stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיץ 85
ביקורות ותגובות

לסרט יש דירוג של 77% באתר Rotten Tomatoes, דירוג המבוסס על 66 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.4 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב באתר כי "למרות שזו לא היצירה הטובה ביותר של פרנסואה אוזון, קיץ 85 משמש כאודה מעוררת השראה ומרה-מתוקה לאהבת נעורים ותוצאות הלוואי המתמשכות שלה". באתר Metacritic, לסרט יש ציון של 64 מתוך 100, המבוסס על 20 מבקרים, עם ביקורות שהן "חיוביות בדרך כלל".
הערות שוליים

↑  Wiseman, Andreas (3 ביוני 2020). "Cannes Film Festival Reveals 2020 Lineup: Wes Anderson, Steve McQueen, Kate Winslet & Pixar". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summer of 85". Box Office Mojo. נבדק ב-26 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summer of 85". The Numbers. נבדק ב-26 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lemercier, Fabien (5 ביוני 2019). "François Ozon shooting Eté 84". CineEuropa. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "En tournage : " Été 84 " de François Ozon". troiscouleurs.fr. 6 ביוני 2019. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxborough, Scott (3 ביוני 2020). "Cannes 2020 Lineup Unveiled". The Hollywood Reporter. נבדק ב-3 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ete 85". Diaphana Distribution. נבדק ב-4 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keslassy, Elsa (9 בספטמבר 2020). "Music Box Acquires U.S. Rights to Francois Ozon's Cannes 2020 Highlight 'Summer of 85' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-30 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (30 ביולי 2020). "Toronto Sets 2020 Lineup: Werner Herzog, Regina King, Mira Nair, Francois Ozon, Naomi Kawase Titles Join Hybrid Edition". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raup, Jordan (12 במאי 2021). "U.S. Trailer for François Ozon's Summer of 85 Brings Romance and Mystery". The Film Stage. נבדק ב-16 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summer of 85". Film at Lincoln Center. נבדק ב-21 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summer of 85 (2020)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-16 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summer of 85". Metacritic. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
רן מידן

| --- | --- |
רן מידן
רן מידן
 לידה:  ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  מנהל פעילות קרן השקעות פרימרה בישראל, לשעבר מנכ"ל ונשיא חברת נטפים
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
רן מידן (נולד ב-1970) הוא מנהל ישראלי שבעברו כיהן כנשיא וכמנכ"ל חברת נטפים. כיום מנהל את הפעילות של קרן הפרייבט אקוויטי פרמירה (Permira) בישראל, שנמנית בין קרנות ההשקעה הגדולות בעולם.
זוכה פרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל. בעבר כיהן כמנכ"ל אזור אסיה פסיפיק בחברת אדמה פתרונות לחקלאות. בשנת 2024 הוביל מטעם קרן פרמירה את רכישת השליטה בחברת ביוקץ' לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, ומונה ליושב ראש דירקטוריון החברה.
ביוגרפיה

מידן נולד בגבעתיים לאילנה מידן, מורה, ולבני מידן, תא"ל בצה"ל. בנערותו היה חניך, מדריך ורשג"ד בצופים. הוא שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין. למידן תואר ראשון בהצטיינות בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון, אף הוא מאוניברסיטת בר-אילן. מידן מתגורר בשוהם עם רעייתו לילך ושלושת בניהם.
קריירה

מידן החל את דרכו המקצועית בפירמת רואי החשבון סומך-חייקין (KPMG). בשנת 1998 הצטרף לקונצרן "כור תעשיות", וכיהן במספר תפקידי ניהול בכירים, לרבות סמנכ"ל כספים וסגן נשיא. בשנת 2006 הצטרף לחברת אדמה פתרונות לחקלאות (לשעבר מכתשים אגן תעשיות), ושימש כסמנכ"ל הכספים של החברה. בתפקידו האחרון בחברה מונה מידן למנכ"ל אזור אסיה פסיפיק, אפריקה והמזרח התיכון ולצורך כך עבר להתגורר בסינגפור. במאי 2014 החליף מידן את יגאל אייזנברג בתפקיד נשיא ומנכ"ל חברת נטפים.
במהלך כהונתו בנטפים המכירות צמחו ב-50%, הרווח התפעולי התזרימי (EBITDA) צמח ב-100% ושווי החברה יותר מהכפיל את עצמו.
בשנת 2017 הוביל את מיזוג הענק עם חברת אורביה לשעבר (מקסיכם) שרכשה 80% ממניות נטפים לפי שווי חברה של 1.9 מיליארד דולר.
בנובמבר 2018 זכה רן בפרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל.
בספטמבר 2019 הודיע מידן על כוונתו לפרוש מתפקיד מנכ"ל נטפים באמצע 2020.
באוקטובר 2020 מונה למנהל הפעילות של קרן פרמירה (Permira) בישראל וכיועץ בכיר לפעילות הגלובלית של הקרן.
הערות שוליים

