stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית הגרעין של הממלכה המאוחדת

הממלכה המאוחדת הייתה המדינה השלישית בהיסטוריה שהשיגה יכולת שימוש עצמאית בנשק גרעיני (בשנת 1952), לאחר ארצות הברית (1945) וברית המועצות (1949). כיום הממלכה המאוחדת היא אחת מבין 9 מדינות בעלות נשק גרעיני ברחבי העולם. חלק נרחב מפיתוח הגרעין הבריטי נעשה בשיתוף פעולה עם נשק גרעיני של ארצות הברית ובשנת 1952, הוצא לפועל מבצע הוריקן שהבטיח את היכולת הגרעינית של הממלכה המאוחדת. כיום לממלכה המאוחדת יש כמות מוערכת של בין 120 ל-215 ראשי נפץ גרעיניים פעילים בשירות הכוחות המזוינים של בריטניה. הממלכה המאוחדת חתומה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
היסטוריה > פרויקט מנהטן

עוד במהלך שנות ה-30 המוקדמות החל פרויקט פיתוח אנרגיה גרעינית מטעם האימפריה הבריטית תחת שם הקוד סגסוגות צינור (אנ'). במהלך מלחמת העולם השנייה ולפניה, פרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית הוקם במטרה להשיג נשק להשמדה המונית לשימוש הורמאכט. בתגובה החלו בעלות הברית בתוכנית גרעינית משלהן (ראו פרויקט מנהטן) אשר הונהגה בידי ארצות הברית (ראו נשק גרעיני בארצות הברית). במהלך המלחמה התקיים שיתוף מידע בין הבריטים לאמריקאים, משמע שהרשויות הבריטיות העבירו את כל המידע שהשיגו בנוגע לפיתוח הגרעיני לפרויקט מנהטן האמריקאי. בשנת 1943 הוסכם בין ארצות הברית ובריטניה כי שתי המדינות יחלקו ביניהן את כל המידע שנאסף בידי אחד הצדדים אודות פיתוחו של נשק גרעיני.
כאשר השיגו האמריקאים נשק גרעיני, ולאחר שבניסוי טריניטי ביולי 1945 הובהרו יכולותיו, הממשל האמריקאי החל לפעול במטרה להשיג מונופול בינלאומי על הנשק, מה שהביא לסיום שיתוף המידע עם המדענים ועם הממשל הבריטי. הממשל האמריקאי חשש כי כדי לשמור על האימפריה הבריטית האדירה מפני התפרקות, תפנה בריטניה לעבר מדיניות חוץ עצמאית, דבר שיכולת גרעינית בריטית עלול לעזור לו ובתגובה להחליש את מעמדה הבינלאומי של ארצות הברית עם הנשק החדש והמעורבות הגוברת ביחסים בין-לאומיים.
היסטוריה > פיתוח עצמאי

