stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהונתן ארנון

| --- | --- |

יהונתן ארנון, 2023
 לידה:  20 באוגוסט 2000 (בן 24) חיפה, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  75 ק"ג
 גובה:  1.85 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף
 תת-ענף:  אגרוף תאילנדי, אגרוף קלאסי
 מועדון:  מכבי תל אביב
 מאמן:  אמיל אדינגוייב
 הישגים
 פרסים והוקרה:  אלוף אירופה באגרוף תאילנדי (2018)  4 פעמים אלוף ישראל באגרוף תאילנדי  אלוף ישראל באגרוף קלאסי (2024)
יהונתן ארנון (נולד ב־20 באוגוסט 2000) הוא מתאגרף ישראלי. ארבע פעמים אלוף ישראל באגרוף תאילנדי ואלוף ישראל באגרוף (2024) עד משקל 75 ק"ג. מוכר בעיקר בכינויו "פהפהפה בוקסינג" והתפרסם עקב פעילותו ברשתות החברתיות.
ביוגרפיה

ארנון נולד בחיפה וגדל בתל אביב. בגיל 14 החל להתאמן באגרוף, ובנעוריו שילב גם ג'ו ג'יטסו ברזילאי למשך 4 שנים. בהמשך התמקד בעיקר באגרוף תאילנדי ובאגרוף.
קריירה ספורטיבית

בשנת 2018 זכה ארנון באליפות אירופה באגרוף תאילנדי. בנוסף, הוא זכה ארבע פעמים באליפויות ישראל באגרוף תאילנדי ובשנת 2024 זכה באליפות ישראל באגרוף.
ארנון משתייך למועדון האגרוף מכבי תל אביב ומתאמן תחת הדרכתו של אמיל אדינגוייב, אלוף ישראל באגרוף לשעבר. ארנון מייצג את מדינת ישראל בקביעות בתחרויות אגרוף בינלאומיות במסגרת נבחרת ישראל באגרוף.
בנוסף להיותו מתחרה פעיל, ארנון הוא גם מאמן אגרוף מוסמך.
פעילות ברשת

בשנת 2023 החל ארנון לפרסם תכנים ברשתות החברתיות, בהם מתיחות רחוב, אתגרי לחימה וסרטונים הומוריסטיים הקשורים בעיקר לעולם האגרוף. בין היתר, העלה סרטונים בהם אתגר מפתחי גוף לקרב כדי להדגים את עליונות המיומנות באמנויות לחימה על פני כוח פיזי.
בסרטוניו, הביע ביקורת על אמנויות לחימה כמו קרב מגע, קפוארה ואייקידו.
ארנון פרסם תכנים סאטיריים המגחיכים מאמנים מסוימים, בטענה שהם מלמדים טכניקות שאינן יעילות כלל והעלה תכנים שנויים במחלוקת בהם מתח ביקורת על פיתוח גוף, פמיניזם והשמנת יתר.
יחד עם התוכן השנוי במחלוקת, משתמש ארנון ברשתות החברתיות גם כדי לקדם את ענף האגרוף בישראל ולחשוף אותו לקהלים רחבים יותר.
נכון לינואר 2025 צבר ארנון מעל 14.9 אלף עוקבים באינסטגרם ומעל 27.6 אלף עוקבים בטיקטוק.
קרב ה-MMA המתוכנן

ב־3 באפריל 2025 מתוכנן לארנון קרב מתוקשר, מסוג MMA ללא כפפות, מול הלוחם הישראלי חיים גוזלי כחלק מאירוע קרבות אותו הם מארגנים. האירוע הוא מסוג "סלבריטי בוקסינג" (קרבות בין מפורסמים שונים) ויוקדש לזכר הנופלים במלחמת חרבות ברזל. האירוע מופק על ידי ארגון IWCC, צפוי להיערך בהיכל הארנה בנתניה ולכלול 15 קרבות נוספים, מלבד הקרב המרכזי של ארנון וגוזלי.
חגורת האליפות בקרב זה תוקדש לזכרו של הלוחם יואב דניאל, וחלק מהכנסות האירוע יועברו למשפחות שכולות. בסרטונים שפרסם ברשתות החברתיות לקראת הקרב, ארנון עורר עניין רב ברשתות בשל סגנון מתריס ופרובוקטיבי, בהם התגרה ביריבו באופן בוטה. יש שטענו כי מדובר בהגזמה ובחוסר כבוד, בעוד אחרים ראו בכך טראש טוק לגיטימי בענפי הלחימה.
הערות שוליים

↑  זכיית ארנון באליפות ישראל, 2024
↑  ארנון ושאר המנצחים באליפות ישראל במשקלם, יחד עם אדינגוייב, 2024
↑  סרטון שהועלה על ידי המרכז לאמנויות לחימה בו ארנון מאמן, בו מספר על השפעת האגרוף על חייו
↑  סרטון בו ארנון מאתגר מפתחי גוף ידועים לקרב נגדו
↑  אחד מסרטוניו של ארנון בהם מגחיך אמנויות לחימה שונות
↑  סרטון מתוך יוטיוב בו מתראיין ארנון
↑  גוזלי ישתתף בסלבריטי בוקסינג לזכר הנופלים, באתר ONE‏, 29 בדצמבר 2024
↑  טראש טוק, אדרנלין וכבוד: הקרב בין חיים גוזלי ליהונתן ארנון, אתר "נטו בת ים", מאת דניס צ'רקוב, 20 בינואר 2025
נטורי קרתא