↑  גולן חזני, בדרך לאקזיט הבא: קרן פרמירה מקימה נציגות בישראל, באתר כלכליסט, 19 באוקטובר 2020
↑  אקזיט אחרי 13 שנה: פרמירה רוכשת שליטה בביוקאץ' לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, באתר ynet, 2 במאי 2024
↑  לאחר השלמת רכישת השליטה ע"י פרמירה: שינויים בדירקטוריון BioCatch, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2024
↑  דיאנה בחור ניר, "ההורים עודדו את העצמאות שלי גם על חשבון לימודים: 'עדיף לקבל 80 ולהיות רשג"ד בצופים מלקבל 100'", באתר כלכליסט, 1 ביוני 2019
↑  דיאנה בחור ניר, "ההורים עודדו את העצמאות שלי גם על חשבון לימודים: 'עדיף לקבל 80 ולהיות רשג"ד בצופים מלקבל 100'", באתר כלכליסט, 1 ביוני 2019
↑  יובל אזולאי, ‏הושלמה עסקת מקסיכם-נטפים לפי שווי של כ-1.9 מיליארד דולר, באתר גלובס, 7 בפברואר 2018
↑  גולן חזני, רן מידן פורש מתפקיד מנכ"ל נטפים, באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2019
סלהודין

סולטאן סלאח א-דין עבדול עזיז שאה אל-חאג' איבני אלמרהום סולטאן היסאמודין עלאם שאה אל-חאג' (בג'אווי: سلطان صلاح الدين عبدالعزيز شاه الحاج إبن المرحوم سلطان حسام الدين عالم شاه الحاج) היה היאנג די-פרטואן אגונג ה-11 של מלזיה והסולטאן השמיני של סלנגור.
טנגקו עבדול עזיז שאה נולד באיסטאנה בנדר טמאשה, ג'וגרה, קואלה לנגאט. הוא בנו הבכור של הסולטאן היסמודין.
הוא התחנך בבית הספר Pengkalan Batu Malay בקלאנג ב-1934. בשנת 1936 המשיך את לימודיו בקולג' המלזי קואלה קאנגסאר עד 1941, אז החלה מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה נסע לבריטניה בשנת 1947 ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ובקולג' ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון במשך שנתיים.
עם שובו מבריטניה, שירת במחלקת שירות המדינה כקצין מתלמד במחלקת הסקרים של סלנגור. בהמשך שימש כמפקח על בתי ספר במשך שמונה שנים.
ב-1952 השתתף במשך שישה חודשים בקורס קצר טווח בחיל הצבאי המלזי בפורט דיקסון והוצב בנציבות המלכה בדרגת קפטן. לאחר מכן הועלה לדרגת רב-סרן.
עם מות אביו, הסולטאן היסמודין, הפך לסולטאן השמיני של סלנגור בספטמבר 1960 והוכתר ביוני 1961.
בפברואר 1974 חתם הסולטאן סלאח א-דין על ויתור של קואלה לומפור (שהייתה טריטוריה ובירתה של סלנגור) והעברתה לממשלה הפדרלית כדי ליצור טריטוריה פדרלית.
ב-1978 הוא היה ממייסדי העיר שה אלם שהפכה להיות בירת סלנגור החדשה והחליפה את העיר קלאנג ששימשה כבירת סלנגור במשך ארבע שנים.
בעיר שה אלם מבנים וכבישים רבים נקראים על שמו.
באפריל 1984 מונה לקומודור הראשי של הצי המלכותי המלזי על ידי הכוחות המזוינים של מלזיה במקום תפקיד הקולונל העליון של חיל האוויר המלכותי המלזי, בו החזיק מאז 1966.
סלאח א-דין החזיק בדרגת מרשל חיל האוויר המלכותי המלזי, פילדמרשל של צבא מלזיה ואדמירל הצי המלכותי המלזי בהתאם להוראות החוקה שהפכו אותו לקצין הצבא המלכותי השני שהפך למפקד העליון של הכוחות המזוינים.
באפריל 1999 הוא מונה ליאנג די-פרטואן אגונג ה-11 של מלזיה.
ב-2001 בתקופת שלטונו כשליט מלזיה, הפכה העיר פוטרג'איה שהייתה גם היא טריטוריה של סלנגור לטריטוריה פדרלית.
בנובמבר 2001 הלך לעולמו חודשיים אחרי שעבר ניתוח לב שממנו לא התאושש.
הוא נקבר במאוזוליאום המלכותי ליד מסגד סולטאן סולימאן בקלאנג.
פרס משחק השנה

