stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טאהרה
פעילותה כחסידה של הבאב > המפנה בתנועה – הכינוס בבדשת (1848) והפיצול

ראו ערך מורחב בשפה האנגלית - Conference of Badasht
טאהרה הייתה הקיצונית ביותר מקרב אותיות הח"י בשאיפותיה להכריז על עידן חדש שהחל עם בואו של הבאב. טאהרה דחקה בתומכי הבאב להכריז באופן פומבי על התנתקות מדת האסלאם ולשם כך הובילה לצד בהאא אללה את כינוס של מנהיגי התנועה במטרה להגיע להחלטות ברורות בנושא. בשנת 1848 נאספו מרבית אותיות הח"י ומנהיגים באביים נוספים, שמונים ואחת במספר, בכפר בדשת שבח'ראסאן. מטרות המפגש היו לדון באופן הסיוע לשחרורו של הבאב שהיה כלוא באותם הימים, בכיוונים העתידיים שעל התנועה לקחת לאור הרדיפות הרבות ובשינויים הנדרשים בדת הישנה לאור תורתו החדשה של הבאב. המאמינים התחלקו לשני מחנות מנוגדים: המחנה הרדיקלי בראשות טאהרה אשר דגל בהיפרדות מוחלטת מדת האסלאם ובצעדי הגנה מיליטנטיים; והמחנה השמרני בראשות קודוס, חבר באותיות הח"י ששימש כיד ימינו של הבאב, אשר בתחילה קרא להתמקדות בחדשנות בתוך גבולות האסלאם ובהתנהגות זהירה מול הכוחות הדתיים והחילוניים.
בסופו של דבר, שוכנע גם קודוס שיש להכריז על הופעתה של דת חדשה – שהבאב הוא נביאה ושתורתו מבטלת את תורת האסלאם. בטרם קבלת ההחלטה הסופית בנדון, ביצעה טאהרה מעשה סמלי משמעותי ומהפכני שהטה באופן סופי את הכף: היא קרעה את הכיסוי שעל פניה ובכך הכריזה שהתגלות חדשה התגשמה בעולם ולכן חוקי השריעה אינם רלוונטיים עוד בעידנו של הבאב. בכך גם סימלה את השינוי החל בעידן החדש במעמדה של האישה. מעשה סמלי זה גרם לזעזוע רב בקרב המאמינים הבאבים, ומסופר על כאוס שנפוץ בקרב הגברים הנוכחים ואף על ניסיון התאבדות של אחד מן המאמינים ששיסע את צווארו. ישנן מסורות הגורסות שכאשר נודע לבאב על מעשה זה של טאהרה הוא כתב למאמיניו לציית לכל הוראותיה. בעקבות מעשה זה, הפכה טאהרה לגיבורה בקרב הדת הבאבית והובילה לכך שחירות האישה הפכה לאבן יסוד בתורן השוויון הבהאית. בעקבות אירועי הכנס בבדשת ירדה טאהרה למחתרת.
כליאתה והוצאתה להורג

בשנות החמישים של המאה ה-19, התקיימה הסתה כנגד הבאבים שציירה את המאמינים כאלימים וכופרים והובילה להתקפות כנגדם וכן לרדיפתם מצד השלטון. במסגרת רדיפות אלו הוצאו להורג מרבית מחברי אותיות הח"י. טאהרה הצליחה להישאר בחיים גם בתקופה שרבים אחרים מצאו את מותם, אך גם היא, על אף שירדה למחתרת, נתגלתה לבסוף ונאסרה בינואר 1850. מאסרה היה בתואנה שלקחה חלק בהתנקשות בדודה. היא נלקחה לטהראן ונכלאה בבית ראש העיר. בזמן כליאתה, אשתו של ראש העיר נתקשרה לטאהרה ונשים מרחבי העיר באו לשמוע את נאומיה.
בעקבות מגמתה האלימה והמיליטנטית של קבוצה רדיקלית בקרב הבאבים ושאיפתה לבצע הפיכה כנגד השאה לאחר הוצאתו להורג של הבאב ביולי 1850, החל השאה לרדוף את התנועה הבאבית כולה: הוא אסר והוציא להורג את מנהיגיהם והחרים את רכושם. הרדיפות רק התעצמו עם ניסיון ההתנקשות הכושל בשאה שהתרחש בשנת 1852. בין מאות הבאבים שהוצאו להורג במסגרת הרדיפות הללו הייתה גם טאהרה. על פי החלטת הממשלה, הוצאה טאהרה להורג בשנת 1852. סיפור הוצאתה של טאהרה משתנה בין מקורות, אך באחד מן הסיפורים הידועים טאהרה לבשה שמלה חגיגית והתבשמה בטרם נלקחה אל מותה, כאילו ידעה כבר מראש על גזר דינה. היא הובלה עם המוציא להורג אל הגן, ובעוד הוא היסס להרוג אותה התקדם לעברה עבד וחנק אותה באמצעות מטפחת. לאחר מכן, נזרקה גופתה של טאהרה לבאר וכוסתה אבנים וחול. על פי המסורת הבהאית, מילותיה האחרונות של טאהרה היו: "תוכלו להרוג אותי ברגע בו תרצו בכך, אולם לא תוכלו לעצור את שחרור האישה".
מעמדה של טאהרה בדת הבהאית

