stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'לסון מרטינש
הערות שוליים

↑  GELSON MARTINS APONTOU O GOLO 5000 DOS LEÕES NA LIGA באתר record,‏ 15 בינואר 2016 (בפורטוגזית)
| נבחרת פורטוגל – גביע הקונפדרציות 2017 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 נטו •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 סמדו •  12 סה • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 פיזי • 17 נאני • 18 ז'לסון • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 נטו •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 סמדו •  12 סה • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 פיזי • 17 נאני • 18 ז'לסון • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 מ. פרננדש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 מריו •   11 ב. סילבה •  12 לופש • 13 דיאש •  14 ויליאם • 15 ריקרדו • 16 ב. פרננדש • 17 גדש • 18 ז'לסון • 19 רוי • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 מ. פרננדש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 מריו •   11 ב. סילבה •  12 לופש • 13 דיאש •  14 ויליאם • 15 ריקרדו • 16 ב. פרננדש • 17 גדש • 18 ז'לסון • 19 רוי • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
ז'ורדן פושה

ז'ורדן פושה (בצרפתית: Jordan Faucher; נולד ב-6 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא אלג'יראי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה

פושה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ עמה זכה בגביע הצרפתי לנוער.
ב-9 ביוני 2010 עזב את מץ וחתם בטור. ב-17 בדצמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בטור במשחק הליגה נגד נים. ארבעה ימים לאחר מכן, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה נגד אנז'ה.
בקיץ 2011 חתם בטורנה מהליגה הבלגית השלישית, בה שיחק עונה אחת וכבש 10 שערים ב-21 הופעות.
בקיץ 2012 חתם ברויאל אנטוורפן מהליגה הבלגית השנייה.
ב-5 בפברואר 2014 חתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון כבש 10 שערים ב-14 הופעות. הוא סיים את עונת 2016/2017 כמלך שערי הליגה עם 24 שערים. הוא שיחק בהרצליה 3 וחצי עונות.
ב-9 ביולי 2017 חתם לשנתיים בהפועל רעננה מליגת העל. בינואר 2018 פושה עבר לבני סכנין.
ב-2 באוגוסט 2018 חזר לצרפת וחתם ברד סטאר מהליגה השנייה בצרפת.
ב-10 ביולי 2019 חתם בסקודה קסנתי מליגת העל היוונית.
ב-5 באוגוסט 2020 חזר לבלגיה וחתם בוואסלנד-בוורן.
ב-31 בינואר 2022 הושאל לווירטון.
בקיץ 2022 הצטרף להפועל עכו מהליגה הלאומית.
תארים

מלך השערים בליגה הלאומית: 2016/2017 (24 שערים)
הערות שוליים

↑  מערכת ONE, ‏חלוץ בן 22 ממוצא אלג'יראי חתם במכבי הרצליה, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2014
↑  תום נחום, ‏רשמית: ג'ורדן פושה חתם לשנתיים ברעננה, באתר ONE‏, 9 ביולי 2017
↑  עינת הירש ויגאל גולדשטיין, ‏הטרייד נסגר: פושה לסכנין, כליבאת ברעננה, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2018
↑  מערכת ONE, ‏רשמית: ג'ורדן פושה חתם ברד סטאר פאריס, באתר ONE‏, 2 באוגוסט 2018
↑  ‏רשמית: אלכסיס סאנצ'ס חתם באינטר עד 2023, רכש חדש לברצלונה, באתר ספורט1, 6 באוגוסט 2020
ז'ורדן איקוקו

ז'ורדן איקוקו (בצרפתית: Jordan Ikoko; נולד ב-3 בפברואר 1994 במונטרו-פול-יון שבצרפת) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פאפוס ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
קריירת מועדונים

איקוקו שיחק בקבוצות פריז סן-ז'רמן, קרטיי, לה האבר, לאנס וגנגאן.
ב-16 ביוני 2019 חתם בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית.
קריירה בינלאומית

ב-5 בינואר 2017 ערך איקוקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בהפסד 2-0 לנבחרת קמרון במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, וערך הופעה אחת בטורניר.
תארים

אליפות בולגריה (2): 2019/2020, 2020/2021
הסופר קאפ הבולגרי (2): 2019/2020, 2021/2022
הערות שוליים

