stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגנה עצמית
הגנה עצמית באמנויות לחימה

משום שבעת המודרנית בחברות המפותחות אין עוסקים יותר רוב בני האדם בלחימה בחיי היום-יום, פונים רבים ללמידת אמנויות לחימה על-מנת שיהיו להם הכלים והיכולות להגן על עצמם. בישראל קיימים ארגונים ובתי ספר רבים מאוד לאמנויות לחימה אשר בהם נלמדת הגנה עצמית יעילה, וחרף טענות מסחריות, אין לאילו מהם בלעדיות על התחום. בניגוד לחלוקה הסטריאוטיפית הנפוצה, כמעט כל אמנויות הלחימה המסורתיות מן המזרח עוסקות בהגנה עצמית ובתקיפה יזומה כאחד, ופותחו במקור לשם שתי מטרות אלו. לאורך השנים אולם, ובמיוחד החל מהמאה ה-20, עלו וצצו גישות פילוסופיות באמנויות ובתי ספר מסוימים אשר הדגישו את ההיבט ההגנתי, דהיינו הפאסיבי והבלתי-יזום, של אמנויות הלחימה, והפצירו בתלמידיהם לתרגל אותן בלבד כאמצעי הגנתי. מן הדוגמאות המפורסמות:
קרב מגע הוא שם גנרי למגוון רחב של אמנויות לחימה שפותחו בישראל, כאוסף של רעיונות, שיטות וטכניקות מאמנויות אחרות – בעיקר אמנויות לחימה מן המזרח. מייסדי הזרמים השונים של הקרב מגע שמו להם למטרה ללמד את האמנות בעיקר או בלבד לשם הגנה עצמית, כאשר מרכיבי הבריאות, המסורת, התאוריה, מכניקת הגוף המתוחכמת, הפילוסופיה, ההיסטוריה, וכדומה נדחקו לשוליים או שלא מתקיימים באמנותם בכלל. הבחירה להתמקד בהגנה עצמית סייעה לקרב מגע לפתח גישות ללימוד מהיר יחסית של הגנה עצמית יעילה, על חשבון העמקה בידע הלחימתי והטכני. אף על פי כן, זרמי קרב מגע שונים אשר נלמדים בצה"ל הם אגרסיביים ביותר, ומיועדים גם לתקיפות יזומות ולא רק לשם הגנה עצמית.
מוריהי אואשיבה, מפתח האייקידו, ראה באמנותו, אשר התפתחה מן הג'וג'וטסו היפני הלוחמני, דווקא כלי לחיבור ויצירת הרמוניה בין אנשים. בהתאם, מרבית זרמי האייקידו אינם מדגישים את ההיבט הלחימתי של אמנותם, וגישתם של רוב מורי האייקידו היא פציפיסטית באופן יחסי.
גיצ'ין פונאקושי, מייסדו של זרם שוטוקאן בקראטה, נהג לומר כי "בקראטה אין התקפה ראשונה". מכאן שלגישתו של פונאקושי, אותם חולקים מורים רבים נוספים לקראטה, המתרגל אמנות זו אינו אמור ליזום אלימות בשום אופן. כן התנגד פונאקושי לעריכת תחרויות קראטה בימי חייו.
מורים לאמנות טאי ג'י צ'ואן ('טאי צ'י') נוטים יותר ככלל, ביחס למורים אחרים לאמנויות לחימה סיניות, לגישת תרגול המדגישה אלמנטים בריאותיים והגנתיים של אמנותם. עם זאת, ישנו מיעוט בקהילה זו אשר שם לו דווקא למטרה לשמר את ערכה של המסורת כאמנות לחימה של ממש.
הבחירה האם להשתמש באמנות לחימה מסוימת לשם הגנה עצמית או תקיפה היא בלבד בחירתו של המתרגל את אותה האמנות, ולפיכך אין אמנות אשר מטיבה וטבעה היא בהכרח יותר 'הגנתית' או 'התקפית'. כלומר, אין אמנות אשר 'ששה אלי קרב' יותר מאחרת, כפי שאין אקדח הכופה שימוש על בעליו – הבחירה היא של האדם ולא של האמנות. מבחינה אסטרטגית וטקטית אמנם, עשויות להיות גישות שונות ללחימה באמנויות שונות, מעת שהלחימה עצמה כבר החלה. כך למשל האמנויות הסיניות הצפוניות שינג אי צ'ואן ופי גואה ג'אנג מראות העדפה ליצירת מגע יזום עם היריב, בעוד האמנויות הסיניות הדרומיות ווינג צ'ון וגמל שלמה דרומי יעדיפו פעמים רבות לאפשר ליריב לתקוף ראשון.
הגנה עצמית נשית

