stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי הרי גוואדלופה
הערות שוליים

↑  Guadalupe Mountains NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
↑  "Elevations and Distances in the United States". United States Geological Survey. 29 באפריל 2005. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robert Julyan ,The Mountains of New Mexico
1 2  Salt Basin Dunes
1 2 3 4  Geologic Formations
↑  The Geology of the Western Escarpment
↑  Powell, A. Michael, Trees and Shrubs of the Trans-Pecos and Adjacent Areas.  University of Texas Press. p. 91; ISBN 978-0-292-76573-3
↑  Plants
1 2 3 4 5  Animals
↑  Cacti / Desert Succulents
↑  Shrubs
↑  Trees
↑  Amphibians
↑  Park Reptiles and Amphibians
↑  Birds
↑  Mammals
1 2 3  National Park Service: Pepole
↑  Mescalero Apaches
↑  Buffalo Soldiers
↑  Guadalupe Mountains National Park - The Pinery
↑  Guadalupe Mountains National Park - Frijole Ranch - Historic Overview
↑  Guadalupe Mountains National Park - McKittrick Canyon
↑  Guadalupe Mountains National Park - Dog Canyon
מבט על השונית מתור הפרם שיצרה את הרי גוואדלופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543308905171  GND: 4477625-1  LCCN: n2005020321  VIAF: 149133907   WorldCat (עם VIAF): 149133907 
מבט על קניון מקקיטריק בפארק הלאומי הרי גוואדלופה
נוף מדברי בפארק
אגן דלאוור (בכחול). שונית קפיטן מסומנת בחום כהה (החלק החשוף) או בחום בהיר (החלק המכוסה). הרי גוואדלופה שוכנים בפינה הצפון-מערבית של השונית
החלקים השונים בשונית, עורף השונית (inner reef), שונית (reef crest) וקדמת שונית (outer reef)
סלעים ומאובנים ב"אולם השטן" בקניון פיין ספרינג בפארק
צוק אל קפיטן
צבעי הסתיו בקניון פיין ספרינג בפארק
טיפי של מסקלרו
חיילי הביזון מרגימנט הפרשים התשיעי
בית חוות הר גוואדלופה
הבקתה של וולאס פראט
צבעי הסתיו בקניון מקקיטריק
פורונידה
אטימולוגיה

שם המערכה מקורו בפורוניס, אחד מהשמות הרבים של האלה המצרית איזיס. פורוניס הוא גם שמו של אחד משני הסוגים של הפורונידים.
השוואה של מערכות דומות

| תכונה | פורונידים | ברכיופודים | חיטחבים | אנטופרוקטה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זרועות ציד חלולות | כן | כן | כן | לא |
| הגנה ותמיכה | שפופרת ניצבת של כיטין | קונכייה עם שתי קשוות | מגוונים, כולל כיטין, מינרלים, שלדים, צורות דמויי צמח, ומסה של חומר ג'לטיני | אין |
| כיוון ההזנה | מלמעלה למטה | פנימה דרך צדי הקונכייה, החוצה מהחזית | מלמעלה למטה | מלמטה כלפי מעלה |
| פי הטבעת | מחוץ לטבעת זרועות הציד | בגלימה, או ללא, ופסולת מוצקה נפלטת מהפה | מחוץ לטבעת זרועות הציד | בתוך טבעת זרועות הציד |
| מושבתי | מין אחד | לא | כולם למעט סוג אחד | מרבית המינים מושבתיים |
| חלל קרביים | כן | כן | כן | לא |
תיאור > מבנה גוף

