולם עבר לקראת סוף מרץ את ה-60,000. ב-26 במרץ עמד מספר הנדבקים בעולם על יותר מ-500,000, ויותר מ-24 אלף מקרי מוות.
התפשטות הנגיף בעולם > אירועים משמעותיים בקשר להתפשטות הנגיף בעולם

כל הנתונים במצטבר אלא אם נכתב אחרת
התפשטות הנגיף בעולם > אירועים משמעותיים בקשר להתפשטות הנגיף בעולם > מקרי הדבקה

ב-1 בדצמבר 2019 התגלה המאומת הראשון בעולם
ב-25 בפברואר 2020, לראשונה מאז פרוץ המגפה, עלה המספר היומי של מקרי ההדבקה המאומתים שדווחו בעולם שמחוץ לסין, על זה שבסין.
ב-7 במרץ 2020, לראשונה מאז פרוץ המגפה, עלה המספר של מקרי ההדבקה המאומתים הפעילים בעולם (כ-22,000) שמחוץ לסין על זה שבסין (כ-20,500).
ב-13 במרץ 2020 עלה המספר היומי של מקרי ההדבקה המאומתים בעולם על 10,000 ביממה.
ב-15 במרץ 2020 עלה מספר מקרי ההדבקה המאומתים המצטבר מחוץ לסין על זה שבסין (כולל מחלימים ומתים).
ב-2 באפריל 2020 עברו מקרי ההדבקה המאומתים במצטבר את רף המיליון.
ב-14 באפריל 2020 נרשמו בעולם במצטבר 2 מיליון מקרי הדבקה מאומתים.
ב-27 באפריל 2020 עבר מספר מקרי ההדבקה בעולם את רף ה-3 מיליון.
ב-21 במאי 2020 עבר מספר מקרי ההדבקה בעולם את רף ה-5 מיליון.
ב-27 ביוני 2020 עבר מספר המקרים בעולם את רף ה-10 מיליון.
ב-9 באוגוסט 2020 עבר העולם את רף 20 מיליון המקרים המאומתים.
ב-22 באוגוסט 2020 עבר העולם את רף 30 מיליון המקרים המאומתים.
ב-7 בנובמבר עבר 2020 העולם את רף 50 מיליון המקרים המאומתים.
ב-26 בינואר 2021 עבר העולם את רף 100 המיליון.
ב-12 באפריל 2022 מספר המאומתים לקורונה מפרוץ המגפה עבר את רף החצי מיליארד.
התפשטות הנגיף בעולם > אירועים משמעותיים בקשר להתפשטות הנגיף בעולם > תמותה מקורונה

ב-1 במרץ 2020, לראשונה מאז פרוץ המגפה, עלה המספר היומי של מקרי מוות מחוץ לסין על זה שבסין.
ב-19 במרץ 2020 עלה מספר המתים המצטבר על 10,000, ומספר המתים באיטליה עלה על זה שבסין – 3,405 לעומת 3,248.
ב-26 במרץ 2020 עבר מספר מקרי ההדבקה המאומתים בעולם במצטבר את רמת ה-500,000, ומספר מקרי ההידבקות בארצות הברית עבר את זה שבסין ואת זה שבאיטליה ובכך הפכה המדינה למובילה במספר מקרי ההדבקה בעולם.
ב-10 באפריל 2020 עבר מספר מקרי המוות את רף ה-100,000.
ב-27 בספטמבר 2020 עבר העולם את רף המיליון מתים.
ב־2 באוקטובר 2021 מספר המתים בעולם חצה את רף ה-5 מיליון
ב-19 במאי 2022 ארצות הברית עברה את קו המיליון מתים.
שיעורי קטלניות (CFR)

לא פשוט להעריך את שיעור הקטלניות (סך התמותה מתוך סך הנדבקים המאומתים במצטבר) במהלך מגפה, כיוון שהמדינות לא השתמשו באמות מידה אובייקטיביות למדידת תחלואה ותמותה. בנוסף, כשהמגפה נבלמת, התמותה ממשיכה לעלות בקרב החולים שכבר חלו. נוסף על כך, מכיוון שחלק מהנדבקים במחלה לא אותרו בשל אי-זמינות לבדיקות, קרוב לוודאי ששיעור התמותה האמיתי נמוך יותר מאחוז הקטלניות מכלל החולים המאומתים. ומאידך היו מספר מדינות שהמעיטו בכמות התמותה מסיבות פוליטיות פנימיות. בשל כך היו שהשתמשו במדד של תמותה עודפת ביחס לשנים קודמות, בכדי לנסות לברר את שיעור הקטלניות.
