stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרומפ-לויל
דוגמאות לאומנות "טרומפ-לויל" > פסלים

פלג גוף עליון משיש עם רעלה שקופה "לכאורה" מוזיאון בנקפילד, הליפקס (יורקשייר מערב).
מזרקת פסיפס טרומפ-לויל מודרנית של בברייטון, בצורת שטיח שהושלך על מדרגות שיש.
קבר רודולף נורייב עטוף פסל שטיח מפסיפס.
דוגמאות לאומנות "טרומפ-לויל" > ארכיטקטורה

פלאצו ספאדה (רומא), מאת פרנצ'סקו בורומיני.
פנים הקתדרלה בביילה (איטליה)
אשליית "המקהלה" בסנטה מריה פרסו (סאן סאטירו), מאת דונאטו ברמאנטה.
שאטו דה טאנליי, (צרפת).
האולם הצבוע בקולג' המלכותי הישן בגריניץ', לונדון, (אנגליה).תוכנן על ידי כריסטופר רן וניקולס הוקסמור. צויר על ידי ג'יימס ת'ורנהיל
שימוש בסרטים

"שיר אשיר בגשם" (1952)
"וילי וונקה ומפעל השוקולד" (1971)
"אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989)
"איפה הלב?" (1990)
"שחקנית המילניום" (2001)
"שמש נצחית בראש צלול" (2004)
"מכושף" (2005)
"וסטוורלד" עונה 1 פרק 7 (2016)
ראו גם

אנאמורפוזה
אשליה אופטית
טבע דומם
הערות שוליים

↑  פליניוס, חקר הטבע, כרך 35, פרק 36
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX549742  NDL: 01196707 
"החיים הדוממים" אשליית טרומפ-לויל בפומפיי (70 לספירה)
"Escaping criticism" - של בורל פייר דל קאסו (1874)
ציור בטכניקת "טרומפ-לויל" מאת אוורט קולייר
"האלגוריה של ההשגחה האלוהית" בארמון ברבריני
הומו נשר רמלה

| הומו נשר רמלה |
| --- | --- |
 המחשת המיקום האנטומי של הלסת ופיסת הגולגולת שנמצאו בנשר רמלה, על גבי גולגולת אנושית.
מיון מדעי

מאובני האדם שנמצאו בנשר רמלה
הומו נשר רמלה הוא אחד המאובנים האנושיים שנמצאו במהלך חפירות ארכאולוגיות בנשר רמלה בישראל. חוקרי האתר פירשו את השרידים כשייכים לאוכלוסייה נכחדת של אדם שהתקיימה לערך עד זמן קיומו של אתר נשר רמלה, כ-120,000 שנים לפני זמננו. המאובנים נמצאו ביחד עם כלי צור מסותתים ועצמות בעלי חיים שניצודו.
סקירה

אתר נשר רמלה התגלה בעקבות עבודות חציבה במפעל נשר רמלה. האתר נחפר בין השנים 2010–2011 והתגלו שם פריטים ארכאולוגיים רבים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה.
בשנת 2021 פרסם צוות החוקרים בכתב העת Science את מאובני האדם שנמצאו בחפירות: פיסת גולגולת ולסת תחתונה כמעט שלמה. המאובנים נמצאו בשכבה התחתונה ביותר באתר, שכבה VI, המתוארכת לכ-140―120 אלפי שנים לפני זמננו. כשנמצאה הלסת, נקבע על ידי החוקרים בראשות פרופסור ישראל הרשקוביץ מאוניברסיטת תל אביב כי האדם אינו הומו ספיינס משום עובייה של פיסת הגולגולת וחסרונו של סנטר בולט בלסת התחתונה וכי מדובר בטיפוס חדש שכונה הומו נשר רמלה.
תגובות

במאמר תגובה ב-Science שפרסמו אסף מרום מהטכניון ויואל רק מאוניברסיטת תל אביב, נטען כי הלסת מתאימה לחלוטין במאפייניה לניאנדרטל, ויש לסווג כך את השרידים, שאינם טיפוס חדש למדע של אדם. בתגובה שפרסם צוות חוקרי המאובן, בראשות הילה מאי, הם טוענים כי השחזורים של מרום ורק אינם מדויקים וממילא נופלים גם הם מחוץ לטווח השונות של הניאנדרטלים. בנוסף הצביעו מאי ושותפיה שניתוחם של מרום ורק כלל לא החשיב את צורתה המיוחדת וה"ארכאית" של פיסת הגולגולת, שאינה מתאימה לאדם הניאנדרטלי, ואת הגיוון הרב באוכלוסיית האדם בתקופה הפלאוליתית התיכונה שאינו ניתן לחלוקה דיכוטומית - מודרניים מול ניאנדרטלים ותו לא.
חפצים

