stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל לאפיין
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | חתונתה של מיוריאל | Muriel's Wedding | דייוויד ואן ארקל |  |
| 1998 | 1999 | 1999 | טיירי | סרט אמריקאי |
| 1998 | חתונה פולנית | Polish Wedding | זיגי |  |
| 1998 | יופי מסוכן | Dangerous Beauty | סרפינו פרנקו |  |
| 1999 | ארמון של סורגים | Brokedown Palace | ניק פארקס |  |
| 1999 | סיכון כפול | Double Jeopardy | מומחה אינטרנט |  |
| 1999 |  | Elephant Juice | ויל |  |
| 2000 | הממלכה העשירית | The 10th Kingdom | הנסיך ונדל וייט | מיני-סדרה |
| 2001 | איש המסע | The Journeyman | איש המסע |  |
| 2002 | מועדון החטיפה | The Abduction Club | גארט ביירן |  |
| 2003 | הלנה מטרויה | Helen of Troy | הנסיך הקטור | מיני-סדרה |
| 2004 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | טים אלרטון | בפרק "רצח על הנילוס" |
| 2006 |  | The Good Housekeeping Guide | ג'ו | סרט טלוויזיה |
| 2006 | ג'יין הול | Jane Hall | ריצ'רד | סדרת טלוויזיה |
| 2007 |  | Sex, the City and Me | פטריק טרנר | סרט טלוויזיה |
| 2008 | מלון בבילון | Hotel Babylon | נד רייט | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2008 | הזדמנות אחרונה לאהבה | Last Chance Harvey | סקוט רייט |  |
| 2009 |  | Moonshot | ניל ארמסטרונג | סרט טלוויזיה |
| 2009 | להעיר את המתים | Waking the Dead | סמואל נייט | בפרק "Magdalene 26" |
| 2011 | מראה שחורה | Black Mirror | מקס | בפרק "תולדות חייך |
| 2012 | ורה | Vera | מייקל מורגן | בפרק "Silent Voices" |
| 2012 | לואיס | Lewis | קיט רנטון | בפרק "Generation of Vipers" |
| 2012 | כוננות עם שחר | Zero Dark Thirty | טים |  |
| 2012 |  | Vexed | בוב | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2013 | ג'ק צייד הענקים | Jack the Giant Slayer | אביו של ג'ק | ללא קרדיט |
| 2013 | למות בקבר | Dead in Tombstone | שריף בוב מאסי |  |
| 2014 |  | Death in Paradise | פול ביוואנס | בפרק "Ye of Little Faith" |
| 2014 | המפקח ג'ורג' ג'נטלי | Inspector George Gently | סטפן לזלי | בפרק "Gently with Honour" |
| 2015–2019 | קטסטרופה | Catastrophe | דייב | סדרת טלוויזיה; 17 פרקים |
| 2015 | ורסאי | Versailles | צ'ארלס השני, מלך אנגליה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2017 | מראה שחורה | Black Mirror | דוסון | בפרק "Black Museum" |
| 2017 | משפחת דארל | The Durrells | יו ג'רוויס | סדרת טלוויזיה; 6 פרקים |
| 2018 |  | My Husband's Double Life | פלטשר |  |
| 2021 |  | Five Bedrooms | ג'וזף | סדרת טלוויזיה (עונה שנייה); 3 פרקים |
| 2021 |  | She Will‏ | קיית' |  |
| 2024 |  | Moonflower Murders | קרייג אנדרוז | פרק: "#1.4" |
הערות שוליים

↑  Limited, Alamy. "Stock Photo - All My Sons by Arthur Miller,directed by Howard Davies.With Daniel Lapaine as George Deever ,David Suchet as Joe Keller". Alamy (באנגלית).
↑  Middlehurst, Lester (18 March 2006). "The Talented Miss Ripley". Daily Mail (Associated Newspapers): pp. 13–14 (Weekend supplement).
↑  Staff (1 November 2002). "In brief: Cold Feet actress has daughter". BBC News Online. Retrieved 27 July 2009
↑
↑  Grice, Elizabeth (6 October 2006). "'People cross the road to tell me how ridiculous I look'". The Daily Telegraph (Telegraph Media Group): p. 23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810655692705606  BNE: XX1525797  ISNI: 0000 0000 5995 6278  LCCN: no2013108573  VIAF: 87249807   WorldCat (עם VIAF): 87249807
פרנק גרילו

