stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוסום זנב-טבעת מדומה
תפוצה וביולוגיה

המינים בסוג מצויים באוקיאניה; מרבית המינים (4) אנדמיים לגינאה החדשה ומין אחד אנדמי לאזור הטרופי בצפון-מזרח אוסטרליה. הפוסומים בסוג זה חיים על רכסים הרריים גבוהים ברום 4,000-1,000 מטר מעל פני הים, ובית הגידול שלהם כולל יערות גשם טרופים וממוזגים; הם נוטים לשהות רוב הזמן על העצים ויורדים לאדמה לעיתים רחוקות.
הפוסומים פעילים בעיקר בשעות הלילה, אך עשויים להגיח מדי פעם גם בשעות היום; הם לנים בקינים בחללי עצים או על הצטלבויות ענפים. התזונה העיקרית שלהם מורכבת מעלים, אך הם ניזונים גם מפירות וממקורות צמחיים אחרים. המינים בסוג חיים בגפם ברוב השנה, להוציא את עונת הרבייה. הפוסומית ממליטה צאצא יחיד בדרך כלל ששוהה בכיס בחודשים הראשונים לחייו ולאחר מכן רוכב על גבה עד שהופך לעצמאי.
מרבית המינים בסוג מאוימים מצד בירוא יערות וציד. אורח החיים הלילי והמתבודד של המינים בשילוב עם בית הגידול הקשה לגישה, הוביל לכך שעל מינים רבים בסוג אין כמעט מידע בספרות הזואולוגית.
מינים

פוסום זנב-טבעת אלברטיס (Pseudochirops albertisii)
פוסום זנב-טבעת זהוב (Pseudochirops corinnae)
פוסום זנב-טבעת ירוק (Pseudochirops archeri)
פוסום זנב-טבעת נזירי (Pseudochirops coronatus)
פוסום זנב-טבעת נחושתי (Pseudochirops cupreus)
פוסום זנב-טבעת

| פוסום זנב-טבעת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת
מינים
 2
שם מדעי
 Pseudocheirus ‏אוגילבי, 1837
תחום תפוצה


פוסום זנב-טבעת (שם מדעי: Pseudocheirus) הוא סוג של פוסום בינוני במשפחת הפוסומים הטבעתיים שכולל 2 מינים החיים באוסטרליה. הסוג הוקם בשנת 1837 על ידי הזואולוג האירי ויליאם אוגילבי, ובעבר נכללו בו פוסום הסלע, פוסום למורי, דאון ענק, פוסום זנב-טבעת דק ופוסום זנב-טבעת מדומה עד שהוקצו עבורם סוגים נפרדים. משמעות השם המדעי של הסוג היא "יונק בעל יד חמישית" בהתייחס לשימוש הרב שהפוסום עושה בזנבו הגמיש במהלך הטיפוס על עצים.
תיאור

לפוסום הטבעת מבנה גוף עגלגל וגוצי, ראש קטן ומעוגל עם חוטם חרוטי ואף גדול וריבועי. אוזניו השעירות גדולות ורחבות ביחס לסוגים אחרים, ועיניו גדולות ומותאמות לראיית לילה. בכפות היד והרגל יש בהונות מנוגדות לשאר האצבעות (ביד שתיים וברגל אחת), והן מאפשרות לפוסום ללפות את הענף משני צדדיו; לפוסום הטבעת תכונות נוספות המסייעות לו בטיפוס על עצים: כריות הצמדה בכפות, טפרים חדים וזנב ארוך ומתפתל שבקצהו טבעת לפיתה. אורך הראש והגוף של המינים בסוג נע בין 29 ל-40 סנטימטרים, אורך זנבם: 41-29 סנטימטרים ומשקלם 1.3-0.7 קילוגרם.
הפרווה של פוסומי הטבעת צפופה ושעירה, וצבעה הכללי משתנה בהתאם למין ונע בין אפור-כסוף וכתום לערמון-שחרחר. הצד התחתון לבנבן בדרך כלל, האוזניים בהירות והגפיים חומות או כתומות. מספר אזורים בגוף חשופים וורודים: קצה הזנב, האצבעות, פנים האוזניים והאף.
תפוצה ואקולוגיה

