stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבי שמעון ברבי
חייו

היה מתלמידי אביו, ואביו קרבו משאר תלמידיו, שכן תלמידיו אביו, המבוגרים ממנו בגיל, רבי חייא ורבי ישמעאל ברבי יוסי או בר קפרא למדו מקרא מפיו, וכן ניתנה לו זכות המילה האחרונה בקביעת הספר הנלמד. הערכתו של אביו כלפיו באה לידי ביטוי בכך שכינה אותו "נר ישראל". לפני פטירתו קרא לו רבי ומסר לו "סדרי חכמה". רבי שיבחו והקפיד מאוד על פגיעה כבודו.
לר' שמעון חשיבות רבה בהעברת המשנה מאביו לדורות הבאים. יעקב נחום אפשטיין מסיק כי העריכה הסופית של המשנה הייתה בימיו, ועל פי הנוסח שלו. בתלמוד מתואר שרבי שנה לר' שמעון את המשנה בצעירותו, ועל פי משנה זו תיקן ר' שמעון את רבי בזקנותו. יש שטענו, כי אותה משנה ששנה רבי בצעירותו השתמרה בידי ר' שמעון, ומשום שר' שמעון שימש כחכם בישיבת רבן גמליאל ברבי (ראה לעיל) משנה זו הפכה לגרסה הארצישראלית של המשנה, כפי שמשתקף מן התלמוד הירושלמי, ואילו המשנה המאוחרת היא המשנה שהביא עמו רב לבבל, והיא המקור לנוסח הבבלי של המשנה, כפי שמשתקף מן התלמוד הבבלי.
בשני התלמודים מתוארת חתונתו. לפי הירושלמי היה זה עוד בימי חייו של רבי מאיר (רבו של רבי). ייתכן שהתארס עם בתו של ר' חייא, אך היא נפטרה סמוך לנישואיהם. כשנולדה לו בת, אביו ניחמו, אך בר קפרא אמר לו שאלו תנחומי הבל.
כפי הנראה, עסק בשותפות עם ר' חייא במסחר משי. מתואר כעשיר.
על אף שהיה החכם בבניו של רבי, לא התמנה לנשיא הסנהדרין לאחר פטירת רבי, מפני שלא היה הבכור, אך התמנה ל"חכם". תחת נשיאות אחיו הבכור רבן גמליאל ברבי. כשרב כהנא עלה מבבל לארץ ישראל, מצא את ר' שמעון שונה בשמו של ר' ישמעאל ברבי יוסי, ויש שהוכיחו מכאן שהאריך עוד עשרות שנים לאחר פטירת רבי עד לימי נשיאותו של רבי יהודה נשיאה.
רבי חייא משבחו על כך שהצליח לבטל אבני מרקוליס מאיסור עבודה זרה, על ידי תחבולה. "ואית לאימיה בר" כלומר: אשרי אמו שזכתה לבן כזה.
בתלמוד מתואר דו-שיח בינו לבין אביו, שבסופו הצליח לשכנע את אביו לצטט את דברי רבי מאיר ורבי נתן בשמם, ובכך לבטל את הקנס שקנס אותם סבו רבן שמעון בן גמליאל בעקבות הניסיון להדחתו.
תורתו

