stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היידן סזטו
הערות שוליים

↑  Losgar, Maxwell (18 בנובמבר 2016). "The Edge of Seventeen's Breakout Star on Being Asian in Hollywood – and in the Age of Trump". Vanity Fair. נבדק ב-29 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alexander, Bryan (24 בנובמבר 2016). "5 things to know about 'Edge of Seventeen' breakout Hayden Szeto". USA Today. נבדק ב-30 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cheng, Susan (19 בנובמבר 2016). "The Unexpected Love Interest In "The Edge Of Seventeen"". BuzzFeed. נבדק ב-30 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hayden Szeto: The Edge of Seventeen and Being Asian in Hollywood". Time. 7 בדצמבר 2016. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hwang, Sora. "Edge of Seventeen's Hayden Szeto Represents Hollywood's Present and Future". Mochi Magazine. אורכב מ-המקור ב-4 ביולי 2018. נבדק ב-1 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NYFA Acting for Film Alumnus Hayden Szeto Visits Los Angeles Campus as Guest Speaker". New York Film Academy. 17 באוגוסט 2017. נבדק ב-30 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Levine, Daniel S. (20 בספטמבר 2017). "'The Good Place' Recap: Chapters 14 & 15 – 'Everything Is Great!'". Heavy.com. נבדק ב-30 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (24 במאי 2017). "'Teen Wolf' Star Tyler Posey, Violett Beane & More Are Game For 'Truth Or Dare' From Blumhouse". Deadline. נבדק ב-3 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (11 בינואר 2017). "'Blumhouse's Truth Or Dare' Moves Up Two Weeks To Friday The 13th – Update". Deadline. נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017028309  VIAF: 6071148997650259870001   WorldCat (עם VIAF): 6071148997650259870001
היילנד פארק (אילינוי)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אילינוי אילינוי
 מחוז:  מחוז לייק
 ראש העיר:  Nancy Rotering
 תאריך ייסוד:  1869 
 שטח:  31.701892 קמ"ר
 גובה:  503 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  30,176 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  42°10′57″N 87°48′25″W﻿ / ﻿42.1825°N 87.806944444444°W﻿ / 42.1825; -87.806944444444 
 אזור זמן:  UTC-6
 http://www.cityhpil.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היילנד פארק(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היילנד פארק(למפת אילינוי רגילה) ספרינגפילד שיקגו אורורה רוקפורד ג'ולייט פאוריה ווקיגן ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.היילנד פארק(למפת אילינוי מוגדלת) ספרינגפילד שיקגו אורורה רוקפורד ג'ולייט פאוריה ווקיגן ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.היילנד פארק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
היילנד פארק (באנגלית: Highland Park) היא עיר הממוקמת במחוז לייק שבמדינת אילינוי אשר בארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2010 הכילה העיר באותה העת 29,763 תושבים, וצפיפות אוכלוסין של העיר הייתה 939.47 נפש לקמ"ר.
היילנד פארק, אשר משתייכת ליישובי אזור הנורת' שור, מאופיינת בעושרה ובקהילה היהודית הגדולה יחסית שנמצאת בה.
היילנד פארק כוללת מספר אטרקציות, כולל רובע קניות במרכז העיר ופסטיבל רוויניה אשר פעיל ברוב ערבי עונת הקיץ, ואשר מארח קונצרטים מז'אנרים רבים ושונים על מדשאה בגודל 20,000 מ"ר ובביתן המכיל 3,500 מושבים, או באודיטוריום סגור קטן יותר להופעות פחות פופולריות.
גאוגרפיה

לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית העיר משתרעת על פני 31.68 קילומטר רבוע, מתוכם 31.6 קילומטר רבוע הם שטחי קרקע ו-0.09 קמ"ר הם שטחי מים.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 באותה העת הכילה היילנד פארק 29,763 תושבים. צפיפות האוכלוסין הייתה 939.47 תושבים לקמ"ר. מתוך 29,763 תושבי היילנד פארק 91.05% היו לבנים, 1.84% היו אפרו-אמריקאים, 0.18% היו אינדיאנים, 2.9% היו אסייתים, 0.03% היו מאיי האוקיינוס השקט, 2.51% היו מגזעים אחרים, ו-1.48% השתייכו לשני גזעים או יותר. מכלל אוכלוסיית היישוב 7.28% היו היספנים או לטינים מכל גזע.
בתרבות הפופולרית

