stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדנילט ציקלאז

אדנילט ציקלאז
המבנה של אדנילט ציקלאז
אדנילט ציקלאז (באנגלית: AC - Adenylate cyclase) הוא אנזים בעל תפקיד מרכזי בתהליכי הוויסות של התא, הנמצא בממברנת התא.
הוא האנזים הכי פוליפילטי הידוע, נמצאו שישה סוגים שונים שלו שכולם קטליזטורים של אותן התגובות בעודם מייצגים משפחות גנים בלתי תלויות ללא רצף או הומולוגיה מבנית ידועה.
אדנילט ציקלאז הוא קטליזטור בתהליך המרת המולקולה ATP למולקולה cAMP. בעת קישור הורמונים אל GPCR באתר המטרה שלהם על פני הממברנה החיצונית של התא, מתרחש שינוי בתוך התא המאפשר קישור של חלבון ממשפחת החלבוני ה-G לחלבון הממברנלי אדנילט ציקלאז ולהפעלתו.
בשלב הבא מתפצל הטרימר לשתי יחידות: יחידת אלפא ויחידה המורכבת מבטא וגאמא כך שהן מחוברות לדימר, חלבון אלפא(S) נודד לאדנילט ציקלאז ומשפעל אותו. בשלב זה אדנילט ציקלאז מושך אליו מולקולות ATP והופך אותם למולקולות cAMP. לתהליך זה ידועות שתי בקרות. הראשונה- המאפשרת את הפסקת אדנלט ציקלז, היא החלפה של GTP ל-GDP‏ G אלפא מתנתק מהחלבון ומתחבר שוב לטרימר ההתחלתי.
דרך שנייה- היא תחרות של G אלפא (Q) אשר מתחרה על הקישור לאדנילט ציקלאז.
ראו גם

מערכת פוספוטרנספראז
הערות שוליים

↑  Neve, K. A., Seamans, J. K., & Trantham-Davidson, H. (2004). Dopamine receptor signaling. Journal of receptors and signal transduction, 24(3), 165-205.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292821705171  BnF: cb12265164r (data)  LCCN: sh85000855
Satlla-1

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 ארגון:  אוניברסיטת אריאל
 מפעיל:  מעבדת K&CG - אוניברסיטת אריאל
 תאריך שיגור:  3 באוקטובר 2020
 משגר:  סיגנוס
 משימה
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 אפואפסיד:  418 ק"מ
 פריאפסיד:  410 ק"מ
 משך המשימה הכולל:  3 באוקטובר 2020 – הווה (4 שנים) 
 משך המשימה:  1 שנה
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  672.7 גרם
 אורך:  10 ס"מ
 רוחב:  10 ס"מ
 גובה:  10 ס"מ
 ערוצי תקשורת:  UHF, S band
 קישורים חיצוניים
 מאגר המידע הלאומי:  1998-067RU
 
SATLLA-1 הוא לוויין ישראלי מסוג פיקו-לוויין, והוא הלוויין הראשון שנבנה על ידי סטודנטים במעבדת K&CG של אוניברסיטת אריאל.
ב-3 באוקטובר 2020 הלוויין שוגר לתחנת החלל הבינלאומית ומשם הוא שוגר לחלל, במסלול לווייני נמוך (LEO), במסלול קוטבי.
הבנייה

הלוויין נבנה במעבדת המחקר K&CG של אוניברסיטת אריאל בראשות הפרופסור בועז בן-משה. הוא הורכב על ידי קבוצה של 6 סטודנטים מהמחלקה למדעי המחשב, המחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה וכן מהפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל.
בניית הלוויין הסתיימה באוגוסט 2020. לאחר מכן הוא עבר בדיקות הרעדה במעבדה להרעדה ונשלח לארצות הברית לבדיקות אינטגרציה ושיגור לחלל. באוקטובר 2020 הלווין שוגר על גבי חללית האספקה סיגנוס שנשאה אספקה לתחנת החלל הבינלאומית. במהלך חודש נובמבר, הלוויין יישלח מתחנת החלל למסלול ויחל במשימתו.
מטרות הלוויין

