stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגיי פריאדקין
ביוגרפיה

הוא סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לתקשורת שבאוריול של הק.ג.ב (OVVKUS). בשנת 1982 למד גם במכון המחוזי של מוסקבה לתרבות גוף.
עד 1994 הוא שירת בק.ג.ב. ובסוכנות הפדרלית לתקשורת ממשלתית ואז הלך לעבוד בהתאחדות "דינמו". ב-1994 (על פי פריאדקין עצמו, ב-1995) ייסד בשרלוטנבורג, גרמניה, את סוכנות "GiRRus", העוסקת בפרט, בתמיכה בשחקני כדורגל. אחד ממייסדי הסוכנות היו קונסטנטין סרסאניה.
מאז 2001 עובד במינהלת הליגה הרוסית. מ-14 בנובמבר 2007 מכהן כנשיא הפרמייר ליג הרוסי. מ-2 באפריל 2005 — יועץ לנשיא התאחדות הכדורגל ובחודשים אוגוסט—נובמבר 2006 כיהן כממלא מקום מנכ"ל ההתאחדות, מ-15 נובמבר 2006 עד 14 בנובמבר 2007 כיהן כממלא מקום נשיא ההתאחדות לכדורגל ועמד גם בראש הוועדה של ההתאחדות לענייני פעילויות סוכני כדורגל.
מ-19 בדצמבר 2018 עד 22 בפברואר 2019— כיהן כנשיא בפועל של התאחדות הכדורגל הרוסית.
הוא נכלל בהרכב המועצה הציבורית של ועדת החקירה של הפדרציה רוסית.
במרץ 2020, נבחר בישיבת נציגי קבוצות הליגה לקדנציה נוספת בת 5 שנים כנשיא מינהלת הפרמייר ליג הרוסי. עם זאת, בשל ביקורת על התנהלותו בעניין זכויות השידור של הליגה החליט להתפטר מתפקידו כנשיא מנהלת הליגה, ב־5 באוקטובר 2021.
ביקורת

בקיץ 2011 הסתדרות שחקני הכדורגל והמאמנים בראשות ולדימיר לאונצ'נקו ומיקולה גרמטיקוב, הגישה תלונה בדבר ניגוד עניינים בעבודתו של סרגיי פריאדקין כשכיהן גם כמנכ"ל ההתאחדות, כראש ועדת ההתאחדות לפעילות סוכני הכדורגל וכנשיא מנהלת הליגה, לטענת ההסתדרות, אחיו הצעיר של פריאדקין, אנדריי, עובד כסוכן כדורגל. ההסתדרות הסתמכה על מסמכים החתומים על ידי אנדריי פריאדקין, באשר לאופי התשלומים על העברת השחקנים ברנקו איליץ' ומגומד אוזדוייב. ברם, ועדת האתיקה לא ראתה בעבודתו של סרגיי פריאדקין כל הפרה.
ב-28 בדצמבר אותה שנה, הכדורגלן האוקראיני יבגני לבצ'נקו הכריז כי פנה לבית הדין לבוררות בספורט בלוזאן כדי לבחון מחדש את התיק על ניגוד עניינים בעבודתו של נשיא הפרמייר ליג הרוסי סרגיי פריאדקין. כמו כן, בריאיון לפורטל sports.ru יבגני אמור שבעזרתו חתחת חסותו של סרגיי פריאדקין, אחיו הצעיר אנדריי "הלבין" 400,000 דולר במהלך מעברו של יבגני לבצ'נקו עצמו למועדון "סאטורן" בקיץ 2009.
הערות שוליים

↑  Management - GiRRuS GmbH, 2009
↑  Сотрудники — РФПЛ
↑  Выборы президента РФС 2012. Прядкин Сергей Геннадьевич, 2013
↑  Сергей Прядкин переизбран президентом Российской футбольной премьер-лиги, shuum.ru
↑  Назначен новый президент Российской футбольной премьер-лиги (фото), amic.ru, 15 ноября 2007
↑  Утверждён новый генеральный директор РФС, «Спорт-Экспресс», 15.11.2006
↑  Общественный совет при СК России, Следственный комитет Российской Федерации
↑  Сергей Прядкин: "Надоело молчать", 6 июля 2011
↑  Евгений Левченко: «Наша футбольная власть построена на откатах, распилах и обмане»
↑  Как правильно дышать на ладан
↑  «Новая газета»: Прядкин и Сарсания связаны с агентским бизнесом
בלשי הרפאים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "בלשי הרפאים" מאת ניל גיימן ומאט וגנר
 סוגה:  סדרת גיבורי על, ספרות בלשית על־טבעית, supernatural thriller, דרמה קומית 
 יוצרים:  סטיב יוקי
 שחקנים:  ג'ורג' רקסטרו ג'יידן רברי קאסיוס נלסון בריאנה קואוקו רות קונל יויו קיטאמורה ג'ן ליון
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סטיב יוקי בת' שוורץ ג'רמי קארבר גרג ברלנטי שרה שכטר לי לונדון רדמן לי טולנד קריגר דייוויד מאדן
 חברת הפקה:  Berlanti Productions Jeremy Carver Productions DC Entertainment Warner Bros. Television
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  Langley 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  25 באפריל 2024
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בלשי הרפאים (באנגלית: Dead Boy Detectives) היא סדרת פנטזיה-קומית-בלשית שנוצרה ופותחה על ידי סטיב יוקי על בסיס סדרת קומיקס באותו השם מבית DC Comics מאת ניל גיימן ומאט וגנר.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" באפריל 2024. באוגוסט 2024, הסדרה בוטלה על ידי נטפליקס לאחר עונה אחת.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה עוקבת אחר קורותיהם של צ'ארלס רולנד ואדווין פיין, צמד רוחות רפאים מתבגרים שהחליטו להישאר על כדור הארץ במקום למצוא שלווה בעולם הבא על מנת לפתוח סוכנות בלשות ולחקור פשעים על-טבעיים.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשׁיות

ג'ורג' רקסטרו – אדווין פיין
ג'יידן רברי – צ'ארלס רולנד
קאסיוס נלסון – קריסטל פאלאס
בריאנה קואוקו – ג'ני הקצבית
רות קונל – אחות הלילה
יויו קיטאמורה – ניקו
ג'ן ליון – אסתר
צוות השחקנים והדמויות > דמויות משניות

לוקאס גייג' – תומאס מלך החתולים
מייקל ביץ' – מיק הטראגי
ג'ושוע קולי – מונטי
לינדזי גורט – מקסין
קייטלין ריילי – לילי
מקס ג'נקינס – קינגהאם
דייוויד איאקונו – דייוויד השד
הפקה > פיתוח

ב-3 בספטמבר 2021, נמסר על ידי "וראייטי" כי שירות הזרמת המדיה "HBO Max" הזמינה פיילוט לסדרה פוטנציאלית, שנועדה אז לשמש כספין אוף עבור הסדרה "סיירת האבדון". ב-14 באפריל 2022, נמסר כי "HBO Max" הזמינה רשמית את הסדרה. ב-24 בפברואר 2023, דווח על מעבר פיתוחה והפקתה של הסדרה מ-"HBO Max" ל"נטפליקס"; על פי דיווחים אלו, פיתוח הסדרה הועבר לידיה של "נטפליקס" מכיוון שלא תאמה את תוכניותיהם של המנכ"לים-שותפים של אולפני די.סי, ג'יימס גאן ופיטר ספרן, להגדיר את עבור אתחול היקום המשותף של DC מחדש, כמו כן בשל אי-יכולתה של "HBO Max" להפיץ את הסדרה לפני 2024. ב-20 באפריל 2023, אישר ניל גיימן כי עלילת הסדרה תתרחש ביקום של סדרת הטלוויזיה "סנדמן", שעלתה לשירות "נטפליקס" בשנת 2022.
באוגוסט 2024, הסדרה בוטלה על ידי נטפליקס לאחר עונה אחת.
הפקה > ליהוק

בנובמבר 2021, נמסר על ליהוקם של ג'ורג' רקסטרו, ג'יידן רברי, קאסיוס נלסון, אלכסנדר קלוורט, בריאנה קואוקו, רות קונל, יויו קיטאמורה וג'ן ליון לצוות השחקנים. עם זאת, בספטמבר 2022, נמסר כי את קלוורט יחליף לוקאס גייג'. באוקטובר ונובמבר 2022, נמסר על ליהוקם של מייקל ביץ', ג'ושוע קולי, לינדזי גורט, קייטלין ריילי, מקס ג'נקינס ודייוויד איאקונו לצוות השחקנים המשני.
הפקה > צילומים

צילומי פרק הפיילוט התקיימו בין דצמבר 2021 לינואר 2022, ועליהם הופקד הבמאי לי טולנד קריגר. צילומי שאר העונה הראשונה החלו ב-7 בנובמבר 2022 בלנגלי, קולומביה הבריטית, והסתיימו ב-5 באפריל 2023; ועליהם הופקדו הבמאים פיט צ'טמון, גלן וינטר, שריל דאני, אנדי ארמגניאן, אמנדה טפינג וריצ'רד ספייט.
מכתבי חוסיין–מקמהון

