stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל הרמן פרנק
ביוגרפיה

פרנק נולד ב-24 בינואר 1898 בעיר קרלסבד (כיום קרלובי וארי). אביו היה לאומן גרמני, מתומכיו של הפוליטיקאי הלאומני גאורג פון שנרר, וחינך אותו לשנאת צ'כים ולאנטישמיות מגיל מוקדם. לאחר שנכשל בלימודיו בבית-הספר למשפטים באוניברסיטה הגרמנית בפראג, פרנק התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, החל לעסוק במכירת ספרים בקרלסבד, עיר מולדתו, הצטרף למפלגה הנאצית ונבחר לפרלמנט הצ'כוסלובקי מטעמה. ב-1 באוקטובר 1938 סופח חבל הסודטים לגרמניה ופרנק מונה להיות ראש אזור - "גאולייטר" (בגרמנית: Gauleiter) של המפלגה הנאצית בצ'כולובקיה. הקיצוניות שלו מצאה חן בעיני היינריך הימלר, שמינה אותו לאס.אס.-בריגדפיהרר בנובמבר 1939.
לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939 וכינון הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, מונה פרנק לכהן כמפקד המשטרה, הוענק לו תואר "מזכיר המדינה של הפרוטקטורט", והוא הועלה לדרגת אס.אס.-גרופנפיהרר (המקבילה לדרגת תת-אלוף) תחת קונסטנטין פון נויראט. למרות שהיה כפוף לנויראט, פרנק החזיק בכוח האמיתי בפרוטקטורט בזכות הכרתו המעמיקה את הצ'כים ותודות לתמיכתו של הימלר. כמזכיר המדינה ומפקד המשטרה, פרנק נקט במדיניות של רדיפת הצ'כים. הוא לחץ עד שהביא למאסרו של ראש ממשלת בוהמיה ומוראביה, אלויס אלייש, ובמקביל חתר בסתר להוריד את נויראט ממעמדו. כשנויראט הודח מעמדתו בספטמבר 1941, פרנק קיווה לקבל את תפקיד הרייכספרוטקטור אך זה הועבר לריינהרד היידריך. למרות שתחילה יחסי העבודה בין פרנק להיידריך היו עוינים, השניים שמו בצד את חילוקי הדעות ושיתפו פעולה ביניהם.
גם כשנרצח היידריך ב-4 ביוני 1942 בידי אנשי המחתרת הצ'כית, תפקיד הרייכספרוטקטור לא הועבר לפרנק אלא לקורט דליגה. דליגה ופרנק עבדו ביחד בחיסול הכפרים לידיצה ולז'אקי על יושביהם כדי לנקום בצ'כים את דמו של היידריך. בתקופה זו, פרנק נודע באכזריותו במילוי תפקידו. אפילו אדולף אייכמן הגדירו כשונא יהודים "בנוסח יוליוס שטרייכר". תחת דליגה פרנק המשיך לחזק מעמדו עד כי כשוילהלם פריק קיבל את משרת הרייכספרוטקטור ב-1943, פרנק היה הקצין החזק ביותר בבוהמיה ומוראביה.
באוגוסט 1942 הוא מונה ל-"מושל המדינה" בבוהמיה ומוראביה. ביוני 1943 הוא קודם לדרגת אס.אס.-אובר-גרופנפיהרר (אלוף), גנרל המשטרה וגנרל הואפן אס.אס.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר שנכנע לכוחות של צבא ארצות הברית בפלזן ב-9 במאי 1945, פרנק הוסגר לידי הצ'כים ונשפט בבית-המשפט העממי בפראג בין מרץ לאפריל 1946. לאחר שהואשם בפשעי מלחמה ובהריסת לידיצה, נגזר על פרנק עונש מוות.
הוא נתלה בפומבי בחצר בית הכלא פנקרץ שבפראג מול קהל של 5,000 איש ב-22 במאי 1946.
קרב ים ביסמרק

