stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן השתלמות
מורים וגננות בישראל

אצל מורים וגננות משמשת קרן ההשתלמות למימון הקיום בעת יציאה לשנת השתלמות (שנת שבתון), בה אינם עובדים בהוראה.
בישראל קיימות שלוש קרנות השתלמות לעובדי הוראה: שתיים של הסתדרות המורים ואחת של ארגון המורים:
קרן השתלמות למורים ולגננות בע"מ.
קרן השתלמות למורים תיכוניים, מורי סמינרים ומפקחים בע"מ.
קרן השתלמות למורים בבתי הספר העל יסודיים במכללות ובסמינרים בע"מ (ארגון המורים).
הקרנות לא נועדו למטרת חיסכון אלא לצורך מימוש היציאה לשנת השבתון, אם כי בתנאים מסוימים ניתן למשוך את הכסף שנצבר בהן. הצבירה בקרן ההשתלמות למורים גבוהה יותר והיא מורכבת מהפרשות המורה בשיעור של 4.2% ממשכורתו ומהפרשות המעביד בשיעור של 8.4% מגובה המשכורת זו. סך כל הצבירה (מעביד + עובד) מסתכם בשיעור של 12.6% מגובה המשכורת. אולם במשיכת הכסף ללא יציאה לשבתון, יכולים המורים במרבית המקרים לקבל רק 89% מכספי המעביד.
מורים היוצאים לשבתון זכאים לסל שבתון, שאינו מוגבל לגובה הסכום שנצבר לרשותם. סל השבתון כולל בין היתר מלגת קיום חודשית בשווי 66% משכרם (למורים היוצאים לשבתון לאחר מחזור חיסכון בן 7 שנים מלגת הקיום היא של 77% משכרם), מימון לימודים והשתלמויות, ועוד.
שנת השבתון נחשבת למורים כשנת ותק, וזאת במידה והשלימו את חובת הלימודים לפי דרישות קרן ההשתלמות.
הערות שוליים

↑  סעיף 1 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), תשס"ה-2005 (להלן: חוק קופות הגמל). בחוק קופות הגמל, "קרן השתלמות" מוגדרת כ"קופת גמל המיועדת לתשלום דמי השתלמות לעובדים, לעצמאים, לחברי קיבוץ, לחברי מושב שיתופי או למוטבים שלהם".
↑  מחפשים כסף? נסו בהטבות מס, באתר כלכליסט, 11 באוגוסט 2011
↑  דו"ח ועדת בן בסט לרפורמה במס הכנסה, פרק ד'
↑  צו הרחבה בענף הניקיון י"פ 6759 מ-19 בפברואר 2014
צו הרחבה להסכם קיבוצי בענף השמירה והאבטחה, י"פ 6899 מ-26 באוקטובר 2014
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
רוברטו פרננדס (1999)

רוברטו קרלוס פרננדס טורו (בספרדית: Roberto Carlos Fernández Toro; נולד ב-12 ביולי 1999) הוא כדורגלן בוליביאני המשחק בעמדת הקשר באקרון טוליאטי.
קריירת מועדונים

פרננדס התחיל את הקריירה שלו בדפורטיבו בלומינג. ב-26 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד ד'ה סטרונגסט. ב-11 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה נגד אותה יריבה. בקיץ 2019 חתם בקולטרול לאונסה מהליגה הספרדית השלישית בכדורגל.
בקיץ 2020 פרננדס חזר לבוליביה וחתם בקלוב בוליבר. ב-13 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה וכעבור 4 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד קבוצת נעוריו, דפורטיבו בלומינג.
ב-8 ביולי 2023 הושאל לבלטיקה קלינינגרד מליגת העל הרוסית עד לסיום העונה. סיום העונה חזר לבוליבר.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, פרננדס שיחק בנבחרת הנוער של בוליביה. ב-26 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד יפן. ב-14 באוקטובר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
פרננדס השתתף שלוש פעמים עם הנבחרת בקופה אמריקה.
קמיקזה (קוקטייל)