טאהרה זכתה למעמד של כבוד וקדושה בדת הבהאית, בשל דבקותה בתורתו של הבאב, מאבקה למען האמונה הבאבית ועיצובה בהתאם לעידן החדש שהגיע עם התגלותו של הבאב. בנוסף, טאהרה הכירה את בהאא אללה בחייה, שהתה בביתו ופעלה במשותף עמו למען הפצת תורתו של הבאב. על פי מסורות רבות באמונה הבהאית, מיוחסת לטאהרה עוד במהלך חייה הבנת תפקידו המרכזי של בהאא אללה בדת האוניברסלית הגדולה ובעידן החדש, עוד בטרם חשף אותה בהאא אללה באופן פומבי. הבנה זו של טאהרה משתקפת בכל מעשה שביצעה אחרי פגישתם בטהראן. דמותה של טאהרה הייתה ייחודית והיוותה מודל ממשי לחיקוי הן בשל אמונותיה ופעולותיה שנסתיימו במרטיריות אמיצה, והן בשל המודל הייחודי שהיא ייצגה כאישה בתקופה חייה.
עבד אלבהאא צירף את שמה של טאהרה לרשימת הנשים הקדושות לצד שרה, מרים הבתולה ופאטמה, אשר עלו לגדולה מעבר למה שאפשר להן המגדר אליו נולדו בזכות סגולותיהן הפנימיות ומעמדן המיוחד. הוא אמר שצחות לשונה ושכלה של טאהרה ערערו את עידנה ואת העולם כולו. בנוסף, הוא כינה אותה "חרב הבוערת באהבתו של האל" ו"מנורה המוארת באמצעות החסד האלוהי".
מעמדה של טאהרה בדת הבהאית > טאהרה כמרטירית

החוקר המזרחן הבריטי אדוארד ג. בראון כתב על טאהרה שהיא תופעה יחידה במינה בכל תרבות במהלך ההיסטוריה, ובמיוחד בתרבות הפרסית של המאה ה-19. השילוב, לדבריו, של יופייה המדהים, יכולותיה האינטלקטואלית המרהיבות, לשונה החדה, דבקותה נטולת החת והמוות המרטירי האצילי הופך את דמותה של טאהרה לייחודית ואלמותית. גם אם לא הייתה לדת הבהאית דבר מדהים אחר להתגאות בו – הייתה יצירת דמות הגיבורה של טאהרה מספיקה כדי להופכה לדת מרשימה. חשיבותה של טאהרה בדת הבהאית הוא במעמדה כגיבורה, מנהיגה ותאולוגית יוצאת דופן שהקדישה את חייה ואף הקריבה אותם למען דבוקתה בהתגלות הבאב ובהפצת הדת החדשה.
מעמדה של טאהרה בדת הבהאית > טאהרה כמודל נשי

