stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל-אווירני אובליגטורי
תיאור

בשונה מאורגניזמים אווירניים שמשתמשים בתהליך של זרחון חמצוני, בו מהווה החמצן קבל אלקטרונים סופי, על מנת להפיק את האנרגיה הדרושה להם מסוכרים וחומצות שומן, מיקרואורגניזמים אל-אווירניים אובליגטוריים אינם יכולים להתקיים לאורך זמן בנוכחות של חמצן בסביבה, שכן החשיפה גורמת ליצירתם של רדיקלים חופשיים בדמות שני תוצרי לוואי רעילים: מימן על-חמצני ויון סופראוקסיד, שני חומרים מחמצנים חזקים שנוטים להגיב עם חומרים אורגניים רבים ובכך לשנות את הרכבם. שינויים אלה מזיקים לאורגניזמים ועלולים לגרום למותם ולאל-אווירניים אובליגטוריים אין כל דרך להתמודד עימם. פרט לכך חמצן מומס מגדיל את פוטנציאל החמצון-חיזור בתמיסה ונמצא כי פוטנציאל גבוה מעכב את הצמיחה של חלק מהחיידקים האל-אווירניים האובליגטוריים.
בשל הרעילות הגבוהה של חשיפה לחמצן פיתחו אל-אווירניים מסוימים אובליגטוריים, דוגמת הסוג Clostridium, אשר נחשפים לתנאי סביבה עוינים ובין היתר לחמצן, יכולת התנבגות. נבגים מאפשרים את השרדותם של האל-אווירניים שמייצרים אותם בעתות של עקות חיצוניות, עד לשיפור בתנאי הסביבה.
הפקת אנרגיה אל-אווירנית

לצורך הפקת אנרגיה משתמשים מיקרואורגניזמים אל-אווירניים אובליגטוריים בנשימה אל-אווירנית או בתסיסה (או בשני המנגנונים). בתהליך של נשימה אל-אווירנית משמשים חומרים רבים בתור קבלי אלקטרונים סופיים במקום החמצן: גופרית, סולפט, חנקה, מנגן, פחמן חד-חמצני, ברזל וכן כספית, כרום, סלניום, מוליבדן, ארסן, ונדיום ואף אורניום וטכנציום.
הפקת האנרגיה בתהליך של נשימה תאית בנוכחות חמצן גבוהה יותר בהשוואה לזאת האל-אווירנית, ולכן משיקולים אנרגטיים יעדיפו מיקרואורגניזמים אל-אווירניים פקולטטיביים להפיק אנרגיה בנוכחות של חמצן.
תרבית אל-אווירנית אובליגטורית

על מנת לתרבת מיקרואורגניזמים אל-אווירניים אובליגטוריים על מצע אגר מוצק יש להוריד לגמרי את ריכוז החמצן בסביבה. לשם כך יש להשתמש בחומר סופח חמצן שמוכנס יחד עם צלחות הפטרי הזרועות לצנצנת בעלת איטום. החומר שמוכנס לתוך הצנצנת יוצר באופן מלאכותי תנאים אל-אווירניים הולמים. בתוך מצע נוזלי יגדלו האל-אווירניים האובליגטורים בקצה התחתון של המבחנה בלבד, שכן שם ריכוז החמצן אפסי בשל היעדר פעפועו (ראו תמונה להמחשה בראש הערך).
אל-אווירניים אובליגטוריים בטבע וברפואה

מרבית האורגניזמים האל-אווירניים האובליגטוריים הם פרוקריוטים ומיעוטם שמרים, ומתוך הפרוקריוטים הארכאונים הם אלה שמרכיבים את עיקר הקבוצה. את המיקרואורגניזמים הללו ניתן למצוא בטבע במגוון נישות אל-אווירניות שלתוכן החמצן מתקשה לפעפע (שכבות עמוקות של הקרקע וגופי מים, שפכים ועוד). רוב הפטריות הן אווירניות, אך לאל-אווירניות אובליגטוריות שבהן, השייכות למערכת ה-Neocallimastigomycota, תפקיד חשוב בפירוק המזון בכרס (Rumen) של יונקים מעלי גירה, כגון פרות וכבשים.
אל-אווירניים אובליגטוריים בטבע וברפואה > אל-אווירניים שכיחים ברפואה

