stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמן זית
ביהדות

לשמן הזית, כמו לעץ הזית עצמו, נודע תפקיד חשוב בתרבות החומרית בארץ ישראל ובתרבות העברית הקדומה. עדות לכך היא משל יותם, לפיו פנו תחילה לעץ הזית משום זכותו הטבעית כמלך העצים בזכות תנובתו המועילה והחשובה.
הזית הוא אחד משבעת המינים, ושמן הזית הוא ממאפייני ארץ ישראל: "אֶרֶץ חִטָּה וּשְׂעֹרָה, וְגֶפֶן וּתְאֵנָה וְרִמּוֹן; אֶרֶץ-זֵית שֶׁמֶן, וּדְבָשׁ" (ספר דברים, פרק ח', פסוק ח').
שמן זית שימש להדלקת המנורה בבית המקדש: "שמן זית זך כתית למאור" (שמות, כ"ז, כ'). שמן הזית היווה רכיב מרכזי בשמן המשחה ששימש למשיחת כוהנים גדולים, מלכים וכלי המקדש. שמן הזית הוקרב במקדש בחלק מהמנחות.
שמן הזית נקרא גם 'יצהר', ובמקרים רבים הוא מוזכר כברכה מיוחדת לארץ ישראל. למשל בפרשת "והיה אם שמוע", הפרשה השנייה המופיעה בתפילין ובמזוזות, כתוב "ונתתי מטר ארצכם בעיתו, יורה ומלקוש, ואספת דגנך תירושך ויצהרך" (ספר דברים, פרק י"א, פסוק י"ד).
שמן, שהופק מפרי הזית, שימש בימי קדם לקוסמטיקה ולרפואה (ישעיהו, א', ו'), ולהמסת מיני בשמים כגון: שמן רוקח (קהלת, י', א') ושמן המור (אסתר, ב', י"ב). סוג שמן אחד, האנפיקנון שהוזכר במקורות חז"ל, היה שמן יוקרתי לשימוש רפואי וקוסמטי.
לפי התלמוד, שמן הזית הוא סגולה לזיכרון למרות שהזית עצמו הוא סגולה לשכחה, יש מחכמי האחרונים שאומרים שהסגולה בכל מקרה לא עובדת כיום[דרוש מקור].
משמש כהידור עבור הדלקת נרות חנוכה - מאחר שנס חנוכה נעשה בשמן זה.
ישנו שמן שהופק מפירות זית שבושלו במים ויובשו בשמש שנקרא בפי חז"ל: שמן שלוק (משנה, מנחות, ח, ג). הפקת שמן בשיטה זו תועדה בעבר הירדן המזרחי בשנת 2020. שמן שלוק שנחשב גם בעבר כשמן פחות איכותי נפסל לשימוש במנחות במקדש.
חדשות כזב

בעשור השלישי של המאה ה-21, קנתה לה שביתה בקרב משפיעני רשת ואף בקרב בכירים בממשל האמריקאי הסברה כאילו שמנים מן הצומח "רעילים" ו"הורגים באיטיות", אך מומחים למדעים הרלוונטיים טוענים כי טענות אלו מופרכות וחסרות בסיס.
ראו גם

היאבקות בשמן זית
לקריאה נוספת

עורך: ס. מילטון ,שמן זית: ההיסטוריה התרבותית של משקה פרי הזית, הוד השרון : אסטרולוג, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
ניק הייג

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1975 (בן 49) קנזס, ארצות הברית
 מידע כללי
 בשירות:  טייס חלל בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  MIT College of Engineering  אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית  בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקני (2004)  Peabody-Burns Junior/Senior High School 
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  2013–הווה (כ־12 שנים)
 דרגה:  קולונל בחיל האוויר של ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  202 יום, 15 שעות ו-45 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  3
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  19 שעות ו-54 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ניק הייג באתר נאס"א (באנגלית)
 משימות
 סויוז MS-10, סויוז MS-12 משלחות 60/59 לתחנת החלל הבינלאומית
  
 עיטורים
 Air Force Combat Action Medal 
 
טיילר ניקולס "ניק" הייג (באנגלית: Tyler Nicklaus "Nick" Hague; נולד ב-24 בספטמבר 1975) הוא טייס ניסוי ואסטרונאוט של נאס"א. נועד להיות מהנדס הטיסה של משלחות 57/58 לתחנת החלל הבינלאומית ב-2018, והיה על טיסת סויוז MS-10, אשר ביצעה נחיתת חירום לאחר שיגור באוקטובר 2018. חלק ממשלחת 59/60 לתחנת החלל הבינלאומית אשר שוגרה ב-14 במרץ 2019, וחזר לכדור הארץ לאחר שהות של 202 יום בחלל.
בצעירותו