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1965 (בן 59) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק 
 בן או בת זוג:  Wendy Moniz (2000–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנק גרילו (2014)
פרנק אנתוני גרילו (באנגלית: Frank Anthony Grillo; נולד ב-8 ביוני 1965) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בהופעותיו בסרטים "שטח פראי" ו-"לוחם" ומסדרת הטלוויזיה "נמלטים".
ביוגרפיה

גרילו נולד בניו יורק למשפחה ממוצא איטלקי. הוא בוגר אוניברסיטת ניו יורק, שם סיים תואר במנהל עסקים.
קריירת משחק

התגלה לראשונה כשחקן קולנוע בקומדיה "הכי מתוק שיש" ובסרטו של סטיבן ספילברג "דו"ח מיוחד" שבו גילם גרילו שוטר עתידני. בשנת 2005 שיחק בעונה הראשונה של סדרת הדרמה המצליחה "נמלטים" בתפקיד עורך הדין ניק סאוורין.
ב-2007 השתתף בסדרת הדרמה הצבאית "נקודת ההרג" בתפקיד מר פיג.
ב-2008 שיחק בדרמת הפשע "גאווה ותהילה" בתפקיד משני.
בשנת 2010 שיחק בסדרת המשטרה העל-טבעית "השערים" ברשת ABC בתפקיד הראשי של מפקד המשטרה החדש ניק מונוהאן לצד קולטון היינס וסקיילר סמואלס, ושיחק בסרטי האימה "יום האם", לצדה של ג'יימי קינג ו"נשמה לאריזה".
בשנת 2011 שיחק גרילו בדרמה "לוחם" בתפקיד פרנק קמפנה חברו של ברנדן קונלון (ג'ואל אדרגטון) המארגן לו קרבות MMA.
בשנת 2012 זכה גרילו להערכה רבה על הופעתו במותחן האימה "שטח פראי" בתור ג'ון דיאז, ניצול מתאונת המטוס הקטלנית בערבות אלסקה. בנוסף השתתף גרילו בדרמה של קתרין ביגלו "כוננות עם שחר" בתפקיד מפקד כוח "אריות הים" אשר נשלח לחסל את אוסאמה בן לאדן ובמותחן המשטרתי "סוף המשמרת" בתור סמל במשטרת לוס אנג'לס.
בשנת 2014 שיחק במותחן האימה "הטיהור 2: לשרוד את הלילה" לצד כרמן אג'וגו. בנוסף, גרילו גילם את דמותו של הנבל קרוסבונז בסרט גיבורי-העל של היקום הקולנועי של מארוול "קפטן אמריקה: חייל החורף".
בשנת 2016 שיחק בסרט ההמשך "הטיהור 3: שנת בחירות" לצדה של אליזבת מיטשל ובסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים".
בשנת 2018 שיחק בסרט "פעולת תגמול" לצד ברוס ויליס. ב-2019 שיחק בשובר הקופות "הנוקמים: סוף המשחק", ושיחק בסרט האקשן "אויב מטווח אפס" לצד אנתוני מאקי.
חיים אישיים

