stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארבעה בג'יפ

| --- | --- |

 בימוי:  לאופולד לינדטברג 
 הופק בידי:  Praesens Film 
 תסריט:  ריצ'רד שווייצר, Hans Sahl 
 עריכה:  הרמן האלר 
 שחקנים ראשיים:  רלף מיקר Hans Putz Geraldine Katt Albert Dinan Paulette Dubost ויוקה לידפורס מייקל מדווין יוסף ידין 
 מוזיקה:  רוברט בלום 
 צילום:  אמיל ברנה 
 מדינה:  שווייץ 
 הקרנת בכורה:  1951 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס דב הזהב 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארבעה בג'יפ (בגרמנית: Die Vier im jeep) הוא סרט קולנוע שווייצרי משנת 1951 בהשתתפותו של השחקן הישראלי יוסף ידין.
הרקע ההיסטורי

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, מ-9 במאי 1945 ועד 27 ביולי 1955 הייתה אוסטריה תחת שליטה משותפת של ארבע מעצמות הכיבוש ארצות הברית, ברית המועצות, בריטניה וצרפת. המדינה חולקה לארבעה אזורי כיבוש, שכל אחד מהם נשלט על ידי אחת המעצמות. עיר הבירה וינה חולקה באותה מתכונת לארבעה אזורים.
שלא כמו בברלין, שהייתה בה הפרדה מוחלטת בין מזרח העיר שבשליטת הסובייטים, לבין מערב העיר שבשליטת שלוש מעצמות המערב (חלוקה שלימים תתבטא גם בהקמתה ובנתיבה של חומת ברלין), היה השלטון בווינה משותף לארבע מעצמות הכיבוש. ארבע המעצמות הקימו כוח שיטור משותף בעיר שהופעל על ידי פטרולים של ג'יפים שבכל אחד מהם נסעו יחד ארבעה שוטרים צבאיים מארבע המעצמות. עד היום משמש הביטוי "ארבעה בג'יפ" בווינה ככינוי לאותה תקופה.
בשיאה של אותה תקופה, בשנת 1951, הופק על רקע זה סרט הקולנוע השווייצרי "ארבעה בג'יפ". הסרט צולם באוסטריה בשחור-לבן ושפתו הייתה אנגלית. הסרט הוקרן לראשונה ב-30 במרץ 1951.
הבמאי

במאי הסרט היה הבמאי היהודי יליד וינה לאופולד לינדטברג שמשנת 1934 התגורר בשווייץ וביים בה סרטי קולנוע בשפה הגרמנית. לינדטברג ביים בהבימה באותה שנה את המחזה "פרופסור מנהיים" מאת פרידריך וולף (אביו של רב המרגלים מרקוס וולף) ובשנת 1935 את המחזות "חלום הגולם" מאת ה. ליויק ו"ילדי השדה" מאת פרץ הירשביין, וביים בשנת 1949 בתיאטרון הקאמרי את המחזה "הצל" מאת יבגני שוורץ, ובשנת 1955 את "הטירה", לפי ספרו של פרנץ קפקא, בתיאטרון הקאמרי.
יוסי ידין

ליאופולד לינדברג הכיר את שחקן הקאמרי יוסי ידין כאשר הגיע לישראל וביים בחודש אוקטובר 1949 את המחזה "הצל", שהצגת הבכורה שלו הייתה ב-1 בנובמבר של אותה שנה. יוסי ידין מילא באותו מחזה תפקיד של פונדקאי.
כשהחלו ההכנות להסרטת הסרט עלה בדעתו של לינדברג הרעיון כי שחקן שטרם נודע בעולם הרחב ימלא בסרט את תפקיד השוטר הצבאי הרוסי. הוא שלח את ההצעה לידין, וכאשר ידין שלח לו בתשובה את צילומיו, הקלטות מקולו וקטע בהשתתפותו שהוסרט במיוחד לצורך כך, הגיעה כעבור זמן קצר התשובה כי עליו להתייצב במקום ההסרטה. נסיעתו של ידין לחו"ל, על מנת להשתתף בסרט זר, הייתה בגדר אירוע תרבותי וחדשותי בישראל של ראשית שנות החמישים. מסעו לאירופה תועד בכתבות רבות מלוות בצילומים מן הסרט ומתהליך ההסרטה שהופיעו בעיתונות העברית.
עלילה