פוסומי הטבעת הם יונקים ליליים; במהלך היום הם ישנים בקן שבנו מעלים, שרכים וקליפות, ולפעמים גם בשקעים וחללי עצים. הם מבלים את מרבית חייהם על העצים ויורדים לאדמה בתדירות נמוכה למדי. בניגוד לבני הסוג פוסום זנב-טבעת דק או פוסום זנב-טבעת מדומה שחיים בגפם, בני סוג זה חברתיים יותר וחיים בקבוצה שמורכבת משתי נקבות וצאצאיהן. תזונתם העיקרית היא מעלים, אך הם אוכלים לעיתים קרובות גם פרחים, ניצנים, פירות וצוף.
לנקבות יש כיס מפותח שבתוכו ארבע פטמות, לעומת נקבות הסוגים פוסום טבעת דק ופוסום טבעת מדומה שלהן רק שתי פטמות. הפוסומית ממליטה פעם או פעמיים בשנה, ובכל המלטה גודל השגר נע בין צאצא אחד לשלושה. הגורים מבלים את החודשים הראשונים לחייהם בכיס ולאחר מכן רוכבים על גבה של האם. הם נגמלים בגיל 6–7 חודשים ומגיעים לבגרות בסביבות שנה.
המינים בסוג אנדמיים ליבשת אוסטרליה ומאכלסים אזורים נפרדים לחלוטין משני צידי היבשת. בית הגידול שלהם מורכב מיערות אקליפטוס, חורש ים-תיכוני יער גשם טרופי ואף בתה סבוכה, אך בדרך כלל נמנעים מבתי גידול יבשים מדי. המינים בסוג הסתגלו גם לחיים בסביבה עירונית; בניגוד לפוסום זנב-מברשת מצוי, המינים הללו נרתעים יחסית מן האדם, ואינם נחשבים למטרד סביבתי כמו האחרון. ההימצאות שלהם בקרבת מגורי אדם, גורמת לכך שרבים מהם נטרפים על ידי חתולי בית או נדרסים בעת חציית כבישים.
מינים

פוסום זנב-טבעת מצוי (Pseudocheirus peregrinus) - המין הנפוץ. מצוי לאורך קו החוף המזרחי של יבשת אוסטרליה.
פוסום זנב-טבעת מערבי ( Pseudocheirus occidentalis) - המין הנדיר והגדול. אנדמי לדרום-מערב אוסטרליה ונחשב בעבר כתת-מין של הראשון.
פורד קלן

| --- | --- |

Ford Köln
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford-Köln-Y Ford Model Y
 יצרן:  Ford-Werke GmbH (פורד גרמניה, באנגלית: "Ford Germany")
 שנות ייצור:  1932–1935
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל אחריו:  פורד אייפל
 חברת אם:  פורד
 אורך:  3,630מ"מ (שנת 1950)
 רוחב:  1,370 מ"מ
 גובה:  1,630 מ"מ
 משקל:  670 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,286 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 4 שסתומים, 921 סמ"ק המפיק 21 כ"ס ב-3,500 סל"ד  יחס דחיסה 6.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  85 קמ"ש
 צריכת דלק:  קיבולת מכל דלק - 30 ליטר
פורד קלן (בגרמנית: Ford Köln) היא מכונית משפחתית קטנה, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב "Ford-Werke GmbH" (פורד גרמניה), חברת בת של קונצרן הרכב פורד (באנגלית: Ford Motor Company), אשר יוצרה בין השנים 1932–1935.
יוצרו 11,121 יחידות.
דגם ה"פורד קלן" היה קרוי גם "Ford-Köln-Y", ו-"Ford Model Y".
תצורות

2 דלתות - סדאן
2 דלתות - קבריולה
תמונות

לוגו "פורד גרמניה" על קדמת דגם "פורד קלן"
פורד קלן - מבט לתא הנהג
פורד קלן
פורד קלן
פורד קלן (קרוי גם: "Model Y"), שנת 1934
מנוע 4 הצילינדרים "פורד קלן"
פורד קלן
פורד קלן (קרוי גם: "Model Y"), שנת 1935 - קבריולט
פורד קלן (קרוי גם: "Model Y"), שנת 1933 - קבריולט
פורד קלן (קרוי גם: "Model Y"). שנת 1933 - קבריולט
ראו גם

פורד
לקריאה נוספת

פורד קלן (motormuzejs.lv/index.php/en/jaunumi-bauska/321-ford-koeln-mod-y)
פורד קלן ו-Ford Eifel (flickr)
הערות שוליים

↑  דגם פורד קלןkfz-tech.de/Engl/Hersteller/Ford/FordKoeln
↑  פורד קלןfordfan.de/fordcars/modelle/ford-modell-y-koeln
↑  פורד קלן קרוי גם "Ford-Köln-Y" fomcc.de/y
פוסום מנוצה-זנב

| פוסום מנוצה-זנב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומים מנוצי זנב
סוג:: פוסום מנוצה-זנב
מין:: פוסום מנוצה-זנב
שם מדעי
 Distoechurus pennatus ‏פטרס, 1874
תחום תפוצה


