stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוקגירל

| --- | --- |

הוקגירל, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Justice League of America Vol.2 #5 מפברואר 2007, אמנות מאת ארט אדמס ואלכס סינקלייר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  הול: Flash Comics #1 (ינואר 1940) סונדרס: JSA Secret Files #1 (אוגוסט 1999)
 יוצרים:  גרדנר פוקס, דניס נוויל (הול) ג'ף ג'ונס, דייוויד גויר, ג'יימס רובינסון (סונדרס)
 גילום הדמות:  קיארה רנה (יקום החץ)
 מידע
 שם אמיתי:  צ'אי-ארה   שיארה סנדרס הול   קנדרה סונדרס
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  ארכאולוג, גיבור-על
 כוחות:  תעופה, גלגול נשמות, החלמה מואצת, חוזק-על, חושים על-אנושיים 
 כלי נשק:  אלת קרב תאנגארית
 חברוּת בקבוצה:  ליגת הצדק (קנדרה) חברת הצדק של אמריקה (שייארה)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  ליגת הצדק, חברת הצדק של אמריקה, יחידת אול-סטאר, חיל הפקחים הלבנים (שיארה) חברת הצדק של אמריקה, ציפורי הטרף (קנדרה)
 דמויות קשורות
 משפחה:  קרטר הול (בעל) הקטור הול (בן) קנדרה סונדרס (אחיינית / גלגול מחודש) חלום (נכד)
 
הוקגירל (באנגלית: Hawkgirl) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ליגת הצדק וחברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Flash Comics #1 מינואר 1940, ונוצרה על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר דניס נוויל. הוקגירל היא אחת מגיבורות-העל הראשונות בתולדות הקומיקס, והיא מוצגת כשותפתו וכמושא אהבתו של הוקמן.
הוקגירל היא האלטר אגו שאותו חולקות שתי דמויות - שיארה סנדרס הול, הוקגירל מתור הזהב של הקומיקס וקנדרה סונדרס, הוקגירל מהעידן המודרני של הקומיקס. את דמותה של קנדרה סונדרס / הוקגירל בסדרת הטלוויזיה "אגדות המחר" מגלמת השחקנית קיארה רנה, אשר גילמה את הדמות בסדרה "הפלאש" ובסדרה "אגדות המחר" ובהופעת אורח כחלק מצמד פרקי קרוס-אובר בסדרה "החץ".
היסטוריה פרסומית > תור הזהב

הוקגירל הופיעה לראשונה באותו סיפור בו הוצג הוקמן מינואר 1940, בכתיבתו של גרדנר פוקס ואיורו של דניס נוויל. בסיפור זה, הארכאולוג קרטר הול חלם חלום שבו הוא הנסיך המצרי הקדום ח'ופו ולו יש מאהבת בשם שיארה (בסיפורים מודרניים יותר היא נקראת צ'אי-ארה). ביום למחרת, קרטר פוגש באשה בשם שיארה הנראית בדיוק כמו זו שבחלומו. קרטר עוטה את חליפת הוקמן ושיארה הופכת לחברתו. היא הופיעה כהוקגירל בחוברת All-Star Comics #5 מיולי 1941, בתחפושת אותה עיצב האמן שלדון מולדוף. במהלך קטע קצר שבו מופיע הוקמן בסיפור של חברת הצדק של אמריקה, שיארה עוטה על עצמה כנפיים רזרביות ממתכת שלילית שפותחו בידי הוקמן, ומתחזה אליו כדי להוליך שולל חבורת פושעים. שיארה ממשיכה לעטות את התחפושת בסיפורים מאוחרים יותר, ולבסוף נוטלת את הזהות הוקגירל.
היסטוריה פרסומית > תור הכסף

עם דעיכת הפופולריות של גיבורי-העל בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, פרסומה של החוברת בה הופיע הוקמן הסתיים בשנת 1949. בשנת 1956, חברת DC קומיקס החייתה מחדש את פלאש על ידי כך שיצרה דמות חדשה עם סיפור רקע שונה, בארי אלן. בעקבות ההצלחה לה נחל הפלאש החדש, החברה שכתבה מחדש גם את דמותו של הוקמן באותה דרך. הוקמן והוקגירל של תור הכסף היו זוג שוטרים חייזרים מכוכב הלכת תאנאגאר שהגיעו לכדור הארץ כדי ללמוד טכניקה משטרתית ארצית. הוקגירל מתור הכסף הוצגה כשאיירה הול, ולמרות שהוקמן הצטרף לליגת הצדק, הוקגירל לא הורשתה להצטרף אלא רק מאוחר יותר. בשנת 1981, הדמות שינתה את שמה להוקוומן.
עם ביסוסה של מערכת המולטי-יקום של DC קומיקס בעקבות הסיפור "הפלאשים משני העולמות", נקבע כי הוקגירל מתור הזהב חיה ב"ארץ-2" ואילו הוקגירל מתור הכסף חיה ב"ארץ-1". למרות שהוקגירל מתור הזהב מופיעה בציוות שבין ליגת הצדק וחברת הצדק בשנת 1963, היא אינה מופיעה שוב אלא בשנת 1976, עם הרצתו המחודשת של הכותר All-Star Comics.
היסטוריה פרסומית > לאחר המשבר

בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1986, ההיסטוריה המלאה של היקומים מתמזגת לאחד, עם עבר, הווה ועתיד עקביים. כתוצאה מכך, הגרסאות של הוקמן והוקגירל הן מתור הזהב והן מתור הכסף חיות על כדור הארץ. בעקבות המשבר, הוחלט שעצם קיומה של חברת הצדק הוא מיותר, ורוב הקבוצה כולל הוקמן והוקגירל עזבו במהדורה מיוחדת בשם Last Days of Justice Society ("הימים האחרונים של חברת הצדק"). הסיבה שניתנה לעזיבתם היא לכידתם בממד לימבו, שם הם יילחמו לנצח נצחים לצורך מניעתה של אחרית הימים.
במקור, הוקמן והוקגירל מתור הכסף נותרו ללא שינוי בהמשכיות ביקום שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים. אולם, חברת DC שינתה את החלטתה ואתחלה מחדש את ההמשכיות של הוקמן לאחר הצלחת המיני סדרה "עולם הנץ" (Hawkworld), שהתרחשה בעבר ושכתבה את סיפורי המקור של הוקמן והוקגירל. אולם, לאחר שהמיני סדרה זכתה להצלחה, החברה הפכה אותה לסדרה חודשית המתרחשת בזמן ההווה, כששני הגיבורים מופיעים על כדור הארץ לאחר אירועי "פלישה". הופעותיה הקודמות של הוקגירל מתור הכסף בליגת הצדק הוסברו על ידי כך שהוקגירל מתור הזהב החליפה את מקומה. למרות זאת, הוקוומן המשיכה להופיע במספר הרפתקאות של ליגת הצדק שלפני "עולם הנץ", בזמן שבו הוקגירל מתור הזהב הייתה לכודה בלימבו יחד עם חבריה לקבוצה. כדי להסביר את הטעות הזו, נוצרה דמות חדשה שנטלה את הכינוי הוקוומן, שרון פארקר.
לאחר האתחול של עולם הנץ, הוקגירל (הוקוומן) הייתה כעת שאיירה ת'אל, והיא לא הייתה נשואה לקאטאר הול אלא שותפתו לכוח המשטרה. בהמשכיות שלאחר עולם הנץ, שאיירה מאמצת את הכינוי הוקוומן בתחילת הקריירה שלה בלחימה בפשע ולעולם לא השתמשה בכינוי הוקגירל. בסופו של דבר, הוקגירל מתור הזהב חזרה מהלימבו, אך במהלך אירועי שעת אפס: משבר בזמן היא מתמזגת עם קאטאר הול והוקמן מתור הזהב לכדי אישיות חדשה.
הוקגירל חדשה הוצגה כחלק מההרצה המחודשת של כותרי חברת הצדק של אמריקה בשנת 1999. הוקגירל החדשה היא קנדרה סונדרס, והיא הופיעה באופן רציף בסדרת JSA ובסדרת הוקמן. בשנת 2006, סדרת Hawkwoman נקראה מחדש Hawkgirl החל מחוברת מספר 50, כחלק מאירועי "שנה מאוחר יותר", כשקנדרה מחליפה את הוקמן בתור הדמות הראשית. סדרה זו בוטלה בחוברת מספר 66. הוקגירל הייתה חברה בליגת הצדק בהרצה המחודשת שלה, אך עזבה את הקבוצה בעקבות פציעות שנגרמו לה במהלך "המשבר האחרון". בהמשך, קנדרה נהרגה באירועי "הלילה האפל ביותר" לצד הוקמן המקורי (קרטר הול). הוקמן השני (קאטאר הול) מעולם לא חזר כשהמקורי הוחייה מחדש בגוף חדש לאחר שהופרד מקאטאר ושיארה בקרב שלהם עם אל הנץ העריק. קרטר ושיארה הוחיו מחדש מאז, וקנדרה נעדרת מאז שענדה את טבעת הכוח הלבנה.
ביוגרפיה בדיונית > שיארה הול

