stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע מדינה
תוצאות הקרב ואחרית דבר

במבצע זה נפלו 29 לוחמים, מספר שאינו כולל את הניסיון השני לכיבוש טירה. רובם נפלו בחסימות שעצרו את התגבורות. יחד עם הרוגי קרב טירה, ספגה 'ההגנה' 53 הרוגים ונעדרים.
לאחר הכיבוש הוחזק הכפר על ידי כוחות חיל המשמר (החי"ם). בימים הבאים נערכו התקפות מספר על כפר סאבא, אולם כולן נהדפו. העזה באותן התקפות נערכה ב-18 לחודש, ובה השתתפו כמה מאות ערבים. כיבוש המקום אכן שיפר את מצבה של כפר סבא העברית, אשר התרחקה בכך כמה ק"מ מקו החזית. השטחים אותם 'ההגנה' לא הצליחה לכבוש, כמו פרדס האוצר או טירה, הועברו לידי ישראל במסגרת הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות עם עבר הירדן.
באוקטובר 2023, 75 שנה לאחר הקרבות, פורסם שאותר מקום קבורתו של אחד מנעדרי מבצע מדינה, טוראי דב (ברל'ה) ברודר, שנקבר כ"אלמוני" בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
לקריאה נוספת

דן אבן: שנות שירות, הוצאת מלוא, 1973.
גרשון ריבלין, חטיבת אלכסנדרוני במלחמת הקוממיות, מערכות, 1964.
הערות שוליים

↑  אלישע בן קימון, רועי רובינשטיין, אחרי 75 שנה: אותר חלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע, באתר ynet, 1 באוקטובר 2023
משוריין של צבא ההצלה ועליו סמל צבא ההצלה: פגיון נעוץ במגן דויד
בית האבן בכפר סבא-השריד היחידי מכפר סבא הערבית
מחליש (גנטיקה)

המַחְלִישׁ  או המַנְחֵת (באנגלית attenuator. "אָטֵנוּאַצְיָה") הוא רצף DNA הממלא תפקיד חשוב בבקרת גנים בתאים פרוקריוטיים כיוון שבתאים אלו אין גרעין תא. המונח מחליש מתייחס לרצף בקרה ייחודי, שכאשר הוא מתועתק ל-RNA, יוצר מבנה בעל צורה של סיכת ראש העוצר את התעתוק כאשר תנאים מסוימים לא מתמלאים.
דוגמה לכך ניתן למצוא בגן trp בחיידקים פרוקריוטים. כאשר יש כמות גדולה של טריפטופן בסביבה שבה החיידק נמצא, החיידק לא צריך לייצר עוד טריפטופן וזאת על מנת לחסוך באנרגיה. כאשר האנזים RNA פולימראז נקשר ומתחיל לתעתק את הגן, הריבוזום מתחיל לתרגם (מצב זה שונה מתאים איקריוטיים, שבהם ה-RNA חייב לצאת מהגרעין לפני שהתרגום מתחיל). הרצף המחליש, שנמצא אחרי רצף הקדם ורצף המפעיל, כולל ארבעה מתחמים כאשר מתחם מספר 3 יכול להתחבר למתחם מספר 2 או למתחם מספר 4.
הרצף המחליש שבמתחם 1 מכיל מידע שעל פיו נוצר פפטיד המכיל טריפטופן. כמות גדולה של טריפטופן תאפשר לריבוזומים לתרגם את הרצף המחליש שבמתחמים 1 ו-2. כמו כן, כמות זו תאפשר למתחמים 3 ו-4 ליצור מבנה של סיכת ראש, שיגרום לסיום התעתוק של אופרון הטריפטופן. כיוון שהגנים המקודדים לחלבונים לא מתועתקים, לא מיוצר טריפטופן.
באופן נגדי, משמעותה של כמות טריפטופן קטנה היא שהריבוזום יפסיק לתרגם כבר במתחם 1, ויגרום למתחמים 2 ו-3 ליצור מבנה שונה של סיכת ראש שלא יגרום לסיום התעתוק. לכן, האופרון יתועתק ויתורגם, כך שהחומצה האמינית טריפטופן תיווצר. באופן זה, מתחם מספר 4 הוא מחליש. ללא מתחם 4, התעתוק יכול להמשיך ללא קשר לכמות הטריפטופן.
הערות שוליים

↑  מַנְחֵת במילון מיקרוביולוגיה (תשנ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
מוצב תל קבעה

|  מידע על המבנה |
| --- | --- |
 סוג:  בסיס צבאי 
 קואורדינטות:  33°13′39″N 35°31′31″E﻿ / ﻿33.227384°N 35.525358°E﻿ / 33.227384; 35.525358
 he מוצב תל קבעה (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמוצב תל קבעה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמוצב תל קבעה
 