ר' שמעון ברבי מוזכר במשנת רבי פעם אחת (משנה, מסכת מכות, פרק ג', משנה ט"ו):
"הרי הוא אומר 'רק חזק לבלתי אכול הדם כי הדם הוא הנפש וגו', ומה אם הדם שנפשו של אדם קצה ממנו, הפורש ממנו מקבל שכר, גזל ועריות שנפשו של אדם מתאוה להן ומחמדתן, הפורש מהן על אחת כמה וכמה שיזכה לו ולדורותיו ולדורות דורותיו עד סוף כל הדורות"
אף על פי כן, מצוטט בגמרא בלשון "איתמר" המאפיינת דברי אמוראים. הלכה אחת ממנו מובאת בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ד, עמוד א': "הכל מודים במחזיר גרושתו שהולד פגום לכהונה". החכם היחיד שמוסר טעם הלכה משמו בתלמוד הוא רבי אחא בר חנינא (תלמוד ירושלמי, מסכת יומא,  פרק ב', הלכה ב').
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ג, עמוד א'. בגמרא מובאות שתי גרסאות האם היה זה בר קפרא או ר' שמואל ברבי יוסי, שנראה שהכוונה לר' ישמעאל ברבי יוסי.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י', עמוד א'. רש"י מסביר: "שאתה מאיר עיני חכמים".
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ג, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ד, עמוד ב' ותלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קס"ד, עמוד ב';  ותלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"ה, עמוד ב'.
↑  'מבואות לספרות התנאים' ח"ב עמ' 227, ירושלים ה'תשכ"ג.
↑  ראה תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ד: "מתני ליה רבי לר' שמעון בריה: הזהב קונה את הכסף. אמר לו: רבי, שנית לנו בילדותך הכסף קונה את הזהב, ותחזור ותשנה לנו בזקנותך הזהב קונה את הכסף?" ובתלמוד ירושלמי, מסכת בבא מציעא,  פרק ד', הלכה א' מתואר שר' שמעון אכן שנה "הכסף קונה את הזהב", ואביו העיר לו על כך: "אמר ליה אבוי (אביו): 'חזור בך ותני כהדא הזהב קונה את הכסף', אמר ליה: לינא (אין אני) חוזר בי דעד דהוה חילך עלך אתניתני (שכשעוד היה כוחך בך שנית לי) הכסף קונה את הזהב". מקרה נוסף מתואר בתלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף נ"ב, עמוד ב': "מתני ליה רבי לר' שמעון ברבי: עובד כוכבים מבטל עבודת כוכבים שלו ושל חברו. אמר ליה: רבי, שנית לנו בילדותך עובד כוכבים מבטל עבודת כוכבים שלו ושל ישראל" (וכן בתלמוד ירושלמי, מסכת עבודה זרה,  פרק ד', הלכה ד').
↑  דוד רוזנטל, משנה עבודה זרה - מהדורה ביקורתית, ירושלים ה'תשמ"א, עמ' 177-179.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ביצה,  פרק ה', הלכה ב'. היימו הסיק מתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ח', עמוד א' ומתלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף נ"א, עמוד א' שלפי הבבלי הייתה החתונה בימי נשיאות רבי.
↑  המקרה מסופר בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב' מבלי לציין באיזה מבניו של רבי מדובר. הרב אהרן היימאן שיער שמדובר בו, שכן ממספר מקורות (למשל תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ח, עמוד א') עולה שהיה בקשרים טובים עם רבי חייא, ואף היה שותף עמו בעסקים (ראה להלן).
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ז, עמוד ב'
↑  כך עולה מבראשית רבה, פרשה ע"ז, פסקה ב': "רבי חייא רבה ורבי שמעון בר רבי נסבין ויהבון בפרגמטיא  בהדין מטכסא עלון להדא צור ועבדון עבידיתהון מן דנפקי מן פילי אמרי נלך ונתפוס אומנות אבותינו נחזור ונחמי אי אנשינן כלום חזרון ואשכחן מחיילא דמטקסין" (תרגום: רבי חייא הגדול ורבי שמעון בן רבי נשאו ונתנו במסחר באריגי משי. עלו לעיר צור ועסקו בעבודתם כשיצאו משערי העיר אמרו: נלך ונתפוס אומנות אבותינו, נחזור ונראה אם שכחנו משהו. חזרו ומצאו חבילה של אריגי משי).
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ו, עמוד א'
↑  יש הסוברים שהכוונה פשוט לסמיכתו כחכם מן השורה ולא לתפקיד מוגדר, ויש הרואים בתואר "חכם" בהקשר זה מינוי לתפקיד כלשהו בהיררכיה של בית המדרש. ראו: דוד גודבלאט, "על סיפור ה'קשר' נגד רבן שמעון בן גמליאל השני, ציון ד תשמ"ד, עמ' 362-370 ובמקורות בהערות השוליים.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ג, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף נ"ט, עמוד א'. רב כהנא שימש את רב מספר שנים, ורב ירד לבבל (לפי התפיסה המסורתית) סמוך לפטירת רבי (היימן הסיק שרב כהנא עלה ארצה לפחות 30 שנה לאחר פטירת רבי).
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עבודה זרה,  פרק ד', הלכה א', ובפירוש פני משה כתב: "ויש לאמו בן חשוב וגדול בתורה כזה ועל דרך אשרי הוריו".
↑  תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"ד, עמוד א'
זיגמונט הראשון, מלך פולין

זיגמונט הראשון, הזקן (Zygmunt Pierwszy Stary, ‏1 בינואר 1467 – 1 באפריל 1548), בן לשושלת היגלונית, היה מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא משנת 1506 ועד מותו בשנת 1548.
ביוגרפיה

