stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עשייה לשמה

כתיבת האותיות האחרונות בספר התורה
עשייה לשמה הוא מונח בהלכה שמשמעותו הכנת תשמישי מצווה בכוונה מיוחדת לשם מצווה אותה המצווה. לדוגמה, על מנת שטלית תהיה כשרה לקיום המצווה, חובה לקשור את הציציות לשם מצוות תפילין. כוונה זו יכולה להיעשות רק על ידי שחייב במצוות מהתורה (החל מגיל בר מצווה) והוא חייב באותה המצווה, ולא על ידי קטן או גוי.
בתלמוד בבלי למדו חיוב כוונה לשמה בכמה מהמצוות מפסוקי התורה העוסקים באותן המצוות.
בשונה מהכוונה בעת קיום המצווה, שנחלקו בתלמוד האם מצוות צריכות כוונה או לא, כוונה זו של 'לשמה' שהיא בעת עשיית חפצי המצווה, מעכבת לדעת כולם.
רקע

בתלמוד נחלקו האם מצוות צריכות כוונה או לא. פירוש הדבר האם בעת קיום המצווה יש לכוון שעושה את המעשה לשם המצוה. אמנם בעת עשיית חפץ המצווה עצמו אין צורך לכוון כל כוונה. כך למשל ניתן לצאת ידי חובת ארבעת המינים גם אם לא כיוונו כל כוונה בעת לקיטתם וכדומה, בתנאי שיכוון בעת שמקיים את המצווה לסוברים שמצוות צריכות כוונה.
מלבד כוונה זו, למדו חז"ל, לעניין כמה מהמצוות, שיש לכוון בעת שמכין את גוף המצווה עצמו שעושה זאת לשם המצווה. ואם עשאם ללא כוונה, לא ניתן לקיים בחפץ זה את המצווה על מנת לצאת בהם ידי חובה. כך לדוגמה על מנת שתפילין יהיו כשרות להנחה, חובה שתהליך עשייתם יהיה לשם מצוות תפילין.
בספר ברכת שמואל חידד הרב ברוך בער את ההבדל בין דין לשמה לדין כוונה: ”...ונראה דהנה מצינו דיני לשמה בתורה כגון גבי גט וקרבנות וס"ת ותפילין ומזוזות וציצית וכדומה, ומצינו גם כן דיני כוונה בתורה, כגון בעשיית מצווה למאן דאמר מצוות צריכות כוונה צריך לדעת מהו דין לשמה ומהו דין כוונה. ונראה דדין לשמה שבתורה דהוי דין עשייה כגון גט ובקרבנות, דבעינן עשייה גבי גט וקרבנות ובס"ת ובתפילין ומזוזות וכדומה דעל ידי שעושה אותן לשמה נעשו גט וקרבן וס"ת והצריכה התורה דע"י העשייה לשמה הוי גט וקרבן וכדומה, ובלא עשייה לשמה לא נעשה גט וקרבן וכדומה... 

אבל דין כוונה גבי עשיית המצוה אינו דין עשייה דנאמר דעי"ז שמכוין נעשה האכילה אכילת מצה ובלא הכוונה לא נעשה חפצא של האכילה אכילת מצה דזה ודאי אינו, דאינו דין עשייה אלא כעוד דין דהוי בהמצוה שבל"ז אינו יוצא, אבל אינו דין עשייה שנאמר שבעינן כוונה לעשות מצה.” (ברכת שמואל גיטין י, א)
פירוט המצוות

כאמור בתלמוד נאמר על כמה מהמצוות שחובה לעשותם לשמן - לשם המצווה, ואם לא – לא יצא בהן ידי חובתו או שנפסלו:
פירוט המצוות > קורבנות

מלבד חיוב הכוונה בעת ההקרבה לשם מצווה, למדו בתלמוד שיש חובה לשחוט את הקורבן לשם הבעלים ולשם אותו סוג קרבן שהתחייב.
אם חשב מחשבה "שלא לשמה", - מחשבת פיגול - כלומר, הקריב את הקורבן לשם קורבן אחר (למשל: קורבן חטאת שהכהן חושב בשעת הקרבתו לשם קורבן שלמים), או לשם כפרה על אדם שאינו בעל הקורבן, בקורבנות חטאת ופסח הקורבן נפסל לגמרי, מאחר שהקפידה בהם התורה במיוחד שהקרבתם תעשה לשם יעודו המקורי. אמנם בשאר הקורבנות, אף המחשבה לשם קורבן אחר או אדם אחר איננה פוסלת את הקורבן, ויש להמשיך את הקרבתו כסדרה, אך בעליו לא יצאו בקרבן ידי חובה, ועליהם להביא קורבן חדש במקומו.
פירוט המצוות > ציצית

