stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2002/2003 בליגה האדריאטית

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  28 בספטמבר 2002
 תאריך סיום:  5 באפריל 2003
 מספר משתתפות:  12
 מארחת:  פיינל פור:  טיבולי הול, ליובליאנה
 זוכה:  קרואטיה זאדאר
 מספר משחקים:  134
 השחקן המצטיין:  ארצות הברית קניאן ויקס, פיבוווארנה ליאשקו
 מלך הסלים:  ארצות הברית קניאן ויקס, פיבוווארנה ליאשקו  20.14 למשחק
 מלך הריבאונדים:  קרואטיה אנדריאה ז'יז'יץ', ספליט  8.22 למשחק
 מלך האסיסטים:  קרואטיה איוון טומס, זאגרב  4.17 למשחק
 → 2001/20022003/2004 ←
 
עונת 2002/2003 בליגה האדריאטית הייתה העונה השנייה של תחרות לקבוצות כדורסל שהוקמה על ידי קבוצות ממדינות שהוקמו לאחר מלחמות יוגוסלביה (סלובניה - 3 קבוצות, קרואטיה - 4 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - 3 קבוצות, סרביה ומונטנגרו - קבוצה בודדת) והשנה הצטרפה מכבי תל אביב
המשחק הראשון התקיים ב-28 בספטמבר 2002 ותחרות הסתיימה ב-5 באפריל 2003. בתחרות השתתפו 12 קבוצות.
התחרות כללה העונה הסדירה (22 סיבובים) ושלב הפיינל פור. במקור הפיינל פור היה צריך להיערך בתל אביב. לאור המצב הביטחוני הוא הועבר לליובליאנה.
העונה הסתיימה בניצחון של זאדאר מקרואטיה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד | 22 | 17 | 5 | 1828 | 1648 | +180 | 39 |
| 2. | ישראל מכבי תל אביב | 22 | 17 | 5 | 1887 | 1629 | 258 | 39 |
| 3. | סלובניה יוניון אולימפיה | 22 | 17 | 5 | 1812 | 1647 | 165 | 39 |
| 4. | קרואטיה זאדאר | 22 | 14 | 8 | 1963 | 1891 | 72 | 36 |
| 5. | קרואטיה ציבונה | 22 | 13 | 9 | 1808 | 1695 | 113 | 35 |
| 6. | קרואטיה זאגרב | 22 | 11 | 11 | 1758 | 1861 | 103- | 33 |
| 7. | סלובניה קרקה נובו מסטו | 22 | 11 | 11 | 1806 | 1738 | 68 | 33 |
| 8. | סלובניה פיבוווארנה ליאשקו | 22 | 9 | 13 | 1717 | 1784 | 67- | 31 |
| 9. | בוסניה והרצגובינה שירוקי | 22 | 9 | 13 | 1745 | 1773 | 28- | 31 |
| 10. | קרואטיה ספליט | 22 | 7 | 15 | 1747 | 1877 | 130- | 29 |
| 11. | בוסניה והרצגובינה בוראץ נקטר | 22 | 6 | 16 | 1824 | 1902 | 78- | 28 |
| 12. | בוסניה והרצגובינה בוסנה | 22 | 1 | 21 | 1662 | 2112 | 450- | 23 |
↑  לא השתתפה בליגה בעונת 2003/2004
פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 3 באפריל | 3 באפריל |  |  |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד | 77 |   |  |  |  |
|  |  קרואטיה זאדאר | 78 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 5 באפריל | 5 באפריל |
|  |  |  |   |  |  קרואטיה זאדאר | 91 |
|  |  |  |   |   |  ישראל מכבי תל אביב | 88 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 3 באפריל | 3 באפריל |   |   |  |  |
|  |  ישראל מכבי תל אביב | 82 |   |   |  |  |
|  |  סלובניה יוניון אולימפיה | 76 |   |   |  |  |
עיניים כאלה

