stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'האד חסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד מג"ב צפון  סגן מפקד מג"ב ירושלים   ממלא מקום מפקד מג"ב ירושלים   מפקד מג"ב דרום  מפקד מג"ב איו"ש מפקד בסיס ההדרכה של משמר הגבול  סגן מפקד מחוז תל אביב יפו
 
ג'האד חסן הוא קצין בדרגת תת-ניצב במשטרת ישראל. המכהן כסגן מפקד מחוז ת"א.
קורות חיים

חסן נולד וגדל בכפר הדרוזי סאג'ור. התגייס למשמר הגבול, שירת בתפקיד לוחם, התקדם ושירת במגוון תפקידי פיקוד. בין היתר היה מפקד פלוגת מג"ב בשכם וכן ראש ענף סָמלים בבסיס הדרכה של החיל.
ב-2003 היה אחד ממדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות.
בהמשך שירת בתפקיד סגן מפקד מג"ב צפון וסגן מפקד מג"ב ירושלים. ב-2019 מונה למפקד מג"ב דרום, באפריל 2021 מונה למפקד מג"ב איו"ש ובמאי 2023 למפקד בה"ד מג"ב. בינואר 2025 מונה חסן לתפקיד סגן מפקד מחוז תל אביב יפו.
חסן הוא בוגר קורס מפקדי פלוגות וכן קורס פיקוד ומטה.
חיים אישיים

חסן נשוי ואב לשניים והוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים.
אחיו עימאד חסן שירת אף הוא כקצין בכיר במג"ב.
הערות שוליים

↑  כתבי ynet, ישראל חוגגת עצמאות 55, באתר ynet, 7 במאי 2003
↑  תת-ניצב ג׳יהאד חסן מונה למפקד בית הספר של מג"ב, 7 במאי 2023, פורטל הכרמל והצפון
↑  עמי רוחקס דומבה, Bot Verification, www.israeldefense.co.il, ‏11-11-2024
↑  הסדר ניגוד עניינים, אתר מידע לעם
לילי אברט

| --- | --- |

לילי אברט, 2021
 לידה:  29 בדצמבר 1923 בונהאד, הונגריה 
 פטירה:  9 באוקטובר 2024  (בגיל 100) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Engelman Lívia 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום מגורים:  Brent Cross 
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 שפות היצירה:  אנגלית, הונגרית 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית (31 בדצמבר 2022)  מדליית האמפריה הבריטית (2015)  צלב האבירים של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (2022) 
 
לילי אֶבְּרֶט MBE (באנגלית: Lily Ebert;‏ 29 בדצמבר 1923 – 9 באוקטובר 2024) הייתה סופרת יהודייה-בריטית ילידת הונגריה, ניצולת השואה, שנודעה בסרטוני הטיקטוק שפרסמה ובהם ענתה וסיפרה על קורותיה בתקופת השואה.
קורות חיים

אברט נולדה בשם ליביה אנגלמן בבונהאד, ממלכת הונגריה (כיום הונגריה). היא הייתה הבת הבכורה במשפחה בת שישה ילדים.
קורות חיים > בתקופת השואה

הנאצים פלשו להונגריה במרץ 1944 (מבצע מרגרטה), וביולי 1944, כאשר אברט הייתה בת 20. היא יחד עם אמה, אחיה הצעיר ושלוש אחיותיה גורשו לאושוויץ-בירקנאו. אמה של אברט, נינה, האח הצעיר בלה, ואחותו הצעירה ברטה נשלחו עם הגעתם לתאי הגזים, בעוד אברט ואחיותיה רנה ופירי נבחרו לעבודה במחנה.
ארבעה חודשים לאחר שהגיעו למחנה, הועברו אברט ושתי אחיותיה למפעל תחמושת ליד לייפציג, שם עבדו עד לשחרורן על ידי כוחות בעלות הברית ב-1945.
קורות חיים > לאחר השואה

