stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איברהים קומה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1987 (בן 36) הרובע העשרים של פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 פרופיל ב-IMDb
 
איברהים קומה (בצרפתית: Ibrahim Koma; נולד ב-5 בנובמבר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה צרפתי.
קורות חיים

קומה נולד ברובע ה-20 של פריז להורים שהיגרו מבמקו שבמאלי מספר שנים לפני לידתו. הוא גדל באטוני (צר') שברמות הסן (בפרברים המערביים של פריז). אחיו הבוגר הוא שחקן הקולנוע והטלוויזיה דיוק קומה (צר').
בגיל 10 הופיע לראשונה בטלוויזיה, בפרק שבסדרה הבלשית המצליחה, "נאווארו" (אנ') בכיכובו של רוז'ה חנין (אנ'). בגיל 14 כיכב בקומדיה "Fais-moi des vacances" (עשה לי חופשות) – סרט הבכורה של הבמאי דידייה ביוול (צר') המתאר את הרפתקאות צמד נערים בניסיונם לצאת מחוץ לעיר לחופשת קיץ כמו מרבית בני גילם.
את פרסומו המשמעותי עשה כשהשתתף ב-57 פרקים בשבע עונות (2008-2002) של אופרת הסבון, Sous le soleil (אנ'), ששודרה במקור בערוץ TF1 ובמקביל במדינות רבות ברחבי העולם, בתפקיד זאכרי – יתום המאומץ על ידי אחת מגיבורות הסדרה ובן זוגה.
קומה פרש מלימודיו בבית הספר התיכון בגיל 16 כדי להתמסר לעיסוקו הקולנועי. החל ללמוד בבית ספר למשחק מיסודם של קלוד (צר') ודומיניק וירו (צר'). כמו כן למד ב-2011 ב"מעבדה ליצירת שחקנים" של הלן זידי (צר'). באותן שנים המשיך להשתתף בתפקידים זעירים בקולנוע ובתפקידי אורח בסדרות שונות בטלוויזיה הצרפתית.
תפקידו המשמעותי הבא בסרט באורך מלא היה ב-2013 בסרטו של הבמאי ז'וליין אברהם, La Cité rose (העיר בוורוד) (צר'), בו שיחק לצד אחיו דיוק, שעבור משחקו בו, נכלל ברשימת המועמדים לפרס סזאר של 2014 בקטגוריה "השחקן המבטיח ביותר"..
ב-2014 השתתף בסרט הקומי שזכה לפרסום רב יותר, "הקרוקודיל מבוטסוואנה" (אנ'), בו גילם כדורגלן צעיר הזוכה לחוזה ממועדון ספרדי גדול אך לפני כן נוסע למולדת הוריו, בוטסוואנה, שם מעוניין השליט הרודן לצרף אותו לנבחרתו הלאומית.
ב-2016 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הצרפתי-סנגלי, "וולו", בבימויו של דאודה קוליבאלי, העוסק בסחר הסמים במאלי. קומה גילם את דמותו של צעיר המאוכזב מאי יכולתו להתקדם בעבודתו ופונה לסחר בסמים בו הוא מצליח ומטפס בסולם הארגוני של הסחר הנרחב בסמים במדבר סהרה ובאזור שמדרום לו. הסרט זכה לביקורות חיוביות בפסטיבלים בהם הוצג וקומה אף זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל FESPACO ב-2017, אך בהקרנות המסחריות נכשל הסרט.
ב-2017 שיחק בסרטו של הבמאי ברני גולדבלט (אנ'), "Wallay", המספר את סיפורו של ילד צרפתי עירוני בן 13 אשר נשלח על ידי אביו לכפר מולדתו בבורקינה פאסו ונאלץ ללמוד לחיות בסביבה שונה לגמרי מזו שבה גדל. קומה גילם את בן דודו הכפרי של הילד.
בשנת 2021 שיחק בסדרה של רשת BBC "מסביב לעולם בשמונים יום" המבוסס על הספר באותו שם מאת ז'ול ורן. באותה שנה שיחק בסרט הבינלאומי "As Far as I Can Walk"; אשר הוקרן בבכורה בפסטיבל קרלובי וארי שם קטף חמישה פרסים בין היתר בגלובוס הבדולח.
הערות שוליים

