stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן קנדלר
מחוקק בג'ורג'יה

לאחר המלחמה התיישב קנדלר בג'נוסבורו, ג'ורג'יה, ולאחר מכן בגיינסוויל, ג'ורג'יה. הוא פנה לעיסוק בחקלאות, ולאחר מכן לפוליטיקה. הוא היה אחד מהדמוקרטים השמרנים שפעלו להשיב את השליטה על המדינה מממשלת המדינה הרפובליקנית של תקופת השיקום, שקיבלה גיבוי משלטונות הכיבוש של צבא האיחוד. ב-1872 הוא נבחר כראש עיריית גיינסוויל. ב-1873 הוא נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה, בו הוא כיהן עד לבחירתו לסנאט של ג'ורג'יה ב-1878, שם הוא כיהן במשך שנתיים בלבד. במהלך תקופה זו היה קנדלר מעורב בפעילות תעשייתית והיה נשיא של חברת רכבות.
חבר בית הנבחרים של ארצות הברית

ב-1882 נבחר קנדלר לבית הנבחרים של ארצות הברית, בו הוא כיהן בשנים 1883–1891. ב-1886 הוא גרם לעימות בקרב הקהילה כאשר הגיש הצעת חוק בשם חלק מציבור בוחריו. החוק היה אמור להקצות כספי פנסיות פדרליות "עבור רווחת כוחות הרגימנט הראשון של ג'ורג'יה", רגימנט שהתארגן על ידי קצין צבא האיחוד ג'יימס ג. בראון ב-1864. מיד לאחר הגשת הצעת החוק על ידו, פתחו אנשי צפון ג'ורג'יה במחאת זעם.
במהלך תקופת כהונתו השלישית בבית הנבחרים, היה קנדלר יושב ראש ועדת החינוך של בית הנבחרים. בבחירות של 1890 הוא החליט שלא להתמודד על כהונה נוספת.
מזכיר המדינה ומושל ג'ורג'יה

בשנים 1894–1898 כיהן קנדלר כמזכיר המדינה של ג'ורג'יה. הוא התפטר כדי להתמודד על משרת מושל ג'ורג'יה. הוא ניצח לאחר שזכה ב-70 אחוזים מהקולות מול מועמד המפלגה הפופוליסטית ג'. ר. הוגאן. ב-1900 הוא נבחר לתקופת כהונתו השנייה לאחר שהביס את מועמד המפלגה הפופוליסטית ג'ורג' ו. טריילר.
קנדלר נודע כמושל שמרן. בעוד שהוא הנהיג פנסיות לאלמנות צבא הקונפדרציה, הוא קיצץ הן במיסים והן בהוצאות הממשלה. הוא קידם את הנהגת הבחירות המקדימות שבהן הצביעו לבנים בלבד, בהתבסס על הטענה שהמפלגה הדמוקרטית הייתה ארגון פרטי ולפיכך לא כפופה לתיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית, שהעניק לכל אזרחי ארצות הברית את זכות ההצבעה, ללא קשר לגזעם. מאחר שהמפלגה הדמוקרטית הייתה בעלת השליטה היחידה במדינות הדרום, נבחרו למעשה בעלי המשרות הציבוריות בג'ורג'יה בבחירות המקדימות לקראת הבחירות הכלליות שהתקיימו בסתיו. הדמוקרטים ניצחו בבחירות לכל המשרות הציבוריות החל מתום תקופת השיקום ב-1871 ועד לשנות ה-70 של המאה ה-20.
תקופת כהונתו של קנדלר כמושל חפפה לכמה ממעשי הלינץ' האלימים ביותר בהיסטוריה של ג'ורג'יה. אף על פי שבאופן פומבי הוא גינה את אלימות ההמון, בה בעת הוא האשים את קורבנות מעשי הלינץ' במעשי פשע ובזעם שהלך וגבר בקרב הלבנים כלפי שחורים שדרשו שוויון זכויות. בתקרית שהסלימה במעשה הלינץ' הידוע לשמצה שבוצע בסאם הוס (אנ') ב-1899, הוא עקץ את "בני המעמד הגבוה של השחורים" על כך שלא סייעו לרשויות במעצרו. השקפותיו אלו פורסמו בהבלטה בעיתוני אטלנטה לצד מאמרי המערכת שעודדו את מבצעי מעשי הלינץ'. אף על פי כן, ביקש קנדלר שההליכים המשפטיים כלפי ראשי ההמון במעשי הלינץ' יבוצעו בהליך מזורז.
לאחר תום כהונתו כמושל, שימש קנדלר כמהדיר הראשון של ארכיון המדינה של ג'ורג'יה.
מותו

אלן קנדלר נפטר ב-26 באוקטובר 1910 באטלנטה. הוא נטמן בבית הקברות אלטה ויסטה שבגיינסוויל. ב-1914 נקרא מחוז קנדלר שבג'ורג'יה על שמו.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 308-309
הערות שוליים

