stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודל spiked covariance
מציאת הווקטורים העצמיים

נרצה להבין האם ניתן לחלץ את הסיגנל s עצמו מתוך  \Sigma _{n}.
כאשר הערך העצמי גדול מ  (1+{\sqrt {\gamma }}) נוכל לקבל קירוב של s. נקבל אותו עם זווית לפי הקשר הבא:
<v_{i}^{(n)},s_{j}>\to \delta _{ij}{\sqrt {\frac {1-\gamma (l_{i}-1)^{2}}{1+\gamma (l_{i}-1)^{2}}}}
כאשר  v_{1}^{(n)},\ldots ,v_{m}^{(n)} הם הווקטורים העצמיים של   \Sigma _{n}. כלומר לא נתכנס לסיגנל אלא נקבל שיערוך שלו עם זווית זו.
כאשר הערך העצמי קטן מ  (1+{\sqrt {\gamma }}) לא נוכל לקבל מידע רלוונטי על  s_{j} המתאים.
שימושים

מודל ה spiked covariance הוא כלי יסודי בסטטיסטיקה של ממדים גבוהים ובתורת המטריצות האקראיות, במיוחד עבור ניתוח נתונים שבהם מספר המשתנים גדול בהשוואה למספר התצפיות. למודל זה יש מגוון רחב של יישומים בתחומים שונים.
שימושים > ניתוח רכיבים עיקריים

ניתוח רכיבים עיקריים (PCA-ראשי תיבות באנגלית של: Principal Components Analysis) היא שיטה נפוצה לצורך מציאת ייצוג מממד נמוך למידע מממד גבוה (תהליך הנקרא הורדת ממד) ולחילוץ תכונות בניתוח נתונים סטטיסטי. בממדים גבוהים - כאשר מספר המשתנים גדול ביחס למספר התצפיות - PCA הקלאסי מתמודד עם אתגרים בשל הדומיננטיות של הרעש, שיכול לטשטש את המבנה הבסיסי האמיתי של הנתונים.
כדי להתגבר על האתגרים הללו, מודל ה-spike covariance מייצג את מטריצת השונות המשותפת של האוכלוסייה כסכום של מטריצת זהות (אשר מייצגת את הרעש) והפרעה מדרגה נמוכה (ה-"spike"). גישה זו מספקת הבנה מדויקת יותר של האופן שבו הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של מטריצת השונות המשותפת של המדגם מתנהגים בממדים גבוהים.
היבטים עיקריים של יישום המודל בניתוח רכיבים עיקריים:
ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים: המודל מספק תובנות לגבי ההתפלגות האסימפטוטית של הערכים העצמיים הגדולים ביותר והווקטורים העצמיים התואמים להם של מטריצת השונות המשותפת של המדגם. תובנות אלו חיוניות להבחנה בין רכיבים עיקריים משמעותיים (אותות) לבין אלו הנובעים מרעש.
קביעת מספר הרכיבים העיקריים: באמצעות ניתוח הספקטרום של הערכים העצמיים במודל הspike covariance, סטטיסטיקאים יכולים לקבוע בצורה מהימנה את המספר האמיתי של הגורמים הבסיסיים או הרכיבים העיקריים בנתונים.
הערכה משופרת: המודל מוביל לפיתוח של אומדנים עקביים הן עבור ערכים עצמיים והן עבור וקטורים עצמיים, מה שמשפר את המהימנות של תוצאות ניתוח רכיבים עיקריים בממדים גבוהים.
הפחתת ממדיות: על ידי זיהוי מדויק של הרכיבים המשמעותיים, המודל מסייע בהפחתת ממדיות יעילה אשר חיונית להדמיה, דחיסת נתונים והפחתת מורכבות חישובית.
תרומות רבות בתחום זה כוללות:
עבודתו של ג'ונסטון (באנגלית :Iain M. Johnstone) אשר היה חלוץ במחקר הערכים העצמיים הגדולים ב-PCA תחת מודל הsike covariance. הוא פיתח את ההתפלגות האסימפטוטית של הערך העצמי הגדול ביותר והראה שהוא מתכנס להתפלגות טרייסי-וידום תחת הנחות מסוימות.
הניתוח האסימפטוטי של דביש פול (באנגלית: Debashis Paul) : פול הרחיב את ההבנה של הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של מטריצת השונות המשותפת של המדגם בממדים גדולים. עבודתו סיפקה תנאים שבהם הרכיבים העיקריים של מטריצת השונות הצשותפת של המדגם אומדים באופן עקבי את הרכיבים העיקריים של מטריצת השונות המשותפת של האוכלוסה.
עקביות ודלילות- ג'ונסטון ולו חקרו את העקביות והדלילות של PCA בממדים גבוהים. עבודתם עזרה לשפר את הבהירות והקלות שבה ניתן לפרש את הרכיבים העיקריים.
שימושים > עיבוד אותות ותקשורת אלחוטית