↑  קביעה זו מבוססת על כך שאחיו, דיוק קומה (צר'), שנולד ב-1980, היה פעוט בעת הגירת המשפחה
↑  Et les présélectionnés pour le César du Meilleur Espoir sont..., באתר לה פיגארו, 17 בינואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14536848v (data)  GND: 1287194508  ISNI: 0000 0000 0278 660X  LCCN: no2022057692  SUDOC: 181710463  VIAF: 7625064   WorldCat (עם VIAF): 7625064
אודין הולם

אודין טיאגו הולם (בנורווגית: Odin Thiago Holm; נולד ב-18 בינואר 2003 בטרונדהיים שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים

הולם החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת וולרנגה מליגת העל הנורווגית. הוא ערך 68 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. למשך תקופה קצרה הושאל לקבוצת טילר מהליגה הנורווגית הרביעית.
ב-22 ביוני 2023 חתם הולם על חוזה לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
הערות שוליים

↑  Odin Thiago Holm: Celtic sign Norway youth midfielder from Valerenga באתר BBC, ‏ 22 ביוני 2023 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אודין הולם".
אביעזר גולן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 ביולי 1922 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 התאבד:  20 במרץ 2001 (בגיל 78)
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  ידיעות אחרונות, "חרות" ו"המשקיף"
 
אביעזר גולן (17 ביולי 1922 - 20 במרץ 2001) היה סופר ועיתונאי ישראלי בעיתונים "ידיעות אחרונות", "חרות" ו"המשקיף". ספריו עסקו בעיקר בתחום המורשת הצבאית.
ביוגרפיה

גולן נולד בירושלים ב-1922 כאביעזר גולדשטיין לאורי גולדשטיין וחיה דבורה לבית סמוק. למד בבית הספר "תחכמוני" ובבית ספר תיכוני למסחר בתל אביב במקביל הצטרף לאצ"ל. ב-1939 התנדב גולן לצבא הבריטי שם שירת עד שחרורו ב-1946. כאוהד התנועה הרוויזיוניסטית החל לעבוד בעיתון המשקיף ובמקביל גם בעיתון ידיעות אחרונות.
בתקופת המצור על ירושלים ערך גולן את ה"מקומון" הירושלמי "קול ירושלים" בשיתוף יצחק בן-דור. לאחר מלחמת העצמאות הצטרף לעיתון חירות ובמקביל חזר לעבוד ב"ידיעות אחרונות".
ב-1953 היה ממייסדי המושב תלמי מנשה שם גר עם משפחתו עד 1957.
ב-16 ביוני 1946 נשא לאשה את צפורה לבית בלומשטיין ולזוג בן בשם אמנון. ב-2001 שם קץ לחייו לאחר הידרדרות במצב בריאותו. נקבר בבית העלמין ירקון.
פרסים

1966 - פרס על שם שלמה מרץ לעיתונות
1967 - פרס על שם שרה רייכנשטיין על ראיונו "דיוקן המפקד" שפורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-10 ביולי 1967
ספריו

האלף הראשון, הוצאת מצפה, 1944 - מיומנו של חייל עברי (בספר זה הסופר עדיין נקרא אביעזר גולדשטיין)
להבות בשמי ירושלים, הוצאת אפקים, 1948 - על תקופת המצור על ירושלים בזמן מלחמת העצמאות.
לוחמי החופש בישראל (בשיתוף מנחם תלמי ועמנואל כ"ץ), הוצאת ש. פרידמן, 1953 - על תולדות השומר, ההגנה, הפלמ"ח, ניל"י, אצ"ל ולח"י
מדינאים ואנשי צבא, הוצאת אבינועם-יסוד, 1964
שישה ימי תהילה, הוצאת דקל, 1967 - סיפורה של מלחמת ששת הימים
מלחמת העצמאות, הוצאת משרד הביטחון, 1968
להיות חייל, ספריית תרמיל, 1968 - סיפורו של לוחם אצ"ל דב כהן שפיקד על מבצע הפריצה לכלא עכו ב-1947 ונהרג במהלכו
ספר הגבורה (בשיתוף עמי שמיר), הוצאת אגודת העיתונאים בתל אביב, 1968 - ספר המתאר את הצל"שים שניתנו לאחר מלחמת ששת הימים
המפקדים, הוצאת אלכסנדר מוזס, 1968 - על מפקדי מלחמת ששת הימים
אנשי הפלדה, הוצאת אותפז, 1969 - סיפור הקרב של חטיבת שריון 45 בעמק דותן וברמת הגולן במלחמת ששת הימים
מבצע סוזאנה, הוצאת עידנים, 1976 - הסיפור המלא של נידוי פרשת העסק הביש
אלברט, הוצאת ידיעות אחרונות, 1977 - על חייו של האלוף אלברט מנדלר
מערכת סיני, הוצאת משרד הביטחון, 1977 - סיפורה של מלחמת סיני 5.11.56-29.10.56
בגין (בשיתוף שלמה נקדימון), הוצאת עידנים, 1978 - על חייו של מנחם בגין
בל יעלה השחר, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1979 - על פרשת הפיגוע במלון סבוי ב-1975
שם צופן : הפנינה (בשיתוף עם דני פנקס), הוצאת זמורה ביתן מודן, 1980 - פרשת חייה של שולמית קישיק-כהן, בת ירושלים, שניהלה רשת ריגול הפרושה על פני כל המזרח התיכון.
פרסומיו