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  וודקה, מיץ ליים, טריפל סק, כוס מרטיני 
 אופן ההכנה:  מנערים בשייקר ומוזגים לכוס קוקטייל
 כוס:     קוקטייל
 קישוט:  פלח ליים
 
קמיקזה (באנגלית: kamikaze) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מ 30 מ"ל וודקה, 30 מ"ל טריפל סק, 30 מ"ל מיץ ליים. את המרכיבים מוזגים לשייקר, מסננים לכוס קוקטייל ומקשטים בפלח ליים.
מקור השם

שמו של הקוקטייל בתרגום מיפנית הוא רוח אלוהית והוא מוכר בעולם בעיקר בהקשר של מעשי התאבדות של טייסים יפנים במלחמת העולם השנייה.
קרונשטאדט

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פסל של פיוטר הגדול, מייסד קרונשטאדט
קרונשטאדט (ברוסית: Кронштадт) היא עיר נמל רוסית באי קוטלין שבמפרץ הפיני. העיר מכסה חלק גדול מדרום מזרח האי וממוקמת מול מרכז סנקט פטרבורג. מבחינה מנהלית העיר שייכת לנפת קרונשטאדט (Кронштадтcкий район) של העיר סנקט פטרבורג. נכון לשנת 2018 מתגוררים בעיר 44,401 תושבים.
עד 1983 הגישה לעיר הייתה אפשרית רק דרך הים וכיום העיר מקושרת ליבשה באמצעות כביש הטבעת של סנקט פטרבורג. החלק של המפרץ הפיני, שבין האי קוטלין ובין סנקט פטרבורג, קיבל את שם העיר ונקרא "מפרץ קרונשטאדט".
היסטוריה

העיר הוקמה על ידי פיוטר הגדול, לאחר שבשנת 1703 כבש את האי מידי שוודיה, לה השתייך בהתאם לחוזה סטולבובו. החל משנות ה-20 של המאה ה-18 העיר הייתה הבסיס הראשי של הצי הבלטי של האימפריה הרוסית. להגנתו מהים נבנו בסביבה מבצרים, לרבות מצודת אלכסנדר על אי מלאכותי.
בשנת 1918 התרכז כל הצי הבלטי של הרפובליקה הסובייטית החדשה בנמל העיר. בשנת 1921 פרץ מרד קרונשטאדט. לאחר מלחמת העולם השנייה פחתה חשיבותה של העיר כבסיס הצי, לאחר העברת רוב כלי השיט למערב הים הבלטי. גם לאחר התפרקות ברית המועצות לא הוחזר הבסיס הראשי של הצי לעיר, אך נמל קרונשטאדט, הממוקם מול סנקט פטרבורג, עדיין מהווה בסיס חשוב של הצי הבלטי ובו מספנות שונות. מכאן גם יוצא משט האוניות במפגן הראשי לרגל חגיגות יום ההולדת של הצי הרוסי הנערכות מדי שנה בחודש יולי.
ב-1990 הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית, כחלק מהמרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג ואתרים הקשורים אליה.
אתרים בעלי עניין

קתדרלת הים
פוטשטוק - ביתן מד גאות המשמש כנקודת הייחוס לגובה פני הים הבלטי בכל המדינות הבלטיות. ברוסיה ובמספר מדינות נוספות הביתן משמש כנקודת יחוס גם למדידת גבהים, עומקים, ואף של מסלולי של רכבי חלל. הביתן הוקם בשנת 1707.
המבדוק היבש של פיוטר הגדול - בניית התעלה עם המבדוק החלו ב-1719 לפי הנחייתו של הצאר פיוטר הגדול, והמבדוק נפתח ב-30 ביולי 1752. הרעיון של פיוטר הגדול היה לייבש את המבדוק תוך זמן קצר באמצעות בריכה החפורה נמוך יותר מפני הקרקע של המבדוק היבש. מהבריכה היו המים נשאבים עם מנוע רוח. המתקן ההידרוטכני הייחודי השתרע על שטח של 2.24 קמ"ר, וקיבולו עד 10 אוניות בו-זמנית. ב-1774 הותקן למשאבת המים מנוע קיטור. במכונת הקיטור הזאת השתמשו יותר מ-75 שנה.
ערים תאומות

