stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון צור השני
רקע

עם כניסת כוחות צה"ל ללבנון בתחילת מלחמת לבנון הראשונה, קיבלו אותם התושבים השיעיים לרוב באהדה, חיילי צה"ל אף נכחו בטקסי יום העשוראא בעיירה נבטיה באוקטובר 1982. מאחר שמטרת צה"ל המוצהרת הייתה להילחם בארגונים הפלסטיניים שהשתלטו על דרום לבנון ושניהלו קרבות נגד המיליציות השיעיות בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון. מדינת ישראל כרתה ברית עם הגורם השלישי באזור, המיליציות הנוצריות, והזניחה את הקשרים עם השיעיים. לוואקום שנוצר נכנסה איראן בסוף 1979, כמה חודשים לאחר המהפכה האיראנית, אז הגיעו לראשונה לאזור מתנדבים איראניים. באפריל 1980 פתחה איראן גם קונסוליה בנבטיה. באזור בעלבכ שבבקעת הלבנון, בו אוכלוסייה שיעית גדולה, החלו משמרות המהפכה האיראניות לארגן מיליציה חדשה במקום הארגון השיעי אמל שבהדרגה הפסיקו לתמוך בו. מטרתם הייתה לחזק את מעמדם של השיעיים בלבנון, שאף על פי שהיו העדה הגדולה ביותר לא הייתה להם השפעה פוליטית והיישובים שלהם לא זכו לפיתוח או תמיכה ממשלתית, אך בעיקר להפיץ את המהפכה האיסלאמית במזרח התיכון.
הפיגוע

מכונית התופת, שהכילה 500 ק"ג חומר נפץ, פרצה בנסיעה מהירה אל חצר המפקדה בשש בבוקר. למרות יריות השומרים הצליח הנהג המתאבד להגיע אל מגרש החניה ולהפעיל את המטען. בפיצוץ קרס הבניין בו שכנה מפקדת השב"כ ומפקדת משמר הגבול שלידה. רוב החיילים שהיו במתחם ישנו באוהלים וכך ניצלו. ארגון הג'יהאד האסלאמי (אנ'), מיליציה שיעית (שאחר כך תהפוך לחזבאללה), קיבל עליו את האחריות לפיגוע.
מתחקיר שנערך לאחר האסון עלה כי המחבל המתאבד הגיע במכונית התופת מהעיירה בעלבכ שבבקעת הלבנון.
יחידת החילוץ של צה"ל עמלה בחילוץ קשה ומסובך לאתר ניצולים בבניין. האסון הניב מסקנות ולקחים המלווים את ישראל עד היום, בשני תחומים:
הוכר הצורך בצה"ל בהקמתה של יחידה מיומנת וייעודית לפעולות חילוץ והצלה, דבר שהביא להקמת יחידת החילוץ וההצלה הארצית.
האסון סיפק הזדמנות למחקר רפואי בתחום הטיפול בתסמונת מעיכה, האופיינית לקורבנות של התמוטטות בניינים. מחקר זה איפשר לשפר את סיכויי הישרדותם של מי שנלכדים בבניינים שהתמוטטו, בין באסונות טבע ובין בנסיבות אחרות.
בעקבות האסון הוקמה ועדת חקירה לחקירת נסיבות האסון בראשות האלוף אמנון רשף, שהגישה את מסקנותיה הראשוניות ב-16 בנובמבר 1983
הנצחה

טקס אזכרה ממלכתי לציון האסונות בצור נערך לראשונה בהר הרצל בירושלים בשנת 2017, 35 שנים לאחר האסון הראשון. הטקס אורגן ביוזמת ילדיהם של הרוגי ונפגעי האסון, והשתתפו בו שרים בממשלה ובכירים בצה"ל ובמשמר הגבול.
בשנת 2021, מועצת העיר טבריה החליטה על הקמת אנדרטה ומצפור לזכר חללי האסונות.
ראו גם

אסון צור הראשון
הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות
הלחימה בדרום לבנון (1982 - 2000)
ארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אוסטרליה 
 משרד אחראי:  ארגון הביון המשולב
 סוכנות אם:  משרד ההגנה האוסטרלי
 תאריך הקמה:  1 במאי 1969 
 ראש:  מת'יו הול
 מטה מרכזי:  משרדי ראסל, קנברה
 www.defence.gov.au/dio
 
ארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי (באנגלית: Defence Intelligence Organisation, בראשי תיבות: DIO) הוא גוף של צבא למודיעין האחראי על תחום המודיעין האסטרטגי ומודיעין טכנולוגי, זהו סוכנות ביון צבאית המספקת שירותי ייעוץ בענייני הגנה ומסייעת לגיבוש החלטות הממשלה בענייני הביטחון הלאומי.
זהו הגוף העיקרי לתכנון מבצעים של כוחות ההגנה. הגוף אינו מסתפק באיסוף מודיעין או ביצוע פעולות סמויות בלבד אלא גם מנהל מבצעים בתחום כלכלת הצבא, טרור בינלאומי ומניעת הפצת נשק להשמדה המונית.
הארגון מהווה חלק מקהילת המודיעין האוסטרלית והיא חלק מקבוצת המודיעין והמדיניות האסטרטגית של משרד ההגנה, יחד עם הארגון למודיעין מרחבי והמינהל למודיעין אותות האוסטרלי (ASD). ראש הארגון מייג 'ור גנרל מת' יו הול.
ב.מ.וו 327

| --- | --- |

BMW 327
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1937–1941, 1946–1955
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  BMW 326
 מודל אחריו:  EMW 327
 חברת אם:  Bayerische Motoren Werke AG
 מרכב:  2 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,500מ"מ
 רוחב:  1,600 מ"מ
 גובה:  1,430 מ"מ
 משקל:  1,100 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,750 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1971 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש
ב.מ.וו 327 קופה
ב.מ.וו 327 (BMW 327) היא מכונית בתצורת קופה וקבריולה שיוצרה על ידי חברת BMW הגרמנית בין השנים 1937–1941, ולאחר מלחמת העולם השנייה בין השנים 1946–1955. יוצרו 1,955 יחידות לפני מלחמת העולם השנייה, ו-505 יחידות לאחר מלחמת העולם השנייה.
לפני מלחמת העולם השנייה יוצר הדגם ב.מ.וו 272 בעיירה אייזנך (Eisenach) במדינת תורינגיה, (בגרמנית Thüringen). בשנת 1945 נכבשה העיירה על ידי כוחות ארצות הברית, מפעל הרכב נהרס לחלוטין ולכן הייצור עבר למינכן, מחוץ למטה החברה.
חברת בריסטול הבריטית אשר ייצרה את דגם ה-בריסטול 400 (Bristol 400) אשר המנוע והגריל הרכב הקדמי היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326, וסגנון הגוף על דגם ב.מ.וו 327.
דגמי ב.מ.וו 327

2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - קופה (יוצר משנת 1938)
תמונות

ב.מ.וו 327, שנת 1940
ב.מ.וו 327
ב.מ.וו 327 - פנים הרכב כולל לוח מחוונים
ב.מ.וו 327 - מבט לתא הנהג כולל לוח מחוונים (שעון אנלוגי על מכסה תא הכפפות)
ב.מ.וו 327, קבריולט
ב.מ.וו 327, קבריולט
ב.מ.וו 327, קופה
ב.מ.וו 327, קופה, שנת 1939
ב.מ.וו 327, קופה, שנת 1939
ב.מ.וו 327, קופה
ראו גם

ב.מ.וו 3/20
ב.מ.וו 326
בריסטול 400
בוריספיל

בוריספיל (באוקראינית: Бориспіль, ברוסית: Борисполь) היא העיר השלישית בגודלה[דרושה הבהרה] במחוז קייב שבצפון-מרכז אוקראינה, ומשמשת כמרכז המנהלי של מחוז משנה בוריספיל. העיר מרוחקת כשלושים קילומטרים מעיר הבירה קייב.
מקור שם העיר הוא משמו היווני של הדנייפר, בוריסטנס (Βορυσθένης).
התיעוד הראשון של העיר הוא משנת 1154, שמה הנוכחי הוא מ-1590. בשנת 1956 שודרגה בוריספיל למעמד של עיר.
נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל הסמוך לעיר, הוא נמל התעופה הראשי של אוקראינה, ומשמש את מרבית הטיסות הבינלאומיות במדינה.
לבוריספיל הסכם ערים תאומות עם העיר דומודדובו שבמחוז מוסקבה, רוסיה.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ב.מ.וו 2000