הייג נולד בבלוויל, קנזס, ארצות הברית, בשנת 1975. בצעירותו גדל בהוקסי, קנזס, שם הוא סיים בית ספר תיכון בשנת 1994.
ב-1998, הוא השלים תואר ראשון בהנדסת אווירונוטיקה וחלל מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית והמשיך לתואר שני בהנדסת אווירונוטיקה וחלל מן המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אותו סיים בשנת 2000.
בחיל האוויר האמריקאי

חיל הצטרף לחיל האוויר והגיע לדרגת סג"ם בשנת 1998. באוגוסט 2000, הוא הוצב בבסיס חיל האוויר קיטלנד שבאלבקרקי, ניו מקסיקו, שם הוא עסק בטכנולוגיות לוויינים מתקדמות.
בשנת 2003 הוא הצטרף לקורס טייסי ניסוי בבית הספר לטייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה. לאחר השלמת הקורס בשנת 2004, הוא הוצב בטייסת מטוסי ניסוי 416, שם טס על מטוסי T-38, F-15 ו-F-16. בסוף שנת 2004 הוא הוצב בעיראק בזמן מלחמת המפרץ השנייה, ובמשך חמישה חודשים ביצע גיחות מודיעין וסיור עם טכנולוגיות מתקדמות.
בשנת 2006, הייג הפך לחלק מצוות הפקולטה לאווירונאוטיקה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית שם לימד קורסים באווירונאוטיקה, בקרה ליניארית ותכן.
בשנת 2009, הייג קיבל מענק לתוכנית העמיתים של חיל האוויר בוושינגטון הבירה.
מ-2012 עד 2013 הייג עבד במשרד ההגנה כסגן מנהל ארגון (Joint Improvised-Threat Defeat Organization)
הייג קודם לדרגת קולונל בשנת 2016.
הייג פגש את אשתו באקדמיית חיל האוויר האמריקאי בשנת 1996. לזוג שני בנים.
בנאס"א

הייג נבחר על ידי נאס"א לקבוצת האסטרונאוטים מספר 21 ב-2013, והשלים את תוכנית ההכשרה והאימונים ביולי 2015.
בנאס"א > טיסת סויוז MS-10

הייג היה האסטרונאוט הראשון מכיתת האסטרונאוטים של 2013 שהוצב למשימה בתחנת החלל הבינלאומית. הוא שובץ להיות מהנדס טיסה עבור משלחות 57/58 לתחנת החלל, משימה שהייתה אמורה להתחיל באוקטובר 2018 ולהמשך עד אביב 2019.
ב-11 באוקטובר 2018, הייג ואלכסיי אובצ'ינין שוגרו על טיסת סויוז MS-10 בדרך לתחנת החלל הבינלאומית. במהלך השיגור, לאחר הפרדות השלב הראשון חלה תקלה במשגר והצוות ביצע נחיתת חירום לאחר טיסה בליסטית, דקות ספורות מהשיגור. טיסת סויוז MS-10 ביצעה ביטול שיגור בערך בגובה של כ-50 ק"מ, כמחצית הדרך אל קו קרמן ועל כן ביצעה טיסה תת-מסלולית. נראה מטלמטריית המסלול כי האפוגיאה של הטיסה לא עברה את גובה ה-100 ק"מ, ועל כן הייג עדיין לא נחשב כי הגיע לחלל. עם זאת, גובה הטיסה המרבי של 93 ק"מ מקנה להייג כנפי אסטרונאוט של חיל האוויר האמריקאי, לפי ההגדרה שלהם של גבול החלל ב-80 ק"מ.
בנאס"א > משלחת 59/60

הייג חזר לחלל כחלק ממשלחת 60/60 לתחנת החלל הבינלאומית. הייג, אובצ'ינין וכריסטינה קוק שוגרו על גבי סויוז MS-12 ב-14 במרץ 2019. הם הצטרפו לחברי משלחת 59 לתחנת החלל, אולג קונוננקו, דוויד סן-ז'אק ואן מקליין. עם עזיבתם של קונוננקו, מק'קליין וסן-ז'אק ביולי 2019, הצוות יהפוך להיות חלק ממשלחת 60 לתחנת החלל הבינלאומית.
ב-22 במרץ 2019, הייג ואן מקליין ביצעו הליכת חלל, הראשונה שלהם, בזמן שהם התקינו התאמות לקראת הגעת שיגור מסחרי לתחנת החלל. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-39 דקות.
ב-29 במרץ 2019, ביצע הליכת חלל נוספת יחד עם כריסטינה קוק. הליכת החלל תוכננה במקור להיות של קוק יחד עם האסטרונאוטית אן מקליין, בפעם הראשונה בו יש צוות שכולו מורכב מנשים, אולם עקב בעיות בגודלי חליפות החלל התקינות, השיבוץ הוחלף, וניק הייג ביצע את הליכת החלל יחד איתה.
הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-45 דקות, במהלכן הצוות החליף את הבטריות הנטענות מהפאנלים הסולריים לבטריות חדשות.
ב-21 באוגוסט 2019 ביצע הליכת חלל שלישית יחד עם האסטרונאוט אנדרו מורגן במהלכה חשף את תג המשימה של תוכנית ארטמיס. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-32 דקות, והאסטרונאוטים התאימו את ממשק החיבור לקראת טיסות מסחריות.
הייג חזר לכדור הארץ בסויוז MS-12 יחד עם אובצ'ינין והזאע אל-מנסורי, האסטרונאוט הראשון של איחוד האמירויות. הם עזבו את תחנת החלל ב-3 באוקטובר 2019, ונחתו 3 שעות לאחר מכן. סך הכל שהה בחלל 202 יום, 15 שעות ו-45 דקות.
הצטיינות ופרסים

