stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איזידור לב
הערות שוליים

↑  מימוני ואולשובי-שלאנגר (2006) ע'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264632005171  BnF: cb13005971s (data)  CiNii: DA12376896  GND: 13991272X  ISNI: 0000 0000 8170 8561  LCCN: n84161754  NKC: zmp20201062323  NTA: 202000346  RERO: 02-A003527897  SUDOC: 03376462X  VcBA: 495/146223  VIAF: 102323884   WorldCat (עם VIAF): 102323884 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אותי בת-אל

| --- | --- |
 ענף מדעי:  פונולוגיה, בלשנות, מדעי הרוח, מורפולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 www.outibatel.com
 
אוּתִי בת-אל היא פונולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה לבלשנות באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בשנת 1983 קיבלה תואר ראשון בבלשנות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1986 סיימה תואר שני בבלשנות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1989 קיבלה שם תואר דוקטור לפילוסופיה. הדיסרטציה שלה לדוקטורט עסקה בפונולוגיה ובמורפולוגיה של העברית המודרנית.
מאמרה משנת 1994 מנסה להפריך את האפשרות התאורטית לקיומו הפעיל של השורש השמי  בידע הלשוני של דוברי עברית מודרנית.
בנוסף בת-אל פרסמה לאורך השנים מאמרים בנושאים בלשניים-פונולוגיים מגוונים כמו רכישת שפה, שפות קהילה ומורשת, וכן עוסקת בהוראת הבלשנות.
בין השנים 2012 ל-2015 כיהנה כראש החוג לבלשנות באוניברסיטת תל אביב.
אלבה לונגה

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  לאטיום 
 נבנה:  המאה ה־12 לפנה״ס 
 מיקום
 מדינה:  רומא העתיקה, איטליה 
 קואורדינטות:  41°44′49″N 12°39′01″E﻿ / ﻿41.74691°N 12.65026°E﻿ / 41.74691; 12.65026
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאלבה לונגה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאלבה לונגה
 
אלבה לונגה (לטינית: Alba Longa) הייתה עיר עתיקה בלאטיום שבמרכז איטליה. היא הייתה העיר החזקה בברית הלטינית ואולי אף ייסדה אותה ועמדה בראשה. היא נהרסה על ידי רומא העתיקה בערך במאה ה-7 לפנה"ס. על פי האגדה, מוצאם של מייסדי רומא, רמוס ורומולוס, הוא משושלת המלוכה של אלבה לונגה.
היסטוריה

על פי האגדה, אסקניוס (אנ') בנו של איניאס ייסד את העיר והיה מלכה הראשון. הוא בנה אותה לרגלי גבעת (או הר) אלבה ולכן קרא לה בשם זה שמשמעו הארכה או הרחבה של אלבה. דיוניסיוס מהליקרנסוס מספר גם הוא על ייסוד העיר בצורה זו, אך מיקם אותה בין ההר לאגם אלבה, מה שהחל מחלוקת ארוכה באשר למקומה המדיוק של העיר. על פי דיוניסיוס, פירוש המילה אלבה הוא "לבן", כך שמשמעות השם היא "העיר הארוכה והלבנה". אתרים שונים באזור אגם אלבנו שנמצא כ-20 ק"מ דרומית לרומא, זוהו כאפשרות למיקומה של העיר, אך עדיין לא נמצאו ראיות ודאיות. העיירה קסטל גנדולפו מועדפת על רבים מהחוקרים כאפשרות לזיהוי העיר, משום שהיא נמצאת במרכז שרשרת כפרים מעידן הברזל. לרוב, קבוצות כפרים כאלו התרכזו סביב עיר גדולה יותר.
המלחמה נגד רומא

