stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חצר אדר
הערות שוליים

↑  צור ארליך, ממלכתיים מול אקטיביסטים, מקור ראשון, 15 באפריל 2016
↑  תוקם התנחלות חדשה "חצר אדר" בדרך לאל־עריש, דבר, 25 בדצמבר 1981
↑  ניבה לגיר פלבסקי, גוש אמונים בכפפות משי, דבר, 29 בינואר 1982; המשך
↑  35 דקות ארך פינוי המתנחלים מחצר־אדר, דבר, 4 במרץ 1982; המשך
↑  טובה צימוקי, ציוד ב300- מיליון ד' יושאר בחבל ימית, דבר, 12 במרץ 1982
↑  טובה צימוקי, 15,000 הפגינו בירושלים נגד הנסיגה מסיני, דבר, 17 במרץ 1982
↑  בנצי הטנקיסט, מעריב, 25 בספטמבר 1984
↑  דני צדקוני, מתנגדי הנסיגה יפונו מחבל ימית אחר הפסח, דבר, 5 באפריל 1982
| ישובי סיני שפונו במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים או הסכמים אחרים |
| --- | --- | --- |
| יישובי חבל ימית | אבשלום • אוגדה • דקלה • חולית • חרובית • חצר אדר • ימית • מחנה נורית • מעוז הים • נאות סיני • ניר אברהם • נתיב העשרה • פריאל • פרי גן • סופה • עצמונה • שדות • תלמי יוסף |  |
| יישובי מרחב שלמה | אופירה • די זהב • נביעות • שלהבת • זהרון |  |
| נוספים | קדש ברנע • נח"ל ים • נח"ל תרשיש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467855405171
הקרודים

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  קירק דה מיקו וכריס סנדרס
 הופק בידי:  קריסטין בלזון ג'יין הארטוול
 תסריט:  קירק דה מיקו וכריס סנדרס
 עריכה:  אריק דפקביץ' ודארן ט. הולמס
 שחקנים ראשיים:  ניקולס קייג' אמה סטון ראיין ריינולדס קתרין קינר קלארק דיוק קלוריס ליצ'מן
 מוזיקה:  אלן סילבסטרי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 במרץ 2013 ישראל 21 במרץ 2013
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 תקציב:  $135,000,000
 הכנסות:  $587,204,668
 הכנסות באתר מוג'ו:   croods
 סרט הבא:  הקרודים 2: עידן חדש (2020)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקרודים (במקור: The Croods) הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של דרימוורקס מ-2013. הסרט בוים על ידי קירק דה מיקו וכריס סנדרס, שגם כתבו את התסריט.
עלילת הסרט מתרחשת בתקופה בדיונית המכונה "הקרודאוס", ומציגה את מעלליה של משפחת קרוד. לאחר רעידת אדמה שמחריבה את ביתה, ובאזהרה מפני אפוקליפסה ממשמשת ובאה, מוצאת עצמה המשפחה בחיפוש אחר בית חדש ביערות. במהלך מסעה, פוגשת המשפחה בזר, גיא, אשר מגלה לה את הקידמה וחושף בפניה המצאות חדשניות, ובכך משנה את אורח חייה מקצה לקצה. או אז, עולים יחסי המשפחה על שרטון - האב, גרוג, דובק בפרימיטיביות, ומסרב לקבל את ההתפתחויות האחרונות, בעוד הבת, איפ, נדהמת וממרידה את השאר. על אף היותה מפולגת, צריכה המשפחה להתאחד על מנת להתמודד עם סכנות הטבע ולמצוא בית חדש.
על אף שזכה להצלחה מסחרית, קיבל הסרט ביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע שנחלקו בדעתם אודות טיבו. ההכנסות מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם זיכו אותו ב-$587,204,668, אך באתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא זכה לציונים של 71% ו-55 בלבד, בהתאמה. על אף זאת, הוא היווה "החייאה" עבור אולפני ההפקה שהיו נתונים אז תחת משבר כלכלי בזכות רווחיו, והמשך לו בשם "הקרודים 2: עידן חדש" יצא לאקרנים ב-23 בדצמבר 2020.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסרט מספר את עלילת משפחת הקרודים הקדמונית שנאלצת לעבור מהבית שלה [מערה] לאחר שהוא נהרס באסון טבע. משפחת הקרודים מחפשת מערה חדשה כאשר בדרך היא נתקלת בשלל חוויות: בדרך המשפחה מוצאת את גיא, נער שאותו פגשה איפ, והוא עוזר להם בכך שמדליק מדורות בלילה, הם מתפתחים שכלית ולומדים המון דברים חדשים, כמו איך ליצור מלכודות, ואיך להדליק אש. איפ מתאהבת בגיא אך אביה גראג אינו מרוצה. הוא שונא את גאי מכיוון שכולם הולכים איתו ושוכחים ממנו. במהלך הסרט גראג מקווה בכל רגע שסבתא של איפ תמות ויהיה להם יותר קל בלעדיה, אך היא לא מתה ובסופו של דבר הוא מתחיל לחבב אותה ואת קיומה. הסרט נגמר בכך שלמשפחה יש הרבה חיות מחמד, כמו חתול המוות, לוויתן היבשה והאריה ינשוף. בסוף הסרט איפ מציינת שהם כבר לא כל כך אנשי מערות, ויותר אנשים מתקדמים עם הרבה רעיונות.
דמויות ומדבבים