הרשימה הבאה כוללת מיקרואורגניזמים אל-אווירניים אובליגטוריים שכיחים שעלולים לגרום לזיהומים בבני אדם:
חיידקים בסוגים: Bacteroides, Clostridium, Fusobacterium, Peptostreptococcus, Porphyromonas, Prevotella, Veillonella וכן מיני Actinomyces רבים מרכיבים את הפלורה הטבעית של בני האדם במערכת העיכול. חיידקים אלה עלולים לגרום לזיהומים אם יחדרו לרקמה עמוקה דלת חמצן מחוץ לנישה הטבעית שלהם.
חיידקים פתוגניים בסוג Clostridium, דוגמת Clostridium botulinum שגורם לנקנקת, Clostridium perfringens שעלול לגרום לנמק גזי (Gas gangrene) ו-Clostridium tetani שגורם לצפדת.
חיידקים בסוג Mobiluncus שמהווים חלק מהפלורה הטבעית בנרתיק, עלולים לגרום יחד עם חיידקים אל-אווירניים אובליגטוריים ופקולטטיביים נוספים לווגינוזיס חיידקי.
ראו שם

אורגניזם אל-אווירני
אל-אווירני סובל אוויר
חיזור סולפט מיקרוביאלי
הערות שוליים

↑  הֶכְרֵחִי במילון מיקרוביולוגיה (תשנ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.). Elsevier Mosby. 2005, p.25. ISBN 978-0323033039.
↑  ‏Bacteria - Physical requirements. Encyclopædia Britannica.
↑  Ryan KJ, Ray CG. Sherris Medical Microbiology (4th ed.). McGraw Hill. 2004, pp.309-326, 378-384. ISBN 0-8385-8529-9.
↑  ‏Overview of Anaerobic Bacteria – Merck Manual Professional Version.
↑  ‏ An Introduction to Reactive Oxygen Species - Measurement of ROS in Cells.
↑  ‏Nutrition and Growth of Bacteria.
↑  Byung H Kim, Geoffrey M Gadd. Bacterial Physiology and Metabolism. Cambridge University Press. 2008, p.255. ISBN 978-0511393228.
↑  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.). Elsevier Mosby. 2005, p.22. ISBN 978-0323033039.
↑  Byung H Kim, Geoffrey M Gadd. Bacterial Physiology and Metabolism. Cambridge University Press. 2008, p.257. ISBN 978-0511393228.
↑  Byung H Kim, Geoffrey M Gadd. Bacterial Physiology and Metabolism. Cambridge University Press. 2008, p.309. ISBN 978-0511393228.
↑  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.). Elsevier Mosby. 2005, p.29. ISBN 978-0323033039.
↑  ‏Bacteria Classified by Cellular Respiration.
↑  Munn EA, Orpin CG, Greenwood CA. (1988). The ultrastructure and possible relationships of four obligate anaerobic chytridiomycete fungi from the rumen of sheep. BioSystems. 22(1):67-81. PMID 3191221.
↑  ‏Taxonomic Listing of Bacteria.
↑  Moi H, Fredlund H, Törnqvist E, Danielsson D. (1991). Mobiluncus species in bacterial vaginosis: aspects of pathogenesis. APMIS. Nov;99(11):1049-54. PMID 1958349.
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
חיידקים מהמין Clostridium botulinum, כמו יתר חיידקים בסוג Clostridium מייצרים נבגים בעתות של עקה סביבתית וחשיפה לחמצן. הנבגים של מין זה נראים כגופים מועגלים חופשיים או בסמוך לקצה המתגים
חיידקים מהמין Actinomyces israelii, כמו חיידקים רבים בסוג Actinomyces הם אל-אווירניים אובליגטוריים
אליכין

יישובים בעמק חפר. תצלום אוויר, דצמבר 2013
אֶלְיָכִין היא מועצה מקומית במחוז המרכז בישראל, שוכנת כקילומטר דרומית לחדרה, ליד המושב חרב לאת. 
היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1977. עזורי שרוני הוא ראש המועצה מאז 2018.
היסטוריה > יישוב עתיק במקום

בתקופה הפרסית ובתקופה ההלניסטית התקיים באליכין יישוב הקשור בנמל, שכלל מקדש. בין הממצאים נמצאה קערת ברונזה עם כתובת פיניקית. היישוב קשור להתפשטות הפיניקית על החוף דרומה בתחילת התקופה הפרסית.
היסטוריה > היישוב המודרני

