stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צינור הנפט כירכוכ–בניאס
היסטוריה

בשנות ה-30 החלה חברת הנפט העיראקית (IPC) בעבודות בניית צינור שיוביל את הנפט העיראקי לשווקים הבינלאומיים דרך הים התיכון. בשנת 1935 הושלמו העבודות לבניית צינור הנפט כירכוכ–חיפה באורך 942 קילומטר, בקוטר 305 מילימטר (12 אינץ') ובכושר הובלה של 28 אלף חביות נפט ביום. בשנת 1948, עם הקמת מדינת ישראל ופרוץ מלחמת העצמאות, הופסקה פעולת הצינור. אחר כך תבע עיראק גם שהצינור יפורק.
בשנת 1950 החלה חברת הנפט העיראקית בעבודות בניית צינור נפט חדש בקוטר 720 מילימטר (30 אינץ') שיוביל 98 אלף חביות נפט ביום במקום צינור הנפט כירכוכ–חיפה. הצינור כולל 4 תחנות שאיבה. בניית הצינור הושלמה ב-23 באפריל 1952.
פייסל השני, מלך עיראק חנך את הצינור בטקס שנערך בנובמבר 1952.
בשנת 1956 הצינור נפגע קשה על ידי הצבא הסורי בתגובה להשתלטות האנגלו-צרפתית על תעלת סואץ (חברת הנפט העיראקית הייתה בבעלות חלקית של חברות מצרפת ובריטניה), אך בסופו של דבר הנזק תוקן. עם זאת החליטה עיראק להקים את צינור נוסף, צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן שעובר דרך טורקיה.
בשנת 1966 פרץ סכסוך בין חברת הנפט העיראקית לסוריה על גובה התמלוגים שתשלם על מעבר הנפט בשטחה. במסגרתו אף סגרה בצעד הפגנתי את הצינור.
בשנת 1972 הלאימה עיראק את חברת הנפט העיראקית על נכסיה, דבר שהוביל לצעד דומה מצד ממשלת סוריה שהלאימה את נכסי החברה על אדמת סוריה כולל החלק הסורי של הצינור. במשא ומתן לחידוש זרימת הנפט, דרשה סוריה להכפיל את התמלוגים. בתחילת 1973 נעתרה עיראק לדרישה.
בשנת 1975 השלימה עיראק את בניית הצינור האסטרטגי של עיראק שהורכב משני צינורות מקבילים בעלי כושר הובלה של 700 אלף חביות נפט ביום כל אחד, הם הזרימו נפט מצפון המדינה למפרץ הפרסי וחשיבותו של צינור הנפט כירכוכ–בניאס ירדה. בשנת 1976 הפסיקה עיראק להזרים נפט דרך סוריה וחידשה את הזרימה רק בפברואר 1979. הזרימה דרך הצינור הופסקה שוב בספטמבר 1980 בעקבות מלחמת איראן–עיראק. במרץ 1981 הנפט חזר לזרום בצינור, אך בשנת 1982 הזרימה הופסקה בעקבות עסקה סורית ליבוא כמויות נפט משמעותיות מאיראן.
בשנת 2000 אחרי 18 שנות השבתה, שופץ הצינור. הוא חזר לפעול בסוף אותה שנה ושימש דרך לעקיפת הסנקציות שהטיל האו"ם על עיראק. במרץ 2001 הסכימה סוריה ואישרה בפני הממשל האמריקאי, כי תעמיד את הצינור למסגרת הסנקציות הבינלאומיות. וזאת, במסגרת ניסיון לשפר את יחסיהן של שתי המדינות.
באפריל 2003, במהלך מלחמת עיראק, הופצץ החלק העיראקי של הצינור על ידי הכוחות האמריקאים ומאז הצינור מושבת.
ב-17 בדצמבר 2007 החליטו ממשלות עיראק וסוריה לשקם את הצינור. הפרויקט ניתן לחברת בת של גזפרום הפועלת בסוריה ולה ניסיון מוכח בבניית תשתיות אנרגיה בסוריה שכלל את בניית החלק הסורי של צינור הגז הערבי. באפריל 2009 בוטל הפרויקט שכן עלויות השיקום היו גבוהות יותר מעלות בניית צינור חדש, ולכן בספטמבר 2010 החליטו ממשלות עיראק וסוריה לבנות שני צינורות חדשים בתוואי הקיים, צינור אחד בעל כושר הובלה של 1.5 מיליון חביות נפט ביום אשר יוביל נפט גולמי כבד, וצינור נוסף בעל כושר הובלה של 1.25 מיליון חביות נפט ליום שיוביל נפט גולמי קל יותר.
ראו גם

צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן
צינור הנפט כירכוכ–חיפה
הערות שוליים