הגנה עצמית נשית היא מערך כלים מתחום מיומנויות לחימה שמטרתו לאפשר לנשים לחוש מוכנות ומסוגלות במצבים מאיימים ובלתי צפויים במרחב הציבורי והפרטי. למידה של הגנה עצמית נשית מציעה לנשים כלים כדי להגן על עצמן מפני תוקפים אפשריים. הלמידה נעשית גם על ידי תרגול מצבים פוטנציאליים. חלק מהתרגולים הם סימולציות בה האישה מותקפת באופן מילולי ופיזי על ידי מדריך, ובעזרת ההדרכה היא לומדת טכניקות ואסטרטגיות בהן תוכל להשתמש כאשר תתקל במצבי תקיפה וחוסר מוגנות בחייה. הלמידה מרחיבה את מגוון אפשרויות התגובה, ועל פי תפיסת העולם של העוסקים בהגנה עצמית נשית, למידה זו תעלה את אפשרויות התגובה שלה בזמן אמת.
בפיזיולוגיה ופסיכולוגיה נהוג לאפיין ארבע תגובות מובחנות המוטבעות בנו מבחינה ביולוגית: קיפאון, בריחה, לחימה ושיתוק. על פי התפיסה של הגנה עצמית נשית, בעזרת סימולציות ניתן ללמוד להכיר את תחושת הקיפאון, ולתרגל כיצד להתגבר על תחושה זו ולפעול להגנה עצמית. כמו כן ניתן ללמוד באופן מעמיק על האופציות להגיב במצבי הבריחה והלחימה. השאיפה בלמידה זו היא להימנע ממצב של שיתוק בו האדם חסר יכולת להגיב באופן פיזי.
בהגנה עצמית נשית נשים לומדות להבין ולנתח סיטואציות אלימות, תוך למידה על דרכי התמודדות אפשריות. בנוסף, נשים לומדות על העוצמות והיכולות הפיזיות שלהן וטקטיקות להתגוננות מול תוקף. בעזרת למידת הגנה עצמית נשית, התפיסה של נשים על מסוגלותן הפיזית עשויה להתרחב. הרעיון העומד מאחורי תפיסה זו הוא לתת לנשים ביטחון במרחב הציבורי והפרטי, ואפשרות לתעל את הפחד תוך כדי תרגול ואימון- וזאת כדי להעלות את הסיכוי שברגע האמת יוכלו להתגונן ולמזער את הסיכוי לפגיעות.
הגנה עצמית נשית > היסטוריה

שיעורים להגנה עצמית נשית החלו כבר בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית ובאנגליה. תקופה זו התאפיינה בהרחבת זכויותיהן הפוליטיות והחברתיות של נשים. בתקופה זו החלו נשים ללמוד אמנויות לחימה מתחומים שונים כמו ג'ו ג'יטסו ואמנויות לחימה יפנית אחרות, וזאת כדי לנסות להתמודד מול תקיפות והטרדות על ידי גברים ברחוב ובבית. עד לשנת 1918, הפכה ההגנה העצמית הנשית לסמל של האישה המודרנית המועצמת, אישה אשר דורשת את זכותה למרחב ציבורי מוגן. ב־1940, עם מלחמת העולם השנייה ועזיבתם של הגברים להילחם, אימוני הגנה עצמית הפכו למגמה מקובלת לנשים אשר נשארו לבדן ונדרשו להגן בכוחות עצמן על ביתן.
בשנות השישים הפכה ההגנה העצמית הנשית לפופולרית אף יותר כאשר נשים פמיניסטיות מהגל השני החלו להעלות לשיח הציבורי את חוויותיהן מתקיפות על ידי גברים, ולשתף על חוסר המוגנות שלהן כנשים. פמיניסטיות אלו ביקשו לפתח אסטרטגיות להפחתת האלימות כלפי נשים. בתקופה זו, הנשים הללו דגלו בכך שנשים ילמדו להכין את עצמן באופן פיזי, פסיכולוגי ופוליטי להתגוננות מאיומים חיצוניים. נשים ביקשו ללמוד הגנה עצמית כדי להתמודד עם סכנות, החל מתוקף זר ברחוב ועד להגנה מפני אלימות בעבודה ובבית . על כן פנו נשים רבות לשיעורים וקורסים כדי ללמוד הגנה עצמית ומיומנויות לחימה. הנשים הפעילות בתחום ההגנה העצמית הנשית ייצגו ביטוי לעצמאות נשית בהיבט הפיזי, והיו חלק מהתנועה הפמיניסטית אשר שמה לעצמה למטרה להיאבק באלימות ולהשיג זכויות לנשים בכל היבטי החיים . ההגנה העצמית הנשית מסמלת עד היום את המאבק נגד דיכוי מגדרי- הן במרחב הציבורי והן במרחב הפרטי.
תחילה השתתפו בשיעורי ההגנה העצמית בעיקר נשים לבנות ממוצא אנגלו-סקסי מהמעמד הבינוני והגבוה. במוקד השיעורים היו אגרוף וג'ו ג'יטסו, והם נתפסו כחיוניים לבריאותן ועתידן של נשים ואימהות.
אחד הנושאים הבוערים בשיח של נשים אשר עסקו בהגנה עצמית בתקופה זו, היה ההתייחסות לפרופיל של התוקף והתפיסה החברתית לגבי אלימות כלפי נשים. נשים אלו קראו תיגר על התפיסה כי אלימות כלפי נשים נעשית רק על ידי מהגרים, זרים ואפרו-אמריקאים. הן התריעו על המצב בשטח בו מעשי האלימות מבוצעים גם על ידי הגברים הלבנים ילידי ארצות הברית- הן בספירה הפרטית והן בציבורית. זהות תוקפי נשים יכולה להיות גם אותם אזרחים ותושבי הקבע מהמעמד הבינוני- הגבוה בארצות הברית, גברים אשר נתפסו בחברה כשומרי חוק ומגנים על נשותיהם. תקיפה ואלימות מצד גברים נעשית גם על ידי בני זוג, משפחה ואזרחי המדינה, ולא רק על ידי זרים.
הגנה עצמית נשית > הגנה עצמית מעצימה