"טאהרה היא ז'אן ד'ארק הפרסית, מנהיגת שחרור האישה של המזרח."
האמונה הבהאית מתבטאת באופן מפורש בתמיכתה בעקרון השוויון בין נשים וגברים. תמיכה זו אף נתפשת כאחד מהמאפיינים המייחדים את ההתגלות החדשה שעליה מתבססת הדת הבהאית. שוויון זה מתבטא הן בייעוד הרוחני של בני האדם, הן בחיי היומיום. לדוגמה, האמונה הבהאית דוגלת בצורך לספק חינוך שווה לנשים וגברים כאחד, כדי שנשים תוכלנה לפתח יכולות וחשיבות שוות לאלו של הגברים גם בתחומים החברתיים והכלכליים. לכן, טאהרה מהווה במובנים רבים ייצוג של האידיאל הנשי בדת הבהאית. בניגוד לאידיאלים נשיים מקבילים בדתות מקבילות אחרות – גדולתה של טאהרה לא נובעת מדמות האם, הבת או האישה שמילאה, שכן היא התנגדה באופן גלוי לתאולוגיה של אביה, התרחקה מבעלה ונאלצה להיפרד מילדיה. גדולתה נובעת דווקא ממנהיגותה וידיעותיה בדת.
טאהרה הייתה פורצת דרך בתחומים רבים במעמד האישה: לפי עבאס אמאנת, הייתה טאהרה ככל הנראה האשה הראשונה שגילתה את פניה ביוזמתה. בנוסף, מעגל חסידותיה שהתאסף סביבה בכרבלא, בגדד, קזוין, המדאן וטהראן היווה בסבירות גבוהה את קבוצת הנשים הראשונה במחוזות הללו אשר הכירו בגלוי בקיפוח הנשי. באופן כללי, הסיפורים על אודות טאהרה מציירים אותה כמוקד משיכה ומודל לחיקוי עבור נשים בכל מקום אליו הגיעה. עם זאת, פעולותיה של טאהרה לא בוצעו במסגרת מאבק המוכוון למען זכויות האישה, כי אם במסגרת חדשנות דתית והכרה בשינוי שחל עם התגלותו של הבאב שהוביל לביטול החוק האסלאמי. טאהרה נקטה בפעולות מופגנות כדי להצהיר על אמונותיה אלו, דוגמת לבישת בגדים צבעוניים בחודש מחראם כדי לחגוג את יום הולדתו של הבאב תוך התעלמות מן האבל המוקדש לאמאם חסין החל באותו היום. פעולותיה אלו גררו תגובות נזעמות ואף ניסיונות פגיעה ישירים, וכן תגובות קשות מצד משפחתה הקרובה.
גם כאישה בהיסטוריה הבהאית הייתה דמותה של טאהרה יוצאת דופן. מעטות הנשים המופיעות בספרי ההיסטוריה הבהאית בשנים שקדמו להפצת הדת במערב, ורבות מאלו שמצויות שם הן אמהות או נשים של מרטירים באביים. היו גם נשים אשר לבשו בגדי גברים והשתתפו במאבקים האלימים. ייתכן כי נשים לקחו חלק גדול יותר בהיסטוריה מזה שתועד, אך בין כה וכה מלבד טאהרה לא היו נשים בתפקידים ציבוריים בעת התפתחות הדת והפצתה. טאהרה, אם כן, נותרה מודל נשי יחיד ומרכזי לחיקוי עבור הדת הבהאית.
טאהרה המשוררת

טאהרה כתבה חיבורים אפולוגטיים ותאולוגיים רבים וכן מיני התכתבויות העוסקים בנושאים באביים. בנוסף, כתבה טאהרה שירים מיסטיים רבים העוסקים בחווייתה הדתית. כיום, שיריה של טאהרה מפורסמים ובעלי מוניטין גבוה בכל עולם התרבות הפרסי, גם מחוץ לגבולות הדת הבהאית. שיריה עוסקים בחוויות רגשיות ודתיות, ובכמיהתה לפגוש את הבאב. הם מביאים לידי ביטוי את הידע הנרחב של טאהרה בשפות הפרסית והערבית.
על אף פרסומם הרב, קובץ השירים המיוחסים לטאהרה איננו גדול: יש בו פחות משישים שירים. לא כל קורפוס שיריה שרד, בעיקר בשל הצורך בחשאיות שהייתה בשמירה על כתבים באביים, פיזור רכושה של טאהרה והעוינות שהפגינה משפחתה הקרובה של טאהרה שייתכן כי השמידה או מנעה את הפצת כתביה. לכך סייעה העובדה שבמהלך חייה של טאהרה לא היה ניסיון לאסוף את שיריה. מאמץ זה החל לראשונה רק חמישים שנה לאחר מותה שכן המצב המדוכא והמסוכן בו חיו הבאבים לא אפשר מאמצים מוקדמים מכך.
ראו גם

שיח' אחמד אחסאא'י
כאזם רשתי
מולא חוסיין בושרואי
עלי מוחמד שיראזי, הבאב
אותיות הח"י
הדת הבאבית
הדת הבהאית
קיום אל-אסמאא
יעד 14 לפיתוח בר קיימא

שימור ושימוש בר קיימא באוקיינוסים, ימים ומשאבים ימיים לפיתוח בר קיימא הוא יעד מספר 14 מתוך 17 היעדים לפיתוח בר קיימא שהוגדרו על ידי האו"ם. הגדרת היעד עוסקת בשימור האוקיינוסים, הימים והחיים התת-ימיים.
רקע

