stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כל דבר שבמניין צריך מניין אחר להתירו
בראשונים > תקנה שמלכתחילה נקבעה לזמן קצוב

בתקופת הראשונים היו שרצו לומר שחרם או תקנה שקבעו את זמנה מלכתחילה עד פסח או זמן קצוב אחר, צריך להמנות ולהתירה כשהגיע הזמן, בדומה לאיסור ביאה שנקבע לזמן מתן תורה ולמרות זאת הוצרך הכתוב להתירה בפירוש לאחר מתן תורה. התוספות מבטלים סברא זו והם קובעים שבניגוד למתן תורה שבו האיסור לא הוגבל בפירוש עד לאחר מתן תורה למרות שטעמו נתפרש, הרי שבאיסור שזמנו נתפרש מלכתחילה עד זמן מסוים, אין צורך למניין כדי להתירו.
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ה', פסוק כ"ז
↑  ספר שמות, פרק י"ט, פסוק ט"ו
↑  ספר שמות, פרק י"ט, פסוק י"ג
↑  ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק ג'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ה', עמוד א'
↑  תוספות ביצה ו א דיבור המתחיל והאידנא.
↑  הגהות אשרי לרא"ש מסכת כתובות פרק א סימן ג.
↑  ראו תוספות לתלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ל', עמוד א' דיבור המתחיל תנן, וברמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן של"ט, סעיף ג'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ב', הלכה ב'.
↑  השגת הראב"ד להלכות ממרים פרק ב הלכה ב.
↑  תוספות בביצה ה א
כלי שרת

כְּלֵי שָׁרֵת היו הכלים בהם השתמשו במהלך הקרבת הקרבנות במשכן ובבית המקדש. הכלים היו עשויים זהב, כסף, או נחושת, והיה בכוחם לקדש רכיבי קרבנות שהוכנסו לתוכם. יתרה מכך, לא היה ניתן להזות את דם הקרבנות על המזבח, או להקטיר עליו קורבן מנחה, אלא לאחר שהושמו בתוך כלי שרת. הפיכת כלי רגיל לכלי שרת התבצעה על ידי משיחה בשמן המשחה, או מעצם העובדה שהשתמשו בהם ככלי שרת.
עם כלי השרת נמנים הכפות, הקערות, המזרקים, סכיני השחיטה, כלי הקטורת וכלי מדידה רבים, חלקם מותאמים למדידת נוזלים וחלקם למדידת מוצקים. לדעות אחדות, אף כלי הנגינה ששימשו לצורך שירת הלווים  במקדש, נחשבו ככלי שרת.
גם כלי המקדש הנייחים, כגון המזבחות, שולחן הפנים ומנורת הזהב, נחשבים כלי שרת. אף שהמזבח והשולחן נעשו מעץ, הם צופו במתכת. לעומת זאת, כשירותם של כלי עץ שאינם מצופים להיות כלי שרת, שנויה במחלוקת בין התנאים, ולהלכה הם אינם כשרים לכך.
מימון כלי השרת

מימון כלי השרת היה מתרומת הלשכה, מכיוון שכלי השרת נחשבו כ"צורך קרבן", ולא "צורכי המזבח" שהוא חלק מבנין הבית ותקציבו מבדק הבית.
מימון כלי השרת > מכספי בדק הבית