בתחום עיבוד אותות ותקשורת אלחוטית, מודל ה-spike covariance משמש ככלי מרכזי לזיהוי והערכת אותות הטמונים ברעש בממדים גבוהים. באמצעות מודל יעיל של קורלציות בין ערוצים, הוא משפר את ניתוח הביצועים במערכות כגון MIMO (תקשורת) . המודל גם משפר אלגוריתמים לעיצוב אלומה (beamforming) והערכת כיוון הגעה (DOA), מה שמוביל לטכניקות עיבוד אותות מדויקות ויעילות יותר.
שימושים > פיננסים

בתחום הפיננסים, מודל ה-spike covariance משמש ככלי לשיפור ההערכה של מטריצות שונות משותפת גדולות, שהן חיוניות לאופטימיזציה של תיקי השקעות ולניהול סיכונים. המודל מאפשר זיהוי מדויק יותר של גורמי שוק מרכזיים המשפיעים על תשואות הנכסים, ובכך תורם להערכת סיכונים מערכתיים באופן יעיל יותר. באמצעות התייחסות לקוצים במטריצת השונות, ניתן לשפר את הבנת המבנה הפנימי של התנודות בשוק ולהתאים את האסטרטגיות הפיננסיות בהתאם.
שימושים > גנומיקה וביואינפורמטיקה

בתחום הגנומיקה וביואינפורמטיקה, מודל ה-spiked covariance  משמש ככלי חשוב לניתוח נתונים גנטיים בממדים גבוהים, כגון פרופילי ביטוי גנים. המודל מסייע בזיהוי וריאציות גנטיות משמעותיות ובהבנת מבני אוכלוסייה מורכבים. בנוסף, הוא משפר שיטות של ניתוח אשכולות וסיווג במחקרים גנומיים, בכך שהוא מאפשר זיהוי מדויק יותר של דפוסים ותתי-קבוצות בתוך הנתונים.
שימושים > למידת מכונה

בתחום למידת המכונה, מודל ה-spiked covariance ממלא תפקיד מרכזי בהבנת אלגוריתמים בממדים גבוהים. המודל מסייע בפיתוח שיטות אשכולות (clustering) אשר מותאמות לממדים גבוהים, על ידי מתן תובנות לגבי המבנה הפנימי של הנתונים. בנוסף, הוא מאפשר ניתוח מעמיק של בעיות כמו התאמת יתר (overfitting) ויכולת הכללה (generalization) של מודלים, ובכך משפר את הביצועים והאמינות של אלגוריתמים בלמידת מכונה.
ראו גם

מונחים קשורים למודל זה:
התפלגות מרצ'נקו-פסטור
מטריצת שונות משותפת (אנ')
מטריצה אקראית (אנ')
ניתוח רכיבים עיקריים
ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים (אנ')
הערות שוליים

