stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקרקס של ג'וג'ו

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 יוצרים:  ג'ים ג'ינקינס דייוויד קמפבל ליסה ג'ינקינס אריק ויינר
 כותבים:  דאגלס ווד
 בימוי:  רוברט סמית' אלן פורד
 מדבבים:  מדלן מרטין, רוברט סמית', אלן פורד, אוסטין די יוליו, קילר סנדהאוס, דיאנה פרסיני, טאג'ה איסן, ג'יין איסטווד
 מדבבים בעברית:  מאי יעקובסון, רועי ניב, לירון כרקוקלי, מאיה סמט, חגית דסברג, מאיה ממן, קובי פרג', דניאל אפרת, יואב בר לב, עידו דנקנר
 ארץ מקור:  ארצות הברית, קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  59
 הפקה
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television 
 אורך פרק:  20 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פלייהאוס דיסני
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ דיסני ערוץ דיסני ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  28 בספטמבר 2003 – 14 בפברואר 2007
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הקרקס של ג'וג'ו (באנגלית: JoJo's Circus) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית-קנדית לילדים, שנוצרה על ידי ג'ים ג'ינקינס, דייוויד קמפבל, ליסה ג'ינקינס ואריק ויינר ובוימה על ידי ג'ון שנאל וטים סניידר.
פרק הבכורה של הסדרה שודר במקור ב-28 בספטמבר 2003 ברצועת השידור פלייהאוס דיסני שהייתה בערוץ דיסני. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2009 בערוץ הופ!. לסדרה הופקו 3 עונות הכוללות 59 פרקים באורך 20 דקות.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר ג'וג'ו הליצנית וחבריה, אשר בכל פרק לומדים על שיתוף אחרים במשחק, היגיינה אישית, אחריות ובטיחות בזמן פעילותם בקרקס.
דמויות ומדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי אפי בן ישראל, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
ג'וג'ו: מאי יעקובסון
סקיבו: רועי ניב
קרוקי: לירון כרקוקלי
טרינה: מאיה סמט
גברת קרצפלסקי: חגית דסברג
אמא: מאיה ממן
אבא: קובי פרג'
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 25 | 25 | 28 בספטמבר 2003 | 30 במרץ 2004 |
|  | 2 | 28 | 28 | 17 באוקטובר 2004 | 20 במרץ 2006 |
|  | 3 | 6 | 6 | 17 ביולי 2006 | 14 בפברואר 2007 |
9 שעות ושיר

| --- | --- |
 בימוי:  יואב רודה וזהר וגנר
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 24
 תקופת שידור מקורית:  28 בינואר 2004 – הווה
 
9 שעות ושיר הייתה תוכנית טלוויזיה מוזיקלית ששודרה בערוץ 24 בשנת 2004. התוכנית שודרה ארבעה חודשים אחרי שערוץ 24 החל בשידוריו, כחלק מהמחויבות של הערוץ לתמוך במוזיקה ישראלית.
בתוכנית השתתפו אמנים שנדרשו להלחין ולהקליט שיר חדש, לפי מילים כתובות מראש, בתוך תשע שעות. בסיום כל פרק הוקרן קליפ לשיר החדש. התוכנית מפגשיר, שעלתה בערוץ 24 בשנת 2005, הייתה המשך לסדרה זו. התוכנית קוריינה על ידי במאי התוכנית, יואב רודה וזהר וגנר, והשתתפו בה יוצרים כאלון אולארצ'יק, מוקי, פילוני ושב"ק מיוזיק, חמי רודנר, ירמי קפלן, נימרוד לב ולהקת RBS, צביקה פיק, חיים צינוביץ', יוסי בנאי, אפרים שמיר ואחרים.
השיר האחרון לפני מותו שהקליט יוסי בנאי עם מיכה שטרית היה השיר "תרנגול כפרות". שירים נוספים שהתפרסמו בעקבות התוכנית: "כל כך טוב להיות לבד" של ירמי קפלן, "אש בנשמה" של פילוני ושב"ק מיוזיק, "שוב לא יהיה לי רגע" של חמי רודנר ו"בואי נתחבק" של אלון אולארצ'יק.
הערות שוליים

