stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה
החקירה

בתוך שעות לאחר ההתרסקות הכריז נשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, על הקמת ועדת חקירה מיוחדת לנסיבות התאונה, שעבדה בצמוד לוועדת התעופה הבין-מדינתית. בראש הוועדה המיוחדת מונה לעמוד ראש ממשלת רוסיה, ולדימיר פוטין. במקביל החלה חקירה של התובע הכללי של רוסיה בחשד ל"הפרת כללי הבטיחות" הקבועים בקודקס הפלילי הרוסי.
פוטין ומדבדב הבטיחו לראש ממשלת פולין דונלד טוסק כי החקירה תתנהל בשיתוף פעולה עם ממשלת פולין, אולם גם בתום החקירה סירבו למסור את שרידי המטוס לפולין. ממצאים ראשוניים הצביעו על שילוב של שני גורמים לתאונה: ערפל כבד, השכיח באזור זה בעונת האביב, וטעות טייס. כל שלוש הקופסאות השחורות של המטוס אותרו על ידי החוקרים, האחרונה שבהן ב-12 באפריל. למחרת התאונה, ולאחר שבחנו את הקלטות אחת הקופסאות השחורות שנמצאו, אמרו החוקרים כי הממצאים אינם מצביעים על תקלות טכניות במטוס קודם להתרסקות. זאת בניגוד להשערות כי במטוס, בן 20 שנה, היה כשל טכני.
במקביל לחקירת נסיבות התאונה על ידי שלטונות רוסיה, נפתחה בפולין חקירה מקיפה באשר לנסיבות התאונה, וחוקרים פולנים הגיעו למקום האירוע לאיסוף מידע. בתחקיר התברר שהקברניט וטייס המשנה של המטוס לא היו מורשים להטיס מטוס מסוג זה, ולא שלטו במכשור שלו.
באוקטובר 2012 פורסם שנמצאו עקבות של TNT וניטרוגליצרין על מושבים במטוס ועל הכנפיים.
בשנת 2020 ועדת החקירה הממלכתית בפולין פרסמה את מסקנותיה, לפיהן הגורם להתרסקות היו שני מטעני חבלה שהוטמנו במטוס במהלך עבודות תחזוקה שעבר ברוסיה בשנת 2009. הממשל הרוסי דחה טענה זו.
ההתרסקות בתרבות

האסון הוגדר כאחד האסונות הכבדים ביותר בתולדות פולין מאז מלחמת העולם השנייה והופיע בשלל סרטי תעודה.
בשנת 2013 החלה הפקת סרט קולנוע עלילתי בשם "סמולנסק", המגולל את ההתרסקות והליך החקירה מהצד הפולני. הסרט, שבוים על ידי אנטוני קראוזה, יצא לאקרנים בקיץ 2016.
הערות שוליים

↑  רשימת הנספים בטיסה ותפקידיהם (בפולנית)
↑  רומן פריסטר, טלטלה בצבא פולין בגלל דו"ח על התרסקות מטוס הנשיא, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2011
↑  "חומרי נפץ על מטוסו של נשיא פולין שנהרג", באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572501605171  LCCN: sh2011004713
הרקולס (מארוול קומיקס)

| --- | --- |

הרקולס, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Incredible Hercules #123 מינואר 2009. אמנות מאת קלייטון הנרי
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  מתחזה: Avengers #10 (נובמבר 1964) הרקולס האמיתי: Journey into Mystery Annual #1 (אוקטובר 1965)
 יוצרים:  סטן לי וג'ק קירבי (האמיתי) מבוסס על-פי הדמות במיתולוגיה היוונית
 גילום הדמות:  ברט גולדשטיין, "תור: אהבה ורעם"
 מידע
 שם אמיתי:  הרקולס פנהלניוס
 כינויים:  הרק, ספיידר-הרק, אריה האולימפוס, מגן האולימפוס, צאצא האולימפוס, נסיך הכוח, אלקאיוס, סוכן 74, הארי קליז, ויקטור טגלר, תור, הענק האדום
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  תבאי 
 גזע:  אל למחצה
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  קשת ולוחם קרב פנים אל פנים מיומן מצב פיזי יוצא דופן גישה לנשקים מן המיתולוגיה היוונית, ביניהם נשק השווה בכוחו למיולניר לפני מלחמת הכאוס: כוח, מהירות, סיבולת, רפלקסים ועמידות על-אנושיים חיי נצח, יכולת ריפוי וחסינות למחלות חסינות מוגבלת לכישוף
 חבר בקבוצה:  שומרי הגלקסיה, אלי המלחמה
 חבר לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס, יחידת האלים, מועצת ראשי-האלים, חיל אולימפיה, האוונג'רס העוצמתיים, G.R.A.M.P.A, האוונג'רס הסודיים, אקדמיית האוונג'רס, גיבורים להשכרה, העריקים, אלופי לוס-אנג'לס, בקרת נזקים, האלים האולימפיים, הארגונאוטים, דפנדרס, דפנדרס ליום אחד, שותף של אמדאוס צ'ו
 אזרחות:  יוון 
 דמויות קשורות
 משפחה:  זאוס ואלקמנה (הורים) אתנה, ונוס, אפולו, ארס ואחרים (אחים למחצה) פוסידון והאדס (דודים) אלכסנדר הגדול, אמארה אקילה ולוציוס אקילה (צאצאים לכאורה) אלפליס (גרושה, מתה)
 אויבים:  ארס 
 