הממשל האמריקאי תחת נשיא ארצות הברית, הארי טרומן העריך כי בשל מדיניותו הפציפיסטית של קלמנט אטלי, ראש הממשלה הבריטי, בריטניה תחל במדיניות תומכת שלום ולא תפעל להשיג נשק גרעיני. בנוסף על כך המשבר הכלכלי בבריטניה היה עלול להקשות על פיתוח פרויקט גרעיני עצמאי. לחצים מבית הביאו את הממשלה הבריטית, שנקטה מדיניות פרגמטית בכל הנוגע ליחסי החוץ, לנקוט בפעילות לפיתוח גרעיני למרות עצירת אספקת המידע האמריקאי במטרה לשמור על מעמדה הבינלאומי של בריטניה למרות קריסת האימפריה הקולוניאלית.
בפועל, ממשלתו של אטלי חששה מכך שארצות הברית תשוב למדינות של התבודדות (כפי שקרה אחרי מלחמת העולם הראשונה) ותשאיר את מערב אירופה לעמוד אל מול הגוש המזרחי במסגרת המלחמה הקרה. על כן, בשנת 1947, במחיר גבוה לכלכלה הלאומית, בריטניה החלה בתוכנית גרעינית עצמאית בשם "מחקר נפץ גבוה". התוכנית הגרעינית נוהלה ממחנה אלדרשוט, דרום אנגליה. בפועל, רוב המידע היה כבר בידי הבריטים מכיוון שחוקרים מטעם הממלכה המאוחדת פעלו קודם לכן בפרויקט מנהטן ביחד עם החוקרים האמריקאים. הדבר הביא לכך שבתוך חמש שנים השיגה הממלכה המאוחדת יכולת נשק גרעינית. בשנת 1952, מבצע הוריקן שהוצא לפועל באוסטרליה היה הניסוי המוצלח הראשון מטעם בריטניה בנשק גרעיני.
ארצות הברית מצידה לא פעלה רבות למנוע ולעצור את הפיתוח הגרעיני של הממלכה המאוחדת וזאת בעיקר מכיוון שלבריטים היה קלף מיקוח; באותה העת האימפריה הבריטית שלטה על רוב מרבצי האורניום ברחבי העולם (דוגמת קנדה, דרום אפריקה ואוסטרליה) והסדירה הסכם לחלק את הכמויות עם ארצות הברית. למרות הסכם חלוקת האורניום, האמריקאים מצידם לא העבירו מידע למדענים בריטים וזאת מכיוון שהיו עשרות תקריות במהלכן מדענים בריטים ערקו והעבירו מידע לברית המועצות במטרה לחזק את תוכנית הגרעין הסובייטית ועל כן האמריקאים חששו מחלוקת מידע סודי עם הבריטים.
נכון לשנת 1955 היו בחזקת הבריטים לערך 15 פצצות גרעיניות פעילות. בין 1957–1958 בוצעו באוקיינוס השקט סדרת ניסויים גרעיניים שהביאו לראשונה לניסוי מוצלח של פצצת מימן (היתוך גרעיני) של הממלכה המאוחדת. באחד מבין הניסויים הגיעה הפצצה למשקל התפוצצות בסך 3 מגהטון TNT יותר מכל ניסוי אחר בתולדות תוכנית הגרעין הבריטית. סדרת מבצעים זאת ידועה בשם הקוד מבצע גראפל. נכון לשנת 1958 עקב מרוץ החימוש הגרעיני ושיקולים פוליטיים שונים, ארצות הברית שבה לשתף מידע לגבי פיתוח גרעיני ביחד עם הממלכה המאוחדת.
יכולת גרעינית > יכולת צבאית > בסיס ימי

כוחות הנשק הגרעיני של בריטניה כיום מבוססים לחלוטין על הצי המלכותי הבריטי. צי הצוללות האסטרטגי של בריטניה נמצא בבסיס הצי של הוד מלכותה בנמל קלייד שבסקוטלנד, ואילו ראשי הנפץ הגרעיניים המבצעיים שלו, פעילים ובתיקונים, מאוחסנים בבסיס התחמושת בקולפורט, מרכז אנגליה. אף שבריטניה אינה מתכננת טילים בליסטיים משלה, מפעל הנשק האטומי באלדרשוט אכן מתכנן, בונה ומתחזק את ראשי הנפץ הגרעיניים בבריטניה במטרה שלא ליצור תלות צבאית בארצות הברית. צי הצוללות האסטרטגי הוא המרכיב המרכזי בהרתעה בבריטניה מאז 1962, כאשר הנשיא האמריקאי ג'ון פיצג'רלד קנדי הציע לראש הממשלה הבריטי, הרולד מקמילן את מערכת הטילים פולאריס שהושקה בצוללות הצי האמריקאי.
בשנת 1980 הודיעה הממשלה על החלטה לרכוש את טיל טריידנט C4, מערכת טילים אמריקאית חדשה להחלפת מערכת הפולאריס המזדקנת. בשנת 1982 הוחלט במקום זאת לרכוש את גרסה D5 של טיל הטריידנט מפני שלו יכולות מוגברות והוא בבסיסו טיל בליסטי בין-יבשתי. הרכישה נובעת בעיקר מחיסכון כספי הנובע מתפעול אותה מערכת טילים כמו הצי האמריקני.
משנת 1994 ואילך ישנן ארבע צוללות טילים בליסטיים מסוג "שומר הסף" בעלות יכולת להכיל כל אחת בתוכה עד 16 טילים בליסטיים בעלי אפשרות נשיאת ראשי נפץ גרעיניים. הטיל הבליסטי בעל ראש הנפץ הגרעיני הנפוץ ביותר בשירות הצי המלכותי הוא טריידנט. ההערכה היא כי ארבע צוללות הן המספר המינימלי הנדרש לביצוע הרתעה רציפה בים תוך מתן זמן מספק לארבעת השלבים של מחזור הסיור הרציף: סיור, מילואים, אימונים ותיקונים. בעוד הצוללות מתוכננות ונבנות בבריטניה, טיל הטריידנט נרכש ישירות מארצות הברית - תהליך שנחשב חסכוני יותר מכיוון שהוא מאפשר לבריטניה לנצל את גודל התעשייה האמריקאית. יתר על כן, ראש הנפץ הגרעיני בבריטניה, אף על פי שהוא עצמאי, מבוסס על תכנון ראש הנפץ הגרעיני W76 האמריקאי.
יכולת גרעינית > יכולת צבאית > בסיס אוויר

