stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועדון ריתוק
דמויות משניות

צ'אז מונרניאן - כתב מועדון הריתוק ויריב צמוד של טינה.
המנהלת ויקטוריה - סגנית המנהלת במועדון הריתוק.
מוזיקה יהודית מקורית

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  הרב שלמה קרליבך, מוזיקה חסידית שורשית, רוק עולמי, מוזיקה ישראלית, פיוטים וליטורגיה יהודית
 מקורות תרבותיים:  תנ"ך, תורה שבעל-פה, ספרות רבנית, ספרות עברית מודרנית, שירה עברית מודרנית
 פופולריות מיינסטרים:  החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21
 
מוזיקה יהודית מקורית היא סוגה מוזיקלית (ז'אנר) מפותחת שהחלה במחצית הראשונה של שנות ה-90 בישראל ומהווה סינתזה בין מוזיקה יהודית-אמונית למוזיקה ישראלית. למעשה, המוזיקה היהודית המקורית היא מוזיקה עכשווית הכוללת מגוון סגנונות כגון רוק, פופ, מוזיקת עולם, מוזיקה אתנית, מוזיקה קלאסית ועוד. המשותף לכולם הוא המסר היהודי, האמוני והאסתטי שמנסים האמנים להעביר דרך שיריהם.
רקע

המוזיקה היהודית המקורית היא ז'אנר מוזיקלי יצירתי ואומנותי המבטא רעיון יהודי או מחשבה יהודית. ניתן לאפיין אותה בשלושה פרמטרים עיקריים. תוכן יהודי, יצירתיות ומקוריות האמן, ושימוש בסגנון מוזיקה מקצועי ומפותח ולא עממי. כמו כן ניתן להבחין במספר תתי זרמים מוזיקליים בז'אנר זה, כאשר המשותף לכולם היא ההשפעה של הרוח היהודית על היצירה. כל אמן נותן ביטוי שונה לכך בהתאם לסגנון ולרוח המוזיקלי ממנו הושפע, משום כך זיהוי שיר כשייך לז'אנר המוזיקה היהודית המקורית עשוי להיקבע לפי רוח היצירה ומילותיה יותר מאשר לפי סגנונה המוזיקלי.
היסטוריה > שנות העיצוב

גדול מבשרי הז'אנר ומעצב שורשיו הוא כנראה הרב שלמה קרליבך, שאמנים רבים רואים את עצמם כתלמידיו וממשיכי דרכו שידועה בכינוי שירת קרליבך. הרב קרליבך כמוזיקאי ובוגר ישיבות חסידיות חרת על דגלו את אהבת כל יהודי באשר הוא. את הופעותיו המוזיקליות החל בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר הרוק והפופ החלו להיות פופולריים ברחבי העולם. מצויד בגיטרה ובאנרגיות בלתי נלאות היה נודד ומופיע במועדונים מפורסמים ברחבי ארצות הברית. הוא סלל את הדרך המוזיקלית של הז'אנר היהודי בכך שהוא הראשון שהלחין ויצר מוזיקת רוק ופופ לטקסטים יהודיים מהמקורות.
לאחר פריצתו של קרליבך החלו אמנים רבים ליצור מוזיקה יהודית בסגנון הרבה יותר מפותח. להקת בני הרבנים החלה את דרכה בסוף שנות ה-60 ויצרה שירי פופ רוק, ופולק רוק לפסוקים מן המקורות, מה ששינה לחלוטין את סצנת המוזיקה החסידית בעולם היהודי ואפילו השפיעה על חלק מהאמנים הישראליים. בתחילת שנות ה-70' החלה שירת קרליבך לעניין אמנים ישראליים רבים שהשתתפו בפסטיבל הזמר החסידי, דבר שהביא לחיבור מחודש בין המוזיקה הישראלית למקורות היהודיים. בכך סלל קרליבך דרך ליוצרים אחרים לבטא את התלהבותם הדתית-והרוחנית באמצעות המוזיקה, כמו הרב יהושע אנגלמן שהמשיך את דרכו של קרליבך בחיבור בין תכנים יהודיים למוזיקת רוק ונשמה.
היסטוריה > התפתחות הסוגה

