stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעדכן התוכנה
הערות שוליים

↑  על פי השם בתרגום אובונטו לעברית (נבדק בגרסה 12.04). באנגלית השם הוא "Software Updater" ובעבר נקרא בהתאם "Update Manager"
↑  אובונטו 12.04 משנה את השם "מנהל העדכונים" ל"מעדכן התוכנה"
↑  העדכון ל-Lucid
מתילדה מפלנדריה

מתילדה מפלנדריה (בצרפתית: Mathilde de Flandre, בפלמית Mathilda van Vlaanderen ‏~1031 - 2 בנובמבר 1083) הייתה אשתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה, דוכסית נורמנדי ומלכת אנגליה. נולדו להם תשעה ילדים משותפים, ביניהם שני מלכי אנגליה - ויליאם השני, מלך אנגליה והנרי הראשון, מלך אנגליה. מתילדה הייתה בתו של בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה ושל אדלה מצרפת, דוכסית פלנדריה.
חתונה

לפי האגדה, ויליאם שלח נציג אל מתילדה על מנת לבקש את ידה. כאשר דחתה מתילדה את הצעתו בגלל היותו ממזר, רכב ויליאם מנורמנדי אל ברוז' ומצא אותה בדרך לכנסייה. הוא הפיל אותה מסוסה והשפיל אותה מול אנשיה. גרסה אחרת של הסיפור מספרת שוויליאם רכב אל בית אביה, הפיל אותה על הרצפה והכה אותה.
למרות האגדה על אכזריותו של ויליאם כלפי אשתו היסטוריונים מחשיבים את נישואייה של מתילדה לוויליאם כמלאי חיבה וויליאם ככל הנראה לא בגד בה מעולם (דבר שלא היה נפוץ בתקופה).
ראו גם

ויליאם הראשון, מלך אנגליה
נורמנדי
מעגן (קיבוץ)

| --- | --- |
בית הצנחן בקיבוץ מעגןבית הצנחן בקיבוץ מעגן
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק הירדן
גובה ממוצע: ‎-199 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 395 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.3% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מעגן(למפת עמק בית שאן רגילה) מעגן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעגן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעגן32°42′23″N 35°36′01″E﻿ / ﻿32.7064353320463°N 35.6002288656306°E﻿ / 32.7064353320463; 35.6002288656306  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק הירדן (in English: Emek HaYarden Regional Council) באדום - מעגן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
www.maagan.org.il
מַעֲגָן הוא קיבוץ הנמצא בחלקו הדרומי-מזרחי של אגם כנרת השייך למועצה אזורית עמק הירדן.
הקיבוץ הוקם בשנת 1949 במובלעת עין גב מעבר לקו שביתת הנשק עם סוריה הוא הקו הירוק אך ממערב ובתחום גבולות הסכם ניוקומב-פולה – הגבול המנדטורי הבינלאומי 1923, ובגבולות המדינה היהודית על פי החלטת החלוקה. על פי סימן 5 של ההסכם, מטרת ההסכם הייתה להביא לשיבה הדרגתית לחיים אזרחיים נורמליים במובלעת. ליו"ר ועדת שביתת הנשק ניתנה הסמכות לאשר חזרת אזרחים לכפרים ויישובים במובלעת. לפי הפרשנות הסורית, שטח המובלעת היה שטח הפקר, בו רק לאזרחים שהתגוררו בשטח לפני המלחמה מותר היה להתגורר. לעומת זאת, לפי הפרשנות הישראלית השטח היה תחת ריבונות ישראלית, אף על פי שהיה אסור להחזיק בו צבא. הבדלי פרשנות אלה ורצונה של ישראל לממש את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים העיקריים להקמת מעגן (כמו גם היישובים גדות, האון ותל קציר שהוקמו בשטח המפורז).
הקיבוץ הוקם על ידי עולים מטרנסילבניה שחלקם עלו עוד לפני מלחמת העולם השנייה. בין חברי הגרעין המקוריים היה פרץ גולדשטיין, מצנחני היישוב לאירופה הכבושה במלחמת העולם השנייה. כן הצטרף לקיבוץ רס"ן יואל פלגי, מקימה של יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל, ומפקדה הראשון.
אלוף (במיל') עמי אילון, לשעבר מפקד חיל הים, ראש השב"כ ופוליטיקאי, גדל בקיבוץ.
בקיבוץ הוקם "בית הצנחן", מוזיאון המוקדש להנצחת צנחני היישוב. בית הצנחן והמוזיאון נבנו על ידי יונה רוזן (רוזנפלד), חבר הקיבוץ, מצנחני היישוב העברי, ולימים ראש המועצה האזורית עמק הירדן.
בשנת 2005 עבר הקיבוץ הפרטה, וכיום מונהג בו שכר דיפרנציאלי.
במקום נמצא כפר נופש הנקרא "מעגן עדן". בנוסף, קיימת פיצרייה הנקראת "המחלבה", עסק שהוקם על ידי בני קיבוץ.
ישנן מספר מסגרות חינוכיות בקיבוץ – בית תינוקות, פעוטון, גן, בית ילדים וצריפיה.
ראו גם

