stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמת סקריפס
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרמה

רמת סריפס התגלתה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928 על ידי חוקר אנטארקטיקה האוסטרלי סר יוברט וילקינס., בטיסה מעל האזור.
בשנת 1935 הובהר כי רמת סקריפס שהתגלתה על ידי סר יוברט וילקינס, היא אותה רמה המופיעה גם בתצלומי אוויר שצולמו על ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935, וכן כי הרמה תואמת ממצאים של המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (British Graham Land expedition (בראשי תיבות: BGLE), אשר חקרה את האזור בשנים 1934 - 1937, בפיקודו של ריידוך ריימיל.
היסטוריה > מקור השם

וילקינס (מגלה הקרחון) נתן לרמת סקריפס את שמה.
וילדינס קרא לרמה על שם האי סקריפס "Scripps Island" - הקרוי על שם ויליאם סקריפס (William Scripps), מהעיר דטרויט, שבמדינת מישינג שבארצות הברית.
רכבת הצ'ו צ'ו של היימליך

הרכבת של היימליך
רכבת הצ'ו צ'ו של היימליך (באנגלית: Heimlich's Chew Chew Train) היא רכבת שעשוע איטית בארץ החרקים שבפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.
תיאור המתקן

הרכבת בנויה בצורת דמותו של הזחל היימליך, המדבר במבטא גרמני. דמות זו, הלקוחה מהסרט "באג לייף" ידועה בכך שהיא נוהגת לאכול הכל, ובמהלך הנסיעה במתקן עוברת הרכבת דרך מזון בממדים מתאימים (כפי שהוא נראה לחרק) - כך עוברים המבקרים דרך פופ קורן ענקי, קרקרים ענקיים, גזר ואבטיח. היימליך מסביר למבקרים (באמצעות רמקולים המוסווים לאורך הנסיעה במתקן) מדוע הוא אוהב ממתקים ושונא ירקות.
המתקן משתמש גם בריחות, והמבקרים מריחים את הממתקים בעוברם לידם.
נתוני המתקן

פתיחה: 7 באוקטובר 2002
מתכנן: וולט דיסני אימג'ינירינג
סרט נושא: קשה להיות חרק
מספר רכבות: 2
תמה עיקרית: הגוף של היימליך
משך הנסיעה במתקן: 1:30
סוג המתקן: רכבת איטית
רמת סמית'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,231 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  79°52′00″S 157°07′01″E﻿ / ﻿79.8667°S 157.117°E﻿ / -79.8667; 157.117
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת סמית'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת סמית'
 
רמת סמית' (באנגלית: Smith Heights) היא רמה המהווה את הפסגות הגבוהות ביותר בין רכס קנט לבין צוק ג'אנקשן, בחלק המזרחי של הרי דרווין, שבאנטארקטיקה.
גובה הרמה 1,231 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה מוולינגטון שבניו זילנד (שחקרה את האזור בעונת המחקר 1963–1962).
היסטוריה > מקור השם

הרמה נקראת על שמו של ג'י. ג'יי סמית' (G.J. Smith), חבר המשלחת.
הערות שוליים

↑  צו מתן השם לרמה בגאזת השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד.
1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| אתרים בהרי דרווין |
| --- | --- | --- |
| הרים | אליס • אש • פרידמן |  |
| רכסים ורמות | האסקל • טנטאקל • לינדסטרום • מידנייט • סמית' • קולוסיאום • קומיוניקיישן • קנט |  |
| גבעות | מטאוריט • ריצ'רדסון |  |
| מדרונות | אקסס |  |
| מצוקים | ג'אנקשן • דנקן • סלע טת'ר • קולוסאום |  |
| עמקים | אקסודוס • ארנת איילנד • גרנט • הייל • ולמן • מאצ'מור • מקקי • קוננט |  |
| מישורים | מישור ונטייג' |  |
| קרחונים | אוברטרן • אקסודוס • גרין • דרווין • הת'רטון • מקלירי |  |
| נונאטאקים | מייסון |  |
| מפלי קרח | סירקל • פרבל |  |
| קרקסים קרחוניים | קורל |  |
רכבת הפרוורים של איסטנבול

