stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפקט שטארק
הערות שוליים

↑  Courtney, Michael; Neal Spellmeyer; Hong Jiao; Daniel Kleppner (1995). "Classical, semiclassical, and quantum dynamics of lithium in an electric field". Physical Review A. 51 (5): 3604–3620. Bibcode:1995PhRvA..51.3604C. doi:10.1103/PhysRevA.51.3604. PMID 9912027.
↑  Leone, M.; Paoletti, A.; Robotti, N. (2004). "A Simultaneous Discovery: The Case of Johannes Stark and Antonino Lo Surdo". Physics in Perspective. Springer. 6 (3): 271–294. Bibcode:2004PhP.....6..271L. doi:10.1007/s00016-003-0170-2.
↑  J. Stark, Beobachtungen über den Effekt des elektrischen Feldes auf Spektrallinien I. Quereffekt (Observations of the effect of the electric field on spectral lines I. Transverse effect), Annalen der Physik,  vol. 43, pp. 965-983 (1914). Published earlier (1913) in Sitzungsberichten der Kgl. Preuss. Akad. d. Wiss.
↑  K. Schwarzschild, Sitzungsberichten der Kgl. Preuss. Akad. d. Wiss. April 1916, p. 548
↑  P. S. Epstein, Zur Theorie des Starkeffektes, Annalen der Physik, vol. 50, pp. 489-520 (1916)
↑  H. A. Kramers, Roy. Danish Academy, Intensities of Spectral Lines. On the Application of the Quantum Theory to the Problem of Relative Intensities of the Components of the Fine Structure and of the Stark Effect of the Lines of the Hydrogen Spectrum, p. 287 (1919);Über den Einfluß eines elektrischen Feldes auf die Feinstruktur der Wasserstofflinien (On the influence of an electric field on the fine structure of hydrogen lines), Zeitschrift für Physik, vol. 3, pp. 199-223  (1920)
↑  W. Pauli, Über dass Wasserstoffspektrum vom Standpunkt der neuen Quantenmechanik (On the hydrogen spectrum from the point of view of the new quantum mechanics). Zeitschrift für Physik, vol. 36 p. 336 (1926)
↑  E. Schrödinger, Quantisierung als Eigenwertproblem, Annalen der Physik, vol. 385 Issue 13, 437-490 (1926)
↑  P. S. Epstein, The Stark Effect from the Point of View of Schroedinger's Quantum Theory, Physical Review, vol 28, pp. 695-710 (1926)
מרגרט תומאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בדצמבר 1842 קרוידון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 בדצמבר 1929 (בגיל 87) נורטון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 
מרגרט תומאס (באנגלית: Margaret Thomas;‏ 23 בדצמבר 1842 – 24 בדצמבר 1929) הייתה סופרת, משוררת ואמנית בריטית, שהתגוררה באוסטרליה.
ביוגרפיה

תומאס נולדה בקרוידון, סארי, אנגליה, בתו של תומאס קוק, בעל הספינה. תאריך הלידה שלה מצוטט לעיתים קרובות באופן שגוי כ-1843 והיא עצמה לא הייתה עקבית שנשאלה לגבי גילה. בנוסף התגלה כי היא נקראה במקור מרגרט קוק ורק אחר כך שינתה את שם משפחתה לשם הפרטי של אביה.
קריירה