ההרכב הראשון שיצר מוזיקה יהודית איכותית עם טקסטים מקוריים השונה מהותית מהמוזיקה החסידית הם להקת "מגמה" שהקים משה יס בשנת 1978, ואשר פעלה במשך שנות ה-80. הטקסטים שהיו בשפה האנגלית דיברו בעיקר ליהדות ארצות הברית וחיברו תכנים יהודיים עם מוזיקה מפותחת. מהפכן נוסף הוא יהודה גלאנץ, אמן ססגוני שחזר בתשובה ועלה מארגנטינה בתחילת שנות ה-80, אשר יצר מוזיקה מקורית עם תכנים יהודיים. בתחילת דרכו בארץ אף כתב כמה שירי רוק מחתרתיים שהיוו מחאה של הקול היהודי שלא נשמע מספיק ברחוב הישראלי. יצירתו כוללת טקסטים מהמקורות בשילוב מילים שכתב. סגנונו המוזיקלי המהפכני מפגיש פופ עם מוזיקת נשמה, כליזמר עם ג'אז, ומוזיקת עולם עם רוק. עיבוד שלו לשיר אדון עולם בלחן המסורתי מהתפילה בעיבוד ג'אז לטיני שיצא לרדיו בשנת התשנ"ב (1992) היווה עוד ציון דרך חשוב בהתפתחות של הז'אנר. השיר המפורסם ביותר שלו שפרץ לתודעה הוא "נעלה לבית המקדש".
בשנת התשנ"ג (1992) שר הזמר החוזר בתשובה בני אלבז יחד עם בנו בן ה-13 גד אלבז את השיר "לא קשה לחזור בתשובה". השיר היה מרענן ברשימות ההשמעה בערוצים הדתיים ביחס לשירים החסידיים שמילאו אותן באותם ימים. בשנת התשנ"ה (1994) פרץ יוסף קרדונר לתודעה עם שירו שיר למעלות שהפך ללהיט ברדיו ונעשו לו גרסאות כיסוי רבות, הבולטת בהן הוא הקאבר של מוש בן ארי ולהקת שבע.
בראשית דרכה פעלה סוגה זו מחוץ למיינסטרים המוזיקלי, והיא הושמעה ברדיו רק בערוצי הרדיו הפיראטיים כדוגמת ערוץ 7 ורדיו ברסלב. בנוסף הושמעו השירים במסגרת התוכנית המילה האחרונה ששודרה בגלי צה"ל המקיימת דיאלוג בין דתיים לחילונים ובין ימין לשמאל, וכן במסגרת התוכנית "סג"ל עצבני" של אראל סג"ל ששודרה בתחנה רדיו ללא הפסקה. בתחילת הדרך גם הסתפקו האומנים שפעלו בסוגה זו בהפקות פרטיות, עד לשנת 1999 אז הקים המפיק המוזיקלי ניצן זעירא בעל חברת נענע דיסק את חברת התקליטים מי"ם, שהייתה ללייבל המוסדר הראשון של המוזיקה היהודית המקורית בישראל שבו יצאו האלבומים של חלוצי הז'אנר. חברות הפקה והפצה נוספות של הסוגה הזו הם הינדיק הפקות, רנ"י הפקות ודברי שיר.
היסטוריה > בשנות ה-2000

בסביבות שנת 2007, בעקבות גל החזרה בתשובה של אמנים רבים מן המיינסטרים של התעשייה, בהם אביתר בנאי, יונתן רזאל ושולי רנד החל הז'אנר לתפוס תאוצה ברמה הלאומית. לפריצת הז'אנר סייע גם העניין הרב שגילו אמנים פופולריים בפיוטים והחידושים והעיבודים שנוצרו להם, כגון: ברי סחרוף, מאיר בנאי, אתי אנקרי, ודוד ד'אור, בהמשך גם ענק הזמר החסידי אברהם פריד התחיל ליצור שירים מקוריים ולא להישען דווקא על ציטוט פסוקים וחזרה עליהם דוגמת: עלה קטן שלי והאלבום כמה טוב שנפגשנו. כתוצאה מכך, לאחר זמן רב שמוזיקה זאת הושמעה רק בתוכניות נישה, נוצר מצב שאפילו אמנים אשר החלו את דרכם בז'אנר, כדוגמת אודי דוידי ולהקת המדרגות, החלו להיות מושמעים בפלייליסט של גלגלצ, ואף פרצו את מגבלת האלבום זהב, ניתן לומר שלדעת רבים הזמר המצליח ביותר בסוגה זו הוא ישי ריבו. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תש"פ, כמעט מחצית משירי העשירייה הראשונה שויכו לסוגת "הפופ האמוני" על ידי השדרנית לבנת בן־חמו, ביניהם שירים של מבצעים דוגמת ריבו, חנן בן ארי, עקיבא ונתן גושן.
מאפייני הסוגה

