stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלעד רצון
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית > סגן השגריר - שגרירות ישראל בחוף השנהב

בדצמבר 2008 התקבל רצון לקורס הצוערים של משרד החוץ. בינואר 2010 הוא מונה לסגן השגריר (Deputy Chief of Mission) של חוף השנהב, מינוי שהסתיים בטרם עת, עקב מלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב שהסלימה במרץ 2011. בראיון שהעניק לידיעות אחרונות ב־14 בינואר 2011, שבועות ספורים לפני ההסלמה בקרבות, הסביר רצון כי "הפעילות הכלכלית של השגרירות הגיעה לעצירה כמעט מוחלטת, אך מצד שני הדאגה עברה לאבטחת שלומם של קהילת הישראלים הקטנה שנותרה.".
ב־9 באפריל 2011, יומיים לפני המעצר של נשיא חוף השנהב המודח לוראן גבאגבו, שסימן את סופה של המלחמה, רצון, יחד עם שלושת הדיפלומטים שנותרו במדינה, פונו על ידי יחידה ירדנית שפעלה תחת כוח UNOCI (אנ') של האו"ם לחוף השנהב.
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית > מנהל יחסי הציבור - שגרירות ישראל בפריז

בעקבות סגירתה הזמנית של שגרירות ישראל בחוף השנהב, מונה רצון באפריל 2011 למנהל יחסי הציבור של שגרירות ישראל בפריז, הוא שימש בתפקיד זה עד 2015.
בראיון שנערך בסוף שליחותו בצרפת, מצטט רצון את פיגועי הירי בדרום צרפת ב־19 במרץ 2012, כאירוע מרכזי שעיצב את שליחותו. כתבת תחקיר בעיתון Times of Israel מ-30 במאי 2013 מצטטת את רצון באמרו כי רצח שני הילדים וההורה בבית הספר היהודי "אוצר התורה" בעיר טולוז, שבוצעו על ידי צעיר צרפתי מוסלמי ממוצא אלג'יראי, מוחמד מראח, הניע אותו למקד את עבודתו בדיאלוג בין-דתי, בעיקר בין הקהילה המוסלמית בצרפת לבין מדינת ישראל.
כתבתו של דייוויד הורוביץ ב-Times of Israel מ-6 בפברואר 2019 שופכת אור על אירוע משמעותי נוסף מקיץ 2015 - תל אביב לגדות נהר הסיין - שנראה כי שיחק תפקיד משמעותי בעיצוב הקריירה הדיפלומטית של רצון בשנים שלאחר מכן. הורוביץ מצטט מקור דיפלומטי בכיר במשרד החוץ הישראלי שמתאר את אירועי תל אביב לגדות נהר הסיין כ"דרמטיים, אשר מקורם המזויף היווה תגלית משמעותית עד כדי כך שבעקבותיהם הוקמה יחידת המחקר והפיתוח לדיפלומטיה אלגוריתמית במטה משרד החוץ" בירושלים, ואלעד רצון בראשה.
במאמר שפרסם רצון על האירוע, בו נשען על כתבת התחקיר של החוקר הבלגי ניקולס ונדרביסט (Nocholas Vanderbiest) וכן על כתבת תחקיר נוספת של הבלוגר/האקר הצרפתי קאדה סאחנין (Kadda Sahnine), שהעמיק במחקרו של ונדרביסט, הוא מתאר כיצד "קומץ של קיצוניים בצרפת חטפו את סדר היום התקשורתי והציבורי במדינה, באמצעות טכניקת אסטרוטרפינג מניפולטיבית".
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית > מנהל מחקר ופיתוח - מטה משרד החוץ בירושלים

בין ספטמבר 2015 ליולי 2017 ניהל רצון את המחקר והפיתוח במטה משרד החוץ בירושלים, ושימש כאחראי על "פיתוח של אלגוריתמים ותוכנות חדשניות לקידום והשגת יעדים דיפלומטיים". ריאיון עם רצון עבור ה-Irish Tech News מציג את תחום עיסוקו "כגישה דיגיטלית ייחודית למקצוע הדיפלומטיה". בראיון הוא מצוטט בהסבירו כי עבודתו מתמקדת "בפיתוח תוכנות הרותמות את ההשפעה האדירה שיש לרשתות החברתיות על האופן בו אנשים מגבשים את תפיסות עולמם, לצורך קידומם של נרטיבים חיוביים או בלימת התפשטותם של נרטיבים אלימים".
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית > מנהל יחידת המחקר והפיתוח לדיפלומטיה דיגיטלית - משרד החוץ