מלחמת העצמאות (אנגלית), הוצאת משרד הביטחון
הפשיטה על האי שדואן, הוצאת קצין חינוך ראשי - על מבצע רודוס.
המזרח התיכון, הוצאת קצין חינוך ראשי, 1960
אלבום מלחמת 4 הימים, הוצאת פיקוד דרום, 1968 - פיקוד דרום בין ה-5 ביוני - 9 ביוני 1967
האצבע בצפון: הגליל העליון המזרחי במערכות ההתיישבות והביטחון, הוצאת קצין חינוך ראשי, 1976
שינוי מרחבי-תוצאת מלחמה, הוצאת מוסד ביאליק
תרגומיו

דונלד רובינסון, 100 גדולי עולם, הוצאת "אבינועם יסוד, 1954
בן הכט, כחש - פרשת קסטנר, הוצאת "לדורי", 1970
מרטין גילברט, שצ'רנסקי: סיפורו של ניצחון, הוצאת "עידנים", 1987
הערות שוליים

↑  אביעזר גולן באתר GRAVEZ
↑  חולק הפרס ע"ש שרה רייכנשטיין, על המשמר, 29 בינואר 1968
↑  מסיבה להופעת הספר "לוחמי החופש בישראל", חרות, 8 ביוני 1955
↑  ש. אלירן, אלה בצד אלה, חרות, 1 ביולי 1955
↑  יצא הספר "שישה ימי תהילה", דבר, 2 באוגוסט 1967
↑  "ששת ימי תהילה" - ספר חדש על המלחמה האחרונה, על המשמר, 2 באוגוסט 1967
↑  הופיע "ספר הגבורה" תשכ"ז, על המשמר, 27 ביוני 1968
↑  הופיע ספר הגבורה תשכ"ז, דבר, 26 ביוני 1968
↑  שמואל שי, טנק בודד בצומת, דבר, 2 במאי 1969
↑  אנשי הפלדה כבשר ודם, מעריב, 27 ביוני 1969
↑  אלברט התווכח עם גונן ערב המלחמה ותבע להקדים את פריסת הכוחות, דבר, 18 באפריל 1977
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276066505171  PLWABN: 9811250685905606  BnF: cb12609538q (data)  GND: 1158556209  ISNI: 0000 0001 1879 9461  LCCN: n79122473  NTA: 071197656  RERO: 02-A011342952  VIAF: 97197668   WorldCat (עם VIAF): 97197668
אונטרוולדן

אונטרוולדן (Unterwalden) הוא השם הישן לאזור בו נמצאים כיום שני קנטונים במרכז שווייץ, דרומית לימת ארבעת הקנטונים. הוא מכיל שני חצאי-קנטונים; חלק עליון, אובוולדן, וחלק תחתון, נידוולדן.
אונטרוולדן היה אחד משלושת המשתתפים באיחוד ב-1291 עם אורי ושוויץ, מה שנחשב למקור הקונפדרציה השווייצרית.
אודיסאס ולחודימוס

