stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2014
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 16 | 0 | 16 |
|  סין | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 10 | 0 | 10 |
|  תאילנד | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 12 | -10 |
|  מיאנמר | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 17 | -16 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | 12 – 0 | מיאנמר   |
|  סין | 7 – 0 | תאילנד   |
|  מיאנמר | 0 – 3 | סין   |
|  תאילנד | 0 – 4 | קוריאה הדרומית   |
|  קוריאה הדרומית | 0 – 0 | סין   |
|  תאילנד | 2 – 1 | מיאנמר   |
המשחק על המקום החמישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במאי 2014 |  וייטנאם | 2-1 |  תאילנד | הו צ'י מין סיטי, וייטנאם צופים: 18,000 |
| 21 במאי 2014 |  |  |  | הו צ'י מין סיטי, וייטנאם צופים: 18,000 |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 22 במאי - הו צ'י מין סיטי | 22 במאי - הו צ'י מין סיטי |  |  |  |  |  |
|  |   יפן |  2 |   |  |  |  |  |
|  |   סין |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 25 במאי - הו צ'י מין סיטי | 25 במאי - הו צ'י מין סיטי |  |
|  |   |   |   |   |   יפן |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   אוסטרליה |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 22 במאי - הו צ'י מין סיטי | 22 במאי - הו צ'י מין סיטי |   |  | 25 במאי - הו צ'י מין סיטי | 25 במאי - הו צ'י מין סיטי |  |
|  |   קוריאה הדרומית |  1 |   |  |   סין |  2 |  |
|  |   אוסטרליה |  2 |   |  |   קוריאה הדרומית |  1 |  |
אלבטרוס שחור-רגל

| אלבטרוס שחור-רגל |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אלבטרוסיים
סוג:: אלבטרוס צפון פסיפי
מין:: אלבטרוס שחור-רגל
שם מדעי
 Phoebastria nigripes ‏אודובון, 1839
תחום תפוצה


אלבטרוסים שחורי רגל שטים על פני המים
אלבטרוס שחור-רגל (שם מדעי: Phoebastria nigripes) הוא עוף ימי גדול החי, לצד שני מיני אלבטרוסים נוספים, בצפון האוקיינוס השקט ומקנן באיים טרופיים מבודדים. האלבטרוס שחור-הרגל ניזון מדגים, מביצי דאוניים (דגים מעופפים), מדיונונים ובמידה פחותה מסרטנים.
מאפיינים

