stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורוסטפ
רקע

לפי כותב הוול סטריט ג'ורנל בן כהן, היורו סטפ הינו מהלך ייחודי שהוצג ב-NBA לפני למעלה משני עשורים כדי "לצאת בדרך אחת, לקחת צעד אחד ארוך במלוא המהירות לכיוון השני, להימנע ממגע ולהתגנב מסביב לשחקן המגן לזריקה קלה." המהלך המטעה הזה, המאפשר לשחקנים לאחוז את הכדור ולבצע שני צעדים נוספים עורר מחלוקת ב-NBA סביב החוקיות שלו כמכיוון והוא מביא את השחקן על סף ביצוע צעדים, כפי שדווח על ידי כותב "הניו יורק טיימס" ג'ונתן אברמס.
היו דיווחים אנקדוטליים שהצביעו על כך שגורמים שאינם מכירים את המהלך עשויים לחשוב שמדובר בעבירת צעדים ולא במהלך מכוון. כיום, המהלך משמש לעיתים קרובות כאשר שחקן בדרכו אל הסל, והוא יכול להיות יעיל במיוחד כאשר גארד נמוך חולף על פני פורוורד או סנטר גבוהים יותר ומעוניין להטעות. בכתבה מ-2018 של ESPN.com על המהלך, אמר הכתב ג'ורדן ברנר, "זה שינה את הדרך שבה שחקנים מנווטים את ההגנה כדי להגיע לטבעת, ואיתו גם את כל משחק הכדורסל עצמו", והוסיף גם כי המהלך "ישנה בסופו של דבר את עצם מאזן הכוחות בין חודר למגן".
היסטוריה

השחקן הליטאי שארונאס מרצ'ולוניס ששיחק בליגת ה-NBA היה ממבשרי הבשורה בארצות הברית והציג את המהלך ל-NBA ב-1989 כששיחק בגולדן סטייט ווריורס. האוהדים כינו את המהלך יורו סטפ כמחווה ליכולות הכדורסל ועבודת הרגליים הערמומית של שחקנים אירופאים רבים. העובדה שקיבל קרדיט בתור מבשר המהלך, ובשל כך תרם לפיתוח המשחק, היוותה נדבך משמעותי מהשיקולים להנציח את מורשתו בהיכל התהילה של הכדורסל.
בעוד שהמונח "יורו סטפ" הופיע לראשונה במדיה ככל הנראה סביב שנת 2007, למהלך יש היסטוריה ארוכה בכדורסל האירופי. בכתבה של ברנר ג'ורדן מ-2018 באתר ESPN.com, הוא ציין שהמאמן הוותיק ולאדה דורוביץ' ראה גרסאות מוקדמות של המהלך בסביבות 1960. דורוביץ' הגיב: "המהלך הזה היה נורמלי באירופה, במיוחד ביוגוסלביה". כמעט בלתי אפשרי להצביע על מקום לידתו המדויק של היורו סטפ, לאחר שהתפתח עם הזמן במזרח אירופה.
אמצע שנות ה-80 סימנה את תחילת העידן המודרני של המהלך. אז, טוני קוקוץ' היה פנומן בן 17 ששיחק במועדון הביתי שלו, Jugoplastika בספליט, קרואטיה, שם האימונים נמשכו שמונה שעות באופן שגרתי והמאמן סלאבקו טרניניץ' הדגיש למצוא דרכים שונות להגיע לסל. כדי לחקות מגן שמנסה לקחת אחריות, טרניניץ' היה מניח כיסא באמצע המסלול ומורה לשחקנים לכדרר מקו 3 הנקודות ולנסות לסיים בטבעת.
המהלך זכה לפופולריות בצפון אמריקה בשנות ה-2000 על ידי השחקן מאנו ג'ינובילי, שהגיע ל-NBA מהליגה האיטלקית, אם כי ג'ינובילי חידד את המהלך בזמן ששיחק במגרשי משחקים בארגנטינה מולדתו. מאז הוא אומץ על ידי שחקנים אמריקאים רבים, ביניהם ג'יימס הארדן ודוויין ווייד. לדברי ברנר, היכולות הפיזיות של שחקן אירופי מוכשר אחר, ג'יאניס אנטטוקוונמפו, הובילו את גרסתו ליורו סטפ להפוך ל"שלב הסופי של התפתחות המהלך".
בעוד היורו סטפ היה בשימוש נפוץ ב-NBA, הוא לא הפך לחוקי מבחינה טכנית עד שנת 2009. ספר החוקים של ה-NBA מאז ומתמיד אמר ששחקן יכול לעשות רק צעד אחד בלבד. ב-2009, הוא השתנה לנוסח "שחקן שמקבל את הכדור בזמן שהוא מתקדם או עם השלמת דריבל, רשאי לעשות שני צעדים בעצירה, מסירה או קליעה". לאחר בוצע השינוי החוקי, ESPN ציינה כי "ההערכה היא שזו הפעם הראשונה שכל הליגות שהן, בכל רמה בכל מקום בעולם, מאפשרות במפורש שני שלבים".
בתרבות הפופולרית

