stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תזמורת מטרופוליטן

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1981 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  מונטריאול, קוויבק
 מנצח:  יאניק נזה-סגין
 אתר רשמי
 
תזמורת מטרופוליטן (בצרפתית:  Orchestre Métropolitain) היא תזמורת קנדית, השוכנת דרך קבע במונטריאול, קוויבק. הקונצרטים שלה מתקיימים בעיקר באולם הקונצרטים של מונטריאול, en:Montreal Symphony House בכיכר האמנויות (Place des Arts), והיא מופיעה גם באולם וילפריד-פלטייה en:Salle Wilfrid-Pelletier וב-en:Théâtre Maisonneuve. התזמורת מופיעה בעוד אתרים שונים מחוץ למרכז העיר מונטריאול.
היסטוריה

ראשיתה של התזמורת בשנת 1980, כשאנסמבל Les Variations היה לתזמורת הרשמית לסדרת Concerts Lachine. הנגנים באנסמבל היו בוגרי מוזיקה צעירים מן הקונסרבטוריונים של מונטריאול. ב-1981 שינה "לה וריאציון" את שמו ל"תזמורת מטרופוליטן של מונטריאול רבתי". רוברט סבורי היה היו"ר הראשון של התזמורת (עד 1985) והון באנג היה המנכ"ל שלה (עד 1987). המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת היה מארק בלאנז'ה, מ-1981 עד 1986. בלאנז'ה כיהן גם כמנהל אמנותי מ-1986 עד 1987. התזמורת הופיעה בקונצרטים מזדמנים במשך שנותיה הראשונות, והציגה את סדרת הקונצרטים הראשונה שלה בשנת 1985.
בשנת 1986 קיצרה התזמורת את שמה ל"תזמורת מטרופוליטן" (Orchestre Métropolitain). באותה שנה התהווה גם ה-Choeur de l'Orchestre Métropolitain, עם ז'אק פובר כמנהלו הראשון. בשנה זו גם הייתה אגנס גרוסמן למנהל המוזיקלית השנייה של התזמורת, ולמנהל האמנותית השנייה שלה בשנה שלאחריה. היא כיהנה בשתי המשרות עד 1995. במשך שנות ה-80' וה-90', הרבתה התזמורת להקליט לרדיו קנדה ול"אנאלקטה". בשנת 1993 החלה התזמורת בקונצרטי קיץ ללא תשלום בפארקים של מונטריאול וגם הופיעה במטרו בפעם הראשונה.
ג'וזף רסיניו היה למנהל האמנותי של התזמורת בשנת 1995, והחזיק במשרה זו עד 2000, אז החליף אותו יאניק נזה-סגין החוזה שלו עם התזמורת הוארך לא מכבר עד עונת 2021-2020. נזה-סגין ניצח על תזמורת מטרופוליטן בכמה הקלטות מסחריות לחברת ATMA קלאסיק, בהן סימפוניות של אנטון ברוקנר וגוסטב מאהלר. באפריל 2013 הודיעה התזמורת על מינוי ג'וליאן קוארטי כמנצח אורח ראשי הראשון שלה מאז הקמתה, בחוזה התחלתי לשלוש שנים.
בינואר 2005 קיבלו תזמורת מטרופוליטן ונזה-סגין פרסי אופוס מן המועצה למוזיקה של קוויבק, שניים על הקלטת הסימפוניה הרביעית של מאהלר ואחד על הביצוע הקונצרטי של ווצק מאת אלבן ברג. באוקטובר 2005, קיבלה התזמורת פרס פליקס מאת ADISQ awards על אלבום קורט וייל בביצועה, יחד עם דיאן דופרזן. ב-2010, זכתה תזמורת מטרופוליטן בפרס אופוס על הקלטת הסימפוניה התשיעית של ברוקנר.
מנהלים מוזיקליים ומנהלים אמנותיים

מארק בלאנז'ה מנהל מוזיקלי 1986-1981; מנהל אמנותי, 1987-1986)
אגנס גרוסמן מנהלת מוזיקלית, 1995-1986; מנהלת אמנותית, 1995-1988
ג'וזף רסיניו 2000-1995
יאניק נזה-סגין (2000 - ממשיך)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס ג'ונו | אלבום השנה הקלאסי - אנסמבל גדול | Sibelius 3 & 4 | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  דניאל ג'. ווקין, הניו יורק טיימס, "מאסטרו עם קעקוע צב" בנובמבר 2013
↑  "יאניק נזה-סגין ותזמורת מטרופוליטן מחדשים עד 2021-2020                                        16 בספטמבר 2015
↑  פורסם על ידי IMG Artists, ג'וליאן קוארטי הוכרז כמנצח אורח ראשי שח תזמורת מטרופוליטן 4 באפריל 2013
↑  2024 Juno Award Winners: Charlotte Cardin, Karan Aujla & more | Billboard Canada, ca.billboard.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 6043762-5  LCCN: no2011123113  MusicBrainz: d9df5937-6650-4f93-a8be-f9f0bcfafbb5  VIAF: 178934446   WorldCat (עם VIAF): 178934446
תפוס את היום