הלוויין SATLLA-1 הוא הראשון מבין שלישיית ננו-לוויינים שמטרתם הצגת יכולת של תקשורת מבוססת לייזר מהחלל ובדיקת המערכות המאפשרות אותה. התקשורת עם הלוויינים תתבצע מתחנת הקרקע באוניברסיטת אריאל.
הלוויין, אשר נבנה במהלך שנתיים, מבוסס על פלטפורמת לווייני Cubesat בגודל 10 סמ"ק ונועד להדגים ולבחון טכנולוגיות שהותאמו לננו לוויינים באוניברסיטת אריאל:
עוקב כוכבים: המערכת מאפשרת קביעת המנח המרחבי של הלוויין ע"פ תמונת הכוכבים אותה הוא רואה.
מערכת בקרת הכוון שמבוססת על גלגלי תנופה (Reaction Wheels): כוללת מספר גלגלים בתוך הלוויין המסתובבים במהירות גבוהה ושומרים על יציבות הלוויין או משנים את הזווית שלו בהתאם לצורך.
שימוש ב-LED כדי לאתר את הלוויין ולעקוב אחריו: על הלוויין מערך נורות LED אשר יידלק בעת חליפותיו מעל ישראל ויאפשר מעקב מדויק אחר הלוויין באמצעות מערך טלסקופים רובוטיים.
מערכת תקשורת לטווח רחוק בעלת הספק נמוך בתקן LoRa.
הלוויין משתמש בתדרים מסוג UHF ומסוג S-BAND.
מבנה הלוויין

הלוויין בנוי בתצורה של קובייה של 10X10X10 ס"מ בתקן קיובסאט ומשקלו כ-670 גרם. הלוויין כולל תת-מערכות ההכרחיות לרבות מערכת בקרת אנרגיה, מערכת שידור, קליטה ועיבוד מידע, מחשב משימה ומערכת בקרה תרמית.
שיגור

הלוויין שוגר על גבי טיל אנטרס 230 מתוצרת משותפת של נורטרוף גראמן האמריקאית וחברת יוז'ני האוקראינית. הטיל נשא עליו את החללית המשא הלא מאוישת סיגנוס NG-14. הלוויין SATLLA-1 הוא חלק מ-3.5 טון אספקה לתחנת החלל הבינלאומית. בתאריך 5/11/2020, הלוויין ישוגר מתחנת החלל הבינלאומית למסלול ויחל במשימתו.
תפקוד

הלוויין שוגר בהצלחה מתחנת החלל הבינלאומית ב-5/11/2020 בשעה 15:00 שעון מקומי. בשתי החליפות הראשונות מעל תחנת הקרקע הממוקמת באוניברסיטת אריאל לא נקלטה אף תשדורת רדיו.
SATLLA-1 לאחר השלמתו
טלאי משימת לוויין SATLLA-1
אופן טייפ

השוואה בין מילה שנכתבה בגופן פרנק־ריהל ללא הגדרות נכונות להצבת הניקוד (מימין) לעומת מילה שנכתבה בגופן מסוג אופן־טייפ עם הגדרות נכונות (משמאל).
אופן־טייפ (OpenType) הוא שמו של תקן לגופנים, שנועד להחליף את תבנית ה”טרו־טייפ“ (TrueType) ולהוסיף לו תכונות טיפוגרפיות מתקדמות ותמיכה טובה יותר במערכות־כתב מורכבות. התקן פותח במאמץ משותף של החברות אדובי ומיקרוסופט.
רמת התמיכה באופן־טייפ משתנה בהתאם לתוכנה. פלטפורמת חלונות תומכת חלקית בתכונות האופן־טייפ.[דרוש מקור]. במערכת הסדר XeTeX, לדוגמה, תמיכה בתכונות מתקדמות של גופנים מסוג אופן־טייפ.
עיקר החידוש בתבנית אופן־טייפ הוא האפשרות לתת לגופן פקודות, בהתאם לטקסט, ועל ידי כך ליצור, בין השאר אותיות מתרחבות, שברים, ליגטורות, כתב מחובר, מיקום מדויק לסימני הבחן בשפות שונות ומיקום מדויק לניקוד וטעמי המקרא בגופנים בעברית.
הערות שוליים

↑  הדגמה: The Beauty of LaTeX; פרטים טכניים.
Watch Dogs: Legion

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  29 באוקטובר 2020 
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  יוביסופט טורונטו (אנ')
 הוצאה לאור:  יוביסופט 
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, רוסית, צרפתית,
 סדרה:  Watch Dogs (סדרת משחקים) 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Microsoft Windows, Google Stadia
 המשחק הקודם:  Watch Dogs 2
 
