stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עדות
עדות בבית משפט > עדות מומחה

מומחה הוא מי שעוסק בנושא שבמדע, במחקר, באמנות או במקצוע, ועדותו נדרשת כאשר יש להוכיח עניין שבנושאים אלה. לדוגמה: עדות מומחה רפואי שהוא רופא בתביעה לתשלום פיצויים בגין נזק גוף, או עדות מומחה שהוא גרפולוג בתביעה נגד צוואה מזויפת.
ככלל, עדות מומחה מוגשת כחוות דעת כתובה, ולבעל הדין הנגדי יש זכות להגיש חוות דעת נגדית. בדומה לעדות רגילה, הצדדים רשאים בדרך כלל לחקור מומחה על חוות דעתו. במקרים רבים ממונה מומחה "נייטרלי", על ידי בית המשפט, בהסכמת הצדדים או בלעדיה. מומחה כזה מכונה מומחה מטעם בית המשפט. מומחה שחוות דעתו נדרשת לשם הכרעה בין חוות דעת סותרות מכונה מומחה מכריע, ואם הוא ממונה בהסכמת הצדדים חוות דעתו באה במקום חוות הדעת המנוגדות. השימוש במומחים נפוץ באופן מיוחד בתביעות מסוגים מסוימים, כגון בתביעות רשלנות מקצועית או רשלנות רפואית. בתביעות נזיקין על פי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים יש חשיבות לחוות דעת רפואית, ומשום כך נקבעו סדרי הדין המיוחדים לפיהם הצדדים אינם מביאים עדויות מומחים מטעמם, אלא ממונה מומחה רפואי מטעם בית המשפט, זאת כדי לחסוך בעלויות ולייעל את ההליך.
ראו גם

עדות (משפט עברי)
עדות שקר
עדות אופי
פקודת בזיון בית המשפט
יואב יצחק (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1958 (בן 66) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  ישראלי ים-תיכוני בעברית
 שפה מועדפת:  עברית 
 האתר הרשמי
 
יואב יצחק (נולד ב-8 ביוני 1958) הוא זמר ויוצר ישראלי, שהוציא, נכון לשנת 2024, 20 אלבומים, כוללי אלבומי אוסף, ממיטב שיריו.
חיים אישיים

יואב יצחק נשוי לשושנה. בתו, גלי, נשואה למאור ערוסי, ולהם שתי ילדות נויה וליה, בתו גלי שרה איתו את השיר "מי אמור" באלבום "לכבד ולחלוק". כמו כן משרד הניהול של יואב יצחק, "גלי הפקות", נושא את שמה.
יצחק ידוע באהדתו הרבה לקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה.
מתגורר בראש העין.
דיסקוגרפיה

זה הזמן לסלוח (1991)
לאן הולכים כולם (1992)
געגועים (1993)
תני ללכת (1995)
עד חצי מלכות (1998)
פני מלאך - המחרוזות (1999)
על גג העולם (2000)
שר בשניים - אוסף דואטים (2000)
הגשם בעינייך (2001)
לכבד ולחלוק (2004)
מיטב השירים השמחים (2006)
מיטב השירים השקטים (2006)
במיטב הלהיטים (2006)
כמו שוקולד (2006)
המיטב (2006)
המיטב - האוסף הכפול (2007)
כמה טוב שבאת (2008)
חורפי רומנטי בהיכל התרבות (2010)
סודות חיי (2011)
לוחש בלילותייך (2015)
הערות שוליים

↑  רפי אהרון, היא תשבור את השוק, חדשות, 14 במרץ 1993
↑  רענן שקד, דנה כמה, באתר ynet, 6 בדצמבר 2000
↑  עמוס אורן, איפה האמירה?, באתר ynet, 20 ביוני 2004
↑  תימורה לסינגר, כמעט טוב שבאת, באתר ynet, 10 בדצמבר 2008
↑  אבי שושן, יצחק כל הדרך להיכל, באתר ynet, 13 בנובמבר 2009
↑  אבי שושן, עוד יצחק אחרון, באתר ynet, 30 במאי 2011
↑  חגי אוזן‏, פרויקט "2 צדדים למטבע": ביצועים מעולים, הקונספט בעייתי, באתר וואלה, 13 ביולי 2011
↑  עמי פרידמן, יואב יצחק עדיין מאוהב, באתר ynet, 11 בפברואר 2018
↑  קריסת מערכות: הצלילה החופשית של הפועל פתח תקוה, באתר mynetpetahtikva, ‏2021-03-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299363305171  LCCN: n2011087883  MusicBrainz: 2c0338ca-e9b0-4bd5-b226-ac0e1d8e5402  VIAF: 220826635   WorldCat (עם VIAF): 220826635
גוף השקרים