פוסום מנוצה-זנב (שם מדעי: Distoechurus pennatus) הוא מין כיסאי קטן יחידי בסוגו במשפחת הפוסומים מנוצי הזנב, שאנדמי לגינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1847 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פטרס (אנ'). פוסום זה חי ביערות גשם טרופיים ונבדל בנקל מפוסומים אחרים בסימוני הפנים הבולטים שלו, במבנה המיוחד של אצבעותיו ובזנבו דמוי הנוצה.
תיאור > אנטומיה ומראה

הפוסום המנוצה הוא כיסאי קטן למדי שגודלו אינו עולה על זה של העכבר; מבנה גופו גמיש ואלגנטי, צווארו קצר וראשו שטוח ומחודד. אוזניו קטנות ועירומות, אפו קטנטן וריבועי, ואילו עיניו גדולות ובולטות במיוחד ומותאמות לראיית לילה. יש לו זיפים ארוכים בצידי החוטם, וזיפים קצרים יותר ליד הלוע, העין והאוזן. הלשון של הפוסום ארוכה ודקיקה (כ-21 מילימטר), והיא מכוסה בפטמיות צפופות שפונות אחורנית ומיועדות לספיגת צוף ואבקה מתפרחות. בכפות הידיים והרגליים יש לפוסום רפידות וכריות דביקות, והטפרים שלו דקיקים וחדים. למרות הקרבה המשפחתית, לפוסום המנוצה אין קרומי כנף כמו אצל קרובו הדאון המנוצה, והוא אינו מסוגל לדאות.
זנבו של הפוסום המנוצה ארוך, דקיק וגמיש והוא קירח משיער; התכונה המפורסמת ביותר של הפוסום שהעניקה לו את שמו, היא הנוכחות של שורות שיער ארוכות ונוקשות בצדדי הזנב שמעניקות לו תבנית של נוצה או מסרק. תכונה אחרת ייחודית לא פחות, היא הנוכחות של 6 אצבעות ברגליים במקום 5 אצל יתר הפוסומים. נוסף על כך, האצבעות בידיים וברגליים פונות לכיוונים מנוגדים; שתי התכונות הללו, נועדו לשפר את האחיזה שלו בענפים במהלך הטיפוס.
אורך ראשו וגופו של הפוסום המנוצה: 13-10 סנטימטרים, אורך זנבו: 16-13 סנטימטרים, ומשקלו: 53-38 גרם. משקל הזכר גבוה ב-3 גרמים ממשקל הנקבה, ומלבד זאת אין דו-צורתיות זוויגית ביניהם. הכיס של הנקבה נפתח חזיתית ובתוכו 2 פטמות בלבד.
תיאור > כסות

לפוסום המנוצה פרווה עבה, רכה ועדינה עם זיפים מזדקרים. צבעה הכללי נע בין בז' לחאקי, והיא עשויה להיות גם עם גוון אפרפר חיוור או חום עמום. הצד התחתון שכולל את הגחון, המפשעה, החזה והגרון, חיוור משמעותית מיתר הגוף ונע בין לבן בוהק לצהבהב-קרמי, אך לא תמיד זה ניכר לעין בשל הצבע הכללי הבהיר. הפוסום מנוצה-הזנב מזוהה בקלות מפוסומים קטנים אחרים, עקב צבעי הפנים הבולטים שלו שמנוגדים לחלוטין לצבע החיוור של הגוף. הראש כולו מפוספס לסירוגין ברצועות שחורות ולבנות בסדר הבא: רצועה לבנה במרכז הפנים לאורך החרטום, זוג רצועות שחורות עבות לאורך העיניים, זוג רצועות לבנות עבות לאורך הלחיים והסנטר, וזוג רצועות שחורות קטנות בצדדי הצוואר. האוזניים בצבע בז', לבן או ורוד, ויש להן לעיתים רצועה שחרחרה דקיקה בקצה. אפו של הפוסום וכפות ידיו ורגליו חשופים וורודים. להוציא את הבסיס השעיר, שאר הזנב קירח ובגוון אפרפר-ורדרד, והנוצות הקשיחות שבצדדיו כהות יותר.
תפוצה ואקולוגיה

