המחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה
משימות ההצלה של המחתרת החלוצית > בית הזכוכית

ב-24 ביולי נפתח בבודפשט, ברחוב ואדאס 29 (Vadász utca 29) משרד עלייה בבית הזכוכית ביוזמת ראש המשרד הארץ ישראלי, משה קראוס ובשיתוף תת-הקונסול של הצירות השווייצרית, קרל לוץ. זאת לאחר שממשלת הונגריה, בישיבה מיוחדת אישרה הגירה ל-7800 יהודים על פי בקשתו של קרל לוץ בנדון. הרעיון הגיע ממשה קראוס, שבתפקידו במשרד הארץ ישראלי טיפל בעלייה לארץ ישראל על בסיס הסרטיפיקטים שהנפיק המנדט הבריטי בארץ ישראל לצורך עליה לגאלית לארץ ישראל.
קרל לוץ ביקש מבנה מיוחד שנחכר מסוחר זכוכית יהודי בשם ארתור וייס, לצורך הטיפול באמצעי ההגירה והאדמיניסטרציה והכנת הדרכונים הקולקטיביים שנדרשו כדי שהממשל ההונגרי יאשר את ההגירה לאנשים הרשומים בו. המשרד לרישום בקשות העלייה ולארגון העלייה פעל תחת השלט: מחלקת ההגירה ייצוג אינטרסים זרים, שגרירות שווייץ. עד לסיום התהליכים האדמיניסטרטיביים של ההגירה, המבקשים קיבלו אישור לפיו הם רשומים בדרכון קולקטיבי ועד ליציאתם מהונגריה הם אזרחים שווייצרים ונמצאים תחת חסות הנציגות השווייצרית. מסמך זה מוכר בשם Schutzpass כתב חסות. הבניין והשוהים בו נהנו ממעמד אקסטריטוריאלי. השגרירות השווייצרית ייצגה בהונגריה גם את בריטניה כולל את ענייני ארץ ישראל, כחלק מהאימפריה הבריטית ואת סידורי העלייה לארץ ישראל.
שלושה שבועות לאחר הצלחת הפלישה לנורמנדיה (Normandy) על ידי כוחות בעלות הברית ב-6 ביוני 1944, אישר פורום שרי הממשלה ההונגרית את התזכיר של שגרירות שווייצריה למימוש 7,800 סרטיפיקטים שהיו ברשות המשרד הארץ ישראלי בבודפשט ואשר הונפקו על ידי הרשויות בפלסטינה א"י האדמיניסטרטיביים של ההגירה.
תנועות הנוער הציוניות דרשו את ייצוגן בבית הזכוכית ומחודש אוגוסט החל לפעול בו 'מדור החלוץ' בניהולו של רפי בנשלום. בחדר זה חימשו פעילי המחתרת את חבריהם בתעודות מזויפות. כאן קיבלו את משימותיהם חברי המחתרת, פה תודרכו המועמדים לבריחה מעבר לגבול, לכאן הגיעו המסרים המוצפנים על גניבת גבול שעלתה יפה, ממקום זה כיוונו את השליחים-הקשרים למחנות עבודות הכפייה.
אלכסנדר גרוסמן הגיע לבית הזכוכית בשלב כאשר החליטו אנשי תנועות הנוער להכניס למתחם המבנה יהודים שלא יכלו או ידעו להסתוות כגויים. הוא יחד עם שמחה הונוולד ניהלו את סדר היום של האנשים שהסתתרו שם, בין 3000 ל-4000 איש, להזין אותם, לשמור על הסנטציה וכו'. גרוסמן הצטרף ליוזמה של קראוס להדפיס תעודות שוצפאס מזויפות לאחר שקרל לוץ הנפיק תעודות חסות כאלה מ-23 באוקטובר, אחרי פגישתו עם שר החוץ ההונגרי החדש של המשטר הפשיסטי של מפלגת צלב החץ, שאישר בעצם את הבקשה אך לא נתן אישור רשמי. את המימון להדפסת התעודות "בלנקו" בבתי הדפוס קיבל מיהודים אמידים. אנשי המחתרת התגייסו למלא את התעודות, להחתימן ולהפיצן בין כל יהודי בודפשט. מפעל ההצלה של משה קראוס יחד עם המחתרת הציונית סייעו בהדפסה והפצה של עשרות אלפי תעודות כאלה. כך ניצלו רבבות.
לחדר החלוץ ב'בית הזכוכית', הגיעו הידיעות על חברי מחתרת שנתפסו, שנכלאו ומשם דאגו לחלצם מהשבי. במדור 'החלוץ' התנהלו גם הדיונים והמשא ומתן עם נציגי קבוצות האנטי גרמניות על שיתוף פעולה כל הפעילות הזאת בחדר 'מדור החלוץ' התנהלה ללא ידיעת הנהלת בית הזכוכית וללא ידעת הקונסול קרל לוץ. גם ההתייעצויות של הנהגת 'מחתרת תנועות הנוער הציוניות' נערכו בין כותלי בית הזכוכית הבטוחים, במקום נקודות מפגש מזדמנים ומסוכנים בבתי קפה ובפארקים. בתוכו מצאו את מקומם עריקים ממחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא הונגרי), משפחות פעילים ציוניים, חברי המחתרת - חניכי תנועות הנוער ואחרים. בנובמבר הוצב שלט שגרירות שווייץ גם ברחוב וקרלה 17 (Wekerle), היום רחוב הרצגפרימאש (Hercegprímás). שם התקבצו חיש מהר 700 יהודים. בחודש דצמבר שברו במרתף את הקיר המפריד לבית השכן, רח' ואדאס 31, המשכן הנטוש של התאחדות הכדורגל ההונגרית ושוכנו שם כ-1000 חניכי תנועות הנוער בפיקודו של ד"ר שמשון נתן. 'מחתרת תנועות הנוער הציוניות' ארגנה את החיים הפנימיים בכוורת של שלושה המבנים, מבין הרבים נזכיר את שמחה הונוולד, משה בידרמן ובנימין פייגנבאום. בבית הזכוכית (שלושה מבנים) מצאו מקלט בטוח מעל 4000 יהודים וזכו לשחרור ב-18 בינואר 1945 על ידי הצבא האדום. הבית שנבחר לשמש משרד לארגון הגירה, הפך למקלט ענקי ליהודים נרדפים, לא במעט בזכות מחתרת תנועות הנוער הציוניות.