stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
סקירת סדרה > עונות רגילות

| עונה | תאריכי שידור> בכורת עונה | תאריכי שידור> סיום עונה | מספר דיירים | מספר ימים | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי | מקום רביעי | מקום חמישי | מנחים | ערוץ שידור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ‏1 בספטמבר 2008 | 16 בדצמבר 2008 | 20 | 107 | שפרה קורנפלד | יוסי בובליל | איתי זיו | עינב בובליל | לאון שניידרובסקי | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 2 | ‏15 בנובמבר 2009 | 4 במרץ 2010 | 21 | 110 | אלירז שדה | סער שיינפיין | אלין לוי | פותנה ג׳אבר | גואל פינטו | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 3 | ‏8 בדצמבר 2010 | 26 במרץ 2011 | 22 | 109 | ג'קי מנחם | ליהיא גרינר | נופר מור | עמיר גולדברג | סיוון אברהמי | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 4 | ‏1 בינואר 2012 | 2 באפריל 2012 | 21 | 93 | קותי סבג | תמיר ורדי | סער סקלי | שרי שימחוב | יאנה יוסף | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 5 | ‏5 במאי 2013 | 27 באוגוסט 2013 | 23 | 115 | טהוניה רובל | לבנה גוגמן | לאון שוובסקי | דור דמרי | איתי וולך | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 6 | ‏14 במאי 2014 | 30 באוגוסט 2014 | 21 | 109 | טל גלבוע | אלדד גל-עד | לינור שפר | דנית גרינברג | נופר מור | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 7 | ‏16 בדצמבר 2015 | 6 באפריל 2016 | 22 | 113 | שי מיקה יפרח | ברק אדרי | עמרי בן נתן | דודו כהן |  | ארז טל וקורין גדעון | ערוץ 2 (קשת) |
| 8 | ‏18 בדצמבר 2016 | 28 במרץ 2017 | 19 | 101 | אביחי אוחנה | שני גולדשטיין | חיים שועי | שרון גל | מעיין אשכנזי | ארז טל וקורין גדעון | ערוץ 2 (קשת) |
| 9 | ‏5 במאי 2018 | 1 בספטמבר 2018 | 24 | 120 | ישראל אוגלבו | אליאב רחמים | אביבית בר זוהר | מירב ישראל | מריה דומרק | עפר שכטר, אסי ישראלוף ולירון ויצמן | רשת 13 |
| 10 | 1 בינואר 2020 | 4 באפריל 2020 | 20 | 95 | תקווה גדעון | ירדן אדרי | אסיף אלקיים | גדי פניבילוב | אודליה סוויסה | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
| 11 | 5 בדצמבר 2020 | 22 במרץ 2021 | 24 | 108 | זהבה בן | ג'וזי זירה | תום חיימוב | קארין עליה | אורן אסידו | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
| 12 | 7 ביוני 2022 | 17 בספטמבר 2022 | 24 | 103 | טליה עובדיה | בר כהן | שחף רז | אילנה טרננקו | נתנאל רודניצקי | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
| 13 | 30 במאי 2023 | 10 בספטמבר 2023 | 27 | 104 | יובל מעתוק | סתיו קצין | יענקי גולדהבר | שניר בורגיל | ליאל קוצרי | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
| 14 | 2 ביוני 2024 | 21 בספטמבר 2024 | 27 | 112 | אור בן דוד | פרידה עוזיאל | יוסי פריאנטי | הדר שירי | נועם מדר | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
סקירת סדרה > עונות VIP

| עונה | תאריכי שידור> בכורת עונה | תאריכי שידור> סיום עונה | מספר דיירים | מספר ימים | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי | מקום רביעי | מקום חמישי | מנחים | ערוץ שידור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ‏1 במרץ 2009 | 31 במרץ 2009 | 13 | 31 | דודי מליץ | שימי תבורי | מנחם בן | פנינה טורנה | קורין אלאל | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 2 | ‏10 במאי 2015 | 16 ביוני 2015 | 12 | 38 | מושיק עפיה | ניר (נירו) לוי | שיר אלמליח | איציק זוהר | סטלה עמר | ארז טל ואסי עזר | ערוץ 2 (קשת) |
| 3 | 12 בינואר 2019 | 2 במרץ 2019 | 15 | 50 | אסף גורן | שי חי | בן זיני | נטלי דדון | עדי לאון | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
| 4 | 10 ביולי 2021 | 31 באוגוסט 2021 | 15 | 57 | אורן חזן | תמיר ורדי | עומר ברזני | שרית פולק |  | לירון ויצמן וגיא זו-ארץ | רשת 13 |
פורמט

