stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקרב על ווהאן
רקע

בווהאן התגוררו מיליון וחצי אזרחים, היא ישבה על נקודת המפגש בין נהר היאנגצה ונהר ההאן ושימשה כקצה מסילת הברזל מהיאנגצה ועד גואנגג'ואו, על הדלתה של נהר הפנינה לחופי ים סין הדרומי והיא הייתה מהמתועשות בערי סין.
מאז תחילת מלחמת סין–יפן השנייה, התקדמו הכוחות היפניים במהירות למעמקי סין. במהלך הקרב על נאנג'ינג הם כבשו את הבירה הסינית נאנג'ינג, שהייתה תחת שלטון הקוומינטנג, וערכו בה טבח אכזרי. הממשלה פונתה לצ'ונגצ'ינג שבמערב סין, הרחק מאזורי הקרב. משרדי השלטון פוזרו ברחבי המדינה, כאשר צ'ונגצ'ינג הפכה למקום מושבו של נשיא הרפובליקה הסינית, לין סן, ואילו ווהאן, העיר הגדולה ביותר במרכז סין, שימשה כבירתה הזמנית, מרכז חשוב של רשויות השלטון והמתועשת שבערי סין. בווהאן, ששכנה על חיבור בין נהר היאנגצה לנהר ההאן, גרו מיליון וחצי תושבים, והיא שימשה כמרכז תחבורתי חשוב עם מסילת הברזל מחברת בין היאנגצה לגואנגג'ואו, על דלתא נהר הפנינה, סמוך לים סין הדרומי.
היפנים, אשר הפכו את ממשלת ואנג ג'ינג-ויי לממשלת בובות שלהם במרכז סין (כפי שעשו קודם לכן במדינות החסות של מנצ'וקוו ומנגג'יאנג), סימנו את ווהאן כמטרה מספר אחת. מלכתחילה פלשו הכוחות היפנים אל נאנג'ינג במטרה להכניע את סין במכה אחת, ווהאן כעת הייתה הפרס הגדול עבורם, והסיכוי היחיד שנותר לממשלה בטוקיו להפיל את כל הממשלה הסינית הלאומית במכה אחת, לפי האסטרטגיה הצבאית של הפלת המרכז השלטוני.
נגד ההתקדמות המסיבית של האימפריה היפנית, הוציאה לפועל הממשלה הסינית קריאה לפיצוץ הסכרים ופירוק התשתיות על גבי הנהר הצהוב הכביר מצפון למרכז הכוחות היפנים באַנחְווֵי. פעולה זאת הביאה בשנת 1938 לשיטפון בנהר הצהוב בניסיון לבלום את ההתקדמות היפנית. יחד עם ההאטה הזמנית של היפנים, כ-893 אלף אזרחים סינים נהרגו בשיטפון, וכ-3.9 מיליון פליטים נעקרו מבתיהם ורכושם חרב.
בעוד הכוחות היפנים התקרבו עם 20 אוגדות יפניות אשר כללו 200,000 חיילים, נעמדו נגדם 120 אוגדות אשר כללו בתוכן 1,100,000 חיילים סינים שהוקצו להגנה על ווהאן. בהנהגת המפקדים הסינים לי דזונגז'ן ובאי צ'ונג-שי נוצרו חמישה קווי הגנה כנגד התקיפה היפנית. קווי האש הוסדרו במרחק רב מווהאן עצמה ותפקידם הראשי היה לשמור ולהגן על מסילות הברזל הראשיות של סין.
ראו גם

הקרב על נאנג'ינג
הקרב הראשון על צ'אנגשה
הקרב על שאנגחאי
לקריאה נוספת

צ'יאנג קאי שק - ג'ונתן פנבי
מלחמת העולם השנייה - אנטוני ביוור
הטרגדיה בווהאן, 1938 - סטיבן מקינון
צ'יאנג קאי שק סורק חיילים בווהאן
כוחות יפנים עוברים את שיטפון הנהר הצהוב
לוחמים סינים מסביב לנהר היאנגצה
טנקים יפנים מתקדמים לווהאן
תמונה מפורסמת של חייל סיני מגויס בעודו בן 15 לקרב על ווהאן
ג'ון מייסון

ג'ון יאנג מייסון (באנגלית: John Young Mason;‏ 18 באפריל 1799 – 3 באוקטובר 1859) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה, מזכיר הצי ה-16 וה-18 והתובע הכללי ה-18 של ארצות הברית, שגריר ארצות הברית בצרפת, שופט פדרלי ושופט מחוזי.
ביוגרפיה וקריירה

