עמדות כדורגל
עמדות קישור

קשר מרכזי נקרא גם קשר התקפי: הקשר המרכזי (Central midfielder) עשוי למלא מספר תפקידים במרכז השדה, תלוי בנקודות החולשה והעוצמה הייחודיות שלהם. לדוגמה, קשר בעל ראיית משחק טובה, בעל טכניקה ויכולת כדרור גבוהה ויכולת מסירה גבוהה יתופקד כ"עושה משחק" (פליימייקר), כלומר תפקידו להביא ליצירתם של מהלכים התקפיים שיסתיימו בשער. לעומת זאת, קשר שמוכשר בחילוץ כדורים מן היריב ובמניעת הנעת הכדור של היריב (ובעל יכולות מסירה סבירות) יוצב באחורי הקישור כך שישמש עוגן למסירה בטוחה עבור הקשרים ההתקפיים, יחלק מסירות פשוטות יחסית, וישמש כהגנה ראשונית במקרה של איבוד הכדור לקבוצה היריבה באמצע ההתקפה. ככלל, הפונקציה הבסיסית ביותר של הקשר המרכזי היא לקשר בין חוליית ההגנה המחלצת כדור מהיריב לחוליית ההתקפה, שאמורה לכבוש; כלומר לפלס את הדרך עם הכדור כנגד מרבית שחקני היריבה עד ליצירת הזדמנות התקפית משמעותית עבור שחקני ההתקפה שנשמרים ביתר שאת. כאשר הקבוצה איננה מחזיקה בכדור, הקשר המרכזי נדרש בדרך כלל לנסות לסכל את הנעת הכדור של קשרי היריב; זאת באמצעות "לחץ" על המחזיק בכדור (רדיפה אחריו), באמצעות ניסיונות לחטיפת הכדור במהלך ניסיון המסירה (כשהכדור באמצע הדרך בין השחקן המוסר לבין השחקן המיועד) ובאמצעות כיסוי השחקנים הפנויים טרם ניסיון המסירה. כיוון שמרבית משחקי הכדורגל משוחקים בעיקר במרכז המגרש, הקשרים הם השחקנים הקובעים את אופי המשחק ואשר באופן מצטבר מחזיקים בכדור בפרקי הזמן הארוכים ביותר (שכן לרוב החזקה רציפה בכדור מובילה לאיבודו). קשר מרכזי שתורם גם בהגנה וגם בהתקפה מכונה לעיתים גם "קשר 50-50"; אם כי במקרה ולקשר אין כלל תרומה בהתקפה או בהגנה הוא יקרא קשר התקפי או אחורי בהתאם לתרומתו.
אף שישנם שחקנים רבים המחזיקים בעמדת קשר מרכזי קלאסי, העמדה מסווגת בדרך כלל לשתי עמדות נפרדות: קשר אחורי וקשר התקפי.
הקשר האחורי או קשר הגנתי, בעבר, תפקידו של הקשר האחורי היה כזה של בלם הקדמי, מדובר לרוב בשחקן מוצק, חזק ובעל בעיטה טובה, הממוקם במרחב הצר שבין חוליית ההגנה לקישור ועיקר תפקידו היה לתקל את קשרי היריב כאשר הכדור ברגלם, לסייע להגנה כשיש צורך ואף לחטוף כדורים ולהוציא מתפרצות. כיום מושם לעיתים קרובות דגש גם על ניהול משחק של הקשר האחורי, עוד בשלביה המוקדמים של ההתקפה כאשר הכדור ברגלי קבוצתו, וחלק מתפקידו הוא לשמש גם כ-"פליימייקר אחורי" ולנהל את המשחק מאחורה. פעמים רבות הקשר האחורי בועט לשער מטווח רחוק, ולכן קיימים קשרים אחוריים הניחנים ביכולת בעיטה טובה ממרחק.
קשר התקפי (״פליימייקר״/מתחת לחלוץ): (Attacking Midfielder / Playmaker) נדרש, בנוסף לתפקידיו כקשר, לפרוץ לתוך רחבת ה-16 של היריב ולנסות לכבוש שערים וליצור מצבי הבקעה עבור שחקנים אחרים. לעיתים קרובות שחקן זה הוא היצירתי במגרש, עליו לנהל את ההתקפה ליד רחבת היריב, לחלק מסירות טובות לחלוצים ולמגני הכנף, להכין מצבים ("בישולים") לחבריו ואף לאיים על השער בעצמו. הקשרים ההתקפיים נוטים להיות שחקנים יצירתיים ולעיתים קטנים יחסית במבנה גופם וחלקם אף נמוכים וזריזים. הקשר ההתקפי אכן נמצא בעמדה מאחורי החלוץ ולרוב נמצא בשטח הצר שבין קשרי היריבה לבלמי היריבה ולרוב הקשרים ההתקפיים שמתופקדים מתחת לחלוץ ידועים בהשתחררות ממצבי לחץ וראיית משחק מצוינת. בדרך כלל השחקן שמתופקד כמתחת לחלוץ ידוע גם כ"פליימייקר" ומבחינה טקטית משחק כשחקן חופשי שעושה תנועה בכל מקום במגרש ודרוש לנהל את משחק קבוצתו ולשלוט בקצב. ברוב המקרים, הקשרים ההתקפיים פחות מתפקדים הגנתית ונמנעים מתיקולים.
כל הקשרים צריכים להחזיק בכישורי הכדורגל הבסיסיים ביותר: שליטה בכדור, טכניקה, מסירות וכן בעיטה לשער.
קיצוני אחורי: הקיצוני האחורי (Wing Back) הוא וריאציה מודרנית של מגן הכנף עם דגש רב יותר על התקפה. הם בדרך כלל מוצבים בקצותיה של חוליית קישור המונה חמישה שחקנים, אך ממוקמים מעט מאחורי קו הקישור. בשלבם תפקיד של מגן וקיצוני, הם ניחנים בדרך כלל בסיבולת גבוהה, וכיוון שהם זוכים לתמיכתה הגנתית של שלושה בלמים לפחות יש להם חופש רב יותר לספק כדורים לשחקני ההתקפה.
קשרי צד/אגף או ״קשרי כנף״: קשר הצד הוא וריאציה אחורית של עמדת הקיצוני. כמו הקיצוניים, גם הם אמורים לרוץ לאורך האגף ולהקשית ולמסור כדורים לרחבה, אך המהירות שלהם לפעמים נמוכה יותר וראיית המשחק שלהם טובה יותר - דבר שתורם יותר לניהול המשחק ולהחזקת הכדור במרכז. בניגוד לקיצוניים, הם נדרשים לסייע גם בהגנה, במיוחד בבלימת התקפות רוחב של היריב. תפקידים אחרים כוללים החזקה של הכדור בצידי המגרש שעה שמגן הכנף עוקף אותם לקראת קבלת הכדור, וכן פתיחת אפשרויות מסירה רבות יותר עבור השחקנים.