דיוקנו של השריף חוסיין על שטר של דינר ירדני. הכיתוב: "השריף חוסיין בן עלי (מלך הערבים)"
מכתבי חוסיין–מקמהון (מכונים גם: "איגרות מק'-מהון") הם חליפת חמישה עשר מכתבים מהשנים 1915–1916 – ימי מלחמת העולם הראשונה, בין הנרי מקמהון, מושל מצרים מטעם האימפריה הבריטית, לבין השריף חוסיין בן עלי מהמשפחה ההאשמית, שהיה שליט מחוז חג'אז ושומר המקומות הקדושים במכה ובאל-מדינה תחת השפעת האימפריה העות'מאנית. חליפת המכתבים הייתה משא ומתן רשמי-למחצה על התנאים שבהם יתמוך השריף חוסיין במרד ערבי במזרח התיכון נגד העות'מאנים, כך שישרת את האינטרס הבריטי באזור, תמורת התמנותו ל"מלך הערבים" (ملك العرب) על הממלכה הערבית החדשה. בעיני בריטניה לא הגיעה חליפת המכתבים לכלל הסכם רשמי. בעיני הערבים, מכתבי חוסיין-מקמהון הם דוגמה לבוגדנות המערב[דרוש מקור] משום הסתירה, לטענתם, בין הנאמר במכתבים אלו לבין הסכם סייקס–פיקו והצהרת בלפור.
תקפות המכתבים כחוזה מדיני בעיני הערבים

המזרחן יהושע פורת תוהה מדוע השימוש הערבי במכתבים נעשה רק החל מסוף 1920, כך שהטיעון החד באמתחתם במאבקם למען השגת הבכורה בארץ ישראל, התאחר כדי שנתיים מתום המלחמה. הטיעון הועלה לראשונה בדצמבר 1920 בהודעה ששלחה הוועידה הפלסטינית השלישית שהתכנסה בחיפה לנציב העליון, ומאז חזר ונשנה בכל פניותיהם לבריטים ולעולם הרחב. אפילו במהלך המשא ומתן שניהל האמיר פייסל עם הבריטים בלונדון במהלך 1919 על עתיד סוריה, הוא הציג את נוסח תביעותיו המקוריות של אביו, השריף חוסיין, וכלל לא הזכיר את מכתבי מקמהון. לאור הקשרים ההדוקים שהתקיימו באותה תקופה בין דמשק לארץ ישראל, נראה לפורת שסיבת השתיקה של הפלסטינים בסוגיה היא אותה הסיבה לשתיקת משפחת שריף - המכתבים לא נחשבו בעיניהם להתחייבות בריטית מוצקה.
הוועדה לעניין מכתבי מקמהון

אחת המחלוקות החשובות שהתעוררו בוועידת השולחן העגול שהתקיימה בין 7 בפברואר ל-17 במרץ 1939, נסובה סביב הטענה הערבית לסתירה שבין הצהרת בלפור, לבין מכתבי חוסיין-מקמהון.
בהזדמנות זו פורסמו המכתבים לראשונה באופן רשמי.
במהלך הוועידה הוקמה ועדה בריטית-ערבית כדי להחליט על תקפותן של ההבטחות שהובטחו לערבים במכתבי מקמהון. בוועדה השתתפו חמישה נציגים מן הצד הבריטי, וחמישה נציגים מן הצד הערבי, שאחד מתוכם, מייקל מקדונל, אינו ערבי.
הנציגים הבריטים העלו את טיעוניהם שלפיהם מכתבי מקמהון לא היו בגדר הבטחה פורמלית מצד בריטניה. נציגי הערבים העלו את טיעוניהם בכתב, ובעל פה - מייקל מקדונל בהרצאה, שניתחה בהרחבה את תוכן המכתבים והדגשת הנקודות בהם התומכות בגרסה הערבית.
בסופו של דבר לא הגיעו נציגי שני הצדדים לידי הסכמה בדבר הפרשנות שיש לייחס למכתבים.
הערות שוליים

1 2 3  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1929-1918, הוצאת עם עובד, 1976, עמ' 35–38.
פינגווין חסון

| פינגווין חסון |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: פינגווינאים
משפחה:: פינגוויניים
סוג:: פינגווין מצוייץ
מין:: פינגווין חסון
שם מדעי
 Eudyptes robustus ‏אוליבר, 1953
תחום תפוצה


פינגווין חסון (שם מדעי: Eudyptes robustus) הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצוייץ. המין אנדמי לאיי סנארס, קבוצת איים הסמוכים לחופו הדרומי של האי הדרומי בניו זילנד. לא ידוע היכן באוקיינוס הפינגווינים מבלים את הזמן מחוץ לעונת הרבייה, אך סביר להניח שהם אינם נודדים רחוק מאיי סנארס. האוכלוסייה עומדת כיום על כ-25,000 זוגות מקננים.
מאפיינים

