ספינות הסער
המשך בניין כוח לחימת השטח > קורבטת > סער 5

היזמה לבניית קורבטה גדולה יותר מספינות הטילים החלה במספנות ישראל בשנים 1975–1976. המהנדס הראשי חיים שחל לא הסתפק בספינות סער 4 הנבנות ושאף לבנות כלי שיט גדול יותר. שחל הציג תכנון ראשוני של קורבטה נושאת מסוק, שתאריך את זירת הפעולה של חיל הים. מפקדים בחיל באותה עת רצו לשמור על כמות יחידות הקו, ראו בסער 4 את הכלי הגדול ביותר המתאים, ולא חשו צורך בכלי גדול יותר לחיל הים, שיגרום להקטנת מספר יחידות הלחימה.
הצעת המספנות זכתה לאוזן קשבת אצל זאב אלמוג וכאשר זה מונה למפקד החיל הציג כוונה לביסוס כוח לחימת השטח העתידי על קורבטות כאלה. ממאמר שפרסם אריאל שרון על היערכות כנגד שלושת המעגלים של מדינות ערב, הובן כאילו חיל הים יידרש להילחם במרכז הים התיכון. כאשר הוברר שאין בכוונתו של שרון להפעיל כוח מחוץ לזירה הקרובה, עודכן הצורך המבצעי לאונייה רב תכליתית בזירה הקרובה.
אף כי עקרונות האפיון היו שונים, נשמרה המילה סער בשם הדגם. כך שימש המוניטין של ספינות הסער לדגם החדש. הקורבטה הוצגה ככלי רב תכליתי, שיופעל בכל משימות חיל הים. הצורך ברב תכליתיות נבע מהערכה שמפקדת ח"י לא תוכל לחזות את צורת הקרב ויש להגן על האזורים החיוניים בים בצורה מתמדת כנגד מי שיבוא. בתוכנית נדרש תקציב לבניית שמונה קורבטות סער 5 שיחליפו את הדגמים שנבנו בשרבור.
לרכישת ספינה נושאת מסוק סער 5 שתוכל לפעול במזג אוויר גרוע ובטווחים רחוקים לא הייתה התנגדות בחיל הים. חלק גם חשבו שניתן יהיה לשפר את היכולת החילית נגד צוללות אויב. אולם הצגת הקורבטה כמחליפה של כל ספינות הסער נראתה לחלק מהאנשים שגויה. הקורבטות גדולות ויעלו יותר, ולכן ניתן יהיה לרכוש מהן מעט יחידות לחימה. לדעתם, התבססות על כלי שיט גדול תהווה סתירה ללקחי הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. בקרבות ובהפלגות הליווי עמדו הספינות מדגם סער 4 בהצלחה.
לביסוס הצורך בקורבטה לזירה הקרובה, הוצגה תפישת לחימה שהייה מוקדמת ורצופה שלא הייתה קיימת עד אז בלוחמת השטח. שהייה באזור קבוע בים הפתוח אינה נותנת יתרון. התפישה נראתה כתירוץ ובמטה הכללי התגבשה עמדה שלילית ”אף מיל לסטי"ל.” הרמטכ"ל רפאל איתן בסיכום דיון מטכ"ל אפריל 1982 פסל את התוכנית.
איתן, שכל הווייתו אמרה יוזמה התקפית, לא הסכים לראות ב"שהייה מוקדמת ורצופה" תפישת לחימה, ודרש מחיל הים לשוב ולבחון את הנושא. עקב אירועי טבח סברה ושתילה אולץ איתן לסיים את תפקידו כרמטכ"ל. הרמטכ"ל משה לוי לא המשיך בקו של איתן, ולבקשת חיל הים, אישר תכנון הקורבטה סער 5 בארצות הברית.
ארגוני המחבלים הפלסטינים שהורחקו מלבנון המשיכו ליזום פעילות טרור. ב-4 אפריל 1985 זמן קצר לאחר שאברהם בן שושן נתמנה למפקד החיל, יצא חיל הים לתקיפת אוניות מחבלים בנמל ענאבה באלג'יר. במהלך מבצע דרך נץ הורע מזג האוויר ונדרשו ימאות מעולה והרבה מזל לסיים את הפעולה ללא נזקים. הלקח שנרכש בפיקוד חיל הים היה: צורך בכלי שיט גדולים לפעולה בזירה הרחוקה, כתוספת לספינות הסער ולא במקומן.
בעת שתכנון הסער 5 הושלם, במטה הכללי נמשכה התנגדות. הפעם מצד האלוף אהוד ברק, שכראש אגף התכנון, היו לו עדיפויות אחרות לניצול כספי הסיוע הביטחוני.
הרמטכ"ל דן שומרון מינה את עוזר שר הביטחון, האלוף ישראל טל, לבדוק את הנושא ולהגיש המלצות. טל המליץ על רכישת הסער 5 והמלצתו סייעה לרמטכ"ל להתגבר על התנגדות אגף התכנון.
הבקשה לרכש סטי"לים נדונה בממשל האמריקאי בסמיכות לאחר ההחלטה על ביטול פרויקט הלביא. הייתה זו הזדמנות לרצות את ישראל. בכיר ממשרד ההגנה דב זקהיים - שהמליץ על ביטול פרויקט הלביא - נשלח שוב לבדוק את נושא סער 5. זקהיים המליץ לבנות את הקורבטות עבור ישראל בארצות הברית. בכך יכול היה לתת מענה חיובי לבקשת חיל הים מתוך השקעה בתעשייה הביטחונית האמריקאית. שלוש קורבטות טילים מדגם סער 5 נבנו בנורת'רופ גרומן שיפ סיסטמס והצטרפו לסד"כ חיל הים באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.
מהעקרונות שהיוו בסיס לתוכנית ספינות הסער נותר רק השם - סער 5. הפעלת הקורבטות מאפשרת לחיל הים זרוע ארוכה לפעול במרחקים. השפעתן על הכושר להתעמת עם כוחות אחרים בהשוואה לספינות מדגם סער 4.5 שנויה במחלוקת.
במלחמת לבנון השנייה פעלו קורבטות הסער 5 בהצלחה במשימת חסימת השיט לחוף לבנון. הן שהו בים זמן רב ולא נזקקו להיכנס לנמל, בעת שבסיס חיפה היה בטווח רקטות חזבאללה. טבילת האש הראשונה של הקורבטה לא הייתה מוצלחת. חיל הים הופתע מהמצאות טילי חוף-ים בידי חזבאללה. אח"י חנית נפגעה מול חוף ביירות מטיל C-802 שנורה מהחוף, כתוצאה מדרך הפעלה שגויה ואי הפעלת אמצעי גילוי ולחימה נגד טילים. הטיל פגע במנוף מחוץ לגוף הספינה. פרצה שרפה במדורים האחוריים וארבעה חיילים ששהו בם נספו. עקב המבנה האיתן של הקורבטה ומנהיגות מפקד הספינה, הצליח הצוות למנוע את טביעתה.