stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פתיחה סקוטית
הפתיחה הסקוטית, נוסח ב'

1. ה4, ה5
2.פ-ו3, פ-ג6
3.ד4, ה:ד4
עד כאן כמו בנוסח הקודם, אולם כאן מותר הלבן על החזרת הרגלי ומפתח את הרץ.
4.ר-ג4, ר-ג5
5. ג3!
5. ... ד:ג3
6.פ:ג3
אפשרות אחרת : 6.ר:ו7 +, מ: וד ; 7. מה-ד5+ והלבן מחזיר לעצמו את הכלי.
6. ... ד6
7. מה-ב-3, מה-ד7
המלכה השחורה נחלצת להגנת הרגלי ו7.
8. פ-ד5, פ (ז)-ה7
אם ינוע השחור 8. ... פ-א5, אזי 9. מה-ג3. איום על הפרש א5 ועל הרגלי ז7:
9. מה-ג3, 0-0
10. 0-0, פ:ד5
11.ה:ד5, פ-ה5
מצב העמדות שקול.
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
פריץ אלברט ליפמן

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1899 קניגסברג, פרוסיה 
 פטירה:  24 ביולי 1986 (בגיל 87) פוקיפסי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה 
 מקום מגורים:  גרמניה, אמריקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קניגסברג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת מינכן  Collegium Fridericianum 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת רוקפלר 
 תלמידי דוקטורט:  Herman Kalckar 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1953)  חבר זר של החברה המלכותית (3 במאי 1962)  המדליה הלאומית למדעים (1966)  פרס הומבולדט  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  עמית אלכסנדר פון הומבולדט 
 
פריץ אלברט ליפמן (בגרמנית: Fritz Albert Lipmann‏; 12 ביוני 1899 – 24 ביולי 1986) היה ביוכימאי אמריקאי יהודי יליד גרמניה, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1953 על גילוי הקואנזים A.
קורות חיים

ליפמן נולד בשנת 1899 בקניגסברג, פרוסיה המזרחית, בן ללאופולד וגרטרוד. בשנת 1924 קיבל תואר דוקטור לרפואה (MD) מאוניברסיטת ברלין, לאחר שלמד אף בקניגסברג ובמינכן. בתקופת לימודיו נשבה בקסמי הכימיה והביוכימיה. לאחר תום לימודי הרפואה, שהה בתקופת מחקר באמסטרדם וחזר לגרמניה להמשך לימודי כימיה. הוא השלים תואר שלישי בכימיה בברלין בשנת 1927. לאחר מכן חקר יחד עם אוטו מאירהוף בהיידלברג.
בשנת 1930 חזר ליפמן למכון הקיסר וילהלם (לימים, מכון מקס פלאנק) ומשם עזב בשנת 1932 לקופנהגן. בשנת 1939 קיבל משרת מחקר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קורנל בניו יורק ובשנת 1941 עבר לבית החולים הכללי מסצ'וסטס, שם הוביל קבוצת מחקר בביוכימיה. בשנת 1949 מונה לפרופסור בכימיה ביולוגית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. שנה מאוחר יותר, ב-1950, נבחר כחבר לאקדמיה הלאומית למדעים. בשנת 1957 הפך לפרופסור במכון רוקפלר בניו יורק, וב-1970 הוא הפך לפרופסור אמריטוס ברוקפלר. ב-1966 קיבל את המדליה הלאומית למדעים.
מחקריו

