stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט מיליקן

ערך זה עוסק בפיזיקאי האמריקאי רוברט אנדרוז מיליקן. אם התכוונתם לפיזיקאי והכימאי רוברט סנדרס מוליקן, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1868 מוריסון, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בדצמבר 1953 (בגיל 85) סן מרינו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת שיקגו  אוברלין קולג'  Maquoketa Community High School 
 מנחה לדוקטורט:  אלברט אברהם מייקלסון, אוגדן רוד 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  Bill Pickering, Richard M. Sutton, Ralph A. Sawyer, Russell Watson Raitt, Harvey Fletcher, Leonard Benedict Loeb, Russell Morley Otis, William Ross Ham, Donald Holt Loughridge, צ'ארלס כריסטיאן לאוריטסן 
 פרסים והוקרה:  מדלית אדיסון (1922)  מדליית מאטאוצ'י (1925)  מדליית פרנקלין (1937)  פרס קומסטוק בפיזיקה (1913)  Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi  מדליית יוז (1923)  מדליית  האגודה האמריקאית של מהנדסים מכנים (1926)  מדליית ארסטד (1940)  פרס פאראדיי (1924)  פרס נובל לפיזיקה (1923)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  Greta Millikan 
 צאצאים:  קלרק בלנשאד מיליקן, גלן אלן מיליקן, מקס מיליקן 
 תרומות עיקריות
 ניסוי טיפת השמן
 
רוברט אנדרוז מיליקן (בשם מלא באנגלית: Robert Andrews Millikan‏; 22 במרץ 1868 – 19 בדצמבר 1953) היה פיזיקאי אמריקני, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1923.
קורות חייו

מיליקן נולד בעיר מוריסון (Morrison), אילינוי. הוא השלים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת קולומביה, בשנת 1895 והיה הסטודנט הראשון לפיזיקה שקיבל תואר דוקטור באוניברסיטה זו. בשנת 1909 התמנה לפרופסור באוניברסיטת שיקגו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוביל צוות מחקר במועצה הלאומית למחקר בניסיון לפתח מערכת לאיתור צוללות, בעקבות האתגרים של ציי מדינות ההסכמה במסגרת מערכת הצוללות. הצוות שהוביל הצליח להביא לשיפור מערכות מסוג הידרופון שהיו קיימות בבריטניה ובצרפת, ולהביא להטמעתן בצי הבריטי ובצי האמריקאי.
בשנת 1917 השתכנע לעבור לאוניברסיטה קטנה בקליפורניה. עם הזמן, מוסד זה התפתח למכון הטכנולוגי של קליפורניה, ומיליקן היה הנשיא הראשון שלו.
מיליקן ידוע בעיקר בזכות ניסוי טיפת השמן שערך בשנת 1909, ובו הוכח כי כל מטען חשמלי הוא כפולה שלמה של מטען אלמנטרי מסוים, הוא מטען האלקטרון. אם המטען החשמלי הוא  \ q אזי תמיד מתקיים  \ q=n\cdot e. כאן  \ n הוא מספר שלם והערך המוחלט של מטען האלקטרון הוא (ביחידות SI‏)  \ e\cong 1.6\times 10^{-19}{\mbox{C}}.
מיליקן היה גם זה שאושש את התאוריה של איינשטיין המסבירה את הִתכנות האפקט הפוטואלקטרי ב-1916, לאחר שהקדיש זמן רב בניסיונות להפריכה. באחד הניסויים שביצע לצורך כך הוא גילה שקיים יחס ישר בין המתח לתדירות (ובכך בעצם מדד את קבוע פלאנק), וכי קיימת תדירות מינימלית שמתחת לה לא יעקרו אלקטרונים. בכך הוא אישש את התאוריה שהתנגד לה בנחרצות.
הוא נפטר בסן מרינו (San Marino), קליפורניה.
ראו גם

ניסוי טיפת השמן
קלרה מאונטקאסל

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1837 Huron Tract, קנדה 
 פטירה:  24 במאי 1908 (בגיל 70) Clinton, קנדה 
 
קלרה מאונטקאסל, באנגלית: Clara Mountcastle (26 בנובמבר 1837 – 24 במאי 1908) הייתה אמנית וסופרת קנדית שפרסמה את עבודתה המוקדמת תחת השם הבדוי קאריס סימה.
שנים מוקדמות

