stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתכות מעבר

מתכות מעבר (באנגלית: Transition metals) הן סדרה של יסודות כימיים מתכתיים השייכים לקבוצות 3 עד 12 בטבלה המחזורית (בעלי מספרים אטומים 30-21, 48-39, 80-72) לעיתים מסומנים גם יסודות הטור ה 12 (אבץ, קדמיום וכספית) כמתכות מעבר בטבלאות מחזוריות.
המשותף ליסודות האלו הוא שיש להם לפחות מצב חמצון יציב אחד, שבו יש להם קליפה d מאוכלסת חלקית (מספר האלקטרונים בקליפת ה d החיצונית הוא בין 1 ל-9). גם היסודות 104–111 המלאכותיים נחשבים למתכות מעבר (ראו גם מספר אטומי אפקטיבי).
בהתאם להגדרה זו יסודות טור מתכות המטבע (נחושת, כסף וזהב) הן מתכות מעבר: ליון Cu+2 יש 9 אלקטרונים בקליפת ה-d (והוא פרהמגנטי) וליון Au+3 יש 8 אלקטרונים בקליפת ה-d. לעומת זאת יסודות הטור ה-12 (אבץ, קדמיום וכספית) אינם מתכות מעבר, משום שקליפה d שלהם מלאה (מכילה את כל 10 האלקטרונים שהיא יכולה להכיל) בכל מצבי החמצון שלהם. מתכות אלו נבדלות ממתכות המעבר גם בהיותן רכות יותר וניתכות בטמפרטורה נמוכה ביחס למתכות המעבר. עם זאת הן מצוירות ברוב הטבלאות בבלוק ה-d עם מתכות המעבר.
קבוצת היסודות הלנתנידים (מספרים אטומיים 57–71) וקבוצת היסודות האקטינידים (מספרים אטומיים 89–103) נחשבות לעיתים גם הן כמתכות מעבר.
תכונות

מתכות מעבר הן בדרך כלל בעלות צפיפות גבוהה וטמפרטורות התכה ורתיחה גבוהות. למתכות אלה גם כושר מתיחה נמוך.
ישנן תכונות נוספות המאפיינות את כל מתכות המעבר:
יוצרות מסגים בינן לבין עצמן ועם מתכות אחרות.
הן יוצרות תרכובות צבעוניות, לפחות בחלק ממצבי החמצון. בליעת האור אפשרית בשל פיצול רמות ה־d בהשפעת שדה לא הומוגני שיוצרים ליגנדים סביב היון (בליעת הפוטון מעבירה אלקטרון מרמת d נמוכה לגבוהה) או בשל העברת מטען בין יון המתכת לליגנדים סביבו.
יש להן מספר מצבי חמצון שונים וכיוון שקליפה d אינה מלאה ייווצרו גם תרכובות פאראמגנטיות.
הן משמשות כזרזים טובים.
צבען לרוב הוא אפור-כחול בטמפרטורת החדר (פרט לנחושת ולזהב).
הן מוצקות בטמפרטורת החדר (פרט לכספית).
הערות שוליים

↑  "The place of zinc, cadmium, and mercury in the periodic table." Journal of chemical education 80, no. 8 (2003): 952
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546112105171  BNE: XX529438  BnF: cb11962024k (data)  GND: 4078494-0  LCCN: sh85136954  NDL: 00570664  NKC: ph198752 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסחר אלקטרוני

.
מסחר אלקטרוני (באנגלית: E-commerce) הוא מסחר וביצוע עסקאות (טרנסקציות) מסחריות באופן אלקטרוני, באמצעות תקשורת מחשבים. מסחר אלקטרוני מתאר קשת רחבה של פעילויות ברשת האינטרנט. פעילויות אלו כוללות הפצת מידע על ידי ספקים, פעילויות מכירה ורכישה מקוונת של מוצרים בני קיימא ושירותים, תמיכה בלקוח/במוצר לאחר המכירה ועוד.
עם התפתחות האינטרנט ניתנה דחיפה רבה לניצול מודל זה. בעזרת תוכנות מחשב, המותאמות במיוחד לצורך זה, ואתרי אינטרנט ייעודיים ניתן לבצע רכישות של מוצרים ושירותים, באופן אוטומטי באמצעות האינטרנט (סליקה), ללא הצורך להפגיש את המוכר עם הקונה, להציג את המוצרים בחנות קיימת (אלא להשאירם במחסנים) ולחסוך את התנועה הנדרשת ממקום למקום כדי לבצע פעולת קנייה.
בעת התפתחות המסחר האלקטרוני בשנות ה-90, חייבה כניסה לסחר האלקטרוני היערכות כללית של מחלקות החברה השונות: ייצור, שיווק, תפעול, מכירות וכיוצא בהן. חברות מסורתיות רבות "נכוו קשות" מכניסה לא-נכונה לסחר האלקטרוני. אתרי סחר רבים נסגרו בגלל תזרים מזומנים שלילי ואתרי מסחר אחרים זכו להצלחה גדולה. מראשית המאה ה-21 מהווה המסחר האלקטרוני נדבך בפעילות העסקית של מרבית העסקים.
קטגוריות מסחר אלקטרוני

