stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוליביה החזרזירה
הערות שוליים

↑  המגדלור, אוליביה / איאן פלקונר - המגדלור ספרים, באתר www.hamigdalor.co.il
1 2 3  איאן פלקונר, באתר www.kinbooks.co.il
↑  "Ian Falconer Biography".
↑  נסיכות או לא להיות, זאת השאלה! : הפנקס – כתב עת מקוון לתרבות וספרות לילדים (באנגלית)
↑  "Olivia (Olivia, #1)". www.goodreads.com. נבדק ב-2020-01-25.
↑  Association for Library Service to Children. "Caldecott Medal & Honor Books, 1938-Present". American Library Association. נבדק ב-24 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  National Education Association (2007). "Teachers' Top 100 Books for Children". נבדק ב-22 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bird, Elizabeth (6 ביולי 2012). "Top 100 Picture Books Poll Results". School Library Journal "A Fuse #8 Production" blog. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2012. נבדק ב-22 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Olivia Saves the Circus (Olivia, #2)". www.goodreads.com. נבדק ב-2020-01-25.
↑  "Compare - Olivia vs Olivia's Opposites". olivia.childrens-library.com. נבדק ב-2020-01-25.
↑  Olivia Counts (באנגלית). 2002-06-01. ISBN 978-0-689-85087-5.
↑  רותה קופפר, אוליביה חוזרת, באתר הארץ, 3 ביולי 2005
↑  "Teatro Olivia". www.goodreads.com. נבדק ב-2020-01-25.
↑  אוליביה מקימה תזמורת
↑  Olivia Helps With Christmas (באנגלית). 2014-10-09. ISBN 978-1-4711-2310-8.
↑  Bruder, Jessica (2011-01-14). "Pig With Passport". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-01-25.
↑  אוליביה והנסיכות בורד / כתב וציר איאן פלקונר ; מאנגלית - יעל מולצ'דסקי | פלקונר, איאן, 1959- (מולצ'דסקי, יעל) | מולצ'דסקי, יעל | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  אוליביה המרגלת : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il
↑  "Nickelodeon Brings Children's Publishing Phenomenon Olivia to Life With TV Series". Reuters. Retrieved on 2009-07-06. 2009-01-06. אורכב מ-המקור ב-2013-02-01.
אימרה שלוסר

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
אימרה שלוסר (בהונגרית: Schlosser Imre; ‏11 באוקטובר 1889 – 18 ביולי 1959) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא נחשב לאחד מגדולי שחקני הונגריה שהיו ועד היום מחזיק בשיא השערים בליגה ההונגרית בכל הזמנים עם 411 שערים ב-301 הופעות בלבד.
ביוגרפיה

שלוסר, בנו של ארתור שלוסר וארטורנה לקאטוס, נולד בשנת 1889 בבודפשט שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ונודע בכיוניו "סלוזי". כשהיה ילד נצפה על ידי פרנצווארוש ובשנת 1905 כשהוא בן 16 הם הציעו לו חוזה והוא חתם בה. על המגרש שלוסר היה שחקן טכני, אינטליגנט, ערמומי ובעיקר כובש שערים גדול. עם זכייתו הראשונה באליפות בעונת 1906/07 הוא המשיך לזכות עימה בתארים קבוצתיים רבים וגם ברמה האישית סיים כמלך שערי הליגה 6 פעמים ברציפות, ובין השנים 1911–1914 היה לכובש המוביל בכל רחבי אירופה. לאחר סיום עונת 1915/16 שלוסר עזב את פרנצווארוש ובקדנציה הראשונה בה הפיק נתון מדהים של 258 שערי ליגה ב-155 הופעות בלבד.
את המשך הקריירה עשה שלוסר במ.ט.ק הונגריה עימה זכה ב-6 תוארי אליפות רצופים עד לעזיבתו ממנה בעונת 1921/22 ובנוסף לכך גם זכה בגביע בעונתו האחרונה. שוב פעם במבחינת שערים הצליח וקיבע שני נתונים מדהימים בעונות 1916/17 ו-1917/18. בעונה הראשונה מביניהן כבש 38 שערים ב-17 הופעות וסיים בפעם השביעית והאחרונה כמלך השערים בליגה, ובעונת 1917/18 כבש 41 שערים ב-22 הופעות אך חברו לקבוצה, אלפרד שאפר, סיים עם שער אחד יותר וזכה בתואר האישי.
שלוסר פרש מכדורגל בגיל 33 בתום תקופתו עם מ.ט.ק והמשיך בתור מאמן. במועדונים וויס אז אתלטיקאי קלאב, נורשפין וויסלה קרקוב אימן ובעונת 1925/26 היה על תקן שחקן-מאמן ב-AC ויינר. שלוסר חזר בעונת 1926/27 לשורות פרנצווארוש כשהוא כבר בן 37 וזכה עימה בדאבל הכולל אליפות שביעית במדיה, ובעונתו האחרונה בקריירה ב-1927/28 היה פעיל מעט בבודאי 33. עד היום הוא מחזיק בשיא השערים בליגה ההונגרית עם 411 שערים ב-301 הופעות.
זמן רב לאחר שנפטר בשנת 1959 הוא נבחר בדירוג 100 השחקנים הטובים ביותר באירופה במאה ה-20 להיות במקום ה-42 ובהונגריה בפרט במקום ה-4.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > נבחרת הונגריה

