stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמדן (סיירת, 1908)
אחרית דבר

כלל אנשי צוות האניה עוטרו בצלב הברזל לאחר שנפלה, כמו גם האמדן עצמה. ארבע אוניות הושקו במרוצת השנים עם השם "אמדן", כולן נשאו את סמל צלב הברזל כאות זיכרון לאמדן. האחרונה בהן הייתה פריגטה מסדרת ברמן, אשר שירתה את הצי הגרמני בין 1983 ל-2013.
לקריאה נוספת

דן ון דר ואט, אמדן. סיפורה של סיירת, הוצאת משרד הביטחון, 1988
Hohenzollern, Franz Joseph, Prince of, (1928). Emden: My Experiences in S.M.S. Emden. New York, NY: G. Howard Watt. OCLC 188982.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
Huff, Gunter. S.M.S Emden 1909–1914, Schicksal eines Kleinen Kreuzers. Kassel, DE: Hamecher Verlag. ISBN 3-920307-49-6.
Walter, John (1994). The Kaiser's Pirates: German Surface Raiders in World War One. Annapolis, MD: Naval Institute Press. ISBN 1-55750-456-3.
תרשים של סדרת דרזדן
נתיב הלחימה של האמדן באוקיינוס ההודי
צוות הנחיתה של האמדן
קרל פון מילר, מפקד ה'אמדן' מ-1913
אמדוקס

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |


הקמפוס החדש של חברת אמדוקס ברעננה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נאסד"ק: DOX
 בורסה:  נאסד"ק (DOX) 
 מייסדים:  מוריס קאהן, שמואל מיתר, בעז דותן, אבינועם נאור
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 חברות בנות:  אמדוקס ישראל  אמדוקס קפריסין  אמדוקס גרמניה  אמדוקס צרפת 
 מיקום המטה:  סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
 משרד ראשי:  רעננה בישראל
 ענפי תעשייה:  תוכנה
 מוצרים עיקריים:  מערכות חיוב לקוחות (בילינג) וניהול קשרי לקוחות
 שווי שוק:  10.02 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  4.89 מיליארד דולר (2023)
 רווח תפעולי:  654 מיליון דולר (2023)
 רווח:  543 מיליון דולר (2023)
 נשיא:  שוקי שפר
 מנכ"ל:  שוקי שפר
 אנשי מפתח:  תמר רפפורט-דגים, מנהלת כספים ותפעול ראשית
 עובדים:  30,695 (2023)
  
 www.amdocs.com
 
חברת אמדוקס היא מפתחת של תוכנות ושירותים למערכות חיוב לקוחות (בילינג) וניהול קשרי לקוחות (CRM). לאמדוקס יש מרכזי פיתוח במגוון רחב של מדינות, ובהן: ישראל, הודו, ארצות הברית, קפריסין וברזיל. אמדוקס היא חברה ציבורית. מניותיה נסחרות בנאסד"ק.
היסטוריה