הגנה עצמית מעצימה (באנגלית: Empowerment Self-Defense – ESD), היא אחת הגישות להגנה עצמית נשית. מדובר בגישה הוליסטית לבטיחות אישית המלמדת כלים להתמודד עם כל קשת האלימות, החל מהטרדה מילולית ועד לאלימות פיזית ומינית. מכיוון שמערכות יחסים אלימות הן מערכות מורכבות, כדי להתמודד איתן יש צורך בטכניקות התמודדות שאינן רק פיזיות. ESD היא מערכת של טכניקות מבוססות מחקרית, הנותנות כלים למניעת אלימות ראשונית על יד האזנה לאינטואיציה הפנימית, הערכת אפשרויות תגובה, קביעת גבולות, שימוש באסטרטגיות של אי-הסלמה וסיפוק כלים למגוון של התמודדויות בפן הנפשי, המילולי והפיזי. הגנה עצמית מעצימה נותנת את הכוח לבחור כיצד להגיב לאלימות, ואינה שופטת את התגובות שבחרו אנשים כדי להגן על עצמן. כל בחירה היא לגיטימית, ואין תשובה אחת נכונה לאף סיטואציה. זאת בניגוד לגישה של הגנה עצמית קלאסית, בה לעיתים האשימו את המותקפות בטענה כי לא עשו את המרב כדי להגן על עצמן, וזו אשמתן שנפגעו. הגנה עצמית מעצימה אינה מספקת תשובות או אמצעי פעולה ספציפיים, אלא מגוון כלים סובייקטיביים אשר מאפשרים לכל אחד ואחת לבחור את ההתמודדות שמתאימה לו/ה בכל סיטואציה.
על פי נתוני מרכזי הסיוע, התואמים מחקרים אחרים בעולם, מעל ל-85% מהפגיעות המיניות התבצעו בידי אדם המוכר לנפגע/ת, כולל בני משפחה, חברים ומכרים, מעסיקים, עמיתים, בעלי סמכות ועוד. הגנה עצמית מעצימה שמה דגש על כלים להצבת גבולות גם בתוך המרחב האישי של כל אדם.
ישנם סוגים רבים של אימונים להגנה עצמית מעצימה - החל משיעורים קצרים של מפגש אחד, קורסים של מספר שעות אינטנסיביות, קורסים עם מדריך שלובש ריפוד על כל הגוף כדי שאפשר להתאמן לתת מכות בכל הכוח עליו, קורסים הנערכים לאורך כל השנה ואימוני אומניות לחימה שנמשכים שנים רבות.
הגנה עצמית נשית > הגנה עצמית מעצימה > השפעות