האוקיינוסים מספקים משאבים טבעיים המשמשים כמזון, תרופות ודלק ביולוגי. אוקיינוסים מספקים כ-50% מהחמצן, 20% מהחלבון ו-30% מהשמן והגז של בני האדם. הסרת הפסולת וזיהום מהמערכת האקולוגית בה חיים אורגניזמים פועלת להפחתת נזקי סופות. שמירה על האוקיינוסים עוזרת בהסתגלות שינוי האקלים. בנוסף, זהו אזור לתיירות ונופש ובכך זהו משאב כלכלי נוסף. מודעות לבעיה ויצירת שותפויות חדשות עבור דייג, החמצה, פסולת והובלה ימית יכולה למזער את הנזקים.
פעילות

בשנת 2013 הקים בחור בן 18 את חברת "The Ocean Cleanup". החברה מעסיקה 65 מהנדסים וחוקרים על מנת לחקור את האופן בו הפלסטיק נאגר, מתפרק ומתפזר לעומק. המטרה של הפרויקט היא לנקות 50% מכלל הפלסטיק הקיים באוקיינוס השקט ב-10 שנים הקרובות.
עובדי החברה אספו דגימות מהאוקיינוס האטלנטי וגילו שהפלסטיק באוקיינוס מפוזר עד עומק של 5 מטרים בלבד. ב-2015 כ-30 ספינות חצו את שטח הפסולת של האוקיינוס השקט לצורך ביצוע מסע המחקר הגדול ביותר באוקיינוס בהיסטוריה. ההפלגה בין הוואי לקליפורניה חקרה שטח של 3.5 מיליון קמ"ר ואספה נתונים רבים יותר על הפלסטיק האוקיאני מאשר שנאספו בכל 40 השנים האחרונות.
צינור עשוי פוליאסטר באורך של כ-2 קילומטר נפרס באוקיינוס ומתחתיו מסך מיוחד לעומק של כ-5 מטרים. למסך מחובר עוגן שמגיע לעומק של עד 600 מטר ומשנה את העומק שלו בהתאם לעוצמת הזרמים. המערכת פשוט גולשת על הגלים במהירות יותר אטית מהזרמים וכך האוקיינוס מביא את הפסולת לכיוון המסכים. הזרמים החזקים עוברים מתחת לעומק של 5 מטרים וכך מאפשרים לדגים לא להיקלע במסך האיסוף. ברגע שהמסך מתמלא, חיישנים שולחים איתות ומגיעות ספינות עם מערכות שאיבה ואוספות את הזבל הנאגר. הפלסטיק הנאסף ימוחזר ויהפוך לחומר גלם שימושי.
יעדים

עד 2025, למנוע ולהפחית באופן משמעותי זיהום ימי מכל הסוגים, במיוחד מפעילויות קרקעיות, כולל פסולת ימית וזיהום מחומרים שמוזרמים לים.
עד 2020, לנהל ולהגן על מערכות אקולוגיות ימיות וחופיות כדי למנוע השפעות שליליות משמעותיות, כולל על ידי חיזוק עמידות שלהם, ולנקוט בפעולה לשיקום שלהם על מנת להשיג אוקיינוסים בריאים ופרודוקטיביים.
עד 2020, להסדיר שימוש במשאבי הים ולסיים דיג יתר, דיג בלתי חוקי, שיטות דיג הרסניות ללא פיקוח וליישם תוכניות ניהול מבוסס מדע, על מנת לשקם את תפוצת הדגים בזמן הקצר האפשרי, לפחות לרמות שהם יוכלו לשקם את באוכלוסייה שלהם כפי שנקבע על ידי המאפיינים הביולוגיים שלהם
עד 2020, לשמר לפחות 10 אחוזים של אזורים החוף הימי, בהתאם לחוק הלאומי והבינלאומי על סמך המידע המדעי הטוב ביותר הזמין.
עד 2020, לאסור על צורות דייג שגורמות לדייג יתר. להפסיק את ההטבות אשר תורמות לדיג לא חוקי, לא מדווח ולא מאורגן ולהימנע מלהכניס הטבות בעתיד. עבור מדינות מתפתחות והפחות מפותחות, צריכות להיות הטבות סדירות כחלק מארגון הסחר העולמי.
עד 2030, להגדיל את היתרונות הכלכליים למדינות קטנות מתפתחות ופחות מפותחות בדרכי השימוש במשאבים ימיים כמו דיג, חקלאות ותיירות באמצעות ניהול בר קיימא.
הגדלת הידע המדעי, פיתוח יכולת המחקר והעברת הטכנולוגיה הימית, תוך התחשבות בקריטריונים הבין-ממשלתיים הבין-ממשלתיים של הוועדה לאוקיינוגרפיה והנחיות על העברת טכנולוגיה ימית, במטרה לשפר את בריאות האוקיינוס ולהגדיל את תרומת המגוון הביולוגי הימי לפיתוחן של מדינות מתפתחות, בפרט קטן האי פיתוח מדינות ומדינות פחות מפותחות.
לספק גישה למשאבים ימיים עבור הדייגים קטנים.
הגברת השימור ושימוש בר-קיימא באוקיינוסים ובמשאביהם על ידי יישום החוק הבינלאומי, כפי שהוא משתקף ב-UNCLOS, המספק את המסגרת המשפטית לשימור ולשימוש בר-קיימא באוקיינוסים ובמשאביהם, כמפורט בסעיף 158 לעתיד הרצוי.
ארגונים שותפים