לגרילו שני ילדים מאשתו השנייה השחקנית ונדי מוניץ.
פילמוגרפיה > קולנוע

מלכי הממבו (1992) - מצ'יטו
יריבים קטלניים (1996) - גרוגן
הכי מתוק שיש (2003) - אדי
גשמי אפריל (2006) - רוקו
הטירוף של ג'יין (2008) - אוליבר קורנבלאט
דם כחול (2008) - קווארי
רצח מקוון (2008) - ג'ו רומנו
גאווה ותהילה (2008) - אדי קארבון
עיניים כחולות (2009) - בוב אסטבז
על סף תהום (2010) - הסוכן 1
יום האם הארור (2010) - דניאל סוהאפי
My Soul to Take‏ (2010) - פרנק תומפסון
לוחם (2011) - פרנק קמפנה
שטח פראי (2012) - ג'ון דיאז
להמר בגדול (2012) - פרנקי
סוף המשמרת (אנ')‏ (2012) - סרג'
כוננות עם שחר (2012) - מפקד כוח אריות הים
מנותקים (2013) - מייק
צומת מסוכן (2013) - סקוט דולן
מארי ומרתה (2013) - פיטר
בחזית (2013) - סיירוס הנקס
קפטן אמריקה: חייל החורף (2014) - קרוסבונז
הטיהור 2: לשרוד את הלילה (2014) - ליאו בארנס
בית האימה (2015) - מארק לואיס
סחיטה (2015) - ג'סי
קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים (2016) - קרוסבונז
הטיהור 3: שנת בחירות (2016) - ליאו בארנס
ההתרסקות (2017) - גיא קליפטון
סטפני (2017) - אבא של סטפני
זאב לוחם 2 (2017) - ביג דאדי
נהג שודים (2017) - הנהג
סקייליין 2 (2017) - מארק קורלי
פעולת תגמול (2018) - ג'ייקוב
קרב מכריע (2018) - אנגוס
הנוקמים: סוף המשחק (2019) - קרוסבונז
אויב בטווח אפס (2019) - אברהם גואוורה
לתוך האפר (2019) - סלואן
שחור וכחול (2019) - טרי מאלון
Hell on the Border‏ (2019) - בוב דוזיאר
ג'ו ג'יטסו (2020) - האריגן
No Man's Land‏ (2021) - ביל גריר
Body Brokers‏ (2021) - וין
לתפוס את הבוס (2021) - רוי פולבר
החטא החמישי (2021) - ארון רויל
שומר הראש ואשתו של המתנקש (2021) - בובי אוניל
איידה רד‏ (2021) - דאלאס ווקר
The Gateway‏ (2021) - דיוק
מטרה מאחורי הסורגים (2021) - טדי מוראטו
This Is the Night ‏(2021) - וינסנט
מבצע ימי Operation Seawolf (2022) בתפקיד המפקד רייס אינגראם
עת למות (אנ') (2022) - ברייס מייסון
הורסת בלי חשבון (2022) - סבסטיאן
למבורגיני: האיש מאחורי האגדה (2022) - פרוציו למבורגיני
Stowaway ‏(2022) - מייזר
דרך פרדייז (אנ') (2022) - דניס
הלוטוס השחור (2023) - סבן
דיקסי הקטנה (2023) - דוק אלכסנדר
One Day as a Lion‏ (2023) - פאולי רוסו
The Resurrection of Charles Manson‏ (2023) - רוברט ויליאמס
מלכודת למתנקשים (2023) - ג'ורג' דראקוס
Werewolves‏ (2024) - ווסלי מרשל
Long Gone Heroes‏ (2024) - גאנר
סופרמן (2025) – ריק פלאג האב
Lights Out ‏ (TBA) - מייקל "דאפי" דאפילד
Branded‏ (TBA) - קרטר
Die Alone‏(TBA) - קאי
פילמוגרפיה > טלוויזיה

מיטות נשיקה (1993) - פרנקו להפומה
פולטרגייסט: המורשת (1996) - ג'רי טייט
אור מנחה (1999-1996) - הארט ג'יסאפ
פארק הסוללות (2000) - אנתוני סטיגליאנו
חוק וסדר: מדור מיוחד (2002) - פרנק ברברוסה
למען האנשים (2003-2002) - הבלש ג'יי.סי. האנטר
המגן (2002–2003) - השוטר פול ג'קסון
קארן סיסקו (אנ') (2003) - גאריסון קיק
המחוז (2004) - וינס דימאקי
נמלטים (2006-2005) - ניק סוורין
צדק עיוור (2005) - מרטי רוסו
CSI: זירת הפשע (2006) - גארי סינקלייר
ללא עקבות (2007) - נייל רולינגס
לאס וגאס (2007) - ג'רמי שפירו
נקודת ההרג (2007) - אלברט רומן
CSI: ניו יורק (2007) - ג'ימי דייוויס
חוק וסדר: מדור מיוחד (2009) - מארק ואן קורן
The Gates‏ (2010) - ניק מונאהן
מלכי הבריחה (2011) - הסוכן סטולץ
ממלכה (2017-2014) - אלווי קולינה
מיליארדים (2020) - ניקו טאנר
פול טי. גולדמן (אנ') (2023) - דן הארדוויק
Creature Commandos‏ (2024) - ריק פלאג
פרסי ג'קסון וים המפלצות (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  פרסי ג'קסון וים המפלצות מאת ריק ריירדן
 בימוי:  תור פרוידנטל 
 הופק בידי:  כריס קולומבוס מייקל ברנדן קארן רוסנפאלט
 תסריט:  סקוט אלכסנדר מארק גוגנהיים
 עריכה:  מארק גולדבלט 
 שחקנים ראשיים:  לוגאן לרמן ברנדון ט. ג'קסון אלכסנדרה דדריו דגלאס סמית ג'ייק אייבל
 מדבבים:  רון פרלמן (פוליפמוס) שוהרה אע'דאשלו (האורקל מדלפי) 
 מוזיקה:  אנדרו לוקינגטון 
 צילום:  שלי ג'ונסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  1492 Pictures Dune Entertainment Sunswept Entertainment
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באוגוסט 2013 (עולמית) 25 באוגוסט 2013 (בישראל)
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט נעורים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 תקציב:  90 מיליון דולר
 הכנסות:  199,850,315 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   percyjackson2
 סרט קודם:  פרסי ג'קסון וגנב הברק (סרט)
 דף הסרט ב־IMDb
 
