stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר אהרנסון
קורות חיים

נולד בקרוצ'ה (אנ'), בפלך מוהילב שברוסיה הלבנה, לרב יעקב אהרונסון, חסיד חב"ד שהיה רב העיירה. אחיו היה הרב שלמה אהרונסון, לימים רבה של תל אביב. בצעירותו למד תורה אצל אביו. הוא נמשך לתנועת חיבת ציון והיה פעיל מרכזי בתנועה הציונית באודסה. בתקופת אודסה היה ממקורבי לילינבלום.
בהמשך השתקע בחרקוב, התפרנס מסחר בעצים והיה אחד מעסקני הציבור הציוניים החשובים בעיר. ב-1902 היה ציר בוועידת מינסק, ב-1917 התמנה כיו"ר ההסתדרות הציונית וועד הקהילה בחרקוב, ושימש כיושב ראש "תרבות" בעיר.
בתקופת המהפכה הבולשביקית נאסר בשל פעילותו הציונית, עם שחרורו נמלט מתחומי רוסיה ועשה שנים אחדות בקובנה ובברלין.
ב-1924 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. הוא פרסם מאמרי פובליציסטיקה בעיתון "הארץ". כן היה חבר ועד בית הכנסת הגדול.
אהרנסון נפטר מסיבוך של סרטן החלחולת בבית החולים הדסה בתל אביב כחצי שנה לאחר פטירת אחיו, הרב שלמה אהרנסון שהיה רבה הראשי של תל אביב. הוא נקבר לצד אחיו בבית הקברות הישן בתל אביב.
לקריאה נוספת

'אהרונסון, מאיר', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 518. (הספר בקטלוג ULI)
ר' מאיר אהרנסון ז"ל, הארץ, 23 באוקטובר 1935, עמ' 1
הערות שוליים

↑  לפי ערכו ב'ספר האישים', להלן "לקריאה נוספת", נולד בשנת ה'תרכ"ט, 1963. אך לפי הנקרולוג ב'הארץ', להלן שם, היה בן 63 במותו, ואם כן נולד ב-1872. ידיעה זו נתמכת במודעת האבל של המשפחה שהתפרסמה באותו עמוד ולפיה נפטר "בשנת ס"ד לחייו".
↑  הלוית מאיר אהרנסון, הארץ, 24 באוקטובר, עמ' 1–8.
אולכסנדר ז'דנוב

אולכסנדר מיקולאיוביץ' ז'דנוב (באוקראינית: Олександр Миколайович Жданов; נולד ב-27 במאי 1984 בחרקוב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני-ישראלי אשר שיחק בעמדת הבלם.
קריירה

ז'דנוב התחיל את לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מטאליסט חרקוב. בגיל 19 הצטרף לקבוצת האזוביק-קגב חרקוב בה שיחק 3 עונות. בשנת 2006 הצטרף ללבוב בה התקשה למצוא את מקומו ולכן הושאל לקניאז'ה שצ'אסלאבה על מנת לצבור דקות משחק. בעונת 2008/2009 חזר ללבוב כשחקן הרכב, אך בתום העונה לבוב ירדה לליגה השנייה וז'דנוב עזב את המועדון. בקיץ 2009 חתם בקריוובס. ב-18 ביולי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור קריובאס בהפסד 0-3 נגד שחטאר דונצק. בעונת 2009/2010 מעמדו בקבוצה היה יציב, אך בשתי העונות שלאחר מכן התקשה לבסס את מעמדו ועזב את המועדון.
בקיץ 2012 חזר לליגה השנייה כאשר חתם בפ.צ. פולטבה בה שיחק שנה וחצי. במרץ 2014 חתם בסלוצק העולה החדשה לליגת העל הבלארוסית, אך כעבור שלושה חודשים שוחרר מהמועדון. ביולי 2014 חזר לאוקראינה וחתם בספייק ז'אצפילבקי מהליגות הנמוכות באוקראינה.
בינואר 2016 עלה לישראל וחתם בהפועל בית שאן מליגה א'.
בתום העונה נבחן בהפועל ירושלים ואף בבני סכנין מליגת העל, אך בסופו של דבר חתם במכבי נתניה מליגה הלאומית. ב-21 באוקטובר 2016 ז'דנוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנתניה בתיקו 1-1 נגד עירוני נשר. בסיום העונה ז'דנוב העפיל עם נתניה לליגת העל, אף על פי שהופחתו 9 נקודות ממאזנה.
ביולי 2017 חזר לאוקראינה וחתם במטאליסט 1925.
בפברואר 2020 ז'דנוב עבר לפודיליה חלמניצקי מאוקראינה, ולאחר עונה פרש מכדורגל.
תארים

