stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המשפט הקונטיננטלי
מדינת ישראל והמשפט הקונטיננטלי

בארץ ישראל, בתקופת השלטון העות'מאני, הייתה נהוגה שיטת משפט שניתן להתייחס אליה כקונטיננטלית. החיקוק העיקרי בדיני הממונות היה המג'לה שהוא קובץ דינים איסלאמי בהשפעה צרפתית. על אף שהטורקים עצמם ביטלו את המג'לה בשנת 1926 לטובת הקוד השווייצרי המתקדם, הייתה המג'לה נהוגה במידת מה במשפט הישראלי עד ביטולה הסופי בשנת 1984.
עם קבלת המנדט הבריטי בשנת 1917, השאירו הבריטים את המשפט הנהוג בארץ על כנו. עם זאת קבע דבר המלך במועצה על ארץ ישראל (בסימן 46) כי במקרה שלא ניתן למצוא תשובה לשאלה מסוימת בחוק הטורקי, יש לפנות אל המשפט המקובל ואל דיני היושר האנגליים. "צינור" זה לקבלת דיני המשפט המקובל הפך לרחב יותר ויותר, עד שניתן לומר שעם סיום המנדט, בשנת 1948, הייתה ארץ ישראל בעלת משפט קרוב יותר לשיטת המשפט המקובל, מבחינת השימוש בתקדים ככלי עיקרי למציאת הכלל המשפטי הנוהג במקרה מסוים, ומבחינת קבלת השיטה האדברסרית (עם חריג אחד בולט – חבר המושבעים שאינו נהוג בארץ).
עם הקמת המדינה בשנת 1948, חוקקה מועצת המדינה הזמנית את "פקודת סדרי השלטון והמשפט", והשאירה את המשפט הקיים על כנו "בשינויים המחויבים מהקמת המדינה". אך המחוקקים הישראלים החלו במלאכת חקיקה שהושפעה רבות מהמשפט הקונטיננטלי, בעיקר מהקודקס הגרמני, והשופטים הישראלים החלו במלאכת פרשנות. יחד, יצרו המחוקקים והשופטים משפט ישראלי ייחודי, במיוחד בכל הנוגע לדיני הממונות.
ציון דרך בהינתקות אופיו של החוק הישראלי מאופיו של המשפט המקובל, התרחש בשנת 1980 עם חקיקת חוק יסודות המשפט הקובע כי במקרה שקיים חסר בדבר חקיקה יושלם החסר על ידי היקש ואם לא על ידי היקש על ידי עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל – אנלוגיה כמעט מדויקת לחוק המקביל במדינות קונטיננטליות רבות, ובניגוד לשיטת המשפט האנגלית שהייתה נהוגה לפי סעיף 46 לדבר המלך במועצה, אשר הייתה פונה במקרה זה למסורות, לתקדימים ולהלכות.
שיטת המשפט הישראלית כיום היא שיטה מעורבת שלא ניתן לשייכה לאחת מהאסכולות האחרות. מחד גיסא, בדומה למשפט המקובל, גם בישראל המנועים העיקרים לקידום הדין הם התקדים והשיטה האדברסרית, בה השופט אינו מקבץ את הראיות בעצמו, אלא מקבלן מהצדדים עצמם. מאידך גיסא, בדומה למערכת הקונטיננטלית, גם בישראל אין מושבעים. בתחום המהותי, מושפעים הענפים השונים של המשפט הישראלי ממערכות משפטיות שונות: כך למשל דיני הנזיקין והעונשין הישראלים דומים יחסית לדיני המשפט המקובל, בעוד שחלקים רבים מדיני החיובים הישראלים, כולל דיני החוזים, מושפעים גם מהמשפט הקונטיננטלי. בתחומים אחרים, כמו דיני המשפחה ואפילו היבטים מסוימים מהמשפט החוקתי, שונה הדין הישראלי באופן מהותי משתי מערכות משפטיות אלו.
נקודות ציון בהיסטוריה של המשפט הקונטיננטלי