רכבת הפרוורים בתחנת סירקג'י - התחנה הסופית של קו הפרוורים האירופי
סכימת המערכת להסעת המונים באיסטנבול. רכבת הפרוורים בירוק; המרמריי בירוק מקווקו
רכבת הפרוורים של איסטנבול (בטורקית: Banliyö) מורכבת משני קווים נפרדים - האחד בצידה האירופי של העיר והאחר בצידה האסיאתי ושניהם נמתחים לאורך חופיו הצפוניים של ים השיש. שירותי רכבת הפרוורים מופעלים על ידי חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית (TCDD, Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları).
קווי השירות

הקו האירופי (B1) יוצא מתחנת סירקג'י הסמוכה לארמון טופקאפי ומוביל עד הלקלה (Halkalı). אורכו של הקו הוא 30 ק"מ ולאורכו 18 תחנות. בקו עושות שימוש גם רכבות בינעירוניות ובינלאומיות העושות דרכן לתראקיה ולאירופה.
בצידו האסיאתי של מצר הבוספורוס מוביל קו רכבת פרוורי (B2) מהאידארפשה (Haydarpaşa) עד לגבזה (Gebze). אורכו של קו זה 44 ק"מ ולאורכו 28 תחנות. מסילת הרכבת ממשיכה לכיוון אנקרה ויתר יעדי הרכבת הטורקית באנטוליה וכן משמשת רכבות בינלאומיות המגיעות לאיראן ולסוריה.
פיתוח עתידי

במסגרת פרויקט מרמריי (טורקית Marmaray) נחפרת מנהרת רכבת תת-קרקעית מתחת לבוספורוס, וזו תקשר את שני קווי רכבת הפרוורים ותאפשר תנועת רכבות רציפה מגבזה במזרח ועד הלקלה במערב. אורכו הכולל של הקו יהיה כ-76 ק"מ, מהם 13.6 במנהרה תת-קרעית, וזמן הנסיעה הצפוי בין שני קצותיו יעמוד על 105 דקות במקום שלוש שעות כיום (כולל זמן ההפלגה במעבורת מסירקג'י להיידרפאשה). ביניקפי (Yenikapı) תוקם תחנת רכבת שתקושר אל קו הרכבת הקלה המוביל לנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק, ואל קו הרכבת התחתית שיוביל לצפונה של העיר.
ראו גם

חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית
רק הלב הבודד (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן קרי של ריצ'רד ליולין
 בימוי:  קליפורד אודץ 
 הופק בידי:  דייוויד המפסטד 
 תסריט:  קליפורד אודץ 
 עריכה:  רונלנד גרוס 
 שחקנים ראשיים:  קרי גרנט אתל ברימור בארי פיצג'רלד
 מוזיקה:  הנס אייזלר 
 צילום:  ג'ורג' ברנס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 באוקטובר 1944
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בלשי 
 הכנסות:  1,300,000 ‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אתל ברימור)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רק הלב הבודד (באנגלית: None but the Lonely Heart) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1944 בבימויו של קליפורד אודטס, עם קרי גרנט ואתל ברימור בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת ריצ'רד ליוולין (1943).
אתל ברימור זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
קרי גרנט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
שם הספר והסרט מקורו ביצירה בשם זה מאת פיוטר צ'ייקובסקי (אופוס 6, מס' 6). הנעימה מושמעת מדי פעם ברקע העלילה.
תקציר העלילה