הפגנה של נטורי קרתא בריטים בעד לבנון ופלסטין בכיכר טרפלגר שבלונדון, אנגליה
כיתוב באנגלית המציג את העמדה "שואת הציונות"
פשקווילים המודיעים על כינוס נטורי קרתא השנתי
בית המדרש "תורה ויראה" נטורי קרתא
בניין בית המדרש "תורה ויראה"
פשקוויל נגד ההולכים לאיראן
ביהמ"ד בית בערגער של נטורי קרתא
נְטוּרֵי קַרְתָּא (מארמית: שומרי העיר) היא קבוצה חרדית בישראל, שחבריה סבורים שאין להקים מדינה יהודית טרם בוא המשיח, ולכן מתנגדים למדינת ישראל ולציונות. הם רואים בהקמת המדינה ובקיומה "התגרות באומות" הגורמת לשפיכות דמים במלחמות ובפיגועים. הקבוצה קרובה בהשקפתה לעדה החרדית, אך נחשבת קיצונית ממנה. הקבוצה בישראל היא פרושית (ליטאית) לעומת אלה שמחוץ לארץ, שהן חסידיות ברובן.
חלקם הגדול של נטורי קרתא בישראל (כ-400 משפחות) מתגוררים בשכונת מאה שערים בירושלים, המהווה את מרכז קהילתם, ובנוסף בקהילות בבית שמש (כ-100 משפחות), ניו יורק (כ-100 משפחות) ובלונדון. הם מרבים בפעילויות מחאה כנגד מדינת ישראל, כנגד חילולי שבת וכנגד זרמים חרדיים אחרים. לעיתים הם אף מביעים מחאה כנגד העדה החרדית.
חלק קטן מאנשי הקבוצה אף נוקט עמדות רדיקליות יותר, כגון קריאה להקמת מדינה פלסטינית מהירדן עד הים ונקיטת פעולות אלימות, אלו מכונים בציבור "סיקריקים" ומוקצים מן הרחוב החרדי.
מקור השם

השם "נטורי קרתא" לקוח מתוך מדרש:
רבי יודן נשייא שלח לרבי חייה ולר' אסי ולר' אמי למיעבור בקירייתא דארעא דישראל למתקנה לון ספרין ומתניינין [לעבור בעיירות שבא"י לתקן להן מלמדי תינוקות למקרא ולמשנה] עלין לחד אתר ולא אשכחון לא ספר ולא מתניין [נכנסו למקום אחד ולא מצאו לא סופר מלמד תינוקות ולא אלו המשנין משניות] אמרין לון אייתון לן נטורי קרתא [אמרו להם: "הביאו לנו שומרי העיר"] אייתון לון סנטורי קרתא [ שומרי שערי העיר] אמרון לון אילין אינון נטורי קרתא לית אילין אלא חרובי קרתא [אמרו להם: "אלו הן שומרי העיר?! הם אינם אלא מחריבי העיר"] אמרין לון ומאן אינון נטורי קרתא [ומי הן שומרי העיר] אמר לון ספרייא ומתנייניא הדא היא דכתיב אם ה' לא יבנה בית שוא עמלו בוניו בו אם ה' לא ישמר עיר שוא שקד שומר [ובזכות התורה ה' משמר אותנו]
בראשית דרכה כינתה הקבוצה את עצמה חבורת החיים. ב־1936 דבק בה הכינוי נטורי קרתא, שבא מחתימתם על כרוז שהתנגד למגבית כופר היישוב שכלל את הציטוט הנ"ל לצד חתימה בשם "נטורי קרתא של העדה החרדית".
היסטוריה > ישראל