במאה ה-7 לפנה"ס יצא טולוס הוסטיליוס, מלך רומא למלחמה נגד אלבה לונגה. העילה למלחמה הייתה שורה של אירועי שוד הדדיים בין איכרי רומא לאיכרי אלבה לונגה. ההיסטוריון טיטוס ליוויוס טוען שהעילה האמיתית למלחמה הייתה האופי הלוחמני של טולוס הוסטיליוס. בוצעו מספר ניסיונות תיווך דיפלומטיים שלא עלו יפה ואחריהם הוכרזה מלחמה. גאיוס קלואיליאן, מלך האלבנים, פלש עם צבאו לשטח רומא, הקים מחנה במרחק חמישה מילין מהעיר וחפר תעלת מגן סביבה. התעלה הייתה כה גדולה עד שזכתה לשם מיוחד שנזכר מאות שנים לאחר מכן. בהיותם במחנה מת גאיוס קלואיליאן ובמקומו מונה מטיוס פופטיוס. הוא הגיע להסכם עם טולוס שהקרב יוכרע בדו-קרב בין שלישיית אחים מכל צד, כדי להימנע משפיכות דמים המונית שתחליש את שתי הערים ותחזק את האויב המשותף - האטרוסקים. לאחר שהרומאים ניצחו את האלבנים, הפכה אלבה לונגה להיות כפופה לרומא.
לאחר ההפסד, ירד מעמדו של מטיוס ונטען שהוא הפקיר את גורל העיר בידי שלושה חיילים. כדי למחות את חרפת ההפסד, הוא יזם מהלך מתואם עם האטרוסקים. הערים ויי ופידנאה (Fidenae) תקפו את רומא וטולוס קרא למטיוס לעזרה. מטיוס הגיע בראש צבאו, אולם הפקיר את טולוס בשדה הקרב. הרומאים ניצחו את האטרוסקים בכל זאת, וטולוס הוציא להורג את מטיוס בגלל בגידתו. הוא נקשר לארבע מרכבות רתומות לצמדי סוסים והן הודהרו לכיוונים מנוגדים, כך שגופו נקרע לגזרים. לאחר מכן ציווה טולוס על חייליו להחריב את אלבה לונגה מלבד מקדשי האלים, ותושבי העיר הועברו לגור ברומא, דבר שהכפיל את כמות תושביה. טולוס צירף כמה ממשפחות הגולים למעמד הפטריקים, בהן משפחת היוליים ובנה מבנה חדש לצורך הסנאט המורחב, הקוריה הוסטיליה. הגולים התיישבו בגבעת קאיליוס ורבים מהם הצטרפו למעמד הפרשים וכך חיזקו את צבא רומא.
הערות שוליים

↑  תולדות רומא 1:3
↑  קדמוניות הרומאים 66
↑  תולדות רומא 1:22
↑  תולדות רומא 1:23
↑  תולדות רומא 1:27
↑  תולדות רומא 1:28
↑  תולדות רומא 1:29
↑  תולדות רומא 1:30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534881105171  BnF: cb12547069s (data)  GND: 4463526-6  LCCN: sh96010436  SUDOC: 03474925X  VcBA: 497/22814  VIAF: 244723464   WorldCat (עם VIAF): 244723464 
אסקניוס הצעיר מאת תומאס קמפבל בגלריה הלאומית של סקוטלנד
אלבה פהרוואר

אלבה פהרוואר (בהונגרית: Alba Fehérvár) היא קבוצת כדורסל הונגרית מהעיר סקשפהרוואר, המתמודדת בליגת העל ההונגרית וביורופקאפ.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1949. בתחילת שנות ה-90 נרכשה הקבוצה על ידי בעלים פרטיים ושמה השתנה ל"אלבקומפ", מאז החלה להאבק על תארים בצמרת הטבלה. בעונת 1997/98 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. ובעונת 1998/99 זכתה הקבוצה בדאבל הראשון שלה. בעונה שלאחר מכן זכתה בדאבל השני. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בדאבל השלישי שלה. בתחילת עונת 2013/14 שונה שם הקבוצה ל"אלבה פהרוואר". בעונת 2016/17 זכתה בדאבל הרביעי שלה.
היסטוריה > במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה בעבר בגביעי אירופה השונים. בין היתר בגביע קוראץ', גביע ספורטה וביורופ-קאפ, בו הגיעה עד שלב רבע הגמר והפסידה לקבוצת דינמו מוסקבה בסיכום שני מפגשים. בעונת 2008/09 השתתפה ב"ליגה המרכז אירופאית" (CEBL), בה זכתה בגביע לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אלבה טימישוארה 66-92. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוקאפ בפעם הראשונה בתולדותיה.
הקבוצה מארחת באולם הספורט וודאפון-ספורטצנטרום בעיר, המכיל 3,000 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

הליגה ההונגרית :
אליפות (5): 1998, 1999, 2000, 2013, 2017
מקום שני: 2006, 2011, 2016
חצי גמר: 1996, 2000, 2003, 2004, 2005, 2008, 2012
הגביע ההונגרי :
זכייה (4): 1999, 2000, 2013, 2017
גמר: 2004, 2005, 2011
חצי גמר: 2006, 2007, 2010, 2012
יורופ-ליג :
רבע גמר: 2005
אלג'יבה

