stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיני דויטש
הערות שוליים

↑  Iaim Ramsey Consumer Law and Policy 97 – 99 (2007)
↑  אהרון ברק פרשנות תכליתית במשפט 254, 396 (2003).
↑  לדוגמה: ע"א 10085/08 תנובה נ' עזבון המנוח תופיק ראבי (2011) – תובענות ייצוגיות צרכניות; ע"א
3352/07 בנק הפועלים בע"מ נ' הורש (2009) – יחסי בנק לקוח; בג"ץ 2999/10 ז'ק דינור בע"מ נ' שר התעשייה והמסחר (2011) – הגנת הצרכן בתחום החקיקה; ע"א 7808/06 לוי נ' מדינת ישראל (2012) – הגנת הצרכן.
↑  לדוגמה: הלל סומר, ‏רימון יד שנצרתו נשלפה מגופו – האומנם?, דין ודברים ‏א 347 (2005).
↑  לדוגמה: הצעת חוק החוזים האחידים, התשמ"ב – 1982, ה"ח 29 במבוא להצעת החוק.
↑  לדוגמה: ע"א 3913/09 אחמד נ' מדינת ישראל (2009) אימוץ הפרשנות של משפט העברי למונח "גמירת
דעת".
↑  סיני דויטש "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט" מחקרי משפט 71 (1987).
↑  דנ"א 5712/01 יוסף ברזני נ' בזק - חברה ישראלית לתקשורת בע"מ ואחרים, ניתן ב־(11 באוגוסט 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590867105171  VIAF: 17380780   WorldCat (עם VIAF): 17380780
עסק משפחתי (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 שחקנים:  סימור באטס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  37 
 שידור
 רשת שידור:  שואוטיים 
 תקופת שידור מקורית:  21 בפברואר 2003 – 30 ביוני 2006 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עסק משפחתי (במקור: Family Business) היא תוכנית מציאות אמריקאית שהופקה על ידי רשת הטלוויזיה בכבלים Showtime. הסדרה מתרחשת בלוס אנג'לס ועוקבת אחרי אדם גלזר (Adam Glasser), יהודי אמריקאי, מפיק ובמאי סרטי מבוגרים ולעיתים גם משחק בהם, הידוע בשם הבמה שלו "סימור באטס" (Seymore Butts). בסדרה גם מופעים בני משפחתו של אדם: בנו, בראדי, אמו, לילה גלזר, ודודנו המבוגר, סטיבן גלזר. כולם עוזרים לאדם לנהל את "העסק המשפחתי", בית הפקה והפצה לסרטי מבוגרים, "סימור באטס", הנמצא בעמק סן פרננדו.
הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2003. הסדרה שודרה בקנדה בשלוש רשתות שונות, בבריטניה בערוץ 4 ובאמריקה הלטינית ב-FX Networks. בישראל הסדרה שודרה בערוץ אגו בהוט. שתי העונות הראשונות של הסדרה נמכרות ב-DVD בארצות הברית וקנדה. הסדרה רצה במשך ארבע עונות וזכתה להצלחה ביקורתית ומסחרית.
מפלוקווין

| --- | --- |

 שם IUPAC
 [(R*,S*)-2,8-Bis(trifluoromethyl)quinolin-4-yl]-(2-piperidyl)methanol
 שמות מסחריים בישראל
 לריאם®, מפאקווין®
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C17H16F6N2O
 מסה מולרית:  378.318
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  85%, נטילת התרופה לאחר מזון מגדילה את הזמינות הביולוגית ב-40%
 מטבוליזם:  חילוף חומרים נרחב בכבד על ידי CYP3A4
 זמן מחצית חיים:  21-22 ימים
 הפרשה:  בעיקר בדרכי מרה, צואה ואחוז קטן בשתן (1.5%-9%)
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  B
 דרכי מתן:  P.O כדור לבליעה.
 מזהים
 קוד ATC:  P01BC02
 מספר CAS:  53230-10-7
 PubChem:  40692
 ChemSpider:  37171
מפלוקווין (באנגלית: Mefloquine), הידוע בשמות מסחריים נוספים כמו לריאם (Lariam), היא תרופה המשמשת למניעה ולטיפול במחלת המלריה.
היסטוריה