עשיית הציצית צריכה להיעשות לשם מצוות ציצית. דין זה נלמד מהפסוק: ”גְּדִלִים תַּעֲשֶׂה לָּךְ” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק י"ב), מהמילה 'לך' דרשו חז"ל: "לך - לשם חובך".
בפוסקים נחלקו מהם שלבי הכנת הציצית שצריכים להיעשות לשמה:
שזירה: שזירת חוטי הציצית צריכה לכל הדעות להיעשות עם כוונה לשמה. וכך מובא בשולחן ערוך:
החוטין, צריך שיהיו טווין לשמן.
תליית החוטי הציצית: בשולחן ערוך לא נתפרש דין תליית חוטי הציצית. ובדעת הרמב"ם נחלקו האחרונים, יש שכתבו שלדעתו אין חובה לתלות את הציצית עם כוונה. ואף גוי כשר לכך. יש שכתבו משלשון רש"י נראה שדעתו שהתליה צריכה להיות לשמה.
ניפוץ לשמה: בראשונים נחלקו האם שזירת חוטי הציצית צריכה ליעשות במחשבת לשמה או לא. בשולחן ערוך לא הזכיר את דין הטוויה, ובהגהת הרמ"א כתב ”הגה: ויש מחמירין אפי' לנפצן לשמן והמנהג להקל בנפוץ) (מרדכי ואגודה סי' כ"ג), שיאמר בתחלת הטווייה שהוא עושה כן לשם ציצית, או שיאמר לאשה: טווי לי ציצית לטלית; ואם לא היו טווין לשמן, פסולים” (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן י"א, סעיף א'). במשנה ברורה פסק כי לכתחילה יש להחמיר לנפץ לשמה.
פירוט המצוות > סת"ם

בתהליך עשיית התפילין ישנם פעולות רבות, על חלקן מוסכם כי הם צריכות להיעשות לשמה, ובחלקן נחלקו בתלמוד ובעקבותיהם בפוסקי ההלכה:
כתיבת סת"ם: לדעת כולם על הסופר לכוון בעת הכתיבה שכותב "לשמה" כלומר לשם ספר התורה, התפילין או המזוזה. כמו כן עליו להתכוון לכתוב את השמות הקדושים לשמם.
עיבוד הקלף: תנאי מחייב נוסף הוא כוונת המעבד שהקלף יהיה לשם מצוות ספר תורה (עיבוד 'לשמה'), עור שעובד ללא כוונה פסול.
שירטוט: הקלף צריך להיות משורטט לפני הכתיבה, ואם נכתב ללא שרטוט פסול. מעיקר ההלכה השרטוט לא צריך להיות לשמה.
תפירת היריעות: בסיום כתיבת האותיות על גבי הקלף, תופרים את היריעות זו לזו עם גיד. התפירה צריכה להיעשות לשמה. ישנם מקומות שבהם נשים היו תופרות את היריעות.
פירוט המצוות > גט ושטר קידושין

בתלמוד נחלקו האם רק כתיבת הגט צריכה להיות לשמה, או שרק חתימת הגט. ("עדי מסירה כרתי או עדי תחימה כרתי") דעה נוספת היא שגם כתיבת הגט וגם חתימתו צריכים להיות לשמה.
פירוט המצוות > אפיית מצות

בתלמוד מבואר כל שלבי הכנת המצה צריכים להיעשות בכוונה לשם מצווה 'לשמה', דין זה למדו מדין כזית מצה הנאכלת בליל הסדר לשם חובת מצות אכילת מצה, שצריכה להיעשות לשם מצת מצווה.
אמנם גדר דין לשמה שנאמר במצה אינה מבואר בתלמוד, ובפסוקים נחלקו במהות הגדר, כן נחלקו בפוסקים מהם חלקי הכנת המצה בהם נדרש לכוון לשם מצווה.
דינים שונים

מחמת דין 'לשמה' שנאמר בעשיית מצוות אלו, דנו בתלמוד ובפוסקים בדינים שונים, כגון מי הם הכשרים לעשייה זו: האם אישה קטן גוי כשרים לכך, או לא:
דינים שונים > אישה

בתלמוד נאמר כי בכל אותן מצוות שאישה אינה מחיובת, היא אינה יכולה לעשותם לשמה, לכן אישה שפטורה ממצות ציצית, אינה כשרה לקשור את חוטי הציצית אף שאומרת שעושה כן לשמה.
דינים שונים > חרש שוטה וקטן

