stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סימון מנואל
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכתה מנואל ב-7 מדליות, 4 זהב ו-3 כסף, יותר מכל שחיינית אחרת באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.05 שניות, לפני שרה שסטרם (24.07 שניות) וקייט קמפבל מאוסטרליה (24.11 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 52.04 שניות, לפני קייט קמפבל (52.43 שניות) ושרה שסטרם (52.46 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', לילי קינג וקלסי דליה בשיא עולם חדש של 3:50.40 דקות, שיפור לשיא הקודם בן השנתיים של ארצות הברית (3:51.55 דקות), לפני אוסטרליה (3:53.42 דקות) וקנדה (3:53.58 דקות). סמית' כשחיינית ראשונה קבעה שיא עולם חדש של 57.57 שניות, שיפור לשיא בן השנה של בת ארצה קתלין בייקר (58.00 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, זאק אפל ומלורי קומרפורד בשיא עולם חדש של 3:19.40 דקות, לשיא הקודם בן השנתיים של ארצות הברית (3:19.60 דקות), לפני אוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:19.97 דקות וצרפת (3:22.11 דקות). מדליות כסף בשלושה משחי שליחים, 4x100 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:31.02 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות ולפני קנדה שקבעה שיא לאומי חדש של 3:31.78 דקות, 4x200 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 7:41.87 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:41.50 דקות, שיפור לשיא העולם בן 10 השנים של סין (7:42.08 דקות) ולפני קנדה שקבעה שיא לאומי חדש של 7:44.35 דקות ו-4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:39.10 דקות, אחרי אוסטרליה (3:39.08 דקות) ולפני בריטניה (3:40.68 דקות).
ביוגרפיה > 2021

לקראת אולימפיאדת טוקיו (2020) נכנסה מנואל ל"אימון יתר" שפגע בה באופן פיזי ונפשי ולכן היא כשלה במבחנים האמריקאים שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 להתברג במשחה ל-100 מטר חופשי, בו היא האלופה האולימפית ואלופת העולם. לעומת זאת במשחה ל-50 מטר חופשי היא ניצחה במבחנים בתוצאה של 24.29 שניות. במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:32.81 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:29.69 דקות וקנדה (3:32.78 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.96 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.63 שניות ולא הצליחה להגן על תאריה.
ביוגרפיה > 2024

באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:30.20 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:28.92 דקות ולפני הרפובליקה העממית של סין (3:30.30 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.61 שניות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.87 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 23.97 שניות (2017), שיא אמריקה
100 מטר חופשי: 52.04 שניות (2019), שיא אמריקה
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

50 מטר חופשי: 21.17 שניות (2017)
100 מטר חופשי: 45.56 שניות (2017), שיא אמריקה
הערות שוליים

1 2 3  משחה שליחים עם 2 שחייניות ו-2 שחיינים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017002690  VIAF: 5083148574356524430001   WorldCat (עם VIAF): 5083148574356524430001
ספינת ביון

ספינת ביון של הצי הגרמני
ספינת ביון היא כלי שיט המיועד לאסוף מודיעין, בדרך כלל דרך אמצעי האזנה אלקטרוניים. לעיתים מחדירים מרגלים או כוחות מיוחדים באמצעות ספינות ריגול.
ספינות ביון מופעלות בדרך כלל על ידי ממשלות. עלות הפעלתן רבה והן דורשות ציוד ייעודי. בדרך כלל הן חלק מן הצי של אותה מדינה, אך לעיתים הן מופעלות על ידי סוכנויות ביון וקיימים מקרים בהם ספינות ביון התחזו לגופים מסחריים אזרחיים, למשל לספינות דיג (אשר נותרות לעיתים קרובות באותו מקום תקופה ארוכה).
ספינות ביון למעקב אלקטרוני קיימות לפחות מתקופת המלחמה הקרה. הן שימשו בין היתר למעקב אחר ניסויים בנשק גרעיני ואחר שיגורי טילים (במיוחד טילים בליסטיים בין-יבשתיים). לספינות ביון תפקיד חשוב בלוחמה נגד צוללות ותפקיד נוסף שלהן הוא מעקב וזיהוי צוללות. ארצות הברית הפעילה כ-80 ספינות ביון שפעלו במישור זה (בהסוואה של ספינה למחקר סביבתי), בעוד שברית המועצות הפעילה כ-60 ספינות ביון בתפקיד זה (במסווה של מחקר הידרוגרפי). ברית המועצות השתמשה גם בצי הדייג שלה בשנות ה-80 והתקינה בספינות דיג אמצעי אלינט וסיגינט.
בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים באזור מזרח הים התיכון פעלו מספר אוניות ביון סובייטיות ביניהן "קרים" שיצאה סמוך לפרוץ המלחמה מנמל פורט סעיד להיערכות באזור תנועת הכוחות הישראלים.
מאפריל 2006 הצי הצרפתי משתמש בדיופיי דה לום (A 759)
מקרים בהם נפגעו צוותי ספינות ביון בעבודתם:
תקרית ליברטי – ב-8 ביוני 1967, ביומה השלישי של מלחמת ששת הימים הותקפה ספינת הביון USS Liberty של צי ארצות הברית בידי צה"ל. בהתקפה נהרגו 34 מלחים אמריקנים ו-171 נפצעו. המתקפה יצרה קרע ביחסי ארצות הברית–ישראל.
פרשת פואבלו – מלחי ה-USS Pueblo נתפסו על ידי כוחות קוריאה הצפונית והוחזקו בשבי זמן רב.
הערות שוליים