ליגה לאומית: 2016/2017
פודינג חג המולד

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פודינג, קינוח חג מולד 
 מטבח:  המטבח הבריטי 
 מוצא:  אנגליה 
 מרכיבים עיקריים:  suet, ביצת תרנגולת, סירופ סוכר, סוכר, פרי מיובש 
 
פודינג חג המולד תלוי מספר שבועות על וו לניקוז הנוזלים ולהגברת הטעמים.
פודינג חג המולד (באנגלית: Christmas pudding) הוא פודינג מסורתי הנאכל כקינוח במטבח האנגלי ביום חג המולד (25 בדצמבר). מקורו של מאכל זה בימי הביניים.
המאכל לרוב מיוצר עם מצרכים יקרים במטרה לפאר את ארוחת החג שהוא מוגש בסיומה. פודינג זה כולל שומן רב וכן סירופ סוכר המעניקים לו את צבעו החום. הפודינג מתובל בברנדי (ולעיתים בבירה) וכן במיץ תפוזים.
המאכל בושל באופן מסורתי בחיתול, ולאחר מכן נתלה על וו ויובש במשך מספר שעות. החל מהתקופה הוויקטוריאנית החלו לאדות את הפודינג במשך שעות רבות (ולאחר המצאת סיר הלחץ קוצר משך האידוי).
הפודינג מוגש לצד שמנת או רוטב בשמל.
היסטוריה

מקורו של המאכל בימי הביניים עת הוגש בארוחת חג המולד פאי העשוי בשר קצוץ (לרוב שילוב של בשר עוף וארנבת). לימים נוספו לפאי סוכר, תפוחים, ופירות הדר מסוכרים, ובמהלך המאה ה-14 נוצרה גרסה של הפאי הכוללת בשר בקר טחון, צימוקים, שזיפים, דומדמניות ותבלינים, כאשר בתקופה זו הכינו את המאכל עם 13 מרכיבים, כסמל לשליחים של ישו. החל משנת 1595 החלו להוסיף למאכל פירות יבשים וביצים.
בשנת 1664 הקהילות הפוריטניות באנגליה אסרו על הכנת המאכל, מאחר שהוא "עשיר" מדי בטעמיו ולא "צנוע".
בשנת 1714, על אף התנגדות הקוויקרים, הורה המלך ג'ורג' הראשון על הגשת הפודינג בארוחת חג המולד המסורתית. בפודינג זה לא הוכנס בשר טחון, והוא הוגש כקינוח.
בתקופה הוויקטוריאנית היה הפודינג מאכל אהוב על הנסיך אלברט, כשהוא מוכן בשיטת אידוי. המתכון מתקופה זו כלל השריה של שעות רבות של פירות בברנדי ולאחר מכן אידוי ממושך.
בישראל הוגש הפודינג כקינוח בארוחת הערב שנערכה בכריסמס בחדר האוכל שבקיבוץ בית העמק, בו היו חברים רבים שהיגרו מאנגליה והביאו עמם את המתכון המסורתי. מאז ביטול ארוחת הערב בחדר האוכל, נמכר הפודינג בכל-בו של הקיבוץ.
מסורות

מסורות רבות נוצרו סביב הכנת המאכל - ובהם הכנת המאכל עם 13 מרכיבים, הכנת הפודינג חמישה שבועות לפני חג המולד, הכנתו כאשר כל אחד מבני הבית משתתף בבחישתו, הטמנת מטבע בתוך המאכל למזל טוב למי שמוצא אותו או טבעת זהב המבשר נישואין למוצא הטבעת.
ראו גם

מינסמיט
בירת חג המולד
דוד אופנהיים

.
| --- | --- |

 לידה:  יוני 1664 וורמס, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1736 (בגיל 72) ז' בתשרי ה'תצ"ז פראג, ממלכת בוהמיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בפראג 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום פעילות:  ניקלשבורג, פראג
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בספטמבר 1736 
 תחומי עיסוק:  פוסק הלכה
 בני דורו:  אברהם ברודא, צבי הירש אשכנזי, יעקב פופרש, יחיאל מיכל חסיד, שמשון ורטהיימר, יאיר חיים בכרך, אהרן בן בנימין וולף
 
 תפקידים נוספים:  אספן ספרים
 
רבי דוד אופנהיים (ה'תכ"ד, יוני 1664, וורמייזא – ז' בתשרי ה'תצ"ז, 12 בספטמבר 1736, פראג) היה פוסק ומרא דאתרא של הקהילות היהודיות בערים ניקלשבורג ופראג. נחשב לרב משפיע במיוחד בגין קשריו עם שליטי הקיסרות בארצו. חיבר כעשרים ספרים בהלכה ובאגדה, בהם ספר השו"ת "נשאל דוד".
הוא נודע בעושרו הרב שקיבל בירושה מדודו רבי שמואל אופנהיימר ובאוסף הספרים הגדול שלו.
ביוגרפיה