↑  ד"ר ר. וואלטש, עיראק עומדת בסירובה בענין הזרמת הנפט לחיפה, הארץ, 8 בנובמבר 1950
↑  עיראק וירדן תובעות פירוק צינור הנפט לחיפה, הַבֹּקֶר, 28 בדצמבר 1953
↑  צינורות נפט לאורך המדבר, על המשמר, 5 בדצמבר 1952
↑  הושלם צינור הנפט העיראקי, מעריב, 24 באפריל 1952
↑  נחנך צנור הנפט קירקוק-באניאס, הַבֹּקֶר, 19 בנובמבר 1952
צינור נפט חדש קירקוק־באניאס, קול העם, 20 בנובמבר 1952
↑  כתוצאה מהחבלות-תניח עיראק צינור נפט לתורכיה, למרחב, 20 בדצמבר 1956
↑  משה אפרת, סכסוך הנפט של דמשק, למרחב, 18 בדצמבר 1966
↑  מאיר הראובני, המיכרים מלאו - צנור הנפט נסגר, למרחב, 14 בדצמבר 1966
↑  ש. בן יהודה, חוסל סיכסוך־הנפט בעיראק, על המשמר, 7 במרץ 1973
↑  דאגלאס ווסטסון, סוריה נאלצת לייבא נפט מסעודיה, מעריב, 23 במאי 1976
↑  דוד חיון וחגי אטקס, ‏עיראק פותחת בדיפלומטיית נפט: תיתכן הפעלת צינור כרכוך-בניאס שהושבת ב-82', באתר גלובס, 6 ביוני 2000
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏אנליסטים: עיראק הגדילה באורח "דרמטי" הכנסותיה מיצוא נפט תוך עקיפת עיצומי או"ם, באתר גלובס, 19 בפברואר 2001
↑  ניצן הורוביץ, סוריה: צינור הנפט העיראקי יופעל במסגרת הסנקציות, באתר הארץ, 21 במרץ 2001
↑  שרון שדה, דניאל סובלמן, נתן גוטמן, ארה"ב מאשרת: ניתקנו צינור הנפט מעיראק לסוריה, באתר הארץ, 16 באפריל 2003
↑  Russia and the Geopolitics of the Kirkuk-Baniyas Pipeline - The Geopolitics, The Geopolitics, ‏באוגוסט 2019
פורד אקונוליין

| --- | --- |

Ford Econoline, סדרה "E-Series", שנת 2008
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  "Ford E series"  "Ford Club Wagon"
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1960–2014
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל אחריו:  פורד טרנזיט (דור חמישי, מיוצר משנת 2013 ועד היום)
 פלטפורמה:  "Ford F-Series" (אנ') (דור ראשון)  "Ford VN platform" (אנ') (דור שלישי, דור רביעי)
 אורך:  4,274-4,732 מ"מ (דור ראשון)  4,745-5,762 מ"מ (דור שני)  4,745 מ"מ, 5,253 מ"מ, 5,761 מ"מ (דור שלישי)  5,385-5,893 מ"מ (בין השנים 1992-2008, דור רביעי)  5,504-6,012 מ"מ (בין השנים 2009-2014, דור רביעי)
 רוחב:  1,905 מ"מ (דור ראשון)  2,029 מ"מ (דור שני, דור שלישי)  2,014-2,029 מ"מ (דור רביעי)
 גובה:  1,900-1,953 מ"מ (דור ראשון)  2,012-2,169 מ"מ (דור שני)  2,009-2,029 מ"מ 2,011-2,143 מ"מ 2,054-2,153 מ"מ (דור שלישי)  2,050-2,136 מ"מ (דור רביעי)
 משקל:  2,250-3,070 ק"ג (בין השנים 1992-2008 דור רביעי)  2,400-2,600 ק"ג (בין השנים 2008-2014 דור רביעי)
 בסיס גלגלים:  2,286 מ"מ (דור ראשון)  2,679-3,136 מ"מ (דור שני)  3,149-3,505 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2.4 ליטר, 2.8 ליטר, 3.9 ליטר (דור ראשון)  6 צילינדרים, 3.9 ליטר, 4.9 ליטר (דור שני)  8V צילינדרים, 4.9 ליטר מסוג "Windsor" (דור שני)  6 צילינדרים, 3.9 ליטר, 4.9 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 4.9 ליטר, 5.8 ליטר, 7.5 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 6.9 ליטר, 7.3 ליטר (מנועי דיזל מסוג "Navistar diesel", דור שלישי)  6 צילינדרים, 4.9 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 4.9 ליטר, 5.8 ליטר, 7.5 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 7.3 ליטר (מנוע דיזל, דור רביעי)  8V צילינדרים, 4.2 ליטר, 4.6 ליטר, 5.4 ליטר (דור רביעי)  10V צילינדרים, 6.8 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 6.0 ליטר, 6.2 ליטר (מנועי דיזל, דור רביעי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית 3-4 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות דגם "Cruise-O-Matic" (אנ') (דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור שני)  תמסורת ידנית 3-4-5 מהירויות, תמסורת אוטומטית 3-4 מהירויות (דור שלישי)  תמסורת אוטומטית 4-5-6 מהירויות (דור רביעי)
פורד אקונוליין (באנגלית: Ford Econoline, שם נוסף: Ford E series, שם נוסף: Ford Club Wagon ) היא מכונית מסחרית, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1960–2014.
דגמי פורד אקונוליין יוצרו בארצות הברית ובקנדה.
דגמי "פורד אקונוליין" שירתו ברחבי העולם ברשויות השונות, כולל רשויות החירום, כ-ניידות משטרה, אמבולנסים, מיניבוסים.
היצרן פורד ממשיך לייצר משנת 1992 ועד היום מרכבים של E series בתצורות: cutaway/stripped chassis.
דורות