↑  Лудогорец прави трансферен удар със защитник от Франция באתר הרשמי של לודוגורץ ראזגרד, 16 ביוני 2019 (בבולגרית)
| נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – גביע אפריקה לאומות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 מטאמפי •  2 מפאקו •  3 אנסקאלה •  4 איקוקו •  5 טיסראן •  6 קבנאנגה •  7 מולומבו •  8 מפוטו •  9 אמבוקאני •  10 קבאנו •   11 בוטאקה •  12 בולינגי • 13 לומאסילה •  14 זאקואני • 15 מולומבה • 16 קודימבאנה • 17 בקאמבו • 18 בוקאדי • 19 בוקילה • 20 מאגהומה • 21 מובאלה • 22 אמבמבה • 23 קיאסומבואה • מאמן: איבנגה |  1 מטאמפי •  2 מפאקו •  3 אנסקאלה •  4 איקוקו •  5 טיסראן •  6 קבנאנגה •  7 מולומבו •  8 מפוטו •  9 אמבוקאני •  10 קבאנו •   11 בוטאקה •  12 בולינגי • 13 לומאסילה •  14 זאקואני • 15 מולומבה • 16 קודימבאנה • 17 בקאמבו • 18 בוקאדי • 19 בוקילה • 20 מאגהומה • 21 מובאלה • 22 אמבמבה • 23 קיאסומבואה • מאמן: איבנגה | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
זמן להתעורר

זמן להתעורר הוא האלבום השביעי במספר של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, ואלבום האולפן השישי של הלהקה. האלבום יצא בפברואר 2013, בהפקתו המוזיקלית של יוסי פיין, שהפיק את רוב אלבומי ההרכב.
הסינגל הראשון מן האלבום, "קובלנה על מפלגות ישראל", יצא בינואר 2013. את הסינגל הלחינו חברי הלהקה על פי מילים שכתב מאיר אריאל לפני בחירות 1999, כחודש לפני מותו. הסינגל יצא בסמוך לבחירות לכנסת התשע עשרה. בקליפ של אותו השיר השתתפו כמה מחברי "ארץ נהדרת" כשהם מחופשים לחלק מראשי המפלגות (וגם הם בעצמם עשו גרסה משלהם לשיר, שנשאה את הכותרת "אזרחי ישראל עלו לי עד כאן"). בפברואר 2013 יצא הסינגל השני מן האלבום, "זמן להתעורר", שנבחר לשמש בסרט "פלאות" של הבמאי אבי נשר. סולן הלהקה שאנן סטריט היה שותף לכתיבת תסריט הסרט. בשיר "יום שישי" מתארח הגיטריסט יצחק קלפטר.
רשימת השירים באלבום

| זמן להתעורר> מס' | זמן להתעורר> שם | זמן להתעורר> משך | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  | זמן להתעורר>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מסתובב  | 0:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מבסוט (עם דקלון)   | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | זמן להתעורר  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | מאיר מעיר  | 0:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | קובלנה על מפלגות ישראל  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אינני בוגד  | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | פזמון (עם יוסי פיין)   | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | הכל יסתדר (עם פלד)   | 4:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | נוגעת  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | XL (עם אוחנה בראס בנד)   | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מהר  | 0:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אילו זה היה (עם טריפונס)   | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | יום שישי (עם יצחק קלפטר)   | 5:24 |  |  |  |  |  |  |  |
חדר האוצר הירוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 כתובת:  טירת דרזדן 
 מיקום:  דרזדן 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1723
 תאריך פתיחה רשמי:  1723 
 קואורדינטות:  51°03′10″N 13°44′11″E﻿ / ﻿51.0528°N 13.7364°E﻿ / 51.0528; 13.7364
 אתר רשמי
 he
 
פנים המוזיאון. 1904
חדר האוצר הירוק או הכספת הירוקה (בגרמנית: Grünes Gewölbe) הוא מוזיאון הממוקם בטירת דרזדן באזור העיר העתיקה של דרזדן. המוזיאון מכיל את האוסף הגדול ביותר באירופה של אבני חן, תכשיטים, פסלים וכלים העשויים זהב כסף ענבר ושנהב, מתקופת הבארוק ועד התקופה הקלאסית. חדר האוצר הירוק הוא אחד המוזיאונים העתיקים בעולם, עתיק יותר מהמוזיאון הבריטי וכנראה שני רק למוזיאון הוותיקן.
היסטוריה

