stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויטני יוסטון

ערך זה עוסק בזמרת אמריקאית. אם התכוונתם לשיר של שירי מימון, ראו .
| --- | --- |

ויטני יוסטון, 1991
 לידה:  9 באוגוסט 1963 ניו ג'רזי, ארצות הברית
 נהרגה:  11 בפברואר 2012 (בגיל 48) מלון בוורלי הילטון, בוורלי הילס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Whitney Elizabeth Houston 
 מקום קבורה:  בית הקברות פיירביו 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1977–2012 (כ־35 שנים)
 מקום לימודים:  Mount Saint Dominic Academy 
 סוגה:  פופ • R&B • גוספל • נשמה • דאנס
 סוג קול:  מצו-סופרן
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  ARISTA, Sony BMG
 בן או בת זוג:  בובי בראון (18 ביולי 1992–24 באפריל 2007) 
 צאצאים:  בובי כריסטינה בראון 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2020)  פרס אמי לבידור בפריים טיים  פרס גראמי  Billboard Millennium Award 
 www.whitneyhouston.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ויטני אליזבת יוסטון (באנגלית: Whitney Elizabeth Houston;‏ 9 באוגוסט 1963, ניו ג'רזי – 11 בפברואר 2012) הייתה זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית. יוסטון נחשבת לאחת מהזמרות המצליחות ביותר בכל הזמנים. סך מכירות אלבומיה מוערך במעל ל-200 מיליון עותקים ברחבי העולם. סגנון השירה שלה היווה מקור להשראה עבור זמרות רבות, דוגמת סלין דיון, ביונסה, כריסטינה אגילרה ומריה קארי.
במהלך שנות פעילותה, השתייכה יוסטון לקבוצה של אמנים שחורים אשר איפשרו את פריצתה של המוזיקה השחורה ושל האמנים השחורים בשנות ה-80 וה-90, דוגמת מייקל ג'קסון, ג'נט ג'קסון, דיאנה רוס ופרינס. היא זכתה ב-21 פרסי המוזיקה האמריקאית ובשישה פרסי גראמי.
ב-11 בפברואר 2012 טבעה למוות באמבט שבחדרה במלון הילטון בבוורלי הילס שבקליפורניה לאחר שנטלה סמים.
ביוגרפיה > שנותיה הראשונות

יוסטון נולדה בניו ג'רזי למשפחה בעלת ייחוס מוזיקלי; אמה, סיסי יוסטון, הייתה זמרת ליווי ידועה ודודניתה היא הזמרת המצליחה, דיון וורוויק. משפחתה היא בעלת שורשים אפריקנים-אמריקנים, אינדיאנים והולנדים. הסנדקית שלה הייתה ארית'ה פרנקלין. יוסטון התחילה לשיר מגיל צעיר, בגיל חמש הצטרפה למקהלת כנסייה, ובגיל 11 כבר הייתה סולנית המקהלה. בעידוד המשפחה היא פיתחה את כישרון השירה שלה, ובשנת 1980 החלה לשיר באופן מקצועי ולדגמן במקביל. היא שרה בעיקר כזמרת ליווי ללו רולז ולצ'אקה קאן, והופיעה במשותף עם אמה.
ביוגרפיה > פסגת הקריירה

