stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר
הסיקור התקשורתי

המקרה דווח בהרחבה במספר ערוצי תקשורת בולטים בארצות הברית בהם CNN, CBS, MSNBC, פוקס ניוז, שיקגו טריביון ו-NPR.
ב-11 בפברואר 2009 ערוץ ההיסטוריה שידר לראשונה פרק בשם "חייזרים בשדה התעופה" (Aliens at Airport) בתוכנית הטלוויזיה "UFO Hunters" אשר עסק בהרחבה באירוע.
הסיקור התקשורתי > ההדלפה של השיחה שנערכה בין ג'ון הילקביץ' לג'ים וגנר

בתחילת 2007 נחשף סרטון וידאו של דיון שמעולם לא שודר בטלוויזיה שקיימו בחדר החדשות של ערוץ החדשות המקומי CLTV ג'ון הילקביץ' (כתב התחבורה של השיקגו טריביון שסיקר את המקרה) לבין מנחה החדשות של הערוץ ג'ים וגנר. בסרטון נראים הילקביץ' ווגנר מקיימים דיון אודות המקרה ומתמקדים בסיקור הבינלאומי הנרחב של הסיפור, וכמו כן בבחירה לכאורה של יונייטד איירליינס להפסיק לחקור את האירוע ולפסול אותו בטענה שמדובר ב-"תופעת מזג האוויר". הילקביץ' מציין במהלך השיחה כי ככל הנראה טייס של יונייטד איירליינס הצליח לצלם תמונות של העב"ם במצלמה דיגיטלית שברשותו, וכי הסיפור הוא "הסיפור הנצפה ביותר בהיסטוריה של אתר האינטרנט של השיקגו טריביון" עם קרוב ל-"מיליון צפיות". כמו כן הילקביץ' ציין כי הוא סבור ש"הממשל יודע יותר ממה שהוא מוכן לספר". בהמשך הסרטון המסך מושחר בעוד שניתן עדיין לשמוע את הקלטת האודיו של השיחה שהתקיימה בין השניים. הסרטון מסתיים כאשר אדם נוסף לא מוכר מציין "הוא היה נוחת אבל אה ..." ובשלב זה המצלמה נכבית.
הערות שוליים

↑  UFO Hunters Episode Guide - Season 3 - HISTORY.com
↑  Beck, Glenn (3 בינואר 2007). "Are We Ready for Another Attack?; 2008 Elections Gearing Up". CNN. נבדק ב-4 באפריל 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rich Dolan on CNN". Keyhole Publishing. 3 בינואר 2007. אורכב מ-המקור ב-2007-07-08. נבדק ב-4 באפריל 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Behind the scenes newsroom pre-interview footage of Jon Hilkevitch Interview". אורכב מ-המקור ב-2012-02-06. נבדק ב-23 ביוני 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Report of an Unidentified Aerial Phenomenon and its Safety Implications at O'Hare International Airport on November 7, 2006" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-27. נבדק ב-1 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aviation Safety in America: Under-Reporting Bias of Unidentified Aerial Phenomena and Recommended Solutions". אורכב מ-המקור ב-2008-01-20. נבדק ב-1 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hilkevitch, Jon (1 בינואר 2007). "In the sky! A bird? A plane? A ... UFO?". Chicago Tribune. ארכיון מ-2007-11-17. נבדק ב-29 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UFO Hunters" Aliens at the Airport (TV Episode 2009) - IMDb
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |
אסון פסטיבל אסטרו-וורלד

| --- | --- |

צילום לווין של פארק nrg בו אפשר לראות בצהוב את מיקום פסטיבל אסטרו-וורלד
 תאריך:  5 בנובמבר 2021
 שעה:  בערך 21:06 - 22:10 CDT
 מיקום:  פארק nrg
 גורם:  תחת חקירה
 קואורדינטות:  29°40′59″N 95°24′28″W﻿ / ﻿29.683055555556°N 95.407777777778°W﻿ / 29.683055555556; -95.407777777778
 הרוגים:  10
 פצועים:  300+ (25 בטיפול נמרץ)
 he
 
