stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשוחית אנגלמן
תיאור > עלווה

העלים הגמישים הם דמויי מחטים, אורכם בין 15 ל-39 מילימטרים וצורת חתך הרוחב שלהם מעוינת. הפטוטרת קצרה והעלים מחודדים, אבל בלא עוקץ בקצותיהם. גוון העלים בחלק העליון ירוק-כחול עם כמה קווים דקים של פיוניות, ולבן-כחול בחלק התחתון עם שני פסים רחבים של פיוניות. המחטים מכוסות בשעווה לבנה. למחטים שנטחנו יש ריח ייחודי.
תיאור > פרחים, אצטרובלים וזרעים

אשוחית אנגלמן הוא צמח חד-ביתי, כלומר בעל פרחים משני המינים על אותו עץ. העץ פורה מגיל 25 שנים. האצטרובל הזכרי הוא בגוון סגול כהה. האצטרובל הנקבי הוא גליל צר מתנדנד שאורכו 4–8 סנטימטרים ורוחבו 1.5 סנטימטרים כשהאצטרובל סגור ועד 3 סנטימטרים כשהוא פתוח. האצטרובל מבשיל באוגוסט או בתחילת ספטמבר. הקשקשים המכסים את האצטרובל בצורת יתד, הם דקים וגמישים ואורכם 15–20 מילימטרים ומסתיימים בשוליים גליים. צבעים אדמדם עד סגול כהה, והוא משתנה כשהם מבשילים, 7-4 חודשים אחרי ההאבקה, לחום בהיר. בכל אצטרובל יש בין 8 ל-20 זרעים, המופצים באוקטובר. הזרעים חומים כהים עד שחורים, באורך 2–3 מילימטרים, כשלזרע צמודה כנף צרה בגוון חום בהיר באורך 5–8 מילימטרים. אלף זרעים שוקלים 3.3 גרם.
תפוצה

תחום התפוצה הטבעי של אשוחית אנגלמן הוא מערב אמריקה הצפונית, ממרכז קולומביה הבריטית ודרום מערב אלברטה בקנדה ועד דרום מערב קליפורניה ודרום מזרח אריזונה וניו מקסיקו בארצות הברית, ובסך הכול בתשע ממדינות ארצות הברית. בנוסף קיימות שתי אוכלוסיות מבודדות של העץ בצפון מקסיקו. אשוחית זו היא עץ הגדל בעיקר בהרים בגובה רב מגובה של 900 מטרים עד 3,650 מטרים, לעיתים רחוקות בגובה נמוך יותר בקצה הצפון מערבי של תחום תפוצתו. באזור הפסיפיק נורת' וסט תחום התפוצה של העץ הוא מהמדרונות המזרחיים של רכס החוף ומזרחה. תחום התפוצה כולל את מרבית הרי הרוקי. באזורים רבים הוא צומח עד קו העצים. אשוחית אנגלמן היא עץ שמרבים לנטוע בגנים ובפארקים סביב העולם בשל צורתו המושכת.
אשוחית אנגלמן היא מין עץ הגדל היטב באקלים מושלג - ממוזג קר. החורפים ארוכים, קרים ומושלגים כשהטמפרטורות הקיצוניות מגיעות עד -45°C. לעומת זאת, הקיצים קצרים וקרירים כשהטמפרטורה המקסימלית מגיעה ל-+32°C. כפור יכול להיווצר בכל זמן בשנה. כמות הגשמים השנתית הממוצעת היא 640 מילימטרים. הקרקע המיטבית לאשוחית היא טין או חרסית שמקורה בבזלת, אנדזיט, ריוליט, פצלים או אבן גיר מנוקזת היטב. עצים קטנים מעידים על קרקע רדודה, יבשה וענייה בחומרי מזון, קרקע חולית בעלת גרגרים גסים או חצץ. האשוחית אוהבת שמש, אבל סובלת צל. אשוחית אנגלמן קיימת בחורשות של עץ זה בלבד או חורשות מעורבות של אשוח תת-אלפיני (Abies lasiocarpa), מיני האורן: אורן מפותל (Pinus contorta), אורן לבן-קליפה (Pinus albicaulis) ואורן לבן מערבי (Pinus monticola), אשוח דאגלס (Pseudotsuga menziesii) וצפצפה רעדנית (Populus tremuloides).
תת-מינים וכלאיים