יוון נאפפליו, יוון
רוסיה דרבנט, דאגסטן, רוסיה
רוברטו פריירה

רוברטו מקסימיליאנו פריירה (בספרדית: Roberto Maximiliano Pereyra; נולד ב-7 בינואר 1991) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת הקשר בא.א.ק. אתונה.
קריירת מועדונים

פריירה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ריבר פלייט, בה זכה לכינוי "אל טוקומאנו" בזכות עיר הולדתו טוקומאן. ב-16 במאי 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–4 להורקאן. בעונת 2010/2011, הפך לשחקן הרכב בקבוצה כאשר רשם 27 הופעות בליגה.
ב-30 באוגוסט 2011, פריירה חתם לחמש שנים באודינזה מהסרייה א'. ב-28 בינואר 2012, פריירה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 ליובנטוס. ב-29 באפריל 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 ללאציו.
ב-25 ביולי 2014 הושאל ליובנטוס עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה בסיום העונה תמורת 14 מיליון אירו. ב-30 באוגוסט 2014, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד קייבו ורונה. ב-23 ביוני 2015 הודיעה יובנטוס על מימוש האופציה על פריירה, וחתם בקבוצה לארבע שנים.
ב-19 באוגוסט 2016, פריירה חתם לחמש שנים בווטפורד. ב-27 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לארסנל, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-28 בספטמבר 2020 חזר פריירה לאודינזה וחתם לשלוש שנים.
בקיץ 2024 חתם בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

פריירה השתתף עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. ב-11 באוקטובר 2014, פריירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–2 לברזיל. ב-11 באוקטובר 2018, פריירה כבש את שערו הבינלאומי הראשון בניצחון 0–4 נגד עיראק.
פריירה השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2015 וקופה אמריקה 2019.
תארים

סרייה א': 2014/2015, 2015/2016
קופה איטליה: 2014/2015, 2015/2016
הסופר קאפ האיטלקי: 2015
קונטל ג'וישר

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1980 (בן 44) מומבאי, הודו 
 מידע כללי
 מדינה:  הודו הודו
 השכלה:  בית הספר להנדסה ע"ש ויטרבי של אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 קונטל ג'וישר - אתר רשמי
 ספורט
 ענף ספורט:  טיפוס הרים
 הישגים
 שיאים אישיים:  אוורסט, להוטסה, מנסלו (אנ')
 
קונטל ג'וישר (באנגלית: Kuntal Joisher;‏ נולד ב-26 בפברואר 1980) הוא מטפס הרים הודי ופעיל לקידום טבעונות. הטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת האוורסט.
ביוגרפיה

ג'וישר נולד וגדל במומביי למשפחה גוג'ראטית (אנ'). בשנת 2001, עבר ללוס אנג'לס והשלים לימודי תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת דרום קליפורניה. לאחר לימודיו, החל לעבוד בחברת LRN (אנ') כמהנדס תוכנה. בשנת 2006, כשהחברה פתחה סניף במומביי, ג'וישר החליט לעבוד בסניף זה וחזר להודו.
הוא גר בקרגפור (אנ') שבמערב בנגל.
טבעונות

כבן למשפחה דתית, ג'וישר נולד וגדל כצמחוני מטעמים דתיים. בשנת 2002, אימץ אורח חיים טבעוני לאחר שחברו ללימודים, שהיה צמחוני מטעמי מוסר, חשף אותו לנעשה בתעשיית משק החי, ובפרט בתעשיות החלב והביצים. ג'וישר טוען כי הטבעונות מגדירה אותו, וכי טיפוס ההרים זו הדרך שלו להפיץ את הטבעונות, לשבור מיתוסים וסטריאוטיפים לגבי תזונה טבעונית, ולהראות שניתן לטפס הרים כטבעוני. כמו כן, הוא רוצה לעורר מודעות למחלת השיטיון (ובפרט למחלת גופיפי לוי (אנ') בה לקה אביו). ב-19 במאי 2016, היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת האוורסט. על הפסגה, הוא שלף דגל עם הכיתוב VEGAN (בעברית: טבעוני) והצטלם איתו.
טיפוס