המקור הקדום ביותר הידוע כיום למשפט הקונטיננטלי הוא שנים עשר הלוחות. החוקים באו כתוצאה של מחלוקות בין הפלבאים והפטריקים שבעקבותיהן החליטו לקבוע את הכללים המחייבים את שני המעמדות. החוק נעלם, אך הוא נלמד מטקסטים אחרים, והוא מהווה את ראשית המשפט הקונטיננטלי.
גאיוס – חי בתקופת הזהב של המשפט הרומי, שהייתה בין סוף הרפובליקה לתחילת האימפריה. הוא היה משפטן ומורה למשפטים. כתב כנראה ספר עבור תלמידיו הנקרא "אינסטיטוטאס" (Institutas). ספרו נותר בצורתו השלמה. הספר מתחלק לשלושה חלקים:
על האנשים.
על החפצים.
עילות.
יוסטיניאנוס הראשון – קיסר מהמאה השישית ששלט בחלק המזרחי, השפיע רבות על המשפט הקונטיננטלי. מטרתו הייתה ליצור לרומא אסופה המשמרת את המשפט הרומי התקף וזה שאינו תקף. כמו כן הוא הורה לטריבוניאנוס לארגן את המשפט הרומי לפי תחומים. האינסטיטוטאס – הקורפוס יוריס, יוסטיניאנוס אסף והרכיב את הקורפוס יוריס קיוויליס (Corpus Iuris Civile) שהוא גוף המשפט האזרחי, המורכב מארבעה ספרים:
הדיגסטה (Digesta) – כל דברי המשפטנים.
אינסטטוציות (Institutas) – ספר לימוד ועשיה.
קודקס (Codex) – אוסף של ציווים קיסריים.
הנובלות (Novellae) – אוסף חוקותיו של יוסטיניאנוס עצמו.
הקמת אוניברסיטת בולוניה – בסוף המאה ה-11 הוקמה בבולוניה האוניברסיטה הראשונה באירופה שהייתה בה פקולטה למשפטים. למדו בה את המשפט הקאנוני, אך גילו את הקורפוס יוריס קיוויליס של יוסטיניאנוס. בעקבות זאת החלה התעניינות במשפט הרומי, וכך הגיעו מרחבי אירופה תלמידים שלמדו את שתי שיטות המשפט. כך נוצרה תרבות משפט אחידה בכל אירופה – המשפט המשותף (Ius Commune). המשפט המשותף היווה אחד מהשלבים המרכזיים בהתגבשות המשפט הקונטיננטלי.
הרמוניזציה – איחוד המשפט, מהווה את השלב (בימים אלו) המעצב את המשפט הקונטיננטלי.
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בין-לאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בין-לאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283805505171  LCCN: sh85026349  NDL: 00572550  NLK: KSH1999001658 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
גרג לופז

גרגוריו בלטראן "גרג" לופז (באנגלית: Gregorio Beltran "Greg" Lopez; נולד ב-7 ביולי 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קולורדו מיולי 2024 עד ינואר 2025. לופז שירת בעבר כראש עיריית פארקר שבקולורדו וכמנהל מדינתי בסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

