stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה (2016)
לאחר המערכה > מעצרים וטיהורים

טיהורים נרחבים בשורות השירות הממשלתי בטורקיה החלו מיד בסוף ניסיון ההפיכה, כשהנשיא ארדואן הזהיר את מתנגדיו ש"הם ישלמו מחיר כבד על כך". אמצעי תקשורת מערביים תיארו את הטיהורים כטיהורים "נגד ההפיכה", וחזו שלטענתם הנשיא "יהיה יותר נקמני ובעל אובססיה לשליטה מאי־פעם, תוך ניצול המצב לא רק כדי להעניש את החיילים המרדניים אלא גם כדי לדכא כל מה שנשאר מההתנגדות אליו בטורקיה". עד 20 ביולי 2016, הטיהורים כללו יותר מ־45,000 קציני צבא, אנשי משטרה, שופטים, מושלים ופקידים שנעצרו או נושלו מתפקידם, ביניהם 2,700 שופטים, 15,000 מורים וכל דקאן אוניברסיטה בארץ.
בתאריך 18 ביולי 2016, מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קרי, הפציר בשלטונות הטורקיים "לשמור על השקט והיציבות ברחבי המדינה ולעמוד בסטנדרטים הגבוהים ביותר של כבוד כלפי מוסדות המדינה הדמוקרטיים ולשלטון החוק". שר החוץ של צרפת, ז'אן־מארק ארו, הביע דאגה והזהיר מפני "מערכת פוליטית אשר מפנה גבה לדמוקרטיה" כתגובה לטיהורים.
ראש הממשלה, יילדרים, הכריז כי 2,839 חיילים מדרגות שונות נעצרו. בין הנעצרים היו לפחות 34 גנרלים ואדמירלים.
דו"ח של נאט"ו קבע כי טורקיה צמצמה משמעותית את היקף הצבא לאחר המהפכה וכי מספר המשרתים בצבא טורקיה קטן למצבת של 355,212 ממצבת קודמת של 518,166 לפני ההפיכה. מספר הגנרלים ירד מ-358 ל-201.
מועצת השופטים והתובעים העליונה של טורקיה הדיחה 2,745 שופטים מתפקידם לאחר ניסיון ההפיכה; 541 משופטים אלו היו שופטים לעניינים מנהליים ו־2,204 מהם שופטים לענייני פלילים. מעריכים שמספר השופטים שהודחו מהווה כ־36% מהכמות הכוללת של שופטים בטורקיה. 5 מחברי המועצה נושלו מתפקידם, ו־10 מחברי מועצת המדינה של טורקיה נעצרו באישומים של חברות ב"גוף מקביל למדינה". צווי מעצר הוצאו ל־48 חברים במועצת המדינה של טורקיה, ול־140 חברים בבית המשפט לערעורים. המושלת של מחוז סינופ הודחה מתפקידה, ובעלה, קולונל בצבא הטורקי, נעצר. גל המעצרים נמשך גם בימים שלאחר מכן.
ארדואן דרש מהממשל האמריקאי להסגיר לטורקיה את פטהוללה גולן, בשל אחריותו, על פי דבריו, לניסיון ההפיכה, מזכיר המדינה האמריקאי התייחס לדרישה ואמר כי על טורקיה לשלוח לארצות הברית ראיות המוכיחות את הטענות נגד גולן.
ב־18 ביולי 2016 אישרו גורמי הממשל בטורקיה שגנרל מהמט דיסלי, מזכירו של הרמטכ"ל הטורקי ואחיו של סגן יו"ר מפלגת הצדק והפיתוח, היה האיש שנתן את ההוראה להתחיל את ניסיון ההפיכה במדינה נגד הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן.
ב־19 ביולי הודחו 1,577 בכירי האוניברסיטאות בטורקיה, הושעו 15 אלף אנשי חינוך, ונשללו רישיונותיהם של 21 אלף מורים במוסדות חינוך פרטיים, וב־23 ביולי הורה ארדואן על סגירת 1,043 בתי ספר פרטיים.
לאחר המערכה > האשמות כנגד פטהוללה גולן

