stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונטולוגיה
בהגות העת העתיקה

העובדה שעצמים עוברים שינוי, הקשתה על תפיסה פשטנית בתורת היש והעסיקה כבר את היוונים הקדמונים. פרמנידס, בן המאה ה-5 לפנה"ס, הציג תפיסה לפיה המציאות היא אחת, נצחית, בלתי נעה ובלתי משתנה. שהרי כל שינוי במה שכבר ישנו מראש אינו אפשרי – אם כן למה יכול היש להשתנות? רק לאין. אולם האין איננו. הפרדוקסים של זנון חיזקו תפיסה זו, בהראותם שהתנועה, שפירושה שינוי, מובילה לפרדוקס. לעומתם ניסה הרקליטוס לטעון שהמציאות כולה היא דינמית ואף פעם אינה יציבה. ידועה אמרתו כי איש אינו יכול לחצות את אותו הנהר פעמיים. אולי כדי לפתור את פרדוקס השינוי, גרס אריסטו כי המצב החדש אליו עובר העצם 'בפועל' לאחר השינוי, היה קיים במציאות כבר מלכתחילה, אך לפני השינוי בפועל, הוא התקיים בעצם כפוטנציאל 'בכח' בלבד.
בהקשר אחר נחלקו אפלטון ואריסטו בשאלת ממשותם של מושגים מופשטים. בעוד שאפלטון תלה את הממשות דווקא באידאות המופשטות והסביר את ממשותם של עצמים פיזיים כנגזרת או כהתגלמות משנית של היש המופשט, חלק עליו אריסטו ומצא את ההפשטה כפעולה אנליטית בלבד, המתעלה מעל היש הקונקרטי ומפרידה באופן מלאכותי ושכלי בלבד בין החומר הפיזי הקיים, לבין צורתו המופשטת. אריסטו סבר שלפחות בעולמנו הריאלי הרגיל, אין קיום ממשי (בתורת ישים עצמאיים) לאידאות המופשטות מן החומר הפיזי. מחלוקת עקרונית זו, בדבר ממשותם העצמאית (קיומם בתור ישים) של מושגים מופשטים, שבה והופיעה בתולדות הפילוסופיה לדורותיה, זהו הפולמוס בין אוניברסליזם לנומינליזם.
בפילוסופיה ובתאולוגיה של ימי הביניים

בעקבות המטאפיזיקה של אריסטו, ניסו פילוסופים בימי הביניים להגדיר את מציאותו של עצם כלשהו: האם המציאות (העובדה שהעצם אכן קיים) היא תכונה של העצם? האם זוהי תכונה מהותית של העצם הקיים? האם ניתן לדבר ולתאר עצם גם אם עצם כזה מעולם לא היה ולא יהיה קיים? בעקבות אפלטון תהו בימי הביניים האם ניתן לומר שמושגים מופשטים (אידאות) הם "קיימים" ומצויים, באותו מובן שגם עצמים פיזיים הם קיימים? תאולוגים ביקשו להפריד בין מציאותם של עצמים רגילים, לבין מציאותו של אלוהים. כך למשל, נוסחה טענה ולפיה מציאותו של כל עצם היא קונטינגנטית בלבד ("אפשרית המציאות"), ורק מציאותו של אלוהים לבדו היא הכרחית ממש ("מחויב המציאות"). כך גם נטען כי בשעה שמציאותו של כל עצם איננה אלא תכונת לוואי שלו, ואיננה זהה עם מהותו של העצם, רק מציאותו של אלוהים זהה לחלוטין עם מהותו (וכך הצליחו תאולוגים מונותאיסטים לטעון שהאלהים הוא אחד פשוט, ללא שום ריבוי תכונות שונות).  הגדרתה של מציאות אונתולוגית כתכונה או תואר גם ביחס ל'אלהים', הולידה את הטיעון האונטולוגי, ולפיו היות שאלהים מצוי הוא מושלם יותר מאשר אלהים שאיננו מצוי, זו עצמה מהווה הוכחה לוגית אפריורית לכך שהאל אכן מצוי.
בין אונטולוגיה לאפיסטמולוגיה