ראשיתה של נטורי קרתא בשנת 1935, כאשר פרשו הרב עמרם בלוי (מבני כולל שומרי החומות - כולל הונגריה), הרב אהרן קצנלנבוגן (מבני כולל ליטא) ואחרים מאגודת ישראל, בשל מתינותה לדעתם. הם הקימו קבוצה בשם "חברת החיים". בשנת 1938 פרסמה הקבוצה כרוז נגד כופר היישוב שעליו חתמה בשם "נטורי קרתא" ומאז דבק בהם כינוי זה.
בשנת ה'תש"ה, 1945, פרשה 'העדה החרדית' מאגודת ישראל, ודגלה אף היא בהתבדלות ובקיצוניות. עם זאת נטורי קרתא נשארו כקבוצה עצמאית, קיצונית יותר. בהמשך היו מספר חיכוכים בין אנשי נטורי קרתא לעדה החרדית, בין היתר בשל נישואיו של הרב בלוי עם הגיורת רות בן דוד. מהדמויות הבולטות בקבוצה היה לייבל'ה וייספיש.
הפיצול הראשון והעיקרי בקבוצה היה בשנות ה־60, כאשר פלג בלוי בראשות הרב אורי בלוי, בנו של רבי עמרם, התקרב חזרה לעדה החרדית ואחיו הרב אלימלך אף שימש כעורך ביטאון העדה עד פטירתו. פלג זה אינו מכונה יותר בשם "נטורי קרתא". לעומת זה פלג "תורה ויראה" (המכונה על שם ישיבת "תורה ויראה" בה מרוכזים אנשיו) בראשות הרב חיים קצנלנבוגן חתנו של רבי עמרם בלוי התחזק בשלילתו את המדינה והוא כיום הפלג המרכזי בתנועה. עם פלג זה נמנה בעבר גיסו, משה הירש שהיה ידוע בקשריו הטובים עם יאסר ערפאת. הירש, שפעילותו שנויה במחלוקת פנימית בתוך נטורי קרתא, מונה על ידי ערפאת ל"שר לענייני יהודים" ברשות הפלסטינית וכחבר המועצה הלאומית הפלסטינית. פרט להירש, אנשי נטורי קרתא הפנו את מרבית משאביהם פנימה בסכסוכים שונים בקהילתם.
לאחר פטירת הרב חיים קצנלנבוגן עמדו בראש הפלג גיסו הרב אברהם יעקב עפשטיין ובנו הרב זעליג ראובן קצנלנבוגן, העומד אף בהנהלת ישיבת "תורה ויראה" ומוסדותיה. לאחרונה התקרב הפלג יותר לחוגי העדה החרדית. הפלג מוציא לאור ירחון השקפה בשם "החומה", שעורכו היה הרב אברהם יעקב עפשטיין, ביטאון אקטואליה דו שבועי בשם "האמונה" וביטאון תורני שנתי בשם "העמק". לפלג זה ישנם מוסדות לכל טווח הגילאים, מן "תלמוד תורה" לילדים הנמצאת במרכז שכונת מאה שערים בירושלים, וכן "ישיבה קטנה" לבחורים צעירים בני 13 עד 16 הנקראת בשם "תפארת הגר"א" ונמצאת בסמיכות לשכונת מאה שערים, ו"ישיבה גדולה" לבחורים בוגרים יותר בשם "בית הלוי" ואשר בניגוד לשאר המוסדות נמצאת בעיר בית שמש. כן קיימים במוסד כוללים לאברכים נשואים במשך כל שעות היום. בנוסף לכך קיים בעיר בית שמש תלמוד תורה נוסף השייך לזעליג ראובן קצנלנבוגן, אך אינו מזוהה רשמית כשייך למוסדות "תורה ויראה" והוא נקרא בשם "רמ"א".
הפיצול השני התרחש בראשית המאה ה-21, כאשר פלג קיצוני המשתכן כיום בבית הכנסת אוהל שרה, התפלג מ"תורה ויראה". היה זה, בין היתר, בשל מחאתו של הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב, ממנהיגי "תורה ויראה", על הזדהותם של אנשי נטורי קרתא המתגוררים מחוץ לישראל ואנשי משה הירש עם יאסר ערפאת וארגוני הטרור הפלסטינים. פלג זה עמד תחת הנהגתם של הרב שמעון אליהו קרישבסקי (תרפ"ח, 1928 - י"ח באב תשע"ב, 6 באוגוסט 2012), לשעבר ראש הכולל ב"תורה ויראה", והרב ראובן מרצבך, מראשי הכולל. לפלג זה יש ביטאון חודשי בשם "שורא דקרתא", המתחרה ב"החומה" של תורה ויראה. כמו כן מוציאים אנשים מפלג זה את העלונים השבועיים "האמת", "משמרת היהדות" ו"לידע ולהודיע". הדמויות התורניות המזוהות אתם הן רבי חנינא אברהם לייטנר מארצות הברית (נפטר י"ז בחשוון תשס"ח) ורבי משה בער בעק ממונסי שבארצות הברית (נפטר מקורונה ד' באייר תשפ"א).
פלג זה לאחר פרישתו פתח אף הוא מוסדות בדומה ל"תורה ויראה", תלמוד תורה "חומת יהושע", ישיבה לצעירים "משמרת ירושלים - מתיבתא דר' אהרן", וכן ישיבה לבוגרים. בשל מתיחויות בין החברים בו באמצע שנת 2009 פרשו רוב הבחורים הבוגרים לישיבה חדשה.
היסטוריה > בעולם

לנטורי קרתא ישנו מרכז גם במונסי, בראשות הרב משה בער בעק שעזב את ישראל בגלל התנגדותו לציונות. קבוצה נוספת קיימת בבריטניה. קבוצות אלה מקיימות קשרים עם איראן ונשיאה לשעבר מחמוד אחמדינז'אד ומרבות להשתתף בהפגנות פרו-פלסטיניות נגד מדינת ישראל.
יחס לציונות ולמדינת ישראל