בניגוד למוזיקה החסידית, המוזיקה היהודית המקורית אינה מלחינה פסוק או שניים וחוזרת עליו פעמים רבות, אלא יוצרת טקסטים מקוריים או מלחינה קטעים מן המקורות בצורה אמנותית ועכשווית, וישנם אמנים אשר מכנים את עצמם זמרים-יוצרים. תופעה נוספת בז'אנר זה היא היותם של רבים מן האמנים המשפיעים בו חוזרים בתשובה, שחלקם היו מוכרים בעולם המוזיקלי הכללי עוד לפני כן, ותהליך התשובה שעברו לא מנע מהם את המשך העיסוק במוזיקה אלא רק שינה את רוח הטקסטים. נציגים בולטים של קבוצה זו הם האמנים עדי רן, יהודה גלאנץ, יוסף קרדונר, גבריאל חסון, אהרן רזאל, דני ממן שהיה חבר להקת גן עדן, ואברהם אבוטבול.
עם השנים התרחש תהליך הפוך שבו המוזיקה היהודית המקורית משפיעה על הז'אנר החסידי ו"להקות החתונות", אשר חלקן הוציאו, בנוסף לתקליטים עם מחרוזות שירים וניגונים מחתונות, גם אלבומים אישיים, כגון להקת לכתחילה של אבישי עמיצור; להקת 'להבה' שמופיעה אף היא בחתונות, והוציאה מספר שירים יהודיים מקוריים, והרב עודד דוד.
בנוסף מתרחש בעקבות התפתחות הז'אנר שינוי הדרגתי בקונספט החסידי ונוצרים אלבומים עם טקסטים מקוריים ובהגיה עברית מדוברת, וכן נוצרות גרסאות כיסוי לשירים ישראליים בעלי מסר קל לעיכול לאוכלוסייה חרדית. כמו כן פונים חלק מהאמנים לקהל המזרחי להלחנה ועיבוד של שירים ופיוטים בסגנון מוזיקה מזרחית. השפעה נוספת של המוזיקה היהודית המקורית על זו החסידית היא שיתוף הפעולה בין אמנים חסידיים לאמנים ישראליים שחלקם חילונים הכולל הופעות משותפות.
ראו גם

מוזיקה יהודית
הערות שוליים

↑   לבנת בן חמו ודורון מדלי על הפופ האמוני, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:03)
מוסה סואו

מוסה סואו (נולד ב-19 בינואר 1986) הוא כדורגלן עבר סנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

סואו התחיל את הקריירה שלו בסטאד רן. ב-28 ביוני 2010 חתם ל-3 שנים בליל. סואו הבקיע בהופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד קבוצתו לשעבר. ב-13 בנובמבר 2010, הבקיע שלושער בניצחון 2-5 נגד קאן. סואו הבקיע 25 שערים בעונה זו וסיים כמלך השערים של העונה בליגה וזכה עם המועדון באליפות ראשונה מאז 1954.
ב-27 בינואר 2012, חתם בפנרבחצ'ה ל-4 וחצי שנים תמורת 10 מיליון אירו. ב-5 בפברואר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד בשיקטש וכבש את שער הבכורה שלו בדקה ה-92 של המשחק. ב-18 במרץ הוא הבקיע במספרת את השער הראשון בדרבי נגד גלאטסראיי. את עונת הבכורה שלו סיים עם 7 שערים ב-12 משחקים. בעונת 2012/2013 הבקיע 13 שערים ב-22 הופעות בליגה. בנוסף לכך הוא הבקיע גם 3 שערים במסגרות אירופאיות.
ב-29 באוגוסט 2015 חתם באל-אהלי דובאי תמורת 16 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2016 חזר לפנרבחצ'ה והושאל עד לסוף העונה. ב-2 ביולי 2017 חתם בשבאב אל-אהלי. ב-13 בינואר 2018 חתם בבורסאספור.
ב-28 בינואר 2019 סואו חתם לעונה וחצי בגאזישהיר גזיאנטפ.
באוגוסט 2020, סואו חתם באורמנייספור מהליגה הטורקית השנייה בכדורגל.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, סואו שיחק בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 19 עימה הוא זכה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19. בשנת 2007 זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. לפי חוקי פיפ"א סואו היה יכול לשנות את דעתו ולשחק עבור נבחרת סנגל, ובשנת 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד הרפובליקה של קונגו.
תארים

ליל
אליפות צרפת: 2010/2011
הגביע הצרפתי: 2010/2011
פנרבחצ'ה
אליפות טורקיה: 2013/2014
הגביע הטורקי: 2011/2012, 2012/2013
הסופר קאפ הטורקי: 2014
אישיים
מלך השערים בצרפת: 2010/2011
מחוז ארסי