↑  Butts, Sarah Harriett, Mothers of Some Distinguished Georgians, J.J. Little & Co., 1902, p. 87.
↑  Kenneth Coleman, Candler, Allen Daniel (1834-1910), politician and compiler of records, American National Biography.
↑  Sarris, Jonathan Dean (2006). A Separate Civil War : Communities In Conflict In The Mountain South. Charlottesville: University of Virginia Press. pp. 176-177.
↑  Brundage, William Fitzhugh, Lynching in the New South: Georgia and Virginia, 1880-1930, University of Illinois Press, 1993, p. 202.
↑  Arnold, Edwin T. (2009). 'What Virtue There Is in Fire' : Cultural Memory and the Lynching of Sam Hose. Athens: University of Georgia Press. p. 55.
↑  Davis, Leroy, A Clashing of the Soul: John Hope and the Dilemma of African American Leadership and Black Higher Education in the Early Twentieth Century, University of Georgia Press, 1998, pp. 115-116.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193658519  ISNI: 0000 0000 3751 652X  LCCN: n2002065989  SNAC: w6sn1p96  US Congress: C000109  VIAF: 14130408   WorldCat (עם VIAF): 14130408 
קנדלר (משמאל למרכז התמונה), עם נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי (מימין למרכז התמונה), סוקרים מצעד באטלנטה, 15 בדצמבר 1898.
כרם

ערך זה עוסק במטע גפנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
כרם
כרמים בהרי ירושלים, ברקע קיבוץ צובה ותל צובה
כרם גפן היין לפני הבציר
כרם ענבי מאכל מזן תומפסון בסמוך למושב לכיש בחבל לכיש
כרם בבאחה קליפורניה, מקסיקו
בציר היבול בנאפולי, שנות ה-90 של המאה ה-19
כֶּרֶם הוא מטע שמגדלים בו עצי פרי מסוימים. בדרך כלל מתייחס המושג "כרם" למקום גידולן של גפנים, שפירותיהן, הענבים, משמשים למאכל ולייצור יין, אולם גם מטעי זיתים ושקד מצוי מכונים כרמים.
הגפן היא שיח מטפס, ולכן בכרמי גפנים מוצבים קרדונים - עמודים שעליהם מדלים את הגפן, וחוטי שילוב (בכרמים מודרניים) התומכים בזמורות הצעירות, נושאות הפירות.
בכרמים המגודלים בעל, נטועים כמאה עצים בדונם, ברווחים של כשלושה מטרים אחד מהשני, מודלים בדרך כלל על עמודים בגובה של כשני מטרים, כשעליהם חוטים בצורת סוכה, כך שבין העצים יש שטח פנוי המאפשר עיבוד של הקרקע - בעיקר קילטור החשוב מאוד לניצול יעיל יותר של המים.
בכרמים המגודלים בהשקיה מקובל לנטוע 200–300 עצים לדונם, ובמקומות מסוימים באירופה אף 600 עצים. הגפנים נטועות בשורות, גובהן כמטר אחד, וחוטי שילוב עד גובה כ-180 ס"מ, מחזיקים את הזמורות הצעירות.
העבודות העיקריות בכרם

בתחילת החורף מקובל לרסס קוטלי עשבים.
מחודש ינואר עד אמצע מרץ, זומרים את הכרם - חותכים את הזמורות
הצעירות, ומשאירים מספר מינימלי של זמורות קצרות, מהן תצמחנה זמורות
השנה הבאה. לזמירה צורות שונות, המושפעות בין היתר מתכונות הזן ומכמות היבול שהכורם מתכנן.
לאחר איסוף הזמורת או ריסוקה, ממשיכים לרסס קוטלי עשביה ולקלטר בין השורות.
לאחר לבלוב הגפן, מרססים קוטלי מזיקים עד הבציר, ומחלנים (עושים חלון) לאשכולות כדי שיקבלו אור שמש.
בציר הוא השם המיוחד לקטיף ענבים - הסרת הענבים מן הגפנים. שם זה גם משמש לציון תקופת הבציר. זוהי תקופה המתחילה בזמן הבשלת הענבים, ומסתיימת לאחר אחסון היין בחביות. בחבל הים תיכוני הבציר מתרחש בחודשים אוגוסט עד אוקטובר.
למיקומו של הכרם השפעה גבוהה על איכות היין המופק מן הענבים הצומחים בו: הטמפרטורה, הרוח, הלחות והמינרלים בקרקע משפיעים כולם על אופי היין. בעיקר חשובים מאוד לילות קרים בקיץ, ותקופה של קור עז בחורף.
עקב ההתחממות הגלובלית צפוי כי כרמים רבים הממוקמים בימינו בגובה אידיאלי, למשל באיטליה, יהפכו חמים מדי לייצור יין איכותי, וייאלצו להעפיל במעלה ההר. לעומתם, איכותו של יין מכרמים גרמניים קרים תשתפר.
הכרם בתרבות העברית