| --- | --- |
 תיאור:  פרס למשחקי קופסה
 מדינה:  גרמניה 
 הגוף המעניק:  ארגון משחק השנה 
 תקופת הפרס:  1979–הווה (כ־46 שנים) 
 www.spiel-des-jahres.de
 
פרס משחק השנה (בגרמנית: Spiel des Jahres) הוא פרס השנה הגרמני למשחקי קופסה. הפרס מחולק מאז שנת 1979 במטרה לתגמל מצוינות בעיצוב משחקי קופסה ולקדם משחקי קופסה איכותיים בשוק הגרמני.
הקריטריונים לקבלת הפרס

הפרס ניתן על ידי חבר שופטים מגרמניה, שווייץ ואוסטריה, אשר בוחנים משחקי קופסה בשנה הקודמת לחלוקת הפרס. המשחקים שמועמדים לפרס הם "משחקים משפחתיים". משחקי מלחמה, משחקי תפקידים, קלפי אספנות ומשחקים אחרים בעלי רמת תחרותיות גבוהה אינם נכללים כמועמדים לפרס.
מאז 1989 יש פרס נפרד למשחקים לילדים.
במספר מקרים חבר השופטים בחר לתת פרס מיוחד נוסף למשחקים מסובכים יותר, כגון המשחק אגריקולה, שזכה בפרס בשנת 2008. בשנת 2011 חלוקת פרס מיוחד למשחקים מסובכים יותר הפכה לקטגוריה משל עצמה, ונקראת "Kennerspiel des Jahres" או "פרס המשחק למומחים".
הקריטריונים לפיהם נבחר הפרס:
הרעיון שמאחורי המשחק (מקוריות, משחקיות וערכיות)
מבנה כללי המשחק (בהירות, צלילות ומבנה)
תצוגה (קופסה, חלקי המשחק, ספר החוקים)
עיצוב (פונקציונליות וצורה)
שנת 2016

המועמדויות לפרס הוכרזו ב-23 במאי 2016, והזכיות הוכרזו ב-18 ביולי 2016.
פרס משחק השנה
| משחק | עיצוב | הפצה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| שם-קוד (Codenames) | ולאדה חואטיל | Czech Games Edition | זכייה |
| אימהוטפ (Imhotep) | פיל ווקר הרדינג | Kosmos | מועמדות |
| קארובה (Karuba) | Rüdiger Dorn | Haba | מועמדות |
פרס משחק השנה למומחים
| משחק | עיצוב | הפצה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| Isle of Skye: From Chieftain to King | Andreas Pelikan and Alexander Pfister | Lookout Games | זכייה |
| Pandemic Legacy - Season 1 | Matt Leacock and Rob Daviau | Z-Man Games | מועמדות |
| T.I.M.E Stories | Manuel Rozoy | Space Cowboys | מועמדות |
פרס משחק השנה לילדים
| משחק | עיצוב | הפצה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| Stone Age Junior | Marco Teubner | Hans im Glück | זכייה |
| Mmm!‎ | ריינר קניציה | Pegasus Spiele | מועמדות |
| Leo muss zum Friseur (Leo Goes to the Barber) | Leo Colovini | Abacausspiele | מועמדות |
שנת 2015

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שנת 2013

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שנת 2012

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שנת 2011

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רות מיליקן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1933 (בת 92 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת קונטיקט  אוניברסיטת מישיגן 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, פילוסופיה של הביולוגיה, פילוסופיה של הלשון 
 עיסוק:  פילוסופית, מרצה באוניברסיטה, פילוסוף של השפה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ז'אן ניקו (2002) מדליית וילבור קרוס (2019) 
 
רות גארט מיליקן (באנגלית: Ruth Garrett Millikan; נולדה ב-1933), היא פילוסופית אמריקאית העוסקת בפילוסופיה של הנפש, פילוסופיה של הביולוגיה, שפה ואונטולוגיה. בשנת 2017 זכתה בפרס רולף שוק. כיום היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת קונטיקט.
ביוגרפיה