אסון פסטיבל אסטרו-וורלד היה אירוע אסון של תדחוקת קהל שגרם למנוסת בהלה שהתרחש ב-5 בנובמבר 2021 בפסטיבל אסטרו-וורלד, אירוע מוזיקה ביוסטון, טקסס, ארצות הברית, אשר בראשו עמד הראפר האמריקאי טראוויס סקוט.
באסון, עשרה אנשים מתו, 25 נוספים אושפזו, ויותר מ-300 בני אדם טופלו עקב פציעות בבית החולים השדה של הפסטיבל. מבקרים בקונצרטים תיעדו את התקרית ופרסמו סרטונים בהם סיפרו את חוויותיהם ברשתות החברתיות.
רקע

פסטיבל אסטרו-וורלד (באנגלית: Astroworld Festival) הוא אירוע מוזיקה שנתי אשר נוסד על ידי הראפר וכותב השירים האמריקני טראוויס סקוט ב-2018. האירוע אורגן ונוהל על ידי לייב ניישן ושלוחותיה. אפל מיוזיק שידרה את ההופעה של סקוט בשידור חי.
רקע > הכנות

בפסטיבל היו כ-50,000 משתתפים, אם כי המקום יכול להכיל עד 200,000 איש. העיר יוסטון ומחוז האריס ארגנו אבטחה לאירוע, אך ראש העיר סילבסטר טרנר הצהיר כי העיר סיפקה יותר אבטחה לפסטיבל מאשר שסיפקה ל-World Series 2021, שהסתיימה ביוסטון שלושה ימים קודם לכן.
למשטרת יוסטון היו 528 שוטרים בפסטיבל, ומארגני האירוע לייב ניישן סיפקו עוד 755 קציני אבטחה. מכבי האש של יוסטון הציבו 20 אמבולנסים מחוץ למקום לקראת הקונצרט. קבלן מברוקלין, הקים אוהל רפואי ראשי ואוהלים קטנים יותר סביב המקום הכוללים בין היתר שני רופאי חדר מיון, שש אחיות מוסמכות, שני פרמדיקים ותשעה טכנאי רפואת חירום.
התרחישים שהמשטרה התכוננה אליהם במסגרת תוכנית האבטחה של המארגנים היו: מקרה של יורה פעיל, מזג אוויר קשה ואפשרות להתפרעויות או תסיסה אזרחית, אך המארגנים לא התכוננו לאירועי חירום של תדחוקת קהל או מנוסת בהלה. בהתבסס על "מתווה האתר ואירועים מהעבר", החששות העיקריות של המשטרה היו תקריות מרובות הקשורות לאלכוהול/סמים, צורכי פינוי אפשריים או אירוע רב-נפגעים. הכנות ל-"לזיהוי התנהגות קהל שעלולה להיות מסוכנת בשלביה המוקדמים במאמץ למנוע הפרעה/התפרעות אזרחית" מעולם לא צוינו בהנחיות המשטרה.
רקע > מקרים קודמים

בהופעות הקודמות של סקוט התרחשו גם כן מספר בעיות. בלולהפלוזה בשנת 2015, סקוט עצמו נעצר עקב הפרת סדר לאחר שהסית את צופי הקונצרטים להתעלם מהאבטחה ולמהר לבמה. בשנת 2017, הוא נעצר בגין התנהלות דומה לאחר הופעה בצפון מערב ארקנסו (אנ'). באותה שנה, מעריץ תבע את סקוט ואת המארגנים של הקונצרט במנהטן לאחר שנפל מהמרפסת ונגרר לבמה, וטען כי הנפילה נגרמה מדחק בקהל. בשנת 2019, שלושה אנשים נרמסו ונפצעו כשההמון מיהר להיכנס למתחם באסטרו-וורלד.
קורבנות