דור ראשון (יוצר בין השנים 1961-1967)
דור שני (יוצר בין השנים 1968-1974)
דור שלישי (יוצר בין השנים 1975-1991)
דור רביעי (יוצר בין השנים 1991-2014)
תצורות

מסחרית
טנדר
משאית קלה
מיניבוס
תצורות > דור ראשון

4 דלתות - ואן
6 דלתות - ואן
2 דלתות - טנדר
תצורות > דור שני

3 דלתות - ואן
תצורות > דור שלישי

3 דלתות - ואן
תצורות > דור רביעי

3 דלתות - ואן
4 דלתות - ואן
מכירות בארצות הברית (משנת 1997 לפי שנה קלנדרית)

1997 - 186,690 יחידות
1998 - 206,026 יחידות
1999 - 202,024 יחידות
2000 - 187,027 יחידות
2001 - 159,565 יחידות
2002 - 185,065 יחידות
2003 - 161,721 יחידות
2004 - 171,017 יחידות
2005 - 179,543 יחידות
2006 - 180,457 יחידות
2007 - 168,722 יחידות
2008 - 124,596 יחידות
2009 - 85,735 יחידות
2010 - 108,258 יחידות
2011 - 116,874 יחידות
2012 - 122,423 יחידות
2013 - 125,356 יחידות
2014 - 103,263 יחידות
2015 - 50,788 יחידות (מארז בלבד)
2016 - 54,245 יחידות (מארז בלבד)
2017 - 53,304 יחידות (מארז בלבד)
תמונות

"פורד אקונוליין", שנת 1960
"פורד אקונוליין", שנת 1961 - טנדר
"פורד אקונוליין", שנת 1961 - טנדר מבט לתא הנהג
"פורד אקונוליין", שנת 1963 - טנדר
"פורד אקונוליין", שנת 1964
"פורד אקונוליין", דור ראשון - מסחרית
"פורד אקונוליין", דור ראשון - טנדר
"פורד אקונוליין", דגם "200", שנת 1968
"פורד אקונוליין", דגם "150", שנת 1975
"פורד אקונוליין", שנת 1992 (צולם בקנדה)
"פורד אקונוליין", שנת 1997 (צולם בקנדה)
"פורד אקונוליין", סדרה "E-Series", שנת 2006
"פורד אקונוליין", סדרה "E-Series", שנת 2008
"פורד אקונוליין",
"פורד אקונוליין", סדרה "E-Series"
"פורד אקונוליין", סדרה "E-150"
"פורד אקונוליין", סדרה "E-350" - משאית קלה
"פורד אקונוליין", סדרה "E-450" - משאית קלה
"פורד אקונוליין", סדרה "E-550" - משאית קלה
"פורד אקונוליין", סדרה "E-450" - משאית קלה
"פורד אקונוליין", סדרה "E-450" - רכב קמפינג
"פורד אקונוליין", סדרה "E-350" - מבט לתא הנהג
"פורד אקונוליין" - ניידת משטרה עירונית בלאס ווגאס
"פורד אקונוליין" - ניידת משטרה בניו יורק סיטי
"פורד אקונוליין" - ניידת משטרה
"פורד אקונוליין" - ניידת משטרה
"פורד אקונוליין" - ניידת משטרה של FBI
"פורד אקונוליין" מדגם "E-350", שנת 2005 - אמבולנס
"פורד אקונוליין" - אמבולנס
"פורד אקונוליין" - אמבולנס
"פורד אקונוליין" - אמבולנס
"פורד אקונוליין" - אמבולנס
"פורד אקונוליין" - אמבולנס של רשות הכיבוי
"פורד אקונוליין" ,מדגם "E-350" של מגן דוד אדום
"פורד אקונוליין" - מיניבוס באטלנטיק סיטי
"פורד אקונוליין" - מיניבוס
"פורד אקונוליין" - מיניבוס
"פורד אקונוליין" - מיניבוס (צולם בקנדה)
"פורד אקונוליין" - מיניבוס
"פורד אקונוליין" - מיניבוס
ראו גם