החברה נוסדה בישראל בשנת 1982, כחטיבה בשם "עורק אינפורמיישן" (Aurec Information and Directory Systems) בקבוצת עורק שבשליטת מוריס קאהן והאחים צבי מיתר ושמואל מיתר. היא החלה כמיזם בתחומי המחשוב של חברת דפי זהב שאף היא הייתה אז בבעלות קבוצת עורק. עם חתימת החוזה לאספקת תוכנת מדריכי דפי זהב לחברת הטלפונים האמריקאית SBC) Southwestern Bell Corporation, כיום AT&T) ב-1985, רכשה חברת SBC‏ 50% מהבעלות על החברה, ושינתה את שמה לאמדוקס. החברה התאגדה לצורכי מס באיי גרנזי בשנת 1988, מטה החברה שוכן בצ'סטרפילד, פרבר של סנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית, והנהלתה הבכירה נמצאת ברעננה. לקוחותיה הם בעיקר מהסקטור הציבורי ומתחום הטלקומוניקציה, ובהם חברות ענק כגון: AT&T ,Vodafone ,Sprint ,T-Mobile.
ביוני 1998 הונפקה לראשונה אמדוקס בבורסה לניירות ערך בניו יורק וגייסה 252 מיליון דולר במחיר של 14 דולר למניה לפי שווי שוק של 2.75 מיליארד דולר. כעבור שנה, ביוני 1999, יצאה החברה להנפקה שנייה וגייסה 673 מיליון דולר לפי מחיר של 22 דולר למניה. הנפקה זו כללה הצעת מכר של בעלי השליטה בחברה. ארבעה חודשים אחר כך השלים מוריס קאהן, הצעת מכר של מניות אמדוקס בסכום של כ-502 מיליון דולר, "אמדוקס אינטרנשיונל", חברה פרטית בשליטתו, מכרה 18 מיליון מניות אמדוקס לפי מחיר של 24.25 דולר למניה. בשנים 1998–2000 גייסה אמדוקס בסך הכול כ-1.5 מיליארד דולר בהנפקות, מהם כ-300 מיליון דולר לחברה עצמה. השאר, כ-1.2 מיליארד דולר, זרמו לבעלי השליטה ולמנהלים הבכירים בחברה.
בעת הנפקת החברה בעלי המניות העיקריים, בנוסף למוריס קאהן, חברת SBC ומנהלי אמדוקס, הייתה קרן "וולש, קרסון, אנדרסון וסטו" (WCAS). קרן זו קיבלה, בתמורה להלוואה של 125 מיליון דולר והשקעה של 120 מיליון דולר באמדוקס, כ-29% ממניות החברה בשנת 1997, כחלק ממהלך של חלוקת דיבידנד טרם ההנפקה, בהיקף של 79 מיליון דולר. מנהל הקרן, ברוס אנדרסון, היה יושב ראש דירקטוריון אמדוקס במשך כ-14 שנים. חלק ממנהלי אמדוקס ועובדיה קיבלו אופציות ושאר מכשירי תגמול מבוססי הון באמצעות קרן "TOES Corporation", קרן הרשומה במקלט מס, ומאחר שאמדוקס עצמה רשומה במקלט מס (איי גרנזי), לא נדרשו בעלי האופציות לשלם מס בעת המימוש.
ב-15 בנובמבר 2010 החליף אלי גלמן את דב בהרב כמנכ"ל ונשיא אמדוקס.
בשנת 2014 הועברו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסת נאסד"ק.
היסטוריה > רכישות ומיזוגים

בספטמבר 1999 רכשה אמדוקס את ITDS האמריקנית ב-182 מיליון דולר במניות. בפברואר 2000 רכשה אמדוקס את חברת סולקט הקנדית (Solect Technology Group) תמורת 1.2 מיליארד דולר במניות. רכישה זו הייתה העסקה הגדולה ביותר שבוצעה אי-פעם על ידי חברה ישראלית עד אז. סולקט השלימה לאמדוקס יכולות בתחום הבילינג לחברות תקשורת מבוססות IP.
בשנת 2001, רכשה אמדוקס את יצרנית תוכנות ניהול קשרי לקוחות קלריפיי (Clarify), תמורת 200 מיליון דולר במזומן מידי חברת נורטל. רכישת קלריפיי איפשרה לאמדוקס להרחיב את היצע התוכנות שלה, ואת בסיס הלקוחות. בנובמבר 2003, חברת רכשה את חברת הסטארט-אפ הישראלית אקזקט (XACCT) תמורת 30 מיליון דולר. בשנת 2006, רכשה את חברת Cramer Systems, חברה פרטית בריטית, תמורת 375 מיליון דולר במזומן. חברה המתמחה בפתרונות Operations support systems) - OSS), מערכות לתמיכה תפעולית. באותה שנה רכשה גם את החברה האמריקנית Qpass תמורת 275 מיליון דולר במזומן. חברה המתמחה בפתרונות בתחום המסחר הדיגיטלי.
באפריל 2015 הודיעה החברה על רכישת חטיבת הבילינג של קומברס תמורת 272 מיליון דולר. בנובמבר 2015, רכשה את חברת התוכנה הישראלית cVidya, המפתחת מערכות לניהול הכנסות ומניעת רמאויות בחברות טלקום, תמורת 30 מיליון דולר. באוגוסט 2016 הודיעה החברה כי תרכוש את חברת פונטיס הישראלית תמורת 90 מיליון דולר.
מוצרי החברה בישראל ובעולם

במשך הזמן הפכה אמדוקס למפתחת מערכות הבילינג הגדולה בעולם, כיום מוצריה משווקים בכ-60 מדינות והיא מספקת שירותים לכ־90% מחברות הטלפון בארצות הברית.
מוצר המדף הבסיסי העיקרי של אמדוקס הוא מערכת CRM משולבת מנוע בילינג וקטלוג מוצרים לשימוש בארגונים גדולים,
מוצר הבסיס כולל התאמות לעולם הטלקומוניקציה בכלל והסלולר בפרט. עם התפתחות המוצרים והגרסאות תוספות שנדרשו ללקוחות מסוימים הוטמעו לגרסתו הבאה של מוצר המדף.
דוגמאות לחברות מהעולם המשתמשות במוצרי אמדוקס: AT&T, BT Group, T-Mobile, Vodafone, (אנ')Bell Canada, (אנ')Rogers Communications, (אנ')Telekom Austria ועוד.
בישראל חברות הסלולר סלקום ופלאפון רכשו מוצרים שונים של אמדוקס, במרכזם המוצר Amdocs Clarify Classic Client כאשר בסלקום רק עובדי אמדוקס משמשים כמפתחי התוכנה ומרביתם עובדים בבית הלקוח ובפלאפון כלל הפיתוחים מבוצעים על ידי אנשי הפיתוח של פלאפון מלבד תמיכה בתקלות שמוגדרות ליבה וקו שלישי (Core). שתי החברות רכשו את המוצר בשנת 2000, עליו בוצעו התאמות (Customization) מקומיות רבות כדי להתאים למוצרים השונים ולתהליכי השירות הייחודיים.
אותו המוצר שנרכש ב-2000 משמש כמערכת העיקרית לניהול קשרי לקוחות עד היום (נכון לאוקטובר 2012).
דוגמה נוספת היא חברת בטר פלייס הישראלית שהשתמשה במוצר Amdocs Clarify Smart Client, עליו בוצעו התאמות רבות לעולם הרכב וצריכת האנרגיה שעד היום לא נדרשו מאמדוקס בעולם הטלקומוניקציה. המפתחים עבור פרויקט זה היו כולם עובדי אמדוקס ומרביתם ישבו בבית הלקוח.
הנהלת אמדוקס > מנכ"לים

בעז דותן 1982-1995
אבי נאור 1995-2002
דב בהרב 2002-2010
אלי גלמן 2010-2018
שוקי שפר מ-2018
הנהלת אמדוקס > יושבי ראש הדירקטוריון

בעז דותן 1995-1997
ברוס אנדרסון 1997–2011
רוברט מיניקוצ'י מ-2011
ארגון

מטה החברה נמצא בסנט לואיס, ארצות הברית והמשרד הראשי בצומת רעננה. בנוסף בישראל יש לאמדוקס מרכז פיתוח שהוקם בשנת 2001 בפארק התעשייה ספירים (פארק משותף לעיריית שדרות ולמועצה אזורית שער הנגב). המרכז הורחב בשנת 2003 לאחר שקיבל מענק ממשלתי בסך 15 מיליון דולר. בשנת 2013 פתחה אמדוקס מרכז פעילות למתן שירותים מנוהלים ללקוחותיה בנצרת. בעבר היו לאמדוקס מרכזים גם בירושלים, בחיפה ובהוד השרון, אך מרכזים אלה אוחדו עם השנים עם פעילותה ברעננה. נכון לשנת 2017 מעסיקה אמדוקס בישראל 4,614 עובדים, המהווים כ-19% ממצבת כוח-האדם של החברה.
בשנת 1997, הקימה אמדוקס מרכז פיתוח בלימסול שבקפריסין, לאחר שקיבלה הטבות מס והקלות מינהליות מממשלת קפריסין, שאיפשרו לה להעסיק מתכנתים מהודו וממזרח אירופה במדינה. לאחר הצטרפות קפריסין ומדינות מזרח אירופה לאיחוד האירופי בשנת 2004, הורחב המרכז מאחר שעובדים ממזרח אירופה יכולים לעבוד בקפריסין ללא צורך באשרת עבודה. נכון לשנת 2017, מעוסקים בקפריסין 650 עובדים. בנוסף לאמדוקס יש מספר מרכזי פיתוח בהודו בהם, נכון לשנת 2017, מועסקים 9,960 עובדים. הפעילות של אמדוקס בהודו החלה בשנת 2003.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור ניר, "הביטו עלי מוזר באמדוקס כאשר חזרתי 10 ימים אחרי לידה", באתר כלכליסט, 11 במרץ 2021
↑  אמדוקס התחברה לוול-סטריט, החברה גייסה ביום ו' 252 מיליון דולר לפי שווי של 2.75 מיליארד דולר, באתר גלובס, 22 ביוני 1998
↑  אמדוקס גייסה 673 מיליון דולר; בקווב גייסה 66 מ' ד' לפי שווי של 420 מ' ד', באתר גלובס, 9 ביוני 1999
↑  המיליונרים של אמדוקס, באתר גלובס, 28 בינואר 1999
↑  18 בכירי אמדוקס מחזיקים מניות בכ-1.8 מיליארד דולר, באתר גלובס, 19 ביולי 2000
↑  SBC מקבלת מתנה: מניות אמדוקס ב-400 מיליון דולר, באתר גלובס, 24 בפברואר 2000
↑  גתית פנקס, קרן וולש קרסון חילקה את כל אחזקותיה באמדוקס לשותפיה, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2003
↑  השגריר של אמדוקס, באתר גלובס, 22 ביוני 2004
↑  עידו אלון, מנהלי אמדוקס מחזיקים ב-25% מהחברה, באתר הארץ, 25 במרץ 2003
↑  סופי שולמן, מה תהיה הרכישה הבאה של אמדוקס?, באתר הארץ, 30 במאי 2000
↑  אמדוקס רכשה את חברת ה-CRM קלריפיי תמורת 200 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2001
↑  עודד חרמוני, נקבע היקף עסקת אקזקט - אמדוקס תשלם 30 מיליון דולר במזומן, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2003
↑  אמדוקס מוציאה 650 מיליון דולר בחודש וחצי - רוכשת את קריימר ב-375 מיליון ד', באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2006
↑   עמרי זרחוביץ', אמדוקס רוכשת את פעילות הבילינג של קומברס ב-272 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2015
↑   ענבל אורפז, אמדוקס השלימה את רכישת cVidya ב-30 מיליון דולר; 10% מהעובדים פוטרו, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2016
↑   רותי לוי, אמדוקס רוכשת את פונטיס מרעננה בכ-90 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2016
↑  Cellcom Chooses Amdocs End-to-End Convergent Solution for Voice and Internet Services (באנגלית)
↑  גיא רולניק, הכירו את דב בהרב: האיש שקיבל חברה של 1.6 מיליארד דולר ומסר למחליפו 5.3 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 9 בדצמבר 2010
↑  קובי ישעיהו, ‏אלי גלמן פורש מתפקיד מנכ"ל אמדוקס; שוקי שפר יחליף אותו, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2018
↑  אמדוקס לא ממתינה לתמיכה ממשלתית - מקימה בית תוכנה בשדרות, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2001
אורה קורן, אמדוקס החלה בהפעלת מרכז אמדוקס נגב, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2001
↑  אמדוקס זכתה במכרז התמ"ס להקמת מרכז פיתוח בשדרות, באתר גלובס, 31 ביולי 2002
↑   ענבל אורפז, בלי עבר ביחידה 8200: הפספוס הענק של ההיי-טק הישראלי, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2014
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏אמדוקס סוגרת פעילות בחיפה ומעבירה העובדים לרעננה, באתר גלובס, 6 במרץ 2018
↑  חיים ביאור, מזל שלא הבאנו מתכנתים מהודו, באתר הארץ, 17 באפריל 2001
↑  אמדוקס בוחנת הקמת מרכז פיתוח בהודו, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0372 7192
אנרי חגוש