הוקגירל מתור הזהב הייתה שיארה סנדרס הול, גלגול נשמתה של נסיכה מצרית בשם צ'אי-ארה ושותפתו של קרטר הול, הוקמן מתור הזהב. לפני עידנים, צ'אי-ארה ואהובה הנסיך ח'ופו נהרגו בידי יריבם האת'-סת עם סכין שחושל בידי מתכת שלילית (Nth Metal). התכונות של המתכת המיוחדת וכן חוזק אהבתם של בני הזוג יצרו קשר בלתי שביר ביניהם, מה שגרם להם להיוולד מחדש פעם אחר פעם במהלך העידנים.
בתחילת המאה ה-20, צ'אי-ארה נולדה מחדש כשיארה סנדרס. היא נחטפה בידי ד"ר אנטון האסטור (הגלגול המחודש של האת'-סת), אך ניצלה בידי הוקמן, גלגולו המחודש של הנסיך ח'ופו. שיארה הפכה לשותפתו ולמושא אהבתו. לבסוף, היא קיבלה לרשותה תלבושת משלה וכן חגורה העשויה ממתכת שלילית הנוגדת את כוח הכבידה, והצטרפה להרפתקאותיו כהוקגירל.
הצמד היה חבר ביחידת אול-סטאר, ובעוד הוקמן היה חבר גם בחברת הצדק של אמריקה, הוקגירל רק עזרה להם מדי פעם. בסופו של דבר, קרטר ושיארה התחתנו ונולד להם בן, הקטור הול, שהפך ברבות השנים לאחד מגלגוליו של דוקטור פיית. שכתוב נוסף לעלילות הדמויות הביא להצטרפותם של הוקמן והוקגירל לליגת הצדק בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר הם שימשו כקישור בין קבוצה זו לבין חברת הצדק.
שיארה מתה כאשר היא התמזגה עם קרטר הול וקאטאר הול כדי ליצור גרסה חדשה של הוקמן, יצור שכונה בשם "אל הנץ", במהלך אירועי "שעת אפס: משבר בזמן". היא הוחייתה מחדש באירועי "הלילה האפל ביותר" בידי טבעת הכוח הלבנה של כוח החיים.
ביוגרפיה בדיונית > קנדרה סונדרס

קנדרה סונדרס הייתה אשה צעירה מוכת גורל, רדופת סיוטים בעקבות רצח הוריה בידי שוטר מושחת, שלבסוף נוטלת חייה בכפה. כאשר נשמתה עזבה את גופה, נשמתה של הוקגירל מתור הזהב נכנסה אליה (דודתה שיארה הול). סבה ספיד סונדרס, קצין המשרד לשירותים אסטרטגיים, זיהה את השינוי שחל במראה החיצוני ועודד אותה להפוך להוקגירל החדשה. שיארה הול, שהאמינה כי היא קנדרה, פצחה בקריירת הרפתקנות בהשתמשה בתלבושת המקורית של הוקגירל מתור הזהב במטרה למצוא את ילד הגורלות (שהתברר כילדהּ הקטור הול). הדבר הוביל למפגש עם חברת הצדק ולהצטרפותה אליה.
נשמתה זו של שיארה הול מחזיקה בכל זכרונותיה של קנדרה אולם לא בזכרונותיה של שיארה, פרט לניסיונה הקרבי. הדבר יוצר מתח בינה לבין הוקמן, שזוכר את כל חייהם הקודמים ומאמין שהם נועדו אחד לשני. הוקגירל פעלה כשותפתו של הוקמן אך רק לאחרונה החלה להודות במשיכתה אליו. האמת אודות זהותה של קנדרה התגלתה לה לבסוף בידי המלאך זוריאל.
שיארה שבגופה של קנדרה נלחמה בחלל בזמן מלחמת ראאן-תאנאגאר. בעקבות אירועי המשבר האינסופי, תקלה שבמשגר קרן זטה פצע רבים מהגיבורים ששוהים בחלל, ביניהם הוקגירל, שגבהה לגודל עצום ממדים. בהמשך, היא חזרה לממדיה הרגילים ושירתה כחברה קבועה בליגת הצדק החדשה. מאז, קנדרה חזרה אל עצמה היות שנשמתה של שיארה הול עזבה את גופה אל עבר החיים לאחר המוות, בתקווה שעצם מותה יסיר את הקללה של האת'-סת סוף כל סוף.
ביוגרפיה בדיונית > הלילה האפל ביותר

עם תחילתם של אירועי "הלילה האפל ביותר", קנדרה מבקשת לבקר את קברה של ג'ין לורינג יחד עם בעלה, אטום, אך נקלעת בשל כך לוויכוח עם הוקמן. בזמן הריב ביניהם, שתי גופות שהוחיו מחדש של ראלף וסו דיבני - כעת חברי חיל הפקחים השחורים - נכנסות למאורתו של הוקמן. השניים תוקפים את הוקמן והוקגירל, וסו משפדת את הוקגירל על חנית. ראלף מתעמר בהוקמן ואומר לו שהוקגירל מעולם לא אהבה אותו – טענה שהוקגירל מפריכה בנשימתה האחרונה. הוקמן נהרג מעט לאחר מכן, ושני הגיבורים קמים לתחייה מחדש כפקחים שחורים בידי היד השחורה בעצמו.
במהלך הקרב בקוסט סיטי, עירו הולדתו של החץ הירוק, האטום נבחר בידי שבט אינדיגו להצטרף לשורותיהם ולהיות יותר יעיל נגד כוחותיו של נקרון. האטום אומר לאינדיגו-1, מנהיגת השבט, לשמור על מעורבותו בפריסת הכוחות כסוד, ומבקש ממנה למצוא דרך להחיות את הוקמן והוקגירל. בקרב הסופי, הצמד משנים את צורתם בידי הגרין לנטרן האל ג'ורדן לחברי חיל הפקחים הלבנים, ועם השמדתו של נקרול, שניהם קמים לתחייה מחדש. הוקגירל אומרת שהיא זוכרת את כל חייה הקודמים, ולאחר מכן מסירה את מסכתה ומתגלה כשיארה. היא וקרטר מתאחדים שוב בשמחתם.
ביוגרפיה בדיונית > היום הבהיר ביותר