↑  לוח שידורים חדש, מיום ראשון בערוץ המוסיקה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003
↑  שגיא בן נון, להתקדם תוך כדי תנומה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2003
↑  גלעד רייך, ‏שיגעון המוזיקה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2003
↑  אור ברנע ועמית קוטלר, מוכרחים להמשיך לנגן, באתר ynet, 13 במרץ 2009
↑  תמר סוקניק, גם עצוב זה בסדר, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2006
מהדורה מוגבלת (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה בידור  סאטירה
 כותבים:  יוני סמאש 
 מנחים:  דודו ארז, אפרת אברמוב 
 משתתפים:  אבי אטינגר שחר חסון  אבי נוסבאום  הדר לוי  רותם ניר  גיל קופטש  ארי שמאי
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  134 
 הפקה
 עורכים:  נדב פרישמן
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ביפ 
 תקופת שידור מקורית:  20 במאי 2007 – 22 בינואר 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מהדורה מוגבלת הייתה תוכנית בידור קומית סאטירית ישראלית בהנחיית דודו ארז ואפרת אברמוב אשר שודרה בערוץ ביפ ב-HOT. השניים הנחו את התוכנית לסירוגין, כאשר לצדם יושב פאנל מתחלף בן ארבעה משתתפים. בכל תוכנית עוסקים המשתתפים באופן הומוריסטי בסוגיות אקטואליות מסדר היום הפוליטי, הציבורי והמדיני, סוגיות שבמהרה מדרדרות לקרב אישי פרוע נטול עכבות ולא מתוסרט בין הפאנליסטים והמנחה, קרב הבוחן את גבולות האישי מול הציבורי, המציאותי מול הטלוויזיוני והטעם הטוב באופן כללי. בשל אופייה הספונטני, התוכנית לא מתוסרטת ברובה ונתפסת כאחת התוכנית הקיצוניות והמהפכניות אשר שודרו בישראל.
התוכנית עלתה לשידור ב-20 במאי 2007 ושודרה במשך ארבע עונות, כאשר ב-27 במרץ 2008 שודר הפרק ה-100 וכביכול האחרון.
ב-6 ביוני 2008, התוכנית חזרה לשידור באופן חד-פעמי תחת הכותרת "מהדורה אחרונה".
לאחר מחאות קהל המעריצים, והצפה תקדימית של שירות הלקוחות של HOT התקבלה מערוץ ביפ הודעה רשמית לפיה התוכנית תחזור לאוויר בעונה חמישית.
ב-17 בנובמבר 2008 חזרה התוכנית לעונה החמישית שלה, הפעם ללא אפרת אברמוב, אשר עברה להנחות את התוכנית "האחות הקטנה" בביפ. התוכנית האחרונה שודרה ב-22 בינואר 2009.
ישנם בתוכנית אזכורים רבים (ושליליים) לליאור שליין ולתוכנית הלילה שלו בערוץ 10, לתוכנית שבוע סוף ברשת, וכן לשחקן התיאטרון בסאם זועמוט.
בעקבות התוכנית

בשנת 2008 צולם סרט תיעודי אודות סרטי הפורנו המצולמים בישראל, הקרוי "זהירות, פורנו", כשדודו ארז הוא המנחה המתעד את התופעה, וחוברים אליו שחר חסון ואבי אטינגר. ההומור בסרט הוא תולדה של ההומור בתוכנית "מהדורה מוגבלת", ופאנצ'ים ומשפטי קאץ' פרייז רבים משותפים לשתי ההפקות.
בעקבות התוכנית > לילה בכיף וטלוויזיה במיטבה

באפריל 2009, עלתה בערוץ ביפ תוכנית חדשה בשם "לילה בכיף", בכיכובם של דודו ארז, שחר חסון ואבי אטינגר, שהייתה מעין המשך לתוכנית "מהדורה מוגבלת", והתמקדה יותר באורחים ופחות בפאנצ'ים קומיים. תולדה נוספת של "מהדורה מוגבלת", היא תוכנית זכיינית ערוץ 2 קשת- "טלוויזיה במיטבה", וכן "זהירות טלוויזיה", מיני סדרה קומית על מאחורי הקלעים של "טלוויזיה במיטבה".
פינות בתוכנית

הידיעה המרכזית (כל העונות)
דילמה מוסרית (עונה 2)
קצת פרופורציות (עונה 2)
קריאה נרגשת (עונה 2)
פינת התרבות של שחר חסון (עונה 2)
שאלה אמריקאית (עונה 2 ואילך)
ידיעה שהתקבלה זה עתה (עונה 2 ואילך)
השעשועון (עונה 3)
נשבר הזין (עונה 3 ואילך)
סססאמא של מי (עונה 2, ירד והוחלף ב"נשבר הזין")
שירות לציבור (עונה 5)
המצעד (עונה 5)
מבזק בחירות (עונה 5)
ראו גם

