stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ו "קינג" אוליבר
לקריאה נוספת

סטאדס טרקל, ענקי הג'אז, הוצאת בבל, 2006 הפרק על אוליבר
(Jazz: A History of America's Music / Geoffrey C. Ward (ISBN 0679765395
Exploring Early Jazz: The Origins and Evolution of the New Orleans Style מאת Daniel Hardie
Barnhart, Scott (2005). The World of Jazz Trumpet. Hal Leonard Corporation. ISBN 0634095277
ברידיי השלישי, מלך הפיקטים

ברידיי השלישי (באנגלית: Bridei III; ‏616 או 628 עד 693) בנו של בילי (Bruide mac Bili - ברידי מק בילי) היה מלך הפיקטים. ברידיי מלך כ-22 שנים, החל משנת 671 ועד מותו.
קורות חיים

ברידיי נולד בין שנת 616 ל-628 והיה בנו של בלי, מלך סטרת'קלייד, ונכדו של המלך נכטאן השני. אימו של ברידיי הייתה ככל הנראה בתו של אדווין מנורת'מבריה, מלך דיירה.
ברידיי היה מלך פעיל. בשנת 680–681 תקף את טירת דאנוטר ובשנת 682 פתח במסע מלחמה אכזרי נגד אורקני - מסע המתואר ב"דברי ימי אלסטר" בהם מוספר כי כל אוכלוסיית אורקני "נמחקה" על ידי בריידי.
שנה לאחר מכן תקף ברידיי את דנדורן שבסטראת'רן. מקום מושבו של ברידיי היה במוריי.
ככל הנראה ברידיי היה ואסאל של אקגפירת', וכאשר ברידיי ניסה לערער את הקשר הביא הדבר למתקפה על ידי אקגפירת' - שהובילה לקרב דאניכן בשנת 685, בו הביס ברידיי את הצבא האנגלו- סקסוני של אקגפירת'.
על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" נפטר ברידיי בשנת 693.
הערות שוליים

↑  
Orcades deletae sunt la Bruide
| מלכי סקוטלנד |
| --- | --- | --- |
| המלכים הפיקטים | בית אלפין • בית דאנקלד • בית מוריי • בית ברוס • בית באליול • בית סטיוארט • בית הנובר • בית וינדזור |  |
| מלכי סקוטלנד | דרסט הראשון • טאלורק הראשון • נכטאן הראשון • דרסט השני • גאלאן • דרסט השלישי • דרסט הרביעי • גרטנייט הראשון • קיילטראם • טאלורק השני • דרסט החמישי • גאלאם קנאלאת' • ברידיי הראשון • גרטנייט השני • נכטאן השני • קיניאוך • גרטנייט השלישי • ברידיי השני • טאלורק השלישי • טאלורגאן הראשון • גרטנייט הרביעי • דרסט השישי • ברידיי השלישי • טרן • ברידיי הרביעי • נכטאן השלישי • דרסט השביעי • אלפין הראשון • דרסט השביעי • נכטאן השלישי • אואנגוס הראשון (אנ') • ברידיי החמישי • קיניאוד הראשון • אלפין השני • טאלורגאן השני • דרסט השמיני • קונאל מק טאידג • קאוסטנטין • אואנגוס השני • דרסט התשיעי • אאוגאנן • אואוראד • ברידיי השישי • קיניאוד השני • ברידיי השביעי • דרסט העשירי |  |
בית הקברות היהודי בווייסנזה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1880 
 שטח:  100 הקטאר
 מספר קבורים:  115,000 (נכון ל־מרץ 2017) 
 אתר רשמי
 מיקום:  Herbert-Baum-Straße 45, 13088 Berlin 
 קואורדינטות:  52°32′41″N 13°27′30″E﻿ / ﻿52.544722222222°N 13.458333333333°E﻿ / 52.544722222222; 13.458333333333
  (למפת ברלין מוגדלת) בית הקברות היהודי בווייסנזה(למפת ברלין רגילה) בית הקברות היהודי בווייסנזה
 
דוגמה למאוזולאום מפואר, של רוזאלי ארנסט-מוטר
הצמחייה העבותה המאפיינת את השבילים הפנימיים של בית הקברות
בית הקברות היהודי בװַײְסְנזֵה (בגרמנית: Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee) הוא בית קברות יהודי ברובע וייסנזה בברלין, השני בגודלו באירופה. בית הקברות נוסד ב-1880, הוא משתרע של שטח של 42 הקטאר ומונה כ-115,500 חלקות קבר. קבורים בו אישים רבים מיהדות גרמניה, בהם הצייר לסר אורי, רעייתו של הרב לאו בק, הפילוסוף הרמן כהן, הסופר שטפן היים ורבים אחרים.
תיאור בית הקברות

