stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמיעד

| --- | --- |
שלט בכניסה לקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל העליון
גובה ממוצע: ‎241 מטר
תאריך ייסוד: 1946
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 596 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎10.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) עמיעד(למפת הגליל העליון רגילה) עמיעד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמיעד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמיעד32°55′40″N 35°32′27″E﻿ / ﻿32.9277927377339°N 35.540910444912°E﻿ / 32.9277927377339; 35.540910444912  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל העליון (in English: Upper Galilee Regional Council) באדום - עמיעד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עַמִּיעַד הוא קיבוץ השוכן ברמת כורזים, מדרום לראש פינה לצד כביש 90, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון.
היסטוריה

הקיבוץ נוסד בינואר 1946 בידי משוחררי הפלמ"ח מגרעין "החושלים", שהוכשר בגבע, והוקם בתחילה בגבעה שמצויה כשני קילומטרים מדרום לנקודת היישוב הנוכחית, סמוך לחאן ג’וּבּ-יוּסֶף.
בזמן עלייתו לקרקע, נקבע שמו עמיעד, על ידי ועדת השמות של הקרן הקיימת. חברי הקבוצה סירבו לקבל את השם, ולכן במשך מספר שנים נקרא הקיבוץ "ג'יב יוסף" על שם האתר, אך מאז שנות החמישים המוקדמות, התקבל השם עמיעד.
ענפי הקיבוץ:
מפעל "עמיעד מערכות מים": מפעל שנסחר בבורסה בתל אביב ומפתח מערכות סינון מים לשימוש ביתי, לחקלאות, לתעשייה, לסינון מי נטל בספינות-סוחר ולתשתיות.
חקלאות: מטעים של זיתים, ליצ'י, בננות, אבוקדו ופרדסים, בקר לבשר, לול, גידולי שדה.
מוסך מורשה של לנד רובר
אירוח כפרי ומסעדה למטיילים
יקב עמיעד
חלק מחברי הקיבוץ עוסקים כיום ביזמות פרטית.
הקיבוץ ממשיך לקיים את כל מוסדות הקיבוץ: ספרייה, מרפאה, חדר אוכל, בריכת שחייה, מגרשי ספורט (טניס, כדורגל, כדורסל), חינוך משלים ועוד.
ראו גם

צומת עמיעד
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  פלמ"ח - הכשרת "החושלים" (גבע 1945)
↑  הכשרת החושלים (1945), באתר מוזיאון הפלמ"ח
↑  עיתון הצופה, 6/2/1947 שנה לעליית שתי הנקודות בגליל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465731705171  VIAF: 316601354   WorldCat (עם VIAF): 316601354 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היספנים

הנשיא קלינטון במפגש עם עובדי ממשל היספנים, במסגרת "חודש המורשת ההיספנית" 1998
היספנים (באנגלית: Hispanics) הם אוכלוסייה בעלת שייכות היסטורית להיספניה העתיקה שבאירופה (חצי האי האיברי) ולעמיה, בהם: ספרד, פורטוגל ואנדורה.
כיום הביטוי מתייחס יותר לדוברי השפה הספרדית, בדומה למונח לטינים ("לטינו") המתייחס לדוברי השפות הרומאניות ככלל.
הגדרות בארצות הברית

בשנות ה-70 של המאה ה-20 הגדירה ממשלת ארצות הברית את המונח היספני כזיהוי ליוצאי אמריקה הלטינית וצאצאיהם הגרים בארצות הברית ללא קשר לשייכותם האתנית. מספר ההיספנים בארצות הברית הוא 60 מיליון.
הבאג של רון

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ז'אן פיליפ-ויין שרה סמית'
 הופק בידי:  לארה ברי ג'ולי לוקהארט
 תסריט:  פיטר ביינהאם שרה סמית'
 מדבבים:  זאק גאליפנאקיס ג'ק דילן גרייזר אוליביה קולמן אד הלמס ג'אסטיס סמית' רוב דלאני קיילי קנטרל ריקרדו הורטאדו מרקוס סקריבנר תומאס בארבוסקה
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת קנדה קנדה
 חברת הפקה:  20th Century Animation Locksmith Animation DNEG
 חברה מפיצה:  אולפני המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 באוקטובר 2021 ישראל 21 באוקטובר 2021
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט קומדיה, מדע בדיוני קומי, סרט מדע בדיוני, סרט לכל המשפחה, סרט מונפש 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבאג של רון (באנגלית: Ron's Gone Wrong) הוא סרט מדע בדיוני קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת בהפקת "Locksmith Animation", שיצא ב-21 באוקטובר 2021 (בישראל,בארצות הברית פורסם ב-22 באוקטובר 2021) בהפצת אולפני המאה ה-20. הסרט בוים על ידי ז'אן פיליפ-ויין ושרה סמית', שכתבה את התסריט יחד עם פיטר ביינהאם, והופק על ידי לארה ברי וג'ולי לוקהארט.
הסרט עלה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
תקציר העלילה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסרט מתרחש בעתיד בו לכל ילד יש חבר רובוט דיגיטלי אשר מדבר והולך אתו. הסרט מספר את סיפורו של הילד ברני אשר מגלה שהרובוט שלו לא עובד כל כך טוב.
מדבבים