בנוגע למימון כלי השרת של בית המקדש מכספי בדק הבית, קיימת סתירה לכאורה, בפסוקי התנ"ך. במקום אחד נראה כי כאשר יואש המלך ביצע מגבית לצורך קדשי הבית, לאחר שקודמו גרם למחסור חמור בכלי בית המקדש, הוא מסר את התקציב לגזברי בית המקדש, ואילו השתמשו עם הכסף, בין השאר, גם לייצור כלי שרת:
וּכְכַלּוֹתָם הֵבִיאוּ לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ וִיהוֹיָדָע אֶת שְׁאָר הַכֶּסֶף וַיַּעֲשֵׂהוּ כֵלִים לְבֵית ה' כְּלֵי שָׁרֵת וְהַעֲלוֹת וְכַפּוֹת וּכְלֵי זָהָב וָכָסֶף
מציטוט זה רואים כי למעשה השתמשו בכספי בדק הבית לצורך כלי השרת. מצד שני, כאשר המגבית עצמה נערכה, אנו מוצאים כי יהואש הזהיר את הכוהנים להשתמש בכספי בדק הבית רק לצורך בניית בית המקדש ושיפוצו ולא לצורכי כלי שרת:
וַיִּקְרָא הַמֶּלֶךְ יְהוֹאָשׁ לִיהוֹיָדָע הַכֹּהֵן וְלַכֹּהֲנִים וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם מַדּוּעַ אֵינְכֶם מְחַזְּקִים אֶת בֶּדֶק הַבָּיִת... וַיִּקַּח יְהוֹיָדָע הַכֹּהֵן אֲרוֹן אֶחָד וַיִּקֹּב חֹר בְּדַלְתּוֹ וַיִּתֵּן אֹתוֹ אֵצֶל הַמִּזְבֵּחַ בימין [מִיָּמִין] בְּבוֹא אִישׁ בֵּית ה' וְנָתְנוּ שָׁמָּה הַכֹּהֲנִים שֹׁמְרֵי הַסַּף אֶת כָּל הַכֶּסֶף הַמּוּבָא בֵית ה'. יא וַיְהִי כִּרְאוֹתָם כִּי רַב הַכֶּסֶף בָּאָרוֹן וַיַּעַל סֹפֵר הַמֶּלֶךְ וְהַכֹּהֵן הַגָּדוֹל וַיָּצֻרוּ וַיִּמְנוּ אֶת הַכֶּסֶף הַנִּמְצָא בֵית ה'. יב וְנָתְנוּ אֶת הַכֶּסֶף הַמְתֻכָּן עַל יד [יְדֵי] עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה הפקדים [הַמֻּפְקָדִים] בֵּית ה' וַיּוֹצִיאֻהוּ לְחָרָשֵׁי הָעֵץ וְלַבֹּנִים הָעֹשִׂים בֵּית ה'. יג וְלַגֹּדְרִים וּלְחֹצְבֵי הָאֶבֶן וְלִקְנוֹת עֵצִים וְאַבְנֵי מַחְצֵב לְחַזֵּק אֶת בֶּדֶק בֵּית ה' וּלְכֹל אֲשֶׁר יֵצֵא עַל הַבַּיִת לְחָזְקָה. יד אַךְ לֹא יֵעָשֶׂה בֵּית ה' סִפּוֹת כֶּסֶף מְזַמְּרוֹת מִזְרָקוֹת חֲצֹצְרוֹת כָּל כְּלִי זָהָב וּכְלִי כָסֶף מִן הַכֶּסֶף הַמּוּבָא בֵית ה'. טו כִּי לְעֹשֵׂי הַמְּלָאכָה יִתְּנֻהוּ וְחִזְּקוּ בוֹ אֶת בֵּית ה'
בתלמוד מובא כי רב הונא שאל את רבו רב שאלה זו, וזה הסביר לו כי באופן רגיל קנו את כלי השרת מכספים אחרים, אך כאשר נותר כספים מיותרים מכספי בדק הבית, יכלו להשתמש בהם לקנית כלי שרת, מכיוון שבית הדין התנה שאם הכסף שנודב לבדק הבית לא יוצרך אליו יוכלו להשתמש בו לקניית כלי שרת
מימון כלי השרת > מותר תרומת הלשכה

בנוגע למותר תרומת הלשכה קיימת מחלוקת האם השתמשו בתקציב זה לצורך כלי שרת. לפי רבי ישמעאל ורבי חנינא סגן הכוהנים קנו במותר התרומה כלי שרת, אך לפי רבי עקיבא ותנא קמא השתמשו בהם לצרכים אחרים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ו, עמוד ב'.
לילכ

| --- | --- |
לוגו מיס לילכ
 סוג:  שבועון נשים
 פורמט:  ירחון
 בעלים:  סונארה הוצאה לאור
 עורכת ראשית:  יארא משעור
 תאריכי הופעה:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 שפה:  ערבית
 מערכת:  נצרת
 
לילכ (בערבית "ليلك") הוא ירחון ערבי הפונה לקהל הנשים, מבית א-סנארה. המגזין עוסק בנושאים שונים, בהם: אמנות, תרבות, מדורי אוכל ורכילות. נכון לשנת 2010 העורכת הראשית שלו היא יארא משעור.
הירחון עורך מדי שנה תחרות "מלכת היופי" של המגזר הערבי הנקראת "מיס לילכ".
מאטי קאש

מאטי קאש (באנגלית: Matty Cash; נולד ב-7 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן פולני-אנגלי המשחק בעמדת הבלם והמגן הימני באסטון וילה ובנבחרת פולין.
קריירה