רות גארט מיליקן נולדה בשנת 1933 בפילדלפיה, שבמדינת פנסילבניה, ארצות הברית. אמה הייתה דוקטור לגאולוגיה ואביה דוקטור לפיזיקה. את התואר הראשון שלה עשתה מיליקן בשנת 1955 בפילוסופיה ומדעי הטבע בקולג' אוברלין (Oberlin College). את הדוקטורט שלה בפילוסופיה עשתה בשנת 1969 באוניברסיטת ייל (בתקופה זאת, נשים מועטות הגיעו למעמד כזה בתחום הפילוסופיה). היא התחילה את עבודתה במשרה חלקית באוניברסיטת קונטיקט, שם המשיכה לעבוד לאורך הקריירה שלה ואף נהייתה חלק מהדירקטוריון של האוניברסיטה. כמו כן, כיהנה בוועד היועץ של ועדת השיפוט של הארגון האמריקאי לפילוסופיה (האגף המזרחי) מ-1988 עד 1992. מ-1992 עד 1993 הייתה נשיאת החברה האמריקאית לפילוסופיה ופסיכולוגיה, ומ-1995 עד 1998 שירתה בוועד המנהל של האגף המזרחי של התאחדות הפילוסופים האמריקאים.
מיליקן נישאה לדונלד פ. שנקווילר (Donald P. Shankweiler), פרופסור אמריטוס לפסיכולוגיה באוניברסיטת קונטיקט. לזוג ארבעה ילדים, שניים מהם מנישואיו הקודמים של פרופסור שנקווילר.
קריירה מקצועית

מיליקן עסקה בשימוש בביולוגיה כדי לפתור בעיות פילוסופיות הקשורות בתופעות הקשורות להבנת השפה, והמחשבה של האדם. את הקריירה שלה החלה ד"ר מיליקן במשרה חלקית באוניברסיטת קונטיקט. בתקופה זו הניחה את היסודות למחקרה פורץ הדרך בפונקציות ביולוגיות וייצוג מנטלי (biological functions and mental representation), שבו בחנה כיצד הביולוגיה משפיעה על הצורה שבה אנשים מגדירים ונותנים משמעות לדברים. כלומר, איך אדם מזהה משהו שהוא חווה בצורה מסוימת ומקשר אותו להגדרה. זהו ייצוג פנימי שדרכו אנחנו מרכיבים מציאות. המשמעות של הדבר היא במה הוא עוסק, מהו השורש ומרכיביו של הדבר. מחקר זה היווה בסיס לספרה החשוב ביותר Language, Thought and Other Biological Categories (בתרגום חופשי: "שפה, מחשבה וקטגוריות ביולוגיות אחרות") אשר פורסם בשנת 1984 והביא במהרה לפרסומה. במהלך השנים, פרסמה מיליקן 6 ספרים ומעל 70 מאמרים בכתבי עת מובילים ונחשבים.
ספרה של מיליקן משנת 1984, הידוע גם בקיצור LTOBC, שינה את החשיבה בפילוסופיה של הביולוגיה, בפילוסופיה של השפה והמחשבה ובתחום האפיסטמולוגיה.
אחת הטענות המרכזיות שלה היא שניתן להסיק משמעות או כוונה של דבר באמצעות התפקיד שמילא הדבר בהתפתחות האבולוציונית ובברירה הטבעית של אבותיו. כלומר, המשמעות מאחורי שפה, מחשבות ורצונות מוסברת על ידי הייעוד הביולוגי והיתרונות שסיפקו בתהליך האבולוציה. בפילוסופיה של הביולוגיה קיים דיון באשר לאופן שבו "תכלית" ביולוגית (biological purpose) צריכה להיות מובנת. מיליקן קובעת שתכלית ביולוגית יכולה להיות מובנת אך ורק בקשר לתפקיד ההיסטורי הטבעי שלה. לדוגמה, אם תבנית ההסוואה שעל כנפיהם של הפרפרים עזרה להם לשרוד במשך דור, אזי היא תועתק לדור הפרפרים הבא. התפקוד הנכון, התקין (proper functions) של התבנית הוא אפוא, להסוות את הפרט (הפרפר). באופן דומה, אם מאפיין של פעולת הלב עזר לאינדיבידואלים לשרוד, אזי המאפיין יועתק לדור הבא. התפקוד הנכון, התקין (proper functions) של מאפיין פעולת הלב הוא אפוא, לגרום לאינדיבידואל לשרוד.
מיליקן משתמשת בתאוריה שלה על תפקוד תקין כדי להסביר קוגניציה. אם ייצוגים לשוניים ומנטליים הם קטגוריות ביולוגיות, הם חייבים להיות מובנים בהקשר של מטרתם. כדי להדגים זאת, מיליקן משתמשת בדוגמאות מעולם החי: בונה מכה במים באמצעות זנבו, וכך מתריע על סכנה; הדבורים רוקדות ריקוד מסובך כדי להודיע היכן נמצא הצוף.
עם זאת, יש סיכוי לטעות, כך שהבונה יכה במים על אף שאין סכנה. כדי להבין מהי טעות ולְמה נועד האות באמת, מיליקן מציעה את הרעיון הבא: הפונקציה שמציגה את המערכת בשלמותה (בונים מזהירים בונים אחרים, הדבורים מוצאות צוף), צריכה להיות מובנת בתור שתי תת-מערכות: האחת מייצרת את ההצגה (באנגלית: the producer) והשנייה צורכת את מה שמוצג בפניה (באנגלית: the consumer). לכל אחת מתת-המערכות הללו יש פעולה התורמת לפעולת המערכת הכללית. חבטת זנב הבונה במים (המערכת המייצרת) שולחת אות לשאר הבונים, ואותו הם קולטים ומפרשים כסכנה (המערכת הצורכת). מיליקן אומרת שרעיון המערכות לא יכול לעבוד, אלא אם תנאי הסביבה מיטיבים - חייב להיות צוף במקום שתואר באמצעות ריקוד הדבורים; חייבת להיות סכנה כאשר הבונה מכה במים בזנבו. מיליקן קוראת לתנאים אלו תנאים נורמליים (normal conditions) ואומרת שהתנאים מהווים את תוכן הייצוג. ניסיון הסבר זה נחשב אחד הניסיונות היסודיים ביותר לספק הסבר טבעי ליכולת האנושית להציג את סביבתנו בשפה ובמחשבה.
רשימת ספרים