ג'ון מייסון נולד ב-18 באפריל 1799 בהיקספורד (כיום אמפוריה) שבמחוז גרינסוויל, וירג'יניה. ב-1816 הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, למד בבית הספר למשפטים בליצ'פלד, והשתלם במשפטים ב-1819. לאחר מכן ועד 1821 הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי במחוז הולדתו. הוא המשיך בעיסוק זה במחוז סאות'המפטון שבווירג'יניה עד 1831. במקביל, בין השנים 1823–1827 הוא היה חבר בית הנבחרים של וירג'יניה ולאחר מכן ועד 1831 חבר הסנאט של וירג'יניה, במקביל לתפקיד לפרקליט מחוז גרינסוויל. בשנים 1829 ו-1850 הוא היה נציג בוועידות החוקתיות של וירג'יניה.
מייסון נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית מטעם וירג'יניה לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו מה-4 במרץ 1831 ועד התפטרותו ב-11 בינואר 1837. בשנים 1835–1837 הוא היה יושב ראש ועדת החוץ של בית הנבחרים. לאחר סיום כהונתו בקונגרס הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין בהיקספורד עד 1841.
ב-26 בפברואר 1841 הוצגה מועמדותו של מייסון על ידי הנשיא מרטין ואן ביורן למשרת שופט בית המשפט של המחוז המזרחי של וירג'יניה שהתפנתה בעקבות מועמדתו של פיטר ויויאן דניאל לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-2 במרץ אושרה מועמדותו על ידי הסנאט של ארצות הברית ולמחרת היום נכנס מינויו לתוקף. בתפקיד זה הוא כיהן עד התפטרותו ב-23 במרץ 1844.
ב-14 במרץ 1844 מונה מייסון כמזכיר הצי של ארצות הברית בקבינט של הנשיא ג'ון טיילר וכיהן בתפקיד זה עד ה-10 במרץ 1845. ב-9 במרץ 1846 הוא מונה שוב לתפקיד זה בקבינט של הנשיא ג'יימס פולק וכיהן בו עד ה-7 במרץ 1849. בין שתי תקופות כהונה אלו הוא שימש בתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית. לאחר כהונתו השנייה כמזכיר הצי הוא שב לעיסוקו בעריכת דין, הפעם בריצ'מונד וירג'יניה. ב-22 בינואר 1854 הוא החל את כהונתו כשגריר ארצות הברית בצרפת, תפקיד בו הוא כיהן עד יום מותו.
חיים אישיים

ב-1821 נשא מייסון לאישה את מרי אן פורט, בתו של בעל קרקעות עשיר והיה לבעל מטעים בעצמו במקביל לעיסוקו המשפטי. בבעלותו הייתה אחוזת פורטסוויל שליד גריזרד, מחוז סאסקס, וירג'יניה.
ג'ון מייסון נפטר בעודו מכהן כשגריר בפריז ב-3 באוקטובר 1859. הוא נטמן בבית הקברות הוליווד שבריצ'מונד, וירג'יניה. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו שהייתה בשירות בין השנים 1920–1940, ובקריאת משחתת נוספת על שמו מסדרת המשחתות ארלי ברק שנכנסה לשירות ב-2003.
הערות שוליים

↑  Virginia Historic Landmarks Commission Staff (March 1970). "National Register of Historic Places Inventory/Nomination: Fortsville". Virginia Department of Historic Resources. Archived from the original on 2015-09-24.
↑  navsource.org: USS Mason
↑  אתר הספינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117556947  ISNI: 0000 0001 1768 4419  LCCN: n88156123  NARA: 10572068  SNAC: w6tf01p4  US Congress: M000220  VIAF: 68022471   WorldCat (עם VIAF): 68022471
עירוב תחומין

