יחסי אישות (הלכה)
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ג', הלכה ב'
↑  ספר משלי, פרק י"ג, פסוק כ"ה
↑  מילון ספיר, תשמיש המיטה
↑  על פי המילון רב-מילים.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד ב'.
↑  כדעת המשנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק א', הלכה ד', ועוד
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ס"ט, עמוד ב'
↑   אדמיאל קוסמן, המחלוקת בין הנצרות ליהדות על המיניות, באתר הארץ, 26 ביולי 2013
1 2 3 4  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ל"א, עמוד א'.
↑  הרמב"ם, מורה נבוכים, חלק ב', פרק ל"ו
↑  פירוש הרמב"ן לתורה ויקרא י"ח ו'.
↑  איגרת הקודש אשר יוחסה בעבר לרמב"ן
↑  בקונטרס "קדושת ישראל" מבוארים דברי הרמב"ם במורה נבוכים ח"ג פרק מט: "הוא (אריסטו) מכנה בספריו את האנשים המעדיפים את המשגל ואכילת מאכלים טעימים בשם "הנבזים", ומאריך לגנות אותם וללעוג להם", ובהלכות דעות פרק ג הלכה ב וג'. כמו כן, הרמב"ן עצמו כתב בפירושן על ספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק י': "ודע כי המשגל הוא דבר מרוחק ונמאס בתורה זולתי לקיום המין...".
↑  כך למשל, במדרש קהלת רבה (יב ה) נאמר: "תאווה מטלת שלום בין איש לאשתו". במדרש כלה רבתי (ב) נאמר: "הרהור מביא לידי תאווה ותאווה מביאה לידי אהבה".
1 2  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף י"ז, עמוד א' ובמפרשים שם.
↑  שבילי אמונה, נתיב ג, שער ד
↑  ספר חסידים, סימן שסב
↑  זהר בראשית דף יא.
↑  שיטה מקובצת בשם הרא"ם, ובדומה בתוספות ישנים בנדרים כ.
↑  רש"י, מסכת סנהדרין, דף נ"ח, עמוד ב'; "בביאה שלא כדרכה אין כאן דבק שמתוך שאינה נהנית בדבר אינה נדבקת עמו". בפירוש הרוקח (על ספר בראשית, פרק ב', פסוק כ"ה) פירש פסוק זה: ”כי על ידי שנהנין זה מזה [בקירוב בשר] יאהבו זה את זה.”.
↑  הרב אבר, מאמר "טעם בלימוד", עמוד 9
↑  יצחק אבוהב, מנורת המאור, כלל קפה.
↑  דרך פיקודיך, מצווה א, ח, בשם החוזה מלובלין אם כי כותב שאמר זאת בדרך לימוד זכות על רוב העולם אבל צדיקים הגדולים יכולים לשמש מיטתן ללא תאווה כלל.
↑  חובות הלבבות, שער הפרישות, פרק א. אף רבי יוסף קארו, בספרו שולחן ערוך כינה את יחסי אישות כ"עונג": "תשמיש המיטה מתענוגי שבת הוא", אורח חיים, סימן ר"פ.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ע"א, עמוד א': "בשכר שמשהין עצמן בבטן כדי שתזריע אשתו תחילה נותן לו הקב"ה שכר פרי הבטן", על פי פירוש הראב"ד בשער הקדושה ועוד.
↑  ברוך מקוסוב, עמוד העבודה, ויכוח השואל והמשיב, פסקה קכ"ד.
↑  ראה הרבה פעמים בספרי הבעש"ט והמגיד ממעזריטש מאור עיניים תניא נועם אלימלך ועוד!
↑  ראה בספרו עץ חיים בהתחלה בכללים וההנהגות שצריך האדם לעמוד בהם לפני שיתחיל ללמוד את חכמת הקבלה.
↑  הרב אלישיב קנוהל, בתוך: הרב שמואל אריאל, עת דודים עמ' 44. בדומה: נעמי וולפסון, מרחק, נגיעה, עמ' 122.
