stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת שיהאן
מהלך המחלה ותסמיניה

תהליך התהוות תסמונת שיהאן מתחיל כאוטם שהוא משני להפסקת זרימת הדם לאונה הקדמית של בלוטת יותרת המוח, וזה כנראה בעקבות עווית של כלי דם, או קרישי דם, או התכווצות כלי דם.
גורמים חשובים שידועים כקשורים להתהוות התסמונת הם: הגדלת בלוטת יותרת המוח, הפרעה במערכת החיסונית של הגוף הגורמת ליצירת נוגדנים כנגד בלוטת יותרת המוח, המבנה הגרמי בגולגולת בו ממוקמת הבלוטה ("האוכף הטורקי") הוא קטן, הלם תת-נפחי וקרישה תוך-כלית מפושטת.
התופעות הקליניות מגוונות ותלויות בגיל החולה, במהירות של התפרצות המחלה, בגורמים לתהליך הפתולוגי ובחלקם של תאי האדנוהיפופיזה הפגועים. התסמינים שחוות החולות בתסמונת שיהאן הם: חולשה, ירידה בכוח השרירים, יובש והתקמטות של העור, הזדקנות מוקדמת, לחץ דם נמוך, חוסר סבילות לקור, עצירות, חיוורון, אנמיה, קצב לב איטי, היפוגליקמיה, רגישות יתר לאינסולין, איבוד שיער ערווה ובית השחי, היעדר וסת, אי פוריות, חוסר בחלב אם, ניוון השדיים, ירידה בהפרשת הנרתיק, הפרעות שינה קשות, תפקוד מיני ירוד ולעיתים תפקוד מנטלי ירוד ואדישות .
תת פעילות של בלוטת יותרת המוח יכולה להיות מתונה, בינונית או חמורה, והיא יכולה להיות חלקית או מלאה. תת-פעילות מתונה של בלוטת יותרת המוח עלולה לא להיות מאובחנת במשך שנים. הירידה בפעילות ההורמונלית יכולה להשפיע על הורמון אחד, או על כל ההורמונים המופרשים על ידי ההיפופיזה. בתסמונת שיהאן הפגיעה בבלוטת יותרת המוח מתרחשת באונה הקדמית, באדנוהיפופיזה, שאחראית על ייצור ההורמונים ושחרורם לגוף.
האונה הקדמית של בלוטת יותרת המוח מורכבת ממספר סוגי תאים, כשכל סוג תאים אחראי לייצור הורמון מסוים. ההורמונים המיוצרים באדנוהיפופיזה הם: הורמון הגדילה (GH), הורמון ה-ACTH הפועל על בלוטת יותרת הכליה, הורמון ה-TSH הפועל על בלוטת התריס, הורמוני המין LH ו-FSH הפועלים על איברי המין הנקביים והזכריים, והורמון הפרולקטין (PRL) שאחראי על ייצור חלב האם.
היסטוריה

אף על פי שהתסמונת נקראת על שמו של פתולוג אנגלי בשם הרולד לימינג שיהאן, כבר ב-1914 פתולוג בשם מוריס סימונדס תיאר את התסמונת בעקבות נתיחה לאחר המוות שביצע באישה בת 46, שעברה אלח דם אחרי הלידה החמישית שלה 11 שנים קודם לכן. היא התאוששה מהאירוע, אך נשארה חלשה, רזה וללא ווסת. יומיים לפני מותה שקעה בתרדמת, וסימונדס אבחן שהיא נפטרה מתת פעילות של בלוטת יותרת המוח. ואכן, עד ששיהאן את התסמונת על כל תופעותיה, היא נקראה "מחלת סימונדס".
נראה שגם סימונדס לא היה הראשון שזיהה את התסמונת, כי שנה קודם לכן, בשנת 1913, פתולוג פולני בשם גלינסקי, ניתח שתי נשים שנפטרו, אחת מהן מספר ימים לאחר הלידה, והשנייה בחודש השישי להריונה. גלינסקי מצא שלשתיהן היה נמק נרחב בבלוטת יותרת המוח.
רק ב-1939 שיהאן פרסם את תגליותיו בקשר לתסמונת, אחרי שניתח נשים רבות שנפטרו אחרי הלידה עם נמק חריף בבלוטת יותרת המוח. הוא תיאר בפירוט נרחב את השינויים שנוצרו ברקמות האונות הקדמית והאחורית של בלוטת יותרת המוח שלהן. בנוסף, שיהאן קבע שהנמק בבלוטה נוצר בעקבות אוטם, שהתרחש בגלל הפרעה באספקת הדם לאונה הקדמית של הבלוטה.
שכיחות המחלה