לאורך כל המלחמה הקרה בריטניה הסתמכה על הרתעה גרעינית אווירית וימית, אך מדיניות זו נתפסה כמיותרת לאחר התפרקות ברית המועצות בתחילת שנות התשעים. הממלכה המאוחדת הורידה מכוננות את הנשק הגרעיני בסיס האוויר האחרון שלה, ה-WE 117, במרץ 1998 ופירקה אותו לחלוטין בסוף אוגוסט 1998. פצצות אלו, אשר כללו נשיאת ראשי נפץ לביקוע גרעיני (פצצת אטום) והיתוך גרעיני (פצצת מימן), היו במשקל שנע בין 200 ל-400 קילוטון לפי דיווחים של חיל האוויר המלכותי. היו גם ראשי נפץ עם משקל נמוך יותר בתפוקה משוערת של 10 קילוטון לשימוש כנגד כוחות האויב, שגם היא הוצאה מכוננות ומאוחר יותר מכלל שימוש בשנות ה-90.
יכולת גרעינית > יכולת צבאית > בסיס קרקע

בשנת 1955, הממלכה המאוחדת החלה בפיתוח טיל בליסטי לטווח בינוני "פס כחול" (Blue Streak) שהושק לשימוש קרקע בידי הצבא הבריטי (זרוע היבשה של הכוחות המזוינים של בריטניה). עם זאת, תוכנית זו בוטלה בשנת 1960 מחשש לחוסר אפקטיביות ולהוצאות מוגזמות שלא לצורך. בעוד שבריטניה מעולם לא פיתחה ראש נפץ גרעיני מבוסס קרקע משלה, תוך תמיכה אמריקאית והצבת טילים של ארצות הברית בבריטניה במהלך המלחמה הקרה, נפרסו בבריטניה סדרת ראשי נפץ גרעיניים מבוססים קרקע בטילים בטווח של לערך 2,500 קילומטרים. טילים נושאי ראשי נפץ גרעיניים אלו הוחזקו בבריטניה בין השנים 1959 (הוכנס לשימוש רשמי רק בשנת 1960) ל-1964, כאשר הוחזרו לארצות הברית ביחד עם צוות האחזקה שלהם מטעם הצבא האמריקאי.
יכולת גרעינית > מספר ראשי נפץ

לפי הערכות, הממלכה המאוחדת מחזיקה ב-215 ראשי נפץ גרעיניים, מתוכם 120 זמינים תפעולית ורק 40 פרוסים בו זמנית בכל צוללת. כל ראשי הנפץ שנפרסו נשלטים על ידי הצי המלכותי הבריטי, השומר על נוכחות רציפה בים באמצעות 4 הצוללות המופעלות גרעינית מסוג "שומר הסף". מאגר ראשי הנפץ של הממלכה המאוחדת הגיע לשיאו בכ-500 ראשי נפץ בין השנים 1974–1981, אך ההרתעה הגרעינית של בריטניה קיבלה חיזוק באותה העת גם על ידי כוחות חיצוניים, בעיקר ארצות הברית עקב הצורך לחזק את הגוש המערבי במסגרת המלחמה הקרה. לאורך המלחמה הקרה שמרה ארצות הברית מלאי של נשק גרעיני בבריטניה לשיגור דרכה לברית המועצות במקרה של מלחמה גרעינית אפשרית. כלי הנשק הללו היו בשליטת ארצות הברית, אך ניתן היה לשגר אותם על ידי הצבא הבריטי. מאגר ארצות הברית בבריטניה הגיע לשיא של 300 עד 400 במהלך שנות השבעים, אך לאט לאט ירד בשנים שלאחר מכן. בשנת 1991 הודיע נשיא ארצות הברית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, כי 161 ראשי הנפץ האחרונים שנותרו יוסרו ויפורקו כחלק מיוזמת הגרעין הנשיאותית (PNI).
מדיניות גרעין > אחזקה ושימוש