בפילוסופיה של העת החדשה חלו תמורות חשובות בתורת ההכרה (אפיסטמולוגיה) שיש להן השלכות משמעותיות על תורת היש (אונטולוגיה). כבר ג'ורג' ברקלי במאמרו החשוב ביותר "esse est percipi" ניסה להראות שאין שום דרך להוכיח שהדברים שאנו קולטים באמת קיימים, ואי אפשר לדבר על כך שחפץ קיים, אלא רק שהוא קיים בתפיסתו של מישהו. הפילוסופיה של ברקלי – "מה שקיים הוא מה שנתפס (על ידי צופה כלשהו)", הייתה רדיקלית ונגדה את ההיגיון הפשוט. על תפיסה זו נמתחה ביקורת: לא רק בשל האבסורדיות שלה ("האם הירח אינו קיים כאשר אף אחד לא מסתכל עליו?") אלא גם בשל האמונה באלוהים הקיים גם מבלי שיש מישהו שתופס אותו. ברקלי עצמו, שהיה אדם דתי ואף מונה לבישוף, ענה שנפש האדם קיימת מבלי שיהיה מישהו שתופס אותה, ואנו מסיקים את קיומה באמצעות החזרה: ברגע שאנו תופסים חפץ כלשהו, אנו יודעים שיש דבר מה שתופס אותו (האני, התודעה). באותה מידה אלוהים קיים מבלי שיהיה מישהו שתופס אותו, ויתרה מכך: אלוהים הטוב והנצחי הוא הצופה על כל העולם (ובפרט על הירח) כל הזמן ובכך – לפי תזת התלות של ברקלי בין הכרה לקיום – מבטיח האלוהים את קיומו הרציף של העולם.
במשנתו של היידגר

הפילוסוף הגרמני מרטין היידגר עסק בשאלות היש והקיים בספרו "הוויה וזמן" (גרמנית: Sein und Zeit). היידגר טען שהוויית האדם שונה מהותית מהוויית החפצים בשלושה עניינים: האחד, הוויית האדם נמצאת בתנועה מתמדת; השני, הוויית האדם "יודעת על עצמה"; והשלישי, האדם "יודע" שהוא נמצא בתוך העולם. שלושת אלה הם יתרונות הוויית האדם על פני "ישים אחרים". היידגר הציע "לענות על השאלה: מהי הישות" (או ההווייה) על ידי חקירת הוויית האדם.
לקריאה נוספת

אברהם צבי בראון (ערך והקדים מבואות), מבחר טקסטים פילוסופיים – מפארמנידס עד הוגי ימינו : מקראה באונטולוגיה, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1995.
ג'ורג' ברקלי, מסה על עקרונות דעת האדם, (תרגום: גיא אלגת), תל אביב: הוצאת רסלינג, 2007.
מרטין היידגר, מאמרים (1929–1959): הישות בדרך – מן האין (מבעד לטכניקה) אל השפה, ערך, תרגם מגרמנית, בצירוף הערות ומבוא – אדם טננבאום, תל אביב: מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור, 1999.
אברהם צבי בראון, סוגיית היש: פרקים בניתוח אונטולוגי, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1977.
הערות שוליים

↑  ראו: הוגו ברגמן, הפילוסופיה של מרטין היידגר, בתוך: הוגי הדור, תל אביב: הוצאת מצפה, תרצ"ה 1935, עמ' 126-125.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545905305171  BNE: XX525908  BnF: cb11965116z (data)  GND: 4075660-9  LCCN: sh85094833  LNB: 000048639  NDL: 00571421  NKC: ph123746
איך זה? (פסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  מירוסלב בלקה 
 תאריך יצירה:  2009 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון טייט מודרן
 
איך זה? (באנגלית: How it is?‎) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסל הפולני מירוסלב בלקה המוצגת באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור.
תיאור היצירה

היצירה הוקמה באולם הטורבינה של המוזיאון, והיא העשירית מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת סדרת יוניליבר.
היצירה היא מכולה ענקית שרוחבה 10 מטרים, גובהה 13 מטרים ואורכה 30 מטרים, המוצבת במרכז האולם. דופן ההעמסה של המכולה פתוחה ומשמשת ככבש עלייה ("רמפה") אל תוך חלל המכולה. חלל המכולה חשוך לחלוטין ומצופה מבפנים בלבד שחור עבה. המבקרים צועדים אל תוך הלא-נודע החשוך שבתוך חלל המכולה. החוויה הנוצרת היא הן אישית, של כל מבקר מול פחדיו והכרעתו לצעוד צעד נוסף אל החשכה והן קבוצתית, מתוך הדיאלוגים הנוצרים בין מבקרים הנתקלים זה בזה בחלל החשוך.
שם היצירה הוא על פי שם ספר מאת סמואל בקט (באותו שם) המכיל מונולוג של נפש הנעה בגיהנום של בוץ שחור המתוארת בקומדיה האלוהית של דנטה.
מתוך דפי ההסבר הנלווים:
"איך אנוע קדימה?" אתה שואל את עצמך... מגיל צעיר אנו לומדים לפחד מהלא-נודע, מה גם לא-נודע חסר-אור... "איך זה?" מושלם רק כאשר אתה, הצופה, נכנס פנימה. ההחלטה כיצד לנוע פנימה ובפנים יוצרת מסע אינדיבידואלי (גופני ונפשי כאחד)... זהו גם מסע קולקטיבי שנוצר מהיתקלויות מקריות.
היצירה הוצגה בין ה-13 באוקטובר 2009 ועד ה-5 באפריל 2010.
מבקרים מתארים את החוויה כמעוררת פחד וכצעידה אל תוך "חור שחור". צורת המכולה המשתמשת לתובלה בדרך כלל וההיסטוריה של האמן המגיע מפולין מעוררים הקשרים הקשורים לתקופת השואה, כגון על יהודים המובלים אל אושוויץ; יש המוצאים את החוויה מעוררת הקשרים למהגרי עבודה המוברחים במכולות. מאידך, המבקר העצמאי והחופשי צועד מתוך הכרעה אישית אל תוך החלל, תוך הבעת אמון באמן ובמוזיאון ובממסד ככלל, פעולה וחוויה שונה לחלוטין מזו של היהודי הרדוף הנדחף במעלה הרמפה אל הלא נודע.
קישור אחר נעשה אל משל המערה של אפלטון, המספר על קבוצת אסירים שנכלאה מגיל רך במערה חשוכה ואשר כל הדימויים שלהם נובעים מהשתקפויות צללים על קירות המערה השחורים.
הערות שוליים