הפוסום מנוצה-הזנב אנדמי לאי גינאה החדשה, בה הוא מצוי הן בצד של פפואה והן בצד של אינדונזיה. הוא נפוץ כמעט בכל חלקי האי, להוציא את מרבית השפלה הדרומית והחלקים המערביים של חצי האי ראש-ציפור.
בית הגידול שלו מורכב מסוגים רבים של יערות גשם טרופיים ויערות עננים, והוא מסוגל להתקיים גם ביערות דלילים ובסמיכות למגורי אדם כל עוד יש לו כיסוי מספיק של צמחייה. האדמה בסביבת המחיה שלו לחה ובוצית, והפלורה הצפופה מתאפיינת בשרכים, טחב וחזזיות. הפוסום מנוצה-הזנב חי על מדרונות הרריים ברום 1,900 מטר מעל פני הים, ומצוי ברכסי הרים רבים ברחבי האי, כולל רכס אואן סטנלי, רכס ביסמרק, רכס מאוקי, הרי טוריצ'ילי, הרי פוג'ה והרי ארפק. כמות המשקעים הממוצעת בתחומי המחייה שלו גבוהה במיוחד ומגיעה לכ-3,000 מילימטר לשנה.
הפוסום מנוצה-הזנב הוא יונק פעיל לילה ששוכן מרבית הזמן על העצים. הרפידות והכריות הדביקות בכפות הידיים והרגליים מאפשרות לו להיצמד לעצמים, והצורה המיוחדת של אצבעותיו מותאמת בצורה מושלמת לאחיזת ענפים דקים; נוסף על אלה, זנב הנוצה הדקיק שלו משמש לאיזון או ללפיתת ענפים בתור רגל חמישית. המאפיינים הללו הופכים אותו לטפסן מעולה וזריז. את שעות היום הפוסום נוטה לבלות בשינה בחלל עץ או בעלווה הצפופה, אך נקבות מיניקות נאלצות לעיתים לתור אחר מזון גם בשעות האור כדי לייצר חלב לצאצאים.
הפוסום מנוצה-הזנב חי בבדידות ברוב השנה, להוציא מפגשים קצרים לצורך רבייה. שטח המחיה שלו קבוע, והוא ניזון בעיקר מצוף, אבקה, פירות רכים, זרעים, פרחים וחרקים. גודלו הקטן של הפוסום הופך אותו לטרף פוטנציאלי למינים רבים. הפוסום נוטה להיצמד לעלווה הצפופה שעל הענפים כדי להימנע מטריפה, וממעט לרדת לקרקעית היער שבה הוא איטי ופגיע יותר. הטורפים כוללים בין השאר דורסי לילה ונחשים.
לפוסום מנוצה-הזנב יש שתי עונות רבייה במהלך השנה: בסביבות ינואר ובין יולי לאוקטובר. לא ידוע האם המין פוליגמי או מונגומי. הפוסומית ממליטה בכל פעם 1–2 צאצאים בלבד, וגודל השגר מוגבל בהתאם למספר הפטמות בכיס. התקשורת בין הפוסומים מנוצי-הזנב נעשית באמצעות קולות וחותמי ריח. תוחלת החיים של הפוסום מנוצה-הזנב אינה ידועה בבירור; פוסומים שהוחזקו בשבי חיו שנה וחצי בלבד (כ-20 חודשים), אך לא ברור האם גם בטבע תוחלת החיים קצרה כל כך.
מצב

הפוסום מנוצה-הזנב מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה, אוכלוסייה גדולה, סובלנות מסוימת לפעילות אנושית בבית הגידול, העדר איומים משמעותיים, וגם מאחר שלא סביר שתהיה ירידה במספריו בעתיד הקרוב. הוא נמצא במספר אזורים מוגנים על פני טווח התפוצה שלו, וזקוק למחקרים מפורטים יותר אודות האקולוגיה והביולוגיה שלו. אומדן האוכלוסייה אינו ידוע והמגמה הכללית יציבה.
הפוסום מנוצה-הזנב ניצוד על ידי הילידים הפפואנים עבור זנבו הייחודי שנחשב ליקר ערך ובעל משמעות טקסית.
לקריאה נוספת

Westerman, M., A. H. Sinclair, and P. A. Woolley. Cytology of the feathertailed possum Distoechurus pennatus. Possums and Gliders. Surrey Beatty & Sons with Australian Mammal Society: Sydney, 1984.
Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 ISBN 0-8018-5789-9
הערות שוליים