פֶּרְסִי ג'קסון וים המפלצות (באנגלית: Percy Jackson: Sea of Monsters) הוא הסרט השני בסאגת "פרסי ג'קסון והאולמפיים". זהו סרט ההמשך של פרסי ג'קסון וגנב הברק. הסרט ממשיך את הרפתקאותיו של פרסי ג'קסון במסע אחר גיזת הזהב. הסרט יצא לאקרנים ב-16 באוגוסט 2013, ובישראל, הוא יצא ב-25 באוגוסט 2013. הסרט הכניס מעל ל-199,850,315 דולר בעולם.
תקציר העלילה

לוק מרעיל את העץ של תאליה. העץ שומר על גבולות המחנה מפני המפלצות (שתוקפות חצויים), והרעלתו חושפת את המחנה למתקפה. פרסי ג'קסון, בנו של פוסידון, יוצא למסע עם אנבת' גרובר וטייסון כדי למצוא את גיזת הזהב הקסומה. הכוח של גיזה יכול להציל את המחנה. את הגיזה מחזיק פולימפוס הקיקלופ, שגם לוכד את גרובר. הקבוצה נאלצת להיכנס לתוך ים המפלצות (שידוע לבני אדם כמשולש ברמודה) ולהילחם ביצורים מפחידים, צבא זומבים ארור וברוע האולטימטיבי. פרסי לומד על הנבואה בעניינו, ונלחם בלוק וקרונוס, שליט הזמן. הוא מצליח להחזיר את קרונוס למצב של תרדמה, והוא וחבריו מצליחים להחזיר את הגיזה למחנה החצויים. הגיזה מרפאת את העץ, ואת הגבולות של המחנה, אך היא גם מרפאת את תאליה, שחוזרת לחיים. פרסי מבין כי הנבואה עלולה להיות על תאליה, ולא עליו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| לוגאן לרמן | פרסי ג'קסון | בנו של פוסידון, נאלץ למצוא את גיזת הזהב הקסומה ולשחרר את גרובר מכלאו |
| אלכסנדרה דדריו | אנבת' צייס | חברתו הטובה ביותר של פרסי, בת אתנה, עוזרת לו במסע לחיפוש גיזת הזהב |
| ברנדון ט. ג'קסון | גרובר אנדרווד | סאטיר וחברו הטוב ביותר של פרסי ואנבת'. במהלך הסרט נכלא על ידי פולימפוס |
| דגלאס סמית | טייסון | קיקלופ, בנו של פוסידון ואחיו למחצה של פרסי. עוזר לפרסי ולאנבת' במסע לחיפוש גיזת הזהב |
| ג'ייק אייבל | לוק קסטלאן | בנו של הרמס, נשלט על ידי קרונוס. הנבל הראשי בסרט |
| לוואן רמבין | קלאריס | בתו של ארס, עוזרת לפרסי וחבריו במסע |
| פלומה קוויאטקובסקי | תאליה גרייס | בתו של זאוס, זקוקה לגיזת הזהב על מנת להמשיך לחיות לאחר שנפגעה |
| גרי דיימון | כריס רודריגז | בן נוסף של הרמס |
אלישה ניוטון: אנבת' צ'ייס בילדותה
| זואי אגקילי | סלינה בורגרד | בתה של אפרודיטה |
| סטנלי טוצ'י | דיוניסוס/מר די | אל היין ומנהל מחנה החצויים הממורמר |
| שון בין | זאוס | אל הברקים ואביה של תאליה, מלך האלים |
| נייתן פיליון | הרמס | אל הגנבים והשליחויות, אביו של לוק |
| אנתוני הד | כיירון | קנטאור, מנהל הפעילויות במחנה החצויים |
| בירדסונג מארי | שלוש הרואות בעתיד | עוזרות לפרסי וחבריו במסע. מנהיגות את "מרכבת הגיהנום" |
| מיסי פייל | שלוש הרואות בעתיד | עוזרות לפרסי וחבריו במסע. מנהיגות את "מרכבת הגיהנום" |
| איווט ניקול בראון | שלוש הרואות בעתיד | עוזרות לפרסי וחבריו במסע. מנהיגות את "מרכבת הגיהנום" |
| שוהרה אע'דאשלו | האורקל מדלפי | שוכנת במחנה החצויים. מנבאת לפרסי נבואה |
| רוברט מאייה | פולימפוס | קיקלופ, כולא את גרובר במטרה לפתות את פרסי |
הפקה > צילומים