המילה כרם מוזכרת לראשונה במקרא בספר בראשית ”וַיָּחֶל נֹחַ אִישׁ הָאֲדָמָה וַיִּטַּע כָּרֶם.” (בראשית ט' כ').
לכרמים, אשר הקיפו את היישוב היהודי הקדום, חשיבות בתרבות ישראל. בנות ישראל היו יוצאות לחולל בכרמים בט"ו באב וביום הכיפורים, כשהן לבושות לבן.
אף על פי שכרם מציין מטע גפנים ניתן למצוא במקורות גם כרמי זיתים ”וַיֵּלֶךְ שִׁמְשׁוֹן, וַיִּלְכֹּד שְׁלֹשׁ מֵאוֹת שׁוּעָלִים; וַיִּקַּח לַפִּדִים, וַיֶּפֶן זָנָב אֶל זָנָב, וַיָּשֶׂם לַפִּיד אֶחָד בֵּין שְׁנֵי הַזְּנָבוֹת, בַּתָּוֶךְ. וַיַּבְעֶר אֵשׁ בַּלַּפִּידִים, וַיְשַׁלַּח בְּקָמוֹת פְּלִשְׁתִּים; וַיַּבְעֵר מִגָּדִישׁ וְעַד קָמָה, וְעַד כֶּרֶם זָיִת” (שופטים, ט"ו, ד'–ה'). אלא שלא נמצא לשון "כרם" על מטעי זיתים, אלא בצירוף ההסבר "כרם זית".
הכרם גם מופיע בשירה העברית המודרנית, בהתאמה להקשרו במועד ט"ו באב הכתוב במקרא, בהקשר לסיפורי אהבים. כך לדוגמה בשיר "אל הכרמים" (1952) המספר על עלם ההולך לחפש לו עלמה בכרמים.
הכרם בהלכה

ישנן כמה הלכות הנוהגות בכרם בלבד. אחת מהן היא כלאי הכרם, שהיא איסור מן התורה לזרוע זרעים שונים בכרם.
הלכה נוספת נוגעת ליציאה למלחמת רשות, ובה יש פטור מיציאה למלחמה זו למי שנטע כרם ולא חיללו.
הגודל המינימלי של כרם המוזכר בהלכה הוא חמש גפנים, שמסודרות שתים כנגד שתים ואחת יוצאת זנב.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ח'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ה, עמוד א'
↑  משנה, מסכת כלאים, פרק ד', משנה ו'. לדעת רש"י בתלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ג, עמוד א' גם לעניין יציאה למלחמת הרשות על האילנות להיות מסודרים בצורה זו. לעומת זאת הרמב"ם בהלכות מלכים פרק ז הלכה ו, לא הזכיר סידור זה של האילנות כתנאי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539086305171  BnF: cb11997712b (data)  GND: 4065141-1  LCCN: sh85143407  NKC: ph288754
ליגת העל הוונצואלית

| --- | --- |
 שם מלא:  פרימיירה דיוויזיון
 כינוי:  LIGA FUTVE
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  פדרציית הכדורגל של ונצואלה 
 מדינות:  ונצואלה ונצואלה
 קונפדרציה:  CONMEBOL
 קבוצות:  16
 תקופת הפעילות:  1921–הווה (כ־103 שנים)
 אלופה נוכחית:  דפורטיבו טאצ'ירה (2023)
 מירב הזכיות:  קראקס (12)
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה הוונצואלית
 LIGA FUTVE
 
לוגו הליגה
ליגת העל הוונצואלית (בספרדית: Primera División או Liga Venezolana נקראת גם LIGA FUTVE) היא ליגת הכדורגל הבכירה בוונצואלה, הליגה נוסדה ב-1921, והפכה למקצוענית בשנת 1957 והיא מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של ונצואלה. בליגה משחקות 16 קבוצות כיום.
היסטוריה

