stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החדשות בערבית

| --- | --- |

 סוגה:  חדשות
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  ערבית 
 הפקה
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  מַכַּאן 33; בעבר: הערוץ הראשון, ערוץ 33
 
מדבקת סימון להקלטה של החדשות בערבית, בארכיון הטלוויזיה של רשות השידור
החדשות בערבית (בערבית: النشرة الإخبارية) היא מהדורת חדשות יומית בשפה הערבית, שמשודרת במַכַּאן 33 בשעה 19:00. אורך המהדורה עומד על 30 דקות. המהדורה בהגשת נאיף סארגי סמאח חסנין בכריה ופיראס חאמד לסירוגין.
היסטוריה

החדשות בערבית התחילה עם הקמת הטלוויזיה הישראלית בשנת 1968. המהדורה הייתה משודרת בזמן המוקצב לשידורים בערבית בטלוויזיה הישראלית.
המהדורה שודרה אז בשעה 19:30, ומנחה התוכנית היה סעיד אלקאסם.
עם סיום השידורים בערבית בערוץ 1 בשנת 2002 והעברת השידורים לערוץ המיועד לערבית של רשות השידור, עברה המהדורה לערוץ הזה.
אחר כך עם איחוד הערוץ עם ערוץ 33 עברה לערוץ 33 והיא משודרת כל יום בשעה 19:00.
עם סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי נסגר גם ערוץ 33, ובמקומו הוקם ערוץ מַכַּאן ועם הקמתו עברה המהדורה לערוץ זה.
אופי המהדורה

המהדורה היא מהדורת חדשות אשר מסכמת בשפה הערבית את אירועי היום. במהדורה כתבות בשפה הערבית וכשמובאים קטעי דברים בעברית, מוקרנות בה כתוביות בערבית.
הערות שוליים

↑  זוהיר אנדראוס, תנו לנו טלוויזיה ערבית, באתר העין השביעית, 1 במרץ 2000
המחוז המרכזי (תיגראי)

| --- | --- |
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מדינה:   תיגראי
 נפות במחוז:  13
 בירת המחוז:  אקסום
 שטח:  10,353.50 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,283,388 (2005)
  ‑ צפיפות:  123.96 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  13°50′00″N 38°50′00″E﻿ / ﻿13.833333333333°N 38.833333333333°E﻿ / 13.833333333333; 38.833333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מקלה דרומי דרום מזרחי מזרחי מערבי מרכזי צפוןמערבי   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז המרכזי הוא מחוז במדינת תיגראי שבאתיופיה. גובל מצפון באריתריאה, ממערב במחוז המערבי, מדרום-מערב במדינת  אמהרה, מדרום מזרח במחוז הדרום מזרחי וממזרח במחוז הדרום מזרחי. ערים מרכזיות בנפה הם אקסום, עדווה והכפר ההיסטורי יחא.
דמוגרפיה

על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2005 אוכלוסיית המחוז מונה כ-1,283,388 תושבים שהם כ-30% מאוכלוסיית מדינת תיגראי.
שטח המחוז הוא כ-10,353 קמ"ר והצפיפות הממוצעת היא כ-124 אנשים לקמ"ר.
נפות

המחוז מחולק ל-10 נפות ולשלוש ערים (אקסום, עדווה ועדי אבי) שלהם מעמד נפה.
| --- | --- |
 מרב לחה  אחפרום  ורה לחה  נפת עדווה  מאיצ'ו עלית:  מאיצ'ו תחתית  נדר עדת  קולה תמביין  דגה תמביין  תנקוה אברגלה
הסובייט של פטרבורג