הפרטים ממין זה קטנים-בינוניים ביחס לשאר מיני הפינגווינים; אורכם נע בין 50 ל-70 ס"מ, ומשקלם נע בין 2.5 ל-4 ק"ג. הבטן, החזה והצוואר לבנים, בעוד הגב, הזנב, העורף, הכנפיים דמויות-הסנפירים והראש שחורים. על הראש יש ציצת נוצות צהובה, ומסביב למקור האדום-חום יש עור חשוף בצבע ורוד. מין זה דומה מאוד לפינגווין עב-מקור, ונבדל ממנו בעור החשוף מסביב למקור. העיניים אדומות-חומות, אם כי הגוון שלהן עשוי להשתנות בין פרט לפרט. צבע הנוצות מתחת לכנפיים משתנה אף הוא בין פרט לפרט, ומאפשר זיהוי של פרט מסוים. הפינגווינים ממין זה משמיעים רעשים רבים ושונים.
הפינגווינים ממין זה ניזונים בעיקר ממין הקריל Nyctiphanes australis, דגים קטנים וסילוניות. במחקר, נמצא ש-60% מהמזון המעוכל בקיבת הפינגווין היה קריל, 30% היה דגים, ו-10% היה סילוניות. עם זאת, בבטנו של פרט נוסף, נמצא ש-55% מהמזון המעוכל היה קריל, 24% היה דגים, ו-10% היה סילוניות. הטורפים העיקריים של הפינגווינים ממין זה הם אריות הים וכלב הים הנמרי; ביצי הפינגוינים נאכלות על ידי מיני חמסניים ויסעוריים.
עונת הרבייה של הפינגווינים החסונים נמשכת על פני הקיץ הניו זילנדי, מתחילה בתחילת ספטמבר ומסתיימת בשלהי ינואר. הצעירים מגיעים לבגרות מינית בין גיל 5 ל-9 שנים. במהלך החיזור, הזכר פורש את כנפיו ומנפח את בטנו. לעיתים קרובות, הזכר והנקבה יישארו נאמנים לזה יותר מעונת רבייה אחת. הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים, בהפרש של כ-3 עד 5 ימים, ודוגרת עליהן במשך 31-37 ימים. הביצה השנייה שמוטלת גדולה מהראשונה בכ-85%, ובוקעת ראשונה. הגוזל שבקע שני, הוא קטן וחלוש יותר מאחיו, ובדרך כלל מת מרעב. ההורים מאכילים את צאצאיהם עד הזמן בו נוצותיהם מתחלפות. הגוזלים פורחים מהקן בגיל כ-11 שבועות.
הערות שוליים

↑  פינגווין חסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פינגוויניים |
| --- | --- | --- |
| פינגווין גדול | פינגווין קיסרי • פינגווין מלכותי |    |
| פינגווין זנב-מכחול | פינגווין לבן-אוזן • פינגווין רצועת-הסנטר • פינגווין אדלי |    |
| פינגווין מצוייץ | פינגווין הסלעים • פינגווין עב-מקור • פינגווין חסון • פינגווין ישר-ציצה • פינגווין לבן-פנים • פינגווין מצויץ מערבי • פינגווין מצויץ צפוני |    |
| פינגווין צהוב-עין (סוג ומין יחיד) | פינגווין צהוב-עין |    |
| פינגווין זוטר (סוג ומין יחיד) | פינגווין זוטר |    |
| פינגווין החגורה | פינגווין מגלן • פינגווין גלאפגוס • פינגווין שחור-רגל • פינגווין הומבולדט |    |
סינדרלה (סרט, 1950)

