stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שקית של גולות (2017)
ביקורת

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes מחזיק הסרט בדירוג של 89% על סמך 19 ביקורות, ודירוג ממוצע של 7.6 / 10.
שקית קירור

שקית קירור אקטיבית
שקית קירור (באנגלית: Ice pack או Cold pack) היא מארז המסוגל לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן של כמה שעות.
יש שקיות קירור פסיביות, אשר דורשות קירור מקדים ("Gel pack"), ויש שקיות המסוגלות לקרר עצמן באופן עצמאי ומידי וללא מקור אנרגיה חיצוני ("Instant cold pack").
שקיות קירור משמשות לשמירה על טריות מזון במהלך הובלה, לטיפול בפגיעות ובחבלות גוף ולקירור במהלך פעילויות של ספורטאים, מטיילים ואנשי צבא.
שקיות קירור פסיבי

שקיות מהסוג הפסיבי מבוססות על חומרים ידידותיים לסביבה שלהם קיבול חום גבוה, ומסוגלים לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן.
אופן השימוש בשקיות מסוג זה הוא על ידי קירור מקדים של השקית במשך מספר שעות.
ההרכב של רוב שקיות הקירור הפסיבי מבוסס על תמיסה מימית צמיגית של הידרוקסי אתיל צלולוז, סודיום פוליאקרילאט או סיליקה ג'ל עם תוספת של חומרי הסמכה וחומרים נוספים נוגדי קיפאון כגון אתילן גליקול. לעיתים מוסיפים גם חומרים אנטי בקטריאליים כדי למנוע התפתחות חיידקים.
התמיסה בשקיות הקירור צמיגית כדי למנוע דליפה עקב קרע או שבר במארז.
שקיות קירור אקטיבי

שקיות קירור אקטיבי מסוגלות להביא לקירור מהיר ומידי שלהן בעת ההפעלה. ברוב המקרים, שקיות מסוג זה הן חד-פעמיות.
רוב שקיות הקירור האקטיבי, מבוססות על תגובת המסה כימית אנדותרמית של אמוניום חנקתי או אוריה (שתנן) במים.
שקיות הקירור האקטיבי מורכבות ממארז המכיל שקית מים פנימית וגרגירי מלח. בשעה שמופעל לחץ חזק על המארז, השקית הפנימית של המים נקרעת ואלו יוצאים וממסים את גרגירי המלח בתגובה אנדותרמית חזקה, שמורידה את הטמפרטורה של המים בעשרות מעלות צלזיוס ואף אל מתחת לאפס.
על אף שמרבית תגובות ההמסה של המלחים במים הן תגובות אקסותרמיות, קיימים מלחים הנמסים במים בתגובה אנדותרמית, ואלו משמשים בשקיות הקירור.
ראו גם

קירור
שקית חימום
בקבוק חם
שלמה בורנשטיין

נבחרת ישראל על דוכן המנצחים לאחר שזכתה במדליית כסף, בכדורעף נכים
שלמה בורנשטיין הוא ספורטאי פאראלימפי זוכה מדליות זהב (ניו יורק 1984) וכסף (סיאול 1988) בכדורעף בעמידה.
במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכה במדליית זהב עם נבחרת ישראל בכדורעף בעמידה. במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) זכה במדליית כסף עם נבחרת ישראל בכדורעף בעמידה.
שושנה אשמן-שגב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוגוסט 1923 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 נהרגה:  7 בנובמבר 1965 (בגיל 42) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופרת ילדים, עורכת ועיתונאית
 בן זוג:  ויקטור שגב
 צאצאים:  עידן שגב (1949) יואב שגב (1952)
 
שושנה אַשְׁמַן-שֶׂגֶב (20 באוגוסט 1923 – 7 בנובמבר 1965) הייתה סופרת ילדים, עורכת ועיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