| דמות | תיאור | מדבבים באנגלית | מדבבים בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| גרוג | האב של משפחת קרוד, בעל כוונות טובות אך פטריארך מוגזם ופרימיטיבי. | ניקולס קייג' | יואב בר-לב |
| איפ | הבת הבכורה של גרוג ואוגה, מרדנית מלאת סקרנות ורצון לחקור את הקידמה. | אמה סטון | דקלה הדר |
| גיא | נווד, חוצפן הרודף אחר המצאות חדשות; משמש כמושא האהבה של איפ. | ראיין ריינולדס | לירון לב |
| אוגה | האם של משפחת קרוד, שמרנית המקדישה את כל חייה לטובת דאגה לילדיה. | קתרין קינר | רמה מסינגר |
| טאנק | הבן האמצעי של גרוג ואוגה, בעל לב טוב אם כי גם שטותי ופזיז. | קלארק דיוק | איתי ג'רופי |
| גראן | הסבתא של משפחת קרוד, זקנה ופראית. | קלוריס ליצ'מן | רבקה מיכאלי |
| סנדי | תינוקת, הבת הצעירה של גרוג ואוגה. | רנדי ת'ום | מאיה אמיר |
| בלט | חיית המחמד של גיא, עצלן. | כריס סנדרס |  |
הפקה

הסרט הוכרז במאי 2005, בשם "התעוררות הקרודים", כחלק מעסקת שיתוף פעולה בין אולפני ארדמן לאולפני ההנפשה של דרימוורקס ליצירת סרטי סטופ מושן. קירק דה מיקו, שעבד באותו זמן עם ג'ון קליז על עיבוד לספרו של רואלד דאל "הטוויטים", הוזמן על ידי דרימוורקס להעיף מבט על כמה רעיונות אפשריים לסרט, כדי לראות אם הוא יימצא משהו שהוא ירצה לעבוד איתו. בהתבסס על רעיון לסיפור אודות שני אנשי מערות, ממציא ולודיט, שנולד מתוך "התעוררות הקרודים", הוא כתב כמה טיוטות לתסריט. דה מיקו פיתח את הפרויקט כסרט קומדיה, והוא הציב במרכזו עלילת חברות בין שני אנשי מערות. בינואר 2007, עם תום עסקת שיתוף הפעולה בין ארדמן לדרימוורקס, זכויות ההפקה עברו לזו השנייה.
במרץ, כריס סנדרס הצטרף לדרימוורקס, במטרה לביים את הסרט ועם כוונה לשכתב את התסריט באופן משמעותי. בניגוד לדה מיקו, סנדרס פיתח את הפרויקט כסרט מסע אודות משפחה של אנשי מערות, והוא שאב השראה מ"מיס סנשיין הקטנה" בנוגע להתפתחות המשפחה במהלך מסעה. סדרת הטלוויזיה "משפחת קדמוני" השפיעה על הסרט בכל הקשור לייצוג של אנשי מערות, אך עם ההתקדמות בפיתוחו, דווקא "28 ימים אחרי" היווה את ההשראה המרכזית לכך. בספטמבר 2008, על מנת שיוכל להתמקד בהפקת "הדרקון הראשון שלי", סנדרס השהה את הפיתוח של "התעוררות הקרודים". במאי 2009, אושר כי דה מיקו וסנדרס יביימו את הסרט יחדיו, וכן נודע ששמו שונה ל"הקרודים". הפקת הסרט החלה במרץ 2012, כשצאתו לאקרנים נקבעה ל-1 במרץ 2013. אך מאוחר יותר, הוא נדחה ל-22 במרץ.
הפצה

הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-15 בפברואר 2013, כחלק מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בהקרנה מחוץ לתחרות שיועדה לצוות ההפקה, למקורבים ולעיתונאים. בארצות הברית, החלו הקרנות הסרט באופן רשמי ב-22 במרץ, ובישראל יום קודם לכן, ב-21 במרץ. בנוסף להפצה בגרסתו הרגילה, הסרט הוקרן במקומות מסוימים גם בגרסת 4DX.
לקראת סוף השנה, ב-1 באוקטובר, החלו לצאת לשווקים מהדורות המדיה הביתית של הסרט - DVD ו-Blu-Ray.
פסקול

| --- | --- |
 פסקול מאת אלן סילבסטרי
 יצא לאור:  15 במרץ 2013
 הוקלט:  2012
 אורך:  70:17
 חברת תקליטים:  Relativity Music Group (דיגיטלי) Sony Classical Records (פיזי)
 הפקה:  קריסטין בלסון 
 
"The Croods (Music from the Motion Picture)‎", פסקול הסרט, בכתיבת אלן סילבסטרי, יצא לאור ב-15 במרץ 2013 בהפצה דיגיטלית על ידי חברת התקליטים "Relativity Music Group" וב-26 במרץ בעותק פיזי על ידי "Sony Classical Records". ‏"Shine Your Way", סינגל מתוך הפסקול, יצא יחד עם ההפצה הדיגיטלית.
| The Croods (Music from the Motion Picture)‎> מס' | The Croods (Music from the Motion Picture)‎> שם | The Croods (Music from the Motion Picture)‎> משך | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  | The Croods (Music from the Motion Picture)‎>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Shine Your Way  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Prologue  | 2:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Smash and Grab  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Bear Owl Escape  | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Eep and the Warthog  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Teaching Fire to Tiger Girl  | 1:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Exploring New Dangers  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Piranhakeets  | 2:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Fire and Corn  | 2:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Turkey Fish Follies  | 4:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Going Guys Ways  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Story Time  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Family Maze  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Star Canopy  | 2:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Grug Flips His Lid  | 1:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Planet Collapse  | 1:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | We'll Die If We Stay Here  | 5:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Cave Painting  | 1:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Big Idea  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Epilogue  | 4:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Cave Painting Theme  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | The Crood's Family Theme  | 5:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Cantina Croods  | 1:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 70:17 |  |  |  |  |  |  |  |
ביקורות

"הקרודים" זכה לביקורות מעורבות. אתר הסקירה "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 71%, על פי ציון ממוצע של 6.5/10 בהתבסס על 140 ביקורות (100 "טריות" ו-49 "רקובות"). באתר הסקירה "Metacritic" הוא זכה לציון של 55, בהתבסס על 30 ביקורות (14 חיוביות, 14 מעורבות ו-2 שליליות). חברת הסקרים "CinemaScore" נתנה לסרט ציון "A".
הכנסות

מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, "הקרודים" גרף הכנסות של $587,204,668, מתוכן $187,168,425 בצפון אמריקה (31.9%) ו-$400,036,243 בשאר העולם (68.1%). עם הכנסות אלו, הוא זוכה להתמקם כסרט האחד עשר בהכנסותיו ב-2013, וכן גם כסרט ה-167 בהכנסותיו בכל הזמנים. בחישוב כל הוצאות התקציב, רווחיו נעמדים על כ-$106,500,000. לאחר הכישלון היחסי של "שומרי האגדות" ב-2012, שהוביל לארגון מחדש של דרימוורקס דרך שורת קיצוצים ופיטורים, הצלחתו של סרט זה היוותה מעין "החייאה" עבור אולפני ההפקה.
גם בישראל, בדומה לשאר העולם, "הקרודים" נחל הצלחה - במהלך 2013 נמכרו לו כ-230,000 כרטיסים, והקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע בסופי השבוע הניבו הכנסות של כ-$2,223,364. מהדורות המדיה הביתית של הסרט הניבו גם הן לא מעט הכנסות, הנעמדות על כ-$79,873,668 - כ-$41,896,985 מ-2,328,140 עותקי DVD, וכ-$30,098,502 מ-1,210,661 עותקי Blu-Ray.
זיכיון מורחב > המשך

כחודש לאחר צאתו לאקרנים של "הקרודים", באפריל 2013, נודע כי דרימוורקס החלה בפיתוח המשך, עם כוונה לכך שדה מיקו וסנדרס ישובו לכס הבימוי. בספטמבר, אושר כי קייג', סטון וריינולדס יחזרו אל אולפן ההקלטות וייתרמו את קולם פעם נוספת עבור דמויותיהם. לאחר מספר עיכובים ודחיות, דרימוורקס הכריזה על צאתו של ההמשך לאקרנים ב-2020. דה מיקו וסנדרס, שיועדו לשוב ולביים גם את ההמשך, בחרו לוותר על הדבר ועברו להתמקד בפרויקטים אחרים, ובמקומם נשכר למלאכה ג'ואל קרופורד. על אף פגיעתה האנושה של מגפת הקורונה בתעשיית הסרטים האמריקאית, ההפקה על הסרט נמשכה כסדרה וללא שום עיכובים בזכות עבודה מהבית.
זיכיון מורחב > סדרת טלוויזיה

