stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלס וילסון
בין ארץ ישראל לבריטניה

בשנות השבעים של המאה ה-19 חזר וילסון לבריטניה. ב-1874 התקבל כחבר בחברה המלכותית. הוא שימש כראש מחלקת הטופוגרפיה במשרד המלחמה הבריטי וכראש מחלקה בחיל המודיעין הבריטי. כמו כן עמד בראש משלחת המיפוי הצבאי של אירלנד. לקראת סוף התקופה חזר לאזור המזרח התיכון כקונסול כללי באנטוליה ובמצרים, שם היה גם ראש מחלקת המודיעין.
בשנים אלה יזם מפעל תרגום של כתבי עולי רגל וספרי מסעות לארץ הקודש לאנגלית והוצאתם לאור. ב-1881–1883 הפיק את סִדרת "ארץ ישראל הציורית", שכרכיה היו גדושים באיורי נופים ואתרים בארץ ישראל, לבנון, סיני ומצרים ונדפסו בה מאמרים פרי עטם של גדולי המחקר הארץ-ישראלי – קלוד קונדר, הנרי בייקר טריסטראם, צ'ארלס וורן, אדוארד הנרי פאלמר ומרי אליזה רוג'רס.
פעילות בסודאן

בשנות השמונים של המאה ה-19 נשלח וילסון לסייע לצ'ארלס גורדון בסודאן. וילסון פיקד על כח שהיה אמור לסייע לגורדון להחזיר את השליטה הבריטית בח'רטום, אך למרות שפעל בחירוף נפש נכשל במשימה. על פעילותו בסודאן קיבל וילסון תואר אבירות ודרגת מייג'ור-ג'נרל (המקבילה לדרגת אלוף).
שנותיו האחרונות

וילסון שוחרר מהצבא ב-1899 וחזר לארץ ישראל, לסקר עבר הירדן, מואב ואדום. ב-1904 ביקר בפעם האחרונה בירושלים.
וילסון נפטר באנגליה ב-25 באוקטובר 1905 ונקבר בעיירה Tunbridge Wells במחוז קנט.
על מצבתו נחרט פסוק מספר מיכה, ו' 8: "הִגִּיד לְךָ אָדָם, מַה-טּוֹב; וּמָה-יְהוָה דּוֹרֵשׁ מִמְּךָ, כִּי אִם-עֲשׂוֹת מִשְׁפָּט וְאַהֲבַת חֶסֶד, וְהַצְנֵעַ לֶכֶת, עִם-אֱלֹהֶיךָ."
וילסון והיהודים

וילסון היה נוצרי אדוק ופילושמי (אוהד-יהודים) מובהק. הוא התעניין בקשר היהודי לארץ ישראל וחקר בתי כנסת. לדוגמה, במסגרת המיזם "מדן ועד באר-שבע" כתב מאמר בשם: "הערות לגבי בתי כנסת יהודיים בגליל" והיה הראשון שבחן נושא זה.
בשנת 1894 נערך לכבוד וילסון אירוע ב"מועדון המכבי" בלונדון (מועדון חברים יהודי יוקרתי). הוא נאם באירוע והביע תמיכה נלהבת ברעיון הציוני.
נקודות-הייחוס של וילסון בירושלים

לשם עבודת המיפוי היה צורך למדוד בדיוק רב נקודות-ייחוס. נקודת הייחוס נמדדה לפי מיקומה בקוי אורך ורוחב, לפי הרום שלה מעל פני הים ולפי מרחקה הקרקעי מנקודות-ייחוס אחרות. בירושלים סימנו וילסון וצוותו מאות נקודות-ייחוס, שנחרטו על קירות העיר וסומנו במפת העיר. כל נקודת ייחוס (באנגלית: Benchmark) נחרטה בצורת חץ המצביע למעלה ותחום בקו מאוזן. ציור זה אף כלול בסמל הקרן לחקר ארץ ישראל. חלק מנקודות הציון לא שרדו את מעבר השנים וההתפתחות האורבנית, אך חלקם עדיין קיים כיום, כגון הסימון על בית-השער של שער יפו והסימון מול האכסניה הפרוטסטנטית בה התגורר וילסון ברוב ביקוריו בירושלים, ברחוב סנט מרק.
ראו גם