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סול בלו
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת וייקניג 
 תאריך הוצאה:  1956
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 113 מהדורה שנייה - 130
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - הוצאת אדם מהדורה שנייה - הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1979 מהדורה שנייה - 1991
 תרגום:  מהדורה ראשונה - אביב מלצר מהדורה שנייה - משה זינגר
 סדרה
 ספר קודם:  הרפתקאות אוגי מארץ' 
 הספר הבא:  הנדרסון מלך הגשם 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001274451, 002642995, 001360701
 
תפוס את היום (באנגלית: Seize the Day) הוא ספר אמריקאי שיצא לאור לראשונה ב-1956 הוא הרומן הרביעי של סול בלו. הספר נחשב לאחת מיצירות הספרות הגדולות של המאה העשרים (על ידי מבקר הספרות הנודע ג'יימס ווד למשל).
הסיפור עוסק ביום בחייו של וילהלם אדלר (הידוע גם בשם טומי וילהלם), שחקן כושל בשנות הארבעים לחייו. וילהלם מובטל, מרושש, פרוד מאשתו (שמסרבת לתת לו גט) ומרוחק מילדיו ומאביו. במהלך היום הוא נאלץ להתעמת עם נסיבות חייו ומה שהוביל אליהן, לקבל את המצב וללמוד לסלוח לעצמו ולאחרים.
רובין ויליאמס כיכב בסרט מ-1986 המבוסס על הספר.
שפות ברבריות

| --- | --- |

 אזורים:  צפון אפריקה
 דוברים:  17,000,000 
 משפחה:  שפות אפרו-אסייתיות
 קוד ISO 639-2:  ber 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
השפות הברבריות בכלל השפות האפרו־אסיאתיות
חלוקת השפות הברבריות. בירוק בהיר שפות ברבריות אחרות
המילה "תמזְגה"
השפות הבֶּרְבֶּרְיוֹת הן קבוצת שפות המדוברות בעיקר בפי הברברים במרוקו ובאלג'יריה. יש קבוצות הדוברות שפות אלה לכל אורך הסהרה, וגם באזור האפריקאי שמדרום למדבר סהרה. שפות אלה שייכות למשפחת השפות האפרו־אסיאתיות.
עם השפות הברבריות העיקריות נמנות: טמזיג (או אמזיג – תלוי באיזה שבט מדובר – מדוברת במרכז מרוקו), תריפית או ריפי (מדוברת בצפון מרוקו), תַשֶלְחִית (מדוברת בדרום מרוקו), קבילית (מדוברת בחלקים נרחבים של אלג'יריה, במיוחד בקביליה), ותשאוית או שאויה (מדוברת בצפון־מזרח אלג'יריה). טמזיג הייתה שפה כתובה בהפסקות למשך כ־3,000 שנה. שפת הטמזיג קיבלה מעמד מיוחד במרוקו, והיא נחשבת לאחת משתי השפות הרשמיות בממלכה.
הכתב שונה עם הזמן, לפי העמים שישבו בארצות שדוברו בהן שפות אלה. תחילה נכתבה השפה בכתב התיפינע' (אנ'), שעודנו בשימוש אצל הטוארגים, ומופיע גם על שילוט דרכים באלג'יריה ובמרוקו. הממצא הקדום ביותר של כתב זה מתוארך ל־200 לפנה"ס. בין שנת 1000 לשנת 1500 נכתבה השפה בכתב הערבי (התשלחית של מרוקו נכתבת כך גם בימינו); יש הכותבים שפות אלה באלפבית הלטיני, בייחוד דוברי הקבילית. כתב התיפינע' הפך באחרונה לרשמי במרוקו והכתב הלטיני הפך רשמי באלג'יריה, מאלי וניז'ר. אף על פי כן, בכתבי התיפינאג והערבית נעשה שימוש רב במאלי ובניז'ר, בשעה שהכתבים הלטיני והערבי עודם בשימוש רב במרוקו.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > מרוקו