בנעוריו הושפע מאוד ממעפילי האוורסט הראשונים, טנזינג נורגיי ואדמונד הילרי, אותם תפס כגיבורים, אולם תשוקתו לטיפוס החלה בשנת 1997, לאחר שצפה בסרט דוקומנטרי של PBS שנקרא Nova Everest. בשנת 2009, טיפס עם אשתו דיפטי על הר האטו פיק (אנ')‏ (3400 מטר) שנמצא במחוז שימלה (אנ'), וברגע שהגיע לפסגת ההר, הבין שהוא רוצה לעסוק בטיפוס הרים ולהעפיל לפסגת האוורסט כדי להיות הטבעוני הראשון שמגיע לפסגה. מאז החל להתאמן באינטנסיביות שישה ימים בשבוע.
בשנת 2014, היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת הר מנסלו (אנ') ‏(8163 מטר). ב-18 במאי 2018 היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת הר להוטסה (8515 מטר).
טיפוס > טיפוס על הר האוורסט

ג'וישר ניסה להעפיל לפסגת האוורסט בשנים 2014 ו-2015 אולם רק בשנת 2016 הצליח.
בשנת 2014, עשה את ניסיונו הראשון להעפיל לפסגת האוורסט. ב-18 באפריל אירעה מפולת שלגים בהר (אנ') שגבתה את חייהם של 16 מאנשי השרפה וגרמה לביטול המשלחות לאחר שממשלת נפאל (אנ') סגרה את האתר למבקרים למשך כל השנה.
בשנת 2015, עשה את ניסיונו השני להעפיל לפסגת האוורסט כראש צוות המשלחת. ב-25 באפריל התרחש אסון בהר (אנ') כאשר רעידת האדמה שפקדה את האזור גרמה למפולת שלגים שגבתה את חייהם של 20 מטפסים ופצעה 80 נוספים. המפולת תפסה את המטפסים, ששהו באותה העת במחנה הבסיס, בהפתעה גמורה. ענן שלג ענק התקדם לעברם במהירות. ג'וישר נצמד לאוהל והרגיש שהוא עומד למות. כל האוויר, הדליל ממילא, התמלא בשלג וג'וישר החל להיחנק מחוסר חמצן. באותם הרגעים, אחד מחבריו למשלחת שהיה לידו, ג'וסט קובוש (Jost kobusch), פתח את מעילו והציע לג'וישר לדחוף את ראשו למעילו על מנת לשאוף חמצן שלכוד בכיסי אוויר במעיל. ג'וישר, שעשה כן, טוען כי אילולא עזרתו של קובוש באותם הרגעים, הוא היה נחנק למוות. עיתון הניו יורק טיימס הגדיר אסון זה כיום הקטלני ביום על הר האוורסט. רעידת אדמה זו, שפגעה גם בקטמנדו, גבתה את חייהם של 9000 איש.
בשנת 2016, ביצע את ניסיונו השלישי. ב-19 במאי, לאחר 45 ימי טיפוס, הוא העפיל לפסגת האוורסט. כששב אמר כי "האדם לעולם לא כובש שום הר. זה ההר שמחליט אם לתת לאדם להגיע לפסגה או לא".
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Meet Kuntal Joisher: A Vegan Mountain Climber Who Conquered Mt. Everest! veganfirst.com
1 2 3 4 5 6 7  A SUMMIT OF COURAGE, Alumnus Kuntal Joisher survives a deadly avalanche on Mount Everest, viterbi.usc.edu
1 2 3 4 5 6 7  Kuntal Joisher – der erste Veganer auf dem Mount Everest, veganmagazin.de
1 2 3  The Vegan 2016 Issue 4, P. 18-21
1 2 3 4  I scaled Everest to debunk every single myth around veganism, lokaantar.com
↑  Maharashtra man plants a flag on Mt Lhotse for vegans, timesofindia.indiatimes.com, Jun 3, 2018
↑   רגעי פגיעת מפולגת השלג במטפסים, בהם ניתן לראות את ג'וישר, בחולצה לבנה מימין, נצמד לאוהל הצהוב ומכניס את ראשו לתוך מעיל חברו כדי לנשום
↑  Infinity And Back movie, youtube.com
ג'וישר על פסגת הר האוורסט מחזיק דגל עם הכיתוב Vegan (בעברית: טבעוני), 19 במאי 2016
ג'וישר על פסגת הר להוטסה, 18 במאי 2018
קרן התורה

