stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסיס דרייק
ביוגרפיה > הקפת העולם

ב-17 בדצמבר 1577 יצא דרייק מנמל פלימות' באניה "פליקן" בראש משלחת בת חמש ספינות ו-150 איש בשליחות אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה למסע לחוף המערבי של אמריקה ששילב מסע מחקר, השתלטות על טריטוריות ומסע כנגד הספרדים. לאחר שחצו את אמריקה דרך מצר מגלן, נותר דרייק עם ספינה בודדת, "גולדן היינד" ("איילת הזהב"), איתה הפליג צפונה ותקף את הנמלים הספרדים שנקרו בדרכו. דרייק עשה שימוש במפות ספרדיות עדיפות על שלו שנמצאו על אוניות ספרדיות שלכד.
מאחר שלא הצליח למצוא מעבר צפוני בחזרה לאוקיינוס האטלנטי המשיך דרייק מערבה, לא לפני שעגן, תיקן את ספינותיו וחידש את מלאי המזון והמים בנמל שמיקומו המדויק לא ידוע היום אך משערים שזה היה מפרץ דרייקס. דרייק קרא לאדמת הנמל, שיש המשערים שהייתה בקליפורניה או אורגון של היום, "אנגליה החדשה" וטען לבעלות אנגלית על האזור. מסעו של דרייק היווה בדורות שלאחר מכן בסיס לתביעות הטריטוריאליות של אנגליה באמריקה כמו גם לאלה של ארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
בדרך מערבה עצר דרייק באינדונזיה של היום וסובב את כף התקווה הטובה. ביולי 1580 הגיע לסיירה לאון וב-26 בספטמבר השלים את המסע ושב לאנגליה, עם 59 אנשי צוות. השלל שהביא איתו, תבלינים יקרים ואוצרות זהב וכסף ששדד מספרדים, היה גדול כל כך שחלקה של המלכה בו עלה על כל שאר הכנסות בית המלוכה באותה שנה. דרייק זכה לתהילה כאנגלי הראשון שהקיף את העולם. הגיבור העממי אף קיבל מהמלכה תואר אבירות והיה לראש העיר פלימות וחבר הפרלמנט.
ביוגרפיה > הארמדה הספרדית

ב-1585 לאחר תקופה ארוכה של שלום קר וסכסוכים מקומיים, פרצה מלחמה בין אנגליה הפרוטסטנטית לספרד הקתולית של פליפה השני. דרייק הפליג שוב לאמריקה הספרדית ופשט על הנמלים של סנטו דומינגו וקרטחנה. בדרך חזרה כבש את סן אוגוסטין שבפלורידה. הפעולות האלה עוררו את פליפה השני להורות על תכנון של פלישה לאנגליה.
פעולת מנע של דרייק ב-1587 הצליחה לעכב את הפלישה בשנה; הוא "חרך את זקנו של מלך ספרד" כשכבש את עיר הנמל הספרדית החשובה קדיס והחזיק בה במשך שלושה ימים במהלכם לכד 6 ספינות והשמיד עוד 31 ספינות וכמויות גדולות של אספקה.
כשהגיעה הארמדה לבסוף לאנגליה היה דרייק סגן האדמירל של הצי האנגלי המתגונן, תחת לורד הווארד. האנגלים הצליחו להדוף את הפלישה ואף לרדוף אחרי הספרדים במנוסתם עד ליבשת ולהשמיד ספינות רבות.
תבוסת הארמדה הספרדית, שהיוותה עבור דרייק נקודת שיא בקריירה, הייתה נקודת מפנה היסטורית שסימנה את ראשית שקיעתה של ספרד ועלייתה של ממלכת אנגליה כמעצמה ימית. עם זאת, בהמשך המלחמה האנגלים נחלו תבוסות בידי הספרדים, כולל ניסיון כושל של דרייק לשחרר את פורטוגל ב-1589. השינוי המשמעותי במאזן הכוחות העולמי הגיע רק במאות ה-17 וה-18, לאחר מלחמת שלושים השנים.
ביוגרפיה > אחרית ימיו

על אף גילו המתקדם המשיך דרייק לצאת למסעות נגד הספרדים באמריקה. ב-1595 התאחד שוב עם ג'ון הוקינז בראש צי בן 27 ספינות ו-2,500 איש, במטרה לתקוף בפוארטו ריקו ופנמה וללכוד אוצרות ספרדיים. ההתקפה כשלה כישלון חרוץ מאחר שהספרדים ידעו את תוכניות האנגלים והתכוננו בהתאם.
במהלך המסע, כחודשיים לאחר שהוקינז חלה, מת ונקבר בים, פגש דרייק גורל דומה. הוא נפטר מדיזנטריה ונטמן בים לחופי פנמה, בסוף ינואר 1596.
ביוגרפיה > בתרבות הפופולרית