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1966–1972
 יחידות שיוצרו:  143,464
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל אחריו:  ב.מ.וו סדרה 5
 חברת אם:  Bayerische Motoren Werke
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,501 מ"מ
 רוחב:  1,710 מ"מ
 גובה:  1,450 מ"מ
 משקל:  1,130 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,552
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,990 סמ"ק, המפיק 100 כ"ס
 מהירות מרבית:  170 קמ"ש
 צריכת דלק:  12 ליטר ל-100 ק"מ (נסיעה משולבת)
 מעצב:  אברארד וולף (Eberhard Wolff)
ב.מ.וו 2000 (BMW 2000) היא מכונית סלון, תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1966–1972. יוצרו 143,464 יחידות.
היסטוריה

בשנת 1960 Harald Quandt צבר שליטה בחברת ב.מ.וו. פרויקט "Neue Klasse" ("סדרה חדשה") יצא לדרך. Fritz Fiedler מונע למהנדס הראשי, Eberhard Wolff היה אחראי על עיצוב הרכב, Hofmeister Wilhelm היה אחראי על הנדסת הגוף, ו-Alex von Falkenhausen על בניית ועיצוב המנוע.
הצוות היה אמור לייצר מכונית עם מנוע חדש, מה שחברת ב.מ.וו לא עשתה מאז שנת 1933 כשפיתחה את ב.מ.וו 303. הרכב המשפחתי היחיד שיוצר היה ב.מ.וו 700 ובשוק הורגש ביקוש לדגם גדול ומהודר יותר. התשובה הייתה ב.מ.וו 1500. בדצמבר 1964 נפסק ייצור דגם ה - ב.מ.וו 1500 והמחליפה הייתה ב.מ.וו 1600, שיוצרה עד שנת 1971. בסוף 1963 הוצג דגם ה-ב.מ.וו 1800.
בשנת 1966 התחיל יצורו של דגם "ב.מ.וו 2000", 4 דלתות, אשר הסתיים בשנת 1972.
משנת 1965–1969 יוצרו דגמי ב.מ.וו 2000, גרסת קופה: BMW 2000 CS ו-BMW 2000 C. יוצרו סך הכל 13,691 יחידות.
גרסאות ב.מ.וו 2000

BMW 2000
BMW 2000 Ti
ראו גם

ב.מ.וו 1500
ב.מ.וו 1600
ב.מ.וו 1800
ב.מ.וו 2000 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ב.מ.וו 2000
ב.מ.וו 2000
ב.מ.וו 2000
ב.מ.וו 2000
אפרים שוחמי

אפרים שוחמי (1871 – אוקטובר 1934) היה איש ציבור, רוקח ועיתונאי יהודי-טורקי שפעל באיזמיר שבטורקיה.
קורות חיים

נולד באיזמיר שבטורקיה בשנת 1871 (ה'תרל"א), לאביו אברהם שוחמי. בצעירותו למד בתלמוד תורה המקומי, ומשם המשיך ללימודי רוקחות.
בפעילותו הציבורית, ייסד באיזמיר את סניף הלשכה להטפת השלום בעולם, ונמנה עם מייסדי אגודת חניכי האליאנס בעיר. כן פעל רבות לטובת עניי העיר, בייחוד במתן עצות לתרופות. בשנת 1897 נישא לוידה ויקטוריה בת חיים משה ארדיט.
קורות חיים > העיתון איל מונדו

כדי לתת במה להגותו ולדעותיו, שוחמי החל בשנת 1921 להוציא לאור את העיתון "איל מונדו" ("העולם").
היה זה שבועון כללי, שמטרתו הייתה לעודד ולסייע לקהילה בארגונה, לשמש לה לפה אל מול השלטון, ולהתגונן מפני מתקפות בעיתונות הלא-יהודית.
מבנה העיתון כלל מאמר ראשי, חדשות פוליטיות מהעולם, חדשות מקומיות, ידיעות על עולם המסחר ומדור סאטירה, שנכתבו בידי מספר כותבים. למרות שהעיתון נקט בעמדה טורקית לאומית, הוא יצא בתוקף להגנת היהודים כל אימת שהדבר נצרך.
בשנת 1923 סגר שוחמי את העיתון, ועבר להתגורר בפריז שבצרפת. כך הגיעו לסיום חיי העיתון היהודי האחרון שיצא לאור באיזמיר.
שוחמי הלך לעולמו בפריז בחודש אוקטובר 1934 (חשוון ה'תרצ"ה), כעני וחסר כל.
הערות שוליים