↑  אביטל בורג, עכבר העיר אונליין, חדשות האמנות, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2009
↑  ראו בדף היצירה באתר המוזיאון
↑  בדברי ההסבר המצורפים ליצירה
| גלריית טייט |
| --- | --- | --- |
| מוזיאונים | טייט בריטניה • טייט ליברפול • טייט סנט אייווס • טייט מודרן • מוזיאון ברברה הפוורת' |  |
| סדרת יוניליוור | אני עושה, אני מבטל, אני עושה מחדש • קשר כפול • מארסיאס • פרויקט מזג האוויר • חומרים גולמיים • רציף • אתר ניסוי • שיבולת • TH.2058 • איך זה? • זרעי חמניות |  |
אלינור מפרובנס

מישואי אלינור מפרובנס והנרי השלישי; איור בכתב יד של מתיו פריז
אלינור מפרובנס (באנגלית: Eleanor of Provence, בצרפתית: Éléonore de Provence;‏ 1223 בערך - 24 או 25 ביוני 1291), בתו של רוזן פרובנס, הייתה למלכה הרעיה של אנגליה כרעייתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה משנת 1236 ועד למותו ב-1272. היא שמשה כעוצרת של אנגליה במהלך היעדרותו של המלך ב-1253.
אף על פי שהייתה מסורה לחלוטין לבעלה והגנה עליו בתקיפות במהלך המרד של סימון החמישי דה מונפור, חשו תושבי לונדון שנאה רבה כלפיה. היה זה בשל העובדה שהיא הביאה עמה רבים מקרובי משפחתה לאנגליה בפמליה שלה. אלו נודעו בכינוי "אנשי סבויה", והוענקו להם עמדות השפעה בממשלה ובממלכה. באחת ההזדמנויות, הותקפה ארבה של אלינור על ידי לונדונים זועמים שהשליכו עליה אבנים, בוץ, אריחים, ביצים סרוחות וירקות.
לאלינור היו חמישה ילדים, כולל מי שלימים ימלוך כאדוארד הראשון, מלך אנגליה. היא נודעה בשל פיקחותה, כישורי כתיבת השירה שלה והיותה מובילה בתחום האופנה.
ראשית חייה

אלינור נולדה באקס-אן-פרובאנס שמדרום לממלכת צרפת דאז, כבתם השנייה של רמון ברנגר החמישי, רוזן פרובנס, (אנ') ושל ביאטריס מסבויה, בתם של טומאסו הראשון, רוזן סבויה ושל מרגריט מז'נבה. כילדה היא קיבלה חינוך טוב ופיתחה אהבה עצומה לקריאה. שלוש אחיותיה נישאו גם הן למלכים. לאחר שאחותה הבכורה, מרגריט, נישאה ללואי התשיעי, מלך צרפת, החל דודן ויליאם לנהל חליפת מכתבים עם הנרי השלישי, מלך אנגליה כדי לשכנע אותו לשאת לאישה את אלינור. הנרי שאף לקבל נדוניה בשווי של עד 20,000 מארקים של כסף כדי לקזז את הנדוניה ששילם זמן קצר קודם לכן עבור אחותו, איזבל, אך אביה של אלינור הצליח לנהל משא ומתן לאי מתן נדוניה, רק על סמך הבטחה להוריש לה 10,000 מארקים לאחר מותו.
כמו אמהּ, סבתה ואחיותיה, נודעה אלינור בשל יופייה. שערה היה כהה ועיניה נאות. ההיסטוריון האנגלי בן התקופה פיטר לנגטופט (אנ') תיאר אותה "בתו של הרוזן, היפה ביותר מכולן". ב-22 ביוני 1235 התארסה אלינור עם הנרי השלישי. תאריך לידתה המשוער היה 1223. מתיו פריז תיאר אותה כמי שכבר מלאו לה 12 כאשר היא הגיעה לאנגליה כדי להינשא.
מלכה רעיה