מספר הדיירים שנכנסים לבית בתחילת העונה משתנה מעונה לעונה. בעונות 1 ו-2 נכנסו לבית שישה עשר דיירים, בעונות 3 ו-4 של קשת, ו-9 של רשת נכנסו שבעה עשר דיירים, בעונה 5 נכנסו שמונה עשר דיירים, בעונות 6, 7 ו-8 נכנסו חמישה עשר דיירים, בעונת ה-VIP נכנסו שלושה עשר דיירים, ובעונת ה-VIP השנייה נכנסו 11 דיירים, אולם לאחר תשעה ימים נכנסה דיירת נוספת לבית.
כמו כן, בכל עונה (למעט עונת ה-VIP) נכנסים דיירים חדשים באמצע העונה. בעונות 1 ו-3 נוספו ארבעה דיירים (בעונה 3 נכנסו חמישה דיירים לחלק נפרד של הבית ועל הדיירים הוותיקים היה לבחור איזה מן הדיירים לא יצטרף לבית כדייר מן המניין), בעונה 4 נוספו שלושה דיירים, בעונות 2 ו-5 נוספו חמישה דיירים, בעונה 6 נוספו חמישה דיירים (ארבעה דיירי עבר מעונות קודמות ודיירת אחת שהשתתפה בעונה הנוכחית ויצאה מהבית עקב סיבות רפואיות), ובעונה 7 נוספו שישה דיירים (ביום ה-24 נכנסו שתי דיירות חדשות וביום ה-53 נערכה כניסה שלישית לראשונה בתולדות האח הגדול, ונכנסו בה ארבעה דיירים חדשים נוספים).
בכל שבוע מקבלים הדיירים סכום התחלתי המשמש אותם לקניית מזון, שתייה, חומרי ניקיון וסיגריות בלבד. בעונה הראשונה בחרו הדיירים את אחוז הסכום שהם מוכנים לסכן. אם זכו במשימה, כספם יוגדל באחוז המשימה, ואם יפסידו הוא יוקטן באותו אחוז. החל מהעונה השנייה בוטלה שיטת האחוזים והדיירים זוכים בתקציב מותרות או בתקציב בסיסי. לכל אחד מהתקציבים מוגדר תעריף לכל דייר ולפיו מחושב התקציב הסופי.
פעם בשבוע נכנס כל דייר לחדר האח הגדול ומוסר לו שמות של שני דיירים אותם ירצה להעמיד להדחה. שלושת הדיירים אשר קיבלו את מרב הקולות יכנסו לרשימת ההדחה. במקרה של תיקו במספר הנמוך ביותר יכנסו יותר דיירים לרשימה.[דרוש מקור] במקרה שדייר מחליט להעמיד את עצמו להדחה, הוא יכנס אוטומטית לרשימת ההדחה. הצופים בבית מתבקשים לשלוח מסרון לאותם מועמדים שלדעתם צריכים להישאר, והמועמד שמקבל את מספר המסרונים הנמוך ביותר מודח. הפקת התוכניות יכולה להכריז על כל הדיירים כמועמדים להדחה, והיא אכן עשתה זאת בשבוע הרביעי של העונה הראשונה, בו הועמדו כולם להדחה ושניים עזבו את בית האח הגדול. אסור לדיירים לדבר על הדחות בשום צורה שהיא, אחרת ייקנסו. לראשונה באח הגדול ישראל, בעונה השביעית, התקיימה הדחה פומבית בסלון הבית מול כל הדיירים בכל שבוע בה הדייר שי חי העמיד שני דיירים להדחה והיה חייב לתת פירוט מדויק על כך.
פורמט > הצבעה

בעונה החמישית מנגנון ההדחות השתנה מארבע העונות הקודמות בהן לקהל הצופים ולדיירים לא היה ניתן לדעת מי הדייר שקיבל הכי הרבה מסרונים מהצופים. בהעמדה להדחה הראשונה הודיע "האח הגדול" לדיירים שבעונה זו בכל הדחה יועמדו לפחות ארבעה משתתפים, וכי לאחר יום מההכרזה על מועמדותם להדחה תתבצע ספירת מסרונים ראשונה והדייר שיקבל הכי הרבה מסרונים מהקהל יוכרז כי הוא ניצל מאותה הדחה. כאשר יתר המועמדים להדחה יישארו מועמדים להדחה עד ליום ההדחה. אולם בעונה השישית הדבר הופסק.
החל מהעונה השישית שיטת ההצבעה שונתה ובה המצביעים נדרשו להצביע דרך אפליקציית מאקו, שהחליפה את שיטת ההצבעה הקודמת בה הקהל סימס דרך הטלפונים הניידים. כמו כן, בכל שבוע הקהל בחר דרך אותה אפליקציה את הדייר שהוא מעוניין להעמיד להדחה ואותו דייר היה מועמד אף הוא יחד עם הדיירים שהמתמודדים עצמם העמידו להדחה.
תוכניות נלוות > רשת