זיגמונט היה בנם של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואשתו אליזבת מאוסטריה, בתו של אלברכט השני, מלך גרמניה. הוא ירש את הכתר משני אחיו הגדולים, יאן הראשון אולברכט ואלכסנדר הראשון, בעוד שהאח הבכור, ולדיסלב, הוכתר כמלך הונגריה ובוהמיה. זיגמונט הוטבל בשם זה על שם סבה של אמו, זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
זיגמונט היה צריך לאחד את הכוחות הפנימיים בממלכתו כדי להתייצב מול האיומים החיצוניים שעמדו בפניה. במהלך שלטונו של אלכסנדר, אחיו, הוחל חוק חדש, לפיו מלכי פולין לא יכלו לחוקק חוקים חדשים ללא הסכמת הפרלמנט, דבר שפגע מאוד ביכולתו של זיגמונט להתמודד עם האצולה הפולנית. למרות זאת, הוא הצליח בשנת 1527 לגייס צבא ולממן אותו.
כבר מתחילת שלטונו זיגמונט היה במלחמה עם ואסילי השלישי, הנסיך הגדול של מוסקבה, שהפכה לבסוף לחלק מהמלחמות המוסקוביות-ליטאיות, שנמשכו עד סוף המאה ה-16. בשנת 1514 נפלה העיר סמולנסק לידי הרוסים, ובשנת 1515 ביקש זיגמונט עזרה ממקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ושתי הממלכות חתמו על ברית. בתמורה לעזרת הקיסר זיגמונט הסכים לחתן את ילדיו של אחיו, ולאדיסלאב מלך הונגריה ובוהמיה, לנכדיו של הקיסר. דרך חוזה נישואין זה בוהמיה והונגריה עברו לידי שושלת הבסבורג בשנת 1526 לאחר מותו של אחיינו של זיגמונד, לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה.
המלחמות הפולנית כנגד האבירים הטבטונים הסתיימו בשנת 1525, אז מנהיג האבירים אלברכט מברנדנבורג, שהיה אחיינו של זיגמונד, התנער מהאמונה הקתולית והמיר את דתו ללותרנית.
זיגמונט היה הומניסט גדול. הוא ואשתו השנייה, בונה ספורצה, בתו של ג'אן גלאצו ספורצה, דוכס מילאנו, היו פטרונים של תרבות הרנסאנס והיו אחראים להתפשטות הרנסאנס הפולני.
עם מותו של זיגמונט ירש את הכתר בנו, זיגמונט השני אוגוסט, שהפך למלך היגלוני האחרון של פולין.
יחסו ליהודים

זיגמונט התייחס באהדה אל היהודים. בעוד שאחיו, אלכסנדר, גירש את היהודים מממלכתו (1495), אחד הצעדים הראשונים שלו כמלך היה להוציא צו המבטל גירוש זה. ככל הנראה צעד זה לא נעשה רק ממניעים אנושיים, אלא גם ואולי בעיקר ממניעים כלכליים – היהודים היו בורג חשוב בחיי המסחר בפולין, ותחת מלכותו נעשו רבים מהם מוכסנים. כך התעשרו יהודים רבים בתקופתו. שר האוצר שלו, אברהם יוזפוביץ היה יהודי מומר. האינקוויזיציה אמנם פעלה בתקופתו בפולין, אך לא ניתנו לה סמכויות על היהודים. המלך מינה את סמואל מרגוליס ל"סניור" של יהדות פולין.
משפחתו

בשנת 1512 התחתן זיגמונט עם ברברה זאפויה, בתם של אישטוון זאפויה וידוויגה מצ'שין, ממנה נולדו לו שתי בנות:
ידוויגה יגלו, נסיכת הבוחר מברנדנבורג (1513–1573), התחתנה עם יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג
אנה יגלו (1515–1520)
בשנת 1517 התחתן זיגמונט עם בונה ספורצה, בתם של ג'אן גלאצו ספורצה, דוכס מילאנו ואיזבלה מנאפולי, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
איזבלה יגלו (1519–1558) – התחתנה עם יאנוש זאפוליה, מלך הונגריה
זיגמונט השני, מלך פולין (1520–1572) – ירש את אביו כמלך פולין.
זופיה יגלו (1522–1575) – התחתנה עם היינריך החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג
אנה יגלו (1523–1596) – נבחרה כמלכת פולין וכדוכסית הגדולה של ליטא לאחר מותו של אחיה הגדול, זיגמונט. התחתנה עם סטפאן באטורי, נסיך טרנסילבניה
קתרז'ינה יגלו (1526–1583) – התחתנה עם יוהאן השלישי, מלך שוודיה
אולברכט יגיילו (1527)
ראו גם

רוקישקיש
SonicWall

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ביל קונר
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־34 שנים)
 מיקום המטה:  מילפיטאס, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אבטחת מידע
 מוצרים עיקריים:  ציוד רשת, תוכנה 
 רווח:  265 מיליון דולר
 עובדים:  1600 (2020)
  
 www.sonicwall.com
 
סוניקוול (באנגלית: SonicWall) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת מידע, אבטחת רשתות ומחשבים, מכשירים ניידים וענן וידועה בעיקר בפיתוח תוכנות חומת אש ואבטחה מפני איומי סייבר.
מטה החברה ממוקם במילפיטאס, קליפורניה, ארצות הברית והיא מעסיקה כ-1,600 עובדים.
בין השנים 2012–2016, הייתה סוניקוול חברת בת של דל.
היסטוריה

