stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סם בנקמן-פריד
תרומות פוליטיות > 2020

בבחירות בארצות הברית ב-2020, בנקמן-פריד תרם 5.2 מיליון דולר לשני ארגונים שתמכו בקמפיין של ג'ו ביידן. הוא היה התורם האישי השני בגודלו לג'ו ביידן במחזור הבחירות של 2020 אחרי מייקל בלומברג.
תרומות פוליטיות > 2021–2022

מיוני 2021 עד פברואר 2022 תרם בנקמן-פריד לחברי שתי המפלגות. התרומות כללו תרומות ישירות לקמפיינים של הסנאטורים הרפובליקנים סוזן קולינס ממיין, מיט רומני מיוטה, ליסה מרקאוסקי מאלסקה ובן סאס מנברסקה.
במחזור הבחירות 2021–2022 היה בנקמן-פריד התורם האישי השני בגודלו למטרות של המפלגה הדמוקרטית, עם סך תרומות של 39.8 מיליון דולר, שני רק לג'ורג' סורוס. הוא תרם 40 מיליון דולר למפלגה הדמוקרטית במהלך בחירות האמצע בארצות הברית ב-2022. בנקמן-פריד אמר בפברואר 2022 כי תרומותיו הפוליטיות לא נועדו להשפיע על המדיניות עבור מטבעות הקריפטו; עם זאת, FTX הפיצה רשימה של הצעות לקובעי מדיניות באותה עת.
בשנת 2022, עד 23 בספטמבר, תרם 155,000 דולר לשמרנים, ו-35,872,000 דולר לליברלים.
חיים אישיים

בנקמן-פריד הוא טבעוני. עד שנעצר, הוא גר בפנטהאוז באיי בהאמה עם כ-10 שותפים לדירה.
דורה וחברים בעיר הגדולה

| --- | --- |

 מבוסס על:  מגלים עם דורה
 סוגה:  אנימציה לילדים
 יוצרים:  כריס גיפורד וולרי וולש אריק וינר
 מדבבים בעברית:  שירה נאור, לורה שופוב, משי קלינשטיין, אליענה מגון, עינת אזולאי, עידו רוזנברג, עמי מנדלמן, אורנה כץ (2015), דניאל שופוב, לירן אורן ניסו שליו (2015), שחר קדוש (2015), גיא רייפמן (2015), לורן סביר (2015), נעה קשפיצקי (2015), הללי היבש (2015), יעל בכר (2015), עדי בר לב (2015), עומר שטיינברג, טליה ברקאי, איילה פלדמן (מאז 2016), ניר פרץ (מאז 2016), אביגיל גאורגייב (מאז 2016), אורלי קטן (מאז 2016), אורן בכר (מאז 2016)
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (דובב לעוד שפות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  40
 תוכנית מקור:  מגלים עם דורה רוץ, דייגו, רוץ!
 תוכנית המשך:  דורה (סדרת טלוויזיה, 2024)
 הפקה
 מפיק:  כריס גיפורד
 חברת הפקה:  ניקלודיאון
 הפצה:  Paramount Media Networks 
 מוזיקה:  Peter Lurye 
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון ניק ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  ניק ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  18 באוגוסט 2014 – 5 בפברואר 2017
 תקופת שידור בישראל:  1 בספטמבר 2015 – 2016
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דורה וחברים בעיר הגדולה (באנגלית: !Dora and Friends: Into the City) היא סדרת טלוויזיה מונפשת מבית ערוץ ניקלודיאון, ספין אוף של "מגלים עם דורה" אחרי "רוץ, דייגו, רוץ!". הסדרה החלה את שידוריה בארצות הברית ב-2014 ודובבה לעברית ב-2015.
תקציר העלילה

לאחר אירועי הסדרה ״מגלים עם דורה״, בה הייתה דורה ילדה בת 6, כעת היא בת 15 והיא פוגשת חברים חדשים בני בגילה בעיר חדשה. היא משתמשת בצמיד המזל שיכול לעזור לה בעת צרה בזמן ההרפתקאות שלה. בעונה השנייה של דורה וחברים מצטרפים כאורחים חבריה של דורה מהסדרה המקורית (כמו בוטס, חטפני, תיק גב, ואיסה). מפה הוא היחיד שנשאר מהסדרה המקורית כדי לעזור לדורה וחבריה החדשים בעיר הגדולה.
דמויות הסדרה בגרסה העברית > דמויות ראשיות