יותר מ-6,000 כלי אבן התגלו באתר. במהלך החפירה נמצאו עדויות לכלים שנעשו בטכניקת לוולואה. אוכלוסיית הומו נשר רמלה שלטה בטכנולוגיות ייצור כלי אבן שהיו ידועים בעבר בקרב הניאנדרטלים וההומו ספיינס. הצוות הארכאולוגי בראשותו של יוסי זיידנר פירש את הנוכחות של תעשיית כלים זו כעדות לאינטראקציות תרבותיות בין אוכלוסיות הומו נשר רמלה לאוכלוסיות הומו ספיינס.
הערות שוליים

↑  Hershkovitz et al. (2021). A Middle Pleistocene Homo from Nesher Ramla, Israel
. Science
↑  Zaidner et al. (2021). Middle Pleistocene Homo behavior and culture at 140,000 to 120,000 years ago and interactions with Homo sapiens
. Science
↑  Hershkovitz et al. (2021). A Middle Pleistocene Homo from Nesher Ramla, Israel
. Science
↑  Marom M, Rak, Y (2021) Comment on "A Middle Pleistocene Homo from Nesher Ramla, Israel", Science, 374 (6572), DOI: 10.1126/science.abl4336
↑  May, H., Sarig, R., Pokhojaev, A., Fornai, C., Martinón-Torres, M., Bermúdez de Castro, J.M., Weber, G.W., Zaidner, Y. and Hershkovitz, I., 2021. Response to Comment on “A Middle Pleistocene Homo from Nesher Ramla, Israel”. Science, 374(6572), p.eabl5789.
↑  Zaidner et al. (2021). Middle Pleistocene Homo behavior and culture at 140,000 to 120,000 years ago and interactions with Homo sapiens
. Science
דוד יצחק מן

| --- | --- |

הרב דוד יצחק מן
 לידה:  1 באוגוסט 1944 י"ב באב תש"ד 
 פטירה:  4 ביוני 2012 (בגיל 67) י"ד בסיוון תשע"ב 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 4 ביוני 2012 
 השתייכות:  עולם הישיבות הליטאי
 רבותיו:  הרב אלעזר מנחם שך, הרב שמואל רוזובסקי
 
הרב דוד יצחק מן (י"ב באב תש"ד, 1 באוגוסט 1944 - י"ד בסיוון תשע"ב, 4 ביוני 2012) היה ראש ישיבת כנסת חזקיהו שבכפר חסידים.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרב מרדכי מן, ראש ישיבת בית הלל שבבני ברק, ולמרים, בתו של הרב הלל ויטקינד, ראש ישיבת בית יוסף-נובהרדוק בתל אביב. ונקרא על שם אבי סבתו הרב דוד יצחק מגן.
בגיל 9 נכנס, על פי עצת החזון איש, לישיבת תפארת ציון ולאחר מכן לישיבת פוניבז' לצעירים, ובגיל 13 המשיך אל הישיבה הגדולה. בשנת תשכ"ז (1967) נישא לשרה מישקובסקי, בתו הגדולה של הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים ורבו של היישוב. לאחר נישואיו הצטרף לכולל של ישיבה זו. בשנת תשל"ג (1973) התמנה כר"מ בישיבה. עם פטירת הרב מישקובסקי, בשנת תשמ"א, התמנה לראש הישיבה.
הרב מן חיבר ספרים על התלמוד, על משנה תורה לרמב"ם ועל פרשת השבוע, המבוססים על דרך הלימוד הליטאית.
בשנותיו האחרונות חלה. עקב מצב בריאותו בי"ב באדר תשע"ב[דרושה הבהרה] נוסף לשמו השם "ירוחם". נפטר בסיוון תשע"ב[דרושה הבהרה] ונקבר בכפר חסידים.
משפחתו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לא מצוינות בנותיו.
גיסו, הרב שמשון פינקוס מאופקים
אחיו הרב חיים מן ראש ישיבת באר התלמוד באלעד, ורב קהילת שדרות יחזקאל, חבר ועדת הרבנים לענייני חינוך של דגל התורה
חתנו, הרב יעקב פרבשטיין, דיין בבית הדין של הרב ניסים קרליץ בבני ברק ובנו של הרב משה מרדכי פרבשטיין
חתנו, הרב חנוך אלבק, רב קהילה ברמת בית שמש ובנם של פרופ' שלום ופליאה אלבק
בנו, הרב יהושע, ממלא את מקומו כראש הישיבה, כהוראתו בצוואתו.
בנו, הרב משה, מכהן כר"מ בישיבת דברי מרדכי לצעירים בבני ברק.
חתנו, הרב נפתלי שטרן, מכהן כר"מ בישיבה לצעירים בחיפה.
ספריו

