stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
EdX
דרך הפעולה > מוסדות וארגונים שותפים

בסוף 2013 הודיעו מספר מדינות וגופים פרטיים על אימוץ פלטפורמת הקוד הפתוח של edX ליישום והשקת יוזמות חדשות. עשר אוניברסיטאות סיניות חברו ליצירת יזמה חינוכית מקוונת בסין הנקראת XuetangX, מאה ועשרים מוסדות להשכלה גבוהה בצרפת מציעות קורסים מקוונים ברחבי צרפת בניהולו של משרד החינוך הצרפתי. קרן החינוך והפיתוח של המלכה ראניה יצרה את פורטל הMOOC הראשון בעולם הערבי Edraak. קרן המטבע הבינלאומית משתמשת בפלטפורמת edX לפרויקט נסיוני של קורסים מקוונים בכלכלה ופיננסים ותאגיד Tenaris משתמש בפלטפורמה על מנת להרחיב את ההכשרה העסקית וההשכלה של עובדיו.
נכון למרץ 2017 שותפים ב-edX יותר מ-110 ארגונים ומוסדות.
דרך הפעולה > edX בישראל

בשנת 2015 נחתם חוזה בין המטה לישראל דיגיטלית (המשרד לשוויון חברתי) וחברת edX העולמית להקמת פלטפורמה ללמידה דיגיטלית במטרה לעודד את שוק הלמידה המקוונת בישראל, להתאים אותו לצורכי המשק ולייצר הובלה בתחום. באפריל 2016 פרש מתפקידו ראש המטה יאיר שינדל, עקב חילוקי דעות עם המשרד לשוויון חברתי. בחודש מרץ 2017 הודיעה אוניברסיטת חיפה שתאפשר ללמוד תואר ראשון בשנתיים בלבד, במסלול בו ילמדו חלק מהקורסים בפלטפורמת edX העולמית ובמקבילה הישראלית שלה, קמפוס IL. המל"ג, הות"ת והמטה לישראל דיגיטלית פועלים כדי לעודד את מוסדות להשכלה גבוהה להציע קורסים דיגיטליים ולשלבם בתוכנית הלימודים. נכון ל-2020 מציע מיזם קמפוס IL ‏230 קורסים בעברית ובערבית.
ראו גם

קורסרה
יודסיטי
קמפוס IL
הערות שוליים

↑  אתר החברה - שאלות נפוצות
↑  "Schools and Partners". edX (באנגלית). 2014-01-10. נבדק ב-2017-05-12.
↑  Lori Breslow, David E. Pritchard, Jennifer DeBoer, Glenda S. Stump, Andrew D. Ho, and Daniel T. Seaton., tudying Learning in the Worldwide Classroom: ResearchS Into edX's First MOOC,, RPA Journal, June 14, 2013,
↑   ליאור דטל, ללמוד באוניברסיטה מהבית: לראשונה 9 קורסים דיגיטליים באקדמיה, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2016
↑  ספי קרופסקי, אוניברסיטת חיפה מציעה: תואר ראשון בשנתיים בלבד, באתר כלכליסט, 19 במרץ 2017
↑  "Courses". edX (באנגלית). נבדק ב-2017-05-12.
↑  "Stanford to collaborate with edx to develop a free, open source online learning platform". Stanford University (באנגלית). נבדק ב-2017-05-16.
1 2  edx/edx-platform, GitHub (באנגלית)
↑  With Eye Toward Financial Self-Sufficiency, edx Hires Businesswoman Cebula as President and COO | News | The Harvard Crimson, www.thecrimson.com (באנגלית)
↑  Harvard and MIT Put $60-Million Into New Platform for Free Online Courses – Wired Campus - Blogs - The Chronicle of Higher Education, www.chronicle.com (באנגלית)
↑  edX Enrollment Reaches Seven Digits | Flyby | The Harvard Crimson, www.thecrimson.com (באנגלית)
↑  "Online education company edx expanding to offer free courses aimed at high school students - The Boston Globe". BostonGlobe.com. נבדק ב-2017-05-16.
↑  Korn, Melissa (2014-10-01). "Corporate Training Gets an Online Refresh". Wall Street Journal. ISSN 0099-9660. נבדק ב-2017-05-16.
1 2  "Microsoft and edX Partner to Deliver Real World Skill Learning (EdSurge News)". EdSurge (באנגלית אמריקאית). 2015-03-10. נבדק ב-2017-05-16.
↑  Arizona State University to offer freshman year online, for credit, Washington Post
↑  edX Expands MicroMasters Programs With Data Science, Digital Leadership and More -- Campus Technology, Campus Technology (באנגלית)
↑  "edX to Work with French Ministry of Higher Education to Create National Online Learning Portal". edX (באנגלית). 2013-11-13. אורכב מ-המקור ב-2018-10-15. נבדק ב-2017-05-26.
↑  "Queen Rania Foundation Partners with edX to Create First MOOC Portal for the Arab World". edX (באנגלית). 2013-11-13. אורכב מ-המקור ב-2017-02-04. נבדק ב-2017-05-26.
↑  "IMF and edX Join Forces to Pilot Online Economics and Financial Courses". edX (באנגלית). 2013-11-13. אורכב מ-המקור ב-2017-10-03. נבדק ב-2017-05-26.
↑  4-traders. "Tenaris S.A. : Tenaris to Adopt edX Platform for Corporate Training | 4-Traders". נבדק ב-2017-05-26.
↑  "Schools and Partners". edX (באנגלית). 2014-01-10. נבדק ב-2017-05-26.
↑  המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית, נחתם חוזה עם חברת edX
↑   אמיתי זיו, בעקבות חילוקי דעות עם השרה גמליאל: ראש מטה ישראל דיגיטלית פורש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2016
↑  ספי קרופסקי, אוניברסיטת חיפה מציעה: תואר ראשון בשנתיים בלבד, באתר כלכליסט, 19 במרץ 2017
↑  מטה ישראל דיגיטלית והמועצה להשכלה גבוהה, קול קורא למוסדות להשכלה גבוהה להעלאת mooc לפלטפורמה קמפוס 2017
↑  | קמפוס, באתר campus.gov.il
דפוק עם תעודות

