אה"מ אז'נקור (1913)
היסטוריית שירות

אז'נקור עברה התאמות עד 7 בספטמבר 1914, אז הצטרפה לשייטת אוניות המערכה הרביעית (BS) של הצי הגדול. מעגן הצי בסקפה פלו עדיין לא היה מאובטח מפני התקפת צוללות וחלק גדול מהצי נשמר בים, שם בילתה אז'נקור ארבעים משמונים ימיה הראשונים עם הצי הגדול. זו הייתה תחילתה של "שנה וחצי של חוסר מעש, שנשבר רק על ידי 'גיחות' מזדמנות אל הים הצפוני שנועדו למשוך את האויב מבסיסיו".
ב-1 בינואר 1915, אז'נקור עדיין הוצבה בשייטת הרביעית, אך שובצה לשייטת אוניות המערכה הראשונה לפני קרב יוטלנד ב-31 במאי 1916. היא הייתה האונייה האחרונה של הפלגה השישית של השייטת הראשונה, יחד עם הרקולס, רוונג' ואוניית הדגל, מרלבורו, הקבוצה ההטרוגנית ביותר האפשרית שכן כל אונייה הייתה מסדרה אחרת. הפלגה השישית הייתה הטור הימני ביותר של הצי הגדול כשהיא פנתה דרומה לפגישה עם ספינות צי סיירות המערכה של אדמירל ביטי, ולאחר מכן לחמה נגד האוניות המקבילות שלהן מצי הים הפתוח הגרמני בים הצפוני. אדמירל ג'ליקו, מפקד הצי הגדול, החזיק אותה במערך שיוט עד השעה 18:15, כאשר הורה לה לפרוס מהטור לטור יחיד המבוסס על הפלגה השמאלית, כל ספינה מסתובבת 90 מעלות ברצף. פנייה זו הפכה את אוניות הפלגה השישית לאוניות הקרובות ביותר בצי הגדול לאוניות המערכה של צי הים הפתוח, והן ירו על כל אונייה כשהן ערכו את הפנייה שמאלה. ריכוז האש הזה נודע מאוחר יותר כ"פינת הרוח" בפי הבריטים, מכיוון שהאוניות נרטבו מהתזות פגזים גרמנים למרות שאיש לא נפגע.
בשעה 18:24 פתחה אז'נקור באש על סיירת מערכה גרמנית עם התותחים העיקריים שלה. זמן קצר לאחר מכן היא החלה לירות גם עם תותחי ה-6 אינץ', כאשר משחתות גרמניות ביצעו התקפות טורפדו על אוניות המערכה הבריטיות כדי לחפות על הפנייה מדרום לצי הים הפתוח. אז'נקור הצליחה להתחמק משתי טורפדות, למרות שאחרת פגעה במרלבורו. הראות התבהרה בסביבות השעה 19:15, והיא השתתפה בחילופי אש עם אוניית מערכה מסדרת קייזר ללא תוצאה לפני שאבדה בעשן ובאובך. בסביבות השעה 20:00, מרלבורו נאלצה להפחית את המהירות בגלל העומס על המחיצות שלה מהנזק שנגרם לה מפגיעת הטורפדו וחברותיה לפלגה התאימו למהירותה. בראות המופחתת איבדה הפלגה את הצי הגדול במהלך הלילה, כשהיא חולפת על פני סיירת המערכה שנפגעה קשה, זיידליץ, בלי לפתוח באש. השחר מצא אותם כשרק ההרס מהקרב של היום הקודם נראה באופק והפלגה חזרה לסקפה פלו ב-2 ביוני. אז'נקור ירתה במהלך הקרב 144 פגזים של 12 אינץ' ו-111 פגזים בגודל 6 אינץ', למרות שלא ידוע שהיא פגעה בשום דבר.
למרות שהצי הגדול ביצע מספר גיחות במהלך השנים הבאות, לא ידוע אם אז'נקור השתתפה בהן. ב-23 באפריל 1918, אז'נקור והרקולס הוצבו בסקפה פלו כדי לספק חיפוי לשיירות הסקנדינביות בין נורווגיה לבריטניה כאשר צי הים הפתוח התייצב בניסיון להשמיד את השיירה. הדיווחים מהמודיעין הגרמני היו מעט מחוץ ללוח הזמנים, שכן הן השיירות הנכנסות והן היוצאות היו בנמל כשהגרמנים הגיעו למסלולם הרגיל, אז אדמירל שר הורה לצי לחזור לגרמניה מבלי לזהות ספינות בריטיות כלשהן.
מאוחר יותר הועברה אז'נקור לשייטת אוניות המערכה השנייה והייתה נוכחת בכניעת צי הים הפתוח ב-21 בנובמבר 1918. היא שובצה לעתודה ברוזית' במרץ 1919. לאחר ניסיונות לא מוצלחים למכור אותה לממשלת ברזיל, היא נרשמה לגריטה באפריל 1921, אך שימשה למטרות ניסוי מאוחר יותר באותה שנה. הצי המלכותי תכנן אז להמיר אותה לבסיס ימי נייד והיא חזרה לשירות בצי ב-21 בנובמבר כהכנה להסבה, שתכלול הסרה של חמישה משבעת הצריחים שלה עם הברבטות שלהם שהוסבו למחסן ובתי מלאכה; בעוד צריחים מס' 2 ו-5 היו נשמרים. ההמרה בוטלה ב-23 בפברואר 1922 לאחר שנחתם הסכם הצי של וושינגטון שהגביל את כמות אוניות המערכה המותרת לצי המלכותי והיא הוצאה משירות ב-7 באפריל ונרשמה שוב לגריטה.
האונייה נמכרה ב-22 בינואר 1923 ל-J&W Purves תמורת 25,000 פאונד, בתנאי שתתפרק תוך 18 חודשים לאחר אשרור האמנה. החוזה שלה הועבר מיד לחברת Rosyth Shipbreaking Co. אשר שכרה מתקנים במספנת רוזית' לצורך כך. כשהתקרב המועד האחרון של 17 בינואר 1925, האונייה עדיין לא עמדה בסטנדרטים של האמנה לגריטה. האדמירליות הסכימה כי חיתוך גוף הספינה לשניים יהיה מקובל והחברה ניסתה להעביר את הספינה דרך תא שיט של המבדוק על גאות האביב הגבוהה ביותר אל קרקע החופים שלה כדי להשלים את ההריסה. מזג אוויר גרוע סיכל את המאמץ הזה והאדמירליות הסכימה לאפשר את השימוש באחד מהמבדוקים היבשים של רוזית' כדי לעמוד בתאריך היעד. יומיים לאחר מכן נחתך גוף הספינה ושני החצאים הוצפו החוצה כדי שניתן יהיה לחוף אותם.
תרשים של אז'נקור
ציור של הסולטאן עות'מאן הראשון לצי העות'מאני. היאכטה המלכותית Ertuğrul נמצאת משמאל, והסיירת חמדייה נמצאת ברקע.
הסולטאן עות'מאן הראשון, שתהפוך בקרוב לאז'נקור, בשלב ההצטיידות של בנייתה
שייטת אוניות המערכה הרביעית בים הצפוני ב-1915. אז'נקור היא האונייה השנייה מהחזית.
אז'נקור ב-1918
שתי הספינות העות'מאניות שנתפסו ב-1918: אז'נקורט (בחזית) עם ארין