מפלוקווין פותחה לראשונה על ידי צבא האמריקני בשנות ה-70 של המאה ה-20 ונכנס לשימוש רחב בשנות ה-80. היא כלולה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. כמו כן, היא זמינה כתרופה גנרית, מה שהופך אותה לנגישה לאוכלוסיות רחבות.
שימוש רפואי

מפלוקווין משמשת בדרך כלל כאמצעי מניעה נגד מלריה, בעיקר באזורים שבהם המחלה נפוצה. השימוש בה יכול להתחיל לפני החשיפה, כטיפול מונע, וממשיך לאחר מכן בזמן השהות באזור סיכון למלריה. בנוסף, היא יעילה בטיפול במקרים של מלריה קלה עד בינונית. אך עם זאת, לא מומלצת למקרים של מלריה קשה עקב יעילות מוגבלת.
שימוש רפואי > טיפול מונע (פרופילקטי) למלריה

מפלוקווין שימושית למניעת מלריה והיא אחד ממספר תרופות אנטי-מלריה שמומלץ על ידי מרכזי מניעת מחלות (CDC) של ארצות הברית, וגם על ידי החברה האמריקאית למחלות זיהומיות. מפלוקווין נלקח בדרך כלל לשבועיים לפני נסיעה לאזור עם סיכון למלריה.
שימוש רפואי > טיפול מחלים (תרפויטי) למלריה

מפלוקווין משמש כטיפול למלריה מסוג P.falciparum הרגישה לכלורוקווין או העמידות של הפלזמודיום, ונחשב כאפשרות נוחה למלריה P. vivax לא עמידה בכלורוקווין. אך לא מומלצת למקרי מלריה קשים, במיוחד מלריה מסוג P.falciparum, מפלוקווין אינו יעיל עבור טפילים בשלב הכבדי של מסלול חייהם, ואנשים החולים במלריה של P. vivax צריכים לטפל בתרופה שנייה שיעילה לשלב זה, כמו פרימאקווין.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי הנפוצות של מפלוקווין כוללות הפרעות במערכת העיכול, כמו הקאות ושלשולים, כאבי ראש, הפרעות שינה ותגובות עור כמו פריחות. כמו כן, תופעות לוואי חמורות יותר עשויות לכלול בעיות נפשיות ארוכות טווח כמו דיכאון, הזיות וחרדה. לכן, מומלץ להיות זהירים, בעיקר במקרים של אנשים עם היסטוריה של בעיות נפשיות או אפילפסיה.
בטיחות במהלך הריון

מחקרים מציינים כי מפלוקווין נראה כבטוח לשימוש במהלך הריון והנקה. אף על פי שבדומה לכל תרופה אחרת, יש להעריך ולנהל את השימוש בה תחת פיקוח מקצועי של מקצועי הבריאות.
מחקרים מראים כי מפלוקווין הוא בטוח ויעיל לשימוש על ידי נשים בהריון לאורך כל אורך ההריון, והוא משמש באופן נרחב למטרה זו. נראה כי מפלוקווין אינו מהווה סיכון לעובר, ואינו מעלה סיכון ללידה מוקדמת או הפלות. בהשוואה לפרוטוקולי מניעתי למלריה אחרים, אולם, ייתכן כי מפלוקווין יכול לגרום ליותר תופעות לוואי אצל נשים שאינן בהריון.
בטיחות במהלך הנקה

מפלוקווין גם בטוחה לשימוש במהלך ההנקה, עם זאת, הוא מופיע בחלב האם ברמות נמוכות.
ראו גם

מלריה
זיהום
הערות שוליים

1 2 3  Schlagenhauf P, Adamcova M, Regep L, Schaerer MT, Rhein HG (בדצמבר 2010). "The position of mefloquine as a 21st century malaria chemoprophylaxis". Malaria Journal. 9: 357. doi:10.1186/1475-2875-9-357. PMC 3224336. PMID 21143906. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Lariam". The American Society of Health-System Pharmacists. ארכיון מ-7 בינואר 2012. נבדק ב-3 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Lariam product monogram" (PDF). Hoffman La Roche Limited. p. 3. אורכב מ-המקור (PDF) ב-17 בדצמבר 2011. נבדק ב-24 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Mefloquine" (PDF). Medicines for the Prevention of Malaria While Traveling. Atlanta, Georgia: Centers for Disease Control and Prevention. 2019. נבדק ב-2019-03-30.
1 2  González R, Hellgren U, Greenwood B, Menéndez C (בפברואר 2014). "Mefloquine safety and tolerability in pregnancy: a systematic literature review". Malaria Journal. 13: 75. doi:10.1186/1475-2875-13-75. PMC 3942617. PMID 24581338. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Croft AM (ביולי 2010). "Malaria: prevention in travellers". BMJ Clinical Evidence. 2010. PMC 3217660. PMID 21418669. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Schlagenhauf P, Blumentals WA, Suter P, Regep L, Vital-Durand G, Schaerer MT,  et al. (ביוני 2012). "Pregnancy and fetal outcomes after exposure to mefloquine in the pre - and periconception period and during pregnancy". Clinical Infectious Diseases. 54 (11): e124–e131. doi:10.1093/cid/cis215. PMC 3348951. PMID 22495078. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539770505171  BnF: cb13600174f (data)  GND: 4252957-8  LCCN: sh99004654  SUDOC: 053494148
מטבחי הגיהנום

