stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכות הציבור לדעת
רקע

זכות הציבור לדעת נובעת מן ההנחה הגלומה בבסיסו של המשטר הדמוקרטי לפיה האזרחים ולא השלטון קובעים מה רצוי להם, לפיכך זכותו של האזרח להיות מודע למתרחש בזירה הציבורית היא תנאי מוקדם להשתתפותו בחיים הציבוריים. ידע זה מסייע לאזרח לבחור את נציגיו לשלטון באופן מודע ועל פי העדפותיו המצפוניות, בנוסף חופש המידע עוזר למנוע מאנשי השררה לנהוג באופן בלתי ראוי ובניגוד לאינטרס הציבורי. זכות הציבור לדעת היא מרכיב מזכויות אזרחיות אחרות כגון חופש הביטוי, חופש העיתונות, חופש התנועה וחופש ההתארגנות.
ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם

ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, שאומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם ב-10 בדצמבר 1948, עוסקת, בסעיף יט שלה, גם בזכות הציבור לקבל מידע:
כל אדם זכאי לחירות הדעה והביטוי, לרבות החירות להחזיק בדעות ללא כל הפרעה, ולבקש ידיעות ודעות, ולקבלן ולמסרן בכל הדרכים.
כלים להסדרת קבלתו של מידע > חוק חופש המידע

סעיף 1 לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998 קובע "לכל אזרח ישראלי או תושב הזכות לקבל מידע מרשות ציבורית בהתאם להוראות חוק זה".
בנוסף לזכות זו, קובע סעיף 5 לחוק: "רשות ציבורית תפרסם דין וחשבון שנתי שיכלול מידע על אודות פעילותה ותחומי אחריותה והסבר על תפקידיה וסמכויותיה".
בדברי ההסבר להצעת החוק נאמר:
הזכות לקבל מידע מרשויות ציבוריות היא אחת מזכויות היסוד במשטר דמוקרטי. היא תנאי בסיסי להגשמתו של חופש הביטוי ולמימוש זכויותיו הפוליטיות והאחרות של אדם בכל תחומי החיים. נגישות רבה יותר למידע תסייע לקידומם של ערכים חברתיים ובהם שוויון, שלטון החוק וכיבוד זכויות האדם, ותאפשר גם בקרה טובה יותר של הציבור על מעשי השלטון.
הזכות למידע הוכרה למעשה בפסיקה; ואולם בפועל נראה כי לציבור לא ניתנת מידה ראויה של גישה למידע שבידי הרשויות, וכי קשה לשרש את נטיית הרשויות לראות במידע נכס שלהן ולא נכס המוחזק בנאמנות על ידיהן עבור הציבור ומטעמו. גם מבחינה מעשית אין הרשויות כיום ערוכות למסירת מידע לציבור.
הסדרה חוקית של הזכות למידע על סייגיה וחריגיה תגבש באופן ברור ומרוכז יותר את גבולותיה, תסייע לשינוי קווי החשיבה המקובלים בקרב הרשויות הלכה למעשה ותחייב הקצאת משאבים למימושה של הזכות.
על פי רוב, במידה ומדובר במידע מסווג, בעל חשיבות לאומית או כדבר המסוכן למדינה, לרוב לא ניתנת הרשאה לגישה למידע על-פי חוק הגנת הפרטיות וצו איסור פרסום, אלא במידה וקיים סיווג ביטחוני מתאים. על-מנת לקבל הרשאה למידע מסוים ופחות מסווג, במידה ומבקש המידע הוא סטודנט הלומד באחד מהמוסדות המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה או עיתונאי חבר באגודת העיתונאים, מסירת המידע ניתנת ללא תשלום בהצגת התעודות המתאימות.
כלים להסדרת קבלתו של מידע > צו איסור פרסום

צו איסור פרסום מורה לאמצעי התקשורת שלא לפרסם מידע מסוים, בנימוק שיש בו כדי לסכן חיי אדם, לשבש חקירה משטרתית וכדומה. בקשה להוציא צו זה מוגשת לבית המשפט על ידי רשויות השלטון או על ידי אדם מסוים. אל מול נימוק זה נדרש בית המשפט לשקול את זכות הציבור לדעת.
הזכות לקבל מידע ציבורי > בג"ץ אולפני הסרטה בישראל