| --- | --- |

 מבוסס על:  גוף השקרים 
 בימוי:  רידלי סקוט 
 הופק בידי:  רידלי סקוט, דונלד דה ליין 
 תסריט:  ויליאם מונהאן 
 עריכה:  פייטרו סקאליה 
 שחקנים ראשיים:  לאונרדו דיקפריו מהדי נבבו גולשיפתה פראהאני עלי סלימאן אנאבל ווליס מייקל גסטון Vince Colosimo סיימון מקברני אוסקר אייזק ראסל קרואו מארק סטרונג לובנה אזאבל שרדי ג'בארין מייקל סטולברג סמי סמיר קלרה ח'ורי ג'מיל ח'ורי קאריס ואן האוטן קייס נאשף אלון אבוטבול Giannina Facio ביג'אן דנסמנד 
 מוזיקה:  מארק סטריית'נפלד 
 צילום:  אלכסנדר וייט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סקוט פרי הפקות 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בנובמבר 2008 
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מתח פוליטי, סרט דרמה, סרט מתח, סרט ריגול, דרמה 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי., הולנד, אנגליה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   bodyoflies
 www.body-of-lies.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
גוף השקרים (באנגלית: Body of Lies) הוא סרט מותחן פעולה אמריקאי משנת 2008 שביים והופק על ידי רידלי סקוט ונכתב על ידי ויליאם מונהאן. מככבים בו לאונרדו דיקפריו, ראסל קרואו, ואת מארק סטרונג את התפקידים הראשיים. שוכן במזרח התיכון, זה עוקב אחר ניסיונות ה- CIA והמודיעין הירדני לתפוס את "אל-סאלם", טרוריסט. מתוסכלים בגלל החמקמקנות של היעד שלהם, ההבדלים בגישותיהם מעצבים את היחסים בין פעיל CIA, הממונה עליו, וראש המודיעין הירדני.
עלילה

רוג'ר פריס (לאונרדו דיקפריו) הוא איש ללא זהות מלבד זו האחרונה שהסתתר מאחוריה והוא תולה את חייו בקול קר הרוח שנשמע מעברו השני של קו טלפון מאובטח. יוצא ה CIA אד הופמן (ראסל קרואו) מנהל מלחמה מהלפטופ שלו בסלון שבפרברים, מכתיב את מהלכיו של פריס גם כשהוא בדיוק מתחמק מכדורים שנורים לעברו. טרוריסט חדש בשטח שאחראי לפיגועים גלובליים מצליח להתחמק ממערכת המודיעין המתוחכמת בעולם. כדי לפתות אותו לצאת החוצה, על פריס לחדור לעולם אפל של קדושים מעונים נואשים וליצור ברית לא יציבה עם גורם מהכוחות הירדניים. המסע שלו לוקח אותו לעיראק, ירדן, וושינגטון ודובאי.
שמן המשחה

| --- | --- |
 מקרא:  ספר שמות, פרק ל', פסוקים כ"ב–ל"ג
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה ל"ה, לאו פ"ג–לאו פ"ד ספר החינוך, מצוות קז–קט
 
שֶׁמֶן הַמִּשְׁחָה הוא שמן שנעשה משמן זית, מור, קינמון, קידה וקנה בושם, אשר איתו היו מושחים כהנים גדולים, מלכים ואת כלי המקדש הראשונים כדי שיוכלו לכהן בתפקידם. שמן המשחה הוכן רק פעם אחת, בתקופת משה.
מקור המצווה

מקור המצווה מופיע בפרשת כי תשא שבחומש שמות:
וידבר ה' אל משה לאמר. ואתה קח לך בשמים ראש מר דרור חמש מאות וקנמן בשם מחציתו חמשים ומאתים וקנה בשם חמשים ומאתים. וקדה חמש מאות בשקל הקדש ושמן זית הין. ועשית אותו שמן משחת קודש רקח מרקחת מעשה רקח שמן משחת קודש יהיה. ומשחת בו את אהל מועד ואת ארון העדת. ואת השלחן ואת כל כליו ואת המנרה ואת כל כליה ואת מזבח הקטרת. ואת מזבח העלה ואת כל כליו ואת הכיר ואת כנו. וקדשת אותם והיו קדש קדשים כל הנגע בהם יקדש. ואת אהרן ואת בניו תמשח וקדשת אותם לכהן לי. ואל בני ישראל תדבר לאמר שמן משחת קודש יהיה זה לי לדרתיכם. על בשר אדם לא ייסך ובמתכנתו לא תעשו כמהו קדש הוא קדש יהיה לכם. איש אשר ירקח כמהו ואשר יתן ממנו על זר ונכרת מעמיו.
דינים