8 קורבנות מגיל 14–27 נהרגו בליל המופע.
אחת מהפצועות במופע, אישה כבת 22 הוכרזה עם מוות מוחי ב-9 בנובמבר. היא מתה לאחר מספר ימים מה שהפך אותה לקורבן התשיעי באסון.
25 אנשים פונו לבית החולים, אחד עשר מהם היו עם דום לב.
שני קורבנות נותרו במצב אנוש נכון ל-11 בנובמבר, כולל ילד בן תשע שהיה בתרדמת קומה לאחר שנמחץ במופע, לאחר מכן ב-14 בנובמבר הוא נפטר ובכך נהיה הקורבן העשירי באסון.
בסך הכל, יותר מ-300 אנשים טופלו עם פציעות בבית החולים שהוקם באזור האסון.
הערות שוליים

1 2 3  Teenagers among eight dead in Houston Astroworld festival concert crush, the Guardian, ‏2021-11-06 (באנגלית)
↑  Seba, Erwin (2021-11-07). "Criminal probe opened into stampede at rap concert in Houston that killed 8". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-11-08.
↑  KTRK, Families identify 7 of 8 victims killed in Astroworld Festival: 'We are all devastated', ABC13 Houston, ‏2021-11-07 (באנגלית)
1 2  Nate Day, Astroworld Festival: Police confirm victims may have been injected with drugs, launch criminal probe, Fox News, ‏2021-11-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Eight dead, 10-year-old critical following crowd surge at Astroworld festival in Houston, NBC News (באנגלית)
↑  "Travis Scott's Astroworld: Eight killed after crowd surge at Texas festival". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-11-06. נבדק ב-2021-11-08.
↑  ‘There’s someone dead in there!’ Videos show Astroworld concertgoers begging for help, The Independent, ‏2021-11-08 (באנגלית)
↑  Hannah Ryan CNN, What is Astroworld? Who is Travis Scott? And other things to know about the incident, CNN
1 2  Treisman, Rachel; Shivaram, Deepa (2021-11-06). "8 people were killed at Houston's Astroworld Festival after crowd rushed the stage". NPR (באנגלית). נבדק ב-2021-11-09.
1 2  Paybarah, Azi; Moya, Maria Jimenez; Khan, Aina J. (2021-11-06). "Crowd Surge at Travis Scott Concert Leaves at Least 8 Dead". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-11-09.
1 2  By Melissa Macaya, Melissa Mahtani and Meg Wagner, November 8 2021: Deadly Astroworld crowd surge, CNN, ‏2021-11-08 (באנגלית)
↑  Goodman, J. David; Sandoval, Edgar (2021-11-08). "Houston Officials Worried About Crowd Control Before Travis Scott Took the Stage". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-11-09.
↑  "Eight dead, including teens, after a crowd surge at Travis Scott's Astroworld Festival". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2021-11-09.
↑  Jason Hanna, Maya Brown and Rosa Flores CNN, At least 8 dead and many injured after crowd surge at Travis Scott's Astroworld Festival in Houston, officials say, CNN
דני איילו

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1933 מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בדצמבר 2019 (בגיל 86) ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Daniel Louis Aiello Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1972–2019 (כ־47 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון ג'יימס מונרו 
 צאצאים:  דני איילו השלישי 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1976)  מדליית הכבוד של האליס איילנד 
 http://dannyaiello.com
 פרופיל ב-IMDb
 
איילו (משמאל), 2010
דניאל לואיס "דני" איילו הבן (באנגלית: Daniel Louis "Danny" Aiello, Jr.‏; 20 ביוני 1933 – 12 בדצמבר 2019) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי, שהיה ידוע בהופעותיו האלימות והוולגריות. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשנת 1989 על תפקידו בסרט "עשה את הדבר הנכון".
ביוגרפיה

