stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטנה
תיירות

הר אטנה הוא אחד מהרי הגעש הפעילים הנגישים ביותר בעולם, ובכל שנה מבקרים בו אלפי אנשים. ההר הוא גם אחת האטרקציות העיקריות בסיציליה. הדרך העיקרית המובילה להר היא מדרום. כביש סלול מוביל לאתר סקי (Rifugio Sapienza) בגובה 1,900 מטרים, מצפון לעיר ניקולוזי (Nicolosi) ומשם ישנו רכבל העולה עד לגובה של 2,500 מטרים. מנקודה זו ניתן לנסוע במשאיות עד לגובה של 2,900 מטרים ומשם ועד לפסגת ההר ישנו שביל הליכה. דרך דומה מובילה להר מכיוון צפון-מזרח. בהר ישנם שני אתרי סקי.
פואמות אודות אטנה

"אטנה" הוא שמן של פואמות העוסקות בוולקנולוגיה המיוחסות בין היתר לוורגיליוס, לאובידיוס, לקורנליוס סוורוס, למרקוס מאניליוס וללוקיליוס הצעיר. במכתב מוסר מספר 79 שנכתב בשנת 64, עודד סנקה את לוקיליוס הצעיר לטפס על אטנה ולכתוב פואמה על אודות הר געש זה:
אני בטוח שלא תסרב לעשות זאת למעני, כי היית עושה כן גם איש לא היה מבקש זאת ממך... האם יש בכוחי למנוע ממך לתאר הר זה בשירתך - נושא שבו עסקו משוררים רבים לפניך? אובידיוס לא נמנע מלעשות כן אף על פי שוורגיליוס כבר טיפל בנושא זה לפניו, וקורנליוס סוורוס עשה את אותו דבר עצמו. אגב, נושא זה מהווה שדה מחקר עשיר בעבור מחברים רבים. לדעתי, אלה שטיפסו על ההר לפני כן לא מיצו את הנושא ואת כל אשר ניתן לומר על אודותיו, אלא פשוט סללו את הדרך בעבור הבאים אחריהם.
הערות שוליים

↑  אטנה, באתר Global Volcanism Program
↑  Kurt Sansone, Etna eruption closes Catania airport, Malta Today, August 15, 2024
↑  Decade Volcanoes
↑  Etna volcano (Italy): 16th paroxysm of New SE crater on 8 Oct, VolcanoDiscovery, ‏8 October 2011
↑  המופע של הר הגעש אתנה: 3 שבועות של התפרצות, באתר ynet, 8 במרץ 2021
↑  דניאל ארזי, ‏התפרצות הר הגעש בסיציליה: אלפי נוסעים תקועים בנמל התעופה, באתר ‏מאקו‏, 14 באוגוסט 2023
↑  Ruth Wright, Mount Etna volcanic eruption disrupts flights at Catania international airport, Euronews, ‏4 August 2024
↑  מכתב מוסר מספר 79, בתרגום לאנגלית מאת Richard Mott Gummere, בוויקיטקסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557937105171  BNE: XX461363  BnF: cb11974404r (data)  GND: 4084764-0  LCCN: sh85045454  NKC: ge305372  SUDOC: 027773361  VIAF: 18144647638815926529   WorldCat (עם VIAF): 18144647638815926529
בליץ'

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לאלבום מאת להקת נירוונה, ראו .
| --- | --- |
 כריכת הווליום הראשון במנגה כריכת הווליום הראשון במנגה
בליץ'
 סוגה:  אנימה קומדיה אימה מדע בדיוני

 מאנגה
 יוצר:  טאיטו קובו
 מאייר:  טאיטו קובו
 הוצאה:  Shueisha
 התפרסם לראשונה במגזין:  שונן ג'אמפ השבועי
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  5 בינואר 2002 – 4 בנובמבר 2016
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  74 כרכים, אשר מכילים 686 פרקים

 אנימה
 אורך פרק:  23 דקות (פרק) / 48 דקות (ספיישל) / 39 דקות (OVA)
 במאי:  נוריוקי אבה (Noriyuki Abe)
 אולפני אנימציה:  Studio Pierrot
 רשת שידור:  TV Tokyo (יפן)  YTV (קנדה)  ערוץ הילדים (ישראל)  Adult Swim (ארצות הברית) Cartoon Network (ניו זילנד)
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 2004 – רץ
 מספר העונות:  17 עונות עונה 1 (2004) 25 פרקים  עונה 2 (2005) 25 פרקים  עונה 3 (2006) 23 פרקים  עונה 4 (2006) 25 פרקים  עונה 5 (2007) 23 פרקים  עונה 6 (2008) 31 פרקים  עונה 7 (2008) 24 פרקים  עונה 8 (2009) 24 פרקים  עונה 9 (209) 24 פרקים  עונה 10 (2010) 24 פרקים  עונה 11 (2010) 24 פרקים  עונה 12 (2010) 17 פרקים  עונה 13 (2009-2010) 36 פרקים  עונה 14 (2010-2011) 51 פרקים  עונה 15 (2011) 26 פרקים  עונה 16 (2011-2012) 24 פרקים  עונה 17 (2022-2023) 13 פרקים
 מספר הפרקים:  388

