stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל
רמות > רמה 1 (Win -Win) מנצח-מנצח

עימותים מתחילים במתיחות, למשל מתח הנובע מדיעות חלוקות. זוהי תופעה שכיחה ואינה נתפסת כתחילת עימות. עם זאת, אם העימות נועד להיווצר, כל צד יתחפר בעמדתו.
לסכסוך יכולות להיות סיבות עמוקות יותר.
כל אחד מנסה למצוא את האסטרטגיה שתאפשר לו לשכנע את הצד השני בצדקתו. חילוקי דעות הופכים למחלוקת. הצדדים מפעילים לחצים זה על זה והחשיבה הופכת להיות במונחים של 'שחור ולבן'.
הצדדים לסכסוך מגבירים לחץ, כל אחד משמיע את עמדתו אך הדיונים מנותקים. לא מתקיימת עוד תקשורת מילולית והסכסוך מתגבר. האהדה שהייתה ל"הם", נעלמת.
רמות > רמה 2 (Win - Lose) אחד מנצח ושני מפסיד

הסכסוך מחריף, כל אחד מנסה לגייס אוהדים. היות אדם בצדך, מאפשר לך לגנות את היריב. יהא הנושא אשר יהיה: צריך לנצח כדי שהיריב יפסיד.
משמיצים את היריב ומאבדים את האמון בו. איבוד צלם פירושו-איבוד אמינות מוסרית.
בבקשו לשלוט, כל צד מאיים על השני. אחד מאיים, בדרישה שאם לא תקוים הוא ינקוט בסנקציה. למשל דרישה (שטח שנמצא במחלוקת, שחרור שבויים ועוד) ש"אחרת אני אפוצץ את הבניין הראשי שלך" הוא מלווה את דבריו בהצגת האמצעים (מראה את חומר הנפץ). הפרופורציות קובעות את אמינות האיום.
רמות > רמה שלישית (Lose – Lose) שני הצדדים מפסידים

אדם מפעיל את האמצעים העומדים לרשותו כדי לפגוע ביריבו. היריב לא נחשב בעיניו אנושי. מעתה ואילך, אפילו הפסד אישי ייחשב כרווח, אם הנזק ליריב גדול יותר.
יש לחסל את היריב -בכל דרך שהיא.
מנקודה זו אני מוכן להפסיד הכל העיקר להביס את יריבי, גם אם הדבר יגרור את מותי
אסטרטגיות למיתון הסלמה ופתרון קונפליקטים

המודל מתאר כיצד שני צדדים בסכסוך מתנהגים. הפתרונות לא מכוונים לתת מתכונים לביטול ההסלמה בצורה ישירה  במיוחד כאשר לשני הצדדים לסכסוך נראה כי לא קיימת אפשרות להפוך את המצב (למשל מעשה אגרסיבי בשטח המדינה, הפרדת הילד מההורה השני, ביטול אזרחות, הטיית מכרז וכדומה), או כאשר צד אחד בוחר בהסלמה כתכסיס אסטרטגי. אלא, כדי למתן את ההסלמה או אפילו להשיג דה-הסלמה מייעד גלזל את האסטרטגיות שיכולות להועיל בשלבי ההסלמה השונים:
שלב 1–3: גישור
שלב 3–5: תהליכים מונחים
שלב 4–6: ליווי מקצועי בתהליכים סוציו -תרפואתיים
שלב 5–7: תיווך
שלב 6–8: בוררות, תביעה משפטית
שלב 7–9: התערבות בכפייה
היכולת לזהות בצורה נייטרלית וללא שיפוטיות מהם הכוחות שמזינים את הקונפליקט, מהווה מעלה טובה אצל מנהלים, יועצים ועובדים סוציאליים.
ביבליוגרפיה

פרידריך גלסל: ניהול קונפליקטים. Ein Handbuch für Führungskräfte, Beraterinnen und Berater. האופט, ברן 9. א. 2009,ISBN 978-3-258-07556-3 .
Alexander Redlich: Konfliktmoderation in Gruppen (with Lehrfilm auf DVD). ווינדמולה, המבורג 7. א. 2009,ISBN 978-3-937444-18-5 .
ראו גם

דיאלוג
אתיקה בעסקים
סיכום חיובי
גישור
תקשורת לא-אלימה
הערות שוליים

↑  Kurt R. Spillmann und Kati Spillmann: Feindbilder. Entstehung, Funktion und Möglichkeiten ihres Abbaus. In: Zürcher Beiträge zur Sicherheitspolitik und Konfliktforschung Nr. 12, 1989, S. 19 ff
↑  "Konflikteskalation: Wie die Unversöhnlichkeit stufenweise wächst". Umsetzungsberatung.de. נבדק ב-2017-07-20.
↑  "Die neun Stufen der Konflikteskalation nach Glasl / Konflikteskalation / Krieg / Kriegsgeschehen verstehen / Kriege / Materialien / Home - Institut für Friedenspädagogik Tübingen e.V". Friedenspaedagogik.de (בגרמנית). נבדק ב-2017-07-20.
תשעת השלבים של הסלמה בסכסוך
יצחק קסוטו