מוצב תל קבעה היה מוצב של צה"ל ברצועת הביטחון. המוצב שכן ליד מוצבי צד"ל תל קבעה ו-627 שהגנו על הכפרים רב א-תלתין ומרכבא.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-90 מוצב תל קבעה היה משטח מלבני באורך פחות מ-100 מטר ורוחב 50 מטר, מוקף בגדר תלתלית עם שטח מוגבה ומסתור לטנק. במרחק של פחות מקילומטר מגדר המערכת, המשטח היה לא מאויש ושימש רק למארבי טנקים ולפעמים בליווי של כוחות חיל רגלים.
מטרת המוצב הייתה להרחיק איומים מהגדר המגינה על מנרה ומרגליות בעיקר ולמנוע הנחת מטענים על מעברים הכרחיים. מתל קבעה היה ציר שהוביל לבינת ג'בייל, ברעשית (אנ') ואראג'מין אך מיעטו להשתמש בו בשל האיומים.
למוצב הצה"לי לא נכנסו כוחות צד"ל בהנחיה מפורשת, בעקבות החשש ממטעני הצד (בגלל נקודות נסתרות מתצפיות בדרך אליו). לעיתים עברו שבועות עד שכוחות צה"ל נכנסו למשטח. הכוחות חיכו לאישור של היחידה לסילוק פצצות של צה"ל.
מאמצע שנות ה-90 הפך מוצב תל-קבעה למוצב צה"לי לכל דבר. כוח מגדוד רכס רמים ישב בו באופן קבוע, והמוצב היה מטווח לעיתים קרובות.
ב-16 בנובמבר 1998 התפוצץ מטען צד במוצב תל-קבעה בלבנון ושלושה מחיילי צה"ל של פלחי"ק גולני נהרגו. בעקבות האירוע הוקמה ועדת חקירה בראשות ישראל זיו שלא הסיקה מסקנות אישיות אולם הוציאה תחת ידה דוח מקיף אודות אופן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון.
ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון ננטש המוצב ופוצץ.
ראו גם

צבא דרום לבנון
הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
לקריאה נוספת

אהוד ערן, תמצית געגוע: סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007, מסת"ב 9655116824
משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
יוסי פלד (כתבה: רונית ורדי), איש צבא, תל אביב: ספרית מעריב, 1993
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, אייזן פטון, הארץ, ‏ 10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001.
מוניקה קושינסקה

| --- | --- |

מוניקה קושינסקה באירוויזיון 2015
 לידה:  14 בינואר 1980 (בת 44) לודז', פולין
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 חברת תקליטים:  EMI Music Poland Sp. z o.o. 
 פרסים והוקרה:  Medal of Saint Albert Chmielowski  צלב ההצטיינות המוזהב 
 www.monikakuszynska.pl
 פרופיל ב-IMDb
 
מוניקה קושינסקה (בפולנית: Monika Kuszyńska, נולדה ב-14 בינואר 1980) היא זמרת וכותבת פולנייה. בעברה הייתה הסולנית של להקת הפופ ואריוס מנקס (Varius Manx). ייצגה את מדינתה, פולין, באירוויזיון 2015 עם השיר "בשם האהבה" ("In the Name of Love").
ביוגרפיה

קושינסקה נכנסה לסצנת המוזיקה הפולנית בשנת 2000, אז נבחרה כסולנית החדשה של להקת הפופ-רוק "Varius Manx", במקומה של קאשה סטנקיביץ' (Kasia Stankiewicz). בשנת 2001 הוציאה את אלבומה הראשון יחד עם הלהקה: "Eta", ובשנה שלאחר מכן הוציאה את אלבומה השני, "Eno".
ב-28 במאי 2006 קושינסקה, יחד עם שאר חברי להקת ואריוס מנקס היו מעורבים בתאונת דרכים קשה בעיר מיליץ' שבדרום-מערב פולין. התאונה הותירה את קושינסקה משותקת ממותניה ומטה, ומאז היא מרותקת לכיסא גלגלים.
בפברואר 2010 החליפה את קושינסקה כסולנית ואריוס מנקס הזמרת אנה יוזיפינה (Anna Józefina). ביוני אותה השנה הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Dzień Dobry", הופעתה הציבורית הראשונה מאז התאונה שעברה. בשנת 2012 הייתה אחת המנטורים בגרסה הפולנית של התוכנית "Clash of the Choirs". ב-9 במרץ 2015 נבחרה לייצג את פולין בתחרות אירוויזיון 2015 עם השיר "בשם האהבה" ("In the Name of Love"). בתחרות עצמה קושינסקה העפילה לגמר וסיימה בו במקום ה-23 מתוך 27 מדינות שהשתתפו בגמר.
הערות שוליים

