אינז בוורלי פרוסר
חיים מוקדמים

למרות טענות קודמות שהועלו לפיהן פרוסר נולדה לסמואל אנדרו ולואולה המילטון בוורלי ביואקום, טקסס ב-30 בדצמבר 1897, גם מיקום וגם שנת לידתה של אינז אינם ברורים לחלוטין. רוב המקורות שפורסמו אמנם מציינים את שנת הלידה של פרוסר כשנת 1897, אבל לפי התמליל שלה באוניברסיטת קולורדו שנת לידתה היא 1894; בקשתה למלגת מועצת החינוך הכללית, שנכתבה על ידי פרוסר בעצמה, מונה את שנת הלידה כ-1896; ותעודת הפטירה שלה מציינת את שנת לידתה כשנת 1895. אנשי מקצוע קיבלו את 1895 כתאריך הסביר ביותר. כשזה מגיע למקום הלידה, זיכרונות משפחתיים מצביעים על כך שאינז נולדה בסן מרקוס, טקסס, עיירה קטנה בין אוסטין לסן אנטוניו. האמונה היא שהמשפחה לא עברה ליואקום לפני שנת 1900. אמה הייתה עקרת בית ואביה היה מלצר. פרוסר הייתה הבת הבכורה והשנייה מבין אחד עשר ילדים.
במהלך נעוריה, היו הזדמנויות חינוכיות מעטות עבור אפרו-אמריקאים, ומשפחתה עברה פעמים רבות לחפש את החינוך הטוב ביותר שיכלו למצוא עבור ילדיהם. עובדה זו מסבירה בצורה הטובה ביותר את המעבר ליואקום בשנת 1900, שכן בשנה זו אינז ואחיה הגדול ליאון היו אמורים להתחיל את לימודיהם. בשנת 1907, פרוסר ומשפחתה עזבו את יואקום לקורפוס כריסטי, טקסס, אך אינז ואחיה ליאון נשארו שם רק כשנה מכיוון שלקורפוס כריסטי לא היה תיכון שחור. גם אינז וגם אחיה חזרו ליואקום, נשארו אצל קרוב משפחה עד שסיימו את בית הספר הצבעוני יואקום - שם פרוסר הייתה וולדיקטורית - ב-1910. פרוסר כמעט ולא קיבלה את תמיכת משפחתה כדי ללכת לקולג'. הוריה של פרוסר הרגישו כאילו הם יכולים לשלוח רק אחד מילדיהם לקולג', והם תכננו לשלוח את ליאון. אבל כשפרוסר הביעה עניין רב בחינוך וליאון לא, הצליחה פרוסר להירשם לקולג'. כדי לתרום למשק הבית, פתחה פרוסר קרן מכללה לתמיכה בחינוך של אחיה הצעירים. מתוך אחד-עשר הילדים, כולם סיימו את בית הספר התיכון ושישה המשיכו לקבל תארים אקדמיים. פרוסר קיבלה תואר בהכשרת מורים מקולג' פראירי וויו נורמל (כיום אוניברסיטת פראירי וויו איי&אם), שם היא גם הייתה וולדיקטורית.
היא חזרה ליואקום ולימדה תקופה קצרה בבתי הספר המופרדים שלהם. לאחר מכן, פרוסר הפכה לעוזרת מנהל בבית הספר לתעשייה קלייטון במנור, טקסס, לפני שקיבלה תפקיד יותר ארוך טווח בבית הספר התיכון אנדרסון. לאורך כל תקופתה באנדרסון, היא לימדה אנגלית ואימנה בתחרויות האיות של הליגה הבין-שכלית, ארגון שנתן חסות לאירועים לתלמידי תיכון שחורים בתחרויות אתלטיות ואקדמיות ברחבי המדינה.
בתקופה זו פרוסר פגשה ונישאה לאלן רופוס פרוסר, שעבד כמפעיל מעליות בחנות כלבו באוסטין, והשניים נישאו ב-1916. בזמן שעבדה באנדרסון ב-1921, פרוסר החלה גם לעבוד לקראת התואר הראשון שלה במכללת סמואל יוסטון. היא סיימה את התואר הראשון שלה באמנויות בשנת 1926, התמחתה באנגלית ופסיכולוגיה וסיימה את לימודיה בהצטיינות. פרוסר קיבלה מספר פרסים ואימצה את ההזדמנות להמשיך את לימודיה. היא המשיכה וסיימה תואר שני בפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת קולורדו. פרוסר החלה בעבודה זו בקיץ של 1924, ולקחה ארבעה קורסים לתואר ראשון (שניים באנגלית, אחד בפסיכולוגיה אבנורמלית ושיעור חינוך גופני) כדי לפצות על מה שחסר לה בקולג' סמואל יוסטון שבקלורדו. בקולורדו, פרוסר למדה מספר קורסים שהיו רלוונטיים במיוחד לתזה שלה שעסקה במבחנים נפשיים, מבחנים ומדידות ושיטות מחקר. התזה שלה, "המהימנות ההשוואתית של מבחני אובייקטיביים בדקדוק האנגלי", בחנה ארבעה סוגים של מבחני דקדוק באנגלית (באמצעות הסטנדרטים המוצעים על ידי איגוד החינוך הלאומי). ארבעת סוגי המבחנים שלה כללו שאלות אמת-שקר, בחירה מרובה, השלמה והתאמה. כל המבחנים כיסו את אותם תחומי נושא ורמות קושי, כמו גם מספר דומה של שאלות עובדתיות והנמקה. התזה שלא פורסמה לא שינתה את מהלך הערכת הדקדוק, אבל היא הניעה את פרוסר להמשיך את השכלתה ונראה שהציתה את תחומי העניין שלה בפסיכולוגיה.