באירועי הקרוס-אובר "היום הבהיר ביותר", קרטר ושיארה עוקבים אחר האת'-סת, שאסף את עצמות גופותיהם מחיים קודמים ויצר מתוכם שער בין ממדי לעולם הנץ. כאשר השניים מגיעים לשם, ישות החיים הלבנה אומרת לשיארה לעצור את האת'-סת מלהרוג את קרטר, משום שאם הוא ימות פעם נוספת הוא לא יוכל לעבור שוב את מחזור הגלגול מחדש. שיארה מותקפת בידי האת'-סת במבוכים התת-קרקעיים של עולם הנץ ונשבית על ידו. היא נלקחת למלכה של עולם הנץ, שמגלה לה כי היא אמה. הוקגירל נקשרת בידי האת'-סת והמלכה קיה לשער הבין ממדי, והם מכים אותה כדי לפתות את הוקמן להגיע למקום. הוקמן וקבוצתו מגיעים ומתקיפים את עולם הבית של אנשי הנץ. הוקמן משיג את תשומת לבו של האת'-סת, והוקגירל משתמשת בכך כדי להטות את כף המאזניים, שוברת את מפרקתו והורגת אותו. בינתיים, הוקמן מוחזק תחת שליטתה של המלכה קיה במתכת השלילית. המלכה פותחת את השער ועוברת אל עולם הבית של הזאמארונות, בנות זוגם של שומרי היקום. כוכב הספיר קרול פריס מגיעה לשחררם ולעצור את פלישתה של המלכה. הוקגירל מתעמתת מול אמה, אבל ישות הרגש של כוכב הספיר מרגישה את המחסור באהבה שבליבה של קיה, ואינה יודעת אם היא תוכל להכיל את מלוא עוצמתה של אהבת אמת.
ישות הרגש של כוכב הספיר, הטורף, הופכת את קיה למארחת שלה, אך שיארה וקרטר מצליחים להפריד ביניהם על ידי כך שהם דוקרים את קיה בעזרת כלי נשק שעשויים מטכנולוגיה זאמארונית. עצמותיהם של הוקמן והוקגירל מחיים קודמים נפרדות מהשער ובעזרת כוח האור הסגול של האהבה תופסים את קיה ולוכדים אותה בסוללת הכוח הראשית בזאמארון. שיארה וקרטר ממלאים בכך את משימתם וחייהם מושבים אליהם. הם מאושרים מכך שהצליחו להביס את הקללה והם פוגשים בדדמן, שאף הוא חזר לחיים בזכות טבעת הכוח הלבנה. הטבעת נותנת לשניים הוראה לפיה שניהם צריכים לחיות בנפרד כדי לחיות את החיים במלואם. קרטר מסרב לכך באומרו שהם לא מתכוונים שוב להיפרד. הטבעת מגיבה לכך ומפיצה אור לבן שמפורר את השניים לאפר, בזמן שדדמן מביט בבעתה. הוא פוקד על הטבעת להחיות את השניים, אך היא מסרבת ואומרת לו שהוקגירל מיוחדת במינה וכי היא הוחזרה לחיים כדי להתגבר על מה שהחזיק אותה בחייה הקודמים, ומשום שהיא חיונית להצלתו של כדור הארץ.
נודע כי הוקגירל והוקמן הם חלק מהאלמנטלים. ישות החיים הלבנה שינתה את צורתם כדי להפוך לאלמנטל האוויר ועל מנת שיגנו על היער החדש שנוצר בסטאר סיטי מפני האווטאר האפל, שזהותו התגלתה בפני כולם – גרסת הפקח השחור של אלק הולאנד, היצור מן הביצה. לאחר מכן, האלמנטלים מתמזגים לתוך גופו של הולאנד כדי שישתנה ליצור מן הביצה החדש ויילחם נגד האווטאר האפל. עם הבסתו של האווטאר האפל, נדמה כי היצור מן הביצה השיב את האלמנטלים על כנם, אך כאשר הוקמן מחפש אחר שיארה, הוא מגלה שהיא לא הוחזרה לחיים כמותו. נאמר לו בידי היצור מן הביצה כי שיארה נמצאת בכל מקום וכי היא עדיין אלמנטל האוויר, ליגונו הרב של הוקמן.
ביוגרפיה בדיונית > ה-52 החדשים