זאק גאליפנאקיס - רון, הרובוט הפגום של ברני
ג'ק דילן גרייזר - ברני, ילד חנון שלומד בחטיבת הביניים
אוליביה קולמן - דאנקה, סבתו של ברני
אד הלמס - גרהאם, אבא של ברני
ג'אסטיס סמית' - מארק, אחד מיוצרי הרובוטים הקטנים
רוב דילייני - אנדרו מוריס, המנכ"ל של באבל בע"מ (בעברית בועות בע"מ)
קיילי קנטראל - סוואנה מידס, חברה לכיתתו של ברני ומושא אהבתו
ריקרדו הורטאדו - ריץ' בלצ'ר, חבר לכיתתו של ברני
מרקוס סקריבנר - סטנלי טובמן, יוצר רובוטים טיפש שהמציא את רון
תומאס ברבוסקה - פיליפ, אחד מיוצרי הרובוטים הקטנים
הפקה

ב-12 באוקטובר 2017, הוכרז שהסרט הראשון של "Locksmith Animation" יהיה "הבאג של רון". אלסנדרו קרלוני וז'אן פיליפ-ויין יביימו את הסרט ופיטר ביינהאם ושרה סמית', מקימת האולפן, יכתבו את התסריט. אולפני "DNEG" יהיו התומכים הדיגיטליים. באותו יום, ביינהאם ואליזבת מורדוך הוכרזו בתור מפיקי הסרט.
ההנפשה והדיבוב הופקו מהבתים עקב מגפת הקורונה.
מוזיקה

הנרי ג'קמן יהיה המנצח של פסקול הסרט.
ב-19 באוגוסט 2021, נחשף שליאם פיין יבצע את שיר הנושא של הסרט אשר נקרא "Sunshine". השיר נחשף ביוטיוב ב-27 באוגוסט 2021.
הפצה

באוקטובר 2017, הסרט קיבל תאריך הפצה ל-6 בנובמבר 2020. בנובמבר 2019, תאריך ההפצה עבר ל-26 בפברואר 2021. במאי 2020, עקב מגפת הקורונה, תאריך ההפצה עבר ל-23 באפריל 2021. ב-22 בינואר 2021, הוצאת הסרט נדחתה ל-22 באוקטובר 2021.
זה יהיה הסרט היחיד של "Locksmith" שיופץ על ידי אולפני המאה ה-20, סרטים עתידיים של החברה יופצו על ידי האחים וורנר עקב הסכם עם החברה בשנת 2019.
נכון לינואר 2024 ניתן לצפות בסרט בדיסני+ ובאפל TV בנוסף יש את הסרט חינם במאגר הסרטים של משרד החינוך (לתלמידים)
הערות שוליים

↑  N'Duka, Amanda (12 באוקטובר 2017). "20th Century Fox & Locksmith Animation Slate 'Ron's Gone Wrong' As First Project". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ritman, Alex (12 באוקטובר 2017). "Fox, Locksmith Animation Unveil 'Ron's Gone Wrong'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-17 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Writer, LOUISE DIXON AP Entertainment. "London animation studio adapts to finish Disney film". JournalStar.com (באנגלית). נבדק ב-2020-07-28.
↑  Zahed, Ramin (2020-04-20). "COVID-19 Chronicles: Locksmith Animation Zooms with Creative Touch". Animation Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-07-28.
↑  "Spotlight On…Locksmith Animation: 250 crew working from home to produce their first feature". Animation UK (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-07-28.
↑  "Henry Jackman Scoring Locksmith Animation's 'Ron's Gone Wrong'". filmmusicreporter.com. 9 בפברואר 2021. נבדק ב-10 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   הבאג של רון, בביצוע Liam Payne - Sunshine (From the Motion Picture “Ron’s Gone Wrong”) - YouTube, סרטון  באתר יוטיוב
↑  D'Alessandro, Anthony (12 באוקטובר 2017). "'Gambit' Starring Channing Tatum Will Open Valentine's Day 2019". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Franklin, Garth (15 בנובמבר 2019). "Disney Sets Five MCU Films, Delays Others". Dark Horizons. נבדק ב-15 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  D'Alessandro, Anthony (13 במאי 2020). "Disney Reschedules 'The New Mutants' & 'Ron's Gone Wrong'". Deadline Hollywood. נבדק ב-14 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bob's Burgers Movie, The King's Man Get Disney Film Delays". IGN. 22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clarke, Stewart (31 באוקטובר 2019). "Warner Signs Multi-Picture Deal With Elisabeth Murdoch's Locksmith Animation". Variety (באנגלית). נבדק ב-1 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
יונתן רוזובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1994 (בן 30)
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  שחקן, דוגמן, זמר
 פרופיל ב-IMDb
יונתן רוזובסקי (נולד ב-14 באפריל 1994) הוא שחקן טלוויזיה, דוגמן וזמר ישראלי.
ביוגרפיה