לאחר ששוחררה, נסעה אברט עם אחיותיה שנותרו בחיים לשווייץ על מנת להתחיל לשקם את חייהן. בשנת 1953 התאחדה אברט עם אחיה הגדול, ששרד את השואה, ולאחר מכן עברה המשפחה לישראל שם נישאה ונולדו לה שלושה ילדים, לפני שהתיישבה בלונדון ב-1967.
אברט הרצתה על קורותיה בשואה בבתי ספר ומקומות עבודה ברחבי בריטניה. היא הייתה חברה מייסדת של המרכז לניצולי השואה בבריטניה.
בשנת 2021, אברט הפכה לכוכבת טיקטוק, וצברה יותר ממיליון עוקבים לקליפים, בהם היא עונה לשאלות של אנשים לגבי הישרדותה השואה, כשהייתה אסירה במחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ.
בשנת 2021, במהלך מגפת הקורונה,כתבה יחד עם הנין שלה דב פורמן את הספר "ההבטחה של לילי", שיצא לאור עם הקדמה של הנסיך צ'ארלס.
בנובמבר 2021 נפגשה אברט עם שחקן הקריקט לשעבר, עזים ראפיק, שמסר עדות בפרלמנט על דעות קדומות אנטי-מוסלמיות במועדון הספורט בו שיחק והתגלה כי התבטא בשפה מלאת ביטויי שנאה כלפי יהודים ברשתות החברתיות בשנת 2011. עזים פרסם התנצלות ואמר שהוא "מתבייש בעצמו". ראפיק התחייב ללמוד על הדת היהודית ו"להבין את האנטישמיות" וכחלק מהתהליך, נפגש עם מספר ניצולי שואה ובהם לילי אברט, שנפגשה אתו בביתה. היא הראתה לו את המספר שחרטו הנאצים על ידה באושוויץ. לאחר פגישתם סיפר שלא שמע על אושוויץ לפני כן, ואמר ללילי בסוף פגישתם כי חשוב לספר את סיפורה "כדי לזכור, כדי שהאירועים לא יחזרו על עצמם". לאחר פגישתם אמרה לילי "כשמישהו שונה, זה לא אומר שהוא טוב יותר או גרוע יותר. אנחנו צריכים להיות סובלניים אחד עם השני". בסוף הפגישה העניקה לראפיק עותק מספרה.
צילום דיוקן שלה היה אחד משבעה שהוזמנו על ידי הנסיך צ'ארלס עבור האוסף המלכותי כדי לזכור ולהזכיר את ניצולי השואה וכמחווה לניצולי השואה החיים בבריטניה. כשהדיוקנאות פורסמו מחדש בגלריה קווינס בארמון בקינגהאם אמרה אברט לנסיך צ'ארלס "לפגוש אותך, זה למען כל מי שאיבד את חייו". הנסיך צ'ארלס נגע בכתפה וענה: "אבל זו זכות גדולה יותר עבורי".
הוקרה

בשנת 2016, זכתה במדליית האימפריה הבריטית (B.E.M) עבור פעילותה לחינוך ומודעות לשואה.
בשנת 2023 קיבלה אברט את אות מסדר האימפריה הבריטית מידי המלך צ'ארלס השלישי.
ספרה

לילי אברט, דב פורמן, ההבטחה של לילי: איך שרדתי את אושוויץ ומצאתי את הכוח לחיות
הערות שוליים

1 2  "Lily Ebert BEM". het.org.uk. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Auschwitz was hell on earth. We must never forget its horrors'". standard.co.uk. 2020. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ניצולת השואה על הנין ה-35; נקמה בנאצים, באתר בחדרי חרדים, 18 בינואר 2022
↑  "Nonagenarian TikTok star shares Ausschwitz experiences". dw.com. 2021. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2021. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    HRH The  Prince of Wales, ‏We must keep memories of the Holocaust alive, The Telegraph, 27 August 2021
↑  The powerful moment Azeem Rafiq understood where antisemitism leads | Jewish News, Jewish News, ‏5 באוקטובר 2021
↑  "Holocaust Memorial Day: Portraits of last remaining UK survivors unveiled". BBC News (באנגלית בריטית). 2022-01-27. נבדק ב-2022-01-27.
↑  "Central Chancery of the Orders of Knighthood". thegazette.co.uk. 2015. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יענקי פרבר, ניצולת שואה בת 99 קיבלה אות מסדר האימפריה הבריטית מהמלך, באתר בחדרי חרדים, 31 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011295716305171  PLWABN: 9813174204105606  BIBSYS: 1671431693308  BnF: cb179941928 (data)  GND: 1251248470  LCCN: no2022017997  NKC: xx0266691  NLA: 71170005  SUDOC: 261641425  VIAF: 6280164423051520530004   WorldCat (עם VIAF): 6280164423051520530004
עונש לפושעי מלחמה

| --- | --- |

ארמון סנט ג'יימס, בו התקיימה הוועידה ובו נמסרה ההצהרה
 מיקום:  ארמון סנט ג'יימס
 עיר:  לונדון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 יושב ראש:  ולדיסלב שיקורסקי
 משתתפים
 הממשלות הגולות של: בלגיה בלגיה צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה יוון 1828 יוון לוקסמבורג לוקסמבורג הולנד הולנד נורווגיה נורווגיה פולין פולין יוגוסלביה (1918–1941) יוגוסלביה צרפת החופשית צרפת
עונש לפושעי מלחמה (באנגלית: Punishment for War Crimes) היא הכותרת של הצהרה שהוצאה על ידי נציגי שמונה הממשלות הגולות של בעלות הברית וצרפת בוועידת בעלות הברית השלישית בארמון סנט ג'יימס בלונדון, בריטניה, ב-13 בינואר 1942. היא תוארה כ"אבן דרך ראשונה" לקראת יצירת מסגרת משפטית בין-לאומית להעמדה לדין של פושעי מלחמה באירופה הכבושה על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
ההצהרה