אסור לעשות את שמן המשחה כדי ש"זרים" ימשחו בו. אם בטעות עשה זאת בשוגג - יביא קרבן חטאת, אך אם במזיד - חייב כרת.
את המלכים משחו ליד מעיין, אך לא כאלה שהם בנים של מלך. אך במצב שבו יש מחלוקת מיהו המלך, מותר למשוח בני מלך כדי להודיע שהם המלכים הנבחרים.
טעמי המצווה

טעם עשיית השמן הוא מפני שה' רצה שנעשה פעולה בנפשותינו ביום שבו נתחנך בעבודתו. טעם איסור משיחת השמן ל"זרים" ועשייתו לשימוש אישי, הוא מפני שלא נאה שאנשים פשוטים ישתמשו בשמן מכובד.
גניזת שמן המשחה

לקראת חורבן בית ראשון ציווה יאשיהו מלך יהודה שיניחו את ארון הברית, מטה אהרן, צנצנת המן ושמן המשחה במקום מיוחד שחפר שלמה המלך, וזאת, כדי שהם לא יתגלו. מאז לא היה שימוש בשמן המשחה.
הכנת שמן המשחה

לשיטתו של רבי יהודה השמן הוכן באמצעות שליקת החומרים בשמן, ואילו לשיטת רבי יוסי היו שמים את החומרים במים, על גבי המים היו שופכים את השמן שהיה סופח את התמציות ומעבירים אותו לכלי אחר. אם כי, אפשר לראות לפי הירושלמי[דרוש מקור] שרבי יהודה הוא שסובר שהיו שורים את הבשמים במים ואחרי זה שופכים עליהם שמן שהיה מקבל את ריח הבשמים ומוציאים את המים בשונה מהבבלי שנראה בו שרבי יהודה סובר כדעת רבי מאיר בירושלמי (שם).
ניסים שנעשו בשמן המשחה

רבי יהודה מונה מספר ניסים שנעשו בשמן. כמות השמן שנוצרה הייתה 12 לוגין, אבל הוא הספיק למשיחה של המשכן כולו, כליו, אהרן ובניו, כל שבעת ימי המלואים וכן כהנים גדולים ומלכים. בנוסף, השמן עתיד להספיק לעתיד לבוא שנאמר: "שמן משחת קדש יהיה זה לי לדורותיכם".
ראו גם

קטורת הסמים
בית המקדש
כהן גדול
הערות שוליים

1 2  תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"א, עמוד ב'
↑  ספר שמות, פרק ל', פסוק ל"א
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4577393-2  LCCN: sh85061577 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קונצרטינה וגיטרה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע יונה עטרי, אילי גורליצקי
 מתוך האלבום שוק המציאות
 יצא לאור:  1965 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  4.43 דק' 
 כתיבה:  נתן אלתרמן 
 לחן:  סשה ארגוב 
 
"קונצרטינה וגיטרה" הוא שיר מ-1965 שנכתב על ידי נתן אלתרמן והולחן על ידי סשה ארגוב.
השיר היה חלק מהמופע "שוק המציאות" שעלה באותה עת בכיכובם של אילי גורליצקי ויונה עטרי. את מילות כל השירים במופע (למעט "לו הייתי דג" של תרצה אתר) חיבר נתן אלתרמן, וברובם מוצגים זוגות ביזאריים ודמויות גרוטסקיות המנהלים דיאלוגים מופרכים.
שיר זה הוא דוגמה טובה לכך, ובו זוג רומנטי שעובד בנמל – מר זבארה, שעובד במכס, וגברת מינה, שעוסקת בתברואה – מספרים זה לזה בפרוטרוט על עיסוקיהם המשמימים תוך שימוש במונחים טכניים מייגעים; כל זאת, כאמור, באצטלה רומנטית. השיר כתוב במקצב של פסודובלה.
המונחים המקצועיים בשיר ופירושם