היילנד פארק הוא המיקום בו היה נמצא הבית הקודם של הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "האישה הטובה".
בהיילנד פארק צולמו חלק מהסרטים שכתב וביים ג'ון יוז במהלך שנות ה-80, כולל "שמתי ברז למורה", "חלומות צעירים" (אנ'), "בת 16 הייתי" (אנ'), "הדוד באק" (אנ') ו"שכחו אותי בבית". סרטים פופולריים אחרים משנות ה-80 שצולמו או מתרחשים בחלקם בהיילנד פארק כוללים בין היתר את "אנשים פשוטים", "שעשועים מסוכנים", ו"לוקאס".
ראו גם

אירוע הירי בהיילנד פארק
הכיוון מזרח

| --- | --- |

שער גיליון 16, קיץ 2008
 תדירות:  חצי שנתי
 סוגה:  כתב-עת לספרות, לתרבות ולאמנות
 פורמט:  מגזין
 מו"ל:  הוצאת אחותי - למען נשים בישראל
 מייסד:  יצחק גורמזאנו גורן
 עורך ראשי:  יצחק גורמזאנו גורן יחד עם עורכים מתחלפים מגיליון לגיליון
 תאריכי הופעה:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 https://www.bimatkedem.com/הכיוון-מזרח
 
הכיוון מזרח הוא כתב-עת לספרות, לתרבות ולאמנות, הדן בסוגיות של רב-תרבותיות ושל זהות מזרחית וישראלית, דרך נקודת מבט חברתית. הגיליון הראשון של כתב העת התפרסם בשנת 2000. עד שנת 2012 כתבי העת יצאו לאור בהוצאת בימת קדם ומשנת 2014 ואילך באמצעות הוצאת אחותי - למען נשים בישראל.
אודות

"הכיוון מזרח" מוקדש למאמרים הדנים בתרבות מזרחית וביוצרים מזרחים, או בכאלה המקושרים לסוגיית המזרחים בישראל. שאלת המפתח המניעה את כתב העת היא "מהי מזרחיות" או "מהי תרבות מזרחית". כתב העת מבקש, באמצעות אבחון תודעתי-תרבותי רפלקסיבי, לייחד את המזרחיות, ולבחון אותה באמצעות סוגיות יסוד כמו זהות, זיכרון, ביוגרפיה, שפה ומקום. כל זאת בהקשר של חברה, לאום, מגדר ועוד, ובהקשר של יצירה לתחומיה השונים - קולנוע, תיאטרון, שירה, אמנות פלסטית ועוד.
מרוב מהמאמרים נובע סימון המזרחיות החדשה המדגישה את הזיקה החזקה לשורשיה היהודים והערבים במגמה להמשיך ולפתח זיקה זו ברמה היצירתית והפוליטית יחד. ההנחה העומדת ביסוד כתב העת היא שאם בעשורים הראשונים של המדינה עמדה מלחמת התרבויות בסימן של ההגירה היהודית אל מול הילידיות, או אל מול הישראליות האירופוצנטרית, במלחמת התרבויות של השנים האחרונות מסתמן גם מאבק ללגיטימציה לא רק של התרבות המזרחית אלא גם של התרבות הערבית, וממילא הפלסטינית, כחלק מהשיח הישראלי.
ב"הכיוון מזרח" מפרסמים גם עבודות אמנות פלסטיות וקונספטואליות.
היסטוריה

המייסד והעורך הראשי של כתב העת הוא יצחק גורמזאנו גורן. את חמשת הגיליונות הראשונים ערכה עמו דורית מקלף. את הגיליון השישי ערכה קציעה עלון ואליה הצטרפה דליה מרקוביץ' לחמשת הגיליונות שלאחר מכן. את גיליונות 12 עד 15 ערך מתי שמואלוף יחד עם בת שחר גורפינקל. החל מגיליון 16 החליף את מתי שמואלוף עמרי הרצוג כעורך כתב העת, יחד עם גורפינקל. בהמשך החל והעורכים להתחלף כמעט מדי גיליון, בהתאם לנושא הגיליון.
בתחילת 2011 עמד כתב העת לפני סגירה, מאחר שמינהל התרבות של משרד התרבות והספורט החליט לקצץ 80% מתקציב עמותת "בימת קדם".
בשנת 2023 חזר הסופר והמשורר מתי שמואלוף לערוך את כתב העת "הכיוון מזרח". הגיליון הראשון שראה אור (מס' 43) בעריכתו דן בשאלת דיאספוריות מזרחית (לקריאת פתח הדבר שפורסם באתר "העוקץ"). מה הקשר בין התרבות של היהודים-הערבים שעזבו את ישראל לבין השאלה האתנית.
הערות שוליים

1 2  אלמוג בהר, על "הכיוון מזרח" ו"הו!": בתוך הישראליות ומחוץ לה, באתר "העוקץ", 24 במאי 2010
↑  בועז כהן, ‏מלחמת גרילה תרבותית, באתר גלובס, 12 במאי 2008
↑  המגמה הספרותית, באתר הארץ, 10 בינואר 2011
היצף מידע