צ'ארלס וורן
הקרן לחקר ארץ ישראל
גשר וילסון
לקריאה נוספת

צ'ארלס וילסון, ירושלים – העיר הקדושה (תרגום ועריכה: אלי שילר; הקדמה: זאב וילנאי), הוצאת ספרים אריאל, 1988
Charles Moore Watson, The Life of Major-General Sir Charles William Wilson, Royal Engineers, London: John Murray, 1909
נקודת-ייחוס (benchmark) של וילסון ברחוב סנט מרק, ירושלים
שברולט בייזון

| --- | --- |

GMC General
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  GMC General
 יצרן:  GMC Truck & Coach Division של GMC
 שנות ייצור:  1977 – 1988
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  Chevrolet C/M 90  GMC C/M 9500
 מודל אחריו:  Volvo GM: WhiteGMC WIL/WCL
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס  Volvo GM Heavy Truck Corporation (משנת 1986)
 סיווג:  משאית
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, מתוצרת "Detroit" מסוג "6-71" (מנוע דיזל)  6V צילינדרים, מתוצרת "Detroit" מסוג "6V92" (מנוע דיזל)  8V צילינדרים, מתוצרת "Detroit" מסוג "8V71" (מנוע דיזל)  8V צילינדרים, מתוצרת "Detroit" מסוג "8V92" (מנוע דיזל)  8V צילינדרים, מתוצרת "Cummins" מסדרה "N-series" (מנוע דיזל)  מנוע קטרפילר (משנת 1982)
שברולט בייזון (באנגלית: Chevrolet Bison, קרויה גם: GMC General) אשר הורכבה על ידי חטיבת המשאיות GMC Truck & Coach Division של GMC, בבעלות ג'נרל מוטורס, היא משאית כבדה אשר יוצרה בין השנים 1977–1988 בארצות הברית.
משנת 1986 חברת האם הייתה קרויה Volvo GM Heavy Truck Corporation.
מאפיינים

דגמי "שברולט בייזון" יוצרו והורכבו במפעלי פונטיאק וחטיבת המשאיות "GMC Truck & Coach Division Plant 6" (אנ') בעיר "Pontiac" (אנ') במישיגן.
שלדות דגמי "שברולט בייזון" בדרוג 8, על פי דרוג של הגבלת משקל מקסימלי בארצות הברית (Medium/heavy-duty) (אנ').
בעזרת מכסה המנוע הארוך יותר תוכננו להכיל מנועי דיזל מתוצרת "Detroit" ומתוצרת "Cummins".
תא הנהג כולו נבנה מאלומיניום על ידי חברת "Budd Company" (אנ').
משנת 1985 תאי נהג כולל תאי שינה.
בשנת 1986 "משאיות וולוו" (אנ') בבעלות וולוו נכנסה לשותפות (joint venture) עם ג'נרל מוטורס לענף ייצור המשאיות. "משאיות וולוו" היו בבעלות 85% מהחברה. החברה שמוזגה הייתה קרויה "Volvo GM Heavy Truck Corporation".
מאפיינים > סוגי הנעות

הנעה אחורית 4x2.
הנעה כפולה 6x4.
גלריה

דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
דגמי "GMC ג'נרל"
"שברולט בייזון" בתצורת מכלית בתחנת כיבוי אש בעיירה "Falcon" (אנ') בקולורדו
ראו גם

GMC
הערות שוליים

↑  "שברולט בייזון" שנת 1977 - ברושור oldcarbrochures.com/static
↑  "שברולט בייזון", "GMC ג'נרל" - תמונות facebook.com/groups/1396309697117347
↑  היסטוריה GMC gmheritagecenter.com/docs/gm-heritage-archive/historical-brochures/GMC/100
הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה 
 סוכנות אם:  משרד החוץ של רוסיה 
 תאריך הקמה:  6 בנובמבר 2008
 ראש:  יבגני פרימקוב
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 rs.gov.ru
 
הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי הוא שמה הנפוץ של הסוכנות הפדרלית לענייני חבר המדינות העצמאיות, בני המולדת החיים בחו"ל ושיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי (ברוסית: Федеральное агентство по делам Содружества Независимых Государств, соотечественников, проживающих за рубежом, и по международному гуманитарному сотрудничеству, בקיצור Россотрудничество) המהווה גוף פדרלי של הרשות המבצעת של הפדרציה הרוסית, האחראית לניהול המדיניות הממשלתית בתחום סיוע הומניטרי בין-לאומי והיחסים הבינלאומיים של הפדרציה הרוסית עם מדינות זרות — בייחוד חבר המדינות העצמאיות. הסוכנות כפופה למשרד החוץ של רוסיה.
לסוכנות 96 משרדים ב-81 מדינות, מהם: 72 מרכזי מדע ותרבות רוסיים ב-62 מדינות ו-24 נציגויות בשגרירויות רוסיה ב-22 מדינות.
היסטוריה