Language, Thought and Other Biological Categories (1984)
White Queen Psychology and Other Essays for Alice (1993)
On Clear and Confused Ideas (2000)
The Varieties of Meaning (2004)
Language: A Biological Model (2005)
Beyond Concepts: Unicepts, Language, and Natural Information (2017)
הערות שוליים

↑  תיאור הזכייה, באתר פרס רולף שוק, ‏2017
| זוכי פרס רולף שוק |
| --- | --- | --- |
| לוגיקה ופילוסופיה | וילארד ואן אורמאן קוויין (1993) • מייקל דאמט (1995) • דנה סקוט (1997) • ג'ון רולס (1999) • סול קריפקי (2001) • סולומון פפרמן (2003) • יאקו הינטיקה (2005) • תומאס נייגל (2008) • הילרי פטנאם (2011) • דרק פרפיט (2014) • רות מיליקן (2017) • שהרן שלח (2018) • דאג פרביץ, פר מרטין-לוף (2020) • דייוויד קפלן (2022) |  |
| מתמטיקה | אליאס מנחם סטיין (1993) • אנדרו ויילס (1995) • מיקיו סאטו (1997) • יורי מאנין (1999) • אליוט לייב (2001) • ריצ'רד סטנלי (2003) • לואיס קפארלי (2005) • אנדרה זמרדי (2008) • מייקל אשבכר (2011) • ייטאנג ז'אנג (2014) • ריצ'רד שואן (2017) • רונלד קויפמן (2018) • ניקולאי ג'ורג'ביץ' מקרוב (2020) • ג'ונתן פילה (2022) |  |
| אמנות חזותית | רפאל מונאו (1993) • קלאס אולדנבורג (1995) • טורסטן אנדרסון (1997) • הרצוג ודה מרון (1999) • ג'וזפה פנונה (2001) • סוזן רותנברג (2003) • סג'ימה ונישיזאווה (2005) • מונה חאטום (2008) • מרלן דומה (2011) • לאקאטון וואסאל (2014) • דוריס סלסדו (2017) • אנדרה ברזאני (2018) • פרנסיס אלס (2020) • רם קולהאס (2022) |  |
| מוזיקה | אינגוואר לינדהולם (1993) • ג'רג' ליגטי (1995) • יורמה פאנולה (1997) • רביעיית קרונוס (1999) • קאיה סאריאהו (2001) • אן סופי פון אוטר (2003) • מאוריציו קאגל (2005) • גדעון קרמר (2008) • אנדרו מנזה (2011) • הרברט בלומסטדט (2014) • ויין שורטר (2017) • ברברה הניגן (2018) • ג'רג' קורטג (2020) • ויקינגור אולפסון (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275614205171  PLWABN: 9810615720705606  BIBSYS: 90273100  BNE: XX983995  BnF: cb126888844 (data)  CiNii: DA01454830  GND: 13710927X  ISNI: 0000 0001 1449 1355  LCCN: n83185730  NDL: 01075476  NKC: jo20211097915  NTA: 071074686  SUDOC: 069037787  VIAF: 79126970   WorldCat (עם VIAF): 79126970
קייס סעיד