הרקולס (באנגלית: Hercules) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery Annual #1 מאוקטובר 1965, פרי עטם של הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. לפני כן, הכותב סטן לי והמאייר דון הק הציגו את הרקולס בחוברת Avengers #10 מנובמבר 1964, אך הוא התגלה כמתחזה. דמותו מבוססת על זו של הרקולס מהמיתולוגיה היוונית.
הרקולס נולד בשם אלקאיוס, אך שמו שונה להרקלס ובהמשך הוא עצמו שינה את שמו להרקולס כדי להרחיק עצמו מהרה בגלל הטרגדיות שהעבירה אותו. היסטוריית הקומיקס של הרקולס בהוצאת מארוול קומיקס מתרחשת לרוב לאחר מותו במיתולוגיה היוונית, פרט לפלאשבקים או עלילות מחוץ לקאנון הקומיקס. לכן, הביוגרפיה שכאן מתקיימת לפי מותו של הרקולס במיתולוגיה, וראשית חייו - לידה, 12 המשימות ומותו לא יכתבו בערך זה. הדמות מופיעה בהופעת הבכורה שלה בסרט היקום הקולנועי של מארוול "תור: אהבה ורעם" בגילומו של ברט גולדשטיין.
ביוגרפיה בדיונית > שנות השישים

לאחר שמת, הרקולס עלה לאולימפוס ונעשה אל. בהופעתו הראשונה הוא נפגש עם תור מהמיתולוגיה הנורדית, והביס את תור כאשר זה האחרון הופשט מכוחותיו בידי אודין על אהבתו לג'יין פוסטר. הרקולס הפך לעבד של דודו, פלוטו, וזאת לאחר שהרקולס חתם על חוזה שללא ידיעתו גרם לו להיעשות לשליט העולם התחתון במקום פלוטו. תור, שכוחותיו חזרו, הביס את כוחותיו של פלוטו ושחרר את הרקולס. כדי להימנע מאובדן ממלכתו, פלוטו חזר לתפקידו. הוא נלחם בענק הירוק, ושועבד בידי מכשפת כדי להילחם באוונג'רס, אך שוחרר משליטתה כאשר הוקאיי ירה לעברו חץ גופרית. הוא גורש מהאולימפוס, וניצל זאת כדי לחבור לאוונג'רס. הוא סייע להם באיומים דוגמת נאמור, ויירלווינד, דיאבלו וטיפון לפני שחזר לאולימפוס. הוא הופיע בעלילה שהתרחשה לאחר מלחמת קרי-סקרול, ונמצא חולה אמנזיה בידי האוונג'רס. לאחר שהתמודדו עם ארס, האוונג'רס עזרו להרקולס ולאולימפיים להתאושש. בעזרת רוחו של האביר השחור, הם גילו כי הוא לקה באמנזיה לאחר שנזרק מהאולימפוס, ונדד כשבוע.
ביוגרפיה בדיונית > שנות השבעים

הרקולס עזר לתור מספר פעמים, ונלחם לצדו נגד ארס ופלוטו. הוא עזר לתור נגד "המשמיד" האסגרדי ופיירלורד לפני עימות עם אגו הכוכב החי מטעם גלקטוס. השוכן בחושך נכנס זמנית לגופו של הרקולס, שלאחר מכן עזר לספיידרמן בסדרת רעידות אדמה. הוא עזר לסיף להשיג את מטה הרונות של זקן היקום קאמו ת'ארן, וביקר בקליפורניה שם נלחם בטיפון. הרקולס נעשה חבר מייסד של קבוצת האלופים, ונלחם לצדם נגד אויבים אולימפיים דוגמת פלוטו, ארס סרברוס, ההרפיות והיפוליטה. הרקולס השתתף בסאגת קורבאק, וזאת לאחר שנחטף בידי זקן היקום האספן ושוחרר בידי הוקאיי להילחם בקורבאק, שספג אנרגיה קוסמית שהעניקה לו כוחות עצומים. למרות שנהרג בקרב, הרקולס הוחיה לצד שאר האוונג'רס שנהרגו.
ביוגרפיה בדיונית > שנות השמונים