הסוכנות נוצרה בצו נשיאותי של נשיא הפדרציה הרוסית , דמיטרי מדבדב מה-6 בספטמבר 2008 מספר 1315. הסוכנות ממונה על סיוע החוץ האזרחי שמושיטה רוסיה למדינות שונות בעולם ושיתפה פעולה עם משרד ההגנה הרוסי בהגשת סיוע הומניטרי לאזרחים בסוריה, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה על רקע המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
רבים רואים בסוכנות זו כיורשתה של VOKS (אנ'), החברה הסובייטית לתקשורת תרבותית עם מדינות זרות (Всесоюзное общество культурной связи с загранице) שפעלה בשנים 1925-1987 כזרוע סיוע החוץ של ברית המועצות.
הנהלה > מנהלי הסוכנות

פאריט מוחמטשין (17 באוקטובר 2008—5 במרץ 2010)
קונסטנטין קוסאצ'ב (5 במרץ 2010—22 בדצמבר 2014)
ליובוב גלבובה (23 במרץ 2015 —26 בספטמבר 2017)
אלכסיי פרולוב (ממלא מקום; 26 בספטמבר—19 בדצמבר 2017)
אלאונורה מיטרופנובה (19 בדצמבר 2017—25 ביוני 2020)
יבגני פרימקוב (25 ביוני 2020—)
ראו גם

הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי
התנועה הקיבוצית המאוחדת - תק"ם

התנועה הקיבוצית המאוחדת - בין 1980 לאיחוד התנועה עם הקיבוץ הארצי ב־1999 התקיימה התק"מ כאיחוד מחודש של תנועות הקיבוץ המאוחד ואיחוד הקבוצות והקיבוצים (האיחוד) ,לאחר הפילוג מסיבות אידאולוגיות בתחילת שנות החמישים של המאה העשרים בשנים הראשונות של כינון מדינת ישראל. התנועה הוקמה ב־1980 כשילוב של שתי התנועות.
לאחר הפילוג בשנות בתחילת שנות ה־50 (ראה הפילוג בקיבוץ המאוחד), הגיעו למסקנה בשני הפלגים שהשוני הפוליטי אינו מהותי ולתנועה יהיה יותר כח השפעה פוליטי וחוסן עמידה בעקבות המהפך הפוליטי בשנת 1977. בהמשך לכך היו עוד תוכניות פיתוח והקמת יישובים (קיבוצים) חדשים והמשך פיתוח מדיניות התנועות של הגדלת כמות הנפשות המאכלסות את הקיבוצים. יו"ר התנועות שהובילו את המהלך לאיחוד היו בזמן מהלך האיחוד מוסה משה חריף (איחוד) ומוקי צור (עין גב, מאוחד).
בשנות פעילותו של התק"מ עד האיחוד עם הקיבוץ הארצי בשנת 1999, נחווה המשבר של שנות ה־80 בקיבוצים מול הבנקים. וקיבוצים רבים החלו לעבור תהליכי הפרטה. במקביל להחלשותה של תנועת העבודה פוליטית בישראל באותה תקופה.
לתק"מ היו מוסדות תנועתיים אשר שכנו בדובנוב ת"א וברמת אפעל. לקיבוצים היו עוד אחזקות משותפות בחברת תנובה (לפני שנמכרו). וכן מעורבות בתנועות נוער וגרעיני נח"ל, התיישבות יישובים חדשים, עיתון שבועי בשם "הקיבוץ", וכתב עת.
ראו גם

הקיבוץ המאוחד
איחוד הקבוצות והקיבוצים
הפילוג בקיבוץ המאוחד
התנועה הקיבוצית
התק"מ באתר הספרייה הלאומית
לקריאה נוספת

