stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון דה רובק

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1862 נאאס, אירלנד, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 בינואר 1928 (בגיל 65) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Bembridge 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  Hilda Maud Moreton Macdonald (3 ביולי 1922–?) 
 השתייכות:  הצי המלכותי הצי המלכותי הבריטי
 תקופת הפעילות:  1875–1924 (כ־49 שנים)
 דרגה:   אדמירל הצי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט (1921)  ברונט (1919)  אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (1919)  אביר הצלב הגדול במסדר הוויקטוריאני המלכותי (1925)  אביר מפקד במסדר האמבט 
 
אדמירל הצי סר ג'ון מייקל דה רובק, הברון הראשון, GCB, GCMG, GCVO (באנגלית: Sir John Michael de Robeck, 1st Baronet;‏ 10 ביוני 1862 – 20 בינואר 1928) היה קצין בצי המלכותי. בשנים הראשונות של המאה ה-20 שירת כאדמירל של סיורים, ופיקד על ארבע שייטות של משחתות.
דה רובק פיקד על הכוח הימי של מדינות ההסכמה בדרדנלים במהלך מלחמת העולם הראשונה. המערכה שלו לפרוץ את המיצרים, שהושקה ב-18 במרץ 1915, כמעט הצליחה, שכן התחמושת הטורקית הקרקעית כמעט אזלה. עם זאת, מוקשים שהונחו במיצרים הובילו לאובדן של שלוש אוניות מערכה של מדינות ההסכמה. המערכה הקרקעית שלאחר מכן, כמו המערכה הימית, הייתה בסופו של דבר כישלון וחיילות הקרקע נאלצו לסגת מחצי האי גליפולי תחת פיקודו של דה רובק בליל 8 בינואר 1916. הוא המשיך להיות מפקד שייטת אוניות המערכה השלישית של "גרנד פליט" ("הצי הגדול") ולאחר מכן מפקד שייטת אוניות המערכה השנייה של ה"גרנד פליט".
לאחר המלחמה הפך דה רובק למפקד העליון של צי הים התיכון ולנציב העליון הבריטי בטורקיה, ולאחר מכן למפקד העליון של הצי האטלנטי.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

דה רובק נולד ב-10 ביוני 1862 בנאאס והיה בנם של ג'ון הנרי אדוארד פוק, הברון הרביעי דה רובק (חבר באצולה השוודית) וזואה סופיה שרלוט פוק (לבית ברטון), דה רובק הצטרף לצי המלכותי כצוער בספינת ההדרכה אה"מ בריטניה ב-15 ביולי 1875. הוא הועלה לדרגת פרח קצונה ב-27 ביולי 1878, והצטרף לפריגטה אה"מ שאנון בשייטת התעלה ביולי 1878 ולאחר מכן הועבר לאוניית האימונים אה"מ סנט וינסנט בפורטסמות' באפריל 1882. הוא הועלה לדרגת תת-לוטננט ב-27 ביולי 1882, והצטרף לבית הספר לתותחנים אה"מ אקסלנט באוגוסט 1882 לפני שעבר לסירת התותחים אה"מ אספואר בתחנת סין באוגוסט 1883. הוא הועלה לדרגת לוטננט ב-30 בספטמבר 1885, הוא הועבר לאוניית המערכה אה"מ אאודשיוס, אוניית הדגל של המפקד העליון, סין בתחילת 1886, לבריג אה"מ סיפלאואר במרץ 1887 ולספינת הקרב אה"מ אז'נקור, אוניית הדגל של שייטת התעלה, בנובמבר 1887. הוא הצטרף לצוות ספינת האימונים אה"מ בריטניה בספטמבר 1888 ולאחר מכן הועבר לסיירת המשוריינת אה"מ אימפריוז, אוניית הדגל של תחנת סין, בינואר 1891 לפני שחזרה לצוות ספינת ההדרכה אה"מ בריטניה באוגוסט 1893.
דה רובק הפך לקצין תותחנים בקורבטה אה"מ קורדליה בתחנת צפון אמריקה והודו המערבית בנובמבר 1895, ולאחר קידום לדרגת קומנדר ב-22 ביוני 1897, הפך למפקד המשחתת אה"מ דספרייט בצ'טהאם ביולי 1897, ולאחר מכן מונה למפקד המשחתת אה"מ אנגלר בצ'טם ביולי 1898 ולאחר מכן למפקד המשחתת אה"מ מרמייד בצ'טם ביוני 1899. לאחר מכן הפך לקצין בכיר בסיירת אה"מ פירמוס בצי הים התיכון ביוני 1900.
הוא הועלה לדרגת קפטן ב-1 בינואר 1902, ומונה ביולי 1902 למפקד אה"מ ווריור, ספינת בסיס בפורטסמות'. הוא פיקד זמנית על אה"מ הרקולס לזמן קצר במהלך קיץ 1902, מחכה לווריור שתחזור משיפוץ נרחב. הוא הפך למפקד הסיירת המשוריינת אה"מ קרנרבון בצי הים התיכון באוגוסט 1906, מפקד אוניית המערכה אה"מ דומיניון בצי התעלה בינואר 1908 ולאחר מכן קצין מפקח של בתי הכשרה לצוערים בינואר 1910. הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ב-1 בדצמבר 1911, והפך לאדמירל של סיירות, ופיקד על ארבע שייטות של משחתות, באפריל 1912.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

