stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת הקיסרים
דיבוב הדמויות

בגרסה הצרפתית, ה"דיבוב" הוא מנקודת מבטם של הפינגווינים, כאילו הפינגווינים הם אלו שמדברים. ישנו קול נשי המגלם את הנקבה, קול גברי את הזכרים וקול של ילד את הפינגווינים הצעירים. בגרסה האמריקאית, הקריינות היא יותר קונבנציונלית כאשר מורגן פרימן הוא הקריין.
הגרסה העברית מתבססת על זו הצרפתית, ואחד מה"מדובבים" של הפינגווינים בגרסה זו הוא אברי גלעד.
נועה סתת

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1977 (בת 47) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
נועה סתת (נולדה ב-15 במאי 1977) היא רבה רפורמית, ומנכ"לית האגודה לזכויות האזרח, לפני כן היא ניהלה את המרכז הרפורמי לדת ומדינה ואת הבית הפתוח. היא פעילה חברתית ישראלית, בעיקר בתחום זכויות להט"ב וזכויות האדם.
ביוגרפיה

סתת נולדה בירושלים ולמדה בבית הספר הניסויי בעיר. בשנים 1995–1997 שירתה בחיל המודיעין. אחרי השחרור עבדה כמנהלת תוכנה בחברת "פרוסייט" בירושלים. היא למדה לתואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטה העברית. משפחתה של סתת חילונית, אך היא מגדירה עצמה כדתיה ומשתייכת לקהילת "כל הנשמה" של התנועה ליהדות מתקדמת (היהדות הרפורמית).
סתת החלה את דרכה בבית הפתוח ב-1999 כחניכה בתוכנית הנוער והצעירים, בשנת 2001 הצטרפה לוועד המנהל של העמותה, ועמדה בראשו במשך שנתיים בשנים 2004–2006. בשנים 2006–2008 הובילה את המאבק של הבית הפתוח לקיום מצעד הגאווה ברחובות ירושלים, כפי שניתן לראות בסרט התיעודי "ירושלים גאה להציג". על מאבקה המתמשך הייתה מועמדת לתואר "אשת השנה" של זכיינית השידור קשת בשנת 2007. במהלך המאבק נחשפה סתת לאיומים רבים על חייה וחיי משפחתה, ובכלל זה אף הוטלה עליה קללת פולסא דנורא.
בספטמבר 2006 התמנתה למנכ"לית עמותת "הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות". בינואר 2008 הודיעה על התפטרותה מתפקידה לנוכח חילוקי דעות בינה לבין ועד העמותה, וההתפטרות נכנסה לתוקף באפריל של אותה שנה.
בשנים 2008–2010 ניהלה את עמותת "MEET" בישראל, המפעילה תוכנית חינוכית לתלמידי תיכון מצטיינים ישראלים ופלסטינים מאזור ירושלים, בשיתוף עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
סתת למדה בהיברו יוניון קולג' בירושלים, בית המדרש של רבני התנועה הרפורמית, וההתמחתה בבית הכנסת "כל הנשמה" שבשכונת בקעה. היא הוסמכה לרבנות על ידי היברו יוניון קולג' בירושלים בשנת 2014.
החל משנת 2012 סתת היא מנכ"לית "המרכז הרפורמי לדת ומדינה" (בעבר: המרכז לפלורליזם יהודי), הזרוע הציבורית והמשפטית של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. במרכז הרפורמי הובילה סתת את המאבק בגזענות, הסתה, וקיצוניות דתית - כולל המאבק לפסילת מועמדים כהניסטים מהתמודדות לכנסת, המאבק להעמדה לדין של בנצי גופשטיין, ושל העמדה של הרב שמואל אליהו לדין משמעתי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 הוצבה סתת במקום ה-83 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת.
ב-2021 נבחרה לתפקיד מנכ"לית האגודה לזכויות האזרח
הערות שוליים

↑  חן רוזנק‏, מי יהיו אנשי השנה 2007?, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2007
↑  יניב הלפרין, נועה סתת התפטרה מהבית הפתוח, באתר GoGay, ‏17 בינואר 2008
↑  אתר עמותת MEET
↑  הודעה, בעמוד הפייסבוק של האגודה לזכויות האזרח, 16 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011416261405171  ISNI: 0000 0004 9788 5406  LCCN: no2016170379  VIAF: 86148449621515690676   WorldCat (עם VIAF): 86148449621515690676
משפט הבסיס של הילברט