חרש שטה וקטן שאין להם כוונה, אינם כשרים לפעול בכל אותן מצוות שיש בהם חובה לעשותם לשמה. אם זאת נאמר בתלמוד שקטן יכול לעשות לשמה, אם גדול עומד על ידו בעת עשייתו ומלמדו שיכוון לשם המצווה.
דינים שונים > גוי

גוי פסול מעשייה לשמה, מאחר שאינם מכוונים לשם המצווה. כאשר ישראל עומד על גביו ומלמדו לעשות לשמה, לדעת הרא"ש במקומות בהם נצרכת מחשבת לשמה רק לזמן קצר, מהני, אך במקום שהעשיה היא מתמשכת, לא מועיל שישראל עומד על גביו.
אמירת לשמה או מחשבה

במשנה ברורה דייק מלשון השולחן ערוך, שיש לאמר בפיו שעושה זאת לשם המצווה, ולא די במחשבה. בדיעבד, שלא אמר בפיו, וחשב בלבו, נשאר המשנה ברורה ב'צריך עיון' האם מועיל. אמנם לעניין תליית חוטי הציצית בבגד, כתב המשנה ברורה שניתן להקל אם חשב בלבד, מאחר שאפשר שההלכה כדעת הרמב"ם שתליית חוטי הציצית אין צריך שתעשה לשמה.
אמירת לשמה או מחשבה > על דעת ראשונה הוא עושה

בפוסקים כתבו, כי אין צורך לאמר לאורך כל העשיה שעושה לשמה, ודי שיאמר בתחילת העשייה, מאחר שאנו אומרים שכל העשיה שלאחר מכאן היא לפי דעתו הראשונה (='על דעת ראשונה הוא עושה').
פולמוס לשמה במכונה חשמלית

סביב השאלה של היתר מצות מכונה התחולל פולמוס עז במאות השנים האחרונות, מאז הכניסה המהפכה התעשייתית, בשנות ה-20 של המאה ה-19, את המכונות גם לתחום אפיית המצות. בתחילה היו המכונות חצי-ידניות, רק לצורך הלישה ועריכת המצות לאפייה, ולאחר מכן הוכנסו יותר ויותר שכלולים בהליך האפייה הממוכן.
טענת המתנגדים למצות המכונה הייתה שיש צורך שיהיה מי שיכוון בעת עשיית המצה "לשם מצווה", דבר שלשיטתם אינו אפשרי במכונה. זאת, לאור הפירוש ש"מצה שמורה" צריכה להיות שמורה לשם המצווה דווקא.
מתנגדיהם טענו כי ניתן לסמוך על הכוונה שיש בהפעלת המכונה לצורך המצווה, או גם שאין צורך בכוונה כלל. כן נטען כנגד מצת עבודת יד שבגלל חוסר הקפדה על הזמנים יש חשש שהמצות יחמיצו. לשיטתם, עדיף לאכול מצות מכונה, מצד הידור המצווה, כיוון שבהן מתאפשרת הקפדה טובה יותר מבחינת הזמנים כדי שלא יחמיצו. המצדדים במצת יד דוחים את הטיעון בדבר ההקפדה הטובה יותר על הזמנים במצת מכונה, שהרי בזמנים קדומים השתמשו רק במצות יד, ולא היה חשש בכך. יש אף המשתמשים בהקשר זה בטיעון הלכתי קלאסי המכונה בשפת ההלכה מוציא לעז על הראשונים. על פיהם, מי שיאסור מצות יד, יוציא לעז על הדורות הקודמים שלא היה באפשרותם לאכול מצת מכונה כאילו אכלו חמץ או אפילו ספק-חמץ.
בדורות האחרונים פשט היתר מצות המכונה בעם ישראל, ורק מעטים מקפידים לאכול רק מצות-יד כל הפסח. לעומת זאת, רבים יותר מקפידים לאכול מצות אלה בליל הסדר, לצורך קיום מצוות אכילת המצה, לאור הפירוש שיש צורך בכוונה "לשמה" במצה זו. עם זאת, מדי פעם נדפסים מאמרים ובהם ערעורים שונים על תהליך אפיית המצות המודרני, ש"לא אותו התירו הרבנים המתירים", עד כדי טענה שבמצות הללו יש חשש לחמץ גמור. עם זאת, רוב הפוסקים אינם מסכימים עם טענות אלו, ורק מעטים מחמירים בנושא זה.
סתמא לשמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קשיורים חיצוניים