חתונתם של אלינור והנרי התקיימה ב-14 בינואר 1236. היא לא ראתה אותו לפני החתונה שהתקיימה בקתדרלת קנטרברי ונוהלה על ידי אדמונד ריץ', הארכיבישוף מקנטרברי. לאחר שרכבו ללונדון התקיימה באותו יום תהלוכה בה בירכו נתיני הממלכה את הזוג הצעיר, ואלינור הוכתרה כמלכה הרעיה של אנגליה בטקס שנערך במנזר וסטמינסטר, שלאחריו התקיים נשף מפואר בו נכחו כל אנשי אצולת הממלכה. כבר לאחר החתונה ואילך גברה אהבתה לבעלה.
אלינור הייתה מלכה רעיה נאמנה להנרי, אך היא הביאה עמה פמליה בה היה מספר רב מדודיה ומדודניה, שכונו "אנשי סבויה", והשפעתה על המלך וחוסר האהדה כלפיה מצד הברונים האנגלים יצרו חיכוכים במהלך תקופת מלכותו של הנרי. דודה, ויליאם מסבויה, היה ליועץ קרוב של הנרי, ובכך החליף את מקומם של הברונים האנגלים וגרם לאי-שביעות רצונם.
אף על פי שאלינור והנרי תמכו בסיעות שונות באותה תקופה, היא נעשתה העוצרת של אנגליה כאשר הנרי יצא ב-1253 לגסקוניה. אלינור הייתה מסורה למטרותיו של בעלה, התמודדה בנחישות עם סימון החמישי דה מונפור, וגייסה כוחות בצרפת עבור הנרי.
ב-13 ביולי 1263 הפליגה אלינור במורד התמזה, כאשר הארבה שלה הותקפה על ידי אזרחי לונדון. אלינור תיעבה את הלונדונים, שהשיבו לה בשנאה. כנקמה על שנאתם, היא דרשה משלטונות העיר את כל תשלומי ההחזרים שהגיעו לה על התרומה הכספית שנודעה בשם "הזהב של המלכה", וכך היא קיבלה עשירית מכל הקנסות שנגבו עבור הכתר. בנוסף לזהב של המלכה, קנסות נוספים הושתו על האזרחים באמתלות קלות. מתוך חשש לחייה, כאשר נזרקו לעברה אבנים, אריחי מדרכה, בוץ יבש, ביצים סרוחות וירקות, חולצה אלינור על ידי תומאס פיצתומאס, הלורד ראש העיר של לונדון, וקיבלה מקלט בביתו של הבישוף של לונדון.
שנותיה האחרונות

ב-1272 הלך הנרי השלישי לעולמו, ותחתיו מלך בנו אדוארד הראשון, שהיה אז בן 33. אלינור נותרה באנגליה כמלכה האלמנה וגידלה כמה מנכדיה: הנרי, בנו של אדוארד, בתו אלינור, ובנה של ביאטריס, ג'ון. ב-1274, כאשר נפטר נכדה הנרי כאשר היה בהשגחתה, שקעה אלינור באבל והורתה שליבו ייקבר במנזר גילפורד, שהוקם לזכרו. בינואר 1275 היא גירשה את היהודים מכל אדמותיה. באותה שנה נפטרו שתי בנותיה של אלינור שנותרו בחיים, מרגרט ב-26 בפברואר וביאטריס ב-24 במרץ.
ב-1286 פרשה אלינור למנזר אמסבורי שבוילטשייר, 13 ק"מ מצפון לסולסברי, שם היא נהגה לבקר את בנה, המלך אדוארד. שתיים מנכדותיה, מרי מוודסטוק (בתו של אדוארד) ואלינור מבריטני, כבר היו נזירות שם, כאשר כל אחת מהן נכנסה למנזר כשמלאו לה שבע.
אלינור נפטרה ב-24 או ב-25 ביוני 1291 במנזר אמסבורי, ושם היא נטמנה. מקום קברה לא ידוע, ובכך היא המלכה האנגליה היחידה ללא קבר מסומן. ליבה נלקח ללונדון, שם הוא נטמן במנזר הפרנציסקני של גרייפיירס.
מורשת תרבותית