הסרט מתאר צוות של ארבעה סמלים, בני ארבע מעצמות הכיבוש, המפטרלים בווינה שלאחר המלחמה, בג'יפ אחד. הסרט מראה את שגרת היום יום של ארבעת הסמלים, על הבדלי המנטליות שביניהם. השגרה מופרעת יום אחד כאשר מוטלת עליהם משימה ללכוד שבוי שנמלט ממחנה שבויים סובייטי אל אזור הכיבוש של מדינות המערב בווינה, כדי להתאחד עם אשתו שנותרה לבדה באותו אזור. כאשר מתברר להם הצד האנושי של העניין, מחליטים האמריקאי, הבריטי והצרפתי לסייע לנמלט. הבעיה היא שהסמל הרוסי וסילי ורושנקו (יוסי ידין), נאמן לפקודות הממונים עליו בפיקוד הסובייטי, מסרב לאפשר לאיש להימלט ונכנס לעימות עם שלושת חבריו לג'יפ, תוך שהוא נקלע לקונפליקט בין הרגש האנושי שלו לבין חובתו.
התגובות

הסרט זכה בפרס "דב הזהב" לשנת 1951 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. הימים היו ימי המלחמה הקרה והסובייטים גינו את הסרט כסרט אנטי-סובייטי. בישראל של אותם הימים נתקבל הסרט בהתלהבות בשל השתתפותו של יוסף ידין כדמות מרכזית בו, בתקופה בה טרם הופיעו שחקנים ישראליים בהפקות קולנוע בינלאומיות. יוצאת דופן בהתלהבות הכללית הייתה "מק"י" המפלגה הקומוניסטית הישראלית. במכתב שכתבו מספר חברי בנק"י ברית הנוער הקומוניסטי הישראלי לשבועון דבר השבוע בדצמבר 1951 הם מותחים ביקורת על השבועון שהמליץ לקוראיו לצפות בסרט אנטי סובייטי זה (לדבריהם), ודורשים "להסירו מן הבד". עורך מדור הקולנוע של השבועון השיב להם:
אם נבדוק היטב נמצא שאין למהר לפסוק כי הסרט הוא אנטי-סוביאטי. מייצרי הסרט לא הציגו את החייל הרוסי באור פחות חיובי מהחיילים האחרים... הבה ננסה לזכור: החייל האנגלי מוצג בסרט כטפש גמור; החייל האמריקאי - כבחור בלתי אחראי ובלתי ממושמע; והוא גם היה הראשון ששלף את אקדוחו מול חברו הרוסי; הז'נדרמים הצרפתיים המחפשים - אידיוטים. לעומת זאת, הטענה היחידה אשר מאשימים בה אוהדי ברית המועצות את מייצרי הסרט, היא הצגת החייל הרוסי כאדם אשר נשמע לפקודות הממונים עליו וממלא אותן בדייקנות. האם זה כל כך נורא? על עורך המדור, למשל, עשה דווקא החייל הרוסי הממושמע, רושם הרבה יותר טוב מאשר החייל האמריקאי קל הדעת. ובפרט כשבתפקיד הרוסי משחק יוסי שלנו, האם אפשר שלא לחבבו ?
.
ראו גם

האדם השלישי (סרט)
אריוסיים

| אריוסיים |
| --- | --- |
 Hexanematichthys sago
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: אריוסיים
שם מדעי
 Ariidae ‏בליקר, 1862

Ariopsis seemanni
Cathorops hypophthalmus
אריוסיים (שם מדעי: Ariidae) היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים החיים בעיקר בים ובאוקיינוס ולא במים מתוקים כמו רוב בני הסדרה, אף שחלקם דווקא חיים רק במים מתוקים או מליחים. הם חיים רק בימים טרופיים או ממוזגים חמימים, בעיקר מסביב לחופי אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, דרום ודרום-מזרח אסיה, אפריקה ואוסטרליה.
אלו שפמנונים המגיעים לאורך 15 סנטימטר עד 185 סנטימטר אצל Netuma thalassina. הם בעלי זנבות מגודלים המתאימים לתנועה מהירה וסנפיר גבי מוגבה מעל גופם אצל רוב המינים. הראש מוארך ויותר נמוך מהגב ובקצה הפה שורות של 3 בינים דמויי-שפם העוזרים לשפמנון למצוא מזון. לחלק מהמינים ישנם קוצים בעלי ארס על גבם. צבעם כחול עד אפור. דבר מיוחד אצל בני משפחה זו הוא מנהגם להדגיר ביצים בפיהם עד לבקיעתם, בדומה לאמנוניים. דבר זה עוזר לגונן עליהם מטורפים.
שפמנונים אלה ניזונים ממיני סילוניות, דגים אחרים וחסרי חוליות שונים שהם תופסים בפיהם. חלק מהמינים מהווים דגי מאכל, ואחרים נפוצים כדגי נוי באקווריום או נראים באקווריומים ציבוריים.
מיון