פטהוללה גולן, שהואשם על ידי ארדואן כאחד מהמעורבים המרכזיים בפרשייה, גינה בתוקף את ניסיון ההפיכה ודחה כל קשר אליו. "אני מגנה בכל לשון את ניסיון ההפיכה הצבאי בטורקיה", הוא הצהיר בהודעת דואר־אלקטרוני, כפי שדווח בעיתון הניו יורק טיימס. "ממשלה צריכה לזכות בשלטון דרך הליך של בחירות חופשיות והוגנות, ולא באמצעות כוח. אני מתפלל לאלוהים עבור טורקיה, עבור האזרחים שלה ועבור כל מי שנמצא כרגע בטורקיה שהמצב הזה יפתר בדרכי שלום ובמהירות. כאחד שסבל תחת הפיכות צבאיות מרובות במהלך חמשת העשורים האחרונים, זה מעליב במיוחד להיות מואשם בכל קשר לניסיון שכזה. אני דוחה בתוקף את ההאשמות הללו."
הנשיא ארדואן ביקש מארצות הברית להסגיר את גולן: "אני קורא לכם שוב, לאחר שהיה ניסיון הפיכה. הסגירו את האיש הזה שבפנסילבניה לטורקיה! אם אנחנו שותפים אסטרטגיים או שותפים ראויים לחיקוי, עשו את מה שהכרחי לעשות". ראש הממשלה יילדרים איים במלחמה כנגד כל מדינה שתתמוך בגולן. מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קארי, הזמין את טורקיה "להציג לנו כל ראייה שמסוגלת לעמוד לבדיקה" לפני שהם ייענו לבקשת ההסגרה.
מחוץ לטורקיה, בברינגן שבבלגיה, תומכים אלימים של ארדואן ניסו לתקוף בניין של תנועה המזוהה עם גולן בשם "Vuslat". המשטרה הביאה תותחי מים כדי לעצור את התוקפים. באמצעי התקשורת פורסמו ידיעות שכוחות משטרה הגנו על הבתים של תומכי גולן. ברשתות החברתיות אנשים עודדו לצאת לברינגן פעם נוספת, ואי־סדרים דומים נוספים נרשמו גם בהאוסדן זולדר שבבלגיה.
לאחר המערכה > בסיס חיל האוויר אינג'ירליק

הקונסוליה האמריקאית בטורקיה הוציאה מזכר המייעץ לתושבי ארצות־הברית להימנע מלהגיע לאזור בסיס חיל האוויר אינג'ירליק בדרום טורקיה, המכיל כ־50 פצצות ביקוע גרעיני, עד ש"הפעילות תחזור לסדרה". הם הצהירו כי השלטונות המקומיים אסרו את הגישה לבסיס האוויר ושאספקת החשמל אליו הופסקה. כוחות חיל האוויר של ארצות הברית פעלו באזור זה לטובת ההתערבות האמריקאית בנעשה בסוריה. קרוב ל־1,500 צוותים אמריקאים שוכנו בבסיס.
עשרים וארבע שעות לאחר הדיווחים הראשוניים על סגירת בסיס חיל האוויר, גורמים רשמיים במחלקת ההגנה של ארצות הברית אישרו כי הבסיס והשטח האווירי שבו נפתחו מחדש עבור מטוסי צבא, וכי הפעילות של מטוסים אמריקאיים בבסיס תתחדש.
לאחר המערכה > תסיסה חברתית

ב־16 ביולי אנשים שהפגינו כנגד ההפיכה זימרו בהתרסה כנגד המקומיים באיסטנבול, באזורים בעלי ריכוז גבוה של אלווים, כולל באוקמיידן ובסולטנגזי. תקריות דומות קרו גם באנטקיה, בה גם יש מינון אלווים גבוה באוכלוסייה, כאשר אופנוענים שזוהו כחסידי השריעה עברו לינץ'. בשכונות שונות באנקרה חנויות השייכות לסורים הותקפו על ידי ההמון. במלטיה איסלמיסטים סונים הטרידו תושבים של שכונה אלווית, בייחוד את הנשים, וניסו להיכנס לשכונה בהמוניהם, עד אשר המשטרה התערבה וחסמה את כל הדרכים לשכונה. בקדיקוי אנשים ששתו אלכוהול בפומבי הותקפו על ידי קבוצה של אנשי דת פונדמנטליסטים.
לאחר המערכה > קריאות להחזרת עונש המוות