במהלך האתחול המחודש של יקום DC בספטמבר 2011, נודע כי קנדרה סונדרס תחזור לדמותה של הוקגירל בארץ-2. סיפור המקור שלה לא נחשף פרט לעובדה שהייתה חלק מתוכנית סודית שכללה את אל פראט.
כוחות ויכולות

הוקגירל חייבת את כוחותיה לחגורת המתכת השלילית, חומר שמגיע מכוכב הלכת תאנאגאר (עולם ביתם של קאטאר הול והוקוומן). למתכת יש אפשרות תגובה למחשבותיו של המשתמש בה, ויש בצורתה הבסיסית מספר תכונות אלקטרומגנטיות וכבידתיות. לאנשי הנץ היא מעניקה יכולת תעופה, כוח על-אנושי, ראייה חדה ביותר ויכולת ריפוי מתקדמת.
בנוסף, הוקגירל מציגה יכולות קרב פנים אל פנים מתקדמות ביותר. כמו הוקמן, היא מחזיקה בידע קרבי של חיים קודמים. כלי הנשק העדיפים עליה הם חנית או אלת קרב, אך היא גם השתמשה לעיתים בחרבות, גרזנים, מגנים וכלי לוחמה נישאים אחרים.
לפגיון שעשוי ממתכת שלילית, אשר הרג את הוקגירל בגלגול המקורי שלה כצ'אי-ארה, היה אפקט מיוחד על נשמתה ועל נשמת מאהבה ח'ופו (הוקמן). השניים נעולים במעגל אינסופי של מוות ותחייה מחודשת למשך העידנים. למרות שהדבר לא נחשב ככוח-על, יכולת זו איפשרה להוקגירל לרמות את המוות ולחזור לתפקידה הקודם בגלגול הנוכחי.
לאחרונה, קנדרה גילתה שיש לה יכולות ריפוי וריחוף מוגבלות כאשר היא לא לבשה את המתכת השלילית. היא משערת שהדבר אפשרי הודות לחשיפתה הממושכת לחומר החייזרי. אין אפשרות לדעת אם היא עדיין מחזיקה ביכולות אלו.
הערות שוליים

↑  The Brave and the Bold #34, 1961
↑  Justice League of America #31, 1964
↑  Justice League of America #146, 1977
↑  World's Finest Comics #274, 1981
↑  Hawkgirl #66, September 2007
↑  Blackest Night #1, July 2009
↑  Blackest Night #6, December 2009
↑  The Atom and Hawkman #46, January 2010
↑  Blackest Night #8, March 2010
↑  Brightest Day #7, August 2010
↑  Brightest Day #8, August 2010
↑  Brightest Day #13, November 2010
↑  Brightest Day #17, January 2011
↑  Brightest Day #18, January 2011
↑  Brightest Day #19, February 2011
↑  Brightest Day #23, April 2011
↑  Brightest Day #24, April 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559135405171  LCCN: no2017065473   WorldCat (עם LCCN): no2017-065473
שרה צפתמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 רחובות, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  מרץ 2024 (בגיל 79 בערך) 
 ענף מדעי:  לימודי ספרות, ספרות עם ישראל, יידיש, מדעי היהדות, פולקלור 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
שרה צפתמן (1945–8 במרץ 2024) הייתה חוקרת ספרות יידיש, שהתמחתה גם ב'אלט יידיש' ובתרבות היהודית האשכנזית.
ביוגרפיה

החלה את דרכה האקדמית בלימודי פסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, אך עד מהרה עברה ללימודי ספרות יידיש באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיה התמקדה במחקר של "המעשה בוך" – אוסף סיפורים מיידיש שהודפס לראשונה ב-1602. מחקריה הראשונים נערכו תחת הנחייתם של הפרופסורים חנא שמרוק ודב נוי.
קריירה אקדמית ופרסומים

צפתמן הייתה מרצה בכירה בחוג ליידיש באוניברסיטה העברית בירושלים. ועסקה בחקר תחומים מגוונים, כגון סיפורת עממית, גירוש שדים, ותולדות הסיפור היהודי. להלן פרסומיה העיקריים:
הסיפורת ביידיש מראשיתה ועד שבחי הבעש"ט (1504-1814) - הספר מציע ביבליוגרפיה מוערת של סיפורת יידיש קדומה ומנתח את התפתחותה לאורך התקופות.
נישואי אדם ושדה: גלגוליו של מוטיב בסיפורת העממית של יהודי אשכנז במאות הט"ז-הי"ט (1987) - הספר חוקר את המוטיב העממי של נישואין בין יצור אנושי ליצור דימוני בסיפורת היהודית.
בין אשכנז לספרד: לתולדות הסיפור היהודי בימי-הביניים (1993) - הספר עוקב אחרי הסיפורת העממית של קהילות ספרד ואשכנז בימי הביניים ומתאר את ההבדלים התרבותיים בין שתי הקהילות.
ראש וראשון: ייסוּד מנהיגות בספרות ישראל (2010) - הספר בוחן סיפורים מן המסורת היהודית המתארים את ייסודה של מנהיגות בקהילות היהודיות.
צא טמא: גירוש רוחות ביהדות אשכנז בראשית העת החדשה (2015) - הספר דן באירועי גירושים של שדים ורוחות ('דיבוק') במרכז אירופה במאה ה-17 ובגלגוליהם בספרות ובתרבות היהודית.
שבחי רבי שמואל ורבי יהודה חסיד: ראשיתה של ספרות השבחים ביהדות אשכנז (2020) - הספר עוסק בר' שמואל חסיד, בנו ר' יהודה החסיד (בעל 'ספר חסידים') ובחקר ספרות השבחים שנרקמה סביב אישים אלה.
לקריאה נוספת