↑  מקור בוויקיפדיה בשפה האנגלית: The Ferret Fleets – Time, Friday 02 February 1968
↑  מקור בוויקיפדיה בשפה האנגלית: Moscow's South Pacific Fishing Fleet Is Much More Than It Seems – Kim, Byung Ki; The Heritage Foundation, Asian Studies Backgrounder No. 80 September 6, 1988.
↑  "דיופיי דה לום (A 759)" defense.gouv.fr/marine/equipements/batiments-de-soutien/batiments-specialises/d-experimentations/dupuy-de-lome-a-759
↑  "דיופיי דה לום (A 759)" web.archive.org/web
אריאדנה

| --- | --- |

 אב:  מינוס 
 אם:  פסיפאה 
 אחים:  פדרה, Eurymedon, קטראוס 
 בן או בת זוג:  דיוניסוס 
 צאצאים:  סטפילוס, Peparethus, Evanthes, Latramys, Ceramus, תואס, תואס, אוינופיון, Evmédon 
 
ציור של סבסטיאנו ריצ'י המתאר את אריאדנה ודיוניסוס (בכחוס)
פרסקו מפומפיי של דיוניסוס ופמליתו מוצאים את אריאדנה ישנה על ברכי היפנוס
נישואי אריאדנה ובכחוס בפסיפס בבית דיוניסוס בציפורי
אריאדנה (ביוונית: Ἀριάδνη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית.
במיתולוגיה

אריאדנה, בתו של מינוס, מלך כרתים, התאהבה בתסאוס והציעה לו תחבולה איך למצוא את הדרך החוצה מהלבירינת ובתמורה ביקשה שייקח אותה איתו לאתונה. תסאוס הסכים ואריאדנה נתנה לו פקעת חוטים, כדי שיקשור את הקצה לדלת המבוך ישחרר חוט מתוך הפקעת במהלך כניסתו לתוך המבוך. לאחר הריגת המינוטאורוס גלגל תסאוס את החוט בחזרה וכך מצא את דרכו אל פתח המבוך.
תסאוס הפליג מכרתים יחד עם אריאדנה והנערים ששוחררו. הם עצרו באי נקסוס ומשם יצא תסאוס עם הנערים, כשהוא משאיר באי את אריאדנה. אריאדנה הייתה מיואשת כשגילתה שתסאוס עזב בלעדיה ורצתה למות, אך דיוניסוס (במיתולוגיה הרומית שמו בכחוס) הגיע ונשא אותה לאישה. לזוג נולדו שני ילדים, אואנופיון, שהיה למלך כיוס, ואחותו, מרופה.
על פי חלק מן האגדות אריאדנה נהרגה על ידי פרסאוס, אך לפי אגדות אחרות אריאדנה תלתה את עצמה.
שיטתה של אריאדנה הפכה לביטוי בשם חוט אריאדנה שמשמעותו היא שלכל בעיה, גם אם היא נראית קשה, יש פתרון פשוט.
יצירות ופרויקטים על שם אריאדנה

