stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד א-תקי
מוצאו ומשפחתו

מוחמד א-תקי נולד ב-12 באפריל 811 באל-מדינה לאימאם השיעי השמיני עלי א-רידא ושפחה נובית בשם ח'ייזוראן. הוא היה רק בן שמונה כשאביו מת, ועל כן רבים פקפקו ביכולתו להנהיג את הקהילה השיעית. מסורת שיעית מספרת כי המנהל מטעם הוקף תשאל את מוחמד הקטן במשך מספר ימים בשאלות דתיות, עד ששוכנע שהוא אכן האימאם של הקהילה לאחר מות אביו. בדומה לאחד עשר האימאמים האחרים, מייחסים השיעים גם למוחמד א-תקי יכולות ניסיות, חסינות מפני ביצוע טעות (עִצְמה) וחוכמה, שהועברו אליו ברגע מות אביו. מסורות שיעיות מתארות את א-תקי כנדיב, תורם בסתר, עניו, נכון תמיד לקבל קהל וחי באורח חיים פשוט.
במהלך השלטון העבאסי

הח'ליף אל-מאמון שהזמין את מוחמד לחיות עמו בבגדאד, שימש כפטרונו. מאוחר יותר, נישא מוחמד אל-תקי לבתו של אל-מאמון, אום אל-פאדל, את הח'טבה (דרשה) לאחר הטקס נשא אל-מאמון בעצמו. מרבית הביוגרפיות השיעיות מתקשות להסביר את היחס הטוב שהפגין אל-מאמון כלפי מוחמד, לאחר שבראייתם רצח את אביו של א-תקי. יש הטוענים כי אוהב הפילוסופיה והמדע, אל-מאמון, התקשה להתעלם מחוכמתם הרבה של בנו ואחיו של עלי א-רידא (האהל אל-בית) ועל כן 
מינה תומכים רבים של השיעה למשרות בכירות והתייחס בצורה טובה לאימאם הצעיר. כמו כן, אל-מאמון היה זקוק לתמיכת הפרסים והשיעים כדי להבטיח את יציבות שלטונו.
לטענת מקורות שיעים, במהלך שהותו בבגדאד, אל-מאמון, פטרונו של א-תקי הפגיש אותו כשהיה רק בן 17 עם טובי חכמי הדת והפילוסופים של אותה העת, שהתפעלו מחוכמתו הרבה ויכולת הביטוי הגבוהה שלו, מקורות אחרים אף מקדימים את המאורע למועד בו האימאם היה בן 12 בלבד.
לאחר שהתגורר בבגדאד במשך שמונה שנים, חזרו מוחמד א-תקי ואשתו לאל-מדינה. יחסיו עם אשתו היו מתוחים, בין השאר, משום שלגרסת השיעים, מוחמד התעקש לחלק את כל כספו לעניים, ובתו של הח'ליף התרגלה לרמת חיים גבוהה. כמו כן, הוא נישא לאשה אחרת, בשם אמרה יאסר או סמאנה, אמו של האימאם השיעי הבא עלי אל-האדי. לאחר מותו של הח'ליף אל מאמון ב-833 מעמדו וביטחונו האישי התדרדר. יורשו של חמו אל-מאמון, היה אל-מעתצם, אחיו למחצה של הח'ליף. השליט החדש הפסיק להעניק למוחמד את התמיכה וההגנה לה זכה בתקופת הח'ליף הקודם, אל-מאמון.
לטענת השיעים, ב-835 זימן אל-מעתצם את א-תקי חזרה לבירה בגדאד, בתקווה שמוחמד יאמץ את אורח החיים הבזבזני של הח'ליף. מוחמד עזב את בנו עלי אל-האדי ואת אשתו במדינה ועבר לבגדאד. הוא התגורר שם יותר משנה, אולם בניגוד לתקוותו של אל-מעתצם התפרסם באדיקותו הרבה, למדנותו הדתית והצלחתו בוויכוחים תאולוגיים.
מותו

מוחמד א-תקי מת ב-27 בנובמבר 835 בבגדאד, לטענת השיעים, המוות היה פתאומי ונגרם מהרעלתו בידי אשתו אום אל-פאדל, בשכנועו של אל-מעתצם. בראיית השיעים, אל-מעתצם חשש מעליית קרנו של א-תקי בבירה, כמלומד ואדם נעים הליכות. מוחמד א-תקי נקבר לצד סבו האימאם מוסא אלכאט'ם בבית הקברות של שבט קורייש בבגדאד. כיום נמצא הקבר במקדש המפואר בכאזמיה.
בנו של א-תקי, עלי אל-האדי, ירש את אביו בתפקיד אימאם השיעים בהיותו רק בן שש.
הערות שוליים