דה רובק קיבל את הפיקוד על שייטת הסיירת ה-9, עם דגלו בסיירת הממוגנת אה"מ אמפיטרייט, באוגוסט 1914, מיד לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה. בתפקיד זה, הוא לכד את הספינות הגרמניות SS Schlesien ו-SS Graecia.
דה רובק הפך לסגן המפקד, תחת אדמירל סאקוויל קרדן, של שייטת הים התיכון המזרחי (כוחות הצי של מדינות ההסכמה בדרדנלים), עם דגלו באוניית המערכה אה"מ ונג'נס, בפברואר 1915. קרדן קיבל הוראות לפרוץ את המיצרים ולאחר מכן להמשיך לקונסטנטינופול. הוא עשה ניסיון לא מוצלח לעשות זאת ב-19 בפברואר 1915, אך לאחר מכן חלה במחלה קשה, והותיר את דה רובק לקחת את הפיקוד, עם דגלו באוניית המערכה אה"מ קווין אליזבת, במרץ 1915. המערכה של דה רובק לפרוץ את המיצרים, שהושקה ב-18 במרץ 1915, כמעט הצליחה, שכן התחמושת הטורקית הקרקעית כמעט נגמרה. עם זאת, מוקשים שהונחו במיצרים הובילו לאובדן של שלוש אוניות מערכה של מדינות ההסכמה. דה רובק, שלא ראה טעם לאבד אוניות נוספות, נטש את כל המבצע הימי. ב-25 באפריל 1915 הצי המלכותי הנחית את חייליו של גנרל איאן המילטון בקצה חצי האי גליפולי (כף הלס) ובמפרץ אנזא"ק, בחוף המערבי של חצי האי. לכוחות העות'מאניים וליועציהם הגרמנים היו חודשיים התרעה מהתקפה הרצינית הראשונה של הצי כדי להכין הגנות קרקעיות לפני שניתן היה לבצע את הנחיתה הקרקעית, והם ניצלו את הזמן ביעילות. הנחיתות הראשוניות לא השיגו את מטרותיהן, ומדינות ההסכמה עשו ניסיון נוסף לא מוצלח, באוגוסט 1915, במפרץ סובלה. בעקבות נסיגה זו, קומודור רוג'ר קיז, ראש המטה של דה רובק, טען לניסיון שלישי לפרוץ את המיצרים, אך דה רובק המליץ נגדו והאדמירליות קיבלה את עצתו של דה רובק. המערכה הקרקעית, כמו המערכה הימית, הייתה בסופו של דבר כישלון, ולמרות שדה רובק מונה לאביר מפקד מסדר האמבט על שירותו במערכת גליפולי ב-1 בינואר 1916, היה עליו לארגן את הפינוי של חיילי המילטון מול חצי האי גליפולי בליל 8 בינואר 1916.
דה רובק המשיך להיות מפקד שייטת אוניות המערכה השלישית של ה"גרנד פליט", עם דגלו באוניית המערכה אה"מ בריטניה, במאי 1916; ומפקד שייטת אוניות המערכה השנייה של ה"גרנד פליט", עם דגלו באוניית המערכה אה"מ קינג ג'ורג' החמישי, בנובמבר 1916. הוא הועלה לדרגת תת אדמירל ב-17 במאי 1917.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

הוא מונה לאביר הצלב הגדול של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ב-1 בינואר 1919, דה רובק הפך למפקד העליון, צי הים התיכון והנציב העליון הבריטי בטורקיה, עם דגלו באוניית המערכה אה"מ איירון דיוק, ביולי 1919. הוא קיבל תואר ברונט ב-29 בדצמבר 1919 והועלה לדרגת אדמירל מלא ב-24 במרץ 1920. הוא קיבל את תואר אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט ב-1 בינואר 1921, ולאחר מכן כיהן כמפקד העליון של הצי האטלנטי באוגוסט 1922 לפני שפרש באוגוסט 1924.
בפרישתו דה רובק הפך לנשיא מועדון הקריקט של מרילבון. הוא מונה לאביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי בנובמבר 1925, הועלה לדרגת אדמירל הצי ב-24 בנובמבר 1925 ומת בביתו בלונדון ב-20 בינואר 1928.
משפחתו