ארני מוט (קרי גרנט) הוא רווק שמתגורר עם אמו האלמנה (אתל ברימור) בעל חנות לחפצים יד שנייה. רוב הזמן הוא משוטט ברחובות עם כלבו לצערה של אמו.
הוא מכיר את אגי (ג'יין וייט), בחורה עדינה המנגנת בצ'לו ואוהבת אותו אך הוא נמשך יותר לאדה (ג'ון דופרז), גרושתו של הגנגסטר ג'ים מורדינוי (ג'ורג' קולוריס).
ארני מתחבר לסוחר הנרי טוויט (בארי פיצג'רלד) שמייעץ לו בשאלות שונות.
האמא מגלה לידידה המשכונאי אייק ובר (קונסטנטין שיין) כי היא חולה בסרטן וזה מודיע לארני. ארני משנה מיד את ייחסו לאמו, משפץ את החנות ועוזר לה בבית.
בגלל המצב הכלכלי הקשה סוחרת האמא ברכוש גנוב וארני מתחבר לג'ים בפשעים כמו גניבת רכב וסחיטה. לבסוף הוא נתפס ומשוחרר בערבות. אדה מחליטה לחזור לג'ים והאמא נתפסת על החזקת רכוש גנוב ומאושפזת בבית חולים בבית הסוהר. ארני מגיע אליה ונפרד מהאם הגוססת בבכי.
הוא משוטט בעיר, שומע את אגי מנגנת את "רק הלב הבודד" ונכנס אליה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | ארני מוט |  |
| אתל ברימור | אמא מוט |  |
| בארי פיצג'רלד | הנרי טוויט |  |
| ג'ון דופרז | אדה |  |
| ג'יין ווייט | אגי |  |
| ג'ורג' קולוריס | ג'ים מורדינוי | עבריין |
| קונסטנטין שיין | אייק ובר | משכונאי |
רית'ם צ'יינג'ס

בג'אז רית'ם צ'יינג'ס (באנגלית: Rhythm Changes) הוא שמו של מהלך הרמוני על-פי הסטנדרט של ג'ורג' גרשווין "I Got Rhythm". רצף האקורדים הזה מהווה את בסיסם הרמוני של אין ספור יצירות בג'אז. הרית'ם צ'יינג'ס היו פופולריים מאוד בעידן הסווינג "Shoe Shine Boy" (לסטר יאנג וקאונט בייסי) ו"Cottontail" (דיוק אלינגטון, 1940), הן שתי דוגמאות מפורסמות מתוך אין ספור קטעים המשתמשים במהלך זה.
בתקופת הביבופ עשו המוזיקאים שימוש נרחב אף יותר במהלך. הוא היה אחד המהלכים הראשונים שעליהם צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי ונוספים מהתקופה הזו החלו לאלתר בחופשיות המאפיינת את הביבופ.
המבנה ההרמוני

רית'ם צ'יינג'ס הוא מבנה בעל 32 תיבות. עם בית וגשר, או A part ו- B part. מהלך האקורדים בחלק הראשון הוא I-VI/ii-V (טוניקה-סובמדיאנטה-סופרטוניקה-דומיננטה) החוזר פעמיים ולאחריו I-I7/IV-IV#dim/I-V/I (זהו המהלך הנפוץ, אם כי המקורי של גרשווין הוא: I-I7/IV-iv). לדוגמה בסולם דו מז'ור: C-A7/Dm-G פעמיים ואז C-C7/F-F#dim/C-G/C (או C-C7-F-Fm).
הגשר (ה-B part), לעומת זאת, בנוי מרצף דומיננטות שניוניות המובילות לדומיננטה הראשית של הסולם. דוגמה בדו מז'ור: E7-A7-D7-G7. האקורד סול שבע מוביל את הקטע לריפריזה האחרונה של החלק הראשון.
את הרית'ם צ'יינג'ס אפשר לנגן בכל הסולמות אך הם נפוצים ביותר בסולמות סי במול ומי במול.
קיימות וריאציות רבות על מהלך האקורדים בחלק הראשון. נגני הבי-בופ לדוגמה נהגו לנגן רצף של דרגות שנייה לחמישית (סופרטוניקה לדומיננטה) על-מנת ליצור עניין כשלעצמו.
לעיתים נעשה שימוש רק באחד מהחלקים, למשל ב"Scrapple From the Apple" של צ'ארלי פארקר, בו מנוגנת בחלק הראשון ההרמוניה של "Honeysuckle Rose" ובגשר מנוגן רצף הדומיננטות של הרית'ם צ'יינג'ס. קטעים אחרים לעומתו כמו "The Eternal Triangle" של סאני סטיט ושיר הנושא של החבובות מנוגנת דווקא בחלק הראשון הרמוניית הצ'יינג'ס ובגשר משהו אחר.
משמעות השם

