stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנטי (שבט)
גאוגרפיה

בני שבט הסנטי התגוררו סביב העיירה הראשית שלהם, Sanitium (סנז המודרנית).  היישוב אינו מוזכר במקורות קדומים עד ל-Notitia Galliarum (מאות 4–6 לספירה).
שטחם היה ממוקם מערבית לוורגוני, צפונית לסואטרי, מזרחית לריאי ולווקונטי, ודרומית לבודיונטיקי.  שטח ה-civitas (כמו רשות מקומית) שלהם תאם בעיקר לאגן העליון של הנהר Asse; ייתכן שהוא כלל גם חלקים מעמק הוורדון, מזרחה יותר.
כלכלה

כלכלת האזור בוודאי הייתה דלה למדי בימי קדם. הסנטי כנראה הסתמכו בעיקר על פעילות של רעיית בעלי חיים, אם כי ייתכן שהכביש שחצה דרך Sanitium ובארמה סייע לסחר.
ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
de Hoz, Javier (2005). "Ptolemy and the linguistic history of the Narbonensis".  In de Hoz, Javier; Luján, Eugenio R.; Sims-Williams, Patrick (eds.). New approaches to Celtic place-names in Ptolemy's Geography. Ediciones Clásicas. pp. 173–188. ISBN 978-8478825721.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 2:10:8.
1 2  Falileyev 2010, s.v. Sentii.
↑  de Hoz 2005, p. 178.
1 2  Barruol 1969, pp. 282–284.
1 2 3 4  Rivet 1988, p. 343.
↑  Talbert 2000, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum.
ערך השרידים

האצטדיון האולימפי של ברלין
ערך השרידים (בגרמנית: Ruinenwert) היא תאוריה אדריכלית שהעלה האדריכל הנאצי אלברט שפר. התאוריה מהווה הרחבה להשקפתו של האדריכל הגרמני בן המאה ה-19 גוטפריד סמפר בדבר העדפה של בנייה בחומרים טבעיים כגון סלע, על השימוש בחומרים מודרניים כברזל.
הבסיס התאורטי

בהתבסס על תפישתו של היטלר לגבי האדריכלות הנאצית, אימץ שפר את הרעיון בדבר בנייה בחומרים טבעיים שיוכל לשמש כגשר תרבותי לדורות הבאים. הימנעות משימוש בחומרים מודרניים "חסרי ייחוד" כבטון ופלדה בבניית מבני המפלגה ומונומנטים אדריכליים  אחרים, יאפשר את יצירת אותו קשר בין העבר לעתיד.
הרעיון העומד מאחורי התאוריה טוען, כי מבנים אשר יבנו בהווה, ואשר יתמוטטו ויהרסו בעתיד הרחוק, יותירו אחריהם הריסות "אסתטיות" כדוגמת הריסות רומא העתיקה. לטענתו של שפר הבנייה שתתבסס על תאוריית ערך השרידים  תיצור מבנים הדורשים תחזוקה שוטפת מינימלית ולכן יהיו גם שימושיים ומרשימים יותר וישמשו בתפקידם לאורך דורות רבים.
היסטוריה

הרעיון הראשוני עלה במוחו של שפר בתקופת הכנותיו ותכנוניו לאולימפיאדת ברלין שנערכה ב-1936. הביטוי הפומבי הראשון לרעיון ניתן על ידו ב"תוכנית ארבע השנים" בשנת 1937. במאמרו "אבן ולא ברזל" נתן כדוגמה את מבנה הפרתנון באתונה העומד על מכונו במצב שימור מצוין מן התקופה של יוון העתיקה ועד היום. שפר טען כי בנייה מודרנית מחזיקה מעמד כ-50 שנה לכל היותר, לעומת הבנייה בחומרים טבעיים בתרבויות העתיקות כמצרים ורומא המשתמרת עד ימינו.
היטלר אימץ בחום רב את רעיונותיו של שפר וראה בהם אמצעי וסמל להוכחת גדולתו של הרייך השלישי, בדיוק כפי שהשרידים ברומא וביוון מסמלים את גדולתן של התרבויות ההן.
שפר הציע וקיבל את אישורו של היטלר לקביעת "חוק ערך השרידים" למרות הסתייגויות מקורביו האחרים.
מרבית המבנים המתוכננים לא ניבנו מעולם, ובאחרים נעשה, למרות החוק, שימוש בבטון במקום בחומרים טבעיים.
הפרתנון
ערך סילוק

ערך סילוק של פוליסה הוא גובה הזכאות לכיסוי ביטוחי שצבר מבוטח, שיעמוד לזכותו גם אם יפסיק לשלם עבור הביטוח.
ערך סילוק בביטוח סיעוד

