stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאורו רוסאלס
ביוגרפיה

רוסאלס החל את הקריירה בקבוצת ניואל'ס אולד בויס. הוא נודע במהירותו וביכולת טכנית גבוהה וקיבל את הכינוי "ספידי רוסאלס". ב-2004 נרכש רוסאלס על ידי אייאקס אמסטרדם ההולנדית בה שיחק במשך 3 עונות ללא הצלחה יתרה. ב-2007 נרכש רוסאלס על ידי ריבר פלייט תמורת 1.8 מיליון אירו כחלק ממסע רכש שערכה הקבוצה כדי לשוב ולזכות באליפות. למרות מסע הרכש הנוצץ, הקבוצה אכזבה וסיימה באמצע הטבלה.
ב-18 במרץ 2011 לאחר מחלוקות רבות חתם במועדון סיאטל סאונדרס מליגת ה־MLS. בתחילת 2014 נרכש על ידי צ'יבאס ארצות הברית.
רוסאלס היה בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה אשר זכתה במונדיאל הנוער לשנת 2001. רוסאלס היה גם בסגל הנבחרת האולימפית אשר זכתה במדליית הזהב במשחקים האולימיפיים באתונה 2004. לרשותו של רוסאלס 10 הופעות במדי הנבחרת הבוגרת בהן כבש שער אחד.
תארים

ניואל'ס אולד בויס
אליפות ארגנטינה - 1 (אפרטורה 2004)
אייאקס אמסטרדם
הגביע ההולנדי - 1 (2006)
גביע יוהאן קרויף - 2 (2005, 2006)
נבחרת ארגנטינה
מונדיאל הנוער - 1 (2001)
מדליית זהב אולימפית - 1 (2004)
מולייטאי (רשות מקומית)

מולייטאי (בליטאית: Molėtų rajono savivaldybė) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא.
רשות מקומית מולייטאי משתרעת על פני 1,368 קמ"ר, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2011, למעלה מ-20,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר ברשות המקומית היא העיר מולייטאי, המשמשת כמרכז המנהלי שלה. רשות מקומית שוכנת בדרומו של מחוז אוטנה במעין מובלעת בשטחו של מחוז וילנה, וגובלת בארבע רשויות מקומיות של מחוז זה.
מבצע קונרד השלישי

מבצע קונרד השלישי היה מתקפה צבאית גרמנית בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם השנייה. זה היה המבצע השלישי והשאפתני ביותר מבין שלושת מבצעי קונרד והייתה לו מטרה להקל על המצור על בודפשט ולכבוש מחדש את כל אזור טרנסדנוביה. תוך שהיא השיגה הפתעה מוחלטת, החלה המתקפה הגרמנית ב-18 בינואר 1945. בתמיכת הלופטוואפה, קורפוס הפאנצר אס אס ה-4, מערך ההתקפה הגרמני העיקרי, השתלט על ארמיית המשמר הרביעית של ברית המועצות תוך יומיים, השמיד מאות טנקים סובייטים בדרך, הגיע לנהר הדנובה ב-19 בינואר וכבש מחדש 400 קמ"ר של שטח בתוך ארבעה ימים. לאחר תשעה ימים של לחימה, והשמדת של שני שלישים מהטנקים הסובייטיים בכל החזית האוקראינית השלישית על ידי כוחות אס אס, נבלמה המתקפה הגרמנית על ידי תגבורת סובייטית במרחק של 25 קילומטרים מבודפשט ב-26 בינואר.
הקרב