↑  פוסום מנוצה-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
דגימה מפוחלצת של המין.
נוף אופייני לבית גידולו של הפוסום מנוצה-הזנב.
פוסום זנב-טבעת ויילנד

| פוסום זנב-טבעת ויילנד |
| --- | --- |
 פרווה של פוסום זנב-טבעת ויילנד
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת דק
מין:: פוסום זנב-טבעת ויילנד
שם מדעי
 Pseudochirulus caroli ‏תומאס, 1921
תחום תפוצה


פוסום זנב-טבעת ויילנד (שם מדעי: Pseudochirulus caroli) הוא מין פוסום בסוג פוסום זנב-טבעת דק שחי במערב גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1921 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ולו שני תת-מינים; הוא קרוי על שם רכס ויילנד בו נתגלה.
מידע כללי

פוסום ויילנד בעל מבנה גוף גוצי ועגלגל עם צוואר קצר וראש מחודד בקצהו. זנבו הארוך והגמיש מתעגל כטבעת וקירח בקצהו התחתון. הפרווה שלו עבה, רכה וצמרירית; צבעה חום-אפרורי או אפור-בהיר בחלק העליון ולבנבן בחלק התחתון, כשהגפיים בעלי גוון חום. לאורך הגב יש זוג פסים אפורים-כהים או פס חום-כהה. ניתן לזהותו בנקל מפוסומי טבעת אחרים בגינאה בשל הצבע הלבן של זנבו. אורך ראשו וגופו של פוסום ויילנד: 36-30 סנטימטרים, אורך זנבו: 37-30 סנטימטרים ומשקלו כ-440 גרם. לנקבה 4 פטמות, אך רק שתיים מהן פעילות.
פוסום ויילנד אנדמי לרכס מאוקי בחלק המערבי של הקורדילרה הניו-גינאית. טווח התפוצה שלו נופל בתחומי מחוז פפואה של אינדונזיה והוא נמצא הן בשפלות והן ברכסים הרריים ברום 2,200 מטר מעל פני הים. בית הגידול כולל יערות גשם ויערות עננים. נכון לשנת 2020, ידועים בבירור רק 4 אזורים שבהם המין נמצא בוודאות. אוכלוסייה מבודדת של פוסום ויילנד בעמק בוקונדיני עשויה לייצג מין נפרד.
פוסום ויילנד הוא יונק שוכן עצים שמשתמש בזנבו ובגפיו כדי לנוע על הענפים במהירות בתורו אחר מזונו (עלים, פרחים, פירות וחרקים). בניגוד לפוסומים טבעתיים רבים שפעילותם מוגבלת לשעות הלילה, פוסום ויילנד יוצא לעיתים קרובות לפעילות גם בשעות היום. את שעות המנוחה הפוסום מבלה בחללי עצים שאותם הוא מרפד בחומר צמחי. מעבר לכך, אין מידע נוסף על הביולוגיה ואורח החיים של המין.
מצב

פוסום ויילנד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה יחסית, היעדר איומים משמעותיים, ומכיוון שלא סביר שמספריו יילדו בשיעור הנדרש כדי להעפיל לקטגוריה מאוימת. הוא מאוים בעיקר על ידי ציד לבשר על ידי הילידים המקומיים והפרעה אנושית בתחומי המחיה שלו. IUCN ממליץ לרשויות השימור באינדונזיה לבדוק את השפעת הציד על מין זה. מגמת האוכלוסייה אינה ידועה.
פוסום ויילנד נמצא באזור מוגן אחד: הפארק הלאומי לורנץ המשתרע על 25,056 קמ"ר.
הערות שוליים

↑  פוסום זנב-טבעת ויילנד באתר הרשימה האדומה של IUCN
פוסום זנב-טבעת דק

| פוסום זנב-טבעת דק |
| --- | --- |
 פוסום זנב-טבעת נהר-הרברט
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת דק
מינים
 8
שם מדעי
 Pseudochirulus ‏מטשי, 1915

פוסום זנב-טבעת דק (שם מדעי: Pseudochirulus), הוא סוג של פוסום קטן-בינוני במשפחת הפוסומים הטבעתיים שכולל 8 מינים החיים בגינאה החדשה ובאוסטרליה. הסוג הוקם בשנת 1915 על ידי הזואולוג הגרמני פאול מטשי (Paul Matschie), כשקודם לכן המינים שבו שויכו לסוג פוסום זנב-טבעת. הסוג מכיל את המינים הקטנים שבין ששת הסוגים במשפחת הפוסומים הטבעתיים, אך בעל מספר המינים הרב ביותר.
תיאור