שיעור התמותה מהמגפה מושפע ממספר מאפיינים מקומיים כגון רמת הבריאות הכוללת של האוכלוסייה, הנובעת בין היתר מגיל ממוצע, מתזונה מיטיבה וגורמים נוספים, אופן הטיפול במגפה ויכולת מערכת הבריאות "לשטח" את גרף ההדבקה על מנת לתת טיפול מיטבי לחולים, וגם היכולת לבודד את החולים בקבוצות הסיכון ואת נשאי המחלה, באמצעות בידוד וסגר תוך מעקב אחר מצבם ואשפוזם המהיר במידת הצורך.
הגורם העיקרי המשפיע על שיעור הקטלניות הוא הרכב האוכלוסייה בכלל והאוכלוסייה הנדבקת בפרט. במדינות בעלות הרכב אוכלוסייה צעיר שיעורי הקטלניות נמוכים מאוד, והיפוכו של דבר.
זמינות של טיפול רפואי מהיר ואיכותי לחולים היא אחד הגורמים המשפיעים על שיעור התמותה. כאשר הזמינות גבוהה, כפי שקרה בספינת התענוגות "דיימונד פרינסס", שיעור התמותה נמוך. מצד שני, אחוז התמותה עלול לעלות במקרה שאחוז גדול של חולים באזור נתון יוצר עומס על מערכת הבריאות המקומית, ומונע מהצוות הרפואי להגיש טיפול לחולים. באמצע חודש מרץ ותחילת אפריל התקיים תרחיש זה בבריטניה, שם ב-16 באפריל 2020 עמד שיעור התמותה על למעלה מ-13%, מהגבוהים בעולם. גם שיעור התמותה באיטליה עלה במהלך אפריל לכ-13.5%. כמו כן שיעור התמותה בספרד והולנד עלה על 10%, בצרפת נרשמה תמותה של 14% ואילו בבלגיה העפיל אחוז התמותה לשיא של 15.5%.
במחוז חוביי שבו פרצה המגפה לראשונה היה שיעור התמותה שנמדד ב-11 בפברואר בערך 970 ל-31,700 (כ-3%), אולם ככל שעברו החודשים והצטברו הנתונים, גברו ההערכות שחולים א-סימפטומטיים רבים בסין לא סווגו כחולים, כך ששיעור התמותה בפועל נמוך יותר.
שיעור התמותה העולמי המצטבר ירד במשך המגפה, אם בשל התפתחות וריאנטים פחות קטלניים, אם בשל פיתוח החיסונים והתרופות ואם בשל שיפור הידע הטיפולי שנצבר. אם שיעור הקטלניות העולמי המצטבר הכולל נכון לאפריל 2021 הוערך בכ-2.2% מסך המקרים המאומתים, הרי שביולי 2022 הוא כבר ירד ל-1.1% מסך המקרים המאומתים.
התפתחות מוטציות לנגיף

אחד החששות הגדולים בהתמודדות העולמית עם נגיף הקורונה הוא שנגיף SARS-CoV-2, ישתנה ויתפתח לזן חדש וקטלני יותר, או מידבק יותר. מוטציה (תַשנית) כזו היא אחד המאפיינים של גל שני.