אלינור נודעה בשל למדנותה, פיקחותה וכשרונה בכתיבת שירה, זאת לצד יופייה. היא גם נודעה כמי שהובילה קווי אופנה, ובמשך זמן רב ייבאה בגדים מצרפת. היא העדיפה בד דמשק ממשי אדום ולעיתים קרובות לבשה בגד צבעוני, אבנט מכסף או זהב, שבו נדחף פגיון, והוא עוטר בזהב. כדי לכסות את שיערה הכהה, היא חבשה כובעים. אלינור הנהיגה באנגליה סוג חדש של כיפת נזירות, שהיית גבוהה, "שלתוכה נסוג הראש עד שהפנים נראו כמו פרח במרחב עטוף".
כילדה פיתחה אלינור אהבה לשירי הטרובדורים, והמשיכה לגלות בהם עניין גם כשבגרה. היא רכשה ספרים רומנטיים והיסטוריים רבים שכללו סיפורים החל מימי קדם ועד לרומנים שנכתבו בימי חייה.
אלינור הייתה הפרוטגוניסטית של "המלכה מפרובנס", רומן היסטורי פרי עטה של הסופרת הבריטית ג'ין פליידי, שיצא לאור ב-1979. היא גם הדמות הראשית ברומן "ארבע אחיות, כולן מלכות" של הסופרת שרי ג'ונס, וכן ברומנים "המלכות האחיות" של סופי פרינו, ו"גבירתי הנאווה: הסיפור על המלכה האבודה של הנרי השלישי" של ג'. פ. רידמן.
צאצאיה

לאלינור והנרי נולדו חמישה ילדים. נראה היה שאלינור הייתה מסורה במיוחד לבנה הבכור, אדוארד. כאשר הוא חלה אנושות ב-1246, היא נשארה ליד מיטת חוליו במנזר בוליו בהמפשייר במשך שלושה שבועות. היא פיקחה באופן אישי על גידולו ועל חינוכו של אדוארד. בהשפעתה העניק הנרי לאדוארד ב-1249  את התואר דוכס גסקוניה. נראה שילדתה הצעירה, קתרין, סבלה ממחלה ניוונית שגרמה לה ללקות שמיעה. כאשר נפטרה הילדה בגיל שלוש, התאבלו עליה שני הוריה. ככל הנראה ילדה אלינור ארבעה בנים נוספים שנפטרו בילדותם, אך קיומם מוטל בספק ואין שום עדות בת התקופה עליהם.
ילדיה של אלינור היו:
אדוארד (1307-1239), נשא לאישה ב-1254 את אלינור מקסטיליה, ולהם נולדו צאצאים, כולל יורשו, אדוארד השני. אשתו השנייה הייתה מרגרט מצרפת, וגם להם נולדו צאצאים.
מרגרט (1275-1240), נישאה לאלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד, ונולדו להם צאצאים.
ביאטריס (1275-1242), נישאה לג'ון השני דוכס בריטני, ונולדו להם צאצאים.
אדמונד קרוצ'בק, רוזן לנקסטר הראשון (1296-1245), נשא לאישה ב-1269 את אוולין דה פורז, שנפטרה ארבע שנים לאחר מכן ללא צאצאים. נישא בשנית ב-1276 לבלאנש דה אטרואה, ונולדו להם צאצאים.
קתרין (1257-1253).
אלינה זגיטובה

אלינה אילנאזובנה זגיטובה (ברוסית: Али́на Ильна́зовна Заги́това ;‏ נולדה ב-18 במאי 2002) היא מחליקה אמנותית רוסייה. היא האלופה האולימפית (פיונגצ'אנג 2018), אלופת העולם (סאיטאמה 2019), אלופת אירופה (מוסקבה 2018), אלופת רוסיה (2018) ואלופת העולם לנוער (2017). במשחקים האולימפיים היא זכתה בתחרות לנשים והיא בת 15 שנים, 9 חודשים ו-5 ימים.
קריירה ספורטיבית > תחילת דרכה

זגיטובה היא בוגרת מועדון ההחלקה סמבו-70 ומאמניה הם אטרי טוטברידזה וסרגיי דודאקוב. בתחילה עסקה בהחלקה בהיכל הספורט יובילייני שבאלמטייבסק בשנת 2007 והיא מחליקה מגיל 7. עד 2015 התאמנה בבית הספר לספורט בעיר הולדתה איז'בסק אצל המאמנת נטליה אנטיפינה.
קריירה ספורטיבית > תחרויות הנוער > עונת 2016/2017

בפברואר 2016 התמודדה באליפות רוסיה לנוער וסיימה בעשירייה הראשונה. היא ניצחה את תחרות הגראן פרי לנוער בפריז. אף שבתחרות לאחר מכן בסלובניה סיימה במקום השלישי. אם כי הישגים אלה לא הפריעו לה להעפיל לגמר הגראן פרי במרסיי. היא שברה שיאים עולמיים בניקוד בתחרות הקצרה (70.92) והמשולבת (136.51) והשיגה ניקוד סופי גבוה (207.43). באליפות רוסיה ב-2017 סיימה במקום השני. בפברואר 2017 זכתה באליפות רוסיה לנוער ונשלחה ליטול חלק בפסטיבל האולימפי האירופי בטורקיה וזכתה בטורניר ההחלקה על הקרח שם. במרץ 2017 זכתה גם באליפות העולם לנוער שנערכה בטאיפיי.
מגזין "יוניור ספורט" הכתיר אותה בתואר נערת השנה לשנת 2017.
קריירה ספורטיבית > תחרויות הבוגרות > עונת 2017/2018