קיימים שני תת-מינים גאוגרפיים (חלק מהחוקרים מתייחסים אליהם כאל זנים ואחרים מתייחסים אליהם כאל מינים נפרדים):
Picea engelmannii engelmannii (אשוחית אנגלמן) . כל תחום התפוצה למעט תת-המין הבא:
Picea engelmannii mexicana (אשוחית מקסיקנית). שתי אוכלוסיות מבודדות בהרים הגבוהים בצפון מקסיקו. על סיירה דל כרמן (Sierra del Carmen) בקואווילה (סיירה מדרה אוריינטל) ועל סרו מוהינורה (Cerro Mohinora) בצ'יוואווה (סיירה מדרה אוקסידנטל). אשוחיות אנגלמן בהרי מדרן סקיי איילנדס (Madrean sky islands) בקצה הדרום מזרחי של אריזונה ודרום מערב ניו מקסיקו שייכות ככל הנראה לתת-מין זה, אם כי הדעות בנושא חלוקות.
אשוחית אנגלמן יוצרת כלאיים עם אשוחית לבנה, עץ קרוב גנטית הגדל צפונית ומזרחית יותר בהרי הרוקי, וגם, אם כי במידה פחותה יותר, עם אשוחית סיטקה, אף היא עץ קרוב גנטית כמקומות שתחום התפוצה של שני המינים חופפים על השוליים המערביים של רכס קסקייד.
שימושים

אשוחית אנגלמן היא אחד מסוגי העץ הקלים ביותר בארצות הברית. הוא משמש ליצירת נייר ולבנייה. עץ מעצים הגדלים לאט במקומות גבוהים משמשים מקור לבניית כלי נגינה, דוגמת גיטרות אקוסטיות, כינורות, נבלים ופסנתרים. במקרים מעטים משתמשים בעץ כעץ חג המולד. אשוחית אנגלמן היא עץ שמרבים לנטוע בגנים ובפארקים סביב העולם בשל צורתו המושכת. בכמה מדינות נוטעים את העץ כשובר רוח. עופות רבים ויונקים קטנים ניזונים מהזרעים ומהניצנים של אשוחית אנגלמן. העץ מספק מחסה בחורף, בייחוד בצפון הרחוק, לחיות רבות.
מחלות ומזיקים

המחלה העיקרית הנגרמת על ידי פטריות היא ריקבון. הפתוגנים העיקריים הגורמים לריקבון השורשים ונוף העץ הם: Phellinus nigrolimitatus‏, Inonotus tomentosus‏, Flammula Alnicola‏, Coniophora puteana‏, ומינים מהסוג Armillaria. ריקבון גזע נגרם לעיתים קרובות על ידי Phellinus pini‏, sanguinolentum Haematostereum‏, Echinodontium sulcatum‏ ו-Amylostereum chailletii. הצמח הטפיל Arceuthobium microcarpum משתמש כאשוחית אנגלמן כצמח מארח, אבל רק בקצה הדרומי של אזור התפוצה. טפילים של מחטי העץ אינם מהווים סכנה משמעותית למין. החיפושית Dendroctonus rufipennis קטלה מיליוני עצים אם כי הוא פוגעת בעיקר בעצים זקנים. פגיעה בצמיחה ועיוותים נגרמים על ידי הזחלים של Choristoneura occidentalis (באנגלית Spruce budworm), מין עש מהמשפחה (טקסונומיה) Tortricidae, הניזונים מהמחטים והניצנים של העץ.
אשוחית אנגלמן פגיעה לשריפות יער בשל קליפת הגזע הדקה.
הערות שוליים

↑  אשוחית אנגלמן באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Montana Plant Life
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543342905171  LCCN: sh85043168 
חורש של אשוחית אנגלמן
חתך בגזע העץ
אצטט

אצטט הוא מלח הנוצר מתגובה של חומצה אצטית עם בסיס אלקלני, בורוני או מתכתי. אצטט גם מציין את היון −C2H3O2.
רוב החומצה האצטית המיוצרת בעולם מיועדת לייצור אצטטים פולימריים.
כבר ב-1865 ידעו ליצור חוט מאצטט, אבל רק ב-1894 זה נרשם כפטנט.
ראו גם

אצטילציה
תסיסה
אקווריום ואיקיקי

| --- | --- |

 סוג:  אקווריום ציבורי
 מיקום:  הונולולו, ארצות הבריתארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1904–הווה (כ־120 שנה)
 מספר מינים:  464 מינים
 קואורדינטות:  21°15′57″N 157°49′19″W﻿ / ﻿21.2659°N 157.822°W﻿ / 21.2659; -157.822
 www.waikikiaquarium.org
 he
 
כלב ים נזירי הוואי באקווריום
סרטן נזירי שעיר צהוב באקווריום
אקווריום ואיקיקי (באנגלית: Waikiki Aquarium) הוא אקווריום בהונולולו, הוואי, ארצות הברית. האקווריום נוסד בשנת 1904, והוא האקווריום הציבורי השלישי שנבנה בארצות הברית. החל משנת 1919, האקווריום הוא חלק ממוסדותיה של אוניברסיטת הוואי.
מיקומו בסמיכות לריף האלמוגים החי בחוף הים בוואיקיקי (שכונה של הונולולו), והאקווריום מהווה בית ל-3,055 אורגנזימים מ-464 מינים של צמחים ובעלי חיים ימים. באקווריום מבקרים מדי שנה למעלה מ-350,000 מבקרים. האקווריום עוצב כחלק ממערכת הלמידה האקולוגית החופית של תוכנית שותפות החופים האמריקנית הפדרלית.
ייסוד