שושנה אשמן-שגב נולדה בתל אביב, בתו של המשורר והמחזאי אהרן אשמן. סיימה את בית הספר היסודי והתיכון בעירה, והשלימה לימודיה בבית מדרש למורים. עסקה בהוראה, ובנוסף למורה כללית הייתה פסנתרנית (תלמידתו של פרנק פלג) וגם מורה לנגינה.
בשנת 1948 עשתה הסבה לעיתונאות, והחלה לפרסם סיפורים קצרים, רשימות וטורים בעיתוני הילדים בארץ. עברה לעיתון "לאשה", ובו הייתה כתבת בכירה ועורכת מדורים.
אשמן-שגב נשאה לוויקטור שגב וילדה שני בנים. הבכור, עידן (1949, פרופסור לנוירופיזיולוגיה באוניברסיטה העברית) והצעיר, יואב (1952, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת בן-גוריון).
בסתיו של שנת 1965 ירדה לאילת לשם הכנת כתבה, יחד עם צלם העיתונות גיורא רון (רוכמן). מכוניתם התהפכה סמוך לבאר שבע כתוצאה מפגיעה של משאית ושניהם נספו. שנה לאחר מכן נפטר גם בעלה ויקטור ממחלת כבד.
אשמן-שגב השאירה אחריה רשימות עיתונאיות רבות שמיעוטן כונסו לאחר מותה. כתיבתה, בעיקר לבני הנעורים, הייתה בעלת לבוש של קלילות ורהיטות, אך הנושאים שבהם טיפלה היו רציניים.
ספריה של שושנה אשמן-שגב

המלחין והשוטר: סיפורים מעולם המוזיקה, ציורים א. לואיזדה, תל אביב, יבנה, 1960.
בנות-הנעורים, יבנה, תל אביב, 1968.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  מידד שיף, ספורים כמבוא למוסיקה, הארץ, 21 במרץ 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310221605171  ISNI: 0000 0000 6780 5920  LCCN: nr00001774  VIAF: 61380303   WorldCat (עם VIAF): 61380303 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שיאים וסטטיסטיקות של נבחרת ישראל בכדורגל

ערך זה מפרט שיאים וסטטיסטיקות שונים של נבחרת ישראל בכדורגל.
הנתונים בערך זה מתייחסים לנבחרת ארץ ישראל בכדורגל בשנים 1934 עד 1948 ולנבחרת ישראל בכדורגל מאז הכרזת העצמאות של ישראל ב-1948.
הדף זקוק לעדכון לאחר כל משחק של נבחרת ישראל, ומעודכן נכון ל-18 בנובמבר 2023.
הופעות

מלך ההופעות: יוסי בניון, 102; 18 בנובמבר 1998 – 9 באוקטובר 2017
הקריירה הארוכה ביותר: יוסי בניון, 18 שנים ו-325 ימים; 18 בנובמבר 1998 – 9 באוקטובר 2017
הקריירה הקצרה ביותר: זאב חיימוביץ', 3 דקות, 17 באוקטובר 2007 מול בלארוס
השחקן הצעיר ביותר: גיא אסולין, 16 שנים ו-351 ימים; 26 במרץ 2008 מול צ'ילה
השחקן המבוגר ביותר: יוסי בניון, 37 שנים ו-157 ימים; 9 באוקטובר 2017 מול ספרד
הכי הרבה הופעות כמחליף: יוסי בניון, 33
הכי הרבה משחקים שהוחלף: אייל ברקוביץ', 44
הכי הרבה הופעות כמחליף מבלי לפתוח משחק: עופר שטרית, 6
שערים