מאז מותו של דרייק וקבורתו בים, ועד היום, מחפשים עשרות דייגים את קברו מדי שנה, אך הקבר לא נמצא מעולם.
בסוף שנות השבעים שודרה בטלוויזיה הישראלית סדרה לילדים על מסעותיו ומלחמותיו של סר פרנסיס דרייק, ובו הוצג כגיבור המנצח את אויביו בהוגנות, נלחם בספרדים השודדים את ארצות מרכז אמריקה ודרומה, וזוכה לכינוי "שודד ים" על אף שלמעשה הוא מייצג את המלכה ונאמן לארצו ולערכיה.
גם בספרו של גבריאל גארסיה מארקס "מאה שנים של בדידות" מתואר סר פרנסיס דרייק כשודד ים.
בסדרת משחקי הווידאו הפופולרית "Uncharted" גיבור המשחק ניית'ן דרייק (במקור מורגן) שינה את שם משפחתו לדרייק מכיוון שרצה להתחיל חיים חדשים כהרפתקן וצייד אוצרות, התעניין מאוד בדמותו של סר פרנסיס דרייק וראה בעצמו צאצא שלו (על אף שלסר פרנסיס דרייק לא היו צאצאים).
השיר "Dragon On The Sea" של פרויקט הפרוגרסיב מטאל "אירייאון" מתאר את שליחתו של פרנסיס דרייק על ידי המלכה אליזבת להגן מפני פלישת הארמדה הספרדית.
הערות שוליים

↑  אחרי אחד מימאיו של פרדיננד מגלן בן הפיליפינים אשר הצטרף למסעו כמתורגמן. מגלן עצמו נהרג במסע זה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260510905171  PLWABN: 9810694908405606  BNC: 000510094  BNE: XX823432  BnF: cb121516476 (data)  CANTIC: a10582447  GND: 118527207  ISNI: 0000 0001 2145 2514  LCCN: n79008204  NDL: 00620597  NKC: jn20000700429  NLA: 36089437  NLG: 95871  NSK: 000284300  NTA: 06746484X  RERO: 02-A003190108  SELIBR: 184021  SNAC: w66978s2  SUDOC: 030012775  Trove: 1210336  VcBA: 495/86284  VIAF: 100250627   WorldCat (עם VIAF): 100250627 
סר פרנסיס דרייק (1581 לערך)
אישון

ערך זה עוסק בחלק בעין דרכו נכנס האור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  עין 
 מיקום אנטומי:  קשתית 
 מזהים
 לטינית (TA98):  oculus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.03.028 
 TA2 (2019):  6754 
 FMA:  58252 
 קוד MeSH:  A09.371.060.450.780 
 מזהה MeSH:  D011680 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0034121 
 
האִישׁוֹן הוא החור שבמרכז הקשתית שבעין. כלומר למעשה האישון אינו בדיוק איבר אנטומי, אלא השם שניתן לחור באיבר אחר. תפקיד האישון לאפשר לאור להיכנס לעין ולהיקלט ברשתית שבחלק העמוק של העין, ושם להיות מומר לאותות חשמליים שיגיעו למוח ויִתָּפְסוּ שם כתמונה. תפקידה העיקרי של הקשתית הוא לשלוט בגודל האישון ובכך לקבוע את כמות האור הנכנסת לעין (בדומה לצמצם במצלמה). הקשתית צבעונית וצבעה משתנה מאדם לאדם, אך האישון תמיד שחור, כיוון שקרני האור החודרות דרכו נבלעות בעין או משתקפות ומתפזרות בתוך גלגל העין כך שרק מעטות מהן חוזרות לאישון.
אטימולוגיה

המילה "אישון" משמעה "איש קטן", וזאת כנראה כיוון שכשמביטים באישון בתאורה מתאימה נראית בתוכו דמות קטנה של אדם – דמות הראי של המביט. במקרא נזכר "אִישׁוֹן" העין מספר פעמים, בדרך כלל כדבר חשוב הנשמר בזהירות, ולפעמים נוסף הכינוי בת (ילדה קטנה) כמו "אִישׁוֹן בַּת עָיִן" וכנראה גם "בָבַת עֵינוֹ". מצודת ציון מפרש אישון כך:
"כאישון בת עין – הוא השחור יקרא אישון על שנראה בו צורת איש קטן והנו"ן יורה על קוטן הדבר ושם העצם הוא בת עין והוא גלגל העין משם בא האור".
רש"י מפרש אישון כך: "כאישון – הוא השחור שבעין, שהאור תלוי בו, ועל שם שחרוריתו הוא קרוי אישון – לשון חושך. והקב"ה הכין לו שומר את ריסי העין המכסים אותו תמיד".
בשפות רבות ממשפחות שונות לגמרי בעולם משמעות המילה לאישון מתייחסת גם כן לאדם קטן או לילדה או לתלמיד (צעיר). כך, ביוונית קלאסית kore (בובה או ילדה), ובערבית הקלאסית إنسان العين (האדם של העין). ברוב השפות האירופאיות (גם הגרמאניות וגם הרומאניות) האישון מכונה "תלמיד" – כמו pupil באנגלית, או pupille בצרפתית ובשפות נוספות. בספרדית האישון מכונה לפעמים "niña" (ילדה קטנה), בצ'כית zornice (ילדה קטנה), בטורקית Göz bebeği (תינוק העין), וגם בסינית ויפנית האישון נכתב כ-瞳孔, הכולל את האותיות לעין ולילד. גם לפחות בשפה אינדיאנית אחת של צפון אמריקה (קור ד'אלן) האישון מכונה stchchi'ntus (האיש הקטן על העין).
פעולת האישון

