stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איוואן אורגנט
ביוגרפיה

איוואן אורגנט נולד בלנינגרד למשפחה ממוצא רוסי, אסטוני ויהודי. הוריו אנדריי לבוביץ' אורגנט וולריה איוואנובנה קיסליובה (שנפטרה בשנת 2015). בצעירותו הוריו התגרשו והוא גר עם אמו שחיה עם חברה, השחקן דמיטרי לאדיגין. הסבא שלו, לב מילינדר, היה שחקן יהודי[דרוש מקור]. הוריו (וכך גם סבתו נינה אורגנט) היו שחקני תיאטרון.
הוא למד בבית הספר לדרמה ומוזיקה מספר 18 בלנינגרד ובגימנסיה בעיר. הוא השלים השכלתו באקדמיה לאומנות התיאטרון של סנקט פטרבורג ובתחילת הקריירה שלו נטל חלק בהפקות תיאטרון קטנות. עם סיום לימודיו המשיך בקריירת המשחק בתיאטרון. בשנות ה-90 הנחה מופעי לילה במועדונים וב-1999 התקבל לעבודה באחת מתחנות הרדיו בסנקט פטרבורג כשדרן והנחה תוכנית בידור בערוץ 5 הפטרבורגי.
בשלב מאוחר יותר עבר למוסקבה והתקבל לעבוד בתחנת הרדיו "הרדיו הרוסי" (Русском радио) ולאחר מכן בתחנת "Hit FM". הוא החל לצבור פופולריות והצליח להתקבל לצוות העובדים של ערוץ MTV במוסקבה. במקביל פיתח גם קריירת משחק ושיחק דמויות שונות בקולנוע ובטלוויזיה, אך התפרסם ברוסיה בעיקר כאישיות טלוויזיונית ומנחה טלוויזיה פופולרי.
הוא הנחה את אירוויזיון 2009 והיה ממנחי הטקס באולימפיאדת סוצ'י (2014), הוא נטל חלק בפאנל התוכנית "פרוז'קטורפריסהילטון" (Прожекторперисхилтон) יחד עם אלכסנדר צקאלו וצמד הקומיקאים סרגיי סבטלקוב וגאריק מרטירוסיאן. במשך תקופה ארוכה גם הנחה את תוכנית הפארודיה "ההבדל הגדול" יחד עם אלכסנדר צקאלו. הוא גם הנחה את תוכנית הבישול "סמאק" המשודרת בערוץ הראשון הרוסי. במהלך תוכנית הבישול "סמאק" שהנחה, התבטא אורגנט שהוא "ריסק את הירקות כפי שקומיסר אדום היה מרסק תושבי כפר אוקראיני", התבטאות שגררה ביקורת רבה באוקראינה והביאה אותו להתנצל במהלך שידורי תוכנית האירוח שלו "אורגנט בערב".
משנת 2006 הוא משתף פעולה עם ולדימיר פוזנר בהנחיית והפקת סרטי מסע תיעודיים: "אמריקה בת קומה אחת" (Одноэтажная Америка) על ארצות הברית, "טור דה פראנס" (Тур де Франс) אודות צרפת, "איטליה שלהם" (Их Италия) על איטליה, "זעזוע מוח גרמני" (Германская головоломка) על גרמניה, "אנגליה בפרט ובכלל" (Англия в общем и в частности), "אושר יהודי" (Еврейское счастье) על ישראל, "בחיפוש דון קישוט" (В поисках Дон Кихота) על ספרד, "הכי, הכי הכי" (Самые. Самые. Самые) על סקנדינביה ופינלנד,"הצד השני של הקימונו" (Обратная сторона кимоно) על יפן וסדרה על ערי רוסיה שעל נהר הוולגה.
ביוני 2018 קיבל אזרחות ישראלית.
בפברואר 2022 עם הפלישה הרוסית לאוקראינה פרסם אורגנט ברשת האינסטגרם פוסט קצר נגד המלחמה. מייד לאחר מכן הורדה תוכניתו ״אורגאנט בערב״ בערוץ הראשון הממלכתי הרוסי ונודע כי הוא עזב לישראל, ביחד עם אשתו ושתי בנותיו.
ביוגרפיה > שירה

איוואן אורגנט מוזיקאי והוא מנגן על גיטרה, פסנתר, תופים ואקורדיון. קול השירה שלו הוא בריטון ובמקביל לקריירה המוזיקלית הוא מפתח קריירת שירה תחת שם הבמה "גרישה אורגנט".
ביוגרפיה > שירה > דיסקוגרפיה

1999 – "Звезда" (כוכב), בשיתוף פעולה עם הזמר מקסים לאונידוב
2012 – "Estrada"
חייו האישיים