קלרה מאונטקאסל נולדה בקלינטון (אנ'), אונטריו, קנדה בשנת 1837, אחת מ-12 ילדיהם של סידני הרמון מאונטקאסל, חקלאי, ופרנסס לורה (מייקל) מאונטקאסל. מאונטקאסל קיבלה הכשרה אמנותית מוקדמת מאמה, ציירת חובבת, ומאוחר יותר (1855–1857) למדה אמנות בטורונטו כשגרה עם דודה ג'ון ג'ורג' הווארד (אנ') שהיה אדריכל. באותה תקופה היא למדה בבית ספר פרטי לבנות, ובמשך תקופה מסוימת קיבלה הדרכה מאמנית אנגלייה, בציור מהטבע.  ב־1881, היא חזרה לקלינטון, שם התגוררה עם שתיים מאחיותיה למשך שארית חייה.
שנים מוקדמות > קריירה

צבעי המים של מאונטקאסל זכו בחמישה פרסים בתערוכה הפרובינציאלית ב-1870 בטורונטו. היא המשיכה להציג בתערוכות פרובינציאליות ולאומיות לאורך שנות ה-80. המבקרים ציינו את מיומנותה בנושאים ימיים (אנ') מסורתיים. ב-1897, כשהסגנון האימפרסיוניסטי החדש זכה לשגשוג, עבודתה נדחתה על ידי אגודת האמנים של אונטריו (אנ') (OSA), שם הציגה בעבר, וגם מנעו ממנה להצטרף לאגודה. היא הצטרפה במקום זאת לאגודת האמנות לנשים של קנדה.
קריירת הכתיבה של מאונטקאסל החלה רק בשנות השמונים של המאה ה-19. היא פרסמה גם שירה וגם פרוזה. שני ספריה הראשונים, "שליחות האהבה" (שירים, 1882) ו"מסתורין" (נובלה, 1886) יצאו תחת השם הבדוי קאריס סימה, שאותו היא לקחה מכינוי ילדותה "קריסימה". ספרה השלישי, "האם נישואים הם כישלון?" (מסה, 1899), יצאה תחת שמה.
היא זכתה לשבחים על יכולתה לכתוב שירים במגוון רחב של צורות החל ממזמורים ועד חרוזים, אם כי לא התמודדה עם כולם באותה מידה ושיריה נטו לרגשנות קונבנציונלית ולא למקוריות. נושאיה חוזרים על עצמם וכללו חיי כפר, אהבה רעה והתקפות על מבקרים. הכתיבה שלה על הזדקנות ועוני מדברות על מאבקי העוני העדין שעמם התמודדו נשים רבות בתקופתה, כולל האחיות מאונטקאסל.
היא מתה מסרטן הכליות ב-1908.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Godard, Barbara (1994). "Mountcastle, Clara". Dictionary of Canadian Biography.
1 2  Willard, Frances E., and Mary A. Livermore, eds. A Woman of the Century: Fourteen Hundred-Seventy Biographical Sketches Accompanied by Portraits of Leading American Women in All Walks Of Life. Moulton, 1893, pp. 527–28.
↑  Barbara Godard. "MOUNTCASTLE, CLARA H."
↑  "Mountcastle, Clara". Canada's Early Women Writers. Simon Fraser University. Archived from the original on 2 April 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 173024130  LCCN: n83046107  VIAF: 60453872   WorldCat (עם VIAF): 60453872 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלרה מאונטקאסל".
רגב ברוך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביולי 1988 (בן 36) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 
רגב ברוך (נולד ב-4 ביולי 1988) הוא מלחין ומתופף ישראלי.
ביוגרפיה