קייס סעיד (בערבית: قيس سعيد; נולד ב-22 בפברואר 1958) הוא משפטן ופוליטיקאי תוניסאי, נשיא תוניסיה ה-6 ופרופסור למשפט חוקתי לשעבר.
ביוגרפיה

סעיד נולד בתוניס ב-22 בפברואר 1958 למונצף סעיד וללאלה זכייה, משפחה אינטלקטואלית שאינה מהמעמד הגבוה. דודו, הישאם סעיד, היה מנתח הילדים הראשון בתוניסיה, ונודע ברחבי העולם בשל ניתוח הפרדת התאומים הסיאמיים בשנות השבעים של המאה ה-20.
מאז 1999, עבד סעיד כמרצה באוניברסיטת תוניס (אנ'), ושימש כמזכיר הכללי של האגודה התוניסאית של משפט החוקתי בין השנים 1990 ו-1995, וכסגן יו"ר האגודה מאז 1995. כמו כן, סעיד עמד כדיקן בית הספר למשפטים באוניברסיטת סוסה (אנ') בין השנים 1994 ו-1999, והיה מומחה משפטי במכון הערבי לזכויות אדם (ער') של הליגה הערבית. סעיד היה גם חבר בוועדת המומחים של תוניסיה, ועדה שמסרה את הערותיה על טיוטת חוקת תוניסיה (אנ') ב-2014.
ב-2019, סעיד התמודד באופן עצמאי בבחירות לנשיאות תוניסיה 2019 (אנ'), וזכה בכ-18.40% מהקולות. מאחר שלא זכה במירב הקולות, התמודד סעיד בסיבוב השני מול נביל אל-קרווי (אנ'). ב-14 באוקטובר 2019, הוכרז סעיד לנשיא תוניסיה ה-6 לאחר שנודע כי זכה בכ-72.71% מהקולות.
ב-23 באוקטובר 2019, הושבע סעיד כנשיא תוניסיה. הוא הנשיא הראשון שנולד לאחר שתוניסיה קיבלה את עצמאותה מצרפת ב-20 במרץ 1956.
ב-25 ביולי 2021, על רקע ההפגנות המתמשכות הנוגעות לתפקוד לקוי של הממשלה בנושא מגפת הקורונה בתוניסיה וחשד לשחיתות שלטונית, השעה פיטר סעיד את ראש ממשלת תוניסיה, הישאם משישי, הקפיא את פעילות הפרלמנט ל-30 יום, ביטל את חסינות חברי הפרלמנט, ושמר לעצמו את הזכות לפטרם כרצונו. רבים בעם התוניסאי הביעו חשש שצעדיו של סעיד יגררו את תוניסיה בחזרה למשטר סמכותני כפי שהיה בה עד 2011, ויבטלו את ההישגים השבריריים של מחאת האביב הערבי. ב-29 בספטמבר מינה סעיד לראשות הממשלה את נג'לא בודן רמדאן, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה, והגיעה לתפקיד ללא ניסיון פוליטי.
ב-5 בפברואר 2022 הודיע סעיד על פירוק המועצה העליונה של השלום, גוף עצמאי שהוקם ב-2016 למינוי שופטים. הנשיא התוניסאי האשים את הגוף בהטיה ובהשפעה של מפלגת א-נהדה האיסלאמיסטית. ימים לאחר מכן הודיע סעיד כי החליף את מועצת השלום העליון בגוף "זמני" אחר ונתן לעצמו את הסמכות לפטר שופטים ולאסור עליהם לשבות. ב-6 בפברואר 2022 פיזר סעיד את מועצת השיפוט העליונה בטענות לשחיתויות ברשות השופטת, ובמקביל הודיע בתקשורת שיתיר הפגנות שלוות כנגד המהלך. ב-22 במרץ 2022 פיזר את הפרלמנט המושעה לאחר שאושרה בו הצעת חוקה לשלילת סמכויותיו.
קייס סעיד קידם חוקה חדשה שאישורה דרש משאל עם, שהתקיים ב-25 ביולי 2022. חוקה זו נועדה להחליף את החוקה שנוצרה בשנת 2014, לאחר המהפכה ב-2011, פחות משליש מבעלי זכות הבחירה השתתפו במשאל העם על שינוי החוקה, שבו זכה קייס סעיד ב–94.6% מהקולות. בעקבות ניצחון זה, הוא יוכל למנות ולפטר ראש ממשלה, שרים ושופטים ללא אישור פרלמנטרי. בדצמבר 2022 התקיימו בחירות פרלמנטריות כאשר רק 8.8% השתתפו בבחירות. חודש לאחר מכן פרסם בית הדין האפריקאי לזכויות אדם החלטה כי מהלכיו של סעיד שריכזו את מלוא הכוח הפוליטי בידיו לא היו חוקתיים.
עמדות פוליטיות > יחסו להומוסקסואליות ולפמיניזם