חור האישון נמצא במרכז הקשתית, ויוצר פתח בין הקרנית השקופה העוטפת את הקשתית מבחוץ לבין העדשה שמאחורי האישון. הגודל והמקום של האישון אינם בדיוק כפי שהם נראים על ידי המביט בו, כיוון שהקרנית העקמומית מגדילה מעט את דמותו. הלשכה הפנימית שבין הקרנית לקשתית מכילה נוזל זגוגי שקוף השוטף ומגן על הקשתית ועל העדשה מבעד לאישון.
הקשתית מכילה שרירים רדיאליים וטבעתיים קטנים המאפשרים לה לשלוט בגודל פתח האישון ובכך לווסת את כמות האור המגיעה לרשתית. כשהשרירים הרדיאליים (מהאישון לכוון היקף הקשתית) מתכווצים, האישון מתרחב. כשהשרירים הטבעתיים המקיפים את האישון מתרחבים, האישון מצטמצם. כאשר כמות האור גְדֵלה, רפלקס האישון גורם לאישון להתכווץ כדי להגביל את כמות האור הנכנסת לעין, וכאשר כמות האור קְטֵנה האישון מתרחב על מנת לקלוט כמות גדולה יותר של קרני אור. שינוי פתאומי בתנאי התאורה יוביל לשינוי מהיר בגודל האישון, אך לאחר זמן קצר האישון יתרגל לכמות האור ויווסת את גודלו בהתאם.
רוחב האישון משתנה בין אדם לאדם ועם הגיל, ונע בדרך כלל בין 1–4 מ"מ במצב מצומצם, לעד 9 מ"מ במצב מורחב.
בעיניים בריאוֹת, האישונים בשתי העיניים מתרחבים ומתכווצים יחדיו ובאותה מידה (שתי העיניים פועלות בדרך כלל יחדיו כיוון שמערכות העצבים שלהן קשורות זו בזו).
פעולת האישון > גורמים נוספים לשינוי גודל

מלבד שינוי בתנאי התאורה, נמצא במחקרים שהאישונים משנים את גודלם גם במצבים נוספים. למשל, האישונים מתכווצים מעט כשמביטים בעצם קרוב, ומתרחבים כתוצאה מאירוע של פחד פתאומי, כאב או התרגשות. שינוי בגודל האישון יכול גם להיגרם כתוצאה משימוש בסמים או מתופעות בריאותיות שונות. גם ביצוע חישוב מתמטי של מכפלות משנה את גודל האישון. היזכרות גורמת להגדלת גודל האישון.
האישון אצל חיות אחרות

צורת האישון בעין אדם רגילה היא תמיד עגולה, אך קיימות צורות שונות של אישון אצל חיות אחרות. כך אצל העז, הסוס ואצל חיות מרעה נוספות, האישון הוא בצורת חריץ אופקי, וכשהן מפנות את ראשן מעלה או מטה גלגל העין מסתובב בהתאמה כך שחריץ האישון נשאר אופקי. העיניים של חיות אלה נמצאות בצידי הראש, וההשערה היא שהאישון האופקי נותן לחיה טווח ראייה רחב במיוחד (גם אחורנית), המאפשר התראה טובה על חיית טרף מתקרבת גם תוך כדי אכילת עשבים, ונותן עדיפות מופחתת לאזורים גבוהים או נמוכים שבהם הסכנה קטנה יותר.
אצל חיות טורפות רבות וחיות הפעילות בלילה, לאישון יש גם כן צורת חריץ, לרוב אנכי. כאן הסיבה המשוערת היא שהחריץ מגן בשעות האור על העיניים המורגלות לראיית לילה, או שהחריץ נותן תפיסת עומק טובה יותר, או מאפשר לטווח רחב יותר של אורכי גל לחדור לעין, או עוזר בהסוואה. לדיונונים חריץ אישון בצורת האות w, וגם כאן ההשערה היא שלצורה זו יש יתרונות אופטיים מיוחדים עבור הדיונון.
חריץ האישון של העז נשאר אופקי גם כשהיא מפנה את ראשה מטה
אצל החתול, כמו גם אצל חיות טורפות או חיות ליליות רבות, לאישון צורת חריץ אנכי
אישון בצורת האות w אצל הדיונונים
ראו גם