נולד בוורמס לר' אברהם אופנהיים, למד אצל רבי גרשון אשכנזי במץ, ואצל רבי יצחק בנימין וולף מלנדסברג. בהמשך למד גם אצל רבי יעקב ז"ק אשכנזי (אביו של רבי צבי הירש אשכנזי), ואצל ר' בנימין וולף אפשטיין בפרידברג (אנ'). בצעירותו התיידד עם הרב יאיר חיים בכרך ועמד עמו בקשרי מכתבים.
בהיותו כבן 20 נסמך להוראה ובגיל 25 מונה לרבה של ניקלשבורג. לאחר עשרים שנה בניקלשבורג הפך לרבה של העיר פראג.
הוא נישא לגנענדל, בתו של יהודי החצר ליפמן כ"ץ(אנ') מהנובר שהיה בן דודתו של הרב יצחק בנימין וולף.
חתנו הנודע הוא הרב חיים יונה תאומים, מחבר "קונטרס ר' חיים יונה".
הרב אופנהיים נודע כחובב ספרים נלהב, אחר המלחמה הטורקית הגדולה הביא ראש מועצת המלחמה האוסטרית, הנסיך אויגן מסבויה, לדודו רבי שמואל אופנהיים, מספר רב של כתבי יד בעברית מטורקיה. הרב אופנהיים היה נוסע למרחקים כדי לרכוש ספר או כתב יד. הייתה לו ספרייה ששמה יצא למרחוק והיו בה אלפי ספרים ומאות כתבי יד. הספרייה עברה אחרי גלגולים לאוניברסיטת אוקספורד לספריית הבודליאנה. משערים שרבים מדברי הדפוס בספרייתו שהם עותקים יחידים מסוגם, שרדו בשל העובדה שהוא נהג לספק לבתי הדפוס הגדולים באירופה נייר משובח יותר מהמקובל באותה תקופה כדי שידפיסו עליו עבורו עותקים מיוחדים מהספרים שהדפיסו.
הרב כתב גם בעצמו ספרים: "מועד דוד" ו"סוכת דוד".
הרב תמך בעושרו והחזיק בביתו תלמידי חכמים כדוגמת המקובל ר' משה מפראג, מחבר הספר "ויקהל משה".
בנו יחידו, ר' יוסף אב"ד האלישוי היה חתן רבי שמשון ורטהיימר.
הרב אופנהיים נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בפראג, וקברו שופץ בשנת 1978.
ספריו

הדפיס בחייו את ספר השו"ת "נשאל דוד". יתר ספריו נשארו בכתב יד, אבל חלקם יצאו לאור לאחרונה.
ספר מגילת ספר עמ"ס מגילה. [לונדון] : מכון צמח דוד, תשפ"ב [2021].
לקריאה נוספת

2019 Joshua Teplitsky, Prince of the press: how one collector built history's most enduring and remarkable Jewish library, New Haven: Yale University Press (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  אבריאל בר-לבב, רבי אהרן ברכיה ממודינה ורבי נפתלי הכהן כ"ץ, בתוך אסופות, ט, תשנ"ה, עמ' קצט, הערה 50.
↑  ספרו מועד דוד על מסכת שבת, בספריית הבודלינה באוקספורד
↑  עותק דיגיטלי של הספר סוכת דוד בספריית הבודלינה אוקספורד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288310205171  PLWABN: 9810610523805606  BnF: cb11302131v (data)  GND: 138991979  ISNI: 0000 0000 6932 8830  LCCN: nr94042314  LNB: 000342634  NKC: zmp2017939199  NTA: 301108676  RERO: 02-A024069663  SELIBR: 81752  SNAC: w6nx4s3d  SUDOC: 13364216X  VcBA: 495/236963  VIAF: 7753200   WorldCat (עם VIAF): 7753200 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב בלקליה

קרב בלקליה (באוקראינית: Бої за Балаклію) היה קרב בין רוסיה ואוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה שהתקיים בעיר בלקליה (אנ') וסביבתה. זו הקרב הראשון במתקפת הנגד הגדולה שיזמה אוקראינה במחוז חרקוב. המתקפה החלה ב-6 בספטמבר 2022, והסתיימה לאחר יומיים.
רקע