סדרת טלוויזיה, בשם "עידן הקרודים", עלתה לשירות הזרמת המדיה "Netflix" ב-24 בדצמבר 2015. בניגוד לסרט, שהופק בהנפשה ממוחשבת, הסדרה נעשתה בהנפשה קלאסית. עלילת הסדרה מתארת את קורות חיי המשפחה בטרם מאורעות הסרט, זאת על מנת שלא לפגוע בהמשכיות היקום ולהשאיר את הפתח עבור ההמשך. איש מצוות שחקני הקול המקוריים של הסרט אינו שב לסדרה, ואלו הוחלפו בידי אחרים.
הסדרה הסתיימה ב-7 ביולי 2017, לאחר 4 עונות שהתפרשו על פני 52 פרקים.
חמיד סג'אדי

סעיד חמיד סג'אדי חזאווה (בפרסית: سید حمید سجادی هزاوه; נולד ב-21 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי איראני אשר מכהן כשר הספורט והנוער של הרפובליקה האסלאמית של איראן מאוגוסט 2021. הוא היה רץ איראני למרחק ביניים ולמרחקים ארוכים. ייצג את איראן באולימפיאדת הקיץ 1992 ובאולימפיאדת הקיץ 1996.
קריירה > בספורט

סאג'די רץ במרוץ 5,000 מטרים לגברים באולימפיאדת הקיץ 1992, אף על פי שהוא לא העפיל לשלב המוקדמות הוא רץ גם את 10,000 המטרים לגברים באולימפיאדת הקיץ 1996, וסיים בזמן של 29:22.65. לאורך שנות ה-90, התמחה בריצת מכשולים ל-3000 מטר בהם סיים במקום הראשון באליפות אסיה באתלטיקה ב-1991.
קריירה > באקדמיה ובפוליטיקה

לסאג'די יש דוקטורט בפיזיולוגיה והוא גם מרצה באוניברסיטת אזאדי.
שימש כמספר שתיים בארגון הספורט הלאומי האיראני, לפני שזה הפך למשרד הממשלתי לספורט ב-2010. בשלב מסוים הוצג כמועמד על ידי נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד למשרת שר הספורט של איראן וכיהן גם כממלא מקום שר הספורט מאוקטובר עד נובמבר 2016. בקיץ 2021 מונה לשמש כשר הספורט והנוער. בפברואר 2023 היה מעורב בהתרסקות מסוק, אך ניצל.
הערות שוליים

↑  Asian Championships, www.gbrathletics.com
↑  צפו בתיעוד: התרסק מסוק שהטיס את שר הספורט האיראני, באתר וואלה, 23 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14198713
זכריה אוריאלי

זכריה (זכר או זחר) אוריאלי (אוריליוב) (20 באפריל 1895, מליטופול - 20 במאי 1940, ליד חדרה) היה איש גדוד העבודה ופעיל מרכזי בארגון ההגנה, כולל מפקד מחוז ירושלים.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

זכריה נולד למשפחה חרדית, לאב שהיה סוחר בשר. בילדותו למד בחדר. כאשר היה בן תשע, עברה משפחתו לסימפרופול, בה למד בגימנסיה. תוך כדי לימודיו נתן שיעורים פרטיים וחסך כסף על מנת ללמוד בפוליטכניון באודסה. כן עסק, בנוסף, בפעילות ציונית ובפעילות במסגרת ארגון מכבי. במלחמת העולם הראשונה גויס לשורות הצבא הרוסי. תחילה קיבל דחייה כבן יחיד, אך לאחר מכן דחיות מסוג זה בוטלו. הוא הוצב בחזית האוסטרו-הונגרית ונפל בשבי. תחילה הועסק כמתורגמן במחנה שבויים בגרמניה, ואחר כך כפועל חקלאי. לאחר זמן מה בשבי, ולאחר שהכה את מנהל העבודה, החליט להימלט, והצליח לחצות את קווי שני הצדדים ולחזור לרוסיה. לאחר חזרתו, המשיך בלימודיו שהופסקו, וכן סייע להתארגנות הגנה עצמית של יהודים, שכן רוסיה סבלה באותה העת מזעזועים פנימיים אשר הביאו לנפילת הצאר, לעליית הבולשביקים ולמלחמת האזרחים ברוסיה, בין אלה האחרונים למתנגדיהם. הקהילות היהודיות סבלו באותה תקופה מתגרת ידם של הניצים, ובעיקר מאלה המזוהים עם הצבא הלבן, מתנגדי המשטר החדש. במהלך אותה תקופה יצר קשר עם יוסף טרומפלדור בעת שהאחרון שהה בקרים בקשר לארגון החלוץ. אוריאלי הצטרף אף הוא לאותה התארגנות, אשר המתינה לעלייתה, בעוד טרומפלדור יצא לארץ ישראל מיד לאחר תום המלחמה. בסופו של דבר, טרומפלדור נהרג בתל חי, והקבוצה החליטה לעלות לאחר שנודע על כך.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