עירוב תחומין הוא תקנת חכמים המאפשרת לשנות את מיקומו של תחום שבת, וכתוצאה מכך את מרחק ההליכה האפשרי לפי ההלכה מחוץ ליישוב בשבת, יום טוב, ויום הכיפורים, מ-2,000 אמות מחוץ ליישוב (כ-960 מטרים, מרחק ההליכה המותר הרגיל של תחום שבת), עד למרחק כפול של 4,000 אמות. העירוב נעשה בדרך כלל באמצעות הנחת לחם או מזון בכמות המספיקה לשתי סעודות (לכל משתתף בעירוב), בנקודה כל שהיא הנמצאת בתוך תחום השבת הרגיל של מניח העירוב.
ההיגיון מאחורי תקנה זו הוא שעל ידי הנחת העירוב האדם מצהיר שהוא קובע את מקום המגורים שלו במקום בו הונח העירוב, ושם נמצאת נקודת המרכז של תחום השבת החדש שלו, וכך מתאפשר לו ללכת אלפיים אמה ממקום הנחת העירוב לכל כיוון. בדרך כלל מונח העירוב בנקודה שנמצאת בקצה תחום השבת הרגיל של מניח העירוב, על מנת להתיר הליכה למרחק מקסימלי באמצעות עירוב התחומין ממקום ישיבתו לאותו כיוון, אולם ניתן להניח את העירוב בכל נקודה אחרת בתוך תחום השבת הרגיל. כתוצאה נלווית מהנחת עירוב התחומין נאסר על מניח העירוב ללכת לכיוון ההפוך ממקום הנחת עירוב התחומין, מאחר שהוא מתרחק יותר מאלפיים אמה ממקום העירוב, שהוא נקודת המרכז של תחום השבת החדש.
המונח 'עירוב' משמעו ערבוב, והוא מציין את ערבוב 2,000 האמה המותרים לפני הנחת העירוב, עם ה-2,000 אמה הנוספים.
הנחת עירוב התחומין

העירוב נעשה באחת משתי דרכים: באמצעות נוכחות פיזית במקום העירוב בשעת כניסת שבת ('עירוב ברגליו'), נוכחות שהיא הכרזה שמניח העירוב קובע שם את מקום שביתתו בשבת, או על ידי הימצאות מזון בנקודה מסוימת בשעת כניסת שבת, דבר שמציין גם כן שהאדם קובע שם את מקום ישיבתו. הדרך הראשונה היא העיקרית, אולם הדרך השנייה היא הנפוצה והמקובלת יותר.
עירוב תחומין תקף גם אם הונחו כמה עירובי תחומין במקומות שונים לאדם אחד, אולם למעשה התוצאה היא שכל עירוב תחומין נוסף מגביל את אפשרות ההליכה של האדם, והוא מותר ללכת רק במקום שנחשב לתחום שבת לפי כל העירובים שהונחו.
ניתן להניח עירוב תחומין רק לכל יום השבת, ולא ניתן להניח עירוב שיהיה תקף רק לחצי מהיום אם הונח עירוב כזה, הוא חל לכל היום, ואם הונחו שניים, הם נחשבים כמניח שני עירובי תחומין.
הנחת עירוב התחומין > אין מערבים אלא לדבר מצווה

עיקר תקנת עירוב תחומין נועדה למקרה של צורך מצווה ולא לצורך חול ('רשות'). לכתחילה מניחים עירוב תחומין רק לצורך מצווה, אולם בדיעבד גם עירוב תחומין שהונח לצורך רשות חל.
אולם הגדרת מצווה שלצורכה ניתן להניח עירוב תחומין היא רחבה, וכוללת עירוב תחומין לצורך ביקור חולים או ניחום אבלים, כמו גם עירוב לצורך טיול שיש בו עונג שבת ועירוב לצורך מי ששוהה בשעת כניסת שבת במקום מרוחק מביתו.
הנחת עירוב תחומין באמצעות נוכחות פיזית

הדרך העיקרית להנחת עירוב תחומין היא נוכחות פיזית של האדם במקום בו הוא רוצה לקנות שביתה בשעת בין השמשות של ערב שבת, דרך זו מכונה: 'עירוב ברגליו'. אין צורך באמירה על מנת לקנות שביתה, אולם יש צורך בכוונה כללית לקניית שביתה באמצעות הנוכחות.
מאחר שהזמן הקובע לתחום שבת הוא זמן בין השמשות בכניסת שבת, לאחר הנחת העירוב באמצעות נוכחות פיזית רשאי האדם לחזור לביתו שבתוך יישוב סמוך.
ההולך בדרך סמוך לזמן בין השמשות ומזהה מרחוק מקום ידוע שבו הוא רוצה שיהיה מרכז תחום השבת שלו, יכול להכריז: 'שביתתי במקום פלוני' אף שהוא במרוחק ממנו. דין זה הוא קולא בעירוב תחומין, אך הוא בתנאי שהמכריז יכול להגיע למקום קודם זמן בין השמשות אם יתאמץ או ירוץ. לפי שיטת הרמב"ם יש צורך להגדיר מקום ספציפי לשביתה בשטח של עד ארבע אמות, כגון בחלקו המזרחי של עץ ידוע, אך לא כאשר מגדיר את שביתתו תחת העץ, שהוא שטח גדול מארבע אמות.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון

למרות שהדרך העיקרית להנחת עירוב תחומין היא באמצעות נוכחות פיזית, בשל הקושי על הימצאות במקום העירוב בשעת כניסת שבת חכמים הקלו והתירו הנחת מזון מראש במקום המיועד להיות מקום שביתתו של האדם ומרכז תחום השבת החדש, הנחה שמציינת את כוונת האדם לקניית שביתה במקום הנחת העירוב. הנחה זו יכולה להעשות הן על ידי האדם לו מיועד עירוב התחומין, והן על ידי שליח הנשלח על ידו מדעתו להנחת המזון במקום המיועד. דרך זו של הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון היא הדרך נפוצה בהנחת עירוב תחומין בפועל.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > זמן הנחת עירוב תחומין

את העירוב יש להניח קודם כניסת השבת, כך שבשעת כניסת השבת העירוב יהיה במקום המיועד. מאחר שהשעה הקובעת לעירוב התחומין הוא שעת בין השמשות בכניסת שבת, העירוב לא חייב להישאר במקומו כל השבת (או החג), וניתן לאכול אותו (או ביו"ט, לקחת אותו) לאחר שעת בין השמשות. בדיעבד, עירוב שהונח בשעת בין השמשות עצמה - חל.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > מקום הנחת עירוב תחומין

את העירוב יש להניח במקום נגיש, כך שבשעת בין השמשות ניתן יהיה לגשת אל העירוב. אם העירוב היה בכשרות בשעת בין השמשות העירוב נקבע לכל השבת, אף אם העירוב ישרף, יאכל או יפסל בדרך כל שהיא. ניתן להניח את העירוב אף בשטח פתוח, ואין צורך להניחו במבנה.
כיוון שאיסורי שבת מדרבנן נאסרו רק בשבת עצמה ולא בבין השמשות שהוא הזמן שבו העירוב חל, ישנם מקרים בהם העירוב כשר גם אם הונח במקום שכדי להגיע אליו יש לעבור על איסור שבת דרבנן, אך העירוב פסול במקום שיש שכדי להגיע אליו יש לעבור על איסור שבת מהתורה (כגון הוצאה מרשות לרשות) או על איסורי שבת דרבנן מסוימים, כגון המניח עירוב על עץ. אם העירוב נעקר ממקום הנחתו (קודם שעת בין השמשות הקובעת) ונתגלגל למקום אחר, כך שבשעת בין השמשות האדם מניח העירוב היה מרוחק מעירובו מרחק של יותר מ-2000 אמות - העירוב פסול היות שהעירוב ומניחו לא היו ברשות אחת בשעת הקובעת לעירוב.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > שיעור המזון לעירוב תחומין

שיעור המזון הנצרך לעירוב תחומין הוא שיעור שתי סעודות, שהוא לדעת רבי יוחנן בן ברוקא נפח של שש ביצים, ולדעת רבי שמעון נפח של ⅓5 ביצים, הרמב"ם פסק כרבי יוחנן בן נורי, בעוד רש"י וראשונים אחרים נקטו כרבי שמעון. עם זאת, בטור נכתב ששהשיעור הוא נפח של 8 ביצים. ניתן להניח עירוב תחומין לקבוצת אנשים גדולה, בתנאי ששיעור המזון בעירוב יהיה שיעור שתי סעודות לכל משתתף בעירוב.
במאכלים המשמשים כלפתן, כגון חומץ, בשר צלי, וזיתים, על המזון להיות בשיעור כדי אכילת שתי סעודות. בפועל, שיעור זה הוא קטן בהרבה משיעור מזון שתי סעודות, וקל יותר לערב בדרך זו עבור מספר גדול של אנשים.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > הנחת עירוב תחומין עבור אדם אחר

ניתן להניח עירוב תחומין לאדם אחר רק מדעתו והסכמתו, למעט ילד עד גיל 6 שנגרר אחרי אמו.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > אמירה וברכה בשעת הנחת עירוב תחומין על ידי מזון

בעירוב תחומין באמצעות מזון יש צורך באמירה מפורשת בשעת הנחת העירוב על כך שהאדם מתכוון לקבוע את שביתתו במקום זה, וללא אמירה זו אין משמעות להנחתו. המניח מברך בשעת הנחת העירוב: ”בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, אֲשֶׁר קִדְּשָׁנוּ בְּמִצְוֹתָיו וְצִוָּנוּ עַל מִצְוַת עֵרוּב.” הברכה אינה מעכבת את העירוב. לאחר הברכה מניח את העירוב ואומר: ”בְּעֵירוּב זֶה יְהֵא מוּתָּר לִי (או לפלוני, או לבני מקום פלוני) לֵילֵךְ מִמָּקוֹם זֶה אַלְפַּיִם אַמָּה לְכָל רוּחַ בְּשַׁבָּת זוֹ (ביום טוב: בְּיוֹם טוֹב זֶה, ביום כיפור: בְּיוֹם כִּיפּוּרִים זֶה).”.
הנחת עירוב תחומין באמצעות מזון > עירוב תחומין שנפסל

