stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקה קורניצקי
הערות שוליים

↑  הישגים בינלאומיים בדגם 420 אתר איגוד השיט בישראל
↑  אורי טלשיר, ורד בוסקילה: "ישבתי במשרד וכל היום עקבתי אחרי תחרויות באינטרנט", באתר הארץ, 6 בינואר 2011
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • נילי אברמסקי • אסף בימרו • אירנה לנסקי • היילה סטאין |  |
|  ג'ודו | אודי וקס •  אריק זאבי • גל יקותיאל • מיכל פיינבלט • יואל רזבוזוב |  |
|  היאבקות | יורי יבסייצ'יק • יאשה מנשרוב • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות מכשירים | פבל גופמן |  |
|  התעמלות אמנותית | קטיה פיסצקי |  |
|  טאקוונדו | מאיה ערוסי |  |
|  טניס | יוני ארליך • אנה סמשנובה • אנדי רם |  |
|  טניס שולחן | מרינה קרבצ'נקו |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קיאק | רועי ילין • לריסה פסחוביץ' • מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  שחייה | ורד בורוכובסקי • אניה גוסטומלסקי |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | ורד בוסקילה • אודי גל •  גל פרידמן • לי קורזיץ • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • איתי מגידי • היילה סטאין • ניקי פאלי |  |
|  ג'ודו | אריק זאבי • גל יקותיאל • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אלונה דבורניצ'נקו, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג, מריה סבנקוב, קטיה פיסצקי) • נטע ריבקין • אירה ריסנזון |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | בת אל גטרר |  |
|  טניס | ציפי אובזילר • יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  סיף | תומר אור • דלילה חטואל • נעם מילס |  |
|  קיאק | מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | דורון אגוזי • גיא סטריק • גיל סימקוביץ' |  |
|  שחייה | תום בארי • גיא ברנע • אניה גוסטומלסקי • אלון מנדל • גל נבו • איתי צ'מה • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • אודי גל • מעין דוידוביץ' •  שחר צוברי • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
ניקפורוס בסילאקיוס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־11 
 פטירה:  1079 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 
ניקפורוס בסילאקס (ביוונית: Νικηφόρος Βασιλάκης), הנזכר לעיתים קרובות בשם בסילאקיוס (Βασιλάκιος), היה מצביא ביזנטי ואריסטוקרט מסוף המאה ה-11, אשר בשנת 1078 ניסה להדיח את הקיסר ניקפורוס השלישי בוטניאטס והובס על ידי אלכסיוס קומננוס.
ביוגרפיה

ניקפורוס מתואר כחבר המהולל ביותר במשפחתו. אביו נקרא פלורוס, ואחיו היה מנואל בסילאקס.
במהלך מסעותיו של הקיסר רומנוס הרביעי דיוגנס שקדמו לקרב מנזיקרט, ניקפורוס בסילאקס שימש כדוכס של תאודוסיופוליס, ונלכד על ידי האויב לאחר שרדף אחר כנופיה טורקית שנסוגה יותר מדי, בשנת 1068. תחת מיכאל השביעי דוקאס, ניקפורוס בסילאקס הוצב בפפלגוניה ולאחר מכן מונה לדוקס של דיראכיון. בהתמוטטות משטרו של מיכאל השביעי דוקאס, ניקפורוס בסילאקס, עדיין דוקס של דיראכיון, החל לתכנן מרד כבר בקיץ 1077, בתחילה כתומך של ניקפורוס ברייניוס, אבל רק באביב 1078 הוא החליט שהגיע זמנו. בתמיכת אחיו מנואל, גימנוס, טסראקונטאפקיס, גרגוריוס מסמריוס, כולם מפקדי צבא, ובתמיכת תאודורוס, הבישוף של דבוליס, ניקפורוס עבר לתפקיד בסלוניקי, ממתין לתוצאות ההתנגשות בין שני טוענים אחרים לכס המלכות, ניקפורוס השלישי בוטניאטס וניקפורוס ברייניוס, על מנת שימחץ במהירות את המנצח המותש.
בעקבות הניצחון של ניקפורוס השלישי, ניקפורוס בסילאקס התכונן להתנגד לו בכוחות מורכבים מחיילים רומים, בולגרים ואלבנים ותיקים, וכן משכירי חרב פרנקים (איטלקים), ורנג'ים ופצ'נגים, וביטחונו העצמי, היכולות והאומץ שכנעו אותו שהניצחון יהיה שלו בקלות. ניקפורוס השלישי שלח את הגנרל הטוב ביותר שלו, אלכסיוס קומננוס, לטפל במורד. ניקפורוס בסילאקס תקף את אלכסיוס בלילה, בתקווה לתפוס אותו לא מוגן, אבל התוכנית נכשלה. אלכסיוס הצליח להערים על בסילאקס וארב לו, על גדות נהר וארדאר, במרחק של כשמונה עשר קילומטרים מסלוניקי. מובס, בסילאקס ברח לסלוניקי שם ניסה להגן על העיר, אך נתפס על ידי חייליו שלו ונמסר לניקפורוס השלישי שהורה לעוור את בסילאקס. ניסיון השתלטותו של ניקפורוס בסילאקס דוכא אפוא, בקיץ 1078.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחום גולן