מערכת הראייה
עין אנושית
רפלקס האישון
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק י'
1 2 3  ספר תהלים, פרק י"ז, פסוק ח'
↑  ספר זכריה, פרק ב', פסוק י"ב
↑  Toward a Theory of Cultural Linguistics, By Gary B. Palmer, U of Texas Press. 1999. Austin. 102
↑  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 33.8-5 מערכת הראייה
↑  הערך על האישון האנושי באנציקלופדיה בריטניקה
↑  Hess, Eckhard H.; Polt, James M. (1964-03-13). "Pupil Size in Relation to Mental Activity during Simple Problem-Solving". Science. 143 (3611): 1190–2. Bibcode:1964Sci...143.1190H. doi:10.1126/science.143.3611.1190. PMID 17833905. S2CID 27169110.
↑  L. Andreassi, John (2006). Psychophysiology: Human Behavior and Physiological Response (Psychophysiology: Human Behavior & Physiological Response) (5th ed.). Psychology Press. ISBN 978-0805849516.
↑  סרטון מתוך הערך על האישון באנציקלופדיה בריטניקה
↑  The functional significance of crescent‐shaped pupils and multiple pupillary apertures, Christopher J. Murphy  Howard C. Howland, Journal of Experimental Zoology, 1990
| מערכת הראייה האנושית |
| --- | --- | --- |
| העין | רשתית • עדשה • קרנית • קשתית • אישון •  תנועות עיניים |  |
| מסלולים עצביים | עצב הראייה • תצלובת הראייה • גרעין הברך הצדי • קליפת הראייה • התליל העליון (Superior colliculus) • PPRF • FFA • MLF • FEF |  |
| תאים ברשתית | תא קולט אור (קנים, מדוכים) • תא רשתית דו-קוטבי • תא גנגליון • תא אופקי • תא אמקרין |  |
| תפיסה חזותית | ראייה • תפיסת עומק • תפיסת צבע • ראיית לילה • שדה ראייה • אשליה אופטית • הכתם העיוור |  |
| אביזרים | משקפיים • תרשים לבדיקת ראייה‎ • אוטורפרקטומטר • רטינוסקופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550910705171  BnF: cb119790819 (data)  GND: 4176387-7  LCCN: sh85109136  LNB: 000348218  NDL: 00577017  TA98: A15.2.03.028 
תרשים סכמטי של חלקי העין
האישון מצטמצם כשהתאורה מתגברת
שאה ג'האן

שאה ג'האן (באורדו: شاه ‌جہاں; בפרסית: شاه جهان;‏ 5 בינואר 1592 - 22 בינואר 1666) היה המלך החמישי של האימפריה המוגולית. תקופת מלוכתו של ג'האן זכורה כשיא פריחתה של האדריכלות המוגולית, כאשר בשנים אלו נבנו מבנים ואתרים רבים מעוטרים, בהם הטאג' מהאל והמצודה האדומה בדלהי.
שנים ראשונות

שאה ג'האן (מפרסית: "מלך העולם") היה הבן השלישי של המלך המוגולי הרביעי ג'האנגיר, ושל הראג'פוטית ההינדואית טאג' ביבי בילקיס מקאני (אנ'). לאחר לידתו העניק לו סבו המלך אכבר את שמו; "הנסיך שיהאב א-דין מוחמד ח'וראם" ("ח'וראם" מפרסית; "מלא שמחה"). הוא נולד בלאהור, מגיל צעיר היה אהוב במיוחד על ידי סבו והתבלט ביכולות רבות. ח'וראם עסק בעיצוב אדריכלי במספר מבנים בחצר המלוכה ואף יצא בתור מפקד הצבא המוגולי למספר מערכות מוצלחות.
בשנות בגרותו של ח'וראם, עוד לפני עלייתו לכס המלכות, הוא שירת את אביו בשלל מערכות צבאיות בתור מפקד הכוחות. בשנת 1614 פיקד ח'וראם על כוח של כ-200,000 חיילים כנגד הצבא של הממלכה הראג'פוטית של מוואר (אנ') (בדרום ראג'סטן) ואחרי כשנה של מלחמת התשה הצליח להכניע אותה. ב-1617, הצליח במערכה דומה נגד כוחותיו של מלך ממלכת לודי (אנ') ברמת דקאן בפיקודו של עוצר סולטנות אחמדהגר (אנ'), מאלכ אמבר (אנ'). לאחר שובו ממערכה זו העניק לו אביו את התואר "שאה ג'האן בהאדור" (מלך העולם הגיבור) ובכך קודמו סיכויו לירושה בתור המלך המוגולי הבא.
משפחתו

אשתו הראשונה הייתה קנדהארי בגום (אנ'), צאצאית של השושלת הספווית והנישואין היו הסדר פוליטי אחרי שאכבר, סבו של שאה ג'האן, כבש את קנדהאר.
בשנת 1612 נישא ח'וראם לבתו של אסף ח'אן, ארג'ומאנד באנו באגום, לאחר שידוך ביניהם חמש שנים קודם לכן. לאחר הנישואים העניק לה ח'וראם את השם מומתאז מהאל ("תכשיט הארמון"). החל משנת מותה בנה ח'וראם עבורה את הטאג' מהאל.
מאבק הירושה והעלייה לכס המלכות