אסון מעגן
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467980305171
משתנה מתערב

בסטטיסטיקה, משתנה מתערב (מכונה גם ערפלן, גורם מתערב או גורם מבלבל; באנגלית: Confound,‏ Confounder או Confounding variable) הוא משתנה חיצוני המשפיע הן על המשתנה התלוי והן על המשתנה הבלתי תלוי באופן דומה, ולפיכך עלול להוביל למסקנה מוטעית על הקשר הסיבתי ביניהם. השפעה כזו יכולה להיות חלקית או מלאה.
דוגמה להשפעה מלאה: קיים מתאם מובהק בין כמות שיער אפור לבין התקפי לב, כאשר לא מחפשים משתנה מתערב, ניתן להתרשם שצבע השיער גורם להתקפי לב או שהתקפי לב מאפירים את השיער. אולם, ההסבר המקובל הוא שאין קשר סיבתי בין השניים, אלא שקיים גורם שלישי מבלבל – גיל האדם, המשפיע לחיוב על שני המשתנים: עם הגיל מתרבות השערות האפורות וכן מתרבים גם התקפי הלב.
דוגמה להשפעה חלקית: הגיל יכול להיות משתנה מתערב במחקר שמוצא מתאם בין הרגלי תזונה לבין התקפי לב. ישנם קשרי סיבה ומסובב אחדים בין שלושת המשתנים האלה. הגיל גורם גם ללקות בלב וגם לשינוי מסוים בהרגלי התזונה. חלק מההבדלים בין תזונתם של אנשים גורמים להבדלים בתפקוד הלב שלהם. לכן, כאשר משווים את הרגלי התזונה של קבוצת אנשים שלקתה בליבה עם הרגלי התזונה של קבוצת אנשים אחרת שלא לקתה בליבה, אין להסיק שההבדל בתפקוד הלב נובע כולו מהבדלים בתזונה. יש לנטרל את השפעת הגיל על המשתנים. הדרך הפשוטה ביותר מבחינה חישובית והמסובכת ביותר עבור עורכי הדגימות היא לקבל אל המחקר רק אנשים שגילם זהה. למשל, לחקור רק את הקשר בין תזונה להתקפי לב רק אצל אנשים בני 53.
בעבר היה מקובל שלא להשתמש בחלק מהדגימות בסקרים כדי ששתי הקבוצות הנדגמות יהיו בעלות הרכב דומה. עבודתו של הסטטיסטיקאי רונלד פישר באמצע המאה ה-20, מאפשרת לעשות בקרה על משתנים מתערבים ידועים בעזרת נוסחאות. עם זאת, בכל מחקר השוואתי עלולים להשפיע גם משתנים מתערבים לא ידועים.
בניסויים מדעיים ובמיוחד בניסויים קליניים נדרשות בקרות חמורות על תנאי הניסוי, משום שכל שינוי, לבד משינוי בגורם הבלתי תלוי, עלול ליצור משתנה מתערב, שיוביל למסקנות שגויות. ההגבלה היעילה ביותר של הטיית משתנים מתערבים לא ידועים היא ניסוי מבוקר הקצאה אקראית.
ראו גם

סיבתיות
מתאם אקראי
ראיה אנקדוטלית
קום הוק ארגו פרופטר הוק
פרדוקס סימפסון
ערך זה הוא קצרמרבנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה

מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Mathilde Ludovika in Bayern; 30 בספטמבר 1843 - 18 ביוני 1925) הייתה נסיכה בווארית מבית ויטלסבאך.
ביוגרפיה

מתילדה נולדה בטירת פוסנהופן שבממלכת בוואריה. אביה היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמה הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. ילדותה עברה עליה בטירת פוסנהופן שליד אגם סטרנברג, אשר אותה רכש אביה. אחותה הגדולה הייתה אליזבת "סיסי", אשר נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. ב-1859 נישאה אחותה מריה סופיה לפרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות.
ב-5 ביוני 1861 נישאה מתילדה לאחיו, לואיג'י, רוזן טראני. מכיוון שלפרנצ'סקו לא היו ילדים, לואיג'י היה יורש העצר של ממלכת שתי הסיציליות. ב-1861 נכבשה הממלכה בידי כוחותיו של ג'וזפה גריבלדי במהלך מסע האלף, וסופחה לממלכת סרדיניה. מתילדה ובעלה איבדו את תואריהם. ב-15 בינואר 1867 נולדה בתם היחידה: מריה תרזה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.
בשנים הראשונות לנישואיה, ניהלה מתילדה רומן עם הדיפלומט הספרדי סלבדור ברמודיז דה קסטרו, הדוכס מריפלדה וסנט לוסיה. ב-20 בינואר 1864 היא ילדה לו בת אחת בווילה פארנזינה. הבת נשלחה מיד לאחר לידתה לברייטון שם גודלה בידי משפחת אביה, ומאז לא ראתה את אמה. רק ב-1879 היא אומצה כחוק על ידי אביה, ומאוחר יותר קיבלה את התואר "הדוכסית מסנט לוסיה" ונישאה לבן אצולה ספרדי.
מתילדה ולואיג'י נותרו חברים במשפחת המלוכה הגולה של ממלכת שתי הסיצליות, ולואיג'י המשיך להחזיק בתואר הרשמי של יורש העצר. לואיג'י נפטר בפריז ב-1886, ומתילדה לא נישאה שוב לאחר מותו.
היא נפטרה במינכן ב-18 ביוני 1925, בגיל 81.
משהו אחר (שיר)

"משהו אחר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ניקה. הוא יצא לאור ב-30 באוגוסט 2009, בהוצאת חברת התקליטים הנרי מיוזיק, כסינגל שלא מתוך וכסינגל הסולו הראשון שלה. את השיר בדומה לקודמיו, כתב והלחין הנרי להפקה מוזיקלית שעליה היה אחראי גם כן.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הנרי. בוואלה! נכתב: ”ניקה, אייקון מוזיקלי בקרב חלקים בקהילה ההומו-לסבית המקומית שפרצה לתודעה עם "Finally" ובעיקר הקאבר שלה ושל הנרי ל"בגידה" של ריטה, חוזרת. היא מוציאה סינגל ראשון מתוך פרויקט סולו חדש בניהולו המוזיקלי”.
"משהו אחר" לא זכה להצלחה רבה לה ציפו ועל כך דיברה ניקה בריאיון לעיתון הארץ שם נשאלה, ”לפני שנה הוצאת סינגל חדש, 'משהו אחר', שאותו הנרי כן כתב, הלחין ועיבד”. היא השיבה: ”כן, והוא היה הסינגל הראשון שלא המריא לי. כל מה שהוצאתי עד אז באמת הצליח והרדיו חיבק ואהב. לא ידעתי מה זה כישלון, לא ידעתי איך זה להתמודד עם משהו שלא מצליח, לא היה לי מושג מה זה בכלל. ואז החלטתי שאני גם לוקחת פסיכולוג, כי לא היו לי כלים להתמודד עם זה בכלל”.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של "משהו אחר" פורסם ב-1 בספטמבר 2009. הוא כולל תמונה של ניקה שצולמה בשחור-לבן.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 8 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 30 באוגוסט 2009 | תקליטור | הנרי |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  ניקה - משהו אחר, נבדק ב-2023-12-10
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר web.archive.org, ‏2012-06-29
↑  ניקה חוזרת, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2009
↑  גיא ארליך, העיר תל אביב, ניקה לא בטוחה שמוזיקה היא הדרך הנכונה עבורה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2010
מקוק טיבטי

| מקוק טיבטי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: מקוק
מין:: מקוק טיבטי
שם מדעי
 Macaca thibetana ‏מילן-אדוארדס, 1870
תחום תפוצה