לבני סוג זה מבנה גוף עגלגל, עם צורה דקה ועדינה ביחס לבני הסוג פוסום זנב-טבעת מדומה. הראש קטן מעוגל וקצר, והחוטם מחודד עם זיפים ארוכים סביבו. העיניים גדולות ומותאמות לראיית לילה, והאוזניים קטנטנות ודקיקות. בכפות של הפוסום יש כריות הצמדה וטפרים חדים המסייעים לו בטיפוס; בכפות הקדמיות שתי אצבעות שפונות לצד מנוגד לאחרות ומאפשרות לפוסום ללפות את הענף משני צדדיו. הזנב ארוך, גמיש ושעיר, וצידו התחתון קירח עם טבעת לפיתה האופיינית למשפחה.
אורך הגוף של המינים בסוג נע בין 17 ל-36 סנטימטרים, אורך זנבם 15–39 סנטימטרים ומשקלם נע בין 100 ל-1,500 גרם. למינים בסוג יש פרווה עבה וצמרירית שצבעה הכללי משתנה בהתאם למין ונע בין אפור לחום או שחור. הצד התחתון יהיה בדרך כלל בהיר או לבן, ולרוב יהיה פס שחרחר על הגב והמצח.
תפוצה וביולוגיה

המינים בסוג אנדמיים לאוקיאניה; מרבית המינים (6) מצויים בגינאה החדשה ומיעוטם (2) באזור הטרופי של צפון-מזרח אוסטרליה. בית הגידול של הפוסומים הללו מורכב בעיקר מיערות גשם ויערות עננים שמתאפיינים בכמות משקעים גבוהה ובצפיפות גבוהה של אפיפיטים ושרכים, והם מבלים את מרבית חייהם על העצים וממעטים לרדת לאדמה.
הפוסומים פעילים בעיקר בשעות הלילה, ומבלים את שעות היום בשינה בחללי עצים. התזונה של הפוסומים מורכבת בעיקר מעלים ובמידה פחותה גם מפירות. המינים בסוג חיים בגפם ברוב השנה, למעט מפגשים קצרים בעונת הרבייה. הנקבה ממליטה בין צאצא אחד לשלושה שמבלים את החודשים הראשונים לחייהם בכיס שלה ולאחר מכן רוכבים על גבה.
האיום העיקרי על מרבית המינים בסוג הוא בירוא יערות, ציד והשפעות ההתחממות הגלובלית. אורח החיים הלילי והמתבודד של הפוסומים הללו מוביל לכך שעל רבים מהם אין כלל מידע בספרות הזואולוגית, ונתונים אודות ביולוגיה, תפוצה ואיומים עדיין אינם ידועים בבירור.
מינים

פוסום זנב-טבעת ויילנד (Pseudochirulus caroli)
פוסום זנב-טבעת מסיכתי (Pseudochirulus larvatus)
פוסום זנב-טבעת מצויר (Pseudochirulus forbesi)
פוסום זנב-טבעת נהר-דיינטרי (Pseudochirulus cinereus)
פוסום זנב-טבעת נהר-הרברט (Pseudochirulus herbertensis)
פוסום זנב-טבעת ננסי (Pseudochirulus mayeri)
פוסום זנב-טבעת שלגל (Pseudochirulus schlegeli)
פוסום זנב-טבעת שפלתי (Pseudochirulus canescens)
פורד רנץ' וואגון

| --- | --- |

Ford Ranch Wagon, שנת 1952
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  "Ford Cortina Pickup"  "Ford 1-Tonner"
 יצרן:  פורד 
 שנות ייצור:  1952–1974
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  אוסטרליה אוסטרליה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים (דור ראשון)  V8 צילינדרים, 3.6 ליטר המפיק 145 כ"ס (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  V8 צילינדרים, 4.2 ליטר המפיק 164 כ"ס (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  V8 צילינדרים, 4.7 ליטר המפיק 271 כ"ס (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  V8 צילינדרים (אופציונלי, לדור ראשון, דור שלישי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (יוצר בין השנים 1963–1964 כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))
 
פורד רנץ' וואגון (באנגלית: Ford Ranch Wagon) היא מכונית סטיישן מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצר בין השנים 1952–1974 בארצות הברית ובאוסטרליה.
מספר הנוסעים נע בין 6 ל-8.
תצורות

2 דלתות
4 דלתות
דורות

דור ראשון (יוצר בין השנים 1952–1962), 4 דלתות מסדרת "Ford Customline" (אנ') בתצורת "Ford Country Sedan" (אנ'), 2 דלתות בתצורת "Ford Mainline" (אנ')
דור שני (יוצר בין השנים 1963–1964, כחלק מסדרת "Ford Fairlane (Americas)" (אנ'))
דור שלישי (יוצר בין השנים 1965–1974)
תמונות