ערך סילוק בביטוח סיעוד מגדיר את שיעור הזכאות לקבלת תגמול סיעודי חלקי במקרה של ביטול הפוליסה על ידי המבוטח או במקרה של הפסקת תשלום הפרמיה על ידי המבוטח. בניגוד לפוליסות שאינן צוברות זכויות (כדוגמת ביטוח חיים מסוג "ריסק" וביטוח בריאות), פוליסה הכוללת ערכי סילוק מאפשרת למבוטח ליהנות מכיסוי ביטוחי גם לאחר ביטול הפוליסה.
ערכי הסילוק משתנים מפוליסה לפוליסה, ונקבעים על ידי חברות הביטוח.
ערכי סילוק קיימים במרבית פוליסות הביטוח הסיעודי הפרטיות בפרמיה קבועה. פוליסות ביטוח סיעודי בפרמיה משתנה אינן כוללות רכיב של ערכי סילוק, דבר המהווה את אחד החסרונות המרכזיים שלהן.
ערך סילוק בביטוח חיים

ערך מסולק הוא סכום החיסכון שיהיה במועד סיום תקופת הביטוח, ללא המשך תשלומים לפוליסה.
בפוליסה מסוג "מעורב", הערך המסולק הוא סכום החיסכון שיהיה במועד סיום תקופת הביטוח, ללא המשך תשלומים לפוליסה וסכום הביטוח למקרה מוות.
ערך ניבוי שלילי

ערך ניבוי שלילי (באנגלית: negative predictive value או בקיצור NPV) משמש כמדד סטטיסטי ליכולת הזיהוי של מבחן או בדיקה רפואית. ערך ניבוי שלילי הוא היחס בין אלו שאובחנו נכונה כבריאים לאלו שתוצאת בדיקתם שלילית, כלומר שלפי הבדיקה אינם חולים. הערך מתאר את ההסתברות שהאדם הנבדק הוא אכן בריא, אם הבדיקה שלילית.
קביעת ערך הניבוי השלילי של המבחן נעשית על ידי השוואת תוצאות המבחן לתוצאות מבחן שמהווה את מדד הזהב (המדד הקובע והמוחלט לגבי קיומו של המצב הנבדק). כך למשל, תוצאת בדיקת סקר למחלה יכולה להיות חיובית (מחלה קיימת) או שלילית (מחלה לא קיימת). התוצאות החיוביות נבדקות מול מדד הזהב ונקבעות כ"חיוביות אמיתיות", אם אכן המחלה קיימת על פי מדד הזהב או כ"חיוביות שגויות", אם המחלה לא קיימת על פיו. התוצאות השליליות נבדקות באותה צורה ונקבעות כ"שליליות אמיתיות", אם המחלה אכן לא קיימת על פי מדד הזהב או כ"שליליות שגויות" במקרה שבדיקת הסקר שללה את המחלה אך המחלה קיימת לפי מדד הזהב.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | מצב  כפי שנקבע על ידי מדד הזהב | מצב  כפי שנקבע על ידי מדד הזהב |  |
|  |  | קיים | לא קיים |  |
| תוצאת הבדיקה | חיובית | חיובית אמיתית | חיובית שגויה | ← ערך ניבוי חיובי |
| תוצאת הבדיקה | שלילית | שלילית שגויה | שלילית אמיתית | ← ערך ניבוי שלילי |
|  |  | ↓ רגישות | ↓ סגוליות  |  |
ערך הניבוי השלילי מחושב על ידי חלוקת מספר התוצאות השליליות אמיתיות בסך מספר התוצאות השליליות אמיתיות ומספר התוצאות השליליות שגויות.
שליליים אמיתיים
ערך ניבוי שלילי = --------------------------------
                  שליליים אמיתיים + שליליים שגויים
לחלופין, ניתן לחשב את ערך הניבוי השלילי בצורה הבאה:
סגוליות X (שיעור הימצאות - 1)
ערך ניבוי שלילי = ------------------------------------------------------------
                  (רגישות - 1) X שיעור הימצאות + סגוליות X (שיעור הימצאות - 1)

(כאשר ערכי הרגישות, הסגוליות ושיעור ההימצאות יינתנו כשיעור מ־1 ולא באחוזים)
כך למשל, אם בדיקה בעלת ערך ניבוי שלילי של 70% קבעה שאדם הוא בריא, ישנה הסתברות של שבעים אחוזים שהאדם אכן בריא. אם לבדיקה יש ערך ניבוי שלילי של 100%, אזי כל אדם שתוצאת בדיקתו שלילית הוא אכן בריא.
ערך ניבוי שלילי יעיל מעצם היותו מדד מעשי לבדיקה רפואית, אלא שהוא גם רגיש לשיעור הימצאות המחלה באוכלוסייה.
ראו גם

