stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלזה ברג
תולדות חייה

נולדה בעיר רטיבור שבשלזיה למשפחה חילונית בת 6 ילדים. לאבי המשפחה היה בית חרושת לסיגרים ומצבה הכלכלי היה טוב. כבר בגיל צעיר יצאה ברג לבדה ללימודים בברלין, אך לא למדה שם במוסד רשמי, משום שאקדמיות לאמנות בעיר לא נפתחו לנשים עד 1919. בשנת 1905 הגיע לברלין בעקבות עניינו באקספרסיוניזם, מומי שוורץ, צייר יהודי מהולנד. השניים נפגשו ומאז היו לזוג (הם נישאו רק ב-1920). ב-1911 השתקעו השניים בעיירה שורל (Schoorl) שבצפון הולנד וחברו ללאו גסטל וחבורת אמנים שנודעו כ"אסכולת ברגן", שינקה הן מהאקספרסיוניזם הגרמני והן מן הקוביזם. ב-1920 עזבו ברג ושוורץ לאמסטרדם והרבו לצאת למסעות, בהם לטורקיה, הבלקן, ספרד ומיורקה. ב-1924 קיבלה ברג אזרחות הולנדית.
לאחר כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה (קיץ 1940), סירבו ברג ושוורץ להסתתר או לענוד טלאי צהוב. הם נתפסו על ידי הגסטפו ב-12 בנובמבר 1942, הובלו למחנה וסטרבורק ומשם לאושוויץ, שם נרצחו מיד עם הגיעם ב-19 בנובמבר.
יצירתה וסגנונה

סגנונה של ברג מגוון ומושפע מאסכולות שונות באמנות המודרנית של התקופה, אך עם גישה אישית שלה. בין יצירותיה נמצאת השפעות קוביסטיות, אקספרסיוניסטיות, פוסט אימפרסיוניסטיות, לומיניסטיות (גישה קרובה לאימפרסיוניזם של ציור נופים מוצפי-אור, לרוב נופי-ים) ועוד. בניגוד לבעלה, יצירותיה אינן מהוות דוגמה מובהקת ל"אסכולת ברגן".
איתי עקירב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במאי 1984 (בן 40) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי, מפיק, משורר
 פרופיל ב-IMDb
 
איתי עקירב (נולד ב-9 במאי 1984) הוא משורר, מפיק ובמאי קולנוע ישראלי.
לקריאה נוספת

דברים שהשארנו באש, הוצאת חד"פ, 2015
הערות שוליים

↑  משוררים - איתי עקירב. poetryplace-festival.org‏, 2015
↑  "פוטופואטיקה 4 - גזר דין גוף". מוסררה
↑  "אפליקציית שירה". cellulary.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007331779105171  LCCN: no2019000347  VIAF: 10152329162102671874   WorldCat (עם VIAF): 10152329162102671874
אות ה-!Wow

אות ה"וואו!"
אות ה-"!Wow" היה אות רדיו חזק מאוד שזוהה ב-15 באוגוסט 1977 על ידי הרדיו-טלסקופ "האוזן הגדולה" של אוניברסיטת המדינה של אוהיו, ונשא את סימני ההיכר הצפויים של תשדורת רדיו, אך האות לא הגיע מכדור הארץ או ממערכת השמש. האות נמשך כ-72 שניות ולא זוהה שנית.
ג'רי אהמן, שגילה את האות בשעה שעבד על פרויקט סט"י, התרשם כל כך מההתאמה של האות לחתימה הצפויה של אות בין-כוכבי באנטנה של הרדיו-טלסקופ, עד שהקיף את האותיות שמציינות את העוצמה של האות בפלט המודפס של המחשב - "6EQUJ5", וכתב את ההערה "Wow!" בצדו של הדף. הערה זו הפכה לשמו של האות.
ההדפס המקורי של אות ה-!Wow, יחד עם ההערה המפורסמת של אהמן, נשמר על ידי החברה ההיסטורית של אוהיו כמוצג היסטורי.
על אף שהאות לא נשא כל שיטת אפנון מוכרת - כלומר שיטה לקידוד מידע מעל גלי רדיו, האות נחשב לראייה לכאורה החזקה ביותר לתשדורת רדיו חוצנית שהתגלתה אי פעם.
משמעות תדפיס הנייר