בעקבות המעצרים, אלפי מפגינים נגד ההפיכה דרשו ליזום עונש מוות נגד העצורים הקשורים בהפיכה, תחת הסיסמה "אנחנו רוצים את עונש המוות". הנשיא ארדואן לא שלל את האפשרות, ואמר ש"בדמוקרטיה, מה שהעם רוצה זה מה שהוא יקבל". השלטונות הטורקיים לא הוציאו אף אחד להורג מאז שנת 1984, אך אסרו זאת מבחינה משפטית רק ב־2004 כתנאי מוקדם להצטרפות לאיחוד האירופי.
גורמים רשמיים באיחוד האירופי הביעו את התנגדותם לטיהורים שנעשים על ידי השלטונות הטורקים בקשר להפיכה. שר החוץ הצרפתי ציין שטורקיה חייבת לעבוד במסגרת החוק ולעמוד בעקרונות הדמוקרטיים של אירופה. ב־18 ביולי 2016, ציינה פדריקה מוגריני, הנציגה העליונה של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, שאף מדינה לא תתקבל לאיחוד האירופי "אם היא מאפשרת עונש מוות". סטפן סיברט, מזכיר העיתונות של גרמניה, ציין כי ביסוס עונש מוות במדינה יסיים את השיחות על כניסתה של טורקיה לאיחוד האירופי.
טורקיה היא חברה במועצת אירופה ואשררה את האמנה האירופית לזכויות אדם כחלק מתנאי החברות שלה. אמנה זו כוללת את ביטול עונש המוות כחלק מהתנאים בה. ככזו, אסור לטורקיה מבחינה חוקית לחוקק מחדש את עונש המוות.
לאחר המערכה > מצב חירום

ב־20 ביולי 2016 הכריז הנשיא ארדואן על שלושה חודשים של מצב חירום כתגובה על ניסיון ההפיכה, תוך ניצול סעיף 120 לחוקה הטורקית, "הכרזת מצב חירום בשל פעולות נרחבות של אלימות והידרדרות חמורה של הסדר הציבורי". ההחלטה התקבלה בפרלמנט הטורקי ב־21 ביולי, ברוב של 346 כנגד 115 מצביעים. מפלגת הצדק והפיתוח ומפלגת התנועה הלאומית היו בעד, בעוד מפלגת העם הרפובליקאית ומפלגת העמים הדמוקרטית היו נגד. ראש הממשלה יילדרים טען שמצב החירום נחוץ על מנת "להיפטר ממקורות הפורענות במהרה".
סגן ראש ממשלת טורקיה, נומאן קורטולמוש, הודיע כי במסגרת מצב החירום המדינה תקפיא באופן זמני את חלקה באמנה האירופית לזכויות אדם, זאת בהתאם לסעיף 15 באמנה, המתיר זאת במקרה של "מלחמה או מצב חירום ציבורי המאיים על קיומה של האומה". הודעה על ההקפאה חייבת להישלח למועצת אירופה, ואסור שתהיה לה השפעה על הזכות להליך הוגן או על איסור עינויים.
לאחר המערכה > יוון כמפלט > שמירה יוונית מפני נמלטים נוספים

ב־20 ביולי נשמעו דיווחים על קבוצה של אנשי צבא טורקיים מכוחות ההפיכה שמתכננים לברוח מטורקיה דרך האי סימי, בדרום־מזרח הים האגאי שביוון. דיווחים אלו הכניסו את הצבא היווני לכוננות. השמירה עובתה באזור זה, במיוחד לאור דיווחים שהתקבלו על קבוצת אנשים השטים על סירות מתנפחות מדטקה שבחופי טורקיה, לעבר סימי. הם עקבו אחרי תנועת הסירה, אך זו נשארה במים הטריטוריאליים של טורקיה. נציגות של המשטרה היוונית נשלחה גם היא לסימי כדי לבצע בדיקות באזור. אתונה ציפתה ממשתתפים בניסיון ההפיכה הכושל לבוא ליוון כך שדיווחים אלו נלקחו ברצינות. בנוסף, מטוסי F-16 טורקיים הוזנקו כדי לבדוק דיווחים שכלי שיט של המשמר הטורקי הופיעו במים הטריטוריאליים של יוון בים האגאי. בהמשך היום, משרד הפנים הטורקי דחה טענות לפיהן חיילים מורדים "חטפו" כלי שיט על מנת לברוח ליוון.
לאחר המערכה > ויקיליקס