בראיון שנערך ביוני 2019 לעיתון Acharaâ Al Magharibi, אמר סעיד שהוא תומך בעונש המוות, שהושעה ב-1991 בתוניסיה. הוא גם הצהיר כי ההומוסקסואליות, או יותר נכון הביטוי הציבורי שלה, ממומנת ומעודדת על ידי מדינות זרות, ואמר לעיתון כי: ”נאמר לי שבתים מסוימים הושכרו על ידי גורמים זרים ... הומוסקסואליות הייתה קיימת לאורך ההיסטוריה, אבל אנשים מסוימים רוצים להפיץ הומוסקסואליות”
הוא נקט גם עמדות שמרניות בנושאי נשים ופמיניזם, ויצא נגד שוויון מגדרי בנושאי ירושה, בהתאם לפרשנות החוק הדתי שבמדינה.
עמדות פוליטיות > יחסו לישראל וליהדות

סעיד מתנגד להסדרת יחסי ישראל–תוניסיה באומרו שישראל נמצאת במלחמה עם העולם המוסלמי, וכי כל מנהיג מוסלמי שמנרמל את יחסי החוץ שלהם עם הציונים, צריך להיות מועמד לדין באשמת בגידה. הוא אמר כי למדינתו אין שום בעיה עם יהודים, וכי תוניסאים, כולל אביו, הגנו על יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.
על פי דיווח בעיתון הערבי הבינלאומי "ראי אל-יום", נשיא תוניסיה קייס סעיד ביקש להתקרב לישראל בשנת 2022.
חיים אישיים

סעיד נשוי לאישראף שביל, שופטת, יועצת של בית הדין לערעורים בתוניסיה ונשיאת המשנה של בית המשפט הראשון בתוניס, אותה הכיר כשהייתה סטודנטית למשפטים באוניברסיטת סוסה (אנ') ולהם שלושה ילדים.
תבסום עדנאן

| --- | --- |

 לידה:  1977 (בת 48 בערך) סוואט (נפה), פקיסטן 
 מדינה:  פקיסטן פקיסטן
 פרסים והוקרה:  אות האומץ הנשי הבין-לאומי (2015) 
 
תבסום עדנאן (אורדו: تبسم عدنان) (נולדה ב-1977) היא פעילת זכויות נשים פקיסטנית, מעמק סוואט, שבח'ייבר פח'טונח'ווה. היא זכתה באות האומץ הנשי הבינלאומי מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית ב-2015 על מאמציה להשגת צדק עבור נשים פקיסטניות.
ביוגרפיה