אנשי נטורי קרתא שותפים לפרשנות של הרב חיים אלעזר שפירא, הרב יואל טייטלבוים ואחרים, לפיה ישנו איסור חמור להקים מדינה יהודית, גם אם תהיה מדינת הלכה, לפני בוא המשיח. חלקם מגדירים את עצמם כאזרחי פלסטין ולא כאזרחי מדינת ישראל.
הביסוס ההלכתי לגישתם הוא שלוש השבועות (למעשה שש) המצוינות בגמרא וכוללות בין היתר:
שלא יעלו ישראל בחומה
שלא ימרדו בגויים
שלא ידחקו (נוסח אחר: ירחקו) את הקץ
ההבדל בין אנשי "תורה ויראה" לאנשי "אוהל שרה", הם, שאנשי תורה ויראה מתנגדים לפגישות עם שונאי ישראל, בעוד אנשי אוהל שרה אינם מתנגדים ואף חלקם תומכים בזאת. עוד הבדל הוא, שאנשי תורה ויראה מעדיפים את ההתנגדות הרעיונית, לעומת אנשי אוהל שרה שיותר דומיננטיים בהפגנות, הפצת עלונים, פאשקוילים ומודעות רחוב. כמו כן בקהילת תורה ויראה לא מרשים לבחורים להשתתף בהפגנות.
שני הזרמים טוענים שהעדה החרדית אינה עקבית בעמדתה, ובדברים רבים פועלת נגד הרוח הרשמית, למשל כיבוד פוליטיקאים ציונים, מתן כשרות למפעלים המזוהים עם המפעל הציוני וכדומה.
נושאים בהם אין אחידות דעה או התנהגות בקרב אנשי העדה החרדית ונטורי קרתא (חלק מהם אינדיבידואלים ואינם קשורים לקהילה).
האם יש איסור לבקר בקברי צדיקים במקומות שכבש צה"ל במלחמת ששת הימים.
האם מותר ליהנות מתקציבי ביטוח לאומי.
חברות בקופת חולים.
שימוש בשירותי תחבורה של אגד.
שימוש במוצרי תנובה.
הקנאים רואים במדינת ישראל והצלחתה אחת מתחבולותיו של השטן, ולכן, כדי לעכב את צמיחתה, נוהגים הקיצוניים שבהם (בעיקר תושבי חו"ל), לחבור לאויבי המדינה. הם מייחלים לביטול המדינה הציונית. אנשי הקבוצה נוהגים לשרוף את דגל ישראל בפורים ובל"ג בעומר, ולהניף את הדגל הפלסטיני. הם מפגינים נגד מוסדות חינוך הנוטלים תקציבים ממשלתיים ותוקפים חיילים מהמגזר החרדי, המכונים על ידיהם חר"דקים.
המנון

לקבוצה שיר המושר בהזדמנויות ובאירועים שונים ומזוהה אתם, אך גם עם קבוצות חרדיות אנטי ציוניות נוספות. לשיר מספר נוסחאות. המפורסם שבהם:
ה' הוא מלכנו ולו אנו עבדים
התורה הקדושה היא חיינו ולה אנו משועבדים.
בשלטון הכופרים אין אנו מאמינים
ובחוקותיהם אין אנו מתחשבים.
בדרך התורה נלך באש ובמים
בדרך התורה נלך לקדש שם שמים
אנשי הקבוצה משתלחים גם בחברי הכנסת החרדיים ובמנהיגיהם הרוחניים בשל השתתפותם בבחירות לכנסת ונימוקים נוספים. בין היתר השמיצו את הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן בגלל תמיכתו בחוק טל ובנח"ל החרדי. ראש עיריית ירושלים החרדי אורי לופוליאנסקי הותקף בצאתו מבית הרב אלישיב, בשל תפקידו הרשמי במדינה. אנשי הקבוצה קראו לרב אלישיב "קוקניק" (תלמיד של הרב קוק) ואף זרקו לעברו אבנים, עקב הסכמתו להעתקת קברים בכביש פסגת זאב.
המנון > קשרים עם מנהיגים אנטי-ציונים