1 2  Johnstone, Iain M. (2001). "On the distribution of the largest eigenvalue in principal components analysis". Annals of Statistics. 29 (2): 295–327. doi:10.1214/aos/1009210544.
1 2  Jinho Baik
and Jack W. Silverstein, [https://arxiv.org/pdf/math/0408165 Eigenvalues of Large Sample Covariance Matrices of
Spiked Population Models], 2004, עמ' 4
1 2  David L. Donoho  ,Matan Gavish
Iain M. Johnstone ,, [https://arxiv.org/pdf/1311.0851 Optimal Shrinkage of Eigenvalues
in the Spiked Covariance Model], 2017, עמ' 4
↑  Paul, Debashis (2007). "Asymptotics of sample eigenstructure for a large dimensional spiked covariance model" (PDF). Statistica Sinica. 17 (4): 1617–1642.
↑  Johnstone, Iain M.; Lu, Arthur Y. (2009). "On consistency and sparsity for principal components analysis in high dimensions". Journal of the American Statistical Association. 104 (486): 682–693. doi:10.1198/jasa.2009.0121.
↑  Bun, Joël; Bouchaud, Jean-Philippe; Potters, Marc (2017). "Cleaning large correlation matrices: tools from random matrix theory". Physics Reports. 666: 1–109. doi:10.1016/j.physrep.2016.10.005.
↑  Patterson, Nick; Price, Alkes L.; Reich, David (2006). "Population structure and eigenanalysis". PLoS Genetics. 2 (12): e190. doi:10.1371/journal.pgen.0020190.
היסטוגרמת הערכים העצמיים של מטריצת השונות המשותפת של המדגם כאשר קיים ערך עצמי spike אחד
ג'אסר אבו רביעה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1963 (בן 62 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 מספר צאצאים:  8 
 
ג׳אסר אבו רביעה (נולד בשנת 1963) הוא צייר, פסל ומשורר בדואי-ישראלי. מחבר מאמרים בנושאי בלשנות וחקר החברה הבדואית. יצירותיו המוקדמות, משנות ה-80 של המאה ה-20, הושפעו מזרם אמנות האדמה וכללו מבני אבן בשטח, ציורי סלע ועוד. רבות מעבודותיו כוללות מיצבים, ובהם דימויים מן התרבות הבדואית והישראלית.
ביוגרפיה

ג'אסר אבו רביעה נולד בשנת 1963 במאהל אלג׳ורף, בבקעת באר שבע, לשבט הבדואי אבו רביעה. בילדותו ונערותו היה רועה את עדרי העזים של משפחתו. בשנת 1983 החל ללמוד אמנות בירוחם ובהמשך במכללה לאמנות חזותית בבאר שבע. לאחר מכן, סיים תואר ראשון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי באוניברסיטת בר-אילן, ותואר ראשון נוסף במדעי הרוח והחברה באוניברסיטה הפתוחה. לימד אמנות ועברית בבתי ספר בדואים, וכיום הוא גמלאי של משרד החינוך. משנת 1988 הוא חי ופועל בכסייפה, שם הוא מתגורר עם אשתו מייסון ושמונת ילדיו.
תערוכות > תערוכות יחיד

1994: "זמנים", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
1995: "ג׳אסר אבו רביעה: תערוכת יחיד", גלריה נחשון. קיבוץ נחשון
1996: "עידן הפלסטיק הראשון", גלריה אל-ווסיטי. ירושלים
2013: "אמנות אדמה", מוזיאון הנגב לאמנות. באר שבע.
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

1993: "5 אבנים", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
1994: "5 אבנים: תערוכה קבוצתית ניידת", מוזיאון הנגב לאמנות. באר שבע
1994: "ארט פוקוס - מקום אחר", תחנת הרכבת הטורקית, המכללה לאמנות חזותית. באר שבע
1995: "לבי במזרח", פירמידה מרכז לאמנות עכשווית. חיפה
1995: "1:1 פחות או יותר", גלריה נחשון. קיבוץ נחשון
2008: "ובסוף נמות - אמנות צעירה בשנות התשעים בישראל", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
ביבליוגרפיה > קטלוגים וספרים

״זמנים״ (קטלוג התערוכה), אוצרת: דליה בלקין, הרצליה: מוזיאון הרצליה לאמנות, 27 באוגוסט - 1 באוקטובר 1994.
(באנגלית) Ankori, Ganit, "Palestinian art", London: Reaktion Books, 2006
״ובסוף נמות״ (קטלוג התערוכה), אוצר: דורון רבינא, הרצליה: מוזיאון הרצליה לאמנות, 3 במאי - 9 באוגוסט 2008.
״עבודת אדמה״ (קטלוג התערוכה), אוצרת: נירית דהן, באר שבע: מוזיאון הנגב לאמנות, 10 באפריל - 15 ביוני 2013.
ביבליוגרפיה > כתבות