סובייט סנקט פטרבורג של צירי הפועלים היא מועצת פועלים שפעלה בתקופה קצרה במהפכת 1905 (היא אינה קשורה לסובייט פטרוגרד שהוקם בשנת 1917).
רעיון הקמת סובייט פטרבורג החל במפגש פועלים בביתו של וולין (שהתפרסם לאחר מכן כאנרכיסט). במפגש נבחר גאורגי חרוסטליוב-נוסר למנהיג הסובייט.
הסובייט נודע בעיקר בזכות פעולה שביצע בחודש אוקטובר 1905 ובה השתלטו ארבעים פועלים על בניין חשוב בסנקט פטרבורג.
בסובייט היו בין 400 ל־500 חברים שנבחרו על ידי כ־200,000 פועלים, והוא שלט על 96 מפעלים בסנקט פטרבורג וסביבתה. כסגנו של נוסר נבחר ליאון טרוצקי, ולאחר מעצרו של נוסר, היה טרוצקי למנהיג הסובייט.
ב־3 בדצמבר 1905 נעצרו חברי הסובייט (יחד עם טרוצקי) על ידי הממשלה.
סובייט זה היה הסובייט הראשון בהיסטוריה. מודל הסובייט אומץ גם במהפכת אוקטובר 1917.
החוג הארקטי (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת פשע
 בימוי:  Hannu Salonen, Juha Lankinen, Jussi Hiltunen 
 שחקנים:  לינה קואוסטונן  מקסימיליאן בריקנר  פילה ויטלה  קלמנס שיק 
 ארץ מקור:  פינלנד, גרמניה 
 שפות:  פינית ואנגלית
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  22 
 הפקה
 חברת הפקה:  Yellow Film & TV Bavaria Film
 מוזיקה:  Vladislav Delay 
 אורך פרק:  50 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  Elisa Viihde Yle
 פורמט (תמונה):  2.20:1 (1080i50)
 תקופת שידור מקורית:  21 בדצמבר 2018 – 8 בנובמבר 2023 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
החוג הארקטי (בפינית: Ivalo) היא דרמת פשע פינית-גרמנית, שפרק הבכורה שודר בשירות הסטרימינג הפיני Elisa Viihde בחג המולד 2018 ומאוחר יותר ברשת Yle.‏ בסדרה מככבים אינה קואוסטונן, מקסימיליאן ברוקנר, פילה וייטלה, קלמנס שיק וסוזנה האוויסטו.
הסדרה מהווה ההפקה המשותפת הראשונה בין Yellow Film & TV הפינית לבין Bavaria Film הגרמנית והיא נרכשה להפצה עולמית על ידי אולפני לגארדאר Lagardère Studios שבפריז. הסדרה בוימה על ידי האנו סלונן (גר') גרמני יליד פינלנד.
עלילה

השוטרת הפינית נינה קאוצאלו (בגילומה של לינה קואוסטונן) מוצאת בעיירה הקפואה איוואלו שבמחוז לפלנד, זונה רוסיה כמעט מתה בבקתה נידחת. המקרה מקבל תפנית מפתיעה כשנמצא וירוס קטלני בגופתה של הזונה. נינה והווירולוג הגרמני תומאס לורנץ (בגילומו של מקסימיליאן ברוקנר) מתחילים לחקור את המקרה.
ראו גם

בורדרטאון (סדרת טלוויזיה)
צלמוות (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  Pham, Annika (3 באפריל 2017). "Yellow Film & TV and Bavaria prepare for Arctic Circle". Nordisk Film & TV Fond. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (7 בנובמבר 2017). "'War Horse' Star Maximilian Brückner & 'Casino Royale's Clemens Schick To Front Euro Drama Series". Deadline (באנגלית). נבדק ב-19 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
הגביע היווני בכדורגל

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1931
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל היוונית
 מספר מתמודדים:  85 
 מדינות משתתפות:  יוון יוון
 זוכה:  פנאתינאיקוס (2024)
 הכי הרבה זכיות:  אולימפיאקוס (28)
 מפעל מקביל:  הליגה היוונית
 EPO.gr
 
הגביע היווני (ביוונית: Κύπελλο Ελλάδος Ποδοσφαίρου) הוא מפעל כדורגל יווני בשיטת גביע שנוסד בשנת 1931 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל היוונית. חברת ההימורים היוונית אופאפ מעניקה את חסותה למפעל, שנקרא לעיתים על שם החברה: גביע הכדורגל אופאפ.
החל משנת 2009, גמר הגביע נערך מדי שנה באצטדיון האולימפי באתונה, למעט משחק הגמר בשנת 2017, אשר נערך בעיר וולוס.
היסטוריה

בטרם ייסודה של התאחדות הכדורגל היוונית, בין השנים 1908–1918, אורגנו מספר טורנירי גביע, בין היתר על ידי ההתאחדות האולימפית ביוון. המפעל נוסד רשמית תחת התאחדות הכדורגל בשנת 1931.
בשנותיו הראשונות, לא חלה חובת השתתפות במפעל, והקבוצות שנרשמו הוגרלו לשחק האחת מול השנייה. עם קביעת חובת ההשתתפות, שונתה גם שיטת ההגרלה, והקבוצות הוגרלו בזוגות לצמד משחקים (בשיטת בית-חוץ) עד ההעפלה לגמר. בשנות ה-90 שונתה השיטה פעם נוספת, ונוסדה שיטת בתים בשלבי המוקדמות למפעל, כשהראשונות בכל בית הוגרלו לצמד משחקי בית-חוץ עד לגמר המפעל.
במהלך השנים נקבעו שינויים נוספים בשיטת ההכרעה. עד לשנת 1964, בהיעדר בעיטות הכרעה, קבוצות אשר נפרדו בשוויון לאחר הארכה, שיחקו ביניהן משחק חוזר. בשנה זו, לאחר שמשחק חצי הגמר בין אולימפיאקוס (כדורגל) לפנאתינייקוס הסתיים בשוויון 1-1, פרצו אוהדי שתי הקבוצות למגרש והביאו להפסקתו. האוהדים האמינו כי תוצאת המשחק הייתה מכורה מראש, ונקבעה כדי שיתקיים משחק חוזר מסיבות כלכליות. בעקבות כך, עונה אחר כך בוטל חוק המשחק החוזר ונקבע כי במידה של שוויון, העולה לשלב הבא תיקבע בהטלת מטבע. בשנת 1969, עם יישום שיטת בעיטות ההכרעה, שונה החוק בשנית, ושיטה זו החליפה את שיטת הטלת המטבע.
עד לשנת 1971, כל הקבוצות במדינה, חובבניות ומקצועניות כאחד, הוגרלו למפעל לפי מחוזות, מה שגרם לא פעם להגרלות של קבוצה מקצוענית הנחשבת חזקה, לבין קבוצה חובבנית השכנה לה. עקב כך התרחשו מפגשים רבים בעלי תוצאות גבוהות מהממוצע, כמו ניצחונה של אפולון אתונה על פאו ניאס מילנדיאס החובבנית בתוצאה 23-0, במהלך טורניר הגביע בשנת 1959. ניצחון זה נשמר כתוצאת השיא בכל הזמנים בגביע היווני. החל משנת 1971, רק קבוצות שלוש הליגות הבכירות ביוון משחקות במסגרת הגביע, כשהקבוצות מהליגות הנמוכות משחקות בטורניר הגביע לקבוצות חובבניות.
הזוכה הראשונה בגביע היווני הייתה א.א.ק. אתונה שגברה על אריס סלוניקי בתוצאה 5-3, במשחק הגמר הראשון שנערך ב-8 בנובמבר 1931.
שלבי המפעל

השיטה הנוכחית הונהגה בשנת 2005, ומיושמת עד היום, להוציא שתי עונות (2009/2010, 2011/2012).
המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא). כל סיבוב משוחק במשחק אחד, למעט סיבובי רבע הגמר וחצי הגמר המשוחקים בשני משחקים (בשיטת בית-חוץ). במידה והמשחק מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין.
בסיבוב הראשון, משחקות ביניהן קבוצות הליגה השלישית. המשחק מתקיים במגרשה של הקבוצה שהוגרלה ראשונה. בסיבוב הבא פוגשות המנצחות במגרשן הביתי את קבוצות ליגת המשנה שמצטרפות לטורניר. בסיבוב הבא מצטרפות קבוצות הליגה הבכירה, שמתארחות לפי הגרלה אצל מנצחות הסיבוב הקודם. הפעם, במקרה של שוויון בתום הארכה, יתקיים מפגש חוזר במגרשה של האורחת במשחק הראשון, אך לשערי חוץ אין חשיבות בקביעת תוצאת המפגש הכפול. בשלב רבע הגמר מוגרלות מנצחות הסיבוב הקודם לצמד מפגשי בית-חוץ, כאשר הפעם שערי החוץ נספרים ונחשבים בקביעת העולה לחצי הגמר. סיבוב חצי הגמר מתנהל בדומה לשלב הקודם, והמנצחות במפגשים הכפולים מעפילות לגמר הגביע שמשוחק במשחק אחד. משחק הגמר מתקיים כל שנה החל מ-2009 באצטדיון האולימפי באתונה.
משחקי הגמר > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | שנים | סגנות | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאקוס | 28 | 1947, 1951, 1952, 1953, 1954, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1963, 1965, 1968, 1971, 1973, 1975, 1981, 1990, 1992, 1999, 2005, 2006, 2008, 2009, 2012, 2013, 2015,   2020 | 13 | 1956, 1966, 1969, 1974, 1976, 1986, 1988, 1993, 2001, 2002, 2004, 2016, 2021 |
| פנאתינאיקוס | 20 | 1940, 1948, 1955, 1967, 1969, 1977, 1982, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1995, 2004, 2010, 2014, 2022, 2024 | 10 | 1949, 1960, 1965, 1968, 1972, 1975, 1997, 1998, 1999, 2007 |
| א.א.ק. אתונה | 16 | 1932, 1939, 1949, 1950, 1956, 1964, 1966, 1978, 1983, 1996, 1997, 2000, 2002, 2011, 2016, 2023 | 11 | 1948, 1953, 1979, 1994, 1995, 2006, 2009, 2017, 2018, 2019, 2020 |
| פאוק סלוניקי | 8 | 1972, 1974, 2001, 2003, 2017, 2018, 2019, 2021 | 15 | 1939, 1951, 1955, 1970, 1971, 1973, 1977, 1978, 1981, 1983, 1985, 1992, 2014, 2022, 2023 |
| פאניוניוס | 2 | 1979, 1998 | 4 | 1952, 1961, 1967, 1989 |
| לאריסה | 2 | 1985, 2007 | 2 | 1982, 1984 |
| אריס סלוניקי | 1 | 1970 | 9 | 1932, 1933, 1940, 1950, 2003, 2005, 2008, 2010, 2024 |
| אירקליס סלוניקי | 1 | 1976 | 4 | 1947, 1957, 1980, 1987 |
| OFI כרתים | 1 | 1987 | 1 | 1990 |
| אתניקוס פיראוס | 1 | 1933 | 0 | - |
| קסטוריה | 1 | 1980 | 0 | - |
| דוקסה דרמה | 0 | - | 3 | 1954, 1958, 1959 |
| אטרומיטוס | 0 | - | 2 | 2011, 2012 |
| פייריקוס | 0 | - | 1 | 1963 |
| אתינייקוס | 0 | - | 1 | 1991 |
| אפולון סמירני (אתונה) | 0 | - | 1 | 1996 |
| איוניקוס | 0 | - | 1 | 2000 |
| אסטרס טריפוליס | 0 | - | 1 | 2013 |
| סקודה קסנתי | 0 | - | 1 | 2015 |
הערות שוליים

↑  המשחק בין אולימפיאקוס לפנאתינייקוס עוכב רבות, ונזנח בדקה ה-97 כאשר התוצאה 0-0 בגלל ראות לקויה (רדת החשיכה). לא תוכנן משחק חוזר, כך שלא היה זוכה בגביע לאותה עונה. אולימפיאקוס קיבלה מקום בגביע הקרוב למחזיקות הגביע, שכן פנאתינייקוס כבר העפילה לגביע אירופה בזכות זכייה באליפות הליגה.
↑  הגמר לא שוחק למעשה, וא.א.ק אתונה זכתה בגביע לאחר שחצי הגמר בין פנאתינייקוס לאולימפיאקוס ננטש בדקה ה-115 עם התוצאה 1-1 ושתי הקבוצות הודחו מהתחרות עקב התפרעויות מצד אוהדי שני המועדונים נגד קבוצותיהן על הדשא.
↑  הגמר למעשה לא שוחק וא.א.ק אתונה קיבלה את הגביע מכיוון שאולימפיאקוס לא הופיעה לגמר, וזאת מכיוון שהפדרציה היוונית איחרה לקבוע תאריך למשחק והיא נאלצה להתכונן לגביע אירופה בעונה הבאה.
| כדורגל ביוון יוון |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל היוונית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | סופרליג • פוטבול ליג • פוטבול ליג 2 |  |
| תחרויות גביע | הגביע היווני • הסופר קאפ היווני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אירופה) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • הגביע היוגוסלבי  • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
הלן פיטס דאגלס

| --- | --- |

 לידה:  1838 Honeoye, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בדצמבר 1903 (בגיל 65 בערך) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Helen Pitts 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט הופ (ניו יורק) 
 השכלה:  מכללת מאונט הוליוק  Genesee Wesleyan Seminary 
 מעסיק:  אוניברסיטת המפטון 
 בן או בת זוג:  פרדריק דאגלס (1884–1895) 
 
הלן פיטס דאגלס (Helen Pitts Douglass) (1838 - 1 בדצמבר 1903 הייתה סופרגיסטית אמריקאית. פיטס הייתה אשתו השנייה של פרדריק דאגלס, וייסדה את האגודה ההיסטורית לזכרו.
חיים מוקדמים וחינוך

