מלחמת חרבות ברזל
רקע > ישראל וחמאס

בשנים שקדמו למלחמה, התפשטה תפיסה בקרב רבים בצמרת המדינית והביטחונית בישראל, בהם ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הרמטכ"ל הרצי הלוי, קודמיו בתפקיד, אביב כוכבי ובני גנץ וקצינים בכירים נוספים במערכת הביטחון, שלפיה ארגון הטרור חמאס נעשה פרגמטי בנוגע ליחסיו עם ישראל. במסגרת תפיסה זו העניקה המדינה הטבות לחמאס ולתושבי רצועת עזה, בהן אישורי עבודה בישראל ואישור להכנסת הספקה וכסף מטעם ממשלת קטר לרצועה. גם במערכת הביטחון סברו ש"שקט ייענה בשקט" ושההקלות לעזה ימנעו הסלמה. צה"ל הוציא כוחות מאזור עוטף עזה, לקח את רוב כלי הנשק מכיתות הכוננות ביישובי המועצה והפחית את אימוני הרבש"צים.בתחילת 2021 העריך אמ"ן שחמאס דבק באסטרטגיית ההסדרה עם ישראל. האתגרים המרכזיים בהגנה על הגבולות הוגדרו כניסיונות לאתגר את המכשול התת-קרקעי בעזה, ירי רקטות ופצמ"רים מרצועת עזה בידי ארגונים סוררים, לוחמה אלקטרונית, ופעולות טרור כלפי ישראל מצד ארגוני פרוקסי וסוררים. בדיעבד הצהירו גורמים בחמאס כי הארגון נקט בהונאה מתוחכמת ופיתה את ישראל לחשוב שהוא עוסק בעניינים אזרחיים בלבד, בעוד שלמעשה תכנן מתקפת פתע.
חמאס החל בהיערכות מבצעית למתקפה לפחות שנה לפני הוצאתה לפועל. בסוף שנת 2022 איתרה יחידה 8200 את התוכנית המבצעית של חמאס, שקיבלה את השם "חומת יריחו" והגיעה למודיעין אוגדת עזה. תוכנית זו תורגלה עד לביצועה ביום המתקפה, וכללה תרגילים שדימו פשיטה על קיבוצים, מוצבים ובסיס הדרכה בעוטף עזה. אימונים לצד הגדר נערכו במשך חודשים ומטעני חבלה הונחו בצמוד לגדר במסווה של התפרעויות. תאריך המבצע נשמר בסודיות רבה, וגם הכוחות שאומנו לכך לא ידעו שמטרת האימון היא פלישה ומתקפת פתע. תצפיתניות שהשקיפו על הגבול העידו שהבחינו בפעולות לא שגרתיות והתריעו באוזני מפקדיהן, אך נענו בביטול.
במהלך שנת 2023 פנה תת-אלוף עמית סער, ראש חטיבת המחקר באגף המודיעין של צה"ל, במספר מכתבים לראש הממשלה, בנימין נתניהו, שבהם התריע על ירידה בכושר ההרתעה לנוכח המשבר הפנימי בישראל. הוא הזהיר כי איראן, חזבאללה וחמאס רואים במצב הפוליטי בישראל "הזדמנות לייצר סערה מושלמת, משבר פנימי, הסלמה רחבה בזירה הפלסטינית ואתגור מזירות נוספות, שייצרו לחץ רב-ממדי ומתמשך".
לטענת גורמים ממשלתיים, בימים שלפני מתקפת הפתע העריכו בכירים בצה"ל בפני הדרג המדיני שחמאס מורתע ואינו מעוניין בהסלמה. מערכת הביטחון הייתה מודעת לאפשרות של פריצת עימות אזורי, אך לא היה כל מיקוד ברצועת עזה ובאיום מהסוג שהתממש. האלוף (מיל') יצחק בריק, שהתריע שנים קודם לכן בנוגע לאי מוכנותו של צה"ל למלחמה, הזהיר כשבועיים טרם המתקפה כי ישראל קרובה למלחמה אזורית כפי שלא הייתה מאז מלחמת יום הכיפורים. הוא ציטט את אזהרות שר הביטחון, הרמטכ"ל ואגף המודיעין מפני מלחמה אזורית קרובה, ופנה לראש הממשלה נתניהו בקריאה להכריז על מצב חירום לאומי. גם אל"ם (מיל') יגאל כרמון, נשיא מכון ממרי, כתב בסוף אוגוסט 2023 על "סימנים מעידים לאפשרות מלחמה בספטמבר–אוקטובר", אך התמקד בעיקר בגבול הצפון וביהודה ושומרון.
בדו"ח של קהילת המודיעין האמריקאית הוערך בדיעבד שההנהגה האיראנית לא הייתה מעורבת בתכנון המתקפה וכי לא היה לה מידע מוקדם עליה. עם זאת, לפי דיווחים מוקדמים בוול סטריט ג'ורנל, גורמים ביטחוניים באיראן אישרו את תוכנית המתקפה בסדרת פגישות שנערכו בביירות, וכן הדריכו ואימנו כ-500 מחבלים פלסטינים מחמאס וגא"פ במתקנים צבאיים באיראן. לפי בכירים בחמאס וחזבאללה, מחודש אוגוסט 2023 סייעו קצינים במשמרות המהפכה לתכנן את פרטי המתקפה. איראן הכחישה את הדברים. מסמך סודי שאותר ברצועת עזה במהלך המלחמה הראה שבחמאס האמינו כי איראן מתחייבת להצטרפות הציר כולו למערכה גדולה נגד ישראל עם ביצוע מתקפת הפתע על ידי חמאס ושותפיו.
ערב המתקפה הסתכמו כוחות חמאס בעשרים וארבעה גדודים. צה"ל נמצא באותה עת בחופשה מרוכזת ("הדממה") בשל החגים, ולכן יחידות רבות ביצעו רק פעילות מבצעית וכוננות. חלק ניכר מהחיילים שאיישו את גבול עזה יצאו לחופשה, והיקף הכוחות באוגדת עזה היה שלושה גדודי חי"ר וגדוד שריון אחד בלבד. בליל 6 באוקטובר, מספר שעות לפני המתקפה, עודכנו הרמטכ"ל, הרצי הלוי, וראש השב"כ, רונן בר, במידע שהעיד על כוונת פעולה של החמאס. כל אחד מהם קיים התייעצויות בעניין עם אנשי מטהו. צוות מיוחד של השב"כ הגיע לעוטף עזה לפנות בוקר, בשל ההערכה כי מדובר בניסיון חטיפה מקומי. לפי לשכת ראש הממשלה, עודכן המזכיר הצבאי של ראש הממשלה, אלוף אבי גיל, בפרטים בשעה 6 בבוקר, כחצי שעה לפני תחילת המתקפה.