stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
להרוג את איב

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 מבוסס על:  הנובלות
 סוגה:  דרמה  מותחן  קומדיה שחורה
 יוצרים:  פיבי וולר-ברידג'  לוק ג'נינגס
 כותבים:  פיבי וולר-ברידג'
 שחקנים:  סנדרה או  ג'ודי קומר  פיונה שו  דארן בויד  דייוויד הייג  קים בודניה  נינה סוסניה  אוון מקדונל  קירבי האוול-בפטיסט  אדוארד בלומל  שון דילייני  הנרי לויד-יוז
 פרסים:  Gotham Independent Film Award for Breakthrough Series – Long Form, Critics' Choice Television Award for Best Drama Actress, פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה, פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר, פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר, TCA Award for Outstanding New Program, פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לשחקנית בסדרת דרמה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  32 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סאלי וודוורד  לי מוריס  פיבי וולר-ברידג'
 הפצה:  IMG
 אתר צילומים:  לונדון  פריז  ברלין  רומניה  טוסקנה 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה
 אורך פרק:  40–43 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC אמריקה
 רשת שידור בישראל:  HOT HBO  NEXT TV
 תקופת שידור מקורית:  8 באפריל 2018  – 17 באפריל 2022
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
להרוג את איב (באנגלית: Killing Eve) היא סדרת טלוויזיה בריטית בת ארבע עונות מסוגת דרמה מותחן, שעלתה לשידור ב-8 באפריל 2018. הסדרה מבוססת על סדרת "הנובלות" (אנ') מאת לוק ג'נינגס. הסדרה הופקה עבור "BBC אמריקה", ונכתבה על ידי היוצרים פיבי וולר-ברידג', לוק ג'נינגס.
בשנת 2019 הוענק פרס פיבודי לסדרה. בנוסף, העונה הראשונה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה "עבור סדרת הדרמה הטובה ביותר". השחקנית סנדרה או זכתה בשני פרסים על הופעתה בעונה הראשונה: פרס גלובוס הזהב עבור השחקנית הטובה ביותר - סדרות טלוויזיה דרמה, ובפרס בחירת המבקרים. ג'ודי קומר זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר.
בינואר 2020 הכריזה רשת "BBC אמריקה" שהסדרה תחודש לעונה רביעית שתעלה לשידור ב-2021, אולם הפקת העונה נדחתה עקב מגפת הקורונה. במרץ 2021 נמסר שהעונה הרביעית והאחרונה של הסדרה תשודר בשנת 2022, וצילומי שמונת פרקיה יתקיימו בקיץ, בממלכה המאוחדת וברחבי אירופה.
בישראל, הסדרה משודרת בערוץ HOT HBO, וב-yes וכן בערוץ הסטרימינג נטפליקס.
עלילה

איב פולסטרי, היא אישה מתוסכלת ומשועממת בעבודה המשרדית שלה כקצינת MI5. איב נאלצת לעצור ולמצוא את וילאנל אשר היא רוצחת מוכשרת ופסיכופתית אכזרית ובלתי צפויה בעליל. כאשר שתי הנשים נפגשות הן נהפכות לאובססיביות זו לזו.
דמויות > דמויות ראשיות