ב-1922 הוא נישא להילדה, ליידי לוקהארט, אלמנתו של סר סיימון מקדונלד לוקהארט, הברון החמישי; לא היו להם ילדים.
הערות שוליים

↑  "The de Robecks of Gowran Grange, Co. Kildare". Turtle Bunbury. נבדק ב-19 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stewart, William (28 בספטמבר 2009). Admirals of the World: A Biographical Dictionary, 1500 to the Present. McFarland (פורסם ב-2009). p. 97. ISBN 9780786438099. In 1914, [de Robeck] commanded the Ninth Cruiser Squadron based at Finisterre, Spain [...]. At that station he captured two German liners, the ship Schlesien and the ship Græcia. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14980069w (data)  GND: 129307319  ISNI: 0000 0004 5094 611X  VIAF: 316737219   WorldCat (עם VIAF): 316737219 
דה רובק (משמאל) עם האמיר עבדאללה מירדן (במרכז) באה"מ איירון דיוק, אוניית הדגל של צי הים התיכון, בשנת 1921
הפארק הלאומי אלחנאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  15 במאי 1999 
 נתונים ומידות
 שטח:  1,382.34 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מיקום:  מחוז עבר הבאיקל 
 קואורדינטות:  50°50′00″N 113°25′00″E﻿ / ﻿50.83333334°N 113.4166667°E﻿ / 50.83333334; 113.4166667
 alkhana.ru
 
הפארק הלאומי "אלחנאי" (בבוריאטית: Алхана; אלחנה) הוא שמו של פארק לאומי שהוקם על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מס' 533 מה-15 במאי 1999 לצורך הגנה וביצוע מחקר אקולוגי של נופיה ההרריים של הטייגה באזור עבר הבאיקל וכדי להגן על המקומות הקדושים של בוריאטים.
הערות שוליים

↑  "Особо охраняемые природные территории России". אורכב מ-המקור ב-2012-06-28. נבדק ב-2009-05-21.
↑  "Законодательство Российской Федерации". אורכב מ-המקור ב-2012-06-28. נבדק ב-2009-05-21.
המנון מוזמביק

| --- | --- |

 מדינה:  מוזמביק מוזמביק
 שפה:  פורטוגזית
 מילים:  סלומהו ג'. מניסה (בפורטוגזית: Salomão J. Manhiça)
 לחן:  לא ידוע
 תאריך מעמד רשמי:  2002
 ‏האזנהקובץ:Mozambican national anthem, performed by the United States Navy Band.wav‏Ⓘ‏
מולדת אהובה (בפורטוגזית: Pátria Amada) הוא ההמנון הלאומי של מוזמביק. השיר החליף את ההמנון הקודם, "תחי, תחי פרלימו", ב-20 באפריל 2002 במטרה לשקף את המערכת הפוליטית-רב-מפלגתית החדשה במדינה.
מילים

| תרגום לעברית | פורטוגזית |
| --- | --- |
בזיכרון של אפריקה והעולם  מולדת יפה של אלה שהעזו להילחם  מוזמביק, השם שלך הוא חופש  השמש של יוני לנצח תזרח    פזמון:  מוזמביק, הארץ המהוללת שלנו  אבן על אבן לבניית היום החדש  מיליוני זרועות בכוח אחד בלבד  הו מולדתנו האהובה, אנו ננצח    עם מאוחד מרובומה למפוטו  זה יבול הפירות של המאבק לשלום  החלום גדל מנופף בדגל  והולך ומתפתח בוודאות של מחר    (פזמון)    פרחים הנובטים מאדמת זיעתך  להרים, לנהרות, לים  אנו נשבעים לך, הו מוזמביק  אף רודן לא ישעבד אותנו    (פזמון): Na memória de África e do Mundo  Pátria bela dos que ousaram lutar  Moçambique, o teu nome é liberdade  O Sol de Junho para sempre brilhará    Coro:  Moçambique nossa terra gloriosa  Pedra a pedra construindo um novo dia  Milhões de braços, uma só força  Oh pátria amada, vamos vencer    Povo unido do Rovuma ao Maputo  Colhe os frutos do combate pela paz  Cresce o sonho ondulando na bandeira  E vai lavrando na certeza do amanhã    (Coro)    Flores brotando do chão do teu suor  Pelos montes, pelos rios, pelo mar  Nós juramos por ti, oh Moçambique  Nenhum tirano nos irá escravizar    (Coro)
הערות שוליים