"דפוק עם תעודות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. הוא יצא לאור ב-21 בדצמבר 2021, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל חמישי מתוך אלבום האולפן ה-26 של גולן, קצת שמח קצת עצוב. השיר נכתב על ידי רון ביטון וסתיו בגר, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-964 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הישראלי של מדיה פורסט.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בדצמבר 2021, יום צאת השיר. הוא בוים ועובד על ידי AVOXVISION. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-4.7 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 21 בדצמבר 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ליאם |  |
אוניברסיטת שטרסבורג

| --- | --- |


 אוניברסיטה בצרפת
 תקופת הפעילות:  1538–הווה (כ־486 שנים)
 מייסדים:  Johannes Sturm 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  האב מיכאל דֶּנֶקֶן
 יו"ר:  Michel Deneken 
 סגל:  5,767 
 תלמידים
 :  48,153 (נכון ל־אוגוסט 2016) 
 סטודנטים לתואר שלישי:  2,406
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°34′49″N 7°45′52″E﻿ / ﻿48.580277777778°N 7.7644444444444°E﻿ / 48.580277777778; 7.7644444444444
 http://www.unistra.fr
  (למפת שטרסבורג מוגדלת) אוניברסיטת שטרסבורג(למפת שטרסבורג רגילה) אוניברסיטת שטרסבורג
 
אוניברסיטת שטרסבורג (בצרפתית: Université de Strasbourg ‏, Unistra) בעיר שטרסבורג, בחבל גראנד אסט, במזרח צרפת, היא האוניברסיטה השנייה בגודלה בצרפת (אחרי אוניברסיטת אקס-מרסיי), בה לומדים כ־48,000 סטודנטים, ויותר מ-4,000 חוקרים, אוספים ידע ומנתחים אותו.
מקורה של האוניברסיטה הוא באוניברסיטת שטרסבורג הגרמנית (Universität Straßburg) זו צמחה מתוך הגימנסיה ההומניסטית הלותרנית הגרמנית, שנוסדה בשנת 1538 על ידי יוהנס שטורם. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר.
מחלקות ופקולטות