החזית האוקראינית השלישית הסובייטית ספגה את עיקר התקפת הארמייה השישית הגרמנית הגרמנית. מי שהוביל את ההסתערות היה קורפוס הפאנצר אס אס ה-4, אשר עם שלוש דיוויזיות שריון ויחד עם קורפוס הפאנצר ה-3, כלל 376 כלי רק"ם מבצעיים בתחילת המתקפה. ארמיית המשמר הרביעית, עם 250 כלי רק"ם מבצעיים בלבד, פעלה עם צוות מודיעין גרוע שלא הצליח לחלוטין לזהות את הגעתו של קורפוס הפאנצר אס אס ה-4 לפניו. מחלקות המודיעין של החזיתות האוקראיניות השנייה והשלישית האמינו בטעות שקורפוס הפאנצר אס אס ה-4 נפרס מחדש למערב הונגריה.
נהנה מתמיכת כוח האוויר הגרמני, התקפת קורפוס הפאנצר אס אס ה-4 השיגה הפתעה מוחלטת, ארמיית המשמר הרביעית הסובייטית נדרסה תוך פחות מיומיים כאשר דיוויזיות הפאנצר אס אס ה-3 וה-5, מצוידות היטב בטנקי פנתר עדיפים מבחינה איכותית על טנקי T-34 של הסובייטים, השמידו טנקים סובייטיים רבים ברצף מהיר. קורפוס הטנקים הסובייטי ה-18 וקורפוס הרובאים ה-130 כותרו ומתקפת נגד של הקורפוס הממוכן ה-7 נמחצה על ידי טנקי הרס אס. לגרמנים היה חסר חיל רגלים כדי לצמצם במהירות את הכיסים וחלק גדול מהכוחות הסובייטיים הצליחו לפרוץ החוצה. עד סוף היום הראשון נוצרה פרצה ברוחב של 30 ק"מ ובעומק של 60 ק"מ בקו החזית הסובייטי וטנקי האס אס הגיעו לדנובה ב-19 בינואר, ופיצלו לשניים את הכוחות הסובייטיים בטרנסדנוביה. עד ה-21 בינואר, כבשו הגרמנים 400 קמ"ר של שטח, הישג השווה להישגים הראשונים של גרמניה במהלך מתקפת הארדנים בחזית המערבית בדצמבר 1944.
המצב בנקודות המעבר הסובייטיות על הדנובה גבל בפאניקה. נתונים להתקפות מתמדות של הלופטוואפה, 40,000 חיילים סובייטים וכמויות גדולות של ציוד לחימה הועברו לגדה המזרחית כדי להימנע מנפילתם לידיים גרמניות. העיר ההונגרית בת 40,000 אזרחים ונקודת מעבר האספקה המרכזית של סקשפהרוואר נכבשה על ידי הציר ב-22 בינואר לאחר קרב. ב-19 ובתחילת ה-20 בינואר לא היו חיילים סובייטים בין חוד החנית של קורפוס הפאנצר אס אס ה-4 לבין חיל המצב של הציר בבודפשט. החזית האוקראינית השלישית העבירה את קורפוס הפרשים ה-5 עם 100 טנקים, 360 כלי ארטילריה, שלושה גדודים של תותחים נגד טנקים ושישה גדודי ארטילריה כדי לחסום את הפער. היא עשתה זאת בזמן ב-20 בינואר לאחר צעדה של 60 ק"מ, שכן הגרמנים שספגו גם אבדות אנושיות וחומריות ניכרות בהשמדת כל הטנקים של ארמיית המשמר הרביעית, נותרו עם רמות קריטיות של דלק ותחמושת ועדיין לא שלטו באותו היום בסקשפהרוואר, האריכו את קווי האספקה של גרמניה.
גם הקורפוס הממוכן הסובייטי ה-1 נפרס כדי להילחם באס אס, והאט את ההתקדמות הגרמנית שהופנתה צפון-מזרחה לעבר אגם ולנצה. דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-3 "טוטנקופף" נדחפה להגנות הסובייטיות והייתה בטווח של 25 קילומטרים מכיס בודפשט עד ה-26 בינואר. דיוויזיית הפאנצר ה-1 חדרה לקווי ההגנה הסובייטיים ליד ואל ויצרה קשר רדיו עם מגיני בודפשט. לאחר מכן הורה מפקד הארמייה השישית הרמן באלק לסגת לאחור, מה שעורר זעם אצל הרברט גילה, מפקד קורפוס הפאנצר אס אס ה-4. הגורם הבסיסי מאחורי פקודתו של באלק היה המחסור בחיל רגלים בקורפוס, שפירושו קווי אספקה ארוכים ופגיעים.
לאחר מכן