בשנת 2015 סיים את לימודיו באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים במסלול ג'אז.
במהלך הלימודים נבחר להשתתף בהרכב הייצוגי של האקדמיה למוסיקה. במסגרת זו הופיע בין השאר בפברואר 2013, בכנס מוזיקה ומוח.
בשנת 2012, במהלך הלימודים, הקים עם שירן קרני ועם נגנים נוספים מהאקדמיה את להקת בינת אל פאנק. באוקטובר 2013 יצא לאור סינגל ראשון בשם 'מן זאמאן'. השיר שנכתב (בשלוב של עברית וערבית) והולחן על ידי רגב ברוך, זכה להצלחה רבה. בין השאר נבחר להיות שיר הליווי של פסטיבל הסרטים חיפה 2014, והושמע כחלק מהפתיח בכל הסרטים שהוצגו בפסטיבל.
רגב ברוך כתב והלחין חלק מהשירים באלבום הבכורה “בינת אל פאנק", שיצא לאור במרץ 2016, וגם חלק
משירי האלבום השני The Great & Glorious Yemenite Funky Thing, שיצא לאור ביוני 2019.
מאז 2017 משמש כמנהל הלהקה.
בשנים 2017–2018 התמחה במקצבים הודים אצל מארק מושייב. בהמשך הקים ביחד עם נבחרת נגנים משובחת, את ההרכב האינסטרומנטלי באבא גנאש. ב-2020 ההרכב הוציא לאור אי.פי. מבוסס על מקצבים הודיים בשלוב גרוב ערבי, שהולחן על ידי רגב ברוך. במרץ 2021 יצא לאור אי.פי. נוסף בשם "החמסה האבודה של סידהרתא", שהוא מסע פילוסופי, רוחני של חיפוש משמעות. גם אי.פי. זה הולחן על ידי ברוך.
כתב (ביחד עם שירן קרני) מוזיקה מקורית לסרטים של יעל קיפר ורונן זרצקי:
ב-2019 לסרט "מאה אחוז" שזכה בפרס הסרט התעודי בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
ב-2021 לסרט "דיוקן" שזכה בפרס הסרט התעודי בפסטיבל הסרטים חיפה
ולסרט "היערות האלו" שזכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל סולידריות 2021.
במשך השנים השתתף כמתופף במגוון הרכבים. בין השאר ליווה עם פירקת אלנור את עמיר בניון. היה המתופף של ההרכב "גרשון לייזרסון ונוודי היידיש בלוז" וניגן גם עם "תזמורת הכליזמר הישראלית"- תזמורת קאמרית המבצעת מוזיקת כליזמר ושירי יידיש עתיקים וחדשים.

ניגן באלבום שירי ילדים "ריח של חלומות" שיצא לאור בנובמבר 2016. מילות השירים חוברו על ידי דנה דובדבן והולחנו על ידי נירוס [ניר ברוך, אחיו של רגב] במגוון סגנונות, בלחנים ובעיבודים, שמצטיינים במורכבות מוזיקלית,. השירים באלבום בוצעו על ידי דנה עדיני ואלון עדר.
הופיע גם כנגן, וכשחקן מנגן, בהצגות שהעלתה הבמאית מאיה בואנוס:
בשנת 2018 – בהצגה הדוקומנטרית "המקום ינחם אתכם" שעלתה במסגרת פסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון אחר.
בשנת 2019 – בהצגה "חוף מבטחים", שבה ניגן ביחד עם תזמורת סימפונט רעננה.
מאז 2022 משתף פעולה גם עם אחיו, המוזיקאי תומר ברוך ומתופף בהופעות חיות של הפרויקט חיות וסינטיסייזרים.
ביולי 2022 הקים עם שירן קרני צמד בשם שירג', שמנגן ושר פופ אלקטרוני.
הצמד פרסם עד כה שלושה סינגלים מתוך האלבום הראשון: Pop, שזכה לתמיכת מפעל הפיס, Bit ו"כל מרה" שבוים על ידי נגה חביון.
הערות שוליים

↑  כנס בנושא מוסיקה ומוח בהשתתפות מורים ותלמידים מן האקדמיה, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
↑   בן שלו, הגרוב התימני של "בינת אל פאנק", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014
↑  ביקורת מוסיקה: בינת אל פאנק – מן זאמאן – כותב : דודי פטימר
↑  בינת אל פאנק, באתר דיסק סנטר
↑  ריח של חלומות באתר יוסמיוזיק
↑  פשע בתוך המשפחה, באתר החברתית
↑  יובל אראל‏, שירן קרני ורגב ברוך משיקים הרכב ושיר חדש – פופ, האזינו, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 28 ביולי 2022
↑  יובל אראל‏, שירג׳ מארחים את ג׳אזז – הביט שבי, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 21 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009877486005171
קלרה מאפאי

| --- | --- |

דיוקן הרוזנת קלרה מאפאי מאת פרנצ'סקו אייץ
 לידה:  13 במרץ 1814 ברגמו, ממלכת איטליה הנפוליאונית 
 פטירה:  13 ביולי 1886 (בגיל 72) מילאנו, ממלכת איטליה 
 שם לידה:  Elena Chiara Maria Antonia Carrara Spinelli 
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הגדול במילאנו 
 בן או בת זוג:  אנדראה מאפאי 
 
אנה קלרה אנטוני קארארה ספינלי (באיטלקית: Elena Clara Antonia Carrara Spinelli ‏ 13 במרץ 1814 - 13 ביולי 1886) הייתה איטלקייה משכילה, פטרונית הריסורג'ימנטו, שנודעה בדרך כלל בשם נישואיה כרוזנת קלרה מאפאי, או קלארינה מאפאי.
חייה