 מוצרים נלווים
 בליץ' - מחזמר, מבוסס על המנגה  Bleach Advance) GBA)  Bleach: Erabareshi Tamashii) פלייסטיישן 2)  Bleach: Heat the Soul) PSP)  Bleach: Heat the Soul 2) PSP)  Bleach: Souten ni Kakeru Unmei) NDS)
בְּלִיץ' (בקאטאקאנה: ブリーチ; ברומאג'י: Bleach) היא סדרת מנגה ואנימה שנכתבה על ידי טאיטו קובו. בסדרה מסופר על איצ'יגו קורוסאקי, תלמיד תיכון בן 15 בעל היכולת לראות רוחות, המקבל מנערה בשם רוקיה קוצ'יקי כוחות של מלאך מוות (ביפנית: 死神 שִׁינִיגָּאמִי) וחרב מחסלת נשמות, הנקראת זאנפקטו (Soul Slayer - החרב של מלאכי המוות).
תקציר העלילה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא התקציר מתייחס ל-63 הפרקים הראשונים בלבד. אין זה התקציר של 303 הפרקים הנוספים..
אִיצִ'יגּוֹ קוּרוֹסָאקִי הוא נער תיכון בעל יכולת לראות את רוחות המתים. הדבר נובע מכוחו הרוחני הגדול, עקב כך רוחות מנסות לא אחת לתקוף אותו, את ביתו ואת משפחתו.
הסדרה מתחילה כשאיצ'יגו פוגש את מלאכית המוות (שיניגאמי), רוּקִיה קוּצִ'יקִי. תפקידם של השיניגאמי הוא להעביר את הנשמות לעולם הבא "סול סוסייטי" וללחום בהולואים - נשמות שהידרדרו והפכו למפלצות שכל מטרתן הוא זריעת הרס ואכילתם של נשמות החיים והמתים.
מהרגע שקיבל איצ'יגו את כוחות מלאך המוות של רוקיה קוצ'יקי, כוחו הרוחני העצום פרץ את המחסום שבו היה כלוא עד אז, והחל מחלחל אל כל הסובבים לו. אחד מהאנשים שהושפעו מכוחו הרוחני העצום של איצ'יגו הייתה בת כיתתו, אוֹרִיהִימֵה אִינוֹוֵה. כאשר נקלעה לסכנה יום אחד, גילתה שקיבלה כוחות מיוחדים ויכלה להגן על עצמה ועל סובביה. כוחות רוחניים אלו שקיבלה התבטאו בשישה יצורים קטנים ("פיות") שיצרה המתאכסנים בסיכת הראש שאחיה המת נתן לה.
לחברו האחר - סאדו (שנקרא גם צ'אדו), שהיה בעל כוחות פיזיים עצומים גם כך, הופיעה האפשרות להעצים אותם בעזרת כפפת-כוח רוחנית הנוצרת מסביב לידו בשעה שהוא קורא לה. גם כפפה זו הופיעה לו בשעת צרה, כאשר סאדו ניסה להגן על אחותו הקטנה של איצ'יגו מפני הולאו. כפפה זו נקראת היד הימנית של הענק. בהמשך, כאשר איצ'יגו וחבריו מגיעים להואקו מונדו, כוחותיו של סאדו מתפתחים לצורתם הסופית - כאשר הוא מפעיל אותם, על ידו הימנית נוצר מגן, ועל ידו השמאלית נוצרת כפפה שמשמשת להתקפה, ונקראת היד השמאלית של השטן.
אל חבורתם נוסף חבר נוסף - אוּרְיוּ אִישִידַה, שגם הוא בן כיתתם. אישידה הוא קווינשי, בן לגזע עתיק הנלחם בהולואים, שנידון למוות על ידי מועצת מלאכי המוות בטענה שמסדרם פוגע באיזון בין עולם המתים ועולם החיים בדרך בה הוא מטפל בנשמות התועות הללו.
אישידה הוא הקווינשי האחרון שנותר בחיים, לאחר חיסולם בידי מלאכי המוות. נשקו הוא קשת מיוחדת שמיוצרת מכוחו הרוחני ויוצאת מכף ידו בשעת הצורך. מערכת היחסים בינו לבין איצ'יגו היא מוזרה למדי עקב העובדה שאיצ'יגו מתפקד כעת כמלאך מוות ובין מלאכי המוות לקווינשים ישנה שנאה רבת שנים.
כעבור זמן מה, איצ'יגו מגלה שעל ידי כך שרוקיה נתנה לו את כוחותיה ונשארה איתו בעולם האנושי לעזור לו בלחימתו הולואים, היא הפרה את חוקיהם של המלאכי המוות והביאה על עצמה עונש מוות. היא נלקחה לסול סוסייטי, לאחר שמנעה ממלאכי המוות שרדפו את איצ'יגו להרוג אותו (אבאראי רנג'י וביאקויה קוצ'יקי). איצ'יגו ניצל מפצעיו הרבים בזכות אדם בשם קיסוקֶה אורהרה, דמות אפופת מסתורין אשר בשלב מאוחר יותר מתגלה כמלאך מוות בעברו. הוא נותן לאיצ'יגו ההזדמנות להתאמן אצלו ולשוב ולאגור את כוחות השיניגאמי שלו, שאיבד במהלך המאבק על רוקיה. האימונים שעבר לא היו קלים ואיצ'יגו כמעט והפך להולו בעצמו. בזכות האימון, איצ'יגו גילה את כוחות מלאך המוות שלו. הוא יוצא לדרך עם חבורה של ארבעה אנשים - אישידה, אוריהימה, צ'אדו וחתול מדבר בשם יורואיצ'י (שאחר כך מתגלה כמלאכית מוות בעברה שהיה לה קשר עם ביאקויה קוצ'יקי). ביחד הם יוצאים לסול סוסייטי, מאוחדים במטרה להציל את רוקיה.
המדיות השונות בזיכיון > סדרת המאנגה