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תת-משפחה Ariinae סוג ומין יחיד Amissidens hainesi  סוג Amphiarius  סוג Ariopsis  סוג אַרְיוּס (Arius)  סוג Aspistor  סוג ומין יחיד Batrachocephalus mino  סוג Brustiarius  סוג Carlarius  סוג Cathorops  סוג Cephalocassis  סוג Cinetodus  סוג Cochlefelis  סוג Cryptarius  סוג Genidens  סוג Hemiarius |  סוג Hexanematichthys  סוג ומין יחיד Ketengus typus  סוג Nedystoma  סוג Nemapteryx  סוג Neoarius  סוג Netuma  סוג Notarius  סוג ומין יחיד Occidentarius platypogon  סוג ומין יחיד Osteogeneiosus militaris  סוג Plicofollis  סוג Potamarius  סוג ומין יחיד Potamosilurus macrorhynchus  סוג Sciades  תת-משפחה Bagreinae סוג Bagre  תת-משפחה Galeichthyinae סוג Galeichthys |  |
אנדראה קור

| --- | --- |

אנדראה בהופעה בפסטיבל גלסטונברי באנגליה
 לידה:  17 במאי 1974 (בת 50) דאנדוק, אירלנד 
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 סוגה:  פופ רוק קלטי
 כלי נגינה:  חליל צד, פסנתר, חלילית אירית 
 חברת תקליטים:  תקליטי 143 (עד 2002) תקליטי לאוה (עד 2002) תקליטי אטלנטיק וורנר מיוזיק גרופ
 פרסים והוקרה:  Honorary Member of the Order of the British Empire 
 http://www.andreacorr.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדראה ג'יין קור (באנגלית: Andrea Jane Corr; נולדה ב-17 במאי 1974) היא סולנית להקת הפופ-רוק האירית הקורס ושחקנית. היא גם מנגנת על חלילית אירית בלהקה. יחד עם יתר הלהקה, עסקה רבות בפעילויות צדקה שונות.
ביוגרפיה

אנדראה קור נולדה בדאנדוק, מחוז לאות', באירלנד, הבת הצעירה של ג'ין וגרי קור, שני מוזיקאים. היא, אחיותיה הגדולות, קרולין (נולדה ב-1973) ושרון (נולדה ב-1970) ואחיה ג'ים (נולד ב-1964), הקימו את הלהקה הקורס על מנת להיבחן לסרט "The Commitments" שיצא ב-1991. למרות שכל הארבעה הופיעו בסרט, רק אנדראה קיבלה תפקיד שכלל דיבור. כמה שנים אחר-כך, במחזמר "Evita", היא שיחקה את פילגשו של חואן פרון בתפקיד שכלל רק שירה.
ב-2002 צצו שמועות שהיא הולכת לשחק כלארה בהפקת טלוויזיה בריטית על פי הנובלה של בוריס פסטרנק, "דוקטור ז'יוואגו", אבל בסוף הדמות שוחקה על ידי קירה נייטלי.
ממרץ 2006 הקורס לקחו תקופת פגרה ממוזיקה כי לג'ים, קרולין ושרון יש משפחות שהם רצו לבלות איתן יותר זמן . בנובמבר 2006 הוציאה הלהקה את אלבום אוסף הלהיטים השני שלה, שנקרא "Dreams: The Ultimate Corrs Collection".
קור היא קתולית אדוקה.
קריירת סולו

קור הקליטה את אלבום הסולו הראשון שלה, שנקרא "Ten Feet High"‏ .
האלבום, שהופץ מהשבוע השלישי של יוני 2007, הופק על ידי נלי הופר והמפיק בפועל בונו מלהקת U2. חוץ מלשיר, היא גם מנגנת בפסנתר. 11 רצועות באלבום נכתבו על ידי קור והנותרת היא גרסת כיסוי לשיר של הלהקה Squeeze,‏ "Take Me I'm Yours"‏ . ב-3 ביוני 2007 יצא הסינגל הראשון מהאלבום לתחנות רדיו ברחבי אירלנד.
חיים אישיים