הצילומים לסרט החלו ב-16 באפריל 2012. הסרט היה צריך במקור להשתחרר ב-15 במרץ 2013, אך הוחלט לדחות את תאריך השחרור ל-16 באוגוסט 2013. רוב הסרט צולם בוונקובר וחלק מסצנות הספינה צולמו בניו אורלינס.
הפקה > שיווק

חמש תמונות סטילס רשמיות הופצו ב-21 במרץ ב-2013. הטריילר הראשון יצא ב-29 במרץ. ב-2 באפריל 2013, הטריילר הרשמי לסרט הועלה ל-YouTube. הפוסטר התפרסם ב-6 באפריל 2013.
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. מבקרים ציינו שיש הרבה אקשן, וקרבות יפים, אך העלילה לוקה בחסר. מבקרים ציינו את הדמיון בין העלילה של סדרת פרסי ג'קסון לעלילה של סדרת הארי פוטר, אך ציינו כי הסרטים שהופקו בסדרת הארי פוטר עולים בהרבה על הסרטים שהופקו בסדרת פרסי ג'קסון.
הערות שוליים

↑  Percy Jackson: Sea of Monsters (2013) (באנגלית), נבדק ב-2020-06-02
↑  Percy Jackson: Sea of Monsters, נבדק ב-2020-06-02
↑  The second-rate franchise that is 'Percy Jackson' - Las Vegas Weekly, lasvegasweekly.com
תמי והרווק

| --- | --- |
כרזת הסרט תמי והרווק
כרזת הסרט תמי והרווק
 מבוסס על:  הרומן "Tammy Out of Time"
 בימוי:  ג'וזף פאבני 
 הופק בידי:  רוס האנטר 
 תסריט:  אוסקר ברודני 
 עריכה:  טד קנט 
 שחקנים ראשיים:  דבי ריינולדס לזלי נילסן וולטר ברנן מילדרד נטוויק פיי ריי
 מוזיקה:  ריי אוונס 
 צילום:  ארתור ארלינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  14 ביוני 1957
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  מיסיסיפי 
 הכנסות:  3,000,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
תֵמי והרווק (באנגלית: Tammy and the Bachelor) סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1957 עם דבי ריינולדס ולזלי נילסן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן:"Tammy Out of Time" של הסופרת סיד ריקט סאמנר משנת 1948. הצלחת הסרט הביאה להפקות נוספות ב"סדרת תמי":
"נשיקתה הראשונה של תמי" (1961) עם סנדרה די וג'ון גאווין.
תמי והדוקטור (1963) עם סנדרה די ופיטר פונדה.
תמי והמיליונר (1967) עם דבי ווטסון.
השיר "תמי" המושר על ידי דבי ריינולדס היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר הסנטימנטלי הזה הפך לשיר המזוהה ביותר של ריינולדס, היה ראשון במצעד הבילבורד והפך תוך זמן קצר לתקליט זהב. בוצע על ידי מבצעים רבים כמו: אנדי ויליאמס, טריני לופז, ננסי סינטרה ועוד.
תקציר העלילה