במדי נבחרת הונגריה שלוסר היה פעיל קרוב לתחילת הקמתה והוא ערך את הופעת הבכורה באוקטובר 1906 בתיקו 4–4 נגד בוהמיה. כמעט כחודש אחר כך ב-4 בנובמבר כבש את שערו הראשון בניצחון 1–3 על אוסטריה בבודפשט. שלוסר כבש את מרבית משעריו במשחקי ידידות ובחלקם הביס את הנבחרות שפגש עם שלושער על חשבון אוסטריה וצרפת וחמישייה ב-0–12 נגד רוסיה. טורניר רשמי בו השתתף היה האולימפיאדה בסטוקהולם של 1912 וההונגרים הודחו ברבע הגמר עם תבוסה 7–0 לממלכת בריטניה. במתכונת משחקי ה"ניחומים" אליהם הגיעו נבחרות שכבר יצאו מהתחרות שלוסר כבש ארבעה שערים כולל שלושער נוסף, הפעם נגד גרמניה בניצחון 1–3. שלוסר כבש בסך הכל 59 שערים ב-68 הופעות והחזיק בשיא השערים בנבחרת עד שנת 1953, אז נשבר שיאו על ידי פרנץ פושקש ב"משחק המאה" בו הונגריה ניצחה 3–6 את אנגליה בומבלי. בנוסף לכך, הוא הכדורגלן הראשון שהגיעה ל-50 שערים במדי נבחרת לאומית כלשהי.
תארים

אליפות הונגריה (7): 1906/07, 1908/09, 1909/10, 1910/11, 1911/12, 1912/13, 1926/27
הגביע ההונגרי (2): 1913, 1927
אליפות הונגריה (6): 1916/17, 1917/18, 1918/19, 1919/20, 1920/21, 1921/22
מלך השערים בליגה ההונגרית (7) (שיא): 1908/09, 1909/10, 1910/11, 1911/12, 1912/13, 1913/14, 1916/17
מלך השערים באירופה (4): 1911, 1912, 1913, 1914
הערות שוליים

↑  בהונגרית מופיע שם המשפחה לפני השם הפרטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1122 9458  VIAF: 161609331   WorldCat (עם VIAF): 161609331 
שלוסר (עומד, שני משמאל) באולימפיאדת 1912
ג'סי רייז

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1991  (בת 33) טורונטו, קנדה
 שם לידה:  Jessica Reyez 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקום לימודים:  St. Thomas Aquinas Secondary School 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, פזמונאית
 סוגה:  R&B • פופ
 חברת תקליטים:  איילנד רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  אמינם, קלווין האריס
 פרסים והוקרה:  שדרת הכוכבים של קנדה (2018) 
 www.jessiereyez.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סי רייז (באנגלית: Jessie Reyez; נולדה ב-12 ביוני 1991) היא זמרת-יוצרת ופזמונאית קנדית.
ביוגרפיה

