stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת אוסטרליה
מבנה

בדומה לאופי של כל כלכלה, גם במבנה הכלכלה האוסטרלית חלו שינויים לאורך ההיסטוריה.
הכלכלה האוסטרלית בתקופה הקולוניאלית נשענה בעיקר על גידולי צמר ומוצרי חקלאות אחרים. מאוחר יותר, בתקופת הבהלה לזהב שהחלה באמצע המאה ה-19, נכנסו אמנם גם הזהב ומחצבים אחרים לתמונה, אך הבהלה לזהב הייתה אף היא גורם משמעותי בתנופה שחוותה החקלאות, בכך שהמהגרים הרבים שתוחלתם למצוא זהב ולהתעשר נכזבה, השתלבו במעגל העבודה בתחומי החקלאות ברובם, והיו לכוח אדם רענן. אך ככל שהכלכלה האוסטרלית המשיכה להתפתח - הלך וירד חלקה של הפעילות החקלאית בתל"ג, עד שב-1900 - שנה לפני שאוסטרליה הייתה למדינה עצמאית - היוו החקלאות, היערנות והדיג רק 20 אחוז מהתמ"ג האוסטרלי, ואילו כריית מחצבים היוותה 10 אחוזים נוספים. עם זאת, מגזרי החקלאות והמחצבים עדיין היוו באותו זמן 95 אחוז מהיצוא האוסטרלי, וכ-30 אחוזים מכוח העבודה של המשק האוסטרלי הועסקו על ידי מגזרים אלה.
מגמת הירידה בחלקן של החקלאות והכרייה בכלכלה האוסטרלית הלכה והעמיקה במשך המאה ה-20. חלקם של מגזרי החקלאות, הכרייה והתעשייה, המשיך לרדת בהתמדה גם במחצית השנייה של המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, כשבמקביל הולך וצומח בעקביות מגזר השירותים, ומאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 חוותה התעשייה האוסטרלית שינויים משמעותיים, כשההגנה הפרוטקציוניסטית שהגבילה לפני כן ייבוא מוצרי תעשייה, הוסרה בהדרגה. עם סיום האלף השני, היוו מגזרי החקלאות והכרייה רק 9 אחוז מהתוצר, 6 אחוז מכוח העבודה ו-42 אחוז מהיצוא, ואילו נכון ל-2005 מגזרים אלו היוו 8.5% מהתוצר, 5% מכוח העבודה ו-55% אחוז מהיצוא. לעומת זאת, מגזר השירותים- שב-1960 הועסקו בו רק מעט יותר מ-50% של כוח העבודה האוסטרלי- סיפק נכון ל-2012 עבודה ללמעלה מ-75% מהעובדים האוסטרלים.
למרות שיחסית לכלכלה האוסטרלית עצמה שמסורתית התבססה ועדיין מתבססת באופן נרחב על חקלאות וכרייה, מדובר במספרים נמוכים משמעותית, הרי שבהשוואה לכלכלות מפותחות אחרות מדובר באחוזים גבוהים למדי. (בארצות הברית לדוגמה מהווים אותם מגזרים רק 2.5% מהתוצר, 2% מכוח העבודה ו-21% בלבד מהיצוא). לעומת זאת, המגזר התעשייתי האוסטרלי הוא במידת מה קטן יותר יחסית לרוב המדינות המפותחות, כשנכון לסוף המאה ה-20 הוא מנה כ-12.5% מכוח העבודה, ואילו נכון ל-2005 פחת חלקו של מגזר זה עוד יותר לכדי פחות מ-12% מהתוצר ומכוח העבודה.
מגזר הבנייה באוסטרליה הוא במידת מה גדול יותר מברוב המדינות המתועשות, ובשנת הכספים 2008-09 הוא מנה כ-6.8% של התוצר וסיפק כ-9.1% מהתעסוקה. בכך היה מגזר זה הרביעי בחלקו בתמ"ג באותה שנת כספים, וכן הרביעי מבחינת כוח העבודה שהועסק בו. גודלו היחסי של המגזר משקף את קצב הגידול הגבוה יחסית של האוכלוסייה האוסטרלית; את ההעדפה של האוסטרלי הטיפוסי להתגורר בבתים מרוחקים ומבודדים ואת אופי ההתיישבות המתפרסת על פני שטח הדומה בגודלו לשטח ארצות הברית הרציפה.
בהקשר למגזר השירותים, אוסטרליה אינה שונה בהרבה מכל מדינה מפותחת אחרת, ומגזר זה הוא הגדול והדומיננטי ביותר בכלכלה, ומהווה את חלק הארי של התוצר והתעסוקה. מגזר השירותים מונה נכון לסוף 2006 למעלה מ-72% מהתמ"ג, ומועסקים בו קרוב ל-75% מהעובדים האוסטרלים. השירותים - במיוחד התיירות אך גם שירותי חינוך, בריאות וייעוץ - מהווים גם קצת למעלה מ-20% מההכנסות מיצוא.
מגזרים > תעשייה > תעשיית הבנייה