לוח מודעות המכיל מידע רב מידי
היצף מידע או עודף מידע הוא מושג המתייחס למצב שבו יש יותר מדי מידע, הכמות העודפת של המידע מפריעה לקבלת החלטה וליכולת להתעדכן.
היצף מידע הוא מצב קיומי של הפרט, בו אדם מסוים סובל מחוסר יכולת להשתלט על כל הגירויים והעובדות המוצבים בפניו.
זהו מצב החורג מיכולת עיבוד המידע של האדם.
עודף מידע יכול להיות גם תופעה קבוצתית. יש "תקרות", או רמות מקסימליות של מידע גם ברמת הקבוצה של האנשים. זיהוין של התקרות האלה חשוב לתפקוד הקבוצה.
דיסציפלינות אקדמיות שונות עוסקות בהיצף מידע. בין אלה נכללות מדע התקשורת (בהנדסת חשמל), תורת המידע, תקשורת אנושית, ותורת הכאוס.
את המילה הֶצֵּף חידש הלשונאי והבלשן יצחק אבינרי בספר הכלכלי "פלניוס" ב-1935, אולם בעידן ההוא היה מובנה כלכלי בלבד (אנ').
גורמים

אחד הגורמים להיצף המידע הוא צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית. צוואר הבקבוק נוצר משום שהזיכרון לטווח קצר יכול להכיל פחות או יותר שבע יחידות מידע בו זמנית למשך זמן קצר בלבד.
עודף מידע יכול להיווצר בתנאים בהם יש יחס נמוך מדי בין נתונים רלוונטיים (סיגנלים) לבין הרעש שסביבם. למשל, כאשר העובדות החשובות שקועות בתוך ים של פטפטת. הצטברות מיותרת של רכילות, פריטי היסטוריה או סתם פריטים עלולה ליצור מצב של עודף מידע. כאשר מתקיים היצף מידע נוצר קושי בהערכת החשוב, בברירה של המוץ מן התבן, ובזיהוי העיקר מן הטפל.
יש המזהים את עודף המידע כתופעת לוואי של עידן בו יש יותר כלים לאגירה ושינוע של מידע. כך, יש המאשימים את הטלוויזיה, המחשב והאינטרנט באחריות להיצף במידע.
מצב של עומס מידע מאפיין הפרעת קשב, משום שהיא יכולה להקשות על האדם להתעלם ממסיחים ולארגן את שלל המידע הנקלט באופן יעיל.
תחזית לעתיד

עקב צמיחת טכנולוגיות בינה מלאכותית המאפשרות שינוי טקסט כגון ChatGPT או מודלי שפה גדולים (LLM) דומים, הצפי הוא שהיצף המידע יהפוך לזיהום מידע, דהיינו, עודף מידע כוזב אשר יפגע ביכולנו לתפקד כיחידים, קבוצות וחברה. אלגוריתמים אילו, המאפשרים שכתוב מידע קיים בסגנון חדש, ואיחוד מידע של מספר מקורות רבים, תוך יצירת מידע חדש, עתידים להגביר עוד יותר את קצב ייצור המידע, וכתוצאה, להקטין את יכולתנו להתמודד עם המידע הרב הקיים. זאת כתוצאה מכך שיחס אות לרעש יקטן, ויקשה על ניפוי המידע הנחוץ מכלל המידע הקיים.
התמודדות

אחד המנגנונים הקוגניטיביים המאפשרים להתמודד עם היצף מידע הוא הסכמה. הסכמה מהווה מסגרת התייחסותית שנבנית על סמך ניסיון העבר ומסייעת בארגון ועיבוד של מידע חדש. לצורך כך הסכמה משפיעה על תהליכי הקשב, הזיכרון והשליפה. משום שהסכמה מראה עמידות למידע סותר היא יכולה לגרום לנטאי בתפיסת המציאות ולהוביל לתופעות כמו נבואה המגשימה את עצמה.
אחת ממטרות החינוך היא להכשיר את התלמידים לחיים בחברה תקשורתית ועתירת מידע, כך שיוכלו להפיק תועלת מן המידע הנגיש להם באופן בטוח ולהתמודד עם היצף המידע הלא מבוקר שנמצא באינטרנט.
אוריינות מדיה מאפשרת שימוש יעיל באמצעי תקשורת שונים, לצורך קליטה, הבנה ומסירה של מידע.
שיטות אלגוריתיות מבוססות לימוד מכונה ורשתת עמוקות יכולות אף הן לסייע ככל הנראה בטיפול בבעיה.
פרספקטיבות של התנהגות צרכנים