שער בית הקברות ומבני המנהלה והשירות (ברחוב הרברט באום) נבנו ב-1880 לפי תכנונו של האדריכל הוגו ליכט בסגנון דמוי רנסאנס איטלקי. לפני השער ניצבת מצבת זיכרון לנספי השואה ועליה המילים "יזכור השם מה היה לנו". מצבה זו הצטרפה לאנדרטה לנספים היהודים במלחמת העולם הראשונה שהוקמה ב-1927. סמוך להן לוח המנציח את קורבנות המאבק בנאציזם.
בית הקברות הגדול נחלק ל-120 חלקות, כאשר החלקות בהיקף הקרוב לגדר יועדו למשפחות המעמד הגבוה ונבנו בהן אחוזות-קבר דמויות מאוזוליאום. החלקות הפנימיות מקושרות בשבילים הנמתחים בצמחייה עבותה.
היסטוריה

השטח נרכש על ידי הקהילה היהודית הראשית בברלין כאשר המקום בבית הקברות העתיק בגרוסה המבורגר שטראסה, שנחנך ב-1672, מוצה עד תומו.
במהלך השואה מונה על ידי הממשל הנאצי מרטין ריזנבורגר, לימים רבה של מזרח גרמניה, למעין-רב של בית הקברות. הוא ערך בבית הקברות טקסי דת יהודיים שונים, ושמר בו מאות ספרי תורה. בית הקברות שרד בימי גרמניה הנאצית ורוב מצבותיו לא ניזוקו, אך מבנה שירות שהוקם ב-1919 נהרס.
עקב חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה נותר בית הקברות בברלין המזרחית ושימש את הקהילה היהודית הקטנה בעיר. הוא הוזנח ומצבו התדרדר. בשנות ה-70 של המאה ה-20 תוכנן להרוס חלק מבית הקברות לשם סלילת כביש, אולם התוכנית הוסרה עקב התנגדות הקהילה היהודית.
בשנת 2005, לרגל יובל 125 שנה לבית הקברות, החל גיוס משאבים לצורך שיקומו באמצעות סיוע מאונסק"ו ובתמיכת ראש עיריית ברלין קלאוס ווברייט.
אישים הקבורים בבית הקברות

הרברט באום
מיכה יוסף ברדיצ'בסקי
שטפן היים
הרמן כהן
לואי לבנדובסקי
לסר אורי
רודולף מוסה
יהודה תיאודור
יואל מילר
לאו בק לא נקבר במקום אלא בלונדון. מצבתו הצמודה למצבת אשתו היא מצבת זיכרון בלבד.
הערות שוליים

1 2  UNESCO Bid for Berlin Jewish Cemetery
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007380378805171  BnF: cb125507050 (data)  GND: 1141059509  ISNI: 0000 0001 1960 2325  LCCN: n85259933  VIAF: 169710276   WorldCat (עם VIAF): 169710276
ברידפורד

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  אנגליה אנגליה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  503 (2011)
 קואורדינטות:  50°39′54″N 3°40′37″W﻿ / ﻿50.665°N 3.677°W﻿ / 50.665; -3.677 
 he
ברידפורד (באנגלית: Bridford) הוא כפר קטן בדרום-מערב אנגליה. נכון למפקד של שנת 2011 יש בכפר 503 תושבים.
היסטוריה

השם ברידפורד מתועד לראשונה בכתב בערך בשנת 1080 בספר בשם "דומסדיי", שם הוא מופיע כברידפורד. פירוש השם הוא "כלות פורד", ויש לו אותה נגזרת כמו בריטפורד בווילטשייר.
היסטוריה > במאה ה-21

בברידפורד יש פאב כפרי בשם "Bridford Inn" המאגד בתוכו את חנות הכפר. סניף הדואר פתוח רק ביום שישי. מרפאת הכפר פתוחה חמישה ימים בשבוע, הכנסייה של הכפר מוקדשת לקדוש הנוצרי, תומאס בקט, בנוסף לכך במרכז הכפר יש קפלה מתודיסטית. בכפר יש פארק משחקים לילדים, ואולם ספורט. בכפר יש גם שמורת טבע בגודל 25 דונם, והוא מתוחזק על ידי התושבים. בכפר יש מועדונים שונים כמו הצופים, מועדוני קליעה, מועדון גולף, וגם מגרש כדורגל וטניס הנמצאים במרחק של 2 ק"מ מהכפר. ברידפור עורכת את מחנה הקיץ שלה ביחד עם כפר באזור נורמנדי בצרפת.
הערות שוליים