שכיחות התסמונת נמצאת בירידה הדרגתית בכל העולם, ובמיוחד במדינות המפותחות, כתוצאה מהשיפור בטיפול הרפואי ביולדת, הכולל טיפול בסיבוכים שקשורים ללחץ דם, על ידי מתן מנות דם או נוזלים.
הימצאות תסמונת שיהאן לפני כ-60 שנה הייתה 10–20 לכל 100,000 נשים. מניחים שעם השנים ועם התפתחות מדע הרפואה, ההימצאות וההיארעות של התסמונת נמצאות בירידה, בעיקר במדינות המפותחות, אך אין מספיק מידע על כך. במחקר רטרוספקטיבי המבוסס על אוכלוסיית איסלנד, שנערך ב-2009, נמצא שהימצאות תסמונת שיהאן היא 5.1 לכל 100,000 נשים, שזה גבוה יחסית למדינה מפותחת.
הסיכון לדימום לאחר לידה שגורם לירידה בלחץ הדם הוא הרבה יותר גדול במדינות מתפתחות, לכן רוב המקרים של תסמונת שיהאן מתרחשים בהן. יש הטוענים שמספרן העצום של נשים המתגוררות במדינות אלה הופך את תסמונת שיהאן לגורם השכיח ביותר לתת פעילות בלוטת יותרת המוח בעולם כולו. הסקר הלאומי לבריאות המשפחה בהודו חשף ש-66% מהלידות מתרחשות בבית, והיארעות הדימומים בעקבות לידות היא 11%. במחקר שבחן את הימצאות תסמונת שיהאן בחבל קשמיר שבהודו בשנת 2004, אובחנה התסמונת בקרב 3% מהנשים מעל גיל 20, כאשר כמעט שני שלישים מהן ילדו בבית.
אבחון המחלה

הדבר החשוב ביותר באבחון תסמונת שיהאן הוא המודעות לקיום של התסמונת. התבססות על בדיקה גופנית ועל ההיסטוריה הרפואית של האישה בדגש על מהלך הלידה ועל ההנקה לאחר הלידה, עשויה להוביל לאבחנה של התסמונת, גם אם תת-הפעילות של הבלוטה היא מתונה. ניתן לבדוק את הרמות של הורמוני בלוטת יותרת המוח בדם, ובהתאם לצורך לבצע גם בדיקות דינאמיות של תפקוד בלוטת יותרת המוח. מומלץ לבצע בדיקות הדמיה הכוללות: דימות תהודה מגנטית (MRI) או טומוגרפיה ממוחשבת (CT), שבהן ניתן לראות בשלב מוקדם של התסמונת את בלוטת יותרת המוח מוגדלת ולא מדממת, ובשלב מאוחר יותר הבלוטה נראית מנוונת, והאוכף הטורקי נראה ריק מתוכן.
טיפול

מטרת הטיפול בתסמונת שיהאן היא להשלים את ההורמונים החסרים בגוף, ולהשיב את שיווי המשקל ההורמונאלי לסדרו. טיפול רפואי הולם הוא קריטי להפחתת התחלואה והתמותה בעקבות תת-פעילות בלוטת יותרת המוח.
הטיפול בתסמונת שיהאן עשוי להיות אחת מהאפשרויות הבאות, או שילוב של שתיים או יותר מהן:
סטרואידים, המהווים תחליף להורמוני יותרת הכליה, בעקבות חוסר בהורמון ה-ACTH.
תרופות המגבירות את רמות הורמון בלוטת התריס - תירוקסין.
מתן אסטרוגן כאשר הסיכון לדלדול עצם גבוה, כאשר מאפייני המין המשניים נעלמים וכשהווסת מפסיק.
מתן הורמון גדילה (GH), המשפר את פרופיל השומנים, ובמיוחד את איכות החיים של הנשים הסובלות מתסמונת שיהאן.
מתן הורמון מלטונין המסייע לבעיות השינה המתלוות לעיתים קרובות לתסמונת הנ"ל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Kelestimur F. Sheehan's Syndrome. Pituitary. 2003;6:181-188
1 2  Shivaprasad C. Sheehan's syndrome: Newer advances. Indian J Endocrinol Metab. 2011;15:203-207
1 2 3  Kovacs K. Sheehan Syndrome. Lancet. 2003;361:520-522
↑  Perez-Castro C, Renner U, Haedo MR, Stalla GK, Arzt E. Cellular and Molecular Specificity of Pituitary Gland Physiology. Physiol rev. 2012;92:1-38
↑  Kristjansdottir HL, Bodvarsdottir SP, Sigurjonsdottir HA. Sheehan's syndrome in modern times: a nationwide retrospective study in Iceland. Eur J Endocrinol. 2011:164:349-354
↑  Zarger AH, Singh B, Laway BA, Masoodi SR, Wani AI, Bashir MI. Epidemiologic aspects of postpartum pituitary hypofunction (Sheehan's syndrome). Fertility and Sterility. 2005;84:523-528
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תווית (לשון)