היא היגרה עם משפחתה לאוסטרליה בשנת 1852. היא למדה פיסול אצל צ'ארלס סאמרס במלבורן. היא הציגה דיוקן על מדליון בתערוכה הראשונה של החברה הוויקטוריאנית לאמנויות יפות שהתקיימה בשנת 1857. תומאס התגוררה בריצ'מונד, ויקטוריה והציגה שם את יצירותיה באופן קבוע.
בסביבות 1867 נסעה תומאס לאירופה כדי להמשיך בלימודיה. היא הציגה מדליון בתערוכת האקדמיה המלכותית בשנת 1868. לאחר שלמדה שלוש שנים ברומא היא המשיכה את לימודיה באקדמיה המלכותית, לונדון, ובשנת 1872 זכתה במדליית הכסף לפיסול.
בין השנים 1868–1880 תומאס הציגה את ציוריה (בעיקר דיוקנאות) באקדמיה המלכותית. בשנת 1880 כתבה תומאס את זיכרונותיו של צ'ארלס סאמרס, המאסטר הראשון שלה, ובאותה שנה השלימה את הפסל שלו לאולם בטאונטון. לאחר מכן פיסלה דיוקן של הנרי פילדינג ומכובדים אחרים מסאמרסט. היא החלה לכתוב לעיתונים ובשנת 1888 דגלאס סלדן כלל שבעה משיריה בספר "משוררים אוסטרלים".
בשנת 1888 עזבה תומאס את אנגליה לברטאן, ולאחר מכן המשיכה לרומא. היא עזבה את רומא, מלווה בחברתה הנרייטה פילקינגטון (1848–1927). במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הן טיילו ברחבי המזרח התיכון וספרה משנת A Scamper 1892  Through Spain and Tangier"  הוקדש לחברתה. ספר זה והספר "Two Years in Palestine and Syria" משנת 1899, אוירו על ידה.
בשנת 1902 פרסמה ספרון קטן, "Denmark Past and Present", ואחריו "How to Judge Pictures" ו-"A Painter's Pastime" משנת 1908 .
בשנת 1911 פורסם ספרה, "איך להבין פיסול". ספר נוסף, "ידידות, שירים בזיכרון", פורסם בשנת 1927 לאחר מותה של הנרייטה פילקינגטון.  תומאס ציירה מספר גדול של איורים בצבע שפורסמו בספרו של ג'ון קלמן "מדמשק לפלמירה", בשנת 1908.
תומאס לא התחתנה, אם כי בילתה חלק ניכר מחייה הבוגרים עם הנרייטה פילקינגטון. הזוג עבר לנורטון, הרטפורדשייר בשנת 1911, והתגוררו בקרופט ליין, שם נפטרה ב-24 בדצמבר 1929 ונקברה לצידה פילקינגטון, שמתה שנתיים לפני כן, בחצר הכנסייה של נורטון. כמה מפסליה ו-27 מציוריה נמצאים באוספי מוזיאון צפון הרטפורדשייר, המכיל גם עבודות של הנרייטה פילקינגטון.
באוסטרליה

ציור שלה, דמותו של צ'ארלס סאמרס, משנת 1879 היה הדיוקן הראשון של אמנית אוסטרלית שנכנסה לאוסף הגלריה הלאומית של ויקטוריה, ובמיוחד היה זה גם ציור השמן הראשון של אמנית אוסטרלית שנרכש על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה בשנת 1881. דיוקנו של צ'ארלס סאמרס, ודיוקן מדליון של סר רדמונד בארי, נמצאים באוסף ההיסטורי בספרייה הממלכתית של ויקטוריה, מלבורן.
הערות שוליים

↑  Taylor, Elena (בדצמבר 2018). "Portrait of the artist as hero: Margaret Thomas's portraits of Charles Summers". Art Journal of the National Gallery of Victoria. 56. נבדק ב-15 בספטמבר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387903705171  PLWABN: 9810638357905606  ADB: thomas-margaret-4707  BIBSYS: 90721670  BnF: cb12455969t (data)  ICCU: LO1V444196  ISNI: 0000 0000 4633 6707  LCCN: nr96000018  NKC: jcu2011662708  NLA: 35617468  NTA: 112991793  RERO: 02-A024365842  RKD: 208960  SNAC: w6bp02fg  SUDOC: 033720967  VIAF: 9739983   WorldCat (עם VIAF): 9739983 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרגרט תומאס".
בזאר הפירות, דמשק, ציור מאת מרגרט תומאס
דיוקן של צ'ארלס סאמרס מעשה ידי תומאס
קייטי סגל

| --- | --- |

קייטי סגל בכנס קומיקון 2011 בסן דייגו
 לידה:  19 בינואר 1954 (בת 70) הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Catherine Louise Sagal 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות קליפורניה  בית הספר התיכון פאליסיידס צ'ארטר 
 בן או בת זוג:  קורט סאטר (2 באוקטובר 2004–?) 
 צאצאים:  שרה גרייס וויט 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 http://www.kateysagal.net
 פרופיל ב-IMDb
 