אורגנט נשוי לנטליה קינקאדזה וממנה יש לו 2 ילדות. קודם לכן אורגנט חי במשך 5 שנים עם טטיאנה גבורקיאן והיה נשוי לקרינה אבדייבה, ממנה התגרש. באפריל 2021 אובחן כחיובי לקורונה ואולץ להיכנס לבידוד עד להחלמתו, במהלך תקופה זו המשיך להנחות את תוכניתו אורגנט בערב באמצעות שיחת וידאו.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| סרט | שנה | תפקיד> משחק | תפקיד> מפיק | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רחובות הפנסים השבורים | 1999 | כן |  | ניקולאי קולסניקוב (""ממונט") | עונה 2, פרק 18 |
| ‏33 מטר רבוע | 2004 | כן |  | אורניתולוג | סדרת טלוויזיה קומית |
| ראשון ומהיר | 2005 | כן |  | הופעת קמע | סרט טלוויזיה |
| ראשון בבית | 2007 | כן |  | הופעת קמע | סרט טלוויזיה |
| דרוש יופי | 2008 | כן |  | טייס | סרט טלוויזיה |
פילמוגרפיה > קולנוע

| סרט | שנה | תפקיד> משחק | תפקיד> מפיק | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תקופה קשוחה | 1996 | כן |  | חבר השחקנית הצעירה |  |
| הכסף | 2002 | כן |  | איוואן |  |
| ממאה שמונים ויותר | 2005 | כן |  | אנטון |  |
| פח | 2006 | כן |  | איליה |  |
| לא נכנע | 2006 | כן |  | פרשן |  |
| הוא, היא ואני | 2007 | כן |  | דניס גאנין |  |
| סנז'קינה והשלישייה | 2007 | כן |  | גאריק | תפקיד ראשי |
| הקוסם | 2008 | כן |  | קפיטן זכרוב |  |
| פרדוקס | 2008 | כן |  | חברו של ואדיק |  |
| אירופה-אסיה | 2008 | כן |  | אלביס |  |
| עצי אשוח | 2010 | כן |  | בוריס |  |
| צרות טובות | 2011 | כן |  | דניה |  |
| ויסוצקי. תודה שאני חי | 2011 | כן |  | סבה קולאגין |  |
| עצי אשוח 2 | 2011 | כן |  | בוריס |  |
| עצי אשוח 3 | 2013 | כן |  | בוריס |  |
| עצי אשוח 1914 | 2014 | כן |  | בוריס |  |
| רוסיה-מוסקבה במהירות | 2014 | כן |  | הופעת קמע |  |
| עצי אשוח 5 | 2016 | כן |  | בוריס |  |
| מוסקבה פינת הוליווד | 2017 | כן |  | איוואן הבדחן |  |
| עצי אשוח חדשים | 2017 | כן |  | בוריס |  |
| עצי אשוח אחרונים | 2018 | כן |  | בוריס |  |
| אדוארד הקשה: דמעות ברייטון | 2019 | כן |  | הופעת קמע |  |
| עצי אשוח 8 | 2021 | כן |  |  |  |
פרסים והוקרה

2007 – פרס TEFI לטלוויזיה על הישגים בתחום הטלוויזיה
2009 – פרס TEFI לטלוויזיה על הישגים בתחום הטלוויזיה על השתתפותו בפאנל "פרוז'קטורפריסהילטון"
2010 – פרס TEFI לטלוויזיה על הישגים בתחום הטלוויזיה על השתתפותו בפאנל "פרוז'קטורפריסהילטון"
2011 – פרס TEFI לטלוויזיה על הישגים בתחום הטלוויזיה על השתתפותו בפאנל "פרוז'קטורפריסהילטון"
2014 – פרס TEFI בקטגוריית מנחה תוכנית הבידור הטוב ביותר כמנחה "אורגנט בערב"
2015 – פרס TEFI בקטגוריית מנחה תוכנית הבידור הטוב ביותר כמנחה "אורגנט בערב"
2016 – פרס TEFI בקטגוריית מנחה תוכנית הבידור הטוב ביותר כמנחה "אורגנט בערב"
2016 – פרס בחירת הילדים (Kids Choice Awards) כמנחה הטלוויזיה הרוסי הטוב ביותר
2019 – פרס TEFI בקטגוריית מנחה תוכנית הבידור הטוב ביותר כמנחה "אורגנט בערב"
הערות שוליים

↑  "Жид и московский шовинист": Свобода ответила Ивану Урганту
↑  חבר פרלמנט אוקראיני קרא לבדרן רוסי - יהודון
↑  "Иван Ургант стал гражданином Израиля, оформив документы в Бен-Гурионе". נבדק ב-2018-06-11.
↑  "Вслед за Романом — Иван: известный российский шоумен стал гражданином Израиля". נבדק ב-2018-06-11.
↑  "Иван Ургант репатриировался в Израиль". Vesty (ברוסית). 2018-06-10. נבדק ב-2018-06-11.
↑  "Ургант отреагировал на слухи о получении гражданства Израиля". נבדק ב-2018-06-11.
| עצי אשוח |
| --- | --- | --- |
| סרטים | עצי אשוח (2010) • עצי אשוח 2 (2011) • עצי אשוח 3 (2013) • עצי אשוח 1914 (2014) • עצי אשוח 5 (2016) • עצי אשוח חדשים (2017) • עצי אשוח אחרונים (2017) • עצי אשוח 8 (2021) |  |
| ספין אוף | עצי אשוח פרוותיים |  |
| שונות | טימור בקממבטוב • איוואן אורגנט • סרגיי סבטלאקוב • פיוטר פיודורוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1025356667  ISNI: 0000 0001 0762 8026  LCCN: no2010188068  LNB: 000302452  MusicBrainz: c43e03a3-029f-4f88-9a34-ce40dd4d8d09  NTA: 364244097  VIAF: 160302121   WorldCat (עם VIAF): 160302121
הרי האנדים