ארסי (געז: አርሲ) היה מחוז שהתקיים במרכזה של אתיופיה. בעבר שטח המחוז היה חלק מהמדינות האסלאמיות סולטנות דוורו והדייה. המחוז נקרא על שם הארסי תת-קבוצה של האורומו שפלשו והתיישבו באזור מהמאה ה-16.
ארסי נכבשה על ידי ממלכת שאווה תחת דרגה סהלה סלסה בשלהי המאה ה-19 והפכה למחוז בה כאשר גבולה הדרומי היה נהר הובה שבלה והצפוני נהר האווש. בחלוקה המנהלית של שנות ה-40 של המאה ה-20 ארסי גבלה בצפונה ובמערבה בשאווה, בדרום-מערבה במחוז סידאמו, בדרומה במחוז בלה ובמזרחה במחוז הררג. בירתה הייתה העיר אסלה.
כיום מחוז ארסי הוא מחוז במדינת אורומיה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אתיופיה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז בחירה

מחוז בחירה, במדינות שבהן נהוגות בחירות אזוריות, הוא אזור גאוגרפי, שתושביו בוחרים נציג או נציגים מטעמם למוסד פוליטי ארצי. בשם מחוז בחירה מכונות לעיתים גם קבוצות אחרות של בוחרים, שמוקצה להן ייצוג במערכת פוליטית. כך למשל קיים מחוז בחירה של הקיבוצים ברחבי הארץ בבחירות המקדימות שנערכות במפלגת העבודה הישראלית לקביעת מועמדי המפלגה לכנסת.
מספר הנציגים שנבחר בכל מחוז בחירה משתנה בהתאם לשיטת הבחירות. במערכות רבות יש לכל מחוז נציג יחיד (כך למשל בבחירות לפרלמנט הבריטי או בפרלמנט הקנדי). לעיתים שולח כל מחוז שני נציגים (כמו בבחירות לבונדסטאג), ובמקרים מסוימים מיוצגים מחוזות שונים על ידי מספר שונה של נציגים, לפי מספר הבוחרים. כך למשל מחוזות הבחירה לדאל אירן האירי שולחים בין שלושה נציגים לחמישה נציגים, וששת מחוזות הבחירה של איסלנד שולחים לאלת'ינגי תשעה עד שלושה-עשר נציגים כל אחד.
מחוז הבחירה יכול לשמש גם כיחידה מִנהלית.
קביעת מחוזות הבחירה נעשית בדרך כלל בידי גוף בלתי תלוי האחראי על ארגון הבחירות. כדי לשמור על עקרון השוויון, רצוי שהיחס בין בוחרים לנציגים יהיה שווה בכל מחוז, לכן שינויים דמוגרפיים מחייבים שרטוט מחדש של מחוזות הבחירה מעת לעת. לעיתים נעשה שינוי הגבולות באופן מוטה, תוך ניצול העובדה שמידת התמיכה במפלגות שונות משתנה מאזור לאזור. במדינות שבהן לא קיים מנגנון מוסכם וברור לשינוי גבולות המחוזות, מתפתחים לעיתים עיוותים הפוגעים בייצוגיות, כאשר שינויים דמוגרפיים גורמים לכך שהיחס בין הנבחרים לתושבי המחוז משתנה מאוד בין המחוזות.
באופן טיפוסי, בחלק ממחוזות הבחירה יש תמיכה ברורה במפלגה מסוימת. כך למשל מחוזות בחירה בבריטניה שרוב המצביעים בהם הם בני מעמד הפועלים מצביעים באופן קבוע עבור מפלגת הלייבור. המפלגות מרכזות את עיקר מאמציהן במחוזות שאינם נוטים באופן מובהק למפלגה מסוימת.
בעבר, חפפו מחוזות הבחירה במדינות רבות לגבולות של נחלות פאודליות, דבר שיצר עיוותים גדולים במידת הייצוג. בבריטניה של המאה ה-18 התקיימו מחוזות היסטוריים (שכונו "מחוזות כיס" ו"מחוזות רקובים") שבהם חיו רק מאות אנשים, ולעיתים רק עשרות, ומנגד יוצגו ערים גדולות של רבבות תושבים בידי נציג יחיד.
כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הספר "כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול)" מאת ד"ר דייוויד רובן
 בימוי:  וודי אלן 
 הופק בידי:  צ'ארלס ג'ופה 
 תסריט:  וודי אלן 
 עריכה:  אריק אלברטסון
 שחקנים ראשיים:  וודי אלן לואיז לאסר ג'ון קרדין טוני רנדל ברט ריינולדס ג'ין ויילדר ג'ק בארי ארין פלמינג לין רדגרייב ריג'יס פילבין הת'ר מק'ריאה
 מוזיקה:  מנדל לאו 
 צילום:  דיוויד מ. וולש 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באוגוסט 1972
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית איטלקית
 סוגה:  סרט קומדיה
 תקציב:  2,000,000‏$
 הכנסות:  18,016,290‏$‏
 הכנסות באתר מוג'ו:   everythingyoualwayswantedtoknowaboutsex
 דף הסרט ב־IMDb
 
כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול) (באנגלית: Everything You Always Wanted to Know About Sex* (*But Were Afraid to Ask)‎) הוא סרט קומדיה משנת 1972 בבימויו של וודי אלן. הוא מורכב מסדרה של סיקוונסים קצרים, בהשראת ספר באותו השם מאת ד"ר דייוויד רובן.
סרט זה היה אחד מלהיטיו הראשונים של אלן, עם הכנסות של מעל ל-18 מיליון דולר בצפון אמריקה בלבד, לעומת תקציב של 2 מיליון דולר, מה שהופך אותו לסרט הקולנוע ה-13 הרווחי ביותר בשנת 1972.
מבנה הסרט

הקרדיטים בתחילת ובסיום הסרט מוצגים על רקע צילומי כמות גדולה מאוד של ארנבים לבנים, לרקע השיר "Let's Misbehave" של קול פורטר.
הסרט מחולק לשבע אפיזודות, כדלקמן:
מבנה הסרט > האם אפרודיזיאקים באמת עובדים?

ליצן חצר (וודי אלן) נותן שיקוי אהבה למלכה (לין רדגרייב), אך מזימתו מסוכלת על ידי חגורת צניעות. לאורך כל אפיזודה זו ישנם אזכורים רבים למחזה המלט של ויליאם שייקספיר.
מבנה הסרט > מהו מעשה סדום?

ד"ר רוס (ג'ין ויילדר) מתאהב בכבשה.
מבנה הסרט > מדוע יש נשים שמתקשות להגיע לאורגזמה?

הומאז' של אלן לקולנוע האיטלקי בכלל, ולקזנובה 70, אנטוניוני ופליני בפרט; אפיזודה אודות ג'ינה (לואיז לסר), אישה שיכולה להגיע לאורגזמה רק בפרהסיה. השפה בחלק זה של הסרט היא איטלקית.
מבנה הסרט > האם טרנסווסטיטים הם הומוסקסואלים?

סם מוסגרייב (לו ג'ייקובי), גבר נשוי בגיל עמידה, מתנסה בקרוס-דרסינג.
מבנה הסרט > מה הם סוטי מין?

פרודיה של שעשועון הטלוויזיה "?‏What's My Line" בשם "מה הסטייה שלי?", שצולמה בסגנון קינסקופ-שחור-לבן בהנחיית ג'ק בארי. ארבעת חברי הפנל שמנסים לנחש את הסטייה של המתחרה הם רג'יס פילבין, רוברט ק. לואיס, פמלה מייסון, וטוני הולט. לאחר שהם לא מצליחים לנחש שהסטייה של המתחרה היא "לחשוף את עצמו ברכבת התחתית", מתחיל חלקו השני של השעשועון, שבו אחד הצופים (במקרה זה - רב), זוכה להציג את פנטזיית ה-BDSM שלו, בעוד אשתו אוכלת בשר חזיר.
מבנה הסרט > האם הממצאים של רופאים ומרפאות שעורכים מחקרים וניסויים בנושא מיניות הם מדויקים?

החוקר ויקטור (וודי אלן), והעיתונאית הלן לייסי (הת'ר מק'ריאה), מבקרים את ד"ר ברנרדו (ג'ון קרדין), מדען שעבד בעבר עם מאסטרס וג'ונסון, אבל עכשיו יש לו מעבדה משלו, ואפילו עוזר מעבדה בשם איגור. לאחר שהם עדים לסדרה של ניסויים מוזרים המתנהלים במעבדה, ומגיעים למסקנה כי המדען הוא אדם מטורף. המדען מתכנן לבצע מחקר בהלן ועקב כך ויקטור והלן מנסים לברוח מהמקום. הקטע מסתיים בסצנה שבה שַד ענק, שנוצר על ידי המדען, מטיל אימה על חבל ארץ כפרי. החלק הראשון של הקטע הוא פרודיה על הסרט Bride of the Monster של אדוארד ווד, בעוד החלק השני הוא פרודיה על הסרט The Blob.
מבנה הסרט > מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?