ערך ניבוי חיובי
מדדים לבדיקות אבחון
לקריאה נוספת

D G Altman, J M Bland. Diagnostic tests 2: Predictive values. British medical journal. 1994 Jul 9;309(6947):102. PMID 8038641
סדר הכוחות של צה"ל במלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים פרס צה"ל שש אוגדות שריון מלאות.
רקע

כמעט שש וחצי שנים חלפו בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים. ניתן לחלק את התקופה הזאת לשתי תקופות דומות באורכן תקופת מלחמת 1,000 הימים שהתאפיינה בעימותים רבים עם המצרים ששיאם מלחמת ההתשה שנמשכה כמעט שנה וחצי.
התקופה השנייה, התאפיינה בעיקר בלוחמה בחזית הסורית, שהייתה קצרה בהרבה מהחזית המצרית. לכן, הספיקו הכוחות הסדירים הלא גדולים שהוצבו ברמת הגולן על מנת לתת מענה הולם לעניין זה.
השקט היחסי שבין מלחמת ההתשה למלחמת יום הכיפורים אפשר לצה"ל להטמיע מערכות נשק חדשות ובעיקר לעבור מחימוש המבוסס על יצור צרפתי לחימוש המבוסס על יצור אמריקאי (בעיקר בחיל האוויר).
רקע > השפעת מלחמת ששת הימים על מבנה צה"ל

למלחמת ששת הימים הייתה השפעה מכרעת על המבנה האופרטיבי של צה"ל וגם על תוכניות הרכש הצבאיות. לאור הצלחת היחידות המשורינות בלוחמת התקפה ניידת בסיוע חיל אוויר, הוצב דגש על חיל השריון על פני כל החילות האחרים בצבא היבשה. כ-50% מהתקציב הצה"לי הופנה לחיל האוויר וכ-30% לחיל השריון, קרי, רק 20% מהתקציב הצבאי הוקצה ליתר החילות. התוצאה הבלתי נמנעת הייתה פגיעה ביכולת הקרב המשולב של צה"ל. הדגש עבר מיחידות רב חיליות ליחידות משופעות בטנקים המגובים בחיל אוויר חזק, אך ללא סיוע מספק של חילות אחרים.
השיפור בחיל השריון הביא לגידול הכמותי מכ-1,000 טנקים במלחמת ששת הימים לכ-2,000 במלחמת יום הכיפורים. הגידול הכמותי בכמות הטנקים בא לידי ביטוי גם בגידול במספר היחידות. במלחמת ששת הימים היו בצה"ל שש חטיבות משוריינות ושלוש ממוכנות. זה גדל לכדי 14 חטיבות משוריינות ושש ממוכנות. הגידול היה לא רק כמותי, אלא גם איכותי. טנקים ישנים הוצאו משירות ובמקומם נרכשו טנקים מודרניים רבים. יחד עם זאת, כמה חטיבות עדיין השתמשו בטנקים מיושנים ממלחמת העולם השנייה שעברו שדרוג וטנקי שלל סובייטיים.
גם חיל האוויר זכה לשדרוג גדול ביותר. מספר המטוסים כמעט הכפיל את עצמו וחשוב מכך, מטוסים צרפתים רבים הוחלפו במטוסים אמריקאים מתקדמים בהרבה.
לעומת זאת, מספר חטיבות חיל הרגלים צומצם מ-12 במלחמת ששת הימים ל-4 בלבד במלחמת יום הכיפורים. הפגיעה בחיל הרגלים באה לידי ביטוי לא רק בצמצום מספר החטיבות, אלא גם בצמצום יחידות החרמ"ש בתוך החטיבות המשוריינות. כך קרה שחלק ניכר מחטיבות השריון הגיעו ללא חרמ"ש או עם מצבת חרמ"ש קטנה ביותר למלחמת יום הכיפורים. המצב היה חמור במיוחד ביחידות הסדירות. יחידות החרמ"ש שבכל זאת היו ביחידות השריון סבלו מהעדר כלי רכב זחליים ממונעים בדיזל. מרבית כלי הרכב של החרמ"ש היו הזחל"מים המיושנים השימוש בהם היה נפוץ במלחמת העולם השנייה ולא עברו הסבה לנגמ"שים מודרניים.
היחס לחיל הרגלים הגיע גם לציוד. חיל הרגלים השתמש ברובי סער מסורבלים, נשק הנ"ט שלו היה מיושן ולא מדויק. גם אימון יחידות החרמ"ש היה לוקה בחסר.
מצב החילות האחרים לא היה טוב בהרבה. חילות רבים שיפרו אך במעט את הסד"כ שלהן. כך למשל חיל התותחנים ראה גידול בכמה עשרות קנים בלבד לעומת מלחמת ששת הימים. התותחים היו מעטים ולא הצליחו לסייע בצורה יעילה ליחידות המתמרנות. גם חיל ההנדסה סבל מהזנחה לא מבוטלת.
כלי נשק וחימוש