במחקריו המוקדמים, בשנות ה-30, מצא את סרין כאחת מחומצות האמינו שיכולות לעבור זרחון, תהליך שיש לו חשיבות רבה בתהליכים ביולוגיים ורק שנים אחרי עבודותיו אלה נמצאה חשיבותו במחקרים שהובילו לקבלת כמה פרסי נובל. מאוחר יותר, חקר את המטבוליזם של תאי פיברובלסט, תאים ברקמת החיבור שיוצרים את המטריצה החוץ-תאית. מחקרים אלה הובילו אותו לחקר של אפקט פסטר, אפקט בו בהיעדר חמצן יש פירוק חלקי בלבד של גלוקוז באמצעות תסיסה והאנרגיה המופחתת שמתקבלת יוצרת צורך מוגבר בגלוקוז. הוא חקר את התופעה ומצא שהאפקט מתרחש בשלב בו יש הפרדה בין תסיסה לנשימה תאית, תהליך שקשור לחומצה פירובית. בשנת 1941, הציע ליפמן כי ATP יכולה לשמש כמולקולה עתירת-אנרגיה וכך כנשאית את האנרגיה שנוצרת מפירוק סוכר, ממצא שנמצא בהמשך כנכון.
הם מצאו שתהליך החמצון של חומצה פירובית, שהוא אחד מתוצרי הפירוק של גלוקוז, תלוי בזרחה אי-אורגנית. בהמשך מחקר נוסף על התהליך הוביל למסקנה שהתהליך אכן תלוי בנוכחות של זרחה. המשך המחקר של ליפמן הראה שאת הזרחה האי-אורגנית ניתן להחליף ב-ATP. ממצא נוסף של קבוצתו, שהוביל לקבלת פרס נובל שלו, הראה את החשיבות של הקואנזים A‏ (CoA) בתהליך. בהמשך אף מצאו את המבנה הכימי של המולקולה. המולקולה אצטיל קואנזים A אף היא התגלתה על ידי קבוצתו של ליפמן. לשני אלה חשיבות גדולה במטבוליזם של סוכר ופירוקו במסגרת ההכנה למעגל קרבס. נוסף על כך, הוא הראה שיש מודיפיקציות על התהליך שהיה ידוע של מעגל קרבס.
פרס המוזיקה האמריקאית לשיתוף הפעולה של השנה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרס המוזיקה האמריקאית
 תקופת הפרס:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ג'סטין ביבר (3)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ג'סטין ביבר (4)
 www.theamas.com
פרס המוזיקה האמריקאית לשיתוף הפעולה של השנה מוענק מאז שנת 2015.
שיאני מועמדויות

| --- | --- |
 6 מועמדויות ג'סטין ביבר 3 מועמדויות דרייק:  2 מועמדויות קארדי בי  הצ'יינסמוקרס  ברונו מארס  קמילה קביו  קנדריק לאמאר  ליידי גאגא  מייגן די סטליון  ריהאנה  ליל נאז X
הערות שוליים

↑  "American Music Awards 2015: Full Winners List". Variety. 22 בנובמבר 2015. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McIntyre, Hugh (20 בנובמבר 2016). "American Music Awards 2016: Full List of Winners". Forbes. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Are All the Winners From the 2017 AMAs". Billboard. 19 בנובמבר 2017. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Are All the Winners From the 2018 AMAs". Billboard. 9 באוקטובר 2018. נבדק ב-10 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aniftos, Rania (24 באוקטובר 2019). "Post Malone, Ariana Grande & Billie Eilish Lead 2019 American Music Awards Nominations: See Full List". Billboard. אורכב מ-המקור ב-24 באוקטובר 2019. נבדק ב-24 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Music Awards 2020: Full list of nominations". ABC News. 26 באוקטובר 2020. נבדק ב-26 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
פתיחה נדירה

פתיחה נדירה היא פתיחת אב בשחמט הכוללת פתיחות נדירות ולא פופולריות שאינן מהוות יתרון ללבן.
דוגמאות לפתיחה נדירה

1. א3 - פתיחת אנדרסן
1. פ-א3 - פתיחת דורקין.
1. א4 - פתיחת וור.
1. ב4 - פתיחת סוקולסקי או פתיחה פולנית.
1. ג3 - פתיחת סארגוסה.
1. פ-ג3 - פתיחת דאנסט.
1. ד3 - פתיחת מיזס.
1. ה3 - פתיחת ואנ'ט קרויג'ס.
1. ו3 - פתיחת בארנס.
1. ז4 - התקפת גרוב.
1. ח3 - פתיחת קלמנץ.
1. פ-ח3 - פתיחת אמוניה.
1. ח4 - פתיחה סמוראית.
ראו גם

תורת הפתיחות בשחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט
לקריאה נוספת

אריק שילר (אנ'), פתיחות שחמט לא-אורתודוקסיות, הוצאת קרדוזה, 2003.
ג'ואל בנימין (אנ'), אריק שילר (אנ'), פתיחות לא אורתודוקסיות, הוצאת מקמילן (אנ'), 1987.
ערפד ענק

| ערפד ענק> תקופה |
| --- | --- |
פליסטוקן – הולוקן כ-11,000–300 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: זיזפיים
תת־משפחה:: ערפדים
סוג:: ערפד
מין:: ערפד ענק
שם מדעי
 Desmodus draculae