לילה בכיף
הערות שוליים

↑  תיגל נשיא, עכבר העיר תל אביב, אפרת אברמוב: "עצוב ש'ביפ' משלם את המחיר בגלל מאבקי אגו", באתר הארץ, 20 באוגוסט 2010
↑  רותה קופפר, עשרה דברים לראות בסוף השבוע, באתר הארץ, 22 בינואר 2009
↑  ניב שטנדל, עכבר העיר, הפרקליט שמכר את התיק שלו: איך הפך דודו ארז למצחיקן של ערוץ 2?, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2011
↑  אליחי וידל, רוצים בנות בביקיני? קיבלתם, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2009
גילי איזיקוביץ, לילה בכיף: לא מתביישים בטמטום, באתר הארץ, 12 בפברואר 2010
↑  עידן חגואל, עכבר העיר, תחנת מוניות של פאנצ'ים: שלישיית ביפ גאה בטמטום שלה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2011
פילידה בארלו

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1944 ניוקאסל, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 במרץ 2023 (בגיל 78) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה  המכללה לאמנות ועיצוב צ'לסי 
 תחום יצירה:  פיסול, מיצב 
 פרסים והוקרה:  פרס אאכן לאמנות (2012)  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2016)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2021) 
 בן או בת זוג:  פביאן בנדיקט פיק (23 ביולי 1966–?) 
 צאצאים:  פלורנס פיק, אדוארד קספר פיק, טאבית'ה ר. פיק, ביטריקס קלובר  פיק, לואיס קונרד פיק 
 
דיים פילידה בארלו DBE RA (באנגלית: Dame Phyllida Barlow;‏ 4 באפריל 1944 – 12 במרץ 2023) הייתה אמנית בריטית. היא למדה במכללת צ'לסי לאמנות (1960–1963) ובבית הספר לאמנות סלייד (1963–1966). בסוף שנות ה-60 הצטרפה לצוות ההוראה של סלייד ולימדה שם יותר מארבעים שנה. היא פרשה ב-2009 כפרופסור אמריטה לאמנות יפה. הייתה לה השפעה קרדינלית על דורות צעירים של אמנים; בין תלמידותיה נכללות רייצ'ל ווייטריד ואנג'לה דה לה קרוז. בשנת 2017 היא ייצגה את בריטניה בביאנלה בוונציה.
תצוגת התקנה, פילידה בארלו.Hauser & Wirth, לונדון, אנגליה, 2011
ביוגרפיה

בארלו נולדה בניוקאסל על הטיין, אביה הוא הפסיכיאטר ארסמוס דרווין בארלו, נינו של צ'ארלס דרווין, אשר הוצב שם באותה תקופה. היא גדלה בלונדון, בזמן התאוששתה של העיר ממלחמת העולם השנייה. בארלו למדה במכללת צ'לסי לאמנות (1960–1963) בהדרכתו של ג'ורג' פולארד.
בזמן לימודיה בצ'לסי, פגשה בארלו את בעלה, האמן והסופר פביאן בנדיקט פיק. מאוחר יותר למדה בבית הספר סלייד לאמנות מ-1963 עד 1966 שם המשיכה את התמחותה בפיסול. לבארלו ולבעלה חמישה ילדים משותפים, ביניהם האמנים אדי פיק ופלורנס פיק.
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר לאמנות סלייד ב-1966, פצחה בארלו בקריירה בת ארבעים שנה כמורה במוסדות שונים. את דרכה החלה בתפקיד הוראה חלקי במה שידוע כיום כאוניברסיטת מערב אנגליה. בהיותה שם, למדה טכניקות מסורתיות של פיסול וגילתה זיקה לחימר. בארלו מצאה עניין בחומרים יומיומיים ונוחים כמו קרטון, קלקר, בדי יוטה ומלט, ובחנה כיצד היא יכולה ליצור עבודות מופשטות שיעניקו לחומרים בהם היא משתמשת משמעות מוגברת. יצירת סביבות בהן יכולים הצופים להתבונן בעבודה, בחומרים המרכיבים אותה כמו גם לבחון את התהליכים החומריים ששימשו אותה בעבודה, הם בבחינת המניעים העיקריים העומדים בבסיס פרקטיקת העבודה שלה. ב-2004 מונתה לפרופסור לאמנות ומנהלת לימודי תואר ראשון בבית הספר לאמנות סלייד, היא פרשה מהוראה ב-2009 בגיל 65, והחלה להתמקד באמנות שלה.
הפריצה של בארלו כאמנית הגיעה בשנת 2004 כשהוצגה ב-BALTIC, Gateshead. לאחר מכן החלה להיות מיוצגת על ידי Hauser&Wirth.
בשנים 2018 ו-2019, שימשה כ"מנוע מפעיל" באירועי Yorkshire Sculpture International. זהו אירוע המתרחש מדי קיץ בעיקר בגלריות של לידס ווייקפילד, ומארח תערוכות רבות ברחבי המוזיאונים של יורקשייר, כולל חללים חיצוניים כמו פארק הפסלים יורקשייר ואף את מרכז העיר לידס. בארלו הייתה אחראית לייצר הצהרה אליה אמנים יגיבו בעבודתם הפיסולית.
עבודותיה