אודיסאס ולחודימוס (ביוונית: Οδυσσέας Βλαχοδήμος; נולד ב-26 באפריל 1994) הוא כדורגלן יווני–גרמני המשחק בעמדת השוער בניוקאסל יונייטד ובנבחרת יוון.
תארים

אליפות פורטוגל: 2018/2019, 2022/2023
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2023
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2017.
הערות שוליים

↑  "Weisers Kopfball macht den EM-Traum wahr". kicker.de (בגרמנית). 30 ביוני 2017. נבדק ב-30 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אות הזהב המפלגתי

אות הזהב המפלגתי
אות הזהב המפלגתי (בגרמנית: Goldenes Parteiabzeichen) הוא אות של המפלגה הנאצית שאושר בצו על ידי אדולף היטלר באוקטובר 1933. הוא ניתן ל-100,000 החברים הראשונים במפלגה הנאצית שהיו רשומים במפלגה עד ל-9 בנובמבר 1933 ושחברותם במפלגה הייתה ללא הפוגות. אותות נוספים ניתנו לחברים אחרים במפלגה שהיטלר חיבב (ראשי התיבות של שמו הוטבעו מאחורי אותות אלה) והחריג עבורם את כלל הענקת האות. עיטור דומה לחלוטין לאות הזהב המפלגתי הוענק מדי 30 בינואר לכל מי שפעל בצורה יוצאת מן הכלל לטובת המפלגה הנאצית או המדינה הנאצית. 20,487 גברים ו-1,795 נשים זכו בעיטור זה (לא כולל האותות עליהם הוטבעו ראשי התיבות של היטלר – סך הכל 22,282 זכו בעיטור).
אות הזהב המפלגתי היה האות הבסיסי ביותר של המפלגה הנאצית ואליו התווספה טבעת בצורת זר שהקיפה אותו. האות יוצר בשני גדלים: אות בקוטר 3.05 סנטימטרים לענידה על מדי שירות ואות בקוטר 2.4 סנטימטרים לענידה על בגדי שרד. במקרה שבעל העיטור נפטר, העיטור היה עובר לחזקת בני משפחתו. אבל מאחר שרק 100,000 החברים הראשונים הרשומים במפלגה הנאצית קיבלו את האות – לאף אדם אחר מלבדם היה אסור לענוד אותו. אות הזהב המפלגתי האישי של היטלר נרשם כאות מספר '1' של המפלגה (זאת על אף שהיה החבר ה-55 של המפלגה). עם זאת, מספר המפלגה הרשמי שלו היה 555, שכן מספרי חברות המלגה התחילו ב-500 כדי לגרום למספר החברות של המפלגה באותה עת להיראות גדול יותר.
היטלר העניק את האות לאשתו של יוזף גבלס, מגדה גבלס, באפריל 1945, והכריז עליה כ"אמא הראשונה של הרייך". האות המדובר נגנב מתצוגה במוזיאון ברוסיה בשנת 2005. השומרים במוזיאון חשבו שחתול הפעיל בטעות את האזעקה במבנה, לא ניגשו לעבר המיצג, והגנב ברח עם הפריט ללא מאמץ.
הערות שוליים

↑  אות הזהב המפלגתי - מידע נוסף
↑  אות הזהב המפלגתי האישי של היטלר נגנב
אביעזר יערי

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1930 (בן 94) מרחביה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1987 (כ־39 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מודיעין של פיקוד הצפון  ראש חטיבת המחקר  מפקד המכללה לביטחון לאומי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 האחראי על מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה
 
אביעזר יערי  (נולד ב-24 בפברואר 1930) הוא איש צבא ישראלי, שסיים את שירותו בצה"ל בדרגת אלוף. שירת באמ"ן כראש ענף סוריה בתקופת מלחמת יום הכיפורים, מפקד חטיבת המחקר ומפקד המכללות הצבאיות.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

