stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חאנבאליק
הערות שוליים

↑  Brill, E.J. Encyclopedia of Islam, Vol. 4, pp. 898 ff. "Khānbāliķ". Accessed 17 November 2013
↑  Rossabi, Morris, Khubilai Khan: His Life and Times, p 131
↑  Herbert Franke, John K. Fairbank (1994). Alien Regimes and Border States. The Cambridge History of China. 6. Cambridge: Cambridge University Press. p. 454.
↑  Vogel, Hans. Marco Polo Was in China: New Evidence from Currencies, Salts, and Revenues, p. 121. Brill, 2012. Accessed 18 November 2013.
↑  China Archaeology & Art Digest, Vol. 4, No. 2-3. Art Text (HK) Ltd. 2001. p. 35.
↑  Steinhardt, Nancy Riva Shatzman (1981). Imperial Architecture under Mongolian Patronage: Khubilai's Imperial City of Daidu. Harvard University. p. 222.
↑  Stephen G. Haw (2006). Marco Polo's China: a Venetian in the realm of Khubilai Khan. Routledge. p. 69
↑  The People's Daily Online. "The Hui Ethnic Minority
↑  The New Encyclopædia Britannica (Encyclopædia Britannica, Chicago University of, William Benton, Encyclopædia Britannica), p 2
↑  Ebrey, Patricia Buckley. The Cambridge Illustrated History of China. Cambridge Univ. Press (Cambridge), 1999
↑  Naquin, Susan. Peking: Temples and City Life, 1400–1900, p. xxxiii.
↑  "Beijing This Month - Walk the Ancient Dadu City Wall Archived 2008-10-20 at the Wayback Machine".
↑  Amitai-Preiss, Reuven & al. The Mongol Empire & Its Legacy, p. 277.
↑  Norman, Alexander. Holder of the White Lotus. Little, Brown
↑  Bellér-Hann, Ildikó (1995), A History of Cathay: a Translation and Linguistic Analysis of a Fifteenth-Century Turkic Manuscript, Bloomington: Indiana University Research Institute for Inner Asian Studies, pp. 3–6
↑  Louis J. Gallagher's translation.
↑  Trigault, Nicolas. De Christiana expeditione apud Sinas (in Latin). Translated by Louis J. Gallagher as China in the Sixteenth Century: The Journals of Mathew Ricci: 1583–1610, Book IV, Chap. 3 "Failure at Pekin", pp. 312 ff. Random House (New York), 1953.
מפת העיר חאנבאליק
מפת אסיה 1610. העיר קאמלוק, מויעה בשני אתרים שונים - אחד ליד נהר אוב, והשני במדינת "קתאי". עדיין לא היה ידוע הקשר בין מיקומה של חאנבליק לבין מיקום בייג'ינג.
פסל אבן של אריה משרידי העיר חאנבאליק, שנמצא בחפירות בבייג'ינג
חאנות

חאנות (גם: ח'אנות; טורקית Kağanlık או Hanlık; אזרית Xanlıq; מונגולית Xанлиг) היא ישות פוליטית, בדרך כלל של עמים טורקים או מונגולים, הנשלטת בידי חאן. חאנויות התקיימו לאורך השנים בערבה האירואסייתית.
חאנויות טורקיות

גקטורקים
אווארים
השושלת הקרא-ח'אנית
ממלכת הכוזרים
בולגריה הישנה
בולגריה של הוולגה
חאנויות מונגוליות

השושלת האילח'אנית
צ'אגאטאי
אורדת הזהב
חאנות אסטרחן
חאנות קאזאן
חאנויות פוסט-מונגוליות

חאנות קרים
חאנות קוקנד
חאנות סיביר
חאנויות פוסט-מונגוליות > חאנויות בקווקז תחת השושלת הקאג'ארית