קלאודיו מונטוורדי: אופרה "אריאדנה" (רובה אבד. שרד ממנה רק חלק הנקרא "קינת אריאנה" לקול ולקונטינואו. יצירה זו עובדה גם על ידי מונטוורדי כמדריגל בחמישה קולות וכמוטט)
מדריגלים מאת Severo Bonini, Francesco Antonio Costa, Antonio il Verso
Ariadne's Lament מאת הנרי לוס לקול ולקונטינואו
מרן מארה: אופרה "אריאן ובכחוס".
יוהאן קספר פרדיננד פישר: 20 פרלודים ופוגות קצרים וחמישה ריצ'רקארי לעוגב: "אריאדנה מוזיקה"
בנדטו מרצ'לו: קנטטה "אריאדנה"
פייטרו בנדטו בלינצני: דואט לשני קולות אלט ובסו קונטינואו "בכחוס ואריאדנה" מתוך דואטים קמריים, אופוס 5
פייטרו לוקטלי: קונצ'רטו לכינור ולתזמורת מיתרים "קינת אריאדנה"
גאורג פרידריך הנדל: אופרה "אריאנה בכרתים" HWV 32
היידן: קנטטה (לקול ולפסנתר) "אריאדנה בנקסוס"
גאורג בנדה: מלודרמה "אריאדנה בנקסוס"
ריכרד שטראוס: אופרה "אריאדנה בנקסוס"
דריוס מיו: אופרה: "אריאן הנטושה"
אלבר רוסל: בלט "בכחוס ואריאדנה"
אסף אבידן: "The Labyrinth song"
פרויקט משגרי הלוויינים האירופאי "אריאן" נקרא על שמה של אריאדנה (על פי צורת ההגייה הצרפתית של השם).
האסטרואיד 43 אריאדנה (אנ') שהתגלה ב-1857 על ידי רוברט פוגסון (אנ') נקרא על שמה.
עידוד ילודה

מכתב מראש ממשלת ישראל, משה שרת, ובו ברכה ומענק כספי לאם שילדה וגידלה עשרה ילדים, 1955 לערך
מתנת חופשה מאורגנת לאמהות למשפחות מרובות ילדים בבית ברל, 1975
עידוד ילודה הוא פעילות מאורגנת, על ידי גוף ממשלתי או אחר, לשם הגברת הילודה, כלומר הגדלת מספר הלידות כחלק ממדיניות דמוגרפית.
אמצעים לעידוד ילודה

עידוד ילודה נעשה בדרכים אחדות, ובהן:
מתן תמריצים כספיים למשפחות לשם עידודן להולדת ילדים. תמריץ כספי זה ניתן באופן ישיר, בדמות מענק עם הלידה או קצבת ילדים המשולמת עד הגעת הילד לבגרות, ובאופן עקיף, בדמות זכויות יתר הניתנות לפי מספר הילדים ובפרט למשפחות מרובות ילדים.
מתן הוקרה למשפחות מרובות ילדים.
פיתוח תנאים נאותים לגידול ילדים, כגון הקמת מעונות יום ומתן חינוך חינם.
חקיקת חוקים המקשים או האוסרים על ביצוע הפלות מלאכותיות.
עידוד נשים הרות להימנע מהפלה מלאכותית.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במאה ה-20, ברית המועצות ומדינות קומוניסטיות נוספות ביקשו לעודד ילודה, לפעמים באמצעות התערבות כוחנית. מדיניות זו נודעה לשמצה ברומניה הקומוניסטית בשנים 1967–1990, בתקופתו של המנהיג ניקולאה צ'אושסקו, שאימץ מדיניות עידוד ילודה אגרסיבית מאוד, שכללה איסור על הפלה מלאכותית ואמצעי מניעה, בדיקות היריון תקופתיות לנשים, מס על חוסר ילדים ואפליה חוקית נגד אנשים ללא ילדים. מדיניות זו העלתה באופן זמני את שיעורי הילודה למשך מספר שנים, אך לאחריה חלה ירידה שנגרמה משימוש מוגבר בהפלות בלתי חוקיות. המדיניות של צ'אושסקו הביאה ליותר מ-9,000 מקרי מוות של נשים עקב הפלות בלתי חוקיות, כחצי מיליון ילדים שנמסרו לבתי יתומים ברומניה על ידי הורים שלא היו כשירים לגדלם, תופעה רחבה של ילדי רחוב (לאחר שבתי היתומים נסגרו), וצפיפות בבתים ובבתי הספר.
היסטוריה > בישראל