קאש הצטרף ב-2014 לקבוצת הנוער של נוטינגהאם פורסט. בין מרץ למאי 2016 הושאל לדאגנהאם אנד רדברידג' מליגת הפוטבול ליג השנייה. באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של נוטינגהאם פורסט מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות בהן שותף ב-129 משחקי ליגה וכבש 11 פעמים. בעונת 2019/2020 נבחר על ידי האוהדים לשחקן העונה של הקבוצה. בספטמבר 2020 עבר לאסטון וילה מהפרמייר ליג. הוא כבש שער בכורה ב-18 בספטמבר 2021 בניצחון 0–3 על אברטון.
קריירה בינלאומית

קאש ערך הופעת בכורה בנבחרת פולין בניצחון 1–4 על אנדורה בנובמבר 2021. ב-11 ביוני 2022 כבש שער בכורה במדי נבחרת פולין בתיקו 2-2 נגד הולנד בליגת האומות.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Czesław Michniewicz ogłosił kadrę na mundial w Katarze באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית, 10 בנובמבר 2022 (בפולנית)
| נבחרת פולין – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 שצ'נסני •  2 קאש •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 ויטסקה •  5 בדנארק •  6 בייליק •  7 מיליק •  8 ד. שימאנסקי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 סקורופסקי • 13 קמינסקי •  14 קיביור • 15 גליק • 16 סבידרסקי • 17 זורקובסקי • 18 ברשינסקי • 19 ס. שימאנסקי • 20 ז'לינסקי • 21 זלבסקי • 22 גרברה • 23 פיונטק • 24 פרנקובסקי • 25 גומני • 26 סקורש • מאמן: מיכנייביץ' |  1 שצ'נסני •  2 קאש •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 ויטסקה •  5 בדנארק •  6 בייליק •  7 מיליק •  8 ד. שימאנסקי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 סקורופסקי • 13 קמינסקי •  14 קיביור • 15 גליק • 16 סבידרסקי • 17 זורקובסקי • 18 ברשינסקי • 19 ס. שימאנסקי • 20 ז'לינסקי • 21 זלבסקי • 22 גרברה • 23 פיונטק • 24 פרנקובסקי • 25 גומני • 26 סקורש • מאמן: מיכנייביץ' | פולין |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812450836905606  VIAF: 1735163813740339110004   WorldCat (עם VIAF): 1735163813740339110004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדלי אופרת הים (נתניה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  נתניה
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2005–2009 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2009
 אדריכל:  Gabi Tetro
 מידות
 גובה:  מגדל 1 - 87  מגדל 2 - 109 מטר
 קומות:  מגדל 1 - 28  מגדל 2 - 33
 קואורדינטות:  32°20′25.68″N 34°51′14.12″E﻿ / ﻿32.3404667°N 34.8539222°E﻿ / 32.3404667; 34.8539222
 he
 
מגדלי אופרת הים הוא מתחם של שני מגדלי מגורים בעיר נתניה. בניית מגדל אופרת הים 1 הושלמה ב-2005, וגובהו 87 מטרים, עם 28 קומות. זה היה המגדל הגבוה ביותר בעיר עד להשלמת המגדל ב-2009. עם 33 קומות והיה מגדל המגורים הגבוה בישראל מחוץ לגוש דן, ובניין המגורים העשירי בגובהו בישראל. אולם מאז נבנו מגדלי מגורים גבוהים יותר בנתניה ובמקומות אחרים.
המגדלים מצופים באבן גרניט אפורה בהירה וכהה ועד 2013 היו מתחם המגורים הגבוה בישראל מצפון לגוש דן. המתחם כולל 6,500 מטרים מרובעים, פארק, בריכת שחייה חיצונית, ג'קוזי, סאונה פרטית וחדר כושר לדיירי הבניין.
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
מגדלי לגון
מגדלי בריגה
לוחמה בתקופת הברונזה במזרח התיכון

הגדרה מסורתית של המזרח הקרוב ואיראן  המזרח התיכון הרחב, ועבר הקווקז
הלוחמה בתקופת הברונזה התאפיינה בשימוש נרחב במתכות, בעיקר בברונזה, על שמה נקראת התקופה.
התקופה