רוזובסקי אומץ בגיל 10 ימים על ידי עורך הדין אייל רוזובסקי, וגדל באבן יהודה. למד בבית הספר היסודי "בכר" באבן יהודה. בילדותו המוקדמת אובחן כבעל הפרעת קשב וריכוז ולכן התקשה בלימוד קרוא וכתוב. בגיל 18 החליט לפתוח את תיק האימוץ וחידש את הקשר לזמן קצר עם אביו הביולוגי.
לאחר שירותו הצבאי עבד בתחום הנדל"ן, לאחר מכן טייל בדרום אמריקה וכששב לישראל עסק בדוגמנות ולמד משחק בבית הספר למשחק "טכניקה". התפרסם כדוגמן בפרסומת לתעודת הזהות הביומטרית, בה פניו של רוזובסקי הופיעו על שלטי חוצות גדולים בכל המדינה.
קריירה > כשחקן

בשנת 2018 הופיע לראשונה בסדרת הנוער של ערוץ הילדים "אילת" בה גילם את עדן מולקו.
בשנת 2019 השתתף בסדרה הקומית של TeenNick "בצפר" בה גילם את דמותו של ציון קאטמה.
בשנת 2020 שיחק בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה של TeenNick "ספיידרז" בה גילם את יונתן.
בשנת 2021 הופיע בסדרת הנוער של TeenNick "סקיי" בתור חייל.
בשנת 2022 שיחק בהצגה "התחנה".
בשנת 2024 גילם את דמותו של אייל בימרו בסדרת הטלוויזיה של TeenNick "פול ספיד".
קריירה > כזמר

בשנת 2024 הוציא שלושה סינגלים: "פיק ברכיים", "בשביל אמא שלי" (שנכתב על סיפרו האישי כילד מאומץ) ו"עסקים כרגיל".
הערות שוליים

↑  עידן יוסף-ימין, ‏"כולם רואים את צבע העור שלי, אבל אני מגיע מבית שהוא תמצית האשכנזיות", באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2018
↑  יונתן רוזובסקי - ניב עשת כהן, באתר ניב עשת כהן, ‏19 ביוני 2023
↑  תיאטרון חיפה, באתר www.ht1.co.il
1 2  הזמר והשחקן יונתן רוזובסקי משחרר היום אלבום EP, באתר kimlevi.co.il, ‏19 בספטמבר 2024
תאודוסיוס הראשון