| --- | --- |

כרזת הסרט בהפצה מתורגמת משנת 1984
 מבוסס על:  סינדרלה מאת שארל פרו
 בימוי:  וילפרד ג'קסון, המילטון לוסק, קלייד ג'רונימי 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  קן אנדרסון, ביל פיט, הארי ריבס, וינסטון היבלר, ג'ו רינלדי, טד סירס, הומר ברייטמן, ארדמן פנר 
 עריכה:  דונלד האלידיי 
 שחקנים ראשיים:  איילין וודס אלינור אודלי ורנה פלטון
 מדבבים:  מייק דאגלס (Prince Charming) מארני ניקסון ג'ון פורי (Lucifer) ויליאם פיפס (Prince Charming) בטי לו גרסון מריון דרלינגטון (Birds) קלייר דו בריי רודה ויליאמס (Drizella Tremaine) דון בארקליי (The Herald) לואיס ואן רוטן (The Grand Duke, המלך) לוסיל בליס (Anastasia Tremaine) Lucille Williams (Perla Mouse) Earl Keen (Bruno) ג'ימי מקדונלד (Jaq, Bruno, Gus) איילין וודס (סינדרלה) אלינור אודלי (ליידי טרמיין) ורנה פלטון (Fairy Godmother) ת'ראל רייבנסקרוף 
 מוזיקה:  פול ג'יי. סמית אוליבר וואלאס
 אנימטור:  אריק לארסון, Harvey Toombs, דון לוסק, Ken O'Brien, Phil Duncan, קליף נורדברג, Hugh Fraser, George Rowley, Jack Boyd, Edwin Aardal, ג'ושוע מידור, דן מקמנוס, Walt Stanchfield, Jerry Hathcock, Wetzel Whitaker, פרד מור, Hal King, ג'ון לונסברי, מילט קאהל, מרק דייוויס, וורד קימבל, נורם פרגוסון, לס קלארק, וולפגנג ריית'רמן, אולי ג'ונסטון, George Nicholas, מרווין וודוורד, Hal Ambro, פרנק תומאס, צ'ארלס אוגוסט ניקולס, Blaine Gibson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  RKO
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 4 במרץ 1950 ישראל17 במרץ 1951 ישראל22 במרץ 1991 (גרסה מדובבת לעברית)
 משך הקרנה:  74 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט אגדות, מחזמר, סרט לכל המשפחה, סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי, מלודרמה 
 תקופת התרחשות:  המאה ה־19 
 תקציב:  2.9 מיליון דולר
 הכנסות:  85 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   cinderella1950
 פרסים:  פרס דב הזהב 
 סרט הבא:  סינדרלה 2: חלומות מתגשמים 
 תרגום לעברית:  ירושלים סגל (הפצה מקורית, 1951)  אולפני אלרום - נעמי מזוז (בגרסאות ה-DVD ובשידורים בטלוויזיה)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סינדרלה (באנגלית: Cinderella) הוא סרט אנימציה משנת 1950 שהופק על ידי וולט דיסני ומבוסס על סיפור העם האירופאי "סינדרלה". זהו הסרט המצויר ה-12 באורך מלא שהוציאה חברת וולט דיסני.
הסרט יצא בתקופה בה אולפני וולט דיסני היו שקועים בחובות כבדים עקב מספר כישלונות קופתיים שנבעו ממלחמת העולם השנייה, אך הצלחתו הכבירה בקופות (הסרט גרף 85 מיליון דולר) הצליחה לאושש את האולפן ולהחזירו למאזן כספי חיובי.
בשנת 2002 הופץ סרט המשך בשם "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים", שאותו המשיך הסרט "סינדרלה 3: אהבת אמת" שהופץ בשנת 2007. בשנת 2015 הופץ עיבוד לייב אקשן לסרט בשם "סינדרלה".
דמויות ומדבבים

| דמות | מדבבים בגרסה האנגלית | מדבבים בגרסה העברית |
| --- | --- | --- |
| סינדרלה | איילין וודס | טל אמיר |
| ליידי טרמיין | אלינור אודלי | יעל עמית |
| הפיה הטובה | ורנה פלטון | רותי הולצמן |
| אנסטסיה | לוסיל בליס | שרית סרי |
| דריזלה | רודה ויליאמס | ליליאן ברטו |
| ז'אק, גאס, ברונו וסוזי | ג'ימי מקדונלד | עפרון אטקין (ז'אק), יובל זמיר (גאס), ליליאן ברטו (סוזי) ושפרירה זכאי (סוזי, בחלק מקטעי השירה) |
| המלך | לואיס ואן רוטן | אברהם מור |
| הדוכס הגדול | לואיס ואן רוטן | דב רייזר |
| משרת | דון בארקלי | איציק סיידוף |
| הנסיך | ויליאם פיפס, מייק דאגלס (שירה) | איציק סיידוף |
| לוציפר | ג'ון פוריי |  |
| מספרת | בטי לו גרסון | שפרירה זכאי |
מוזיקה ופסקול

את המוזיקה המקורית לסרט הלחינו וכתבו המוזיקאים פול ג'יי סמית ואוליבר וואלאס, בנוסף, שיר הנושא של הסרט "חלום הוא משאלת קסם" הפך לשיר מפורסם במיוחד אחרי הצלחת הסרט.
| סינדרלה: פסקול הסרט המקורי> מס' | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי> שם | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי> משך | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  | סינדרלה: פסקול הסרט המקורי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cinderella (סינדרלה)  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | A Dream Is a Wish Your Heart Makes (חלום הוא משאלת קסם)  | 4:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Oh, Sing Sweet Nightingale (שיר זמיר חביב)  | 2:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Work Song (שיר העבודה)  | 2:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Bibbidi-Bobbidi-Boo (ביבידי בובידי בו)  | 4:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | So This is Love (זו אהבה)  | 1:30 |  |  |  |  |  |  |  |
מרקוס גרונהולם