למרות ההצלחות של פעילויות בקרת הנשק הבינלאומיות מטעם האומות המאוחדות והאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני בהאטת התפשטות הנשק הגרעיני, מספר המדינות בעלות היכולות הגרעיניות המשיך לגדול עם השנים, דבר אשר משמש בתור איום אפשרי לממלכה המאוחדת. כאשר הדיון לשינוי אפשרי של מדיניות ההרתעה הגרעינית העצמאית של בריטניה הוצג לאחרונה בפני הפרלמנט בשנים 2006–2007, על ידי ממשלת הלייבור בהנהגת טוני בלייר, הוכר כי הכוננות הישנה של המלחמה הקרה נעלמה, אך הוכר גם כי בריטניה מתמודדת עם מספר הולך וגדל של מגוון ואיומים מורכבים וכי לא ניתן להפחית מהכוננות הגרעינית.
פסקי דין מרכזיים דומים נקבעו בסקירת ההגנה והאבטחה האסטרטגית של הממלכה המאוחדת משנת 2015. קיים סיכון שמדינות בעלות נשק גרעיני, או כאלו המבקשות לרכוש אותן, עשויות להשתמש ביכולותיה הגרעיניות כדי לאיים על בריטניה ולנסות להגביל את קבלת ההחלטות של המדינה בעת משבר אפשרי או לתת חסות לטרור גרעיני. למרות זאת, לאחר המלחמה הקרה בוצעו מספר מבצעים להפחתת היכולת הגרעינית. נכון להצהרה ממשלתית משנת 2018 הופחת מספר ראשי הנפץ בכל צוללת מ-48 ל-40, צומצמו מספר ראשי הנפץ הפעילים מלערך 160 ל-120 וצומצם מספר הטילים המבצעיים בכל צוללת ללא יותר מ-8.
במהלך שנת 2020 התרחש מהפך במדיניות עם עליית ממשלת בוריס ג'ונסון אשר אישרה רשמית כי היא מפתחת ראש נפץ גרעיני חדש לצוללות הטילים שלה. בהצהרה שנכתבה בפני הפרלמנט, שר ההגנה הבריטי, בן וולאס, אישר ב-25 בפברואר כי בריטניה עובדת על ראש נפץ חדש כדי לצייד את צי הצוללות הגרעיניות החמוש בראש נפץ גרעיני מודרני וכדי להעשיר את הפעילות הגרעינית של בריטניה. ההכרזה לא הייתה צפויה להימצא לפני פרסום סקירת הביטחון והמדיניות החוץ המתוכננת במהלך כל סוף שנה. אך ידה של הממשלה השמרנית נאלצה להיענות כאשר בכירים אמריקאים חשפו שקדם להכרזה הרשמית שישנה תוכנית פעילה לפיתוח ראשי נפץ גרעיניים נוספים לארסנל הצוללות הגרעיניות "שומר הסף" של הממלכה המאוחדת. במרץ 2021, ראש הממשלה ג'ונסון טען בפני בית הנבחרים בנאום מדיניות החוץ שלו כי יהיה על בריטניה לשמור על עצמה בעזרת הרתעה גרעינית. הצהרה זאת למעשה אישרה את הטענות בדבר הפיתוח הגרעיני המחודש של הממלכה המאוחדת.
מדיניות גרעין > מדיניות חוץ

במסגרת חברותה באמנה הבינלאומית למניעת הפצת נשק גרעיני, הממלכה המאוחדת דוגלת במדיניות של סטטוס קוו במצב כלי הנשק הגרעיניים הבינלאומי. מסיבה זאת יחסי איראן–הממלכה המאוחדת התקררו והפכו מתוחים לאחר הגילוי על פעילות תוכנית הגרעין האיראנית מעבר למוסכם בהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין שלה. כמו כן, איומיה של פקיסטן בדבר שימוש בנשק הגרעיני שברשותה נגד הודו במהלך מלחמת קרגיל היה רב השפעה על ההחלטה להשעות את מעורבותה בחבר העמים הבריטי בין השנים 1999–2004.
ראו גם

טריידנט (טיל)
הצי המלכותי הבריטי
מרוץ החימוש הגרעיני
פס כחול (טיל)
הערות שוליים

↑  ממשלת הממלכה המאוחדת, היסטוריה של תוכנית הגרעין הבריטית, הוצאות משרד החוק הבריטי
↑  הממלכה המאוחדת, באתר מניע התרעה גרעיני
↑  דף עובדות: ארסנל הגרעין של בריטניה, באתר מרכז שליטת הצבאות
↑  ההרתעה הגרעינית של הממלכה המאוחדת, באתר ממשלת הממלכה המאוחדת, ‏19 בפברואר 2018
↑  בריטניה מאשרת פרויקט ראשי נפץ גרעיניים חדש לאחר שאנשי ממשל אמריקאי הדליפו מידע, באתר חדשות ההגנה, ‏25 בפברואר 2020
שימוש חוזר