במהלך הימים הראשונים של הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, כבשו כוחות רוסים חלק גדול ממזרח מחוז חרקוב. בלקליה עצמה נכבשה ב-3 במרץ 2022, ללא הרבה לחימה. ממרץ עד תחילת מאי, רוב הלחימה במחוז חרקוב התרכזה בערים חרקוב ואיזיום.
בתחילת אפריל, כוחות רוסים כבשו את איזיום, וכוחות אוקראינים הגנו בהצלחה על חרקוב בתחילת מאי. לאחר מכן, קו החזית החל לקפוא כאשר רוסיה ואוקראינה מיקדו את מאמציהן בערים סוורודונצק, ליסיצ'נסק ושאר חלקי אזור דונבאס.
במהלך יולי ואוגוסט החלו אמצעי התקשורת האוקראינית והרוסית בדיווחים על תחילת מתקפת נגד אוקראינית במחוז חרסון שבדרום אוקראינה, שהחלה ב-29 באוגוסט. המתקפה התקדמה באיטיות, כאשר הכוחות האוקראינים ספגו אבדות כבדות והתמודדו עם הִתנַגְדוּת רוסית נוקשה. עם זאת, ב-6 בספטמבר פתחו כוחות אוקראינים במתקפת נגד מפתיעה במזרח מחוז חרקוב, כאשר הקרב על בלקליה החלה ביום הראשון.
הקרב

ב-6 בספטמבר פתחו כוחות אוקראינים במתקפה לעבר בלקליה, לאחר שריכזו כוחות רבים בקרבת האזור. ביום הראשון הם השתלטו על ורביבקה, פרוור מצפון-מערב לבלקליה. כוחות רוסים שהוצבו בבלקליה פוצצו גשרים כדי להאט את ההתקדמות האוקראינית מוורביבקה, אם כי כוחות אוקראינים הקיפו את העיר במקום כדי לצור עליה. כמה כוחות אוקראיניים שהו ליד בלקליה, נלחמו בכוחות רוסים במרכז העיר בעוד קבוצה אחרת נעה צפונה לכיוון וולוחיב יאר.
ב-7 בספטמבר הייתה בלקליה במצור, כאשר קרבות התרחשו בחלקים המזרחיים והמרכזיים של העיר. הקרבות הסתיימו ב-8 בספטמבר, כאשר הכוחות האוקראינים שלטו בכל בלקליה.
לאחר הקרב, ב-14 בספטמבר, מצאו שוטרים אוקראינים עדויות לתא עינויים בו הוחזקו כ-40 אזרחים, במרתף תחנת המשטרה בלקליה. עם זאת, טענו המקומיים שנותרו בעיר שבניגוד לאזורים אחרים שהיו תחת כיבוש רוסי, כגון בוצ'ה ואירפין, בדרך כלל היו הכוחות הרוסיים סובלניים ביחסם לאזרחים.
ראו גם

המתקפה בצפון-מזרח אוקראינה
הערות שוליים

↑  Ukrainian city of Balakliya freed from nationalist battalions - Russian Defense Ministry, interfax.com
↑  "Why Kharkiv, a city known for its poets, has become a key battleground in Ukraine". Washington Post (באנגלית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-09-21.
↑  Kharkiv region: Armed Forces of Ukraine push Russian troops back and liberate 2 towns, Ukrayinska Pravda (באנגלית)
↑  The russians are controlling Izyum - General Staff of the Ukrainian Armed Forces, Militarnyi (באנגלית)
↑  Russian forces have ‘upper hand’ in Donbas fighting, Ukrainian officials say, the Guardian, ‏26 במאי 2022 (באנגלית)
↑  Wounded Ukrainian soldiers reveal steep toll of Kherson offensive, Washington Post, ‏7 בספטמבר 2022 (באנגלית)
1 2  https://www.understandingwar.org/backgrounder/russian-offensive-campaign-assessment-september-6
↑  Balmforth, Tom (2022-09-14). "In liberated Ukraine town, locals sob with relief, relate harrowing accounts". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-09-21.
↑  Ukrainian Balakliya-Kupyansk Offensive: Sequence of Events, Mechanics and Consequences, Jamestown (באנגלית)
↑    Roland Oliphant; Joe Barnes, ‏Ukraine launches surprise attack near Kharkiv in bid to push back Russians, The Telegraph, 6 September 2022
↑  "Institute for the Study of War". Institute for the Study of War. Retrieved 2022-09-15.
↑  Balakliia residents take stock after Ukraine recaptures frontline town, the Guardian, ‏13 בספטמבר 2022 (באנגלית)
עיר המלכים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פארק שעשועים
 מיקום:  אילת
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2000–2005 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2005 
 תאריך פירוק:  2016
 
 קואורדינטות:  29°33′02″N 34°58′00″E﻿ / ﻿29.5506679°N 34.9665615°E﻿ / 29.5506679; 34.9665615
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןעיר המלכים(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןעיר המלכים  he עיר המלכיםhe עיר המלכיםמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
"עיר המלכים" ביום
המתקן "מפלי המלך שלמה"
מתקן "מערות התנ"ך"
"עיר המלכים" היה פארק שעשועים באילת שנושאו תקופת התנ"ך. בתחילת שנת 2016 הפארק נסגר בעקבות ירידה בכמות המבקרים וחובות של כ-50 מיליון שקלים.
היסטוריה

