יחסי הודו–קנדה
היסטוריה

בשנות ה-40 וה-60 של המאה ה-20 התפתחו יחסי קנדה והודו בגלל הקשרים האישיים שהתפתחו בין ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו לבין שני ראשי ממשלה קנדיים שכיהנו באותה תקופה: לואי סן-לורן ולסטר פירסון. באו"ם ובחבר העמים הבריטי, בנושאים מגוונים כמו שביתת הנשק במלחמת קוריאה ומלחמת סיני, נוצרה התכנסות של אינטרסים ומחויבות בין הודו לקנדה. תוכנית הסיוע של קנדה להודו החלה בשנת 1951 וצמחה משמעותית במסגרת תוכנית קולומבו. קנדה סיפקה להודו סיוע במזון, מימון פרויקטים וסיוע טכני. בחמשת העשורים האחרונים הודו הייתה אחת המקבלות הגדולות ביותר של סיוע דו-צדדי קנדי, שהסתכם במעל ל-3.8 מיליארד דולר קנדי. בשנות ה-60, קנדה תמכה בפרויקט תחנת הכוח ההידרו-חשמלית של קונדה באמצעות תוכנית קולומבו.
היחסים בין הודו-קנדה הידרדרו בעקבות ניסוי הגרעין של הודו במאי 1974, כאשר ממשלת קנדה ניתקה את שיתוף הפעולה הגרעיני עם הודו ופקיסטן בשנת 1976, לאחר שהטענות שחומר הביקוע המשמש לבניית המתקן הגרעיני הראשון של הודו הושג מכור המחקר הגרעיני CIRUS שסופק בקנדה. לאחר מכן קנדה החליטה לעסוק בשיתוף פעולה גרעיני רק עם מדינות שחתמו על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ועל האמנה למניעת ניסויים גרעיניים ואשר הנהיגו אמצעי הגנה בהיקף מלא על האנרגיה הגרעינית שלהם, והתוכניות שלהן בפיקוח הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. הודו ופקיסטן הן שתי מדינות אשר שתיהן סירבו בעקביות לחתום על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, והצביעו נגד החלטות העצרת הכללית של האו"ם, שלטענתן מפרות את זכותה הריבונית של מדינתן לבחור אם לחתום על הסכמים כאלה או לא. בתחילת פברואר 1997 שר החוץ ההודי אינדר קומאר גוג'ראל חזר על התנגדותה של הודו לאמנות הללו באומרו כי "הודו תומכת בכל צעד שמטרתו להשמיד נשק גרעיני, אולם הוא סבור כי האמנה במתכונתה הנוכחית אינה מקיפה ואוסרת רק סוגים מסוימים של בדיקות". לפיכך, סירובה הקנדי של קנדה לעסוק בשיתוף פעולה גרעיני עם הודו ופקיסטן, אלא אם כן הם חותמים על האמנה, סיימו את שיתוף הפעולה הגרעיני שלה עם הודו לבינתיים, ופגעו קשה ביחסים בין שתי המדינות.
בשנות ה-90 נוצר סיכוי לשיפור היחסים כשהודו הנהיגה רפורמות ליברליזציה כלכלית משמעותיות. בכך, משכה הודו את תשומת ליבם של ממשלת קנדה והקהילה העסקית. ראש ממשלת קנדה, ז'אן קרטיין, שלח משלחת דיפלומטית להודו בינואר 1996 עם שני שרים ו-300 אנשי עסקים. שר החוץ ההודי, אינדר קומאר גוג'ראל, ערך ביקור רשמי בקנדה בספטמבר 1996. שר החוץ הקנדי, לויד אקסוורתי, ביקר בהודו בינואר 1997, ובמהלך ביקורו חנך את הנציבות העליונה הקנדית בצ'אנדיגאר, בירת מדינות פנג'אב והריאנה. קבוצת העבודה למלחמה בטרור הקנדית-הודית הוקמה גם היא בשנת 1997, ומאגדת כמה מחלקות וסוכנויות של ממשלות קנדה והודו. המושל הכללי לשעבר רומאו לבלן ערך ביקור ממלכתי בהודו במרץ 1998. ראש הממשלה סטיבן הרפר ערך ביקור רשמי בהודו בנובמבר 2009. קרן הודו בקנדה פעילה מאז 2007 בטיפוח התמיכה ביחסים. ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג ביקר בקנדה ביוני 2010 לקראת ועידת G20 בטורונטו.
שנת 2011 זכתה לכינוי "שנת הודו בקנדה", יוזמה משותפת של שתי הממשלות. בחסות זו, ביוני 2011, אירחה לשכת המסחר הודו-קנדה יחד עם ממשלת הודו את ועידת הפזורה האזורית פרבאסי ברטייה דיווה. בכנס זה התארחו למעלה מאלף צירים מהמגזר הממשלתי, העסקי, הרפואי, המדעי והפילנתרופי של הודו וקנדה. אחרי האירוע הזה הוענק פרסי האקדמיה הבינלאומית לקולנוע להודו שהתקיימו בטורונטו ביוני 2011.
קנדה היא ריכוז האוכלוסייה הגדול ביותר של סיקים בעולם אחרי פונג'אב, והדבר מהווה מוקד קבוע למתיחות בינה לבין הודו. הממשלה ההודית הרבתה להאשים את הרשויות בקנדה בנקיטת יד רכה מדי כלפי ארגונים סיקים הפועלים על אדמתה, שלדבריה מקדמים אלימות וטרור נגדה. בספטמבר 2023 טען ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו שיש בידיו "ראיות אמינות" לפיהן סוכנות הביון הודו קשורה לרצח הארדיפ סינג ניג'אר בקנדה, מנהיג סיקי שהוגדר על ידי הודו כטרוריסט עקב תמיכתו בקהלסטן, מדינה סיקית עצמאית בפנג'אב. המשבר בין הצדדים הסלים כאשר הודו הפסיקה זמנית שירותי ויזה לקנדים, וקנדה הודיעה כי תצמצם את מספר הדיפלומטים שלה בהודו.
בינואר 2024 הודיעה קנדה כי תחקור חשדות לניסיונות הודיים להשפיע על הבחירות ב־2019 ו־2021. החקירה נסגרה באפריל 2024 במסקנה כי לא הייתה התערבות שכזו.