אַלגִ'יבָּה (בכתיב לועזי: Algieba מערבית الجبهة - אל-גַ'בְּהַה - המצח) או γ באריה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים אריה ואחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות שמו, הכוכב נמצא בבסיס רעמת האריה כפי שמקובל לציירו ויחד עם הכוכבים ζ באריה, μ באריה ו-ε באריה יוצר את הקשת שמכונה המגל.
הכוכב נראה כמקור של מטר הלאונידים שמתרחש כל שנה סביב ה-17 בנובמבר.
תכונות

אלג'יבה נראה לעין ככוכב צהוב עם בהירות נראית מדרגה 2, אך כבר בטלסקופ חובבים קל לראות שמדובר בכוכב כפול שלכוכב הבהיר מבין השניים - אלג'יבה A, צבע כתום ולעמום יותר - אלג'יבה B, צבע צהוב. המערכת נמצאת במרחק של 126 שנות אור וזוג הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד כך שהמרחק ביניהם נע בין 15 יחידות אסטרונומיות ל-180 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה אורך כ-620 שנים.
המערכת נעה במהירות של 71 ק"מ לשנייה ביחס למערכת השמש, מהירות גבוהה מאוד בהשוואה לכוכבים אחרים סביב השמש.
במרחק זוויתי של כ-6 דקות קשת ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בשני כוכבים עמומים עם דרגת בהירות סביב 10. לא ידוע האם מי מהם קשור כבידתית למערכת, אבל אם כן, הוא מקיף את הזוג הבהיר במרחק של לפחות 14,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות מיליון שנים.
תכונות > תכונות אלג'יבה A

אלג'יבה A הוא ענק כתום שסיים את שלב היתוך המימן בליבתו שהפכה ברובה להליום. תהליך ההיתוך עבר לשכבות חיצוניות יותר והביא להתנפחות הכוכב לרדיוס של כ-23 פעמים רדיוס השמש ולירידת טמפרטורת פני השטח שלו לכ-4,400 קלווין. הכוכב פולט קרינה בעוצמה של פי 150 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי 180 בתוספת הקרינה בתחום התת-אדום.
תכונות > תכונות אלג'יבה B

אלג'יבה B הוא ענק צהוב שעובר תהליך התנפחות והתקררות דומה לשל אלג'יבה A. רדיוסו כ-10 פעמים רדיוס השמש וטמפרטורת פני השטח שלו כ-4,900 קלווין. הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 50 מעוצמת ההארה של השמש.
אירמה גרזה

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1923 Wrechen, המדינה החופשית פרוסיה, רפובליקת ויימאר 
 הוצאה להורג:  13 בדצמבר 1945 (בגיל 22) Hamelin Prison, אזור הכיבוש הבריטי, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מדינה:  גרמניה, רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית 
 כינוי:  die Hyäne von Auschwitz 
 השתייכות:  אס אס 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
אירמה אידה אילזה גרזה (בגרמנית: Irma Ida Ilse Grese;‏ 7 באוקטובר 1923 – 13 בדצמבר 1945 בהמלין), הייתה פושעת מלחמה נאצית ששימשה שומרת (SS-Aufseherin) במחנות ראוונסבריק, ברגן-בלזן ואושוויץ. נודעה לשמצה באכזריותה והתנהגותה הסדיסטית וסאדו מינית כלפי אסירי המחנה. נודעה גם כמאהבת של יוזף קרמר, מפקד ברגן-בלזן ושל יוזף מנגלה, והייתה שותפתו לסלקציות. גרזה כונתה "הכלבה מאושוויץ" ו"הצבוע מאושוויץ" (בגרמנית: die Hyäne von Auschwitz).
ביוגרפיה

גרזה נולדה ב-7 באוקטובר 1923 במקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה אז תחת שלטון רפובליקת ויימאר. לברטה ואלפרד גרזה שהיה חלבן וחבר המפלגה הנאצית משנת 1937. היא הייתה שלישית מתוך שלוש אחיות ושני אחים. אמה התאבדה בשנת 1936 בשתיית חומצת מימן כלורי לאחר שגילתה על רומן שמנהל בעלה עם בתו של בעל בית מרזח מקומי.
אחותה הלנה אמרה עליה במהלך משפטה:
כאשר בנות היו רבות ונלחמו זו בזו לאירמה מעולם לא היה את האומץ להילחם... היא הייתה בורחת
בגיל 15 עזבה את הלימודים והצטרפה למפלגה הנאצית.
ביולי 1942 שובצה בראוונסבריק כעובדת דואר ועוזרת גינון. במרץ 1943 הועברה לאושוויץ כמפקחת ביטחונית ועד סוף אותה השנה הייתה למפקחת בכירה, האישה השנייה בדירוג הגבוה במחנה, והייתה אחראית על כ-30,000 אסירות יהודיות.
גרזה נודעה כסדיסטית בעלת פני מלאך. על פי עדויות שונות, היא הייתה מלקה אסירים ואסירות שלא סיפקו את רצונה. באחת העדויות נתבקשה אסירה יהודייה, רופאה במקצועה, לבצע בה הפלה בעקבות הריון מאסיר פולני.
בתור שומרת במחנות