ערפד ענק או ערפד דרקולה (שם מדעי: Desmodus draculae) הוא מין של עטלף בסוג ערפד אליו משתייך גם הערפד המצוי. הערפד הענק השתייך לתת-משפחת הערפדים ונכחד, ככל הנראה, לפני 300 שנה.
הערפד הענק היה גדול במיוחד יחסית לבני משפחת הזיזפיים: משקלו היה כ-60 גרם ומוטת כנפיו כ-50 ס"מ. הוא ניזון ככל הנראה מדם של יונקים גדולים כגון עצלן ענק, סוסיים ומכרסמים גדולים דמויי קפיברה.
הערפד הענק היה נפוץ באמריקה הדרומית ממקסיקו ועד ארגנטינה, אך בעיקר בברזיל וונצואלה. הוא היה נפוץ באזורים טרופיים וסובטרופיים והתגורר ביערות גשם. הוא השתכן בחללים, במערות ובעצים והיה פעיל בלילה. הוא חי בתקופות הפליסטוקן, כ-11,000 שנה לפני זמננו ועד לתקופת ההולוקן, ונכחד ככל הנראה לפני 300 שנה. המאובנים שנמצאו כוללים גולגולת, שן מסוג ניב, מספר עצמות גפיים וחוליות. הוא תואר והוגדר מדעית ב-1988.
פרס טוביאס

| --- | --- |

 תיאור:  מחקר בהמטולוגיה
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 הגוף המעניק:  האקדמיה השוודית המלכותית למדעים
 תקופת הפרס:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 נקרא על שם:  קרן טוביאס
 tobiasstiftelsen.com
פרס טוביאס (בשוודית: Tobias Priset) היה פרס עבור מחקר לטיפול בהפרעות המטולוגיות, שנוסד על ידי קרן טוביאס בשנת 2008. הפרס הורכב מבונוס אישי של 100,000 קרונה שוודית (כ־11,000 דולר ארצות הברית) ומענק מחקר של 2 מיליון קרונה שוודית (כ־220,000 דולר ארצות הברית) בשנה לחמש שנים. מטרתו העיקרית היה לתת לזוכה הפרס את האמצעים לבצע מחקר ברמה גבוהה הנוגע לבעיות בעלות חשיבות לטיפול בתאים בהפרעות המטולוגיות (מחלות של מערכת הדם). הפרס האחרון הוענק בשנת 2016. זוכי הפרס נבחרו על ידי האקדמיה השוודית המלכותית למדעים.
קרן טוביאס נוסדה בשנת 1992 במטרה "לתמוך בהקמת רישום מח עצם / תאי גזע שוודיים ולתמוך במחקר הנוגע למחלות שניתן לטפל בהן באמצעות השתלת תאי גזע / עצם". הקרן העניקה מענקי מחקר והקימה מאגר תורמי מח עצם / תאי גזע של 135,000 תורמים. בשנת 2001 העניקה קרן טוביאס מימון למשרת פרופסור למשך 15 שנים בחקר תאי גזע לפרופסור יונאס פריסן, ממכון קרולינסקה. מאז הקמתה ועד שנת 2007, קרן טוביאס העניקה 102 מענקים קטנים ליותר מ־51 חוקרים.
זוכי הפרס

2008 - פרופ' קטרינה לה בלאן, בית החולים האוניברסיטאי בקרולינסקה
2009 - פרופ' סטפן קרלסון, אוניברסיטת לונד
2011 - פרופ' האנס-גוסטף לונגגרן, מכון קרולינסקה
2014 - פרופ' סטן אייריק ג'ייקובסן, מכון קרולינסקה
2016 - עוזר פרופ' דייוויד ברידר, אוניברסיטת לונד.
הערות שוליים

↑  The Tobias Foundation: Twenty Seven Years of Building Hope, tobiasstiftelsen.com, November 2019.
פרס טד לינדזי

| --- | --- |
פרס טד לינדזי
 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1971
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 שמות קודמים:  פרס לסטר פירסון
 זוכה:  קונור מקדייוויד
 הכי הרבה זכיות:  ויין גרצקי (5)
 