מסחר אלקטרוני מתחלק לשלוש קטגוריות ראשיות:
Business-to-Consumer- B2C - עסקה הנקשרת בין גורם עסקי ללקוח פרטי ("עסקה קמעונאית"). תחום זה מטפל ברכש מוצרים על ידי לקוח מזדמן, בדרך כלל לקוח ביתי. בית העסק מקים אתר אינטרנט, המשמש "חנות וירטואלית" ומציג בו את המוצרים שהוא מציע, והגולש עשוי להגיע לאתר זה במהלך חיפוש ממוקד אחר מוצר שהוא מעוניין בו, או בעקבות פרסום שראה באתר אחר. אתר אמזון הוא דוגמה בולטת לחנות וירטואלית כזו. לחליפין, עשוי בית העסק להצטרף ל"קניון וירטואלי", שבו צד שלישי אחראי לתפעול האתר, ובית העסק מטפל רק בהצגת המוצרים.
Business-to-Business - B2B - עסקה הנקשרת בין שני גורמים עסקיים ("עסקה סיטונאית"). תחום זה מטפל בביצוע עסקאות בין ארגונים, הן כתהליך מרכזי בשרשרת הייצור של הארגון (חמרי גלם, כלי עבודה וכדומה) והן לצורך התהליכים הנלווים (ציוד משרדי, מחשוב שולחני וכדומה). תחום B2B מתאפיין בקיום התקשרויות חוזיות ארוכות טווח בין קונים ומוכרים ובאפשרות להשתמש ברשתות תקשורת פרטיות במקום באינטרנט. ארגונים עשויים לסחור אלה עם אלה באמצעות תשתית פרטית, או באמצעות צד שלישי, המתמחה במסחר מסוג זה, ומכונה "זירת מסחר". חלק מהפעילות הבין-עסקית מתבצעת במודל זהה לזה של B2C; דהיינו: לקוח עסקי רוכש מוצרים בחנות וירטואלית. אולם בנוסף, יישומי מסחר בין גורמים נתמכים בטכנולוגיות ייעודיות כגון Electronic Data Interchange ו-Electronic Funds Transfer, אשר הוצגו לראשונה בסוף שנות ה-70. עם תחילת שנות ה-90 החלו ארגונים להשתמש במודל זה כתחליף לזירת המסחר המסורתית. ביוני 2003 הוסדרו בישראל תקנות מס הכנסה המאפשרות שימוש בחשבונית אלקטרונית. מאז, מתרחבת בישראל רשת של ספקים ולקוחות אשר מיישמים חיבור B2B גם עבור הזמנות רכש וחשבוניות.
Customer to Customer - C2C - זהו סוג של מסחר אשר מאפשר ללקוחות פרטיים לסחור אחד עם השני. אתרי C2C תופסים תאוצה גדולה בעולם, מאחר שהם מאפשרים לאנשים פרטיים רבים ליצור הכנסה נוספת, ואף הכנסה מרכזית, על ידי מסחר באינטרנט, ללא צורך בהשקעה כספית גדולה, ותוך חשיפה לקהל לקוחות רב – ארצי ובינלאומי. ישנן מספר אפשרויות לביצוע מסחר בין פרטיים ברשת:
אתרי "לוחות מודעות" מחליפים את לוחות המודעות בעיתונים, ומספקים עבור המוכר הפרטי פלטפורמה בה הוא יכול לפרסם מודעה בדבר המוצר או השירות שהוא מספק - רכב, דירה, מוצרי צריכה שונים, שירות מקצועי וכו'. הלקוח המעוניין במוצר זה יוצר קשר עם המוכר מחוץ לאתר על ידי דוא"ל או טלפון, ופרטי העסקה נסגרים שם. דוגמאות ללוחות כאלו מישראל הם האתרים "הומלס", "WinWin" ו"יד2".
אפשרות שנייה היא פלטפורמת מסחר המאפשרת למוכר הפרטי לפרסם את המוצר שלו, בצד מוצרים של לקוחות פרטיים ועסקים. הממשק שבאתר בנוי לסגירת עסקות בתוך הפורטל – כך שהלקוח מבצע את הרכישה ללא קשר ישיר עם המוכר, והמוכר מתחייב לשלוח את המוצר מייד עם קבלת התשלום. (eBay, וואלה Buy).
יתרונות המודל

