דייוויד לנגטון
ביוגרפיה

דייוויד לנגטון נולד בשם בזיל מיור לנגטון-דודס למשפחה מהמעמד הבינוני במת'רוול שבלאנאקשייר בסקוטלנד. אביו היה סוחר יין. כשהיה דייוויד בן ארבע עברה המשפחה לאנגליה. הוא למד בבית ספר פרטי (prep school) בבאת' שבסאמרסט, וסיים את לימודיו בגיל 16. אביו עודד אותו לעסוק במשחק, ומצא עבורו את העבודה הראשונה בסיבוב הופעות עם להקת תיאטרון שייקספירית.
בגיל 19 עזב לנגטון את התיאטרון והלך לגור באי יל שבשטלנד, שם גידל כבשים וניסה להיות סופר. מאוחר יותר הודה שזה היה "אסון", וכשחזר ליבשת עקב מחלתה של אימו, הבין שהוא לא רוצה לחזור לאי. ב-1938 חזר לנגטון לעבוד במשרה מלאה בתיאטרון. בתקופה זו שינה את שמו לדייוויד לנגטון מכיוון שכבר היה שחקן בשם בזיל לנגטון, ושמו הרשמי היה דייוויד מיור לנגטון. ב-1939 פרצה מלחמת העולם השנייה ועד מהרה הוא התגייס. בתחילה שירת ברגימנט הארטילריה המלכותי עד לדרגת סרג'נט, ואחר כך הוצב ביחידת ההוסרים של נורת'מברלנד וסיים בדרגת מייג'ור. לנגטון שירת בצרפת, גרמניה ובבלגיה.
ארבעה ימים אחרי שעזב את הצבא עם סיום המלחמה, לוהק לנגטון למחזה בשם "Fifty Fifty". ב-1950 אחרי תקופה מסוימת ללא עבודה קיבל תפקיד במחזה "Seagulls Over Sorrento". בעקבות מותו של אביו נעלם לנגטון, ולבסוף התגלה בעיר ניו יורק, בדרך לפגוש את אחיו דונלד בקנדה. הוא הסביר שהיה זקוק להפסקה, אבל עד מהרה חזר להופיע במחזה "Seagulls Over Sorrento", שהוצג עד 1953. אחר כך הופיע לנגטון במחזות רבים בהם "Rule of Three" מאת אגאתה כריסטי, ובמחזה "The Devil's Disciple" שם פגש את השחקן טיירון פאואר והתיידד איתו.
תחילת הקריירה של לנגטון בטלוויזיה הייתה בשנות החמישים של המאה העשרים, והוא המשיך להופיע בשנות השישים בתוכניות כגון "The Troubleshooters", כ "Out of the Unknown", "הגומלים", "The Champions", "דוקטור פינלי" ו-"Special Branch". ב-1960 השתתף בסרט "משפטי אוסקר ויילד". ב-1964 הופיע בסרט "לילה של יום מפרך", וב-1965 שיחק בסרט "המחסל".
ב-1968 הבמאי דאגלס קמפילד בחר בלנגטון לגלם את קולונל לת'רברידג'-סטיוארט במיני-סדרה "The Web of Fear" של הסדרה "דוקטור הו", אבל לנגטון עזב את התפקיד כדי להופיע במחזה טלוויזיוני לפני תחילת ההפקה. קמפילד ליהק במקומו את ניקולס קורטני. הדמות של לת'רברידג'-סטיוארט (הבריגדיר) המשיכה להופיע ב"דוקטור הו" כאחת מדמויות המשנה הידועות ביותר עד 1989, ובסדרת הספין אוף "הרפתקאות שרה ג'יין".
ב-1971 זכה לנגטון להכרה בינלאומית כשהחל לגלם את ראש המשפחה ריצ'רד בלמי בסדרת הדרמה התקופתית הפופולרית "על אדונים ומשרתים". הוא קיבל את התפקיד אחרי שפגש במקרה את המפיק ג'ון ויטני במועדון גאריק בלונדון. חלק מהזמן שהסדרה שודרה לנגטון חי באיטון פלייס, המקום בבלגרביה שם מתרחשת עלילת "על אדונים ומשרתים", ואתר צילומי החוץ של הסדרה.
בעקבות ההצלחה של "על אדונים ומשרתים" הופיע לנגטון בעיבוד משנת 1972 של ה-BBC לספר "Clouds of Witness" מסדרת לורד פיטר וימזי מאת דורותי ל סאייר, בתפקיד דוכס דנבר, אחיו הבכור של לורד פיטר וימזי. ב-1976 שיחק בסרט "The Incredible Sarah", וב-1979 הופיע בסרט המדע בדיוני של רוברט אלטמן "קווינטט" בכיכובו של פול ניומן. בשנות השמונים של המאה העשרים הופיע לנגטון בטלוויזיה בסדרה "The Spoils of War" ובסרט הטלוויזיה "עד התביעה" (1982), וגילם את סר צ'ארלס בסקרוויל בעיבוד לספר "כלבם של בני בסקרוויל" משנת 1983. הוא שיחק בתפקיד רוזן מאונטבאטן מבורמה בסרט "צ'ארלס ודיאנה: סיפור אהבה מלכותי" (1982), ובתפקיד הרברט הנרי אסקווית' בסרט "מספר 10". ב-1986 שיחק לצדו של מייקל קיין בסרט "שריקה ברוח". הופעותיו האחרונות בטלוויזיה היו בסדרה "The Case-Book of Sherlock Holmes" בפרק "The Illustrious Client", בתוכנית המערכונים "Absolutely" ובסדרה "The Good Guys" משנת 1992. לנגטון המשיך להופיע על במת התיאטרון במחזות כגון "לילה ויום", "רוס" ו-"Beyond Reasonable Doubt".