אוריאלי וחבריו הגיעו לארץ כמה שבועות לאחר שטרומפלדור נהרג וכונו 'הקבוצה הקרימאית הראשונה'. יחד עם קבוצה מוותיקי השומר, הקימו בסתיו 1920 את גדוד העבודה, אשר סלל באותה העת (עוד טרם הקמתו הרשמית) את כביש טבריה-צמח. הגדוד, אשר עסק גם בתחום הביטחון, נעזר בידע הצבאי ובניסיון של אוריאלי באותו תחום. סמוך לאחר עלייתו ארצה נישא לנחמה ציפקין, יוצאת ויטבסק.
הוא היה ממפקדיה הראשונים של ההגנה אשר קמה באותם ימים. במאורעות תרפ"א נשלח על ידי הארגון לנווה צדק. ב-1921 עבר את קורס הקצינים הראשון של ההגנה, אשר חלקו הראשון התקיים בתל אביב, והמשכו בכפר גלעדי. בהמשך נשלח לירושלים יחד עם קבוצה של גדוד העבודה. לקראת יום השנה הרביעי להצהרת בלפור, הוצב כמפקד על הגנת העיר העתיקה, אולם התברר בהמשך כי אותו יום עבר בשקט יחסי. ב-1922 הפך אוריאלי למפקד מחוז ירושלים של הארגון. כללית, אופי הארגון בתקופה בה אוריאלי פיקד על ירושלים, ועיצב במידה רבה את אופיו, התאים יותר לארגון חשאי מצומצם ולא למיליציה עממית, אשר הייתה הצורה אשר הלך ולבש הארגון ביתר חלקי הארץ. באמצע שנות ה-20, כמפקד מחוז ירושלים, זכריה הקים הקים יחידה בשם 'קבוצת המרכז' לפעולות מיוחדות. 'קבוצת המרכז' פעלה, בין היתר, כנגד ערבים אשר התנכלו לצעירות יהודיות בעיר העתיקה. כן פעלה היחידה כנגד התנכלויות ערביות ליהודים בסמוך לכותל. היחידה הציבה מארבים ולעיתים ביצעה פעולות גמול. במקרה אחד, באוגוסט 1927, הניחה מטען בסמוך לביתו של שייח' המוגרבים, שגר לא הרחק מן הכותל. פעולה 'מיוחדת' אחרת, בה היה מעורב, בידיעה ובאישור, אם כי לא בייזום, בתכנון ובביצוע, הייתה ההתנקשות בחייו של יעקב ישראל דה האן.
ביוגרפיה > בריטניה ובלגיה

בשנת 1928, בעת שנהג באופנועו, נפצעו אוריאלי וסגנו אברהם תהומי בתאונת דרכים, ואוריאלי נאלץ לנסוע לבריטניה לשם קבלת טיפול רפואי. לאחר כשנה בבריטניה, ועקב פעילות פוליטית בה עסק במהלכה, אשר הייתה לצנינים בעיני השלטונות, לא התירו לו הבריטים להישאר, ואף לא לחזור לארץ. לפיכך, העתיק את מקום מגוריו לבלגיה, בה נשאר כחמש שנים, יחד עם אשתו ובתו. בשנת 1934, לאחר שהבריטים התירו זאת, חזר לארץ.
ביוגרפיה > שנותיו האחרונות

עם חזרתו, חזר אוריאלי גם לפעילות ביטחונית במסגרת ארגון ההגנה, זו הפעם, כראש המחלקה הטכנית (מעין גרסה מוקדמת של מחלקת המבצעים). עיקר עיסוקו באותה תקופה, בה הארגון התרכז בעיקר בשמירת הנפש והרכוש, היה תכנון הגנת יישובים, מלאכה אשר הוכיחה את עצמה בתקופת המרד הערבי. בהמשך היה פעיל גם בהעלאת יישובים חדשים במסגרת חומה ומגדל. עם הקמת מטכ"ל ההגנה, הורד נומינלית, מסיבות ארגוניות, לתפקיד ממלא מקום אותה מחלקה.
אוריאלי נהרג בתאונת דרכים באזור שמדרום לחדרה, בעת נסיעה לצורך תכנון מערך האבטחה של עין השופט ושל דליה. עקב עצירה פתאומית מכוניתו התדרדרה לתעלה לצד הדרך, התהפכה, והוא נחבט בראשו ובחזהו, פגיעות שגרמו למותו. אוריאלי נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
לקריאה נוספת