קרב ים ביסמרק היה קרב ימי בין הצי הקיסרי היפני וצי בעלות הברית שהתחולל בין 2 ל-4 במרץ 1943, בים ביסמרק שבמערב האוקיינוס השקט. במהלך הקרב תקפו מטוסי בעלות הברית שיירה יפנית שהובילה חיילים ללָאֶה, גינאה החדשה. מרבית השיירה טובעה ועמה חיילים יפנים רבים.
בדצמבר 1942 פיתחה המפקדה הכללית הקיסרית תוכנית לחיזק מאחזים היפניים בדרום מערב האוקיינוס השקט על ידי שליחת כ-6,900 חיילים מרבאול ללאה. למרות הסיכונים שהיו כרוכים בתוכנית זו אישרה המפקדה הכללית את התוכנית וב-28 בפברואר 1943 יצאה מרבאול השיירה.
מפענחי הצפנים של בעלות הברית במלבורן ובוושינגטון למדו על ההכנות להפלגה, על יעד ועל תאריך היציאה של השיירה, וכך היו מטוסי בעלות הברית מוכנים לביאת השיירה, איתרו ותקפו אותה ב-4-2 במרץ 1943. כל שמונה ספינות התובלה וארבע מהמשחתות המלוות טובעו, ומתוך כ-6,900 החיילים שיצאו הגיעו ללאה כ-1,200 בלבד. 2,700 חיילים נוספים נמשו מהמים בידי המשחתות וצוללות ושבו לרבאול. לאחר קרב ים ביסמרק לא ניסו היפנים לשלוח חיילים ללאה פעם נוספת.
רקע > התוכנית היפנית

בדצמבר 1942 החליטה המפקדה הכללית הקיסרית לתגבר את עמדותיה בדרום מערב האוקיינוס השקט. לשם כך פיתחו תוכנית ששלחה לגוודלקנל את הדיוויזיה ה-20 מקוריאה ואת הדיוויזיה ה-41 מסין. לאחר ההחלטה היפנית לסגת מגוודלקנל נשלחו שתי הדיוויזיות לגינאה החדשה, שם נחתו בינואר ובפברואר 1943.
מפקד הארמייה השמינית, לוטננט גנרל היטושי איממורה, ומפקד צי אזור דרום מזרח, תת-אדמירל ג'וניצ'י מיקווה, הגו תוכנית שקראה להעברת מפקדת הארמייה ה-18 (שפעלה תחת הארמייה השמינית) ואת הדיוויזיות ה-51 וה-20 מרבאול ללאה. ביצוע תוכנית זו היה כרוך בסיכון בשל נוכחות כוחות האוויר של בעלות הברית באזור, אך היה חוסך לחיילים היפנים צעדה לאורך 230 קילומטרים על פני תנאי שטח קשים כגון ביצות, הרים וג'ונגל עבות.
בינואר נשלח רגימנט הרגלים ה-102, תחת פיקודו של מייג'ור גנרל טורו אוקאבה, ללאה. שיירה זו הפליגה לאורך החוף הדרומי של בריטניה החדשה, ומכיוון שהייתה קרובה לבסיסי האוויר היפנים באי ניתן היה לספק לה הגנה אווירית. עם זאת, הקרבה לבסיסים אלה איפשרה גם לטייסי בעלות הברית לתקוף גם את השיירה וגם את הבסיסים. רגימנט זה הצליח לנחות בלאה ומשם המשיך לוואו, שם נחל תבוסה כנגד חיילי בעלות הברית. השיירה שיצאה בפברואר הפליגה בנתיב אחר, הפעם צפונית לבריטניה החדשה, מתוך כוונה להטעות את בעלות הברית לחשוב שהשיירה מפליגה לעיר מדנג שבצפון גינאה החדשה.
ב-28 בפברואר יצאה השיירה מרבאול. השיירה הכילה שמונה משחתות (טוקיטסוקאזה, יוקיקאזה, שירָיוּקי, אראשיאו, אסאשיאו, אסגומו, שיקינאמי ואורנאמי) ושמונה ספינות תובלה בחיפוי מאה מטוסי קרב.
רקע > מודיעין בעלות הברית