הרקולס הופיע במהלך "הסאגה השמיימית", בכך שהצטרף לכוח תקיפה הכלל אלים אולימפיים ובעלי ברית אחרים כדי לשחרר את האולימפוס, שנכבש בידי הנצחיים. הרקולס עזר להגן על כדור הארץ מסירטיר ושדי האש, ועזר לאוונג'רס נגד אויבים רבים ביניהם ויירלווינד, האחים בדם, האנדרואיד ויז'ן שהתקלקל, טרמינוס, פיראטית החלל נביולה והצמד קאנג הכובש ואימורטוס. כאשר ברון זמו שלח את קבוצת אדוני הרשע החדשה להטיל מצור על האוונג'רס, הרקולס סומם אך הצליח לחזור לאחוזת האוונג'רס כדי להילחם באדוני הרשע. ביחד, גוליית, מיסטר הייד וצוות הריסה הכו את הרקולס עד אובדן הכרתו. הוא נפל לתרדמת ונשלח לבית חולים, שם איש הנמלה והצרעה הגנו עליו מהאיש הסופג וטיטניה.
עלילת האוונג'רס הבאה עסקה בהשלכות התרדמת. הרמס לקח את הרקולס חזרה לאולימפוס, שם הרקולס הזכיר בתרדמתו את האוונג'רס. בעקבות כך, אביו זאוס האשים אותם במצבו של הרקולס. לאחר קרב נגד האלים האולימפיים, נוצר פיוס כאשר פרומתאוס החזיר את הרקולס לקו הבריאות בעזרת כוח החיים שלו ודוקטור דרואיד החזיר את שפיותו של הרקולס. הרקולס נלחם בזאוס, שקוטע את המאבק כאשר הרקולס הסביר לו כי האוונג'רס לא אשמים. במהלך "מלחמת ההתפתחות", הרקולס עבר מוטציה כדי להביס את הוד התפתחותו. הוא חזר למצבו הרגיל, ועזר לתור נגד הנבלים "הנמייה" ודוקטור דום. הרקולס כיכב כשחקן במספר סרטי קולנוע, ביניהם גרסה קולנועית של עצמו. הוא פגש את המוטאנטית מאגמה, הסוגדת לאלים היווניים.
ביוגרפיה בדיונית > שנות התשעים

יחד עם תור, הרקולס נלחם בצוות הריסה, ושיחזר את ביטחונו העצמי כאשר הביס אותם לבדו. הוא נלכד לזמן קצר בתוך אחד מהשמימיים, חזר לשורות האוונג'רס כחבר גיבוי וחזר למעמד חבר מלא כאשר עזר לקבוצה נגד האספן ות'אן אקטור. הוא השתתף במבצע סופה גלקטית, ונלחם נגד ארס בגופו של אריק מסטרסון. כאשר הרקולס מתאהב בבת תמותה בשם טיילור מדיסון, הרה התערבה וניסתה להרוג אותה. ארס הודיע לזאוס, שעצר בעדה וחשף כי יצר אותה. הרקולס תקף את אביו, שזעם מחוסר כבודו של בנו. הוא לקח ממנו חלק מכוחותיו, ואסר עליו לחזור לאולימפוס.
הרקולס עזר ללוחמת השי'אר דת'קרי לחזור לעולם ביתה. לאחר שגילה על אירועי אונסלוט, הרקולס הצטרף בקצרה לקבוצת גיבורים להשכרה עזר לספיידרמן ביוון נגד דוקטור זאוס, עזר לאוונג'רס נגד מורגן לה-פיי, וחזר כחבר פעיל. הוא עזר לתור ולמשמיד נגד האלים האפלים שכבשו את אסגרד, והחליט לנקום בגוליית על שתקף אותו במצור על האוונג'רס. אולם, גוליית חזר למוטב כאטלס, ונעשה חבר בקבוצת ת'נדרבולטס. הוקאיי, כעת מנהיג הת'נדרבולטס, שכנע את הרקולס להפסיק והפריד ביניהם במחיר ידידותם.
ביוגרפיה בדיונית > שנות האלפיים