איילו נולד במנהטן לפרנסס ודניאל לואיס איילו האב. אביו של איילו נטש את הבית כאשר היה ילד קטן, הוא לא שינה את דעתו גם כאשר אמו של איילו התעוורה. במשך שנים גינה איילו באופן פומבי את החלטת אביו, השניים התפייסו ב-1993 אך איילו שמר טינה לאביו על החלטתו לעזוב את הבית.
בגיל 16 שיקר איילו בנוגע לגילו האמיתי במטרה להתגייס לצבא ארצות הברית, לאחר ששירת שלוש שנים חזר איילו לניו יורק והתחיל לעבוד בעבודות מזדמנות כדי לעזור בפרנסת המשפחה.
קריירת משחק

איילו התחיל את דרכו בתעשיית הסרטים בתחילת שנות ה-70 עם הופעות בתפקידים משניים בסרטים "פעימות לב", ו"הסנדק 2", בשני הסרטים הופיע איילו לצידו של רוברט דה נירו.
ב-1984 שיחק איילו פעם נוספת לצד דה נירו, בדרמת הפשע של סרג'ו לאונה "היו זמנים באמריקה".
את תפקיד הפריצה שלו עשה איילו שנה לאחר מכן בדרמה הקומית של וודי אלן "שושנת קהיר הסגולה", שם התפרסם בתור מונק, בעלה של ססיליה (מיה פארו). איילו הופיע גם בסרטו של וודי אלן "ימי הרדיו".
לאחר מכן הופיע איילו בתפקיד ראשי בקומדיה "מוכת ירח", בסרט גילם את ג'וני סאמריי, ארוסה של גיבורת העלילה לורטה קאסטוריני (שר).
דמותו הידועה ביותר עד היום של איילו בעולם הקולנוע הייתה סלבטורה "סאל" פרנג'יאונה, בעל הפיצרייה האיטלקית שבשכונת ברוקלין בסרטו של ספייק לי בשנת 1989 "עשה את הדבר הנכון".
תפקיד זה הקנה לאיילו מועמדות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
הופעותיו הבולטות האחרונות של איילו היו במותחן האימה "חיים בצל הסיוט", בו גילם את חברו של הדמות הראשית ג'ייקוב סינגר (טים רובינס) שמנסה להשאיר את עברו הטראומטי כחייל במלחמת וייטנאם מאחוריו ללא הצלחה, ופולחן הפעולה של לוק בסון "לאון", שם הופיע בתור המאפיונר האיטלקי טוני, מפעילו של המתנקש קר הרוח לאון (ז'אן רנו).
חיים אישיים

לאיילו ארבעה ילדים - שני בנים ושתי בנות מאשתו סנדי כהן, לה היה נשוי מאז 1955 ועד למותו. בנו, דני איילו השלישי היה פעלולן והלך לעולמו ב-2010 ממחלת הסרטן.
דני איילו אושפז בעקבות מחלה והלך לעולמו ב-12 בדצמבר 2019.
פילמוגרפיה נבחרת

פעימות לב (1973)
הסנדק 2 (1974)
החזית (1976)
הדייר האחרון (1978) - סרט טלוויזיה
רובע ברונקס (1981)
היו זמנים באמריקה (1984)
שושנת קהיר הסגולה (1985)
מומחה קטלני (1985)
ימי הרדיו (1987)
אמן בחיזורים (1987)
מוכת ירח (1987)
נערת החודש (1987)
הצוות (1988)
עשה את הדבר הנכון (1989)
לילות הארלם (1989)
חיים בצל הסיוט (1990)
עוד סיבוב (1991)
הדסון הוק (1991)
Me and the Kid (1993)
סיבוב שני לאהבה (1993)
לאון (1994)
משהו ללבוש (1994)
זוגות בהחלפה (1995)
סיטי הול (1996)
שני ימים באל. איי. (1996)
מדינת ברוקלין (1997)
דינר רש (2000)
להרוג את המזל (2006)
השפעה (2014)
איטליה הקטנה (2018)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