בשנת 1960 הוערכה האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות במרוקו בכ־34 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בשנים 1991–1995 היו במרוקו כ־35 אחוזים מהאוכלוסייה שדיברו שפות ברבריות אולם רק כ־28 אחוזים מהם דיברו שפות אלה כשפת אם (כ-7.5 מיליון דוברים שפות אלה כשפת אם). בשנת 2019 מוערך מספרם בכ-16–17 מיליון – 45%–48% מהאוכלוסייה. הרוב הגדול של דוברי שפות אלה מתחלק לשפות:
תַשֶלְחִית (שהיא הניב הדרומי) – כ־6–7 מיליון דוברים.
תמזיגת של האטלס התיכון (שהיא הניב המרכזי) – כ־5 מיליון דוברים.
תריפית (שהיא הניב הצפוני) – כ־4.8 מיליון דוברים.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > אלג'יריה

בשנת 1906 הוערכה קהילת דוברי השפות הברבריות באלג'יריה בכ־1,305,730 דוברים מתוך 4,447,149 תושבים (כ־29 אחוזים). בשנת 1911 נמדד מספר הדוברים ב־1,084,702 דוברים מתוך 4,740,526 תושבים במדינה (23 אחוזים), אך יש הטוענים כי מידע זה לא היה מדויק בשנה זאת, מכיוון שלדעת החוקרים לא נכללה אוכלוסיית השאויה במדינה ברשימת דוברי השפות הברבריות. מספר הדוברים לא היה קבוע, כי למעט גידול טבעי במספר התושבים חלו גם השפעות של קבוצות אתניות זאת על זאת. כך למשל, במקום שהייתה בו קהילה דוברת שפה ברברית ומסביבה דוברי ערבית, היו התושבים משנים לפעמים את שפתם לערבית ולהפך. בשנת 1952 הוערכה האוכלוסייה הדוברת שפה ברברית בכשליש מהאוכלוסייה, בשנת 1966 היא הוערכה בכ־19 אחוזים, בשנת 1980 היא הוערכה בכ־20 אחוזים, בשנת 1991 היא הוערכה בכ־19 אחוזים ובשנת 1996 הוערכה בכ־29 אחוזים. כיום האוכלוסייה הדוברת שפות אלה מוערכת בכ־7.8 מיליון דוברים – כ־18 אחוזים מכלל האוכלוסייה. החלוקה של הדוברים בשפות העיקריות היא:
קבילית – כ־5.6 מיליון דוברים.
שאויה – כ־2.1 מיליון דוברים.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > תוניסיה

בשנים 1952 ו־1968, שנערכו בהן הערכות לגבי מספר דוברי הניב הברברי בתוניסיה, נמצא כי רק כאחוז אחד מכלל האוכלוסייה דובר אותו. כיום יש המעריכים את מספר דוברי הניב הברברי התוניסאי בכ־26 אלף דוברים. הם מרוכזים בכמה כפרים קטנים בודדים בדרום תוניסיה; בעיקר בכפרים: שְנִינִי, דְוִּירֶת (הנמצאים ממזרח לעיר טאטאוין), תַמְזַרְת, זְרַאוַּה, תַאוּזְ'ז'וּת (הנמצאים ממזרח לעיר מטמאטה), ובכפר קַלְלַלַה (שבדרום האי ג'רבה) – אשר בו ישנו בית הספר היחיד בכל תוניסיה ששפת ההוראה בו היא ברברית. הניב הברברי התוניסאי נקרא "שֶלְחַה" בפי דובריו.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > לוב

בלוב הוערך שיעור הלובים שאינם דוברים ערבית בכ־4 אחוזים נכון לשנים 1991 ו־1996, אולם סך הדוברים שפות ברבריות בלוב הוא 3 אחוזים (162 אלף תושבים), המתחלקים ל:
נפוסית – כ־141 אלף דוברים בג'בל נפוסה.
תהגרת תמהק – כ־17 אלף דוברים בגת שבצפון לוב.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > מצרים

בנווה המדבר סיווה הצמוד לגבול מצרים־לוב חיה קהילה דוברת שפה ברברית ושמה סיווית. נכון להיום חיים במקום כ־5,000 דוברי שפה זאת, כאשר בשנת 1907 היו שם רק 3,884 דוברים.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > מאוריטניה

במאוריטניה חיים כיום רק כ־200‒300 דוברי שפות ברבריות, ורובם דוברי זנאגה. יש גם קהילה קטנה מאוד מתוכם הדוברים גם את השפה התמשקית, אך קבוצה זאת קטנה מאוד.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > מאלי

במאלי כ־470 אלף דוברי תמשק.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > ניז'ר