תקופת הברונזה התחילה בערך באלף הרביעי לפנה"ס וקיבלה תנופה גדולה באלף השני לפנה"ס. בתקופה זו החלו להיווצר התרבויות הגדולות של המזרח הקרוב הקדום כגון שומר, אשור, האימפריה החתית, מצרים העתיקה ותרבויות אחרות.
התרבויות הקדומות הגדולות הקימו מדינות מאורגנות עם מערכת בירוקרטית מפותחת שהייתה מסוגלת לתמוך בכוחות צבא גדולים, שמנו לעיתים עשרות אלפי לוחמים, מספרים גדולים מאוד יחסית לתקופה הנדונה.
התרבויות העיקריות

אחת התרבויות הבולטות בתחילת תקופת הברונזה הייתה שומר – תרבות של ערי מדינה ששלטו באזור דרום מסופוטמיה, אשר המציאו את כתב היתדות, אחת משיטות הכתב
הקדומות ביותר, ובנו את מקדשי הזיגוראת. מוצא השומרים אינו ידוע. תרבות שומר ירדה מגדולתה בעקבות עלייתה של תרבות שמית שיצרה את האימפריה האכדית ואמצה את כתב היתדות. במצרים העתיקה מתאחדות מצרים העליונה ומצרים התחתונה על ידי נערמר לממלכה אחת, ומתחילה תקופת השושלות. זו תקופת הפירמידות. המצרים המציאו את כתב החרטומים שהיה כתב הירוגליפי. בארץ ישראל זוהי תקופת הברונזה הקדומה, יש גידול באוכלוסייה, תקופה של בניית ערים בצורות.
בסוף האלף השלישי לפנה"ס נעלמת ממלכת אכד, וחוזרת תקופה נאו-שומרית של ערי מדינה, אחת הבולטות בהן היא השושלת השלישית של אור, במצרים מגיעה תקופת הביניים הראשונה, תקופת התרופפות של השלטון המרכזי. באזור סוריה צומחות התרבויות השמיות אבלה ואוגרית. בארץ ישראל מגיעה תקופה של נטישת הערים.
בתחילת האלף השני לפנה"ס מתפתחת בצפון מסופוטמיה עיר המדינה אשור אשר מקיימת סחר עם אנטוליה באמצעות מושבות אשוריות בכניש. בדרום מסופוטמיה עולה הממלכה השמית של בבל, ומלכה חמורבי יצא למסעות כיבוש מלרסה בדרום ועד מארי בצפון. במצרים זוהי תקופת הממלכה התיכונה, תקופה של יצירת קשרים בינלאומיים והתפתחות במדע הרפואה. בארץ ישראל חוזרת תקופת העיור וערים מבוצרות עם חלקלקה. במחצית האלף השני צומחת באנטוליה הממלכה החתית הקדומה היוצאת למסעות כיבוש, ומגיעה עד בבל והורסת אותה. מצרים נכבשת על ידי החיקסוס.
המחצית השנייה של האלף השני היא תקופת הברונזה המאוחרת, תקופת סחר בינלאומי. השפה הבבלית הופכת לשפה הבינלאומית. זוהי תקופה של צמיחת ממלכות חזקות. ממלכת מיתני החורית בצפון סוריה ותקופת האימפריה במצרים הנאבקות ביניהן על שליטה בכנען וסוריה. המאבק ביניהן נפסק עם עליית כוחה של הממלכה החתית החדשה באנטוליה הנאבקת בשתי הממלכות האלה גם יחד. בדרום מסופוטמיה זוהי תקופה של ירידה. בבל נשלטת על ידי הכשים.
הצבאות

הרכב הצבאות השתנה בהתאם לאופי התרבותי של המדינה שיצרה אותו. לרוב, כללו הכוחות הצבאיים כוחות חיל רגלים ויחידות רכובות, שהפלטפורמה הניידת שלהם הייתה לרוב המרכבה. פרשים הופיעו בתקופת הברונזה המאוחרת, אך אלה היו מעטים ויעילותם הייתה מוגבלת מאוד, בעיקר בגלל גודל הסוס שלא אפשר נשיאת שריון רב והעדר ציוד רכיבה שהתפתח רק בתקופת הברזל.
הצבאות גויסו הן מקרב תושבי הממלכה והן מקרב שכירי חרב. בראשית תקופת הברונזה היו הצבאות קטנים יחסית, אך בהמשך, גדלו בתקופת הברונזה המאוחרת לכדי עשרות אלפי לוחמים. כך למשל בקרב קדש, אחד הקרבות הגדולים של תקופת הברונזה המאוחרת, בו השתתפו למעלה מ-50,000 לוחמים ולמעלה מ-5,000 מרכבות, משני מהצדדים.
כלי נשק ואמצעי לחימה > חיל רגלים וכלי נשקם