הקוד 6EQUJ5 מתאר את השינוי בעוצמת האות. רווח מסמן עוצמה בין 0 ל-1, המספרים 1 עד 9 מסמנים עוצמות מותאמות (מ-1.00 ל-10.00), ועוצמות מעל 10.00 מסומנות באות ('A' מתאים לעוצמות בין 10.00 ל-11.00, 'B' ל-11.00 עד 12.00 וכו'). הערך 'U' (עוצמה בין 30.00 ל-31.00) מתאר את העוצמה החזקה ביותר שנקלטה אי פעם על ידי הרדיו-טלסקופ. בקנה מידה ליניארי, היה אות זה חזק מרעש חלל עמוק רגיל פי 30.
שני ערכים שונים ניתנו עבור התדירות: 1420.356 מגה הרץ ו-1420.4556 מגה הרץ. תדר 1420 מגה הרץ משמעותי למחפשי חיים תבונתיים מחוץ לכדור הארץ, משום שמימן, היסוד הנפוץ ביותר ביקום, מהדהד בערך ב-1420 מגה הרץ, ולכן צפוי שחוצנים יעשו שימוש בתדר כזה כדי להעביר אות חזק.
התדירות של אות ה-!Wow תאמה בקירוב קרוב מאוד את תדירות המימן, שהיא 1420.40575177 מגה הרץ. שני הערכים השונים שניתנו לתדירות (1420.356 מגה הרץ ו-1420.4556 מגה הרץ) נמצאים באותו מרחק לתדירות המימן. הראשון קטן בערך ב-0.0498 מגה הרץ מתדירות המימן, והשני גדול בערך ב-0.0498 מגה הרץ מתדירות המימן. רוחב הפס של האות הוא פחות מ-10 קילו הרץ (כל עמודה בתדפיס מתאימה לערוץ רחב של 10 קילו הרץ; האות נמצא רק בעמודה אחת).
מיקום האות

קביעת מקור האות הייתה מסובכת בגלל העובדה שהרדיו טלסקופ "האוזן הגדולה" השתמש בשתי אנטנות כדי לחפש סימנים, כל אחת מהן מצביעה על כיוון מעט שונה בגלל סיבוב כדור הארץ. אות ה"וואו!" זוהה באחת מהאנטנות אבל לא בשנייה, אך תהליך עיבוד הנתונים בוצע באופן כזה שלא ניתן לדעת באיזו אנטנה האות נקלט. לכן, קיימים שני ערכים אפשריים:
19h22m24.64s ± 5s (קרן חיוביות)
19h25m17.01s ± 5s (קרן שלילית)
אזור זה של השמים נמצא בקבוצת הכוכבים קשת, דרומה כ -2.5 מעלות מקבוצת הכוכבים χ בקשת. לכן τ בקשת הוא הכוכב הקרוב ביותר לשם שגלוי לעין.
השתנות בזמן

הרדיו-טלסקופ "האוזן הגדולה" היה מקובע, וסרק את השמים תוך סיבוב כדור הארץ. במהירות הסיבוב של כדור הארץ ורוחב החלון של הרדיו-טלסקופ, נצפתה כל נקודה בשמים במשך 72 שניות בלבד. לכן, אות מתמשך צפוי להימשך 72 שניות בדיוק, כשהעוצמה מגיעה לשיאה אחרי 36 שניות -כאשר האות מגיע למרכז החלון של הרדיו-טלסקופ, ולאחר מכן צריכה להיות ירידה הדרגתית.
אות ה"וואו" נמשך כ-72 שניות, וההשתנות בזמן שלו תאמה אות רדיו ממקור אפשרי מחוץ לכדור הארץ.
חיפושים להופעה חוזרת של האות

האות היה צפוי להופיע בהפרש של 3 דקות מכל קרן, אבל זה לא קרה. אהמן חיפש ללא הצלחה הופעה חוזרת של האות בחודשים שלאחר הגילוי.
ב-1987 וב-1989 נערך חיפוש אחר האות באמצעות מערך META של פרויקט סט"י (SETI), אבל הוא לא זוהה שוב.
במבחן איתור אות שנעשה ב-1995 עבור SETI, כיוון הרדיו-טלסקופ לאותה נקודה בשמיים שממנה הגיע אות ה-!Wow וסרק אותה כמה פעמים. לא התקבל שום אות.
בבדיקה שנעשתה באמצעות המערך הגדול מאוד לא התקבל שום אות שדומה לאות ה-!Wow.
ב-1999 נערך חיפוש נוסף אחר האות באמצעות רדיו-טלסקופ בקוטר 26 מטר, אבל לא זוהה שום דבר שדומה לאות ה-!Wow.
השערות לגבי מקורו של האות