↑  עיתון "איל נוב'יליסטה", כ"ו באייר תרנ"ז.
ארוניה

| ארוניה |
| --- | --- |
 ארוניה סגול
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: ורדיים
סוג:: ארוניה
שם מדעי
 Aronia ‏מדיקוס
Aronia.
ארוניה (שם מדעי: Aronia) הוא סוג של שיח נשיר ממשפחת הורדיים. מקורו מצפון אמריקה שם הוא גדל ביערות לחים וליד ביצות.
העלים של הארוניה הם עלים ירוקים פשוטים, אליפטיים עם שוליים מחורצים. בסתיו העלים משנים את צבעם לאדום עז. הפרחים קטנים עם חמישה עלי כותרת וחמישה גביעים כאשר הפרחים צומחים בחבורה של בין 10 ל-25. הפרי קטן עם עפיצות עזה.
פירות הארוניה חמצמצים ועפיצים, והם מכילים כמות רבה של ויטמין C ונוגדי חמצון. הם נמכרים כמיץ, ריבה, ליקר וכדומה.
תיאור

קיימים שני מיני בר של הארוניה, ארוניה אדומה (Aronia arbutifolia) וארוניה שחורה (Aronia melanocarpa). בנוסף קיים מין שהוא הכלאה של שני מיני הבר והוא ארוניה סגולה (Aronia prunifolia).
ארוניה אדומה - גובהו בין 2 ל-4 מטר ולעיתים רחוקות יכול להגיע עד 6 מטר. עליו רחבים, עד 8 סנטימטר. הפרחים בצבע לבן או ורוד חיוור עם עלי גביע בולטות. הפרי אדום וגדל בסתיו ובחורף.
ארוניה שחורה - מין זה קטן יותר מהמין האדום וגובהו מגיע עד מטר ולעיתים נדירות עד 3 מטר. עליו קטנים מ-6 סנטימטר. הפרחים לבנים, עם עלי גביע בולטים. הפרי שחור וגדל בעיקר בסתיו.
ארוניה סגולה - ככל הנראה מדובר בהכלאה של המין האדום והמין השחור. פירותיו בצבע סגול כהה והוא גדל בסתיו.
שימושים על ידי האדם

הארוניה הוא צמח נוי נפוץ עקב עמידותו לבצורות, זיהום אוויר, חרקים ומחלות. בנוסף הוא גדל בצורה טובה גם מתחת לעצים.
מפירות הארוניה ניתן לייצר ריבה, סירופ, מיץ, תה וליקר. ניתן לעשות מיץ מארוניה אך מיץ זה הוא עפיץ ולא מתוק כלל, אולם הוא משמש כתחליף לצבע מאכל אדום במיץ טבעי, כמו למשל במיץ רימונים. השימוש בו מתבצע גם בעקבות רמת ויטמין C ונוגדי חמצון גבוהה.
ארוניה אדומה
אקליפטוס (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע שולי נתן
 יצא לאור:  תרפ"ט 1929
 שפה:  עברית
 כתיבה:  רחל המשוררת (1929)
 לחן:  שמואל הרולד
 
המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
אֵקָלִיפְּטוּס (בכתיב המקורי: אֵיקַלִּפְּטוּס) הוא שיר עברי של המשוררת רחל. השיר התפרסם ב-24 באפריל 1929 (י"ד בניסן תרפ"ט) ב"מוסף העלייה השנייה" שהוציא עיתון "דבר" במלאת 25 שנה לראשית העלייה השנייה. בשנה שלאחר מכן נכלל השיר בשני משלושת קובצי שירתה, "מנגד" (תר"ץ–1930). לימים הולחן השיר ובוצע על ידי שולי נתן.
תכניו של השיר

השיר משולב בחריזה והוא בנוי משלושה בתים.
המשוררת מספרת על עץ חזק וגבוה (אקליפטוס) שנכרת ו"נרצח" על ידי האדם. האדם מצטייר פה כרוצח טבע כי העץ ”מְעוֹלָל בְּעָפָר” ו”שָׂרוּעַ דֹּם”.
העץ הוא כמין "עירום" מאחר שכרתו אותו וזה תמיד יראה שהוא יכעס על האדם ולא יגדל שוב אבל בעוד שנה, העץ יגדל ושוב יגדל נוף יפה ושמח.
המשוררת אומרת שצריך להתפלא על זה שהעץ שכח וסלח כי האדם לא פעם כרת את העצים לטובתו מבלי לרחם ולהתחשב בעץ. רחל כועסת על האדם ורואה בעץ תופעת טבע מיוחדת - "טבע טוב מן האדם". השיר משמש פעילים ואקטיביסטים בעת מאבקים נגד כריתת עצים בישראל.
לקריאה נוספת