נכון ל-2022 שיעור הפריון הכללי בישראל הוא 3 ילדים לאישה השיעור הגבוה במדינות ה-OECD. הפריון כולל של האם היהודייה עמד על 3.13 ושל האם המוסלמית על 3.01. ב-2018 היה שיעור הפריון היהודי 3.17 לידות לאישה, מגמה הנמשכת מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ואילו הערבי ירד ל-3.04, מגמה הנמשכת משנות ה-60 של המאה ה-20. אולם 'נס הילודה' בישראל "יוצא דופן לא רק בגובהו, אלא גם בכך שניכרות בו נורמות לעידוד ילודה שחוצות מגזרים, רמות השכלה ורמות דתיות שונות – וכן מפני שהעלייה בפריון התרחשה בד בבד עם עלייה בגיל הלידה הראשונה והתרחבות ההשכלה בקרב נשים, לפחות בקרב האוכלוסייה היהודית".
בשנים הראשונות שלאחר הקמתה, העניקה מדינת ישראל את "פרס הילודה" - מענק של 100 לא"י לאימהות שילדו עשרה ילדים או יותר, שביטא את הוקרת המדינה לאימהות אלו. הפרס המזוהה עם דוד בן-גוריון, שקשר קשר בל ינתק בין רוב יהודי בארץ ישראל ובין ריבונות יהודית בארץ ישראל, הוענק גם על ידי משה שרת בהיותו ראש ממשלה. ד"ר יוסף מאיר, ממעצבי דמותה של הרפואה הציבורית בישראל, תקף את פרס הילודה במאמר תחת הכותרת: "הגברת הילודה או ריבוי הילדים", בכותבו שאין עניין לעודד משפחות עניות יוצאות המזרח להביא עשרה ילדים, אלא יש לעודד את כל בית ישראל, ובמיוחד האינטליגנציה, להביא שלושה, ארבעה ואף חמישה ילדים.
קצבת ילדים היא תשלום חודשי המשולם להורים על ידי המוסד לביטוח לאומי, החל מספטמבר 1959, במטרה לסייע להם בהוצאות השוטפות הנדרשות לגידול ילדיהם. זכאותו של ילד נפסקת לאחר שהות של למעלה משלושה חדשים מחוץ לישראל, עם הגיעו לגיל 18 או לאחר נישואיו. גובה הקצבה השתנה במהלך השנים והיו תקופת שבהן ניתנה קצבה מוגדלת במיוחד למשפחות מרובות ילדים. תקופה מסוימת ניתן חלק מהקצבה רק ליוצאי צבא - דרך ששימשה לעידוד הילודה בעיקר במשפחות יהודיות.
אגודת אפרת פועלת לעידוד הילודה באמצעות שכנוע נשים יהודיות שלא לבצע הפלה מלאכותית. לשם כך מפיצה האגודה חומרי הסברה ומציעה עזרה כלכלית לנשים הרות השוקלות הפלה.
מרכזי לילך, מיזם של עמותת "בעד חיים - אגודה למען הגנת האישה והעובר", מציעים ייעוץ ותמיכה לנשים בהריון לא מתוכנן.
ביהדות

על פי ההלכה, יש חשיבות עליונה להבאת ילדים לעולם.
ביהדות > חובת ההולדה

מצוות פרו ורבו - מן התורה חובה על הגבר ומצווה לאשה להעמיד צאצאים. הפרשנות ההילכתית המקובלת למצווה היא צאצא זכר אחד ונקבה אחת לכל הפחות, ומדברי חכמים חובה להמשיך להעמיד צאצאים כל עוד יש כח.
ביהדות > חשיבות הילודה באגדה

על פי חז"ל, "אין בן דוד בא עד שיכלו כל הנשמות שבגוף", כלומר,על מנת שהגאולה תבוא לעולם כל הנשמות במקום היווצרותם הנקרא "גוף" - (כלומר שכל הנשמות מחוברות אחת לשנייה באורגניות) צריכות להופיע בעולם בצורתם המתוקנת - גאולה זו תביא ברכה וחיים טובים יותר לעולם ולעם היהודי בפרט.
ראו גם

פיקוח ילודה
הגבלת ילודה בסין
אנטי-נטליזם
התפוצצות אוכלוסין
הערות שוליים

↑  שנתון סטטיסטי לישראל מס' 73, אוכלוסייה, שיעור פריון לפי גיל ודת, לוח 2.41
↑  ילודה ופריון, לוחות, תרשימים ומפות, רב שנתיים באתר הלמ"ס 3.12.19
1 2 3  אלכס וינרב, דב צ'רניחובסקי, אביב בריל, דפוסי הפריון יוצאי הדופן בישראל, מרכז טאוב, 23.12.2018
↑  דיוויד סלע, תביאו עשרה ילדים: בן גוריון מגביר ילודה, באתר ישראל היום, 23 במאי 2019
↑  נתי גבאי, תביאו עשרה ילדים ותקבלו 100 לירות, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, מרץ 2022
↑  שחלב סטולר-ליס, כך אגדל תינוק ציוני: הבניית התינוק והאם הארץ-ישראליים באמצעות ספרי הדרכה להורים, עיונים בתקומת ישראל 13, 2003, עמ' 277-293.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ב, עמוד א'
עמוק בטל (טנא מלא כוכבים)