הסבר אפשרי לאות הוא נצנוץ חומר בין כוכבי של אות מתמשך חלש יותר, אף על פי שהסבר זה עדיין לא שולל את האפשרות שהאות הוא מלאכותי. עם זאת, גם רדיו-טלסקופ עם רגישות גבוהה יותר באופן משמעותי, המערך הגדול מאוד, לא זיהה אות כזה, והסבירות שאות מתחת לדרגה של המערך הגדול מאוד יוכל להיקלט בגלל נצנוץ, היא סבירות נמוכה.
השערות אחרות כוללות מקור דמוי מגדלור מסתובב, פרץ חד פעמי ועוד.
כ-40 שנים מאוחר יותר הועלתה השערה כי מדובר בעקבות של שני כוכבי שביט שחלפו על פני כדור הארץ. השערה זו ספגה ביקורת רבה מצד מדענים.
ראו גם

הודעת ארסיבו
לקריאה נוספת

מייקל ברוקס, 13 תעלומות מדעיות: השאלות המסקרנות ביותר של זמננו, פרק 7, עמ' 129-144, תרגם מאנגלית יכין אונא, בהוצאת דביר, 2012
הערות שוליים

↑  נפתרה תעלומת אותות ה-!Wow משנת 1977, שנחשדו כמגיעים מהחלל החיצון, באתר ynet, 7 ביוני 2017
↑  Antonio Paris, Evan Davies, Hydrogen Clouds from Comets 266/P Christensen and P/2008 Y2
(Gibbs) are Candidates for the Source of the 1977 “WOW” Signal, Washington Academy of Sciences, 2015 https://arxiv.org/ftp/arxiv/papers/1706/1706.04642.pdf
המיקום של האות בקבוצת הכוכבים קשת, ליד קבוצת הכוכבים Chi Sagittarii . בגלל העיצוב של הניסוי, המיקום יכול להיות באחד מהפסים האדומים, ויש גם חוסר ודאות משמעותית בציר האנכי. הרוחב של הפסים האדומים לא בקנה מידה; הם צריכים להיות צרים יותר.
השתנות בזמן של עוצמת האות
אלזה טריולה

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1896 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 ביוני 1970 (בגיל 73) Saint-Arnoult-en-Yvelines, צרפת 
 שם לידה:  Элла Юрьевна Каган 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, צרפת 
 מקום קבורה:  Moulin de Villeneuve 
 שם עט:  Laurent Daniel, Èlʹza Ûrʹevna Triole 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה 
 שפות היצירה:  צרפתית, רוסית 
 תקופת הפעילות:  מ-1925 
 בן או בת זוג:  לואי אראגון 
 פרסים והוקרה:  פרס גונקור (1944)  מדליית הרזיסטנס (11 במרץ 1947)  עיטור אות הכבוד 
 חתימה:   
 
אלזה טריולה (בצרפתית: Elsa Triolet, ברוסית: Эльза Триоле‏; 11 בספטמבר[דרושה הבהרה] 1896 – 16 ביוני 1970), סופרת יהודיה-צרפתייה ילידת רוסיה.
ביוגרפיה

אלזה קאגאן נולדה במוסקבה למשפחה יהודית. אביה, אוריה קאגאן, היה פרקליט ואמה הייתה מורה למוזיקה. היא ואחותה - ליליה בריק - קיבלו חינוך מעולה, דיברו גרמנית וצרפתית וניגנו בפסנתר. אלזה הייתה בוגרת המכון לאדריכלות במוסקבה. היא אהבה שירה וב-1915 התיידדה עם המשורר והצייר ולדימיר מאיאקובסקי, שהתאהב באחותה שהייתה נשואה לסופר אוסיפ בריק.
ב-1918, עם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, עברה להתגורר בפריז וב-1919 נישאה לאנדרה טריולה - קצין בחיל הפרשים הצרפתי - שאתו נסעה לטהיטי ושהתה שם במשך שנה תמימה. ב-1921 עזבה את בעלה והתנסתה בחיי נדודים. היא נסעה למוסקבה והתגוררה במשך זמן מה בלונדון ובברלין. בתחילת שנות העשרים תיארה את טהיטי במכתביה לסופר ויקטור שקלובסקי, שהראה אותם למקסים גורקי. האחרון הציע לאלזה לפתוח בקריירה של סופרת. ספרה "בטהיטי" (1925) שנכתב ברוסית מבוסס על מכתבים אלה.
ב-1924 עברה להתגורר במונפרנאס שבגדה השמאלית של פריז, ושם הכירה סופרים וציירים שייצרו ברוח תנועת הסוריאליזם. ב-1928 התיידדה עם הסופר הצרפתי לואי אראגון. בשנות השלושים הפכה למעצבת בגדי אופנה, שימשה כעיתונאית של מספר עיתונים רוסיים ותרגמה לצרפתית את כתביהם של סופרים רוסיים.
ב-1939 נישאה ללואי אראגון. היא השפיעה עליו להצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית. במשך מלחמת העולם השנייה שניהם היו חברי תנועת ההתנגדות האנטי פשיסטית והמחתרת הצרפתית. ב-1944 הפכה אלזה טריולה לאישה הראשונה שזכתה בפרס גונקור לספרות צרפתית. ב-1946 נוכחה במשפטי נירנברג ודיווחיה משם נודעו בשם "המכתבים הצרפתיים". היא התנגדה למשטר הסובייטי ועשתה ככל יכולתה כדי להביא לתרגום לצרפתית של ספרו של אלכסנדר סולז'ניצין "יום אחד בחייו של איוואן דנישוביץ'".
אלזה טריולה נפטרה ב-1970 כתוצאה מהתקף לב בסנט-ארנו-אן-יבלין שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת.
ספריה