הדון האחרון (1997)
Dellaventura‏ (1997 - 1998)
הערות שוליים

↑  תמר גלבץ, קולנוע - יא ירח, מה עשית - "מוכת ירח״ (1987), במאי: נורמן ג'ואיסון. שחקנים: שר, ניקולאס קייגי, כל העיר, 25 במרץ 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933385305171  PLWABN: 9810678792105606  BIBSYS: 98056947  BNE: XX1276336  BnF: cb14006028j (data)  CiNii: DA17273303  GND: 137751761  ICCU: RAVV088816  ISNI: 0000 0001 2283 459X  LCCN: no91008680  MusicBrainz: fb4e934c-b191-4e1d-8f73-89476c629b7f  NKC: xx0273654  NLA: 40034467  NLK: KAC2020L9742  NTA: 075079429  SNAC: w6v9913v  SUDOC: 052199398  Trove: 1443235  VIAF: 100241812   WorldCat (עם VIAF): 100241812
סטיב בירנבאום

סטיב מיצ'ל בירנבאום (באנגלית: Steven Mitchell "Steve" Birnbaum; נולד ב-23 בינואר 1991) הוא כדורגלן עבר יהודי-אמריקאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

נולד בניופורט שבקליפורניה. אמו היא פגי (לבית שמידט) בירנבאום. בירנבאום התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בה שיחק 4 שנים. לאחר שנה בגולדן בארס, חתם באורנג' קאנטרי בלו סטאר מליגת הפיתוח האמריקאית בה שיחק עונה אחת. ב-14 בינואר 2014 נבחר במקום השני בסיבוב הראשון של דראפט ה-MLS על ידי די.סי. יונייטד. במרץ 2014 הושאל לריצ'מונד קיקרס מליגת האיחוד האמריקאית. ב-5 באפריל 2014 בניצחון 1–3 על פיטסבורג ריברהונדס. במהלך העונה נפצע בלמה של די.סי. יונייטד ג'ף פארקה, ובירנבאום חזר מההשאלה לסגל היונייטד. ב-20 בנובמבר 2014 נבחר במקום השני בתחרות רוקי השנה ב-MLS. ב-26 בפברואר 2015 בירנבאום הבקיע את השער הראשון שלו ביונייטד במסגרת רבע גמר ליגת האלופות של CONCACAF נגד אלחואלנסה.
בצעירותו שיחק בירנבאום בנבחרות הצעירות של ארצות הברית ובשנת 2012 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף במשחקי המכביה הפאן-אמריקאיים שנערכו בברזיל. ב-28 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית. כעבור שלושה ימים הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד איסלנד.
בקיץ 2016 השתתף בטורניר הקופה אמריקה סנטנריו עם נבחרתו.
צ'ארלס דנה גיבסון

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1867 בוסטון, ארצות הברית
 פטירה:  23 בדצמבר 1944 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 תחום יצירה:  מאייר
 יצירות ידועות:  סדרת איורים לנערת גיבסון
 בן או בת זוג:  Irene Langhorne Gibson (7 בנובמבר 1895–?) 
 צאצאים:  Irene Langhorne Gibson Emery, Langhorne Gibson 
 חתימה:   
 