אורכם של מרבית הפורונידים הבוגרים הוא כ-2 סנטימטרים, ורוחבם כ-1.5 מילימטרים, אם כי אורכו של המין הגדול ביותר הוא 50 סנטימטרים. אין בעורם קוטיקולה, אבל הם מפרישים כיטין ויוצרים שפופרות הגנה קשיחות, בדומה לחומר בשימוש בשלד החיצוני של פרוקי-הרגליים, שלעיתים מחוזקות בחלקיקי משקע ושפוכת. השפופרות של מרבית המינים אנכיות, אבל אלו של Phoronis vancouverensis אופקיות וסבוכות. הפורונידים יכולים לנוע בתוך השפופרות שלהם, אבל לא לעזוב אותן. החלק התחתון של הגוף הוא אמפולה (התנפחות דמוית החלק התחתון של אמפולה) המעגנת את בעל החיים בשפופרת ומאפשרת לו להסיג את כל גופו פנימה כשהוא מאוים, תוך כיווץ הגוף ל-20% מאורכו המקסימלי. שרירים אורכיים מכווצים את הגוף במהירות רבה, בעוד ששרירים טבעתיים מאריכים באיטיות את הגוף על ידי דחיסת הנוזל הפנימי.
להזנה ולנשימה יש לכל פורוניד בקצהו העליון לופופור, "כתר" של זרועות ציד שבעזרתו בעל החיים מסנן מזון. במינים קטנים ה"כתר"הוא מעגל פשוט, במינים בגודל בינוני הוא מכופף לצורת פרסה עם זרועות ציד בצד החיצוני והפנימי, ובמינים הגדולים הקצוות של הפרסה מתפתלות לסלילים מורכבים. צורות משוכללות יותר אלו מגדילות את האזור הזמין להזנה ולנשימה. זרועות הציד חלולות, ומוחזקות זקופות בשל לחץ הנוזל הפנימי וכל אחת יכולה לנוע באופן עצמאי על ידי שרירים.
הפה נמצא בבסיס כתר זרועות הציד כשהוא נוטה לצד אחד. הוושט משתרע מהפה לצד אחד של הקיבה בתחתית האמפולה. המעיים יוצאים מהקיבה, במעלה הצד השני של הגוף, ומסתיימים בפי הטבעת, מעט מתחת לכתר זרועות הציד. הוושט והמעיים נתמכים על ידי שתי מזנטריות (צֶפֶק, מחיצות לאורך הגוף) המחוברות לדופן הגוף, ומזנטריה נוספת מחברת את הוושט למעיים.
הגוף מחולק לחלל קרביים, תאים המרופדים על ידי שכבת מזותליום. חלל הגוף המרכזי, מתחת לכתר זרועות הציד מכונה מטאצלום, והזרועות ובסיסם חולקים מזוצלום. מעל לפה נמצא האפיסטום, מכסה חלול שיכול לסכור את הפה. החלל באפיסטום מכונה לעיתים פרוטוצלום, אם כי מחברים אחרים חולקים על הטענה כי זה הוא צלום וחושבים כי הוא נוצר בתהליך אחר.
תיאור > הזנה, מחזור הדם והפרשות

כאשר הלופופור מתרחב הריסונים (שערות קטנות) בצידי זרועות הציד דוחפים מים למטה בין זרועות הציד והחוצה בבסיס הלופופור. ריסונים קצרים יותר בצדדים הפנימיים של זרועות הציד מקפיצים חלקיקי מזון לתוך חריץ במעגל שמתחת לזרועות הציד וריסונים בחריץ דוחפים את החלקיקים לפה. פורונידים מכוונים את הלופופורים שלהם לתוך זרם המים, ומכוונים במהירות מחדש כדי למקסם את האזור הלוכד מזון כאשר הזרמים משתנים. התזונה שלהם כוללת אצות, צורניות, שוטניות, פגיות של חסרי חוליות קטנים ורקבובית. חומר בלתי רצוי נדחה על ידי סגירת האפיסטום (מכסה מעל הפה) או דחייה של זרועות הציד שהריסונים שלהן יכולים לשנות כיוון לאחור. הוושט משתמש בריסונים ובשרירים כדי להניע מזון לכיוון הקיבה ומפריש אנזימים שמעכלים חלק מהאוכל, אך הבטן מעכלת את מרבית המזון. פורונידים סופגים גם חומצות אמינו (אבני הבניין של החלבונים) דרך עורם, בעיקר בקיץ. פסולת מוצקה מוסעת במעלה המעיים והחוצה דרך פי הטבעת, שהיא חיצונית ומעט מתחת ללופופור.
כלי דם מתחיל מהצפק (הקרום הסוגר את הבטן באופן רופף), כאשר נימים מספקים דם לבטן. כלי הדם מוביל במעלה אמצע הגוף לאיבר עגול בבסיס הלופופור, ומשם כלי דם בודד במעלה כל זרוע ציד. זוג כלי דם בסמוך לדופן הגוף מובילים מטה מטבעת הלופופור, וברוב המינים הם מתאחדים לכלי אחד מתחת לטבעת הלופופור. הכלי המוביל כלפי מטה מוליך בחזרה לצפק, וגם להסתעפויות בכל הגוף. אין לב, אך שרירים בכלי הדם הגדולים מתכווצים בגלים כדי להזיז את הדם. בניגוד לבעלי חיים רבים החיים בשפופרות, פורונידים אינם מאווררים את גופם במים עשירים בחמצן, אלא מסתמכים על נשימה על ידי הלופופור, המשתרע מעל הסביבה דלת החמצן. הדם חסר צבע ויש בו תאי דם המכילים המוגלובין, עובדה יוצאת דופן אצל בעלי חיים כה קטנים, ונראה שהיא תוצאה של הסתגלות לסביבות דלות חמצן. הדם של "פורוניס ארכיטקטה" (Phoronis architecta) מכיל כמות חמצן לכל סנטימטר מעוקב כמו של מרבית בעלי החוליות. נפח הדם בסנטימטר מעוקב לכל גרם משקל גוף הוא כפול מזה של האדם.
תאים פודוציטים (תָּא מְאֻצְבָּע) על דפנות כלי הדם מבצעים סינון ראשוני של פסולת ממוסת לתוך הנוזל בחלל הקרביים המרכזי. שני מטאנפרידיום, כל אחד עם כניסה דמוית משפך מסנן את הנוזל בפעם השנייה, תוך השבת תוצרים מועילים לחלל הקרביים ופליטת הפסולת הנותרת דרך זוג נקבוביות (נפרידיופור) ליד פי הטבעת.
תיאור > מערכת העצבים ותנועה