בנוסף על ספרה "בטהיטי", פרסמה את הרומן "יערות רעננים" (1926) ואת הרומן "הסוואה" (1928) שנכתבו ברוסית. ספריה אלה משקפים את חיי הנדודים שבהם התנסתה. המדובר באישה הסובלת מבדידות למרות היותה נשואה ומוקפת בחברה. ב- 1938 פרסמה את הרומן הראשון שלה בשפה הצרפתית - "ערב טוב, תרז".
ב-1944 פרסמה ספר בשם "הקנס הראשון של 200 פרנק" שהייתה הסיסמה של מבצע דרגון (המערכה נגד גרמניה הנאצית בדרום צרפת). ספר זה הכולל מספר נובלות ובהן "הסוס הלבן" זיכה אותה בפרס גונקור. בהשפעת מלחמת העולם השנייה כתבה את הספר "המפקח על ההריסות" (1948), ואחרי כן, בהשפעת האיום האטומי של המלחמה הקרה - את הספר "הסוס האדמוני".
בספרה "המצבה" (1957) היא מותחת ביקורת על הסטליניזם. האופן שבו סולפה הביוגרפיה של ולדימיר מאיאקובסקי ברוסיה הסובייטית, גרם לה לכתוב את הרומן "לעולם לא" (1965) ואת הרומן "הקשב וראה" (1968).
אלזה טריולה כתבה למעלה מעשרים ספרים. ב-2010 יצא לאור סרטו דובר הצרפתית של עמוס גיתאי, "ורדים בתשלומים", המבוסס על סיפרה מ-1959 הנושא את אותו השם.
אלברט אליאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1927 עיראק 
 פטירה:  25 בדצמבר 2014 (בגיל 87 בערך) 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  נאי 
 
אלברט אליאס (1927 – 25 בדצמבר 2014) היה מלחין, מבכירי נגני חליל הנאי בישראל.
קורות חיים

אליאס נולד בעיראק, שם ניגן עם נאזם אל-ע'זאלי, מוחמד אל-גובנצ'י (محمد القبانجي), סלימה מוראד ועוד. בשנת 1947 הצטרף לתזמורת רשות השידור העיראקית. למד משפטים בעיראק במשך שנתיים, אך הפסיק את לימודיו בעקבות עלייתו לישראל בשנת 1951.
בארץ התמקד במוזיקה. הוא הצטרף כנגן חליל נאי לתזמורת קול ישראל בערבית והלחין מאות שירים. לאחר פרישתו לגמלאות בשנת 1992, המשיך לנגן במסגרות שונות, ואף ייצר חלילי נאי בעצמו.
בשנת 2011 שיתף פעולה באלבום הראשון של דודו טסה והכוויתים, אלברט הוא אחרון הנגנים שניגן עם האחים ונשאר חי ומנגן.
נפטר בישראל ב-25 בדצמבר 2014.
איי זד

| --- | --- |

איי זד (באמצע התמונה), מבט מפסגת מיזייה
 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  62°26′00″S 60°09′15″W﻿ / ﻿62.433333333333°S 60.154166666667°W﻿ / -62.433333333333; -60.154166666667
 נתונים מדיניים
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאיי זד(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאיי זד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי זד(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי זד
 
מפה טופוגרפית של איי שטלנד הדרומיים 
 איי זד ממוקמים ברביע הרביעי מימין, בשורה השנייה מלמעלה של רביעי המפה
איי זד (באנגלית: Zed Islands) הם ארכיפלג קטן של איים, הממוקמים בסמוך לחוף צפון מזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבבאנטארקטיקה.
הארכיפלג כולל ארבעה איים: האי אספרנטו, האי לסידרן, האי פאנאגוריה, האי קושאבה, וכן השוניות הסמוכות: סלעי גוריצה, וסלעי דלאגניה.
הנקודה הגבוהה ביותר בארכיפלג מתנשאת לגובה של 290 מטרים מעל פני הים.
נקודת ויליאמס, בחצי האי וארנה שבאי ליווינגסטון ממוקמת 1.5 קילומטרים מדרום לאיי זד, מעברו השני של מצר הים מעבר איגליקה.
היסטוריה > מיפוי הארכיפלג