ההצהרה, שסוכמה בפגישה ב-13 בינואר 1942, נחתמה על ידי ממשלות בלגיה, צ'כוסלובקיה, הולנד, יוון, לוקסמבורג, נורווגיה ויוגוסלביה הגולות, וכן על ידי צרפת החופשית. נציגי ממשלת בריטניה השתתפו בפגישה כמשקיפים יחד עם נציגים מקנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה. למרות שציינה שההצהרה הייתה בעיקרה סמלית ולא ניתנת לאכוף, מציינת ההיסטוריונית יוליה אייכנברג כי "היא הייתה הראשונה שגיבשה גישה חדשה ומשותפת מצד בעלות הברית כלפי העמדה לדין של פושעי מלחמה, והעמידה אותם על סדר היום של כל הדיונים הנוספים בין ממשלות בעלות הברית והפיכתן למרכזיות בכל מטרות המלחמה המוצהרות ותוכניות השלום".
ההצהרה לא קבעה כלל מפרט לגבי "אופיו, גזעו או דתו של הקורבן" ולא התייחסה לרדיפת קבוצות מיעוט ספציפיות דוגמת היהודים. רק בדצמבר 1942 גונתה השואה בהצהרה משותפת של בעלות הברית.
ההצהרה הוצגה באופן רשמי לממשלות בריטניה, ארצות הברית וברית המועצות כהערה דיפלומטית מילולית בסוף יולי 1942. אלה חשו מחויבים להגיב בהצהרות משלהם המאשרות את רצונם לבסס אחריות משפטית על פושעי מלחמה לאחר מלחמת העולם השנייה. ההצהרה תרמה להקמת ועדה של בעלות הברית לענישה של פושעי מלחמה בחסות האספה הבין-לאומית בלונדון, שהתכנסה בקביעות עד שהוחלפה על ידי ועדה של האו"ם באוקטובר 1943. בשיתוף עם ועדת המידע של בעלות הברית, היא פרסמה מספר מחקרים על היבטים של המדיניות הנאצית באירופה הכבושה.
תגובות

ולדיסלב שיקורסקי, שעמד בראש הוועידה שניסחה את ההצרה, אמר עליה:
הערך המלא של ההצהרה שאנו עומדים לחתום לא יתגלה אלא אחרי יום הניצחון הסופי, כשתצלצל שעת הניצחון. אכן, יש להצהרה זו בשעה זו חשיבות מעשית בעיקר. מצד אחד היא משמשת אזהרה לכל אלה המדכאים או מסייעים לדיכוי אוכלוסייה אזרחית: היא אומרת להם ברורות שלא ייתכן פשע ללא עונש; מצד שני היא נותנת תקווה ועידוד לכל אותם המיליונים של גברים ונשים, אשר בהוסיפם למלא את תפקידיהם היום-יומיים במולדתם הנכבשת, ידעו מעתה, כי עונש צפוי לאויב בעד מעשי האלמוות, שלא יהיה סבל ללא גמול ושילם.
שארל דה-גול, מנהיג צרפת החופשית, אמר על ההצהרה:
בחתמינו על הצהרה משותפת זו ברצוננו להבהיר, חגיגית, בדומה לכל נציגי הארצות הכבושות, כי גרמניה בלבד אחראית לפרוץ המלחמה והיא יחד עם בני בריתה ושותפיה נושאת באחריות לכל מעשי האכזריות שנבעו ממלחמה זו. אנו מפגינים את החלטתנו התקיפה לדאוג לכך שכל הקבוצות, המפלגות והאנשים האחראים והאשמים בפשעים לא יורשו להימלט מעונש צודק, כפי שנמלטו האחראים למלחמה הקודמת
לקריאה נוספת

Michael Fleming, In the Shadow of the Holocaust: Poland, the United Nations War Crimes Commission, and the Search for Justice, Cambridge University Press, 2022, ISBN 978-1009098984
Julia Eichenberg, Crossroads in London on the Road to Nuremberg: The London International Assembly, Exile Governments and War Crimes, Journal of the History of International Law / Revue d'histoire du droit international, 2022 doi: 10.1163/15718050-bja10071
הערות שוליים

1 2  Eichenberg, p. 339.
↑  Eichenberg, p. 340.
↑  Fleming, p. 66.
↑  Eichenberg, p. 341.
1 2  Fleming, p. 65.
אליעזר ליפמן גרעץ

| --- | --- |
 לידה:  1625 ה'שפ"ה 
 פטירה:  1694 (בגיל 69 בערך) ז' בסיוון ה'תנ"ד 
 מקום פעילות:  בומסלא, פראג
 תקופת הפעילות:  ?–1694 
 השתייכות:  יהדות אשכנז
 תחומי עיסוק:  רב, אב"ד וראש ישיבה
 חתנים:  רבי אברהם ברודא
 
