stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיצוץ תחנות הרדאר
תיאור הפעולות > פעולה שנייה > לאחר הפעולה

הבריטים הטילו סגר על חיפה וסביב הבסיס הוקמה רצועת ביטחון של כמה קילומטרים. כל היהודים והערבים שחיו ברצועה זו קיבלו צו להתפנות תוך 24 שעות מבתיהם.
תיאור הפעולות > הפעולות השלישית והרביעית

שתי הפעולות הבאות היו נגד מתקני הרדאר בסטלה מאריס ובכרמל המזרחי בליל 20 ביולי 1947. המתקן הראשון נפגע בצורה קלה, וביריות השומרים נפגעו ארבעה מהפושטים, אחד מהם נתפס ומת מפצעיו. המתקן בכרמל המזרחי נהרס וחברי החוליה נמלטו ללא פגע.
תיאור הפעולות > הפעולות השלישית והרביעית > הרקע

לאחר גירוש מעפילי "אקסודוס" ב-19 ביולי 1947 הוחלט במטה ההגנה לחבל במתקני הרדאר שעל הר הכרמל במחנה סטלה מאריס, המוכר מפעולות קודמות ובח'רייבה. פעולה זו הייתה הפעולה הקרקעית הראשונה מאז ליל הגשרים ביוני 1946. מאז התקיפה האחרונה הוגברה האבטחה על תחנת הרדאר. בסמוך לתחנה הוצבה יחידה מהדיוויזיה השישית המוטסת. בכרמל המזרחי נבנתה תחנת רדאר נוספת, "הרדאר הקטן". שתי התחנות היו מוקפות גדרות ושדות מוקשים ושמרו עליהן נוטרים ערבים. המטרה של הפעולה הייתה לפגוע ביותר מיעד אחד במחנה. באותה עת היה במחנה רדאר חדש ותחנות אלחוט ורדיו שמכוונות את הפעולות של האוניות והמטוסים נגד אוניות מעפילים.
תיאור הפעולות > הפעולות השלישית והרביעית > מהלך הפעולה

לפני הפעולה נערכו שני סיורים מקדימים אחד בבוקר ואחד בלילה, לא היה הרבה זמן לאיסוף המידע וייתכן כי היה מקור פנימי שמסר אינפורמציה על הנעשה במחנה ובסביבתו. שתי יחידות נפרדות של הגדוד הראשון של הפלמ"ח נקראו למלא את המשימה. בראש הגדוד עמד רפי גינצבורג. היחידה מנתה 14 לוחמים ממחלקות ומקורסים של פלמ"ח. הם התאספו בקיבוץ שער העמקים, לשם הובא בסתר חומר נפץ גולמי, והלוחמים הכינו ממנו במקום נפצים ופתילי השהיה. בערב נסעו הלוחמים באוטובוס לחיפה ושם העבירו אותם חברי ההגנה בקבוצות קטנות לבית ספר במרכז הכרמל. סגן מפקד הכוח התמקם בבוקר יום הפעולה על גגו של בית המלון "מגידו", אשר נמצא לא רחוק ממחנה הרדאר, והשקיף עליו. גינזבורג העביר תדרוך והם יצאו למלון "מגידו". למלון הגיעה משאית עם נשק, חומר נפץ ובגדים. לאחר הגעה ליעד, המתינו חובש ואיש אבטחה ליד השער החיצוני בזמן ששני לוחמים חתכו את הגדר החיצונית. שאר הלוחמים חולקו לזוגות וכך הם היו צריכים לחצות את הכביש שליד המחנה ולאחר מכן להתחלק לשתי קבוצות. קבוצה אחת הייתה צריכה להרוס שלושה אובייקטים בחלקו הדרומי של המחנה, והקבוצה השנייה הייתה צריכה להרוס שני אובייקטים בחלקו הצפוני של המחנה. חיתוך הגדרות החל בשעה 12 בלילה ופיצוץ הרדאר תוכנן לשעה 1:15. כאשר החוליה פרצה את הגדר החיצונית התברר שבמחנה ישנם כלבים והם התחילו לנבוח. זה הגביר את חשדות הבריטים והם התחילו לירות לכיוון השער. תוך כדי היריות הוטל על חברי החוליה להפעיל את המטענים כמה שיותר קרוב ליעדים. נשמעו כמה פיצוצים והשתרר שקט, הלוחמים ניצלו את השקט כדי להימלט מהמקום. היו להם ארבעה פצועים. אחד מהם, אליעזר ארקין, נפצע קשה והוא אף ביקש לעזוב אותו כדי לא להכביד על חברי החוליה להימלט, וכך הם עשו. החוליה הגיעה לנקודת מפגש בוואדי, מסרה את כלי הנשק, החליפה בגדים ופוזרה בין בתי היהודים.
אומנם היו נזקים למחנה אך הפגיעה ברדאר הייתה קטנה ותוך מספר שבועות הוא חזר לשימוש. אליעזר ארקין הועבר על ידי הבריטים לבית חולים ממשלתי, נחקר על ידם, ונפטר מפצעיו ב-21 ביולי 1947.
הפעולה השנייה באותו לילה הייתה כנגד "גבעת האנטנות" שבח'רייבה במתקן "הרדאר הקטן". בראש הפעולה עמד רפי איתן, אשר היה מפקד מחלקת פלמ"ח בקיבוץ רמת יוחנן שבעמק זבולון. גם פעולה זו יצאה מקיבוץ שער העמקים. בפעולה זו השתתפו 20 לוחמים שחולקו לשלוש חוליות: חוליית פריצה, חוליית חבלנים וחוליית חיפוי. הכוח יצא בחצות מהמחצבות בח'רייבה לכיוון מחנה הרדאר. לאחר חיתוך הגדר, נכנסו פנימה חמישה אנשים עם חומרי הנפץ והתקרבו לרדאר. הבריטים שמו לב לתנועה ליד הגדר ופתחו באש. על פי התכנון קודם היה צריך להישמע הפיצוץ במחנה סטלה מאריס, בסביבות השעה 1:15, ולאחר מכן הלוחמים היו צריכים להפעיל את המטענים בח'רייבה. הפיצוץ בסטלה מאריס התעכב ורפי איתן החליט להפעיל את המטענים, בלי לחכות לפיצוץ בסטלה מאריס. חוליית החבלנים סיימה את עבודתה בלי שירגישו בה ונסוגה לאחור. החוליה הצליחה להימלט בזמן שהבריטים המשיכו לירות. החוליה הגיעה לקיבוץ יגור, שם הם מסרו את נשקם, החליפו בגדים וחזרו לבסיסם. המטרה הושלמה, מתקני הרדאר והחשמל נהרסו.
תיאור הפעולות > הפעולות השלישית והרביעית > לאחר הפעולה