בכל המקרים בהם העירוב נפסל, האדם המניחו חוזר לתחום השבת המקורי שלו, אף שהתכוון ליצור לעצמו תחום שבת אחר כתחליף לתחום השבת המקורי. במקרה ובשעת כניסת השבת האדם שעבורו הונח עירוב התחומין שהה מחוץ לתחום השבת החדש, העירוב בטל והוא חוזר לתחום השבת הרגיל שלו.
ספק עירוב

אם ישנו ספק לאחר שהונח העירוב בדבר כשרותו, כגון ספק אם נאכל העירוב קודם שעת בין השמשות או לאחריה - העירוב כשר מכח הכלל: "ספק עירוב כשר". כלל זה הוא דווקא כאשר העירוב הונח בוודאות, אולם אם ישנו ספק לגבי עצם הנחת העירוב - העירוב פסול.
תחום ארבע אמות בעיר לאחר הנחת העירוב

ישנה מחלוקת אם לאחר הנחת העירוב יכול מניח העירוב ללכת בכל היישוב בו הוא שובת בפועל לאחר הנחת העירוב, גם למרחק גדול מאלפיים אמה ממקום הנחת העירוב, אם מניח העירוב לן ביישוב.
המניח עירוב תחומין בתוך עיר גדולה - רשאי ללכת בכל תחומה אפילו אם שטחה גדול בהרבה מתחום שבת.
ברירה בהנחת העירוב

ניתן להניח עירוב קודם שבת, אך ההחלטה אם הוא ישפיע תתקבל על ידי האדם בשבת. דין זה הוא מכח העיקרון ההלכתי 'ברירה' שמשמעותו אפשרות למתן תוקף רטואקטיבי ('למפרע') לפעולה שנעשתה בעבר. מכח עיקרון זה ניתן להניח עירוב תחומין ביום שישי, ולקבוע האם הוא יחול או לא בשבת עצמה, להניח עירוב תחומין עבור כל שבתות השנה כאשר הקביעה אם הוא יחול או לא בכל שבת היא ביד המניח (ובתנאי שהעירוב קיים באותו ערב שבת בין השמשות) ולהניח שני עירובי תחומין בכיוונים סותרים, כאשר ההחלטה איזה מהם יחול תהיה בשבת.
ראו גם

עירוב חצרות
שיתוף מבואות
תחום שבת
הוצאה מרשות לרשות
הערות שוליים

↑  ערוך השולחן אורח חיים תח סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים תח סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיב סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיב סעיף א
1 2  ערוך השולחן אורח חיים תטו סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים תטו סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף ח
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף יד
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף טז
1 2  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף ט
↑  ערוך השולחן אורח חיים תטו סעיף ג
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף ב
↑  משנה עירובין ח ב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  טור אורח חיים סימן תט. ראו בית יוסף שם שתמה על הטור.
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיג סעיף א
↑  רמב"ם הלכות עירובין א י – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
1 2  ערוך השולחן אורח חיים תיג סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיד סעיף ג
↑  ערוך השולחן אורח חיים תטו סעיף ד
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף י
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף ז
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיא סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים תט סעיף ו
↑  ערוך השולחן אורח חיים תח סעיף ד
↑  ערוך השולחן אורח חיים תח סעיף ז
↑  ערוך השולחן אורח חיים תיג סעיף ג
אל טאקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בפברואר 1943 דייטון שבאוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  7 במאי 2001  (בגיל 58) דייטון, ארצות הברית 
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  23, 31, 41, 35, 40
 דראפט:  בחירה 6, 1967 סיאטל סופרסוניקס
 קבוצות כשחקן
 1967–1969   1969   1969–1970   1970–1971   1971–1972:  סיאטל סופרסוניקס   סינסינטי רויאלס   שיקגו בולס   בולטימור בולטס   מיאמי פלורידיאנס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז (1968)
 
אלברט (אל) עמוס טאקר הבן (באנגלית: Albert Amos Tucker Jr.; ‏22 בפברואר 1943–7 במאי 2001) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. נחשב כמי שהמציא, ביחד עם אחיו ג'רלד, את ההאלי אופ.
קריירה