↑  השיעים נחלקים בשאלת נסיבות מותו של עלי א-רידא. מקורות שיעיים מסוימים טוענים כי עלי הורעל, בהוראת הח'ליף אל-מאמון שחשש מעליית כוחו של עלי. עם זאת קיימים מקורות אחרים, הטוענים כי אל-מאמון היה מעוניין כי עלי א-רידא ירש אותו ולא הורה על רציחתו.
1 2 3 4 5 6  ראו ביוגרפיה שיעית זו של האימאם א-תקי.
↑  מסורת שיעית מספרת כי במהלך פגישתו הראשונה של מוחמד בן התשע עם הח'ליף אל-מאמון הוא לא נרתע מהשיירה השועטת למסע ציד. במהלך הציד הגיש נשר בפיו דג לח'ליף. אל-מאמון שהופתע מהמקרה הלא טבעי, חזר אל מוחמד הקטן, ותוך כדי החבאת הדג מאחורי גבו שאל את הילד מה בידו. מוחמד ענה כי בידי אל-מאמון דג שהביא לו נשר. ראו  כאן.
↑  Muhammad ibn Yaqub Kulayni, al-Kafi, Vol. I (usul), p.225, No. I Maktabat as-Saduq, Tehran 1961
↑  ראו ב מקור אוהד זה
↑  Sheikh Muhammad ibn Nu'man al-Mufid, Kitab al-Irshad, p.308, al-Haydari Press, Najaf 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257099005171  GND: 118962868  ISNI: 0000 0000 4689 8099  LCCN: nr90029095  NTA: 148013910  VIAF: 54000252   WorldCat (עם VIAF): 54000252
לווייתן מקור טסמני

לווייתן מקור טסמני (שם מדעי: Tasmacetus shepherdi) הוא מין יחיד בסוגו של לווייתן שיניים גדול ממשפחת לווייתני מקור. מצוי בעיקר ליד חופי טסמניה, ומכאן שמו.
מאפיינים

אורכם של לווייתנים אלה 6-7.1 מטר ומשקלם 2.32-3.48 טון בממוצע. הם בעלי גוף מוצק וחזק בעל סנפיר גב גדול, סנפירי גפיים קטנים וראש גדול. הלסת בינונית ומזכירה צורת מקור והוא המין היחיד במשפחה שיש לו רצועות שיניים דומות בלסת העליונה ובתחתונה. השיניים קטנות ומשמשות לתפיסת מזון. לזכרים בוגרים יש גם זוג שיניים בולטות בקצה הלסת התחתונה ומצח רחב. צבעם חום כהה עם בטן בהירה ולעיתים מנומרת בנקודות בצבע קרם, ולסת לבנה.
בגלל העומק הרב שבו הם חיים והריחוק של אזורי התפוצה שלהם מהחוף, לווייתני מקור טסמני נצפים לעיתים רחוקות מאוד. נכון לשנת 2006, נרשמו רק 42 צפיות בפריטים ממין זה. על כן, לא ברור מהם אזורי תפוצתם אך הם ככל הנראה נמצאים בדרום האוקיינוס השקט והאטלנטי. הם נצפו בניו זילנד (כולל איי צ'טהאם), ארגנטינה, טריסטן דה קונה, אוסטרליה ואיי חואן פרננדס. הם נצפו גם בג'ורג'יה הדרומית, טסמניה והאי גוף. ייתכן אף שהם נצפו בימי הקוטב הדרומי, אך לא ברור אם אכן מדובר במין זה.
מינים אלה צוללים לעומק עד 3,000 מטר מתחת למים בחיפוש אחרי דיונונים ודגים והם חיים ביחידות או בקבוצות קטנות. מדי פעם הם גם קופצים על פני המים, אך לא מתקרבים לספינות ואנשים. הם מזוהים ע"פ הקולות הרועשים שהם משמיעים במים בעונת הרבייה באוקיינוס הפתוח.
הערות שוליים

↑  לווייתן מקור טסמני באתר הרשימה האדומה של IUCN
לווייתן מקור טרופי

| לווייתן מקור טרופי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: Indopacetus
מין:: לווייתן מקור טרופי
שם מדעי
 Indopacetus pacificus ‏לונגמן, 1926
תחום תפוצה