↑  POWAŻNY WYPADEK VARIUS MANX‏, 28 במאי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641600705606  ISNI: 0000 0001 2982 2903  MusicBrainz: 3727cc1c-1878-432e-90eb-96f7b63a3263  VIAF: 300412179   WorldCat (עם VIAF): 300412179
מוצו

מוצו (ביפנית: むつ市) היא עיר בחצי האי שימוקיטה שבמחוז אאומורי, באי הונשו שביפן.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-635 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-65 ק"מ מבירת המחוז אאומורי, אאומורי. בנוסף, ליד העיר נמצא מפרץ מוצו (אנ').
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (-4 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,496 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (204 מ"מ גשם), וחודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (84 מ"מ גשם).
ערים תאומות

ארצות הברית פורט אנג'ל (אנ'), וושינגטון, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  Mutsu, Mutsu (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c6b3fbfc-d778-40cf-b827-4f3b20625388  NARA: 10037762  NDL: 00301256  VIAF: 258412346   WorldCat (עם VIAF): 258412346 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחסום קרח

מחסום קרח על נהר הדנובה בגשר בווינה, אוסטריה
מחסומי קרח מתרחשים כאשר קרחוני נהר צפים מצטברים ומעכבים את התקדמות הקרח במורד עם זרם הנהר. מחסומי קרח יכולים להפחית משמעותית את זרימת הנהר ולגרום לשיטפונות במעלה הזרם - הם מכונים לפעמים סכרי קרח. הצפה בגלל מחסומי קרח יכולה להתרחש גם במורד הזרם כאשר המחסום משתחרר בשיטפון מתפרץ. בשני המקרים ההצפה עלולה לגרום נזק למבנים בחוף.
הערות שוליים

↑  Chave, R.A.J. and Lemon, David and Fissel, D.B. and Dupuis, L. and Dumont, S. (בדצמבר 2004). "Real-time measurements of ice draft and velocity in the St. Lawrence River". Ocean '04 - MTS/IEEE Techno-Ocean '04: Bridges Across the Oceans - Conference Proceedings. 3: 1629–1633. doi:10.1109/OCEANS.2004.1406366. ISBN 0-7803-8669-8. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
מבצע מבוכה

פרופסור קייט' ג'פרי וספרו MI6 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מבצע מבוכה (באנגלית: Operation Embarrass) היה אחד המבצעים הסודיים של ממשלת הממלכה המאוחדת נגד ההעפלה לארץ ישראל, באמצעות השירות החשאי המלכותי לביטחון לאומי הבריטי הפועל מחוץ לגבולות הממלכה המאוחדת (the Secret Intelligence Service – SIS, או בכינויו המקוצר Mi6) בתקופה שבין 1946 ועד מאי 1948. המבצע נחשף לראשונה לציבור הרחב רק בשנת 2010 בספרו של פרופסור קייט' ג'פרי מאוניברסיטת קווינס בבלפסט, שנקרא MI6: ההיסטוריה של השירות החשאי המלכותי הבריטי בתקופה שבין 1909 ועד 1949.
רקע

מיד לאחר מלחמת העולם השנייה בלחץ מדינות ערב (מפיקות הנפט) הממלכה המאוחדת הטילה מכסות הגירה ליהודים לעלייה לארץ ישראל. גודל המכסה עמד על 7,500 מהגרים בשנה. כל מהגר יהודי שהגיע לארץ ישראל ללא האישורים המתאימים (סרטיפיקטים) נחשב מהגר בלתי חוקי שיש לשפוט ולהעניש. עם קבלת ההחלטה לגבי מכסות ההגירה של היהודים, החל עימות בין הנהגת היישוב היהודי בארץ ישראל לבין ממשלת הממלכה המאוחדת. בשנת 1946 כחצי שנה מתום מלחמת העולם השנייה החל להתגבר גל העפלה בדרך הים לארץ ישראל ובתחילת 1947 הפכה ההעפלה לבעיה אקוטית מבחינת הבריטים, כשקצב ההעפלה הלך וגבר. ב-14 בפברואר 1947 נערכה בלונדון, פגישה בין נציגי, ה-SIS, נציגי ה-MI5, נציגי הצבא ונציגים ממשרד החוץ הבריטי ומשרד המושבות בה ניתן אישור לבצע פעולות הונאה וחבלה כנגד אוניות המעפילים במטרה לעצור את זרם המעפילים לארץ ישראל, תוך הפחדת המעפילים ומנהיגיהם, בפעולות מכאיבות. פרופסור קייט' ג'פרי מציין שבמסגרת מבצע מבוכה סוכני השירות החשאי MI6 דיווחו שב־5 מקרים הם חיבלו באוניות המעפילים בנמלי המוצא שלהם באירופה בעיקר באיטליה ובצרפת ואף הטביעו אחת מהן.
המבצע הסתיים בחודש מאי 1948 עם ההכרזה על הקמת מדינת ישראל על ידי דוד בן-גוריון וסיום המנדט הבריטי בארץ ישראל.
המבצע > המטרה