מאפאי, ילידת ברגמו, נישאה בגיל 17 ללבריתן אנדראה מאפאי, אבל הם נפרדו בהסכמה הדדית ב-15 ביוני 1846. היא קיימה קשר ארוך ומתמשך עם קרלו טנקה.
קלרה מאפאי התפרסמה במפגשים שניהלה בטרקלין ביתה בוויה די טרה מונאסטרי במילאנו, שנודע בשם Salotto Maffei. המפגשים, שארגנו החל ב-1834 טומאזו גרוסי ומאסימו ד'אזליו, משכו אישים ידועי שם בתחומי הספרות, האמנות הפלסטית, המחקר וההלחנה ותומכי ריסורג'ימנטו, לשיחות בנושאי אמנות וספרות. בין אישים אלה היו אלסנדרו מנצוני, פרנצ'סקו אייץ (שצייר את דיוקנה של קלרה ונתן אותו לבעלה), ג'וזפה ורדי וג'ובאני פראטי.
במכתב אל ידידתו הוותיקה, קלרה (קלרינה) מאפאי, סיפר ורדי על התרשמותו מן הספר "המאורסים" של מנצוני, שאותו קרא בגיל שש-עשרה ואשר הרשים אותו כיצירת מופת של המין האנושי. בשנת 1868 יזמה מאפאי פגישה בין ורדי לבין מנצוני, שהיה אז בן שמונים ושתיים. לאחר הפגישה כתב ורדי אל מאפאי: "כיצד אוכל לתאר לך את הרגשתי [...] לנוכח קדוש זה?"
קלרה מאפאי הלכה לעולמה במילאנו מדלקת קרום המוח, בגיל 72.
לקריאה נוספת

Barbiera, Raffaello, Il salotto della contessa Maffei, Milano, Treves 1895 (new edition)
Cunigi, Davide, "Una gentildonna bergamasca del Risorgimento. La contessa Clara Maffei", in Rivista di Bergamo, XX, February 1941, pp. 49–53, and March 1941, pp. 74–78
Monti, Antonio, Una passione romantica dell'Ottocento. Clara Maffei e Carlo Tenca, Milano, Garzanti 1940
הערות שוליים

↑  יהואש הירשברג, "קסם האופרות של ורדי", הוצאת כרמל 2014, עמ' 336
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285927105171  PLWABN: 9810560417105606  BnF: cb136042511 (data)  GND: 12015269X  ICCU: SBLV253999  ISNI: 0000 0000 6123 3386  LCCN: n98030249  NTA: 068652755  SNAC: w6tb5qdp  SUDOC: 081393806  VcBA: 495/108492  VIAF: 22965082   WorldCat (עם VIAF): 22965082 
הרוזנת קלרה מאפאי
שלט על המבנה בו נערכו מפגשי ה- Salotto Maffei.
רגארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1993 (בן 31) פריז'י, קוסובו 
 שם לידה:  דרדן אליו
 מוקד פעילות:  קוסובו 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 סוגה:  דיפ האוס 
 שפה מועדפת:  אלבנית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  מיניסטרי אוף סאונד 
 www.djregardofficial.com
 
דרדן אליו (באלבנית: Dardan Aliu; נולד ב-23 ביולי 1993), הידוע בשם הבמה רגארד (באנגלית: Regard), ובשם הבמה הקודם די ג'יי רגארד (באנגלית: DJ Regard), הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי קוסובואי-אלבני. הסינגל שלו מ-2019, "Ride It", הוא רמיקס לשיר של ג'יי שון מ-2008, שנהיה סנסציה ויראלית באמצעות TikTok, ומאז זכה להצלחה בין-לאומית.
חייו וקריירה