תווית היא מילה שמשתמשים בה לצד שם עצם (כמילה שבאה לבדה או כתחילית או סופית) במטרה לציין את מידת היידוע (definiteness) של שם העצם, ובשפות מסוימות גם את היקף קיומו[דרושה הבהרה] או ערך מספרי כלשהו שקשור אליו.
בדקדוק האנגלי מחשיבים לעיתים קרובות את התוויות כחלק מהקטגוריה הרחבה יותר של מיידעים (Determiners), אשר כוללת תחתיה את התוויות, כינויי הרמז (כגון "this" ו"that"), כינויי השייכות (possessive determiners, כגון "my" ו"his") ואת הכַּמָּתים (quantifiers, כגון "all" ו"few"). כמו כן, לפעמים מחשיבים תוויות ומיידעים אחרים כסוג של שם תואר, מאחר שהם מתארים את המילים שהם באים לפניהן.
בשפות שמשתמשים בהן בתוויות, כל שם עצם כללי (common noun), מלבד כמה יוצאי דופן, מובע עם מידת יידוע מסוימת, מיודע או בלתי-מיודע, שבאה בתור לוואי (attribute, בדומה לאופן שבו מספר רב של שפות מייחסות לכל שמות העצם מספר דקדוקי מסוים או מין דקדוקי). התוויות הן חלק מן המילים השכיחות ביותר בשפות רבות; באנגלית, למשל, המילה השכיחה ביותר היא the.
בדרך כלל מסווגים את התוויות לשתי קבוצות: מיידעות ובלתי-מיידעות. מעט שפות עם מערכת משוכללת יותר של תוויות יכולות להבחין בין תת-קבוצות נוספות. בתוך כל קבוצה, שפות יכולות להשתמש בסוגים שונים של אותה התווית, כאשר כל סוג מתאים לתכונות דקדוקיות (grammatical attributes) שונות כגון מין, מספר או יחסה. כמו כן, תוויות יכולות להיות מושפעות משינויים בהגייה, כגון השמטה או הוספה של הגיים.
תווית מיידעת

התווית המיידעת משמשת להבהרה ודיוק היחס לחלק מסוים מתוך קבוצה כללית. יכול להיות שמדובר במשהו שהדובר ציין בעבר או במשהו שצוין באופן ייחודי. לדוגמה, תוספת ה"א היידוע (תווית היידוע בעברית) למשפט "תן לי ספר" ← "תן לי (את) הספר" מבהיר שהבקשה היא לספר מסוים, ולא כל ספר יספיק למבקש.
תווית בלתי-מיידעת

התווית הבלתי-מיידעת מעידה על כך ששם העצם שהיא מתייחסת אליו איננו ידוע לשומע. במקרה זה, יכול להיות שמדובר במשהו שהדובר ציין בפעם הראשונה או בניסיון מצד הדובר לטעון טענה כללית יותר שמתייחסת לשם העצם. באנגלית, התווית הבלתי-מיידעת היא a/an, תלוי אם המילה שלאחריה מתחילה בעיצור או תנועה. לדוגמה:
She had a house so large that an elephant would get lost without a map.
בעברית אין תווית בלתי-מיידעת.
בשפות שונות