חברת סוניקוול הוקמה בשנת 1991, על ידי סריקנט ראווי (Sreekanth Ravi) וסודהקר ראווי (Sudhakar Ravi) במטרה לפתח כרטיסי רשת ורכזות למוצרי אפל.
בסוף שנות התשעים, השיקה החברה חומת אש שנקראה תחילה Interpol ולאחר מכן מותגה מחדש בשם SonicWall.
בחודש מרץ 2003, מונה מתיו טי מדירוס (Matthew T. Medeiros) למנכ"ל החברה.
בשנת 2005, רכשה את חברת אנקו (enKoo) בסכום שלא פורסם.
בשנת 2007, רכשה את חברת אבנטייל (Aventail) תמורת כ-25 מיליון דולר.
במאי 2012, נרכשה החברה והזכויות על כ-130 פטנטים שלה על ידי חברת דל (Dell).
ביוני 2016, נרכשה סוניקוול על ידי חברת אליוט (Elliott Management) וחברת ההשקעות פרנסיסקו פרטנרס (Francisco Partners).
בנובמבר 2019 הובילה החברה גיוס של 10 מיליון דולר לחברת אבטחת מידע הישראלית פרימיטר 81.
בינואר 2021, הודיעה סוניקוול כי מערכותיה הושפעו מתקיפת סייבר שנערכה כנגד החברה.
הערות שוליים

↑  SONICWALL INC - FORM 10-K - March 5, 2010, getfilings.com
↑  523449 (SNWL) Company Profile & Facts - Yahoo Finance, finance.yahoo.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Tim Greene, Analysis of SonicWall’s acquisition of enKoo, Network World, ‏2005-11-29 (באנגלית)
↑  Kevin McLaughlin, SonicWall To Acquire Aventail, CRN, ‏2007-06-12
↑  Dell Completes Acquisition of IT Security Leader SonicWALL, www.businesswire.com, ‏2012-05-09 (באנגלית)
↑  Francisco Partners and Elliott Management to Acquire the Dell Software Group, web.archive.org, ‏2016-06-23
↑  יסמין יבלונקו, ‏SonicWall הובילה השקעה של 10 מיליון דולר בחברת הסייבר פרימטר 81, באתר גלובס, 21 בנובמבר 2019
↑  מוצרי חברת סוניקוול נפרצו באמצעות חולשה בקוד, באתר Israel Defense, ‏2021-01-24
↑  יוסי הטוני, עוד חברת סייבר הותקפה; והפעם: סוניק-וול, באתר אנשים ומחשבים, ‏2021-01-25
מפלגת נעם

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסד:  אבי מעוז, דרור אריה, איתי הלוי, יגאל כנען ואריאל שחר
 מנהיגים:  דרור אריה, אבי מעוז
 תקופת הפעילות:  יולי 2019 – הווה (כ־5 שנים)
 אפיון:  מפלגת ימין פונדמנטליסטי
 אידאולוגיות:  ציונות דתית שמרנות הומופוביה
 כנסות:  24, 25
 ממשלות:  37
 אותיות:  כ (2019) ט (2021, 2022)
 שיא כוחה:  מנדט (ה-24, ה-25)
 רשימה פוליטית:  הציונות הדתית (2021-2022)
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין פונדמנטליסטי
 צבעים רשמיים:  כחול, תכלת
 נציגויות בפרלמנטים
 הכנסת:  1 / 120
 
 noam.org.il
נֹעם (ברשם המפלגות: לזוז) היא מפלגת ימין פונדמנטליסטי בראשות אבי מעוז, ובהנהגתו הרוחנית של הרב צבי ישראל טאו. המפלגה דוגלת בקידום ערכי היהדות האורתודוקסית במרחב הציבורי, הטרונורמטיביות והתנגדות לפרוגרסיביזם ולזכויות להט"ב. המפלגה נכנסה לכנסת החל מהכנסת העשרים וארבע.
היסטוריה > יסוד המפלגה