בישראל החברה הממשלתית חקר ימים ואגמים לישראל הקימה את "מרכז המידע הימי הלאומי" כדי לרכז, לתעד, לשמור ולהפיץ את הנתונים הימיים הנאספים. בנוסף החברה מפיקה מהם מידע שימושי לתוכנית לאומית.
ראו גם

יעדים לפיתוח בר קיימא
תיירות בת קיימא
אמנת פריז
האומות המאוחדות
טיפול ממוקד העברה

טיפול ממוקד-העברה (באנגלית: Transference Focused Psychotherapy; בר"ת: TFP) הוא טיפול פסיכודינמי המבוסס על מודל יחסי האובייקט של אוטו קרנברג להפרעת אישיות גבולית. לפי המודל, אנשים בעלי ארגון אישיות גבולי (Borderline Personality Organization – BPO) מתאפיינים בייצוגים פנימיים סותרים, מפוצלים וטעונים רגשית. אנשים אלו משתמשים במנגנוני הגנה על מנת להתמודד עם ייצוגים סותרים אלו אך מנגנוני ההגנה מובילים לשיבוש במערכות היחסים שלהם עם הקרובים להם ועם עצמם. מוקד הטיפול הוא התפיסות המעוותות של עצמם, הקרובים להם, והרגשות המשויכים לתפיסות אלו כפי שהם באים לידי ביטוי בקשר הטיפולי (העברה). הטיפול מתמקד בניסיון לבצע חיבור (אינטגרציה) בין החלקים המפוצלים של הייצוגים של העצמי ושל האחר, וכן שינוי של מנגנוני ההגנה בהם משתמש המטופל. מנגנון השינוי המשוער בטיפול הוא פירוש חוזר ונשנה של התפיסות המוטות הללו.
TFP נמצא במחקרים כטיפול יעיל בהפרעת אישיות גבולית אם כי מעט מדי מחקרים נערכו על מנת להגיע למסקנות מוצקות בנוגע ליעילותו. TFP הוא אחד ממספר טיפולים שמראים יעילות בטיפול בהפרעת אישיות גבולית, אם כי באחד המחקרים שהשוואה את TFP לטיפול דיאלקטי התנהגותי וטיפול פסיכודינאמי-תמיכתי נמצא כי רק TFP הוביל לשינוי באופן בו אנשים חושבים על עצמם במערכות יחסים קרובות.
הפרעת אישיות גבולית

TFP הוא טיפול בהפרעת אישיות גבולית. מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית מאופיינים לרוב בתגובות רגשיות עוצמתיות, מערכות יחסים סוערות והתנהגויות אימפולסיביות. בשל התגובה הקיצונית שלהם לגירויים חיצוניים, מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית חווים לעיתים קרובות שינויים דרמטיים ומהירים במצב רוחם, ועוברים לסירוגין בין תחושות של אופוריה, דיכאון, חרדה ועצבנות. מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית חווים לרוב תחושות שונות של ריקנות שעלולות להיות בלתי נסבלות עבורם. הם מנסים להתמודד עם תחושות אלו דרך התנהגויות אימפולסיביות והתנהגויות של פגיעה עצמית, כמו שימוש לרעה בסמים, התנהגויות מיניות מסוכנות, בזבוז כסף קיצוני והתקפי אכילה. יתר על כן, מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית מתאפיינים לעיתים קרובות באובדנות כרונית, ובאיומים באובדנות. תחת לחץ אינטנסיבי מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית עלולים לחוות תסמינים של דיסוציאציה זמנית או של פרנויה.
המודל התאורטי של אישיות גבולית