| --- | --- |

עטיפת הסרט "עיניים כאלה"
 בימוי:  רפאל בלולו
 תסריט:  רפאל בלולו, איילת גונדר-גושן
 עריכה:  רותי פרי-בר
 שחקנים ראשיים:  אור פרץ   נעה מאירוביץ   עמוס לביא
 צילום:  מיה אבידב
 חברת הפקה:  קרן גשר לקולנוע רב תרבותי
 הקרנת בכורה:  2011
 משך הקרנה:  17 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 פרסים:  הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל ניו-יורק לסרטים קצרים; הסרט הטוב ביותר בפסטיבל אוקלנד, ניו זילנד.
 דף הסרט ב־IMDb
עיניים כאלה הוא סרט התבגרות (17 דקות) משנת 2011 בבימויו ובהפקתו של רפאל בלולו, התסריטאי הוא פרי עטם של בלולו ואיילת גונדר-גושן. זהו סרט הגמר של בלולו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. הסרט הופק במימון קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן אלי גלפנד לסרטים קצרים. זהו הסרט האחרון בו שיחק עמוס לביא.
עלילה

גבי הוא נער העובד במסעדה של אביו בבית שמש. גבי מאוהב בשירן המלצרית המבוגרת ממנו ומגלה לדאבונו שאביו הקשוח מנהל איתה מערכת יחסים.
אודות הסרט

זהו סרט מינימליסטי העוסק במערכת היחסים בין נער שמעצב את הגבריות שלו, לבין אביו המהווה עבורו מודל גברי. עלילת הסרט מתרחשת בפריפריה והוא צולם בבית שמש ובקריית גת.
פרסים ופסטיבלים

זכייה בפסטיבל ניו-יורק לסרטים קצרים בסרט הקצר הטוב ביותר.
הסרט הטוב ביותר בפסטיבל אוקלנד, ניו זילנד.
הוזמן ל-15 פסטיבלים, ביניהם פסטיבל פרייבורג בשווייץ ופסטיבל Encounters בבריסטול, אנגליה.
שחקנים

| דמות | שחקן |
| --- | --- |
גבי: אור פרץ
שירן: נעה מאירוביץ
האב: עמוס לביא
האם: אוולין הגואל
צוות

| תפקיד | אדם |
| --- | --- |
בימוי: רפאל בלולו
תסריט: רפאל בלולו, איילת גונדר-גושן
הפקה: יואב גרשון
צילום: מיה אבידב
הקלטה: ואדים יגמן, יהונתן אינדורסקי
עריכה: רותי פרי-בר
עיצוב אמנותי: אופיר משרקי
עומדת: אוולין הגואל, יושב מימינה: עמוס לביא ואור פרץ
עונת 1985/1986 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  8 בספטמבר 1985 – 27 באפריל 1986 (232 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  יובנטוס
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  495 (2.06 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה רוברטו פרוצו   (19 שערים)
 → 1984/19851986/1987 ←
עונת 1985/1986 בסרייה א' הייתה העונה ה-84 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1985 והסתיימו ב-27 באפריל 1986.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
פיזה, לצ'ה ובארי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-22 בתולדות המועדון.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו פיזה, בארי ולצ'ה (כולם עלו לסרייה א' לקראת עונה זו). במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אסקולי, ברשה ואמפולי.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יובנטוס | 30 | 18 | 9 | 3 | 43 | 17 | 26 | 45 | זכייה בליגה   העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | רומא | 30 | 19 | 3 | 8 | 51 | 27 | 24 | 41 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 3. | נאפולי | 30 | 14 | 11 | 5 | 35 | 21 | 14 | 39 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | פיורנטינה | 30 | 10 | 13 | 7 | 29 | 23 | 6 | 33 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | טורינו | 30 | 11 | 11 | 8 | 31 | 26 | 5 | 33 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | אינטר | 30 | 12 | 8 | 10 | 36 | 33 | 3 | 32 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | מילאן | 30 | 10 | 11 | 9 | 26 | 24 | 2 | 31 |  |
| 8. | אטאלנטה | 30 | 7 | 15 | 8 | 27 | 26 | 1 | 29 |  |
| 9. | קומו | 30 | 7 | 15 | 8 | 32 | 32 | 0 | 29 |  |
| 10. | הלאס ורונה | 30 | 9 | 10 | 11 | 31 | 40 | 9- | 28 |  |
| 11. | סמפדוריה | 30 | 8 | 11 | 11 | 27 | 25 | 2 | 27 |  |
| 12. | אבלינו | 30 | 9 | 9 | 12 | 28 | 38 | 10- | 27 |  |
| 13. | אודינזה | 30 | 6 | 13 | 11 | 31 | 37 | 10- | 25 |  |
| 14. | פיזה | 30 | 5 | 13 | 12 | 27 | 40 | 13- | 23 | ירדה ליגה |
| 15. | בארי | 30 | 5 | 12 | 13 | 18 | 31 | 13- | 22 | ירדה ליגה |
| 16. | לצ'ה | 30 | 5 | 6 | 19 | 23 | 55 | 32- | 16 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