אליכין הוקמה בשנת 1954, ליד המקום שבו שכנה מעברת עמק חפר. היישוב היה חלק מישובי המועצה האזורית עמק חפר, ובראשית התיישבו בו ברובם המכריע יהודים ממוצא תימני.
בשנים הראשונות התפרנסו התושבים בעיקר מעבודות חקלאות ותעשייה בישובי הסביבה, אך עם השנים ועם רכישת השכלה, החלו בני המקום לעסוק גם במקצועות חופשיים ועצמאיים.
בשנים הראשונות למדו ילדי היישוב בבית הספר הממלכתי דתי באליכין. בשנת 1963, עברו שני תלמידים ללמוד בבית הספר בכפר ויתקין ומאז נסללה הדרך לילדי המקום ללמוד גם בבית ספר זה.
שנים רבות שאפו תושבי אליכין לעצמאות מוניציפלית. שאיפה זו לוותה בהפגנות, שביתות והתדפקות על דלתות משרדי ממשלה ולה היו שותפים פרנסי היישוב כולם. העצמאות התקבלה רק בשנת 1977, כחודשיים לפני הבחירות לכנסת התשיעית (בחירות ה"מהפך"). בניסיון לעצור את הסחף של תושבי אליכין לחבור למפלגת הליכוד, הכריז שר הפנים שלמה הלל על הענקת עצמאות ליישוב והכריז על הקמת מועצה מקומית.
ראש המועצה הראשון היה בנימין אחרק. אחריו כיהנו לתקופות קצרות שני ראשים ממונים מטעם משרד הפנים. ראש המועצה השני מבני היישוב היה נסים ימיני. השלישי גדעון (גידי) חממי. הרביעי מרדכי (מוטי) חי.
לצד המועצה המקומית קיימת מועצה דתית שהוקמה על ידי משה שאול.
בספטמבר 2005 חגגו ביישוב את יובל שנותיו בסדרת אירועים בה נטלו חלק פרנסי היישוב לאורך השנים.
בשנות ה-2000 נהנית אליכין מתנופת בנייה במסגרת שכונת "בנה ביתך", אך גם במסגרת הרחבת השכונות הוותיקות, על חשבון השטחים הירוקים שמקיפים את היישוב. עם זאת, לאור הרצון לשמר את אופייה המיוחד של אליכין, תנופת הפיתוח נמצא בבקרה מתמדת ותוך פיקוח של המועצה המקומית.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוקטובר 2024 (אומדן), מתגוררים באליכין 3,809 תושבים (מקום 241 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 66.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,340 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
אישים מפורסמים

זוהר גושן - פרופסור למשפטים, היה מועמד להיות שופט בבית המשפט העליון
אורן חן - זמר
יגל אושרי - זמר, ואושיית רשת
לקריאה נוספת

פסלון מן התקופה הפרסית באליכין, חדשות ארכיאולוגיות יד, 1965, עמ' 10
Jens Kamlah, Zwei nordpalästinische „Heiligtümer” der persischen Zeit und ihre epigraphischen Funde, Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins 115, 1999, עמ' 163–190
ביאורים