מאמר סאטירי שפרסם אתר מדיום ב-2016 הפיץ את המיתוס שהיורוסטפ שימש למעשה לראשונה את פידל קסטרו ב-1959. למרות שהכותב קבע מלכתחילה שהמאמר היה בדיחה, המיתוס הכה גלים וזכה למשיכה כמם אינטרנטי .
בישראל

מכיוון שישראל הייתה קרובה ומושפעת רבות מהכדורסל המזרח אירופי המהלך נקרא בישראל בשעתו 'הטעיה יוגוסלבית'. בעבר כוכב העבר עודד קטש נהג לעיתים להשתמש במהלך זה.
הערות שוליים

↑  Abrams, Jonathan (17 בנובמבר 2010). "An N.B.A. Move That Crossed an Ocean". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mason, Beckley (17 במרץ 2010). "Let me see you Euro Step". HoopSpeak.com. ESPN TrueHoop Network. אורכב מ-המקור ב-2011-12-16. נבדק ב-26 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brenner, Jordan (8 בנובמבר 2018). "Why the Eurostep is the NBA's most controversial move -- and its most lethal". ESPN.com. נבדק ב-9 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "NBA on traveling: Two steps are better than one". ESPN.com (באנגלית). 16 באוקטובר 2009. נבדק ב-14 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Did Fidel Castro invent the Euro step? Debunking the viral basketball TikTok theory | Sporting News". www.sportingnews.com (באנגלית אמריקאית). 2024-03-02. נבדק ב-2024-03-06.
יוסף אונא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במאי 1897 י"ח באייר ה'תרנ"ז פרנקפורט, גרמניה
 פטירה:  28 בפברואר 1979 (בגיל 81) א' באדר ה'תשל"ט ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  ישראל הר הזיתים, ירושלים, ישראל
 מקום פעילות:  פרנקפורט, גרמניה; ירושלים, כפר הרואה, ישראל
 תקופת הפעילות:  ?–1979 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית, יהדות גרמניה
 תחומי עיסוק:  רבנות, מחקר תורני
 בני דורו:  רבי יחיאל יעקב וינברג, עקיבא ברוך פוזנר
 
הרב יוסף אונא (בכתיב ארכאי: אוננא; י"ח באייר ה'תרנ"ז, 20 במאי 1897 – א' באדר ה'תשל"ט, 28 בפברואר 1979) היה חוקר תורני וחוקר יהדות גרמניה.
ביוגרפיה

משפחת אונא הייתה משפחה מפורסמת שמוצאה בעיר הנאו שבמדינת הסן, גרמניה, בקרבת פרנקפורט.
הרב יוסף אונא נולד להרב שמחה אונה בנו של הרב משה, בנו של הרב אברהם אליקים געץ, מתלמידיו של הרב יעקב אטלינגר. רבי שמחה אונא היה בן בתו של הרב יצחק דב הלוי (זליגמן בֶּר) במברגר, שהיה רבה של וירצבורג ורב המחוז כולו. ולאמו יענני בתו של רבי יוסף מעלא. אונא נשא לאשה את דינה, לבית קויפמן. את לימודיו הראשונים עשה אצל אביו והושפע רבות מדודו, הרב יצחק אונא רבה של מנהיים. בשנת 1917 קיבל את התואר "דוקטור" מאוניברסיטת פרנקפורט על מחקר סטטיסטי של יהודי פרנקפורט.
בשנת ה'תרפ"ו (1926) החל ללמוד בבית המדרש לרבנים בברלין אצל הרב יחיאל יעקב וינברג והרב יוסף וולגמוט (צר'). בב' בתמוז ה'תרפ"ח (1928) נסמך להוראה על ידם. בכתב הסמיכה נאמר: "כבר מנעוריו נתגדל על ברכי התורה התורה והיראה, ולמד הרבה אצל אביו נ"י, שמרביץ תורה זה יותר מארבעים שנה בק"ק פרנקפורט, ובזאת בא אל הקודש פנימה מוכן בהכנה רבה ושלמה... ומצאנו וראינו כי הוא בקי במקצועות שונים בתלמוד ובפוסקים... לומד בסברא ישרה... מברר כל דת ודין על בוריו ואמיתתו".
בשנת תרצ"ג (1933) מונה לרב ולמורה בבית המדרש לרבנים בווירצבורג (גר'). באותה שנה עלתה כלתו לעתיד לארץ ישראל והעבירה עמה 32 ארגזים של ספריו בהם ספרים שירש מאביו, והיא פעלה לחילוצו מגרמניה, ובעזרת הרב אברהם יצחק הכהן קוק הצליח הרב אונא לעלות לארץ בשנת תרצ"ד (1934). והתיישב יחד עם דודו הרב ממנהיים בשכונת רחביה (רחוב אוסישקין 21) וייסד בה את בית הכנסת "בנין ציון", בו התפללו בנוסח פרנקפורט. ואף נשא שם שיעור ובהרצאותיו בנושאים תורניים והיסטוריים, נושא שיעוריו היה "תפילותינו בהתפתחותן ההיסטורית".
בארץ הוא נמנע ממשרה ציבורית עקב בריאותו ובשנת תש"ז (1947) עבר להתגורר בכפר הרואה אשר אווירו הבריא היטיב עימו. במכתב תנחומים הספיד אותו רב הכפר, הרב שאול ישראלי: "היה אדם יקר חסיד וצנוע. נציג נאמן של בית המדרש נוסח פרנקפורט דמיין, שגדל תלמידי חכמים הממזגים בתוכם הלכות והליכות עולם כאחד. עמל כל חייו בתורה, למרות היותו ידוע סבל ומוכה חולי."
הרב אונא היה ידידו הקרוב של עקיבא ברוך פוזנר.
פעילותו