האיש שגילה את כישרונה של יוסטון היה נשיא חברת התקליטים "Arista", קלייב דייוויס, מפיק מוזיקלי בכיר, שראה אותה מופיעה בשנת 1983 וזיהה את הפוטנציאל הגדול שבה, שהתאפיין בקול ערב ומראה מצודד. דייוויס החתים את יוסטון ועשה כל שביכולתו כדי לקדם אותה. הוא שכר את מיטב כותבי השירים והמפיקים של התקופה כדי שיעזרו בהקלטת אלבום הבכורה שלה, שיצא רק לאחר שנתיים בשל רצונו של דייוויס להתאים את השירים לקולה העוצמתי של יוסטון ולצקת עבורה סגנון מוזיקלי מיוחד.
האלבום יצא בשנת 1985, ונקרא Whitney Houston. הוא היה אלבום הבכורה המצליח ביותר שהוציאה זמרת כלשהי אי פעם (עד ששיאו נשבר עשר שנים לאחר מכן על ידי אלאניס מוריסט). האלבום נמכר בלמעלה מעשרה מיליון עותקים בארצות הברית לבדה, והלהיט הגדול בו היה Saving All My Love For You. הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובאירופה והציב את יוסטון בצמרת כבר בתחילת הקריירה שלה. בשנת 1986 זכתה בפרס גראמי הראשון שלה, כזמרת הפופ הטובה ביותר. בשנת 1987 יצא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני, שנקרא I Wanna Dance With Somebody, שהגיע אף הוא למקום הראשון במצעד. האלבום Whitney יצא באותה שנה, ושבוע לאחר צאתו כבר הגיע לראשי המצעדים, יוסטון הייתה הזמרת הראשונה שהגיעה להישג זה. האלבום הכיל להיטים גדולים, ודואט עם אמהּ סיסי. השיר So Emotional מתוך האלבום היה הלהיט השישי ברציפות שלה שהגיע למקום הראשון במצעד, ובאמצעותו הגיעה יוסטון לשיא שהחזיקו בו לפניה רק הבי ג'יז והביטלס. ב-1988 שברה יוסטון את השיא עם הסינגל Where Do Broken Hearts Go, שהפך לשיר השביעי שלה ברציפות שהגיע למקום הראשון. היא מחזיקה בשיא זה עד היום.
בשנת 1987 התחילה יוסטון את סיבוב ההופעות האמריקני שלה, וב-1988 המשיכה עם הסיבוב המצליח לאירופה. בלונדון הקליטה עם הפילהרמונית של לונדון שיר עבור אולימפיאדת סיאול שנקרא One Moment In Time. בשנת 1990 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום השלישי של יוסטון, I’m Your Baby Tonight. השיר היה הלהיט השמיני של יוסטון שהגיע למקום הראשון. האלבום, ששמו כשם הסינגל, יצא באותה שנה וכלל דואט של יוסטון עם סטיבי וונדר. ההצלחה היחסית לה זכה האלבום לא השתוותה לזו של שני קודמיו. השיר All The Man That I Need מתוך האלבום היה התשיעי שהגיע למקום הראשון במצעד. בשנת 1991 שרה יוסטון את ההמנון האמריקני במשחק הסופרבול, ובעקבות הביקוש הגדול לו יצא הביצוע על גבי דיסק. למרות זאת, האלבום הצליח פחות מקודמיו. באותה שנה יצאה יוסטון לסיבוב ההופעות העולמי השלישי שלה, וגם הוא לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו. הכישלון היחסי של האלבום השלישי גרם לה למשבר, וזמן רב עבר עד שהוציאה אלבום אולפן נוסף. באותה שנה יצאה אלבום עם הופעה של מול חיילים אמריקאים Welcome Home Heroes with Whitney Houston.
ביוגרפיה > "שומר הראש"

בשנת 1992 עשתה יוסטון שינוי בקריירה שלה ופנתה לכיוון המשחק. הסרט הראשון "שומר הראש", בהשתתפותה היה הלהיט הענק בכיכובו של קווין קוסטנר. יוסטון, שהופיעה בסרט בתפקיד של זמרת, הקליטה עבור הפסקול שישה שירים חדשים. הלהיט מתוך הפסקול, "I Will Always Love You", במקור של הזמרת דולי פרטון, זכה להצלחה גדולה בעולם והגיע למקומות הראשונים במדינות ארצות הברית ובריטניה והוביל במשך 14 שבועות את המצעד. זהו הלהיט העשירי של יוסטון שהיה בראש המצעד. "I Will Always Love You", נחשב לאחד מהלהיטים המצליחים בכל הזמנים, הפך למזוהה עם יוסטון, ונחשב גם כיום לאחד משירי האהבה המפורסמים בכל הזמנים. יוסטון זכתה ב-1994 בשלושה פרסי "גראמי" על שיריה בסרט "שומר הראש", בקטגוריות זמרת השנה, פסקול השנה והשיר הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר שמתוכם ל"פסקול המוזיקלי הטוב ביותר".
הצלחתו של פסקול הסרט מיוחסת בעיקר ליוסטון, והוא הפסקול הנמכר ביותר אי פעם.
בשנת 1993 יצאה יוסטון לסיבוב ההופעות "the bodyguard tour" שנמשך עד שנת 1994, במהלכו הופיעה 127 פעמים ברחבי העולם, מתוכם 60 בצפון אמריקה, 16 ביפן ו-17 באירופה.
ביוגרפיה > פעילותה בשנות ה-2000

