stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס שלזינגר
מקס שלזינגר > ימיו האחרונים ומורשת > מורשתו

מורשתו של שלזינגר ממשיכה להשפיע על העולם האקדמי היהודי עד היום. לאחר מותו, תרמה אלמנתו, ד"ר מרים שאר שלזינגר, 200,000 דולר להקמת קתדרה לתולדות האסלאם והעמים המוסלמים באוניברסיטה העברית, שנקראה על שמו.
ב-1972 הוקמה קרן המלגות על שם מקס שלזינגר, שמטרתה לקדם את פרסום הטקסטים הערביים ומחקרים בתחום האסלאם, השפה הערבית וההיסטוריה של המזרח התיכון. מתוך אותו הקרן. הקרן מפרסמת את כתב העת האקדמי "Jerusalem Studies in Arabic and Islam (JSAI)" וכן סדרת ספרים הכוללת מהדורות ראשונות של טקסטים ערביים קלאסיים, מונוגרפיות בהיסטוריה ותרבות אסלאמית, ואסופות מחקרים בערבית ואסלאם.
בנוסף, ב-1961, תרמה אלמנתו של שלזינגר לאוניברסיטה העברית ולמוזיאון המטרופוליטן שבניו יורק, אוסף של יותר מ-1000 מנורות עתיקות, ביניהן נדירות הכוללות סמלים יהודיים כמו מנורה, לולב ואתרוג, שנאספו מאתרים ארכיאולוגיים באזור הים התיכון.
מקס שלזינגר > תפיסת עולם ואידיאולוגיה > השקפה על מדעי היהדות

שלזינגר ראה חשיבות עליונה בשילוב בין לימודי היהדות המסורתיים לבין מחקר אקדמי מודרני. הוא האמין כי על האוניברסיטה העברית לשמור על מקומם המרכזי של מדעי היהדות. אמונה זו באה לידי ביטוי בציטוט שלו שהקריא מאנס לאחר מותו:
"אם יבוא יום שבאוניברסיטה יתחילו לוותר על מקומם המרכזי של מדעי היהדות - תרד מן היום ההוא קרנה של האוניברסיטה העברית".
ציטוט זה משקף את אמונתו העמוקה בחשיבות של שימור ופיתוח הידע היהודי במסגרת אקדמית מודרנית, ואת חששו מפני הזנחת תחום זה לטובת דיסציפלינות אחרות.
שלזינגר ראה באוניברסיטה העברית לא רק מוסד אקדמי, אלא גם כלי חשוב בבניית הבית הלאומי היהודי. הוא האמין בחשיבות של אוטונומיה אקדמית ותקציבית של האוניברסיטה, ופעל לקידום עצמאותה מהמוסדות הלאומיים. במקביל, הוא ראה חשיבות רבה בשילוב בין מדעי היהדות למדעים כלליים, ובין מחקר אקדמי לפיתוח הארץ.
מקס שלזינגר > תפיסת עולם ואידיאולוגיה > נישואי תערובת

שלזינגר פרסם מאמר מעמיק ומשפיע בנושא נישואי תערובת בין יהודים ללא-יהודים. במאמרו, שזכה לתהודה רבה בקהילה היהודית ופורסם בעיתונות, הביע שלזינגר את דאגתו העמוקה מהתופעה ההולכת וגוברת של נישואים מעורבים, אותה ראה כאחד האיומים המשמעותיים ביותר על המשכיות העם היהודי בעת המודרנית ותיאר את התופעה כ"התאבדות מכובדת" של העם היהודי. שלזינגר ביסס את טיעוניו על נתונים סטטיסטיים מקיפים שאסף ממדינות שונות באירופה ובארצות הברית, המעידים על עלייה חדה בשיעור הנישואים המעורבים.
במאמרו, סקר את ההיסטוריה של היחס לנישואים מעורבים הן בנצרות והן ביהדות. הוא תיאר כיצד הכנסייה הנוצרית, שבעבר אסרה על נישואים מעורבים, החלה להתירם בתנאים מסוימים במהלך המאה ה-19. ביהדות, הזכיר שלזינגר את האיסור על נישואים מעורבים המיוחס לעזרא ונחמיה במאה החמישית לפנה"ס. שלזינגר הציג גם עמדות שונות ביחס לנישואים מעורבים, כולל אלו שתמכו בהם כפתרון ל"בעיה היהודית" או כדרך לשמר את "הגזע הארי", לצד עמדות שהתנגדו להם מסיבות דתיות או אנטישמיות.
החלק המרכזי במאמרו של שלזינגר התמקד בהשלכות השליליות של נישואי תערובת. ראשית, הוא טען כי נישואים מעורבים מובילים להפחתה משמעותית במספר היהודים, שכן על פי הנתונים שהציג, רוב הילדים מנישואים מעורבים אינם גדלים כיהודים. לדוגמה, הוא ציין כי בפרוסיה, 70% מהילדים לנישואים מעורבים הובלו לנצרות. שנית, טען שלזינגר כי נישואים מעורבים מחלישים את תחושת הסולידריות היהודית בקרב הדור הצעיר, שכן ילדים להורים מעורבים מתמודדים עם זהות מפוצלת ולעיתים מתקשים להזדהות עם המסורת היהודית. לבסוף, הוא הצביע על הקושי בחיי הנישואים עצמם של זוגות מעורבים, תוך ציון שיעור גבוה של גירושים בקרב זוגות אלה.
מאמר זה נכתב בתקופה של התבוללות גוברת בקרב יהודי אירופה ואמריקה. הוא שיקף את החששות העמוקים של מנהיגים יהודיים מפני אובדן הזהות היהודית ומהווה מסמך חשוב להבנת הדיון הציבורי והאקדמי בנושא נישואי תערובת בתחילת המאה ה-20.
מקס שלזינגר > תפיסת עולם ואידיאולוגיה > גישתו לציונות