תעשיית הבנייה האוסטרלית מהווה אחד המגזרים הגדולים והחשובים בכלכלה האוסטרלית. עם זאת, רמת הפעילות של המגזר אינה יציבה, כתוצאה מרגישותו הגדולה לתנודות בשערי הריבית, מתלותו בביטחונם הכלכלי של הצרכנים ומהנטייה של הממשלה ושל המגזר הפרטי להשקיע את כספם במיזמי ענק.
תעשיית הבנייה באוסטרליה כוללת את הפעילות בתחום הבנייה הן במגזר הציבורי והן במגזר הפרטי; כשהיא כוללת שלושה ענפים: בנייה לצורכי דיור, בנייה שאיננה לצורכי דיור, והנדסת מבנים. הביקוש וההיצע בתעשיית הבנייה האוסטרלית מושפעים ממספר פקטורים בכלכלה, כולל ריבוי באוכלוסייה, אמון הצרכנים, תנודות או שינויים בשערי הריבית והאינפלציה.
מדיניות ממשלתית שהשפיעה על מיזמים בתחומי הדיור והתשתיות הייתה אף היא גורם משפיע במשך העשור הראשון של המאה ה-21. בנוסף, מושפעת תעשיית הבנייה האוסטרלית מרמת זמינות משאבים דוגמת כוח אדם וחומרי בנייה, וכן משינויים ומגמות במגזרים המשיקים לתעשיית הבנייה, דוגמת מגזרי החקלאות, הכרייה והמגזר היצרני.
חלקה של תעשיית הבנייה בתמ"ג האוסטרלי גדל בהתמדה ברוב העשור הראשון של המאה ה-21; מאז הנהגת ה-GST (הגרסה האוסטרלית למע"מ) בתחילת המילניום השלישי. בין השנים 03‏/2002 - 08‏/2007 חלקה של התעשייה בתמ"ג גדל מ-6.2% ל-7%, ואילו ב-09‏/2008 חלקה מנה 6.8% תוך הפיכת מגמת הצמיחה בחלקה בתמ"ג שחוותה בהתמדה ב-7 השנים הקודמות.
באופן מסורתי האוסטרלים מייחסים חשיבות גדולה לבעלות על דירה, הן לצורך קורת גג משלהם מפני אמונה נפוצה כי הדבר מבטיח יציבות כלכלית בסיסית כדי לאפשר חיי משפחה תקינים, והן כאמצעי יעיל לעשיית חיל בהתחשב במחירי הנדל"ן המאמירים.
מאז מלחמת העולם השנייה הממשלה האוסטרלית עודדה לרוב רכישת דירה למגורים באמצעות מענקים ישירים לקונים דירה ראשונה. נכון לאמצע העשור הראשון של המאה ה-21, למעלה משני שלישים מהאוסטרלים גרים בדירה משלהם (כולל משלמי משכנתא), ודיור מהווה למעלה ממחצית כלל ערך משק הבית האוסטרלי (בהשוואה לכ-33% בארצות הברית, למשל); במקביל, יותר מ-75% שוכרי הדירות, שכרו אותן מבעלים פרטיים.
לקריאה נוספת