מפלגת נעם נולדה מתוך תנועת "חזון – מציבים סדר יום יהודי במדינה", מיזם של תלמידי הרב טאו, בראשות הרב דרור אריה. "חזון" יצאה בקמפיין ארצי בשם "אמא ואבא = משפחה – האומץ להיות נורמלי" אשר נתקל בהתנגדות ונגנז. זמן קצר לאחר מכן יזמו ראשי תנועת "חזון", ובראשם הרב אריה ונתנאל סימן טוב, את הקמת מפלגת "נעם" אשר תוארה כ"זרוע הפוליטית של חזון".
מפלגה נעם עצמה הוקמה ביולי 2019 לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, על ידי אבי מעוז, מנכ"ל משרדי הפנים והשיכון לשעבר (1999–2004), הרב דרור אריה – ר"מ בישיבת אפיקי דעת שבשדרות, הרב איתי הלוי – רב היישוב מגרון, יגאל כנען ואריאל שחר (איש היי-טק). הם קיבלו את ברכתו של הרב טאו וגייסו כמיליון וחצי שקלים במימון המונים. לצורך ההתמודדות בבחירות רכשו אנשי המפלגה את מפלגת 'לזוז', שהייתה באותה עת מפלגת מדף.
לטענת המייסדים מה שהניע אותם סופית להקים את מפלגת "נעם" הייתה ההחלטה של עיריית ירושלים להוריד את השלטים של תנועת "חזון" שבהם נכתב "אבא ואמא = משפחה", ולתלות את דגלי הגאווה בעיר.
בראשית דרכה ניהלה המפלגה משא ומתן על איחוד כבלוק טכני עם מפלגת עוצמה יהודית בראשות איתמר בן גביר. אך האיחוד לא יצא אל הפועל, בין היתר בשל התנגדות נעם לרצונה של עוצמה יהודית לשלב נשים ומועמדים חילונים ברשימה המשותפת.
לאחר שחברות הפרסום י. מור וכנען מדיה, סירבו לפרסם את קמפיין המפלגה ("גאווה וקניית ילדים או שהבן שלי יתחתן עם אישה – ישראל בוחרת להיות נורמלית"), עתרה המפלגה לוועדת הבחירות. ממלא מקום יו"ר ועדת הבחירות השופט ניל הנדל קיבל את עתירת המפלגה ואף הורה לחברות הפרסום לשלם לה 4,000 ש"ח הוצאות משפט.
היסטוריה > הכנסות ה-22 וה-23

ב־15 בספטמבר 2019 הודיעה המפלגה על החלטתה לפרוש מהתמודדות לבחירות לכנסת ה-22 וכי בכוונת אנשי המפלגה להמשיך לפעול ציבורית למען מטרותיהם. למחרת, יום לפני הבחירות, התפטרו מועמדי הרשימה. גם לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הודיעה המפלגה שלא תתמודד, בשל הצורך לבנות קודם את בסיס התמיכה בה.
היסטוריה > הכנסת ה-24

בינואר 2020 הכריזה המפלגה על פתיחת מפקד לקראת הבחירות לכנסת ה-24. במקביל, מונה אבי מעוז ליו"ר המפלגה. ב-31 בינואר 2021 הודיעה המפלגה על ריצה משותפת עם מפלגת עוצמה יהודית. ב-3 בפברואר 2021 חתמו שתי המפלגות על הסכם ריצה משותפת בבלוק טכני עם מפלגת האיחוד הלאומי, ולמעוז הוקצה המקום השישי ברשימה המשותפת. שני נציגים נוספים של נעם שובצו בהמשך הרשימה. הרשימה קיבלה בבחירות 6 מנדטים, מעוז נכנס לכנסת וכיהן כחבר באופוזיציה לממשלת בנט-לפיד יחד עם שאר סיעתו. בתקופה זו תמכה מפלגת נעם ביוזמת "פתאום קם העם" להפלת ממשלת בנט־לפיד שיזמה פעולות מחאה והפעילה לחץ על חברי מפלגת ימינה לפרוש מהקואליציה.
היסטוריה > הכנסת ה-25