| --- | --- |

 מבוסס על:  מטבחי הגיהנום (בריטניה) 
 סוגה:  תוכנית מציאות, תוכנית בישול 
 יוצרים:  גורדון רמזי 
 מנחים:  גורדון רמזי 
 שחקנים:  גורדון רמזי 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  21 
 מספר פרקים:  292 
 הפקה
 הפצה:  הולו 
 שידור
 רשת שידור:  פוקס 
 תקופת שידור מקורית:  30 במאי 2005 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 www.fox.com/hellskitchen/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מטבחי הגיהנום (באנגלית: Hell's Kitchen) היא תוכנית מציאות אמריקאית המשודרת ברשת פוקס מאז 2005 בכיכובו של השף גורדון רמזי, ובה קבוצה של שפים מתחרים זה בזה על פרס גדול.
התוכנית הבריטית המקורית שודרה בממלכה המאוחדת בשנים 2004-2009, כשבכל עונה מנהל את המטבח שף בולט אחר: בעונה הראשונה הוביל את התוכנית השף גורדון ראמזי, ובעונות ה-3 וה-4 כיכב בתוכנית הבריטית השף מרקו פייר וייט.
הגרסה האמריקאית שודרה בארצות הברית לראשונה בחודש מאי 2005 וב-2018 עלתה לשידור עונתה ה-18. מתכונת התוכנית בארצות הברית דומה למתכונת הנהוגה בבריטניה. במשך רוב העונה, המתחרים על הפרס מחולקים לשתי קבוצות המתחרות זו בזו, האחת אדומה ורעותה כחולה. בכל תוכנית מנופה בדרך כלל מתחרה אחד, על פי החלטת השף גורדון רמזי. לאחר שמספר המתחרים פוחת, מאוחדות שתי הקבוצות. בכל תוכנית צריכים המתחרים לעמוד באתגר אישי או קבוצתי שהזוכה בו מקבל פרס, בעוד המפסידים מקבלים עונש הכולל חלק ממטלות המטבח. בעת שמוגשות סעודות במסעדת התוכנית, המתחרים אחראים להכנת המזון בהתאם לדרישות האיכות הקפדניות של השף רמזי ובהתאם לטעמו האישי. כאשר נותרים רק שני מתחרים בתוכנית, מחולקת המסעדה לשניים וכך גם המטבח, וכל אחד מן המתחרים אחראי למלוא השירות הניתן לסועדים במסעדתו. על פי ביצועי כל מתחרה ותגובות הסועדים, מחליט השף רמזי על הזוכה בפרס הגדול של התוכנית שהוא לנהל מסעדה יוקרתית. יש שימוש רב בניבולי פה וקיצוניות בתוכנית.
בישראל נרכש הפורמט על ידי זכיינית ערוץ 2, קשת, והגרסה הישראלית שודרה תחת השם "המטבח" עם השף עזרא קדם. עד כה שודרה עונה אחת של התוכנית החל משנת 2007, ובשנת 2009 שבה התוכנית אולם למספר פרקי ספיישל בודדים תחת השם "המטבח VIP", תחילה עם מספר מתחרים מפורסמים ומאוחר יותר עם מתחרות (יוצאות "אמא מחליפה"), אך בקרב הצופים נרשמה אכזבה מגרסאות אלה.
בישראל, התכנית עם רמזי משודרת בערוץ האוכל.
ארידו

ערך זה עוסק בעיר שומרית עתיקה בדרום מסופוטמיה. אם התכוונתם לעיר עתיקה בצפון מסופוטמיה, ראו .
| --- | --- |