↑  שהכל ברא לכבודו, עמ' קד.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כתובות,  פרק ה', הלכה ח', וכן בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ד, עמוד ב': "צא ולמד משוק של זונות - מי שוכר את מי? דבר אחר, זה יצרו מבחוץ וזו יצרה מבפנים"
↑  רש"י בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ"ד, עמוד א'. ובפירוש אור החיים, ספר ויקרא, פרק י"ב נכתב: "ואם תנשא יהיה כוונתה למלאות תאותה הבהמית כי שלה גדול".
↑  אור החיים, ספר בראשית, פרק ג', פסוק ט"ז.
↑  "איש ואישה - זכו, שכינה ביניהם. לא זכו, אש אוכלתם", תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף י"ז, עמוד א', ויש פרשנים אשר הביאו מאמר חז"ל זה בהקשר של יחסי אישות.
↑  "דעו בניי כי אין קדושה בכל הקדושות כקדושת הזיווג, אם הוא בקדושה, ומקדש עצמו בתשמיש, כאשר הזהירו רבותינו ז"ל, כי אז הוא כדמות וצלם העליון, ומעורר הזיווג העליון" (של"ה שער האותיות אות הקו"ף - קדושת הזווג).
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף י"ח, עמוד ב'
↑  רמב"ן בתחילת פרשת קדושים "וצוה (ה') בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות, ימעט במשגל... ולא ישמש אלא כפי הצריך בקיום המצווה ממנו...".
↑  איגרת הקודש המיוחסת לרמב"ן, פרק א, המתחיל במילים: "הקדושה הזאת נחלקת לד' חלקים...". הרב יצחק אייזיק שר כתב: "וזה טעות לחשוב שעיקר הקדושה היא במחשבה, כמפורש בראב"ד בשער הקדושה וברמב"ן באיגרת הקודש".
↑  רש"י בתלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף י"ח, עמוד ב', וכפי מאמר חז"ל בתלמוד: "ישראל קדושים הם ואין משמשין מטותיהן ביום" (נידה יז)
↑  שער האותיות, ערך קדושה.
↑  משה חיים לוצאטו, מסילת ישרים, פרק י"ח.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ב, עמוד א'. משים שלום בבית - רש"י פירש "איבר תשמיש", ורב ניסים גאון פירש "זו תאווה שהיא מעלה שלום בין איש לאשתו".
↑  ראו: תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ג, עמוד א', ובתוספות שם.
↑  כשיבוא האיש הסכל לאסור הביאה יותר ממה שנאסר מן הבעילות יהיה עושה מעשים רעים והוא לא ידע, ויגיע אל הקצה האחר ויצא מן המיצוע לגמרי", רמב"ם פרק ה' משמונה פרקים.
1 2 3 4  קונטרס מרבי אייזיק שר, ואיגרות קודש מהחזון איש ומהסטייפלר. דברי הסטייפלר מובאים בספר ארחות רבנו, חלק ה, עמ' כט.
↑  רבי יעקב קנייבסקי, איגרת חיובי הבעל לאשתו, מצוות עונה, אות ב
↑  ראו למשל: הרב שמואל אריאל, בחוברת "עת דודים" (מאת הרב אלישיב קנוהל), עמ' 44. איש אשה ומשפחה, עמ' 83, ועוד. רן דוד כלילי, הדריכני באמתך, עמ' 411. לעומת זאת, הרב שלמה אבינר, לדוגמה, נוקט כמו הגישה החרדית, בספרו "אחותי כלה".
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תלמוד תורה, פרק א', הלכה ה', על פי התלמוד: ”ללמוד תורה ולישא אשה, ילמוד תורה ואחר כך ישא אשה. ואם אי אפשר לו בלא אשה, ישא אשה ואחר כך ילמוד תורה.” ברייתא בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ג, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ג, עמוד  ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ד', הלכה י"ט
↑  יצא לאור בתרגום עברי על ידי זיסמן מונטנר, כתבים רפואיים, כרך ד, עמ' 47 ואילך
↑  סידור היעב"ץ, מיטת כסף פרק ז חוליא א "מי שגברה עליו השחורה או שיגעון, יועיל לו המשגל"
↑  כפי שמוזכר בכתובה: "ומזוניכי (שאר) וכסותיכי (כסות) וסיפוקיכי (ועונה)... כאורח כל ארעא (כדרך כל הארץ)".