סָנִיטָר - תברואן, פקיד הממונה על השירותים הכרוכים בבריאות הציבור.
קָרַנְטִינָה - quarantine, בידוד, הסגר (במקור ל-40 ימים ומכאן המונח).
מַאי נָפְקָא מִנַּהּ - (מארמית) כלומר, מהי ההשלכה המעשית.
קוֹנְצֶרְטִינָה = מפוחית יד - כלי נגינה המזכיר אקורדיון בצלילו.
מסי עקיפין - מיסים המוטלים על מוצרים ושירותים (בניגוד למיסים ישירים המוטלים על ההכנסה).
מִטַּלְטְלִין - נכסים מוחשיים, הניתנים לטלטול ממקום למקום בניגוד לנכסי דלא ניידי.
בַּרְקָרוֹלָה - מוזיקה שמקורה בשירים ששרו הגונדולרים בוונציה, המאופיינת בחילופי מקצב המזכירים את קצב החתירה.
בְּלוֹ - (בארמית) סוג של מס עקיפין פנימי שמוטל על סחורות בתוך המדינה, כגון סיגריות ומשקאות חריפים.
בנדרולה - (בלטינית) בעברית חבק, חותם או תווית המאשר ששולם מס הבלו על המוצר.
רזרבים - (בלטינית) רזרבות, מזומנים.
ולוטה - (בלטינית) ערך של מטבע המבוטא לפי שער החליפין שלו עם מטבע אחר.
קוֹנְסֶרְבִים - (בלועזית) שימורים.
פְּרוֹפִילַקְטִי - (ביוונית) מניעתי, שמגן בפני מחלה או מונע אותה.
אַנְגִּינָה - (בלטינית) דלקת גרון או שקדים.
סְפִּירְט - (בלטינית) כֹּהַל אֶתִילִי.
סקיפידר - (ברוסית) טרפנטין.
רוטינה - נהלים קבועים.
קתר - קטר, או דלקת קטרלית, היא דלקת ברקמות הריריות באחד מדרכי הנשימה וחללי הגוף. זהו תסמין המקושר בדרך כלל להצטננות ושיעול.
חולרה - צורה מיושנת של כוֹלֶרָה, במקרה זה - שם כללי לזיהומים.
קוֹלִיטִיס - colitis, דלקת המעי הגס.
חֲרָרָה - (בערבית) פריחה וגירוד בעור המופיעים בעיקר בקיץ.
חִינָה - (בערבית) חומר צבע אדום המופק מן העלים היבשים של שיח הכופר. משמש לצרכים טקסיים ורפואיים.
רצינה - (ביוונית) יין יווני גס ופשוט עם טעם שרף אורנים, retsina, או (בלטינית) החומר הרעיל בזרעי קיק, ricin. הפירוש השני אולי הגיוני יותר בהתחשב לסמיכות המילים: "ועל חינה וריצינה ועל שמן קיק היא שרה...".
הערות שוליים

↑  בלדה סקוטית, צלחת ולימון, שוק המציאות
| כתבי נתן אלתרמן |
| --- | --- | --- |
| ספרי שירה  (ושירים בולטים מתוכם) | כוכבים בחוץ (1938) (עוד חוזר הניגון • פגישה לאין קץ • האם השלישית) • שמחת עניים (1941) • שירי מכות מצרים (1944) • עיר היונה (1957) (ליל חניה) • חגיגת קיץ (1965) (שיר משמר) |  |
| משירי הטור השביעי | הלשון השוודית • מגש הכסף • מכל העמים • מכתבו של מנחם מנדל • מסביב למדורה • נאום תשובה לרב-חובלים איטלקי • ניו פומבדיתא • עוד יסופר • על זאת • צריף בנגב |  |
| מחזות | פונדק הרוחות • כנרת כנרת • משפט פיתגורס • אסתר המלכה • ימי אור האחרונים |  |
| הבמה הקלה | לי-לה-לו • שוק המציאות • צץ וצצה |  |
| פזמונים ושירים נוספים | אל תיתנו להם רובים • אליפלט • זה היה בחנוכה • זמר שלוש התשובות • חנה'לה התבלבלה • כלניות • ליל חניה • ערב עירוני • קונצרטינה וגיטרה • שיר הסנדלר • שיר ערש |  |
| תרגומים | שלמה המלך ושלמי הסנדלר (תרגום ופזמונים) • בלדות ישנות ושירי עם סקוטיים • שייקספיר: יוליוס קיסר • אותלו • נשי וינדזור העליזות • מולייר: תעלולי סקפן • הקמצן • דון ז'ואן • החולה המדומה • ז'אן רסין: פדרה • ז'אן אנוי: אנטיגונה |  |
וצדק לכל