שער ראשון (כארץ ישראל): אברהם נודלמן; 16 במרץ 1934, 1–7 מול מצרים
שער ראשון (כישראל): שמואל בן דרור; 26 בספטמבר 1948, 1–3 מול הנבחרת האולימפית של ארצות הברית
מלך השערים: ערן זהבי, 34
הכי הרבה שערים במשחק: מרדכי שפיגלר, 4; 25 בספטמבר 1968, 4–0 מול ארצות הברית
המבקיע הצעיר ביותר: בן שהר, 17 שנים ו-230 ימים; 28 במרץ 2007, מול אסטוניה
המבקיע המבוגר ביותר: ערן זהבי, 36 שנים ו-116 ימים; 18 בנובמבר 2023, מול רומניה
השחקן הצעיר ביותר שכבש שלושער: שלומי ארבייטמן; 18 שנים ו-280 ימים, 18 בפברואר 2004, מול אזרבייג'ן
הכי הרבה משחקים רצופים עם שער: יהושע פייגנבוים, 5; 28 במאי 1974 – 9 באוקטובר 1974
הכי הרבה שערים בבכורה: שלומי ארבייטמן; 3, 18 בפברואר 2004, 6–0 מול אזרבייג'ן
הכי הרבה כובשי שערים שונים במשחק אחד: 6, 18 בינואר 1991, 7–0 מול אסטוניה
הכי הרבה שערים במשחק בודד: 9; 23 במרץ 1988, 9–0 מול טאיפיי הסינית
הכי הרבה שערים במחצית הראשונה: 5; 18 בינואר 1999 מול אסטוניה ו-6 בספטמבר 1974 מול הפיליפינים
הכי הרבה שערים במחצית השנייה: 7; 23 במרץ 1988 מול טאיפיי הסינית
התיקו עם הכי הרבה שערים: 3–3; מול ארצות הברית ב-15 בספטמבר 1968, מול יוון ב-12 במרץ 1969, מול ויילס ב-8 בפברואר 1989, מול קרואטיה ב-9 בפברואר 2005 ומול פורטוגל ב-22 במרץ 2013
ההפסד הגדול ביותר: 1–7 מול מצרים ב-16 במרץ 1934 (כארץ ישראל) ומול גרמניה ב-13 בפברואר 2002; 0–6 מול יוגוסלביה ב-21 באוגוסט 1949, ומול איטליה ב-4 בנובמבר 1991
ההפסד הביתי הגדול ביותר: 0–5 מול דנמרק ב-13 בנובמבר 1999, 2–7 מול ארגנטינה ב-4 במאי 1986
הכי הרבה שערים שנספגו בבית: 7, מול ארגנטינה ב-4 במאי 1986
הכי הרבה שערים שנספגו במחצית הראשונה: 4, מול מצרים ב-16 במרץ 1934 (כארץ ישראל) ומול יוגוסלביה ב-21 באוגוסט 1949
הכי הרבה שערים שנספגו במחצית השנייה: 7, מול גרמניה ב-13 בפברואר 2002
מאמנים

הכי הרבה זכיות בגביע אסיה: יוסף מרימוביץ', 1 (גביע אסיה בכדורגל 1964)
הכי הרבה משחקים כמאמן: שלמה שרף, 82
הכי הרבה ניצחונות כמאמן: שלמה שרף, 31
הכי הרבה תוצאות תיקו כמאמן: שלמה שרף, 18
המאמן הצעיר ביותר: אברהם גרנט, בן 47
הערות שוליים

1 2  ידידות: ישראל הביסה 0:6 את אזרבייג'אן, באתר ynet, 18 בפברואר 2004
↑  כובשי השערים היו אבי נמני, אבי תקווה, רונן חרזי, אלון מזרחי, עופר שטרית וז'אן טלסניקוב.
שרה בלייקלי

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1971 (בת 53) קלירווטר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Sara Treleaven Blakely 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  קלירווטר, אורלנדו, אטלנטה 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של פלורידה  Clearwater High School 
 מעסיק:  דיסניוורלד, Danka 
 תפקיד:  מנהלת כללית 
 בן או בת זוג:  Jesse Itzler (2008–?) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  טיים 100 (2012) 
 
שרה בלייקלי
שרה בלייקלי (באנגלית: Sara Blakely; נולדה ב-28 בפברואר 1971) היא אשת עסקים אמריקאית, מייסדת חברת ההלבשה התחתונה "Spanx".
ביוגרפיה