צה"ל הגיע למלחמת יום הכיפורים לאחר שעבר שינויים רבים במבנהו ובספק הנשק העיקרי שלו. עד שנת 1967, היא שנת מלחמת ששת הימים, היחסים הטובים עם צרפת הבטיחו הספקה סדירה של נשק צרפתי איכותי לצה"ל. האמברגו על מכירת הנשק שהטיל שארל דה גול הכריח את צה"ל ואת ראשי מערכת הביטחון הישראליים לחפש ספק נשק אחר. ספקית הנשק החדשה הייתה ארצות הברית שיחסיה עם ישראל השתפרו מאוד במהלך שנות ה-60. עסקת הנשק הראשונה בין המדינות נעשתה בשנת 1962, עת סופקו טילי הוק לישראל. עסקאות נוספות הביאו לרכישת טנקים, מטוסי קרב ואמצעי לחימה נוספים.
החילות הקרביים העיקריים > חיל האוויר

במאי 1973 הוחלף מפקד החיל - האלוף מרדכי הוד פרש מתפקיד מפקד חיל האוויר והאלוף בני פלד תפס את מקומו.
חיל האוויר נהנה מתקציב הגדול ביותר בין הזרועות הצה"ליים. בנוסף, מערך ההגנה האווירית היה בתקופת מלחמת יום הכיפורים חלק מחיל האוויר. לקראת המלחמה הוכפל מספר סוללות ההוק שעמדו לרשות ישראל.
עקב אמברגו הנשק, עיקר אמצעי הלחימה של חיל האוויר בישראלי במלחמת יום הכיפורים התבססו על כלי טיס אמריקאים. חלק אחר היה שאריות גדולות למדי של רכש צרפתי ששרד את השנים ויצור מקומי של כלי טיס על פי תוכניות התעשייה הצרפתית שהוגנבו לישראל.
בתקופה שבין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים גדל מאוד כוחו של חיל האוויר. אם במלחמת ששת הימים עמדו לרשותו כ-200 מטוסי קרב, כולל דגמים מיושנים הרי שבמלחמת יום הכיפורים עמדו לרשותו למעלה מ-400 מטוסים, בהם 391 מטוסי קרב, חלקם הגדול מדגמים מתקדמים מייצור אמריקאי, שהיו עדיפים על המטוסים הצרפתיים. לא רק מערך מטוסי הקרב זכה לחיזוק. גם מערך המסוקים ומטוסי התובלה גדל והתחזק מאוד.
כוח האדם שעמד לרשות החיל הוכפל במהלך שש השנים שחלפו ממלחמת ששת הימים עד מלחמת יום הכיפורים.
כמו כן, נרכשו אמצעי לחימה רבים, בהם טילים משופרים. הוקמו בסיסי אספקה חדשים ופותחו אמצעים נגד טילי קרקע אוויר. אמצעים אלה היו מוגבלים אמנם, אך בשילוב עם פיתוח תורת קרב משופרת עמד לרשותו של חיל האוויר מערך מוטס שהיה ביכולתו לאיים על סוללות הטילים של מדינות ערב.
החילות הקרביים העיקריים > חיל השריון

חיל השריון היה אחד החילות השדה העיקריים של צה"ל במלחמת ששת הימים. ניצחון המהלומות המשוריינות במלחמת ששת הימים שהושגו בצורה דומה מאוד לתורת הלחימה הגרמנית מימי מלחמת העולם השנייה - הבליצקריג הביא לגידול חד במספר החטיבות המשוריינות בצה"ל. כמו כן, נוצרה הקונספציה המוטעית לפיה הטנק הוא "כל יכול". כתוצאה מכך תהליך מיכון חטיבות החי"ר שהוחל בו הרבה לפני פרוץ המלחמה הביא לביטולן של חטיבות חי"ר רבות והסבתן לחטיבות שריון. כמו כן, הוקמו 10 חטיבות שריון בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים, על חשבון חילות יבשה אחרים (חיל הרגלים, חיל התותחנים, חרמ"ש וכו') שתקציבן הופנה לשריון. כך תפח תקציבו של חיל השריון כמעט ל-30% מסך כל תקציב הביטחון.
החילות הקרביים העיקריים > חיל השריון > אמל"ח עיקרי