במהלך שירותו בחיל האוויר, הייג קיבל את אותות ההוקרה והפרסים הבאים:
מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה (פעמיים)
מדליית האוויר (שש פעמים)
מדליית ציון לשבח של חיל האוויר (פעמיים)
בוגר מצטיין של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
בוגר מצטיין וטייס ניסוי ראשון בהישגרים ממחזור 03A של בית הספר לניסויי טיסה של חיל האוויר
אותות הוקרה והשתתפות במערכה
בדצמבר 2019, הוענק לו אות האומץ (Order of Courage) הרוסי, על תפקודו במהלך טיסת סויוז MS-10.
הערות שוליים

1 2 3  "ביוגרפיה של ניק הייג". spacefacts.de. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  אודות הליכות החלל של ניק הייג, אתר spacefacts.de
1 2  Dent, Steve (11 באוקטובר 2018). "Soyuz astronauts safe after failure forced an emergency landing". Engadget. נבדק ב-11 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Gebhardt, Chris (14 במרץ 2019). "Soyuz MS-12 docks with the Space Station – NASASpaceFlight.com". NASASpaceflight.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "ביוגרפיה של ניק הייג" (PDF). NASA. נאס"א. במרץ 2020. נבדק ב-6 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  חמישה דברים שלא ידעתם על ניק הייג, נאס"א מרכז החלל ג'ונסון,10 באוקטובר 2018
↑  "2013 Astronaut Class". NASA. אורכב מ-המקור ב-21 ביוני 2013. נבדק ב-19 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA's Newest Astronauts Complete Training". NASA. 9 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Family, world watches as rocket carrying Kansas astronaut fails". The Wichita Eagle. 11 באוקטובר 2018. ארכיון מ-12 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Soyuz MS-10 abort: What happened and how will it affect the International Space Station?". SpaceFlight Insider. 12 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Soyuz MS-10". Spacefacts.
↑  "Jonathan's space report 755". Jonathan's Space Report.
↑  McDowell, Jonathan (2018). "'The edge of space: Revisiting the Karman Line'" (PDF). Acta Astronautica. 151: 668-677.
↑  סטטיסטיקות האדם בחלל אתר worldspaceflight.com
↑  האסטרונאוט ניק הייג מוכן למשימה חדשה בתחנת החלל הבינלאומית, באתר נאס"א, ‏3 בדצמבר 2018
↑  "Spacewalkers Complete Battery Swaps for Station Power Upgrades".
↑  Berger, Eric (26 במרץ 2019). "It's unfortunate NASA canceled the all-female EVA, but it's the right decision". Ars Technica (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth Howell (24 באוגוסט 2019). "NASA's Artemis Moon Program Just Photobombed a Spacewalk (Photo)". spaceflight.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Doris Elin Urrutia (30 בספטמבר 2019). "Crowded Space Station: There Are 9 People from 4 Different Space Agencies in Orbit Right Now". space.com. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA astronaut Nick Hague decorated with Russia's Order of Courage". סוכנות החלל הרוסית. 2 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אלכסיי אובצ'ינין וניק הייג
רגע התקלה בשיגור - הפרדות ארבעת המאיצים של השלב הראשון, חלק המילוט של הצוות ושברים נוספים
צוות משלחת 57 לתחנת החלל נפגש שוב עם המשפחות לאחר נחיתת החירום
איסלנדים

