stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני רוז
קריירת מועדונים > ווטפורד

ב-16 ביוני 2021 עזב את טוטנהאם לאחר 14 שנה וחתם לשנתיים בווטפורד. ב-1 בספטמבר 2022 שוחרר מהקבוצה בהסכמה הדדית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, רוז שיחק בנבחרת הצעירה של אנגליה. רוז, אף נכלל בסגל נבחרת בריטניה לקראת אולימפיאדת לונדון.
ב-28 באוגוסט 2014 רוז זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה לקראת המשחקים נגד נורווגיה ושווייץ, אך לא רשם דקות משחק. בתחילת שנת 2015 קיבל הצעה מההתאחדות לכדורגל בג'מייקה לייצג את ג'מייקה בעקבות מוצאו הג'מייקני של סבו, אך רוז סירב כיוון ששאף לייצג את אנגליה. ב-26 במרץ 2016 רוז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד גרמניה.
רוז נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 2018.
תארים

הכדורגלן הצעיר של השנה בסנדרלנד: 2012/2013
נבחרת העונה בפרמייר ליג: 2015/2016, 2016/2017
הערות שוליים

↑  Tom Easterby, Danny Rose joins Magpies on loan, NUfc.co.uk. January 30, 2020
| נבחרת בריטניה – אולימפיאדת לונדון 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 באטלנד •  2 טיילור •  3 ברטרנד •  4 רוז •  5 קוקר •  6 דוסון •  7 קלברלי •  8 אלן •  9 סטארידג' •  10 בלאמי •   11 גיגס •  12 טומקינס • 13 קורק •  14 ריצ'רדס • 15 ראמזי • 16 סינקלייר • 17 סורדל • 18 סטיל • מאמן: פירס |  1 באטלנד •  2 טיילור •  3 ברטרנד •  4 רוז •  5 קוקר •  6 דוסון •  7 קלברלי •  8 אלן •  9 סטארידג' •  10 בלאמי •   11 גיגס •  12 טומקינס • 13 קורק •  14 ריצ'רדס • 15 ראמזי • 16 סינקלייר • 17 סורדל • 18 סטיל • מאמן: פירס | בריטניה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון |  1 הארט •  2 ווקר •  3 רוז •  4 מילנר •  5 קייהיל •  6 סמולינג •  7 סטרלינג •  8 לאלאנה •  9 קיין •  10 רוני •   11 ורדי •  12 קליין • 13 פורסטר •  14 הנדרסון • 15 סטארידג' • 16 סטונס • 17 דייר • 18 וילשר • 19 בראקלי • 20 אלי • 21 ברטרנד • 22 רשפורד • 23 היטון • מאמן: הודג'סון | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2018 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
פסיכולוגיה של הספורט

במחקר הראשון בתחום הפסיכולוגיה של הספורט, נורמן טריפלט הבחין כי רוכבי אופניים מגיעים לתוצאות טובות יותר כשהם מתחרים מול אחרים ולא נגד השעון.
הפסיכולוגיה של הספורט היא ענף ידע בינתחומי המתמקד בגורמים הפסיכולוגיים שמשפיעים על השתתפות והישגים בענפי ספורט שונים, וכן בהשפעות הפסיכולוגיות על האדם הנובעות מאותה פעילות ספורטיבית.
המטרה המרכזית של התערבות פסיכולוגית היא הקניית כלים לספורטאי, שיוכל בעצמו ליצור את האקלים המנטלי האידיאלי בשבילו, כדי להפיק את היכולות הפיזיות המיטביות שלו, שהופכות אותו לספורטאי. לא כל דבר שמתאים לספורטאי אחד מתאים גם לאחר, ספורטאים שונים יתפקדו ברמה אידיאלית במצבים מנטליים שונים, ולכן התהליך הפסיכולוגי שעובר הספורטאי הוא מאוד אישי.
מאמרים רבים פורסמו בנושא ונמצאו 26 נושאים מרכזיים שונים (בהם: קוגניציה, קבלת החלטות, חרדה, אישיות הספורטאי, תוקפנות, מוטיבציה ועידוד) שנחקרו בתחום הפסיכולוגיה של הספורט.
היסטוריה