כתגובה לטיהורים שמבצע הממשל הטורקי, פרסם אתר האינטרנט ויקיליקס מעל 300,000 התכתבויות דואר־אלקטרוני ומעל 500,000 מסמכים, בהם כאלו של מפלגת השלטון. בעקבות זאת, הורתה מועצת התקשורת של טורקיה לחסום את הגישה לאתר במדינה.
באתר ויקיליקס נטען כי לאחר שהכריזו על הפצת המסמכים בטוויטר, תשתיות האתר נפגעו. צוות האתר חזה את הניסיונות העתידיים של הממשל הטורקי לחסום את האתר, ולכן עודד את המשתמשים הטורקים להיערך למצב שכזה ולהשתמש בפתרונות שיעזרו לעקוף את הסינון, כמו TorBrowser ו־uTorrent.
לאחר המערכה > האשמות בעינויים

על פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, עצירים בטורקיה לא קיבלו גישה לייעוץ משפטי, הוכו ועונו ואף לא סופקו להם כמות מזון, מים או טיפול רפואי בכמות ראויה. לפחות עצור אחד ניסה להתאבד. אמנסטי אינטרנשיונל ביקשו מהוועדה האירופית למניעת עינויים לשלוח נציגים שיבדקו את תנאי העצורים. עד המשרת במפקדת המשטרה באנקרה חשף ששוטרים סירבו לספק טיפול רפואי לעציר, ואף ציטט את הרופא שאמר "תן לו למות, נגיד שהוא הגיע אלינו מת". בנוסף, ארדואן האריך את התקופה המרבית של צו־המעצר לחשודים מארבעה ימים ל־30, מהלך שלפי אמנסטי מגדיל את הסיכון לכך שעצורים יעברו עינויים או התעללות בצורות אחרות.
משרד המשפטים הטורקי הכחיש את החשדות, ושר המשפטים בקיר בוזדאג צייץ בחשבון הטוויטר שלו: "לא היו שום עינויים או תקיפות של העצירים", כתגובה להאשמות אמנסטי אינטרנשיונל. "הטענות לעינויים ולתקיפה מופצות על ידי קמפיין דיסאינפורמציה מתוכנן שנוצר על ידי חברי תנועת גולן, והוא שקרי ומעוות".
ניתוח

רויטרס דיווחו ב־15 ביולי שמקור באירופה תיאר את ניסיון ההפיכה כ"מתוזמר היטב", וחזה כי "בהתחשב בהיקף המבצע, קשה לדמיין שהם יפסיקו מבלי שישיגו השתלטות". דיפלומטי אירופאי אחר אמר שהשגריר הטורקי בבירתו היה בהלם ו"לקח את האירוע ברצינות רבה".
ניתוח > סיבות

לפי מייקל רובין, פרשן אמריקאי לענייני המזרח התיכון, ארדואן צריך להאשים עצמו בנוגע לניסיון ההפיכה. מאז שהתחיל להיות נאמן יותר ויותר לסדר־יום אסלמי, ארדואן "פשט מעליו כל חזות של שליט למען כלל הטורקים". לאחר שליבה את הלהבות בגל המחאות בטורקיה ב־2013, הוא הפך את האזורים המיושבים בכורדים בדרום־מזרח טורקיה ל"אזור מלחמה המזכיר את הימים הגרועים ביותר של שנות ה־80". למרות כל זאת, הבעיה הגדולה ביותר, כך לטענתו של רובין, יכולה להיות מדיניות החוץ של ארדואן, אשר הצליח להפוך את הנחת היסוד הטורקית של "אין בעיות עם המדינות השכנות" למצב בו לטורקיה יש בעיות עם כמעט כל מדינה שכנה, והיא אף נהייתה מנוכרת לכמה מדינות ברית וידידות שהיו לה.
כתב המזרח התיכון הבריטי רוברט פיסק הזהיר כי "ארדואן הבין מאוחר מדי את העלות של התפקיד שבחר למען ארצו. זה דבר אחד להצטער בפני פוטין ולהטליא את היחסים עם נתניהו; אבל כאשר אתה כבר לא יכול לסמוך הצבא שלך, ישנם עניינים רציניים יותר שצריך להתרכז בהם". למרות שניסיון ההפיכה הזה נכשל, פיסק מצפה לראות ניסיון נוסף בחודשים או בשנים הקרובות.
הפרופסור הטורקי אקין יונבר תיאר את ניסיון ההפיכה כ"דומה יותר למרד".
ניתוח > מועצת שלום האומה