ניתן למצוא תוויות במספר רב של שפות הודו-אירופאיות (בפרט בשפות הרומאניות), בשפות שמיות (רק את התווית המיידעת) ובשפות פולינזיות. עם זאת, הן חסרות מבחינה פורמלית בסינית, באינדונזית, ביפנית, בהינדית, בפנג'אבי, באוּרדוּ, ברוסית, ברוב השפות הסלאביות והבלטיות, ביוֹרוּבה, בטורקית ובשפות הבנטו. במספר שפות שיש בהן תוויות, כמו בשפות הצפון-קווקזיות, השימוש בתוויות איננו בגדר חובה, ואילו בשפות אחרות, כגון גרמנית ואנגלית, השימוש בתוויות מחייב.
בשפות רבות, השימוש בתוויות מושפע מהמין, מהמספר או מהיחסה של שם העצם. בשפות מסוימות, התווית יכולה להיות היחידה המרמזת על היחסה. במספר רב של שפות אין תוויות, והן יכולות להשתמש בדרכים אחרות כדי להבדיל בין מידע חדש למידע ישן.
| השפה | התווית המיידעת | התווית הבלתי-מיידעת |
| --- | --- | --- |
| איטלקית | il, lo, la, l'  i, gli, le | un', uno, una, un |
| איסלנדית | -(i)nn, -(i)n, -(i)ð, -(i)na, -num, -(i)nni, -nu, -(i)ns, -(i)nnar, -nir, -nar, -(u)num, -nna (כולן סיומות) |  |
| אירית | an, na |  |
| אלבנית |  -a, -ja, -i, -u, -t, -të (כולן סיומות) | një |
| אנגלית | the | a, an |
| אסאמית | -tû, -ta, -ti, -khôn, -khini, -zôn, -zôni, -dal, -zûpa וכו' | êta, êkhôn, êzôn, êzôni, êdal, êzûpa וכו' |
| אספרנטו | la |  |
| אפריקאנס | die |  'n |
| ברטונית | an, al, ar | un, ul, ur |
| גרמנית (ראו גם: תוויות בגרמנית) |  der, die, das  des, dem, den |  ein, eine, einer, eines  einem, einen |
| הוואית | ka, ke  nā | he |
| הולנדית | de, het ('t) |  een ('n) |
| הונגרית | a, az | egy |
| יוונית | ο, η, το  οι, οι, τα | ένας, μια, ένα |
| כורדית |  -eke, -ekan | ,-êk  -anêk |
| לוקסמבורגית | den, déi (d'), dat (d')  dem, der | en, eng  engem, enger |
| מקדונית | -от -ов -он -та -ва -на -то -во -но -те -ве -не -та -ва -на (כולן סיומות) | еден една едно едни |
| נורווגית (בוקמול) | -en, -et, -a, -ene, -ne (כולן סיומות) |  en, et, ei |
| ספרדית | el, la, lo los, las | un, una, uno  unos, unas |
| עברית | ה"א הידיעה |  |
| ערבית | ال- (אל היידוע; תחילית). |  |
| פורטוגזית | o, a  os, as |  um, uma  uns, umas |
| צרפתית | le, la, l', les | un, une  des |
| קטאלונית | el, la, l', els, les Ses, Lo, los, Es, Sa | un, una uns, unes |
| קורנית | an |  |
מוצא התוויות והתפתחותן

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוצא התוויות והתפתחותן > מוצא מילית היידוע השמית

במרבית השפות השמיות קיים יידוע, המופיע כתחילית של המילה המיודעת, וקיים דמיון בינו לבין המילה *hal. לפי מודל השפה הפרוטו-שמית, באם כל השפות השמיות, אכן, צורת היידוע הייתה התחילית *hal. בערבית, מילית זו הפכה ל-אַל. כשה-אַל מושמת בראש מילים, שמתחילות באחד ממחצית עיצורי הערבית המכונים אותיות שמש, הלמ"ד של ה-אַל אינה מבוטאת ובמקומה אות השמש מסומנת בדגש חזק, זאת בשל קשיי הגיית צמד האותיות ברציפות. תופעה זו מסבירה מדוע *hal הידיעה התקצרה בעברית ל-ה"א בפתח ומדוע האות הבאה אחרי ה"א הידיעה בדרך כלל מקבלת דגש חזק משלים, שמייצג את הלמ"ד, שכבר לא שם (חוץ ממקרים שבהם האות הראשונה של המילה היא: א, ה, ח, ע, ר, שאינן מקבלות דגש חזק).
ראו גם

ה"א הידיעה
אל הידיעה
תוויות בגרמנית
מונחים בדקדוק עברי
הערות שוליים

↑  מהו מיידע?, באתר YourDictionary (באנגלית)
↑  Using Articles—A, An, The, Scribendi (באנגלית)
↑  500 המילים השכיחות ביותר בשפה האנגלית, באתר World English (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535902005171  BnF: cb12262124s (data)  GND: 4003090-8  LCCN: sh85056267  NDL: 00577103  NKC: ph370237 
תוויות בשפות שונות באירופה ומסביב לה  תוויות בלתי-מיידעות ומיידעות  תוויות מיידעות בלבד  תוויות בלתי-מיידעות ותוויות מיידעות שמופיעות כסיומות  תוויות מיידעות שמופיעות כסיומות בלבד   ללא תוויות
מריון זימר בראדלי