בעקבות שתי ההתקפות הוטל על חיפה עוצר. השכונה היהודית הדר הכרמל הוכרזה כאזור מחוץ לתחום לחיילים ולשוטרים בריטיים.
היחס לפעולות

בעיתונות העברית ברובה האשימו את הבריטים בהידרדרות המצב, אולם היו שגינו את הפעולות. בהארץ נכתב:
מימין, בחוגי הרוויזיוניסטים, לעגו לפעולות הפגיעה ברדאר כפעולות ראווה לא משמעותיות.
ראו גם

פיצוץ הרדאר בגבעת אולגה
לקריאה נוספת

מרדכי נאור, "עמוד האש על הכרמל: מבצעי הפלמ"ח נגד תחנות הרדאר הבריטיות בשנים 1946-1947", הוצאת משרד הביטחון, 2006.
רות צוקר, אני? מרגלת?, הוצאת גל.
זרובבל גלעד, ספר הפלמ"ח, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1953.
ברוך נאדל, עלילות פלמ"ח.
זאב עופר, תהילה עופר, הגדוד הראשון - גדוד העמק ממטולה עד הנגב, הוצאת חברי הגדוד 2008.
הערות שוליים

↑  מכשיר הרדאר, שהשימוש בו פורסם רק בשנת 1945, אוזכר תכופות בעיתונות בהתייחס לתפיסת אוניות מעפילים. ראו למשל: ארמיצאר ו... גבעת חיים, המשקיף, 2 בדצמבר 1945, ספינת מעפילים נלכדה בידי אניית משחית בריטית, משמר, 25 בנובמבר 1945, ערבים בלתי לגאליים באים, המשקיף, 28 במרץ 1946
↑  סוכל נסיון לפוצץ תחנת ראדאר בחיפה, המשקיף, 22 בינואר 1946
1 2  תחנת ראדאר לגילוי אניות פוצצה בחיפה, המשקיף, 21 בפברואר 1946
↑  סיפורו של יוס'קה יריב (ריבקינד) ז"ל, מתוך אתר הפלי"ם.
↑  הותקפו שתי תחנות ראדאר, קול העם, 22 ביולי 1947
↑  ראדאר פוצץ, דבר, 22 ביולי 1947
↑  נגד התקפת ההגנה על תחנת הראדאר, המשקיף, 23 ביולי 1947
↑  ראו למשל: "ומה יהא אם מחר מחרתיים כשאנשי תנועת המרי שלהם יעלה על לבם לשפוך חמתם על איזה ראדאר..." יהואש, היודנראט מצדיק, המשקיף, 5 באוגוסט 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010932481105171
פיגוע הדריסה בסטוקהולם (2017)

| חלק מגל הטרור האסלאמי באירופה |
| --- | --- |

זירת הפיגוע
 תאריך:  7 באפריל 2017
 מקום:  רחוב דרוטנינגטאן, נורמאלם, סטוקהולם
 מטרה:  אזרחים
 קואורדינטות:  59°19′58″N 18°03′44″E﻿ / ﻿59.332722222222°N 18.062194444444°E﻿ / 59.332722222222; 18.062194444444
 סוג:  פיגוע דריסה
 נשק:  משאית
 הרוגים:  5
 פצועים:  15
 מבצע:  המדינה האסלאמיתהמדינה האסלאמית
 מספר מפגעים:  1
 