↑  בעל הקהילות יעקב באגרות קודש איגרת א': "ופשוט דלעניין הרוצה לפטור עצמו בפעם אחת בשבוע ולא ב' פעמים בשבוע קרוב דהוי (קרוב לוודאי שזה) ספק דאורייתא ממש, ומלבד זה איכא (ישנו) חיוב מיוחד בזמן שמכיר שהאשה משתוקקת לזה ואפילו ברמז קל כמבואר בשולחן ערוך", על פי ביאור הלכה סימן ר"מ, ועל פי מה שהנהיגו המעיל צדקה והחתם סופר.
↑  משה פיינשטיין, אגרות משה חלק ה', אבן העזר סימן כ"ח
↑  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק ה', ובבעל הטורים שם. האליה רבה (באורח חיים סימן ר"מ), מביא את דברי בעל הטורים להלכה. שו"ת בצל החכמה (חלק ד' סימן ע"ב), מציין עוד מפרשים (ראשונים ואחרונים) שהסבירו שמשמעות "ושמח את אשתו" היא מצוות עונה.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ט"ו, הלכה ד'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ט"ו, הלכה ט"ז.
↑  רשב"א על מסכת נדרים דף טו
1 2  שו"ת מהרי"ט חלק א סימן ה, וכן בשו"ת ישכיל עבדי חלק ה' אבן העזר סימן סט, ובחלק ו' אבן העזר סימן כה.
↑  אליקים ג' אלינסון בספרו "איש ואשתו" כרך 3 עמודים 67, 141, 182, על פי התלמוד
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ב', עמוד ב'. וכן בדף ה ע"ב: "כי ייקח איש אישה" – דרשו חכמים "כי ייקח" ולא "כי תיקח".
1 2  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ק', עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף י"ז, עמוד א', ואין הכוונה לחרקים כגון זבובים ויתושים.
↑  דיוק במשמעות דברי המשנה ברורה, סימן ר"מ, סעיף קטן ל"ט
↑  כמו שכתב הריקאנטי דברים כד: אמרו רז"ל אסור לאדם לשמש מטתו לפני הנר. ואף כי לפי הפשט הטעם הוא שלא תתגנה עליו. עוד יש בו סוד כעניין ונטיל ברכאן בחשאי, כי אין הברכה מצויה אלא בסתר, כעניין שאמרו רז"ל במסכת תעניות [ח ע"ב] אין הברכה מצויה אלא בדבר הסמוי מן העין, שנאמר [להלן כח, ח] יצו יי' אתך את הברכה באסמיך. וידעת כי הראיה מכח מדת הדין. סימן לדבר ויהיו שניהם ערומים ולא יתבוששו, והנחש היה ערום [בראשית ג, א - ב], ואילו היו מתבוששים לא אירע להם כך.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ"ו, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ה, עמוד א'.
↑  דרכי טהרה עמ' רז ואילך.
↑  קדושת משה סימן יד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד ב'
↑  בנין הבית, עמ' 42.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות תעניות, פרק ג', הלכה ח'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"מ, סעיף י"ב, וכן בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקע"ד, סעיף ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"א, עמוד ב'.