לווייתן מקור טרופי (שם מדעי: Indopacetus pacificus) הוא מין של לווייתן שיניים גדול ממשפחת לווייתני מקור והמין היחיד בסוגו. הוא מאוד נדיר בטבע.
במשך הרבה זמן שייכו אותו לסוגים אחרים כמו לבקבוקף או למינים שונים מהסוג מזופלודון, אך ב-1955 נקבע שהוא מין עצמאי ואף יחיד בסוגו.
מאפיינים

ללווייתני מקור טרופי גוף מוארך ומראה צורת ביניים בין המזופלודונים לבקבוקפים. אורכם הממוצע יכול להגיע ל-6-6.5 מטר, אך הם תוארו כמגיעים לאורך של 7-9 מטר, ארוך יותר מכל הסוג מזופודון. אין הערכת משקל ידועה שלהם.
הם בעלי לסת ארוכה וישרה על שיניים תחתונות גדולות הבולטות החוצה מהפה והצמח גדול יחסית לבני המשפחה. צבעם כהה מאוד למעט בבטן ובאזור הלסת והלחיים הבהירים יותר. הצעירים צבעוניים בהרבה הבוגרים, כנראה כדי להקל על זיהויים. כמו רוב הזיפיוסיים גם ללווייתן זה יש צלקות בהרות על הגוף, כתוצאה מקרבות פנימיים ונשיכות כרישים.
כמשתמע מהשם, הלווייתן חי בימים הטרופיים ובעיקר באוקיינוס ההודי והשקט המזרחי ולחופי אפריקה הדרומית והמזרחית, האיים המלדיביים, סרי לנקה ומזרחה למינמאר וכן באוקיינוס השקט עד אוסטרליה ויפן. על פי כמה תצפיות הם נמצאים גם באוקיינוס השקט המערבי עד לחופי קליפורניה ומקסיקו. הם חיים בעומק הים בחבורות קטנות וצוללים לחפש דיונונים ודגים.
מעט ידוע עליהם ולא נקבע מצב שימורם.
הערות שוליים

↑  לווייתן מקור טרופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
לווייתן מקור סטג'נגר

| לווייתן מקור סטג'נגר |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: מזופלודון
מין:: לווייתן מקור סטג'נגר
שם מדעי
 Mesoplodon stejnegeri ‏טרו, 1885
תחום תפוצה


לווייתן מקור סטג'נגר (שם מדעי: Mesoplodon stejnegeri) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים.  הוא קרוי ע"ש החוקר לאונרד סטג'נגר (1851–1943). מין זה נפוץ בצפון האוקיינוס השקט, בעיקר בים ברינג.
מאפיינים

זהו לווייתן בעל גוף מוארך וקצה צר. הלסתות באורך בינוני והלסת התחתונה בעלת שיפוע מיוחד שהקצה עולה מעל המצח והעיניים הקטנים ובקצה שלה זוג שיניים גדולות ומעוקלות מעט. אורכו הממוצע 5.25 מ' בזכרים ו-5.5 מ' בנקבות. אורכם בלידה 2.1–2.3 מ'. צבעם אפור בעיקרו וכמו רוב המינים בעל צלקות מנשיכות כרישים.
הם חיים בטבע באזור ים ברינג ומדרימים עד מיאגי שביפן ולדרום קליפורניה. הם עשויים גם לנדוד דרומה בחורף, אך לא נצפו מספיק כדי לקבוע זאת.
הם צדים דיונונים ודגים במעמקים וחיים בלהקות קטנות עד ל-15 פרטים בחבורה. הזכרים בקבוצות לוחמניים וגורמים לצלקות ופציעות אחד לשני, אך הם מתרפאים מהר.
לא ידוע מה מצב שימורם. מדי פעם הם נתקעים ברשתות דיג באזור יפן. הם גם עלולים להיפגע מהדיג המופרז ולגווע ברעב.
הערות שוליים

↑  לווייתן מקור סטג'נגר באתר הרשימה האדומה של IUCN
מוסה מנארוב

| --- | --- |

מוסה מנארוב, 2004
 לידה:  22 במרץ 1951 (בן 73) באקו, אזרבייג'ן הסובייטית
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית ורוסקוסמוס
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות/רוסיה רוסיה
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה (1974) 
 עיסוקים נוספים:  מהנדס
 תקופת השירות:  1978–1992 (כ־14 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  541 ימים, 0 שעות, 29 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  7
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  34 שעות, 23 דקות
 משימות
 סויוז TM-4, סויוז TM-11, סויוז TM-6 
 עיטורים
    
 
מוסה מנארוב (ברוסית: Муса Хираманович Манаров; ‏נולד ב־22 במרץ 1951) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל מיר.
קורות חיים