לופז, דור שלישי למשפחה אמריקאית-מקסיקנית, גדל באירווינג שבטקסס עם הורים וסבים שהיו עובדי חווה חקלאית. עם סיום לימודיו התיכוניים התגייס לופז לחיל האוויר של ארצות הברית והשתמש בהטבות השירות הצבאי כדי לשלם על לימודי תעודה במנהל עסקים באוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו אלאמוגרדו.
בשנים 1983–1987 שירת בחיל האוויר האמריקאי בתור מומחה נשק בבסיס חיל האוויר הולומן שבדרום ניו מקסיקו. בתפקיד זה הכין מטוסים לטיסה, ואת שירותו סיים לאחר פגיעה משמעותית בשמיעתו בעקבות עבודתו במסלולי המראה. בשנת 1987 עברו לופז ורעייתו ליסה לקולורדו.
בשנת 1992 נבחר לופז בן ה-27 לראש עיריית פארקר, מטעם המפלגה הדמוקרטית. זמן קצר אחר כך, ב-1994, שינה את זהותו הפוליטית והצטרף למפלגה הרפובליקנית.
ב-2008 מונה לופז בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה למנהל אזור קולורדו בסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה עד 2014. בשנת 2020 הגיע לפתחה של מחלקת המשפטים של ארצות הברית תיק אזרחי נגד לופז בטענה כי ניסה להשפיע שלא כדין על עמיתיו לשעבר בסוכנות, לאחר שעזב את תפקידו. המקרה חג סביב דואר אלקטרוני ושתי שיחות טלפון בהם ביקש מעמית לשעבר "טובה" בסגירת עסקה. לבסוף שילם לופז 15 אלף דולר אמריקני כדי ליישב את התיק.
במהלך בחירות 2016 התמודד לופז למועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית בקולורדו, אך פרש בטרם יום הבחירות. בבחירות 2018 התמודד לראשונה לתפקיד מושל קולורדו; הוא סיים במקום השלישי בבחירות המקדימות של הרפובליקנים עם 13.2% מהקולות. בבחירות 2022 שב והתמודד על המשרה. הוא הצהיר כי בכוונתו להוציא הפלות מחוץ לחוק, הכחיש שינויי אקלים, וטען כי הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 נגנבו מידיו של דונלד טראמפ. הוא הפסיד בפריימריז להיידי גנאהל בפער של 7%.
לאחר התפטרותו של חבר הקונגרס קן באק מבית הנבחרים של ארצות הברית, נבחר לופז למועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים במחוז הקונגרס הרביעי של קולורדו. הוא זכה במועמדות בסיבוב שישי של הצבעות בוועדה מסדרת כשהוא גובר על נציב מחוז לוגאן ג'רי זוננברג עם 51 קולות, לעומת 46 קולות ליריבו. בבחירות הכלליות ניצב בפני מועמדת המפלגה הדמוקרטית טרישה קלווארזדה ומועמדת המפלגה הליברטריאנית האנה גודמן. הוא גרף 58.40% מקולות הבוחרים ונבחר לבית הנבחרים האמריקאי ב-25 ביוני 2024.
ב-8 ביולי 2024 לופז הושבע לתפקידו. עוד בטרם נבחר למועמדות מפלגתו הודיע לופז כי לא יתמודד לתקופת כהונה מלאה בבחירות 2024. כהונתו תמה עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  אנדרו קני, Greg Lopez: The suburban ex-mayor challenging the Republican establishment, באתר CPR News‏, 20 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  ג'סי פול, Get to know the Republican candidates for Colorado governor and where they stand on the issues, באתר קולורדו סאן, 10 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  ג'סי פול, Greg Lopez selected as Republican nominee for special election in Colorado’s 4th Congressional District to replace Ken Buck, באתר קולורדו סאן, 28 במרץ 2024 (באנגלית)
↑  קרוליין ואקיל, Republican Greg Lopez wins Colorado special election for Ken Buck’s seat, באתר The Hill‏, 25 ביוני 2024 (באנגלית)
↑  ארנסט לונינג, Colorado Republican Greg Lopez sworn in to complete remainder of resigned Ken Buck's term, באתר The Colorado Statesman‏, 8 ביולי 2024 (באנגלית)
↑  ג'סי בדייאן, Republican panel’s selection to be Rep. Buck’s likely replacement is a saving grace for Boebert, באתר AP‏, 29 במרץ 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: L000604 
לופז לצד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית מייק ג'ונסון בעת השבעתו לתפקיד, 8 ביולי 2024
סטיבן צ'דוויק

סטיבן פאולר צ'דוויק (באנגלית: Stephen Fowler Chadwick;‏ 25 בדצמבר 1825 –  15 בינואר 1895) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אורגון החמישי בשנים 1877–1878. הוא היה מושל המדינה הראשון שהושבע לתפקידו לא לאחר שנבחר בבחירות, אלא מתוקף סדר הירושה המדינתי.
ראשית חייו

סטיבן צ'דוויק נולד בעיר מידלטאון שבקונטיקט. הוא הוכשר כעורך דין, וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק. ב-1851 הוא עבר לאורגון ופתח משרד עורכי דין ביישוב סקוטסבורג שבמחוז דאגלס. הוא גם שימש כמנהל הראשון של משרד הדואר המקומי.
ראשית הקריירה הפוליטית

לאחר שעבר מסקוטסבורג לרוזבורג, התמודד צ'דוויק על משרת השופט של מחוז דאגלס. בהמשך הוא ייצג ב-1857 את המחוז בוועידת החוקה של אורגון. בבחירות לנשיאות של 1864 ובאלו של 1868 הוא שימש כאלקטור מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ב-1870 נבחר צ'דוויק כמזכיר המדינה של אורגון, וב-1878 נבחר לתקופת כהונה שנייה לתפקיד.
צ'דוויק היה זה שהעלה כמזכיר המדינה של אורגון את הרעיון להכריז על 15 ביוני כיום חג מדינתי בשם "יום החלוץ" (Pioneer Day). תאריך זה נבחר לכבוד חתימת אמנת אורגון מ-1846, שיישבה באופן רשמי את התביעות שבין ארצות הברית לבין הממלכה המאוחדת על שטחי טריטוריית אורגון.
מושל אורגון