בספטמבר 2017 ניצחה בטורניר Lombardia Trophy, כעבור חודשיים הופיעה בשלב הראשון פרי ברפובליקה העממית של סין בטורניר Audi Cup of China ואף זכתה בו. שבועיים לאחר מכן נטלה חלק בטורניר Internationaux de France, שבו סיימה חמישית בתוכנית בקצרה, אך בשל הצלחתה בתוכנית המשולבת סיימה ראשונה. לבסוף סיימה ראשונה בגמר הגראן פרי לעונת 2017/2018. 21 בדצמבר 2017 השתתפה באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח וזכתה באליפות לראשונה, כאשר אלופת השנה שעברה, יבגניה מדבדבה, כלל לא השתתפה בשל פציעה בקרסול. לאחר מכן באליפות אירופה שנערכה במוסקבה התמודדה לראשונה נגד מדבדבה והצליחה לזכות באליפות על חשבונה בעוד מדבדבה עצמה סיימה כסגנית האלופה.
במשחקים האולימפיים בקוריאה אלינה זכתה במדליית כסף בתחרות הנבחרות וכעבור כמה ימים שברה שיא עולמי בתחרות הקצרה עם 82.92 נקודות, תוך שהיא שוברת את השיא של חברתה, יבגניה מדבדבה, שעמד על 81.61 והחזיק מעמד 15 דקות בלבד. בהמשך סיימה במקום הראשון גם בתחרות המשולבת וזכתה במדליית הזהב.
קריירה ספורטיבית > עונת 2018/19

היא פתחה את העונה ברגל ימין עם זכייתה בטורניר Japan Open שנערך באוקטובר 2018 וזכייתה בשלב גראן פרי פינלנד 2018, שנערך בנובמבר 2018. בהמשך אותו החודש זכתה גם בגראן פרי רוסיה. במרץ 2019 זכתה באליפות העולם בהחלקה על הקרח, שנערכה בסאיטמה יפן.
קריירה ספורטיבית > עונת 2019/20

בנובמבר 2010 השתתפה בתחרות Internationaux de France, בה סיימה במקום השני, לאחר מכן השתתפה בטורניר NHK Trophy, שבו סיימה במקום השלישי. בגמר התחרות הקצרה בסדרת הגראן פרי בטורינו, איטליה, סיימה במקום השישי.
בדצמבר 2019 הודיעה במהדורת החדשות ורמיה של הערוץ הראשון ברוסיה שהיא איבדה את המוטיבציה לעלות על הקרח לאחר שזכתה בכל תואר אפשרי וכי היא משהה את קריירת ההחלקה שלה.
לאחר פרישתה

בקיץ 2020 התקבלה לפקולטה לעיתונאות של האקדמיה הרוסית לכלכלה לאומית (Российскую академию народного хозяйства, РАНХиГС).
באוקטובר 2020 הצטרפה לסגל ערוץ 1 הרוסי כדי להנחות את תחרות ההחלקה "עידן הקרח", תוכנית שילוב של רוקדים עם כוכבים והחלקה על הקרח.
משפחתה וחייה האישיים

זגיטובה היא בתו של מאמן ההוקי קרח אילנאז זגיטוב, שאימן בעבר את קבוצת איז'סטאל מליגת VHL‏. היא במוצאה — טטארית. הוריה קראו לה על שם המחליקה האומנותית אלינה קבייבה. אחותה הצעירה, סבינה, מתחרה אף היא בתחום ההחלקה על הקרח.
היא חובבת ציור. חברתה הטובה ביותר ועמה התאמנה מגיל צעיר הייתה יבגניה מדבדבה ולשתיים הייתה מאמנת משותפת עד 2018 כשמדבדבה עברה זמנית לקנדה.
הישגים