דמותו של תאודוסיוס הראשון על צלחת משנת 388
פלביוס תאודוסיוס אוגוסטוס (בלטינית: Flavius Theodosius Augustus; ‏11 בינואר 347, קוקה שבספרד – 17 בינואר 395, מילאנו), ידוע גם כתאודסיוס "הגדול" ותיאודוסיוס "הראשון". היה אוגוסטוס באימפריה הרומית. משנת 379 עד לשנת 394 הוא שלט בחלק המזרחי של האימפריה, למשך כשנה הוא היה השליט היחיד והאחרון של האימפריה הרומית המאוחדת, ועד לחלוקתה הסופית בין בניו הונוריוס וארקדיוס בשנת 395.
שלטונו של תאודוסיוס היה נקודת מפנה משמעותית בהיסטוריה של האימפריה הרומית. המחקר ההיסטורי המאוחר רואה בו הקיסר האחרון לאימפריה הרומית המאוחדת, ולאחריו התחלקה סופית ובאופן מוחלט האימפריה ל 2 גופים נפרדים האימפריה הרומית המערבית והאימפריה הרומית המזרחית והאחרונה עתידה הייתה להפוך לאימפריה הביזנטית. תהליכים שהחלו להתגבש בשנים ובעשורים שטרם שלטונו הפכו למאפיינים המרכזיים של העולם הרומאי והמערבי במהלך תקופת שלטונו של תאודוסיוס.
בתקופת שלטונו הפכו שבטים הגרמאניים מפולשים שנמצאים במצב מלחמה תמידי עם האימפריה לבני ברית שזכו למעמד אוטונומי-למחצה. הם קיבלו זכות להתיישב בשטחי איליריה תחת שלטון של מנהיגיהם ושימשו כפוידרטוס ושירתו כחיילים בצבא הרומאי תמורת הזכויות שניתנו להם. בתהליך זה הפך הצבא הרומאי בסיכומו של דבר לצבא שעיקר כוחו יחידות גרמאניות שנאמנותן לאימפריה הייתה תמיד רופפת ובסופו של דבר היו הם אלו שהנחיתו את מכת המוות על האימפריה הרומית המערבית כאשר מפקד הצבא הגרמאני, אודואקר, הדיח את הקיסר הרומי האחרון, רומולוס אוגוסטולוס.
תאודוסיוס נאלץ להילחם על כסאו בשתי מלחמות אזרחים קשות כנגד קציני צבא שניסו לנצל את חולשת השלטון המרכזי על מנת לקרוע חלקים מהאימפריה לעצמם הוא הצליח לנצח את מגנוס מקסימוס (אנ') שהתבסס כשליט האימפריה המערבית ב-387 עד ל-388 ואת המורד אאוגניוס בשנת 394. ניצחונות אלו סחטו את כוחה של האימפריה והקרב האחרון קרב הנהר הקפוא הוריד את האימפריה המערבית על ברכיה, מכה שההונים ניצלו עד תום.
שלטונו של תאודוסיוס היה גם נקודת ציון בהיסטוריה של הנצרות, הוא פעל בעקביות ונחישות על מנת לקבע את מעמדה של הנצרות האורתודוקסית לדת המדינה והכריז על שאר הכנסיות כמינות. הוא פעל על מנת לבטל מוסדות דתיים פאגאניים ועמד מנגד כאשר מקדשים ומקומות פולחן פאגאננים הוחרבו.
תאודוסיוס הוכרז כקדוש על ידי הכנסייה האורתודוקסית והכנסייה הארמנית, יום החג של תאודוסיוס הוא 17 בינואר.
קורות חייו > עד לעלייתו לשלטון