מרקוס גרונהולם (בפינית: Marcus Ulf Johan Grönholm, נולד ב-5 בפברואר 1968) הוא נהג מרוצי מכוניות פיני אשר השתתף באליפות העולם בראלי. גרונהולם זכה באליפות העולם פעמיים, בשנים 2000 ו-2002, כשהוא נוהג בפיג'ו 206 WRC. גרונהולם זכה ב-30 תחרויות ראלי במהלך הקריירה (שלישי בכל הזמנים), שבעה מתוכם באירוע הביתי שלו, ראלי פינלנד.
שנים ראשונות

אביו של מרקוס, אולף גרונהולם, היה נהג ראלי בשנות ה-70 ואף זכה פעמיים באליפות פינלנד. כשהיה מרקוס בן 13, בשנת 1981, נהרג אביו במהלך אימון נהיגה. מרקוס החל להתחרות במוטוקרוס אולם פציעה בברך מנעה ממנו להמשיך ולהתחרות. לאחר שנה החל להתחרות כנהג ראלי, בדומה לאביו.
בשנת 1988 זכה באליפות פינלנד לצעירים ובשנות ה-90 זכה ארבע פעמים באליפות פינלנד בראלי (בשנים 1994 ו-1996-1998). במקביל, החל גרונהולם להתחרות במספר מרוצים באליפות העולם בראלי בתחילת שנות ה-90. במחצית השנייה של שנות ה-90 התחרה כחלק מקבוצת טויטה אולם עדיין לא נהג עבור הקבוצה בעונה מלאה.
אליפות הראלי העולמית > פיג'ו (1999-2005) > 206 WRC

גרונהולם החל להתחרות כנהג קבוע בקבוצה רשמית רק בשנת 1999, כשהיה בן 31, אז הצטרף לקבוצת פיג'ו. באותה שנה, חזרה פיג'ו לאליפות הראלי עם ה-206 WRC וגרונהולם חלק את המכונית השנייה של הקבוצה יחד עם ג'יל פאניצי. גרונהולם התחרה בחמישה מרוצים והשיג עבור הקבוצה את הנקודות הראשונות שלה כשסיים רביעי בראלי פינלנד. בהמשך סיים חמישי בראלי אוסטרליה וסיים במקום ה-15 באליפות הנהגים עם 5 נקודות.
עונת 2000 הייתה העונה המלאה הראשונה של גרונהולם. הוא השיג את הניצחון הראשון עבור ה-206 WRC כבר בראלי השני של העונה בשוודיה. העונה התאפיינה במאבק צמוד על האליפות בין גרונהולם לריצ'רד ברנס אשר נהג בסובארו אימפרזה WRC. במחצית העונה היה גרונהולם בפיגור של 14 נקודות מאחורי ברנס, אולם שני ניצחונות בניו זילנד ופינלנד, יחד עם ניצחון נוסף באוסטרליה בראלי הלפני אחרון של העונה הביאו את גרונהולם ליתרון של 9 נקודות לפני הראלי האחרון בבריטניה. למרות ניצחונו של ברנס בראלי, גרונהולם סיים שני והבטיח לעצמו את האליפות בפער של 5 נקודות מיריבו. הייתה זו הפתעה גדולה בה נהג בעונתו המלאה הראשונה במכונית חדשה מנצח יריבים מנוסים יותר. קבוצת פיג'ו אף זכתה באליפות היצרנים.
עונת 2001 החלה עם שורה של תאונות ותקלות מכניות עבור גרונהולם. בשמונת המרוצים הראשונים הגיע רק פעם אחת לקו הסיום. בשלב זה של העונה צבר רק 4 נקודות והיה הרחק מתמונת האליפות. בחצי השני של העונה ניצח גרונהולם בשלושה מרוצים (פינלנד, אוסטרליה ובריטניה) וסיים במקום הרביעי באליפות, בפער של שמונה נקודות בלבד מריצ'רד ברנס שזכה באליפות בסופה של עונה צמודה. גרונהולם סייע לפיג'ו לזכות שוב באליפות היצרנים.
את עונת 2002 החל גרונהולם את העונה בצורה טובה יותר כשהוא מסיים בנקודות בחמשת המרוצים הראשונים וזוכה בשניים מהם (שוודיה וקפריסין). גרונהולם נטל את ההובלה באליפות כבר אחרי הראלי השני ולא שמט אותה עד לסיום, תוך שהוא מוסיף שלושה ניצחונות נוספים (בפינלנד, ניו זילנד ואוסטרליה). גרונהולם הוכתר כאלוף בפעם השנייה כשהוא מנצח את האליפות בפער גדול של 40 נקודות. קבוצת פיג'ו זכתה בפעם השלישית ברציפות באליפות היצרנים. בשנה זו זכה גרונהולם גם במרוץ האלופים שנערך בסוף השנה בספרד.
עונת 2003 החלה גם כן בצורה חיובית עם שלושה ניצחונות בחמשת המרוצים הראשונים (בשוודיה, ניו זילנד וארגנטינה). בעיות מכניות בשני המרוצים הבאים וסדרה של תאונות הרחיקו את גרונהולם ממאבק האליפות והוא סיים את העונה במקום השישי והמאכזב, בפער גדול ממאבק האליפות בו זכה לבסוף פטר סולברג. לאחר שלוש זכיות רצופות הפסידה קבוצת פיג'ו את אליפות היצרנים לאחר מאבק צמוד עם קבוצת סיטרואן.
הייתה זו שנתה האחרונה של ה-206 באליפות. מתוך 24 הניצחונות של המכונית (בארבע עונות) זכה גרונהולם ב-15 מהם, כמו גם בשתי אליפויות נהגים והוביל את הקבוצה לשלוש זכיות באליפות היצרנים. גרונהולם נחשב לסמלה של ה-206 WRC האייקונית.
אליפות הראלי העולמית > פיג'ו (1999-2005) > 307 WRC