הרב אליעזר ליפמן גרעץ (ה'שפ"ה 1625 - ז' בסיוון ה'תנ"ד 1694 בערך) היה רב וראש ישיבה אשכנזי בבוהמיה במאה השבע עשרה. היה חותנו של הרב אברהם ברודא.
ביוגרפיה

נולד לרב בנימין וואלף שי"ק נישא לשָׂרְל בת הקצין ר' זיסקינד בומסלא, שהיה פרימוס בפראג ודרשן בבית הכנסת 'קלויז אחרונה'.
כיהן כאב בית דין טעפליץ וקעלין (אנ') בשנת תל"ח או תל"ט, הגיע לכהן כאב"ד ור"מ בומסלא (כיום Mladá Boleslav והגליל). לאחר מכן מונה לדיין בבית הדין הגבוה בפראג.
אחרי השריפה הגדולה בפראג, בשנת ה'ת"ן (1690), סגרו השלטונות את בית הכנסת הישן בפראג (המכונה אלטשול), אשר נותר לפליטה מהשריפה כמעט ללא היזק. יהודי פראג לא היו מוכנים להשלים עם גזירה זו, ובחורף תנ"ג פתחו שוב את ביהכ"נ בלי רשות השלטונות, ומינו רב חדש. לפי השערה, היה זה רבי אליעזר ליפמן, אב"ד בומסלא. צעד זה הרגיז את מושל העיר העתיקה של פראג, האנטישמי הרוזן פון גוטנשטיין (Graf Heinrich Friedrich von Guttenstein
(צכ')) והוא השליך לכלא את הרב ליפמן, שנפטר שם כשנה לאחר מכן בז' בסיוון ה'תנ"ד (1694) ונקבר בבומסלא.
אחרי פטירתו, מונה הרב אורי שרגא פייביש חלפן ליכטנשטאט[דרושה הבהרה], כממלא מקומו בבומסלא.
אשתו בסוף ימיה התגוררה בפראג, שם גרו חלק מילדיה, נפטרה ונקברה בי"ח באייר[דרושה הבהרה] ה'תס"ח.
בספרות הרבנית

ר' ליפמן מוזכר בספרו של רבי דוד גרינהוט "מגדול דוד". גם ידועות ארבע הסכמות ממנו.
ילדיו

לרבי ליפמן ושָׂרְל גרעץ נולדו לפחות שלשה בנים ושלש בנות.
וואלף. נפטר בפראג הושענא רבה תע"ד.
עזריאל זיסקינד.
שמחה, נפטר בחיי הוריו בבומסלא.
רייק [דרושה הבהרה] אשת רבי אברהם ברודא, נפטרה בעיר ליכטנשטאדט כיום הרוזנצין (אנ') שבצ'כיה, י"ב באייר ה'תנ"א.
חוה אשת רבי ישעיה פאפרש סג"ל הורוויץ, נפטרה כסלו תע"ה.
מרים אשת ר' בנימן ואלף ב"ר יאקב פולאק יאקרלס מק"ק סאברטן שהיה אחר כך אב"ד פרעסבורג.
הערות שוליים