ממדיו של האלבטרוס שחור-הרגל קטנים לעומת ממדיהם של מיני אלבטרוסים אחרים, אף על פי שהוא גדול ביחס למיני עופות ימיים רבים אחרים. אורכו כ-81 סנטימטרים, משקלו - כ-3.3 קילוגרמים, ומוטת כנפיו - כ-2.1 מטרים. נוצות גופו שחורות. לכעשירית מהפרטים יש נוצות לבנות בבסיס הזנב, ולכל הפרטים הבוגרים יש סימנים לבנים בבסיס המקור ומתחת לעיניים. גם מקורו וכפות רגליו כהים מאוד.
לצד האלבטרוסים הנצחיים ואלבטרוסי שטלר, האלבטרוסים שחורי-הרגל הם האלבטרוסים היחידים החיים בחצי הכדור הצפוני, בעוד שיתר המינים במשפחה חיים מדרום לאקוודור. הם מקננים במושבות, לרוב באיים מבודדים באיי הוואי הצפון-מערביים (כמו לאייסאן ומידווי) או באיים היפניים טורישימה, בונין או סנקאקו. תפוצתם בים משתנה בהתאם לעונות השנה (הם מרחיקים מאתרי הרבייה ככל שהגוזלים בוגרים יותר). הם תרים אחר מזונם באזורים נרחבים בצפון האוקיינוס האטלנטי, כמו השטחים ליד אלסקה, קליפורניה ויפן. תחום מחייתם חופף במידה רבה את תחומי מחייתם של שני מיני האלבטרוסים האחרים שהוזכרו לעיל, ועם זאת אלו האחרונים מרחיקים צפונה יותר מהאלבטרוס שחור-הרגל, הרחק אל תוך ים ברינג.
בדומה ליתר האלבטרוסיים, האלבטרוסים שחורי-הרגל יוצרים קשרים זוגיים מונוגמיים, שנמשכים לאורך כל חייהם. לאחר שהגוזלים מתחילים לעוף, הם יעופו הרחק וישובו למושבת לידתם רק לאחר שלוש שנים. במשך שנתיים הם יעסקו בבניית קן, בריקודים זוגיים ובשהייה לצד בני או בנות הזוג העתידיים. הזמן הרב אותו הם משקיעים בחיים לצד בן או בת זוגם נועד כנראה ליצירת אמון מרבי בין העופות - גידול גוזל אלבטרוס הוא השקעה אנרגטית גדולה, ועל כן תקופת החיזור הארוכה מסייעת להם בהבנה שהצד השני מחויב גם הוא למשימה.
הקנים נבנים כשקעים פשוטים בחול, ולתוכם מטילה הנקבה ביצה יחידה. על הביצה דוגרים שני ההורים במשך 65 ימים לערך. הזכר נוהג לדגור משך זמן רב יותר על הביצה, מכיוון שהנקבה צריכה לחדש את מאגרי האנרגיה שלה. "משמרת" דגירה ממוצעת אורכת כ-18 ימים, אולם במקרים אחדים אחד מבני הזוג עשוי לחכות זמן כפול ואף יותר לשותפו לחיים, ללא אכילה או שתייה. כמה ימים לאחר בקיעתו ההורים יעזבו את הקן על מנת לחפש מזון להאכלת האפרוח. לכשהם יחזרו, הם יאכילו את אפרוחם במזון שכבר עיכלו בעצמם על ידי דחיפת מקורו בתוך פיהם. האפרוחים יחלו לעוף 140 יום לאחר לידתם. רבים מהם נופלים טרף לכרישים טיגריסים הממתינים להם בים.
מצב השימור של המין מוגדר כ"בסכנת הכחדה" על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN). לפי הערכה מ-1990, בכל שנה כ-4,000 אלבטרוסים שחורי-רגל ניצודים כשלל לוואי של דייגים. הערכות אחרות, לעומת זאת, אומדות את מספרם של אלו בכ-8,000 בכל שנה. בנוסף, האלבטרוס נפגע מעיכול חתיכות פלסטיקות צפות, הפוגעות בקיבולת הקיבה שלו. כל אתרי הקינון שלו בארצות הברית מוגנים.
הערות שוליים

↑  אלבטרוס שחור-רגל באתר הרשימה האדומה של IUCN
| אלבטרוסיים |
| --- | --- | --- |
| אלבטרוס גדול | אלבטרוס מלכותי (אלבטרוס מלכותי צפוני) • אלבטרוס נודד • אלבטרוס טריסטני • אלבטרוס אמסטרדם • אלבטרוס אנטיפודי |  |
| אלבטרוס צפון פסיפי | אלבטרוס שטלר • אלבטרוס נצחי • אלבטרוס גלאפגוס • אלבטרוס שחור-רגל |  |
| אלבטרוס עשון | אלבטרוס עשון • אלבטרוס אפור |  |
| אלבטרוס שחפי | אלבטרוס בולר • אלבטרוס לבן-כיפה • אלבטרוס לבן-ראש • אלבטרוס צ'טהאם • אלבטרוס צהוב-חרטום • אלבטרוס צהוב-חרטום הודי • אלבטרוס אפור-ראש • אלבטרוס שחור-גבות • אלבטרוס סלבין • אלבטרוס קמפבל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566483705171  LCCN: sh2002000263
אלפונס, נסיך בוואריה

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1862 מינכן, ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה 
 פטירה:  8 בינואר 1933 (בגיל 70) מינכן, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר 
 שם מלא:  אלפונס מריה פרנץ פון אסיסי קלמנס מקס עמנואל, נסיך בוואריה
 שם לידה:  Prinz Alfons Maria Franz von Assisi Klemens Max Emmanuel von Bayern 
 מדינה:  ממלכת בוואריה 
 מקום קבורה:  כנסיית מיכאל הקדוש, מינכן 
 בת זוג:  לואיז, נסיכת אורליאן
 פרסים והוקרה
 אביר במסדר גיזת הזהב  מסדר העיט השחור 
 
אלפונס, נסיך בוואריה (בגרמנית: Alfons Prinz von Bayern‏; 24 בינואר 1862 – 8 בינואר 1933) היה חבר בבית ויטלסבאך המלכותי של בוואריה וגנרל חיל הפרשים.
ביוגרפיה