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, שהוקדמו ל-1 בנובמבר 2022, התפצל מעוז ב-15 באוגוסט לסיעת יחיד, וב-28 באוגוסט הודיעה המפלגה כי תרוץ באופן עצמאי. ב-14 בספטמבר נפגש נתניהו עם הרב טאו בביתו במעלה הזיתים שבמזרח ירושלים בניסיון לשכנעו לחבור לרשימת הציונות הדתית–עוצמה יהודית שבה ישובץ מעוז במקום ה־11. על אף שמעוז הכחיש כי קיבל בפגישה הבטחות מנתניהו הודיעה המפלגה באותו יום כי היא תתמודד בבחירות לכנסת ה-25 ברשימת ציונות הדתית שבה שובץ מעוז במקום ה-11 כנציג יחיד מטעם מפלגתו.
על אף שתוכן הפגישה של נתניהו והרב טאו לא נחשף, נשא נתניהו, זמן קצר לאחר פגישתו, נאום במזכירות המפלגה והתייחס לנושאים של זהות יהודית במדינת ישראל, העומדים בליבת המצע של מפלגת נעם.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש זכתה הרשימה ב-14 מנדטים, מעוז נבחר לכנסת ובסמוך לכניסתו לתפקיד התפלג לסיעת יחיד וניהל משא ומתן עצמאי להקמת קואליציה בראשות בנימין נתניהו.
ב-28 בדצמבר נחתם הסכם קואליציוני בין סיעת נעם וסיעת הליכוד שבו הובטחו למעוז תפקיד סגן שר במשרד רה"מ, הקמת "הרשות לזהות לאומית יהודית" והעברת האחריות עליה למעוז וכן את האחריות על היחידה לתוכניות חיצוניות שתעבור ממשרד החינוך למשרד ראש הממשלה על תקציביה ותקני כוח האדם שלה. למחרת, ב-29 בדצמבר, הושבעה הממשלה.
עוד סוכם במסגרת ההסכם הקואליציוני כי חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (האוסר על אפליה באספקת מוצר או במתן שירות בשל גזע, דת, לאום, ארץ מוצא, מין, נטייה מינית, גיל, השקפה, השתייכות מפלגתית, מעמד אישי או סטטוס זוגי) יתוקן באופן שיחריג מתחולתו בתי עסק שמעוניינים להימנע מאספקת שירות או מוצר "בשל אמונה דתית" וכן את קיומם של אירועים ומסגרות לימוד בהפרדה מגדרית.
ההסכם הקואליציוני עורר הביקורת ברחבי הארץ ופוליטיקאים מהאופוזיציה כמו גם ראשי רשויות גדולות יצאו נגדו. בין השאר צייץ בני גנץ בטוויטר ש"זו לא זהות יהודית – זו זהות גזענית", מרב מיכאלי צייצה על תחילתו של "עידן החושך" ומפלגת יש עתיד מסרה שמנגנון הגיור של ארגון נתיב, שפעל למען חיילי צה"ל הופקר בידי גורם קיצוני וגזען.
מנגד פרסם "פורום הארגונים למען המשפחה" (קואליציית ארגונים המקדמים ערכים שמרניים) הודעת תמיכה במפלגה ובתוכניותיו של מעוז.
ב-27 בפברואר 2023 הודיע מעוז על התפטרותו מתפקיד סגן שר במשרד ראש הממשלה בטענה להפרת ההבטחות שניתנו לו.
ב-5 ביוני 2023 מונה מעוז מחדש לתפקיד סגן שר.
לקראת הבחירות המקומיות ב-2023 (שנדחו בהמשך ל-2024) הגישה המפלגה שתי רשימות: רשימת "ירושלים בנעם" בראשות אלדד רבינוביץ בירושלים שזכתה במושב אחד, ורשימת "רוח המקום" בקריית ארבע שזכתה בשני מושבים.
אידאולוגיה

המפלגה קוראת לחיזוק הקשר של עם ישראל ומדינת ישראל למסורת היהודית ולתורה. קמפיין המפלגה ממוקד בטענה שהמרחב הציבורי, כולל משרד החינוך וצה"ל, עובר השתלטות של ארגוני הקרן החדשה לישראל וארגונים תומכי להט"ב והתנועה הרפורמית וברצונה של המפלגה להיאבק בכך.
כותרת דף העקרונות של המפלגה הוא: "רק הזהות היהודית תחזק את ישראל", או "מחזירים את הנשמה למדינה". המפלגה תומכת בשמירת שבת במרחב הציבורי, בחיזוק מעמדה של הרבנות הראשית, וכן מניעת השפעה של ארגונים פמיניסטיים וארגונים פרו-להט"בים על צה"ל. אחת המטרות העיקריות של המפלגה היא לקדם מדיניות נגד זכויות להט"ב, ונגד מה שתומכיה מכנים "הרס המשפחה". בסרטונים שפרסמה המפלגה היא יוצאת בין היתר נגד הקהילה הגאה ונגד הקרן החדשה לישראל והארגונים בהם היא תומכת. אבי מעוז, יו"ר המפלגה ונציגה בכנסת הצהיר כי הוא מעוניין לקדם את הפיכתה של הרבנות הראשית לאחת מרשויות השלטון וכי היא תהיה מקבילה לרשות השופטת.
אבי מעוז, כנציג המפלגה היחיד בכנסת ה-25 תמך במינויו של אמיר אוחנה אשר הוא הומוסקסואל ליו"ר הכנסת. לאחר השבעתו של אוחנה, אשר כללה התייחסות לזהותו המינית ולכך שהוא יפעל למען שמירה על זכויות קהילת הלהט"ב, פורסם כי פעילי המפלגה הביעו את מחאתם על תמיכתה של המפלגה במינוי. אלקנה באב"ד, מנכ"ל המפלגה, השיב לפעילים כי "טעינו כאשר לא צפינו שהמינוי יהיה כרוך בטקס רווי תעמולה להט"בית כל כך, מכאיבה ופוגענית כל כך, כמו זאת שהתקיימה ביום חמישי, ואנחנו רואים זאת בחומרה רבה".
התנועה מפנה, באופן תדיר, את חיציה כלפי מוסדות וארגונים שלטענתה נטייתם היא שמאלנית ומודרנית והם פועלים להחדיר אג'נדה זו במוסדות המדינה. בין השאר תוקפת התנועה את הקרן החדשה לישראל, קרן וקסנר (ששמות בוגריה נכללים ברשימות השחורות של התנועה), היחידה לתיאום המאבק בגזענות של משרד המשפטים, ארגון מעוז, קרן מנדל, מכון שלום הרטמן, יוזמות אברהם ועמותת קו משווה. התנועה מאשימה ארגונים אלו בניסיון להפוך את מדינת ישראל מ"מדינה יהודית" ל"מדינת כל אזרחיה".
מפלגת נעם מתנגדת למתווה הכותל ולפעילות פלורליסטית בכותל המערבי, הכוללת את תפילות נשות הכותל והתפילות המעורבות בכותל הדרומי, ודורשת שרק הרבנות הראשית תקבע מהו חילול המקומות הקדושים.
מחלוקת