↑  'ליפמן' הוא קיצור של 'ליברמן', ופירושו 'איש אהוב'. לפעמים נקרא ר' ליפמן גרעץ בלועזית בשם 'פיליפּ ליפמן' (ראה -Alexandr Putík, 'The Hebrew Inscription… Charles Bridge in Prague', in: Judaica Bohemiae, vol. 32, Prague 1996, p. 38, note 58). השם פיליפּ, שאינו שם יהודי, נגזר כנראה מהשם ליפמן.
↑  מקור השם גרעץ הוא מהעיירה הסמוכה הרַאדֶץ קרַלובֶה (בצ'כית: Hradec Králové, בגרמנית: Königingrätz, Königgrätz). ייתכן שרבי ליפמן ואביו נולדו שם, אך רבי ליפמן לא כיהן שם כרב.
↑  ר' שלמה צבי שיק (1844–1916), ממשה עד משה (ספר היחס למשפחת שיק), מונקאטש תרס"ג, דף כ ע"ב, מביא שמהר"ם שיק קיבל מהוריו שפירוש הר"ת הוא 'שם ישראל קודש', ושם הוכיח מהסכמה משנת תקס"ד שהשם שיק הוא ר"ת, ולא הזכיר את ר' ליפמן שי"ק שחתם כן בהסכמה יותר ממאה שנה מוקדם יותר. אף אחד מכותבי תולדות רבי עקיבא איגר, שהיה מצאצאי רבי ליפמן, אינו מזכיר שהוא היה נצר למשפחת שיק.
↑  חשוב לא להחליף את זיסקינד בומסלא פרימוס בפראג, אביה של שרל גרעץ, בדודו זיסקינד בומסלא פרימס בבומסלא. דוד קויפמן בהערה בהאק, עמ' 75, שגה בזה, כאשר חשב את הרבנית שרל כבתו של ר' זיסקינד פרימס בומסלא המוזכר בנוסח ההקדשה של מעיל לספר תורה.
↑  בחודש אב שנת תל"ג היה ר' ליפמן בקעלין, שם הסכים על ספר לב אריה. יש להעיר שכל כותבי קורות קהילות אלה השמיטו את שמו של ר' ליפמן גרעץ מרשימת הרבנים, גם של טעפליץ וגם של קעלין.
↑  כוונת השלטונות הייתה להקטין את שטח הגטו, וביה"כ הישן היה מרוחק ממרכז האזור היהודי.
↑  פרוקש ירוסלאב,
 'Der Antisemitismus der Behörden und das Prager Ghetto in nachweißenbergischer Zeit',
ב-Jahrbuch der Gesellschaft für Geschichte der Juden in der Cechoslovakischen Republik, כרך א, פראג 1929, עמ' 179, הערה 23. מתוך דבריו שם נראה שבתקופה זו עבר ר' ליפמן לגור בפראג.
↑  הוא נפטר בליל יום טוב שני של שבועות.
↑  פרנקפורט, תס"ב, תחילת פרשת ויצא, דף לו ע"ב.
↑  לספרים: לב אריה, ר' יהודה אריה ליב ב"ר יהושע האשקי אב"ד ור"מ דק"ק בוסק, ווילהרמש דארף תל"ד ('דברי אליעזר זעיר"א יכונה ליפמן בן הקצין הר"ר וואלף י"ץ מגרעץ קעלין ע"ע [=עת ערב? עת עתה?] יום א' סדר אלה הדברים תל"ג לפ"ק'); חמשה חומשי תורה עם שפתי חכמים, דפוס ר' שבתי משורר בס, דיהרן פורט תנ"ג ('ה' ניסן תמ"ח לפ"ק אליעזר זעירא יכונה ליפמן בן הקצין המנהיג הר"ר וואלף שיק זצ"ל חונה פה בומסלא'); פנים מסבירות, ר' משה ב"ר שמעון חזן מווינא, פראג תנ"ג ('כ"ד אליעזר זעירא יכונה ליפמן בן הקצין המנהיג הר"ר וואלף שיק זצ"ל חונה פה בומסלה'); עלה דיונה, ר' יונה ב"ר משה בנימין זאב אב"ד ור"מ דק"ק טרלא, פירדא תנ"ד ('ג"א אליעזר זעירא יכונה ליפמן שי"ק חונה פה ק"ק בומסלא').
↑  הוק, סיני, (1815-1887), משפחות ק"ק פראג : על פי מצבותיהן, פרעסבורג, תרנ"ב, עמ' 75, אשתו קריינדל שם.
↑  שם עמ' 32 אשתו עלקלה.
↑  ע"פ מצבתו בבומסלא מספר I 085.
↑  ע"פ מצבתה בליכטנשטאדט (מס' 200).
↑  האק ערך פאפרש עמ' 257.
↑  Liber Judaeorum albus (ספר הלבן של היהודים, צ'כית: Židovská kniha bílá), כרך 5, עמ' 210א. הספר הוא מעין רישום מקרקעין שלטוני על יהודי פראג מאז שנת של"ז. 93 כרכים של ספר זה שמורים היום בארכיון העירוני של פראג (Archiv hlavniho mesta Prahy).
↑  Sobědruhy סובדרוהי (אנ') (גרמנית Soborten) היא היום חלק מהעיר טעפליץ.
מרק טורנשיין

| --- | --- |

 לידה:  20 בדצמבר 1944 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בפברואר 2016 (בגיל 71) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 עמדה:  קלע (כדורסל)
 גובה:  1.95 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1968–1977:  הפועל תל אביב
 הישגים כשחקן
 זכה באליפות וגביע המדינה (1969)  חמישיית העונה: 3 פעמים (1971, 1972, 1973)  שחקן העונה: 2 פעמים (1971, 1972)
 
מרק טורנשיין (באנגלית: Mark Torenshine;‏ 20 בדצמבר 1944 – 26 בפברואר 2016) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי בגובה 1.95 מטרים, ששיחק בעמדת הקלע בהפועל תל אביב ונבחרת ישראל. הוא מלך הסלים של הפועל תל אביב בכל הזמנים, עם 3,904 נקודות בליגה בתשע עונות, ומגדולי השחקנים בתולדותיה. הוביל את הקבוצה לזכייה בדאבל ובאליפות האחרונה שלה.
ביוגרפיה