עבודתה של בארלו משלבת בין המשחקי והמאיים. סקאלת הצבעים, כמו גם סגנון הצביעה הכמו ילדי בו היא צובעת את הפסלים שלה עומדת בניגוד עמוק לחומרים התעשייתיים ולקנה המידה של יצירותיה. פסליה מתנשאים מעל הצופה ונדמים כמקטע ענק של פיגומים. היא משחקת במסה, קנה מידה, נפח וגובה באופן שמייצר מתח בצורות ובגופי העבודה שלה. צורותיה נדמות כבדות להחריד וקלות כמו אוויר בעת ובעונה אחת. כאשר נמצאים בנוכחות עבודה שלה, מאבדים את תחושת האובייקט ונכנסים לסביבה, לאתר. בארלו לא מסתירה מהצופה את התהליך והבחירות החומריות שלה, היא בוחרת לחשוף כל פרט.
בארלו השתמשה ב"אוצר מילים" ייחודי המורכב מחומרים זולים כמו דיקט, קרטון, טיח, מלט, בד וצבע, כדי ליצור פסלים. בהסתמך על זיכרונות של חפצים מוכרים מסביבתה המיידית, התרגול של בארלו מושתת בתוך מסורת אנטי-מונומנטלית המאופיינת בחוויה הפיזית שלה בטיפול בחומרים, אותם היא הופכת באמצעות תהליכי ריבוד, הצטברות והצבה זו לצד זו. הקונסטרוקציות שלה נצבעות לעיתים קרובות בצורה גסה בצבעים תעשייתיים או סינתטיים, וכתוצאה מכך נוצרות צורות מופשטות, לכאורה לא יציבות.
בארלו הייתה גם ציירת. היא ציירה כחלק מתוכנית הלימודים שלה במכללת צ'לסי לאמנויות – שם למדה אצל האמן והפסל הנרי מור.
תערוכות יחיד

עבודותיה של בארלו הוצגו בתערוכות יחיד ברחבי העולם. בשנת 2014 היא הוזמנה ליצור עבודה חדשה עבור גלריות דוווין במוזיאון טייט בריטניה.
לאחר שזכתה בפרס Aachener Kunstpreis בשנת 2012, בארלו הוזמנה להציג תערוכת יחיד ב-Ludwig Forum für Internationale Kunst (אנ') בגרמניה. בתערוכה Brink הוצגו שבעה פסלים רחבי ידיים.
בשנת 2015 בארלו הציגה בגלריית Fruitmarket באדינבורו, סקוטלנד. התערוכה "Set" הורכבה מיצירות חדשות אשר הופקו במיוחד עבור התערוכה. צורותיה התגלגלו בחלל הגלריה מתוך כוונה ליצור מתח בין שתי קומות הגלריה.
בשנת 2016 הציגה בארלו תערוכת יחיד עם עבודות חדשות ב-Kunsthalle Zurich. בארלו היא אחת מארבעה אמנים שהיו מועמדים לפרס ההפוורת', הפרס הראשון לפיסול בבריטניה, ועבודותיה מוצגות ב-Hepworth Wakefield החל מאוקטובר 2016.
לקראת הביאנלה בוונציה 2017, חשפה בארלו סדרה של עבודות בשם "Folly" שהתאפיינו בסגנון תעשייתי בקנה מידה גדול.
במהלך 2018 הציגה בארלו שלוש תערוכות יחיד. 'Tilt', שהתקיימה בגלריה Hauser & Wirth בניו יורק. 'Prop', שהוצג בHigh Line Art, בניו יורק ו-'Quarry', שנערכה באדינבורו, סקוטלנד, בב-Jupiter Artland.
ב-2019 בארלו הציגה ברויאל אקדמי בלונדון תערוכה חדשה של עבודותיה בשם 'cultural-de-sac'. עבודתה התמקמה בגלריות גבריאל ג'ונגלס-ווינקלר – העבודות היו אוסף של אובייקטים בסגנון ברוטאליסטי כתגובה לארכיטקטורה של בנין הRoyal Academy.
פרסים ומלגות