אנרי ינברוביץ' חגוש (ברוסית: Анри Енверович Хагуш; נולד ב-23 בספטמבר 1986 בגגרה שבגאורגיה) הוא כדורגלן עבר רוסי ממוצא אבחזי ששיחק בעמדת המגן בארסנל טולה.
תארים

באטה בוריסוב
אליפות בלארוס (4) - 2006, 2007, 2008, 2014
גמר הגביע הבלארוסי - 2006/2007
אנדרטת קולומבוס (ברצלונה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט, אוסף פסלים 
 כתובת:  Pl. Portal de la Pau 
 מיקום:  הרובע הגותי 
 מדינה:  ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 ביוני 1888
 תאריך פתיחה רשמי:  1 ביוני 1888 
 חומרי בנייה:  ברזל, ארד 
 יוצר:  Gaietà Buïgas i Monravà 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות היסטורית, cast-iron architecture 
 מידות
 גובה:  57 מ' 
 קואורדינטות:  41°22′33″N 2°10′40″E﻿ / ﻿41.37580278°N 2.17776111°E﻿ / 41.37580278; 2.17776111
  (למפת ברצלונה מוגדלת) אנדרטת קולומבוס(למפת ברצלונה רגילה) אנדרטת קולומבוס
 
אנדרטת קולומבוס (בקטלאנית: Monument a Colom,‏ IPA: [munuˈment ə kuˈlom]; בספרדית: Monumento a Colón או Mirador de Colón) היא אנדרטה בגובה 60 מטרים לכריסטופר קולומבוס בקצה המזרחי של לה רמבלה, ברצלונה, קטלוניה, ספרד. היא נבנתה עבור התערוכה העולמית של ברצלונה (1888) לכבוד המסע הראשון של קולומבוס לאמריקה. האנדרטה משמשת תזכורת שכריסטופר קולומבוס דיווח לאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה ולפרננדו השני, מלך אראגון בברצלונה לאחר נסיעתו הראשונה ביבשת החדשה.
תיאור