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1930 אולבני, ניו יורק
 פטירה:  25 בספטמבר 1999 (בגיל 69) ברקלי, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרדין-סימונס, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה מדע בדיוני
 יצירות בולטות:  ערפילי אבלון
 תקופת הפעילות:  1947–1999 (כ־52 שנים)
 בן או בת זוג:  Robert Alden Bradley (1949–1964)  Walter Breen (1964–1990) 
 פרסים והוקרה:  "עולם הפנטזיה" - מפעל חיים
 http://www.mzbworks.com
 
מריון אלינור זימר בראדלי (באנגלית: Marion Zimmer Bradley;‏ 3 ביוני 1930 – 25 בספטמבר 1999) הייתה סופרת אמריקאית בעיקר בסוגות פנטזיה ומדע בדיוני. היא ידועה בשל ספריה המספרים מחדש את מיתולוגיית המלך ארתור – הרומן "ערפילי אבלון" וסדרת אבלון שצמחה ממנו – וכן בשל סדרת המדע הבדיוני "Darkover". למרות התכנים הפמיניסטיים בכתביה, הפופולריות שלה נפגמה לאחר מותה כשהואשמה בהתעללות מינית בילדים ובאונס של שני ילדיה, מארק ומוירה גריילנד, וכן של אחרים. בנה הבכור של בראדלי, דייוויד ר. בראדלי, ואחיה פול אדווין זימר, גם היו לסופרי מדע בדיוני ופנטזיה.
ביוגרפיה

מריון זימר נולדה בחווה באולבני שבניו יורק בזמן השפל הגדול, והיא התחילה לכתוב ב-1947. היא הייתה נשואה לרוברט אלדן בראדלי מ-26 באוקטובר 1949 ועד הגירושים שלהם ב-19 במאי 1964. היה להם בן אחד, דייוויד רוברט בראדלי (1950–2008). בשנות ה-50 התוודעה לקבוצה הפמיניסטית והאקטיביסטית הלסבית "בנותיה של ביליטיס".
לאחר גירושיה נישאה בראדלי לנומיסמטיסט וולטר ה. ברין ב-3 ביוני 1964. הייתה להם בת, מוירה גריילנד, שהיא נגנית נבל וזמרת, ובן, מארק גריילנד.
בשנת 1965 סיימה בראדלי תואר ראשון באוניברסיטת הארדין סימונס באבילין שבטקסס. לאחר מכן עברה לברקלי שבקליפורניה, שם המשיכה לתארים מתקדמים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בין 1965 ל-1967. ב-1966 הייתה בין מייסדי "האגודה לאנכרוניזם יצירתי". היא הייתה מעורבת גם בהקמת מספר קבוצות מקומיות, כולל בניו יורק לאחר שעברה לגור בסטטן איילנד.
בראדלי וברין נפרדו ב-1979, אך נשארו נשואים, והמשיכו לקיים מערכת יחסים עסקית ואפילו גרו באותו הרחוב למעלה מעשור. הם התגרשו רשמית ב-9 במאי 1990, השנה בה ברין נעצר בחשד להתעללות בילדים לאחר שילד בן 13 דיווח שברין התעלל בו מינית במשך ארבע שנים. בראדלי הייתה העורכת של ספרו של ברין, "אהבה יוונית", אשר הוקדש לה, ובשנת 1965 תרמה מאמר בשם "אקוויוולנטיות נשית לאהבה יוונית בספרות מודרנית" לכתב העת של ברין, "הז'ורנל הבינלאומי של אהבה יוונית". היא הייתה מודעת למעשיו של ברין, וקיבלה בעבר את ההתעללות המינית שלו בילד בן 14.
ביוגרפיה > עמדות ופעילות דתית

בזמן שלמדה במכללה לחינוך (כיום אוניברסיטת אולבני של רשת אוניברסיטאות ניו-יורק), החלה בראדלי להתעניין ולהשתתף בפעילות אזוטריקה מערבית (אנ'). מאוחר יותר היא גם השלימה בהתכתבות קורס של מסדר צלב הוורד.
בשנות ה-50 המאוחרות או בשנות ה-60 ייסדו בראדלי וברין את "מסדר הרסטורציה של אקווריוס", המבוסס על עבודתה של דיון הון. עד 1961 כבר חנכה חברים חדשים באופן רשמי.
בראדלי גם הייתה פעילה ב-"Darkmoon Circle", אשר נוסד ב-1978 על ידי נשים ממסדר אקווריוס. בראדלי שיפצה את המוסך בביתה כדי לספק חדר מפגשים עבור החוג, כמו גם עבור קבוצות פגניות אחרות. ב-1981 הקימו בראדלי, דיאנה ל. פאקסון ואליזבת ווטרס את "המרכז לדת אלטרנטיבית".
בשנת 1990 אמרה בראדלי שהיא שבה לנצרות, ואמרה בראיון: "אני מגיעה בקביעות לכנסייה אפיסקופלית... העניין הפגני הזה... אני מרגישה שמיציתי. מה שאני רוצה זה שאנשים יחקרו את האפשרויות".
ביוגרפיה > מותה