| --- | --- |

נוף מהאנדים בין צ'ילה לארגנטינה
 מידע כללי
 גובה:  6,962 מ' 
 שטח:  3,300,000 קמ"ר 
 מדינה:  בוליביה, פרו, ונצואלה, אקוודור, צ'ילה, קולומביה, ארגנטינה 
 מיקום:  אמריקה הדרומית
 רכס הרים:  הקורדילרה האמריקנית 
 אורך הרכס:  7,000 ק"מ 
 קואורדינטות:  32°39′12″S 70°00′42″W﻿ / ﻿32.65333333°S 70.01166667°W﻿ / -32.65333333; -70.01166667
  (למפת אמריקה הדרומית מוגדלת) הרי האנדים(למפת אמריקה הדרומית רגילה) הרי האנדים
 
הרי האנדים (בספרדית: Cordillera de los Andes, בקצ'ואה: Antis) הם רכס ההרים היבשתיים הארוך בעולם. הרכס משתרע לאורך 8,000 קילומטרים של חופה המערבי של אמריקה הדרומית. מקור השם הוא בשפת הקצ'ואה ופירושו "פסגה גבוהה". במהלך ההיסטוריה התפתחו במרומי האנדים אימפריות אינדיאניות מפותחות, אשר שגשגו והצליחו בזכות השפע הגאולוגי והביולוגי באזור, שפע שעדיין מהווה לב הכלכלה במדינות האנדים.
הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא זו של הר אקונקגווה, המתנשא לגובה של 6,964 מטרים.
גאוגרפיה

האנדים מתמשכים מוונצואלה דרך כל החוף המערבי של אמריקה הדרומית עד לפסגות של טורס דל פיינה (Torres del Paine) שבדרום צ'ילה (בחלק הצ'ילאני של פטגוניה). רוחב הרכס המרבי הוא 500 קילומטרים וגובהו הממוצע כ-4,000 מטרים. הוא מורכב משני חלקים עיקריים: הרכס המזרחי והרכס המערבי. שני הרכסים משתרעים במקביל לכל אורך אמריקה הדרומית, וביניהם יש שקע עמוק.
מלבד שני הרכסים העיקריים ישנן שלוחות של תת-רכסים. הגדול שביניהם הוא רכס החוף (שאינו משתייך לאנדים מבחינה גאולוגית) המתחיל בדרום צ'ילה ונגמר בדרום פרו. בין רכס החוף לאנדים נמצא העמק המרכזי של צ'ילה. במספר קטעים רכס החוף עובר דרך הים ומופיע בצורת איים. ככל שרכס החוף מתמשך צפונה גדלים הרווחים בין ההרים המרכיבים אותו, ובסופו הוא מופיע בצורת גבעות מבודדות.
ההר הגבוה ביותר באנדים הוא הר האקונקגווה שבארגנטינה, המתנשא לגובה של 6,964 מטרים. זהו ההר הגבוה בעולם מחוץ לאסיה.
גאוגרפיה > הידרוגרפיה

הפסגות המושלגות של האנדים מהוות מקור לרוב הנהרות באמריקה הדרומית. עם הנהרות נמנים גם
יובליו המפורסמים של האמזונאס, המדיירה, הפורוס והז'פורה. ישנם מספר אגני מים גדולים בהרי האנדים, המפורסם שבהם הוא אגם טיטיקקה הנמצא בגובה של 3,821 מטרים - אגן המים הגבוה בעולם הניתן לשיט.
מכיוון שהאנדים מתפרשים לכל אורכה של אמריקה הדרומית, כמות המשקעים וגובה קו השלג (הגובה שממנו מתחיל להופיע שלג) משתנים מאזור לאזור.
כמות המשקעים:
דרום האנדים - 500 עד 2000 מ"מ משקעים בשנה.
מרכז האנדים - 250 עד 500 מ"מ משקעים בשנה.
צפון האנדים - 500 עד 2000 מ"מ משקעים בשנה.
גובה קו השלג:
דרום האנדים - 4,300 עד 4,500 מטר.
מרכז האנדים - 4,800 עד 5,200 מטר.
צפון האנדים - 4,500 עד 4,800 מטר.
בין השנים 1996 - 1998 איבד קרחון האנטיזנה 8% משטחו. המשך מגמה זו מדאיג מאחר שאובדן הקרחון מעמיד בסכנה את אספקת המים לקיטו, בירת אקוודור[דרוש מקור].
מדבר אטקמה בצפון צ'ילה המוקף על ידי הרי האנדים הוא המדבר הצחיח ביותר על פני כדור הארץ. כמות המשקעים במדבר באזור אנטופגסטה הוא מילימטר אחד בשנה. מצב זה נוצר בזכות תופעת מדבר צל גשם שנוצרת בגלל הרי האנדים המקיפים את המדבר. מדבר מפורסם נוסף בתחומי האנדים הוא סאלאר דה אויוני בבוליביה שהוא מדבר המלח הגדול בעולם.
גאולוגיה