במלחמה השתמש צה"ל בשני טנקים עיקריים: שוט (צנטוריון בריטי) שהוצב ברמת הגולן ונלחם בעיקר בזירה הצפונית ומגח (פטון אמריקני), שהוצב בחצי האי סיני ונלחם בזירה דרומית. בנוסף לטנקים אלה, שהיו מודרניים וטובים לזמנם, שירת גם טנק הסופר שרמן המיושן במספר חטיבות.
בנוסף, הייתה לצה"ל חטיבה משוריינת שחומשה בטנקים סובייטים שנפלו שלל בידיים ישראליות וידועים בישראל בכינוי טירן.
החילות הקרביים העיקריים > חיל התותחנים

חיל התותחנים הישראלי סבל מנחיתות מספרית כנגד הארטילריה המצרית והסורית. מעט סוללות הארטילריה, שישבו ברמת הגולן, ובקו בר-לב שבתעלה לא השתוו לכמות קני הארטילריה של האויב. לפיכך בדומה לשאר מלחמות ישראל משימתו העיקרית הייתה סיוע ארטילרי ישיר לכוחות החי״ר והשריון המתמרנים הצה״ליים בעוד שאת תקיפת ״מטרות האיכות״ קיבל בעיקר חיל האוויר. הארטילריה הישראלית לקחה חלק פעיל לאורך כלל המלחמה בשתי החזיתות.
החילות הקרביים העיקריים > חיל התותחנים > אמל"ח עיקרי

החיל הורכב בעיקר מתותחים מתנייעים ובאופן מצומצם מתותחים נגררים ומרגמות. במהלך המלחמה השתמש לראשונה החיל בתותח מתנייע M-109. בנוסף כלל החיל את תותח מתנייע M-107, אשר בסוף המלחמה הפגיזה סוללה שלו את פאתי דמשק ואת התותח המתנייע 155 מ״מ L-33.
החילות הקרביים העיקריים > חיל התותחנים > יחידות חיל התותחנים

6 אגדי ארטילריה שירתו ת"פ האוגדות המשוריינות (ראה למעלה) - 3 בפד"ם ו-3 בפצ"ן. בנוסף להן שירתו עוד מספר מצומצם של גדודים וסוללות של ארטילריה (תותחים מתנייעים ונגררים, מרגמות כבדות מתנייעות ומטולי רקטות רב קניים), הן ת"פ ישיר של הפיקודים המרחביים, והן ת"פ חטיבות החי"ר והחטיבות המרחביות.
| אגד | מפקד | יחידות האגד | אמל"ח עיקרי | קרבות עיקריים | ת"פ אוגדה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 209 - כידון (סדיר) | יעקב ארז | גדוד קני מתנייע 402 גדוד קני מתנייע 403 גדוד קני מתנייע 404 (הועבר ל"כח נמר") גדוד קני מתנייע 329 (מילואים) גדוד קני מתנייע 647 (מילואים) גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 285 (מילואים) גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 485 (מילואים) גדוד מרגמות כבדות מוצנח 332 (הועבר מחטיבה 35) | תומ"ת M-50 תומ"ת L-33 ('רועם') תומ"ת M-50 תומ"ת M-107 ('רומח') תומ"ת M-107 ('רומח') מכמ"ת 160 מ"מ מכמ"ת 120 מ"מ מרגמה 120 מ"מ |  | 252 - סיני (פד"ם) |
| 212 - ? (סדיר) | בני ארד | ? | ? |  | 36 - געש (פצ"ן) |
| 213 - התקומה (מילואים) | דני אבידר | גדוד קני מתנייע 405 גדוד קני מתנייע 889 גדוד קני מתנייע 882 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות ? גדוד מרגמות כבדות מתנייעות ? | תומ"ת M-109 ('רוכב') תומ"ת M-109 ('רוכב') תומ"ת M-7 ('פריסט') מכמ"ת 160 מ"מ מכמ"ת 120 מ"מ |  | 146 - המפץ (פצ"ן) |
| 214 - אשדות (מילואים) | יעקב עקנין | גדוד קני מתנייע 436 גדוד קני מתנייע 834 (הועבר לאגד 215 ממבצע אבירי לב) גדוד קני מתנייע 872 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 322 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות ? | תומ"ת L-33 ('רועם') תומ"ת M-50 תומ"ת M-50 מכמ"ת 160 מ"מ מכמ"ת 120 מ"מ |  | 143 - עמוד האש (פד"ם) |
| 215 - עמוד האש (מילואים) | חיים גרניט | גדוד קני מתנייע 341 גדוד קני מתנייע 435 גדוד קני מתנייע 834 (הועבר מאגד 214 ממבצע אבירי לב) גדוד קני מתנייע 839 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 857 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 340 גדוד מרגמות כבדות מתנייעות 486 | תומ"ת L-33 ('רועם') תומ"ת M-50 תומ"ת M-50 תומ"ת M-50 מכמ"ת 160 מ"מ מכמ"ת 120 מ"מ מכמ"ת 120 מ"מ |  | 162 - הפלדה (פד"ם) |
| 282 - גולן (מילואים) | משה לוי | ? | ? |  | 210 - נתיב האש (פצ"ן) |
החילות הקרביים העיקריים > חיל הרגלים