האקווריום נוסד ב-19 במרץ 1904,על ידי רשות התחבורה המהירה של הונולולו, הצורה המקדימה של TheBus, במטרה למשוך תיירים אל האי, כדי להפוך את קו התחבורה לרווחי. הקרקע נתרמה על ידי ג'יימס ביקנל קסטל, בעזרת הקרן של צ'ארלס מונטגו קוק ואשתו אנה ריס קוק.
ויליאם ג'נינגס ברייאן וג'ק לונדון נסעו להונולולו על מנת לראות את האקווריום. הביולוג דייוויד סטאר ג'ורדן אמר כי האקווריום הוא אוסף הדגים הטוב בעולם.
היסטוריה

שמו המדעי של דג הפרפר ההוואיאני הוא Chaetodon tinkeri על שמו של ספנסר טינקר, מי שהיה יו"ר האקווריום השני, החל משנת 1940.
לאיסוף הדגים החיים של האקווריום יש היסטוריה שנויה במחלוקת. בשנת 1973, קבוצה מודאגת מפעולות האיסוף טופלה תחילה על ידי אגף משאבי האוקיינוסים הוואיאנית בדרישה לקבלת מידע חודשי על האוסף. עליה באיסוף הדגים יחד עם מודעות ציבורית גוברת של ירידת אספקת הדגים התפתחה בסופו של דבר למחלוקת קשה בין אספני הדגים ותעשיית סיורי הצלילה.
כתגובה לירידה בכמות דגי השונית בשל אספני האקווריום, בית המחוקקים של מדינת הוואי, במסגרת חוק מס' 306, הקים בשנת 1998 באזור מערב הוואי אזורי מדגה מנוהלים כדי לקדם את הניהול של משאבי דיג. פרויקט הניהול קיבלה תמיכה של 93% בשימוע ציבורי ולאחר מכן אושרה על ידי המושל.
פיתוח ותנאים

אקווריום ואיקיקי פתח צגים של אלמוגים חיים החל מאמצע שנות השבעים. במבנים אלה היה האקווריום מסתמך על זרימה קבועה של מי ים ולכן המצב מי הים באקווריום לא היה כל כך שונה מאלה של השונית בחוץ.
גידול אלמוגים חיים באקווריומים הוא מורכב יותר מאשר גידול דגי ים. עובדי האקווריום חייבים להיות מודעים יותר לצרכים הפיזיים, הכימיים והטבעיים של האלמוגים כדי להצליח. תאורה, כימיית המים, תנועת המים וטמפרטורה הן הבעיות העיקריות בתהליך שימור אלמוגי האקווריום חיים.
אקווריום ואיקיקי היה האקווריום הראשון בעולם שהחזיק ברשותו נאוטילוס והראשון שגידל אותם.
אשוחית שחורה

| אשוחית שחורה |
| --- | --- |
חורשת אשוחית שחורה באינוויק (Inuvik) בטריטוריות הצפון-מערביות בקנדה חורשת אשוחית שחורה באינוויק (Inuvik) בטריטוריות הצפון-מערביות בקנדה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: אשוחית
מין:: אשוחית שחורה
שם מדעי
 Picea mariana ‏(‏.Mill)‏ .Britt‏, E.E.Sterns ו-Poggenburg
תחום תפוצה
 תפוצת העץ מודגשת בירוק כהה

אצטרובלים לא בשלים של אשוחית שחורה
זרעים של אשוחית שחורה
חורשה של אשוחית שחורה בביצה בלב הטייגה
אשוחית שחורה (שם מדעי: Picea mariana, באנגלית: Black spruce) הוא עץ מחטני ירוק-עד ממשפחת האורניים. תחום התפוצה של העץ משתרע על רוב שטחה של קנדה, והוא מצוי בכל עשר הפרובינציות ושלוש הטריטוריות של המדינה. העץ גדל גם בחלקים הצפוניים של ארצות הברית: באלסקה, באזור הימות הגדולות ובחלק הצפוני של צפון-מזרח ארצות הברית. העץ הוא אחד מקרוב ל-40 מינים של הסוג אשוחית, ואחד העמידים ביותר לתנאי האקלים הקשים של האזור הארקטי, והוא חלק נפוץ בביומה הידועה כטייגה, שבה הוא גדל עד לגבול עם הטונדרה.
אשוחית שחורה היא העץ הרשמי של הפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור של קנדה.
תיאור > נוף