 
ב-7 באפריל 2017 התרחש בסטוקהולם, בירת שוודיה, פיגוע דריסה באמצעות משאית שנסעה במהירות אל תוך ההמון במרכז העיר. בפיגוע נרצחו חמישה בני אדם ו-15 נפצעו. לאחר הפיגוע נמלט המחבל, ונתפס בהמשך.
המחבל, שהזדהה עם המדינה האסלאמית, הוא בן 39, ממוצא אוזבקי, אב לארבעה ילדים.
ראו גם

הפיגועים בסטוקהולם (2010)
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, ‏טרור בשטוקהולם: 4 הרוגים מפגיעת משאית שדהרה לעבר עוברי אורח, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2017
↑  רויטרס, ד-פ-א ו"הארץ", החשוד בפיגוע הדריסה בשטוקהולם: בן 39 מאוזבקיסטאן, באתר הארץ, 8 באפריל 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא שוודיה ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרדיננד פון ביסמרק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בנובמבר 1930 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 ביולי 2019 (בגיל 88) רינבק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 השכלה:  Schule Schloss Salem 
 מפלגה:  המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית 
 בן או בת זוג:  הרוזנת אליזבת ליפנס 
 
שלט האצולה לבית ביסמרק
הנסיך פרדיננד פון ביסמרק (בגרמנית: Ferdinand von Bismarck;‏ 22 בנובמבר 1930 – 23 ביולי 2019) היה פוליטיקאי גרמני, ונסיך בית האצולה ביסמרק משנת 1975 ועד למותו.
מוצאו

פרדיננד שהיה שייך לשושלת בית ביסמרק הידועה, נולד בלונדון שבבריטניה לדיפלומט אוטו כריסטיאן ארכיבלד פון ביסמרק, והיה נינו של אוטו פון ביסמרק ה"קאנצלר הראשון של האימפריה הגרמנית". פרדיננד גדל בלונדון, ברומא ובשוודיה, ולמד בבית הספר היוקרתי "שולה שלוס" (Schule Schloss) בזאלם (Salem) שבגרמניה.
פרדיננד החזיק בתואר רוזן עד לשנת 1975, ולאחר מות אביו קיבל את התואר נסיך ביסמרק.
לימודיו ועיסוקו

עם הזמן אחרי כמה שנים בברזיל בתחילת שנות החמישים שם עבד בלשכת המסחר הברזילאית גרמנית, למד פרדיננד משפטים וסיים את התואר בחוק ומשפט בשנת 1956.
פרדיננד הועסק בנציבות האירופית במשך כמה שנים, ומשנת 1967 עבד כמשפטן בהמבורג.
נישואיו ומשפחתו

בשנת 1960 התחתן פרדיננד עם הרוזנת הבלגית אליזבת ליפנס, להם נולדו ארבעה ילדים: הרוזן גוטפריד פון ביסמרק (19 בספטמבר 1962 - 30 ביוני 2007), הרוזנת ונסה פון ביסמרק (נולדה ב-26 במרץ 1971) אשר ידועה כדמות ציבורית בחברת יחסי ציבור בארצות הברית, הרוזן קרל אדוארד פון ביסמרק (נולד ב-16 בפברואר 1961) הידוע כפוליטיקאי גרמני וחבר פרלמנט בבונדסטאג, וגריגור פון ביסמרק (נולד בשנת 1964).
נפטר ב-23 ביולי 2019.
פוליטיקה

בגיל 30 נכנס פרדיננד לפוליטיקה עם הצטרפותו למפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, ועם הזמן כיהן כיושב ראש במפלגה מקומית בעיר אאומיוהל אשר נמצאת במרחק 21 ק"מ מהעיר המבורג.
ראו גם

בית ביסמרק
אוטו פון ביסמרק
פרוניזם

במרכז: חואן פרון, מנהיג המפלגה החוסטיסיאליסטית
פרוניזם (בספרדית: Peronismo) הוא שמה הפופולרי והנפוץ של אידאולוגיית החוסטיסיאליזם הארגנטינאית. האידאולוגיה מבוססת על מורשתו של נשיא ארגנטינה לשעבר, חואן פרון.
האידאולוגיה הפרוניסטית