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1915 גרה,  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  17 במאי 1991 (בגיל 76) ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1935
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  משטרת היישובים  הצבא הבריטי הבריגדה היהודית   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת אלכסנדרוני  מפקד חטיבת גולני
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 
מבצע עובדה מרס 1949, בעין חסב, נחום שפיגל מח"ט גולני, לצדו של יגאל אלון
נחום גולן (שפיגל; 11 בינואר 1915 – 17 במאי 1991) היה אלוף בצה"ל ומפקדה של חטיבת גולני במלחמת העצמאות.
ביוגרפיה

נחום שפיגל נולד בעיר גרה בגרמניה. גדל בבית מסורתי וחונך לאהוב את ארץ ישראל. כבר בגיל צעיר רצה לעלות ארצה, ופעל בתנועות נוער ציוניות. בשנת 1935 עלה ארצה והצטרף לפלוגת הקיבוץ המאוחד בגדרה (לימים קיבוץ כפר סאלד). בפרוץ מאורעות 1936 התגייס לנוטרות ועבר קורסים צבאיים אצל הבריטים. במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, למרות נסיונותיו של יצחק שדה לגייסו לפלמ"ח. שירת בחי"ל וצוין לשבח פעמיים על פעילות יוצאת מגדר הרגיל. שהה חמש שנים באירופה, מהן שנה אחת עם פליטי שואה. בתום המלחמה חזר ארצה והתיישב בכפר סאלד. הוא סירב שנית להתגייס להגנה כי רצה לבנות את הגליל וליישב אותו.
לפני פרוץ מלחמת העצמאות, היה גולן מפקד הגזרה שכללה את קיבוצו ואת הקיבוצים שמיר ודן. בתחילת ינואר 1948 הוא נקרא לשמש קצין מבצעים של חטיבת גבעתי. אולם בעקבות המתקפה על כפר סאלד ב-9 בינואר 1948, הוא הושאר בגליל והתגייס לכוחות חטיבת גולני שזה עתה הוקמה. לאות הזדהות עם החטיבה אף שינה את שם משפחתו לגולן. גולן שימש כקצין המבצעים של החטיבה מפברואר 1948 וביולי מונה למפקדה. הוא השתתף במספר מבצעים חשובים במלחמה. במרץ 1949, במסגרת מבצע עובדה, הגיע עם כוחות חטיבתו לאום רשרש, ושלח משם, יחד עם נחום שריג מפקד חטיבת הנגב, את המברק שציין את סוף מלחמת העצמאות. הוא המשיך לפקד על החטיבה עד מרץ 1950,לאחר מכן שימש כראש מחלקת המבצעים של צה"ל ואז פרש מהשירות בצה"ל למרות בקשות של אישים שונים, ביניהם דוד בן-גוריון, שיישאר בצבא, . לאחר פרישתו משירות הקבע גולן כיהן בתפקיד בכיר בכוחות המילואים של צה"ל וכן מילא תפקידים בתנועת הקיבוץ המאוחד. בסוף שנות ה-50 היה גולן מזכיר הקיבוץ המאוחד.
מאפריל 1969 ועד מרץ 1972 הוא כיהן כשליח עלייה ראשי בארצות הברית.
נחום גולן נפטר בישראל בשנת 1991 והובא למנוחות בכפר סאלד.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  יעקב ארז, חטיבת גולני נוסדה בעמק, מעריב, 11 באוקטובר 1968
↑  הפריצה אל המפרץ, דבר, 20 במרץ 1959
↑  מועצת הקיבוץ המאוחד דנה ביציאת הבנים להתישבות החדשה, על המשמר, 12 באפריל 1959
↑  נחום גולן - מרכז העליה בארה"ב, למרחב, 17 באפריל 1969
נחום גולן מסיים תפקידו כשליח עליה, מעריב, 10 בינואר 1972
↑  עמי שמיר, הגשר היהודי מעל האוקיינוס האטלנטי, למרחב, 7 באוגוסט 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414956105171
מרדכי תנורי