| --- | --- |
 קולאז' של אישים איסלנדים. לחיצה על תמונה תוביל לשם האדם המופיע בה
 אוכלוסייה
 383,500–465,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 איסלנד איסלנד: 295,672 קנדה קנדה: 94,205 ארצות הברית ארצות הברית: 42,716 דנמרק דנמרק: 8,429 נורווגיה נורווגיה: 8,274 שוודיה שוודיה: 5,454 בריטניה בריטניה: 2,225 גרמניה גרמניה: 1,802 ספרד ספרד: 1,122 אוסטרליה אוסטרליה: 980 ברזיל ברזיל: 576 פולין פולין: 492 ארצות אחרות: 3,000
 שפות
 איסלנדית   שפות מקורבות: פארואית, נורווגית, דנית, שפות גרמאניות, כולל סקנדינביות, אחרות,
 דת
 נצרות לותרנית   אמונות אחרות:מיעוטים דתיים נצרות רומית קתולית: 1,000-1,500, נאו-פגניזם נורמני וכו';חילונים.
 קבוצות אתניות קשורות
 בני איי פארו, נורווגים, דנים, שטלנדים, אורקדים, אירים, סקוטים, הולנדים, גרמנים
איסלנדים (באיסלנדית: Íslendingar) הם עם, לאום וקבוצה אתנית, השוכן מזה דורות רבים באי איסלנד ומהווה כ-96.5% מכלל תושביו. המונח "איסלנדים" יכול גם להתייחס לכלל אזרחיה של רפובליקת איסלנד, ללא הבדל מוצא.
האיסלנדים מבחינה אתנית הם ברובם צאצאי מהגרים מאזור נורווגיה ודנמרק שהתיישבו באיסלנד בתקופת הוויקינגים. הם נמנים עם העמים הגרמאניים ושפתם - האיסלנדית - היא חלק מתת-קבוצת השפות הגרמאניות הצפוניות. הדת השלטת באיסלנד היא הנצרות הלותרנית.
מדינת האיסלנדים, איסלנד, הייתה לרפובליקה עצמאית ב-17 ביוני 1944 כשמימשה את זכותה להתנתק מממלכת דנמרק.
האיסלנדים הם אחד העמים ה"הומוגניים" ביותר בעולם. בשל עובדה זו, נעשו מאמצים לחקור ולהשתמש לצרכים מסחריים בנתוני המאגר הגנטי של תושבי המדינה, אך המאמצים הללו נתקלו בחששות להפרת הזכות לפרטיות ולהסכמה לביצוע מחקרים המבוססים על נתונים אלה.
ההומוגניות הגנטית עצמה של האוכלוסייה אינה ודאית מבחינה מדעית, במובן שישנן השערות לפיהן מספר גדול מהמהגרים מהארצות הסקנדינביות שהגיעו בזמנו לאיסלנד היו עבדים קלטים מהאיים הבריטיים שהתערבבו עם המהגרים הסקנדינבים הגרמאניים.
לפי תיעודים היסטוריים ונתוני DNA משערים כי 80-60% מתושביה הראשונים של איסלנד היו נורמנים, אנשי צפון שמוצאם בעיקר במערב נורווגיה והשאר היו ממוצא קלטי, שאבותיהם חיו באירלנד ובחופי סקוטלנד.
בידודו של האי איסלנד על ידי הים גרם לצמצום המגעים ותערובת של תושביה עם עמים אחרים למשך אלף שנה עד למלחמת העולם השנייה.
הקדמה הטכנית והמוביליות הגוברת של האוכלוסייה גרמו בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 להגעת מהגרים השייכים לקבוצות אתניות נוספות לאיסלנד.
איסלנד

הפיתוח של איסלנד היה איטי בגלל חוסר העניין שגילו לגבי האי המעצמות ששלטו בו למשך מרבית שנות ההיסטוריה: נורווגיה, דנמרק-נורווגיה ואחר כך דנמרק לבד. בתקופה שהייתה מושבה מגעי איסלנד עם העולם היו מוגבלים למדי.
למשך מאות שנים האי היה ספק דגים לארצות רבות במערב אירופה. קוימו קשרים בעיקר עם בריטניה ועם אירלנד. סוחרים גרמנים והולנדים באו לאי מן הימים הקדומים. גם ימאים בסקים וברטונים מצרפת דגו בסביבות האי. בחוף המזרחי של איסלנד הייתה נוכחות צרפתית משמעותית במשך שלוש מאות שנה, במיוחד קרוב לעיר פאסקרודספיורדור.
בשנת 1918 הפכה איסלנד לעצמאית במסגרת איחוד מכסים עם דנמרק. ב-1944 הפכה איסלנד לרפובליקה עצמאית ומאז ידעה תהליך מהיר של מודרניזציה, במקביל למודרניזציה שהתרחשה במערב אירופה.
היסטוריה

האי איסלנד הוא גוש יבשתי צעיר מבחינה גאולוגית אשר התהווה לפני כ-20 מיליון שנים בעקבות התפרצויות של הרי געש ברכס המרכזי האטלנטי. הוא היה אחד האיים הגדולים שנשארו בלתי מיושבים זמן רב, עד שלפי ההערכות המקובלות בדרך כלל, בסביבות שנת 874 התיישבו בו בני האדם. קיימות ראיות מסוימות לנוכחות אנושית באי גם לפני הגעת הוויקינגים.
היסטוריה > המתיישבים הראשונים