לאחר שבריאותה התדרדרה במהלך השנים, נפטרה בראדלי בברקלי ב-25 בספטמבר 1999, ארבעה ימים לאחר שסבלה מהתקף לב. את האפר שלה פיזרו בגלסטונברי טור בסאמרסט שבאנגליה.
האשמות בהתעללות מינית

ב-2014 האשימה את בראדלי בתה, מוירה גריילנד, בהתעללות מינית מגיל 3 עד 12. במכתב לעיתון "הגרדיאן" אמרה גריילנד שלא דיברה על כך לפני כן כי ”חשבתי שמעריציה של אימי יכעסו עלי אם אומר משהו נגד מי שקידמה זכויות נשים וגרמה לכל כך הרבה מהם להרגיש יותר טוב לגבי עצמם ולגבי חייהם. לא רציתי לפגוע באף אחד שעזרה לו, אז סתמתי את פי.”
גריילנד גם טענה שהיא לא הייתה הקורבן היחיד, וכי היא הייתה אחת מהנשים שדיווחו על מעשי ההתעללות בילדים של אביה וולטר ה. ברין, דיווחים שהובילו להרשעתו. בראדלי עצמה הודתה שהיא הייתה מודעת להתנהגותו של בעלה, אף על פי שהיא בחרה לא לדווח עליו.
בתגובה להאשמות האלה הודיעה ב-2 ביולי 2014 חברת "ויקטור גולנץ", המוציאה לאור של ספריה הדיגיטליים של בראדלי, שכל ההכנסות מהספרים האלקטרוניים ייתרמו לארגון הצדקה "Save the Children". הסופרת ג'אני לי סימנר, שהמשיכה לכתוב ספרים בסדרת "Darkover" של בראדלי לאחר מותה, הודיעה ב-13 ביוני 2014 שהיא תתרום את המקדמות והתמלוגים של שני ספריה בסדרה לארגון הנלחם בתקיפה מינית. Rape, Abuse & Incest National Network.
מאז שההאשמות פורסמו, מוירה ומארק גריילנד דיברו רבות על חוויותיהם, ומספר סופרי מדע בדיוני מפורסמים גינו את בראדלי באופן פומבי. בין הראשונים היה ג'ון סקאלזי, וזוכה פרס הוגו, ג'ים היינס כתב "כל זה הופך את הגילויים על כך שמריון זימר בראדלי הגנה על אנס ילדים ידוע ושהיא התעללה בבתה, לאפילו יותר טרגיים." ג. וילו וילסון, זוכת פרס עולם הפנטזיה, אמרה שהיא נותרה "ללא מילים". דיאנה ל. פאקסון, ששיתפה פעולה עם בראדלי בכתיבת מספר ספרים, ושהמשיכה לכתוב רומנים בסדרת אבלון אחרי מותה של בראדלי, אמרה כי היא "המומה ומזועזעת לקרוא את הפוסטים של מוירה גריילנד על אמה".
קריירה ספרותית