חאנות דרבנט
חאנות נחצ'יבאן
חאנות קרבאך
ראו גם

חאנים מונגולים
חאן (תואר)
כגן
זכויות להט"ב באנגווילה

| --- | --- |

אנגווילה
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 2001
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת, הממלכה המאוחדת אחראית להגנה
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד (כחלק מטריטוריה בריטית מעבר לים)
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטריטוריה הבריטית מעבר לים של אנגווילה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית באנגווילה מאז 2001, אך משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן הכרות משפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים.
החוק האנגוליאני אינו אוסר על אפליה על בסיס נטייה מינית או זהות מגדרית, ואיננו מכיר בשינוי מגדר בקרב טרנסג'נדרים.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית באנגווילה מאז 2001. הכשרתה של פעילות הומוסקסואלית הייתה תוצאה של צו של המועצה המלכותית שהשפיעה על חוקים שנגעו לביטול איסור "מעשי סדום" מהתקופה הקולוניאלית בארבע טריטוריות בריטיות שונות מעבר לים, בהן אנגווילה.
גיל ההסכמה באנגווילה לא מוגדר כשווה בין זוגות הומוסקסואלים (18) לבין זוגות הטרוסקסואלים (16).
הכרה במערכות יחסים חד מיניות

אנגווילה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). חוק הנישואין קובע כי "נישואין" פירושם "איחוד של גבר ואישה כבעל ואישה".
על אף אי הכרתם בחוק, טקסי נישואים של זוגות חד מיניים התרחשו באי לאורך השנים.
הגנה מפני אפליה

לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית באנגווילה. חוקת אנגווילה אוסרת אפליה על בסיס "גזע, דעות פוליטיות, צבע, אמונה, מין או מקום מוצא", אך אינה מכלילה קטגוריות של נטייה מינית או זהות מגדרית.
תנאי מחיה

בשל האוכלוסייה המצומצמת של אנגווילה, לא נוכחת סצנה להט"ב, ואינם קיימים ארגונים, ברים, מועדונים או מצעדי גאווה שונים. ב-17 במאי 2011 התקיימה מחאה קטנה לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה ברחבי האי. לאורך השנים מספר זוגות חד מיניים שנפשו באי דיווחו שאנגווילה מוגדר "ידידותי ללהט"ב" בעוד "אף אחד לא היה בעל יחס מפלה בשום צורה" כלפי תיירים. עם זאת, היחס עבור המקומיים עשוי להיות אחר בעוד שישנם מי שסבורים שאנגווילה, בדומה לאיים קריביים אחרים, מחזיק ב-"אקלים מאופק ועדין של הומופוביה" שתרם ל-"חשאיות בקרב תושבי להט"ב מקומיים".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 2001)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (16): 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (הממלכה המאוחדת אחראית להגנה)
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  אין נתונים
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:  אין נתונים
הערות שוליים

↑  Britain Scraps Homosexuality Laws, www.glapn.org
↑  Anguilla Gay Weddings, Gay Wedding Venue in Anguilla, Gay Wedding in Anguilla, www.gaydestinationweddings.com
↑  Gay Life in Anguilla - GlobalGayz, www.globalgayz.com
חיתוך אלכסוני

במתמטיקה ובתורת הקבוצות בפרט, חיתוך אלכסוני היא פעולה המוגדרת על סדרות מסוימות של קבוצות.
אם  \displaystyle \delta  סודר ו-  \displaystyle \langle X_{\alpha }\mid \alpha <\delta \rangle  סדרה של תת קבוצות של  \displaystyle \delta  אז החיתוך האלכסוני שלהן המסומן על ידי
\ \Delta _{\alpha <\delta }X_{\alpha },
מוגדר להיות:
\ \{\beta <\delta \mid \beta \in \bigcap _{\alpha <\beta }X_{\alpha }\}.
כלומר, לכל סודר  \displaystyle \beta  מתקיים  \displaystyle \beta \in \Delta _{\alpha <\delta }X_{\alpha } אם ורק אם הוא שייך ל-  \displaystyle \beta  האיברים הראשונים של הסדרה.
ראו גם

על מסנן נורמלי
למת פודור
זכריה זרמתי

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך) ה'תשכ"ד אלג'יר, אלג'יריה 
 מדינה:  אלג'יריה 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  פסיקת הלכה, קבלה, משנת הרב קוק
 תפקידים נוספים:  ראש מכון תורת אמ"ת, אב בית דין לממונות בחומת שמואל
 רבותיו:  הרב שלום משאש, הרב מרדכי אליהו, הרב יהודה ליאון אשכנזי, הרב אברהם חזן, הרב יעקב יוסף
 חיבוריו:  "תשובות מערביות", "הוד יוסף חי"
 פרסים והוקרה:  פרס עמינח (2015) 
 