על פי מודל יחסי האובייקט, בהתפתחות פסיכולוגית תקינה תבניות נפשיות של העצמי ביחס לאחרים, המכונות "ייצוגי האובייקט", הופכים בהדרגה למובחנים וכוללניים יותר. בתחילת התפתחותו, חוויית התינוק סובבת סביב שני מצבים: רגעים של כאב ("לא נוח לי ואני צריך מישהו שיטפל בי") ורגעים של הנאה ("אני כרגע מרגיש רגוע בזכות זה שמישהו אוהב אותי"). חוויות אלו הופכות בהדרגה לתבניות נפשיות מובחנות וכוללניות יותר של העצמי ושל האחר. ההבשלה של הייצוגים הללו מאפשרת שילוב מציאותי יותר בין טוב ורע, כך שתכונות חיוביות ושליליות משולבות יחד לייצוג מורכב יותר שכולל היבטים שונים של האדם ("אף על פי שהיא לא דואגת לי ברגע זה, אני יודע שהיא אוהבת אותי ושהיא תדאג לי בעתיד"). ייצוגים משולבים אלו מאפשרים לאדם לשאת רגשות מעורבים, שוני וסתירה בעצמו ובאחר.
לפי קרנברג מידת המובחנות והכוללנות של ייצוגים אלו, יחד עם הרגשות שנלווים אליהם, מהווים את "ארגון האישיות" של האדם. בארגון אישיות נורמלי לאדם יש תפיסה כוללנית של עצמי ושל האחר, המאפשרת יציבות ועקביות בזהותו של האדם ובתפיסתו את הזולת, כמו גם יכולת לאינטימיות עם אחרים תוך שמירה על תחושת העצמי שלו. לדוגמה, אדם כזה יוכל להבין שניתן לחוש רגשות של שנאה בתוך מערכת יחסים אוהבת ללא קונפליקט פנימי וללא תחושות של אי-רציפות בתפיסתו את האחר. לעומת זאת, בארגון אישיות גבולית המחסור בייצוגים משולבים של העצמי ושל האחר מוביל לכך שהאדם מפעיל מנגנוני הגנה פרימיטיביים (כמו פיצול, הזדהות השלכתית וניתוק), זהות דיפוזית (תפיסה לא עקבית של העצמי ואחרים) ובוחן מציאות לא יציב (הבחנה לא עקבית בין חוויה פנימית וחיצונית). במצבים של לחץ גבוה, אנשים עם הפרעת אישיות גבולית לא מצליחים להעריך את המצב בכללותו ונוטים לפרש אותו כמצב קטסטרופלי. הם מתקשים להעריך נכונה את מניעיו וכוונותיו של האחר, ותופסים אותם כאיום או כדחייה. המחשבות והרגשות שלהם לגבי עצמם ולגבי אחרים מפוצלים לחוויות דיכוטומיות של טוב או רע, שחור או לבן והכל או כלום.
מטרות

המטרה העיקרית של TFP היא הפחתת שיעורי אובדנות ופגיעה עצמית, שיפור יכולות שליטה עצמית וויסות רגשות, יצירת מערכות יחסים מספקות יותר ויכולת לפעול להשגת מטרות חיים. לפי המודל, מטרות אלו מושגות על ידי פיתוח ייצוגים כוללניים של העצמי ושל האחר, הפחתה של מנגנוני ההגנה הפרימיטיביים, ופתרון בעיית הזהות הדיפוזית אשר משמרת את הפיצול בעולמו הפנימי של המטופל.
מהלך הטיפול > חוזה

הטיפול מתחיל בניסוח של חוזה המורכב מהנחיות כלליות לכל המטופלים וכן מתוספות ייחודיות לכל מטופל שנובעות מהקשיים הספציפיים שלו שעלולים להפריע להתקדמות הטיפול. החוזה כולל גם את החובות שמוטלות על המטפל. על המטופל ועל המטפל להסכים על החוזה לפני שהטיפול יוכל להתחיל.
מהלך הטיפול > התהליך הטיפולי