בראדלי סיפרה שכשהייתה ילדה היא נהנתה לקרוא ספרי פנטזיה של סופרים כדוגמת הנרי קוטנר, אדמונד המילטון, ק. ל. מור, ולי ברקט, במיוחד כשכתבו על "נצנוץ של שמשות זרות בעולמות שמעולם לא היו ולא יהיו". הרומן הראשון שלה ורבים מכתביה בהמשך הושפעו מסופרים אלו. בגיל 17, כתבה את הרומן הראשון שלה, "הבית ביער", הגרסה שלה ל"נורמה"; הספר פורסם לאחר מותה.
הסיפור הראשון שבראדלי מכרה, הסיפור הקצר "מאחז", הופיע בתחרות החובבנים "סיפורים מופלאים" ב-1949. הפרסום המקצועי הראשון שלה היה סיפור קצר בשם "נשים בלבד", אשר הופיע בגיליון השני (והאחרון) של כתב העת למדע בדיוני "וורטקס" ב-1953. הרומן הראשון שפרסמה היה Falcons of Narabedla, שיצא לראשונה במאי 1957 במהדורה של "עולמות אחרים".
בשלב מוקדם בקריירה שלה, היא כתבה מספר יצירות שאינן ספרות ספקולטיבית, כולל ספרות פאלפ ללסביות והומואים, בהם הרומן "אני לסבית" שפורסם בשנת 1962. ספריה בז'אנרים אלו פורסמו בשמות העט "מורגן אייבס", "מרים גרדנר", "דקסטר ג'ון" ו"לי צ'פמן" . אף על פי שהספרים שלה יחסית תמימים לפי הסטנדרטים של היום, הם נחשבו אז לפורנוגרפיה, ובמשך זמן רב היא סירבה לחשוף את שמות היצירות שהיא כתבה תחת שמות אלו.
בספרה משנת 1958 The Planet Savers היא הציגה לראשונה את הכוכב Darkover, אשר הפך לבסיס של סדרה פופולרית מאת בראדלי וסופרים אחרים. העולם הבדיוני של Darkover הוא מרקע לפנטזיית מדע, שכולל אלמנטים של מדע בדיוני ופנטזיה גם יחד. Darkover הוא מושבה אנושית אבודה, שתושביה פיתחו יכולות על-חושיות כל כך מתקדמות, שהן נדמות לקסמים, בעוד הטכנולוגיה נסוגה לרמה הדומה לזאת של ימי הביניים. בראדלי כתב רבים מספרי Darkover בעצמה, אבל בגילאים מאוחרים יותר שיתפה פעולה עם סופרים אחרים; חלק מהם המשיכו את הסדרה מאז מותה.
בראדלי לקחה חלק פעיל בפנדום, וקידמה אינטראקציה בין קוראים לסופרים ומוציאים לאור, מה שהוביל למספר תרומות חשובות לתרבות הז'אנר. היא עצמה, כשהייתה בגיל הנעורים, כתבה מכתבים למגזינים, והחל מסוף שנות ה-40 המאוחרות ובמשך שנות ה-50 וה-60, היא פרסמה פנזינים משלה, וגם ערכה פנזינים של אחרים, לעיתים גם עם שני בני זוגה. בראדלי המשיכה לתרום למגזינים ופנזינים שונים למדע בדיוני ופנטזיה לאורך כל הקריירה שלה.
בראדלי הייתה העורכת של הסדרה האנתולוגית הפופולרית שפורסמה במהלך שנים רבות, Sword and Sorceress, ועודדה הגשת סיפורים מסופרים מתחילים. אף על פי שהיא במיוחד עודדה נשים בתחום, היא פרסמה גם סיפורים של גברים. מרסדס לאקי הייתה אחת מני רבות שהתחילה את דרכה בסדרה זו. בראדלי המשיכה בעבודה זו ממש עד זמן מותה.
הספר הכי מפורסם שלה הוא "ערפילי אבלון", האפוס של אגדת קמלוט מנקודת מבטן של הנשים בסיפור, ובמיוחד מורגן לה פיי וגווינביר. הוא התרחב לסדרה, שכמו סדרת Darkover, הורחבה בהמשך גם על ידי סופרים אחרים, וספרים בה המשיכו להתפרסם לאחר מותה של בראדלי.
בראדלי זכתה לאחר מותה בפרס עולם הפנטזיה על מפעל חיים בשנת 2000.
ביבליוגרפיה > רומנים

Falcons of Narabedla (1957)
The Door Through Space (1961)
Seven from the Stars (1961)
The Colours Of Space (1963)
Castle Terror (1965)
Souvenir of Monique (1967)
Bluebeard's Daughter (1968)
The Brass Dragon (1970)
In the Steps of the Master – The Sixth Sense #2 (1973) (based on television series The Sixth Sense, created by Anthony Lawrence)
Hunters of the Red Moon (1973) (novelette)
The Jewel of Arwen (1974) (novelette)
The Parting of Arwen (1974) (novelette)
Can Ellen Be Saved?  (1975) (adaptation of a teleplay by Emmett Roberts)
The Endless Voyage (1975)
Drums of Darkness (1976)
The Ruins of Isis (1978)
The Catch Trap (1979)
The Endless Universe (1979) (rewrite of The Endless Voyage)
The House Between the Worlds (1980)
Survey Ship (1980)
The Colors of Space (1983) (unabridged edition)
Night's Daughter (1985)
Warrior Woman (1985)
The Firebrand (1987)
Black Trillium (1990) (with Julian May and Andre Norton)
Lady of the Trillium (1995) (with Elisabeth Waters, initially uncredited)
Tiger Burning Bright (1995) (with Mercedes Lackey and Andre Norton)
The Gratitude of Kings (1997) (with Elisabeth Waters)
ביבליוגרפיה > אוספי סיפורים קצרים

