stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 5017 של אייר אלג'יר
נוסעי המטוס

להלן רשימה (זמנית) של התפלגות נוסעי המטוס לפי אזרחותם:
| נוסעים לפי מדינות> מדינה | נוסעים לפי מדינות> נוסעים |
| --- | --- |
צרפת צרפת: 50
בורקינה פאסו בורקינה פאסו: 27
לבנון לבנון: 20
ספרד ספרד: 6 (אנשי הצוות)
אלג'יריה אלג'יריה: 6
קנדה קנדה: 5
גרמניה גרמניה: 4
לוקסמבורג לוקסמבורג: 2
בלגיה בלגיה: 1
שווייץ שווייץ: 1
ניגריה ניגריה: 1
קמרון קמרון: 1
מצרים מצרים: 1
אוקראינה אוקראינה: 1
מאלי מאלי: 1
רומניה רומניה: 1
צ'ילה צ'ילה: 1
סך הכול: 116
הערות שוליים

↑  מטוס עם 116 בני אדם נעלם באפריקה, באתר ynet, 24 ביולי 2014
↑  AP, שרידי המטוס ועליו 116 בני אדם נמצאו במאלי, באתר ynet, 25 ביולי 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טוץ'

| --- | --- |
טוץ'
 
טוץ' (ברומנית: Tocini) הוא סוג של לביבות העשויות מתפוחי אדמה מגורדים וביצים. לביבות אלה הן מאכל מסורתי בצפון רומניה המקובל גם בקרב יהודי בוקובינה וגליציה.
הטוץ' נעשה במספר גרסאות. הגרסה הפשוטה דומה ללטקעס, ומטוגנת ביחידות או בלביבה אחת גדולה, והגרסה החגיגית המכילה את אותם המרכיבים אך גם מכילה שמרים וקמח, ומטוגנת למעין פשטידה (קיגל).
את הטוץ' ניתן להכין בטיגון על מחבת, סיר או סיר פלא, וגם באפייה בתנור.
המאכל לעיתים משמש כמאכל חג בחנוכה בשל המנהג לאכול מאכלים מטוגנים וכן כמאכל בפסח, בשל היעדרו של חמץ בין מרכיביו.
ראו גם

רושטי
הערות שוליים

↑  טוץ' - פשטידת תפוחי אדמה רומנית, באתר מתכונים.נט
↑  פשטידת תפוחי אדמה עם שמרים (טוץ'), באתר טעמים
↑  קיגל תפו"א לחנוכה של יוצאי בוקובינה - טוץ', פורום מטעמים
↑  פשטידת תפוחי אדמה מבוקובינה (טוץ') לפסח, אתר "חביבה על הצלחת"
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיסה 514 של TWA

| --- | --- |

דגם דומה לדגם המטוס שהתרסק
 תאריך:  1 בדצמבר 1974
 מיקום:  ארצות הברית מאונט ות'ר (אנ')
 גורם:  טיסה נשלטת לתוך הקרקע 
 קואורדינטות:  39°04′36″N 77°52′54″W﻿ / ﻿39.0767°N 77.8817°W﻿ / 39.0767; -77.8817
 הרוגים:  92
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 231–727
 מספר זנב:  N54328
 מוצא:  אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי וושינגטון דאלס, וושינגטון די.סי., ארצות הברית יעד מקורי: נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל, וושינגטון די.סי., ארצות הברית
 חניות ביניים:  קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית
 מפעיל:  טראנס וורלד איירליינס
 נוסעים:  85
 אנשי צוות:  7
 he
 
טיסה 514 של TWA הייתה טיסה פנימית בארצות הברית של חברת התעופה TWA שטסה מאינדיאנפוליס לוושינגטון די. סי. עם עצירת ביניים בקולומבוס. הטיסה התרסקה ב-1 בדצמבר 1974, ואף אחד מ-92 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו עליה לא שרד.
הטיסה