"פורד רנץ' וואגון", 2 דלתות, שנת 1957
"פורד רנץ' וואגון", 2 דלתות, שנת 1957
"פורד רנץ' וואגון", 2 דלתות, שנת 1957
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1960
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1960
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1963
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1972
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1963 - ניידת משטרה
"פורד רנץ' וואגון", 4 דלתות, שנת 1963 - ניידת משטרה
ראו גם

פורד
לקריאה נוספת

"פורד רנץ' וואגון" - תמונות
"פורד רנץ' וואגון" - תמונות (classiccars.com/listings/find/1956-1958/ford/ranch-wagon )
הערות שוליים

↑  Norm Darwin, The History of Ford in Australia, 1986, page 123
↑  "פורד רנץ' וואגון", 2 דלתות, שנת 1954 clickamericana.com/eras/1950s/1954-ford-ranch-wagons
↑  "פורד רנץ' וואגון", 2 דלתות, שנת 1960 barrett-jackson.com/Events/Event/Details/1960-FORD-RANCH-WAGON-CUSTOM-2-DOOR
↑  John Gunnell, Standard Catalog of American Cars 1946–1975, Revised 4th Edition, pages 410 to 415
פורד פלקון FG X

| --- | --- |

Ford Falcon (FG X)) דגם "G6E", שנת 2015
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Ford Australia" (אנ')
 שנות ייצור:  20 באוקטובר 2014 - 7 באוקטובר 2016
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד פלקון FG
 חברת אם:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,949 מ"מ
 רוחב:  1,869 מ"מ
 גובה:  1,494 מ"מ
 משקל:  1,656 ק"ג (דגם 2.0 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית)
 בסיס גלגלים:  2,838 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2.0 ליטר  6 צילינדרים, 4.0 ליטר  V8 צילינדרים, 5.0 ליטר המפיק 449 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות מתוצרת "Borg-Warner T-56 transmission" (אנ') מסוג "Tremec TR-6060 transmission" (אנ')  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "ZF Friedrichshafen", (אנ') מסדרת "ZF 6HP transmission" (אנ') מסוג "6HP21"  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "ZF Friedrichshafen", (אנ') מסדרת "ZF 6HP transmission" (אנ') מסוג "6HP26"
פורד פלקון FG X (באנגלית: Ford Falcon (FG X)) היא מכונית סלון מתוצרת  יצרנית הרכב Ford Australia (אנ'), חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי פורד אשר יוצרה בין השנים 2014–2016.
יוצרו 11,166 יחידות.
תצורות

4 דלתות - סדאן.
2 דלתות - טנדר מסוג "Coupé utility" (אנ').
דגמים

"Falcon".
"Falcon G6E".
"Falcon G6E Turbo".
"Falcon XR6".
"Falcon XR6 Turbo".
"Falcon XR8".
"Falcon XR6 Sprint".
"Falcon XR8 Sprint".
תמונות

"פורד פלקון FG X" דגם "G6E Turbo", שנת 2015
"פורד פלקון FG X" דגם "G6E", שנת 2014
"פורד פלקון FG X" דגם "XR8"
"פורד פלקון FG X" דגם "XR6 Turbo", שנת 2014
"פורד פלקון FG X" דגם "XR6 Turbo" - טנדר מסוג "Coupé utility" (אנ')
"פורד פלקון FG X", שנת 2015 - ניידת משטרה
"פורד פלקון FG X", דגם "XR6 Turbo" - ניידת משטרה
"פורד פלקון FG X", דגם "XR6" שנת 2017 - ניידת משטרה
ראו גם

פורד פלקון
פורד פלקון XP
פורד פלקון XL
פורד פלקון XH
פורד פלקון ED
הערות שוליים

↑  דגם "פורד פלקון FG X" thechronicle.com.au/news/last-ford-falcon-model-be-known-fg-x
↑  דגם "פורד פלקון FG X", שנת 2015 carsguide.com.au/car-reviews/2015-ford-falcon-fg-x-the-story-behind-the-story
↑  "פורד פלקון FG X" goauto.com.au/new-models/ford/falcon/production-starts-on-ford-rsquo-s-final-falcon/2014
↑  דגם "פורד פלקון FG X" מסוג "Coupé utility" ford.com.au/about-ford/History/falcon-ute
↑  "פורד פלקון FG X" דגמי :XR8 Sprint  ו-XR6 Sprint ford.com.au/about-ford/History/sprint
עתידנות