ג'סי רייז נולדה בטורונטו להורים קולומביאנים. בהמשך, עברה משפחתה לברמפטון. אביה של רייז לימד אותה לנגן בגיטרה, מה שהוביל לקריירה שלה בתחום האמנות והמוזיקה. היא ניגנה בגיטרה בילדותה והחלה לכתוב מוזיקה משלה בתיכון. במהלך שנת הלימודים השנייה שלה, חזרה להתגורר בטורונטו. ב-2012 עברו רייז ומשפחתה לפלורידה, אך חזרו לטורונטו ב-2014 לאחר שהתקבלה רייז לאקדמיה לאמנויות הקלטה.
קריירה

ב-2017 הוציאה רייז את מיני-אלבום הבכורה שלה, Kiddo. האלבום הגיע למקום ה-83 במצעד האלבומים הקנדי של בילבורד.
באפריל 2018 לקחה חלק בכתיבתו של הלהיט "One Kiss" של קלווין האריס ודואה ליפה אשר נכנס למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובמצעדים אחרים ברחבי העולם.
באוגוסט 2018, השתתפה באלבומו העשירי של הראפר אמינם, Kamikaze, בשירים "Nice Guy" ו-"Good Guy".
באוקטובר 2018 הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, Being Human in Public. האלבום זכה לתשבחות רבות. ב-2019, זכתה להשתתף בתוכנית "אפל מיוזיק: הבא".
ב-2020 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Before Love Came to Kill Us.
ב-18 באוגוסט 2023 הוציאה את הסינגל "JEANS" עם מיגל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: Before Love Came to Kill Us
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Kiddo
2018: Being Human in Public
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | iHeartRadio | האמנית הקנדית החדשה הטובה ביותר | עצמה | מועמדות |
| 2017 | iHeartRadio | Fan Fave Video | "Shutter Island" | מועמדות |
| 2017 | פרס המוזיקה של פולאריס | רשימה ארוכה | Kiddo | מועמדות |
| 2018 | פרסי הג'ונו | פריצת השנה | עצמה | זכייה |
| 2018 | פרסי הג'ונו | הקלטת ה-R&B/נשמה של השנה | Kiddo | מועמדות |
| 2018 | פרסי הג'ונו | וידאו קליפ השנה | "Gatekeeper" | מועמדות |
| 2018 | פרסי הג'ונו | פרס בחירת הקהל | עצמה | מועמדות |
| 2018 | VMA | האמן פורץ הדרך של השנה | עצמה | מועמדות |
| 2018 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | האמן האירופאי של השנה | עצמה | מועמדות |
| 2019 | פרסי הג'ונו | הקלטת ה-R&B/נשמה של השנה | Being Human in Public | זכייה |
| 2019 | פרסי ה-SOCAN | פרס הפזמונאי פורץ הדרך | עצמה | מועמדות |
| 2020 | פרס גראמי | האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר | Being Human in Public | מועמדות |
| 2020 | פרסי הג'ונו | אמן השנה | עצמה | בהמתנה |
שירים שכתבה

| שם השיר | שנה | אמן | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Faking It" | 2017 | קלווין האריס | Funk Wav Bounces Vol. 1 |
| "Fuck It" | 2018 | טוני קוביין | — |
| "One Kiss" | 2018 | קלווין האריס ודואה ליפה | Dua Lipa |
| "Promises" | 2018 | קלווין האריס וסם סמית' | — |
| "Slow Down" | 2018 | נורמני וקלווין האריס | Normani x Calvin Harris |
הערות שוליים