| --- | --- |

 לידה:  5 בספטמבר 1934 (בן 90) ירושלים, פלשתינה (א"י)
 קבוצות כשחקן
 1954–1967:  מכבי ירושלים הפועל ירושלים
 קבוצות כמאמן
 1967–1973:  הפועל ירושלים (כדורסל גברים)  הפועל ירושלים (כדורסל נשים)
מרדכי תנורי (נולד ב-5 בספטמבר 1934) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק במכבי ירושלים ובהפועל ירושלים בשנות ה-50 ובשנות ה-60. הוא היה כדורסלן מצטיין בקבוצת מכבי ירושלים, וחמישיית הקבוצה, שכללה את תנורי, ישראל טוויל, יעקב שרם, אברהם הופמן ומשה שרם, כונתה "נבחרת החלומות". הקבוצה זכתה בגביעים רבים.
שימש כמאמן קבוצת הגברים והנשים של הפועל ירושלים בכדורסל.
כיהן כסמנכ"ל רכישות בעלות ורישום ברשות מקרקעי ישראל. לאחר פרישתו שימש כפרויקטור בקק"ל לקידום נושאים שונים הנוגעים לגאולת הקרקע והגדלת מלאי הקרקע לטובת התיישבות בהימנותא, וקק"ל. כיהן בוועדה לנכסי נפקדים במשרד ראש הממשלה.
ביוגרפיה

מרדכי תנורי נולד ב-5 בספטמבר 1934 בירושלים, דור שישי בארץ, לאסתר ויוסף, ולו 2 אחיות.
תנורי שירת בצה"ל, בחטיבה הירושלמית.
בשנת 1970 התחתן עם אהובה, לבית כהן, ולהם 3 ילדים: יוסי, בתיה ויובל. הוא מתגורר בירושלים.
קריירה כשחקן

תנורי החל לשחק כדורסל בגיל 15, לאחר שבמהלך שיעורי התעמלות בהם השתתף באגודת ימק"א. צד את עינו של המתעמל ומאמן הכדורסל הנודע זאב לבנטל, וזאת בשל זריזותו ועינו החדה. לבנטל צירף את תנורי לקבוצת הנוער של האגודה, ומשם נסללה דרכו לקבוצת הנוער של מכבי ירושלים ולקריירה מקצועית שניהל.
תנורי היה כדורסלן מצטיין ומוערך בקבוצת "מכבי ירושלים" בשנות ה-50 של המאה הקודמת, שכונתה נבחרת החלומות, שבה שיחקו אז בין היתר ישראל טויל, אברהם הופמן והאחים יעקב ומשה שרם, הוא שיחק בקבוצה זו בין השנים 1951–1964. שיחק בתפקיד רכז בקבוצה והיה אחד השחקנים חדי העין והדומיננטיים בה. לאחר מכן, שיחק שתי עונות בקבוצת הפועל ירושלים.
בסך הכל, רשם תנורי 11 עונות בליגה הבכירה, שיחק 165 משחקים בהם קלע אלפי נקודות.
קריירה כשחקן > מכבי ירושלים