↑  התושבים שעתידים היו להתיישב באליכין עלו ארצה בשנת 1950 ושוכנו במעברות בסביבה. בתי היישוב נבנו בשנים 1953-1954 ונמסרו לתושבים בשנת 1954.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף אוקטובר 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  Jens Kamlah, Zwei nordpalästinische „Heiligtümer” der persischen Zeit und ihre epigraphischen Funde, Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins 115, 1999, עמ' 163–190
↑  סקר ארכיאולוגי של השרון, חדשות ארכיאולוגיות יז, 1966, עמ' 10–13
↑  R. Deutsch, Forty new ancient West Semitic inscriptions, Archaeological Center, 1994, עמ' 69–73, ISBN 965-222-511-8: ”אש יתן אשמניתן ומגן ובעלפלס לאדננם לעשתרם”
↑  Jens Kamlah, Zwei nordpalästinische „Heiligtümer” der persischen Zeit und ihre epigraphischen Funde, Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins 115, 1999, עמ' 170
↑  יפתח שלו, בין דור הצורית לאשקלון הצידונית: דפוסי יישוב בפיניקיה הדרומית בתקופה הפרסית, ארץ־ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה לג, 2018, עמ' 246
↑  אודות אליכין, בפרק "סיפור היישוב", באתר מועצה מקומית אליכין
↑  פרופיל אליכין באתר הלמ"ס
| השרון |
| --- | --- | --- |
| ערים | הוד השרון • הרצליה •  טייבה • טירה • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • נתניה •  קלנסווה • ראש העין • רמת השרון • רעננה |  |
| מועצות אזוריות | מועצה אזורית עמק חפר • מועצה אזורית לב השרון • מועצה אזורית חוף השרון • מועצה אזורית דרום השרון |  |
| מועצות מקומיות | זמר • אבן יהודה • אליכין • פרדסיה • קדימה-צורן • תל מונד • כפר שמריהו • ג'לג'וליה • כפר ברא |  |
| מועצות אזוריות לשעבר | מועצה אזורית השרון התיכון • מועצה אזורית הירקון • מועצה אזורית מפעלות אפק • מועצה אזורית השרון הצפוני • מועצה אזורית הדר השרון |  |
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465862405171
ניסיון ההפיכה הצבאית בספרד (1981)

אולם קונגרס הנציגים של ספרד בעיר מדריד, שהיה המוקד הראשי של ניסיון ההפיכה
ניסיון ההפיכה הצבאית בספרד התרחש בימים 23-‏24 בפברואר 1981, במדריד בירת המדינה ובעיר ולנסיה. התערבות תקיפה של המלך חואן קרלוס הראשון הביאה לכישלון ניסיון ההפיכה כעבור פחות מ-24 שעות, ללא שפיכות דמים. הרוב המכריע של אנשי הכוחות המזוינים והמשמר האזרחי בספרד נותר נאמן לשלטון הדמוקרטי במדינה. האירוע מכונה מאז בספרד בכינוי 23F.
רקע

בשנת 1936 פרצה מלחמת האזרחים בספרד, שראשיתה הייתה במרד של הצבא נגד השלטון האזרחי. בסיומה (1939) הוקם בספרד שלטון אוטוריטרי בראשותו של פרנסיסקו פרנקו. המשמר האזרחי היה אחת מזרועות השליטה והדיכוי העיקריות של השלטון, עד מותו של פרנקו ב-1975. לאחר מותו הוכתר חואן קרלוס למלך, והמדינה עברה למהלך מהיר של דמוקרטיזציה ללא שפיכות דמים. ב-1977 נערכו בחירות כלליות חופשיות ראשונות וב-1978 כוננה חוקת ספרד החדשה. ב-1979 נערכו בחירות כלליות נוספות.
המעבר לדמקרטיה לא היה נטול מתחים. בקרב חלק מאנשי הצבא שרר מרמור לגביו, ועל המצב הכבידו גם בעיות כלכליות שונות. ב-1978 סוכלה מזימה להפיכה צבאית במדינה (מבצע גלקסיה (אנ')). בשלהי 1980 נחלש מעמדו של ראש הממשלה אדולפו סוארס בתוך מפלגתו, איחוד המרכז הדמוקרטי (אנ'), וב-29 בינואר 1981 הוא הודיע על התפטרותו. ב-10 בפברואר בחרה המפלגה בלאופולדו קאלבו-סוטלו (אנ') כמחליפו.
ניסיון ההפיכה וכישלונו