"הדו"ח היומי" הוא מגזין ריאליטי יומי בהנחיית קובי מחט ויעל בר זוהר, ששודר החל מהעונה התשיעית בכל יום ב-15:30 בערוץ 13. מגזין זה עוקב אחרי מה שקורה בכל יום בבית האח הגדול ומחוצה לו, ואף מארח דיירי עבר שונים אשר משמשים כפאנליסטים "אחיינים". התוכנית משודרת גם אחרי סיום עונות, ובעת עונת ה-VIP השלישית נקראה "הדו"ח היומי VIP".
"13 בצהריים" הוא מגזין יומי בהנחיית קובי מחט המשודר בכל יום ב-13:00 המשודר במשך שעתיים, בערוץ 13. למגזין שעלה בתחילת העונה ה-11 ב-2020, פורמט דומה לתוכנית "הדו"ח היומי" שבוטלה בעקבות קיצוצים בערוץ ובחברת החדשות שלו.
"ג'ודי ואלירז" (לשעבר "הדו"ח השבועי") היא תוכנית ששודרה החל מהעונה התשיעית, בכל יום שישי בערוץ 13, בהנחיית אלירז שדה וג'ודי ניר מוזס שלום, המסקרת את אירועי השבוע שהיה בבית האח הגדול ואת מה שקרה השבוע מחוצה לו. התוכנית שודרה גם לאחר סיום העונה התשיעית, אך לאחר זמן קצר ירדה מהאוויר.
"חדשות האח" פינה בתוכנית "לפני החדשות", שאותה מנחה ירדן הראל, המספרת על המתרחש בתוכנית.
"נא להיפרד בהתאם" היא תוכנית ספיישל ששודרה מספר ימים לאחר סיום העונה התשיעית. בספיישל, אשר צולם יומיים לפני אירוע הגמר, חמשת הפיינליסטים נקראו לשיחה פרטית עם דיירים אחרים (רובם הודחו במהלך העונה), אשר להם ביקשו להודות או לבקש מהם סליחה.
"חוזרים הביתה" הוא פרק איחוד של האח הגדול, המשודר שבוע לאחר סיום העונה והגמר הגדול. הספיישל, שהופק ושודר בשם זה לאחר רוב עונות התכנית במסגרת הזכיינית "קשת", הופק לראשונה במסגרת הזכיינית "רשת" לאחר העונה העשירית (העונה הרגילה השנייה ששודרה בזכיינית). כאשר הפעם דיירי חמישיית הגמר מוקמו בחלקים שונים של הבית ומספר דיירים נוספים תיקשרו עמם מתוך חדר האח הגדול, זאת בעקבות הנחיות משרד הבריאות בעת מגפת הקורונה.
תביעות נגד ההפקה

אחדים ממשתפי תוכני "האח הגדול" הגישו תביעות לפיצויים נגד מפיקי התכנית:
עדנה קנטי תבעה פיצוי בסך שני מיליון ש"ח, בטענה לכליאת שווא, פגיעה בפרטיות ולשון הרע. תביעותיה בעניין כליאת שווא ופגיעה בפרטיות נדחו, אך בתביעת לשון הרע נפסק לה פיצוי בסך 30 אלף ש"ח, על שכונתה בתוכנית "מכחישת שואה" ונאמר כי היא "מרביצה לחיילי צה"ל וקוראת להם נאצים".
מפיקי העונה השנייה של התוכנית נתבעו בידי שלושה מהמשתתפים בתוכנית, סער שיינפיין, ארז דה דרזנר ובנצי שני, בטענה שבמהלך שהותם בבית "האח הגדול" קיבלו כדורים פסיכיאטריים מד"ר אילן רבינוביץ', ללא הסבר על תופעות לוואי חמורות. בפברואר 2013, לאחר הליך של גישור, דווח באמצעי התקשורת שמפיקי "האח הגדול" ורבינוביץ' ישלמו סכום של כ-1.5-2 מיליון ש"ח כפיצוי לשלושת התובעים.
משתתפת העונה השביעית אור סיונוב הגישה תביעה נגד הפקת התוכנית בגין התעמרות במקום העבודה ותנאי עבדות כשהיא מתבססת על חוקי העבודה של יחסי עובד ומעביד. במרץ 2021 פורסם שבמסגרת פשרה, הפקת התוכנית תפצה אותה בסכום של כמה מאות אלפי שקלים.
גם צופים בתוכנית הגישו תביעות נגד מפיקי התוכנית:
יעקב ארז ויוחנן ירון הגישו בקשה לאישור תובענה כתובענה ייצוגית, בטענה שבשידור פרק שבו נראו משתתפי התוכנית מתווכחים על אודות כוונת אחת המשתתפות להכניס את ספר התנ"ך לחדר השירותים על מנת לקרוא בו יש משום פגיעה חמורה ברגשות הדת של המבקשים ושל הקבוצה אותה הם מבקשים לייצג. התובעים ביקשו לפסוק לקבוצה המיוצגת פיצויים בגין עוגמת נפש בסך 912 מיליון ש"ח. הבקשה נדחתה, והמבקשים חויבו לשלם למשיבות, שידורי קשת בע"מ וקופרמן הפקות בע"מ, הוצאות בסך 20,000 ש"ח. התובעים ערערו על החלטה זו לבית המשפט העליון וערעורם נדחה, תוך חיובם בהוצאות המשיבים בסך 10,000 ש"ח.
פרסים ומועמדויות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שנה> עונה 7 | ארגון> עונה 7 | קטגוריה> עונה 7 | תוצאה> עונה 7 | סימוכין> עונה 7 | עונה 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי עכבר העיר | סדרת / תוכנית המקור הטובה ביותר | מועמדות |  |  |
עונה 8
| 2017 | האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | תוכנית מציאות (ריאליטי) | מועמדות |  |  |
עונה 12
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | תוכנית הריאליטי של השנה | זכייה |  |  |
עונה 14
| 2024 | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | תוכנית מציאות (ריאליטי) | בהמתנה |  |  |
ראו גם