טורנשיין נולד בארצות הברית למשפחה יהודית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד במכללה קתולית בניו יורק, והיה היהודי היחיד בה. לאחר סיום לימודיו, נבחן טורנשיין לקבוצת ה-NBA פילדלפיה 76. בהמשך הצטרף טורנשיין לקבוצת כדורסל חובבנית באינדיאנה, ולאחר מכן עבר לקבוצה החצי מקצוענית "איי.בי. סיי פרייס-דרס", עמה ניצח בחודש דצמבר 1966 את נבחרת ישראל 85:60 במדיסון סקוור גארדן, כאשר טורנשיין קלע 28 נקודות. באותה שנה הופיע טורנשיין עם נבחרת ארצות הברית למכביה הפאן אמריקאית שנערכה בברזיל. ב-19 ביוני 1968 קיבל אזרחות ישראלית בניו יורק.
ביוגרפיה > הפועל תל אביב

ביולי 1968 עלה לישראל והצטרף להפועל תל אביב. באותה עונה היה חלק מחמישיית יהודים אמריקנים בקבוצה עם אייבן לישינסקי, לארי זולוט, אלן צוקרמן ובארי ליבוביץ'.
בעונתו הראשונה 1968/1969 היה שותף לזכייתה של הקבוצה בדאבל - אליפות, עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה לפני מכבי תל אביב, וגביע המדינה, לאחר שהפועל הביסה בגמר גביע את מכבי תל אביב 70:88, כאשר טורנשיין הצטיין בגמר עם 31 נקודות. אלו התארים היחידים שבזכייתם היה שותף טורנשיין בקריירה ותואר האליפות האחרון של הפועל תל אביב.
במהלך עונת 1969/1970 קלע 44 נקודות נגד הפועל ירושלים, מספר שהיווה שיא עונתי נכון לאותו רגע לאחר שעד אז ארבעה שחקנים אחרים הגיעו ל-43 נקודות במשחק אחד (יורם כהן מבית אלפא, גבי טייכנר מניר דוד, יורם שטיינברג מהפועל ירושלים וחיים בוכבינדר ממכבי חיפה). טורנשיין אמר על כך: "למעשה, קלעתי 44 נקודות למרות שלא קיבלתי מספיק כדורים. פשוט ליריב לא היו שחקנים גבוהים, אז במקרים רבים נטלתי את הריבאונדים וקלעתי. במידה שהייתי מקבל יותר כדורים, ולא יוצא שלוש דקות לפני הסיום – מי יודע, אולי הייתי מגיע ל-50".
באותה עונה נחרצה האליפות במשחק דרבי שנערך נערך בין הפועל למכבי ב-30 בדצמבר 1969. בגלל הרגישות הרבה סביב קיום המשחק, הוזמנו למשחק שופטים מיוון וטורקיה. במצב של שוויון, 58 שניות לסיום המשחק, קלע טורנשיין סל ניצחון. המשחק למעשה הסתיים, אך אנשי מכבי הפעילו לחץ אדיר על השופטים והמזכירות לפסול את הסל ולהחזיר את הקבוצות להארכה. לאחר כשעה וחצי, הוחזרו שחקני שתי הקבוצות (שחקני הפועל כבר עזבו את המגרש מזמן) לחמש דקות נוספות של הארכה, בסיומן ניצחה מכבי 66:63. הפועל, שהייתה זקוקה לשני ניצחונות כדי לשמור על האליפות, בעצם הפסידה את האליפות למכבי והניצחון 76:74 במחזור הסיום של העונה לא שינה דבר.
בעונת 1970/1971 התמודד טורנשיין עם גבי טייכנר שחקנה של הפועל גבעת ברנר על תואר מלך הסלים של ליגת העל בכדורסל. ערב המחזור האחרון הוליך טורנשיין את טבלת מלך הסלים עם 571 נקודות, ואילו טייכנר היה במקום השני עם 563 נקודות. כלומר שמונה נקודות פחות. במחזור האחרון לעונה, במשחקה של הפועל תל אביב נגד מכבי רמת גן, קלע טורנשיין 45 נקודות ובסיום המשחק חגג עם חבריו את תואר מלך הסלים. במקביל אירחה הפועל ניר דוד את הפועל גבעת ברנר. טייכנר, למרבה ההפתעה, סיים את המשחק עם שיא ליגה חדש של 54 נקודות, ובכך זכה בתואר מלך הסלים, כאשר עבר את טורנשיין בנקודה.
בעונת 1972/1973 קלע טורנשיין 50 נקודות בניצחון 109:85 על הפועל מגידו, עם 95% דיוק מהשדה. כן בחודש אפריל באותה שנה, קלע טורנשיין 52 נקודות בניצחון 94:116 על בית"ר ירושלים (עוד בטרם עידן קשת ה-3).
בשלוש שנותיו האחרונות בקבוצה החלו לרדת דקות המשחק של טורנשיין המתבגר. במשחקו האחרון בקבוצה הפסידה הפועל בהארכה בגמר גביע המדינה למכבי 77:78, כאשר טורנשיין קלע 21 נקודות. בסיום עונת 1976/1977 פרש טורנשיין מכדורסל. הוא נימק את פרישתו בכך שישב יותר מדי על הספסל, ולא סודרה לו עבודה בנוסף לקריירה ככדורסלן. טורנשיין הוא מלך הסלים של הפועל תל אביב בכל הזמנים עם 3,904 נקודות בתשע עונות בליגה הסדירה. בשנת 1985 זכה טורנשיין למשחק פרידה באולם אוסישקין.
ביוגרפיה > נבחרת ישראל