רגארד נולד ב-23 ביולי 1993 למשפחה אלבנית בעיר פריז'י (אנ'), סרביה ומונטנגרו (כיום, חלק מקוסובו). רגארד הוציא גרסת כיסוי בסגנון האוס, לשיר "Ride It" של ג'יי שון. גרסת הכיסוי קיבל למעלה מ-4.1 מיליון צפיות בטיקטוק. די ג'יי רגארד הוחתם בחברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד, וגרסת הכיסוי יצא רשמית ביולי 2019. הסינגל עמד בראש טבלת הוויראלים של ספוטיפיי בארצות הברית, ובסופו של דבר הושמע מעל מיליון פעם בספוטיפיי. בסוף אוגוסט 2019, השיר הושמעו יותר מ-2.4 מיליון פעמים בארצות הברית ונכנס למצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד במקום ה-21. הסינגל זכה להשמעה רבות גם בבריטניה, ביניהם ב-BBC Radio 1, ב-BBC Asian Network (אנ'), ב-Kiss (אנ') וב-Hits Radio (אנ')‏. בסופו של דבר, גרסת הכיסוי הגיעה למקום הראשון באירלנד,  למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום השלישי באוסטרליה. ראש השותפויות המוזיקליות ב-TikTok Europe הדגיש את ההצלחה של רגארד כ-"דוגמה מצוינת לאיך TikTok יכול לתמוך באמנים על ידי מתן פלטפורמה לקידום שיריהם לקהל עולמי." רגארד אף ניגן בתוכניות מיוחדת לכבוד הסילבסטר עם ג'יי שון, של Top of the Pops (אנ'), ב-30 בדצמבר 2019.
בריאיון למגזין Headliner, רגארד אמר כי גרסת הכיסוי של 'Ride It' הגיע אליו כשהיה שיכור: "הייתי שיכור מאוד וחזרתי לדירה שלי מההופעה שלי, והאזנתי לשיר של ג'יי שון. החריקות בראשי ממערכת הקול בהופעה שלי הפכה את השילוב המושלם להכנת הגרסה! ברגע שהגעתי הביתה התחלתי לגבש את הרעיון הבסיסי עבור הרמיקס של 'Ride It'."‏
בהמשך, שיתף פעולה עם הזמרת הבריטית, ריי, והוציא את הסינגל "Secrets" ב-23 באפריל 2020. הסינגל, בשיאו הגיע לשיא בתוך למקום ה-6 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, וזכה באלבום זהב בבריטניה ובאוסטרליה. מאוחר ביותר באותה שנה, הוציא גרסת כיסוי, בשיתוף פעולה עם דימיטרי וגאס ולייק מייק, לשיר "Say My Name".
ב-16 באפריל 2021, הוציא, בשיתוף פעולה עם טייט מקריי וטרוי סיון, את השיר "You". השיר, בשיאו, הגיע למקום ה-3 בניו זילנד ולמקום ה-4 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
הערות שוליים

↑  Murray, Gordon (8 באוגוסט 2019). "Billboard Dance Chart Upstarts: DJ Regard, Jess Glynne & Jax Jones, Body of Light". אורכב מ-המקור ב-26 בדצמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biographie Regard" (בצרפתית). NRJ. אורכב מ-המקור ב-13 בספטמבר 2020. נבדק ב-13 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leight, Elias (29 באוגוסט 2019). "Jay Sean's 'Ride It' Is a Hit Again, 12 Years Later". Rolling Stone. אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ride It: Jay Sean's song re-charting because of TikTok". BBC. 28 בספטמבר 2019. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Paine, Andre (23 בספטמבר 2019). "Can TikTok power Regard to UK chart summit?". Music Week. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Regard's Ride It climbs to Number 1 on the Official Irish Singles Chart: "I'm so happy and grateful"". Official Charts. 25 באוקטובר 2019. אורכב מ-המקור ב-25 באוקטובר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "13 weeks at #1 for Dance Monkey". ARIA Charts. 26 באוקטובר 2019. ארכיון מ-2021-05-19. נבדק ב-17 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Furn, Daniel (25 בדצמבר 2019). "When are the Top of the Pops Christmas specials on TV and who is performing?". Radio Times. BBC. אורכב מ-המקור ב-26 בדצמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gustafson, Alice (22 בינואר 2020). "DJ Regard: How 'Ride It' Became A Viral Hit". headlinermagazine.net. ארכיון מ-2020-11-26. נבדק ב-26 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6605 5493  LCCN: no2021101927  MusicBrainz: 85f11607-6ed7-4a36-af69-dcadd32ad277  VIAF: 9159939263325251003   WorldCat (עם VIAF): 9159939263325251003
קרב אראס (1654)