אלפונס נולד ב-24 בינואר 1862 במינכן, בוואריה, והוא היה הבן השני של אדלברט, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ואשתו אמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, בתם של האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד ולואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות.
בשנת 1880 התגייס אלפונס לצבא הבווארי, ובשנת 1892 הפך למפקד רגימנט הפרשים הכבד הבווארי ה-1 (קרל תאודור, נסיך בוואריה). בשנת 1899 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד חטיבת הפרשים הבווארית ה-1, ובשנת 1905 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
באותה שנה הוא פרש מהצבא, וב-8 בינואר 1933 הוא מת במינכן.
משפחתו

ב-15 באפריל 1891 התחתן אלפונס בארמון נימפנבורג במינכן, בוואריה, עם לואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פרדיננד, דוכס אלנסון ואת סופיה שרלוטה, נסיכת בוואריה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
יוזף קלמנס, נסיך בוואריה (1902–1990)
אליזבת מריה, נסיכת בוואריה (1913–2005)
אנדרו ליטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1959 (בן 65) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, בית הספר פילדסטון לאתיקה תרבותית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 www.andrewlitton.com
 
אנדרו ליטון (באנגלית: Andrew Litton; נולד ב-16 במאי 1959) הוא מנצח תזמורת אמריקאי. הוא מנהלה המוזיקלי של הפילהרמונית של ברגן בברגן, נורווגיה, בין השנים 1994 - 2006 שימש כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של דאלאס, מאז 2003 כיהן כמנהל אמנותי של עונת הקיץ בתזמורת מינסוטה וביוני 2008 הוארך החוזה שלו למשרה זו עד 2011 ולאחר זאת הוארך שוב עד 2015. ביוני 2012 הסכים ליטון לקבל מינוי למשרת יועץ אמנותי לתזמורת הסימפונית של קולורדו (החל בספטמבר 2013 ועד עונת 2014-15).
לליטון יש יותר מ-60 הקלטות, בהן "משתה בלשאצר" של ויליאם וולטון, שזיכה אותו בפרס גראמי עם ברין טרפל והתזמורת הסימפונית של בורנמות'; הקלטה של מופע חי של סוויני טוד עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק (מועמד לגראמי); מערך דיסקים ליובל המאה של וולטון ומכלול הסימפוניות של צ'ייקובסקי עם תזמורת בורנמאות' בחברת דקה; כל הסימפונית של רחמנינוב עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית ו"רומיאו ויוליה" של סרגיי פרוקופייב עם הפילהרמונית של ברגן. בנוסף, ליטון הקליט רבות מיצירותיו של גרשווין, הן כמנצח והן כפסנתרן עם התזמורות של דאלאס, בורנמות' והפילהרמונית המלכותית.
פרסים ואותות הוקרה

2003 – מדליית סאנפורד מאוניברסיטת ייל.
אנטילופה איילית

| אנטילופה איילית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: פלינים
סוג:: Pelea 
מין:: אנטילופה איילית
שם מדעי
 Pelea capreolus ‏פורסטר, 1790
תחום תפוצה


אנטילופה איילית (שם מדעי: Pelea capreolus) היא סוג של אנטילופה החיה באפריקה הדרומית, ומהווה מין יחיד בסוגה ובתת-משפחת פֶּלינים. לעיתים מסווגת כשבט בתת-משפחת צבאי סוף.
תיאור

האנטילופה האיילית מתאפיינת בפרווה צמרירית עבה וצבעה אפור בהיר כשהגחון לבן. הרגליים והראש נוטים להיות בצבע חום בהיר, והחלק הקדמי של הרגליים כהה יותר. זנבם קצר ורחב כזנב האייל, האף והעיניים גדולים ושחורים, עיגולים לבנים מסביב לעיניים והשפתיים, האוזניים ארוכות ודקות, ובדרך כלל זקופות. לזכרים בלבד יש זוג קרניים ישרות דקות וחדות. מיקומם הוא מעל העיניים, ואורכם הוא כ-20 עד 29 סנטימטר. גובהם בכתפיים: 125-105 ס"מ, אורך ראשם וגופם: 80-70 ס"מ, אורך זנבם: 20-10 ס"מ, ומשקלם: 30-18 ק"ג. צבאי סוף ההרים דומים מאוד לאנטילופה האיילית, ונמצאים באותו בית הגידול, אם כי אוזניהם קצרות בהרבה, וקרניהם מתעקלות מעט קדימה.
אקולוגיה