פרס טד לינדזי (באנגלית: The Ted Lindsay Award), לשעבר פרס לסטר פירסון, הוא פרס המוענק מדי שנה, מאז 1971, לשחקן המצטיין של העונה הרגילה בליגת ה-NHL על פי בחירת השחקנים החברים באיגוד שחקני ה-NHL. הוא נחשב כמשלים לגביע הארט הוותיק והיוקרתי ממנו, גביע ה-MVP שאת הזוכה בו בוחר איגוד כתבי ההוקי קרח.
הפרס קרוי על שם טד לינדזי, מכוכבי דטרויט רד וינגס בשנות ה-50, שהוביל באותן שנים את הניסיונות הראשונים להתאגדות מקצועית של השחקנים. בשל פעילותו סולק מקבוצתו והועבר לשיקגו בלאק הוקס. פעילותו הניחה את היסוד להקמת איגוד השחקנים ב-1967.
עד אפריל 2010 נקרא הפרס פרס לסטר פירסון, על שם לסטר פירסון שהיה ראש ממשלת קנדה וחתן פרס נובל לשלום, ובצעירותו היה שחקן ומאמן הוקי קרח מצטיין.
פרנסיס גריינג'ר

פרנסיס גריינג'ר (באנגלית: Francis Granger;‏ 1 בדצמבר 1792 – 31 באוגוסט 1868) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. ב־1836 הוא היה מועמד המפלגה הוויגית לתפקיד סגן הנשיא בבחירות לנשיאות של 1836, והיחידי אי פעם שהפסיד בהצבעה לתפקיד זה שנערכה בסנאט.
ראשית חייו

פרנסיס גריינג'ר נולד בסאפילד, קונטיקט למשפחה שבלטה בתחום הפוליטי. אביו, גדעון גריינג'ר, היה חבר בית הנבחרים של קונטיקט, ולאחר מכן מונה על ידי הנשיא תומאס ג'פרסון כמנהל הכללי של הדואר, ובתפקיד זה הוא היה האדם שכיהן בו במשך תקופת הכהונה הארוכה אי פעם. אמו הייתה מיינדוול לבית פיז. בן דודו, איימוס פלפס גריינג'ר, כיהן גם הוא שתי תקופות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ב־1811 סיים גריינג'ר לימודים קלאסיים בקולג' ייל. ב־1814 הוא עבר עם אביו לקנאינדייגואה שבמדינת ניו יורק, שם הוא למד משפטים וב־1816 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע.
ראשית הקריירה הפוליטית

גריינג'ר החל את הקריירה הפוליטית שלו כחבר באספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1826–1828 ובשנים 1830–1832. הוא התמודד ללא הצלחה בבחירת למשרת סגן מושל ניו יורק ב־1828 ובבחירות למשרת מושל ניו יורק ב־1830 וב־1832 מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית (מתנגדי אנדרו ג'קסון).
בפוליטיקה הארצית