הקיצונים מבין אנשי הקבוצה שומרים על קשר עם מנהיגים העוינים למדינת ישראל, בהם פלסטינים, ומשתתפים בהפגנות של מוסלמים כנגד ישראל ומופיעים רבות בתקשורת. לדבריהם, הערבים והאיראנים שעמם הם עומדים בקשר הם אויבים של הציונות והמדינה ולא של היהודים, ושישנה תועלת בהתקרבות אליהם. בפרט עמדו בקשר עם יאסר ערפאת, אשר מינה את איש הקבוצה, משה הירש, כשר לענייני יהודים ברשות הפלסטינית, מינוי שלא החזיק מעמד זמן רב. נטורי קרתא גינו את מבצע עופרת יצוקה. קבוצה זו הונהגה על ידי הרב משה בער בעק. תמכו בה הרב יואל מורגנשטרן אב"ד שרמש והאחים הרב אליעזר חיים בלום אב"ד קאשוי והרב שמחה ישראל בלום דומ"צ קאשוי. גם הרב חנינא אברהם לייטנר תמך בה.
בסוף שנת 2005, נסעו כמה מאנשי נטורי קרתא לוועידה להכחשת השואה בטהראן, ונפגשה עם נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד. נסיעה זאת נחשבה חציית קו אדום גם בעיני חלק מתומכיהם, שסברו שצעד כזה מזיק לתדמיתה של העדה החרדית כולה: רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים מסאטמר יצא במודעה נגד "המתפרצים בלבוש קנאות ועושים מעשי טירוף ללכת שלובי זרוע עם הערבים" ורבני בית הדין של העדה החרדית הגדירו את ההשתתפות בכנס כ"חילול השם נורא". גם הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב, מהבולטים שבמנהיגי נטורי קרתא בלונדון, יצא בגילוי דעת פומבי שבו כתב כי הנפגשים אינם חלק מנטורי קרתא אלא "בודדים מטורפים". עם זאת, לאורך השנים נמשכו פגשים של אנשי נטורי קרתא עם מנהיגים ערבים. באוגוסט 2011 ביקרו אנשי הקבוצה את השייח ראאד סלאח כששהה בלונדון.
בשנת 2023 נכנסו מספר חברים בארגון למחנה הפליטים ג'נין לביקור הזדהות עם מספר מחבלים שהשתחררו מן הכלא הישראלי כמה ימים קודם. החברים נעצרו על ידי המשטרה לחקירה יום לאחר מכן. באוגוסט 2023 פורסם כי חבר מנטורי קרתא נאשם בניסיון ריגול עבור איראן, והביע נכונות ״לרצוח ציוני״.
במהלך מלחמת חרבות ברזל הפגינו מספר חברי נטורי קרתא נגד ישראל בניו יורק ובריטניה, הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר, יצא נחרצות נגד השתתפותם בהפגנות. חלק מחברי הקבוצה אף השתתפו בהלווייתו של ראש הלשכה המדינית של חמאס איסמעיל הנייה, בהלווייתו של נשיא איראן ראיסי, ואף עלו לקברו של עימאד מורנייה. בנוסף, בדצמבר 2023, נציג נטורי קרתא השתתף בוועידה הבין לאומית לתמיכה בפלסטינים בטהראן.
ראו גם

העדה החרדית
חסידות תולדות אהרן
לקריאה נוספת

רונן יצחק, "פעילותם של נטורי קרתא נגד הקמת המדינה", כיוונים חדשים: כתב עת לציונות וליהדות, 9 (אוקטובר 2003), עמ' 158–174
בנימין בראון, מדריך לחברה החרדית, עם עובד והמכון הישראלי לדמוקרטיה, תשע"ז
קימי קפלן, עמרם בלוי: עולמו של מנהיג נטורי קרתא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2017, עמ' 43 - 93.
הערות שוליים