ב-1877 התפטר מושל אורגון לה פאייט גרובר מתפקידו לאחר שנבחר על ידי בית המחוקקים של אורגון כסנאטור. צ'דוויק, מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה, היה הראשון בסדר הירושה למשרת המושל, והושבע כמושל הבא כדי לכהן בשארית תקופת כהונתו המתוכננת של גרובר. אף על פי שהדבר היה מנוגד לפרק 5 סעיף 1 של חוקת אורגון, הוא המשיך במקביל לכהן כמזכיר המדינה. כאשר חתם על מסמכים הדורשים את חתימותיהם של המושל ושל מזכיר המדינה, הוא חתם על שני צידי המסמך.
צעד המדיניות הבולט ביותר של ממשלו הייתה עמדתו של צ'דוויק בנוגע למלחמה נגד שבט הנז פרס, שהתחוללה בחלק הדרום-מזרחי של אורגון. צ'דוויק לא היה שבע רצון מהקיפאון במצב, ופיקח באופן אישי על המצב בחזית. הוא סייע למתיישבים הלבנים במהלך העימות, ודרש שיינקטו על ידי הצבא עונשים קשים יותר כלפי האינדיאנים המורדים וכלפי מנהיגי השבטים שלא שתפו פעולה.
צ'דוויק בחר שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת כמושל בזכות עצמו, ושב לעסקיו הפרטיים בעריכת דין.
סטיבן צ'דוויק נפטר בסיילם ב-15 בפברואר 1895, ונטמן בבית הקברות פיוניר שבעיר. בנו, סטיבן ג'יימס צ'דוויק, היה שופט בבית המשפט העליון של מדינת וושינגטון.
הערות שוליים

↑  Transactions of the Nineteenth Annual Reunion of the Oregon Pioneer Society for 1891. Portland, OR: A. Anderson & Co., 1891; pg. 32.
↑  Chadwick, Stephen F. (July 1964). "The Recollections of Stephen James Chadwick". The Pacific Northwest Quarterly. 55 (3): 111–118.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193953146  SNAC: w66n40th  VIAF: 53156762877141300006   WorldCat (עם VIAF): 53156762877141300006
פטריק טוומאסי

פטריק טוומאסי (משמאל) לצידם של איגור זלטנוביץ' ולירן רוטמן במדי מכבי נתניה, 2022
פטריק טוומאסי (באנגלית: Patrick Twumasi; נולד ב-9 במאי 1994) הוא כדורגלן גנאי המשחק כקיצוני בבית"ר ירושלים מליגת העל.
קריירת מועדונים

טוומאסי נולד באובואסי, גאנה. הוא הצטרף לספרטקס יורמלה מליגת העל הלטבית, אליה עבר מרד בול גאנה. טומאסי כבש עשרה שערים ב-22 הופעות בליגה והפך למלך השערים של הקבוצה ובמקום השביעי בליגה כולה.
ביולי 2013 הצטרף לאסטנה מליגת העל הקזחית בהאשלה מספרטקס יורמלה. הוא כבש שישה שערים ב-11 משחקים במהלך תקופת ההשאלה ומאוחר יותר חזר לספרטקס יורמלה.
ב-2014 הושאל טוומאסי למועדון הרוסי אמקאר פרם מהליגה הבכירה ברוסיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ב-10 במרץ 2014 במשחק מול וולגה ניז'ני נובגורוד.
ב-9 ביולי 2014 הושאל שוב לאסטנה מהליגה בקזחסטן, לשארית עונת 2014. כבש עשרה שערים ב-11 משחקים והפך למלך השערים של המועדון באותה העונה, ועזר לאסטנה לזכות באליפות.
טוומאסי חתם באסטנה לפני פתיחת עונת 2015. ב-27 ביולי 2017 חתם על חוזה חדש לשנתיים במועדון הקזחי.
ב-27 ביולי 2018 חתם על חוזה לארבע שנים באלאבס הספרדית מהלה ליגה.
ב-16 באוגוסט 2019 חתם על הסכם השאלה לשנה בגזניאטפ מליגת העל הטורקית.
ב-4 בספטמבר 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים בהנובר 96 הגרמנית מהבונדסליגה השנייה.
ב-3 בפברואר 2022 חתם במכבי נתניה מליגת העל. ב-19 בפברואר כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, במשחק הליגה נגד מכבי פתח תקווה. בינואר 2023 זכה עם המועדון בגביע הטוטו לעונת 2022/2023.
ב-3 באוגוסט 2023 חתם בפאפוס מליגת העל הקפריסאית. ב-18 באוגוסט ערך הופעת בכורה כמחליף וגם הבקיע את שערו הראשון בקבוצה במשחק מול קארמייטיסה, שהסתיים בניצחון קבוצתו 0–3.
ב-23 ביולי 2024 חתם בבית"ר ירושלים.
נבחרת גאנה