"עמוק בטל" (נקרא גם "טנא מלא כוכבים") הוא שיר שכתבה המשוררת לאה גולדברג. הוא פורסם לראשונה בשנת 1947 בעיתון "על המשמר" ונכלל ב"מוקדם ומאוחר", אסופת השירים שערכה גולדברג ויצאה לאור ב-1959. השיר התפרסם בביצועה של מארינה מקסימיליאן ללחן שכתבה.
השיר עוסק בהתרגשות הגיבורה, שליבה פועם בציפייה דרוכה לפני הפגישה עם אהובה. הבית הראשון מתאר את כוחות הטבע - שמיים זרועי כוכבים ודשא מכוסה בטל, ובבית השני קרב אליה אהובה, וצעדיו מרעידים את ליבה.
| --- | --- |

 סינגל בביצוע מארינה מקסימיליאן
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  לאה גולדברג
 לחן:  מארינה מקסימיליאן
מילות השיר

טנא מלא כוכבים
ריח דשאים דובבים
עמוק
עמוק בטל
פועם לבבי
הנה פעמיך קרבים
הרעידו ריבוא רביבים
עמוק
עמוק בטל
פועם לבבי
גרסאות השיר

השיר זכה במהלך השנים לכמה לחנים וביצועים שונים. הוא הולחן לראשונה בשנת 1977 על ידי המלחין יאיר מילר ובוצע על ידי הזמרת והפזמונאית מיכל טל.
גם יאיר רוזנבלום הלחין את השיר והוא הושמע ב-2007 בידי רונית אופיר וליביה חכמון במופע "אביב אחד למעני", בו הושמעו שירי אהבה של לאה גולדברג.
לחן של נעמי שמר לשיר הושמע בביצועה של מירי אלוני.
מארינה מקסימיליאן בלומין הלחינה ובצעה את השיר, שב-2010 יצא כסינגל. השיר כולל גם בית ברוסית שתרגמה ושרה אמא של בלומין. בלומין סיפרה כי נתקלה בשיר בדפדוף אקראי בספר שירים של גולדברג, והלחינה אותו במהירות כה רבה עד שתחילה חשבה שמדובר בלחן קיים.
הערות שוליים

↑  עמוק בטל, באתר הספרייה הלאומית
↑  מוקדם ומאוחר, גולדברג לאה, באתר הקיבוץ המאוחד ספריית הפועלים
↑  טנא מלא כוכבים - מיכל טל ,משירי המלחין יאיר מילר, נבדק ב-2023-06-16
↑  לילה, באתר יאיר רוזנבלום
↑  טנא מלא כוכבים - מירי אלוני, נבדק ב-2023-06-16
↑  טדי הפקות‏, מארינה מקסימיליאן בלומין - "עמוק בטל", באתר וואלה, 11 בנובמבר 2010
↑  מארינה מקסימיליאן בלומין - עמוק בטל, נבדק ב-2023-06-16
↑  יואב קוטנר, היא באמת מדהימה, באתר ישראל היום, ‏15.03.2012
↑  כשניסיתי לחיות בלי אמונה נפלתי לתהומות נוראיים, באתר ערוץ 7, ‏2020-07-27
סן לאו

| --- | --- |
מראה הצוק עליו שוכנות המצודה והעיר
מראה הצוק עליו שוכנות המצודה והעיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  אמיליה-רומאניה אמיליה-רומאניה
 נפה:  פזארו אה אורבינו
 בירת העיר:  סן לאו 
 שטח:  53.30 קמ"ר
 גובה:  589 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,820 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  43°54′N 12°21′E﻿ / ﻿43.900°N 12.350°E﻿ / 43.900; 12.350
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.san-leo.ps.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסן לאו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסן לאו(למפת אמיליה-רומאניה רגילה) בולוניה מודנה פארמה רג'ו אמיליה רוונה רימיני פרארה פורלי פיאצ'נצה ונטו לומברדיה ליגוריה טוסקנה מא. הים האד.  הים הליגורי סן לאו(למפת אמיליה-רומאניה מוגדלת) בולוניה מודנה פארמה רג'ו אמיליה רוונה רימיני פרארה פורלי פיאצ'נצה ונטו לומברדיה ליגוריה טוסקנה מא. הים האד.  הים הליגורי סן לאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קתדרלת סן לאו
סן לאו (באיטלקית: San Leo) ובעבר מונטפלטרו (Montefeltro) היא עיר בנפת רימיני בדרום-מזרחו של מחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. שטחה 53 ק"מ ובשנת 2007 התגוררו בה 2,998 תושבים.
היסטוריה