אבי אהרונסון, התק"מ: מאיחוד קיבוצי להחמצה פוליטית, יד טבנקין, 2002
הערות שוליים

↑  אבי אהרונסון, הקמת התק"ם: מאיחוד קיבוצי להחמצה פוליטית, רמת אפעל, ישראל: יד טבנקין, 2002, עמ' 7
↑  ⁨_ההנועה הקיבוצית המאוחדת תקים 13 ישובים עד 1983 ⁩ | ⁨דבר⁩ | 8 ינואר 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨תביעה להשלמת איחוד התנועה הקיבוצית בכנוס מזכירי /המאוחד ⁩ | ⁨דבר⁩ | 21 אוקטובר 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  אלעזר לוין, ‏אמות השקעות תרכוש את בית התק"ם בתמורה כוללת של 10 מיליון דולר, באתר גלובס, 23 בספטמבר 1997
↑  נעמה סיקולר, הושלמה מכירת תנובה; השליטה עברה לידי איפקס, באתר ynet, 7 בינואר 2008
↑  ידיעות הקיבוץ (הקיבוץ), באתר העין השביעית
נתן גושן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1986 (בן 38) א' באב ה'תשמ"ו לוד, ישראל
 שם לידה:  מתן גושן
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  זמר עברי, פופ, רוק קל
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר
 חברת תקליטים:  יוניסל, אן אם סי
 שיתופי פעולה בולטים:  עדן בן זקן, ישי ריבו, עברי לידר
 בת זוג:  לירון גושן (אלביליה)
 צאצאים:  1
 מספר צאצאים:  1 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
גושן בהופעה בקריית ארבע
נתן גושן (נולד ב-6 באוגוסט 1986, א' באב ה'תשמ"ו) הוא זמר-יוצר, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשם מתן גושן בלוד, לאבידן חיים (קצין קרבי וסוכן מוסד לשעבר) ולטובה אורנשטיין, וגדל במשפחה חילונית. בגיל 13 התחיל לנגן בגיטרה לבד, ושנה אחר כך זכה בתחרות כישרונות צעירים בלוד. כשהיה בן 15, החל בתהליך חיפוש ובירור עצמי, מה שהוביל לחזרה בתשובה. למשך תקופה אף עזב את הבית והלך לקבר רבי שמעון בר יוחאי שבהר מירון, שם התבודד במשך שלושה חודשים ונהג לנגן בגיטרה בהרים. לאחר תקופה עבר להתגורר בשכונת מאה שערים בירושלים, כשהוא מזהה את עצמו כמקורב לזרם הברסלב, בו רצוי ומקובל העיסוק במוזיקה. כשאביו נפטר הוא שינה את שמו לנתן עקב התייעצות עם רבנים בקהילתו, בהמלצתו של הרב חיים קניבסקי, שהיה ממנהיגי הציבור החרדי-ליטאי.
בצה"ל שירת גושן כחייל מפקדה בגדס"ר גבעתי, לאחר שנפלט מהמסלול של פלחה"ן גבעתי.
קריירה > 2010–2011: תחילת דרכו ואלבום הבכורה

גושן התפרסם לראשונה בשנת 2010, כאשר כתב לאלבומה של רוני דלומי "קצת אחרת" את המילים העבריות לשירים "קצת אחרת" ו-"כך או כך". שני השירים יצאו כסינגלים וזכו להצלחה. בסוף אותה שנה התפרסם השיר "עדיין ריק", שכתב והלחין גושן לזמר לירן דנינו. גם שיר זה זכה להצלחה, והגיע לראש מצעדי הפזמונים.
בשנת 2011 שיתף גושן פעולה עם סקאזי בשיר "How to Feel Alive". באותה שנה הוציא סינגלים ראשונים כזמר, שאת כולם כתב והלחין.
השירים "כל מה שיש לי" ו"איפה את" זכו להצלחה במצעדי הפזמונים, והביאו לזכייתו של גושן בתואר "תגלית השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשע"א. שירו "גבולות הגיון" זכה במקום הרביעי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ב. שיר נוסף של גושן שהתפרסם באותה שנה היה "שנייה ועוד אחת", שכתב והלחין לבועז מעודה.
בנובמבר 2011 יצא אלבום הבכורה של גושן, "נתן גושן". באלבום נכללים שלושת הסינגלים שהוציא לפני כן, וכן שני סינגלים שיצאו לאחר יציאת האלבום, "יודע" ו"פנים אחרות". באוקטובר 2012 זכה האלבום במעמד "אלבום זהב". כמו כן, באותה שנה זכה גושן בפרס אקו"ם למלחין השנה.
קריירה > 2012–2013: בין כל הרעשים

ב-5 בנובמבר 2012, הוציא את הסינגל הראשון מהאלבום, "עוד", השיר זכה להצלחה רבה בכך שהגיע לצמרת המצעדים השבועיים של גלגלצ, מדיה פורסט וכאן גימל.
ב-19 בינואר 2013 הוציא את הסינגל השני מהאלבום, "מה אם נתנשק" שזכה גם הוא להצלחה רבה.
במרץ 2013 יצא אלבומו השני של גושן, "בין כל הרעשים", בהפקתו המוזיקלית של יועד נבו.
קריירה > 2015: דברי איתי יותר

בפברואר 2015 יצא הסינגל הראשון מתוך אלבומו השלישי, הנקרא "סערה", ואחריו, במאי 2015 יצא הסינגל השני מתוך האלבום, הנקרא "דברי איתי יותר". השיר הגיע למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט. הסינגל השלישי מהאלבום, "Thinking About it (Let It Go)‎", יצא לאור ב-27 ביולי 2015, השיר זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם, והגיע למעמד פלטינה בהולנד, ומעמד זהב בנורווגיה דנמרק ושוודיה.
ב-2015 השתתף כשופט אורח בקבוצת הצעירים בתוכנית הכישרונות "אקס פקטור ישראל" בערוץ 2.
ב-4 באוגוסט, יצא לאור אלבומו השלישי של גושן, "דברי איתי יותר". ב-10 באוגוסט, הוכתר על ידי גלגלצ כ"איש השנה", לצד התקווה 6 ועברי לידר.
קריירה > 2016–2017: שלושים

