נדידת מחשבות
היבטים קוגניטיביים והתחרות על הקיבולת המוגבלת של המודעות

חוויית נדידת המחשבות מדגישה את קיומם של שינויים רגעיים במוקד הקשב, אשר נע לסירוגין בין מחשבות הקשורות למשימה לבין מחשבות שאינן קשורות למשימה. הצורך הקוגניטיבי לעבור בין שני סוגי המחשבות נובע מהתחרות על הקיבולת המוגבלת של זיכרון העבודה והחשיבה המודעת.
זיכרון העבודה מאפשר לאדם להחזיק מידע במודעות ולהשתמש בו כדי להנחות את אופן הפעולה שלו. ניתן להתייחס לזיכרון העבודה כאל תהליך מנטלי פעיל, שבו גירויים או ייצוגים פנימיים מאוחסנים בצורה מקוונת נגישה וזמינה “on-line”, כדי למנוע דעיכה זמנית או פלישה של מסיחים או גירויים מתחרים הנמצאים מחוץ למוקד הקשב הנוכחי.
עם זאת, לזיכרון העבודה יש קיבולת מוגבלת והוא יכול להכיל רק כמות קטנה של מידע ברגע נתון. אצל מרבית בני האדם זיכרון העבודה יכול להכיל כשבע יחידות מידע, כאשר הקשב הוא אחד הגורמים המשפיעים בצורה משמעותית על קיבולת זו. למעשה, זהו צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית. בעקבות זאת, חוטי מחשבה המונחים על ידי גורמים פנימיים וחיצוניים מתחרים ללא הרף על מקומם במרחב העבודה הגלובלי, אשר מייצג את החשיבה המודעת המתרחשת באמצעות זיכרון העבודה. זו הסיבה לכך שנדידת מחשבות עלולה לפגוע בביצוע של משימה, באופן דומה לזה של גירויים מסיחים מהסביבה החיצונית.
עם זאת, להקצאת משאבים קוגניטיביים עבור יצירה ועיבוד של תכנים פנימיים יש גם יתרונות. למשל, בתנאים המתאימים, למרות היתרונות של המודעות למתרחש כאן ועכשיו, יש לא מעט יתרונות גם ליכולת להרפות מההווה כדי לתת את הדעת על קידום מטרות ויעדים אישיים. למעשה, אחת היכולות המנטליות הבסיסיות של המוח האנושי, היא יצירה של תכנים קוגניטיביים עצמאיים שאינם קשורים למתרחש בסביבה הנוכחית. בהתאם לכך, לעיתים קרובות התודעה האנושית מזניחה את ההתייחסות לקלט החושי המיידי אשר מתקבל מהסביבה, עבור הקצאת משאבים קוגניטיביים למחשבות פנימיות. מבחינה זו נדידת מחשבות משקפת את ההפעלה המחזורית של היכולת לנתק את המודעות מהמתרחש בסביבה ולהסב את תשומת הלב מתהליכי התפיסה (המכונה perceptual decoupling), לצד היכולת להתמקד בתכנים מנטליים פנימיים בצורה מטא-קוגניטיבית. בהתאם לכך, נמצא שהפניית תשומת ליבו של האדם למטרותיו האישיות, מעלה את הנטייה לנדידת מחשבות המכוונת לאירועים עתידיים.
תהליכי העיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה, מאפשרים לאדם להשקיע את משאבי הקשב שלו בצורה המיטבית עבור הנסיבות הנוכחיות, מתוך הישענות על ניסיון העבר. בהתאם לכך, ככל שזיכרון העבודה והתפקודים הניהוליים גבוהים יותר, כך תדירות המחשבות הנודדות מווסתת באופן התואם יותר את דרישות המטלה. באופן כללי, קיבולת גדולה יותר של זיכרון העבודה, מנבאת עלייה במחשבות נודדות עבור מצבים המצריכים השקעה נמוכה של משאבים קוגניטיביים וירידה במחשבות נודדות עבור מצבים המצריכים השקעה גבוהה של משאבים קוגניטיביים.
גורם נוסף שיכול להשפיע על הקצאת קשב למחשבות נודדות הוא רמת הקושי של המטלה בה עוסק האדם באותו הרגע. מבחינה זו הופעתן של מחשבות נודדות במהלך ביצוע משימה מתמשכת לא בהכרח מצביע על ירידה במשאבי הקשב בעקבות התדלדלות המשאבים הקוגניטיביים הנחוצים לשמירה על ריכוז לאורך זמן. במקום זאת, הסבר אפשרי נוסף לעלייה ברמת המחשבות הנודדות במהלך ביצוע משימה מתמשכת, הוא עליה ברמת האוטומטיות שמתרחשת במהלך תהליכי למידה ומאפשרת שימוש מופחת במשאבי קשב ללא פגיעה ברמת הביצוע. כלומר, במקרים שבהם היכולת של האדם עולה ככל שהוא מתמיד בעיסוק בפעולה מסוימת, כך יתפנו משאבים קוגניטיביים עבור נדידת מחשבות במהלך העיסוק באותה הפעולה. על כן, לעיתים קרובות העיסוק בפעולות משעממות, שגרתיות או חזרתיות, יוביל לנדידת מחשבות אל עבר זיכרונות, תוכניות עתידיות, דאגות אישיות ותכנים נוספים שאינם משקפים את הגירויים בסביבה הנוכחית של האדם.
לעיתים קרובות אנשים מתקשים לשים לב לתכנים של החשיבה המודעת שלהם. משום שהמודעות לתכנים הפנימיים של האדם נוטה להיות תנודתית, היכולת של אנשים לשים לב לכך שמחשבותיהם נודדות ברגע מסוים, משתנה לסירוגין. כלומר, המודעות להתרחשותן של מחשבות נודדות בזמן אמת היא חלקית בלבד. זו הסיבה לכך שלעיתים קרובות אנשים מופתעים לגלות שמחשבותיהם נדדו.