פרויקט Y
הדור הבא 24/7
2025 (תוכנית טלוויזיה)
15 דקות (סדרת טלוויזיה)
לקריאה נוספת

יונתן קופר, הבניית סולידריות לאומית באמצעי תקשורת ההמונים בעידן של גלובליזציה: מקרה הבוחן של תוכנית הטלוויזיה "האח הגדול" בישראל, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן, 2016.
הערות שוליים

1 2  פרייס נועה‏, האחות הגדולה: רווית ליאור מנדל תערוך את "האח הגדול" ברשת, באתר וואלה, 6 ביולי 2017
↑   נתי טוקר, עוזבים את ערוץ 2: רשת רוצה לעבור לשדר בערוץ חדש ברישיון, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2016
↑  רן בוקר, בר רפאלי אאוט: שלושת המנחים החדשים של "האח הגדול", באתר ynet, 29 במרץ 2018
↑  טלטלה באח הגדול: עורכת התכנית ו"האחות הגדולה" פורשת, באתר וואלה, 23 במאי 2018
↑  רן בוקר, אסי ישראלוף עוזב את "האח הגדול", באתר ynet, 6 בנובמבר 2018
↑  רן בוקר, גיא זו-ארץ ינחה את "האח הגדול" לצידה של לירון ויצמן, באתר ynet, 18 בנובמבר 2018
↑  תאריך חזרת האח הגדול נחשף: מתי העונה החדשה תתחיל?, באתר אייס, 8 במאי 2023
↑  האתר הרשמי עם הפרקים בפנים
↑  ניר קיפניס, ‏אחות לנו קטנה, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2009
↑  גילי איזיקוביץ, אפרת אברמוב: זאת הקטנה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2009
↑  תקרית בה "האח הגדול" הטריד מינית את הדיירת דנה רון בשידור חי.
↑  ספיר חבקין, ‏עוברים דירה: הבית החדש של האח הגדול, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2014
↑  מערכת תכניות קשת, ‏מ'נשמע: קותי וטהוניה מחכים לכם בוואטס אפ, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2014
↑  תא (ת"א) 31084-04-13 עדנה קנטי נגד קופרמן הפקות בע״מ ושידורי קשת בע"מ, ניתן ב-30 במאי 2017
נועה פרייס‏, אחר שתבעה 2 מ' ש' מקשת - משתתפת "האח הגדול" תפוצה ב-30 א' בלבד, באתר וואלה, 1 ביוני 2017
↑  רז שכניק, ידיעות אחרונות, פרשת הכדורים הפסיכיאטריים: "האח הגדול" יפצה את נפגעי התוכנית בכ-2 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 7 בפברואר 2013
↑  פרסום ראשון: הפקת "האח הגדול" תעניק לאור סיונוב פיצוי כספי במסגרת תביעה שהגישה | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il
↑  תצ (י-ם) 50876-02-11 יעקב ארז ויוחנן ירון נגד שידורי קשת בע"מ וקופרמן הפקות בע"מ, ניתן ב-16 באוקטובר 2012
↑  ע"א 8717/12 יעקב ארז ויוחנן ירון נ' שידורי קשת בע"מ וקופרמן הפקות בע"מ, ניתן ב־16 ביוני 2014
↑  מועמדי סדרת / תוכנית המקור הטובה ביותר, באתר עכבר העיר(הקישור אינו פעיל, 22.3.2020)
↑  רשימת העולים לגמר תחרות הטלוויזיה 2016, באתר האקדמיה
↑  מצעד נבחרי השנה פרוגי 2022, באתר p.ynet.co.il (באנגלית)
↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
| האח הגדול (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה (מבוגרים בלבד) |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אירופה | אוקראינה • בריטניה • גרמניה • דנמרק • הבלקן • פולין • פינלנד • שוודיה |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אמריקה | ארגנטינה • ארצות הברית • ברזיל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אפריקה ואסיה | ישראל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| שידורי קשת |
| --- | --- | --- |
| ערוצי טלוויזיה | קשת 12 • ערוץ ההומור • בעבר: ערוץ 24 • ביפ • ערוץ האח הגדול • ערוץ 2025 |  |
| אתרי אינטרנט | מאקו • N12 (החדשות 12) • בעבר: MOOMA‏ |  |
| אפליקציות | V1 |  |
| בין-לאומי | קשת אינטרנשיונל |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2008 - הישרדות 10 | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - תוכנית מציאות 2009, 2010, 2011 - האח הגדול | הבא: 2012 - The Voice ישראל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: – | פרסי נבחרי השנה של פרוגי – תוכנית הריאליטי של השנה  2022: האח הגדול 2022 | הבא: |
סמליל התוכנית
אסן