הארכיפלג מופה לראשונה בשנת 1935 על ידי סקרי דיסקברי (אשר הפליגו על האונייה דיסקברי II).
האיים מופו בשנית על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968, סוקרים צ'יליאניים בשנת 1971, סוקרים ארגנטינאיים בשנת 1980, סוקרים ספרדים בשנת 1991, וסוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

שמה של קבוצת האיים ניתן לה על ידי סקרי דיסקברי בשנת 1935.
אלזה ברנדייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בספטמבר 1907 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  6 בינואר 2018  (בגיל 110) שופרון, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקצוע:  מחנכת, רקדנית, מורה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (12 בנובמבר 1995) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אלזה ברנדייס
 
ארזבט אלזה ברנדייס (בהונגרית: Brandeisz Elza;‏ 18 בספטמבר 1907 – 6 בינואר 2018) הייתה רקדנית ומורה הונגרייה ממוצא גרמני. היא נחשבה לחלוצת המחול האקספרסיוניסטי בהונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה היא הסתירה כמה יהודים בבית הקיץ של משפחתה בבלטונלמאדי, ביניהם את ג'ורג' סורוס בן ה-14. בשנת 1995 היא הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.
ביוגרפיה וחינוך

ברנדייס נולדה ברוסט, בורגנלנד, אוסטריה ב-18 בספטמבר 1907. היא גדלה בבודפשט, הונגריה, במשפחה גרמנית שהשתייכה לכנסייה הלותרנית. בילדותה הייתה עדה להכתרתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה בבודפשט.
בין השנים 1923–1928 למדה מחול בבית הספר של לילי קלליי. בשנות ה-30 למדה מחול בווינה ובדרזדן תחת הדרכתה של מרי ויגמן.
קריירה

ברנדייס הייתה רקדנית ומאוחר יותר מורה בבית ספר פרטי למחול מודרני בניהולה של בלנה לאגטאי, אישה יהודייה. ברנדייס נחשבת "מחלוצי המחול האקספרסיוניסטי בהונגריה". בתחרויות ריקוד עדיין מכנים תנועה קשה וסיבובית שהיא לימדה, "קפיצת ברנדייס".
במהלך מלחמת העולם השנייה, כדי להימנע מהשתלטות על ידי נאצים גרמנים, ברנדייס רשמה את בית הספר של לאגטאי על שמה. כאשר לאגטאי הועברה בכוח לבנייני הטלאי הצהוב, ברנדייס הביאה לה מזון ועזרה לה להשיג מכתב הגנה משגרירות פורטוגל. ברנדייס הסתירה גם את בוז'י סורוס ואת בנה ג'יורגי בן ה-14 בבית הקיץ של משפחתה בבלטונלמאדי. לאחר שהיגר לאמריקה, שינה ג'יורגי את שמו לג'ורג' סורוס. משפחת סורוס הוסתרה בדירתם, דירת חדר עם אביה הקשיש, אמה ואחותה של ברנדייס.
לאחר המלחמה, הממשלה הקומוניסטית החדשה לא ראתה בעין יפה את העיסוק במחול ואסרה על ברנדייס להופיע. היא החלה ללמד התעמלות וספורט בבלטונאלמאדי.
בשנת 1963 פרשה ברנדייס והפכה למדריכה במוזיאונים בית סטורנו ובשופרון, שם עבדה עד 1978. היא סירבה להיתמך על ידי ג'ורג' סורוס, אך היא נעזרה באחיות סיעודיות ביוזמתו. בשנת 1995 הוענק לה על ידי יד ושם אות חסיד אומות העולם.
בשנותיה האחרונות חיה בבדידות בשופרון. ב-6 בינואר 2018, ברנדייס נפטרה והייתה לתושבת הוותיקה ביותר בעיר, בת 110.
הערות שוליים

1 2  "George Soros Lebensretterin gestorben" [George Soros' lifesaver died]. burgenland.orf.at (בגרמנית). 6 בינואר 2018. נבדק ב-9 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Nagy, Márta (19 בספטמבר 2016). "Elza néni 109 éves" [Aunt Elza is 109 years old]. Kisalfold (בהונגרית). נבדק ב-2018-03-15. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Schütz, Hartmut (8 בינואר 2018). "Eine der Pionierinnen des Ausdruckstanzes: Elza Brandeisz starb mit 110 Jahren" [One of the pioneers of expressionist dance: Elza Brandeisz has died at the age of 110]. Dresdner Neuesten Nachrichten (בהונגרית). נבדק ב-3 בדצמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Lázár, György (11 ביולי 2017). "George Soros's savior Elza Brandeisz, member of the Evangelical-Lutheran Church". Hungarian Free Press. נבדק ב-9 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Rescue Story: Brandeisz, Elza". Yad Vashem. נבדק ב-9 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Soros, Tivadar (2001). Masquerade: Dancing Around Death in Nazi-occupied Hungary. Arcade Publishing. pp. 115, 169. ISBN 9781559705813.
↑  Molnár, Zoltán (6 בינואר 2018). "Meghalt Soros Györgyék megmentője". 24.hu. נבדק ב-9 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
אלזה זון-רתל