החל מאוגוסט 2017 משמש רצון כמנהל יחידת המחקר והפיתוח לדיפלומטיה דיגיטלית של משרד החוץ, ומקום מושבו בשגרירות ישראל בלונדון.
דיפלומטיה דיגיטלית > חלוץ בתחום הדיפלומטיה האלגוריתמית

רצון הוא מראשוני הדיפלומטים בעולם שיישמו גישה אלגוריתמית בעיסוק הדיפלומטי. פרסום רשמי של משרד החוץ מדצמבר 2017 מציג את רצון כדלהלן:
Ratson is credited with pioneering a new subfield within digital diplomacy which experts refer to as Code-Based or Algorithmic Diplomacy - the harnessing of algorithms to influence the flow of country related narratives in the online matrix. Ratson is also one of the first traditional diplomats to be tasked with translating diplomatic objectives into code language
דיפלומטיה דיגיטלית > מניעת התערבות זרה ברשתות החברתיות

סדרה של כתבות שהתפרסמו בעיתונות הישראלית ובעיתונות העולמית, שהתפרסמו במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת, שופכות אור על תפקידו של רצון במשרד החוץ באיתור ומניעה של התערבות זרה בבחירות בישראל.
כתבה שפורסמה בעיתון הארץ ב־29 בינואר 2019 דיווחה על כך שטוויטר השעתה 343 חשבונות הקשורים למאמץ מניפולטיבי של גורם חיצוני לזרוע "פייק ניוז" בקרב הציבור בישראל לקראת מועד הבחירות ב־9 באפריל. המידע בכתבה מיוחס לדיפלומט של משרד החוץ, אלעד רצון.
כתבה של סוכנות הידיעות הצרפתית מ-2 בפברואר 2019 מצטטת את אלעד מתבטא בנושא התערבות זרה במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת:
Elad Ratson, a foreign ministry diplomat who spearheads Israel's efforts against fake news bots […] We have identified five foreign attempts of disinformation in a level of sophistication indicating a state involvement, once it became apparent in November that Israel was heading for early elections.
אותה כתבה מצטטת את ההאקר כובע לבן הידוע נועם רותם, מסביר על פעילותו לאיתור וסיכול פעולתם של חשבונות בובות גרב ברשתות החברתיות: "אם הם [הרשתות החברתיות] לא מקשיבים לנו, אנו מערבים אנשי מקצוע כמו רצון ממשרד החוץ".
דיפלומטיה דיגיטלית > התמודדות עם תופעת הבריונות ברשתות החברתיות

קיימים מספר מקורות אקדמיים ועיתונאיים המספקים מידע על הפן האלגוריתמי בעבודתו של רצון הקשור בהתמודדות עם תופעת הבריונות ברשתות החברתיות ועל הטכנולוגיות שפותחו על ידי רצון להסרתם של סטטוסים וציוצים אלימים ברשתות החברתיות בפייסבוק ובטוויטר ולניפוץ תיבות תהודה (Echo Chambers) ברשתות החברתיות. כתבה של העיתון היומי האמריקאי USA Today מ-25 באוגוסט 2016 מדווחת:
Elad Ratson, a representative of the Israeli Foreign Ministry, said the government has developed online algorithms to identify and take down online posts that incite assaults. In addition, other ministries have worked on a system to find potential attackers based on their online comments in support of violence and a desire to avenge the death of a relative by Israeli forces.
כתבה נוספת שפורסמה ב-ynet News ב־27 בדצמבר 2016 שופכת עוד אור על אותן טכנולוגיות:
Only after the development of a unique technological system allowing the Foreign Ministry to monitor the way Facebook responds to users’ reports, it managed—through technological means—to bring about the removal of 7,133 posts (53 percent of the reported posts).
החוקר אילן מנור מאוניברסיטת אוקספורד, שמחקריו מתמקדים בהשפעת הדִּיגִיטַצְיָה על מקצוע הדיפלומטיה, הקדיש פרק בספרו The Digitization of Public Diplomacy לניתוח של מודל הדיפלומטיה האלגוריתמית של ישראל, המבוסס על "ראיונות עם מנהל הדיפלומטיה האלגוריתמית של ישראל". מסקנותיו שופכות אור נוסף על עבודתו של רצון:
The Israeli MFA has determined that the best way to counter the echo chamber effect is to manipulate social media algorithms and burst filter bubbles through digital assets, or individuals who can transmit positive information about Jews into gated communities that hold negative opinions of Jews or Israelis. The activities of the Israeli MFA are less dependent on traditional public diplomacy assets and are more focused on developing new digital skillsets.
חיים אישיים