מקוק טיבטי (שם מדעי: Macaca thibetana) הקרוי גם "מקוק מילן-אדוארדס", הוא מין בסוג מקוק המצוי בסין, טיבט ווייטנאם. מין זה חי ביערות סובטרופיים (וביערות ממוזגים וירוקי-עד) בגובה של 800 עד 2000 מטרים. למקוק הטיבטי שפם ארוך וצפוף, אך פנים חסרות-שיער. הצעירים כסופים ושחורים, וצבעם משתנה לצבע הבוגרים בגיל שנתיים. מזונו הוא ברובו פירות, אבל מזונו כולל גם זרעים, עלים, פרחים וגם חסרי חוליות. המקוק הטיבטי הוא חיה חברתית ביותר וחי בלהקות מרובות זכרים ומרובות נקבות. תוחלת חייו היא 20 שנה.
למקוק הטיבטי ארבעה תת-מינים:
Macaca thibetana thibetana
Macaca thibetana esau
Macaca thibetana guiahouensis
Macaca thibetana huangshanensis
ראו גם

מקוק סלעים פורמוסני
הערות שוליים

↑  מקוק טיבטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600185005171  LCCN: sh2013000008 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרטינגל (שיטת הימורים)

מרטינגל (מכונה גם "שיטת ההכפלות") היא שיטת הימורים כושלת המאפשרת כביכול רווח בטוח בהימורים מאוזנים כהטלת מטבע או קרוב לכך כהימור על צבע ברולטה. לפי השיטה מתחילים להמר על אחד הכיוונים בסכום קטן; אחרי כל הפסד מכפילים את ההימור, באופן שכאשר מגיעה הצלחה בסוף סדרת כישלונות, הרווח שהיא מניבה מכסה את כל ההפסדים שנגרמו עד כה.
שיטה זו כושלת, ואינה מספקת תוחלת רווח חיובית. הוכחה מתמטית לכך שתוחלת הרווח אינה חיובית מספק משפט ברירת העצירה. באופן אינטואיטיבי, הסיבה לכישלון השיטה היא שלא ניתן להבטיח את ההצלחה בסוף סדרת הכשלונות. לכן, היות שסכום ההימור בדרך כלל חסום, נובע שלא ניתן לפצות על סדרת כישלונות ארוכה מספיק. משום כך, על הרווחים הקטנים והכמעט מובטחים, משלם המהמר בסיכון גדול מאוד המתממש בהסתברות נמוכה. בכל מקרה אין השיטה יכולה לשפר את תוחלת הרווח, הנשארת בדרך כלל שלילית.
שיטה זו נתנה את שמה לתהליך המקרי "מרטינגל" בתורת ההסתברות.
היסטוריה

שיטת מרטינגל הומצאה כשיטת הימורים והייתה נפוצה בבתי הימורים במאה ה-18 בצרפת. בתי ההימורים הציעו הימורים של הטלת מטבע, ורבים ראו במרטינגל שיטה בטוחה להרוויח כסף. בשיטה זו אכן מרווחים בדרך כלל, עד להפסד גבוה המוביל לפשיטת רגל. המפסידים לא נראו יותר בבתי ההימורים, מה שהאט את התפשטות הידיעה על סיכוני השיטה.
תיאור השיטה

בכל סיבוב הימורים בוחר השחקן את גובה ההימור; הוא זוכה בסכום זה או מפסיד אותו, בסיכויים שווים. בשיטת המרטינגל, השחקן מהמר על יחידה אחת בסיבוב הראשון. מכאן ולהבא, אם הוא מפסיד הוא מכפיל את סכום ההימור, עד להצלחה הראשונה, שאחריה אפשר להתחיל את התהליך מההתחלה. לדוגמה, במקרה של שלושה כישלונות והצלחה, סכומי ההימורים יהיו יחידה אחת, שתי יחידות, ארבע יחידות ואז שמונה יחידות. בשלושת הסיבובים הראשונים הפסיד השחקן 1+2+4=7 יחידות, ובאחרון הרוויח 8, ובסך-הכל 8-7=1 כלומר יחידה אחת. השיטה מבטיחה רווח של יחידה אחת בכל סדרת הימורים המסתיימת בהצלחה. אם אין מגבלה על גובה ההימור, אפשר להצליח בשיטה זו בהסתברות 1.
תיאור השיטה > הימורים בסביבה חסומה