איב פולסטרי (סנדרה או): סוכנת MI5 (המודיעין המקומי של בריטניה), אשר הופכת אובססיבית למתנקשת ידועה לשמצה והיא גויסה מחוץ לתקן של סוכנות הביון הזרה MI6.
וילאנל / אוקסנה אסטנקובה (ג'ודי קומר): מתנקשת פסיכופתית, מיומנת אשר הופכת אובססיבית לאיב אשר עוקבת אחריה.
קרולין מרטנס (פיונה שו): ראש מחלקת רוסיה ב-MI6.
פרנק הלטון (דארן בויד) (עונה 1): המפקח של איב ב-MI5.
ביל פרגרב (דייוויד הייג): חבר ה-MI5 של איב שמגיע איתה ל-MI6.
קונסטנטין וסילייב (קים בודניה): המטפל והאחראי על וילאנל.
ניקו פולסטרי (אוון מקדונל): בעלה הפולני של איב, מורה.
אלנה פלטון (קירבי האוול-בפטיסט) (עונה 1): העוזרת של איב.
קני סטאוטון (שון דילייני): האקר לשעבר שגויס על ידי ה-MI6.
הוגו (אדוארד בלומל) (עונה 2): בוגר באוקספורד מצטיין, שעובד כחלק מהקבוצה של איב ב- MI6
ג'ס (נינה סוסניה) (עונה 2): סוכנת MI6 שעובדת עם איב.
אהרון פיל (הנרי לויד-יוז) (עונה 2): בנו של המנוח אליסטר פיל, הממונה על חברת פרדאי לאחר רצח אביו.
טטיאנה (יבגניה דודינה) (עונה 3): אמא של אוקסנה.
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 8 באפריל 2018 | 27 במאי 2018 |
|  | 2 | 8 | 8 | 7 באפריל 2019 | 26 במאי 2019 |
|  | 3 | 8 | 8 | 12 באפריל 2020 | 31 במאי 2020 |
|  | 4 | 8 | 8 | 27 בפברואר 2022 | 10 באפריל 2022 |
סדרת המשך

עם ההודעה על סיום הסדרה בשנת 2022 אחרי ארבע עונות, נמסר שחברת "BBC אמריקה" מפתחת כמה חלופות לסדרת ספין אוף. באפריל 2022 התפרסם שסדרת ספין אוף שתתמקד בעבר של קרולין מרטנס מצויה בתהליכי פיתוח.
הערות שוליים

↑  Jake Kanter (January 3, 2020). ‘Killing Eve’: BBC America Renews Assassin Drama For Season 4. Deadline. retrieved April 26, 2022
1 2 3  White, peter (March 16, 2021). ‘Killing Eve’ To End With Season 4 In 2022, BBC America Developing A Number Of Potential Spinoffs. deadline Hollywood. retrieved March 16, 2021
↑  Whittock, Jesse (April 6, 2022). ‘Killing Eve’ Spin-Off Focused On Spymaster Carolyn Martens In Development At BBC America And AMC Networks. deadline Hollywood. retrieved April 6, 2022
דן ווקר

דניאל ג'. ווקר (באנגלית: Daniel J. Walker;‏ 6 באוגוסט 1922 –  29 באפריל 2015) היה עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי ה-36 בשנים 1973–1977. הוא נולד בוושינגטון הבירה, גדל בסן דייגו, ושירת כקצין בצי ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. בין המלחמות הוא עבר לאילינוי כדי ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת נורת'ווסטרן, ובשנות ה-60 נכנס לפוליטיקה המדינתית.
ווקר נודע ככל הנראה בעיקר בשל מסע הבחירות שלו שבו צעד ברגל מרחק עצום, ובשל היותו זר למנגנון הפוליטי של אילינוי. בהתמודדותו על מועמדות המפלגה כנגד מועמד של המנגנון המפלגתי של הדמוקרטים הוא גרם לתהפוכה נדירה בבחירות המקדימות במרץ 1972. בהמשך השנה הוא הביס את המושל המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, אך ב-1976 הפסיד בבחירות לתקופת כהונה שנייה. התקופה שלאחר הקריירה הפוליטית שלו התאפיינה ברמת חיים גבוהה, אך עמדה בצילה של הודאה באשמה בהונאה בנקאית ובשבועת שקר בשיאו של משבר ההלוואות והחסכונות של שנות ה-80 המאוחרות. לאחר תקופת מאסר של שנה וחצי שריצה בבית כלא פדרלי, פרש ווקר לאזור סן דייגו וכתב כמה ספרים עד למותו ב-2015.
ראשית חייו