קייטי סגל (באנגלית: Katey Sagal; נולדה ב-19 בינואר 1954) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. מוכרת בעיקר כפגי באנדי בסדרה הקומית "נשואים פלוס", תפקיד עליו הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב, ולאחר מכן כג'מה טלר-מורו בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה", תפקיד עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
ביוגרפיה

סגל נולדה בקליפורניה שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה. אביה, בוריס סגל, מהגר מאוקראינה הסובייטית, היה במאי במקצועו, ונפטר על סט צילומים ב-1981. אימה שרה זווילינג (שם במה: שרה מאקון) הייתה זמרת ומפיקה, והיא נפטרה ממחלת לב ב-1975.
קריירה

בשנת 1987 החלה לשחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים, נשואים פלוס.
בשנים 2005-2002 שיחקה בתפקיד הראשי בקומדיית מצבים, "8 כללים פשוטים" (אנ'). סגל נתנה קולה בדיבוב הדמות טורנגה לילה בסדרת האנימציה "פיוצ'רמה".
החל מ-2008 גילמה את אחת הדמויות העיקריות בסדרה "ילדי האנרכיה". על תפקידה בסדרה זו זכתה ב-2011 בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
סגל הופיעה גם במספר תפקידי אורח בסדרות "אבודים", "בוסטון ליגל", "מופע שנות ה-70", "חסרי בושה" ו"ברוקלין תשע-תשע".
ב-9 בספטמבר 2014 הוענק לה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2016 שיחקה בדרמת האיגרוף "להילחם על זה" לצידם של מיילס טלר וארון אקהרט.
ב-2017 החלה לשחק בסיטקום "קפה ומאפה" בו מככב ג'אד הירש.
חיים אישיים

סגל נישאה חמש פעמים. מ-2004 נשואה לתסריטאי והבמאי קורט סאטר שגם יצר את "ילדי האנרכיה".
פילמוגרפיה > קולנוע

אם במבחן (1988)
בית חכם (סרט) (1999)
מה חדש בתיכון (2005)
אני ריד פיש (2006)
לכסח ת'בית (2009)
ג'ק והאפונים (2009)
תמיד יהיה לנו את וודסטוק (2014)
פיץ' פרפקט 2 (2015)
להילחם על זה (2016)
ריקוד מושחת (2017)
קורעת לב (2022)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

קולומבו (1973)
נשואים פלוס (1987-1997)
אגדות מעולם המסתורין (1990)
איש הברווז (1995) - דיבוב
מופע שנות ה-70 (1999)
Smart House ‏ (1999)
פיוצ'רמה (1999-2003; 2007-2013)
The Geena Davis Show‏ (2001)
גיבורי העיירה (2006-2004) - דיבוב
הלוחשת לרוחות (2005)
המגן (2007-2005)
אבודים (2010-2005)
בוסטון ליגל (2006)
CSI‏ (2008)
ילדי האנרכיה (2014-2008)
ספיריט: לרכוב חופשי (2018) - דיבוב
חסרי בושה (2018)
הקונרים (2019-עדיין רץ)
כנופיית המאיה (2018)
גרנד הוטל (2019)
בשבילי אתם מתים (2022-2020)
Rebel ‏(2021)
קורעת לב (2022) - סרט טלוויזיה של Epix
הערות שוליים

↑  מרסי דרסי בהלם: כוכבי "נשואים פלוס" מתאחדים, באתר וואלה, 10 בספטמבר 2014
| פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1980 | לינדה קריסטל (1969) • פגי ליפטון (1970) • פטרישה ניל (1971) • גייל פישר (1972) • לי רמיק (1973) • אנג'י דיקנסון (1974) • לי רמיק (1975) • סוזן בלייקלי (1976) • לסלי אן וורן (1977) • רוזמרי האריס (1978) • נטלי ווד (1979) • יוקו שימאדה (1980) |  |
| 1981–2000 | לינדה אוונס/ברברה בל גדס (1981) • ג'ואן קולינס (1982) • ג'יין ויימן (1983) • אנג'לה לאנסברי (1984) • שרון גלס (1985) • אנג'לה לאנסברי (1986) • סוזן דיי (1987) • ג'יל אייקנברי (1988) • אנג'לה לאנסברי (1989) • שרון גלס/פטרישיה ווטיג (1990) • אנג'לה לאנסברי (1991) • רג'ינה טיילור (1992) • קתי בייקר (1993) • קלייר דיינס (1994) • ג'יין סימור (1995) • ג'יליאן אנדרסון (1996) • כריסטין לאטי (1997) • קרי ראסל (1998) • אידי פאלקו (1999) • סילה וורד (2000) |  |
| 2001–היום | ג'ניפר גארנר (2001) • אידי פאלקו (2002) • פרנסס קונרוי (2003) • מרישקה הרגיטאי (2004) • ג'ינה דייוויס (2005) קירה סדג'וויק (2006) • גלן קלוז (2007) • אנה פקווין (2008) • ג'וליאנה מרגוליס (2009) • קייטי סגל (2010) • קלייר דיינס (2011) • קלייר דיינס (2012) • רובין רייט (2013) • רות וילסון (2014) • טראג'י פ. הנסון (2015) • קלייר פוי (2016) • אליזבת מוס (2017) • סנדרה או (2018) • אוליביה קולמן (2019) • אמה קורין (2020) • מקיילה ג'יי רודריגז (2021) • זנדאיה (2022) • שרה סנוק (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810644903205606  BIBSYS: 11077470  BNE: XX4667754  BnF: cb14590852w (data)  GND: 140538623  ISNI: 0000 0001 1745 6715  LCCN: no92024016  MusicBrainz: 971e2203-5f5c-4ac1-a3e2-210413391d09  NLA: 40006713  NLK: KAC2020Q0626  NTA: 379240718  SUDOC: 231855028  Trove: 965451  VIAF: 15020078   WorldCat (עם VIAF): 15020078 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פדריקו ואלוורדה

פדריקו סנטיאגו ואלוורדה דיפטה (בספרדית: Federico Santiago Valverde Dipetta; נולד ב-22 ביולי 1998) הוא כדורגלן אורוגוואי, המשחק בעמדת הקשר בריאל מדריד ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים

ואלוורדה בילה את רוב תחילת הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל פניארול שבאורוגוואי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במהלך עונת 2015/2016, במשחק ליגה מול סרו.
בהמשך הפך לחלק מקבוצות הנוער של אורוגוואי ומשך את תשומת הלב ממועדונים גדולים כמו ארסנל, ברצלונה, צ'לסי וריאל מדריד.
ביולי 2016 עבר לקבוצת המילואים של ריאל מדריד, ריאל מדריד קסטיליה. הוא ערך את הופעתו הראשונה בקסטיליה במשחק ליגה מול ריאל יוניון, בסופו קבוצתו נחלה הפסד. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון הפך לשחקן הרכב בקבוצה. בדצמבר 2016 כבש את שערו הראשון במועדון.
ב-22 ביוני 2017 הושאל לדפורטיבו לה קורוניה לתקופה של עונה אחת. ב-10 בספטמבר אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד הביתי של קבוצתו לריאל סוסיאדד במסגרת הלה ליגה. ואלוורדה ערך באותה עונה 24 הופעות אך לא הצליח למנוע את ירידת הליגה של קבוצתו.
כאשר שב מההשאלה בדפורטיבו לה קורוניה הרשים את מאמן ריאל מדריד, יולן לופטגי במשחקי ההכנה, מה שעזר לו לקבל את המקום בסגל הבכיר של ריאל מדריד, במקום מתאו קובאצ'יץ' שעזב. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בריאל מדריד ב-24 באוקטובר 2018 במשחק הבית של קבוצתו מול ויקטוריה פלזן במסגרת ליגת האלופות, כאשר עלה כמחליף במקום איסקו בדקה ה-54. ב-13 בינואר 2019 פתח לראשונה בהרכב במשחק מול ריאל בטיס. ב-9 בנובמבר 2019 כבש את שערו הראשון במדי ריאל מדריד בניצחון על אייבר 0–4 במסגרת הליגה הספרדית.
ב-12 בינואר 2020 זכה עם ריאל מדריד בסופר קאפ הספרדי כשהוא זוכה בנוסף גם בפרס השחקן המצטיין של הגמר. קרוב לסיום ההארכה, בדקה ה-115, כשהתוצאה עדיין 0–0 ביצע עבירה שגרמה להרחקתו בכרטיס אדום על מוראטה כשהוא מונע ממנו הזדמנות לכבוש מול טיבו קורטואה. בעונה זו קיבע את מעמדו כשחקן הרכב בקבוצה.
ב-28 במאי 2022 זכה עם ריאל מדריד זכה בליגת האלופות לאחר ניצחון בגמר 0–1 על ליברפול, בו גם בישל את השער.
קריירה בינלאומית

ואלוורדה זומן לראשונה לנבחרת אורוגוואי במהלך הטורניר, אליפות העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערכה ב-2017. ואלוורדה זכה בסוף הטורניר בכדור הכסף אף על פי שנבחרתו, סיימה במקום הרביעי בטורניר.
ב-5 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של אורוגוואי, ואלוורדה אף כבש את שערו הראשון כבר בהופעת הבכורה שלו מול נבחרת פרגוואי.
במאי 2018 זומן על ידי מאמנו לסגל מונדיאל 2018 שנערך ברוסיה. הוא אף זומן לקופה אמריקה 2019, שנערך בברזיל.
נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי בטורניר מונדיאל 2022.
תארים > קבוצתיים

הליגה האורוגוואית: 2015/2016
ליגת האלופות: 2021/2022, 2023/2024
אליפות ספרד: 2019/2020, 2021/2022, 2023/2024
הסופר קאפ הספרדי: 2020, 2021/2022, 2023/2024
גביע העולם לקבוצות: 2018, 2022
הסופר קאפ האירופי (2): 2022, 2024
גביע המלך הספרדי: 2023
תארים > אישיים

כדור הכסף של גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2017
השחקן המצטיין בגמר הסופר קאפ הספרדי: 2020
הערות שוליים

↑  יהודה ספרא, קבוצה לוהטת: 0:4 לריאל מדריד באייבר, באתר ישראל היום, 10 בנובמבר 2019
↑  סימאונה: "ואלוורדה איש המשחק, הייתי עושה את אותו הדבר במקומו", באתר ynet, 13 בינואר 2020
↑  Se confirmó la lista de convocados para la Copa Mundial de Catar 2022 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האורוגוואית, 10 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת אורוגוואי – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 נאנדס •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 קאנדידו •  12 קמפאניה • 13 גונסאלס •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 ב. רודריגס • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 ג. רודריגס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 גוריאראן • 25 טורס • 26 אוקמפו • מאמן: טבארס |  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 נאנדס •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 קאנדידו •  12 קמפאניה • 13 גונסאלס •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 ב. רודריגס • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 ג. רודריגס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 גוריאראן • 25 טורס • 26 אוקמפו • מאמן: טבארס | אורוגוואי |
| נבחרת אורוגוואי – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 פליסטרי •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 נונייס •  12 סוסה • 13 וארלה •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 אוליברה • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 טורס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 קאנוביו • 25 אוגרטה • 26 רודריגס • מאמן: אלונסו |  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 פליסטרי •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 נונייס •  12 סוסה • 13 וארלה •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 אוליברה • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 טורס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 קאנוביו • 25 אוגרטה • 26 רודריגס • מאמן: אלונסו | אורוגוואי |
| נבחרת אורוגוואי – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 רוצ'ט •  2 חימנס •  3 קאסרס •  4 ר. אראוחו •  5 אוגרטה •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 נאנדס •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 פליסטרי •  12 ישראל • 13 וארלה •  14 קאנוביו • 15 ואלוורדה • 16 מ. אוליברה • 17 וינייה • 18 רודריגס • 19 נונייס • 20 מ. אראוחו • 21 מרטינס • 22 מריצ'ל • 23 מלה • 24 אולאסה • 25 כ. אוליברה • 26 אוקמפו • מאמן: ביילסה |  1 רוצ'ט •  2 חימנס •  3 קאסרס •  4 ר. אראוחו •  5 אוגרטה •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 נאנדס •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 פליסטרי •  12 ישראל • 13 וארלה •  14 קאנוביו • 15 ואלוורדה • 16 מ. אוליברה • 17 וינייה • 18 רודריגס • 19 נונייס • 20 מ. אראוחו • 21 מרטינס • 22 מריצ'ל • 23 מלה • 24 אולאסה • 25 כ. אוליברה • 26 אוקמפו • מאמן: ביילסה | אורוגוואי |
ואלוורדה במדי נבחרת אורוגוואי, 2017
פרץ אליהו

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 64 בערך) דרבנט,דגסטן,רוסיה, ברית המועצות 
 שם לידה:  פיריס אליגוייב
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מלחין, נגן טאר, מוזיקולוג
 כלי נגינה:  טאר 
 
פרץ יהודה אליהו (בלועזית: Piris Eliyahu; נולד ב-1960 בדרבנט, דגסטן, רוסיה, אז ברית המועצות) הוא מלחין, נגן טאר ומוזיקולוג ישראלי. אליהו נודע כחוקר ומבצע של מסורות מוזיקליות קלאסיות, בעיקר של עמי המזרח התיכון ואסיה המרכזית, וכן הוא מנגן ומלחין בהשראת מוזיקה זו. חלק מיצירותיו כתובות על טקסטים מהתנ"ך והקבלה.
קורות חיים > ילדותו ולימודיו

פרץ אליהו נולד כפיריס אליגוייב ב-1960 בדרבנט בדאגסטן בקווקז, אז חלק מברית המועצות. כאשר שמע  בילדותו לראשונה מוזיקה קלאסית אירופאית התלהב מהצלילים ששמע וביקש מהוריו לשלוח אותו ללמוד מוזיקה.
את השכלתו המוזיקלית (תואר ראשון ושני) רכש אליהו בקונסרבטוריון במחצ'קלה, בשנים 1975–1979. בשנים 1979–1984 למד באקדמיה למוזיקה ברוסטוב-על-דון ברוסיה.
קורות חיים > הפעילות המוזיקלית והאקדמית בדגסטן

לאחר לימודיו ברוסטוב חזר למחצ'קלה ולימד במכללה למוזיקה. משנת 1985 כיהן כראש המחלקה למוזיקה מסורתית באוניברסיטה הממלכתית של דאגסטן. במהלך השנים הקליט מוזיקה עממית בכפרי דאגסטן, כולל מוזיקה של יהודי ההרים.
פרסים ואותות כבוד

1990 - קרן תרבות אמריקה-ישראל
1992 - גרנט New York, Memorial Foundation for Jewish Culture
1998-2001 - מרכז לקליטת אמנים עולים
2003-2004 - מלגת מחקר אוניברסיטה העברית ירושלים, גבעת רם
2004 - הפדרציה העולמית של הקהילות הספרדית
2006 - קרן יהושע רבינוביץ'
2008 - פרס יצירה לקומפוזיטורים מטעם ראש הממשלה
2013 - פרס אקו"ם לפרסום יצירה בתחום מוזיקה קונצרטנטית
דיסקוגרפיה

2013 - "עד עדי עד"
2008 - "על הרי בשמים"
2005 - "תהילים"
2005 - "Biraninay" (עמותת צפונות תרבות)
2005 - "חמישה שירי חתונה" של יהודי דאגסטן (בית התפוצות)
2003 - "מזמורים"
2000 -"ברוח המזרח" (חברת Magda)
1998 - "Kramim" (חברת Enja, גרמניה)
Planet Her

Planet Her הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת והראפרית האמריקאית דוג'ה קאט. האלבום יצא לאור ב-25 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס.
האלבום קיבל מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריות אלבום השנה ואלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר.
רקע והכרזה