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  נורמן ג'ואיסון
 הופק בידי:  נורמן ג'ואיסון, פטריק פאלמר
 תסריט:  ולרי קרטין, בארי לוינסון
 עריכה:  ג'ון בארנט
 שחקנים ראשיים:  אל פצ'ינו ג'ון פורסיית' כריסטין לאטי
 מוזיקה:  דייב גרוסין
 צילום:  ויקטור קמפר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 1979
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, דרמה קומית, סרט בית משפט, סרט פשע, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  בולטימור 
 תקציב:  4,000,000 דולר
 הכנסות:  33,300,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   andjusticeforall
 דף הסרט ב־IMDb
 
וצדק לכל (באנגלית: ...And Justice for All) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה משפטית משנת 1979, בבימויו של נורמן ג'ואיסון, עם אל פצ'ינו וג'ון פורסיית' בתפקידים הראשיים.
אל פצ'ינו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
ולרי קרטין ובארי לוינסון היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
שם הסרט נלקח מהמשפט האחרון ב"שבועת האמונים האמריקאית" (אנ').
תקציר העלילה

ארתור קירקלנד (אל פצ'ינו) הוא עורך דין פלילי בניו יורק, גרוש עם שני ילדים. הוא קשור מאוד לסבו סאם (לי סטרסברג) שתמך בו בלימודיו לאחר שהוריו נטשו אותו בגיל צעיר וכעת נמצא בבית אבות. ארתור הוא לפעמים בוטה במשפטיו ואף ישב בכלא על בזיון בית המשפט.
יש לו סכסוך ארוך עם השופט הנרי פלמינג (ג'ון פורסיית') שבגללו יושב לקוח שלו בשם ג'ף מקלאו (תומאס וויטס) בכלא למרות מאמציו לשחררו. מקלאו סובל מהתעללות בכלא ולבסוף משתולל ונורה על ידי סוהר.
שותפו של ארתור, ג'יי פורטר (ג'פרי טמבור) שחרר אב מתעלל שרצח אחר כך את שני ילדיו והוא אכול רגשות אשמה ומאבד את שפיות דעתו לזמן מה. ארתור מלווה אותו באמבולנס לאשפוז ומבקש מעו"ד אחר שייצג את הלקוח הטרנסג'נדר שלו ראלף ג'פרי (רוברט כריסטיאן), אך זה מאחר שראלף נשלח לכלא ותולה את עצמו.
ארתור מעיד לפני ועדה לחקירת שחיתות בבתי המשפט ומתחבר לחברת הוועדה גייל פאקר (כריסטין לאטי).
השופט פלמינג נאשם באלימות ובאונס של אישה והוא מבקש מארתור שיגן עליו. לדעתו זה יהיה לטובתו כשהסניגור שלו יהיה עו"ד ששונא אותו. ארתור מתנגד אבל השופט מאיים עליו שיגלה מקרה של מעילה של ארתור ביחסי עו"ד-לקוח שיכול לגרום לשלילת רישיונו.
ארתור מקבל צילומים מהלקוח שלו קרל טרברס (דומיניק קיינסה) ובו צילומי זימה של השופט פלמינג עם נשים. השופט מודה בפניו שהוא אשם אך ארתור חייב להגן עליו.
השופט במשפט הוא פרנסיס רייפורד (ג'ק וורדן) ידיד של ארתור, ותיק ממלחמת קוריאה שנוהג ללכת כל הזמן עם אקדח טעון, אוכל על אדן החלון בקומה גבוהה ולוקח את ארתור לטיסה במסוק שלו שנאלץ לנחות באגם בגלל חוסר דלק.
ארתור תוקף בתחילה את התובע פרנק באוארס (קרייג טי. נלסון) אך לפתע מתחיל לדבר על תפקידו של עורך הדין לדאוג שיהיה צדק לכל. הוא מפנה אצבע מאשימה אל השופט פלמינג ואומר שהוא אשם. מתחוללת מהומה שנפסקת כשהשופט רייפורד יורה באקדחו.
ארתור נמלט החוצה ויודע שמה שעשה יכול לעלות לו בקריירה אך הוא שלם עם עצמו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אל פצ'ינו | ארתור קירקלנד | עו"ד |
| ג'ון פורסיית | הנרי פלמינג | שופט |
| ג'ק וורדן | פרנסיס רייפורד | שופט |
| ג'פרי טמבור | ג'יי פורטר | עו"ד |
| רוברט כריסטיאן | ראלף אגי | נאשם |
| כריסטין לאטי | גייל פאקר | עו"ד |
| לי סטרסברג | סאם קירקלנד | סבא של ארתור |
| תומאס ווייטס | ג'ף מקלאו | נאשם |
| קרייג טי. נלסון | פרנק באוארס | תובע |
| דומיניק קיינסה | קרל טרברס |  |
לימודי מוגבלות