ב-16 ביולי 1876, תועד משחק הכדורגל הראשון במדינה, שאורגן על ידי מורה ולשי, איי. דאבליו סימפסון, ובו השתתפו שחקנים בריטים, קורסקים וטירנידדים. המשחק נערך באל קארטל, בסמוך לעיירה אל קאיו שבבוליבאר. בתחילת המאה ה-20 נוסדו מספר מועדוני ספורט במדינה על ידי הקריאולים ואירופאים שהתגוררו בקרקאס. המועדון הראשון היה מועדון הספורט של סאן ברנדינו שנוסד ב-1902, והקים מספר קבוצות ארעיות כמו אריזונה, נשיונל סיטי, ניו אורלינס, אולימפיק ואמריקה. ב-1923 המועדונים הקימו את "בית המשפט הגבוהה לכדורגל" שהיה גוף הכדורגל הראשון במדינה. ב-31 בינואר 1926 נערכה פגישה בה נוסדה פדרציית הכדורגל הארצית של ונצואלה, כשהקבוצות המקימות היו: ונצואליאו, סנטרו אתלטיקו, קרקאס ספורט, ברצלונה, קמפידור, ונצואלה, נובאה אספרטה, אליאנס, מועדון ספורט לויולה, יוניון ספורט קלוב, ומועדון ספורט דוס קאמינוס.
פדרציה זו התפרקה בשנת 1932 והוחלפה ב"ליגת הכדורגל הוונצואלית" עד 1938, בו נוסדה "התאחדות הכדורגל הוונצואלית". גם התאחדות זו הוחלפה ב-1951, ב"פדרציית הכדורגל של ונצואלה" שקיימת עד היום.
בשנים הראשונות של הליגה מ-1921 ועד 1956 הכדורגל בוונצואלה התקיים באופן חובבני, לאחר מכן בתקופה הקולוניאלית בין 1957 ועד 1972 הכדורגל הפך למקצועני עם חוזים וכסף שהתחיל לזרום לתחום זה במדינה. בהמשך חוותה הליגה ירידות ועליות עקב המצב המעורער מבחינה כלכלית וגאופוליטית במדינת ונצואלה, עד לשנת 1996 בה החל עידן מודל האפרטורה וקלאוסורה בכדורגל הונצואלני, שמקובל במדינות אמריקה הלטינית, וממשיך עד היום.
רשימת הקבוצות המשחקות בליגה בעונת 2022

| שם הקבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אקדמיה פוארטו קבייו | פוארטו קבייו | סוסיאליסט ספורטס קומפלקס | 7,000 |
| ארגואה | ארגואה | גרסי ברודרס | 16,000 |
| קראבובו | ולנסיה | מיסל דלגאדו | 10,000 |
| קראקס | קראקס | אולימפיקו דה לה יו.סי.וי | 24,900 |
| דפורטיבו לה גויארה | קראקס | אולימפיקו דה לה יו.סי.וי | 24,900 |
| דפורטיבו לארה | ברקיסימטו | פאריד ריצ'ה | 15,000 |
| דפורטיבו טאצ'ירה | סן קריסטובל | ניו טאון | 38,755 |
| מרידה | מרידה | מטרופוליטן אוף מרידה | 42,200 |
| הרמאנוס קולמנראז | ברינאס | ריינאלדו מלו | 8,000 |
| מטרופוליטאנוס | קראקס | אולימפיקו דה לה יו.סי.וי | 24,900 |
| מיינרוס | סיודד גואיאנה | סיטיאי קמצ'אי | 41,600 |
| מונאגאס | מאטורין | מוניומנט אוף מאטורין | 51,796 |
| פורטוגזה | אראורה | חוסה אנטוניו פאז | 14,000 |
| יוניברסידד סנטרל | קראקס | אולימפיקו דה לה יו.סי.וי | 24,900 |
| זאמורה | בארינאס | אגוסטין טובאר | 24,396 |
| זוליה | מרקאיבו | חוסה אנקארנקיון רומרו | 40,800 |
שיטה > שיטת הליגה

כל עונה בליגה מחולקת לשני טורנירים עצמאיים, שבסוף כל אחד מהם מוכתרת אלופה. בכל טורניר מתמודדות ביניהן 16 הקבוצות המשתתפות בשני סיבובים, ובסך הכול 22 מחזורים לכל טורניר. טורניר האפרטורה, הפותח את העונה, משוחק בין החודשים פברואר ליולי, וטורניר הקלאוסורה משוחק בין יולי לדצמבר.
ירידת הליגה מתבצעת באמצעות שיטת הממוצעים. בסיום כל שנה, לאחר שמסתיימים שני הטורנירים, יורדות שתי הקבוצות בעלות ממוצע הנקודות הנמוך ביותר בשלוש השנים האחרונות, ובמקומן עולות שתי הקבוצות עם ממוצע הנקודות הגבוה ביותר בליגת המשנה.
ב-6 באוקטובר 2021, הליגה FUTVE הודיעה תחילה על החזרה של פורמט האפרטורה וקלאוסורה לעונת 2022, כאשר שמונת המועדונים המובילים יתקדמו לשלב הפלייאוף בו יוכרעו מקומות הדירוג הבינלאומיים. כמו כן, הוכרז כי המועדונים יידרשו לעמוד בדרישות רישוי המועדונים במלואם על מנת שיורשו להשתתף בתחרות.
מתכונת התחרות אושרה בסופו של דבר על ידי מנהלת הליגה ב-12 בינואר 2022 לאחר פגישה עם נציגים מ-16 המועדונים המשתתפים. במקום טורנירי אפרטורה וקלאוסורה שהוכרזו במקור, 16 המועדונים ישתתפו בשלב ראשון בסיבוב סיבובים בו הם ישחקו זה מול זה פעמיים (פעם בבית ופעם בחוץ) בסך הכל 30 משחקים, כאשר 12 הקבוצות הראשונות יעלו לסיבוב הבא של התחרות. ארבעת המועדונים המובילים, שיעפילו לגביע ליברטדורס 2023, יגיעו לשלב אחרון ("Fase Final Libertadores") שבו הם ישחקו זה מול זה פעמיים כששתי הקבוצות המובילות ישחקו בגמר חד רגלי כדי להכריע את אלופת הליגה. הקבוצות הממוקמות 5 עד 12 יעלו לגמר "Fase Sudamericana" שם יחולקו לשתי קבוצות של ארבע, שבהן 2 הראשונות בכל קבוצה יעפילו לגביע סודאמריקנה 2023. הקבוצה במקום האחרון בשלב הראשון תרד ליגה לליגה השנייה.
תארים לפי קבוצה