דוג'ה קאט הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Hot Pink, בנובמבר 2019, ובילתה את רוב שנת 2020 בקידום האלבום והסינגלים מתוכו. היא הציגה לראשונה את הרעיון של "Planet Her" במהלך רצף הפתיחה של הופעתה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2020, שם התחזתה לפרשן טלוויזיה והצהירה, "דוג'ה קאט מופיעה ב-Planet Her. תהנו!". לאחר ההופעה, היא סיפרה ל-MTV כי אלבומה השלישי ישלב ז'אנרים מוזיקליים מרובים, כולל דאנסהול, אפרוביט, פאנק והאוס, וכן קבעה כי לכל שיר יש "אישיות" משלו. מאוחר יותר, בספטמבר 2020, דוג'ה קאט חשפה כי אלבום האולפן השלישי שלה הושלם ומוכן ליציאה. בנוסף, אמרה ב-iHeartRadio בדצמבר 2020 כי באלבום מספר שיתופי פעולה, ולכל שיר יש "אווירה מסוג אחר". בסוף דצמבר 2020, דוג'ה קאט החלה לפרסם טיזרים לאלבום בטוויטר, תוך שימוש בביטוי "Planet Her 2021".
ב-5 בינואר 2021 עקבה דוג'ה קאט אחרי שמונה מוזיקאים בחשבון הטוויטר שלה, ובהמשך צייצה, "עוקבת אחריהם מסיבה. נחשו מדוע.", תוך רמז לשיתופי פעולה קרובים עם האמנים הללו. שם האלבום, Planet Her, אושר בראיון למגזין V האמריקני במרץ 2021. באותו הראיון, אושרה הרצועה "Kiss Me More" בהשתתפות סיזה, שהיה לסינגל המוביל מתוך האלבום ויצא ב-9 באפריל 2021. באותו החודש, חשפה דוג'ה קאט כי השיר "You Right" עם דה ויקנד ישמש כסינגל השני מתוך האלבום. באותו הזמן, נחשפה גם הרצועה "Need to Know". ב-8 ביוני 2021 הודיעה דוג'ה קאט כי "Need to Know" ישמש כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום, והודיעה על תאריך צאתו, 11 ביוני. יום לאחר מכן, ב-9 ביוני, הודיעה על תאריך צאתו של האלבום וחשפה את עטיפתו ורשימת הרצועות שלו בעמוד האינסטגרם שלה.
הרכב

מגאן גארווי מבילבורד כתב כי ב-Planet Her, דוג'ה קאט "מצמצמת את הניסוי הקופץ בז'אנר של Hot Pink, אך היא אינה מקריבה את צדדיה השובבים, חוגגת את נשיותה ומתענגת על חוש ההומור שלה".
קונספט

בראיון שנערך עם Audacy, הסבירה דוג'ה קאט כי האלבום הוא "מרכז היקום" שבו "כל גזעי החלל קיימים ושם כל המינים יכולים להיות בהרמוניה". היא נייצה כי כשכינתה את האלבום Planet Her, היא "רק ניסתה להיות חמודה" והסבירה כי זה לא כוכב לכת לנשים וגם לא "דבר פמיניסטי". דוג'ה קאט גם הצהירה באותו הראיון כי הקליפים לסינגלים מהאלבום יופיעו כולם במיקומים שונים ב-Planet Her. בראיון ל-iHeartRadio, היא תיארה את האלבום כפרויקט הכובש ביותר מבחינה ויזואלית שעשתה, וציינה כי מכיוון שהאלבום מתמקד במערכות יחסים, "זו לא אמירה ענקית, לא אמירה פוליטית. זה פשוט Planet Her". המנהל הקריאייטיבי ברט אלן נלסון גילה כי בתחילה חש מודאג כאשר דוג'ה קאט אמרה לו שהיא רוצה שהאלבום "ירגיש את עידן החלל", אולם הוא הסביר עוד: "אנחנו עושים סגנון של עתידנות שמרגיש טרי. אנחנו לא יודעים מה צופן העתיד האמיתי שלנו, ולכן אנו עושים את מה שהוא עתידה של דוג'ה קאט. לא מרגיש שאנחנו עושים כבוד למשהו; לא נראה שאנחנו באותו לוח פינטרסט כמו כולם".
אני חושבת שבהתחלה פשוט ניסיתי להיות סולידית ולהיות מה שהיה כבר אמן פופ: מה שראיתי בטלוויזיה ומה שחשבתי שהדבר הנכון לעשות. אבל כשאני עוברת לעידן Planet Her, אני רוצה להכיר דברים לאנשים בבניגוד לרק ליצור ולשטוף מחדש. זה פשוט יותר מעורר השראה להתחיל מנקודה חדשנית יותר.
המקור באנגלית
I think in the beginning, I was just trying to be solid and be what a pop artist already was: what I’d seen on TV and what I thought was the right thing to do. But as I move on into this Planet Her era, I want to introduce things to people as opposed to just re-create and rehash. It’s just more inspiring to start from a more innovative spot.
דוג'ה קאט אמרה כי Planet Her הוא אלבומה הראשון ש"הרגיש לגמרי אני" וכי "במקום לשאוף להיות סוג מסוים של כוכבת פופ, אני פשוט מגלמת אחת כזו". היא אמרה שכמו אלבומה הקודם, Hot Pink, משנת 2019, כל שיר יהיה שונה זה מזה באופן מובהק, ובכל זאת תהיה עקביות רבה יותר ב-Planet Her, בניגוד ל-Hot Pink. לפני צאתו, דוג'ה קאט הביעה את התרגשותה מהוצאת מוזיקת R&B ו"חקירת מסלולים שונים", ואף תיארה את האלבום כ"לא יאומן".
קונספט > עטיפת האלבום