קרן התורה היה ארגון שהוקם על ידי אגודת ישראל, לתמיכה בישיבות ומוסדות תורניים בארץ ישראל ובאירופה.
הקמת הארגון

הארגון הוקם בכנסייה הגדולה הראשונה בשנת תרפ"ג (1923), לאחר שהועלתה סוגיית שיקום החורבן שהותירה מלחמת העולם הראשונה. עקב המלחמה, קהילות רבות נחרבו במהלך הימלטותן, ומוסדות התורה שלהן נסגרו, ולאחר המלחמה לא הוקמו מוסדות חדשים. גם הישיבות שפעלו, היו בקשיים כלכליים. משתתפי הכנסייה החליטו לפתוח קרן לתמיכה בישיבות הקיימות, ולפתיחת ישיבות ומוסדות חדשים. 16 רבנים חתמו על "קול קורא" לתמיכה בקרן, ובהם החפץ חיים, רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב, רבי אברהם מרדכי אלתר מגור, הרב אברהם מנדל שטיינברג מברודי, הרב אליהו קלצקין מלובלין, הרב חיים עוזר גרודזנסקי ורבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב.
בקול קורא נכתב בין היתר:”בלב מלא יגון ומרירות עמדנו על המצב המעציב של דורנו זה בארץ ובגולה ונוכחנו לדעת כי אלפי נשמות ילדי בני ישראל נספחו אל תהום הבערות וההפקרות... המלחמה הקשה עם כל תוצאותיה הכלכליות והרוחניות גזלה מאתנו דור שלם... לא נדבות אנו דורשים מכם אלא תשלום חוב קדוש לחזק את מוסדות התורה... הלוו אתם מטבעות חומריות ואנו נשיב לכם כפלי כפליים-יהודים מחונכים לתורה ותעודה, הלוו אתם מטבעות של נייר ואנו נשיב לכם מטבעות של אש - ילדי ישראל שיהיו לתפארת עמנו”.
ראשי הארגון

נשיא הקרן היה רבי מרדכי שלום יוסף פרידמן, האדמו"ר מפשמישל, שהיה בן 26 בלבד, ולצידו מונו לחברי הנהלה רבי דב בער פרידמן (בנו של רבי ישראל מצ'ורטקוב), הרב יוסף בוימגארטן וד"ר שמואל דייטשלנדר. מזכיר הקרן היה הרב בנימין זאב יעקובזון שבהמשך תיפקד גם כגובה התחייבויות. בהמשך נפתחו סניפים מקומיים בכל אזור.
פעילות

בשנה הראשונה לקיומה של הקרן חולקו 25,000 דולרים. בשנתה הראשונה תמכה הקרן רק בישיבות ליטא שהיו מאוגדות תחת ועד הישיבות אך הוועד הבטיח שבהמשך יתמוך בישיבות בפולין שלא קיבלו תמיכה בשנה הראשונה. הקרן סייעה גם לרבי מאיר שפירא בפותחו את ישיבת חכמי לובלין, וכן סייעה להקמת רשת בית יעקב.
בשנת תרפ"ה תכננו ראשי הקרן לגייס 100,000 דולר, ויצאו במבצע קניית שטרות תעודה על תרומתם (מעין קבלות) המכריזות על היותם שותפים לעולם התורה. בהמשך השנים המשיכה הקרן עם דרך פעולה זו.
נשיא הקרן הרבי מפשמישל נסע לאסוף כספים לטובת הקרן כך למשל אסף בשנת תרפ"ה 500,000 כתרים אוסטריים במסעו באוסטריה, ובשנת תרפ"ט בגרמניה 660,000 כתרים. בין הרבנים הפעילים באיסוף כספים לטובת הקרן היו רבי מאיר שפירא מפיטרקוב, רבי אברהם קלמנוביץ', הרב יצחק קוסובסקי, רבי ברוך הגר, רבי שלום יצחק לויטן אב"ד עדת ישראל באוסלו, הרב אברהם שמואל בנימין שפיצר  אב"ד המבורג ומייסד קרן התורה בגרמניה, הרב יעקב רוזנהיים, הרב ארנסט וייל רבה של קולמר בצרפת, הרב אלכסנדר זושא פרידמן, הרב משה מרדכי אפשטיין, הרב אברהם דוב כהנא שפירא מקובנה, הרב הראשי לארץ ישראל אברהם יצחק הכהן קוק, הרב אברהם הלוי ליפשיץ אב"ד קהילות הקודש, הרב יהודה לייב צירלסון והרב יוסף צבי קרליבך.
פועלה של הקרן פחת עקב עליית הנאצים לשלטון והצרת רגלי היהודים בגרמניה ובשאר אירופה, אך היא תפקדה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