ב-4 בפברואר 2016 הוציא נתן גושן סינגל בשם "זה שלנו". ב-21 בנובמבר, הוציא נתן גושן סינגל בשם "חיכיתי". השיר הגיע למקום ה-19 במצעד השני של גלגלצ לשנת תשע"ז ולמקום ה-26 במצעד השנתי של רשת גימל באותה שנה.
ב-12 בפברואר 2017 הוציא גושן סינגל בשם "26" שהגיע למקום ה-13 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ז. ב-24 במאי 2017 יצא לאור אלבומו הרביעי של גושן, שלושים.
ב-11 בספטמבר 2017 הוציא גושן את הסינגל "כחומר ביד היוצר", סינגל ראשון מתוך האלבום צמאה 4, פרויקט אלבומי ניגוני חב"ד של נאור כרמי. ב-24 בספטמבר, הוציא גושן סינגל באנגלית הנקרא "Home".
קריירה > 2018–הווה: סיפור אחר ובאתי לחלום

בשנת 2018 השתתף בסרטו של אבי נשר, "סיפור אחר", שבו גילם זמר חילוני שחזר בתשובה והפך לחרדי, אך ממשיך להופיע בפני קהל חילוני. בנוסף, הוציא את פסקול הסרט כאלבום. בדצמבר 2018 הוציא את השיר "באתי לחלום".
במרץ 2019 הוציא גושן את הסינגל "מתגעגעת". ב-10 במאי, יצא השיר "Nana Banana" של נטע ברזילי, שכתב יחד עם ברזילי וסתיו בגר. ב-16 ביולי, הוציא את השיר "חזרי אלי", שזכה להצלחה רבה בכך שהגיע למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ. ב-24 בנובמבר, הוציא את השיר "נחכה לך" בדואט עם הזמר ישי ריבו.
ב-16 בפברואר 2020, יצא לאור אלבומו השישי של גושן, באתי לחלום. ב-27 בפברואר, יצא לאור השיר "Roots" בביצוע עדן אלנה שכתב והלחין יחד עם סתיו בגר, כחלק ממשדר "השיר הבא לאירוויזיון" ב-3 במרץ 2020 בכאן 11. ב-8 בנובמבר באותה שנה, יצא לאור הסינגל "חיים מאושרים", ביחד עם הזמרת עדן בן זקן.
ב-14 במרץ 2021, הוציא את הסינגל "שני ילדים בעולם", וב-7 באפריל 2022 הוציא את השיר "יש בלאגן גדול".
ב-26 בספטמבר 2024, יצא לאור אלבומו השביעי של גושן, "ניצחונות קטנים".
חיים אישיים

גושן התקרב ליהדות ומאוחר יותר חזר בתשובה, ובשנת 2016 אמר כי הוא מקפיד על אוכל כשר, ובעקבות התקרבותו לדת, אף נפרד מארוסתו אשר התקשתה בכך.
ב-1 במרץ 2021, התארס גושן ללירון אלביליה שהשתתפה בתוכנית המציאות המוזיקלית "אייל גולן קורא לך". ב-16 במרץ נישאו השניים, ובמרץ 2022 נולדה בתם הבכורה, אמיליה. נכון לשנת 2022, הזוג מתגורר בחיבת ציון.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: נתן גושן
2013: בין כל הרעשים
2015: דברי איתי יותר
2017: שלושים
2020: באתי לחלום
2024: ניצחונות קטנים
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2018: סיפור אחר
הערות שוליים