רעיון הפארק עלה ב-1993, ובנייתו החלה כעבור שבע שנים, בשנת 2000. הפארק נפתח למבקרים ביוני 2005.
הפארק נבנה על ידי אלרן נדל"ן, מלונות אפריקה ישראל וז'ול וורן אחזקות והושקעו מיליוני שקלים בתפאורת הפארק ובמבנהו.
יועצים מהעולם ובתוכם אנשי דיסנילנד עזרו בניסיונם המקצועי למתכנני הפארק, שהיה לפארק השעשועים הראשון והיחיד בישראל שנבנה על פי נושא – התנ"ך.
בעקבות ירידה מתמדת בכמות המבקרים וחובות כספיים גדולים של כ-50 מיליון ש"ח, הפארק נקלע להליך של כינוס נכסים וסגר את שעריו בשנת 2016.
הפארק נרכש באותה השנה על ידי חברת דונה ברקליס, תמורת 36 מיליון ש"ח. המתקנים בלונה פארק "פנטזיה" שנבנו על ידי פתאל הוצעו למכירה לאחר הפסדים שיצרו לפארק.
במרץ 2023 נפתחה החנות הראשונה של רשת חנויות הצעצועים ג'מבו במתחם עיר המלכים, כאשר המראה החיצוני של המבנה לא שונה, מלבד השלט
מבנה הפארק

הפארק נבנה בצורת טירה. הקופות נמצאות בלובי הכניסה של המבנה, ולאחר קניית הכרטיס אפשר לעבור לאולם המרכזי שבו נמצאות הכניסות למתקנים, במרפסת נמצא בית קפה ולפני היציאה נמצאת חנות המזכרות של הפארק. בקומה התחתונה נמצא המזנון שאליו מגיעים לאחר כל אטרקציה ולידו משחקי וידאו.
מתקני הפארק

בעיר המלכים מנו חמישה מתקני שעשועים:
מסע אל העבר – סרט תלת-ממד המוקרן באולם ארבעה ממדים ועוסק בתקופת מצרים הקדומה. המבקרים מקבלים בכניסה לאולם ההקרנה משקפיים מיוחדים שמקנים לסרט את תחושת התלת-ממד, בזמן הסרט מופעלים אפקטים כגון רוח והשפרצת מים אשר ממחישים את הצפייה.
מערת האשליות – מתחם דמוי מערה לציון חוכמתו הרבה של שלמה המלך הכולל למעלה משבעים אלמנטים אינטראקטיביים, חלקם קטנים כמו חידות ואשליות אופטיות וחלקם גדולים כמו מבוך מראות, מבוך סורגים ו"חדר מגנטי" הבנוי בזווית עקומה. ביציאה מהמערה נמצאות מגלשות ספירלת דוד וחנות מזכרות.
מערת התנ"ך – מתקן המדמה מעלית היורדת למעבי האדמה למנהרה באורך של שלוש מאות ושישים מטרים, שם צופים המבקרים במיצגים קצרים העוסקים בסיפורי המקרא כגון: אדם וחוה, יוסף ואחיו ולוחות הברית המלווים בבובות מכניות זזות וקול אודיו המספר את הסיפור המקראי בשפות עברית ואנגלית. בנוסף, במנהרה ישנן עוד אטרקציות כמפלים וגשרים ובסוף המערה נטיפים וזקיפים. במציאות המעלית, המנהרה והאטרקציות שבה אינן אמיתיות ואינן אלא תפאורה.
מפלי שלמה המלך – מסלול שיט בסירות שבמהלכו צופים המבקרים במיצגים על חייו של שלמה המלך, כמו משפט שלמה וביקור מלכת שבא. לפני השיט צופים המבקרים, כאשר הם עדיין בתור, במיצג פתיחה לקראת המתקן, בסופו יוצאים המבקרים אל אזור מעגן הסירות שנמצא מחוץ למבנה, הסירות עולות במעלית לקומה העליונה של המבנה, שם צופים המבקרים בסיפורי חייו של המלך שלמה. בסיום השיט יוצאות הסירות למפל קטן אל גג הבניין (כשברקע השיר "המלך שלמה" בביצועם של לימור שפירא ורפי ויינשטוק) ומשם הן גולשות במפל בגובה של עשרים מטרים עד לבריכת המלך הנמצאת בצמוד למבנה. המתקן נבנה על ידי חברת Intamin AG, אשר בנתה מתקנים גדולים בעולם.
מגלשות ספירלת דוד – שתי מגלשות יבשות שבהן גולשים מגובה של למעלה מעשרים מטרים ובמהירות של למעלה מחמישים קמ"ש, ישנן שתי מגלשות – נמוכה וגבוהה, כאשר הגבוהה שביניהן עוברת לרגע בתוך אחד מחדרי "מפלי שלמה המלך" ומאפשרת לראות אותו מהקירות השקופים של המגלשה. המסלול מסתיים בתחתית מערת האשליות.
מתקני הפארק > פארק השעשועים פנטזיה