פורד
פורד טרנזיט
פורד טרנזיט קונקט
פורד טרנזיט קורייר
פורד טרנזיט בס
הערות שוליים

↑  "פורד אקונוליין" caranddriver.com/ford/e-series
↑  "פורד אקונוליין" edmunds.com/ford/econoline-wagon
↑  מרכבי "E series" pickuptrucks.com/2014/04/ford-will-continue-e-series-cutawaystripped-chassis
↑  "פורד אקונוליין" - ואן edmunds.com/ford/e-series-van
↑  פורד אקונוליין 6.0 אוטומטית ארוך מנוע 6.0 ליטר, שנת 2007 וואלה, חדשות הרכב
פונטיקה - מונחים

ערך זה הוא מונחון עבור תחום הפונטיקה. המונחים ממוינים בסדר אלפביתי.
מונחים כלליים

פונטיקה – Phonetics
מינוח עיצורים

עיצור – consonant
עיצור אחורי – Dorsal consonant
עיצור אפי – Nasal consonant
עיצור כיסוי-גרוני – Epiglottal consonant
עיצור בתר מכתשי – Postalveolar consonant
עיצור גרוני – Guttural consonant
דו שפתי – Bilabial consonant
עיצור מסודק – Ejective consonant
עיצור וילוני – Velar consonant
עיצור מקיש – Flap or Tap consonant
עיצור לועי – Pharyngeal consonant
עיצור כפוף – Retroflex consonant
עיצור מוולן – Velarized consonant
עיצור רוטט – Trill consonant
עיצור מחוכך – Affricate consonant
עיצור מחונכך – Palatalized consonant
עיצור מכתשי – Alveolar consonant
עיצור מכתשי חכי – Alveolo-palatal consonant
עיצור מלועלע – Pharyngealized consonant
עיצור מנושף – Aspirated consonant
עיצור מצוץ – Click consonant
עיצור מקורב – Approximant consonant
עיצור משופתת – Labialized consonant
עיצור נזיל – Liquid consonant
עיצור נחצי – Emphatic consonant
עיצור סדקי – Glottal consonant
עיצור סותם – Occlusive consonant
עיצור ענבלי – Uvular consonant
עיצור פוצץ/סותם – Plosive/Stop consonant
עיצור מפונם – Implosive consonant
עיצור צדי – Lateral consonant
עיצור קדמי – Coronal consonant
עיצור רוטי – Rhotic consonant
עיצור שיני – Dental consonant
עיצור שפתי – Labial consonant
עיצור שפתי שיני – Labiodental consonant
מינוח תנועות

דיפתונג – Diphthong
טריפתונג – Triphthong
מונופתונג – Monophthong
תנועה – Vowel
תנועה אחורית – Back vowel
תנועה אמצעית – Mid vowel
תנועה גבוהה/סגורה – High\Close vowel
תנועה חצי סגורה – Close-mid vowel
תנועה חצי פתוחה – Open-mid vowel
תנועה מאונפפת – Nasalized vowel
תנועה מרכזית – Central vowel
תנועה נמוכה/פתוחה – Low\Open vowel
תנועה קדמית – Front vowel
ראו גם

| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
קארלספלאץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה 
 כתובת:  העיר העתיקה של מינכן 
 מיקום:  העיר העתיקה של מינכן 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1791
 תאריך פתיחה רשמי:  1791 
 קואורדינטות:  48°08′21″N 11°33′57″E﻿ / ﻿48.1392°N 11.5658°E﻿ / 48.1392; 11.5658
  (למפת מינכן מוגדלת) קארלספלאץ(למפת מינכן רגילה) קארלספלאץ
 