השם הוא למעשה משחק מילים, שכן על פניו נדמה שמשמעו "שינויי קצב", אלא שהוא גם "השינויים של רית'ם" כלומר, שינויי האקורדים של הסטנדרט "I've got Rhythm".
יצירות ג'אז מפורסמות העושות שימוש ברית'ם צ'יינג'ס

I've Got Rhythm
Almost - דייוויד בייקר
Anthropology - צ'ארלי פארקר/דיזי גילספי
Apple Honey - וודי הרמן
Oleo - סאני רולינס
Bud's Bubble - באד פאוול
Goin' To Minton's - פאטס נבארו
Good Queen Bess - דיוק אלינגטון
Perdido - חואן טיזול
XYZ - באד ג'ונסון
ראו גם

בלוז 12 תיבות
בלוז 16 תיבות
רישיון רכב (ישראל)

רישיון רכב הוא פנקס כלי הרכב, בצירוף אישור על תשלום אגרת רישיון כלי הרכב וכשירותו לתנועה, ואישור על שינוי רישום הבעלות על כלי הרכב. הרישיון תקף רק לאחר ששולמה אגרת הרישיון, וכלי הרכב עבר בהצלחה מבחן רישוי שנתי לרכב (טסט). רישיון הרכב מוסדר בפקודת התעבורה ובתקנות התעבורה.
נתוני הרישיון

רישיון הרכב כולל נתונים רבים המספקים מידע מהימן ומפורט על כלי הרכב: רמת הגימור, סוג תיבת ההילוכים ומנגנונים שונים בכלי הרכב - מזגן, מנגנון ABS וכריות אוויר. תקנות התעבורה מגדירות את סיווג כלי הרכב לפי הנהוג באירופה, והוא נקבע לפי ייעוד הרכב - כמות הסעת נוסעים או הסעת מטען - לפי משקלו ולפי מספר המושבים המיועדים לנוסעים בו. בסיווג זה הנהג אינו נוסע, ומושבו אינו נספר. ברישיון הרכב מצוינת גם דרגת רישיון הנהיגה המתאימה לנהיגה ברכב מסוג זה.
החזקת הרישיון

בשלהי 2018 חתם שר התחבורה והבטיחות בדרכים על ביטול התקנה המחייבת אחזקת רישיון רכב ורישיון נהיגה פיזיים בעת נסיעה ברכב פרטי. בעקבות כך, אזרח הנוהג ברכב פרטי (רכב מדרגה B), אינו חייב לשאת עימו בזמן הנסיעה ברכב את רישיון הנהיגה או רישיון הרכב. עם זאת, חלה חובה לשאת תעודה מזהה רשמית של מדינת ישראל (תעודת זהות/דרכון), תעודת ביטוח ונספחים לרישיון הנהיגה, אם קיימים.
נהיגה ללא רישיון

נהיגה ללא רישיון רכב בתוקף היא אחת מעבירות התנועה הנפוצות ביותר. הענישה עליה, מלבד צבירת 6 נקודות, מתפלגת לפי פרק זמן שבו רישיון הרכב לא בתוקף: אם תוקף הרישיון פג פחות מ-4 חודשים, הקנס הוא 250 שקל, בין 4 חודשים לחצי שנה הקנס הוא 750 שקל, ואילו אם תוקף הרישיון פג יותר מחצי שנה לפני העבירה בעל הרכב יזומן לבית המשפט לתעבורה, אשר עלול להטיל על הנהג ביצוע קורס נהיגה מונעת או הארכת תקופת הצבירה לנקודות. במקרים מסוימים יכול בית המשפט גם לפסול את רישיון הנהיגה לתקופה של 3 חודשים או יותר.
הערות שוליים

↑  נסיעה ללא רישיון רכב או רישיון נהיגה בתוקף באתר טכנו טסט
רמת מקדונלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,000 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  74°55′00″S 136°00′00″W﻿ / ﻿74.9167°S 136°W﻿ / -74.9167; -136
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מקדונלד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מקדונלד
 