ראובן קריץ, על שירת רחל, תל אביב: פורה, תשמ"ז 1987, עמ' 169–170. (במהדורת תשס"ג 2003: עמ' 238)
הערות שוליים

↑  רחל, אֵיקַלִּפְּטוּס, דבר, 24 באפריל 1929.
| שירת רחל |
| --- | --- | --- |
| ספיח (1927) | זמר נוגה • אל ארצי • רחל • כאן על פני אדמה • אני • כנרת • הן יצאנו בסך • כוחי הולך ודל • מיכל • פגישה, חצי פגישה • יום בשורה |  |
| מנגד (1930) | עקרה • ספר שירי • ואולי לא היו הדברים... • אם צו הגורל... • להקיץ ולדעת • זמר • גן נעול • העברת ידך • לא פעם, בקיץ • פשטתי יד לבקש רחמים • הוי ארצי הורתי • בלילה • שי • אקליפטוס • מנגד • זו הדרך • אני ואתה |  |
| נבו (1932) | אביב • רק על עצמי • הנה אקח את מבט עיניך • בגני נטעתיך • על הגורן • עם שחר • חג • מתי • כה ציפיתי ליום והגיע • ליד החלון |  |
| טיוטות ותרגומים | חופי ירדן • אל נא תשירי • התזכרי ליל אביב? • שיבה • אל גדר דחויה |  |
ב.מ.וו 1600

| --- | --- |

ב.מ.וו 1600
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1964–1971
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  BMW 1500
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,501 מ"מ
 רוחב:  1,709 מ"מ
 גובה:  1,450 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,550
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,573 סמ"ק, המפיק 83 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, (אופציה : הילוכים  אוטומטים 3 מהירויות)
 מעצב:  אברארד וולף (Eberhard Wolff )
ב.מ.וו 1600 (BMW 1600) היא מכונית משפחתית - סדאן, קומפקטית תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1964 לדצמבר 1971. בין השנים  1964-1966 יוצרו 9,728 יחידות.
"ב.מ.וו 1600" הייתה המכונית שהחליפה את דגם ב.מ.וו 1500 מ"הסדרה החדשה" (BMW New Class)  של חברת ב.מ.וו.
הסדרה כללה את דגמי ב.מ.וו 1500 שיוצרה בין השנים 1962-1964, ב.מ.וו 1600,  ב.מ.וו 1800 ו- ב.מ.וו 2000.
היסטורית פיתוח ב.מ.וו 1600

בשנת 1960  Harald Quandt צבר שליטה בחברת ב.מ.וו.  פרויקט  "Neue Klasse" ("סדרה חדשה") יצא לדרך.  Fritz Fiedler מונע למהנדס הראשי,   Eberhard Wolff  היה אחראי על עיצוב הרכב,   Hofmeister  Wilhelm היה אחראי על הנדסת הגוף,  ו- Alex von Falkenhausen  על בניית ועיצוב המנוע.
הצוות היה אמור לייצר מכונית עם מנוע חדש, מה שחברת ב.מ.וו לא עשתה מאז שנת 1933 כשפיתחה את ב.מ.וו 303. הרכב המשפחתי היחיד שיוצר היה ב.מ.וו 700 ובשוק הורגש ביקוש לדגם גדול ומהודר יותר. התשובה הייתה "ב.מ.וו 1500". בדצמבר 1964 נפסק ייצור דגם ה- ב.מ.וו 1500 והמחליפה הייתה "ב.מ.וו 1600", שיוצרה עד שנת 1971.
בשנת 1966 השיקה חברת ב.מ.וו את הדגם המשפחתי, בתצורת 2 הדלתות, מסדרת  ב.מ.וו 1600 : ב.מ.וו 1602 (BMW 1602) שיוצרה עד שנת 1975. נמכרו 266,967 יחידות.
בשנת 1967 זכתה ב.מ.וו 1600 במקום השני בתחרות מכונית השנה באירופה. במקום הראשון זכתה פיאט 124.
תמונות