אברהם נוברשטרן, בתנופה ובעומק: דרכה המחקרית של שרה צפתמן, באתר בית שלום עליכם
הכנסת הארבע עשרה

| --- | --- |

 ממשלות:  הממשלה העשרים ושבע
 תקופת כהונה:  17 ביוני 1996 – 7 ביוני 1999  (3 שנים)
 מערכת בחירות:  17 ביוני 1996
 הנהגה
 יו"ר הכנסת:  דן תיכון
 ראש הממשלה:  בנימין נתניהו
 ראש הקואליציה:  מיכאל איתן
 ראש האופוזיציה:  שמעון פרס, אהוד ברק
 הרכב הכנסת
 
 סיעות הקואליציה:  מספר חברי הקואליציה 66       הליכוד-גשר-צומת (32)       ש"ס (10)       מפד"ל (9)       ישראל בעליה (7)       יהדות התורה (4)       הדרך השלישית (4)
 מספר חברי הקואליציה:  66 / 120
 סיעות האופוזיציה:  מספר חברי האופוזיציה 54      העבודה (34)       מרצ (9)       חד"ש-בל"ד (5)       מד"ע-רע"ם (4)       מולדת (2)
 מספר חברי האופוזיציה:  54 / 120
 מפלגת השלטון:  הליכוד-גשר-צומת
 
 → הכנסת השלוש עשרה הכנסת החמש עשרה ← 
כהונתה של הכנסת הארבע עשרה החלה ב-17 ביוני 1996, בעקבות הבחירות שנערכו ב-29 במאי אותה שנה. את הישיבה פתח נשיא המדינה עזר ויצמן, והדיון נוהל תחילה בידי זקן חברי הכנסת, שמעון פרס, שגם כיהן באותה העת כראש הממשלה, ובהמשך החליף אותו רחבעם זאבי, שהיה המבוגר ביותר פרט לפרס. בישיבה שנערכה למחרת, הציג בנימין נתניהו, שנבחר לראשונה לראש הממשלה בבחירה ישירה, את ממשלתו. הודעתו על הצגת הממשלה אושרה על ידי הכנסת ברוב של 62 מול 50. ומיד לאחר מכן נשבעו השרים אמונים. בישיבה שנערכה ב-24 ביוני נבחר חבר הכנסת דן תיכון ליושב ראש הכנסת, לאחר שקיבל 60 קולות, לעומת 8 קולות שקיבל עבד אל-והאב דראושה.
כהונת הכנסת הארבע עשרה הסתיימה ב-7 ביוני 1999.
הרכב פוליטי

אלו היו המפלגות שנבחרו לכנסת הארבע עשרה, ומספר חברי הכנסת מטעמן בתחילת כהונתה:
העבודה - 34 מושבים
הליכוד-גשר-צומת - 32 מושבים
ש"ס - 10 מושבים
מפד"ל - 9 מושבים
מרצ - 9 מושבים
ישראל בעליה - 7 מושבים
חד"ש-בל"ד - 5 מושבים
יהדות התורה - 4 מושבים
הדרך השלישית - 4 מושבים
מד"ע-רע"ם- 4 מושבים
מולדת - 2 מושבים
הרכב פוליטי > גושים פוליטיים

| גוש | רשימות | מושבים בכנסת |
| --- | --- | --- |
| גוש הימין | הליכוד-גשר-צומת, מפד"ל, מולדת, ישראל בעלייה | 50 מושבים |
| גוש השמאל | העבודה, מרצ | 43 מושבים |
| חרדים | ש"ס, יהדות התורה | 14 מושבים |
| גוש המרכז | הדרך השלישית | 4 מושבים |
| ערבים | מד"ע-רע"מ, חד"ש-בל"ד | 9 מושבים |
המעבר לשיטת הבחירה הישירה השפיע גם על תוצאות הבחירות לכנסת. המפלגות הקטנות התחזקו על חשבון שתי המפלגות הגדולות, העבודה והליכוד. האחרונות קיבלו רק 66 מושבים בכנסת, מספר המושבים הנמוך ביותר לשתי המפלגות הגדולות ביחד מאז הבחירות לכנסת החמישית ב-1961. בנוסף, בעוד שבכנסת השלוש עשרה לא היו מפלגות מרכז, שתי מפלגות כאלה נבחרו לכנסת הארבע עשרה, ישראל בעלייה והדרך השלישית, והן קיבלו ביחד 11 מושבים.
בנימין נתניהו נבחר לראש הממשלה לאחר שגבר על שמעון פרס, וקיבל 50.5% מקולות הבוחרים. הקואליציה שהרכיב מנתה 66 חברי כנסת, מסיעות הליכוד-גשר-צומת, ש"ס, המפד"ל, ישראל בעלייה, יהדות התורה והדרך השלישית.
הרכב פוליטי > שינויים בהרכב הסיעות