ב-12 בספטמבר 1962 באו לשכונת סומייל בתל אביב שוטרים בלווית פקידי ההוצאה לפועל, על מנת לבצע צו פינוי נגד אחד מתושבי השכונה. תושבי השכונה חשו לעזרתו של המפונה תוך גילוי התנגדות פיזית. השוטרים הגיבו להתנגדות זו ביד קשה. האירוע צולם על ידי צלם של יומן כרמל - הרצליה. קטע בן דקה אחת ביומן שעמד בפני הקרנה, תיאר את האירוע ובין היתר הראה כיצד נגררה אשה בידיה וברגליה ותוך כדי כך שמלתה הופשלה ורגליה נחשפו. המועצה לבקורת סרטים ומחזות פסלה קטע זה להקרנה ונימקה זאת בכך שהקטע "פוגע בטעם הטוב וכן משום שאינו משקף את הבעיה בכללותה ועל כן עלול הוא להטעות את דעת הציבור ולפגוע בו". חברת "אולפני הסרטה בישראל בע"מ", בעלת היומן, הגישה עתירה לבג"ץ נגד הפסילה. בדיון הופיעו בין באי כוח העותרת עורך הדין שמואל תמיר ומטעם המשיבה עורך הדין מישאל חשין. בית המשפט, ברוב דעות, קיבל את העתירה והתיר את הקרנת הקטע, בפסק דין תקדימי (בג"ץ 243/62) שקבע כללים לחופש הביטוי ולזכות הציבור לדעת בישראל. בביקורתו על המועצה לבקורת סרטים ומחזות כתב השופט משה לנדוי:
ושוב, אילו תמה הביקורת על החלטת המועצה בכך, הייתי אולי אומר שאמנם נימוקיה אינם נראים לי, אבל הסמכות ניתנה בידה, ועל כן אין כאן טעם מספיק להפוך את החלטתה על פיה. אולם לזה מתווסף טעם, היורד לדעתי לשורש העניין, כי בו כרוך עקרון כללי חשוב, השקול כנגד כל השאר, והחלטתה המועצה מעידה על עצמה שלא ניתן לו המשקל הראוי, אם הוא נשקל על ידיה בכלל. כוונתי לזכות האזרח להפיץ ולקבל ידיעות על המתרחש סביבו, בתוך גבולות המדינה, בה הוא חי, ומחוצה לה. זכות זו קשורה קשר אמיץ עם הזכות לחופש הביטוי, ומשום כך שייכת גם היא לאותן זכויות יסוד 'שאינן כתובות על ספר', אלא הן נובעות במישרין מאופיה של מדינתנו כמדינה דמוקרטית השוחרת חופש... כדי שהאזרח יוכל ליהנות מחירותו להחליף דעות, דרושה לו גם החירות להחליף ידיעות ולגשת ללא מעצור למקורות האינפורמציה שברצון אזרחים אחרים לספק לו, כל עוד אין בכך נזק לאינטרסים חיוניים אחרים של המדינה או של הפרט. רק בדרך זו הוא יכול ליצור לעצמו דעה עצמאית ככל האפשר על אותן שאלות העומדות ברומו של עולם החברה והמדינה, שההכרעה עליהן נתונה בסופו של דבר בידיו, בתוקף זכותו לבחור את מוסדות המדינה.
בהמשך פסק הדין הוסיף השופט לנדוי:
שלטון הנוטל לעצמו את הרשות לקבוע מה טוב לאזרח לדעת, סופו שהוא קובע מה טוב לאזרח לחשוב; ואין סתירה גדולה מזו לדמוקרטיה אמיתית, שאינה 'מודרכת' מלמעלה
הזכות לקבל מידע ציבורי > שיקולי ביטחון המדינה אל מול זכות הציבור לדעת

העיקרון של זכות הציבור לדעת עמד במרכזה של עתירה לבג"ץ שהגישה ח"כ זהבה גלאון כנגד ועדת וינוגרד, בדרישה שהוועדה תפרסם את הפרוטוקולים של דיוניה. בפסק הדין ציינה נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש:
העיקרון בדבר פומביות הדיון מבוסס גם על זכות הציבור לדעת וכן על חובת הגילוי החלה על רשות ציבורית. זכותו של הציבור לקבל מידע על אופן פעולתן של רשויות ציבוריות, מאפשרת ביקורת ציבורית על הרשויות - ביקורת שהיא מאבני היסוד של המשטר הדמוקרטי. רציונל זה מצא את ביטויו בחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998 (להלן: חוק חופש המידע) המקנה לכל אזרח ותושב זכות לקבל מידע מרשות ציבורית, בכפוף לחריגים ולסייגים המנויים בחוק. לכך יש להוסיף כי מימושה של זכות הציבור לדעת על ידי פרסום אופן פעולתה של הרשות הציבורית ברבים, תורמת לגיבוש סדר היום הציבורי ומסייעת לפרטים בחברה לגבש את עמדותיהם על ידי ליבון גלוי של הבעיות והחלפת דעות באופן חופשי על-בסיס המידע שמתפרסם
הזכות לקבלת מידע על אדם ספציפי