תאודוסיוס נולד ביום 11 בינואר 347 בעיר הספרדית קוקה. הוא נשא את שמו של אביו שהיה קצין בכיר ומצביא מעוטר והוצא להורג משסר חינו מפני האוגוסטוס ולנטיניאנוס הראשון.
החל משנת 368 הוא החל ללוות את אביו במסעות מלחמה וליווה אותו במסעות המלחמה שניהל האב בשליחות ולנטיניאנוס הראשון. המערכה הראשונה שתיאודוסיוס השתתף בה הייתה דיכוי המרד בבריטניה. בקיץ של שנת 367 מרד חיל המצב הרומאי שתפס את קו הביצורים הידוע כחומת אדריאנוס, ואיפשר לגדודים של שבטים נודדים להיכנס לתוך שטחי הפרובינציה הרומאית של בריטניה ככל הנראה כחלק מקנוניה משותפת. עם אובדן אחיזת השלטון הרומאי החלו חיילים עריקים ועבדים בורחים להטיל טרור על אזורי הכפר והדרכים. ההיסטוריון הרומאי בן התקופה אמיאנוס מרקלינוס קורא למסכת אירועים אלו "הקונספירציה הברברית" (barbarica conspiratio) על פי מרקלינוס חילות העזר בפרובינציה חברו לפולשים שקנו את שיתוף הפעולה שלהם בחלוקת השלל.
לאחר מספר ניסיונות כושלים להחזיר את הסדר על כנו ולהדוף את הפולשים נשלח באפריל 368 הגנרל פלביוס תאודוסיוס לבריטניה מלווה בבנו ואחינו, בסוף 368 חזר הסדר לבריטניה, עריקים ומורדים הוצאו להורג, ביצורים שוקמו והפולשים נהדפו אל מחוץ לגבולות.
בשנת 372 התפרץ מרד בפרובינציית אפריקה על רקע ניהול כושל ושחיתות של המושל הרומאי הקומיס (Comes) רומאנוס. האוכלוסייה המקומית תחת הנהגתו של פירמוס, בנו של אציל מקומי שהיה בן ברית של רומא ושלט בשבטים ברברים כבן-חסות של הקיסר הרומאי. ולנטיאנוס שלח את תאודוסיוס האב לאפריקה על מנת לדכא את המרד ולהשליט את הסדר על כנו. תאודוסיוס האב החל את משימתו על ידי מאסרו של רומאנוס ומי מהפקידים ששיתפו איתו פעולה בשחיתות. משנכשל משא ומתן מוקדם עם פירמוס ברח המורד אל המדבר במטרה לארגן התנגדות לרומאים. תיאודוסיוס יצא במהלך מהיר אל המדבר בראש כוחות ניידים ומהירים שרדפו אחרי המורדים, הבריחו אותם ממחבואם ומנעו מהם מלהתארגן ומלהתבסס בקרב שבטי המדבר. לבסוף משנדחק לפינה התאבד פירמוס בשנת 374 והמרד דעך. הצלחתו של תאודוסיוס בדיכוי המרד באפריקה הייתה הצלחה אחת יותר מדי, הוא נעצר ככל הנראה בסמוך למותו של ולנטיאנוס וייתכן כחלק ממאבק הכוחות לאחר מותו של האוגוסטוס, ובסוף שנת 375 הוצא להורג בקרתגו.
בהשפעת אביו מונה תיאודוסיוס לתפקיד מושל פרובינציית מואסיה (בלטינית: Moesia) ובשנת 374 הצליח בהדיפת פשיטה של גדודים סרמטים והחל לרכוש לעצמו מוניטין של קצין מוכשר. הקריירה המבטיחה של תיאודוסיוס נקטעה בשנת 376 ככל הנראה בעקבות קטיעת הקריירה של אביו. הוא חזר להיספניה לאחוזה המשפחתית שם הוא התחתן עם איליא פלסילה (Aelia Flavia Flaccilla) ובשנת 377 נולד בנו הראשון ארקדיוס. מהלך חייו האידיאלי השתנה בעקבות קרב אדריאנופול (לטינית: Proelium Hadrianopolitanum) שהתחולל ב-9 באוגוסט 378 בסמוך לעיר אדריאנופול (אדירנה בסמוך לגבול הטורקי, היווני והבולגרי). הצבאות הלוחמים היו צבאות האימפריה הרומית המזרחית תחת פיקודו של הקיסר הרומי ואלנס מול קואליציה של שבטים גרמאניים שעיקרם קבוצות שבטים גותיים שנדחפו אל תוך שטחי האימפריה הרומית בלחץ פלישה הונית. שבטים אלו התקבלו תחילה אל תוך שטחי האימפריה אך עימותים וחיכוכים בין הרומאים לגותים הביאו למרידה רבתי ששיאה הגיע בהתנגשות בין הצבאות, בתום יום הקרב זכו המורדים הגותים בניצחון מכריע. חלק גדול מהצבא הרומי הושמד הקיסר ואלנס נהרג. הגותים, חסרי אימון וציוד צבאי מתאים לא הצליחו לממש את ניצחונם ולכבוש ערים מרכזיות של האימפריה אך הצליחו להגיע בתום המרד להסכם שלום עם הרומאים.
קורות חייו > מינוי לאוגוסטוס > טבח סלוניקי

בשנת 390 התחולל עימות בין קהילת סלוניקי לבין המושל מטעם תאודוסיוס, התושבים מחו על מאסרו של אזרח העיר ככל הנראה על רקע האשמות של הומוסקסואליות, ברקע של העימות עמדו ככל הנראה עוינות של המקומיים כנגד חיל המצב שהיה בעיקרו חיילים גותים ולמעשה כוון כנגד תאודוסיוס. במהלך העימות נרצח מושל העיר, קצין צבא ממוצא גותי. תאודוסיוס החליט להפוך את תושבי העיר לדוגמה חיה לתוצאות זעמו של הקיסר והתיר לחיילי חיל המצב להשתולל ללא רסן, כתוצאה מכך נטבחו כ 7000 מתושבי העיר על ידי החיילים בטרם החליט תאודוסיוס להתערב ולהפסיק את ההרג חסר ההבחנה. האירוע לא עבר ללא תגובה והביא את תאודוסיוס לכלל עימות עם איש הכנסייה החזק באימפריה המערבית, ההגמון של מילאנו - אמברוזיוס שהיה הכוח האמיתי בחצר האוגוסטוס גרטיאנום. הוא לא היסס להוציא צו נידוי מהכנסייה לתאודוסיוס ודרש מהשליט שיכפר על מעשיו בפומבי, בשיאו של העימות תאודוסיוס ניסה להיכנס בכוח לקתדרלה במילאנו, אך אמברוזיוס חסם בגופו את הכניסה. לבסוף נכנע תאודוסיוס וביקש מחילה על מעשיו.
קורות חייו > מינוי לאוגוסטוס > מלחמות אזרחים