↑  Mozambique National anthem - Government, www.indexmundi.com
↑  Mozambique, nationalanthems.info (באנגלית אמריקאית)
הפארק הלאומי אלניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  18 בפברואר 1998 
 נתונים ומידות
 שטח:  549.26 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מיקום:  צפון אוסטיה - אלניה 
 קואורדינטות:  42°54′00″N 43°44′00″E﻿ / ﻿42.90000001°N 43.73333334°E﻿ / 42.90000001; 43.73333334
 npalania.ru
 
הפארק הלאומי "אלניה" הוא פארק לאומי ברוסיה שהוקם ב-18 בפברואר 1998 "על מנת לשמר את הטבע הייחודי שבאזור הדרום-מערבי של הרפובליקה של צפון אוסטיה — אלניה, לצורך שימושם בתחומי סביבה, חינוך, מדע ותרבות, יצירת תנאים לפיתוח של התיירות באזור זה".
הפארק מנוהל על ידי המשרד למשאבי טבע של רוסיה.
הערות שוליים

↑  "Постановление Правительства РФ от 18 февраля 1998 г. № 225". אורכב מ-המקור ב-2012-04-01. נבדק ב-2009-05-21.
ארנסט טרוברידג'

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1862 המפסטד, לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 בינואר 1926 (בגיל 63) ביאריץ, צרפת צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  קולג' ולינגטון 
 בן או בת זוג:  אונא וינצ'נזו, ליידי טרוברידג' (10 באוקטובר 1908–?) Edith Mary Duffus (29 בדצמבר 1891–?) 
 צאצאים:  Andrea  Troubridge, Thomas Hope Troubridge, Mary Laura Troubridge, Charlotte Edith Annette Troubridge 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1875 
 דרגה:   אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  סרביה במלחמת העולם הראשונה  המרדף אחר גבן וברסלאו 
 עיטורים
 חבר במסדר הוויקטוריאני המלכותי  מסדר הכוכב של קאראג'ורג'ה  Order of the White Eagle  מסדר סנט מוריס ולזרוס  אביר הצלב הגדול של מסדר העיט הלבן  מסדר המושיע  צלב המלחמה 1914–1918  עיטור הכוכב של רומניה  מסדר השמש העולה  אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
אדמירל סר ארנסט צ'ארלס תומאס טרוברידג', KCMG‏, CB‏, MVO (באנגלית: Sir Ernest Charles Thomas Troubridge;‏ 15 ביולי 1862 – 28 בינואר 1926) היה קצין של הצי המלכותי ששירת במהלך מלחמת העולם הראשונה.
טרוברידג' נולד למשפחה בעלת קשרים צבאיים משמעותיים, כאשר כמה מאבותיו היו קציני צי מכובדים. גם הוא פתח בקריירה בצי, עלה בסולם הדרגות במהלך התקופה הוויקטוריאנית המאוחרת, ופיקד על ספינות בים התיכון. הוא שימש כנספח ימי למספר מעצמות, כולל האימפריה היפנית במהלך מלחמת רוסיה–יפן. הוא בילה זמן מה מיד לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה כקצין מטה וסייע בעריכת תוכניות אסטרטגיות שיאומצו במקרה של מלחמה, אם כי אלה נדחו מאוחר יותר. הוא חזר לשירות ימי ממש לפני פרוץ המלחמה, ופיקד על שייטת סיירות בים התיכון בדרגת אדמירל משנה. כאן נפגעה הקריירה המבטיחה שלו בעקבות האירועים סביב המרדף אחר שתי ספינות מלחמה גרמניות, SMS גבן ו-SMS ברסלאו. למרות שספינות המלחמה הגרמניות יצאו מהטווח של טרוברידג', הוא התכוון לרדוף אחריהן, אך שוכנע אחרת על ידי קפטן הדגל שלו ואיפשר להן לברוח לקונסטנטינופול. הוא והקפטן שלו זכו לביקורת חריפה על כישלונם ליירט את הספינות הגרמניות, במיוחד כאשר נראה לאחר מכן כי הם הפכו למשפיעים בהחלטה הטורקית להיכנס למלחמה. טרוברידג' הועמד לדין צבאי ולמרות שזוכה, המוניטין שלו נפגע.
לטרוברידג' מעולם לא היה פיקוד ימי נוסף, אבל הוא כן פיקד על יחידות צי ושייטות על הדנובה במהלך המערכות בבלקן, וזכה בכבודו של יורש העצר הסרבי אלכסנדר. לאחר המלחמה שירת בוועדת הדנובה והועלה לדרגת אדמירל, אך לא זכה בכבוד האדמירליות. הוא בילה מספר שנים כנשיא הוועדה, פרש ב-1924 ומת ב-1926. הוא התחתן פעמיים; אשתו השנייה, הפסלת מרגוט אלנה גרטרוד טיילור, עזבה אותו כדי להתחיל מערכת יחסים לסבית עם הסופרת מרגריט רדקליף-הול.
ביוגרפיה > משפחתו וראשית חייו