| טורנירים> בינלאומיים | 2015/16> בינלאומיים | 2016/17> בינלאומיים | 2017/18> בינלאומיים | 2018/19> בינלאומיים | 2019/20> בינלאומיים | בינלאומיים | בינלאומיים | בינלאומיים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משחקי החורף האולימפיים   תחרות אישית |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| משחקי החורף האולימפיים   תחרות נבחרות |  |  | 2 |  |  |  |  |  |
| אליפות העולם |  |  | 5 | 1 |  |  |  |  |
| אליפות אירופה |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| גמר הגראן פרי |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| Cup of China |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| Trophée de France |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| גביע לומברדיה |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
| Japan Open |  |  |  | 1 |  |  |  |  |
| גראן פרי פינלנד |  |  |  | 1 |  |  |  |  |
| גראן פרי רוסיה |  |  |  | 1 |  |  |  |  |
| ‏NHK Trophy‏ |  |  |  |  | ‏3 |  |  |  |
לאומיים
| אליפות רוסיה |  | 2 | 1 | 5 |  |  |  |  |
| אליפות הנוער | 9 | 1 |  |  |  |  |  |  |
טורנירים בינלאומיים לנוער
| אליפות העולם לנוער |  | 1 |  |  |  |  |  |  |
| גמר הגראן פרי לנוער |  | 1 |  |  |  |  |  |  |
| שלבי הגראן פרי: צרפת |  | 1 |  |  |  |  |  |  |
| שלבי הגראן פרי: סלובניה |  | ‏3 |  |  |  |  |  |  |
| הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער |  | 1 |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, אלינה זגיטובה בת ה-15 כבשה את האולימפיאדה, באתר ynet, 23 בפברואר 2018
↑  Новая звезда фигурного катания. Она могла бросить всё в 14 лет, но теперь обходит Медведеву, 22.01.2018
↑  Гран-при среди юниоров. Первый этап: Загитова одержала победу.
↑  Гран-при среди юниоров. Пятый этап: Японка Кихира победила, Загитова третья.
↑  Гран-при среди юниоров. Финал: Загитова одержала победу, Губанова — вторая.
↑  Монстры Этери Тутберидзе. Юные бесстрашные амазонки
↑  Чемпионат России. Медведева победила, Загитова — вторая, Сотскова — третья, Погорилая — четвёртая.
↑  Чемпионат России среди юниоров. Загитова выиграла, Константинова вторая, Цурская третья.
↑  Европейский юношеский олимпийский фестиваль. Загитова одержала победу.
↑  Чемпионат мира среди юниоров. Загитова победила, Хонда вторая, Константинова шестая.
↑  "Юниор 2017 года".
↑  Российская фигуристка Алина Загитова победила на Lombardia Trophy РИА Спорт, 15 сентября 2017
↑  Cup of China. Загитова одержала итоговую победу, Радионова — третья, Туктамышева — седьмая. Sports.ru, 4 ноября 2017
↑  Trophée de France. Загитова победила, Сотскова — вторая, Осмонд — третья.
↑  Финал Гран-при. Загитова одержала победу, Сотскова — 2-я, Осмонд — 3-я
↑  Чемпионат России. Загитова победила, Сотскова — 2-я, Цурская — 5-я, Туктамышева — 7-я, Радионова — 10-я
↑  Чемпионат Европы. Загитова победила, Медведева — 2-я
↑  "Олимпиада-2018. Россия завоевала серебро в командном турнире фигуристов".
↑  Вне конкуренции: Алина Загитова с огромным отрывом выиграла Гран-при России
↑  Фигуристка из Удмуртии Алина Загитова выступит в финале юниорского Гран-при в Марселе
↑  Джаудат Абдуллин. "Алина Загитова едет на Олимпиаду, ждем Евгению Тарасову". Бизнес Online.
↑  Алина Загитова: «Родители меня назвали в честь Алины Кабаевой»
↑  אלינה זגיטובה באתר אולימפיאדת החורף פיונגצ'אנג (2018)
אמית (חברה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 
אמית (EMIT; בשמה המלא: א. מ. י. ת. יועצי תעופה בע"מ) הייתה חברה ישראלית שהוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20 ונחשבה לחלוצת תחום המזל"טים בישראל.
החברה פעלה גם בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 אך פעילותה נפגעה בעקבות חקירה בחשד לניסיון להברחת ציוד ביטחוני לסין, והיא נכנסה להליכי פירוק בסוף העשור.
היסטוריה