בשנת 1953 הוקמה "ועדת הכדורסל" (שלימים הוחלפה על ידי איגוד הכדורסל בישראל), שהודיעה על פתיחת שתי ליגות מבחן. שני המרכזים (הפועל ומכבי) התבקשו לשלוח ארבע קבוצות לליגה הראשונה ושש לשנייה. בניגוד לנציגות הפועל שערכה טורניר לקביעת קבוצתיה, הדרך של נציגות "מכבי" הייתה פשוטה יותר – נבחרו באופן שרירותי מכבי תל אביב, מכבי חיפה, מכבי דרום ת"א ומכבי צפון ת"א. הליגה השנייה חולקה לשני אזורים: צפון ודרום. מכבי ירושלים, שבה שיחק תנורי, שובצה בדרום יחד עם הפועל גבעת השלושה, הפועל כפר ויתקין, הפועל ירושלים, ברית מכבים עתיד ומכבי יפו.
אברהם פסח היה המאמן של מכבי ירושלים, וחמישיית הקבוצה, שכללה את מרדכי תנורי, ישראל טוויל, יעקב שרם, אברהם הופמן ומשה שרם, כונתה "נבחרת החלומות". את העונה הראשונה של הקבוצה בליגה השנייה דרום, סיימה הקבוצה במקום ה-5.
בעונה השנייה של הליגה הלאומית, עונת 1954/1955, גדלה הליגה הראשונה ל-12 קבוצות, שש מכל מרכז. מעין ברוך וגבע התפרקו. לליגה הראשונה הצטרפו מכבי ירושלים של תנורי וכן הפועל חיפה, הפועל אשדות יעקב, הפועל משמר העמק, הפועל ירושלים, ברית מכבים עתיד. למיקום הקבוצות בשתי הליגות בעונה הראשונה לא הייתה שום השפעה על רשימת המשתתפות.
בעונת 1955/1956 לא התקיימו משחקי ליגה עקב מלחמת סיני. תנורי המשיך במכבי ירושלים למשך שבע העונות הבאות.
ב-1960 קבוצת מכבי ירושלים ניצחה במפתיע 67:72 את מכבי תל אביב שנחשבה באותה עת כקבוצה החזקה בישראל.
בשנים בהן שיחק תנורי במכבי ירושלים, בלטו משחקי הדרבי הירושלמי מול הפועל. מכבי ירושלים הייתה נחשבת הקבוצה הבכירה בעיר. משחק הדרבי השני בעונת 1961/1962 הופסק לאחר פגיעת שחקן בתנורי והתפרצות של צופים למגרש.
קבוצת מכבי ירושלים שיחקה את משחקיה באולם הכדורסל של אגודת י.מ.ק.א. בירושלים, שהוא היה אז האולם המקורה היחידי בארץ, ורוב הקבוצות שהיו מתחרות איתה באולם זה הפסידו את משחקיהן, כולל קבוצת מכבי תל אביב בה שיחקו באותה עת אברהם שניאור, זכריה עופרי, יהודה וינר, רלף קליין ותנחום כהן-מינץ.
לאורך כל השנים (1954–1963), קבוצת מכבי ירושלים בה שיחק תנורי, הייתה אחת הקבוצות החזקות בארץ והייתה בין ארבע הקבוצות הראשונות בליגת הכדורסל.
במסגרת מכבי ירושלים, תנורי שיחק 150 משחקים וקלע בממוצע של 8.5 נקודות למשחק.
בעונת 1963/64, תנורי פרש מקבוצת מכבי ירושלים.
קריירה כשחקן > הפועל ירושלים

בשנים 1965/66 עבר תנורי לשחק בקבוצת הפועל ירושלים והיה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה, בה שיחקו אז ישראל אמיר ברלינסקי, יצחק נוימן, משה גור, שמואל בודין ויואל שטיינברג.
במסגרת הפועל ירושלים, תנורי שיחק 15 משחקים וקלע ממוצע של 4.9 נקודות למשחק.
קריירה כמאמן

תנורי כיהן כמאמן של קבוצות הכדורסל של הפועל ירושלים (גברים ונשים).
קריירה כמאמן > הפועל ירושלים (גברים)

לאחר פרישתו כשחקן בקבוצת הפועל ירושלים, בשנת 1967, החל תנורי לאמן את קבוצת הגברים של הפועל ירושלים בכדור סל, לאחר שהחליף את המאמן עמוס קופר, שלא הצליח לקדם את הקבוצה ושנגררה למקום אחרון בטבלת הליגה והייתה מיועדת לירידה לליגה הנמוכה.
תנורי הצליח להציל את הקבוצה מירידה, לאחר מספר ניצחונות שהיא השיגה בהמשך העונה.
קריירה כמאמן > הפועל ירושלים (נשים)

תנורי שימש כמאמן קבוצת הנשים של הפועל ירושלים בכדורסל.
בשנת 1972 אימן את קבוצת הנשים של הפועל ירושלים, באותה שנה היא השתתפה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בעונה זו היא החזיקה באחת מהמקומות הנכבדים בטבלת הליגה, השחקניות הבולטות בקבוצה היו אז אורנה אוסטפילד, שרה דניאל- בראון, אליה פנטורין, רחל בכר ואפרת לויתן.
בינואר 1972 השתתפה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה למחזיקות גביע, מול "ווז'דובאץ' בלגרד" מחזיקת הגביע היוגוסלבית. הקבוצה הגיעה עד לשלב רבע הגמר.
קריירה ציבורית