שימוש חוזר יצירתי בתוף לגלילת כבלי חשמל שהוסב לשולחן סלון, בתצוגה ביריד עיצוב פנים בריו דה ז'ניירו, ספטמבר 2010.
שימוש חוזר יצירתי בצמיגי מכוניות בחצר מוסך בירושלים, יולי 2016.
שימוש חוזר במבני תעשייה: חלק ממפעל פלדה נטוש בעיר בית-לחם בפנסילווניה, ארצות הברית, שהפך למרכז קניות.
ינשוף עשוי חומרים בשימוש חוזר
שימוש חוזר (באנגלית: Reuse) הוא שימוש חדש במוצר לאחר שהשימוש הקודם הסתיים, אם על ידי ניצול המוצר למטרתו המקורית (שימוש חוזר קונבנציונלי), ואם על ידי המרת ערך השימוש (אנ') שלו וניצול מאפייניו למטרה חלופית תוך שיפור איכותו, מראהו וערכו לאיכות הסביבה (שימוש חוזר משביח, Upcycling (אנ')).
שימוש חוזר הוא העדיפות השלישית במדרג הפסולת שמטרתו לצמצם את נפח הפסולת בחברה המערבית. פרקטיקה זו שונה ממיחזור שבו המוצר מפורק ומוחזר בתהליך תעשייתי למצב חומר גלם, בעוד שבשימוש חוזר נשמרים מאפיינים של המוצר ומתקיימת זיקה לשימוש המקורי שלו. מיחזור נחשב נחות ביחס לשימוש חוזר, ראשית, משום שזהו תהליך עתיר אנרגיה, וברוב המקרים, גורם לשינמוך (Downcycling), ואיכות החומר הנוצר נמוכה מהאיכות המקורית.
שימוש חוזר מאפשר שימוש מחודש בפריטים, מבלי שעברו חידוש, מסייע לחסוך זמן, כסף, אנרגיה ומשאבים. במונחים כלכליים רחבים יותר, שימוש חוזר מאפשר להנגיש מוצרים איכותיים לאנשים וארגונים עם אמצעים מוגבלים, תוך יצירת מקומות עבודה ופעילות עסקית שתורמים לכלכלה.
מודלים עסקיים לשימוש חוזר

קימים בעולם מספר מודלים לשימוש חוזר במוצרים:
מודלים עסקיים לשימוש חוזר > אחריות היצרן

אחריות היצרן (Producer Responsibility): רגולציות בבריטניה ובאיחוד האירופי מבקשות לעודד ייצור מוצרים (בעיקר ציוד חשמלי ואלקטרוני), שניתן יהיה לתקן ולעשות בהם שימוש חוזר וזאת באמצעות תמריץ כספי ליצרנים. התעשייה תייצר סחורות פחות מזיקות לסביבה, שקל יותר לתקן, לעשות בהם שימוש חוזר ולמחזר. בדרך זו, המוצרים יכילו פחות חומרים ואנרגיה ראשונית והיצרנים יעדיפו להשתמש בחומרים ממוחזרים ויפחיתו בצורה משמעותית את השימוש בחומרים מסוכנים.
אחריות היצרן לא מסתכמת בייצור המוצר אלא חובתו גם לספק מידע בנוגע לטיפול בר-קיימא בפסולת שמקורה במוצרים שלו כולל לוגיסטיקה ואיסוף המוצרים.
מודלים עסקיים לשימוש חוזר > מעגל מיחזור סגור

מעגל מיחזור סגור (Closed loop recycling) היא שם של תהליך בו אין שום בזבוז ומבוסס על שלושה עקרונות: איסוף, ייצור ורכישה. בשלב הראשון יש לאסוף את החומרים הניתנים למחזור, כך שניתן יהיה לעבד אותם. בשלב השני מעבדים את החומרים הניתנים למחזור ומשמשים לייצור מוצר. לבסוף, המוצר שנוצר נמכר לצד שלישי.
מעגל מחזור סגור חייב לעמוד בשלושה תנאים:
החומרים הממוחזרים צריכים להיות באותה איכות בה היו במוצר הראשוני. לדוגמה, כמעט כל האלומיניום הממוחזר מפחיות משקאות קלים מתאים לייצור פחיות באותה איכות.
החומרים בהם משתמשים במעגל מיחזור סגור צריכים להיות לא רעילים כדי שהמוצר הסופי יהיה בטוח לשימוש.
החומר הממוחזר יכול להזין גם תהליכי ייצור של מוצרים או תעשיות אחרות. במקרה כזה יש לקחת בחשבון שהמוצר החדש עשוי להזדקק למיחזור מסוג אחר לאחר סיום השימוש בו.
מרכיב נוסף של מעגל מיחוזר סגור הוא פסולת אורגנית. כל מה שלא ניתן למחזר או מגיע כתוצר לוואי מתהליך הייצור צריך לחזור לסביבה מבלי לגרום לה נזק.
מודלים עסקיים לשימוש חוזר > חידוש מוצר