שער קארלסטור
היכל הצדק (Justizpalast)
קארלספלאץ או שטאכוס (בגרמנית: Karlsplatz או Stachus) היא כיכר גדולה במרכז העיר מינכן, גרמניה. הכיכר נקראה רשמית קארלספלאץ בשנת 1797 על שם מושל בוואריה הלא פופולרי קארל תיאודור. תושבי מינכן לעיתים רחוקות משתמשים בשם הזה, וקוראים לכיכר שטקהוס על שם הפאב (Beim Stachus - "אצל שטקהוס"), ששכן במקום לפני שהתחילו העבודות להקמת כיכר. זה הוא המקום היחיד במינכן לו שני שמות רשמיים המשמשים במקביל.
הבניינים החשובים ביותר הממוקמים סביב הכיכר הם שער קרל (karlstor קארלסטור), שער כניסה לעיר גותי מ-1302 שהיה חלק מביצורי ימי הביניים שנהרסו והיכל הצדק (Justizpalast) שנבנה בסגנון הנאו-גותי. לפני שער קארלסטור ישנה מזרקה גדולה הפועלת בתקופת הקיץ. בחורף מותקנת במקום זירה להחלקה על הקרח. מתחת לכיכר ישנו מרכז קניות גדול וכן נמצאת במקום גם תחנת רכבות, הממוקמת מתחת לכיכר, לרכבת התחתית (U-Bahn) ולרכבת פרוורים (S-Bahn). קטע הרחוב בין קארלספלאץ למריאנפלאץ הקרוי בתחילתו נויהאוזר (Neuhauser) ובהמשכו קאופינגר (Kaufinger) הוא מדרחוב הומה שאורכו כ-1.2 ק"מ, בו נמצאות חנויות ומסעדות רבות וכן מבני ציבור.
גלריה

המזרקה בכיכר
שער קרל - צילום מהכיכר
שער קרל - צילום מרחוב נויהאוזר
פסל שלושת המוזיקאים בשער קרל
צרפתית יהודית

צרפתית יהודית (במקור צרפתית סתם; אין להתבלבל עם השפה הצרפתית הנכרית, ששמה בעברית נגזר ממנה) הייתה שפה רומאנית-יהודית שהתפתחה מהשפה הצרפתית של ימי הביניים והייתה בשימוש הקהילות היהודיות בצפון צרפת, ארצות השפלה וכן במערב גרמניה בערים כמו מיינץ, פרנקפורט ואאכן. השפה הושפעה גם מהצרפתית הקדומה, הגרמנית הקדומה הגבוהה ומהיידיש, כללה מילים נלוות מעברית ונכתבה בכתב עברי.
השפה פרחה במאה ה-11 בצרפת וחכמים ידועים כגון רש"י ורבי משה הדרשן דיברו בה והשתמשו בה בכתביהם. מסיבה זו היא מתועדת היטב, וחוקרי הצרפתית הקדומה מוצאים בה כר נרחב למחקר. המיוחד בשפה הצרפתית יהודית הוא שבניגוד לשפות יהודיות אחרות נעשה במסגרתה שימוש גם בניקוד (דהיינו, בניקוד טברני) לצורך ציון התנועות. הצרפתית היהודית נכחדה ומאז ימי הביניים אינה בשימוש.
פרוטון ארנה

| --- | --- |

Proton Arena, דגם "GLSi", שנת 2003
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Proton Jumbuck (אוסטרליה, בריטניה, טאיוואן)
 יצרן:  PROTON Holdings (אנ') (שם רשמי: PROTON Holdings Berhad)
 שנות ייצור:  2010 – 2002
 הרכבה:  מלזיה מלזיה
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,4505 מ"מ
 רוחב:  1,690 מ"מ
 גובה:  1,420 מ"מ
 משקל:  1,045 ק"ג (ריק), 1,680 ק"ג (כולל כושר העמסה מקסימלי)
 בסיס גלגלים:  2,600 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 12 שסתומים, 1,468 סמ"ק המפיק 89.7 כ"ס ב-6,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  154 קמ"ש
 צריכת דלק:  9.5 ליטר ל-100 ק"מ (נסיעה עירונית)  5.6 ליטר ל-100 ק"מ (נסיעה בינעירונית)  7.1 ליטר ל-100 ק"מ (משולב)
פרוטון ארנה
פרוטון ארנה, שנת 2005
פרוטון ארנה (במלאית: Proton Arena, באנגלית: Proton Arena, קרוי גם : Proton Jumbuck (בריטניה, אוסטרליה, טאיוואן) ) הוא טנדר בתצורה "coupé utility" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצר בין השנים 2010 – 2002 במלזיה.
"פרוטון ג'וארה"

"פרוטון ארנה" התבססה על דגם מכונית הנוסעים "Proton Wira" (אנ')
תא נהג (קבינה): 2 נוסעים.
מנוע קדמי - 1.5 ליטר תוצרת מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Orion engine" (אנ') סוג מנוע "4G15".
סוג הנעה: הנעה קדמית.
מערכת הזרקת דלק - רב נקודתית.
מנוע קירור מים.
מידות ארגז מטען אחורי: אורך - 1,636 מ"מ, רוחב - 1,349 מ"מ, עומק - 41.5 ס"מ, שטח עומס מטען מרבי - 1.64 מ"ר.
בלמים: מלפנים דיסק מאוורר, מאחור תוף
צמיגים: 175/70 R14
ABS
כריות אוויר
דגמי "פרוטון ארנה" יוצאו למספר ארצות ביניהם: אוסטרליה, טאיוואן, דרום אפריקה, בריטניה
"פרוטון ג'וארה" > תצורות