| קבוצה | מספר זכיות | זכייה אחרונה | מספר סגנויות | סגנות אחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קראקס | 12 | 2019 | 4 | 2021 |
| דפורטיבו טאצ'ירה | 10 | 2023 | 9 | 2020 |
| יוניון | 7 | 1950 | 3 | 1948 |
| דוס קאמינוס | 6 | 1949 | 7 | 1944 |
| דפורטיבו פטארה/איטליה/צ'אקאו/איטלצ'קאו | 5 | 1998/1999 | 7 | 2008/2009 |
| פורטוגזה | 5 | 1978 | 4 | 2023 |
| סנטרו אתלטיקו | 4 | 1930 | 7 | 1946 |
| דפורטיבו גאליסיה | 4 | 1974 | 5 | 1979 |
| דפורטיבו פורטוגז | 4 | 1967 | 3 | 1966 |
| מאריטימו | 4 | 1992/1993 | 1 | 1990/1991 |
| זאמורה | 4 | 2018 | 1 | 2010/2011 |
| דפורטיבו ונצואלה | 4 | 1933 | – |  |
| לויולה | 3 | 1944 | 5 | 1954 |
| יוניברסידד סנטרל | 3 | 1957 | 3 | 1962 |
| אוסטדיאנטס דה מרידה | 2 | 1985 | 8 | 2019 |
| דפורטיבו אספניול | 2 | 1959 | 3 | 1960 |
| לה סאלה | 2 | 1955 | 2 | 1953 |
| אמריקה | 2 | 1923 | 1 | 1922 |
| יוניברסידד דה לוס אנדיס | 2 | 1990/1991 | – |  |
| מטרופוליטנוס | 1 | 2022 | – | – |
| ליטוראל | 1 | 1941 | 4 | 1943 |
| מרקאיבו | 1 | 2004/2005 | 3 | 2006/2007 |
| מיינרוואן | 1 | 1995/1996 | 3 | 1994/1995 |
| דפורטיבו לארה | 1 | 2011/2012 | 2 | 2018 |
| מיינרוס | 1 | 1988/1989 | 2 | 2013/2014 |
| ולנסיה/קראבובו | 1 | 1971 | 2 | 1973 |
| ונצוליאו | 1 | 1927 | 2 | 1926 |
| אתלטיקו זוליה | 1 | 1997/1998 | 1 | 1996/1997 |
| באנקו אובררו | 1 | 1956 | – |  |
| דפורטיבו לה גויארה | 1 | 2020 | – |  |
| לארה | 1 | 1965 | – |  |
| מונאגאס | 1 | 2017 | – |  |
| נסיונאל טאצ'ירה | 1 | 2001/2002 | – |  |
| סן קריסטובל | 1 | 1982 | – |  |
| יו.די. קאנריאס | 1 | 1968 | – |  |
| ואסקו | 1 | 1954 | – |  |
טאנכלם מאנטוורפן

טאנכלם מאנטוורפן (?-1115 אנטוורפן) (Tanchelm of Antwerp, Tanchelijn, Tanchelin, Tanquelin) היה מטיף, דרשן ומבקר חריף ביותר של הכנסייה הקתולית הרומית, שפעל באזור ארצות השפלה בתחילת המאה ה-12 ואסף סביבו קהילת מאמינים גדולה אשר הוכרזה על ידי הכנסייה כמינים.
רקע