הרב זכריה זרמתי (נולד בשנת ה'תשכ"ד, 1964) הוא פוסק הלכה וסופר, מייסד וראש "מכון תורת אמ"ת", עומד בראש בית דין לענייני ממונות בשכונת הר חומה בירושלים. חתן פרס עמינח לשנת ה'תשע"ה.
עד שנת תשס"א שימש כמורה הוראה בשכונת ארנונה בירושלים וכר"מ בישיבת קריית חנה דוד.
ביוגרפיה

נולד בפריז למשפחה ממקור יהודי-אלג'יראי שהגיעה לצרפת ב-1962. למד אצל הרב אברהם חזן, שלימים היה הרב הראשי לשב"ס ולמשטרת ישראל. משפחת זרמתי עלתה לישראל מאוחר יותר. בראשית שנות ה-80 למד בישיבת מרכז הרב, את שירותו הצבאי החל בחיל התותחנים, ובהמשך ברבנות הצבאית כרב וחזן צבאי. עם שחרורו החל בלימודי רבנות ודיינות בכולל "בני דוד" שבנשיאות הרב מרדכי אליהו, הוא הוסמך כרב בידי הרב אליהו והרב יעקב יוסף. בתקופה זו עבר הכשרה במכון פוע"ה, והשתתף בקבוצת לימוד כתיבת "אותיות סת"ם" והלכותיה מפי הרב מרדכי אליהו. הרב שלום משאש מינה אותו כמורה צדק והרב אליהו בקשי דורון העניק לו כושר לכהן כרב שכונה. הוא התעניין גם בפילוסופיה יהודית ובעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת פריז IX.
בילדותו בצרפת הכיר את הרב יהודה ליאון אשכנזי (מניטו) ובהמשך חייו שמר עמו על קשר, הוא חיבר ספר בצרפתית בשם "קבלה של אמ"ת" (une kabbale de vérité) על תורתו של רבו זה.
לאחר נישואיו למד אצל הדיין הרב דוד אבן כליפא, מחבר שו"ת דרכי דוד, וקיבל ממנו גם מתורת חמיו הרב דוד הכהן סקלי מדבדו. בהמשך שימש כר"מ בישיבתו של הרב אבן כליפא, "קריית חנה דוד", וכמרצה בארגון "אל עמי".
בשנת תשמ"ח, 1988, יסד את מכון תורת אמ"ת והוא עומד בראשו עד היום. המכון עוסק בחקר והפצת פסקי ותורת חכמי ארצות המגרב, שיטת לימודם, מסורת התפילה והשירה שלהם, וזיקתם לענייני גאולת ישראל, לציונות המודרנית ולמרכזיותה של ארץ ישראל בהוויה היהודית. במסגרת המכון ראו אור עשרות ספרים ומאמרים, מאות הקלטות דידקטיות וסרטים. המכון עורך כנסים וימי לימוד ומפעיל אתר אינטרנט במספר שפות. בבית המדרש של המכון לומדים רבנים צעירים מתורתם של רבני "אמ"ת" - אלג'יריה, מרוקו, תוניס. במרכז הלימודים עומדת ההכרה בתהליך שיבת ציון, היחס לציונות ולמודרנה.
כיום מלמד הרב זרמתי בכולל "מערבא" להכשרת רבנים לקהילות בישראל ובתפוצות באפרת, ובבית המדרש של בית כנסת ישורון.
הוא גם עומד בראש כולל "שימושא רבה", המשמש "להכשרת רבנים פוסקים ומורי הוראה בישראל", וכאב בית דין לממונות בשכונת הר חומה בירושלים.
מחקריו ויצירתו התורנית > דרכי פסיקת ההלכה של חכמי המגרב