המטרה העיקרית של אימוני ההגנה העצמית המעצימה היא חיזוק היכולת של האישה להגן על עצמה מפני תקיפות עתידיות. עם זאת, ההשפעות של האימון להגנה עצמית מעצימה משפיעות באופן משמעותי מעבר למטרה זו, וכוללות השפעות פיזיות, פסיכולוגיות והתנהגותיות- כגון עלייה באסרטיביות, בהערכה עצמית ובתחושה של שליטה נתפסת, וירידה בחרדה ובפחד מתקיפות עתידיות.
מספר מחקרים מצאו ראיות לכך שאימוני הגנה עצמית, וגם של הגנה עצמית מעצימה, עבור נשים, מפחיתים את הסיכויים לתקיפות עתידיות בהשוואה לנשים שלא השתתפו באימונים. נמצא קשר בין היישום של כלים להתנגדות לאלימות הנלמדים בקורס, לבין הימנעות מאונס ופגיעות מיניות אחרות. כלי התנגדויות אלה כוללים: התנגדות פיזית כוחנית – למשל להכות, לבעוט, לנשוך; התנגדות פיזית לא כוחנית – למשל בריחה, חסימת מכות; וכן התנגדות מילולית – למשל צעקות ואיומים על הפוגע.
איום האונס הוא חלק בלתי נפרד מחיי היומיום של נשים. נשים רבות אימצו התנהגויות הימנעותיות, למשל לא ללכת לבד בלילה, בתקווה לצמצם את הסיכוי להיפגע. להתנהגויות אלה השלכות מרחיקות לכת בכך שהן מגבילות את חירות הנשים ומגבילות את השתתפותן במרחב הציבורי. נראה כי נשים שעברו הכשרה של הגנה עצמית מעצימה, לעומת נשים שלא, עוסקות פחות בהתנהגויות הימנעותיות המגבילות את חופש התנועה שלהן.
חוקרים רבים תומכים בשיעורי הגנה עצמית המתקיימים עם נשים בלבד. בשיעורים אלו ישנה התאמה לצרכים הייחודיים של נשים, וכן יצירת אווירה של תמיכה כדי לצמצם את המבוכה שנשים יכולות לחוות, ולהעלות את סיכויי ההשתתפות בשיעור. כמו כן, שיעורים אלה נותנים להן אפשרות לחרוג מהציפיות המסורתיות של התפקידים המגדריים בחברה. שיעורים מסוג זה מהווים מקום ייחודי לנשים המעודד אותן לעמוד על גבולותיהן ולהשמיע את קולן.
הגנה עצמית מעצימה ומחזקת את הרעיון כי אלימות היא סוגיה חברתית ולא בעיה אינדיבידואלית. היא שמה דגש רב על כך שהמותקפות אינן האשמות בכך שהותקפו, אלא מי שביצע את התקיפה, וללא קשר לפעולות שהנפגעת עשתה או לא עשתה באותו רגע להגן על עצמה. ההבנה כי האשמה נמצאת אצל התוקף מפחיתה את תחושת האשמה אצל הנפגעות. שיעורי הגנה עצמית מסייעים לנשים עם ההתמודדות הפסיכולוגית תוך כדי וגם לאחר המעשה.
הגנה עצמית נשית > הגנה עצמית מעצימה > בישראל

בישראל מתקיימת פעילות רחבה של קורסי הגנה עצמית מעצימה. אחד המרכזים שייך לעמותת אל הלב בירושלים. העמותה היא גם הנציגה הישראלית ומובילת התנועה הגלובלית להגנה העצמית מעצימה ועוסקת ביצוא הידע והמומחיות שצברה בהכשרות בינלאומיות.
ההגנה העצמית בתולדות ישראל

במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 נערכו היהודים, במזרח אירופה, להגנת עצמית על בתיהם וקהילותיהם כנגד פורעים שניסו לפגוע בהם. פעילות הגנתית זו החלה מתוך ההבנה של היהודים שלא ניתן לסמוך על השלטונות שיגנו על הקהילות היהודיות והיא נתמכה על ידי התעוררות התנועות הציוניות והתנועות המהפכניות ברוסיה.
ניצנים להגנה עצמית צצו כבר ב"סופות בנגב" (1881) במהלכן מנעו יהודים, בברדיצ'ב, אודסה, ורשה ועוד, חדירה של פורעים לרחובות יהודיים. לאחר חוסר בהגנה עצמית יהודית במהלך פרעות קישינב (1903) הואצה ההתארגנות היהודית להגנה עצמית והתפשטה למספר רב של ערים ועיירות.
התארגנות זו נדרשה שוב במהלך מהפכת 1905 אז הופנה זעם ההמונים כלפי היהודים שנאלצו להגן על עצמם בכח הנשק ויהודים רבים נפגעו (כך באודסה, ז'יטומיר, יליזבטגראד, יקטרינוסלאב ועוד).
ב-1917, עם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, חודשה ההתארגנות היהודית להגנה עצמית. הפעם נתמכה התארגנות זו על ידי חיילים יהודים שערקו מהצבא הרוסי המתפורר.
ראו גם

מלחמת אין ברירה
לקריאה נוספת

דוד קרצמר, "הזכות הטבועה להגנה עצמית ומידתיות במסגרת Jus ad Bellum" משפט ועסקים יז 543, תשע"ד.
בועז סנג'רו הגנה עצמית במשפט הפלילי (2000) - הספר במהדורה דיגיטלית
באם מרג'רה