THE AUSTRALIAN ECONOMY IN THE LONG RUN, Cambridge University Press, 1987
Australia in the Global Economy, Cambridge University Press, New York, second edition 2012
Another Brick in the Wall

| --- | --- |
 שיר בביצוע פינק פלויד
 מתוך האלבום The Wall
 יצא לאור:  30 בנובמבר 1979
 תאריך הקלטה:  אפריל-נובמבר 1979
 מקום הקלטה:  Britannia Row, Super Bear, Miraval, 30th Street, Producers Workshop, Cherokee
 סוגה:  רוק מתקדם
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:11
 חברת תקליטים:  Harvest, EMI, Columbia, CBS
 כתיבה:  רוג'ר ווטרס
 לחן:  רוג'ר ווטרס 
 הפקה:  בוב אזרין, דייוויד גילמור, ג'יימס גוט'רי ורוג'ר ווטרס
 
| --- | --- |

 סינגל בביצוע פינק פלויד
 מתוך האלבום The Wall
 יצא לאור:  בריטניה 23 בנובמבר 1979 ארצות הברית 23 בינואר 1980
 מקום הקלטה:  Britannia Row, Super Bear, Miraval, 30th Street, Producers Workshop, Cherokee
 סוגה:  רוק מתקדם
 שפה:  אנגלית
 בי-סייד:  "One of My Turns"
 אורך:  3:11 (גרסת סינגל) 3:59 (גרסת האלבום)
 חברת תקליטים:  Harvest, EMI, Columbia, CBS
 כתיבה:  רוג'ר ווטרס
 לחן:  רוג'ר ווטרס 
 הפקה:  בוב אזרין, דייוויד גילמור, ג'יימס גוט'רי ורוג'ר ווטרס
 
| --- | --- |
 שיר בביצוע פינק פלויד
 מתוך האלבום The Wall
 יצא לאור:  30 בנובמבר 1979
 תאריך הקלטה:  אפריל-נובמבר 1979
 מקום הקלטה:  Britannia Row, Super Bear, Miraval, 30th Street, Producers Workshop, Cherokee
 סוגה:  רוק מתקדם
 שפה:  אנגלית
 אורך:  1:18
 חברת תקליטים:  Harvest, EMI, Columbia, CBS
 כתיבה:  רוג'ר ווטרס
 לחן:  רוג'ר ווטרס 
 הפקה:  בוב אזרין, דייוויד גילמור, ג'יימס גוט'רי ורוג'ר ווטרס
 
"Another Brick in the Wall" (בתרגום חופשי: "עוד לבנה בחומה") הוא שיר מפורסם בשלושה חלקים מתוך האלבום The Wall של להקת פינק פלויד שיצא בשנת 1979. שלושת השירים נכתבו על ידי רוג'ר ווטרס, סולן ובסיסט הלהקה.
השירים זכו להצלחה גדולה במצעדים (כשבכל המצעדים השבועיים והשנתיים בהם השתתפו הגיעו לעשירייה הראשונה), זכו לתוארי זהב ופלטיניום במספר מדינות, ואף נבחרו למקום ה-375 ברשימת 500 השירים הגדולים של המגזין "רולינג סטון". החלק השני ("part 2"), הידוע גם בשם "We don't need no education", זכה להצלחה רבה במיוחד. בשיר הועלתה טענה לפיה מערכת החינוך היא משתקת ומונעת מהילדים יצירתיות וחופש מחשבה. השיר זכה במקום הראשון ב"מצעד העשור" של גלי צה"ל לסיכום שנות השמונים. הוא נכלל במצעד על אף העובדה שיצא לאור באלבום "החומה" כבר ב-1979, שכן הוא שוחרר כסינגל בארצות הברית בינואר 1980.
הלהקה מתחה בשיר זה ביקורת חריפה על מערכת החינוך. הוא בוצע על ידי מקהלת בית ספר בשירה "רובוטית", בהתאם למילות השיר. במיוחד נודע ממנו הפזמון:
אנחנו לא צריכים שום חינוך
אנחנו לא צריכים שליטה במחשבות
ולא סארקזם קודר בכיתה
מורים, עזבו את הילדים לנפשם
הי, מורים! עזבו את הילדים לנפשם
בסופו של דבר זה רק עוד לבנה בחומה
בסופו של דבר אתם רק עוד לבנה בחומה
השיר נודע גם בווידאו קליפ מתוך הסרט פינק פלויד - החומה, בו בין השאר מוצג תלמיד המושם ללעג בפומבי על ידי מורו, משום שכתב שירה במהלך שיעור הכולל שינון בלבד, הצגת התלמידים כחלק מפס ייצור שגורם לכולם להיות אחידים, התמרדות של התלמידים ולבסוף טחינתם והפיכתם לבשר. כל אחד מהחלקים מתאר חלק בחייו של פינק גיבור הסרט: חלק 1 – העלאת זיכרונותיו של פינק בילדותו; חלק 2 – הסבל של פינק בבית ספרו מפני שהוא והתלמידים סבלו מאי חינוך; חלק 3 – הידרדרותו של פינק לסמים. שלושת החלקים יחדיו נמשכים 8 דקות.
משרד החוץ של מצרים