הרב אריה שריבר - דרישת לשמה בעשיית בגדי קודש באתר אסיף.
לשמה על ידי מכונה - עולמות, באתר עולמות, ‏19 במאי 2020
ברוך גינזבר, לשמה במצוות ציצית, באתר ספריא
סרטון תדמית, סרטון בערוץ "MishkanHatchelet", באתר יוטיוב (אורך: 10:17)
ביאורים

↑  בערך פיגול מפורטים סוגי המחשבה הפוסלים את הקורבן
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ט', עמוד א'.
↑  ראו פירוט הדעות השונות במאמרו של הרב יואל עמיטל לשמה בציצית.
↑  תפירת יריעות ספר תורה ע"י נשים - שאל את הרב, באתר ישיבה
↑  מנחם מנדל אייזנברג, "החששות במצות מכונה של ימינו", תחומין כו (תשס"ו), באתר מכון צומת.
הכנת המצה.
פריץ קרמר

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1900 שטטין, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  23 ביוני 1959 (בגיל 58) המבורג, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר ורמאכט ורמאכט אס אס ואפן אס אס
 תקופת הפעילות:  1918–1945 (כ־27 שנים)
 דרגה:   גנרל-מיור (ורמאכט)    בריגדפיהרר (אס אס)
 תפקידים בשירות
 מפקד קורפוס הפאנצר אס אס הראשון מפקד דיוויזיית האס אס ה-12
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
בריגדפיהרר פריץ קרמר (בגרמנית: Fritz Kraemer;‏ 12 בדצמבר 1900 – 23 ביוני 1959) היה מפקד בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קרמר נולד ב-12 בדצמבר 1900 בעיר שטטין שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום נקראת העיר שצ'צ'ין והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. בשנת 1918 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-111 (באדן ה-3 - מרקיז לודוויג וילהלם). הוא הגיע לדרגת לוטננט, ועזב את הצבא עם סיום מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1921 הוא הצטרף למשטרה ושימש כמפקד מחלקה. ב-1931 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ב-1933 עבר למשטרה הלאומית, וב-1934 לרייכסווהר. הוא למד באקדמיה הצבאית בברלין, וב-1 במאי 1935 הועלה לדרגת האופטמן והוצב ברגימנט הרגלים ה-55. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד פלוגה במסגרת הרגימנט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קרמר מפקד פלוגה במסגרת רגימנט הרגלים ה-55 אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-13. הוא לחם במערכה בפולין, ועל חלקו במערכה קיבל את צלב הברזל דרגה שנייה. ב-1940 הוא לחם במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה וקיבל את צלב הברזל דרגה ראשונה. לאחר המערכה סווגה הדיוויזיה מחדש ושמה שונה לדיוויזיית הפאנצר ה-13. קרמר נותר קצין בה. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת מיור, וב-29 בינואר 1942 הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-17 בדצמבר הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת אוברסט והוצב במטה ארמיית הפאנצר הראשונה. ביוני של אותה שנה מונה לראש מטה קורפוס הפאנצר אס אס הראשון. לבקשתו של מפקד הקורפוס, יוזף דיטריך, אשר התרשם ממנו מאוד, הוא עבר לוואפן אס אס, וב-1 בספטמבר הוענקה לו דרגה של אוברפיהרר. ב-1 באוגוסט 1944 הוענקו לו במקביל דרגת גנרל מיור בוורמאכט ובריגדפיהרר באס אס. ב-9 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה כמפקד זמני של קורפוס הפאנצר אס אס הראשון, לפני שהוחלף בגאורג קפלר. הוא נותר בתפקיד ראש מטה הקורפוס. ב-24 באוקטובר 1944 מונה למפקד דיוויזיית האס אס ה-12 "היטלריוגנד", פיקד עליה במהלך הקרב על הבליטה והיה מעורב בטבח מלמדי. ב-13 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אס אס השישית בפיקודו של דיטריך. הוא החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. ב-6 במאי 1945 הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו, ועם סיום המלחמה הא נכנע לבעלות הברית.
ביוגרפיה > אחריתו

ב-16 ביולי 1946 קרמר נשפט בפני בית דין אמריקאי על חלקו בטבח מלמדי ופשעי מלחמה נוספים. הוא נמצא אשם, ונידון ל-10 שנות מאסר. לאחר שחרורו התגורר בהמבורג עד מותו ב-23 ביוני 1959 בגיל 58.
פרד קלר