עוד בנעוריה, כמו שאר אחיותיה, רצתה אירמה להצטרף לאגודת הנערות הגרמניות (Bund Deutscher Mädel) שהייתה חלק מההיטלר יוגנד אך אביה התנגד לכך.
מעט לפני שמלאו לה 18 היא הצטרפה למחנה האימונים של כוחות הסיוע הנשיים של האס אס (SS-Helferinnen) שמוקם בקרבת מחנה ראוונסבריק.
היא קודמה במהירות יחסית בשירותה במחנה אושוויץ. בשנת 1942 מונתה לדרגת שומרת (Aufseherin) במחנה ראוונסבריק ובמרץ 1943 הועברה למחנה אושוויץ. במקביל באותה שנה הסתכסכה עם אביה שאסר עליה הצטרפות לשורות האס אס (אף שהיה חלק מהמפלגה הנאצית עוד משנת 1937) ובעקבות כך אף סילק אותה מביתו.
בשנת 1944 הועלתה לדרגת מודיעה (בגרמנית: Rapportführerin) שהייתה לדרגה השנייה בחשיבותה לנשים נאציות במחנות ריכוז. במחנה אושוויץ לקחה חלק פעיל ומרכזי בסלקציה ובשילוח לתא גזים. היא הייתה ידועה באכזריותה ובהתנהגויות סאדו מיניות כלפי אסירות ואף נהגה לאנוס אסירים ואסירות.
בתחילת 1945 התלוותה גרזה לטרנספורט של פינוי אסירים מאושוויץ לראוונסבריק. בחודש מרץ של אותה שנה פיקחה על העברת מספר רב של אסירים מראוונסבריק לברגן בלזן.
ב-17 באפריל 1945 נעצרה על ידי כוחות הצבא הבריטי יחד עם אנשי אס אס נוספים שלא הספיקו להימלט.
משפט

לאחר המלחמה נאסרה גרזה בכלא המלין שבלינבורג, והועמדה לדין במשפט בלזן יחד עם 45 פושעי מלחמה נוספים בחלקו הראשון של המשפט, שנערך בין ה-17 בספטמבר ל-17 בנובמבר 1945, ונידונה למוות.
המשפט נערך תחת חוקי המשפט הצבאי הבריטי. והתבסס על אישומים בהתאם לאמנת ז'נבה השלישית בנוגע לפשעים שבוצעו כנגד אסירי המחנות. כשהסעיפים העיקריים בהם הואשמה היו התעללות, ורצח של כלואי המחנה.
הניצולים שהעידו מטעם התביעה סיפקו עדויות מפורטות על אכזריותה בין עדויות הניצולים נאמר:
...היא הכתה את הילדה בשוט רכיבה עשוי עור..
...ד"ר אנה, רופאת הכלא, ביצעה סלקציה לתא הגזים, ושתי נערות שנבחרו קפצו מהחלון וגרזה התקרבה אליהן כשהן שוכבות על הקרקע וירתה בהן פעמיים...
כמו כן גרזה העידה על עצמה במהלך משפטה:
נולדתי ב-7 באוקטובר 1923. בשנת 1938 עזבתי את בית הספר היסודי ועבדתי חצי שנה בעבודות חקלאיות בחווה, ולאחר מכן עבדתי בחנות בליכן במשך חצי שנה. כשהייתי בת 15 נסעתי לבית חולים בהוהנליכן, שם שהיתי שנתיים. ניסיתי להיות אחות אבל משרד העבודה לא אפשר זאת ושלח אותי לעבוד במחלבה בפירסטנברג. ביולי 1942 ניסיתי שוב להיות אחות, אבל משרד העבודה שלח אותי למחנה הריכוז רוונסבריק, למרות שהפגנתי נגד זה. נשארתי שם עד מרץ 1943, אז נסעתי למחנה בירקנאו באושוויץ. נשארתי באושוויץ עד ינואר 1945
במהלך משפטה כונתה על ידי העיתונות "החיה היפה" יחד עם ההאופטשטורמפיהרר יוזף קרמר שכונה ה"חיה מבלזן".
לאחר משפט שנערך כתשעה שבועות נגזר דינה של גרזה למוות בתליה.
בזמן הקראת פסקי הדין, גרזה הייתה הנאשמת היחידה שנותרה מתריסה כנגד הרשעתה. ערעורה שלאחר מכן נדחה.
הוצאה להורג