↑  השיר החדש של נתן גושן יפתיע אתכם - האזינו, באתר כיפה, ‏11 בדצמבר 2018
↑  רז שכניק, ארץ גושן, ידיעות אחרונות, 7 לילות , 9 ביולי 2021
↑  אסף נבו, ‏נתן גושן מקליט בלונדון וחוגג אלבום זהב, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2012
↑  פרסי אקו"ם, באתר אקו"ם
↑  המצעד השבועי, באתר גלגלצ, ‏10 בינואר 2013
↑  אסף נבו, ‏בין כל הרעשים נתן גושן נשמע מצויין, באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2013
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏17-23 במאי 2015
↑  שיא בינלאומי חדש לנתן גושן – 50 מיליון השמעות בשירות הספוטיפיי, באתר יוסמיוסיק
↑  נתן גושן: אירופה אוהבת את Thinking About It, באתר יוסמיוסיק
1 2  וואלה! תרבות‏, המצעד הישראלי השנתי של גלגלצ ו-וואלה!, באתר וואלה, 19 בספטמבר 2017
↑  קוביס, נתן גושן מבצע: כחומר ביד היוצר, באתר ערוץ 7, 11 בספטמבר 2017
↑  ננה בננה: השיר החדש של נטע ברזילי, באתר ynet, 10 במאי 2019
↑  "נחכה לך": ישי ריבו ונתן גושן משיקים את הדואט החדש. צפו, באתר "סרוגים", 24 בנובמבר 2019
↑  האזינו: סינגל חדש של נתן גושן, באתר כיפה, ‏6 בפברואר 2020
↑  שגיא בן נון‏, האזינו: אחד מארבעת השירים האלו ייצג את ישראל באירוויזיון, באתר וואלה, 27 בפברואר 2020
↑  יניב חלילי, קופנהגן, נתן גושן: נפרדתי מארוסתי בגלל שמירת שבת, באתר ynet, 30 בנובמבר 2016
↑  נתן גושן התארס -, באתר ערוץ 7, 1 במרץ 2021
↑  יהונתן גוטליב, מזל טוב! נתן גושן התחתן, באתר ערוץ 7, 16 במרץ 2021
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297165905171  ISNI: 0000 0003 6998 2906  LCCN: no2012155749  MusicBrainz: bf580a37-46c5-4d78-b157-a3ff81e85374  VIAF: 234837170   WorldCat (עם VIAF): 234837170
בורגנלנד

בורגנלנד (בגרמנית: Burgenland, בהונגרית: Felsőőrvidék, בקרואטית: Gradišće) היא מדינת המחוז המזרחית ביותר, החדשה ביותר (התקבלה לתוך הפדרציה האוסטרית בשנת 1921) והמישורית ביותר של הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה. היא השביעית (מתוך תשע) בגודלה מבחינת השטח והקטנה ביותר מבחינת מספר האוכלוסין.
בורגנלנד גובלת במזרח בהונגריה, בצפון בסלובקיה, במערבה במדינות האוסטריות אוסטריה תחתית ושטיריה, ובדרומה בסלובניה. צורתה מאורכת בציר צפון-דרום, ובמרכזה מצטמצם רוחבה לכדי 4 קילומטר בלבד.
היסטוריה

עד השנים 1920/1921 השתייך חבל בורגנלנד להונגריה, ונודע בתור Deutsch-Westungarn. בחבל היה רוב לדוברי גרמנית עוד מזמן המלחמות עם הטורקים. לאחר מאבקים ודיונים רבים הובטח החבל לאחר מלחמת העולם הראשונה לאוסטריה בהסכם סאן ז'רמן ובהסכם טריאנון. ההעברה בפועל התבצעה ב-28 באוגוסט 1921 וטקס העברה רשמי התקיים ב-29 באוגוסט 1921, אולם ההונגרים לא נסוגו לגמרי מהחבל, והצבא המלכותי האיטלקי נאלץ להתערב ולשלוח כמה גדודים כדי לאיים על ההונגרים שנאלצו לפנות את החבל.
בעקבות מחאות נמרצות של הונגריה נערך משאל עם בנוגע לעתידו של האזור שסביב שופרון, שנועדה להיות עיר הבירה של החבל, ובו הוחלט שאזור זה יישאר בהונגריה. רבים פקפקו בהתנהלותו התקינה של משאל העם. קבלתו של החבל לתוך הפדרציה האוסטרית הושלמה בחקיקה ביום 25 בינואר 1921.
עד שנת 1925 שימשה באד זאורברון בתור מקום מושבם הזמני של מוסדות הממשל, ואז הוכרזה העיירה אייזנשטט, שהייתה אז מועטת חשיבות, לבירתה של מדינת המחוז.
ההונגרים לא ויתרו על חלומם לשוב ולספח את החבל לארצם. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוכללה בורגנלנד באזור הכיבוש הרוסי והונגריה דרשה את החבל בחזרה.
פוליטיקה

ממשלת מדינת המחוז מורכבת משבעה חברים שמייצגים בהרכבם את חלקן היחסי של הסיעות בבית הנבחרים של מדינת המחוז. מאז הבחירות של שנת 2000 חברים בממשלה ארבעה נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית SPÖ ושלושה נציגי מפלגת העם האוסטרית ÖVP. ראש מדינת המחוז הוא האנס ניסל (Hans Niessl) מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שנבחר לתפקידו בתמיכת מפלגת הירוקים האוסטרית. בבחירות לבית הנבחרים של בורגנלנד בשנת 2005 זכתה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לרוב מוחלט.
כמה מן הסיעות בבית הנבחרים פועלות למעבר מהשיטה היחסית להרכבת ממשלת מדינת המחוז לשיטה קואליציונית רגילה. מפלגת העם האוסטרית מתנגדת לכך, ובשל כך נמנע השינוי הנדרש בחוקתה של מדינת המחוז.
אוכלוסייה