ראשיתו של חדר האוצר הירוק כבר בשנת 1547 כאשר מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, החל בבניית האגף המערבי של ארמונו. האולמות החדשים עוטרו בתקרות מפוארות עם עיטורי טיח וגבס, ואילו עמודי התמך והכותרות בקומת הבסיס, צופו במלכיט בגוון ירקרק ואשר הם שהעניקו לאולמות את שמם. החדרים נבנו עם קירות עבים במיוחד במטרה לשמש להגנה מפני שרפות ומעשי שוד ופתחי החלונות והדלתות נוצקו מברזל. במהלך המאה ה-17 שימשו החדרים את שליטי סקסוניה כחדרי אוצר פרטיים לשמירת מסמכים חשובים ותכשיטים.
בשנת 1723 החליט אוגוסט השני, מלך פולין, להפוך את חדרי האוצר הפרטיים למוזיאון ציבורי והוא נפתח לקהל כשנה לאחר מכן. היה זה חידוש ייחודי ובלתי אופייני לתקופה. הוא הורה על ביצוע עיצוב מרהיב לחדרים בסגנון הבארוק הגרמני. בשנים הבאות עוצב המוזיאון כשרשרת של תשעה אולמות תצוגה מפוארים במיוחד המחוברים ביניהם. השיפוץ הסתיים בשנת 1729. מסלול התצוגה נבנה ועוצב באופן מדורג כך שהמבקרים עברו במסלול הולך ומתפתח של תצוגת עושר הן מבחינת החומרים והן מבחינת העיצובים של המוצגים השונים. התצוגה נשארה פתוחה לציבור וכמעט ללא שינוי במשך כ-200 שנים עד לשנת 1938 שבה הועברו המוצגים יקרי הערך לאחסנה במבצר קניגשטיין.
מבנה המוזיאון עצמו נפגע קשה בהפצצות על העיר במלחמת העולם השנייה. שלושה מן החדרים נהרסו לגמרי ואילו המוצגים עצמם הוחרמו ונלקחו על ידי כוחות הצבא האדום. תהליך השחזור של המוזיאון נמשך שנים רבות. המוצגים עצמם הוחזרו בשנת 1958 וחלקם הוצג במוזיאון אלברטינום שבעיר. שיפוץ המבנים נמשך שנים רבות לאחר מכן בעלות כוללת 45 מיליון יורו. חלקו הראשון של המוזיאון המכונה "החדש" נפתח שוב לציבור בשנת 2004 בקומה השנייה של הארמון, וחלקו השני המכונה "ההיסטורי" נפתח מחדש בשנת 2006 במיקומו ההיסטורי בקומה הראשונה בטירת דרזדן.
ב-25 בנובמבר 2019 נפרץ המוזיאון ונגנבו ממנו פריטים יקרי ערך בשווי של כמיליארד אירו. העיתון הגרמני בילד תיאר למחרת הגנבה את המעשה כ"שוד העתיקות הגדול ביותר בהיסטוריה המודרנית של גרמניה".
האוסף

האוסף כולו מכיל למעלה מ-4,000 פריטים אשר כשלושה רבעים מהם מוצגים במוזיאון ההיסטורי והשאר במוזיאון החדש. בשל מגבלות מקום לא מוצג האוסף במלואו אך הפריטים היקרים והמובחרים מוצגים כולם. שטחה הכללי של התצוגה בשתי הקומות כ-4,000 מטר רבוע. עיצוב החדרים מרובה בעיטורים וקירות רבים מכוסים במראות. שילוב המוצגים עם תאורה ייחודית המבליטה את הבוהק הטבעי שלהם חושפים בפני המבקרים במוזיאון מראה מרשים במיוחד.
הכניסה למוזיאון ההיסטורי מוגבלת במספר המבקרים בכל עת, ולכן מחייבת בדרך כלל רכישה מוקדמת של כרטיסים. לפני הכניסה נערכת בדיקה מחמירה בכליו של המבקר ושיקוף גופני וזאת מכיוון שחלק מן המוצגים היקרים חשופים לקהל ואינם מוגנים כלל.
הערות שוליים