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 2012 מעט לאחר מותה, יצא לאקרנים הסרט המוזיקלי "ספארקל"; בו גילמה יוסטון את אחת הדמויות הראשיות לצידן של ג'ורדין ספארקס וכרמן אג'וגו, והסרט מבוסס חלקית על להקת הבנות המצליחה "הסופרימס".
בשנת 2018, יצא לאור הסרט התיעודי "ויטני" (אנ') המציג צילומי ארכיון חושפניים וראיונות עם בני משפחתה ומכרים אשר שופכים אור על חייה, עבודתה ומאבקיה האישיים של וויטני.
בשנת 2019, יצא השיר "Higher Love", אותו שרה יוסטון והפיק קייגו. השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השני במצעד הרשמי של מדיה פורסט. בספוטיפיי הצליח השיר לצבור למעלה מ-100 מיליון השמעות וביוטיוב צבר למעלה מ-50 מיליון צפיות.
בשנת 2022 החלה העבודה על סרט הקולנוע ויטני – I Wanna Dance with Somebody, שיוקרן בקולנועים בארצות הברית וברחבי העולם החל מסוף דצמבר 2022. הסרט בבימוי קאסי למונס ומשחקים בו בנוסף לנעמי אקי שמגלמת את וויטני יוסטון גם סטנלי טוצ'י, אשטון סנדרס ועוד. הסרט עוקב אחר סיפור חייה של יוסטון החל מילדותה הקשה ועד להפיכה לכוכבת מוזיקלית.
חיים אישיים

הסופרת רובין קרופורד ששימשה מנהלת הקריאייטיב של יוסטון, טענה שפגשה את וויטני יוסטון ב-1980, כשהייתה בת 19 ויוסטון הייתה בת 16, כשהשתיים היו מדריכות במחנה קיץ באיסט אורנג'. קרופורד טוענת בספרה "A Song for You: My Life with Whitney Houston", שפורסם ב-2019, כי הייתה לה מערכת יחסים חד מינית עם יוסטון שהתפוגגה כשהם נתנו עדיפות לקריירה של יוסטון. קרופורד עזבה את בית הספר כדי לסייע לקריירה של יוסטון. הם חיו יחד כזוג. כשהתהילה של יוסטון גדלה והקריירה שלה התקדמה, קרופורד נודתה והודחה על ידי המשפחה וההנהלה של יוסטון והיא נישאה לבובי בראון. ספרה "A Song for You: My Life with Whitney Houston" הפך לרב מכר של הניו יורק טיימס.
יוסטון הכירה את הזמר בובי בראון ב-1989. הזוג נישא ב-18 ביולי 1992. ב-4 במרץ 1993 נולדה לשניים בת. בדצמבר 2003 נעצר בראון לאחר שדווח כי הכה את יוסטון במהלך ריב. בספטמבר 2006 נפרדו השניים, והתגרשו ב-24 באפריל 2007.
במהלך חייה סבלה יוסטון מהתמכרות לסמים ולאלכוהול, שהשפיעו על חייה ועל הקריירה שלה.
חיים אישיים > מותה

ב-11 בפברואר 2012 נמצאה יוסטון מתה באמבטיית חדרה במלון "הילטון בוורלי" בבוורלי הילס שבקליפורניה. סיבת המוות הוגדרה כתאונת טביעה באמבטיה, על רקע שימוש בקוקאין וטרשת עורקים בעורקי הלב.
ב-27 ביולי 2015 מתה בתה, בובי קריסטינה בראון, בגיל 22 בנסיבות דומות.
במצעד הבילבורד

11 משיריה של יוסטון כבשו את ראש מצעד הפזמונים האמריקאי במצעד הרשמי בילבורד הוט 100, בתור אמנית סולו או בתור אורחת בשיר מה שהופך אותה לאחת מן האומנים בהיסטוריה עם הכי הרבה שירים שנכנסו למקום זה.
להיטי המקום הראשון:
| --- | --- |
 "Saving All My Love for You"  "How Will I Know"  "The Greatest Love of All"  "I Wanna Dance With Somebody"  "Didn't We Almost Have It All"  "So Emotional":  "Where Do Broken Hearts Go"  "I'm Your Baby Tonight"  "All the Man That I Need"  "I Will Always Love You"  "(Exhale (Shoop Shoop"
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 1985: Whitney Houston  1987: Whitney  1990: I'm Your Baby Tonight  1998: My Love Is Your Love  2002: Just Whitney  2003: One Wish: The Holiday Album  2009: I Look to You פסקולים 1992: The Bodyguard  1994: The Preacher's Wife:  אלבומים אחרים 2000: Whitney: The Greatest Hits  2001: Love, Whitney  2007: The Ultimate Collection  2011: The Essential Whitney Houston  2012: I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston  2014: Whitney Houston Live: Her Greatest Performances  2017: I Wish You Love: More from The Bodyguard
הופעות > סיבובי הופעות