צ'ארלס דנה גיבסון (באנגלית: Charles Dana Gibson; ‏14 בספטמבר 1867 – 23 בדצמבר 1944) היה אמן גרפי אמריקני, הידוע בעיקר בזכות יצירתו, נערת גיבסון - ייצוג אייקוני של האישה האמריקנית היפה והעצמאית בתחילת המאה ה-20.
אשתו, איירין לנגהורן, וארבע אחיותיה היו למקור השראתו. הוא פרסם את האיורים שלו במגזין לייף ובפרסומים לאומיים מרכזיים נוספים במשך יותר מ-30 שנה, והועסק כעורך ב-1918 ואחר כך לבעלים של המגזין.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גיבסון נולד ברוקסברי, מסצ'וסטס. בנם של ג'וזפין אליזבת (לבית לובט) וצ'ארלס דאוולף גיבסון ואחיה של ג'וזפין גיבסון. אחד מאבותיהם היה הסנאטור האמריקני ג'יימס דאוולף, וסבא של סבא רבא היה הסנאטור האמריקני ויליאם ברדפורד. אחותו ג'וזפין ירשה את לונגפילד (בריסטול, רוד איילנד) מסבתם מצד האב, אבי דאוולף גיבסון.
הוריו של גיבסון, שגילה עניין באמנות בגיל צעיר, רשמו אותו לליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק, שם למד במשך שנתיים.
ביוגרפיה > מאייר במגזינים

גיבסון מכר את עבודותיו הראשונות ב-1886 לכתב העת לייף, שנוסד על ידי ג'ון איימס מיטשל ואנדרו מילר. הוא כלל כותרות ענייניות, הומור, איורים וקריקטורות. עבודותיו הופיעו מדי שבוע במגזין הלאומי הפופולרי במשך יותר מ-30 שנה. הוא בנה מוניטין רחב יותר במהירות עם איוריו שפורסמו, באופן בולט, בכל המגזינים העיקריים בניו יורק, כולל השבועון של הארפר (הארפר'ס ויקלי), הסקריבנרס (Charles Scribner's Sons) וקוליירס (Collier's).
ספרי האיורים שלו הכוללים את ה-The Prisoner of Zenda של אנתוני הופ מ-1898 ואת המשך עלילות Rupert of Hentzau שלו. התפתחותה של "נערת גיבסון" מ-1890 והפרסום הארצי שלה הביאו לגיבסון כבוד ועושר[דרוש מקור].
ב-1895 נשא לאישה את איירין לנגהורן, ילידת דנוויל, וירג'יניה. אחת מארבע אחיותיה הייתה ליידי ננסי אסטור, האישה הראשונה ששימשה כחברת פרלמנט בבית הנבחרים הבריטי. אשתו ואחיותיה האלגנטיות של לנגהורן עוררו גם את השראתו בקרב רישומי נערות הגיבסון המפורסמות שלו, שהפכו לדימויים איקוניים בתחילת המאה ה-20. אביהם הדינמי והתוסס, צ'יסוול לנגהורן, ירד מנכסיו במלחמת האזרחים, אך בסוף המאה ה-19 צבר מחדש את הונו על מכרזי טבק ותעשיית הרכבות.
לאחר מותו של ג'ון איימס מיטשל בשנת 1918, גיבסון הפך לעורך במגזין לייף ולאחר מכן השתלט עליו והפך לבעלים של המגזין. ככל שהפופולריות של נערת גיבסון נמוגה והתמוססה לאחר מלחמת העולם הראשונה, החל גיבסון לצייר בצבעי שמן להנאתו. בשנת 1918, נבחר ל"חבר שותף" באקדמיה הלאומית לעיצוב[דרוש מקור], והפך לחבר אקדמאי מלא בשנת 1932.
מורשתו

הסקיצות בסגנון הייחודי לו הופיעו באופן מסחרי כמעט בלתי מוגבל. נטען כי קוקטייל גיבסון נקרא על שמו, אך הוא העדיף להזמין מרטיני ג'ין עם בצל כבוש במקום זית מסורתי או גרידת לימון.
במשך חלק מהקריירה שלו, חי גיבסון בניו רושל, ניו יורק, מושבה אמנותית פופולרית בקרב שחקנים, סופרים ואמנים של התקופה. הקהילה הייתה ידועה ביותר במספר חסר תקדים של מאיירים אמריקאים בולטים.
גיבסון היה הבעלים של אי מחוץ לאיסלבורו, מיין, אשר נודע בשם 700 אקר איילנד; הוא ואשתו בילו את זמנם, באופן הולך וגדל ככל שחלפו השנים.
הוא פרש בשנת 1936, באותה שנה פורסמה הביוגרפיה שלו, שהוצאה לאור על ידי Scribner, "דיוקנה של תקופה כאיור של צ'ארלס דנה גיבסון: ביוגרפיה" מאת פיירפקס דאוני.
מותו