↑  תכשיטים במיליארד אירו: פריצת ענק ל"כספת הירוקה" בגרמניה, באתר וואלה, 25 בנובמבר 2019.
↑  שירות גלובס, ‏שוד העתיקות הגדול בהיסטוריה המודרנית של גרמניה: אוצרות בשווי עתק נגנבו ממוזיאון בדרזדן, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299093805171  BIBSYS: 1592544500376  BnF: cb14497431b (data)  CiNii: DA14643916  GND: 2012764-9  ISNI: 0000 0001 2254 279X  LCCN: n85305120  LNB: 000147968  NKC: kn20020322302  RERO: 02-A012498530  SUDOC: 073375586  ULAN: 500306807  VcBA: 494/41867  VIAF: 129286415   WorldCat (עם VIAF): 129286415
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן 2017

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  23 ביולי 2017
 מקום:  דירת מאבטח ישראלי במתחם שגרירות ישראל שברבת עמון, ירדן
 מטרה:  מאבטח ישראלי
 קואורדינטות:  31°58′56″N 35°52′41″E﻿ / ﻿31.982222222222°N 35.878055555556°E﻿ / 31.982222222222; 35.878055555556
 סוג:  פיגוע דקירה
 נשק:  מברג
 הרוגים:  2
 פצועים:  1
 מבצע:  מוחמד זכריא אל-ג'וואודה
 מספר מפגעים:  1
 he
 
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן אירעה ב-23 ביולי 2017 בדירת מאבטח ישראלי במתחם שגרירות ישראל שברבת עמון, ירדן, כשמקומי בן 17 דקר במברג את זיו מויאל, קצין ביטחון ישראלי. המאבטח נפצע באורח קל והשיב בירי שכתוצאה ממנו נהרגו הדוקר ובעל הדירה. התקרית גרמה למשבר דיפלומטי ביחסי ירדן–ישראל.
רקע

ב-14 ביולי 2017 ביצעו שלושה מוסלמים ערבים-ישראלים את הפיגוע בהר הבית: פיגוע ירי בו נהרגו שני שוטרים ישראליים. בתגובה סגרה ישראל את הר הבית ליומיים, ביצעה בו סריקות ולאחר מכן פתחה אותו מחדש, כאשר בכניסות אליו הוצבו גלאי מתכות. הערבים סירבו לקבל את הצבת גלאי המתכות והמופתי של ירושלים הוציא פתווה שאסרה על המוסלמים לעבור דרך גלאי מתכות כדי להתפלל בהר הבית. שבוע לאחר מכן, ב-21 ביולי, פרצו מהומות בירושלים, ושלושה פלסטינים נהרגו במהלכן.
ב-21 ביולי קיימו ארגוני ימין וארגונים אסלאמיסטיים הפגנה גדולה בעמאן נגד גלאי המתכות בהר הבית.
הפיגוע

בשעות הערב הגיע מוחמד זכריא אל-ג'וואודה, בן 17, כדי להתקין רהיטים בדירתו של קצין הביטחון הסמוכה למתחם השגרירות, שם דקר אותו במברג. המאבטח, שנפצע באורח קל, ירה והרג את הדוקר ופצע את בעל הבית הירדני, ד"ר בשאר חמארנה, שמת מאוחר יותר מפצעיו.
לאחר הפיגוע