במלחמת יום כיפור השתתפו החטיבות הבאות
החילות הקרביים העיקריים > חיל הרגלים > כללי

חטיבת הצנחנים (פוצלה בין החזיתות)
עוצבת נשר (חטיבה 226. פוצלה לשתי החזיתות)
חטיבה 5 (צפון בקעת הירדן)
החילות הקרביים העיקריים > חיל הרגלים > צפון

חטיבת גולני (חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים)
חטיבת עציוני (מילואים)
חטיבת עודד (גדודי החרמ"ש פעלו באזור הכנרת, וגדודי השריון פעלו בדרום רמת הגולן)
חטיבת אלון
חטיבת כרמלי
חטיבת אלכסנדרוני
החילות הקרביים העיקריים > חיל הרגלים > דרום

חטיבת ירושלים - (חטיבת ירושלים במלחמת יום הכיפורים)
חטיבת הנגב
חטיבה 55 - (חטיבה 247 במלחמת יום כיפור)
חטיבה 226 (חטיבת צנחנים מילואים).
בית הספר לקצינים של צה"ל (במלחמה חטיבת חי"ר 261)
החילות הקרביים העיקריים > חיל הרגלים > אמצעי לחימה עיקריים

חיל הרגלים סבל מנחיתות בציוד ובכלי נשק לעומת צבאות סוריה ומצרים. חיילי החי"ר של צה"ל היו מצוידים ברובה FN FAL מרובה התקלות ובתת-מקלע עוזי קצר הטווח. בהמשך המלחמה, קיבלה ישראל מארצות הברית כמות גדולה של רובי סער מדגם M16A1 אך אלה נכנסו לשירות רק לקראת סוף המלחמה. נשק הנ"ט הצה"לי העיקרי היה הבזוקה האמריקאית המיושנת. אמצעי ראיית הלילה של החי"ר הישראלי היו מועטים ומיושנים, הקרנף והשפנפן שהיו מכשירים נחותים, לעומת האמצעים שהיו בידי הסורים והמצרים.
החילות הקרביים העיקריים > חיל ההנדסה

במלחמת יום הכיפורים הפעיל חיל ההנדסה הישראלי שני גדודים סדירים 601 גדוד 605. מלבד גדודים סדירים גויסו עוד 8 גדודי מילואים (271, 229, 641, 923, 751 - סדיר בחלקו, 606, 630, 634)
חילות מסייעים > חיל ההספקה

חיל האספקה, המוכר כיום בשמו המודרני חיל הלוגיסטיקה, בפיקודו של יוחנן גור, היה אחראי על שינוע תחמושת ואמצעים אחרים לחזית. היה אחראי גם על שינוע כוחות ואמל"ח.
חילות מסייעים > חיל הרפואה

חיל הרפואה (חר"פ) היה אחראי על הטיפול הרפואי בנפגעים ופינויים ארצה.
הקצונה הבכירה של צה"ל