מוסה מנארוב נולד בבאקו, אזרבייג'ן הסובייטית למשפחה ממוצא לאקי. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים במכון לתעופה במוסקבה. בשנת 1973 החל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה ועסק בניסוי החלליות.
בשנת 1978 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנים 1987 מנארוב טס לחלל בחללית סויוז TM-4 לצד ולדימיר טיטוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר. לאחר חפיפה עם משלחת מס' 2 לתחנת החלל מיר בפיקוד יורי רומננקו טיטוב ומנארוב החלו לפעול כמשלחת מס' 3. הם חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז TM-6 רק כעבור שנה ובכך קבעו שיא לאותה תקופה.
בשנת 1990 מנארוב טס לחלל בחללית סויוז TM-11 לצד ויקטור אפנסייב וטויוחירו אקיאמה. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים במסגרת משלחת מס' 8 לרבות פעילות חוץ רכבית. מוסה מנארוב חזר לכדור הארץ כעבור 145 ימים.
באותה שנה נכנס מנארוב לפוליטיקה. הוא היה חבר של הפרלמנט הרוסי בשנים 1990–1993 וחבר בדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנים 2007-2011.
מנארוב מתגורר במוסקבה.
לווייתן מקור ננסי

| לווייתן מקור ננסי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: מזופלודון
מין:: לווייתן מקור ננסי
שם מדעי
 Mesoplodon peruvianus ‏Reyes & Mead & Waerebeek, 1991
תחום תפוצה


לווייתן מקור ננסי או לווייתן מקור פרואני (שם מדעי: Mesoplodon peruvianus) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים.
מאפיינים

זהו המין הקטן ביותר במשפחה והוא מגיע לאורך של 3.72-4 מטר בממוצע. הצעירים נולדים באורך 1.6 מטר.
ללוייתן קטן זה גוף מקושת ולא אופייני לבני הסוג. הוא בעל לסתות ישרות וקצרות ומצח רחב וכן שניים בולטות מצידי הלסת התחתונה, אצל הזכרים. הצפע אפור כהה והבטן בהירה וכן הלסת והגרון לבנים.
הם חיים באוקיינוס השקט המערבי לחופי אמריקה הדרומית והצפונית בין באחה קליפורניה לפרו ונצפה גם בצ'ילה ובמפרץ מונטריי. נטען שהוא נצפה גם בניו זילנד, הרחק מאוד ממקום תצפיותיו האחרות.
לא ידוע עליהם הרבה אך ייתכן שהם חיים בחבורות קטנות וצדים דגים ודיונונים בעומק. ייתכן שהדיג של חופי פרו פוגע בהם, אך אין מספיק נתונים עליהם.
הערות שוליים

↑  לווייתן מקור ננסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מועדון קרב

ערך זה עוסק ברומן משנת 1996 של הסופר האמריקני צ'אק פלאניוק. אם התכוונתם לסרט הקולנוע אשר מבוסס על הרומן, ראו .
| --- | --- |

עטיפה הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  צ'אק פלאניוק
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  ו. ו. נורטון אנד קומפני 
 תאריך הוצאה:  1996
 מספר עמודים:  222
 הוצאה בעברית
 תרגום:  אריאל ניצן ואלכס גורביץ'
 פרסים
 Pacific Northwest Booksellers Association Award (1500)  פרס הספרות של אורגון (1997) 
 סדרה
 הספר הבא:  Fight Club 2 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002885419
 
מועדון קרב הוא רומן משנת 1996 מאת צ'אק פלאניוק. הבמאי דייוויד פינצ'ר הפיק עיבוד קולנועי לספר, שיצא לאקרנים בשנת 1999. הספר תורגם לעברית 14 שנים לאחר צאתו באנגלית על ידי אריאל ניצן ואלכס גורביץ', בהוצאת זמורה-ביתן.
תקציר העלילה