בשנת 1998 נמנו בניז'ר כ־720 אלף דוברי טוארגית. כיום יש שם כ-1.2 מיליון (כ-5%):
תואלאמאת תמג'ק – כ-800,000
תיירת תמג'ק – 250,000
תהגרת תמהק – כ-60,000
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > בורקינה פאסו

בשנת 1991 נספרו בבורקינה פאסו כ־20–30 אלף טוארגים הדוברים קידל תמשק.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > ניגריה

ישנם טוארגים מעטים בניגריה, הדוברים תואלאמאת תמג'ק.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > צרפת

בצרפת חיים נכון להיום כ־537 אלף דוברי קבילית, 150 אלף דוברי תמזיגת של האטלס התיכון ומעט דוברי תריפית ותַשֶלְחִית. בשאר אירופה לא ידוע על קהילות דוברות שפות ברבריות.
האוכלוסייה הדוברת שפות ברבריות > ספרד

ספרד שולטת בשתי ערים אוטונומיות בצפון אפריקה, מלייה וסאוטה. רוב אוכלוסיית מלייה ומיעוט אוכלוסיית סאוטה דוברים שפות ברבריות.
הערות שוליים

↑  Basma El Atti, Morocco includes Tamazight as Requirement for Receiving Nationality, The New Arab, 24 January, 2023
↑  Colonisés par les arabes, abandonnés par le monde, אתר KabyleUniversel בשפה הצרפתית, 4 בינואר 2013
↑  Tifinagh sur les panneaux à Agadir après l'indignation des amazighs – AkalPress, AkalPress, ‏6 באוגוסט 2019(בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283129305171  BNE: XX527971  BnF: cb11945750c (data)  GND: 4133509-0  LCCN: sh85013286  NDL: 00560622  NKC: ph135763  SUDOC: 02740949X
רשת ביטוי משותף של גנים

רשת ביטוי משותף של גנים שנבנתה מריצוף מערך DNA המכיל פרופילי ביטוי גנים של 7221 גנים עבור 18 חולי סרטן קיבה
רשת ביטוי משותף של גנים (GCN) היא גרף לא מכוון, שבו כל צומת מסמן גן, וזוג צמתים מחובר בקשת אם יש ביניהם קשר משמעותי של ביטוי משותף. לאחר יצירת פרופילי ביטוי גנים של מספר גנים עבור מספר דגימות, ניתן לבנות רשת ביטוי משותף של גנים על ידי חיפוש אחר זוגות של גנים המראים דפוס ביטוי דומה. רשתות ביטוי משותף של גנים הן בעלות עניין ביולוגי מכיוון שגנים המבוטאים יחד יכולים להצביע על בקרה משותפת, קשר ברמה התפקודית או שותפות באותו מסלול או קומפלקס חלבוני.
הרשת לא מכילה מידע על כיווניות הקשר בין הגנים, והקשתות מייצגות רק קשר מתאם או תלות בין הגנים השונים, זאת בהשוואה לרשת ויסות גנים (GRN) בה הקשתות מכוונות ומייצגות תהליך ביוכימי כגון תגובה, טרנספורמציה, אינטראקציה, הפעלה או עיכוב. על כן, ב-GCN קיימת התעסקות רבה בזיהוי מודולים או תת-גרפים מקושרים חזק שיתאימו לאשכולות של גנים בעלי תפקיד דומה או מעורבות משותפת בתהליך ביולוגי הגורם לאינטראקציות רבות בינם לבין עצמם.
כיוון הקשתות הוא לא מכוון ברשתות ביטוי משותף של גנים. בעוד ששלושה גנים X, Y ו-Z מתגלים כמתבטאים יחד, לא נקבע אם X מפעיל את Y ו-Y מפעיל את Z, או Y מפעיל את X ו-Z, או שגן אחר מפעיל שלושה מהם.
רשתות ביטוי משותף של גנים נבנות בדרך כלל באמצעות מערכי נתונים שנוצרים על ידי טכנולוגיות כגון מערך DNA או RNA-Seq.
היסטוריה

הרעיון של רשתות ביטוי משותף של גנים הוצג לראשונה על ידי Butte ו-Kohane בשנת 1999 כרשתות רלוונטיות. הם אספו את נתוני המדידה של בדיקות מעבדה רפואיות (למשל רמת המוגלובין) עבור מספר חולים וחישבו את מקדם המתאם של פירסון בין התוצאות עבור כל זוג בדיקות, כאשר זוגות בדיקות שהראו מתאם גבוה הוכנסו לרשת. Butte ו-Kohane השתמשו בגישה זו מאוחר יותר עם מידע על ביטוי גנים שונים, ומידע הדדי כמדד הביטוי המשותף לבניית ה-GCN הראשונה.
בניית רשתות ביטוי משותף של גנים