הרב זרמתי רואה בעצמו ממשיך דרכם של חכמי המגרב, ובפרט של חכמי מרוקו. את רבותיו המובהקים הוא רואה ברבנים יוסף ושלום משאש, אותם הוא מכנה בכתביו "בין השמשו"ת". הוא תמצת את פסיקותיו של הרב יוסף משאש בספרו "הוד יוסף חי" המכיל לפי הגדרת המחבר את "אוצר פסקי הרה"ג רבי יוסף משאש זצ"ל" סדורים לפי סדר ה"שולחן ערוך".
בעיני הרב זרמתי, המסורת הספרדית המקורית היא זו של יהדות ארצות המגרב ("המערב"), והוא עסוק בהבדלתה ממסורת הפסיקה של "עדות המזרח", יהדות בבל, יהדות פרס וכו'. לדעתו ישנה חשיבות למסורת עתיקה בפסיקה אף כשהיא עומדת בניגוד לחלק מפסקיו המקובלים של ה"שולחן ערוך", כתב על כך הרב יואל קטן: "בניגוד לדרך הפסיקה של הרב עובדיה יוסף המעמידה את פסיקת השולחן ערוך במרכז ודוחה את מנהגי העדות השונים, הרב זרמתי מעמיד במרכז פסיקתו את מנהגי עדות צפון אפריקה". כאשר חתמו לאחרונה עשרות רבנים יוצאי מרוקו על מחויבותם לפסיקותיו של הרב הראשון לציון הרב יצחק יוסף, פרסם הרב זרמתי מאמר לעומתי תחת הכותרת "גאוני המערב בכל הדורות לא בגדו במסורת אבותיהם", ובו ערער על אמינות המכתב, וכן גולל את עיקרי תפיסתו.
הרב זרמתי פרסם שורה ארוכה של ספרים, מחקרים ומאמרים (מהם בצרפתית) בתחומי הפסיקה והמנהג, תורה ומדינה, עצמאות ישראל וענייני גאולה, קבלה ומסורת, וכן קונטרס על משנתו של הרצי"ה קוק ליוצאים למלחמה. על יצירתו זכה בשנת ה'תשע"ה בפרס עמינח, ועדת הפרס שמה דגש על עיסוקו בפסיקת חכמי המגרב, וכתבה כי: "יצירתו התורנית הספרותית של הרב זרמתי באה לידי ביטוי בתחומים רבים ומגוונים, ברם חשיבות מרובה יש לתורתם של חכמי המערב המכונים בחיבוריו תורת אמ"ת [=אלג'יר, מרוקו ותוניס], המהווה ניסיון מוצלח ליצור מסגרת הממזגת בתוכה את תורתם ופסיקתם של חכמי המגרב שהם אחוזים זה בזה ולא נפרדים לעדותיהם".
בהתאם לתפיסתו, הוא שם דגש על מיקומם של ערכי הקבלה והסוד במסורת הפסיקה ובתפילה ואף בלימוד סוגיות בתלמוד הבבלי בהבנה קבלית. לדבריו, הייתה מקובלת מסורת כזו בקהילות צפון אפריקה בכלל ובערי אלג'יריה בפרט. גישה זו קיבלה ביטוי בעיקר בספרו בצרפתית ("une kabbale de verite").
מחקריו ויצירתו התורנית > שימור החזנות והכתיבה האמנותית המסורתית במגרב

הרב זרמתי עסק גם בתחום השירה והחזנות המסורתית של יהודי המגרב. לשם כך הקליט פרקי חזנות ושירה רבים מן המסורת של יהודי המגרב במסגרת הפונותיקה הלאומית בספרייה הלאומית. אתר אינטרנט בשם "דקדוק" הוקם על ידי אחד מתלמידיו ומאפשר לימוד אינטראקטיבי של מסורת זו על ידי הקלטות דידקטיות שלו.
הוא גם עוסק בתחום הכתיבה והאיור על קלף, לפי מסורות עתיקות של חכמי ארצות המגרב, לכתיבה אומנותית על פי מסורות הקבלה שאותן הוא מנסה להחיות. הוא הציג חלק מעבודותיו לציבור הרחב בתערוכה לאומנות יהודית בפריס.
מחקריו ויצירתו התורנית > פעילות למען יהודי צרפת

מלבד מפעלו לשימור מסורת יהודי צפון אפריקה, עסק בהוראת הלכה בקרב יהודי צרפת. עוד בשנת 2002 היה בין מקימי האתר "שאלה" (Cheela), מראשוני המשיבים לשאלות הלכתיות של יהודי צרפת בצרפתית ברשת האינטרנט, כיום מונה האתר כמעט 80,000 תשובות הלכתיות בכל תחומי החיים. הרב זרמתי פעל במשך שנים רבות לעידוד עליית יהודי צרפת לישראל, ולשם כך הקים גרעיני עליה וקליטה בישראל בשיתוף עם הרב יהושע צוקרמן ומר שלום ואך
לאחרונה יצא במספר מאמרים ואגרות המופנות לקהילות היהודיות שם, בהם יצא נגד חלק מרבני צרפת (כולל רבנים ראשיים) המסרבים לקרוא ליהודי צרפת לעלות לארץ למרות הסכנות האורבות להם במדינתם ובכך סוטים, לדעתו, ממורשתם של רבני יוצאי צפון אפריקה.
דעותיו