הרקולס השתכר כתוצאה מפירוק האוונג'רס, חורבן אסגרד והיעלמותו של תור. הרה ואוריסתאוס ניצלו את חולשתו, והוא נאלץ למלא את משימותיו מהעבר בצורה מודרנית לתוכנית מציאות. המשימות כללו בין היתר קרבות נגד אבומיניישן וארגון H.Y.D.R.A והשגת מגנו של קפטן אמריקה, אך הרקולס הצליח במשימות והתפייס עם מגארה, אשתו אותה הרג כאשר נתקף בטירוף מידי הרה. לאחר שהכה את נבל-העל קונסטריקטור, זה האחרון תבע את הרקולס וזכה. הוא עזר לארס נגד האלים היפניים, והרוויח בחזרה את כספו מקונסטריקטור במהלך משחק פוקר שאורגן בידי הדבר. במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", הרקולס תואר כחלק מהאוונג'רס הסודיים של קפטן אמריקה, המתנגדים לחוק רישום העל-אנושיים. בעזרת ניק פיורי, הרקולס יצר את הזהות הבדויה "ויקטור טגלר" כדי לחמוק מתומכי החוק. בקרב הסופי, חלקו הגדול של הרקולס היה הריסת שיבוטו של תור באמצעות מקבתו שלו. בפלאשבק לימי קבוצת האלופים, הצוות תקף בטעות את הענק הירוק והעיכוב כמעט גרם למותה של ג'ניפר וולטרס. כמו כן, הקבוצה פייסה בין הענק לאנג'ל. הרקולס יצר את קבוצת "הבוגדים" כדי לנסות לעצור את הענק במהלך אירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק", וסייע בשיקום הנזקים.
לאחר סיום השתוללותו של הענק, הרקולס וחבר העריקים לשעבר אמדאוס צ'ו יצאו לסדרת הרפתקאות ביחד. ארס הרעיל את הרקולס עם ארס ההידרה, והניע אותו לכדי השתוללות הרסנית. לאחר שנטרלה את צ'ו כשתקף את סוכנות S.H.I.E.L.D, האלמנה השחורה עצרה את הרקולס. במהלך פלישת גזע הסקרול, הרקולס וצ'ו יצרו את קבוצת "יחידת האלים" נגד פנתאון אלי הסקרול וצירפו אליה את דמוגורג קוטל האלים, חבר גזע הנצחיים אג'אק, ציפור-השלג רבת העצמה והאל היפני אמאטסו מיקאבושי. כאשר נייטמר הציץ בפחדיהם, הוא ראה כי פחדו של הרקולס הוא לאבד את שריונו. הרקולס פיתח קשר רומנטי עם ציפור-השלג, וביחד הצמד הרג את מנהיג פנתאון הסקרולים. מאוחר יותר, הרקולס צוות לצ'ו, לנאמורה ולאתנה כדי לעצור בעד מלכת האמזונות, שעיצבה מחדש את כדור הארץ כדי שהאמזונות ישלטו. למרות שהרה ופלוטו ניסו להרוג את הרקולס בהיעדרו של זאוס, הרקולס נעזר במאהבתו של צ'ו - הגורגונה דלפין - בהרג מלכת האמזונות. דלפין תפסה את מקומה כמלכה, ואתנה החזירה את המצב לקדמותו.
לאחר ההצלחה, אתנה שלחה את הרקולס וצ'ו לשאול כדי לחפש את זאוס. שם, מלקית' הארור במסווה בלדר ביקש מהם לצאת למשימה בסוורטאלפהיים. בהשתלשלות אירועים הומוריסטיים, הרקולס נאלץ להתחזות לתור ולהתחתן עם מלכת האלפים האפלים. בעזרת רוחו של אביו המאמץ, הרקולס החזיר את זאוס. במהלך אירועי "שלטון אפל", הרקולס וצ'ו הוזעקו כדי להילחם באל העתיק כתון. צ'ו והרקולס נעשו חלק מצוות חדש של האוונג'רס העוצמתיים לצד סוכן ארצות הברית, ויז'ן, סטאטור, הענק הירוק, הצרעה, לוקי במסווה מכשפת השני וג'וקסטה. יחד עם הקבוצה הרקולס נפגש עם ארבעת המופלאים, נלחם במלכם המוגלה של הבלתי אנושיים, בקבוצת האוונג'רס האפלים, באיש הסופג שספג את הקובייה הקוסמית ובאולטרון לפני שעזב את הקבוצה.
ראו גם

הרקולס (DC קומיקס) - גרסת הדמות בחברת DC קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  Journey Into Mystery Annual #1
↑  Thor #126-131
↑  Tales To Astonish #79
↑  Avengers #38
↑  Avengers #39-50
↑  Avengers #88-100
↑  Thor #221-223
↑  Thor #224-225
↑  Thor #227-228
↑  Thor #229-230
↑  Marvel Team-Up #28
↑  Thor #231-235
↑  Marvel Premiere #26
↑  Champions #1
↑  Avengers #173-177
↑  Thor #290-291
↑  Avengers #249
↑  Thor #350-352
↑  Avengers #250
↑  Avengers #252
↑  Avengers #254
↑  Avengers #256-257
↑  Avengers #258-260
↑  Avengers #267-269
↑  Avengers #270-277
↑  Avengers #281-285
↑  Avengers Annual #17
↑  Thor #408-410
↑  New Mutants #81
↑  Thor #418
↑  Thor #418-424
↑  Avengers #329
↑  Avengers #334-339
↑  Avengers #345-347, West Coast Avenger #80-82, Captain America #398-401, Wonder Man #7-9, Quasar #32-35, Iron Man #278-279, Thor #445-446
↑  Avengers #349
↑  Avengers #384
↑  Avengers #398
↑  Onslaught: Marvel Universe #1
↑  Heroes for Hire #1-3
↑  Marvel Team-Up Vol.2 #2
↑  Avengers Vol.3 #1-4
↑  Thor Vol.2 #12-13
↑  Thunderbolts #22
↑  Avengers #500-504
↑  Thor Vol.2 #85
↑  Hercules Vol.3 #1-5
↑  She-Hulk #9
↑  Ares #1-5
↑  Thing Vol.2 #8
↑  Civil War #2
↑  Civil War #7
↑  Incredible Hulk Vol.2 106
↑  Incredible Hulk Vol.2 #109
↑  Incredible Hercules #113-115
↑  Secret Invasion #1-8 and Incredible Hercules #117-120
↑  Incredible Hercules #121-125
↑  Incredible Hercules #129-131
↑  Incredible Hercules #132-136
↑  Mighty Avengers #21
↑  Mighty Avengers #22-34
↑  Assault on New Olympus Prologue #1
↑  Incredible Hercules #138-141
↑  Hercules: Fall of an Avenger #1-2
↑  Heroic Age: Prince of Power #1-4
↑  Chaos War #1-5
↑  Herc #1
↑  Herc #2
↑  Herc #3
↑  Herc #4
↑  Herc #5
↑  Herc #6
↑  Herc #7
↑  Herc #8
↑  Herc #9
↑  Herc #10
↑  Avengers Academy #29
↑  Avengers Academy #30
↑  Avengers Academy #31
ויאוונטור