הרב בנימין זאב יעקובזון, אשא דעי למרחוק.
קמיקצו

קמיקצו (ביפנית: 上勝町) היא עיירה במחוז טוקושימה שביפן. בשנת 2016 הוערכה אוכלוסייתה בכ-1,482 איש וצפיפות של 7.2 לקמ"ר. שטחה הכולל הוא 109.7 קמ"ר.
קמיקצו התפרסמה כעיירת "Zero waste" (אפס אשפה). משמעות הדבר היא שהעיירה כולה ממחזרת את כל האשפה שהיא מייצרת, וזו ממוינת לכ-45 סוגים שונים של אשפה, המטופלים באופן ספציפי. בפועל העיירה באמת ממחזרת כ-80% מהאשפה שלה ושמה לה למטרה להגיע ל-100% עד שנת 2020.‏
הערות שוליים

↑  "Zero Waste in Japan". BBC News. 11 ביולי 2008. נבדק ב-6 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McCurry, Justin (5 באוגוסט 2008). "Guardian". Climate Change. London. נבדק ב-7 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559776805171  LCCN: n80126711  NDL: 00372861  VIAF: 139556249   WorldCat (עם VIAF): 139556249 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קמיקצו".
רוברטו צ'רו

צ'רו (מימין) לצד פרנסיסקו וראז'ו במדי בוקה ג'וניורס
רוברטו צ'רו (בספרדית: Roberto Cherro;‏ 23 בפברואר 1907 – 11 באוקטובר 1965) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא שיחק את הקריירה הרשמית שלו במועדון בוקה ג'וניורס שם היה שיאן הכובשים בכל הזמנים, עד ששיאו נשבר על ידי מרטין פלרמו בשנת 2010.
קריירה

צ'רו נולד בשכונת באראג'אס, בואנוס איירס שבארגנטינה ובצעירותו שיחק במועדון ספורטיבו באראג'אס. בשנת 1924 כשהוא בן 17 התקבל לסגל המקצועי ובשנה שלאחר מכן עבר לפרו קאריל אואסטה, מועדון שהיה אחד הטובים בארגנטינה באותה תקופה. צ'רו לא שיחק שם זמן רב משום שקיבל הצעה מבוקה ג'וניורס עמה זכה בליגה הארגנטינאית כבר בעונתו הראשונה. באותה עונה הוא גם סיים כמלך שערי הליגה והצליח לחזור על הישג זה גם בשנים 1928 ו-1930.
בוקה ג'וניורס בנתה בסוף שנות ה-20 קבוצה שתשלוט בכדורגל הארגנטינאי בעשור הבא. בנוסף לצ'רו, שיחקו בה גם שחקנים גדולים אחרים של אותה תקופה כמו פדרו אריקו סוארס, פרנסיסקו וראז'ו, דומינגו טראסקוני ולודוביקו בידוגליו. בסך הכל זכה עמה ב-5 תוארי אליפות כשהאחרונה מביניהן בשנת 1935, ושלוש שנים לאחר מכן פרש ממשחק פעיל בגיל 31. צ'רו כבש במדיה 221 שערי ליגה והיה מלך השערים שלה בכל הזמנים עד שנת 2010, אז שיאו נשבר על ידי מרטין פלרמו.
קריירה > נבחרת ארגנטינה