המהפכה הכלכלית והחברתית מואצת במידה רבה על ידי יצירת תשתית מידע עולמית באמצעות רשת האינטרנט. תשתית זו, המגשרת על פני ריחוק גאוגרפי ועל פני פערי זמן, מאפשרת את פיתוחו של המסחר האלקטרוני. תופעת המסחר האלקטרוני משנה במידה ניכרת את כלל מערכת היחסים בין השותפים למסחר, ומקרבת את מאפייני השוק לתנאי שוק משוכלל - מידע רב על האפשרויות בשוק, ביטול האילוץ הגאוגרפי (מרחק פיסי), זמני תגובה קצרים ותקורה נמוכות.
פיתוחו של המסחר אלקטרוני צופן יתרונות רבים לכלל הגורמים הפעילים בסחר - עסקיים ופרטיים. הקונה מקצר את הזמן לאיתור המוצר, משווה בין מוצרים זהים, יכול לרכוש את המוצר מכל העולם (אין מגבלה לשוק המקומי), מציאת ספק מועדף על פי הקריטריונים של הקונה, קיצור זמן התהליכים עד לאספקת המוצר וחיסכון בעלות ביצוע פעולות אלו. המוכר לעומת זאת מרחיב את מעגל הקונים הפוטנציאליים (ללא חסמי בידול גאוגרפי), צמצום עלויות שיווק (חשיפה מצומצמת לקהלי היעד הפוטנציאליים), חיסכון בעלות ביצוע הפעולות, בעיקר הודות לצמצום תקורת הרישומים והמעקבים וקיצור משך הזמן לקבלת תמורה.
קניות קמעונאיות באינטרנט

קניות קמעונאיות באינטרנט הן מסחר מקוון שבו צרכני קצה רוכשים מוצרים ו/או שירותים מספקים באמצעות האינטרנט בשיווק מאתרים עסקיים לצרכן הפרטי. אתרים המאפשרים קניות באינטרנט נקראים חנות אלקטרונית, חנות וירטואלית, קניון וירטואלי וכדומה.
עם התפתחות הטכנולוגיה המעורבת בהתקשרות לאינטרנט גדלו האפשרויות למסחר אלקטרוני דרכו. יותר ויותר אנשים יכלו להתחבר בקלות רבה יותר ופס גלישה רחב יותר לאינטרנט, והתפתחות מנועי חיפוש, כגון גוגל, אפשרה להם להגיע ביתר קלות לאתרים העוסקים בתחום. כמות השימוש באתר מסוים על ידי הגולשים נמדדת על ידי יחס המרה. בין האתרים הפופולריים כיום למסחר אלקטרוני ניתן למנות את האתרים הכלליים ebay, ו-אמזון ואתרים מתמחים, כגון iTunes, העוסק בשירים ומוזיקה, Etsy המתמקד במסחר בעבודות יד ופריטי אספנות, או אתרי אינטרנט המהווים גרסאות מקוונות של בתי עסק פיזיים. כמו כן, פורטלים שונים, כגון יאהו! או וואלה הישראלי, פתחו באתרם חנויות מקוונות. גם אתרים קטנים יותר, החל בבלוגים וכלה באתרי מעריצים משתמשים לעיתים במסחר אלקטרוני באתר עצמו או דרך אתר ייעודי אחד, המאפשר להם למכור את מרכולתם דרכו. סוג נוסף של מסחר אלקטרוני מאפשר לגולשים גישה לתוכן אינטרנטי או שירותים שונים תמורת תשלום.
לצד אתרי המסחר עצמם נפוצו אתרים נוספים העוסקים בשירותים שונים למען המסחר עצמו. בין השאר ניתן למנות את אתרי השוואת המחירים, כגון zap השוואת מחירים הישראלי, המאפשרים לצרכנים להשוות בין מוצרים שונים הנמכרים בכמה חנויות, או מדריכים לחנויות מקוונות. פרסום באינטרנט, כמו גם דואר זבל, מכוון במקרים רבים למסחר אלקטרוני ולעיתים אף מנסים להתאים את ההצעות לפי ניתוח מידע אודות הצרכן (לדוגמה, דפים מסוימים אליהם נכנס באתר מסוים או מילות מפתח המצויות בדף בו הוא נמצא). הפעילות אותה מבצעים בעלי האתר על מנת להביא לאתרם קונים נקראת קידום אתרים.
שיטות מכירה ורכישה

מרבית העסקאות באינטרנט זהות במודל העסקי לאלה בהם יכול הצרכן להיתקל מחוצה לו. כך, על פי רוב, מוכר הספק מוצרים לצרכן תמורת מחיר נקוב.
אולם, בנוסף לשיטות מכירה קונוונציונליות, התפתחו מודלים עסקיים המנצלים את הפלטפורמה הדיגיטלית לשיטות מכירה שנמצאות בשימוש מוגבל או אינן נמצאות בשימוש כלל מחוץ לאינטרנט. כך למשל:
אתרי מכירות פומביות מבקשים מהצרכנים להתחרות ביניהם בעבור ההצעה הגבוהה ביותר.
אתרי מכירות קבוצתיות מוכרים כמות גדולה של מוצרים במחיר נמוך יחסית לקבוצת אנשים (לאו דווקא מאורגנת)
אתרי קניה חברתית מציעים כמות גדולה של מוצר מסוים בפרק זמן מוגבל.
מסחר ללא סחורה בשיטת הדרופשיפינג, שיטה שלא דורשת הון התחלתי.
וכמובן מסחר בשיטה רגילה כמו חנות שהולכים למכולת, משלמים והמוצר מגיע אלייך (גוגו שופ, וואלה שופ, וכדומה..).
קווים משותפים לכל הפעילויות הללו הם:
הצורך להציג את המוצר (או השירות) המיועד למכירה בצורה אטרקטיבית, ובצירוף כל המידע שעשוי לעניין את הלקוח.
הצורך להעביר את התשלום בגין הרכישה בצורה אמינה ובטוחה מהקונה אל המוכר, ולהעביר את המוצר הנרכש באופן דומה מהמוכר אל הקונה.
אבטחת מידע