במקביל לקריירה שלו כספורטאי, שירת תנורי כסמנכ"ל רכישות בעלות ורישום ברשות מקרקעי ישראל.
במסגרת תפקידו היה אחראי בין היתר על כל נושא הפקעות הקרקע מטעם מדינת ישראל, בעיקר בגליל ובירושלים, שעליהן הוקמו יישובים ושכונות חדשות רבים ושבהם נבנו אלפי יחידות דיור ומרכזי מסחר ותעשייה,
בשנת 1992 טיפל בהפקעת הקרקעות מסביב לשדה התעופה בן-גוריון, דבר שאיפשר הרחבת שדה התעופה והקמת "נתב"ג 2000", ראייתו את צורכי התעופה העתידיים של ישראל הייתה פורצת דרך, וברבות הימים זכה על כך לשבחים רבים ולהערכה.
בתחום אחריותו, עסק גם באיתור ורכישת קרקעות באזור הגליל, שעליהן הוקמו לאחר מכן ה"מצפים בגליל", והורחבו היישובים הקיימים בצפון הארץ. ביישובים ובמצפים הללו מתגוררים עשרות אלפי תושבים והם נדבך חשוב במפעל ההתיישבות.
בשנת 1992, הקים תנורי במסגרת רשות מקרקעי ישראל את "המרכז לרישום עירוני", שבו מרוכזים נתונים על כל השיכונים הציבוריים ברחבי הארץ שנבנו על ידי החברות המשכנות על מקרקעין שבניהול הרשות (מקרקעי מדינה, רשות הפיתוח וקק"ל). מרכז זה ביצע מעקב אחר הכנת מפות לצורכי רישום מאושרות והכנת צווי בתים משותפים, כדי לחסל פיגור ברישום של מאות אלפי יחידות דיור באותם שיכונים ע"ש הרוכשים, בלשכות מרשם המקרקעין (טאבו), במשרד המשפטים, במסגרת הליך מזורז על פי חוק רישום ציבוריים (הוראת שעה) תשכ"ד- 1964.
תנורי ריכז ועדה למתן פיצוי בגין הפקעת קרקעות לכביש חוצה ישראל.
במסגרת תפקידו, כיהן בוועדה לנכסי נפקדים.
עם פרישתו ממינהל מקרקעי ישראל, תנורי התבקש על ידי יו"ר דירקטוריון קק"ל לתרום מניסיונו הרב בתחום המקרקעין באמצעות הימנותא, וקק"ל ולכהן כפרויקטור לקידום נושאים שונים הנוגעים לגאולת הקרקע, על מנת להגדיל מלאי הקרקע לטובת התיישבות.
על פעולותיו אלו בקק"ל הוא זכה לתשבחות רבות מדירקטוריון והנהלת קק"ל. פרש לגמלאות מקק"ל בהיותו בגיל 82.
קריירה ציבורית > פעילותו כמומחה רכישות בעלות ורישום

עם פרישתו מכדורסל החל תנורי בקרירה גם בחייו הציבוריים וכיהן כסמנכ"ל רכישות בעלות ורישום ברשות מקרקעי ישראל, ועם פרישתו מהרשות, כפרויקטור לקידום נושאים שונים הנוגעים לגאולת הקרקע והגדלת מלאי הקרקע לטובת התיישבות בהימנותא, וקק"ל.
תנורי נחשב למומחה בעל שם בתחום הבעלות ורישום המקרקעין ועל בסיס חוות הדעת שלו התבססו החלטות ותקדימים חשובים בתחום זה. נהגו לאמר עליו כי "העביר בהצלחה מרובה את יכולותיו ממגרש הכדורסל – חוכמת משחק ייחודית ורוח לחימה בלתי נלאית, למגרש המקרקעין והנדל"ן".
הערות שוליים