 אתר רשמי
 
Watch Dogs: Legion (מסוגנן כ-WATCH DOGS L≡GION) הוא משחק פעולה-הרפתקאות מסוג עולם פתוח, שפותח על ידי יוביסופט טורונטו (אנ') ושווק על ידי יוביסופט. המשחק הוא השלישי בסדרת Watch Dogs, ומשמש כהמשך למשחק Watch Dogs 2. המשחק יצא לאור ל-Windows, PlayStation 4, Xbox One ו-Stadia (אנ') ב-29 באוקטובר 2020, והגרסאות ל-PlayStation 5 ו-Xbox Series X/S יצאו לאור בימים שהקונסולות יצאו לאור. יוביסופט טורונטו הייתה אחראית על הפיתוח, עם קלינט הוקינג (אנ') כבמאי יצירה.
משחקיות

המשחק נמצא בגרסה בדיונית של העתיד, בלונדון דיסטופית. המשחק עוקב אחר סניף של DedSec בלונדון שמנסה לנקות את שמו לאחר שהואשם במספר פיצוצים שלא ביצע, ובאותו הזמן לשחרר את אזרחי לונדון מהשליטה של אלביון (Albion), ארגון צבאי פרטי אכזרי, שגרם לעיר להיות במצב של מעקב לאחר מספר הפצצות. המשחק מציג את היכולת לשחק בכמה דמויות, שנותנת לשחקן לגייס וירטואלית איזה NPC שהוא מוצא בעולם הפתוח של המשחק. לכל דמות שהשחקן גייס יש מיומנות רקע ייחודיים, והשחקן יכול לאבד אותם לצמיתות אם הוא מפעיל את מצב המשחק "מוות לצמיתות" (באנגלית: Permadeath – מצב משחק שגורם לכך שדמות של שחקן שאיבדה את כל נקודות החיים שלה, לא יהיה ניתן לשחק בה יותר) לפני שהוא מתחיל משחק חדש. קיימות כמה דרכים לסיים משימה וזה תלוי עם איזה דמות השחקן.משחק.
אונליין

הרכיב המקוון של המשחק, שהוצג במרץ 2021, מאפשר משחק שיתופי של ארבעה שחקנים, שמטרתו היא לחלוק התקדמות בין המצבים לשחקן יחיד ולרב משתתפים . חווית מרובה המשתתפים מציעה מספר פעילויות שונות לשחקנים לעסוק בהן, כולל אירועים בעיר, משימות שיתופיות (כולל "אופס טקטיים") המורכבות יותר, ומצב התחרותי "ספיידרבוט ארנה", שבו שחקנים שולטים בגאדג'טים מיניאטוריים של ספיידרבוט להילחם בחינם לכל המשחקים. גם מצב מרובי המשתתפים הא-סימטרי "Invasion" משני משחקי Watch Dogs הקודמים חזר מספר חודשים לאחר השחרור, עם מספר שינויים.
כמו מצב לשחקן יחיד, שחקנים יכולים לחקור בחופשיות את לונדון ולגייס פעילים חדשים לצוות שלהם; עם זאת, במקום להשלים משימות קצרות עבור כל דמות, הדבר נעשה על ידי הוצאת "השפעה" (צורת מטבע במשחק). השפעה משמשת גם לפתיחת גאדג'טים ושדרוגי דמויות, וניתן להרוויח מהשלמת משימות ויעדים יומיים/שבועיים, לקנות בכסף אמיתי מהחנות במשחק, או למצוא על פני המפה, יחד עם מסכות ונקודות ניסיון (מיקומי פריטי האספנות משתנים מדי שבוע).
Watch Dogs: Legion Online משתמש בגישה עונתית כדי להציג תוכן חדש למשחק. במהלך כל עונה, מפת דרכים שונה עם תגמולים שונים (השפעה, עורות נשק, בגדי אופי וכו'). כאשר שחקנים משלימים משימות ופעילויות אחרות, הם צוברים נקודות ניסיון ומדרגים, ופותחים את התגמול הבא במפת הדרכים. כשעונה מסתיימת, העונה הבאה מתחילה אוטומטית ודירוג השחקן מאופס ל-0.
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות מעורבות. מערכת המשחק בהרבה דמויות שונות מפלגת ביניהם, יש כאלה שראו בזה משהו חדשני, ויש כאלה שראו חוסר באישיות של הדמויות, דיבוב לא טוב, וחוסר איזון בין יכולות של דמויות. העולם הפתוח, הנהיגה, והסיפור גם מצאו את עצמם במרכז חלק מהביקורות.
אולפן הרדיו והטלוויזיה המרכזי של משרד ההגנה (רוסיה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  28 ביולי 1992 – הווה (32 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 
אולפן הרדיו והטלוויזיה המרכזי של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Центральная телевизионная и радиовещательная студия Министерства обороны Российской Федерации, ЦТРС Минобороны России) הוא יחידת ההפקה העיקרית של ערוץ הטלוויזיה "זבזדה".
היסטוריה