תמי (דבי ריינולדס) היא נערה בת 17 הגרה ביחד עם סבה (וולטר ברנן) בבית סירה במיסיסיפי על גבול לואיזיאנה. היא עוסקת בעבודות בית ומדברת כל הזמן עם העז שהיא חברתה הטובה ביותר. הסב מתפרנס מייצור בלתי חוקי של ליקר מתירס.
יום אחד מתרסק מטוס לתוך הביצה קרוב לביתם. תמי וסבה יוצאים בסירה למקום ההתרסקות ומוצאים שם בחור פצוע ומעולף. הם לוקחים אותו לבית הסירה ותמי מטפלת בו עד שהוא מתעורר ומספר ששמו פיטר ברנט (לזלי נילסן). לאחר שהוא מתאושש הוא חוזר לביתו לא לפני שהוא מבטיח לסבא שאם יקרה לסבא דבר תוכל תמי לגור בבית משפחתו.
לאחר זמן נעצר הסבא בגלל עיסוקו הבלתי חוקי ונשלח לכלא. תמי הולכת ברגל עם עיזתה לבית האחוזה של משפחת ברנט. היא מוסרת לפיטר שהסבא איננו והוא מניח שהוא מת. פיטר מקיים את הבטחתו לסבא ובהסכמת אמו (פיי ריי) עוברת תמי לגור בבית משפחת ברנט. יחסה של גב' ברנט משתנה כאשר תמי מגלה כי סבה נמצא בכלא. דודתו של פיטר, רני (מילדרד נטוויק) מחבבת את תמי ומעודדת אותה. עם הזמן לומדת תמי הכפרית את מנהגי הבית ומתחילה להתחבב על המשפחה. פיטר מתייחס אליה כילדה ויש לו חברה רצינית בשם ברברה (מלה פאוורס).
פיטר עושה ניסיונות בפיתוח זן עגבניות ותמי תומכת בו. לאחר סערה ההורס את השתילים שלו הוא מתייאש ומחליט לקבל הצעה לעבוד בפרסום. תמי כועסת על כך וחוזרת לביתה שם מחכה לה הסבא שהשתחרר מהכלא. פיטר מגיע למסקנה שהוא מעדיף את תמי על ברברה. הוא הולך לבית הסירה ופוגש את תמי והם מתנשקים בפעם הראשונה.
חיותה בהט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1934 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  24 ביוני 2023 (בגיל 89 בערך) 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 הושפעה על ידי:  אמנות מופשטת, יעקב וכסלר 
 פרסים והוקרה:  קרן התרבות אמריקה-ישראל 
 
חיותה בהט (1934 - 24 ביוני 2023) הייתה ציירת ופסלת ישראלית. יצירתה הייתה מופשטת ואקספרסיבית.
היא פעלה כאמנית בחזית המופשט והאוונגרד הישראלי, אישה כמעט יחידה בין אמנים ידועי שם, בהם יעקב וכסלר, יחיאל שמי, יגאל תומרקין, רפי לביא ומשה קופפרמן. מיעוט האמניות שפעלו במקביל אליה כלל את חגית לאלו, אלימה, מינה זיסלמן ולאה ניקל. עבודותיה התאפיינו בקנה מידה גדול, בשימוש חומרי בצבעי שמן, בגוונים עזים ועבודה בשכבות.
ביוגרפיה

חיותה בהט נולדה בשכונת נורדיה בתל אביב בשנת 1934. בין השנים 1957 עד 1958 למדה אמנות במכון לאמנות אורנים ליד טבעון, אצל מרסל ינקו, יעקב וכסלר ויחיאל שמי. בשנות ה-60 הציגה בהט בתערוכות יחיד, וכן בתערוכות קבוצתיות בין אמנים מוכרים של הדור השני למופשט. בין השנים 1959 עד 1961 עבדה עם הפסל יצחק דנציגר ומאוחר יותר גם שימשה כאסיסטנטית של יגאל תומרקין ושל אמנים נוספים. בשנת 1964 הייתה בהט שותפה לפעילות קבוצת "תצפית", שנאבקה למען ההכרה באמנות העכשווית של התקופה. באותה שנה זכתה בפרס קרן נורמן של הקרן לתרבות אמריקה-ישראל. בין השנים 1965 עד 1967 התגוררה בפריז, יצרה והציגה שם. בשנת 1967 שבה ארצה, עבדה והציגה יחד עם אמני המופשט. בשנות ה-70 עברה להתגורר בניו יורק, ארצות הברית, שם בעיקר עבדה על יצירות בין כותלי הסטודיו. בשנות ה-2000 שבה להתגורר בישראל. בשנת 2013 הוצגה תערוכה רטרוספקטיבית של ציוריה במשכן לאמנות עין חרוד.
השכלה