בעלות הברית החלו לזהות סימנים להכנות לשיירה חדשה, ומפקד כוחות האוויר של בעלות הברית בדרום מערב האוקיינוס השקט, לוטננט גנרל ג'ורג' קני, הורה על הגברת הסיורים מעל רבאול. ב-14 בפברואר הראו תצלומי אוויר 79 כלי שיט בנמל, בהם 45 אוניות סוחר וספינות תובלה, ואלה העידו בבירור על התארגנות שיירה חדשה. ב-8 בפברואר ירטו מפענחי הצפנים של בעלות הברית במלבורן ובוושינגטון די. סי מסרים של הצי היפני ולאחר שמונה ימים הצליחו לתרגם אותם. המסרים הכילו מידע על כוונות היפנים, ועל כך שמספר משחתות ושש ספינות תובלה עתידות להגיע ללאה ב-5 במרץ.
מידע זה נמסר לקני על ידי המפקד העליון של כוחות הברית בדרום מערב האוקיינוס השקט גנרל דאגלס מקארתור במשרדו ב-25 בפברואר. התוכנית להנחתת 6,900 חיילים יפנים באזור לאה הדאיגה את מקארתור שכן פעולה כזאת עשויה לסכל את התוכנית לכיבוש האזור של בעלות הברית. קני מסר את המידע על השיירה למפקד הכוח הקדמי של הכוח האווירי החמישי בגינאה החדשה, בריגדיר גנרל אניס וייטהד, והזהיר אותו מפני התקפות ריכוך יפניות לפני יציאת השיירה. חלק מהמפציצים של בעלות הברית עברו הסבות שהתאימו אותם לתקיפת שיירות כגון התקנת מקלעי 0.5 אינץ'. טייסי המפציצים פיתחו שיטת תקיפה לה קראו "הפצצת דילוג," לפיה טסים המטוסים לכיוון מטרתם בגובה כמה עשרות מטרים מעל פני הים, ולאחר שחרור הפצצות הן ינתזו על פני המים ויתפוצצו על דופן המטרה, מתחתיה או מעליה.
הקרב

השיירה עזבה את רבאול והתקדמה במהירות 7 קשרים, והצליחה להימנע מגילוי במשך מספר ימים תודות לשתי סופות טרופיות שהכו בים שלמה ובים ביסמרק. ב-1 במרץ, בשעה 15:00, איתר מפציץ B-24 ליברייטור את השיירה, אך שמונה מפציצי B-17 מבצר מעופף שנשלחו ליירטה לא הצליחו לאתר אותה.
עם שחר, 2 במרץ, תקפו שישה מטוסי A-2 האבוק של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי את אזור לאה במטרה להפחית מיעילות ההגנה היפנית באזור. בשעה 10:00 איתר מטוס ליברטור נוסף את השיירה ושמונה מטוסי B-17 נוספים המריאו כדי לתקוף אותה, ושעה לאחר מכן המריאו עשרים מטוסים נוספים. הטייסים איתרו את השיירה ותקפו אותה. עד הצהריים טובעה ספינת התובלה "קיוקוסיי מארו" ו"טֶייוֹ מארו" ו"נוג'ימה" ניזוקו. המשחתות יוקיקאזה ואסגומו אספו 950 ניצולים מקיוקוסיי מארו, ומכיוון שהיו המשחתות המהירות בכוח הפליגו לבדן ללאה שם הנחיתו את החיילים. במהלך הלילה עקב אחר השיירה מטוס ימי מדגם PBY קטלינה.
ב-3 במרץ חלפה השיירה בטווח התקיפה האווירי מהבסיס במפרץ מילן, ושמונה מפציצי טורפדו מדגם בריסטול בופורט יצאו לתקוף אותה. בשל תנאי מזג אוויר איתרו רק שניים מהמפציצים את השיירה ולא הצליחו לפגוע בה. לאחר שהקיפה השיירה את חצי האי הואון התבהר מזג האוויר ותשעים מטוסים המריאו לקראתה מפורט מורסבי. באותה עת המריאו 22 מטוסים אוסטרלים ומטרתם הייתה הבסיס האווירי היפני בלאה. בשעה 10:00 תקפו 13 מפציצי B-17 את השיירה וגרמו לה להתפזר. לאחר מכן התקרבו לשיירה שלושה עשר מטוסי קרב שהתחזו למפציצי טורפדו נוספים על ידי טיסה בגובה נמוך. על מנת לקבל את פני מפציצי הטורפדו פנו הספינות לקראת התוקפים, ובכך איפשרו למטוסי הקרב לירות מטווח קרוב על סיפון הספינות ולפגוע בגשר, בתותחי הנ"מ ובאנשי הצוות. מיד לאחר מכן תקפו את הספינות היפניות 31 מפציצים אמריקאים.
שיריוקי נפגעה ראשונה בהתקפה. פצצה שפגעה במחסן תחמושת גרמה לפיצוץ אדיר שניתק את ירכתי האונייה משאר הגוף והביא לשקיעתה. אנשי צוותה נאספו על ידי שיקינאמי. המשחתת טוקיטסוקאזה נפגעה קשות ושקעה מאוחר יותר, בעוד אנשי צוותה נאספו על ידי יוקיקאזה. המשחתת אראשיו נפגעה גם כן והתנגשה בספינת התובלה נוג'ימה. שתי הספינות ננטשו מאוחר יותר לאחר שיצאו מכלל פעולה. ארבעה עשר מפציצי B-25 שבו לשיירה אחרי הצהריים וטענו לשבע עשרה פגיעות נוספות. בשלב זה טובע שליש מהשיירה, או שהיה בתהליכי שקיעה. לאחר שכילו המפציצים את תחמושתם הצטרפו מספר מטוסי האבוק אמריקאים למתקפה, וטענו לחמש פגיעות. במהלך ההפצצות סיפקו 28 מטוסי P-38 לייטנינג חיפוי למפציצים מפני מטוסי A6M זירו יפניים, ורשמו 20 הפלות, לעומת אובדן שלושה מטוסים משלהם.
כל שבע ספינות התובלה נפגעו, ורובן בערו או שקעו כמאה קילומטרים מהיבשה, יחד עם המשחתות שיריוקי, טוקיטסוקאזה ואראשיו. שאר המשחתות אספו ניצולים ושבו לרבאול. במהלך אותו לילה תקפו עשר ספינות טורפדו אמריקאיות את השיירה. בשעות המוקדמות של 4 במרץ ניזוקה ספינת התובלה "אויגאווה מארו" מפגיעת טורפדו ושקעה. בבוקר פגעה במשחתת אסשיו פצצה במשקל 230 קילוגרם בזמן שאספה ניצולים מארשיו והיא טובעה.
המשחתות היפניות שבו לרבאול כשעל סיפוניהן כ-2,700 ניצולים. על פי פקודתו של קני, תקפו אוניות ומטוסי בעלות הברית את סירות ההצלה ואת הניצולים היפניים כדי למנוע מהם להגיע ללאה. פקודה זו הפרה את אמנת האג משנת 1907, שאסרה על תקיפת ניצולי אוניות טבועות, ולכן נחשבת פשע מלחמה. בימים הבאים אספו צוללות יפניות ניצולים נוספים.
תוצאות הקרב