↑  כך ההגייה המקובלת של השם. הצורה התקנית בארמית, הנגזרת מהשורש נט"ר, היא נָטוֹרֵי קרתא (פיקוח וניטור, 13 באוקטובר 2015, באתר האקדמיה ללשון העברית)
↑  ישראל כהן, ‏ומי הפגין בשבת בלונדון נגד ישראל? נטורי קרתא והפלסטינים, באתר כיכר השבת, 6 ביולי 2014
↑  יענקי פרבר, עלילת דם במצעד של נטורי קרתא בלונדון, באתר בחדרי חרדים, ‏19-6-2017
↑  שמוליק גרוסמן, יום הזיכרון גרסת נטורי קרתא: דגל ישראל הוצת, באתר ynet, 18 באפריל 2010
↑  שאול כהנא, סוער בירושלים: המונים חוסמים את .., באתר כיכר השבת, ‏2024-04-10
↑  רונן מדזיני ושמוליק גרוסמן, אנשי נטורי קרתא תקפו את ח"כ גפני ומקלב, באתר ynet, 24 ביוני 2010
↑  הרב זמיר כהן - הערוץ הרשמי (2021-02-09), הרב זמיר כהן - מה הקטע של נטורי קרתא?, נבדק ב-2024-12-29
↑  ymnt (2009-08-22), הרב אמנון יצחק- עימות חריף עם איש נטורי קרתא משת"פ האיוב, נבדק ב-2024-12-29
↑  חנני ברייטקופף, הרב מאזוז: "אנו לא נטורי קרתא, ח.., באתר כיכר השבת, ‏2024-06-16
↑  תהלים, קכ"ז, א'
1 2  בני בראון, היהדות החרדית והמדינה, כשיהדות פוגשת מדינה, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2015
↑  מנחם פרידמן, החברה החרדית, עמ' 88–89
↑  מרגליות, קומי אורי, "מאמר שורש הערב רב"
↑  נטורי קרתא, משה הירש - שר לענייני יהודים, אמת ניוזנט
↑  נטע סלע, נטורי קרתא: מגנים את הטבח ברצועת עזה, באתר ynet, 17 בינואר 2008
↑  צח יוקד, ידידי אחמדיניג'אד, באתר nrg, nrg מעריב
↑  נטע סלע, ירושלים - טהרן - ובחזרה, באתר ynet, 23 באפריל 2007
↑  בני שטיין, הלך העורב אצל הזרזיר - סאלח מחזיר ביקור לדעת
↑  ספיר ליפקין, ‏בלב מחנה הפליטים ג'נין: משלחת של נטורי קרתא ביקרה את משפחתו של בכיר הג'יהאד האיסלאמי, באתר ‏מאקו‏, 9 בינואר 2023
↑  נטורי קרתא: החסיד הקיצוני שביקר בג'נין נעצר עם נחיתתו, באתר ערוץ 7, ‏2023-01-17
↑   ניר חסון, יאיר אטינגר, חיים לוינסון, גילי כהן, חרדי מ"נטורי קרתא" נאשם בניסיון ריגול עבור איראן, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2013
↑  עקיבא ווייס, האדמו"ר מסאטמר נגד נטורי קרתא: "הולכים עם שונאי ישראל", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 בנובמבר 2023
↑  נציגי נטורי קרתא השתתפו בהלוויית הנייה, באתר www.inn.co.il, ‏3-8-24
↑  “אובדן מצער”: אנשי נטורי קרתא הגיעו לשגרירות איראן בלונדון להשתתף באבל • צפו – JDN
↑  נטורי קרתא עלו לקברו של רב המרצחים עימאד מורנייה | צפו | עכשיו 14, באתר www.now14.co.il
↑  לא נתפס: נציג נטורי קרתא בועידת תמיכה בפלסטינים בטהראן | חמל, באתר hamal.co.il
↑  נציג נטורי קרתא לאיראנים: "אנחנו לא מקבלים את קיומה של ישראל, רוצה לפגוש את חמינאי" - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2024-08-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4391422-6 
מחאה של אנשי 'נטורי קרתא' בארצות הברית בעד שחרור פלסטין ונגד הכיבוש הישראלי
סוניק הקיפוד (משחק וידאו, 1991)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  23 ביוני 1991 (סגה ג'נסיס) נובמבר 1991 (מסטר סיסטם, גיים גיר) טלפונים סלולרים- ג'אווה (2005) 14 בנובמבר 2006 (Game Boy Advance) 26 באוקטובר 2010 (Windows) 15 במאי 2013 (נינטנדו 3DS) 15 במאי 2013 (iOS) 16 במאי 2013 (אנדרואיד) 20 בספטמבר 2018 (נינטנדו סוויץ')
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  קבוצת סוניק
 הוצאה לאור:  סגה 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  סגה
 סדרה:  סוניק הקיפוד
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד ושני שחקנים
 פלטפורמות:  Sega Genesis, Sega Master System, Sega Game Gear, Sega Genesis Nomad, Sega Saturn, Game.com, Game Boy Advance, GameCube, PS2, XBOX, Microsoft Windows, PSP, PS3, XBOX 360, Wii, DS, 3DS, iOS ואנדרואיד
 המשחק הבא:  סוניק הקיפוד 2
 
סוניק הקיפוד (באנגלית: Sonic the Hedgehog; מכונה גם סוניק 1) הוא המשחק הראשון בסדרת משחקי "סוניק הקיפוד". המשחק נוצר בשנת 1991 על ידי קבוצת סוניק והופץ על ידי סגה. המשחק מציג לראשונה את דמותו של סוניק, קיפוד מואנש כחול ומהיר במיוחד.
עלילה

האנטגוניסט של המשחק, דוקטור איבו "אגמן" רובוטניק, לכד את תושבי האי הדרומי והפך אותם לרובוטים בניסיון לגנוב את ששת ברקות הכאוס ולרתום את כוחם. סוניק חייב לעצור את רובוטניק על ידי שחרור חבריו ואיסוף כל ברקות הכאוס.
משחקיות

המשחק הוא משחק פלטפורמה שבו הדמות היחידה הניתנת למשחק היא סוניק הקיפוד. לסוניק יכולות כגון קפיצה, ריצה, הליכה וגלגול. המשחק מאפשר לסוניק לרוץ במהירות גבוהה בין מעיינות, לולאות, מורדות ועוד. השחקן נדרש להיזהר מסכנות כגון קוצים, רובוטים, נפילות, טביעה, בורות ללא תחתית וקירות מוחצים. כל מאה טבעות הנאספות על ידי השחקן מזכות את סוניק בפסילות נוספות. כל שלב מורכב משלוש "מערכות", ואחריהן עובר השחקן לשלב הבא.
אם השחקן מסיים שלב (פרט לשלבי הבוסים) עם יותר מ-100 טבעות, יש אפשרות לעבור לשלב בונוס ולהשיג שם אבן כאוס. השגת כל 7 אבני הכאוס תגלה סיום אמיתי למשחק.
משחקיות > בוסים