בלייקלי גדלה בעיר קלירווטר שבפלורידה. בגיל 19 הקימה את המיזם העסקי הראשון שלה, קייטנה בתקופת הקיץ. סיימה תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת המדינה של פלורידה, היא ניסתה להתקבל ללימודי משפטים אך נכשלה במבחני הכניסה. עבדה מספר חודשים בדיסניוורלד ולאחר מכן כסוכנת מכירות של חברת קוניקה מינולטה דנקה בתחום של מכירת מכשירי פקס.
ההתרוצצויות שלה מדלת לדלת בחום של פלורידה הביאו אותה לחשוב על פתרון נוח לגרביונים, היא עברה לג'ורג'יה ובמשך שנתיים ובהשקעה של 5,000 דולר פיתחה מכנסונים מחטבים להם נתנה את הכינוי ספנקס. בלייקלי שיווקה את המוצר בעצמה, כשאת הדחיפה להצלחת החברה העניקה אופרה וינפרי ששיבחה את המוצר בתוכנית הטלוויזיה שלה בנובמבר 2000. הפרסום הביא לגל הזמנות ולצמיחה מהירה של החברה החדשה. ב-2002 מינתה בלייקלי למנכ"לית החברה את לורי אן גולדמן שהייתה בחופשת לידה מעבודתה בחברת קוקה-קולה, גולדמן פיתחה את המודל העסקי של החברה המתמקד באיכות המוצרים והזניקה את פעילות ספנקס. מכירות החברה ב-2015 הוערכו על ידי פורבס בכ-400 מיליון דולר והונה של בלייקלי הוערך בכמיליארד דולר.
ב-2005 השתתפה בלייקלי בתוכנית המציאות של ריצ'רד ברנסון "The Rebel Billionaire", היא סיימה במקום השני וברנסון העניק לה סכום של 750,000 דולר להקמת קרן פילנתרופית. היא השתתפה כמשקיעה בעונה התשיעית של התוכנית "הכרישים" ברשת ABC ששודרה במהלך 2017 ו-2018. בלייקלי השיקה מיזם סיוע לחינוך ילדות בארצות הברית ובעולם והצטרפה לתוכנית "התחייבות הנתינה" שיזמו וורן באפט וביל גייטס. ב-2012 נבחרה לרשימת טיים 100 כאחת מהאנשים המשפיעים ביותר בעולם.
יחד עם בעלה היא הייתה שותפה בקבוצת הניהול שרכשה את הבעלות על קבוצת הכדורסל אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA ב-2015.
בלייקלי נשואה לג'סי איצלר, איש עסקים יהודי-אמריקאי שייסד את חברת "מרקיז ג'ט" וראפר לשעבר. לזוג ארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  שרה בלייקלי, באתר מגזין טיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810596560905606  LCCN: n2016054224  VIAF: 61145602566201362250   WorldCat (עם VIAF): 61145602566201362250
שושנה בלום-קולקה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בנובמבר 1936 קלוז', חבל טרנסילבניה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  11 ביוני 2013 (בגיל 76) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  קריית ענבים 
 
שושנה בלום-קולקה (1 בנובמבר 1936 – 11 ביוני 2013) הייתה מומחית ישראלית בתקשורת, בלשנות, חינוך ובלשנות חברתית, פרופסור במחלקה לתקשורת ועיתונאות בבית-הספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חייה

שושנה בלום-קולקה נולדה ב-1 בנובמבר 1936 בעיר קלוז', שבטרנסילבניה בממלכת רומניה, במשפחה יהודית. בשנת 1944, בימי השלטון ההונגרי המחודש בחלק הצפוני של טרנסילבניה בזמן השואה, נמנתה עם 1684 ניצולי רכבת קסטנר. היא עלתה לישראל בשנת 1945, בגיל 9, ולמדה בהמשך בבית הספר הריאלי בחיפה.
היא סיימה תואר ראשון באנגלית ושפות רומאניות באוניברסיטה העברית בשנת 1963, תואר שני בחינוך באוניברסיטת קולומביה (1965) ותחת הדרכתו של חיים רבין, תואר שלישי בלשון עברית באוניברסיטה העברית בירושלים משנת 1974.
את התחלת הקריירה האקדמית שלה בשנת 1974 עשתה שושנה בלום-קולקה כמרצה במרכז לבלשנות יישומית של האוניברסיטה העברית. בשנת 1982 החלה ללמד באוניברסיטה העברית. בשנת 1987 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1995 מונתה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 פרשה לגמלאות. בשנים 1991–1992 הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטת הרווארד.
תחומי מחקרה העיקריים היו חקר השיח, התפתחות פרגמטית וחינוך לשוני. כיהנה כראש הוועדות לקביעת תוכניות לימודים להוראת עברית כשפת אם וכשפה שנייה.
ספריה ומאמריה הרבים עוסקים בסוגיות שונות בתרגום, בתקשורת בין-תרבותית, בשיח משפחות, בשיח מדיה ובהתפתחות לשונית-פרגמטית. בשנים האחרונות היא ניהלה מחקר אורך העוקב אחר התפתחות סוגות של שיח אורייני בקרב ילדי גן וטרום-מתבגרים בישראל, בשפת האם ובשפה שנייה.
נפטרה ב-11 ביוני 2013, והובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים .
מספריה