1986: The Greatest Love World Tour
1988–1987: Moment of Truth World Tour
1991: I'm Your Baby Tonight World Tour
1994–1993: The Bodyguard World Tour
1999: My Love Is Your Love World Tour
2010: Nothing but Love World Tour
2020: Whitney Houston Hologram Tour
הופעות > מיני-סיבובי הופעות

1990: Feels So Right Tour
1997: Pacific Rim Tour
1998: The European Tour
2004: Soul Divas Tour
אוטוקפליה

אוֹטוֹקֶפַליה (מיוונית: αυτοκεφαλία:‏ αὐτό = עצמי, κεφαλή ראש, כלומר כינוי פיגורטיבי למנהיג) הוא מעמד של כנסייה בנצרות אורתודוקסית ובכנסיות המזרחיות הקדומות, שלפיו ראש הכנסייה אינו כפוף לאף מנהיג דתי אחר מחוץ למדינה (בניגוד לנצרות הקתולית, לפיה כל הכנסיות המקומיות והארציות כפופות לאפיפיור היושב בקרית הוותיקן ברומא). על פי הגישה האוטוקפלית, כנסיות האוחזות בה חופשיות לבחור בעצמן את ראשיה, את ארכיבישופיה ואת המיטרופוליטים שלה. לרוב הכנסיות האורתודוקסיות יש מעמד כזה והן נקראות אוטוקפליות. הכנסיות האוטוקפליות עצמאיות במישור המנהל הדתי והמשפטי כלפי כל סמכות כנסייתית אחרת, ובראשן עומד, לפי המקרה, פטריארך, אפיפיור (באלכסנדריה),קתוליקוס (בארמניה, גאורגיה וכו') או ארכיבישוף. הכנסיות האוטקפליות נחשבות לשוות זו לזו, אך פטריארך קונסטנטינופול נחשב לראשון בין שווים.
עם זאת, הכנסיות האוטוקפליות האורתודוקסיות מכירות במסגרת הנצרות האורתודוקסית או עולם ה"אורתודוקסיה" והן שותפות באמונה, בפולחן ובמשפט הכנסייתי.
היסטוריה > פנטארכיה

בתחילת הנצרות באימפריה הרומית קמו ארבע כנסיות בעלות מעמד ראשוני, שנוסדו לפי המסורת על ידי השליחים של ישו הנוצרי – אלכסנדריה, אנטיוכיה, רומא וקונסטנטינופול, ובראשותן פטריארכים. פטריארך רומא נקרא אפיפיור ונחשב לראשון בין שווים. מעמד מיוחד הייתה גם לכנסיית ירושלים שנכללה בוועידת כלקדון בשנת 451 יחד עם ארבע כנסיות האחיות האחרות במה שנקרא הפנטארכיה.
במסגרת פנטארכיה לכל כנסייה פטריארכית היה מעמד אוטוקפלי. במקרה של מחלוקת ביניהן הקיסר הביזנטי צריך היה להכריע. ועידת כלקדון קבעה את סדר חמש הפטריארכיות לפי מעמדן:
רומא
קונסטנטינופול, שהוכרה כ"רומא החדשה" עוד בשנת 381 בוועידה האקומנית השנייה בקונסטנטינופול, ובוועידת כלקדון חוזק מעמדה והורחבה סמכותה
אלכסנדריה
אנטיוכיה
ירושלים
הפטריארכיה של ירושלים שוחררה מחסותה של הבישופות קיסריה.
האפיפיור לאו הראשון חלק על מעמד הפטריאכיה של קונסטנטינופול, שנקבע קודם לכן כראשון מיד אחרי האפיפיור ברומא.
אוטונומיה