דן ווקר נולד בוושינגטון די. סי. כבנם של וירג'יניה מיי (לבית לינץ') ולואיס וסלי ווקר, שניהם ילידי טקסס. הוא גדל ליד סן דייגו, קליפורניה, וכשסיים שם את בית הספר התיכון ב-1940 הוא היה המצטיין בכיתתו. עוד כאשר למד בבית הספר התיכון, הוא הצטרף לכוחות המילואים של צי ארצות הברית ובעונות הקיץ שירת על משחתת. תוכניותיו ללמוד בקולג המדינתי של סן דייגו נקטעו כאשר הוא נקרא לשירות פעיל ב-1940 ושירת על סיפון שולת מוקשים ליד פוינט לומה, סן דייגו. ב-1941 הוא נבחן בבחינות הסמכה לקצונה, והגיע למקום החמישי מבין 3,000 הנבחנים שנבחנו יחד אתו. בעת המתקפה על פרל הארבור הוא היה בעיצומם של לימודים במכינה של האקדמיה הימית בנורפוק, וירג'יניה. ב-1945 הוא סיים את הכשרתו באקדמיה הימית של ארצות הברית. הוא היה מושל אילינוי השני שהיה בוגר האקדמיה הימית. לאחר מכן, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הוא שירת כקצין בצי.
ב-1947 עבר ווקר לאילינוי כדי ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן. במהלך מלחמת קוריאה הוא נקרא מחדש לשירות, והיה לקצין קשר על סיפון המשחתת "קיד" (USS Kidd). ב-1950 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של נורת'ווסטרן ושימש כעוזר משפטי לשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית פרד וינסון וכעוזר למושל אילינוי עדלי סטיבנסון. בהמשך היה ווקר מנהל בתאגיד מונטגומרי וורד, ובמקביל תמך ברפורמות פוליטיות בשיקגו. ב-1970 היה ווקר מנהל מסע הבחירות לסנאט של ארצות הברית של עדלי סטיבנסון השלישי (בנו של עדלי סטיבנסון). הוועדה הלאומית לחקירת האלימות ולמניעתה (אנ') מינתה את ווקר כיושב ראש צוות המחקר של שיקגו שיחקור את ההתנגשויות האלימות בין המשטרה לבין המפגינים בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית של 1968. בדצמבר הגישה הוועדה את הדוח שלה. הדוח היה שנוי מאוד במחלוקת ומחברו זכה לפרסום. בדוח נאמר שבעוד שהמפגינים הטרידו את כוחות המשטרה והציקו להם, המשטרה הגיבה באלימות חסרת הבחנה נגד המפגינים ועוברי האורח, שאותה הוא תיאר כ"התפרעות משטרתית". הדוח טען שרבים מהשוטרים ביצעו פשעים פליליים, וגינה את הכשל בהעמדתם למשפט או אפילו העמדתם לדין משמעתי.
מושל אילינוי