סדרת המאנגה נכתבה ואוירה על ידי טאיטו קובו. הסדרה פורסמה לראשונה באוגוסט 2001 בגיליון של "Weekly Shōnen Jump". פרקי הסדרה עובדו לכרכים שונים אשר יצאו לאור על ידי המוציא לאור היפני שואיישה ("Shueisha"). הכרך הראשון פורסם ב-5 בינואר 2002 והאחרון, מספר 74, פורסם ב-4 בנובמבר 2016. הגרסה האנגלית של המאנגה תורגמה והופצה על ידי חברת "Viz Media".
המדיות השונות בזיכיון > סדרת האנימה

החל משנת 2004 ועד 2012 שודרה ביפן סדרת האנימה של בליץ' אשר מבוססת על סדרת המאנגה של בליץ'. הסדרה בוימה על ידי נוריוקי אבה והופקה על ידי סטודיו פיירו ורשת הטלוויזיה היפנית "TV Tokyo". העלילה של האנימה עוקבת כמעט אחד לאחד אחרי העלילה של המאנגה עליה היא מבוססת, מלבד שינויים מינוריים, בעיקר מטעמי צנזורה. סדרת האנימה שודרה לראשונה ביפן בערוץ "TV Tokyo" ב-5 באוקטובר 2004. הפקת הסדרה הופסקה ב-27 במרץ 2012 עם 366 פרקים בסדרה לאורך 16 עונות.
בשנת 2020, במלאת 20 שנים לתחילת פרסום המנגה, הכריז היוצר קובו יחד עם הכרזה על סדרה חדשה שיצר,"burn the witch", כי בשנת 2022 הפקת האנימה תחודש ותשלים את החלק האחרון במנגה, ובכך תכסה את הסדרה עד סופה המקורי. ובכך נוספה עונה המכילה 13 פרקים חדשים.
בהמשך, חברת "Viz Media" רכשה את זכויות השידור וההפצה של הזיכיון בשווקים הזרים. הגרסה האנגלית של סדרת האנימה הופקה על ידי חברת "Studiopolis" ושודרה לראשונה בערוץ Cartoon Network. ב-8 בספטמבר 2006 הסדרה דובבה לאנגלית.
המדיות השונות בזיכיון > הסרטים והאובות