דרגה אחת פחות מהאוטוקפליה היא ה"אוטונומיה". כנסייה נקראת אוטונומית כשראשה הוא ארכיבישוף או מיטרופוליט שמונה על ידי פטריארך של כנסיית האם, אבל מוסדות הכנסייה נהנים מניהול עצמי בכל המובנים.
אוטונומיה > כנסיות אוטונומיות

| שם | מספר מאמינים | שפת הפולחן | מושב | מעמד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הכנסייה האורתודוקסית של חצי האי סיני |  ? |  ? | סיני, מצרים | ארכיבישופות אוטונומית כלפי הפטריארכיה היוונית אורתודוקסית של ירושלים |
| הכנסייה האורתודוקסית הפינית | 60,000 | סלבונית, פינית, שוודית | הלסינקי עד מאי 2012. קואופיו, פינלנד | ארכיבישופות אוטונומית כלפי הפטריארכיה היוונית של קונסטנטינופול |
| הכנסייה אורתוקודסית היפנית | 30,000 | יפנית | טוקיו, יפן | ארכיבישופות אוטונומית כלפי הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית |
| הכנסייה האורתודוקסית הסינית |  ? | סינית | הונג קונג, סין | אפראכיה אוטונומית כלפי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית |
| הכנסייה האורתודוקסית האסטונית | 20,000 | אסטונית | טאלין, אסטוניה | אפארכיה אוטונומית כלפי הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית |
| הכנסייה הפרבוסלבית האוקראינית | 9,500,000 | אוקראינית, רוסית, סלבונית | קייב, אוקראינה | אפארכיה אוטונומית כלפי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית |
| הכנסייה האורתודוקסית המולדובנית | 2,500,000 | רומנית, סלבונית | קישינב, רפובליקה מולדובה | אפארכיה אוטונומית כלפי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית |
| הכנסייה האורתוקוסית הבסרבית | 500,000 | רומנית | קישינב, רפובליקה מולדובה | אקסרכיה אוטונומית כלפי הפטריארכיה היוונית של קונסנטינופול |
| הכנסייה האורתדוקוסית הלטבית |  ? | לטבית | ריגה, לטביה | אוטונומית כלפי הפטריארכיה היוונית של קונסטנטינופול |
| הכנסייה האורתודוקסית של מערב אירופה |  ? | סלבונית | פריז, צרפתית | אקסארכיה אוטונומית כלפי הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול |
| הכנסייה הפרבוסלבית של הרוסים בגולה | 400,000 | סלבונית | ניו יורק, ארצות הברית | מיטרופוליה אוטונומית כלפי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית |
| הארכיבישופות האנטיוכית של צפון אמריקה | 120,000 | אנגלית | ניו יורק, ארצות הברית | אריכיבישפות אוטונומית כלפי הפטריארכיה היוונית אורתודוקסית של אנטיוכיה |
| הארכיבישופות האורותודוקסית של אוחריד |  ? | סלבונית, מקדונית | אוחריד, רפובליקת מקדוניה | ארכיבישופות אטונומית כלפי הכנסייה האורתודוקסית הסרבית |
אוטונומיה > כנסיות שלא זכו בהכרה

| שם | מספר המאמינים | שפת הפולחן | מושב | שנת ההקמה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הכנסייה המקדונית האורתודוקסית | 1,500,000 | מקדונית, סלבונית | סקופיה ואוחריד, רפובליקת מקדוניה | 1967 |
| הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית האוטוקפלית | 10,700,000 | אוקראינית סלבונית | קייב, אוקראינה | 1992–2018 – הפסיקה להתקיים |
| הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית של פטריארכיית קייב | 100,000 | אוקראינית, סלבונית | קייב, אוקראינה | 1992–2019 – הפסיקה להתקיים |
| הכנסייה המונטנגרית האורתודוקסית | 50,000 | סלבונית, סרבית | צטיניה, מונטנגרו | 1997 בעזרת הסינוד הבולגרי האלטרנטיבי |
| הכנסייה הפרבוסלבית הבלארוסית |  ? |  | ניו יורק, ארצות הברית | 1922 |
| הכנסייה האורתודוקסית האיטלקית |  ? | איטלקית | רוונה, איטליה | 1991 בסיוע הכנסייה היוונית לפי הפולחן הישן והסינוד הבולגרי האלטרנטיבי |
| הכנסייה האורתודוקסית הטורקית | 500 | טורקית, יוונית | איסטנבול, טורקיה | 1924 |
| הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית האמיתית |  ? | סלבונית | מוסקבה, רוסיה | 1927 |
הכנסייה האנגליקנית