בשנת 2009 התחתנה עם ברט דזמונד, בתם נולדה בשנת 2012 ובנם נולד בשנת 2014.
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

| Cover | Information | Charts |
| --- | --- | --- |
|  | Ten Feet High תאריך הפצה: 21 ביוני 2007 יפן  תאריך הפצה: 22 ביוני 2007 אירלנד  תאריך הפצה: 25 ביוני 2007 בריטניה / אירופה  תאריך הפצה: 26 ביוני. 2007 קנדה  תאריך הפצה: 27 ביוני 2007 פינלנד  תאריך הפצה: 29 ביוני 2007 גרמניה  תאריך הפצה: 23 ביולי 2007 אוסטרליה  תאריך הפצה: 7 באוגוסט 2007 ניו זילנד  תאריך הפצה: 27 באוגוסט 2007 פורטוגל / ספרד |  #9 במצעד האלבומים הספרדי  #24 במצעד האלבומים האירי  #38 במצעד האלבומים הבריטי  #43 במצעד האלבומים השווייצרי  #84 במצעד האלבומים ההולנדי  #86 במצעד האלבומים הגרמני  #128 במצעד האלבומים הצרפתי  #98 במצעד האלבומים האוסטרלי |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | שם | מקום טבלה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "Shame on You (to Keep My Love from Me)" |  108 (בריטניה - מכירות), 43 (אירלנד - מכירות), 23 (ספרד - ניגון רדיו רשמי)  | Ten Feet High |
| 2007 | "Champagne From A Straw" | 27 באוגוסט 2007 | Ten Feet High |
פילמוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Pictures | דונה | מחכה להפצה |
| 2006 | Broken Thread | לילי | מחכה להפצה |
| 2005 | The Bridge | מארי | מופץ על DVD (אורכב 29.09.2007 בארכיון Wayback Machine) |
| 2003 | The Boys & Girl From County Clare | אן | מופץ על DVD |
| 1998 | החרב הקסומה | קיילי (קול שירה) |  |
| 1996 | אוויטה | פילגשו של חואן פרון |  |
| 1991 | הקומיטמנטס | שרון ראביט |  |
הערות שוליים

↑  Andrea Corr: We’re an ordinary family that extraordinary things happened to. הדיילי טלגרף, 13 באוקטובר 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330140505171  PLWABN: 9810666269505606  BnF: cb141665975 (data)  GND: 135488354  ISNI: 0000 0001 1476 7032  LCCN: no2003069122  MusicBrainz: 6dc918ea-0bb6-4156-a324-0cf078678a06  NKC: xx0066731  VIAF: 85735718   WorldCat (עם VIAF): 85735718
אמילי לנדאו

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1960 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בינואר 2020 (בגיל 59) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ארצות הברית, ישראל 
 פעילות בולטת:  מומחית ליחסים בינלאומיים וחוקרת מדע המדינה
 השכלה:  תואר ראשון ושני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ודוקטורט ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית
 בן זוג:  עו"ד גיורא לנדאו
 אמילי לנדאו באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
 
אמילי לנדאו (באנגלית: Emily B. Landau;‏ 1 באוגוסט 1960 – 6 בינואר 2020) הייתה ד"ר ליחסים בינלאומיים וחוקרת מדע המדינה ישראלית במכון למחקרי ביטחון לאומי, אוניברסיטת תל אביב, בו ניהלה את הפרויקט בנושאי בקרת נשק וביטחון אזורי. הייתה מרצה גם במרכז הבינתחומי הרצליה ובאוניברסיטת חיפה. ב-2015 נבחרה על ידי המגזין פורבס כאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל.
קורות חיים