The Dark Intruder and Other Stories (1964)
The Best of Marion Zimmer Bradley (1985)
Jamie and Other Stories (1988)
Marion Zimmer Bradley's Darkover (Darkover collection) (1993)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Atlantean

Web of Light (1983)
Web of Darkness (1983)
The Fall of Atlantis (1987) (omnibus edition of Web of Light and Web of Darkness)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת אבלון

ערפילי אבלון (1983)
The Forest House (1993) (with Diana L. Paxson)
Lady of Avalon (1997) (with Diana L. Paxson)
Priestess of Avalon (2000) (with Diana L. Paxson)
Ancestors of Avalon (2004) (written by Diana L. Paxson)
Ravens of Avalon (2007) (written by Diana L. Paxson)
Sword of Avalon (2009) (written by Diana L. Paxson)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Colin MacLaren

The Inheritor (1984)
Dark Satanic (1988) (published already in 1972 by Berkley, NY)
Witch Hill (1990) (published possibly already in 1972 by Greenleaf under the pseudonym Valerie Graves)
Heartlight (1998)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Shadow's Gate

(with Rosemary Edghill)
Ghostlight (1995)
Witchlight (1996)
Gravelight (1997)
Heartlight (1998)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Darkover

The Planet Savers (1958)
The Sword of Aldones (1962)
The Bloody Sun (1964)
Star of Danger (1965)
The Winds of Darkover (1970)
The World Wreckers (1971)
Darkover Landfall (1972)
The Spell Sword (1974) (with Paul Edwin Zimmer, uncredited)
The Heritage of Hastur (1975)
The Shattered Chain (1976)
The Forbidden Tower (1977)
Stormqueen! (1978)
Thunderlord! (sequel to Stormqueen!, not yet released)
The Bloody Sun (1979) rewritten and expanded edition
Two To Conquer (1980)
Sharra's Exile (1981)
Hawkmistress! (1982)
Thendara House (1983) (with Jacqueline Lichtenberg, uncredited)
City of Sorcery (1984)
The Heirs of Hammerfell (1989)
Rediscovery (1993) (with Mercedes Lackey)
Exile's Song (1996) (with Adrienne Martine-Barnes)
The Shadow Matrix (1997) (with Adrienne Martine-Barnes)
Traitor's Sun (1999) (with Adrienne Martine-Barnes)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Darkover > טרילוגיית Clingfire

The Fall of Neskaya (2001) (with Deborah J. Ross)
Zandru's Forge (2003) (with Deborah J. Ross)
A Flame in Hali (2004) (with Deborah J. Ross)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Darkover > Darkover המודרנית

(also known as The Children of Kings trilogy) (written principally by Deborah J. Ross)
The Alton Gift (2007)
Hastur Lord (2010) (written principally by Deborah J. Ross)
The Children of Kings (2013) (written principally by Deborah J. Ross)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Glenraven

(with Holly Lisle)
Glenraven (1996)
In the Rift (1998)
ביבליוגרפיה > סדרות > סדרת Survivors

(with Paul Edwin Zimmer)
Hunters of the Red Moon (1973)
The Survivors (1979)
ביבליוגרפיה > סדרות > מהדורות אומניבוס

The Children of Hastur (omnibus edition of The Heritage of Hastur and Sharra's Exile) (1982)
The Oath of Renuciates (omnibus edition of The Shattered Chain and Thendara House) (1984)
The Darkover Saga (a slipcase set containing Hawkmistress, Sharra's Exile; The Shattered Chain; Stormqueen!; Sword of Chaos) (1984)
The Ages of Chaos (omnibus edition of Stormqueen!'- and Hawkmistress!) (2002)
The Forbidden Circle (omnibus edition of The Spell Sword and The Forbidden Tower) (2002)
Heritage And Exile (omnibus edition of The Heritage of Hastur and Sharra's Exile) (2002)
The Saga of the Renunciates (omnibus edition of '-The Shattered Chain, Thendara House and City of Sorcery) (2002)
A World Divided (omnibus edition of Star of Danger, Winds of Darkover and The Bloody Sun) (2003)
First Contact (omnibus edition of Darkover Landfall and Two to Conquer) (2004)
To Save a World (omnibus edition of The Planet Savers and World Wreckers) (2004)
ביבליוגרפיה > אנתולוגיות

The Best of Marion Zimmer Bradley's Fantasy Magazine (1994)
The Best of Marion Zimmer Bradley's Fantasy Magazine – Vol. II (1995) (with Elisabeth Waters)