פותחו מספר רב של שיטות לבניית רשתות ביטוי משותף של גנים. באופן עקרוני, כולן פועלות בגישה של שני שלבים: חישוב מדד ביטוי משותף, ובחירת סף מובהקות. בשלב הראשון, נבחר מדד הביטוי המשותף ומחושב ציון דמיון עבור כל זוג גנים באמצעות מדד זה. לאחר מכן, נקבע סף מובהקות ורק זוגות גנים בעלי ציון דמיון גבוה מהסף שנבחר מחוברים ברשת באמצעות קשת.
נתוני הקלט לבניית רשת ביטוי משותף של גנים מיוצגים לעיתים קרובות כמטריצה. אם יש לנו את ערכי ביטוי הגנים של m גנים עבור n דגימות (תנאים), נתוני הקלט יהיו מטריצת m×n, הנקראת מטריצת ביטוי. לדוגמה, בניסוי מערך DNA נמדדים ערכי הביטוי של אלפי גנים עבור מספר דגימות. בשלב הראשון, ניקוד דמיון (מדד ביטוי משותף) מחושב בין כל זוג שורות במטריצת הביטוי. המטריצה המתקבלת היא מטריצת m×m הנקראת מטריצת הדמיון. כל אלמנט במטריצה זו מראה כיצד רמות הביטוי של שני גנים משתנות יחדיו באופן דומה. בשלב השני, האלמנטים במטריצת הדמיון שנמצאים מעל סף מסוים (כלומר מצביעים על ביטוי משותף משמעותי) מוחלפים ב-1 ושאר האלמנטים מוחלפים ב-0. המטריצה המתקבלת, הנקראת מטריצת הסמיכויות, מייצגת את הגרף של רשת הביטוי המשותף של הגנים. במטריצה זו, כל תא מראה אם שני גנים מחוברים ברשת (ערך התא שווה 1) או לא (ערך התא שווה 0).
בניית רשתות ביטוי משותף של גנים > מדד ביטוי משותף

ניתן לייצג את ערכי הביטוי של גן עבור דגימות שונות כוקטור, ולכן חישוב מדד הביטוי המשותף בין זוג גנים זהה לחישוב המדד שנבחר עבור שני וקטורים של מספרים.
מקדם המתאם של פירסון, מידע הדדי, מקדם המתאם של ספירמן והמרחק האוקלידי הם ארבעת מדדי הביטוי המשותפים המשמשים לרוב לבניית רשתות ביטוי משותף של גנים. המרחק האוקלידי מודד את המרחק הגאומטרי בין שני וקטורים, ולכן לוקח בחשבון הן את הכיוון והן את גודל הווקטורים של ערכי ביטוי גנים. מידע הדדי מודד עד כמה ידיעת רמות הביטוי של גן אחד יכולה לספק מידע לגבי רמות הביטוי של גן אחר. מקדם המתאם של פירסון מודד את הנטייה של שני וקטורים לגדול או לקטון יחד. מתאם הדרגה של ספירמן הוא המתאם של פירסון כאשר המשתנים נמדדים על ידי סולם סדר, רווח או מנה. לעיתים נעשה שימוש גם במספר מדדים אחרים כגון מתאם חלקי, רגרסיה, ושילוב של מתאם חלקי ומידע הדדי.
על אף שקיים שימוש נרחב במדידת הביטוי המשותף באמצעות מקדם פירסון, הוא מכיל שתי חסרונות עיקריים: הוא יכול לזהות רק קשרים ליניאריים והוא רגיש לערכים חריגים. יתר על כן, מתאם פירסון מניח שנתוני ביטוי הגנים מתפלגים באופן נורמלי. במחקר מ-2012 הוצע מדד נוסף בשם biweight midcorrelation (bicor) כחלופה טובה למתאם של פירסון. "Bicor הוא מדד מתאם חציוני, והוא חזק יותר מהמתאם של פירסון ולעיתים אף חזק יותר מהמתאם של ספירמן".
בניית רשתות ביטוי משותף של גנים > בחירת סף מובהקות