רמת מקדונלד (באנגלית: McDonald Heights) היא רמה גבוהה, המכוסה ברובה קרח, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
אורכה של הרמה 65 קילומטרים, וגובה פסגותיה מעל 1,000 מטרים מעל פני הים.
הרמה מצויה בין כף ברקס וראש מוריס.
קרחון הל, קרחון קירקפאטריק, וקרחון ג'ונסון גובלים ברמה מדרום; מצוקי זילץ' מהווים את הגבול המזרחי של הרמה.
היסטוריה > גילוי הרמה

הרמה צולמה על ידי מטוסים של השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1941–1939.
הרמה נצפתה ומופתה חלקית מאוניית צי ארצות הברית גליישר בפברואר 1962,  ומופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1965.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרמה נקראת על שמו של קפטן אדווין א. מקדולנד, מצי ארצות הברית, שהיה סגן מפקד כוח התמיכה הימי של ארצות הברית לאנטארקטיקה, ואשר היה מפקד האונייה גליישר בעת גילוי ומיפוי הרמה בשנת 1962.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי על מצוקי זילץ'
רמת מלטה (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברמה באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  מלטה 
 גובה:  2,520 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי ויקטורי 
 קואורדינטות:  72°58′01″S 167°18′00″E﻿ / ﻿72.967°S 167.3°E﻿ / -72.967; 167.3
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מלטה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מלטה
 
רמת מלטה או מישור מלטה (באנגלית: Malta Plateau) היא רמה מכוסה קרח, בהרי  ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
אורכה של הרמה 46 קילומטרים.
הרמה גובלת בדרום ובמערב בקרחון מרינר; בצפונה היא גובלת בקרחונים היובליים של קרחון טרפלגר; ובמזרח היא גובלת בקרחון היובליים של קרחון בורכגרווינק.
הרמה היא חלק מהאזור הוולקני מלבורן (Melbourne Volcanic Province), שהוא חלק מהקבוצה הוולקנית מקמרדו (McMurdo Volcanic Group).
גובהה הממוצע של הרמה 2,520 מטרים מעל פני הים; שיא גובהה של הרמה (בהר פיליפס) 3,035 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
הרמה, בדומה לאתרים אחרים רבים בהרי ויקטורי, נקראת על שם אתרי קרבות בהם ניצח הצי המלכותי הבריטי.
לקריאה נוספת

•  PHILIP R. KYLE, H. LEE MUNCY, , 
Antarctic Science 1 (4): 345-350 (1989)
• Simon Nathan & F. J. Schulte (1968), ,  New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 11:4, 940-975, https://doi.org/10.1080/00288306.1968.10420762
• Hartman, L.H., Kurbatov, A.V., Winski, D.A. et al, , Sci Rep 9, 14437 (2019). https://doi.org/10.1038/s41598-019-50939-x
• Armadillo, E.; Ferraccioli, Fausto; Zunino, A.; Bozzo, E.; Rocchi, S.; Armienti, P.. 2007, , In: Cooper, A.K.; Raymond, C.R., (eds.) , Online proceedings of the 10th International Symposium on Antarctic Earth Sciences, Santa Barbara, California, August 26 - September 1, 2007. California, National Academy Press, 4pp. (U.S. Geological Survey Open-File Report 2007-1047, 2007-1047).
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  ראו במאמר "Geology and petrology of the Campbell—Aviator Divide, Northern Victoria Land, Antarctica" המפורט להלן ב"לקריאה נוספת"
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי על הר פיליפס
| הרי ויקטורי |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אוונס • בארקר • בייקר • הנדלר • מילן • מלטה • קלאפ • קרטוגרפים • קרטר |  |
| הרים | אולדריג' • אלברטס • בוס • בראמבל • ברוסטר • ברטון • ברטלן • גלס • הד • הרינגטון • מקדונלד • נורת'האמפטון • ניו ייר • סירק • פיליפס • פירסון • קאפלינג • קולינס • קונרד |  |
| מעברי הרים | בנייטד • טובוגאן • סופט סנואו |  |
| נונאטאקים | נונאטאק נלסון |  |
| קרחונים | אולסון • אוסוגה • אינגהם • אלדר • באוורס • בארג • בר • בורכגרווינק • בייקר • דיוואלד • הירפילד • המפריז • הנד • ווד • וייטהול • טאקר • טריינר • טרפלגר • לאנגוואד • ליין • לנסן • מרינר • פרל הארבור • קולסטון • קרול • רודולף |  |
רמת סאטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  ג'ון סאטון 
 גובה:  800 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  69°45′S 71°30′W﻿ / ﻿69.75°S 71.5°W﻿ / -69.75; -71.5
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת סאטון(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת סאטון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת סאטון(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת סאטון
 