"freestyle"
"sportdeck"
"fastback"
ראו גם

פרוטון ג'וארה
פרוטון פוטרה
הערות שוליים

↑  "פרוטון ארנה", שנת 2002 - מפרט טכני autoevolution.com/cars/proton-arena-jumbuck-2002
↑  "פרוטון ארנה" web.archive.org/web/20110218075856
↑  "פרוטון ארנה" web.archive.org/web/20030214120635
דגם Proton Jumbuck (אוסטרליה)
פונטינה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה מחלב פרה, גבינה איטלקית, גבינה חצי-מבושלת משומרת 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 תו תקן:  כינוי מקור מוגן 
 
פונטינה (באיטלקית: Fontina; בצרפתית: Fontine) היא גבינה מחלב פרה, שמקורה באיטליה. עם הזמן, ייצור הפונטינה התפשט ברחבי העולם, כולל לארצות הברית, דנמרק, שוודיה, קנדה, צרפת וארגנטינה.
תיאור

פונטינה היא גבינה חצי רכה עד קשה במרקמה וטעמה עדין עד בינוני. יש לה תכולת שומן בסביבות 45%. הטעם האופייני של פונטינה הוא עדין אך אגוזי ומלוח באופן מובהק. לפונטינות משוודיה, דנמרק וארצות הברית יש טעם עדין יותר מזו האיטלקית, מרקם רך יותר ויותר חורים מאלה של איטליה.
גבינת פונטינה מיוצרת בואל ד'אוסטה, (עמק אאוסטה) בהרי האלפים מאז המאה ה-12. ניתן לזהות את הפונטינה המיוצרת באיחוד האירופי על ידי חותמת Consorzio (קונסורציום) של מטרהורן כולל המילה "FONTINA".
כמו סוגי גבינה רבים אחרים, לשם "פונטינה" יש נגזרות כמו "פונטינלה", "פונטאל" ו"פונטלה". על אף שהגרסה מעמק אאוסטה היא המקורית והמפורסמת ביותר, ייצור נגזר מתרחש גם באזורים אחרים של איטליה, כמו גם ב: דנמרק, שוודיה, קוויבק, צרפת, ארגנטינה ארצות הברית. הגרסאות השוודיות והדניות נמצאות לעיתים קרובות בחנויות מכולת בארצות הברית וניתן להבחין בהן לעומת הפונטינה של אאוסטה על ידי קליפת השעווה האדומה שלהן (נפוצה גם בפונטינה הארגנטינאית).
פונטינה המיוצרת בעמק אאוסטה חייבת להיות עשויה מחלב לא מפוסטר ממקבץ חליבה אחת, כאשר רק שתי מנות של גבינות מיוצרות ביום.
גבינת פונטינה המקורית מעמק אאוסטה היא חריפה למדי ובעלת טעם עז למדי, למרות זאת גבינות מסומנות פונטינה המיוצרות במדינות אחרות יכולות להיות בטעם עדין יותר. לפונטינה של אאוסטה יש קליפה טבעית עקב ההתישנות, שהיא בדרך כלל שזופה עד כתומה-חומה.  פנים הגבינה בצבע שמנת חיוור ומלא חורים המכונים "עיניים". היא ידועה בטעם האדמתי, הפטריותי והעצי שלו, ומשתלבת בצורה יוצאת דופן עם בשרים צלויים ופטרית כמהין. יש לה טעם עשיר וקרמי שנעשה אגוזי יותר עם ההתישנות. פונטינה בוגרת היא גבינה קשה, ונמסה היטב במאכלים.
כינוי מקור מוגן

ניתן לזהות כאמור גבינת פונטינה הנמכרת באיחוד האירופי על ידי חותמת Consorzio (קונסורציום) של המטרהורן כולל המילה המודפסת "FONTINA". לגבינה המיוצרת בעמק אאוסטה יש כינוי מקור מוגן (DOP) עם תקנות לפיהן הגבינה חייבת להיות עשויה מחלב לא מפוסטר מחליבה יחידה, של פרות מגזע Valdostana.
מתכונים

לפונטינה הצעירה מרקם רך יותר ויכולה להתאים לפונדו. המאכל Fonduta alla valdostana (באיטלקית) או Fondue à la valdôtaine (בצרפתית) הוא מאכל מסורתי מפונטינה מוקצפת עם חלב, ביצים וכמהין.
זיווג טוב למאכל הוא היין הפיימונטזי (ממחוז פיימונטה) שמיוצר מענבי היין נביולו (Nebbiolo), מהם עושים את היינות האדומים המפורסמים ברולו, ברברסקו ועוד יינות עם טעמים של דובדבן בר וכמהין.
הערות שוליים