ב-1971 הכריז ווקר על מועמדותו למשרת מושל אילינוי, ומשך תשומת לב רבה כאשר באותה שנה צעד 1,197 מילים (1,926 ק"מ) בכל רחבי אילינוי. באותה עת הוא היה היועץ המשפטי הראשי של חברת מונטגומרי וורד, משרה שבה הוא החזיק בחמש השנים הקודמות. במהלך מסע הבחירות, המשיכה החברה לשלם את משכורתו, שעמדה על 200,000 דולר לשנה (2 מיליון דולר בערכים של 2020). הוא גם העסיק את עוזרו המנהלי במסע הבחירות שלו, שגם את משכורתו שילמה מונטגומרי וורד. החברה קיוותה שתמיכה פוליטית זו תניב לה הטבות כאשר ווקר ייבחר כמושל. תקווה זו לא התממשה מעולם. המצע הפוליטי של ווקר היה לבלום את סלילתו של הכביש המהיר שהיה אמור לחצות את שיקגו. כביש זה היה אמור לחצות את העיר מצפון לדרום לאורך שדרת סיסרו והיה חלק מהתכנית התחבורתית של אילינוי מאז שנות ה-50. היא הייתה אמורה לקבל מימון פדרלי של מיליארד דולר (10 מיליארד דולר בערכים של 2020). ווקר קיבל תמיכה כספית במסע הבחירות שלו מהארכידיוקסיה של שיקגו כדי לעצור את סלילת הכביש המהיר, שכן הוא היה אמור להשפיע על שניים מהמחוזות הכנסייתיים הרווחים ביותר בצפון העיר ובסיסרו.
לאחר בחירתו כמושל, בלם ווקר את עבודתה של מחלקת התחבורה המדינתית על מיזם הכביש המהיר. הייתה זו מכה פוליטית ישירה נגד ראש העיר דיילי, שלא תמך בווקר. בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1972 ניצח ווקר בהפרש קטן את סגן המושל המכהן פול סיימון. אף על פי שלסיימון היה מוניטין כאיש ממשל טוב, תקף אותו ווקר על כך שהוא קיבל את תמיכתה של המפלגה הדמוקרטית במחוז קוק בראשותו של ראש עיריית שיקגו ריצ'רד דיילי, שאותה תקף ווקר על ההתרפסות בפני "המנגנון של דיילי". בבחירות הכלליות של 1972, הביס ווקר את המושל המכהן, הרפובליקני ריצ'רד אוגילבי כאשר זכה ב-51 אחוזי מן הקולות בהשוואה ל-49 האחוזים בהם זכה אוגילבי. בראשית שנות ה-70 דובר על ווקר כמועמד אפשרי לנשיאות ארצות הברית.
האיבה ששררה בין ווקר לבין ראש העיר דיילי הייתה עמוקה. ב-1974 תמך ווקר במועמדים לבית המחוקקים המדינתי שהתמודדו מול בעלי בריתו של דיילי. עוזרו של ווקר, ויקטור דה גרסיה, אמר בהמשך: "ידעתי מההתחלה שבכל עת שדיילי הביט על ווקר, הוא ראה את הכנסייה האנגליקנית ואת הדיכוי של האירים על ידי הבריטים, וכאשר דן הביט על דיילי, הוא ראה את הפוליטיקאי המובהק שהיה מעוניין רק ברווח הפוליטי". "מעולם לא יצרנו שום דבר שאפילו התקרב לזיקה אישית. במידה מסוימת, הייתה זו תוצאה ברורה וטבעית של הפעילות הפוליטית העצמאית שלי. אך זה העמיק יותר, הרבה יותר", אמר ווקר.
במהלך תקופת כהונתו כמושל התעמת ווקר לעיתים קרובות הן עם הרפובליקנים והן עם הדמוקרטים בבית המחוקקים המדינתי. הוא אמנם הצליח להשיג את העברתו של החוק הראשון שדרש את חשיפתן של תרומות למסעות בחירות והוציא שורה של צווים שאסרו על התנהלות מושחתת של עובדי המדינה. ב-1976 נוצח ווקר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, לאחר שהפסיד למזכיר המדינה של אילינוי מייקל האולט, שקיבל את תמיכתו של דיילי, בהפרש של 54 אחוזים מול 46. בבחירות הכלליות הובס האולט באופן מכריע על ידי ג'יימס תומפסון. הפעם הבאה בה יכהן באילינוי מושל דמוקרטי תהיה 26 שנים לאחר מכן, כאשר ב-2002 נבחר רוד בלאגוייביץ'.
לאחר כהונתו כמושל