הרצף הגנטי של נגיף הקורונה החדש נקבע בסין שבוע לאחר התפרצות המחלה. הרצף נקבע תוך שימוש בדגימה שנלקחה מאדם שעבד בשוק פירות ים בווהאן שבסין, שבו התפרץ הנגיף לראשונה. רצף זה הפך לבסיס החקר בהתפשטות של הנגיף ברחבי העולם. התברר שהוא מורכב ממולקולת RNA ובתוכה כ-30 אלף "אותיות" גנטיות ומספר קטן של גנים. החשש הוא שלאחר שהנגיף יחדור לגוף, ויחדור לתאים בעזרת חלבון שנקרא Spike, או חלבון S, וישחרר את החומר הגנטי שלו על מנת להשתכפל – תהיה "טעות" בהעתקה שהתא מבצע ותיווצר בעקבות כך מוטציה, שתשפיע על תפקוד הנגיף ותכונותיו. מחקרים מראים שהנגיף עבר לא מעט שינויים, אך רוב החוקרים מסכימים שרובם הגדול לא מגדילים את הסיכון של הנגיף לגוף. מחקר ראשוני מארצות הברית ובריטניה פרסם הערכה על המוטציות שהנגיף צבר. החוקרים העריכו שהנגיף עלול לפתח זן זיהומי, קטלני ואגרסיבי יותר, דבר שעורר בהלה תקשורתית. החוקרים הציגו את אחד הגנים המוטנטיים, המכונה D614G, וכינו אותו "סיבה דחופה לדאגה", שכן הוא מתפשט במהירות.
מחקר שנערך בלונדון ב-2020 מצא 198 מוטציות בנגיף. החוקרים הניחו כי הם לא אמורים להוות דאגה, וגילו כי השונות הגנטית של הנגיף גבוהה וטוענים כי זה מעיד על כך שהפצת הנגיף בעולם החלה בסוף שנת 2019, עוד לפני שהוא זוהה לראשונה. ראש צוות המחקר אמר:
"כל הנגיפים משתנים באופן טבעי. מוטציות כשלעצמן אינן דבר רע ואין שום דבר שרומז ש-SARS-CoV-2 משתנה בקצב מהיר או איטי מהצפוי. עד כה איננו יכולים לומר אם חלו שינויים ביכולת ההדבקה או בקטלניות שלו"
בתחילת התפשטות המגפה נטען שקיים זן נוסף, קטלני יותר, של הנגיף. מחקר שנערך באוניברסיטת גלאזגו בבריטניה, סתר את הטענה וגילה כי המוטציות שחלו ב-SARS-CoV-s לא הביאו ליצירת זנים אגרסיביים יותר של הנגיף. ברחבי העולם מומחים טענו כי אי אפשר לסתור את האפשרות שהמוטציות שעבר הנגיף הן קטלניות, אך עד כה אין סימנים שמעידים שהן השפיעו על יכולת ההדבקה או על חומרת המחלה. מחקר מראה שווירוס הקורונה החדש משתנה לאט יותר מנגיפי ה-RNA אחרים, ככל הנראה בזכות תיקון מוטציות.
בחודש אוקטובר 2020 אותר בבריטניה זן חדש של הנגיף שייתכן שמסביר עלייה מהירה בתחלואה באזורים במדינה. בהמשך נמצא זן אחר, במהלך מגפת הקורונה בדרום אפריקה, שנחשד כמדבק יותר וזן אחר גם במנאוס. לפניהם התגלה בדנמרק זן המכונה Cluster 5, שהוביל לצעדי מנע.
בדצמבר 2020 התגלה בהודו זן נוסף שגרם להתפרצות שם במהלך שנת 2021 והתפשט במהירות ברחבי העולם. ארגון הבריאות העולמי קבע שמות לזנים לפי אלפבית יווני.
בנובמבר 2021, בדרום אפריקה, אותר זן בעל קצב הדבקה גבוה יותר. הזן התפשט במהירות ברחבי העולם. זן זה נקרא וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה וכלל מוטציות רבות ביחס לקודמיו.
מניעת התפשטות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מניעת התפשטות > סקירה השוואתית של מדיניות הטיפול במשבר

דרכי ניהול המשבר נחלקו לחמישה סוגים עיקריים:
סגירת גבולות. בנוסף, אלו שנכנסו חויבו בבידוד במשך תקופה (לרוב שבועיים).