לאורך השנים יצאו לאקרנים ארבעה סרטי קולנוע במקביל לשידור סדרת האנימה אשר הרחיבו את עלילת סדרת האנימה ומאופיינים באנימציה ברמה גבוהה מזו של סדרת האנימה ובאורך של סרט קולנוע סטנדרטי. כל הסרטים בוימו על ידי נוריוקי אבה, הבמאי של סדרת האנימה של בליץ'. בנוסף, פורסמו במסגרת ירידים של שואיישה שני פרקים חיצוניים נוספים של האנימה שאינם מבוססים על המאנגה אך נחשבים לחלק מהקאנון העלילתי של הסדרה.
| # | שם הסרט בעברית | שם הסרט באנגלית | תיאור | תאריך היציאה המקורי לאקרנים ביפן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בליץ': זיכרונות של אף אחד | Bleach: Memories of Nobody | קבוצה המכונה "Dark Ones" אשר גורשה מקהילת הנפשות מנסה כעת להשמיד גם את עולם הנפשות וגם את העולם האמיתי ובעקבות כך החבורה מתאחדת על מנת להילחם בהם. | 16 בדצמבר 2006 |
| 2 | בליץ': מרד אבק היהלום | Bleach: The DiamondDust Rebellion | חפץ יקר בשם "חותם המלך" אשר שייך למלך של קהילת הנפשות נגנב על ידי קבוצה מסתורית. היטסוגאיה טושירו, קפטן קבוצה 10, אשר היה אחראי על החפץ כאשר נגנב יוצא להחזיר את החפץ ולנקות את שמו. | 22 בדצמבר 2007 |
| 3 | בליץ': עמעום לשחור, אני קורא בשמך | Bleach: Fade to Black, I Call Your Name | חברי קהילת הנפשות לוקים באמנזיה אשר גורמת להם לשכוח את איצ'יגו ואת רוקיה. איצ'יגו מגיע לקהילת הנפשות על מנת להבין מה קרה ומגלה כי רוקיה שכחה לא רק אותו אלא את הזהות של עצמה גם כן. | 13 בדצמבר 2008 |
| 4 | בליץ'-פסק הגיהנום | Bleach:hell verse | לאחר תקרית מוזרה שקרתה בתיכון של איצ'יגו, כמה יצורים מוזרים מופיעים משום מקום ומתחילים להילחם נגד איצ'יגו וחבריו, קארין ויוזו (אחיותיו של איצ'יגו) נחטפות על ידיהם. לאחר קרב קצר קארין ניצלת אך יוזו נעלמת לתוך הגהנום יחד עם האויבים המסתוריים. איצ'יגו וחבריו יוצאים למסע בגהנום כדי להציל את יוזו. | 4 בדצמבר 2010 |
| 5 | בליץ' OVA 1 - זיכרונות בגשם | Bleach OVA 1 - Memories in the Rain | הספיישל מתחיל בקרב שמתחולל בין איצ'יגו לבין גראנד פישר ואז עובר לפלאשבק שבו איצ'יגו נראה כילד קטן. הוא מבחין בילדה קטנה שעומדת ליפול לנהר ובאותו רגע הוא רץ אליה כדי להצילה, באותו זמן אימו של איצ'יגו צורחת והקטע עובר ליום שלפני הקרב של איצ'יגו והגראנד פישר, בבית הספר. | 2004 |
| 6 | בליץ' OVA 2 - החרב החתומה המשתוללת | The Sealed Sword Frenzy | שיניגאמי בשם באיישין (Baishin) שנכלא על ידי קהילת הנשמות לפני ארבע מאות שנים, השתחרר מכלאו לאחר הזמן הרב ששהה בו. יום אחד, קורוסאקי איצ'יגו ובאיישין נפגשים, ונראה כי באיישין רודף אחריו. איצ'יגו ושיניגאמי נוספים המגיעים אל עולם החיים על מנת ללכוד את באיישין, יוצאים יחד בחיפושים אחר באיישין, על מנת לשים קץ לחורבן שהוא זורע. | 2009 |
המדיות השונות בזיכיון > מחזמר

עלילת סדרת המאנגה של בליץ' עובדה לחמישה מחזות זמר. המחזמר הראשון של בליץ' הוצג מ-17 באוגוסט עד 28 באוגוסט 2005 בטוקיו.
מחזות הזמר בוימו על ידי טאקויה היראמיצו כאשר התסריט נכתב על ידי נאושי אוקומורה והמוזיקה הולחנה על ידי המחזאי שואיצ'י טאמה.
המדיות השונות בזיכיון > קלפי משחק

קלפי המשחק הם קלפי אספנות המבוססים על הסדרה. משחק הקלפים של בליץ' יצא לראשונה לשווקים ביפן בשנת 2004, ובהמשך בארצות הברית בשנת 2007. המשחק מיועד לשני שחקנים בלבד.
המדיות השונות בזיכיון > משחקי וידאו

לאורך השנים יצאו לשווקים מספר רב של משחקי וידאו המבוססים על עלילת הסדרה. המשחקים יצאו לקונסולת משחקים וקונסולות ניידות שונות. רוב משחקי הווידאו של בליץ' אשר נוצרו עד היום הם משחקי תפקידים או משחקי לחימה בהם השחקן משחק באחת הדמויות הראשיות בסדרה.
משחק הווידאו הראשון היה המשחק "Bleach: Hanatareshi Yabou" אשר יצא במקור לשווקים ביפן עבור קונסולת המשחקים פלייסטיישן 2 ב-16 בפברואר 2005. בנוסף יצא משחק בשם "Bleach: brave souls" למכשירי האנדרואיד ול iOS ב-15 בינואר 2016
המדיות השונות בזיכיון > תקליטורים

לאורך השנים הופקו 11 תקליטורים אשר הכילו את הפסקולים של סדרת האנימה והסרטים של בליץ'.
שירי פתיחה וסיום