בשנת 2010 נפתח בסמוך לפארק עוד חלק בשם "פארק השעשועים פנטזיה" שהכיל רכבת הרים, מכוניות מתנגשות, עמוד נפילה חופשית, ספינת פיראטים לילדים.
בנוסף לכרטיס הרגיל של עיר המלכים, ניתן כרטיס לארבעה מתקנים בפארק השעשועים פנטזיה – רכבת ההרים, ספינת האוויר, מעגל הפיות והספארי הקסום. שימוש במתקן נוסף הצריך תשלום נוסף.
המתקנים, שנבנו על ידי פתאל, נמכרו לאחר שיצרו הפסדים לפארק, וכיום הם פועלים ב"פארק פרס" שבחולון.
לאחר סגירת הפארק

ב-2018 קיבלה חברת ברקליס היתר להסבת מבנה עיר המלכים למתחם מסחר ובילוי שיקרא "פלאטיום", המבנה היה עתיד לשמש כמרכז פנאי ואטרקציות שהיה אמור לכלול 12 אולמות קולנוע, אולם קונגרסים הכולל 1300 מקומות ישיבה, מתחם מסיבות בריכה, מתחם מזון מהיר, פאבים ומתחם של משחקי מחשב ומציאות מדומה פרושים על פני 4,000 מ"ר של ביתני משחק.
את אולמות הקולנוע הייתה צפויה להפעיל חברה זרה שתגיע לישראל לראשונה והתקיימו מגעים עם רשת המלונות ישרוטל להשכרת אולם הקונגרסים. בסך הכול היה אמור לכלול המתחם כ-18,000 מ"ר שטחים בנויים, ועלויות הבניה מוערכות ב-150 מיליון שקל. המתחם החדש היה צפוי היה להיפתח בפסח 2019, אך באוקטובר 2021 עבודות הבנייה במקום הושהו. החברה התכוונה להגיש לות"ל תוכנית לתוספת זכויות בנייה של כ-50 אלף מ"ר להוספת 1,300 חדרי מלון במעטפת המתחם.
במרץ 2023 נפתח במתחם סניף של רשת חנויות הכלבו היוונית "ג'מבו", המשתרע על שטח של יותר מ-10,000 מטר רבוע בשתי קומות.
הערות שוליים

↑  סיון איזסקו, הדוחות לא אטרקציה: עיר המלכים באילת הפסידה 15 מיליון שקל במחצית, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2010
↑  שלומית צור, ‏סופית: פארק עיר המלכים באילת נמכר תמורת 36 מיליון שקל, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2015
↑  הלונה פארק לא ייפתח מחדש, באתר ערב ערב באילת, 29 בינואר 2016
↑  לי סיביליה‏, עלייה יוונית: החנות הראשונה של JUMBO יוון נפתחה הבוקר בישראל, באתר וואלה, 23 במרץ 2023
↑  הלונה פארק של 'עיר המלכים' מצא בית חדש, באתר ערב ערב באילת, 19 באוגוסט 2016
↑  שלומית צור, ‏"עיר המלכים" באילת תיפתח מחדש בהשקעה של כ-150 מ' ש', באתר גלובס, 26 במרץ 2018
↑  שלומית צור, ‏"עיר המלכים" באילת בדרך להפתח מחדש, באתר ‏מאקו‏, 27 במרץ 2018
↑  ניר אמיתי, הוקפאה התכנית להקמת מתחם אטרקציות בעיר המלכים, באתר יום יום אילת, 12 בפברואר 2021
↑  מירב לוי דיאמנט, הפילים הלבנים מתעוררים לחיים: מוטי גרין מכר את האיימקס, ממשיך עם העבודות בעיר המלכים, באתר יום יום אילת, 22 באוקטובר 2021
↑  לי סיביליה‏, החנות הראשונה של JUMBO יוון נפתחה בישראל, באתר וואלה, 23 במרץ 2023
אצטדיון מטאליסט

| --- | --- |

אצטדיון מטאליסט, 2011
 שמות קודמים:  אצטדיון טרקטור (1926 - 1940) אצטדיון דזרז'ינץ (1940 - 1967)
 מיקום:  חרקוב, אוקראינה
 קואורדינטות:  49°58′51″N 36°15′42″E﻿ / ﻿49.980858°N 36.261703°E﻿ / 49.980858; 36.261703
 אבן יסוד:  1925
 תקופת הפעילות:  12 בספטמבר 1926 – הווה (98 שנים)
 שופץ:  1949, 1966–1967, 1979, 1998–2001, 2008–2009
 הורחב:  1970–1974
 בעלים:  מועצת מחוז חרקוב
 מפעיל:  מטאליסט 1925 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  Z. V. Permilovskyi
 קבוצות:  מטאליסט 1925 שחטאר דונצק (זמנית) מטאל חרקוב
 מושבים:  40,000
 ממדי משטח:  105 × 68 מטר
 he
 