הרב זרמתי משתייך בדעותיו לציונות הדתית, הוא רואה בתפיסות הציונות הדתית חלק מתורתם של חכמי המגרב ובמסגרת זו עסק בכמה ממאמריו בהוכחת מרכזיותה של ארץ ישראל בתפיסתם של חכמי המערב שראו לדבריו בהקמת המדינה "אתחלתא דגאולה". ברוח זו פרסם מספר פסקים בנושא תורה ומדינה, צה"ל ויום העצמאות (בין השאר החובה להתגלח ביום העצמאות למרות שחל בימי ספירת העומר או חיזוק מנהג לומר הלל עם ברכה בתפילות של היום ).
במאמר אחר כתב כי חכמי המגרב ראו בחיוב מאז ומעולם את השילוב של תורה ועבודה, לימוד תורה לצד מעורבות חברתית ועיסוק בפרנסה.
מספריו

תשובות מערביות (ג' כרכים), מכון תורת אמ"ת, תשע"ד
הליכות המערב בארץ חמדה (480 עמ'): פסקי הלכות וקיום מסורות ספרדיות בא"י, מכון תורת אמ"ת, תשפ"ב
הלכות גאולה אחרונה (250 עמ') : "קץ הוא דבר הלכה", מכון תורת אמ"ת, תש"פ
המדינה מן המערב: חכמי צפון אפריקה ומדינת ישראל, מכון תורת אמ"ת, תשס"א
הוד יוסף חי: קיצור פסקי רבי יוסף משאש, הוצאת ארז, תשס"ח
הכל יוצאים למלחמה: על פי משנתו של הרצי"ה קוק, מכון תורת אמ"ת, תשע"ב
קונטרס "זמרת הארץ והמדינה" (ויום העצמאות), מכון תורת אמ"ת, תשע"א
שו"ת "הס כל בשר" (300 עמ') על הלכות שחיטה וטריפות, מכון תורת אמ"ת, תשס"ה
קבלה של אמ"ת לימוד הסוד על פי משנתו הרב יהודה ליאון אשכנזי "מניטו" (בצרפתית)
פרסים

פרס מחקר מטעם קרן גאון לשימור מורשת יהדות צפון אפריקה בשנת תשע"ד.
פרס עמינֹח לספרות הלכתית ולמחקר תשובות המערב ובירורי הלכה בענייני צבא ומדינת ישראל- בשנת תשע"ה.
הערות שוליים

↑  משפחת זרמתי היא משפחה צפון-אפריקאית ותיקה, שמות משפחה ממקור דומה הם: זנטה, זלמטי, זנאטי ואחרים.
↑  עמוד הרב זרמתי באתר מכון מניטו
↑  אתר כולל מערבא
↑  אתר בית הוראה ודין לממונות.
↑  ספר הוד יוסף חי באתר "אור חמה"- במה לתורתם של חכמי מרוקו וממשיכי דרכם.
↑  עשרות רבני מרוקו חתמו: "מקבלים עלינו הנהגות הראשון לציון".
↑  מאמר "מודעה רבא לאורייתא – גאוני המערב בכל הדורות לא בגדו במסורת אבותיהם".
↑  זהות ותולדות- מורשתו התרבותית של הרב יהודה ליאון אשכנזי מאת ד"ר יוסף שרביט, אוניברסיטת בן-גוריון.
↑  אתר דקדוק- Dikdouk.
↑  איור כתובה
↑  קמע מערבית באתר Pinterest.
↑  אתר Cheela
↑  העולים מצרפת – מגיעים לשומרון, באתר ערוץ 7
↑  איגרת ליהודי צרפת
↑  הרצאת ח"כ הרב חיים אמסלם בנושא "תורה ועבודה בשיטה הצפון אפריקאית". ובעקבותיה מאמרו של הרב זרמתי: מאמר במוסף שבת של מקור ראשון.
↑  יחד עם הרב צפניה דרורי, רבה של עיר קריית שמונה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306524405171  BnF: cb167587096 (data)  ISNI: 0000 0000 6867 2525  LCCN: no2001046845  SUDOC: 183676815  VIAF: 98325190   WorldCat (עם VIAF): 98325190 
הרב זרמתי בעת קבלת פרס עמינוח
חוליו לימסארס