| ויאוונטור |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון 86–83 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אבליזאוריים
סוג:: ויאוונטור
שם מדעי
 Viavenator

ויאוונטור (שם מדעי: Viavenator) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים אשר חי בתור הקרטיקון לפני 83–86 מיליון שנה מזמננו בארגנטינה. מאובניו התגלו רק ב-2016 בתצורות באחה דה לה קרפה (Bajo de la Carpa Formation), שם הוא נמצא לצד הדינוזאור טרטייניה (Tratayenia) ממשפחת המגרפטוריים.
טורף זה דמה במראהו לקרנוטאורוס בעל "קרני הפר" או לאוקזאורוס והוא היה בעל לסתות קצרות וחזקות, רגליים קדמיות קצרות כמעט ללא אצבעות ורגליים אחוריות חזקות. הוא הגיע לאורך של 5.6 מטר אך היה נמוך יחסית. מבנה הלסתות נועד לנשוך נשיכה חזקה שיכולה לשבור עצמות, מה שמרמז שהיה ניזון מנבלות. מבדיקות של מבנה הראש והמוח נראה שהיה לו אוזן פנימית, אשר שימשה לשיווי משקל ועזרה לו לנוע במהירות קדימה.
הרפובליקה העממית ההונגרית

הרפובליקה העממית ההונגרית (בהונגרית: Magyar Népköztársaság) היה שמה הרשמי של הרפובליקה הקומוניסטית שהתקיימה בשטחי הונגריה של היום בין השנים 1949 עד 1989. לאחר שחרור הונגריה מידי הנאצים, על ידי הצבא האדום, הפכה הונגריה לחלק ממדינות הגוש המזרחי, ולאחר ניסיון דמוקרטי כושל בשנת 1945 הפכה לדיקטטורה קומוניסטית סטליניסטית בראשותו של הדיקטטור מתיאש ראקושי. לאחר מותו של סטלין בשנת 1953 החלו שינויים בהנהגה ההונגרית, ולעמדת כוח הגיע הרפורמטור אימרה נאג'. בשנת 1956 התחולל מרד של האזרחים ההונגרים נגד ההשפעה הסובייטית. נאג' הכריז על פרישת הונגריה מברית ורשה ועל רפורמות כלכליות וחברתיות. המרד דוכא באכזריות על ידי הצבא הרוסי, עשרות אלפים נהרגו, ומאות אלפים נמלטו כפליטים. נאג' הוצא להורג. במשך שלושים השנה שלאחר מכן נשלטה הונגריה על ידי יאנוש קאדאר הקומוניסט. שלטונו של קאדאר אמנם ניסה להיות מתקדם לעומת משטרים קומוניסטיים אחרים, אך בסופו של דבר הביא לקריסה כלכלית, ולמיתון עמוק ומשבר חברתי ופוליטי.
הונגריה שמיד לאחר מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1944 חדר הצבא האדום לגבולות הונגריה. כיבושה של הונגריה הסתיים באפריל 1945. בשלב זה הייתה הונגריה מדינה חרבה. שחרורה של בודפשט מידי הנאצים היה לאחר מצור שנמשך שבועות, וארך חודשיים ימים. העיר עצמה הייתה הרוסה, הגשרים על פני הדנובה נחרבו, והתשתית הכלכלית במדינה כולה עמדה בחורבות. אנשי מפלגת צלב החץ, ביחד עם הצבא הגרמני הנסוג, נקטו במדיניות של "אדמה חרוכה" שמשמעה שוד וביזה של כל העומד בדרכם, משלוח לגרמניה של כל חפץ שניתן לשנע, והריסת כל היתר. הצבא האדום נהג בהונגרים כבאויבים, והשלטון שנתבסס מיד לאחר המלחמה היה שלטון כיבוש.
בשנת 1947 חתמו ההונגרים על חוזה פריס, בו שבה הונגריה לגבולות שנקבעו בחוזה טריאנון בשנת 1920, לאחר שבמהלך בריתם עם אדולף היטלר הרחיבו ההונגרים מאוד גבולות אלו. כל הישגיהם הטריטוריאליים אבדו. הן ברית המועצות והן מדינות המערב, תמכו בהחזרת הונגריה לגבולות אלו. אזור זקרפטיה, שנגזל על ידי הונגריה מצ'כוסלובקיה במהלך "בוררות" שקוימה בשנת 1938 ובמהלך מלחמה קצרה שנוהלה בשנה זו עם סלובקיה, סופח על ידי ברית המועצות, ומהווה כיום חלק מאוקראינה. הסכמי פריס שנחתמו ב-10 בפברואר 1947 הכריזו על בוררות זו כמבוטלת, והשיבו את הונגריה לגבולות שבהם הייתה ב-1 בינואר 1938. כל שביקשו ההונגרים להשיג בבריתם עם אדולף היטלר ירד לטמיון. בנוסף לכך נהרגו מאות אלפי הונגרים במהלך המלחמה עם ברית המועצות, ומאות אלפי יהודים הונגרים הושמדו בשואה.
השתלטות המפלגה הקומוניסטית