כנסיות נוספות, לא אורתודוקסיות, הנוקטות בגישה שהושוותה לגישה אוטוקפלית, הן כנסיות אנגליקניות מסוימות ביחסן לכנסייה האנגליקנית באנגליה, אשר בראשה עומד הארכיבישוף מקנטרברי. במקרה זה מעמדו של הארכיבישוף מקנטרברי דומה איכשהו לזה של פטריארך קונסטנטינופול בכנסייה האורתודוקסית. [דרוש מקור]
לקריאה נוספת

Catholic Encyclopaedia 1907
אטילה מולנאר

אטילה מולנאר (בהונגרית: Attila Molnár; נולד ב-17 בינואר 2002) הוא אתלט הונגרי, אלוף אירופה באולם (אפלדורן 2025) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > מדליית ארד בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער

בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאקו שבאזרבייג'ן ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.09 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 13 בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:04.71 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.36 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום 12 בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.02 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא הונגריה חדש של 44.84 שניות. בנוסף, סיים במקום 16 בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא הונגריה חדש של 3:02.65 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום חמישי בתוצאה של 46.11 שניות. בשלב חצי הגמר קבע שיא הונגריה חדש של 46.08 שניות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיים במקום שישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.07 שניות. בנוסף, סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:02.10 דקות, לאחר בשלב המוקדמות קבע יחד עם חבריו שיא הונגריה חדש של 3:02.09 דקות.
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט הודח בבית הניחומים לאחר שקבע תוצאה של 45.45 שניות.
ביוגרפיה > 2025 > אלוף אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.25 שניות, לפני מקסימיליאן שבד מפולין (45.31 שניות) וז'ימי סודריל מצרפת (45.59 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 44.84 שניות (2023), שיא הונגריה
שיאים אישיים > אולם

ריצת 400 מטר: 45.08 שניות (2025), שיא הונגריה
ג'ון לסלי (פיזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1766 פיף, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  3 בנובמבר 1832 (בגיל 66) פיף, הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  סקוטלנד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו  אוניברסיטת סנט אנדרוז 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון פלייפייר 
 מוסדות:  אוניברסיטת אדינבורו 
 פרסים והוקרה:  מדליית רמפורד (1804) 
 
סר ג'ון לסלי (באנגלית: John Leslie;‏ 10 באפריל 1766 – 3 בנובמבר 1832) היה מתמטיקאי ופיזיקאי סקוטי הזכור בעיקר בזכות מחקריו בתחום החום.
לסלי כתב את התיאור המודרני הראשון של תופעת הנימיות ב-1802 והקפיא מים באמצעות משאבת אוויר ב-1810, היה זה הייצור המלאכותי הראשון של קרח.
בשנת 1804 ערך ניסוי בקרינה תרמית באמצעות קובייה מלאה במים רותחים כשצדדיה מצופים בציפויים שונים, והוכיח שיש פער בין הקרינה המגיעה מכל צד. המנגנון ידוע בתור קוביית לסלי (אנ').
ביוגרפיה

לסלי נולד לרוברט לסלי, יצרן ארונות, ולאשתו אן, בלרגו (אנ') בפייף (אנ'). בילדותו למד בעיירת מגוריו ובעיירה הסמוכה לוון (אנ'). בהיותו בן שלוש עשרה, בעידוד ידידים שגילו את כישרונו למתמטיקה ופיזיקה, עבר ללמוד באוניברסיטת סנט אנדרוז. עם סיום לימודיו ב-1784, למד גם תאולוגיה באוניברסיטת אדינבורו.
מ-1788 עד 1789 הוא בילה יותר משנה כמורה פרטי, ומ-1791 ועד סוף 1792 עבד בתפקיד דומה עם משפחתו של ג'וזאיה ודג'ווד. בזמנו הפנוי עסק במחקר ניסיוני ובתרגום ספרים לפרנסתו. במשך שתים עשרה השנים הבאות המשיך את לימודי הפיזיקה שלו, שהניבו מאמרים רבים אותם פרסם בבמות שונות.
בשנת 1805, לאחר שנדחה בניסיונותיו להשיג קתדרה באוניברסיטה סקוטית, לסלי נבחר לרשת את ג'ון פלייפייר (אנ') בקתדרה למתמטיקה באדינבורו, למרות התנגדות אלימה והאשמות שהועלו נגדו בעוון כפירה. בתקופת כהונתו בתפקיד זה, פרסם שני כרכים על מתמטיקה והתחיל את כתיבתו של כרך שלישי. כמו כן, המשיך לפרסם מאמרים בנושאי פיזיקה.
בשנת 1807 הפך לחבר בחברה המלכותית של אדינבורו (אנ').
עם מותו של פלייפייר ב-1819, לסלי התקדם לקתדרה לפילוסופיה של הטבע, בה החזיק עד מותו. שנה לאחר מכן פרסם ספר על לוח הכפל, ובשנת 1823 פרסם כרך ראשון של ספרו על פיזיקה, שלא הושלם. ב-1832 קיבל תואר אבירות.
תרומתו העיקרית של לסלי לפיזיקה נעשתה בעזרת מד החום הדיפרנציאלי, מכשיר שיריבו בנג'מין תומפסון טען כי הוא שהמציא אותו. על ידי התאמת המכשיר הזה בהקשרים שונים, לסלי הצליח להפעיל אותו במגוון גדול של מחקרים, בעיקר בנושאים של פוטומטריה, היגרוסקופיה וטמפרטורת החלל.
לסלי מת ממחלת הטיפוס בנובמבר 1832 (במהלך המגפה שהתחוללה באותה שנה), בגיל 66. הוא קבור בעיירת מולדתו.
לסלי היה אתאיסט. הוא לא התחתן, ולא היו לו ילדים.
הערות שוליים