נעשה שימוש במספר שיטות לבחירת סף בבניית רשתות ביטוי משותף של גנים. שיטת סף פשוטה היא לבחור טווח ערכים ולהכניס קשת רק כאשר ציון המדד נמצא בטווח זה. גישה נוספת היא להשתמש ב-Z-transformation של פישר אשר מחשבת ציון z עבור כל מתאם על סמך מספר הדגימות. ציון z זה מומר לאחר מכן לערך-p עבור כל מתאם ונקבע סף מובהקות עבור ערך-p. שיטות מסוימות מייצרות התמרה של הנתונים ומשוות בין ציוני מדד של הערכים המקוריים ואלו שעברו התמרה כדי לוודא שהמדד שהתקבל אינו אקראי. נעשה שימוש גם בגישות אחרות, כגון בחירת סף המבוססת על מקדם אשכולות  או תיאורית מטריצה אקראית.
הבעיה עם שיטות מבוססות ערך p היא שהחתך הסופי של ערך p נבחר על סמך שיטות סטטיסטיות ולא על סמך תובנה ביולוגית.
ראו גם

רשת גנטית
תוארי אצולה אתיופיים

.
ערך זה עוסק בתוארי אצולה באימפריה האתיופית עד נפילתה במהפכה האתיופית ב-1974.
באתיופיה תוארי האצולה מתחלקים לשתי קבוצות:
קבוצת המספנת (געז: መሳፍንት, עברית: השופטים/הנסיכים) - אלו הם האצילים מדם ומלידה, והם השולטים.
קבוצת המכווננית (געז: መኮንን, עברית: המושלים) - אזרחים פשוטים שמתמנים לכאלה על ידי השופטים.
מבחינה היסטורית המקווננית היו האנשים החזקים בבית המלוכה אך המספנת נהנו מתמיכה מכיוון שהשתייכו למשפחת המלוכה.
השופטים > תוארי נשים

ניגיסתה נגסת: (אמהרית: ንግሥተ ነገሥታት, עברית: מלכת המלכים) - הקיסרית זאודיתו (1916–1930) הייתה האישה היחידה בהיסטוריה המודרנית של אתיופיה שכיהנה בתואר זה מאז מלכת שבא על פי המסורת האתיופית. לזאודיתו הוענקו גם התארים גירמאווית (הוד רוממותה הקיסרית) וסיומתה איגזיבהר (בחירת האל). בתיקון לחוקה האתיופית ב-1955 שנעשה על ידי הקיסר היילה סלאסי נקבע שנשים אינם יכולות יותר לכהן תחת תואר זה.
יתגה: (אמהרית: እቴጌ, עברית: שותפה, תרגום חופשי: קיסרית שותפה) - הקיסרית טיטו בטול, אשת הקיסר מנליק השני הייתה הראשונה שהוכתרה בכנסייה על ידי הקיסר במקום בארמון. הקיסרית מאנן הייתה האישה הראשונה שהוכתרה על ידי הארכיבישוף של הכנסייה אתיופית לקיסרית בטקס זה היא קיבלה גם את התואר גירמאווית (הוד רוממותה הקיסרית).
לעלת: (געז: ልዕልት, עברית: נסיכה) - תואר הניתן לביתם שרק נולדה של אצילים בקו זכרי לבית המלוכה. לנשים שלא מבית המלוכה או נשים שהתחתנו עם נסיכים מקבלות את התואר "לעלת ראס (נסיכה - דוכסית). האישה שקיבלה את התואר הזה בחריגות הייתה יאשסווורק ילמה אחייניתו של הקיסר היילה סלאסי, בעלה של ילמה גוגסה אראיה קיבל מהקיסרית זאודיתו את התואר כבוד הינאס ב-1918 ואז קיבל מדודה של אשתו הקיסר היילה סלאסי את התואר הינאס קיסרי ב-1930.
אמבת הוי: (געז: እመቤት ሆይ, עברית: גברתנו המלכה הגדולה) - תואר הניתן לנשים שבעליהן נושאים את התואר לעול דאג'זמץ.
אמבת: (געז: እመቤት, עברית: גברת מלכותית) - ניתן לנכדות הלא-נשואות השייכות לבית המלוכה בקו נקבה. כאשר הן מתחתנות הן מקבלות את התואר לעלת, ובנותיהן מקבלות את התואר לעלת ראס (נסיכה - דוכסית).
וויזרות: (געז: ወይዘሪት, עברית: אצילה) - תואר שניתן לנשים אצילות. כיום תואר זה משמש לתיאור נשים נשואות (גברת). במשך ההיסטוריה תואר זה היה תואר שניתן על ידי הקיסר בהזדמנויות נדירות לנשים שאינן אצילות, ולפעמים הוענק גם התואר וויזרו הוי (אצילה גדולה).
וויזרית: (געז: ወይዘሪት, עברית: גברת) - תואר שניתן בתחילה לנשים שהן אצילות אך אינן נשואות, כיום תואר זה משמש לתיאור כלל הנשים הלא נשואות. לנשים אלמנות יינתן התואר וויזרית הוי (גברת גדולה).
השופטים > תארים אזוריים