באר מרים
יד מלך
תהלה לדוד
די באר
סוכת דוד
הערות שוליים

↑  יתד נאמן מיום י"ב באדר ה'תשע"ב.
↑  הספר ומידע על המחבר באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303058405171  ISNI: 0000 0003 7548 564X  LCCN: n85160874  VIAF: 251943837   WorldCat (עם VIAF): 251943837 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאב אלעזר וולף

.
| --- | --- |

זאב אלעזר וולף, ינואר 2019
 לידה:  19 בספטמבר 1940 ט"ז באלול ה'ת"ש תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2 במרץ 2023 (בגיל 82) ט' באדר ה'תשפ"ג בית חולים תל השומר, רמת גן, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת באר יעקב  ישיבת פוניבז' 
 מקום מגורים:  בני ברק 
 מקום פעילות:  בני ברק
 תקופת הפעילות:  ? – 2 במרץ 2023 
 השתייכות:  יהדות חרדית ליטאית
 תחומי עיסוק:  הוראה
 רבותיו:  אביו הרב משה שמואל שפירא הרב שך
 אב:  הרב יוסף אברהם וולף
 
 תפקידים נוספים:  מנהל סמינר הרב וולף
 
זאב אלעזר וולף (ט"ז באלול ה'ת"ש, 19 בספטמבר 1940, תל אביב – ט' באדר ה'תשפ"ג, 2 במרץ 2023) היה מחנך ומורה למקצועות קודש ומנהל סמינר הרב וולף בבני ברק.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרב יוסף אברהם וליזל וולף, שהיו מנהלי סמינר בית יעקב בני ברק. בילדותו למד בתלמוד תורה יסודי התורה בתל אביב.
עם הגיעו לגיל ישיבה גדולה נסע ללמוד בישיבת באר יעקב שם נקשר לראש הישיבה הרב משה שמואל שפירא שאותו הוא החשיב לרבו, לאחר שנתיים עבר ללמוד בישיבת פוניבז'.
בשנת 1962 (ה'תשכ"ב) נישא ללאה, בתו של ישראל זכריה שטרן (איש עסקים ובעליה של טחנת קמח דגן שהייתה קיימת בבני ברק, גיסו הוא המקובל הרב דוד חיים שטרן).[דרוש מקור] אחרי נישואיו עבר להתגורר בבני ברק, והמשיך את חוק לימודיו בכולל פוניבז' בראשות הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן.
עבודתו החינוכית

בשנת 1970 (ה'תש"ל) עקב מחלתו של אביו מונה לכהן תחתיו כמנהל הסמינר לבנות בבני ברק.[דרוש מקור] לאחר פטירת אביו בשנת תשל"ט נקרא הסמינר על שמו "סמינר בית יעקב על שם הרב וולף". מוכר יותר בשם סמינר הרב וולף.
הרב וולף היה מוסר את שעורי ההלכה המרכזיים בסמינר בכיתות א' ו-ו'. בין הנושאים אותם הוא לימד הלכות שבת, ייחוד ויהדות. בכיתות שבהן הוא לא היה מלמד, ממלאת את מקומו כלתו המחנכת טובה וולף. הוא היה ממעט בשיחות פרטיות עם תלמידותיו ואת עיקר היכרותו עימן היה עורך בשעורים ובמבחנים. הוא קבע והדברים נכתבו בדפי הקבלה לסמינר שבכל הנושאים ההלכתיים יקבעו על ידי הרבנים שמואל הלוי ואזנר ונסים קרליץ.
תחת ניהולו גדל הסמינר ונחשב לאחד המוסדות המבוקשים. הרב וולף שימש גם כיו"ר איגוד מנהלי הסמינרים של "בית יעקב".
הרב וולף שימש אף כחבר בהנהלת ארגון אהל שרה
בשנותיו האחרונות סייע לו בניהול הסמינר בנו הרב שלמה וולף, בתו מרים קופשיץ וחתנו הרב נחום קופשיץ. בט' באדר ה'תשפ"ג (2 במרץ 2023) נפטר, לאחר שהתמוטט בפתאומיות מספר ימים קודם לכן.
משפחתו > בניו ובנותיו

הרב יצחק וולף - ראש כולל יששכר באהליך במודיעין עילית.
הרב שלמה וולף - מנהל סמינר הרב וולף.
מרים קופשיץ - גזברית ושותפה פעילה בניהול הסמינר. נישאה להרב נחום קופשיץ - ר"מ בישיבת דברי מרדכי בבני ברק.
הרב פנחס וולף
יהודית רוזנטל. נישאה לרב נחום רוזנטל - ר"מ בישיבת מיר בירושלים.
הערות שוליים