אמצעים שנועדו להאט את התפשטות הנגיף על ידי הגבלות תנועה נרחבות וצמצום כולל של מספר המפגשים בין תושבי המדינה או אזורים נרחבים בה. הצורה הקיצונית ביותר של אמצעי זה היא עוצר מלא, שהוטל למשל בעיר ווהאן שבסין, המוקד הראשוני של המגפה. אמצעים מתונים יותר כללו למשל איסור על קיום אירועים מרובי משתתפים ועידוד עבודה מהבית.
אמצעים להפחתת ההדבקה בנגיף בשעת מפגש. מדינות שונות חייבו או עודדו בדרכים שונות את אזרחיהן להשתמש במסכות ובחומרי חיטוי, להקפיד על רחיצת ידיים ולעיתים גם על שימוש בכפפות ולהימנע ממגע קרוב ובפרט לחיצת יד. דגש מיוחד ניתן על מיגונם של צוותי רפואה ושל עובדים בבתי אבות.
אמצעים לעצירת שרשרות הדבקה באמצעות איתור מוקדם של נשאים ובידודם. לצורך כך נשלחו לבידוד אנשים שהגיעו בטיסה, בפרט ממדינות הידועות כנגועות בנגיף; נעשו חקירות אפידמיולוגיות כדי לזהות מוקדי התפרצות, לאתר אנשים שעלולים להיות נשאים, לשלוח אותם לבידוד ולבדוק אותם. היו שנעזרו ביישומונים.
מרגע פרוץ המגפה, עמלו חברות רפואיות מובילות בעולם על פיתוח תרופות וחיסונים למחלת COVID-19 (אנ'). נכון לספטמבר 2020 לא היה חיסון מאושר או שיעילותו מוכחת, אולם מספר חיסונים היו בשלבים מתקדמים של ניסוי קליני. מדינות כמו סין ורוסיה חיסנו אזרחים לפני סוף הניסוי. ב-1 בדצמבר 2020 בריטניה הפכה לראשונה במערב שמאשרת חיסון לשימוש, אחרי שהושלם הניסוי. כעבור שבוע, החלו לחסן. ב-12 בדצמבר ניתן אישור חירום לחיסון ראשון במנהל המזון והתרופות האמריקאי אחרי אישור בוועדת המומחים. באוגוסט 2021 הארגון נתן אישור קבוע לחיסון.
מניעת התפשטות > סקירה השוואתית של מדיניות הטיפול במשבר > מניעה, מיגון, בידוד וסגר

בתחילה היו מדינות שניסו למנוע טיסה מהמוקד הראשון בסין ובהמשך פסקו רוב הטיסות בין מדינות העולם ונסגרו הגבולות במועדים שונים. מדינות רבות הורו לבודד, למשך תקופה מוגדרת, את השבים אליהן ממדינות אחרות. זאת, במטרה למנוע הידבקות על ידי חולים שאינם בעלי תסמיני קורונה.
המדינות בחנו ואימצו שיטות שונות של שגרת חיים במטרה למנוע התפרצות נוספת של הנגיף בשטחן. מדינות מסוימות הטילו סגר לפי גילאים או מגדר, ואחרות (כמו דנמרק, סין וניו זילנד) הטילו סגר מלא ושחררו אותו באיטיות. רוב המדינות גם חייבו ריחוק חברתי: צמצום התכנסויות גדולות, צמצום מגע פיזי ושמירה על מרחק. אזרחים רבים נתבקשו שלא לבקר את הוריהם המבוגרים. אחרי הסגר, היו מדינות שעיצבו את המרחב הציבורי כך שהצפיפות תקטן. אחרות הקצו שעה למבוגרים בחוץ ללא איום ההדבקה מהצעירים. דרום קוריאה ומדינות מסוימות נמנעו מסגר ארצי ושמרו על שגרה יחסית בעזרת שמירה על ריחוק חברתי וביצוע צעדים מהירים ונרחבים לקיום בדיקות ולבידוד הנדבקים. מדינות מסוימות חייבו שימוש במסכות ובעולם היה ויכוח על התועלת שבחבישת מסכות, שהוכרע לטובת שימוש בהן.