רוברטו פרוצו שחקנה של רומא, כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה.
עין סג'מה

עין סג'מה הוא מעיין הנובע באזור גוש עציון, צפונית ליישוב בת עין. יש המכנים אותו בשם: "עין יצחק", על שמו של יצחק וינשטוק (בנו של דב וינשטוק משפץ האתר) שנרצח בפיגוע טרור.
תיאור המעיין

המעיין נובע לתוך בריכה טבעית קטנה (בגודל של כחצי מטר על חצי מטר) ומשם דרך תעלה לתוך בריכה שגודלה כשני מטרים על שני מטרים, ועומקה 1.80 מטר. ליד המעיין כרם גפנים, שולחנות ועצים. מצידו המערבי ישנו שביל אופניים שמגיע עד חורבת ג'ומג'ום. מהבריכה זורמים המים בצינור לבריכה נוספת (בריכת דובק), צפונית למעיין, בתחתית הואדי. המקום פסטורלי ומבוקר על ידי מטיילים רבים, הגישה למקום נחשבת בטוחה, וטלפונים של החטמ"ר תלויים במקום. המים חמימים באופן יחסי למעיין נביעה (הם מתחממים לאורך השביל מהנביעה המקורים), והמים בבריכה אינם נקיים במיוחד.
עמוד הברזל של דלהי

עמוד הברזל של דלהי הוא עמוד בגובה 7 מטרים שהוקם לכבוד האל וישנו, ממוקם במתחם קוטוב שבדלהי הודו. העמוד זכה לפרסום בעולם בשל תרכובתו המיוחדת שמונעת ממנו להחליד.
העמוד עשוי פריט טהור, מצב גבישי של פלדה דלה מאוד בפחמן.
המבנה הגבישי האחיד (פאזה אלפא של ברזל-פחמן) מונע התחמצנות.
ארכאולוגים ומטלורגים רבים בחנו אותו בשל עמידתו הגבוהה בפני חלודה וקורוזיה, והוא תואר כ"עדות ליכולת ולכישורים של נפחי הברזל הקדומים של הודו". העמוד מצופה בשכבה דקה ואחידה של תרכובת מיוחדת של ברזל, חמצן וזרחן שמקנים לו עמידות כנגד מזג האוויר החם והלח של הודו. משקלו המוערך הוא יותר מ-6,000 קילוגרמים, מעריכים כי אחד משליטי ממלכת גופטה הוא שהורה על הקמתו.
הערות שוליים

↑  A. P. Kulkarni and P. P. Deshpande, "Computer simulation studies on Delhi Iron Pillar: Estimation of weight", Current Science 94(1) (2008), pp. 120-123
↑  Shelly Barclay, "Mysterious Iron Pillar of Delhi", Historic Mysteries
עאידה נאסראללה

עאידה נסראללה (בערבית: عايدة نصرالله, נולדה ב-1956 באום אל-פחם) היא דוקטור לאמנות, סופרת, מחזאית, משוררת, אמנית ומבקרת תרבות רב-תחומית פלסטינית אזרחית ישראל.
ביוגרפיה

עאידה נולדה באום אל־פחם, 1956, לאב פועל בניין ולאם עקרת בית, הבכורה מבין חמישה ילדים. על אף שמגיל צעיר שאפה ללמוד באקדמיה, רק בגיל 40 החלה בלימודי שפה ערבית ותולדות האמנות באוניברסיטת חיפה, והמשיכה בלימודי תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת תל אביב.
אמנות וספרות