קיים מרכז עצבים בין הפה ופי הטבעת וטבעת עצבים בבסיס הלופופור. מהטבעת נמתחים עצבים אל זרועות הציד, וממש מתחת לעור לשרירי דופן הגוף. ל-Phoronis ovalis יש שני מרכזי עצבים מתחת לעור, בעוד שלמינים אחרים יש רק אחד. מהמרכז יש אקסונים ענקים (עצבים המעבירים איתותים מהר מאוד) המתאמים את נסיגת הגוף כאשר בעל החיים חש מאוים.
מלבד נסיגת הגוף לתוך השפופרת יש לפורונידים יכולת תנועה איטית ומוגבלת. יציאה חלקית מהשפופורת; כיפוף הגוף כשהוא מורחב; והקפצה של חלקיקי מזון לפה בעזרת הלופופור.
תיאור > רבייה ומחזור חיים

רק המין Phoronis ovalis בונה מושבות באופן טבעי על ידי הנצה או על ידי התפצלות לקטעים עליונים ותחתונים שמתפתחים לגוף שלם. בניסויים שנערכו הצליחו גם מינים אחרים להתפצל בהצלחה, אבל רק בתנאי שבשני החלקים הייתה מספיק רקמה של תאי רבייה. כל הפורונידים מתרבים מינית בין האביב לסתיו. כמה מינים הם הרמאפרודיטיים (אורגניזם בוגר בעל מערכת רבייה זכרית ונקבית הפועלות בו-זמנית), אבל הם מפרים את הביציות של חברים אחרים, בעוד שמינים אחרים הם דו-ביתיים (או זכר או נקבה). תאי הרבייה (תאי זרע או ביציות) מיוצרים בבלוטות מין נפוחות, סביב הקיבה. תאי הרבייה שוחים דרך המטאצלום והמטאנפרידיום. תאי הזרע יוצאים דרך הנקבוביות וחלקם נלכדים על ידי הלופופורים של פרטים מאותו מין.
מינים המטילים ביציות מופרות קטנות משחררים אותן למים כפלנקטון, ואילו מינים עם ביציות גדולות יותר מדגירים אותן בחלל הגוף או כשהן צמודות למרכז הלופופור באמצעות דבק. הביציות המודגרות משוחררות להיזון מפלנקטון כשהן מתפתחות לפגיות.
התפתחות הביציות היא תערובת של מאפיינים של קדמוני הפה ושניוני הפה. החלוקות הראשוניות של הביצית המופרית הן הולובלסטיות (התאים מתחלקים לחלוטין) ורדיאליות (הן מהוות בהדרגה ערמת מעגלים). התהליך מווסת (גורלו של כל תא תלוי באינטראקציה עם תאים אחרים, ולא בתוכנית קשיחה בכל תא בנפרד), וניסויים שחצו עוברים בשלב מוקדם הניבו פגיות שלמות. מזודרם נוצר ממזנכימה שמקורו בארכנטרון. הבלסטופור (שקע בעובר) הופך לפה.
הפגית דמוית החילזון של Phoronis ovalis שוחה כ-4 ימים, זוחלת על קרקעית הים במשך 3 עד 4 ימים, ואז מתחפרת בקרקע הקרבונטית. דבר לא ידוע על שלושה מינים. המינים הנותרים מתפתחים לפגית אקטינוטרוך (Actinotroch) שוחה חופשית הניזונה מפלנקטון. האקטינוטרוך הוא גליל זקוף עם פי טבעת בתחתית ומעוטר בריסונים. בחלק העליון יש אונה או ברדס, שמתחתיו יש גנגליון, המחובר לקטע של ריסונים מחוץ לקצה הברדס. זוג פרוטונפרידיום (קטנים ופשוטים יותר ממטאנפרידיום בבוגר). הפה וזרועות הציד המזינות המקיפות את הפה. לאחר שהוא שוחה למשך כ-20 ימים האקטינוטרוך מתיישב על קרקעית הים ועובר שינוי רדיקלי במשך 30 דקות. הברדס וזרועות הציד של הפגית נספגים ונוצר לופופור של בוגר סביב הפה, ושניהם מצביעים עכשיו כלפי מעלה. המעיים משתנים לצורת U כך שפי הטבעת הוא מעט מתחת ללופופור ומחוץ לו. לבסוף הפורוניד הבוגר בונה את השפופרת.
פורונידים חיים בערך כשנה.
אקולוגיה