בכל יישום מעשי, גובה ההימור מוגבל, למשל על ידי סכום הכסף הזמין למהמר, או כללי בית ההימורים שבא לידי ביטוי בסכום המרבי שניתן להמר במשחק המסוים/שולחן. מכיוון שכך, סדרת הימורים שבה מוכפל גובה ההימור בכל פעם, עלולה להסתיים בכישלון כאשר המהמר אינו יכול להמר שוב. במקרה כזה מפסיד המהמר את סכום כל ההימורים בסדרה, ומכיוון שגובה ההימור עולה מעריכית, סכום זה גדל במהירות ומתרחש בהסתברות לא מבוטלת.
למשל, אם לא ניתן להמר על יותר מ-1200 יחידות, המהמר ירוויח יחידה אחת אם סדרת ההימורים מסתיימת בהצלחה בסיבוב הראשון, השני (בהימור על 2 יחידות לאחר הפסד של 1), השלישי (בהימור על 4 יחידות לאחר הפסדים של 1+2), הרביעי (בהימור על 8 יחידות לאחר הפסדים של 1+2+4=7), וכן הלאה עד לסיבוב העשירי (בהימור על 512 יחידות לאחר הפסדים של 1+2+4+...+128+256=511). לעומת זאת אם גם הסיבוב העשירי ייגמר בכישלון, המהמר הפסיד בסך הכל 1+2+4+...+256+512=1023 יחידות. הסיכוי לעשרה כישלונות רצופים הוא  \ 2^{-10}, כך שתוחלת הרווח בסדרה כזו היא אפס, כמו בכל סדרה סופית של הימורים מאוזנים.
אם ההימור אינו מאוזן, הניתוח דומה. נניח שתוחלת ההפסד לכל יחידה היא a (בדרך כלל a קטן וחיובי), והסדרה חסומה ב-n הימורים לכל היותר (בדוגמה לעיל n=10). בסדרה של k הימורים, הסכום הכולל שהמהמר מסכן הוא  \ 1+2+\cdots +2^{k-1}=2^{k}-1, וכאשר k<n הסיכוי לסדרה כזו (שבסופה הצלחה) הוא  \ 2^{-k}. אם הסדרה נמשכת n הימורים (ונעצרת, בין בהצלחה ובין בכישלון), הסכום הכולל שהמהמר מסכן הוא  \ 1+2+\cdots +2^{n-1}=2^{n}-1, בעוד שהסיכוי לתופעה כזו הוא  \ 2^{-(n-1)}. תוחלת הסכום הכולל שהמהמר מסכן היא  \ \sum _{k=1}^{n-1}2^{-k}(2^{k}-1)+2^{-(n-1)}(2^{n}-1)=n, ולכן תוחלת ההפסד בסדרה כולה היא na, ממש כאילו היה המהמר מסכן בכל צעד רק יחידה אחת.
הסיבות לבחירה בשיטת המרטינגל

כמה גורמים פסיכולוגיים חוברים להכשלת המהמרים, המאמינים ששיטת המרטינגל מקנה להם יתרון. ראשית, כשל המהמר שבו המהמר סבור שהסיכוי להצליח בהגרלה עתידית תלוי בהגרלות דומות בעבר, ומתעלם מתכונת חוסר הזיכרון. שנית, המהמר לוקה בהערכת חסר של קצב הגידול של סדרה מעריכית, המביאה את ההימור תוך זמן קצר אל התקרה. ושלישית, היוריסטיקת הייצוגיות גורמת לאנשים לצפות שבסדרה אקראית של ניסיונות, לא יהיו רצפים ארוכים של הצלחות או כישלונות; רצף ארוך של כישלונות מביא לחורבן המהמר בשיטת מרטינגל.
מרטינגל ההפוך