צ'רו ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ארגנטינה ב-16 בדצמבר 1926 נגד בוליביה, משחק אותו ניצחו 
 0–5 כשהוא כובש שני שערים. באולימפיאדת 1928 היה שותף לזכייתה במדליית כסף אולימפית לאחר שהפסידו בגמר ליריבה המרה אורוגוואי. צ'רו זכה עמה בקופה אמריקה 1929 בו כבש שער אחד בניצחון 1–4 על פרגוואי. שנה לאחר מכן היה מועמד על ידי מאמן ארגנטינה, פרנסיסקו אולזר, להשתתף במונדיאל 1930. הארגנטינאים הציגו טורניר טוב והגיעו לגמר בו הפסידו 4–2 למארחת אורוגוואי. צ'רו מצידו שותף רק במשחק אחד, הניצחון 0–1 על צרפת בשלב הבתים. צ'רו וארגנטינה השיגו נקמה על אורוגוואי ב-5 בפברואר 1933 כשהם מנצחים אותם 1–4 ואת כל ארבעת השערים הוא כבש. הוא זכה עמה פעם נוספת בקופה אמריקה ב-1937 וסיים את הקריירה הלאומית עם 16 הופעות ו-13 שערים.
תארים

אליפות ארגנטינה (5): 1926, 1930, 1931, 1934, 1935
סגנית גביע העולם: 1930
קופה אמריקה (2): 1929, 1937
מדליית כסף אולימפית: 1928
מלך השערים בליגה הארגנטינאית (3): 1926, 1928, 1930
קיריל מרצקוב

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1897 כפר במחוז ריאזאן, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  30 בדצמבר 1968 (בגיל 71) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות של חומת הקרמלין 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:  ברית המועצות ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1918–1968 (כ־50 שנה)
 דרגה:    מרשל ברית המועצות
 תפקידים בשירות
 מפקד המחוז הצבאי וולגה   מפקד המחוז הצבאי לנינגרד   מפקד הארמייה השביעית   ראש המטה הכללי הרוסי  מפקד הארמייה ה-4  מפקד חזית וולחוב   מפקד הארמייה ה-33   מפקד חזית קרליה   מפקד חזית המזרח הרחוק   מפקד המחוז הצבאי מוסקבה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת החורף מלחמת האזרחים ברוסיה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
                 
 
קיריל מרצקוב (ברוסית: Кирилл Афанасьевич Мерецков‏; 7 ביוני 1897 – 30 בדצמבר 1968) מרשל ברית המועצות מראשי הצבא האדום במהלך מלחמת החורף ומלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > בצעירותו

קיריל מרצקוב נולד ב-7 ביוני 1897 למשפחת איכרים בכפר במחוז ריאזאן. לאחר 4 שנות לימוד הוא נשלח למוסקבה והחל לעבוד כמסגר באחד המפעלים. הוא השתתף באספות הפועלים והיה מקורב לחוגים המהפכנים. בהיותו עובד בתעשייה ביטחונית הוא לא גויס לצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא התקרב לבולשביקים ולאחר מהפכת פברואר עם חבריו הקים סניף של המפלגה הבולשביקית בעיירה, בה היה ממוקם המפעל, בו עבד. לאחר מהפכת אוקטובר הוא מונה לתפקיד ניהולי במסגרת הממסד החדש.
ביוגרפיה > שרות בצבא האדום