קרב אראס, התרחש ב-23 באוגוסט 1654 - 25 באוגוסט 1654. הקרב נערך בקרבת העיירה אראס. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ של הצבא הצרפתי בפיקודו של אנרי דה לה טור ד'אוברן, רוזן טורן, על הצבא הספרדי בפיקודו של לואי השני, נסיך דה קונדה ולאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה.
קלרה נובלו

| --- | --- |

דיוקן קלרה נובלו משנת 1833, מאת אדוארד פיטר נובלו
 לידה:  10 ביוני 1818 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  12 במרץ 1908 (בגיל 89) רומא, ממלכת איטליה 
 שם לידה:  Clara Anastasia Novello 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 
ליתוגרפיה של קלרה נובלו, יוזף קליינהובר, 1838
קלרה אנסטזיה נוֹבֶלוֹ (באנגלית: Clara Anastasia Novello ‏ 10 ביוני 1818 בלונדון - 12 במרץ 1908 ברומא) הייתה זמרת סופרן אנגליה ידועת שם, בתם של המוזיקאי ומו"ל המוזיקה וינסנט נובלו ואשתו, מרי סאבילה הל.
קול הסופרן המעולה של קלרה נובלו וסגנונה הטהור עשו אותה, משנת 1843 ואילך, לאחת הזמרות הגדולות ביותר, הן באופרה ובאורטוריה והן באולם הקונצרטים. בשנת 1843 נישאה לרוזן גיליוצ'י ובשנת 1861 פרשה מן הבמה. הסופר צ'ארלס לם כתב לכבודה שיר "לקלרה נ.".
חייה

הראשון שהבחין בקולה, בשמיעה המעולה ובמוזיקליות שלה היה תלמיד של אביה, המוזיקולוג אדוארד הולמס, שהחל ללמד אותה פיתוח קול ושירה בגיל חמש. בגיל 11 לקחו אותה הוריה לפריז ללמוד במכון המלכותי למוזיקה. לימודיה שם ארכו רק שנה בגלל מהפכת יולי 1830. בשנת לימודיה שם התיידדה עם ג'ואקינו רוסיני, ידידות שנמשכה כל חייהם. עם שובה הביתה, יכלה להשתתף בפעילויות המוזיקליות של אביה.
בשנת 1833 הופיעה בפסטיבל שלוש המקהלות בוורסטר וב-1834 הופיעה בפסטיבל המוזיקה המלכותי בכנסיית וסטמינסטר. ב-1837 שרה בביצוע האורטוריה "סנט פול" מאת פליקס מנדלסון, בחנוכת בית העירייה של ברמינגהאם. בהמשך שרה בהזמנת מנדלסון בגוונדהאוס של לייפציג. הופעה זו הובילה לשורה של הצלחות בחצרות אצילים ובאולמות קונצרטים בגרמניה.
ב-1839 נסעה ללמוד במילאנו שירה אופראית וב-1841 הופיעה לראשונה בתפקיד הראשי ב"סמיראמידה" של רוסיני בפדואה.
בתקופת הופעות בפרמו שבאיטליה בשנת 1841, פגשה בן-אצולה צעיר, הרוזן ג'ובאני באטיסטה גיליוצ'י. השניים נישאו ב-1843. במשך שש שנות נישואיה הראשונות הקדישה את עצמה לבעלה ולילדיה והייתה שותפה למאבקו למען איחוד איטליה. ב-1849 קרסה ההתקוממות לשחרור איטליה והם נאלצו לגלות מפרמו. כאשר הוצע לה חוזה הופעות ברומא, החליטו השניים שנובלו תחדש את הקריירה המקצועית שלה לפרנסת המשפחה. ב-1851 שבה לאנגליה, שם הרבתה להופיע על במות שונות.
בעלה של נובלו הצטרף לתנועת השחרור בראשות בית סבויה, ואיחוד מדינות האפיפיור לשעבר עם פיימונטה בשנת 1861 הוביל לשובם מן הגלות ולפרישתה הסופית של קלרה מחייה המקצועיים. היא האריכה ימים עוד 15 שנים אחרי מות בעלה.
לקריאה נוספת

מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, מהדורה שנייה
אנציקלופדיה בריטניקה, מהדורת 1911.
הערות שוליים

↑  רוזמרי יוז ופיונה מ. פלמר, "קלרה נובלו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404032505171  GND: 118786482  ICCU: LO1V431733  ISNI: 0000 0000 6630 8623  LCCN: nr94006057  MusicBrainz: fda1af9f-b821-4b3c-85ce-10e49b3e1c00  SNAC: w6sq9bkc  SUDOC: 102340404  VcBA: 495/78510  VIAF: 10642111   WorldCat (עם VIAF): 10642111
רובר טושון