האפיזודה מציגה את המוח האנושי של גבר אמריקאי צעיר כמרכז שליטה דמוי זה של נאס"א (בראשותם של טוני רנדל וברט ריינולדס), במהלך קיום יחסי מין עם בחורה צעירה (ארין פלמינג). כאשר הגבר עומד להגיע לאורגזמה, תאי הזרע, המוצגים כחיילים לוחמים במדים לבנים, נשלחים אל הלא נודע, בדומה לצנחנים הצונחים ממטוס.
צוות השחקנים

| שם השחקן/נית | שם הדמות/יות | הערות |
| --- | --- | --- |
| וודי אלן | ויקטור / פבריציו / ליצן חצר / תא זרע |  |
| לואיז לאסר | ג'ינה |  |
| ג'ון קרדין | ד"ר ברנרדו |  |
| טוני רנדל | טכנאי |  |
| ברט ריינולדס | מרכזייה |  |
| ג'ין ויילדר | ד"ר רוס |  |
| ג'ק בארי | בתפקיד עצמו |  |
| ארין פלמינג | הנערה |  |
| לין רדגרייב | המלכה |  |
| ריג'יס פילבין | בתפקיד עצמו |  |
| הת'ר מק'ריאה | הלן לייסי |  |
| איליין | גב' רוס |  |
| טוני הולט | בתפקיד עצמו |  |
| לו ג'ייקובי | סם מוסגרייב |  |
| רוברט ק. לואיס | בתפקיד עצמו |  |
| פמלה מייסון | בתפקיד עצמה |  |
| סידני מילר | ג'ורג' |  |
| אנתוני קווייל | המלך |  |
| רף סאנצ'ז | איגור |  |
| טיטוס ונדיס | סטברוס מילוס |  |
| ברוך לומט | הרבי |  |
ביקורות

לסרט יש דירוג 89% דירוג "טרי" באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על ממוצע של 19 ביקורות.
בגיליון של חודש אוגוסט 1972, נכתב בעיתון טיים שרבים מהרעיונות שבסרט "נשמעים טובים יותר על נייר"; הסרט כולל "כמה פרודיות מצחיקות על סרטים אחרים - כגון Fantastic Voyage ו-Notte La‏".
מדריך הסרטים של Time Out ציין כי חלק מהמערכונים של הסרט הם "חסרי טעם, אבל הפרודיות על אנטוניוני ועל שעשועוני טלוויזיה הן מדויקות בצורה מבריקה, ומצחיקות מאוד. חשוב מכל הוא הפרודיה המד"בית מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?".
בשנת 2004, כריסטופר ריק, מייסד אתר אינטרנט filmcritic.com, כתב כי סרט זה הוא "קלאסיקה, וסרטו האבסורדי ביותר של וודי אלן אי פעם".
הערות שוליים

↑  "Box Office Information for Everything You Always Wanted to Know About Sex, But Were Afraid to Ask". Box Office Mojo. נבדק ב-21 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Everything You Always Wanted to Know About Sex, Movie Reviews". Rotten Tomatoes. נבדק ב-23 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flailings and Failings". Time. 21 באוגוסט 1972. נבדק ב-8 ביוני 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Everything You Always Wanted to Know About Sex, But Were Afraid to Ask movie review - Film - Time Out London
↑  Film review by Christopher Null, founder of filmcritic.com
| סרטים בבימויו של וודי אלן |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | מה חדש, טייגר לילי? ‏ (1966) • קח את הכסף וברח (1969)   |  |
| שנות ה-70 | בננות (1971) • כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול) (1972) • ישנוני (1973) • אהבה ומלחמה (1975) • הרומן שלי עם אנני (1977) • רגשות (1978) • מנהטן (1979) |  |
| שנות ה-80 | אבק כוכבים (1980) • קומדיה סקסית של ליל קיץ (1982) • זליג (1983) • דני רוז האיש מברודוויי (1984) • שושנת קהיר הסגולה (1985) • חנה ואחיותיה (1986) • ימי הרדיו (1987) • ספטמבר (1987) • אישה אחרת (1988) • סיפורי ניו יורק (1989) פשעים ועבירות קלות (1989) |  |
| שנות ה-90 | אליס (1990) • צללים וערפל (1991) • בעלים ונשים (1992) • תעלומת רצח במנהטן (1993) • קליעים מעל ברודוויי (1994) • אל תשתו מהמים (1994) • אפרודיטה הגדולה (1995) • כולם אומרים אני אוהב אותך (1996) • לפרק את הארי (1997) • סלבריטי (1998) • מתוק ומרושע (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | נוכלים בגרוש (2000) קללת אבן העקרב הירוקה (2001) • סוף הוליוודי (2002) • כל דבר אחר (2003) • מלינדה ומלינדה (2004) • נקודת מפגש (2005) • סקופ (2006) • חלומה של קסנדרה (2007) • ויקי כריסטינה ברצלונה (2008) • מה שעובד (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | כשתפגשי זר גבוה ומסתורי (2010) • חצות בפריס (2011) • לרומא באהבה (2012) • יסמין הכחולה (2013) • קסם לאור ירח (2014) • איש ללא הגיון (2015) • קפה סוסייטי (2016) • גלגל ענק (2017) • יום גשום בניו יורק (2019) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12460720x (data)  VIAF: 309291607   WorldCat (עם VIAF): 309291607
מוריץ אטינגהאוזן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בינואר 1883 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  14 בנובמבר 1974 (בגיל 91) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד  סורבון 
 