בישראל הוטל תחילה צו איסור פרסום על הפיגוע, והצו הוסר בבוקר למחרת.
הרשויות הירדניות דרשו את המאבטח לחקירה, על-אף אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים שאוסרת על קיום חקירה נגד עובד נציגות דיפלומטית, ולא הסכימה לתת לו לחזור לשטח ישראל. כתוצאה מהמתיחות הונחו עובדי השגרירות לא לצאת מהשגרירות. קצין הביטחון והסגל הדיפלומטי הפכו לנצורים בבניין השגרירות.
למחרת נשלח לירדן ראש השב"כ נדב ארגמן לדון בשחרור המאבטח ואנשי השגרירות הישראלים הנצורים בה. באמצעי התקשורת דווח שהירדנים התנו את שחרור סגל השגרירות בהסרת גלאי המתכות בהר הבית, אך לשכת ראש ממשלת ישראל הכחישה זאת. ב-24 ביולי החליט הקבינט המדיני-ביטחוני על הסרת גלאי המתכות וירדן אפשרה לסגל הדיפלומטי הישראלי והמאבטח לחזור לישראל. לאחר שובם, נפגש ראש הממשלה בנימין נתניהו עם המאבטח בלשכתו שבירושלים. סרטוני וידאו מהפגישה הופצו על ידי לשכת ראש הממשלה, ועוררו כעס בקרב בכירים בממשלת ירדן שמתחו ביקורת על יחס נתניהו למאבטח.
בהתאם לאמנת וינה תחקור משטרת ישראל את המאבטח, ותוצאות החקירה יועברו לידיעת ירדן.
תחקיר של השב"כ קבע שהמאבטח הותקף ממניע לאומני ופעל מתוך הגנה עצמית.
ירדן סרבה לאפשר את חזרת שגרירת ישראל לעמאן, כל עוד המאבטח לא יועמד לדין.
ב-18 בינואר 2018 התנצלה ישראל בפני ירדן על התקרית והבטיחה לשלם פיצוי לממשלת ירדן. נקבע ששגרירות ישראל בעמאן תחזור לפעול, תוך החלפת השגרירה.
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר ורועי קייס, ירדן: מאבטח שגרירות ישראל נדקר וירה למוות בשניים, העובדים נצורים בשגרירות, באתר ynet, 24 ביולי 2017.
↑  "Thousands protest in Amman over Israeli measures in Jerusalem". Al-Monitor. 21 ביולי 2017. נבדק ב-24 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ברק רביד, משבר חמור עם ירדן: אזרח ירדני תקף מאבטח בשגרירות ישראל בירדן ונורה למוות, באתר הארץ, 24 ביולי 2017
↑  איתמר אייכנר ורועי קייס, כ-30 נצורים בשגרירות ישראל: "המאבטח נדקר פעמיים, ולא פונה לבית החולים", באתר ynet, 24 ביולי 2017
↑  טל שלו‏, עובדי השגרירות נצורים: ירדן דורשת לחקור את המאבטח שהותקף, באתר וואלה, 24 ביולי 2017.
↑  מואב ורדי, פרסום ראשון: נתניהו והמלך עבדאללה סיכמו על עקרונות לפתרון המשבר, באתר nana10‏, 24 ביולי 2017.
↑  אלירן קרסנטי, לשכת רה"מ: "ירדן לא דרשה את הסרת המגנומטרים", באתר ערוץ 20, 24 ביולי 2017.
↑  ברק רביד, המשבר עם ירדן: צוות השגרירות בעמאן הוחזר לישראל, באתר הארץ, 24 ביולי 2017.
↑  איתמר אייכנר ורועי קייס, המאבטח נפגש עם נתניהו: "ירדה לי אבן מהלב", באתר ynet, 25 ביולי 2017
↑   ברק רביד, שר החוץ הירדני: ישראל הציגה את התקרית בשגרירות באופן מעוות ואבסורדי, באתר הארץ, 26 ביולי 2017
↑  מערכת ערוץ 20, ביקורת בירדן על יחס נתניהו למאבטח מהשגרירות, באתר ערוץ 20, 26 ביולי 2017.
↑  איתמר אייכנר ורועי קייס, משרד החוץ: הפרקליטות פתחה בבדיקת התקרית בשגרירות בירדן, באתר ynet, 29 ביולי 2017
↑  דנה ויס, ‏האולטימטום החדש של ירדן לישראל: החלפת השגרירה, באתר ‏מאקו‏, 1 בנובמבר 2017
↑  ניצן קידר, ירדן לא מוותרת על העמדת המאבטח לדין, באתר ערוץ 7, 4 בינואר 2018
↑  איתמר אייכנר וליעד אוסמו, תם המשבר עם ירדן שטוענת: "ישראל התנצלה ותשלם פיצוי", באתר ynet, 18 בינואר 2018
↑  נעה לנדאו, נתניהו מאשר: ישראל הביעה חרטה על התקרית בשגרירות בירדן ותשלם פיצויים, באתר הארץ, 19 בינואר 2018
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור השני של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | תקיפת שגרירות ישראל במצרים (9 בספטמבר 2011) • הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה (13 בפברואר 2012) • פיגוע הירי בטולוז (11 במרץ 2012) • הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס (18 ביולי 2012) • פיגוע ההתאבדות באיסטנבול (מרץ 2016) (19 במרץ 2016) • התקרית בשגרירות ישראל בעמאן (23 ביולי 2017) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
ז'אן ויקטור