טוומאסי זומן לנבחרת הבוגרת של גאנה על ידי מאמנה הישראלי, אברהם גרנט, למשחק מוקדמות גביע אפריקה 2017 מול מאוריציוס ביוני 2016. לזכותו שלוש הופעות במדיה מאז 2017.
תארים

ליגת העל הקזחית (4): 2014, 2015, 2016, 2017
הסופר קאפ הקזחי (1): 2015
גביע הטוטו (1): 2022/23
הגביע הקפריסאי (1): 2023/24
שער העונה בליגת העל (1): 2022/23
הערות שוליים

↑  El Deportivo Alavés incorpora al extremo diestro Patrick Twumasi | Alavés - Web Oficial, El Deportivo Alavés incorpora al extremo diestro Patrick Twumasi | Alavés - Web Oficial (בספרדית)
↑  Patrick Twumasi sale cedido al Gazisehir Gaziantep | Alavés - Web Oficial, Patrick Twumasi sale cedido al Gazisehir Gaziantep | Alavés - Web Oficial (בספרדית)
↑  מוטי פשכצקי, ‏החלוץ פטריק טוומאסי חתם במכבי נתניה, באתר ערוץ הספורט, 3 בפברואר 2022
↑  נדב צנציפר, חוזר לישראל: פטריק טוומאסי חתם בבית"ר ירושלים, באתר ynet, 23 ביולי 2024
↑  Breaking News: Partey, Twumasi among trio handed debut Ghana call-ups for Mauritius AFCON clash, GhanaSoccernet, ‏26 במאי 2016 (באנגלית)
↑  Patrick Twumasi, worldfootball.net (באנגלית)
יורי מדיירוש

יורי ז'וזה פיקאנסו מדיירוש (בפורטוגזית: Iuri José Picanço Medeiros; נולד ב-10 ביולי 1994 בהורטה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת  הכנף הימני בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים

מדיירוש גדל במחלקות הנוער של ספורטינג הורטה וספורטינג ליסבון, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה. הוא שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות. בין השנים 2015–2017 הושאל לקבוצות ארוקה, מוריירנסה ובואבישטה מליגת העל הפורטוגלית. את עונת 2017/2018 פתח עם ספורטינג ליסבון בליגת העל הפורטוגלית, וערך שש הופעות ליגה במדיה, וב-25 בינואר 2018 הושאל לגנואה מהסרייה א'. הוא ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים. ב-3 בפברואר 2019 הושאל ללגיה ורשה מליגת העל הפולנית עד לתום עונת 2018/2019, וערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-19 ביולי 2019 חתם בנירנברג מהבונדסליגה השנייה. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-0 להמבורג במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2019/2020. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-28 ביולי 2020 הושאל מדיירוש לספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית, ובהמשך חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 69 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 22 שערים.
ב-23 ביוני 2023 חתם מדיירוש בא-נסר דובאי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות תמורת סכום העברה של 3 מיליון אירו. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-23 בינואר 2025 חתם על חוזה לשתי עונות וחצי בהפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית

מדיירוש שיחק עם נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2015 ובשנת 2017.
תארים

גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2017/2018
הגביע הפורטוגלי (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  A infância de Iuri Medeiros: "Porquê ir às aulas se posso jogar futebol a manhã inteira?", O Jogo (בפורטוגזית)
↑  Oliveirense-Sporting B, 1-0: Golo de Barry derrota jovens leões, www.record.pt (ב־European Portuguese)
↑  Três reforços entre os eleitos para Moreira de Cónegos - Arouca - Jornal Record, web.archive.org, ‏2017-12-15
↑  Iuri Medeiros é, finalmente, jogador do Moreirense, O Jogo (בפורטוגזית)
↑  OFICIAL: Iuri Medeiros emprestado ao Boavista, Maisfutebol (בפורטוגזית)
↑  Iuri Medeiros e Jonathan Silva voltam na próxima época, Maisfutebol (בפורטוגזית)
↑  Calciomercato Genoa, ufficiali due colpi: Pedro Pereira e Medeiros | Goal.com Italia, www.goal.com, ‏2018-01-25 (באיטלקית)
↑  UFFICIALE: Sporting, l'ex genoano Medeiros in prestito al Legia Varsavia - TUTTO mercato WEB, www.tuttomercatoweb.com (באיטלקית)
↑  Club verpflichtet Iuri Medeiros, fcn.de (בגרמנית)
↑  Iuri Medeiros chega ao S. C. Braga por empréstimo, Jornal de Notícias, ‏2020-07-28 (בפורטוגזית)
↑  Sp. Braga garante Iuri Medeiros em definitivo por 800 mil euros, Maisfutebol (בפורטוגזית)
↑  Sp. Braga oficializa saída de Iuri Medeiros: conheça todos os valores do negócio, www.record.pt (ב־European Portuguese)
↑  איציק כלפי, ‏רשמית: באר שבע הודיעה על צירופו של מדיירוש, באתר ONE‏, 23 בינואר 2025
↑  Os 23 convocados para o Europeu de sub-21, web.archive.org, ‏2017-08-17
↑  Rui Jorge anuncia escolhidos para o Euro 2017, FPF, ‏2025-01-15 (ב־European Portuguese)
המדינה ה-51

דגל ארצות הברית עם 51 כוכבים
מפת ארצות הברית ושטחיה
המדינה ה-51 (באנגלית: 51st state) הוא ביטוי המשמש בארצות הברית כדי להתייחס לרעיון של הוספת מדינה נוספת לאיחוד 50 המדינות הנוכחי. הצעות למדינה ה-51 מגוונות ונעות החל מהענקת מעמד מדינה לאחד משטחי ארצות הברית או וושינגטון די. סי, פיצול מדינה קיימת, או סיפוח חלק ממדינה ריבונית או כולה.
ארצות הברית לא קיבלה מדינות חדשות לאיחוד מאז 1959, אז התקבלו אלסקה בינואר 1959 והוואי באוגוסט 1959. לפני כן, לא התקבלו מדינות מאז הצטרפותה של אריזונה בפברואר 1912. טרם הצטרפות אלסקה והוואי הביטוי המקביל היה "המדינה ה-49".
במאה ה-21, המונח משמש לרוב בהתייחסות למחוז המנהלי הפדרלי וושינגטון די. סי. ולטריטוריית פוארטו ריקו, שבשתיהן יש תנועות אקטיביסטיות הדורשות לקבל מעמד מדינה ואף התקיימו בהן משאלי עם בעניין, בוושינגטון ב-2016 ובפוארטו ריקו ב-2020.
בחלק ממדינות ארצות הברית ישנן תנועות הקוראות להתפצלות לשתי מדינות, לעיתים קרובות עקב חילוקי דעות פוליטיים חזקים בין אזורים שונים של מדינה. יש תקדים למהלכים כאלה של פיצול מדינה בהיסטוריה של ארצות הברית, כמו יצירת קנטקי ופיצול וירג'יניה המערבית מווירג'יניה, אם כי מהלכים כאלה לא יצאו לפועל מעל מאה שנה.
הביטוי יכול לשמש גם כסלנג, לעיתים חיובי ולעיתים ביקורתי, בהתייחס לאזורים או מדינות ריבוניות ברחבי העולם הנחשבים כמתואמים עם התרבות או האינטרסים הפוליטיים והצבאיים של ארצות הברית, או אפילו נתפסים כעושי דברה. בישראל הביטוי נאמר בדרך כלל כביקורת לתלות הישראלית, צבאית או מדינית, בארצות הברית, או כביקורת על תהליכי אמריקניזציה בקרב החברה הישראלית.
דרישות משפטיות

פרק 4 לחוקת ארצות הברית מסמיך את הקונגרס להכניס מדינות חדשות לארצות הברית (מעבר לשלוש עשרה המושבות שכבר היו קיימות בזמן שהחוקה נכנסה לתוקף ב-1789). מבחינה היסטורית, רוב המדינות החדשות שהוקמו על ידי הקונגרס הוקמו מטריטוריות מאורגנות שנשלטו בידי אספת מחוקקים או קונגרס כלשהו. במקרים מסוימים, טריטוריה שלמה הפכה למדינה ובאחרים חלקה. כפי שהוגדר בוועדה בסנאט בשנת 1953, הדרישות המקובלות באופן מסורתי למדינה הן:
תושביה של המדינה החדשה המוצעת מאמינים ואוהדים את עקרונות הדמוקרטיה כפי שנקבעו בחוקת ארצות הברית.
יש רוב בציבור התומך במדינה ובהצטרפות לאיחוד.
למדינה החדשה המוצעת יש מספיק אוכלוסייה ומשאבים כדי לתמוך הן במדינה עצמה והן לשאת את חלקה בעלויות הממשל הפדרלי.
דרישה נוספת שהייתה מקובלת אך לא מעוגנת בחוק הייתה שבמדינה יהיו לפחות 60,000 גברים בוגרים חופשיים. הדרישה מתוארת בפקודת הצפון-מערב שנקבעה ב-1787, כאשר ארצות הברית הייתה תחת תקנון הקונפדרציה. למרות שארצות הברית כבר לא פועלת תחת תקנון זה, הקונגרס פעל בדרך כלל על פי הנחיה זו כאשר מדינות נוספו לאיחוד.
בדרך כלל, הממשלה המאורגנת של הטריטוריה הודיעה על בחירת האוכלוסייה בעד מדינה, בדרך כלל באמצעות משאל עם. לאחר מכן הורה הקונגרס לאותה ממשלה לארגן אספה מכוננת כדי לגבש חוקה. עם קבלת חוקה זו על ידי תושבי הטריטוריה ולאחר מכן על ידי הקונגרס, התקבלה ההחלטה המעניקה לה מעמד מדינה. לאחר מכן הנשיא פרסם כרוז המוסיף מדינה חדשה לאיחוד.
על מנת לאשר מעמד של מדינה בארצות הברית נדרש רוב רגיל בקונגרס. כמו בחקיקה אחרת, הנשיא יכול לחתום או להטיל וטו על הצעות חוק שהתקבלו, ולקונגרס יש את הכוח לעקוף וטו ברוב של שני שלישים; נברסקה היא המדינה הקיימת היחידה שהתקבלה באמצעות ביטול וטו.
למרות שבכוחו של הקונגרס, בתמיכת הנשיא, לצרף מדינות לאיחוד, אין בכוחו לפצל או לאחד מדינות קיימות בתוך האיחוד ללא תמיכת הקונגרס של אותה מדינה. על פי פסיקות של בית המשפט העליון של ארצות הברית, ההצטרפות לאיחוד היא לצמיתות ולא ניתן להתנתק ממנה.
אם וכאשר מדינה חדשה תתקבל לארצות הברית, הדבר ידרוש עיצוב חדש של דגל ארצות הברית והוספת כוכב נוסף עבור המדינה ה-51. עם זאת, הדגלים הקיימים אינם נפסלים ובמקרה שמדינה חדשה תתווסף לאיחוד ודגל 51 כוכבים יאושר, כל דגל אמריקאי שאושר בעבר ניתן להציגו עד שאינו ראוי לשימוש.
טריטוריות קיימות בארצות הברית > מחוז קולומביה

וושינגטון די. סי. מוזכרת לעיתים קרובות כמועמדת למדינה. בכתבי הפדרליסט מס' 43 הנשיא הרביעי ג'יימס מדיסון שקל את ההשלכות של ההגדרה של "מושב הממשל" בחוקת ארצות הברית. למרות שהוא ציין ניגודי עניינים אפשריים, ואת הצורך ב"בית מחוקקים עירוני למטרות מקומיות", מדיסון לא התייחס לתפקידו של המחוז בהצבעה הלאומית. חוקרים משפטיים חלוקים בשאלה האם חקיקה רגילה של הקונגרס יכולה לקבל את המחוז כמדינה בשל מעמדו כמקום מושבו של הממשל, שפרק 1 סעיף 8 לחוקה מחייב שיהיה תחת סמכות השיפוט הבלעדית של הקונגרס. בהתאם לפרשנות של הטקסט, קבלת המחוז כמדינה עשויה לדרוש תיקון חוקתי מעבר לחקיקה הרגילה.
תושבי מחוז קולומביה התומכים בקבלתה כמדינה משתמשים לפעמים בסיסמה "מיסוי ללא ייצוג" כדי לציין את היעדר הייצוג בקונגרס. הביטוי הוא גרסה מקוצרת של סיסמת המחאה של מלחמת העצמאות "אין מיסוי ללא ייצוג". התושבים נהגו לכתוב את המשפט על גבי לוחיות הרישוי של רכבם. למכונית הנשיאותית של הנשיא ביל קלינטון הייתה מוצמדת לוחית רישוי כזו בסוף כהונתו, והנשיא ג'ורג' ווקר בוש החליף את לוחיות הרכב זמן קצר לאחר תחילת כהונתו. הנשיא ברק אובמה החזיר את לוחית הרישוי המחאתית זמן קצר לפני השבעתו לקדנציה השנייה. הנשיא דונלד טראמפ הסיר בסופו של דבר את לוחית הרישוי ובכך סימן את התנגדותו לקבלת המחוז כמדינה. אפשרות נוספת המוצעת היא סיפוח המחוז למדינת מרילנד, שממנה הופרד המחוז. הדבר יעניק לתושבי מחוז קולומביה את היתרון של מדינה והייצוג בקונגרס תוך מניעת יצירת מדינה 51, אך דרושה הסכמה של מרילנד למהלך כזה.
טריטוריות קיימות בארצות הברית > מחוז קולומביה > משאל העם ב-2016

ב-15 באפריל 2016, ראש עיריית המחוז מיוריאל באוזר קרא להצבעה ברחבי העיר בשאלת ההפיכה למדינה. לאחר מכן פורסמה הצעת חוקת מדינה חוקה זו תהפוך את ראש עיריית מחוז קולומביה למושל המדינה המוצעת, בעוד שחברי מועצת המחוז יהוו את בית הנבחרים המוצע.
ב-8 בנובמבר 2016 הצביעו מצביעי מחוז קולומביה ברוב מכריע בעד הקמת מדינה, כאשר 86% מהמצביעים הצביעו בעד.
טריטוריות קיימות בארצות הברית > מחוז קולומביה > תהליך החקיקה

ב-26 ביוני 2020, בית הנבחרים של ארצות הברית הצביע 232–180 בעד הקמת מדינה בוושינגטון די. סי. החקיקה נבלמה בסנאט בה החזיקה המפלגה הרפובליקנית ברוב. הנשיא טראמפ אף הכריז כי יטיל וטו על החקיקה במידה ויידרש.
ב-22 באפריל 2021 בית הנבחרים של ארצות הברית הצביע שוב 216–208 בעד הקמת מדינה בוושינגטון די. סי. הצעת חוק דומה, ס' 51, "הצעת חוק למתן אישור מדינת וושינגטון די. סי. לאיחוד" הוצגה קודם לכן בסנאט של ארצות הברית ב-30 באפריל הסנאטור הדמוקרטי ג'ו מנצ'ין יצא נגד שתי הצעות החוק, אשר לטענתו אינן מספיקות להפיכת המחוז למדינה ונדרש תיקון לחוקה ולמעשה הכריע נגד העברתן.
טריטוריות קיימות בארצות הברית > פוארטו ריקו

פוארטו ריקו מוזכרת לעיתים קרובות כמדינה פוטנציאלית של ארצות הברית. במשאל עם שנערך ב-2012 רוב המצביעים, 54%, הביעו חוסר שביעות רצון מהיחסים הפוליטיים הקיימים. 61% מהמצביעים תמכו בהפיכתם למדינה. ב-11 בדצמבר 2012 החליט בית המחוקקים של פוארטו ריקו לבקש מהנשיא והקונגרס האמריקאי לפעול לפי התוצאות לסיים את מעמדה הטריטוריאלי ולהתחיל בתהליך קבלתה לאיחוד כמדינה. ב-4 בינואר 2017 חברת בית הנבחרים מטעם פוארטו ריקו קידמה הצעת חוק שתאשרר את הקמת המדינה עד 2025.
ב-11 ביוני 2017 נערך משאל עם לא מחייב נוסף שבו הצביעו 97.7 אחוזים בעד אופציית המדינה אחוז ההצבעה בהצבעה זו עמד על 23 אחוזים, המהווה שפל היסטורי שכן אחוז ההצבעה בפוארטו ריקו נע בדרך כלל סביב 80%. בשנת 2024 נערך משאל עם נוסף, עם שלוש אפשרויות: מדינה, עצמאות או עצמאות עם התאגדות חופשית. 58% מהמבציעים תמכו בהענקת מעמד של מדינה, אם כי משאל העם לא כלל אופציה לסטטוס קוו.
ב-15 בפברואר 2025 אישר בית הנבחרים של פוארטו ריקו החלטה על מעמדה המשפטי של פוארטו ריקו, ההחלטה מבקשת מהנשיא והקונגרס להגיב ולפעול בהקדם בהתאם לדרישות אזרחי פוארטו ריקו.