ב.מ.וו 1600
ראו גם

BMW
ב.מ.וו 1500
ב.מ.וו 1800
ב.מ.וו 2000
ב.מ.וו 3200 CS
בוריקה

ערך זה עוסק בשמורת טבע. אם התכוונתם למאכל תוניסאי ממשפחת הבורקס, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 נתונים ומידות
 שטח:  0.32 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מחוז חיפה 
 קואורדינטות:  32°32′42″N 34°59′00″E﻿ / ﻿32.54489°N 34.98338°E﻿ / 32.54489; 34.98338
  (למפת הכרמל מוגדלת) בוריקה(למפת הכרמל רגילה) בוריקה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בוריקה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בוריקה
 
שְׁמוּרַת בּוּרִיקָה היא שמורת טבע בגוש יישובי אלונה, בגבעות המערביות של רמות מנשה, בין נחל דליה ונחל התנינים. שטח השמורה 323 דונם.
בקרבת מקום היה כפר ערבי בשם בוריקה (بريكة). תושבי הכפר ברחו ליישובי ואדי עארה ולמחנות פליטים בשומרון בזמן מלחמת העצמאות. שטח הכפר מכיל את מתקני הייצור והאחסון של המפעל "תעשיות חרושת חומרי נפץ" שבבעלות קבוצת תעבורה.
בשמורה צמחייה מגוונת. על עצי השמורה נמנים אלון התבור, אלון מצוי, אלת המסטיק, חרוב, לבנה רפואי, עוזרר קוצני, וזית אירופי. כן בשמורה יערה איטלקית, מוצית קוצנית, פרסיון גדול וקידה שעירה. עצי השמורה והצמחייה איפשרו לתושבי בוריקה בעבר למכור עץ להסקה. כמו כן ייצרו חפצים מצמחי האזור ובהם מטאטאים. בשמורת בוריקה גם ניקבה תת-קרקעית עם פירים שהיו חלק ממערכת המים של קיסריה. מערכת זו מתחילה ככל הנראה באזור עין צברים.
שמורת בוריקה הוכרזה ב-19 במאי 1967. במשך שנים היו תוכניות להרחיב את השמורה ב-6730 דונם נוספים ולכנות את השמורה המורחבת שמורת יער אלונה. אולם בסופו של דבר הוחלט ששמורת אלונה תהיה שמורה נפרדת משמורת בוריקה.
רוב שטח השמורה, כולל המסלולים המסומנים, נמצא בתחומי שטח אש.
הערות שוליים

↑  שמורת יער אלונה, אתר "טבע ונופים בישראל"
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
ארונס טארקוויניוס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־6 לפנה״ס 
 פטירה:  509 לפנה״ס סילבה ארסה, איטליה 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 
ארונס טארקוויניוס (בלטינית: Arruns Tarquinius‏; ? – 29 בפברואר 509 לפנה"ס) היה נסיך רומאי, בנו של מלך רומא האחרון לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס. נהרג במהלך קרב סילבה ארסיה. במחקר המודרני הוא נחשב (יחד עם רבים מבני דורו) לדמות אגדית למחצה.
ביוגרפיה