במהלך חייו פרסם הרבה מאמרים, מחקרים ומסות וכמה ספרים, ביניהם את ספרו של הרב ליב עטלינגר (אחיו של רבי יעקב אטלינגר) ר"מ קלויז ר' למלה במנהיים ומחבר מעדני מלך. וגם חיבר ספר על הרמב"ם.
בארץ ישראל נהג לפרסם מכתבים בעיתונים ובכתבי עת, כגון הצופה, וסיני, שעסקו בביקורות שונות על ספרי הלכה ואגדה, מחשבה ומחקר.
נפטר בא' באדר ה'תשל"ט, ונקבר בהר הזיתים.
ספריו

הרמב"ם, תל אביב: דפוס אמנות, 1935, תרצ"ה.
הגדה של פסח, מוגה ונערך על ידי הרב יוסף אונא, קישוטים וציורים מאת ברורית אונא, ירושלים: דפוס אמנות, 1937.
"השלמות והערות מאת הרב ד"ר יוסף אונא", בתוך: רבני פרנקפורט, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ב, עמ' 181–241
"הרב ד"ר מרדכי הלוי הורוויץ – חייו ופעלו", בתוך: רבני פרנקפורט, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ב, עמ' 329–350
מאמריו לוקטו על ידי רעייתו דינה ונדפסו בספר הזיכרון זיכרון יוסף כפר הרא"ה תשמ"ג.
לקריאה נוספת

זיכרון יוסף, ספר זיכרון, כפר הרא"ה, תשמ"ד.
הרב משה צבי נריה, הרב יוסף אונא זצ"ל, שריד מחסידי אשכנז, הצופה, ט' ניסן תשל"ט. נדפס מחדש בתוך מעדני מלך, מכון שלמה אומן תשפ"ג, מבוא, עמ' 31.
* Paul Arnsberg , , Band 3, Biografisches Lexikon, p. 507.
מאמרו בהצופה, כ"ה סיון תשכ"ד.[דרושה הבהרה]
הערות שוליים

↑  נפטר כ"ז בשבט תרצ"א.
↑  Paul Arnsberg (גר'), Die Geschichte der Frankfurter Juden, Band 3, Biografisches Lexikon, p. 507.
↑  הרב משה צבי נריה, הרב יוסף אונא זצ"ל: שריד מחסידי אשכנז, עיתון הצופה, ט' ניסן תשל"ט. נדפס מחדש בתוך מעדני מלך, מכון שלמה אומן שעלבים תשפ"ג, מבוא, עמ' 31.
↑  יצחק אונא במפקד התושבים היהודים בירושלים תש"ז, שנערך על ידי כנסת ישראל - ועד הקהלה העברית ירושלים. ארכיון המדינה
↑  הרב ד"ר יוסף אונא, איה חברנו!, הצופה, 4 ביוני 1962.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297893005171  LCCN: n81059655  VIAF: 11166925   WorldCat (עם VIAF): 11166925
נחל פרצים

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  5.5 קילומטרים
 יובלים:  נחל לוט, נחל עידית, נחל סדום, נחל בקיעים 
 שפך:  ים המלח, עמק זוהר 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל פרצים(למפת צפון הנגב רגילה) נחל פרצים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל פרצים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל פרצים
 
פתח הארובה של מערת הקמח הנפתח למישור עמיעז. ניתן לראות את הערוץ בו ממוקמת המערה הנמצא מתחת למישור. פתחה השני של המערה נמצא בתור ערוץ נחל פרצים.
נַחַל פְּרָצִים הוא נחל אכזב בדרום מדבר יהודה. מקורו של נחל פרצים במישור עמיעז אותו הוא מנקז, הוא זורם לכיוון צפון-מזרח, אורכו 5.5 ק"מ, בסופו הוא מצטרף לאגן ההיקוות של נחל חימר ונחל זוהר ונשפך לעמק זוהר ולים המלח מצפון להר סדום. נקיק הנחל מגיע לעומק של כ-50 מטר ורוחבו מטרים אחדים.
חוואר הלשון

נחל פרצים וערוציו מתחתרים לכל אורכם בתוך סלעי תצורת הלשון (הנקראת גם "חוואר הלשון", אף כי הסלע אינו חוואר).
התצורה מורכבת מורוות (שכבות של סלעי משקע) שנוצרו בימת הלשון. בעונות החורף שקעו בימה חרסיות וחומרי סחף שנשטפו לימה על ידי מערכת נחלים ויצרו את השכבות הכהות. בעונת הקיץ עלתה מליחות המים ונוצרו השכבות הבהירות משקיעה של ארגוניט.
הקמטים בשכבות הלשון נוצרו כתוצאה מרעידות אדמה, שעירבלו את שכבות הבוץ בהם שקעו שכבות חרסית וארגוניט צעירות שלא הספיקו להתגבש לגמרי. בדרך זו נוצרו הקימוטים המאפיינים את שכבות הלשון בנחל.
מערת הקמח

בערוצו של הנחל נמצאת מערת הקמח, הקרויה על שם האבקה הלבנה הנוצרת משחיקת סלעי תצורת הלשון הדומה לקמח. למערה שני פתחים, האחד בערוץ הנחל והשני, מעין ארובה היוצאת למישור עמיעז.
בשנת 2005 עקב התמוטטות שאירעה ביציאה מן המערה, המערה נסגרה למטיילים, והוצב שלט בכניסה המזהיר את המבקשים שלא להיכנס מפני סיכון חיים. לאחר מספר שנים התמוטט חלק נוסף מתקרת המערה, וכמעט שאינה קיימת עוד.
גלריה

נוף בערוץ הנחל
קימוטים בשכבות חוואר הלשון בנחל פרצים
תקריב על שכבות תצורת הלשון
בריכת מים מתוקים בנחל פרצים
הכניסה למערת הקמח
ראו גם

מערת מלח"ם- מערת המלח הארוכה בעולם אשר בהר סדום
הערות שוליים

↑  סביבה ומדע, מחקר שנעשה על היווצרות הנחל, באתר ynet, 28 בדצמבר 2022
↑  מצב המערה באתר מלח"ם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412229505171  VIAF: 2384153239459329450004   WorldCat (עם VIAF): 2384153239459329450004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמל התעופה הבין-לאומי קלמטה

נמל התעופה הבינלאומי קלמטה "קפטן ואסיליס קונסטנטאקופולוס"( יוונית: Κρατικός Αερολιμένας Καλαμάτας «Καπετάν Βασίλης Κωνσταντακόπουλος») הוא שדה תעופה בעיר קלמטה שביוון. הוא מקבל בעיקר טיסות במהלך הקיץ. במרץ 2013, אג'יאן איירליינס פתחה בסיס בשדה התעופה.
סקירה כללית > שדה תעופה אזרחי

שדה התעופה ממוקם בין קלמטה ומסיני על כביש GR-82 (פילוס – קלמטה – ספרטה) וממערב לפסי הרכבת במישור נהר פאמיסוס. אורכו של המסלול היחיד הוא בערך 2.7 ק"מ והוא עובר מצפון לדרום מהכביש המהיר צפונה למישור. הטרמינל שוכן ממזרח והגישה אליו מתבצעת באמצעות כבישים GR-7 / E55 / E65 (קלמטה - טריפולי (יוון) (אנ') - קורינתוס).
סקירה כללית > בסיס אוויר צבאי

בצמוד לשדה תעופה, ממערב למסלול ההמראה, נמצא בסיס צבאי של חיל האוויר היווני. בסיס האווירי משתמש באותו מסלול כמו כלי טיס אזרחיים. משנת 1976 פועלים בבסיס הזה מרכז לאימונים אוויריים והמרכז להכשרת טיסות מכשירים של הכנף האווירי ה-120 של חיל האוויר היווני. ב-2021, בשיתוף פעולה עם אלביט מערכות, הוקם בבסיס בית ספר לטיסה לחיל האוויר היווני. העסקה כוללת רכישת 10 מטוסי M-346 מאסטר, סיוע של אלביט בשדרוג מטוסי T-6 טקסאן II, אספקת מאמני טיסה, הדרכה תחזוקה.
היסטוריה