בין בניו של ג'האנגיר היה מאבק על הירושה ועל זהות המלך הבא. ב-6 באפריל 1606, חמישה חודשים לאחר עלייתו לכס המלוכה היה על ג'האנגיר להדוף את מרידת בנו הבכור ח'וסרו מירזא (אנ'), אשר קיווה בעצמו לרשת את מקומו של סבו. ח'וסרו יצא בראש צבא של 350 פרשים מאגרה (הודו) צפונה, בנימוק שהוא רוצה לעלות לרגל לקברו של אכבר (אנ'), בהגיעו למטורה (אנ'), כ-50 ק"מ צפונית לאגרה, הצטרף אליו כוח צבאי של כ-3,000 פרשים בפיקודו של חוסיין בג, בסמוך לפניפט(אנ') הצטרף כוח נוסף בפיקודו של עבד א-רחים, מושל פרובינציית לאהור. ליד אמריטסר זכה ח'וסרו בברכתו של גורו ארג'ן(אנ'). בהגיעם ללאהור הטילו מצור על העיר אולם צבאו של ג'האנגיר הגיע והביס את צבאו של ח'וסרו. ח'וסרו עצמו ניסה להימלט אולם נתפס ליד נהר צ'נאב.
ח'וסרו מירזא הובא לדלהי והובא למשפט בפני ג'האנגיר. שותפיו למרד נענשו בחומרה והומתו לעיניו לאחר עינויים קשים וח'וסרו סומא חלקית ונאסר במבצר אגרה. לאחר פרשיה זו, העניק ג'האנגיר את אהבתו לבנו השלישי, ח'וראם.
ב-26 בינואר 1622 הוצא ח'וסרו להורג בפקודת ח'וראם.
את מעמדו ותוארו איבד ח'וראם זמנית ב-1623 כאשר מרד באביו (למעשה מרד בנור ג'האן אשת אביו ודודתה של אשתו מומתאז, שהייתה הדמות החזקה והמחליטה בחצר אביו) וסירב לצאת למערכה בקנדהאר שנכבשה על ידי האימפריה הספווית כחלק מהמלחמה המוגולית-ספווית (1622–1623) (אנ'). ח'וראם מצא מחסה בארמונו של אויבו בעבר ונתינו הנוכחי, מאלכ אמבר, באי באודאיפור. המרד שכח ונסלח עד שנת 1626.
לאחר מותו של ג'האנגיר, בנו החמישי של ג'האנגיר, הנסיך שאהריאר (אנ') תפס את המלוכה בעזרתה של נור ג'האן והנסיך ביסינגהאר מירזא (בנו של הנסיך דניאל (אנ')) ושלט כחודשיים עד שצבאו נחל תבוסה מידי צבא בפיקודו של אסף ח'אן (אנ') אחיה של נור ג'האן. את השלטון תפס למשך כחודש דוואר (אנ') אולם ב-23 בינואר 1628 ח'וראם, בנו השלישי של ג'האנגיר ירש את כס המלכות, נטל לעצמו את הכינוי שאה ג'האן והוציא את יריביו להורג.
תקופת המלוכה

תחת שלטונו של שאה ג'האן, האימפריה המוגולית הפכה למכונת מלחמה. כדי להתמודד עם המערכות הצבאיות הרבות, השקיע ג'האן רבות בפיתוח צבאו תוך עמידה בסטנדרטים הטכנולוגים התקופתיים ביצור תותחים ורובי מאסקט. עדויות משנת 1648 מציגים צבא עם 911,400 חיילי רגלים, ארטילריה ומוסקטרים, ו-185,000 פרשים (סווארים), על כל אלו פיקדו אצילים שונים מרחבי האימפריה. כחלק מפיתוח הצבא עלה מספר האצילים כמו גם כמות המיסים שהוטלו על האוכלוסייה, אך יחד עם צמיחה כלכלית השתמרה היציבות באימפריה.
האימפריה המוגולית המשיכה להתרחב באופן מתון במהלך שלטונו והבנים שלו פיקדו על צבאות גדולים בחזיתות שונות.
לצד התרחבות האימפריה וגדילה בכוחה הצבאי, הודו באותה עת הפכה תחת שלטונו של ג'האן הייתה מרכז תרבותי עשיר של אמנות, מלאכת יד ואדריכלות, והעסיקה ממיטב האדריכלים, אומנים, בעלי מלאכה, ציירים וסופרים של העולם.
משיכתו ואהבתו של ג'האן את מקצוע האדריכלות הביא לפריחה מאסיבית בבניה בערים השונות ברחבי האימפריה, בהן עיר הבירה אגרה אותה רצה ג'האן להשוות לערים הגדולות בתקופה (איסטנבול ואספהאן), דלהי, קנדהר וערים אחרות.
תקופת המלוכה > 1628–1635