המושג של היצף מידע קיבל התייחסות רבה בהיבט של התנהגות צרכנים בספרות המקצועית. ישנן תוצאות שהן אינן חד משמעיות ושינוי בהתפתחות המחשבה בהיבט של היצף מידע במהלך השנים. יש חילוקי דעות רבים בספרות המחקרית לגבי האם עומס מידע הוא טוב או רע. פרדיגמת המחקר של היצף מידע היא מוגבלת ביכולת לתת בסיס הולם לעולם הניהולי האמיתי ולמקבלי ההחלטות ועל כן ישנן מחלוקות רבות בנושא על האם היצף מידע משפיע וכיצד. יחד עם זאת, במחקרים אקדמיים בתחום נראה כי צרכנים/לקוחות יכולים להתמודד עם מידע רב וככל הנראה לא יהיו מוצפים בעקבות זה. יש מעט מקום לדאגה מכיוון שלקוחות יודעים לווסת את המידע. כמו כן, הם יכולים להתמודד ולא בהכרח יש "עומס יתר". צרכנים יכולים להיות מוצפים במידע אינסופי אך לא בהכרח באמת יהיו מוצפים בו מכיוון שהם בעלי יכולת סלקטיבית גבוהה, ובעלי הבנה של איזו כמות מידע הם רוצים לצרוך, ואיזה מידע בדיוק רלוונטי לגביהם. כמו כן, הם נוטים לעצור את היצף המידע לפי הצורך שלהם.
מכיוון שצרכנים הם בררנים, מה שאמור להיות חשוב למקבלי ההחלטות/מנהלים/מפרסמים להבין זה לא כמה מידע מספקים להם אלא לאיזה מידע הם מגיעים בפועל, וזה מה שאמור להיות הדבר המשמעותי בחשיבה האסטרטגית שלהם. בנוסף, היקף כמות המידע הזמין בסביבה החיצונית יוצר קושי רב יותר/גוזל זמן רב יותר על מנת להגיע להחלטה הרלוונטית או חשוב מכך הופך את הסבירות לכך שהאדם יגיע למידע הקריטי לפחות סבירה. כמות כל כך גדולה של מידע עלולה להיות דיספונקציונלית.
ראו גם

ריבוי משימות
Big Data
טכנולוגיית מידע
עומס קוגניטיבי
עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה
FOMO
פרדוקס הבחירה
סינון מידע
לקריאה נוספת

אלווין טופלר, הלם העתיד, תרגם יורם שדה, הוצאת עם עובד, 1972 (מקור 1970).
הערות שוליים

1 2  Baron, R. A., and Byrne, D. (2000). Social psychology. Boston: Allyn and Bacon.
↑  יצחק אבינרי, יד הלשון, יזרעאל, 1964, עמ' 141
↑  שרה דרויאן (1999). עקרונות אבולוציוניים בהתפתחות החשיבה. רעננה: רמות.
↑  Janusz A. Hołyst, Philipp Mayr, Michael Thelwall, Ingo Frommholz, Shlomo Havlin, Alon Sela, Yoed N. Kenett, Denis Helic, Aljoša Rehar, Sebastijan R. Maček, Przemysław Kazienko, Tomasz Kajdanowicz, Przemysław Biecek, Boleslaw K. Szymanski, Julian Sienkiewicz, Protect our environment from information overload, Nature Human Behaviour 8, 2024-03, עמ' 402–403 doi: 10.1038/s41562-024-01833-8
↑  משרד החינוך, האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים (2009). מידענות - מתווה לפיתוח תהליכים מידעניים במהלך הלמידה של תחומי הדעת להתנהלות לומדים בסביבה עתירת מידע.
1 2  Jacob Jacoby, Perspectives on Information Overload, Journal of Consumer Research 1984, 10 p432-435
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb18081224q (data)
הטירה המכושפת

ערך זה עוסק במתקן בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. אם התכוונתם לסרט בשם זה, ראו .
סמליל הטירה המכושפת
כרזת הטירה המכושפת
הטירה המכושפת בדיסנילנד
הטירה המכושפת בממלכת הקסם
הטירה המכושפת, האחוזה המכושפת או הבית רדוף הרוחות (באנגלית: The Haunted Mansion) הוא מתקן בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. המתקן ממוקם בפארק דיסנילנד שבקליפורניה, בפארק ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה, בפארק דיסנילנד שבטוקיו ובפארק דיסנילנד שבפריז (שם הוא נקרא אחוזת רוח הרפאים).
בטירה ישנן 999 רוחות שמחות, אולם לדברי המספר במתקן – תמיד יש מקום לרוח נוספת.
היסטוריה