| --- | --- |

מבנה משרד החוץ המצרי בקהיר (צר') (נבנה ב-1994)
 מידע כללי
 מדינה:  מצרים 
 תחום שיפוט:  נציגויות מצרים ברחבי העולם
 סוכנות בת:  הסוכנות המצרית לשותפות למען פיתוח  המכון ללימודים דיפלומטיים
 תאריך הקמה:  1922 
 ממשלה:  מצרים ממשלת מצרים
 שר:  בדר עבד אל-עאטי
 תאריך כניסה:  3 ביולי 2024
 מטה מרכזי:  רחוב גסטון מספרו קהיר
 שמות קודמים:  המשרד לענייני מכירות וסחר
 האתר הרשמי של משרד החוץ של מצרים (באנגלית)
 קואורדינטות:  30°00′57″N 31°45′02″E﻿ / ﻿30.015972222222°N 31.750666666667°E﻿ / 30.015972222222; 31.750666666667
 he
 
משרד החוץ של מצרים (בערבית: وزارة الخارجية المصرية; מוכר גם כמחלקת המדינה של מצרים) הוא הגוף האמון על יחסי החוץ של מצרים, על הנציגויות המצריות ברחבי העולם ועל נציגויות של מדינות זרות במצרים.
היסטוריה

המשרד נוסד בחצי הראשון של המאה ה-19 על ידי מוחמד עלי באשא תחת האימפריה העות'מאנית בשם המשרד לענייני מכירות וסחר, תפקידו של המשרד היה לרקום קשרים כלכלים בינלאומיים. המשרד פעל במתכונת זו גם תחת שלטון האימפריה הבריטית עד 1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה פורק המשרד ולמרות מספר ניסיונות לא הצליחה סולטנות מצרים שהייתה כפופה לשלטון הבריטי להקים שירות יחסי חוץ ודיפלומטיה עד לקבלת העצמאות מהממלכה המאוחדת והקמת מצרים העצמאית ב-1922, לאחר הקמת המדינה הוחלט להקים שרות חוץ ודיפלומטיה, המשרד הוקם ב-15 במרץ 1922 ובראשו מונה לעמוד אחמד חישמאת אשר חילק את המשרד ל-4 מחלקות.
המחלקה לעניינים פוליטיים ומסחריים - אחראית על יחסים כלכלים ודיפלומטיה
המחלקה לעניינים קונסולריים - אחראית על שגרירים ועל קונסוליות
המחלקה לעניינים מנהליים - אחראית על תחום הניהול.
מחלקת השר - אחראית על ניהול המשרד והעבודה השוטפת מחוץ למצרים.
עד שנת 1936 נוהלה מצרים כמדינה עצמאית אך ללא הכרתה של הממלכה המאוחדת שראתה בה מדינת חסות באותה השנה נחתם ההסכם האנגלו-מצרי שסיים באופן רשמי את הכיבוש הבריטי במצרים ועל נכסיה של מצרים, בעקבות ההסכם מונה לראשונה שגריר זר במצרים, סר מיילס לאמפסון ששימש עד להסכם כנציב הבריטי במצרים, בנוסף צורפה מצרים כחברה בחבר הלאומים, ההצטרפות אפשרה למצרים לכונן יחסים עם מדינות רבות ולפתוח נציגויות במספר מדינות בין השאר בממלכה המאוחדת, גרמניה וצרפת.
היסטוריה > מהמהפכה במצרים ב-1952 ועד 1979

ההפיכה ב-1952 שינתה את פני המשרד, ב-1955 החליטה הממשלה המצרית לחוקק את חוק 453 שמגדיר מחדש את המבנה, החזון ומטרות משרד החוץ המצרי.
ההחלטה שהתקבלה היא שהמשרד יעבוד לפי המטרות הבאות:
פיתוח יחסי החוץ של מצרים עם ממשלות זרות וארגונים בינלאומיים.
הגנה על האינטרסים המצריים בחו"ל
הנפקת דרכונים דיפלומטיים, הקשורים לחסינות דיפלומטיות וזכויות יתר.
ב-1966 הוחלט על הקמת המכון ללימודים דיפלומטים (ער') אשר נועד להכשיר דיפלומטים מצרים לקראת העובדה מחוץ למדינה.
היסטוריה > מ-1979