1957-1958 לימודי ציור ופיסול, מכון לאמנות אורנים, טבעון
תערוכות יחיד נבחרות

1962 – "חיותה בהט", גלריה כ"ץ, תל אביב
1964 – "חיותה בהט – תערוכת יחיד", גלריה 220, תל אביב
1967 – תערוכת יחיד, גלריה אורית, תל אביב
2013 – "חיותה בהט / ציורים: תל אביב – פריז – ניו יורק – תל אביב", המשכן לאמנות עין חרוד, עין חרוד
תערוכות קבוצתיות נבחרות

1964 – "תצפית 1964", ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב, תל אביב
1965 –"Schèmes 65" (סכמה), מוזיאון לאמנות מודרנית, פריז
1968, 1969 – "תערוכת החורף", ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב, תל אביב
1969 – "תערוכת הסתיו", ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב, תל אביב
1970 – "מולטי-איזם", ביתן אגודת האמנים, תל אביב
1970 – "פורמטים קטנים", גלריה גורדון, תל אביב
1970 – "תערוכת חורף", גלריה גורדון, תל אביב
1971 – "עשרים ציירים ישראלים", קלן
1971 – "אמני המופשט", בית האמנים, תל אביב
1977 – "מאוסף המוזיאון", מוזיאון לאמנות מודרנית, חיפה
1978 – תערוכה קבוצתית, יריד האמנות, בולוניה
1980 – תערוכה קבוצתית, P.S 122, ניו יורק
1981 – תערוכה קבוצתית, גלריה שרה לוי, תל אביב
1982 – תערוכה קבוצתית, P.S 122, ניו יורק
1983 – תערוכה קבוצתית, P.S 122, ניו יורק
1986 – תערוכה קבוצתית, גלריה שרה לוי, תל אביב
1992 – תערוכה קבוצתית, P.S 122, ניו יורק
1998 – תערוכה קבוצתית, גלריה OK האריס, בולוניה
2021 – "דרך חיפה: שבעים שנה למוזיאון חיפה לאמנות", מוזיאון חיפה לאמנות
עבודות פיסול

1972 – פיסול סביבתי, בית הספר עמל, תל אביב
1975 – פיסול, וייטספילד, ורמונט
פרסים ומלגות

1964 פרס קרן נורמן, קרן לתרבות אמריקה-ישראל
קטלוגים לתערוכות

"חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013
לקריאה נוספת

בן מאיר, א., "תערוכת חיותה בהט", חרות, 14 בספטמבר 1965.
בן מאיר, א., "הגואשים של חיותה", חרות, 17 בינואר 1964.
בראל, יואב, "בין פיכחון לתמימות: על האמנות הפלסטית בשנות ה-60 בתל אביב", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004.
בראל, יואב, "תערוכות תל אביב", הארץ, 14 בספטמבר 1962.
בראל, יואב, "תערוכות בתל אביב", הארץ, 10 בינואר 1964.
גל, רעיה, "תערוכות בתל אביב – חיותה בהט בגלריה 220", הבוקר, 17 בינואר 1964.
גל, רעיה, "תערוכות בתל אביב – חיותה בהט בגלריה כ"ץ", הבוקר, 21 בספטמבר 1962.
כצנלסון, רבקה, "תערוכות – חיותה בהט", דבר, 24 בינואר 1964.
לוריא, ציפורה, "תערוכת אמני המופשט", דבר, 29 באוקטובר 1971.
פישר, יונה, "תערוכות – חיותה בהט", למרחב, 14 בספטמבר 1962.
הערות שוליים

1 2  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 11.
1 2  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 13.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 14.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 17 - 18.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 20.
↑  בליך, מ., "תערוכות בתל אביב – חיותה בהט בגלריה 220", על המשמר, 10.1.1964.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 21.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 21 - 22.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 22.
↑  "חיותה בהט / ציורים" (קטלוג תערוכה), אוצרת: גליה בר אור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1 ביוני – 27 ביולי 2013. עמ' 25.
↑  "ציורים", על התערוכה, באתר המשכן לאמנות עין חרוד
↑  שפרבר, דוד, "הפיכת שולייתן של נשים מחולשה לכוח", ערב רב, 16.12.2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 271291  NLI: 987007528646605171  ISNI: 0000 0004 4753 3816  LCCN: n2015032454  ULAN: 500483145  VIAF: 315206051   WorldCat (עם VIAF): 315206051
תשע שעות לראמה