עקב בעיות אבטחת מידע הקיימות באינטרנט וכדי להסדיר את התשלומים התפתחו שירותים המאפשרים מסחר אלקטרוני אנונימי יותר, מבחינת הצרכן, או פרוטוקלי אבטחה אשר מטרתם להפיג חששותיו, לפחות חלקית.
חלק מהשירותים שהתפתחו, כגון שירות קניה בטוחה של Visa, נועדו בעיקר להבטיח כי העושה שימוש בכרטיס האשראי באינטרנט הוא אכן בעל הכרטיס. אחרים, כגון PayPal, מאפשרים לצרכן להסתיר את מספר הכרטיס מהאתרים השונים. סוג זה של שירות מאפשר לצרכן להרשם ולקבל מספר מנוי - אותו ימסור לבעלי האתרים השונים עימם הוא מבקש לבצע עסקה. אלו יעבירו את בקשת התשלום לספק השירות של הצרכן, ורק זה יעביר הבקשה לחברת האשראי.
לצד שירותים אלו נפוצו פרוטוקלי ואמצעי אבטחה, שמטרתם להגן על המידע המועבר בעת ביצוע העסקה בין הלקוח לבית העסק המקוון. אתרים רבים משתמשים כיום בפרוטוקול https, המצפין את הודעות ה-http לפני שאלו נשלחות ומפענח אותן עם הגעתן ליעד. ההצפנה עצמה נעשתה בעבר על ידי פרוטוקול ההצפנה SSL וכיום רב השימוש ביורשו - TLS, אשר הפך גם לתקן אינטרנטי.
אספקט אחר של הגנת הלקוח נוגע לשיווק המוצרים עצמם. כיוון שהלקוח לא יכול לראות את המוצר שהוא יקבל, מלבד בתמונות או סרטי וידאו שמספק האתר, גדל החשש שמא יתקל במעשה רמאות ולא יקבל את אשר שילם עליו. בישראל חוק הגנת הצרכן מגן על הרוכשים בחנויות מקוונות ומשווה את העסקאות בכאלו לעסקאות בחנויות "רגילות".
ראו גם

רכישה מקוונת
דרופשיפינג
כלכלת לבנון

| --- | --- |

 דירוג עולמי:  תמ"ג: 129; תמ"ג לנפש: 156
 מטבע:  לירה לבנונית 
 סטטיסטיקה
 תמ"ג:  17,937
 תמ"ג לנפש:  3,074
 צמיחה כלכלית:  1.00% (דירוג: 175; הערכה לשנת 2015)
 כוח עבודה:  1,628,000 (הערכה לשנת 2013)
 אבטלה:  6 אחוז (נכון ל־2014) 
 
 הנתונים מבוססים בעיקר על:  ספר העובדות העולמי של ה-CIA הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת
 
כלכלת לבנון היא כלכלה מתפתחת. התמ"ג עומד על 88,250 מיליון דולר והתמ"ג לנפש עומד על 16,135 דולר. ההוצאות הממשלתיות הסתכמו ב-15.9 מיליארד דולר בשנת 2018, שהם 23% מהתמ"ג. לבנון היא המדינה השלישית בעולם בגובה החובות מבחינת היחס בין החוב לתוצר. כתוצאה מכך, תשלומי הריבית צרכו 48% מההכנסות הממשלתיות המקומיות בשנת 2016, ולכן הגבילו מאוד את יכולת הממשלה לבצע השקעות נחוצות בתשתיות. החל משנת 2020 התמודדה גם עם אינפלציה גבוהה מאוד.
לאחר מלחמת לבנון השנייה הכלכלה הלבנונית התרחבה משמעותית והצמיחה הייתה בממוצע 9.1% בין 2007 ל-2010. לאחר 2011 הכלכלה המקומית הושפעה ממלחמת האזרחים בסוריה, וצמחה בממוצע שנתי של 1.7% בתקופת 2011–2016 וב-1.5% בשנת 2017. בשנת 2018 הוערך גודל התוצר בכ-54.1 מיליארד דולר.
קו הרקיע של ביירות - בירת לבנון, העיר הגדולה והמרכז הכלכלי שלה
הכלכלה הלבנונית מכוונת שירות. בלבנון יש מסורת חזקה של לסה פר, כאשר חוקת המדינה קובעת כי "המערכת הכלכלית היא חופשית ומבטיחה יוזמה פרטית וזכות לרכוש פרטי". המגזרים הכלכליים העיקריים כוללים מוצרי מתכת, בנקאות, חקלאות, כימיקלים וציוד תחבורה. ענפי הצמיחה העיקריים כוללים בנקאות ותיירות. אין מגבלות על מט"ח או תנועת הון.
על פי מדד האושר העולמי שפורסם ב-2024, לבנון מדורגת שנייה מהסוף, מעל אפגניסטן ומתחת ללסוטו.
תיירות