התל עליו מסומנים מקדש הזיגוראת ומספר מבנים
 מידות
 שטח:  33 הקטאר 
 היסטוריה
 תרבויות:  שומר 
 מיקום
 מדינה:  עיראק 
 קואורדינטות:  30°48′57″N 45°59′45″E﻿ / ﻿30.81583°N 45.99583°E﻿ / 30.81583; 45.99583
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. ארידו(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. ארידו
 
הערים העתיקות של שומר
אֶרידוּ הייתה עיר שוּמֶרִית קדומה, היום "תל אבו שהרֵין" (تل أبو شهرين), ששכנה בדרום מסופוטמיה בעיראק במחוז ד'י קאר של היום. העיר נחשבת במשך זמן רב כעיר הקדומה ביותר בדרום מסופוטמיה ויש הטוענים שהיא העיר הקדומה ביותר בעולם. העיר שוכנת כ-12 ק"מ דרומית-מערבית לאור. היא הייתה אחת מקבוצת ערים שומריות עתיקות שנוסדו בקרבת ערים אחרות. במיתולוגיה השומרית העיר מופיעה כעירו של האל אנכי שנחשב כמייסד העיר. המקדש לאל נקרא א-אָבְּזוּ (E-Abzu) שמשמעותו היא "מים עמוקים" והאמונה הייתה שהאל חי במים שהיו מקור לכל המים הטריים.
ארידו במיתולוגיה ובספרות

השם ארידו (ובתעתיק נוסף: ארידוג) משמעותו היא "מקום אדיר" או "מקום הנחיה". ברשימת המלכים השומרית ארידו מופיעה כמקום משכנו של המלך השומרי הראשון אלולים. הרשימה מספרת:
בארידו אלולים הפך למלך, הוא מלך במשך 28800 שנים, אלאנגאר מלך במשך 36000 שנים. שני מלכים; הם מלכו במשך 64800 שנים. ואז ארידו נפלה והמלכות נלקחה לבאד-טיבירה
רשימת המלכים השומרית מציינת תקופות מלוכה ארוכות למלכים ששלטו לפני המבול. הרשימה מראה איך מרכז הכוח עבר לאטו מאזור הדרום צפונה. אדאפה או-אן (Adapa U-an), שהיה האדם הראשון והיה חצי אל חצי אדם, כונה אבגאלו של ארידו (אבגאלו פירושו: אב=מים, גאל=גדול, לו=אדם). הוא נחשב כמי שהביא את הציוויליזציה לעיר מדילמון (המזוהה אולי עם בחריין) ושרת את אלולים.
על פי המיתולוגיה השומרית, בארידו שכן מקדש אבזו שהיה מקדשו של האל אנכי, שהוא מקבילו של האל האכדי אאה. כמו כל האלים השומריים הבבלים אנכי/אאה החל כאל מקומי, שלאחר מכן חלק ביחד עם האלים אנו אלוהי השמים ואנליל אלוהי הרוח האוויר והסער, את השליטה על היקום. ממלכתו היו המים שהקיפו את העולם ושכנו מתחתיו.
האלה איננה, שהייתה האלה של העיר ארך ששכנה מצפונה של ארידו, תוארה כמי שנדרשה ללכת לארידו כדי לקבל שם את מתנות הציוויליזציה. בתחילה אנכי האל של ארידו ניסה לשמור אותם לעצמו כי הם היו מקורות הכוח שלו, אבל לאחר מכן הוא מסר אותם ברצון תוך קבלת העובדה שארך היא עכשיו מרכזה של הארץ. זהו סיפור מיתולוגי המשקף את העברת מרכז השלטון צפונה.
טקסטים בבליים מספרים גם על הקמת ארידו על ידי האל מרדוך כעיר ראשונה "עיר הקודש, מקום משכן העונג של האלים האחרים". בחצר המלוכה של ממלכת אשור, רופאים מיוחדים שהוכשרו על פי המסורת העתיקה של ארידו, ניבאו את מהלכה הצפוי של המחלה אצל אדם מסוים באותות ובמופתים על גופו של המטופל, תוך שימוש בלחשים מתאימים וקסמים ששימשו למרפא.
בספרות השומרית נמצאו חמש קינות על ערי קודש ומקדשים. קינות אלו מבכות את חורבנן של ערים מרכזיות בשומר עם נפילתה של השושלת השלישית של אור בסוף האלף ה-3 לפנה"ס או תחילת האלף ה-2 לפנה"ס. קינות הערים חוברו כנראה במחצית המאה ה-20 לפנה"ס בתקופת מלכותו של אישמה-דגן המלך הרביעי בשושלת איסין. אחת הקינות היא "הקינה על ארידו". בקינה מסופר על סערה שהחריבה את העיר לאחר נטישתה על ידי האל הפטרון אנכי. הסערה חיללה את המקדש, אוצרותיו נבזזו והכוהנים טומאו.
היסטוריה