הנהגה מרכזית חזקה, עם אחיזה חזקה בכוחות האופוזיציה.
חופש מהשפעה זרה.
כלכלת שוק חברתית (אנ'), שאיננה קפיטליזם או סוציאליזם, אלא מודל סוציו-אקונומי המשלב מערכת כלכלית קפיטליסטית של שוק חופשי עם מדיניות חברתית של מדינת רווחה.
האידאולוגיה הפרוניסטית אינה נעדרת סממנים של פולחן אישיות לחואן פרון, אם כי היו שנים בהן לא נהנה מפופולריות אישית, ובהן קראו ארגנטינאים רבים ל"פרוניזם ללא פרון". פופוליזם ולאומנות קשורים קשר הדוק לפרוניזם, אך מורשתו של פרון נעדרת אלמנטים גזעניים הנלווים לעיתים קרובות לאידאולוגיות לאומניות.
הפרוניזם הוא אידאולוגיה חיה ונושמת עד היום, שנים לאחר מותו של חואן פרון (1974), ומשחקת תפקיד חשוב בפוליטיקה הארגנטינאית. ישנן היום מספר מפלגות בארגנטינה המזהות עצמן כבעלות אידאולוגיה "פרוניסטית".
ראו גם

חואן דומינגו פרון
אווה פרון
חסרי החולצות
המפלגה החוסטיסיאליסטית
דת חילונית
פרוניכיה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1106062 
 MeSH:  D010304
 
פרוניכיה (או דלקת סביב ציפורן) היא דלקת ונפיחות של קפלי העור סביב ציפורן בכף היד או הרגל, אשר נובעת מחיידק או זיהום פטרייתי במקום שבו הקרטין והעור נפגשים במיטת הציפורן. פרוניכיה יכולה להתחיל באופן פתאומי (פרוניכיה אקוטית) או הדרגתי (פרוניכיה כרונית). בשני המקרים פרוניכיה נובעת משבירת תאי עור מסוג קרטינוציט ופלישת אורגניזמים לחריר הציפורן עם גדילתם הפטרייתית או בקטריאלית.
תיאור

תאי קרטינוציט מתנהגים ככיסוי מגן לעור מתחתיו, ואם מחבלים בו, החיידק יכול לחדור בקלות ולגרום זיהום. הזיהום כואב והעור הופך לאדמדם, מנופח, שורף ורחב. לרוב מוגלה נוכחת לצד דיסקולוריזציה חומה של הציפורן [דרוש מקור], ואם מצטברת כמות רבה של מוגלה, מומחה דרמטולוגיה (דרמטולוג) צריך לעשות גומה זעירה בעור, תחת אלחוש, ולשחרר אותה.
פרוניכיה אקוטית: פרוניכיה זאת נוצרת על ידי בקטריה ומטפלים בה באנטיביוטיקה כמו Clindamycin או Cefalexin (צפורל).
פרוניכיה כרונית: פרוניכיה זאת נוצרת על ידי קנדידיאזיס של הרקמות הרכות סביב הציפורן, אך היא יכולה להיגרם גם על ידי זיהום בקטריאלי. אם הזיהום מתדרדר, מטפלים בה בקרם אנטי-פטרייתי.
תדירות

פרוניכיה היא זיהום היד השכיח ביותר בארצות הברית, כקרוב ל-35% מזיהומי היד.
פרדיננד פון צפלין

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1838 קונסטנץ, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  8 במרץ 1918  (בגיל 79) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 שם לידה:  Ferdinand Adolf Heinrich August von Zeppelin 
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בית הקברות פראג בשטוטגרט 
 עיסוק:  מהנדס
 מקום לימודים:  Burlada/Burlata  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  מדליית ההנצחה ע"ש גרשוף (1908)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2006)  מסדר הבז הלבן  צלב פיליפ הנדיב  מסדר ההצטיינות הצבאית  מסדר אריה צרינגן  אות מסדר העיט הלבן  מסדר הכתר  מסדר הכתר של סקסוניה  מסדר אלברט  מסדר בית הכתר הוונדי  מסדר בית סקסוניה-ארנשטיין  מסדר פרידריך  מסדר אלברט  אזרח כבוד של מינכן  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  פרס רודולף דיזל  מסדר הכתר  מסדר העיט השחור 
 צאצאים:  Hella von Brandenstein-Zeppelin 
 תרומות עיקריות
 בניית ספינות אוויר (צפלין)
 חתימה:   
 
פרדיננד אדולף אוגוסט היינריך גראף פון צפלין (גרמנית: Ferdinand Adolf Heinrich August Graf von Zeppelin;‏ 8 ביולי 1838 – 8 במרץ 1918) היה מהנדס שייסד את חברת ספינות האוויר 'צפלין' בפרידריכסהאפן. הוא נולד בעיר קונסטנץ בדוכסות הגדולה של באדן, היום חלק ממדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. פון צפלין החזיק בתואר אצולה גרמני, גראף, הדומה במעמדו לתואר רוזן, ומכאן שמו המקובל "גראף צפלין".
משפחתו