↑  ברידפור. סטטיסטיקה של שכונות. משרד לסטטיסטיקה לאומית. אוחזר ב-14 בינואר
↑  מילון אוקספורד התמציתי לשמות מקומות באנגלית, עמ' 64
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge307121 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאצי וגאים

גאצי (בגאורגית: გაცი וגאים (გაიმ; או גא, გა) היו, לפי הרשומות הגאורגיות של ימי הביניים, אלוהויות בפנתיאון קדם-נוצרי של הפרוטו-גאורגים מכארתלי (מוכרת כאיבריה במקורות הקלאסיים). היצירה ההגיוגרפית הגאורגית 'חיי נינו הקדושה (אנ')' מספרת שכאשר נינו הקדושה, מטבילה נוצרית של הגאורגים מהמאה הרביעית, הגיעה לעיר מצחתה, היא ראתה כי בצד ימין של האליל הראשי של ארמזי "עמדה תמונה נוספת, עשויה זהב, עם פניו של אדם שמה היה גאצי, ומשמאלה אליל כסף עם פנים אנושיות, שמו גאים". קטע אחר מהרשומות הגאורגיות של ימי הביניים מספר כי גאצי וגא (ים) שלטו ב"כל רזי המסתורין".
עם זאת, מלבד קטעים מתולדות גאורגיה של ימי הביניים, חסרים לנו תיעוד עכשווי ועדויות ארכאולוגיות לגבי אלוהויות אלה. שני האלוהויות הללו, על פי הדיווחים שהובאו על ידי השליט האגדי למחצה אזוי ממולדתו המקורית, אריאן כארתלי (אנ'), יכולות להיות גרסה של אטיס (אנ') וקיבלי מאנטוליה.
הערות שוליים

↑  דויד מרשל לאנג (אנ') (1956), Lives and Legends of the Georgian Saints, selected and translated from the original texts, p. 24. London: Allen & Unwin.
↑  גיורגי מליכישווילי (אנ') (1970), საქართველოს ისტორიის ნარკვევები (מחקרים בהיסטוריה של גאורגיה), Vol. 1. טביליסי: ברית המועצות. (בגאורגית)
↑  מיכאיל צרתלי 1935 מצוטט ב- סיריל טומנוף (אנ')‏ (1967),‏ Studies in Christian Caucasian History,‏ p. 90, n. 124, ‏ Georgetown University Press (אנ')
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגיה ובנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברכיוזאוריים

| ברכיוזאוריים |
| --- | --- |
 איור של ברכיוזאורוס
תקופה
יורה עליון-קרטיקון תחתון, 157–100 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
משפחה:: ברכיוזאוריים
שם מדעי
 Brachiosauridae ‏ריגס, 1904

שלד של ג'ירפטיטאן
ברכיוזאוריים (שם מדעי: Brachiosauridae) היא משפחה של דינוזאורים זאורופודים מהענף מקרונריה.
מאפיינים

הברכיוזאוריים ("לטאות זרוע") היו דינוזאורים גבוהים וכבדים, בהם הרגליים הקדמיות גדולות יותר מהאחוריות. ראשיהם היו דמויי קופסה ובעלי נחיריים גדולים. במשפחה זו נמצא הברכיוזאורוס (26 מטר, 28-43 טון) ששנים נחשב לזאורופוד הגדול ביותר הידוע משרידים שלמים והיה נפוץ בארצות הברית. הגדול במשפחה זו הוא הזאורופוסידון (30-34 מטר, 50-60 טון) שהתנשא לגובה של 17 מטרים. הברכיוזאוריים חיו בתור היורה ובקרטיקון תחתון בתקופת זמן שהשתרעה בין 157 ל-100 מיליון שנה לפני זמננו. הם חיו באמריקה הצפונית, אפריקה וייתכן שגם באסיה.
הברכיוזאוריים היו זאורופודים. כמו שאר בני האינפרא-סדרה, הם היו אוכלי צמחים ונעו על כל ארבע רגליהם. בשונה משאר הזאורופודים, רגליהם הקדמיות היו גדולות יותר מרגליהם האחוריות, דבר שהעניק להם את שמם "לטאות זרוע". צוואריהם היו ארוכים וככל הנראה היו זקופים כלפי מעלה, דבר שאיפשר להם להגיע לצמרות העצים וגבוה יותר מזאורופודים אחרים. ראשיהם היו מרובעים יחסית, ונחירי אפיהם היו גדולים. שיניהם היו בצורת כפית וחזקות יותר משיני זאורופודים פרימיטיביים יותר וכן משיני הדיפלודוקיים (האחרונים היו נפוצים מאוד בתור היורה) ויכלו לטפל בצמחייה קשה יותר.
סוגים במשפחה