שלזינגר ראה בציונות חלק בלתי נפרד מהזהות היהודית המודרנית. הוא האמין כי אין סתירה בין נאמנות למדינת המגורים לבין תמיכה בהקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל. גישה זו הובילה אותו להיאבק על מקומה של הציונות בתנועה הרפורמית ולתמוך בהקמת האוניברסיטה העברית כמוסד אקדמי לאומי. גישה זו באה לידי ביטוי במאמר "Reform Judaism and Zionism".
אשת הלוי מהרי אפרים

אשת הלוי מהרי אפרים (בספרדית: La Mujer del Levita de los Montes de Efraím) היא אחת היצירות החשובות והשנויות במחלוקת בציור הקולומביאני של המאה ה-19. הציור, מעשה ידיו של אפיפאניו גאראי (ספ'), מבוסס על סצנה מקראית מספר שופטים, פרק י"ט, ומציג רגע דרמטי בעל משמעות חברתית, דתית ואמנותית עמוקה.
יומני החופש

| --- | --- |
 מבוסס על:  The Freedom Writers Diary 
 בימוי:  ריצ'רד לה-גראוונס 
 הופק בידי:  דני דה ויטו, סטייסי שר 
 תסריט:  ריצ'רד לה-גראוונס 
 שחקנים ראשיים:  הילרי סוונק Kristin Herrera מריו ג'ון בנג'מין היקי פאט קרול אימלדה סטונטון האנטר פאריש פטריק דמפסי סקוט גלן רוברט ויזדום בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  מרק אישם 
 צילום:  ג'ים דנולט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני MTV אנטרטיינמנט, Jersey Group, 2S Films 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 באפריל 2007 
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט שמבוסס על ספרים, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 הכנסות באתר מוג'ו:   freedomwriters
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יומני החופש (באנגלית: Freedom Writers) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2007 בבימויו של ריצ'רד לגרבנז, המבוסס על יומנים אמיתיים של תלמידים. התסריט נכתב על ידי ריצ'רד לגרבנז ומתאר את סיפורה של ארין גרוול, מורה בבית ספר תיכון שהצליחה לחולל שינוי בחיי תלמידיה. בסרט מככבים הילרי סוונק, פטריק דמפסי ואימלדה סטונטון. הסרט עוסק במאבקיה של ארין לכונן קשר עם כיתתה המורכבת מתלמידים מאוכלוסיות מוחלשות. הסרט הכניס כ-43 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה

יומני החופש עוסק במורה צעירה בשם ארין גרוול (הילרי סוונק), המתחילה ללמד בכיתה בבית ספר תיכון בעייתי בלוס אנג'לס. בתחילה, תלמידיה אינם מעוניינים בלימודים וגרים בשכונות מוכות פשע, אך גרוול מוצאת דרך לפנות אליהם על ידי עידודם לכתוב יומנים אישיים. דרך הסיפורים האישיים והפעילויות שהם מבצעים בכיתה, התלמידים מתקרבים אחד לשני ולמורה שלהם, ומתחילים להאמין בעתיד טוב יותר. מסעם המשותף משנה את חייהם ומשפיע על הקהילה גם מחוץ לכיתה.
צוות השחקנים הראשי