מאז שנת 2011 בארלו חברה באקדמיה המלכותית לאמנויות. היא קיבלה תואר ממסדר האימפריה הבריטית (CBE), ומסדר האימפריה הבריטית (DBE) ב-2021.
הערות שוליים

↑  Great Women Artists. Phaidon Press. 2019. p. 46. ISBN 978-0714878775.
↑  "Townsend Lecture 2014: Phyllida Barlow". Slade School of Fine Art.
↑  "10 minutes with Phyllida Barlow". Royal Academy.
↑  "Phyllida Barlow to represent Britain at Venice Biennale". BBC News. 4 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Higgins, Charlotte (9 במאי 2017). "Bish-bash-bosh: how Phyllida Barlow conquered the art world at 73". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-5 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Godfrey, Mark (2 בספטמבר 2006). "Phyllida Barlow. Learning Experience". Frieze (101). {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Brown, Mark. "Leaping around naked in clay, painting her girlfriend's vulva... Meet Florence Peake – 'the Lena Dunham of art'", The Independent, 4 February 2018. Retrieved 3 February 2019
1 2  Barlow, Phyllida (2015). Phyllida Barlow : sculpture, 1963–2015. Bradley, Fiona,, Fruitmarket Gallery. Edinburgh. p. 231. ISBN 9783775740111. OCLC 920454234.
↑  Great women artists. Morrill, Rebecca,, Wright, Karen, 1950 November 15-, Elderton, Louisa. London. 2 באוקטובר 2019. ISBN 978-0-7148-7877-5. OCLC 1099690505. {{cite book}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: others (link)
1 2  "Artists – Phyllida Barlow – Hauser & Wirth". www.hauserwirth.com. נבדק ב-15 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Artist Rooms: Phyllida Barlow". Tate.
↑  Barlow, Phyllida. (2014). Phyllida Barlow : fifty years of drawings. Harrison, Sara., Obrist, Hans Ulrich., Hauser & Wirth London. (1st ed.). London: Hauser & Wirth. p. 7. ISBN 9783037643662. OCLC 881026636.
↑  Barlow, Phyllida. (2014). Phyllida Barlow : fifty years of drawings. Harrison, Sara., Obrist, Hans Ulrich., Hauser & Wirth London. (1st ed.). London: Hauser & Wirth. p. 237. ISBN 9783037643662. OCLC 881026636.
↑  Barlow, Phyllida (2013). Brink. Franzen, Brigitte,, Ludwig Forum für Internationale Kunst. Aachen. p. 4. ISBN 9783863352721. OCLC 822018056.
↑  Barlow, Phyllida (2013). Brink. Franzen, Brigitte,, Ludwig Forum für Internationale Kunst. Aachen. p. 7. ISBN 9783863352721. OCLC 822018056.
↑  "Phyllida Barlow". The Fruitmarket Gallery (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-16 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Hepworth Prize for Sculpture". The Hepworth Wakefield.
↑  "Phyllida Barlow RA | Exhibition | Royal Academy of Arts". www.royalacademy.org.uk. נבדק ב-15 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Martin Chilton, ‏Sculptor Phyllida Barlow gets CBE for 'services to art', The Telegraph, 31 December 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 12047226  BnF: cb15537576n (data)  GND: 13894170X  ISNI: 0000 0000 8283 4711  LCCN: nb98087029  NKC: xx0307144  NTA: 183168283  RERO: 02-A013232648  RKD: 215539  SUDOC: 146146166  ULAN: 500273256  VIAF: 95549055   WorldCat (עם VIAF): 95549055 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פילידה בארלו".
'בית הפוך 2' (2012) מאת פילידה בארלו, עץ, דיקט, מלט, פוליסטירן, פוליפלר, צבע ולכה
רציף מאת פילידה בארלו בטייט בריטניה ב-2014
חפץ לטלוויזיה (1994) המוצג בטייט מודרן
צחוק מעבודה

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  מוקומנטריה, סדרת טלוויזיה קומית 
 כותבים:  מני אסייג, אבי בלקין 
 מנחים:  שלום אסייג 
 משתתפים:  לרשימה המלאה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  7 
 מספר פרקים:  130 
 תוכנית המשך:  מלחמת המינים 
 הפקה
 חברת הפקה:  יואב גרוס הפקות
 מוזיקה:  עופר שריקי 
 אורך פרק:  כ-90 דקות (כולל פרסומות)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת), הוט קומדי סנטרל
 תקופת שידור מקורית:  4 באפריל 2008 – 8 ביוני 2020
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הסמליל הראשון של צחוק מעבודה
צחוק מעבודה הייתה תוכנית בידור קומית ישראלית, בהנחייתו של שלום אסייג ובהשתתפות קומיקאים וסטנדאפיסטים נוספים, אשר שודרה במשך 7 עונות בערוץ 2 במסגרת זכיינית השידור "רשת" והחל מעונתה השמינית משודרת ברשת 13.
התוכנית שבה במתכונת חדשה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, והיא נקראת "צחוק מהמצב" ושודרה החל מ-18 באפריל 2020 בערוץ רשת 13.
קומיקאים קבועים