אמצעי התקשורת מרבים לדווח על אירועים הקשורים באדם ספציפי. דיווח כזה עלול לפגוע בפרטיותו של אדם זה, לפגוע בשמו הטוב ולעיתים אף לסכן את חייו. אל מול השיקולים להגנה על כבודו וגופו של אדם זה עומדת זכות הציבור לדעת, ונדרשת הכרעה בדבר האיזון הנכון בין שתי הזכויות.
הזכות לקבלת מידע על אדם ספציפי > הזכות לשם טוב לעומת זכות הציבור לדעת

באופן כללי ככל שחשיבות המידע גוברת כך קטנה ההתחשבות בזכות לשם טוב. לעומת זאת כשהתועלת קטנה או שיש ספק בעצם קיומה גוברת ההתחשבות בזכות לשם טוב. בנוסף נלקחים בחשבון מידת הוודאות של נכונות המידע ומידת הנזק שעלול להיגרם לאדם מפרסום הפרטים.
בשנת 1980 פרסם העיתון "מעריב" ידיעה שבה נאמר: "חברי הכנסת משה שחל ויוסי שריד טוענים כי הגיע לידיהם חומר המוכיח שיהושע בן-ציון קיבל חנינה ושוחרר מן הכלא בעקבות התערבותו האישית של ראש הממשלה מנחם בגין, מפני שתרם סכומי כסף גדולים לליכוד ולתנועת החרות". לימים התברר שמידע זה אינו נכון. בן ציון תבע את העיתון על פרסום לשון הרע ופגיעה בשמו הטוב. השופטת שושנה נתניהו דחתה תביעה זו וכתבה בפסק דינה:
זכותו של הפרט לשמו הטוב, ככל שהיא בעלת ערך ומשקל שקשה להגזים בחשיבותם, אינה הערך היחידי שיש להתחשב בו, אף לא הערך המכריע. כנגדה עומדים הערכים, שגם הם בעלי משקל וחשיבות נכבדים, של זכות הציבור לדעת ושל חופש הביטוי. יש אף דעה הרואה בחופש הביטוי ערך עליון, בעל מעמד על משפטי מעל לזכויות היסוד האחרות, מעמד המשליך על פרשנותו המשפטית של כל חוק חרות. ...  לכל הדעות, חופש הביטוי הוא זכות מזכויות היסוד. יש להתחשב בזכות יסוד זו ולשקול אותה ביחד עם זכות הציבור לדעת, כנגד זכות היסוד של הפרט לשמו הטוב. יש למצוא את האיזון בין אינטרסים חברתיים מנוגדים אלה על ידי בחירה ערכית, הנותנת את המשקל הראוי לכל אחד מאלה בהקשר הרלוואנטי.
ראו גם

התנועה לחופש המידע
חוק חופש המידע
האגודה לזכות הציבור לדעת
לקריאה נוספת

זאב סגל, זכות הציבור לדעת באור חוק חופש המידע, לשכת עורכי הדין בישראל, 2000.
זאב סגל, "זכות האזרח לקבל מידע בעניינים ציבוריים", עיוני משפט י (1984).
רוברט אלבין, כרוניקה של דלדול התבונה: אתיקה בפרקטיקה העיתונאית, הקיבוץ המאוחד, 2004.
חיים פאל, "זכות הציבור לא לדעת", הפרקליט ל"ט (תשמ"ט) 525.
David M. O’Brien, The Public’s Right to Know: The Supreme Court and the First Amendment, New York: Praeger, 1981.
Kent Cooper, The Right to Know, New York: Farrar, Straus and Cudahy, 1956
הערות שוליים