ז'אן ויקטור גונסלבס (בפורטוגזית: Jean Victor Gonçalves; נולד ב-21 במרץ 1995 בברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דילה גורי מליגת העל הגאורגית.
קריירת מועדונים

ויקטור החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ברצלונה EC ואנגרה-RJ מהליגות הנמוכות בברזיל. ב-1 ביולי 2016 חתם באולימפיקו דו מונטיז'ו מהליגות הנמוכות בפורטוגל.
ב-1 ביולי 2018 חתם בקאזה פיה א.ק. מהליגה הפורטוגלית השלישית, ובתום עונת 2018/2019 העפיל עם המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 40 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-1 ביולי 2020 חתם ויקטור באוניאו סנטרם מהליגה הפורטוגלית השלישית. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-23 בינואר 2021 חתם בסקנדרבו קורצ'ה מליגת העל האלבנית, במדיה ערך 51 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
ב-15 באוגוסט 2022 חתם בדילה גורי מליגת העל הגאורגית.
ויטלי פושקר

ויטלי פושקר (נולד ב-5 בינואר 1983), הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

פושקר התאמן בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט ושחה עבור קבוצת הפועל ירושלים.
ביוגרפיה > 2001

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2001 קבע פושקר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 27.74 שניות.
ביוגרפיה > 2002

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פושקר במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.90 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי קריית ביאליק (26.98 שניות) ועידו פיינברג מבני הרצליה (27.72 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.44 שניות.
ביוגרפיה > 2003

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2003 סיים פושקר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.23 שניות, במאית איטי ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 2004

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פושקר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.62 שניות, לפני עופר פינקלר הפועל ירושלים (23.77 שניות) ושי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.98 שניות.
ביוגרפיה > 2005

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה פושקר במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2007

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות, אחרי אלון מנדל מהפועל עמק חפר (24.87 שניות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (25.04 שניות).
ביוגרפיה > 2008

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.38 שניות, אחרי פיטר מנקוץ' שחיין אורח מסלובניה (24.42 שניות), אלון מנדל ממכבי קריית ביאליק שקבע שיא אישי חדש של 24.50 שניות, מאית אחת איטי משיאו הלאומי של נדב כוכבי שסיים שלישי ושני מבין הישראלים (25.14 שניות).
ביוגרפיה > 2009

בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 בשנת 2009 זכה פושקר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.35 שניות, אחרי ג'ייסון ליזאק מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש ושיא בינלאומי חדש  של 22.19 שניות ולפני אנדרו לנגנפלד מארצות הברית (23.36 שניות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.22 שניות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי שקבע שיא ישראלי חדש של 22.75 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-14 שנים של יואב ברוק (22.79 שניות) וגיא ברנע מהפועל ירושלים (22.84 שניות).
חייו האישיים

בשנת 2010 החל פושקר ללמוד ארכיטקטורה ועיצוב גרפי ולהתאמן באוניברסיטת סאוונה שבג'ורג'יה. כיום (2015), הוא מתגורר עם רעייתו, בסן אנטוניו, טקסס.
הערות שוליים

↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי לשליחות הפועל עמק חפר, באתר ONE,‏ 8 באוגוסט 2003
↑  שחייה: פינקלר ואיילון מצטייני אליפות ישראל, באתר ynet, 31 ביולי 2004
↑  אורן אהרוני, שחייה: אחרי 14 שנה, נשבר שיאו של ברוק, באתר ynet, 8 באוגוסט 2009
זמן לבחור

רייגן בנאום "זמן לבחור"
זמן לבחור (באנגלית: "A Time for Choosing"), הידוע גם כ"הנאום", הוא נאום שנשא רונלד רייגן (לימים נשיא ארצות הברית) בלוס אנג'לס, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1964, ב-27 באוקטובר, בשם מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בארי גולדווטר.
תוכן הנאום

בנאומו טען רייגן, כי הבחירה העומדת לפתחם של אזרחי ארצות הברית 'איננה בין ימין לשמאל, אלא בין למעלה ולמטה', כאשר 'למעלה' היא הגישה של חירות הפרט וחופש, אותה קבעו האבות המייסדים בחוקה. ו'למטה' הטוטליטריות של שלטון מרכזי רב עוצמה.
השפעה