בחלק העליון של האנדרטה ניצב פסל ברונזה בגובה 7.2 מטרים על גבי עמוד קורינתי בגובה 40 מטרים. הפסל פוסל על ידי רפאל אטצ'ה ומספרים שהוא מתאר את קולומבוס מצביע לעבר העולם החדש בידו הימנית, בעודו אוחז במגילה בשמאל. הפסל מצביע לדרום-דרום-מזרח (כיוון יותר דרומי מאשר רמבלה דל מאר הסמוכה וכמעט הרחבה מושלמת של כיוון לה רמבלה, ברצלונה) ולמעשה מצביע על נקודה אי שם ליד העיר קונסטנטין, אלג'יריה. סביר יותר שהפסל מוקם בצורה הנוכחית רק כדי שקולומבוס יצביע לים כדי להדגיש את הישגיו בחקר ימי. הפסל נמצא על גבי סוקל, שעליו רשומה המילה "טיירה" (אדמה).
בנייה

הרעיון להקמת אנדרטה לקולומבוס הגיע בשנת 1856 מאת אנטוני פייג'ס אי פרר, שהציע לבנות אותה כולה על ידי קטאלונים, אבל הוא לא הגיע לשום מקום עם התוכנית שלו במשך שש עשרה שנים. לבסוף בשנת 1872 הוא זכה לתמיכתו של ראש העיר פרנצ'סק ריוס אי טאולט, ובשנת 1881 העבירה העיר החלטה לבנות את האנדרטה. נערכה תחרות בלעדית לאמנים ספרדים להגיש את העיצובים שלהם כשהזוכה הוא גאיטה בויגס אי מונרבה (Gaietà Buigas i Monravà), קטלאני. רוב הכסף גויס באופן פרטי; רק שנים עשר אחוזים ממנו מומנו מכספי ציבור. כל המימון הגיע ממקורות ספרדיים וכל הבנייה (עבודה וחומרים) נעשתה על ידי קטאלונים. הבנייה החלה ב-1882 והושלמה ב-1888 בזמן לתערוכה העולמית של ברצלונה.
מחלוקת הסרה

בשנת 2020 היו קריאות להוריד את הפסל. 250 בני אדם יצאו לרחובות ב-14 ביוני 2020, כדי להפגין בעד הסרת הפסל, ללא נזק או ונדליזם. קריאות אלו נדחו על ידי ראשת העיר, אדה קולאו. מפלגת העצמאות הפרו-קטלונית Candidatura d'Unitat Popular (CUP) לא הצליחה בניסיונותיה להסיר את הפסל ב-2016, 2018 ו-2020.
גרסאות אחרות

עותקים של האנדרטה ממוקמים ב-L'Arboç (אנ') (טרגונה, ספרד; פסל בלבד), הכפר הספרדי שימה (שימה, מי, יפן), מספלומס (אנ') (גראן קנריה, ספרד), וגרסאות מיניאטוריות בפארק קטלוניה אן מיניאטורה (אנ') (טורלס דה לוברגאט, ספרד) ובפארק מיני אירופה (בריסל, בלגיה).
הערות שוליים

↑  Frei, Terry. (July 23, 1992) The Oregonian Getting feel and flavor of Barcelona. Section: Sports; Page E1.
↑  Ponce de Léon, Néstor (1893). The Columbus Gallery: The 'Discoverer of the New World' as represented in Portraits, Monuments, Statues, Medals and Paintings. New York: N. Ponce de Léon. pp. 84–6.
↑  "Columbus statue will stay, but slavery tour aims to address Barcelona's past". the Guardian. 2020-06-19. Retrieved 2022-05-05.
↑  Kouimtsidis, Dimitris (2020-06-15). "Podemos politician calls for Columbus statue to be removed from Spain's Barcelona amid anti-racism protests". Olive Press News Spain. Retrieved 2022-05-05.
↑  van der Krogt, Peter. "L'Arboç: Columbus Monument". Columbus Monuments.
↑  van der Krogt, Peter. "Shima, Mie: Columbus Monument". Columbus Monuments.
↑  van der Krogt, Peter. "Maspalomas: Columbus Monument". Columbus Monuments.
↑  van der Krogt, Peter. "Brussel: Columbus Monument". Columbus Monuments.
אנרי ון דה ולדה

ערך זה עוסק באמן בלגי מתנועת האר נובו. אם התכוונתם לחוקר וכרטוגרף הולנדי בן המאה ה-19, ראו .
| --- | --- |