בחלקה השני של העונה הראשונה, בשל עזיבתה של רז שפירא, נוספו לעונה הראשונה בסדרה, קומיקאים קבועים שמלווים את שלום אסייג במהלך התוכנית וגם במשך העונות האחרות: שחר חסון, אורי חזקיה, קובי מימון, ארז שלם, וליטל שוורץ. בעונה השנייה הצטרפו לצוות לעיתים נדב אבקסיס, מיכאל הנגבי ורשף לוי. בעונה השלישית הצטרפו לפאנל הקומיקאים הקבועים גם יעקב כהן וחנה לסלאו ומאוחר יותר גם אילנית לוי, שאולי בדישי, מיקי גבע, עידן אלתרמן והדר לוי.
קומיקאים קבועים > צוות הכותבים

בנוסף לכותבים הראשיים אבי בלקין ומני אסייג, צוות כותבי התוכנית מנה את אסף בייזר, מתן אוסישקין, ערן אוסישקין, שחר אינבינדר, ליאור פריד, חן אביגדורי, נטלי קשלס ואמית לוי.
מכירת הפורמט מחוץ לישראל

ביוני 2009, פורמט התוכנית נמכר לשידור בערוץ פראנס 4 הצרפתי. ביולי 2010 נמכר הפורמט גם לרשת RTL בגרסה דוברת גרמנית. הפורמט נמכר לשידור גם לספרד, רוסיה, סין ומזרח אירופה, ונמכר גם כאופציה לארצות הברית, אולם לא הופקה שם תוכנית.
הערות שוליים

↑  גיא אורבניאק, ‏בדיחות קרש והומור עדתי עבש: ל"צחוק מהמצב" אין הצדקה או פואנטה, באתר מעריב אונליין, 20 באפריל 2020
↑  ירון פריד, צחוק מהעבודה: הבדיחה על חשבון שלום אסייג, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2009
↑  אלון עידן, איך עזר ערוץ 10 לבדיחות של שלום אסייג ב"צחוק מהעבודה"?, באתר הארץ, 3 במאי 2010
↑  גילי איזיקוביץ, תשמעו בדיחה, באתר הארץ, 5 ביולי 2010
↑  רועי ברק, ‏רייטינג: 19.6% לפתיחת העונה של "צחוק מעבודה" בערוץ 2, באתר גלובס, 30 במאי 2011
↑  עכבר העיר, השבוע בטלוויזיה: עושים צחוק מעבודה בפעם השלישית, באתר הארץ, 29 במאי 2011
↑  מורן שריר, מורן שריר | צחוק ודמע - ערב מושלם, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2011
↑  ספיר יעקב, עכבר העיר, סופשבוע בטלוויזיה: צחוק מעבודה חוזרת לעונה שביעית, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2012
↑  צוף ישראלי, ‏״צחוק מהמצב״ עם שלום אסייג - למה זה מגיע לנו?, באתר מעריב אונליין, 19 באפריל 2020
↑  יעל גאוני, ‏הפורמט של "צחוק מהעבודה" נמכר לשידור בצרפת, באתר גלובס, 2 ביוני 2009
↑  לי-אור אברבך ורועי ברק, ‏"צחוק מהעבודה" תמשיך לעונה נוספת ברשת הגרמנית RTL, באתר גלובס, 28 באפריל 2011
↑  לי-אור אברבך, ‏"צחוק מעבודה" תעלה לשידור בענקית השידור הגרמנית RTL, באתר גלובס, 18 ביולי 2010
 נתי טוקר, "אפשר לפתח את המודל של ההיי-טק הישראלי גם לתעשיית התוכן", באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2013
מפלצות נהר