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בספטמבר 1896 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  21 בפברואר 1996 (בגיל 99) 
 מקום קבורה:  בית העלמין ניו מונטיפיורי 
 מדינה:  יוון 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בפברואר 1996 
 
 פרסים והוקרה:  אות המציל היהודי (2020) 
 
הרב יצחק משה קסוטו (1 בספטמבר 1896 – 21 בפברואר 1996) היה רבה של העיר לאריסה ביוון, ממצילי יהודי העיר במהלך שואת יהודי יוון.
ביוגרפיה

יליד סלוניקי. רכש השכלה תורנית, לצד ידיעות בשפות (עברית, טורקית, יוונית, לאדינו צרפתית, ספרדית ואיטלקית). נישא לדיזי עמנואל (אחותו של הרב יצחק שמואל עמנואל). בשנת 1930 או 1931 עבר ללאריסה, שבה החל ללמד עברית, ושימש בה החל מ-1941 כרב, חזן, מוהל ושוחט.
ביוגרפיה > בשואה

בשנת 1941 לאחר פרוץ המערכה על יוון במלחמת העולם השנייה, הופצצה לאריסה על ידי כוחות לופטוואפה. הרב קאסוטו התחבא עם משפחתו במקומות שונים בעיר ומחוצה לה, בהם באורוות סוסים, מאימת ההפצצות. בסוף השנה הם שבו לביתם, אך מכיוון שההפצצות נמשכו, הם בילו זמן רב במקלט ציבורי. הוא הופקד על ידי השלטונות היווניים על אספקת המזון לאזרחי העיר. כשהגיעו הגרמנים לעיר, הוא נדרש להביא לידיהם את רשימת כל יהודי לאריסה ומקומות מחבואם, אולם הוא טען כי הוא רק מורה ואין בידו כל רשימה, וגם כשהפעילו עליו לחצים ואיומים, הוא סרב. באותו היום, הזהיר אותו ראש העיר מהתכנית לשלח את היהודים למחנות. הרב קאסוטו יידע את היהודים על כך, ועודד אותם לברוח ולהסתתר בהרים, תוך שהוא משתף פעולה עם הפרטיזנים היווניים. כ-950 מתוך כ-1,200 יהודי לאריסה נמלטו בעצתו, ובסיוע חסידי אומות העולם מקומיים, ניצלו. הוא עצמו נמלט עם משפחתו וספר תורה קטן למנזר מבודד, ששעריו נפתחים פעם בשנה בלבד שם הסתתרו עד תום המלחמה. לאחר המלחמה נחשף לעובדה כי רבים מבני משפחתו, בהם אמו, אחיו, אחותו, גיסיו ואחייניו נספו.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה שב ללאריסה והמשיך להנהיג את שרידי הקהילה, עד לשנת 1948, אז היגר לארצות הברית, וכיהן כרב בקהילות ספרדיות באינדיאנפוליס, בניו יורק ובמיאמי ביץ'. נפטר ב-21 בפברואר 1996, קרוב לגיל 100, ונקבר בבית הקברות ניו מונטיפיורי בלונג איילנד, ניו יורק.
בשנת 2020 זכה באות המציל היהודי.
ראו גם

צבי קורץ
משה שמעון פסח
אליהו ברזילי
הערות שוליים

↑  מכתבו לגיסו הרב יצחק עמנואל, "זיכרון שלוניקי", חלק א, עמ' 262
↑  רשימת מקבלי האות בשנים 2011-2020, באתר הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה
1430-1439 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1439 - 1430 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1438 לפנה"ס - המלך תחותמס השלישי החל את מסעו הארבע-עשרה לארץ ישראל ולסוריה.
1437 לפנה"ס - אריכטונוס מלך אתונה העתיקה נפטר.
1437 לפנה"ס - צבאותיו של תחותמס השלישי מביסים את הצבא של ממלכת מיתאני באזור קדש.
1437 לפנה"ס - לאחר עשרים שנות מלחמה אזור סוריה נכבש ברובו על ידי מצרים.
1435 לפנה"ס - תחותמס השלישי משיק מתקפה על ממלכת כוש.
1430 לפנה"ס - תודחליאש הראשון הופך למלך החיתים.
אנשים משמעותיים