↑  Dicitonnaire Larousse
↑  "Fontina". www.belgioioso.com. נבדק ב-2020-12-28.
↑  Heimowitz, Colette (2012-03-13). The New Atkins for a New You Breakfast and Brunch Dishes (באנגלית). Simon and Schuster. ISBN 978-1-4516-8972-3.
↑  "Definition of FONTINA". www.merriam-webster.com (באנגלית). נבדק ב-2020-12-28.
↑  "Fontina | cheese". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-12-28.
↑  Ehlers, Steve; Hurt, Jeanette (1 באפריל 2008). The Complete Idiot's Guide to Cheeses of the World. DK Publishing. p. 66. ISBN 978-1-4406-3618-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Cheese.com
↑  Heimowitz, Colette (13 במרץ 2012). The New Atkins for a New You Breakfast and Brunch Dishes. Simon and Schuster. p. 180. ISBN 978-1-4516-8972-3. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Rubino, R.; Sardo, P.; Surrusca, A. (eds.). Italian Cheese: 293 Traditional Types. מסת"ב 88-8499-111-0
↑  'The history' (אורכב 25.07.2014 בארכיון Wayback Machine), Cooperativa Produttori Latte e Fontina (2006).
↑  Fontina on Cheese.com
↑  "Artisanal Premium Cheese". אורכב מ-המקור ב-2010-08-08. נבדק ב-2010-05-02.
1 2  "Fontina Val d'Aosta". Cheese.com. נבדק ב-11 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  See 1 and 2.
פרסקו משנת 1480 מטירת Issogne : צורות הגבינה מימין נחשבות לתיאור הקדום ביותר של פונטינה.
פרמיטה

פרמיטה (סנסקריט) או פרמי (פאלי) הוא מונח בבודהיזם שפירושו "שלמות" או "נשגבות". הפרמיטות בבודהיזם מתייחסות לשלמות של מספר תרגולים. תרגולים אלה מטופחים על ידי בודהיסטוות כדי לעבור מהחיים בעולם המוחשי (סמסרה) להארה ולשלוות-אמת (נירוואנה).
בבודהיזם הטהרוודי, עשר הפרמיטות הן:
דאנה פרמי: נדיבות, נתינה
סילה פרמי: טוב לב, מוסריות, יושר, צדק, התנהגות נאותה
נקהאמה פרמי: ויתור
פאניה פרמי: חוכמה טרנסנדנטית, תובנה
ויריה פרמי: אנרגיה, חריצות, שקדנות, חיוניות, מאמץ
קהנטי פרמי: סבלנות, סובלנות, ריסון-עצמי, קבלה, כוח עמידה, חוסן
סאקה פרמי: כנות, יושר לב
אדהיטהאנה פרמי: נחישות, החלטיות
מטה פרמי: נדיבות-אוהבת
אופקהה פרמי: קור-רוח, שלווה, רוגע
צ'ארלס רוזן (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1878 Reagantown, ארצות הברית 
 פטירה:  21 ביוני 1950 (בגיל 72) קינגסטון, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Mount Evergreen Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית לעיצוב 
 
צ'ארלס רוזן (באנגלית: Charles Rosen‏; 28 באפריל 1878 – 21 ביוני 1950) היה צייר אמריקאי, שחי שנים רבות בוודסטוק, ניו יורק. בשנות ה -1910 זכה לשבחים על נופי החורף האימפרסיוניסטיים שלו. הוא היה לא מרוצה מהסגנון ובסביבות 1920 הוא עבר לסגנון קוביסטי-ריאליסטי. הוא זכה להכרה כאחד ממנהיגי מושבת האמנים של וודסטוק.
שנים מוקדמות

צ'ארלס רוזן נולד בחווה בריאגנטאון שבמחוז וסטמורלנד שבפנסילבניה ב -28 באפריל 1878. כשהיה בן שש עשרה פתח סטודיו לצילום במערב ניוטון שבפנסילבניה באזור כריית הפחם במערב המדינה. רוב תצלומיו היו של כורים שנפטרו. לאחר מכן עבד רוזן בעסק צילום בסאלם, אוהיו, ובשנת 1898 עבר לעיר ניו יורק. הוא תכנן להיות מאייר בעיתון. הוא למד ציור באקדמיה הלאומית לעיצוב אצל פרנסיס קוטס ג'ונס. הוא גם לקח שיעורים בבית הספר לאמנות בניו יורק אצל ויליאם מריט צ'ייס ופרנק דומונד. הוא התעניין בציור נוף בשנת 1902 בשיעורי החוץ שהיו באולד ליים, קונטיקט.
אימפרסיוניסט