רצון נשוי ואב לשני ילדים.
שמואל קמנצקי

ערך זה עוסק בראש ישיבה בפילדלפיה. אם התכוונתם לשליח חב"ד והרב הראשי לדניפרו, ראו .
| --- | --- |

רבי שמואל קמנצקי
 לידה:  12 בנובמבר 1924  (בן 100) ה'תרפ"ה קרמנצ'וג, ברה"מ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  ישיבת לייקווד  Eitz Chaim Schools  ישיבת נר ישראל  ישיבת תורה ודעת 
 מקום פעילות:  פילדלפיה
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה, נשיא מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
 רבותיו:  הרב אהרן קוטלר
 בן או בת זוג:  תמי קמנצקי 
 אב:  יעקב קמנצקי 
 
הרב קמינצקי עם הרב שטיינמן והרב שווי
הרב שמואל קמנצקי (נולד בחשוון ה'תרפ"ה, 12 בנובמבר 1924) הוא רב חרדי ליטאי, ראש ישיבת פילדלפיה ונשיא מועצת גדולי התורה בארצות הברית, בנו של הרב יעקב קמנצקי.
תולדותיו

נולד בקרמנצ'וג שבדרום-מערב ברית המועצות (כיום באוקראינה), לאיטה עטיל ולרב יעקב קמנצקי, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק. בהיותו בן 12 היגרו הוריו לארצות הברית והתיישבו בסיאטל שבוושינגטון. בבחרותו למד בישיבת נר ישראל בבולטימור בראשות בן דודו של אביו הרב יעקב יצחק רודרמן ולאחר מכן בישיבת לייקווד אצל הרב אהרן קוטלר ואף הוסמך על ידו לרבנות.
בשנת 1953 החליט הרב אהרן קוטלר להקים ישיבה נוספת מחוץ לעיר לייקווד ולשם כך אסף קבוצה מתלמידיו והעמיד בראשם את הרב קמנצקי והרב דב שוורצמן ושלחם להקים ישיבה בפילדלפיה. לאחר כשנתיים החליט הרב דב שוורצמן לעלות לישראל ולהקים שם את ישיבת בית התלמוד, אז פנה הרב קמנצקי לרב אליהו שווי שהיה אף הוא מתלמידיו הגדולים של הרב קוטלר והזמינו לכהן לצדו בראשות הישיבה, השניים כיהנו יחדיו עד לפטירתו של הרב שווי בראש חודש ניסן ה'תשס"ט (מרץ 2009).
הרב קמנצקי הוא נשיא מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית ובנוסף הוא חבר נשיאות בארגונים יהודיים רבים נוספים כדוגמת החינוך העצמאי תורה ומסורה מורשת החפץ חיים וארגונים נוספים.
בשיחותיו הוא מעודד את תלמידיו לשמור על אורח חיים בריא.
משפחתו > בניו

הרב שלום קמנצקי - מכהן לצדו בראשות ישיבת פילדלפיה
הרב אברהם קמנצקי - ר"מ ישיבת בית ישראל בירושלים
הרב דב קמנצקי - איש עסקים ופילנתרופ ידוע בטורונטו
הרב זאב קמנצקי - ר"מ ישיבת בלמר ניו ג'רזי
הרב דוד קמנצקי - עורך ש"ס שוטנשטיין באנגלית ובעברית ור"מ ישיבת דרכי נועם ירושלים
הרב אהרן קמנצקי
הרב אליהו קמנצקי
משפחתו > חתניו

הרב צבי ברקוביץ - ראש ישיבת נר ישראל-בולטימור
הרב שלום קלמר
הרב שייע שכטר
הרב יחיאל מושקוביץ
הערות שוליים

↑  אברהם בירנבוים, יתד נאמן 26 בנובמבר 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308523405171  ISNI: 0000 0000 8338 0221  VIAF: 121350415   WorldCat (עם VIAF): 121350415
ג'וניפר קוברה