ענף התיירות בלבנון היה חשוב מבחינה היסטורית לכלכלה המקומית ומהווה מקור הכנסה מרכזי. לפני מלחמת האזרחים בלבנון, ביירות נחשבה בעיני רבים כ"פריז של המזרח התיכון" שהובאה לעיתים קרובות כמוקד פיננסי ועסקי בו יוכלו המבקרים לחוות את התרבות, המטבח, ההיסטוריה הים תיכונית הלבנטית, ארכאולוגיה ואדריכלות של לבנון. מיישובים מתקופת האבן ועד הערי המדינה הפיניקיות, ממקדשים רומיים ועד למרחצאות חצובות בסלע, מטירות צלבניות ועד מסגדים ממלוכים וחמאם עות'מאני. בלבנון היסטוריה ארוכת שנים של תיירות תרבותית. ההתעניינות בתרבות הלבנטית הלבנונית עוררה בעקבות ביקוריהם של אוריינטליסטים, חוקרים ומשוררים אירופיים רבים, במיוחד אלפונס דה למרטין, ארנסט רנן וויקטור גוארין. לבנון מציעה שפע: מחורבות רומיות עתיקות, לטירות שמורות היטב, מערות גיר, כנסיות ומסגדים היסטוריים, חופים יפים השוכנים בים התיכון, מטבח לבנוני, חיי לילה, ודיסקוטקים, ועד אתרי סקי הרריים.
השקעה פרטית משמעותית נעשית כיום במודרניזציה והרחבת מגזר זה וחברות מלונות בינלאומיות חזרו ללבנון. קזינו דו ליבן, שהיווה באופן היסטורי יעד תיירותי מרכזי, נפתח מחדש בשנת 1996. אתר הסקי הגדול במדינה הורחב. ענף התיירות של לבנון מסתמך גם על מספרם הגדול של לבנונים החיים בחו"ל שחוזרים בקביעות למדינה בקיץ.
חקלאות

החקלאות בלבנון היא המגזר השלישי בחשיבותו במדינה לאחר מגזר השירותים, והמגזר התעשייתי. היא תורמת כמעט 7% לתמ"ג ומעסיק כ-15% מכוח העבודה. הגידולים העיקריים כוללים דגנים (בעיקר חיטה ושעורה), פירות וירקות, זיתים, ענבים וטבק, יחד עם עדרי צאן ועיזים. משאבים מינרליים מוגבלים ומנוצלים רק לצריכה ביתית. לבנון, המונה מגוון אדמות חקלאיות, החל מהרמה הפנימית של עמק הבקעא ועד העמקים הצרים המובילים כלפי מטה אל הים התיכון, מאפשרת לחקלאים לגדל גידולים אירופיים וגם טרופיים כאחד. טבק ותאנים מגודלים בדרום, פירות הדר ובננות לאורך החוף, זיתים בצפון וסביב הרי השוף ופירות וירקות בעמק הבקעא. גידולים נוספים כוללים אבוקדו ליד גבל וחשיש בבקעא.
החקלאות של לבנון, המציעה קרקע פורייה וטרסות. עם זאת, פרקטיקות חקלאיות לא ראויות המובילות לשחיקת קרקע והידלדלות משאבי המים התת-קרקעיים, זיהום מים והשפעות בריאותיות כתוצאה משימוש לא הולם בחומרי הדברה ודישון. זיהום סביבתי כתוצאה מהשלכת פסולת שחיטה, וחוות בעלי חיים הם מהבעיות העיקריות של מגזר זה. החקלאות גם הולכת ופוחתת לטובת עיור, כמו במישור החוף ובחלקים מהבקעא. נראה כי מדיניות הממשלה מכוונת לגידול בזמינות ההשקיה במים (בעיקר בדרום) ובקרה על השימוש בחומרי הדברה, ללא השקעה או מעט תמריצים לטכניקות השקיה שמורות על מים וקרקע. המגזר הפרטי מנצל בהדרגה הזדמנויות חדשות אך קטנות המוצעות על ידי חקלאות אורגנית ותוצרת חקלאית בעלת ערך גבוה.
אנרגיה