יגאל עילם, ההגנה, הדרך הציונית אל הכוח, תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, 1979.
דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו : דמויות ותמונות, תל אביב: ספרית ראשונים, 1958.
חקר מקרה

חקר מקרה (או מקרה בוחן, Case Study) היא שיטה מחקרית, של תצפית מדעית המקובלת במדעי החברה ובמדעי הרפואה. בספרות המחקרית אין הגדרה אחת לחקר מקרה, עם זאת ניתן להגדירה כמחקר אינטנסיבי על אדם, קבוצת אנשים או יחידה, שמטרתו להכליל על מספר יחידות. זוהי שיטת מחקר לא כמותית.
במסגרת חקר מקרה נערכת תצפית על פעילות אנושית במקום ובזמן מסוים. בניגוד למחקרים הנשענים על דוגמאות רבות, חקר מקרה עוסק במקרה בודד אותו חוקרים לעומק ולאורך זמן. בין מדעי החברה ניתן למצוא שימוש במתודה מחקרית זו בתחומים רבים, כגון סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, פסיכותרפיה, ייעוץ ארגוני, מנהל עסקים, חינוך, היסטוריה, תורת המשפט ועבודה סוציאלית. חקר מקרה משמש פעמים רבות כתצפית גישוש - כלומר הוא משמש להיכרות ראשונית עם תופעה ולחיפוש השערות על אודותיה שיוכלו להיבדק במחקרים מאוחרים יותר. בין היתר, מחקרי מקרה מספקים הזדמנות לחוקר לקבל ראייה הוליסטית ועמוקה על בעיית המחקר, אשר עשויים להקל על תיאור, הבנה והסבר הבעיה הנחקרת.
רוברט יין (Robert K. Yin), הנחשב לחוקר והתאורטיקן המוביל של שיטת חקר המקרה במדעי החברה, טוען כי חקר מקרה הוא מחקר ניסויי, אמפירי מטבעו, אשר חוקר תופעה שהיא חלק ממארג חיי היום יום. הגבולות בין התופעה הנחקרת ובין מה שמסביב לה, טוען יין, לא תמיד ברורים. אף על פי כן, חקר מקרה צריך לעמוד בקריטריונים של תוקף ומהימנות.
חוקרים רבים רואים בחקר מקרה גישה מחקרית או אסטרטגיה מחקרית, יותר מאשר מתודה מחקרית. ראיית חקר מקרה כגישה מחקרית, מובילה לראייה רחבה יותר של המושג ומאפשרת הכללת שיטות (מתודות) מחקריות רבות, כגון ראיונות, תצפיות, ניתוח מסמכים ואפילו איסוף נתונים בשיטה כמותנית.
סוגי חקר מקרה

רוברט סטייק (Robert E. Stake) ערך טיפולוגיה לשלושה סוגים של חקר מקרה:
חקר מקרה פנימי: מיועד להיכרות מעמיקה עם מקרה על מנת לעמוד על מהותו, כל זאת למען קבלת תובנות על אודותיו. למשל, כנופיית נערים יכולה להפוך לקבוצת כדורגל ולהפך. במסגרת חקר המקרה הייחודי ניתן לבחון מדוע וכיצד קבוצת צעירים הופכת לכנופיה או לקבוצת כדורגל.
חקר מקרה אינסטרומנטלי: חקר המקרה לא נעשה עבור המקרה לכשלעצמו, אלא כדי להגיע לתובנות נוספות בנוגע לנושא מסוים. למשל, חקר מקרה הבודק את משבר הטילים בקובה, יכול ללמד אותנו על תהליכים של קבלת החלטות בארגונים, קבוצות ומערכות אחרות.
חקר מקרה קולקטיבי: מחקר של אוסף מקרים ספציפיים, שבעזרתם, אם בדרך של דמיון או בדרך של הנגדה, מגיעים לתובנות כלליות.
הערות שוליים

↑  Roberta Heale, Alison Twycross, What is a case study?, Evidence Based Nursing 21, 2018-01, עמ' 7–8 doi: 10.1136/eb-2017-102845
↑  Sasa Baskarada, Qualitative Case Study Guidelines, 2014-10-19
ראו גם