טקס סיום תרגיל ג'וניפר קוברה 2016
במרכז: קצין התכנון של פיקוד אירופה וסגן מפקד הצי השישי, בריגדיר גנרל ג'ון ריצ'רדסון במהלך תרגיל ג'וניפר קוברה 10, מימין: מפקד מערך ההגנה האווירית של צה"ל תת-אלוף דורון גביש, משמאל: ראש מפא"ת שמואל קרן
מימין: מפקד מערך ההגנה האווירית תת-אלוף רן כוכב, לוטטנט גנרל סטיבן ל. באשאם (אנ') מפיקוד אירופה של ארצות הברית ומפקד חיל האוויר האלוף עמיקם נורקין בתרגיל ג'וניפר קוברה 2020
ג'וניפר קוברה (באנגלית: Juniper Cobra) הוא תרגיל צבאי דו-שנתי המתקיים בישראל. משתתפים בו כוחות מצה"ל ומפיקוד אירופה של ארצות הברית, והוא נועד לאמן את מערכי ההגנה מפני טילים של הכוחות.
התרגיל מתקיים משנת 2001 ונמשך כמספר ימים. זהו התרגיל הגדול ביותר של צה"ל עם כוחות זרים. בצד הישראלי משתתפים בתרגיל כוחות ממערך ההגנה האווירית, מטה ובסיסי חיל האוויר, כוחות פיקוד העורף וכוחות מערכי החירום, רפואה וההצלה. בצד האמריקאי משתתף כוח משימה של פיקוד אירופה שייעודו סיוע בהגנה על ישראל מפני טילים.
התרגיל מדמה סיטואציות הדורשות הגנה מפני טילים בליסטיים, אספקה בזמן חירום, תגובות בעת משבר, וסיוע חוץ הומניטרי.
תרגילי עבר

ג'וניפר קוברה 2001 - התרגיל הראשון, נערך בפברואר 2001.
ג'וניפר קוברה 2003 - נערך בפברואר-מרץ 2003 ונבחנה בו היערכות מערכי ההגנה האווירית לקראת מבצע חופש לעיראק. בתום התרגיל נותרו כוחות וסוללות הגנה אווירית אמריקאיים בישראל.
גו'ניפר קוברה 2005 - נערך במרץ-אפריל 2005. בתרגיל השתתפו כ-500 אנשי צבא אמריקאים בהם חיילים משני גדודי הפטריוט של חטיבת ההגנה האווירית ה-69 של צבא ארצות הברית, אנשי הצי האמריקאי, ואנשי תמיכת קשר ולוגיסטיקה.
ג'וניפר קוברה 2007 (JC7) - התרגיל נערך במרץ 2007 והשתתפו בו בין השאר חטיבת ההגנה האווירית ה-69 של צבא ארצות הברית (אנ') וסוללות מרגימנט ההגנה האווירית ה-7 (אנ').
ג'וניפר קוברה 10 (JC10) - בתרגיל השתתפו מעל 1,000 חיילים אמריקאים מהצי, חיל האוויר, צבא היבשה, וחיל הנחתים. בין השאר פרסה בישראל חטיבת ההגנה מפני טילים ה-357 של צבא ארצות הברית (אנ') עם סוללות PAC-3 פטריוט, מערכות THAAD, ספינות הצי השישי של ארצות הברית עם מערכות SM-3 וכוחות של המשמר הלאומי של ארצות הברית. התרגיל התקיים באוקטובר-נובמבר 2009.
ב-2012 נערך תרגיל שיתוף הפעולה בין הצבאות במתכונת מורחבת יותר תחת שם הקוד Austere Challenge 12 ‏(AC12)
ג'וניפר קוברה 2014 (JC14) - בתרגיל השתתפו 700 חיילים אמריקאים שפרסו בישראל וכ-1,300 חיילים אמריקאים שהשתתפו בתרגיל באירופה ובארצות הברית. התרגיל נערך במאי 2014
ג'וניפר קוברה 2016 (JC16) - בתרגיל השתתפו כ-1,300 אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. התרגיל נערך בפברואר-מרץ 2016
ג'וניפר קוברה 2018 (JC18) - בתרגיל נטלו חלק כ-2,500 אנשי צבא אמריקאים, מתוכם 2,100 שנפרסו ברחבי ישראל. במשולב עם התרגיל התקיימו גם התרגיל המטכ"לי "אבן הראשה" ותרגיל העורף הלאומי "עמידה איתנה". התרגיל התקיים בפברואר-מרץ 2018.
ג'וניפר קוברה 2020 (JC20) - התרגיל התקיים במרץ 2020. נטלו בו חלק מעל 2,500 אנשי צבא אמריקאים, מהם תרגלו בישראל מעל 600, לצד כ-1,000 חיילי צה"ל. על התרגיל העיבה התפרצות נגיף קורונה-ווהאן ובוטלה הגעתם לישראל של מאות אנשי צבא אמריקאים שבסיסם באיטליה. במקומם נטלו חלק בתפקיד כוחות צבא המוצבים בגרמניה ובארצות הברית. ב-4 במרץ, מספר ימים לאחר תחילת התרגיל, הוא הופסק בעקבות החמרת הצעדים של משרד הבריאות נגד התפרצות הקורונה.
הערות שוליים