לימודי מוגבלות לימודים בינתחומיים באקדמיה. החלו להתפתח בשנות ה-70 של המאה העשרים. לימודים אלה מציגים תאוריה ביקורתית המנתחת באופן ממוקד ומאורגן את ההמַשגה הצרה, הלא מותאמת והלא מדויקת של מושג המוגבלות בחברה. הביקורת שמציג התחום אִתגרה, מעל הכל, את המודל הרפואי המניח שמוגבלות היא קודם כל קטגוריה רפואית וסירבו לקבל את ההנחה כי מוגבלות היא קודם כל לקות פיזית וכן שהמוקד מצוי באינדיבידואל – באדם עם הלקות (לינטון, 1998).
המושג מוגבלות אומץ על ידי המודעות הציבורית ומוכר כתופעה אוניברסלית. לימודי מוגבלות הופיעו בעקבות עניין אקדמי בהבנת משמעות המוגבלות בחברה, ובעקבות פעילות חברתית להעצמה והכלה (inclusion), נ של השונות.
לימודי המוגבלות מציגים את המודל החברתי כמסביר את מהותה של המוגבלות. מודל זה קורא תיגר על המודל הרפואי ועל הראיה האישית המצומצמת, ורואה את המוגבלות כתוצר של חסמים חברתיים, מבניים וסביבתיים שמערימה החברה על הלקות. באמצעות חסמים אלה מדירה ומבודדת החברה את האדם מהשתתפות מלאה בה. הצהרה זו הייתה חדשנית בכך שהצביעה על כך שאת המוגבלות מייצרת החברה, ולא הלקות עצמה.
לימודי מוגבלות אינם מתייחסים רק לשונות הקיימת בהתנהגויות, בהופעה, בתפקוד ובחוויה האנושית, אלא גם למשמעויות שאנו נותנים לשונות זו. שדה זה חוקר את החלוקות הקריטיות שהחברה שלנו עושה בין הנורמלי לפתולוגי, בין מי שבפנים, למי שבחוץ, בין האזרח בעל המסוגלות, לעומת זה המהווה עול על המדינה (לינטון, 1998). המודל החברתי מכיר גם בחשיבות התערבויות של השירותים השונים ברמה הפרטנית, ואת היותם בעלי משמעות ומיטיבים עם חיי הפרט. כמו כן, שינוי סביבתי וחברתי נתפס ככזה שיטיב ויסייע גם בידי אוכלוסיות נוספות ולא רק אנשים עם מוגבלות (לדוגמה, הנגשה פיזית תוכל לסייע לאימהות עם עגלות).
לימודי מוגבלות באקדמיה > לימודי מוגבלות בישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ראו המרכז ללימודי מוגבלות.
בישראל בשנת 2013 עדיין לא קיימת תוכנית לימודים בתחום של לימודי מוגבלות באף מוסד השכלה גבוהה. בשנת 2007 התקיימו במרכז לחיים עצמאיים בירושלים מספר הרצאות בנושא ופורסמה חוברת שכללה את תמלול ההרצאות שהתקיימו במסגרת סדרה זו. אסופה זו מהווה את החומר הכתוב הרשמי הראשון שתחום בשפה העברית.
בשנת 2009 הוקמה במכון ון ליר בירושלים קבוצה שעסקה בתחום, ובה חברו יחד אנשי אקדמיה ואקטיביסטים עם ובלי מוגבלויות על מנת לקדם את התחום. ראשי הקבוצה היו פרופ' נטע זיו ופרופ' ניסים מזרחי מאוניברסיטת תל אביב, שחברו לפרופ' ארלין קנטר מאוניברסיטת סירקיוז, ניו יורק. הקבוצה פעלה כשנתיים במהלכן עבדו חברי הקבוצה על מקראה מתורגמת ראשונה בעברית בתחום לימודי המוגבלות. מקראה זו התפרסמה ב-2016 והכילה תרגומים לעברית של טקסטים קנוניים בלימודי מוגבלות, מלווים בטקסטים שכתבו חברי הקבוצה.
גם המכון ללימודי מוגבלות - אלין בית נועם שם לו למטרה לעסוק במחקר, הפצת ידע ופיתוח תוכניות למידה מתקדמות בלימודי מוגבלות. האגודה הסוציולוגית הישראלית בשיתוף עם אלין בית נועם מפעילים קהילה מקצועית, הפועלת להעמקת ההיכרות של אנשי האקדמיה מתחומים שונים עם תחום לימודי המוגבלות, פיתוח המחקר וההקשר המקומי.
ביקורת