לדברי וונדי אדל-מארי סרטי, בלילה שלפני הוצאתה להורג, שרה גרזה שירים נאציים עד השעות המוקדמות של הבוקר עם יוהנה בורמן. ב-13 בדצמבר 1945, בכלא המלין, הובלה גרזה אל הגרדום. על פי עדות תלייניה היא ״נעמדה בתקיפות על סימון הגיר ואמרה 'Schnell' (מהר! בגרמנית) לפני שהחבל הונח על צווארה, לאחר שנתלתה היא נותרה תלויה כעשרים דקות.
לקריאה נוספת

יוכבד לוונשטיין, המלחמה כבר כאן, עץ התפוחים: סיפורה של חנה גלנדואר, 2017, עמ' 83-82
הערות שוליים

1 2 3 4  Excerpts from The Belsen Trial, www.nizkor.org (באנגלית)
↑  First Belsen Trial Oberaufseherin Irma Ilse Ida Grese, www.bergenbelsen.co.uk (באנגלית)
1 2  Michael H. Kater, Hitler Youth, כרך א', Harvard University Press, 2006, עמ' 70
↑  "Irma Grese". jewishvirtuallibrary.org. נבדק ב-2022-06-17.
1 2  J. M. Müller, Angeklagte Nr. 9. Die "Hyäne von Auschwitz" im Kreuzverhör, Norderstedt: BoD, 2020, ISBN 978-3-7519-9549-8
↑  All That's Interesting, Meet Irma Grese, “The Beautiful Beast” And One Of The Nazis’ Most Feared Guards, allthatsinteresting.com, ‏25 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Belsen Beast, Irma Grese hanged with nine other horror camp aides, www.upi.com (באנגלית)
↑  "Verdicts in the Belsen Trial", The Times, 17 November 1945, pg. 4.
↑  Sarti, Wendy Adele-Marie (2012), Women and Nazis, Bethesda: Academica Press, ISBN 978-1936320127
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007386053505171  PLWABN: 9810697385405606  GND: 119484692  ISNI: 0000 0000 3476 4106  LCCN: n96036177  NTA: 336578660  SNAC: w6wx4wf9  VIAF: 8199026   WorldCat (עם VIAF): 8199026
אורב (אינטרנט)

אורב (באנגלית: Lurker) הוא אדם החבר בקהילה וירטואלית או PLN אשר צופה במתרחש בקהילה אך אינו פעיל בה. האורבים מהווים חלק נרחב מן המשתמשים בקהילות הווירטואליות- על פי יעקב נילסן, הקהילות הווירטואליות מורכבות מ-1% תורמים כבדים, 9% תורמים בצורה סטנדרטית ו-90% אורבים. פעולת המארב מאפשרת לאורבים ללמוד את צורת הדיבור בקהילה וירטואלית מסוימת בטרם הם בוחרים להשתתף ולשפר את חיברותם בקהילה. עם זאת, היעדר הקשר החברתי המאפיין מאוד את תופעת המארב, יוצר לעיתים בדידות או אדישות בקרב האורבים.
הגורמים

רוב האורבים מעידים כי הם אורבים כיוון שפעולת המארב מספיקה לצורכיהם ואינם מרגישים כי הם זקוקים ליותר. חלקם מעידים כי המארב מאפשר להם לקבל דוגמה לדרך בה נכתבות תגובות באותה קהילה וירטואלית שתשמש אותם לכשיחליטו להיהפך למשתתפים פעילים, זאת ניתן להבין מהשוואה שנעשתה על תופעת המארב בקהילות וירטואליות לתמיכה טכנית, בהן ישנה חשיבות גבוהה יותר למידע אותו מוסר המשתתף, ובקהילות וירטואליות לתמיכה רפואית. אי לכך, נמצא כי בקהילות לתמיכה טכנית ישנם פי 2 יותר אורבים מאשר בקהילות לתמיכה רפואית. חוקרים מצאו כי מדובר במניעים שונים לפיהם ייבחר המשתמש את פעולותיו ברשת- קריאה בלבד, תרומה לידע של הקהילה או אכיפה של הנכתב בקהילה. אורבים לרוב מונעים על ידי העובדה כי אותה קהילה וירטואלית אליה משתייכים היא המקום היחיד בו הם עשויים למצוא את המידע הנחוץ להם בעוד שמשתמשים הבוחרים לתרום לידע או לאכוף את הנכתב בקהילה מונעים לרוב מהצורך לבצע את התפקיד המוטל עליהם או מהיקשרות ותחושת שייכות לקהילה.
יתרונות > היתרונות לאורב