↑  הפטריוט מבצעי בתוך 24 שעות ממתן ההתרעה, באתר ערוץ 7, 27 בפברואר 2003
↑  USAREUR Units Participate in Juniper Cobra 2007, אתר צבא ארצות הברית, 21 במרץ 2007
↑  Ohio Guard teams with Israeli forces during joint exercise, אתר פיקוד אירופה של ארצות הברית
↑  ספי קיני, הסתיים תרגיל "ג'וניפר קוברה", באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בנובמבר 2009
↑  כמו בנאט"ו: ישראל וארה"ב מתכננות תרגיל צבאי מסיבי, באתר גלובס, 4 באפריל 2011
↑  USEUCOM readies to participate with IDF in Exercise Juniper Cobra 2018, אתר פיקוד אירופה של ארצות הברית
↑  כרמל להד וטל בן-נאה, ‏החל תרגיל ה"ג'וניפר קוברה" 2018, באתר חיל האוויר הישראלי, 22 בפברואר 2018
↑  עפרי טל, ‏הגנה משותפת: תרגיל ה"ג'וניפר קוברה" החל היום, באתר חיל האוויר הישראלי, 3 במרץ 2020
↑  יואב זיתון, לאחר הפרסום ב-ynet | בוטלה הגעת מאות אמריקנים מאיטליה לתרגיל עם צה"ל, באתר ynet, 27 בפברואר 2020
↑  מערכת אתר חיל-האוויר, ‏לאור הנחיות משרד הבריאות ותוך תיאום הדוק עם הפיקוד האירופי של צבא ארה"ב הוחלט על הפסקת תרגיל ה"ג'וניפר קוברה", באתר חיל האוויר הישראלי, 4 במרץ 2020
גרגורי גיאו

| --- | --- |

 כינוי:  גיואי
 השתייכות:  חיל האוויר של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד חיל האוויר התשיעי של ארצות הברית  סגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית  מפקד פיקוד צפון של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של חיל האוויר   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (3)   לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד (3)   מדליית האוויר   אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
 
גרגורי גיאו (באנגלית: Gregory M. Guillot) הוא קצין בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כמפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה.
ביוגרפיה

גיאו גדל ולמד בטוסון שבאריזונה. ב-1984 התחיל ללמוד באוניברסיטת אריזונה בטרם עבר לאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית וסיים ב-1989 תואר ראשון בהנדסה. בחיל האוויר שירת כקצין בקרה אווירית. ב-2003 מונה למפקד טייסת הבקרה האווירית המוטסת ה-966 ובאוגוסט 2004 מונה למפקד טייסת הבקרה האווירית המוטסת ה-965. לאחר מכן שירת בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. ב-2008 הוצב בפיקוד מרכז כמפקד מחלקת הבקרה האווירית ובמאי 2010 הוצב באיחוד האמירויות הערביות כמפקד להק 380. ביוני 2012 מונה למפקד כנף הבקרה האווירית 552 וביוני 2013 מונה למפקד כנף 55. לאחר תפקידי מטה בפיקוד הפסיפי של חיל האוויר מונה ב-2018 לסגן מפקד הכוח האווירי בפיקוד מרכז. ביוני 2019 מונה לקצין המבצעים של פיקוד צפון.
ביולי 2020 מונה למפקד כוחות האוויר בפיקוד מרכז שתחתיו התאגדו לחיל האוויר התשיעי של ארצות הברית. באוגוסט 2022 מונה לסגן מפקד הפיקוד במקום ג'יימס מלוי שפרש. על פועלו בתקופה זו עוטר באות הערכה מטעם הרמטכ"ל של צה"ל כהוקרה על תרומתו הרבה לביטחונה של מדינת ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.
בפברואר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית.
לאורך שירותו טס במטוסי בואינג E-3 סנטרי, בואינג RC-135, מקדונל דאגלס KC-10 אקסטנדר, F-15 ו-לוקהיד U-2.
גיאו בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת אמברי-רידל ותואר שני באסטרטגיה ממכללת המלחמה הלאומית של האוניברסיטה לביטחון לאומי.
הערות שוליים