↑  Time Essay: THE PEOPLE'S RIGHT TO KNOW: HOW MUCH OR HOW LITTLE?, Time, January 11, 1971
Christopher Paul, James J. Kim, APPENDIX A: The Public’s “Right to Know”, in Reporters on the Battlefield: The Embedded Press System in Historical Context, RAND Corporation, 2004, pp 117-122
↑  זמיר בן-בשט, ארז נחום ואמיר קולטון, זכות הציבור לדעת: הרהורים בעקבות עע"מ 07/398 התנועה לחופש המידע נ' רשות המיסים, הארת דין ה(2), תשס"ט
↑  יהושע ביצור, "יש הוכחות שבן ציון קיבל חנינה מפני שתרם לליכוד", מעריב, 2 במרץ 1980
חיים אדלר (חזן)

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1939 (בן 85) כ"ג בתשרי, ה'ת"ש תל אביב, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  חזנות
 סוג קול:  טנור
 
חיים אדלר (נולד בכ"ג בתשרי ה'ת"ש, 6 באוקטובר 1939) הוא חזן ובעל תפילה הנחשב לאחד מגדולי חזני יהדות אשכנז בעולם. בעבר היה חזן ראשי של בית הכנסת הגדול בתל אביב והחזן הראשי של בית הכנסת הגדול בירושלים.
אדלר מתאפיין בקול טנור לירי חזק במיוחד, עם רוחב קו של טנור דרמטי. הוא ממשיך את מורשת רבו החזן לייב גלנץ שמתאפיינת במתן דגש רב על מילות התפילה ובנעימות רצ'יטטיב. נוסחו משלב גם מוטיבים מעולם התפילה החסידי שבו גדל עם נוסח התפילה של ישיבת חברון. אדלר מרבה להופיע בקונצרטים מסביב לעולם.  
מפורסם גם בשורת אלבומי מוזיקה של קלאסיקות וקטעי תפילות מעולם החזנות של כל הזמנים, אלבום מיוחד לניגוני חסידות ראדומסק וכן אלבומים של שירי עם ביידיש.
ביוגרפיה

נולד בשכונת פלורנטין בדרום תל אביב ללאה ולרב צבי יצחק אדלר, תלמיד חכם שחיבר את סדרת ספרים על הלכות שחיטה וניקור ולצד לימודיו שימש גם כשליח ציבור בימים הנוראים.
כילד בן 7 הוצב ליד עמוד התפילה וסייע לאביו בקטעי השירה. המלחין והמנצח של חסידות גור הרב יעקב תלמוד קיבל את אדלר למקהלה ששרה בבית מדרשו של האדמו"ר רבי ישראל אלתר מגור. באותה תקופה גם נקרא לשיר במקהלתו של החזן הראשי בבית הכנסת הגדול בתל אביב שלמה רביץ.
בשנת 1954 עבר ללמוד בישיבת חפץ חיים בכפר סבא, אצל רבי אהרן יהודה לייב שטיינמן, בערוב ימיו של הרב שטיינמן נקרא אדלר לשורר מנעימות רוח ימי הישיבה. בשנת 1958 עבר לישיבת חברון בירושלים.
בשנת 1962 אחרי נישואיו לשושנה הלפגוט בתו של הרב שמחה יעקב הלפגוט (סבו של החזן יצחק מאיר הלפגוט), שירת בצה"ל בחיל שריון.
אדלר נפגש עם החזן לייב גלנץ שהתרשם מביצועיו והעניק לו לימודים חינמיים בבית הספר לחזנות שהקים בתל אביב.
עוד לפני שסיים את תקופת הלימודים וההכשרה המקצועית, התקבל אדלר לשמש במשרת חזנות. בתחילה שימש כחזן בבית הכנסת איחוד שיבת ציון בתל אביב. לאחר מכן היגר לארצות הברית שם שימש במשך כחמש עשרה שנה כחזן בית הכנסת ישראל הצעיר בפורסט הילס ניו יורק. לאחר מכן עבר ללונדון שם שימש בבית הכנסת הגדול בפינשלי.
במשך עשור שימש כחזן בית הכנסת 'אהבת תורה באנגלווד שבניו ג'רזי. בראשית שנות 2000 חזר אדלר לישראל והוזמן לשמש כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בתל אביב.
בשנת 2009 התמנה כחזן הראשי בבית הכנסת הגדול בירושלים. בשנת 2015 עזב את התפקיד לאחר שתם מועד החוזה איתו.
ברבות השנים הפך אדלר סמל לחזן יהודי אותנטי, שאומר את קטעי התפילה במעמדים יהודי ברחבי העולם. כך למשל במשך חמש עשרה שנים הוא ערך את תפילות האזכרה במצעד החיים שנערכו ביום הזיכרון לשואה ולגבורה על ידי המשלחות הישראליות במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. 
במקביל ערך תפילות אל מלא רחמים באנדרטאות הזיכרון בגטו ורשה ובאתרי ההנצחה שבמחנות ההשמדה בוכנוואלד, טרבלינקה, מיידנק, סוביבור, במחנה הריכוז דכאו, טרזיינשטט, ברגן-בלזן ובלז'ץ.
בשנת 2005 הוזמן על ידי הקהילה היהודית בקלן שבגרמניה, לערוך תפילה בבית הכנסת הגדול במעמד האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר תקופה קצרה לאחר בחירתו. כלי התקשורת דיווחו על התרגשותו של בנדיקטוס שאמר לאדלר "You touched my heart"
אדלר מרבה להופיע בקונצרטים בשלל במות נחשבות ברחבי הארץ והעולם. הוא אף ערך קונצרטים ייחודיים שהוקדשו לניגונים של חצרות חסידות - מודז'יץ וראדומסק. 
הוא מקובל גם במגזר החרדי ובמשך עשרות שנים הוא ערך את תפילת ה"יזכור" במעמדים המרכזיים של סיומי הש"ס שנלמדו במסגרת הדף היומי שם הופיע לצד אדמורי"ם ומנהיגי המגזר.
הוקרה ופרסים