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1955 (בן 69) Vegamián, ספרד 
 שם לידה:  Julio Alonso Llamazares 
 מדינה:  ספרד 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 סוגה:  שירה, narration, יומן מסע 
 זרם ספרותי:  Postnovísimos 
 יצירות בולטות:  Luna de Lobos, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 פרסים והוקרה:  פרס נונינו (1994) 
 
חוּלְיוֹ ליָמָסָארֶס (ספרדית: Julio Llamazares) הוא סופר ומשורר ספרדי.
ביוגרפיה

חוליו לימסארס נולד בכפר הנטוש וֶגַמְיָן (Vegamián), שבצפון ספרד בשנת 1955. לאחר שסיים את לימודי המשפטים עסק זמן-מה בעריכת דין, אך נטש במהרה מקצוע זה לטובת הכתיבה. לימסארס נחשב לאחד הסופרים המקוריים והמצליחים ביותר בספרות הספרדית העכשווית. לימסארס פרסם עד כה יותר מעשרים ספרים, ובכללם רומנים, ספרי מסעות, קבצים של מאמרים בענייני השעה, ספרי שירה, אוספים של סיפורים קצרים וכן מסות ותסריטים. רבים מספריו תורגמו לשפות זרות, בין השאר גם לעברית. לימסארס מתגורר כיום במדריד.
ספריו שתורגמו לעברית

ירח של זאבים (Luna de lobos), מספרדית: רמי סערי, הוצאת כרמל, 1999.
הגשם הצהוב (La lluvia amarilla), מספרדית: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2000.
זיכרון השלג (La lentitud de los bueyes, Memoria de la nieve), מספרדית: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2000.
קטעים מסרט אילם (Escenas de cine mudo), מספרדית: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2001.
גשם הכוכבים (Las lágrimas de San Lorenzo), מספרדית: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2020.
הערות שוליים

↑   ורד לי, מבקרי "הארץ" בוחרים ספרים שכדאי להעביר איתם את הימים המתוחים האלה - אדם לאדם זאב, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2023
↑   רות אלמוג, קשה לי להאמין שאני אותו אדם, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2020
↑   פוריה גל גץ, "גשם הכוכבים": ניסיון אמיץ להתמודד עם הזקנה ועם חטא השכחה, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309111505171  PLWABN: 9810548381305606  BIBSYS: 90342089  BNE: XX962914  BnF: cb120604792 (data)  CANTIC: a11130647  CiNii: DA06016659  GND: 120446642  ICCU: BVEV013064  ISNI: 0000 0001 2143 3217  LCCN: n83214632  LNB: 000199517  NDL: 01016079  NKC: jn19990005141  NLA: 35178331  NTA: 072161604  SELIBR: 247656  SUDOC: 028855744  VIAF: 90711435   WorldCat (עם VIAF): 90711435 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טאנגואיוזאורוס

| טאנגואיוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון 126.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: איהלופיים
סוג:: טאנגואיוזאורוס
שם מדעי
 Tangvayosaurus

טאנגוויוזאורוס (שם מדעי: Tangvayosaurus; מילולית: "לטאת טאנג ווי") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת האיהלופיים שבקבוצה סומפוספונדילי, שחי במשך הקרטיקון התחתון לפני 126.3 מיליון שנה מזמננו באסיה. חלק מהחוקרים רואים בסוג זה טקסון מוטל בספק השייך לסוג פוויאנגוזאורוס (אנ') מאותה משפחה, כאשר שני אלה הם הזאורופודים היחידים הידועים שהתגלו בלאוס.
הדינוזאור תואר ב-1999 בידי החוקר רונאן אליין (אנ') שנתן לו את שמו על היישוב הקרוב לאזור בו התגלה לראשונה. המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורת גרס סופריאורס (אנ') שבסאוואנקט, לאוס לצד פאונת דינוזאורים כמו הטיטאנוזאורוס, האיכתיובנטור וההדרוזאור מנדכורוזאורוס (Mandschurosaurus). ידועים רק שניים או שלושה פרטים שהתגלו מהסוג הקרוב לאאולופוס, אף שהוא מזכיר גם את הטיטאנוזאורוס. הוא הגיע לאורך ממוצע של 15 מטרים בקירוב ומשקל של 15 טונות בקירוב. הוא היה בעל צוואר בינוני שאיתו ליחך עלים מהצמרות.
חוליו בולבוצ'אן