ון דה ולדה, 1904
 לידה:  3 באפריל 1863 אנטוורפן, בלגיה 
 פטירה:  15 באוקטובר 1957 (בגיל 94) ציריך, שווייץ 
 מקום קבורה:  Tervuren Communal Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן  אוניברסיטת גנט 
 תחום יצירה:  עיצוב, אדריכלות 
 זרם באמנות:  אר נובו, מודרניזם 
 יצירות ידועות:  Boekentoren, Villa Bloemenwerf, מוזיאון קרולר-מילר, National Institute for Technical Education Leuven 
 בן או בת זוג:  Maria Van de Velde 
 
אנרי קלמנס ון דה ולדה (בהולנדית/פלמית: Henry Clemens Van de Velde;‏ 3 באפריל 1863 – 3 באוקטובר 1957) היה אדריכל, צייר ומעצב פנים בלגי-פלמי איש זרם האמנויות והאומנויות, יחד עם ויקטור הורטה הניח את היסודות לתנועת האר נובו בבלגיה. מראשית המאה ה-20 ועד עליית הנאצים לשלטון פעל בגרמניה.
תולדות חייו

ון דה ולדה נולד באנטוורפן ולמד ציור באקדמיה המלכותית לאמנות באנטוורפן ובפריז אצל קרלו-דוראן (Carolus-Duran). לאחר שהכיר את יצירותיהם של פול סיניאק וז'ורז' סרה היה לחבר בתנועה הנאו-אימפרסיוניסטית. בבריסל היה חבר בתנועת האמנים, "העשרים" (Les XX) יחד עם קאמי פיסארו, פול סזאן, פול גוגן, קלוד מונה, זורז' סרה ווינסנט ואן גוך. ון דה ולדה קיים קשר ידידות עם ווינסנט ואן גוך ועם אחיו, תאו ואן גוך.
ב-1892 נטש את הציור לטובת עיצוב פריטי עיצוב פנים, רהיטים ואדריכלות ברוח ערכי תנועת האמנויות והאומנויות. ב-1895 הציג בגלריה של זיגפריד בינג, הגלריה המובילה של האר נובו בפריז. במפנה המאה העשרים עיצב מספר וילות פרטיות בבלגיה, הולנד וגרמניה.
ב-1905 הוזמן על ידי הדוכס הגדול של ויימאר לפתוח בית ספר לאמנות בעיר. ון דה ולדה הקים את בית הספר לאומנות ומלאכה, שהפך ב-1919 לבית הספר באוהאוס. כמו כן היה ון דה ולדה כח מניע בתנועת האמנויות והאומנויות, עיצוב תעשייתי ועיצוב המוצר הגרמנית, הוורקבונד. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ויימר בהיותו נתין מדינת אויב. ב-1926 השתתף בייסוד בית הספר העליון לעיצוב בבריסל (Institut supérieur des Arts décoratifs), כן היה מרצה באוניברסיטת גנט, בה תכנן אף מגדל הספרייה ה-Boekentoren.
ב-1935 תכנן בהולנד את מוזיאון קרולר-מילר בפארק הלאומי הוכה פלוהה, אחד מאוספי ואן גוך החשובים.
בשנותיו האחרונות חי בשווייץ. נפטר בציריך בגיל 94.
כיסא למעונו הפרטי, 1895
דלתות הכניסה לארכיון ניטשה בווימאר, 1903
מגדל ספריית אוניברסיטת גנט 1933-1938
אנרי טורס

אנרי טורס (בצרפתית: Henri Torrès;‏ 17 באוקטובר 1891, לֵז אַנְדֵלִי – 4 בינואר 1966, צרפת) היה עורך דין ופוליטיקאי יהודי-צרפתי. סוציאליסט, חבר המפלגה הקומוניסטית בשנים 1921–1923, ואחר כך במפלגה הסוציאליסטית (SFIO) בשנים 1927–1929. רץ בקריירה פוליטית עצמאית עד שנת 1958 והיה חבר בלשכת עורכי הדין של פריז עד 1956.
נולד בעיירה לֵז אַנְדֵלִי (Les Andelys) שבנורמנדי.
טורס התפרסם בעיקר כסנגורו של שלום שוורצבארד, שהתנקש במדינאי האוקראיני סימון פטליורה. טורס הציג את הזוועות שבוצעו ביהודים בפוגרומים באוקראינה בימי שלטון פטליורה והביא לזיכויו של שווארצבארד.
בעת הכיבוש הנאצי נמלט טורס לארצות הברית, שם פרסם מאמרים נגד ממשלת וישי של אנרי פטן. לאחר המלחמה חזר לצרפת ובמשך עשר שנים כיהן כסנטור בסיין, והיה גם סגן נשיא בית המשפט העליון.
הערות שוליים