אירופזאורוס (Europasaurus)
ג'ירפטיטאן (Giraffatitan)
ברכיוזאורוס (Brachiosaurus)
אבידוזאורוס (Abydosaurus)
צדארוזאורוס (Cedarosaurus)
וננוזאורוס (Venenosaurus)
לוסוטיטן (Lusotitan)
דאאנוזאורוס (Daanosaurus)
סונורזאורוס (Sonorasaurus)
זאורופוסידון (Sauroposeidon)
Duriatitan
Padillasaurus?
Soriatitan
Vouivria
גאקאאס קטוביצה

גאקאאס קטוביצה (בפולנית: GKS Katowice) היא קבוצת כדורגל המייצגת את העיר קטוביץ שבפולין. הקבוצה נוסדה בשנת 1964 וזכתה מאז ארבע פעמים באליפות ושלוש פעמים בגביע. גאקאאס נחשבה במשך תקופה ארוכה כקבוצה בינונית בליגה הבכירה בפולין, ובעונת 2004/2005 הגיעה למקום ה-14 בליגה וירדה לליגה השנייה שהיא השלישית בחשיבותה. נכון לעונת 2024/2025 משחקת הקבוצה בליגת העל הפולנית.
בשנת 1970, במסגרת גביע ערי הירידים שיחקה גאקאאס, לראשונה מחוץ גבולות פולין, מול קבוצת ברצלונה, והפסידה בשני המשחקים (1-0, 3-2). קטוביצה שיחקה 36 משחקים באירופה. הקבוצה השיגה ניצחון כפול נגד קבוצה אחת 3 פעמים. בעונת 1986/1987 בגביע אירופה למחזיקות גביע נגד קבוצת פראם רייקיאוויק מאיסלנד. בעונת 1990/1991 בגביע אופ"א נגד קבוצת טורון פאלוסאורה מפינלנד ובעונת 1994/1995 בגביע אופ"א נגד קבוצת אינטר קרדיף מויילס.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

פולין יאן פורטוק
פולין פבל ברוז'ק
פולין פיוטר פולצ'אק
פולין יאציק קובלצ'יק
גאורגיה גיג'ה גורולי
פולין גז'גוז' פונפרה
גאצ'יאני

גאצ'יאני (גאורגית: გაჩიანი) הייתה עיר היסטורית ומחוז היסטורי באיבריה תחתית/כארתלי תחתית בדרום-מזרח גאורגיה. מיקומה המדויק של העיר וגבולותיו המדויקים של המחוז, נותרו לא ברורים.רשומותיו של לאונטי מרובלי מייחסים את ייסודה לאפונים של האל המיתי, גאצ'יס, בנו של כרתלוס. ההיסטוריון הארמני בן המאה האחת עשרה, אוחטאנס מסבסטיה (ՈՒխտանես Սեբաստացի), מיקם את גאצ'יאני (Gajenaget) באזור שנקרא על פי כינויו "ערבת הגאורגים" (Vrac' Dašt) והחשיב אותה כשם מאוחר יותר של העיר צוּרטאווי. מאידך, ההיסטוריון הגאורגי, וחושטי, מיקם את גאצ'יאני על הגדה הימנית של נהר קציה.
אדמת גאצ'יאני הייתה אחד מאזורי החיץ בין איבריה העתיקה וארמניה, והשליטים בה התחלפו יותר מפעם אחת במהלך קיומה. היא ייסדה, במאות השלישית והרביעית לפנה"ס, חלק מדוכסות סאמשווילדה (სამშვილდე). אולם חלק הדרום-מערבי סופח, במאה הרביעית לפנה"ס, לנסיכות האמנית-גאורגית, נסיכות גוגארנה. מאוחר יותר, בשנת 888 וב-914/8 ‏, היו בשליטת הבגרטידים הארמנים. בעיקרו של דבר, ההיסטוריה של גאצ'יאני לאחר מכן, הייתה כמו ההיסטוריה של סאמשווילדה והמחוז בדרום-מערב טביליסי. כיום, גאצ'יאני הוא שמו של כפר בנפת גרדבני המאוכלס ברובו באזרים.
הערות שוליים