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1920 אסול, ארגנטינה 
 פטירה:  28 ביוני 1996  (בגיל 76) קראקס, ונצואלה 
 הישג בולט:  3 פעמים מקום ראשון בתחרות מר דל פלאטה
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1977
 מדינה:  ארגנטינה, ונצואלה
 
חוליו בולבוצ'אן (בספרדית: Julio Bolbochán ;‏ 20 במרץ 1920, בואנוס איירס – 28 ביוני 1996 קראקס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי בדרגת רב אמן. היה אלוף ארגנטינה בשחמט מספר פעמים.
הישגים בולטים

חוליו בולבוצ'אן זכה באליפות ארגנטינה בשנים 1946 ו-1948. הוא חלק מקום ראשון בתחרות מר דל פלאטה בשנת 1951 עם אריך אליסקסיס, בשנת 1952 עם הקטור רוסטו ובשנת 1956 עם מיגל ניידורף.
בשנת 1950 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1977 רב אמן.
בשנת 1967 הוא העפיל לתחרות בינאזורית שניתן היה ממנה להעפיל לאליפות העולם, אך לפדרציה הארגנטינאית לא היה תקציב למימון השתתפותו.
בשנת 1976 בולבוצ'יאן עבר לוונצואלה והיה מורה לשחמט.
חולין בולבוצ'יאן היה נציג ונצואלה במשחקי של המכביה העשירית, המכביה האחת-עשרה, המכביה השתים-עשרה והמכביה השלוש-עשרה.
חולין בולבוצ'יאן במשחקי אולימפיאדת השחמט

בין השנים 1950 ל-1970 השתתף חולין בולבוצ'יאן ב-7 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1950 | 2 | ארגנטינה |  | 11.5 מ-14 | 9+ 5= 0- | 82.1 | 2 קבוצתי, 1 אישי |
|  1952 | 2 | ארגנטינה |  | 9 מ-14 | 4+ 10= 0- | 64.3 | 2 קבוצתי, 5 אישי |
|  1954 | 2 | ארגנטינה |  | 11.5 מ-15 | 8+ 7= 0- | 76.7 | 2 קבוצתי, 2 אישי |
|  1956 | 2 | ארגנטינה |  | 9 מ-15 | 5+ 8= 2- | 60.0 | 4 קבוצתי, 9 אישי |
|  1962 | 2 | ארגנטינה |  | 10 מ-17 | 5+ 10= 2- | 58.8 | 3 קבוצתי, 9 אישי |
|  1966 | 3 | ארגנטינה |  | 9.5 מ-16 | 6+ 7= 3- | 59.4 | 5 קבוצתי, 13 אישי |
|  1970 | 3 | ארגנטינה |  | 7.5 מ-14 | 3+ 9= 2- | 53.6 | 8 קבוצתי, 24 אישי |
הערות שוליים

↑  Bolbochán, Julio - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9353 9891  NTA: 240295919  VIAF: 287836221   WorldCat (עם VIAF): 287836221 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים ביד

| --- | --- |

חיים ביד
 מידע כללי
 מאת:  הרב חיים פאלאג'י
 נושא:  יורה דעה
 הוצאה
 הוצאה:  דפוס בנימין אבן ציון רודיטי
 מקום הוצאה:  אזמיר
 תאריך הוצאה:  1873
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  חיים ביד
 היברובוקס:  חיים ביד
שו"ת חיים ביד הוא ספר תשובות שהשיב רבי חיים פאלאג'י לשואליו בנושאים השייכים לחלק יורה דעה בטור ובשולחן ערוך. רוב הספר נכתב בעודו לומד ומלמד בישיבה שייסד הגביר אלעזר הילל בכר מנוח.
שם הספר

שם הספר נגזר משם המחבר ומנושא הספר ( י"ד=יורה דעה), וכן מהפסוק ”מָוֶת וְחַיִּים בְּיַד לָשׁוֹן וְאֹהֲבֶיהָ יֹאכַל פִּרְיָהּ”, אותו מפרש רבי חיים בחמש צורות בהקדמתו. סיבה נוספת מציין: ”ועל סמך קרא זה קראתי בשם חיים ביד דהוא ר"ת יורה דעה ודבר שהיה בכלל חזי לאיצטרופי דבכמה מקומות בתלמוד איתא אשרי מי שבא לכאן ותלמודו בידו על שהיה מחזר לימודו פעמים רבות...וזה בדיני יורה דעה צריך יותר ויותר שיהיה רגיל בהן טפי משאר לימודי ה' דהוא לאפרושי מאיסורא והלכות יסודי התורה תלויים בהן...ומאחר שכן יאה ונאה לקרא לדתן זה ספר חיים ביד לרמוז דחלק יורה דעה יהיה מורגל בפיו של אדם ויהיה תלמודו מתקיים בידו”.
תוכן הספר

הספר מכיל תשובות העוסקות, על פי הסדר, בהלכות שחיטה, הלכות תערובות, הלכות בישולי גויים, יין נסך, הלכות עכו"ם, הלכות חוקות הגויים, רבית, נידה, מקואות, נדרים ושבועות, כבוד רבו ומורה הוראות, הלכות צדקה, מזוזה, נידוי וחרם, אבלות, ותקנות.
ייחודי בספר הוא סימן קכ"ה, הקדיש החבי"ף לרשימות קצרות שערך בנושא אבילות, על פי סדר הא'-ב'.
תוכן הספר > תשובות בולטות

בספר מספר תשובות בולטות וכאלה אשר זכו להדים בספרי הפוסקים האחרונים, וביניהם רבי יוסף חיים מבגדאד, רבי עובדיה יוסף ועוד. בין התשובות הבפולטות ניתן למצוא היתר לקבור מי שנישא לנכרית בקבר ישראל, היתר לערוך גירוש שדים (אינדולקו) תוך הכרה בקיומם אך לא פניה אליהם כאל אלים, בניגוד לדעת רבני ארם צובא, אשר ביקשו את הסכמת הרב חיים לפסקם, שוחט החשוד על העריות, תפילה לרפואת גוי ועובד ע"ז, האם מותר לעשות שאלת חלום, אכילת יונים ועוד. בספר שאלות שנשאל מאת רבנים מרחבי העולם, כגון רבי אפרים זלמן מרגליות ורבי יום טוב דאנון.
ראו גם

לב חיים
חיים ושלום
הערות שוליים

↑  ספר משלי, פרק י"ח, פסוק כ"א
↑  רבי חיים פאלאג'י, חיים ביד, פתחתי ידי
↑  בעשרות מקומות, וביניהם רב פעלים ד' או"ח סימן ז, ושם יו"ד סימן ל"ט ועוד
↑  סימן י"ט
↑  סימן א'
↑  סימן ל"א
↑  סימן י"ד
↑  סימן ב'
↑  סימן י"ח
זולטאן רונאי

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1880 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  17 במאי 1940 (בגיל 59) בריסל, בלגיה 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  קומיסר העם (21 במרץ 1919–24 ביוני 1919)  מזכיר מדינה (14 בפברואר 1919–21 במרץ 1919) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית 
 
זולטאן רונאי (במקור רוזנטל, בשם ספרותי בדוי זולטאן ואנדור, בהונגרית: Rónai Zoltán; בודפשט, 16 באוגוסט 1880 – בריסל, 17 במאי 1940) היה עורך דין, סוציולוג, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי קומיסר העם לענייני משפט (שר משפטים) ואחר כך סגן קומיסר העם לענייני פנים (סגן שר הפנים), חבר "מועצת הפיקוד המהפכני" בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, גיסו של ז'יגמונד קונפי.
ביוגרפיה > עד 1919

זולטאן רונאי נולד במשפחה יהודית, למד בתיכון בבודפשט ולאחר מכן החל משנת 1898 ללמוד בפקולטה למשפטים וכן מדע מדינה באוניברסיטת בודפשט (היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל דוקטור במשפטים וב-1908 את רישיון עורך הדין. לאחר מכן פתח משרד עורכי דין בבודפשט, בכתובת Váci körút 21 (היום: Bajcsy-Zsilinszky út). לפני מלחמת העולם הראשונה הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP), היה הנציג המשפטי של כמה איגודים מקצועיים, כתב מאמרים עבור היומון נפסבה ו"סוציאליזם", כמו גם לכתב העת למשפטים, והיה חבר בחוג גליליאו.