אי שיתוף ארמיית הפאנצר השנייה מדרום במתקפה הראשונית הייתה טעות חמורה מצד מפקד קבוצת ארמיות דרום אוטו והלר. התקפה בו-זמנית של ארמיית הפאנצר השנייה וקבוצת ארמיות F עלולה הייתה לנתק את כל קווי האספקה של החזית האוקראינית השלישית. אדולף היטלר סירב לאשר את המבצע, שזכה לשם הקוד Icebreaker, מכיוון שהיה מודאג ממתקפה סובייטית פוטנציאלית מדרום-מזרח שעשויה לכבוש במהירות את שדות הנפט של נג'קניז'ה. לסובייטים מדרום לא היה למעשה תכנון התקפי עצמאי מכיוון שהם היו מודאגים מהפוטנציאל להתקפה גרמנית בגזרה זו.
ב-21 בינואר, הורתה הסטאבקה לפוצץ שני גשרי פונטונים על פני הדנובה (דונאויווארוש ודונפלדוואר) ואישרה נסיגה מלאה מאחורי הדנובה במידת הצורך. סמיון טימושנקו הופקד על תיאום פעולות החזית האוקראינית השלישית והשנייה. חלקים של ארמיית האוויר החמישית הועברו מהחזית האוקראינית השנייה כדי לסייע לחזית האוקראינית השלישית, קורפוס הטנקים ה-18 צויד מחדש לאחר שאיבד את רוב הטנקים שלו בקרבות הראשוניים, ואלמנטים של הארמייה ה-27 הועברו מדרום-מערב לבודפשט. פיודור טולבוחין, מפקד החזית האוקראינית השלישית, קיבל את קורפוס הרובאים ה-30, קורפוס הרובאים ה-54 וקורפוס הטנקים ה-23 כתגבורת.
ב-27 בינואר, טולבוחין החל במתקפת הנגד שלו במטרה להשתמש בשלושה קורפוסים ממוכנים וקורפוס רובאים אחד כדי לכתר ולהשמיד את הקבוצות המתקדמות של קורפוס הפאנצר אס אס ה-4. כוח שני ישתלט מחדש על סקשפהרוואר כדי לנתק את קווי האספקה הגרמניים ותצא מתקפה מתואמת מדרום טרנסדנוביה כדי לכתר את כל קורפוס הפאנצר אס אס ה-4.
למרות הפער ברמת הכוחות המעורבים בין שני הצדדים, המתקפה הסובייטית כשלה במטרותיה המוצהרות. ב-25 בינואר, רק 50 מתוך 306 טנקים בקורפוס הפאנצר אס אס ה-4 היו מבצעיים עקב נזקי קרב, בלאי מכני ומחסור בדלק. הכישלון הסובייטי התאפשר על ידי ההחלטות הכושלות של ההנהגה הסובייטית העליונה. רודיון מלינובסקי, מפקד החזית האוקראינית השנייה, השליך את קורפוס הטנקים ה-23 לקרב ללא סיור או סיוע אווירי צמוד. הקורפוס הושמד כליל על ידי הגרמנים ביום אחד. הגרמנים השמידו 122 טנקים סובייטים ביום הראשון של המתקפה הסובייטית, מתוכם בערך 100 השתייכו לקורפוס הטנקים ה-23. ללא קשר לטעויות כה גסות, הצבא האדום השתלט על שטח כאשר קורפוס הרובאים ה-54 וכל הארמייה ה-57 תקפו מדרום. גם קורפוס הרובאים ה-28 הועבר מעתודת הסטאבקה כדי להשתתף במתקפת הנגד. הלחימה הייתה קשה ו-70 טנקים ותותחי סער מושמדים ו-35 פגועים נותרו בקצה הכפר ורב לבדו. עד 1 בפברואר, הסובייטים השתלטו מחדש על רוב השטח שאבד במהלך מבצע קונרד השלישי, למעט סקשפהרוואר.
לוק קנארד

| --- | --- |

קנארד בשנת 2022
 לידה:  24 ביוני 1996 (בן 28) מידלטאון, אוהיו, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  10
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  בחירה מספר 12, 2017 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 2017–2020 2020–2023   2023–:  דטרויט פיסטונס לוס אנג'לס קליפרס   ממפיס גריזליס
לוק דאגלס קנארד (באנגלית: Luke Douglas Kennard; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע עבור ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים מכללות

קנארד נולד בעיר מידלטאון שבאוהיו, ולמד ב"תיכון פרנקלין" שעל יד דייטון. בשתי עונותיו האחרונות בתיכון זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין באוהיו ("Ohio Mr. Basketball"), לאחר שרשם ממוצעים של כ-40 נקודות, 10 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק. בקיץ 2015 נבחר להשתתף הן במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן והן במשחק נייקי הופ סאמיט, בו הוביל את קלעי "נבחרת ארצות הברית" עם 22 נקודות.
בשנת 2015 החל קנארד ללמוד ולשחק באוניברסיטת דיוק, אלופת טורניר המכללות בעונה הקודמת. בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה קלע 11.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לדיוק להעפיל לשלב שמינית גמר טורניר המכללות (NCAA Sweet Sixteen). בעונת 2016/2017, עם דעיכתו של גרייסון אלן ועזיבתו של ברנדון אינגרם ל-NBA, הפך קנארד לקלעי המוביל של הקבוצה (19.5 נקודות למשחק), אך היא הודחה כבר בסיבוב השני כשהפסידה במפתיע מול אוניברסיטת קרוליינה הדרומית. בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American), והודיע על עזיבת האוניברסיטה לאחר שנתיים בלבד.
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