↑  רוברט תומאס (1996), ההיסטוריה הקווקזית המשוכתבת: אימוץ הרשומות הגאורגיות על ימי ארמניה בימי הביניים, עמ' 10, ISBN 0198263732, (באנגלית)
↑  נינה גארסויאן (1999), L'Église arménienne et le grand schisme d'Orient, עמ' 340, ISBN 904290674X, (בצרפתית)
↑  סיריל טואמנוף (1967), מחקרים על ההיסטוריה הנוצרית של הקווקז, עמ' 499, (באנגלית)
בית הברכה

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 שטח:  38 דונם
 קואורדינטות:  31°37′58″N 35°07′55″E﻿ / ﻿31.632785378191°N 35.131968980286°E﻿ / 31.632785378191; 35.131968980286 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית הברכה(למפת הרי ירושלים רגילה) בית הברכה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הברכה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הברכה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הברכה הוא בית הארחה וגן אירועים בגוש עציון, השוכן על כביש 60, סמוך למחנה הפליטים אל-ערוב. המקום משתרע על 38 דונם וכולל 8 מבנים.
היסטוריה

המתחם נבנה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי מיסיונר ורופא אמריקני בשם תומאס לאמבי. במקום פעל בית חולים לחולי שחפת בשם בית אל-ברכה ובו 90 מיטות, בית ספר לאחיות, וכנסייה. לימים הפך המקום אכסניה לצליינים. ב-2008 מכרה הכנסייה הפרסביטריאנית את המתחם הנטוש לחברת קש שוודית, שמאחוריה עמד ארווינג מוסקוביץ'. העסקה התבצעה בסיוע הקרן לאדמות ישראל.
ב-2015 החלו שיפוצים במתחם לקראת אכלוסו.
ב-2016 הורה שר הביטחון בוגי יעלון על צירוף ההתנחלות לשטח השיפוט של מועצה אזורית גוש עציון.
ב-2018 מכרה אלמנתו של מוסקוביץ' את המתחם לאחים ליאור ודודו לוי.
כיום משמשים מבנה בית החולים הישן, ומבנה בית הספר לאחיות הצמוד לו, כבתי הארחה. במרחבים שסביבם נטועים עצי פרי רבים, מרחבים אלו משמשים גם כגן אירועים. מתחתיהם קיימת מערכת מים תת-קרקעית, שניתן לרדת אליה באמצעות סולמות. במתחם גם גרים דודו לוי (בעל המתחם) ומספר סטודנטים. במקום ישנה גם כנסייה נטושה שטרם שופצה, ומבנים שהיו שייכים לעובדי בית החולים.
הערות שוליים

↑  נתנאל לייפר, ‏מתחם "בית ברכה" צורף רשמית לגוש עציון,  באתר כיפה, 6 בינואר 2016
↑  הנכס הסודי קם מהמדבר
בית הברכה, מבט מדרום מזרח
בית הברכה, שער מזרחי
גאץ'

| --- | --- |
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  לומז'ה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  178 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  53°04′47″N 22°14′46″E﻿ / ﻿53.079722222222°N 22.246111111111°E﻿ / 53.079722222222; 22.246111111111 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגאץ'(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגאץ'(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהגאץ'(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהגאץ'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גאץ' (בפולנית: Gać; ביידיש: גאטש) הוא כפר במחוז לומז'ה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-15 ק"מ דרומית מזרחית ללומז'ה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
הכפר, היושב על גדת אחד מיובליו של נהר נרב, נזכר לראשונה בשנת 1438 כרכוש משפחת אצולה. במאה ה-19 שימש היישוב כמרכז קהילתי וכנסייתי לכפרי הסביבה.
יהודי גאץ'