טאקר, בוגר האוניברסיטה הבפטיסטית של אוקלהומה, שיחק ארבע עונות בקבוצות שונות בליגת ה-NBA: סיאטל סופרסוניקס, סינסינטי רויאלס, שיקגו בולס ובולטימור בולטס ושנה אחת בקבוצת מיאמי פלורידנס מליגת ה-ABA. נבחר כבחירה השישית בדראפט של שנת 1967 והיה בחירת הדראפט הראשונה של סיאטל, שהצטרפה לליגה באותה השנה. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
הערות שוליים

↑  Sonics ushered Seattle into the big time 40 years ago Saturday, 12 October 2007
↑  Get ready for alley-oop game between KU and Memphis
אלי טולדנו (גבעתי)

| --- | --- |

טולדנו, יוני 2023
 לידה:  23 ביולי 1984 (בן 40) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  טולדנו
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלחה"ן גבעתי  סגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה  מפקד גדוד צבר  ראש ענף גדס"ר במא"ש במל"י  מפקד  חטיבת אלון  סגן מפקד אוגדת עזה
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
אליהו (אלי) טולדנו (נולד ב-23 ביולי 1984) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כסגן מפקד אוגדת עזה. קודם לכן כיהן כמפקד חטיבת אלון, ראש ענף גדס"ר במא"ש במל"י, מפקד גדוד צבר וסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה.
ביוגרפיה

טולדנו התחנך בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה, בוגר מחזור מ"ח. התגייס לצה"ל בשנת 2002, ושובץ בגדוד רותם בחטיבת גבעתי. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מסייעת בגדוד צבר. בהמשך שירת כמפקד פלחה"ן גבעתי. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד צבר בין השנים 2013–2014. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת גבעתי. לאחר מכן מונה לראש לשכת ראש אמ"ץ, יואב הר אבן.
בשנת 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה, ושימש בתפקיד עד שנת 2018. ב-27 באוגוסט 2018 מונה למפקד גדוד צבר, תפקיד בו שירת עד יולי 2020. לאחר מכן מונה לראש ענף גדס"ר במא"ש במל"י בין השנים 2020–2021. בשנת 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלון וכיהן בתפקיד עד שנת 2023. ב-2021 מונה לרמ"ט אוגדה 146 וכיהן עד שנת 2022.
ביוני 2023 מונה לסגן מפקד אוגדת עזה.
הערות שוליים

↑  אלי טולדנו, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  ישי קרוב, הסמג"ד: מתייחסים לתקיפה כאירוע חבלני, באתר ערוץ 7, 12 בספטמבר 2013
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטפנוס ציציפס

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1998 (בן 26) ווליאגמני, אתונה, יוון
 מדינה:  יוון יוון
 מקום מגורים:  מונטה קרלו 
 בן או בת זוג:  Paula Badosa (2023–2024) 
 גובה:  1.93 מטר
 יד חובטת:  ימין (חבטת גב היד ביד אחת)
 פעילות כמקצוען:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  32,149,165 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  194-97 (66.7%)
 דירוג שיא:  3 (9 באוגוסט 2021)
 זכיות בטורנירים:  7
 זוגות
 מאזן קריירה:  16-41 (28.1%)
 דירוג שיא:  68 (19 באוגוסט 2019)
 זכיות בטורנירים:  0
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:   גמר 2023)
 אליפות צרפת הפתוחה:  גמר  (2021)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (2018)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב שלישי (2020, 2021)
 תאריך עדכון 29 בינואר 2021
 
סטפנוס ציציפאס (ביוונית: Στέφανος Τσιτσιπάς; נולד ב-12 באוגוסט 1998) הוא טניסאי יווני מקצועני. נכון לינואר 2024 הוא מדורג במקום העשירי בעולם בסבב ה-ATP. באפריל 2023 היה מדורג במקום השלישי בעולם בסבב ה-ATP, זהו דירוג השיא שלו.
הישגיו הם: אלוף טורניר גמר ה-ATP, וגמר אליפות צרפת הפתוחה בשנת 2021, וגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 2023. בשנת 2018 בטורניר קנדה מאסטרס הוא היה לשחקן הצעיר בהיסטוריה שהצליח לנצח 4 שחקנים מהעשיריה הראשונה בעולם בטורניר אחד.
ביוגרפיה