בשנות השפל הכלכלי בשנות העשרים לאחר מלחמת העולם הראשונה עקרו רבים מתושבי בורגנלנד לארצות הברית, שבה התרכזו בעיקר בשיקגו. גם בשל מדיניות מסך הברזל בתקופת המלחמה הקרה התקשתה כלכלתה של בורגנלנד להתפתח כבשאר מדינות המחוז של אוסטריה, וגם כיום רבים יוממים בווינה לצורכי עבודה. רק עם התרחבותו של האיחוד האירופאי מזרחה ועם הגברת ההשקעות מטעמו בבורגנלנד מתחילים להיווצר בה יותר מקומות עבודה.
במפקד של שנת 1991 הצהירו 29,000 איש כי הם משתייכים למיעוט הקרואטי, וכן 5,000 הצהירו שהם משתייכים למיעוט ההונגרי. 122 איש הצהירו ששפת אמם היא רומאני. מספרם הממשי של הצוענים הוא כנראה גבוה הרבה יותר.
אוכלוסייה > דת

כמו באוסטריה כולה, רובם של תושבי בורגנלנד הם נוצרים קתולים, אף שחלקם של הפרוטסטנטים גבוה יחסית, כ-14%.
חלוקה מנהלית

בורגנלנד מחולקת לשבעה מחוזות (הנקראים בגרמנית Bezirke), ושתי ערי מחוז.
חלוקה מנהלית > מחוזות

מחוז אייזנשטאדט
גיסינג (מחוז)
ינרסדורף (מחוז)
מטרסבורג
נויזידל אם זה
אוברפולנדורף (מחוז)
אוברוורט
חלוקה מנהלית > ערי מחוז

אייזנשטאדט
רוסט
גאוגרפיה

צפונה של בורגנלנד שטוח מאוד, בהשוואה לדרומה. בצפון משתרעת ימת נויזידל ובקרבתה שוכנת שמורת הטבע לאנגה לאקה (Lange Lacke) ובה כמה מינים של ציפורים נדירות.
הרום המרבי בבורגנלנד הוא פסגת Geschriebenstein, שגובהה 884 מטר.
כלכלה

בורגנלנד היא מדינת המחוז הענייה ביותר באוסטריה, והוכרזה כאזור לפיתוח בידי האיחוד האירופי. כ-23,000 מן התושבים נוסעים מדי יום לווינה לצורכי עבודה.
בורגנלנד היא אזור גידול הגפנים החשוב ביותר של אוסטריה, ביחד עם אוסטריה תחתית.
תרבות

בורגנלנד מציעה, בעיקר בקיץ, מגוון של פעילויות תרבות. במורביש נערך מדי קיץ פסטיבל אופרטות על חופי אגם נויזידלר, וכן נערכים פסטיבלים נוספים. בשל ריבוי המיעוטים האתניים, הפולקלור בבורגנלנד מגוון מאוד. בני המיעוט ההונגרי והקרואטי עורכים ערבי תרבות ייחודיים להם. בעיר Wiesen נערכים קונצרטי רוק, ג'אז ואחרים המושכים אלפי צעירים מכל אוסטריה.
תיירות

מספר התיירים המבקרים בבורגנלנד גדל בהתמדה בשנים האחרונות, אף שאינו יכול להשתוות עם מוקדי התיירות במערבה של המדינה. האטרקציות המרכזיות הם אגם נויזדלר ומספר מרחצאות חמים. רשת שבילי אופניים באורך כולל של 5,000 קילומטר זוכה לאהדה מיוחדת.
יהודי בורגנלנד - שבע קהילות אשכנז