נמל התעופה הבינלאומי קלמטה נפתח בשנת 1959. טיסות שכר החלו לפעול משדה התעופה ב-1986 ובניין טרמינל החדש נבנה ב-1991. באותה שנה קיבל חיל האוויר היווני אחראיות על הפעלת שדה התעופה. בשנת 2012 נקרא נמל תעופה על שם קפטן ואסיליס קונסטנטאקופולוס.
ב-16 באוקטובר 1971 נחטף מטוס נוסעים אזורי מסוג NAMC YS-11 טורבו-פרופ של אולימפיק איירווייס. הוא יצא מנמל התעופה הבינלאומי קלמטה לנמל התעופה הבינלאומי הליניקון. היה חוטף אחד, שדרש לקחת אותו ללבנון. כל 64 הנוסעים ואנשי הצוות שרדו לאחר שכוחות הביטחון הסתערו על המטוס והחוטף נעצר. החטיפה נמשכה פחות מיממה.
בנובמבר 2001 נעצרו על ידי המשטרה 14 תצפיתני מטוסים (ספוטרים), 12 אזרחים בריטים ו-2 אזרחים הולנדים, לאחר שנצפו מצלמים מטוסים בבסיס האווירי.
חברות תעופה ויעדים

חברות התעופה הבאות מפעילות טיסות סדירות וצ'רטר בנמל התעופה קלמטה:
| חברת תעופה | יעדים |
| --- | --- |
אג'יאן איירליינס: אתונה, קופנהגן, גוטנבורג, הלסינקי, הרקליון, מינכן, סטוקהולם ארלנדה, תל אביב
אוסטריאן איירליינס: וינה
בלו בירד איירווייז: תל אביב
בריטיש איירווייז: לונדון הית'רו
קונדור איירליינס: דיסלדורף, פרנקפורט, מינכן
Discover Airlines: פרנקפורט (מתחיל 29 יוני 2025), מינכן
איזיג'ט: לונדון גטוויק, מנצ'סטר (מתחיל 24 יוני 2025)
אדלווייס אייר: ציריך
יורווינגס: דיסלדורף
FLYYO: תל אביב
Jet2.com: ברמינגהאם, בריסטול (מתחיל 7 מאי 2025), אדינבורו (מתחיל 6 מאי 2026), לונדון סטנסטד, מנצ'סטר
לופטהנזה: מינכן
Marathon Airlines: אינסברוק
Qanot Sharq: טשקנט
ריינאייר: ברגמו, לונדון סטנסטד, וינה
סקנדינביאן איירליינס: סטוקהולם ארלנדה
סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס: ז'נבה
טראנסאוויה: אמסטרדם, פריז אורלי
Volotea: ליל, ליון, נאנט
תחבורה ציבורית לנמל תעופה

ניתן להגיע לנמל תעופה קלמטה באוטובוס או במונית. תחנת האוטובוס ממוקמת קרוב לבניין הטרמינל. הנסיעה באוטובוס בין נמל התעופה לעיר קלמטה אורכת בערך 25-20 דקות.
הערות שוליים

↑  אודי עציון, אלביט תשדרג את מערך מטוסי האימון של חיל האוויר היווני ב-1.68 מיליארד דולר, באתר ynet, 5 בינואר 2021
די פארטיי

מרטין זונבורן, מנהיג Die PARTEI
די פארטיי (בגרמנית: Die PARTEI, מפלגה למען העבודה, שלטון החוק, הגנת בעלי חיים, קידום אליטות ויוזמה דמוקרטית עממית), המפלגה, היא מפלגה פוליטית גרמנית שנוסדה בשנת 2004 על ידי עורכי המגזין הסאטירי הגרמני טיטאניק. המפלגה מונהגת על ידי מרטין זונבורן.
בבחירות לפרלמנט האירופי של 2014, זכתה המפלגה במושב, מה שהפך אותה לראשונה מסוגה – מפלגה סאטירית שזוכה במושב בפרלמנט האירופי. בבחירות 2019 לפרלמנט האירופי, זכתה המפלגה במושב נוסף, שהוחזק על ידי ניקו סמסרוט.
מקור השם