מרכז הספורט המחוזי 'מטאליסט' (באוקראינית: ОСК Металлист), המוכר בכינויו אצטדיון מטאליסט, הוא אצטדיון כדורגל רב-תכליתי בחרקוב שבאוקראינה. האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות מטאליסט 1925 מהליגה האוקראינית השנייה. החל מתחילת 2017 נקבע כי האצטדיון יהיה (באופן זמני) גם את מגרשה הביתי של קבוצת שחטאר דונצק (אצטדיון הבית של שחטאר נהרס לחלוטין במהלך הקרבות של מלחמת האזרחים במזרח אוקראינה). האצטדיון אירח מספר משחקים במסגרת יורו 2012.
היסטוריה

בניית האצטדיון החלה בשנת 1925 בהוראתו של אנסטס מיקויאן. עם פתיחתו בשנת 1926 נקרא 'אצטדיון טרקטור', בשל המימון על ידי מפעל הטרקטורים המקומי. בשנת 1949 עבר האצטדיון שיפוץ ושמו שונה ל'אצטדיון פליקס דזרז'ינסקי'. בשנת 1967 שופץ היציע המערבי שהביא את תכולת האצטדיון ל-10,000 צופים, והאצטדיון קיבל את שמו הנוכחי.
בשנת 1970 החל שיפוץ נוסף שהסתיים כעבור ארבע שנים, במהלכו נבנו יציע צפוני ויציע דרומי, שהגדילו את תכולת האצטדיון לכדי 30,000 צופים. במהלך השיפוץ הותקנו גם מערכות ניקוז, תאורה ולוח תוצאות, נבנה מכון כושר והוקם בית הארחה לספורטאים מתחת ליציע הצפוני.
בשנת 1979 החל שיפוץ של היציע המזרחי והיציע הדרומי. לאחר הריסת היציע הדרומי באותה השנה הופסקו עבודות השיפוץ למשך קרוב לעשרים שנים, עד שנת 1998. עם סיום העבודות בשנת 2001 נפתחו יציע מזרחי חדש ויציע דרומי משופץ חלקית.
בשנים 2008–2009 בוצע שיפוץ נוסף של האצטדיון לקראת יורו 2012. בשיפוץ נבנה יציע מזרחי חדש ותכולת האצטדיון גדלה ל-40,000 צופים.
במהלך יורו 2012 נערכו באצטדיון 3 משחקים של בית ב'
האקדמיה לכדורגל

בשנת 2008 החלה בניית אקדמיה לכדורגל במרכז הספורט, לצדו של אצטדיון מטאליסט. האקדמיה כוללת מבנה מרכזי המאכלס כ-90 דיירים, 5 מגרשי קטרגל, מגרש כדורגל בינוני, מגרש כדורגל מלא במידות תקניות, 2 מגרשי כדורסל ו-2 מגרשי טניס.
כיום לומדים באקדמיה כ-200 תלמידים ומתקניה משמשים, מלבד את הלומדים בה, גם עבור תחרויות נוער וילדים ארציות ומשחקי ליגות חובבים מקומיות. במהלך יורו 2012 שימש מבנה האקדמיה למגורי עיתונאים זרים וצוותים טכניים.
אצטדיון מטאליסט בסביבות שנות ה-30
צבי הירש להרן

| --- | --- |
 לידה:  1784 אמסטרדם 
 פטירה:  1853 (בגיל 69 בערך) 
 מדינה:  הולנד 
 
צבי הירש להרן (בהולנדית: Hirsch Lehren; ביידיש: לעהרן; 18 באפריל 1784, כ"ז בניסן ה'תקמ"ד – 24 באוקטובר 1853, כ"ב בתשרי ה'תרי"ד) היה בנקאי ונדבן יהודי-הולנדי, ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם והרוח החיה בו מ-1817 ועד מותו.
תפיסת עולמו