במתמטיקה, משפט הבסיס של הילברט (Hilbert) קובע שאם  R חוג נתרי, אז גם חוג הפולינומים (במספר סופי של משתנים מרכזיים) מעל R מקיים את אותה תכונה. בפרט, אם  k הוא שדה, אז כל אידיאל בחוג הפולינומים ב-n משתנים  \,k[x_{1},\dots ,x_{n}] נוצר על ידי מספר סופי של פולינומים. את המשפט הוכיח דויד הילברט בשנת 1888.
בשפה של גאומטריה אלגברית ניתן לנסח את המשפט כך: כל יריעה אלגברית ניתנת לתיאור כקבוצת האפסים המשותפים של מספר סופי של פולינומים.
המשפט תקף לגבי חוג בסיס לאו דווקא קומוטטיבי, ואזי את תכונת הנותריות יש להחליף באחת מבין התכונות: נותריות שמאלית, ימנית או חלשה (תנאי השרשרת העולה על אידיאלים דו-צדדיים). כל אחת מהן 'עולה' מ- R ל- R[x].
למשפט גרסה במשתנים לא-קומוטטיביים אותה הוכיח שמשון עמיצור: באלגברה החופשית במספר סופי של יוצרים מעל תחום קומוטטיבי נותרי, כל שרשרת של אידיאלים ראשוניים שהמנות ביחס אליהם משוכנות במטריצות מעל חוג קומוטטיבי (מסדרים חסומים – כלומר דרגות PI חסומות) מתייצבת.
למקרה של חוגי פולינומים מעוותים (skew-polynomial rings) ניתנו מספר הרחבות, בידי Singh ואחרים.
הוכחה

יהי  R חוג נתרי שמאלי. נניח בשלילה שהחוג  R[x] אינו נתרי שמאלי. לכן קיים אידיאל שמאלי  I\trianglelefteq R[x] שאינו נוצר סופית. נבנה סדרה של פולינומים  \{f_{0},f_{1},\dots \} באופן רקורסיבי: תחילה נבחר פולינום  f_{0}\neq 0 ב- I ממעלה מינימלית. יהי  n מספר טבעי, ונניח שנתונים האיברים  f_{0},f_{1},\dots ,f_{n-1}. יהי  I_{n} האידיאל השמאלי הנוצר על ידי  f_{0},f_{1},\dots ,f_{n-1}. נבחר את  f_{n} להיות איבר כלשהו של  I\setminus I_{n} ממעלה מינימלית. איבר כזה קיים לפי ההנחה ש- I לא נוצר סופית. מכאן שהסדרה  \{\deg(f_{0}),\deg(f_{1}),\dots \} היא סדרה לא יורדת של שלמים אי שליליים. יהי  a_{n} המקדם המוביל של  f_{n} ויהי  J האידיאל השמאלי של  R הנוצר על ידי  a_{0},a_{1},\dots . מכיוון ש- R חוג נתרי, שרשרת האידיאלים  (a_{0})\subset (a_{0},a_{1})\subset (a_{0},a_{1},a_{2})\subset \cdots  מתייצבת. לכן קיים  N טבעי שעבורו  J=(a_{0},a_{1},\dots ,a_{N-1}). בפרט קיימים איברים  u_{0},u_{1},\dots ,u_{N-1}\in R כך ש- a_{N}=\sum _{i<N}u_{i}a_{i}.
נגדיר את הפולינום:	
 g=\sum _{i<N}u_{i}x^{\deg f_{N}-\deg f_{i}}f_{i}. ל- g ול- f_{N} יש אותה מעלה ואותו מקדם מוביל. יתר על כן,  g\in I_{N}. מצד שני,  f_{N}\in I\setminus I_{N}. לכן  f_{N}-g\in I\setminus I_{N} והמעלה שלו קטנה יותר מזו של  f_{N}, בסתירה למינימליות.
לקריאה נוספת

Lang, Serge (1997). Algebra, 3rd ed., reprint w/ corr., Addison-Wesley. ISBN 978-0-201-55540-0.
הערות שוליים

↑   A NONCOMMUTATIVE HILBERT BASIS THEOREMAND SUBRINGS OF MATRICES by Shimshon Avraham Amitsur (Transactions of the American Mathematical Society).
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מספר ריינולדס