ארנסט טרוברידג' נולד בהמפסטד, לונדון, ב-15 ביולי 1862, והיה בנם השלישי של סר תומאס סנט וינסנט הופ קוקרן טרוברידג' ואשתו לואיזה ג'יין (לבית גורני, אחייניתה של אליזבת פריי, הקווייקרית ורפורמת הכלא). תומאס טרוברידג' שירת בצבא במהלך מלחמת קרים, ואיבד את רגלו הימנית ואת כף רגלו השמאלית בקרב אינקרמן. למשפחה הייתה מסורת ימית חזקה במיוחד, סבא רבא של ארנסט, סר תומאס טרוברידג', הברונט הראשון, לחם לצד נלסון בקרב כף סנט וינסנט, בעוד שסבו, סר אדוארד טרוברידג', הברון השני, היה גם אדמירל. ארנסט היה גם קרוב יותר לאדמירלים סר אלכסנדר קוקרן ותומאס קוקרן, לורד קוקרן. ארנסט טרוברידג' למד לזמן קצר בקולג' וולינגטון לפני שהצטרף לצי המלכותי ב-1875. הוא למד בקולג' הצי המלכותי בדארטמות' כצוער ימי, ועד 1884 הועלה לדרגת לוטננט. במהלך שירותו בצי הוענקה לו מדליית הכסף של האגודה המלכותית האנושית, כאשר בשנת 1888 הציל את חייו של ימאי צעיר שנפל מסיפון בלילה בזמן שספינתם הייתה במפרץ סודה, כרתים.
ביוגרפיה > עלייתו בסולם הדרגות

טרוברידג' הועלה לדרגת קומנדר ב-1895, כששירת עם צי הים התיכון על סיפון אוניית הדגל של סגן מפקד הצי, אה"מ רוונג', בתחילה אדמירל משנה סר רוברט האריס, ומאוחר יותר אדמירל משנה סר ג'רארד נואל. הוא הועלה לדרגת קפטן ב-17 ביולי 1901 והמשיך לשמש כנספח ימי למספר מעצמות, בתחילה בווינה, ומשנת 1902 במדריד. הוא הפך לנספח ימי בטוקיו מאוחר יותר ב-1902, ושימש ככזה עד 1904. עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן הוא יצא לים עם ספינות המלחמה היפניות ונכח בקרב על מפרץ צ'מולפו ובפעולות הבאות מול פורט ארתור. לאחר סיום המלחמה הוענק לטרוברידג' על ידי היפנים עיטור מסדר השמש העולה, בעוד שהממשלה הבריטית מינתה אותו לעמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש וחבר במסדר הוויקטוריאני המלכותי. הוא קיבל את הפיקוד על אוניית המערכה אה"מ קווין, ושימש כקברניט הדגל של מפקד צי הים התיכון, אדמירל סר צ'ארלס דרורי.
לאחר סיום תפקיד זה בילה טרובריג' את השנים בין 1908 ל-1910 כקומודור בפיקודו על בסיס הצי המלכותי בצ'טהם, ובשנת 1910 הפך למזכיר הצי הפרטי של הלורד הראשון של האדמירליות. עד 1911 היה זה רג'ינלד מק'קנה, ובאותה שנה ירש אותו וינסטון צ'רצ'יל. טרוברידג' הועלה לדרגת קצין דגל במרץ 1911 עם קידומו לאדמירל משנה, וב-1912 הפך לראש מטה המלחמה. בתקופתו במטה המלחמה היה מעורב בעריכת תוכניות לאסטרטגיה ימית במקרה של מלחמה. התוכניות, שכללו הקמת צי אדיר של ספינות מלחמה במימי בריטניה, עוררו ביקורת מצד מספר קציני צי, ולבסוף הוכחו כלא תקינות בסדרה של תרגילים ותמרונים ימיים בקיץ 1912. צ'רצ'יל דאג שטרוברידג' יעזוב את תפקידו בסוף השנה, והחליף אותו בתת-אדמירל סר הנרי ג'קסון. טרוברידג' חזר לשירות פעיל בים בינואר 1913 עם מינויו לפקד על שייטת הסיירות של צי הים התיכון, המורכבת מאה"מ דיפנס, אה"מ בלאק פרינס, אה"מ דיוק אוף אדינבורו ואה"מ ווריור, תחת המפקד העליון של הצי, אדמירל סר ברקלי מילן. במהלך תקופה זו טרוברידג' הניף את דגלו על סיפון דיפנס.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה > המרדף אחר גבן וברסלאו