בדראפט ה-NBA‏ 2017 נלקח קנארד על ידי דטרויט פיסטונס בבחירה ה-12, לצד שלושה מחבריו בדיוק – ג'ייסון טייטום (בחירה שלישית), הארי ג'יילס (בחירה 20) ופרנק ג'קסון (בחירה 31). ב-10 בדצמבר 2018 קלע קנארד שיא קריירה של 28 נקודות במשחק מול פילדלפיה 76'. בפלייאוף 2019 הודחו הפיסטונס בסיבוב הראשון מול מילווקי באקס (0–4), אך קנארד עצמו הציג יכולת מצוינת עם 15.0 נקודות בממוצע למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הפלייאוף עם 60% קליעה לשלוש.
במשחק הראשון של עונת 2019/2020 קלע קנארד שיא קריירה חדש של 30 נקודות, בניצחון הפיסטונס מול אינדיאנה פייסרס. באותה עונה פרץ עם ממוצעי שיא של 15.8 נקודות ו-4.1 אסיסטים למשחק, אולם שותף ב-28 משחקים בלבד בשל דלקת גידים בברכו.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס קליפרס

לקראת עונת 2020/2021 הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם ברוקלין נטס וגם רודני מקגרודר שינה את קבוצתו. בדצמבר 2020 חתם בקליפרס על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2021/2022, בסך כ-64 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > ממפיס גריזליס

ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בהפסד לבוסטון סלטיקס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | דטרויט | 73 | 9 | 20.0 | 0.443 | 0.415 | 0.855 | 2.4 | 1.7 | 0.6 | 0.2 | 7.6 |
| 2018/2019 | דטרויט | 63 | 10 | 22.8 | 0.438 | 0.394 | 0.836 | 2.9 | 1.8 | 0.4 | 0.2 | 9.7 |
| 2019/2020 | דטרויט | 28 | 25 | 32.9 | 0.442 | 0.399 | 0.893 | 3.5 | 4.1 | 0.4 | 0.2 | 15.8 |
| 2020/2021 | קליפרס | 63 | 17 | 19.6 | 0.476 | 0.446 | 0.839 | 2.6 | 1.7 | 0.4 | 0.1 | 8.3 |
| 2021/2022 | קליפרס | 70 | 13 | 27.4 | 0.449 | 0.449 | 0.896 | 3.3 | 2.1 | 0.6 | 0.1 | 11.9 |
| 2022/2023 | קליפרס | 35 | 11 | 20.7 | 0.464 | 0.447 | 0.950 | 2.4 | 1.1 | 0.5 | 0.1 | 7.8 |
| 2022/2023 | ממפיס | 24 | 3 | 24.6 | 0.526 | 0.540 | 0.947 | 3.1 | 2.3 | 0.5 | 0.0 | 11.3 |
| קריירה |  | 356 | 88 | 23.3 | 0.455 | 0.437 | 0.877 | 2.8 | 1.9 | 0.5 | 0.1 | 9.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | דטרויט | 4 | 2 | 33.3 | 0.489 | 0.600 | 0.833 | 4.0 | 1.8 | 0.8 | 0.3 | 15.0 |
| 2020/2021 | קליפרס | 15 | 0 | 14.6 | 0.477 | 0.412 | 0.500 | 0.9 | 0.5 | 0.1 | 0.0 | 5.6 |
| 2022/2023 | ממפיס | 5 | 0 | 21.4 | 0.522 | 0.500 | 1.000 | 4.0 | 1.4 | 0.8 | 0.0 | 7.2 |
| קריירה |  | 24 | 2 | 19.1 | 0.489 | 0.463 | 0.833 | 2.1 | 0.9 | 0.4 | 0.0 | 7.5 |
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה, באתר קבוצת דיוק
↑  סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2015, באתר realgm.com
↑  סטטיסטיקות משחק נייקי הופ סאמיט 2015, באתר realgm.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של קנארד, באתר sports-reference.com
↑  קנארד מודיע על העמדתו לבחירה בדראפט 2017, באתר USA Today,‏ 6 באפריל 2017
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2017, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דטרויט לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת הפלייאוף בין דטרויט למילווקי, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום המשחק בין דטרויט לאינדיאנה, באתר ESPN,‏ 24 באוקטובר 2019
↑  קנארד עשוי להיעדר לחודש נוסף, באתר detroitnews.com,‏ 13 בינואר 2020
↑  הקליפרס מצרפים את קנארד, פטון וסקראב, באתר הקבוצה, 19 בנובמבר 2020
↑  קנארד חותם על הארכת חוזה בקליפרס, באתר ESPN,‏ 21 בדצמבר 2020
מאוריטניה (העת העתיקה)