במאות 11–13 לספירה נוצרו באירופה זרמים, כתות וקבוצות רבות של נוצרים, לרוב בהנהגת מנהיג רעיוני, שיצאו נגד הכנסייה הקתולית הרומית, מוסדותיה, משרתיה ולעיתים גם נגד דוגמות קתוליות שונות. הכנסייה הקתולית התנגדה לרובן המוחלט של קבוצות אלו וראתה בהן מינות. קבוצות אלו התפתחו בייחוד במערב ודרום-מערב אירופה.
לעומת השלטון האזרחי-חילוני הפאודלי החלוש, המפורר, המסוכסך והבלתי יעיל, בלטה הכנסייה הקתולית במבנה המוצק והיעיל שלה. בדומה למבנה השלטון ברומי העתיקה, הכנסייה שלטה בצורת רשת אופקית שבמרכזה הקוריה ברומא, המחוברת למרכזים הפריפריים הגדולים בדוכסויות כאשר כל אחת מהאלו מחוברת למרכזים המקומיים - הפרוכיות. מבחינה אנכית בראש הפירמידה ברומא עמדו האפיפיור והקרדינלים, בדוכסויות שלטו הארכיבישופים והבישופים ובפרוכיות הכמרים ועוזריהם. בצמוד היה המבנה הדומה של המנזרים.
מבנה חזק ויציב זה של הכנסייה אפשר שליטה כמעט בלתי מוגבלת על האוכלוסייה האזרחית, עצמאות כמעט מוחלטת מהמוסדות השלטוניים האזרחיים-חילוניים וצבירת כוח, ממון ורכוש אדירים. מאידך, כוח שלטוני עצום זה הביא גם להסתאבות והשחתה מוסרית של הכנסייה ומוסדותיה. שחיתות זו התבטאה בעיקר ב:
הטלת עול כלכלי בלתי נסבל על האוכלוסייה - מיסים כבדים מנשוא הוטלו על ידי הכנסייה על האוכלוסייה (ששילמה מיסים כבדים גם לשליטים החילוניים הפאודלים) ובראשם מס המעשר. כמרים מושחתים גבו תשלום על כל אחד משרותיי הדת שהעניקו, מטבילה ועד קבורה, קהילות רבות אולצו "לתרום" כסף רב לבניית כנסיות וקתדרלות חדשות. רכוש וירושות הוחרמו מהציבור על ידי בתי המשפט הכנסייתיים.
שלטון של פחד - כל ביקורת או התנגדות דוכאו על ידי הכנסייה בידי גובי המיסים ובתי המשפט שלה ועל ידי הטלת חרמות על אנשים או על שטחים מסוימים, החרמת רכוש ולעיתים אף הוצאה להורג.
חסינות - אנשי הכנסייה היו חסינים בפני החוק החילוני ועל כן תלונות נגדם או ערעורים ניתן היה להגיש רק בבתי המשפט הכנסייתיים. אלו נהגו ביד רכה מאוד באנשיהם וגם, לרוב, אפשרו לנשפטים לחזור לתפקידם הקודם לאחר ריצוי העונש הקל.
שחיתות אישית - חוסר הפיקוח הפנימי שבתוך הכנסייה הקתולית אפשר לאנשי כמורה רבים מכל הדרגות לנהוג בצורות רחוקות מאוד מאלו הראויות לאנשי דת. רבים מהם החזיקו פילגשים או אף נישאו בסתר והולידו ילדים. מעשי ניאוף, גילוי עריות, פדופיליה ואף רצח היו שכיחים. הערך המוסרי של מקצוע איש דת פחת בערכו עד כדי כך שמשרות הכהונה, כולל הרמות ביותר, נקנו בכסף ובשוחד. כתוצאה מכך מונו בישופים וכמרים חסרי כל כישורים אינטלקטואליים או מוסריים לתפקידם. עושרם הרב של רבים ממשרתי הכנסייה בלט מאוד בתוך הסביבה העניה של הציבור.
ביצוע הטקסים - לאור תלונות רבות על כמרים מושחתים שמנהלים את המיסה ועורכים את טקס האאוכריסטיה, אכילת לחם הקודש, הכנסייה החליטה שמותר לכמרים אלו לנהל את הטקסים היות שקדושתם נובעת מעצם הטקס עצמו ולא מאלו שעורכים אותו.
התנהגות זו של הכנסייה ואנשיה עוררה כעס והתמרמרות בקרב רבים מהמאמינים. מעטים מהם יצאו בגלוי נגד הכנסייה ואחד מהם היה טאנכלם מאנטוורפן.
לקריאה נוספת

A History of the Inquisition of the Middle Ages, Vol I - Henry C. Lea
רוברט א. מור, מינים - בספרו של אביעד קליינברג - "גאולה וכוח לתולדות הנצרות בימי הביניים", הוצאת ספרי תל אביב 1999.
דניאל בן עטר