אשוחית שחורה היא עץ ירוק-עד בגובה בינוני עד קטן או אפילו שיח. בכל תחום התפוצה שלו העץ מגיע לגובה שבין 9 ל-15 מטרים, וקוטר בגובה חזה של 15 עד 25 סנטימטרים, ובמקרים יוצאי דופן עד 24 מטרים, וקוטר הגזע של 50 סנטימטרים. בפנים אלסקה גובה העצים בין 9 ל-11 מטרים, אף שהעץ גדל לעיתים קרובות בצורת קרומהולץ או כשיח בגובה 3 מטרים בשל הטמפרטורות הנמוכות בגובה או בקווי רוחב צפוניים. צורות אלו מכונות Picea mariana var. semiprostrata. משך חייו של העץ בין 250 ל-300 שנים. בשנים הראשונות העץ גדל באיטיות. אחרי 3 שנים הוא יכול להגיע לגובה של בין 8 ל-13 סנטימטרים. נוף העץ הוא חרוט צר עד גלילי המסתיים בחוד. הגזע ישר וקליפתו דקה. הענפים קצרים נוטים כלפי מטה כשקצות העלים פונים מעלה ומכוונים כלפי מעלה.
תיאור > שורשים

לאשוחית שחורה יש מערכת שורשים אנכית, אופקית ומערכת שורשים גרים. מערכת השורשים נוטה להיות רדודה במיוחד בקרקעות שבהן מי התהום גבוהים או מעל קפאת-עד. מרבית השורשים גדלים בתוך 20 הסנטימטרים הראשונים ומרביתם אופקיים. מחקר העלה שמעל קפאת אדמה השורשים נעוצים בשכבת הטחבים בלבד, אם כי שורשים אנכיים מסוגלים לחדור לשכבה העליונה של קפאת העד. במקרה זה השורשים הגרים הגדלים בשכבה הקרקע האורגנית מסייע להזין את העץ. מחקר של אוכלוסיות של עצים בני 130 שנים באלסקה העריך שמערכת השורשים מהווה 15% מהביומסה הכללית של העץ.
תיאור > קליפה וגזע

קליפת הגזע בנבטים צעירים היא בגוון חום חלודה ומכוסה בפלומה צפופה שבהדרגה נוצרים בה סדקים. בנבטים מבוגרים יותר גוון הקליפה הוא כהה. בשנה השנייה הם מייצרים את קשקשי הקליפה הדקים הראשונים. קליפה שמתקלפת מעצים מבוגרים היא בגוון שחרחר-אפור-חום ולעיתים רחוקות עובייה יותר מ-1.2 סנטימטרים. הקליפה הפנימית תהיה בגוון ירוק-זית עד ירוק-צהוב כתלות במיקום. העצה רכה וקלה יחסית, כאשר עצת הירך צרה מאוד צהובה-לבנבנה עד גוון שמנת ועצת הגלעין צהובה-לבנבנה. בשל ההבדל הגדול של תכולת הנוזלים בין עצת הירך לעצת הגלעין קל להבדיל בין שני סוגי העצה בצילומי אולטרה סאונד, טכניקה בשימוש נרחב לבדיקות לא הורסות על מנת להעריך את המצב הפנימי של העץ ולהימנע מכריתה של גזעים חסרי ערך. תעלות שרף קיימות בעיקר בעצים מבוגרים. הצפיפות של העצה היא סביב 0.48 גרם לסמ"ק. העצה קלה יותר בתחום התפוצה הצפוני מאשר בדרום. טבעות העצים ברורות מאוד.
תיאור > ניצנים ועלווה

הניצנים בצורת ביצה בגוון חום-אדמדם. אורכם בין שלושה לחמישה מילימטרים, חתך הרוחב שלהם מרובע, הקצה שלהם קהה והם נטולי שרף. העלים הם דמויי מחטים נוקשות קצרות בעלות חוד קהה, אורכם בין 6 ל-15 מילימטרים, וצורתם מרובעת בחתך רוחב. סמוך לקו העצים באזור הארקטי אורכם הוא כמחצית מעצים הגדלים דרומה משם. גונם ירוק בהיר עד ירוק-כחלחל בהיר. בחלקם העליון יש שורה או שתי שורות של קווי פיוניות לבנים, כשבחלקם התחתון יש בין שלוש לארבע שורות כאלו. הם מסודרים בצורה רדיאלית על החלק העליון של הענף. עלים כתושים מפיצים ריח. אורך החיים של המחטים הוא בין חמש ל-13 שנים.
תיאור > אצטרובלים וזרעים