האנדים נחשבים לרכס צעיר שנוצר בתקופת הפלאוזואיקון. את צורתם הנוכחית הם קיבלו בתקופת הקרטיקון. האורוגנזה (בניית ההרים) של האנדים מקורה בתהליך של קימוט והעתק בשל תנועת לוחות טקטוניים. לוח נסקה הימי נע מזרחה ועובר הפחתה מתחת ללוח הדרום-אמריקאי. עד היום האנדים ממשיכים להתרומם בתהליך זה. גם לוח אנטארקטיקה ולוח סקוטיה מעורבים בתהליך האורוגנזה שבדרום האנדים. לוח אנטארקטיקה אף יצר המשך לרכס האנדים 1,000 קילומטרים דרומית לאמריקה הדרומית, בחצי האי האנטארקטי. החום הרב שנוצר מחיכוך בין כל הלוחות מתיך את הלוח הדרום-אמריקאי ויוצר מאגמה. הלחץ הרב גורם למאגמה לפרוץ החוצה דרך הרי געש - חורים בלוחות שנוצרו בגלל הקימוט. באנדים יש כ-20 הרי געש שחלקם פעילים גם היום. המפורסם שבהרי הגעש של האנדים הוא הר הגעש הפעיל קוטופקסי, השוכן כ-75 ק"מ מהעיר קיטו בירת אקוודור. קוטופקסי הוא הר הגעש הפעיל הגבוה באנדים - גובהו 5,897 מטר, והוא התפרץ לאחרונה ב-1904.
אזור האנדים מועד לרעידות אדמה, שפוקדות את האזור בתדירות גבוהה מן הרגיל. רוב רעידות האדמה באזור מתרחשות באקוודור ובפרו, אך ב-22 במאי 1960 התרחשה בצ'ילה רעידת אדמה במגניטודה 9.5, שהייתה רעידת האדמה החזקה ביותר שתועדה. רעידת האדמה הזו גרמה לאבדות אף בהוואי וביפן המרוחקות.
האנדים בנויים בעיקר מסלעי משקע ומסלעים מותמרים (סלעים ששינו את צורתם והרכבם בגלל חום ולחץ). קיימת גם כמות גדולה של סלעים געשיים. הנפוץ שביניהם הוא סלע היסוד הגעשי הקרוי אנדזיט, הנקרא על שם האנדים עצמם, שם נחקר לראשונה.
באנדים קיימים מאגרי נפט בכמות מסחרית, ויש עושר רב של מחצבים כגון פחם, זהב, נחושת, כסף, ברזל, עופרת, אבץ, ליתיום ובדיל, שחלקם שימשו את תושבי האזור במשך אלפי שנים.
מצפון לאנדים, בים הקריבי, קיימים מספר איים געשיים שנחשבים לחלק מן האנדים מבחינה גאולוגית.
עולם החי > בעלי חיים

רוב היונקים הגדולים באנדים שייכים למשפחת הגמליים: ויקוניה מצויה, גואנקו, אלפקה ולמה מצויה (כולם אנדמיים לאנדים). הוויקוניה והגואנקו הן חיות בר לעומת הלמה והאלפקה המבויתות. את הלמה מגדלים בתור בהמת משא ומקור בשר ואת האלפקה מגדלים בעיקר בשביל הצמר. באנדים מספר אייליים אנדמיים: הסוג אייל האנדים הכולל שני מינים (אייל אנדים פרואני, ואייל אנדים צ'יליאני); הסוג פודו הכולל שני מינים (פודו צפוני ופודו דרומי), ו-3 מיני מזאמה (מזאמה ביצתית, מזאמה מרידאנית וצ'וני). בעל חיים נוסף שמקורו באנדים הוא הצ'ינצ'ילה שנפוץ כיום כחיית מחמד בכל העולם. עם בואו של האדם הלבן לאנדים ניצודו צ'ינצ'ילות בשל פרוותיהם. הקוי (קביה), קרוב משפחה של הצ'ינצ'ילה, שימש לטקסים דתיים ולמאכל (בציור "הסעודה האחרונה" בקתדרלה של קוסקו מצויר קביה כמאכל המוגש ליושבים בשולחן). הקביה בוית לפני 5,000 שנה ועדיין מגדלים אותו ברחבי האנדים.
מין אנדמי נוסף החי באנדים הוא קונדור האנדים. הוא הגדול שבעופות הדורסים. תושבי האנדים הקדומים ראו בו אל כל-יכול וסגדו לו. כיום הקונדור מופיע על הסמל הלאומי של ארבע מתוך שבע מדינות האנדים: סמל קולומביה, סמל צ'ילה, סמל בוליביה וסמל אקוודור. הקונדור נמצא בסכנת הכחדה עקב ציד בלתי חוקי וזיהום.
עולם החי > צמחים