Blum-Kulka, S., Nir, R., & Tobin, Y. (Eds.) 1981. Studies in Discourse Analysis. Jerusalem: Academon. (In Hebrew).
House, E.J. & Blum-Kulka, S. (Eds.) 1986. Interlingual and Intercultural Communication: Discourse and Cognition in Translation. Tubingen: Gunther Narr.
Adar, L., Blum-Kulka, S., & Nir, R. 1987. Reading Difficulties of School Age Children. The NCJW Research Institute for Innovation in Education, Jerusalem: The Hebrew University, School of Education. (In Hebrew).
Blum-Kulka, S., House, J., & Kasper, G. (project coordinators, co-authors, & editors) 1989. Cross-Cultural Pragmatics: Requests and Apologies. Vol. 31. New Directions in Discourse Processing. Norwood, NJ: Ablex.
Kasper, G. & Blum-Kulka, S. (Eds.) 1993. Interlanguage Pragmatics. Oxford University Press.
Blum-Kulka, S. (1997) Dinner-Talk: Cultural Patterns of Sociability and Socialization in Family Discourse, Mahwah, New Jersey and London: Lawrence Erlbaum.
Swharzwald, O, Blum-Kulka, S & Olsthain E., (eds.) (2000) The Raphael Nir Book: Studies in Hebrew Discourse and Teaching. Jerusalem: Carmel (in Hebrew).
Blum-Kulka, S. & Snow, C. (Eds.) (2002). Talking to Adults. Mahwah, NJ. and London: Lawrence Erlbaum.
Blum-Kulka, S.& Weizman, E., 2002 (eds.) Children’s conversation: Discursive literacy in genres of spoken discourse. Special issue of Script, 3-4 (in Hebrew).
Blum-Kulka, S & Snow .C. (2004). (eds.). The contribution of peer talk to pragmatic development. Special issue of Discourse Studies
שושנה בלום קולקה ומיכל חמו, ילדים מדברים: דפוסי תקשורת בשיח עמיתים, הוצאת מט"ח.
הערות שוליים

↑  שושנה בלום ברשימת ניצולי רכבת קסטנר, ראה עמוד 4 שורה 129
↑  לזכרה של פרופ' שושנה בלום קולקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258869705171  PLWABN: 9812831737805606  BIBSYS: 90132615  BnF: cb120644880 (data)  CiNii: DA01286893  GND: 104864295X  ISNI: 0000 0001 0887 9118  LCCN: n86003345  NLK: KAC2022D7613  NTA: 070252173  RERO: 02-A003015575  SELIBR: 215022  SUDOC: 069485585  VIAF: 36940187   WorldCat (עם VIAF): 36940187
שנים עבריות ב' אלפים - ב'צ"ט

שנים עבריות ב' אלפים (2000) - ב'צ"ט (2099) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 1762 לפנה"ס והסתיימו בשנת 1662 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
אירועים (על-פי המסורת היהודית)

ב'י"ח - אברהם עולה בפעם הראשונה לארץ ישראל, ברית בין הבתרים
ב'כ"ג - אברהם עולה בפעם השנייה לארץ ישראל
ב'כ"ד - מלחמת ארבעת המלכים נגד חמשת המלכים.
ב'מ"ז - אברהם עובר ברית מילה ומצטווה למול את כל בני ביתו הזכרים, מהפכת סדום ועמורה
ב'פ"ה (ויש האומרים ב'ע"ד) - עקדת יצחק
ב'פ"ח - יצחק מתחתן עם רבקה
נולדו (על-פי המסורת היהודית)

ב'ל"ד - ישמעאל בן אברהם.
ב'מ"ח - יצחק בן אברהם, המכונה יצחק אבינו.
נפטרו (על-פי המסורת היהודית)

ב'ו' - נח בן למך.
ב'כ"ו - רעו בן פלג.
ב'מ"ט - שרוג בן רעו.
ב'פ"ג - תרח בן נחור.
ב'פ"ה - שרה
ב'צ"ו - ארפכשד בן שם.
שושנה בוקובזה

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1959 (בת 65) ספקס, תוניסיה 
 מדינה:  צרפת, ישראל, תוניסיה 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 
שושנה בוקובזה (נולדה במרץ 1959 בספאקס, תוניסיה) היא סופרת יהודיה-תוניסאית-צרפתית.
עלתה לישראל בגיל 17 ולמדה מתמטיקה ופיזיקה בירושלים[דרושה הבהרה].
ספריה