חידוש מוצר (Remanufacturing) הוא תהליך הבאת מוצר משומש למצב כמו חדש באמצעות החלפה או בנייה מחדש של רכיבים בו. תהליך החידוש כולל לפחות חלק מהשלבים הבאים: פירוק, ניקוי, תיקון, החלפה והרכבה לשימוש חוזר. בעבר, חידוש מוצר התייחס למוצרים טכניים יקרים, אך טיפול זה זה הולך ומתרחב. חסמי חידוש מוצר כוללים הסכמת צרכנים לשימוש במוצרים מחודשים, מחסור בכלים וטכניקות לחידוש מוצר וברוב המקרים הייצור המקורי של מוצרים לא מאפשר חידוש שלהם. נדרשת חקיקה על מנת לעודד מפעלים לייצר מוצרים שניתנים לחידוש, אך חייבים להיות מודעים לעובדה שלא כל המוצרים ניתנים לחידוש. מוצרים המושפעים מאופנות מתחלפות, למשל, אינם מתאימים, מכיוון שהמשתמשים מעדיפים את המוצר החדש ללא קשר לאיכות ולעלות של האלטרנטיבה ההמחודשת.
מודלים עסקיים לשימוש חוזר > שימוש חוזר באריזות

שימוש חוזר באריזות נפוץ בעיקר בתחום בקבוקי שתייה. בנוסף, ישנן חברות שעושות שימוש חוזר במכלים של מוצרי חלב, שימורים מתוקים, חומץ ושמן. שימוש חוזר באריזות של מוצרים אחרים זניח. שימוש חוזר באריזות קורה בחנויות קמעונאיות קטנות או בחנויות טבע.
על פי דוח של הנציבות האירופית, ישנן שתי מגמות מרכזיות המשפיעות על שימוש חוזר של אריזות: מעבר מבקבוקי זכוכית לבקבוקי פלסטיק לשימוש חוזר ושימוש חוזר באריזות קימעונאיות הנמצאות באחריות של מלונות, מסעדות וחברות הסעדה.
שימוש חוזר בישראל

בישראל, הגוף האחראי על שמירת איכות הסביבה הוא המשרד להגנת הסביבה והוא הגוף שאוכף את השימוש החוזר. לאורך השנים, ולא תמיד בצורה רציפה, נעשה שימוש חוזר במספר סוגים של מוצרים:
בקבוקי בירה (החזרה ליצרן למילוי)
אריזות קרטון ופלסטיק לתוצרת חקלאית (חנויות מחזירות חלק מהאריזות)
נייר ומוצריו (עוברים תהליך מיחזור)
אריזות פלסטיק לאספקת מוצרי מזון (חלק מאריזות ניתנות לשימוש חוזר)
משטחי עץ
צמיגי רכבי משא ואוטובוסים (על פי החוק לסילוק ולמחזור צמיגים, התשס"ז – 2007)
מילוי מחודש של מחסניות דיו למדפסות
דוגמאות נוספות לשימוש חוזר

שימוש בסוללות נטענות
שימוש בסלי קניות רב פעמיים במקום בשקיות פלסטיק חד פעמיות
קניית/מכירת חפצי יד שנייה
איסוף ומכירה של ספרים משומשים
מסירת בגדים
החלפת מוצרים בין אנשים במסגרת מסחר חברתי
שימוש מחודש בבגדים או חפצים על ידי התאמתם לשימוש נוסף
אמנות סיבים, מלאכת טלאים
מיחזור, שימוש ועיצוב חוזר בשקיות ניילון - EcoBorserta
שימוש חוזר אומנתי בנייר
שימוש חוזר אומנותי בסוגים שונים של אריזות
ראו גם

כלכלה מעגלית
מכירת גראז'
שוק פשפשים
BookCrossing
מיחזור משביח לבגדים
סיפור חוזר
הערות שוליים