↑  LE MAITRON, TORRÈS Henry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516501505171  PLWABN: 9810611844305606  BnF: cb12172391h (data)  GND: 11740683X  ISNI: 0000 0000 0083 8365  LCCN: no2015151632  NTA: 260333751  SUDOC: 030272815  VIAF: 29575490   WorldCat (עם VIAF): 29575490 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספינת האהבה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ריצ'רד פאוול
 בימוי:  מלוויל שבלסון 
 הופק בידי:  ג'ק רוז
 תסריט:  מלוויל שבלסון, ג'ק רוס 
 עריכה:  פרנק ברכט
 שחקנים ראשיים:  קרי גרנט סופיה לורן מרתה הייר
 מוזיקה:  ג'ורג' דאנינג
 צילום:  ריי ג'ון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בנובמבר 1958
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 הכנסות:  3,500,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ספינת האהבה (באנגלית: Houseboat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של מלוויל שייבלסון, עם קרי גרנט וסופיה לורן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בידי מלוויל שייבלסון וג'ק רוז לפי תסריט ראשוני שנכתב על ידי בטסי דרייק (אנ') שהייתה אז אשתו השלישית של קרי גרנט. גרנט התכוון שהיא תככב בסרט לצידו אבל בגלל הרומן שלו עם סופיה לורן שהחל בצילומי הסרט הגאווה והתשוקה הוא החליף את דרייק בלורן וגם ביקש לשכתב את התסריט זה הביא לפירוד בין גרנט ודרייק אך לורן העדיפה לבסוף את קרלו פונטי.
תקציר העלילה

טום וינטרס (קרי גרנט) מגיע לביתו לאחר שפרודתו אליס נהרגה בתאונה. יש לו שלושה ילדים: דייוווד, אליזבת ורוברט, אותם הוא לא ראה שלוש שנים. הם נמצאים אצל גיסתו קרולין (מרתה הייר). הורי אשתו דורשים שהבנים יאומצו על ידם והבת על ידי קרולין. טום אינו מסכים ולוקח את הילדים לדירתו הקטנה בוושינגטון די סי. הילדים מסתייגים ממנו בגלל שלא ראו אותו זמן רב. הוא לוקח אותם לקונצרט שבסופו נעלם רוברט.
רוברט נמצא על ידי צ'נזיה (סופיה לורן) בתו של המנצח (ארתורו צ'יאנלי) שבורחת מאביה כדי להתאוורר קצת בחוץ. הם מבלים ביריד בעיר ולבסוף היא מחזירה אותו לביתו ומתפלאת למצוא את טום מטפל בשלושה ילדים.
הוא מציע לה להיות מטפלת לילדיו והיא בתחילה מסרבת אבל לבסוף מסכימה.
כולם נוסעים לבית החדש שהושאל להם על ידי קרולין וצ'ינזיה שרה להם "בינג בנג בונג". המבנה נגרר על ידי אנג'לו דונטלו (הארי גוארדינו) שנתקל ברכבם על פסי הרכבת. הרכבת העוברת מרסקת את המבנה ואנג'לו מציע להם בית צף על האגם ששייך לו.
צ'נזיה לומדת לאט לבשל ולבצע את עבודות הבית. טום ממונה על הכביסה במכבסה אוטומטית בין כל עקרות הבית...
המבנה מלוכלך ומוזנח אבל בעבודה עם הילדים וצ'ינזיה הם משפצים אותו. הילדים אוהבים את צ'ינזיה יותר מאביהם. היחסים בין טום לצ'נזיה יודעים עליות ומורדות.
לבסוף מתהדק הקשר והם מחליטים להתחתן בבית הצף. הילדים מחרימים את הטקס כי אינם רוצים לראות אמא מחליפה את אימם אבל לאחר שיקול נוסף הם משנים את דעתם ומגיעים לטקס כשרוברט מנגן במפוחית פה את "הנה באה הכלה". והם ניצבים בין טום לצ'ינזיה כשהכומר שואל את בני הזוג על רצונם לבחור זה בזו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | טום ויינטרס | עורך דין |
| סופיה לורן | צ'ינזיה זקרדי |  |
| מרתה הייר | קרולין גיבסון | גיסתו של טום |
| פול פיטרסון | דייוויד וינטרס |  |
| צ'ארלס הרברט | רוברט וינטרס | חבר של טוני |
| מימי גיבסון | אליזבת וינטר |  |
| הארי גוארדינו | אנג'לו דונטלו |  |
| אדוארדו צ'יאנלו | ארתורו זקרדי | אבא של צ'ינזיה |
פרסים

שיר הנושא "כמעט בזרועותיך" המושר בפי סם קוק היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
הארי גוארדינו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
ספינת החלל טיטניק