בעונת 2004 הציגה פיג'ו את מכוניתה החדשה, ה-307 WRC אשר הייתה מבוססת על ה-307cc הסדרתית. המכונית סבלה מבעיות אמינות וגרונהולם היה מתוסכל מביצועיה. למרות זאת השיג ניצחון ראשון עבור המכונית בראלי פינלנד וסיים ארבע פעמים במקום השני. בראלי קפריסין סיים גרונהולם במקום הראשון אולם נפסל לאחר הראלי עקב משאבת מים לא תקנית. את האליפות סיים במקום החמישי, עם כחצי מהנקודות בהם זכה סבסטיאן לב, שזכה באליפות בפעם הראשונה (מתוך תשע).
בעונת 2005 היה גרונהולם תחרותי יותר, אולם גם הפעם לא יכל לסבסטיאן לב ששלט באליפות עם 10 ניצחונות מתוך 16 מרוצים. גרונהולם השיג שני ניצחונות, בפינלנד וביפן, וסיים שלישי באליפות הנהגים אחרי לב וסולברג. פיג'ו סיימה במקום השני באליפות היצרנים ובסיום העונה הודיעה על פרישה מהאליפות. גרונהולם השיג בשתי עונות את שלושת הניצחונות היחידים עבור ה-307 WRC.
אליפות הראלי העולמית > פורד (2006-2007)

לאחר פרישת פיג'ו מהאליפות עבר גרונהולם לקבוצת פורד לקראת עונת 2006. לצידו נהג מיקו הירבונן הפיני. גם בפורד חנך גרונהולם מכונית חדשה - הייתה זו עונתה הראשונה הפורד פוקוס RS WRC החדשה אשר הייתה מבוססת הדור השני של הפוקוס הסדרתית. הפעם הייתה המכונית תחרותית כבר מפתיחת העונה וגרונהולם זכה בשני המרוצים הראשונים: במונטה קרלו ניצח על אספלט (הניצחון היחיד בקריירה בראלי אספלט) בעקבות תאונה של סבסטיאן לב, ובשוודיה. בהמשך העונה היה יציב פחות ולצד נצחנות נוספים ביוון ופינלנד ומרוצים נוספים בהם סיים על הפודיום, סבל גם ממספר פרישות ותאונות. יריבו העיקרי ואלוף העולם בשנתיים הקודמות, לב, הפגין יציבות מרשימה כשסיים באחד משני המקומות הראשונים בכל 12 המרוצים בהם השתתף.
ארבעה אירועים לסיום העונה היה גרונהולם ממקום במקום השני באליפות אך עם סיכוי תאורטי בלבד לזכות, כשהוא 35 נקודות מאחורי לב. לב היה זקוק לחמש נקודות נוספות בלבד כדי להבטיח את האליפות, אולם הוא נפצע בתאונת אופניים ונאלץ לפרוש מארבעת המרוצים האחרונים. גרונהולם ניצח בטורקיה ושמר על סיכוייו, אולם תאונה במקטע הראשון באוסטרליה מנעה ממנו לזכות באליפות. למרות שני ניצחונות נוספים בניו זילנד ובריטניה סיים נקודה אחת בלבד מאחורי לב, שזכה באליפות השלישית שלו. גרונהולם, עם ניצחונות בשבעה מרוצים, סייע לפורד לנצח את קבוצת סיטרואן ולזכות באליפות היצרנים לראשונה מאז 1979.
בעונת 2007 התחולל המאבק הצמוד ביותר בין גרונהולם ללב. הפעם גרונהולם שמר על עקביות וסיים באחד מארבעת המקומות הראשונים במרבית העונה, בעוד לב מסיים מחוץ לנקודות בשני מקרים. בנקודת האמצע של העונה, לאחר ניצחון בראלי יוון, הוביל גרונהולם את האליפות ביתרון של 9 נקודות. ניצחון נוסף בפינלנד, בעוד לב מסיים שלישי, הגדיל את היתרון ל-13 נקודות. בראלי ניו זילנד ניהלו השניים מאבק צמוד בכל שלושת ימי הראלי ובסיומו ניצח גרונהולם בפער של 0.3 שניות. היה זה הניצחון הצמוד ביותר בראלי, שיא שנשבר ארבע שנים מאוחר יותר, בראלי ירדן בשנת 2011 (אז ניצח אוז'ייה את לאטוולה בפער של 0.2). בעקבות הניצחון הוביל גרונהולם את האליפות ב-10 נקודות.
בשני מרוצי האספלט הבאים בספרד וצרפת ניצח לב כצפוי, אולם גרונהולם השיג תוצאות טובות וסיים במקומות השלישי והשני (בהתאמה). שלושה מרוצים לסיום הוביל גרונהולם ב-4 נקודות. ביפן פרש גרונהולם בתחילת הראלי עקב תאונה, אולם ביום השני פרש לב גם כן עקב תאונה. בראלי אירלנד פרש גרונהולם לאחר תאונה נוספת ביום הראשון בעוד לב ממשיך לניצחון בראלי. כתוצאה מכך הוביל לב ביתרון של שש נקודות, ראלי אחד לסיום העונה. במירוץ האחרון בבריטניה סיים לב שלישי והבטיח את הזכייה באליפות רביעית. גרונהולם סיים שני כך שהפער בין השניים בסיום העונה עמד על ארבע נקודות בלבד. גרונהולם סיים את העונה עם חמישה ניצחונות ושבע פעמים נוספות על הפודיום. קבוצת פורד זכתה פעם נוספת באליפות היצרנים.
כבר במהלך עונת 2007, לאחר ראלי ניו זילנד בספטמבר, הודיע גרונהולם על כוונתו לפרוש בסיום העונה. גרונהולם הסביר כי הוא רוצה לפרוש כל עוד הוא תחרותי ויכול לנצח במרוצים. בסיום העונה פרש בגיל 39.
לאחר הפרישה > WRC