אשכנזי, שוני, ״אמנות בת קיימא״, כביש 40, 14 באפריל 2013. עמ׳ 22
לרנר, ליאור, ״נגד הזרם״, ידיעות הנגב, 26 באפריל 2013. עמ׳ 72
צור, עוזי, ״דור הביניים של דור הביניים״, הארץ, 5 ביוני 2008.
קדר, דורית, ״האדם הוא האלוהים״, על המשמר, 24 בספטמבר 1994. עמ׳ 16
הערות שוליים

↑  ראו ״ג׳אסר אבו רביעה״, מרכז המידע לאמנות ישראלית, אתר מוזיאון ישראל
↑  ראו אשכנזי, שוני, ״אמנות בת קיימא״, כביש 40, 14.04.2013. עמ׳ 22
↑  ראו ״ג'אסר אבו רביעה: עבודת אדמה״, אתר מוזיאון הנגב לאמנות, 2013.
↑  ראו אשכנזי, שוני, ״אמנות בת קיימא״, כביש 40, 14.04.2013. עמ׳ 22
↑  ראו לרנר, ליאור, ״נגד הזרם״, ידיעות הנגב, 26.04.2013. עמ׳ 72
↑  ראו קדר, דורית, ״האדם הוא האלוהים״, על המשמר, 24.09.1994. עמ׳ 16
↑  See Ankori, Ganit, Palestinian art. p. 198-202
↑  ראו צור, עוזי, ״דור הביניים של דור הביניים״, הארץ, 05.06.2008.
↑  ראו ״ג'אסר אבו רביעה: עבודת אדמה״, אתר מוזיאון הנגב לאמנות, 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269777  NLI: 987007257483405171  ISNI: 0000 0000 8551 916X  LCCN: nr2004031445  ULAN: 500486356  VIAF: 96975158   WorldCat (עם VIAF): 96975158
ג'ו מינוסו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בספטמבר 1978 (בן 46) הברונקס, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת אדלפי  אוניברסיטת צפון אילינוי 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 עיסוק:  שחקן
 בת זוג:  קייטלין מרפי מיילס
 
ג'ו מינוסו (באנגלית: Joe Miñoso; נולד ב-25 בספטמבר 1978) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי.
ראשית חייו

בנעוריו, מינוסו הצטרף לצוות הבמה במחזה בבית ספרו, ולבסוף, כשהבין שהוא אוהב לשחק, מינוסו נבחן לתפקיד בהפקת בית ספרו של "דרקולה" בשנה שלאחר מכן. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת אדלפי עם תואר ראשון באומנויות, ואוניברסיטת צפון אילינוי עם תואר שני באומנויות.
קריירה

ג'ו מינסו עבד רבות בתיאטרון לפני הופעותיו בטלוויזיה ובקולנוע. הוא עבד בתיאטרון ויסטה בשיקגו, להקת התיאטרון הלטיני הגדולה במערב התיכון.
קריירה > שיקגו FIRE

החל משנת 2012 מינוסו משחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "שיקגו FIRE" בה הוא מגלם את ג'ו קרוז. בשל תפקידו בסדרה, הוא גם גילם את תפקידו של קרוז בתפקידים בסדר גודל משני עד אורח בסדרות הבת של "שיקגו FIRE": "שיקגו PD" ו"שיקגו MED".
חיים אישיים

לפני "שיקגו FIRE", מינוסו התגורר בצידה הצפוני של העיר שיקגו. במהלך הצילומים ל"שיקגו FIRE", מינוסו גר עם שותפיו לסט הסדרה צ'רלי בארנט ויורי סרדרוב. ב-16 באוקטובר 2016, מינוסו התחתן עם המאפרת של הסדרה "שיקגו FIRE", קייטלין מרפי מיילס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | בר פולני | חוזה | תפקיד משני |
| 2011 | שובו של ג'ו ריץ' | ברנרד | תפקיד ראשי |
| 2013 | איש הפלדה | שוטר מטרופולין | תפקיד משני |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | נמלטים | צ'אז פינק | פרק: "English, Fitz or Percy" |
| 2009 | החיה ('אנ) | דניס | פרק: "Counterfeit" |
| 2011 | חסרי בושה | הקטור אקווילר | פרק: "Killer Carl" |
| 2011 | קוד שיקגו ('אנ) | קצין כוח משימה / קצין סאנצ'ז | 2 פרקים; |
| 2011 | בוס ('אנ) | מוקו רואיז | 4 פרקים; |
| 2012–הווה | שיקגו FIRE | ג'ו קרוז | תפקיד ראשי |
| 2014–2019 | שיקגו PD | ג'ו קרוז | תפקיד חוזר; 8 פרקים |
| 2016–2023 | שיקגו MED | ג'ו קרוז | תפקיד חוזר; 8 פרקים |
| 2017–2019 | קבלו את שורטי ('אנ) | הקטור | 2 פרקים |
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | אוקטובר הפתעה | שוטר מטרופולין | ילברטון אמיתי |
הערות שוליים