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1853 רומא, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  22 בינואר 1933 (בגיל 79) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בית העלמין הצפוני של דיזלדורף 
 בן או בת זוג:  קרל רודולף זון (23 באוגוסט 1873–29 באוגוסט 1908) 
 צאצאים:  אלפרד זון-רתל, אוטו זון-רתל, קרלי זון-רתל 
 
אליזבת "אלזה" יוהאנה מרתה מון זון-רתל (בגרמנית: Elisabeth "Else" Johanna Martha Maria Sohn-Rethel‏; 14 במרץ 1853 – 22 בינואר 1933) הייתה ציירת וזמרת גרמנייה, פעילה ברבע האחרון של המאה ה-19.
ביוגרפיה

אליזבת יוהאנה מרתה מריה רתל נולדה ב-14 במרץ 1853 ברומא, איטליה למשפחה יהודית גרמנית מהמעמד הגבוה. אמה הייתה מארי אליזבת הנרייטה פיליפינה גרהל ואביה היה צייר ההיסטוריה, אלפרד רתל. היא הייתה צאצאית מצד אמהּ ממשפחת אופנהיים האצילית, סבהּ הגדול היה הבנקאי מרטין וילהלם אופנהיים. סבהּ מצד אמהּ היה צייר הדיוקנאות והמיניאטורות אוגוסט גרהל (גר'). זון-רטל גודלה על ידי אמה וסבה וסבתה מצד אמה בווילה רוזה (בדרזדן) בגלל בעיות בריאות הנפש של אביה.
בשנת 1873 התחתנה עם הצייר קרל רודולף זון בכנסיית לושוויץ בדרזדן. לאחר הנישואין היא עברה לדיסלדורף, שם התגוררה משפחת בעלה. בין השנים 1860 ו-1900, היא אימצה את מקצוע השירה מכיוון שהם היו זקוקים להכנסה רבה יותר, וכתוצאה מכך היא התקבלה בברכה לחברה הגבוהה בדיסלדורף ולעיתים קרובות הייתה מופיעה בסלונים ובמפגשים חברתיים אחרים.
ב־8 בפברואר 1875 ילדה זון-רתל את בנה הבכור, אלפרד זון-רתל. ילדיה האחרים כללו את אוטו זון-רתל (1877–1949), קרלי זון-רתל (1882–1966) ומירה זון-רטל הייזר (1884–1974). שלושת הבנים הפכו לציירים ובתה התחתנה עם הצייר ורנר הייזר.
בשנת 1928 כתבה זון-רטל את זיכרונותיה, שלימים נערכה ופורסמו כספר בשנת 2016.
זון-רתל נפטרה ב־22 בינואר 1933 בביתה בדיסלדורף, כמה ימים לפני שאדולף היטלר תפס את השלטון.
היא נקברה בבית העלמין נורדפרידהוף בדיסלדורף.
גלריה

אלזה וסבתה אליזבת רהל לבית אופנהיים
משפחת זון-רתל, 1900.
אלזה, למטה באמצע; מימינה בעלה קרל
קברי משפחת זון-רתל וילדיהם
תוכנית קונצרט באך, 1878, בהשתתפות אלזה זון-רתל
הערות שוליים

↑  Lebenserinnerungen von Else Sohn-Rethel - Ein lebendiges und charmantes Epochenbild, Deutschlandfunk (ב־)
↑  Else Sohn-Rethels Memoiren: Das turbulente Leben einer Künstlergattin | radioTexte | Kultur | Bayern 2 | Radio | BR.de, web.archive.org, ‏2016-08-18
↑  A. F. Galerie, Paul Mahlberg, Beitr?ge zur Kunst des XIX. Jahrhunderts und unserer Zeit, Рипол Классик, 2012-12-18, ISBN 978-5-87969-354-6. (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574170305171  BnF: cb17063294t (data)  GND: 117452947  LCCN: no2016130756  SUDOC: 197044913  VIAF: 3248877   WorldCat (עם VIAF): 3248877
אודינה