תאודוסיוס נלחם בשתי מלחמות אזרחים עקובות מדם כנגד הטוענים לכתר מגנוס מקסימוס ואאוגניוס. הראשון שבהם, מגנוס מקסימוס, היה ספרדי אף הוא והתיימר להיות קרובו של תאודוסיוס. הוא היה מפקד של צבא בבריטניה ובשנת 383 צעד עם צבאו אל גליה בניסיון לתפוש את השלטון. הוא הכריח את הקיסר גרטיאנוס להימלט ותאודוסיוס האשימו באחריות להתנקשות בחיי האחרון ליד ליון. לצד שניהם ניצב גם ולנטיניאנוס השני הצעיר, שהמשיך לשלוט באיטליה, איליריה ואפריקה, שחצצו בין שני הניצים—תאודוסיוס במזרח ומגנוס מקסימוס בגליה.
בשנת 387 הופר השלום העוין בין השניים כאשר מקסימוס שלח את גייסותיו לצפון איטליה וכפה על ולנטיניוס השני לסגת לתסלוניקה. ככל הנראה נבעה פעולתו זו של מקסימום מחששו מההשפעה הגוברת והולכת של תאודוסיוס על ולנטיניוס ושריו, באמצעות מינוי מקורביו לשליטים בפרובינקיות השונות שהיו להלכה תחת שלטון ולנטיניוס ובאמצעות ארגון נישואים בין נברידיוס, אחיין הקיסרית פלאקילה, לבתו של שליט אפריקה גילדו. קשרים אלו השתלמו לתאודוסיוס, כאשר החליט גילדו לעבור לצידו במהלך המלחמה בשנת 388, להביס את ציו של מקסימוס ולהשתלט על סיציליה בעבור תאודוסיוס.
תאודוסיוס עצמו שהה עם ולנטיניוס בתסלוניקה בקיץ 387 ושם נישא לאחותו גאלא. הם יצאו למלחמה משותפת נגד מקסימוס בקיץ 388, כשהם מביסים את כוחותיו בסיסקיה ובפואטוביו ולאחר מכן עברו את האלפים ולכדו את מקסימוס עצמו באקויליאה. מקסימוס הוצא להורג זמן קצר אחרי כן, כפי שנעשה גם לבנו ויקטור.
אחרי דיכוי המרידה שהה תאודוסיוס כשלוש שנים באיטליה. כשהחל עושה דרכו חזרה לקונסטנטינופול החל הגנרל רב ההשפעה אברוגסט הופך יהיר יותר ויותר ככל שהתרחק תאודוסיוס ממילאנו. ב-15 במאי 392 נמצא ולנטיניוס מת ותאודוסיוס, אם מתוך חשד באברוגסט ואם בלחצה של גאלא, שסירבה לקבל את הטענה שאחיה התאבד, סירב לקבל את מינויו של אאוגניוס כשליט מטעמו של אברוגסט.
המלחמה בין השניים החלה בקיץ 394, כאשר תאודיסיוס החל צועד מקונסטנטינופול והיא הוכרעה בקרב הנהר הקפוא שלמרגלות האלפים ב-6 בספטמבר 394. הגורם המכריע בקרב היה נטישת חלק מצבא מקסימוס תחת פיקודו של ארביטיו לצידו של תאודוסיוס. בעקבות הקרב הוצא אאוגניוס להורג ואברוגסט התאבד.
משפחתו וירושתו

תאודוסיוס נישא פעמיים. אשתו הראשונה הייתה אאליה פלקילה שילדה לו את ארקדיוס בשנת 377, את הונוריוס ב־9 בספטמבר 384 ואת פולכריה בשנת 385. תאודוסיוס מינה אותה לקיסרית (אוגוסטה) אחרי עלייתו לשלטון אך היא מתה בשנת 386. בסוף שנת 387 הוא נישא לגאלא, בתו של ולנטיניוס הראשון ואחותו של ולנטיניוס השני. היא ילדה לו את גרטיאנוס בערך בשנת 388, ואת גאלא פלקידיה בערך בסביבות השנים 388–390, ומתה במהלך לידה, בשנת 394. תאודוסיוס היה נחוש בדעתו שבניו ירשו אותו ומינה את הונריוס וארקדיוס לקיסרים (אוגוסטוס) כבר בהיותם ילדים. שושלתו שרדה עד מות נכדו, תאודוסיוס השני בשנת 450, ובקישור עקיף עד מות הקיסר אוליבריוס בשנת 472.
יחסו ליהדות