1 2 3  "Joe Minoso of TV's "Chicago Fire"". WGN 720. נבדק ב-8 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joe Minoso - About". NBC. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rackl, Lori. "'Chicago Fire' actors willingly feel the heat". The Courier-News. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2013. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Drake, Elisa. "My Chicago: Chicago Fire's Charlie Barnett". Where. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Yuriy Sardarov on Instagram: "It's a Chicago Fire wedding day"". Instagram. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2021. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marina Squerciati on Instagram: "When friends marry friends. 🔥🚒#thisgirlisonfire #ohwhatanight #atlast #bestcoupleever #mawwiage #thismorninghurts #love #weddingday…"". Instagram. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2021. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sophia Bush on Instagram: "love ❤️ • #mmsociety #mmsocietywedding"". Instagram. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2021. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joe Minoso of "Chicago Fire"". Redeye. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017090821  VIAF: 41150030692510962334   WorldCat (עם VIAF): 41150030692510962334
מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון

| --- | --- |

תרשים המערכת, בהתבסס על מערכת ה-GIS של משרד התחבורה ("מערכת חצב"), ונכון לינואר 2025
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   אשדוד  אשקלון  קריית גת  קריית מלאכי  יבנה  גן יבנה  גדרה  רחובות
 מידע על ההקמה
 חברה בונה:   חברת נתיבי איילון
 פתיחת המערכת:  2040 (מתוכנן)
 מידע על המערכת
 סוג המערכת:  רכבת קלה, מערכת אוטובוסים מהירה
 
תוכנית אסטרטגית 2040 להסעת המונים ולתחבורה ציבורית בנפת אשקלון היא תוכנית אב להקמת מערכת תחבורה עתירת נוסעים (מתע"ן) של ממשלת ישראל, במרחב נפת אשקלון לשנת 2040. משרד התחבורה הטיל את הסמכות לביצוע המיזם על "חברת נתיבי איילון". התוכנית פותחה במקביל לתוכנית האב לדיור בנפה של משרד הבינוי והשיכון, והיא אושרה ב-2017. ב-2020 פורסמה הטיוטה הראשונה של התוכנית.
המערכת המתוכננת כוללת 5 קווי הסעת המונים בסך הכל, שייושמו באמצעות רכבת קלה (LRT) או מערכת אוטובוסים מהירה (BRT), שיחברו את הערים אשדוד, אשקלון, יבנה, רחובות, קריית גת, גדרה, גן יבנה, וקריית מלאכי. בנוסף, מתוכננת רשת משלימה שתחבר גם את העיר שדרות למערכת. כמו כן, היא כוללת קישור לקו המטרו M1 של מטרו תל אביב בזרועו הדרומית, ומערכות תחבורה משלימות כגון נתיבי תחבורה ציבורית עירוניים ובין-עירוניים, ורשת שבילי אופניים בין-עירונית ברחבי הנפה בשם "אופנידרום".
לפי תוכנית האב לפיתוח רשת הדרכים הלאומית של ישראל לשנת 2050, הקווים האדום והירוק הם קווי רכבת קלה.
נכון לספטמבר 2024, הקו האדום (אשדוד–אשקלון) והקו הירוק (אשדוד–יבנה/רחובות) מקודמים, ויתר הקווים מוקפאים.
רקע