פרדריק ב. קלר (באנגלית: Frederick B. Keller; נולד ב-23 באוקטובר 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של קהיליית פנסילבניה. הוא נבחר לתפקיד בבחירות ביניים במהלך יוני 2019, מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

קלר נולד בפּייג' שבאריזונה, להורים ילידי פנסילבניה שעברו אל מערב ארצות הברית לצורכי עבודה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון שיקלאיימי (Shikellamy) בשנת 1984, התקבל קלר לעבודה ב"קונסטוגה התמחויות עץ, מפעל לייצור ארונות ומוצרי מטבח אחרים העשויים מעץ בביוורטאון שבפנסילבניה. במרוצת הזמן התקדם בסולם המעמדות בחברה ומונה למנהל תפעול ראשי. בשנת 1990 החל קלר להתמקצע בעסקי נדל"ן ולמד בבית הספר לנדל"ן ע"ש דון פול שירר בשנת 1995.
בשנת 2010 התמודד קלר לבית הנבחרים המדינתי של פנסילבניה מטעם המפלגה הרפובליקנית במחוז הבחירה ה-85, בשאיפה לרשת את ראס פיירצ'ילד שפרש מהחיים הפוליטיים. ב-4 בינואר 2011 החל קלר את כהונתו בבית הנבחרים המדינתי של פנסילבניה, ונבחר מחדש אחת לשנתיים עד 2018. הוא מונה לחבר הנאמנים של מערכת הגלמאות של עובדי בתי הספר הציבוריים בפנסילבניה בראשית 2019.
בעקבות התפטרותו של טום מרינו מבית הנבחרים של ארצות הברית בינואר 2019, הכריז קלר על מועמדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של פנסילבניה לקראת בחירות ביניים להחלפתו של מרינו. ב-2 במרץ זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית במהלך ועידה מיוחדת. בבחירות הכלליות שנערכו ב-21 במאי גבר על מארק פרידנברג, מועמד המפלגה הדמוקרטית. כעבור יממה קלר התפטר מבית המחוקקים המדינתי, וב-3 ביוני 2019 הוא הושבע אל הקונגרס של ארצות הברית.
קלר נבחר לתקופת כהונה מלאה במהלך בחירות 2020. בדצמבר 2020 נמנה קלר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
ב-28 בפברואר 2022, בנימוק החלטת בית המשפט העליון של פנסילבניה לשנות את מפת מחוזות הקונגרס של המדינה, הכריז קלר על פרישתו מהקונגרס לקראת בחירות אמצע הכהונה באותה השנה. כהונתו נחתמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
הערות שוליים

↑  לארי סטאוט, This Week’s LION: Congressional Candidate Fred Keller, באתר Webb Weekly‏, 17 באפריל 017 (באנגלית)
↑  מרסיה מור, State Rep. Keller appointed to school retirement board of trustees, באתר dailyitem.com‏, 16 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020
↑  מרי אלן מקינטייר, Keller decides not to run, blasts ‘liberal’ state Supreme Court, באתר Roll Call‏, 28 בפברואר 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: K000395
פרד קרטר

| --- | --- |

קרטר בשנת 1969
 לידה:  14 בפברואר 1945 (בן 79) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  3, 5
 מכללה:  אוניברסיטת מאונט סנט מארי
 דראפט:  בחירה מספר 43, 1969 בולטימור בולטס
 קבוצות כשחקן
 1969–1971 1971–1976 1976–1977:  בולטימור בולטס פילדלפיה 76' מילווקי באקס
 קבוצות כמאמן
 1981–1983 1983–1985 1985–1987 1987–1993 1993–1994:  אטלנטה הוקס (עוזר) שיקגו בולס (עוזר) וושינגטון בולטס (עוזר) פילדלפיה 76' (עוזר) פילדלפיה 76'
פרדריק ג'יימס "פרד" קרטר (באנגלית: Fredrick James "Fred" Carter; נולד ב-14 בפברואר 1945) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1969–1977. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 15.2 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
בין השנים 1978–1993 שימש כעוזר מאמן ב-4 קבוצות שונות ב-NBA, ובשנים 1993–1994 היה המאמן הראשי של פילדלפיה 76'.
קריירת משחק