| מפקדי צה"ל במלחמת יום הכיפורים> תפקיד | מפקדי צה"ל במלחמת יום הכיפורים> שם | מפקדי צה"ל במלחמת יום הכיפורים> הערות |
| --- | --- | --- |
| ראש המטה הכללי | דוד אלעזר |  |
| סגן הרמטכ"ל | ישראל טל |  |
| עוזר הרמטכ"ל | רחבעם זאבי | מונה במהלך המלחמה |
| עוזר הרמטכ"ל | אהרן יריב | מונה במהלך המלחמה |
| מפקד חזית הדרום | חיים בר-לב | מונה במהלך המלחמה |
| אלוף פיקוד הצפון | יצחק חופי |  |
| אלוף פיקוד המרכז | יונה אפרת |  |
| אלוף פיקוד הדרום | שמואל גונן |  |
| מפקד חיל האוויר | בני פלד |  |
| מפקד חיל הים | בנימין תלם |  |
| ראש אגף המודיעין | אלי זעירא |  |
| ראש אגף כוח אדם | הרצל שפיר |  |
| ראש אגף אפסנאות | נחמיה קין |  |
| מפקד גייסות השריון ומפקד אוגדה 162 (עוצבת הפלדה) בסיני | אברהם אדן |  |
| קצין חי"ר וצנחנים ראשי | עמנואל שקד |  |
| קצין הנדסה ראשי | יצחק בן דב |  |
| קצין תותחנים ראשי | נתן שרוני |  |
| קצין שריון ראשי | מרדכי ציפורי | מונה במהלך המלחמה |
| קצין חימוש ראשי | אלעזר ברק |  |
| קצין קשר ראשי | שלמה ענבר |  |
| קצין רפואה ראשי | משה קורדובה |  |
| קצין הספקה ראשי | יוחנן גור |  |
| ראש הגנה אזרחית | אורי רום |  |
| מפקד אוגדה 36 (עוצבת הבזלת) ברמת הגולן | רפאל איתן |  |
| מפקד אוגדה 210 ברמת הגולן | דן לנר |  |
| מפקד אוגדה 146 (עוצבת המפץ) ברמת הגולן | משה (מוסה) פלד |  |
| מפקד אוגדה 252 (עוצבת הכוחות המשוריינים בסיני) בסיני | אברהם מנדלר | נהרג במלחמה |
| מפקד אוגדה 252 בסיני | קלמן מגן | מונה במהלך המלחמה, במקומו של אברהם מנדלר |
| מפקד אוגדה 143 בסיני | אריאל שרון |  |
| מפקד אוגדה 440 בסיני וראש מחלקת ההדרכה | אלוף מנחם (מנדי) מרון |  |
| סגן מפקד אוגדה 36 ברמת הגולן | מנחם אבירם |  |
| סגן מפקד אוגדה 146 ברמת הגולן | אברהם רותם |  |
| סגן מפקד אוגדה 210 ברמת הגולן | משה בר כוכבא |  |
| סגן מפקד אוגדה 252 בסיני | ברוך הראל (פינקו) |  |
| סגן מפקד אוגדה 143 בסיני | יעקב (ג'קי) אבן |  |
| סגן מפקד אוגדה 162 בסיני | דב תמרי |  |
| סגן מפקד אוגדה 252 בסיני | שמואל אלבק |  |
| מפקד חטיבה 7 | אביגדור בן-גל |  |
| מפקד חטיבה 188 | יצחק בן-שהם | נהרג במלחמה |
| מפקד חטיבת גולני | אמיר דרורי |  |
| מפקד חטיבה 679 | אורי אור |  |
| מפקד חטיבה 179 | רן שריג |  |
| מפקד חטיבת קרייתי | יעקב הדר |  |
| מפקד חטיבה 9 | מוטקה בן-פורת |  |
| מפקד חטיבה 205 | יוסי פלד |  |
| מפקד חטיבה 670 | גדעון גורדון |  |
| מפקד חטיבה 80/226 חטיבת צנחנים במילואים | חיים נדל |  |
| מפקד חטיבה 401 | דן שומרון |  |
| מפקד חטיבה 14 | אמנון רשף |  |
| מפקד חטיבה 875 | אריה בירו |  |
| מפקד חטיבה 164 | אברהם ברעם |  |
| מפקד חטיבה 274 | יואל גונן |  |
| מפקד חטיבה 600 | טוביה רביב |  |
| מפקד חטיבה 217 | נתן ניר |  |
| מפקד חטיבה 500 | אריה קרן |  |
| מפקד חטיבה 11 | אהרן פלד |  |
| מפקד חטיבה 35 | עוזי יאירי |  |
| מפקד חטיבה 55/247 צנחנים במילואים | דני מט |  |
| מפקד חטיבה 460 | גבי עמיר |  |
| מפקד חטיבה 204 | צבי רם |  |
| מפקד חטיבה 421 | חיים ארז |  |
| מפקד חטיבה מרחבית בצפון סיני 275 | פנחס נוי |  |
| מפקד חטיבה מרחבית רמת הגולן 820 | צבי בר |  |
לקריאה נוספת

חיים נדל, בין שתי המלחמות, הוצאת מערכות
עמנואל סקל, הסדיר יבלום? הוצאת מעריב, 2011
הערות שוליים