בסוף המערכה השלישית של כל שלב נלחם השחקן כנגד רובוטניק, כאשר בכל פעם הוא מפעיל מכונה שונה. על מנת להביס את רובוטניק יש לפגוע במכונתו כ-8 פעמים, ולאחר מכן משחרר השחקן את החיות שנכלאו בתוך כלוב אטוּם.
גרין היל זון - סוניק מגיע למקום עם שתי פלטפורמות מרחפות משני צידי המסך. בקרב מול בוס זה מפעיל רובוטניק כדור הריסה ענק שמחובר לרחפת שהשחקן צריך שלא לגעת בכדור ההריסה, ולהיעזר בפלטפורמות כדי לקפוץ על רובוטניק. יש לפגוע ברחפת של רובוטניק בלבד.
מארבל זון - לרובוטניק יש מפלט בתחתית הרחפת הפולט כדורי אש. האש מתפשטת לאורך שתי הגדות ולתוך הלבה שביניהן. שהשחקן צריך להתחמק מהאש ולפגוע ברחפת של רובוטניק,
ספרינג יארד זון - לרובוטניק יש מקדחה בתחתית הרחפת, שבעזרתה הוא שובר את הבלוקים שעליהם סוניק עומד. השחקן צריך להתחמק מהמקדחה להיזהר לא ליפול ולפגוע ברחפת.
לבירינת' זון - רובוטניק נוסק למעלה ברחפת לגובהו של השלב. השחקן נדרש לעבור מסלול מכשולים תוך הקפדה על איסוף בועות כדי למנוע מסוניק לטבוע מתחת למים. בסוף הקרב מולו יוצא סוניק מהמים ופוגש את רובוטניק. רובוטניק בורח מיד והשלב מסתיים.
סטאר לייט זון - רובוטניק מפיל פצצות קוצניות על שתי נדנדות. סוניק נדרש לקפוץ על צידה של אחת הנדנדות ולהקפיץ את הפצצות לעבר הרחפת של רובוטניק.
הבוס הסופי - לעומת הקרבות הקודמים, רובוטניק אינו משתמש ברחפת בקרב זה עד לאחריו. בשלב זה נפלטים ארבעה כדורי חשמל מצידי המסך הנוחתים על הרצפה, וסוניק נדרש להתחמק מהם. לאחר כדורי החשמל ניתנת לשחקן הזדמנות לפגוע ברובוטניק: שתי בוכנות גדולות מגיחות מן התקרה או הרצפה, כאשר רובוטניק נמצא באחת מהן. סוניק ימחץ על ידי הבוכנות במידה שלא יספיק להתחמק; כשהשחקן רואה את רובוטניק באחת הבוכנות, הוא מתבקש לקפוץ לעבר אחת מהן על מנת לפגוע ברובוטניק. המחזור חוזר על עצמו עד שרובוטניק נכנע. לאחר מכן רץ רובוטניק החוצה, נכנס לרחפת שלו וממריא אל מחוץ למסך. לאחר שרובוטניק נכנס לרחפת יכול השחקן לקפוץ לעברו ולהביס אותו על אמת. אחר כך מופיעים הקרדיטים והמשחק מסתיים.
גרסת ה-8-ביט/12-ביט

באותה שנה יצאה גרסה גם לקונסולות מסטר סיסטם וגיים גיר. 3 מהשלבים דומים בעיצוב ובשם לשלבים מהמשחק של ה-16-ביט. אולם לשלבי הבונוס אין קשר לאבני הכאוס: אבני הכאוס חבויים בתוך השלבים עצמם. בכל שלב ישנה תוספת חיים, ואם משיגים את כולם ולא נפסלים- מקבלים את התוספת האחרונה.
ביקורת

המשחק זכה לשבחים ולציונים גבוהים.[דרוש מקור] המבקרים ציינו שהמשחק מהיר במיוחד אך זה לא פוגע בו אלא משבח אותו והופך אותו לייחודי ביותר.[דרוש מקור] בנוסף, המבקרים ציינו שהגרפיקה הייתה צבעונית ויפה במיוחד, והרקעים, האנימציות והדמויות הוצגו בצורה איכותית על המסך אשר נראית כתלת-ממדית, ואף על פי שהמשחק מהיר זה לא מפריע לראות את עיצוב השלבים.[דרוש מקור] בנוסף, המבקרים ציינו שהמוזיקה של המשחק הייתה קליטה וטובה.[דרוש מקור]
ביקורת > השפעה

המשחק, שנוצר כמתחרה למריו של חברת נינטנדו, הצליח ושינה מציאות שבה נינטנדו שלטה על השוק. המשחק הציל את כל קונסולת המגה דרייב של סגה, ודמותו הפכה לקמע החברה. המשחק הותיר אחריו עשרות משחקים בסדרה זו אשר הפכו לסמל בעולם הגיימינג.
נעימת שלבי "Green hills" הפכה למזוהה עם המשחק וגרסה שלה הופיעה במהדורות ה-8-ביט, ובהמשך במשחקים נוספים. בסרטי הקולנוע לטום יש את הרינגטון הזה בטלפון הסלולרי.
ראו גם

סוניק הקיפוד
Green Hill Zone, השלב הראשון במשחק
האצ'ק ושאיו

הַאצֶ'ק ושַאיוֹ (בהונגרית: Hacsek és Sajó) הוא סצנת קברט (למעשה סידרה של עשרות סצנות), שיצר לאסלו ודנאי (וולף) ואלה גם שמות שתי הדמויות שמשוחחות ביניהן בסצנה. מאוחר יותר נכתבו סצנות רבות של האצ'ק ושאיו מעטיהם של כמה מחברים. המבצעים הראשונים של הסצנות, במשך שלושים שנה, שהפכו לנכסי צאן ברזל של ההומור ההונגרי (וההומור היהודי-הונגרי) היו ינה הרצג (האס) ווילמוש קומלוש (קליין).
ההיסטוריה של המקור