היא נולדה בהוניו, ניו יורק, ב-1838. הוריה היו פעילים בתנועות לביטול העבדות ולמתן זכות הצבעה לנשים. פיטס סיימה את לימודיה במכללת מאונט הוליוק (Mount Holyoke, נקראה אז סמינר הנשים של מאונט הוליוק) ב-1859. לאחר סיום לימודיה, היא חזרה לבית הוריה בהוניו.
לאחר מלחמת האזרחים בארצות הברית, היא לימדה במכון המפטון (Hampton), בית ספר שחינך גברים ונשים אפרו-אמריקאים. בזמן שלימדה במוסד, היא עוררה מחלוקת מקומית בכך שהאשימה כמה תושבים מקומיים בהעלבה ובהתעללות כלפי תלמידיה, מה שהוביל למעצרם. ב-1882 עברה הלן ליוניונטאון (Uniontown) בוושינגטון כדי לגור עם דודה, שם התגוררה בשכנות לביתו של פרדריק דאגלס, "סידר היל" (Cedar Hill).
פעילות חברתית

היא הייתה פעילה בתנועה לזכויות נשים וערכה את "אלפא", עם קרוליין ווינסלו (Winslow), בוושינגטון. בשנת 1882, דאגלס שכר את פיטס כפקידה במקום עבודתו במשרד רשם הטאבו בוושינגטון. במהלך כתיבת האוטוביוגרפיה שלו, "חייו ותקופתו של פרדריק דאגלס", הלן סייעה לו לעיתים קרובות בעבודתו.
נישואים לפרדריק דאגלס

אשתו הראשונה של דאגלס, אנה מורי דאגלס, נפטרה ב-4 באוגוסט 1882. לאחר כשנה וחצי, דאגלס התחתן עם פיטס ב-24 בינואר 1884. הם נישאו על ידי הכומר פרנסיס גרימקה (Grimké), מטיף אפרו-אמריקאי בולט. למרות העובדה שהוריה של הלן, גדעון וג'יין פיטס, היו מן המנגדים לעבדות, הם התנגדו לנישואים מכיוון שדאגלס היה בן לאב לבן ולאם שחורה.
הנישואים היו בדרך כלל נושא לבוז מצד תושבים לבנים ושחורים בעיירה, אם כי בני הזוג דאגלס היו נחושים באמונותיהם. "אהבה הגיעה אליי, ולא פחדתי להתחתן עם הגבר שאהבתי בגלל צבעו", אמרה פיטס. דאגלס הגיב בצחוק, "זה מוכיח שאני חסר פניות. אשתי הראשונה הייתה בצבעה של אמי, והשנייה - בצבעו של אבי."
מקור תמיכה עיקרי היה אליזבת קיידי סטנטון, שאמרה: "בהגנה על הזכות... להתחתן כרצוננו - נוכל לצטט כמה מהעקרונות הבסיסיים של ממשלתנו [ו]להציע שבדברים מסוימים זכויות הפרט לטעמים [אישיים] צריכים לשלוט". הלן ופרדריק היו נשואים במשך אחת עשרה שנים, עד למותו הפתאומי מאוטם שריר הלב ב-1895. בעת שנישאו, הלן הייתה בת 46. לא היו להם ילדים משותפים (לפרדריק היו חמישה ילדים מאשתו הראשונה אנה).
נישואים לפרדריק דאגלס > בניית אנדרטה לפרדריק דאגלס

צוואתו של דאגלס הותירה את ביתם "סידר היל" להלן, אך היא חסרה את מספר העדים הדרושים בעזבונות מקרקעין ונקבעה כפסולה. הלן הציעה לילדיו ולבני זוגם שהם יסכימו לייחד את סידר היל כאנדרטה לאביהם ולהעביר זאת לוועד נאמנים. הילדים סירבו, והתעקשו שהעיזבון יימכר והכסף יחלק בין כל היורשים.
בכסף שלוותה קנתה הלן את הנכס, ולאחר מכן הקדישה את שארית חייה לתכנון ולהקמה של האגודה ההיסטורית לזכר פרדריק דאגלס. מלבד העברת החוק המאגד את העמותה, היא פעלה לגיוס כספים לשמירה על העיזבון, ולשם כך יצאה למסעות הרצאות בצפון מזרח ארצות הברית.
במהלך שנת חייה האחרונה, הלן הייתה חולה ולא הייתה מסוגלת להרצות, כמו גם מיואשת בגלל הפסקת התרומות למטרה שלה. היא התחננה בפני הכומר, פרנסיס גרימקה, לא לתת לעבודתה לרדת לטמיון לאחר מותה. הוא הציע שאם המשכנתא על סידר היל לא תסולק במהלך חייה, הכסף ממכירת הנכס יעבור לשתי מלגות מכללה על שמה ועל שם פרדריק; היא הסכימה בתנאי שהמלגות יהיו על שמו של דאגלס בלבד.
מוות

הלן פיטס דאגלס מתה בשנת 1903, בגיל 65. היא רצתה להיקבר באתר סידר היל אבל החוקים בזמנו מנעו זאת. לא נערך עבורה טקס הלוויה או זיכרון והיא נקברה ליד פרדריק דאגלס ברוצ'סטר. לאחר מותה, המשכנתא של 5,500 דולר הופחתה ל-4,000 דולר, והאגודה הלאומית של נשים צבעוניות, בראשות מרי ב' טלברט (Talbert) מבאפלו, ניו יורק (מדינה), גייסה כספים לרכישת סידר היל. כעת מנוהל המקום על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, והוא פתוח לסיורים ולמבקרים.
הערות שוליים

1 2  "Anna Murray Douglass History of Rochester NY at Mt Hope Cemetery". 2005-08-31. אורכב מ-המקור ב-2005-08-31. נבדק ב-2020-03-05.
1 2  Grimke, Rev. Francis J., "The Second Marriage of Frederick Douglass" Huntington (Ind.) Herald Press, Nov. 10 and 17, Dec. 1. 8 and 15, 1974 Unfilled manuscript in Williston Memorial Library, Mount Holyoke College
↑  Frederick Douglass (אורכב 11.02.2006 בארכיון Wayback Machine) at winningthevote.org
פיטס, יושבת, עם פרדריק דאגלס. האישה העומדת היא אחותה, אווה פיטס.
החוקרים על הירח

| --- | --- |
עטיפת הספר במהדורה האנגלית
עטיפת הספר במהדורה האנגלית
 מידע כללי
 מאת:  הרז'ה
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס
 מקום התרחשות:  Moon 
 הוצאה
 הוצאה:  Casterman
 הוצאה בשפת המקור:  Casterman
 תאריך הוצאה:  1954
 מספר עמודים:  62
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מ. מזרחי
 תאריך:  1969
 סדרה
 סדרת ספרים:  הרפתקאותיו של טינטין
 ספר קודם:  הטיסה לירח
 הספר הבא:  פרשת קלקולוס
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003668703, 001158490
 
החוקרים על הירח (בצרפתית: On a marché sur la Lune) הוא הספר ה-17 בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" מאת הרז'ה. רצועות הקומיקס של הספר הוצגו לראשונה בשנת 1954 בצבע. ספר זה הוא המשכו של "הטיסה לירח".
הספר תורגם לעברית בשנת 1969 על ידי הוצאת ספרים מ. מזרחי. זהו הספר היחיד בסדרה מבין הספרים שתורגמו לעברית שבו פרופסור קלקולוס מתורגם כ"פרופסור חשביה".
החגורה הלימפטית על שם ולדייר

| --- | --- |

השקדים בחגורה ע"ש ולדייר מסומנים בירוק בהיר
 שיוך:  lymphoepithelial organ 
 מיקום אנטומי:  לוע
 על שם:  היינריך וילהלם ולדייר
 
החגורה (או הטבעת) הלימפטית על שם ולדייר (באנגלית: Waldeyer's tonsillar ring או Pharyngeal lymphoid ring) או שקדים במובן הרחב, הם מערך של איברי רקמת לימפה הממוקמים בלוע, ומהווים את התגובה הראשונית לזיהומים בלוע.
אטימולוגיה

החגורה הלימפטית על שם ולדייר קרויה על שם האנטומיסט הגרמני מהמאה ה-19, היינריך וילהלם ולדייר.
הרכב

החגורה הלימפטית על שם ולדייר מורכבת ממספר שקדים המפוזרים ברחבי הלוע, ואלו הם (בסדר יורד כלפי מטה):
| שם | רקמת אפיתל | מיקום | מספר שקדים |
| --- | --- | --- | --- |
| אדנואיד (מכונה גם "שקד האף", "שקד שלישי" או בטעות – "פוליפים". | רב-שכבתי מדומה עמודי ריסני (אפיתל נשימתי) | חלל האף האחורי (השקד העליון ביותר) | יחיד |
| השקד החצוצרתי | רב-שכבתי מדומה עמודי ריסני (אפיתל נשימתי) | חלל האף האחורי (הלוע האפי), מאחורי פתח חצוצרת השמע | זוג (אחד מכל צד) |
| שקדי החך (מכונים גם "השקדים") | שטוח רב-שכבתי לא מקורנן | בצידי הלוע הפומי, בין קשתות הלועית-חכית לקשת הלשונית-חכית | זוג (אחד מכל צד) |
| השקד הלשוני | שטוח רב-שכבתי לא מקורנן | בבסיס הלשון, מאחורי המענית הסופית | יחיד |
תפקוד