יערי נולד בקיבוץ מרחביה, בנם של אנדה ומאיר יערי. הוא גדל במרחביה עד גיל 12 בטרם עבר למוסד חינוכי במשמר העמק, ב-1948 חזר למרחביה והתקבל כחבר מן המניין בקיבוץ. באותה שנה התגייס לצה"ל, שירת בתחילה בגדוד 113, גדוד משמר של יוצאי עמק יזרעאל, שמאוחר יותר נטמע בחטיבת גולני. יצא לקורס מ"כים ולאחריו שובץ כסייר בחטיבה 7. ב-1949 יצא לקורס קצינים אך בסיומו בחר שלא לשרת בקבע והשתחרר מן הצבא.
יערי חזר לקיבוץ עבד כרפתן ועשה שנת שירות בתנועת השומר הצעיר בתל אביב, במקביל שירת במילואים בחטיבה 9 והשתתף בקרב תל מוטילה. ב-1952 החל לשרת כקצין מודיעין בגדוד 93, אך בקשתו להשתבץ לחיל המודיעין נענתה בשלילה. במבצע קדש השתתף עם חטיבה 9 בחציית חצי האי סיני וכיבוש שארם א-שייח'.
ב-1963 החל לעבוד בבית דפוס במרחביה, תפקיד אותו מילא עד 1968. בתקופה זו היה פעיל פוליטי במוסדות מפ"ם ומונה לאחד ממזכירי הקיבוץ. במלחמת ששת הימים שירת כקמ"ן חטיבה 8 המשוריינת בפיקודו של אלברט מנדלר. יחד עם החטיבה נטל חלק בקרבות ההבקעה ברמת הגולן ובכיבוש קוניטרה.
ביוגרפיה > שירות באגף המודיעין

לאחר המלחמה התגייס לשירות קבע בצה"ל, והצטרף לחטיבת המחקר באגף המודיעין, ב-1968 מונה לראש מדור מדיני בענף סוריה. וב-1971 קודם על ידי אהרן יריב לדרגת סגן-אלוף ולראש ענף 5, ענף סוריה לבנון ועיראק, תפקיד בו כיהן בתקופה שלפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים. ועדת אגרנט זקפה לזכותו עצמאות מחשבתית וראיית הקשר בין היערכות הכוחות המצרים להיערכות בחזית הסורית. יערי ננזף על ידי ראש החטיבה אריה שלו כשנקט פעולה אישית, ומסר אזהרה לקצין המודיעין של פיקוד הצפון, חגי מן, ולמפקד אוגדה 252, מפקדו לשעבר, אלברט מנדלר. בבוקר 5 באוקטובר 1973, דרש לערוך גיחת צילום על מנת לאמוד את ההכנות הצבאיות בחזית הסורית, אך על ממצאיה דווח רק למחרת, יום פרוץ המלחמה. לאחר המלחמה שודרג ענף 5 לזירת מחקר ויערי שעמד בראשו עוד שנתיים קודם לדרגת אלוף-משנה.
ב-1974 מונה לראש הזירה המזרחית באמ"ן. ב-1975 מונה לקצין מודיעין של פיקוד הצפון לאור בקשתו של אלוף הפיקוד רפאל איתן. ב-1977 החל בלימודים במכללה לביטחון לאומי שנפתחה מחדש, וב-1978 התמנה לעוזר ראש אמ"ן למחקר (ראש חטיבת המחקר). במהלך הדיונים בממשלה על האפשרות לתקוף את הכור הגרעיני בעיראק, הביע תמיכה במהלך, בניגוד לדעת מפקדו, ראש אמ"ן יהושע שגיא. במלחמת לבנון הראשונה המליץ, יחד עם גיורא פורמן שהיה עוזר ראש אג"ם, לשר הביטחון אריאל שרון להימנע מהכנסת כוחות צה"ל לביירות. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש יערי בין השנים 1983 ל-1986 כמפקד המכללה לביטחון לאומי.
ביוגרפיה > לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מצה"ל, התמנה יערי לממונה על ביקורת מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה, תפקיד בו כיהן מ-1987 ועד ספטמבר 2000. בתקופת פעילותו במשרד נכתבו מספר דו"חות שזכו לתהודה ציבורית רחבה, בהם הדו"ח על אסון צאלים ב' שניקה את אהוד ברק מהאשמות על התנהלותו בתקרית, דו"ח על שירות המילואים והדו"ח על ההגנה האזרחית מפני התקפה בנשק כימי במלחמת המפרץ.
לאחר מכן שימש כחוקר אורח במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים שבאוניברסיטת תל אביב, חבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון ויו"ר בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות.
ב-29 באפריל 2004 חתם על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל. לאחר השלמת ההתנתקות קרא יערי לאנשי הציונות הדתית להסכים על "ויתור על פרישת ההתיישבות היהודית בכל קצות השטחים שמעבר למה שיאפשר לקיים מדינה יהודית כזאת, בעלת רוב יהודי מוחלט לדורות" ו"התחשבות בצורכי העם הפלסטיני, כדי שיוכל גם הוא לקיים את מדינתו ולחיות בשלום עם ישראל.".
משפחתו