1 2  יועץ ראש הממשלה מונה לראש הוועדה לנכסי נפקדים, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2002
↑  מ. גבאי, "מרדכי כדורי – כדורסלן למופת", מעריב, 9/3/60
↑  מ.ג., מרדכי תנורי – שר האוצר של כדורסלני הבירה, חדשות הספורט, 8/6/58
1 2 3  כרטיס השחקן של מרדכי תנורי, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
↑  מכבי ירושלים עונת 1954/55, אתר מנהלת הליגה
↑  אריה ליבנת, כמעט 60 שנה וכלום לא השתנה, באתר הארץ, 25 באפריל 2012
↑  אור שקדי‏, יצירת מצרים, באתר וואלה, 9 באפריל 2009
↑  ישראל פז, תנורי ושות' בישלו אכזבה לאלוף
↑  דן עומר, האיש שניצח את מכבי תל אביב
↑  סופר "ספורט הארץ", תנורי – הגורם לניצחון", הארץ, 6 בפברואר 1966
↑  תולדות המועדון, באתר הפועל ירושלים
↑  כדורסלניות הפועל ירושלים יוצאות ליוגוסלוויה, בעיתון מעריב 31 בדצמבר 1971
↑  הרבה תחבולות במגרש והמון רוח לחימה, בעיתון דבר 4 בינואר 1972
↑  הפועל ירושלים מקווה לניצחון על הצרפתיות, מעריב⁩⁩, 9 פברואר 1972
↑  מרדכי תנורי, המרכז לרישום עירוני במינהל מקרקעי ישראל, קרקע - גיליון 38 - ספטמבר 1994
↑  מאת נעה ווסרמן- עמיר, ‏המינהל איתר מאות דונמים למתן פיצוי בגין הפקעת קרקעות לכביש חוצה ישראל, באתר גלובס, 16 ביולי 1998
מרדכי תנורי בן 17 מקבל פרס שחקן מצטיין לעונת המשחקים 1950–1951
תמונה ממשחק של מרדכי תנורי
מרדכי תנורי ושחקני מכבי ירושלים על אוניית "ירושלים" בדרכם לסדרת משחקים בצרפת בשנת 1959 מצולמים עם צמד הדודאים (אמדורסקי וגוריון).
מרדכי תנורי מאמן של נבחרת הבנות של הפועל ירושלים
ניקה קצ'ארבה

ניקולוז "ניקה" קצ'ארבה (בגאורגית: ნიკოლოზ 'ნიკა' კაჭარავა', ניקולוז ניקה כַּאצַ'ארַאווָה; נולד ב-13 בינואר 1994 בניקוסיה שבקפריסין) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת החלוץ בטורפדו כותאיסי ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים

קצ'ארבה התחיל את צעדיו בדינמו טביליסי ולאחר מכן שיחק בנוער של רובין קאזאן, שם לא קיבל הזדמנות בקבוצה הבוגרת והחליט לחזור לגאורגיה.  בדצמבר 2014 הוא חתם בצחינוואלי, קבוצה אותה מאמן אביו קאחאבר קצ'ארבה, ורשם הופעת בכורה בליגת העל ב-17 במאי מול ויט ג'ורג'יה. בפברואר הוזמן על ידי מאמנו לשעבר גורבן ברדייב למבחנים למחנה אימונים עם רוסטוב, אך הוחלט שלא להחתימו. בעונת 2015/16 הבקיע 13 שערים בליגה והוביל את טבלת מלכי השערים, עוד שער הוא רשם במסגרת הליגה האירופאית. ב-14 בינואר 2016 קצ'ארבה עבר לרוסטוב.
נבחרת לאומית

באוקטובר 2012 זומן לנבחרת גאורגיה עד גיל 19, ערך הופעת בכורה ב-26 באוקטובר מול נבחרת קרואטיה. ב-5 בספטמבר 2013 הופיע לראשונה במדי הנבחרת עד גיל 21 במשחק מול לוקסמבורג, הוחלף בדקה ה-84.
תארים

רוסיה רוסטוב
מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
גאורגיה צחינוואלי
השחקן הצעיר המצטיין בליגת העל הגאורגית: 2015
סוור האמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוקטובר 1918 ברגן, נורווגיה נורווגיה
 פטירה:  15 במאי 1990 (בגיל 71)
 מדינה:  נורווגיה 
 השתייכות:   צבא נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1938–1982 (כ־44 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 עיטור האריה של פינלנד  St. Olav's Medal With Oak Branch  מדליית ההגנה (1945-1940)  מדליית ההגנה (1945-1940) 
 
סוור לודוויג בורגונד האמר (בנורווגית: Sverre Ludvig Borgund Hamre; ‏19 באוקטובר 1918 – 15 במאי 1990) היה גנרל נורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1977–1982.
ביוגרפיה