לבנון דלה במקורות אנרגיה, על כן מבוסס משק האנרגיה שלה על מקורות חיצוניים. יבוא דלקים לתעשייה, לתחבורה ולייצור חשמל מהווה סעיף הוצאה נכבד במשק הלבנוני. אספקת החשמל איננה עונה על צורכי המדינה, ותחנות הכוח מיושנות הדורשות תחזוקה יקרה. המצב הביא לכך שטורקיה העניקה ללבנון תחנות כוח צפות העוגנות מול החוף הלבנוני ומסייעות רק במעט לספק את צריכת החשמל המקומית.
שחיתות

כלכלת לבנון סובלת מרמת שחיתות גבוהה – החל בניפוח בשכר הבכירים, דרך מינויי קרובים ועד ניפוח המנגנון הממשלתי. הבעיה האחרונה היא תוצאה של המשטר העדתי הנוהג בלבנון, המחייב מינוי נושאי משרות לתפקידים בכירים על פי מפתח עדתי (בהתאם לחוקת לבנון), ולאו דווקא על פי הכישורים.
התפיסה הציבורית סביב השחיתות והכלכלה מובילה לעיתים להתלקחותן של מחאות ומהומות.
המשבר הכלכלי בלבנון

על רקע בעיות כלכליות מתמשכות, בשנת 2019 פרצו מחאות בלבנון לאחר שהממשלה החליטה להטיל מיסים על בנזין, טבק ושיחות טלפון מקוונות (למשל שיחות קוליות באפליקציית וואטסאפ). בעקבות המחאות, הכריזה הממשלה על מצב חירום, ביטול המיסים החדשים, ורפורמות של צמצום תקציב מהוצאות הממשלה והבנקים. הצעדים לא הרגיעו את המחאות, והן הובילו להתפטרותו של ראש ממשלת לבנון סעד אל חרירי, כאשר במשך מספר שנים לאחר מכן לבנון הייתה מצויה במשבר פוליטי חמור ובחוסר יכולת להקים ממשלה.
עם התפרצות נגיף הקורונה בלבנון נעצרו ההפגנות אך המצב הכלכלי המשיך להתדרדר. תוך שנה עלתה האינפלציה בלמעלה מ-60% והלירה הלבנונית איבדה שני שלישים מערכה. חוסר אמון האזרחים במטבע הוביל להיקף רחב של עסקאות בדולרים, ותופעה זו הובילה בתורה להגבלה מצד הבנקים על משיכת כסף. במקביל מחירים של מוצרים בסיסיים כמו אורז וקמח התייקרו בכ-80%, ומצד שני מאות אלפי משפחות נמצאות ללא הכנסה וללא קבלת סיוע מהמדינה. חזבאללה ניסה לעודד חוסר אמון במערכת הכלכלית-פוליטית הנוכחית כדי לנסות להגביר את השפעתו על כלכלת לבנון.
באוגוסט 2020 אירע הפיצוץ בנמל ביירות, שהרס חלקים נרחבים מביירות וגרם לנזק רב והחריף את המשבר הכלכלי. לבנון פנתה לקבל סיוע מהעולם אך הבנק העולמי התנה את הסיוע בפתירת הפלונטר הפוליטי, מה שעיכב סיוע כלכלי ללבנון.
המשבר הוחמר בעקבות הסנקציות האמריקניות נגד ממשלת סוריה וחזבאללה בשל היותן נתמכות על ידי איראן.
המשבר הכלכלי בלבנון הדרדר ו-80% מתושבי המדינה נמצאו מתחת לקו העוני, והאינפלציה הגיעה ל-215 אחוזים לירה לבנונית איבדה 85% מערכה, שיעור האבטלה עמד על 40% . האינפלציה הגבוהה אילצה רבים להציג מחירים בדולר אמריקאי במקום בלירה במקום להחליף את המחירים בתדירות גבוהה.
בנוסף קרן המטבע העולמית פרסמה שכלכלת לבנון התכווצה ב-22% בשנת 2020 לאחר שבשנתיים לפני כן כלכלת המדינה התכווצה בכ-10%.
ב-7 באפריל לבנון קיבלה סיוע מקרן המטבע קרן המטבע העולמי על סך 3 מיליארד דולר.
עם התפרצות נגיף הקורונה בלבנון נעצרו ההפגנות אך המצב הכלכלי המשיך להתדרדר. תוך שנה עלתה האינפלציה בלמעלה מ-60% והלירה הלבנונית איבדה שני שלישים מערכה. חוסר אמון האזרחים במטבע הוביל להיקף רחב של עסקאות בדולרים, ותופעה זו הובילה בתורה להגבלה מצד הבנקים על משיכת כסף. במקביל מחירים של מוצרים בסיסיים כמו אורז וקמח התייקרו בכ-80%, ומצד שני מאות אלפי משפחות נמצאות ללא הכנסה וללא קבלת סיוע מהמדינה. חזבאללה מנסה לעודד חוסר אמון במערכת הכלכלית-פוליטית הנוכחית כדי לנסות להגביר את השפעתו על כלכלת לבנון. במאי 2022 סגן ראש ממשלת לבנון הודיע כי המדינה על סף פשיטת רגל וכי לא תהייה מסוגלת לשלם את חובותיה.
בינואר 2023 המשבר העמיק עוד יותר כאשר הבנקים אסרו על משיכות כספים, בעקבות נפילה המטבע המקומי כאשר הלירה הלבנונית נסחרה ב-80,000 דולרים, לאחר שרק ימים קודם נסחרה ב-70 אלף דולרים. מאז תחילת המשבר המטבע איבד כמעט 100% מערכו.
ראו גם