אשוחית שחורה הוא צמח חד-ביתי, כלומר בעל פרחים משני המינים על אותו עץ. העץ פורה החל מגיל 20 שנים. הפריחה של האצטרובל הזכרי תלוית מיקום וטמפרטורה ומתחילה בתחילת אוגוסט ומסתיימת באביב שנה אחר-כך. האצטרובל הנקבי הוא דמוי שזיף מתנדנד שאורכו בין 15 ל-25 מילימטרים (האצטרובל הקטן ביותר בין מיני האשוחית). בתחילה גונו אדום כהה או אדום-כחלחל אבל הופך לצהבהב לאחר ההאבקה. הקשקשים המכסים את האצטרובל דמויי מניפה, הם דקים, קשיחים, ומסתיימים בשוליים משוננים. גודלם בין 8 ל-12מילימטרים. האצטרובלים יוצרים מקבצים צפופים בחלק העליון של העץ, במקום שבו סביר שיינזקו פחות מאש. האצטרובל הנקבי הוא אפיל למחצה (סמיסרוטוני semiserotinous), הוא נפתח בהדרגה על פני תקופה בהיעדר אש, אבל נפתח ומפזר את הזרעים במהירות כאשר הוא מחומם באש. האצטרובלים נשארים על העץ במשך כמה שנים. הזרעים קטנים שלזרע צמודה כנף גדולה ממנו בהרבה. אלף זרעים שוקלים 1.81 גרם.
תפוצה

תחום התפוצה של העץ משתרע על רוב שטחה של קנדה והוא מצוי בכל עשר הפרובינציות ושלוש הטריטוריות של המדינה. העץ גדל גם בחלקים הצפוניים של ארצות הברית, ובאיים סן-פייר ומיקלון השייכים לצרפת. הקצה המזרחי של תחום התפוצה הוא בחוף המזרחי של חצי האי לברדור והקצה המערבי הוא בחוף המערבי של אלסקה. זהו מין העץ הנפוץ ביותר בטייגה של אמריקה הצפונית. הקצה הצפוני הוא קו העצים, והקצה הדרומי של תחום התפוצה הוא באזור הימות הגדולות של ארצות הברית, אבל יש גם מופעים בודדים בניו ג'רזי, וירג'יניה ופנסילבניה.
אשוחית שחורה היא עץ חלוץ בסוקצסיה לאחר הרס שנגרם מסופות ומאש. היא מותאמת לתנאים אקלים וקרקע קשה וגדלה גם על קפאת-עד. העץ גדל גם באתרים שבהם הקרקע דלה, ביצתית, שהטל בהם מועט ושיש בהם ימי כפור. המיקום האופטימלי מבחינת העץ הוא קרקע גירנית, חמרה או חרסיתית, כמו גם מורנות ונהרות. ה-pH צריך להיות נייטרלי או מעט בסיסי. בתחום התפוצה הטבעי יכולות הטמפרטורות לנוע בין 62°C- ל-41°C. כמות המשקעים השנתית יכולה לנוע בין 150 ל-1,520 מילימטרים, הרוב בצורת שלג. העץ גדל מהשפלה ועד גובה 1,800 מטרים. בחלק הדרומי של אזור התפוצה המין יוצר יערות מעורבים עם אורן בנקס (Pinus banksiana), אורן לבן (Pinus strobus), אלנוס מאדים ותויה מערבית (Thuja occidentalis).
אשוחית שחורה שונה מאשוחית לבנה (Picea glauca) בכך שיש כיסוי צפופה של פלומה על הקליפה של הקצוות של ענפים צעירים, הקליפה שלה בגוון חום-אדמדם כהה יותר, המחטים קצרות יותר, האצטרובלים קטנים ומעוגלים יותר, והיא מעדיפה לגדול באזורים נמוכים בוציים יותר.
רביית כלאיים טבעית מתרחשת תדיר עם אשוחית אדומה (Picea rubens), ולעיתים נדירות עם אשוחית לבנה (Picea glauca).
שימושים

העץ של אשוחית שחורה הוא בעל ערך כלכלי נמוך בשל קוטנם של העצים. עם זאת, אשוחית שחורה היא אחד המקורות החשובים ביותר לתעשיית הנייר בקנדה. כמו כן מייצרים מהעץ מקלות אכילה למזון מהיר. הילידים נהגו להפיק דבק משורשי העץ שבו השתמשו לבניית קאנו. העץ גם משמש כעץ חג המולד. הוא משמש לעיתים רחוקות כצמח נוי.
עם זאת נעשה שימוש הולך וגובר בעץ לייצור סוג עץ לבוד המכונה cross laminated timber, שבו מדביקים שכבות של העץ כשכל שכבה מסובבת בזווית ישרה בהשוואה לשכבה הקודמת מה שמאפשר לעץ להיות חזק בשל טבעות העצים הצפופות, לדוגמה על ידי חברת Nordic Structures.
סכנות, מחלות ומזיקים