ב-29 בספטמבר 393 קבע בחוק שחוקק בקונסטנטינופוליס, בשמו ובשם שני בניו, כי "ברור למדי, שכת היהודים (Iudaeorum sectam) אינה אסורה בחוק כלשהו (nulla lege prohibitam)", ומכאן שהדת היהודית היא דת מותרת בקיסרות הרומית. בנוסף התנגד לאיסור התכנסויות של יהודים והורה למפקד הכוחות הצבאיים במזרח למנוע שוד והרס של בתי כנסת.
גם בניו אישרו כי ליהודים מותר לעסוק בפולחניהם.
מותו וירושתו

תאודוסיוס נפטר בשנת 395 והוריש את כס הקיסרות לשני בניו: הונוריוס, שירש את חלקה המערבי של האימפריה וארקדיוס שירש את חלקה המזרחי. הייתה זו הפעם האחרונה שבה היה צורך לחלק את האימפריה למזרח ומערב שכן היא לא חוברה שוב לעולם. הונוריוס וארקדיוס היו עוד ילדים בזמן עליתם לשלטון ותאודוסיוס מינה את סטיליקו, המוכשר והנאמן שבמצביאיו, לאפוטרופוס שלהם. בפועל היה סטיליקו שליטה של האימפריה המערבית עד הוצאתו להורג בשנת 408 ובמזרח שלטו יועציו של ארקדיוס עד התבגרותו.
ראו גם

אובליסק תאודוסיוס
הערות שוליים

↑   The Cambridge Ancient History. Volume 13: The Late Empire, AD 337–425 Edited by Averil Cameron, Peter
Garnsey, University of Cambridge 2005 page 102
↑  Hanson, The Search for the Christian Doctrine of God, p. 821
↑  קודקס תיאודוסיאנוס 16:8:9 CTh
| קיסרי רומא |
| --- | --- | --- |
| תקופת הפרינקיפט | אוגוסטוס קיסר • טיבריוס קיסר • קליגולה • קלאודיוס קיסר • נירון קיסר • גלבה • אותו • ויטליוס • אספסיאנוס • טיטוס • דומיטיאנוס • נרווה • טראיאנוס • אדריאנוס • אנטונינוס פיוס • לוקיוס ורוס • מרקוס אורליוס • קומודוס • פרטינקס • דידיוס יוליאנוס • ספטימיוס סוורוס • קרקלה (עם גטה) • מקרינוס • אלאגבאלוס • אלכסנדר סוורוס |  |
| תקופת משבר המאה השלישית | מקסימינוס תראקס • גורדיאנוס הראשון עם גורדיאנוס השני • פופיאנוס ובלבינוס • גורדיאנוס השלישי • פיליפוס הערבי • דקיוס עם הרניוס אטרוסקוס • טרבוניאנוס גאלוס עם הוסטיליאנוס • טרבוניאנוס גאלוס עם וולוסיאנוס • איימליאנוס • ולריאנוס עם גליאנוס • גליאנוס • קלאודיוס השני גותיקוס • קווינטילוס • אורליאנוס • טקיטוס • פלוריאנוס • פרובוס • קארוס • קארינוס עם נומריאנוס |  |
| תקופת הדומינט | דיוקלטיאנוס עם מקסימיאנוס • קונסטנטיוס כלורוס • גלריוס • פלביוס ולריוס סוורוס • מקסימינוס דאיה • מקסנטיוס • ליקיניוס • קונסטנטינוס "הגדול" • קונסטנטיוס השני עם קונסטנס ועם קונסטנטינוס השני • יוליאנוס • יוביאנוס • ולנטיניאנוס הראשון עם ואלנס • גרטיאנוס עם ולנטיניאנוס השני • תאודוסיוס הראשון |  |
האימפריה הרומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268798005171  PLWABN: 9810591569105606  BIBSYS: 11012188  BNC: 000241604  BNE: XX1135022  BnF: cb12648653g (data)  CANTIC: a1118789x  GND: 118621742  ICCU: SBNV111828  ISNI: 0000 0001 1615 4512  LCCN: n83045220  NKC: jx20101119010  NLA: 61544138  NLG: 151455  NSK: 000501754  NTA: 07344622X  SELIBR: 280167  SUDOC: 050559109  TePapa: 68689  Trove: 1844334  ULAN: 500271154  VcBA: 495/37137  VIAF: 31978444   WorldCat (עם VIAF): 31978444 
מטבע של תאודוסיוס הראשון
מטבע של תאודוסיוס הראשון
תבליט של תאודוסיוס מושיט זר דפנה למנצח, על בסיס השיש של האובליסק של תחותמס השלישי, בהיפודרום קונסטנטינופול.
יוהאן פכלבל