במהלך קמפיין הבחירות לכנסת ה-22 פרסמה המפלגה סרטון שבו אם, אב ובנם הולכים להצביע ביום הבחירות, והם נתקלים בדימויים של הלהט"ב וארגוני הרפורמים. כשהם מגיעים לקלפי, כותבת האם על פתק ההצבעה שלה, "שהבן שלי יתחתן עם אישה", בעוד שהאב כותב: "שהנכד שלי יהיה יהודי". הסרטון הוסר על ידי YouTube בשל הפרת תנאי השימוש שלו, בנוסף לסרטון אחד אחר. סרטון אחר של מפלגת נעם השווה בין פעולותיהם של הנאצים ושל מחבלי החמאס לארגוני הרפורמים וארגוני הלהט"ב.
פרשת הרשימות של מפלגת נעם

בשנת 2022 נחשף כי המפלגה ניהלה רשימות של להט"בים בתקשורת ובמערכת החינוך, ושל נשים המייעצות ליוהל"ם בנושא שירות נשים בתפקידי לוחמה. הפרסום גרר תגובות בציבור ובמערכת הפוליטית ובראשן ביקורת מצד ראש הממשלה דאז, יאיר לפיד.
בעקבות הפרסום פנתה האגודה למען הלהט"ב ליועמ"שית בבקשה לפתוח בחקירה משטרתית כנגד המפלגה בטענה ש"כל אזרח סביר יחוש מאוים כשיגלה כי מפלגה המיוצגת בכנסת מחזיקה רשימה הכוללת את שמו בהקשרים מסוימים".
נציגים

| כנסת | מושבים | חברי כנסת/מועמדים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-22 (ספטמבר 2019) |  | דרור אריה, אלדד רבינוביץ', יגאל כנען, אבנר פורת |  ב-15 בספטמבר, יומיים לפני הבחירות, פרשה המפלגה מהמרוץ לכנסת. |
| הכנסת ה-24 (2021) במסגרת הציונות הדתית | 1 / 120(מתוך 7 לרשימה כולה) | אבי מעוז |  מועמדים נוספים שלא נבחרו לכנסת: אלדד רבינוביץ', אלקנה באבד (לרשימת כלל מועמדי הציונות הדתית, ראו כאן) |
| הכנסת ה-25 (2022) במסגרת הציונות הדתית ועוצמה יהודית | 1 / 120(מתוך 14 לרשימה כולה) | אבי מעוז |  מעוז הוצב כמועמד יחיד מטעם נעם ברשימה המשותפת של הציונות הדתית ועוצמה יהודית. ב-20 בנובמבר 2022 התפצל לסיעת יחיד. |
Assassin's Creed: Lineage