בחר נגוס: (געז: ባሕር ንጉሥ, עברית: מלך הים) - מלך אזורי השולט בכל השטח שמצפון לנהר מאראב, וכתוצאה מכך נעשה השליט החזק ביותר באתיופיה של ימי הביניים אחרי הקיסר עצמו מכיוון ששלט בכל ערי הנמל. תואר זה איבד את מעמדו לאחר שאזור חוף הים האדום נכבש תחילה על ידי העות'ומאנים, אחריהם המצרים והאיטלקים כיום שטח זה נמצא במדינת אריתריאה.
מארידאזמץ'(מרעד אזמאץ'): (געז+אמהרית: መርዕድ አዝማች, עברית: מפקד מפחיד) - תואר שניתן לשליטי ממלכת שאווה מהקמתה ועד שסהלה סלאסי שינה את התואר לנגוס (מלך). תואר זה ניתן לבנו של הקיסר היילה סלאסי ויורש העצר ב-1930 אספה וווסן התואר המלא היה וולו מארידאזמץ' (המפקד המפחיד של וולו).
מספין חרר: (געז: መስፍን ሐረር) - דוכס הרר. תואר שנוצר על ידי הקיסר היילה סלאסי ב-1930 כאשר נתן לראשונה את התואר לבנו הנסיך מקונן (1924-1957). אשתו של דוכס הרר נקראת ספנית/מספינית (שופטת).
נאבורה אד: (אמהרית: ንቡረ እድ, עברית: המוצב במשרדים מחוץ להישג יד) - תואר שנתן למושל העיר אקסום בגלל החשיבות הסמלית וההיסטורית של העיר, על פי כללי המסורת האתיופית תואר זה היה גבוה יותר ממושל מחוז.
תיגראי מקונן: (געז: ትግራይ መኮንን, עברית: מושל תיגראי) - תואר שניתן למושל מחוז תיגראי. תחת שלטונו של הקיסר יוהנס הרביעי תיגראי מקונן קיבל את השטחים של הבהר נגוס (מלך הים) ובכך נעשה מושל צפון אתיופיה ואריתריאה.
וגשום: (געז: ዋግሹም) - מושל מחוז וג. תואר זה ניתן לשושלת זאגווה לאחר שהשושלת הסולומונית עלתה לשלטון ב-1270.
שום עגמה:(אמהרית: ሹም ዓጋሜ) - מושל מחוז עגמה שבתיגראי, תואר זה היה עובר בירושה בימי תקופת השופטים האתיופית, אחד מהשליטים המפורסמים של המחוז היה ראס סבחט ארגאווי יריב ותיק של הקיסר לשעבר יוהנס הרביעי.
שום תמבין: (געז: ሹም ታምብየን, עברית: מושל תמביין) - מושל מחוז תמביין שבתיגראי, הקיסר יוהנס הרביעי היה בנו של שום מרצ'ה שהיה מושל טאמבין.
ג׳נטיראר: - תואר שניתן לאיש אשר שלט על מבצר אמבסל שבנפת דרום וולו שבמחוז אמהרה. תואר זה הוא התואר הוותיק ביותר באימפריה האתיופית. אשתו של הקיסר היילה סלאסי הקיסרית מנן הייתה בתו של אחד משליטי המבצר.
המושלים > תארים בחשיבות עליונה