אודינה (באיטלקית: Udine; בסלובנית: Videm; בפורלן: Udin) היא עיר בצפון-מזרח איטליה, במחוז האוטונומי פריולי-ונציה ג'וליה, ובירת נפת אודינה. בסוף 2012 מנתה אוכלוסיית העיר 100,514 תושבים. העיר ממוקמת באזור ונטיה ההיסטורי.
היסטוריה

מקור העיר הוא במצודה שבנו חייליו של אטילה ההוני כבסיס קדמי, לאחר שהחריבו עד עפר את העיר אקוויליה בשנת 453. בשנת 1420 נכבשה העיר על ידי הרפובליקה של ונציה והפכה לעיר השנייה בגודלה ברפובליקה. אודינה נשארה בשליטה ונציאנית עד שנת 1797, כשנחתם בסמוך לעיר הסכם קמפו פורמיו. לאחר שליטה צרפתית קצרה, הפכה העיר לחלק מממלכת לומברדיה-ונציה בין השנים 1815–1866. משנת 1866 עד 1946 הייתה העיר שייכת לאיחוד איטליה וממלכת איטליה. ובהמשך במסגרת הרפובליקה האיטלקית.
כלכלה

בעיר פועלים מפעלים של תעשיות מכניות ותעשיית הפלדה. כמו כן קיים בעיר מפעל לייצור בקבוקים של חברת קוקה-קולה.
חינוך

ה"אוניברסיטה של אודינה" נוסדה ב-1978 ולומדים בה 17 אלף סטודנטים. היא נבנתה כחלק מתוכנית השיקום של פריולי לאחר רעידת האדמה בשנת 1976. המטרה הייתה לספק לקהילת פריולי מרכז עצמאי להשתלמות במחקרים מדעיים ותרבותיים, כמו כן זהו מרכז חשוב ללימודי שפת הפורלן. האוניברסיטה מעורבת באופן פעיל בפרויקטים של תלמידים והחלפת צוות עם אוניברסיטאות באיחוד האירופי, אוסטרליה וקנדה, ועוסקת כיום בשיתוף פעולה הדוק עם מספר אוניברסיטאות ממזרח אירופה ומדינות אחרות שאינן באיחוד האירופי.
תחבורה

תחנת הרכבת של אודינה היא אחת החשובות במחוז, עם 7.6 מיליון נוסעים בשנה. כשני קילומטרים דרומית לעיר פועל שדה תעופה אזרחי בשם "אודינה-קאמפופורמידו", המשמש לתיירות וטיסות פנים-ארציות.
ספורט

בענף הכדורגל מייצגת את העיר קבוצת אודינזה (הידועה בכינוי "הזברות הקטנות") בליגה הבכירה במדינה שהשתתפה בשנת 2006 בליגת האלופות. בענף הכדורסל פועלות מספר קבוצות בליגה השנייה והשלישית, כשההישג הגבוה ביותר הוא ההגעה של קבוצת ליברטס אודינה לגמר הגביע האיטלקי בכדורסל בשנת 1974. העיר אירחה את אליפות אירופה בג'ודו לנשים בשנת 1980.
אישים ידועים מהעיר

אנטוניו סומה
פיאצה מאטיאוטי באודינה, כנסיית ס.ג'אקומו ברקע.ג'וליו גאטי-קאזאצה
ערים תאומות

גרמניה אסלינגן אם נקר, גרמניה (מ־1958)
צרפת ויינה, צרפת (מ־1959)
ויילס ניית' פורט טלבוט, ויילס (מ־1960)
שוודיה נורשפין, שוודיה (מ־1964)
הולנד סחידאם, הולנד (מ־1970)
אוסטריה פילאך, אוסטריה (מ־1979)
סרביה בלגרד, סרביה (מ־1980)
אלבניה טירנה, אלבניה (מ־1981)
רומניה טימישוארה, רומניה (מ־1983)
סלובניה מריבור, סלובניה (מ־1985)
ספרד אלבסטה, ספרד (מ־2002)
קמרון יאונדה, קמרון (מ־2008)
פורטוגל סטובל, פורטוגל (מ־2008)
ישראל מודיעין מכבים רעות, ישראל (מ־לא ידוע)
ערים תאומות > קשרי ידידות

קנדה וינדזור, קנדה (מ־1975)
ארגנטינה רסיסטנסיה, ארגנטינה (מ־1978)
סלובניה וולניי, סלובניה (מ־1991)
הונגריה אובודה, הונגריה (מ־1992)
הודו ביקאנר, הודו (מ־2000)
אוסטריה קלגנפורט, אוסטריה (מ־2001)
פולין פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין
הערות שוליים