צפלין היה צאצא למשפחת אצולה ששורשיה במאה ה-15 בפומרניה. עיר מוצאם של בני המשפחה היא צפלין, קהילה קטנה הסמוכה לעיר בואצוו.
צפלין היה בנו של שר בממשלת וירטמברג, הופמרשל פרידריך ג'רום וילהלם קרל גרף פון צפלין (1807–1886) ואשתו אמלי פרנסואז פאולין (נולדה בשם מרסייר ד'הוגו) (1816–1852). צפלין גדל עם אחותו ואחיו באחוזת גירסברג ליד העיר קונסטנץ, בה רכש את השכלתו בעזרת מורים פרטיים. הוא חי בה עד יום מותו.
ב-7 באוגוסט 1869 נישא בברלין לאיזבלה פריין פון וולף מבית האצולה אלט-שווננבורג (ממשלת ליבוניה). נולדה להם בת, הלן (אלה) פון צפלין (1879–1967) אשר נישאה בשנת 1909 לאלכסנדר גרף פון ברנדנשטיין-צפלין (1881–1949).
אחיינו של צפלין, הברון מקס פון גממינגן, התנדב בתחילת מלחמת העולם הראשונה אף על פי שעבר את גיל הגיוס, כדי לשמש כקצין צוות כללי הממונה על ספינת האוויר LZ 12 סכסן.
הגנרל הנאצי הרמן גרינג היה צאצא של משפחת צפלין.
קריירה צבאית

בשנת 1853 התקבל הרוזן צפלין ללימודים במכון הטכנולוגי של שטוטגרט, ובשנת 1855 הפך לצוער בבית הספר הצבאי בלודביקסבורג, בה החל את הקריירה כקצין צבאי בצבא וירטמברג. בשנת 1858 הועלה לדרגת לוטננט, ושוחרר זמנית ללימודי מדעים, הנדסה וכימיה בטיבינגן. לימודיו נקטעו בשנת 1859 עקב הצטרפותה של פרוסיה למלחמת אוסטריה-סרדיניה בה שימש כמהנדס צבאי בעיר אולם.
בשנת 1863 יצא צפלין לחופשה כדי לשמש כמשקיף עבור הכוחות הצפוניים של ארמיית הפוטומק במלחמת האזרחים האמריקנית מול קונפדרציית המדינות של אמריקה, ומאוחר יותר לקח חלק במשלחת עם רוסים ואינדיאנים למקורות נהר המיסיסיפי וביצע את טיסתו הראשונה בכדור הפורח הצבאי של ג'ון שטיינר.
בשנת 1865 מונה כשליש צבאי של צ'ארלס הראשון מלך וירטמברג וכקצין במלחמת שבעת השבועות של 1866 וזכה בצלב אבירות של מסדר השירות המכובד של וירטמברג. לחימתו במלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871 הפכה אותו למפורסם בגרמניה.
משנת 1882 ועד 1885 צפלין פיקד על חיל הפרשים ה-19 באולם, ולאחר מכן שימש כציר של וירטמברג בברלין.
בשנת 1890 פורסמה עליו ביקורת כמפקד, אשר הובילה לפרישתו מצבא וירטמברג, בדרגת גנרל לוטננט, הדרגה הגבוהה ביותר.
ספינות אוויר