ערך זה עוסק בעיר במדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אחוזת היגל (Villa Hügel) באסן
בית הכנסת הישן
אֶסֶן (בגרמנית: Essen) היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.
באסן, השוכנת במרכזו של חבל הרוהר, מתגוררים כ-589,145 תושבים (נכון למרץ 2016). זוהי העיר התשיעית בגודלה בגרמניה, השנייה בגודלה בנורדריין-וסטפאליה (אחרי קלן) והגדולה ביותר בחבל הרוהר.
בעיר אסן ממוקמים המשרדים הראשיים של 13 מתוך 100 התאגידים הכי גדולים בגרמניה, מה שמציב את העיר במקום השלישי אחרי מינכן ופרנקפורט במספר המשרדים הגדולים במדינה. בין התאגידים הנ"ל ניתן למנות את חברת אלדי, רשת שיווק מזון מהגדולות בעולם, חברת טיסנקרופ יצרנית פלדה מהגדולות בעולם, ואת DAX - חברה למדד המניות הגדולה בגרמניה.
אסן נוסדה בשנת 845 וקיבלה זכויות עיר בשנת 1244. שם העיר הוא שיבוש של "מזרח" (Öst בגרמנית, East באנגלית), שכן היא שוכנת מזרחית ליישובים קדומים יותר בחבל הרוהר. השם הלטיני הקדום של העיר הוא אסינדיה (Assindia).
החל מסוף המאה ה-16 הפכה אסן למרכז תעשייתי חשוב, במיוחד בתחום תעשיות הפלדה והפחם אשר משכו לאזור עובדים מכל גרמניה. לשיאה הגיעה העיר ב-1965 עם 727,000 תושבים. המכרה הראשי של העיר היה לתקופה מכרה הפחם הגדול בעולם. המכרה נסגר ב-1986 והוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. כיום הוא פתוח למבקרים ומשמש כמוזיאון. בשנת 1896 עברה אסן את קו 100,000 התושבים והפכה ל"עיר גדולה" (Großstadt) רשמית בגרמניה.
ב-2010 כיהנה אסן כבירת התרבות של אירופה. ב-2017 היא נבחרה ל"בירה הירוקה באירופה".
באסן ארבעה מוזיאונים, שלושה תיאטראות ואולם Saalbau Essen לתזמורת פילהרמונית. מרכז הירידים של אסן מארח מדי שנה כ-50 ירידים מסחריים, כשהגדול בהם הוא Essen Motor Show עם 530,000 מבקרים.
באסן חיו יהודים מזה מאות שנים. בית הכנסת הישן של אסן הוקם ב-1913 (אז נקרא "בית הכנסת החדש") ונחרב בליל הבדולח ב-1938. לאחר מלחמת העולם השנייה בנתה הקהילה היהודית בית כנסת קטן לשימושה; בית הכנסת הישן שוקם וכיום הוא מהווה מרכז תרבותי ואינו משמש לתפילה. ארכיון העיר אסן שוכן בצמוד לבית הכנסת. בית הכנסת הישן הוא הגדול שבבתי הכנסת בגרמניה; סגנונו הארכיטקטוני ייחודי ומרשים. הקהילה היהודית של אסן מונה כיום באופן רשמי 800 חברים.
כ-11.5% מתושבי העיר אינם בעלי אזרחות גרמנית; זהו משיעורי הזרים הנמוכים ביותר בחבל הרוהר. כשליש מהזרים טורקים.
ראש עיריית אסן בין השנים 1946 ו-1949 היה ד"ר גוסטב היינמן, אשר כיהן כנשיא גרמניה בין 1969 ו-1974.
אסן היא עיר תאומה של תל אביב מאז שנת 1991. בית העירייה של אסן הוא הגבוה בגרמניה - 120 מטרים.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