עאידה היא בוגרת התוכנית הבינלאומית לסופרים ומרצה לאמנות רב-תחומית במדרשה בבית ברל, מתמחה באמנות נשים פלסטיניות, עורכת בירחון אל־חצאד מטעם מרכז המחקר לשפה ותרבות בבית ברל וחברת קבוצת התיאטרון ההיברידי בניו יורק. מחזותיה עלו בקריאה תיאטרלית בישראל (תיאטרון צוותא, והתיאטרון הערבי-עברי ביפו), בניו יורק, באייווה ובשיקגו. עאידה הציגה תערוכות בישראל ובעולם, ומחזותיה תורגמו לאנגלית ולעברית ושיריה תורגמו לאנגלית, לספרדית ולעברית. תחומי המחקר שלה הם נשים יוצרות, מגדר, אמנות פלסטית, תיאטרון, ספרות ושירה, וחקר החברה, השפה והתרבות הערבית. היא פרסמה שירים רבים בעיתונות הערבית כמו "אל־איתיחאד" ו"אל־ג'דיד", שלושה קובצי סיפורים והוציאה לאור רומן שתורגם לגרמנית ובמרכזו אישה, יוצרת, ילידת אום אל־ פחם, הנוסעת בעולם וכותבת יומן לאהובה. בנוסף פרסמה שלושה מחזות. עבודת הדוקטורט שלה הייתה חלוצית בתחום המחקר באמנויות פלסטיניות ועסקה בייצוג הגוף הנשי בקרב נשים פלסטיניות באמנות. בשנת 2021 פורסמו תרגומי שירה של אזדמיר אסף לערבית שבוצעו על ידי עאידה נאסראללה.
בנוסף להיותה סופרת, עאידה היא גם ציירת. הגוף הוא מוטיב חשוב ביצירותיה של האמנית, שנוכח באופן ברור גם בסיפוריה וגם בציוריה, שנחשב לנושא אסור בחברה, וטוענת שאם לא היה לנו את החיבור הזה עם גופנו אז איך אנחנו יכולים לבטא את כאבינו, תחושותינו ואת שמחותינו. דוגמה לציור נשים ניתן למצוא באחת מן התערוכות שהציגה בהן עאידה את עבודותיה בשנת 2001 בשם "דיוקן עצמי" שעוסקת באופני הייצוג של נשים יוצרות במציאות פלסטינית משתנה ורבת-פנים, ומנסה לבחון את המרחב האינטימי של נשים יוצרות ואת הדרכים שהן מגדירות את זהותן. בתערוכה זו הציבה עאידה ארבעה טקסטים לצד ציורי דמויות נשים, והטקסטים מתארים ארבע דמויות. דימויי הנשים בטקסטים ובציורים יוצרים קשת של מצבים נשיים, הנעה בין שחרור ועצמאות לבין דיכוי ואלימות, נושאים שעוסקת בהם הרבה האמנית הפלסטינית.
השכלה

1995-1998 - תואר ראשון בתולדות האמנות, שפה וספרות ערבית
1999 - תעודת הוראה, העשרה בלימודי תולדות האמנות והיצירה
1999-2003 - תואר שני באמנויות רב תחומיות
2012 - דוקטורט באמנות רב תחומית בנושא ייצוג הגוף הנשי בפרפורמנס ארט ובאמנויות אצל נשים פלסטיניות-ישראליות מ-1998–2010.
תערוכות > תערוכת יחיד

2016 - "פורטרטים", בספריה המרכזית של אוניברסיטת ירושלים
2010 - "מוקאצ'ינו", פרפורמנס ארט, בתיאטרון היפרדי, ניו יורק
2010 - "צלליות", גלריה השלום, גבעת חביבה
2008 - "פורטרט אישי", הנף, גרמניה
2003 - "מחרוזות", אוניברסיטת בית לחם.
2005 - "זהות", דאר- אלנדוא, בית לחם.
2002 – "מחרוזות", גלריה "אל-כהף-המערה", בית לחם.
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