לאחר הסכם השלום בין ישראל למצרים החליט שר החוץ המצרי בוטרוס בוטרוס ראלי, שהחליף ב-1977 את איסמעיל פהמי שהתנגד לביקור הנשיא סאדאת בישראל, לבצע ארגון מחדש של המשרד ושליחת נציגות לישראל. ב-1981 עם עלייתו לשלטון של חוסני מובארכ החל ארגון מחדש פעם נוספות והתאמת משרד החוץ המצרי לאמנת וינה 1963 ואמנת וינה 1961 עליהם חתמה מצרים בשנות ה-60. בשנות ה-90 בעקבות השינויים הטכנולוגים והכלכלים הוכנסו ארגונים וחברות לא ממשלתיות לתוכניות משרד החוץ המצרי, והמשרד החל לסייע לעסקים פרטים לפתח קשרים במדינות שונות.
עבודה

משרד החוץ פועל כחלק מהממשלה המצרית אחראי על ניהול יחסי החוץ של מצרים, איסוף והערכה של מידע פוליטי, כלכלי, תרבותי ומדעי העלול להשפיע על יחסי החוץ של מצרים ומפעיל מערך תיאום בין המשרדים השונים בממשל המצרי. בין השאר המשרד עוסק בתחומים הבאים
מאמצי פיתוח מקיפים של מצרים על ידי ניסיון למשוך השקעות זרות.
רכש סיוע כלכלי ממדיניות זרות
השקעה ותחזוק הקשרים בליגה הערבית והגדלת מעמדה של מצרים בארגון
שיתוף פעולה עם הקהילה הבינלאומית באמצעות ארגונים בין-לאומיים כגון האו"ם והסוכנויות הכפופות אליו.
פיתוח וקידום שלום בינלאומי, ביטחון ופיתוח כלכלי.
שיתוף פעולה עם מדינות אפריקאיות וקידום תחום החינוך על ידי מתן מלגות לסטודנטים זרים מאסיה ואפריקה באוניברסיטת אל-אזהר
קידום היחסים עם מדינות האיחוד האפריקאי
עבודה > מדיניות החוץ של מצרים

מדיניות החוץ של מצרים מתבססת על חמישה עקרונות:
תמיכה בשלום ויציבות בסביבה האזורית והבינלאומית.
שמירה על מדיניות חוץ מאוזנת, הקשורה ביעדים ואינטרסים אסטרטגיים במסגרת עצמאותה של ההחלטה המצרית.
תמיכה בעקרון הכבוד ההדדי בין המדינות, קיום עקרונות המשפט הבינלאומי, כיבוד אמות מידה ומוסכמות, תמיכה בתפקידם של ארגונים בינלאומיים, קידום סולידריות בין מדינות והובלת רפורמה באומות המאוחדות.
תשומת לב לממד הכלכלי של היחסים הבינלאומיים.
בחינת המסגרת הערבית כמרחב פעולה מרכזי למדיניות החוץ של מצרים, תוך שמירה על התמקדות בפעילות חיצונית הקשורה למסגרות החיוניות האחרות המיוצגות על ידי המסגרות האסלאמיות והאפריקניות ועל עמידת מצרים לצידן של מדינות אגן הנילוס.
עבודה > מטרות מדיניות החוץ המצרית

מדיניות החוץ של מצרים חותרת להבטיח את השגתן של שתי מטרות:
הגנה על הביטחון הלאומי המצרי ועל האינטרסים העליונים של מצרים.
השגת פיתוח מקיף בתחומי החוץ השונים כדי להשיג את המטרה הראשונה.
עבודה > תפקידו של משרד החוץ בטיפול באזרחים מצריים בחו"ל

משרד החוץ מעוניין לספק את כל הסיוע לאזרחים מצרים בחו"ל, שמספרם עולה על שבעה מיליון אזרחים באמצעות מתן שירותים קונסולריים בסיוע של הדיפלומטים והקונסוליות במצרים ובעולם, וכן את רשת השירותים הקונסולריים של משרד החוץ אשר פרושה ברחבי הרפובליקה הערבית של מצרים, כדי לפתור את הבעיות העומדות בפניהן, ולאחר שב-25 בינואר החל לפקח על בחירות המצרים בחו"ל, שהתקיימו במסגרת בחירות לפרלמנט ולנשיאות, שהחלו באפריל 2011, ומשרד החוץ המצרי הוא הגוף המצרי היחיד אשר מפקח על הצבעות האזרחים המצריים השוהים בחו"ל במהלך מערכות הבחירות לנשיאות ולפרלמנט בכל 4 שנים.
ראו גם