מו וקולסון שהשוו בין אורבים לבין משתתפים תורמים בקבוצת תמיכה וירטואלית של אנשים המתמודדים עם HIV/AIDS, מצאו כי אין הבדלים בין האורבים לבין המשתתפים התורמים בכל הנוגע לדאגה האישית, מסוגלות עצמית, בדידות, דכדוך או אופטימיות וכי האורבים אף הראו יותר אנרגטיות. מסקנתם הייתה כי המארב בקבוצות תמיכה וירטואליות הוא מעצים כמו השתתפות פעילה.
ונסה דנן אשר חקרה מארב בקהילות למידה וירטואליות, מצאה כי מארב הוא צורת השתתפות טובה התורמת ללמידה בקורסים דיגיטליים. סטודנטים אשר השתתפו במחקר העידו כי הסיבות העיקריות בגינן הם ארבו בטרם הגיבו היו על מנת לאתר הודעה להגיב לה, למצוא איזשהו מודל מסוים של מבנה תגובה אותו יוכלו לאמץ, להימנע מלהגיב תגובה שכבר הופיעה בקהילה ועל מנת לרכוש ידע אודות הנושא בטרם הם מגיבים. הסטודנטים במחקר זה אף טענו כי הם שבו לדיון בקורס הווירטואלי על מנת לבדוק האם משתתפים אחרים בקורס הגיבו לפוסטים שפורסמו על ידם או כדי לצפות ברעיונות אחרים שעלו באותו דיון.
יתרונות > למידת הנורמות של הלמידה השיתופית

סיבה אחת בגינה האורב מבצע מארב היא הצורך ללמוד יותר על קבוצה. בראיונות בהם השתתפו, אורבים טענו כי חוסר הבנה של הקהילה הוא הגורם למארב. כמו כן, העידו אורבים כי הם נוטים לקחת את הזמן בטרם הם מגיבים על מנת להעריך בצורה הטובה ביותר האם הקבוצה מתאימה להם. במארב, הם לומדים יותר על החברים בקהילה, סגנון ההתבטאות בקהילה, הנורמות הלא כתובות והמדיניות. עוד הוזכר בראיונות כי המארב היא הדרך המועדפת על האורבים באמצעותה הם יכולים להימנע מטעויות ומדחייה על ידי הקבוצה. על מנת להסיק אם הקבוצה אכן טובה עבורם, האורבים יקראו כמעט כל פוסט אם לא את כל הפוסטים המתפרסמים בקבוצה. על ידי קריאת הפוסטים, האורב מבין יותר טוב מהם נושאי הדיון בקהילה בה נמצא ויכול לשקול האם הם מעניינים אותו. נוסף על הקריאה, האורב בוחן את כתובות האי-מייל וחתימות חברי הקהילה המלוות בקישורים לאתרים בנושא בו עוסקת הקהילה על מנת להבין טוב יותר מיהם חברי הקהילה. על ידי נקיטת צעדים אלו, האורב מעשיר את הונו התרבותי, תהליך המתרחש מעצם העובדה שהוא מעביר את זמנו בקבוצה. ככל שהונו התרבותי של אדם גבוה יותר, שכמובן ניתן להעלות רמתו בקהילה בדרכים נוספות פרט למארב, כך ירוויח האדם יותר מהקהילה בה הוא חבר. סורוקה ורפאלי מצאו כי ככל אדם אורב בקבוצה זמן רב יותר בטרם מגיב בקהילה, כך הוא מעשיר יותר את הונו התרבותי.
יתרונות > היתרונות לאחר