הוויקינג הראשון שראה את חופי איסלנד היה גארדר סוואוורסון שבעת הפלגתו מנורווגיה אל איי פארו סטה מן המסלול בגלל תנאים קשים. רישומיו הביאו למאמצים הראשונים לאתר את האי. פלוקי וילגרדרסון (יליד המאה ה-9) היה הנורמני הראשון שארגן מסע לאיסלנד. סיפורו מתועד בכתב היד לאנדנאומאבוק וייתכן כי הוא זה שנתן לאי את שמו - "איסלנד".
בדרך כלל התואר של המתיישב הראשון באיסלנד מוענק לראש שבט נורווגי בשם אינגולפר ארנארסון. הוא התנחל באי עם משפחתו בסביבות 874, במקום שאותו כינה "מפרץ העשן" - באיסלנדית רייקיאוויק.
באותה שנה, 874, בעקבות אינגולפור, הפליגה קבוצה אחרת מנורווגיה על פני האוקיינוס האטלנטי הצפוני, עם משפחות, בעלי חיים ועבדים. קבוצה זו נמלטה משלטונו של המלך האראלד בהיר-השיער. הם שטו לאורך 1000 ק"מ על מנת להגיע לאיסלנד המיוחלת. חברי הקבוצה היו נורווגים, אך היו בה גם אנשים ממוצא אירי או גלי-סקוטי. כפי שמסופר בסאגות האיסלנדיות, האירים והסקוטים הגלים בקבוצה היו עבדים או משרתים של ראשי השבטים הנורמנים, או היו צאצאים של קבוצת נורמנים שהתיישבו בסקוטלנד ואירלנד והתחתנו בנישואי תערובת עם מקומיים דוברי שפות קלטיות (גלית).
על סמך ממצאים גנטיים כ-62% ממאגר הגנים האימהיים של איסלנד מאירלנד או סקוטלנד, בעוד השאר - 37% - ממוצא גרמאני צפוני. לעומת זאת כ-20-25% ממאגר הגנים האבהיים באיסלנד ממוצא קלטי (גלי), והשאר גרמאני-נורמני.
עידן ההתיישבות האיסלנדי - Landnámsöld - נמשך בערך מהשנה 874 עד השנה 930, כשמרבית האי היה בבעלות של מתיישבים, ובת'ינגווטליר הוקם האלת'ינגי, אספת הקהיליה האיסלנדית.
היסטוריה > מצוקות וסכסוכים > השלטון הנורווגי (1380-930)

בשנת 930 במישור ת'ינגווטליר על ידי רייקיאביק, התכנסו ראשי השבטים ומשפחותיהם והקימו את האלת'ינגי, הפרלמנט הלאומי הראשון של איסלנד. עם זאת לאלת'ינגי לא היה את הכוח ליישם את החוקים שחוקק. ב-1262 העימותים בין ראשי השבטים היריבים פיצלו את הארץ עד שהיה צורך לפנות אל מלך נורווגיה, האקון הרביעי, כדי לשמש כבורר סופי בכל המריבות, כחלק מה"ברית העתיקה". תקופה זו ידועה כ"עידן הסטורלוג".
היסטוריה > מצוקות וסכסוכים > השלטון הדני עד לאוטונומיה

איסלנד נשארה תחת שליטה נורווגית עד שנת 1380, כשהשושלת המלכותית של נורווגיה דעכה. החל מאותה שנה נורווגיה ואיסלנד כאחת נשלטו על ידי הכתר הדני. בעקבות הנהגת המונרכיה האבסולטית בדנמרק, ויתרו גם האיסלנדים על האוטונומיה שלהם לטובת שלטון מלכי דנמרק, לרבות בתחום יזימת החקיקה ואישורה. התחילו אז 300 שנים של שפל וחוסר אוטונומיה. דנמרק ומלכיה לא ראו באיסלנד מושבה שזקוקה לסיוע כלשהו. בהיעדר הגנה מספקת, נחשפו אז החופים האיסלנדים לעיתים קרובות לפשיטות של פיראטים.
להבדיל מנורווגיה לא נזקקה דנמרק לדגי איסלנד או לצמר המקומי שלה. משום כך נפגע המסחר של תושבי איסלנד, ולא נבנו באי ספינות חדשות. בשנת 1602 ממשלת דנמרק אסרה על מסחר בין איסלנד למדינות אחרות. במאה ה-18 חלה הרעה ניכרת באקלים של האי, מצב שלא נראה כמוהו מאז ההתיישבות הראשונה באי.
בשנים 1783–1784 פרץ הר הגעש לאקי בדרום איסלנד עם השלכות קשות ביותר עבור תושבי הארץ. אסון זה נודע בתולדות איסלנד כ-"מודוהארדינדין" (Móðuharðindin) - "צרת הערפל". נוצרה לבת בזלת בנפח של כ-15 km³ ונוצרה טפרה בנפח של 0.91 km³. האירוסולים שנוצרו קיררו באופן משמעותי את האזור הצפוני. 25-33% מתושבי איסלנד, לפי העשרות שונות, מתו בשנים 1783–1784 מרעב. בגלל שחרור פלואור כ-80% מהכבשים, 50% מהבקר ו-50% מהסוסים מתו מהרעלת פלואור.
בשנים 1798–1799 הופסקה למשך כמה עשורים פעילות האלת'ינגי בת'ינגווליר והוא הוקם מחדש ברייקיאוויק, בירת איסלנד, בשנת 1844, לאחר כתשע מאות שנים של פעילות בת'ינגווליר.
היסטוריה > אוטונומיה ושגשוג