במהלך 2008 סירב גרונהולם להצעה להחליף נהג שנפצע בתאונה בקבוצת סטוברט פורד. בהמשך אותה שנה דווח כי קבוצות סיטרואן וסובארו מעוניינות להחתים אותו לעונת 2009, ובדצמבר 2008 היה גרונהולם קרוב לחתימה על חוזה לעונה מלאה עם סובארו, אולם בסופו של דבר המהלך נעצר מסיבות כלכליות, בגינן פרשה לבסוף סובארו מהאליפות.
גרונהולם חזר לנהוג בשני אירועים מאז פרישתו. בשנת 2009 התחרה בראלי פורטוגל כשהוא נוהג בסובארו אימפרזה של קבוצת פרודרייב. למרות שלא הכיר את המכונית הצליח גרונהולם להיות תחרותי והיה במקום הרביעי לאחר היום הראשון. בפתיחת היום השני התרסק ופרש מהראלי. בעונה הבאה התחרה בראלי שוודיה, כשהוא נוהג בפורד פוקוס. בעיות מכניות דרדרו אותו במורד הדירוג והוא סיים במקום ה-21.
בעונת 2019 חזר לאליפות הראלי לראשונה מזה תשע שנים, כשהתחרה בראלי שוודיה. גרונהולם נהג בטויוטה יאריס של קבוצת GRX וסיים במקום ה-38, לאחר שאיבד זמן רב ביום הראשון של הראלי בעקבות טעויות נהיגה.
לאחר הפרישה > מרוצי ראלי אחרים

בשנת 2008 התחרה בשלושה אירועים במסגרת אליפות הראלי-קרוס האירופאית, וזכה במירוץ בהופעה הראשונה שלו באליפות בשוודיה, כשהוא נוהג בפורד פיאסטה ST.
בשנת 2009 התחרה במרוץ הפייקס פיק במכונית פורד פיאסטה בעלת 800 כוחות סוס. גרונהולם סיים שני בזמן של 11:28 דקות.
בשנת 2011 התחרה באליפות ראלי-קרוס בארצות הברית וסיים במקום השני באליפות עם שלושה ניצחונות. ב-2012 פתח את העונה עם שני ניצחונות בשני האירועים הראשונים, אולם נפצע במסגרת המירוץ השלישי ונאלץ לפרוש מהמשך העונה.
חייו האישיים

גרונהולם נשוי לטרזה ואב לשלושה ילדים. בנו ניקולס מתחרה באליפות העולם בראלי-קרוס. גיסו, טימו ראוטיאנן, שימש כנווטו באליפות הראלי משנת 1995 ועד לפרישתם והיה שותף לשתי האליפויות.
גרונהולם משתייך למיעוט הפינו-שוודי, אזרחי פינלנד הדוברים את השפה השוודית כשפת אם.