"קיץ בירושלים", Un été à Jérusalem, הספר זכה לפרס הים התיכון, (Prix Méditerranée) בשנת 1986.
"הזעקה" Le Cri הספר הגיע לשלב הגמר בתחרות "פרס לנשים" Prix Fémina" בשנת 1987.
"העשבים המרים", Les herbes amères ‏.
"בל קנטו", Bel Canto ‏.
"מפתח השירה", La clef des chants‏.
"אהבת אב" Pour l'amour du père, בשנת 1998.
"תחת הכוכבים" Sous les étoiles בשנת 2002.
"כאשר התנ"ך חולם" Quand la bible rêve, בשנת 2005.
"היום השלישי" Le Troisième Jour בשנת 2010.
תסריט

כרטיס הלוך-חזור 2005, השתתפה גם בבימוי הסרט, בהפקת פריז-ברצלונה, Paris-Barcelone Films productions.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם שושנה בוקובזה בתוכנית "קוסמופוליטן" בצרפתית ברדיו בפריז "France Inter".  בשנת 2010, באתר: Cosmopolitaine sur France Inter
↑  Un Eté à Jérusalem, Éditions Balland, 1986, Paris, 255 pages
↑  Le cri, Éditions Balland, 1987 Paris, 267 pages
↑  Les herbes amères, Éditions Balland, 1989, Paris, 182 pages
↑  Bel Canto, Editions du Seuil, 1991, Paris, 190 pages
↑  La clef des chants ,Éditions Épigones, collection Myriades môme, 1995 Paris, 26 pages
↑  Pour l'amour du père, Éditions du Seuil, collection Cadre rouge, 1998 Paris, 188 pages
↑  Sous les étoiles, Éditions du Seuil, collection Cadre rouge, 2002 Paris, 363 pages
↑  Quand la bible rêve, Éditions Gallimard, collection Giboulées, 2005 Paris, 40 pages
↑  Le Troisième Jour, Éditions Denoêl, collection Romans français, 2010 Paris, 416 pages
↑  מידע על הסרט ויוצריו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258810705171  BnF: cb120517130 (data)  GND: 1046229338  ISNI: 0000 0001 1063 0573  LCCN: nr88001281  NLG: 289425  NTA: 073021016  RERO: 02-A003030902  SUDOC: 028743865  VIAF: 54166742   WorldCat (עם VIAF): 54166742
שרה באנט-וייזר

| --- | --- |

 לידה:  1966 (בת 58 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מעסיק:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 
שרה באנט-וייזר (באנגלית: Sarah Banet-Weiser; נולדה ב-1966) היא חוקרת תקשורת אמריקאית.
ביוגרפיה

באנט-וייזר עוסקת במחקריה בנושאים של מגדר, תרבות פופולרית, גזע ואתניות.
מאמריה פורסמו במספר כתבי עת מדעיים ובנוסף עבודותיה פורסמו בעיתונים כמו וול סטריט ג'ורנל, היא הייתה שותפה בעריכה של סדרת הספרים "Critical Cultural Communication" שיצאה מטעם ההוצאה לאור של אוניברסיטת ניו יורק.
ב-1999 יצא ספרה "The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity" החוקר את תרבות תחרויות היופי ואת הקשרן לנושאים כמו זהות לאומית, גזע ומגדר.
ב-2012 הוציאה את הספר "Authentic™: The Politics of Ambivalence in a Brand Culture" החוקר את תרבות המותגים, הספר זכה בפרס "International Communication Association's Outstanding Book Award".
באנט וייזר הייתה פרופסור בבית הספר לתקשורת ועיתונאות של אוניברסיטת דרום קליפורניה וכן הרצתה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת פנסילבניה.
ספריה

Cable Visions - כתיבה משותפת עם סינתיה כריס ואנתוני פרייטאס. New York: NYU Press Academic (2007).
Kids Rule!: Nickelodeon and Consumer Citizenship (Console-ing Passions). Durham: Duke University (2007).
The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity. Berkeley: University of California Press (1999).
Authentic™: The Politics of Ambivalence in a Brand Culture,. New York: NYU Press (2012). ISBN 0814787142
Empowered: Popular Feminism and Popular Misogyny. Duke University Press Books (2018)
הערות שוליים