זוהי שיטת הימורים בה עושים בדיוק את ההפך משיטת מרטינגל. מתחילים גם פה בסכום קטן, לאחר ניצחונות מגדילים את ההימור עד גובה מסוים שהוחלט מראש, ולאחר הפסד חוזרים להימור הראשוני. התוצאה היא שמרוויחים סכום גבוה ברצף של הצלחות ("יד חמה" בלשון המהמרים) ומפסידים מעט ברצף של הפסדים. המחשבה מאחורי השיטה היא שיש מומנט מסוים בהימורים אלו, אולם לא כך הדבר. בהימורים בלתי תלויים האחד בשני, אין כל מומנט ולמעשה המחשבה הזו היא מקרה של כשל המהמר, לכן השיטה לא משפרת את התוחלת ובוודאי שלא הופכת תוחלת הפסד לתוחלת רווח. יש יתרון בהגדלת ההימור בבלק ג'ק למשל, כאשר ספירת קלפים נותנת יתרון למהמר על הבית. לעומת זאת יש הטוענים כי בהימורים אחרים כגון הימורי ספורט או הימורים בשוק ההון יש מומנט מסוים שניתן לנצל בשיטה זו (העלאת הסיכון לאחר רווח והורדתו לאחר הפסד) אך באופן מעשי שיטה זו לא הצליחה להשיג יתרון תוחלת מוכח על פני הימור בסכום קבוע.
ראו גם

כשל המהמר
כשל המהמר ההפוך
פרדוקס סנט-פטרסבורג
מקוק כיפה הודי

| מקוק כיפה הודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: מקוק
מין:: מקוק כיפה הודי
שם מדעי
 Macaca radiata ‏סנט-אילר, 1812
תחום תפוצה


מקוק כיפה הודי (שם מדעי: Macaca radiata) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בדרום הודו.
מאפיינים

אורכם של המקוקים 30-60 ס"מ ומשקלם 5-9 ק"ג. הם בעלי פרווה אפורה עם בטן בהירה ו"כיפה" שחורה והפנים ורודות עם אוזניים גדולות מפונות לצדדים. לקופים ישנם רגליים ארוכות וזנב ארוך.
קופים אלה חיים בחבורות ביערות ובחורשות של דרום הודו. כמו הרבה מיני מקוקים הם מובלים בזכר אלפא ואחריו כמה נקבות עם גוריהם. לזכרי האלפא זכויות יתר על פני שאר חבריהם.
הם אוכלי כל הניזונים מפירות, פרחים, עלים ומזון מהחי. הם עלולים להיטרף על ידי טורפים גדולים כמו נמר או פיתון הודי אך הם קוראים קריאות אזעקה ברגע שרואים טורף ומבריחים את חבריהם ממנו.
הערות שוליים

↑  מקוק כיפה הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מעגנית המלח

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הישראלית, התקופה ההלניסטית בארץ ישראל, התקופה הרומית בארץ ישראל 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  פסח בר אדון 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′14″N 35°30′48″E﻿ / ﻿31.770660333333°N 35.513249388889°E﻿ / 31.770660333333; 35.513249388889
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מעגנית המלח(למפת הרי ירושלים רגילה) מעגנית המלח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעגנית המלח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעגנית המלח
 