תושביו הראשונים של האזור היו עמים איטליים דוגמת האומברים והסאמניטים, וכן הגאלים והרומאים. שמה המקורי של סן לאו, מונטפלטרו, התפתח מהשם הרומי "מונס פרטרי" (Mons feretri), שהתייחס לצוק הנישא במקום (Mons - "הר") שעליו ניצב מקדש יופיטר פרטריו. מצודה רומית ניצבה במקום לפחות מאז המאה ה-3. בסוף המאה ה-3 או בתחילת המאה ה-4 קבע לאו הקדוש את מעוזו בצוק, והנצרות התפשטה באזור במהירות עד הקמתה של הדיוקסיה של מונטפלטרו בשנת 826. למרות שהדבר אירע כמעט 500 שנים לאחר מותו של סן לאו, הוא נחשב לבישוף הראשון של הדיוקסיה, ובקתדרלה בעיר שמור מכסה הסרקופג שבו הופקדו בעבר שרידיו בעבר. השם מונטפלטרו מתייחס מאז לא רק לצוק אלא גם לאזור שסביב לו, וזהו מקור שמה של משפחת האצולה האיטלקית מונטפלטרו. העיירה קרויה על שמו של הקדוש מאז שנת 1000 לערך.
במאה ה-6 כבר שכן במקום כפר, וכאשר בליסריוס הביס את הגותים ב-538, הוא היה לחלק מהאימפריה הביזנטית. לאחר הביזנטים כבשו הלומברדים את האזור, ואלה נדחקו בתורם על ידי פפין הגוץ אשר מסר את השטח במאה ה-8 למדינת האפיפיור. בשנת 961 התבצר ברנגר הראשון, מלך איטליה בסן לאו, לאחר שהובס על ידי אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. איכותו ההגנתית של הצוק אפשרה למתבצרים לעמוד בפני מצור שנמשך מספר חודשים. לאחר שברנגר נכנע בדצמבר 963, הוא נכלא במצודת סן לאו עד שהועבר לבמברג בגרמניה.
ב-1213 שהה פרנציסקוס מאסיזי בעיירה וייסד מנזר כשני קילומטרים ממרכזה. העיירה נמסרה לשליטת אורבינו החל בשנת 1226, והאזור הפך לאוטונומיה שהתקיימה עד שנת 1816 ובירתו בסן לאו. ב-1441 נבנתה המצודה מחדש, וב-1516 השתלט בית מדיצ'י על העיר לאחר מצור שארך מספר חודשים. שלוש שנים לאחר מכן, ב-1519 העניק האפיפיור לאו העשירי את העיר לרפובליקה של פירנצה. ב-1631 נמסרה העיר למדינת האפיפיור, וזו שלטה בה עד איחוד איטליה ב-1860. המצודה המשיכה ושימשה כמתקן צבאי עד שנת 1914.
אוכלוסייה

בשנת 2007 התגוררו בעיר 2,998 תושבים. להלן נתוני התפתחות האוכלוסייה בעיר החל ב-1861:
ערים תאומות

סן מרינו סן מרינו, סן מרינו
הערות שוליים

↑  Istituto Nazionale di Statistica
מראה העיר מכיוון המצודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4370023-8  VIAF: 240516987   WorldCat (עם VIAF): 240516987
אריאגנר סמית'

אריאגנר סמית' (בספרדית: Ariagner Smith; נולד ב-13 בדצמבר 1998) הוא כדורגלן ניקרגואי המשחק בעמדת החלוץ בפוניבז'.
קריירת מועדונים

סמית' התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בניקרגואה. בגיל 16 חתם בריאל אסטייל מליגת העל הניקרגואית. שנה לאחר מכן נבחן באודינזה מהסרייה א', אך לא הצליח להרשים את ראשי המועדון.
ב-1 במרץ 2018 חתם בספרטקס יורמלה מליגת העל הלטבית במדיה שיחק עונה אחת. לקראת עונת 2019 הושאל לקיזילקום זראפשון ובמהלך העונה עזב ללוקומוטיב טשקנט שניהן מליגת העל האוזבקית. בעונת 2020 חזר לספרטקס ורשם 7 שערים ב-25 משחקים.
עונה לאחר מכן הושאל לספוטניק רצ'יצה מליגת העל הבלארוסית ובמהלך העונה הושאל לוולס מוסקבה.
בעונת 2022 הושאל לפוניבז' מליגת העל הליטאית. בעונה זו כבש 8 שערים ב-34 משחקים וחתם לשנתיים נוספות בקבוצה. עונה לאחר מכן כבש 14 שערים והיה מלך שערי הקבוצה שזכתה באליפות הראשונה שלה.
קריירה בינלאומית

ב-16 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניקרגואה בהפסד 2-0 להונדורס. ב-27 במרץ הבקיע צמד בניצחון 0-7 נגד איי טרקס וקייקוס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

ליגת העל הניקרגואית: 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
ליגת העל הליטאית: 2023
עמותת צ.ל.ש.