בשעות אחר הצהריים של 23 בפברואר 1981 התקיימה בקונגרס הנציגים במדריד הצבעה לאישור מינויו של קאלבו-סוטלו לראש הממשלה, בנוכחות ראש הממשלה בפועל סוארס. בשעה 18:23, במהלך ההצבעה, פרצו לאולם 200 אנשי המשמר האזרחי בפיקודו של סגן אלוף אנטוניו טחרו (אנ') כשהם חמושים והשתלטו עליו. כל היושבים באולם, כ-350 במספר, נלקחו כבני ערובה. במהלך ההשתלטות נורו מספר יריות באוויר. חלק מן ההתרחשות צולמה במצלמות טלוויזיה של עיתונאים שנכחו בבניין. המורדים בודדו חמישה פוליטיקאים מהאחרים: ראש הממשלה סוארס, מנהיג האופוזיציה פליפה גונסאלס וסגנו, מנהיג המפלגה הקומוניסטית ושר ההגנה. מטרת ההשתלטות הייתה לנטרל את הרשויות המחוקקת והמבצעת בתקווה ליצור ואקום שלטוני שיביא להשלטת סדר פוליטי חדש.
גנרל הצבא חיימה מילאנס דל בוש (אנ'), מפקד המחוז הצבאי של ולנסיה ומתנגד ידוע של הדמוקרטיה בספרד, פקד באותו זמן על כ-2,000 חיילים וכ-50 טנקים לצאת לרחובות העיר ולנסיה והכריז על מצב חירום במחוז, בתקווה לעורר מרידות צבאיות בחלקים אחרים של המדינה. ניסיון זה נתקל בסירוב ובאיום של התקפה אווירית על הטנקים של דל בוש מצדו של מפקד כנף בבסיס חיל האוויר הסמוך לוולנסיה. ניסיון של קצין שלישי, טורס רוחאס (Torres Rojas), להשתלט על אתרים ונקודות מפתח במדריד, לרבות מטות שירותי הרדיו והטלוויזיה, נכשל. לא התרחשו מעשי מרד במחוזות הצבאיים האחרים של ספרד.
לאחר שהתפרסמו הידיעות על ניסיון ההפיכה הוא זכה לגינוי מצד המדינות חברות השוק האירופי המשותף, שספרד ניהלה באותה עת משא ומתן על הצטרפות אליו.
בניסיון לייצב את המצב המדינה במציאות בה ראש הממשלה בפועל נלקח כבן ערובה בקונגרס הנציגים ובהתייעצות עם המלך נאם בטלוויזיה בשעה 21:00 ראש שירות הביטחון הספרדי פרנסיסקו לאינה (אנ') והכריז על הקמת גוף ממשל אזרחי זמני בראשותו ובהשתתפות תת-השרים של משרדי הממשלה השונים.
קצין נוסף, אלפונסו ארמדה (אנ'), הגיע לארמון המלך וניסה לשכנע אותו לעמוד בראש ממשלה אזרחית שתחליף את הממשלה הנבחרת ועל ידי כך תמנע את כינונו של ממשל צבאי דיקטטורי, שאותו ביקשו הקושרים לכונן. המלך דחה את הצעתו, וארמדה עשה את דרכו אל בניין קונגרס הנציגים, שם ניסה לשכנע את סגן אלוף טחרו למסור לידיו את הנהגת ההפיכה. טחרו סירב.
המלך חואן קרלוס סירב לסמוך ידיו על ההפיכה והיה בטוח בנאמנותם של מפקדי הצבא לו ולחוקת ספרד. ב-24 בפברואר בשעה 01:14 הופיע המלך בטלוויזיה כשהוא לבוש במדים צבאיים של קפטן גנרל, הדרגה הצבאית הגבוהה ביותר, ונשא נאום תקיף. הוא פנה אל הציבור, ביקש את אמונו והודיע כי הורה למפקדי הכוחות המזוינים של המדינה לנקוט בכל הצעדים הדרושים לשמירה על המשטר החוקתי ושלטון החוק. הוא הצהיר כי הכתר לא יסבול שום ניסיון להפריע לתהליך הדמוקרטי במדינה על פי החוקה, אשר אושרה במשאל עם על ידי הציבור. במקביל הוציא העיתון הנפוץ במדינה, אל פאיס, מהדורה מיוחדת, שבה גינה את ניסיון המרד ותמך ללא סייג בהמשך קיומו של השלטון הדמוקרטי.
לאחר נאומו של המלך בטלוויזיה התפורר ניסיון ההפיכה. אנשי המשמר האזרחי החלו נוטשים את בניין קונגרס הנציגים. גנרל דל בוש בוולנסיה נכנע בשעה 05:00 ונאסר. סגן אלוף טחרו עמד על שלו בתוך אולם קונגרס הנציגים ורק בצהרי היום יצא ממנו ונעצר.
ב-26 בפברואר אישר קונגרס הנציגים את מינויו של קאלבו-סוטלו לראש הממשלה.
לאחר ניסיון ההפיכה