מספר ריינולדס (מסומן Re) הוא גודל חסר ממד, שמבטא את היחס בין כוחות האינרציה של זורם לבין כוחות החיכוך הפועלים בתוכו. ככל שמספר ריינולדס קטן יותר, כך השפעתה של הצמיגות גדולה יותר; וככל שהוא גדול יותר, כך גדלה השפעתו של התמד הזורם. מספר ריינולדס יכול לשמש במכניקת הזורמים על מנת לקבוע אם זרימה היא טורבולנטית או למינרית. מצבי זרימה בהם מספר ריינולדס נמוכים מאוד ( Re\ll 1) נקראים לעיתים זרימה זוחלת (Creeping flow). המספר נקרא על שם המדען הבריטי אוסבורן ריינולדס.
באופן טיפוסי, מספר ריינולדס מוגדר תוך שימוש ביחס הבא:
Re={\frac {VL\rho }{\mu }}={\frac {VL}{\nu }}
כאן:
\ \rho  - צפיפות הזורם
\ V - מהירות אופיינית של הזורם
\ L - גודל אופייני עבור הבעיה
\ \mu  - צמיגות דינמית של הזורם
\ \nu  - צמיגות קינמטית של הזורם. הצמיגות הקינמטית שווה ליחס בין הצמיגות הדינמית לצפיפות הנוזל,  \ \nu ={\frac {\mu }{\rho }}.‏
בגאומטריות שונות, ערכים שונים של מספר ריינולדס יכולים להבדיל בין התחומים שבהם הזרימה היא למינרית או טורבולנטית. ערכים טיפוסיים הם:
עבור צינור בעל חתך עגול, מתחת ל-2,300 הזרימה היא למינרית. התחום 2,300-4,000 הוא אזור מעבר. מעל 4,000 הזרימה היא טורבולנטית.
עבור שני לוחות אינסופיים הגבול הוא 500,000.
ערכים מספריים אלו משתנים במערכות שונות, ותלויים בגורמים רבים (למשל הפרעות לזרימה בכניסה לצינור, חספוס פני שטח הצינור וכדומה).
חישוב לדוגמה

נבחן דוגמה בה מזרימים שמן, שהצמיגות הקינמטית שלו  \ \nu  היא ‎3×10-6 m²/s‎ בטמפרטורת החדר, בצינור עגול שקוטרו 0.1 מטר (שטח חתך של ‎7.85×10-3 m²‎). עבור זרימה בצינור נהוג להגדיר את מספר ריינולדס תוך שימוש בביטוי הבא -
{\mbox{Re}}={{Qd} \over {\nu }A}.
כאשר כאן  \ Q היא הספיקה דרך הצינור, ו  \ A הוא שטח החתך של הצינור. במצב בו הספיקה שווה לליטר אחד כל שנייה (‎1×10-3 m³/s‎), מספר ריינולדס הוא  {\mbox{Re}}={{Qd} \over {\nu }A}\approx 4,246. ערך זה הוא מעט מעל אזור המעבר, ולכן הזרימה תהיה טורבולנטית. הורדת הספיקה לחצי ליטר בשנייה תהפוך את הזרימה ללמינרית.
שימושים

באווירודינמיקה ובהידרודינמיקה יש למספר ריינולדס חשיבות רבה בגלל חוק הדמיון, שלפיו שתי מערכות בעלות גאומטריה דומה ומספר ריינולדס זהה יתנהגו בצורה דומה. עקרון מנחה זה מאפשר בניית מודלים מוקטנים של מטוסים, לדוגמה, ולבדוק את תפקודם במנהרת רוח. כתלות בבעיה המדוברת ייתכנו מספרים חסרי מימד נוספים עליהם יש לשמור על מנת לקיים את תנאי הדמיות (לדוגמה, מספר מאך, מספר פרוד וכיוצא בזאת). במודל המערכת הנבדקת היא קטנה יותר מהמערכת המקורית (L קטן יותר), ולכן צריך לאזן את מספר ריינולדס על ידי הגדלת המהירות באותו יחס או לחלופין, להשתמש בתווך בעל צמיגות קינמטית קטנה באותו יחס.
ניסוי ריינולדס

הניסוי שעל פיו הגיע ריינולדס לנוסחה ומכאן למספר הקרוי על שמו נקרא ניסוי ריינולדס.
בניסוי זה בשנת 1883 לקח ריינולדס מכל זכוכית גדול כאשר לתוכו כל הזמן זורמים מים (באופן שלא יגרמו למערבולות) וכל הזמן יוצאים ממנו מים דרך צינור זכוכית כאשר לתוך צינור הזכוכית מוכנסת קשית המכילה דיו שהפיה שלה נמצאת במרכז הצינור, כך שהדיו זורם ביחד עם המים היוצאים מן המכל.
על ידי שינוי הספיקה חל מעבר בין משטרי הזרימה השונים, כאשר ניתן לחזות בשינויי משטר הזרימה על פי מידת הערבוב של זרם הדיו בזרם המים לאורך הצינור (הדיפוזיה זניחה).
ראו גם

מספר סטרוהאל
משוואת ריינולדס
זרימה טורבולנטית
מספר קשור (חידה)

טבלת קשור מספר לא פתורה
מספר קשור (ביפנית: ナンバーリンク) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה לראשונה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.
חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת בגודל לא מוגדר. בחלק מהתאים ישנו מספר. המטרה היא לחבר את כל התאים בעלי המספרים על פי הכללים הבאים:
על כל זוג תאים בעלי אותו המספר להיות מחוברים בקו אחד רציף.
מכל תא המכיל מספר יוצא קו אחד בלבד.
הקו הרציף המחבר בין התאים יכול לפנות רק בפניות של 90°.
כל תא בטבלה יכול לכלול עד קו אחד בתוכו (גם הצטלבויות אסורות).
לעיתים, במקום מספרים מופיעות אותיות; במקרה זה החוקים נשארים בהתאמה.
בדרך כלל, חידת מספר קשור נחשבת לטובה רק אם יש לה פתרון ייחודי וכל התאים בטבלה מתמלאים, אף על פי שחלק מיוצרי המספר קשור לא מתחשבים בכך.
שיטות פתרון