אולפן הרדיו והטלוויזיה המרכזי של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית הוקם ב-28 ביולי 1992.
ב-15 באוגוסט 1992 אושר המבנה הארגוני של האולפנים. אל"ם אלכסנדר ויקטורוביץ' יעקובובסקי מונה לראש האולפן הראשון. במסגרת האולפנים פועלים אולפן שידור, אולפן לעיבוד חומרי שידור ואודיו, מחלקת הפעלת מערכות טלוויזיה ושידור רדיו ומרכז טכני. האולפנים היו ממוקמים בבניין של משרד הגנה ברחוב שפושניקוב 14 (כיום - סמטת קולימאז'ני), אולפן שידורי הטלוויזיה משנת 1992 עד 1997 שכן ברחוב פרצ'יסטנקה 19. ב-4 במרץ 1993 אומצה אמנת האולפן.
בספטמבר 1992 נרשמה תחנת הרדיו סלביאנקה במשרד העיתונות והמידע הרוסי. התוכניות של סלאביאנקה שודרו ללא הפסקה על גלי רדיו מאיאק ורדיו רוסיה. מאז 1993 החלו כתבי האולפן עם לוגו VoenTV להופיע בתוכניות החדשות נובוסטישל הערוץ הראשון, וסטי, היום, איטוגי, כמו גם בתוכנית הצבאית "פוליגון" של מיכאיל לשצ'ינסקי בערוץ אוסטנקינו. בינואר 1993, התוכנית הנושאית השבועית העצמאית הראשונה, VoenTV, נוצרה במסגרת ערוץ הטלוויזיה Severnaya Korona, לאחר שהיא נסגרה מאז 1994 בערוץ הטלוויזיה TV-6. בקיץ 1993 שודרה המהדורה הראשונה של תוכנית ההסברה "השליח הצבאי".
מאז 20 בפברואר 2005, על בסיס אולפן הטלוויזיה והרדיו המרכזי של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, הוקם ערוץ טלוויזיה חדש בשם "זבזדה".
הערות שוליים

↑  Приказ Министра обороны № 88 от 28 июля 1992 года «О создании Центральной телевизионной и радиовещательной студии Министерства обороны Российской Федерации».
↑  Приказ Министра обороны «Об обеспечении деятельности Центральной телевизионной и радиовещательной студии Министерства обороны Российской Федерации» № 119 от 4 марта 1993 года
מוסקבה, סמטת קולימאז'ני 14. האולפנים שוכנים בקומות החמישית והשביעית.
מוסקבה, רחוב פרצ'יסטנקה 19. בשנים 1992–1997 שכן כאן אולפן הטלוויזיה של אולפני השידור המרכזי של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית.
XML