קרטר נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1965–1969 למד באוניברסיטת מאונט סנט מארי אשר במרילנד. לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, אשר השתתפה בליגת המכללות השנייה (NCAA Division II), קלע 21.9 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA‏ 1969 נבחר קרטר בבחירה ה-43, על ידי בולטימור בולטס. בעונתו השנייה עם הבולטס סייע לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA, לראשונה בתולדותיה, כמחליפם מהספסל של ארל מונרו וקווין לוגרי. במהלך הפלייאוף תפס את מקומו של לוגרי בחמישייה הפותחת, ועד לסיומו היה הקלעי השלישי של קבוצתו (אחרי מונרו וג'ק מארין), עם ממוצע של 14.6 נקודות למשחק. בסדרת הגמר הובסו הבולטס מול מילווקי באקס, בה שיחקו כרים עבדול-ג'באר ואוסקר רוברטסון, בתוצאה 0–4.
בתחילת עונת 1971/1972 הועבר יחד עם לוגרי בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לארצ'י קלארק. ב-3 מתוך 4 עונותיו המלאות בפילדלפיה היה הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצע כולל של 20.5 נקודות למשחק, אולם את שתיים מהעונות סיימה פילדלפיה עם המאזן הגרוע ביותר בליגה. בעונת 1974/1975 קלע שיא קריירה של 21.9 נקודות למשחק, אשר הציבו אותו במקום העשירי ב-NBA. בפלייאוף 1976 הצטיין קרטר עם 28.0 נקודות בממוצע למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי באפלו ברייבס.
בדצמבר 1976, לאחר 14 משחקים בעונת 1976/1977, הועבר בטרייד למילווקי באקס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות. עד לסיום אותה עונה קלע 8.3 נקודות למשחק בלבד, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון

בשנת 1978 מונה למאמן קבוצת כדורסל הנשים של אוניברסיטת מאונט סנט מארי, בה למד בעברו כסטודנט.
לקראת עונת 1981/1982 הצטרף לצוות האימון של אטלנטה הוקס, כעוזרו של מאמן הקבוצה קווין לוגרי, ובשנים 1983–1985 שימש כעוזרו בשיקגו בולס. בעונת 1984/1985 שיחק בקבוצה הרוקי מייקל ג'ורדן. בין השנים 1985–1987 היה עוזר מאמן בוושינגטון בולטס, תחת המאמנים ג'ין שו וקווין לוגרי.
בקיץ 1987 מונה לעוזרו של מאמן פילדלפיה 76', מאט גוקאס, וב-4 העונות הבאות נשאר בתפקיד תחת ג'ים ליינאם. בעונות 1990 ו-1991 העפילה הקבוצה לחצי גמר האזור המזרחי, בהובלתו של צ'ארלס בארקלי.
במרץ 1993, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת 1992/1993 על 19 ניצחונות ו-37 הפסדים, מונה קרטר למאמן הראשי של הסיקסרס במקומו של דאג מו. עד לסיום אותה עונה רשמה פילדלפיה מאזן שלילי 7–19, ובעונה העוקבת השיגה תחת קרטר מאזן שלילי 25–57. בקיץ 1994 פוטר מתפקידו בקבוצה, ומאז לא שב לאמן.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של קרטר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  סטטיסטיקות האימון של קרטר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מתעדכנים עם פרד קרטר, באתר baltimoresun.com,‏ 15 בפברואר 2013
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1969, באתר basketball-reference.com
↑  קרטר ולוגרי נשלחים בטרייד לפילדלפיה, באתר הניו יורק טיימס, 19 באוקטובר 1971
↑  סטטיסטיקות הסדרה בין פילדלפיה לבאפלו, באתר basketball-reference.com
↑  ההנאות הקטנות של קרטר, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 5 במרץ 1979
פרנק באומהולץ

| --- | --- |

באומהולץ במדי אוניברסיטת אוהיו, 1941
 לידה:  7 באוקטובר 1918 מידווייל, אוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  14 בדצמבר 1997 (בגיל 79) וינטר ספרינגס, פלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.78 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת אוהיו
 קבוצות כשחקן
 1945–1946   1946–1947:  יאנגסטאון ברס   קליבלנד רבלס
 הישגים כשחקן
 החמישייה השנייה של העונה ב-BAA‏ (1947)   החמישייה השנייה של העונה ב-NBL‏ (1946)
| --- | --- |
 עמדה:  השדה החיצון
 מספר:  7, 16, 21, 47
 קבוצות כשחקן
 1947–1949 1949 1951–1955 1956–1957:  סינסינטי רדס שיקגו קאבס שיקגו קאבס פילדלפיה פיליס
פרנק קונראד באומהולץ (באנגלית: Frank Conrad Baumholtz; ‏7 באוקטובר 1918 – 14 בדצמבר 1997) היה כדורסלן ושחקן בייסבול אמריקאי. בעונת 1946/1947 שיחק בקבוצת קליבלנד רבלס מליגת ה-BAA, ובין השנים 1947–1957 שיחק בקבוצות סינסינטי רדס, שיקגו קאבס ופילדלפיה פיליז מליגת ה-MLB.
ביוגרפיה