כ-300 איש הועמדו לדין בגין חלקם בניסיון ההפיכה. 30 מהם הורשעו, מהם אזרח אחד. בית משפט צבאי גזר על דל בוש, ארמדה וטחרו 30 שנות מאסר כל אחד. ארמדה ריצה לבסוף חמש שנות מאסר, דל בוש ריצה תשע שנות מאסר וטחרו ריצה 15 שנות מאסר.
ניסיון ההפיכה נחשב לניסיון הרציני האחרון של תומכי פרנקו לנסות ולהסיג לאחור את התהליך הדמוקרטי בספרד ולשוב ולכונן בה שלטון אוטוריטרי. האירוע הביא לחיזוק יסודות השלטון הדמוקרטי וכמו כן הגביר מאד את הלגיטימציה וחיזק את המעמד של מוסד המלוכה בספרד בעיני הציבור.
הערות שוליים

↑  טחרו היה מעורב גם במזימת מבצע גלקסיה ונידון לאחריה לתקופת מאסר קצרה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563369705171  PLWABN: 9810629510905606  LCCN: sh85126141 
מראה חורי כדורים שנורו על ידי המורדים ופגעו בתקרת אולם קונגרס הנציגים, והושארו שם למזכרת
חלק מן הפוליטיקאים שנלקחו כבני ערובה במרד ציינו ב-2011 שלושים שנה לאירוע
אח"י משגב (ק-30)

ערך זה עוסק בפריגטה. אם התכוונתם לספינת טילים, ראו .
| --- | --- |

הפריגטה "אח"י משגב ק-30"
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  פריגטה 
 צי:  חיל הים הישראלי 
 דגל הצי:   
 סדרה:  הפריגטות מסדרת ריבר 
 אוניות בסדרה:  אח"י מבטח (ק-28) אח"י משגב (ק-30) אח"י מזנק (ק-32)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Yarrow Shipbuilders Limited 
 הוזמנה:  1 בפברואר 1943
 הושקה:  20 במרץ 1944 (הצי המלכותי הקנדי)
 תקופת הפעילות:  20 בספטמבר 1944 – סוף שנות ה-60
 אחריתה:  הוכנסה לשירות בפברואר 1950 בחיל הים הישראלי. הוטבעה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 כמטרה בניסויי הטיל גבריאל
 מלחמות וקרבות:    מבצע קדש
 מידות
 הֶדְחֶק:  1445 טון
 אורך:  91.82 מטר
 רוחב:  11.13 מטר
 שוקע:  12 רגל (3.65 מטר)
 נתונים טכניים
 מהירות:  19 קשר (כ-35 קמ"ש)
 גודל הצוות:  8 קצינים, 133 לוחמים
 טווח שיוט:  9500 מייל (15,300 ק"מ)
 הנעה:  2 מנועי בוכנה קיטור 5500 כ"ס
 אמצעי לחימה
 חימוש:  3 תותחים 4 אינץ' (102 מ"מ) 8 תותחי נ"מ 20 מ"מ 2 תותחי נ"מ 40 מ"מ
 
אח"י משגב הייתה אחת משלוש הפריגטות ששירתו בחיל הים הישראלי בין השנים 1950–1960, סימנה הצבאי היה ק-30.
בשירות הצי המלכותי הקנדי

אח"י "משגב" הייתה אחת הפריגטות מסדרת ריבר (River), מסדרות הפריגטות הנפוצות ביותר במלחמת העולם השנייה. בסך הכל יוצרו 151 פריגטות מסדרה זו, ואלה שירתו בעיקר בצי המלכותי הבריטי ובצי המלכותי הקנדי. פריגטות נוספות מסדרה זו שירתו בצי המלכותי האוסטרלי, בצי צרפת החופשית, ובצי המלכותי ההולנדי.
עם השקתה נקראה הפריגטה סטרט'אדם (Strathadam), וזכתה לסימן הזיהוי K682. הפריגטה נקראה על שמו של היישוב סטרט'אדם, בניו ברנזוויק. הפריגטה עסקה בעיקר בליווי שיירות, כחלק מהמערכה באוקיינוס האטלנטי. ב-7 במרץ 1945 השתתפה הפריגטה, יחד עם עוד שתי אוניות של צי המלכותי הקנדי, בהטבעת הצוללת הגרמנית U-1302 צוללת מטיפוס VII. הקרב התחולל בתעלת סנט ג'ורג', בים שבין ויילס לאירלנד.
עם סיום המלחמה באירופה הוכנה האונייה להעברה לזירת המזרח הרחוק, אך המלחמה שם הסתיימה לפני שההתאמות הנדרשות הושלמו. ב-7 בנובמבר 1945 הוצאה האונייה משירות ועגנה בהליפקס. ב-1947 נמכרה האונייה לחברה מאורוגוואי, אך ב-1950 נרכשה על ידי ישראל.
בשירות חיל הים הישראלי