↑  Sarah Banet-Weiser, The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity, 1999-09, ISBN 978-0-520-21791-1. (באנגלית)
↑  Authentic™, NYU Press (באנגלית אמריקאית)
↑  Sarah Banet-Weiser, Ph.D., www.asc.upenn.edu (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459852405171  PLWABN: 9811300158905606  BnF: cb16057211x (data)  GND: 135800579  ISNI: 0000 0000 8145 3781  LCCN: n99011229  NKC: jo2015871439  SUDOC: 150825986  VIAF: 65797534   WorldCat (עם VIAF): 65797534
שיאמן

| --- | --- |

פוטומונטז' של שיאמן
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  פוג'יין
 שטח:  1,743 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בתת-המחוז העירוני:  5,163,970 (2020)
  ‑ צפיפות:  2,963 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  24°28′47.41″N 118°5′21.91″E﻿ / ﻿24.4798361°N 118.0894194°E﻿ / 24.4798361; 118.0894194
 אזור זמן:  UTC +8
 אתר שיאמן
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשיאמן(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשיאמן(למפת פוג'יין רגילה) פוג'ואו נאנפינג צ'ואנג'ואו לונגיאן ג'אנגג'ואו פוטיין ג'ג'יאנג ג'יאנגשי גואנגדונג טאיוואן מצר טאיוואן שיאמן(למפת פוג'יין מוגדלת) פוג'ואו נאנפינג צ'ואנג'ואו לונגיאן ג'אנגג'ואו פוטיין ג'ג'יאנג ג'יאנגשי גואנגדונג טאיוואן מצר טאיוואן שיאמן    מיקומה של שיאמן במחוז פוג'יין tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שְׂיָאמֶן (בסינית מפושטת: 厦门; בסינית מסורתית: 廈門; בפין-יין: Xiàmén; ‏האזנהקובץ:Xiamen pronunciation.ogg‏Ⓘ‏; מילולית: "שער האחוזה"; בעבר: אָמוֹי) היא עיר נמל תת-מחוזית (עיר גדולה בעלת סמכויות שלטוניות רבות) במחוז פוג'יין שבדרום-מזרח הרפובליקה העממית של סין, הממוקמת לחופי מצר טאיוואן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית תת-המחוז העירוני מנתה כ-5.164 מיליון תושבים.
גאוגרפיה

שיאמן (המתמקדת באי שיאמן) משתרעת על פני 1,743 קמ"ר בדרום-מזרח מחוז פוג'יין, כ-215 ק"מ דרום-מערבית לבירת המחוז פוג'ואו וכ-820 ק"מ דרום-מערבית לעיר שאנגחאי. העיר נחשבת לאחד המרכזים הכלכליים באזור דרום-מזרח אסיה. האקלים בעיר הוא אקלים סובטרופי, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. על אף גודל האוכלוסייה בעיר, נחשבת שיאמן לאחת הערים השלוות הירוקות והמטופחות בסין.
נמל העיר שימש בעבר את הבריטים והפורטוגזים, והוא היה אחד מנמלי המוצא של דרך המשי הימית. בשנת 2019 הוא היה במקום ה-13 בין הנמלים הגדולים בעולם.
בעיר הוקמו מפעלי תעשייה רבים בתחום ההיי טק אך גם בתחום תעשיות מסורתיות למשל ייצור אוטובוסים על ידי חברת BCI.
חלוקה מנהלית

תת-המחוז העירוני שיאמן מנהל שש מועצות:
| שם | בסינית | בפין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (קמ"ר) | צפיפות לקמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת סְה-מִינְג | 思明区 | Sīmíng Qū | 1,073,315 | 84.55 | 12,694 |
| מועצת הָאיצָאנְג | 海沧区 | Hăicāng Qū | 582,519 | 218.9 | 2,661 |
| מועצת חוּלִי | 湖里区 | Húlĭ Qū | 1,036,974 | 77.16 | 13,439 |
| מועצת גִ'ימֶיי | 集美区 | Jímĕi Qū | 1,036,987 | 273.9 | 3,786 |
| מועצת טוֹנְג-אָן | 同安区 | Tóng'ān Qū | 855,920 | 670.9 | 1,276 |
| מועצת שְׂיָאנְג-אָן | 翔安区 | Xiáng'ān Qū | 578,255 | 435.1 | 1,329 |
ערים תאומות