↑  Virtual CRT: “Combat Proven Integrated Air and Missile Defense – CENTCOM”
↑  אבי אשכנזי, ‏סגן הרמטכ"ל נפגש עם מפקדים בכירים על מנת לדון בתכניות המלחמה בדרום ובצפון, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2024
↑  הודעה על מינויו
המערכה על איי וולקנו וריוקיו

המערכה על איי וולקנו וריוקיו הייתה סדרת קרבות ועימותים בין כוחות בעלות הברית לבין כוחות האימפריה היפנית, מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. המערכה נמשכה מינואר עד יוני 1945.
המערכה התרחשה באיי וולקנו ובאיי ריוקיו. שני קרבות הקרקע העיקריים במערכה זו היו קרב איוו ג'ימה (16 בפברואר – 26 במרץ) וקרב אוקינאווה (1 באפריל – 21 ביוני). בנוסף התרחש קרב ימי עיקרי מבצע טן-גו (7 באפריל), שקיבל את שמו משם המבצע היפני שממנו התפתח הקרב.
המערכה הייתה חלק מהמערכה על יפן שמטרתה הייתה כיבוש אזורי היערכות לקראת פלישה ליפן, והקמת בסיסים אוויריים וימיים לסיוע לפלישה. הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי הביאו לכניעת יפן ולמעשה הפכו את הפלישה לבלתי נחוצה.
ראו גם

מבצע נפילה
לקריאה נוספת

Drea, Edward J. (1998). "An Allied Interpretation of the Pacific War," in In the Service of the Emperor: Essays on the Imperial Japanese Army, University of Nebraska Press, 1998, p. 42-60. ISBN 9780803266384.
חואניטה הול

| --- | --- |

הול במחזה "דרום פסיפיק"
 לידה:  6 בנובמבר 1901 קיפורט, ניו ג'רזי
 פטירה:  28 בפברואר 1968 (בגיל 66) ביי שור, ניו יורק
 סוגה מועדפת:  ברודוויי, קולנוע
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  שנות ה-20 של המאה ה-20 – שנות ה-60 של המאה ה-20
 עיסוק:  זמרת
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני
 פרופיל ב-IMDb
 
חואניטה הול (אנגלית: Juanita Hall; ‏6 בנובמבר 1901 – 28 בפברואר 1968) הייתה שחקנית תיאטרון מוזיקלי וקולנוע אפרו אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידיה בהפקות המקוריות של מחזות הזמר של רוג'רס והמרשטיין, בעיקר עבור גילום התפקיד "בלאדי מרי" בדרום פסיפיק, שבזכותו הייתה לאישה השחורה הראשונה שזכתה בפרס הטוני לשחקנית משנה.
הול חזרה על תפקיד בלאדי מרי בסרט "דרום פסיפיק"" שיצא בשנת 1958. 

ב-1961 השתתפה בעיבוד הקולנועי של המחזמר "שירת תוף הפרח", גם הוא של רוג'רס והמרשטיין.
ב-1950 הול הקליטה את השיר "Old Bojangles Is Gone" לזכרו של ביל רובינסון, שחקן ורקדן שעשה היסטוריה כשחצה את קווי הגזע על הבמה ועל מרקע הקולנוע.
אה"מ פרינס אוף ויילס (R09ׂ)