אסן הייתה חלק מאזורי התיישבות של כמה עמים גרמאניים (צ'אטי, ברוקטרי, מרסי). הממצאים הארכאולוגיים העתיקים ביותר שנמצאו בעיר הם מהמאה השלישית לפני הספירה. טירת אלטבורג שבדרום אסן מתוארכת למאה הראשונה או השנייה לפנה"ס, וטירת הרנבורג למאה ה-8 לספירה.
בסביבות 845 לספירה, הקדוש אלפריד (סביבות 800–874), שהפך מאוחר יותר לבישוף של הילדסהיים, ייסד מנזר לנשים (קנוביום Astnide) במרכז העיר אסן של היום. האזור היה מאוכלס בדלילות עם מספר קטן של חוות smallholding וטירה ישנה ונטושה. המנזר הזה לא היה מנזר במובן הרגיל של המילה. הוא נועד כמקום מגורים ומוסד חינוכי לנערות ולאלמנות האצולה הגבוהה והן לא חויבו לנדור נדרי צניעות. בשנת 870 הסתיימה בניית המכללה של הכנסייה השייכת למנזר, בנייה שנמשכה כ-20 שנים. בשריפה גדולה אשר פרצה בשנת 946 ניזוקו קשות הכנסייה והמנזר. הכנסייה נבנתה מחדש והורחבה במידה ניכרת, והיא הבסיס של קתדרלת אסן הנוכחית.
האזכור המתועד הראשון של העיר אסן מתוארך ל-898, כאשר וונטיבולד, מלך ותרנזיה, הגיע לשטח על הגדה המערבית של נהר הריין אל של המנזר. מסמך נוסף, המתאר את יסודות המנזר וכנראה מתוארך ל-870, נחשב כיום לזיוף מהמאה ה-11.
בשנת 971 לקחה מטילדה השנייה, נכדתו של הקיסר טו הראשון, פיקוד על המנזר, והייתה לאם מנזר החשובה ביותר בהיסטוריה של אסן. היא עמדה בראשו במשך למעלה מ-40 שנה, והעניקה לאוצר המנזר חפצי ערך שלא יסולאו בפז, כגון המנורה הקדומה ביותר של שבעת הקנים, ואת מדונת הזהב של אסן, הפסל הידוע ביותר של מרים הבתולה בעולם המערבי. אסן הפכה רשמית לעיר בשנת 1003 ובשנת 1041 קיבלה זכות להחזיק בשווקים.
היסטוריה > המאות ה-13 עד ה-17

בשנת 1216, המנזר, שהיה בעל קרקעות חשוב, זכה למעמד של מקום מושב נסיכי, כאשר פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה קרא במכתב רשמי לאם המנזר אליזבת הראשונה בתואר Reichsfürstin (נסיכת האימפריה). בשנת 1244, 28 שנים לאחר מכן, אסן קיבל את החותמת הרשמית של העיר כאשר קונרד פון הוכשטאדן, הארכיבישוף של קלן, הקים יחד עם תושבי המקום את חומת העיר. הדבר שחרר זמנית את אוכלוסיית העיר משליטת הנסיכה, אך בשנת 1290 המלך רודולף הראשון החזיר לאם המנזר ריבונות מלאה על העיר, למורת רוחם של התושבים אשר קראו לממשל עצמי ולמיידיות אימפריאלית. תואר העיר האימפריאלית החופשית ניתנה לבסוף על ידי הקיסר קרל הרביעי בשנת 1377. זאת לאחר שרק חמש שנים לפני כן, בשנת 1372, הוא אישר באופן פרדוקסלי את החלטתו של רודולף הראשון משנת 1290, להשאיר הן את המנזר והן את העיר בשליטת האימפריה. המחלוקות בין העיר לבין המנזר על השליטה באזור נמשכו עד להתפרקותו של המנזר ב-1803. תביעות רבות הוגשו לרייכסקאמרגריכט, אחת מהן נמשכה כמעט 200 שנה. החלטתו הסופית של בית המשפט בשנת 1670 הייתה, כי על העיר להיות "צייתנית בעשה ואל תעשה", ועם זאת לשמור על זכויותיה הישנות - החלטה שלא ממש פתרה אף אחת מהבעיות.
בשנת 1563, מועצת העיר, עם התפיסה העצמית שלה בתור השליטה הלגיטימית היחידה של אסן, הנהיגה בעיר את הרפורמציה הפרוטסטנטית. למנזר הקתולי לא היה את הכוח הצבאי להילחם בהתפתחות הזאת.
היסטוריה > מלחמת שלושים שנה

