ניו יורק ניקס
היסטוריה > 1985–2000: עידן פטריק יואינג

אחרי עונת 1984/1985 החלשה התמודדו הניקס על בחירת דראפט גבוהה בדראפט 1985. הניקס זכו בבחירה הראשונה בדראפט. הם בחרו בסנטר פטריק יואינג מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, שבעתיד יהפוך לכוכב הקבוצה ויזכה במקום בהיכל התהילה. בשנתו הראשונה של יואינג בליגה הוא הוביל את שחקני השנה הראשונה בנקודות (20 בממוצע) וריבאונדים (9 בממוצע). בסיומה של העונה הוא זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA. הקבוצה, לעומת יואינג, לא הצליחה והשיגה מאזן לא טוב של 23–59, ובעונה הבאה 24–58.
בעונת 1987/1988 הניקס השתפרו כשמינו את ריק פיטינו לעמדת המאמן ובחרו את מארק ג'קסון במקום ה-18 בדראפט. יואינג המשיך להפגין יכולת טובה, והניקס סיימו את העונה עם מאזן 38–44 ועלייה לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הפסידו לבוסטון סלטיקס.
בעונה הבאה הניקס הצליחו הרבה יותר, כשבתחילת העונה הם העבירו את ביל קארטרייט לשיקגו בולס בתמורה לפאוור פורוורד צ'ארלס אוקלי. הניקס השיגו מאזן 30–52, וזכו לראשונה מזה 20 שנה בערך באליפות הבית האטלנטי. בסיבוב הראשון הם הדיחו את פילדלפיה 76', ובחצי גמר המזרח הפסידו לשיקגו בולס.
לקראת עונת 1989/1990 חלו מספר שינויים בניקס. המאמן פיטינו עזב ובמקומו מונה סטו ג'קסון. הניקס השיגו מאזן 37–45 בסיום העונה ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם ניצחו את הסלטיקס 2–3, אחרי שהפסידו בשני המשחקים הראשונים וניצחו את שלושת הבאים. בחצי הגמר המזרח הם הפסידו לדטרויט פיסטונס, שהשיגה את האליפות באותה עונה. בעונת 1990/1991 הוחלף ג'קסון ובמקומו מונה לתפקיד המאמן ג'ון מקלאוד. הניקס השיגו מאזן 39–43, והודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף בידי שיקגו בולס שזכו באליפות.
לפני עונת 1991/1992 הניקס מינו את פט ריילי לעמדת המאמן הראשי. ריילי, שאימן את לוס אנג'לס לייקרס וזכה איתם באליפויות בשנות ה-80, הנחיל לשחקניו את שיטת המשחק הדוגלת בהגנה חזקה ופיזית במיוחד. הניקס שהביאו את ג'ון סטארקס, שהפך במהרה לחביב הקהל, שיפרו את המאזן שלהם כשסיימו את העונה עם מאזן 31–51, מאזן מספיק טוב כדי לזכות בראשות הבית האטלנטי בשוויון עם קבוצה נוספת. בסיבוב הראשון של הפלייאוף הניקס ניצחו את דטרויט פיסטונס, ובחצי גמר המזרח הם הודחו שוב בידי שיקגו בולס, הפעם ב-7 משחקים.
בעונת 1992/1993 הניקס המשיכו במגמת השיפור, כשסיימו את העונה עם מאזן טוב של 22–60. לפני תחילת העונה הניקס העבירו בטרייד את מארק ג'קסון ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לצ'ארלס סמית', דוק ריברס ובו קימבל. בנוסף הם רכשו את רולנדו בלאקמן מדאלאס מאבריקס. בפלייאוף של אותה עונה הניקס הגיעו לגמר המזרח, שם נפגשו שוב עם הבולס. הם ניצחו בשני המשחקים הראשונים, אך הפסידו בארבעת המשחקים הבאים והודחו.
אחרי ששחקן שיקגו בולס, מייקל ג'ורדן, פרש את פרישתו הראשונה מהכדורסל, הרבה פרשנים חשבו שזו הזדמנות מצוינת לניקס לעלות לגמר ה-NBA. הבולס הדיחו בעצמם את הניקס בשלוש השנים הקודמות, ובכולן הם זכו באליפות. הניקס קיבלו את דריק הרפר בטרייד באמצע העונה מדאלאס מאבריקס. הם סיימו את העונה במאזן 25–57, וזכו באליפות הבית האטלנטי. משחקם של הניקס באותה עונה התאפיין בעיקר בהגנה חזקה ובקצב משחק איטי.
בפלייאוף של אותה עונה שיחקו הניקס ב-25 משחקים, שיא NBA, שישבר רק ב-2008 על ידי בוסטון סלטיקס. בסיבוב הראשון הם הדיחו את ניו ג'רזי נטס. בחצי גמר המזרח הניקס שיחקו נגד הבולס, ולאחר שלוש שנים שהבולס ניצחו, היה הפעם תורם של הניקס לעשות זאת בסדרה בת 7 משחקים. בגמר המזרח הניקס שיחקו נגד אינדיאנה פייסרס. בזכות הופעותיו המצוינות של כוכב אינדיאנה, רג'י מילר, הפייסרס הובילו בסדרה 2–3. הניקס ניצחו בשני המשחקים הבאים ועלו לגמר NBA ראשון מאז 1973. בגמר ה-NBA הניקס שיחקו נגד יוסטון רוקטס. שני המשחקים הראשונים שוחקו במגרשה של יוסטון רוקטס והתוצאה הייתה 1-1, שלושת המשחקים הבאים שוחקו במדיסון סקוור גארדן כאשר יוסטון רוקטס ניצחו גם במשחק השלישי, והניקס ניצחו בשני המשחקים הבאים ועלו ליתרון 3–2 בסדרה, כשרק ניצחון אחד מפריד בינם לבין זכייה באליפות. הרוקטס ניצחו במשחק השישי, וכפו משחק שביעי ומכריע. במשחק האחרון הניקס הפסידו 84–90, כשהמאפיין הבולט של המשחק היה ערב הקליעה הנוראי של סטארקס, אשר קלע רק 2 מתוך 18 זריקות מהשדה, כולל 0 מ-11 מהשלוש.