התוכנית נגזרה מהחלטת ממשלה מס' 2457 בעניין "התכנית האסטרטגית לדיור" ב-2017, שמטרתה הגדלת ההיצע התכנוני של יחידות הדיור בישראל לשנת היעד 2040. במסגרת זו, הוגדר יעד של תוספת כ-310,000 יחידות דיור במרחב נפת אשקלון והסביבה. מבחינת אוכלוסין, בשנת 2016 התגוררו במרחב כ-650,000 תושבים, והתחזית לשנת 2040 היא כ-1,160,000 תושבים.
מרחב התכנון משתרע על פני שטח של 1,400 קמ"ר. מספר מקומות העבודה צפוי לגדול מכ-186,000 במצב הקיים לכ-387,000 בשנת 2040.
לאור הצמיחה המשוערת למרחב, התוכנית מיועדת לפתח בו מערכת תחבורה להסעת המונים שתהווה בסיס למימוש שיעורי הפיתוח המוגברים המוצעים, שמירה על עצמאות מרחבית, קידום יעדי פיצול של משרד התחבורה לטובת תחבורה ציבורית (40% פיצול נסיעות לטובת תח"צ), קידום עירוניות, שיפור הנגישות המרחבית להון והזדמנויות, פיתוח מוטה תחבורה ציבורית (TOD), והגדלת תשומות קרקע.
תוואי הקווים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא שמסלולי הקווים שונו (לפי "מערכת חצב" של משרד התחבורה), נכון לינואר 2025.
תוואי הקווים > הקו הירוק

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:   אשדוד  יבנה  רחובות
 שם המערכת:  הקו הירוק
 מידע על הקו
 אורך הקו:  38 ק"מ 
 צבע על המפה:  ירוק
 
הקו הירוק הוא קו ראשי במערכת, המיועד לחבר בין אשדוד לרחובות דרך יבנה.
בדומה לקווים האדום, החום והכחול, הקו מכיל שני קווים תפעוליים – שניהם מתחילים בתחנת הרכבת אשדוד – עד הלום, כאשר אחד מהם ממשיך מערבה בשדרות מנחם בגין והשני לשדרות יצחק רבין דרך קריית פרס ומשרת את בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד ואת הקריה האקדמית של אשדוד המתוכננת, גם את שאר השכונות הדרומיות ושניהם מתאחדים דרך שדרות הרצל ומצפינים אל אזורי התעשייה של אשדוד, ואזה"ת עורף נמל אשדוד ומזרח העיר יבנה דרך כביש 41. בתחנת הרכבת יבנה – מזרח, הם מתפצלים שוב לשני קווי-משנה, כאשר שלוחת רחובות ממשיכה מזרחה לרחובות דרך כביש 410 ומגיעה לתחנת הרכבת רחובות, שהיא נקודת קישור לקו המטרו M1. שלוחת יבנה מגיעה לתחנת הרכבת יבנה – מערב דרך שדרות דואני.
לשלוחת רחובות קישוריות עם הקו הצהוב (רחובות–גן יבנה/גדרה) דרך רחוב הרצל.
אורכו של הקו כ-38 ק"מ בסך הכל, כאשר 16 ק"מ מהם משותפים – שלוחת רחובות אורכה 26.5 ק"מ ואילו שלוחת יבנה באורך 26.5 ק"מ.
הקו נפגש עם הקו האדום בצומת שדרות מנחם בגין עם שדרות בני ברית.
תוואי הקווים > הקו האדום

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:   אשדוד  אשקלון
 מידע על הקו
 אורך הקו:  44 ק"מ 
 צבע על המפה:  אדום
 
הקו האדום הוא קו ראשי במערכת, המיועד לחבר בין אשדוד לאשקלון. הוא כולל קו משנה מאשקלון לשדרות באמצעות נת"צ.
בדומה לקווים הירוק, החום והכחול, הוא מכיל שני קווים תפעוליים – הראשון מתחיל במרינה אשקלון וממשיך לאזור התעשייה של אשקלון במזרח העיר דרך שדרות בן-גוריון. השני יוצא מאזור התעשייה הדרומי ויוצא דרך שדרות יצחק רבין, עורק התנועה החוצה את העיר במרכזה. הם מתאחדים בציר המקביל לכביש 4, ובכניסה לעיר אשדוד מתפצלים בשנית ל-2 שלוחות – האחת משרתת את בית החולים אסותא והשנייה ממשיכה על שדרות בני ברית לאזור התעשייה של צפון העיר, ויוצאת ממנה ממזרח לתחנת הרכבת בני דרום המתוכננת.
הקו נפגש עם הקו הירוק בצומת שדרות בני ברית עם שדרות מנחם בגין, וכן עם הקו הצהוב באזור התעשייה הצפוני שם הם חולקים מקטע משותף.
במסגרת התוכנית, התחנה המרכזית של אשקלון, הממוקמת בצומת שדרות בן-גוריון / קיבוץ גלויות לאורך הקו, תועתק לצד המזרחי של הצומת, כאשר חזיתהּ תפנה לשדרות בן-גוריון. ב-2023 החלו העבודות להקמת התחנה החדשה.
אורכו של הקו כ-44 ק"מ בסך הכל, כאשר 20 ק"מ מהם משותפים – שלוחת רחוב בן-גוריון ואזור התעשייה הדרומי אורכן 32 ק"מ כל אחת.
תוואי הקווים > הקו הצהוב

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:   רחובות  גן יבנה  אשדוד
 מידע על הקו
 אורך הקו:  30 ק"מ 
 צבע על המפה:  צהוב
 
הקו הצהוב הוא קו משני במערכת, המיועד לחבר בין רחובות, גן יבנה וגדרה דרך אשדוד.
ראשיתו של הקו ב"בילו סנטר", סמוך לתחנת הרכבת התחתית "רחובות – בית החולים קפלן" של קו המטרו M1, משם הוא מדרים דרך כביש 40 ועובר במחלף גדרה ותחנת הרכבת גדרה המתוכננת, ומשם ממשיך מערבה בכביש 41 לצפון העיר אשדוד, ומתחבר לתחנת הרכבת בני דרום. משם, הוא ממשיך לאזור התעשייה של עורף נמל אשדוד, ומתחבר עם הקו האדום המחבר את אשדוד ואשקלון. משדרות בני ברית, הקו ממשיך לשדרות משה סנה ברובע ג', וממשיך משדרות ירושלים לגן יבנה בדרך ירושלים באמצעות גשר החוצה את כביש 4.
מתוך שטח גן יבנה, הוא מתחבר דרך אזור התעשייה של כנות לקו הירוק באמצעות הרכבת התחתית בקו M1, כאשר שניהם מגיעים לרחוב הרצל.
אורכו של הקו כ-30 ק"מ בסך הכל.
תוואי הקווים > הקו החום

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:   אשדוד  קריית מלאכי
 מידע על הקו
 אורך הקו:  32 ק"מ 
 צבע על המפה:  חום
 
הקו החום הוא קו משני במערכת, המיועד לחבר בין קריית מלאכי לאשדוד.
הקו מורכב משני קווים תפעוליים, להם התחלה משותפת בתחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב, ומשם אל המכללה האקדמית אחוה, ודרך הכבישים 3 ו-40, מצומת מלאכי אל מרכז העיר בתוואי שדרות בן-גוריון, ומשם מערבה אל כביש 4 ואזור תעשייה עד הלום אל תוך העיר אשדוד. בשדרות משה סנה, העוטפת את אשדוד ממזרח, הקווים מתפצלים לשתי שלוחות – האחת לאזור התעשייה הצפוני ("קריית עוגנים") והשנייה אל רובע הקריה ("הסיטי") והתחנה המרכזית של אשדוד לאורך שדרות ירושלים.
לאורך שדרות ירושלים באשדוד, הקו החום פוגש שני קווי הסעת המונים ראשיים הנצמתים עם השדרה, במרחק של 800 מטר בלבד האחד מהשני – הקו האדום (אשדוד–אשקלון) והקו הירוק (אשדוד–רחובות/יבנה).
תוואי הקווים > הקו הכחול

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:   אשקלון  קריית גת
 מידע על הקו
 אורך הקו:  52 ק"מ 
 צבע על המפה:  כחול
 