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1878 פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת 
 פטירה:  11 ביולי 1960 (בגיל 81) לה טרונש, צרפת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 השתייכות:  הצבא הצרפתי צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1899–1940 (כ־41 שנים)
 דרגה:  ז'נרל ד'ארמה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-42   מפקד הקורפוס ה-14   מפקד הקורפוס ה-23   מפקד הארמייה השישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב המלחמה 1914–1918  צלב המלחמה 1939-1945  צלב גדול של לגיון הכבוד 
 
רובר אוגוסט טושון (בצרפתית: Robert-Auguste Touchon;‏ 18 בדצמבר 1878 – 11 ביולי 1960) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

טושון נולד ב-18 בדצמבר 1878 בפריז, והיה בנם של פייר פרדריק טושון, סוחר במוצרי עור בפריז, וסופי-קלריס דקרר. בשנת 1899 הוא התגייס לצבא צרפת, ובשנת 1911 קיבל מהקיסר וילהלם השני את עיטור הנשר האדום, לאחר שהציל שני מטפסי הרים גרמניים, אך הוא החזיר את העיטור בשנת 1914 לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה והוענק לו עיטור צלב המלחמה על פעולותיו. בינואר 1928 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-159, וב-31 ביולי 1932 הוא התמנה כמפקד בית הספר לחי"ר וכיהן בתפקיד זה עד ה-1 בדצמבר 1935. באותה תקופה הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ב-4 בינואר 1933, וב-1 בדצמבר 1935 מונה לראש המחלקה ללימודי טקטיקות החי"ר.
ב-1 באוגוסט 1936 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-42, וב-23 בספטמבר 1936 הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. ב-25 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס, ומונה למפקד האזור הצבאי ה-14 והמושל הצבאי של ליון.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה ואחריתו

בתחילת מלחמת העולם השנייה היה טושון מפקד הקורפוס ה-14, וב-27 בנובמבר 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-23. ב-13 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה למפקד הארמייה השישית. לאחר תחילת המערכה על צרפת הוצבה הארמייה השישית בין הארמיות השנייה והתשיעית, ולאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות על האן ובמהלך מבצע אדום. לאחר הסכם שביתת הנשק של קומפיין ב-22 ביוני 1940 הוא שירת באופן זמני כמפקד המחוז הצבאי ה-14 עד ל-20 באוגוסט 1940, ולאחר מכן פרש לגמלאות.
ב-24 בינואר 1941 מונה טושון על ידי מרשל פטן, ומאוחר יותר מונה לשופט ב"בית המשפט הממלכתי", בית משפט חריג שנוצר על ידי משטר וישי, שתחום סמכותו היה רחב מאוד ושנוהלו החריג הקטין את ערבויות הנאשמים לכלום. ב-3 במרץ 1942 פרש טושון מתפקידו, וב-11 ביולי 1960 הוא מת בביתו בלה טרונש.
קן אנדרסון

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1976 (בן 48) ויסקונסין שבארצות הברית
 שם במה:  מר אנדרסון
 משקל:  110 קילוגרם
 גובה:  1.88 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1999–2019 (כ־20 שנה) 
 מאמנים:  אריק האמרס מייק מרקורי צוות OVW
 ליגות:  TNA WWE
 תרגילי סיום:  Mic Check, The Plunge
 
קנת' אנדרסון (אנגלית: Kenneth Anderson), הידוע גם בשם הבמה מר אנדרסון (נולד ב-6 במרץ 1976 בוויסקונסין) הוא מתאבק אמריקאי, הידוע בעיקר בשל עבודתו בארגון Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA).
WWE > סמאקדאון (2007-2005)