תחותמס השלישי, פרעה מצרי, של השושלת ה-18.
| עשורים במאה ה-15 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1490–1499 לפנה"ס • 1480–1489 לפנה"ס • 1470–1479 לפנה"ס • 1460–1469 לפנה"ס • 1450–1459 לפנה"ס • 1440–1449 לפנה"ס • 1430–1439 לפנה"ס • 1420–1429 לפנה"ס • 1410–1419 לפנה"ס • 1400–1409 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רמת השרון (שכונה)

| --- | --- |
בית בסגנון האקלקטי (בית סטרלינג) ברחוב לבונטין
בית בסגנון האקלקטי (בית סטרלינג) ברחוב לבונטין
 מידע
 עיר:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°03′42″N 34°46′33″E﻿ / ﻿32.06175°N 34.77575°E﻿ / 32.06175; 34.77575
 תבנית:לשוניות2
 
ערך זה עוסק בשכונה בתל אביב-יפו. אם התכוונתם לעיר, ראו .
גן החשמל בלב השכונה, 1938
השכונה בתצלום מהאוויר, 1938
רמת השרון היא שכונה שהוקמה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בדרום תל אביב. היא כוללת את הרחובות מקוה ישראל, החשמל, לבונטין וברזילי, וגבולותיה הם הרחובות יהודה הלוי והרכבת מצפון, דרך מנחם בגין מדרום וממזרח, ורחוב אלנבי ממערב.
רחובה הראשי של השכונה נקרא בשם "רחוב החשמל" לכבוד תחנת הכוח הראשונה בארץ שהוקמה ברחוב זה.
היסטוריה