על פי רשימת המלכים השומרית, ארידו הייתה העיר הראשונה בעולם, והייתה אחת מחמש הערים שנבנו לפני המבול. בשורת הפתיחה ברשימה נכתב:
"nam]-lugal an-ta èd-dè-a-ba]

eri]duki nam-lugal-la]"

כשמלכות השמים ירדה למטה

המלכות הייתה בארידו
ארידו הייתה כנראה היישוב הקדום ביותר באזור, היא נוסדה בשנת 5400 לפנה"ס לערך בסמוך למפרץ הפרסי ליד שפך הפרת. בגלל הצטברות של סחף בקו החוף במשך אלפי שנים, שרידי העיר שוכנים עכשיו במרחק מה מהמפרץ.
על פי החוקרת גואנדלין לייק (Gwendolyn Leick), ארידו הוקמה בנקודת מפגש של שלוש מערכות אקולוגיות נפרדות, שתמכו בשלוש תרבויות נפרדות שהגיעו להסכמה לגבי גישה משותפת למים מתוקים בסביבה מדברית. התרבות החקלאית שדמתה לתרבות סאמרא בצפון, התבססה כנראה על חקלאות אינטנסיבית שהתאפיינה בבניית תעלות השקיה ובתים מלבני בוץ. תרבות של ציידים-דייגים שמקורה בחוף הים הערבי הייתה אחראית כנראה לערמות הכלים שנמצאו בקו החוף הערבי, ואולי היו השומריים המקוריים. הם ישבו כנראה בבקתות מקנים. התרבות השלישית שתרמה לבנייתה של ארידו היו רועים נוודים ממוצא שמי, שהיו בעלי עדרי כבשים ועזים והתגוררו באוהלים באזורים המדבריים למחצה.
נראה ששלוש התרבויות היו מעורבות בשלבים הראשונים של גיבוש והקמת העיר. היישוב העירוני התרכז במתחם המקדש הגדול שהיה בנוי מלבני בוץ, בתוכו היה שקע קטן שאפשר למים להצטבר.
העיר הקדומה מהאלף השישי לפנה"ס גדלה במשך הזמן והפכה לעיר גדולה שנבנתה מלבני בוץ וקנים. בשנת 2900 לפנה"ס השתרעה העיר על שטח של 80–100 דונם. היא הגיעה לשיא גדולתה בתקופת השושלת השלישית של אור. בשנת 2050 לפנה"ס העיר ירדה מגדולתה. יש מעט מאוד עדויות לאחר תאריך זה. באתר נמצא מקדש זיגוראת שבנייתו לא הסתיימה. נמצאו באתר 18 קומות מלבני בוץ. הזיגוראת נבנה על ידי המלך אמר-סין שחי באמצע המאה ה-21 לפנה"ס. באתר נמצאו גם שרידים רבים של עצמות דגים המראים את ההמשכיות של כת הפולחן לאבזו שנקשר מאוחר יותר לאלים אנכי ואאה.
בתקופתו של אור-נמו שהיה המייסד של השושלת השלישית של אור, ארידו נחשבה מרכז דתי ונמל חשוב. הוא ציווה לחפור תעלה מאור לארידו, ששימשה גם להשקיה וגם לחיבור אור עם המפרץ הפרסי.
שינוי במסלול הפרת בתחילת האלף הראשון לפנה"ס, גרם לכך  שהאזור הפך ליבש ובלתי מיושב. עם זאת, השינוי הזה היה גם מה שהוביל בסופו של דבר לנטישת העיר.
ארידו נעזבה למשך שנים רבות עד שננטשה סופית ושרידיה הפכו להריסות במאה ה-6 לפנה"ס. השפעת דיונות החול ששכנו בקרבתה ועליית מפלס המים המלוחים הגבילו את הבסיס החקלאי של היישוב. בתקופה הנאו-בבלית נבנה באתר מקדש וזאת כדי לכבד ולקדש את ההיסטוריה הקדומה של העיר.
היסטוריה > מיקום אפשרי של מגדל בבל