הרעיון להשמת המתקן היה הרעיון של וולט דיסני מאמצע שנות ה-50. וולט דיסני חשב על מתקן בו ילכו המבקרים באחוזה מכושפת, והכוונה הייתה שהאחוזה תהיה באזור ספר אמריקאי, והדרך אליה תהיה מהרחוב הראשי של ארצות הברית. מאוחר יותר הוחלט להציב את האחוזה בכיכר ניו אורלינס ובהתאמה הותאם המבנה לסגנון הבנייה של ניו אורלינס.
מספר הצעות לחזית המבנה הוצעו והמבנה שונה שש פעמים בטרם הוצגה חזיתו לציבור - בשנת 1963 - שש שנים לפני שנפתח לציבור - עיכוב שנבע מהמתקנים שבנה דיסני ביריד העולמי של ניו יורק בשנת 1964.
הרעיון המקורי של דיסני היה רעיון של מתקן בו ילכו המבקרים ולבסוף יגיעו למסעדה (בדומה למתקן שודדי הקאריביים שיש מסעדה ביציאתו).
המתכננים רצו שחזיתו החיצונית של המתקן תיראה כמו בית מכושף ונטוש ונראה להם מוזר שהחזית תהיה יפה ותיראה חדשה - אולם דיסני קבע כי "הרוחות ידאגו לתוך המבנה ואנו נדאג לחלקו החיצוני".
ב-9 באוגוסט 1969 נפתח המתקן לקהל. בממלכת הקסם נפתח המתקן לקהל עם פתיחת הפארק בשנת 1971. המתקנים כמעט ולא שונו מאז הקמתם.
בדיסנילנד הונג קונג לא מתוכנן המתקן בשלב זה, אולם מתוכנן מתקן דומה המבוסס על תמות של וודו בארץ ההרפתקאות בשלב השני של הפארק.
תיאור המתקן > המתקן בפארקים אחרים

בפארקים השונים ישנם הבדלים קטנים במתקן זה, בהתאם למיקום המתקן השונה מפארק לפארק. בממלכת הקסם ממוקם הפארק בכיכר החירות ובהתאם, הבית בניו בסגנון ניו אינגלנד, בהתבסס על הסיפור של וושינגטון אירווינג - "האגדה של סליפי הולו" - סיפור כריתת הראש של איכבוד קריין על ידי הפרש חסר הראש.
בדיסנילנד ממוקם המתקן בכיכר ניו אורלינס ובהתאם סגנון הבנייה הקריאולי. בדיסנילנד שבטוקיו המתקן ממוקם בארץ הפנטזיה ובדיסנילנד שבפריז המתקן ממוקם בארץ המערב הפרוע ובהתאם בהמשך לסצנת בית הקברות ישנה סצנת עיר רפאים, וסיפור שונה וכן למתקן שם שונה - "אחוזת רוח הרפאים".
תיאור המתקן > המתקן בחגים השונים

החל משנת 2001 נהוג לקשט את המתקן בדיסנילנד שבקליפורניה החל מחודש אוקטובר לכבוד הלואין ועד אחרי ראש השנה האזרחית - בהתאם לסרטו של טים ברטון - "הסיוט לפני חג המולד". החל משנת 2004 גם המתקן בטוקיו קושט במיוחד. בממלכת הקסם קישוט מסוג זה אינו מבוצע בשל האופי המבקרים במקום - בעוד שבטוקיו ובקליפורניה מבקרים יותר מקומיים בחגים (ועל כן יש טעם להתאמה מיוחדת ולשינויים) בדיסניוורלד מרבית המבקרים באים מחוץ לארצות הברית.
המתקן במדיה

בשנת 2003 יצא סרט של אולפני וולט דיסני בעקבות המתקן בשם "הטירה המכושפת".
באוקטובר 2005 יצא לאור חוברת קומיקס שעלילתה מתרחשת בטירה המכושפת.
באוקטובר 2021 יצא לדיסני+ סרט בשם "החבובות: האחוזה הרדופה" בכיכובן של החבובות.
בשנת 2023 יצא הסרט "טירה רדופה".
המתקן במסחר

ב-21 באוקטובר 2004 נערכה מכירה ב-אי ביי עבור הזכות ששמך יוצג באטרקציה של דיסני. קארי שארפ - רופא ועורך דין העוסק בתחום הרפואה מבאטון רוג' שבלואיזיאנה זכה בעבור תשלום של $37,400 להיות הרוח ה-1,000 של הטירה המכושפת, ונוספה מצבה על שמו בבית הקברות של הטירה המכושפת. הכסף נתרם על ידי חברת וולט דיסני למועדון הבנים והבנות.
סיפור הרקע