הסיכון הגדול ביותר שאינו ממקור ביולוגי הוא נזק מסופות. עצים שנעקרו או נשברו בסערות נפוצים במיוחד בשולי החורשות. בשל קליפת הגזע הדקה, ומערכת השורשים הרדודה אשוחית שחורה פגיעה מאוד לשרפות יער. שני גורמים אלו מהווים סיכון גדול יותר מאשר גורמים ביולוגיים. הזחלים של מין העש Choristoneura fumiferana (באנגלית Eastern spruce budworm) אוכלים את העלים של האשוחית ועלולים לגרום למות העץ במקרה שהעץ נדבק בזחלים כמה שנים ברציפות, אף שהאשוחית השחורה רגישה פחות מאשוחית לבנה או אשוח ריחני (Abies balsamea). העצים הפגיעים במיוחד הם אלו הגדלים בחברת אשוחית לבנה או אשוח ריחני. מין חיפושית הקליפה Dendroctonus rufipennis (באנגלית Spruce beetle) תוקפת את הגזעים של אשוחית שחורה, בייחוד ביערות מעורבים עם אשוחית לבנה. מיני הפטריות התוקפות את העץ כוללות: Armillaria mellea מהסוג ארמילאריה, הגורמת לריקבון שורשים, Chrysomyxa ledicola‏, Chrysomyxa pirolata ו-Gremmeniella abietina התוקפות את מחטי העץ. ארנבת השלג אוכלת את ענפי העץ עד לגובה של 2 מטרים.
ביאורים

↑  ההצעה של האקדמיה למונח adventitious המתאר שורשים, ניצנים או נצרים הגדלים במקומות בלתי רגילים
↑  הצעת האקדמיה ל-sapwood החלק החיצוני בגזע
↑  הצעת האקדמיה ל-heartwood, הליבה של הגזע
הערות שוליים

↑  אשוחית שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Picea  mariana from The Gymnosperm Database
↑  Picea  mariana from Flora of North America
1 2 3  Picea mariana from the Fire Effects Information System (FEIS) site
↑  Wei, Q.; Chui, Y. H.; Leblon, B.; Zhang, S. Y. (2009). "Identification of selected internal wood characteristics in computed tomography images of black spruce: A comparison study". Journal of Wood Science. 55 (3): 175. doi:10.1007/s10086-008-1013-1.
↑  "BLACK SPRUCE'S UNIQUE FIBER". Chantiers Chibougamou. אורכב מ-המקור ב-2016-02-21.
↑  "Forest Pest Fact Sheet" (PDF). Saskatchewan Ministry of Environment. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-04-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283260205171  LCCN: sh85014627  NARA: 10663413
אצטילכולין אסטראז

אצטילכולין אסטראז (AChE) הוא אנזים המופרש מתאי עצב ותאי שריר אל הנוזל החוץ תאי ומפרק באמצעות הידרוליזה מוליך עצבי בשם אצטילכולין לחומצה אצטית ולכולין. בכך הוא מונע הצטברות יתר של אצטילכולין, שעלולה לגרום להפעלת יתר של קולטנים ניקוטיניים ומוסקריניים.
גז עצבים משבש את תפקודו של האנזים אצטילכולין אסטראז. כתוצאה מכך אצטילכולין יצטבר ובעיקר יגרום לפעילות יתרה של הרצפטורים המוסקריניים במערכת הנשימה (סכנה ממשית שעלולה לגרום לשיתוק מערכת הנשימה ולמוות). הפתרון המיידי הוא הזרקת אטרופין עד לחזרתו לתפקוד תקין של אצטילכולין אסטראז.
האנזים יכול להיות במבנה של כדורים, צורתו מסיסה. כדור בודד המסיס נמצא בנוזל המח ובעמוד השדרה. קיימת גם צורת קשירה לא מסיסה בסינפסות: חיבור עצב-שריר בגנגליונים. קשור לתאים על ידי חלבון דמוי קולגן-צורה הטרומרית. בתאי דם אדומים יש אצטיל כולין אסטראז הקשור אליהם. אצטיל כולין אסטראז הוא ספציפי לאצטיל כולין ולאסתרים דומים לו. RNA פולימראז של האצטיל כולין יכול לקבל צורות שונות בתהליך הספלייסינג, אך מדובר בגן 1.
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000087085 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000023328 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אסתר קאפח

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1951 (בת 73) עמקה, ישראל 
 שם לידה:  אסתר אברהם 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
אסתר קאפח (נולדה ב-1 ביולי 1951) היא סופרת, משוררת וחוקרת ישראלית רב-תחומית בתחום החינוך, בתחום טכנולוגיה ותקשורת בחינוך, ספרות יהודית והמורשת התרבותית של יהודי תימן.
ביוגרפיה