ב-2001 החל אנדרסון להופיע לעיתים מזדמנות במופעים מיוחדים של ה-WWE וארגוני היאבקות פופולרים אחרים, כמעין פרילנסר. ב-2005 הפך לשחקן קבוע במופעי ה-WWE. לאחר תקופה קצרה בסדרות המופעים האזוריות הקטנות יותר של הארגון הופיע אנדרסון לראשונה בתוכנית סמאקדאון, אחת משתי התוכניות הראשיות של ה-WWE, ולאחר מכן המשיך להופיע לעיתים מזדמנות במופעים הראשיים. בתחילה אימץ לעצמו את שם הבמה "מר אנדרסון", אך לאחר זמן מה שינה זאת ל"קן קנדי" ולבסוף ל"מר קנדי". אנדרסון היה מעורב במופעים משניים יחסית של ה-WWE, ולעיתים שיתף בהם פעולה עם כמה מהכוכבים הגדולים של הארגון באותה תקופה.
פציעה בסוף אותה שנה מנעה ממנו להשתף בקרבות למשך כ-6 חודשים. עם זאת הוא המשיך להופיע בתפקידים משניים אשר לא דרשו ממנו פעלולים או פעילות גופנית מיוחדת במשך תקופה זו. באירוע הגדול הראשון שלו, ביולי 2006, היה אנדרסון אמור להתחרות נגד המתאבק הפופולרי בטיסטה. התסריט אף איפשר לאנדרסון לנצח את בטיסטה, אך במהלך הקרב הוא ספג פציעה לא מתוכננת אשר השביתה אותו שוב לזמן מה.
באותה שנה שיחק אנדרסון בסרט הקולנוע "מאחורי קווי האויב: קולומביה".
דמותו של אנדרסון המשיכה להיות מעורבת בשולי העלילות של ה-WWE ולא צברה מעולם פופולריות גבוהה במיוחד, אם כי כן שולבה במספר מופעים חשובים בתפקידים בולטים ובקרבות מול גדולי הכוכבים של הארגון. הופעותיו במופעי ה-WWE, על אף שעדיין לא היו סדירות, נעשו תכופות יותר ויותר. בספטמבר 2007 הוא הושעה מהארגון למשך 30 ימים לאחר שבבדיקה התגלה כי השתמש בסטרואידים. לאחר שובו למופעי ההיאבקות הורכבה עבורו עלילה עצמאית, אשר לפי תסריטה הסתכסך עם מתאבק אחר והשניים הופיעו בקרבות רבים במשך מספר שבועות. כעבור שנתיים בסמאקדאון עבר אנדרסון ל-Raw.
WWE > Raw‏ (2008-2007)

ב-11 ביוני, בפרק של Raw, אנדרסון עבר ל-Raw מסמאקדאון בפרק מיוחד שנקרא WWE Draft. כעבור שבוע קרליטו אירח אותו ואז ויליאם ריגל, המנג'ר של Raw, קבע קרב בין קרליטו, אנדרסון ואומאגה, כאשר המנצח זכה באליפות הבין יבשתית באירוע סאמרסלאם. באירוע זה, אומאגה ניצח ושמר על התואר. לאחר שבועיים וינס מקמהן, יו"ר ה-WWE השעה את אנדרסון על לקיחת סטרואידים, שזה במנוגד לחוזה שלו עם ה-WWE ועם החוקים של ה-WWE. לאחר חודש ההשעייה פגה תוקף ואנדרסון חזר לפיודים קטנים. הוא הגיע לקרב נגד הג'נרל מנג'ר של הרוסטר, ויליאם ריגל, בקרב המפסיד מפוטר, כשבקרב זה אנדרסון ניצח וכתוצאה מכך ריגל פוטר והמקום לג'נרל מנג'ר של Raw פונה. באותו קרב אנדרסון נפצע פציעה קשה ונאלץ להיעדר במשך עשרה חודשים.
WWE > החזרה מהפציעה והפיטורים

ב-15 באפריל 2009 חזר קנדי מפציעה ארוכה לפעילות. הוא חזר לליגת הפיתוח של ה-WWE, ‏ה-FCW. לאחר יומיים חזר לתוכנית Raw והתחרה בקרב של 10 אנשים, שבו קבוצתו ניצחה.
ארבעה ימים לאחר החזרה של אנדרסון, ה-WWE שחררו אותו מחוזהו.
ארגונים עצמאיים

אנדרסון חתם עם הארגון האינדי הידוע WWC. הקרב הראשון שלו היה נגד אומאגה והוא הפסיד לו. לאחר שבוע הביס את צ'אק פאלומבו וזכה באליפות. אנדרסון נלחם גם בארמנדו אלחנדרו אסטרדה בקרב הפרישה שלו מהארגון.
TNA

אחרי שאנדרסון עבר בארגוני אינדי רבים, ארגון ה-TNA החתים אותו. בשנת 2010 אנדרסון פתח פיוד עם קורט אנגל. בשנת 2011 הצטרף אנדרסון לסטייבל Immortal. לאחר כמה זמן פתח פיוד עם ג'ף הארדי וניצח אותו באירוע ג'נסיס וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA.
חיים אישיים

אנדרסון נולד וגדל בגרין ביי, וויסקונסין. בתקופת התיכון הוא השתתף בנבחרות השחייה והריצה המקומיות. בבגרותו התגייס אנדרסון לצבא ארצות הברית, ולאחר שירותו החל בקריירת ההיאבקות המקצועית.
אנדרסון כאלוף העולם במשקל כבד של TNA