תיאור מקרה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2016001578  NARA: 10639928  NKC: ph124930
התחמשות בריטניה לפני מלחמת העולם השנייה

אה"מ פרינס אוף ויילס, שהוזמנה בשנת 1936, כחלק מתוכנית החימוש מחדש.
ההתחמשות המחודשת של בריטניה לאחר מלחמת העולם הראשונה התרחשה בין 1934 ל-1939. בשנים אלו החלה הממלכה המאוחדת לפעול לחימוש מחדש של הכוחות המזוינים שלה לאור החשש ההולך וגובר מפני גרמניה הנאצית.
הצורך בהתחמשות מחודשת לאור האיום הנאצי נוצר בשל קיצוץ תקציב הביטחון בבריטניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, מ-766 מיליון ליש"ט בשנת 20–1919 ל-102 מיליון ליש"ט בשנת 1932.
רקע היסטורי

חוק עשר השנים (Ten Year Rule) היה מדיניות שהונהגה על ידי ממשלת בריטניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1919. המדיניות קבעה כי תכנון התקציב והמדיניות הצבאית יתבססו על ההנחה שבריטניה לא תהיה מעורבת במלחמה גדולה בעשר השנים הבאות. חוק זה השפיע בצורה משמעותית על קיצוצי התקציב הצבאי והפירוז של הכוחות המזוינים הבריטיים בשנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-20.
רקע היסטורי > יישום והשפעות

בתחילה, חוק עשר השנים נקבע כהנחה שנתית שהתחדשה מדי שנה. המשמעות הייתה שהמדיניות נמשכה למעשה לאורך כל שנות ה-20, כשבכל שנה הניחו שוב שהמלחמה לא תפרוץ בעשור הקרוב. השפעה מרכזית של המדיניות הייתה הפחתה משמעותית בהשקעות בציוד צבאי ובכוח אדם צבאי, מה שהוביל להקטנת היכולת הצבאית של בריטניה.
רקע היסטורי > ביטול החוק

בשנת 1932, על רקע התחזקות האיומים הבינלאומיים ובעיקר עליית הנאציזם בגרמניה, החליטה ממשלת בריטניה לבטל את חוק עשר השנים. ההבנה שהאיומים גוברים ושיש צורך להתחמש מחדש הובילה לשינוי מדיניות ולהתחלת תוכניות ההתחמשות.
רקע היסטורי > ביקורת והשלכות

חוק עשר השנים ספג ביקורת רבה בשל השפעתו על מוכנות בריטניה למלחמה. רבים טענו שהמדיניות הביאה לכך שבריטניה נכנסה למלחמת העולם השנייה כשאינה מוכנה באופן מלא. עם זאת, יש הטוענים כי התקופה של חוק עשר השנים אפשרה לבריטניה להפנות משאבים לצרכים אזרחיים ולשיקום כלכלי לאחר מלחמת העולם הראשונה.
ישנם מקורות המתארים את ההתחמשות הבריטית מיד לאחר ביטול חוק עשר השנים כלא חד משמעית, ונעה בין פירוק לחימוש מחדש. גם לאחר קריסת חבר הלאומים ב-1935, תוכנית החימוש הבריטית רוככה בגלל מדיניות הפיוס.
קריסת מדיניות הפירוז הבינלאומי

המצב הבינלאומי השתנה באופן דרמטי לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה בשנת 1933. גרמניה פרשה מחבר הלאומים ומוועידת הפירוז של ז'נבה, והחלה בהתחמשות מחודשת. ההחלטה לפרוש התקבלה בעקבות סירוב של מעצמות המערב, במיוחד צרפת ופולין, להיענות לדרישות גרמניה להשוות את כמות הנשק שלהן עם זו של גרמניה, או לחלופין לצמצם את החימוש שלהן. היטלר הצהיר שהסיבה לפרישה הייתה חוסר ההסכמה להשיג שוויון חימוש, אשר הוא ראה כחיוני להשתתפות גרמניה במוסדות בינלאומיים והסכמים
כתגובה לכך, הוקם בבריטניה ועדת דרישות הביטחון (DRC) בנובמבר 1933, אשר קבעה כי האיום המרכזי על בריטניה הוא מגרמניה.
ה-DRC קבעה את העדיפות האסטרטגית של בריטניה כהימנעות מעימות עם יפן ולהתרכז בגרמניה כאיום העיקרי.
ההצעה הראשונית של DRC הייתה להוציא 71 מיליון פאונד על חימוש מחדש בחמש השנים הבאות (1934-39) על מנת לצייד מחדש את הצבא הבריטי ללחימה באירופה. עם זאת, האוצר אילץ להפחית את תוכנית ההרחבה של צבא היבשה ל-50 מיליון ליש"ט, ולהכפיל את זה של חיל האוויר המלכותי. מטרתו העיקרית הייתה להרתיע את התוקפנות הגרמנית על ידי בניית חיל אוויר מודרני.
DRC קבעה גם את מוקד האסטרטגיה של בריטניה לאורך השנים הראשונות של החימוש מחדש, והובילה למתח מתמשך בין שלושת הגופים הצבא, האוצר ומשרד החוץ.
תחילת ההתחמשות