באוניברסיטת שטרסבורג 37 מחלקות. במוסד הלימוד ניתן ללמוד חמישה תחומים אקדמיים מרכזיים הכוללים אמנויות; משפטים, כלכלה, ניהול ומדעי המדינה; מדעי החברה והרוח; מדעים וטכנולוגיה; מדעי הבריאות.
אמנויות: בתחום האמנות נכללות הפקולטה לאמנות, הפקולטה ללימודי שפות, הפקולטה לשפה וספרות צרפתית
משפטים, כלכלה, מדעי המדינה: בית הספר לעיתונאות, בית הספר למנהל עסקים, הפקולטה למשפטים ומדעי המדינה, הפקולטה לכלכלה וניהול, המכון ללימודי פוליטיקה.
מדעי החברה והרוח: הפקולטה לגאוגרפיה, הפקולטה לפילוסופיה, הפקולטה לתאולוגיה קתולית, הפקולטה לתאולוגיה פרוטסטנטית, הפקולטה למדעי הספורט, הפקולטה לפסיכולוגיה, הפקולטה להיסטוריה, הפקולטה למדעי החברה.
מדעים וטכנולוגיה: הפקולטה למדעי החיים, הפקולטה לכימיה, המחלקה לפיזיקה והנדסה, המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב.
מדעי הבריאות: הפקולטה לרפואה, הפקולטה לרפואת שיניים, הפקולטה לרוקחות.
בוגרים ידועים

בין בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג ארבעה זוכי פרס נובל:
ז'אן-פייר סובאז' - זוכה פרס נובל לכימיה, 2016
מרטין קרפלוס - זוכה פרס נובל לכימיה, 2013
ז'ול הופמן - זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה, 2011
ז'ן-מארי להן - זוכה פרס נובל לכימיה, 1987
בוגרים ידועים נוספים של אוניברסיטת שטרסבורג כוללים:
דוד ארליק - פרופסור לכירורגיה
דב בר-ניר - פובליציסט ישראלי וחבר הכנסת
ג'ורג' מאריי - בוטניקאי וחוקר טבע
רובר שומאן - מדינאי
פרנץ מאדל - משפטן ופוליטיקאי
ארסן ונגר - מאמן כדורגל
מרק בלוך - היסטוריון ומייסד אסכולת האנאל
כאוניברסיטה נאצית בזמן השואה

בשנת 1940 נכבשה העיר על ידי הגרמנים. היא סופחה לגרמניה הנאצית, ורשמית מעמדה לא היה כמעמד שאר הטריטוריות הכבושות בצרפת, אלא מעמד של עיר גרמנית לכל דבר. בשנת 1941 נפתחה האוניברסיטה מחדש ונקראה "רייכסאוניברסיטאט שטרסבורג". האוניברסיטה הוכפפה לצבא הגרמני ול-אס-אס. החל מקיץ 1943, החלו להגיע לפקולטה לרפואה באוניברסיטה הנאצית, אסירים וגם גופות של אסירים מאושוויץ, רובם יהודים. זאת לצורך ביצוע ניסויים רפואיים ופסוידורפואיים אכזריים על האנשים והגופות האלה. חלקי גופות שנשמרו במעבדות האוניברסיטה עד לשנים האחרונות, כולל כאלה שנותרו שם עד שנת 2022, אמורים היו לשמש, לאחר הניסויים שבוצעו בהם, כמוצגים במוזיאון של "גולגולות ואיברים של הגזעים הנכחדים": יהודים וצוענים, עם השוואות לאיברים אריים, כדי להציג את העליונות לכאורה של הגזע הארי על הגזעים הנחותים לכאורה, שאמורים היו להיכחד לאחר השמדתם על ידי הנאצים. הניסויים עצמם בוצעו במחנה ההשמדה נאצוויילר־שטרוטהוף, והמחקר התרכז באוניברסיטה. בראש האוניברסיטה והמכון שבמסגרתו בוצעו הניסויים, עמד פרופסור אוגוסט הירט. בשנת 2015, לאחר גילוי מספר צינצנות עם שרידי גופות יהודים שהיו בתוך תמיסת פורמלין, על ידי ד"ר רפאל טולדנו, רופא כללי משטרסבורג שהפך את המאבק לאיתור השרידים למשימה אישית, הובאו אלה לקבורה בנוכחות אנשי חברה קדישא של שטרסבורג, ונציגי האוניברסיטה. בעקבות הגילוי הזה, הקימה האוניברסיטה בשנת 2016 ועדת בדיקה בינלאומית, שהציגה את ממצאיה לאחר 6 שנות מחקר, שבהם נבחנו מאה וחמישים אלף דפי מסמכים ו-40 אלף דגימות ומוצגים ביולוגיים מהארכיונים של מעבדות האוניברסיטה. הדוח השתרע על פני 500 עמודים, והאוניברסיטה קיבלה על עצמה אחריות על עברה. זאת לאחר שבמשך שנים הכחישה האוניברסיטה שהיא עדיין מחזיקה במעבדותיה שרידים מהקורבנות, ולאחר ששנים התכחשה לאחריות על מה שהתרחש בין כותלי האוניברסיטה, בטענה שהיה מדובר באוניברסיטה גרמנית נאצית, וכי "הקירות אינם אשמים". העיתון הצרפתי לה-מונד, הקדיש לפרשה כתבה נרחבת בחודש מאי 2022.
ראו גם

ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים.
לקריאה נוספת

פול ווינדלינג (אנ'), Victims and Survivors of Nazi Human Experiments: Science and and Suffering in the Holocaust, סך כל עמודים: 377, Bloomsbury Academic, 2006.
הערות שוליים

↑  Faculties, Schools and Institutes, אתר אוניברסיטת שטרסבורג (באנגלית)
↑  Facts and Figures, אתר אוניברסיטת שטרסבורג (באנגלית)
↑  University Of Strasbourg Notable Alumni, College Learners
↑  דב (ברנארד) בר-ניר (זילברשץ), באתר הכנסת
1 2 3 4  תמר שבק, ניסויים מחרידים ושרידי גופות במרתף: אוניברסיטת שטרסבורג סיימה להכחיש את חלקה בפשעי הנאצים, באתר ynet, 26 באוגוסט 2022
↑  Hans-Joachim Lang, The Names of the Numbers, אתר ההנצחה של פרופסור הנס-יואכים לאנג.
1 2  גדעון קוץ, ‏עקבות באפילה: מסע אחרי מוזיאון הזוועות של הנאצים, באתר מעריב אונליין, 28 ביולי 2015
↑  ['For 30 years the University of Strasbourg claimed that it no longer held the remains of Nazi victims, but this was not true' University of Strasbourg sheds light on war crimes under Nazi administration], EJC - European Jewish Congress
↑  Florence Rosier, 'For 30 years the University of Strasbourg claimed that it no longer held the remains of Nazi victims, but this was not true', Le Monde, May 11, 2022
| הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוטרכט • אוניברסיטת סורבון • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אמסטרדם • ברצלונה • דבלין • היידלברג • הלסינקי • ז'נבה • יוניברסיטי קולג' לונדון • לוון • לונד • ליידן • מילאנו • מינכן • פרייבורג • פריז-סאקלה • ציריך • קופנהגן • קיימברידג' • שטרסבורג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519109605171  BnF: cb159415198 (data)  GND: 1010669-8  ICCU: CFIV279061  ISNI: 0000 0001 2170 7505  LCCN: n81080191  SUDOC: 131056549  VIAF: 126121525   WorldCat (עם VIAF): 126121525
אוניברסיטת ורוצלב

| --- | --- |


אוניברסיטת ורוצלב וכנסיית האוניברסיטה
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  21 באוקטובר 1702 – שמות קודמים: לאופולדינה   אוניברסיטת ברסלאו   אוניברסיטת ברסלאו על שם פרידריך-וילהלם (לפני 1945); ארגון מחדש: 1945   האוניברסיטה על שם בולסלב ביירוט 1989-1952; – הווה
 מייסדים:  לאופולד הראשון 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פז'מיסלב וישבסקי
 רקטור:  אדם יז'רסקי
 סגל:  3,480 
 סטודנטים
 :  31,557 
 מיקום
 מיקום:  ורוצלב, פרובינציית שלזיה תחתית
 מדינה:  פולין פולין
 קואורדינטות:  51°06′49″N 17°02′00″E﻿ / ﻿51.113611111111°N 17.033333333333°E﻿ / 51.113611111111; 17.033333333333
 uwr.edu.pl
 he
 