| --- | --- |

באם מרג'רה, 2006
 לידה:  28 בספטמבר 1979 (בן 45) ארצות הברית ארצות הברית ווסט צ'סטר, פנסילבניה
 מידע כללי
 שם לידה:  ברנדון קול מרג'רה
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  West Chester East High School 
 גובה:  1.73 מטרים
 בת זוג:  מליסה רוטשטיין (2007–2012) ניקול בויד (2013–2021) דני מארי (2024–הווה)
 ספורט
 ענף ספורט:  סקייטבורדינג
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 
באם מרג'רה, 2013
באם מרג'רה, 2017
ברנדון קול "באם" מרג'רה (באנגלית: Brandon Cole "Bam" Margera; נולד ב-28 בספטמבר 1979) הוא גולש סקייטבורד מקצועי לשעבר, פעלולן ואיש טלוויזיה אמריקאי. מרג'רה נודע בעיקר כאחד מכוכבי תוכנית המציאות ג'קאס בערוץ MTV ובזכות תוכנית הספין-אוף "Viva La Bam". כמו כן, ההצלחה של ג'קאס הובילה לאורך השנים לכך שהוא קיבל תפקידים במספר סרטים ופרויקטים עצמאיים.
ביוגרפיה

מרג'רה נולד בווסט צ'סטר, פנסילבניה, ארצות הברית לפיל ואפריל מרג'רה. סבו כינה אותו "באם באם" כאשר הוא שהיה בן 3, משום שהיה נוהג להתנגש בקירות הבית במכוון. הכינוי דבק, וחבריו קיצרו בהמשך את הכינוי ל"באם". כאשר מרג'רה החל לעסוק בסקייטבורדינג באופן מקצועי הכינוי "באם" הפך לשם הבמה שלו.
קריירת הסקייטבורדינג של מרג'רה החלה בשנות העשרה שלו, והוא התמקצע בסקייטבורדינג בגיל 17. במהלך השנים הוא ייצג מספר חברות הסקייטבורד בהם את Element, Adio, Speed Metal, Destructo, Electric, Fairman's Skate Shop.
מרג'רה זכה לראשונה לפרסום רב כאשר הוציא לשווקים סרטים קצרים אותם הוא הפיק וערך אשר נקרא "CKY" (קיצור של Camp Kill Yourself). סדרת הסרטים הקצרים של CKY, אותם הוא יצר יחד עם חבריו, כללה שילוב של פעלולי סקייטבורד מסוכנים, מתיחות והתנהגות פרועה. הסרטים הללו סייעו גם לפרסם את להקת CKY, אשר הייתה הלהקה של אחיו של מרג'רה, שהמוזיקה שלה נכללה בכל הסרטים הקצרים הללו..
ההצלחה של הסרטים הקצרים של CKY משכה את תשומת לבם של יוצרי סדרת הטלוויזיה ג'קאס, ג'ף טרמיין וג'וני נוקסוויל, אשר התמקדה בפעלולים מסוכנים, מתיחות וקומדיה פיזית. מרג'רה הפך בעקבות כך לאחד מחברי הצוות הקבועים בסדרה, אשר שודר במקור בערוץ MTV בין השנים 2000 עד 2002. בקטעים שלו בסדרה הוא לרוב ביצע פעלולי סקייטבורד, מעשי קונדס משוכללים, וכמו כן נכללו גם אינטראקציות של מרג'רה עם חבריו ובני משפחתו.
בעקבות ההצלחה של הסדרה ג'קאס, מרג'רה הפך לכוכב לסדרת המציאות "Viva La Bam" אשר שודרה בערוץ MTV בין השנים 2003 ל-2005. בסדרה מרג'רה ביצע פעלולים שונים ומעשי קונדס בהם לעיתים רבות היו מעורבים חבריו ובני משפחתו, כולל הוריו פיל ואפריל, דודו דון ויטו, וחבריו ראיין דאן, ראב הימסלף וברנדון דיקמילו. הסדרה הכילה חמש עונות ושתי ספיישלים.
מרג'רה היה גם כתב, הפיק וביים מספר סרטים עצמאיים, כולל הסרט "Haggard: The Movie" שיצא ב-2003, אשר התבסס באופן רופף על חוויותיו האמיתיות, ו-Minghags שיצא ב-2009. במהלך אותה התקופה הוא גם ביים וידאו קליפים ללהקות כמו CKY, HIM ו-Bloodhound Gang.
בנוסף לקריירת הטלוויזיה והקולנוע מרג'רה הנחה בין השנים 2004 ל-2013 את תוכנית הרדיו השבועית שלו "Radio Bam" ב-SiriusXM אשר כללה ראיונות, מוזיקה, ופרשנות.
לאורך השנים יצאו לשווקים גם מספר משחקי סקייטבורדינג שונים לקונסולות המשחקים בהם ניתן לשחק בדמותו של מרג'רה בהם המשחקים "Tony Hawk's Pro Skater" ו-"Toni Hawk's Underground".
ביוגרפיה > חיים פרטיים