תוכנית ההתחמשות כללה הגדלת תקציבי הביטחון והרחבת היכולות הצבאיות של בריטניה ובעיקר של חיל האוויר המלכותי:
תחילת ההתחמשות > חיל האוויר המלכותי

בשנת 1918 היו לחיל האוויר המלכותי החדש 290,000 איש וכ-23,000 מטוסים. בריטניה שמה דגש מיוחד על התחמשות חיל האוויר המלכותי. הבנת החשיבות של כוח אווירי מודרני הייתה מכרעת, במיוחד לנוכח האיומים של חיל האוויר הגרמני (Luftwaffe).
תוכנית ההרחבה של חיל האוויר: בשנת 1935, אישרה הממשלה הבריטית תוכנית שאפתנית להרחבת חיל האוויר. התוכנית כללה ייצור מוגבר של מטוסי קרב, מטוסי מפציצים ומטוסי תובלה.
פיתוח מטוסי קרב מתקדמים: אחד הפיתוחים המרכזיים היה מטוס הקרב ה”הוקר הוריקן” ולאחריו ה”סופרמרין ספיטפייר”, שניהם מילאו תפקיד מרכזי בקרב על בריטניה ב-1940.
כחלק מהמאמץ להגדיל את יכולות חיל האוויר, בריטניה הקימה מפעלי ייצור תעופה חדשים, חלקם במימון ממשלתי מלא וחלקם בסיוע ממשלתי למפעלים פרטיים, אשר כונו "מפעלי צל" (Shadow Factories). מפעלים אלו ייצרו כמות גדולה של מטוסים, תחמושת ורכיבים תעופתיים נוספים.
תחילת ההתחמשות > הצי המלכותי

בריטניה, כמעצמה ימית מסורתית, חיזקה גם את חיל הים שלה.
הבריטים השקיעו בבניית נושאות מטוסים חדשות ובשדרוג ספינות הקרב הקיימות
פיתוח כלי נשק ימיים: פיתוח טכנולוגיות חדשות לנשק ימי, כגון טורפדות משופרים וצוללות מתקדמות, עמדו גם הן בראש סדר העדיפויות.
בין האוניות החדשות שנרכשו היו חמש אוניות מערכה מסוג "קינג ג'ורג' החמישי". כמו כן, נרכשו נושאות מטוסים חדשות כמו נושאות המטוסים מסדרת "אילוסטריוס" וסדרות גדולות של סירות חדשות.
בנוסף, בריטניה האיצה את בניית בסיס הצי בסינגפור, אשר הושלם בתוך שלוש וחצי שנים במקום חמש שנים כפי שתוכנן במקור. חיל הים אף הרחיב ושדרג את הצי הקיים, כולל מודרניזציה של אוניות כמו אה"מ רינואון ואה"מ וורספייט, בעוד שאוניות אחרות קיבלו שדרוגים חלקיים
תחילת ההתחמשות > הצבא הבריטי

ההתמקדות בתחילת הדרך הייתה בעיקר בכוחות האוויר והים, אך גם חיל היבשה התחיל בהדרגה להתחמש.
חידוש ציוד: תהליך ההתחמשות כלל רכש של טנקים חדשים, תותחים ואמצעי לחימה מודרניים נוספים.
אימונים: הוגברה תשומת הלב לאימונים ולשיפור היכולות הטקטיות והאסטרטגיות של החיילים.
ההשקעות התמקדו בעיקר בהצטיידות בטנקים מודרניים ובנשק מתקדם כמו הוביצרים, והמפעלים המלכותיים לציוד צבאי (Royal Ordnance Factories) הוכנו לייצור המוני של תחמושת.
אולם, בגלל המחסור בתקציבים והשקעת המשאבים הגדולה יותר בחיל האוויר והצי, נותר הצבא הבריטי קטן ומצומצם יחסית לכוחות הגרמנים עד פרוץ המלחמה בשנת 1939
ראו גם

התחמשות גרמניה בין שתי מלחמות העולם
חוק עשר שנים