אוניברסיטת ורוצלב, בעבר אוניברסיטת ברסלאו (בפולנית: Uniwersytet Wrocławski; בגרמנית בעבר: Universität Breslau, בלטינית: Universitas Wratislaviensis) היא מוסד אוניברסיטאי ציבורי להוראה ולמחקר הממוקם בעיר ורוצלב, בשמה הגרמני בעבר – ברסלאו.
במקור הוקמה תחת שלטון גרמני בשנת 1702 כמכללה ישועית גרמנית. בשמה הנוכחי – לפי שמה הפולני של העיר, היא הוקמה בשנת 1946 על יסודות אוניברסיטת ברסלאו. בניין האוניברסיטה ניזוק קשות בעקבות המצור על ברסלאו בשנת 1945 במלחמת העולם השנייה והוא שוקם על ידי פולין אחרי שהעיר יחד עם חבל שלזיה סופחו אליה כתוצאה של המלחמה. אחרי 1945 הסגל של האוניברסיטה כלל מרצים וחוקרים שהשתייכו קודם לאוניברסיטה הפולנית של לבוב, עיר שסופחה לאוקראינה הסובייטית במסגרת ברית המועצות, כתוצאה של תבוסת גרמניה הנאצית במלחמה.
כיום אוניברסיטת ורוצלב היא אחת האוניברסיטאות החשובות ביותר בפולין. היא האוניברסיטה הגדולה בפרובינציה שלזיה תחתית ומעל 100,000 סטודנטים סיימו בה את לימודיהם החל משנת 1945, לרבות 1,900 חוקרים שהצטיינו וזכו בפרסים על תרומתם למדעים.
בשנת 2016 דורגה אונבירסיטת ורוצלב במקום 44 בסולם הדירוג QS של האוניברסיטאות ב"אירופה המתפתחת" ומרכז אסיה.
האוניברסיטה ממוקמת בקמפוס של אוניברסיטת ברסלאו לשעבר. עם בוגרי אוניברסיטת ברסלאו נמנו 9 חתני פרס נובל.
היסטוריה > האוניברסיטה לאופולדינה

התיעוד הראשון על מוסד אקדמי בעיר ורוצלב ידוע מ-20 ביולי 1505 כשלבקשת מועצת העיר, חתם מלך בוהמיה והונגריה ולדיסלב השני יאגיילונצ'יק בבירתו בודה, על ההחלטה להקים "גימנסיה ספרותית כללית" בברסלאו. עם זאת המוסד לא נבנה מכיוון שיוזמת המלך נדחתה מסיבות פוליטיות על ידי האפיפיור יוליוס השני. ככל הנראה בין הסיבות לכך נמנו המלחמות הרבות באזור והתנגדות האקדמיה של קרקוב.
בשנת 1659 העניק הקיסר לאופולד הראשון למסדר הישועים את טירת הפיאסטים בעיר, שנודעה אחר כך כ"ארמון המלך". בשנים 1689–1700 הרסו הישועים חלקית את הטירה ובנו על יסודותיה את "כנסיית ישו" שהפכה לימים לכנסיית האוניברסיטה ולבניין הבארוקי היחיד בעיר. בסוף המאה ה-17 בתוך בניינים שנותרו מהטירה התנהלה מכללה ישועית. הישועים ביקשו מהקיסר לאשר הקמת אוניברסיטה קתולית. מועצת העיר שייצגה את הרוב הפרוטסטנטי של התושבים, התנגדה למיזם למשך זמן רב.
בסופו של דבר ב-21 באוקטובר 1702 חתם לאופולד הראשון על בולה Aurea bulla fundationis Universitatis Wratislaviensis שבה הורה על הקמת "אקדמיה" על שמו, המורכבת משתי פקולטות: לתאולוגיה ולפילוסופיה. האוניברסיטה פעלה למשך חצי מאה בבניינים שנשארו מהטירה הישנה. לצידה נבנתה פנימיית יוזף הקדוש, כיום בית שטפנס. על אף היותה מוסד רומי-קתולי, למדו בה גם הרבה סטודנטים פרוטסטנטים. בניית הבניין החדש שנמשכה בין השנים 1728–1742 הופסקה בעקבות פלישת הצבא הפרוסי של פרידריך הגדול. על בסיס התוכנית המקורית נבנה רק אולם מפואר בסגנון רוקוקו הקרוי "אאולה לאופולדינה". המוסד הפסיק לשמש למבצר של הקונטרה-רפורמציה, אולם נשאר מוסד להכשרת הכמורה הקתולית בפרוסיה.
היסטוריה > תלמידים ידועים

עם תלמידיה המפורסמים של האוניברסיטה השלזית על שם פרידריך וילהלם בברסלאו נמנו:
אלברט נייסר
פרידריך ברגיוס
מקס בורן
אדוארד בוכנר
האנס גאורג דהמלט
פאול ארליך
פריץ הבר
פיליפ לנארד
תאודור מומזן
ארווין שרדינגר
אוטו שטרן
היסטוריה > אוניברסיטת וורוצלב