השקדים הם איברים חיסוניים המשמשים קו ההגנה הראשון של מערכת החיסון מפני פתוגנים זרים שנבלעים או נשאפים פנימה.
הם מסווגים כרקמת לימפה הקשורה לרירית (MALT), וככאלה, מצויים על פני השטח של השקדים תאי לכידת אנטיגנים הנקראים תאי Microfold cells) M) המאפשרים את ספיגת האנטיגנים המיוצרים על ידי פתוגנים. לאחר מכן, תאי M אלה מתריעים לתאי B ולתאי T שמצויים מתחתיהם בשקדים כי קיים פתוגן ובעקבות זאת מתעוררת תגובה חיסונית. תאי B מופעלים ומתפשטים באזורים המכונים מרכזי הנבט (Germinal centers) בשקדים. מרכזי הנבט הללו הם מקומות שבהם נוצרים תאי זיכרון B המייצרים ומפרישים נוגדנים (IgA).
מחקר משנת 2012 סיפק עדויות לכך שהשקדים מייצרים גם תאי T בעצמם, באופן הדומה למתרחש בתימוס.
הערות שוליים

↑  אמנון שמושקוביץ, דלקות שקדים - איך נדבקים, מאבחנים ומטפלים?, באתר אינפומד, ‏26 בפברואר 2014
↑  Smrithi Santhosh, The Tonsils (Waldeyer’s Ring), TeachMeAnatomy, ‏3 בנובמבר 2019
↑  Kato A et al, B-lymphocyte lineage cells and the respiratory system, Journal of Allergy and Clinical Immunology, Volume 131, pages 933-957, 2013
↑  McClory, Susan; Hughes, Tiffany; Freud, Aharon G.; Briercheck, Edward L.; Martin, Chelsea; Trimboli, Anthony J.; Yu, Jianhua; Zhang, Xiaoli; Leone, Gustavo; Nuovo, Gerard; Caligiuri, Michael A. (2012). "Evidence for a stepwise program of extrathymic T cell development within the human tonsil". Journal of Clinical Investigation. 122 (4): 1403–1415. doi:10.1172/JCI46125. ISSN 0021-9738. PMID 22378041.
↑  "Tonsils Make T-Cells, Too, Ohio State Study Shows". Ohio State University. Ohio State University, Comprehensive Cancer Center. 4 במרץ 2012. אורכב מ-המקור ב-2014-03-16. נבדק ב-27 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
היער הלאומי סיירה

| --- | --- |

"אגם בס" על רקע "הר העז"
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1893
 גוף מנהל:  שירות היערות של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  5,300 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  קליפורניה, ארצות הברית
 מיקום:  קליפורניה 
 קואורדינטות:  37°25′00″N 119°10′01″W﻿ / ﻿37.4167°N 119.167°W﻿ / 37.4167; -119.167
 www.fs.usda.gov/sierra
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סיירה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סיירה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסיירה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסיירה
 
היער הלאומי סיירה (באנגלית: Sierra National Forest) הוא יער לאומי במדרונות המערביים של מרכז רכס סיירה נבדה במדינת קליפורניה, ארצות הברית. הפארק משתרע על פני כ-5,300 קמ"ר, ובטווח גובה של כ-4,260 מטרים. היער הוכרז על ידי נשיא ארצות הברית ה-23, בנג'מין הריסון, ב-14 בפברואר 1893, בשם "שמורת היער סיירה" (Sierra Forest Preserve), ובמועד הכרזתו השתרע על פני 24,000 קמ"ר.
המערכת האקולוגית

המערכת האקולוגית ביער מגוונת - למרגלות הרכס חורשות אלונים, רוב ההרים מכוסים ביערות עבותים, ומפסגותיהם נשקף נוף הררי. היער גובל בפארק הלאומי יוסמיטי בצפון, ביער הלאומי סקוויה ובפארק הלאומי קינגס קניון בדרום-מזרח, וביער הלאומי איניו בצפון-מזרח.
כ-40% משטחי היער מוגדרים כאזור טבע בראשיתי. ביער יש גם מספר מסלולי טיולים: אנסל אדמס, ג'ון מיור, אגמי דיקני, קייזר ומונרך. בפסגת צ'יינה יש אתר סקי, ובחלק מהאגמים מוצעים שירותי שיט לתיירים.
ביער יש אזורים הרריים עם שפע חיות בר ודגים, חלקם ייחודים. ביער הלאומי סיירה נמצאים 411 אגמים, 11 מאגרי מים, 82 שטחי מחנאות, 36 שטחי פיקניק וכ-1770 ק"מ של שבילי טיול בדרגות קושי שונות. בין מקורות המים שנמצאים ביער הלאומי סיירה נמנים: אגם בס, אגם דוריס, מאגר וישון (Wishon Reservoir), מאגר קורטרייט (Courtright), נהרות קינגס ומרסד, ופלג מונו (Mono Creek).
היסטוריה