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Assassin's Creed
 בימוי:  איב סימונו 
 הופק בידי:  פייר ריימונד
 תסריט:  איב סימונו, ויליאם ריימונד
 עריכה:  איזבל מלנפאנט 
 שחקנים ראשיים:  רומאנו אורזרי
 מוזיקה:  ג'ורג' סטנלי קלינטון 
 צילום:  Guy Dufaux 
 מדינה:  קנדה קנדה
 חברת הפקה:  יוביסופט מונטריאול Hybride Technologies
 חברה מפיצה:  New Video Group
 הקרנת בכורה:  26 באוקטובר 2009
 משך הקרנה:  36 דקות (סה"כ)
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  איטליה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
Assassin's Creed: Lineage (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש: שושלת יוחסין") היא מיני-סדרה קנדית בלייב אקשן של שלושה סרטים קצרים המבוססים על סדרת משחקי Assassin's Creed. הסרטים הקצרים הופקו בידי חברת יוביסופט מונטריאול בשיתוף עם חברת Hybride Technologies ובבימויו של איב סימונו, והיו ניסיונה הראשון של חברת יוביסופט בתעשיית הקולנוע. שלושה סרטונים אלה יצאו ליוטיוב מתוך מטרת קידום מכירות למשחק הווידאו "Assassin's Creed II", ומשמשים לו כפריקוול, כאשר הם מתארים את ההיסטוריה של אציו אודיטורה דה פירנצה ובני משפחתו לפני אירועי המשחק. הסרטים מתמקדים בדמותו של האב ג'ובאני, חבר אחוות המתנקשים מפירנצה של המאה ה-15, וחקירתו על ההתנקשות המסתורית בדוכס מילאנו, גלאצו מריה ספורצה.
הפרק הראשון יצא ב-29 באוקטובר 2009, כאשר השניים הבאים אחריו יצאו ב-12 בנובמבר. הסרט השלם יצא ב-14 בנובמבר 2009.
עלילה > חלק ראשון

הסרט הקצר מתחיל בקריינות של ג'ובאני אודיטורה על שחיתות, בגידות ומקרי רצח שמתרחשים מאחורי הקלעים בתקופת הרנסאנס האיטלקי בפירנצה של שנת 1476, ועל מאבקו לשמור על הצדק, הכבוד ושלום משפחתו. מהצללים, ג'ובאני צופה בבני משפחתו נהנים בזמן ארוחת ערב משפחתית, לפני שהוא יוצא לרחובות פירנצה, המוארת באור הירח. בחוץ הוא אורב לקבוצת שכירי חרב בהנהגתו של רודריגו בורג'ה שמנסים להימלט מהעיר. ג'ובאני הורג שניים משכירי החרב ומנטרל את השלישי, אך בורג'ה נמלט במהלך המהומה. ג'ובאני מביא את שכיר החרב השלישי אל לורנצו דה מדיצ'י, שם הוא עובר עינויים לגילוי המידע שברשותו. הוא חושף מזימה להתנקשות בדוכס מילאנו גלצו מריה ספורצה ביום סטפנוס הקדוש. ג'ובאני עושה את דרכו במהרה למילאנו, אך מגיע מאוחר מכדי למנוע את ההתנקשות בספורצה. אחרי שהוא הורג את המתנקשים, ג'ובאני מחפש באחת מהגופות ומוצא מטבע שנושא חותם שלט אצולה של ונציה. הוא חוזר לביתו, ומונולוג הסיום שלו מציין שמותו של ספורצה גזל ממדיצ'י בן ברית חזק, אולם הוא יודע היכן למצוא את האשמים לכך.
עלילה > חלק שני

ג'ובאני מגיע לוונציה בניסיון לחפש אחר מי שהורה להתנקש בחייו של ספורצה. חקירתו מובילה אותו לארמון הדוג'ה, שם הוא צופה בשני אנשים - סילביו ומרקו בארבאריגו - שולחים שליח למסור מסר לאדוניהם ברומא. ג'ובאני מיירט את משלוח ההודעה ומתגבר על השליח, שמתאבד כדי למנוע את חקירתו. ג'ובאני חוזר לפירנצה ומציג את המכתב ללורנצו ולאוברטו אלברטי, הגונפלוניירה (ראש המערכת החוקית והפוליטית בעיר), אך המכתב מוצפן. אלברטי מביא את האב אנטוניו מאפיי דה וולטרה כדי לפענח את המכתב, אך אומר לו בחשאי שלא לפרסם את תוכן המכתב לאף אחד.
אחרי זמן קצר עם משפחתו, ג'ובאני מוזמן בידי מאפיי בחזרה לארמונו של לורנצו. בנו אציו מבולבל ואינו יודע מדוע אביו צריך לצאת בשעת לילה מאוחרת. הוא מבקש לצאת וללוות אותו, אך ג'ובאני מסרב. בארמון, אוברטו טוען שאין אפשרות לפענח את המכתב והדרך היחידה לגלות למי המכתב מיועד תהיה למסור אותו ליעדו באופן אישי. ג'ובאני מתנדב למשימה ועוזב לרומא. בחזרה בוונציה, בורג'ה ובני בריתו מתאספים כדי לתכנן את צעדיהם הבאים, ומסכמים את הפגישה ביניהם בתפילת "מי ייתן ואב ההבנה יהיה עמנו" בעוד הם מצליבים את חרבם בצלב פאטה - מעשה שמגלה שהם טמפלרים.