ב-1856 רכש הכומר אלפרד אייזקס מלסטר קרקע מעובדת בשטח של 36 דונמים. הוא ייצג קבוצה שהתארגנה באנגליה ושאפה להקים במקום "משק לדוגמה" ("Model Farm"), שיוכל להניב להם רווחים כלכליים מחקלאות, לצד פעילות מיסיונרית שתתקיים בו. כעבור חודשים ספורים הגיע למקום פול אייזק הרשון, יהודי מומר שפיתח את המקום, חפר בארות ובנה בית מגורים. ב-1869 מסר הרשון את הניהול לחברה ירושלמית, וזו מינתה את יעקב סקינגר, גרמני תושב יפו, לתפקיד מנהל המשק. בתוך מספר שנים נתגלעו חילוקי דעות בין החברה לבין הקבוצה האנגלית, והן הסתכסכו ביניהן. המשק החל לצבור הפסדים, וב-1900 נמכר למשפחת רוק, משפחה ערבית-נוצרית מיפו.
ב-1922 התארגנה קבוצה בשם "ועד קוני פרדס מודל פארם" בראשותו של יוסף רוקח, במטרה לרכוש את הקרקעות ולהקים בה שכונה עברית, בפאתי העיר תל אביב. הם רכשו את הקרקעות ממשפחת רוק, בתוספת שטחים נוספים, וקראו לשכונה שהקימו "רמת השרון", בשל מיקומה בדרך לשרונה. באותה שנה התארגנה קבוצה נוספת שהקימה את המושבה רמת השרון, מצפון לתל אביב, אך באותה העת נקראה מושבה זו בשם "עיר שלום", ורק ב-1932 נקראה אף היא "רמת השרון".
חלק מתושבי השכונה החדשה היו אמידים, והם הקימו בתים מפוארים בסגנונות המקובלים באותה העת – אקלקטי, בין-לאומי, אר דקו ואר נובו. עם תושבי השכונה נמנה משה אוקסהורן, היבואן הגדול ביותר של מוצרי מכולת בתל אביב של שנות ה-30, שביתו המפואר, בתכנונו של יוסף ברלין, שוכן ברחוב החשמל 25. ב-1933 הקים אוקסהורן בית נוסף, בתכנונו של משה קרסיק, בבניין מס' 29. ד"ר אברהם אבושדיד, מראשוני הרופאים ילידי הארץ, התגורר ברחוב לבונטין 16. היזם והיבואן צבי סטרכילביץ התגורר אף הוא בשכונה, בבית בתכנונו של זכי שלוש, ברחוב לבונטין 5, ששימש גם מרכזיית טלפונים. סטרכילביץ הקים גם את הבית הסמוך, בו הוקם בית דואר, וקומתו התחתונה הושכרה לאחים קרסו, סוחרי מכוניות ילידי סלוניקי. בשכונה גר גם היבואן יצחק לדרברג, שבנה את בית לדרברג.
במקביל להקמת השכונה, נחנכה ביוני 1923 תחנת כוח שהוקמה ביוזמתו של פנחס רוטנברג, והיא שהעניקה לרחוב החשמל את שמו. המבנה משמש את חברת החשמל גם כיום, ובסמוך לו הוקם בשנות ה-80 בניין משרדים של החברה, בן 16 קומות, בתכנונו של אברהם יסקי. החברה מחזיקה כיום גם במספר מבנים נוספים בשכונה.
עם התפתחותה של תל אביב נטמעה שכונת רמת השרון בשכונות שמסביב לה, ואיבדה מייחודה. את דייריה האמידים של השכונה החליפו משרדים ותעשייה זעירה, רבים מבתיה הוזנחו, והריאה הירוקה שלה, גן החשמל, הפכה למוקד של זנות ונרקומנים. בראשית המאה ה-21 החל בשכונה תהליך של התחדשות עירונית. חלק מהבתים שופצו, וגן החשמל עבר אף הוא שינויים, במהלכם גם שונה שמו ל"גינת השרון", מה שהופך אותו למקום היחיד המשמר את שם השכונה. במתחם הסובב את גן החשמל נפתחו מספר חנויות מעצבים, וכן הוקמו בו כמה מועדונים.
מבנים ואתרים בולטים בשכונה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תחנת הכוח הראשונה של תל אביב, רחוב החשמל 16 |  | תחנת הכוח הראשונה של תל אביב וגם של ארץ ישראל נחנכה ב-29 במרץ 1923, במבנה שתכנן יוסף ברלין בסגנון אר דקו. מקימהּ, פנחס רוטנברג, שאף בתחילה להקים תחנת כוח הידרואלקטרית בנחל הירקון, אך בעלי הקרקעות הערבים סירבו למכור לו אותן. בסופו של דבר הוקמה תחנת הכוח שהופעלה במנוע דיזל, והיה ביכולתה לספק 300 קילוואט. כיום משמש בניין תחנת הכוח את הנהלת חברת החשמל. בסמוך לו הוקם ב-1980 מגדל בגובה של 60 מטר ובו 16 קומות. המגדל בתכנונו של אברהם יסקי, משמש אף הוא את הנהלת החברה. |  |    |
| גן החשמל, בין הרחובות לבונטין, ברזילי והחשמל |  | הראה הירוקה של השכונה, בתקופה בה הידרדרה השכונה הפך למוקד של זנות ונרקומנים. בראשית המאה ה-21 עבר גן החשמל מתיחת פנים, ותוכנן מחדש בידי האדריכל אריה קוץ. העצים הוותיקים נעקרו לטובת מראה מואר יותר, המקשה על פעילות מפוקפקת כבעבר, ואת המדשאות החליפו רחבות מרוצפות. כן הוקם בו מגרש כדורסל קטן ומתחם לבעלי כלבים. מתחת לגן הוקם חניון תת-קרקעי. |  |  |
| מגדל המים, רחוב החשמל |  | מגדל המים הוקם בתכנונו של המהנדס ארפד גוט. מיקומו לא היה מקרי, בסמוך לו שרידי באר ששימשה את אנשי המשק לדוגמה במאה ה-19. בבסיסו של מגדל המים פעלה חנות מכולת. בשנות ה-90 שופץ המגדל. |  |  |
| רחוב לבונטין 16 |  | הבית ברחוב לבונטין 16 הוא בית בסגנון אקלקטי תוכנן על ידי אברהם גולדמן עבור אברהם אבושדיד, מראשוני הרופאים ילידי הארץ, שהתגורר בו עם משפחתו. אחותו של אבושדיד, לאה, נישאה לאיתמר בן-אב"י, והזוג התגורר בבית לזמן קצר. הבית נרכש על ידי ד"ר אסתר גוברקובסקי-שולריכטר ונמכר מידי נכדיה לחברת הבנייה של דוד שטרן. בדומה למבנים אחרים בשכונה, גם מצבו של בית זה הידרדר עם השנים. ב-1995 שופץ בתכנונו של האדריכל דוד כהנא, חזותו שונתה ונוספו לו מספר קומות מזכוכית. כיום משמש הבניין את חברת הביטוח אסיקורציוני ג'נרלי. |  |  |
| בית הדר, דרך בגין פינת רחוב הרכבת |  | בפאתי השכונה הוקם בין 1936 ל-1938 בית הדר, בית בסגנון הבינלאומי שהיה בית המשרדים הראשון בעיר, בתכנונו של קרל רובין. לאורך השנים שימש הבניין את שלטונות המנדט הבריטי ואת המטה הארצי של משטרת ישראל. |  |  |
| מרכזת הטלפונים, מקוה ישראל 7 |  |  בשנת 1937 נבנה בשכונה על ידי מחלקת הדואר והטלגרף של ממשלת המנדט הבריטי, בניין מרכזת הטלפונים האוטומטית הראשונה של העיר תל אביב שפעלה בטכנולוגיה שפיתח אלמון סטראוג'ר. את הבניין תכנן האדריכל בנימין צ'ייקין. הבניין נחנך בשנת 1938. מיום 6 בינואר 1939 חוברו למרכזת זו כל הטלפונים בתל אביב. לפני מועד זה, חלק מהטלפונים בתל אביב היו מחוברים למרכזת הטלפונים ביפו. הבניין שימש עד לשנת 2013 כמתקן תקשורת של חברת בזק והייתה מצויה בו מרכזת טלפונים ספרתית מדגם DMS-100. כיום פועל בבניין סניף דואר של חברת דואר ישראל ומוקד המידע וההזמנות 171 של החברה שבעבר סיפק שירותי תברוקה בלבד. בשטח של מרכזת הטלפונים שהתפנה, ממוקמת משנת 2016 אכסניה בשם "אברהם הוסטל". הבניין ממוקם בפינת הרחובות מקוה ישראל 7, לבונטין 21, והרכבת 8-10. |  |  |
גלריה