↑  התלמוד תורה הקים גם ישיבה קטנה שהייתה קיימת מספר שנים בראשות הרב שרגא גרוסברד
↑  איצלה כץ, 40 שנות ניהול: הלך לעולמו מנהל הסמינר הוותיק מבני ברק, באתר כיכר השבת, ‏02/03/2023
↑  חיים שקדי, היסטוריה: הרב זאב וולף יפרוש מניהול ´סמינר וולף´ באתר כיכר השבת
↑  משה ויסברג, אבל בעולם הסמינרים: הרב זאב וולף זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 2 במרץ 2023.
חייא דוד הלוי שפיצר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ברטיסלאבה
 פטירה:  6 באוקטובר 1915 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 6 באוקטובר 1915 
 צאצאים:  שמואל זנוויל שפיצר 
 
עזר חישוב, לשימוש עם שעון שמש, מתוך הספר "נברשת לנץ החמה"
חייא דוד הלוי שפיצר (נפטר בכ"ח בתשרי תרע"ו - 6 באוקטובר 1915) היה רב בירושלים. נודע בשם "בעל הנברשת" על שם ספרו "נברשת לנץ החמה".
קורות חיים

נולד בפרשבורג ליוסף הלוי ומלכה שפיצר, והיה מתלמידי הכתב סופר. בשנת תרל"ג (1873) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, אותה לא עזב עד מותו.
נישא לבתם של שמואל זוויל ויענטל שוורץ.
מפעל חייו היה קביעת מועדי היום ההלכתיים בירושלים לפי זריחת ושקיעת השמש: הנץ החמה (החיוני לקיום תפילת שחרית בותיקין, שבה קוראים את קריאת שמע סמוך להופעת קרני השמש הראשונות, מסיימים את ברכותיה עם הנץ החמה, ועומדים מיד לתפילת העמידה בדיוק בזמן הזריחה), עלות השחר, חצות היום, חצות הלילה, סוף זמן קריאת שמע וזמן מנחה גדולה (משש וחצי שעות זמניות ועד תשע וחצי שעות זמניות). לשם כך ביצע מדידות רבות בירושלים העתיקה וסביבותיה (עד הר הזיתים ממזרח ושכונת בית יעקב ממערב - שתי הנקודות הגבוהות ביותר בתחום העיר הנושבת דאז).
בשנת תרנ"ח (1898) ראה אור ספרו "נברשת לנץ החמה בציון", בו הוא מתאר בהרחבה את המדידות שביצע והמסקנות אליהן הגיע. אחת ההתמודדויות המעניינות של שפיצר הייתה עם האסטרונומיה ההליוצנטרית ("השיטה החדשה" לעומת השיטה הגיאוצנטרית) שאחת מתוצאותיה היא שלוקח לאור השמש 8 דקות להגיע לכדור הארץ, עובדה שיכולה הייתה לגרום למבוכה הלכתית באשר לשאלה מהי הזריחה ה"אמיתית". בסיום דיון ארוך בתורת קופרניקוס סיכם שפיצר "שהשיטה החדשה שקר מוחלט היא". בין היתר קיבל הספר את הסכמותיהם של הפוסקים הירושלמיים החשובים ביותר בשלהי המאה ה-19 וממנהיגי היישוב הישן: מהרי"ל דיסקין, יוסף חיים זוננפלד, שמואל סלנט, משה נחמיה כהניו ובית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים.
בתרס"ג (1903) ראה אור ספר ההמשך "נברשת חלק ב' - ידיעת שיעור בין השמשות לכל העולם כולו".
ב-1906 פרסם שפיצר חוברת נוספת הקרויה "תיקון לוח דנברשת", הכולל לוח זמנים מדויק ושרטוטים.
ב-1922 ראה אור לוח הזמנים "ספר אור היום: לוח לדעת נקודת עה"ש ונה"ח וחצות בדיוק", שהוא עריכה תמציתית של ממצאיו של שפיצר הן לפי חודשי השנה העבריים והן לפי החודשים הלועזיים.
חיים אישיים

לחייא דוד, שני בנים: שמואל זנוויל שפיצר, מייסד שכונת בתי נייטין וממייסדי שכונת שערי חסד בירושלים ושמעון יצחק שפיצר מחבר הספר "אבני שיש" (שמעון יצחק שפיצר) העוסק בקבלה.
על מצבת קברו נכתב: 'פ"נ [=פה נטמן] הירא וחרד על דבר ה' ומחבב המצות כוותיקין מו"ה [=מורנו הרב] חייא דוד בה"ר [=בן הרב] יוסף הלוי שפיצר ב'עמ'ס [=בעל מחבר ספר] ספר נברשת'.
לקריאה נוספת