היפנים נחלו בקרב תבוסה קשה. מתוך 6,900 החיילים שיצאו למסע רק כ-1,200 הגיעו ללאה. 2,700 חיילים נוספים ניצלו בידי משחתות וצוללות ושבו לרבאול. בסך הכל נהרגו או טבעו כ-2,890 חיילים יפנים. בעלות הברית איבדו 13 אנשי צוות אוויר ושמונה נפצעו.
לאחר התבוסה טס ראש מטהו של איממורה למפקדה הקיסרית בטוקיו ודיווח על תוצאות הקרב. לפיכך הוחלט לוותר על כל ניסיונות נוספים לתגבור הכוחות בלאה באמצעות ספינות, ומרגע זה ואילך נשלחה תגבורת בצוללות או על גבי ארבות מאיים סמוכים.
לקריאה נוספת

Kreis, John F. Piercing the Fog: Intelligence and Army Air Forces Operations in World War II. DIANE Publishing, 1996. ISBN 9781428914056.
Morison, Samuel Eliot. Breaking the Bismarcks Barrier. Little Brown and Company, 1958. ISBN 0785813071
הערות שוליים

1 2 3  גיליסון, עמ' 696.
1 2  Kreis, עמ' 265.
↑  קרייבן וקייט, עמ', 142.
↑  Morison, עמ' 58.
1 2  גיליסון, עמ' 697.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282559305171  LCCN: sh85014435  NKC: ph164961 
ספינת תובלה יפנית תחת התקפה אווירית
ספינת תובלה יפנית תחת התקפה אווירית
קבוצת צוות 3

| --- | --- |
סמליל החברה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  יורם גלבוע, ניר גלבוע, יאיר לרנר
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 חברת אם:  צוות 3 ניהול והשקעות 1997 בע"מ
 משרד ראשי:  פארק המדע, רחובות, ישראל
 ענפי תעשייה:  שירותים
 מוצרים עיקריים:  שמירה ואבטחה, מוקד ומערכות מיגון אלקטרוניות, מערכות אש, ניקיון ושירותים כלליים
 מנכ"ל:  ניר גלבוע
 עובדים:  6,500
  
 http://www.team3.co.il/
 
צוות 3 ניהול והשקעות 1997 בע"מ (הידועה גם בשם קבוצת צוות 3) היא קבוצת חברות ישראליות, אשר הוקמה בשנת 1990, ומשרדיה הראשיים ממוקמים בפארק המדע קריית ויצמן ברחובות. קבוצת צוות 3 עוסקת בתחומי האבטחה, מוקד ומערכות מיגון אלקטרוניות, מערכות אש, ניקיון ושירותים כלליים, כוח אדם, מיון והשמה. נכון לשנת 2014, על פי דירוג החברות של BDI, קבוצת צוות 3 מדורגת בין 5 החברות הגדולות במשק הישראלי, בתחומי האבטחה, שמירה וניקיון.
היסטוריה