בעונה הבאה הניקס השיגו מאזן 27–55 וסיימו במקום השני בבית האטלנטי. אחרי שהדיחו את קליבלנד קאבלירס בסיבוב הראשון של הפלייאוף הם נפגשו עם אינדיאנה פייסרס בחצי גמר המזרח. במשחק הראשון כוכב הפייסרס רג'י מילר קלע 8 נקודות ב-8 השניות האחרונות, והכריע את המשחק לטובת קבוצתו, 107-105. הסדרה הגיעה למשחק שביעי, ובמשחק זה  הייתה לפטריק יואינג הזדמנות לקבוע הארכה עם הבאזר, אך הוא החטיא ליי-אפ והניקס הפסידו 95–97. ריילי התפטר יום לאחר מכן ובמקומו מינו הניקס את דון נלסון.
הגעתו של נלסון שינתה את סגנון המשחק של הניקס מהגנתי להתקפי, אך אחרי 59 משחקים בלבד בעונת 1995/1996 הוא פוטר. הניקס לא חיפשו להחתים במקומו מאמן ידוע ובעל קבלות, ובמקום זאת הם החתימו את ג'ף ואן גנדי חסר הניסיון, שלא היה בתפקיד מאמן ראשי לפני כן. הניקס השיגו מאזן של 35–47 ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את קליבלנד קאבלירס בסוויפ. בחצי גמר המזרח הם הודחו על ידי שיקגו בולס, שחזרו להיות דומיננטיים עם חזרתו של מייקל ג'ורדן, בסדרה בת 5 משחקים. הבולס חוו את העונה הטובה בהיסטוריה של ה-NBA עד אז, עם 72 ניצחונות וזכייה באליפות.
בתחילת עונת 1996/1997 צירפו הניקס את לארי ג'ונסון ואלן יוסטון. ביחד עם התוספות המשמעותיות האלו הם השיגו מאזן 25–57. בסיבוב הראשון הניקס הדיחו בסוויפ את שארלוט הורנטס. בחצי גמר המזרח הם פגשו את מיאמי היט שאומנה על ידי פט ריילי, שהתפטר מהניקס שנים מספר לפני כן. בארבעת המשחקים הראשונים הניקס הובילו 1–3. במשחק החמישי התרחשה קטטה שגרמה להרחקתם של מספר שחקני מפתח. לאחר שיואינג ויוסטון הורחקו מהמשחק השישי, וג'ונסון וסטארקס הורחקו מהמשחק השביעי הניקס הפסידו בסדרה.
עונת 1997/1998 אופיינה בעיקר בחסרונו של פטריק יואינג, שנפצע ב-22 בדצמבר ולא חזר לשחק לא בעונה הסדירה ולא בחלק ממשחקי הפלייאוף. הניקס השיגו מאזן 39–43, שהקנה להם מקום בפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את מיאמי היט, ובחצי הגמר הם נפגשו עם אינדיאנה פייסרס. הניקס הפסידו לפייסרס בסדרה בת 5 משחקים, למרות חזרתו של יואינג למגרשים במשחק השני. זו הייתה השנה הרביעית ברציפות שהניקס הודחו בחצי גמר המזרח.
עונת 1998/1999 הייתה מקוצרת בשל שביתת השחקנים. לפני תחילתה הניקס העבירו את סטארקס בטרייד בתמורה ללטרל ספריוול, וצ'ארלס אוקלי הועבר לטורונטו ראפטורס בתמורה למרכוס קמבי. אחרי שבקושי הגיעו לפלייאוף עם מאזן 23–27, הניקס התחילו בסיפור ה"סינדרלה" שלהם. בסיבוב הראשון הם הדיחו את מיאמי היט, שסיימו את העונה במקום הראשון במזרח. מקרה זה היה השני בהיסטוריה של ה-NBA שהמדורגת השמינית מדיחה את הראשונה, והמקרה הראשון והיחידי באזור המזרחי עד אז.
אחרי שהניקס הדיחו את אטלנטה הוקס בחצי גמר המזרח בסוויפ הם פגשו את אינדיאנה פייסרס בגמר המזרח. אף על פי שיואינג סבל מפציעה החל מהמשחק השלישי, הניקס ניצחו את הפייסרס, והפכו לקבוצה הראשונה בהיסטוריה של ה-NBA שעלו לגמר מהמקום השמיני. למרות הישג זה, הניקס, שחסרו את יואינג, פגשו את סן אנטוניו ספרס שכללה את האולסטארים דייוויד רובינסון וטים דאנקן, והפסידו ב-5 משחקים.
עונת 1999/2000 הפכה לעונה האחרונה שבה השתתף פטריק יואינג, והייתה למעשה סיומה של תקופה בניקס. הניקס הגיעו למאזן 30–52 בעונה זו ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את מיאמי היט בעוד סדרה מותחת, שהסתיימה אחרי 7 משחקים, כשבמשחק השביעי יואינג הטביע דאנק ניצחון. הניקס הפסידו בגמר המזרח לאינדיאנה פייסרס בסדרה בת 6 משחקים. לאחר סיום העונה הם שלחו את יואינג בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, וכך בעצם הסתיים עידן יואינג, עם הרבה עליות לפלייאוף, שתי הופעות בגמר וללא זכייה באליפות.