עמוד XML
XML (ראשי תיבות של eXtensible Markup Language) הוא תקן לקידוד וייצוג נתונים במחשבים. שימוש ב־XML מקל על החלפת נתונים בין מערכות שונות שפועלות על גבי תשתיות שונות. תקן ה-XML לא מגדיר איזה מידע יוצג אלא מגדיר כיצד לייצג מידע באופן כללי. תקן XML שייך למשפחת שפות הסימון (markup language), ומבוסס על תקן משנת 1986 בשם SGML.
מבחינה טכנית, XML איננה שפת תכנות, שכן אף על פי שהתחביר (syntax) שלה מוגדר היטב, אין לה אוצר מילים ולא בקרת זרימה. למעשה, ניתן לראותה כתבנית ליצירת שפות אחרות, ביניהן XHTML, XAML, XUL, SVG, XBRL וכדומה.
גם תקן ה-XML, בדומה לשפת HTML, נקבע על ידי ה־World Wide Web Consortium.
תכונות ה־XML:
ייצוג המידע באופן טקסטואלי.
שמירת המטא-מידע ביחד עם המידע עצמו. כלומר, שמירת תיאור הנתונים עם הנתונים עצמם.
סידור המידע במגוון צורות ולא רק בטבלה כמו ברוב הפורמטים האחרים. ב-XML טבעי מאוד לסדר מידע באופן היררכי (עץ).
הייצוג עצמו מתבצע תוך שימוש בתגיות (Tags) שמגדירות רכיבי מידע (Elements). בתוך רכיבי המידע ניתן לאחסן את המידע עצמו או רכיבים נוספים. דוגמאות לרכיבי מידע:
מלבד צורה בסיסית זו, ניתן לציין ב-XML "תכונות" (Attributes) לכל תגית:
<number-of-articles updated="today">102,119</number-of-articles>
שפת התגיות HTML שמתארת דפים של אתרי אינטרנט בנויה גם היא בצורה דומה ל־XML. היסטורית, ה־XML התפתח מהצורך לתקנן ולשכלל את שפת ה־HTML שהביאה את רעיון התגיות שנוצר לראשונה בשפת SGML לפרסום רחב בזכות האינטרנט. XHTML הוא תקן חדש ל־HTML, המגדיר כל דף HTML כמסמך XML תקין. דף XHTML, בדומה לדף HTML, מתאר את תוכן הדף, ולעיתים גם את עיצובו.
ה־XML שימושי כמעט בכל תחום של מחשבים. חשיבותו הגדולה ביותר היא בחיבורים בין מערכות שונות. לדוגמה: קיים תקן כיצד לייצג מידע על חולה והטיפולים שהוא עובר ("תיק חולה") באמצעות מסמך XML. כך יכולה המערכת של בית החולים לשלוח את המידע הזה לרופא המשפחה שיכול לקלוט לתוך מערכת המידע שלו את התרופות אותם קיבלו חוליו במהלך אשפוזם.
כדי לתמוך בהחלפת מידע מסוג זה פותחו תקנים להעברת מסמכי XML כדוגמת SOAP.
ניתן להגדיר את המבנה של קובץ XML על ידי שימוש בקובץ נוסף, שמגדיר באילו תגיות ניתן להשתמש, מה המבנה שלהן ואיזה מידע יכול להיות מאוחסן בכל אחת מהן. קובץ כזה יכול לתאר לדוגמה את המבנה של "תיק חולה". בעבר השתמשו בפורמט DTD כדי להגדיר את התחביר. כיום משתמשים בפורמט XSD (המכונה גם Schema), שבעצמו מנוסח ב־XML (לעומת DTD שיש לו תחביר נפרד).
ישויות ב-XML

המפרט של XML מגדיר בדיוק חמש ישויות (Entity references) או הפניות לתווים, או ייצוג לתו באמצעות תווים אחרים, שכל מפענחי ה-XML מכירים. שימוש בישויות אלו יעשה לרוב כשמעוניינים להכניס תו מיוחד, שמשמש כחלק מהתחביר של XML. ניתן להצהיר במפורש על הישויות ב-DTD אך אם עושים זאת, חייבים לתת לישויות את ערכי ברירת המחדל. XML מאפשר ישויות נוספות בתנאי שהן מוגדרות מראש בקובץ הגדרת המסמך.
בטבלה למטה רשימה של 5 הישויות שמובנות ב-XML. עמודת "קוד יוניקוד" מראה את אופן ייצוג התו בפורמט יוניקוד, בצורה הקסדצימלית. מספר היוניקוד בצורה עשרונית מוצג בסוגריים. עמודת ה"גרסה" מציגה את הגרסה הראשונה של XML שהחל ממנה הישות מוכרת.
| שם | תו | קוד יוניקוד | גרסה | תיאור בעברית | תיאור באנגלית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "  | " | U+0022 (34) | XML 1.0 | גרש כפול | quotation mark |
| &amp;  | & | U+0026 (38) | XML 1.0 | סימן וגם | ampersand |
| &apos;  | ' | U+0027 (39) | XML 1.0 | גרש בודד | apostrophe |
| &lt;  | < | U+003C (60) | XML 1.0 | סימן קטן מ- | less-than sign |
| &gt;  | > | U+003E (62) | XML 1.0 | סימן גדול מ- | greater-than sign |
ראו גם