על־פי הכתבת והתחקירנית הטורקית אזגי בסרן, השם של "המועצה לשלום האומה" (Yurtta Sulh Konseyi) נלקח מהאמירה המפורסמת של אטאטורק: "שלום בבית, שלום בעולם". היא ציינה לאחר מכן ש"ההצהרה של החונטה שנקראה בערוץ הטלוויזיה במהלך ניסיון ההפיכה, עוררה דמיון רב לפנייה המפורסמת של מוסטפא כמאל אטאטורק לצעירים הטורקים. מצד שני, בהתחשב בעובדה שהאזכורים הללו ברורים מדי, ייתכן שהם נכללו בכוונה תחילה על מנת לרמוז על חונטה כמאליסטית ולא על חונטה מכוחותיו של גולן".
ניתוח > תזמון

חוקר האסלאם הגרמני ריינר הרמן טוען שמבצעי ניסיון ההפיכה ניסו למנוע טיהור גדול של שופטים ושל אנשי צבא, טיהור שאכן התחיל ביום שבת, יום אחרי ניסיון ההפיכה. לפי התחקירן העיתונאי הטורקי אחמד שיק, רשימה של בכירים שנועדו לטיהור כבר הוכנה על ידי היועץ המשפטי של איזמיר, אוקאן באטו, ואושרה על ידי הנשיא ארדואן. לפי גרסה זו, מבצעי ניסיון ההפיכה היו צריכים לבצע במהרה את ההפיכה, לפני שהם יסולקו ויעצרו.
ניתוח > נסיבות הכישלון

אחת מהסיבות המרכזיות לכישלון המבצע הייתה חוסר הסדר בהיררכיה הפיקודית במהלך ניסיון ההפיכה. ראש ארגון הביון הלאומי של טורקיה, הקאן פידאן, גילה את התוכנית לביצוע ניסיון ההפיכה, מה שאילץ את ההופכים להוציא אותה לפועל 6 שעות מוקדם מהמתוכנן. אחד מהמארגנים המרכזיים, גנרל סמיח טרזי, נהרג על ידי קצין זוטר בתחילת ההתקפה, אירוע שגרם לדמורליזציה והריסת מבנה הפיקוד בקרב המורדים. שתי תקריות אלו גרמו לכך שניסיון ההפיכה התבצע באופן לא מאורגן. הקצינים בדרגות הגבוהות התנגדו להפיכה, והורו בפומבי לכל האנשים לחזור למחנותיהם. מכיוון שפעלו מחוץ לשרשרת הפיקוד הצבאית, למורדים היו חסרים התיאום והמשאבים לצורך השגת מטרותיהם. החיילים שהמורדים גייסו לא היו מודעים למטרה האמיתית של המשימה, איבדו את המורל במהירות, והעדיפו להיכנע מאשר לירות במפגינים. מפקד הארמייה הראשונה באיסטנבול, גנרל אמיט דנדר, התקשר באופן אישי לארדואן להזהיר אותו מפני ההפיכה, שכנע אותו לעזוב את המלון לפני שמבצעי ניסיון ההפיכה הגיעו אליו, ועזר לו לאבטח את נחיתתו באיסטנבול. ארגון הביון הלאומי גייס למשימה את התותחים נגד מטוסים שהיו לרשותם, תותחים שמבצעי ניסיון ההפיכה לא ידעו על קיומם. התרחשות זו הרתיעה מטוסים וכוחות קומנדו של ההופכים.
גורם לא פחות חשוב בכישלון ההפיכה, כך לפי האסטרטג הצבאי אדוארד לוטוואק, היה חוסר היכולת של המורדים לנטרל את ארדואן או גורמים אחרים בדרגות גבוהות בממשל, על ידי הריגתם או עצירתם. יחידה של כוחות מיוחדים נשלחה באמצעות מסוק להרוג או לתפוס את הנשיא, אך החמיצה הזדמנות זו מכיוון שהוא פונה על ידי צוות האבטחה שלו מספר דקות מוקדם יותר. מרגע שארדואן נחת בנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק שאובטח על ידי תומכיו, כישלון ההפיכה היה ברור. לפי מקור צבאי, מספר מטוסי F-16 הצליחו להתמקד על המטוס של ארדואן בדרכו לאיסטנבול, אך לא ירו. פקיד טורקי בכיר ללוחמה בטרור גילה לאחר מכן שהסיבה לכך הייתה שהטייס במטוסו של ארדואן תיקשר עם הכוחות של המורדים דרך מערכת הרדיו של המטוס, ואמר להם שמדובר בטיסה של חברת התעופה טורקיש איירליינס.
פרשנים נוספים טוענים שניסיון ההפיכה לא הצליח גם בגלל הכישלון של מבצעיו להשתלט על התקשורת, ולעצב באמצעותה את דעת הקהל. בשביל לבצע הפיכות מוצלחות, כך לפי הפרשנים, יש צורך בשליטה על התקשורת. שליטה שכזו מאפשרת לקבוצה קטנה של אנשים להציג מצב לפיו הם בשליטה מלאה, ושהניצחון שלהם בלתי נמנע. כך הם יכולים לשכנע את הציבור, יחד עם חיילים חסרי עמדה ואף כאלו נאמנים, לערוק אליהם, או לפחות לא להתנגד. כוחות המורדים נכשלו בהשגת שליטה על טורקסאט, רשת הכבלים ותקשורת הלוויין המרכזית בטורקיה, ונכשלו בהשגת שליטה על רשתות הטלוויזיה והטלפון במדינה. כישלון זה אפשר לארדואן לבצע את שיחת ה־Facetime שביצע, ולדבר בטלוויזיה.
כוחות התומכים בממשלה שלחו מסרוני מלל לכל אזרחי טורקיה, הקוראים להם להתגייס. תומכי ארדואן רבים יצאו לרחובות להגן על הנשיא שלהם. במידה וההפיכה הייתה מתבצעת בשעה המתוכננת בשעות הלילה, רוב האנשים לא היו ערים והרחובות היו ריקים.
ראו גם