האגיפטולוג האנגלי דייוויד רוהל (David Rohl) בספרו משנת 2002 "The Lost Testament — From Eden to Exile: The Five-Thousand-Year History of the People of the Bible, Century", העלה את ההשערה שארידו היא העיר בבל המקורית והאתר שאליו התייחס סיפור מגדל בבל המופיע במקרא, ולא העיר בבל המאוחרת יותר שנבנתה על ידי סרגון מאכד. הניתוח שלו התבסס על הסיבות הבאות:
שרידי הזיגוראת של ארידו הם גדולים ועתיקים יותר מכל הזיגוראתים שנמצאו באתרים אחרים. גם התיאור שלו כמגדל שבנייתו לא הסתיימה מתאים יותר לסיפור המקראי.
שם אחר של ארידו בכתב יתדות בוטא "נון.כי" "NUN.KI" (מקום אדיר בשומרית), בתקופה מאוחרת יותר הביטוי "נון.כי" יוחס לעיר בבל.
בגרסה מאוחרת של רשימת המלכים, שנכתבה בתקופה ההלניסטית בידי ברוסוס, מוזכרת בבל - במקום שבו צוין השם ארידו בגרסאות קודמות של רשימת המלכים - כעיר העתיקה ביותר, שבה ירדה המלוכה מהשמיים.
רוהל גם מזהה את נמרוד, המתואר במקרא כבונה הערים ארך ובבל, עם אנמרכר המופיע ברשימת המלכים השומרית כמלך בשושלת ארך הראשונה, שנאמר עליו שבנה מקדשים בעיר הבירה שלו ארך ובארידו. לפי רוהל, משמעות הרכיב "כר" בשם אנמרכר היא "הצייד", בדומה לנמרוד המתואר כ"גיבור ציד לפני ה'".
במחקרים אחרים עלה קשר נוסף אפשרי בין השם בבל לארידו. בלוחות שנמצאו נאמר שסרגון מאכד שחי במאה ה-24 לפנה"ס חפר את העיר בבל המקורית ובנה אותה מחדש ליד העיר אכד. אף על פי שיש הטוענים שהכוונה בכתובות היא לסרגון השני שחי במאה ה-8 לפנה"ס.
ארכאולוגיה

האתר הארכאולוגי שנמצא ליד בצרה נחפר לראשונה על ידי ג'ון ג'ורג' טיילור (John George Taylor) בשנת 1855. חפירה נוספת התקיימה בשנת 1918 על ידי ר. קמפבל תומפסון (R. Campbell Thompson) מטעם המוזיאון הבריטי, ובשנת 1919 על ידי הנרי רג'ינלד הול ( Henry Reginald Hall).
החפירות חודשו בשנת 1946 והן נמשכו עד שנת 1949 בראשותם של פואד ספאר וסיטון לויד ממחלקת העתיקות והמורשת של עיראק.
מרכז העיר ארידו היה המקדש של אנכי. המתחם נקרא בתחילתו "הבית של האקוויפר", ומאוחר יותר שונה שמו ל"בית של המים". בת זוגו של אנכי הייתה נינהורסנגה (Ninhursanga ), שהמקדש שלה שכן בעיר סמוכה בעובייד. במקדש נמצאו 18 שכבות, שהקדומה בהן מתוארכת ל-5300 לפנה"ס, והמאוחרת לתקופה הקדומה של ארך 3200 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  יעקב קליין, ספרות המקרא: מבואות ומחקרים - כרך שני, הוצאת יד בן צבי, 2011, עמ' 570
↑  ישראלי, יוגב (2025-03-11). "רשת ענקית של תעלות השקיה מלפני כ-3,000 שנה נחשפה בעיראק". Ynet. נבדק ב-2025-03-11.
| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552895705171  NKC: ge767234  SUDOC: 027772810  VIAF: 315170029   WorldCat (עם VIAF): 315170029 
החפירות הארכאולוגיות של מקדש הזיגוראת בשנות ה-40 של המאה ה-20
MTV Cribs