בשנת 2009 - במלאת שישים ואחת שנה למדינת ישראל ומאה שנים לעיר תל אביב נבחר אדלר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל, כאות הוקרה על תרומתו לקידום אמנות החזנות ועל מעמדו הרם בעולם החזנות.
בשנת 2012 - הוענק לו פרס ירושלים מטעם "ערוץ 7".
בשנת 2013 - קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו מראש העיר מר רון חולדאי, כאשר בנימוקי השופטים מוסברת תרומתו כ"מהפכה בתחום החזנות והתפילה היהודית בעיר, וחיזוק התודעה היהודית בדרכי נועם".
חיים אישיים

אדלר נשוי לשושנה לבית הלפגוט ולהם חמישה ילדים. בנו הוא הזמר החסידי ישראל (שרוליק) אדלר. החזנים שמחה רוטנברג וישראל רוטנברג הם נכדיו.
דיסקוגרפיה

ניגוני בית ראדומסק
רצה
שים שלום
מקולות מים רבים
רזא דשבת
עננו
שמע קולנו
כל נדרי
לקריאה נוספת

חיים אדלר : החזן הראשי - אוטוביוגרפיה, עורך ראשי: נתן פלדמן, ירושלים: הוצאת צוף, 2022
ישראל גרובייס המלך - ראיון חג, בקהילה ראש השנה תשע"ה
אריה ארליך דור ודור נגיד גדלך - ראיון משותף עם בנו, משפחה שבועות תשע"ז
הערות שוליים

↑  "אדלר כבר לא החזן הראשי של ביהכ"נ הגדול - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2018-09-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308092305171  ISNI: 0000 0000 7037 7533  VIAF: 97400336   WorldCat (עם VIAF): 97400336
זמן תל אביב

| --- | --- |
 סוגה:  תל אביב, תרבות, ספורט, בידור ורכילות מקומית
 תאריכי הופעה:  שנות ה-90 – הווה
 שפה:  עברית
 מערכת:  מעריב
 מדינה:  ישראל
 
זמן תל אביב הוא מקומון היוצא אחת לשבוע ביום שישי, כנספח לעיתון מעריב, ומופץ בעיר תל אביב-יפו. כעיתון המיועד לקהל המקומי. הוא עוסק בתחומים שאינם זוכים לכיסוי, ובעיקר בנושאים הנוגעים לאותה העיר.
ב-1992 רכשה משפחת נמרודי את עיתון מעריב, ובמשך שלוש שנים העורך הראשי היה המו"ל, עופר נמרודי. כתוצאה מכך, החלה קבוצת מעריב להוציא לאור מקומונים רבים. "זמן תל אביב" יצא לאור בשנות ה-90 על ידי קבוצת מעריב ביחד עם מקומונים נוספים שיצאו לאור מאוחר יותר. המקומון מסקר חדשות בנושא העיר תל אביב, תרבות, ספורט, בידור ורכילות מקומית.
יש גרסה נוספת למקומון אשר נקרא "זמן רמת גן". אך גרסתו זו פחות הצליחה להתפרסם ברחובות ישראל. עיתונאים בולטים שכתבו בעיתון הם חגי מטר, גיא מרוז, רוביק רוזנטל וחגי לוי. לאחר מכן, העיתונים עברו לתקשורת מרכזית יותר.
ב-23 באפריל 2013, עורכי-הדין איתמר נצר וגיא גרשון טענו כי הנהלת "מעריב" שקלה לסגור את המקומון "זמן תל אביב" בשל הפסדיו ומותירה אותו בחיים משיקולי תדמית. חברי קבוצת מעריב טענו כי המקומון "לא רווחי". מסיבה זאת, הוחלט בתוך קבוצת מעריב לאחד את כל כוחות המקומונים.
אתר מקומון זמן תל אביב הפסיק לעבוד במהלך השנים האחרונות, ונפתחו אתרים שונים עם שם זהה.
הערות שוליים