לאחר רכישתה, עברה האונייה שיפוץ כללי, במהלכו הותקנו בה תותחים. לאחר מכן נכנסה לשירות חיל הים בשנת 1950.
בשירות חיל הים הישראלי > הפלגה לארצות הברית

ראש הממשלה ושר הביטחון הראשון דוד בן-גוריון הגדיר לחיל הים משימה לשאת את דגל ישראל בעולם.
בתחילת 1951 יצאה הפריגטה כאונית הדגל במשלחת לארצות הברית למסע עידוד לפתיחת מפעל איגרות חוב של הבונדס, היא עגנה בנמלי הים של ניו יורק, בוסטון, פילדלפיה, וושינגטון ובולטימור, הספינה התקבלה בהתלהבות רבה.
בשירות חיל הים הישראלי > סיוע לנפגעי הרעש באיי יוון

ב-12 אוגוסט 1953 בעת שהייתה באימון בים התיכון פקד רעש אדמה את האי קפלוניה ביוון, הספינה משגב חשה לעזרת האי יחד עם הספינות אח"י מבטח ואח"י מזנק במבצע שלאחר מכן התגאה בו דוד בן-גוריון במיוחד, ואף השווה אותו למבצעי החיל במלחמת העצמאות.
בשירות חיל הים הישראלי > " מבצע משווה" - דרום אפריקה

מ-15 בפברואר עד 2 ביוני 1955 השלימה הפריגטה את ההפלגה הארוכה ביותר של חיל הים עד אז, לדרום אפריקה. עם חציית קו המשווה ביצע הצוות טקס מסורתי של טבילה. מפקד הספינה הוכרז כ"אביר הים" והצטרף למסדרו של נפטון, אחרי 108 ימי מסע ו-18 אלף מיילים ימיים (למעלה מ-33,000 ק"מ), שבה הספינה לישראל והתקבלה בצפירות הערכה בהיכנסה לבסיס חיפה.
בשירות חיל הים הישראלי > מבצע הרקולס 3 - דרום אפריקה וחזרה

ב-26 בנובמבר 1956 יצאה הפריגטה בעקבות אחיותיה אח"י מזנק (ק-32) ואח"י מבטח (ק-28) בדרך לאילת סביב אפריקה. ב-18 בדצמבר 1956 בקרבת קייפטאון קיבלה הוראה לחזור לחיפה. משיקולים בעקבות החלטת מועצת הביטחון על נסיגת כוחות צה"ל מסיני בוטלה הצטרפות אח"י משגב לכח הימי בים האדום. הפריגטה הגיעה חזרה לנמל חיפה 26 ב-16 בינואר 1957.
בשירות חיל הים הישראלי > סיום שירות -מטרה לטילים

בגמר שירותה בסוף שנות ה-60 שימשה הספינה כמטרה לניסויי הטיל גבריאל. הניסוי היה מוצלח וגוף האניה שקע למצולות במרחק כ-30 מייל מול חופי ישראל.
מפקדי האוניה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| רב-סרן  | תקופת תפקוד כמפקד הספינה | הערות | תמונה |
| מנחם כהן | 1950 |  |  |
| שלמה אראל | עד 6 מרץ 1951 |  |  |
| נפתלי רוזן | 6 מרץ 1951 עד | כולל מבצע קולומבוס |  |
| אדוארד שרון | 1953 | כולל סיוע חיל הים לנפגעי הרעש באיי יוון |  |
יהודה בן רון: 
| יצחק גזית | 1957-1956 | הפלגת הרקולס הפלגה לדרום אפריקה וחזרה לחיפה. |  |
הערות שוליים