עטיפת האלבום צולמה על ידי הצלם האמריקני דייוויד לה-שאפל ונחשפה לצד ההכרזה הרשמית של האלבום ורשימת הרצועות שלו.
ביקורות

האלבום קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. ב-Metacritic, המקצה ציון מנורמל מתוך 100 לדירוגים מפרסומים מקצועיים, קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 76 בהתבסס על עשר ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קרייג ג'נקינס מ-Vulture תיאר את האלבום כאלבומה הטוב ביותר של דוג'ה קאט עד כה, וציין כי דוג'ה היא "מלכת הפופ החדשה שלנו", היות ש"היא מטילה רשת רחבה, גולשת ללא מאמץ מסגנון אחד אל הבא", תוך שהוא השווה אותו לאלבום הבכורה של הראפרית ניקי מינאז', Pink Friday, משנת 2010. בבילבורד שובחה "הרבגוניות השובבה" של האלבום וצוין כי דוג'ה קאט "חוגגת את נשיותה ומתענגת על חוש ההומור שלה".
מארק קנדי מ-Associated Press כתב כי ארבעת השירים הראשונים של האלבום הם "מנגינות חצי-אפויות שמחקות מקצבים ושירה של ניקי מינאז' וריהאנה", אך בשאר האלבום, דוג'ה קאט "ממלאת את ההבטחה עם רגש, סגנון בלתי צפוי ויכולת קולית שיכולה לעבור ממתיקות חמאתית לחיתוך ראפ". במגזין הגרדיאן הצהיר אלכסיס פטרידיס כי האלבום "משחק בכוחותיה של דוג'ה קאט" ויש לו "מספיק מקום לדרגת ניסוי", אך גם "מתנקש באמצע", בגלל "רצף של בלדות לא מהותיות", והוסיף, "באשר לשאלה מה קורה כאשר הרגע המסוים הזה בפופ חולף, Planet Her אינו מספק תשובה ברורה".
בביקורת מעט שלילית יותר, גבריאל סאנצ'יס מ-The A.V. Club כתב כי באלבום "חסרה המקוריות שדוג'ה התפרסמה בזכותה", כשהיא "מאבדת את עצמה במרחב הפופ" עם "צלילים צפויים ולא מעוררי השראה". ב-Slant Magazine נכתב כי מלבד הסינגל "Kiss Me More", שאר האלבום "נשען בכבדות" על צלילים עכשוויים, מה שמקשה על "להבדיל אותו ממספר מאמצי R&B אחרונים אחרים".
הצלחה מסחרית

במהלך השבוע שלפני צאתו, היה האלבום לאלבום עם מספר השמירות מראש הרב ביותר באפל מיוזיק. בספוטיפיי, הפך האלבום לאלבום עם מספר ההשמעות הגבוה ביותר ב-24 שעות הראשונות של ראפרית. במצעד הבילבורד 200, הפך האלבום לאלבום של דוג'ה קאט שהגיע למקום הגבוה ביותר והגיע היישר אל המקום השני, עם 109,000 יחידות שקולות לאלבום (מורכבות מ-96,000 יחידות סטרימינג, 10,000 מכירות טהורות ו-3,000 יחידות שקולות לרצועה).
במרץ 2022, האלבום נהפך לאלבום הראפ הראשון המבוצע על ידי ראפרית עם מספר הרב ביותר של שבועות בעשירייה הפותחת של המצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200.