טורנשיין רשם 51 משחקים בנבחרת ישראל בהם קלע 485 נקודות, בממוצע של 9.5 נקודות. טורנשיין לקח חלק באליפות אירופה בכדורסל 1969 (שם קלע 21 נקודות בניצחון על שוודיה ו-10.3 נקודות בממוצע למשחק), במשחקי אסיה 1970 וכן באליפות אירופה בכדורסל 1971 (ממוצע הנקודות 11.9 נקודות, כולל 20 נקודות בתבוסה לגרמניה). משחק השיא של טורנשיין היה בניצחון על מערב גרמניה במשחק ידידות (93:103) עם 30 נקודות.
ביוגרפיה > חיים אישיים

במקביל למשחקו בהפועל, לימד טורנשיין בבית הספר האמריקאי בכפר שמריהו. לאחר הפרישה חזר לארצות הברית לגור ליד הוריו בלוס אנג'לס ועבד בחברת מחשבים. סיים תואר שני במנהל עסקים. בשנת 1978 חלה בסרטן הכליה ועבר ניתוח בארצות הברית. ב-26 בפברואר 2016 הלך לעולמו בביתו בלוס אנג'לס לאחר מאבק במחלה.
סטטיסטיקה

סטטיסטיקות קריירה:
סה"כ נקודות בקריירה: 3,904
סה"כ משחקים בקריירה: 190
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 41
עונות בליגה: 9
| עונה | קבוצה | משחקים | ממוצע נקודות למשחק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968-69 | הפועל תל אביב | 23 | 15 |
| 1969-70 | הפועל תל אביב | 21 | 19.7 |
| 1970-71 | הפועל תל אביב | 22 | 28 |
| 1971-72 | הפועל תל אביב | 22 | 29 |
| 1972-73 | הפועל תל אביב | 22 | 25.9 |
| 1973-74 | הפועל תל אביב | 13 | 14.6 |
| 1974-75 | הפועל תל אביב | 26 | 17.8 |
| 1975-76 | הפועל תל אביב | 22 | 15.6 |
| 1976-77 | הפועל תל אביב | 19 | 17.2 |
הערות שוליים

1 2  "מלכי הסלים | הפועל תל אביב - כדורסל". הפועל תל אביב - כדורסל. נבדק ב-2018-11-20.
↑  יהושע כהנא, מארק טורנשיין האמריקני ה-4 של הפועל תל אביב עמד להיות מקצועני, עיתון מעריב, 15 ביוני 1968
1 2  כדורסלן אמריקני רביעי בהפועל תל אביב, על המשמר, 16.7.1968
1 2  Art-Up, כדורסלע - מילון הכדורסל השלם | זה א-ב של כדורסלע, באתר www.cadursela.co.il
↑  שאול ברזילי, הסלפים, חדשות הספורט, 5 בדצמבר 1969
1 2 3  LTD, Art-Up. "מארק טורנשיין הלך לעולמו בגיל 71". מנהלת ליגת העל בכדורסל. נבדק ב-2018-11-20.
1 2  ריאיון עם מארק טורנשיין בעקבות ביקור בארץ, 3.9.1982, חדשות הספורט.
↑  רועי גלדסטון, ‏הלך לעולמו גדול קלעי הפועל, מרק טורנשטיין, באתר ערוץ הספורט, 28 בפברואר 2016
↑  אור שקדי‏, שחקן נבחרת ישראל לשעבר מארק טורנשיין הלך לעולמו, באתר וואלה, 27 בפברואר 2016
↑  Art-Up LTD, מנהלת ליגת העל בכדורסל | היסטוריה | קלעי כל הזמנים | מרק טורנשיין, באתר basket.co.il
↑  Art-Up LTD, מרק טורנשיין, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1969 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 טייכנר •  2 אשד •  3 לישינסקי •  4 דורי •  5 בוכבינדר •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏דקל‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 טייכנר •  2 אשד •  3 לישינסקי •  4 דורי •  5 בוכבינדר •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏דקל‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1970 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 טייכנר •  2 ברזילי •  3 לישינסקי •  4 כהן-מינץ •  5 גלבוע •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏גרין‏‏  •‏ 9 קרן • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 שוורץ • מאמן: שלח  |  1 טייכנר •  2 ברזילי •  3 לישינסקי •  4 כהן-מינץ •  5 גלבוע •  6 נוימרק •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏גרין‏‏  •‏ 9 קרן • 10 מרזל • 11 טורנשיין • 12 שוורץ • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1971 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 לז'ה •  2 טייכנר •  3 ברודי •  4 טורנשיין •  5 קרן •  6 שוורץ •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏ענבר‏‏  •‏ 9 ברזילי • 10 מרזל • 11 זוכמן • 12 ינאי • מאמן: שלח  |  1 לז'ה •  2 טייכנר •  3 ברודי •  4 טורנשיין •  5 קרן •  6 שוורץ •  7 שטרקמן •  ‏8‏ ‏ענבר‏‏  •‏ 9 ברזילי • 10 מרזל • 11 זוכמן • 12 ינאי • מאמן: שלח  | ישראל |
טורנשיין (עומד שני מימין) הפועל תל אביב מניפה את גביע המדינה, 24 ביוני 1969
צבעים במקרא