↑  לשון המאירי בתענית יא: "שלא יהא הקב"ה עוסק בחורבנו של עולם והוא בונה". על פי שו"ת ציץ אליעזר חלק יג סימן כא
↑  שער הציון סימן רמ סעיף קטן ח
↑  סימן רמ סעיף קטן פה בשם עו"ת. וכן כתב בשו"ת בית דוד סימן צה
↑  הרב חיים אלעזר שפירא, שו"ת דרכי חיים ושלום (מונקטש) סימן תרנו
↑  שו"ת עלי מרורות מאת הרב משה אהרונסון עמוד 232
↑  ציץ אליעזר כרך יג סימן כא
↑  אסיא פא-פב עמוד 50 (2008)
↑  בית יוסף, סימן תקעד
↑  שערי תשובה שם בשם בטורי הזהב
↑  שו"ת משפטים ישרים (בירדוגו) סימן פ. ומתוך ההיתר של ליל טבילה הוציא שההיתר הוא פעם בחודש בלבד
↑  אשל אברהם (בוטשאטש) סימן רמ סעיף יב. מובא בפסקי תשובות סימן תקעד סעיף ד
↑  משנה, מסכת נידה, פרק ה', משנה ד'
↑  משנה, מסכת נידה, פרק ה', משנה ה'
↑  משנה, מסכת נידה, פרק י', משנה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ל"ג, עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ג', הלכות י"א–ט"ו; וכן שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ל"ז, סעיף א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"א, עמוד א'
↑  אברהם גרוסמן, "נישואי בוסר בחברה היהודית בימי-הביניים עד המאה השלוש-עשרה", פעמים 45 (תשנ"א) עמ' 108-125
↑  כך בדברי המשנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ג'
↑  תוספות קידושין מ"א א' ד"ה "אסור"; סמ"ק הגהות רבנו פרץ מצווה קפג' הגה ח'
↑  ”והא קא חזינן דרוב קטנות חולות מן הביאה ראשונה” (פסקי הרא"ש, בבא קמא פרק ו' סימן ט'), ”וחנוך נשא ארוסתו בעודה קטנה ... ולילה הראשונה של נישואין מצאו בשמלה כמה טיפי דמים כסבורים שדם בתולים הם” (שו"ת מהר"ם מרוטנבורג, חלק ד' (דפוס פראג) סימן תתסח), וראו גם: מירב שניצר, "כפיית יחסי מין על נשים בתוך קהילות אשכנז (גרמניה וצפון צרפת) במאות 12–13: דיון במקורות ההלכתיים ופרשניים של התקופה", עבודת דוקטורט בבי"ס ליהדות, אוניברסיטת תל אביב.
1 2  זרח ורהפטיג, "תקנות הרבנות הראשית, מתוך "הרבנות הראשית לישראל, שבעים שנה לייסודה", הוצאת "היכל שלמה" (תשס"ב), עמ' 85–131, פרק ו: תקנות תש"י, סעיף 2: נשואי בוסר.
↑  זוהי המסקנה המקובלת מהברייתא העוסקת ב-"שלוש נשים משמשות במוך" בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ל"ט, עמוד א' ומסיכום שיטות הראשונים לגביה.
↑  הרב שלמה אבינר, ‏תכנון המשפחה ומניעת הריון, באתר "דעת".
↑  ראו תשובה של הרב מרדכי הלפרין באתר מכון שלזינגר.
↑  יואל קטן, חנה קטן, אלחנן בראון, אמצעי מניעה - מבט הלכתי-רפואי, אסיא נג-נד, תשנ"ד, עמ' 114–123, באתר מכון שלזינגר
↑  ספר ויקרא, פרק ט"ז, פסוק כ"ט
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"מ, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ב, עמוד א' ועיינו בפירוש רש"י שם.
↑  כך לפי הפירוש הפשוט בתלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד ב'. אולם קיימים פירושים נוספים למאמרה של אמא שלום.
↑  חכמת אדם קכח יט, ואגרות משה אבן העזר ג כח.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ט"ז, עמוד א' לפי המשנה שם המצווה אינה דווקא בליל הכלולות, ולפי הגמרא בעמוד ב' היא קיימת גם כשהכלה הייתה נשואה בעבר.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ד', עמוד א' ובשיטה מקובצת ג עמוד ב לדעת רש"י
↑  ים של שלמה בבא קמא פרק ז סימן מג תקנה ה, והובאו דבריו בפוסקים. הפלא יועץ בערך זווג כתב, שהמעלה שלא להיות עייף מדאי עדיפה ממעלת חצות הלילה.
↑  אורחות רבינו, חלק א, עמ' צט.
↑  בלשונו: "ממשיך לוולד נפש מסיטרא דמסאבא". ראשית חכמה, שער הקדושה, פרק טז אות נג.
↑  משנה, מסכת יומא, פרק ח', משנה א'
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קפ"ד, סעיף י'. אך הרמ"א כתב "ומכל מקום המחמיר שלא לפקדה רק בדברי רצוי, תבוא עליו ברכה."
↑  ספר הזוהר, חלק א', דף נ', עמוד א'
↑  ספר פסקי תשובות, סימן ר"מ סעיף ו'.
↑  ארחות רבנו, חלק א עמ' צח, בשם רבי חיים קניבסקי.
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ע"ב, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ח, עמוד א'; שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ע"ו, סעיף י"ג ונושאי הכלים
↑  ואין צריכים לכסות את הראש ואת הרגלים. על פי כף החיים, אורח חיים סימן מ' סעיף קטן ט"ו, ומשנה ברורה ר"מ סעיף קטן ל"ו. בשעת הביאה - קדושת משה, סימן ט"ו.
↑  בראשית רבה, פרשה פ"ה, פסקה ה', על פי פירוש הרא"ש במסכת נדרים, דף כ', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ה'; שולחן ערוך, אבן העזר, סימן כ"ה, סעיף ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ה', הלכה ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"ט, עמוד ב'.
↑  "אמרו חכמים אין הלכה כיוחנן בן דהבאי אלא כל מה שאדם רוצה לעשות באשתו עושה" (תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד ב') "...והמקדש בביאה מסתמא דעתו על גמר ביאה וכשיגמור ביאתו תהיה מקודשת ובין שבא עליה כדרכה בין שבא עליה שלא כדרכה הרי זו מקודשת." (משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות אישות, פרק ג', הלכה ה') ועיינו גם בספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ג', הלכה ט"ו, ובארבעה טורים, אבן העזר, סימן כ' בהתחלה.
↑  ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק ב'; בראשית רבה, פרשה פ', וכן ברש"י שם: וישכב אותה - כדרכה, ויענה - שלא כדרכה. וראו שם פירושים נוספים על הפסוק.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ל"ד, עמוד ב'
↑  "ההיא דאתאי לקמיה דרבי, אמרה לו: רבי, ערכתי לו שולחן והפכו! אמר לה: בתי, תורה התירתך, ואני מה אעשה ליך?" תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד ב'.
↑  "ואמר ר"י דהתם (=ששם) מיירי (=עוסק) בלא הוצאת זרע דשרי (=שמותר) דכיון דליכא (=שאין) השחתת זרע לא הוי כמעשה ער ואונן. עוד אמר ר"י דלא חשוב כמעשה ער ואונן אלא כשמתכוין להשחית זרע ורגיל לעשות כן תמיד, אבל באקראי בעלמא ומתאוה לבא על אשתו שלא כדרכה שרי (=מותר)". (תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ל"ד, עמוד ב', פירוש בעלי התוספות).
↑  רש"י, מסכת סוטה, דף כ"ו, עמוד ב', ומסכת יבמות, דף נ"ה, עמוד ב' כתב: "דרך איברים - מיעוך דדים ודש מבחוץ בשאר איברים".
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ד', הלכה י"ט, טור ושולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"מ, סעיף ט"ו. ומקורם בתלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ע', עמוד א', שם מפורט כי המשמש מיטתו בעמידה אוחזתו עווית, ובישיבה - מחלה אחרת שתרופתה "מוריקא".
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"ז, עמוד ב'.
↑  דרך פיקודיך מ"ע א חלק הדיבור סקט"ו - ט"ז.
↑  כך כתב הרב אליהו די וידאש בספרו ראשית חכמה: "מכלל קדושת הזיווג שיהא פנים כנגד פנים" - שער הקדושה פרק ט"ז. ספר הזוהר, חלק ב', דף רנ"ט, עמוד א'.
↑  רבינו ירוחם נתיב כג סוף ח"א, ספר חסידים סימן תקט ובפירוש החיד"א בספרו ברכי יוסף, סימן ר"מ סעיף קטן ז. אך הרב שלום שבדרון כתב שמסתימת שאר פוסקים לא נראה כן.
↑  מסכת כלה רבתי סוף פ"א. בספר משכן ישראל עמ' נ כתב, שזה רק בשעת ההזרעה.
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ח, פסוק ט'.
↑  ספר "משכן ישראל" עמוד סט
↑  ספר "בנין הבית" מאת הרב שוחטוביץ, עמ' 70. ספר "משכן ישראל" מאת הרב רפאל מנחם שלנגר עמוד סט, בשם הרב יוסף שלום אלישיב.
↑  ועיין בהקדמתו שהסביר שהשמיט כל דעה שאין לחוש לה.
↑  כך עולה ממשנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק כ"א, הלכה ט' ומהגהת הרמ"א על השולחן ערוך, אבן העזר, סימן כ"ה, סעיף ב'.
↑  האליה רבה (באורח חיים סימן ר"מ) כתב זאת בעקבות קושיה שמקשה בספר חרדים (מצוות התשובה, ב) על המפרשים ש"הפיכת שולחן" היא ביאה שלא כדרכה, והרי בביאה שלא כדרכה היא אינה ראויה להתעבר.
↑  ארבעה טורים, אורח חיים, סימן ר"מ, ועיין ב"ח באבן העזר סימן כ"ה שכן היא דעתו למעשה.
↑  הראב"ד בשער הקדושה. וכן משמע קצת מדברי בעל ספר האגודה בנדרים כ, וכן יש לדייק במרדכי בהלכות נידה רמז תשלב, וכן הוא בספר אהל מועד שער איסור והיתר דרך י' נתיב ט' (דף ל"ב עמוד ב').
↑  לפי דעה זו ההלכה נפסקת כרבי יוחנן בן דהבאי בתלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף כ', עמוד א', שאומר שהעונש על כך הם ילדים אלמים.
↑  שברמב"ם כתוב "ומנשק בכל אבר שירצה" ולא מזכיר את האיסור לנשק את אבר המין של האשה וכן כתב בבית יוסף אבן העזר סימן כה (בסוף הסימן) ד"ה "ומ"ש דהא דאמר ר' יוחנן". ובלחם משנה על המשנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ה', הלכה ד'. וכן כתב הרמב"ם בפירוש המשנה במסכת סנהדרין, פרק ז', משנה ד', שאין הלכה כר' יוחנן בן דהבאי. לגבי בל תשקצו, כתב הרב נהוראי שמעונוב בספרו "במותר לו", שעל כגון זה נאמר "נפש היפה תאכלם" (תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ד, עמוד ב'), כלומר, שמי שאינו נגעל מזה אין עליו איסור בל תשקצו.
↑  כל בו הלכות אישות, עמ' קל"ח, ספר האשכול חלק ראשון עמ' 96, וכן כתב הסמ"ק מצווה רפ"ה שהסתכלות ונישוק מותרים מעיקר הדין והעתיקו גם הארחות חיים. וכן נראה בשיטה מקובצת נדרים כ (בדיבור המתחיל "אחרי לבבכם") בשם הרי"ץ. וכן נראה מהרי"ף והרמב"ן והרא"ש שלא הביאו את דברי רבי יוחנן בן דהבאי (שו"ת באר משה, חלק ג סימן קנב).
↑  באבן העזר, סימן כ"ה, לפי פרשנות הגר"א שם. אבל הבאר היטב במקום חולק על הפרשנות בדברי הרמ"א. וכן בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"מ כתוב שאסור לנשק מפני כמה טעמים, והרמ"א אינו חולק על כך.
↑  "שיעורים למורי הוראה" עמ' 45.
↑  שו"ת רב פעלים, חלק ב' יורה דעה, סימן ל"ד. בית יוסף, קצ"ז ב'.
↑  בית חדש, סימן ר"פ. מדבר אפילו על עונת ליל שבת.
↑  שושנת העמקים, עמ' לח.
↑  "ולא יאנוס אותה והיא אינה רוצה, אלא ברצון שניהם ובשמחתם. יספר וישחק מעט עמה כדי שתתיישב נפשה", משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ה', הלכה ד'.
↑  בזוהר: "צריך שישמח את אשתו באותה שעה". ברוקח (הלכות תשובה ס"ד): ישמחנה, יחבקנה וינשקנה... יראה לה חיבה ואהבה וישעשע אותה במשמושים ובכל מיני חיבוק, למלאות תאוותו ותאוותה שלא יהרהר באחרת כי אם עליה, כי היא אשת חיקו.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ב, עמוד א'.