היער הוקם מכוח חוק שחתום עליו הנשיא ה-23, בנג'מין הריסון, מ-14 בפברואר 1893, ונקרא בשם "שמורת היער סיירה". כאשר נחתם החוק, היער הלאומי סיירה השתרע על פני 24,000 קמ"ר וכלל חלקים של שמונה מחוזות שונים בקליפורניה.
כארבע שנים לאחר הקמת "שמורת היער סיירה" הופרד חלק מדרום היער לשמורה נפרדת שנקראה "דרום סיירה" (Sierra South). ב-4 במרץ 1907, הוחלף המושג "שמורות היער" ב-"יערות לאומיים", ובהתאמה השתנה שם השמורה לשמו הנוכחי.
חלקים נוספים מהיער הופרדו ממנו לטובת שמורות ויערים אחרים. חלקים מדרום היער שימשו להרחבת הפארק הלאומי סקוויה, "הפארק הלאומי גנרל גראנט" (כיום חלק מהפארק הלאומי קינגס קניון) ולהקמת היער הלאומי סקוויה. חלקים מהאזור הצפוני של היער הלאומי סיירה שימשו להרחבת הפארק הלאומי יוסמיטי ולהקמת היער הלאומי סטניסלוס, ואילו חלקים מהאזור המזרחי של היער הלאומי סיירה שימשו להקמת היער הלאומי איניו ו-"היער הלאומי טוייב" (Toiyabe National Forest).
תיירות > אתרים מרכזיים

בין האתרים המרכזיים ביער ניתן למנות את כיפת פרסנו, הר המפרי (ההר הגבוה ביותר ביער הלאומי סיירה, המתנשא לגובה של 4,263 מטרים), "סלע הקשת", "סלע הגלובוס", "הסלע הכדורי", אגם קְרָטֶר, אגם פלורנס, אגם ג'ורג', מפל רונצ'ריה (גובה של כ-46 מטרים ורוחב של מעל 15 מטרים), "שולחן השטן" (תצורת לבה ואפר געשי המכסה את פני הקרקע), וחורשות נלדר ומקינלי של עצי סקוויה ענקית.
תיירות > שבילי טיול

השביל Sierra Vista Scenic Byway ("הדרך הצדדית הנופית של סיירה") הוא שביל הטיול המרכזי ביער הלאומי סיירה, ועובר דרך רוב אזורי הנוף ביער. אורכו של השביל הוא כ-160 קילומטרים, כאשר כ-122 קילומטרים מהם סלולים. על תוואי השביל, ישנן נקודות תצפית, כמו נקודת התצפית "Mile High", ממנה נשקף חלק מקו הפסגה של הייער הלאומי סיירה. כמו כן, עובר השביל ליד נקודת המרכז המדויקת של קליפורניה (Exact Center of California) הנמצאת בקרבת אגם רדינגר.
השביל השני בחשיבותו ובאורכו הוא Sierra Heritage Scenic Byway ("הדרך הצדדית המורשתית והנופית של סיירה"), שאורכו כ-110 קילומטרים. השביל עובר ליד אגמי הנטינגטון ושֶׁיבֶר, ובו שתי נקודות תצפית: תצפית הגזע הלבן (White Bark) ותצפית פרדינגר.
תיירות > פעילויות בילוי נוספות

חוץ מהליכה בשבילים ונקודת התצפית, ישנן מגוון פעילויות אחרות שבהן ניתן לעשות ביער הלאומי סיירה, כגון תרמילאות, מחנאות (כמו אזורי "מחנאות המעיינות החמים מונו" ו-"מחנאות ערוץ החמור" [Jackass Meadow Campground]), פיקניק, רכיבת סוסים, דיג ופעילויות מים, כגון שיט סירות, שיט קיאקים ורפטינג, סקי מים ושחייה.
בזמן החורף קיימת אפשרות, בנוסף לכל אלו, לגלישה במורד, גלישה בגלשן שלג, גלישה למרחקים, משחקי שלג, הליכת שלג ונסיעה ברכב שלג. קיימים למעלה מ-375 קילומטרים של שבילים לגלישה למרחקים, וכן כ-290 ק"מ של שבילים לנסיעה ברכב שלג.