↑  מאתר ISTAT
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550224605171  BNE: XX6105248  BnF: cb11664676f (data)  GND: 4117272-3  LCCN: n79100753  MusicBrainz: f804080a-8523-4174-b041-5ec98f7b7ffe  NARA: 10044721  NKC: ge117780  NSK: 000593413  SUDOC: 027494381  VcBA: 497/6599  VIAF: 129639371   WorldCat (עם VIAF): 129639371 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באיטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הכניסה לאוניברסיטה של אודינה
קבוצת הכדורגל אודינזה במשחק מול ברצלונה ב"אצטדיון פריולי"
פיאצה מאטיאוטי באודינה, עם המזרקה והשוק.
מראה פנורמי מהטירה של העיר אודינה
אייר ניו זילנד

אייר ניו זילנד (באנגלית: Air New Zealand) היא חברת התעופה הלאומית של ניו זילנד. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של אוקלנד. החברה מקיימת טיסות ל-51 ערים בניו זילנד, אוסטרליה, האוקיינוס השקט, אסיה, צפון אמריקה ואירופה.
היסטוריה

אייר ניו זילנד נוסדה ב-1940 כחברה שהפעילה טיסות בין ניו זילנד לאוסטרליה, בשם "Tasman Empire Airways Limited (TEAL)". השם הוחלף לשם הנוכחי ב-1965, כאשר ממשלת ניו זילנד הפכה לבעליה של החברה. החברה הפעילה רק טיסות בינלאומיות עד 1978, אז אוחדה עם חברת התעופה לטיסות פנימיות "(New Zealand National Airways Corporation (NAC". החברה עברה לבעלות פרטית ב-1989, אך הוחזרה לבעלות ממשלתית כמעט מלאה ב-2001, לאחר משבר פיננסי שפקד אותה בעקבות שותפות כושלת עם חברת התעופה האוסטרלית "Ansett Australia".
ב-2015 הטיסה החברה 14.29 מיליון נוסעים. החברה היא חלק מברית חברות התעופה "סטאר אלייאנס" מ-1999.
בשנת 2018 הודיעה החברה על עיכובים משמעותיים בלוחות הזמנים של טיסותיה, לצד שיבושים בפעילותה בשל תקלה במנועי הרולס רויס של מטוס הדרימליינר, ואף פרסמה אזהרת רווח - מה שהוביל לצניחת המניה בבורסה הניו־זילנדית.
הישגים

בשנת 2018 קיבלה החברה את התואר 'החברה הבטוחה ביותר לנוסע'.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> P | נוסעים> S | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 29 | — | — | — | — | 168 | 168 | תצורת טיסות בינלאומיות |
| איירבוס A320-200 | 29 | — | — | — | — | 171 | 171 | תצורת טיסות פנים |
| איירבוס A320neo | — | 6 | — | — | — | 165 | 165 | קבלת ההזמנה החל משנת 2018. |
| איירבוס A321neo | 3 | 11 | — | — | — | 214 | 214 | קבלת ההזמנה החל משנת 2018. |
| בואינג 777-200ER | 10 | — | 26 | 40 | 54 | 192 | 312 |  |
| בואינג 777-300ER | 8 | — | 44 | 54 | 60 | 184 | 342 |  |
| בואינג 9–787 | 13 | 1 | 27 | 33 | 39 | 176 | 275 |  |
| בואינג 9–787 | 13 | 1 | 18 | 21 | 42 | 221 | 302 |  |
| בומברדייה דאש 8 | 29 | 52 |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 63 | 18 |  |  |  |  |  |  |
שותפות קוד

SkyTeam
הערות שוליים

↑  חזי שטרנליכט, אל על החליפה את מנועי הדרימליינר כדי להימנע ממשבר, באתר כלכליסט, 10 בפברואר 2019
↑  מפחדים מטיסות? אלה חברות התעופה הבטוחות בעולם, באתר כלכליסט, 27 באוגוסט 2018
↑  פרטי צי המטוסים של אייר ניו זילנד, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  "Airbus A320 (International)". Air New Zealand. נבדק ב-4 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Airbus A320 (NZ Domestic)". Air New Zealand. נבדק ב-4 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Investor Day Presentation page 51" (PDF). Air New Zealand. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-06-17. נבדק ב-16 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bradley, Grant (2 ביוני 2014). "Air NZ buys planes worth $1.6b". The New Zealand Herald. נבדק ב-2 ביוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bradley, Grant (6 ביוני 2017). "Air New Zealand to go shopping for new ultra-long range planes". The New Zealand Herald. נבדק ב-6 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Air New Zealand's Christopher Luxon: My toughest year". NZ Herald. נבדק ב-3 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10126028-3  ISNI: 0000 0004 0383 8650  LCCN: n81110668  MusicBrainz: a6e648dd-25e5-41d7-ba97-5f57a65a0aeb  VIAF: 158105519   WorldCat (עם VIAF): 158105519