קהילה יהודית מאורגנת בכפר מתועדת מראשית המאה ה-19. בסוף המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי היישוב לארצות הברית, ובשנת 1892 אף הוקמה בניו יורק אגודה של יוצאי הכפר.
בשנת 1921 נמנו בכפר כ-230 יהודים, כמחצית מתושביו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים רבים מהסביבה, בשל מיקומו על הדרך לביאליסטוק, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים במחצית ספטמבר 1939 נרצחו כ-50 מיהודיו במקום, והיתר גורשו ליישובי הסביבה, שם רובם נספו.
בית הקברות היהודי בביטולה

| --- | --- |

הכניסה לבית הקברות היהודי בביטולה (2012)
 פרטי בית הקברות
 פעיל:  לא פעיל
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1497
 תאריך סגירה:  1943
 שטח:  43,000 מ"ר
 מספר קבורים:  לפחות 3,500
 מיקום:  ביטולה, מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 קואורדינטות:  41°02′22″N 21°20′40″E﻿ / ﻿41.03944°N 21.34444°E﻿ / 41.03944; 21.34444
  (למפת מקדוניה הצפונית מוגדלת) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהבית הקברות בביטולה(למפת מקדוניה הצפונית רגילה) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהבית הקברות בביטולה
 
שלט המכריז על תחילת שימור בית הקברות בשנת 1997
בית הקברות היהודי בביטולה (במקדונית: Еврејски гробишта во Битола) הוא בית קברות יהודי השוכן בעיר ביטולה בדרום-מערב מקדוניה הצפונית. בית העלמין הוקם ב-1497 והוא מהקדומים באזור הבלקנים. נכון לראשית 2018 אותרו בו 3,500 מצבות.
רקע היסטורי ותיאור האתר > רקע היסטורי

תיעוד לקהילה יהודית בעיר קיים לפחות מהמאה ה-12. בשלהי המאה ה-15 וראשית המאה ה-16 הגיעו לעיר מגורשי ספרד, ובהמשך מגורשי פורטוגל. בהגיעם נחלקו לשני קהלים מרכזיים: קהל אראגון וקהל פורטוגל בהתייחס למוצאם. ב-1497 הוקם בית העלמין. יצוין כי קביעה זו אינה נתמכת במקורות ראשוניים והיא נתונה במחלוקת. למרות מחלוקות הלכתיות בלתי פוסקות בין הקהלים, נושא הקבורה היה מוסדר, ונציגים משני הקהלים הועסקו כחופרי קברים וזה היה מקצועם לאורך השנים. בהמשך, ב-1626 הגיעו לעיר מהגרים אנוסים מפורטוגל והתקשו להיטמע בשתי הקהילות המרכזיות. המהגרים החדשים רצו להקים לעצמם חלקה נפרדת בבית העלמין ולחפור את הקברים בעצמם, והנושא עורר מחלוקת כבדה בתוך הקהלים השונים שהובאה להכרעת בית הדין השרעי בעיר, אשר פסק שיש להמשיך את מנהגי העבר, ואין לפגוע בחופרים שעוסקים בנושא שנים ארוכות.
במהלך המאה ה-20 ידעה העיר קרבות רבים החל ממרד אילינדן, דרך מלחמת הבלקן הראשונה וכלה בחורבנה במהלך מלחמת העולם הראשונה, עת ניצבה בקו החזית המקדונית. נזקים כבדים נגרמו לבית הקברות במהלך ההפגזות הכבדות שהמטירו על העיר כוחות צבא ממלכת בולגריה. ב-1924 מונה שבתאי ג'אין לרב הראשי של הקהילה. ג'אין פעל לגידור ושימור בית העלמין הן בשל הנזק שנגרם לו במהלך המלחמות השונות, והן בשל שדידת מצבות מהמקום לשימוש משני על ידי תושבי הסביבה. עבודת השיקום הסתיימה ב-1929, לאחר שהרב ג'אין סיים את כהונתו.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה. ביטולה נכבשה והאזור נמסר לחזקת ממלכת בולגריה. ב-11 במרץ 1943 גירשו הבולגרים את יהודי ביטולה למחנה המעצר מונופול בסקופיה ומשם לטרבלינקה. איש מהמגורשים לא ניצל. במהלך המלחמה פגעו חיילי צבא בולגריה בבית העלמין. הם בזזו מצבות מבית העלמין וריצפו בהן את המחנה הצבאי, מגורי החיילים, שבילים להולכי רגל והמתקנים הסניטריים בבסיס. גם תושבי הסביבה המקדוניים בזזו מצבות מבית העלמין והשתמשו בהן לריצוף בתי מגורים וכחלקי רהיטים. לאחר המלחמה התגוררו בביטולה כמה עשרות יהודים שהיגרו בהדרגה לישראל או לסקופיה. ד"ר חיים אברבנאל שכיהן כמנהל בית החולים הממשלתי בביטולה עד 1963 ניסה לפעול מול שלטונות יוגוסלביה למען שיקום ושימור בית העלמין וקיימת חליפת מכתבים בנושא.
מ-1963 לא התגוררו יהודים בביטולה, ולאורך שנות השלטון היוגוסלבי לא טופל בית הקברות ומצבו הידרדר. גדר בית העלמין נפרצה ושטחו הפך לשטח מרעה לצאן. ב-2002, לאחר הקמת הרפובליקה המקדונית נחתם הסכם בין ארצות הברית לממשלת מקדוניה לעניין שיקום אתרי מורשת ובכללם בית העלמין היהודי בביטולה. האתר הוכרז אתר מורשת לאומית, אך בפועל לא החלה פעילות באתר. ב-2015 נחתם הסכם בין ישראל למקדוניה להתנעת פרויקט שיקום בית העלמין והקמת פארק זיכרון לקהילה היהודית. בפארק יוצבו פסלים וכן שעון שמש של האמן מתי גרינברג, יליד סקופיה שהוא הילד היהודי האחרון שנולד במקדוניה לפני הגירוש לטרבלינקה. בעיר החלו עבודות לשימור האתר, חישוף ותיעוד מצבות. לאתר מגיעות משלחות מישראל, ממקדוניה וממדינות אירופיות נוספות המסייעות לעבודות השיקום. מהיוזמים: השגריר דן אורין, הבימה והקאמרי נרתמו לפרויקט שיקום המצבות.
רקע היסטורי ותיאור האתר > מיקומו ותיאורו של האתר