ליערי 3 בנות, היה נשוי לסוניה, אם בנותיו.
נישא בשנית לד"ר איה לופט (1936–2015), רופאה וטרינרית, בתם של צבי וגרדה לופט.
לקריאה נוספת

אביעזר יערי, בדרך ממרחביה, חייו של איש מודיעין ישראלי, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
הערות שוליים

↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
↑  אביעזר יערי, לעצב גבולות ריאליים, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
↑  מודעת אבל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301560605171  ISNI: 0000 0000 7144 1998  LCCN: n2004053622  VIAF: 70781811   WorldCat (עם VIAF): 70781811 
אביעזר יערי ברפת קיבוץ מרחביה
אות ההתנדבות

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  אות שירות
 זכאות:  התנדבות לשירות צבאי במלחמות העולם
 נוסד:  1961
 
תעודה הנלווית לאות ההתנדבות
אות ההתנדבות הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשנת 1961.
מקבלי אות ההתנדבות ששירותם היה בן שישה חודשים לפחות, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שחלוקתו החלה בשנת 1968.
זכאות לאות

אות ההתנדבות מוענק למי שעומד באחד מהתבחינים הבאים:
במלחמת העולם הראשונה התנדב לגדודים העבריים.
אזרח ישראל או תושב קבע בישראל אשר בהיותו תושב קבע בארץ ישראל התנדב במלחמת העולם הראשונה לשרת בצבא הטורקי לפי דרישת מוסדות היישוב.
אזרח ישראל או תושב קבע בישראל שבמלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי לפני 8 בנובמבר 1944. אם התנדב באותו התאריך או לאחריו, התנאי הוא ששירת לפחות שישה חודשים.
אודיסי ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1994 (בן 30) ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  אודיסי ג'ונס עומארי פאלמר
 משקל:  184 ק"ג
 גובה:  1.96 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  7 בנובמבר 2019 – הווה (5 שנים)
 מאמנים:  WWE Performance Center
 ליגות:  WWE
 
עומארי ג'אהי פאלמר (באנגלית: Omari Jahi Palmer; נולד ב-17 במאי 1994) הידוע יותר בשם הבמה שלו, אודיסי ג'ונס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
ביוגרפיה

פאלמר נולד ב-17 במאי 1994 בניו יורק. בתקופת שהותו בתיכון לונגווד, הוא לקח חלק בענפי ספורט כמו פוטבול, כדורסל, לקרוס והיאבקות. פאלמר למד באוניברסיטת סירקיוז, שבו סיים תואר ראשון בסוציולוגיה. במהלך שהותו באוניברסיטה זו, הוא היה חלק מקבוצת הפוטבול של הסירקיוז אורנג', בה תיפקד בעמדת קו ההתקפה עד שספג פציעה ברגלו בשנה האחרונה.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2019–היום)