הילרי סוונק בתפקיד ארין גרוול - מורה נלהבת ומסורה
סקוט גלן בתפקיד סטיב גרוול - אבא של ארין
אימלדה סטונטון בתפקיד מרגרט קמפבל - ראש המחלקה
פטריק דמפסי בתפקיד סקוט קייסי - בן זוגה של ארין
אפריל לי הרננדז בתפקיד אווה בניטז - תלמידה שעוברת שינוי
מריו בתפקיד אנדרה בראיינט - תלמיד עם תשוקה למוזיקה
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 70% בהתבסס על 127 ביקורות. הקונצנזוס באתר: "סרט מעורר השראה על כוחה של החינוך לשנות חיים, אם כי נטוי למקום החינוכי במקום עלילה מורכבת.". כמו כן, באתר Metacritic הסרט קיבל ציון 64 מתוך 100, בהתבסס על 29 ביקורות. בנוסף, מבקרים שיבחו את ההתמקדות בהשפעת המורים ועם זאת תיארו אותו כמעשייה צפויה במידת מה.
עזמי א-שועיבי

עזמי סאלח מוחמד אל-שועיבי (בערבית: عزمي الشعيبي; 20 באוקטובר 1947) הוא פוליטיקאי ורופא שיניים פלסטיני, שכיהן כשר הנוער והספורט בממשלת הרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

עזמי נולד בירושלים בשכונת ואדי אל-ג'וז למשפחה שהגיעה במקור מהכפר דיר ע'סנה (ער') בנפת רמאללה. מאוחר יותר עבר להתגורר בעיר אל-בירה.
הוא רופא שיניים פלסטיני, פוליטיקאי וחבר במפלגת האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני (פיד"א). הוא כיהן בתפקיד שר הנוער והספורט בממשלתו הראשונה של יאסר ערפאת. בנוסף, הוא חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית שנבחר בשנת 1996 עם 12,962 קולות.
כיום הוא מכהן כנציב הקואליציה ליושרה ואחריות (ער') (AMAN), ארגון זכויות אדם פלסטיני.
הערות שוליים

↑  [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://info.wafa.ps/userfiles/server/%D8%A7%D9%84%D8%AD%D9%83%D9%88%D9%85%D8%A9%20%D8%A7%D9%84%D8%A3%D9%88%D9%84%D9%89%201994.pdf הרכב הממשלה הפלסטינית הראשונה]
↑  תוצאות הבחירות ברשות הפלסטינית ב-1996
↑  الجمعية العمومية, الائتلاف من أجل النزاهة والمساءلة - أمان (בערבית)
מטרי אבו עיתא

מטרי טנאס ג'יריס אבו עיתא (בערבית: متري أبو عيطة; 26 באוקטובר 1941) הוא פוליטיקאי פלסטיני שהיה חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית הראשונה ושר לשעבר במספר ממשלות של הרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

אבו עיתא נולד בעיירה בית סאחור הסמוכה לבית לחם ביהודה ושומרון ב-26 באוקטובר 1941. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דמשק וקיבל תואר ראשון במשפטים.
הוא נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית במסגרת הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית ב-1996, וקיבל 5,617 קולות במחוז נפת בית לחם.
הוא כיהן כשר בכמה ממשלות של הרשות הפלסטינית: הוא היה שר התיירות בממשלתו השלישית של יאסר ערפאת, שר התחבורה בממשלות הרביעית והחמישית של ערפאת ושר התיירות והעתיקות בממשלתו של מחמוד עבאס.
בין הסדינים של צ'אק

| --- | --- |
 בימוי:  מארק הלפריך 
 תסריט:  ג'וש סטולברג 
 עריכה:  ג'וליה וונג 
 שחקנים ראשיים:  דיין קוק יאן-קאי קריסטל לואו ג'ודל פרלנד מישל הריסון טרוי ג'נטייל סשה פיטרס שלאן סימונס קונור פרייס ג'סיקה אלבה דן פוגלר Annie Wood 
 מוזיקה:  ארון זיגמאן 
 צילום:  אנטוני ב' ריצ'מונד 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, בית קולנוע 
 הקרנת בכורה:  8 בנובמבר 2007 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   goodluckchuck
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בין הסדינים של צ'אק (באנגלית: Good Luck Chuck) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2007 בבימויו של מארק הלפריך ועל פי תסריט מאת ג'וש סטולברג. בסרט מופיעים השחקנים הראשיים דיין קוק וג'סיקה אלבה. הסרט עוקב אחר סיפורו של רופא שיניים בשם צ'אק שמגלה כי כל אישה שהוא יוצא איתה מוצאת את אהבת חייה לאחר שנפרדת ממנו. הסרט הופק בתקציב של 25 מיליון דולר והכניס כ-59 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה

צ'אק לוגן הוא רופא שיניים מוצלח שמתקשה למצוא אהבה אמיתית. כל אישה שהוא יוצא איתה מוצאת את אהבת חייה לאחר שנפרדת ממנו. לאחר שהוא מגלה את הסיבה לכך, חייו משתנים כאשר הוא פוגש את קאם ווקסלר, אשת חלומותיו. צ'אק מחשב מחדש את מערכות היחסים שלו ומנסה למצוא דרך לשבור את ה'קללה' כדי לבנות עתיד עם קאם. הסרט משתלב עם רגעים קומיים וסצינות רומנטיות המאפשרות מבט על אהבה וגילוי עצמי. ההתמודדות של צ'אק בקשרים והחיפוש אחר אהבה מציאתית גורמים לו לחשוב מחדש על בחירותיו ולשאוף לשבירת המעגל המנחה את חייו.
צוות השחקנים הראשי

דיין קוק בתפקיד ד"ר צ'ארלי 'צ'אק' לוגן - רופא שיניים עם 'קללת' יחסים
ג'סיקה אלבה בתפקיד קאמילה 'קאם' ווקסלר - אהבת חלומותיו של צ'אק
דן פוגלר בתפקיד ד"ר סטיוארט 'סטו' קלמינסקי - חברו הטוב של צ'אק
אליה אינגליש בתפקיד רבה - דמות משנית
לוני רוס בתפקיד ג'ו ווקסלר - אחיה של קאם
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 5% בהתבסס על 103 ביקורות. הקונצנזוס באתר: "קומדיה רומנטית עם הרבה הומור נמוך אך חסרה את הכימיה הנדרשת.". יתר על כן, באתר Metacritic הסרט קיבל ציון 19 מתוך 100, בהתבסס על 20 ביקורות. בנוסף, הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי, תוך ציון ההומור המזויף וחוסר הכימיה בין הדמויות הראשיות.
מונתר סלאח

מוחמד מונתר סולימאן מחמוד סלאח המכונה גם אבו נאצר (בערבית: منذر صلاح; 20 באפריל 1936 – 14 במאי 2023) היה אקדמאי ופוליטיקאי פלסטיני. הוא היה נשיא אוניברסיטת א-נג'אח, השר להשכלה גבוהה בממשלת הרשות הפלסטינית, ולאחר מכן נשיא האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין ונשיא הסניף של האוניברסיטה הערבית הפתוחה (אנ') ברשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

מונתר נולד וגדל בשכם. הוא בעל תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת גלאזגו.
באוקטובר 1981 הוא נבחר לכהן כנשיא אוניברסיטת א-נג'אח. הוא הספיק לכהן רק שנה אחת בתפקיד, עקב החלטת מדינת ישראל לגרש אותו מיהודה ושומרון בשל פעילותו. הוא חזר ב-1984 וקיבל את נשיאות האוניברסיטה בפעם השנייה.
ב-9 באוגוסט 1998 קיבל את תיק המשרד הפלסטיני להשכלה גבוהה במסגרת ממשלתו השלישית של יאסר ערפאת, תפקיד בו כיהן עד 13 ביוני 2002.
ב-1 באפריל 2005, הוא קיבל את תפקיד הנשיאות של האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין וכיהן בו עד 31 במרץ 2007.
הוא נפטר בעמאן במאי 2023.
עין זאב

בלה בלה
בן שלטון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 יד חובטת:  ימין
 יחידים
 דירוג שיא:  12
 זכיות בטורנירים:  2
 שיאי גראנד סלאם
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (2025)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שני (2023)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (2024)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  חצי הגמר (2023)
בן שלטון (Ben Shelton; נולד ב-9 באוקטובר 2002) הוא טניסאי אמריקאי. נכון למרץ 2025 הוא מדורג 14 בסבב ה-ATP, בשיאו היה מדורג 12 בעולם.
ביוגרפיה