נאום זה הציב את רייגן במוקד תשומת הלב הלאומית וזמן מה לאחר שנשא אותו, התבקש רייגן לרוץ לתפקיד מושל קליפורניה וזכה בבחירות. עד היום, נאום זה נחשב לאחד הנאומים המשפיעים ביותר שנשאו בשם מועמד אי פעם. עם זאת, בארי גולדווטר הפסיד בבחירות לנשיאות למועמד המפלגה הדמוקרטית והנשיא המכהן, לינדון ג'ונסון, שזכה ברוב גדול.
ז'אק דה סור

איור המתאר את תקיפתה של הוואנה ב-1555
ז'אק דה סור (בצרפתית: Jacques de Sores) היה שודד ים צרפתי שפעל בים הקריבי במאה ה-16, יחד עם פרנסואה לה קלרק. דה סור ידוע במיוחד בשל התקפתו על הוואנה ב-1555.
דה סור ולה קלרק יצאו מצרפת ב-1553 בראש שלוש ספינות מהצי הצרפתי, בשליחותו של מלך צרפת, שהתקנא באוצרות שהביאו עמם הספרדים מהעולם החדש. לה קלרק פשט על סנטיאגו דה קובה ב-1554, ולא ברור אם דה סור הצטרף אליו בתקיפה זו.
הפעולה הידועה ביותר של ז'אק דה סור היא הפשיטה על הוואנה ב-1555. דה סור נתקל בהתנגדות מועטה ביותר, אך התאכזב כשלא מצא בעיר שלל רב. בתסכולו, העלה את העיר באש, כמו גם את הספינות שעגנו בנמלהּ, והחריב את פוארסה וייחה - המבצר שנועד להגן עליה. להתקפה זו היו השלכות על התפתחותה של הוואנה - הוקמו בה מבצרים יעילים יותר, קאסטיו דה לה ריאל פוארסה, אל מורו וסן סלוודור דה לה פונטה, שהצליחו להגן על הוואנה במשך 200 השנים הבאות.
ב-1570 רצח דה סור 40 מיסיונרים ישועים והשליך את גופותיהם לים, בסמוך ללה פלמה שבאיים הקנריים.
ז'אן ז'אק גוסו גוסו

ז'אן-ז'אק גוסו גוסו (בצרפתית: Jean-Jacques Gosso Gosso; נולד ב-15 במרץ 1983 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן עבר ששיחק כקשר אחורי.
קריירה

בשנת 2003, ייצג את חוף השנהב באליפות העולם לנבחרות צעירות. בעונת 2005/2006 זכה באליפות מרוקו עם קבוצתו, וידאד קזבלנקה.
בשנת 2006, הגיע גוסו גוסו לישראל כדי להיבחן בקבוצת מכבי תל אביב. העברת השחקן לא בוצעה, מכיוון שמכבי לא הגיעה להסכמה בעניין סכום דמי העברה שקבוצתו וואידד קזבלנקה הגישה. לאחר מספר חודשים, הגיע גוסו שוב לישראל כדי להיבחן בקבוצת מועדון ספורט אשדוד שהגיעו להסכמה בעניין דמי ההעברה של השחקן, ולבסוף קנתה את כרטיסו והחתימה אותו בינואר 2007 על חוזה לעונה וחצי. במשחק הליגה הראשון שלו במחזור ה-15, פגש גוסו את מכבי תל אביב. בסך הכל שיחק באשדוד עונה וחצי (43 משחקים) וכבש שני שערים.
ב-8 ביולי 2008, הגיע גוסו גוסו להבחן בקבוצת מונקו מהליגה הצרפתית. ב-22 ביולי 2008 הוחתם לשלוש שנים בקבוצה, ששילמה לאשדוד סכום המוערך במיליון דולר. בשלוש שנותיו בקבוצה רשם גוסו גוסו 61 הופעות ושער אחד.
החל מיולי 2011 משחק גוסו גוסו בליגת העל הטורקית. תחילה שיחק באורדוספור, ובאוקטובר 2012 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2013 הצטרף לקבוצת מרסין אידמניורדו, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה. ביולי 2013 חתם בגנצ'לרבירליגי. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת גזטפה.
גוסו גוסו הוא שחקן נבחרת חוף השנהב החל משנת 2008, במדיה שיחק בגביע אפריקה לאומות 2010 וגביע אפריקה לאומות 2012.
ז'לקו הודק