| --- | --- |
 סוגה:  סדרות טבע
 מנחים:  ג'רמי ווייד
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  9
 מספר פרקים:  57 + 44 + 2 ספיישלים
 הפקה
 מפיק:  Icon Films, ITV Studios, ערוץ דיסקברי
 חברת הפקה:  ערוץ דיסקברי 
 הפצה:  הולו 
 אורך פרק:  40-90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Animal Planet ITV1 ערוץ דיסקברי DMAX
 תקופת שידור מקורית:  5 באפריל 2009 – 28 במאי 2017
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מפלצות נהר (באנגלית: River Monsters) היא תוכנית טבע דוקומנטרית אנגלית ואמריקאית שהופקה בידי החברה Icon Films של בריסטול. התוכנית שודרה בין 5 באפריל 2009 ל-28 במאי 2017 ברשת ITV1 בבריטניה ובערוצים Animal Planet וערוץ דיסקברי והיא כוללת 9 עונות נוסף לשני פרקי ספיישלים.
התוכנית מציגה את המפיק והדייג ג'רמי וייד במסעותיו ברחבי העולם בחיפוש אחר דגים גדולים ואחר מסעות אחר סיפורי "מפלצות" גדולות ואוכלי אדם מטרידים, והיא הפכה לאחת התוכניות הנצפות והמצליחות ביותר בתולדות Animal Planet ובערוץ דיסקברי באמריקה.
וייד גם מנסה ללכוד ולחקור את הדגים המסוכנים הללו, ביניהם מצויים פיראניות, את התקיפות בנהר קאלי (אנ') בידי שפמנון תניני ענק, דג האליגטור, שפמנון אירופי, פיררוקו, דג טיגריס גולייתי, פיראיבה וכריש שורי ועוד מינים רבים.
פרקים

עונה 1:
פיראניה
שפמנון רצחני
דג האליגטור
אוכל-אדם אירופאי
מתנקשי האמזונאס
קרניבורי האמזונאס
כריש מים מתוקים
עונה 2:
דג שד
טריגון המוות
ראשנחש קטלני
אימת אלסקה
רוצחי הבקע הסורי-אפריקני
רוצח חבוי
ספיישל: השפמנון הקטלני
עונה 3:
ספיישל: הענקים
ספיישל: הקטלניים ביותר
מטיל מום
מרטש בשר
מתנקש שקט
טורף מנסר
ספיישל: המוזר ביותר
תליין חשמלי
אימה בדם קר
ספיישל: מפלצות נהר הולכות לשבט
רוצח בג'ונגל
עונה 4:
רוצחים אמריקאים
חבילת שיניים
תליין בלתי נראה
רוצח אסייתי
ספיישל: כרישים ותריסניות קטלניים
רוצח רוסי
מולאר מונגולי
מתנקש רפאים
ספיישל: כלי נשק רצחניים
ספיישל: מפגשים קטלניים
ספיישל: סיפורים שלא סופרו
ספיישל: השפמנונים הקטלניים ביותר
ספיישל: מאורת הענקים
עונה 5:
קורע פנים
מתנקש אטומי
טורפדו קטלני
משסע קולומביאי
ערפדי המעמקים
ספיישל: שנת החיות
ספיישל: עשרת החיות המובילות
אגדת לוך נס
ספיישל: הסיוטים הגרועים ביותר
עונה 6:
'ספיישל: מפלצות נהר בשידור חי
אפוקליפסת האמזונאס
שליחות ג'ונגל
נהר של דם
מפלצות אוכלות אדם
מוחץ עצמות
ספיישל:סודות ציד מפלצות
ספיישל: תעלומות רוצחים
ספיישל: מפגשים קטלניים
ספיישל: אימה אמריקאית
מחטף גופני
עונה 7:
אימה קנדית
מומי המקונג
טרור פרהיסטורי
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 1
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 2
רוצח המים האלסקים הקרים
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 3
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 4
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 5
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 6
טרור בדרום האוקיינוס השקט
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 7
ספיישל: הרגעים האהובים על ג'רמי וייד - 8
הקטלניים ביותר באפריקה
ספיישל: רוצחים דרום אמריקאים
ספיישל: אימה קנדית - גרסה חלופית
ספיישל: אוצרות רוצחים
ספיישל: הגודל משנה
ספיישל: אימות אפריקניות
טרור פרהיסטורי בגודל ג'ורסי
עונה 8:
ספיישל: לתוך האוקיינוס
שד המצולות
מגלח ראש
ספיישל: אמונות טפלות קטלניות
טרור בגן עדן
ספיישל: רוצחים בלתי נראים
ספיישל: תגליות רוצחות
שד המעמקים
ספיישל: סודות בים
ספיישל: סיוטים צפון אמריקאים
ספיישל: מתנקשים אפריקאים
ספיישל: המפגשים הקטלניים ביותר באמזונאס
עונה 9:
רוצחים מהתהום
רוצח קר כקרח
ספיישל: צלקות מפלצות
רוצח שוניות
ספיישל: אל תנסו בבית
חזרה לשפמנון הקטלני
ספיישל: סודות הדיג נחשפים
ספיישל: תקיפת להקות האמזונאס
טרור האי הגעשי
ספיישל: חייזרים מימיים
ספיישל: דקר קווינסלנד
ספיישל: מפלצות נהר - עסק לא גמור
מפלצת אגם מלזיה
ספיישל: צוות סופי: תוקף ארקטי
ספיישל: צוות סופי: הגונץ'
ספיישל: צוות סופי: בהמת האי הגעשי
ספיישל: צוות סופי: מרטש השונית
ספיישל: טריגון דרום אמריקאי
ספיישל: תוקף ארגנטינאי
ספיישל: חוטף אפריקאי
ספיישל: גוליית הקונגו
ספיישל: סיוט בוליביאני
ספיישל: אוכל אדם פרואני
ספיישל: מפלצת המקונג
ספיישל: טרור קמבודי
עונה 10:
סיפור המפלצות של ג'רמי
פרקים נוספים:
הסלילים האבודים: ענק אמזוני
הסלילים האבודים: ענק ההימלאיה
הערות שוליים