Partei für Arbeit, Rechtsstaat, Tierschutz, Elitenförderung und basisdemokratische Initiative ("מפלגה למען העבודה, שלטון החוק, הגנת בעלי חיים, קידום אליטות ויוזמה דמוקרטית עממית") הוא כינוי למילה "PARTEI", שפירושה בגרמנית "מפלגה". הביטוי die Partei ("המפלגה") מעורר אסוציאציות למפלגות טוטליטריות, כמו SED – מפלגת השלטון לשעבר של גרמניה המזרחית – או המפלגה הנאצית. זו התייחסות אירונית לשאיפות טוטליטריות לכאורה של מייסדי המפלגה.
המפלגה משמשת גם כפרודיה על מאפייני מפלגות קיימות, טקטיקות בחירות ואירועים. לעיתים, היא מבקרת ביקורים סאטיריים באירועים של מפלגות אחרות.
Die PARTEI מתארת את עצמה כמקלט לבוחרים מאוכזבים ממפלגות אחרות, ומצהירה כי היא מנהלת קמפיין פופוליסטי מוצהר.
מקור השם > מטרות מרכזיות

בניית מחדש של חומת ברלין ומסך הברזל בין מזרח למערב גרמניה, תוך שינוי מזרח גרמניה ל"אזור כלכלי מיוחד" (SBZ).
קביעת "הפסקת קנופפרים" רשמית בבתי ספר בגרמניה (בשעה 09:30).
רפורמה במערכת ביטוח הבריאות.
הפחתת שעות העבודה
קידום חוקה חדשה שתאושרר במשאל עם בהתאם לסעיף 146 של חוקת גרמניה.
יו"ר המפלגה, מרטין זונבורן, אמר: "עדיף שנקבל את הקולות האלה מאשר שהנאו-נאצים יקבלו אותם". המפלגה הכריזה כי לא תיצור קואליציה עם המפלגה הדמוקרטית החופשית.
הבחירות הפדרליות > 2005

בבחירות הפדרליות של 2005, Die PARTEI ניהלה קמפיין סאטירי, שכלל מכירת זמן שידור טלוויזיוני ב-eBay ברמיזה לשערוריות מימון פוליטי.
הבחירות הפדרליות > 2017

בבחירות הפדרליות של 2017 זכתה Die PARTEI ב-1% מהקולות, פי חמישה מההצבעה ב-2013.
הבחירות הפדרליות > 2021

בנובמבר 2020 הצטרף מרקו בלו, חבר לשעבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ל-Die PARTEI, וכך זכתה המפלגה לראשונה במושב בבונדסטאג.
פוליטיקה של האיחוד האירופי

בבחירות לפרלמנט האירופי של 2014 זכתה המפלגה במושב ראשון עם 0.6% מהקולות בגרמניה. סיסמת הבחירות הייתה: "למען אירופה, נגד אירופה".
בבחירות 2019 לפרלמנט האירופי זכתה המפלגה ב-2.4% מהקולות ובשני מושבים.
הערות שוליים

↑  "Martin Sonneborn ergreift PARTEI im Pantheon". General-Anzeiger Bonn. 9 November 2011. אוחזר ב-25 באפריל 2019.
↑  "Small German EU Parliament Parties One Year Ahead of National Parliament Election". Europe Elects. 13 August 2020. אוחזר ב-13 באוגוסט 2020.
↑  Kotte, Hans-Hermann (28 February 2009). "'Verfassungsfeindliche Plattform': Bitte bespitzelt uns!" ["Anti-constitutional Platform": Please spy on us!]. Frankfurter Rundschau (in German). אוחזר ב-15 בספטמבר 2014.
↑  "'Die Partei' ist einmarschiert" ['The Party' has invaded]. Volksblatt.li (in German). 21 May 2009. Archived from the original on 28 June 2022. אוחזר ב-15 בספטמבר 2014.
↑  Schnurr, Nico (21 September 2017). "Geld verkaufen war okay" [Selling money was okay]. Frankfurter Rundschau (in German). אוחזר ב-6 בנובמבר 2018.
↑  "Bundestagswahl 2021: Endgültiges Ergebnis - Die Bundeswahlleiterin". www.bundeswahlleiterin.de. אוחזר ב-3 ביוני 2023.
↑  Starzmann, Paul (16 November 2020). "Ex-SPD-Mann Marco Bülow wechselt zu "Die Partei"". Der Tagesspiegel Online (in German). אוחזר ב-26 במרץ 2021.
↑  Crossland, David (22 October 2014). "Satirist lives the dream on EU gravy train". The Local.
↑  "Germany's 'Die Partei' takes satire to the European Parliament". DW.COM. אוחזר ב-28 בספטמבר 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1067577173  LCCN: n2016009666  VIAF: 314869089   WorldCat (עם VIAF): 314869089
ברנדין