שלטון נולד באטלנטה, הוא בנו של טניסאי העבר ומאמן הטניס בריאן שלטון. הוא היה חבר בנבחרת הטניס של אוניברסיטת פלורידה תחת הדרכתו של אביו.
ב-2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בסבב ה-ATP, בטורניר אטלנטה, בו הפסיד בסיבוב השני. בסינסינטי מאסטרס באותה שנה הפסיד בסיבוב השלישי לקמרון נורי לאחר שגבר בסיבוב השני על המדורג חמישי בעולם קספר רוד. בהמשך השנה הגיע לשישה גמרים של טורנירים מסבב ה-ATP צ'לנג'ר וזכה בשלושה מהם. את השנה סיים במקום ה-97 בעולם.
ב-2023 העפיל לרבע גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בו הפסיד לטומי פול. כמו כן העפיל לרבע גמר שאנגחאי מאסטרס לאחר ניצחון בסיבוב הרביעי על המדורג רביעי בעולם יאניק סינר. באליפות ארצות הברית הפתוחה 2023 הפסיד בחצי הגמר לנובאק ג'וקוביץ' לאחר שגבר בדרך על פרנסס טיאפו, טומי פול, אסלן קראצב ודומיניק תים. הוא זכה באליפות יפן הפתוחה בטניס לאחר שגבר על קרצב בגמר. את השנה סיים במקום ה-15 בעולם.
ב-2024 זכה באליפות ארצות הברית על מגרשי חימר, העפיל לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, אליפות צרפת הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, ולסיבוב הרביעי באליפות וימבלדון. כמו כן העפיל לסיבוב הרביעי באינדיאן וולס מאסטרס ובשאנגחאי מאסטרס ולרבע הגמר בסינסינטי מאסטרס.
ב-2025 הפסיד בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה ליאניק סינר.
עצם (חומר גלם)

עצמות שימשו כחומר גלם לייצור מגוון רחב של חפצים לאורך ההיסטוריה, החל מכלי עבודה וכלי נשק ועד לפריטים אומנותיים ותעשייתיים. הודות לחוזקן היחסי, קלות העיבוד שלהן וזמינותן הגבוהה, נעשה בעצמות שימוש נרחב בתרבויות רבות לפני פיתוח חומרים אחרים.
שימושים > שימושים היסטוריים

בתקופות פרהיסטוריות השתמשו בני האדם בעצמות לייצור חפצי נוי, מחטים, דקרים, אזמלים, חודים לכלי נשק, כפיות וחפצים נוספים. ממצאים ארכאולוגיים מעידים כי חברות קדומות ניצלו עצמות של חיות שניצודו או נשחטו, תוך מיחזור ושימוש בכל חלק אפשרי.
בתקופות מאוחרות יותר, ובפרט בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת, יוצרו מעצמות כפתורים,  מסרקות, קישוטים וחלקי משחק, כגון קוביות ושחמט. עצמות גדולות עובדו כידיות לכלים או לנרתיקים לחפצים חדים.
שימושים > שימושים תעשייתיים

בתעשייה המסורתית שימשו עצמות לייצור דבקי עצמות, ששימשו בתהליכי נגרות, כריכת ספרים, תעשיית הנייר וכלי נגינה. 
בעת המהפכה התעשייתית, החלו להשתמש בעצמות כחומר גלם לייצור פחם עצמות, אשר שימש בתהליך זיקוק הסוכר ובהכנת פיגמנטים כגון שחור עצמות. 
החל מאמצע המאה ה-19 נעשה שימוש חקלאי כדשן בעצמות שנטחנו לקמח עצמות.
שימושים > שימושים מודרניים

בעידן המודרני הצטמצם השימוש בעצמות כחומר גלם בשל זמינותם של חומרים חלופיים, אך הן עדיין נמצאות בשימוש בתעשיות שונות.
ג'לטין המופק מעצמות משמש במזון, בקפסולות לתרופות ובתחום הצילום המסורתי. קולגן וחומרים נוספים המופקים מעצמות משמשים בתעשיות הקוסמטיקה והרפואה.
כמו כן, יש שימושים בעצמות בתעשיית כלי הנגינה, בעיקר בייצור גשרים (אנ') ומפתחות לכינורות ולגיטרות.
עיבוד ועיצוב

עיבוד עצמות נעשה באמצעות חיתוך, ליטוש וגילוף. במקרים מסוימים נהגו להרתיח את העצמות כדי לרכך אותן לפני עיצובן. טכניקות גילוף מתקדמות התפתחו בעיקר בסין ובאירופה, שם שימשו עצמות, לצד שנהב, ליצירת פריטים דקורטיביים.
השפעה סביבתית