תבסום עדנאן נולדה בעיר מינגורה, בעמק סוואט. היא הושאה בכפייה בגיל 13. היא אם לארבעה וקורבן של אלימות מצד בעלה, ממנו התגרשה אחרי 20 שנה. כתוצאה מכך, מצאה עצמה ללא קורת גג וללא אמצעי תמיכה. עדנאן השתתפה בתוכנית להעצמת נשים של קבוצת סיוע מקומית, וחווייתה זו נתנה לה השראה להתחיל לפעול למען יכולתן של נשים נוספות ליטול חלק בתהליכי קבלת החלטות. בהתחלה, היא פנתה למועצת הג'ירגה הראשית של עמק סוואט, אך נדחתה. הג'ירגות הן מועצות מסורתיות אשר אוכפות קיסאס, סוג של חוקי נזיקין במשפט האסלאמי, ועל אף שהן לא נועדו להחליף מערכות משפטיות רשמיות או הליכים משטרתיים, ההחלטות של זקני החברה מכובדות, ולעיתים קרובות אכן משפיעות על הרשות השופטת.
במאי 2013 הקימה עדנאן ג'ירגה משלה, הראשונה במדינה המנוהלת על ידי נשים. באופן מסורתי, נשים באזור נחשבות כרכוש הגברים, ואף משמשות כסחורה ליישוב מחלוקות בין גברים, כשהן ניתנות בנישואין בתמורה לסלוק חובות, תביעות של כבוד, ונקמה על פשעים. משום שלנשים בפקיסטן רק כוח מועט, עדנאן הבינה שיהיה על קבוצתה להפעיל לחץ על הרשויות לפעול, מכיוון שדברים אלה נעשים פעמים רבות על פי החלטת הג'ירגות, אשר באופן ניכר ומוצהר אינם לצד זכויות נשים.
הג'ירגה שלה, אשר קרויה " ח'וינדו ג'ירגה" (خویندو جرگہ), או ג'ירגת האחיות, 25 מנתה תחילה כ-12 חברות, ואז צמחה לבין 25–50 (מאז, פשטה החברות לכל רחבי המחוז). היא מפעילה לחץ על המשטרה ועל בתי המשפט המסורתיים לפעול במקרים של פגיעה בנשים, ומספקות סיוע משפטי לנפגעות. בנוסף, הקבוצה פועלת למען חינוך חינם לילדות, הגנה על בריאות נשים וילדות, הכשרה מקצועית – הן בתחומי מלאכה מסורתיים והן בתחומים אחרים, מיקרו מימון, גישה עבור נשים לתחומים כגון הליכי משא ומתן לשלום, הליכי צדק, ובחירות, מעבר חוקים להגנה על נשים מפני אלימות, ובמיוחד רצח על רקע "כבוד המשפחה", הטרדות לשם נדוניה, מתקפות חומצה, ועינויים. במקרים רבים הגיעו בפני ח'וינדו ג'ירגה משפחות לנשים שנרצחו באופנים אלימים ותוקפיהן (בדרך כלל הבעל או משפחתו וחבריו) שוחררו, או שבית המשפט והג'ירגות סירבו מלכתחילה לשמוע את המקרה, או שהמשטרה לקחה שוחד וגררה רגליה. לא בכל המקרים, אבל במספר ניכר, הלחץ מצד ח'וינדו ג'ירגה הביא לכך שהתיק לפחות יישמע ועדות תינתן.
בהתחלה פגשה ח'וינדו ג'ירגה בהתנגדות הן מצד ג'ירגות הגברים ואפילו מצד פעילות זכויות נשים מובילות. ב-2014 אירע אירוע, ששינה את התפיסה לגבי קבוצתה של עדנאן. ילדה נאנסה והרשויות לא פעלו. ח'וינדו ג'ירגה ארגנה צעדת מחאה כדי להביא חשיפה למקרה. החשודים נעצרו, ובפעם הראשונה בהיסטוריה הפתאנית, אישה – עדנאן – התבקשה לשבת בג'ירכה הגברית בתהליך מתן הצדק במקרה. מאז, נשים נוספות חזרו על הצלחה זו במקרים אחרים. ביולי, 2014, עדנאן וחברות ח'וינדו ג'ירגה ניצלו את הניראות הציבורית כדי לפעול למען העברת חוק האוסר על נישואי ילדות. למרות התנגדות חריפה מצד גורמים דתיים, בית המחוקקים של מחוז סינד החליט פה אחד לאסור על נישואים מתחת לגיל שמונה עשרה, ובדצמבר, 2014 המחוקק של מחוז פנג'אב החליט פה אחד לעבוד על תיקון החוק הנוכחי.
מאז הצלחתה הראשונה עם ג'ירגת הגברים, הוזמנה עדנאן להשתתף במקרים נוספים העוסקים בסוגיות של נשים. על אף שהיא עדיין מקבלת איומים על חייה, עדנאן מחויבת להמשיך בפועלה, ומאמינה שנשים צריכות להיות חלק מתהליכי קבלת ההחלטות המשפיעות על חייהן.
פרסים

ב-2013, הוענק לעדנאן פרס "מגני האדם",
 ב-2014 היא הייתה מועמדת עבור פרס N-Peace לשלום, וב-2015, היא זכתה בהבינלאומי נשים של אומץ פרס של משרד החוץ האמריקאי. בעקבות קבלת הפרס היוקרתי והכיסוי התקשורתי הנרחב, קיבלה עדנאן איומים רבים על חייה, ונאלצה להעתיק מגוריה לעיר אחרת. ב-2016, היא זכתה בפרס נלסון מנדלה-גראסה מאשל לחדשנות.