מטרות המבצע היו:
לחבל בשיטות שונות באוניות המעפילים בנמלי היציאה שלהן, במטרה להפחיד ולשבור את רוח המעפילים ומנהיגי העפלה וזאת כדי שלא ימשיכו להפליג ולהעפיל לארץ ישראל.
לבצע פעולות דיסאינפורמציה, הונאה ושכנוע במדינות המוצא, בהן עגנו אוניות המעפילים על מנת ששלטונות אותן מדינות לא יאפשרו לאוניות המעפילים לעגון בנמליהן או שיעצרו את האוניות בנמלים כך שלא יוכלו לצאת לדרכן. פעולות אלה כללו איום מרומז באמצעות הפצת שמועות ומידע כוזב. קהל היעד היה הקהל המקומי בנמלי היציאה. בנמלי איטליה סיפרו סיפורים אודות פשיסטים המנסים לברוח לספרד מפחד שיועמדו למשפט. בנמלי רומניה סיפרו אודות עריקים הבורחים על נשקיהם מרומניה ועבור הרוסים סיפרו שאוניות המעפילים מחלצות סוכני ריגול של המערב. להפחדת המעפילים שהתקבצו סביב הנמלים סופר על ארגוני טרור המאיימים על אוניות המעפילים, איומים שונים, כגון הרעלת מי השתייה ועד הצמדת מוקשי עלוקה (מוקשי דמה) שיתגלו בדרך מקרה. סיפורים אלה נועדו לעורר מחשבות " מה יקרה אילו..."
תוכנית ההונאה לשיבוש הגירה מנמלי הים השחור, נקראה "שחור" (Black).
להערכת מפקדי הצי הבריטי חשיבות מבצע מבוכה, בהשגת שלוש מטרות אלה בכך, שיופחתו העימותים האלימים לעצירה והשתלטות על אוניות המעפילים, בין מלחי הצי הבריטי והמעפילים בלב ים. יופחת עומס העבודה של אוניות הגירוש ובנוסף יופחת העומס והצפיפות במחנות המעצר בעתלית ובקפריסין.
המבצע > התכנון

צוות צוללים סוכנים של ה-MI6, יפליג על גבי יאכטה תמימה, במסווה של טיול תענוגות, בין נמלי דרום צרפת ומערב איטליה ובין נמלי מזרח איטליה ויוגוסלביה על פי מודיעין לאיתור אוניות מעפילים בנמלים. באיתור אוניות מעפילים משרד החוץ הבריטי יפעל מול שלטונות המדינות לעצירתן בנמלים. במקביל צוות הצוללים יערך לחבל באוניות תוך פגיעה בצנרת המים המתוקים והדלק המוזרמים לאוניות, הצמדת מוקשי עלוקה ימיים לגוף האוניות וההגאים שלהן ועוד. העיקרון המנחה היה שלא לגרום לנפגעים בנפש ועל כן בכל מקרה יש לוודא:
שבשעת פיצוץ המוקשים לא ימצאו אנשים על האוניות.
יש לכוון שהפיצוץ יהיה בשעה שהאוניות נמצאות בנמל ולא בהפלגה בים הפתוח.
במקרה של גילוי הצוללים, עליהם לפעול במסווה של ארגון ערבי פיקטיבי. ארגון "מגיני פלסטיין הערבית" (The Defenders of Arab Palestine) שהיה ארגון דמה בריטי שיקבל אחריות על כל הפעולות במבצע מבוכה. זאת במטרה שלא ייווצר אי פעם, קשר בין פעולות החבלה והממלכה המאוחדת.
לצורך המבצע הוקמה רשת תקשורת מיוחדת, בשם הקוד אושן (Ocean), שהוקמה בתקציב של כ־30,000 ליש"ט, או 47,000 דולר, סכום כסף גבוה מאוד לשנת 1947. סיפור הכיסוי למקרה שהיאכטה תיעצר: ש"הנוסעים" נמצאים בטיול תענוגות על גבי היאכטה. חל איסור חמור על הצוותים להודות בקשר שלהם עם "הוד מלכותה" (הממלכה המאוחדת). הצוותים היו צריכים לספר שהם גויסו בניו יורק "על ידי ארגון אנטי קומוניסטי שהוקם על ידי קבוצת תעשיינים בינלאומיים, בעיקר מתעשיות הנפט והמטוסים". זאת, במגמה להטיל את האשמה על אמריקאים עשירים, ימניים, ללא שם. השימוש בקו הגנה זה יהיה "קו ההגנה האחרון שלהם, ואפילו במקרה של עונש מאסר, לא ניתן יהיה לצפות לעזרה מהוד מלכותה".
סיכום המבצע