קאפח נולדה במושב עמקה שבגליל המערבי בשם אסתר אברהם. היא למדה בבית הספר ממ"ד האר"י ובאולפנה "סגולה" קריית מוצקין.
סיימה תואר ראשון בספרות, לשון עברית וערבית באוניברסיטת בר-אילן. את התואר השני עשתה בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן. בתקופה זו החלה לפרסם מאמרים ולהציגם בכנסים. בשנת 1993 סיימה את התואר השני שלה, כשנושא התזה שכתבה היה "לוגו כאמצעי לפיתוח מטה-קוגניציה, חשיבה מתמטית ותפיסה מרחבית". בשנת 2000 קיבלה תואר דוקטור על עבודתה "השפעת משוב מטה-קוגניטיבי בתהליכי פתרון בעיות מילוליות מתמטיות בעזרת מחשב", בהנחייתה של פרופ' זמירה מברך.
במשך שלושים שנה עבדה במערכת החינוך בישראל. בתקופת היותה מורה, מפקחת ומרצה במערכת החינוך ניהלה סדרת מחקרים (בנוסף למחקרי התואר השני והשלישי), כגון מחקר מדידה והערכה של פרויקט קליטת עולים חדשים מאתיופיה, מחקר שנערך בחסות פרופ' זמירה מברך ב־1996 מאוניברסיטת בר-אילן ביוזמת הג'וינט ומשרד החינוך. כמו כן, ערכה מחקר במכון מופ"ת על תרבות ארגונית במכללה אקדמית מנקודות מבט שונות ביחד עם ישראל בן ישי. קאפח יצגה את ישראל גם בכנסים בינלאומיים מחוץ לישראל במסגרת החינוך המתמטי-טכנולוגי.
בין השנים 1993 ל-2003 פיתחה תוכניות לימודים, העבירה סדנאות למורים ולמורי מורים במכללות וניהלה אגף מחשבים במכללת תלפיות. הגתה את שיטת "מיפוי הבעיה" לפתרון בעיות מילוליות במתמטיקה.
קאפח פרסמה שבעה ספרים. סיפורה "עולים לתל אביב" נבחר לפרסום במסגרת הפרויקט: "110 זיכרונות ילדות תל אביבים" באתר ספריית בית אריאלה ובשיתוף עיריית תל אביב.
שירה "בְּצֵל נַזֶּרֶת" זכה בתחרות השירה "בין גלי קורונה" בעילום שם של האתר "יקום תרבות". שירהּ "על העין" זכה בתחרות השירה "מילה במקום" בעירהּ. היא ערכה את הספר: "מתימן לישראל – תרבות, לשון, סִפרות וחינוך", תשע"א, 2011. הספר מכיל שבעה עשר מאמרים על יהדות תימן ובו שני מאמרי מחקר פרי עטה.
שירים, סיפורים ומסות שכתבה פורסמו בכתבי עת ספרותיים שונים כגון סלונט, דעת, בכיוון הרוח, קול ההמון, המסדרון, תהודה, מוטיב, יקום תרבות, ליריקה, אשכולות פואטיקה, ביטאון שירה, כמו כן שירים שלה בעיצוב אומנותי מוצגים בגלריות בתל אביב, בברלין ובתערוכות בתיאטרון יהלום, באוניברסיטת תל אביב ועוד. כמה משיריה הולחנו על ידי המוזיקאים רחלי וולשטיין, רובי ראובני ועודד ברק ומבוצעים בערבי תרבות בספריות. הספר "צוּר מִשְׁכָּנִי" זכה אף לתעודת הוקרה בתחרות פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר.
ספרה "ילדת ביכורים" זכה למלגה של האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד ומחקר מיסודו של עובדיה בן שלום - נתניה.
אסתר קאפח מתגוררת בקריית אונו. היא נשואה לאריה, בנם של הרב יוסף קאפח והרבנית ברכה קאפח, והיא אם לחמישה ילדים.
ספריה

"מתימן לישראל– תרבות, לשון, ספרות וחינוך" (עריכה), הוצאה עצמית, 2011
"רבנית וכלה בשליחות המדינה", הוצאה עצמית, 2015
"צוּר מִשְׁכָּנִי", הוצאת סטימצקי,2018
"זכוכית מגדלת" שירים, הוצאת סטימצקי,2020
"ילדת ביכורים", הוצאת סטימצקי, 2021.
"הרמוניה בטבע", שירה, הוצאת סטימצקי, 2022
"מטוטלת", שירה, הוצאת סטימצקי, 2024
הערות שוליים