↑  רקאנטי דברים כד א: "צריך להתנהג עמה בצנעה ולא בקלות ראש", בסוף איגרת הקודש המיוחסת לרמב"ן.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"מ, סעיף ח'. לפי הגאון מווילנה בכל מקום שכתוב אימה ויראה הכוונה; אימה - יראת הרוממות מגודל רוממות המצווה, יראה - היא יראה מכישלון שמא לא יקיימן כנדרש ויחטא בהן ("שהכל ברא לכבודו", עמ' לז).
↑  אגרות משה, אבן העזר, חלק ד סימן ס"ו
↑  ספר יסוד ושורש העבודה, שער השמיני.
↑  יעקב עמדין, סידור יעקב עמדן, מיטות כסף, עמ' קנט.
↑  ברוקח (בראשית עמוד צא): "והאדם ידע את חוה אשתו, 'את' לרבות אהבות חיבוקין ונישוקין, שדרך לעשות לפני תשמיש". באגרות משה (אבן העזר ח"ד סו): "ענייני קורבה דחיבוק ונישוק הוא גם כן מחיובי עונה ומצווה דלשמח את אשתו".
↑  בלשונו של היעב"ץ: "כדי לעשות שני מיני זיווגין עליון ותחתון". יעב"ץ, פירושו על הסידור: עמודי שמים, חדר המיטות, פרק ז חוליה ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"מ, עמוד ב' וברש"י שם. חתניו של רב חסדא לא היו אנשים פשוטים, אלא היו גדולי הדור; רבא, רמי בר חמא, ומר עוקבא בר חמא.
↑  ספר הזוהר, חלק ג', דף ע"ח, עמוד א'
↑  אגרות משה, אבן העזר חלק ג' סימן כ"ח.
↑  שמחת כהן, תשובה פ"ב.
↑  בן איש חי שנה ב' פרשת וירא כ"ג; דרך פיקודיך, מצווה א' ח'; עטרת צבי, פרשת יתרו; באר היטב סימן ר"מ סימן קטן ד' בשם האר"י.
↑  רמ"פ שער המצוות, בראשית א"ר סק"ב.
↑  ראש השנה - באר היטב; אורח חיים ר"מ סק"ד בשם שיירי כנסת הגדולה. שמחת תורה - מגן אברהם אורח חיים ר"מ סימן קטן ק"ג. הושענא רבה - באר היטב אורח חיים, תרס"ד סק"ד בשם השל"ה.
↑  מקורות: עשרה בטבת י"ז בתמוז וצום גדליה - מגן אברהם או"ח תק"נ ובמשנה ברורה שם סק"ו. י' באב - משנה ברורה, סימן תקנ"ח.
↑  באר היטב על אורח חיים רמ סעיף קטן ג.
↑  רמ"א אורח חיים, סימן תרל"ט, סעיף ב', ובמשנה ברורה סעיף קטן יא
↑  What does Judaism say about pre-marital sex? | Jewish Values Online, www.jewishvaluesonline.org מובא בתשובה השלישית בסוף דבריה של הרבנית הקונסרבטיבית Elianna Yolkut. ראו גם 'Affirmation Through Appropriate Jewish Ritual', www.beliefnet.com (באנגלית)
↑  הלכה שפויה עמוד 208
↑  הלכה שפויה עמוד 319
↑  יהוידע עמיר בספרו קול דממה דקה – מחשבות אמונה וביקורת עמוד 239
↑  חלק מתקנות אלו מפורשות בסימן ר"מ בשולחן ערוך כאחת מהדעות ההלכתיות.
1 2  אמנון לוי, החרדים, עמ' 127-126.
↑  לדוגמה (תשובות שניתנו באתר מורשת): בינו לבינה, אישות, חומרות ביחסי אישות, צניעות ביחסי האישות, אישות מותר אסור וראוי, חיי אישות. הרב יובל שרלו, הוציא ספר (רשו"ת היחיד) המבוסס על תשובות שניתנו באינטרנט. ראו גם; יעל גוטסמן - קיוון חדש לשאלות והתשובות ההלכתיות.
↑  ראו לדוגמה בית הוראה לענייני אישות וטהרת המשפחה, באתר ישיבה.