1 2 3  How Jessie Reyez Became the 2018 Juno Awards' Most Nominated Artist, exclaim.ca (באנגלית)
↑  Jessie Reyez, Billboard
↑  Dayna Haffenden, Eminem "Good Guy" Video With Jessie Reyez - XXL, XXL Mag (באנגלית)
↑  Jessie Reyez Being Human in Public, exclaim.ca (באנגלית)
↑  Maura Johnston, Maura Johnston, Review: Jessie Reyez's Swaggering, Shape-Shifting 'Being Human In Public', Rolling Stone, ‏2018-10-22 (באנגלית)
↑ Jessie Reyez, [ https://twitter.com/Jessiereyez/status/1219364136762499072 My debut album
BeforeLoveCameToKillUs Pre order it on Thursdaypic.twitter.com/tQ8eDYl181], @Jessiereyez, ‏2020T13:00 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: אלישיה קיז | פרס האימפקט של פרסי הנשים במוזיקה של בילבורד   2020: ג'סי רייז  | הבא: 2022:‏ H.E.R. |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1253538662  ISNI: 0000 0004 6712 3611  LCCN: no2018013379  MusicBrainz: 18f56081-ccd7-4e07-981a-558c20951ccd  NKC: xx0271758  VIAF: 4366151778219118130009   WorldCat (עם VIAF): 4366151778219118130009
אימרחווי

גשר על נהר האימרחווי בין צ'אדילי וצקארוס-תאבי
קבוצת אימרחווים. יומן המסע של ניקולאס מאר, 1911
אִימֵרחֶווִי (בגאורגית: იმერხევი, בטורקית: İmerhev) הוא עמק בצפון שוושתי שבנפת ארטווין שבטורקיה, המשתרע לאורך הגבול עם גאורגיה. ההתיישבות בעמק כוללת 15 כפרים המאוכלסים בתושבים שמוצאים האתני הוא גאורגי הדוברים דיאלקט מקומי של השפה גאורגית.
היסטוריה

אימרחווי הייתה היסטורית אחת מתת המחוזות של שוושתי, פייף גאורגי מימי הביניים בחלקו העליון אימרחווי או נהר הברטה, מזרחית לעמק ניגאלי ממערב לרכס ארסיאני שגבל באג'ריה מצפון. לאחר שאזורים אלה נכבשו על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16, הפכה אימרחווי (אימרחוו בטורקית עות'מאנית) לסנג'ק ואוכלוסייתה התאסלמה בהדרגה. בשנת 1878, בהסכם שנחתם בברלין בעקבות קונגרס ברלין, קיבלה האימפריה הרוסית את השליטה באזור. שוושתי ואימרחווי הפכו לאזור מנהלי-טריטוריאלי (Участок) באובלסט בתומי. בשנת 1886 מנתה אוכלוסיית האזור 18,319 איש שמתוכם היו 42% גאורגים, 51% טורקים ו-7% ארמנים. בעקבות אירועי מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) ותקופת העצמאות הקצרה של גאורגיה (1918-1921), הפכה אימרחווי לחלק מטורקיה על פי השינויים הטריטוריאליים כפי שהוסכם עליהם בהסכם מוסקבה והסכם קארס.
אוכלוסייה

אוכלוסיית העמק מורכבת בעיקר מגאורגים הגרים ב-14 כפרירים הממוקמים סביב הכפר מיידנסיק (Meydancık, לשעבר דִיוֹבַּאנִי). לכפרירים יש שמות טורקיים רשמיים ושמות גאורגיים בלתי רשמיים.
האימרחווים הם מוסלמים סונים ושלובים באופן הדוק בחברה הטורקית. כמעט כל תושבי העמק הם דו-לשוניים דוברי גאורגית וטורקית. הדיאלקט הגאורגי המדובר בעמק נקרא הדיאלקט האימרחווי (אִימֵרחֶאוּלִי), המכיל תכונות משותפות רבות לשפתם של שכניהם האג'רים. האימרחווים עצמם, בדומה לקבוצות אתניות אחרות של גאורגים בטורקיה, דבקים בגרסה שונה של מוצאם האתני. על פי גרסה זו האימרחווים שונים במוצאם מתושבי אזור בורשקה (Borçka) שאימצו זהות אג'רית.
החוקר הראשון שערך מחקר על התרבות המקומית היה ניקולאס מאר. בשנת 1910 הוא עמד בראש משלחת לחקר תרבות אזור שוושתי. הוא אסף מידע על הספרות העממית והאתנוגרפית במספר כפרים לאורך נהר האימרחווי.
ראו גם