רכבות בלבנון
סולידר
לירה לבנונית
לקריאה נוספת

קייס פירו, לבנון – אתגר השונות (ספר 5 בסדרה המזרח התיכון בימינו), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ג–2013.
יוסף לפיד

יוסף לפיד במהלך שירותו הצבאי, מרץ 1949
לפיד בחדר העיתונאים בבית העם בירושלים, מדווח ממשפט אייכמן, 18 באפריל 1961
יוסף (טומי) לפיד (נולד בשם: טומיסלאב לַמפֶּל; 27 בדצמבר 1931 – 1 ביוני 2008) היה סופר, עיתונאי, מחזאי ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כראש מפלגת שינוי, חבר הכנסת, סגן ראש הממשלה, שר המשפטים וראש האופוזיציה. ארכיונו האישי נמצא במכון גנזים אשר בבית אריאלה בתל אביב.
ביוגרפיה

לפיד נולד כטומיסלאב לַמפֶּל (בסרבית: Томислав Лампел) בנובי סאד שבסרביה, אז חלק מממלכת יוגוסלביה. בנם של קתרינה (קאתו) עדנה לבית בירמן וד"ר בֶּלָה (מאיר) למפל, עורך דין ועיתונאי, משפחה יהודית-נאולוגית. עד חוזה טריאנון שכן האזור בממלכת הונגריה, וכמו מרבית היהודים הייתה המשפחה ממוצא הונגרי ודוברת הונגרית. האב היה מזכיר ההסתדרות הציונית באזור וויבודינה, ולאחר מכן נשיא לשכת בני ברית בנובי סאד. ב-1941 פלשו מעצמות הציר ליוגוסלביה, והעיר נמסרה שוב להונגריה.
שגרת חיי המשפחה נקטעה כשהיה לפיד כבן שתים-עשרה וחצי, כשנה לפני תום מלחמת העולם השנייה. בבוקר 19 במרץ 1944, ביום בו הצבא הגרמני נכנס להונגריה, נלקח האב על ידי הנאצים, רגע שלימים תיאר לפיד כ"זה הרגע שבשבילי אלוהים מת". תחילה הועבר האב לבית מלון מקומי בו רוכזו היהודים, משם למחנה ריכוז הונגרי בבאצ'קה טופולה ומשם לאושוויץ. לקראת שלהי המלחמה הוצעד האב מאושוויץ למחנה מאוטהאוזן, שם נרצח. לפיד ואמו נלקחו לגטו בודפשט; הם שרדו בעזרתו של ראול ולנברג, אך רבים מבני משפחתם נספו בשואה. בחורף 1945 בבודפשט הובילו הנאצים והפשיסטים ההונגרים את לפיד ואמו, יחד עם יהודים רבים אחרים, אל נהר דנובה, שם היו מעמידים את היהודים כשפניהם אל המים ויורים בהם. האירועים האלה נודעו אחר כך בשם "הירי על הדנובה". בעודם הולכים, הנמיך מטוס סובייטי טוס מעל השיירה, ובמהומה שנוצרה נכנסו לפיד ואמו לבית שימוש ציבורי קטן בצד הדרך והסתתרו שם, וכך שוב ניצלו חייהם. מאוחר יותר שבו לנובי סאד, שם גילו כי ביתם הוחרם. הם חיו בעיר שנשלטה בידי הדיקטטור הקומוניסטי יוסיפ ברוז טיטו במשך שלוש שנים וחצי בטרם הותר להם לעזוב. ב-25 בדצמבר 1948 עלו לישראל על האונייה "קפלוס" (Kefalos).
במאמר שפרסם 50 שנה לאחר מכן הציג את עמדתו על ההישג של קליטת העלייה: "עיצבנו מדינה דמוקרטית, חברה פלורליסטית ועם אחד – במקום שבו לא היה לנו לא את זה ולא את זה ולא את זה. כל חילוקי הדעות בנושא העלייה והקליטה הם עניין של מה בכך, לעומת ההישג האמיתי של כור ההיתוך".
מיד עם עלייתו התגייס לצה"ל ושירת כחשמלאי רכב. עם שחרורו למד לבחינות הבגרות. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, ובשנת 1957 קיבל תואר בוגר במשפטים.
ביוגרפיה > קריירה עיתונאית