על אף שהרוסים הכריזו בעיר דברצן בדצמבר 1944 על הקמת ממשלה חלופית לממשלת צלב החץ, עם כיבושה של בודפשט הוקמה ממשלת קואליציה המורכבת מנציגי מפלגות המרכז והשמאל, ביניהן מפלגת "האיכרים הזעירים" בראשות הכומר זולטאן טילדי. טילדי היה ממתנגדי הברית שכרת מיקלוש הורטי עם היטלר, ועוד בימי שלטון הורטי קרא בפומבי ליציאתה של הונגריה ממלחמת העולם השנייה. לאחר כיבוש הונגריה על ידי הנאצים בשנת 1944 ירד טילדי למחתרת, אך מששוחררה הונגריה על ידי הרוסים, שב לפעילות והוכרז כראש הממשלה.
ממשלת הקואליציה בראשות טילדי החלה בפעילות נמרצת לשיפור מצבה של הונגריה. האינפלציה הודברה, התשתית נבנתה מחדש, הגשרים שנהרסו הוקמו, והחלה רפורמה אגררית שבה חולקו האחוזות הגדולות לאיכרים היושבים בהן.
בבחירות שנערכו בנובמבר 1945 זכתה מפלגתו של טילדי ב-57% מן הקולות. המפלגה הקומוניסטית והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית שהתמודדו בבחירות אלו במסגרת ארגונית אחת זכו יחדיו ב-17%. לכאורה יכול היה טילדי לשלוט בהונגריה על בסיס תוצאת הבחירות, אך הממשל הרוסי לא ראה בעין יפה אפשרות זו ואילץ את טילדי להמשיך בקיומה של ממשלת הקואליציה עם הקומוניסטים. ב-1 בפברואר 1946 הוכרז על הקמת רפובליקה חדשה. טילדי הוכרז כנשיא, איש מפלגתו פרנץ נאדי הוכרז כראש הממשלה, והקומוניסט מתיאש ראקושי כסגנו. כשר הפנים שימש הקומוניסט לאסלו רייק.
רייק השתמש בתפקיד זה על מנת להקים משטרה חשאית (שכינויה "ÁVH"). בפברואר 1947 החלה המשטרה לעצור מנהיגים של מפלגת טילדי, ושל מפלגת האיכרים הלאומית, שאף היא הייתה חברה בקואליציה.
בבחירות שהתקיימו באוגוסט 1947 היו הקומוניסטים למפלגה הגדולה ביותר. ב-26 במרץ 1948 הולאמו כל מפעלי התעשייה בהונגריה והקומוניסטים נטלו שליטה מלאה על המדינה. ביוני 1948 התאחדו הקומוניסטים והסוציאל-דמוקרטים למפלגה אחת היא "מפלגת הפועלים ההונגרית". בהדרגה החלו הקומוניסטים להחזיק בכל המשרות הבכירות במדינה, והסוציאל-דמוקרטים חדלו מלהתקיים. מנהיגם בלה קובאץ' נאסר ונשלח לגלות בסיביר. מנהיגי מפלגת האיכרים הזעירים ומפלגת האיכרים נאסרו אף הם. טילדי התפטר בעקבות שערוריית שחיתות, ונשלח למאסר בית. רבים ניסו לברוח מהונגריה לאוסטריה ובמאי 1949 הקימו השלטונות גדר תייל על הגבול כדי למנוע בריחה מהונגריה.
שלטונו של מתיאש ראקושי