באנדים כ-8,200 מיני צמחים ומתוכם כ-2,725 מיני סחלב. צמח המאכל החשוב ביותר שמוצאו מהרי האנדים הוא תפוח האדמה. מחקרים ארכאולוגיים מראים שתפוח האדמה בוית לראשונה לפני למעלה מ-7,000 שנה. מחקרים גנטיים שנערכו לאחרונה מראים שמקור הגידול הוא באזור אגם טיטיקקה. צמח הקוקה חשוב אף הוא: זהו מקור כלכלה עיקרי במדינות האנדים הצפוניות. צמח זה נמצא בשימוש למעלה מ-2,500 שנה, הן לצרכים דתיים והן לצרכים רפואיים. החל מאמצע המאה ה-19 החלו לזקק את הסם קוקאין מצמח הקוקה. הצמח נתן את שמו למשקה הקל קוקה-קולה שתמציות מן הצמח נמנות עם מרכיביו. צמח רפואי חשוב נוסף הגדל באנדים הוא צמח הצ'ינצ'ונה, שממנו מזקקים כינין - תרופה ידועה למחלת המלריה. צמח נדיר נוסף האנדמי להרי האנדים הוא צמח הפויה ריימונדי הפורח פעם במאה שנה ומגיע לגובה של כ-12 מטרים.
בהרים הגבוהים רוב הצמחייה היא עשב וטחב, אך ישנו סוג של עצים עצי הפולילפיס. עצי הפולילפיס הם צמחים ממשפחת הוורדים והם גדלים ברום של עד 4,500 מטר. עצים אלו מכסים כיום רק עשרה אחוזים משטחם המקורי עקב שרפות מעשי ידי אדם. יערות עצי הפולילפיס משמשים סביבת גידול ייחודית לצמחים ובעלי חיים נוספים, ולכן הם מוגדרים כמין מהנדס סביבה.
פסגות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| '# | הר | שם בספרדית | מדינה | גובה במטרים |
| 1 | אקונקגווה | Aconcagua | ארגנטינה | 6,960 |
| 2 | אוחוס דל סלאדו | Ojos del Salado | ארגנטינה-צ'ילה | 6,893 |
| 3 | מונטה פיסיס | Monte Pissis | ארגנטינה | 6,795 |
| 4 | וסקראן | Huascarán | פרו | 6,768 |
| 5 | בונטה | Bonete | ארגנטינה | 6,759 |
| 6 | נבדו טרס קרוצ'ס | Nevado Tres Cruces | ארגנטינה-צ'ילה | 6,749 |
| 7 | ליוליאקו | Llullaillaco | ארגנטינה-צ'ילה | 6,739 |
| 8 | מרסדריו | Mercedario | ארגנטינה | 6,720 |
| 9 | ירופחה | Yerupaja | פרו | 6,635 |
| 10 | אינקאואסי | Incahuasi | ארגנטינה-צ'ילה | 6,620 |
היסטוריה אנושית

ההערכה היא כי המתיישבים הראשונים באנדים היו ציידים-לקטים שהגיעו מאמריקה הצפונית בסביבות 10,000 - 11,000 לפנה"ס. אזור האנדים הוא אחד האזורים הראשונים שבהם התפתחה חקלאות לאחר ביות הצמחים תפוח האדמה והמניהוט ובעלי החיים הלמה המצויה והאלפקה (הביות התרחש עד 3,500 לפנה"ס).
העדויות הראשונות לתרבות מפותחת באנדים הן שרידי העיר צ'אווין דה ואנטאר. השרידים תוארכו לסביבות המאה ה-9 לפנה"ס. העיר הייתה המרכז הרוחני של בני שבט צ'אווין שחיו בפרו בין המאה ה-14 למאה ה-5 לפנה"ס. במקביל לבני צ'אווין שגשגה בבוליביה תרבות ההטיונקו. שרידים שנמצאו באזור אגם טיטיקקה מעידים על בירת ההטיונקו, העיר טיוואנאקו. העיר, שהחלה את דרכה בתור כפר במאה ה-2 לפנה"ס, התפתחה לעיר ענקית בתקופה שבין המאה ה-3 למאה ה-5. בעיר, שכללה פירמידות, שערים ומקדשים ייחודיים, חיו 40,000 אנשים. העיר ננטשה בתחילת המאה ה-12, כנראה בגלל בצורת. לאחר תקופת השגשוג של תרבות צ'אווין התפתחה בפרו תרבות ההוארי. שבט ההוארי שגשג בין המאה ה-7 למאה ה-11 לספירה ושלט על חלק נרחב בפרו באזור ההררי ובאזור החוף.
אבות שבט האינקה התיישבו בעמק קוסקו במאה ה-13, שם ייסדו את העיר קוסקו. עד המאה ה-15 ניהלו האינקה מלחמות בלתי פוסקות נגד שבטים אחרים תושבי העמק. בשנת 1438 עלה לשלטון פַּאצַ'אקוּטִי האינקה התשיעי. פאצ'אקוטי ובנו טוֹפָּה אִינְקָה כבשו במשך 55 שנים את כל שטח פרו ועוד חלקים נרחבים מבוליביה, אקוודור, ארגנטינה וצפון צ'ילה של היום. האימפריה של האינקה השתרעה לאורך 4,000 קילומטרים של מרכז האנדים וכללה, לפי ההערכה, כ-6 מיליון תושבים. תקופת אימפריית האינקה היוותה קפיצת מדרגה בתחומים רבים כגון: פוליטיקה, תקשורת, תעבורה, אדריכלות, הנדסה, צבא, דיפלומטיה, אסטרטגיה, מוזיקה, אמנות, אומנות, פיתוח אורבני, כלכלה, חקלאות, ציד, רוקחות, דת ועוד.
במחצית הראשונה של המאה ה-16 הגיעו הקונקיסטאדורים הספרדים הראשונים לאמריקה הדרומית והחלו במסע כיבושים ביבשת החדשה. אימפריית האינקה, שהייתה שרויה בעיצומה של מלחמת אזרחים, הובסה בידי פרנסיסקו פיזרו, שהרג את האינקה אַטַאהוּאַלפָּה. במאות הבאות נשלט אזור האנדים בידי הספרדים והיווה חלק מרכזי במלכות המשנה של פרו. רוב ההתנגדות לשלטון באה בצורת לוחמת גרילה של התושבים המקוריים של האזור, אך זו נחלה הצלחות מעטות בלבד.
בתחילת המאה ה-19 קרסה המערכת הקולוניאלית הספרדית בעקבות פלישתו של נפוליאון לחצי האי האיברי וכיבושו. קריסת השלטון היוותה פתח לתנועת העצמאות והשחרור ברחבי האימפריה הספרדית כולה. באזור האנדים הייתה זו תנועת שחרור פוליטית וצבאית בהנהגתו של סימון בוליבר, שהביאה בסופו של דבר לעצמאות מדינות צפון האנדים. כך נוסדה רפובליקת קולומביה הגדולה שכללה את שטחן של פנמה, קולומביה, ונצואלה ואקוודור. במקביל הובסו תומכי המלוכה הספרדית במדינות דרום האנדים ומרכזם: צ'ילה, ארגנטינה, בוליביה ופרו, שהפכו למדינות עצמאיות כפי שהן כיום (ראו צבא האנדים). ב-1830 התפרקה רפובליקת קולומביה הגדולה בעקבות סכסוכים פנימיים. הרפובליקה התפצלה לחלוקה המדינית קרובה לזו הנהוגה כיום (למעט אקוודור, שאיבדה חלק ניכר משטחה במלחמות במאה ה-20, ופנמה, שנשארה מחוז של קולומביה עד 1903).
בשנים 1870 - 1876 התנהלו עבודות לבניית מסילת ברזל לאורך הרי האנדים, בשטח פרו.
במלחמת העולם השנייה הצטרפו קולומביה ובוליביה לבעלות הברית לאחר המתקפה על פרל הארבור. שאר מדינות האנדים הצטרפו לאחר הפלישה לנורמנדי.
תרבות