יחסי מצרים–סוריה
יחסי מצרים–ערב הסעודית
יחסי מצרים–עיראק
יחסי מצרים–קטר
יחסי יפן–מצרים
יחסי מצרים–סלובניה
יחסי מצרים–שווייץ
יחסי ארצות הברית–מצרים
פוליטיקה של מצרים
יחסי גרמניה–מצרים
יחסי איראן–מצרים
יחסי ירדן–מצרים
יחסי ישראל–מצרים
יחסי לבנון–מצרים
יחסי מצרים–מרוקו
אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה

| --- | --- |

Alfa Romeo Giulietta Sprint Speciale
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Giulietta SS  Giulia SS  אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה  אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  1959 – 1966
 הרכבה:  איטליה איטליה
 אורך:  4,120 מ"מ
 רוחב:  1,660 מ"מ
 גובה:  1,245 מ"מ
 משקל:  860 ק"ג (ריק) (דגם "אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה")  950 ק"ג (ריק) (דגם "אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה")
 בסיס גלגלים:  2,250 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 1,290 סמ"ק המפיק 100 כ"ס, מנוע "אלפא רומיאו" סדרה "Alfa Romeo Twin Cam engine" (אנ')  4 צילינדרים 1,570 סמ"ק המפיק 112 כ"ס, מנוע "אלפא רומיאו" סדרה "Alfa Romeo Twin Cam engine" (אנ') (דגם "Alfa Romeo Giulia Sprint Speciale")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  200 קמ"ש (מנוע 1.3 ליטר)
 מעצב:  Franco Scaglione (אנ')  מקבוצת ברטונה (אנ')
אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה (באיטלקית: Alfa Romeo Giulietta Sprint Speciale) היא מכונית ספורט בצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה בין השנים 1959 – 1966 באיטליה.
דגמים

"Alfa Romeo Giulietta Sprint Speciale" (דגם סוג "750 SS", דגם סוג "101.20").
"Alfa Romeo Giulia Sprint Speciale" (דגם סוג "101.21", יוצר ממרץ 1963).
"אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה"

2 דלתות.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנועי בנזין.
מקדם גרר - 0.28 (בדגם סוג "750 SS").
תמונות

"אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה"
"אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה"
"אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה"
"אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה"
"אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה"
"אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה"
ראו גם

אלפא רומיאו
אלפא רומיאו מונטריאול
הערות שוליים

↑  דגמים: Giulietta SS, Giulia SS geraldo.at/geraldo/SS/history
↑  "אלפא רומיאו ג'ולייטה ספרינט ספצאלה", 1959-1966 hemmings.com/blog/article/1959-66-alfa-romeo-sprint-speciale
↑  "אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה", שנת 1965 automotivemasterpieces.com/1965alfaromeogiuliasprintspeciale
↑  "אלפא רומיאו ג'וליה ספרינט ספצאלה" italianways.com/the-giulia-sprint-speciale-coupe-more-than-just-a-car
למבורגיני ג'רמה

| --- | --- |

Lamborghini Jarama, שנת 1972
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  1970 – 1976
 יחידות שיוצרו:  328
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  למבורגיני איסלרו
 מודל אחריו:  Lamborghini Jarama 400 GTS 
 סיווג:  מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו
 אורך:  4,485 מ"מ
 רוחב:  1,820 מ"מ
 גובה:  1,220 מ"מ
 משקל:  1,470–1,540 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,380 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר בנפח 3,929 סמ"ק, הספק מרבי: 350 כ"ס ב-7,500 סל"ד, יחס דחיסה: 10.4:1, מנוע "למבורגיני" מסדרה "Lamborghini V12" (אנ') (הורכב בדגמי ג'רמה "GT")  V12 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר בנפח 3,929 סמ"ק, הספק מרבי: 365 כ"ס ב-7,500 סל"ד, יחס דחיסה: 10.4:1, מנוע "למבורגיני" מסדרה "Lamborghini V12" (אנ') (הורכב בדגמי ג'רמה "GTS")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מתוצרת "למבורגיני", מסונכרנים
 מהירות מרבית:  250 קמ"ש
 מעצב:  מרצ'לו גנדיני מקבוצת "Gruppo Bertone" (אנ')
 