עתה הייתה המדינה נתונה בידיו של מתיאש ראקושי, המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית. ראקושי השתמש בשיטות סטליניסטיות. אלפים הוצאו להורג ועשרות אלפים נעצרו. יריבו העיקרי במאבק על השלטון היה לאסלו רייק, ששימש עתה בתפקיד שר החוץ. בספטמבר 1949 נעצר רייק, ולאחר משפט ראווה שבו הודה כי היה מרגל לטובת מיקלוש הורטי, לאון טרוצקי, יוסיף ברוז טיטו וממשלת ארצות הברית, הוצא להורג. היה זה האות למסע טיהורים בתוך המפלגה. אלפים נעצרו ועשרות אלפים גורשו מן המפלגה, ביניהם יאנוש קאדאר שיהיה לימים שליטה של המפלגה. ההערכה היא כי כאלפיים איש הוצאו להורג, כמאה אלף נעצרו, ומאתיים אלף גורשו מן המפלגה.
ראקושי פתח במסע לשיפור מערכת החינוך בהונגריה. המניע לכך היה הרצון בהחלפת המעמדות המשכילים בהונגריה, שהיו תומכים מסורתיים של הימין והמרכז, במה שכונה על ידו "האינטליגנציה העובדת". אמנם היה זה שיפור בהשכלת המעמדות הנמוכים, ומתן אפשרויות נוספות לילדי הפועלים, כמו גם הגברת שיעור האוריינות באופן כללי, אך בתמורה לכך נאלצו התלמידים ללמוד אידאולוגיה קומוניסטית בבתי הספר ובמוסדות להשכלה הגבוהה. כן נאסר החינוך הדתי.
הקרדינל יוזף מינדסנטי, שנמנה עם המתנגדים לפשיסטים ההונגרים ולשלטון הנאצי במהלך מלחמת העולם השנייה נעצר בדצמבר 1948, והואשם בבגידה. לאחר חמישה שבועות במעצר, הודה בהאשמות נגדו ונידון למאסר עולם. מנהיגי הכנסיות שמחו על צעד זה "טוהרו" אף הם והוחלפו באחרים שהיו נוחים יותר למשטרו של ראקושי.
ראקושי ניסה להנהיג קולקטיביזציה של החקלאות נוסח סטלין, אך נתקל בקשיים שהכשילו את תוכניתו והורידו את רמת החיים בצורה חריפה. ממשלתו הפכה לפחות ופחות פופולרית. מותו של סטלין בשנת 1953 ערער את הבסיס שעליו נשען משטרו של ראקושי. בדרומה של הונגריה החלו היוגוסלבים לפתח מדיניות עצמאית, בהנהגתו של המרשל טיטו. קולות אלה נשמעו ברור וחזק אף בהונגריה עצמה. על מנת לפייס את הקולות הפנימיים והחיצוניים הקוראים לרפורמה מינה ראקושי את הרפורמיסט אימרה נאג' לראש הממשלה ב-13 ביוני 1953, בעודו שומר על משרת המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית. השנים הבאות היו שנות מאבקי כוח בין ראקושי ונאג'.
נאג' החל ברפורמות דמוקרטיות, הסיר את שליטתה של המפלגה מאמצעי התקשורת, ועודד דיון דמוקרטי בשאלות פוליטיות וכלכליות. נאג' הבטיח להגביר את הייצור וההפצה של מוצרי צריכה, ולהחל ברפורמות כלכליות, שעמדו בניגוד לקולקטיביזציה שניסה ראקושי לכפות על המשק ההונגרי הממאן. נאג' שחרר ממעצרם מנהיגים אנטי קומוניסטיים, והבטיח כי בקרוב יקיימו בחירות חופשיות.
ב-9 במאי 1955 הוביל ראקושי מתקפה אישית על נאג'. הוועדה המרכזית של מפלגת הפועלים ההונגרית גינתה את נאג' על "סטייתו לימין", ובעקבותיה הלכו כל עיתוני הונגריה. נאג' הוכרז כאחראי לקשייה הכלכליים של הונגריה וב-18 באפריל 1955 התפטר מתפקידיו. סיעתו של ראקושי חזרה לשלטון לתקופה קצרה, במהלכה הודיע ראקושי על צירוף הונגריה לברית ורשה.
לקראת המרידה

בשנת 1956 נאם ניקיטה סרגייביץ' חרושצ'וב את נאומו החשאי בוועידה העשרים של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית. בנאום זה גינה חרושצ'וב את פשעי הסטליניזם, ובהקשר ההונגרי קבע כי רייק הוצא להורג על לא עוול בכפו. התפתחות זו ערערה את שלטון אנשי ראקושי, ונאג' עלה שוב לשלטון. ראקושי הודח מכל תפקידיו, ב-18 ביולי 1956, ונאמנו, ארנו גרו, הוכר כראש הממשלה. גרו לא הצליח להחזיק בתפקידו זמן רב. ב-3 באוקטובר 1956, הכריזה הוועדה המרכזית של מפלגת הפועלים ההונגרית כי רייק ומנהיגים נוספים הוצאו להורג על לא עוול בכפם, וכי אימרה נאג' הושב לתפקידיו במסגרת המפלגה. הייתה זו תחילתם של אירועים שהובילו למרד כנגד השלטון הקומוניסטי.
המרד ההונגרי בשנת 1956 > המרידה