אנדראסה: (געז: እንደራሴ, עברית: כעצמי) - רגנט/סגן הקיסר האימפריה האתיופית. תואר זה שימש גם את מלכי ממלכות אתיופיה שהומלכו על ידי הקיסר.
ראסה מכווננית: (געז: ርእሰ መኳንንት, עברית: ראש האצילים) - תואר שניתן לאדם בתקופת השופטים האתיופית שהיה תחת שליטתו הישירה של סגן הקיסר והיה מעל כל שאר האצילים. האחרון שניתן לו התואר הזה היה יוהנס הרביעי על ידי גיסו הקיסר תקלה גיורגיס השני.
צחפה תאזז: (געז: ጸሐፊ ትእዛዝ, עברית: פקיד המפקד) - שר העט, מעין סופר הקיסר. אחד מהעמדות הבכירות ביותר, כל ההודעות, החוקים ולוחות הזמנים של הקיסר עברו דרך איש זה. מאוחר יותר התמזג תפקיד זה עם תפקיד ראש הממשלה תחת אקלילו הבתה-וולד.
אפה נגוס: (געז: አፈ ንጉሥ, עברית: פה המלך) - תואר שניתן לשני הכורזים הרשמיים של הקיסר. מאוחר יותר ניתן התואר לאנשים ישרים בבית המלוכה.
ליקה מכוואס: (געז: ሊቀ መኳስ) - תואר שניתן לשני הסגנים של הקיסר שמתמנים בזמן קרבות. שני אנשים אלו היו מעיין שומרי ראש והיו הולכים עם הקיסר לכל מקום גם בהופעות ציבוריות.
בלתנה: (געז: ብላቴና, עברית: אדון העמודים) - תואר שניתן לאחראי על ארמונו של הקיסר. מאוחר יותר שימש כתואר כבוד שאינו קשור לתפקיד.
בלאתה: (געז: ብላታ, עברית: עמוד) - פקידי בית המלוכה האחראיים על הפרוטוקולים וקביעת הצרכים האישיים של המשפחה הקיסרית, תואר זה משמש גם כשם פרטי לזכרים.
באשה: (געז: ባሻ, עברית: פחה/פאשה) - תואר עות'מאני/מצרי שהוא הדרגה הנמוכה ביותר באצולה האתיופית מקביל לדרגתו הגבוהה באימפריה העות'מאנית.
הערות: התואר ראס ("דוכס") הוענק גם לאנשי המכוננית ("המושלים"). ראס שהיה בעל דם מלכותי והשתייך למספנת ("שופטים") כמו ראס מנגשה יוהנס היה בעל דרגה גבוהה יותר מחברו שהשתייך למקונניט כדוגמת ראס אלולה שאינו מבית המלוכה, למרות שדרגתם שווה.
כמו כן לפי המסורת, יכול כל בעל תואר להעניק תארים בדרגה אחת נמוכה משלו.
על אף מציאות היררכית זאת לא דמתה אתיופיה בסדריה לאירופה הפיאודלית של ימי הביניים. ההבדל הבסיסי היה שהתארים והתפקידים לא בהכרח עברו מאב לבן ולכן לא נוצרו, בדרך כלל, מעמדות סגורים.
היא לא דמתה גם לחברות אפריקניות ומזרח תיכוניות, שכן לא נוצר בה מבנה שבטי שהיה יכול לחצוץ בין התושבים לשלטון. החברה האתיופית בעצם הייתה חברה פטרימוניאלית.
ראו גם

תוארי דת אתיופיים
הראשונה כמלכת המלכים (קיסרית) של אתיופיה - מלכת שבא.
שליט שוואה - סהלה סלאסי שינה מהתואר מארידאזמץ' לנגוס.
אקלילו הבתה-וולד אחד משרי העט כיהן גם כראש ממשלת אתיופיה.
תאגיד Ad Libitum (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  פולינה אולדנבורג
 שחקנים ראשיים:  שאמיל חמאטוב איגור פטרנקו דאריה בלואוסובה יבגניה קרגדג'ה אנטון פיודורוב כריסטינה באבושקינה איוואן סטבונוב אלכסנדר אילין יגור ריבאקוב אולג מורוזוב אלכסנדר יבגנייביץ' קארן בדאלוב
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  רוסיה 28 בינואר 2021
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט הרפתקאות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תאגיד Ad Libitum (ברוסית: Корпорация Ad Libitum) הוא סרט מותחן פסיכולוגי רוסי משנת 2021 בבימויה של פולינה אולדנבורג שגם כתבה את התסריט וזהו סרט הביכורים שלה.
תקציר עלילת הסרט

תאגיד Ad Libitum הוא תאגיד כוחני שמסוגל למלא כל משאלה. הם מספקים אהבת אמת, חוויות ותחושות שאנשים שוכחים מהם, אלא שאם המפגש הראשון הוא מפגש היכרות חינמי, על המפגשים הבאים יש לשלם, וביוקר.
שחקנים ודמויות

שאמיל חמאטוב - כתב חדשות טלוויזיה
איגור פטרנקו - מנכ"ל התאגיד
דאריה בלואוסובה
יבגניה קרגדג'ה
אנטון פיודורוב
כריסטינה באבושקינה
איוואן סטבונוב
אלכסנדר אילין
יגור ריבאקוב
אולג מורוזוב
אלכסנדר יבגנייביץ'
קארן בדאלוב
הערות שוליים

1 2  Корпорация Ad Libitum (2021)
שניר ימין

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1990 (בן 34) ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  זמר-יוצר, מלחין
 סוגה:  פופ, רוק, זמר-יוצר
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, פסנתר, סינטיסייזר
 חברת תקליטים:  נענע דיסק
 www.sniryamin.com
 
שניר ימין (נולד ב: 24 בפברואר 1990 בתל אביב) הוא מוזיקאי ויוצר ישראלי.