אחרי המצור על וורוצלב, כבש הצבא הסובייטי את העיר במאי 1945. ברסלאו, בשמה הפולני וורוצלב, הפכה חלק מהרפובליקה העממית של פולין. בסוף מאי 1945 הגיע לוורוצלב הצוות הראשון של אנשי אקדמיה וקיבל לידיו את החסות על בנייני האוניברסיטה, ש70% מהם נהרס במלחמה. חלק מאוספיה של ספריית האוניברסיטה אבדו תוך כדי התקדמות הצבא הסובייטי ב-1945 כשהחיילים שרפו אותם ב-10 במאי 1945 ארבעה ימים אחרי כניעת חיל המצב הגרמני.[דרוש מקור]
כמה בניינים שופצו מהר, ונבחר סגל מורים, רבים מהם חברי הסגל לשעבר מהאוניברסיטאות "יאן קז'ימייז'" בלבוב ו"סטפן בטורי" מווילנה.
אחרי שינויי הגבולות וסיפוח גליציה המזרחית לברית המועצות, אלפי עובדים לשעבר של הספרייה של לבוב, של אוניברסיטת יאן קז'ימייז' ושל המכון אוסולינאום, עקרו לוורוצלב. באמצע שנת 1948 מעל 60% מהמורים באוניברסיטת וורוצלב ומהמכון הפוליטכני של וורוצלב באו מקרסי, "שטחי הגבולות המזרחיים" של הרפובליקה הפולנית שסופחו לברית המועצות, בהם בלוטו במיוחד אנשי אקדמיה מלבוב. סטניסלב קולצ'ינסקי מאוניברסיטת לבוב הפך לנשיא הראשון של שני המוסדות האקדמיים הפולנים בוורצלב, בעוד אדוורד סוכרדה מהמכון הפוליטכני של לבוב התמנה לסגנו.
אוניברסיטת וורוצלב הוקמה מחדש כאוניברסיטה ממלכתית פולנית באמצעות צו של המועצה הלאומית של המדינה מ-24 באוגוסט 1945. ההרצאה הראשונה באוניברסיטה ניתנה ב-15 בנובמבר 1945 על ידי לודוויק הירשפלד. בין השנים 1952–1989 נקראה אוניברסיטת וורוצלב על שם בולסלב ביירוט - Uniwersytet Wrocławski im. Bolesława Bieruta לפי המנהיג הקומוניסטי והנשיא הראשון של הרפובליקה העממית של פולין (1947–1952).
ב-2015 החזירה האוניברסיטה את התארים האקדמיים שנשללו בימי המשטר הנאצי מבוגריה היהודים. האוניברסיטה העריכה שבסך הכל היה מדובר ב-262 בוגרים של אוניברסיטת ברסלאו.
היסטוריה > הלימודים באוניברסיטת ורוצלב

אוניברסיטת ורוצלב כוללת 10 פקולטות שבהן נלמדים 44 תחומי לימודים, כששפת ההוראה היא פולנית, ובכמה מהן גם אנגלית. היא מעניקה תוארי בוגר, מוסמך ודוקטור.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סטניסלב קול'ינסקי (1945–1951)  יאן מידלארסקי (1951–1953)  אדווארד מרצ'בסקי (1953–1957)  קזימייז שארסקי (1957–1959)  ויטולד שווידה (1959–1962)  אלפרד יאהן (1962–1968)  ולדימייז' ברוטוביץ' (1968–1971)  מריאן אוז'כובסקי (1971–1975)  קזימייז אורבאניק (1975–1981)  יוזף לוקשביץ' (1981–1982) |  הנרי ראטאיצ'אק (1982–1984)  יאן מוזז'ימאס (1984–1987)  מייצ'יסלב קלימוביץ' (1987–1990)  ויצ'ייך וז'סינסקי (1990–1995)  רומן דודה (1995–1999)  רומואלד גלס (1999–2002)  זג'יסלב לאטאיקה (2002–2005)  לשק פאכולסקי (2005–2008)  מארק בויארסקי (2008–2016)  אדם יז'רסקי (2016–2020)  פז'מיסלב וישבסקי |  |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אלברט וויצ'ך אדמקייביץ'  אדולף טנדרסן  אדם אסניק  קלרה אימרוואהר  נורברט אליאס  רוברט בונזן  אוטו פון גירקה  אדולף אדוארד גרובה  יאן ג'יירז'ון  אהמט ג'אפרולו  זיגמונד האדה  פריץ הבר  סוורין ויסלוך  מייצ'יסלב וולפקה  קרל ורניקה  פאול טיליך  אוטו יקל  שטפאן כהן-פוסן |  האנס לאמרס  קורט לישקה  פרדיננד לסל  האנס קלוס  אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן  גוסטב פרייטאג  אוגוסט פרהליך  היינץ פרנקל-קונראט  היינץ פון פרסטר  אדווארד מארצ'בסקי  גוסטב מאייר  יוליוס לותאר מאייר  קרול מוג'לבסקי  יאן מיודק  יאן מיציילסקי  יאן מיקושינסקי  יאן נוסקייביץ'  וויצ'ייך סאמוטי  קארל סלאביצ'ק  קארל סלוטה  סטניסלב פוטז'בובסקי  יאן אוונגליסטה פורקינייה |  ברברה פיאסקצה ג'ונסון  יוהאנס צוקרטורט  פלוריאן צנובה  אדולף קובר  ווייצ'ך קורפאנטי  אוטו קיסטנר  גוסטב קירכהוף  ברוניסלב קנאסטר  יאן קספרוביץ'  אמיל קרבס  אויגן רוזנשטוק-היסי  פרידריך פרדיננד רונגה  יוזף שאכט  אדית שטיין (הקדושה תרזה בנדיקטה של הצלב)  צ'ארלס פרותאוס שטיינמץ  הוגו שטיינהאוס  ולדיסלב שלבוג'ינסקי  רודולף שנאקנבורג  קז'ימייז' מרצינקייביץ'  דוקטורים לשם כבוד: יוהאנס ברהמס |  |  |  |  |  |
גלריה