ארונס היה נצר למשפחת טארקוויניוס - משפחה ממוצא אטרוסקי אשר שלטה ברומא. הוא היה בנו השני של מלך רומא האחרון לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס. היה לו אח גדול בשם טיטוס ואח צעיר בשם סקסטוס.
המידע הראשון על חייו הוא מאנקדוטה לא מתוארכת המופיעה אצל ההיסטוריון המאוחר טיטוס ליוויוס. על פי ליוויוס, ארונס וטיטוס נשלחו יחד עם בן דודם לוקיוס יוניוס ברוטוס אל האורקל של דלפי. בטרם עזבו את דלפי, ביקשו ארונס וטיטוס מהאורקל שתגלה להם את זהותו של השליט הבא של רומא. האורקל השיבה כי הבא מביניהם שישק לאמו יזכה לשלוט בעיר. כך יצאו השלושה חזרה לרומא, כאשר טיטוס וארונס ממהרים לפגוש את אימם עם שובם. ברוטוס, שחשד כי נבואתה של האורקל הייתה מטאפורית, העמיד פנים שהוא נופל ארצה ונשק לאדמה. מקובל לראות בסיפור זה אגדה פוליטית חסרת ביסוס עובדתי.
בשנת 509 לפנה"ס, אנס אחיו סקסטוס את האצילה הרומית לוקרטיה. בעקבות המעשה, התארגן בעיר מרד של האצולה והעם בהנהגת ברוטוס, והוכרז על ביטול המלוכה. המלך ומשפחתו נמלטו אל העיר קאירה. לאחר כישלון הקשר הטארקוויני (אנ') להחזרת סופרבוס לכס המלוכה, עודד המלך המודח את הערים האטרוסקיות ויי וטרקוויניה לצאת כנגד רומא. ארונס מונה בידי אביו למפקד חיל הפרשים של הצבא שיצא אל רומא, בעוד המלך עצמו פיקד על חיל הרגלים. הצבאות נפגשו בקרב סילבה ארסיה ב-29 בפברואר. על פי המקורות, הקרב נפתח בהסתערות חילות הפרשים של שני הצדדים. ארונס נמלא זעם כאשר זיהה את ברוטוס מתקרב על סוסו תחת סמלי השלטון הרומאים וביקש להילחם בו בעצמו. ברוטוס, שזיהה את המתקפה המתקרבת, בחר להשיב לחימה. בזעמם, התעלמו שני הפרשים מביטחונם האישי והתרכזו רק בהסבת נזק לצד השני. כפועל יוצא נהרגו ברוטוס וארונס, האחד מחניתו של השני, ונפלו ארצה מסוסיהם. פובליוס ולריוס קיבל את הפיקוד על הצבא הרומי כולו, והקרב הסתיים בניצחון רומאי.
הערות שוליים

↑  טיטוס ליוויוס, ספר ראשון, 56.
↑  T.J Cornell, THE BEGINNINGS OF ROME: italy and rome from the bronze age to the punic wars (c.1000-264 bc),  Routledge, 1995. p. 216
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שני 6.
↑  פלוטרכוס, "חיי פובליקולה", 9.
ב.מ.וו 326

| --- | --- |

BMW 326
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1936–1941, 1946
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  BMW 319 
 מודל אחריו:  ב.מ.וו 328
 חברת אם:  Bayerische Motoren Werke AG
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,600מ"מ
 רוחב:  1,600 מ"מ
 גובה:  1,540 מ"מ
 משקל:  1,100 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,870 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1971 סמ"ק, המפיק 50כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  115 קמ"ש
 מעצב:  פריץ פידלר, אלפרד מדג
 
ב.מ.וו 326, קבריולה
ב.מ.וו 326 (BMW 326) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1936–1941, ולאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1946. יוצרו 15,936 יחידות לפני מלחמת העולם השנייה, ו- 16 יחידות לאחר מלחמת העולם השנייה.
ב.מ.וו 326 היה רכב הסדאן 4 דלתות הראשון של חברת ב.מ.וו.
לפני מלחמת העולם השנייה יוצר הדגם ב.מ.וו 272 בעיירה אייזנך (Eisenach) במדינת תורינגיה, (בגרמנית Thüringen). בשנת 1945 נכבשה העיירה על ידי כוחות ארצות הברית, מפעל הרכב נהרס לחלוטין, אך בניגוד לדגם ב.מ.וו 327  שייצורו עבר ל- מינכן, הצליחו לייצר 16 יחידות בגרסה מודרנית באזור שהיה תחת שליטה סובייטית.
חברת בריסטול הבריטית אשר ייצרה את דגם ה-בריסטול 403 (Bristol 403) אשר המנוע והגריל הרכב הקדמי היו מבוססים על דגם ה- ב.מ.וו 326.
בין מאפייני דגם ה- ב.מ.וו 326 : גלגל רזרבי בחלק האחורי של הרכב בכסוי פח בולט, ומערכת בלמים הידראולית.
דגמי ב.מ.וו 326

4 דלתות - סלון
4 דלתות  - קבריולה
תמונות

ב.מ.וו 326 קבריולט, 4 דלתות
ב.מ.וו 326 קבריולט, מבט לפנים הרכב
ב.מ.וו 326 קבריולט, 4 דלתות
ב.מ.וו 326, 4 דלתות
ב.מ.וו 326, שנת 1937
ראו גם

BMW
ב.מ.וו 3/20
ב.מ.וו 327
בריסטול 401
בריסטול 402
אפרים קרמר

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1953 (בן 70) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  אשת טורס 
 מספר צאצאים:  3 
 