חיל רגלים הרכיב את עמוד השדרה של הצבא בתקופת הברונזה בעולם העתיק. לרוב, חולק חיל הרגלים לקל, שהיה חמוש בכלי הטלה למיניהם כגון כידוני הטלה, קשתות, קלע וכיוצא באלה ולא היה מוגן כלל בשריון או היה מוגן בשריון דל; ולכבד שהיה חמוש בכלי נשק לטווח קצר כגון חניתות, חרבות וגרזנים. לרוב, היה חיל הרגלים הכבד חמוש בציוד מגן כלשהו - לכל הפחות מגן וקסדה, אך לפעמים גם שריון גוף כלשהו. שריונות העשויים ממתכת היו יקרים מאוד ונלבשו בעיקר על ידי בני האצולה ששירתו, לרוב, בחיל המרכבות.
החימוש ואופן השימוש בחיל הרגלים השתנה מאזור לאזור, בהתאם לתנאים הגאוגרפיים והפוליטיים. אימון מסודר לא היה קיים והחיילים נדרשו ללמוד את שיטות הלחימה בכוחות עצמם. לכן, בארצות מפותחות, דוגמת מצרים העתיקה, גויס חיל הרגלים הן מקרב הנתינים והן מקרב שכירי חרב, שהשלימו את הצרכים הטקטיים שלא היו נפוצים בקרב תושבי האזור הנתון.
כלי נשק ואמצעי לחימה > פרשים ומרכבות וכלי נשקם

התפתחויות טכנולוגיות חשובות, בעיקר עיבוד מתכות ועיבוד עץ, ובמיוחד גילוי יכולת כיפוף העץ בעזרת קיטור לצורת גלגל, אפשרו את יצירת המרכבות המהירות שאפיינו את הלוחמה המזרח תיכונית באלף השני לפנה"ס, תקופת הזוהר של עידן הברונזה.
אף שמרכבות היו ידועות עוד בשומר באלף ה-3 לפנה"ס, היו אלה למעשה עגלות כבדות בעלות ארבעה גלגלים עם פלטפורמת לוחמה כבדה רתומה לבהמות משא קטנות (ככל הנראה ערודים). ההתפתחות הטכנולוגית של האלף השני לפנה"ס שחלה בכמה מישורים במקביל אפשרה את התפתחות מרכבת הקרב האמיתית הראשונה. ההתפתחות הטכנולוגית הזאת התקיימה בעיקר בתחום גידול הסוסים, עיבוד העץ והמטלורגיה. הסוסים, שהיו גדולים בהרבה מבהמות המשא הקטנות, אך עדיין קטנים מכדי לשמש כסוסי פרשים של ממש, אפשרו להקטין את מספר בהמות המשא מארבעה, כפי שהיה מקובל במרכבות השומריות, לשניים. גם המרכבה עצמה השתנתה - גלגלי עץ עם חישורים אפשרו להקטין במידה ניכרת את משקל המרכבה ואת ניידותה ואילו ההתפתחות במטלורגיה אפשרה ללוחמי המרכבות לעטות שריון חזק שסיפק הגנה טובה.
ההתפתחות הטקטית העיקרית התרחשה בממלכת מיתני בה נוצר מעמד המריאנו (אזור סוריה - צפון מערב עיראק של היום) במחצית הראשונה של האלף השני לפנה"ס - מעין אריסטוקרטים לוחמים.
בשיא תקופת הברונזה, באמצע האלף ה-2 לפנה"ס, התחלקו המרכבות לשני סוגים עיקריים - המרכבה הקלה ששימשה את המצרים והיו בה שני לוחמים - הרכב שנהג בסוסים וקשת, והמרכבה הכבדה שהייתה נהוגה בעיקר באימפריה החתית. כלי הנשק העיקרי של המרכבה הקלה היה הקשת המורכבת, שהייתה חזקה מספיק כדי לשלוח חץ למרחק של מאות מטרים והייתה קטלנית גם לחייל המוגן בשריון גוף ממרחק ניכר. בנוסף לשני החיילים המוצבים על גבי המרכבה צורף לכל מרכבה גם רץ. תפקידו של הרץ היה פשיטה על סיפון המרכבות היריבות והרג הלוחמים הנמצאים בו. כמו כן, היה עליו להשמיד או לשבות את הלוחמים שנפלו מהמרכבות. תפקיד חשוב אחר היה הגנה על המרכבות של צבאו מפני רצים של האויב כדי למנוע מהם לעשות להם את אותו הדבר.
במרכבה החתית היו שלושה לוחמים: רכב, נושא רומח ונושא מגן. המרכבות הקלות ששימשו, בין היתר, את מצרים נועדו לחוג סביב כוחות האויב ולהמטיר עליו חצים ואילו המרכבות הכבדות נועדו, בעיקר, לשבירת מערכי חיל רגלים.
הפרשים, כאמור, לא היו נפוצים בתקופת הברונזה ותפקידם היה בדרך כלל סיור והעברת מסרים ולא השתתפות פעילה בקרב. הסיבה לכך היא העדר ציוד רכיבה נח והגודל הקטן של הסוסים שלא אפשרו נשיאת משאות כבדים כמו חייל עוטה שריון כבד.
כלי נשק ואמצעי לחימה > ספינות קרב