ב־1834 נבחר גריינג'ר לבית הנבחרים של ארצות הברית ושירת בו בשנים 1835–1837.
ב־1836 לא עלה בידה של המפלגה הוויגית להסכים על מועמד מטעמה לנשיאות. גריינג'ר היה מועמד אזורי מטעמה לתפקיד סגן הנשיא במדינות הצפון ובמדינות הגבול כשותפו למירוץ של ויליאם הנרי הריסון, אם כי במסצ'וסטס הוא התמודד כשותפו למרוץ של דניאל ובסטר. אף על פי שמועמד הדמוקרטים מרטין ואן ביורן הבטיח לעצמו מספיק קולות בחבר האלקטורים כדי להיבחר לנשיאות, 23 האלקטורים של וירג'יניה סירבו להצביע לשותפו למרוץ ריצ'רד ג'ונסון, שכתוצאה מכך חסר לו קול אחד בלבד כדי להיבחר. כתוצאה מכך התפצלו הקולות בין ג'ונסון, גריינג'ר, ג'ון טיילר ויליאם סמית', שאף אחד מהם לא השיג את הרוב הנדרש. עקב כך הועברה ההצבעה על בחירת סגן הנשיא לסנאט שייבחר בין שני המועמדים שזכו למרבית הקולות, ג'ונסון וגריינג'ר, זאת על פי התיקון ה-12 לחוקת ארצות הברית, והייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה של ארצות הברית שאירע מקרה כזה. בשל העובדה שהסנאט היה מורכב אז מ־35 דמוקרטים ו־17 ויגים, סיכוייו של גריינג'ר להיבחר אפסו והוא הובס בהצבעה כאשר זכה בה ב־16 קולות מול 33 הקולות שהצביעו עבור ג'ונסון.
בבחירות הכלליות של אותה שנה התמודד גריינג'ר כמועמד לבית הנבחרים אך גם פה הוא לא נחל הצלחה. שנתיים לאחר מכן עלה בידו להיבחר והוא כיהן שוב בבית הנבחרים בשנים 1839–1841.
ב־1841 מונה גריינג'ר לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בקבינט של הנשיא ויליאם הנרי הריסון ובתפקיד זה הוא כיהן ממרץ ועד ספטמבר אותה שנה. הוא התפטר מתפקידו יחד עם כל חברי הקבינט הוויגים של הנשיא החדש לאחר מותו הפתאומי של הריסון, ג'ון טיילר, בהוראתו של מנהיג המפלגה הנרי קליי. לאחר מכן הוא נבחר בבחירות ביניים לבית הנבחרים במקומו של ג'ון גרייג שהתפטר. הוא כיהן בבית הנבחרים ממרץ 1841 ועד מרץ 1843 ובבחירות של 1842 לא הוצגה מועמדותו לבחירה מחדש.
לאחר פרישתו

כתומך של פשרת 1850, הוביל גריינג'ר את תומכיו של הנשיא מילרד פילמור, קבוצה שנודעה בכינוי "הוויגים הכסופים אפורים", זאת בשל שערו הכסוף של גריינג'ר. סיעה זו המשיכה להתעמת עם מתנגדי הפשרה בראשותו של ויליאם סיוארד עד לקריסתה של המפלגה הוויגית ב־1855.
כיושב ראש הוועדה המנהלת הלאומית של המפלגה הוויגית בשנים 1856–1860, הצטרף גריינג'ר לקריאה להקמתה של מפלגת האיחוד החוקתי (Constitutional Union Party) שהתקיימה במאי 1860. לאחר מכן הוא השתתף בוועידת השלום שהתקיימה בוושינגטון די. סי. ב־1861 במטרה לנסות למנוע את פריצתה של מלחמת האזרחים.
חיים אישיים

גריינג'ר נשא לאישה את קורנליה ואן רנסלר, נכדתו של בריגדיר גנרל רוברט ואן רנסלר(אנ'), שהיה חבר בקונגרס הפרובינציאלי של מדינת ניו יורק במהלך המהפכה האמריקאית ובהמשך חבר האספה המדינתית של ניו יורק. הבית בו התגוררו בני הזוג גריינג'ר בקנאינדייגואה בשנים 1817 –1827 ידוע כיום בשם "בית פרנסיס גריינג'ר" (Francis Granger House) וב־1984 הוא נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים לבני הזוג נולדו בת, בן ובת שנייה שנפטרה בלידתה יחד עם אמה ב־1823. בתו, אדל גריינג'ר נישאה לג'ון אליוט תאייר. לאחר מותו היא נישאה מחדש לרוברט צ'ארלס וינתרופ, סנאטור וחבר בית הנבחרים שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים. בנם, גדעון גריינג'ר השני, נישא לאייספין פירסון, בתו של חבר בית הנבחרים אייזק פירסון.
פרנסיס גריינג'ר נפטר בקנאינדייגואה ב־31 באוגוסט 1868 ונטמן בבית הקברות וודלאון המקומי.
פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  משרד הרווחה והביטחון החברתי 
 נקרא על שם:  מיכאל חזני 
 
פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה, על שמו של שר הסעד מיכאל חזני, אשר נפטר בשנת 1975 במהלך כהונתו, ניתן מדי שנה ליחיד או לצוות אשר הצטיינו בעבודתם, ופעלו ללא לאות לשיפור השירותים החברתיים על ידי יזמות, חדשנות, למידה, התנסות ותעוד.
הפרס הוא ביטוי להכרת משרד הרווחה והשירותים החברתיים בצורך המתמיד ללמוד וליזום תוך כדי עבודה, להמציא ולפתח פתרונות חדשנים ויצירתיים ולפעול למען שיפור מתמיד של שירותי הרווחה בישראל.
ועדת הבחירה כוללת נציגים של משרד הרווחה, המחלקות לשירותים חברתיים, המגזר השלישי ומשרדי ממשלה נוספים. בכל שנה מתמקדים בנושא אחר.
הפרסים שניתנו בשנים האחרונות

בשנת 2016 ניתן הפרס בגין פעולות המבוקשות להקל על מצוקות של אזרחים ותיקים או לקדם את זכויותיהם ומעמדם החברתי.[דרושה הבהרה]
בשנת 2015 יוחד הפרס לפעולות המקלות על מצוקות של אנשים ומשפחות על ידי שילובם בתעסוקה וקידום יכולותיהם התעסוקתיות. ועדת הפרס בראשות ניצה (קלינר) קסיר, מנהלת יחידת שוק העבודה ומנהלת יחידת מדיניות רווחה, בנק ישראל, בחרה בשלושה זוכים: הגב' מיכל עוזרי, רכזת תעסוקה והכשרה בקהילה, מנהל השירותים החברתיים - אגף מזרח, עיריית תל אביב יפו; צוות התוכנית להכשרת נשים לתעסוקה, המחלקה לשירותים חברתיים, מועצה מקומית מזכרת בתיה; וצוות התוכנית 'תעסוקה לרווחה' של עמותת 'בעצמי'.
בשנת 2014 יוחד הפרס לעוסקים בתחום העוני. ועדת הפרס בראשות פרופ' מיכל קרומר-נבו בחרה בשלושה זוכים: צוות פרויקט "מעגל החיים" מאגף הרווחה בעיריית באר שבע, צוות הפרויקט למניעת ניתוקי מים של מרכז ה"עוצמה" במגדל העמק, וצוות התוכנית האסטרטגית לצמצום העוני בירושלים.
הערות שוליים

↑  תקנון פרס חזני לשנת 2015, באתר משרד הרווחה
↑  משרד הרווחה, זוכי פרס חזני לשנת 2015, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ‏21 במאי 2017
↑  דוברות משרד הרווחה, חולק פרס חזני לשנת 2014, באתר "jokopost.com", ‏22 באוקטובר 2014
פרס המוזיקה האמריקאית לסינגל של השנה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרס המוזיקה האמריקאית
 תקופת הפרס:  2013–2015 (כשנתיים)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  פארל ויליאמס (2)
 www.theamas.com
פרס המוזיקה האמריקאית לסינגל של השנה הוא פרס שהוענק בין השנים 2013–2015. בשנת 2016 פוצלה הקטגוריה לז'אנרים שונים.
זוכים ומועמדים

| שנות ה-2010> שנה | שנות ה-2010> אמן | שנות ה-2010> סינגל | שנות ה-2010> מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פלורידה ג'ורג'יה ליין (בהשתתפות נלי) | "Cruise" |  |
| 2013 | מאקלמור וראיין לואיס (בהשתתפות ואנז) | "Thrift Shop" |  |
| 2013 | רובין ת'יק (בהשתתפות פארל ויליאמס ו-T.I.) | "Blurred Lines" |  |
| 2014 | קייטי פרי (בהשתתפות ג'וסי ג'יי) | "Dark Horse" |  |
| 2014 | איגי אזליה (בהשתתפות צ'ארלי XCX) | "Fancy" |  |
| 2014 | ג'ון לג'נד | "All of Me" |  |
| 2014 | מג'יק! | "Rude" |  |
| 2014 | פארל ויליאמס | "Happy" |  |
| 2015 | טיילור סוויפט | "Blank Space" |  |
| 2015 | ויז קאליפה (בהשתתפות צ'ארלי פות') | "See You Again" |  |
| 2015 | מארק רונסון (בהשתתפות ברונו מארס) | "Uptown Funk" |  |
| 2015 | אד שירן | "Thinking Out Loud" |  |
| 2015 | דה ויקנד | "Can't Feel My Face" |  |
הערות שוליים