האמר נולד בברגן ב-19 באוקטובר 1918, ולמד בגימנסיה צבאית ואז בבית ספר לפיקוד. לאחר מכן הוצב ברגימנט הרגלים ה-9. הוא השתתף בקרבות במהלך הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-1940. לאחר כיבוש הארץ בידי הגרמנים, האמר נמלט לבריטניה. הוא הצטרף לצבא הנורווגי הגולה, וב-1943 למד בקולג' המלחמה בלונדון. הוא השתתף בפלישה לנורמנדי, ולאחר מכן בשחרור צרפת ובלגיה ובפלישה לגרמניה. לאחר המלחמה למד האמר באקדמיה הצבאית השוודית, ומילא תפקיד משמעותי בבנייה מחדש של הצבא הנורווגי לאחר המלחמה. ב-1969 הוא מונה למפקד פיקוד הצפון, וב-1977 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא סיים את תפקידו ב-1982 ופרש מהצבא.
ניקה חורחלי

ניקה חורחלי (בגאורגית: ნიკა ხორხელი; נולד ב-9 בספטמבר 2001 בגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת קשר הכנף.
קריירת מועדונים

חורחלי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סיוני בולניסי במסגרת ליגת המשנה הגאורגית בשנת 2021. בתום עונת 2021 העפיל עם המועדון לליגת העל הגאורגית, ובעונת 2022 ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת הליגה, בהן הבקיע תשעה שערים.
לקראת עונת 2023 חתם חורחלי בסמגוראלי צקאלטובו מליגת העל הגאורגית. הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון בעונה זו, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-5 בפברואר 2024 הושאל לבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2023/2024.
קריירה בינלאומית

חורחלי נכלל בסגל נבחרת גאורגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, אך לא שיחק בטורניר.
הערות שוליים

↑  תומר לוי, ‏רשמית: ניקה חורחלי הושאל לבית"ר ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניקה חורחלי".
נונציו גאלו

.
| --- | --- |

גאלו, 1956
 לידה:  25 במרץ 1928 נאפולי, איטליה 
 פטירה:  22 בפברואר 2008 (בגיל 79) טלזה טרמה, איטליה 
 שם לידה:  Nunzio Gallo 
 מוקד פעילות:  איטליה, ממלכת איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 פרסים והוקרה:  פסטיבל סן רמו 
 פרופיל ב-IMDb
 
נונציו גאלו (באיטלקית: Nunzio Gallo;‏ 25 במרץ 1928 – 22 בפברואר 2008) היה זמר ושחקן איטלקי.
קריירה > שנותיו הראשונות

גאלו החל את קריירתו כזמר בבית הספר למוזיקה של נאפולי, שם למד שירה אופראית. בשנת 1945, בגיל 17, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון בליני בנאפולי. בשנת 1948, השתתף בתחרות מוזיקה איטלקית, שם זכה במקום השני. בשנת 1954 הוא לוהק לצוות הזמרים הראשי של האופה "לה טרוויאטה" בניצוחו של ג'וזפה ורדי.
קריירה > באירוויזיון

ב-9 בפברואר 1957, גאלו זכה בקדם האיטלקי לאירוויזיון 1957, "פסטיבל הסן רמו", ונבחר לייצג את איטליה באירוויזיון. ב-3 במרץ 1957, גאלו הופיע על בימת האירוויזיון עם השיר "Corde della mia chitarra". גאלו הופיע רביעי בסדר ההופעות, לפני אוסטריה ואחרי הממלכה המאוחדת. גאלו זכה במקום השישי עם שבע נקודות.
קריירה > לאחר האירוויזיון

בשנת 1958, הוא זכה בפסטיבל נאפולי. בשנת 1979 הוא השתתף בסרט האיטלקי "Il mammasantissima". בשנים שלאחר מכן, גאלו שיחק בעוד כעשרים סרטים והוציא מספר להיטים שזכו לפרסום באיטליה ובשכנותיה.
חיים אישיים

בשנת 1959, נישא לביאנקה מריה. במהלך השנים נולדו לזוג ארבעה ילדים.
ב-23 בספטמבר 2007, הוא הובהל לבית החולים בעודו לוקה בדימום מוחי. הוא שהה בבית החולים כחודשיים ואז הועבר למרפאה פרטית שם אושפז עד שנפטר ב-22 בפברואר 2008, בגיל 79.
הערות שוליים