עם קבלת התואר השני שלה, ב-1927 פרוסר עזבה את בית הספר התיכון אנדרסון כדי לקבל תפקיד כחברת סגל במכללת טילוטסון, קולג' שחור באוסטין. טילוטסון עסק בחינוך משותף, אבל ב-1926, שנה לפני שפרוסר הגיעה, זה הפך לקולג' לנשים. בטילוטסון, היא לא רק הפגינה את כישורי ההוראה והמנהיגות שלה, אלא התמסרה באמת להתפתחות החינוכית והפסיכולוגית של תלמידים שחורים. בטילוטסון ניתנה לה ההזדמנות לארגן סדרה של הרצאות מ-1929 עד 1930, שאף כללה הרצאה של ג'ורג' וושינגטון קארבר. בסך הכל, פרוסר הייתה במכללת טילוטסון מ-1921 עד 1930, כיהנה כדקאן, רשמת ופרופסור לחינוך. מלבד הנשיא, פרוסר הייתה השנייה מבחינת הסמכות המנהלית בטילוטסון. השפעותיה התפשטו הרבה מעבר לכותלי הכיתה או למשרדי המנהלה. פרוסר הועברה בסופו של דבר לתפקיד הוראה וניהול כפול אחר במכללת טוגאלו בטוגאלו, מיסיסיפי. אפילו כדיקן ורשמת מכללת טוגאלו, פרוסר קיבלה את התפקיד כמנהלת בית הספר התיכון טוגאלו. הקריירה שלה קיבלה תפנית חשובה כשהגישה בקשה וקיבלה סיוע מהמועצה לחינוך כללי (הוקמה על ידי ג'ון ד. רוקפלר ב-1902). בפנייתה ציינה, "אני מעוניינת בסוג זה של מחקר שיוביל להוראה טובה יותר בבתי ספר יסודיים ובתיכונים". היא קיבלה 1,000 דולר כדי להגיש בקשה לשנה נוספת של לימודים לתואר שני. פרוסר בילתה את שנת הלימודים האקדמית של 1931–1932 באוניברסיטת סינסינטי במגורים. לבסוף ב-1933, היא הפכה לאחת הנשים השחורות הראשונות שזכו לתואר דוקטור בפסיכולוגיה, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת סינסינטי.
וורן מצהירה כי "פרוסר חונכה מקרוב על ידי יועצי הדוקטורט שלה ופיתחה איתם ידידות קרובה." היא מילאה תפקידים בבתי ספר רבים, ולא רק לימדה, אלא גם הפכה לעוזרת מנהלת. למרות שהאפליה הגזעית השתוללה, פרוסר המשיכה לקבל שכר מינימלי עבור עבודה שהתחרתה או עלתה על זו של עמיתיה הלבנים. במקרה של פרוסר, לדברי וורן, "למרות שחקר עבודת הגמר שלה היה בפסיכולוגיה, המנחה שלה לדוקטורט וחברים אחרים בוועדה שלה היו פסיכולוגים, וחלק ניכר מהקורסים שלה היו בפסיכולוגיה, לעיתים קרובות נמנע ממנה התואר הראוי לה כפסיכולוגית. "
פרוסר חזרה למכללת טוגלו לשנת הלימודים 1932–1933 בעודה עדיין עבדת על עבודת הדוקטורט שלה כדי לעבוד כחברת סגל. עבודת הגמר שלה אושרה ביוני 1933. הדיקן לואיס אוגוסטוס פצ'שטיין, שהיה ראש תוכנית הדוקטור לפילוסופיה של פרוסר באוניברסיטת סינסינטי, כתב לוויליאם הולמס, נשיא מכללת טוגאלו, ואמר, "גברת פרוסר התקבלה לתואר דוקטור לפילוסופיה בחינוך. שבוע שעבר . . . גברת פרוסר התפתחה לסטודנטית מהשורה הראשונה לתואר שני, הוגת דעות נלהבת וחדורה, ולפי דעתנו תהיה מנהיגה מצוינת בעבודה החינוכית עם תלמידי המכללה הכושים. אני שמח להעניק לה את ציון השבח המיוחד שלי, כי זו אף פעם לא משימה קלה עבור חבר בגזע שלה להמשיך בהצלחה את המסלול המפרך להשתתפות בהשגת תואר הדוקטור. את זה היא השיגה בכבוד ובקרדיט."