למבורגיני ג'רמה (באיטלקית: Lamborghini Jarama) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1970 – 1976 בעיירה "Sant'Agata Bolognese" (אנ') במטרופולין "Metropolitan City of Bologna" (אנ') במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
דגמים

"Jarama" (קרוי גם כדגם "GT") - יוצרו 176 יחידות.
"Jarama S" (קרוי גם כדגם "GTS") - יוצרו 152 יחידות (יוצר משנת 1973).
דגמים > "למבורגיני ג'רמה"

2 דלתות.
מספר נוסעים: 2+2.
שלדת רכב: פלדה מונוקוקית.
מנוע קדמי, מונובלוק וראש סגסוגת קל, גל ארכובה על 7 תומכות.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
6 מאיידים במבנה גוף כפול מתוצרת "וובר" דגם "Weber 40 DCOE 20-21".
מתלים: מלפנים: גלגלים עצמאיים, זרועות טרפז רוחביות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים הידראוליים טלסקופיים, מייצב / מוטות. אחוריים: גלגלים עצמאיים, זרועות משולשות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים טלסקופיים, מוט מייצב.
בלמים: דיסק יחיד יבש עם שליטה הידראולית.
קבולת מכל דלק - 100 ליטר
צמיגים: 215/70 VR 15X.
מערכת חשמל: 12 ואט.
קוטר סיבוב מינימלי - 11.5 מטר.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 6.6 שניות.
זמן נסיעה בין 0–1,000 מטר הוא 25 שניות.
תמונות

"למבורגיני ג'רמה"
"למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1970
"למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971
"למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971
"למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971
"למבורגיני ג'רמה", שנת 1972
"למבורגיני ג'רמה" דגם "S", שנת 1975
"למבורגיני ג'רמה", שנת 1972 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"למבורגיני ג'רמה"
"למבורגיני ג'רמה"
הערות שוליים

↑  "למבורגיני ג'רמה" topspeed.com/cars/lamborghini
↑  למבורגיני ג'רמה" - מפרט lamborghini.com/en-en/brand/masterpieces/jarama
↑  "למבורגיני ג'רמה" auto.howstuffworks.com/lamborghini-sports-cars4
↑  "למבורגיני ג'רמה" autotrader.com/car-news/lamborghini-jarama-weirdest-looking-lamborghini
↑  "למבורגיני ג'רמה"  rmsothebys.com/en/auctions/PA17/Paris/lots/r138-1970-lamborghini-jarama-400-gt-by-bertone
אלפא רומיאו וולה

| --- | --- |

Alfa Romeo Vola
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  2001 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  4,160 מ"מ
 רוחב:  1,810 מ"מ
 גובה:  1,280מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,540 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 2,959 סמ"ק המפיק 195 כ"ס (מנוע "אלפא רומיאו" מסוג "Alfa Romeo V6 engine" (אנ'))
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
אלפא רומיאו וולה
אלפא רומיאו וולה (באיטלקית: Alfa Romeo Vola) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט רודסטר מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, אשר הוצגה בשנת 2001.
אלפא רומיאו וולה

דגם ה"וולה" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית ב-ז'נבה בשנת 2001
מנוע קדמי רוחבי
מנוע הנעה קדמית
2 מושבים
ראו גם

אלפא רומיאו
אלפא רומיאו שיגירה
לקריאה נוספת

"אלפא רומיאו וולה" - תמונות
הערות שוליים

↑  "אלפא רומיאו וולה" caranddriver.com/news/fioravanti-alfa-romeo-vola-auto-shows
↑  "אלפא רומיאו וולה" alfaromeo159.com/alfa/concept/alfa-romeo-vola
↑  "אלפא רומיאו וולה" carstyling.ru/en/car/2001_alfa_romeo_vola
↑  "אלפא רומיאו וולה בתערוכת המכוניות בז'נבה, שנת 2001" ultimatecarpage.com/car/2245/Alfa-Romeo-Vola-Concept
↑  "אלפא רומיאו וולה" - תמונות facebook.com/pages/category/Cars/2001-Alfa-Romeo-Vola-Fioravanti-Concept
פיג'ו סוג 184

| --- | --- |

Peugeot Type 184
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1928–1931
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  פיג'ו סוג 174
 סיווג:  מכונית סלון בתצורת לנדולט
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout  (אנ')
 אורך:  5,200 מ"מ
 רוחב:  1,800 מ"מ
 משקל:  2,500 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,600 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 3,760 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-3,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  115 קמ"ש
פיג'ו סוג 184 (בצרפתית: Peugeot Type 184) היא מכונית סלון בתצורת לנדולט, בסגנון טורפדו Torpedo (car) (אנ'). מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1928–1932.
מאפיינים