המדינה העמוקה
ההפיכה בזימבבואה
לוי שער

לוי שער
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
שלט הנצחה בקונסרבטוריון העירוני בעפולה
לוי שַׁעַר (10 במרץ 1933 – 3 באוגוסט 2014) היה מוזיקאי ישראלי יליד ברית המועצות, מורה למוזיקה, מעבד ומלחין בזמר העברי, המנהל המייסד של הקונסרבטוריון העירוני למוזיקה בעפולה ומנצח תזמורות נוער. בין השירים הידועים שהלחין: "שי" ו"צל ומי באר".
ביוגרפיה

שער נולד בשנת 1933 בעיר אודסה שבברית המועצות בשם ויליָה שֵר (Виля Михайлович Шер). בגיל צעיר התייתם מהוריו, וגדל בבתי יתומים. סיים את לימודיו בבית הספר למוזיקה של אודסה ולאחר מכן בקונסרבטוריון הממלכתי בלבוב (אנ') בכיתת כלי הנשיפה (קרן יער). משנת 1957 עד 1972 שימש כנגן בתזמורת הפילהרמונית של אודסה.
ב-1972, והוא בן 39, עלה לישראל והתיישב בעפולה. הוא החל ללמד מוזיקה בבית ספר "רמות" שבגבעת המורה. ב-1978 ייסד בעיר את תזמורת הנוער העירונית (כלי נשיפה) ואת הקונסרבטוריון העירוני למוזיקה, שאותו ניהל במשך 21 שנה.
שער הלחין את שירם המפורסם של הפרברים והדודאים (במופעם המשותף "בצמדים וברביעייה") "שי", למילותיה של רחל המשוררת, ואת השיר "צל ומי באר" – לחן שחיבר לבקשת בני אמדורסקי מהדודאים, שלאחר מכן כתב לו יורם טהרלב מילים. גיל אלדמע עיבד את השיר "שי" למקהלה בארבעה קולות. בריאיון לרדיו ב-20 בספטמבר 2015 סיפר יוסי חורי מה"פרברים" כי הוא עומד בקשר עם משפחתו של שער ובכוונת הפרברים לגאול את שיריו ולהוציאם מהשכחה.
עוד מיצירותיו: השיר "אהבי אותי אהבה", "פרחים עם מנגינה: 15 שירים למקהלה, לבתי ספר ולנוער", 2 שירי רחל לקול ולפסנתר. שער גם עיבד שירים ישראליים למקהלה וערך והוציא לאור עיבודים לשירים ישראליים עבור הרכבי חליליות: "השירים שלנו", "החגים שלנו" ו"מוזיקה בלבנו". המייחד עיבודים אלה הוא כתיבת הקולות לחליליות בדו (סופרן וטנור) יחד עם טרנספוזיציה לאלו שבפה (אלט ובאס) על מנת להימנע מהקושי שבלימוד הטרנספוזיציה למתחילים. וכך כל מי שיודע לנגן בחלילית בדו יכול לנגן בכל ארבעת סוגי החליליות.
אף ששיריו זכו לפרסום ניכר, שער עצמו נותר אלמוני מחוץ לעפולה.
בשנות ה-90 פוטר מעבודתו. שער, שהרגיש שלא זכה להכרה ראויה, פרסם בשנת 2000 ספר אוטוביוגרפי ברוסית בשם Чужой ("המנודה"), שבו גולל בכאב את קורותיו בארץ. בערוב ימיו דחה מספר כיבודים שביקשו להעניק לו, בהם אות יקיר העיר עפולה.
שער נפטר בביתו בעפולה ב-2014, בן 81. הוא נטמן בבית העלמין בעיר. הותיר אשה, לינה, ובן המתגורר בשווייץ.
ארכיונו, הכולל יצירות ועיבודים, שמור במרכז למוזיקה של הספרייה הלאומית.
פרסומיו