מרג'רה היה מאורס בעבר לג'ן ריבל. בני הזוג נראים ביחד בכמה פרקים בסדרה "Viva La Bam". מערכת היחסים בת שבע השנים עם ריבל הסתיימה ב-2005. בנובמבר 2006 מרג'רה הגיש בקשה לצו הרחקה נגד ריבל משום שלטענתו היא פרצה לביתו.
מרג'רה נישא לחברת ילדותו מליסה "מיסי" רוטשטיין ב-3 בפברואר 2007. בשנת 2010 מרג'רה חשף בתוכניתו של הווארד סטרן שהם גרים בערים נפרדות, שהם נפגשים פעם בשבוע, ושאשתו מודעת לכך שיש לו חברות. בני הזוג התגרשו בנובמבר 2012.
ב-5 באוקטובר 2013 מרג'רה נישא לניקול בויד. בנם נולד בדצמבר 2017. עם זאת, מערכת היחסים ביניהם הידרדרה עם השנים ומאז שנת 2021 בני הזוג חיו בנפרד מבחינה משפטית. באוגוסט 2023 ניקול קיבלה משמורת בלעדית על בנם. ביולי 2023 מרג'רה החל לצאת עם הדוגמנית דני מארי. הזוג התחתן ב-28 במאי 2024.
מרג'רה התמודד לאורך השנים עם אתגרים הקשורים להתמכרות לאלכוהול וסמים. בשנת 2009 נכנס למרכז גמילה אך הוא עזב את המרכז לאחר ששהה בו ארבעה ימים בלבד. במהלך העשור הבא, הוא נכנס למרכזי גמילה שבע פעמים נוספות, אך בכל פעם הוא עזב לפני שסיים את התוכנית. בעיות ההתמכרויות של מרג'רה לאלכוהול וסמים התגברו בעקבות מותו של חבר ילדותו ראיין דאן, אשר נהרג בתאונת דרכים בשנת 2011. בעיותיו הוחרפו גם לאחר שהוא הפסיק לקבל הצעות להפקת תוכניות טלוויזיה במהלך העשור השני של המאה ה-21. בשנת 2020 מרג'רה פוטר מהפקת הסרט ג'קאס 4 לאחר שהפר את הסעיף בחוזה לפיו נאסר עליו לחזור להשתמש בסמים ואלכוהול במהלך הפקת הסרט.
ב-18 בספטמבר 2024 מרג'רה נעצר בפנסילבניה בגין נהיגה בשכרות. המעצר בוצע לאחר שקיבל בעבר שישה חודשי מאסר על תנאי על כך שביוני 2023 הוא תקף את אחיו ואיים לירות בבני משפחה אחרים.
ראו גם

סקייטבורדינג
הערות שוליים

↑  Shannon, Bill (2023-04-24). "Troopers on the hunt for reality star Bam Margera". WTAJ. נבדק ב-2024-02-13.
↑  "Celebrity birthdays for the week of Sept. 26-Oct. 2". ABC News. נבדק ב-25 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nieratko, Chris. "Big Bro Interview". נבדק ב-20 באוגוסט 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Fanelli, Brian (4 בנובמבר 2006). "Margera files for protection". Daily Local News. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bam in the slammer," Philadelphia Daily News, March 7, 2006 link
↑  "Bam Margera interview". YouTube. 18 באוקטובר 2010. נבדק ב-23 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Howard Stern Show (19 בספטמבר 2006). "Bam Margera interview". ארכיון מ-2 בדצמבר 2010. נבדק ב-23 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bam Margera divorced". Toronto Sun. 3 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bam Margera Marries Nicole Boyd in Iceland—Watch Now!". 8 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aciz Stanton, Leanne (23 בדצמבר 2017). "Bam Margera and Wife Nicole Boyd Welcome Their First Child: Photos". usmagazine.com. נבדק ב-23 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Jackass" Star Bam Margera's Wife Files for Legal Separation". TMZ. 15 בפברואר 2023. נבדק ב-15 בפברואר 2023. Nikki lists the date of their separation as September 2021 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bam Margera Gets Re-Married Again". TMZ. 28 במאי 2024. נבדק ב-28 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מתן שרון, זו לא מתיחה: ג'קאס מתאחדים, באתר ynet, 9 במאי 2020
↑  Tom Ignudo, Former "Jackass" star Bam Margera back in prison for violating parole - CBS Philadelphia, www.cbsnews.com, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  NBC10 Staff, The Associated Press • •, Ex-'Jackass' star Bam Margera jailed in Pennsylvania over probation violation, NBC10 Philadelphia, ‏2024-09-20 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810629359405606  BNE: XX1667402  BnF: cb14118805z (data)  ISNI: 0000 0000 4699 5550  LCCN: no2003071755  MusicBrainz: 48d7dbc6-6ccb-4a7f-ab81-0bcb90e20961  NKC: xx0231922  NTA: 252645960  VIAF: 56817545   WorldCat (עם VIAF): 56817545
בילי ג'ואל