תצורת לנדולט.
בין השנים 1919–1928 יוצרו 31 יחידות.
6 נוסעים.
4 דלתות (2 לתא הנהג, 2 לתא הנוסעים).
מנוע בנזין.
מנוע קדמי.
מנוע הנעה אחורית.
בין השנים 1921 - 1929 ייצרה פיג'ו 2,741 יחידות של רכבים שונים אשר הורכב בהם מנוע 6 צילינדרים, בטור, 3,760 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-3,000 סל"ד.
תמונות

"פיג'ו סוג 184"
"פיג'ו סוג 184"
"פיג'ו סוג 184"
"פיג'ו סוג 184"
"פיג'ו סוג 184" - מבט למושבי הנוסעים
ראו גם

פיג'ו סוג 27
פיג'ו סוג 183
זינגר SM 1500

| --- | --- |

Singer SM1500, שנת 1953
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Singer Motors (אנ')
 שנות ייצור:  1948–1952
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Singer Ten (אנ')  Singer Twelve (אנ')
 מודל אחריו:  זינגר הנטר
 סיווג:  מכונית משפחתית
 אורך:  4,470 מ"מ  4,490 מ"מ (לאחר מתיחת פנים משנת 1952)  4,483 מ"מ (רודסטר)
 רוחב:  1,600 מ"מ (סדאן, רודסטר)  1,610 (לאחר מתיחת פנים משנת 1952)
 גובה:  1,626 מ"מ (סדאן, רודסטר)  1,630 (לאחר מתיחת פנים משנת 1952)
 משקל:  1,184 ק"ג (לאחר מתיחת פנים משנת 1952)
 בסיס גלגלים:  2,718 מ"מ  2,740  מ"מ (לאחר מתיחת פנים משנת 1952)  2,730 מ"מ (רודסטר)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2 שסתומים לצילינדר, 1,496 סמ"ק המפיק 59 כ"ס, יחס דחיסה 7.0:1 (יוצר משנת 1951)  4 צילינדרים, 1,506 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  122 ק"מ (מנוע 1,496 סמ"ק)
זינגר SM 1500 (באנגלית: Singer SM1500) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הבריטית Singer Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1948–1954 בבריטניה.
תצורות

סדאן.
טנדר.
2 דלתות ספורט רודסטר.
"זינגר SM 1500"

יוצרו 17,382 יחידות.
4 דלתות (דגם סדאן).
דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון תנועת הרכב).
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע בנזין.
מושבים קדמיים: ספסל עם משענת יד (אופציונלית: כיסוי עור למשענת יד).
בשנת 1952 הדגם עבר מתיחת פנים.
משנת 1952 - יחידת חימום לתא הנוסעים.
תאוצה 0-80 קמ"ש היא 14.9 שניות (דגם רודסטר).
בין השנים 1951–1957 יוצרו 46 יחידות מדגם "זינגר SM 1500" בתצורת מכונית מרוץ.
תמונות

"זינגר SM 1500", שנת 1951
"זינגר SM 1500", שנת 1951
"זינגר SM 1500"
"זינגר SM 1500", שנת 1951
"זינגר SM 1500", שנת 1953
"זינגר SM 1500"
"זינגר SM 1500"
ראו גם

זינגר וולוג
זינגר הנטר
הערות שוליים

↑  "זינגר SM 1500", שנת 1948 motor-car.net/singer/item/12211-sm1500-1948
↑  "זינגר SM 1500" טנדר trove.nla.gov.au/newspaper
↑  "זינגר SM 1500" - רודסטר carfolio.com/specifications/models
↑  "זינגר SM 1500", שנת 1953 which-car.org/Singer/SM1500
↑  "זינגר SM 1500" classiccarcatalogue.com
↑  "זינגר SM 1500" - תמונה wheelsage.org/singer/sm1500/pictures
↑  "זינגר SM 1500" - מכוניות מרוץ racingsportscars.com/type/Singer/SM1500