↑  הדמיון והשוני בין "זמן תל- אביב", ו"קול העיר", באתר ubank
↑  עיתון זמן תל אביב, באתר אקסיומה פרסום ואינטראקטיב
↑  דוד אברהם‏, היום שאחרי הזמן, באתר וואלה, 4 ביוני 2013
↑  אורן פרסיקו, פעילות מפסידה, באתר העין השביעית, 23 באפריל 2013
↑  nrgמקומי, באתר nrg
↑  חדשות תל אביב, באתר זמן תל אביב | Tel Aviv Times
↑  ראשי, באתר | תל אביב tlv-times
חזרי אלי

חזרי אלי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2019 כסינגל השלישי מתוך אלבומו החמישי של גושן, באתי לחלום, על ידי חברת התקליטים יוניסל.
עם יציאתו נכנס השיר למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ ולמקום ה-20 במצעד של מדיה פורסט.
רקע והפקה

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי סתיו בגר, שאיתו גושן שיתף פעולה בכתיבת השיר Nana Banana של נטע ברזילי. השיר הוא בסגנון פופ רוק.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של גושן ב-16 ביולי 2019. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.
נכון לפברואר, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 20 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 37 |  |
הערות שוליים

↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  חזרי אלי, נבדק ב-2020-02-21
1 2  נתן גושן - חזרי אלי (Prod.By Stav Beger), באתר יוטיוב
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
חזרן

| חזרן |
| --- | --- |
 יער חזרן בקיוטו
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
תת־משפחה:: חזרניים
שם מדעי
 Bambusoideae ‏Luerssen, 1893
תחום תפוצה

יער חזרנים
שדרת חזרנים
חזרני Bambusa vulgaris
חִזְרָן – מארמית תלמודית, או בַּמְבּוּק (Bambusoideae), הוא שם כולל לתת-משפחה של צמחים ירוקי-עד רב-שנתיים במשפחת הדגניים. כמה מסוגי החזרן הם ענקיים, ומהווים את סוגי הדגנים הגדולים ביותר.
ישנם כ-1,400 מינים שונים של חזרן. החזרן נפוץ בסוגי אקלים שונים, מהרים קרים ועד אזורים טרופיים חמים. ניתן למצוא סוגי חזרן בצפון-מזרח אסיה (בקו הרוחב 50 צפון, בסחאלין), בדרום ובמזרח אסיה ממערב להימלאיה, בדרום ובמערב אוסטרליה, מדרום לסהרה באפריקה, ובאמריקה מדרום-מזרח ארצות הברית ודרומה משם, עד לדרומה של צ'ילה.
מקור שם המילה במבוק הוא בשפות המלאית והאינדונזית.
ביולוגיה