לנדאו נולדה בבוסטון שבארצות הברית ב-1960, השלישית בילדיהם של ברברה ופרופסור מרק בירן. אביה היה ממייסדי הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. עלתה לישראל עם משפחתה בגיל 14.
סיימה באוניברסיטת תל אביב תואר ראשון במדע המדינה ובספרות אנגלית ותואר שני במדע המדינה. את לימודי הדוקטורט ביחסים בינלאומיים השלימה באוניברסיטה העברית בירושלים.
הרצתה במגוון רחב של כנסים בישראל וברחבי העולם, ייעצה לגופים העוסקים בנושאי התמחותה, והשתתפה ביוזמות Track II הנוגעות לסוגיות בקרת נשק וביטחון אזורי.
היא הרצתה בנושאי אסטרטגיה, משא ומתן, ובקרת נשק בתחום הגרעיני בתוכניות שונות באוניברסיטת תל אביב, במרכז הבינתחומי הרצליה, ובתוכנית ללימודי חו"ל באוניברסיטת חיפה. הייתה חברה בצוות ההיגוי של EuroMeSCo – רשת מכוני מחקר מאירופה ואזור הים התיכון (Euro-Mediterranean Consortium), וחברה ב-IISS (אנ'), מכון מחקר בעל שם בלונדון.
התגוררה ברעננה עם בעלה עו"ד גיורא לנדאו, והיו להם שני ילדים.
נפטרה ב-6 בינואר 2020.
כתיבתה

לנדאו כתבה ספרים ומאמרים רבים בתחומי התמחותה:
ספרה הראשון (מחברת שותפה יחד עם אריאל לויטה), בעיני הערבים: דימויה הגרעיני של ישראל (הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 1994), הוא ניסיון להראות את האופן שבו מדיניות הגרעין של ישראל הובנה בקרב מדינות ערב, לנוכח העמימות שלה.
ספרה השני, Arms Control in the Middle East: Cooperative Security Dialogue and Regional Constraints‏ (הוצאת Sussex Academic Press‏, 2006) הוא מחקר מקיף אודות שיחות בקרת הנשק שהתקיימו במזרח התיכון בראשית שנות ה-90.
שניים ממחקריה יצאו לאור בהוצאת INSS‏:
Egypt and Israel in ACRS: Bilateral Concerns in a Regional Arms Control Process (הוצאת INSS‏, 2001)
Decade of Diplomacy: Negotiations with Iran and North Korea and the Future of Nuclear Non-Proliferation (הוצאת INSS‏, 2012) (מחקר השוואתי שעשתה אודות המאמצים הבינלאומיים לעצור את שאיפות הגרעין של איראן וצפון קוריאה)
הייתה עורכת שותפה של Building Regional Security in the Middle East: International Regional and Domestic Influence (הוצאת Barnes & Noble,‏ 2004).
כמו כן, ערכה קובצי מאמרים רבים במגוון סוגיות של פירוק נשק, כולל בחינת מדיניות פירוק הנשק של ממשל נשיא ארצות הברית ברק אובמה, ותמונת מצב של האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT).
הערות שוליים

↑  ד"ר אמילי לנדאו ז"ל, באתר אבלים
↑  על ד"ר אמילי לנדאו, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה, בית הספר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
↑  "לא קונבנציונלית: ריאיון עם החוקרת שמכירה כל אות בהסכם עם איראן", פורבס ישראל, 24 באוגוסט 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264267405171  BIBSYS: 4022891  BnF: cb155595369 (data)  ISNI: 0000 0000 5888 2289  LCCN: nr95015915  NTA: 352068272  RERO: 02-A012742853  SUDOC: 116294590  VIAF: 56926633   WorldCat (עם VIAF): 56926633
ארמיית האוויר ה-18

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  חיל האוויר הסובייטי חיל האוויר הסובייטי
 סוג:  ארמיית אוויר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1944–1946 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  מפציץ
ארמיית האוויר ה-18 הייתה ארמיית אוויר של חיל האוויר הסובייטי בזמן מלחמת העולם השנייה, היא הוקמה בדצמבר 1944, במטרה לשפר יכולת הפצצה של חיל האוויר הסובייטי.
מטה הארמייה התמקם במוסקבה ופיקוד הקדמי בברסט. יחידות הארמייה צוידו בעיקר במפציצים בתוצרת ברית המועצות מדגם איליושין Il-4 ו-B-25 מיטשל מתוצרת ארצות הברית.
במהלך שנת 1944/1945 מפציצי הארמייה בוצעו טיסות רבות מעל השטח של פולין, גרמניה ואוסטריה. הטיסות נערכו בעיקר בלילה. במהלך מבצע פרוסיה המזרחית, ב-7 באפריל לראשונה בוצעה הפצצת לאור יום. ביום זה 514 מטוסי הארמייה הפציצו את העיר הנצורה קניגסברג. הם נתמכו ב-232 מטוסי קרב של יחידות אחרות.
בתחילת קרב ברלין 745 מפציצי הארמייה נערכו הפצצות כבדות.
בתקופת פעילותה טייסי הארמייה ביצעו כ-20 אלף גיחות.
אסדת קידוח מתגבהת

אסדת קידוח (נפט) מתגבהת במצב "מקופל"
אסדת קידוח מתגבהת (באנגלית: Jack-up rig או ‏ Jack-up Mobile Drilling Unit; וגם Mobile Offshore Drilling Unit – בר"ת: MODU) הוא מתקן קידוח ימי נייד שחלק ממבנהו נתמך בקרקעית הים בזמן קידוח באר. אסדה מתגבהת (צפה) מועברת לאתר הקידוחים במצב "מקופל", כלומר עם עמודים או פיגומים כלפי מעלה. קיבוע האסדה מתבצע על ידי ייצוב העמודים על קרקעית הים (באמצעות הנמכתם בדומה לפעולת הג'ק), ואז משטח האסדה מתרומם לגובה הנדרש מעל פני הים. מגבהים מודרניים משתמשים במערכת גלגל ופס שיניים (אנ') כך שגלגל שיניים מונע על ידי מנוע חשמלי או הידראולי. אסדות מתגבהות משמשות בדרך כלל לקידוחים במים רדודים יחסית עד ל-400 רגל (כ-120 מטר), אף שדגמים מתקדמים יותר שלהן מגיעים לעומק של 550 רגל (כ-170 מטר). אסדה מתגבהת ראשונה נבנתה בשנת 1954.
אסדת קידוח מתגבהת במצב לא "מקופל", קרי מורמת על גבי העמודים.
אסדת קידוח מתגבהת "מקופלת"
אסדת קידוח מתגבהת "מקופלת" נגררת על ידי גוררת
אסדת קידוח מתגבהת "Thor" נגררת על ידי גוררת בקוקסהאבן (אנ'), גרמניה, 2010
הערות שוליים

↑  ראו: How Do Jackups Work?, Rigzone website
ערך זה הוא קצרמרבנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארגון הפעולה הקומוניסטית

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון 
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים)
 אידאולוגיות:  קומוניזם, מרקסיזם לניניזם
 נוצרה מתוך:  הארגון למען לבנון הסוציאליסטית ותנועת הלבנונים הסוציאליסטים
 מטה:  ביירות 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 
ארגון הפעולה הקומוניסטית (ערבית: منظمة العمل الشيوعي في لبنان) הוא מפלגה לבנונית מרקסיסטית-לניניסטית.
היסטוריה

ארגון הפעולה הקומוניסטית נוסד בשנת 1970 כאיחוד בין שתי קבוצות שמאל רדיקליות, הארגון למען לבנון הסוציאליסטית ותנועת הלבנונים הסוציאליסטים, מושאן איברהים מונה להיות מנהיג המפלגה, ארגון הפעולה הקומוניסטית מתח ביקורת קשה על המפלגה הקומוניסטית הלבנונית ומזכ"לה ג'ורג' חאווי והאשימה אותה בנטיות "רפורמיסטיות", אולם האיבה ביניהם פחתה באמצע שנות השבעים והם ניהלו משא ומתן על איחוד שבסוף לא צלח.
במהלך מלחמת האזרחים השנייה, ארגון הפעולה הקומוניסטית השתייך למחנה הרדיקלי, איברהים היה מזכיר התנועה הלאומית הלבנונית, שהתפרקה אחרי תחילת מלחמת לבנון הראשונה וסילוקו של אש"ף מביירות. עם התחזקות האחיזה הסורית בלבנון ארגון הפעולה הקומוניסטית ירד למחתרת מכיוון שהוא סירב לאמץ את המדיניות האנטי-פלסטינית של סוריה ולקטוע את קשריו עם אש"ף. ארגון הפעולה הקומוניסטית קיים קשרים קרובים עם החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין כתוצאה מהאידאולוגיה הקרובה של שתי המפלגות.
במהלך הנוכחות הישראלית ברצועת הביטחון ארגון הפעולה הקומוניסטית קיים יחסים קרובים עם חזבאללה ותמך במאבקו לסילוק ישראל מדרום לבנון.
חברות

ארגון הפעולה הקומוניסטית הוא אחת מהמפלגות הלבנוניות המעטות שהם רב-עדתיות, בין חבריו יש נוצרים, סונים ודרוזים, ובסיס כוחו נמצא באוכלוסייה השיעית. בשנות השמונים של המאה העשרים, למפלגה היו כ-2,000 חברים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 305146266   WorldCat (עם VIAF): 305146266
אקארי (חידה)

טבלת אקארי לא פתורה
אקארי (ביפנית: 美術館 ביג'וּטסוּקן), מוכרת גם כמדליק, היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. נכון ל-2011, ניקולי הוציאה לאור שלוש חוברות המכילות רק חידות אקארי.
חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת המורכבת מתאים שחורים ולבנים. השחקן מציב "נורות" בתאים לבנים, כך שלא יהיו שתי נורות המאירות אחת על השנייה, בעוד כל הטבלה מוארת. נורה מאירה את כל השורה והטור שלה, אלא אם כן קרן האור שלה פוגעת בתא שחור ושם נעצרת. בחלק מן התאים השחורים יש מספר בין 0 ל-4. כאשר מופיע מספר בתא שחור, המספר מציין כמה נורות חייבות להיות סמוכות לתא זה; לדוגמה, תא עם המספר 4 חייב להיות מוקף כולו (במאונך ובמאוזן, בסמוך לצלעותיו) בנורות, ואסור שתהיינה נורות בסמוך לתא עם המספר 0. בסמוך לתא שחור לא ממוספר יכול להיות כל מספר נורות (כולל 0). נורות הנמצאות באלכסון לתא לא נחשבות כסמוכות אליו.
שיטות פתרון

נקודת פתיחה נפוצה לאקארי היא למצוא תא שחור עם המספר 4 בתוכו, או תא עם מספר קטן יותר החסום בצד אחד או יותר (לדוגמה, 3 ליד קיר, או 2 בפינה) וכך מגיעים למצב בו יש רק תצורה אחת של נורות המקיפות את תא זה. אחרי צעד זה, עוד תאים ממוספרים נהיים מוארים בצד אחד או יותר, וכך קטן מספר סידורי הנורות האפשרי, ובחלק מן המקרים, קטן אף לאפשרות אחת.
כאשר לא ברור היכן להציב נורה, אפשר לצייר נקודות בתאים בהם אסור שתהיה נורה; תאים כמו 0, או תאים בהם נורה תיצור סתירה. לדוגמה, נורה המוצבת באלכסון ובסמיכות לתא עם המספר 3 תחסום שניים מהתאים הסמוכים לו, ובכך תחסום כל אפשרות להציב שלוש נורות מסביב לתא זה; לכן, בתאים הסמוכים באלכסון לתא עם 3, לעולם לא תוכל להיות נורה, ויכולים להיות תמיד מנוקדים. בדומה לכך, אפשר להציב נקודות במקומות בהם נורה "תלכוד" תא לא מואר אחר, בהפכה את הדלקתו לבלתי אפשרית ללא עבירה על החוקים.
טכניקה מתקדמת יותר היא לחפש תא שעדיין לא מואר, ולבדוק אם ישנו רק תא אחד שהצבת נורה בו תאיר את תא זה.
במקרה בו תא עם המספר 1 נמצא באלכסון לתא עם המספר 2, וה-2 צמוד לקיר מסוג כלשהו, נורה אחד יכולה בוודאות להיות מוצבת בצדו הנגדי של ה-1, מאחר שבשני המקומות האחרים לא יכולות להיות נורות (אחרת תהיינה שתי נורות בסמוך ל-1).
ראו גם

רשימת החידות של ניקולי
טבלת אקארי פתורה
ארמיית האוויר ה-17 (ברית המועצות)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  חיל האוויר הסובייטי חיל האוויר הסובייטי
 סוג:  ארמיית אוויר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 1942 – 1991 (כ־48 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  סטפן קרסובסקי, אוקטובר 1942 - מרץ 1943 ולדימיר סודץ, מרץ 1943 - 1945 (סוף המלחמה)
 עיטורים
 עיטור הדגל האדום 
 
ארמיית האוויר ה-17 הייתה ארמיית אוויר של חיל האוויר הסובייטי בזמן מלחמת העולם השנייה, היא הוקמה באוקטובר 1942, ונועדה לספק סיוע אווירי לכוחות החזית הדרום-מערבית. זמן קצר לאחר הקמתה היא השתתפה בקרב על סטלינגרד. בשלבים המאוחרים יותר של המלחמה היא השתתפה במתקפות הסובייטיות באוקראינה, רומניה, בולגריה, יוגוסלביה, הונגריה ואוסטריה.
בסך הכל ביצעו מטוסי הארמייה כ-200,000 גיחות במהלך המלחמה.
לאחר סיום הלחימה היא הוצבה בשטח אוקראינה הסובייטית. עם התפרקות ברית המועצות יחידות הארמייה שולבו בחיל האוויר האוקראיני.
ארמיית האוויר העשירית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1957 (כ־15 שנים) 
 מקים היחידה:  משרד ההגנה של ברית המועצות
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 
ארמיית האוויר העשירית (ברוסית: воздушная армия ‏я‏-10) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-15 באוגוסט 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות במזרח הרחוק הסובייטי. במהלך קיץ 1945 היא קיבלה תגבור מיחידות שהגיעו מחזית הלחימה עם גרמניה הנאצית ובתוכה שולבו יחידות של ארמיית האוויר ה-11. באוגוסט 1945 לקחה היחידה חלק במבצע סערת אוגוסט. היא נתנה חיפוי אווירי לכוחות של הארמייה ה-15.
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 3,300 טיסות.
לאחר סיום הלחימה היא חזרה לבסיסיה והתקיימה עד לשנת 1957.
אספקה נרקיסיסטית

בתיאוריה הפסיכואנליטית, אספקה נרקיסיסטית היא צורך פתולוגי, או מוגזם, בתשומת לב או בהערצה, מאנשים הנוטים למערכת יחסים של תלות שיתופית (המהווים אובייקט-עצמי עבור הנרקיסיסט), בשל קיבעון בשלב האוראלי, שאינו מאפשר לנרקיסיסט לקחת בחשבון את הרגשות, הדעות או ההעדפות של אותם אנשים המהווים עבורו מקורות לאספקה זו.
הרעיון הוצג על ידי אוטו פניכל בשנת 1938, כדי לתאר סוג של הערצה, תמיכה חברתית או תמיכה בינאישית, שהאדם שואב מסביבתו וחיוני להערכתו העצמית.
היסטוריה

בהסתמך על תפיסתו של פרויד על סיפוק נרקיסיסטי ועל עבודתו של עמיתו הפסיכואנליטיקאי קרל אברהם, פניכל הדגיש את הצורך באספקה נרקיסיסטית, במהלך ההתפתחות המוקדמת, המאפשרת לילדים הצעירים לשמור על איזון נפשי בתהליך ההתבגרות שלהם. הוא זיהה שתי אסטרטגיות עיקריות להשגת אספקה נרקיסיסטית כזו - תוקפנות והתרפסות - שבתורם יוצרים שני דפוסים של יחסים, שמאוחר יותר יכולים להתפתח באופן פתולוגי לטיפוס הסדיסטי ולטיפוס הכנוע בהתאמה.
עבור פניכל, אובדן של אספקה נרקיסיסטית חיונית בילדות הוא הגורם המרכזי לדיכאון, כמו גם לנטייה לחפש אחר כך אספקה נרקיסיסטית מפצה. תוצאות המאבק על אספקה נרקיסיסטית בהמשך החיים, מתבטאות, לפי פניכל, בנוירוזות דחף התמכרותיות, כולל התמכרות לאהבה ולהימורים. הפסיכואנליטיקאי ארנסט סימל (1920), בעבודותיו המוקדמות, ראה הימורים נוירוטיים כניסיון להשיב אהבה ראשונית ותשומת לב בהקשר של חיי המבוגרים.
הפרעות אישיות

הפסיכואנליטיקאי אוטו קרנברג ראה את הנרקיסיסט הממאיר כמאופיין בקור רוח ובהתעלמות מאחרים, אלא אם כן ניתן יהיה לעשות להם אידיאליזציה (Idealization) ולהפוך אותם למקור לאספקה נרקיסיסטית. היינץ קוהוט, אבי פסיכולוגיית העצמי, ראה את הסובלים מהפרעת אישיות נרקיסיסטית כמפוררים נפשית (disintegrating mentally) כאשר הם מנותקים ממקור קבוע של אספקה נרקיסיסטית. ניתן להתייחס למי שמספק אספקה נרקיסיסטית לדמויות כאלה כאילו הוא מהווה חלק מהנרקיסיסט (זולת-עצמי או אובייקט-עצמי), תוך כדי הרס של כל הגבולות האישיים.