ביוני 2018, פאלמר נבחן במבחן קבלה של ארגון ההיאבקות ה-WWE. בפברואר של השנה שבא לאחר מכן, הוא הוחתם על ידי הארגון ונשלח למתחם האימונים של ה-WWE Performance Center. בחודש מאי של שנת 2019, פאלמר קבע שיא דדליפט של 800 פאונד במתחם האימונים של ה-Performance Center, שיא ששבר את השיא הקודם של 775 פאונד אשר נקבע על ידי אוטיס. קרב הבכורה שלו בארגון הגיע ב-7 בנובמבר, כשהפסיד לדקסטר לומיס במהלך מופע שלא הועבר לטלוויזיה.
לאחר היעדרות של למעלה משנה, פאלמר חזר ביולי 2021 תחת שם במה חדש, אודיסי ג'ונס, כשהתאבק לרוב בקרבות חושך (קרבות שלא שודרו בטלוויזיה) כחלק מהתוכנית סמאקדאון. הקרב הטלוויזיוני הראשון שלו התקיים ב-6 ביולי בפרק של התוכנית 205 לייב, בו הוא גבר על גרייסון וולר. ב-20 ביולי, הוא ערך את קרב הבכורה שלו בתוכנית NXT, כשרשם ניצחון על אנדרה צ'ייס במסגרת טורניר הפריצה של NXT לשנת 2021. ב-10 באוגוסט, הוא ניצח את טריי בקסטר בשלב חצי הגמר והעפיל לשלב הגמר בו הוא הפסיד לכרמלו הייס שבועיים לאחר מכן. ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ג'ונס נחל הפסד לאל. איי. נייט. שבועיים לאחר מכן, ג'ונס גבר על אנדרה צ'ייס. בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, ג'ונס הפסיד לרודריק סטרונג בקרב שאינו היה על אליפות ה-NXT במשקל קל של האחרון. את יתר אותה השנה, ג'ונס העביר בפיודים מול דמויות לא חביבות על הקהל כמו אנדרה צ'ייס ודיאמונד מיין.
בינואר 2022, פאלמר קרע את גיד פיקת הברך; הוא עבר ניתוח בהמשך אותו החודש. ב-1 בנובמבר, ג'ונס רשם את קרב החזרה שלו, כשניצח את חאבייר ברנל. ב-13 בדצמבר, ג'ונס רשם ניצחון נוסף בקרב יחידים, על ון וגנר.
הערות שוליים

↑  שידור מלא ממתחם האימונים של ה-WWE יועבר בשידור חי ברשתות היוטיוב, הפייסבוק והטוויטר
↑  דיווח מיוחד: דו"ח מתחם האימונים של ה-WWE PC
↑  אודיסי ג'ונס עבר ניתוח מוצלח, צפוי לחזור בסתיו 2022
אישיקארי (נהר)

| --- | --- |

נהר אישיקארי
 מידע כללי
 אורך:  268 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  468 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  14,330 קמ"ר
 מוצא:  הר אישיקארי
 גובה מוצא הנהר:  1,967 מטרים
 יובלים:  Toyohira River, Chūbetsu River, Ushubetsu River, Sorachi River, Uryu River, Tobetsu River, Osarappe River, Naibetsu River, Chitose River, Yūbari River, Naie River 
 שפך:  ים יפן
 מדינות באגן הניקוז:  יפן
 
 תוואי הנהר במפת הוקאידו
 
נהר אישיקארי (ביפנית: 石狩川 ) הוא נהר באי הוקאידו שביפן, הנהר השלישי באורכו במדינה והשני בשטח אגן ניקוזו. מקור השם של הנהר הוא בשפת האיינו, ומשמעותו מתפתל.
מקורו של הנהר בהר אישיקארי שברכס טאיסצו. הנהר זורם לאורך 268 ק"מ דרך הערים סאפורו ואסהיקאווה לכיוון ים יפן, ובדרכו הוא מנקז שטח של 14,330 קמ"ר. עד לפני 40,000 שנה נשפך הנהר לאוקיינוס השקט, סמוך לטומאקומאי, אולם התפרצויות געשיות של הרי שיקוֹצוּ הזרימו לבה אשר חסמה את דרכו גרמה להסטת שפכו לכיוון ים יפן. בעבר גם התפתל הנהר במישור אישיקארי במידה שאורכו היה כאורך נהר שינאנו, אולם בנייה נרחבת קיצרה את הנהר ב-100 ק"מ, תוך הותרת ימות נפתול רבות במישור.
אות האצ"ל

| --- | --- |
 
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  אות שירות
 זכאות:  חברי ארגון האצ"ל
 נוסד:  1979
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1979
 
תעודה הנלווית לאות האצ"ל
תעודה הנלווית לאות האצ"ל
אות האצ"ל הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים למי שהיו חברי הארגון הצבאי הלאומי
 (אצ"ל). חלוקת האות החלה בשנת 1979.
ממשלות ישראל לא החליטו על הענקת אות שירות לחברי המחתרות אצ"ל ולח"י, עד לעליית הליכוד לשלטון בשנת 1977. ראש הממשלה מנחם בגין שהיה מפקד האצ"ל הוביל מהלך להנפקת אות שירות זה, ושנה מאוחר יותר הונפק אות הלח"י.
מקבלי אות האצ"ל היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, המחולק מאז 1968.
זכאות לאות