בסוף שנת 2020 פורסמו בכתבי העת Nature ו-Science שני מחקרים שהשוו בין יעילותן של פעולות שונות שבוצעו בקרב כלל המדינות למניעת התפשטות הנגיף. מסקנות המחקרים היו שהפעולות היעילות ביותר הן (בסדר יורד של יעילות) – מניעת התקהלויות (10 איש, להבדיל מהגבלה ל-100 שנמצאה יעילה אך פחות), סגירת מוסדות חינוך (המחקרים לא הבחינו בין גילאים צעירים לבוגרים), סגירת גבולות, הגברת זמינות מסיכות רפואיות והגבלת תנועה.
הפעולות שנמצאו כבעלות היעילות הנמוכה ביותר הן (בסדר עולה של יעילות) – קבלת סיוע בינלאומי, שיפור יכולת בדיקת המעבדות, הגדלת כמות המבנים המאפשרים בידוד, הגבלת התחבורה הציבורית, ביצוע בדיקות בשדות התעופה ומעקב אחר אזרחים בקנה מידה גדול.
גם סגר לאומי נמצא יעיל למניעת הידבקות, אולם נמצא יעיל אך במעט כתוספת לפעולות שנמצאו יעילות ביותר.
מניעת התפשטות > סקירה השוואתית של מדיניות הטיפול במשבר > יציאה מהסגר

היציאה מהסגר התבצעה באופן שונה ממדינה למדינה. המדינות הראשונות שבחנו טקטיקת יציאה נאלצו להתבצע על הערכות וספקולציות בלבד, בעוד שהמדינות שהגיעו לשלב זה לאחר מכן ניסו להתבסס על הניסיון שנצבר, ולבדוק באילו מקרים מדינות שניסו לצאת מהמשבר חוו גל שני של מגפה.
חלק מהמדינות שהחלו להקל על הסגר חוו התפרצויות או גל שני של מגפה שהגיע מכניסתם של אנשים מחוץ למדינה, מה שהפך את נושא שיקום התיירות למסובך במיוחד, נושא שעורר דאגה במיוחד במדינות שתיירות היא נדבך משמעותי בכלכלתן. המדינה הראשונה שפתחה את שעריה לתיירים היא סלובניה. מדינות אחרות ניסו לבחון "מדיניות בועה", לפיה תתאפשר תיירות בין מספר מצומצם של מדינות שכולן נקיות מקורונה במידה מספקת.
גורמים שונים, ביניהם ה-OECD וקואליציית שרים באיחוד האירופי, קראו לנצל את ההזדמנות לשיקום שייתן דגש על כלכלה ידידותית יותר לסביבה.
האיחוד האירופי פרסם "רשימה בטוחה" של מדינות שתושביהן יוכלו להיכנס לתוך שטחו למטרות תיירות ועסקים. כל מדינה באיחוד יכלה להטיל מגבלות על מבקרים שיגיעו אליה מהמדינות ברשימה, והוערך שמדינות כמעט בוודאות לא יאפשרו כניסה של נוסעים אליהן ממדינות שמחוץ לרשימה. הוגדרו מדינות ששולטות במצב הקורונה בשטחן על בסיס מספר המקרים למאה אלף בני אדם בשבועיים האחרונים. בנוסף למגמה יציבה או לירידה במספר מקרי ההידבקות, מדינות שרצו שתושביהן ייכנסו לשטח האיחוד היו חייבות להיות בעלות מערך יעיל של בדיקות, איתור מגעים, מניעה וטיפול כדי להתמודד עם המגפה. הן גם היו צריכות לשכנע את הגוש האירופי שיש להן מאגר מידע זמין ומהימן. זאת בנוסף לקיום אישור כניסה הדדי.
מניעת התפשטות > סקירה השוואתית של מדיניות הטיפול במשבר > סגרים נוספים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מדינות שונות הטילו סגרים נוספים בהתאם לעלייה בתחלואה. במקרים רבים העדיפו המדינות להטיל סגרים חלקיים, למשל, על אזורים או שעות מסוימות, או במהלך ימי חג שהיה בהם חשש להתקהלויות. מדינות מסוימות הטילו סגרים במטרה להגיע לאפס הדבקה בקהילה, כשהנדבקים היחידים שוהים בבידוד. אחרות הסתפקו בהגעה למספר נדבקים נמוך.