מעגנית המלח (בערבית: רוג'ם אל בחר, רוגם הים) היה חצי אי בצפון ים המלח ועליו שרידי מגדל ושרידי יישוב מתקופות שונות. הזיהוי המקראי של המעגנית אינו ודאי, היו שהציעו לזהותה עם "בית הערבה" המקראית, זיהוי נוסף שהוצע הוא עם "עיר המלח" – אחת משש ערי המדבר של שבט יהודה. מהממצאים הארכאולוגיים במעגנית ניתן ללמוד על אופי ים המלח ובפרט על תכונתו לשינוי קיצוני במפלס, על פי מזג האוויר. כמו כן ניתן ללמוד על שינויים שהיו בעבר בגאוגרפיה ובאקלים.
התנודות המשמעותיות במפלס ים המלח במאות השנים האחרונות הביאו לתיאורים שונים של המעגנית על ידי נוסעים, חוקרים ותיירים שעברו באזור, ביניהם תיאורו של בנימין מטודלה. בתקופות שעלה מפלס המים המעגנית הפכה לאי, וכאשר הים נסוג הפך המקום למעגן. היו אף שנים ברוכות גשמים שהמקום הפך לשרטון תת-ימי. בעקבות ההתייבשות שחלה באזור, נחשף כל האתר והוא מרוחק מחוף הים.
בשנת 1917 אותרה המעגנית מתחת לפני הים על ידי ה' קופה (H.Koppe) שהיה קצין-מטאורולוג בצבא הגרמני. במדידות שביצע הסתבר שראש המעגנית היה בגובה 3.25 מטר לפני הים. ועומק השרטון שהוביל מהחוף אל המעגנית היה 7 מטר. בשנת 1940 במפה נוספת שהוכנה, עדיין הייתה המעגנית מתחת לפני המים. במשך השנים נחשף האי, הפך לחצי אי. בשנת 1977 הפך לתל קטן על יד שפת הים. ב-1964 החלה שאיבת המים על ידי המוביל הארצי שהשפיעה על גובה מפלס פני ים המלח. גם שאיבת המים אל בריכות האידוי של מפעלי ים המלח השפיעה על גובה המפלס.
בשנים 1977–1979 נערכו במקום חפירות שבראשם עמד פסח בר אדון, ארכאולוג שחפר במדבר יהודה. במהלך החפירות התגלו ממצאים המעידים על תפקידיו של חצי האי במהלך ההיסטוריה. עם גילוי חרסים מהתקופה הישראלית, סברו החופרים שהמקום מתאים להיות בית הערבה המקראית, אחת משש ערי יהודה המדבריות (יהושע ט"ו). הממצאים בשטח הראו על שכבת חורבן. ממצא זה תואם את החורבן שנמצא בכל יישובי המדבר שחרבו כנראה בחורבן בית ראשון. יישובים אלה נושבו מחדש רק בתקופה החשמונאית.
המעגן ההלניסטי

אחד הממצאים המשמעותיים במעגנית הוא שרידי מגדל וסביבו מעגן ושובר גלים באורך 100 מטרים. המגדל בנוי מסלעים גירניים, סלע שאינו מצוי באזור זה של ים המלח, מכאן שהובא כנראה ממצוק ההעתקים שנמצא כ-4 ק"מ מערבה. בר אדון סבר שהמגדל נבנה בימיו של אלכסנדר ינאי. הוא העריך שהמגדל התנשא לגובה של 20–30 מטר, ושימש כמעגן ספינות. להערכתו איפשרו המגדל ששימש גם כמגדלור והמעגן תנועת ספנות באזור. בנוסף העריך, שתפקידו של המגדל היה גם להגן על אזור ערבות יריחו, ועל מעיין עין ג'היר שנמצא מצפון למעגנית. במאמרו על המעגנית מעלה בר אדון אפשרות שהמגדל נבנה על פי דגם מגדל פארוס, המגדלור של אלכסנדריה במצרים, שהיה אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק. המגדל לא שימש תקופה ארוכה וכנראה קרס לכיוון דרום ברעידת האדמה בשנת 31 לפנה"ס. בר אדון מעלה גם סברה שהמגדלור הראשון באתר נבנה בימי המלך עוזיהו (שחי במחצית הראשונה של המאה השמינית לפנה"ס) ונחרב עם חורבן הבית הראשון.
באתר נמצאו ממצאים מהתקופה הישראלית, התקופה ההלניסטית, התקופה הרומית והתקופה הביזנטית. בקו החוף, מדרום למבנה, נתגלו מספר קווי בנייה בגבהים שונים. בר אדון סבר שאלו הם שרידי מזחים קדומים המעידים על מפלסו המשתנה של ים המלח.
הארכאולוג עמיחי מזר חולק על חלק מהתיארוכים של בר אדון. לדבריו הממצאים בשטח אינם מאפשרים לקבל את התיארוך לימי עוזיהו. לפי ניתוחו את הממצא הארכאולוגי, ההתיישבות באזור חופו הצפוני-מערבי של ים המלח ובשולים המערביים והצפוניים של מדבר יהודה לא קדמה למאה השביעית לפנה"ס.
לקריאה נוספת