↑  The philosophical magazine v.14 1802., HathiTrust (באנגלית)
1 2 3  Sir John Leslie | Experimentalist, Heat Theory, Calculus | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Thermodynamique - Thermomètre différentiel de Leslie, rhe.ish-lyon.cnrs.fr
↑  Richard G. Olson, Count Rumford, Sir John Leslie, and the study of the nature and propagation of heat at the beginning of the nineteenth century, Annals of Science 26, 1970-12-01, עמ' 273–304 doi: 10.1080/00033797000203537
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281978805171  PLWABN: 9810679771405606  BIBSYS: 3056343  BnF: cb10442455j (data)  GND: 117669849  ICCU: TO0V429274  ISNI: 0000 0000 7374 2057  LCCN: nr97032424  MGP: 234965  NLA: 35787614  NTA: 070788642  RERO: 02-A012896505  SNAC: w6b56nxw  SUDOC: 128710667  Trove: 1087954  VIAF: 45086256   WorldCat (עם VIAF): 45086256 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון לסלי (פיזיקאי)".
קברו של לסלי בעיירת מגוריו לרגו
אקו-פואטיקה

אקו-פואטיקה היא שירה עם דגש או מסר אקולוגי חזק.
רקע

לפני טביעת המונח, הופיעו במספר שירים מסרים אקולוגיים. אף על פי שהמשוררים שכתבו אותם לא הזכירו את המילה הזו, הם היו בבירור "אקו-פואטיים" באופיים. הדוגמאות כוללות את: "השיר הלבן" מאת ג'יי רמסאי וקארול ברוס (הוצאת "ריבלין גראפמה" 1988), "בוסקו" (הוצאת "עין שומעת", 1999; 2001) ו"מים כבדים: שיר לצ'רנוביל" (הוצאת "אנייתרמון", 2004). ביצירה העברית מקובל להציג את החיבור 'האדם והטבע' של אהרון דוד גורדון כספר הגות מכונן הכולל את הבסיס ההגותי של האקולוגיה והאקו-פואטיקה העברית בקשר ליחסים בין האדם הטבע והיצירה. כמו כן השיר 'גבנו לברושים' מאת לאה גולדברג נחשב על ידי סבינה מסג כאחת היצירות העבריות המבשרות את הסוגה האקו-פואטית בשירה העברית החדשה.
התפתחות התחום ומאפייניו