הספר מתאר את קורותיו של גבר צעיר, אשר מרגיש מתוסכל מקיומו הזעיר-בורגני. הגיבור עובד במשרה משעממת ומדכאת, חי לבדו בדירה חסרת ייחוד בבנין מגורים ענק, ללא משפחה או חיי חברה, וסובל מנדודי שינה קשים.
לאחר פגישה עם אדם בשם טיילר דרדן, אנרכיסט מסתורי שמזמין אותו לעבור לגור בביתו המוזנח והמתפורר לאחר שביתו של הגיבור הוצת, מתחיל הגיבור למרוד בדיכוי הפוסט-מודרני של המעמד הבינוני. טיילר מציג בפני הגיבור את פילוסופית החיים שלו, אשר תומכת באנרכיזם, הרס עצמי, באנטי-גלובליזציה ומתנגדת לתרבות הצריכה. בתשובה לקושי של הגיבור, אומר טיילר שהתסכול אותו הוא חווה נובע מהתלות שלו בגאולה, ילדותו ללא דמות אב אמיתית, שיפור עצמי דרך החומר ורדיפה אחר שלמות. "תוכנית הגמילה" שמתווה טיילר עבור הגיבור כוללת ויתור מוחלט על נוחיות החיים הבורגניים, תרבות הצריכה, כאב ואלימות כדרך להרס עצמי, וקבלת המוות כדבר שעשוי להתרחש בכל רגע.
השניים מקימים מועדון חברים סגור, שחבריו נפגשים מדי לילה כדי לערוך קרבות אגרוף. קרב האגרופים מתואר כחוויה גברית אולטימטיבית, המחדדת את החושים ומאפשרת לגבר להיות "גבר" כפי שהתכוון הטבע. הפילוסופיה של דרדן עושה לה נפשות רבות; המועדון גדל ונוספים לו סניפים בכל ערי ארצות הברית, והופך בהנהגתו של דרדן לתנועת המונים אנרכיסטית, מיליטנטית וטרוריסטית, היוצאת משליטה ושואפת להשמיד את תרבות הצריכה ואת העולם המודרני בכלל. בסוף הספר מגלה המספר כי טיילר דרדן אינו אלא אישיות נוספת שלו עצמו. טיילר מנסה לעצור את דרדן, אך דרדן מאיים עליו באקדח. מרלה סינגר מגיעה ודמותו של דרדן מתפוגגת.
לופה (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים) 
 מיקום המטה:   פתח תקווה, ישראל ישראל
 ענפי תעשייה:  תעשיית הדפוס 
  
 www.lupa.co.il
 
לופה (באנגלית: Lupa) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בפיתוח פתרונות הדפסה למגוון מוצרים אישיים: אלבומי תמונות, לוחות שנה, ותמונות קיר אותם יוצר המשתמש מהתמונות שלו בממשקי העריכה של המחשב או באפליקציה.
היסטוריה

החברה נוסדה בספטמבר 2006 על ידי האחים עופר ויורם רוזנבאום, במטרה לאפשר הדפסת תמונות דיגיטליות למוצרי דפוס פיזיים, אותם הצרכן יכול לערוך בעצמו.
בתחילת הדרך החברה סיפקה ממשק עריכה במחשב האישי בלבד. לאחר עליית עידן הסמארטפונים והצילום שהפך לאחד השימושים העיקריים בהם, פיתחה החברה אפליקציה להדפסת אלבומי תמונות ישירות מהסמארטפון.
בשנת 2023 השיקה החברה אפליקציה חדשה המשלבת יצירת אלבומים אישיים בשילוב יכולות בינה מלאכותית (AI).
פעילות

החברה פועלת בישראל ומעסיקה כ-40 עובדים. משרדי החברה נמצאים בפתח תקווה.
במהלך השנים, החברה הריצה מספר קמפיינים שיווקיים ושיתופי פעולה, כאשר חלקם זיכו את החברה ואת מייסדיה בפרסים שונים.[דרוש מקור]
תארים וזכיות

פרס 'העסקים הקטנים שחושבים אחרת' מטעם ידיעות אחרונות וחברת אורנג' (2007)
'אנשי השיווק' של איגוד השיווק הישראלי (אפריל 2008)
פרס 'אפי' בקטגוריית הפלטינום עקב המהלך השיווקי של השקת אפליקציית לופה למובייל (2019)
הערות שוליים

↑  לופה מאפשרת להדפיס אלבום תמונות מהנייד, באתר ynet, 9 ביולי 2017
↑  יהודית יהב, יוצאים מהמסגרת, מוסף ממון, ידיעות אחרונות, 17 בנובמבר 2011, עמ' 10
↑  עדי דברת, איגוד השיווק הישראלי בחר ביורם ועופר רוזנבאום – בעלי האתר לופה – כאנשי השיווק של חודש אפריל, באתר TheMarker‏, 12 במאי 2008
↑  פרסי האפי 2019: בנק הפועלים ודלתא הם הזוכים הגדולים בתחרות, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏10 ביולי 2019
↑  זוכי התחרות לשנת 2022, באתר Effie Awards
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לופה (חברה)".
מוסדות כלל חסידיים

ישיבת חזון נחום
מוסדות כלל חסידיים הם קבוצת מוסדות תורניים (ישיבות ותלמודי תורה לבנים, בתי ספר וסמינרים לבנות), המיועדים עבור הציבור החסידי חרדי מחצרות חסידיות קטנות שאין באפשרותן להקים מוסדות משל עצמם.
מקור התופעה