תפיסת עולמו של להרן עולה ממכתביו הרבים. הוא היה חדור אמונה משיחית וביטחון מוחלט בדרכו. הנחה אותו העיקרון שמצוות יישוב ארץ ישראל שקולה כנגד כל המצוות ושישיבת יהודים בארץ מגנה על הגולה כולה ומקרבת את הגאולה. אולם, עם זאת היהודים היושבים בארץ ישראל הם "צאן קדושים" ועליהם לחיות בפרישות ובטהרה. כספי החלוקה הגיעו ללומדי תורה בלבד ועל מנת "להחיות את הנפש" בלבד. כלומר להרן אסר להשתמש בכספי החלוקה לכל שימוש ציבורי (כגון הקמת מבני ציבור ושיפור תנאי המחיה הפיזיים) והתנגד לשלם לבעלי מלאכה. הוא התנגד לכל עיסוק שפירושו ביטול תורה ובמיוחד ללימוד נושאים שאינם תורה (כגון השפה הטורקית או הערבית, שסייעה לתושבים בהתמודדותם מול השלטונות) ולהתרפאות בבית חולים (בו יכלו לספוג השפעות מיסיונריות או רפורמיות, סכנה שארבה במיוחד לאחר השבר האמוני כאשר המשיח לא בא בשנת ה'ת"ר).
מדברי להרן ניתן להבין את תפיסתו החד-משמעית ביחס לכספי החלוקה:
ומה שנותנים לבעלי מלאכות הוא בוודאי דבר שאין לו שחר, בעל מלאכה ילך למדינה בחו"ל, שירוויח שם פרנסתו. ותחלת ייסוד הקופות לא"י [ארץ ישראל] לא הי'ה כי אם לשם לומדי תורה... כל עוד רוחי בי לא יעלה רופא לירושלים ולא יבוא בה מורה לשונות.
בצד קנאותו ושמרנותו הדתית הקיצונית היה להרן איש כספים וארגון מוכשר. הוא ריכז את פעילות גביית הכספים באופן יעיל ומודרני, תוך שימוש בשיטות בנקאיות והיה פתוח לחידושים שהבטיחו הגעת כספים באופן יעיל, בטוח ואמין (למשל שימוש בהמחאות ושטרות מבוטחים). הוא מצא דרכים חדשניות על מנת לחסוך בכספי המנגנון וזאת למשל על ידי שימוש בדואר דיפלומטי כדי לשלוח כספים ואגרות מבלי לשאת בהוצאות המשלוח. בעיניו כל שימוש בכספים שנאספו ליישוב הארץ למטרות מנגנון היו גזל שיש למזערו ולכן היה חסכן מופלג.
להרן אסר על הגעת שד"רים מארץ ישראל לאיסוף כספים באופן עצמאי באירופה, תופעה שהייתה נפוצה מאות שנים. הגעת שד"רים שיבשה את המנגנון הריכוזי היעיל והפנתה תרומות מקהילות לערוצים שהיו לא בטוחים, בזבזניים ויועדו למטרות לא מאושרות על ידי ארגון הפקידים והאמרכלים של להרן. השד"רים אף בלבלו את פרנסי הקהילות והטעו אותם וכך הזרימו כספים לכיוונים שלהרן לא חפץ בהם. להרן נלחם בכל תוקף כנגד שד"רים שהגיעו ותקף אותם בקונטרסים שהוציא, תוך שימוש בגידופים והאשמות ותוך גיוס רבנים (ביניהם החת"ם סופר עצמו, גדול רבני אשכנז של התקופה) להוציא עליהם ועל שולחיהם חרמות ונידויים.
חזית נוספת בה התמודד להרן, ובהצלחה, הייתה מאבקו חסר הפשרות מול הרפורמים (להם קרא "פריצי בני עמנו המחבלים כרם השם צבאות"). להרן זיהה את הסכנה הטמונה ליהדות האורתודוקסית מן התנועה שעלתה ופרחה בגרמניה החל משנות ה-40 של המאה ה-19. הוא ריכז את המאבק תוך השגת שיתוף פעולה מצד כל הרבנים האורתודוקסים באשכנז ובתמיכת החכם באשי והראשון לציון הרב חיים אברהם גאגין. כל עוד חי חיים פעילים, הצליח למנוע את התפשטות התנועה הרפורמית להולנד, החדיר בקרב הרבנים את תחושת החירום וחידד את הצורך בעמדה נחרצת ובלתי מתפשרת.
לקריאה נוספת

אריה מורגנשטרן, השיבה לירושלים - חידוש היישוב היהודי בארץ ישראל בראשית המאה ה-19, ירושלים, הוצאת שלם, תשס"ז-2007
יוסף קפלן (עורך), אגרות הפקידים והאמרכלים מאמשטרדם תקפט (1829)
יוסף ברמסון, למען ציון - תולדות הפקידים והאמרכלים בעד ארץ-ישראל בהולנד, ירושלים, תשל"ט
הערות שוליים

↑  מורגנשטרן, השיבה לירושלים, עמוד 141 לפי "אגרות הפקוא"מ" (כתב יד) כרך ד' דף 134 ע"ב.
↑  מורגנשטרן, עמודים 141-142.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264482005171  GND: 1064722881  ISNI: 0000 0000 7097 2914  NTA: 298172666  VIAF: 97995637   WorldCat (עם VIAF): 97995637