השימוש בעצמות כחומר גלם משתלב בגישה של ניצול מקסימלי של בעלי חיים בתעשיית המזון, תוך הפחתת בזבוז משאבים. עם זאת, תהליכי עיבוד מסוימים כגון זיקוק פחם עצמות, עלולים לגרום לזיהום סביבתי.
הערות שוליים

↑  עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפריהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים 2008
↑  כפתור, באתר https://ayalaraz.com/2012/04/29/כפתורים/
↑  https://www.mantra.co.il/collagen%EF%BB%BF%E2%80%8B/
הבחירות לנשיאות רומניה (2025)

הבחירות לנשיאות רומניה (2025) מתוכננות להתקיים ביום 4 במאי 2025. אם בבחירות אלה אף מועמד לא יקבל רוב מוחלט, יערך סיבוב בחירות שני כעבור שבועים, ביום 18 במאי.
רקע

הבחירות לנשיאות רומניה (2025) תוכננו במקום הבחירות לנשיאות רומניה (2024, שבוטלה לאחר קיום הסיבוב הראשון ולפני הסיבוב השני. בסיבוב הראשון של הבחירות ב-2024 הגיע למקום הראשון מועמד מפתיע, קלין ג'אורג'סקו, מועמד עצמאי שהתבסס בעיקר על טיק טוק. חשדות וממצאים, שהצביעו על מעורבות מדינה זרה לטובתו, הובילו לביטול הבחירות והתחלתן מחדש.
להקת החמ"ניות

להקת חיל המודיעין ״החמ״ניות״ היא להקה צבאית  שפועלת תחת פיקוד חיל המודיעין.
חבריה כיום הם אלה סבג, אלה פרטוש, שירה שושנה וניר פייר.
אברהם מרדכי חריזמן

אברהם מרדכי חריזמן (11 במארס 1884, רוסיה - 8 בנובמבר 1978, ישראל) היה סופר, מתרגם ועורך ישראלי.
חריזמן נולד בי״ד באדר תרמ״ד, 11 במארס 1884 בעיירה אושלמיר (פלך ווילין, רוסיה) במשפחה חסידית. נתייתם בילדותו מאמו ולמד תורה מפי אביו ומפי מורים פרטיים. ״גדלתי בתוגה מעצם ילדותי,״ סיפר, ״ויצאתי מן הדכדוך בהשפעת היער הגדול וקונצרטי הצפרדעים עם יקיצת האביב.״ בתום לימודיו היה מורה בבסרביה. ב־ 1906 עלה לארץ־ישראל עם חלוצי העליה השניה והיה פועל במושבות יהודה והגליל. ב־1916 התחיל מפרסם שירים וסיפורים ב״הפועל הצעיר״. חריזמן מיקד את כתיבתו בתולדות המושבות הראשונות ובחיי החלוצים וילדיהם.
תירגם את ״ילדי היערות״ למין ריד (1924) ומסיפורי צ׳חוב, קופרין וטולסטוי. נודע כטבעוני ומיסטיקן.
ארכיונו הופקד במכון גנזים של אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל.
ספריו

עין גנים (1932)
מחנה יהודה (בסדרת "לנער" - חוברת כ"ו, הוצאת אמנות, 1933)
מעשה ברועה ערבי (1933) (תורגם לערבית)
הירשלי אוסטרופולר: אמצאותיו ותעלוליו, בדיחותיו והלצותיו, תולדותיו והרפתקאותיו (ישראל: למען הספר, תרצ"א)
גיבורי כפר־תבור הקטנים (הוצאת אמנות, 1933) (תורגם לפולנית)
סודו של רוטשילד: או, הסב ונכדו.(הוצאת יזרעאל, 1935)
צלילי גאלה (ירושלים: התחדשות, תרצ"ז)
אור מאופל (תל אביב: יזרעאל, 1938) — עלייתם של יהודי תימן, מאבקם בתלאות והצלחתם בהעלאת זיק אנושי בלב רוצח ערבי
פני הראי"ה (מוציא לאור לא ידוע, תרצ"ח) - על אברהם יצחק הכהן קוק
עין גנים (הוצאת אמנות, 1941)
הגחלילית: אגדת בראשית (הוצאת אור לעם, 1943)
גבורת ראשונים (ההסתדרות הציונית בסיוע מוסד הרב קוק, 1947) — תולדות פתח־תקוה ובוניה
נחשוני החולה (1958) — סיפורה של יסוד־המעלה
יוצר אדם (1943, בפסיבדונים ד. ארנסט הלזהר) - ספר הדרכה מינית
גבר ואשה (ירושלים: אור, ?194)
האהבה מבראשית עד ימינו (בצירוף 24 תמונות נבחרות ו-355 פתגמי אהבה) (ירושלים: אור, 1952)
ערך את האנתולוגיה ״פעמי הגאולה״ (ירושלים: התחדשות, 1938).
נטשה רות'וול