לסיכום ניתן לומר שמבצעי הדיסאינפורמציה, ההונאה, השכנוע, ההלשנות ויתר הקשיים איתם התמודדו מפקדי המוסד לעלייה ב', אכן עיכבו או דחו את ההפלגות, אך לא גרמו לביטולן. לכל העיכובים שסוכני ה-MI6 הצליחו לגרום, אנשי המוסד לעלייה ב' והפלי"ם הצליחו למצוא פתרונות. לעיתים בשכנוע וברכישת אוהדים לעניין הציוני, לעיתים תוך ניצול איבה לבריטים, לעיתים בשוחד כספי, לעיתים בהתעלמות מצווים ואיסורים ולעיתים בתושייה רבה והרבה חוצפה צברית. באשר לתקלות, המוקשים והחבלות הם לא הפחידו ולא עצרו את זרם המעפילים וקצב עלייתם ארצה הלך והתגבר באופן רציף. אם בשנת 1945 קצב העלייה החודשי עמד על עשרות בודדות, הרי שבשנת 1947 כבר עמד הקצב החודשי על 4,000 מעפילים בחודש. בשלוש השנים שבין מאי 1945 ומאי 1948 הפליגו לארץ ישראל יותר מ-66 אוניות מעפילים אך רובן נתפסו על ידי הצי הבריטי בלב ים. קצב העפלה כזה מוכיח מעל כל ספק שמבצע מבוכה למעשה כשל.
חשיפת המבצע לציבור הרחב

פרופסור קייט' ג'פרי (אנ') היה היסטוריון וחוקר מטעם אוניברסיטת קווינס בבלפסט, בירת צפון אירלנד. במסגרת מחקריו בתחום ההיסטוריה הצבאית שהחל כבר משנת 2005 הוזמן על ידי ראש השירות החשאי MI6, ג'ון סקרלט (אנ'), לכתוב את ההיסטוריה של הארגון. רק לאחר שפרופסור ג'פרי קיבל רשות בלעדית, מהרשויות המוסמכות בממלכה המאוחדת לעיין בכל המסמכים והתיקים של השירות החשאי הבריטי MI6 (SIS) מיום הקמתו בשנת 1909 ועד 1949 הוא החל במחקרו. על בסיס עבודתו הוא כתב את ספרו החשוב, 'MI6: ההיסטוריה של השירות החשאי המלכותי הבריטי בתקופה שבין 1909 ועד 1949' (MI6: The History of the Secret Intelligence Service 1909-1949). פרופסור קייט' ג'פרי מציין שתיקים רבים מבין התיקים של הארגון לא שרדו בשלמותם את השנים. אך התיקים שעסקו בפעולות סוכני השירות החשאי MI6 כנגד אוניות המעפילים בהן ההגנה והמוסד לעלייה ב' העלו את פליטי השואה לארץ ישראל בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל, נשמרו במצב טוב. לדבריו, הוא היה הראשון והיחיד שמחוץ לשירות החשאי, שקבל רשות לעיין בתיקים. ההגבלה היחידה שהייתה לו, הייתה, לא לנקוב בשמות של סוכנים שבגדו. הוא הוסיף "המציאות קשה יותר מכל דמיון. כי כשאתה מתמודד עם אנשים אמיתיים, אתה מבין שיש להם את החולשות והחוזקות שלהם". פרופסור קייט' ג'פרי נדהם למצוא במסגרת מחקרו במסמכי ה-MI6 את אחת התוכניות/הצעות של השירות החשאי המלכותי הבריטי במסגרת מבצע "מבוכה" שכללה הפצצת אוניית המעפילים אקסודוס על כל 4,500 המעפילים שעל סיפונה. הרציונל שמאחורי המלצה זו היה "שעל מנת להפחיד ולהרתיע צריך להכאיב בגדול". משרד החוץ הבריטי גנז המלצה זו. לאור ממצאיו הבלתי שגרתיים ג'פרי התעקש לפרסם את ספרו ולשם כך הוא קיבל את כל אישורי הצנזורה הנדרשים. ב־21 ספטמבר 2010 פורסם הספר.
פרופסור קייט' ג'פרי נפטר ב-12 בפברואר 2016 בגיל 64.
ראו גם