ציציפס נולד למשפחה של טניסאים. אמו טניסאית מקצוענית בעברה, יוליה אפוסטולי, ילידת רוסיה, בתו של סרגיי סלניקוב, שחקן כדורגל בנבחרת ברית המועצות שזכה במדליית זהב באולימפיאדת מלבורן (1956) ואביו מאמן טניס. הוריו הכירו במסגרת סבב ה-WTA שנערך באתונה שבו אימו השתתפה ואביו היה שופט קו. הוא נולד בתקופה שהוריו עבדו במלון כמדריכי טניס ושם גדל. הוא החל להתאמן בטניס בגיל 6.
ביוגרפיה > 2016

בשנת 2016 דורג במקום 1 בעולם לנוער. באליפות וימבלדון שנערכה באותה שנה הוא זכה בטורניר זוגות לנוער, ביחד עם קנת רייזמה מאסטוניה, לאחר ניצחון בגמר על דניס שפובלוב ופליקס אוגר-אליסיאם מקנדה ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 2-6). בטורניר ליחידים הוא הפסיד בחצי הגמר לדניס שפובלוב שזכה בטורניר ב-3 מערכות (4–6, 7-6(7-5), 6-2).
ביוגרפיה > 2018

באליפות ברצלונה שנערכה בסוף אפריל על מגרש חימר, הגיע ציציפס למשחק הגמר שבו הפסיד לרפאל נדאל מספרד (1 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-1). בסבוב השני הוא ניצח את דייגו שוורצמן מארגנטינה (15 בעולם) בשתי מערכות (2–6, 1-6), בסבוב השלישי הוא ניצח את אלברט ראמוס ויניולס מספרד (24 בעולם) בשתי מערכות (4–6, 5-7), ברבע הגמר הוא ניצח את דומיניק תים מאוסטריה (7 בעולם) בשתי מערכות (3–6, 2-6) ובחצי הגמר הוא ניצח את פבלו קרניו בוסטה מספרד (12 בעולם) בשתי מערכות (5–7, 3-6).
בקנדה מאסטרס שנערך באוגוסט ביום הולדתו הוא הגיע למשחק הגמר והפסיד לרפאל נדאל (1 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 7-6(7-4)). בסיבוב השני הוא ניצח את דומיניק תים מאוסטריה (8 בעולם) בשתי מערכות (3–6, 6-7(6-8)), בסיבוב השלישי הוא ניצח את נובאק ג'וקוביץ' מסרביה (10 בעולם) ב-3 מערכות (3–6, 7-6(7-5), 3-6), ברבע הגמר הוא ניצח את אלכסנדר זברב מגרמניה (3 בעולם) ב-3 מערכות (6-3, 6-7(11-13), 4-6) ובחצי הגמר הוא ניצח את קווין אנדרסון מדרום אפריקה (6 בעולם) ב-3 מערכות (7-6(7-4), 4-6, 6-7(7-9)) ובכך היה לשחקן הצעיר בהיסטוריה שהצליח לנצח 4 שחקנים מהעשיריה הראשונה בעולם בטורניר אחד.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסוף אוגוסט הפסיד ציציפס בסיבוב השני לדנייל מדבדב מרוסיה ב-4 מערכות (6-4, 6-3, 4-6, 6-3).
ביוגרפיה > 2019 > חצי גמר ראשון בגראנד סלאם

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכת בינואר 2019 הגיע ציציפס לראשונה בקריירה שלו לשלב חצי גמר טורניר גראנד סלאם שבו הפסיד לרפאל נדאל (2 בעולם) ב-3 מערכות (6-2, 6-4, 6-0). בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את האלוף היוצא רוג'ר פדרר משווייץ (3 בעולם) ב-4 מערכות (7-6(13-11), 6-7(3-7), 5-7, 6-7(5-7)).
ביוגרפיה > 2019 > אלוף גמר ה-ATP

בטורניר גמר ה-ATP שנערך בלונדון באמצע נובמבר אותה שנה הוא זכה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על דומיניק תים מאוסטריה (5 בעולם) ב-3 מערכות (7-6(8-6), 2-6, 6-7 (4-7)). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את רוג'ר פדרר משווייץ (3 בעולם) ב-2 מערכות (3–6, 4-6).
ביוגרפיה > 2020

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה באוקטובר 2020 הגיע ציציפס לשלב חצי גמר הטורניר שבו הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) ב-5 מערכות (6-3, 6-2, 5-7, 4-6, 6-1).
ביוגרפיה > 2021

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בפברואר 2021 הגיע ציציפס לשלב חצי גמר הטורניר בו הפסיד לדנייל מדבדב.
באליפות צרפת הפתוחה הגיע לראשונה בקריירה לגמר גראנד סלאם, אך הפסיד במשחק הגמר לנובאק ג'וקוביץ' ב-5 מערכות (6–7, 2–6, 6–3, 6–2, 6–4)
באליפות וימבלדון הודח במפתיע כבר בסיבוב הראשון כשהפסיד לפרנסס טיאפו.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2021 הודח שוב במפתיע כבר בסיבוב השלישי כשהפסיד לקרלוס אלקרס בן ה-18.
הערות שוליים