נטשה רוטוול (באנגלית: Natasha Rothwell; נולדה ב-18 באוקטובר 1980) היא שחקנית, תסריטאית, מפיקה ויוצרת אמריקאית.
תחילת חייה

רוטוול נולדה ב-18 באוקטובר 1980 בויצ'יטה, קנזס. הוריה דיוויד ושרון רוטוול ילידי פילדלפיה . יש לה שלושה אחים, טמיקה, טיפאני ודיוויד. הם גדלו כנוצרים
בשל הקריירה של אביה בחיל האוויר,  עברה רוטוול עם משפחתה לעיתים קרובות. בין השאר התגוררה בניו מקסיקו, פלורידה, אילינוי, ניו ג'רזי, מרילנד וטורקיה. רוטוול למדה בשני בתי ספר יסודיים, שתי חטיבות ביניים ושני בתי ספר תיכוניים. היא סיימה לבסוף בית הספר התיכון וסטלייק בולדורף, מרילנד.
רוטוול למדה עיתונאות במכללת איטקה ומאוחר יותר עברה לאוניברסיטת מרילנד ללמוד אמנויות הבמה במגמת תיאטרון במלגה מלאה.
קריירה

עם סיום לימודיה עברה רוטוול ליפן כדי ללמד אנגלית והופיעה בקומדי סטור של טוקיו. בשנת 2009, רוטוול חזרה לארצות הברית ועברה לעיר ניו יורק, שם עבדה כמורה לתיאטרון בתיכון במשך 4 שנים תוך כדי עיסוק בקומדיה. היא הופיעה בקבוצת האימפרוב של Upright Citizens Brigade ובסופו של דבר קיבלה עבודה ככותבת בסאטרדיי נייט לייב לעונת 2014-2015. לאחר 8 שנים בניו יורק, רוטוול עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה ב-2015.
בשנת 2016, לרוטוול היה תפקיד פורץ דרך בסדרה  "לא בטוחה" בתור קלי פרני, שם גם שימשה ככותבת ומפיקה. הסדרה רצה במשך חמש עונות עד 2021.  רוטוול זכתה בשחקנית המשנה המצטיינת בסדרה קומית על תפקידה בטקס פרס NAACP Image לשנת 2022.
בשנת 2020, רוטוול השתתפה בסרטים "וונדר וומן 1984", "Like a Boss" ו"סוניק - הסרט"
בשנת 2022 הצטרפה רוטוול לצוות השחקנים של העונה הראשונה של הסדרה של מייק וייט ב- HBO "הלוטוס הלבן" בתור בלינדה, תפקיד שזיכה אותה במועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
בשנת 2023, רוטוול כיכבה בסרטים "וונקה" ו"המשאלה".
בשנת 2024, רוטוול הייתה שותף ליצירה, הפיקה וכיכבה בסדרה הקומית  "איך למות לבד" (אנ') ב- Hulu.   היא גילמה עובדת בת 35 בנמל התעופה JFK שמעולם לא הייתה מאוהבת, בהשראת חלקית מהמסע של רוטוויל עצמו לאהבה ולגילוי עצמי.  הסדרה זכתה לשבחי ביקורת חיוביים ורוטוול זכתה בפרס Celebration of Cinema and Television ובמועמדות לפרס NAACP Image.
ב-2025 חזרה רוטוול לתפקידה כבלינדה לינדסי בעונה השלישית של "הלוטוס הלבן" בתאילנד.
חיים אישיים