קבוצת צוות 3 נוסדה בשנת 1990 על ידי תת-אלוף במיל' יורם גלבוע, ובנו ניר גלבוע, כחברת שמירה ואבטחה. בשנת 1994 יורם גלבוע נפטר מהתקף לב, ובנו ניר המשיך להוביל את ניהול החברות עד היום. בראשית דרכה משרדיה הראשיים של החברה מוקמו בתל אביב, ובהמשך המשרדים הועתקו לרחובות, שם הנהלת הקבוצה ממוקמת עד היום.
חברות בקבוצת צוות 3 > צוות 3 שמירה ואבטחה

בשנת 1990 הוקמה חברת צוות 3 שמירה ואבטחה. החברה מספקת פתרונות שמירה ואבטחה מתקדמים במגוון רמות, מבודק ביטחוני ועד למערך אבטחה כולל, עבור מאות לקוחות ברחבי הארץ. החברה מספקת שירות למגוון חברות בסגמנטים שונים, כגון: חברות הייטק, חברות פיננסים, גופים מוסדיים, גופים בינלאומיים, שגרירויות, בנייני יוקרה ועוד. חברת צוות 3 שמירה ואבטחה חברה בארגון הארצי של מפעלי השמירה והאבטחה בישראל. מנכ"ל החברה הוא שמוליק רזון.
חברות בקבוצת צוות 3 > צוות 3 ניקיון ושירותים כללים

בשנת 1992 נוסדה חברת "צוות 3 ניקיון ושירותים כללים", המספקת שירותי ניקיון, אחזקה והדברה. חברת צוות 3 ניקיון ושירותים כללים חברה בארגון חברות הניקיון בישראל. מנכ"ל החברה הוא אודי גונן.
חברות בקבוצת צוות 3 > צוות 3 מוקד ומערכות מיגון

בשנת 1994 קבוצת צוות 3 נכנסה לתחום האבטחה הטכנולוגית, והקימה את חברת "צוות 3 מוקד ומערכות מיגון", המספקת שירותי סיור ומוקד מתקדמים, וכן מבצעת התקנות של מערכות מיגון מגוונות הכוללות: מערכות אזעקה, מצלמות, אינטרקום, בקרת כניסה ועוד. בדצמבר 2013 חברת "צוות 3 מוקד ומערכות מיגון" רכשה את פעילות מוקד 101, ונהפכה למוקד המבצעי השני בגודלו בארץ, המספקת שירותים ל-25,000 מנויי מוקד מוסדיים, עסקיים ופרטיים. חברת צוות 3 מוקד ומערכות מיגון חברה בארגון חברות המוקד בישראל. מנכ"ל החברה הוא אבנר בן אריה.
חברות בקבוצת צוות 3 > שמירה כהלכה 3 בע"מ

בשנת 2006 קבוצת צוות 3 רכשה את חברת שמירה כהלכה 3 בע"מ (הידועה גם בשם שמירה כהלכה). חברת שמירה כהלכה מספקת שירותי מוקד, סיור והתקנת מערכות מיגון אלקטרוניות לציבור הדתי והחרדי, על פי צו ההלכה. מנכ"לים במשותף, אבנר בן אריה והרב דניאל גילברט.
חברות בקבוצת צוות 3 > צוות 3 מערכות אש בע"מ

בשנת 2012 קבוצת צוות 3 רכשה את חברת "צוות 3 מערכות אש בע"מ", המספקת שירותי התקנת מערכות גילוי וכיבוי אש כולל: תכנון, ביצוע ותחזוקת המערכות. מנכ"ל החברה הוא אבנר בן אריה.
ועד עובדים

נכון לשנת 2015, קבוצת צוות 3 מעסיקה כ-4,700 עובדים. בשנת 2008 ועד עובדי קבוצת צוות 3 התאגדו, ובחרו בהסתדרות העובדים הכללית החדשה, כארגון היציג של עובדי הקבוצה. קבוצת צוות 3 הייתה לקבוצת השירותים הראשונה בענפי השמירה והניקיון שתמכה בהקמת ועד עובדים.
הערות שוליים