השנים הראשונות למלכותו מאופיינות בטיפול בבעיות שהמתינו לטיפול עם עלייתו לכס, בעיקר באזור רמת הדקאן ובחזית המזרחית, בנוסף היה צורך לקצץ בסמכויות קצינים ושליטי מחוזות שהתחזקו בתקופת סכסוכי הירושה ונטלו לעצמם עצמאות בתחומי מדיניות.
נדרשו מספר מערכות צבאיות כדי לטפל בחוסר השקט ששרר בשטחי הספר של האימפריה. בשנת 1628 לחם ג'האן עם צבאו כנגד התקוממות סיקית בצפון והחל ב-1630 נאבק צבא בפיקודו של בנו אורנגזב נגד הרג'ה ג'וג'הר סינג (אנ') מאורצ'ה (אנ') באזור המיוער וההררי של בונדלקהאד(אנ'), בהמשך נלחם בפורטוגלים באזור בנגל וכבש את תחנת הסחר העיקרית שלהם ב-25 בספטמבר 1632, עד למעבר ח'ייבר. בחזית הספווית הוא יצר בריתות עם העות'מאנים והאוזבקיים.
בשנים 1630–1632 היה עליו להתמודד עם בצורת ובעקבותיה רעב המוני בדקאן, גוג'ראט וצפון מהאראשטרה, הרעב בדקאן 1630-1632(אנ') שגרם למותם של קרוב לשני מיליון נפש.
ב-1634 דיכא התקוממות של הגורו הסיקי השישי - גורו הרגובינד (אנ') ונלחם בסיקים בקרב אמריטסר (1634) (אנ') וב-1635 בקרב קרטרפור (אנ').
תקופת המלוכה > 1635–1653

כמו שהוא עצמו שירת את אביו בגיל נעוריו, כך בחר ג'האן את בנו אורנגזב לשמש מפקד צבאי ושליט בהיעדרו. ב-1637 כבש אורנגזב את בגלנה (אנ') ואביו מינה אותו כמשנה למלך ושליט על כל הדקאן.
שאה ג'האן הציע למושל קנדהאר שוחד בתמורה לכך שיסכים לכהן כמושל תחת השלטון המוגולי. ב-1638 המושל הסכים ושאה ג'האן זכה בשליטה על העיר, אך היא נכבשה חזרה ב-1649 כחלק מהמלחמה המוגולית-ספווית (1649–1653) (אנ') ונשארה בידי האימפריה הספווית.
ב-1638, אחרי שמוראט הרביעי כבש את בגדאד, הוחלפו שגרירים ותשורות בין האימפריה המוגולית והאימפריה העות'מאנית.
תקופת המלוכה > 1653–1658

ב-6 בספטמבר 1657 התדרדרה בריאותו של שאה ג'האן כך שכבר לא היה יכול לתפקד כשליט, והתחיל סכסוך ירושה בין ארבעת בניו, שכל אחד מהם נשא משרה חשובה בממלכה. ארבעת הבנים שנותרו בחיים באותה תקופה, לפי סדר ההולדה היו
דארא שיקוא(אנ'), שוג'אע (אנ'), אורנגזב, מוראד בח'ש (אנ').
בנו הבכור, דארא שיקוא, שהיה מפקד הצבא בפועל, ראש מנהל החצר, המושל של לאהור ופנג'אב, לקח על עצמו את תפקיד העוצר (ממלא מקום המלך), שאר האחים לא קיבלו את מרותו וכל אחד מהם תבע לעצמו את הבכורה. דארא שיקוא שעמד בראש צבא של קרוב ל-100,000 חיילים (כולל פרשים) וזכה לתמיכת האב, הובס על ידי אורנגזב שהיה מושל הדקאן, בקרב סמוגר (אנ') ב-30 במאי 1658. דארא שיקוא נמלט ובסיועם של בני ברית צייד צבא חדש אולם הובס ב-14 באפריל 1659 בקרב דאורי בסמוך לאג'מר. לאחר התבוסה נמלטו דארא ובנו סִפִּהְר (Sipihr Shikōh) לסינד, וב-10 ביוני 1659 הוסגרו לידיו של אורנגזב והוצאו בדלהי להורג.
במקביל, בנו השני, שוג'אע, מושל בנגל, הכתיר את עצמו בנובמבר 1658 כמלך וצעד בראש צבא מבנגל לכיוון אגרה. מפלתו הראשונה של שוג'אע הייתה ב-24 בינואר 1658 בסמוך לווראנסי בקרב בהדורפור נגד צבא בפיקוד של סולימאן שיקוא, בנו של האח הבכור. שוג'אע נסוג צפונה, שיקם את צבאו ויצא שנית דרומה.
אורנגזב ארגן צבא מאומן ופגש את צבאו של שוג'אע מחוץ לאגרה בקרב חג'ווה(אנ') שם הביס אותו באופן מוחץ ב-5 בינואר 1659. שוג'אע נמלט לבנגל ועד אפריל 1660 עוד ניסה לכבוש את השלטון. לבסוף נמלט לארקן בבורמה, שם זכה למקלט למספר חודשים אולם אחר כך הוצא להורג יחד עם בניו.
האח הצעיר מוראד בח'ש, שהיה שליט גוג'ראט, הצהיר על עצמאות ושלח את צבאו נגד עיר הבירה באגרה כדי לקבל את כס המלכות. הוא סייע לאורנגזב במלחמתו נגד דארא וחייליו נטלו חלק משמעותי בניצחון בקרב בהדורפור. ב-7 ביולי 1658, כאשר היה עם אורנגזב, מוראד סומם, נאסר והוצא להורג ב-14 בדצמבר 1661.
אף על פי שהמלך ג'האן החלים לחלוטין ממחלתו, אורנגזב הצהיר על חוסר יכולת אביו למלוך, הכריז על עצמו ב-8 ביוני 1658 כמלך וכלא את שאה ג'האן במצודת אגרה. ג'האן ארא בגום(אנ') בתו הבכורה של שאה ג'האן טיפלה בו במשך שמונה שנים עד שבשנת 1666, לאחר שחלה בדיזנטריה, נפטר שאה ג'האן במיטתו במצודה.
הערות שוליים