עד לעליית הנאצים לשלטון בגרמניה והאנשלוס - סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית היו באזור בורגלנד חיים יהודיים מלאים.
שבע קהילות יהודיות חשובות התקיימו ופעלו בבורגנלנד עוד לפני הקמת הקיסרות האוסטרו-הונגרית. ראשי הקהילות יצרו יחסים טובים עם השליטים באזור. הקיסר פרנץ יוזף הראשון (שכונה גם בפי היהודים: הקיר"ה (הקיסר ירום הודו)) קיבל תמורה ליחסו הטוב ליהודים, בכך שהם נשאו תפילה מיוחדת לשלום שלטונו. במלחמת העולם הראשונה יהודי האזור גויסו לצבא האוסטרו-הונגרי ולחמו לצד מדינות הציר הגרמני. על גבי מצבות הנצחה המפוזרות ברחבי האזור יש הרבה שמות של יהודים ולחלקם מוצמד תואר 'רב'.
יהודי המקום גורשו סופית מהאזור לגטו וינה באישון לילה, זמן קצר לאחר האנשלוס. כל רכושם הולאם על ידי השלטונות. חלקם נאלצו להתגורר במשך כמה חודשים בסירה על הדנובה. חלק גדול מהם הצליחו - למרות הקושי הכרוך בכך - לעזוב את אוסטריה ולעלות לארץ ישראל המנדטורית, או להגר לארצות הברית או למדינות באירופה, לפני או מיד אחרי ליל הבדולח. כמעט כל היהודים שנותרו באוסטריה הושמדו במחנות ריכוז באוסטריה ואחר כך באושוויץ בפולין במהלך שנות המלחמה. רובם הגדול לא הצליח לשרוד עד השחרור ב- 1945. גיזלה לגאט, בעלת חווה באזור הצילה יהודים וזכתה בתואר חסידת אומות העולם.
כיום יש מוזיאון יהודי באייזנשטט, בירת המחוז, המנציח את הקהילות היהודיות באזור ואת "התרומה התרבותית של היהודים" הן לתרבות האוסטרית והן לעולם היהודי. כמו כן נמצא שם בית קברות משוחזר עם מצבות בעלות כיתוב עברי. בעיירה לקנבך, שבה היה מרכז יהודי גדול שהיה חלק משבע הקהילות, מונחות עשרות אבנים שחורות לאורך הרחוב הראשי המקיף את העיירה. על גבי כל אבן מפורט בגרמנית ובעברית איזה בית כנסת, בית מדרש או תלמוד תורה היה במקום זה. כמו כן, במרכז העיירה ישנו בית קברות גדול אותנטי עם הנצחות מיוחדות, כמו חריזה אישית לאשת חיל על גבי מצבת אישה. כל בתי העיירה הנוכחית נבנו סביב החומה המקיפה את בית הקברות היהודי שהיה פעיל מעל ל-600 שנים. על שער הכניסה לבית הקברות ישנה כתובת בעברית.
יהודים חיו גם בעיירות הסמוכות למרכז שבלקנבך, הקימו גם בהן בתי כנסת משפחתיים מכספם הפרטי, ודאגו לכל שאר צורכי הקהילה. ביתה של משפחה יהודית בעיירה לוקנהוז, שהתפרסמה בזכות הטירה המרשימה המהווה מוקד תיירותי, משמש כיום בית קפה וגלידריה, והמבנה ששימש כבית הכנסת בחצר המשותפת נמכר והפך לבית מגורים פרטי, אך ניתן לראות בחצרו את המדרגות שהובילו למקווה וסימנים נוספים לחיים היהודיים. בתקופת מלחמת העולם השנייה הפך הבית למרכז הגסטאפו, ועד היום ניתן לראות בו את סמל הגסטאפו. בבית העירייה של לוקנהוז ניתן לעיין בצילומים של רישומי המוהלים עם תאריכי לידה יהודיים לכל התינוקות היהודים שנולדו במשך מאות שנים באזור, וניתן למצוא בו גם דיווחים הקשורים לשירותי דת יהודיים נוספים.
הערות שוליים

↑  סיפוח בורגנלנד לאוסטריה, דואר היום, 16 בספטמבר 1921
↑  המעמד המדיני, דואר היום, 19 בספטמבר 1921
↑  ועידת ס.ד. אוסטרי, דבר, 2 בנובמבר 1933
↑  אוסטריה חולקה בין 4 המעצמות, הצופה, 27 ביוני 1945
↑  א. מערבי, הריב על חלוקת השלל, המשקיף, 1 באוקטובר 1945
↑  והחורבן באוסטריה הולך וגדול, הצופה, 31 במרץ 1938
↑  ההתעללות ביהודי אוסטריה נמשכת, דבר, 11 באפריל 1938
↑  חיים גבריהו, שבע הקהילות בבורגלאנד, הצופה, 3 במאי 1938
↑  יהודי בורגלאנד לארץ ישראל, דבר, 25 בספטמבר 1938
↑  בנקודות היישוב, הצופה, 28 בדצמבר 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552518005171  BNE: XX454109  BnF: cb119340980 (data)  CiNii: DA15533072  GND: 4009114-4  LCCN: n79124650  MusicBrainz: 8df1819e-ba9b-44a4-9550-3a099c691a4c  NKC: ge134093  SUDOC: 026593033  VIAF: 146572408   WorldCat (עם VIAF): 146572408