העיסוק בפסיכולוגיה של הספורט החל במחקרים במאה ה-19 של פסיכולוגים ניסויים שונים (וילהלם וונדט, פרנסיס גלטון, קאטל), שחקרו את תנועת גוף האדם וגורמים הקשורים למוטוריקה.
המחקר של הדוקטורנט נורמן טריפלט נחשב לניסוי המדעי הראשון בפסיכולוגיה של הספורט. טריפלט הבחין שרוכבי אופניים משיגים לרוב תוצאות טובות יותר, כאשר הם מתחרים נגד רוכבים אחרים ולא נגד השעון. במעבדה הוא בדק זוגות ילדים שביצעו משימות שונות בתנאים מסוימים ומצא כי הילדים שהתחרו נגד בן זוג עבדו יותר מהר. בשל ניסוי זה נחשב טריפלט לפסיכולוג הספורט הניסויי הראשון בעולם.
עם זאת, הראשון שעסק בתחום זה במשך תקופת זמן ארוכה הוא קולמן גריפית'. גריפית' הועסק על ידי אוניברסיטת אילינוי בשנת 1925 כדי לעזור למאמנים לשפר את יכולתם של ספורטאי האוניברסיטה. בנוסף, גריפית' הקים את המעבדה הראשונה בתחום זה בצפון אמריקה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלה הפסיכולוגיה של הספורט לקבל אופי מדעי מובהק. באותו עשור פורסמו ספרים רבים בנושא.
המרכזים של פסיכולוגיית הספורט היו ביפן, ארצות הברית ואירופה. בברית המועצות העניין התפתח יותר, בראשותם של רודיק ופוני.
בשנות החמישים נפרדו חקר הפסיכולוגיה של הספורט וחקר המוטוריקה, ופסיכולוגיית הספורט קיבלה דחיפה נוספת.
בשנת 1965 נערך הכנס העולמי הראשון בפסיכולוגיה של הספורט. בעקבות כנס זה הוקמו ארגונים לאומיים ובינלאומיים רבים, ביניהם "החברה הבינלאומית לפסיכולוגיה של הספורט".
בעקבות "הקרב של ברן" במונדיאל 1954 הכניסו הברזילאים מבחנים פסיכולוגיים לשיקולי בחירת סגל הנבחרת שלהם. באולימפיאדת רומא שהתקיימה בשנת 1960, ליווה פסיכואנליטיקאי את המשלחת האולימפית של ברזיל. שלטונות ברית המועצות הודיעו שיאמצו רעיון זה לקראת אולימפיאדת טוקיו בשנת 1964. במקביל, הוחל בשימוש בפסיכולוגים בהכנות לקראת האולימפיאדה בטוקיו, אולם לאחר האולימפיאדה השימוש בפסיכולוגים נזנח ביפן למשך שני עשורים. בשנות ה-60 החלו פסיכולוגים ללוות את הספורטאים של מזרח אירופה לתחרויות בינלאומיות, תחילה בעיקר כצופים פסיביים. בשנות ה-70 ליוו פסיכולוגים את הספורטאים של הגוש הקומוניסטי כעניין שבשגרה.
יעילות פסיכולוגיית הספורט

פסיכולוגיית הספורט הוא תחום מחקרי בעל הכוון יישומי נרחב. מחקרי מטא-אנליזה אשר בדקו את מידת יעילותם של התערבויות מקובלות בפסיכולוגיית ספורט מצביעים על וודאות גבוהה ליעילותן. התערבויות אלו כוללות דמיון, הצבת מטרות, טכניקות קוגניטיביות-התנהגותיות (דיבור עצמי, רוטינות), טכניקות לוויסות עוררות פסיכו-פיזיולוגית ועוד. כמו כן, פסיכולוגים של הספורט יצביעו על יעילותו של הקשר הטיפולי המתקיים בין פסיכולוג לספורטאי. קשר זה, ללא קשר לאסכולה הפסיכולוגית שבשימוש הפסיכולוג, יתאפיין בתמיכה, אמפתיה, הכלה והעצמה, ומטרותיו יכללו הגברת המודעות העצמית והגמישות הפסיכולוגית, ושיפור האינטגרציה הנפשית.
תפקיד פסיכולוג הספורט

על פי נידפר, דופרסן וסלדר, לפסיכולוג הספורט היישומי שישה תפקידים עיקריים:
פיתוח תוכניות לשיפור הביצוע הספורטיבי תוך כדי שימוש בטכניקות שונות, כגון מדיטציה, עיצוב התנהגות קוגניטיבי, חזרה מנטלית, הרפיה, היפנוזה ועוד.
הערכה פסיכולוגית של מצב הספורטאי תוך שימוש במבחני נייר ועפרון שונים, תצפיות התנהגותיות, מדידות פסיכו-פיזיות ועוד.
שיפור התקשורת בין הספורטאים לבין עצמם (הן בספורט אישי והן בספורט קבוצתי) ובין הספורטאים למאמנים שלהם.
התערבות טיפולית בתקופת משבר, כדי לעזור למערכת לחזור לתפקוד ספורטיבי תקין.
עבודה ישירה ורציפה מול המאמנים, על מנת לשפר את תפוקתם ולהנחות אותם בעבודה עם הספורטאי, תוך כדי ייעוץ ובניית תוכניות מיוחדות.
תפקוד כתרפיסט במובן הקליני, כאשר בעיות הספורטאי אינן קשורות לעולמו הספורטיבי.
אישיות הספורטאי