באומהולץ נולד בכפר מידווייל שבאוהיו, ובין השנים 1938–1941 למד באוניברסיטת אוהיו. בעונת 1940/1941 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב הגמר של "טורניר ההזמנה הלאומי" (NIT), אשר נחשב באותה תקופה לטורניר המכללות היוקרתי ביותר. בסיום העונה זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר, ונבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות (First-team All-American).
בשנת 1945 החל לשחק כדורסל עבור קבוצת "יאנגסטאון ברס" מליגת ה-NBL, ובשנת 1946 הצטרף לקבוצת קליבלנד רבלס לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA). בעונתו היחידה בקבוצה קלע 14.0 נקודות בממוצע למשחק (שמיני בליגה), ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה.
בשנת 1947 עבר לשחק בייסבול ב-MLB, ולאורך 10 עונותיו בליגה השתתף ב-1,019 משחקים, חבט 25 הום ראנס והעמיד ממוצע חבטות של 0.290.
ב-14 בדצמבר 1997 נפטר באומהולץ בעיר וינטר ספרינגס שבפלורידה, בגיל 79.
הערות שוליים

1 2  פרנק באומהולץ, באתר היכל התהילה של הכדורסל באוהיו
↑  חמישיות העונה בליגת המכללות, באתר hickoksports.com
↑  סטטיסטיקות ה-BAA של באומהולץ, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות ה-MLB של באומהולץ, באתר baseball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פראטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  7 באפריל 1766 
 נתונים ומידות
 שטח:  6 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מיקום:  לאופולדשטאדט 
 קואורדינטות:  48°12′58″N 16°23′44″E﻿ / ﻿48.216111111111°N 16.395555555556°E﻿ / 48.216111111111; 16.395555555556
 www.prater.wien.info
  (למפת וינה מוגדלת) פראטר(למפת וינה רגילה) פראטר
 
פארק השעשועים וורסטפראטר, ברקע וינר ריזנראד
פראטר (בגרמנית: Prater) הוא הפארק הציבורי הגדול בעיר וינה. הפארק שוכן בין נהר הדנובה לבין תעלת הדנובה, ברובע לאופולדשטאדט. הפארק ידוע בעיקר בשל פארק השעשועים וורסטפראטר (Wurstelprater) שבו נמצא גלגל הענק "וינר ריזנראד" ולצידו אצטדיון ארנסט האפל, שנקרא בעבר "אצטדיון פראטר".
היסטוריה

בשנת 1162 נמסר השטח למשפחה בשם דה פראטו (de Prato) על ידי פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. השם "פראטר" מופיע לראשונה בתעודה משנת 1403 בהתייחס לאי בדנובה, הוראת השם התרחבה עם הזמן לשטח הסמוך. בשנת 1560 נרכש השטח על ידי מקסימיליאן השני, שהפך אותו לשטח ציד קיסרי. יורשו, רודולף השני, אסר כניסת אזרחים לשטח. ב-1766 הכריז יוזף השני על השטח כפארק ציבורי פתוח לכל, הוא גם נתן רישיון לפתיחת בתי קפה ובתי בירה בשטח, דבר שסייע להפיכת המקום לאזור בידור ושעשועים. הציד היה מותר בפארק עד 1920. בשנת 1838 נפתחה סמוך לשער הכניסה לפארק תחנת הרכבת הצפונית (Nordbahnhof) ששינתה את שמה ל"כוכב פראטר" (Praterstern) ב-1959.
בשנת 1873 התקיימה בשטח הפארק התערוכה העולמית של וינה (1873) עבורה נבנה מבנה עגול (רוטונדה), שעלה באש בשנת 1937. כיום נמצא במקום זה מרכז התערוכות (Messegelände). ב-1897 הוקם הגלגל הענק, שהפך את הפארק לאטרקציה בקנה מידה אירופאי. בין 2004 ל-2008 נערכו שיפוצים נרחבים בפארק, שכללו הרחבת קו הרכבת התחתית של וינה אל הפארק והקמת שלוש תחנות לאורכו.
פארק השעשועים