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 מספר עונות:  17 
 מספר פרקים:  106 
 הפקה
 הפצה:  Hearst Media Production Group 
 שידור
 רשת שידור:  MTV 
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 2000 – 2010
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
MTV Cribs היא תוכנית טלוויזיה דוקומנטרית אמריקאית ששודרה בערוץ MTV בין השנים 2000 עד 2010. במסגרת התוכנית נערכו סיורים בבתיהם הפרטיים והמפוארים של ידוענים שונים, כולל מוזיקאים, שחקנים, ספורטאים ואישים בולטים אחרים בתעשיית הבידור האמריקנית.
פורמט

בכל פרק בתוכנית נערכו סיורים בבתיהם המפוארים של שניים עד שלושה ידוענים אמריקנים אשר מובילים באופן אישי את צוות הצילום ברחבי הבית שלה, מציינים מה הם החדרים האהובים עליהם ביותר בביתם, מציגים את האוספים האישיים שלהם, פריטיים ייחודיים שונים, את חדרי הבילוי בבתיהם, את חדר הכושר הביתי שלהם, ו/או את אוספי המכוניות שלהם. לעיתים רבות הידוענים חולקים אנקדוטות שונות על אורחות החיים שלהם והפריטים השונים בביתם.
אורחים בולטים

לאורך השנים השתתפו בתוכנית מגוון רחב של ידוענים בתעשיות שונות. כמה מהידוענים הבולטים ביותר שבתיהם נכללו בתוכנית כוללים את:
מוזיקאים: מריה קארי, סנופ דוג, מיסי אליוט, אשר, ליל ג'ון, באסטה ריימס, ליאן ריימס, קלי רולנד, מובי, רובי ויליאמס, ארון קרטר
שחקנים: פמלה אנדרסון, אייס-טי, שאנון אליזבת, ג'רי אוקונל, ג'ייסון שוורצמן, טייריס גיבסון
שונות: טוני הוק, ריצ'רד ברנסון, האלק הוגאן, סיימון קאוול, באם מרג'רה
גרסה מחודשת

בעקבות הפופולריות של התוכנית היא חודשה בשנת 2021 כאשר הפרקים החדשים מתמקדים בבתיהם של ידוענים פופולריים בהווה.
ראו גם

פימפ מיי רייד
קעקועים בע"מ

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  עמי ג'יימס 
 שחקנים:  עמי ג'יימס
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  מיאמי 
 מספר עונות:  9
 מספר פרקים:  114
 הפקה
 אורך פרק:  45 - 48 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TLC
 תקופת שידור מקורית:  19 ביולי 2005 – 21 באוגוסט 2008
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קעקועים בע"מ (אנגלית: Miami Ink) היא תוכנית מציאות אמריקנית העוקבת אחר הנעשה במכון קעקועים הנמצא בחוף מיאמי בפלורידה. לסדרה יש כמה סדרות בת. לפני תחילת התוכנית מכון הקעקועים נקרא "305 דיו" (305 הוא אזור החיוג של מיאמי), ומאוחר יותר שינה את שמו ל"קעקועי אהבה-שנאה".
המכון בבעלות משותפת של עמי ג'יימס וכריס נונייז.
חתונה מנייר

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ניצן גלעדי
 הופק בידי:  ניצן גלעדי
 תסריט:  ניצן גלעדי
 עריכה:  טלי גולדרינג
 שחקנים ראשיים:  מורן רוזנבלט אסי לוי רועי אסף 
 מוזיקה:  ליאור רוזנר
 צילום:  רואי רוט
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  1,411,500 ש"ח
 הכנסות:  13,491 צופים בישראל
 הכנסות באתר מוג'ו:   weddingdoll
 weddingdollthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
חתונה מנייר הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2015 בכתיבתו ובימויו של ניצן גלעדי, עם מורן רוזנבלט, אסי לוי ורועי אסף בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת במצפה רמון והיא על בחורה צעירה בעלת פיגור שכלי, שעובדת במפעל לנייר טואלט ושואפת להיות עצמאית ולהתחתן עם בנו של בעל המפעל.
מורן רוזנבלט זכתה בפרס אופיר לשחקנית ראשית. קרן אייל מלמד זכתה בפרס אופיר לעיצוב תלבושות.
הסרט היה מועמד ל-7 פרסים נוספים: סרט, במאי - ניצן גלעדי, שחקן ראשי - רועי אסף, שחקנית משנה - אסי לוי, צילום - רואי רוט, עיצוב אמנותי - דינה קורנביץ, ליהוק - ניצן גלעדי).
בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015 זכה ניצן גלעדי לפרס חג'ג' לסרט הביכורים.
הסרט הוקרן בפסטיבל טורונטו 2015, קנדה,
פסטיבל לונדון 2015, אנגליה,
פסטיבל טאלין 2015, אסטוניה,
פסטיבל ויאדוליד 2015, ספרד.
הצילומים נערכו במצפה רמון ויש בהם קטעים רבים של המכתש הגדול, יעלים וגבעת הגמל.
תקציר העלילה