↑  חיים נדל, בין שתי מלחמות, הוצאת מערכות, עמ' 38
↑  חיים נדל, בין שתי מלחמות, הוצאת מערכות, עמ' 121
↑  לאחר מינוי קלמן מגן למפקד האוגדה
הערכות כוחות צה"ל ומצרים בתעלת סואץ - 6 באוקטובר 1973 בשעה 1400 - מלחמת יום הכיפורים
דוד אלעזר, רמטכ"ל צה"ל
ישיבת מטה פיקוד צפון במהלך המלחמה. מימין לשמאל: מנחם מרון, ישראל טל, חיים בר-לב, מרדכי הוד, יצחק חופי
בני פלד, מפקד חיל האוויר במלחמה
עצב הגומד

| --- | --- |

 שיוך:  מקלעת הזרוע 
 מיקום אנטומי:  גפה חופשית עליונה 
 עצבוב:  השריר כופף שורש היד הגומדי, השרירים התולעיים, השריר כופף האצבעות העמוק
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (939) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  n. ulnaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.2.03.040 
 TA2 (2019):  6449 
 FMA:  37319 
 קוד MeSH:  A08.800.800.720.050.850 
 מזהה MeSH:  D014459 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0041602 
 
עצבי הגפה העליונה השמאלית במבט קדמי. עצב הגומד הוא התיכון ביותר בזרוע ובאמה.
עצב הגומד (TA: Nervus ulnaris) הוא אחד העצבים העיקריים של הגפה העליונה. העצב מתואר לפעמים כעצב התנועות העדינות שכן הוא מעצבב את רוב השרירים הקטנים בכף היד האמונים על תנועות עדינות של האצבעות.
מהלך

תחילתו של עצב הגומד בכבל התיכון של מקלעת הזרוע. העצב עובר בזרוע כשהוא מלווה את עורק הזרוע במהלכו בין כופפי המרפק לפושטי המרפק לאורך כמחצית מהזרוע, שכן בנקודה זו מתחיל העצב להתרחק מהעורק אחורנית עד מעברו מאחורי עילית העלי התיכונה של עצם הזרוע (הבליטה הגרמית בצד התיכון של המרפק).
בסמוך לעילית העלי, עצב הגומד תת-עורי ופגיע. עובדה זו מוכרת בצורה עקיפה שכן אם נחבט העצב, מורגשים עקצוצים באזורים המעוצבבים על ידי העצב, בעיקר באצבעות החמישית והרביעית.
העצב נכנס לאמה בין ראשי השריר כופף שורש היד הגומדי ומצטרף למהלכו של עורק הגומד לאורך עצם הגומד. השניים נכנסים לכף היד דרך התעלה על שם גויון (Guyon) הסמוכה לתעלת שורש כף היד אך שטחית יותר ממנה, שם מתפצל העצב לענפים הסופיים שלו.
ענפים ועיצבוב

לעצב הגומד אין כל ענפים בזרוע.
ענפים ועיצבוב > ענפים לשרירים

באמה מתפצלים מהעצב מספר ענפים המעצבבים את השריר כופף שורש היד הגומדי ואת המחצית התיכונה של השריר כופף האצבעות העמוק.
בתוך כף היד מעצבב הענף העמוק של עצב הגומד (Ramus profundus nervus ulnaris) את שרירי הזרת האינטרינסים (שבתוך כף היד, בבליטת תת-כף היד), את השריר מתוויך האגודל, את השרירים התולעיים התיכונים ואת כל השרירים הבין גרמיים.
הענף השטחי של עצב הגומד (Ramus superficialis nervus ulnaris) מעצבב את שריר הכף הקצר.
ענפים ועיצבוב > ענפים לעור

לפני כניסת העצב לכף היד, מתפצלים ממנו הענף הכפי (Ramus palmaris nervus ulnaris) והענף הגבי (Ramus dorsalis nervus ulnaris) ומעצבבים את העור בחלקה התיכון של כף היד.
תמונות נוספות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| גפה עליונה עם נקודות ציון לעצמות, עורקים ועצבים | גפה עליונה עם נקודות ציון לעצמות, עורקים ועצבים | פיזור עצבי בגפה עליונה, הפיזור של הגומד באזור כף היד צבוע כחול | פיזור עצבי בגפה עליונה, הפיזור של הגומד באזור כף היד צבוע כחול |
| מבט קדמי על גפה עליונה | מבט אחורי על גפה עליונה | מבט קדמי על גפה עליונה | מבט אחורי על גפה עליונה |
ראו גם

יד טופר
עלא אבו רוקן

| --- | --- |

 לידה:  1972 (בן 52 בערך) עספיא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1990–2022 (כ־32 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חוות השומר  נספח צה"ל בסין  מזכיר צבאי לנשיא המדינה
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות
 
עלא אבו רוקן (נולד ב-1972) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש מזכיר צבאי לנשיא המדינה ונספח צה"ל בסין.