פארק השעשועים נפתח ב-1895 ביוזמתו של גאבור שטיינר עם תצוגה שנקראה "ונציה בווינה" שכללה לגונה מלאכותית ואשר דימתה סיור בעיר. מתכנן התצוגה היה האדריכל הציוני אוסקר מרמורק והצייר מוזר. ב-1897 צורף לתצוגה הגלגל הענק, שהיה הגדול באירופה. בתיאטרון פתוח הוצגו אופרטות של פרנץ להאר ואחרים.
כיום הכניסה לפארק היא חינמית, אך יש לשלם בנפרד עבור כל אטרקציה. בנוסף לגלגל הענק מכיל הפארק אטרקציות מקובלות כגון רכבת הרים, רכבת שדים, קרוסלות ופלנטריום. הדמות "קלפאטי" (Calafati), שהיה חלק מקרוסלה בשם "סין הגדולה" בראשית ימי הפארק מהווה את סמלו. מוזיאון קטן מציג את תולדות המקום.
אזכורים בתרבות

סצנה ארוכה בסרטו של קרול ריד, בכיכובו של אורסון ולס, האדם השלישי, מתרחשת בפארק.
בפארק צולמה גם סצנה מהסרט 007 באזור המסוכן.
מספר סצנות מהסרט לפני הזריחה מתרחשות בפארק.
הפארק מופיע בסיפורו של ש"י עגנון "הרופא וגרושתו".
הפארק מאוזכר בסיפורו של דוד פוגל ״חיי נישואים״.
הפארק נזכר בנובלה ״למות״ מאת ארתור שניצלר.
גלריה

מראה כללי ממרומי גלגל הענק
הדמות "קלאפטי"
וינר ריזנראד]
רכבת תיירים בפארק
הערות שוליים

↑  ב-1979 השתנה שם התחנה לתחנה הצפונית וב-2007 השתנה שוב לכוכב פראטר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556362505171  GND: 4108812-8  LCCN: sh93002616  NKC: ge786028  VIAF: 235518743   WorldCat (עם VIAF): 235518743
צ'רנוביל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה היסטורית 
 בימוי:  אלכסיי מוראדוב 
 שחקנים:  איגור פטרנקו נאדז'דה מיכלקובה דמיטרי אוליאנוב מריה אנדרייבה אלכסנדר אילין הבן ולדימיר יומאטוב דמיטרי מוליאר אלכסנדר פקליסטוב ילנה יאקובלבה יורי צורילו בוריס קמורזין ילנה לוטובה ולדימיר מטבייב ויטלי קורניינקו אנדריי פטרינוב אנדריי רוסלן בנקובסקי ז'אן-מארק ביריקהולץ אנטון אנסימוב
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  1 podcast series season 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 מפיק:  אנדריי פיאופנוב ארנסט נזיי ולדימיר שצ'גולקוב
 שידור
 רשת שידור:  wink
 תקופת שידור מקורית:  19 באפריל 2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צ'רנוביל (ברוסית: Чернобыль) היא סדרת דרמה היסטורית רוסית שביים אלכסיי מוראדוב על פי תסריט על ולנטין ספירידונוב. הסדרה מתארת את אסון הגרעין בצ'רנוביל ואת מאמצי הניקוי לצד עלילת משנה החוקרת מעורבות אפשרית של האמריקאים באסון. צוות השחקנים מורכב בעיקר משחקנים מקומיים, בכיכובם של איגור פטרנקו ונאדז'דה מיכלקובה, דמיטרי אוליאנוב, מריה אנדרייבה, אלכסנדר אילין הבן, ולדימיר יומאטוב, יורי צורילו, ואחרים.
הסדרה תעלה לשידור ב-19 באפריל 2022.
עלילה

העלילה מתרחשת מאפריל עד דצמבר 1986. במקביל לאירועים המרכזיים, האסון בתחנת הכוח הגרעינית - מסופר כיצד האגף האוקראיני של הק.ג.ב. של ברית המועצות מתוודע לעניין שמפגינים שירותי הביון הזרים בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.
ראו גם

צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים
צ'רנוביל: אזור ההרחקה
צ'רנוביל 1986
צ'רנוביצר מורגנבלאט

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1918–1940 (כ־22 שנים) 
 שפה:  גרמנית, רומנית 
 מערכת:  צ'רנוביץ 
 מדינה:  רומניה 
 
צ'רנוביצר מורגנבלאט (בגרמנית: Czernowitzer Morgenblatt; מילולית: עיתון הבוקר של צ'רנוביץ) היה עיתון בבעלות יהודית שיצא לאור בשפה הגרמנית בין השנים 1940-1918. העיתון יצא לאור בצ'רנוביץ, שעה שזו הייתה תחת שלטון ממלכת רומניה.