| --- | --- |

בילי ג'ואל, 2009
 לידה:  9 במאי 1949 (בן 75) הברונקס, ניו יורק
 שם לידה:  ויליאם ג'ואל מרטין
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1964
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סירקיוז, Hicksville High School 
 עיסוק:  זמר וכותב שירים
 סוגה:  רוק, פופ, ג'אז
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  זמרה, פסנתר / קלידים, גיטרה, מפוחית, אקורדיון
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, פיליפס רקורדס, סוני קלאסיקל 
 בן או בת זוג:  Alexis Roderick (4 ביולי 2015–?) 
 צאצאים:  Alexa Ray Joel, Della Rose Joel 
 פרסים והוקרה:  פרס אגדה חיה של גראמי (1991)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הופסטרה (1997)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סירקיוז (2006)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סטוני ברוק (2015)  ASCAP Foundation Champion Award (2005)  פרס ג'וני מרסר (2001)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1999)  פרס גרשווין (2014)  איש השנה של MusiCares (2002)  פרס גראמי לאלבום השנה (1980)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס מרכז קנדי 
 billyjoel.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בילי ג'ואל (באנגלית: Billy Joel; ‏ נולד ב-9 במאי 1949) הוא זמר, פסנתרן ומלחין יהודי אמריקאי. ג'ואל הוא מהזמרים המצליחים בארצות הברית. ה-RIAA (איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי) דירג את אלבומיו במקום השישי ברשימת האלבומים הנמכרים בכל הזמנים. ג'ואל זכה חמש פעמים בפרס גראמי (מתוך 23 מועמדויות), מכר כ-150 מיליון אלבומים ברחבי העולם, והחל מ-1999 גם חבר בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
קורות חיים

ג'ואל נולד בברונקס, וגדל בהיקסוויל שבמדינת ניו יורק. אביו הווארד ג'ואל (בנו של התעשיין היהודי-גרמני קרל יואל), נולד בגרמניה, וברח עם משפחתו מהשלטון הנאצי לארצות הברית ב-1939. אמו רוזלינד ניימן נולדה בברוקלין, למשפחה יהודית שהיגרה מאנגליה. בשנת 1957 התגרשו הוריו, ואביו עבר לגור בווינה בירת אוסטריה. מכיוון שקרל היה פסנתרן מוכשר, הוא התעקש שבילי ילמד נגינה קלאסית בפסנתר מגיל צעיר. בנעוריו התאמן גם באגרוף, ואף זכה בעשרים ושניים קרבות אגרוף החובבנים הראשונים שבהם השתתף. בעקבות שבר באף בקרב העשרים וארבעה, פרש ג'ואל מאגרוף.
בשנת 1964, לאחר צפייה בלהקת הביטלס בהופעתם בתוכנית של אד סאליבן, בחר ג'ואל בקריירה של מוזיקאי. על בחירה זאת אמר ג'ואל:
"היה משהו מאוד שונה בחבר'ה האלה. הם לא נראו כמו כוכבים הוליוודיים, הם נראו כמו ילדים רגילים ממעמד הפועלים. והנה הם היו שם, ניגנו בכלים, שרו את השירים של עצמם, בחורות צרחו, ובאותו הרגע אמרתי - זה מה שאני רוצה לעשות".
בגיל 14 הצטרף ג'ואל ללהקה בשם 'ההדים' (The Echoes) והם שכנעו אותו לעזוב את בית הספר לטובת קריירה מוזיקלית. הלהקה, אשר מאוחר יותר שינתה את שמה ל'אמרלדס' ולאחר מכן ל'הנשמות האבודות', ניגנה בתוכניות לילה ואף הקליטה מספר שירים. בשנת 1967 עבר ג'ואל ללהקת 'ההסלס' אשר הקליטו מספר אלבומים וארבעה סינגלים שנכשלו כלכלית. במסגרת הלהקה נוצר קשר חברות הדוק בין ג'ואל לבין מתופף הלהקה ג'ון סמאל ואשתו אליזבת, והשלושה אף התגוררו יחדיו. ג'ואל וסמאל הקימו להקה עצמאית ביולי 1970 אך הלהקה התפרקה בעקבות קשר רומנטי בין ג'ואל לאשתו של סמאל. בסופו של דבר התגרשה אליזבת מסמאל והתחתנה עם ג'ואל.
קורות חיים > שנות השבעים