עתידנות (או "חקר העתיד") הוא תחום עיסוק המבקש לזהות מגמות אשר מתפתחות בעבר ובהווה, ולהסיק מסקנות לגבי התפתחותן האפשרית בעתיד. באנגלית משתמשים לעיתים גם במונח בשם Futurology או Future studies. התחום גם קרוב לחיזוי (Forcasting, Foreseeing).
הגדרת התחום

חלק מהחוקרים בתחום, המכונים "עתידנים", מסווגים את מחקרם כאקדמי ואף מדעי במסגרת מדעי החברה, לרוב במקביל לחקר היסטוריה ועם זאת מולטידיסציפלינארי. ישנם גם מדענים שונים המפרסמים ספרים בתחומי מדע וטכנולוגיה המנסים לזהות מגמות בהווה כדי להסיק על אפשרויות התפתחות הטכנולוגיות בעתיד.
ישנם מדענים רבים המסווגים את התחום כפסאודו-מדע, ובמילון אוקספורד לפילוסופיה התחום מתואר "פסאודו-מדע בעיקרו".
היסטוריה של התחום

ראשית חקר העתיד החל באמצע המאה ה-19 בפועלם של אנשים שעסקו בתמורות חברתיות כגון אוגוסט קונט. התחלתו של חקר העתיד כתחום אקדמי שזורה בלידתו של תחום דעת אקדמי אחר ששמו "תורת המערכות" (Systems Science) וברעיון שהתפתח בצרפת, בברית המועצות לשעבר ובגוש המזרחי, בדבר תכנון כלכלי ופוליטי ברמה הלאומית. התחום צבר תאוצה לאחר מלחמת העולם השנייה, אז מדינות ניסו לגבש תוכנית עתידית שתעזור להן להשתקם מהמלחמה.
המחקר העתידני

העתידנות לא מתיימרת לחזות את העתיד במדויק, אלא מצביעה על מגמות קיימות ומנתחת על בסיסן את הצפוי. העתידנות עוסקת בנושאים שונים, כגון כלכלה וחברה, טכנולוגיה, יחסים בינלאומיים ועוד. על-מנת לבצע תחזיות בתחומים שונים נעשה שימוש מתודולוגיות שונות, ביניהן: חיוץ (זיהוי המגמה, זיהוי קצב השינוי ועל בסיס זה קביעת ההמשך בעתיד), סיעור מוחות, "סקר דלפי" (בו המשתתפים בסיעור המוחות עונים על שאלון חשאי, חושפים את התשובות ועורכים דיון, וחוזר חלילה עד להגעה להסכמה), ו"הגישה הגאוגרפית" המתמקדת בחקר עתיד היחסים הבינלאומיים, ונקודת המוצא שלה היא שמה שמניע סכסוכים בינלאומיים הוא פחד טריטוריאלי.
בחקר העתיד, נוהגים לחקור חמישה טווחי זמן שונים: הטווח המיידי (עד 2–3 שנים); הטווח הקצר (10-3 שנים); הטווח הבינוני (30-10 שנים); הטווח הארוך (50-30 שנים); הטווח הארוך מאוד (100-50 שנים).
זרמים בעתידנות

בחקר העתיד ניתן לזהות ארבע אסכולות מרכזיות: חקר המגמות הסבירות, חקר המגמות האפשריות, חקר המגמות הפרועות וחקר המגמות הרצויות. חוקרי המגמות האפשריות מכונים "זרם התסריטאים", והן החלו לפעול בסוף שנות ה־60 של המאה ה־20. חוקרים אלה טוענים כי ככל שהתמורות מואצות יותר כך הולכת וקטנה אמינות המודלים לחיזוי שקיימים כיום ברשותנו. לכן, הם ביקשו לאתר מתוך מקבץ גדול מאוד של תסריטים אפשריים למגמה מסוימת את שניים או שלושת התסריטים האפשריים ביותר. חוקרי המגמות הפרועות הם בני הזרם הצעיר ביותר, והם יוצאים מנקודת הנחה שאם ארגון יחשוב על תסריטים בלתי-הגיוניים העלולים להתפתח ויגזור מהם פרוצדורות תגובה למקרה שבו הם אכן יתממשו, הוא יכין את עצמו להתמודדות טובה יותר. חוקרי המגמות הרצויות יוצאים מנקודת הנחה שאין מתפקידו של העתידן לערוך תחזיות, ועל כן הם מתמקדים בניסיון לעצב חזון עבור העתיד.