רמת סאטון (באנגלית: Sutton Heights) היא רמה בין הרי לאסוס ורמת דביסי, בחלקו הצפוני של אלכסנדר האי, אנטארקטיקה.
שיא גובה של הרמה 800 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרמה

רכס ההרים מופה לראשונה בשנת 1960 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
היסטוריה > מקור השם

הרמה נקראת על שמו של ג'ון סאטון (John Sutton), פרופסור לגאולוגיה, באימפריאל קולג' למדע וטכנולוגיה שבלונדון, שחקר את האזור מ-1958 עד 1973.
ראו גם

רמת דביסי
רמת גנימד
רמת פלאנט
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  לפי מקור אחר גובה הרמה 741 מטרים מעל פני הים
רמת מרקהאם

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,558 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס המלכה אליזבת 
 קואורדינטות:  82°56′00″S 161°10′01″E﻿ / ﻿82.9333°S 161.167°E﻿ / -82.9333; 161.167
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מרקהאם(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת מרקהאם
 
מפת אזור רכס המלכה אליזבת. 
 רמת מרקהאם ממוקמת ברביע הרביעי מימין, 
בשורה התחתונה של רביעי המפה.
רמת מרקהאם או מישור מרקהאם (באנגלית: Markham Plateau) היא רמה מישורית ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הרמה משתרעת דרומה מהר מרקהאם.
אורכה של הרמה 19 קילומטרים.
הרמה קטנה בשטחה, אולם נישאת מעל סביבתה. גובהה של הרמה 3,558 מטרים מעל פני הים; רמת מרקהאם היא האתר ה-113 בגובהו באנטארקטיקה.
הרמה מפרידה בין הקרחונים הזורמים לכיוון מזרח - לבין הקרחונים הזורמים לכיוון מערב, שבחלק הצפוני של רכס המלכה אליזבת.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי טלורומטר, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960– 1962.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
שמה של הרמה ניתן לה, בעת שניתן שמו של הר מרקהאם הסמוך לרמה.
הר מרקהאם נקרא על שמו של סר קלמנס מרקהאם, אשר, בהיותו נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית, יזם ותכנן את משלחת דיסקברי, ובחר את רוברט פלקון סקוט כמפקד המשלחת.
לקריאה נוספת

• M. G. Laird, G. D. Mansergh & J. M. A. Chappell (1971), , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 14:3, 427-468, DOI: 10.1080/00288306.1971.10421939
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
1 2 3 4  מקור שמו של הר מרקהאם ושמה של רמת מרקהאם
| רכס המלכה אליזבת |
| --- | --- | --- |
| הרים | בולזאיי • בונפרטה • דיץ' • לקוונט • מרקהאם • פרדוהל • צ'יוורס • רבוט |  |
| פסגות | שרווין |  |
| רמות | הנסיך אנדרו • מרקהאם • פלטייר |  |
| מצוקים | אינאקססיבל • קאנופי |  |
| קרחונים | אוטאגו • לוא • לורי • מארש • נמרוד • פאבלאק • קנט |  |
רכבת הפרוורים של שיקגו

| --- | --- |
 

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית
 עיר:  שיקגו
 מפעיל:  רשות התחבורה האזורית (RTA)
 מידע על ההקמה
 פתיחת המערכת:  1984
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  797 ק"מ
 רוחב המסילה:  1,435 מ"מ
 מספר נוסעים ביום:  335,900 (ממוצע)
 מספר נוסעים בשנה:  80 מיליון (ממוצע)
 מספר הקווים:  11
 מספר התחנות:  237
 metra.com
 תרשים המערכת
 
 
רכבת הפרוורים של שיקגו או מטרא (באנגלית: Metra) היא מערכת רכבות פרווריות אשר פועלת באזור המטרופולין של שיקגו. שירותי רכבת הפרוורים מופעלים על ידי "רשות התחבורה האזורית" (RTA, Regional Transportation Authority).
סקירה