ספי בן-יוסף, מדריך ישראל החדש, כרך 13 מדבר יהודה, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור וכתר הוצאה לאור, 2001, עמ' 125
פסח בר אדון, רג'ם אל בחר, עתיקות כרך ט' תש"ן
ציפורה קליין, "שינוי המפלס של ים המלח", ים המלח ומדבר יהודה : 1967-1900 בעריכת מרדכי נאור, הוצאת יד בן צבי, 1990, עמ' 29–45
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1835), ‏10 ביוני, 1980
↑  ספי בן-יוסף, מדריך ישראל החדש, עמ' 125
↑  ציפורה קליין, "שינוי המפלס של ים המלח", עמ' 38-33
מסכת אצילות

מסכתא אצילות, מדרש אצילות או מסכת אצילות הוא חיבור קבלי אנונימי קדום, אשר מיוחס במסורת למחבר מתקופת דוד המלך ועוסק בנושאים קבליים יסודיים כמו עשר הספירות, מעשה בראשית ושמות המלאכים. מסכת אצילות היא החיבור הקדום ביותר המזכיר את ארבעת העולמות אצילות, בריאה, יצירה ועשייה, ומהראשונים שמזכירים את מושג הספירות, אחרי ספר הבהיר.
שם הספר ותוכנו

שם הספר נגזר מהפסוק ”וַיֵּרֶד ה' בֶּעָנָן וַיְדַבֵּר אֵלָיו וַיָּאצֶל מִן הָרוּחַ אֲשֶׁר עָלָיו: ” (במדבר י"א, כה'), וקרוי על שם עולם האצילות - שעל פי הספר, הוא דרגה אחת מתחת לקב"ה, המכונה בספר "אין סוף", ומתווך בין הבורא לבין העולם הנברא. תפיסה זו דומה לתפיסת הזוהר, שגם הוא מעמיד בראש העולמות הרוחניים את עולם האצילות ומעליו אין סוף.
תיארוכים במחקר

השערה רווחת במחקר מתארכת את חיבור הספר לתקופת הראשונים. לפי הערכתו של גרשם שלום, הספר נכתב בסביבות המאה ה-14.
יהודה ליבס שיער כי הספר נכתב על ידי הגר"א בצעירותו, על פי גילוי אליהו.
ראו גם

ספר הזוהר
ספר הבהיר
לקריאה נוספת

מסכתא אצילות, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  לדוגמה ייחוס זה נדפס בדף השער בהוצאה זו
↑  לפי תיארוכים שונים במעט, ייתכן שמסכת אצילות היא המקור הקדום ביותר גם לרעיון הספירות - אם נניח שהיא קדמה גם לספר הבהיר, שגם תאריך חיבורו אינו ודאי
↑  קבלה עמ' 118-119
↑  יהודה ליבס, מסכת אצילות, חיבור קבלי פסוודו-אפיגראפי מאת הגאון מווילנה בצעירותו?, באתר אתר הבית של יהודה ליבס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287343005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משלחת מס' 16 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
משלחת מס' 16 (באנגלית: Expedition 16) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-12 באוקטובר 2007 ועד ל-19 באפריל 2008. מפקדת המשלחת הייתה פגי ויטסון מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 190 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 12> 10.2007– 5.11.2007 | 5> 11.2007– 18.2.2008 | 18> 2.2008– 25.3.2008 | 25> 3.2008– 19.4.2008 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית פגי ויטסון | מפקדת משלחת | סויוז TMA-11 |  |  |  |  | סויוז TMA-11 | מפקדת משלחת מס' 16 |
| רוסיה יורי מלנצ'נקו | מהנדס טיסה | סויוז TMA-11 |  |  |  |  | סויוז TMA-11 | חבר משלחת מס' 16   מפקד חללית "סויוז TMA-11" |
| ארצות הברית קלייטון אנדרסון(אנ') | מהנדס טיסה | STS-117 |  |  |  |  | STS-120 | חבר משלחת מס' 15 ו-16 |
| ארצות הברית דניאל טאני(אנ') | מהנדס טיסה | STS-120 |  |  |  |  | STS-121 | חבר משלחת מס' 16 |
| צרפת לאופולד איארטס(אנ') | מהנדס טיסה | STS-122 |  |  |  |  | STS-123 | חבר משלחת מס' 16 |
| ארצות הברית גארט רייזמן | מהנדס טיסה | STS-123 |  |  |  |  | STS-124 | חבר משלחת מס' 16, 17 |
הערות שוליים

↑  הפעלת מודול קולומבוס