בסדרה, שירי הפתיח והסיום הם בעצם שירים של להקות יפניות שקוצרו ועובדו במקצת ועליהם הולבשה אנימציה הקשורה לסדרה, כל כמה זמן, השיר עצמו לא משתנה, אך חלקים מן הפתיח משתנים עקב השינויים העדכניים בעלילה.
שירי הפתיחה:
"Asterisk" מאת Orange Range (פרקים 1–25)
"D-tecnolife" מאת UVERworld (פרקים 26–52)
"Ichirin no Hana" מאת High and Mighty Color (פרקים 52–74)
",Tonight,Tonight,Tonight" מאת Beat Crusaders (פרקים 75–97)
"Rolling Star" מאת יואי יושיאוקה (פרקים 98 - 120)
"ALONES" מאת Aqua Timez (פרקים 121–143)
"After Dark" מאת ASIAN KUNG-FU GENERATION (פרקים 144–167)
ChuBura" מאת Kelun (פרקים 168–189)
"Velonica" מאת Aqua Timez (פרקים 190–214)
"Shoujo S" מאת SCANDAL (פרקים 215–242)
"Anima Rossa" מאת Porno Graffitti (פרקים 243–265)
"change" מאת Miwa (פרקים 266–291)
"Ranbu no Melody" מאת Sid (פרקים 292–316)
"Blue" מאת ViViD (פרקים 317–342)
"HARUKAZE" מאת SCANDAL (פרקים 343–366)
"Scar" מאת Tatsuya Kitani (פרקים 367–379)
שירי הסיום:
"Life is Like a Boat" מאת Rie Fu (פרקים 1–13)
"!Thank You" מאת Home Made Kazoku (פרקים 14–25)
"ほうき星) "Houkiboushi = "כוכב שביט") מאת Younha (פרקים 26–38)
"Happy People" מאת Skoop on Somebody (פרקים 39–51)
"Life" מאת יואי יושיאוקה (פרקים 52–63)
"My Pace" מאת SunSet Swish (פרקים 64–74)
"Hanabi" מאת Ikimono Gakari (פרקים 75–86)
"Movin'" מאת Takacha (פרקים 87 - 97)
"Baby it's You" מאת June (פרקים 98 - 109)
"Sakura Biyori" מאת Mai Hoshimura (פרקים 110–120)
"Tsumasaki" מאת Ore Ska Band (פרקים 121–131)
"Daidai" מאת chatmonchy (פרקים 132–143)
"Tane wo maku hibi" מאת Kousuke Atari (פרקים 144–154)
Kansha(gratitude( מאת RSP (פרקים 155–167)
"Orange" מאת LIL'B (פרקים 168–179)
"Gallop" מאת Pe'zmoku (פרקים 180–189)
"Hitohira no Hanabira" מאת Stereopony (פרקים 190–201)
"Sky Chord" מאת Shion Tsuji (פרקים 202–214)
"Kimi wo Mamotte, Kimi wo Aishitte" מאת Sambomaster (פרקים 215–229)
"Mad Surfer" מאת Kenichi Asai (פרקים 230–242)
"Sakurabito" מאת SunSet Swish (פרקים 243–255)
"Tabidatsu kimi e" מאת RSP (פרקים 256–265)
"Stay Beautiful" מאת Diggy-mo' (פרקים 266–278)
"echoes" מאת universe (פרקים 279–291)
"Last Moment" מאת SPYAIR (פרקים 292–303)
"Song For..." מאת ROOKIEZ is PUNK'D (פרקים 304–316)
"Aoi Tori" מאת fumika (פרקים 317–329)
"Haruka Kanata" מאת UNLIMITS (פרקים 330–342)
"Re:Pray" מאת Aimer (פרקים 343–354)
"MASK" מאת Aqua Timez (פרקים 355–366)
"Rapport" מאת Tatsuya Kitani (פרק 367)
"Saihate" מאת SennaRin (פרקים 368–379)
2004 בקולנוע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2004  בקולנוע |  |
< · 2002 · 2003 — 2004 — 2005 · 2006 · >
כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-20 · כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-21 · פורטל הקולנוע
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2004 ונוגעים לעולם הקולנוע.
אירועים > שוברי קופות בארצות הברית

"הפסיון של ישו", הסרט שנוי המחלוקת של מל גיבסון היה שובר הקופות הראשון של 2004.
הסרט "ספיידרמן 2" הגיע בשמונה ימים בלבד ל-200 מיליון דולר בצפון אמריקה, ונהיה הסרט המהיר ביותר להגיע לסכום זה, בעוד "שרק 2" ו"פרנהייט 9/11" נעשו לסרט האנימציה והדוקומנטרי המצליחים ביותר, בהתאמה.
עשרת הסרטים המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 2004 היו:
שרק 2 ($441,226,247)
ספיידרמן 2 ($373,585,825)
הפסיון של ישו ($370,274,604)
פגוש את הפוקרס ($279,261,160)
משפחת סופר-על ($261,441,092)
הארי פוטר והאסיר מאזקבאן ($249,541,069)
היום שאחרי מחר ($186,740,799)
זהות במלכודת ($176,241,941)
אוצר לאומי ($173,008,894)
רכבת לקוטב ($162,775,358)
פרסים > פרסי אוסקר

הסרט הטוב ביותר - מיליון דולר בייבי
הבמאי הטוב ביותר - קלינט איסטווד (מיליון דולר בייבי)
השחקן הטוב ביותר - ג'יימי פוקס (ריי)
השחקנית הטובה ביותר - הילרי סוונק (מיליון דולר בייבי)
שחקן המשנה הטוב ביותר - מורגן פרימן (מיליון דולר בייבי)
שחקנית המשנה הטובה ביותר - קייט בלאנשט (הטייס)
פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - הים שבפנים (ספרד)
פרסים > פרסי גלובוס הזהב > דרמה

הסרט הטוב ביותר - הטייס
השחקן הטוב ביותר - לאונרדו דיקפריו (הטייס)
השחקנית הטובה ביותר - הילרי סוונק (מיליון דולר בייבי)
פרסים > פרסי גלובוס הזהב > קומדיה או מחזמר

הסרט הטוב ביותר - דרכים צדדיות
השחקן הטוב ביותר - ג'יימי פוקס (ריי)
השחקנית הטובה ביותר - אנט בנינג (להיות ג'וליה)
פרסים > פרסי סאטורן

סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - שמש נצחית בראש צלול
סרט הפנטזיה הטוב ביותר - ספיידרמן 2
סרט האימה הטוב ביותר - מת על המתים
סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - להרוג את ביל חלק 2
סרט האנימציה הטוב ביותר - משפחת סופר-על
השחקן הראשי הטוב ביותר - טובי מגווייר (ספיידרמן 2)
השחקנית הראשית הטובה ביותר - בלאנשרד ריאן (ים של פחד)
שחקן המשנה הטוב ביותר - דייוויד קאראדין (להרוג את ביל חלק 2)
שחקנית המשנה הטובה ביותר - דריל האנה (להרוג את ביל חלק 2)
הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - אמי רוסום (פנטום האופרה)
הבמאי הטוב ביותר - סם ריימי (ספיידרמן 2)
התסריט הטוב ביותר - אלווין סרג'נט (ספיידרמן 2)
הפסקול הטוב ביותר - אלן סילבסטרי (ואן הלסינג)
האיפור הטוב ביותר - הלבוי
התלבושות הטובות ביותר - סקיי קפטן
האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - ספיידרמן 2
נפטרו

28 במרץ – פיטר יוסטינוב, שחקן (יליד 1921)
1 באפריל – קארי סנודגרס, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1945)
1 ביולי – מרלון ברנדו, שחקן (יליד 1924)
21 ביולי – ג'רי גולדסמית', מלחין (יליד 1929)
3 באוקטובר – ג'נט לי, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1927)
10 באוקטובר – כריסטופר ריב, שחקן (יליד 1952)
2 בנובמבר – תאו ואן גוך, קולנוען הולנדי (יליד 1957)
25 בנובמבר – רחל אטאס, שחקנית קולנוע ותיאטרון, זמרת ומדבבת ישראלית (נולדה ב-1934)
סרטים נוספים

"אוצר לאומי"
"אלכסנדר"
"שמש נצחית בראש צלול"
"להרוג את ביל חלק 2"
"התרסקות"
"טרויה"
"הנוסע"
"המסור"
"הכפר"
"אפקט הפרפר"
"למצוא את ארץ לעולם לא"
"דרכים צדדיות"
"המעניש"
"קנאה"
"ואן הלסינג"
"היום שאחרי מחר"
"רידיק: המסע מתחיל"
"גארפילד: הסרט"
"מסביב לעולם בשמונים יום
"דודג'בול"
"טרמינל"
"פרנהייט 9/11"
"המלך ארתור"
"סיפור סינדרלה"
"אישה חתול"
"אני, רובוט"
"הרולד וקומר משתוללים באמריקה"
"כנפי הרעם"
"אנקונדה 2"
"מת על המתים"
"אני אוהב האקביז"
"טקסי"
"ריי"
"רכבת לקוטב"
"מיליון דולר בייבי"
"טיסת הפניקס"
"מלון רואנדה"
"פגוש את הפוקרס"
"הזרע של צ'אקי"
"משחק מוחות"
"הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן"
"הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן (חלק 2)"
ראו גם

2004 בטלוויזיה
2003 בקולנוע
2004
2005 בקולנוע
שנים בקולנוע
סרט קולנוע
תעופה אזרחית בישראל

תעופה אזרחית מתקיימת בישראל מאז 1913, והיא אמצעי התחבורה העיקרי לתנועת נוסעים אל ישראל וממנה. גם חלק מתנועת המטענים נעשה באמצעות תעופה אזרחית, ותעופה אזרחית משמשת גם לתחבורה פנימית, בעיקר לאילת.
נמלי תעופה, שדות תעופה ומנחתים > נמל התעופה חיפה

נמל התעופה חיפה על שם אורי מיכאלי (פרסמן) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הוותיק במדינת ישראל, והשלישי בגודלו. הוא שוכן בכניסה המזרחית לעיר חיפה, סמוך לנמל הקישון. הנמל משרת את התעופה האזרחית ומשמש גם כבסיס צבאי של חיל האוויר הישראלי (בח"א 21). עד יולי 2012 שימש גם את התעופה הצבאית, אך זו הופסקה ממנו לחלוטין.
אורך המסלול הפעיל בנמל הוא 1,326 מטר. זהו מסלול קצר המאפשר המראות ונחיתות של מטוסי נוסעים קטנים בלבד המכילים כ-70 נוסעים, לטיסות קצרות ליעדים קרובים במזרח הים התיכון ולאילת.
הנמל הוקם על ידי הבריטים בשנת 1934 והיה לשדה התעופה הבין-לאומי הראשון בארץ ישראל. השדה שימש גם את חיל האוויר המלכותי הבריטי ואת חברת הנפט המשותפת לעיראק ובריטניה (APS). טרם הקמת השדה הכשירו הבריטים משטח נחיתה מדרום למיקום הנוכחי ומעבר לנחל הקישון. ב־1936 נפתחו קווי טיסה סדירים לביירות, לקהיר ולקפריסין, וב־1938 נפתחו קווי טיסה סדירים ליעדים באירופה ובהם איטליה. בנוסף, פעלו בנמל טיסות שכר אזרחיות ליעדים נוספים מחוץ לישראל. בשנה זו נחתו בחיפה שליש מהטיסות המגיעות לארץ ישראל. ב־1940 הופסקו הטיסות האזרחיות עקב מלחמת העולם השנייה. במאי 1948, עם סיום המנדט הבריטי, נמסר השדה לידי עיריית חיפה, ולאחר מלחמת העצמאות נפתח מחדש על ידי מדינת ישראל כנמל תעופה אזרחי והטיסות בו חודשו. חברת סייפרוס איירווייז הפעילה קו תעופה שבועי לניקוסיה שבקפריסין. בשנת 1950 החלה חברת ארקיע להפעיל קו תעופה לאילת, וב-1958 קו לשדה תימן, ליד באר שבע.
בשנת 1995 הוחלט על פיתוח שדה התעופה כנמל תעופה בין-לאומי. הפרויקט הוכנס לתמ"א 15 (תוכנית מתאר ארצית לנמל תעופה בינ"ל נוסף – תמ"א/15א) והוכר על ידי ממשלת ישראל כפרויקט בעל חשיבות לאומית שיקודם בנוהל מזורז. באפריל 1998 נחנך טרמינל חדש ובו מוענקים שירותים שונים, בהם ביקורת גבולות, מכס וחנויות פטורות ממכס. בשנת 1997 החלה חברת התעופה הירדנית רויאל ג'ורדניאן להפעיל קו טיסה בין חיפה לעמאן. הקו פעל מספר שנים עד שנסגר מחוסר כדאיות כלכלית. בשנת 2000 הפעילה חברת התעופה המצרית סקורפיון קו טיסה מחיפה לשארם א-שייח'.
בעבר פעלו בנמל חברות ישראייר, ארקיע ועוד, אבל פעילותן הופסקה עקב אורך המסלול שאינו מתאים למטוסים המצויים בציי החברות הישראליות. פעילותו התחדשה בשנת 2024 עם חברת אייר חיפה, והוא מהווה גם כבסיס הפעולה מרכזי שלה.
נמלי תעופה, שדות תעופה ומנחתים > נמל התעופה רמון

נמל התעופה הבין-לאומי רמון – אילת שוכן בערבה הדרומית, צפונית לבאר אורה, 18 קילומטרים צפונית לאילת. הנמל הוא השני בגודלו בישראל (אחרי נמל התעופה בן-גוריון) והוא משמש כנמל התעופה העיקרי בישראל לנחיתות חירום. הנמל החליף את נמל התעופה הישן של אילת וכן את נמל התעופה עובדה ששימש כנמל תעופה בין-לאומי. נמל התעופה נפתח ב-21 בינואר 2019. מסלולי ההמראה והנחיתה נסללו באורך של 3,600 מטר ורוחב של 60 מטר, ומאפשרים למטוסי סילון גדולים מסוג בואינג 777, איירבוס A380 ואיירבוס A350 להמריא מהנמל לטיסות פנים-ארציות וליעדים באירופה, ארצות הברית, מרכז אסיה, והמזרח הרחוק.
נמלי תעופה, שדות תעופה ומנחתים > שדה התעופה ראש פינה

שדה התעופה ראש פינה, הקרוי גם שדה התעופה מחניים, הוא שדה תעופה אזורי, השוכן בין קיבוץ מחניים לבין ראש פינה, ממזרח לכביש 90. בנייתו של השדה החלה בשנת 1943 על ידי הצבא הבריטי, וארכה כשנתיים. תחילה שימש השדה את חיל האוויר המלכותי כנגד הצבא הצרפתי של וישי בסוריה. בשדה נסללו שני מסלולים צולבים באורך 1,080 מטרים וברוחב 40 מטרים, סביבם נסללו מסלולי הסעה היקפיים. בשדה הוצבה טייסת 3 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, שהייתה מצוידת במטוסי קרטיס P-40 וורהוק.
במאי 1948 נמסר שדה התעופה לידי חיל האוויר הישראלי. עם הקמת המדינה הוסב השדה לשימוש אזרחי. חברת ארקיע קיימה שירות טיסות מהשדה למרכז הארץ מ-1953. בשנת 1968 נבנה טרמינל חדש בתכנון האדריכל שמעון פובזנר שעשה שימוש באחד המבנים המקוריים שהותירו אחריהם הבריטים. בשנת 1971 הוקמו במקום תחנת כיבוי אש ומגדל פיקוח חדש. בשנת 1994 הורחב טרמינל הנוסעים.
בשנת 1997 הגיע מספר הנוסעים השנתי לשיא של 250,000 ומינהל התעופה האזרחית פרסם מכרז למפעיל קו טיסות שני, שבו זכתה חברת ישראייר במרץ 1998. ישראייר הפעילה טיסות לשדה במטוסי ATR 42.
בשנת 2006 הופסק שירות הטיסות של ארקיע מהשדה למרכז הארץ, עקב חוסר כדאיות כלכלית.
משנת 2008 ועד 1 ביולי 2019 הפעילה חברת עיט שירותי תעופה ותיירות טיסות מהשדה לנמל התעופה דב הוז בתל אביב (עד לסגירתו) במטוסי שורט 360, ולעיתים הוציאה טיסות ישירות לנמל התעופה אילת (עד לסגירתו).
נמלי תעופה, שדות תעופה ומנחתים > שדה התעופה הרצליה

שדה התעופה הרצליה הוא שדה תעופה אזרחי לתעופה קלה השוכן בצפון הרצליה, בין שכונת גן רש"ל בעיר לנתיבי איילון. לאור הכוונה להעתיק את מקומו של השדה, הוא מסומן בתוכנית המתאר המחוזית כשדה זמני. השימוש בשדה החל ב-2 ביוני 1948 במלחמת העצמאות, כמשכן הקבוע הראשון של טייסת 101, שהשדה הוקם למענה. עם סיום מלחמת העצמאות בתחילת 1949 התארגנה בישראל גם תעופה אזרחית. בכלל זאת, הוקמה חברת ריסוס אווירי בשם כימאוויר, שהחלה להפעיל מטוסי פייפר (בהמשך גם מטוסי סטירמן) לריסוס אווירי ושירותי חקלאות ותעופה כללית אחרים. לחברה לא אושר לפעול משדה התעופה חיפה, ותחת זאת אושר לה להקים מנחת בין פרדסי הרצליה, מדרום למסלול ששימש את חיל האוויר במלחמת העצמאות. החברה הקימה מנחת עפר בהרצליה באורך 900 מטר בכיוון 28/10, שהוא התשתית לשדה הרצליה הנוכחי. בתוך שנים ספורות החל השדה לשרת גורמים נוספים כמו חברות תעופה מסחריות וראשוני בתי הספר לטיסה אזרחית.
במרוצת שנות ה-60 גדל מספר המטוסים האזרחיים בישראל. מטוסי המפעילים הפרטיים נדחקו משדה דב בגלל הגידול בהיקף הפעילות בו על ידי ארקיע וחיל האוויר הישראלי ועברו ברובם לשדה הרצליה. בשדה הרצליה עצמו הוקמו חברות תעופה נוספות, ובהן איה תעופה, יעף, נתיב ושחף. כן התבססו במקום שירותי תחזוקה והאנגרים למטוסים, ומספר מטוסים בבעלות פרטית. כתוצאה מתהליכים אלה הופעל במקום לראשונה בשנת 1969 שירות פיקוח טיסה מאולתר, עדיין במסגרת היותו שדה בהפעלת כימאוויר. סביב 1971 כוסה המסלול באספלט והוקם מגדל פיקוח מסודר. מאותה שנה הופעל השדה באחריות מינהל התעופה האזרחית. על בסיס התשתית שהוקמה בהרצליה והפיכתו לשדה תעופה ממשלתי צמחו בו בשנות ה-70 מספר בתי ספר לטיסה. במקביל הוא הפך למרכז ארצי להפעלת מטוסים פרטיים ולתעופה כללית בו ניתן ליהנות מטיסות כיף בשבתות ומהדרכת טיסה מעשית ותאוריה. עם השנים עברה פעילות הריסוס למקומות אחרים. בשנת 2003 שימש השדה כשדה התעופה המרכזי של התעופה האזרחית בתוך ישראל והתבצעו בו עשרות המראות ונחיתות מדי יום. כיום עיקר הפעילות המתבצעת בשדה היא של בתי ספר ללימוד טיס המקיימים בו טיסות אימון, לצד פעילות מסוקים ופעילות טיס פרטית אחרת.
מתוכנן לסגור את השדה בשנת 2025, לשם פינויו להקמת שכונת מגורים.
נמלי תעופה, שדות תעופה ומנחתים > מנחתים

בישראל פועלים מנחתים רבים, בהם:
מנחת בר־יהודה למרגלות המצדה
מנחת נווה זוהר
מנחת עין שמר
מנחת ערד
מנחת יטבתה
מנחת ראשון לציון
מנחת ספיר (מנחת עין יהב) בין מושב עין יהב וספיר
מנחת בצת
מנחת דימונה
מנחת פיק ברמת הגולן
מנחת מגידו
מנחת שדה בוקר
מנחת קציעות
מנחת הבונים
מנחת שמרת
מנחת אסיף
מנחת רמת יותם – המנחת נמצא במעלה אילת (רמת יותם), סמוך לאבן דרך מספר 3, מדרום לכביש 12, בתוך שטח מטווח קצא"א.
בנוסף פועלים מנחתי מסוקים בבתי חולים ובמבני ציבור אחדים.