בית העלמין שוכן בכניסה הצפונית-מזרחית לביטולה על מדרונה של גבעה בגובה 600 מטרים, משתרע על שטח של 43,000 מטרים רבועים ומוקף בחומה. במסגרת פרויקט השיקום אותרו נכון לתחילת 2018 כ-3,500 מצבות והכיתוב עליהן בעברית ובלאדינו. המצבות אשר ניתן לקרוא את הכיתוב עליהן מתוארכות החל מהמאה ה-17. מנהלי פרויקט השיקום סבורים שבמקום ישנן כמה שכבות של קברים.
קריאה נוספת

ז'מילה קולונומוס, Monastir without Jews,‏ Foundation for the Advancement of Sephardic Studies and Culture,‏ 2008
הערות שוליים

↑  מינה רוזן (עורכת), ימי הסהר-פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996, עמודים 55-45.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, Foundation for the Advancement of Sephardic Studies and Culture, New York, 2003, pages 19-42.
↑  שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2005, עמוד 29-18.
↑  שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, עמודים 100-58.
1 2  נסים יושע, בתוך: שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, עמוד 1.
↑  נוסח ההסכם בין ארצות הברית למקדוניה לעניין שימור אתרי מורשת, באתר heritageabroad.gov (באנגלית).
↑  טקס חתימת ההסכם ב-2002 בין ארצות הברית למקדוניה על שימור אתרי מורשת, באתר heritageabroad.gov (באנגלית).
↑  פרויקט שימור בית העלמין בביטולה, 2002, באתר heritageabroad.gov (באנגלית).
↑  Macedonia: progress at Jewish cemetery in Bitola; will be memorial park, באתר jewish-heritage-europe, דצמבר 2015 (באנגלית).
↑  איתמר אייכנר, שחקני תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי התגייסו להציל את בית הקברות היהודי העתיק של העיר ביטולה במקדוניה, באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
↑  קהילת ביטולה, באתר International Jewish Cemetery Project (באנגלית).
בניין העירייה הישן (טורונטו)

| --- | --- |

ציור בצבעי מים
 מידע כללי
 סוג:  בית משפט, בניין ממשל מקומי 
 שימוש:  בניין עירייה
 כתובת:  רחוב Queen St W‏ 60, טורונטו
 מיקום:  טורונטו הישנה 
 מדינה:  קנדה קנדה
 בעלים:  הממשל המוניציפלי של טורונטו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1889–1899 (כ־10 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1899 
 אדריכל:  אדוארד ג'יימס לנוקס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו רומנסקית 
 מידות
 קומות:  7 
 קואורדינטות:  43°39′09″N 79°22′54″W﻿ / ﻿43.6525°N 79.381666666667°W﻿ / 43.6525; -79.381666666667
  (למפת טורונטו מוגדלת) בניין העירייה(למפת טורונטו רגילה) בניין העירייה
 