ד"ר מוריץ אטינגהאוזן (1883–1974) היה מגדולי המומחים והסוחרים היהודים במאה העשרים לספרים עתיקים.
ביוגרפיה

אטינגהאוזן, בן לסוחר באבני חן ולאם ממשפחת אופנהיימר הנודעת מפרנקפורט, נולד בפריז וחי מרבית חייו באוקספורד שבאנגליה. בגיל שלוש עבר לאנגליה וקיבל אזרחות בריטית יחד עם משפחתו.
לאחר שסיים את בית הספר "סט. פול" בלונדון למד באוניברסיטת אוקספורד וכתב דוקטורט בסורבון, על משורר הודי, מהמאה השביעית.
השכלתו הרחבה בשפות ובלימודים קלאסיים הכשירה אותו להיכנס כשוליה ואחר כך כשותף לעבודה בתחום המסחר בספרים עתיקים. עבודתו בחנות הידועה של רוזנטלר במינכן נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה נעצר כנתין אויב (אנגלי) במחנה המעצר הידוע רולבן (Rhuleben) שבשפנדאו בברלין.
פרסומו הגדול של אטינגהאוזן בא מרכישת הקודקס סינאיטיקוס מהממשלה הרוסית עבור המוזיאון הבריטי ב-1933. בביקור מוקדם ברוסיה גילה כי הממשלה הרוסית מעוניינת למכור חפצי ערך כדי להכניס מטבע זר לאוצרה המידלדל בעקבות המהפכה. תוך כדי סיורו הראו לו את הקודקס שעמד בפינת אחד המוזיאונים כערימת גווילים. בעקבות הערתו כי הוא מוכן למצוא לה קונה, פנו אליו לאחר מספר שנים והציעו את הקודקס למכירה. במשא ומתן שהתקיים בעזרת סדרת מברקים הוריד אטינגהאוזן את המחיר ל-100,000 לירות שטרלינג, שהיה סכום גדול. הממשלה הבריטית מימנה מחצית מהסכום והמחצית השנייה נאספה במסע התרמה ברחבי אנגליה. את הקובץ ניתן לראות כיום בקומת הכניסה של המוזיאון הבריטי.
אטינגהאוזן פרסם קטלוגים רבים בתחומים של יודאיקה וספרות ספרדית ופורטוגזית. הוא רכש ידידים רבים מבין שועי עולם עקב מגעיו המרובים, ובראש ידידיו עמד המלך הפורטוגלי. 
לאטינגהאוזן היו שלושה ילדים, הידוע בהם הוא ולטר איתן שהיה המנכ"ל הראשון של משרד החוץ ושגריר ישראל בצרפת.
מועצת הייצור המלחמתית

סמל הסוכנות
מועצת הייצור המלחמתית (באנגלית: The War Production Board, בראשי תיבות: WPB) הייתה סוכנות ממשלתית אמריקאית שהתקיימה בזמן מלחמת העולם השנייה ועסקה בהסדרת התעשייה והמסחר בעת המלחמה.
בין פעילויותיה היו מתן הרשאות מחקר ויצור למוצרים וטכנולוגיות שונות, וזאת על-פי צורכי המלחמה של הממשל הפדרלי של ארצות הברית בכלל, והמאמץ המלחמתי שלה בפרט.
שנים רבות לאחר תום המלחמה התברר כי בוועדה היו שתולים מרגלים סובייטיים רבים אשר הטו את החלטות הוועדה במידה ניכרת[דרוש מקור]. החלטה מפורסמת של הוועדה היא עיכוב פיתוח טכנולוגיות שידור וצפייה של טלוויזיה צבעונית. נושא נוסף בו הייתה למועצה השפעה היה התקנה ממרץ 1942 שקבעה שעל החייטים ויצרני הבגדים לצמצם את השימוש בבד. באותה עת נפוצה אופנת חליפות הזוט בקרב מהגרים, שהיו חליפות גדולות ועתירות בד. החליפות, שהמשיכו להמכר, גילמו לעג לתקנה בשימושן המופרז בבד והדבר היווה זרז לפרוץ מהומות חליפות הזוט בלוס אנג'לס, בהן תקפו חיילים מהגרים לבשי חליפות אלה.
הקיצוב באלומיניום, למשל, מנע את ייצור הנייר העוטף את הממתק "נשיקות הרשי" שלא יוצר בין השנים 1942–1949.
הערות שוליים