עם כניסתם של הבריטים למלחמת העולם הראשונה בתחילת אוגוסט 1914, היו לגרמניה שתי ספינות בים התיכון, שהיוו את פלגת הים התיכון שלהם, סיירת המערכה SMS גבן והסיירת הקלה SMS ברסלאו. הספינות הגרמניות, בפיקודו של קונטר-אדמירל וילהלם סושון, היו במעקב של סיירת מערכה בריטית, בעוד מילן פרס את הצי שלו כדי לחסום את הספינות הגרמניות. לאחר ביצוע הפגזת חוף, נצפו הגרמנים מטעינים פחם במסינה, מה שגרם למילן לשלוח את רוב כוחו להמתין ממערב לסיציליה, כדי למנוע מסושון להפריע לשיירות הכוחות הצרפתיים. טרוברידג' וכוחו שכלל ארבע סיירות נשלחו לשייט ממערב לקפלוניה למקרה שסושון ינסה להיכנס לים האדריאטי ולהצטרף לצי האוסטרו-הונגרי. הגרמנים הפליגו ממסינה ב-6 באוגוסט, ונצפו כשהם פונים לעבר הים האדריאטי. אולם, הם נעקבו על ידי הסיירת הקלה אה"מ גלוסטר, שדיווחה כי הגרמנים לא מתכוונים להיכנס לים האדריאטי, אלא למעשה פונים מזרחה לכיוון כף מטפן. גלוסטר ערכה מתקפה על הספינות הגרמניות, בתקווה להאט אותן במידה מספקת כדי שהסיירות של טרוברידג' יוכלו להיכנס נגדן לפעולה. עם זאת, טרוברידג' קיבל פקודות ממילן בסוף ינואר, לפי הוראותיו של הלורד הראשון של האדמירליות, וינסטון צ'רצ'יל, כי הכוח הבריטי בים התיכון לא אמור לפעול נגד כוחות עדיפים. צ'רצ'יל התכוון לציים האוסטרו-הונגרי והאיטלקי, אבל טרובריג' כלל בזה את הגרמנים. הפקודות שהועברו למילן קבעו כי מטרתו העיקרית הייתה לתמוך בהובלת חיילים צרפתיים, כאשר קרב עם ספינות גרמניות בודדות היא מטרה משנית. נגד כוח עדיף צריך לפעול רק בשילוב עם הצרפתים.
מניסיונותיו במלחמת רוסיה–יפן, טרוברידג' היה מודע לכך שתחמושת ימית מודרנית עלולה להרוס את השייטת שלו וכי תותחי ה-11 אינץ' של הגבן חרגו במידה ניכרת על תותחיו שלו, שהורכבו מתותחי 9.2 אינץ' ו-7.5 אינץ'. התקפה לילית על הכוח הגרמני באמצעות הסיירת אה"מ דבלין נכשלה כאשר הספינה הבריטית לא הצליחה ליצור מגע, אז טרוברידג' ניסה לתפוס את הגרמנים במים צרים כדי לצמצם את הטווח. טרוברידג' עדיין לא היה מודע לכוונות הגרמניות, וחשש שהם עלולים לחזור לצפון מזרח ולחבור עם הצי האוסטרו-הונגרי. טרוברידג' החליט ליירט את השייטת הגרמנית ופנה דרומה לשם כך, אך קפטן הדגל שלו, פאוסט ריי, טען נגד חתירה לקרב. טרוברידג' לא רצה לעשות זאת בכל מקרה, מתוך ידיעה שספינותיו יהיו גם מחוץ לטווח וגם יתקפו באור יום, אבל הרגיש שזו האופציה המכובדת היחידה. ריי טען שזו תהיה התאבדות עבור השייטת להילחם בתותחים הגדולים וארוכי הטווח של הגבן, ומכיוון שלריי היה מוניטין מיוחד בצי כמומחה לירי, טרובריג' הרשה לעצמו להשתכנע. בדמעות הורה טרוברידג' לנטוש את המרדף, החלטה שגרמה לריי לומר 'אדוני, זה הדבר הכי אמיץ שעשית אי פעם'. האות של טרוברידג' הועבר זמן קצר לאחר מכן:
4:49 בבוקר, 7/8/14, למילן:מכיוון שיכולתי לפגוש את גבן רק מחוץ לטווח התותחים שלנו ובתוך טווח התותחים שלה, נטשתי את המרדף עם השייטת שלי. ברור שגבן פונה למזרח הים התיכון.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה > משפט צבאי