↑  "American Music Awards 2013: List of AMA winners in full". The Independent. 25 בנובמבר 2013. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Music Awards 2014: The Complete Winners List". The Hollywood Reporter. 23 בנובמבר 2014. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Music Awards 2015: Full Winners List". Variety. 22 בנובמבר 2015. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
פרומתיום

.
פרומתיום (באנגלית: Promethium) הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Pm ומספרו האטומי 61. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים.
מקור השם

נקרא על שם פרומתאוס, הענק שעל-פי המיתולוגיה היוונית הביא את האש לבני האדם.
תכונות

פרומתיום קיים בשתי צורות אלטרופיות ומלחיו פולטים אור בחשכה בעקבות דעיכה רדיואקטיבית. נוסף על כך, אין לפרומתיום איזוטופים יציבים.
שימושים

שימושי הפרומתיום:
מקור לקרינת בטא.
מקור אור (כאשר זרחן סופג את קרינת הבטא ומפיק אור).
ל-147Pm יישומים בתאים פוטואלקטריים.
בעתיד יוכל לשמש כמקור נייד לקרני רנטגן, וכמקור אנרגיה וחום בחלל.
היסטוריה

ב-1902 נחזה קיומו של פרומתיום על ידי בוהסלב בראונר (Bohuslav Brauner) וב-1914 אושר על ידי הנרי מוזלי (Henry Moseley). במשך השנים טענו מספר קבוצות שהצליחו להפיק פרומתיום, אך טענות אלו לא אושרו בעקבות הקושי בהפרדתו מיסודות אחרים. 

קיומו של פרומתיום הוכח סופית ב-1945 כאשר מרינסקי (Jacob A. Marinsky), גלנדנין (Lawrence E. Glendenin) וצ'ארלס קורייל (Charles D. Coryell) הפיקו אותו בזמן אנליזת תוצרי לוואי של דעיכת אורניום. צוות המחקר היה עסוק מדי במחקר צבאי בזמן מלחמת העולם השנייה ולכן לא דיווח על הממצא עד 1947.
כיום מופק פרומתיום מתוצרי לוואי של דעיכת אורניום. כמו כן, ניתן להפיקו על ידי הפצצת 146Nd בנייטרונים. בתהליך זה הופך 146Nd ל-147Nd ומתפרק התפרקות בטא ל-147Pm (בעל זמן מחצית חיים של 11 ימים).
צורה בטבע

פרומתיום לא מופיע באופן טבעי על כדור הארץ, אך הספקטרום שלו נצפה במספר כוכבים.
אמצעי זהירות

פרומתיום מצריך טיפול זהיר, מכיוון שהוא חומר רדיואקטיבי ובזמן התפרקות בטא עלול לפלוט קרני רנטגן.
פתיחה לחג הפסחא הרוסי (רימסקי קורסקוב)

ניקולאי רימסקי-קורסקוב, מלחין היצירה.
פתיחה לחג הפסחא הרוסי (ברוסית: Светлый праздник), אופ. 36, היא יצירה שנכתבה על ידי המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי-קורסקוב בין אוגוסט 1887 לאפריל 1888. היצירה הוקדשה לזכרם של מודסט מוסורגסקי ואלכסנדר בורודין, שני חברי החמישה. זוהי האחרונה מבין מה שרבים מכנים את כשלושת היצירות התזמורתיות הטובות ביותר שלו. קדמו ליצירה זו להן קפריצ'יו ספרדי ושחרזאדה. הבכורה התקיימה בקונצרט סימפוני רוסי בסנקט פטרבורג ב-15 בדצמבר 1888.
רקע