בשנת 1928 תיאטרון "שדרת אנדראשי" לא היה מוכן לקבל את תקצירו של ודנאי. מנהלי הלהקה, שהציגו בתיאטרון גם בקברט פסלו את הרעיון. הם התנגדו לסצנת דיאלוג ללא עלילה, ורצו לגרום למחבר להרחיב את מספר הדמויות לשלוש בצירוף אישה. ודנאי לא קיבל את ההצעה וניגש למתחרים, לבולוואר טרז. מנהל התיאטרון "במת בולוואר טרז", אנדרה נאג', חשב כך: "אפשר לנסות, אבל שם הסצנה לא תהיה "שיחה בין שני אנשים", (כפי שהיה הרעיון של ודנאי במקור).
המחבר נזכר כך:
”אני לא יודע כמה פעמים התכנסה ועידת השלום בז'נבה. חשבתי שצריך לכתוב על כך מהתלה קטנה, על האופן שבו שני אזרחי בודפשט מדמיינים לעשות שלום. הנושא נולד, עכשיו נדרשתי רק לשני שמות שנשמעים כמו אזרחי בודפשט. פתחתי את ספר הטלפונים, דחפתי את העיפרון בעיניים עצומות, ואיפה שפגעתי בו היה האצ'ק. ואז תקעתי שוב, זה היה שאיו. כך הם נולדו”.
בכורת הסצנה הראשונה הייתה בשנת 1929.
במשך עשרות שנים שוב ושוב

סצנת הדיאלוג של ודנאי השפיע בכוח החידוש. תוכנית תיאטראות הקברט של פשט (מחצית העיר בודפשט בצד המזרחי של הדנובה) היו בנויים בעבר מדברי מנחים, משירים מצחיקים של הופעות יחיד, מקופלה (השם מציין שיר עם קטע חזרות ועם תוכן הומוריסטי או לועג. את הסגנון יצר בלה זרקוביץ), משאנסונים, מסצנות של מערכה אחת. ההומור בסצנות האצ'ק ושאיו הייתה מבוססת על דרמטורגיה פשוטה ונבנתה על המריבות בין שתי הדמויות המנוגדות. שאיו היה דעתן, תמיד התנגד, מעט סנוב, חיפש שליטה, התרתח בקלות. האצ'ק היה בדיוק ההפך ממנו. בטיפשותו המעושה מעמידת הפנים - כמעט כגיבור עממי - הוא עורר את זעמו של בן שיחו (שאיו) בכל דיאלוג ביניהם, "עם האמת של האדם הממוצע". שתי הדמויות הללו הוצגו ועוצבו מצוין על ידי ינה הרצג ווילמוש קומלוש במהלך המופע הראשון ובמשך שלושה עשורים לאחר מכן יום-יום והם תרמו משמעותית להצלחה הבלתי צפויה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  מזכרונותיו של דז'ה קלר: ...פעמים רבות לא היה בכלל בית קפה, אבל שתי הדמויות מבית הקפה הקפה עדיין היו קיימות. הכל קרה בינתיים, אבל שום דבר לא הטריד את האצ'ק ואת שאיו. שאיו היה זועם באותה מידה והכה את שולחן השיש, האצ'ק פשוט היה במבוכה, דמעות עמדו בעיניו ובלבל את גנדי עם בנדי, את הבולטה עם הרולטה ופינג פונג היה בעיניו גנרל סיני... | “ |


ודנאי כתב יותר מאלף סצנות של האצ'ק ושאיו, שהושמעו עד מהרה בכל מקום, והפכו פופולריות ברמה הלאומית ואף בחוץ לארץ. עם זאת, ההצלחה הגדולה לא הביאה הכנסות משמעותיות למחבר. רק תיאטרון "במת בולוואר טרז" ו"עיתון הבוקר" שילמו לו תמלוגים. לא ניתן היה לגבות דרך בית המשפט את התמלוגים על ההצגות והפרסומים הבלתי חוקיים.
הפוליטיקה, בשך החוקים האנטי יהודיים (החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) וכתוצאה מכך לשכת השחקנים שברה גם את סדרת ההצלחות של הסצנה. "בתקופת השתיקה", דהיינו תקופת מלחמת העולם השנייה, שילב וילמוש קומלוש את הסצנה בתוכניתו, כחבר באגודת האמנים. הוא החליף את האצ'ק בבובה שישבה על ברכיו והשלים אותו כפיתום או בנגינת תקליט.
לאחר המלחמה היה צורך לחכות עד 11 בספטמבר 1953, עד ששתי דמויות בית הקפה יכלו לעלות שוב על הבמה. הפינלה של הקברט בשם "לא המראה עקומה" שהוצג בתיאטרון הבמה העליזה היה מערכון של האצ'ק ושאיו. היה חבל לחפש על התוכניה את שמו של ודנאי שהיגר לארצות הברית. זה לא היה . . .