הטענה המרכזית כלפי לימודי המוגבלות היא כי המודל החברתי, שעומד בבסיסם התאים לשנות ה-70' של המאה הקודמת, אך אינו מתאים עוד לימינו ויש מקום לפתחו. אוליבר (2004) מתמודד עם מספר טענות ביקורת כלפי המודל החברתי, לפיהן מודל זה אינו נותן מקום למציאות של החיים עם לקות, והמודל מתעלם ממרכיב הכאב הכרוך בחיים עם לקות. אוליבר במאמרו טוען כי המודל נוסח וצמח מתוך חוויות חייהם של אנשים עם לקות. טענה נוספת היא כי המוגבלות נוצרת מתוך תפיסות ואמונות חברתיות על אחרות (שונות) ומיהו "האחר", ואינה מבוססת על מגבלות וחסמים אישיים או חברתיים.
עוד נטען כלפי המודל החברתי כי אינו שלם ואינו יכול להוות תאוריה של מוגבלות. אוליבר (2004) עונה למבקרים כי מעולם המודל לא התיימר להיות תאוריה. אוליבר רואה במודל החברתי כלי שיש ליישמו בפרקטיקה והוא נותן במאמרו דוגמאות כיצד ניתן לעשות זאת. זאת היא גם הביקורת שלו עצמו על לימודי המוגבלות, כי הם אינם נותנים דגש מספק על תרגום מעשי של המודל החברתי.
ביקורת נוספת על לימודי המוגבלות היא כי הם לא השתלבו בצורות אחרות של דיכוי סוציופוליטי, כגון גזענות, סקסיזם, או הומופוביה. צורות דיכוי אלה יכולות להיות אף הן רלוונטיות לאנשים עם מוגבלות, ולימודי המוגבלות יכולים לשלב ידיים עם תנועות אחרות למאבק משותף. כתחום לימוד ומחקר חדש יחסית, תחום לימודי מוגבלות עשה מעט מאוד התקדמות בתחום, אף שקיימות עבודות עדכניות בנושאים אלה ממש.
לינטון (1998) טוענת כי השדה האקדמי של לימודי מוגבלות נותר שולי בתרבות האקדמית אף יותר מאשר אנשים עם מוגבלות בתרבות האזרחית. השלב הבא בתחום לימודי המוגבלות צריך להדגיש כיצד ידע אודות מוגבלות מיוצר חברתית כדי לחזק פרקטיקות קיימות. השאלות שדיסציפלינות אחרות, כפסיכולוגיה, שואלות והמתודות והפרקטיקות בהן הן משתמשות, אינן מספקות על מנת לענות לעסוק בבעיות שלימודי המוגבלות מנסים לפתור.
אלברכט (2003) טוען כי לימודי מוגבלות צריכים לחקור את ההיסטוריה של מוגבלות ולהתפתח לפרספקטיבות ומחקר מעבר לגבולות ולדיסציפלינות על מנת לרכוש בגרות כדיסציפלינה ולהדגים כיצד תאוריה ומחקר יכולים ליצור שינוי בפרקטיקה.
ראו גם

המודל החברתי
המודל הרפואי
ההבנייה של הנורמליות
נכות לא נראית
כשירות גופנית כפויה
לקריאה נוספת

הילה רימון-גרינשפן, ליטל ברלב, דפנה הרן, גבי אדמון-ריק, הקול מכול - תהליך משתף בעיצוב מחקר על השתתפות בחברה של אנשים עם מוגבלויות, שיקום | ביטאון עמותת חומ"ש - החטיבה השיקומית של העובדים הסוציאליים בישראל 30, 2020, עמ' 46-55
(Linton, S. (1998). Claiming Disability: Knowledge and Identity, New York and London: New York University Press, Chapters 1 and 2 (pp. 1-33
Titchkosky, T. (2008) “To pee or not to pee?” Ordinary talk about extraordinary exclusions in a university environment. Canadian Journal of Sociology, 33 (1), 37 -60.
Guidelines for Disability Studies Programs - Society for Disability Studies Society for Disability Studies". Disstudies.org. Retrieved 2012-10-01.
הערות שוליים

1 2 3 4  Oliver, M. (2004). The social model in action: if I had a hammer. In: Barnes, C. & Mercer, G. (eds.). Implementing the social model of disability: Theory and research.(pp. 18-31). Leeds: The Disability Press
1 2  Albrecht, G.L. (2003). American Pragmatism, Sociology and the Development of Disability Studies. Heilpadagogik Di Fachzeitscchrift im Internet Online (pp. 23-50)
↑  פתיחת סדרת הרצאות בנושא Disability Studies, המרכז לחיים עצמאיים
↑  לימודי מוגבלות: מקראה, בעריכת ד"ר שגית מור, פרופ' נטע זיו, פרופ' ארלין קנטר, ד"ר אדוה איכנגרין ופרופ' ניסים מזרחי, הוצאת מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד, 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534985205171  LNB: 000235434
תחת זיו כוכבי שמים

"תחת זיו כוכבי שמיים" (במקור ביידיש: "אונטער דײַנע ווײַסע שטערן") הוא שיר שנכתב על ידי משורר היידיש אברהם סוצקבר בגטו וילנה.
תולדות השיר

על פי עדות המחבר ביומנו, השיר נכתב בשנת 1943, כאשר התחבא בעליית גג בגטו, בעודו שוכב כשישה שבועות ופניו כלפי מעלה, כשאמו ואשתו מביאות לו אוכל מפעם לפעם. שם גם חלה וקדח בחום גבוה, ופחד לרדת שמא יתגלה. כך חיבר את השיר המתאר את הימלטותו ממקום למקום, ולבסוף את מנחו בעליית הגג ופניו לנוכח הכוכבים. השיר התפרסם עוד בתקופת הגטו והוּשר במועדון הנוער. לאחר השואה נפוץ במחנות העקורים, והיום הוא אחד השירים המזוהים עם טקסי יום השואה.
תוכן השיר

השיר הוא מעין דו-שיח בין המשורר המדבר בגוף ראשון לבין האל. המחבר מביט בלילה אל הכוכבים ומבקש " שִׂים עָלַי אֶת כַּף יָדְךָ!". הכוכבים אכן שולחים את אורם אל המחבר, אך לו אין דבר כדי להחזיר לאלוהים. לדבריו רק על אלוהים הוא משליך את יהבו, ומנגד הוא שואל "אַיֶּךָּ, אֵל?". בשיר מופיעות המילים "מרתפים", "סמטאות", "עליות", "גגות" – המרמזים על מנוסת המחבר מפני המרצחים. רק במקום אחד כתוב במפורש – "דְּמִי הָרֶצַח מְחַלְחֵל", עדותו של המחבר למעשי הרצח המקיפים אותו.
לחן

השיר הולחן עוד בגטו וילנה על ידי אברהם ברודנו (אברהמל ברודנאָ), פועל פשוט מהגטו. ברודנו נרצח במחנה הריכוז קלוגה ב-1944.
תרגום לעברית

לשיר מספר תרגומים בעברית. המפורסם הוא של יצחק כפכפי. תרגומים נוספים הם משל שלמה אבן-שושן אוריאל אופק ויורם טהר-לב.
להלן הטקסט המקורי והתרגום של שני הבתים הראשונים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מקור  אונטער דײַנע ווײַסע שטערן  שטרעק צו מיר דײַן װײַסע האַנט.  מײַנע װערטער זײַנען טרערן  װילן רוען אין דײַן האַנט.    זע, עס טונקלט זײער פֿינקל  אין מײַן קעלערדיקן בליק  און איך האָב גאָרנישט קײן װינקל  זײ צו שענקען דיר צוריק. |  תרגום יצחק כפכפי  תַּחַת זִיו כּוֹכְבֵי שָׁמַיִם  שִׂים עָלַי אֶת כַּף יָדְךָ!  כָּל מִלָּה שֶׁלִּי דִּמְעָה הִיא:  נָא קַבְּלֶנָּה אֶל חֵיקְךָ!    כּוֹכָבֶיךָ זִיו יַטִּילוּ  אֶל מַרְתֵּף אִישׁוֹן עֵינַי:  אַךְ קַו אוֹר אֵין בִּי אֲפִלּוּ  לְהָשִׁיב בּוֹ עַל הַשַּׁי. |  תרגום שלמה אבן-שושן  לוּ מִבֵּין צְחוֹר כּוֹכָבֶיךָ  צְחוֹר-יָדְךָ אֵלַי תּוֹשִׁיט!  מִלּוֹתַי – עֵינוֹת-הַבֶּכֶה –  בְּכַפְּךָ אוֹתָן תָּלִיט!    בְּרַק אוֹרָן, רְאֵה, שׁוֹקֵעַ  בְּעֵינַי קָדְרוּ מִקְּדוֹר;  אֵיכָכָה – אֵינִי יוֹדֵעַ –  אֵיךְ אָשִׁיבָה לָךְ הָאוֹר? |
הערות שוליים

↑  הציטוטים מתוכן השיר הם על פי תרגומו של יצחק כפכפי