כדי לפתור את החידה, כדאי לנסות לחבר זוגות של מספרים אחד אחד. עם ההתקדמות הפתרון נהיה ברור מאליו.
ישנן פעמים (כמו בדוגמה בצד ימין), שחיבור בין שתי אותיות יכול להתבצע רק בדרך אחת - ומכאן שהקו חייב לעבור בה. מעבר של קווים בין אותיות אחרות היכולות להתחבר בדרך זו נשלל מיד, אחרת לאותיות האחרות (שזהו המעבר היחיד עבורן) לא תהיה דרך להתחבר.
היסטוריה

בשנת 1897, חידה שונה במעט התפרסמה בכתב העת Brooklyn Daily Eagle בטור שנכתב על ידי סם לויד. גרסה מוקדמת אחרת של קשור מספר התפרסמה בספרו של הנרי ארנסט דודני Puzzles and Curious Problems  (1932) בתור Planning Tours (חידה מספר 270). החידה הפכה לפופולרית ביפן על ידי ניקולי, והתפרסמה תחת השם ארוּקוֹנה (アルコネ, קשר אלפביתי) וגם תחת השם ננברינקוּ (ナンバーリンク, קשר מספרי). ההבדל היחיד בין ארוקונה לננברינקו הוא שבארוקונה ישנם זוגות אותיות (כמו בחידה של דודני), ובננברינקו ישנם זוגות של מספרים.
נכון לשנת 2006, ניקולי פרסמה שלוש חוברות המכילות רק חידות קשור מספר.
בנוסף, גרסאות של החידה ידועות בשמות Wire Storm, Flow Free וגם Alphabet Connection; הגרסאות הללו שוחררו כמשחקים לאייפון, אייפד ואייפוד טאצ'.
ראו גם

רשימת החידות של ניקולי
הערות שוליים

↑  Thomas Snyder (19 בנובמבר 2010). "Dr. Sudoku Prescribes: Numberlink Puzzles". Wired. נבדק ב-23 בנובמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pegg, Jr., Ed (2007). "Beyond Sudoku" (PDF). Mathematica Journal. 10 (3): 469–73. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-03. נבדק ב-11 בספטמבר 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Flow Free on the App Store on iTunes
↑  Alphabet Connection: Arukone on the App Store on iTunes
טבלת קשור מספר פתורה
משפט האש (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  אדוארד זוויק 
 תסריט:  ג'ופרי פלטשר 
 עריכה:  סטיבן רוזנבלום 
 שחקנים ראשיים:  לורה דרן Wayne Pére רודה גריפיס נואה לומאקס ג'ייד פטיג'ון קארלוס גומז ג'ף פרי ג'ייסון דגלאס כריס קוי ג'ק אוקונל אמילי מיד קת'רין קרלן 
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן 
 צילום:  ג'ון גולסריאן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  רודסייד אטרקשנז 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 באוגוסט 2018 (פסטיבל הקולנוע של טליורייד) ארצות הברית 17 במאי 2019
 משך הקרנה:  127 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 הכנסות:  $148,504
 דף הסרט ב־IMDb
 
משפט האש (באנגלית: Trial by Fire) הוא סרט דרמה אמריקאי המבוסס על סיפור אמיתי, שבוים בידי אדוארד זוויק. הסרט מבוסס על מאמר מאת דייוויד גרן "Trial by Fire" שפורסם במגזין הניו יורקר בשנת 2009. בסרט מככב ג'ק אוקונל בתור קמרון טוד ווילינגהאם, ובנוסף משחקים בסרט לורה דרן, אמילי מיד, ג'ף פרי וג'ייד פטיג'ון בתפקידי משנה.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה במסגרת פסטיבל הסרטים של טליורייד ב-31 באוגוסט 2018. הוא הופץ ב-17 במאי 2019 בידי רודסייד ארטקשנס.
בישראל הסרט הוצג בשירותי הטלוויזיה של Yes הטלוויזיה בלוויין וסלקום TV, ובHOT תחת שם אחר: "צדק בלהבות".
עלילה