לשיאמן ברית ערים תאומות עם 25 ערים:
ויילס קארדיף, ויילס (מ־1983)
יפן ססבו, יפן (מ־1983)
הפיליפינים סבו סיטי, הפיליפינים (מ־1984)
ארצות הברית בולטימור, ארצות הברית (מ־1985)
ניו זילנד ולינגטון, ניו זילנד (מ־1987)
מלזיה ג'ורג' טאון, מלזיה (מ־1993)
אוסטרליה סאנשיין קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה (מ־1999)
ליטא קובנה, ליטא (מ־2001)
מקסיקו גוודלחרה, מקסיקו (מ־2003)
הולנד זוטרמר, הולנד (מ־2004)
מלזיה קוצ'ינג, מלזיה (מ־2006)
אינדונזיה סורבאיה, מזרח ג'אווה, אינדונזיה (מ־2006)
קוריאה הדרומית מוקפו, קוריאה הדרומית (מ־2007)
פלורידה סרסוטה, ארצות הברית, פלורידה (מ־2007)
ספרד לאס פאלמאס, האיים הקנריים, ספרד (מ־2009)
יוון מרתון, יוון (מ־2009)
גרמניה טריר, גרמניה (מ־2010)
קנדה ריצ'מונד, קולומביה הבריטית, קנדה (מ־2012)
טג'יקיסטן דושנבה, טג'יקיסטן (מ־2013)
צרפת ניס, צרפת (מ־2014)
תאילנד פוקט, תאילנד (מ־2017)
טורקיה איזמיר, טורקיה (מ־2018)
ישראל נתניה, ישראל (מ־2021)
הערות שוליים

↑  China: Fújiàn (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  https://www.worldshipping.org/top-50-ports?rq=50%20big
| אזורי פיתוח כלכלי בסין העממית |
| --- | --- | --- |
| ארבע הערים הראשונות | שנג'ן • ג'והאי • שאנטואו • שיאמן |  |
| האזורים החדשים | האינאן • דאליין • צ'ינגדאו • צ'ינחואנגדאו • לייניונגאנג -פודונג • ינטאי • ג'אנג'יאנג • נינגבו • ונג'ואו • נאנטונג • פוג'ואו • גואנגג'ואו • בייהאי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531820605171  GND: 4265486-5  LCCN: n81080516  MusicBrainz: e614871e-3e71-451e-a1f3-ea55f2defb81  NARA: 10044374  NDL: 00648195  NKC: xx0040960  VIAF: 151280758   WorldCat (עם VIAF): 151280758 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שנים עבריות ב'ת"ק - ב'תקצ"ט

שנים עבריות ב'ת"ק (2500) - ב'תקצ"ט (2599) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 1262 לפנה"ס והסתיימו בשנת 1162 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
אירועים (ע"פ המסורת היהודית)

ב'תק"ג - יהושע בן נון גומר לחלק את ארץ ישראל לשבטים. המשכן עובר מהגלגל לשילה. מתחילות לנהוג מצוות התלויות בארץ.
ב'תק"ד - מתחילים לראשונה את ספירת שנות היובל.
ב'תק"ט - שנת שמיטה ראשונה.
ב'תקנ"ב - שנת היובל הראשונה.
המשך המאה - תקופת השופטים, המאה מקבילה לתקופת שפיטתם של עתניאל בן קנז ואהוד בן גרא.
נפטרו

כ"ו בניסן ב'תקי"ז - יהושע בן נון.
לוח רב שנתי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה עברית לפני ד'קי"ט * | שנה עברית מעוברת | שנה עברית לא מעוברת | שנה יוליאנית | ☼ = תחילת מחזור 28 שנים של ברכת החמה | ⑦ = שנת שמיטה החל משנת ג'ת"ן |
* שיטה קבועה לחישוב שנים מעוברות הונהגה בשנת ד'קי"ט על ידי הלל נשיאה, ולפני כן נקבע העיבור על ידי בית דין בתחילת כל שנה.
הערות שוליים

1 2  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ', עמוד ב'
↑  מגילת תענית בתרא
היסטוריה של עם ישראל
שרה בוניצ'י

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1998 (בת 26) גוזו, מלטה מלטה
 מוקד פעילות:  מלטה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  מלטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה בוניצ'י (במלטית: Sarah Bonnici; נולדה ב-30 במאי 1998) היא זמרת מלטזית. היא נבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון 2024, שיתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Loop".
שנותיה הראשונות

בוניצ'י נולדה באי גוזו. היא בתו של מרסל בוניצ'י, מנכ"ל מגדלי מרקורי וחמרון ספרטנס. יש לה תואר שני בחשבונאות.