במאה ה-19 ידעה איסלנד שיפור משמעותי במצב התושבים. בהשפעת התנועות הלאומיות והרומנטיות מיבשת אירופה קמה גם באיסלנד תנועת מחאה שדגלה ב"חזרה לתודעה הלאומית" וברפורמות מדיניות וחברתיות. בראש תנועה זו עמד יון סיגורדסון, היסטוריון וסופר, שפרסם את משנתו בעיתונים וספרים.
בשנת 1854 הסכימה הממשלה הדנית להקל את הגבלות המסחר שנכפו על איסלנד בשנת 1602. איסלנד התחילה להיות חלק ממערב אירופה מבחינה כלכלית וחברתית. המגע המחודש עם שאר העמים התלווה בהתעוררות של הספרות והאומנויות. כעבור עשרים שנה, ב-1874 זכתה איסלנד בחוקה. כיום, איסלנדים מחשיבים את מאמציו של יון כאלו שהביאו לצמיחה החברתית והכלכלית המחדושת של איסלנד.
היסטוריה > עצמאות

איסלנד זכתה לריבונות ועצמאות מלאה החל משנת 1918 בתום מלחמת העולם הראשונה. היא הפכה אז לממלכת איסלנד, כשמלך דנמרק גם מלך איסלנד ולמדינה קשרים פורמליים בלבד לכתר דנמרק.
ב-17 ביוני 1944 בוטל המשטר המונרכי והוכרזה רפובליקה ביום הולדתו ה-133 של יון סיגורדסון. עם אירוע זה הושם קץ לשש מאות שנים של תלות פוליטית בדנמרק.
דמוגרפיה וחברה

בגלל ממדיה המצומצמים של האוכלוסייה המייסדת וההיסטוריה של בידוד יחסי, האיסלנדים נחשבו תכופות כהומוגניים מבחינה גנטית לעומת אוכלוסיות אירופיות אחרות. משום כך ובגלל הרישומים הגנאלוגיים הנרחבים הקיימים לגבי רבים מתושבי איסלנד, והמגיעים אחורה בזמן עד לתקופת ההתיישבות, נבחרו האיסלנדים כמוקד למחקרי גנום רבים על ידי חברות ביוטכנולוגיות וחוקרים אקדמיים ורפואיים.
החוקרים יכלו משום כך לשחזר הרבה מהגנום האמהי של התושב השחור הראשון של איסלנד, הנס יונתן, (1824-1787) מתוך ה-DNA של צאצאיו בני ימינו, בין השאר מכיוון שהחלקים האפריקאיים של הגנום שלו היו יחידיים באיסלנד עד לתקופה האחרונה.
עדויות גנטיות הראו שרוב אילנות היוחסין של האיסלנדים של ימינו קשורים לתקופת המתיישבים הראשונים של איסלנד, ושמאז הייתה הגירה מועטה אל האי. עדויות אלה מצביעות כי האוכלוסייה המייסדת של איסלנד הגיעה מאירלנד, סקוטלנד וסקנדינביה:מחקרי DNA מיטוכונדרי וכרומוזומים Y מצביעים כי אצל 62% מהתושבים הגנאלוגיה האמהית שלהן באה מסקוטלנד ואירלנד (כשמרבית השאר - מסקדנינביה), בעוד 75% מההגינאלוגיה האבהית באה מסקנדינביה (כשהשאר - מאירלנד ומהאיים הבריטיים).
על אף בידודה ההיסטורי של איסלנד המפה הגנטית של האיסלנדים של ימינו היא עדיין שונה מזו של האוכלוסייה המייסדת, בגלל אפקט המייסד והסחף הגנטי. במחקר אחד נמצא שהתורשה הסקנדינבית בקרב המתיישבים האילסנדים הייתה 56%, בעוד שאצל התושבים של ימינו האחוז היא 70%.
מחקרים אחרים זיהו תורשות נוספות. מחקר אחד של DNA מיטוכונדרי, קבוצות דם ואיזוזימים הצביע על אוכלוסייה יותר מגוונת ממה שהיה צפוי, הניתנת להשוואה למגוון הקיים אצל קבוצות אירופים אחרות. מחקר אחר הראה שאחוז זעום מתוך המדגמים של איסלנדים בני זמננו, יש להם שושלות רחוקות יותר, השייכות לקבוצת הפלו C, היכולה להתקשר ליישוב אמריקה מלפני כ־14000 שנים.
ממצא זה רומז על אחוז קטן של איסלנדים שיש להם תורשה ילידית אמריקאית (אינדיאנית) שנוצרה בימי יישוב גרינלנד וצפון אמריקה על ידי הסקנדינבים.
תרבות > שפה וספרות