צ'בנבורי
אוליבר סמיתיס

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1925 הליפקס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 בינואר 2017 (בגיל 91) צ'אפל היל, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה, גנטיקה 
 מקום לימודים:  בייליול קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל 
 פרסים והוקרה:  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (2001)  חבר זר של החברה המלכותית (14 במאי 1998)  פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר קרדיווסקולרי (1997)  פרס מסרי (2002)  פרס קרוליינה הצפונית למדע (1993)  פרס המהגרים הגדול (2009)  מדליית הזהב של המכון האמריקאי לכימאים (2009)  Clarivate Citation Laureates (2006)  פרס מרץ' אוף דיימס בביולוגיה התפתחותית (2005)  פרס פרידריך וילהלם בסל (2004)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2007)  פרס אלפרד סלואן (1994)  פרס וולף לרפואה (2002)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1993)  מדליית תומאס הנט מורגן (2007)  קרל לנדשטיינר 
 בן או בת זוג:  Nobuyo Maeda 
 
אוליבר סמיתיס (באנגלית: Oliver Smithies‏; 23 ביוני 1925 - 10 בינואר 2017) היה גנטיקאי בריטי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2007 ביחד עם מרטין אוואנס ומריו קפקי.
ביוגרפיה

סמיתיס ואחיו התאום נולדו בהאליפקס בבריטניה. סמיתיס זכה למלגה ללימודים בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, סיים תואר ראשון, במהלך לימודי הרפואה עבר ללימודי ביוכימיה וסיים תואר שני ושלישי (1951). בין 1953 ל-1960, כיהן סמיתיס כעמית מחקר באוניברסיטת טורונטו. בשנים 1960–1988 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-1978 נבחר לחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. ב-1988 מונה לפרופסור לפתולוגיה במעבדה למחקר רפואי באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
סמיתיס זכה במספר פרסים ובהם פרס לסקר ב-2001, פרס וולף לרפואה ב-2003 יחד עם רלף ברינסטר ומריו קפקי ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2007.
אורלי שטרן

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בת 55 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1991–2020 (כ־29 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת תשתיות ופריסה באגף התכנון  סגנית ראש אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"לית חברת נתיבי איילון
 
אורלי שטרן (נולדה בשנת 1969) היא קצינה בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, המכהנת כמנכ"לית חברת נתיבי איילון. בתפקידה האחרון שירתה כסגנית ראש אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון.
ביוגרפיה

היא בעלת תואר ראשון באדריכלות ובינוי ערים מהטכניון ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 2012–2017 שירתה כראש מחלקת תשתיות ופריסה בחטיבת התכנון של אגף התכנון בצה"ל.
בשנים 2017–2020 שירתה כסגנית ראש אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, בדרגת תת-אלוף. כאשר בשנת 2018 עמדה בראש משלחת "עדים במדים" לפולין.
בינואר 2022 נבחרה על-ידי דירקטוריון חברת נתיבי איילון למנכ"לית החברה.
הערות שוליים

↑  טל שחף, אורלי שטרן: הטסטרית הראשית של ענף האוטוטק, באתר Tech12,‏ 31 במרץ 2023
↑  עדים במדים - משלחת רל״ט, באתר צה"ל
↑  ענת רואה, תא"ל (מיל') אורלי שטרן נבחרה למנכ"לית נתיבי איילון, באתר כלכליסט, 26 בינואר 2022
| יושבי הראש ומנכ"לי נתיבי איילון |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | דן הראל • מאיר חן • מקסין פסברג |  |
| מנהלים כלליים | ברוך עמיר • ישראל גרנית • דן חירם • דורון בלשה • יהודה בר-און • אריה בר • שי ברס • אבי חודין • איתמר בן מאיר • אורלי שטרן |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורלי שרגא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 עיטורים
  עיטור המופת
 