↑  Gladwin, Francis. The History of Jahangir. Madras: B.G. Paul, 1930. p. 32.
↑  Richards, John F. The Mughal Empire. Cambridge, New York: Cambridge University Press, 1995. p. 95.
↑  Prasad, Beni. History of Jahangir. London, Bombay, Calcutta, Madras: H. Milford Oxford university press, 1922. pp. 143-147.
↑  Battle of Deorai
↑  Battle of Bahadurpur
| מנהיגי השושלת הטימורית  |
| --- | --- | --- |
| האימפריה הטימורית | טימור לנג • חליל סולטאן (אנ') • שאהרוח' (אנ') • אולוג בג • עבד אל-טיף מירזא (אנ') • עבדאללה מירזא (אנ') • אבו סעיד מירזא (אנ') • ידגר מוחמד מירזא (אנ') • סולטאן חוסיין באיקארה (אנ') • באדי אל-זמאן מירזא (אנ') |  |
| האימפריה המוגולית | באבור • הומאיון • אכבר • ג'האנגיר • שאה ג'האן • אורנגזב • בהאדור שאה הראשון • ג'האנדר שאה (אנ') • פארוקשיר (אנ') • רפי א-דרג'את (אנ') • שאה ג'האן השני (אנ') • מוחמד שאה • אחמד שאה • עלאמגיר השני (אנ') • שאה ג'האן השלישי (אנ') • שאה עלאם השני • מחמוד שאה בהאדור (אנ') • שאה עלאם השני • אכבר השני (אנ') • בהאדור שאה השני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268060105171  PLWABN: 9811351914105606  BIBSYS: 11040807  BnF: cb13512982s (data)  GND: 119006693  ISNI: 0000 0000 6675 1721  LCCN: n50002533  NTA: 073109843  SNAC: w6kd24rh  SUDOC: 070037116  TDVİA: sah-cihan  Trove: 840103  ULAN: 500245103  VIAF: 13108102   WorldCat (עם VIAF): 13108102
ניהול נתיב אוויר

פתיחת נתיב אוויר בשיטת "מצח-סנטר"
ניהול נתיב אוויר (באנגלית Airway management) הוא מערך תמרונים ונהלים רפואיים המבוצעים להקלה ואף למניעת חסימה בדרכי הנשימה. מטרת הפעולות היא להבטיח מעבר אוויר (בעיקר חמצן ופחמן דו–חמצני) בין הריאות לאוויר החיצוני לצורך שחלוף גזים תקין. חסימת נתיב האוויר עלולה להיגרם על ידי עצמים חיצוניים החודרים לדרכי הנשימה (למשל חנק מבליעת (שאיפת) עצם זר, צניחת בסיס הלשון או אספירציה), או בשל תחלואה הפוגעת בדרכי הנשימה (למשל אנפילקסיס).
חשיבות ניהול נתיב האוויר

ניהול נתיב אוויר איכותי הכרחי לקיום נשימה תקינה ואוורור תקין. בסדר הפעולות לביצוע החייאה (ABC) הוא ממוקם בשלב ה-A שהינו השלב השני בסכמת ההחייאה (CAB).
ניהול נתיב האוויר מחולק לשתי קטגוריות: בסיסית ומתקדמת.
ניהול נתיב אוויר בסיסי

פעולות התמרון הבסיסיות אינן פולשניות ואינן דורשות ציוד רפואי מיוחד או הכשרה מתקדמת. הן כוללות:
"תמרון מצח–סנטר" ("head tilt/chin lift"), מניעה של חסימת נתיב האוויר כתוצאה מצניחת בסיס לשון על ידי הטיית הראש לאחור והרמת הסנטר.
"תמרון דחיקת לסת" ("jaw thrust" - בפצוע עם חשד לפגיעה בעמש"צ בעקבות טראומה).
"תמרון היימליך" שנעשה כדי לחלץ גוף זר מדריכי האוויר.
ניהול נתיב אוויר מתקדם