עמותת צעירים לומדים שחמט – צ.ל.ש. היא עמותה הפועלת להקמת קבוצות לימוד שחמט לילדים ונוער (בכיתות ג' עד י"א) מאזורי פריפריה גאוגרפית וכלכלית, במטרה לעודד את מיצוי הפוטנציאל האישי תוך פריצת מחסומים תרבותיים וסוציו-אקונומיים, וחינוך לפיתוח החשיבה, ערכים ואחריות חברתית.
העמותה פועלת משנת 2007. במהלך השנים הדריכו בעמותה מאות מדריכים. בשנת הפעילות תשע"ט הפעילה העמותה הפעילה כ-100 קבוצות ברחבי ישראל, שכללו למעלה מ-1,600 חניכים. העמותה פועלת ביישובים רבים בארץ, כולל במגזר החרדי והערבי. מנכ"ל העמותה הוא ניר פסו ויושבי הראש המשותפים הם דן זיו ואהד פיליפ.
פעילות

במהלך שנת הלימודים לומדים הילדים את משחק השחמט ונחשפים לערכי ורוח המשחק. הלימוד מתבצע בקבוצה. מלבד הפעילות השגרתית לאורך השנה, הקבוצות משתתפות בסיורים ופעילויות מחוץ לבית הספר, בטורנירים עירוניים ובאירועי שיא.
פעילות שוטפת – מפגשים שבועיים של קבוצות הילדים עם המדריכים. במפגש בן שעתיים המתקיים בבית הספר, עוברים הילדים שיעור שחמט.
טורנירי אמצע שנה – בסביבות אמצע השנה מתקיימים טורנירי אמצע-שנה אזוריים לקבוצות העמותה. בהם, נחשפים הילדים לקבוצות נוספות של העמותה, כאשר הדגש בתחרות הוא על ספורטיביות, על להפסיד ולנצח בכבוד. בחגים ובחופש הגדול נערכות פעילויות לתלמידי חטיבות הביניים בוגרי קבוצות העמותה בבתי הספר היסודיים, בהן לוקחים חלק ילדים מבתי ספר שונים וממקומות שונים בארץ, ועוסקים הן בהעמקה בלימוד שחמט והן בתכנים נוספים ופעילויות העשרה.
אירוע סיום שנה – בסוף שנת הלימודים מתקיים אירוע הסיום של השנה ובו תחרות שחמט בין כל הקבוצות הכוללות ילדים ממקומות רבים ולא רק מהסביבה. הילדים משחקים כשעתיים ברציפות בזה אחר זה. הקבוצות המנצחות מקבלות גביעים ומדליות.
קבוצות הורים – העמותה מפעילה קבוצות לימוד שחמט להורי הילדים הלומדים בעמותה, כדי לאפשר מרחב משחקי משותף של ההורים והילדים, וכן כדי לתת להורים כלים חינוכיים להעצמת הילדים, כמו גם להבין כיצד הם משחקים, מתמודדים עם אתגרים ולומדים.
תוכנית "מסע לעתיד" – בתום פעילות קבוצת צ.ל.ש. בבתי הספר היסודיים, עוברים חלק מהחניכים המעוניינים בכך לתוכנית ההמשך – "מסע לעתיד". מטרת התוכנית היא ללוות את החניכים במהלך שנות לימודיהם בחטיבת הביניים ובתיכון, ולעזור להם לבנות כישורי חיים שיסייעו להם בהמשך דרכם. החניכים מתכנסים שלוש פעמים במהלך השנה ליומיים של פעילויות, סדנאות והרצאות. שיאה של התוכנית הוא במחנה של שבוע במהלך הקיץ. בכל שכבת גיל סובבים התכנים המועברים סביב נושא אחר.
עידוש כבידתי

עידוש כבידתי - איור
עידוש כבידתי (באנגלית: Gravitational Lensing) הוא תופעה בה קרני אור מתעקמות סביב גוף בעל מסה ועקב כך יוצרות תופעות אופטיות של הסחה, הגברה ועיוות בדמות של העצם. התופעה של עידוש כבידתי היא חיזוי של תורת היחסות הכללית שפיתח אלברט איינשטיין והייתה אחד המבחנים הראשונים לאישושה בשנת 1919 . כיום, תופעה זו מוצאת שימוש רב באסטרונומיה ככלי לבצע תצפיות ולחקור את היקום.
תיאור התופעה > מבוא