הבניין המרכזי של האוניברסיטה, ב-2005
האולם Aula Leopoldina
ספריית האוניברסיטה
המכון למתמטיקה
המכון לפילולוגיה
בניין הפקולטות למשפטים, מנהל וכלכלה
הערות שוליים

↑  Małgorzata Porada (27 ביולי 2009). "Od jezuickiej Leopoldiny do polskiego Uniwersytetu Wrocławskiego (From Jesuit Leopoldina to Polish University of Wrocław)". O nas (About Us) (בפולנית). Uniwersytet Wrocławski. אורכב מ-המקור ב-4 באוקטובר 2012. נבדק ב-27 באוגוסט 2012. T. Kulak, M. Pater, W. Wrzesiński, Historia Uniwersytetu Wrocławskiego 1702-2002, Wrocław 2002 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  M.Porada 2012-2002
1 2 3  האתר הרשמי של אוניברסיטת ורוצלב
↑  Mieczysław Pater, Historia Uniwersytetu Wrocławskiego Do Roku 1918, Wrocław, 1997, p. 297
1 2  Norman Davies: Microcosm: Portrait of a Central European City, 2002, עמ' 245
↑  Norman Davies: Microcosm: Portrait of a Central European City, 2002, עמ' 305–307
↑  Norman Davies: Microcosm: Portrait of a Central European City, עמ' 110–115, 207–210
↑  Norman Davies "Microcosm", עמ' 337
↑  Norman Davies "Microcosm", עמ' 393
↑  Norman Davies "Microcosm", עמ' 394
↑  Norman Davies "Microcosm", עמ' 389–390
1 2  Maciej Iłowiecki - Dzieje nauki polskiej. Warszawa: Wydawnictwo Interpress.1961, עמ' 241. ISBN 83-223-1876-6
↑  Pamela Spence Richards, ed.. A History of Modern Librarianship: Constructing the Heritage of Western CulturesLibraries Unlimited. 2015 עמ'. 30. ISBN 978-1610690997
↑  Oxford University Press 2005, עמ' 382, Norman Davies -God's playground: a history of Poland in two volumes. Volume 2 ISBN 0-19-925340-4 2005
↑  Gregor Thum Uprooted: How Breslau Became Wroclaw during the Century of Expulsions, Princeton University Press 2011 ISBN 978-0691152912, עמ' 95
↑    Matthew Day, ‏Polish university to reinstate German Jews' titles stripped by Nazis, The Telegraph, 5 January 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269456005171  PLWABN: 9810651081705606  BIBSYS: 90835007  BnF: cb118793918 (data)  CiNii: DA02540767  GND: 1220756-1  ISNI: 0000 0001 2185 3326  LCCN: n81097101  NKC: ko2003181604  NLA: 41770675  SUDOC: 026572346  Trove: 1057954  VcBA: 494/19197  VIAF: 151282117   WorldCat (עם VIAF): 151282117 
התוכנית המקורית של האוניברסיטה לאופולדינה (1760). שלא בוצעה במלואה
אוניברסיטת ורוצלב, אז ברסלאו, בסביבות שנת 1900
אמנון בן-תור

| --- | --- |

 לידה:  1935 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  22 באוגוסט 2023 (בגיל 88 בערך) ירושלים 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2019)  פרס פרשיה שימל (2000) 
 תרומות עיקריות
 חפירות בתל חצור ובתל יקנעם וסביבתו
 