| --- | --- |
 
 תיאור כללי
 סימן זיהוי:  R09
 מוטו:  "Semper Eadem" "זהה תמיד"
 סוג אונייה:  נושאת מטוסים
 צי:  הצי המלכותי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  קווין אליזבת
 סדרה קודמת:  נושאות המטוסים מסדרת אינווינסיבל
 אוניות בסדרה:  אה"מ קווין אליזבת (R08) אה"מ פרינס אוף ויילס (R09)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנות רוסית', גלאזגו
 הוזמנה:  20 במאי 2008
 תחילת הבנייה:  7 ביולי 2009
 הושקה:  21 בדצמבר 2017
 תקופת הפעילות:  21 באוקטובר 2021 – הווה (3 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  65,000 טון
 אורך:  280 מטר
 רוחב:  73 מטר
 שוקע:  11 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  32 קשר (59 קמ"ש)
 טווח שיוט:  19,000 ק"מ
 הנעה:  2 טורבינות גז MT-30‏ רולס רויס 36MW
 אמצעי לחימה
 חימוש:  4 תותחים נ"מ 20 מ"מ, 3 מערכות פלנקס, 6 מקלעי M134 מיניגאן
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם ארוך טווח S1850M מכ"ם טווח בינוני דגם 997 ארטיזן 3D
 מסוקים:  14 מסוקים
 מטוסים:  24-36 מטוסי ‏F-35 לייטנינג
אה"מ פרינס אוף ויילס (באנגלית: HMS Prince Wales, סימול צי R09) היא נושאת מטוסים, השנייה מבין שתיים בסדרת קווין אליזבת (השנייה אה"מ קווין אליזבת (R08)) של הצי המלכותי הבריטי.
האונייה הוזמנה לצד אחותה אה"מ קווין אליזבת במאי 2008 כסדרת נושאות מטוסים מחליפה לנושאות המטוסים מסדרת אינווינסיבל. נושאת המטוסים אה"מ פרינס אוף ויילס הושקה בדצמבר 2017 ונכנסה לתקופת מבחן בצי המלכותי ב-2019, במהלך אוקטובר 2021 היא הוכנסה לשירות פעיל.
טייסת אוויר ימית 809 היא טייסת תקיפה של זרוע האוויר של הצי המלכותי המפעילה מטוסי F-35 לייטנינג II ומשמשת ככוח התקיפה העיקרי של אה"מ פרינס אוף ויילס.
תיאור

נושאת המטוסים אה"מ פרינס אוף ויילס תוכננה לשימוש כלי טיס בהמראה ונחיתה אנכית או קצרת-מסלול (S/VSTOL) בלבד, היא אינה כוללת על סיפונה ציוד לאפשר המראה ונחיתה רגילה כגון כבלי עצירה ומעוט. עיצוב זה מאפשר לה להיות קטנה יותר ולהכיל מספר רב יותר יחסית של כלי טיס שיכול להגיע עד לכ-72 כלי טיס, שכוללים את כלל דגמי המסוקים בשירות הכוחות המזוינים של בריטניה ובעלות בריתה (כולל מסוקים גדולים כמו הבואינג CH-47 צ'ינוק והבל-בואינג V-22) ומטוס הקרב הרב משימתי הלוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II, המותאם לנחיתה והמראה קצרת-מסלול ומוגדר כמרכיב התקיפה העיקרי של נושאת המטוסים.
האונייה מיועדת לשאת כוח של 24 מטוסי F-35 לייטנינג II במצב רגיל ועד 36 במקרה הצורך, בנוסף, באופן טיפוסי תכלול האונייה 14 מסוקי AW101 מרלין כאשר תשעה מהם בתפקיד לוחמה נגד צוללות, מעבר לאלו היא יכולה לשאת מגוון סוגי מסוקים נוספים בהתאם לצרכים המבצעיים, בהם מסוקי תקיפה (כגון הAH-64 אפאצ'י), מסוקי תובלה, סיור או אחרים.
בעוד שנושאות מטוסים רבות כוללות מגדל שליטה בודד המתנשא מהסיפון (נקרא גם "אי") הכולל את מגדל הפיקוח והגשר במבנה אחד, הפרינס אוף ויילס (בדומה לקווין אליזבת) כוללת שני איים כאשר הקדמי משמש כגשר האונייה והאחורי כמגדל פיקוח. משום שהאונייה תומכת בכלי טיס בהמראה ונחיתה קצרת-מסלול (או אנכית), מסלול הנחיתה וההמראה כולל רמפה מוגבהת בקדמת הסיפון לסיוע בהמראת מטוסי ה-F-35 לייטנינג II, הידועה בכינוי "מקפצת סקי".
אה"מ פרינס אוף ויילס ואה"מ קווין אליזבת מיועדות לשמש כציר המרכזי של יכולות התקיפה ארוכות הטווח של הצי המלכותי ומתוך כך, לצד יכולות נשיאת כלי הטיס של האונייה, היא יכולה לשאת גם כוח של כ-250 לוחמי חיל הנחתים המלכותי שמסוגלים להמריא ממנה על גבי דגמי מסוקי התובלה השונים (כגון הצ'ינוק) לכל גזרה מבצעית ברחבי העולם. סך הכל כוללת האונייה 1,600 מיטות לצוות האונייה, צוותי האוויר וכוחות הנחתים, המחולקים ל-470 חדרים.
נושאת מטוסים משתתפת בניסוי כטב"מ מדגם "מוהאבי".
שירות מבצעי