1997 - "קליגרפיה" מוזיאון אל-בורג', קלנסואה.
1999 - "אדמה" גלריה אום אל-פחם
1999 - "קליגרפיה", גלריה השלום, גבעת חביבה
2000 - "פורטרט אישי", הגלריה של הגר, יפו.
2000 - "לרקום קשר", גלריה אום אל-פחם.
2000 - "לרקום קשר", הגלריה העירונית לאמנות עכשווית, נס-ציונה
2000 - "לרקום קשר" גלריה גיניה סתשבורג, אוניברסיטת תל אביב.
2001 - "0002" גלריה בית ביאלק, תל אביב
2002 - "נשים יוצרות ספרות ואמנות", גלריה בית ביאליק, תל אביב
2002 - "מעבר מאלף עד אלף", אמנות קונקרטית, תל אביב
2002 - "מחרוזות", גלריה המערה, בית לחם.
2003 - Show your wound”", אוצרת יעל בן יצחק בית אסיה, תל אביב
2005 - "והפכו לצעקה אחת", גלריה אניטה, קול האישה, ירושלים.
2006 - "אדמה", אוניברסיטת שיקגו, ארצות הברית
2008 - ""The WOMB, ב-Tito’s Art Gallery - Liverpool, בריטניה
2009 - histories de nappies\around the table, Paris.
סיפורים שתורגמו לעברית

מסאג (2003)
ילדות בארץ ישראל (2003)
"טקסי הנשים" (2005)
"יבבת המחרוזת" (2006)
"אנחת בתי קפה" (2006)
תשוקה (2015)
"מג'דרה" (2015)
אֵין לִי דָּבָר מִלְּבַד מוּזִיקַת נֶפֶשׁ, תערוכת האמן (2019)
הסריג השחור (2019)
ספרי שירה שתורגמו לעברית

יחפה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021
הערות שוליים

↑   ורד לי, "אשה סופרת נתפשת כמאיימת, ובמיוחד כשהכתיבה אמיצה", באתר הארץ, 5 ביוני 2019
↑  גרנטה מגזין לספרות, עאידה נאסראללה, באתר גרנטה
↑  עאידה נסראללה, באתר konooz
↑  tal ben zvi, Self Portrait: Palestinian Women's Art, hagar- gallery, ‏2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305562305171  LCCN: no2020119501  VIAF: 297734698   WorldCat (עם VIAF): 297734698
עונת 1985/1986 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  17 באוגוסט 1985 – 5 במאי 1986 (262 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  ליברפול
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1288 (2.79 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (30) גארי לינקר (אברטון)
 → 1984/19851986/1987 ←
 
עונת 1985/1986 הייתה העונה ה-87 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1985 והסתיימה ב-5 במאי 1986. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה,  בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. אוקספורד יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), בירמינגהאם סיטי ומנצ'סטר סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו איפסוויץ' טאון, בירמינגהאם סיטי ווסט ברומיץ' אלביון. במקומן לליגה הבכירה עלו נוריץ' סיטי, בירמינגהאם סיטי ווימבלדון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות.
כדורגלנים מצטיינים