פורונידים חיים בכל האוקיינוסים והימים, כולל האוקיינוס הארקטי, ולמעט האוקיינוס האנטארקטי, ובין אזור הכרית ועד לעומק של 400 מטרים. חלקם מופיעים בנפרד, בשפופרות אנכיות המוטמעות במשקעים רכים כמו חול, בוץ או חצץ דק. אחרים יוצרים מסה סבוכה של פרטים רבים הקבורים או מצופים בסלעים וקונכיות. בכמה בתי גידול אוכלוסיות של פורונידים מגיעים לעשרות אלפי פרטים למטר רבוע. פגיות האקטינוטרוך ידועים כחלק מהפלנקטון, ולעיתים הם מהווים חלק ניכר מהביומסה הזואופלנקטונית.
Phoronis australis קודח בדופן השפופרת של שושנת הים Ceriantheomorphe brasiliensis מסדרת הצריניטים (Ceriantharia), ומשתמש בחור שיצר כבסיס לבניין השפופרת שלו. שושנת ים אחת יכולה להכיל עד 100 פורונידים. ביחסים לא שוויוניים אלו, שושנת הים אינה חווה תועלות או נזקים משמעותיים, בעוד שהפורוניד נהנה מבסיס לשפופרת שלו, מזון (שני בעלי החיים הם מסנני מזון) והגנה. שושנת הים נסוגה אל תוך השפופרת שלה כאשר היא חשה מאוימת, ופעולה זו מזהירה את הפורוניד לסגת אל השפופרת שלו.
אף על פי שטורפים של פורונידים אינם ידועים היטב, הם כוללים דגים, חלזונות ותולעים נימיות (נמטודות). Phoronopsis viridis, שאוכלוסייתו מגיעה לצפיפות של 26,500 פרטים למטר רבוע באזור הכרית בקליפורניה (ארצות הברית), לא ערב לחיכם של טורפים רבים החיים על הקרקעית כולל דגים וסרטנים. כשבמיוחד החלק העליון, כולל הלופופור, שנחשף לטורפים בזמן שהפורונידים ניזונים, אינו לטעמם. כאשר הוסרו הלופופורים בניסוי, ערבו הפורונידים לחיכם של טורפים, אך השפעה זו פחתה במשך 12 יום ככל שהלופופורים התחדשו. ההגנות האפקטיביות הרחבות הללו, הנראות חריגות בקרב חסרי חוליות החיים במשקעים רכים, חשובות כדי לאפשר לאוכלוסיות ה-Phoronopsis viridis להגיע לצפיפות גבוהה. טפילים שונים שורצים בחללים בגופם של פורונידים. ציסטות של עלקות בחללים של הפורונידים, מינים השייכים לקבוצת ה-Gregarinasina במערכת העיכול וטפיל של ריסנית מהסוג Heterocineta בזרועות הציד.
לא ידוע אם לפורונידים יש משמעות כלשהי לבני אדם. האיחוד הבינלאומי לשימור הטבע (IUCN) לא סיווג שום מין פורוניד כשרוי בסכנת הכחדה.
היסטוריה אבולוציונית > תיעוד מאובנים

נכון ל-2016 אין מאובני גוף של פורונידים שאין עליהם עוררין. במהלך מחקר המאובנים באתר המאובנים בצ'נגג'יאנג שיערו צ'ן וג'ואו שהמין Iotuba chengjiangensis הוא פורוניד מכיוון שיש לו זרועות ציד ומעיים בצורת U, וב-2004 שיער צ'ן שגם המין Eophoronis chengjiangensis, שהמאובן שלו התגלה באתר בצ'נגג'יאנג, הוא פורוניד. עם זאת ב-2006 חלק הפלאונטולוג האנגלי סיימון קונווי מוריס על מסקנותיהם וטען כי הסוגים Iotuba ו-Eophoronis הם שמות נרדפים לאותו סוג, שלדעתו נראה כמו הסוג לואיזלה (Louisella)  במערכה פריאפולידה. בשנת 2009 מצאו בלתסאר ובטרפילד במערב קנדה שתי דגימות של מאובן מלפני 505 מיליון שנה של מין חדש Lingulosacculus nuda, שהיו בו שתי קשוות כמו אלו של ברכיופודים, אך שלא נוצרו בתהליך ביומינרליזציה. לדעת המחברים, המעי בצורת U נמשך מעבר לקו המפרקים ומחוץ לקשווה הקטנה יותר. זה היה מונע את הצמדת השרירים לסגירת ופתיחת הקשוות, ו-50% מאורך בעל החיים מעבר לקו המפרקים היו זקוקים לשרירים אורכיים וגם לקוטיקולה להגנה. מכאן שהם מציעים ש-Lingulosacculus יכול היה להיות חבר בקבוצת הגזע של הפורונידים בתוך המחלקה Lingulata של ברכיופודים. חלופה נוספת שהועלתה היא שהסוג Eccentrotheca מצוי היכן שהוא בקבוצת הגזע של פורוניד.
יש עדות טובה שהמין Phoronis יצר עקבות מאובנים של הסוג Talpina, שנמצאו בתקופות דבון, יורה וקרטיקון. בעל חיים זה קדח בתוך אצות גירניות, אלמוגים, קונכיות של קיפודי ים ורכיכות. הדרלידים הם שפופרות מאובנות, בדרך כלל מעוקלות ברוחב בין 0.1 ל-0.8 מילימטרים, שנתגלו מהסילור עד לפרם, וייתכן שגם באורדוביק ובטריאס. ייתכן שהמושבות המסועפות שלהם נוצרו על ידי פורונידים.
טקסונומיה