טיפול TFP מורכב משלושה שלבים:
תיאור של ייצוגי האובייקט הפנימים של המטופל אשר מתגלים בתופעת ההעברה.
תיאור הייצוגים השונים של העצמי ושל האובייקט בהעברה, ומימושם בתהליך העברה/ העברה נגדית.
חיבור (אינטגרציה) של הייצוגים המפוצלים של האדם, מה שמוביל לתפיסה כוללנית של העצמי ושל האחר ולפתרון בעיית הזהות הדיפוזית.
במהלך השנה הראשונה לטיפול, TFP מתמקד במספר בעיות:
הכלה של התנהגויות אובדניות והתנהגויות של פגיעה עצמית של המטופל.
טיפול בדרכים שונות בהן המטופל עלול לחבל בטיפול.
זיהוי של דפוסי יחסי האובייקט המרכזיים (החל מייצוגים מפוצלים ולא מובחנים של העצמי ושל האחר עד כדי מכלול שלם וברור יותר).
בטיפול זה, ניתוח ההעברה הוא הדרך העיקרית לעבודה על שינוי מיחסי האובייקט הפרימיטיביים (מפוצלים או מקוטבים) ליחסי אובייקט מתקדמים (מורכבים, מובחנים ומשולבים) אצל המטופל. כך, בניגוד לטיפולים המתמקדים בהפחתת תסמינים לזמן קצר, המטרה השאפתנית של טיפול TFP היא לא רק לטפל בתסמינים, אלא לשנות את כל ארגון האישיות, אשר נתפס כסיבה האמיתית לתסמינים. לשם כך, המטפל מפרש את האופן בו המטופל חווה ייצוגים פנימיים של מערכות יחסים קודמות כאשר אלו מתגלים בקשר הטיפולי, כלומר בהעברה. נעשה שימוש בטכניקות שונות כמו הבהרה, עימות ופירוש בהקשר של יחסי ההעברה המתפתחים בזמן הטיפול.
ייצוגי העצמי וייצוגי האובייקט באים לידי ביטוי בקשר שבין המטופל למטפל בתהליך שמכונה העברה. בתוך כך, מופעלים תהליכים של השלכה והזדהות. כלומר, ייצוגים שונים של העצמי מיוחסים למטפל. תהליכים אלה מקושרים לעיתים קרובות לרגשות כגון כעס או פחד.
המידע שמועבר בהעברה מאפשר גישה ישירה לעולמו הפנימי של האדם בזכות שתי סיבות. ראשית, גם המטפל וגם המטופל בוחנים את עולמו הפנימי של המטופל בו זמנית, כך שכאשר נחשף ייצוג לא עקבי של המציאות הם דנים עליו ביחד מיד. בנוסף, בדרך זו נחשפת ראיית המציאות של המטופל מה שמלווה הרבה פעמים בתגובות רגשיות חזקות מצידו. טיפול המתמקד בדיון מעמיק בעברו של המטופל יכול הרבה פעמים להוביל לדיון אינטלקטואלי שהוא הרבה פחות אינפורמטיבי.
TFP מדגיש את התפקיד של פירוש בטיפול. כאשר הייצוגים המפוצלים של העצמי ושל האחר של המטופל באים לידי ביטוי בטיפול, המטפל עוזר למטופל להבין את הסיבות (הפחדים או החרדות) שמשמרות את ההפרדה והפיצול בייצוגים של עצמו ושל האחר. הבנה זו מלווה בחוויה של רגשות עוצמתיים בתוך הקשר הטיפולי. החיבור של הייצוגים המפוצלים והמקבילים של העצמי ושל האחר מוביל להסתכלות מורכבת, מובחנת ומציאותית יותר של העצמי ושל האחר, לוויסות התגובות, ולחשיבה צלולה יותר. לפיכך, כאשר הייצוגים המפוצלים של העצמי מתחברים, המטופלים מצליחים לחוש עקביות הולכת וגוברת בזהותם ומערכות היחסים שלהם הופכות למאוזנות ויציבות לאורך זמן. המטופלים נמצאים בסיכון נמוך יותר להיות מוצפים ברגשות תוקפניים והיכולת שלהם לאינטימיות מתגברת, תוך הפחתה בהתנהגויות הרס עצמי ושיפור כללי בתפקוד.
מהלך הטיפול > מנגנוני שינוי

מנגנוני השינוי המשוערים של TFP מבוססים על התאוריה ההתפתחותית של קרנברג בנוגע לארגון אישיות גבולי. מנגנונים אלו מתייחסים לייצוגים המפוצלים והבלתי-מובחנים של העצמי והאחר אשר אופייניים לארגון האישיות הגבולי. ייצוגים אלו מאורגנים ביחידות נפשיות המכונות "דיאדות של יחסי אובייקט" – צמדים של ייצוגי עצמי ואחר המקושרים ביניהם על ידי רגש אופייני. בארגון אישיות גבולי, החיבור של הייצוגים הללו מקושר לפיצול במערכת הנפשית אשר במסגרתו ההיבטים השליליים של הייצוגים מפוצלים וממודרים מההיבטים החיוביים (במילים אחרות – נטייה לראות את העצמי והאחר כטובים או רעים באופן בלעדי). ההנחה היא שמנגנון השינוי אצל מטופלים ב-TFP היא החיבור של הייצוגים המפוצלים של העצמי והאחר כך שייצוגים אלו יהיו משולבים יחד בצורה שלמה ועקבית יותר.
תמיכה אמפירית > מחקר ראשוני