ערך זה עוסק בפרוביניקיה רומית. אם התכוונתם למדינה באפריקה של ימיינו, ראו .
גבולותיה של ממלכת מאורטניה הקדומה ושכנותיה
מאורטניה (בלטינית: Mauretania) או מאוריטניה (בכתיב עברי מודרני) הייתה חבל ארץ קדום, ממלכה היסטורית ומאוחר יותר פרובינקיה רומית בצפון-מערב אפריקה שהשתרעה על השטחים שכיום מהווים את צפון מרוקו ואלג'יריה.
היסטוריה

מקור שמה של הממלכה הוא כנראה מהשבט הברברי שישב בה בימי קדם. בנוסף לשבט זה ישבו עוד עשרות שבטים ברברים אחרים בארץ, בנוסף לשבטים מדבריים שהיגרו ממרכז אפריקה. מהמאה ה-8 לפנה"ס והלאה החלו מתיישבים הפיניקים בחופי מאורטניה בתחנות מסחר. המרכזים הפיניקיים החשובים היו ככל הנראה טינגיס (טנג'יר המודרנית) ובוולובליס. עם התחזקותה של קרתגו סרו הערים הפיניקיות במאורטניה לשליטתה.
במהלך המאה ה-2 לפנה"ס התגבשה ממלכה עצמאית באזור כאשר מספר שבטים התאחדו, כתגובה לעלייתה של ממלכת נומידיה. במלחמת יוגורתה, שנערכה בין הרפובליקה הרומית לבין יוגורתה מלך נומידיה, שיחקו מאורטניה ומלכה בוככוס תפקיד חשוב במהלך המלחמה, כאשר היא החליפה צדדים בין שני הניצים. המלחמה הסתיימה עם הסגרתו של יוגורתה על ידי בוככוס לידי לוקיוס קורנליוס סולה.
לאחר מותו של בוככוס עלו לשלטון הממלכה בניו בוככוס השני ובוגודס שחילקו את הממלכה ביניהם, אולם בוככוס הצליח להדיח את אחיו בשנת 38 לפנה"ס והפך למלכה היחיד של מאורטניה. לאחר מותו של בוככוס הפכה הממלכה למדינת חסות רומית ויובה השני שנישא לקלאופטרה סלנה השנייה, הוכתר על ידי אוגוסטוס קיסר, למלכה על ידי הרומים. בשנות שלטונו של יובה חדרו למאורטניה יסודות תרבותיים הלניסטים ורומאים רבים, והיא הפכה בהדרגה לממלכה הלניסטית טיפוסית. תלותה של הממלכה ברומא הלכה וגברה, וכבר בימיו של אוגוסטוס הוקמו בשטחה מושבות חיילים משוחררים ומבצרים. כמו כן נמצאו מטבעות עם כתובות לטיניות שנטבעו כבר בימי שלטונו של בוככוס השני.
עם הירצחו של תלמי, מלכה האחרון של מאורטניה, על ידי הקיסר הרומי קליגולה בשנת 40 פרץ מרד בממלכה. לאחר עלייתו של קלאודיוס לכס הקיסרות הרומית דוכא המרד והממלכה סופחה באופן רשמי לאימפריה הרומית.
הפרובינקיה חולקה לשתי יחידות מנהליות שונות, מאוריטניה של קיסריה (שחלק משטחה הפך מאוריטניה של סיטינפסיס בימי דיוקלטיאנוס), ומאוריטניה של טינגיס. הערים טיניגס ווולובליס קיבלו מעמד של מוניקיפיום, הוצב נציב על הממלכה, בן למעמד הפרשים, והחל גיוס של ילידים לחיילות העזר של הצבא הרומי. העיר קיסריה הפכה למושבה של חיילים רומים משוחררים. עם זאת, השליטה הרומית על הארץ הייתה מוגבלת ברובה לאזורי החוף ורוב פנים הארץ נשאר מחוץ להשפעתם.
עם פלישתם של הוונדלים ב־428 לצפון אפריקה נפלה גם מאורטניה לידיהם והיוותה חלק מממלכתם. בחלקים של צפון אפריקה בהם היה ריק שלטוני, מספר שבטים ברברים פרסו את חסותם באזור (כמו הממלכה המאורו-רומאית), לצד ערים אשר החלו לצבור כוח והשפעה. האימפריה הביזנטית הצליחה בשנת 533 להשמיד את הממלכה הוונדלית בצפון אפריקה, אולם היא לא הצליחה לגבש את שלטונה במאורטניה ושלטה רק על מספר נקודות מבודדות בחופה הצפוני, שלטון שנמשך עד לכיבושה הסופי של הארץ על ידי הערבים במהלך המאה ה-7.
לקריאה נוספת