תל קשיש
אמנון בן-תור (1935 – 22 באוגוסט 2023) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל לחקר הארכאולוגיה לשנת ה'תשע"ט (2019). תחום התמחותו העיקרי היה ארכאולוגיה של המזרח הקדום וארכאולוגיה מקראית. התמחה באומנות הגילוף של תקופת הברונזה, ביחסים בין תרבויות בעת העתיקה (מצרים העתיקה וכנען), ומאז 1990 התמקד בחקר תל חצור כמפתח לחידות רבות בתחום. הוא היה שותפו של יגאל ידין בחפירות תל חצור וחפר איתו גם במצדה וכתב ספר בנושא. בן-תור החזיק בהשקפה לפיה ממלכת ישראל המאוחדת אכן התקיימה במציאות כממלכה ששלטה על חלקים ניכרים של ארץ ישראל, בניגוד לדעת פרופסורים "מינימליסטיים" כישראל פינקלשטיין, נדב נאמן וזאב הרצוג, וזאת על סמך פרשנות ארכאולוגית של הממצאים בשטח ולא על סמך אמונה דתית או אידאולוגיה, כהגדרתו.
אביו היה הגאולוג פרופסור יעקב בן-תור שקיבל את פרס ישראל ב-1955. רעייתו, ד"ר דפנה בן-תור, הייתה אוצרת תרבות מצרים במוזיאון ישראל.
תולדות חיים וקריירה מדעית

בן-תור נולד בירושלים. השלים תואר ראשון באוניברסיטה העברית ב-1958 ובשנת 1962 השלים תואר שני. בשנים 1966–1967 יצא למחקר באוניברסיטת לונדון. בשנת 1969 השלים דוקטורט בהדרכתו של יגאל ידין בנושא "בעיות נבחרות בתקופת הברונזה הקדומה שלבים ב'–ג' בארץ ישראל", בהצטיינות יתרה.
כן, השתתף בן-תור בקרבות לשחרור ירושלים במהלך מלחמת ששת הימים כלוחם בגדוד הסיור של חטיבה 16.
בשנת 1969 מונה למרצה באוניברסיטה העברית ומשנת 1984 היה פרופסור מן המניין. בשנת 1974 שהה באוניברסיטת הרווארד כעמית מחקר במחלקה לארכאולוגיה של המזרח הקרוב. בשנים 1977-1974 היה ראש המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית ובשנים 1992–1996 היה ראש המכון לארכאולוגיה של אוניברסיטה זו. משנת 1988 היה מופקד הקתדרה לארכאולוגיה של ארץ ישראל על שם יגאל ידין. במהלך השנים שימש פרופסור אורח בקולג' דרופסי בפילדלפיה (1979), באוניברסיטת מרילנד (1980), באוניברסיטת ייל (1985–1986) באוניברסיטת קולומביה (1991–1992) ובמכון ללימודי יהדות של אוניברסיטת פנסילבניה (1997–1998).
ב-1970 חפר בן-תור בתל ירמות, וב-1971 חפר באזור. יחד עם טרודה דותן חפר בשנים 1971–1972 באתינו (Athienou) שבקפריסין. בשנים 1977–1988 ניהל פרויקט חפירות בתל יקנעם ותל קירי שבקיבוץ הזורע הסמוך. בשנים 1978–1987 ניהל את החפירות בתל קשיש הוא הציע לזהותה עם "דבשת" (ספר יהושע, יט, י–יא). מאז 1990 ניהל את החפירות בתל חצור.
בשנת 2000 קיבל מטעם מוזיאון ישראל את פרס פרשיה שימל על תרומתו לארכאולוגיה של ארץ ישראל. בשנת 2019 קיבל את פרס ישראל בתחום חקר הגאוגרפיה, הארכאולוגיה וארץ ישראל.
ב-2022 חלה בסרטן נדיר מסוג PDCN(אנ'), נפטר ב-22 באוגוסט 2023.