נתן בן אברהם אנשין, סיפורים ירושלמים - ג, ירושלים תשנ"ז, עמ' 152
הערות שוליים

1 2 3 4  שפיצר, חיא דוד בן יוסף, הלוי, נברשת לנץ החמה בציון, השמטות לנברשת עמ' י' ע"ב, באתר היברובוקס
↑  שפיצר, חיא דוד בן יוסף, הלוי, נברשת חלק ב', באתר היברובוקס
↑  לפי עיול הספר בספריה הלאומית, הספר אינו מתוארך
↑  שפיצר, חיא דוד בן יוסף, הלוי; ידיד, אליעזר רחמים בן יום טוב, אור היום, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387651905171  ISNI: 0000 0000 5098 3341  LCCN: nr95016647  VIAF: 24490103   WorldCat (עם VIAF): 24490103 
כותרת הספר "נברשת לנץ החמה בציון"
נקמה יהודית 6

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  יהודה גרובייס
 הופק בידי:  דיני גרובייס, יהודה גרובייס
 תסריט:  יהודה גרובייס, יעקב גבריאלי
 עריכה:  יהודה גרובייס, שלמה חזן, דייוויד שפירו
 שחקנים ראשיים:  דין מירושניקוב, נתנאל מרדכי, אביתר לזר, שלמה סדן
 מוזיקה:  נתנאל לייפר (שיר נושא)
 צילום:  יצחק סיגלר, דייוויד שפירו
 אנימטור:  מאור כהן
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה ישראל ישראל
 חברת הפקה:  גרובייס הפקות
 חברה מפיצה:  גרובייס הפקות סרטי יונייטד קינג, סינמה סיטי, יס פלאנט, HOT CINEMA, מובילנד, Mostly Music, Toveedo, מיינסטרים, Nigun Music
 שיטת הפצה:  בתי קולנוע, סטרימינג
 הקרנת בכורה:  ישראל 14 באוגוסט 2024 (הקרנת בכורה) ישראל 15 באוגוסט 2024 (הקרנות מסחריות) ארצות הברית 15 באוגוסט 2024 (אנגלית, סטרימינג)
 משך הקרנה:  כ-70 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית, ערבית
 סוגה:  פעולה, דרמה, מתח, ריגול
 סרט קודם:  נקמה יהודית 5: הוציאה ממסגר נפשי
 סרט הבא:  נקמה יהודית 7: חטופים (TBA)
 סרטים בסדרה:  הנקמה היהודית (סדרת סרטים)
 דף הסרט ב־IMDb
"נקמה יהודית 6: עזה במוקד" (באנגלית: Jewish Revenge 6: Gaza in Focus) הוא סרט פעולה ישראלי משנת 2024 והשישי בסדרת "הנקמה היהודית". הסרט בוים והופק על ידי יהודה גרובייס ומככבים בו דין מירושניקוב, נתנאל מרדכי, אביתר לזר ושלמה סדן. הסרט יצא לאקרנים ב-15 באוגוסט 2024.
עלילה

העלילה מתרכזת בדמותו של אלי - קצין דתי ובוגר יחידת עילית בצה"ל, המגויס למשימה מיוחדת עבור המוסד הישראלי. אלי מקבל משימה לאתר ולתפוס בכיר בארגון חמאס, החשוד במעורבות באירועי 7 באוקטובר 2023 ובקשרים עם גורמי טרור איראניים. הבחירה באלי למשימה נובעת מהיכרותו הייחודית עם מטרת המבצע, בעקבות מעורבותו בתקרית קודמת ברצועת עזה, בה נפצע ואיבד שני חברים לנשק. המרדף אחר המבוקש מתרחש בגאורגיה, כאשר אלי מתמודד לא רק עם האתגרים המבצעיים, אלא גם עם הטראומה מעברו. במהלך המבצע מתעוררים סיבוכים בלתי צפויים, והוא נאלץ להתמודד עם המשימה לבדו, תוך התמודדות עם תסמיני הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
עלילת הסרט עוסקת באירועים ונושאים אקטואליים, החל ממתקפת הפתע על ישראל ועד מלחמת חרבות ברזל. הסרט מתייחס לאירועים היסטוריים כגון ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי, התקיפה האיראנית על ישראל, קרב בית חאנון, מחאות בישראל על רקע מלחמת חרבות ברזל, חשיפת מנהרת הטרור הגדולה ביותר בעזה ואף הניתוח שעבר ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במהלך המלחמה. הסרט מעלה ביקורת מוסווית על נושא אזהרות התצפיתניות והשסע החברתי בשנה שקדמה לטבח השבעה באוקטובר, ועוסק בהרחבה בנושא הפוסט-טראומה והשלכותיה בצה"ל, ממלחמת לבנון הראשונה ועד המלחמה האחרונה.
בראיון שערך לקראת צאת הסרט, חשף גרובייס כי הסרט מכיל אין ספור רמזים המשכיים לסרטים קודמים בסדרה, וכן לכמה מסרטיו האייקוניים האחרים. בין היתר, ניתן למצוא אזכורים ל"הנקמה היהודית" (2003), "הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן" (2004), "הנקמה היהודית 3: משימה בנפאל" (2005), "נשמה של ילד" (2002) ו"ממעמקים" (2002). כך גם בחירת השחקנים אביתר לזר ושלמה סדן הייתה בהמשך להיותם שחקנים בולטים בחלקים הקודמים של הסדרה.
הפקה והפצה