גארי לינקר מאברטון כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה.
גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | ליברפול | 42 | 26 | 10 | 6 | 89 | 37 | 52 | 88 | זכייה בליגה   ובגביע האנגלי |
| 2 | אברטון | 42 | 26 | 8 | 8 | 87 | 41 | 46 | 86 |  |
| 3 | וסטהאם יונייטד | 42 | 26 | 6 | 10 | 74 | 40 | 34 | 84 |  |
| 4 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 22 | 10 | 10 | 70 | 36 | 34 | 76 |  |
| 5 | שפילד וונסדי | 42 | 21 | 10 | 11 | 63 | 54 | 9 | 73 |  |
| 6 | צ'לסי | 42 | 20 | 11 | 11 | 57 | 56 | 1 | 71 |  |
| 7 | ארסנל | 42 | 20 | 9 | 13 | 49 | 47 | 2 | 69 |  |
| 8 | נוטינגהאם פורסט | 42 | 19 | 11 | 12 | 69 | 53 | 16 | 68 |  |
| 9 | לוטון טאון | 42 | 18 | 12 | 12 | 61 | 44 | 17 | 66 |  |
| 10 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 19 | 8 | 15 | 74 | 52 | 22 | 65 |  |
| 11 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 17 | 12 | 13 | 67 | 72 | 5- | 63 |  |
| 12 | ווטפורד | 42 | 16 | 11 | 15 | 69 | 62 | 7 | 59 |  |
| 13 | קווינס פארק ריינג'רס | 42 | 15 | 7 | 20 | 53 | 64 | 11- | 52 |  |
| 14 | סאות'המפטון | 42 | 12 | 10 | 20 | 51 | 62 | 11- | 46 |  |
| 15 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 11 | 12 | 19 | 43 | 57 | 14- | 45 |  |
| 16 | אסטון וילה | 42 | 10 | 14 | 18 | 51 | 67 | 16- | 44 |  |
| 17 | קובנטרי סיטי | 42 | 11 | 10 | 21 | 48 | 71 | 23- | 43 |  |
| 18 | אוקספורד יונייטד | 42 | 10 | 12 | 20 | 62 | 80 | 18- | 42 |  |
| 19 | לסטר סיטי | 42 | 10 | 12 | 20 | 54 | 76 | 22- | 42 |  |
| 20 | איפסוויץ' טאון | 42 | 11 | 8 | 23 | 32 | 55 | 23- | 41 | ירדה ליגה |
| 21 | בירמינגהאם סיטי | 42 | 8 | 5 | 29 | 30 | 73 | 43- | 29 | ירדה ליגה |
| 22 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 4 | 12 | 26 | 35 | 89 | 54- | 24 | ירדה ליגה |
עולמם הסודי של גמדי הגינה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומיאו ויוליה 
 בימוי:  ג'ון סטיבנסון
 הופק בידי:  קארולין סופר   דייוויד פרניש   סטיב המילטון שאו
 תסריט:  אנדי ריילי  אמילי קוק  קווין ססיל  קאתי גרינברג
 עריכה:  פרקש פאטל מארק סולומון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס מק'אבוי   אמילי בלאנט   ג'וני דפ   צ'ואיטל אג'יופור
 מדבבים:  ג'יימס מק'אבוי מאט לוקאס אוזי אוסבורן קלי אסבורי ריצ'רד וילסון מרי ג'יי בלייג' אמילי בלאנט צ'ואיטל אג'יופור ג'וני דפ מגי סמית' 
 מוזיקה:  כריס באקון
 מדינה:  בריטניה
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של פרמאונט, מטרו גולדווין מאייר, Rocket Pictures 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 23 במרץ 2018   בריטניה 11 במאי 2018
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה, קומדיה רומנטית 
 תקציב:  59 מיליון דולר
 הכנסות:  70,560,161 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   sherlockgnomes
 סרט קודם:  נומיאו ויוליה (2011)
 www.sherlockgnomes.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
עולמם הסודי של גמדי הגינה (באנגלית: Sherlock Gnomes, בתרגום חופשי: "שרלוק נומס") הוא סרט קולנוע מונפש בריטי המהווה המשכון לסרט "נומיאו ויוליה" משנת 2011, המבוסס על מחזהו של ויליאם שייקספיר, "רומיאו ויוליה", ועל סדרת הספרים הבלשית פרי יצירתו של סר ארתור קונאן דויל, "שרלוק הולמס". הסרט בוים על ידי ג'ון סטיבנסון (אנ'), ומככבים בו ג'יימס מק'אבוי, אמילי בלאנט, ג'וני דפ וצ'ואיטל אג'יופור בתפקידים הראשיים. עלה לאקרנים ב-23 במרץ 2018.
עלילה

נומיאו ויוליה עוברים ללונדון יחד עם כל הגמדים שלהם, שם הם הופכים למנהיגים החדשים של הגינה, לפתע הם מגלים שכל הגמדים נעלמו באופן מסתורי. לעזרתם מגיע שרלוק נומס ועוזרו הנאמן נום ווטסון ויחד הם חוקרים את תעלומת גמדוני הבית הנעלמים.
מדבבים