בשנת 1918 מרצקוב גויס לצבא. הוא השתתף בקרבות מלחמת האזרחים ברוסיה במסגרת ארמיית הפרשים הראשונה ונפצע מספר פעמים. בשנת 1921 הוא סיים אקדמיה צבאית ומונה לראש מטה של דיוויזיית פרשים. במהלך שנות ה-20 וה-30 מרצקוב התקדם בסולם הדרגות. בשנים 1936–1937 הוא נשלח לספרד והיה יועץ צבאי של הממשל הרפובליקני. ביוני 1937 מרצקוב חזר לברית המועצות ומונה לסגן ראש המטה הכללי. בספטמבר 1938 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי וולגה ובינואר 1939 למפקד המחוז הצבאי לנינגרד. בהיותו בתפקיד זה הוא פיקד על הכוחות במהלך מלחמת החורף והיה בין המפקדים שפיקדו על פריצת קו מנרהיים. לאחר סיום המלחמה הוענקה למרצקוב דרגת "גנרל ארמייה" לצד גיאורגי ז'וקוב. באוגוסט 1940 הוא מונה לראש המטה הכללי, תפקיד בו כיהן עד ינואר 1941 כאשר קודם לסגן שר הביטחון.
ביוגרפיה > המעצר

ב-23 ביוני 1941 מרצקוב נעצר באשמת פעילות נגד השלטון. זאת על בסיס הודעות קצינים שהתקבלו במהלך הטיהורים הגדולים בשנת 1937. הוא הוחזק בכלא במוסקבה במשך מספר חודשים. בהתאם להודאתו בשיחות פרטיות הוא קיבל מכות קשות והושפל במהלך החקירות. בעקבות הבטחה לשלום משפחתו הסכים להודות בהאשמות. ב-15 ביולי הוא נפגש עם קצין צבא אחר שגם היה תחת חקירה וניסה לשכנע אותו להודות. ב-28 באוגוסט 1941 מרצקוב כתב מכתב אישי לסטלין עם בקשה לשלחו לחזית. הוא שוחרר ב-6 בספטמבר ככל הנראה בהוראה ישירה של סטלין. ב-25 בינואר 1955 כל המסמכים שקשורים לפרשה הושמדו ולכן לא ניתן להגיע לפרטי החקירה. בספר הזיכרונות של מרצקוב, נושא המעצר לא הוזכר כלל.
ביוגרפיה > השתתפות בקרבות מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1941 מרצקוב פיקד על הארמייה השביעית שהצליחה לעצור את התקדמות הצבא הפיני לכיוון לנינגרד. בדצמבר 1941 מרצקוב פיקד על חזית וולחוב ועל ניסיונות לפרוץ את מצור לנינגרד. במהלך החורף הוא ניסה לפרוץ את המצור תוך אבדות גדולות אך ללא הצלחה של ממש. מתקפות שנערכו באביב 1942 הסתיימו ללא התקדמות של ממש. כתוצאה מכך באפריל 1942 מרצקוב הורד מתפקיד מפקד החזית ונשלח לחזית המערבית בתור מפקד הארמייה ה-33. המתקפות באזור לנינגרד נמשכו ללא הצלחה ובקיץ 1942 נפל בשבי מפקד ארמיית המחץ השנייה אנדריי ולאסוב. מרצקוב הוחזר לאזור והיה לו תפקיד חשוב בפריצת המצור בשנת 1943 ובמהלך מבצע לנינגרד-נובגורוד. מרצקוב המשיך לפקד על יחידות הצבא באזור גם בהמשך וסיים את המלחמה בשטח נורווגיה. על ההצלחות בפיקוד בשנת 1944 הוא קודם לדרגת מרשל ברית המועצות.
באפריל 1945 הוא הועבר למזרח הרחוק והשתתף בקרבות נגד יפן במהלך מבצע סערת אוגוסט.
ביוגרפיה > לאחר סיום המלחמה

לאחר סיום המלחמה מרצקוב פיקד על מספר מחוזות צבאיים ומשנת 1955 כיהן כעוזר שר ההגנה לענייני האקדמיות הצבאיות. הוא נפטר בשנת 1968 ונטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין.
חייו האישים

בשנת 1922 התחתן עם יבדוקיה בלובה. בשנת 1924 נולד בנם היחיד - ולדימיר. ולדימיר מרצקוב התנדב לצבא האדום בגיל 17, במהלך מלחמת העולם השנייה. סיים קורס קצינים מזורז ולחם כקצין שריון עד סוף המלחמה. בתום המלחמה המשיך לשרת בצבא עד לשנת 1989, אז פרש מהשירות בדרגת גנרל-קולונל
קיריל מרצקוב עם בנו ולדימיר במרץ 1945.