איסלנדית, שפת האיסלנדים, היא ממשפחת השפות הגרמאניות הצפוניות, והיא למעשה משמשת כשפה הרשמית של איסלנד, למרות שדבר זה אינו קבוע בחוק. בשפה האיסלנדית הטיות רבות, ודקדוקה דומה לדקדוק של אנגלית עתיקה וכמעט זהה לדקדוק של נורדית עתיקה, השפה שממנה התפתחה.
מרבית הספרות האיסלנדית מתחלקת לכמה קטגוריות, הידועים מביניהם השירה האדית, השירה הסקאלדית, והסאגות. השירה האדית מספרת על סיפורים מיתולוגיים, והמונח "שירה סקאלדית" מתייחס לשירה אשר משבחת אדם כלשהו. הכתיבה בסאגות היא פרוזאית, והיא נעה בין בדיון מוחלט לכתיבה היסטורית עובדתית יחסית.
האדה הפרוזאית, האדה הפואטית והסאגות נחשבים לטקסטים הספרותיים האיסלנדיים העיקריים והמשמעותיים ביותר. האדה הפואטית היא לקט שהועלה על הכתב במאה ה-13 של שירים מיתולוגיים נורדים מוקדמים יותר, והאדה הפרוזאית היא חיבור ספרותי מהמאה ה-13 של ההיסטוריון האיסלנדי סנורי סטורלוסון, שעוסק רבות במיתולוגיה הנורדית. האדות חוברו בתקופה שבה השפה המדוברת באיסלנד עדיין הייתה נורדית עתיקה, והניב האיסלנדי לא השתנה מספיק בשביל להיחשב כאיסלנדית.
תרבות > דת

המתיישבים הראשונים באי איסלנד היו עובדי אלילים, אך הם בעצמם השאירו מעט מאוד מידע לגבי אמונותיהם, בדומה לשאר עובדי האלילים הגרמאניים. המקורות העיקריים על המיתולוגיה הנורדית, המיתולוגיה של העמים הצפון גרמאניים הפגאניים, הם האדות אשר נדונו קודם, שנכתבו על ידי איסלנדים נוצרים במאה ה-13.
איסלנד התנצרה בסביבות שנת 1000 לספירה. תחילה איסלנד הייתה קתולית, אך הנצרות הקתולית הוחלפה בנצרות הפרוטסטנטית בעקבות הרפורמציה. למרות שהנצרות האיסלנדית המוקדמת הייתה מתירנית יחסית, תנועה דתית בשם פייטיזם, שיובאה מדנמרק במאה ה-18, הותירה את עקבותיה באי. הפייטיזם ראה באור שלילי כל פעילות לא דתית, וכך טיפח התנהגות נוקשה וקודרת, אשר הייתה במשך זמן רב סטריאוטיפ איסלנדי. הפייטיזם הוביל גם לצמיחה של הדפוס, וכיום איסלנד היא אחת המדינות בעלת אחוז האוריינות הגבוה בעולם.
כיום, איסלנד חילונית אך עדיין נוצרית מבחינה תרבותית. הכנסייה הלותרנית משייכת לעצמה כ-84% מאוכלוסיית איסלנד. למרות הדומיננטיות של הכנסייה הלותרנית, כיום יש ייצוג של דתות רבות באי. ישנן קהילות קתוליות קטנות ומספר כנסיות פרוטסטנטיות חופשיות, ישנם כמה אלפי חברים בארגון הדוגל בנאו-פגאניזם נורדי, האסאטרוארפרלאג, ובשנת 2001 שכנו באי כ-30 יהודים.
תרבות > מטבח

המרכיבים העיקריים של המטבח האיסלנדי הם בשר כבש, דגים ומוצרי חלב. בעבר, אדם איסלנדי טיפוסי היה אוכל בעיקר דגים, אך לאחרונה בשרים כמו בקר, בשר לבן, ובשר עוף נהיו יותר שכיחים.
באיסלנד ישנו מונח מיוחד למאכלים מסורתיים מסוימים - ת'ורומאטר (Þorramatur - "האוכל של ת'ורי"). המאכלים הללו יכולים להיות משונים עבור מבקרים זרים, והם כוללים בשר כבש ממולח ומעושן או נא, ראשי כבש חרוכים, דג מיובש, סלמון כבוש ומעושן, כריש מעושן, שומן לוויתן כבוש, אשכי כבש מורתחים ומשומרים, וסנפירי כלב ים משומרים.
תרבות > ספורט