תרבות האנדים הושפעה משני גורמים עיקריים: תרבות האינקה ותרבות הספרדים.
תרבות > מוזיקה

המוזיקה המסורתית של האנדים נקראת הואיינו והיא מאופיינת בשימוש נרחב בסיקו (חליל פאן) וקונה (חלילית). לפני בוא הספרדים כלי הנגינה העיקריים היו תופים וחלילים. בהשפעת הספרדים הוכנסו כלים דמויי גיטרות ככלים מרכזיים נוספים. את הצ'רנגו, הגרסה המקומית של הגיטרה, יצרו מעץ ושריון ארמדילו מיובש. המוזיקה באנדים מלווה את חיי היומיום. ישנה מוזיקה לעבודה חקלאית, לבנייה, להלוויות ולמסחר בשוק. כמו כן יש שירי ריקוד רבים. שפת השירים היא ספרדית או קצ'ואה. בין הנושאים האופייניים: האדמה, עונות השנה, הקציר והאסיף, משפחה, אהבה, ילדים וכוכבים.
תרבות > פסטיבלים

ברחבי האנדים נפוצים פסטיבלים הקשורים הן לדת הנוצרית והן לאמונות האינדיאניות המקומיות, ולעיתים אף משלבים ביניהן. אירועי השבוע הקדוש שלפני חג הפסחא נחגגים ביישובים רבים בהרים. אירועים אלה משלבים סעודות ותהלוכות צבעוניות. האירוע המרכזי בלוח השנה האינדיאני הוא פסטיבל "אינטי ריימי" (פסטיבל השמש), שמתקיים מדי שנה ב-24 ביוני במבצר סקסהומן שבעיר קוסקו. פסטיבל זה הוא החשוב בין כל פסטיבלי האנדים והוא השני בגודלו בכל אמריקה הדרומית (הראשון הוא הקרנבל הברזילאי בריו דה ז'ניירו). הפסטיבל, ששורשיו בתקופת האינקה, מביא מאות אלפי מבקרים לעיר. הוא נחוג לכבוד היום הקצר ביותר בשנה (ה-21 ביוני). החגיגות מבוססות על טקסים דתיים מימי האינקה, שתוארו על ידי המתיישבים הספרדים. הגרסה המודרנית של הפסטיבל, המתארת אירועים בהיסטוריה ובמיתולוגיה של האינקה, נחגגה לראשונה בשנת 1928. האירוע כולל ריקודים ותחרויות שונות, וכן הקרבה סמלית של למה. בטקסים המקוריים נשחטו עשרות למות.
תרבות > שפה