הן טרוברידג' והן מילן ספגו ביקורת ניכרת על כישלונם להירתם ולהשמיד את השייטת הגרמנית, ביקורת שהתעצמה כאשר נראה כי נוכחות הספינות הגרמניות הייתה בעלת השפעה בהחלטה הטורקית שלאחר מכן להיכנס למלחמה. טרוברידג' קיבל הוראה לחזור לבריטניה בספטמבר, ועמד בפני בית משפט לחקירה שהתקיים בבית הספר לניווט, פורטסמות'. לאחר חקירת האירועים סביב המרדף אחר גבן וברסלאו, החליט בית המשפט לחקירה להעמיד את טרובריג' לדין צבאי בטענה כי לא הצליח להעסיק את האויב. בית המשפט הצבאי נערך על סיפון אה"מ בולוורק, אשר עגנה בפורטלנד, בין 5 ל-9 בנובמבר 1914. לאחר דיונים הגיע בית המשפט למסקנה כי האשמה לא הוכחה, בשל אופי פקודותיו ואי הבהרתן על ידי האדמירליות, וטרוברידג' "זוכה במלואו ובכבוד". למרות הניצחון הזה התמשכה הביקורת, עם האשמות שהוא אכזב את הצי. טרוברידג' ומילן לא קיבלו פיקוד ימי נוסף, ובינואר 1915 מונה טרוברידג' לעמוד בראש המשלחת הימית הבריטית לסרביה.
ביוגרפיה > השירות בבלקן

המשלחת הימית הבריטית לסרביה נועדה לתמוך במאמצים הסרביים להתנגד לשייטת האוסטרו-הונגרית, שהורכבה ממוניטורים וכלי סיור, הפועלים על הדנובה. למשימה זו פיקד טרובריג' על קבוצה קטנה של ימאים ונחתים חמושים בשמונה תותחים ימיים 4.7 אינץ'. מאוחר יותר הם חוזקו בסירת כלונסאות באורך 45 רגל מצוידת בציוד להטלת טורפדו. השליטה של מדינות ההסכמה בדנובה הפכה חיונית מבחינה אסטרטגית לאחר שהחלה מערכת גליפולי, שכן היא מנעה מאספקה הנישאת בנהרות להגיע לים השחור, משם ניתן היה להעביר אותן לטורקיה. למרות ההצלחה הראשונית במניעת שליטה אוסטרו-הונגרית על נתיב המים, כניסתה של בולגריה למלחמה והמתקפה המשולבת של אוסטריה-גרמנית-בולגרית באוקטובר גרמו להתפוררות העמדה הסרבית. טרוברידג' וכוחו נסוגו עם הצבא הסרבי לחוף הים האדריאטי, והגיעו לנמל הקטן של סן ג'ובאני די מדואה. טרוברידג' חולץ על ידי הצי המלכותי האיטלקי ותרם לפיקוח על נסיגה של שרידי הצבא ואלפים רבים של פליטים לקורפו במהלך דצמבר וינואר. ב-16 בדצמבר הצטרף אליו לוטננט קומנדר צ'ארלס לסטר קר, סגן הדגל שלו, שנמלט עם אנשיו על פני ההרים האלבניים במהלך ניסיון להציל את התותחים הנותרים בקוטר 4.7 אינץ'. הם והיחידה שלהם עזבו ב-21 בינואר במשחתת איטלקית והועברו לאה"מ קווין שבסיסה בטרנטו, איטליה.
בשל התרשמותו משירותיו, יורש העצר הסרבי אלכסנדר ביקש מטרוברידג' לשמש כיועץ ועוזרו האישי. טרוברידג', לאחר שהועלה לדרגת תת אדמירל ביוני 1916, יצא לסלוניקי כדי להצטרף לצבאות סרביה המחודשים. הוא נשאר בבלקן לאורך כל המערכות של השנתיים הבאות, שהגיעו לשיא בקריסתה הסופית של בולגריה בספטמבר 1918. המפקד העליון הצרפתי באזור, לואי פראנשה ד'אספרה, מינה את טרוברידג' למפקד על הדנובה. טרוברידג' ביקש במהירות להקים חטיבה ימית חדשה, שתתמך בציוד ארטילריה וטורפדות על מנת להוציא לפועל את מערכת הדנובה, אך הדבר נדחה על ידי האדמירליות לטובת שייטת סירות תותחים. מאחר שלא היו מרוצים מהסכמתו של טרוברידג' למינוי צרפתי, הם ניסו למנוע ממנו את הפיקוד על השייטת.
ביוגרפיה > השירות לאחר המלחמה

טרוברידג' נשאר בבלקן מספר חודשים לאחר תום המלחמה, וחזר לבריטניה בתחילת 1919, לאחר שקודם לאדמירל בינואר 1919. בזמן שהצליח להחזיר את מעמדו, הוא ניסה להתערב ללא פקודות בהקמת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית של בלה קון במרץ 1919. מעשיו הביאו לתוצאות מפוקפקות, והוא נותר לא רצוי על האדמירליות. ניסיונו באזור הדנובה הוביל למינויו לנשיא ועדת דנובה זמנית ב-1919 הוא הוחלף על ידי נציג המועדף על ידי משרד החוץ בהקמת ועדת הדנובה הבינלאומית הקבועה, אך כאשר נציג זה, ונציג המועדף על ידי האדמירליות שניהם עזבו, נקרא טרוברידג' מחדש לתפקיד ביוני 1920. הוא מונה לאביר מפקד מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ביוני 1919. כהונתו כנשיא הוועדה נמשכה עד מרץ 1924, ובמהלכה הוכנס לרשימת הגמלאים על ידי האדמירליות, בטענה ששכרו הגיע מהוועדה.
חיים אישיים

טרוברידג' התחתן עם אדית מרי דאפוס ב-29 בדצמבר 1891. לבני הזוג היה בן אחד שנותר בחיים, תומאס הופ טרוברידג', שהלך בעקבות אביו לצי ובסופו של דבר הפך לתת אדמירל. אדית מתה בשנת 1900 לאחר שילדה ילד מת רביעי. ארנסט התחתן בשנית ב-10 באוקטובר 1908. אשתו השנייה הייתה הפסלת מרגוט אלנה גרטרוד טיילור, הידועה יותר בשם אונה וינצ'נזו. לזוג נולדה בת, אך הם נפרדו ב-1919, לאחר שאונה החלה מערכת יחסים ב-1915 עם מרגריט רדקליף הול. סר ארנסט טרוברידג' מת באופן פתאומי בביאריץ ב-28 בינואר 1926, ונקבר שם.
עיטורים

הצלב הגדול של מסדר הנשר הלבן (ממלכת סרביה)
הצלב הגדול של מסדר הנשר הלבן עם חרבות (ממלכת סרביה)
קצין גדול של מסדר הכוכב של קאראג'ורג'ה עם חרבות (ממלכת סרביה)
מפקד מסדר הכוכב של קאראג'ורג'ה עם חרבות (ממלכת סרביה)
קצין מסדר הכוכב של קאראג'ורג'ה עם חרבות (ממלכת סרביה)
הצלב הגדול של מסדר מאוריציו הקדוש ולצארו הקדוש (ממלכת איטליה)
קצין גדול של מסדר הגואל (ממלכת יוון)
הצלב הגדול של מסדר הכוכב של רומניה
מסדר השמש העולה (יפן)
אביר מפקד מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
עמית מסדר האמבט
חבר במסדר הוויקטוריאני המלכותי
צלב המלחמה (צרפת)
מדליית כסף של האגודה ההומנית המלכותית
צלב מלחמה צ'כוסלובקי (צ'כוסלובקיה)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30  "Troubridge, Sir Ernest Charles Thomas (1862–1926)". Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. 2004.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Tucker. Encyclopedia of World War I. p. 1185.
1 2  Lambert. Sir John Fisher's Naval Revolution. p. 264.
1 2 3 4 5  Strachan. The First World War: To Arms. p. 646.
1 2  Strachan. The First World War: To Arms. p. 647.
1 2  Speller. The Royal Navy and Maritime Power in the Twentieth Century. p. 28.
↑  Speller. The Royal Navy and Maritime Power in the Twentieth Century. pp. 28–9.
↑  Stopart, Mabel Annie (1917). The flaming sword in Serbia and elsewhere. London: Hodder and Stoughton. p. 302. נבדק ב-4 בינואר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kerr R. N. (Retired), Commander C. L. (1939). All in the Day's Work. London: Rich & Cowan Ltd. pp. Chapters 16 to 22.
↑  Oldaker, Sally The Coward? The Rise and Fall of the Silver King The Village December 2014 p15
↑  Wachman. Lesbian empire. pp. 28–9.
1 2 3 4  Acović, Dragomir (2012). Slava i čast: Odlikovanja među Srbima, Srbi među odlikovanjima. Belgrade: Službeni Glasnik. p. 364.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811274745905606  BnF: cb13547033x (data)  GND: 1169254551  ISNI: 0000 0000 0086 1039  LCCN: nb2016013072  SNAC: w6q91vbn  SUDOC: 150575912  VIAF: 34621791   WorldCat (עם VIAF): 34621791 
אה"מ דיפנס, ספינת הדגל של טרוברידג', בים התיכון.
אויבו של טרוברידג', סיירת המערכה SMS גבן.
דמות הרפובליקה

"הרפובליקה", ציור מאת עמנואל לופה רודריגז, 1896
דמות הרפובליקה (בפורטוגזית: Efígie da República) היא ההאנשה המדינית והלאומית של ברזיל ופורטוגל ומייצגת את הרפובליקה.