נבחרת איסלנד בכדורגל השתתפה במונדיאל 2018, לאחר שהגיעה גם לרבע הגמר ביורו 2016. גם נבחרת איסלנד בכדורגל נשים הגיעה להישג משמעותי יחסית כשהגיעה לרבע הגמר באליפות אירופה בכדורגל נשים 2013. איסלנד השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת סטוקהולם בשנת 1912, ובפעם השנייה באולימפיאדת ברלין בשנת 1936. איסלנד השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים באולימפיאדת סנט מוריץ בשנת 1948. בשנת 1956, האתלט האיסלנדי ויליאומור איינארסון זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת במשחקים האולימפיים במלבורן. נבחרת איסלנד בכדוריד גם כן זכתה להצלחה יחסית, כשהיא זכתה זכתה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובמדליית ארד באליפות אירופה בכדוריד שהתקיימה באוסטריה ב-2010.
הערות שוליים

↑  "Icelander". Joshua Project. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מפקד אוכלוסין בקנדה ב-2011
↑  "Census 2000 ACS Ancestry"
1 2 3 4 5 6 7 8  World Migration International organization for migration
↑  מפקד באיסלנד 2011 - נתוני משרד החוץ של אוסטרליה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538544705171  BnF: cb12414377q (data)  LCCN: sh85064025  NDL: 00843634  NKC: ph117645 
איגנולפר ארנרסון, המתיישב הראשון, מגיע לרייקיאוויק בשנת 874, בציור מאת יוהאן פטר רוסה
סלע החוק בת'ינגוויליר, מקום התכנסות האלת'ינגי
הר הגעש לאקי בשנת 2004
יון סיגורדסון, בציור מאת ת'ורארין ת'ורלקסון
ראובן אדלר

| --- | --- |

אדלר, 2012
 לידה:  8 באפריל 1943 ורשה, גנרלגוברנמן
 פטירה:  25 בינואר 2022 (בגיל 78)
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  פרסומאי ויועץ אסטרטגי-תקשורתי
 
ראובן אדלר (8 באפריל 1943 – 25 בינואר 2022) היה פרסומאי ויועץ אסטרטגי-תקשורתי ישראלי, שותף במשרד הפרסום "אדלר חומסקי ורשבסקי GREY ושות'". בשנת 2010 מכר אדלר את חלקו במשרד הפרסום אך נשאר יושב ראש פעיל למשך מספר שנים.
ביוגרפיה

ראובן אדלר נולד בוורשה בפולין כאשר הייתה תחת הכיבוש של גרמניה הנאצית, בן יחיד להוריו. במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה הוריו התחבאו במחבוא בגטו ורשה, ולאחר מכן נשלחו לאושוויץ. בגיל 5 עלה עם הוריו לישראל ממחנה עקורים בגרמניה. והמשפחה התגוררה בקריית ים
בישראל היה חבר בתנועת הנוער השומר הצעיר. שירת בצה"ל בחיל האוויר כטכנאי מטוסים. התגורר בהרצליה.
ביוגרפיה > עיצוב

למד אומנות ועיצוב בבצלאל. עבר ללונדון לתקופה, חזר לארץ ופתח את סטודיו אדלר. ב-1996 הקים עם אייל חומסקי את משרדם. ב-1998 רכשו השניים את חברת הפרסום ורשבסקי פרייליך דובב IMC וב-2003 הקימו את "אדלר חומסקי & ורשבסקי", שהפך לקבוצת פרסום מהגדולות בישראל.
בנוסף, לימד אדלר ב-"בצלאל" במשך כ-19 שנים.
ביוגרפיה > יועץ תקשורת

אדלר עסק ביחסי ציבור ובייעוץ תקשורתי ואסטרטגי לחברות עסקיות, לפוליטיקאים ולמפלגות. הוא התפרסם במיוחד בשל קשריו עם ראש ממשלת ישראל אריאל שרון ועם מפלגת קדימה. בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה – 2001 ובבחירות לכנסת השש עשרה ב-2003 ניהל אדלר את קמפיין הבחירות של שרון. הוא נמנה עם "פורום החווה" של שרון יחד עם איל ארד וליאור חורב.
בבחירות לכנסת השבע עשרה בשנת 2006 הריץ את אהוד אולמרט, מסע בחירות זה תועד בסרט כל אנשי הקמפיין. בבחירות לכנסת השמונה עשרה ב-2009 ניהל את הקמפיין של ציפי לבני ומפלגת קדימה. בבחירות אלו קיבלה קדימה 28 מנדטים, אף שהסקרים צפו תוצאה קטנה יותר. בבחירות לכנסת העשרים בשנת 2015 היה אדלר האסטרטג הראשי של הרשימה המשולבת של מפלגת העבודה והתנועה - המחנה הציוני בראשות יצחק הרצוג.
חיים אישיים

היה נשוי לרונית ולהם שלוש בנות.
בשנים האחרונות לחייו סבל אדלר ממצב בריאותי קשה ומהידרדרות מתמדת, וב-25 בינואר 2022 נפטר ממחלת הקורונה.
היה חבר מאוד קרוב לראש המוסד לשעבר יוסי כהן.