אפרים מנשה הקים את חברת אמית (EMIT) בשנות ה-80 של המאה ה-20. לאחר תקופה של מחקר ופיתוח החלה החברה לשווק מספר מוצרים, החברה מכרה לחברות ביטחוניות ישראליות, וכן ייצאה לאירופה ולאמריקה הלטינית.
ב-2002 חתמה החברה על הסכם בהיקף של כמה מיליוני דולרים לפיתוח מטוס זעיר ללא טייס "ספארו".
ב-2006 חקרו משטרת ישראל ומשרד הביטחון חשד לפיו ניסתה החברה להבריח ציוד ביטחוני לסין דרך מדינה שלישית במסווה של שליחת הציוד לתערוכה בינלאומית. בתקופה זו העסיקה החברה כ-60 עובדים, אולם בעקבות החקירה הוקפאו ההיתרים שלה ממשרד הביטחון ומספר העובדים צומצם ל-20. החברה נקלעה לקשיים וב-2010 נכנסה להליכי פירוק.
ב-2011 רכשה חברת יוויז'ן אייר שהוקמה אז בבעלות חברת מגנוס השווייצרית את הפטנטים של חברת אמית כחלק מחוזה העסקה שנחתם עם המייסד אפרים מנשה שקיבל בתמורה מניות בחברת יוויז'ן אייר. בתקופה זו רכשה חברת מגנוס גם את חברת אמית שהייתה בהליכי פירוק על מנת להפוך אותה לחברת מחקר ופיתוח שתיקרא 'יוויז'ן מחקר ופיתוח'. תוכנית זו לא צלחה והחברה לא קיימה כל פעילות כלכלית משמעותית לאחר רכישתה בידי מגנוס.
בהמשך התגלע סכסוך בין המייסד אפרים מנשה ובין חברת מגנוס. בסוף 2014 הגיש אפרים מנשה תביעה נגזרת נגד יוויז'ן אייר, נגד יוויז'ן מחקר ופיתוח (אמית) ונגד התעשייה האווירית בדרישה לסעד כספי של 19 מיליון דולר בטענה להפרת הסכם מצדה, וב-2016 התביעה נדחתה. אפרים מנשה ערער על כך לעליון, שדן בנושא "כלל שיקול הדעת העסקי" והחליט לדחות את התביעה.
סכסוך זה הביא את הקץ על פעילותה של אמית בגלגולה החדש כיוויז'ן מחקר ופיתוח. מניותיו של מנשה ביוויז'ן אייר דוללו בשל טענות החברה על תרומה זניחה שלו לפעילות החברה.
הערות שוליים

1 2 3  אלוף בן,יוסי מלמן,השתתף בהכנת הידיעה:, חברה ישראלית חשודה שניסתה להבריחלסין מזל"טי תצפית דרך מדינה שלישית, באתר הארץ, 22 במאי 2006
1 2   אפרת נוימן, השופטת לא דיווחה לצדדים שעורך הדין הבכיר הוא ידיד אישי שלה, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2016
↑  ברקת שמאי, ‏בשורה משמחת לדירקטורים: העליון מרחיב את הגנת "כלל שיקול הדעת העסקי", באתר גלובס, 26 באפריל 2018
↑  ע"א 4857/16 אפרים מנשה נ' יווז'ין אייר בע"מ ואחרים, ניתן ב־24 באפריל 2018
אנאבל דקסטר-ג'ונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוקטובר 1986  (בת 37) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 
אנאבל דקסטר-ג'ונס (באנגלית: Annabelle Dexter-Jones; נולדה ב-26 באוקטובר 1986) היא שחקנית ובמאית בריטית–אמריקאית הידועה בתפקידיה בפרויקטים כדוגמת "יורשים", "אימה אמריקאית" ו"תעלומה בסילבר לייק". ג'ונס היא בתם של מעצבת התכשיטים אן דקסטר-ג'ונס והגיטריסט של פורינר מיק ג'ונס.
דרך אמה, היא אחותם למחצה של שרלוט רונסון, סמנתה רונסון ומארק רונסון. היא נולדה בלונדון, אנגליה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Missed Connections | לורן – נערת מנגו |  |
| 2012 | "הולי מוטורס" | עוזרת צלם |  |
| 2014 | "אסתמה" | לילי |  |
| 2015 | "הנימפטים" | בריטני |  |
| 2015 | "הנכסים של אווה" | הייזל |  |
| 2015 | "האשטאג אימה" | מולי |  |
| 2016 | "ילדה לבנה" | אלכסה |  |
| 2017 | "סיפורי מאירוביץ'" | נערת גלריה | ללא קרדיט |
| 2017 | "ססיל בטלפון" | ססיל | סרט קצר; במאית ותסריטאית |
| 2018 | "תעלומה בסילבר לייק" | פאני |  |
| 2019 | Ravage | הארפר |  |
| 2019 | "ג'וזי וג'ק" | לילי / החברה של ג'ק |  |
| 2023 | "דברים רעים" | פראן |  |
| 2023 | "הלן מתה" | ליילה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | "רד אוקס" | ז'אן | שישה פרקים |
| 2016 | Prototype | דונה נורינג | סרט טלוויזיה |
| 2018 | "הצמד" | רקדנית | ארבעה פרקים |
| 2019–2023 | "יורשים" | נעמי פירס | שמונה פרקים |
| 2022 | "תיק נעדר" | דניה מילר | ארבעה פרקים |
| 2023 | "אימה אמריקאית: רגישות גבוהה" | סוניה שווקרוס/ אדלין הארדינג | תפקיד ראשי |
| 2023 | "מבוסס על סיפור אמיתי" | סרינה |  |