↑  אודות החברה
↑  דירוג במגזר השירותים 2014, BDI.
↑  רונה חזקיה, ‏"אבא אמר שאיתי הוא עובד קשה כמו שעבד בימים שהיה מג"ד", באתר גלובס, 21 באוגוסט 2014
↑  אמנון חביב, "רק החזק שורד", גיליון 19, מרץ 2015, מגזין מצודה.
↑  אנשי עסקים יהודים מלונדון יממנו פרויקט אבטחה בבתי כנסת בישראל
ראיון קולפינו

| --- | --- |
סמל ראיון קולפינו

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 ראש העיר:  אנטולי פובליי
 בירת הנפה:  קולפינו
 עיר אם:  סנקט פטרבורג
 תאריך ייסוד:  1936
 שטח:  1,056 קמ"ר קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  186,169 (2023)
 קואורדינטות:  59°46′40″N 30°35′58″E﻿ / ﻿59.77783°N 30.599365°E﻿ / 59.77783; 30.599365 
 http://gov.spb.ru/gov/terr/reg_kolpino/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת קולפינו (ברוסית: Колпинский район Санкт-Петербурга) הוא שמה של נפה הממוקמת בדרום מזרח העיר סנקט פטרבורג וגובלת עם נפת פרונזה, נבסקי ופושקין ועם מחוזות המשנה וסבולוז'סק, טוסנו וקירוב של מחוז לנינגרד.
שמה נובע מהעיר בה נמצא מבנה האדמיניסטרציה של הנפה. מתחילה נוסדה כמרכז תעשייתי שהפך לחלק מהעיר לנינגרד ב-1936 לאחר פירוק מחוז המשנה הפרברי של מחוז לנינגרד. בשנת 1954 הוגדל שטח הנפה עם הכנסת מועצות כפריות לתחום השיפוט של הנפה.
בשנת 1996 הוקמו 5 מחוזות מוניציפליים בתחומי הנפה והיא ממשיכה להוות הנפה התעשייתית של העיר (בתחומו נמצא מפעל איג'ורה הוותיק למתכות ופטרוכימיה).
בתחומי הנפה קיימים היישובים הבאים:
העיר קולפינו
הכפר מטאלוסטרוי
הכפר פטרו-סלביאנקה
הכפר פונטוני
הכפר סאפיורני
הכפר אוסט-איז'ורה
על פי מפקד אוכלוסין משנת 2010 חיו ברובע 177,448 איש. על פי נתונים משנת 2002 46% היו גברים, 54% נשים. מרבית האוכלוסייה מרוכזת בעיר קולפינו.
קרטיס מלדון

| --- | --- |
 סוגה:  מוזיקת פולק 
 חברים
 דייב קרטיס  קלייב מלדון
 
קרטיס מלדון (באנגלית: Curtiss Maldoon) היה צמד מוזיקת פולק מאנגליה, שהוקם על ידי דייב קרטיס וקלייב מלדון (נולד בשם קלייב סקינר).
התחלה

הם החלו לעבוד יחד לראשונה בלהקת Bodast (אנ') בשנת 1968, אשר כללה גם את סטיב האו (יס, אסיה ו-GTR) על הגיטרה ובובי וודמן קלארק על התופים. הם הקליטו אלבום אחד שהופק על ידי קית' וסט שאיתו עבד האו בלהקה הפסיכדלית הבריטית Tomorrow (הידועה בזכות הלהיט שלה "My White Bicycle"), אבל הוא לא יצא לאור עד שיצא בצורה חלקית ב-1982 בתור The Lost Bodast Tapes.
מהדורה מחודשת מלאה הכוללת את המיקסים המקוריים מ-1969 יצאה בשם Spectral Nether Street בהוצאת חברת התקליטים RPM בשנות ה-90.
על אף שהם לא היו פעילים בהופעות חיות, הם בילו את מרבית זמנם בכתיבה ובחזרות, כמו גם השתתפו במופע בשם "נשף הפופ" ב-1968.
בתור קרטיס מלדון