ב-1952 החל לעבוד ככתב בעיתון בשפה ההונגרית "אוי קלט", שם הכיר את אפרים קישון ואת ישראל קסטנר. ב-1955, בהמלצתו של קישון, התקבל לעבודה ב"מעריב" כמזכירו האישי של העורך הראשי, עזריאל קרליבך. בעצתו של קרליבך עברת את שם משפחתו ללפיד. עוד באותה שנה החל לפיד לכתוב בעיתון, ומילא ב"מעריב" מגוון תפקידים, ובהם כתב בבאר שבע ובתל אביב ובעל טור ראיונות בשם "מדברים עליהם השבוע". ב-1961 היה מבין העיתונאים היחידים שדיווחו מבית העם בעת משפט אייכמן. בשנים 1963–1966 שהה בלונדון כנציג העיתון שם, ובמהלך שנות השישים שימש מספר פעמים כשליח העיתון בארצות הברית. עם שובו לישראל מונה לכתב "מעריב" בכנסת. בשנת 1967 מונה בידי מעריב לייסד את ירחון הנשים "את" והיה עורכו במשך שנים אחדות. בשנת 1968 הגיש את התוכנית "יש לי אורח" בטלוויזיה הישראלית.
ב-1970 החל לפרסם את מדריך לפיד לאירופה, מחלוצי מדריכי הטיולים בשפה העברית, שזכה לפופולריות רבה והופיע ב-20 מהדורות.
במקביל לעבודתו ב"מעריב" שידר בגלי צה"ל תוכניות לילה, וכן פינה בשם "על אש קטנה" בשעות הצהריים. ב-1974 מונה למזכיר המערכת ב"מעריב".
ב-1979 מונה למנכ"ל רשות השידור, וכיהן בתפקיד זה עד 1984. המינוי נחשב למינוי של איש ימין, לאחר המהפך, שהעלה את הימין לשלטון. במסגרת תפקידו ביצע לפיד מספר פעולות שנויות במחלוקת, בהן אי חידוש חוזהו, שנתפס כהדחתו, של מנהל הטלוויזיה ארנון צוקרמן. כן אכף בשנים אלו איסור על ראיונות עם אנשי אש"ף. עם זאת, לרוב נחשב לפיד למנכ"ל מקצועי, השומר על עקרונות חופש הדיבור. יש הרואים את הישגו הגדול בתקופה זו ביצירת הסדרה של יגאל לוסין "עמוד האש".
עם פרישתו מתפקיד זה חזר ל"מעריב", וכתב בו פובליציסטיקה, ובכלל זה גם את מאמר המערכת.
בשנים 1984–1987 שידר ב"קול ישראל" תוכנית אישית בשם "השבוע שלי". על תוכנית זו הוענק לו בשנת 1998 פרס סוקולוב לעיתונאות. הוא שב לשדר אותה באמצע שנות התשעים.
ב-1989 מונה ליו"ר התאחדות חברות הכבלים, עם תחילתם של שידורי הטלוויזיה בכבלים בישראל. בנובמבר אותה שנה מונה למנהל עסקי התקשורת של איש העסקים רוברט מקסוול בהונגריה, שם רכש שני עיתונים. במסגרת תפקיד זה שהה לסירוגין בלונדון ובהונגריה, ואף נפגש עם ראש ממשלת הונגריה.
ב-1992 החל להשתתף בתוכנית "פופוליטיקה" בערוץ הראשון, שאותה הנחה דן מרגלית. לפיד נודע בסגנונו הפרובוקטיבי. יחד עם עמיתיו לתוכנית, דן מרגלית ואמנון דנקנר, עבר לתוכנית "הכל פוליטי" בערוץ 2.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מהפוליטיקה

לאחר פרישתו מהפוליטיקה שב לפיד לעסוק בעיתונות, פרסם מאמרים והופיע בכנסים תקשורתיים כעיתונאי. במקביל כיהן כיושב ראש האיגוד הישראלי לשחמט.
ביולי 2006 נבחר לכהן כיו"ר מועצת יד ושם, והחליף בתפקיד זה את שבח וייס. בנאום שנשא ביום הזיכרון לשואה ולגבורה ב-2007 הזכיר באופן יוצא דופן מעשי ג'נוסייד שנעשו מאז השואה ושהעולם הגיב אליהם בשתיקה, בין השאר את רצח העם בדארפור. עוד אמר בהתייחסו לאיראן כי "אחמדינז'אד מתכנן שיעמוד לרשותו אמצעי השמדה, שבהשוואה אליו, תאי הגזים באושוויץ הם רק מקדמה".
בימי כהונת אהוד אולמרט כראש ממשלת ישראל שימש לפיד, שהיה ידידו הוותיק של אולמרט, אחד מסניגוריו הציבוריים הנשמעים ביותר, וזאת אל מול ביקורת שהוטחה כלפי אולמרט בעיתונות, מצד אנשים שהיו עמו בעבר בקשרי ידידות, כדן מרגלית.
בנובמבר 2006 שב להגיש ברשת ב' בבוקר שבת את תוכנית הרדיו הוותיקה שלו, "השבוע שלי".