בשנת 1903 התחתן רוזן עם מילדרד הולדן. הם עברו לניו הופ, פנסילבניה, שהפכה לביתם במשך שבע עשרה שנים. רוזן נודע בסצנות השלג הגדולות שלו. עבודתו המוקדמת הושוותה לעיתים קרובות לזו של אדוארד ויליס רדפילד, מנהיג קבוצת האמנים האימפרסיוניסטים בניו הופ. הוא היה גם חבר של האמנים דניאל גרבר, ויליאם לנגסון לאטרופ וג'ון פולטון פולינסבי.
נופיו של רוזן היו מגוונים ביותר. לפעמים הם היו ספונטניים, צוירו במהירות, ולפעמים עבד בזהירות. חלק מהציורים היו מלאי תנועה ואחרים היו רגועים. חלקם היו כמעט מונוכרומים בעוד שחלקם מלאים במגוון צבעים. בשנת 1914 ערך רוזן את הביקור הראשון מתוך מספר ביקורים באי וינלהאבן בחוף מיין. הנוף המחוספס היה נושא לכמה ציורים. עבודתו הפכה לדקורטיבית יותר.
בשנת 1916 העניקה האקדמיה הלאומית לרוזן את מדליית הזהב של Inness ואת פרס אלטמן. הוא הציג בשבע תערוכות יחיד ונבחר לאקדמיה הלאומית. [5] בשנת 1916 הקימו רוזן ושישה אמנים נוספים את קבוצת ניו הופ כדי לארגן תערוכות של יצירותיהם. האחרים בקבוצה זו היו ריי סלואן ברדין, מורגן קולט, דניאל גרבר, ויליאם לנגסון לאטרופ ורוברט ספנסר.
מודרניסט

רוזן החל להרגיש שהאימפרסיוניזם שייך לעבר, ומשנת 1916 החל להתנסות בסגנונות אחרים. הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות של בית הספר הקיץ בניו יורק בוודסטוק, ניו יורק בשנת 1918. הוא היה מדריך ולאחר מכן מנהל בית הספר לקיץ עד 1921. בשנת 1920 עבר רוזן לצמיתות לוודסטוק יחד עם אשתו ושתי בנותיהם. הוא הפך לחבר קרוב של הציירים ג'ורג' בלוז ויוג'ין שפייכר. בשנת 1920 אימץ רוזן סגנון קוביסטי-ריאליסטי שאפיין את יצירתו למשך שארית חייו.
בשנת 1922 הקים רוזן עם הנרי לי מקפי ואנדרו דאסבורג את בית הספר לציור וודסטוק. רוזן לימד בגלריה לאמנויות יפות בקולומבוס, אוהיו בשנים 1924 עד 1928.
בתקופת השפל הגדול הזמינה הממשלה את רוזן לצייר סדרת ציורי קיר במשרדי הדואר. ציורי הקיר שלו בבייקון, ניו יורק ובפוקפסי בניו יורק כללו פנורמות של עמק ההדסון וניו יורק וסצנות היסטוריות. האחרון שבהם בוצע בשנת 1939. הוא גם ביצע עבודות בפאלם ביץ', פלורידה במסגרת תוכנית זו. תיאוריו המודרניסטיים אך המציאותיים של בניינים, מגדלים ועשן משקפים את השפעתו של פול סזאן.
בשנת 1940 מונה רוזן למנהל זמני של בית הספר לאמנות מוזיאון וויט בסן אנטוניו, טקסס .
רוזן לקה בהתקף לב בשנת 1942. לאחר מכן התמקד בפסטלים קטנים ורישומים.
הוא מת ב -21 ביוני 1950 בקינגסטון, ניו יורק בגיל שבעים ושתיים.
יצירה

נופי החורף האימפרסיוניסטיים של רוזן בפנסילבניה ובחוף מיין, נוצרו בעיצובים עוצמתיים ובעבודות מכחול נועזות ושכבות עמוקות. הם נחשבים כעבודותיו הטובות ביותר. יצירותיו האימפרסיוניסטיות זכו לשבחים. חלק מהקומפוזיציות הפשוטות אך האלגנטיות שלו מזכירות סגנון הדפסים יפנים. הם הוערכו על ידי הציבור והמומחים באותה תקופה.
למרות זאת, הוא פנה לסגנון קוביסטי-ריאליסטי לאחר שעבר לוודסטוק. חלק מהמבקרים רואים בציוריו של העיירות רונדאוט וסאוגרטס על נהר ההדסון את יצירתו הטובה ביותר.
במוזיאון האמנות של ג'יימס א. מיצ'נר בניו הופ יש אוסף של ציוריו של רוזן.
עבודותיו מוחזקות באוספים ציבוריים ופרטיים באיידהו, קונטיקט, אוהיו, ניו יורק, פנסילבניה, מיזורי וושינגטון.