באוקטובר 2021 הכריז הצי המלכותי על סיום תהליך המבצע של אה"מ פרינס אוף ויילס וכניסה לשירות .
בינואר 2022 קיבלה אה"מ נסיך ויילס את הפיקוד על כוח המשימה של נאט"ו לים הארקטי, הים הבלטי והים התיכון.
ב-27 באוגוסט 2022 לראשונה ערכה אה"מ פרינס אוף ויילס אימונים משותפים באוקיינוס האטלנטי עם הצי האמריקני, הצי המלכותי הקנדי וחיל הנחתים של ארצות הברית.
גלריה

אה"מ פרינס אוף ויילס ואחותה אה"מ קווין אליזבת
מסוק AW101 מרלין נוחת על הסיפון
מטוס F-35 לייטנינג II של טייסת אוויר ימית 809 נוחת על סיפון אה"מ פרינס אוף ויילס
אה"מ פרינס אוף ויילס בתרגיל משותף לצד נושאת המטוסים האמריקאית ג'ורג' וושינגטון (CVN-73ׂ)
הערות שוליים

↑  האונייה משמשת כלי טיס בהמראה ונחיתה אנכית או קצרת מסלול בלבד (V/STOL), בהם מסוקים מכל הסוגים המשמשים את הכוחות הבריטים ומטוסי F-35 המותאמים להמראה קצרת מסלול. סך הכל האונייה מסוגלת לשאת עד כ-72 כלי טיס.
↑  James Knuckey, HMS Prince Of Wales: Carrier Returns To Sea After Repairs, Forces Network, ‏2021-04-30 (באנגלית)
↑  Peter Suciu, The HMS Prince of Wales is NATO's Newest Aircraft Carrier, The National Interest, ‏2022-01-13 (באנגלית)
↑  Badshah, Nadeem (2022-08-29). "UK's defective Nato flagship could miss 'landmark' flight trials". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-01-01.
יד השמונה

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎684 מטר
תאריך ייסוד: 1971
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב שיתופי
מוצא המייסדים: מתנדבים מפינלנד
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 259 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-15.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) יד השמונה(למפת הרי ירושלים רגילה) יד השמונה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יד השמונה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יד השמונה31°48′35″N 35°05′23″E﻿ / ﻿31.8098331480275°N 35.0896460020013°E﻿ / 31.8098331480275; 35.0896460020013  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - יד השמונה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

יד השמונה הוא מושב שיתופי של תנועת האיחוד החקלאי השוכן בפרוזדור ירושלים, בין קריית התקשורת נווה אילן ליישוב נווה אילן. אוכלוסיית היישוב היא יהודית משיחית, מלבד מיעוט נוצרים שהצטרפו אל הקהילה.
מייסדי היישוב היו קבוצת מתנדבים פינים שבאו  לחיות בקרב השבים לציון ולעזור בבניית הארץ ב-1971. לאחר שלוש שנים שבהן חיו בנווה אילן, קיבלו אישור מהממשלה להקים את היישוב על גבעה סמוכה, וב-1974 הוקם המושב. בשנת 1978 הצטרפו אליהם יהודים משיחיים ישראלים. שמו של המושב נקבע לזכר שמונה יהודים שהוסגרו מפינלנד לידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.
במושב נמצא "גן תנ"כי", המשחזר את החיים החקלאיים בתקופת התנ"ך. לאורך הגן שזורים ממצאים ארכאולוגיים ממקומות שונים ברחבי הארץ, ושחזורים של מבנים עתיקים בעלי אופי חקלאי. הגן נבנה בשיתוף פעולה עם רשות העתיקות ועם החוקר ישו דריי.
ביישוב פועלים בית הארחה, אולם אירועים ונגריה. בית ההארחה הפסיק לארח חתונות בעקבות הפסד בתביעה, בה בית הארחה עבר על חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, בכך שבית ההארחה סירב לארח מסיבת חתונה לזוג לסביות באולם האירועים שלו בגלל התנגדות לנישואין חד מיניים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ReviveIsraelTV, The Price of Standing for Biblical Truth, YouTube, March 27, 2014
↑  60 אלף שקל קנס לבעלי אולם שדחו לסביות, באתר ynet, 12 בספטמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465883805171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.