מערכת המטרא כוללת כיום מערך של 11 קווי רכבת אשר עוברים דרך 237 תחנות ברחבי אזור המטרופולין של שיקגו. האורך הכולל של כל הקווים הוא 797 ק"מ.
רכבת הפרוורים של שיקגו משרתת קרוב ל-80 מיליון נוסעים בממוצע מדי שנה.
תחנות מרכזיות בשיקגו

שלושת התחנות המרכזיות של רכבת הפרוורים בשיקגו הן:
תחנת הרכבת שיקגו יוניון
מילניום סטיישן
מרכז התחבורה אוגילבי
קווים

| קו | תחנות קצה | אורך | תחנות | שנת פתיחה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| █ Heritage Corridor | יוניון סטיישן ↔ ג'ולייט | 60 ק"מ | 6 | 1947 |
| █ BNSF Railway Line | יוניון סטיישן ↔ אורורה | 61 ק"מ | 26 | 1864 |
| █ SouthWest Service | יוניון סטיישן ↔ מנהטן | 67 ק"מ | 13 | 1880 |
| █ Milwaukee District/West Line | יוניון סטיישן ↔ אלג'ין | 65 ק"מ | 22 | 1847 |
| █ North Central Service | יוניון סטיישן ↔ אנטיוק | 87 ק"מ | 18 | 1851 |
| █ Milwaukee District/North Line | יוניון סטיישן ↔ פוקס לייק | 82 ק"מ | 22 | 1924 |
| █ Union Pacific/West Line | מרכז התחבורה אוגילבי ↔ אלבורן | 59 ק"מ | 19 | 1865 |
| █ Union Pacific/Northwest Line | מרכז התחבורה אוגילבי ↔ הרווארד, מקהנרי | 102 ק"מ | 23 | 1865 |
| █ Union Pacific/North Line | מרכז התחבורה אוגילבי ↔ קנושה | 84 ק"מ | 27 | 1854 |
| █ Metra Electric Line | מילניום סטיישן ↔ יוניברסיטי פארק, דרום שיקגו (רחוב 93), בלו איילנד | 81 ק"מ | 49 | 1856 |
| █ South Shore Line | מילניום סטיישן ↔ נמל התעופה הבין-לאומי סאות' בנד | 89 ק"מ | 22 | 1903 |
| █ Rock Island District | לה-סאל סטריט סטיישן ↔ ג'ולייט | 66 ק"מ | 25 | 1852 |
רוברט גודארד

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1882 ווסטר, ארצות הברית 
 פטירה:  10 באוגוסט 1945 (בגיל 62) בולטימור, ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Hutchings Goddard 
 ענף מדעי:  אסטרונאוטיקה, פיזיקה, תגליות והמצאות 
 מקום קבורה:  בית הקברות הופ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קלארק  המכון הפוליטכני וורסבטר  South High Community School 
 מנחה לדוקטורט:  ארתור גורדון ובסטר 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הבנילאומי של החלל (1976)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (1979)  מדליית הזהב של לנגלי (1960)  היכל התהילה הלאומי של התעופה (1966)  מדליית הזהב של הקונגרס  מדלית דניאל גוגנהיים 
 בן או בת זוג:  אסתר כריסטין קיסק 
 תרומות עיקריות
 מחלוצי מדע הטילים המודרני
 חתימה:   
 
גודארד ליד טיל הדלק הנוזלי הראשון, 16 במרץ 1926
גודארד על בול דואר אוויר אמריקני
רוברט הצ'ינגס גודארד (באנגלית: Robert Hutchings Goddard‏; 5 באוקטובר 1882 – 10 באוגוסט 1945) היה מחלוצי מדע הטילים המודרני. דרך עבודתו בתחום הייתה מהפכנית, ולעיתים קרובות לעגו לו על הרעיונות שהגה שהקדימו את זמנם. גודארד זכה להכרה מועטת במהלך חייו, אך לבסוף זכה להקרא אחד מ"אבות מדע הטילים המודרניים" הודות לעבודתו.