בשנות ה-80 נכנס ווקר לעסקים במגזר הפרטי על ידי הקמת חברת "באטלר-ווקר", רשת של עסקי החלפת שמן מנוע בזכיינות שמאוחר יותר נרכשה על ידי חברת "ג'יפי לויב" (אנ'). הוא גם רכש שתי אגודות חיסכון והלוואה, כשהראשונה הייתה "האגודה האמריקאית הראשונה לחיסכון והלוואה" של אוק ברוק, שמאוחר יותר נכנסה לפשיטת רגל. ב-1987 הואשם ווקר בהונאת בנק פדרלי בהתבסס על שתי הלוואות. קבלן בניין פרטי לווה סכום של 279,000 דולר מהאגודה האמריקאית הראשונה כדי לבנות בתי ספר. מאוחר יותר לווה ווקר באופן אישי סכום של 45,000 דולר מאותו אדם על בסיס "לחיצת יד". שתי הלוואות אלו ("הלוואה מהלווה" בעת ששימש כמנהל) היוו הונאה בנקאית. ווקר הסכים עם התביעה הפדרלית על הסדר טיעון. הוא הודה באשמה בסעיף של הונאה בנקאית במסגרת פרשת ההלוואה, בשבועת שקר, ובהגשת דוח כספי כוזב. הוא נידון למאסר של ארבע שנים על הונאת הבנק, לשלוש שנים על שבועת השקר ולמאסר על תנאי על הגשת הדוח הכוזב. את העונשים הוא ריצה ברציפות.
בפסק הדין שלו כתבה השופטת הפדרלית אן ויליאמס, "ברור לבית משפט זה שנוצר דפוס ושאתה, מר ווקר, חשבת שהבנק הזה הוא הקופה האישית שלך שבזכותה תיחלץ מצרה בכל עת שתיקלע אליה". התובע הכללי של ארצות הברית פסק ש"הלוואה מהלווה", שהייתה העבירה העיקרית שבוצעה על ידי ווקר, הייתה הפרה של הכללים אך לא הפרה של החוק. ב-1987 דווח בעיתונות שווקר קיבל יותר ממיליון דולר בהלוואות מסוג זה עבור עסקיו ולתיקון היאכטה שלו "אשת המושל". כחלק מהסדר הטיעון לא הואשם ווקר על שום הלוואה אחרת מלבד ההלוואה הזאת, ואף אחד מההלוואות האחרות של האגודה לא הוגדרו כמעשי הונאה.
ווקר ריצה 18 חודשים מתוך תקופת המאסר של שבע השנים שנגזרה עליו, וב-1989 הוא שוחרר לאחר שעורך דינו הציג כעילה לשחרור את בריאותו הרופפת. השופטת ויליאמס הורתה על שחרורו בהתבסס על העונש שהוא כבר ריצה ופסקה לו תקופת מבחן עד ששתי ההלוואות שבנדון תפרענה. בכך ביטל צו זה את שני סעיפי האישום האחרים. במהלך משבר ההלוואות והחסכונות של אמצע שנות ה-80 הוכרזה האגודה כפושטת רגל והיא מוזגה עם התאגיד הפדרלי לחסכונות ולביטוח הלוואות. היא המשיכה בעסקיה כמקודם, ונוהלה על ידי נציגים של התאגיד הפדרלי. לא היו מחזיקי איגרות חוב וווקר ורעייתו היו שני בעלי המניות היחידים. כאשר שתי ההלוואות נפרעו, שוחרר ווקר מתקופת המבחן והתיק נגדו נסגר. ההלוואות הללו לא גרמו לשום הוצאות למשלמי המיסים, אך ב-1989 האגודה האמריקאית הראשונה ואגודת הלוואה וחיסכון אחרת מאזור שיקגו קיבלו סיוע מכספי משלמי המיסים בסכום של כמעט 80 מיליון דולר. בנקודת זמן זו נרשם לאגודה האמריקאית הראשונה הון עצמי שלילי של 22.2 מיליון דולר. ווקר היה השני מבין ארבעה ממושלי אילינוי במאה ה-20 והמאה ה-21 שהורשעו בבית משפט פדרלי. האחרים היו אוטו קרנר, ג'ורג' ראיין ורוד בלאגוייביץ'. עם זאת, שלא כמו שלושת המושלים האחרים, העבירות בהן הורשע ווקר לא היו קשורות לתקופת כהונתו כמושל.
שנותיו האחרונות