הז'אנר האקו-פואטי התפתח במערב במחצית השנייה של המאה העשרים כחלק מהתפתחות התנועות הסביבתיות, זאת לאחר שהחלו להיוודע עוצמות המשברים הסביבתיים של התיעוש והחיים המודרניים. האקולוגיה העמוקה לצד האקו-פסיכולוגיה והאקו-תאולוגיה גרסו שיש לרתום את מערכות התרבות לשם יצירת שינוי תודעה המוני משמעותי ביחסי האדם המודרני והטבע, כחלק ממאמץ זה ולאור הצלחת הפואטיקה הלאומית ביצירת שינוי תודעת המונים בראשית העת המודרנית, התגייסו יוצרים מתחומי כתיבה שונים ליצירת סוגה שבמרכזה תפיסת עולם שלא מעמידה את האדם במרכז אלא עוסקת בזיקות החיוניות שבין האדם לשאר רקמת החיים. אחד ממספר טקסטים מעמיקים שסייעו להחדיר את המונח לשימוש נרחב ומשמעותי היה "אקו-פואטיקה: מבוא קריטי" בעריכת ג'יי סקוט ברייסון (2002). דוגמה נוספת לשימוש המתפתח במונח בתחילת המילניום היה כתב העת "אקופואטיקס", אשר הרחיב את המונח משירה לפואזיס המתפרש "כהכנה" או בכתיבה באופן כללי יותר. מאז, הופיעו אנתולוגיות של שירה וספרים, שהזכירו את המילה במפורש או שהשתמשו ברעיון כעיקרון מנחה.
אחד המאפיינים העיקריים של אקו-פואטיקה, כפי שהוגדר על ידי ג'יימס אנגלהרדט, הוא כי היא מחוברת אל העולם באופן שמשמעותו אחריות. בדומה למודלים אחרים המחקים ומניחים מעורבות (מרקסיזם, פמיניזם וכו'), אקו-פואטיקה "מוקף שאלות אתיות".
כאמצעי לתיאור שירה או פרויקטים פואטיים המאמצים את הצו האקולוגי של רגישות אישית ושינוי חברתי, אקו-פואטיקה הוזכרה על ידי סופרים כמו ג'ון ברנסייד ומריו פטרוצ'י.
בשנת 2018 נוסד בישראל פרס 'כליל' לאקו-פואטיקה בפרס זכתה המשוררת מאיה ויינברג ויצא ספרה 'עיר ותנוחת ההר' בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנת 2019 ראה אור הספר 'לדובים שהיו כאן פעם', ספר הביכורים של צוריאל אסף בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר 'מכתב לאדם אחרון' מאת ניגון קוליקובסקי ראה אור במסגרת כליל בשנת 2021. במסגרת הפרס ראו אור גם שתי אסופות שירה- 'קומפוסט' בשנת 2020, ו 'תערובת שתילה' בשנת 2022- שתי האסופות יצאו בהוצאת 'כליל- מקום'. בשנת 2023 ראה אור בהוצאת אפיק הספר 'מה שיש עכשיו' מאת ליאור מעין, בשנת 2024 זכה בפרס כליל המשורר לירון גרייף על ספרו 'שירת געגועים אל ים קדום' שראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנת 2023 ראה אור ספר העיון בשם 'מהי אקו-פואטיקה' בהוצאת הקיבוץ המאוחד, הספר כולל דיון מפורט על התפתחות הסוגה בעולם ובישראל.
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2007-02-03. נבדק ב-2007-11-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2007-08-22. נבדק ב-2007-11-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Welcome octopusmagazine.com - BlueHost.com". אורכב מ-המקור ב-2018-05-31. נבדק ב-2019-03-06.
↑  The Ecopoetry Study Packs by Mario Petrucci Poetry, Poetrysociety.org.uk
↑  מהי אקופואטיקה | סבינה מסג, באתר www.kibutz-poalim.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400248205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בת שבע עם מכתב דוד המלך

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  Willem Drost 
 תאריך יצירה:  1654 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  87 ס״מ 
 גובה:  103 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  RF 1349 (מחלקת הציורים של הלובר) 
 מיקום:  Room 843
 
בת שבע עם מכתבו של דוד הוא ציור שמן על בד משנת 1654 מאת הצייר וילם דרוסט (אנ'), המתאר את הדמות המקראית בת שבע. הציור נוצר זמן קצר לפני יציאתו של האמן לאיטליה ובמקביל ליצירתו של מורו רמברנדט, בת שבע במקלחת. שני הציורים נמנעים מלהציג את דוד המלך הצופה בבת שבע בעת רחצתה, ומתמקדים ברגע שלאחר מכן, כאשר היא מקבלת את מכתבו. גישה זו מעניקה ליצירה אופי אינטרוספקטיבי המדגיש את הקונפליקט הפסיכולוגי של בת שבע בנוגע לניאוף אליו דוד מזמין אותה.
היצירה הייתה באוספו של ז'אן-ז'אק-ז'וזף לרואה ד'אטיול, מנתח ידוע במאה ה-19, ולאחר מכן עברה לאוספו של לואי אלפרד קרואיון דה ונדול, ראש עיריית סואזי-סור-סן, אשר הוריש אותה ללובר, שם היא מוצגת עד היום.
בת שבע במקלחת, ציור מעשה ידי רמברנדט