קרטיס מלדון היו חתומים בפרפל רקורדס, חברת התקליטים שהוקמה על ידי דיפ פרפל. החיבור שלהם לדיפ פרפל בא מתוך מעורבות קצרת מועד של דייב קרטיס עם גלגול מוקדם של הלהקה הידועה בשם ראונד-אבאוט שבה קרטיס היה הסולן (ובובי וודמן קלארק היה המתופף). לא פורסמו הקלטות של ההרכב הזה. דייב קרטיס (בשם "דייב קרטיס והרעידות") הקליט כמה סינגלים באמצע שנות ה-60 עבור חברות תקליטים שונות.
התקליט הראשון שלהם כלל את סטיב האו על הגיטרה, טוני אשטון (אנ'), ומוזיקאים ממייטי בייבי (אנ'), כולל רוג'ר פאוול. אלבום זה כולל את השיר "Sepheryn", שמדונה ביחד עם ויליאם אורביט דגמו ללהיט הבין-לאומי "Ray of Light", הלקוח מאלבומה של הזמרת, Ray of Light. בעקבות לקיחת הדגימה, התווספו שמם של קלייב מלדון ודייב קרטיס לקרדיטים בתור כותביו הרשמיים של השיר.
קרטיס מלדון קיימו מספר סיבובי הופעות לאחר יציאת האלבום הזה. הם השתתפו בהופעות עם בדפינגר (אנ') בארצות הברית וקיימו מופע בלינקולן סנטר.
אלבומם השני יצא בשם Maldoon כאשר קרטיס ביקש להסיר את שמו מהפרויקט, ושזה יהיה אלבום סולו של קלייב מלדון. הוא יצא גם בהוצאת חברת התקליטים פרפל, והפעם הופץ על ידי האחים וורנר. לאחר האלבום הזה, קלייב מלדון המשיך לנסות להתבסס בעולם המוזיקה, אך נתקל בשורה של בעיות ניהול וחוזים. הוא נפטר בשנת 1978 מסיבוכים של תרופות מרשם.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1971: Curtiss Maldoon
1973: Maldoon
דיסקוגרפיה > סינגלים

1971: "You Make Me Happy" / "Amber Man"
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Curtiss Maldoon, Discogs (באנגלית)
↑  Bodast Biography, Songs, & Albums, AllMusic (באנגלית)
↑  Bodast Featuring Steve Howe - The Bodast Tapes (באנגלית), נבדק ב-2023-04-14
↑  Bodast - Spectral Nether Street (באנגלית), נבדק ב-2023-04-14
↑  Ray of Light, 1998-03-03, נבדק ב-2023-04-14
↑  Curtiss Maldoon, Today In Madonna History (באנגלית)
↑  Madonna – Ray of Light, נבדק ב-2023-04-14
↑  Curtiss Maldoon — Curtiss Maldoon 1971 (UK, Hard/Folk Rock) | Rock Archeologia 60 — 70, rock60-70.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6146 9435  MusicBrainz: df8549cd-1941-45ad-abfa-11ca73a62771
קרל הרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1898 להה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1961 (בגיל 63) מרבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  קריסטלוגרפיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מנחה לדוקטורט:  מקס בורן 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט  אוניברסיטת מרבורג 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (19 בינואר 1976) 
 בן או בת זוג:  Eva Hermann 
 תרומות עיקריות
 המציא (יחד שארל-ויקטור מוֹגֶן) את סימון הרמן-מוגן, שיטת כתיב תקנית בינלאומית לחבורות סימטריות מרחביות
 
קרל הרמן (בגרמנית: Carl Hermann‏; 17 ביוני 1898 – 12 בספטמבר 1961) היה קריסטלוגרף גרמני. יחד עם שארל-ויקטור מוֹגֶן המציא שיטת כתיב תקנית בינלאומית לחבורות סימטריות מרחביות הידועה כסימון הרמן-מוגן או "סימון בינלאומי".
הערות שוליים

↑  על קרל הרמן, באתר יד ושם (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135906261  ICCU: PAVV022550  ISNI: 0000 0001 2029 3902  LCCN: no2010122721  NKC: hka2011638098  SNAC: w6jj68g5  VIAF: 80342940   WorldCat (עם VIAF): 80342940
קטה (סוג)

| קטה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קטאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קטיים
סוג:: קטה
שם מדעי
 Pterocles ‏טמינק, 1815

קָטָה (שם מדעי: Pterocles) הוא סוג של עופות קרקע ממשפחת הקטיים החיים בערבות ובמדבריות באסיה ובאפריקה. בסוג זה מצויים כל בני המשפחה למעט 2 מינים מהסוג קטה אסייתית (Syrrhaptes).
בני סוג זה הם עופות קטנים הדומים ליונים. לקטות יש חזה מגודל עטוף בנוצות מוך ספוגיות. כשהן שותות הן גם טובלות את החזה ומספיגות אותו במים. אז הן עפות חזרה לאפרוחים, אשר שותים את המים ישירות מהחזה. זכרי הקטה מביאים מים בכמות גדולה יותר בהשוואה לנקבות.
מינים