הקו הכחול הוא קו משני במערכת, המיועד לחבר בין אשקלון לקריית גת.
בדומה לקווים הירוק, האדום והחום, הקו מורכב משני קווים תפעוליים – שניהם מתחילים בפארק התעשייה קריית גת ועוטפים אותו ממזרח וממערב, ויוצאים מערבה לכיוון אשקלון במקטע משותף על כביש 35, שם מתוכנן לקום חניון "חנה וסע" עבור הפרברים. בכניסה לעיר אשקלון, הקווים מתפצלים לשתי שלוחות – האחת למרינה אשקלון דרך שדרות מנחם בגין, והשנייה מדרימה דרך שדרות יצחק רבין לאזור התעשייה הדרומי.
באשקלון, הקו נפגש עם הקו האדום לאשדוד 3 פעמים לאורך שדרות יצחק רבין, בצומת עם שדרות ירושלים בצפון, עם שדרות בן-גוריון במרכז, ועם שדרות עמק יזראל בדרום.
אורכו של הקו כ-52 ק"מ בסך הכל, כאשר 16 ק"מ מהם משותפים – שלוחת צפון אשקלון אורכה 29 ק"מ ואילו השלוחה למרינה אשקלון ולמרכז העיר אורכה 27.5 ק"מ. זהו הקו הארוך ביותר במערכת.
מערכות תחבורה משלימות > צירי העדפה עירוניים ובין-עירוניים

במסגרת התוכנית, מתוכננים נתיבי תחבורה ציבורית משלימים להזנת המערכת. למשל, באשקלון מוצעים כ-49 ק"מ של צירי העדפה חדשים, והיא עצמה מתוכננת להתחבר לעיר שדרות באמצעות נת"צ.
מערכות תחבורה משלימות > אופנידרום

התוכנית כוללת פיתוח רשת שבילי אופניים בין-עירונית לצורכי יוממות, בשם אופנידרום. הרשת כוללת שבילים מוצעים וכן שבילים מתוכניות קיימות, יחד עם "תוכנית אב לשבילי אופניים ליוממים כחלק מרשת הדרכים הבין-עירונית" של נתיבי ישראל מ-2010.
|  שבילים ברשת "אופנידרום"> שביל |  שבילים ברשת "אופנידרום"> צבע סימון |  שבילים ברשת "אופנידרום"> אורך (ק"מ) |  שבילים ברשת "אופנידרום"> מקומות |  שבילים ברשת "אופנידרום"> מפגש עם קווי הסעת המונים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| רחובות–גדרה–אשדוד |   כתום | 23 | בילו סנטר, מרכז העיר גדרה, מחלף גדרה, אזור התעשייה של הגדרה, תחנת הרכבת גדרה (בתכנון), בני עי"ש, גן יבנה, מרכז העיר אשדוד | הקו האדום – בשדרות משה סנה / שדרות בן-גוריון |
| קריית מלאכי–אשדוד |   צהוב | 26 | תחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב, פארק תעשיות ראם, המכללה האקדמית אחוה, אזור התעשייה של קריית מלאכי / מועצה אזורית באר טוביה, אזור תעשייה עד הלום, מרכז העיר אשדוד | הקו האדום והירוק – בתחנת הרכבת אשדוד – עד הלום |
ראו גם

תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל – תוכנית לפיתוח תשתית הרכבות בישראל
אופנידן – רשת שבילי אופניים בין-עירונית בגוש דן, דומה ל"אופנידרום", וגם היא מבוצעת על ידי חברת נתיבי איילון
תחבורה ציבורית באשדוד: פיתוח עתידי – תוכניות ויוזמות עתידיות למערך התחבורה הציבורית של העיר אשדוד, שרוב קווי המערכת להסעת המונים עוברים בה
מערכות הסעת המונים אחרות בישראל:
מטרונית – מערכת אוטובוסים מהירה בחיפה
אשדוד מטרו בס – מערכת אוטובוסים מהירה באשדוד
כרמלית – פוניקולר בחיפה
רכבות קלות בישראל:
הרכבת הקלה בירושלים – מערכת הרכבת הקלה של ירושלים
דנקל – הרכבת הקלה של גוש דן
נופית – רכבת קלה עתידית במחוזות הצפון וחיפה
הרכבת הקלה בבאר שבע – מערך תחבורה עתידי בבאר שבע, המתוכנן גם הוא על ידי נתיבי איילון
ביאורים

↑  בנקודת הקצה של שלוחת רחובות של הקו הירוק, בתחנת הרכבת רחובות – תחנות "רחובות – מכון ויצמן" ו"רחובות – בית החולים קפלן" בזרוע הדרומית של קו המטרו
↑  נוסף על קריית פרס – הרבעים י', י"א, י"ב י"ג, ט"ו וט"ז
1 2  רחוב ראשי והמשכי למחצה העובר בערים ראשון לציון, רחובות וגדרה