| --- | --- |
כרזת תשע שעות לראמה
כרזת תשע שעות לראמה
 בימוי:  מארק רובסון 
 הופק בידי:  מרק רובסון
 תסריט:  רומן תשע שעות לראמה תסריט:  נלסון גידינג
 עריכה:  ארנסט ולטר
 שחקנים ראשיים:  הורסט בוכהולץ חוזה פרר ולרי גירון רוברט מורלי דיאן בייקר דון בורסניקו
 מוזיקה:  מלקולם ארנולד
 צילום:  ארתור איבסטון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  3 באפריל 1963
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  הודו 
 תקציב:  3,610,000 דולר
 הכנסות:  1,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
תשע שעות לראמה (באנגלית: Nine Hours to Rama) הוא סרט קולנוע אמריקאי-בריטי משנת 1963 בהפקתו ובבימויו של מרק רובסון עם הורסט בוכהולץ בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על הרומן "תשע שעות לראמה" מאת סטנלי וולפרט (אנ') משנת 1962 והוא מתאר תשע שעות של היום האחרון בחייו של מהטמה גנדי (30 ביוני 1948) ומתרכז בסיפור בדוי על חייו של המתנקש בו - נאטורם גודסה (אנ'). גודסה היה חבר בתנועה הלאומנית ההודית ראשטריה סווג'מסווק סאנג (RSS) שהוקמה להילחם בבריטים ובמוסלמים.
ראמה הוא אחד האלים הפופולריים בהינדואיזם, עבור הלאומנים ההינדואים משמשת מלכותו של ראמה כסמל למלכות הינדואית מושלמת וראמה מהווה סמל פוליטי החרוט על דגלם.
סיפור חייו הבדוי של גודסה מתואר בסרט בפלאשבקים.
הסרט שצולם בהודו ובבריטניה קיבל ביקורות קשות ולא הצליח כלכלית, זאת בניגוד לסרט גנדי של ריצ'רד אטנבורו (1982). ממשלת הודו אסרה על הקרנתו כי הוא מתאר באופן חיובי את המתנקש בחייו של גנדי. הסרט גם קטע את הקריירה המצליחה עד אז של הורסט בוכהולץ.
הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר - בצבע.
תקציר העלילה

30 בינואר 1948, גופל דאס, מפקד משטרת דלהי (חוזה פרר) מודאג מאוד. יש ידיעות רבות על כוונה להתנקש בחייו של מהטמה גנדי בעת שייפגש עם אלפי מעריצים בבית בירלה בעיר.
הוא מבקש ממוסאדי (רוברט מורלי), אחד מבכירי מפלגת הקונגרס להגיע איתו לגנדי ולשכנע אותו לבטל את הטקס מחשש לחייו. הם מוצאים את גנדי (J. S. Casshyap) שקוע באריגה. גנדי מסרב לבטל את הטקס למרות הפצרותיהם.
נטוראם גודסה (הורסט בוכהולץ) וחברו נאראיאן אפטה (דון בוריסנקו).הם חברי ילדות שגדלו ביחד בכפר. גודסה פיתח שנאה לבריטים לאחר שסירבו לגייס אותו לצבא. לאחר שאביו ואשתו נרצחו על ידי מוסלמים הוא פיתח שנאה עזה למוסלמים ובטקס מחתרתי הוא הצטרף ל-RSS.
הוא עורך עיתון מקומי והכיר אשה נשואה בשם רני מהטה (ולרי גירון). יחסיהם ידעו עליות ומורדות בגלל הבדלי השקפה פוליטיים בקשר לגנדי. גודסה סבר כי גנדי התייחס בסלחנות יתר למוסלמים וגרם לדעתו לאסון בו נהרגו מאות אלפים. הוא מקבל הוראה מהמחתרת לחסלו.
המשטרה עורכת חיפושים נרחבים בדלהי וגודסה מוצא מקלט אצל יצאנית, פליטה אלמנה מפנג'ב בשם שיילה (דיאן בייקר). הוא משתכר ונרדם והיא מוצאת את האקדח ויוצאת החוצה שם היא נתפסת על ידי שוטר שמחרים את האקדח. המשטרה מגיעה למקום אבל גודסה מצליח להימלט ולהגיע אל מחבוא המחתרת שם הוא ננזף אך מקבל הזדמנות שנייה. הוא וחברו אפטה, עולים לקבל ברכה מראמה. אפטה מלא חששות ומגלה לרני על מטרתו של גודסה לרצוח את גנדי. שניהם ממהרים לטקס אך מאחרים. גודסה יורה בגנדי וזה קורס תוך כדי זה שהוא אומר לגודסה שהוא סולח לו.