אורלי שרגא זקן היא שוטרת בעלת עיטור המופת של משטרת ישראל.
ביוגרפיה

שרגא שירתה בתפקיד חובשת קרבית בפלוגה מ"ה של משמר הגבול.
בפרק זמן של שישה חודשים בשת 2001 העניקה טיפול רפואי בשלושה מצבי חירום: ב-30 ביולי העניקה טיפול ראשוני לשלושה נפגעים בפיגוע ירי לעבר ג'יפ של משמר הגבול, ב-11 בספטמבר העניקה טיפול רפואי לשוטר שנפגע בעמדת השמירה של בסיס אבתאן ושהתה בעמדת השמירה עד להגעת כוחות הפינוי, וביום 24 בנובמבר נפגעה על ידי רכב בעמדת בידוק במחסום ורדפה אחרי הרכב הנמלט תוך כדי תגובת ירי. שלושת אירועים אלה צוינו בהחלטת משטרת ישראל משנת 2003 על הענקת עיטור המופת "על כי במספר אירועים שונים הפגינה דבקות במשימה, מקצועיות ואומץ לב הראוי לשמש מופת".
שרגא הייתה הלוחמת הראשונה והשוטרת הראשונה ממשמר הגבול שעוטרה בעיטור המופת. קדמו לה שלוש שוטרות שעוטרו בעיטור המופת בתפקידים שאינם תפקידי לחימה.
שרגא המשיכה בשירות קבע בסגל המכללה הלאומית לשוטרים.
הערות שוליים

↑  גיבורות בכחול ובירוק: שוטרות מעוטרות
↑  נשים - הפוטנציאל המערכתי
אוסקר ואן דילן

| --- | --- |

אוסקר ון דילן ב-2005
 לידה:  25 ביוני 1958 (בן 66) דן בוס, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקום לימודים:  Robert Schumann Hochschule 
 זרם:  מוזיקה קלאסית: אסכולת רוטרדם
 כלי נגינה:  חליל צד 
 www.oscarvandillen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסקר איגניציוס יואנס ואן דילן (בהולנדית: Oscar Ignatius Joannes van Dillen, נולד ב-25 ביוני 1958) הוא מלחין, נגן ומנצח הולנדי שחי ברוטרדם. הוא מלמד הלחנה ועיבוד של מוזיקת עולם ותאוריה של המוזיקה באקדמיה למוזיקה של רוטרדם. מרבית יצירותיו של ואן דילן נתמכו על ידי הקרן ליצירת המוזיקה (Fonds voor de Scheppende Toonkunst) של הולנד.
בהלחנתו משלב ואן דילן בין מוזיקה קלאסית, ג'אז ומוזיקת עולם. הוא משויך ל"אסכולת רוטרדם" (School of Rotterdam), קבוצה מלחינים קלאסיים עכשוויים שהתפתחה סביב המלחין ההולנדי אוטו קטינג. מורהו האחרון של ון דילן, קלאס דה פריס מהאקדמיה למוזיקה של רוטרדם, נמנה עם הבולטים בקבוצה זו.
קורות חייו