במחקר שבחן את היעילות של טיפול TFP במשך שנה, נמצאה הפחתה מובהקת במספר ניסיונות ההתאבדות ומצבם הבריאותי של המטופלים השתפר משמעותית. בנוסף, בהשוואה לשנה שקדמה לטיפול, נמצאה ירידה משמעותית במספר והמשך של האשפוזים בבתי חולים פסיכיאטריים. שיעור הנשירה מהמחקר במהלך השנה היה 19.1%, שיעור שהחוקרים ציינו כי הוא דומה לאחוזי הנשירה במחקרים קודמים שנערכו על טיפול באנשים גבוליים, כגון טיפול דיאלקטי התנהגותי.
תמיכה אמפירית > TFP לעומת טיפול רגיל (Treatment-As-Usual – TAU)

התוצאות הראו שמטופלים שטופלו בטיפול TFP חוו ירידה משמעותית במספר הפניות לחדרי מיון ולאשפוז במהלך שנת הטיפול, וכן שיפור משמעותי בתפקוד הכללי בהשוואה לטיפול TAU.
תמיכה אמפירית > TFP לעומת טיפול על ידי מומחים בקהילה

ניסוי קליני אקראי השווה בין התוצאות של טיפול TFP לבין טיפול שניתן על ידי מומחים בקהילה בקרב 104 מטופלים עם הפרעת אישיות גבולית. שיעור הנשירה מ-TFP היה נמוך באופן מובהק משיעור הנשירה מהטיפול הפסיכותרפיה בקהילתה; עם זאת, שיעור הנשירה של TFP היה 38.5%, שיעור שהחוקרים הסכימו שהוא גבוה במקצת משיעורי הנשירה של טיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT) וסכמה תרפיה (SFT). קבוצת המטופלים בTFP חוו שיפור משמעותי בארגון האישיות שלהם, בתפקוד הפסיכו-סוציאלי ובמספר ניסיונות ההתאבדות. במחקר זה, אף אחת מהקבוצות לא חוותה שינוי משמעותי בהתנהגויות של פגיעה עצמית.
תמיכה אמפירית > TFP לעומת DBT לעומת טיפול תמיכתי

לפני הטיפול ובמרווח של כל ארבעה חודשים בזמן הטיפול, המטופלים עברו הערכה במספר תחומים שונים: התנהגות אובדנית, תוקפנות, אימפולסיביות, חרדה, דיכאון ויכולת הסתגלות חברתית. התוצאות הראו כי מטופלים שטופלו בשלושת סוגי הטיפול הראו שיפור בתחומים רבים במהלך שנת הבדיקה. טיפולי DBT ו-TFP בלבד הראו שיפור בהתנהגויות אובדניות; עם זאת, טיפול TFP הראה תוצאות טובות יותר מטיפולDBT בשיפור תחושות כעס ואימפולסיביות. בסופו של דבר, מטופלים ב-TFP הראו שיפור משמעותי ב-10 מתוך 12 משתנים ב-6 התחומים, DBT ב-5 מתוך 12 משתנים וטיפול תמיכתי ב-6 מתוך 12 משתנים.
תמיכה אמפירית > טיפול TFP לעומת סכמה תרפיה

שיפור משמעותי נמצא לאחר שנה שנתיים ושלוש שנים של טיפול בשתי קבוצות הטיפול בקריטריונים של הפרעת אישיות גבולית לפי DSM-IV ובכל ארבעת המדדים שנבדקו במחקר (סימפטומים של הפרעת אישיות גבולית, פסיכופתולוגיה כללית, איכות חיים ומדדי אישיות לפי TFP וסכמה תרפיה). בסכמה תרפיה שיעור המשלימים את הטיפול במלואו היה גבוה יותר מאשר ב-TFP. לאחר שלוש שנים של טיפול, מטופלים שטופלו בסכמה תרפיה הראו שיפור רב יותר באיכות חיים ובסימפטומים של הפרעת אישיות גבולית. באופן ספציפי יותר, בסכמה תרפיה נמצא שיפור רב יותר במערכות יחסים, אימפולסיביות, והתנהגות אובדנית או פארא-אובדנית. מחקר המשך למחקר זה הראה שגם המטופלים וגם המטפלים דירגו את הברית הטיפולית בין המטפל למטופל כחזקה יותר בסכמה תרפיה בהשוואה ל-TFP.