ככלל, התאפיינה הלוחמה הימית בתקופת הברונזה בספינות ששימשו בעיקר כאמצעי לנשיאת חיילים ולא היוו פלטפורמה קרבית בפני עצמן. ככלל, היו הספינות הראשונות קטנות והונעו במפרשים פשוטים ומערכת של משוטים. על הספינה ניצבו כמה עשרות חיילים, רובם קשתים וחיילי חי"ר שפשטו על סיפון האוניות של האויב וניסו להשמיד את החיילים שישבו בהם. הספינות הראשונות אשר שימשו כפלטפורמות לחימה הופיעו רק לקראת תקופת הברזל בדמותה של אוניית חמישים.
הלוחמה הימית לא הייתה פופולרית בתקופת הברונזה. היו לכך סיבות רבות, העיקריות שבהן היא טכנולוגיה ירודה שלא אפשרה את בנייתן של אוניות גדולות יותר וחוסר יכולת הניווט בלב ים, בעיה שהוסיפה להטריד את הימאים גם זמן רב לאחר תקופה זו.
לקריאה נוספת

יגאל ידין, תורת המלחמה בארצות המקרא: לאור הממצאים הארכיאולוגיים, החברה הבינלאומית להוצאה לאור, רמת גן, 1963
William J Hamblin, Warfare in the ancient middle east to 1600 BC, Routldge, 2006
התרבויות העיקריות בתקופת הברונזה המאוחרת
כלי שמלאכתו לאיסור

בהלכות שבת, כלי שמלאכתו לאיסור הוא אחד ממיני המוקצה, שהוא - דבר שרגילים לעשות בו מלאכות שאסורות בשבת. בתנאים מסוימים התירו חכמים להשתמש בכלים אלו, ובלבד שרוצים לעשות בהם שימוש שמותר בשבת.
רקע

התקנה שהגבילה את טלטולם של "כלים שמלאכתן לאיסור", מיוחסת לנחמיה, כפי שמופיע בפסוק, ”בַּיָּמִים הָהֵמָּה רָאִיתִי בִיהוּדָה דֹּרְכִים גִּתּוֹת בַּשַּׁבָּת וּמְבִיאִים הָעֲרֵמוֹת וְעֹמְסִים עַל הַחֲמֹרִים וְאַף יַיִן עֲנָבִים וּתְאֵנִים וְכָל מַשָּׂא וּמְבִיאִים יְרוּשָׁלַים בְּיוֹם הַשַּׁבָּת וָאָעִיד בְּיוֹם מִכְרָם צָיִד” (ספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק ט"ו).
האיסור על כלים שמלאכתם לאיסור היה שלא לטלטל אותם כלל, אפילו לצורך גופם או לצורך מקומם, מכיוון שראה נחמיה שהאנשים מקלים בהלכות שבת ומטלטלים מרשות היחיד לרשות הרבים ועוברים בכך על מלאכת הוצאה שהיא אחת מל"ט אבות מלאכה, ולכן כדי לעשות סייג לדבר אסרו לחלוטין טלטול כל הכלים שבבית. לאחר שראה נחמיה ששמירת שבת התחזקה בקרב העם הם שבו והתירו טלטול כלי שמלאכתו להיתר, ולאחר תקופה התירו אף טלטול כלי שמלאכתו לאיסור לצורך גופו או מקומו.
היתרים לשימוש בכלי שמלאכתו לאיסור

לצורך גופו - לעשות שימוש שמותר בשבת על ידי גוף החפץ. לדוגמה: אמנם פטיש הוא כלי שמלאכתו לאיסור, משום שבונים בו, אבל כדי לפצח אגוזים מותר להשתמש בו בשבת.
לצורך מקומו - לפנותו ממקום מסוים משום שצריך לאותו מקום. לדוגמה: אם ישאירו כלי שמלאכתו לאיסור על ספה. כאשר ירצו לשבת על אותה ספה ניתן להזיז את אותו חפץ.
כמו כן, גם אם רוצים להציל את הכלי עצמו או להשתמש בו בצורה שאינו מותר בשבת, אפשר גם להערים ולמצוא שימוש נוסף בכלי גם אם זו לא המטרה העיקרית. לדוגמה: אפשר להכניס טלפון מהחצר שיורד שם גשמים בתנאי שיעשה שימוש בגוף הטלפון.
דרך נוספת לטלטל כלי שמלאכתו לאיסור כדי להציל את הכלי עצמו (כגון מחמה לצל) הנה על ידי הנחת חפץ שאיננו מוקצה עליו.
כאשר מזיזים כלי שמלאכתו לאיסור באחד משני האופנים האלה, ניתן להניחו היכן שרוצים ואין חובה לעזוב אותו מיד.
כלי שמלאכתו לאיסור הוא רק כלי כזה שאין מקפידים על השתמשות בו לצורך אחר, כמו פטיש למשל. כל כלי שמלאכתו לאיסור ומקפידים שלא להשתמש בו לצורך אחר מלבד המלאכה שלו הוא מיועד, נחשב למוקצה מחמת חיסרון כיס, הדוגמאות המובאות בשולחן ערוך הן: סכין של שחיטה ושל מילה, כלי סת"ם ודומיהן. מסיבה זו, כל מכשיר יקר שאין מזיזים אותו ממקומו לשום צורך חוץ מהצורך שלו, כגון כלים חשמליים רגישים הן מוקצה מחמת חיסרון כיס.
כלי שמלאכתו לאיסור ולהיתר

כלי שמשתמשים בו גם להיתר, אם עיקר מלאכתו היא לאיסור ורק באופן עראי משתמשים בו לצורך ההיתר הוא נחשב כלי שמלאכתו לאיסור, אבל אם הוא עשוי לצורך שימוש לאיסור ולהיתר מותר לטלטל אותו בשבת ודינו ככלי שמלאכתו להיתר, שמותר לטלטל אותו לכל צורך שהוא ואפילו לצורך שמירה על הכלי עצמו (אבל לא שלא לצורך כלל).
הערות שוליים

↑  מגן אברהם, אורח חיים, סימן ש"ח, סעיף קטן ז'.
↑  הרב יצחק יוסף, ילקוט יוסף קש"ע, סימן שח סעיף ג' - מוקצה בכלי שמלאכתו לאיסור, ס"ק קט'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ש"ח, סעיף ג'.
↑  ראו כאן
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
פטיש ביתי הוא כלי שמלאכתו לאיסור ומותר לטלטל אותו לצורך גופו - (פיצוח אגוזים למשל) או מקומו
כלי שיט לדיג

ספינת דיג בנמל עכו
כלי שיט לדיג הם סירות וספינות המשמשות לדיג. לכלי שיט אלה מאפיינים רבים שנועדו להתאימם למילוי יעיל של מטרתם.
צורת כלי השיט