האות מוענק:
לכל מי שהיה חבר בארגון הצבאי הלאומי תקופה של שישה חודשים לפחות, בתקופה שמשנת 1937 עד קום המדינה.
מי ששירת ונפגע, נעצר או השתתף בפעולה מבצעית, לא תחול עליו מגבלה של זמן שירות.
מי ששירת ביותר ממחתרת אחת זכאי לקבל אותות של כל מחתרת שהיה חבר בה.
איתן וצלר

מתוך הסרט "צוואת הבן", 1999
מתוך הסרט "מועדון הקרב הקווקזי", 2004
מתוך הסרט "כוונות טובות", 1998
מתוך הסרט "הנשמה שבחומר", 1985
מתוך הסרט "האמנם קמל הפרח", 2000
מתוך הסרט "בדרכים עקלקלות", 2007
מתוך הסרט "אוטופיה גלילית", 2000
מתוך הסרט "קרקס ללא גבולות", 2013
איתן וצלר (נולד ב-4 בספטמבר 1954) הוא במאי טלוויזיה ויוצר סרטים ישראלי.
ביוגרפיה

איתן וצלר נולד וגדל בכפר אתא (לימים קריית אתא). בגיל 10 עבר עם משפחתו לקריית גת ומשם עברה המשפחה לפתח תקווה. אביו היה מהנדס טקסטיל בבית חרושת אתא והאם עקרת בית. את שנות הנעורים עשה בפנימייה החקלאית, הכפר הירוק.
וצלר התגייס לשירות סדיר בסיירת צנחנים וסיים מסלול ביחידה. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים נלחם בחזית הדרום, המשיך לקורס קציני חי"ר ונשאר להדריך בבה"ד 1 עד לסיום שירותו.
עם תום שירותו הצבאי שימש יועץ צבאי בסרטו של ג'אד נאמן "מסע אלונקות". לאחר מכן יצא לחו"ל, טייל ועבד לאורך תקופה של שנתיים במסחר ביהלומים בחברת חבר ילדות מכפר אתא, אילן גור זאב, לימים פרופסור לפילוסופיה של החינוך באוניברסיטת חיפה.
במסגרת שהותו בחו"ל – באירופה, ארצות הברית ודרום אמריקה - למד קולנוע בשיקגו במשך 4 שנים וסיים תואר ראשון באמנויות יפות.
עם שובו לארץ עבד כבמאי וכתב עצמאי בערוץ 1, החל ממאי 1983 ועד שנת 2000 והוציא תחת ידו מאות כתבות וסרטים תיעודיים רבים. עם הקמת הערוץ השני ביים סרטי תעודה, בסיוע של מריסה אשתו, עבור תוכניות כמו: תיבת תעודה "שבת סאלם" ותוכניות נוספות אחרות בהפקת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
בין השנים 2000 ל-2002 ביים וצלר עשרות כתבות עבור חלון ישראלי מגזין הטבע הישראלי של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
וצלר ביים סרטים רבים עבור תחנת הטלוויזיה ההולנדית VPRO. רוב הסרטים עוסקים בדמויות הקשורות לסכסוך הישראלי-פלסטיני מהצד השמאלי של המפה הפוליטית בישראל: אודי אדיב, מוחמד בכרי, חיים ארלוזורוב, עמרם מצנע ואחרים. מעת לעת מרצה על סרטיו במקומות שונים בארץ. וצלר משמש גם כמנחה קבוצות וכיום מוסיף לביים לצלם ולערוך סרטים מסוגות מגוונות.
החל מ-2010 מסור וצלר לפרויקט שעיקרו צילום ותיעוד של דור תש"ח עבור עמותת תולדות ישראל. כמעט מדי יום מראיין וצלר איש או אישה אשר חצו את גיל 80 והם מספרים את סיפור תקומתה של מדינת ישראל. הספרייה הלאומית אוצרת חומר זה.
איתן וצלר נשוי למריסה, מפיקה, מטפלת הוליסטית ודולה, ולהם שלושה ילדים. המשפחה מתגוררת בקריית טבעון.