↑  Marshall, Harry (23 July 2009). "'Presenting' Natural History". TBI Magazine. Informa Telecoms & Media. Archived from the original on 26 April 2012. Retrieved 1 June 2012.
הישראלים (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  בידור וסאטירה
 יוצרים:  יגאל שפירא, אורי כץ
 כותבים:  יגאל שפירא, אורי כץ, רן דברת, חן אביגדורי
 בימוי:  בן בכר 
 שחקנים:  שלישיית מה קשור: ציון ברוך, אסי ישראלוף, שלום מיכאלשווילי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מוזיקה:  תומר בירן 
 אורך פרק:  25 דק'
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  12 בפברואר 2007 – 2 באפריל 2007
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הישראלים היא תוכנית טלוויזיה קומית ישראלית בכיכובה של "שלישיית מה קשור" ובקריינותו של דן כנר, ששודרה לראשונה בערוץ 2 במסגרת הזכיינית "רשת" בשנת 2007, ומאוחר יותר בשידורים חוזרים בערוץ הוט קומדי סנטרל.
הפקה ושידור

התוכנית מורכבת מסדרה של מערכונים בידוריים וסאטיריים, המציגים את האנשים הטיפוסיים שחיים בישראל, ואת המציאות הישראלית המיוחדת.
בתוכנית ניכרת השפעה מן הסרט "אמלי" של ז'אן פייר ז'נה, בנוסף משתמשת בפורמט שהוצג קודם לכן בסדרה הבריטית "הממלכה הקטנה".
התוכנית שודרה לראשונה ב-12 בפברואר 2007, פרק הבכורה רשם 30.3% מדרוג (רייטינג), גם שני הפרקים הבאים רשמו רייטינג של מעל 30%, אך בהמשך הרייטינג ירד בהדרגה עד כ-19%.
במאי 2007, "רשת" ביקשה להפיק עונה שנייה, אך "שלישיית מה קשור" כבר החלה לעבוד על התוכנית "מה קשור" בערוץ 3 של HOT.
דמויות > שלום מיכאלשווילי

חווה: מזכירה בלשכת התעסוקה. עושה הכול על מנת לסדר לחיים (ציון ברוך) עבודה אך נכשלת בכך ובסוף הסדרה מפטרים אותה והיא עוברת לעבוד כמתדלקת.
דוקטור גרוס: פסיכולוג מושחת המשועמם ממטופליו, ומנצל אותם לתועלתו האישית.
יגאל: חבר של עמיר, בעלה של רווית.
אליהו: סגן ראש הממשלה. מציל את המצב בכל פעם שראש הממשלה מחליט משהו בחיפזון.
שלום: ערס, בן זוגה של ריבי. בטוח שהוא מכיר אותה הכי טוב, אך ההפך הוא הנכון.
פרופסור מירון: מרצה באוניברסיטה שבה סלים הוא הערבי היחיד. מנצל את יציאותיו של סלים לשם הצגת דעותיו הימניות.
אביגדור "מילה אחת": מורה נהיגה רוסי שאומר רק מילה אחת כל פעם.
גלית: רכלנית, שלצערה, כל מי שהיא מרכלת עליו נמצא מאחוריה. עובדת בסוכנות ביטוח.
מרציאנו: עוזרו הנאמן של רמי המאמן (אסי ישראלוף) לא חכם במיוחד ונוטה לעצבן את המאמן. באחד המערכונים נראה שהוא נמשך אליו.