עידוש כבידתי היא תופעה בה גרביטציה מעצם מאסיבי (עצם עם הרבה מסה) מעקמת את קרני האור, בצורה דומה לעדשה. כתוצאה מכך, המסלול של האור מהמקור מתעקם, ומתקבלת דמות מעוותת. יתרה מכך, מיקומה של הדמות בשמים שונה ממיקומו של המקור ולעיתים קרובות רואים מספר דמויות של אותו האובייקט ולא דמות אחת. כאשר המקור, העדשה והצופה נמצאים על ציר אחד, הדמות של המקור מתעוותת לטבעת המקיפה את העדשה (הנקראת טבעת איינשטיין, Einstein ring). תופעה זו הוזכרה לראשונה על ידי אורסט חבולסון (Orest Khvolson) ב-1924 ונוסחה באופן מתמטי על ידי אלברט איינשטיין ב-1936. בדרך כלל, המקרים בהם העצם נמצא בדיוק על ציר העדשה הם נדירים, ולכן ניתן לראות מספר דמויות מעוותות לצורת קשת. באמצעות ניתוח הדמויות בשמים ניתן ללמוד על התפלגות המסה בעדשה (למשל: מהי מסת העדשה) ולהפך: כאשר ידועה מהי התפלגות המסה באזור העדשה, ניתן לחשב מהן הדמויות שיראו בשמים.
תיאור התופעה > הסבר לתופעה

לפי תורת היחסות הכללית, נוכחות של מסה-אנרגיה-לחץ במרחב-זמן מעקמת את המרחב-זמן ואת ההתעקמות של המרחב-זמן אנו מזהים כשדה גרביטציה. מאחר שגוף מסיבי (בעל מסה רבה) מעקם את המרחב שסביבו, כל העצמים שנעים בסביבתו נעים במסלולים עקומים, שהם גיאודזות במרחב עקום. לפי תורת היחסות הכללית, גם האור לא יכול להתעלם מהעקמומיות של המרחב (וזאת בניגוד לכבידה הניוטונית), ולכן גם קרני אור ופוטונים ("חלקיקי" אור) ינועו בקווים עקומים. כתוצאה מכך, קרני האור – הנעים בקו ישר – יתעקמו ליד גוף מסיבי, במידה התלויה במסת הגוף ובמרחקם ממנו.
בפיזיקה, ובייחוד באופטיקה, קוראים לכל תופעה בה קרני האור משנות את מסלולן (למשל, כגון בשבירה) בשם "עידוש". לכן, לתופעה שבה קרני האור משנות את מסלולן בגלל השפעות כבידה קוראים "עידוש כבידתי". שימוש מצומצם יותר במונח מתייחס לתופעה הפרטית שבה גוף מסיבי בעל סימטריה כדורית (להבא גוף כזה יקרא "ספרי" מהמילה sphere) מקורבת פועל באופן אנלוגי לעדשה אופטית רגילה המוכרת לנו מחיי היום יום.
גוף מסיבי ספרי פועל כמו עדשה קמורה וממקד את קרני האור העוברים לידו בנקודה מסוימת, בה הוא יוצר דמות. כאשר העצם, העדשה והדמות (או ליתר דיוק: הצופה הרואה את הדמות) נמצאים על ציר אחד, בגלל הסימטריה הגלילית של הבעיה הדמות שמתקבלת מתעוותת לצורה טבעת המקיפה את העדשה (הגוף המסיבי ספרי שמבצע את העידוש הכבידתי). טבעות אלה נקראות "טבעות איינשטיין" ואפשר לחשב את הזווית שהן יוצרת בשמים. כאשר העצם לא נמצא בדיוק מאחורי העדשה (כלומר: בדיוק על ציר העדשה) הסימטריה הגלילית נשברת ומתקבלות רק שתי דמויות (דמות אחת מקרן שמתעקמת מ"למעלה" ודמות שנייה מקרן שמתעקמת מ"למטה"), שכל אחת מתעוות למעין קשת (על טבעת איינשטיין) בהתאם למידה של כמה העצם סוטה מלהיות ממש מאחורי העדשה (ככל שהעצם נמצא בדיוק מאחורי העדשה, כך הקשת שאליה הדמות נמרחת היא גדולה יותר וקרובה להשלים את כל הטבעת).