במלחמת שלושים השנה, העיר הפרוטסטנטית והמנזר הקתולי התנגדו זה לזה. בשנת 1623, הנסיכה ואם המנזר מריה קלרה פון ספור, Pflaum und Valör, הצליחה להסיט את הספרדים הקתולים נגד העיר על מנת לכונן רפורמציה נגדית. בשנת 1624, נחקק החוק "קתוליות מחודשת", והדת הייתה תחת פיקוח קפדני. בשנת 1628, מועצת העיר הגישה בשל כך תביעה לייכסקאמרגריכט. מריה נאלצה לברוח לקלן כאשר ההולנדים הסתערו על העיר ב-1629. היא חזרה בקיץ 1631 מלווה בחיילים בווארים בהנהגתו של גוטפריד היינריך גראף פונהיים, אך נאלצה להימלט שוב בספטמבר של אותה השנה. היא מתה ב-1644 בקלן.
המלחמה הנחיתה על העיר מכה קשה, עם מעצרים תכופים, חטיפות ומעשי אונס. עם כינון ההסכם שלום וסטפאליה ב-1648 נותרו חיילים בעיר עד 9 בספטמבר 1650.
היסטוריה > תקופת התיעוש

מכרה הכסף הראשון נפתח באסן בשנת 1354, אבל כריית הפחם החלה רק בשנת 1450.
בסוף המאה ה-16, מכרות פחם רבים נפתחו באסן, והעיר הפכה למרכז חשוב לתעשיית הנשק. בסביבות 1570, יצרני הרובים השיגו רווחים גבוהים ובשנת 1620 הם ייצרו 14,000 רובים וכלי ירייה שונים בשנה. העיר נעשתה חשובה יותר ויותר מבחינה אסטרטגית.
כתושבי אסן מאז המאה ה-16, משפחת קרופ (Krupp) והעיר אסן עיצבו אחת את השנייה. בשנת 1811 הקים פרידריך קרופ את מפעל הפלדה הראשון של גרמניה באסן, והניח את אבן הפינה למה שהיה אמור להיות המפעל הגדול ביותר באירופה במשך כמה עשורים. מפעלי הנשק באסן נעשו כה חשובים עד ששלט שעמד מול תחנת הרכבת המרכזית בירך את המבקר בניטו מוסוליני ב-1937 בברכת "נשקיית הרייך". עובדי המפעלים של משפחת קרופ גם היו הסיבה העיקרית לצמיחה האוכלוסייה בעיר החל באמצע המאה ה-19. בשנת 1896, הגיעה אסן לאוכלוסייה של 100,000 תושבים. תעשיינים אחרים, כגון פרידריך גרילו, שבשנת 1892 תרם לעיר את "תיאטרון גרילו" (אנ'), מילאו תפקיד מרכזי בעיצוב העיר ואזור הרוהר כולו בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

"עיר התותחים" אסן מילאה תפקיד מיוחד במלחמת העולם הראשונה, עקב הביקוש העצום לנשק ולתחמושת. במהלך המלחמה תעשיות קרופ הפיקו 22,500,000 פגזים ו-25 מיליון מחסניות ובמפעלי הפלדה שלהם נבנו תותחים ענקיים דוגמת הדגם "ברטה השמנה". ככל שהמלחמה נמשכה, חיי היומיום נעשו קשים יותר ויותר, מחירי המזון עלו והשכר נשאר נמוך. בחורף של 1916/1917 נוצר משבר רעב חמור אשר פגע בחלקים נרחבים מאוכלוסיית העיר. משפחות העובדים התרוששו ובפברואר 1917 פרצו מהומות בעקבות התמוטטות אספקת הקמח. במפעלי קרופ היו שביתות. 15,000 חיילים מאסן נפלו במלחמה וכ-5,000 הוכרזו כנעדרים.
היסטוריה > כיבוש חבל הרוהר

ב־11 בינואר 1923 נכבש חבל הרוהר על ידי הכוחות הצרפתים והבלגים אשר פלשו לאזור, לאור טענתו של ראש ממשלת צרפת ריימונד פוינקרה, כי גרמניה לא עמדה בדרישות חוזה ורסאי. בבוקר 31 במרץ 1923 העימות הגיע לשיאו העגום, כשכח צבאי צרפתי קטן השתלט על מפעל המכוניות של קרופ על מנת להחרים כלי רכב. באירוע נהרגו 13 איש ונפצעו 28. הכיבוש הסתיים בקיץ 1925.
היסטוריה > עליית הנאציזם