תופעת המוסדות הכלל חסידיים החלה בתחילת שנות התשעים, הורים לבחורי ישיבות מחצרות חסידיות בינוניות וקטנות חיפשו לעצמם מסגרות חינוכיות שאינן משתייכת לקבוצה חסידית מוגדרת (לדוגמה גור, ויז'ניץ וכדומה) או לציבור הליטאי, והקימו ישיבות 'כלל חסידיות'. בין הישיבות הראשונות ניתן למנות את ישיבת טשיבין, ישיבת חכמי לובלין, ישיבת חזון נחום וישיבת נזר התורה.
התפתחות התופעה

ברבות השנים, ולאור הצלחת הרעיון, עקב כך שלישיבות אלו היו פחות מחויבויות קהילתיות מצומצמות, החלו להיווסד תלמודי תורה, בתי ספר וסמינרים 'כלל חסידיים' לבנות כמעט בכל ריכוזי היהדות החרדית, ברבים מן המקרים נפתחו המוסדות תחת אותו שם ("תלמוד תורה כלל חסידי" למשל) ללא קשר ניהולי בין המוסדות.
הצלחת המוסדות גרמה לכך שאף חסידים מקבוצות שלהן מוסדות משל עצמן, העדיפו לעיתים את המסגרות הכלל חסידיות.
ליין (אפליקציה)

| --- | --- |

 מפתח:  Naver Corporation
 מחזור חיים:  מרץ 2011 – הווה (כ־13 שנים)
 גרסה אחרונה:  13.0.1 (17 בינואר 2023) 
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 קוד מקור:  https://github.com/line 
 קטגוריה:  מסרים מיידיים
 line.me
 
ליין (LINE) היא אפליקציה להעברת מסרים מיידיים, על ידי טלפונים חכמים, מחשבי לוח ומחשבים אישיים. משתמשי האפליקציה יכולים לשלוח דרכה טקסט, תמונות, וקטעי וידאו וקול, וכן לקיים שיחות תוך שימוש בטכנולוגיית VoIP.
היסטוריה

האפליקציה פותחה ועוצבה תחילה על ידי 15 עובדים בחברת NHN, חברת בת של חברת Naver הקוריאנית. מאוחר יותר כשהאפליקציה התבססה, הקימה Naver חברה בת ייעודית בשם ליין שמאז אחראית לפיתוח ולתפעול האפליקציה.
ליין יצאה לראשונה ביפן בשנת 2011, והגיעה תוך שנה וחצי ל-100 מיליון משתמשים ול-200 מיליון משתמשים תוך חצי שנה נוספת. בשנת 2013 הפכה ליין לרשת החברתית הגדולה ביותר ביפן. באוקטובר 2014 היו לאפליקציה כ-560 מיליון משתמשים, מתוכם כ-170 מיליון פעילים ברמה חודשית. בפברואר 2015 הגיעה החברה ל-600 מיליון משתמשים.
ליין תוכננה בתחילה עבור מכשירי סמארטפון בעלי מערכות הפעלה iOS ואנדרואיד. מאז יציאתה הורחבה ההתאמה שלה כך שתתאים גם ל-BlackBerry OS (אוגוסט 2012), ל-Nokia Asha (מרץ 2013), ל-Windows Phone (יולי 2013), ל-Firefox OS (פברואר 2014), לטאבלטי iOS (אוקטובר 2014), וכאפליקציה לדפדפן גוגל כרום. בשלב מסוים ניתן היה להשתמש בשירות ההודעות של ליין במחשב ישירות דרך אתר אינטרנט ללא צורך באפליקציה, אך שירות זה הופסק. לאפליקציה קיימות גרסאות המאפשרות להשתמש באפליקציה דרך מחשבים עם מערכות הפעלה Mac OS או Windows.
כנסיית הבכורה של פטרוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה קתולית 
 על שם:  פטרוס 
 מיקום:  עין שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1934, על חורבות קדומות יותר
 תאריך פתיחה רשמי:  1933 
 קואורדינטות:  32°52′19″N 35°33′01″E﻿ / ﻿32.871858°N 35.5503°E﻿ / 32.871858; 35.5503
 אתר רשמי
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) כנסיית הבכורה של פטרוס(למפת הגליל העליון רגילה) כנסיית הבכורה של פטרוס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כנסיית הבכורה של פטרוס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כנסיית הבכורה של פטרוס
 
כנסיית הבכורה של פטרוס: בקדמת התמונה נראים הסלעים בצורת הלב שמסמלים את צעדיו של ישו. בחזית הדרומית של המבנה נראה הפתח המדמה את דלת הכניסה אליו, בקצה גרם המדרגות הביזנטי
כנסיית הבכורה של פטרוס או כנסיית ההבטחה היא כנסייה פרנציסקנית השוכנת בעין שבע (טבחה) שבצפון-מערב הכנרת, סמוך לקו המים. לפי המסורת, במקום זה נגלה ישו לשבעה מהשליחים לאחר קומו מן המתים, ביצע את נס הדגים השני, סעד עם השליחים, והעניק לפטרוס הקדוש את הבכורה.
נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס

בפרק 21 החותם את הבשורה על-פי יוחנן, מסופר כי השליחים יצאו לדוג בכנרת בלילה, אך לא לכדו דבר עד אור יום:
"הבקר אור וישוע עמד על שפת הים ולא ידעו התלמידים כי ישוע הוא׃ ויאמר אליהם ישוע בני היש לכם אכל מאומה ויענו אתו אין׃ ויאמר להם השליכו המכמרת מימין לאניה ותמצאו וישליכו ולא יכלו עוד למשך אתה מרב הדגים׃ ויאמר התלמיד ההוא אשר ישוע אהבו אל פטרוס זה הוא האדון ויהי כשמע שמעון פטרוס כי הוא האדון ויחגר את מעילו כי עירום היה ויתנפל אל הים: ויהי כצאתם אל היבשה ויראו שם גחלי אש ערוכים ודגים עליהם ולחם לאכל׃ ויאמר אליהם ישוע הביאו הלם מן הדגים אשר אחזתם עתה׃ ויעל שמעון פטרוס וימשך את המכמרת אל היבשה והיא מלאה דגים גדולים מאה וחמשים ושלשה ולא נקרעה המכמרת אף כי רבים היו׃ ויאמר אליהם ישוע באו ברו לחם ואין גם אחד בתלמידים אשר מלאו לבו לשאל אתו מי אתה כי ידעו אשר הוא האדון: ויבא ישוע ויקח את הלחם ויתן להם וגם את הדגים׃ וזאת היא הפעם השלישית אשר נגלה ישוע אל תלמידיו אחרי קומו מעם המתים." (הבשורה על-פי יוחנן, 21, 4-14)
נס זה מכונה "נס הדגים השני", ולעיתים "נס ריבוי הדגה". לאחר מכן סעדו השליחים בחברת ישו, ושולחן הסעודה הנמצא בכנסייה מכונה שולחן האדון (Mensa Domini) או שולחן המשיח (Mensa Christi). לאחר הסעודה שאל ישו את פטרוס שלוש פעמים אם אהבו, זאת כנגד שלוש הפעמים בהן כיחש בו פטרוס טרם צליבתו. בכל הפעמים השיב פטרוס בחיוב וישו העניק לו את הבכורה:
"ויהי אחרי אכלם אמר ישוע אל שמעון פטרוס שמעון בן יונה התאהב אתי יותר מאלה ויאמר אליו כן אדני אתה ידעת כי אהבתיך ויאמר אליו רעה את טלאי׃ ויאמר אליו עוד הפעם שמעון בן יונה התאהב אתי ויאמר אליו כן אדני אתה ידעת כי אהבתיך ויאמר אליו נהג את צאני׃ ויאמר אליו פעם שלישית שמעון בן יונה התאהב אתי ויתעצב פטרוס על כי אמר אליו בשלישית התאהב אתי ויאמר אליו אדני את כל אתה יודע וידעת כי אהבתיך ויאמר אליו ישוע רעה את צאני." (הבשורה על-פי יוחנן, 21, 15-17)
המסורת בדבר סעודת ישו והשליחים מיוחסת גם לכנסיית מנזה כריסטי בנצרת, אליה נדדה בתקופה הצלבנית.
הכנסייה

הכנסייה הראשונה שניצבה במקום הוקמה במאה ה-4, והיא תוארה על ידי הנוסעת אגריה כאחת משלוש הכנסיות שניצבו בסביבה. הגרסה כי הכנסייה הוקמה על ידי פלוויה יוליה הלנה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס נסמכת על מסורת מקומית, ואין לה הוכחה ארכאולוגית. כנסייה זו חרבה בימי הביניים.
הכנסייה הנוכחית הוקמה מאבני בזלת על ידי נזירים פרנציסקנים איטלקים אשר התיישבו במקום בשנת 1934. הכנסייה עשויה מחלל בודד שבקצהו אפסיס ותקרתה מעוצבת כקמרון חבית ומסויידת בטיח לבן, העומד בניגוד לקירות הבזלת הכהה. חלל הכנסייה חף מריהוט כמעט לחלוטין. הרצפה עשויה מאבנים פשוטות, ועיקר תשומת הלב מופנה אל הסלע הבלתי מעובד, שעליו, לפי המסורת, סעדו ישו והשליחים את סעודתם. באפסיס, מאחורי הסלע, ניצב המזבח ומעליו צלב יווני צבעוני. בשיאה של הקשת התוחמת את האפסיס קבוע חלון עגול ובו נראה דג המעוצב מזכוכית ויטראז'. חלל הכנסייה מואר על-יד מספר חלונות שגם בהם יצירות ויטראז'. בצידה הדרום-מזרחי של הכנסייה ניצב מגדל פעמונים קטן, ולאורך החזית הפונה אל הכנרת נראה גרם מדרגות המיוחס לכנסייה הביזנטית שניצבה במקום בעבר. המדרגות מסתיימות בחלון בקיר המדמה דלת. בין הכנסייה וחוף הימה קבועים באדמה שישה סלעים בצורת לב, שלפי המסורת העממית, מדמים את צעדיו של ישו על החוף. ייתכן שהאבנים שימשו מסד למבנה כלשהו שזהותו איננה ידועה. עוד נמצא במקום פסל המנציח את הענקת הבכורה לפטרוס. הכנסייה שוכנת בלב מתחם גדול ומטופח שבו שתי סככות לעריכת טקסים. סככות אלה מנציחות את ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל בשנת 1964 ואת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2000, אשר פקדו שניהם את האתר. הכנסייה שופצה בשנת 1982.
גלריה

נס הדגים השני, ציור מאת קונרד וויץ, 1444 (קתדרלת פטרוס הקדוש בז'נבה))
שולחן האדון
פסל הענקת הבכורה לפטרוס
ראו גם

נס הדגים
כנסיית הלחם והדגים
עין שבע
כרי דשא
לקריאה נוספת

"הנצרות וארץ הקודש", אהרון לירן, הוצאת צ'ריקובק, 1997 ISBN 9651601094.
"אל גן נעול, סיורים במנזרי הארץ", נירית שלו כליפא, הוצאת זמורה ביתן דביר.
הערות שוליים

↑  הבשורה לפי מתי 26
↑  "אל גן נעול, סיורים במנזרי הארץ", נירית שלו כליפא, הוצאת זמורה ביתן דביר, עמ' 209
↑  The Christian tradition
| חייו, מותו, ותחייתו של ישו |
| --- | --- | --- |
| ילדותו | הבשורה למרים • הביקור • הולדת ישו • סגידת הרועים • שלושת האמגושים • הבריחה למצרים • טבח החפים מפשע • ישו בין המורים |  |
| בגרותו | טבילת ישו • פיתויו של ישו • החתונה בקנה • הדרשה על ההר • הדרשה על המישור  • השומרוני הטוב • ההשתנות |  |
| השבוע הקדוש | הכניסה לירושלים • הסעודה האחרונה • הייסורים בגן • מאסרו של ישו • חקירת ישו בידי הסנהדרין • משפטו של ישו בפני פונטיוס פילאטוס • צליבת ישו |  |
| תחייתו | קבורת ישו • תחיית ישו • נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס • הפגישה באמאוס • העלייה השמיימה • הביאה השנייה |  |
ליימן למניצר

| --- | --- |

ליימן למניצר
 לידה:  29 באוגוסט 1899 הונסדייל, פנסילבניה, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  12 בנובמבר 1988 (בגיל 89) וושינגטון די סי, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1916–1969 (כ־53 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-11 מפקד הדיוויזיה השביעית מפקד הארמייה השמינית ראש מטה צבא ארצות הברית יושב ראש המטות המשולבים יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו המפקד העליון של בעלות הברית באירופה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מלחמת קוריאה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות המצוין של הצי   מדליית השירות המצוין של חיל האוויר   כוכב הכסף  לגיון ההצטיינות (קצין)
 
ליימן לואיס למניצר (באנגלית: Lyman Louis Lemnitzer;‏ 29 באוגוסט 1899 – 12 בנובמבר 1988) היה גנרל אמריקאי אשר שימש כראש מטה צבא ארצות הברית בין השנים 1959–1960, כיושב ראש המטות המשולבים בין 1960–1962, כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1961–1962, וכמפקד העליון של בעלות הברית באירופה 1963–1969.