צ'ארלס דנה גיבסון נפטר בשנת 1944, בן 77, ונקבר בבית הקברות הר אובורן בקיימברידג', מסצ'וסטס[דרוש מקור].
גלריה

"נערת גיבסון", 1898
Frontispiece to The Prisoner of Zenda, 1898
Illustration from Rupert of Hentzau, 1898
"בחוף", 1901
"שמלה מהודרת", 1901
"אהבה בגן", 1901
"הכנסייה", 1901
"שיעור אמנות", 1901
"כל דבר בעולם שכסף יכול לקנות", 1901
Stepped On, 1901
Fanned Out, 1914
Studies in Expression: When Women Are Jurors, 1902
ביבליוגרפיה

Bulloch, J. M (1896). "Charles Dana Gibson". The Studio. VIII: 75–81. Retrieved 2009-07-27.
Davis, Charles Belmont (January 1899). "Mr. Charles Dana Gibson and his Art". The Critic. XXXIV (859): 48–55. Retrieved 2009-07-27.
Gelman, Woody (ed.) (1969). The Best of Charles Dana Gibson. New York: Bounty Books.
Marden, Orison Swett (1905). Little Visits With Great Americans, Chapter XXXIII "Charles Dana Gibson, Originator of the "Gibson Girl". New York: The Success Company. pp. 342–352. Retrieved 2009-07-27.
The Gibson Girl and Her America. The Best Drawings of Charles Dana Gibson selected by Edmund Vincent Gillon, Jr. Dover Publications, Inc., New York, 1969.*— (1905). Sketches in Egypt. New York: Doubleday & McClure Co. Retrieved 2009-07-27.
הערות שוליים

↑  Rossiter Johnson, John Howard Brown (1904). The twentieth century biographical dictionary of notable Americans. The Biographical Society.
↑  Laura Barbeau (December 1979). "LONGFIELD (Gibson House) HABS No.RI-129" (PDF). Historic American Buildings Survey. National Park Service. Retrieved 2010-06-29.
↑  Langhorne House, 117 Broad Street, Danville, Va., virginia.org Archived 2008-06-02 at the [Wayback Machine].
↑  "Charles Dana Gibson and his wife at their Islesboro, Maine, home", mainememory.net; accessed September 2, 2017.
↑  "Mrs. Gibson, the original Gibson girl", Maine Memory Network; accessed September 2, 2017.
↑  "National Academicians – Past Academicians Archived 2014-01-16 at the Wayback Machine.". National Academy. nationalacademy.org; retrieved March 19, 2017.
↑  Progressive Architecture – Volume 3, 1922, google.com; accessed September 2, 2017.
↑  Charles Dana Gibson at his Islesboro home, vintagemaineimages.com Archived March 6, 2009, at the Wayback Machine.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278794205171  PLWABN: 9810620497905606  BnF: cb14974712m (data)  GND: 129161500  ISNI: 0000 0001 2132 0829  KulturNav: 7ae60750-438f-4b57-a1ba-49c2eecab1bd  LCCN: n50028210  NARA: 10580720  NTA: 072211482  RKD: 31462  SNAC: w6h996pf  SUDOC: 139509178  ULAN: 500012937  VcBA: 495/345922  VIAF: 49342220   WorldCat (עם VIAF): 49342220 
"המריבה הראשונה שלהם" (1914)
לואיס פרחאן