רוטוול מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה עם שני כלבי הגולדן דודל שלה.
רוטוול היא דמוקרטית. היא חסידה של זכויות נשים, זכויות LGBTQIA+ וזכויות אזרח. היא מבקרת קולנית של ממשל דונלד טראמפ וצעדה נגד מדיניות ההגירה ואכזריות משטרתית. היא דיברה על התשוקה שלה לאקטיביזם: "חייתי ב-DC כמעט 10 שנים. כשאתה גר שם אתה לא יכול שלא להיות פעיל פוליטית."
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | A Year and Change | אנג'י |  |
| 2018 | באהבה, סיימון | גב' אולברייט |  |
| 2019 | Wyrm | סמנכ"ל ליסטר |  |
| 2020 | Like a Boss | ג'יל |  |
| 2020 | סוניק – הסרט | רייצ'ל |  |
| 2020 | וונדר וומן 1984 | קרול |  |
| 2022 | סוניק – הסרט 2 | רייצ'ל |  |
| 2022 | Aqua Teen Forever: Plantasm | Japongaloid (Japongaloid Natasha) | תפקיד קולי |
| 2023 | המשאלה | סקינה | תפקיד קולי |
| 2023 | וונקה | פייפר בנץ |  |
| 2024 | סוניק – הסרט 3 | רייצ'ל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | "Wild 'n Out | עצמה | עונה 6 |
| 2014 | רופא להשכיר | תמרה | פרק 1 |
| 2014–2015 | סאטרדיי נייט לייב |  | כותבת, 21 פרקים |
| 2016 | Search Party | אישה אמיתית | פרק 1 |
| 2016 | נטפליקס מציגה: הדמויות | דמויות שונות | פרק 1, גם תסריטאית |
| 2016–2021 | לא בטוחה | קלי | 18 פרקים, גם תסריטאית |
| 2017 | בוג'ק הורסמן | קלמליה בלודסוורת' | קול, פרק 1 |
| 2017 | תולעת העתיד! | שונים | קול, 2 פרקים |
| 2018 | ברוקלין תשע-תשע | דליה אלברדו | פרק: "תראה לי הולך" |
| 2018–2021 | סיפורים של ברווזים | זאן אולסון | קול, 5 פרקים |
| 2019 | סטאר נגד כוחות הרשע | ברונזטה | קול, 2 פרקים |
| 2019 | A Black Lady Sketch Show | פרלינה תיאטר | פרק 1 |
| 2020 | באהבה, ויקטור | גב ' אולברייט | פרק 1 |
| 2020 | בייבי שארק - המופע הגדול! | אמא שארק | תפקיד ראשי |
| 2021 | אבא אמריקאי | קרול | קול, פרק: "Cry Baby" |
| 2021 | הלוטוס הלבן | בלינדה | תפקיד ראשי: עונה 1 |
| 2021–2022 | טוקה וברטי | טרי טוקאן | 3 פרקים |
| 2022 | הרוח ומולי מגי | קנדיס גרין | קול, 2 פרקים |
| 2024 | מסיבת נקניקיות: פודטופיה | רוטבאגה גינסברג, דמויות שונות | קול; 5 פרקים |
| 2024 | איך למות לבד (אנ') | מל | תפקיד ראשי |
| 2025 | הלוטוס הלבן | בלינדה | תפקיד ראשי: עונה 3 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרס גילדת הכותבים של אמריקה | הקומדיה הטובה ביותר - סקיצור | סאטרדיי נייט לייב | מועמדות |
| 2019 | פרסי Black Reel | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2019 | פרסי Black Reel | כתיבה יוצאת דופן בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2019 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2020 | פרסי Black Reel | קומדיה יוצאת דופן | לא בטוחה | זכייה |
| 2020 | פרסי Black Reel | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2020 | פרסי Black Reel | כתיבה יוצאת דופן בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2020 | טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-72 | פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הקומדיה הטובה ביותר | לא בטוחה | מועמדות |
| 2021 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2021 | Celebration Black of Cinema and Television | פרס כבוד מיוחד | עצמה | זכייה |
| 2022 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2022 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט טלוויזיה/סדרה מוגבלת/ספיישל דרמטי | הלוטוס הלבן | מועמדות |
| 2022 | Black Reel Awards | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | לא בטוחה | מועמדות |
| 2022 | Black Reel Awards | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט טלוויזיה / סדרה מוגבלת | הלוטוס הלבן | מועמדות |
| 2022 | טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74 | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה אנטולוגית/מוגבלת או סרט | הלוטוס הלבן | מועמדות |
| 2024 | Celebration of Cinema and Television | פרס על ההפקה | איך למות לבד | זכייה |
| 2025 | פרס NAACP Image | שחקנית יוצאת דופן בסדרה קומית | איך למות לבד | מועמדות |
| 2025 | פרס NAACP Image | קומדיה יוצאת דופן | איך למות לבד | מועמדות |
| 2025 | פרס אינדפנדנט ספיריט | ההרכב הטוב ביותר בסדרת תסריט חדשה | איך למות לבד | זכייה |