מבנה האישיות הוא אחד הגורמים העיקריים המשפיעים על אפיוני ההתנהגות וקובעים אותם. הקשר בין מבנה האישיות לבין העיסוק בספורט הוא אחד הנושאים הפופולריים ביותר בחקר הפסיכולוגיה של הספורט, אך גם שנוי במחלוקת ומופשט. הבעיה המרכזית בחקר תחום זה היא כי מבנה האישיות אינו ניתן לבדיקה טכנית ישירה, אלא רק דרך הסקת מסקנות מתוך התבוננות בספורטאי ובביצועיו במבחני אישיות.
אפיון מבנה האישיות של ספורטאים נעשה לעיתים בעזרת השוואה למבנה אישיותם של אנשים לא ספורטאים, כדי למצוא את המאפיינים המייחדים אוכלוסייה זו. סגנון חייהם של ספורטאים שונה באופן מובהק מחייהם של לא ספורטאים: הם מתאמנים מספר שעות ביום בענף מסוים, נוסעים תכופות לחו"ל למחנות אימונים ולתחרויות, ועוד.
בשנת 1973 פרסם הרדמן את אחד המאמרים המרכזיים בנושא. בעזרת שאלון 16 גורמי האישיות של קטל הוא בדק מספר קריטריונים בקרב אוכלוסייה לא ספורטיבית מול אוכלוסייה ספורטיבית, כדי לאפיין את מבנה אישיות הספורטאי:
רמת חרדה: תוצאות המחקר הראו כי רמת החרדה אינה נמוכה יותר אצל ספורטאים יחסית לאחרים, אלא אף מעל הממוצע. ממצא זה סותר את התאוריה המקובלת לפיה ספורטאים פחות חרדים ויותר יציבים מבחינה רגשית.
מופנמות ומוחצנות: הרדמן מצא נטייה גדולה בקרב הספורטאים למוחצנות. בהמשך נמצא קשר ישיר בין ענף הספורט לבין הנטייה למוחצנות או למופנמות של הספורטאי (ספורטאי מופנם יתקשה לתפקד בקבוצת ספורט, בעוד מוחצן יתקשה לתפקד בריצת מרתון, שהיא יותר אינדיבידואלית).
עצמאות מול נכנעות: הרדמן מצא שלספורטאים נטייה ברורה לעצמאות, תקיפות, שתלטנות, תעוזה, קבלת החלטות מהירה, וחוסר תלות. ישנו קשר חזק בין רמת העצמאות לבין ההצלחה הספורטיבית.
קשיחות אופי ויציבות מול רכות: הממצאים לגבי משתנה זה אינם חד משמעיים ואינם מראים נטייה ברורה אצל הספורטאים.
תמונת הפרופיל של ספורטאי טיפוסי כוללת גם את האפיונים הבאים: רמה גבוהה ביותר של חשיבה מופשטת, דומיננטיות, תוקפנות, תחרותיות, התלהבות, גישה חיובית, מתח רב ורגשנות, חשדנות וקנאה, אי יציבות רגשית, התנהגות מקרית בלתי חזויה ולעיתים אנוכית.
כמו כן תכונות קריטיות למשיכה לספורט וההצלחה בו הן מוטיבציה גבוהה, עמידה בלחץ, תחרותיות ושאיפה לעמידה באתגרים. אלו מביאים להיעדר קונפליקטים פנימיים בין האישיות לעיסוק הספורטיבי.
מחקרים רבים ניסו לחזות הצלחה בספורט לפי מבנה האישיות, אך עדיין אין הצלחה מרובה בתחום. מטרת המחקרים במקרה של שני צעירים הזהים פחות או יותר ביכולות הפיזיות והמקצועיות, היא לאבחן מי בעל הסיכויים להגיע רחוק יותר בעולם הספורט. במחקרים נמצא כי ספורטאים צעירים שניחנו בתכונות כגון: חברתיות, יציבות רגשית, אמביציה, דומיננטיות, אחריות, מנהיגות, ביטחון עצמי ועקביות, זוהו כספורטאים בעלי סיכוי רב יותר להצליח בקריירה ספורטיבית.
ישנם פסיכולוגים שממעיטים בערך המחקרים הללו, וטוענים כי לא ניתן לחזות הצלחה בספורט לפי תכונות אישיות. על כך משיבים התומכים בגישה זו, בין השאר, בציון דוגמאות רבות של ספורטאים בהיסטוריה אשר למרות נחיתות מקצועית או פיזית ולמרות מצב קשה מאוד שנוצר במהלך תחרות, הצליחו.
שימוש בעולם הספורט