| --- | --- |
 לידה:  28 באוגוסט 1653 נירנברג, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  3 במרץ 1706  (בגיל 52) נירנברג, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה
 שם לידה:  Johann Pachelbel 
 מקום קבורה:  St. Rochus Cemetery 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אלטדורף 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  פוגה, שאקון, קאנון, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  Amalia Pachelbel, Charles Theodore Pachelbel, Wilhelm Hieronymus Pachelbel 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
קברו של פכלבל בבית העלמין בנירנברג
יוהאן פכלבל (בגרמנית: Johann Pachelbel;‏ הוטבל ב-1 בספטמבר 1653 – 3 במרץ 1706) היה מלחין ונגן עוגב גרמני מתקופת הבארוק. ידוע כיום בעיקר בזכות הקאנון של פכלבל, מהיצירות המוכרות ביותר במוזיקה הקלאסית.
המוזיקה של פכלבל

פכלבל היה מלחין פורה במיוחד, שכתב מוזיקה לעוגב, צ'מבלו, הרכבים קאמריים והרכבים ווקאליים שונים. המוזיקה הקאמרית שלו כתובה להפליא, בכישרון ובהבנה, ויצאה נשכרת מביצועיה בסגנון הגרמני, ששילב בהצלחה עוצמה עם ליריות. במוזיקה הווקאלית שלו ניכרת שליטתו בסגנונות ובתחבולות של שיץ ובני תקופתו ושל ממשיכיהם. טווח המבע הדרמטי שלה רחב בהרבה מזה של היצירות לעוגב ודרישותיה מן המבצעים גבוהות בפירוש. פכלבל נטה לסגנון קונטרפונקטי צלול ופשוט, ששם דגש על בהירות מלודית והרמונית. המוזיקה שלו פחות וירטואוזית ופחות הרפתקנית מבחינה הרמונית מזו של בוקסטהודה, אף כי פכלבל, כמו בוקסטהודה, ערך ניסויים בהרכבים ובשילובי כלים שונים במוזיקה הקאמרית שלו וכן, החשוב ביותר, במוזיקה הווקאלית שלו, שחלק גדול ממנה עושה שימוש באינסטרומנטציה יוצאת דופן בעושרה. פכלבל בחן הרבה צורות וריאציות וטכניקות מקורבות להן, הבאות לביטוי בקטעים שונים ונבדלים, מקונצ'רטי של מוזיקת קודש ועד סוויטות לצ'מבלו.
בפרלודים הכוראליים, שכ-70 מהם כתב בתקופת שהותו בארפורט, עשה פכלבל שימוש בכל הטכניקות והמבנים החשובים של תקופתו. בנירנברג כתב יצירות מסוגים שונים, הן פוגות מגניפיקט והן מוזיקה שאינה ליטורגית - טוקטות, פנטזיות, ריצ'רקארי מרובי-נושאים ופוגות מלאות חיים. שני קבצים של יצירות העוגב שלו יצאו לאור בחייו: "הרהורים מוזיקליים על מוות" (Musikalische Sterbens-Gedancken), (ארפורט 1683), וריאציות כוראליות לזכר אשתו ובנו המנוחים, ו"שמונה כוראלים" (נירנברג, 1693). בשנותיו האחרונות בנירנברג העשיר ביצירות רבות את ספרות המוזיקה הווקאלית הפרוטסטנטית, בין השאר במוזיקה למזמורי תהילים וטקסטים אחרים מכתבי הקודש, למקהלות, כלי נשיפה מעץ, כלי קשת וקונטינואו.
יצירותיו המוקדמות ביותר של פכלבל שתאריך כתיבתן ניתן לקביעה הן שתי אריות משנת 1679. יצירות לטקסטים לטיניים נכתבו כנראה בעשור האחרון לחייו, בנירנברג.
רשימת יצירותיו של פכלבל איננה ודאית ולוקה בטעויות ייחוס רבות, הן משום שתלמידיו הרבים כתבו בסגנונו והן משום שהיו מקורות שכתבו את שמו באות B או כינו אותו בקיצור J. Bach ועקב קשריו הקרובים עם משפחת באך הענפה, (שהאות J כלולה ברבים מראשי התיבות של בניה), גדלה מאוד האפשרות לטעויות ייחוס.