↑  מונחי איכות הסביבה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2013
↑  The Three R's: "Reduce, Reuse, Recycle" Waste Hierarchy, Conserve Energy Future, ‏2014-09-06 (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  Sylvia Thompson, Reuse and recycle: it’s the circular economy, stupid!, The Irish Times, ‏Nov 8, 2018 (באנגלית)
1 2  Christine Cole, Tim Cooper, Alex Gnanapragasam, Extending product lifetimes through WEEE reuse and repair: Opportunities and challenges in the UK, 2016 Electronics Goes Green 2016+ (EGG), IEEE, 2016-09, עמ' 1–9 doi: 10.1109/EGG.2016.7829857
↑   סלבוי ז'יז'ק, סלבוי ז'יז'ק שואל: מדוע אנחנו מעדיפים לקנות על לחיות, באתר הארץ, 8 ביולי 2014
↑  What is Closed-Loop Recycling?, www.buschsystems.com
↑  5.2. Recycling: open-loop versus closed-loop thinking | EME 807: Technologies for Sustainability Systems, www.e-education.psu.edu
1 2  Winifred L. Ijomah, Steve Childe, Chris McMahon, Proceedings of the 3rd International Conference on Design and Manufacture for Sustainable Development, Cambridge University Press, 2004-09. (באנגלית)
↑  Winifred L. Ijomah, Christopher A. McMahon, Geoffrey P. Hammond, Stephen T. Newman, Development of design for remanufacturing guidelines to support sustainable manufacturing, Robotics and Computer-Integrated Manufacturing 23, 2007-12, עמ' 712–719 doi: 10.1016/j.rcim.2007.02.017
1 2  Reuse of Primary Packaging – European Commission
↑  שימוש חוזר סבבה-שומרים על הסביבה, באתר kids.gov.il
↑  בקבוקים, צמיגים, אריזות, אלקטרוניקה, שקיות: אחריות היצרן על פסולת, באתר GOV.IL
↑  חוק לסילוק ולמיחזור צמיגים, התשס"ז – 2007, באתר נבו הוצאה לאור
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
שימוש חוזר בפקקים מחומרים אחדים במוזיאון הטבע בירושלים
שימוש חוזר בתחנת אוטובוס כתחנת קריאה, ברחוב הרכבת בירושלים
תזכר

תזכר (געז: ተዝካር) נקרא גם קורבן (ቍርባን) הוא שמו של טקס אזכרת הנפטר בתרבות החבשית, שמקורו עוד לפני הגעת הנצרות לאתיופיה.
נוצרים

אצל הנוצרים החבשים התזכר נערך ביום הארבעים ממותו של אדם, כיוון שהאמונה גורסת כי ביום זה נשמת האדם עומדת בפני האל. התזכר נערך במקום קבורת הנפטר ובו משתתפים קרוביו. תזכר נוסף נערך לאחר שמונים יום, חצי שנה ושנה לאחר התזכר הראשון.
כמנתים

בקרב הכמנתים הטקס נערך תוך מספר חודשים מאז שהאדם נפטר. בטקס עצמו הכהנים מתפללים לאלים ובעיקר לאל מזגה כדי שנשמת הנפטר תיכנס לגן עדן. לאחר מכאן נערכת סעודה גדולה, שבמהלכה האורחים מתפללים גם הם בזכות הנפטר. כמו כן כל שנה מאז התזכר מצוין יום השנה לטקס המכונה "עמתת", טקס זה נערך במשך עשרות שנים לאחר שהאדם נפטר ומצוין במקום קבורת הנפטר.
ביתא ישראל

אצל ביתא ישראל התזכר הוא בגדר חובה ונערך לראשונה לאחר שחלף שבוע מאז נפטר האדם, תזכר נוסף נערך שנה לאחר הראשון. התזכר עצמו הוא למעשה סעודה לעילוי ותיקון הנשמה. נהוג לשחוט קורבן לסעודה, אך אם הדבר אינו מתאפשר מוותרים על כך. בני המשפחה מתכנסים ונערכים לאורחים שיגיעו ומכינים אוכל ושתייה למענם, לכהנים מוקדש שלחן והם מתפללים למען נשמת הנפטר וקוראים בעיקר מספר תהלים ומצוואת אברהם.
אין עורכים תזכר למנודה, מומר, ערל ולסוטה. בעבר היה נהוג לא לערוך תזכר לאדם שלא עבר וידוי אצל הכהן.
בביתא ישראל קיימים שני חגים שבהם יש את המילה תזכר: הראשון הוא תזכר לכל דבר המכונה תזכר אברהם וחל בכ"ח באלול והוא טקס למות שלושת אבות שבו קוראים בצוואת אברהם, יצחק ויעקב. החג השני מכונה אף הוא תזכר אברהם חל בא' בתשרי והוא יום זיכרון לעקדת יצחק.
בקרב יוצאי אתיופיה בישראל נשמר התזכר תוך שילובו עם טקס האזכרה של היהדות הרבנית.
ראו גם

אזכרה
הערות שוליים

1 2  "תזכר" משמש גם כמילה שמשמעותה זיכרון בשפות האתיו-שמיות ראו Wolf Leslau, Comparative Dictionary of Geʻez (Classical Ethiopic): Geʻez-English, English-Geʻez, with an index of the Semitic roots, Otto Harrassowitz Verlag, 1987, ISBN 9783447025928, p. 636
1 2  Frederick C. Gamst, The Qemant: a pagan-Hebraic peasantry of Ethiopia, University of Massachusetts, 1969, p. 133-115
1 2 3  אהרן זאב אשכולי, ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם, מוסד הרב קוק וראובן מס, תש"ג, עמ' 52-53
↑  Asres Yayeh, Traditions of the Ethiopian Jews, 1995, ISBN 0969924704, p. 50
תלמוד עשר הספירות