↑  The 1957 Eurovision Song Contest
↑  Eurovision 1957 Results: Voting & Points
↑  Italy: Nunzio Gallo died at the age of 79, סטלה פלוראס, 24 בפברואר 2008
| איטליה איטליה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
פסטיבל סן רמו • Canzonissima
| השתתפויות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1983 • 1984 • 1985 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1997 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | פרנקה ריימונדי & טונינה טוריאלי • נונציו גאלו • דומניקו מודוניו • דומניקו מודוניו • רנאטו רשל • בטי קרטיס • קלאודיו וילה • אמיליו פריקולי • ג'יליולה צ'ינקווטי • בובי סולו • דומניקו מודוניו • קלאודיו וילה • סרג'ו אנדריגו • איווה זניצ'י • ג'אני מורנדי • מאסימו ראניירי • ניקולה די בארי • מאסימו ראניירי • ג'יליולה צ'ינקווטי • ווס ודורי גצי • אל באנו ורומינה פאוור • מיה מרטיני • ריקי אה פוברי • מתיה בזאר • אלון סורנטי • ריקרדו פולי • אליס ופרנקו בטיאטו • אל באנו ורומינה פאוור • אומברטו טוצי וראף • לוקה ברברוסה • אנה אוקסה ופאוסטו ליאלי • טוטו קוטוניו • פפינו די קאפרי • מיה מרטיני • אנריקו רוג'רי • ג'ליסה רפאל גואלאצי • נינה זילי • מרקו מנגוני • אמה מרונה • איל וולו • פרנצ'סקה מיקיילין • פרנצ'סקו גבאני • ארמאל מטה ופבריציו מורו • מחמוד • דיודאטו • מונסקין • מחמוד ובלאנקו • מרקו מנגוני • אנג'לינה מנגו |  |
| שירי המדינה | "Aprite le finestre" & "Amami se vuoi" • "Corde della mia chitarra" • "Nel blu dipinto di blu" • "Piove (Ciao, ciao, bambina)‎‎" • "Romantica" • "Al di là" • "Addio, addio" • "Uno per tutte" • "Non ho l'età" • "Se piangi, se ridi" • "Dio, come ti amo" • "Non andare più lontano" • "Marianne" • "Due grosse lacrime bianche" • "Occhi di ragazza" • "L'amore è un attimo" • "I giorni dell'arcobaleno" • "Chi sarà" • "Sì" • "Era" • "We'll Live It All Again" • "Libera" • "Questo amore" • "Raggio di luna" • "Non so che darei" • "Per Lucia" • "I treni di Tozeur" • "Magic Oh Magic" • "Gente di marel" • "Vivo (Ti scrivo)" • "Avrei voluto" • "Insieme: 1992" • "Comme è ddoce 'o mare" • "Rapsodia" • "Sole d'Europa" • "Fiumi di parole" • "Madness of love" • "L'amore è femmina (Out of Love)" • "L’essenziale" • "La mia città" • "Grande amore" • "No Degree of Separation" • "Occidentali's Karma" • "Non mi avete fatto niente" • "Soldi" • "Fai rumore" • "Zitti e buoni" • "Brividi" • "Due vite" • "La noia" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1965 • אירוויזיון 1991 • אירוויזיון 2022 • RAI |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה איטליה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011001561405171  PLWABN: 9810682437805606  BnF: cb14179902p (data)  GND: 122966582X  ICCU: CFIV208537  ISNI: 0000 0001 0985 9311  LCCN: no88003440  MusicBrainz: ed7d3403-a8c7-4d37-ad18-bf4483b679b4  VIAF: 71602596   WorldCat (עם VIAF): 71602596
ניקסוויזנה

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  קולנו
 גמינה:  קולנו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  100 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  53°19′N 21°52′E﻿ / ﻿53.317°N 21.867°E﻿ / 53.317; 21.867
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיניקסוויזנה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיניקסוויזנה(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהניקסוויזנה(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהניקסוויזנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ניקסוויזנה (פולנית: Niksowizna), הוא כפר גמינה קולנו, במחוז קולנו, בפרובינציה פודלסיה שבצפון-מזרח פולין, המרוחק כ-90 קילומטר מהבירה ביאליסטוק.
בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר גם יהודים. עם פרוץ הקרבות בחזית מזרח פרוסיה המרוחקת כ-12 ק"מ בלבד מצפון לכפר, ברחו רוב תושביו. היהודים שביניהם השתלבו בעיקר בקהילות הגדולות של הערים לומז'ה וביאליסטוק.
נכון ל-2008 מונה הכפר אוכלוסייה של 97 נפש בלבד.
הערות שוליים

↑  Page 231 in Where once we walked: a guide to the Jewish communities destroyed in the Holocaust, By Gary Mokotoff, Sallyann Amdur Sack, Alexander Sharon, Avotaynu, 2002