המטרה הראשית בתכנון כלי שיט לדיג היא שיפור יעילות הדיג באמצעות בניית ספינה היכולה להשיג שלל רב, שצוותה קטן והוצאות תפעולה נמוכות. התכנון חייב לקחת בחשבון את נושא הבטיחות, שכן הדיג המסחרי הוא בין המקצועות המסוכנים ביותר ולכן בחלק מהמדינות יש תקנות שנועדו לפקח על בנייה והפעלה של ספינות דיג. הארגון הימי הבינלאומי (International Maritime Organization) שהתכנס לראשונה ב-1959 תחת חסות האו"ם, אחראי להכין תקנות המכסות היבטים של תכנון ספינות כגון בנייה, יציבות, ציוד הצלה ואטימות למים. תקנות אלו הובילו לסטנדרטיזציה בתכנון הספינות.
עד התקופה המודרנית היו צורת ומבנה כלי השיט ששימשו לדיג ייחודיים לכל אזור. שינויים במבנה נראו אפילו בין כלי שיט בנמלים סמוכים. שלושה גורמים היו הסיבה לשינויים משמעותיים במבנה הספינות:
תופעת הדיג במרחקים, שהתגברה באמצע המאה ה-20. עבורה נדרשו ספינות גדולות יותר. הדרישה לספינות גדולות יותר הביאה להתמחות של בוני ספינות מועטים ולכן לסטנדרטיזציה של כלי השיט לדיג. כיום תכנון וייצור ספינות דיג הוא תעשייה בינלאומית, וצורת הספינה תלויה יותר בשיטת הדיג מאשר בנמל הבית שלה.
משבר האנרגיה של תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, שגרם להדממה של כלי שיט בזבזניים בצריכת דלק ולפיתוח מנועים חסכוניים יותר.
החקיקה שבה החלה איסלנד בשנות ה-70 של המאה ה-20, ושהפכה בשנת 1983 לאמנה בינלאומית המכונה "חוק הים". אמנה זו קובע כי לכל מדינה יש אזור כלכלי בלעדי המשתרע מחופה ועד 200 מייל ימי (כ-370 ק"מ) ממנו, שבו יש רק למדינה זו זכות לניצול אוצרות הים. אמנה זו הרחיבה מאוד את ההגדרה הקודמת שבה אזור זה היה זהה עם אזור המים הטריטוריאליים (12 מייל ימי, כ-22 ק"מ) של המדינה. לאמנה הייתה השפעה משמעותית על גודל צי הדיג וגודל הספינות. ציי הדיג של מדינות בעלות קו חוף ארוך כגון ארצות הברית וקנדה גדלו, בעוד שציי הדיג של מעצמות דיג בעבר כדוגמת מדינות מזרח אירופה ויפן קטנו, שכן לא ניתן היה יותר לדוג בשדות הדיג העשירים שכיום הם בתחומי 200 המייל הימי של מדינות אחרות. במערב אירופה פותחו ספינות קטנות בעלי יכולת דיג רבה, שיתרונן בעלות ובהוצאות תפעול נמוכות.
החומרים מהם בונים את כלי השיט

פלדה - הוא חומר הבנייה היחיד לספינות גדולות (מעל 25 מטר). רוב ספינות הדיג בנויות כיום מחומר זה.
עץ – נפוץ כיום הרבה פחות מבעבר. בנייה מסורתית בעץ הולכת ומתמעטת בשל עלות ומחסור בחומר גלם מתאים ברוב האזורים.
סיבי זכוכית – השימוש בהם הולך וגדל בספינות ובסירות עד 25 מטר.
בטון מזוין – מדובר בסוג מיוחד הקרוי Ferrocement הבנוי מרשתות צפופות המכוסות בבטון. חומר זה פופולרי במדינות מתפתחות היות שאף על פי שהוא עתיר עבודה, הרי שחומרי הגלם לייצורו זולים.
ראו גם

לוצו - סירת דיג מלטזית מסורתית, שורשיה מיוחסים לפיניקים.
ספינת דיג בנמל שוודי
סירת דייגים, מוזמביק
ספינת מלכודת לדיג לובסטרים, אנגליה
מאטיי יוראסק

מאטיי יוראסק (בצ'כית: Matěj Jurásek; נולד ב-30 באוגוסט 2003 בצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סלביה פראג מליגת העל הצ'כית ובנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים

יוראסק גדל במחלקות הנוער של קרבינה וסלביה פראג. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סלביה פראג במסגרת ליגת העל הצ'כית, ובהמשך הושאל לקרבינה מליגת העל הצ'כית ולוולאשים מליגת המשנה הצ'כית.
קריירה בין-לאומית

יוראסק היה חלק מסגל נבחרת צ'כיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר.
ב-26 במרץ 2024 ערך יוראסק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 1–2 על נבחרת ארמניה במשחק ידידות. ב-7 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–7 על נבחרת מלטה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024.
תארים

הגביע הצ'כי (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  Smetana, Karel (2021-03-03). "Okusil Evropskou ligu, teď má pomoci Vlašimi. Chci se zlepšovat, hlásí Jurásek". Benešovský deník (בצ׳כית). נבדק ב-2024-06-12.
↑  Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק |  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק | צ'כיה |