מאמנים וספורטאים רבים פונים יותר ויותר למחקר וייעוץ בתחום פסיכולוגיית הספורט. יש המפתחים או משתמשים בתוכניות אימונים פסיכולוגיים כדי ללמוד על שליטה בלחץ, בהשתנקות תחת לחץ (שנוצרים במהלך תחרות), ויסות רמת הריכוז, שיפור ביטחון עצמי, והגברת יכולות התקשורת וההרמוניה הקבוצתית במקרה של ספורט קבוצתי.
פסיכולוגיית הספורט בישראל

פסיכולוגיה של הספורט התפתחה בישראל כבר בשנות השישים. "האיגוד הישראלי לפסיכולוגיה וסוציולוגיה של הספורט והחינוך הגופני" נוסד בשנת 1974. האיגוד זוכה להתעניינות הן מצד מדענים והן מצד אנשי ספורט שונים (מאמנים וספורטאים).
שירותי פסיכולוגיית ספורט בישראל ניתנים דרך שלושה ערוצים:
הוועד האולימפי בישראל, תחת ההובלה של אוהד מעוז, החל לראשונה בתוכנית לליווי פסיכולוגי אינטנסיבי ומקיף לספורטאים האולימפיים, כחלק מההכנה לאולימפיאדת ריו 2016. במסגרת תוכנית זו, פסיכולוג הספורט מתלווה לספורטאים שעות רבות בשבוע, כשהוא נוכח באימונים ובתחרויות (בישראל ובחו"ל), וכן שואף להיות בקשר אינטנסיבי עם צוות האימון.
במכון וינגייט ישנם מספר פסיכולוגים של הספורט העובדים עם ספורטאים, בעיקר אלו השוהים במכון בתוכניות הנבחרות ובפרויקטים נוספים של ספורטאי עלית. השירותים הניתנים לספורטאים מצומצמים וברמה הקבוצתית. מכון ווינגייט מתמקד ומצטיין בפסיכולוגיה של הספורט בעיקר בתחום האקדמי. המחקרים המתבצעים במכון בפסיכולוגיה של הספורט מתפרסמים בכתבי עת מן המובילים בעולם, כאשר חוקרים כגון ד"ר רוני לידור וד"ר בוריס בלומשטיין זוכים בהכרה בינלאומית בקרב קהילת המדע. בתחום ההדרכתי, מכון ווינגייט, כמו כל גוף המכשיר מדריכים ומאמנים ספורטיביים מעביר כחלק מדרישות ההכשרה קורסי מבוא בפסיכולוגיה של הספורט, בעיקר מתוך פרספקטיבת המאמן.
בישראל מספר מועט של פסיכולוגים המתמחים בפסיכולוגיה של הספורט הנותנים שירותים בשוק הפרטי וביניהם בוגרי תוכנית הדוקטורט בפסיכולוגיה של הספורט מאוניברסיטת פלורידה סטייט, ד"ר רועי סמואל, ד"ר לאל גרשגורן וד"ר אסף בלאט. בשנים האחרונות נצפתה עלייה בפסיכולוגים המבקשים לעסוק בתחום.
עם עליית הפופולריות של פסיכולוגיית הספורט נכנסו לתחום מטפלים שונים בתחום הנפשי, כדוגמת מנחי אימון אישי ומאמנים מנטליים, שיש להם הכשרה פחותה או שונה מזו של פסיכולוגים.
האגודה הישראלית לפסיכולוגיה של הספורט והביצוע

האגודה הישראלית לפסיכולוגיה של הספורט והביצוע היא ארגון המוקדש לקידום ופיתוח מחקר ועבודה פרקטית בתחום הפסיכולוגיה של הספורט בישראל. האגודה היא רב-תחומית וכוללת מגוון אנשי שטח ומחקר אשר תחומי עבודתם מתמקדים בהיבטים שונים בפסיכולוגיה של הספורט והביצוע. האגודה מהווה גורם מקצועי מוביל במקצוע ששואף למצוינות. האגודה מנוהלת על ידי ועד מנהל וצוותים מקצועיים.
האגודה נוסדה בשנת 1974 על ידי פרופ' אמה גרון וד"ר גלעד ויינגרטן והוקמה מחדש בשנת 2021 על ידי דר' איריס אורבך, פרופ' גרשון טננבאום ודר' ענבל פרי לצד שותפי הקמה הבאים מהשטח ביניהם גיא מזרחי, טל מכטיי, מורן מגידש ועוד אנשי מקצוע בתחום.
מטרות האגודה הן:
קידום תחום הפסיכולוגיה של הספורט והביצוע בישראל
איגוד אנשי המחקר והשטח העוסקים בפסיכולוגיה של הספורט והביצוע בישראל
עידוד וקידום החיבור בין המחקר לשטח בתחום הפסיכולוגיה של הספורט והביצוע
ארגון כנס ארצי, קיום ועזרה בארגון פעילויות מקצועיות כגון קורסים וימי עיון, הקמה ותמיכה בקבוצות עניין, הבאת מרצים מחו"ל, תמיכה במחקר
יצירת שיתופי פעולה עם ארגונים שונים כגון מוסדות אקדמאיים, משרד החינוך, משרד הספורט, אגודות וקבוצות ספורט לקידום המטרות המשותפות של המקצוע
שיתוף ידע באמצעות ניוזלטר תקופתי
חברי האגודה כוללים חוקרים מאוניברסיטאות ומכללות, פסיכולוגים, אנשי חינוך, מאמנים ומנהלים, וכן סטודנטים וספורטאים המעוניינים בידע בפסיכולוגיה של הספורט, הפעילות הגופנית והביצוע.
הערות שוליים

↑  דניס הארט, פאטרולים מיוחדים שומרים שהשחקנים ילכו לישון בזמן..., מעריב, 8 ביולי 1966
↑  פסיכוספורט, דבר, 18 בנובמבר 1960
↑  Robert Schinke, Stephanie J. Hanrahan, Cultural Sport Psychology, 2009, page 207
↑  Maguire, Joseph, Social Sciences in Sport, 2013, page 51
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529394605171  LNB: 000080152  NKC: ph115953
יעקב יוסף וייס

רבי יעקב יוסף וייס (י"ב בניסן ה'תרע"ו, 1916 – י"ט בניסן ה'תשמ"ח, 1988) היה האדמו"ר מספינקא, משקם החצר לאחר השואה. הקים מרכזים בארצות הברית ובישראל.
ביוגרפיה

נולד בעיירה ספנצה (ספינקא) לרבי ישראל חיים וייס, בן רבי יצחק אייזיק וייס, האדמו"ר ה"חקל יצחק" מספינקא, ולאמו חוה שרה, בת רבי אלעזר מסאסוב (אמו נפטרה בלידתו). נישא למלכה, בת רבי אלתר מנחם מנדל הגר, האדמו"ר מבורשא (בן רבי פנחס מבורשא, ונכד רבי ברוך מוויז'ניץ).
בשואה נספו בני משפחתו, בהם סבו האדמו"ר ושלושת בניו, וכן רוב נכדיו. 
לאחר השואה התאחסן בבית משפחות שבשוביץ ומושקוביץ ברומניה, שהיו חסידי ספינקא לפני השואה וניצלו מן המחנות יחד איתו. נישא בשנית לפערל בת דודו רבי אביש הורוביץ מקראלי, חתן סבו רבי יצחק אייזיק.
כנצר כמעט יחיד לסבו, הוכתר על ידי שרידי החסידים לאדמו"ר מספינקא ולממשיך השושלת.
היגר לארצות הברית בשנת תש"ט, ופתח את בית מדרשו בקראון הייטס. בהמשך העתיק את חצרו לבורו פארק. הקים גם בתי מדרש בישראל, בבני ברק ובירושלים, וכן ישיבת ספינקא בבני ברק. היה מגיע לישראל לתקופות ממושכות.
דברי תורתו נלקטו ויצאו לאור בספר בשם "שיח יעקב יוסף".
הערות שוליים

↑  עצי לבנון - חלק א - רובין, יוסף דוד (page 2 of 116), באתר hebrewbooks.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304419005171  VIAF: 297993567   WorldCat (עם VIAF): 297993567
ועד המשלחות היהודיות

ועד המשלחות היהודיות, הידוע גם בשם ועד שליחי הארצות (בצרפתית: Comité des Délégations Juives), היה ועד שכלל נציגי ארגונים יהודיים שונים ושנשלח לועידת ורסאי על מנת לתבוע את זכויות היהודים בסדר העולמי החדש המתגבש לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הקמה

הוועד הוקם ב-1919 ביזמת ההסתדרות הציונית העולמית באמצעות חיים ויצמן, נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין וליאו מוצקין - מזכירו הראשי ונשיאו לאחר-כך. הוועד כלל נציגים מ"אסיפות לאומיות" של יהודים, בני ברית, נציגי יהדות אנגליה וכדומה. הוועד הסתמך על ההחלטות שהתקבלו בוועידת הלסינגפורס שהתקיימה ב-1906 ובייחוד על "המניפסט מקופנהגן" שנוסח ב-1918 המגדיר את תביעות העם היהודי. במסמך זה, אשר נכתב על ידי המשרד הציוני, שבימי מלחמת העולם הראשונה הועבר לקופנהגן, מנוסחות במפורש שתי תביעות ראשיות, הממשיכות את רוח הקונגרס הציוני הראשון, והן:
הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל
הבטחת זכויות לאומיות למיעוט היהודי בארצות השונות.
לאחר הפעילות הראשונית ביוני 1919 הוחלט שמזכירות הוועד תהיה למשלחת קבועה לצד חבר הלאומים.
פעילות

בדיוני ועידת השלום בפריז (1919) אודות עתידה של ארץ ישראל (העות'מאנית לשעבר), אשר הניחו את הבסיס למנדט הבריטי העתידי על הארץ, השתתפה משלחת של הוועד בראשות חיים ויצמן, ובהשתתפות נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין ואהרון אהרנסון והפקידה את מפת דרישותיו הטריטוריאליות של העם היהודי בידי ועידת השלום.
התביעה הטריטוריאלית של הוועד הייתה מבוססת על שיקולים מדיניים, תביעות הערבים וסוגיית המים. הוועד טען שעל מנת לפתח את ארץ ישראל, יש לשלוט במקורות המים ולכן גבולה הצפוני של הארץ יהיה מדרום לצידון, ימשיך עם מסילת החיג'אז עד בואכה מפרץ עקבה
הוועד יזם ועידת סיוע יהודית עולמית באוגוסט 1920 בקרלסבד במטרה לפרסם את הקשיים של היהודים ברחבי העולם ולמצוא דרכים לסייע להם. בעקבות הוועידה הוקם מרכז סיוע יהודי שנועד לתאם את הפעולות של ארגוני הסיוע השונים. הוועד אסף מידע על הפרעות והרדיפות נגד היהודים ועסק בפגישות עם נציגי מדינות שונות שהגיעו לפריס במטרה לעורר אותם לשמור על זכויות היהודים במדינותיהם ולפתוח את שעריהם לקליטת פליטים יהודים.
בסוף 1920 שלח הוועד משלחת לוועידת חבר הלאומים בז'נבה. לקראת הדיון על קבלת פינלנד לחבר הלאומים דרשה המשלחת להתנות את קבלתה בהתחייבותה לתת שוויון זכויות למיעוטים. המשלחת גם פעלה למען יהודי דנציג והפליטים היהודים שהגיעו לווינה שמעליהם עמד איום של גירוש.
בעקבות מאמצי הוועד הוכנסו אכן בכמה חוזי שלום שנחתמו לאחר הוועידה סעיפים להבטחת שלומם של מיעוטים לאומיים. בשנים 1921–1924 כיהן מיכאל אליניקוב כממלא מקום מזכיר הוועד.
הוועד המשיך להאבק למען זכויות המיעוט היהודי. בשנת 1924 נשלח נציג להאג לוועידה של חבר הלאומים נגד הנומרוס קלאוזוס. בשנת 1926 העמיד הוועד הגנה משפטית עבור שלום שוורצבארד.
לאחר מותו של ליאו מוצקין בנובמבר 1933 נבחר נחום גולדמן לעמוד בראש הוועד. הוועד השתתף בהכנות לכינוס הקונגרס היהודי העולמי.
ארכיון הוועד הועבר לארכיון הרצל.
לקריאה נוספת

אפרים ומנחם תלמי, לקסיקון ציוני, הוצאת ספריית מעריב, 1982.
הערות שוליים

↑  עבודת המועצות הלאומיות בפאריז, הצפירה, 12 ביוני 1919
↑  התביעות הציוניות כפי שהוגשו לוועידת השלום בפריז
↑  גדעון ביגר, גבולות ארץ ישראל ומדינת ישראל - משלהי התקופה העות'מאנית ועד להחלטות החלוקה של האו"ם, החוג לגאוגרפיה וסביבת האדם, אוניברסיטת חיפה
↑  ועידת הסיוע היהודית העולמית, הצפירה, 27 ביוני 1920
↑  פתיחת ועידת הסיוע היהודית העולמית בקרלסבד, הצפירה, 15 באוגוסט 1920
1 2  דוח על פעולות ועד המשלחות היהודיות, דואר היום, 13 בדצמבר 1920
↑  מצב היהודים פליטי אוקרינה, דואר היום, 12 בספטמבר 1921
↑  ההצהרות החדשות של הממשלה הליטאית, דואר היום, 11 בנובמבר 1920
↑  לטובת פליטי אוקרינה, דואר היום, 22 ביולי 1921
↑  באי כוח ועד המשלחות היהודיות על יד חבר הלאומים, דואר היום, 28 בדצמבר 1920
↑  שאלת היהודים באספת חבר העמים, דואר היום, 3 בינואר 1921
↑  פעולות ועד המשלחות היהודיות בפריז, דואר היום, 28 באפריל 1924
↑  ר' יוסף הטלנאי ז"ל, דואר היום, 18 ביוני 1926
↑  מי במקום מוצקין?, דבר, 17 בנובמבר 1933
↑  הקונגרס היהודי העולמי, דואר היום, 5 בדצמבר 1933
↑  באי כוח האיחוד העולמי בועד המשלחות היהודיות, דבר, 5 בנובמבר 1935
↑  ההכנות לקראת הקונגרס היהודי העולמי, דואר היום, 10 בינואר 1936
↑  ארכיון הרצל לא"י, דבר, 30 בינואר 1936
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259831205171  BIBSYS: 8027743  BnF: cb12257780x (data)  CiNii: DA08282573  GND: 2074661-1  ISNI: 0000 0001 2177 2825  LCCN: n86802616  NKC: uk2017943389  NLA: 36045455  SUDOC: 077836685  VIAF: 145199680   WorldCat (עם VIAF): 145199680 
מכתבו של ויצמן, שנלווה למסמך גאוגרפי כלכלי המתאר את מצבה הנוכחי של הארץ, לבלפור, שעמד בראש המשלחת הבריטית לוועידת השלום, 24 בינואר 1919
מפת התביעות הטריטוריאליות של התנועה הציונית כנספח למסמך התביעות הציוני שהוצג בפני ועידת השלום ב-3 בפברואר 1919. גבולות המדינה היהודית מסומנים בקו קטוע.
מערכת בקרת טיסה

דוגמה לממשק ניהוג קלאסי של מטוס
מערכת בקרת טיסה של כלי טיס היא הממשק בין הטייס למשטחי ההיגוי המנהגים את המטוס בפועל. בתחילת הדרך של התפתחות כלי הטיס הייתה המערכת מורכבת מכבלים, גלגלות, מוטות סחף־דחף ורכיבים מכניים פשוטים המעבירים את פקודת הטייס למשטחי ההיגוי, אך במהלך ההיסטוריה של התעופה הפכה המערכת למורכבת יותר, והיא מורכבת ממערכות הידראוליות ואלקטרוניות וגם משלבת טייס אוטומטי.
ממשק השליטה של הטייס

כדי לשלוט במטוס יש צורך בממשק פשוט ואינטואיטיבי אשר בעזרתו הטייס יוכל לנהג את המטוס. הממשק העיקרי כולל מוט היגוי אשר שולט בצירי הגלגול והעלרוד, דוושות האחראיות על ציר הסבסוב ומוט מצערת השולט בדחף של המנוע. הממשקים המשניים כוללים מגוון מפסקים ובוררים השולטים על כלל משטחי העזר ומערכות העזר כדוגמת לשוניות קיזוז, מדפי שפת התקפה ושפת זרימה, וטייס אוטומטי.
טוס־על־חוט

בעקבות התקדמות הטכנולוגיות בתחומי הבקרה, נוצרה האפשרות לתת למערכת יותר ויותר שליטה על ההטסה של המטוס כדי להקטין את עומס העבודה על הטייס, כך שהוא יוכל להתרכז במשימתו, בין אם היא להביא את המטוס שלו למצב ירי או פשוט לנווט מבלי להתרכז בהטסת המטוס. מערכת טוס־על־חוט בעצם הפכה לגורם המטיס והטייס הוא מעין משתמש המכוון את המטוס לכיוון שהוא רוצה להטיסו, ומערכת ההיגוי עושה את כל השאר.
תתי מערכות אופייניות