מין קטה חדת-זנב (Pterocles alchata)
מין קטת נמקוואה (Pterocles namaqua)
מין קטה ערמונית-בטן (Pterocles exustus)
מין קטה סנגלית (Pterocles senegallus)
מין קטה גדולה (Pterocles orientalis)
מין קטת כתר (Pterocles coronatus)
מין קטה צהובת-גרון (Pterocles gutturalis)
מין קטת ברצ'ל (Pterocles burchelli)
מין קטה מלגשית (Pterocles personatus)
מין קטה שחורת-פנים (Pterocles decoratus)
מין קטה הודית (Pterocles lichtensteinii)
מין קטת שתי החגורות (Pterocles bicinctus)
מין קטה צבועה (Pterocles indicus)
מין קטת ארבע החגורות (Pterocles quadricinctus)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
קרנז'י אנטואן

קרנז'י אנטואן (בצרפתית: Carnejy Antoine; נולד ב-27 ביולי 1991 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן האיטי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פיירנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה בכדורגל ובנבחרת האיטי.
קריירת מועדונים

עד שנת 2022 שיחק אנטואן בקבוצות נואזי-לה-סק, ברטיקס, פר-לה-מזייר, סנט-ז'אן-לה-בלאן, סנט-פריבה-סנט-ממין ואורליאן מהליגות הנמוכות בצרפת ובבלגיה.
ב-19 בינואר 2022 חתם על חוזה לשנה וחצי בקאזה פיה א.ק. מהליגה הפורטוגלית השנייה. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לליגת העל הפורטוגלית. בסך הכול ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-31 בינואר 2023 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית

ב-5 ביוני 2021 ערך אנטואן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי, בניצחון 0–10 על נבחרת איי טרקס וקייקוס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שלושת שערי הבכורה שלו בנבחרת.
הערות שוליים

↑  Carnejy Antoine assina pelo Casa Pia AC! בחשבון הפייסבוק הרשמי של קאזה פיה א.ק., 19 בינואר 2022 (בפורטוגזית)
↑  דורון בן דור, ‏רשמית: הפועל חיפה הודיעה על צירופו של אנטואן, באתר ONE‏, 31 בינואר 2023
| נבחרת האיטי – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. פייר •  2 ארקו •  3 אלכסיס •  4 אדה •  5 סיאנס •  6 מטוסאלה •  7 אנטואן •  8 ז'אן ז'אק •  9 נאזו •  10 גרייר •   11 אטיין •  12 דוברגר • 13 פריבורג •  14 ל. פייר • 15 פיקו • 16 פרונייה • 17 ז'אן • 18 סנט • 19 סאבה • 20 פיירו • 21 אלקו • 22 כריסטיאן • 23 אינוסנט • מאמן: פלגרינו |  1 א. פייר •  2 ארקו •  3 אלכסיס •  4 אדה •  5 סיאנס •  6 מטוסאלה •  7 אנטואן •  8 ז'אן ז'אק •  9 נאזו •  10 גרייר •   11 אטיין •  12 דוברגר • 13 פריבורג •  14 ל. פייר • 15 פיקו • 16 פרונייה • 17 ז'אן • 18 סנט • 19 סאבה • 20 פיירו • 21 אלקו • 22 כריסטיאן • 23 אינוסנט • מאמן: פלגרינו | האיטי |
קטגיהאזה

| --- | --- |
סמל קטגיהאזהסמל קטגיהאזה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הדרומי
 מחוז:  בקש בקש
 נפה:  נפת גיולה
 שטח:  50.52 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,230 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  46°32′00″N 21°11′00″E﻿ / ﻿46.533333333333°N 21.183333333333°E﻿ / 46.533333333333; 21.183333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://ketegyhaza.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קטגיהאזה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קטגיהאזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קטגיהאזה (בהונגרית: Kétegyháza) היא עיר בנפת גיולה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקטגיהאזה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 4,525 תושבים, ובשנת 2021 רק 3,230 תושבים.
כ-30 אחוז מתושביה מזדהים כרומנים.
עד שנת 1876 היה הכפר חלק מזראנד (Zaránd) ועד שנת 1950 היה חלק מהעיר בקש.
יהודי קטגיהאזה

יהודים חיו בקטגיהאזה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו רבים מהם בשואת יהודי הונגריה. במקום קיים בית קברות יהודי
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 61 | 3,324 |
| 1910 | 36 |  |
| 1920 | 40 |  |
| 1930 | 41 |  |
| 1941 | 35 | 4,520 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קטגיהאזה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת גיולה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיולה • אלק • קטגיהאזה • לוקשהאזה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564950505171  LCCN: n88104191  VIAF: 136148033   WorldCat (עם VIAF): 136148033