↑  ד"ר אסתר קאפח, תקצירי מאמרים שפורסמו בכתבי עת מדעיים
↑  אסתר קאפח, 2002. אינטראקציות מטה-קוגניטיביות בפתרון בעיות מילוליות מתמטיות בסביבה ממוחשבת שיתופית. כנס איל"ה 2002, אוקטובר תשס"ג, אוניברסיטת בר-אילן.
↑  אסתר קאפח, 2000. השפעת משוב על יכולת מטה-קוגניטיבית בתהליך פתרון בעיה מילולית מתמטית, כנס איל"ה 2000, אוקטובר תש"ס, אוניברסיטת תל אביב.
↑  אסתר קאפח, 1999. אסטרטגיות קוגניטיביות בפתרון בעיות מילוליות- דוח מחקר. בתוך: כמעט 2000: משבר וסיכוי בהכשרת מורים, הכינוס הבינלאומי השלישי להכשרת מורים, 214.
↑  אסתר קאפח, 1995. תהליכי שיתוף עם מעבד תמלילים, הכינוס ה-12- למחשבים בחינוך, מו"ח, 54.
↑  אסתר קאפח, (1994). שפת הלוגו ושפת הגרף, הכנוס ה-11- למחשבים בחינוך, מו"ח, 85.
↑  אסתר קאפח, (1988). לימוד נושאים בתנ"ך בדרך החקר והגילוי באמצעות מסד נתונים, הכנס ה-5- לשימושי מחשבים בחינוך, מו"ח, 146.
↑  אסתר קאפח. 2009. ארץ ישראל בשירת הנשים. כנס נופים וכסופים: ארץ ישראל בשירה ובפיוט, כד-כה באייר, תשס"ט, מרכז דהאן, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן.
↑  אסתר קאפח, לוגו כאמצעי לפיתוח מטה-קוגניציה, חשיבה מתמטית ותפיסה מרחבית, 1993, עבודת מאסטר, ביה"ס לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן
↑  אסתר קאפח, השפעת משוב מטה - קוגניטיבי בתהליכי פתרון בעיות מילוליות מתמטיות בעזרת מחשב, באתר בית הספר לחינוך, הפקולטה למדעי החברה, אוניברסיטת בר אילן, ‏1999
↑  Kapa, E. (2004). Transfer from structured to open-ended problem solving in a computerized metacognitive environment. The 11th EARLI Conference in Turky, Istanbul.
↑  Kapa, E. (2003). Metacognitive support during the process of problem solving. The 10th EARLI Conference in Padova, Itali.
↑  קאפח אסתר וישראל בן-ישי, 2002. תרבות ארגונית במכללה אקדמית מנקודות מבט שונות: אבחון והחדרת שינוי. כנס איל"ה 2002, אוקטובר תשס"ג, אוניברסיטת בר-אילן.
↑  אסתר קאפח, מאגר חומרי למידה, הוראה ומחקר. אסטרטגיות קוגניטיביות בפתרון בעיות מילוליות - מחקר השוואה, באתר מכון מופ"ת, ‏1998
↑  אסתר קאפח, 2011. שפת התקשורת בקרב יהודי תימן. בתוך: מתימן לישראל – תרבות, לשון, ספרות וחינוך.
↑  אסתר קאפח, 2011. שיטות למידה וחקירה מתימן לישראל. בתוך: מתימן לישראל – תרבות, לשון, ספרות וחינוך.
↑  שידור חי מהמופע "ערב של זכוכית מגדלת"
↑  לקח תורה, הופעה חיה
↑  אסתר קאפח - קרון סגור (סקיצה לשיר מקורי)
↑  פרטי הספר
↑  פרטי הספר
↑  פרטי הספר
↑  הרצל חקק, השתקפות פנימית בזכוכית מגדלת, באתר ארץ הצבי, ‏17 בספטמבר 2020
↑  פרטי הספר
↑  הספר באתר ההוצאה.
↑  פרטי הספר.
↑  Bengi Birgili and Ercan Kiraz, A Metacognitive Perspective to Open-ended Questions vs. Multiple Choice, eera-ecer., ‏21 באוגוסט 2017
↑  Tolga Gok, The General Assessment of Problem Solving Processes and Metacognition in Physics Education, Ejpce, ‏23 באוגוסט 2010
↑  A METACOGNITIVE SUPPORT DURING THE PROCESS OF PROBLEM SOLVING IN A COMPUTERIZED ENVIRONMENT
↑  Ester Kapa, Problem solving, planning ability and sharing processes with LOGO, Wiley Online Library, ‏18 ביוני 2002
↑  Zemira R. Mevarech and Ester Kapa, The effects of a problem‐solving based Logo environment on children's information processing components, Bpspsychub.onlinelibrary, ‏יוני 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263680405171  LCCN: no2012017110  VIAF: 232224944   WorldCat (עם VIAF): 232224944
אתלטיקו גויאניינסה

אתלטיקו גויאניינסה (פורטוגזית: Atlético Clube Goianiense) הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר גויאניה שבברזיל. נכון לשנת 2021 משחק המועדון בליגה העליונה.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1937 בעיר שנוסדה בשנת 1933. בשנת 1944 הקבוצה לראשונה ניצחה באליפות גויאס. בשנת 2004 הקבוצה ניצחה הליגה השלישית הברזילאית וכבר לאחר עונת 2005 אותה היא סיימה במקום הרביעי בליגה השנייה היא קודמה לליגת העל הברזילאית. לאחר מספר עונות היא ירדה בחזרה לליגה השנייה.
בעונת 2016 היא סיימה את ליגת המשנה במקום הראשון והעפילה לליגה הבכירה.
לזכותה 13 זכיות באליפות גויאס.