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1933 (בן 91) ברונקס, ניו יורק
 שם לידה:  לואיס יוג'ין וולקוט
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 עיסוק:  מנהיג אומת האסלאם
 מקום לימודים:  בית הספר הלטיני של בוסטון, תיכון בוסטון אינגליש, Winston-Salem State University 
 בן או בת זוג:  Khadijah Farrakhan (12 בספטמבר 1953–?) 
 צאצאים:  Mustapha Farrakhan, Donna Farrakhan Muhammad 
 פרסים והוקרה:  הפרס הבין-לאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי 
 
לואיס פרחאן (אנגלית: Louis Farrakhan, נולד בשם לואיס יוג'ין וולקוט ב-11 במאי 1933) הוא מנהיג ארגון אומת האסלאם, תנועה דתית, חברתית ופוליטית של אפרו-אמריקנים בארצות הברית. הוא מבקר חריף של החברה האמריקאית וידוע באמרותיו האנטישמיות.
בצעירותו

פרחאן נולד ברובע הברונקס, בניו יורק, וגדל בשם יוג'ין וולקוט בקרב הקהילה הקריבית שברוקסברי בוסטון, מסצ'וסטס. אמו, שרה מאי מאנינג, היגרה מסנט קיטס ונוויס בשנות ה-20 של המאה ה-20, ואביו, פרסיבל קלארק, היה נהג מונית ניו-יורקי ממוצא ג'מייקני, אשר לא השתתף בגידול בנו. נכדו של פרחאן, מוסטפא, הוא גארד בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת וירג'יניה.
כילד, פרחאן ניגן בכינור. בגיל 6 ניתן לו הכינור הראשון שלו, ובגיל 13 ניגן במקהלה של בוסטון קולג' ובסימפוניה העממית של בוסטון. שנה מאוחר יותר, הוא החל לזכות בתחרויות ארציות, והיה אחד המשתתפים השחורים הראשונים ב Ted Mack Original Amateur Hour, שם זכה בפרס. מוקד מרכזי בילדותו של פרחאן היה הכנסייה האפיסקופלית של סנט קיפריאן אשר ממוקמת ברוקסברי, בוסטון. בבוסטון למד פרחאן בבית הספר הלטיני היוקרתי, והתיכון האנגלי. הוא למד שנתיים בקולג' וינסטון-סאלם להכשרת מורים עם מלגת ספורטאים, אך עזב על מנת להיות עם אשתו לעתיד, בטסי רוס, שהייתה הרה בבוסטון. כתוצאה מסיבוכים בהיריון, וולקוט עזב את הקולג' לימודיו.
בשנות החמישים, וולקוט הקליט מספר אלבומי קליפסו כזמר בשם "The Charmer".
אומת האסלאם > התפתחות מוקדמת

בשנת 1955, כשהנהיג מופע בשיקגו שנקרא "Calypso Follies", הוא יצר לראשונה קשר עם רעיונותיו של הארגון. חברו מבוסטון, רודני סמית', הציג בפניו את דוקטרינת הארגון והוא השתתף בוועידה השנתית של הארגון שנוהלה על ידי אלייג'ה מחמד. הוא הצטרף רשמית לאומת האסלאם ביולי 1955, והפך ללואיס X. האות X סימנה את השמטתו של שם העבדות שהיה לו, ושמו המקורי שאבד לאבותיו, וכמו כן זוהי הקדמה לשם שיינתן לו בתהליך התאסלמותו הצפוי.
30 יום לאחר מכן, אלייג'ה מחמד טען כי על כל המוזיקאים החברים בארגון אומת האסלאם, לוותר על עיסוקם לחלוטין. פרחאן ביצע זאת לאחר שהופיע בפעם האחרונה במועדון קאנטרי. הוא ידוע בקרב משמיציו כ"קליפסו לואי".
לאחר הצטרפותו לאומת האסלאם, פרחאן צמח במהירות במעמדו בארגון עד שהפך לנשיא מסגד אומת האסלאם בבוסטון. הוא מונה לנשיא מסגד הארלם רב ההשפעה ושימש בתפקיד זה מ-1965 ועד 1975.