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  טרי ג'ונס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני, קומדיה
 הוצאה
 הוצאה:  Harmony Books (הוצאה אנגלית) אופוס (הוצאה עברית)
 תאריך הוצאה:  1997
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-0345368430
 הספרייה הלאומית:  001786369
ספינת החלל טיטניק הוא ספר שעלילתו מבוססת על משחק מחשב באותו השם. הספר והמשחק הם למעשה ספין אוף של סדרת הספרים מדריך הטרמפיסט לגלקסיה אשר נכתבה על ידי הסופר דאגלס אדמס. את הספר כתב טרי ג'ונס, מחבורת מונטי פייתון, שהיה בקשרי חברות עם אדמס.
רקע

בהחיים, היקום וכל השאר, הספר השלישי בסדרת הספרים, מתאר דאגלס אדמס את ספינת החלל טיטניק, הספינה המפוארת ביותר שנוצרה, שסבלה מכשל קיומי מסיבי עם תחילת מסע הבתולין שלה. 15 שנים לאחר מכן, החליט אדמס להפיק משחק מחשב שיהיה מבוסס על אותה פסקה. ג'ונס, חברו של אדמס, דיבב במשחק דמות של תוכי מופרע. במהלך העבודה על הפקת המשחק ביקש אדמס מג'ונס לכתוב את הספר, וזאת לאור לוח הזמנים הצפוף. ג'ונס הסכים מיד, אך התנה זאת בכך שאת הספר יכתוב בעירום, וכך היה.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספינת החלל טיטניק היא הספינה הגדולה ביותר, המדהימה ביותר, החדשנית ביותר והמפוארת ביותר שנבנתה אי פעם. הספינה נבנתה כך שדבר לא יכול להשתבש בה. שניות לאחר השקתה היא עוברת כשל קיומי ספונטני מאסיבי, ונעלמת מהקיום. באותו הערב חוזרים דן ולוסי גיבסון, המתגוררים על כדור הארץ, לביתם ומגלים שהספינה הופיעה לה במקום שבו היה ביתם.
מקור השם

שמה של הספינה מבוסס על הספינה טיטניק שירדה למצולות בשנת 1912 לאחר שפגעה בקרחון במהלך מסע הבכורה שלה. במסגרת הפרסומים לקראת השקת הספינה נכתב בעיתוני התקופה שטיטניק היא "ספינה שלא מסוגלת לטבוע".
הערות שוליים

↑  Arts & Leisure: The Hitchhiker's Guide to Monty Python (Weekly Alibi . 12-01-97)
| מדריך הטרמפיסט לגלקסיה - מאת דאגלס אדמס |
| --- | --- | --- |
| סדרת הספרים המקורית | מדריך הטרמפיסט לגלקסיה • המסעדה שבסוף היקום • החיים, היקום וכל השאר • היו שלום ותודה על הדגים • לא מזיק ברובו |  |
| סיפורים אחרים | זאפוד הצעיר הולך על בטוח • ועוד משהו... • ספינת החלל טיטניק |  |
| מדיות נוספות | סרט • סדרת תסכיתי רדיו • סדרת טלוויזיה • משחק מחשב • ספינת החלל טיטניק |  |
| דמויות | ארתור דנט • פורד פרפקט • זאפוד ביבלברוקס • טריליאן • מרווין האנדרואיד הפרנואיד • אקראית • ווגונים • דג בבל |  |
| שונות | 42 - התשובה לחיים, היקום וכל השאר• יום המגבת |  |
לקטגוריה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצבעוני (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מעשייה של האחים גרים
 בימוי:  ג'ורג' פאל 
 הופק בידי:  ג'ורג' פאל
 תסריט:  לדיסלס פודור 
 עריכה:  פרנק קלארק
 שחקנים ראשיים:  ראס טמבלין טרי תומאס פיטר סלרס
 מוזיקה:  דאגלס גמלי, קן ג'ונס
 צילום:  ג'ורג' פרינאל 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בדצמבר 1958
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי, סרט ילדים 
 תקציב:  909,000 דולר
 הכנסות:  3,250,000 דולר
 פרסים:  פרס האוסקר לאפקטים מיוחדים (Tom Howard) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אצבעוני (באנגלית: Tom Thumb) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ג'ורג' פאל, עם ראס טמבלין, טרי תומאס ופיטר סלרס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על אגדה של האחים גרים. בסרט יש קטעי אנימציה ואפקטים מיוחדים רבים. שני שירים נכתבו על ידי פגי לי ושלושה על ידי ג'ניס טור (מילים) ופרד ספילמן (מנגינה).