גובה גזעי החזרן משתנה בין המינים השונים ונע בין סנטימטרים ספורים ועד ל-40 מטר. קוטר הגזע נע בין מילימטר בודד ל-30 סנטימטר. צימוח החזרן מתחלק למספר שלבים: בשלב הראשון צומח הנצר למלוא גובהו, הנצרים הם בעלי מפרקים וכל מפרק נושא עלה יחיד שמתנוון ונושר בסוף גידול הנצר במקביל לתהליך התפצלות מהנצר. בשלב השני לאחר סיום התפתחות הנצר מתחילים להתפצל ענפים מבסיס העלה היחיד שנמצא בכל מפרק, מבסיס עלה כזה יכולים להתפצל ענף אחד או יותר, בחלק ממיני החזרן גם הענפים גדלים בשלב הראשון למלוא אורכם ואחר כך חוזרים ומתפצלים לענפים נוספים מבסיסי העלים שלהם. החזרן יכול להיות גדול מאוד, בניגוד למרבית הצמחים ממשפחת הדשא.
נצר חזרן יחיד, בעל מערכת שורשים מבוססת, מגיע בדרך-כלל לגובהו המלא בתוך כחודשיים. לאחר מכן מתפתחים הענפים הצדדיים.
החזרן מגיע לגובהו המלא בתהליך התפתחות שאורך כ-6 שנים ובמהלכן בכל עונת יציאת נצרים יגדלו נצרים לגובה רב יותר מבעונות הקודמות. לעץ בוגר מתרחשת פריחת החזרן.
החזרן מתחלק באופן גס לשתי משפחות: חד בדיים ורב בדיים. החזרן החד בדי שולח שורשים ארוכים ומוציא נצרים חדשים במרחק מצמח האם ואילו הרב בדיים גדלים בצורה מקובצת ומוציאים נצרים חדשים בסמוך לצמח האם.
חלק ממיני החזרן פורחים לעיתים נדירות. המין Phyllostachys bambusoides הוא בעל מחזור הפריחה האיטי ביותר – כ-130 שנה. כשמינים מעוטי-פריחה אלה פורחים, הצמח עשוי למות; וכל הפרטים מאותו המין פורחים בו-זמנית באזור גאוגרפי גדול. משערים כי זהו מנגנון הגנה כנגד חיות הניזונות מזרע החזרן, כדי שלא יוכלו להסתמך על אספקה קבועה.
החזרן הוא מהצמחים מהירי הגדילה שבעולם. קיימים מקרים מתועדים של צמיחה של מטר שלם ביממה ויש טענה שבמינים מסוימים ניתן לראות בעין את גדילת הצמח.
חזרן הוא מזונה העיקרי של הפנדה הענקית בסין.
שימושים

נבטי החזרן אכילים, ובאזורים מסוימים בעולם ניתן לרוכשם בחנויות כשהם חתוכים באופנים שונים. עם זאת, הנבטים של מספר מינים מכילים רעלים שיש לסנן, או לנטרל בהרתחה, בטרם ניתן לאוכלם.
קני החזרן חזקים מאוד, ומשמשים לבניית בתים (באקלים טרופי), גדרות, גשרים, פיגומים, מקלות הליכה, ריהוט, צעצועים ועוד. החזרן אף משמש להכנת מספר כלי נגינה, כמו חלילי היוקובואה וקומבואה היפנים.
גשר חזרן, קמבודיה
אופניים מחזרן בשנת 1896
מבריח איילים עשוי חזרן
סלי חזרן, סין
כלי אוכל מסורתיים מחזרן, הונג קונג
מבנה מחזרן
בנסורי, כלי נגינה הודי מחזרן
ארונית מחזרן, קיוטו
אופני חזרן, 2009
מיני החזרן ושמם המדעי

חזרן מצוי Bambusa vulgaris
חזרן מצוי מגוון Bambusa vulgaris Vittata
חזרן תפוח קנה Bambusa ventricosa
בן חזרן זהוב Phyllostachys aurea
בן חזרן שחור Phyllostachys nigra
במבוק הברזל Dendrocalamus strictus
חזרן הדייגים Bambusa tuldoides
חזרן ענק קוצני Bambusa bambos
מולטיפלקס Bambusa multiplex Riviereorum
Schizostachyum brachycladum
Pseudosasa Japonica
בן חזרן מוסו Phyllostachys edulis pubescens
חזרן המשוכות Bambusa multiplex
הערות שוליים

↑  "קָנֵי דְּחִיזְרָא" - תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"ג, עמוד ב'.
↑  Farrelly, David (1984). The Book of Bamboo. Sierra Club Books. ISBN 0-87156-825-X.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282294105171  GND: 4133196-5  LCCN: sh85011406  NARA: 10663396  NKC: ph202623
זמן ריצה (תוכנה)

במדעי המחשב זמן ריצה הוא המונח בו משתמשים לתיאור השלב בו התוכנה רצה (מבצעת את הפעולות שהיא מתוכננת לבצע), בניגוד לשאר השלבים במחזור החיים של התוכנה (לדוגמה: הידור, טעינה וקישור).
שגיאת זמן ריצה היא שגיאה שנתפסת לאחר או בזמן ריצת התוכנית, בניגוד לשגיאת הידור שנתפסת על ידי המהדר לפני שהתוכנה רצה. בדיקת טיפוסים, יצירת קוד, הקצאת מקום אחסון ומיטוב קוד מתבצעים לרוב בזמן ההידור, אך לעיתים מתבצעים גם בזמן הריצה כתלות בשפה ובמהדר.
פרטי מימוש