SIS
MI5
ההעפלה
המוסד לעלייה ב'
אקסודוס (אוניית מעפילים)
מבצע אואזיס
מוניר מחג'ובי

מוניר מחג'ובי (בצרפתית: Mounir Mahjoubi; נולד ב-1 במרץ 1984) הוא יזם היי-טק ופוליטיקאי צרפתי, חבר המפלגה הרפובליקה בתנועה!. במאי 2017 החל לכהן כשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים), אחד השרים הבכירים בקבינט בממשלתו של אדואר פיליפ תחת הנשיא עמנואל מקרון. במאי 2018 יצא מהארון כהומו.
ביוגרפיה

מחג'ובי נולד ברובע השנים-עשר של פריז, בן למשפחת מהגרים ממרוקו. אביו עבד כמעצב ואמא שלו עבדה כסוכנת משק בית. כילד אהב להתעסק בטכנולוגיה ואף זכה בפרס ראשון בתחרות לממציאים צעירים מטעם המגזין "מדע לילדים". כבר בגיל 16 הועסק כטכנאי על ידי ספקית אינטרנט ונבחר כנציג האיגודים המקצועיים של העובדים.
בשנת 2009 קיבל מהג'ובי תואר שני במימון ואסטרטגיה מהמכון למדע המדינה פריז.
בשנים 2013–2016 עבד כמשנה למנכ"ל BETC Digital ובספטמבר 2016 ייסד על "הלשכה הצרפתית", חברת סטארט-אפ שמטרתה ללוות קבוצות גדולות בתהליך החדשנות שלהן.
קריירה פוליטית

בגיל 18 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנת 2006, היה בין המייסדים של התנועה "Segosphere", כדי לסייע למועמדת סגולן רויאל, להיבחר לנשיאות צרפת. בשנת 2012 הצטרף למסע הבחירות של פרנסואה הולנד. הולנד מינה אותו בינואר 2016 ליועץ עצמאי בתחום הדיגיטלי בכלכלה ובחברה. לאחר שנה, בינואר 2017, הוא התפטר והצטרף למפלגה החדשה שהקים עמנואל מקרון, הרפובליקה בתנועה! ושם עבד כמנהל הדיגיטלי במסע הבחירות של מקרון.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 הוא התמודד על מוז 16 בפריז מטעם הרפובליקה בתנועה!, מול המזכיר הראשון של המפלגה הסוציאליסטית ז'אן-כריסטוף קמבאדליס וניצח אותו בסיבוב השני ברוב של 51%.
ב-17 במאי 2017 התמנה לשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים) של צרפת.
חייו האישיים

בשנת 2015 קיבל מחג'ובי תעודה של טבח מוסמך. ב-17 במאי 2018 הוא יצא מהארון כהומו ביום ההבנ"ה.
הערות שוליים

↑  צרפת: שר בממשלה, בן למהגרים, יצא מהארון, באתר ynet, 19 במאי 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מוניר מחג'ובי".
מורה נבוכי הזמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  נחמן קרוכמל 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1851 
 
מורה נבוכי הזמן (מונה"ז) הוא ספר שחיבר נחמן קרוכמל. בנוסף על כל המאמרים, התרגומים הקצרים והאיגרות שפורסמו בכמה כתבי עת, הוא כתב ספר נוסף - היחיד שנכתב בעברית.
תוכן הספר הוא היסטוריה שעליו עמל שנים רבות ויצא לאור לאחר מותו על ידי יום-טוב ליפמן צונץ (לבוב, 1851).
חיבור ושם הספר

שם הספר, שנטבע כנראה כבר על ידי רנ"ק עצמו לפני מותו, רומז במכוּון לספר "מורה הנבוכים" של רמב"ם, מאחר שמטרותיהם של שני הספרים דומות: לסייע למאמין להתמודד עם הקשיים והמבוכות, על ידי שילוב של הפילוסופיה של אומות העולם יחד עם המורשת התורנית והדתית של עם ישראל, לכדי סינתזה אחת. הספר איננו שלם, וככל הנראה התכוון רנ"ק להוסיף לו פרקים נוספים ולא הספיק. במהדורה שפורסמה ישנם שבעה עשר פרקים, הנקראים "שערים".
תוכן הספר > הקדמה

בהקדמה לספר מפרט רנ"ק את הצורך בחקירת ההיסטוריה והפילוסופיה של עם ישראל. לשיטתו, חקירה כזו היא לצורך מעשי, ומיועדת להתאמת האמונה הדתית לשינויי הזמן ולצרכים הלאומיים. ארבעת השערים הראשונים של הספר הם מעין מבוא כללי המתאר את מצבן הרוחני של האומות (ללא התייחסות מפורשת לעם ישראל, אך תוך רמזים ברורים למצב היהדות בזמנו), ואת הצורך במחקר ההיסטורי והפילוסופי.
מהדורות