הסרט הוכרז ב-1 באפריל 2024, כ-14 שנים לאחר יציאת הסרט החמישי בסדרה. הפקת הסרט החלה במאי 2024, עם צילומים בגאורגיה ובישראל שנמשכו עד יולי אותה שנה.
בתפקיד הראשי מככב דין מירושניקוב, לצדם של שחקנים מוכרים מסרטים קודמים בסדרה, ביניהם אביתר לזר, שלמה סדן ויהודה רוזנווסר. הבמאי יהודה גרובייס עצמו מופיע בסרט בתפקיד קמע. הסרט צולם במקביל בעברית ובאנגלית, שיטת הפקה שגרובייס השתמש בה לראשונה בסרטו "האוצר מסיני" משנת 2006.
קמפיין השיווק של הסרט כלל שחרור טיזר רשמי ב-21 ביולי 2024, פרסום כרזה רשמית למחרת והפצת טריילר רשמי ב-29 ביולי. הבכורה הארצית של הסרט התקיימה ב-14 באוגוסט 2024 בסינמה סיטי ירושלים ולמחרת, יצא להקרנה מסחרית. הגרסה האנגלית של הסרט הופצה במקביל בשירותי סטרימינג בארצות הברית. הסרט הוקדש לזכרו של אלי גינסברג, מפקדו של דין מירושניקוב בשייטת 13, שנפל ב-8 באוקטובר במהלך הטבח בבארי.
"נקמה יהודית 6" הוא ציון דרך היסטורי בקולנוע החרדי, בהיותו הסרט הראשון בז'אנר זה שיצא להקרנות מסחריות בבתי קולנוע.
בראיון שהעניק לערוץ 7 לקראת יציאת הסרט, חשף גרובייס כי כבר החל לעבוד על סרט המשך לסדרה, תחת השם "נקמה יהודית 7: חטופים".
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בישראל במשך כשלושה חודשים, עד 6 בנובמבר 2024.
ביקורות

מרלין וניג, מאקו: ”לולאות הזמן ב"נקמה יהודית 6" מעניינות מאוד, שכן הסרט קצר יחסית ויש בו מעט לוקיישנים. אך באמצעות לולאות הזמן, האורך הזה הופך את הסרט למעין דימוי מהיר. כמו קליע באוויר. גרובייס עושה שימוש בפלאשבקים ויוצר אלמנטים של פוסט-טראומה באמצעות המצלמה. פריימים סמיכים, שוטים עם עומק תחום רזולוציות שונות של תאורה ועוד אפקטים יצירתיים.”. וניג משבחת את ביצועו של השחקן הראשי (דין מירושניקוב): ”במפגן משחק משובח”.
שילֹה פריד, ynet: ”משלב אקטואליה ודמיון... ומשקף את היחס האוהד לכוחות הביטחון בחברה החרדית... הסרט בהשתתפות שחקנים מוכרים כמו דין מירושניקוב, אביתר לזר ואחרים מבקש כאמור להעביר דרך הדמות הדמיונית שיצר גרובייס את האירועים האקטואליים, גם לציבור הישראלי וגם לעיניים זרות”.
אבישג זוהר, מיינט: ”סרט הפעולה עתיר האפקטים עוסק, לא תאמינו, במוסד ובלוחמים ששרדו את השבעה באוקטובר... העלילה היא שילוב בין 'פאודה' ל'הומלנד'”.
רפאל ברודו, ערוץ 7: ”מדובר בסרט אקשן, מתח ודרמה עם שילוב של צבא, מוסד והעולם החרדי. הסרט מעלה את המודעות לפוסט טראומה”.
ציפורה סימן טוב, עכשיו 14: ”העובדה שקבוצה של חרדים נכנסו לקולנוע וצפו בסרט מצביע על השינוי המתחולל בקרב החברה החרדית בשנים האחרונות. ככל הנראה, התהליך השנוי במחלוקת מושפע מהתפתחות המדיה הדיגיטלית המאפשרת לצפות בתכנים מגוונים דרך האינטרנט, דבר שהוביל להתרחבות החשיפה התרבותית גם בקרב החרדים”.
פנאי טיים: ”נקמה יהודית 6 הסרט, הוא החלק השישי בסדרה והוא אקטואלי מתמיד ונוגע במצב הביטחוני בישראל ובעולם היהודי. הוא מגיב למלחמה בעזה, מתייחס לקיטוב בין חלקי העם, ועומד על החשיבות להגן על כל מה שהשגנו פה”.
משה אזריאל, קו 400: ”סרט שיצר לא רק חווית צפייה מרתקת, אלא גם שיח חברתי עמוק. הסרט, שהוא החלק השישי בסדרה האיקונית של יהודה גרובייס, נוגע בעצב הלאומי ומציג סיפור נוגע ללב על נקמה, אובדן ואחדות. עלילת הסרט, המתרחשת על רקע המתחים הביטחוניים באזורנו, מצליחה לשלב בין דרמה מותחת לבין שאלות מוסריות עמוקות... מעבר לעלילה המרתקת, 'נקמה יהודית 6' מצליח לגשר על פערים חברתיים עמוקים, הקהל המגוון שהתאסף, מעיד על כך שהסרט מצליח לדבר אל לבם של אנשים מכל שכבות האוכלוסייה... הסרט 'נקמה יהודית 6' אינו רק סרט פעולה מרגש, אלא גם מראה למציאות הישראלית, הוא מעלה שאלות קשות על טבע האדם, על משמעות הנקמה ועל האפשרות של סליחה וריפוי... יהודה גרובייס הצליח ליצור לא רק סרט מצוין, אלא גם אירוע תרבותי משמעותי. הסרט הזה מוכיח כי הקולנוע הישראלי, ובפרט הקולנוע החרדי, מסוגל להתמודד עם נושאים מורכבים ולעורר שיח חשוב. 'נקמה יהודית 6' הוא לא רק סרט, הוא קריאה להתעוררות, לקירוב לבבות ולשינוי”.
נתנאל לייפר, כיכר השבת: ”הקאמבק המטורף שלו, לאחר עשור של שתיקה עם הסרט החדש שמוקרן במקומות רבים בארץ ובחו"ל, מביא תגובות רבות ומפתיעות. אנשים חרדים לדבר השם (לא רק חרדים סוציולוגית), מברכים על המהלך ומודים כי גדלו על סרטיו של גרובייס שנתנו להם רבות גם מבחינה רוחנית. בתור אבא לילדים אני מברך אותו על הצעד הזה שמאפשר לי להראות לילדיי סרט כשר מבלי לוותר על האיכות והמקצועיות”.
שחקנים