סיפור הרקע המהווה בסיס למתואר המתקן מעולם לא נקבע בצורה רשמית. הסיפור בבסיס המתקנים שבקליפורניה ובפלורידה הוא כדלהלן:
האחוזה (הטירה) נבנתה בשנת 1671 על ידי הולנדי בשם אובה ואן דר איוורקס במקום בו עמד בית קברות אינדיאני עתיק. לאורך כל ההיסטוריה התרחשו במבנה אירועים מוזרים, ולבסוף איבדה משפחת ואן דר איוורקס את שליטתם במבנה. במהלך מאתיים השנים שלאחר מכן שימש המבנה בית זונות ומקום מסתור לשודדי ים. בסוף המאה ה-19 נקנה המבנה על ידי משפחת גריסי מרוד איילנד. ויליאם גרייסי הבן (שנולד בשנת 1890) התאהב במאדאם לורטה - מעלה באוב מלואיזיאנה. לורטה הצליחה למשוך אל האחוזה מספר רב של רוחות ולמעשה קיללה את הבית בפעילותה העל טבעית.
גרייסי הבן נישא לבסוף ללילאן אומאלי - אומנת טרפז מג'ורג'יה. ליאוטה הקנאית שכנעה את ליליאן בשנת 1937 לשוב ולעשות פעלולים בטרפז - אולם קרעה את החוט המחזיק את הטרפז וליליאן נפלה לנהר שורץ בתנינים (סצנה המתוארת באחד הדיוקנאות בחדר הנמתח).
לאחר מות אשתו הראשונה, גרייסי נישא לאמלי קוואנו, בת דודתו היתומה, בת ה-16. בעת ירח הדבש שלהם שיחקו היא ובעלה ב"מחבואים". אמלי הסתתרה בארגז בעליית הגג, וליאוטה נעלה אותה בארגז עד שנחנקה - רוח הרפאים שלה רודפת מאז את עליית הגג של הבית.
בשנת 1943 ניסתה ליאוטה לקרוא לרוחות חזקות יותר - גרייסי ניסה לעצור אותה אולם נכשל משהיא הטילה כישוף על הבית הנועל את כל דלתותיו. היא עצמה נכלאה בתוך כדור הבדולח שלה בעקבות הכישוף ושם נותרה עד היום. גרייסי, הכלוא בבניין תלה עצמו לבסוף בעליית הגג (וניתן לראותו בחדר הנמתח).
בתה של ליאוטה - בתו הלא חוקית של גרייסי, הייתה בחורה עגמומית וביישנית שנהגה להפחיד את עובדי האחוזה שהתעללו בה ואף הצליחה לפתות אותם להגיע לאזור בו יש חול טובעני (האירוע מתואר בדיוקן בחדר הנמתח).
האירוע הקטלני ביותר שהתרחש במבנה היה במהלך מסיבת האלווין שנערכה בבית הקברות - רוב המשתתפים במסיבה נפטרו בשל שתייה של מים מורעלים - ורוחותיהם רודפות את בית הקברות וממשיכות במסיבה.
שינויים אחרונים שנערכו במתקן

למעט מספר מועט של יוצאים מן הכלל - המתקן לא שונה מאז הקמתו בשנת 1969. שני השינויים העיקריים היחידים שנעשו היה שינוי של הדיוקנאות המשתנות - דיוקן העלמה ההופכת למכשפה זקנה הוחלף בדיוקן אציל ההופך לזומבי.
שינוי נוסף שבוצע היה בחדר הסיאנס - במקור היה ראשה של מאדאם לורטה - המעלה באוב - בתוך כדור הבדולח המונח על השולחן - כעת מרחף הכדור סביב השולחן.
כיצד פועל המתקן - פתרון בעיות של מחסור בשטחים

כאשר נבנתה הטירה המכושפת הראשונה, בפארק דיסנילנד שבקליפורניה התעוררה בעיה של מחסור במקום. כיכר ניו אורלינס נבנתה כתוספת מאוחרת לפארק, ולא היה בה מקום למתקנים גדולים. מסיבה זו, נמצאים שני המתקנים העיקריים של הרובע: שודדי הקאריביים והטירה המכושפת מחוץ לשטח הפארק המרכזי, בשטח שנמצא למעשה מחוץ לרכבת המקיפה את הפארק. החלטה זו השפיעה על העיצוב של המתקן - ו"החדר הנמתח" הידוע הוא מתקן שנועד להביא את המבקרים למסדרון תת-קרקעי המוציא אותם אל מחוץ לשטח הפארק מבלי ידיעתם. אולם הפורטרטים הוא מעבר תת-קרקעי שמעליו חולפת הרכבת המקיפה את דיסנילנד. המבקרים נכנסים באמצעות המסדרון למחסן ענקי (ששטחו
3,437 מטרים רבועים) בו נמצא המתקן. הסצנות בתוך המתקן סמוכות זו לזו והמבקרים רואים רק את השטחים שנועדו לצפייתם - מאחורי כלי הרכב בהם נוסעים המבקרים ("מרכבות האבדון") ישנם תמוכות עץ וחדרי בקרה. מיקום הסצנות מנצל כל שטח אפשרי - העוגב באולם הנשפים ממוקם בצמוד לקריפטה שבבית הקברות, ואולם הנשפים מקביל ל"מסדרון האינסופי".
מתקן נוסף שנבנה מחוץ לשטח הפארק בשלב מאוחר יותר הוא הר הרסס - ובין שני הבניינים מפריד מעבר צר בלבד.
כאשר נבנו הפארקים האחרים המתקנים נלקחו בחשבון ונבנו תוך שטח הפארק.
נתוני המתקן > דיסנילנד

פתיחה: 9 באוגוסט 1969
מתכנן: WED מיזמים
משך הנסיעה במתקן: 10:00 דקות
באומנימובר - 6:50 דקות
סוג המתקן: אומנימובר
נתוני המתקן > ממלכת הקסם

פתיחה: 1 באוקטובר 1971 (עם פתיחת פארק ממלכת הקסם)
נתוני המתקן > דיסנילנד טוקיו

פתיחה: 15 באפריל 1983 (עם פתיחת פארק דיסנילנד טוקיו)
נתוני המתקן > דיסנילנד פאריז

פתיחה: 12 באפריל 1992 (עם פתיחת פארק יורודיסני)
ראו גם

הטירה המכושפת - סרט של חברת וולט דיסני
רוחות אפלות מצחקקות
אחוזת רוח הרפאים
הטירה המכושפת מקושטת לליל כל הקדושים
היילמאר סילאסוואו

| --- | --- |

סילאסוואו במדי הצבא הפיני
 לידה:  18 במרץ 1892 רוסיה הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד
 פטירה:  11 בינואר 1947 (בגיל 54) פינלנד אואולו, אוסטרובוטניה הצפונית, פינלנד
 מקום קבורה:  Oulu Cemetery 
 מדינה:  פינלנד 
 צאצאים:  אנסיו סילאסוואו, Rolf Siilasvuo 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית צבא הקיסרות הגרמנית פינלנד צבא פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1918 
 דרגה:   לוטננט גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים הפינית מלחמת העולם השנייה (מלחמת החורף, מלחמת ההמשך, מלחמת לפלנד)
 עיטורים
 צלב הברזל  מסדר הוורד הלבן של פינלנד  מסדר הצלב של החירות  צלב מנרהיים
 
היילמאר סילאסוואו (בפינית: Hjalmar Siilasvuo;‏ 18 במרס 1892 – 11 בינואר 1947) היה גנרל פיני שהשתתף בשורת מלחמות שניהלה המדינה במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20. בתחילת דרכו הוא שירת בגדודים הפיניים שהתנדבו להילחם לצד צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. בהמשך לחם גם במלחמת החורף ובמלחמת ההמשך נגד ברית המועצות ובמלחמת לפלנד נגד גרמניה הנאצית. בנו היה הגנרל אנסיו סילאסוואו, שפיקד על כמה משימות לשמירת שלום של האו"ם במזרח התיכון ובהמשך אף היה אחראי על תיאום פעולות הארגון באזור.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

סילאסוואו היה בנו של עורך עיתון מהלסינקי (אז חלק מהדוכסות הגדולה של פינלנד, כיום – בירת פינלנד העצמאית). הוא התגייס לכוח מתנדבים פינים שלחמו בצבא הקיסרות הגרמנית נגד מדינות ההסכמה, ובהן האימפריה הרוסית, שפינלנד הייתה בשליטתה. פינים רבים האמינו שהגרמנים יסייעו להם לזכות בעצמאות המיוחלת. סילאסוואו חזר לפינלנד כדי להילחם במלחמת האזרחים הפינית. הוא התגייס לכוחות ה"לבנים" ולחם שם בהצטיינות. הוא נודע כאדם דעתן, תככן, וערמומי.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