בלילה אחד בשנת 1991 מתעורר קמרון טוד ווילינגהאם משנתו ומגלה שביתו עולה באש. למרות מאמציו הרבים הוא לא מצליח להציל את חייהן של שלוש בנותיו. במשפט שנערך לווילינהאם, התביעה חושפת לכאורה כי השריפה נגרמה במכוון, באמצעות שימוש בדלק, והעדויות שמצביעות על כך הן הסימן על הרצפה שהתפשט בצורת פנטגרם והעובדה שכביכול המקרר הוזז במטרה לחסום את הדלת. עדים מטעם התביעה מציגים את וויליננגהאם כאדם אלים. מי שהיה השותף לתא הכלא של ווילינגהאם בעבר, ג'וני ווב, גם הוא מעיד ומצהיר כי ווילינגהאם אמר לו שהאש הוצתה במכוון. למרות תחנונים לגבי חפותו של ווילינגהאם מצד עצמו וגם מצד סטייסי אשתו, ווילינגהאם נידון למוות.
בזמן שהוא מחכה לעונש המוות שלו, ווילינגהאם מוכה ומאוים על ידי סוהרים ואסירים, ובסופו של דבר מועבר לבידוד בכלא שם הוא חווה התמוטטות רגשית תוך שהוא מתעקש על חפותו, ונזכר בפלאשבקים מחיי המשפחה שלו. במהלך הבידוד שלו מתגלה כי ווילינגהאם וסטייסי אשתו ניהלו מערכת יחסים מסובכת, וכי היא בגדה בו והוא פעל כלפיה באלימות. אף על פי כן, נראה כי השניים דואגים זה לזה אף על פי שסטייסי מפסיקה בסופו של דבר להשיב למכתבים ששולח לה ווילינגהאם בהוראת אימה המאמינה כי הוא אשם. ווילינגהאם יוצר קשר עם עורך דין חדש בשם ריבס, בתקווה להוכיח את חפותו תוך הסתגלות לחייו בכלא על ידי היכנעותו לסוהר האלים במיוחד דניאלס, והתיידדות עם האסיר והשותף לתא, פונצ'אי ג'יימס. במהלך תקופה זו ווילינגהאם משפר את אוצר המילים שלו, ובעזרת ג'יימס שותפו לתא, שלבסוף נלקח מתאו ומוצא להורג, הוא כותב מכתב לעמותה של נוצרים שמסייעים לנידונים למוות. המכתב שכתב ווילינגהאם מגיע בסופו של דבר לאליזבת גילברט, מחזאית שמזדהה עם המקרה שלו, למרות שבעלה לשעבר ושני ילדיה מתעקשים שהוא אשם. כשגילברט מבקרת בכלא היא נדהמת מההתנהלות הנעימה והשלווה שלו ומהמאבקים ההדדיים של בני הזוג ואהבתם לילדיהם. ווילינגהם ממשיך להעמיק בתחביבים שלו בתחום האמנות והשירה. גילברט מתחילה להטיל ספק בעדויות שניתנו במשפט של ווילינגהאם ובהתנהלות של עורך הדין ריבס שנראה שלא התקדם עם התיק במהלך שש השנים שחלפו. בזמן שהיא מגלה שחלק מהעדים במשפט לא אמרו אמת, נקבע תאריך למועד הוצאתו להורג של ווילינגהאם.
כשגילברט וריבס נפגשים עם ד"ר הרסט, מומחה בתחום, הוא מסביר להם שככל הנראה המקרר לא הוזז על מנת לחסום את הדלת ונראה שמקור השריפה הוא לא הצתה כפי שנאמר על ידי המושבעים. למרות זאת לריבס אין אפשרות לערער ומתעלמים מהדו"ח של ד"ר הרסט.
גילברט עוברת תאונת דרכים וסובלת מההשלכות שלה, בזמן שוילינגהאם מוצא להורג כך שהיא אינה נוכחת בזמן שהוא נושא נאום נוקב על השינויים שעבר במהלך מאסרו באגף הנידונים למוות ומבקש לפזר את אפרו על קברי בנותיו. דניאלס מבצע בחוסר רצון את הזריקה הקטלנית ומתבונן בדמעות ביחד עם  סטייסי וריבס בווילינגהם מת. גילברט, שכעת משותקת כתוצאה מהתאונה שעברה, מפזרת את האפר של ווילינגהם עם ילדיה שלה. בסיום הסרט נראה קטע של מושל טקסס האמיתי ריק פרי בו הוא מכחיש כל אשמה בנושא הנידונים למוות שהוצאו להורג.
שחקנים

ג'ק אוקונל - קמרון טוד ווילינגהאם
לורה דרן - אליזבת גילברט
אמילי מיד - סטייסי ווילינגהאם
הערות שוליים

↑  Trial by Fire, Box Office Mojo
↑  משפט האש (2018), באתר אידיבי
↑  במקום סרטים חדשים: מהדורת צפייה ביתית 9, באתר סריטה, ‏2020-05-13 (באנגלית)
משפחת המומינים והשיטפון הגדול

