מאדי מספלה
ביוגרפיה

מספלה נולדה בשם מדלן מספלה, בטולוז צרפת, ב-7 במרץ 1931, משפחתה הייתה משפחה ממעמד הביניים. אביה פייר היה רואה חשבון ואמה איבון (ססקייר) הייתה מזכירה. מדלן החלה לעסוק במוזיקה ושירה בגיל ארבע, כשאמה הבחינה בכישרון שלה. אבחנת האם אושרה גם על ידי המחנכת שלה בבית הספר. לאור שתי ההבחנות מצד האם והמחנכת, אמה של מדלן לקחה אותה ללמוד בקונסרבטוריון האזורי של טולוז כבר מגיל שבע. מאדי למדה לנגן על פסנתר ופיתוח קול וסיימה את לימודיה בקונסרבטוריון עם מדליית זהב. היא ניגנה בפסנתר בתזמורת כסלונית מקומית במשך זמן מה ומאוחר יותר עזבה לפריז לשיעורי פיתוח קול משלימים עם המורה ז'נין מישו (אנ') הצרפתית.
בינואר 1953 מספלה הופיעה את הופעת הבכורה המקצועית שלה בלייז', בלגיה, בתפקיד הראשי באופרה לאקמה מאת דליב. תפקיד שהיא נשארה קשורה אליו קשר הדוק לאורך הקריירה שלה, ושרה אותו כ-145 פעמים. לקמה היה גם תפקיד הבכורה שלה בלה מונה בבריסל ב-1954. היא ביססה את הקריירה שלה במהירות בתפקידי הליריקה והקולורטורה הסטנדרטיים של הרפרטואר הצרפתי, כמו אולימפיה בסיפורי הופמן, פילין במיניון, ליילה בדולי הפנינים, ז'ולייט ברומיאו ויוליה, אופליה בהמלט, מאת שקספיר ותפקידים ראשיים של דינורה מנון וסופי באופרה ורתר של ז'יל מאסנה.
ב-1956 היא הופיעה בהופעת הבכורה שלה בפסטיבל השנתי אקס-אן-פרובאנס, בתפקיד זמיר באופרה-קומיק "זמיר ואזור" של גרטרי. באותה שנה היא שרה לראשונה באופרה-קומיק, הצרפתית, שוב בתפקיד Lakmé. בשנת 1958 היא הופיעה בהופעת הבכורה שלה בבית האופרה פאלה גרנייה, בתפקיד קונסטנס באופרה "הדיאלוגים של הכרמליטיות" של פרנסיס פולנק. ב-1960, היא החליפה את ג'ואן סאת'רלנד האוסטרלית בהפקה חדשה של "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי. תפקידים איטלקיים נוספים שהיא הופיע בהם כללו את אמינה ב-La sonnambula של בליני, רוזינה בספר מסביליה של ג'ואקינו רוסיני, נורינה בדון פסקואלה של דוניצטי וגילדה בריגולטו של ג'וזפה ורדי.מספלה שרה רק מספר מצומצם של תפקידים גרמניים: מלכת הלילה בחליל הקסם של וולפגנג אמדאוס מוצרט, סופי באביר הוורד ו-Zerbinetta ב-Ariadne auf Naxos (אנ'), שניהם מאת ריכרד שטראוס.
למספלה הייתה גם קריירה מצליחה גם מחוץ לאירופה, כשהיא הופיעה בתיאטרון הבולשוי במוסקבה, בבית האופרה המלכותי בלונדון, בלה סקאלה במילאנו, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם הופיעה בתפקיד גילדה בתיאטרו קולון בבואנוס איירס, שם שרה את התפקיד של אולימפיה.
במהלך שנות ה-60, מספלה הופיעה לעיתים קרובות בטלוויזיה הצרפתית והחלה לחקור יצירות של מוזיקאים עכשוויים. צ'ארלס צ'יינס חיבר עבורה את ארבעת שיריו של סאפו, ובשנת 1963 היא הופיעה כקיטי בבכורה הצרפתית של "הפרא האחרון" (אנ') של ג'אן קרלו מנוטי. ב־1965 מאדי גם הייתה הראשונה ששרה את הגרסה הצרפתית של " הקינה לאוהבים צעירים (אנ') של הנזה", ופייר בולז בחר במספלה לביצועיו של סולם יעקב של שנברג.
במהלך שנות ה-70 היא הוסיפה לרפרטואר שלה אופרטות, במיוחד מאת ז'אק אופנבך.
מספלה פרשה מהבמה ב-1985 ופנתה להוראה בבית הספר למוזיקה, בפריז ובקונסרבטוריון המוזיקה של ליון. לאחר פרישתה, היא המשיכה לבצע רסיטלים עד תחילת שנות ה-90.
מספלה הותירה דיסקוגרפיה הכוללת אופרות, אופרטות ומלודיות, כולל הקלטות של אופרות ואופרטות שלמות של יצירות שבוצעו לעיתים רחוקות. היא הקליטה את Lakmé, לצד צ'ארלס ברלס ורוג'ר סוייר, בניצוחו של אלן לומברד.
הארכיטיפ של סופרן הקולורטורה הצרפתית הקלילה, של מאדי מספלה, נשמר בזכות הביטחון הטכני שלה, העידון המוזיקלי והנוכחות הבימתית שלה. קולה היה מזוהה במיוחד בזכות הוויברטו המהיר שלה, האינטונציה הממוקדת האינטנסיבית, והאיכות האינסטרומנטלית הגבוהה שלה. הבריטון הצרפתי לודוביק טזייה צייץ לאחר מותה אמר: "מאדי מספלה התעופפה, בקלילות ובאלגנטיות".
באמצע שנות ה-90, מספלה החלה לסבול ממחלת פרקינסון, מה שהוביל אותה לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם "התאחדות צרפת לפרקינסון" ולכתוב ספר בשם "קול הגוף", על הקריירה שלה וההתפתחות של מחלתה. היא נפטרה ב-30 במאי 2020 בטולוז עיר הולדתה.