ואן דילן למד בהולנד, בלגיה, גרמניה, הודו וארצות הברית וסיים את לימודיו ב-2002.
ב-2003 הוצג בפסטיבל הסרטים ה-8 של טביליסי הסרט "Roter Damn Verwandelt" (רוטרדם הולכת לעזאזל) של פיטר יאן סמיט שנכתב ליצירה של ואן דילן. בשנה זו גם ראה אור התקליט הראשון של ואן דילן, De Stad ("העיר"), בהוצאת חברת Cybele Records הגרמנית. "העיר" מתארת בארבעה פרקים את חורבן רוטרדם במלחמת העולם השנייה ובנייתה מחדש. ואן דילן מנצח על אנסמבל "גלבר קלנג" ביצירה זו. יצירתו MM3 לפסנתר צעצוע הוקלטה לתקליטור סופר אודיו האוסף יצירות לכלי זה.
ב-2005 ניגנה רביעיית זפיר את רביעיית המיתרים מספר 1 של ואן דילן בקונצרטחבאו. בשנת 2006 הוקרן סרטו של אנדיאן לוקמן "תחזית מזג האוויר" בפסטיבל הולנד לסרטי אנימציה עם פסקול בהלחנת ואן דילן. ב-2007 ביצעה רביעיית ה"דוּלן" את רביעיית המיתרים מספר 2 שלו בהופעת בכורה. היצירה ליוותה את ההקרנה המחודשת של "הגשר", סרט משנת 1928 של במאי הקולנוע ההולנדי יוריס איבנס. הפסקול נבחר על ידי אגודת איבנס אירופה ללוות את הסרט גם באוסף ה-DVD החדש של איבנס.
ב-2007 הוציאה החברה ההולנדית Etcetera Records תקליטור של מלחיני אסכולת רוטרדם בנגינת רבעיית ה"דוּלן". בתקליטור כלולה "רביעיית המיתרים המבוססת על שלושה ציורים של אדוורד מונק" מאת ואן דילן. ב-2007 גם הוקרן לראשונה סרטו של הבמאי הקנדי קליב הולדן "מכונות היאוש" (Engines of Despair) עם פסקול של ואן דילן.
פעילות ציבורית

ואן דילן שימש חבר קרן ויקימדיה העולמית. מדצמבר 2006 עד יולי 2007, היה יו"ר מייסד של עמותת ויקימדיה הולנד. הוא כותב על זכויות השימוש במוזיקה.
דיסקוגרפיה > תקליטורי סופר אודיו

Oscar van Dillen: De Stad (The City) – Ensemble Gelber Klang – Cybele SACD 361.301
The Not So Well-Tempered Klavier – New Compositions for Toy Piano – Bernd Wiesemann, Toy Piano – Cybele SACD 160.501
דיסקוגרפיה > תקליטורים קונבנציונליים

Rotterdam String Quartets by De Vries, De Kemp, Van Dillen, Kruisselbrink, Top and Koolmees - Asa Olsson (mezzosoprano), Wilbert Grootenboer (percussion), and the DoelenQuartet - Etcetera KTC 1339
Oscar van Dillen: De Stad remastered (The City remastered) – Ensemble Gelber Klang – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 1 – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 2 – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 3 – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 4 – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 5 – OIJ Records
Oscar van Dillen: Dronescope 6.0 – OIJ Records
Oscar van Dillen: 12 Eludes – OIJ Records
לקריאה נוספת

Van Dillen, Oscar - De Stad für Ensemble / Stadsgeschiedenis - Ensemble Gelber Klang, Neue Zeitschrift für Musik 02/2004, Page 27 (גרמנית)
ואן דילן ביום-ויקיפדיה 2007
דבון לארט

| --- | --- |

דבון לארט בתחרות East vs West
 לידה:  24 באפריל 1975 (בן 49) וויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה
 מידע כללי
 מדינה:  קנדה
 משקל:  120 ק"ג
 גובה:  196 ס"מ
 בת זוג:  ג'ודי לארט
 מספר צאצאים:  3
 https://armbet.net/
 ספורט
 ענף ספורט:  הורדת ידיים 
 
דבון לארט (באנגלית: Devon Larratt, נולד ב-24 באפריל 1975) הוא ספורטאי קנדי מקצועי, ומבכירי אלופי העולם בהורדת ידיים. הוא עשה שיתופי פעולה רבים על מנת להפיץ את ענף הספורט לקהל רחב יותר. לארט גם יוצר תוכן וחבר לשעבר בכוחות המזוינים הקנדיים.
חיים מוקדמים