↑  "Rankings Singles". ATP Tour.
↑  מערכת ynet ספורט, אליפות ארה"ב הפתוחה בטניס: המדורג 3 ציציפאס הודח בדרמה מול אלקרס בן ה-18, באתר ynet, 4 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1235324133  VIAF: 1200157704200344440008   WorldCat (עם VIAF): 1200157704200344440008
אורי בידץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בפברואר 1927 (בן 97) יבנאל, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   פלמ"ח   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1974 (כ־26 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 12 בחטיבת גולני  קצין אג"ם של פיקוד הצפון  מפקד חטיבת אלכסנדרוני  מפקד "כוח א-ב", חטיבה מוקטנת בתוך חטיבת הנגב  מפקד בה"ד 3  מפקד מרחב שלמה  מפקד חטיבה 99
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
 יקיר רמת גן (2013) 
 
אורי בידץ (נולד ב-20 בפברואר 1927) הוא אלוף-משנה לשעבר בצה"ל. שימש במשך 22 שנה כמנהל רשות שמורות הטבע.
חייו

נולד ביבנאל וב-1946 התגייס לפלמ"ח. מדצמבר 1947 עד תחילת 1948 נטל חלק בקרבות סג'רה ועין מאהל בגליל ולאחר מכן הצטרף לגדוד החמישי בחטיבת הראל והשתתף בליווי שיירות לירושלים ובקרבות באזור שער הגיא וירושלים. היה מפקד מחלקת החוד בפלוגת זיוי צפרירי שכבשה לאחר קרב קשה את משלט י"ד ליד משטרת לטרון במבצע יורם, אך נאלצה לסגת בהוראת המפקדה הממונה. שימש כמפקד פלוגה במבצעים מכבי, דני וחורב.
בהמשך שירת כמפקד גדוד 12 בחטיבת גולני בין השנים 1957–1958, ב-1959 נתמנה לסגן מפקד החטיבה וב-1961 לקצין אג"ם של פיקוד הצפון. ב-1963 יצא להשתלמות צבאית באנגליה ולאחריה נתמנה כמדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1965 התמנה למפקד חטיבת אלכסנדרוני - חטיבה מרחבית בגזרות סוריה ולבנון.
במלחמת ששת הימים עמד בראש חטיבה מוקטנת בתוך חטיבת הנגב (הכוח המאולתר כונה "כוח א-ב") בגזרת פיקוד הדרום. הכוח כלל את גדודי החי"ר 112 ו-132, וכוח טנקים. תפקידו הראשוני של הכוח היה ריתוק מתחם קוסיימה הגדול והסחת הצבא המצרי מהמאמץ הישראלי העיקרי בקרב ההבקעה באום-כתף. הכוח כבש את מוצבי ה"סבחה" וב-7 ביוני, לאחר כיבוש אום-כתף ואבו עגילה, כבש את מתחם קוסיימה, לאחר שרוב הכוח המצרי נמלט ממנו.
לאחר המלחמה שימש כמפקד בה"ד 3. ב-1969 מונה למפקד מרחב שלמה ודרום סיני. במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד חטיבה 99, שהוצבה תחילה בגזרת אילת ולאחר מכן עברה לגזרת תעלת סואץ. במלחמה זו נהרג בנו שלמה במבואות אסמאעיליה.
לאחר שחרורו מצה"ל, התמנה ב-1974 לסגן מנהל מינהל מקרקעי ישראל. ב-1981 הובא על ידי אברהם יפה לרשות שמורות הטבע ושימש כמנהל הרשות עד 2003. כיום מכהן כיושב ראש בעמותות "קרן היעל" ו"אגודת חי-בר". ב-2013 זכה לאות יקיר העיר רמת גן.
חיים אישיים

אורי בידץ מתגורר ברמת גן. היה נשוי לדקלה (לבית גלובמן-גוברין) עד למותה ב-2018. לזוג נולדו שני בנים ובת.
בנו הבכור שלמה נהרג במלחמת יום הכיפורים. בנו יוסי הוא אלוף במילואים בצה"ל שכיהן כמפקד המכללות הצבאיות.
הערות שוליים

↑  George W Gawrych, Key to the Sinai, The Battles for Abu-Ageila in the 1956 and 1967 Arab-Israeli Wars, 2000, p. 50