פרחים עם מנגינה: חמישה עשר שירים למקהלה לבתי הספר ולנוער; עריכה: ברונו ריינהרד, תל אביב: אור-תו, 1980. (תווים)
אהבי אותי אהבה; למילים מאת רון אדלר, תל אביב: אור-תו, 1982. (תווים)
פרסומיו > אוטוביוגרפיה

Леви Шаар, Чужой, Тель-Авив: Кругозор, 2000.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
1 2 3  Леви Шаар (Виля Михайлович Шер), Альманах "МОРИЯ" № 5 (2006 г.)‎ (ברוסית).
↑  עמוד הקונסרבטוריון העירוני - עפולה, באתר משרד החינוך.
↑  על כך ראו: נתן שחר, הנשים במקרא ובזמר העברי: פרשנויות פואטיות ומוזיקליות על נשים במקרא ובזמר, בית מקרא 49, ג (ניסן–סיוון תשס"ד), 102.
↑  עפר גביש, שיר לדרך: טיולים בשירים ובסיפורים, תל אביב: עם עובד, 2004, עמ' 107.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295205505171  ISNI: 0000 0003 8142 1220  LCCN: n80071593  MusicBrainz: 9d1162cb-5b23-48ab-b9bf-cf8d3be505c7  VIAF: 260674779   WorldCat (עם VIAF): 260674779 
]
Helix Kitten

| --- | --- |
 פעילות:  פעולות סייבר התקפיות
 תחום:  אבטחת מידע
 מדינה:  איראן איראן
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 
הליקס קיטן (באנגלית: Helix Kitten; מוכרת גם בשם הקיצור: APT34) היא קבוצת תקיפה איראנית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד ארצות הברית, ישראל וערב הסעודית.
התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות העוסקות בפיתוח ומחקר בתחום תעופה וחלל ופטרוכימיה על מנת לגנוב מידע ולהעבירו אל ממשלת איראן.
מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: Helix ,Pipefish, ו-Oilrig.
הקבוצה, תוקפת את קורבנותיה באמצעות הנדסה חברתית, הפצת נוזקות, שימוש לרעה בפקודות מאקרו וניצול פגיעויות באמצעות Powershell.
היסטוריה

על פי מחקר שנעשה על ידי חברת FireEye, קבוצת התקיפה פועלת משנת 2014 ופועלת בחסות ממשלת איראן.
בחודש אפריל 2019, הודלף אחד מכלי התקיפה של הקבוצה בתוכנת המסרים המידיים, טלגרם.
ראו גם

לוחמת רשת
טרור קיברנטי
האקינג
משחקי מלחמה (אבטחת מידע)
האקטיביזם
Charming Kitten
הערות שוליים