| שם | דמות | תפקיד | הופעה חוזרת בסדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| דין מירושניקוב | אלי | קצין במילואים, בוגר סיירת | - |
| נתנאל מרדכי הלוי | אחמד נדאל | טרוריסט פלסיטני ובכיר בחמאס | - |
| אביתר לזר | דובי | ראש המוסד | הנקמה היהודית (יואב, סוכן מוסד), הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן |
| שלמה סדן | גדעון כהן | סגן ראש המוסד | הנקמה היהודית 2: חטיפת אייכמן, הנקמה היהודית 3: משימה בנפאל |
| דניאל אליאסי | מאיר | לוחם סיירת | - |
| עידן צברי | דביר | לוחם סיירת | - |
| אדם פרופ | הרב | ראש ישיבה | - |
| יהודה רוזנווסר | אלכס | סוכן מוסד | הנקמה היהודית |
| איציק גרובייס | גיגי | סוכן מוסד בגאורגיה | - |
| יהודה גרובייס | יהודה | איש קשר ותיק בגאורגיה | הנקמה היהודית, הנקמה היהודית 3: משימה בנפאל, הנקמה היהודית 4: תיק סודי, נקמה יהודית 5: הוציאה ממסגר נפשי |
| רוני הניספלד | יואב גלנט | שר הביטחון | - |
| מני הולנדר | - | סוכן במטה המוסד | - |
| נתנאל לייפר | - | סוכן במטה המוסד | - |
| אדם רופאים | - | סוכן במטה המוסד | - |
| ישראל מאיר | - | סוכן במטה המוסד | - |
| יגל דהאן | - | סוכן במטה המוסד | - |
| יונתן חטב | - | סוכן במטה המוסד | - |
| לביא חזן | - | סוכן במטה המוסד | - |
| אברהם לוי | - | סוכן במטה המוסד | - |
| דוד עובדיה | - | סוכן במטה המוסד | - |
| נפתלי פקשר | - | סוכן במטה המוסד | - |
| הלל בוכובזה | - | סוכן במטה המוסד | - |
| יונתן אברמסון | - | סוכן במטה המוסד | - |
| שמחה נתן ספרא | - | סוכן במטה המוסד | - |
הערות שוליים