| דיבוב עברי | דיבוב אנגלי | דמות |
| --- | --- | --- |
| עידו מוסרי | ג'יימס מק'אבוי | נומיאו |
| דקלה הדר | אמילי בלאנט | יוליה |
| יואב בר לב (בטריילר הראשון: צביקה פורמן) | ג'וני דפ | שרלוק נומס |
| אוהד שחר | צ'ואיטל אג'יופור | נום ווטסון |
| לורן סביר | מרי ג'יי בלייג' | איירין |
| אסף פריינטא | ג'יימי דמטריו | מוריארטי |
| דב רייזר | מייקל קיין | לורד אדום-בריק |
| עדנה גורן | מגי סמית' | ליידי כחול-ברי |
| הדר שחף-מעיין | אשלי ג'נסן | ננט הצפרדע |
| גדי לוי | מאט לוקאס | בני |
| גלעד קלטר | סטפן מרצ'נט | פריס |
| נורית בנאי קורן | ג'ולי וולטרס | גברת מונטגיו |
| גדי לוי | ריצ'רד וילסון | מר קאפולט |
| דן שצברג | אוזי אוסבורן | פון |
| מתי אטלס | דקסטר פלטשר | רג'י |
| יולי סקר |  | גמדון אדום |
ביקורות והכנסות

בניגוד לסרט הקודם, הסרט זכה לביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 25%.
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018048501  VIAF: 3152501172810682928   WorldCat (עם VIAF): 3152501172810682928
עונת 1986/1987 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  8 באוגוסט 1986 – 17 ביוני 1987 (314 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  באיירן מינכן
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  990 (3.24 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  6,290,876 (20,558 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (24) אובה ראן (בורוסיה מנשנגלדבך)
 → 1985/19861987/1988 ←
 
עונת 1986/1987 הייתה העונה ה-24 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 באוגוסט 1986 והסתיימה ב-17 ביוני 1987.
בלאו-וייס ברלין ופ.צ. הומבורג עלו מהליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדות המועדונים.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השלישית ברציפות ובפעם התשיעית בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
פורטונה דיסלדורף ובלאו-וייס ברלין ירדו לבונדסליגה השנייה. פ.צ. הומבורג שיחקה בצמד משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד פ.צ. סנט פאולי ונותרה בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים

אובה ראן (בורוסיה מנשנגלדבך) שכבש 24 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | באיירן מינכן (אלופה) | 34 | 20 | 13 | 1 | 67 | 31 | 36 | 53 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | המבורג | 34 | 19 | 9 | 6 | 69 | 37 | 32 | 47 | זכייה בגביע הגרמני העפלה לגביע מחזיקות הגביע |
| 3. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 18 | 7 | 9 | 74 | 44 | 30 | 43 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | בורוסיה דורטמונד | 34 | 15 | 10 | 9 | 70 | 50 | 20 | 40 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | ורדר ברמן | 34 | 17 | 6 | 11 | 65 | 54 | 11 | 40 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | באייר לברקוזן | 34 | 16 | 7 | 11 | 56 | 38 | 18 | 39 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 15 | 7 | 12 | 64 | 51 | 13 | 37 |  |
| 8. | באייר אורדינגן | 34 | 12 | 11 | 11 | 51 | 49 | 2 | 35 |  |
| 9. | נירנברג | 34 | 12 | 11 | 11 | 62 | 62 | 0 | 35 |  |
| 10. | פ.צ. קלן | 34 | 13 | 9 | 12 | 50 | 53 | 3- | 35 |  |
| 11. | בוכום | 34 | 9 | 14 | 11 | 52 | 44 | 8 | 32 |  |
| 12. | שטוטגרט | 34 | 13 | 6 | 15 | 55 | 49 | 6 | 32 |  |
| 13. | שאלקה 04 | 34 | 12 | 8 | 14 | 50 | 58 | 8- | 32 |  |
| 14. | וולדהוף מנהיים | 34 | 10 | 8 | 16 | 52 | 71 | 19- | 28 |  |
| 15. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 8 | 9 | 17 | 42 | 53 | 11- | 25 |  |
| 16. | פ.צ. הומבורג | 34 | 6 | 9 | 19 | 33 | 79 | 46- | 21 | משחקי מבחן |
| 17. | פורטונה דיסלדורף | 34 | 7 | 6 | 21 | 42 | 91 | 49- | 20 | ירדו ליגה |
| 18. | בלאו-וייס ברלין | 34 | 3 | 12 | 19 | 36 | 76 | 40- | 18 | ירדו ליגה |
עונת 2002/2003 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  31 באוגוסט 2002 – 22 ביוני 2003 (296 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  ריאל מדריד
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1016 (2.67 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הולנד רוי מקאיי   (29 שערים)
 → 2001/20022003/2004 ←
 