↑    יהודה יפרח, ‏להשתחרר מהאשמה: המכון שמציע אלטרנטיבה לחינוך מיני לנוער הדתי, בעיתון מקור ראשון, 29 ביולי 2018.
↑  במאמרו האם יש לנשים יצר? אנתרופולוגיה, אתיקה ומגדר בספרות חז"ל. בתוך: סמכות רוחנית, מאבקים על כוח תרבותי במסורת היהודית. (עורכים: חיים קרייסל, בועז הוס, אורי ארליך) אוניברסיטת בן-גוריון: באר שבע. עמ' 21-34.
↑  כמו: 'דם חימוד' שמקורו בהשתוקקות האישה לבעלה ואין ההלכה לגביו כדם נידה (תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף כ', עמוד ב'). 'ואל אישך תשוקתך' – 'מלמד שהאישה משתוקקת על בעלה בשעה שהוא יוצא לדרך' (תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ב, עמוד ב').
↑  במאמרו 'זכר ונקבה בראוה?' מגדר ויהדות חז"ל. בתוך: רצף ותמורה: יהודים ויהדות בארץ ישראל הביזנטית-נוצרית, ירושלים עמ' 500.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל', עמוד ב'
↑  למשל: 'יצר תינוק ואישה תהא שמאל דוחה וימין מקרבת' (תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ז, עמוד א'), 'ברצותה' דרכי איש גם אויבי וישלים איתו'. 'אויביו' על פי הדרשות שלאחריו: 'זו אשתו', 'זה הנחש', 'זה יצר הרע' (בראשית רבה, פרשה נ"ד, פסקה א')
1 2 3 4  בספרו הבשר שברוח – שיח המיניות בתלמוד
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ק', עמוד ב'.
↑  Ribner, D. S. & Rosenbaum, T.Y. (2005) Evaluation and treatment of unconsummated marriage among orthodox Jewish couples. Journal of sex & marital therapy, 31 pg. 341-353..
↑  מיכל פרינס, בעבודת הדוקטורט התמודדות נשים דתיות-לאומיות עם מיניות וגוף לאחר החתונה (אוניברסיטת בר-אילן, 2011) עמודים 24–25. ראו גם עמודים 99-102
1 2  Labinsky, E., Schmeidler, J., Yehuda, R., Friedman, M. & Rosenbaum, T. Y.
 (2009) Observant Married Jewish Women and Sexual Life: An Empirical Study. Conversations, 5.
↑  פיוטרקובסקי, מ. (2010) אמנות בניית המשפחה: על בניית משפחה, חינוך למיניות ותכנון המשפחה. דעות (48) עמ' 23–26. הוצאת נאמני תורה ועבודה ומרכז יעקב הרצוג.
↑  הטב-בלום, ק. (2009) השתיקה אינה יפה להם, קשיים בתפקוד המיני בקרב בני זוג נשואים. כהן, ט' (עורכת). להיות אישה יהודיה. ירושלים: קולך.
↑  ציטוט שמובא בספר מיתוס היופי מאת נעמי וולף, בעמוד 124
↑  דוגמה להתמודדות נער עם נטייתו למעשים אלו ניתן לראות כאן: שז"ל התחזקות ביראת שמים.
↑  Ellis and Symons, "Sex Differences in Sexual Fantasy: An Evolutionary Psychological Approach", The Journal of Sex Research, Vol. 27, No. 4 (Nov., 1990) (pp. 527-555)
↑  ”ללמוד תורה ולישא אשה, ילמוד תורה ואחר כך ישא אשה. ואם אי אפשר לו בלא אשה, ישא אשה ואחר כך ילמוד תורה.” ברייתא בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  מיכל פרינס, בעבודת הדוקטורט התמודדות נשים דתיות-לאומיות עם מיניות וגוף לאחר החתונה (אוניברסיטת בר-אילן, 2011) עמוד 26
↑  הספר עצמו לא מתייחס לנושא אלא החוברת המצורפת עת דודים- הדרכה לחיי אישות מנקודת מבט תורנית.
↑  קרן בר לב, ‏התעוררות, באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2013
| --- | --- |
ערך מומלץ: