הסכסוך האלים באקוודור (2024)
רקע

| --- | --- |
 :  ראו גם – המשבר הפוליטי באקוודור (2023)
אקוודור נמצאת בין פרו לקולומביה, שני מרכזים גדולים של ייצור קוקאין. עם זאת, בשנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה אקוודור שחקן משני בכלכלת הקוקאין העולמית, ששימש את יצרני הקוקאין בקולומביה כנתיב משני לסחר בסמים, עם מעורבות מעטה יחסית של גורמים מקומיים. ב-1999 חתמה אקוודור על הסכם עם ארצות הברית להקמת בסיס צבאי ליד העיר מנטה (אנ'), ששימש כחלק מהמלחמה בסמים. במקביל, משברים כלכליים הביאו לאימוץ הדולר האמריקאי כמטבע של המדינה, החלטה שמשכה אליה גורמים שעוסקים בהלבנת כספים. בעשור הראשון של המאה ה-21 העמיקו קרטלי הסמים המקסיקנים את פעילותם במדינה, תוך שימוש בכנופיות מקומיות לצרכיהם הלוגיסטיים. במקביל, המלחמה בסמים בקולומביה דחקה את סוחרי הקוקאין מנתיבי המסחר הראשיים ולהגברת תנועת הסמים דרך אקוודור. נמלי המדינה הפכו בתקופה זו למרכז חשוב למשלוח קוקאין.
רפאל קוראה, שכיהן כנשיא בשנים 2007–2017, נקט במדיניות שהקטינה את שיתוף הפעולה עם ארצות הברית, וב-2009 הוא הביא לסגירת הבסיס הצבאי במנטה. הוא הוביל דה-קרימינליזציה של חברות בכנופיות ואיפשר לקבוצות מסוימות של פשע מאורגן, כמו המלכים הלטינים (אנ'), להירשם כקבוצות פוליטיות-קהילתיות חוקיות, מתוך תפיסה שזה יאפשר מאבק יעיל והומאני יותר בפשיעה שקשורה לסמים. מצד שני, הוא הקים את המשרד הלאומי למודיעין (אנ'), שהואשם בפגיעה לא דמוקרטית ביריביו הפוליטיים של הנשיא. בעוד שמספר מקרי הרצח ל-100,000 עלה מ-8.54 בשנת 1900 ל-17.98 ב-2008, עד ירד לכ-5.8 בשנים 2016–2018. תומכיו של קוראה ייחסו למדיניותו את הירידה באלימות, בעוד שמבקריו טוענים כי מדיניותו איפשרה לקבוצות פשע מאורגן להתבסס במדינה, ושהירידה במספר מקרי הרצח שיקפה עלייה ביכולת של ארגונים אלה לאכוף סדר במרחבים שבהם הם שלטו. בעשור השני של המאה ה-21 נתפסו באקוודור מספר מעבדות לעיבוד סמים, מה שהראה כי המדינה כבר אינה משמשת רק למעבר של סמים, אלא גם לייצור ועיבוד. הסכם השלום בין ממשלת קולומביה לבין ה-FARC ב-2016 הביא למעבר של מתנגדים לאקוודור.
בשנת 2017 נבחר לנין מורנו לנשיאות. מורנו ניסה לבטל חלק מהשינויים שהנהיג קודמו, ובכלל זאת החזרת שיתוף הפעולה עם ארצות הברית במלחמה בסמים וביטול המשרד הלאומי למודיעין. הוא קידם מדיניות צנע וקיצוץ בתקציב המדינה וסגר סוכנויות ומשרדי ממשל שונים, כגון המשרד לשיתוף פעולה ביטחוני, משרד המשפטים, ורשות בתי הסוהר. המדיניות נועדה לייצב את המדינה מבחינה כלכלית, אך מבקריו האשימו את המדיניות, שנותרה בעינה בתקופת מחליפו, גיירמו לאסו, בהחמרת המצב החברתי, הגברת האלימות, והתבססות של ארגוני פשע מאורגן, שהחלו לחדור למנגנוני המדינה. צעדי הצנע הובילו להפגנות ומהומות ב-2019, שבעקבותיהם נאלץ הממשל לשנות את מושבו באופן זמני לגואיאקיל ולסגת ממדיניות של קיצוץ בסובסידיות עלמחיר הדלק. המשבר הכלכלי החמור בעקבות מגפת הקורונה – כלכלת אקוודור התכווצה ב-7.8% בשנת 2020 – תרם לחומרת המצב. שיעורי העוני עלו בחדות, דבר שחק רבים להשתתפות בפשע מאורגן.
כנופיות פשע מאורגן מקומיות כגון לוס צ'ונרוס ולוס לובוס (אנ'), לצד ארגוני פשע בין-לאומיים כגון קרטלי סמים מקסיקנים והמאפיה האלבנית (אנ'), התחזקו מאוד בתקופה זו. במרכז הפשע המאורגן ניצבו בתי הסוהר במדינה במדינה, שנשלטים על ידי כנופיות פשע ומהווים את מרכזם הארגוני. בעוד שבשנת 2018 נחשבה אקוודור לאחת המדינות הבטוחות יותר באמריקה הלטינית, עם שיעור של 5.84 מקרי רצח ל-100,000 תושבים, מקרי פשע אלים התפשטו במהירות, לרמה של 14.02 מקרים ל-100,000 ב-2021, 25.9 ב-2022, ו-44.5 ב-2023. בעיר גואיאקיל מגמה זו הייתה חמורה במיוחד, עם 145.4 מקרי רצח ל-100,000 תושבים.