במחקרם על רשימות תפוצה אינטראקטיביות, מדגימים Takahashi, Fujimoto ו־Yamasaki כיצד אורבים אקטיביים או יחידים אשר מפיצים תוכן מתוך קבוצות ברשת אל יחידים שאינם חברים בקבוצה, תורמים להפצת מידע חיוני ומועיל לקהילות הסובבות. האורבים יכולים גם כן לפתח מאגרי מידע של מידע חיוני מנת שישמשם בהמשך כאשר ירצו להתחיל לתרום מידע לקהילה. למשל, משתמשים בקהילות קוד פתוח אשר כך יהיה ביכולתם לאתר תשובות לבעיות נפוצות ביתר קלות, מה שמעלה את סיכוייהם להיהפך לפעילים ולתרום לקהילה בהמשך. ואם כבר ידועה להם תשובה לשאלה, ישנה סבירות גבוהה אף יותר שהם יפסיקו את המארב ויתחילו בתרומה פעילה לקהילה, פעולות אלו יתרמו בסופו של דבר לבניית הבסיס לתמיכה טכנית הפתוחה לכל. בין היתר, פעולת המארב אף תורמת להפחתת הנטל בקהילות שכן באם משתמש המעוניין לשאול שאלה יחפש אחר תשובתו במידע שכבר הופץ בקהילה (כפי שנעשה במארב) במקום לשאול את חברי הקבוצה, הוא יוריד מהעומס על חברי הקהילה בכך שיחסוך מכל אלו המעוניינים לענות לשאלתו את איתור המידע הנדרש בכך שרק הוא עצמו יבצע את אותן פעולות וימנע עבודה כפולה ואף מיותרת של רבים מחברי הקהילה באיתור המידע הנדרש לתשובה. למשל, במקרה של קהילות פרויקטי קוד פתוח, בהן מגוון נרחב של שאלות כבר נשאל וקיבל מענה, פעולת המארב תמנע מהעבודה של חברי הקהילה מלחזור על עצמה. למעשה, אורבים אף מייצרים רווחים לקהילות היות שהם ניגשים לעמודים בקהילה ומקדמים אותם כאשר הם מבצעים חיפוש אודותם ובכך מעלים את מעמד אותם דפים וקידום אותן שאלות ותשובות בקבוצה- פעולה שלולא החיפוש, לא הייתה מתבצעת.
עלויות פוטנציאליות > העלויות לאורב

בהשוואה לחברי קהילה התורמים ידע, האורב מרגיש תחושת שייכות פחותה והוא פחות מסופק בקהילה וחווה יותר הסחות דעת מיתר החברים. לאור זאת, לאורב סבירות גבוהה יותר לעזוב קבוצה בטרם הוא תורם לקבוצה שכן המוטיבציה שלו נמוכה יותר משל התורם וכן פעולת המארב אינה מעניקה לו תחושות שייכות וסיפוק כפי שתרומה לקהילה מעניקה. במקרה של רשתות חברתיות, אורבים חווים פחות אינטימיות ורווחה אישית. לדוגמה, אורבים בפייסבוק עלולים לחוות בדידות כאשר הם רק צופים בחוויות של משתמשים אחרים, חברתיים יותר מהם.
עלויות פוטנציאליות > העלויות לאחר

אף על פי תרומותיהם הרבות, לעצמם ולאחרים, האורבים יכולים להוות אף השפעה רעה על חברי קהילה אחרים. כאשר חבר קהילה רואה כי משתמש אחר אורב בקבוצה ולא תורם, אותו אורב יכול לגרום לחבר הקהילה התורם לחוש כי הוא נמצא במעקב. כמו כן, האורבים עלולים לעשות שימוש בתוכן מהקהילה ללא הסכמה, דבר המהווה הפרה של חוקי הקהילה הווירטואלית. כתוצאה מכך, בעוד כי החברים התורמים בקהילה הווירטואלית חשים כי הקהילה היא סביבה בה הם יכולים לחלוק מידע זה עם זה בפרטיות, האורב רואה בקהילה כמרחב ציבורי הפתוח להתבוננות, זאת היות שהוא אינו מרגיש תחושת שייכות חזקה אל הקהילה כפי שחשים המשתמשים התורמים.
הערות שוליים