בשנת 1971 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Cold Spring Harbor. בזמן תהליך יצירת העותק הראשוני (ה"מאסטר") של האלבום, אירעה תקלה והוא הוקלט במהירות גבוהה. עקב כך נוצר עיוות באיכות הקול, המשתקף לאורך כל האלבום. באלבום נכללו מספר שירים אשר הפכו בשנים מאוחרות יותר להצלחות גדולות כמו "She's Got a Way" ו"Everybody Loves You Now", אך לא זכו לתשומת לב רבה באותה שנה. בנוסף, תנאי החוזה בין ג'ואל למפיק ארטי ריפ היו גרועים מאוד עבור ג'ואל. על מנת להתחמק ממימוש החוזה, עבר ג'ואל ב-1972 להתגורר בלוס אנג'לס.
בקליפורניה עבד ג'ואל במשך חצי שנה כפסנתרן בבר, עבודה ששימשה השראה לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר - 'Piano Man'. בעת המגורים בקליפורניה, ג'ואל וחברי להקתו ביצעו מספר סיבובי הופעות, ושיר של ג'ואל בשם 'Captain Jack' שהוקלט באחת ההופעות הושמע רבות ברדיו. מפיק מחברת קולומביה רקורדס בשם הרב גורדון, אשר שמע את השיר והתלהב, החתים את ג'ואל על חוזה הקלטות.
הצלחתו של ג'ואל החלה עם הוצאת אלבומו השני Piano Man, בשנת 1973. שיר הנושא של האלבום זכה להצלחה עצומה והיווה פריצת דרך בקריירה שלו. התקלות הטכניות שהחלו עם אלבומו המקורי היו מנת חלקו גם באלבום זה: חברת ההפקה החליטה לקצר את שיר הנושא לשלוש דקות בלבד (מ-5:40 דקות) לגרסת הרדיו והסינגל בשל חישובים כלכליים. עד היום נחשב שיר זה, המתאר את חוויותיו עת היה פסנתרן ברים אלמוני, לשירו המוכר ביותר של ג'ואל.
אלבומו הגדול הבא שיצא ב-1977, The Stranger, זכה להצלחה גדולה אף הוא. האלבום דורג במקום השני במצעד המכירות, והניב ארבעה סינגלים מצליחים, ובייחוד "Just the Way You Are" שזכה עד היום למספר רב של גרסאות כיסוי. השיר זכה בפרס גראמי לשיר הטוב ביותר, והאלבום - בפרס האלבום הטוב ביותר.
אלבומו השישי של ג'ואל, 52nd Street, שיצא כשנה לאחר מכן, העניק לו הצלחה נוספת: שירו "My Life" הגיע למקום ה-3 ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר והאלבום עצמו הגיע לראש רשימת מכירת האלבומים, ובכך הפך לאלבומו הראשון של ג'ואל שהשיג זאת. שני שירים נוספים מאלבום זה זכו להצלחה רבה: "Big Shot" ו"Honesty". האלבום נשא את שם הרחוב בו שכן אולפן ההקלטות של חברת "תקליטי קולומביה". בשנת 1982 היה לאלבום הראשון שיצא על גבי קומפקט דיסק ביפן. האלבום זכה בפרסי גראמי על הביצוע הטוב ביותר בתחום הפופ, ועל האלבום הטוב ביותר לאותה שנה.
קורות חיים > שנות השמונים

ב-10 במרץ 1980 יצא לאור האלבום Glass Houses, בו הופיעו בין היתר הלהיטים "You May Be Right" ו-"It's Still Rock and Roll to Me". האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר. ב-22 במרץ 1980 פתח ג'ואל בישראל את סיבוב ההופעות לקידום האלבום. ג'ואל הופיע במשך שלושה ערבים - שניים בהיכל התרבות בתל אביב ואחד בבנייני האומה בירושלים כשההכנסות נתרמו לקידום פעולות תרבות ואמנות בישראל.
בשנת 1985 הוציא ג'ואל אלבום אוסף כפול, אשר סיכם את פועלו המוזיקלי בין השנים 1973 - 1985. אלבום זה זכה להצלחה עצומה ומכר עד היום למעלה מ-21 מיליון עותקים.
ב-1989 יצא האלבום Storm Front, ובו הסינגל בן ארבע הדקות We Didn't Start the Fire, המפרט מספר רב של אירועים היסטוריים שהתרחשו בארבעים השנים שבין 1949, השנה בה נולד ג'ואל, ל-1989, שנת יציאת האלבום.
קורות חיים > שנות השמונים > סיבוב ההופעות בברית המועצות

בחודש אוקטובר 1986, ג'ואל ומקורביו החלו לתכנן טיול בברית המועצות. הוא היה לאחד מזמרי הרוק האמריקאים הראשונים להופיע שם מאז שנבנתה חומת ברלין. הם תכננו הופעות חיות באולמות במוסקבה, לנינגרד ובטביליסי. ג'ואל, בני משפחתו (כולל בתו הצעירה אלכסה), ולהקת הליווי המלאה שלו ערכו את סיבוב ההופעות באוגוסט 1987. ההופעות צולמו לטלוויזיה כדי לקזז את עלויות הנסיעה, והקונצרטים שודרו ברדיו ברחבי העולם. שידורים אלו היו שידורי רוק חי הראשונים בהיסטוריה הסובייטית. בעקבות סיבוב ההופעות שוחרר האלבום "КОНЦЕРТ" ("קונצרט") באוקטובר 1987.