”וְהֵם יִקְחוּ אֶת הַזָּהָב, וְאֶת הַתְּכֵלֶת, וְאֶת הָאַרְגָּמָן, וְאֶת תּוֹלַעַת הַשָּׁנִי, וְאֶת הַשֵּׁשׁ” (שמות, כ"ח, ה') – מיצג של חומרי הגלם הרבגוניים ששימשו להכנת בגדי הכהונה, באוניברסיטת בריגהאם יאנג בפרובו
קשת צבעי הספקטרום הנראה
רוב האזכורים לצבעים במקרא הם בעיקר לשמות של חומרי צבע - פיגמנטי צביעה טבעיים, או צבעים מלאכותיים מעשה ידי אמנים.
חומרי צבע הופקו מעפר צבעוני, צמחים ובעלי חיים, וחלקם עובדו בעבודת יד או במכונה, עד להפיכתם לפיגמנטים כנדרש. הם יועדו למגוון צרכים של האדם: לייצור תמרוקים ואבקות איפור, כגון הכחל והשרק, וכן לצביעת אריגים, כלים וקירות, ולציור אמנותי.
טכניקות הצביעה השונות בחומרים ובכלים שונים, חדרו לחיי התרבות והחברה באזור הסהר הפורה, ובכלל זאת בארץ ישראל בתקופה הישראלית. חלק מהצבעים המלאכותיים, אשר הוכנו כאבקות, הוספו לתמיסת מים, סיד ואשלג, שהוכנו מספר ימים מראש. בתמיסת הצבע המוכנה השתמשו לצביעת אריג או מטווה.
רק מעט מאזכורי הצבעים בתנ"ך הם שמות תואר המתארים את גוון הצבע עצמו. מקום בתורה שבו כן מוזכרים צבעי יסוד הוא תורת הצרעת, שבה צבעו של האדם או החפץ חיוני לאבחנת מצבו, האם הוא נגוע או לא:
וּבָשָׂר כִּי יִהְיֶה בוֹ בְעֹרוֹ שְׁחִין וְנִרְפָּא, וְהָיָה בִּמְקוֹם הַשְּׁחִין שְׂאֵת לְבָנָה אוֹ בַהֶרֶת לְבָנָה אֲדַמְדָּמֶת [...] וְאִם יִרְאֶנָּה הַכֹּהֵן וְהִנֵּה אֵין בָּהּ שֵׂעָר לָבָן, וּשְׁפָלָה אֵינֶנָּה מִן הָעוֹר, וְהִיא כֵהָה, וְהִסְגִּירוֹ הַכֹּהֵן שִׁבְעַת יָמִים.
וְאִישׁ אוֹ אִשָּׁה כִּי יִהְיֶה בוֹ נָגַע בְּרֹאשׁ אוֹ בְזָקָן, וְרָאָה הַכֹּהֵן אֶת הַנֶּגַע, וְהִנֵּה מַרְאֵהוּ עָמֹק מִן הָעוֹר, וּבוֹ שֵׂעָר צָהֹב דָּק, וְטִמֵּא אֹתוֹ הַכֹּהֵן, נֶתֶק הוּא [...] וְאִם בְּעֵינָיו עָמַד הַנֶּתֶק, וְשֵׂעָר שָׁחֹר צָמַח בּוֹ, נִרְפָּא הַנֶּתֶק, טָהוֹר הוּא.
וְהַבֶּגֶד, כִּי יִהְיֶה בוֹ נֶגַע צָרָעַת [...] וְהָיָה הַנֶּגַע יְרַקְרַק אוֹ אֲדַמְדָּם, בַּבֶּגֶד אוֹ בָעוֹר אוֹ בַשְּׁתִי אוֹ בָעֵרֶב אוֹ בְכָל כְּלִי עוֹר, נֶגַע צָרַעַת הוּא.