עד העת החדשה אפשרו פני השטח ההרריים באנדים תעבורה מקומית בלבד. לכן סיגלה לעצמה כל אוכלוסייה מבודדת שפה משלה. עקב כך התפתחו במשך השנים מאות שפות וניבים מקומיים שונים. השפה המדוברת ביותר באזור אגם טיטיקקה הייתה שפת האיימרה, שפתם של בני האיימרה. אימפריית האינקה השליטה על האנדים את שפת הקצ'ואה כשפה רשמית. למרות זאת דוברו בגבולות האימפריה כ-700 שפות שונות.
כיום מרבית תושבי האנדים הם דוברי ספרדית אך נותרו גם מיליוני אנשים שעדיין דוברים איימרה וקצ'ואה.
תרבות > דת

לאינדיאנים שחיו באנדים היו אלים מקומיים שהשתנו מאזור לאזור. רוב האלים של הילידים ייצגו תופעות טבע כגון ברק, רעם, גשם, הירח, וחלקם ייצגו דברים מחיי היום-יום כגון פריון, זריעה וקצירה. אך המוטיב העיקרי בתרבויות האנדים היה השמש. כמעט תמיד היה אל השמש האל הראשי בפנתאון האלים. השמש ייצגה מעמד גבוה ואצולה. הזהב והכסף שימשו חלק מרכזי בפולחן האנדים.
לבני האינקה הייתה מערכת דתית מורכבת שהציבה במרכז את השמש. קיסר האינקה נחשב "הבן היחיד של השמש". דת האינקה הייתה דת שמאנית שהאמינה בתחיית המתים, רוחות וחיזוי העתיד. חלק גדול משטחי האינקה הוקדשו לשמש ונוהלו בידי כוהנים. המרכז הדתי של האינקה הייתה הבירה קוסקו, שבמרכזה נבנה מקדש ענקי מצופה זהב שנקרא "קוריקנצ'ה" (מקדש השמש). הרים, סלעים ופלגי מים מסוימים נחשבו למקומות קדושים, שם - לפי האמונה - שכנו ה"וואקה", רוחות האלים. כוהני האינקה היו בני המעמד הגבוה. הם שימשו מוודים מרפאים וחוזי עתידות. בקוסקו ישב הכוהן הראשי, שהיה הסמכות העליונה באימפריה מלבד הקיסר. בנוסף היו "בתולות שמש", נשים שנבחרו מגיל צעיר לשכון במקדש השמש ועיקר פעילותן הייתה אריגת בדים לכוהנים ולקיסר. פולחן האינקה כלל שימוש בסמים והקרבת קורבנות. הקורבנות הועלו בחגים, מלחמות, בצורת, רעב ובעת זריחת השמש. חלק מן הקורבנות היו בעלי חיים, בעיקר למות, אך חלק מן הקורבנות היו קורבנות אדם, ובהם אויבים מובסים ובתולות שמש. רוב הקורבנות, עם זאת, היו ילדים. בני האינקה האמינו שהילדים המוקרבים הופכים לאלים לאחר מותם.
עם כיבוש האנדים בידי הספרדים נכפתה הנצרות הקתולית על האינדיאנים בני המקום. בחסותו של האפיפיור התחילו הספרדים להקים מיסיונים בקרב ילידי האנדים. מסופר, שבהתנגשות בין צבא קיסר האינקה אטוואלפה לבין הכוח הספרדי בראשות פרנסיסקו פיזרו בעיר קחאמרקה, שלח פרנסיסקו כומר שידבר עם הקיסר. הכומר נתן לקיסר תנ"ך ודרש ממנו להיכנע לכוח הספרדי ולקבל את עליונתו של האפיפיור. הקיסר, שלא ידע ספר מהו, השליך את כתבי הקודש ארצה. כאשר חזר הכומר אל הכוח הספרדי, אמר להם: "צאו! צאו, הנוצרים, עוטו על הכלבים האויבים שדוחים את דבר האל. העריץ הזה השליך אל הארץ את ספר חוקי הקודש! כלום לא ראיתם מה קרה? למה תהיו מנומסים ואדיבים אל הכלב היהיר כשהמישורים מלאים אינדיאנים? צעדו נגדם, ואני מוחל לכם!" זוהי ההתחלה של השתלשלות האירועים שהביאה למות הקיסר, נפילת אימפריית האינקה והשתלטות הנצרות באנדים.
רוב מוחלט של תושבי האנדים הם קתולים כיום, אך ישנה גם אוכלוסייה פרוטסטנטית (מרביתם בצ'ילה) ואף אוכלוסייה יהודית (מרביתם בארגנטינה). מעט מאוד מתושבי האנדים נשארו עובדי אלילים, וכולם חיים בכפרים מבודדים.
מדינות האנדים

מדינות האנדים הן מדינות שחלק ניכר משטחן נמצא על הרי האנדים. המדינות מתאפיינות במגוון הגאולוגי והביולוגי של האזור.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| מדינה | עיר בירה | שטח | אוכלוסייה |
| ונצואלה | קראקס | 912,050 קמ"ר | 25,375,281 |
| קולומביה | בוגוטה | 1,138,910 קמ"ר | 42,954,279 |
| אקוודור | קיטו | 283,560 קמ"ר | 13,363,593 |
| פרו | לימה | 1,285,220 קמ"ר | 27,925,628 |
| בוליביה | סוקרה | 1,098,580 קמ"ר | 8,857,870 |
| צ'ילה | סנטיאגו דה צ'ילה | 756,950 קמ"ר | 16,136,137 |
| ארגנטינה | בואנוס איירס | 2,766,890 קמ"ר | 39,537,943 |
ראו גם