חגית (מורן רוזנבלט) היא בחורה בת 24 שגרה עם אמה שרה (אסי לוי) במצפה רמון. היא סובלת מפיגור קל שמתבטא בדיבור איטי ובחוסר בגרות אינטלקטואלית. היא עובדת במפעל קטן לנייר טואלט של אריה (אריה צ'רנר) ואשתו פנינה (אביבה גר). פרט לה עובד במפעל גם עומרי (רועי אסף), בנם של אריה ופנינה.
שרה היא גרושה ואם יחידנית. לפרנסתה היא עובדת כחדרנית בבית מלון במצפה רמון. היא מודעת למגבלותיה של חגית ומגוננת עליה מאוד למורת רוחה של חגית שחושבת שהיא כבר "גדולה ועצמאית". שרה רוצה להכיר לחגית את אלעד (אביב אלקבץ) בעל רמה שכלית כשלה אך חגית מסרבת, היא מאוהבת רק בעומרי.
חן (תומר קפון) הוא אחיה של חגית. הוא נשוי ויש לו ילדה. הוא אינו עוזר לשרה בהשגחה על אחותו וטוען שיש להעבירה להוסטל. גם משה, הגרוש של שרה סובר כך.
חגית מאוהבת בעומרי והוא משיב לה בחיבה שבחלקה היא מרחמים. היא חולמת שיום אחד הם יינשאו. הם נפגשים במפעל, חגית מכינה בובת כלה מנייר ועומרי מכין בובת חתן מנייר. הם נוהגים לשבת על המצוק מעל מכתש רמון להתבונן בנוף, לשוחח ולהתנשק קלות.
שרה מתקשה לפתח זוגיות עם חיים (עודד לאופולד) בגלל שאינה יכולה להשאיר את חגית לבד.
המפעל בצרות ואריה מתכונן לסגור אותו למרות מחאותיו של עומרי.
חגית מחפשת עבודה בסלון כלות בבאר שבע אבל בעלת הסלון (הדר רצון-רותם) לא מקבלת אותה. עומרי רוצה לפתח את המפעל על ידי קניית מכונות חדשות ומקבל הלוואה מחבריו אלי (יהודה נהרי הלוי) וסימון (אודי פרסי) אך אריה דוחה זאת ורוצה לשלוח אותו ללימודים בקנדה לאחר שראה אותו מתנשק עם חגית.
עומרי מודיע לחבריו שהוא עומד לעזוב והם מחליטים לעשות לו מסיבה במפעל ולזמן את חגית שבטוחה שהיא מוזמנת לחתונה. היא מעצבת שמלת כלה מגלילי נייר טואלט ומגיעה למקום. אלי וסימון לועגים לה ומטרידים אותה בעוד שעומרי לא מתערב. היא בורחת מהמקום בלילה ושרה מחפשת אותה בכל המקומות עד שמוצאת אותה על הכביש ומחזירה אותה הביתה.
שרה מחליטה להעביר את חגית להוסטל וחגית לא מתנגדת. היא נוסעת אתה כשבידה בובת כלה מנייר. היא מחזיקה אותה מחוץ למכונית ושומטת תוך הנסיעה, החלום שלה להתחתן, נקטע.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מורן רוזנבלט | חגית |  |
| אסי לוי | שרה | אמה של חגית |
| רועי אסף | עומרי |  |
| אריה צ'רנר | אריה | בעל מפעל |
| תומר קפון | חן | אח של חגית |
| אביבה גר | פנינה | אשתו של אריה |
| עודד לאופולד | חיים | מאהב של שרה |
| אודי פרסי | סימון | חבר של עומרי |
| יהודה נהרי הלוי | אלי | חבר של עומרי |
| הדר רצון-רותם |  | בעלת סלון כלות |
| אביב אלקבץ | אלעד |  |