↑  Dennen V. (2008). "Pedagogical lurking: Student engagement in non-posting discussion". Computers in Human Behavior. 24 (4): 1624–1633. doi:10.1016/j.chb.2007.06.003.
↑  Nielsen, Jakob. "Participation Inequality: Encouraging More Users to Contribute".
↑  Rafaeli, Sheizaf; Ravid, Gilad; Soroka, Vladimir (2004). "De-lurking in virtual communities: a social communication network approach to measuring the effects of social and cultural capital". Proceedings of the 37th Hawaii International Conference on System Sciences.
↑  Burke, Moira; Marlow, Cameron; Lento, Thomas (2010). "Social Network Activity and Social Well-Being". ACM Special Interest Group on Computer–Human Interaction Proceedings.
↑  Nonnecke, Blair; Andrews, Dorine; Preece, Jenny (2006). "Non-public and public online community participation: Needs, attitudes and behavior". Electronic Commerce Research. 6 (1): 7–20. doi:10.1007/s10660-006-5985-x.
↑  Bateman, Patrick; Gray, Peter; Butler, Brian (2011). "The Impact of Community Commitment on Participation in Online Communities". Information Systems Research. 22 (4): 841–854. doi:10.1287/isre.1090.0265.
↑  Mo, Phoenix; Neil, Coulson (2010). "Empowering processes in online support groups among people living with HIV/AIDS: A comparative analysis of 'lurkers' and 'posters'". Computers in Human Behavior. 26: 1183–1193. doi:10.1016/j.chb.2010.03.028.
↑  Nonnecke, Blair (2006). "Lurking in email-based discussion lists (Doctoral dissertation,". South Bank University.
↑  Nonnecke, Blair; Preece, Jennifer (1999). "Shedding light on lurkers in online communities". Ethnographic Studies in Real and Virtual Environments: Inhabited Information Spaces and Connected Communities: 123–128.
↑  Soroka, Vladimir; Rafaeli, Sheizaf (2006). "Invisible Participants: How Cultural Capital Relates to Lurking Behavior". International World Wide Web Conference WWW 2006.
↑  Takahashi, Masamichi; Fujimoto, Masakazu; Yamasaki, Nobuhiro (2003). "The active lurker: influence of an in-house online community on its outside environment". ACM SIGGROUP conference on Supporting group work: 1–10. doi:10.1145/958160.958162.
↑  Lakhani, Karim; von Hippel, Eric (2003). "How open source software works: "free" user-to-user assistance". Research Policy. 32 (6): 923–943. doi:10.1016/S0048-7333(02)00095-1.
↑  Cora Garcia, Angela; Standlee, Alecea; Bechkoff, Jennifer (2009). ""Ethnographic approaches to the internet and computer-mediated communication". Journal of Contemporary Ethnography. 38 (1): 52–84. doi:10.1177/0891241607310839.
↑  Sharf, Barbara (1999). "Beyond netiquette: The ethics of doing naturalistic discourse research on the Internet". Doing internet research: 243–256.
↑  Lindlof, Thomas; Taylor, Bryan (2002). Qualitative Communication Research Methods. Thousand Oaks, Calif. : Sage Publications. pp. 247–278.
אירוויזיון 1984

| --- | --- |

 מספר התחרות:  29
 גמר:  5 במאי 1984 
 מנחים:  דזירה נוסבוש
 רשת השידור המפיקה:  לוקסמבורג RTL, לוקסמבורג
 מיקום האירוע:  לוקסמבורג התיאטרון הגדול, לוקסמבורג, לוקסמבורג
 השיר הזוכה:  שוודיה שוודיה - "דיגי-לו דיגי-ליי" "Diggi-Loo Diggi-Ley" (להקת הרייס)
 שיטת הניקוד:  בכל מדינה חבר שופטים, המעניק 1–8, 10 או 12 נקודות ל-10 שירים נבחרים
 מספר משתתפות:  19
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  אירלנד אירלנד
 מדינות שפרשו מהתחרות:  ישראל ישראל   יוון יוון
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות  מדינות שהשתתפו בעבר אך לא השנה
 → אירוויזיון 1983 אירוויזיון 1985 ← 
 
אירוויזיון 1984 נערך בתאריך 5 במאי 1984 בלוקסמבורג. שוודיה זכתה בתחרות בפעם השנייה בתולדותיה ו-10 שנים לאחר זכייתה הראשונה בתחרות, השיר נקרא "Diggi-Loo Diggi-Ley" והוא בביצוע של שלישיית אחים שקראו לעצמם "הרייס" הוא סיים כאמור במקום הראשון עם 145 נקודות.
למקום השני הגיעה אירלנד עם 137 נקודות בשיר Terminal 3 בביצוע הזמרת לינדה מרטין, שהייתה עתידה לשוב אל במת האירוויזיון בשנת 1992 ואף לזכות בו.
במקום השלישי סיימה ספרד. לאחר התחרות, השיר הספרדי הצליח בעיקר במדינות דוברות ספרדית בדרום אמריקה.
אחד השירים הבולטים באותו ערב היה השיר של איטליה בביצוע הזוג Alice & Franco Battiato הוא סיים רק במקום החמישי השיר שייצג את קפריסין, "אנה מריה לנה" (Άννα Μαρία Λένα), הופק על ידי שלישיית ההפקה הבריטית הידועה סטוק אייטקן ווטרמן, כאחד הפרויקטים הראשונים שלהם. השיר הגיע למקום ה-15.
ישראל נעדרה מהתחרות באותה שנה, מאחר שזו נערכה בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל.