stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה
הערות שוליים

↑  כ-1,000 מהחללים הובאו לבית הקברות לאחר סיום המלחמה מבתי קברות זמניים שהוקמו בקרבת שדות הקרב
↑  חי יעקב דוידוב. באתר "יזכור"
↑  זיגפריד פרנק, באתר "יזכור"
↑  מאיר (מקס) שילר גנס,, באתר "יזכור"
↑   חיילים בריטים מנקים את בית הקברות בבצרה, 2015, סרטון  באתר יוטיוב
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
זיגי בן חיים

| --- | --- |

זיגי בן חיים, 1980
 לידה:  1945 (בן 80 בערך) בגדד, עיראק
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  מכון אבני
צעד מפואר, נמצא מאחורי תיאטרון הקאמרי בתל אביב.
אמנון "זיגי" בן חיים (נולד ב-1945) הוא צייר ופסל ישראלי.
ביוגרפיה

בן חיים נולד בעיראק. בגיל 5 ברח עם משפחתו באישון לילה שהתחפשה לעולי רגל שיעים. הוא הגיע לישראל ב-1951 לאחר מסע קשה של כשנה דרך איראן. המשפחה התגוררה ברמת גן. בצבא שרת בסיירת שקד. בשנים 1966–1970 למד אמנות במכון אבני בתל אביב, ב-1971 למד במכללת קליפורניה לאמנות ואומנות ובשנים 1972–1974 למד תואר שני באוניברסיטת סן פרנסיסקו, קליפורניה.
ב-1984, הציג בתערוכת יחיד במוזיאון ישראל בירושלים. ב-1987 הציג בתערוכת יחיד במוזיאון היהודי של ניו יורק.
בשנת 2005 הוא הוזמן על ידי נאס"א ליצור יצירה עבור מעבורת החלל קולומביה. בשנת 2013 הוזמן שוב על ידי נאס"א ליצור עבודה עבור גשושית שיצאה לחקור את מאדים.
זיגי בן חיים הציג את עבודותיו במספר רב של תערוכות יחיד וקבוצתיות ברחבי העולם, בין השאר במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון גוגנהיים בניו יורק ועוד. יצירותיו נמצאות באוספים של מוזיאונים חשובים ברחבי העולם.
בן חיים חי ויוצר בניו יורק.
פסלים במרחב הציבורי

ג'נטלמן - סוהו, ניו יורק, ארצות הברית
פסל גדול - על-פי הזמנת עיריית ניו-יורק. הוצב למשך שנה שלמה בכיכר האמרשלד – לא הרחק מהכניסה לבניין האו"ם
צעד מפואר - מאחורי התיאטרון הקאמרי, תל אביב 2003
שלושת המופלאים - רשת ברזל, צבע אפוקסי, צינור ברזל, גן הפסלים, בית החולים תל השומר 2006
הערה בדשא - רחוב אברהם שלונסקי 6, תל אביב-יפו, ישראל
המלך מחפש חבר - גן סיפור בחולון. (גן חסידי אומות העולם בשכונת נווה רמז)
פרסים

זכה שלוש פעמים במענק קרן פולק קארסנר
מענק קרן אמילי הארווי
מלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל
תערוכות יחיד

חלק קטן מהתערוכות יחיד שבהן הציג
1984 - מוזיאון ישראל בירושלים
1987 - המוזיאון היהודי של ניו יורק
1989 - מוזיאון האמנות של אוניברסיטת קורנל
1999 - מוזיאון לאמנות של לאס-וגאס
2000 - מוזיאון חיפה
2005 - מעונו הפרטי של שגריר גרמניה בוושינגטון
הערות שוליים

↑  איתן עמית, נאס"א בחרה באמן ישראלי להנצחת הקולומביה, באתר ynet, 27 ביולי 2005
↑  קרי רובינשטיין, זיגי וג’נטלמן, באתר ynet, 31 באוגוסט 2018
משפט וממשל

משפט וממשל הוא אחד משלושה כתבי-עת משפטיים היוצאים לאור מטעם הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה ואחד מכתבי-העת המשפטיים המובילים בישראל. כתב העת "משפט וממשל" יוצא לאור פעמיים בשנה, ועוסק בסוגיות הקשורות במשפט ציבורי ובנושאי מדיניות ציבורית. המערכת שלו מורכבת מעורך מסגל הפקולטה, ומחברי מערכת שנבחרים מקרב הסטודנטים המצטיינים.
כתב העת יצא לאור לראשונה ב-1992, זמן קצר לאחר הקמת הפקולטה, ומייסדו הוא דקאן הפקולטה פרופ' יצחק זמיר. זמיר ערך את שלושת הגליונות הראשונים, ובהמשך שימשו כעורכים אריאל בנדור, שהיה סגן העורך בשלושת הגיליונות הראשונים, שולמית אלמוג, שהייתה סגנית עורך בשלושת הגיליונות הקודמים, עלי זלצברגר, נויה רימלט, סנדי קדר, גיא דוידוב, עילי אהרנסון וקארין כרמית יפת. כיום עורך את כתב העת ד"ר אילן סבן.
בכתב העת פורסמו מאמרים של הוגים ואקדמאים בולטים בישראל, הן מתחום המשפטים והן מתחומים המשיקים לו, כגון אהרן ברק, טובה שטרסברג-כהן, עלי זלצברגר, דורון מנשה, שניאור זלמן פלר, גבריאלה שלו, אריאל בנדור, זאב סגל, יוסף אדרעי, דפנה ברק-ארז, רות גביזון, נויה רימלט, מרדכי קרמניצר, דוד אנוך, גיא דוידוב, מנחם מאוטנר, נטע זיו, מיכאיל קרייני והלל סומר.
המאמר הראשון בכתב העת נכתב על ידי נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, ובו פרש את משנתו לגבי המהפכה החוקתית.
הערות שוליים

↑  אהרן ברק, המהפכה החוקתית: זכויות יסוד מוגנות, משפט וממשל, חיפה, 1992, עמ' 35-9
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בואי הרוח

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  חיים סבתו
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית
 סוגה:  פרוזה
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות אחרונות-ספרי חמד,  ספרי עליית הגג
 תאריך הוצאה:  2007
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002586287
בואי הרוח הוא ספר פרוזה שכתב הרב חיים סבתו, ראש ישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים. המתאר בעיקר את חייו של עולה חדש מהונגריה בשם משה פרקש, ואת חיי העולים החדשים בשכונת קריית יובל בירושלים (שיכון-עולים בית מזמיל). הסיפור מבוסס על חוויותיו האישיות של הסופר כנער משיכון בית מזמיל, וכולל פרטים אוטוביוגרפיים רבים.
המספר בספר הוא עולה חדש, בן להורים יוצאי מצרים, החי במעברת בית מזמיל, בה גרים זה לצד זה עולים חדשים יוצאי גלויות מצרים, מרוקו והונגריה. המספר מתאר את ההווי בשכונה הירושלמית בשלהי העשור הראשון למדינת ישראל. נושא מרכזי בסיפור הוא סיפורם של ניצולי השואה, והדרך בה הנער נחשף לגורלם. הסביבה מתנכרת לניצולים: נערים זורקים אבנים על החריגים שבהם, והמבוגרים אדישים להתנהגותו של הצבר, שנתפס כיצירת המופת של דור התקומה, וגדל ללא יראת כבוד לזקנים. סבתו לא חושך שבטו מתושבי הארץ על יחסם לעולים החדשים, אך הוא מתמקד בסיפורם הנורא שנפרש לעיניו דרך ידיד מרכזי אחד, אדם מבוגר בשם ישראל משה פרקש.
מקורו של הסיפור, מציאות ובדיון

עפרה לקס שוחחה עם הסופר וכך היא כותבת:
בואי הרוח הוא ספר 'אמיתי', ובדומה לתיאום כוונות מספר אירוע שהיה, בתוספת קישוטים ספרותיים. הספר נוגע לאנשים שחיים היום בקרבנו, ובהם בנו של משה פרקש, יוסי, שאף מוזכר בספר, וגם חינוכו היה פיקדון שהפקיד משה בידי הרב סבתו.
סבתו יצר קשר עם יוסי פרקש ועם שתי אחיותיו תוך כדי כתיבת הסיפור. "הוא קרא הכול לפני הפרסום, והתרגש מאוד", אומר הרב סבתו, ומוסיף: "הוא רצה שאגיד לו מה מתוך מה שכתבתי היה באמת, וכך גם אמי רצתה שאומר לה מה היה אמת עם אבא שלה ב'אמת מארץ תצמח'. לא אמרתי לה וגם לו לא אומר.
מקורו של הסיפור, מציאות ובדיון > שם הספר

בראיון שנתן סירב סבתו להסביר את שם הספר, ומבקרים ניסו כוחם בסברות שונות (ראו למשל מאמרה של דינה לוין להלן). השם מאזכר ביטוי מחזון העצמות היבשות של יחזקאל:
"ויאמר אליי, הינבא אל-הרוח; הינבא בן-אדם ואמרת אל-הרוח: כה אמר ה' אלוהים, מארבע רוחות בואי הרוח, ופחי בהרוגים האלה, ויחיו." (ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוקים ט'–י"ד).
לקריאה נוספת

זיוה קוסופסקי ודקלה כהן, "התמודדות עם שאלת הייסורים: עיון משווה ברומן "בואי הרוח" לרב חיים סבתו וברומן "ליצני החצר" לאביגדור דגן לאור הגותו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק", בתוך: מכלול: עיונים ביהדות, בחינוך ובמדע לא, תשע"ה, עמ' 113–134.
נחם אילן, "הכל צריך שיתברר מעצמו", דעות (נאמני תורה ועבודה) 39, תשס"ט, עמ' 23–27.
הערות שוליים

↑  התראות, באתר ערוץ 7, 27 בדצמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600148605171
מליכה מסתט'רף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביוני 1969 קזבלנקה, מרוקו 
 פטירה:  9 בספטמבר 2006 (בגיל 37) 
 מדינה:  מרוקו 
 שפות היצירה:  ערבית 
 
מַליכָּה מֻסְתָּטְ'רַף (בערבית: مليكة مستظرف; 20 ביוני 1969 – 9 בספטמבר 2006) הייתה סופרת ממוצא מרוקאי. היא ידועה בעיקר בזכות סגנון כתיבתה החושפני ועיסוקה בנושאים שעוררו מחלוקת בעולם הערבי. כמו כן, היא מוכרת בשל פעילותה בחזית זכויות הנשים במרוקו. מסתט'רף פרסמה שתי יצירות ספרותיות עיקריות טרם מותה בגיל 37, אחרי מאבק ממושך במחלת כליה כרונית (אי-ספיקת כליות).
ביוגרפיה

מליכה מסתט'רף נולדה ב־20 ביוני 1969 בעיר קזבלנקה במרוקו למשפחה מוסלמית מסורתית. מהלך חייה אופיין בעוני וקשיים רבים, הבולט שבהם הוא מחלת כליה כרונית בה לקתה בנעוריה, ממנה סבלה עד מותה. המאבק במחלה השפיע על הקריירה שלה כסופרת, הן בכתיבתה והן בשל המשאבים הכלכליים להם הזדקקה. מסתט'רף פנתה לגורמים רבים, ממוסדות תרבות ועד אישים חשובים בעולם הערבי ומחוצה לו, בבקשה לסייע לה בתרומה להשתלת כליה, אך היא נתקלה בסירובים ובקשיים בירוקרטיים. בשלב מסוים היא אף גרעה במכוון מכספי תרופות הנחוצות לה לטובת מימון הוצאת הרומן הראשון שלה, החלטה שתרמה להתדרדרות מצבה הבריאותי. חרף מאמציה, מסתט'רף מעולם לא קיבלה טיפול הולם למחלתה. עם זאת, מסופר כי היא שמרה על אמונה והמשיכה לכתוב בנחישות, מתוך רצון לדבוק בחיים למרות קשייה.
יצירותיה וסגנונה הספרותי

יצירתה הספרותית הראשונה של מסתט'רף, רומן בשם "פצעי הנפש והגוף" (בערבית: جراح الروح والجسد), פורסמה ב-1999. הייתה זו הוצאה עצמאית, כשעל הכריכה איור מאת המשורר המרוקאי מחמד טובי. היצירה מסופרת בגוף ראשון ונושאת אופי אוטוביוגרפי, ודנה בסוגיות של טראומה, התעללות ודיכוי חברתי. סצנת הפתיחה מתארת אונס קשה של נערה ואת תגובת אימה לכך, המודאגת מתגובת החברה למקרה יותר מאשר ממצבה של ביתה. ביצירה זו מותחת מסתט'רף ביקורת כלפי החברה והצביעות שבה, ומבקשת להשמיע את קולן של אוכלוסיות מדוכאות – ילדים, נשים, עניים ומוכי חולי.
יצירתה הספרותית השנייה, לקט סיפורים קצרים בשם "שלושים ושש" (בצרפתית: Trente-Six), פורסמה ב-2004. שם היצירה מאזכר מספר חדר המיועד למתמודדי נפש בבית חולים פסיכיאטרי. בדומה לרומן שכתבה, גם ביצירה זו בולטות בקשתה לייצג אוכלוסיות מדוכאות ורצונה לערער על סטיגמות חברתיות כלפיהן, דרך הכתיבה על כאבן וכאבה האישי. אחד מהסיפורים ביצירה הוא "מחלקה 31" שנכתב על חולים במחלת כליה כרונית ומאבקם, מתוך ניסיונה של מסתט'רף עצמה. סיפורים אחרים עוסקים בנשים, ילדים, מתמודדי נפש ואף להט"ב, דוגמת סיפור על נער שאינו מסוגל לקבל את גופו הזכרי וחווה ניכור מסובביו ובמיוחד מאביו, המכריח אותו כעונש לכתוב אלף פעמים "אני גבר". מסופר כי "שלושים ושש" הפך לסמל המייצג אנשים המצויים בחיפוש אחר זהות וקבלה.
סגנונה הספרותי של מסתט'רף מתואר כחושפני, נועז ובוטה, המשלב אלמנטים ריאליסטיים-גולמיים ופילוסופיים יחד. סיפוריה מציירים עולם קשה בו הדמויות לרוב חסרות אונים, מצולקות נפשית ומתקיימות בחברה נוקשה ומדכאת. בכתיבתה משתמשת מסתט'רף בשפה מדוברת כדי לקרקע את דמויותיה ולקרב את הקורא אליהן, מתוך רצונה לדון באמת ולחשוף צורות חיים מושתקות בחברה. שפה זו מבקשת לעורר זעזוע, לעמת את הקורא ולעורר אותו למחשבה. יחד עם זאת, היא משתמשת גם בערבית ספרותית כדי להעמיק במסריה ולהדגיש את הממד הפילוסופיה שביצירות.
רשימת יצירותיה

בערבית:
"جراح الروح والجسد" (ג'ראח אלרוח ואלג'סד, בתרגום מערבית: "פצעי הנפש והגוף", רומן), 1999.
"ترانت سيس" (תראנת סיס, בתרגום מצרפתית: "36", סיפורים קצרים), 2004.
באנגלית:
"Blood Feast" (בתרגום מאנגלית: "משתה דמים", אוסף סיפורים קצרים), 2022.
מותה ומורשתה

מסתט'רף נפטרה בגיל 37 לאחר מאבק ממושך במחלת כליה כרונית. יצירותיה לא קיבלו הכרה רבה במהלך חייה. אמנים וכתבים רבים הביעו ביקורת על היעדר ההכרה והתמיכה במסתט'רף בחייה, במיוחד בהקשר מחלתה. אחמד בוזפור, סופר מרוקאי נחשב הנודע בסיפוריו הקצרים, דחה את פרס מרוקו לספרות בתואנה שהוא מתבייש לקבל אותו בזמן שמסתט'רף איבדה את חייה בהדרגה, ואף אדם או מוסד לא עשו דבר כדי לסייע לה.
חרף חייה הקצרים, מסתט'רף נותרה במורשת הספרותית המרוקאית והערבית כמחברת אמיצה שהשמיעה את קולו של השונה, וכתביה השאירו חותם בסצנת הספרות המרוקאית. כתביה נחשבים לנועזים ושנויים במחלוקת, ובו בעת מעוררי מחשבה ודיון בנושאי פמיניזם, סובלנות וזכויות אדם. לאחר מותה מוסדות תרבותיים ופרסים שונים, ביניהם פרס לסיפורים קצרים בידי נשים, נקראו על שמה. בעולם המערבי, מסתט'רף תוארה כאקטיביסטית פמיניסטית וככותבת פמיניסטית בנוף הספרות המרוקאית המודרנית. ב-2022, תורגמו סיפוריה הקצרים בידי המתרגמת והעורכת האנגלית אליס גאת'רי (באנגלית: Alice Guthrie) ויצאו תחת השם "משתה דמים" ("Blood Feast") בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  وفاة الكاتبة المغربية مليكة مستظرف - ديوان العرب, diwanalarab.com
1 2  admin, ما علاقة الثلاثي: زفزاف والطوبي ومستظرف برواية رحيل الروح والجسد؟, قريش, ‏2021-10-10 (בערבית)
1 2 3  Blood Feast: Translating the Troubled Life and Troubling Work of Malika Moustadraf, The Common, ‏2022-02-08 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4  مع ملكية مستظرف في حوار مع منى توفيق, aflcine.ahlamontada.com (בערבית)
↑  المرأة بين القهر القومي و القهر الاجتماعي في الرواية المغربية .. بقلم : حليمة الإسماعيلي - عاشقة الصحراء::مجلة نسائية عربية شاملة تعنى بقضايا المرأة العربية والأدب والثقافة والفن..عرار العرب ولكل العرب .. معا من اجل ثقافة عربية موحدة وانفتاح على الثقافات المختلفة في الوطن العربي والعالم, w.sha3erjordan.net
1 2  كتاب ترانت سيس – مليكة مستظرف, قهوة 8 غرب | قهوتك بطعم الكتب (בערבית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 261823140  VIAF: 24145910123527021968   WorldCat (עם VIAF): 24145910123527021968
רבי יעקב בר זבדי

| --- | --- |

 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 השתייכות:  הדור הרביעי לאמוראים
 תחומי עיסוק:  הלכה, אגדה
 רבותיו:  רבי אבהו; רבי יצחק; רבי אסי
 תלמידיו:  רבי יהודה בר שלום
 בני דורו:  רבי ירמיה; רבי זירא, רבי יוסי בר זבידא; רבי יצחק בר טבליי
 צאצאים:  רבי זבדי; רבי יוסי
רבי יעקב בר זבדי היה אמורא ארצישראלי בדור הרביעי המוזכר פעמים רבות בתלמוד הירושלמי.
חייו

למד בישיבתו של רבי אבהו, ומסר עשרות שמועות מפיו בהלכה וכמה שמועות באגדה. כמו כן, מסר שמועות בשם רבי יצחק, בשם רבי חייא בר אבא ובשם "רבי יוסי", אשר הרב אהרן הימן טוען שזהו רבי אסי.
בתלמוד מוזכר שעסק בהוראת הלכה.
בין חבריו היו רבי ירמיה, רבי זירא, רבי יוסי ורבי יצחק בר טבליי (שהיה זקן ממנו).
כמה חכמים מסרו דברי אגדה משמו, בהם רבי יהודה בר שלום ורבי ברכיה.
שניים מבניו שלו מוזכרים בתלמוד: רבי זבדי היה אמורא בדור החמישי, תלמידו של רבי יונה, ורבי יוסי שמסר הלכה בשם רבי אבהו.
מתורתו

רבי יעקב בר זבדי סובר שעל שמן זית מברכים "בורא פרי העץ".
בשם רבי אבהו: ”חם ראה בעיניו והגיד בפיו, לפיכך אמר הקב"ה אם ילקה אחד מן העבדים בעינו או בשינו יצא לחירות” ()
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית,  פרק ד', הלכה ב'
1 2 3  תלמוד ירושלמי, מסכת נידה,  פרק ב', הלכה ז'
↑  ראו למשל: תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי,  פרק ג', הלכה ג'; תלמוד ירושלמי, מסכת מעשר שני,  פרק א', הלכה א'; תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק י"ב, הלכה ה';  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק ד', הלכה ד'; תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה,  פרק ב', הלכה ה'; לרשימה מלאה ראו אצל הימן.
↑  ראו למשל: מדרש תנחומא-בובר, פרשת נח אות כא פרשת אמור אות יא ועוד
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תרומות,  פרק ח', הלכה ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ט', הלכה ג'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ב', הלכה ו'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק ה', הלכה ד'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק א', הלכה א'
1 2  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ג', הלכה ה'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית,  פרק י', הלכה ד'
1 2  מדרש תנחומא-בובר, פרשת נח אות כא
↑  בראשית רבה, פרשה צ"א, פסקה ג'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק א', הלכה ה'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ו', הלכה א'
טרבור דניאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בספטמבר 1994 (בן 30) יוסטון, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  טרבור דניאל ניל
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  זמר-יוצר, מוזיקאי
 סוגה:  פופ • R&B
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  אלאמו • אינטרנט מאני • אינטרסקופ
 http://iamtrevordaniel.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טרבור דניאל ניל (באנגלית: Trevor Daniel Neill; נולד ב-28 בספטמבר 1994) הוא זמר-יוצר אמריקאי.
מיני-אלבום הבכורה שלו, Homesick, יצא לאור באוקטובר 2018 וכלל את הלהיט "Falling", שהגיע למצעדים ביותר מעשרים מדינות, לאחר שהפך לוויראלי בשנת 2019. אלבום האולפן הראשון שלו, Nicotine, כלל את השיר וגם את "Past Life", בו השתתפה הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז.
ביוגרפיה וקריירה

טרבור דניאל התגורר בבאטון רוז', לואיזיאנה. משפחתו עברה לפורט וורת', טקסס ובהמשך התיישבה ביוסטון, טקסס. דניאל סיפר מעט על ילדותו והודה שהמוזיקה הייתה לאחד מהדברים החשובים בחייו כילד, אך לא ציין את התמחותו בתחום. כנער, הוא החל להתעניין בראפ ובהיפ הופ. בתיכון, החל ליצור מוזיקה עם חבריו והמשיך לעסוק במוזיקה בשנת 2015.
הוא מנהל מערכת יחסים עם בת זוגו אליסה פלורס. בשנת 2021, הוציא עם ביבי רקסה וטיי דולה סיין את "My Dear Love" שנכלל באלבומה, Better Mistakes.
השפעות מוזיקליות

טרבור דניאל חשף כי ההשפעות המוקדמות ביותר שלו היו ראפ, רוק, האוס ופופ.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: Nicotine
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: Homesick
2019: Restless
הערות שוליים

↑  Trevor Daniel Shares Debut EP Homesick, Blessed with Production from Taz Taylor & Internet Money, Audible Treats, ‏2018-10-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Copied to clipboardClick to copy, Chartbreaker: Trevor Daniel Thinks TikTok-Fueled 'Falling' Won't Be 'The Biggest Song of My Career', Billboard (באנגלית)
↑  Trevor Daniel & Selena Gomez - Past Life, Discogs (באנגלית)
1 2  Trevor Daniel Talks "Senses" Album, Writing Sad Songs and Wins Artist of Year, New Houston Music Outlet, ‏2017-04-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  https://twitter.com/elyssarflores, Twitter
↑  https://twitter.com/iamtrevordaniel, Twitter
↑  My Dear Love (feat. Ty Dolla $ign & Trevor Daniel), נבדק ב-2021-05-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb179153676 (data)  ISNI: 0000 0004 8289 9899  LCCN: no2020138151  MusicBrainz: 6eb5cc6b-8553-4049-abf5-1ace1b6d9e59  VIAF: 46160665051903361164   WorldCat (עם VIAF): 46160665051903361164
סיירוס קרפנטר

סיירוס קליי קרפנטר (באנגלית: Cyrus Clay Carpenter;‏ 24 בנובמבר 1829 –  29 במאי 1898) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה השמיני בשנים 1872–1876 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם איווה בשנים 1879–1883.
ראשית חייו

סיירוס קרפנטר נולד בהרפורד, פנסילבניה. הוא למד בבתי ספר מקומיים וסיים את לימודיו באקדמיית הרפורד ב-1853. הוריו היו אסהל קרפנטר ואמנדה מ. תאייר, והוא היה צאצא של ויליאם קרפנטר, שהיגר לאמריקה באמצע שנות ה-30 של המאה ה-17 מאנגליה לרוהובות, מסצ'וסטס.
ב-1854 עבר קרפנטר לפורט דודג', איווה, ועסק שם בהוראה. לאחר מכן הוא עסק במדידת קרקעות, וב-1856 הוא עבד כמודד של מחוז ובסטר. הוא למד משפטים, אך מעולם לא עסק במקצוע. במרץ 1857 הצטרף קרפנטר למשלחת ההצלה שנשלחה לספיריט לייק לסייע למתיישבים שנושלו מבתיהם על ידי האינדיאנים משבטי הלקוטה לאחר טבח ספיריט לייק. בשנים 1856–1858 כיהן קרפנטר כחבר בית הנבחרים של איווה.
מלחמת האזרחים

במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית התנדב קרפנטר כטוראי, וב-24 במרץ 1862 מונה כקפטן בכוחות המתנדבים. ב-26 בספטמבר 1864 הוא קודם לדרגת לוטננט קולונל, וב-12 ביולי 1865 הוא קודם לדרגת ייצוג של קולונל, "בשל שירות יעיל וראוי לשבח" כאשר הוא היה אחראי על האספקה בארמייה של ויליאם שרמן במהלך הצעדה אל הים. ב-14 ביולי 1865 השתחרר קרפנטר משירותו. במהלך המלחמה הוא גם שירת במטותיהם של הגנרלים ויליאם רוזקרנס, גרנוויל דודג' (אנ') וג'ון לוגן.
לאחר תום שירותו, שב קרפנטר לאיווה, שם הוא נשא לאישה את סוזאן ק. ברקהולדר מפורט דודג'. בשנים 1866–1868 הוא שימש כרשם משרד הקרקעות המדינתי של איווה.
מושל איווה וחבר הקונגרס

ב-1871 התמודד קרפנטר מטעם המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איווה, וזכה בתקופת הכהונה הראשונה שלו בת השנתיים. ב-1873 הוא נבחר לכהונתו השנייה, ובסך הכול כיהן בתפקיד עד ראשית 1876. לאחר תום כהונתו כמושל, הוא מונה כמבקר השני של מחלקת האוצר של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן שנתיים עד ספטמבר 1877. ב-26 במרץ 1878 הוא מונה כנציב הרכבות של איווה.
ב-1878 נבחר קרפנטר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה התשיעי של איווה, שהורכב אז מהרביע הצפון-מערבי של המדינה שהיה מיושב בדלילות. ב-1880 הוא נבחר לכהונה שנייה בבית הנבחרים, וב-1882 הוא לא התמודד על כהונה נוספת. בסך הכול הוא כיהן בבית הנבחרים ממרץ 1879 ועד מרץ 1883.
שנותיו האחרונות

ב-1883 התמודד קרפנטר שוב על מושב בבית הנבחרים של איווה, וזכה בתקופת כהונה של שנתיים בשנים 1884–1886. לאחר שובו בפעם האחרונה מוושינגטון הבירה, הוא שימש כמנהל הדואר של פורט דודג' בשנים 1889–1893. הוא גם ניהל את חוותו ואת עסקי המקרקעין שלו.
סיירוס קרפנטר נפטר בפורט דודג' ב-29 במאי 1898. הוא נטמן בבית הקברות אוקלנד שבעיר.
הערות שוליים