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  טובה ינסון
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  Schildts Förlags Ab
 תאריך הוצאה:  1945
 מספר עמודים:  54
 סדרה
 הספר הבא:  כוכב השביט מגיע לעמק המומינים
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 951-50-1550-2
משפחת המומינים והשיטפון הגדול (בשוודית: Småtrollen och den stora översvämningen) הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון אשר פורסם לראשונה בשנת 1945 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זה היה הספר הראשון בסדרת המומינים. הספר אשר יצא לשווקים במהלך סוף מלחמת העולם השנייה, נחשב לעיתים רבות בתור פריקוול לסדרת ספרי המומינים משום שרוב הדמויות הראשיות מוצגות רק בספר הבא בסדרה "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים". הספר לא תורגם לעברית.
עלילת הספר

בתחילת הספר מומינאמא ומומינטרול מחפשים אחר מומינאבא ביער חשוך ומסתורי בשעות הלילה. בעודם ביער הם פוגשים ביצור קטן וחסר שם אשר מחליט לסייע להם ובעקבות כך מצטרף אליהם במסעם  (בספרים הבאים בסדרה הוא מוצג בשם "סניף"). בהמשך הם מותקפים על ידי נחש ענק אך נערה צעירה ויפה עם שיער כחול בוהק בשם טוליפה מצילה אותם. לאחר מכן הם מוצאים את ביתו של איש זקן, אשר מזמין אותם לחיות בגינה שלו, אשר עשויה כולה ממתקים. אולם הם מחליטים להמשיך בדרכם.
מומינאמא מותקפת בהמשך על ידי חרק מסוג ארינמל אך האחרים מצילים אותה. לאחר מכן הם מאתרים את השמנטפים ומקבלים את אחת הסירות שלהם. בהמשך, לאחר שטרול-ים מוביל אותם ליבשת מרוחקת, החבורה מגיעה למגדלור בו חי ילד עם שיער אדמוני אשר מציין בפניהם כי הוא ראה את מומינאבא. בעקבות כך מומינאמא, מומינטרול וסניף ממשיכים בדרכם בעוד שטוליפה נשארת לגור עם הילד אדום השיער.
לאחר מכן מתחיל שיטפון. החברה מצליחה להציל בדרכם חתולה ואת גוריה. בהמשך הם מוצאים מסר בבקבוק ממומינאבא ובסיוע חסידה הם מאתרים את מומינאבא אשר מצא מקלט על עץ. הם מצילים את מומינאבא והולכים למקום אחר שאליו לא הגיע השיטפון. בהמשך הם מאתרים את בית המומינים, אותו מומינאבא בנה בעצמו עבור המשפחה, אשר נסחף בשלמותו בשיטפון.
מערכת הגבעות השחורות

מערכת הגבעות השחורות (באנגלית: Black Hills War; ידועה גם בשם מלחמת הסו הגדולה של 1876, Great Sioux War of 1876) היא סדרה של עימותים בין שבט הסו ובעלי בריתם ובין ארצות הברית, בשנים 1876 ו-1877.
הרקע למערכה

הגבעות השחורות, שעל שמם נקראת המערכה, נתבעו על ידי שבט הסו מאז ניצחונם על שבט השאיין ב-1876, נחשבו לקדושות בקרב האינדיאנים. שמועות על זהב באזור אומתו והחלה בהלה לזהב של כורים לאזור, אף על פי שהאדמות היו משמורת אינדיאנים בהתאם לחוזה שנחתם עם ממשלת ארצות הברית ב-1868. הכורים הגיעו לאזור תוך הפרה של ההסכם והשבטים האינדיאנים שראו שהצבא אינו מגן עליהם מפני הפולשים החליטו להתאחד ולצאת למלחמה.
היסטוריונים טוענים היום שלמעשה נשיא ארצות הברית דאז יוליסס ס. גרנט עודד והסית למלחמה שכן רצה להשתלט על האזורים העשירים בזהב.
המערכה

מפקד הכוח האמריקאי גנרל טרי החליט לחלק את כוחותיו לשלושה טורים. העובדה שחייליו פעלו באזור עצום (שטח של חמש מדינות) הייתה בעוכריו.
ההתנגשות הראשונה ארעה בקרב רוזבאד שבו לוחמי שבט הסו הביסו את אחד הטורים של גנרל טרי.
כמה ימים לאחר מכן הוביל לויטננט קולונל ג'ורג' קסטר את רגימנט הפרשים השביעי להתקפה על המחנה של שבטי הסו והשאיין על גדות נהר הליטל ביגהורן. הקרב (אשר נודע בשם קרב ליטל ביגהורן) היה אחת התבוסות המחפירות ביותר של צבא ארצות הברית במהלך מלחמותיו עם האינדיאנים. הלוחמים האינדיאנים השמידו כמעט חצי מהכוח האמריקאי, כולל קסטר עצמו אשר נהרג בקרב.
מאוחר יותר הביסו כוחות עדיפים אמריקאים את צבאות הסו והשאיין.
המערכה הסתיימה עם חתימת חוזה חדש שבו האינדיאנים קיבלו שטחים נוספים לשמורתם וממשלת ארצות הברית קיבלה את אזור הגבעות השחורות.
ציור של קרב ליטל ביגהורן (אמן לא ידוע)
מיצוי נוגדני של כרומטין