דורה (Dora) (שירה נאור): דורה עכשיו בת 15 והיא נערה בתיכון בעיר הגדולה, לאחר הסדרה ״מגלים עם דורה״ היא מלמדת, לא רק אנגלית, אלא גם חשבון ובעיות אחרות.
אלאנה (Alana) (משי קלינשטיין): אחת מחברותיה של דורה, בעלת שיער בלונדיני.
פבלו (Pablo) (רום קלטר): אחד מחבריה של דורה, מזכיר בצורה מסוימת את דייגו, בן דודה של דורה מהסדרה המקורית.
אמה (Emma) (לורה שופוב): אחת מחברותיה של דורה, אפרו אמריקאית.
קייט (Kate) (אליענה מגון): אחת מחברותיה של דורה, בעלת שיער ג'ינג'י.
ניה (Naiya) (עינת אזולאי): אחת מחברותיה של דורה, בעלת צמה אחת.
מפה (Map) (עידו רוזנברג): המפה מהסדרה המקורית, עוזר לדורה וחברים למצוא דרכים ליעדים אליהם היא רוצה להגיע.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 20 | 18 באוגוסט 2014 | 5 בפברואר 2016 |
|  | 2 | 20 | 20 | 10 בספטמבר 2015 | 5 בפברואר 2017 |
מוסקבה, רומא השלישית

מוסקבה, רומא השלישית (ברוסית: Москва — третий Рим) היא תפיסה תאולוגית ופוליטית לפיה מוסקבה היא היורשת של רומא העתיקה, והעולם הרוסי הוא ממשיך דרכה ומורשתה של האימפריה הרומית. המונח "רומא השלישית" מתייחס לסוגיה שנויה במחלוקת בהיסטוריה ובתרבות האירופאית: שאלת העיר היורשת של "רומא הראשונה" (היא העיר רומא, בירת האימפריה הרומית המערבית) ו-"רומא השנייה" (קונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית).
גרסה מוקטנת של סמל האימפריה הרוסית עם העיט הדו-ראשי, שקושר בעבר לאימפריה הביזנטית
הגדרה

תפיסת מוסקבה כרומא השלישית התגבשה ברוסיה הצארית בין המאות ה-15 ל-16 לספירה. התפיסה נשענת על שלושה נדבכים מרכזיים הכרוכים זה בזה:
תאולוגיה: הרוסים ראו בעצמם הנוצרים האמיתיים היחידים. בשנת 1439 הכירה האימפריה הביזנטית באפיפיור במסגרת ועידת פירנצה, זאת כדי להבטיח סיוע מערבי נגד העות'מאנים. בעיני הרוסים, בכך בגדו בכנסייה האורתודוקסית – וזו הייתה, כביכול, הסיבה שבגללה כבשו אותם העות'מאנים ב־1453. בכך הפכה מוסקבה, בירת המדינה האורתודוקסית העצמאית היחידה עד למאה התשע־עשרה, ל"רומא השלישית" – מרכז העולם הנוצרי. לפיה תפיסה זו, הרוסים נועדו לגאול את העולם.
מדיניות חברתית: מוסקבה נתפסה כמרכז העמים הסלאבים המזרחיים. על פי תפיסה זו, עמים אלו חולקים היסטוריה, תרבות ואמונה דתית, ולפיכך הם חלק אינטגרלי מאותה ישות סלאבית־מזרחית – שמוסקבה היא בירתה.
דוקטרינה מדינית: נסיך מוסקבה צריך לשמש כשליט העליון של כל האומות האורתודוקסיות ולהגן על הכנסייה האורתודוקסית. במקביל, על הכנסייה לסייע לנסיך בביסוס שלטונו האוטוקרטי ובהצדקת זכותו האלוהית לשלטון.
היסטוריה > לפני כיבוש קונסטנטינופול

לאחר כיבוש טרנובו על ידי העות'מאנים בשנת 1393, חיפשו מספר אנשי דת בולגרים מחסה בנסיכות רוסיה והביאו עמם את רעיון רומא השלישית. הרעיון הופיע מחדש בשנת 1453 בנסיכות טבר, בתקופת שלטונו של בוריס מטבר, עם פרסום "הספדו של הנסיך האדוק בוריס אלכסנדרוביץ'" על ידי הנזיר פוֹמה (תומאס) מטבר.
היסטוריה > לאחר כיבוש קונסטנטינופול

מספר עשורים לאחר כיבוש קונסטנטינופול על ידי מהמט השני ב-29 במאי 1453, הוצעה מוסקבה כ"רומא השלישית" או "רומא החדשה.
על ידי אנשי דת מהכנסייה האורתודוקסית המזרחית.
מבצר מנגוּפ (אנ'), השריד האחרון של האימפריה של טרפזונטס (ובכך האימפריה הביזנטית) נכבש בסוף שנת 1475. עוד טרם נכבשה קונסטנטינופול, נכבשו המדינות הסלאביות האורתודוקסיות בחבל הבלקן. כיבוש קונסטנטינופול הכה בתדהמה את העולם הנוצרי. רבים ראו בנפילתה של קונסטנטינופול סימן לקץ הזמנים (חשש שחוזק על ידי העובדה כי שנת 1492 היא גם השנה ה-7000 בלוח העברי). אחרים האמינו כי קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על אף היותו היה קתולי, תפס כעת את מקומם של קיסרי קונסטנטינופול, והיו גם שקיוו כי קונסטנטינופול תשוחרר בקרוב.
יתרה מכך, הכנסייה האורתודוקסית המזרחית נותרה ללא מנהיג – והתעורר צורך דחוף במציאת מנהיג חדש. ב"מעשיה אודות נפילת צארגראד" (אנ') (הכינוי הרוסי לקונסטנטינופול) של נסטור איסקנדר, שזכתה לפופולריות רבה בנסיכות מוסקבה, נכתב מפורשות כי אנשי רוס יביסו את הישמעאלים (המוסלמים) ומלכם יהפוך למנהיג האורתודוקסים החדש. איוון השלישי, הנסיך הגדול של מוסקבה, נותר החזק מבין השליטים האורתודוקסים המזרחיים: הוא נישא לסופיה פלאולוגוס, נצר לשושלת הביזנטית האחרונה, שבר את כפיפותו הרשמית לאורדת הזהב (שכבר חולקה למספר ממלכות טטריות) והפך לשליט עצמאי. כל זה חיזק את טענותיה של מוסקבה לראשוניות בעולם האורתודוקסי המזרחי. עם זאת, שחרור קונסטנטינופול נותר בגדר חלום רחוק - נסיכות מוסקבה לא יכלה להרשות לעצמה להילחם באימפריה העות'מאנית.
היסטוריה > סוף המאה ה-15

תפיסת מוסקבה כרומא החדשה המשיכה להתבסס בשלהי המאה ה-15. הרעיון הוצג בהרחבה בכתביו של מטרופוליט מוסקבה זוסימוס משנת 1492, שם כינה את איוואן השלישי "צאר קונסטנטין החדש של עיר קונסטנטין החדשה – מוסקבה". רעיון זה הוצג גם על ידי הנזיר פילותאוס בתחילת המאה ה-16:
דע, מלכי, שכל הממלכות הנוצריות הגיעו אל קיצן והתקבצו בממלכתך היחידה; שתי רומאות נפלו, השלישית ישנה – ורביעית לא תהיה. אף אחד לא יחליף את הצארות הנוצרית שלך, כה אמר התאולוג הגדול.
אנשי דת בנסיכות מוסקבה הסבירו את נפילת קונסטנטינופול כעונש אלוהי על חטא איחוד הכנסייה הביזנטית עם הכנסייה הקתולית. עם זאת, הם לא הסכימו לציית לפטריארך קונסטנטינופול החדש, גנדיוס סקולריוס, על אף התנגדותו לאיחוד. אמנם איחוד זה הוכרז ממילא באופן רשמי כפסול בסינוד קונטנטינופול של 1484, אך מאז כיבושה איבדה העיר את עיקר סמכותה הדתית. שליטי נסיכות מוסקבה החלו עד מהרה לראות בעצמם צארים (תואר זה כבר שימש את איוואן השלישי), ולכן, לשיטתם, מרכז הכנסייה האורתודוקסית המזרחית צריך להיות ממוקם במוסקבה, כשהבישוף של מוסקבה משמש כראש האורתודוקסיה. הטקסט של שבועת הבישוף במוסקבה, שנערך בשנים 1505–1511, גינה את הסמכת המטרופולינים בקונסטנטינופול, וכינה אותה "הסמכה באזורם של טורקים חסרי אלוהים, על ידי הצאר עובד האלילים [כינוי למוסלמים]".
סנטימנט זה נעשה נפוץ בתקופת שלטונו של איוואן השלישי, אשר כינה עצמו צאר (הגרסה הסלאבית לתואר קיסר). הוא נישא לסופיה פלאולוג, אחייניתו של קונסטנטינוס האחד עשר, הקיסר הביזנטי האחרון. לפי הכללים וחוקי הירושה על פיהם פעלו רוב המונרכיות האירופיות באותה תקופה, איוואן יכול היה לטעון שהוא וצאצאיו היו יורשי האימפריה הביזנטית, אך המסורות הרומיות של האימפריה מעולם לא הכירו בירושה אוטומטית של הקיסרות.
היסטוריה > מאז המאה ה-16

גם אחיה של סופיה, אנדראס פלאולוג, החזיק בזכויות ירושה לכס הביזנטי. אנדראס מת בשנת 1502, לאחר שמכר את תאריו וזכויותיו המלכותיות והקיסריות לפרננדו השני, מלך אראגון ולאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה – זכויות שלא מומשו על ידם. לצד זאת, התבססה הטענה הרוסית לירושה על סמליות דתית. האמונה האורתודוקסית תפסה מקום מרכזי בתפיסת הזהות הביזנטית, והפרידה בינם לבין "ברברים". כאומה האורתודוקסית הבולטת ביותר לאחר התמוטטות האימפריה הביזנטית, מוסקבה ראתה עצמה כיורשת ההגיונית של האימפריה:
"הפריבילגיות הליטורגיות מהן נהנה הקיסר הביזנטי עברו לידי הצאר המוסקובי. בשנת 1547, למשל, כאשר איוואן הרביעי הוכתר לצאר, לא רק שהוא נמשח כמו קיסר ביזנטי, אלא גם הותר לו לתקשר עם הכמורה בקודש הקודשים."
בין השנים 1588–1589 ביקר במוסקבה הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול, ירמיאס השני, במטרה "לאסוף כספים לסיוע לקהילות האורתודוקסיות [המזרחיות] המתגוררות באימפריה העות'מאנית". במהלך ביקורו הכיר במטרופוליטן של מוסקבה כפטריארך. הכרה זו פורשה כ"ניצחון לאלה שראו במוסקבה את רומא השלישית".
בשנת 1780 נסע למוסקבה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, זמן קצר לפני שירש את מדינות בית הבסבורג האוסטרי. בשיחותיו עם יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, הבהירה לו יקטרינה שהיא תחדש את האימפריה הביזנטית ותכתיר את נכדה בן השנה, קונסטנטין פאבלוביץ', כקיסר קונסטנטינופול. יוזף הציע לפייס את מדינת האפיפיור ולהבטיח את הסכמתה למהלך.
היסטוריה > מאז המאה ה-16 > העולם הרוסי

העולם הרוסי הוא מונח ודוקטרינה פוליטית המוגדרת לרוב כאזור ההשפעה התרבותית, הצבאית והפוליטית של רוסיה. זוהי תפיסה כנסייתית בצורתה, אך גאופליטית במהותה: בנאום מרכזי שנשא קיריל הראשון, פטריארך מוסקבה, ב-3 בנובמבר 2009, תיאר זאת כ"מרחב ציוויליזציוני משותף" של מדינות החולקות אמונה באורתודוקסיה המזרחית, תרבות ושפה רוסית, וזיכרון היסטורי משותף. "העולם הרוסי" בתקופת כהונתו של הפטריארך קיריל מתמקד רק במדינות המזרח הסלאביות של מזרח אירופה (קרי: אוקראינה ובלארוס), תוך בידוד של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית מיתר האורתודקסיה המזרחית.
רעיון העולם הרוסי משמש כהצדקה לתחייתה של האימפריה הרוסית. נשיא הפדרציה הרוסית, ולדימיר פוטין, עושה שימוש תדיר בעולם המונחים הנוצרי-אימפריאלי, כמו גם במיתוס מוסקבה כרומא השלישית, כדי להצדיק את האימפריאליזם הרוסי והפלישה הרוסית לאוקראינה. בראיון לניו יורק טיימס משנת 1984, הסביר קנצלר גרמניה המערבית לשעבר, הלמוט שמידט, את יסודות התפיסה האימפריאליסטית הרוסית:
ההתנהגות הפוליטית של רוסיה לא השתנתה באופן מהותי מאז ימי איוואן השלישי או איוואן הרביעי. [...] אני חושב שמדובר בשילוב של דחף בלתי ניתן לריצוי להתפשטות טריטוריאלית ואמונה חזקה שאמא רוסיה תביא גאולה לעולם. רעיון הגאולה הרוסית היה במוחם של אינטלקטואלים רוסים במאה ה-19, הרבה לפני הופעת הקומוניזם – מוסקבה כרומא השלישית, אחרי ביזנטיון.
ראו גם

הכס האימפריאלי (מדינה לכאורה)
האימפריה הרוסית
יורשות רומא
רשיזם
ביאורים

↑  השוו לחזון יוחנן פרק יז פסוק 10: "וְשִׁבְעָה מְלָכִים הֵמָּה חֲמִשָּׁה מֵהֶם נָפְלוּ וְהָאֶחָד יֶשְׁנוֹ וְהָאַחֵר עוֹד לֹא־בָא וְהָיָה כִּי יָבוֹא עָמֹד יַעֲמֹד לִזְמַן מְעָט"
פול ספיד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  פול גז פול ספיד
 סוגה:  דרמה, הרפתקאות, נעורים רומנטיקה
 יוצרים:  מיקי רבינוביץ' קובי מחט.
 כותבים:  שראל פיטרמן טל גולדברג איתי מאירסון אפרת חן וייס כנרת פלד אמירי ייעוץ פיתוח: טל גולדברג  חגית סעד עורך תסריט:  קובי מחט
 בימוי:  קובי מחט.
 שחקנים:  שחר חיון יהונתן וילוז'ני יובל הראל קווין רובין קים בן שמעון אנה סטפני בן סולטן מיכאלי גבעתי נאיה פדרמן דניאל אש עידו וידו ירימי קים אור אזולאי ברונו פריאנטי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית איטלקית אנגלית   צרפתית  
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  22 (נכון לעונה הראשונה)
 הפקה
 מפיק:  מיקי רבינוביץ' משה אדרי
 מפיקים בפועל:  יפתח גבאי
 חברת הפקה:  לייט סטרים ישראל www.lsipro.net סרטי יונייטד קינג
 עורכים:  יגאל טל
 צלמים:  אמנון זלאיט יעל קלופמן
 בעלי תפקידים נוספים:  ליהוק  חמוטל זרם קסטל
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TeenNick
 תקופת שידור מקורית:  19 בנובמבר 2023 – הווה
 
פול ספיד היא סדרת נוער ישראלית שעלתה לשידור בערוץ TeenNick ב-19 בנובמבר 2023, אותה ביים קובי מחט והתסריטאי הראשי שלה הוא שראל פיטרמן.
בסדרה מככב אנסמבל שחקנים רחב הכולל את קווין רובין, קים אור אזולאי, קים בן שמעון, מיכאל גבעתי ואחרים. הסדרה מהווה ספין אוף לסרטי הקולנוע "פול גז" ו"פול ספיד".
לסדרה הסכת בהנחיית במאי הסדרה קובי מחט, המראיין בכל שבוע שחקן אחר מהסדרה לסיכום השבועי של הסדרה.
שם הסדרה המקורי היה "סיבוב מסוכן", ושם הסדרה השתנה מהסיבה ששם הסרט האחרון בסאגה זו היה "פול ספיד".
ב-14 בינואר 2024 הוכרז כי הסדרה תזכה לעונה שנייה, המתוכננת לעלות ב23 במרץ 2025.
תקציר העלילה

מחזור חדש עומד להתחיל ב-Motostar Academy – האקדמיה היוקרתית לאופנועי כביש באיטליה, והפעם, לראשונה בהיסטוריה, נבחרת הנוער של ישראל שולחת לשם משלחת ישראלית ומשתתפת.
מדובר בחודש מרוכז ועוצר נשימה של תחרויות קבוצתיות ואישיות במהירות גבוהה, חודש שבו יהיה על שבעת הרוכבים הצעירים מישראל להתמודד כתף אל כתף מול הנבחרות האחרות, אך גם ראש בראש מול כל אחד מחבריהם. חודש של התאהבויות, קנאות, ריבים, חברויות, סודות – וגם פשע אחד בלתי נסלח, שיכניס את האקדמיה לסחרור מסוכן.
מה שנראה כמו תאונת אופנוע רגילה של רוכב בלתי מזוהה, מחוץ לאקדמיה, מתברר כתוצאה של חבלה מכוונת בכלי. זוהי נקודת האפס של העלילה, כאשר מהלך הסדרה הוא שתי-וערב של זמן עבר - האירועים שהובילו לתאונה. וזמן הווה - חקירת התאונה. כאשר כל אחד מהרוכבים והרוכבות שנפגוש במהלך העונה עשוי להיות הרוכב שנפל קורבן, או לחלופין הנוול שפגע בו בזדון.
בד בבד לחקירת התאונה, בנבחרת ישראל לכל רוכב יש מאבק משלו: מאור, המכונאי של הנבחרת, שהחליף את אחד הרוכבים שנאלץ לפרוש, מנהל רומן סודי עם כוכבת נבחרת איטליה, היריבה המרה. עומר, הרוכבת המבטיחה של ישראל, מסתירה מאביה את עצם נסיעתה לאיטליה ובונה שקרים על שקרים כדי שיאמין שהיא עושה את הקיץ אצל חברה בבאר-שבע. מייקי, הקפטן היהיר והכל יכול של הנבחרת, משחק באש ובוחן את גבולות האגו. גיא ומיקה, זוג האוהבים המושלמים, מתגלים כמסתירים מערכת יחסית של ניצול. כל החוטים הדרמטיים שזורים אלה באלה, סבוכים לכל אורכם, ונמתחים לאותה תאונה מסתורית. זהו קיץ בלתי נשכח, באווירה בינלאומית ורב-תרבותית, שבו קרבות מרים על גביע ותהילה, דוהרים בפול ספיד לתוך פרשת פשע אפלה ומסתורית במיוחד.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 22 | 22 | 19 בנובמבר 2023 | 18 בדצמבר 2023 |
|  | 2 | — | — | 23 במרץ 2025 | — |
דמויות > נבחרת ישראל

מאור הלוי (בן סולטן) – רוכב בנבחרת ישראל מקריית גת הרוכב על האופנוע הירוק. בתחילת הסדרה עובד כמכונאי של הנבחרת, אך בפרק הרביעי הצטרף אליה לאחר שרועי טס חזרה לארץ מסיבות בריאותיות. חברו הטוב ביותר של מייקי. מתאהב במיה ונהיה בן זוגה בסתר. מציג לגאיה הוכחות שלוקא הוא לא המחבל באופנוע הירוק. קיבל מלגה מפבריציו של "כישרון מובטח".
עומר פרנקו (קים בן שמעון) – רוכבת בנבחרת ישראל מתל אביב הרוכבת על האופנוע הוורוד. אביה לא יודע שהיא נמצאת באקדמיה, אך הוריה מגלים את האמת. למרות שלא הסתדרו בתחילת הסדרה. מתאהבת במייקי והופכת להיות בת זוגו. הבחורה הראשונה שהפכה לאלופת האקדמיה.
מייקי קוגן (יהונתן וילוז'ני) – רוכב בנבחרת ישראל מהוד השרון הרוכב על האופנוע הירוק מחליף במהלך הסדרה עם מאור למשובץ. ילד שמנת. חברו הטוב ביותר של מאור. נוטה להיכנס לתקריות אלימות. מתגלה כפצוע התאונה לאחר יום הטיול ברומא. מתאהב בעומר והופך להיות בן זוגה. עומר היא בת זוגו הראשונה. הוברח בסוף העונה מבית החולים על ידי עמליה ואייל על מנת לראות את תחרות הגמר.
גיא "ספיד" רווה (מיכאלי גבעתי) – רוכב בנבחרת ישראל מחיפה הרוכב על האופנוע השחור. בן זוגה הרעיל של מיקה ואף מקנא במאור שתמיד מגן עליה. לו ולמיקה יש חשבון אינסטגרם פופולרי משותף בשם "ספיד וקלאץ'". מיקה נפרדת מגיא לאחר שהבינה שהוא בן זוג רעיל.
מיקה  לבני (נאיה פדרמן) – רוכבת בנבחרת ישראל מקריית טבעון הרוכבת על האופנוע האדום. בת זוגו של גיא, והיחידה שלא מבינה עד כמה גיא רעיל, עד שמבינה כמה הוא רעיל ונפרדת ממנו.
עמליה תשבי (שחר חיון) – רוכבת בנבחרת ישראל מתל אביב הרוכבת על האופנוע הכחול. אוהבת קומיקס ומאוהבת ברועי. "מלשינה" על רועי בעקבות גילוי רשרוש בלבו.
אייל בימרו (יונתן רוזובסקי) – רוכב בנבחרת ישראל מעתלית הרוכב על האופנוע הצהוב. אהוב על כולם. מצחיק בעל משפטים (ציטוטים) מוזרים עוזר למייקי קוגן לברוח מבית החולים כדי לראות את הגמר.
דמויות > צוות

נמרוד גולן (קווין רובין) – המנהל הטכני של נבחרת ישראל. רוכב עבר מקצועי. לאחר שנפצע בברך בנסיעה באופנוע הצטרף לצוות, מאוהב בנועה. נמרוד הופיע גם בשני הסרטים עליהם מבוססת הסדרה, "פול גז" ו"פול ספיד". גרם לתפיסת תומאס, שחיבל באופנוע הירוק כדי לפגוע במאור.
נועה שגב (קים אור אזולאי) – מדריכת הרכיבה של נבחרת ישראל. בתו של אדי והעוזרת שלו. מקנאה במאור על כך שאדי מבלה איתו זמן רב יותר ממנה בילדותה. הפכה למנהלת הקבוצה במקום אביה. הסתירה את הפרשות ממנו, על מנת שלא לסבכו.
אדי שגב (יובל סגל) – מנהל נבחרת ישראל. אביה של נועה. בעברו רוכב אופנועים. נהיה מאמן על חשבון גידול משפחתו. פוטר בעקבות התאונה של מייקי.
פבריציו (אודי רצין) – מנהל האקדמיה. רוכבי האקדמיה מפחדים ממנו. פיטר את אדי מאקדמיה עד לסיום החקירה של מייקי.
לואיג'י (דן שורר) – אב הבית של האקדמיה. חמום מוח.
תומאס (לא ידוע) – מכונאי מסתורי מאיטליה המחליף את מאור לאחר שהצטרף לנבחרת. מתגלה בסוף כמחבל באופנוע הירוק של מאור עליו רכב מייקי ונפצע קשה. נתפס על ידי נמרוד לאחר שתכנן לחבל באופנוע של מאור. תכנן להחליף את שאדו כמנהיג הארגון.
דמויות > נבחרת איטליה

מיה רוזה לורנזו (אנה סטפני) – נערה מרומא, איטליה הרוכבת על האופנוע האדום-כחול. מתאהבת במאור ונהיית בת זוגו בסתר. רוכבת מקצועית וזמרת המנגנת בגיטרה. גילתה דרך מייקי על הלטינה שפלט בטעות על המקרה. נהייתה ידידה של אייל, לאחר שהוא לימד אותה על החוצפה הישראלית בעת צלייה במצלה בעת פיקניק. ניצחה בגמר את נבחרת ישראל במקצה הקבוצתי.
לוקא מורטי (עידו וידו ירימי) – נער ממודנה, איטליה הרוכב על האופנוע הזהוב. מאוהב במיה, חברת ילדותו. קשור למקרה התאונה של האופנוע הירוק. נוטה להיכנס למקרי אלימות עם מאור. הוזמן למירוץ הלטינה (המירוץ האסור) ואתגר את מאור להתחרות נגדו במירוץ, בעוד שהמנצח "יקבל" את מיה. גילה דרך ג'ובאני שמייקי ומאור התחלפו, ושהוא התחרה בעצם במייקי. נעצר על ידי גאיה, אך משתחרר מהמעצר לאחר שמאור מצא הוכחות שלוקא אינו המחבל באופנוע. ניצח בגמר את נבחרת ישראל במקצה הקבוצתי.
ג'ובאני רומנו (ברונו פרייאנטי) – נער מאיטליה הרוכב על האופנוע הכסוף. חברו הטוב ביותר של לוקא ובן זוגה של סופי. רוכב מקצועי. נוטה להיכנס למקרי אלימות. סכסכן. ניצח בגמר את נבחרת ישראל במקצה הקבוצתי.
סופיה מנצ'יני (רן יוחאי) – נערה מאיטליה הרוכבת על האופנוע הכתום. חברתה הטובה ביותר של מיה ובת זוגו של ג'ובאני. רוכבת מקצועית. נוטה לייעץ למיה רבות. מתיידדת עם עמליה ומיקה. ניצחה בגמר את נבחרת ישראל במקצה הקבוצתי.
פאביו (דוד לוי (שיך) – נער מאיטליה. חברם של לוקא וג'ובאני. רוכב מקצועי. לא מרבה לדבר.
דמויות > נבחרת צרפת

ז'אן פול (דניאל אש) – נער מצרפת. רוכב מקצועי. גדל בנתניה עד גיל 8 ולכן יודע עברית. למרות הדמיון בין השניים, ז'אן פול לא מסתדר עם אייל. הוזמן למירוץ הלטינה (המירוץ האסור).
דמויות > דמויות נוספות

רועי סמולרש (יובל הראל) – רוכב בנבחרת ישראל בתחילת הסדרה מירושלים. חנון שאוהב לקרוא קומיקסים. מאוהב בעמליה. טס חזרה לישראל לאחר שהתגלה רשרוש בליבו.
ואלריו "שאדו" דה אנג'לו (גל לב) – מארגן מרוץ הלטינה (המירוץ האסור). הופלל על ידי מאור.
יונתן קוגן (מיקי לאון) – אביו העשיר של מייקי. משחד את נמרוד ש"ישגיח" על מייקי.
אריק פרנקו (עודד לאופולד) – אביה של עומר. לאחר שמגלה שהיא נמצאת באקדמיה ולא בחוות סוסים בלהבים, אוסר עליה להישאר באקדמיה אך לאחר חצי הגמר מאשר לה להיות באקדמיה.
רבקה הלוי (לא ידוע) – אמו של מאור.
ליה הלוי (מרים סגל) – אחותו הקטנה של מאור.
יהלי הלוי (בן ליופריו) – אחיו הקטן של מאור.
גאיה צור (אביבה טרי נגוסה) – חוקרת ישראלית אשר חוקרת את תאונת האופנוע הירוק של מייקי.
ספיישל

ב-9 בנובמבר 2023, כ-10 ימים לפני עליית הסדרה, TeenNick העלו לערוץ היוטיוב שלהם פרק מיוחד בן 21 דקות בשם "פול ספיד מאחורי הקלעים", שמציג את הדמויות, העלילה, טריילר ואת תאריך העלייה הרשמי.
הערות שוליים

↑  https://www.frogi.co.il/entertainment/tv/46616 סיבוב מסוכן: כל הפרטים על סדרת הנוער של "פול גז" באתר "פרוגי
קלרה אלמאשי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בדצמבר 1931 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 התאבדה:  15 באוקטובר 1977 (בגיל 45) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת זמלווייס 
 תפקידים:  רופאה, נוירולוגית 
 
קלרה אלמאשי (במקור וייס, בהונגרית: Almási Klára; בודפשט, 11 בדצמבר 1931 – בודפשט, 15 באוקטובר 1977) הייתה דוקטור לרפואה (MD), יהודייה-הונגרייה, נוירולוגית, קנדידטית למדעי הרפואה ("דוקטורט קטן" (CSc.-1975). מחקריה היו משמעותיים ביותר במחלות עצבים ובמחלות נפשיות כרוניות, בעיקר בבדיקת פסיכוזות הנגרמות כתוצאה מאלכוהוליזם, כמו כן בשחזור האירועים הפתוביולוגיים של המוח.
קורות חיים

קלרה וייס נולדה במשפחה יהודית כבתם של גוסטב אלמאשי (וייס) (1886–1952), עורך דין, ושל גבריאלה גלרט (גרינבאום) (1897–1983). היא השלימה את לימודיה באוניברסיטת בודפשט לרפואה (השם שונה לאוניברסיטת זמלווייס), שם קיבלה תואר רפואי כללי ב-1958. בין השנים 1958 לבין 1962 עבד כמתמחה במחלקה הפסיכיאטרית של המכון הלאומי לנוירולוגיה ופסיכיאטריה. ב-1962 ניגשה לבחינות מומחה בפסיכיאטריה וב-1965 בנוירולוגיה. בשנים 1963–1964 הייתה רופאה במחלקה לנוירולוגיה ונוירוכירורגיה, בשנים 1964–1966 הייתה רופאה, לאחר מכן בין השנים 1966–1975 הייתה שוב רופאה במחלקה לפסיכיאטריה, בין השנים 1968–1975 מרצה בכירה קלינית, ובשנים 1975–1977 הרופא הראשית. ועדת ההסמכה המדעית הכריזה עלית חקבלת דוקטורט במדעי הרפואה (1975) על בסיס עבודתה "חקירת שינויים בשומנים בסרום, בחלבוני סרום ובליפידים בדליריום טרמנס".
היא השיגה תוצאות משמעותיות בתחום חקירת הקשרים האטיולוגיים של שינויים בחילוף החומרים של שומן וחלבונים שנגרמו כתוצאה מאלכוהוליזם כרוני.
היא שמה קץ לחייה בגיל 45.
בעלה, שאנדור לגזה, היה רופא, נולדה להם בת.
עבודותיה ומחקריה העיקריים

התפתחות התפיסה של מחלות נפש בגיל מבוגר במהלך תקופת מאה השנים של המכון שלנו (בודפשט, 1968)
על טיפול בהזיות טרמנס. עם ארז'בט בלאהה, אלאיוש אורטמאייר. (מחקרים על ההשלכות הפסיכיאטריות של אלכוהוליזם. בודפשט, 1969)
טיפול Quietidin בנוירוזות הקשורות למחלות נוירולוגיות אורגניות . עם רוזליה סיץ'. (התרופות שלנו, 1970)
בחינת שינויים בשומנים בסרום, בחלבוני סרום ובשומנים של נוזל מוחי בדליריום טרנס. עבודת גמר מועמד. (בודפשט, 1975)
בדיקת שומנים של נוזל מוחי בדליריום טרמנס (Alcoholology, 1975)
לקריאה נוספת

Kozák Péter. "Almási Klára". nevpont.hu. נבדק ב-2021-12-26. (פטר קוזאקץ קלרה אלמאשי ב"נקודת שם")
Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים)
הערות שוליים

↑  "Almási Gusztáv halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi állami halotti akv. 575/1952. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-12-26.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1298/1922. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-12-26.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלרה אלמאשי".
הכוס הכחולה

"הכוס הכחולה" הוא שיר שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עברי לידר. הוא יצא לאור באוקטובר 1999, בהוצאת חברת התקליטים כנען, כסינגל מתוך אלבום האולפן השני שלו, "יותר טוב כלום מכמעט" (1999). את השיר כתב והלחין לידר, להפקה מוזיקלית שיצר ביחד עם יועד נבו.
בשנת 2006 יצאה גרסת לייב של "הכוס הכחולה" כסינגל רשמי שהופץ על גבי תקליטור במהדורה מוגבלת – אורכה של גרסת ההופעה היא חמש דקות ושש-עשרה שניות. בשנת 2024 ביצעה הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל את "הכוס הכחולה" כחלק מקונצרט המחווה לעברי לידר.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג', שם שהה במשך שלושה שבועות לא-רצופים.
רקע וכתיבה

בשנת 1999 עברי לידר הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "יותר טוב כלום מכמעט", בו נכלל השיר "הכוס הכחולה" שהפך לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר. כשנתיים לאחר מכן, ב-2001, הוא יצא מהארון והפך לאחד מהאמנים הראשונים בישראל שהכריזו בגלוי על נטייתם המינית בתקשורת. בהמשך לכך, הוחלט להוציא גרסת לייב של "הכוס הכחולה" כסינגל – אותה הגרסה הופצה על גבי תקליטור במהדורה מוגבלת. את השיר כתב, הלחין והפיק לידר; בהפקה המוזיקלית שלו השתתף גם המוזיקאי יועד נבו.
שני עשורים לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה ממיליון מיליון השמעות.