ב-23 באוקטובר 1956 צעדו הסטודנטים ברחובות בודפשט. אל הסטודנטים הצטרפו מספר פועלים, ואזרחים מן השורה. מספר הצועדים הגיע לכ-100,000. החיילים ההונגרים המוצבים ברחובות העיר לא גילו התנגדות, אלא הצטרפו לצועדים, תוך שהם קורעים מעל מדיהם את סמל השלטון הקומוניסטי, הכוכב האדום, ומשליכים אותו אל ההמון. דרישותיהם של המפגינים היו בתחילה מתונות, אך נקודת המפנה אירעה כשאנשי המשטרה החשאית ההונגרית (AVO) פתחו באש על המפגינים והרגו רבים מהם. כל העמדת הפנים של מתינות משני הצדדים פסקה. מכוניות משטרה נהפכו והועלו באש, ורובים חולקו להמונים על ידי פועלי המפעלים.
הנחת העבודה של אנשי המפלגה הקומוניסטית הייתה כי המרד ידוכא בתוך מספר שעות ללא התנגדות של ממש על ידי הכוחות הרוסיים שיגיעו לבודפשט. הממשלה הורתה על עוצר ועל איסור על התקהלות, וחיכתה להגעת הכוחות הרוסיים. גרו קרא להתערבותם של הסובייטים, והיה ברור כי במהלך הלילה יגיעו הכוחות הרוסיים לבודפשט. על מנת לפייס את הציבור ערכה ההנהגה שינויים פרסונליים. נאג' מונה לראש הממשלה, ועל אף שאנשי הממשל הישן שמרו על כוחם, הצליח נאג' לקבל מינויים של אנשיו למספר משרות מפתח.
בין ה-23 באוקטובר ל-3 בנובמבר 1956 לחמו מורדים בכל רחבי הארץ כנגד הכוחות הרוסיים המתערבים. ממשלתו של נאג' נמצאה בין הפטיש והסדן. הרוסים התעמתו תחילה עם ההמון, אך עד ל-31 באוקטובר הוציאו את כוחותיהם מן העיר בודפשט, ויצרו טבעת כיתור מסביב לה, כשהם מזרימים כוחות נוספים. מועצות פועלים קמו באופן עצמאי ברחבי הארץ, על פי הדוגמה הסובייטית משנת 1905 ו-1917. מפלגות שראשיהן נאסרו ופעילותן נאסרה קמו מחדש, ואסירים פוליטיים, ובהם ראשי הכנסייה שוחררו על ידי ההמון.
ממשלתו של נאג' עמדה בלחץ מבחוץ, מהרוסים ומהיוגוסלבים, ומבפנים, מהכוחות המהפכניים שהלכו וצברו תאוצה. נאג' הכיר בגופים המהפכניים שנוצרו בעת המהפכה. ב-30 באוקטובר הצהיר על סיום העידן החד-מפלגתי והקים קואליציה שבה שותפו זולטאן טילדי, והקרדינל מינדסטי, שני סמלים אנטי קומוניסטיים, שישבו שנים במעצר בית ובתאי הכלא. המפלגות הישנות - הסוציאל-דמוקרטים, מפלגת החקלאים הזעירים, ומפלגת החקלאים, הוקמו מחדש. אנשי הקו הנוקשה במפלגה הקומוניסטית כארנו גרו נמלטו למוסקבה. אף קאדאר נמלט מבעוד מועד.
ב-1 בנובמבר הכריז נאג' על פרישת הונגריה מברית ורשה ועל נייטרליות של המדינה. הוא פנה אל האו"ם כי ייתן למדינה עזרה והגנה. רבים האומרים כי הייתה זו פעולה זו ששכנעה לבסוף את חרושצ'וב להתערב במלוא הכוח ולדכא את המרידה. העובדה היא כי את ההחלטה קיבל חרושצ'וב בעצה אחת עם הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרוסית עוד כעשרים וארבע שעות לפני הכרזתו של נאג'. חרושצ'וב ראה כיצד מדינה סטליניסטית, קומוניסטית ודוגמטית הופכת בתוך כמה ימים לדמוקרטיה רב-מפלגתית, וזה היה דבר שבאווירה של אותם הימים לא ניתן היה לשאת בשטח ההשפעה הסובייטי.
ייתכן שתמיכה מערבית נמרצת יותר בשלב זה הייתה מביאה לחשש סובייטי מהתערבות מזוינת ומדיכוי המרד בכוח הזרוע, אך העיתוי שבו אירעה המרידה היה בלתי מוצלח. ארצות הברית התקרבה אל הבחירות לנשיאות, שבהן ביקש הנשיא אייזנהאואר תקופת כהונה נוספת, ואילו בריטניה וצרפת היו שקועות בתוך המשבר בסואץ שכלל התערבות צבאית מסיבית הרחק מגבולותיהן, שהביאה לכלל עימות עם ארצות הברית, ופילוג בדעת הקהל בבריטניה עצמה. בנסיבות אלה, קשה היה לראות כיצד מתערב מישהו מבחוץ לטובת המורדים ההונגרים. הרוסים ידעו לנצל זאת היטב לטובתם.