לאחר ניצחון הלבנים במלחמת האזרחים, הפך סילאסוואו לקולונל בצבא פינלנד שזה עתה הוקם. רמטכ"ל הצבא הברון קארל גוסטף אמיל מנרהיים ניבא שברית המועצות תתקוף את פינלנד, תחזית שאכן התגשמה ב-1939 בדמות "מלחמת החורף". מנרהיים הטיל על סילסוואו להיאבק בארמייה התשיעית הרוסית תחת פיקודו של הגנרל דוהנוב. ב-9 בדצמבר כבשה הדיוויזיה ה-163 הרוסית את הכפר סואמוסאלמי, הפינים הקפידו להרוס את הכפר עד היסוד כדי שהרוסים לא ייהנו ממנו, לא רחוק משם חנתה הדיוויזיה ה-44. סילאסוואו ניתק את השתיים, ובעזרת חטיבה 9 הפינית שהייתה תחת פיקודו, החל להציק לדיוויזיה ה-163, שחייליה סבלו ממחסור בביגוד חם וציוד והמורל שם צנח לאפס. המפקדים הרוסיים התרשלו, ושלחו תשדורות בגלוי ולא בצופן, והפינים האזינו לכל מילה שהחליפו ביניהם. כעבור שבועיים נמלטו מרבית אנשי הדיוויזיה, ורצו לחצות את אגם קיאנטיירווי הקפוא שלא רחוק ממנו שכן הגבול הרוסי. סילאסוואו הזמין שני מפציצים בינוניים שהפציצו את הקרח, ושלחו למצולות סוסים טנקים ואנשים. הוא המשיך להטריד את הדיוויזיה ה-44 כשהוא נעזר בניידות אנשיו ובמורל הגבוה שלהם. אולם ב-13 במרץ 1940 נחתם הסכם שלום והמלחמה תמה.
כעבור שנה בלבד הפרו הפינים את החוזה ותקפו את ברית המועצות במקביל למבצע ברברוסה שהפעילו הגרמנים. סילאסוואו שמונה אז לגנרל תקף את סאלה וכבש אותה ללא התנגדות רצינית. סילאסוואו לחם בעוד מספר קרבות באזור קרליה, אולם פינלנד נאלצה לחתום על הסכם שלום חדש עם הרוסים ב-1944. כחלק מהסכם השלום אולצו הפינים לגרש מאדמתם את החיילים הגרמנים שחנו בלפלנד. סילאסוואו נבחר להוביל את הפעילות כנגד הגרמנים, ובאוקטובר ונובמבר 1944 גרש אותם מרוב השטח הצפוני של פינלנד. הכוחות הגרמניים בפיקודו של הגנרל לותר רנדוליץ הגיבו בהרס שטחים נרחבים בצפון פינלנד תוך שימוש בטקטיקה של אדמה חרוכה. יותר משני שלישים ממבני המגורים באזור זה נהרסו ובירת המחוז רובניימי נשרפה עד היסוד. בנוסף לאובדן הרכוש המוערך בשווה ערך ל-$300 מיליון דולר (של שנת 1945), כ-100,000 תושבים הפכו לפליטים, מצב שהחמיר את בעיית השיקום שלאחר המלחמה (לאחר המלחמה הורשע רנדוליץ בפשעי מלחמה ונידון ל-20 שנות מאסר). הכוחות הגרמניים האחרונים גורשו באפריל 1945.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר המלחמה התגורר סילאסוואו בעיר אואולו עד מותו בשנת 1947 והוא בן 54. בנו אנסיו סילאסוואו נשלח כמפקד פלוגה להשתתף בכוח החירום של האומות המאוחדות אשר פיקח על נסיגת צה"ל מסיני ומעזה ועל קו הפסקת האש.
הערות שוליים

↑  אנדרו רוברטס, סערת המלחמה: היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, עמ' 78.
↑  אנדרו רוברטס, סערת המלחמה: היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, עמ' 79.
↑  אנדרו רוברטס, סערת המלחמה: היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, עמ' 80.
↑  מיכאל הרסגור, ואהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים, הוצאת דביר, עמ' 217.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1089155980  ISNI: 0000 0001 1670 9143  LCCN: n85094921  VIAF: 281707806   WorldCat (עם VIAF): 281707806
היידן גווין

| --- | --- |

גווין,2015
 לידה:  21 במרץ 1957 הרסטפירפוינט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 באוקטובר 2023 (בגיל 66) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1984–2023 (כ־39 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נוטינגהאם  Burgess Hill Girls 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
היידן גווין (באנגלית: Haydn Gwynne;‏ 5 באוקטובר 1957 – 20 באוקטובר 2023) הייתה שחקנית אנגלייה. ב-1992 הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה להופעת הבידור הקל הטובה ביותר על הסדרה הקומית "Drop the Dead Donkey" (אנ'). ב-2009 זכתה בפרס דרמה דסק לשחקנית המצטיינת במחזמר על תפקידה בהפקה בברודוויי של "בילי אליוט - המחזמר". היא הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס אוליבייה. בין תפקידיה בטלוויזיה היו בסדרות "Peak Practice", "מרזיביט", ובתפקיד קמילה בסדרה "The Windsors".