מיצוי נוגדני של כרומטין
מיצוי נוגדני של כרומטין (באנגלית: Chromatin Immunoprecipitation‏; בראשי תיבות: ChIP) הוא שיטה הבוחנת אינטראקציות בין חלבונים לחומצות גרעין בתאים, באמצעות הליך הנקרא מיצוי נוגדני. מטרת השיטה היא לזהות חלבונים מסוימים הבאים במגע עם אתרים מסוימים בגנום של התא, כגון פקטורי שעתוק הבאים במגע עם פרומוטורים או אתרי קישור DNA אחרים, והגדרה של ציסטרומים (cistromes)‏
. כמו כן מיצוי נוגדני של כרומטין משמש לזיהוי אתרים ספציפיים בגנום שבהם בוצעו עריכות היסטונים (histone remodeling), ולזיהוי אתרי המטרה של חלבונים עורכי היסטונים.
בקצרה, השיטה מתבצעת כדלהלן: חלבונים וכרומטין נמצאים בקישור זמני במיצוי תאים, גדילי הDNA נחתכים ותלכיד החלבון – DNA הקשורים לחלבונים ספציפיים מושקעים על ידי שימוש בנוגדנים ספציפיים להם, גדילי DNA אלו מנוקים ונבדקים ולעיתים מרוצפים. ניתן להסיק שרצפי DNA אלו באים במגע עם החלבון הנבדק בתוך התא (in vivo).
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי

ישנן שתי שיטות עיקריות של מיצוי נוגדני של כרומטין, והשלב השונה ביניהן הוא הכנת מיצוי התאים וצורת חיתוך גדילי ה-DNA. הראשונה משתמשת בטכניקת הצלבה הפיכה וחיתוך גדילי ה-DNA באמצעות סוניקציה ונקראת מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב (XChIP), בעוד השיטה השנייה אינה מבצעת הצלבה ובה חיתוך ה-DNA מבוצע באמצעות אנזימים המעכלים DNA המופקים מחיידקי המיקרוקוקוס.
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי > מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב (XChIP)

מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב היא שיטה למפות אתרי קישור של פקטורי שעתוק, וחלבונים קושרי כרומטין אחרים על גבי ה-DNA. חומרי המוצא שלו הוא מיצוי תאים שעבר קיבוע הצלבה הפיך. קיבוע זה נעשה באמצעות פורמלדהיד או קרינה אולטרה סגולית (UV).
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי > מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב (XChIP) > תיאור השיטה

מצוי תאים עובר תהליך של קיבוע הצלבה הפיכה באחת השיטות המוזכרות לעיל.
לאחר קיבוע ההצלבה גדילי ה-DNA מפורקים בדרך כלל על ידי סוניקציה, תהליך המותיר מקטעים באורך של בין 300–1000 בסיסים חנקניים.
מקטעים באורכים של בין 400–500 בסיסים מתאימים ביותר לזיהוי מוטיבים של קישור מאחר שהם באורך קורלטיבי למספר נוקלאוזומים בודד ומאפשרים הסקה של קישור על פי מבנה מרחבי.
שאר מיצוי התא מופרד מהתמיסה בהשקעה, ותלכידי חלבון-DNA מושקעים בהשקעה באמצעות נוגדנים ספציפיים לחלבון הנבדק. נוגדנים אלו בדרך כלל מחוברים לחומר המאפשר הפרדה פשוטה, כגון : אגרוז, ספרוז או חלקיקים מגנטיים. התלכידים הנוגדניים המושקעים (כלומר, החלקיק-הנוגדן-חלבון המטרה-ה-DNA) נאספים ונשטפים על מנת להפריד כרומטין שנקשר בצורה לא ספציפית. תלכידים אלו מעוכלים בפרוטאז K, על מנת לשחרר את ה-DNA להמשך אבחון.
גרסאות מתויגות של החלבון הנבדק או ביוטינילציה של החלבון יכולים לשמש במקום נוגדנים ספציפיים לחלבון ולאפשר להפרידו ביעילות גבוהה ובעלות נמוכה משעולה לייצר נוגדן חד שבטי.
ניתן לזהות את גדיל ה-DNA שהופרד מהתלכיד במספר שיטות, כגון: ריאקציית PCR, שבב, ריצוף מולקולרי, ריצוף מהיר-עיבוד.
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי > מיצוי נוגדני של כרומטין בתנאים טבעיים (NChIP)