במערכת בקרת טיסה ישנן מערכות עזר אשר נועדו לעזור לטייס, ולהקטין את עומס העבודה.
מערכת קיזוז - בזמן טיסה, לעיתים ישנן שגיאות קבועות, כלומר משיכה קבועה לכיוון זה או אחר. הטייס יאלץ למשוך באופן קבוע את ממשקי הניהוג כדי לבצע את התיקון ולשמור על המטוס בטיסה ישרה. כדי למנוע זאת ישנה מערכת קיזוז שתפקידה הוא לבצע תיקון קבוע בהתאם להגדרתו של הטייס. בתצורה קלאסית מערכת זאת משתמשת בלשוניות קיזוז המותקנות על משטחי הניהוג. במערכות מתקדמות יותר המערכת משתמשת במשטחי הניהוג עצמם וקובעת אותם במצב אפס חדש.
מערכת שיכוך והגברת יציבות - בזמן טיסה ישנן הפרעות רגעיות אשר משפיעות על המטוס, למשל מכות רוח וכיסי אוויר, אשר מקשות על ההטסה, ובמהירויות גבוהות יותר, מהוות סכנה ממשית לשלמות המטוס. מערכת שיכוך מתקנת עצמאית ובמהירות שגיאות אלו כדי להגביר את היציבות ובטיחות הטיסה.
מערכת טייס אוטומטי - מטרת הטייס אוטומטי היא להקטין את העומס על הטייס על ידי הטסת המטוס במקומו. מערכות טייס אוטומטי מודרניות מסוגלות לנהג את המטוס לאורך מספר נקודות ציון בעצמן ואף להתיישר על מסלול נחיתה ולנחות בצורה עצמאית.
רגש מלאכותי - במערכות היגוי מכניות הלחצים הפועלים על משטחי ההיגוי משפיעים ישירות על ממשקי הטייס. במערכות היגוי אלקטרוניות ומוגברות הידראולית הלחץ הפועל על משטחי ההיגוי לא מורגש על ידי הטייס, ולכן נוצרת סכנה מוחשית כי הטייס יגיב בצורה מוגזמת מכיוון שהוא אינו מרגיש כמה כוח הוא בעצם מפעיל. על מנת לפצות על כך, במטוסים אלו מותקנת מערכת רגש מלאכותי אשר בעזרת קפיצים ומשקולות מדמה את הרגש כדי שהטייס יוכל להעריך את עוצמת הפקודה שלו.
תתי מערכות אופייניות > סוגי משדרים

ג'יירומטרים - (באנגלית: Rate Gyro, סוג של גירוסקופ) מודדים את התאוצה הזוויתית בציר מסוים, כלומר את גודל השינוי בציר כלשהו. מותקנים בדרך כלל כחלק ממערכת השיכוך, כיוון שיש ביכולתם לזהות שגיאות.
מדי תאוצה - מודדים את קצב ההחלקה האופקית (כלומר לאורך הציר האופקי) או תאוצה אנכית. לדוגמה המטוס מתחיל להחליק לכיוון כלשהו עקב רוח צד פתאומית, הג'יירומטרים לא מסוגלים לזהות את השגיאה כי אין שינוי בצירים שהם מודדים, לכן משתמשים במדי תאוצה אשר מודדים את שיעורי התזוזה לצדדים כדי לתקן שגיאות כאלו.
נתוני אוויר - מערכות היגוי עושות שימוש בנתוני אוויר כמו מהירות, גובה, זווית התקפה וכדומה כדי לדעת לחשב את ההגברים של המערכת. אם המטוס נמצא במהירות גבוהה, הפקודה של הטייס תונחת כדי לא להיכנס לביצועים מסוכנים. בזוויות התקפה מסוכנות המערכת תגביל את הטייס כדי למנוע הזדקרות וכן הלאה.
משדר סטיק - במערכות היגוי דיגיטליות יש להמיר את פקודת הטייס לאות חשמלי שהמערכת יכולה לעבד, משדר סטיק עשוי לעשות זאת על ידי מדידת התזוזה של הסטיק, או מדידת הלחץ המופעל על המשדר.
תתי מערכות אופייניות > סוגי מפעילים

מפעילים הידראוליים/פניאומטיים - המפעיל המצטיין בכוח עודף ומהירות תגובה קצרים במיוחד, המפעיל משתמש בלחץ הידראולי/פנאומטי כדי לבצע את הפקודה, אך הפקודה יכולה לבוא בצורת פקודה חשמלית, מכנית ואפילו בצורה משולבת חשמלית ומכנית ולכן המפעיל הוא זה שלרוב מחובר למשטחי ההיגוי הקריטיים.
מפעילים חשמליים - מפעיל חשמלי מתאים יותר לפקודות עדינות וקטנות או לפעולה בטווח רחב של משטח גדול אבל במהירות נמוכה. לכן מפעיל חשמלי משמש בעיקר כמפעיל קיזוז או של משטחי עזר כגון מדפי שפת התקפה או זרימה.