הופעתו הבולטת הראשונה של צפלין בזירה הציבורית הייתה במחנה הכדורים הפורחים של פרופסור תאדאוס ס. לווי בעת "קרבות חצי האי" בווירג'יניה (הידועים בשם "המערכה הפנינסולרית") בשנת 1862, כחלק ממלחמת האזרחים האמריקנית. הגישה לכדורים הפורחים במחנה זה הוגבלה לגורמים צבאיים בלבד ולכן לווי לא יכול היה לספק את סקרנותו של צפלין. תחת זאת, הוא שלח אותו למחנה אחר לכדורים פורחים, שם היה ביכולתו של האווירונאוט הגרמני ג'ון שטיינר לסייע יותר לצפלין הצעיר. בשנות השבעים של המאה ה-19 שב צפלין לאמריקה כדי לפגוש את פרופסור לווי המנוסה וללמוד ממנו על טיסה בכדור פורח.
החל משנת 1880 עסק צפלין ברעיון של כדורים פורחים מונחים. כבר בשנת 1874 שירטט את המבנה הכללי, וכתב למלך וירטמברג על כך שגרמניה מפגרת אחר צרפת ורק ספינות אוויר גדולות יהפכו ישימות לשימוש צבאי.
בשנת 1899 הוא החל לבנות את ספינת האוויר הקשיחה הראשונה שלו בפרידריכסהאפן (אשר הייתה מבוססת על עיצוב מוקדם יותר של דויד שוורץ), שבה טס שלוש פעמים מעל אגם קונסטנץ. טיסותיו הצליחו יותר ויותר ועוררו התלהבות ציבורית רבה, שאפשרה לו להמשיך בפיתוח כלי הטיס. הגרסה השנייה של ספינת האוויר מומנה כולה מכספי הציבור אשר נאספו ממכירת כרטיסי הגרלת לוטו. פריצת הדרך הכלכלית של המפעל באה רק לאחר שספינת האוויר צפלין LZ4 התרסקה ליד אכטרדינגן בשנת 1908. ההתרסקות עוררה את התעניינות הציבור בפיתוח ספינות האוויר. במבצע לגיוס כספים לאחר האירוע נאספו למעלה משישה מיליון מארקים גרמניים, ובכסף מומנה הקמתה של חברת "Luftschiffbau Zeppelin GmbH" ונוסדה "קרן צפלין".
באותה שנה רכש צבא גרמניה את ספינת הצפלין LZ3 ושינה את שמה ל-Z1. החל משנת 1909 נכנסו הצפלינים לשימוש גם בתעופה האזרחית. עד שנת 1914 הטיסה חברת DELAG הגרמנית כמעט 35,000 נוסעים בכ-1,500 טיסות ללא כל תקלה.
צפלין מת בשנת 1917, בטרם הסתיימה מלחמת העולם הראשונה. בתום המלחמה נסגר מפעל צפלין בהתאם לתנאי הסכם ורסאי, והחברה זכתה לתחייה מחודשת בהנהגת יורשו הוגו אקנר.
נושאת מטוסים גרמנית מתקופת מלחמת העולם השנייה (אשר בנייתה לא הושלמה), נקראה על שמו "גראף צפלין", וכך גם ספינות האוויר LZ-127 ו-LZ-130 שטסו בשמי ארץ ישראל בשנים 1929 ו-1931.
ראו גם

ספינת אוויר
צפלין
הינדנבורג
הערות שוליים

1 2 3  Zeppelin Biographie, אורכב מ-המקור ב-2009-02-20, נבדק ב-2011-08-14
↑  RootsWeb: GEN-DE-L Re: Zeppelin and Brandenstein family
↑  Lehmann
↑  Ferdinand Graf von Zeppelin 1838-1917 (בגרמנית)
↑  Zeppelin Biographie, אורכב מ-המקור ב-2009-11-16, נבדק ב-2011-08-14
↑  Eckener 1938. pages 155-157
↑  Dooley A.176
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311870005171  PLWABN: 9810657666905606  BIBSYS: 90507252  BnF: cb121437483 (data)  GND: 118636545  ISNI: 0000 0000 6642 865X  LCCN: n81061562  NKC: mzk2005273198  NLA: 35792009  NSK: 000058296  NTA: 09926403X  SELIBR: 236845  SNAC: w6nz91gg  SUDOC: 029912458  Trove: 1089805  ULAN: 500059369  VIAF: 58145857782823020533   WorldCat (עם VIAF): 58145857782823020533 
איזבלה גרפין פון צפלין
מינוי לשליש צבאי בשנת 1865
צפלין בשנת 1900
פודיאטריה

טיפול בכף הרגל
פודיאטריה (באנגלית: Podiatry) הוא ענף רפואי המוקדש ללימוד, אבחון וטיפול בבעיות רפואיות של כף הרגל והקרסול. במדינות מסוימות נקרא המקצוע בשם כירופודיה (Chiropody) או פודולוגיה (Podology). הפודיאטור אינו ד"ר לרפואה, ובמדינות שונות רמות הכשרה שונות; בצרפת ובבריטניה ההכשרה היא תואר של 3 שנים, ובארצות הברית הפודיאטור הוא בעל תואר דוקטור לפודיאטריה.
פודיאטורים מורשים בין היתר לבצע ניתוחים זעירים לציפורן חודרנית, בנוסף על טיפול חיצוני בכף הרגל, ופודיאטורים מנתחים מורשים לבצע גם ניתוחים מורכבים יותר בעצמות כף הרגל והקרסול.
ניתן למצוא את מקצוע הפודיאטריה בארצות הברית, קנדה, אירלנד, בריטניה, מלטה, קפריסין, ספרד, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד.
בישראל

בישראל אין מוסד לימודים המלמד את המקצוע, והעוסקים במקצוע בישראל למדו את המקצוע בחו"ל. המקצוע מוסדר בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.
בישראל פועלות שתי אגודות של פודיאטורים מורשים: "העמותה הישראלית לפודיאטורים והכירופודיסטים" (העמותה נמחקה), ו"איגוד הפודיאטורים".
ראו גם