מונחים בתוכנה
XSD
XAML
XSL
XRI
DTD
XPath
XHTML
RSS
JSON
XQuery
RDF
RDF Schema
WSDL
OWL
WML
ATOM
FOAF
DOM
SAX
Smil
SVG
XUL
OneWeb

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים) 
 
OneWeb (שם רשמי: Network Access Associates Ltd‏) היא חברת תקשורת גלובלית הבונה יכולת לספק שירותי אינטרנט לוויני פס רחב ברחבי העולם. מטה החברה נמצא בלונדון, ויש לה משרדים בקליפורניה ומתקן לייצור לוויינים בפלורידה. זהו מיזם משותף עם איירבוס ביטחון וחלל. החברה נודעה בעבר בשם WorldVu Satellites Ltd.
החברה הוקמה על ידי גרג וילר בשנת 2012. בשנת 2015 היא הבטיחה השקעה של 500 מיליון דולר. בשנת 2016 התקבלה הלוואה מסופטבנק.
OneWeb החלה את שיגור רשת של יותר מ-650 לווייני מסלול, בפברואר 2019, ועד למאי 2021 שיגרה 218 מתוך 648 לוויינים מתוכננים. מטרת OneWeb הייתה לספק שירותי אינטרנט ל"כולם, בכל מקום", לספק חיבורי אינטרנט למקומות כפריים ומרוחקים וכן למגוון שווקים. לאחר פשיטת הרגל החברה שיגרה עוד 36 לווייני OneWeb ב-18 בדצמבר 2020 ובמאי 2021.
בשנת 2020 החברה הכריזה על פשיטת רגל אך הצליחה להשתקם. בשנת 2022 הוכרז על מיזוג עם Eutelsat.
תפיסה

רעיון המערכת שייך לחברת WorldVu Satellites Ltd. (כיום OneWeb LLC), המשתמשת בשם החלופי "L5" במסמכי בקשה לאישור ברגולציות שונות.
השלב הראשון של פיתוח כלל הקמת מערכת לוויין ראשונית והפעלת גרסאות ההדגמה הראשונות של מכשירי קצה עד סוף 2020, ותחילת פעילות מסחרית באזורי הים, למגזר התעופה, הממשלה והעסקים תוכננה לשנת 2021. מתוכנן שהשלב הראשון של המערכת יורכב מלוויינים הממוקמים ב-18 מסלולים, 36 לוויינים כל אחד. במקביל, 588 לוויינים מגובה 1,200 ק"מ יספקו את שירותי התקשורת העולמיים, ו-60 לוויינים ייהיו במסלולים כגיבוי. שיגורי הלוויין מתבצעים מקוסמודרום בייקונור, קוסמודרום ווסטוצ'ני וממרכז החלל בגויאנה.
כדי ליישם את הרעיון, תוכנן להשיג עד 3 מיליארד דולר מהון פרטי כדי להפעיל את המערכת בשנים 2019–2020. התוכנית העסקית של OneWeb היא לספק גישה בפס רחב למאות מיליוני משתמשים פוטנציאליים החיים באזורים שלא מחוברים לרשת האינטרנט. לאחר השקת הרשת כולה, המערכת תוכל לספק קצב העברת נתונים של 10 טרה-ביט לשנייה לאזורים מרוחקים ברחבי העולם, באמצעות טכנולוגיות Wi-Fi, LTE (4G), 3G ו-2G לחיבור טלפונים ניידים, טאבלטים וניידים באמצעות מכשירי קצה זולים קטנים באמצעות רשת הלוויין OneWeb. קישור אינטרנט לאזורים מרוחקים הוא הסיבה שרוסיה מסייעת בשיגור הלוויינים, משום שזה יאפשר לה לפרוס רשת אינטרנט במיקומים נידחים כמו באזור חוג הקוטב הארקטי.
ניתן יהיה לחבר טלפון סלולרי, טאבלט ונייד ללוויינים דרך מכשיר הקצה של OneWeb, המורכב מצלחת לווין, מקלט ויחידת תקשורת Wi-Fi / LTE / 3G. לכל לוויין OneWeb יש אחיזה שמאפשר לחלליות אחרות להתחבר במסלול ולהחזירן לאטמוספירה של כדור הארץ כדי להישרף עם חזרתם. OneWeb מתכננת לפרק את לווייניה לאחר סיום חייהם, באמצעות מערכת הנעת פלזמה של החללית כדי להוריד את הגובה ולהיכנס שוב לאטמוספירה.
יישום