1 2 3 4  Benjamin F. Gue, "History of Iowa From the Earliest Times to the Beginning of the Twentieth Century, Vol. 4 (Cyrus C. Carpenter)" pp. 42 (1902).
↑  Jeff Morrison, Iowa Congressional District Maps Archived June 30, 2008, at the Wayback Machine, accessed 2009-05-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183298420  ISNI: 0000 0000 5070 7152  LCCN: no2008121258  SNAC: w6zc9svf  US Congress: C000166  VIAF: 17043979   WorldCat (עם VIAF): 17043979
סנופלייק

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, NYSE: SNOW
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (ספטמבר 2020–SNOW) 
 מייסדים:  בנואה דז'וויל, תיירי קרוּאנֵס, מרצין ז'וקובסקי
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים) 
 מיקום המטה:  סן מטאו 
 ענפי תעשייה:  מחשוב ענן 
 מוצרים עיקריים:  שירותי ניהול מחסן נתונים במחשוב ענן
 שווי שוק:  61.44 מיליארד דולר (10 בפברואר 2025)
 מנכ"ל:  פרנק סלוטמן
 אנשי מפתח:  בנואה דז'וויל - נשיא חטיבת המוצר; תיירי קרוּאנֵס - CTO
 עובדים:  1,400 (נכון ל־2019) 
  
 www.snowflake.com
 
סנוֹפלֵייק (באנגלית: Snowflake, תרגום: פתית שלג) היא חברה המספקת שירותי מחסן נתונים במחשוב ענן, שנוסדה בשנת 2012.
היסטוריה

החברה נוסדה ב-23 ביולי 2012 בסן מטאו שבקליפורניה, על ידי שלושה מומחי מחסן נתונים: ד"ר בנואה דז'וויל (Benoit Dageville), ד"ר תיירי קרוּאנֵס (Thierry Cruanes) וד"ר מרצין ז'וקובסקי (Marcin Żukowski). דז'וויל וקרוּאנֵס עבדו קודם לכן בחברת אורקל, וז'וקובסקי נמנה קודם לכן עם מייסדי חברת ההזנק ההולנדית Vectorwise (אנ'). מנכ"ל החברה הראשון היה מייק ספייסר, משקיע הון סיכון, המשמש כדירקטור בחברה. בתחילת 2022 מועסקים בחברה יותר מ-3,000 עובדים בעשרים מדינות.
שירותי החברה ניתנים על גבי שירות אחסון הענן Amazon S3 מאז 2014, על גבי Microsoft Azure מאז 2018, ועל גבי Google Cloud Platform מאז 2019.
ביוני 2014 מונה בוב מוגליה (אנ'), יוצא מיקרוסופט, למנכ"ל החברה. באוקטובר 2014 גייסה החברה 26 מיליון דולר, כשלה 80 ארגונים המשתמשים בשירותיה. ביוני 2015 גייסה החברה עוד 45 מיליון דולר, והכריזה על המוצר שלה, מחסן נתונים במחשוב ענן. באפריל 2017 גייסה החברה 100 מיליון דולר. באוקטובר 2018 גייסה החברה 450 מיליון דולר, והגיעה לשווי של 3.5 מיליארד דולר.
במאי 2019 מונה פרנק סלוטמן, מנכ"ל ServiceNow לשעבר, למנכ"ל החברה.
בפברואר 2020 גייסה החברה 479 מיליון דולר, כשלה 3,400 ארגונים המשתמשים בשירותיה.
ב-16 בספטמבר 2020 יצאה סנופלייק בהנפקה ראשונה לציבור (IPO) עם מחיר יעד למניה שעמד על 120 דולר, ערך זה יותר מהוכפל ביום המסחר הראשון, ל-253.93 דולר, והעמיד את שווי השוק של החברה על 70.4 מיליארד דולר. הגיוס ב-IPO הגיע ל-3.4 מיליארד דולר, מה שהופך אותו ל-IPO הגדול ביותר בתחום התוכנה בהיסטוריה עד אז. וזה היה גם ה-IPO הגדול ביותר בהיסטוריה שהכפיל את שוויו ביום המסחר הראשון.
באוקטובר 2021 פתחה החברה בישראל סניף מכירות ותמיכה.