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1965 (בן 58) בית נקופה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  מזכרת בתיה
 השכלה:  בוגר במתמטיקה ופיזיקה, האוניברסיטה העברית בירושלים  מוסמך (בהצטיינות), בפיזיקה, האוניברסיטה העברית בירושלים  תואר מתקדם במנהל עסקים מבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 תפקיד:  מנכ"ל מפעל הייצור של אינטל בקריית גת: נובמבר 2011 עד יוני 2015  מנכ"ל קמפוס אינטל בקרית גת: יוני 2015 עד אוגוסט 2020  סגן נשיא תאגידי באינטל העולמית, מנכ"ל ארגון הייצור העולמי של אינטל: החל מאוגוסט 2020 עד היום  מכהן כמנכ"ל משותף של אינטל ישראל: החל מפברואר 2023 עד היום
 בת זוג:  רביטל (משפחת וקס)
 מספר צאצאים:  3
דניאל בן עטר (נולד ב-21 בנובמבר 1965) הוא סגן נשיא תאגידי באינטל העולמית, מנכ"ל משותף של ארגון הייצור העולמי של אינטל ומנכ"ל משותף (יחד עם קרין אייבשיץ-סגל) של אינטל ישראל.
ביוגרפיה

דניאל בן עטר נולד לאלי ודליה בן עטר, במושב בית נקופה שבהרי ירושלים, ולו שתי אחיות ואח. למד בבית הספר הרי יהודה בקיבוץ קריית ענבים ולאחר מכן בבית הספר הימי מכמורת.
בשירות הצבאי ובמילואים שירת בחיל הים ובפלוגת הסיור 219 של חיל התותחנים.
בשנים 1987–1990 למד לתואר בוגר בפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנים 1990–1992 סיים בהצטיינות תואר מוסמך בפיזיקה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים כולל כתיבת תזה בנושא: 
“Nitridation in Thin Oxide Layers”.
בשנים 1996–1997 סיים בהצטיינות תואר מתקדם במנהל עסקים מבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-1991 היה שותף לתכנונו והקמתו של היישוב נופי פרת, ביחד עם גרעין של סטודנטים מהאוניברסיטה העברית. בשנים 1991–1994 הוא היה יושב ראש מזכירות היישוב בהתנדבות.
בשנים 1993–2000 שימש כמהנדס תהליך ייצור במפעל אינטל בירושלים (Fab 8).
בשנת 2000 נשלח למשימת פיתוח וייצור בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית (Fab D1) ובאלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית (Fab 11X).
בשנת 2006, עם חזרתו לישראל, מונה לסמנכ"ל במפעל אינטל בקריית גת (Fab 28),
בשנת 2011 מונה למנכ"ל מפעל הייצור בקרית גת, ובשנת 2015 מונה לסגן נשיא באינטל העולמית. במהלך תפקידו כמנכ"ל הייצור של אינטל ישראל, הוביל את הקמתו של מפעל שבבים נוסף בקרית גת. בשנת 2017 קיבל את מגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לארגונים מצטיינים בהתנדבות, על הצטיינות בהתנדבות ותרומה משמעותית לקריית גת ולדרום הארץ.
בשנת 2020 קודם לסגן נשיא תאגידי באינטל העולמית ומונה למנכ"ל משותף ארגון הייצור העולמי של אינטל, שכולל 6 אתרים ברחבי העולם: ישראל, אירלנד, גרמניה, אריזונה, אורגון ואוהיו.
כמנכ"ל מפעל הייצור של אינטל בקריית גת (Fab 28), הגה בן עטר והוציא לפועל את פרויקט "אופק דרום", שבמסגרתו גויסו למפעל כ-150 אנשים מהדרום ללא השכלה או ניסיון רלוונטיים ועברו הכשרה ראשונית במפעל, שכללה לימודים בסיסיים בתחומים טכנולוגיים שונים, יישומי מחשב, מתמטיקה, אנגלית ועוד. לאחר מכן עברו המועמדים הכשרה ספציפית, כך שכולם נכנסו כעובדים מהמניין לאינטל, ושולבו בתפקידי אחזקת ציוד טכנולוגי מתקדם. בשנת 2023 נפתחו במפעל שתי כיתות הנדסאים לעובדים שגויסו בפרויקט אופק דרום. על פרויקט אופק דרום הוענק לדניאל בן עטר אות יקיר העיר קריית גת מטעם ראש העירייה אבירם דהרי ושר הכלכלה אלי כהן.
בשנת 2023 מונה בן עטר גם למנכ"ל משותף (יחד עם קרין אייבשיץ-סגל) של אינטל ישראל.
זכה בפרס התעשייה לשנת 2023 מאת התאחדות התעשיינים בישראל.
משפחה

דניאל בן עטר נישא בשנת 1991 לרביטל (בת יוסף ושמחה וקס), מורה לאנגלית. לזוג שלושה ילדים, והם מתגוררים במזכרת בתיה.
הערות שוליים

1 2  יהודה קונפורטס, ‏אחרי שש שנים: יניב גרטי, מנכ"ל אינטל ישראל, פורש, באתר "אנשים ומחשבים"
1 2  רפאל קאהאן, מנכ"ל אינטל יניב גרטי פורש; קרין אייבשיץ סגל ודניאל בן עטר יחליפו אותו, באתר כלכליסט, 9 בינואר 2023
↑  בוגר העברית מונה לתפקיד בכיר באינטל העולמית, אתר האוניברסיטה העברית בירושלים, 7 ספטמבר, 2020
↑  יהודה קונפורטס, ‏מקסין פסברג תעמוד בראש אינטל ישראל, באתר "אנשים ומחשבים"
↑  אבי בליזובסקי, אינטל תשקיע 10.9 מיליארד דולר במפעל חדש בקרית גת כדי להדביק בחזרה את הפיגור הטכנולוגי, 29 ינואר 2019
↑   אבי וקסמן, כחלון: "אינטל תשקיע בישראל עוד 40 מיליארד שקל ותביא אלפי מקומות עבודה", באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2019
↑  נחמה אלמוג, ‏אינטל תשקיע 40 מיליארד שקלים במפעל שלה בקריית גת, באתר "אנשים ומחשבים"
↑  פרויקט אופק דרום באינטל קריית גת, באתר עיריית קריית גת
↑  אבי בליזובסקי, דני בן עטר, סגן נשיא בכיר באינטל ומנהל כל מפעלי הייצור שלה: אפקט אינטל השפיע לטובה על קריית גת והדרום,  15 ספטמבר 2022
↑  35 עובדים ראשונים נקלטו באינטל במסגרת תוכנית "אופק דרום", באתר עיריית קריית גת
↑  הענקת אות יקיר העיר קריית גת לדניאל בן עטר, באתר עיריית קריית גת
↑  סוניה גורודיסקי, "אות ומופת לכולנו": נחשפו שמות זוכי פרס התעשייה לשנת 2023, באתר ישראל היום, 12 ביולי 2023
↑  יוסי הטוני, ‏דניאל בן עטר – הישראלי הבכיר ביותר בחטיבת הייצור של אינטל, באתר "אנשים ומחשבים"
פולין באירוויזיון 2022

קריסטיאן אוכמן מבצע את השיר ריבר בחצי הגמר השני בתחרות האירויזיון, 2022 בטורינו איטליה
פולין השתתפה באירוויזיון 2022 שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "River" של קריסטיאן אוכמן. רשות השידור הפולנית Telewizja Polska‏ (TVP) אישרה בספטמבר 2021 כי הנציג והשיר הפולני לאירוויזיון יבחרו בבחירה פנימית. אולם היא חזרה מהחלטה זו, וארגנה קדם לאומי בשם "Tu bije serce Europy! Wybieramy hit na Eurowizję". הוא נערך ב-19 בפברואר 2022, וכלל עשרה שירים.
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, פולין השתתפה באירוויזיון עשרים ושלוש פעמים מאז הופעת הבכורה שלה ב-1994. המדינה לא זכתה מעולם בתחרות, אך היא הגיעה למקום השני בשנת 1994, השתתפותה הראשונה באירוויזיון, עם השיר "To nie ja" של אדיטה גורניאק. פולין סיימה את ערב הגמר בעשר המדינות הפותחות פעמיים בלבד: באירוויזיון 2003, בו סיימה במקום השביעי עם השיר "Keine Grenzen – Żadnych granic" של להקת Ich Troje ובאירוויזיון 2016, בו סיימה במקום השמיני עם השיר "Color of Your Life" של מיכל שפאק. בין השנים 2005–2011, פרט לשנה אחת, פולין לא העפילה לגמר משלב חצאי הגמר. ב-2013 רשות השידור הפולנית פרשה מהתחרות, וחזרה אליה שנה אחר כך. באירוויזיון 2021 היא שלחה את רפאל בז'וזובסקי עם השיר "The Ride", והגיע למקום ה-14 בחצי הגמר.
רשות השידור הפולנית, TVP, משדרת את האירוויזיון בקביעות בשטח המדינה. היא אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2022 ב-29 באוגוסט 2021. תחילה הצהירה TVP כי הנציג והשיר יבחרו באופן פנימי. אולם ב-14 בינואר 2022 הכריזה כי הם יבחרו את נציגיהם באמצעות קדם לאומי.
לפני האירוויזיון

"Tu bije serce Europy! Wybieramy hit na Eurowizję" יהיה הקדם הלאומי, באמצעותו יבחר הנציג והשיר הפולני לאירוויזיון 2022. התוכנית תתקיים ב-19 בפברואר 2022 בסטודיו 5 של TVP בוורשה, בהנחיית רפאל בז'וזובסקי, אידה נובקובסקה ומלגוז'טה טומשבסקה, כשאלכסנדר סיקורה ומרק שרוצקי ישמשו כמנחים של מאחורי הקלעים. זהות הזוכה תקבע באמצעות שילוב של הצבעות השופטים וקולות הציבור, ביחס שווה של 50/50.