ב-25 ביוני 2015 בלונדון, חברת Arianespace (צרפת) ו-OneWeb (ג'רזי) חתמו על חוזה לשיגור 672 לוויינים של מערכות תקשורת לוויינית ניידת מבית Oneweb באמצעות 21 משגרים סויוז בשנים 2017 עד 2019, עם אפשרות לחמישה משגרים מדגם "סויוז-ST-B" מבסיס החלל קורו לאחר 2020 ו-15 שיגורים באמצעות סויוז-2.1b ששוגרו ומתוכננים להיות משוגרים מקוסמודרום בייקונור וווסטוצ'ני. כדי לשגר לוויינים למסלול נתון, משתמשים בטיל שלב עליון (RB) מסוג "פרגאט". החוזה קובע שיגור לוויינים במשקל של כ-150 ק"ג למסלול מעגלי בגובה 1,200 ק"מ. כל שיגור היה צפוי לכלול כ-36 לוויינים.
10 הלוויינים הראשונים לשיגור נבנו על ידי איירבוס. השאר נבנו על ידי מיזם משותף בין OneWeb ואיירבוס ביטחון וחלל במפעל פלורידה.
ככדי לספק שירותים ברוסיה בשנת 2017, הוקם מיזם משותף בהשתתפות OneWeb (עם נתח ראשוני של 60%) וחברת "גונץ למערכות לוויין" הרוסית (40%). בינואר-פברואר 2019 הוגדל חלקו של הצד הרוסי לנתח שליטה של 51%; OneWeb - 49%. כמו כן, על פי מנכ"ל רוסקוסמוס דמיטרי רוגוזין, תוכנן לקבל חלק בפרויקט הראשי OneWeb.
בדצמבר 2017, ועדת המדינה הרוסית לתדרי רדיו לא הקצתה תדרים עבור OneWeb לפעול ברוסיה מבלי לחשוף את הסיבה בפומבי. תדרים התבקשו ברצועות 27.5-29.1 GHz, 29.5-30 GHz, 14-14.5 GHz (Earth-to-space) ו-17.8-18.6 GHz, 18.78-19.3 GHz ו-10.7-12.7 GHz (space-to-Earth). לפני ישיבת הוועדה נתן משרד ההגנה תגובה חיובית לפניית OneWeb. שירות האבטחה הפדרלי ותאגיד המדינה רוסקוסמוס השיבו בחיוב, אך בתנאים מסוימים, בעוד שרגולטור האינטרנט הממשלתי, סוכנות רוסקומנדזור, התנגד לבקשת החברה.
על פי הצהרות העיתונות, באוקטובר 2018 אמרו גורמים בשירות הביטחון הפדרלי הרוסי כי OneWeb מהווה איום על ביטחון המדינה ברוסיה, מכיוון שחלק מהאזורים ברוסיה עשויים להיות תלויים לחלוטין בשירות לוויינים זר וכי המערכת יכולה לשמש לצורכי מודיעין. לדעתם, ניתן לארגן מערכת תקשורת לוויינית מקומית יחד עם הודו, סין ומדינות אחרות ש"אינן נוקטות מדיניות אגרסיבית כלפי רוסיה".. באוקטובר 2018 עלו דיווחים כי OneWeb מוכרת את גרעין השליטה שלה במיזם המשותף. בינואר-פברואר 2019, חברת הבת של רוסקוסמוס, גונץ, קיבלה את השליטה במיזם המשותף וחלקה הוגדל ל-51%, כך גונץ הפכה לבעלים העיקרי של המיזם המשותף.
באביב 2022 החברה החליטה להפסיק שיגורי לוויינים מאתרים בתוך רוסיה. עד אז בוצעו 11 שיגורים מוצלחים, רובם במהלך 2020. בדצמבר 2022 בוצע שיגור ממרכז החלל סאטיש דאוון ובשנת 2023 מנמל החלל קייפ קנוורל ובסיס חיל האוויר ונדנברג. מספר לוויינים פעילים במאי 2023 היה 634. מהנדסי החברה החלו בבדיקות לקראת הפעלה מסחרית של המיזם במהלך שנת 2023.
ב-20 במאי 2023 בוצע שיגור ראשון של לווין ניסוי מהדור השני.
קשיים כלכליים