במערכה יש שני סוגים בלא שמות מחלקה או סדרה. הזואולוגים מכנים את הפגיות, המכונות בדרך כלל אקטינוטרוך, בשם סוג אחר מהבוגרים.
ב-1999 תיארו טמרבה ומלחוב מין פורוניד חדש, Phoronis svetlanae. ב-2000 תיארה טמרבה מין חדש Phoronopsis malakhovi אם כי אמיג חושב כי זהו שם נרדף למין Phoronopsis harmeri. סנטאגטה חושב ש-"Phoronis architecta הוא מין שונה הן מ-Phoronis psammophila והן מ-Phoronis muelleri, וכי ה"מגוון של מיני הפורונידים מצוי כיום בהערכת חסר". ב-2009 תיארה טמרבה מה שנראה כפגיות של Phoronopsis albomaculata ו-Phoronopsis californica. היא כתבה שבעוד שיש 12 מינים של פורונידים שאינם שנויים במחלוקת זוהו 25 סוגים מורפולוגיים של פגיות.
הנשמה

ערך זה עוסק בפעולה הבאה לסייע לנשימה. אם התכוונתם לחלק הרוחני שבאדם על פי אמונות שונות, ראו .
תרגול הנשמה באמצעות בובה
הנשמה מפה לפה
מסיכת כיס להנשמה וקופסה לנשיאתה. על הקופסה הוראות שימוש
בלון ומסיכה להנשמה. ידוע בכינוי AMBU על שם היצרן הבולט למתקן זה
הנשמה היא פעולה הבאה לסייע לנשימה או לגרות נשימה – תהליך קליטת האוויר וחילוף הגזים המתרחש בריאות. פעולת ההנשמה יכולה להתבצע בדרכים מגוונות, אולם באופן כללי היא כרוכה באספקת אוויר לריאותיו של אדם שאינו נושם, או שהוא נושם באופן בלתי יעיל המסכן חיים. כדי שההנשמה תמלא את מטרתה ליבו של המונשם צריך לפעום או שההנשמה נעשית כחלק מהחייאה. בשלהי העשור הראשון למאה ה-21 הומלץ כי במאמצי החייאה על ידי עוברי אורח (להבדיל מבעלי מקצוע רפואי) יושם דגש פחות על הנשמה ומרב המאמצים יתמקדו בעיסוי בית החזה.
הנשמה חיצונית כרוכה בניפוח הריאות, בין שמבצע אוותה האדם המציל הנושף אוויר בכוח אל תוך חלל הריאות של המונשם, בין שהיא נעשית באמצעי מכני. במחקרים שנעשו הוכח כי שיטת הנשמה זו, של נשיפת אוויר ישירות אל תוך חלל הריאות, יעילה יותר משיטות הנשמה אחרות שהיו נהוגות בעבר – שיטות שבהן הוזזו הזרועות או שהופעל לחץ חיצוני על בית החזה, כגון שיטת נילסן (Nielsen method). הנשמה חיצונית זו מכונה לעיתים בשם "הנשמה מפה לפה" או "הנשמה באוויר נשוף" ובלשון העם גם "נשיקת החיים".
ההנשמה היא חלק מרוב השיטות הנהוגות להחייאת לב-ריאות ונלמדת בקורסים לעזרה ראשונה. בנסיבות מסוימות ההנשמה מבוצעת כהתערבות בודדה, בנפרד מהחייאה, למשל במצב של כמעט-טביעה ובמינון-יתר של אופיואידים. ביצוע של הנשמה בלבד הוא הליך שצריך לבצעו איש מקצוע רפואה ואילו למגישי עזרה ראשונה מומלץ לבצע החייאה מלאה בכל מקרה שבו אדם אינו נושם בעצמו.
מכונת הנשמה היא מכשיר אשר נועד להכניס ולהוציא אוויר מריאותיו של אדם כאשר אינו מסוגל לנשום בכוחות עצמו, לדוגמה במהלך ניתוח בהרדמה מלאה, או אדם חסר הכרה.
הנשמה בדחיסת אוויר לריאות