תיאודור מומזן, דברי ימי רומא, כרך ג', עמודים 324–333, הוצאת מסדה, תשכ"א.
מארק הופוס

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1972 (בן 52) רידג'קרסט, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  בית ספר תיכון אמנדייל, תיכון שרמן א. בורוז, אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן מרקוס 
 סוגה:  רוק, רוק אלטרנטיבי 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  BMG רייטס מנג'מנט 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
מארק הופוס בהופעה באינדיאנה
מארק אלן הופוס (באנגלית: Mark Allan Hoppus; נולד ב-15 במרץ 1972) הוא מוזיקאי אמריקאי. סולן ובסיסט להקת הפופ פאנק בלינק-182 ולשעבר זמר ובסיסט בלהקת הפאנק רוק +44.
ביוגרפיה > שנות נעוריו

הופוס נולד בעיר רידג'קרסט שבקליפורניה, אך כבר בגיל צעיר עבר עם אביו לוושינגטון עקב הגירושין של הוריו כשהיה בן 10. בגיל 15 קיבל מארק את גיטרת הבס הראשונה שלו מאביו. מארק ניגן ושר בלהקה Pier 69, שהתמקדה בגרסאות כיסוי לשירים של הלהקה The Cure. בשנת 1988 ניגן בלהקה בשם The Attic Children. כשסיים את לימודיו בתיכון, עבר לסן דייגו על מנת להמשיך את לימודיו בקולג', ושם גרה אחותו אן. היא הכירה לו את טום דה-לונג', שהיה ידידה באותה תקופה, ולעיתים תכופות התלונן על כך שהוא רוצה להקה. מארק בא בהתחלה לביתו של טום, שם נאמר לו שטום בסקייט פארק ושם הוא פגש את טום לראשונה. מארק רצה להרשים את טום אז הוא טיפס על מנורת רחוב, קפץ וסדק את שני הקרסוליים והעקבים, והיה זקוק לקביים במשך שלושה שבועות. אחד ממפגשי הנגינה הראשוניים שערכו השניים זה מול זה הוליד את השיר Carousel.
ביוגרפיה > בלינק-182