במהלך כהונתה של הכנסת, ובעיקר לקראת סיום כהונתה והבחירות לכנסת החמש עשרה, התפלגו כמה מחברי הכנסת מסיעותיהם והקימו סיעות נפרדות או סיעות יחיד.
חברי הכנסת דוד מגן, יצחק מרדכי ודן מרידור מהליכוד, נסים זוילי וחגי מירום מהעבודה ואליעזר זנדברג מצומת, פרשו מסיעותיהם והקימו את סיעת "ישראל במרכז". מרדכי ומרידור כיהנו קודם לכן כשר הביטחון ושר האוצר בממשלת נתניהו, אך התפטרו מתפקידיהם. בהמשך פרש זנדברג מהסיעה החדשה, ואילו יתר חברי הכנסת הקימו את מפלגת המרכז, שהתמודדה בבחירות לכנסת החמש עשרה, ומרדכי היה מועמדה לראשות הממשלה.
חברי הכנסת דוד לוי, מקסים לוי ויהודה לנקרי פרשו מהסיעה המשותפת של מפלגתם, גשר, עם הליכוד ועם צומת, והקימו סיעה עצמאית. המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת החמש עשרה במסגרת ישראל אחת, יחד עם העבודה ומימד.
שלושה מחברי צומת, רפאל איתן, חיים דיין ומשה פלד, פרשו אף הם מהסיעה המשותפת עם הליכוד, והקימו סיעה נפרדת. בהמשך פרש פלד מהסיעה והצטרף למולדת. צומת התמודדה באופן עצמאי בבחירות לכנסת החמש עשרה, אך לא עברה את אחוז החסימה.
חברי הכנסת בני בגין, מיכאל קליינר ודוד ראם פרשו מהליכוד והקימו את סיעת חרות. חברי הכנסת צבי הנדל וחנן פורת פרשו מהמפד"ל והקימו את סיעת תקומה. שתי המפלגות התמודדו בבחירות לכנסת החמש עשרה ברשימה משותפת עם מולדת - האיחוד הלאומי.
חברי הכנסת רפיק חאג'-יחיא, אדיסו מסאלה ועמיר פרץ פרשו ממפלגת העבודה והקימו את סיעת עם אחד, שהתמודדה כמפלגה עצמאית בבחירות לכנסת החמש עשרה.
חברי הכנסת מיכאל נודלמן ויורי שטרן פרשו מישראל בעליה והקימו את סיעת עלי"ה. בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודדו השניים ברשימת ישראל ביתנו.
סיעת מרצ, שהורכבה משלוש מפלגות (רצ, מפ"ם ושינוי), הפכה למפלגה אחת. בשינוי נחלקו הדעות באשר למהלך, ובעוד שיושב ראש המפלגה, אמנון רובינשטיין, הצטרף למפלגה, פרש ממנה אברהם פורז, והקים סיעה עצמאית. בהמשך, הצטרף אליו אליעזר זנדברג, שהיה בין מקימי "ישראל במרכז". שינוי התמודדה באופן עצמאי בבחירות לכנסת החמש עשרה. בנוסף, פרש ממרצ חבר הכנסת דדי צוקר. בבחירות לכנסת החמש עשרה הוא עמד בראש מפלגת הירוקים, שלא עברה את אחוז החסימה.
עזמי בשארה נבחר לכנסת הארבע עשרה כנציג בל"ד ברשימה משותפת עם חד"ש. לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה פרש בשארה מהסיעה המשותפת, והצטרף אליו חבר הכנסת האשם מחמיד. בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודדה בל"ד ברשימה משותפת עם תע"ל.
נציג דגל התורה בסיעת יהדות התורה, אברהם רביץ, פרש מהסיעה. בבחירות לכנסת החמש עשרה שבה דגל התורה להתמודד במסגרת יהדות התורה.
עמנואל זיסמן פרש מסיעת הדרך השלישית והקים סיעת יחיד.
אירועים מרכזיים