שיטה זו בעיקר משמשת למיפוי אתרי מטרה של חלבונים עורכי היסטונים. חומר המוצא הוא מיצוי תאים טבעי ללא טיפולים. ה-DNA במצבו הטבעי מלופף סביב ההיסטונים ליצירת הנוקלאוזומים. חותכים את ה-DNA באמצעות אנזימים המעכלים DNA המופקים מחיידקי המיקרוקוקוס, אשר חותכים DNA בין הנוקלאוזומים ומשאירים את הנוקלוזומים שלמים, מקטעי ה-DNA נעים באורכם בין 200 בסיסים (נוקלאוזום בודד), עד לכ-1000 בסיסים (חמישה נוקלאוזומים).
שאר הטכניקה זהה לזו המתוארת במיצוי הכרומטין בקיבוע הצולב (XChIP), בנוגע לניקוי, מיצוי, הפקה ואנליזה של DNA מופרד.
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי > השוואה בין שתי שיטות המיצוי

היתרון העיקרי בתנאים טבעיים הוא ספציפיות הנוגדנים. הנוגדנים החד שבטיים בהם נעשה שימוש מתוכננים לזהות רצפים חלבוניים סינתטיים קצרים, ולאחר קיבוע צולב בפורמלין תיתכן פגיעה במבנה החלבון ואתרי המטרה של נוגדנים אלו. אתרי המטרה פגיעים במיוחד לשינויים בחומצת האמינו ליזין בקצה החנקני. עובדה זו מסבירה את היעילות הנמוכה של מיצוי נוגדנים בקיבוע צולב לעומת בתנאים טבעיים.
אך המטרות של שתי השיטות הן שונות כך שהיתרונות של שיטה אחת על האחרת הם יחסיים. קיבוע צולב משמש לזיהוי אתרי פעילות של פקטורי שעתוק וחלבונים קושרי כרומטין אחרים, בעוד מיצוי בתנאים טבעיים בוחן עריכות להיסטונים.
|  | מיצוי בקיבוע צולב | מיצוי בתנאים טבעיים |
| --- | --- | --- |
| יתרונות |  מתאים לפקטורי שעתוק, וכל חלבון בעל אינטראקציות חלשות עם כרומטין.  יישם בכל אורגניזם כאשר חלבונים בתנאים טבעיים קשים למיצוי. |  יכולת קישור יותר טובה וספציפיות יותר טובה של נוגדני המיצוי.  הפקה גדולה יותר של כרומטין, הנובעת מהספציפיות הרבה יותר של הנוגדנים. |
| חסרונות |  מיצוי פחות של כרומטין עקב פגיעה באתרי הקישור של הנוגדנים.  יכול לתת תשובה שגויה כאשר יש קיבוע של חלבונים חולפים לכרומטין.  מקטעי DNA בגדלים שונים עקב החיתוך האקראי של הDNA. |  אינו יעיל על חלבונים מלבד היסטונים מאחר שהוא מחייב חלבונים בעלי קישור חזק לDNA‏.  לעיתים נוקלאוזומים משתנים במהלך החיתוך. |
ההיסטוריה של טכניקות מיצוי נוגדני של כרומטין

בשנת 1984 ג'ון ליס (John T. Lis) וחוקר במעבדתו דוד גילמור (David Gilmour), השתמשו בקרינה אולטרה סגולית על מנת לעשות קיבוע צולב של חלבונים ל-DNA בתאי חיידקים חיים. לאחר מיצוי תכולת התאים הם השקיעו באמצעות נוגדנים כנגד RNA פולימראז חיידקי, את ה-DNA שהושקע הם בדקו עם גלאים לאזורים שונים בגנום החיידק כדי לזהות פיזור וצפיפות של RNA פולימראז באזורי הגנים השונים.
ב-1985 הם השתמשו באותה השיטה רק הפעם לבדיקת RNA פולימראז 2 באוקריוים בתאי זבוב הפירות, ובדיקה של גלאים של גני עקת חום.
עבודות אלו מוגדרות כפריצות הדרך של עבודה עם מיצוי נוגדני של כרומטין.
מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב שופר ופותח על ידי אלכסנדר ורשבסקי (Alexander Varshavsky) ושותפים, שבדקו את הנוכחות של היסטון H4 על גני עקת חום, במקום להשתמש בקרינה אולטרה סגולית הם השתמשו בפורמלדהיד על מנת לקבע.
טכניקות אלו שופרו ופותחו מאוד מאז.
מיצוי נוגדני של כרומטין בתנאים טבעיים (NChIP) תואר לראשונה על ידי מעבדתו של הביס (Hebbes) ב-1988, וגם שיטה זו פותח ושופרה רבות לשימוש נפוץ.
שיטת המיצוי המקורית לוקחת כ 4–5 ימים ודורשת כ106- 107 תאים. שיטות חדשות מאפשרות לבצע את התהליך תוך יום אחד ודורשות הרבה פחות תאים כ-100–1000.