הופוס ודה-לונג', עם חברם המתופף סקוט ריינור, החליטו להקים להקה בשנת 1992. הלהקה הוקמה תחת השם Duck Tape עד ההופעה השלישית שלהם, כאשר דה-לונג' אמר שהוא אוהב שם אחר - "בלינק" (מצמוץ, באנגלית). באותה תקופה הופוס למד בקולג' בשאיפה להיות מורה לספרות בתיכון, והחל לעבוד בחנות תקליטים. הופס ידע שהלהקה תופיע הרבה בסופי שבוע אז הוא אמר לבוס שלו בחנות שהוא צריך חופשות קבועות בסופי שבוע. בפברואר, 1995, הוציאה הלהקה את האלבום Cheshire cat שהפגין אלמנטים מרשימים ויצירתיים של סקייט פאנק, פופ פאנק, פאנק רוק וכלל את הלהיטים M&M's ו-Waisting time. בשנת 1996, כשלוח הזמנים של סיבובי ההופעות החל להיות עמוס יותר הוא התפטר מעבודתו.
בשנת 1997, לאחר שהדיסק השלישי שלהם Dude Ranch יצא, בלינק-182 יצאו לסיבוב הופעות, ובמהלכו המתופף טראוויס בארקר מלהקת The Aquabats החליף את סקוט בתור המתופף של בלינק, והפך למתופף הקבוע של הלהקה. השלישייה הזו, הופס, דה-לונג ובארקר הובילו את בלינק-182 להצלחה מסחררת, למכירת עשרות מיליוני תקליטים ולמעמד של אחת מלהקות הרוק המצליחות בעולם בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. האלבומים Enema of the State, Take off your pants and jacket ו-Untitled נחשבו לפורצי-דרך ומכוננים בסצנת הפופ-פאנק והשפיעו על מוזיקאים ואומנים רבים.
אולם, 8 שנים ו3 אלבומים מאוחר יותר (22 בפברואר 2005) בלינק-182 התפרקו. בראיון שנערך עמו לאחר הפירוק, הוציא מארק הופוס את "הכביסה המלוכלכת" מאחורי סיפור הפירוק של הלהקה המצליחה וחשף מערכת יחסים שהלכה והידרדה בין טום דה-לונג' לבין שני חברי הלהקה האחרים וסיפר כי דה-לונג' רצה זמן עם משפחתו.
לאחר פירוק הלהקה, הקימו הופוס וטראוויס בארקר את להקת +44 יחד עם שיין גאלאגר וקריג פיירבאוג. האלבום הראשון שלהם יצא ב-14 בנובמבר 2006.
הופוס התחתן עם חברתו סקיי אברלי ב-2 בדצמבר 2000. בנם, ג'אק הופוס, נולד ב-5 באוגוסט 2002. הופוס גר בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, קליפורניה. בביתו יש אולפן הקלטות בו הקליטה להקתו +44 את אלבומם.
4 שנים לאחר, מכן בשנת 2009, הודיעו חברי בלינק-182 בטקס פרס הגראמי שהם מתאחדים שוב.
ב-24 ביוני 2021  צייץ הופוס שהוא חולה בסרטן מסוג לימפומה ועובר תהליכי כימותרפיה, הופוס פרסם את הדברים בחשבונות המדיה החברתית שלו, וחשף כי עבר את הכימותרפיה במהלך שלושת החודשים האחרונים, אולם לא חלק עם עוקביו את סוג הסרטן ממנו הוא סובל. "זה מעפן ואני מפחד, אבל בו זמנית התברכתי ברופאים מדהימים ומשפחה וחברים שיעזרו לי לעבור את זה", כתב. "עדיין יש לי חודשים של טיפולים בהמשך, אבל אני מנסה להישאר מלא תקווה וחיובי". טום דה לונג' סולן וגיטריסט הלהקה בעבר הביע בו תמיכה. בנוסף טראוויס בארקר מתופף הלהקה כיום.
הופוס היה טבעוני במשך שנים רבות, ורק בשנת 2021 שב לאכול בשר בהמלצת הרופא שלו, עקב מחלת הסרטן בה לקה. ב-29 בספטמבר 2021 ציין הופוס שהוא החלים מהמחלה, ועליו לעבור בדיקה בכל 6 חודשים על מנת לוודא שהוא בריא.
פרויקטים נוספים

הופוס ניגן בס בשיר "Sonny" מתוך האלבום "Sticks and Stones" של ניו פאונד גלורי.
הופוס השתתף בשיר "Wrecking Hotel Rooms" מתוך האלבום Panic של להקת MxPx, ובשיר Empire מהפסקול של The Passion of the Christ.

בנוסף הוא השתתף בשיר I'd Do Anything של להקת סימפל פלאן ובקליפ, ובשיר "Paper Doll" של הראפר האלקטרוני ריני ריני.
לאחר ששמע דיסק שלהם, הפך הופוס לאמרגן של Fenix*TX במשך תקופה מסוימת, אך בשנת 1999 עקב ההצלחה הענקית של בלינק-182 בגלל הדיסק Enema of the State, הוא עזב את התפקיד.
הופוס הפיק את האלבום "Commit This to Memory" של להקת "Motion City Soundtrack".
בנוסף הוא הפיק מספר שירים באלבום Decomposer של להקת The Matches יחד עם ניק הקסיום מ-311.
חברות

למארק הופס ולטום דלונג היו שתי חברות שניהלו יחד והן היו ATTICUS ו-Macbeth Footwear. לאחר ראיון שנערך לא מזמן עם מארק, הוא אמר שהוא פרש מן החברות האלה וכיום יש לו חברה משותפת אחת עם טראוויס ששמה הוא Famous Stars and Straps.
HiMyNameIsMark

HiMyNameIsMark הוא פודקאסט + בלוג שמארק מנהל באתר himynameismark.com.
כל מספר שבועות יוצא פודקאסט חדש והוא כולל שירים וראיונות עם כל מיני להקות חדשות. בשנת 2005 מארק זכה בתחרות ה"פודקאסט הטוב ביותר".
בפודקאסט מספר 24 מארק פרסם את מספר הטלפון של האמרגן של 44+. הרבה אנשים שהקשיבו לפודקאסט התקשרו למספר ולא פעם טענו שמארק החזיר להם שיחה. הפודקאסט נערך מחדש והמספר צונזר.
יחסי איראן – הממלכה המאוחדת

| יחסי איראן – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
איראן: הממלכה המאוחדת