בעוד שהכנסת השלוש עשרה ידעה דיונים סוערים סביב התהליך המדיני, ההסכמים שהובאו לאישור הכנסת הארבע עשרה היו פחות דרמטיים ואף זכו לתמיכתה של האופוזיציה. הסכם חברון אושר ב-16 בינואר 1997 ברוב של 87 חברי כנסת מול 17 ונמנע אחד, והסכם ואי אושר ב-17 בנובמבר 1998 ברוב של 75 חברי כנסת מול 19 ותשעה נמנעים.
ב-4 במרץ 1998 נבחר עזר ויצמן לכהונה שנייה כנשיא המדינה, לאחר שגבר על חבר הכנסת שאול עמור ברוב של 63 מול 49. רבים מחברי הכנסת סברו כי אין זה מכבודו של הנשיא לנהל קמפיין פוליטי למען בחירתו, ועל כן לאחר בחירתו של ויצמן תוקן חוק יסוד: נשיא המדינה, ונקבע בו כי הנשיא ייבחר לכהונה אחת בת שבע שנים (לעומת מספר כהונות בלתי מוגבל של חמש שנים עד אז).
ב-26 במאי 1998 נבחר השופט אליעזר גולדברג למבקר המדינה. אף שגולדברג היה המועמד היחיד, התקיימו שלושה סיבובי בחירה, שכן חוק מבקר המדינה קבע באותה העת כי ניתן להסתפק ברוב רגיל רק בסיבוב הבחירות השלישי. בסיבוב הראשון תמכו במינויו 58 חברי כנסת, ו-11 התנגדו. רבים מחברי הכנסת, שסברו כי המינוי מובטח, עזבו את משכן הכנסת לפני היוודע התוצאות, ורק 52 נותרו להצבעה בסיבוב השני. משכך, עוד בטרם היוודע התוצאות, ברור היה כי לא יושג הרוב הדרוש (61 קולות), וכי יידרש סיבוב השלישי. באותו סיבוב תמכו במינוי 39 מחברי הכנסת והתנגדו שישה. בסיבוב השלישי, שבו די היה ברוב רגיל, תמכו במינוי 42 והתנגדו חמישה.
שתי ועדות חדשות הוקמו במהלך כהונתה של הכנסת הארבע עשרה - ועדת המדע והטכנולוגיה, שהייתה לוועדה קבועה, והוועדה מיוחדת לבעיית העובדים הזרים, שאינה ועדה קבועה, אך היא הוקמה מחדש גם בכל הכנסות שכיהנו לאחר מכן. לראשונה מאז הכנסת העשירית לא הוקמה אף ועדת חקירה פרלמנטרית.
נשיא אוקראינה לאוניד קוצ'מה היה ראש המדינה היחיד שנאם במליאת הכנסת במהלך כהונת הכנסת הארבע עשרה.
ב-22 בדצמבר 1998 עבר ברוב עצום, בקריאה ראשונה, חוק לפיזור הכנסת, שהביא להליכה לבחירות מוקדמות. בהצעה תמכו 80 חברי כנסת, 30 התנגדו, 4 נמנעו ושלושה חברי כנסת לא נכחו באולם המליאה. ממש לפני ההצבעה העלה ראש הממשלה נתניהו הצעה של הרגע האחרון למפלגת העבודה להקים ממשלת אחדות לאומית, אך ראש מפלגת העבודה ומועמדה לראשות הממשלה, אהוד ברק, ענה כי מדובר בהצעה שהגיעה "מאוחר מדי".
חקיקה

במהלך כהונתה של הכנסת ה-14 נחקקו 273 חוקים, מספר הנמוך בכ-42% ממספר החוקים שחוקקה הכנסת ה-13, והנמוך ביותר מאז הכנסת העשירית. בדומה לכנסת ה-13, למעלה ממחצית החוקים היו חוקים שמקורם בהצעת חוק פרטית (51.28%). מספר הצעות החוק הפרטיות שהוגשו במהלך כהונתה של הכנסת עמד על 2,702, מספר הנמוך בכ-25% ממספר הצעות החוק שהוגשו בכנסת ה-13. בהקשר זה מהווה הכנסת ה-14 חריג למגמה הכללית של גידול חד במספר הצעות החוק הפרטיות, מגמה שהתעצמה מאז הכנסת ה-11, ונמשכה גם בכנסת ה-15.
בין החוקים הבולטים שחוקקה הכנסת ה-14: חוק החברות, חוק חופש המידע, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, חוק למניעת הטרדה מינית, חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה), חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, חוק עוולות מסחריות, חוק הפיקדון על מכלי משקה וחוק הקולנוע.
חקיקה > חוקי יסוד

תיקון מס' 5 לחוק יסוד: נשיא המדינה - תיקון ששינה את תקופת כהונתו של נשיא המדינה ממספר כהונות בלתי מוגבל של חמש שנים כל אחת, לכהונה אחת בת שבע שנים. היוזמה לתיקון נולדה כדי למנוע מצב בו נשיא מכהן מנהל קמפיין פוליטי לבחירתו, כפי שנאלץ לעשות הנשיא עזר ויצמן.
תיקון חוק יסוד: מבקר המדינה - תיקון דומה לתיקון לעיל, לגבי תקופת כהונתו של מבקר המדינה.