לאחר המהדורה הראשונה של "מורה נבוכי הזמן" שהוציא צונץ בלבוב תרי"א-1851, נדפסו עוד חמש מהדורות:
לבוב תרכ"ג-1863, על ידי מאיר הלוי לטריס (תלמידו ושכנו של רנ"ק בז'ולקווה)
ורשה תרנ"ד-1894; ברלין תרפ"ד-1924, על ידי ש' רבידוביץ' (בכותרת: כתבי רבי נחמן קרוכמאל)
לונדון תשכ"א-1961, מהדורה מתוקנת של הוצאת רבידוביץ'
ירושלים תשע"א-2010, צילום של מהדורת רבידוביץ' עם מבוא ומילון מונחים מאת יהוידע עמיר
ביקורת

הרב אברהם יצחק הכהן קוק הסביר את התנגדותה של היהדות האורתודוקסית לדברי קרוכמל וכתב:
"...צדקה מאוד ההכרה האמונית שידעה להזהר מהוראותיו של 'מורה נבוכי הזמן', שהארסיות המינית הראשית הזאת ננעצה בראשית מחשבותיו...".
בהתאם לכך, התנגד הרב קוק לחלק זה בתוכנית הלימודים (שלא יושמה) שהכין הרב הנזיר עבור הישיבה; ויש שהבינו ש"משמעותה (של התנגדות הרב קוק) שאין להכניס את הגותו לתוך בית המדרש, אפילו החדשני ביותר".
לקריאה נוספת

מורה נבוכי הזמן, עריכה מדעית ומבוא - יהוידע עמיר, הוצאת כרמל, 2010.
ש' ראבידוביץ', כתבי ר' נחמן קרוכמאל, בצירוף מבוא מפורט, הערות ומפתחות, ברלין, תרפ"ד 1924; וולתאם, מאס.-1961.
הערות שוליים

↑  יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך ב, עמ' 196.
↑  שמונה קבצים קובץ ה' סעיף רל"ט
↑  משנת הנזיר, עמ' מ"ט
↑  שי ואלטר בכתב העת הרב-תחומי 'מכלול', עמ' 67
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600149705171  VIAF: 316392470   WorldCat (עם VIAF): 316392470
מזרקת טריטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מזרקה, פסל, מקרקעין 
 כתובת:  פיאצה ברבריני 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  שיש, טרוורטין 
 יוצר:  ג'ובאני לורנצו ברניני 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 קואורדינטות:  41°54′13″N 12°29′18″E﻿ / ﻿41.903611111111°N 12.488333333333°E﻿ / 41.903611111111; 12.488333333333
  (למפת רומא מוגדלת) מזרקת טריטון(למפת רומא רגילה) מזרקת טריטון
 
מזרקת טריטון (באיטלקית: Fontana del Tritone) היא מזרקה בפיאצה ברבריני ברומא, ליד ארמון ברבריני. המזרקה נוצרה ב-1643 על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני לכבוד פטרוניו האפיפיור אורבנוס השמיני ומשפחת ברבריני.
המזרקה מתארת טריטון, אל ים ושליח המצולות (בנו של פוסידון, אל הימים והאוקיינוסים, ושל הנימפה אמפיטריטה) - בן-ים, בעל פלג גוף עליון של אדם ופלג גוף תחתון של דג הניצב על צדפת-ענק הנישאת על זנבותיהם של ארבעה דולפינים. ראשו של הטריטון מונף אל על והוא לוגם מקונכייה שהוא מגיש אל שפתיו. לפי האמונה, הקונכייה היא כשופר, ותפקידה לשכך סופות וסערות. כאשר החלה סופה או סערה, נפטון היה פוקד על טריטון להרגיעה, והוא היה עושה זאת באמצעות תקיעה בשופר הקונכייה. מיתוס זה בא להסביר את תפקידו הפונקציונלי של האל ושליחו וסיועם לבני האדם. בין זנבות הדולפינים נמצא שלט האצולה של משפחת ברבריני (שלוש דבורים), עם נזר אפיפיורי ושני המפתחות מסמל הוותיקן. מי המזרקה מגיעים מאקוודוקט (אמת מים) אקווה פליצ'ה (Acqua Felice) ששוקמה בהוראת אורבנוס השמיני.
המזרקה נתנה את השראתה לפרק השני ("בוקר במזרקת טריטון") מן הפואמה הסימפונית "מזרקות רומא" מאת אוטורינו רספיגי (1916).
מעבר לכביש נמצאת מזרקה נוספת שנבנתה גם כן על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני ובמימון האפיפיור אורבנוס השמיני, מזרקת הדבורים.
מין טטראפלואידי