↑  New Targeted Attack in the Middle East by APT34, a Suspected Iranian Threat Group, Using CVE-2017-11882 Exploit « New Targeted Attack in the Middle East by APT34, a Suspected Iranian Threat Group, Using CVE-2017-11882 Exploit | FireEye Inc, web.archive.org, ‏2017-12-10
↑  Iranian Threat Agent OilRig Delivers Digitally Signed Malware, Impersonates University of Oxford, www.clearskysec.com
↑  APT 34 Is an Iran-Linked Hacking Group That Probes Critical Infrastructure | WIRED, web.archive.org, ‏2017-12-10
↑  How companies – and the hackers themselves – could respond to the OilRig leak, CyberScoop, ‏2019-04-18 (באנגלית)
↑   עודד ירון, אפיקומן הסייבר האיראני התגלה בטלגרם, ובישראל מודים על המתנה, באתר הארץ, 22 באפריל 2019
2021 בגרמניה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2020   2019  2018 |  דגל גרמניה | 2021  בגרמניה |  »»»  2022   2023   2024 |
כל ערכי השנים בגרמניה • אירועים בולטים בעולם ב-2021 פורטל גרמניה • לוח שנה של שנת 2021
2021 בגרמניה היא השנה בה מציינת גרמניה 150 שנות לאום.
הנהגה

נשיא: פרנק וולטר שטיינמאייר
קנצלרית: אנגלה מרקל
אירועים בולטים

4 בינואר – הסגר בגין מגפת הקורונה הוארך עד 31 בינואר.
ראו גם

2021
הערות שוליים

↑  גרמניה מאריכה את הסגר עד סוף ינואר, ומטילה מגבלות נוספות: "צעדים דרסטיים", באתר וואלה, 5 בינואר 2021
| שנים בגרמניה גרמניה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-19 | 1800 • 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 גר |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
Mr. Vain

Mr. Vain (בעברית: מר ריקנות) הוא שיר של הרכב הטכנו הגרמני קאלצ'ר ביט. השיר יצא לאור באפריל 1993 כשיר המוביל מתוך האלבום השני של ההרכב, "Serenity". השיר זכה להצלחה עולמית גדולה, והגיע למקום הראשון במדינות אירופאיות רבות, בהן גרמניה ובריטניה. בארצות הברית הגיע השיר למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע

השיר נכתב על ידי סטיבן לוויס, נוזי קצמן, וג'יי סופרים והופק על ידי המפיק טורסטן פנסלאו. "Mr. Vain" היה לסינגל הנמכר ביותר באירופה בשנת 1993.
הסינגל פרץ תחילה בגרמניה ובמהלך הקיץ של 1993 הגיע לראש המצעדים ב-12 מדינות. הוא הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100, והגיע למכירות זהב. טניה אוואנס הבריטית היא הזמרת השרה בשיר, כאשר ג'יי סופרים האמריקאי הוא הראפר בשיר.
הקליפ לשיר בוים על ידי מאט ברודלי.
בנובמבר 1993 יצא טורסטן פנסלאו למסע קידום השיר Mr. Vain בארצות הברית. ביום חזרתו לגרמניה נסע פנסלאו במכוניתו ונהרג בתאונת דרכים.
הערות שוליים

↑  אבי גולדברגר‏, מחוץ לקופסה 06: הקללה שדרדרה את קאלצ'ר ביט לתהום המוזיקה, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 32c51a0d-2876-354b-b6e7-8113eff83745  MusicBrainz work: a6ff81a4-0fb5-3481-89ef-9de3b7aba41e
אגם וולדן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאגר מים 
 מידות
 שטח:  61 אקר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  42°26′18″N 71°20′31″W﻿ / ﻿42.4384°N 71.342°W﻿ / 42.4384; -71.342
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם וולדן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם וולדן(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי אגם וולדן(למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי אגם וולדן
 
אגם וולדן בחורף
אגם וולדן (באנגלית: Walden Pond) הוא מקווה מים בעומק של כ-31 מטר בקונקורד שבמסצ'וסטס שנוצר על ידי נסיגת קרחונים לפני 10,000 - 12,000 שנים.
הסופר, איש הטבע והפילוסוף הנרי דייוויד תורו התגורר לחופי האגם במשך שנתיים החל בקיץ 1845. התרשמויותיו וחוויותיו התפרסמו בספר הנושא את השם "וולדן או החיים ביער", והביאו לעולם את שמעו של המקום.
שמורת אגם וולדן מנוהלת כיום על ידי מדינת מסצ'וסטס ומהווה יעד תיירותי פופולרי בקיץ. באביב ובסתיו נוהגים רבים לטייל בשבילים המקיפים את האגם ולבקר בבקתה של תורו, המכילה חדר אחד.