↑  מלחמת הסטייל, מאמר באתר הסמית'סוניאן הערה 9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601538605171  ISNI: 0000 0001 2216 4581  LCCN: n50060401  SNAC: w63v3cv8  TePapa: 21700  VIAF: 126638543   WorldCat (עם VIAF): 126638543 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לופה פיאסקו

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1982 (בן 42) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Wasalu Muhammad Jaco 
 שם במה:  Lupe Fiasco 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  Thornton Township High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, רוק, רוק אלטרנטיבי, היפ הופ תודעתי, היפ הופ אלטרנטיבי, היפ הופ של המערב התיכון 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, Thirty Tigers 
 www.lupefiasco.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ווסאלו מוחמד ג'אקו (באנגלית: Wasalu Muhammad Jaco; נולד ב-16 בפברואר 1982), הידוע בשם הבמה לופה פיאסקו (Lupe Fiasco), הוא ראפר, מפיק מוזיקלי, יזם ואקטיביסט אמריקאי.
ביוגרפיה

לופה פיאסקו גדל בשיקגו. הוא פיתח עניין בהיפ הופ לאחר שלא אהב בתחילה את הז'אנר, עקב השימוש בוולגריות ובמיזוגיניה בשירי הז'אנר. לאחר שאימץ את השם לופה פיאסקו והקליט שירים במרתף של אביו, הצטרף בגיל 19 להרכב בשם "דה פאק". ההרכב התפרק זמן קצר לאחר הקמתו, ופיאסקו פגש עד מהרה את הראפר ג'יי זי, שעזר לו לחתום על חוזה תקליטים עם אטלנטיק רקורדס.
בשנת 2005 הפיק פיאסקו רמיקס לשירו של קניה וסט, "Diamonds from Sierra Leone". בעקבות הרמיקס, פנה אליו וסט על מנת להתארח בשירו, "Touch the Sky", מתוך אלבומו השני, Late Registration. השיר היה ללהיט והגיע בשיאו למקום ה-42 במצעד הבילבורד הוט 100.
באפריל 2006 הוציא פיאסקו את סינגל הבכורה שלו כאמן סולו, "Kick, Push", שהגיע למקום ה-78 במצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך השנה, הוציא את אלבום הבכורה שלו, Lupe Fiasco's Food & Liquor, בו נכלל השיר. האלבום זכה להצלחה ושבחים מהמבקרים והגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד 200 ולמקום הראשון במצעד אלבומי הראפ של הבילבורד. ב-2007 זכה האלבום בארבע מועמדויות בטקס פרסי גראמי, בהם "אלבום הראפ הטוב ביותר". שנה לאחר מכן, זכה השיר "Daydreamin'‎" בקטגוריית "הביצוע האורבני/אלטרנטיבי הטוב ביותר".
בשנת 2007 הוציא את אלבומו השני, Lupe Fiasco's The Cool, שזכה גם הוא להצלחה והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הראפ של הבילבורד. בנוסף, הוכתר האלבום על ידי הניו יורק טיימס ל"אחד מהאלבומים הטובים ביותר של השנה". הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Superstar", הגיע לעשירייה הפותחת במדינות שונות, בהם ארצות הברית, שם הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100, ובריטניה, שם הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
בשנת 2011 הוציא את אלבומו השלישי, Lasers, שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 204,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון לצאתו. מאוחר יותר, קיבל האלבום את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על מכירת 500,000 עותקים. ב-2012, שנה לאחר מכן, הוציא את אלבומו הבא, Food & Liquor II: The Great American Rap Album Pt. 1, שהגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד 200. בנוסף, הועמד האלבום לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר.
בנובמבר 2014 הוציא את הסינגל המוביל מתוך אלבומו החמישי, "Deliver", הכולל קולות רקע של הזמר טיי דולה סיין. ב-1 בדצמבר 2014, הוא התארח בסינגל "Linger" של גאי סבסטיאן. בינואר 2015 הוציא את האלבום, שנקרא Tetsuo & Youth. האלבום קיבל שבחים ממבקרי המוזיקה ודורג על ידי מגזין רולינג סטון במקום ה-27 ברשימת "40 אלבומי הראפ הטובים ביותר בשנת 2015". במצעד הבילבורד 200, הגיע האלבום בשיאו למקום ה-14.
בפברואר 2017 הוציא את האלבום Drogas Light, שהיה לאלבומו הראשון שיצא תחת הלייבל "Thirty Tigers", לאחר שעזב את אטלנטיק רקורדס. במצעד הבילבורד 200, הגיע האלבום למקום ה-28. בשנת 2018, הוציא את אלבומו הבא, Drogas Wave.