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזה ברנדין של מרי צ'ייס (אנ')
 בימוי:  הנרי לוין 
 הופק בידי:  סמואל אנגל 
 תסריט:  מרי צ'ייס, תאודור ריבס 
 עריכה:  דייווד ברטרטון 
 שחקנים ראשיים:  פט בון טרי מור ג'נט גיינור
 מוזיקה:  ליונל ניומן, ג'וני מרסר
 צילום:  פול ווגל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  24 ביולי 1957
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 תקציב:  1,230,000 דולר
 הכנסות:  1,750,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברנדין (באנגלית: Bernardine) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1957 עם פאט בון, טרי מור, ג'נט גיינור בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת מרי צ'ייס שהוצג בברודוויי ב-1952 בכיכובו של ג'ון קר
ג'נט גיינור מופיעה בסרט לאחר הפסקה של 19 שנים וזו הייתה הופעתה האחרונה בקולנוע.
השיר "ברנדין" חובר במיוחד לסרט בידי ג'וני מרסר (מילים ולחן) מושר על ידי פט בון והפך ללהיט ואחד המזוהים ביותר איתו.
כן שר בון את השיר "מכתבי אהבה בחול" שחובר ב-1931 והפך ללהיט לאחר ביצוע זה.
תקציר העלילה

חבורה של תיכוניסטים בעיירה וינגייט עומדים לפני סיום לימודיהם. הם חובבי מכוניות וסירות מרוץ ומתכנסים מדי פעם ב"מועדון שמרוק". ביניהם נמצאים ארתור "היפה" בומונט (פאט בון) וסנפורד "פופו" וילסון (דיק סרג'נט). הם מפנטזים על נערות וארתור שר להם שיר על נערה דמיונית בשם ברנדין מאוד הנמצאת באיידהו.
וילסון חובב תיפוף ומחפש נערה לצאת איתה להופעה של המתופף ג'ק קוסטנזו (אנ'). הוא הולך למרכזיית הטלפונים ושם פוגש בנערה יפה ומחליט שזו ברנדין שלו. הנערה היא ג'ין קנטריק (טרי מור). וילסון מתחיל לחזר אחריה והיא נענית להזמנתו להופעה.
ארתור מדריך את וילסון בשיטות "טכניות" איך להתחיל עם בחורות אך וילסון מנסה אותן ללא הצלחה על ג'ין והיא בורחת ממנו ובדרך היא תופסת טרמפ עם אחיו הנאה של ארתור, לנגלי, המשרת כקצין בצי ומתחיל ביניהם רומן.
וילסון מזניח את לימודיו ואימו רות (ג'נט גיינור) מקבלת מכתב אזהרה ממנהל בית הספר כי בנה לא יוכל להמשיך בלימודים אם המצב לא ישתפר. רות אומרת לו כי תיאלץ לשאת את מר וולדי (דין ג'אגר) כדי שיכניס סדר בבית. וילסון נבהל ומחליט להשעות את יחסיו עם ג'ין לשבועיים כדי שיוכל להתכונן לבחינות. הוא מבקש מארתור שימצא מישהו שייצא עם ג'ין בשבועיים האלה. ארתור מציע את אחיו מבלי שהוא יודע שאחיו מתראה כבר עם ג'ין.
וילסון עובר את הבחינות אבל כשהוא רוצה להיפגש עם ג'ין ולהרשים אותה במכונית חדשה שרכש, מתברר לו שהיא יוצאת עם לנגלי והם עומדים להתחתן. הוא מיואש, מאשים את ארתור שרימה אותו וחובט בפניו.
וילסון המיואש חוזר לביתו ומודיע לאימו כי החליט להתגייס. כעבור זמן הוא מגיע לחופשת חג המולד ובחוץ מחכים לו חבריו ששרים לו את "ברנדין" והם מתפייסים.
כריסטינה אגילרה