האנטילופות האייליות פעילות לאורך היום והלילה, ומבלות כ%60-55 מהזמן באכילה או בתנועה. הם נמצאים בדרך כלל בשטחים פתוחים ולא בכיסוי צמחייה. בעת הנדידה, הנקבה בדרך כלל מובילה את העדר, עם זכר אחד שנמצא מאחורה. הזכרים מאוד טריטוריאליים, והם מגינים על טריטוריה בגודל של 0.6 ק"מ שמסומנת בגללים, וכן על עדר נקבות המונה כ 15-12 נקבות וצאצאיהם. הטריטוריה בשימוש מלא בחורף, ומעט מאוד בקיץ. המפגשים בין הזכרים כרוכים במאבק עם קרניהם החדות, ובריצות זה אחר זה. הזכרים הרווקים הם בודדים. ריצתם והילוכם הוא בצורה מתנדנדת. ההריון נמשך כשבעה חודשים, לאחריהם נולד ולד אחד, המוסתר בשלושת השבועות הראשונים בצמחייה, ולאחר שישה שבועות נייד לחלוטין. העופר נגמל בגיל 8-6 חודשים, ומגיע לבגרות בגיל 16 שנים לנקבות, ו24-18 חודשים לזכרים.
תזונתם כוללת: עלים, שיחים, פרחים, שורשים, וזרעים שונים, כמויות קטנות של דשא נאכלות כל ימות השנה. בית גידולם הוא מרעה, סוואנות, סבך שיחים וכרי דשא הרריים בגובה 1400-3000 מטר בדרום אפריקה, ולסוטו בלבד.
איומים

אויביהם הטבעיים הם: אריה, נמר אפריקאי, צבוע נקוד, זאב טלוא, ופיתון. האיומים עליהם כיום הם: ציד לא חוקי, כלבי בית ואובדן בית גידול. למרות זאת, מאחר שהם מותאמים לרוב בתי הגידול באפריקה הדרומית, לא צפויה להם הכחדה, ומצב שימורם הוא ללא חשש. האוכלוסייה העולמית נאמדת בכ 10,000-18,000 פרטים. תוחלת חייה של האנטילופה האיילית: 8-10 שנים.
הערות שוליים

↑  אנטילופה איילית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541795105171  LCCN: sh92006726 
עדר אנטילופות אייליות. ניתן להבחין בזכר הנושא קרניים.
אנטילופה איילית בדרום אפריקה
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2018

| --- | --- |
 מארחת:  ירדן ירדן
 תקופת התחרות:  6 באפריל 2018 – 20 באפריל 2018 (15 ימים) 
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   יפן
 מספר משחקים:  17
 מספר שערים:  66 (3.88 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  31,537 (1,855 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  הרפובליקה העממית של סין יאנג לי (6 שערים)
 השחקנית מצטיינת:  יפן מאנה איוובוצ'י (Mana Iwabuchi)
 → 20142022 ←
 
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2018 (באנגלית: 2018 AFC Women's Asian Cup) היא המהדורה ה-19 של אליפות אסיה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אסיה. הטורניר נערך בירדן והתקיים מ-6 עד 20 באפריל 2018. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים, שנערך שנה לאחר מכן בצרפת. מכיוון שנבחרה כמארחת, העפילה ירדן באופן אוטומטי לטורניר, אך בחרה בכל זאת להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו באפריל 2017.
האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. שתי הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב חצי הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה שנייה בבית המקביל וההפך. במשחק הגמר נפגשו שוב אותן קבוצות מגמר האליפות הקודמת: האלופה המכהנת יפן ואוסטרליה. בסיום המשחק, שנערך בעמאן מול 3,065 צופים, ניצחה יפן 0-1 וזכתה בטורניר בפעם השנייה ברצף.
בעקבות מיקומן כחמש הראשונות, העפילו נבחרות יפן, אוסטרליה, סין, תאילנד וקוריאה הדרומית ישירות לגביע העולם כנציגות של אסיה.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סין | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 15 | 1 | 14 |
|  תאילנד | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 9 | 6 | 3 |
|  הפיליפינים | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 7 | -4 |
|  ירדן | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 16 | -13 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סין | 4 – 0 | תאילנד   |
|  ירדן | 1 – 2 | הפיליפינים   |
|  הפיליפינים | 0 – 3 | סין   |
|  תאילנד | 6 – 1 | ירדן   |
|  סין | 8 – 1 | ירדן   |
|  תאילנד | 3 – 1 | הפיליפינים   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 9 | 1 | 8 |
|  יפן | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 5 | 1 | 4 |
|  קוריאה הדרומית | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  וייטנאם | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 16 | -16 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יפן | 4 – 0 | וייטנאם   |
|  אוסטרליה | 0 – 0 | קוריאה הדרומית   |
|  קוריאה הדרומית | 0 – 0 | יפן   |
|  וייטנאם | 0 – 8 | אוסטרליה   |
|  יפן | 1 – 1 | אוסטרליה   |
|  קוריאה הדרומית | 4 – 0 | וייטנאם   |
שלב הנוק-אאוט > המשחק על המקום החמישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 באפריל 2018 |  הפיליפינים | 5-0 |  קוריאה הדרומית | האצטדיון הבין-לאומי עמאן, ירדן צופים: 418 |
| 16 באפריל 2018 |  |  |  | האצטדיון הבין-לאומי עמאן, ירדן צופים: 418 |
שלב הנוק-אאוט > המשחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 17 באפריל - אצטדיון המלך עבדאללה השני | 17 באפריל - אצטדיון המלך עבדאללה השני |  |  |  |  |  |
|  |   יפן |  3 |   |  |  |  |  |
|  |   סין |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 20 באפריל - האצטדיון הבין-לאומי עמאן | 20 באפריל - האצטדיון הבין-לאומי עמאן |  |
|  |   |   |   |   |   יפן |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   אוסטרליה |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 17 באפריל - אצטדיון המלך עבדאללה השני | 17 באפריל - אצטדיון המלך עבדאללה השני |   |  | 20 באפריל - האצטדיון הבין-לאומי עמאן | 20 באפריל - האצטדיון הבין-לאומי עמאן |  |
|  |   אוסטרליה |  2 (3) |   |  |   סין |  3 |  |
|  |   תאילנד |  2(1) |   |  |   תאילנד |  1 |  |
הערות שוליים

↑  באתר קונפדרציית הכדורגל של אסיה
אנה אן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 (בת 93 בערך) 
 מדינה:  אוסטריה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (26 באוקטובר 1978) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנה אן
 
אנה אֵן (בגרמנית: Anna Ehn;‏ נולדה ב-1931, וינה) היא חסידת אומות העולם מווינה, אוסטריה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה

לאחר כיבוש הונגריה בידי גרמניה הנאצית במרץ 1944, גורשה אילונה כץ (לימים פרידמן - Illona Katz-Friedman) בת ה-13 מהונגריה לווינה עם אמה וששת אחיה ואחיותיה, במסגרת קבוצת יהודים מדברצן שבהונגריה שגורשו לווינה לשם ביצוע עבודות כפייה. עם התגברות הפצצות האוויר של בעלות הברית על וינה, חויבו היהודים המגורשים לנקות את הרחובות מנזקי ההפצצות. באחד הימים בהם הייתה אנה אן בת ה-13 בדרכה למיסה, פנתה אליה כץ ברחוב וביקשה ממנה מזון. אן נתנה לה מזון, וכך עשתה גם בימים שלאחר מכן.
כשאחותה הגדולה של כץ נפצעה בהפצצות ואושפזה בבית חולים שהיה תחת פיקוח האס אס, ביקשה כץ מאן להציל את אחותה מגירוש למחנה השמדה. אן ניגשה לבית החולים, פנתה לסגל בית החולים שהיה כפוף לאס אס, והצליחה להביא לשחרורה של האחות מאשפוז ולשכנה בביתה-שלה. בעשותה זאת חשפה אן את עצמה כתומכת ביהודים, וסיכנה את חייה.
אחותה של כץ שהתה בביתה של אן במשך שלושה חודשים. לקראת סוף המלחמה הועברה קבוצת היהודים, ובתוכה בני משפחת כץ, למאוטהאוזן. כץ ואחותה שרדו את השואה. לאחר השואה היגרה כץ לישראל.
לאחר המלחמה

ב-1978 הכיר יד ושם באנה אן כחסידת אומות העולם.
אנטילופות-עז

| אנטילופות-עז |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: יעלים
אנטילופות-עז (באנגלית: "goat-antelopes"), היא קבוצה לא טקסונומית בתת-משפחת היעלים הכוללת 8 סוגים החיים בעיקר באסיה וכן באירופה ובאמריקה. המינים בקבוצה מתאפיינים בדמיון חיצוני לעיזים ובדמיון אקולוגי לקבוצת האנטילופות, וזהו גם מקור שמם. הקבוצה כוללת את כל סוגי שבט הצפירים, וכן 3 סוגים משבט היעלים וסוג אחד משבט כבשי שור - כך שלקירבה הגנטית אין השפעה ממשית על השיוך לבד מהקירבה הכללית של המינים. הפרסתן האמריקני - האנטילוקפרה, אינו שייך כלל לקבוצה למרות מה שעלול להשתמע משמו המדעי.
מאפיינים

ההגדרה של אנטילופות העז אינה ברורה כל כך. במובן השטחי היא כוללת מינים מתת-משפחת היעלים שמתאפיינים במבנה גוף שמנמן ומוצק כיעל, וברגליים ארוכות יחסית לגוף כאנטילופה; עם זאת, בפועל נכללים תחת הקבוצה רק מינים שדומים לאנטילופות גם מבחינה אקולוגית המתבטאת בסוג בית גידול, בתזונה או בהתנהגות. סימן היכר בולט (אם כי לא רשמי) המפריד בין המינים בקבוצה למינים אחרים בתת-משפחת היעלים הוא הקרניים; כל מין שיתאפיין בקרניים ארוכות וגדולות עם מבנה מסולסל, או ספיראלי כדוגמת היעל, הבאראל או עבדקן הרעמה - לא ישויך לקבוצה.
מרבית אנטילופות העז מתאפיינות בזוג קרניים קצרות, ישרות וחדות המתעקלות מעט לאחור כפגיון, להוציא מין אחד שקרניו מתאפיינות תחילה בעיבוי בולט בבסיס ורק לאחר מכן בצמיחה ישרה עם התעקלות לאחור. הקרניים משמשות כנשק יעיל בקרבות בין הזכרים והתגוננות מטורפים, ואצל חלקם יש לקרניים יכולת קטלנית ביותר. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, ובניגוד לשבט היעלים למשל, ההבדלים בין קרני הזכרים לקרני הנקבות נמוכים למדי ונעדרים אצל מינים מסוימים. אנטילופות העז הן בעלות מבנה גוף קטן עד גדול: החל מגובה כתפיים של 65 ס"מ אצל סוג מסוים וכלה בגובה של 130 ס"מ אצל סוג אחר. צבעי הפרווה שלהם הם זהוב, אדמוני, חום כהה, אפור או שחור. הדו-צורתיות זוויגית נמוכה יחסית אצל המינים בקבוצה.
אנטילופות העז מותאמות היטב לחיים בשטח תלול וסלעי, ולכולם פרווה עבה וצפופה המגינה עליהם מהקור העז. בית הגידול של רובם מורכב מיערות הרריים צפופים או ממדרונות תלולים ביותר. הפרווה שלהם מספקת לרוב הסוואה מעולה בבית הגידול הסבוך והמחוספס. המינים בקבוצה נוטים לפעול בשעות הבוקר המוקדמות ושעות הערב וחלקם אף בשעות הלילה. את שעות היום הם מבלים במנוחה באזורים מוגנים מטורפים ומפגעי טבע. רק סוג אחד חי בעדרים גדולים בעוד שהשאר חיים בקבוצות קטנות או בגפם. התזונה שלהם מורכבת מעשבי תיבול, עשבים, שיחים, ובאופן יוצא דופן ליעלים גם פירות ואגוזים. 