לאחר תפיסת השלטון בידי נאצים, מונה ב-5 באפריל 1933 תיאודור רייזמן-גרונה לראש העיר של אסן, והעיר חולקה ל-27 שכונות. בליל 10 בנובמבר 1938 נבזז בית-הכנסת הגדול של העיר, אך רוב המבנה נשאר על עמדו ושופץ לאחר המלחמה. בית הכנסת של שכונת Steele (אנ') נהרס לחלוטין.
היסטוריה > מחנות ריכוז ומחנות כפייה

במהלך תקופת השלטון הנאצי תעשיית הנשק וכרייה באסן השתמשה בעובדי כפייה. עשרות אלפי אנשים נכלאו ב-350 מחנות ואתרים אשר נבנו באסן, ונאלצו לעבוד בכפייה בכריית פחם ובייצור נשק עבור חברות כמו קרופ וסימנס. במהלך המלחמה נבנו בעיר מחנות ריכוז משניים Subcamps.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

כמרכז תעשייתי גדול, היוותה העיר אסן יעד להפצצות מאסיביות של בעלות הברית. חיל האוויר המלכותי הטיל סך של 36,429 טונות של פצצות על העיר, בלמעלה מ-270 פשיטות אוויריות, אשר השמידו 90% ממרכז העיר ו-60% מהפרברים. ב-5 במרץ 1943 הייתה אסן נתונה לאחת מהפצצות האוויר הכבדות ביותר של המלחמה, במהלכה נהרגו 461 בני אדם, 1,593 נפצעו ועוד 50,000 מתושבי אסן הפכו לחסרי בית. ההתקדמות הקרקעית של בעלות הברית לגרמניה הגיעה לאסן באפריל 1945. רגימנט הרגלים האמריקני ה-507 של הדיוויזיה המוטסת ה-17, נכנסה לעיר ללא התראה והשתלטה עליה ב-10 באפריל 1945. לאחר חלוקת גרמניה הייתה אסן תחת שליטת בריטניה.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

המטרה הדחופה ביותר לאחר המלחמה הייתה שיקום העיר וסביבתה. שרידי המפעלים ההרוסים של קרופ, אשר יצרו לפני המלחמה ובמהלכה בעיקר כלי נשק ושריון, ועברו לייצור מוצרי "שלום" שמטרתם תיקון ובנייה מחדש, כגון משאיות וקטרים. בין השנים 1950 ל-1961 נבנו בעיר מעל 100,000 יחידות דיור חדשות. מרכז העיר נבנה מחדש והורחב. כבישים פנים-עירוניים הוסטו מהמרכז כך ששטחים נרחבים הפכו לשטחי מדרחוב לרווחת התושבים. בנוסף נבנו בעיר רבי-קומות אשר שימשו בעיקר למשרדים ומבנים מנהליים. ב-5 באוקטובר 1967 נחנך קו התחתית הראשון של אסן. אורכו היה 600 מטר.
היסטוריה > משנות ה-70 ועד היום

לאחר 1970 ייצור התעשייה הכבדה בעיר החל לרדת בהדרגה וכתוצאה מכך עלה כוחו של מגזר השירותים. בספטמבר 1970 הושלמו העבודות על מנהרת Ruhrschnellweg והיא נחנכה ב-25 בספטמבר על ידי נשיא גרמניה גוסטב היינמן. אוניברסיטת אסן נוסדה בשנת 1972 כבית ספר תיכון כללי של המחוז. היא נוצרה בכוונה במקביל להקמת חברות סטארט-אפ חדשות, כאמצעי במהלך השינוי המבני באזור הרוהר ממרכז הפחם והפלדה למרכז מגזר השירות של גרמניה. בניין האוניברסיטה הראשון נפתח בפברואר 1974. הרקטור הראשון של האוניברסיטה היה וולטר קרול. בית העירייה של אסן, שגובהו 106 מ' והוא בעל 22 קומות, נחנך ב-7 בנובמבר 1979. יום לאחר מכן נפתח "מרכז העיר" של אסן, על שטח של 26,000 ק"מ.
האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר באסן ב-2 במאי 1987. העצרת הגדולה ביותר בהיסטוריה של העיר התקיימה ב-1 בינואר 1993. יותר מ-300,000 איש הגיעו להפגין נגד שנאת זרים בגרמניה ולהדליק נרות למען אנושיות וידידות. בשנת 2006 זכתה אסן בתחרות על תואר הבירה התרבותית של אירופה יחד עם אזור הרוהר.