עוזר רופא
רוקח קליני
רופא כללי
פרמדיק
הערות שוליים

↑  כל המידע על עמותת הפוידיאטורים והכירופודיסטים בישראל (ע"ר), באתר שירות בקליק
↑  משרד הבריאות, עוזר רופא, אתר משרד הבריאות, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558382205171  LNB: 000167033  NKC: ph640701 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פפ קלוטט

ז'וזפ "פפ" קלוטט רואיס (בספרדית: Josep "Pep" Clotet Ruiz; נולד ב-28 באפריל 1977) הוא מאמן כדורגל ספרדי.
קריירה כמאמן

קלוטט אימן במספר קבוצות באיטליה, בספרד, באנגליה ובשוודיה, ביניהן ברשה, ספאל, טורפדו מוסקבה וברמינגהאם סיטי.
פליקס סלטקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1915 סנט לואיס, ארצות הברית 
 פטירה:  8 בפברואר 1963 (בגיל 47) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  ליברטי רקורדס 
 בן או בת זוג:  אלינור אלר 
 צאצאים:  ליאונרד סלטקין 
 
פליקס סלטקין (אנגלית: Felix Slatkin;‏ 22 בדצמבר 1915 - 8 בפברואר 1963) היה כנר ומנצח אמריקאי.
חייו

סלטקין נולד בסנט לואיס, מיזורי והחל ללמוד נגינה בכינור בגיל תשע, אצל איזדור גרוסמן. הוא החל לעבוד באופן מקצועי בגיל עשר וזכה במלגה למכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם למד כינור אצל אפרם צימבליסט וניצוח אצל פריץ ריינר.
בגיל 17 הצטרף לתזמורת סנט לואיס והקים תזמורת קאמרית של נגנים צעירים. בשנת 1935 זכה בתחרות, שכללה הופעת סולו עם התזמורת הסימפונית של אגן הוליווד וחוסה איטורבי. בערך בתקופה זו פגש את הצ'לנית אלינור אלר, ובהמשך נשא אותה לאישה. בשנות מלחמת העולם השנייה שירת את ארצו כנגן בבסיס חיל האוויר "סנטה אנה" וכמנצח תזמורת הפיקוד הטקטי של חיל האוויר, ארגון שגייס יותר מ-100 מיליון דולר באגרות מלחמה.
סלטקין השתקע בלוס אנג'לס וקיבל את משרת הכנר הראשי באולפני פוקס המאה העשרים, שם ביצע אין-ספור תפקידי סולו לכינור בסרטי קולנוע כמו "מה יפית עמק נוי" ו"איך להתחתן עם מיליונר". בשנת 1939 ייסד את רביעיית הוליווד ידועת השם, שהוציאה 21 אלבומים בחברת קפיטול רקורדס ויצאה למסעות הופעות בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה וניו זילנד, ובכלל זה הופעה מיוחדת בפסטיבל אדינבורו בשנת 1957. בשנת 1958 זכתה הרביעייה בפרס גראמי על ביצוע מצטיין של רביעיות המיתרים המאוחרות של בטהובן.
קריירת הניצוח שלו כללה את ייסוד "תזמורת אמנויות הקונצרט" והופעות עם תזמורת אגן הוליווד. הוא היה הכנר הראשי והמנצח הנבחר של פרנק סינטרה בהקלטות לחברת קפיטול בשנות ה-50'. בסך הכול הקליט יותר מ-25 הקלטות עם תזמורות אלה, גם הן בחברת קפיטול, ביניהן הקלטה של "עליצות פריזאית" מאת אופנבך, שזיכתה אותו בפרס גראמי לשנת 1958.
פליקס סלטקין מת מהתקף לב בגיל 48.
בנו של פליקס, ליאונרד סלטקין, הוא מנצח התזמורת הסימפונית הלאומית ובנו השני, פרדריק זלוטקין (הוא משתמש בצורה הרוסית המקורית של שם המשפחה) הוא צ'לן ראשי בבלט ניו יורק והצ'לן של רביעיית הפסנתר הלירית.
פ.צ. זארבריקן

1. פוסבאל-קלאב זארבריקן (בגרמנית: 1. Fußball-Club Saarbrücken e. V.) הוא מועדון כדורגל גרמני מזארבריקן, חבל הסאר, המשחק בליגה 3, הליגה השלישית בכדורגל בגרמניה.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1903 כמחלקת הכדורגל של טרנווריין מלשטאט, והתפצלה ב-1907 למועדון נפרד FV מלשטאט-בורבאך. ב-1 באפריל 1909 שונה שם הקבוצה ל-FV זארבריקן. ב-1919 החלה הקבוצה לשחק בליגה המחוזית סאר (Kreisliga Saar), הליגה הבכירה בטריטוריית אגן הסאר שנשלטה על ידי הממלכה המאוחדת וצרפת במנדט חבר הלאומים, וב-1922 סיימה במקום השני. ב-1923 עבר המועדון לשחק בליגה המחוזית ריין-סאר (Bezirksliga Rhein-Saar), בה זכתה באליפות בעונת 1927/28.
היסטוריה > התקופה הנאצית