קרחון פריטו מורנו
מאצ'ו פיצ'ו
אגם טיטיקקה
אמזוניה
אמזונאס
אינקה
קונדור האנדים
קצ'ואה
טיוואנאקו
מיתולוגיה של האינקה
רפובליקת קולומביה הגדולה
לקריאה נוספת

ניקולס ג' סונדרס, המיתולוגיה של עמי העולם, אמריקה הדרומית, הד ארצי, 1999
גלריה

הר קתדרל בארגנטינה
ויקוניה באקוודור בהרים
הערות שוליים

↑  הצפירה, 4 בנובמבר 1874, עמוד 7
↑  ג'ארד דיימונד, רובים, חיידקים ופלדה, עם עובד, 1997.
↑  לפעמים אין מחשיבים את ונצואלה כמדינת אנדים, מכיוון שרק חלק קטן ממנה נמצא על הרי האנדים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294727305171  BNE: XX450653  GND: 4001912-3  NARA: 10046284  NDL: 00628193  NKC: ge134021  SUDOC: 027375242  VIAF: 316874805   WorldCat (עם VIAF): 316874805 
פסגות האנדים
הפסגה המושלגת של הר אלפמאיו הוכרז כ"הר היפה ביותר בעולם" על ידי אונסק"ו.
קרחון פריטו מורנו על רקע האנדים.
הגבול בין לוח נסקה ללוח הדרום-אמריקאי, מקום היווצרותם של האנדים
אנדסין - אחד מהמינרלים המרכיבים את האנדזיט
הר ויניקונקה
דוב המשקפיים מין אנדמי לאזור האנדים.
קונדור האנדים, דורס ענק שמוצג על סמליהם של ארבע מתוך שבע מדינות האנדים
לוז צ'יליאני, הצומח ביערות שבמורדות האנדים
קונו דה אריטה, במדבר המלח Salar de Arizaro, סמוך לסלטה בארגנטינה.
פסגות הטורס דל פיינה בקצה הדרומי של הרי האנדים, פטגוניה, צ'ילה.
"שער השמש" בטיוואנאקו, איור משנת 1877
חורבות מאצ'ו פיצ'ו אחת מערי האינקה
שטח אימפריית האינקה בשיאה
סימון בוליבר, כונה "ג'ורג' וושינגטון של דרום אמריקה"
"האיים הצפים" - כפר בלב אגם טיטיקקה במרומי האנדים
קרולין מיקלסן

| --- | --- |

קרולין מיקלסן מניפה את דגל נורווגיה על אדמת אנטארקטיקה בשנת 1935
 לידה:  20 בנובמבר 1906 דנמרק, ממלכת דנמרק 
 פטירה:  15 בספטמבר 1998 (בגיל 91) נורווגיה 
 בן זוג:  קלריוס מיקלסן
 תקופת הפעילות:  ? – 15 בספטמבר 1998 
 גילויים בולטים:  היותה האישה הראשונה שדרכה על אדמת אנטארקטיקה
 
קרולין מיקלסן (בדנית: Caroline Mikkelsen; ‏20 בנובמבר 1906 – 15 בספטמבר 1998) הייתה חוקרת ומגלה דנית-נורווגית אשר ב-20 בפברואר 1935 הייתה האישה הראשונה אשר דרכה על אדמת אנטארקטיקה.
קורות חיים

קרולין מיקלסן נולדה בשנת 1906 בדנמרק, לימים נישאה לבעלה הראשון, רב החובל הנורווגי קלריוס מיקלסן ועברה להתגורר בנורווגיה.
בעונת המחקר 1935–1934, ליוותה מיקלסן את בעלה הנורווגי במשלחת חקר אנטארקטיקה בחסותו של לארס כריסטנסן, על הספינה תורסהאבן (M / S Thorshavn) במטרה לחפש אדמות אנטארקטיות שניתן לספח לנורווגיה.
ב-20 בפברואר 1935 הגיעה המשלחת לחוף אנטארקטיקה (במקום לא ידוע בחוף, ככל הנראה בגבעות וסטפולד, בסמוך לתחנת דייוויס של ימינו). מיקלסן ירדה מהספינה, והשתתפה בטקס הנפת דגל נורווגיה על החוף ובניית גל אבנים להנצחת האירוע.
ב-1998 וב-2002 פרסמו חוקרים אוסטרליים מאמרים בכתב העת פולאר רקורד, בהם נטען שקבוצה נחתה לחוף באיי טרין, בהם אותר גל האבנים.
מורשתה

מיקלסן נחשבת האישה הראשונה שדרכה על אדמת אנטארקטיקה.
הר קרולין מיקלסן נקרא על שמה.
הערות שוליים

↑  נשים ראשונות באנטארקטיקה
↑  מאמרים שפורסמו בפולאר רקורד
↑  הר קרולין מיקלסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית