נג'יב מיקאתי
קריירה פוליטית

ב-4 בדצמבר 1998 נתמנה לשר העבודות הציבוריות בממשלת לבנון, ובשנת 2000 נבחר לפרלמנט הלבנוני כמייצג מחוז הבחירה טריפולי, במקומו של עומר כראמי. כחבר פרלמנט, פיתח לעצמו מיקאתי תדמית של פרו-סורי בזכות קשריו הטובים עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד.
ב-2004 ייסד את מפלגת תנועת תהילה (حركة مجد) שהוא עומד כיום בראשה. מרגע שנבחר לפרלמנט הלבנוני מטעם מחוז טריפולי היה מיקאתי מועמד לרשת את תפקיד ראש הממשלה במקום רפיק אל-חרירי ועומר כראמי. בשנת 2005, בעת כהונתו של כראמי, נרצח רפיק אל-חרירי. חברי אופוזיציה האשימו את סוריה במעשה, ודרשו כי תסיג את כוחותיה ואת אנשי המודיעין שלה מתחומי לבנון – דרישה שנתקלה בהתנגדותו של כראמי הפרו-סורי. כמה ממנהיגי האופוזיציה אף האשימו את ממשלת כראמי במעורבות ברצח. למרות האיסור על הפגנות ציבוריות גברה המחאה הציבורית ברחובות לבנון, והאופוזיציה הודיעה על כוונתה להגיש הצעת אי-אמון בממשלתו של כראמי, דבר שאילץ אותו להגיש את התפטרותו ב-28 בפברואר 2005, ולהמשיך לכהן כראש ממשלת מעבר.
עשרה ימים לאחר התפטרותו, ובעקבות הפגנות תמיכה בסוריה שנערכו בביירות, החזיר אותו הנשיא אמיל לחוד לתפקידו והטיל עליו להקים ממשלה חדשה. כראמי ניצל את ההזדמנות כדי לקרוא לכל המפלגות להצטרף לממשלת אחדות לאומית, אך מאמציו עלו בתוהו וב-13 באפריל הגיש את התפטרותו פעם נוספת.
מאז ההתפטרות קיים נשיא לבנון התייעצויות בארמון הנשיאות עם חברי הפרלמנט, כדי שאלה ימליצו על מועמד חדש לתפקיד. כל זאת, בשעה שבלבנון הלך וגבר החשש מפני תוהו ובוהו פוליטי עד הבחירות הכלליות שאמורות היו להיערך במדינה חודשיים לאחר מכן, וכלל לא היה ידוע אם ייערכו במועדן.
במשא ומתן על הקמת ממשלה חדשה הסתמן קונצנזוס כי מיקאתי הוא המתאים ביותר לתפקיד. למרות היותו פרו-סורי ועל אף קשריו הקרובים עם נשיא סוריה אל-אסד, הבטחתו להדיח את ראשי מנגנוני המודיעין בלבנון, אשר לדעת לבנונים רבים היו מעורבים בהתנקשות בראש הממשלה לשעבר חרירי, והתחייבותו הפומבית לקיים את הבחירות במועדן ולא להתמודד בהן, העניקו לו את תמיכת האופוזיציה האנטי-סורית מול המועמד השני, שר ההגנה הלבנוני הפרו-סורי הקיצוני עבד א-רחים מֻראד, ואת הניצחון (בתמיכתם של 58 צירים). המינוי החדש התבצע יומיים בלבד לאחר התפטרותו של כראמי.
על מיקאתי היה להיערך לבחירות באופן מיידי בהתאם לחוקת לבנון. פוליטיקאים אנטי-סורים האשימו את נשיא לבנון לחוד ואת ראש הממשלה הקודם כראמי בגנבת השלטון על ידי יצירת ממשלה קבועה כדי למנוע בחירות, שהמפלגות האנטי-סוריות היו בטוחות שהן צפויות לנצח בהן.
כפי שהבטיח, העביר מיקאתי במהרה חוק בחירות בפרלמנט. הבחירות שהתקיימו היו הראשונות שבהן הושג רוב מוחלט (72 מושבים מתוך 128), שניתן לברית שהנהיג סעד חרירי, בנו של רפיק אל-חרירי; ב-36 מתוך מושבים אלה זכתה מפלגתו של חרירי זרם העתיד.
ב-25 בינואר 2011, בהיותו מועמד האופוזיציה לרשת את תפקיד ראש הממשלה לאחר נפילתה של ממשלת סעד חרירי, השיג מיקאתי את הרוב הדרוש בפרלמנט והוטל עליו להרכיב את הממשלה החדשה. הממשלה הוצגה לאחר עיכובים רבים, ביוני 2011. ב-22 במרץ 2013 התפטר מתפקידו, אולם רק ב-15 בפברואר 2014 הושגה הסכמה על הקמת ממשלה חדשה והתפטרות מיקאתי נכנסה לתוקף.
ב־26 ביולי 2021 הוטלה עליו מלאכת הרכבת הממשלה בפעם השלישית. ב-10 בספטמבר 2021 הצליח מיקאתי בהרכבת הממשלה ונכנס לתפקידו. מיקאתי כיהן כראש הממשלה במהלך הלחימה בין חזבאללה לישראל במלחמת חרבות ברזל, החל מ־8 באוקטובר 2023.
מיקאתי כיהן כראש ממשלת לבנון במקביל לאי־מינויו של נשיא לבנון לאחר תום כהונת מישל עאון ב־2022 בעקבות אי ההצלחה להביא למינוי נשיא מוסכם בפרלמנט הלבנוני. לאחר בחירת ג'וזף עאון לנשיא לבנון בינואר 2025 מינה עאון את נוואף סלאם לראש ממשלת לבנון.