ב-1935 החלה זארבריקן לשחק בגאוליגה דרום-מערב (Gauliga Südwest), אחת מ-16 החטיבות האזוריות שנוצרו עם הארגון מחדש של הכדורגל הגרמני בגרמניה הנאצית. ב-1941 זכתה הקבוצה באליפות הגאוליגה דרום מערב-סארפפאלץ ושנתיים מאחר מכן העפילה לגמר אליפות גרמניה בכדורגל 1943, בו הפסידה 0–3 לדרזדנר (Dresdner SC). בשנה שלאחר מכן שוב העפילה זארבריקן לאליפות גרמניה בכדורגל 1944, אך הודחה ברבע הגמר 1–5 על ידי פ.צ. נירנברג.
היסטוריה > לאחר המלחמה

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה פיזרו רשויות בעלות הברית הכובשות את רוב הארגונים בגרמניה, כוללי מועדוני ספורט, כחלק מתהליך הדה-נאציפיקציה. המועדון קיבל אישור לבצע רפורמה, וב-1945 שינה את שמו ל-1. פ.צ. זארבריקן. הקבוצה שיחקה את שלוש העונות הראשונות אחרי המלחמה באוברליגה דרום-מערב (Oberliga Südwest), ואף זכתה באליפות הליגה הראשונה ב-1946.
לאחר שחבל הסאר, בו שוכנת העיר זארבריקן, נכבש על ידי צרפת, החליטה זארבריקן לא להשתתף בליגה החדשה של חבל הסאר, אהרנליגה, ובחרה לשחק בליגת המשנה הצרפתית בכדורגל. בעונת 1948/49 היא סיימה במאזן הטוב ביותר בליגה, אך למרות תמיכתו של ראש התאחדות הכדורגל הצרפתית ז'יל רימה נמנע ממנה להשתתף בהמשך בתחרויות הכדורגל בצרפת בעקבות התנגדותן של קבוצות רבים בראשן שטרסבורג, עליה נכפה לשחק בתחרויות גרמניות בזמן הכיבוש הנאצי.
זארבריקן פרשה מהליגה הצרפתית וייסדה טורניר משחקי ידידות בשם גביע חבל הסאר הבין-לאומי (Internationaler Saarlandpokal) בו השתתפו קבוצות משווייץ, בלגיה, צרפת, שוודיה, דנמרק, יוגוסלביה ואוסטריה. הקבוצה זכתה בטורניר הראשון ב-1950 לאחר שהביסה בגמר 4–0 את סטאד רן. את הטורניר שנערך בעונה הבאה אירחה נוינקירכן והשתתפו בו גם קבוצות מגרמניה המערבית.
ללא קבלה מלאה בכדורגל הצרפתי או הגרמני, ב-1950 הקים חבל הסאר התאחדות כדורגל משלו, עם חברות בפיפ"א ונבחרת לאומית. בסך הכל עשרה שחקני זארבריקן שיחקו בנבחרת זארלנד בכדורגל במוקדמות מונדיאל 1954, בהן נכשלה להעפיל לגביע העולם בכדורגל, והקבוצה אף ייצגה את חבל הסאר בטורניר גביע אירופה לאלופות הראשון בעונת 1955/1956, בו הודחה על ידי מילאן בסיבוב הראשון למרות ניצחון 4–3 בחוץ.
היסטוריה > חזרה לכדורגל הגרמני והעפלה לבונדסליגה

ב-1952, עם קבלתן מחדש של קבוצות חבל הסאר לפדרציית הכדורגל הגרמנית, חזרה זארבריקן לאוברליגה דרום מערב, זכתה בה והגיעה לגמר אליפות גרמניה בכדורגל 1952, בו הפסידה 2–3 לשטוטגרט. המועדון המשיך להעמיד קבוצות חזקות, אך במהלך העשור הבא זכה רק באליפות אוברליגה אחת, ב-1961.
בשנת 1963 הוקמה לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה ליגת כדורגל בכירה בגרמניה המערבית, וזארבריקן נבחרה לאחת מ-16 הקבוצות המייסדות של הבונדסליגה בעונת 1963/1964. הקבוצה סיימה במקום האחרון עם 17 נקודות בלבד וירדה לרגיונליגה דרום-מערב. הקבוצה חזרה לליגה הראשונה בעונת 1976/1977 לאחר שזכתה באליפות הבונדסליגה 2 דרום, אך לאחר שתי עונות בליגה הבכירה חזרה לליגת המשנה וב-1981 ירדה לאוברליגה דרום-מערב החובבנית. זארבריקן שיחקה בבונדסליגה גם בעונות 1985/1986 ו-1992/1993, אך את שתיהן סיימה בירידה.