לאנטילופות העז יש פרסות גדולות, חזקות וקצרות המסייעות להם לטפס ולקפוץ במהירות באזורי הסלעים, ועל כן בעת סכנה רובם ירוצו לאזור סלעי ותלול שבו יש להם עליונות מוחלטת. המינים בקבוצה קפצנים ושחיינים מצוינים, וחלקם אף בעלי יכולת ריצה טובה. בין הטורפים של המינים בקבוצה ניתן למנות את הזאב, הדוב, הנמר והפומה.
מרבית אנטילופות העז מתאפיינות בבלוטות ריח, והמיקום והשימוש שלהם משנה בין הסוגים. סוג אחד מתאפיין בבולטות פרוביטאליות קטנטנות שכמעט ואינן נראות; סוג נוסף מתאפיין בבלוטות פרוביטאליות גדולות ובולטות על רקע הפנים, והסוגים האחרים מתאפיינים בבלוטות סופראוקיפיטליות גדולות, או בהפרשה דמוית שמן על הפרווה. חלק מהמינים ישתמשו בהפרשות על מנת לסמן ולתחם את שטחם ולחלק מהם ההפרשה תשמש לתצוגת דומיננטיות או לאיתור בן זוג. עונת הרבייה של מרבית אנטילופות העז מתרחשת בסתיו ובתחילת החורף, אך מינים טרופיים אחדים עשויים להתרבות במשך כל השנה. תקופת ההיריון הממוצעת של אנטילופות העז היא 6-5 חודשים ולרובם נולד גדי יחיד בדרך כלל. הגדיים של אנטילופות העז מבלים את ימיהם הראשונים בשכיבה בצמחייה ללא תזוזה בדומה לאנטילופות.
מקצת ממיני אנטילופות העז נפוצים בשפע, אולם רבים מהם נמצאים בקטגוריות שימור מאוימות בשל ירידה איטית ומתמדת הנגרמת מהציד. בירוא יערות והפרעה אנושית הם מבין האיומים העיקריים לרבים מהם.
הסוגים בקבוצה

סוג: טאקין (Budorcas) - מין יחיד.
סוג: טאר ההימלאיה (Hemitragus) - מין יחיד.
סוג: טאר נילג'ירי (Nilgiritragus) - מין יחיד.
סוג: טאר ערבי (Arabitragus) - מין יחיד.
סוג: צפיר הקורדילרים (Oreamnos) - מין יחיד.
סוג: צפיר (Rupicapra) - בעל 2 מינים.
סוג: סרו (Capricornis) - בעל 6 מינים.
סוג: גוראל (Naemorhedus) - בעל 4 מינים.
גלריה

זוג טאקינים סיצ'ואנים באזור הררי.
צפיר האלפים צועד בכרי דשא תת-אלפינים.
קבוצת סרואים יפנים ביער הררי מושלג.
גוראל סיני רובץ בסבך.
ראו גם

אנטילופות
סאיגות
אנדרו לויד ובר

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1948 (בן 76) קנזינגטון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  לונדון, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה, Amberfield School, בית הספר וסטמינסטר, מודלין קולג', Westminster Under School 
 סוגה:  מחזמר
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סוני קלאסיקל 
 בן או בת זוג:  Sarah Hugill (24 ביולי 1971–14 בנובמבר 1983) שרה ברייטמן (22 במרץ 1984–3 בינואר 1990) Madeleine Gurdon (9 בפברואר 1991–?) 
 צאצאים:  Imogen Lloyd Webber, Nick Lloyd Webber, William Lloyd Webber, Isabella Lloyd Webber 
 מספר צאצאים:  5
 פרסים והוקרה:  פרס טוני למוזיקה המקורית הטובה ביותר  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר  Sitges Grand Honorary Award (2004)  פרס גראמי לאלבום מחזמר  דוקטור לשם כבוד מהקולג' המלכותי למוזיקה (2014)  פרימיום אימפריאל (1995)  Primetime Emmy Award for Outstanding Special Class Program  פרס אגדה חיה של גראמי (1990)  פרס אוליבייה  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  Knight Bachelor  פרס מיוחד של אגודת התאטרון של לונדון  פרס מרכז קנדי  Classic Brit Awards 
 www.andrewlloydwebber.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו לויד ובר (באנגלית: Andrew Lloyd Webber; נולד ב-22 במרץ 1948 באנגליה) הוא אחד מגדולי מפיקי ומלחיני מחזות הזמר בעולם. זכה בפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב, שלושה פרסי גראמי ושבעה פרסי טוני. הוא מהבודדים שזכו בכל ארבעת הפרסים.
בין מחזות הזמר שהפיק והלחין: יוסף וכתונת הפסים המשגעת, ישו כוכב עליון, אוויטה, קאטס (Cats) ופנטום האופרה (המחזמר המצליח בכל הזמנים). בנוסף הלחין כמה יצירות ידועות, כמו הרקוויאם שלו משנת 1985.
היה נשוי לשרה ברייטמן, שגילמה את כריסטין במחזמר פנטום האופרה. הצ'לן ג'וליאן לויד ובר הוא אחיו הצעיר. אביהם היה ויליאם לויד ובר, נגן עוגב, מלחין ומנהל הקולג' המלכותי למוזיקה.