בניין העירייה הישן
בניין העירייה הישן בטורונטו שבקנדה היה מקום מושבה של מועצת העיר טורונטו מ-1899 עד 1966. המבנה נבנה בסגנון נאו-רומנסקי, ובזמנו היה המבנה הגדול ביותר בטורונטו. במבנה יש מגדל שעון מיוחד אשר נראה לכל אורכו של הרחוב.
את בניין זה החליף בניין העירייה החדש. כיום הבניין משמש כמקום מושבו של בית המשפט העירוני, ומדי פעם משמש לצילומי סרטים ותוכניות טלוויזיה.
בניין הסמית'סוניאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין מנהלה 
 כתובת:  המול 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  1,100,000 (נכון ל־2015)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1849
 תאריך פתיחה רשמי:  1855 
 חומרי בנייה:  אבן חול אדומה 
 אדריכל:  ג'יימס רנויק הבן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו רומנסקית 
 מידות
 קומות:  4 
 קואורדינטות:  38°53′19″N 77°01′34″W﻿ / ﻿38.888747°N 77.025997°W﻿ / 38.888747; -77.025997
 אתר רשמי
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) בניין הסמית'סוניאן(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) בניין הסמית'סוניאן
 
בניין מוסד הסמית'סוניאן, המכונה "הטירה", נמצא במול בוושינגטון, בארצות הברית. הבניין מכיל את משרדי מוסד הסמית'סוניאן ואת מרכז המידע של המוסד.
המבנה בנוי מאבן חול אדומה בסגנון נורמני וברוח התחייה הגותית.
הבניין נבנה בשנת 1855 על פי תכנון של האדריכל ג'יימס רנויק הבן.
הבניין נשרף ב- 24 בינואר 1865 - השרפה הרסה את המגדלים הצפוני והמזרחי ואת הקומה השנייה של הבניין. הבניין שופץ לאחר השרפה, ושוחזר למצבו המקורי.
בין השנים 1858 ו-1960 שימש הבניין מקום מגוריו של מזכיר המוסד וכן אולמות תצוגה.
ברכיה טייטלבוים

רבי ברכיה טייטלבוים (ה'תרכ"ה - י"ב בניסן ה'תרע"ז) היה רב של אחת מקהילות אוהעל בשאטוראליאויהיי וכיהן כאדמו"ר ומשפיע חסידי בגליציה.
תולדותיו

נולד להינדא הלברשטאם (בת הרב דוד הלברשטאם) ולרב משה יוסף טייטלבוים שכיהן ברבנות אוהעל וברבנות זבורוב וסטרופקוב, נכדו של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים (ייטב לב).
האדמו"רות

עם פטירת הרב משה יוסף בכ"ד בטבת ה'תרנ"ז, נדרש הרב ברכיה לחזור לעיר אוהעל כדי למלא את מקום אביו ברבנות, ברבות השנים חזר לעיר מגוריו, בלאז'וב. בשנת ה'תרנ"ז חזר בשנית לעיר אוהעל.
את משכורתו מרבנות אוהעל העביר הרב ברכיה לצורכי אמו, הרבנית הינדא. בשנת ה'תרע"ב נוצרה מחלוקת על דרכי פסיקות הרבנים, בין האדמו"ר ממונקאטש לבין הרב ברכיה שכיהן אז כאדמו"ר. חמו של הרב ברכיה, הרב צבי אלימלך שפירא מבלאזוב פסק כי פסיקתה של משפחת טייטלבוים נכונה וזאת על ידי הסתמכות מפסיקותיו הקודמות של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים.
בעת מלחמת העולם הראשונה ברח הרב ברכיה טייטלבוים לעיר בודפשט, בירת הונגריה. בכ"א אדר ה'תרע"ז הוא נפטר בה והובא לקבורות בסיגעט.
משפחה

נישא לאלטע מלכה שפירא, בת הרב צבי אלימלך שפירא מבלאז'וב. ילדיהם:
יהודה טייטלבוים רב ביובורניק, נישא לבת הרב נפתלי צבי הלברשטאם (נרצח בשואה ה'תש"ב)
דוד טייטלבוים רב בפרמישלה, נישא לבת הרב נפתלי הורוביץ (נרצח בשואה ה'תש"ב)
משה טייטלבוים, רב בסנוק