הטיסה יצאה מאינדיאנפוליס לוושינגטון די. סי. ועשתה עצירת ביניים בקולומבוס. היא הייתה אמורה לנחות בנמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל, אך עקב רוחות חזקות שהיו בו, המטוס נשלח לנחות בנמל התעופה הבינלאומי וושינגטון דאלס.
פקחי התנועה האווירית הודיעו למטוס להנמיך לגובה 2,130 מטרים, אך שכחו להבהיר להם כי הם עדיין נמצאים בשטח לא-בטוח. המטוס המשיך להנמיך להגיע עד לגובה 550 מטרים, כשמההקלטות מתא הטייס שנמצאו ניתן להבחין כי הטייסים לא ידעו האם ניתן לסמוך על פקחי הטיסה או לא. המטוס נתקל בכיסי אוויר קשים ובראות ירודה בשל השלג, והתרסק לבסוף אל המדרון המערבי של מאונט ות'ר במהירות של 425 קמ"ש ובגובה 510 מטרים מעל פני הים. ההר הוא במרחק של כ-50 קילומטרים מיעדו הסופי של המטוס.
המטוס פגע בשורת עצים שהייתה על המדרון,
ולאחר נסיעה של כ-150 מטרים הוא פגע בסלע גבוה והתלקח. שבריו היו מפוזרים על פני מאות מטרים, חפצים רבים הושלכו לכל עבר ומספר שרפות עזות פרצו במקום. איש מ-92 האנשים שהיו על המטוס לא שרד.
באותו יום התרסקה גם טיסה 6231 של נורת'ווסט איירליינס, בסמוך לת'יילס שבמדינת ניו יורק.
ועדת החקירה הייתה מפוצלת בדעתה, כשחלקם הטילו את האשמה על צוות הטיסה וחלקם על צוות הבקרה במגדל הפיקוח.
ההתרסקות משכה תשומת לב בלתי רצויה למאונט ות'ר, משום ששם שוכן מרכז של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית שנועד לאבטחת הממשל במקרה של מלחמה גרעינית.
בשנת 2015 יצא סרט דוקומנטרי על פרשת התרסקות המטוס.
אחד מנוסעי המטוס היה רוסקו קרטרייט, שהיה אחד הגנרלים האפרו-אמריקאים הראשונים בצבא ארצות הברית, ששירת במלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם ונהרג בהתרסקות יחד עם אשתו.
הערות שוליים

↑  "Plane crash in Va. kills 92". Pittsburgh Post-Gazette. Associated Press. 2 בדצמבר 1974. p. 1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Virginia jet crash kills 92". Chicago Tribune. 2 בדצמבר 1974. p. 1, sec. 1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jones, Edward (2 בדצמבר 1974). "Weather hampers air crash probe". Free Lance-Star. (Fredericksburg, Virginia). p. 1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Search hampered for jet victims". Milwaukee Journal. Associated Press. 2 בדצמבר 1974. p. 2. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Storm hampers grim search". Eugene Register-Guard. Associated Press. 2 בדצמבר 1974. p. 3A. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Snow slows search for crash victims". Rome News-Tribune. 1974-12-02.
↑  "Aircraft Incident Report. Northwest Airlines, Incorporated, Boeing 727-25, N264US, near Thiells, New York. December 1, 1974" (PDF). National Transportation Safety Board. 1975-08-13.
↑  "Faulty air speed readings caused Northwest Jet Crash, board says". Miami News. Associated Press. 1975-10-07.
↑  "Crew Dies In Northwest Air Crash". Lakeland Ledger. Associated Press. 1974-12-02.
↑  Perkins, Jay (22 בינואר 1976). "Misunderstanding blamed for crash near Dulles". Free Lance-Star. (Fredericksburg, Virginia). Associated Press. p. 10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "In a Place that Doesn't Exist - The Crash of TWA Flight 514". Check-Six.com. נבדק ב-9 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mary Stortstrom (16 בנובמבר 2015). "Documentary tells the story of TWA Flight 514". The Journal. נבדק ב-23 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Crash of TWA Flight 514". נבדק ב-21 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
חצי המרתון של באת'

| --- | --- |
משתתפי המירוץ של 2009 בדרך פולטני
 ענף:  חצי מרתון
 תאריך ייסוד:  1981
 מדינות משתתפות:  אנגליה אנגליה
 עיר מארחת:  באת' 
 bathhalf.co.uk
 
חצי המרתון של באת' (אנגלית: Bath Half Marathon) היא תחרות חצי מרתון שנתית הנערכת בעיר באת' שבאנגליה. התחרות נערכה לראשונה ב-1981, ומאז היא נערכת בדרך כלל ביום ראשון השני או השלישי של חודש מרץ. התחרות נוסדה שנה אחת לאחר ייסוד מרתון לונדון, והיא נחשבת כאחת מתחרויות ההכנה הפופולריות עבורה.
חצי המרתון נערך על מסלול שטוח, משני צדדיו של נהר אייבון, והוא מתחיל ומסתיים ברחוב גרייט פולטני. המיל הראשון הוא ירידה מתונה מדרך פולטני לגשר צ'רצ'יל, לאחר מכן שתי הקפות זהות סביב גשר צ'רצ'יל, עלייה מעבר לתחנת גרין פארק, מסביב לכיכר המלכה, ירידה ברחוב שארלוט ופנייה מערבה ממרכז העיר לאורך כביש A4 לכיוון ניוברידג'. מנקודה זו פונה המסלול בחזרה לכיוון מזרח על כביש A36 ולעבר מרכז העיר, לאורך דרך לואר בריסטול, ולאחר מכן הוא חוצה פעם נוספת את גשר צ'רצ'יל ואת גרין פארק בתחילת הסיבוב השני. בסיום הסיבוב השני הרצים חוצים את גשר צ'רצ'יל לאורכו, ולבסוף עולים בדרך פולטני ומסיימים ברחוב גרייט פולטני. מסלול המירוץ  לא השתנה מאז 2006, והוא דומה מאוד למסלול שהיה נהוג בימיו הראשונים של המירוץ. אתר ההתכנסות לקראת המירוץ הוא אזור הפנאי של באת'.
בחצי המרתון שנערך בשנת 2008 גויסו 1.2 מיליון לירות שטרלינג, ובכך הייתה התחרות לאחד מאירועי הצדקה הבולטים בדרום-מערב אנגליה. המירוץ זוכה לכ-15,000 משתתפים ו-30,000 צופים, והוא דורג במקום השלישי ברשימת אירועי הריצה הטובים ביותר של הדיילי טלגרף.
הערות שוליים

↑  חצי המרתון של באת' באתר Visit Bath
טביעת עין

בהלכה, טביעת עין או טביעוּת עין היא אמצעי ראייתי המבוסס על זיכרון חזותי.
תוכן ההלכה > דין ההלכה

טביעת עין באה לשימוש כאשר אדם מכיר את חפציו - עינו מזהה את החפץ כחפץ שלו לאחר שהשתמש בו זמן רב והורגל לכל תו שבמראהו, אף על פי שאינו יכול להגדיר בבירור את סימניו. בטביעת עין עצמה ישנם שני סוגים: טביעת עין ברורה, שהאדם יכול להישבע שהחפץ שלו, וטביעת עין שאינה בבירור גמור; נדמה לאדם שקרוב לוודאי החפץ שלו, על פי הרגשה שבאה לו כתוצאה מהרגלו לראות את החפץ בקביעות והמזהה את החפץ כחפץ שלו, אך הוא אינו משוכנע בכך.
נחלקו הראשונים האם צריך שיכירן בידיעה ברורה או שמספיק בטביעת עין שאינה בבירור גמור.
תוכן ההלכה > מקרים שבהם ההלכה נוהגת

הלכה זו נוהגת במספר מקרים:
השבת אבדה לתלמיד חכם משום שנאמן, וישנו לימוד בגמרא "עד דרוש אחיך אותו - דרשהו אם הוא רמאי"
להתיר אשה שמת בעלה על סמך זיהוי באמצעות טביעת עין
איסורים, כמו שמכיר בשר שנתעלם מן העין שהוא שלו
ההבדל בין טביעת עין לסימנים

ההבדל בין טביעת עין לסימנים הוא שטביעת עין היא הכרה חושית ואילו סימנים הם הכרה שכלית שהאדם דן בשכלו שמי שיש בו אותם סימנים מובהקים הוא האדם או החפץ שהכירו
טביעת קול

בהלכה,יש גם ראיה באמצעות טביעת קול הנקראת גם טביעת עין בקול או 'טביעות עינא דקלא', אך יש מחלוקת האם מועילה מדין סימנים או מדין טביעת עין:
הרב שמואל מפיורדא בספרו בית שמואל - מדין טביעת עין.
הרב חנוך אייגש בספרו מרחשת - מדין סימנים.
הערות שוליים

↑  ר״ח, כרך בבא מציעא כג:
↑  ים של שלמה, כרך חולין פז, סימן כו
↑  הרב מיכאל ויגודה, השבת אבדה, עמ' 44, בתוך סדרת חוק לישראל, הוצאת משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, ירושלים תשנ"ב
↑  תלמוד בבלי, כרך בבא מציעא, דף כג:
↑  תלמוד בבלי, כרך יבמות, דף קכ.
↑  תלמוד בבלי, כרך חולין, דף צה:
↑  לח, שו"ת הרא"ם
↑  הרב שמואל מפיורדא, קמב, בית שמואל
↑  הרב חנוך אייגש, ו, מרחשת, כרך ב
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
טביעת ספינות מהגרים מאפריקה במאה ה-21

חילוץ מהגרים מצפון אפריקה בלב ים על ידי אנשי משמר החופים האירי, יוני 2015
טביעת ספינות המהגרים מאפריקה היא סדרה של אסונות ימיים שהתרחשו בים התיכון במאה ה-21, ובכל אחד מהם טבעה ספינה שהובילה מהגרים שיצאו מצפון אפריקה (בעיקר מלוב) לאירופה.
רקע

בין השנים 2008 ו-2012 חצו מהגרים רבים מהמזרח התיכון ומאפריקה את הים התיכון לעבר אירופה, בעיקר לחופי איטליה, יוון וטורקיה. הגירה זו, שהתגברה עם אירועי האביב הערבי והמהפכות במדינות צפון אפריקה שהחלישו את משמרות הגבולות בארצות המוצא, הביאה את המדינות האירופיות להגביר את הפיקוח על הגבולות ואת מניעת ההגירה הלא-חוקית. במקביל התגבר זרם המהגרים בשל המצוקה והמלחמות במדינות כמו סוריה, אריתריאה וסומליה.
השיט מחופי צפון אפריקה לחופי אירופה נעשה בסירות או בספינות שאינן מתאימות למטרתן. אף שרק מעטות מהספינות טובעות בדרכן, מדובר באסונות הגובים את חייהם של מאות ואף אלפי מהגרים מדי שנה.
אסונות בולטים

ב-21 במאי 2007 סירה שעליה שטו בצפיפות 53 מהגרים נצפתה על ידי מטוס של חיל האוויר של מלטה, כ-150 ק"מ מדרום למלטה. מאז נעלמו עקבותיהם של הסירה ונוסעיה.
ב-28 באוגוסט 2008 טבעה סירת מהגרים כ-70 קילומטרים מחופי מלטה. שמונה מנוסעיה ניצלו בידי ספינת דייגים מלטזית, וכ-70 טבעו.
ב-27 במרץ 2009 טבעה ספינה שהפליגה מלוב לאיטליה ועליה כ-250 מהגרים, שמוצאם ממצרים, תוניסיה, ניגריה והרשות הפלסטינית. מחלצים הצילו 21 מהנוסעים ומשו 21 גופות. 77 גופות נוספות נסחפו לחופי לוב.
טביעת שתי סירות מהגרים באוקטובר 2013 סמוך לחופי האי האיטלקי למפדוזה בהן נהרגו כ-400 מהגרים מאריתריאה, סומליה, גאנה, סוריה והרשות הפלסטינית, הביאו את ממשלת איטליה לפתוח במבצע אכיפה מוגבר שכלל גם כוחות חיפוש והצלה ימיים, בשם "מארה נוסטרום". התוכנית הופסקה משיקולי תקציב ב-2014, איטליה סירבה להמשיך לשאת בעלויות התוכנית לבדה בלי שיתוף פעולה כולל של מדינות האיחוד האירופי.
ב-11 בספטמבר 2014 טבעה סמוך לחופי מלטה ספינה שעליה כ-500 מהגרים, שמוצאם מסוריה, מצרים, סודאן והרשות הפלסטינית. הספינה יצאה לדרכה חמישה ימים קודם לכן מדמיאט שבמצרים. רק תשעה מהנוסעים ניצלו.
ב-15 בספטמבר 2014 טבעה סמוך לחופי לוב ספינה ועליה קרוב ל-250 מהגרים. 36 מהמהגרים ניצלו, וכ-200 לא נמצאו.
ב-11 בפברואר 2015 נעלמו בים התיכון שלוש סירות ובהן כ-300 מהגרים שהיו בדרכם מלוב לאיטליה.
ב-13 באפריל 2015 טבעה במים הטריטוריאליים של לוב ספינה שעל סיפונה כ-550 מהגרים בדרכם לאיטליה, כ-150 מהם חולצו בשלום והשאר לא נמצאו.
ב-14 באפריל 2015 נזרקו לים אל מותם, 12 מהגרים נוצרים על ידי מהגרים מוסלמים מסיפונה של סירת מהגרים שהייתה בדרכה מלוב לסיציליה. המשטרה האיטלקית עצרה בפלרמו 15 אנשים שהיו אחראים לרצח.
ב-19 באפריל 2015 טבעה ספינה כ-210 קילומטרים מהאי למפדוזה, כשעל סיפונה כ-700 מהגרים. רק עשרות בודדים ניצלו.
ב-28 במרץ 2017 טבעה סירה שיצאה מסבראתה. 147 מהגרים טבעו ורק כ-1 ניצל.
ב-2 בפברואר 2018 טבעה ספינה בחופיה המערביים של לוב, בקרבת הבירה טריפולי, כשעל סיפונה כ-90 מהגרים מפקיסטן אשר טבעו. ככל הנראה רק כ-3 ניצלו.
ב-10 במאי 2019 טבעה סירה סמוך כ-65 ק"מ מהעיר ספקס בדרכה לאיטליה. כ-70 מהגרים טבעו וכ-16 חולצו בשלום..
ב-4 ביולי 2019 טבעה סירה בה 86 מהגרים רק שלושה מנוסעיו שרדו.
ב-26 בפברואר 2023 טבעה סירה בה כ-150 מהגרים מול חופי קלבריה, ועשרות טבעו. בין ההרוגים 12 ילדים.
טביעת ספינת המהגרים במיסיניאה: ב-14 ביוני 2023 טבעה סירה בה כ-750 מהגרים מול חופי מסיניאה. במאמצי החיפוש וההצלה של יוון חולצו 104 ניצולים, בהם מצרים, סורים, פקיסטנים, אפגנים ופלסטינים, וכן נמצאו 78 גופות. מאות בני אדם עדיין נעדרים.
ראו גם

משבר ההגירה באירופה
הערות שוליים

↑  71 מהגרים מאפריקה טבעו מול חופי מלטה, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2008
↑  טרגדיה בים: 300 מהגרים טבעו בדרך לאיטליה, באתר ynet, 11 בפברואר 2015
↑  רויטרס, עדויות: 400 מהגרים טבעו למוות בדרכם מלוב, באתר ynet, 14 באפריל 2015
↑  ynet, רצח בסירת הפליטים: מוסלמים זרקו נוצרים לים, באתר ynet, 17 באפריל 2015
↑  ynet והסוכנויות, שטו לאיטליה: חשש לחיי 700 מהגרים שטבעו, באתר ynet, 19 באפריל 2015

סוכנויות הידיעות, ספינת מהגרים טבעה ליד לוב: חשש לחיי 700 בני אדם, באתר nrg‏, 19 באפריל 2015
↑  רויטרס‏, "כל האחרים מתו": בן 16 חולץ בלב הים התיכון לאחר שסירתו טבעה, באתר וואלה, 29 במרץ 2017
↑  רויטרס, ‏ספינת מהגרים התהפכה בים התיכון, חשש לחייהם של כ-90 בני אדם, באתר מעריב אונליין, 2 בפברואר 2018
↑  רויטרס ו-ynet, עשרות מהגרים טבעו למוות בדרך לאירופה, באתר ynet, 11 במאי 2019
↑  לוב: חשש לחיי כ-80 מהגרים שסירתם טבעה בים התיכון, באתר וואלה, 4 ביולי 2019
↑  ynet והסוכנויות, גופות על החוף באיטליה: 59 מהגרים טבעו למוות, באתר ynet, 26 בפברואר 2023
↑  סוכנויות הידיעות, אסון בים התיכון: 78 מהגרים לאירופה טבעו מול חופי יוון, באתר ynet, 14 ביוני 2023
חצי טון ברונזה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  יפתח חוצב
 הופק בידי:  רפאל כץ, נמרוד אסיאס
 תסריט:  יפתח חוצב
 עריכה:  דדן עוזיאל
 שחקנים ראשיים:  שלמה בראבא, מיכאל הנגבי, נועה וולמן, שמיל בן ארי, קובי מרציאנו, גסאן עבאס, מאור כהן
 מוזיקה:  רונן ויטמן
 צילום:  ירון שרף
 מדינה:  ישראל
 חברה מפיצה:  HOT V.O.D
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2010 
 משך הקרנה:  54 דקות
 שפת הסרט:  עברית, ערבית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  100,000$
 פרסים:  זוכה תחרות HOT V.O.D ליוצרים צעירים 2009
 דף הסרט ב־IMDb
 
חצי טון ברונזה היא דרמה קומית ישראלית מאת ובבימויו של יפתח חוצב ששודרה ב-HOT VOD ב-2010.
עלילה

הסרט מתאר סיפור דמיוני על גנבת פסלו של אלכסנדר זייד, ממקימי ארגוני-השמירה "בר גיורא" ו"השומר", שניצב בבית שערים שבגליל התחתון המשקיף על עמק יזרעאל, על ידי משפחת שודדי מתכות ערבית. בעקבות הבנייה המואצת בסין לקראת אירוח אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, עלו מחירי המתכות באופן דרסטי, והפסל נגנב עקב היותו יצוק מחצי טון ברונזה (ומכאן שם הסרט). נכדו של אלכסנדר זייד, אליק (שלמה בראבא), מתגורר במושב בסמוך לפסל, עולה לנקותו יום-יום, וכאשר הוא מבחין שהפסל נגנב, הוא יוצא לחפש אותו ביחד עם בנו, דניאל (מיכאל הנגבי).
הפקה

הסרט מבוסס בחלקו על ניסיון הגנבה של הפסל בשנת 2007. הסרט הופק במסגרת תחרות יוצרים צעירים שיזמה HOT להנצחת זכרה של דורית באום בן סימון, שהייתה מנהלת אגף הרכש של התוכן וממקימות מערך ה-VOD בחברה. הסרט נבחר מתוך 400 הצעות שהוגשו לבחירה.
טיסה 501

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 כללי
 סוגה:  משחק לוח 
 מספר שחקנים:  2–6
 הוצאה לאור:  קודקוד
 ארץ מקור:  ישראל 
 גילאים:  ילדים 8–9, משפחה, נוער 12+
 זמן המשחק:  חצי שעה
 מיומנות:  אסטרטגיה ידע בגאוגרפיה תכנון מהלכים מזל
 אתר רשמי
 
טיסה 501 הוא משחק קופסה ישראלי, מבית חברת קודקוד. המשחק מלמד גאוגרפיה והתמצאות בעולם, תוך שימוש באסטרטגיה ותכנון מהלכים. הגרסה הקלאסית עם רכיב אלקטרוני משווקת משנת 2000,‏ וגרסה המהדורה החדשה עם שבשבת משווקת משנת 2014. המשחק הוא חלק מקטלוג "קונים כחול לבן" של משרד הכלכלה.
מהלך המשחק

השחקנים מקבלים חמישה יעדים אקראיים על גבי מפת העולם. לאחר מכן מקבלים יעד נוסף, שממנו מתחילים לשחק. על גבי המפה מסומנות ערים גדולות בעולם, לרוב ערי בירה, וביניהן מסלולי תעופה. על המשתתפים לחשב איזה מסלול "לטוס" ברחבי העולם כדי להגיע לכל חמשת היעדים בזמן הקצר ביותר, ולחזור. השחקנים מתקדמים על גבי המפה בעזרת הטלת קוביות, כאשר בכל פעם שיוצאת הספרה 6 מפעילים השחקנים את "מגדל הפיקוח" (בגרסה הראשונית מדובר במתקן אלקטרוני, בגרסה החדשה שבשבת) שמחליט באופן אקראי על אחת מהפעולות הבאות: טיסה חופשית (השחקן יכול לטוס לאן שהוא רוצה על המפה ללא הגבלה), עצור (על השחקן לחכות תור), החלף קלפים (השחקן מחליף את אחד מקלפי היעד שלו בקלף יעד של שחקן אחר), סיבוב חוזר (על השחקן להטיל את הקוביות פעם נוספת), כוכב קדימה (השחקן קופץ לכוכב הבא במסלול שלו, ראו כוכב) וכוכב אחורה (השחקן קופץ לכוכב הקודם שהיה במסלול שלו). השחקן הראשון שביקר בכל חמשת היעדים שלו מנצח במשחק.
מונחים

קלפי המשימות הם קלפים שנמצאים לצד קלפי היעד, וכל אחד מהם מכיל משימה. לכל משימה יש סיבה, למשל "טוס לסידני כדי לאסוף קנגורו גזעי", "נחות בעיר הקרובה אליך, אישה יולדת במטוס" או "נוסע עצבני מסרב לעלות למטוס, חכה תור". קלפי משימה ניתנים לשחקן שנחת על כוכב.
במשחק, בין כל כמה תחנות עצירה במסלולי הטיסה ישנו כוכב. אם שחקן עוצר על כוכב עליו להרים קלף מערימת קלפי משימה, ולבצע את המשימה. ניתן לעצור על כוכב גם כתוצאה מפעולה שיצאה ממגדל הפיקוח, אם השחקן קיבל "כוכב קדימה" או "כוכב אחורה". כוכבים יכולים להופיע בכל שלב במסלול, מלבד על ערים.
על מפת העולם שעליה משחקים על שחקנים, מסומנות עשרות ערים בעולם (הכי הרבה באירופה, הכי מעט באפריקה) שכל אחת מהן מופיעה גם על קלף יעד אחד. כל קלף יעד מכיל קטע מידע קצר אודות העיר, כולל מיקומה במפה, היבשת והמדינה שלה. קלפי היעד מחולקים באופן אקראי לשחקנים בתחילת המשחק, והערים המסומנות בהם משמשות כיעדים של אותם שחקנים.
בכל קלף יעד ישנו קטע מידע אודות העיר, ומתחתיו חידה שתשובתה מסתתרת בקטע המידע. אם נגזר על שחקן לענות על חידה, הוא מבקש מהשחקן שמשמאלו לבחור חידה מקלפי היעד שלו ולחוד אותה לשחקן המבוקש. אם השחקן עונה נכון על השאלה, הוא זוכה בשתי נקודות התקדמות (שתי תחנות קדימה במסלול). אם טעה - הוא נשאר במקום והתור עובר לשחקן הבא. השאלות משתנות בין שאלות קלות ("מהי עיר הבירה של יפן?") לשאלות קשות ("באיזה צד של הכביש נוהגים בעיר בנגקוק, ומדוע?").
הערות שוליים

↑  נטלי גרופי, לטייל בעולם בפיג'מה – משחק קופסא טיסה 501, באתר גרופית, ‏5 בינואר 2020
1 2 3 4  הוראות טיסה 501, באתר קודקוד
1 2  הוראות משחק - ללא רכיב אלקטרוני, באתר קודקוד
↑  רחל קדרס, מה תקנו לילדים בחג? הצעות למתנות, באתר ynet, 17 בספטמבר 2014
↑  טיסה 501 - מהדורת חדשה, באתר קטלוג קונים כחול לבן
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיסה 501".
טחנת פשתן

החלק החיצוני של טחנת הפשתן של מרשל בהולבק, לידס, ככל הנראה בסביבות 1843
פנים טחנת הפשתן של מרשל
טחנת פשתן היא המקום בו מעבדים פשתן. הטחנות המוקדמות ביותר פותחו לטוויית חוטים לתעשיית האריגים.
ג'ון קנדרו (אנ') (אופטיקאי) ותומאס פורת'וס (שען), שניהם מדרלינגטון (אנ') פיתחו את התהליך ממסגרת המים של ריצ'רד ארקרייט, ורשמו עליו פטנט בשנת 1787. המכונה הראשונה הוקמה ב-Low Mill על נהר סקרן (אנ') בדרלינגטון, אשר קנדרו השתמש בה לטחינת זכוכית. לאחר מכן, הקים כל אחד מהם טחנה משלו, קנדרוו ליד Haughton-le-Skerne ופורטהאוס ליד Coatham Mundeville, שניהם על אותו נהר.
הם גם העניקו היתרים, שאפשרו לאחרים לבנות טחנות דומות, כולל בצפון-מזרח סקוטלנד, שם טחנות מוקדמות כללו את אלה בדאגלסטאון, ברווי ודנדי. אחרות נבנו בלידס. מתיו מוראי (אנ') עבר מדרלינגטון כדי להקים טחנה באדל ליד לידס, שם בנה מכונת טוויה משופרת עבור ג'ון מרשל (אנ'). ב-1791 בנה מרשל טחנה נוספת בהולבק ליד לידס. מאוחר יותר הפך מוראי למהנדס טקסטיל ידוע כשותף בפנטון, מוראי וווד.
טחנת פשתן דיתרינגטון בשרוסברי, שנבנתה בשנת 1797, היא הבניין הראשון בעולם שתוכנן נבנה עם קונסטרוקציית מסגרות ברזל, ולפיכך נחשבת לאב-הקדמון של כל גורדי השחקים.
בשנת 1805, נבנתה טחנת מלני בקצה המזרחי של באלרנו כדי לעבד פשתן.
הערות שוליים

↑  A. J. Wardey, The linen trade: ancient and modern (1864; repr. 1967), 690–92
↑  Wardey, 692 and passim.
↑  W. English, The Textile Industry (Longmans, London 1969), 158–60.
↑  A. W. Skempton and H. R. Johnson, 'The First Iron Frames' Architectural Review (March 1962); repr. in R. J. M. Sutherland, Structural Iron 1750–1850 (Ashgate, Aldershot 1997), 25–36.
↑  Historic Environment Scotland. "44 HARLAW ROAD, THE GLEN, MALLENY MILL WITH MILL LADE AND BOUNDARY WALL (LB26907)". Canmore. Retrieved 18 June 2022.
טרמוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Ca2Mg5Si8O22(OH)2
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  עמודי - גבישים מוארכים פריזמתיים דקים המסתיימים בכיפה  סיבי - מקבצים של גבישים הקורנים בצורת כוכב  גרגרי (למשל בגרניט או בסלעי יסוד אחרים).
 צבע:  בדרך כלל לבן או אפור אך יכול להיות גם חסר צבע, ירקרק, צהוב סגול-ורוד וחום.
 ברק:  זגוגי או משיי עד עמום
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מעולה בשני כוונים בזוויות של 60 ו-120 מעלות
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  6-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.2-2.9
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  המינרל פלואורסצנטי. אור ורוד בגלים ארוכים של על סגול ואור צהוב בגלים קצרים של על סגול
 מינרלים נלווים:  סרפנטין, טלק, קלציט, וגרוסולאר
טְרֶמוֹלִיט הוא מינרל, חבר בקבוצת האמפיבול - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים. הטרמוליט בנוי משרשרת כפולה שבה שתי שורות של ארבעונים של סיליקט (SiO4) מתחברות אל שתי שורות אחרות דרך קטיונים של מגנזיום או סידן. נוסחת המבנה הכימי של הטרמוליט היא: Ca2Mg5Si8O22(OH)2.
הטרמוליט נוצר על ידי התמרה של סלעי משקע עשירים בדולומיט ובקוורץ. בטמפרטורות גבוהות מתחוללת התגובה הכימית הבאה
הטרמוליט יוצר שורה איזומורפית עם המינרל אקטינוליט (Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2) ופרו-אקטינוליט (אקטינוליט עשיר בברזל). צבעו של טרמוליט טהור המכיל מגנזיום בלבד הוא לבן קרם, אך הצבע משתנה לירוק כהה ככל שתכולת הברזל במינרל גדלה. סוג של אקטינוליט, הנפריט הוא אחד משני המינרלים הידועים יותר כאבן ירקן (השני הוא ג'יידיט). למרות שנפריט נחשב כסוג של אקטינוליט, הסוגים הבהירים יותר של הנפריט מכילים מן הסתם כמויות ניכרות של טרמוליט. סוג נוסף של טרמוליט מכונה "עור הרים" (mountain leather) או "שעם הרים" והוא מתאפיין בצורה מיוחדת שבה סיבי הטרמוליט יוצרים מארג הדומה בצורה ובתחושה לפיסת בד שלפעמים צמודים אליו גבישי קלציט שנראה כאילו נארגו לתוך מרקם הבד.
הסוג הסיבי של טרמוליט הוא אחד מסוגי האזבסט ונוהגים להשתמש בו כחומר מעכב בעירה וברפידות לבלמים. בעבר נהגו להשתמש בו כחומר מבודד לבניינים, אבל השימוש בו למטרה זו הופסק לאחר שהתגלה כי חומר זה רעיל ושאיפת הסיבים שלו עלולה להוביל לאזבסטוזיס, סרטן הריאה ומסותליאומה (סוג של סרטן המתפתח באזור חלל החזה או חלל הקרביים או באזור הלב). טרמוליט משמש עבור פטרולוגים אינדיקטור לרמת ההתמרה שעברו סלעים שכן בטמפרטורות גבוהות מאוד הוא מותמר לדיופסיד, ולכן סלעים המכילים טרמוליט בלבד ואינם מכילים דיופסיד לא נחשפו לטמפרטורות גבוהות בעברם. קלציט, גרוסולאר, טלק וסרפנטין הם מינרלים נלווים נפוצים לטרמוליט.
את השם טרמוליט נתן למינרל ב-1789 הרוקח והעיתונאי השווייצרי תושב ברן יוהאן גיאורג אלברכט הפּפְנר (Johann Georg Albrecht Höpfner‏ 1813-1759). הפּפְנר רכש את דוגמת המינרל מסוחר שסיפר לו כי מקור המינרל הוא בעמק טרמולה (Val Tremola) הנמצא דרומית למעבר סנט. גוטהרד בקנטון טיצ'ינו שבשווייץ, לכן קרא הפּפְנר למינרל על שם המקום בו נתגלה. מחקרים מודרניים גילו שבעמק טרמולה אין בכלל טרמוליט וניתוח כימי של דגימות של טרמוליט מתקופתו של הפּפְנר המצויות במוזיאונים לטבע בלוזאן ובז'נבה גילו שמקורם האמיתי הוא באזור קמפוֹלוּנגוֹ (Campolungo), דרומית לעמק טרמולה.
מלבד אזור קמפוֹלוּנגו שהוזכר לעיל ניתן למצוא טרמוליט באזור וילברפורס בפרובינציית אונטריו שבקנדה; במדינות ניו יורק, אריזונה וקונטיקט בארצות הברית; בנפת דרום טירול שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה; בטנזניה ובפינלנד.
טוד אדוארדס

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1972 (בן 51) בלומפילד, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 שם לידה:  טוד אדוארד אימפרטריס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 עיסוק:  מפיק, די-ג'יי, זמר, כותב שירים
 סוגה:  גראז' האוס, ספיד גראז', גראז' בריטי
 כלי נגינה:  פונוגרף, מקלדת MIDI
 חברת תקליטים:  Nervous Records, i!, Defected Records
 http://toddedwardsmusic.com/
 
טוד אדוארד אימפרטריס (באנגלית: Todd Edward Imperatrice, נולד ב-9 בדצמבר 1972) הידוע בשם טוד אדוארדס (Todd Edwards) הוא מפיק מוזיקלי, די ג'יי וזמר אמריקאי. הוא החל להפיק בעיקר עבור חברת התקליטים Nervous Records בניו יורק בשנות ה-90, בין היתר תחת שמות בדויים כמו the Messenger ו-the Sample Choir. המוזיקה של אדוארדס ידועה על השפעתה על סצנת הגראז' הבריטי שהתפתחה בבריטניה באמצע שנות ה-90.
החל מהסינגל שלו מ-1993 "Guide My Soul", אדוארדס הפך להשראה העיקרית לספיד גראז'. עבודתו ידועה בשל "תערובת חדשנית של דגימות קוליות קצביות, גזור והדבק, בס גומי וכלי הקשה סוטרים", שהציג טכניקת דגימה וערבוב אינטנסיבית שבה השירה נחתכת לקטעים בגודל מיקרו. הסינגל שלו מ-1994 "Saved My Life" הפך ללהיט מועדונים בבריטניה. בשנת 1999, Nervous Records אסף כמה מהפקותיו על האוסף Todd Edwards' Nervous Tracks וחברת התקליטים i! הוציאה לאור את האלבום Prima Edizione, שאסף מספר שירים נוספים מתקופה זו.
אדוארדס עשה רמיקס למאות אמנים, ביניהם Wildchild, סנט ז'רמן, בנג'מין דיימונד, ג'אסטיס, קלאקסונס ו-Dimitri from Paris. אדוארדס גם שיתף פעולה עם דאפט פאנק, הוא הפיק ותרם שירה בשירים "Face to Face" ו-"Fragments of Time", האחרון זיכה אותו בפרס גראמי על הכללתו באלבום זוכה השנה Random Access Memories.