מין טטראפלואידי או ארבע-סדרתי היא הגדרה בתחום הציטוגנטיקה המתייחסת למספר הכרומוזמים במין מסוים, לאחר חלוקה בתהליך המיוזה.
כאשר מדובר במין די פלואיד, בכל תא בגוף או בצמח יהיו שני העתקים של כל כרומוזום לאחר חלוקה, ולעומת זאת כאשר מדובר במין טטראפלואידי, לאחר החלוקה בכל תא ותא יהיו ארבעה סטים של כל כרומוזום.
ניתן להגדיר כי כל הכפלה של מספר הכרומוזמים, יותר משנים, כלומר 3 ומעלה היא פוליפלואידיה (בעברית: רב-סדרתיות).
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוצב ריחן

ערך זה עוסק במוצב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תמונה של מוצב ריחן בדרום לבנון שצולמה בשנת 1995 ברצועת הביטחון
מוצב ריחן מרגמות 160 ממ של צדל בפעולה. התמונה צולמה בשנת 1998
מוצבי צה"ל לאורך גבול הצפון
מוצב ריחן היה המוצב הצפוני ביותר מבין מוצבי צה"ל ברצועת הביטחון וממוקם בפאתי הכפר ריחן.
מיקום

מערבית לו שכן מוצב צד"ל סוג'וד וצפונית לו שכנו שלושת מוצבי צד"ל ע'זלן, ערמתא וחונה.
המוצב היה חלק מגדוד עישייה תחת פיקודה של החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון. משימתו של מוצב ריחן הייתה לשמור על הציר בין מרג' עיון ומובלעת ג'זין פתוח. משימה נוספת הייתה חיזוקו של גדוד 10 של צד"ל, אשר ישב במוצבים הסמוכים כגון סוג'וד, ע'זלן, ערמתא, חונה, רזלן וריחן, ולהוות העתודה שלו.
היסטוריה

את ריחן תפסה פלוגת חי"ר, בדרך כלל הפלחה"ן או הפלנ"ט של החטיבה, וכן כוחות שריון, על בסיס קבוע של תחלופה בסבבים של ארבעה חודשים, למעט שבעה חודשים רצופים עד לנסיגת צה"ל מרצועת הביטחון. במוצב היה צוות שהפעיל מכ"ם "קשת", מכ"ם קרקעי נייד, שנועד לעקוב אחר תנועת כוחות אויב בלילה (אז מגדוד 414 שהיה חלק מחיל הקשר). עקב מיקומו הצפוני שימש המוצב כנקודת יציאה לפעילות בתוך רצועת הביטחון ומחוצה לה. היו שכינו את המוצב "מוצב המוות" עקב כמות הנפגעים הגדולה מתוך אלה ששירתו בו במשך שנות פעילותו.
באוקטובר 1995 עלה כוח של חטיבת גולני מהפלוגה המסייעת של גדוד 51 יחד עם צוות לוחמים מפלוגת הקשר החטיבתית על מטען צד בזמן שהיה רכוב על נגמש, שישה חיילים נהרגו וחייל אחד נפצע קשה, האירוע כונה "אסון הנגמ"ש הראשון", ובו נהרג מפקד הפלוגה המסייעת רס"ן יוסי אוחנה.
באפריל 1999 תקפו עשרות פעילי חזבאללה את כוחות צד"ל שבמוצב סוג'וד. כוח הצנחנים ממוצב ריחן הסמוך סייע להבריח את אנשי חזבאללה. שמונה חיילי צה"ל ושלושה חיילי צד"ל נפצעו קל. ביוני 1999 נתקל כוח מחלקתי מגדוד 101 בחוליה בת ארבעה מחבלים בעת שעמדה להציב מארב ברכס נבי אבו רקב שבסמוך למוצב ומפקדו נפצע. כוח הצנחנים שאליו התווסף כוח בפיקוד המג"ד, איתי וירוב, לחם במחבלים בשטח הררי וסבוך והרגם. המוצב פונה ופוצץ ב-23 במאי 2000 בעת נסיגת צה"ל מלבנון.
ראו גם

צבא דרום לבנון
הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
רצועת הביטחון
מבצע נוף פראי
לקריאה נוספת

אהוד ערן, תמצית געגוע: סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007, מסת"ב 9655116824
משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
יוסי פלד (כתבה: רונית ורדי), איש צבא, תל אביב: ספרית מעריב, 1993
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310