↑  איציק ברנדויין, סרט קולנוע חרדי? הבמאי יהודה גרובייס חושף סודות מאחורי הקלעים, באתר ערוץ 7
↑  מרלין וניג, ‏המהפכה החרדית: איך דין מירושניקוב הגיע לסרט בלי נשים?, באתר ‏מאקו‏, 22 באוגוסט 2024
↑  שילֹה פריד, הנקמה היהודית חוזרת: במאי חרדי מבני ברק יצר סרט על אירועי 7 באוקטובר, באתר ynet, 14 באוגוסט 2024
↑  אבישג זוהר, סרט אקשן חרדי על המלחמה בעזה מסעיר את ירושלים, מיינט ירושלים, 16 באוגוסט 2024
↑  רפאל ברודו, השחקן דין מירושניקוב לערוץ 7: לצאת מעזה ולשחק בסרט קולנוע חרדי, ערוץ 7, 16 באוגוסט 2024
↑  ציפורה סימן טוב, תופעה חריגה: עשרות חרדים מילאו אולם קולנוע שלם – זו הסיבה, עכשיו 14, 15 באוגוסט 2024
↑  אחרי עשור: קאמבק ל'נקמה יהודית' של גרובייס, פנאי טיים, 7 באוגוסט 2024
↑  משה אזריאל, נקמה יהודית 6: בין נקמה לגאולה, קו 400, 18 באוגוסט 2024
↑  נתנאל לייפר, הסרט של גרובייס: פריצת גדר או הכרח חינוכי? // טור ביקורת, כיכר השבת, 22 באוגוסט 2024
גביע אסיה בכדורגל 1984

| --- | --- |
 מארחת:  סינגפור סינגפור
 תקופת התחרות:  1 – 16 בדצמבר 1984 (כ־1,973 שנים)
 מספר משתתפות:  10  (מתוך 30 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   ערב הסעודית
 מספר משחקים:  24
 מספר שערים:  61 (2.54 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  3 שערים:  הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן   איראן שארוק ביאני   איראן נאסר מומאדקני
 השחקן המצטיין:  הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן
 → 19801988 ←
 
גביע אסיה בכדורגל 1984 נערך בסינגפור בין התאריכים 1 בדצמבר ל-16 בדצמבר 1984. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט.
נבחרת ערב הסעודית זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על סין בתוצאה 2–0.
כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי של סינגפור שמונה כ-55,000 מקומות ישיבה.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  סינגפור | מארחת הטורניר | 0 | – | – |
|  כווית | אלופת גביע אסיה בכדורגל 1980 | 3 | 1980 | אלופת אסיה (1980) |
|  איראן | מנצחת בית א' במוקדמות | 4 | 1980 | אלופת אסיה (1968, 1972, 1976) |
|  ערב הסעודית | מנצחת בית ב' במוקדמות | 0 | – | – |
|  קוריאה הדרומית | מנצחת בית ג' במוקדמות | 5 | 1980 | אלופת אסיה (1956, 1960) |
|  סין | מנצחת בית ד' במוקדמות | 2 | 1980 | מקום שלישי (1976) |
|  סוריה | סגנית בית א' במוקדמות | 1 | 1980 | שלב הבתים (1980) |
|  איחוד האמירויות הערביות | סגנית בית ב' במוקדמות | 1 | 1980 | שלב הבתים (1980) |
|  הודו | סגנית בית ג' במוקדמות | 1 | 1964 | מקום שני (1964) |
|  קטר | סגנית בית ד' במוקדמות | 1 | 1980 | שלב הבתים (1980) |
שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 13 בדצמבר–סינגפור | 13 בדצמבר–סינגפור |  |  |  |  |  |
|  |   ערב הסעודית |  1 (5) |   |  |  |  |  |
|  |   איראן |  1 (4) |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 16 בדצמבר–סינגפור | 16 בדצמבר–סינגפור |  |
|  |   |   |   |   |   ערב הסעודית |  2 |  |
|  |   |   |   |   |   סין |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 14 בדצמבר–סינגפור | 14 בדצמבר–סינגפור |   |  | 16 בדצמבר–סינגפור | 16 בדצמבר–סינגפור |  |
|  |   סין |  1 |   |  |   איראן |  1 (3) |  |
|  |   כווית |  0 |   |  |   כווית |  1 (5) |  |
שלב הנוקאאוט > פירוט המשחקים > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בדצמבר 1984 20:00 |  ערב הסעודית | 1–1‏ה |  איראן | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 20,000 שיפוט: בריטניה ג'ורג' קורטני |
| 13 בדצמבר 1984 20:00 | שחאחין ביאני  88' (ע) |  | שחחרוק ביאני  43' | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 20,000 שיפוט: בריטניה ג'ורג' קורטני |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | מאג'ד עבדאללה    מוחמד עבד אל-ג'וואד    סאלח נעמח    אל ג'מען    אל מוסאיבי  | 5–4 | אשגר חג'ילו    ג'פאר מוחטריפר    חאמיד דראקשחאן    מוחמד פנג'אלי    שחחרוק ביאני  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 בדצמבר 1984 20:00 |  סין | 1–0‏ה |  כווית | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 20,000 שיפוט: ספרד אוגוסטו לאמו |
| 14 בדצמבר 1984 20:00 | לי האויון  108' |  |  | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 20,000 שיפוט: ספרד אוגוסטו לאמו |