עונת 2002/2003 הייתה העונה ה-72 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 באוגוסט 2002 והסתיימה ב-22 ביוני 2003.
הליגה כללה 20 קבוצות. שלוש הקבוצות האחרונות ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
על ניצחון במשחק ליגה מוענקות שלוש נקודות.
מליגת המשנה עלו אתלטיקו מדריד, ראסינג סנטנדר ורקראטיבו ולבה (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-29 בתולדות המועדון. היא זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על מיורקה בסיכום מפגש כפול - 2:1, 0:3.
ראיו ואיקאנו, דפורטיבו אלאבס ורקראטיבו ולבה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים

"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה:  רוי מקאיי (הולנד הולנד), דפורטיבו לה קורוניה, שכבש 29 שערים. בסוף לכך זכה מקאיי גם בנעל הזהב האירופית.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר:  פבלו קבאז'רו (ארגנטינה ארגנטינה), סלטה ויגו, שספג 27 שערים ב-34 משחקים.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
הספרדי המצטיין: צ'אבי אלונסו (ספרד ספרד)
הזר המצטיין: ניהאט קהבצ'י (טורקיה טורקיה)
מאמן העונה:  ריינלד דנואה (צרפת צרפת)
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ריאל מדריד (אלופה) | 38 | 22 | 12 | 4 | 86 | 42 | +44 | 78 | העפלה לליגת האלופות |
| 2 | ריאל סוסיאדד | 38 | 22 | 10 | 6 | 71 | 45 | 26 | 76 | העפלה לליגת האלופות |
| 3 | דפורטיבו לה קורוניה | 38 | 22 | 6 | 10 | 67 | 47 | 20 | 72 | העפלה לליגת האלופות |
| 4 | סלטה ויגו | 38 | 17 | 10 | 11 | 45 | 36 | 9 | 61 | העפלה לליגת האלופות |
| 5 | ולנסיה | 38 | 17 | 9 | 12 | 56 | 35 | 21 | 60 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6 | ברצלונה | 38 | 15 | 11 | 12 | 63 | 47 | 16 | 56 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7 | אתלטיק בילבאו | 38 | 15 | 10 | 13 | 63 | 61 | 2 | 55 |  |
| 8 | ריאל בטיס | 38 | 14 | 12 | 12 | 56 | 53 | 3 | 54 |  |
| 9 | מיורקה | 38 | 14 | 10 | 14 | 49 | 56 | 7- | 52 | העפלה לגביע אופ"א |
| 10 | סביליה | 38 | 13 | 11 | 14 | 38 | 39 | 1- | 50 |  |
| 11 | אוססונה | 38 | 12 | 11 | 15 | 40 | 48 | 8- | 47 |  |
| 12 | אתלטיקו מדריד | 38 | 12 | 11 | 15 | 51 | 56 | 5- | 47 |  |
| 13 | מאלגה | 38 | 11 | 13 | 14 | 44 | 49 | 5- | 46 |  |
| 14 | ריאל ואיאדוליד | 38 | 12 | 10 | 16 | 37 | 40 | 3- | 46 |  |
| 15 | ויאריאל | 38 | 11 | 12 | 15 | 44 | 53 | 9- | 45 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 16 | ראסינג סנטנדר | 38 | 13 | 5 | 20 | 54 | 64 | 10- | 44 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 17 | אספניול | 38 | 10 | 13 | 15 | 48 | 54 | 6- | 43 |  |
| 18 | רקראטיבו ולבה | 38 | 8 | 12 | 18 | 35 | 61 | 26- | 36 | ירדה ליגה |
| 19 | דפורטיבו אלאבס | 38 | 8 | 11 | 19 | 38 | 68 | 30- | 35 | ירדה ליגה |
| 20 | ראיו ואיקאנו | 38 | 7 | 11 | 20 | 31 | 62 | 31- | 32 | ירדה ליגה |