השיטה המקובלת להנשמה ברוב נסיבות החירום, מאז שלהי שנות ה-60 של המאה ה-20, היא בדרך של דחיסת אוויר לתוך חלל הריאות של החולה. את דחיסת האוויר אפשר לבצע בכמה שיטות, התלויות בנסיבות אירוע החירום ובציוד העומד לרשות מבצע ניסיון ההצלה. בכל השיטות יש חשיבות עליונה לשמור על מעבר חופשי של אוויר בחלל הפה וקנה הנשימה לצורך הנשמה יעילה. בשיטות הבולטות להנשמה בדרך של דחיסת אוויר לריאות נמצא:
הנשמה טבעית
הנשמה מפה לפה – בשיטה זו המציל מצמיד את פיו לפיהו הפעור של המטופל ונושף אוויר כדי להכניסו לחלל הריאות תוך כדי אטימת הנחיריים.
הנשמה מפה לאף – בשיטה זו המציל מצמיד את פיו לאפו של המטופל ונושף אוויר לריאות דרך האף. הנשמה זו מתאימה למשל בנסיבות שבהן המטופל סובל מפציעה בפה או בלסת, או כאשר פיו של המטופל מזוהם בקיא או במזהמים אחרים.
הנשמה מפה לפה ואף – שיטה זו נהוגה בהנשמת תינוקות (בדרך כלל עד לגיל שנה) בגלל מבנה הפנים הקטן של התינוק.
הנשמה מפה למסכה – בשיטה זו מונחת מסכה על פני המטופל והמציל נושף אוויר דרך המסיכה. על שיטה זו ממליצים ארגוני הצלה רבים. בדרך זו מצטמצם הסיכון שהמציל ייחשף לזיהומים במהלך פעולות ההצלה.
הנשמה מלאכותית מכנית
הנשמה באמצעות בלון – בשיטה זו המציל מצמיד מסכה המחוברת לבלון גמיש לפניו של המטופל ודוחס את האוויר מן הבלון לריאותיו של המטופל על ידי מעיכת הבלון.
הנשמה באמצעות מכונה – מכונת הנשמה היא מכשיר המחובר למקור כוח חשמלי ומבצע את פעולת ההנשמה.
יעילות ההנשמה

אוויר אטמוספירי רגיל מכיל כ-21% חמצן. לאחר חילוף הגזים המתבצע בריאות במהלך הנשימה, האוויר הנשוף על ידי האדם מכיל בדרך כלל כ-17% חמצן. מכאן שגוף האדם מנצל רק כ-19% מן החמצן הנכנס לריאות בעת הנשימה, בעוד שכ-80% נפלטים בעת הנשיפה. מכאן שיש די והותר חמצן באוויר הנשוף כדי לאפשר הנשמה יעילה מפה לפה ובתנאי שזו נעשית בנפח מתאים.
בעת הנשמה באמצעות מכשיר, למשל מסכה ובלון, אפשר להגביר את יעילות ההנשמה על ידי הזרמת חמצן נקי אל חלל המסכה וממנו אל חלל הריאות. באופן זה גדל אחוז החמצן המוחדר לריאות עד לרמה של 40% מן הנפח הכולל בעת הנשמה באמצעות מסכה ובלון, ועד לרמה של 99% בעת הנשמה במכונת הנשמה. ככל שריכוז החמצן גבוה יותר, חילוף הגזים בריאות יהיה יעיל יותר ויעלה את סיכויי הצלחת ההנשמה.
הנשמה כחלק מהחייאה על ידי עוברי אורח

החל משלהי המאה ה-20 גוברים סימני השאלה בקרב מומחים בתחום ההחייאה באשר למקומה של ההנשמה באמצעים שעוברי-אורח צריכים לנקוט במהלך מאמצים להצלת חיים באירוע חירום פתאומי. המומחים מציינים כי למרות מאמצים רבים להנחיל את שיטת החייאת לב-ריאות, הכוללת הנשמה מפה לפה, לציבור הרחב, זאת כבר מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, ברוב מקרי החירום שבהם נדרשת החייאה היא אינה מבוצעת. אי-ביצוע החייאה מיידית במצבי חירום של דום לב והפסקת נשימה פוגע בסיכויי ההישרדות של הנקלעים למצבים אלה.
בכמה מחקרים נמצא כי חלק ניכר מן הציבור נרתע מביצוע החייאה בגלל הצורך בביצוע הנשמה מפה לפה. על רקע רתיעה זו ולאור מחקרים שהטילו ספק בחשיבות ההנשמה על ידי עוברי אורח במהלך ניסיונות החייאה במצבי חירום, הלך וגדל הדגש על עיסוי יעיל של בית החזה ופחת הדגש על הנשמה. בהמלצות שהתפרסמו בשנת 2008 מטעם איגוד הלב האמריקאי (American Heart Association) נקבע כי במקרה של התמוטטות פתאומית של אדם, עוד בטרם תחילת מאמצי החייאה, יש להזעיק את שירותי החירום הרפואיים. בעת החייאה אם עובר האורח לא קיבל הכשרה מתאימה בביצוע החייאה, עליו להתרכז בעיסוי בית החזה בלבד. אם הוא קיבל הכשרה בביצוע החייאה וחש שהוא מסוגל לבצע עיסוי של בית החזה וגם הנשמה, היחס בין שתי הפעולות צריך להיות 2 הנשמות לאחר כל 30 עיסויים בבית החזה. אם עובר האורח קיבל הכשרה בביצוע החייאה אך חש שאינו יכול לשלב את שתי הפעולות (הנשמה ועיסוי בית החזה) באופן יעיל, עליו לבצע עיסוי בית החזה בלבד.
בהנחיות המעודכנות שפרסם איגוד הלב האמריקאי (AHA) ב-2020 נקבע כי הנשמות בהחייאה נעשות על ידי צוות רפואי בלבד עם מכשור מתאים ולא על ידי עוברי אורח בעזרת מסכת כיס או כל אמצעי אחר; הנשמות מפה לפה הוכחו כפוגעות ברצף העיסויים ובכך מצטמצם סיכוי ההישרדות.
הערות שוליים