הלחנים בפתיחה הם ברובם מהליטורגיה הרוסית-אורתודוקסית, המבוססת על אוסף של מזמורים ליטורגיים רוסים-אורתודוקסיים ישנים הנקראים Obikhod.
רימסקי-קורסקוב אמר באוטוביוגרפיה שלו שהוא להוט לשחזר את "הצד האגדי והאלילי של החג, המעבר מהערב הקודר והמסתורי של עצב לשמחה דתית-פאגנית חסרת מעצורים בבוקר יום ראשון של חג הפסחא".
רימסקי-קורסקוב תמיד התעניין בנושאים ליטורגיים במוזיקה, למרות שהוא עצמו לא היה מאמין.
המוזיקולוג האמריקני מילוש ולימירוביץ' מסביר, "ה-Obikhod היה כמו ה- Liber usualis של הרוסים. ב-1848 הוא הפך להיות חובה עבור כל הכנסיות ברוסיה." כך נקשר ה-Obikhod ללאומניות ברוסיה. המנגינות שבחר רימסקי-קורסקוב מה-Obikhod יישאו משקל לאומני ודתי מסוים, והרוסים יכירו אותם לחלוטין. היצירה פנתה גם לרגשות הרוסים בגלל הביטוי שלה לחג הפסחא, נקודת השיא של השנה.
פרופסור רוברט גרינברג מתאר את הפתיחה לחג הפסחא הרוסי כ"סיפור עלילתי של יום פסחא רוסי מבוקר ועד רדת החשכה". ברוסית, חג הפסחא מכונה "החג הבהיר".
תזמור

הפתיחה מנוגנת לתזמורת רומנטית בגודל של אותה תקופה, המורכב מ-3 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים, 2 בסונים, 4 קרנות יער שתי חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, גלוקנשפיל, משולש, מצלתיים, מערכת תופים, גונג, נבל וכלי קשת.
מבנה

היצירה היא בעיקר בצורת אלגרו סואנטה, עם הקדמה ארוכה בהתחלה. לאורך כל היצירה, ישנם מספר קטעי סולו בולטים, הכוללים כינור, צ'לו, טרומבון, קלרינט וחליל.
קטע הפתיחה כתוב במקצב שתי חמישיות, והיא אחת היצירות היותר מפורסמות לתזמורת בנגינה במקצב חמישיות. החלק האחרון של היצירה כולל מקצב של 2 חלקי אחד, תוך שימוש מדי פעם במקצב 3 חלקי 1, והיא אחת היצירות התזמורתיות המעטות שבהן משתמשים באחת מחתימות הזמן הללו.
היצירה אורכת כ-14 דקות.
הערות שוליים

↑  מידע על היצירה
↑  מידע נוסף על היצירה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576676205171  BnF: cb139179235 (data)  LCCN: n81048114  MusicBrainz work: 840155b0-c12d-365c-bd5f-029136aa816e  VIAF: 184128868   WorldCat (עם VIAF): 184128868 
פתיחה לחג הפסחא הרוסי, היצירה המלאה בביצוע התזמורת הלאומית הצ'כית.
פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הראפ/היפ-הופ האהוב ביותר

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 תקופת הפרס:  2016–הווה (כ־8 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  קארדי בי (3)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  קארדי בי • דרייק • פוסט מאלון (3)
 www.theamas.com
פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הראפ/היפ הופ האהוב ביותר הוא פרס המוענק מאז שנת 2016. שלושה שירים מועמדים לפרס לשנה. קארדי בי הפכה לאמן הראשון שזכה בפרס פעמיים.
שיאני זכיות ומועמדויות > מספר זכיות

3 זכיות: קארדי בי
2 זכיות: דרייק
שיאני זכיות ומועמדויות > מספר מועמדויות

3 מועמדויות: דרייק, קארדי בי, פוסט מאלון
2 מועמדויות: ליל נאז X, רודי ריץ', ג'ק הארלו
הערות שוליים

↑  McIntyre, Hugh (20 בנובמבר 2016). "American Music Awards 2016: Full List of Winners". Forbes. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Are All the Winners From the 2017 AMAs". Billboard. 19 בנובמבר 2017. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nordyke, Kimberly (9 באוקטובר 2018). "American Music Awards: Taylor Swift Wins Artist of the Year, Sets New Record". The Hollywood Reporter. נבדק ב-9 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aniftos, Rania (24 באוקטובר 2019). "Post Malone, Ariana Grande & Billie Eilish Lead 2019 American Music Awards Nominations: See Full List". Billboard. אורכב מ-המקור ב-24 באוקטובר 2019. נבדק ב-24 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Music Awards 2020: Full list of nominations". Good Morning America. 26 באוקטובר 2020. נבדק ב-26 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Good Morning America, American Music Awards 2021: Complete list of nominations, Good Morning America (באנגלית)