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1981 (בן 43) קרואטיה וליקה גוריקה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
 שם לידה:  ז'לצ'קו הודק
 מוקד פעילות:  קרואטיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז, פופ, בלוז, סול, אופרה
 שפה מועדפת:  קרואטית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  קרואטיה רקורדס 
 www.jacqueshoudek.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'לקו הודק (בקרואטית: Željko Houdek; נולד ב-14 באפריל 1981) הוא זמר קרואטי אשר ייצג קרואטיה באירוויזיון 2017. מלבד קרואטית, הוא שר והקליט באנגלית, איטלקית, גרמנית, ספרדית, צרפתית, סלובנית, מקדונית ומאורית.
ראשית חיים

ג'לקו הודק נולד בתור ז'לצ'קו חודק ב-14 באפריל 1981 בווליקה גוריקה. שם משפחתו הוא ממוצא צ'כי. לאחר שסיים את בית הספר במגמת מוזיקה ולמד פסנתר, הודק נרשם לשני בתי ספר, אחד ללימודי שירת סולו, שם למד גם אופרה, ולימודי ספרות. בשנת 2001, נרשם למכללה היוקרתית של ברקלי למוזיקה ובהמשך העשיר את הידע שלו במוזיקה גם בהשתלמויות בצרפת, יוון ואיטליה.
קריירה

הודק ערך את קונצרט הסולו הראשון שלו ב-19 בפברואר 2000 במועדון זאגרב SAX! הסינגל הראשון שלו, "צ'ארוליה" (קסם), יצא בשנת 2002 ובוצע על ידי הודק בפסטיבל הפופ של דורה, הפסטיבל בו בוחרים נציג לאירוויזיון בקרואטיה. שם הבחין בו המאסטרו זדרובקו סליג'יבץ' שהציע לו שיתוף פעולה ושיבח אותו בפומבי באומרו כי זמר כמו הודק נולד אחת ל-300 שנה. בחודש שלאחר מכן חתם הודק על חוזה בלעדי עם חברת תקליטים קרואטית.
במהלך הקמפיין לבחירות לפרלמנט הקרואטי בשנת 2007, שר הודק את המנון המפלגה HDZ, עבור האיחוד הדמוקרטי הקרואטי השמרני (HDZ) שהיה מנוהל בזמנו על ידי איבו סאנאדר. בהמשך הוא שר גם בקמפיין של ראש עיריית זאגרב, מילאן בנדיץ' הפופוליסטי. הודק אמר בריאיון לרשימת ג'וטארנג'י כי הוא א-פוליטי וכי מדובר רק בהתקשרויות מקצועיות כמו כל דבר אחר.
בינואר 2011, הודק דורג במקום הרביעי בגמר תחרות הזמר, Mic Mic UK שהתקיימה ב-O2 Arena בלונדון. הוא השתתף גם בתוכנית הטלוויזיה הבריטית אקס פקטור, שם זכה לכינוי "סנסציה קרואטית" ונכנס לרשימת 100 המועמדים המובילים. הוא לא הצליח להמשיך את השתתפותו בתחרות מכיוון שלא קיבל אישור עבודה בזמן.
הודק הוא אחד השופטים בתוכנית "The Voice – Najljepši glas Hrvatske", הגרסה הקרואטית של "The Voice, ב-2016, בעונה הראשונה של התוכנית, היה המנטור של הזוכה נינה קרלייץ' אשר ייצגה את קרואטיה באירוויזייון 2016.
בפברואר 2017 נבחר הודק לייצג את קרואטיה באירוויזיון 2017 בקייב, אוקראינה, עם השיר "My Friend" -ידידי. הוא הוגרל לחצי הגמר השני אשר נערך ב-11 במאי, סיים במקום השמיני מתוך 18 מדינות עם 141 נקודות והעפיל לגמר, בגמר, הופיע הודק בשיר מספר 13 ובסיום הערב מוקם במקום ה-13 מתוך 26 מדינות עם 128 נקודות.