↑  פריגטות מסדרת ריבר  באתר הצוללות הגרמניות.
↑  באותה הזדמנות גם הורה שלחיל הים יהיו מדי חג לבנים.
↑  דייויד סלע, השבוע לפני 70 שנה: התקבל חוק השופטים, באתר ישראל היום, 24 באוגוסט 2023
↑  אורי דרומי, אביר הים, באתר הארץ, 5 במרץ 2010
↑  קבלת פנים לצוות „משגב”, דבר, 3 ביוני 1955
קבלת הפנים לפריגטה בנמל חיפה, בחזרתה מדרום אפריקה, 2 ביוני 1955.
לוס סאנטוס

| --- | --- |

מרכז העיר לוס סאנטוס במשחק Grand Theft Auto V
 מדינה / טריטוריה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1781
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  -4,000,000 (יקום ה-HD) 3,000,000 (יקום ה-3D) (1992)
לוס סאנטוס (באנגלית: Los Santos) היא עיר בדיונית ביקום משחקי המחשב "Grand Theft Auto" מבית רוקסטאר גיימס. העיר ממוקמת בדרום מדינת "סאן אנדראס," והיא העיר בגדולה ביותר באזור. העיר נוסדה בשנת 1781.
עיר זו שימשה כמקום המרכזי במשחקים "Grand Theft Auto: San Andreas" משנת 2004, "Grand Theft Auto V" משנת 2013, ובמשחק מרובה המשתתפים, "Grand Theft Auto Online".
העיר מבוססת ברובה על העיר לוס אנג'לס, הנמצאת בקליפורניה שבארצות הברית.
רקע

לוס סאנטוס היא העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר במדינת סאן אנדראס, עם בערך 4 מיליון תושבים. היא ממוקמת בחלק הדרום-מזרחי של המדינה. דרומית לה שוכן "מחוז רד" (Red County) ומזרחית לה שוכן "מחוז פלינט" (Flint County). לוס סאנטוס היא מרכז בין-לאומי לבידור, תרבות, וטכנולוגיה.
בדומה לעיר עליה היא מבוססת, לוס סאנטוס היא שילוב עצום ורחב של תרבויות ופרספקטיבות. העיר מחולקת ל-27 מחוזות, שבהם ממוקמים אולפני קולנוע וטלוויזיה, אחוזות של מיליוני דולרים, אזורים כפריים, מסלולי מרוצים, מצפה כוכבים, ונמל תעופה בין-לאומי.
לוס סאנטוס ידועה לשמצה ברמת הפשע שלה. לצד סחר בסמים, העיר סובלת מבעיה חמורה של אלימות, רצח, וכנופיות. בנוסף לפשיעה הגבוהה, יש שחיתות נרחבת בקרב השליטים של העיר, ואפילו בקרב המשטרה. עם זאת, למרות כל אלה, העיר נחשבת לבטוחה יותר מליברטי סיטי.
יש מספר רחב של כנופיות בלוס סאנטוס. רובן מתמקמות באזור הדרומי שלה. ביקום ה-3D, הכנופיות המרכזיות הן: משפחות גרוב סטריט, באלאס, ואגוס, ואריוס לוס אצטקאס, סאן פיירו ריפה, המאפייה, ועוד. ביקום ה-HD, הכנופיות המרכזיות הן: באלאס, ואגוס, המשפחות, המאפייה הארמנית, האחים אוניל, הקרטל של מדרזו, ועוד.
ביאורים

↑  באנגלית: Grove Street Families
↑  באנגלית: Ballas
↑  באנגלית: Vagos
↑  באנגלית: Varrios Los Aztecas
↑  באנגלית: San Fierro Rifa
↑  באנגלית: Families
↑  באנגלית: Armenian Mob
↑  באנגלית: O'Neil Brothers
הערות שוליים

↑  Los Santos (HD Universe), GTA Wiki (באנגלית)
| Grand Theft Auto |
| --- | --- | --- |
| משחקים | Grand Theft Auto • Grand Theft Auto 2 • Grand Theft Auto III • Grand Theft Auto: Vice City • Grand Theft Auto: San Andreas •  Grand Theft Auto Advance • Grand Theft Auto: Liberty City Stories • Grand Theft Auto: Vice City Stories • Grand Theft Auto IV • Grand Theft Auto: Chinatown Wars • Grand Theft Auto V (Grand Theft Auto Online) • Grand Theft Auto VI |  |
| הרחבות | Grand Theft Auto: London 1969 • Grand Theft Auto: London 1961 • GTA IV: The Lost And Damned • Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony |  |
| מקומות | Liberty City • Vice City • Los Santos |  |