תלמוד עשר הספירות הוא ספר קבלה של הרב יהודה לייב הלוי אשלג, "בעל הסולם", על כתבי האר"י ובו מבוארים בהרחבה עניינים בחכמת הקבלה בסדר לימוד מובנה.
הספר יצא לאור החל בשנת תרצ"ו (1935–1936) והוא הרחבה של ביאורו הקודם של הרב אשלג על ספר עץ החיים, הניקרא בשם "פנים מאירות" ו"פנים מסבירות".
מבנה הספר

הספר נסוב סביב קטעים מספריו של האר"י. בכל פרק מובאים דברי האר"י בלשונם ועליהם שני פרושים:
אור פנימי – פירוש על סדר הטקסט.
הסתכלות פנימית – ביאור נרחב על הסוגיות העיקריות באותו חלק.
בנוסף, מובאים בסיום כל חלק בספר שאלות ותשובות על החומר הנילמד:
לוח השאלות והתשובות לפירוש המילות – שאלות ותשובות על מילים והגדרות.
לוח השאלות והתשובות לעניינים – שאלות ותשובות על הנושאים הנלמדים.
ההקדמה

בתחילת ההקדמה לספר כותב הרב אשלג על מטרתו בכתיבת ההקדמה: ”בריש מלים, מצאתי לי צורך גדול לפוצץ מחיצת ברזל, המצויה ומפסקת בינינו לבין חכמת הקבלה, מעת חורבן הבית ואילך, עד דורנו זה, שהכבידה עלינו במדה חמורה מאד, ומעוררת פחד שלא תשתכח ח"ו מישראל”.
בהקדמה זו מאריך הרב אשלג בביאור הצורך והחובה ללמוד קבלה.
בסיום ההקדמה, הרב אשלג מדריך את הקורא לסדר הלימוד הנכון:
"למד תחילה את ה"פנים", דהיינו דברי האריז"ל, המודפסים בראשי העמודים עד סוף הספר. ואע"פ שלא תבין, חזור עליהם כמה פעמים ע"ד "מתחילה למגמר והדר למסבר". אח"ז, למד את הביאור "אור פנימי", והשתדל בו, באופן שתוכל ללמוד ולהבין היטב את ה"פנים" גם בלי עזרת הביאור, ואח"ז למד את הביאור "הסתכלות פנימית" עד שתבינהו ותזכרהו כולו. ואחר כולם, נסה עצמך בלוח השאלות, ואחר שהשבת על השאלה, הסתכל בתשובה המסומנת באותה האות של השאלה, וכן תעשה בכל שאלה ושאלה. ותלמד ותשנן ותחזור עליהם כמה פעמים עד שתזכרם היטב כמונחים בקופסא, כי בכל מלה ומלה ממש, שבחלק השלישי, צריכים לזכור היטב כל שני החלקים הראשונים, אף מובן קטן לא יחסר. והגרוע מכל הוא, שהמעיין לא ירגיש כלל מה ששכח, אלא, או שהדברים יטשטשו בעיניו, או שיתקבל לו פירוש מוטעה בענין, מחמת השכחה. וכמובן, שטעות אחת גוררת אחריה עשר טעויות, עד שיבא לאי הבנה לגמרי, ויהיה מוכרח להניח את ידו מהלימוד לגמרי."
הדרכה זו, יחד עם הסידור ההדרגתי של החומר ושאלות החזרה המפורטות, מצביעים על ניסיונו של המחבר להעניק לספר מבנה דידקטי המאפשר לימוד שיטתי ומסודר של חוכמת הקבלה.
מבנה הספר

הספר מחולק ל-16 החלקים הבאים:
צמצום וקו
עגולים ויושר
אור ישר ואור חוזר
עשר הספירות של עקודים
עשר ספירות דעקודים בהתפשטות השנייה הנקראים מטי ולא מטי
עשר הספירות של עולם הנקודים
עשר הספירות דז' מלכין קדמאין דמתו
עשר הספירות של עולם האצילות
זיווגי הספירות
עיבור ראשון דז"א
תיקון אורות ניצוצין וכלים בעובר ועיבור הב'
לידה ויניקה של הז"א
תיקוני רישא ודיקנא דא"א
מוחין דגדולות של זעיר אנפין
בנין הנוקבא דז"א
ג' העולמות בריאה יצירה עשיה