דבון, נולד בוויקטוריה בקולומביה הבריטית שבקנדה לאם גרמנייה. התעניינותו בהורדת ידיים החלה כנער מוקדם. הוא נוהג לספר כי היריבה הראשונה של לארט הייתה סבתו, עובדת חווה, שטענה כי היא "האישה הטובה ביותר בהורדת ידיים באלברטה". לארט הצטרף לפיקוד כוחות המבצעים המיוחדים של קנדה בגיל 21, שם שירת במשך שש עשרה שנים. הוא השיג דרגת רב-טוראי ראשי, ויצא שבע פעמים להילחם באפגניסטן, שם נפצע בפעולה. למרות יציאותיו לקרב, הצליח לארט להתאמן ולהתחרות במהלך שירותו הצבאי, והוא מחשיב את הניסיון שצבר בבסיסים צבאיים שונים כחלק גדול מהצלחתו. דבון התחרה גם בג'ודו בצעירותו.
סגנון המשחק שלו

דבון לארט ידוע כשחקן הורדת ידיים בעל יכולות משחק ורסטיליות ויכולת סיבולת גבוהה. דבון הוא אחד מהשחקנים אשר הכי מבינים בטכניקות המשחק השונות, הוא מסוגל לבצע כל סוג של מהלך בין אם זה הוק, טופ רול, לחיצה, מהלך המלך, הוק של מלך, או כל וריאציה שלהם. בנוסף, מיחדת אותו רמת הסיבולת הגבוהה שלו, תכונה שהיא מועילה ביותר במהלך משחקים ארוכים. לעיתים קרובות, הוא רק צריך לעצור את הזינוק הראשוני של יריבו כדי להחזיק אותו בעמדה לא נוחה, לעייף אותו, ולהוריד אותו בקלות לאחר מכן. למרות שלארט הוא פחות שרירי ביחס למתמודדים במשקל כבד או משקל סופר כבד אחרים, הוא מתגבר לעיתים קרובות על הפרש הכוח הזה באמצעות מיומנות טכנית מעולה, הגבהת הזרוע שלו ושליטה ביד, הוא עוצר את יריבו ומרוקן אותו מכוחו לאורך זמן במקום להשתלט עליהם בצורה מהירה.
ב-2024 התחיל לאמן את הספורטאי בריאן שואו, שזכה בעבר בתואר האיש החזק בעולם 4 פעמים.
הערות שוליים

↑  "Canadian armwrestling legend wins championship after highly specialized surgery". The Ottawa Hospital Foundation (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-05-30.
↑  "Devon Larratt". armwrestlersonly.blogspot.co.uk.
1 2  "'The Grippler' grasping for world arm-wrestling title in LA". ottawacitizen (בCanadian English). נבדק ב-2021-05-06.
↑  Feldman, Jacob. "How a competitive arm wrestler works out". Sports Illustrated (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-05-30.
1 2  "Arms and the man: Devon Larratt is set to take on the world of pro arm wrestling". Ottawa Citizen. 27 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Paul Newberry (2018-09-07). "Arm wrestling looks to climb beyond barroom bragging rights". The Denver Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-05-05.
↑  story of a white belt (באנגלית), נבדק ב-2021-05-30
↑  Devon Larratt Armwrestling Technique Training - How To Hook (באנגלית), נבדק ב-2024-01-17
↑  King's Move Decoded With Devon Larratt and Michael Todd (באנגלית), נבדק ב-2024-01-17
↑  Armwrestle like Devon (באנגלית), נבדק ב-2018-08-29
↑  DEVON LARRATT SECRET TECHNIQUE (באנגלית), נבדק ב-2023-04-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1215234228  VIAF: 7948159699944703500007   WorldCat (עם VIAF): 7948159699944703500007
אוליבר פון דוהנאני

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1955 (בן 69) טרנצ'ין, צ'כוסלובקיה 
 מוקד פעילות:  צ'כיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג, האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 שפה מועדפת:  צ'כית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוליבר פון דוהנאני (בסלובקית: Oliver von Dohnányi, נולד ב-2 במרץ 1955) הוא מנצח סלובקי. נכון ל-2013, הוא מכהן כמפקח/מנהל אמנותי של להקת האופרה של התיאטרון הסלובקי הלאומי בברטיסלאבה, מפקח/מנהל אמנותי של להקת האופרה של התיאטרון המורבי-שלזי באוסטראבה ומנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של רדיו סלובקיה בברטיסלאבה והסינפונייטה הסלובקית.