פעולות מתקדמות יותר הן פולשניות, ודורשות הכשרה מיוחדת וציוד רפואי ייעודי (למשל אינטובציה וטרכאוסטומיה).
ראו גם

מערכת הנשימה
החייאה
סכמת טיפול בחולה
עזרה ראשונה
תמרון מצח סנטר
תמרון דחיקת לסת
הערות שוליים

↑  Principles of Essential Airway Management, Default (באנגלית)
↑  2020 American Heart Association Guidelines for CPR and ECC, cpr.heart.org (באנגלית)
| עזרה ראשונה |
| --- | --- | --- |
| פעולות | ניהול נתיב אוויר •  החייאה • הנשמה • תמרון היימליך |  |
| ציוד | תיק עזרה ראשונה • דפיברילטור • מנשם ידני • אמבולנס • אלונקה • קרש גב |  |
| נהלי טיפול | ABC‏ • PHTLS • אירוע רב נפגעים |  |
| אנשי צוות | מגיש עזרה ראשונה • חובש • פרמדיק • רופא |  |
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רוברטו דוראן

| --- | --- |
רוברטו דוראן - 1994 
רוברטו דוראן - 1994 
 לידה:  16 ביוני 1951 (בן 73) פנמה סיטי, פנמה
 מידע כללי
 שם לידה:  Roberto Durán Samaniego
 מדינה:  פנמה פנמי
 גובה:  1.70 מטר
 www.cmgww.com/sports/duran/
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף
 משקל:  קל, מעורב קל, מעורב, קל בינוני, בינוני, סופר בינוני
 הישגים
 שיאים אישיים:  אלוף העולם במשקלים קל, מעורב, קל בינוני, בינוני וסופר בינוני
 פרסים והוקרה:  The Ring magazine Comeback of the Year (1983)  The Ring magazine Comeback of the Year (1989) 
 
רוברטו דוראן (ספרדית: Roberto Durán; נולד ב-16 ביוני 1951) הוא מתאגרף מקצועני מפנמה, שנחשב אחד המתאגרפים הטובים ביותר בכל הזמנים. במרוצת הקריירה שלו הוא כונה בהערצה "Manos de Piedra,"
שמשמעו "ידי האבן".
ב-2002 בחר בו המגזין "הזירה" כמתאגרף החמישי בטיבו בשמונים השנים האחרונות.
הוא החזיק בשיאי אגרוף בארבעה משקלים שונים - משקל קל (1972–1979), משקל חצי-בינוני (1980), משקל בינוני-קל, ומשקל בינוני (1989). הוא היה המתאגרף השני שנלחם בחמישה עשורים שונים. מאמבי היה הראשון בהיסטוריה שנלחם בחמישה עשורים. שבועיים לאחר מכן, רוברטו דוראן נהיה המתאגרף השני שעשה זאת.
דוראן פרש סופית בינואר 2002 בגיל 50 (לפני כן פרש ב-1998) בעקבות תאונת מכונית קשה באוקטובר 2001, עם שיא מקצועני של 119 קרבות, שמתוכם הוא זכה ב-103, 70 מהם בנוקאאוט. עד לקרב האגרוף השני שלו עם שוגר ריי לאונרד הוא התאגרף עם מאמן האגרוף האגדי ריי ארסל.
הופעות בסרטים

הופעתו של דוראן בסרט הייתה בשנת 1979 בסרט רוקי 2 כיריב האימונים של רוקי בלבואה. מלבד זאת הוא גם קיבל תפקיד קטן בסרט Harlem Nights ובסדרת הטלוויזיה מיאמי מחלק המוסר.
על חייו של רוברטו דוראן וקריירת האגרוף שלו נעשה הסרט התיעודי "Los puños de una nación" (אגרוף האומה), אותו ביים הבמאי הפנמי, פיטוקה אורטגה-היילבורן.
הערות שוליים

↑  Giudice, Christian (2006). Hands of Stone: The Life and Legend of Roberto Duran. Milo Books. ISBN 1903854555.
↑  המגזין רינג בוחר את שמונים המתאגרפים הטובים ביותר בשמונים השנים האחרונות
↑  דייוויד אבילה, ערב של תשואות לרוברטו דוראן ואחרים, TheSweetScience.com
↑  קן בוחנם זוכה באליפות העולם במשקל קל ב-1970
↑  ארתור גודפלו, לזכור את רוברטו דוראן: ביוגרפיה בשלושה חלקים - חלק שני
↑  הסיבה שבגינה רוברטו דוראן עזב את הקרב, חדשות פוקס, הפרק "מעבר לתהילה"
↑  ריק ויינברג, דוראן אמר 'no mas' מול לאונרד בקרב על האליפות, espn.com
↑  ארתור גודפלו, לזכור את רוברטו דוראן: ביוגרפיה בת שלושה חלקים - חלק שני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5261 200X  LCCN: nr98037549  NDL: 001147632  VIAF: 22058232   WorldCat (עם VIAF): 22058232