במקרים רבים, ריצת התוכנה מתחילה אחרי שטוען ביצע את הפעולות הנדרשות בזיכרון וקישר את התוכנית עם ספריות קישור-דינמי, אם היא מסתמכת על כאלה. במקרים מסוימים הפעולות הללו יבוצעו באמצעות ספריית זמן הריצה של התוכנה, אך זה לא נפוץ בשפות השכיחות במערכות ההפעלה הנפוצות כיום.
חלק מהתהליך של ניפוי שגיאות נהוג לבצע בזמן ריצה, כיוון ששם אפשר לבצעו ביעילות רבה יותר. דוגמאות לשגיאות שקל יותר לנפות בזמן ריצה תהיינה שגיאות לוגיות ובדיקת גבולות של מערכים. מסיבות אלה, חלק מהשגיאות בתוכנה לא נתפסות לפני שהתוכנה רצה בסביבה מציאותית, חרף בדיקות מחוכמות בזמן ההידור ותהליכי בדיקת תוכנה מדוקדקים לפני הוצאת התוכנה לאור. במקרים כאלה, המשתמשים עלולים להתקל במסרי שגיאת זמן ריצה.
ראו גם

סיבוכיות זמן
טבלת מתודות וירטואלית
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זמן קליע

זמן קליע (מאנגלית Bullet time) היא טכניקה של צילום קולנועי בריבוי מצלמות. הטכניקה מבוצעת בסרטים להמחשת אירוע שכביכול עובר כהרף-עין (כגון ירי קליע), אך הצופה חווה אותו בצורה איטית. הדבר נעשה כך שברגע שבו הפעולה מתחילה, האובייקט מוקפא או זז בהילוך איטי ואילו המצלמה ממשיכה לנוע רגיל.
על הטכניקה

טכניקת הצילום נוצרת כאשר מוצבות מאות מצלמות סטילס מסביב לשחקן כדי ללכוד את הסצנה; מצלמות אלו מצלמות בקצב גבוה של פריימים, כולן יחדיו. כל מצלמות הסטילס מסודרות מסביב לאובייקט המצולם. הבמאי בעריכה מחליט האם לעבור בין המצלמות באותו הפריים - דבר היוצר תנועה סביב אובייקט מוקפא; או לעבור בין המצלמות בסדר עולה בפריימים - דבר היוצר תנועה של המצלמות וגם של האובייקט. מהירות התנועה של האובייקט נקבעת בהתאם לקצב המעבר בין הפריימים העולים.
שימוש בטכניקה

הטכניקה יושמה בסרט "מטריקס" (1999) ארבע פעמים. היוצרים השתמשו בטכניקה מתוחכמת של ריבוי מצלמות סטילס, רקע ירוק, מנוף וכבלים. בנוסף משמשת השיטה בסרטים נוספים, סדרות טלוויזיה, קליפים ומשחקי וידאו.
זה רק בינינו

"זה רק בינינו" (מעוצב: "זה רק ביננו") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית מאיה בוסקילה, מתוך אלבום הבכורה שלה, סיפור מכור. השיר יצא לאור ביוני 2004, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל הרביעי מתוך האלבום וכסינגל הרביעי של בוסקילה. ארבעה חודשים לצאתו, הוציאה את "כשאתה נשבר" כסינגל גם כן.
השיר הפך ללהיט בישראל כאשר הגיע למקום הראשון ברשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי אבי מסיקה ומאיה בוסקילה, שכתבה גם את "נשמה שלי", ו"הנשיקה הראשונה". בוסקילה ביצעה את השיר במהלך סיבובי ההופעות שלה. בשנת 2004 חברת סלקום יצאה עם ספיישל לחג האהבה במסגרתו ניתן היה לשלוח שיר או ברכה של מאיה בוסקילה על פי בחירה. בין השירים היו "הלב", "סיפור מכור" ו"זה רק בינינו".
"זה רק בינינו" יצא לאור כמה חודשים לאחר צאתו של "הלב", כדואט עם אבי מסיקה.
וידאו קליפ והצלחה

לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-16 במאי 2013, עשור לצאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-75,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של סיפור מכור, בה מופיעה בוסקילה כשניתן לראות את פרצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | יוני 2004 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הד ארצי |  |