בשנת 2017 היו מגעים לאיחוד עם חברת אינטלסט שלא הגיעו להסכמה.
ב-28 במרץ 2020 הגישה OneWeb בקשה לפשיטת רגל לבית המשפט במדינת ניו יורק, על פי הודעה לעיתונות באתר האינטרנט שלה נאמר כי "החברה וכמה מחברות הבת הנשלטות שלה הגישו מרצונן הגנה במסגרת פשיטת רגל פרק 11 בבית המשפט לפשיטת רגל במחוז דרום ניו יורק", נכתב בהודעתה. תהליך השגת המימון הדרוש היה קשה בשל המצב עם התפשטות נגיף COVID-19. בנובמבר 2020 OneWeb יצאה מהליך פשיטת רגל הודות להשקעות של ממשלת בריטניה ושל חברת בהארטי העולמית שמבוססת בהודו בשווי של יותר ממיליארד דולר.
בשנת 2022 דווח על מיזוג החברה עם חברה צרפתית Eutelsat. תהליכי המיזוג צפויים להסתיים במחצית השנייה של שנת 2023.
אנדריי פרוצנקו

אנדריי אולכסייוביץ' פרוצנקו (באוקראינית: Андрій Олексійович Проценко; נולד ב-20 במאי 1988) הוא אתלט אוקראיני, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (יוג'ין 2022), סגן אלוף עולם באולם (סופוט 2014), סגן אלוף אירופה (ציריך 2014) ופעמיים סגן אלוף אירופה באולם (גלאזגו 2019 ואיסטנבול 2023) בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

פרוצנקו נולד וגדל בחרסון שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות.
ביוגרפיה > 2007 > סגן אלוף אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בהנגלו שבהולנד זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.21 מטר.
ביוגרפיה > 2009 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בקובנה שבליטא זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.24 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים במקום 25 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.20 מטר.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה באוגוסט-ספטמבר בדאיגו שבקוריאה הדרומית סיים במקום 27 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר.
ביוגרפיה > 2012

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיים במקום 15 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.
באליפות אירופה שנערכה ביוני בהלסינקי שבפינלנד סיים במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.23 מטר.
באולימפיאדת לונדון שנערכה באוגוסט סיים במקום שמיני בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר.
ביוגרפיה > 2013 > סגן אלוף האוניברסיאדה

באוניברסיאדת קאזאן שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.31 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט במוסקבה שברוסיה סיים במקום 23 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.
ביוגרפיה > 2014 > סגן אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בסופוט שבפולין זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 2.36 מטר, אחרי מועתז עיסא ברשם מקטר (2.38 מטר) ולפני אריק קינרד מארצות הברית (2.34 מטר).
ביוגרפיה > 2014 > סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בציריך שבשווייץ זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 2.33 מטר, אחרי בן ארצו בודן בונדרנקו (2.35 מטר) ולפני איוואן אוחוב מרוסיה (2.30 מטר).
ביוגרפיה > 2015

באליפות אירופה בעולם שנערכה במרץ בפראג שבצ'כיה סיים במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.28 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיים במקום 17 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר.
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם שנערכה במרץ בפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר.
באליפות אירופה שנערכה ביולי באמסטרדם שבהולנד סיים במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.24 מטר.
ביוגרפיה > 2016 > מקום רביעי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.24 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > סגן אלוף אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר, יחד עם קונסטאדינוס בניוטיס מיוון, ואחרי ג'אנמרקו טאמברי מאיטליה (2.32 מטר).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר, אחרי מועתז עיסא ברשם (2.37 מטר) ווו סאנג-הייוק מקוריאה הדרומית (2.35 מטר).
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שגרמניה זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, אחרי ג'אנמרקו טאמברי (2.30 מטר) וטוביאס פוטיה מגרמניה (2.27 מטר).
ביוגרפיה > 2023 > סגן אלוף אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר, אחרי דווה אמלס מהולנד (2.31 מטר) ולפני תומא קרמואה מבלגיה (2.29 מטר).
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום 12 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיים במקום 11 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.15 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.40 מטר (2014)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 2.36 מטר (2014)