בית ברחוב החשמל 27
בית גלימידי, בית בסגנון אקלקטי ברחוב לבונטין 18
בניין ברחוב לבונטין 5, נבנה בניין משרדים עבור חברת פרדס ובהמשך הפך לביתו של צבי סטרכילביץ', הבניין עבר הליך שימור והרחבה בשנת 2020
ביתו של משה אוקסהורן ברחוב החשמל 25
לוחית זיכרון בכניסה לאתר חברת החשמל
לקריאה נוספת

יוסי גולדברג, שולה וידריך, עירית עמית כהן, תל אביב. עיר גלויה, עמ' 174-155
זאב וילנאי, מדריך תל אביב (1941), הוצאת אריאל, עמוד 54
אסתר זנדברג, נורת אזהרה בגן החשמל, באתר הארץ, 23 בפברואר 2006
הערות שוליים

↑  מפת תל אביב, 1930 (באנגלית) בהוצאת מחלקת המדידות המנדטורית, עם ציון שם השכונה Ramath Hasharon, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
טארה ריד

| --- | --- |

ריד, 2014
 לידה:  8 בנובמבר 1975 (בת 49) ארצות הברית ווייקוף, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 שם לידה:  Tara Donna Reid
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים 
 פרופיל ב-IMDb
 
טארה דונה ריד (באנגלית: Tara Donna Reid; נולדה ב-8 בנובמבר 1975) היא שחקנית ודוגמנית עבר אמריקאית.
ביוגרפיה

ריד נולדה וגדלה בעיירה ווייקוף (אנ'), ניו ג'רזי, בתם של דונה (לבית בנט) ושל תומאס ריד, אשר שניהם היו מורים ובעלי מעון לטיפול באנשים או ילדים הזקוקים להשגחה במשך היום. אביה עבד גם בין היתר בוול סטריט. ריד היא הבכורה מתוך ארבעה ילדים, יש לה אחים תאומים צעירים (קולין ופטריק) ואח נוסף בשם טום.
היא למדה בבית הספר הקתולי סנט אליזבת', בחטיבת הביניים דווייט אייזנהאואר, בתיכון רמפו, בתיכון ג'ון קנדי בגרנדה הילס וסיימה את לימודיה באקדמיית בארנסטבל, תיכון אלטרנטיבי. היא למדה גם בבית הספר המקצועי לילדים (אנ') במנהטן, יחד עם שחקנים אחרים כמו כריסטינה ריצ'י, ג'רי אוקונל, שרה מישל גלר, דונלד פייז'ון ומקולי קאלקין.
קריירה

ריד החלה לשחק בגיל תשע בשעשועון "משחק ילדים", והופיעה בלמעלה מ-100 פרסומות כולל "Jell-O", "מקדונלד'ס", "Crayola" ומילטון בראדלי. כנערה, היא הופיעה ב"הצלצול הגואל: הכיתה החדשה", "כל ילדיי".
לאחר שעברה להוליווד בשנת 1997, ריד עברה לסרטים ושיחקה בסרט הפולחן "ביג לבובסקי" (1998). באותה שנה היא הופיעה גם ב"משחקי פיתוי" וב"אגדה עירונית". ריד זכתה להצלחה רבה כאשר גילמה את דמותה של ויקי הבתולה בסרט "אמריקן פאי" (1999), שגרף מעל 102 מיליון דולר בארצות הברית.
בהמשך ריד כיכבה בסדרה של סרטים לא מוצלחים כמו "ג'וזי והפוסיקאטס" ו"הנשים של ד"ר טי". בשנת 2002 שיחקה לצד ראיין ריינולדס ב"יחצ"ן המסיבות". היא חזרה למסך הקטן כדמות משנה בסדרת הקומדיה "סקראבס". היא הופיעה לצד אשטון קוצ'ר בסרט "הבת של הבוס שלי", שקיבל ביקורות שליליות ועבורו היא הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה הגרועה ביותר והזוג הגרוע ביותר בפרס פטל הזהב.
ריד גילמה את הדמות הראשית בסרט האימה "לבד בחשיכה". הסרט נקטל בידי המבקרים, וריד קיבלה מועמדות לפרס פטל הזהב עבור השחקנית הגרועה ביותר. ריד צילמה תוכנית משלה עבור ערוץ E!,‏ "Wild On Tara Reid", (שונה לאחר מכן ל-"Taradise"), תוכנית שמציגה חופשות של אנשי החברה הגבוהה; התוכנית עלתה באוקטובר 2005 ובוטלה בפברואר 2006, עקב רייטינג נמוך, לאחר שרק 8 מתוך 14 פרקים שודרו.
בין השנים 2007–2008 הופיעה בסדרה של סרטים המיועדים לווידאו, בהם "7-10 Split", "If I Had Known I Was a Genius", ו-"Clean Break". היא גם גילמה את הדמות הראשית בסרט האימה "Vipers". ב-2011 גילמה את דמותה של בוני במותחן "The Fields". באותה שנה השתתפה גם בתוכנית המציאות "האח הגדול VIP" בגרסה הבריטית שלה, אך הודחה ממנה לאחר שלושה שבועות.
ב-2012 חזרה לסדרת סרטי הקולנוע "אמריקן פאי" שבזכותם התפרסמה, והופיעה בסרט "אמריקן פאי: האיחוד".
ריד גם עיצבה קו בגדים בשם "Mantra", עם המעצבים דון אד הארדי וכריסטיאן אודיגייר, שיצא לחנויות בשנת 2009. ב-2010 הופיעה ריד על שער המגזין "פלייבוי".
חייה האישיים

במרץ 2000 החלה לצאת עם מנחה הטלוויזיה קרסון דיילי (אנ'), הם חלקו דירה בניו יורק והם התארסו ב-29 באוקטובר 2000. ביוני 2001, ריד ודיילי נפרדו.
ב-18 בינואר 2010, בן זוגה של ריד, מייקל אקסטמן, יזם אינטרנט גרמני, הציע לה נישואים במסעדת The Little Door בלוס אנג'לס. על פי הדיווחים, בני הזוג תכננו לערוך טקס אינטימי בקיץ 2010. ב-20 באפריל דווח כי החתונה בוטלה והקשר ביניהם הסתיים.
ב-14 באוגוסט 2011, נציג מטעמה אישר למגזין "פיפל" שריד ואיש עסקים הדני מייקל ליילאנד, נישאו יום לפני כן ביוון לאחר תשעה חודשים של זוגיות. עם זאת, ליילאנד הכחיש זאת, באומרו שהוא לא היה בקשר עם טארה מאז פברואר. מאוחר יותר אושר על ידי ריד כי היא נישאה לאיש העסקים הבולגרי זאקרי קהיוב, אך גם כאן התברר שהם לא נישאו רשמית.
בשנים 2013–2014 היא הייתה בזוגיות עם המוזיקאי הישראלי ארז אייזן, חבר להקת אינפקטד מאשרום.
בשנת 2017, ריד יצאה עם איש העסקים טד דאניק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | A Return to Salem's Lot | אמנדה |  |
| 1998 | ביג לבובסקי | באני לבובסקי |  |
| 1998 | ילדה | סיביל |  |
| 1998 | קמתי מוקדם ביום שמתתי | מלכת נשף/ברמנית במועדון לילה |  |
| 1998 | אגדה עירונית | סשה תומאס |  |
| 1998 | Around the Fire | ג'ניפר |  |
| 1999 | What We Did That Night | הבחורה |  |
| 1999 | משחקי פיתוי | מרסי |  |
| 1999 | אמריקן פאי | ויקי |  |
| 1999 | לילה ללא מוצא | שרה |  |
| 2000 | הנשים של ד"ר טי | קוני |  |
| 2001 | מבקרים מטורפים | אנג'ליק |  |
| 2001 | ג'וזי והפוסיקאטס | מלודי ולנטיין |  |
| 2001 | אמריקן פאי 2 | ויקי |  |
| 2002 | יחצ"ן המסיבות | גוון פירסון |  |
| 2003 | Devil's Pond | ג'וליאן |  |
| 2003 | הבת של הבוס שלי | ליסה טיילור |  |
| 2004 | Knots | אמילי |  |
| 2005 | לבד בחושך | אלין קאדרק |  |
| 2005 | העורב 4: תפילה מרושעת | לולה ביירן |  |
| 2005 | Silent Partner | דינה נבסקאיה |  |
| 2006 | Incubus | ג'יי |  |
| 2007 | If I Had Known I Was a Genius | סטפני |  |
| 2007 | 7-10 Split | לינדזי | גם מפיקה |
| 2008 | Senior Skip Day | אלן האריס |  |
| 2008 | סיבות לא טבעיות | ג'וליה מקי |  |
| 2011 | The Fields | בוני |  |
| 2012 | Last Call | לינדזי |  |
| 2012 | אמריקן פאי: האיחוד | ויקי |  |
| 2014 | משחקי ההנגאובר | אפינג ווייט |  |
| 2014 | Charlie's Farm | נטשה |  |
| 2016 | Tie the Knot | ביאטריס |  |
| 2017 | Bus Party To Hell | דרבי לואיס | גם מפיקה בפועל |
| 2018 | Worthless | טליה מדיצ'י | גם מפיקה בפועל |
| 2018 | Christmas Manger | לורה |  |
| 2018 | United Colors of Bennett Song | סטיבי הוקינס-וייט |  |
| 2018 | Ouija House | קתרין הצעירה |  |
| 2018 | Andy the Talking Hedgehog | פיה |  |
| 2019 | American Christmas | פני | גם מפיקה בפועל |
| 2019 | Art of the Dead | טס ברימן | גם מפיקה בפועל |
| 2020 | Attack of the Unknown | אליזבת' |  |
| 2020 | Baby Bulldog | ד"ר רוברטסון |  |
| 2020 | 5th Borough | סופיה לייקוס |  |
| 2021 | Attraction to Paris | אליזבת' |  |
| 2021 | Memoirs of a Fighter | אמבר |  |
| 2021 | Mummy Dearest | אנג'ל |  |
| 2022 | Bleach | מריה |  |
| 2022 | Sally Floss: Digital Detective | מישל | גם מפיקה בפועל |
| 2023 | Of Things Past | קיקי |  |
| 2023 | Bloodthirst | מלכת הערפדים | גם מפיקה בפועל |
| 2024 | Big Money | דיזייר |  |
| TBA | SFZ Stealth Force Z | אוליביה וואלאס | גם במאית |
| TBA | Ghostkiller | מיטצ'י הולינג'ר |  |
| TBA | Spare Me | טארה | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Masha's Mushroom | מאשה | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Generation Angst | רייצ'ל |  |
| TBA | Due Justice | דאלאס |  |
| TBA | Aquatic Siege | ננסי פלויד |  |
| TBA | Room Ten | איב | גם מפיקה |
| TBA | The Prophecy of Troy | הקובה, מלכת טרויה | גם מפיקה |
| TBA | Zombies on A Plane | פייג' אטקינס |  |
| TBA | 3 of a Kind | טיפאני | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Dr. Quarantine | ד"ר ג'קי איינסלי | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Doggmen | לאקי |  |
| TBA | The Faction of a Hitman | מליסה | גם מפיקה בפועל |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | הצלצול הגואל: הכיתה החדשה | סנדי | פרק: "Squash It" |
| 1995 | ימי חיינו | אשלי | 13 פרקים |
| 1996 | קליפורניה דרימס | שרה | פרק: "Graduation Day" |
| 2000 | G vs E | השותפה של לואיס | פרק: "Underworld" |
| 2003–2005 | סקראבס | דני סאליבן | 11 פרקים |
| 2004 | Quintuplets | גברת פולי | פרק: "Teacher's Pet" |
| 2005–2006 | Taradise | מנחה | תוכנית מציאות בערוץ E! 10 פרקים |
| 2008 | Vipers | ניקי סוויפט | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2011 | האח הגדול: בריטניה | מתחרה | עונה 8; מודחת שלישית |
| 2013 | שארקנדו | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2014 | Sharknado 2: The Second One | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2015 | שארקנדו 3: אוי, אלוהים לא! | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2016 | Sharknado: The 4th Awakens | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2017 | Sharknado 5: Global Swarming | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2017 | Trailer Park Shark | בילי ג'ין | סרט טלוויזיה של SyFy |
| 2017 | A Royal Christmas Ball | אליסון | סרט טלוויזיה של Ion Television |
| 2018 | The Last Sharknado: It's About Time | אפריל וקסלר | סרט טלוויזיה של SyFy גם מפיקה בפועל |
| 2019 | הבנים | עצמה | פרק: "The Innocents" |
| 2019 | 2nd Chance for Christmas | מוניקה לאב | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2020 | The Wrong Cheerleader Coach | המאמנת יוז | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2023 | רוחות רפאים | עצמה | פרק: "Trevor's Body" |
הערות שוליים

↑  סמנתה מילר, Pie's Cutie, באתר פיפל,‏ 27 באוגוסט 2001
↑  נחום מוכיח, מייחצנת סקס, באתר ynet, 14 באפריל 2003
↑  ריד מיי ליפסטיק: טארה ריד על שער פלייבוי, באתר nrg, באתר מאקו, 14 בדצמבר 2009
↑  ynet, טארה ריד מאורסת. וגם נשואה, באתר ynet, 15 באוגוסט 2011
↑  ynet, אופס, התבלבלתי: עם מי התחתנה טארה ריד?, באתר ynet, 16 באוגוסט 2011
↑  מערכת יחסים, טארה-גדיה: סיפורה הטראגי של סמל הסקס של הניינטיז, באתר Xnet‏, 10 באפריל 2012
↑  יפעת הללי אברהם, ‏הוליווד זה כאן: טארה ריד עושה את ישראל, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2013
↑  ארז כבר הכיר את טארה להורים, באתר IsraeliLifeUSA, ‏8 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444203005171  PLWABN: 9810701434705606  BnF: cb14219690w (data)  GND: 131394665  ISNI: 0000 0001 1491 9884  LCCN: no00036332  MusicBrainz: 6bd32a62-bcd3-4735-8dac-750893546c2b  NKC: pna2006322542  NTA: 25575826X  VIAF: 54358678   WorldCat (עם VIAF): 54358678
1420-1429 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1429 - 1420 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1425 לפנה"ס - בעקבות מותו של תחותמס השלישי בנו אמנחותפ השני הפך לפרעה של מצרים.
1425 לפנה"ס - ארמון קנוסוס נהרס בשריפה
1422 לפנה"ס - אמנחותפ השני החל קמפיין לדיכוי התקוממות באזור הלבנט.
1420 לפנה"ס - אמנחותפ השני פותח מחדש את המחצבות של טורה.
1420 לפנה"ס - אחד התאריכים המוצעים ליציאת מצרים
1420 לפנה"ס בקירוב - כרתים נכבשה על ידי מיקנים - תחילת התקופה המיקנית
אנשים משמעותיים

תחותמס השלישי, פרעה מצרי, של השושלת ה-18.
אמנחותפ השני, פרעה מצרי, של השושלת ה-18.
| עשורים במאה ה-15 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1490–1499 לפנה"ס • 1480–1489 לפנה"ס • 1470–1479 לפנה"ס • 1460–1469 לפנה"ס • 1450–1459 לפנה"ס • 1440–1449 לפנה"ס • 1430–1439 לפנה"ס • 1420–1429 לפנה"ס • 1410–1419 לפנה"ס • 1400–1409 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעשייה

איור של גוסטב דורה לכיפה אדומה
מעשייה היא סיפור עם שבו מוטיבים רבים החורגים מההתנסות היומיומית, מוטיבים על-טבעיים שאינם ניתנים לאישור אמפירי, בין היתר דמויות כגון פיות, גובלינים, אלפים, טרולים, ענקים, חיות מדברות ובדרך כלל אף כישופים ומעשי קסמים. בתרבויות שבהן שדים ומכשפות נתפסים כיצורים אמיתיים, עשויים סיפורי המעשיות להתמזג לתוך סיפורי אגדה שבהם תוכן הסיפור נתפס על ידי המספר והמאזין כבעל משמעות היסטורית. אולם, שלא כמו אגדות ושירה אפית, המעשיות בדרך כלל אינן מכילות יותר מאשר התייחסות שטחית לדת או למקומות גאוגרפיים ממשיים, לאישים או למאורעות. הפתיח המאפיין סיפורי מעשיות הוא: "היה היה פעם..." ואין הכוונה למועד מסוים.
ניתן למצוא מעשיות בסיפורי עם שבעל פה וכן בספרות הכתובה. ההיסטוריה של סיפורי המעשיות קשה ביותר לשחזור, זאת כיוון שניתן לעקוב אחריה אך ורק בביטויה הכתוב. אולם, אף מסיפורי המעשיות הכתובים ניתן ללמוד כי סיפור המעשיה קיים בתרבות האנושית מזה אלפי שנים, אף שייתכן כי לא הוכר כענף ספרותי נפרד. ניתן למצוא סיפורי מעשיות, לאורך מאות בשנים, בכל תרבות אנושית בעולם. אף בימינו אלה נכתבים סיפורי מעשיות ועבודות בעקבותיהם.
קהל היעד לסיפורי המעשיות הקדומים היה מבוגרים וילדים גם יחד, אולם סיפורי מעשיות נתפסים כמיועדים בעיקר לילדים כבר החל מן הסלון הספרותי הצרפתי במאה ה-17. הכותרת שהעניקו האחים גרים לאסופת הסיפורים שלהם הייתה "מעשיות לילדים ובני הבית" והקשר בין מעשיות לילדים הלך והתחזק במהלך השנים.
מומחי פולקלור סיווגו את סיפורי המעשיה במספר דרכים. אחד הסיווגים הבולטים הוא זה של ארנה-תומפסון וכן הניתוח המורפולוגי של ולדימיר פרופ. פולקלוריסטים אחרים הציעו פרשנויות למשמעותן של המעשיות, אולם עד היום לא התגבשה שיטה כדי לקבוע באופן חד-משמעי את משמעות המעשיות.