אפרים (פרוקי) קרמר (נולד ב-2 בדצמבר 1953) הוא איש עסקים ישראלי, הבעלים והמנכ"ל של חברת התיירות אשת טורס, והבעלים והיו"ר של חברת "כרם ניהול בתי מלון".
ביוגרפיה

נולד בירושלים לאסתר לבית פרנקל, ילידת סטולין, עובדת סוציאלית בעיריית ירושלים, ולשלום קרמר, יליד סאנוק (שבמחוז לבוב, גליציה), חוקר ספרות ומבקר ספרות, שהיה מרצה לספרות בסמינר בית הכרם (בהמשך מכללת דוד ילין). גדל בשיכון העיתונאים (ירושלים) בשכונת טלביה. למד ביסודי בבית ספר בית הילד ובתיכון בגימנסיה העברית רחביה (סיים בשנת 1971). אחותו, רחל פארן, הייתה מורה ואחיו, עו"ד יהושע קרמר, קיבל את אות יקיר ירושלים לשנת 2022.
בשנים 1972–1975 שירת שירות צבאי כחייל וכקצין בינה רשתית (קב"ר) ביחידה 8200 בחיל המודיעין.
בשנת 1977 סיים תואר ראשון בכלכלה, ובשנת 1981 סיים תואר שני במנהל עסקים. את שני התארים למד באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1977-1985 עבד באגף התקציבים במשרד האוצר, כשתפקידו האחרון היה סגן הממונה על התקציבים לנושא תקציב הביטחון. בהיותו סגן הממונה על התקציבים היה אחראי לקיצוץ משמעותי בתקציב הביטחון שבוצע בשנת 1985. בתקופת עבודתו הושפע מהממונה על התקציבים יעקב גדיש (שכיהן בתפקיד זה בשנים 1980–1983) ולמד ממנו רבות.
בשנים 1985–1990 היה מנהל הכספים של חברת עשות אשקלון באשקלון, שהייתה אז חברת בת של תעש מערכות ועסקה בייצור ביטחוני.
בשנים 1990–1993 נסע מטעם עשות אשקלון להיות מנכ"ל זרוע השיווק של החברה בניו יורק, ארצות הברית (Ashot U.S.A). בתפקידו זה היה אחראי להשגת חוזי יצוא גדולים עבור יצרני מטוסים ומנועים בארצות הברית.
עם חזרתו ארצה בשנת 1994 עבר למגזר הפרטי. כעבור זמן החל לעבוד כמנכ"ל חברת אשת טורס ובהמשך רכש גם את הבעלות על החברה. תחת ניהולו צמחה החברה והפכה לאחת מחברות התיירות הגדולות בישראל. בנוסף, הקים קרמר יחד עם שותפו, גדי פריבר, את חברת "כרם ניהול בתי מלון" המנהלת שלושה בתי מלון: יערים וגורדוניה שנכללו בעבר יחד במלון מעלה החמישה וסמוכים לקיבוץ מעלה החמישה, ומלון אלמא בזכרון יעקב. בינואר 2024 פתחה חברת "כרם ניהול בתי מלון" בית מלון ראשון בחו"ל בפודגוריצה, מונטנגרו. המלון הקרוי Kings Park Hotel נמצא ב-50% בבעלותה.
במהלך השנים היה קרמר חבר בדירקטוריונים של כמה חברות, ובהן: התעשייה האווירית לישראל, עשות אשקלון ופויכטוונגר תעשיות.
משפחתו

נשוי לטובה לבית שמעונוביץ, שהייתה מורה לתנ"ך בבתי ספר תיכוניים וכיום עובדת כסוכנת נסיעות בחברת אשת טורס. אב לשלושה בנים.
מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מלון יערים, באתר מלון יערים
↑  מלון גורדוניה, באתר מלון גורדוניה
↑  מלון אלמא, באתר מלון אלמא
↑  Kings Park Hotel, Kings Park Hotel
אפרים שטיינברג

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1931 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  29 באוגוסט 2013 (בגיל 82) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   אצ"ל  צה"ל
 
אפרים (צבי) שטיינברג (29 בינואר 1931 – 29 באוגוסט 2013) היה חבר בית"ר ולוחם האצ"ל. אחד משלושת תוקעי השופר בכותל ביום כיפור ה'תש"ו. העביר שני רימונים מפורקים לחלקים, בתוך תפוזים, לעולי הגרדום משה ברזאני ומאיר פיינשטיין.