| --- | --- |

כריסטינה ב-2022
 לידה:  18 בדצמבר 1980 (בת 44) סטטן איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  כריסטינה מריה אגילרה
 שם במה:  Xtina (X-Tina) 
 מקום הקמה:  סטטן איילנד 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  North Allegheny Intermediate High School 
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, רקדנית, שחקנית, דוגמנית, מנטורית
 סוגה:  פופ • דאנס-פופ • R&B • ג'אז • נשמה • פופ לטיני
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'סטין טימברלייק, מארון 5, פיטבול
 בן או בת זוג:  ג'ורדן בראטמן (19 בנובמבר 2005–15 באפריל 2011) 
 צאצאים:  Mat Muñoz, Summer Rain Rutler 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לתגלית השנה (2000)  פרס גראמי להופעת פופ לדואט או להקה (2015)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (15 בנובמבר 2010)  Latin Grammy Award for Best Traditional Pop Vocal Album (2022)  אגדות דיסני (2019)  פרס הגראמי לביצוע סולו הפופ הנשי הטוב ביותר (2007)  פרס גראמי לשיתוף הפעולה הטוב ביותר של פופ וקולות (2002)  פרס הגראמי לביצוע סולו הפופ הנשי הטוב ביותר (2004)  Latin Grammy Award for Best Female Pop Vocal Album (2001)  Billboard Spirit of Hope Award (2022) 
 ChristinaAguilera.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
כריסטינה מריה אגילרה (באנגלית: Christina María Aguilera; נולדה ב-18 בדצמבר 1980) היא זמרת ושחקנית אמריקאית.
עבודתה זיכתה אותה בפרסים רבים, בהם חמישה פרסי גראמי, פרס גראמי הלטיני אחד, פרסי המוזיקה של אם טי וי, מועמדת לפרס גלובוס הזהב וכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על תרומתה הרבה למוזיקה.
אגילרה התחילה את קריירת השירה שלה בגיל 11 כשהופיעה בתוכנית הילדים הפופולרית של דיסני בשנות ה-90 "מועדון מיקי מאוס", אך הפריצה הגדולה שלה התרחשה בגיל 17, כאשר שלושה סינגלים מאלבום הבכורה שלה Christina Aguilera, הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי.
מגזין הרולינג סטון דירג אותה במספר 58 ברשימת "100 הזמרים הגדולים של כל הזמנים", והיא הפכה לצעירה מבין הזמרים המופיעים ברשימה, שירה "Beautiful", דורג על ידי ערוץ VH1 במקום ה-18 ברשימת השירים הטובים ביותר של העשור, ואילו בילבורד דירג אותה כאמן המצליח ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21, מגזין פורבס דירג את אגילרה כאישה המשפיעה ביותר לשנת 2007, בשנת 2013 טיים מגזין דירג את אגילרה כאחת מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם, בשנת 2016 מגזין גלאמור דירג את אגילרה כאישה הכי סקסית בעולם. אגילרה היא אחת הזמרות עם המכירות הגבוהות ביותר בקטגוריית הפופ של המאה 21[דרוש מקור].
קורות חיים > נעוריה ותחילת דרכה

אגילרה נולדה בסטטן איילנד ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביה יליד-אקוודור. מכיוון שאביה שירת בצבא האמריקאי, הרבתה המשפחה לעבור ממקום למקום. בילדותה גרה אגילרה ביפן, פלורידה, טקסס וניו ג'רזי, ולבסוף השתקעו בווקספורד, פרוור של פיטסבורג. הקריירה של האב ואופיו האלים גרמו למשבר בנישואים של הוריה של אגילרה, שהתגרשו בהיותה בת שש. לדברי כריסטינה ואמה, אביה היה בעל אופי דומיננטי, והתעלל במשפחה פיזית ורגשית. בשלב מאוחר יותר בקריירה שלה, הקליטה אגילרה שני שירים שמתארים את ילדותה והיחסים עם אביה: "I'm OK" באלבום Stripped, ו-"Oh Mother" באלבום: Back to Basics. אף שאביה כתב לה, סירבה אגילרה ליצור איתו קשר. לאגילרה שני אחים ואחות מנישואיה הראשונים של אמה, ואח מנישואיה השניים של אמה.
ב-15 במרץ 1990, השתתפה בתוכנית הכישרונות האמריקאית: "חיפושי כוכב" בה היא שרה שיר של את'ה ג'יימס הנקרא: "A Sunday Kind of Love", וזכתה במקום השני. בהמשך הוזמנה לתוכנית: "להתעורר עם לארי ריצ'רט" והופיעה עם אותו שיר שוב.
בשנת 1993, אגילרה ניגשה שנית לאודישנים לתוכנית: "מועדון מיקי מאוס" והפעם התקבלה. בגיל 11 אגילרה השתתפה בתוכנית הילדים האמריקאית "מועדון מיקי מאוס" שבערוץ דיסני, בה השתתפו גם אומנים שפרצו יחד איתה מאוחר יותר כמו: בריטני ספירס, ג'סטין טימברלייק וראיין גוסלינג.
בגיל 14 הקליטה אגילרה את השיר הראשון שלה; "All I Wanna Do", שהפך ללהיט יחד עם הזמר היפני קיזו נאקאנישי. בשנת 1997, היא ייצגה את אמריקה בפסטיבל הבינלאומי: "Golden Stag" עם שני שירים שבוצעו במקור על ידי: שריל קרואו ודיאנה רוס. אגילרה גם השתתפה בלהקת: הפוסיקט דולז אך פרשה והתעסקה בקריירה אישית ועצמאית וקידום דיסק הבכורה שלה.