↑  A. Stallinger, et al. The effects of different mouth-to-mouth ventilation tidal volumes on gas exchange during simulated rescue breathing. Anesthesia and Analgesia 2001;93(5):1265-9
↑  A Reappraisal of Mouth-to-Mouth Ventilation During Bystander-Initiated Cardiopulmonary Resuscitation: A Statement for Healthcare Professionals From the Ventilation Working Group of the Basic Life Support and Pediatric Life Support Subcommittees, American Heart Association. Circulation 1997;96:2102-2112
↑  Locke CJ et al. Bystander Cardiopulmonary Resuscitation. Archives of Internal Medicine 1995;155:938-943
↑  Sayre MR et al. Hands-Only (Compression-Only) Cardiopulmonary Resuscitation: A Call to Action for Bystander Response to Adults Who Experience Out-of-Hospital Sudden Cardiac Arrest. Circulation 2008;117:2162-2167
↑  2020 American Heart Association Guidelines for CPR and ECC, cpr.heart.org (באנגלית)
| עזרה ראשונה |
| --- | --- | --- |
| פעולות | ניהול נתיב אוויר •  החייאה • הנשמה • תמרון היימליך |  |
| ציוד | תיק עזרה ראשונה • דפיברילטור • מנשם ידני • אמבולנס • אלונקה • קרש גב |  |
| נהלי טיפול | ABC‏ • PHTLS • אירוע רב נפגעים |  |
| אנשי צוות | מגיש עזרה ראשונה • חובש • פרמדיק • רופא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294966905171  BnF: cb12006072r (data)  GND: 4033439-9  LCCN: sh85008200  LNB: 000295096  NKC: ph184814 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ריקי לייק

ערך זה עוסק בשחקנית אמריקאית. אם התכוונתם לשיר של נטע ברזילי, ראו .
| --- | --- |

ריקי לייק, 2015
 לידה:  21 בספטמבר 1968 (בת 56) הייסטינז-און-האדסון, ניו יורק
 שם לידה:  Ricki Pamela Lake 
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  מכללת איטקה  תיכון הייסטינגס  בית ספר המקצועי לילדים 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 עיסוק:  שחקנית, מפיקה, מנחת תוכניות אירוח ובידור, סופר, תוכנית אירוח, סרטי ג'ון ווטרס, אקטיביזם למען לידה טבעית
 פרסים והוקרה:  Aftonbladet TV Prize (1996)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2013) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  msrickilake
 טוויטר:  rickilake, RickiLake
 
ריקי פמלה לייק (באנגלית: Ricki Pamela Lake; נולדה ב-21 בספטמבר 1968) היא שחקנית, מפיקה ומנחת תוכנית אירוח יהודייה-אמריקאית. זוכת פרס אמי. ידועה בעיקר בשל הנחיית תוכנית אירוח, אשר שודרה בין השנים 1993–2004, ולפני כן, הייתה חברה בצוות הדרימלנדרז - שחקנים קבועים בסרטיו של ג'ון ווטרס.
ריקי לייק ב-1988
קורות חיים

לייק נולדה בהייסטיגנז-און-האדסון במדינת ניו יורק לזוג יהודים אמריקאים בארי וג'יל לייק. גודלה בעיקר על ידי סבתה מצד אביה סילביה, עד למותה בשנת 1978.
היא למדה שנה אחת במכללת אית'קה.
קריירה > משחק

הופעתה הראשונה בסרט הייתה כטרייסי טרנבלאד, הדמות הראשית ב"היירספריי", סרט הקאלט של ג'ון ווטרס. היא הצטרפה בזאת לחבורת הדרימלנדרז, והופיעה בסרטים נוספים של ווטרס, כמו "נער שוליים" עם ג'וני דפ, "אמא סדרתית" עם קתלין טרנר וסם ווטרסטון, ו"ססיל בי. דמנטד" עם מלאני גריפית' וסטיבן דורף. היא כיכבה בסרטו של ריצ'רד בנג'מין, "גברת וינטרבורן" לצד שירלי מקליין וברנדן פרייזר, ובעוד סרטים, כולל "ברוקלין, תחנה אחרונה", "קוקי" ואחרים.
בטלוויזיה, היא הופיעה בסדרה "צ'יינה ביץ'" בעונה השלישית, בדמות מתנדבת הצלב האדום הולי פלגרינו, וגם בתור אחותו של דאג בסדרה "מלך השכונה". היו לה הופעות אורח במגוון תוכניות, כולל "גדולה מהחיים" ו"המלך היל", וכן הופיעה בסרטי טלוויזיה. ב-2007 היא חברה לניקי בלונסקי ששיחקה את דמותה של טרייסי טרנבלאד ברימייק של "היירספריי" ולמריסה ג'ארט וינוקור אשר גילמה את הדמות בהפקת הברודוויי, ושלושתן הקליטו שיר לפסקול של הסרט המחודש בשם "אמא אני כבר ילדה גדולה" (Mama I'm a Big Girl Now) אשר נוגן בזמן גלילת הקרדיטים בסוף הסרט. לאחר מכן, חברה לדבי הארי - שהופיעה איתה בגרסה המקורית של "היירספריי" - להופעה משותפת בסרט "Hotel Gramercy Park", ומשם המשיכה לצילומי סרטה הבא, "Angel".
קריירה > תוכניות אירוח

תוכנית האירוח "ריקי לייק" הייתה התוכנית הראשונה שלה, וכשהיא התחילה, לייק הייתה מארחת תוכנית הצעירה בהיסטוריית הטלוויזיה, בגיל 24. מתכונת התוכנית הייתה שילוב של אורחים שדיברו על נושאים נבחרים עם שאלות והשתתפות מהקהל בסטודיו.
התוכנית שודרה בסינדיקציה מ-13 בספטמבר 1993 ועד 25 במאי 2004. לייק ציינה שבין סיבותיה לסיום התוכנית הוא רצונה לבלות יותר זמן עם משפחתה.
ב-2012 חזרה לייק לעולם תוכניות האירוח עם תוכנית חדשה, אשר בוטלה לאחר עונה אחת בלבד, אף על פי שזכתה בה בפרס אמי כמנחת תוכנית האירוח הטובה ביותר.
קריירה > פרויקטים אחרים

ב-2006 אירחה את תוכנית הבידור "Gameshow Marathon" ואף חתמה על חוזה הפקה לפיתוח תוכניות עתידיות.
ב-2008 יצא סרט דוקומנטרי בהפקתה, "The Business of Being Born", על לידות בית ומיילדות. הסרט כלל צילומים של ריקי לייק עצמה, כאשר ילדה את בנה בלידה ביתית. היא תיארה את החוויה כ"משנת חיים" והביעה תקווה שהסרט יעזור לנשים להבין טוב יותר את הבחירות שעומדות לפניהן בנושא לידה.
ב-2009 יצא לאור הספר "Your Best Birth" שכתבה בשיתוף עם אבי אפשטיין וז'אק מוריץ על לידה טבעית. לייק ואפשטיין גם השיקו את האתר MyBestBirth.com, שנועד להיות רשת חברתית מקוונת להורים ובעלי מקצוע לדבר על נושאים שקשורים ללידה ביתית וטבעית.
ב-2009 חזרה לייק להופיע בטלוויזיה כמחליפתה של שרון אוסבורן בתוכנית של VH1 "‏Charm School", ובנובמבר 2010 הופיעה בתוכניתה של אופרה וינפרי יחד עם מנחי תוכניות מפורסמים אחרים - הרלדו ריברה, סאלי ג'סי רפאל, פיל דונהיו, ומונטל ויליאמס - הפעם הראשונה שאלה הופיעו יחדיו בשידור.
לייק התחרתה בעונה ה-13 של "רוקדים עם כוכבים" האמריקאי, והגיעה לגמר בו סיימה במקום שלישי.
ב-2014 הודיעה שהיא עובדת בשיתוף עם אבי אפשטיין על סרט דוקומנטרי על הסכנות הכרוכות בנטילת גלולות הורמונליות למניעת הריון, בשם "Sweetening the Pill". הסרט מבוסס על הספר של הולי גריג-ספאל שראה אור ב-2015, בשם "Sweetening the Pill, or How We Became Hooked on Hormonal Birth Control". הסרט סוקר תביעות משפטיות שנובעות משימוש בגלולות, וכן אלטרנטיבות טבעיות למניעת הריון. לייק ואפשטיין אומרות ש"גלולות גורמות לנשים להיות חולות, אז המטרה שלנו בסרט זה הוא לגרום לנשים להתעורר ולהכיר בהשפעות המשמעותיות של תרופות אלו, ובתוצאות הלא צפויות שנובעות מדיכוי המחזור הטבעי של נשים."
חיים אישיים

לייק פגשה את המאייר ברמן רוב סוסמן באוקטובר 1993. השניים נישאו בלאס וגאס ב-1994 ויש להם שני בנים שנולדו ב-1997 ו-2001. השניים התגרשו ב-2005. לייק החלה לצאת עם כריסטיאן אוונס ב-2009, והם נישאו באפריל 2012. השניים התגרשו ב-2015.