איראן: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 243,610
אוכלוסייה
91,781,231: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 48,237

יחסי איראן – הממלכה המאוחדת (בפרסית: روابط ایران و بریتانیا, באנגלית: Iran–United Kingdom relations) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
איראן, אשר כונתה פרס לפני 1935, החלה את יחסיה הדיפלומטיים עם אנגליה בתקופת השושלת האילח'אנית במאה ה-13, כאשר המלך אדוארד הראשון שלח נציגות דיפלומטית לתבריז, אז בירת השושלת האילח'אנית ב-1291, לצורכי יצירת בריתות.
היחסים בין שתי המדינות ידעו לאורך השנים עליות ומורדות פעמים רבות בעקבות נסיבות פוליטיות פנימיות ובינלאומיות, אך נותרו לרוב יחסים ידידותיים.
היסטוריה > תקופת ספוויה

ב-1553, המלך אדוארד השישי שכר את שירותי הקפטן והסוחר סבסטיאן קבוט להקמת חברת מסחר עם המזרח הקרוב, ולשם כך הועברו לידיו שתי אוניות שהפליגו לארכנגלסק. משם, קבוט וצוותו הפליגו למוסקבה כדי להציע לאיוואן הרביעי את עסקת סחר. משהתקבלה, הוקמה חברת הסחר המוסקובית (אנ'), אשר מחלקתה הדרומית עסקה בסחר עם פרס הספווית.
ב-1597 אירח השאה עבאס הראשון משלחת של 28 שליחי החברה בהם רוברט שרלי (אנ') ואחיו אנטוני (אנ') בקזווין ולאחר מכן באספהאן כדי להקים יחד ברית נגד האימפריה העות'מאנית. במסגרת הברית אימנו האחים שרלי את חיל הפרשים, הצבא ויחידת החיילים-עבדים, ה"גהולם", אימונים שבאו לכדי ביטוי באופן מיידי בניצחון במלחמה הספווית-עות'מאנית בין 1603–1618, שהוביל להסכם נצוח פאשה, ובמלחמות ספוויה לאחר מכן. יחסי הסחר החמימים הובילו לכניסת חברת הודו המזרחית הבריטית לפרס ולשימוש בנמל ג'סק (אנ') כחלק מנתיב סחר המשי.
היסטוריה > תקופת קג'אר

בתקופת שושלת קג'אר, בריטניה, הולנד ופורטוגל נאבקו ביניהן על ההשפעה על דרום פרס לחופי המפרץ הפרסי, בעוד האימפריה הרוסית הרחיבה את השפעתה על צפון פרס. משרד החוץ הבריטי, שחשש מהתרחבות השליטה הרוסית, לדיפלומט הבריטי גור אוסולי (אנ') בניסוח הסכם גוליסטן ב-1813, בו תלו תקוות לייצוב גבולות רוסיה והשפעתה.
מתיחות בין נאסר א-דין שאה בתמיכת רוסיה והאימפריה הבריטית הובילו ב-1856 לפרוץ המלחמה האנגלו-פרסית, במהלכה נקבעו גבולותיה המזרחיים והדרומיים המודרניים של איראן.
בעקבות המשבר הכלכלי החריף חתמו השלטונות הבריטיים על מספר זיכיונות, בהם זיכיון ראותר (אנ') ב-1872 להקמת בנק ותשתיות, וזיכיון סחר הטבק ב-1890, אשר העמיקו את שליטת החברות הבריטיות בפרס ויצרו בתעשייה הפרסית מונופולים בשליטה בריטית, בהם הבנק האימפריאלי של פרס (אנ'), חברת הנפט האנגלו-פרסית והחברה הקיסרית לטבק (אנ').
בתחילת המאה ה-20 הגיעה לשיאה ההשפעה הבריטית על איראן עד כדי שבריטניה שלטה בח'וזסתאן ובבושהר באופן ישיר, ובריטיה ורוסיה חתמו ביניהן את ההסכם האנגלו-רוסי (אנ') בנוגע למעורבות באיראן, בלא להתייחס לשלטון העצמאי באיראן או לפגיעה בריבונותו. השלטון האיראני בטהראן נאלץ לקבל הסכמה מרוסיה ומבריטניה לגבי כל מינוי ממשלתי. בין השאר, בריטניה ורוסיה כפו את התפטרותו של היועץ הכלכלי של ארצות הברית לאיראן, מורגן שוסטר (אנ') ב-1911.