לאחר שחרורו ממאסר ב-1989, עבר ווקר לסן דייגו. הוא מצא עבודה שהצריכה ידע משפטי. הוא גם החל לעסוק בכתיבה. ב-2003 דווח שהוא עסק בכתיבה במשך שש שעות ביום ועסק בכמה מיזמי כתיבה, כולל הוצאת ספר בישול, ובכתיבת הספר "הממשלה שהתקלקלה, דוח היסטורי על ההמונים ועל המנגנון" (A Government Gone Bad, an Historical Account of the Mob and the Machine), שהתמקד בפוליטיקאים מושחתים ובפורעי החוק באילינוי. עד 2007 הוא כבר השלים את כתיבתם של כמה ספרים ופרסם לפחות שלושה. בינואר 2001 הגיש ווקר בקשת חנינה לנשיא היוצא ביל קלינטון, אך בקשתו לא נענתה. ב-2007 הוא פרסם את הספר "העצמאי והמנגנון" (Maverick and the Machine) שבו הוא תיאר את הקריירה הפוליטית שלו, את תקופת מאסרו ואת עסקיו והסתבכויותיו המשפטיות. על אלו האחרונים הוא כתב, "הפרתי את החוק והודיתי באשמה, אני מתחרט עמוקות ללא שום תירוצים".
חיים אישיים

ב-1947 נשא ווקר לאישה את רוברטה דאוז, מורה בבית ספר קתולי מקנושה, ויסקונסין. לשניים נולדו שלושה בנים וארבע בנות. ב-1977, לאחר 30 שנות נישואים, הם התגרשו, לאחר שווקר עזב את רעייתו לטובת אישה אחרת. מאוחר יותר הודה ווקר שהגירושים היו בעיקר באשמתו, שנבעה בעיקר מעקשנות, אנוכיות ותשוקה, והתנצל על הכאב שגרם למשפחתו. הוא גם תיאר את הגירושים כהחלטה הגרועה ביותר בחייו. רוברטה דאוז ווקר הלכה לעולמה בדצמבר 2006. מאוחר יותר נישא ווקר בשנית לרוברטה נלסון, שהייתה צעירה ממנו ב-14 שנים, וממנה הוא התגרש ב-1989 כאשר ריצה את עונש המאסר שלו. ב-1996 הוא נישא בשלישית לליליאן סטיוארט, והשניים אימצו בן.
דן ווקר נפטר בבית חולים לוותיקי המלחמה בצ'ולה ויסטה, קליפורניה ב-29 באפריל 2015 כתוצאה מאי-ספיקת לב, בגיל 92. הוא נטמן בבית הקברות אלפין שבסן דייגו.
לקריאה נוספת

Howard, Robert (1988). Mostly Good and Competent Men. Springfield, Illinois: Illinois Issues and the Illinois State Historical Society. pp. 318-325.
הערות שוליים

1 2  DePue, Mark (August 21, 2007). "ISG-A-L-2007-015 Interview # 1 of 3". Interview with Dan Walker via rebootillinois.com. Archived from the original on March 4, 2016.
1 2  Jenkins, Logan (March 6, 2003). "Projects keep former Illinois Governor from S.D. Moving Along". Union-Tribune. San Diego. Archived from the original on September 7, 2006.
↑  Walker, Daniel, The maverick and the machine : Governor Dan Walker tells his story, Southern Illinois University Press, 2007, p. 125.
↑  Walker, Daniel, The maverick and the machine : Governor Dan Walker tells his story, Southern Illinois University Press, 2007, p. 111.
↑  KaiElz (2015-05-01). "Illinois Gov. Dan Walker dies at 92". The Chicago Defender.
↑  Rights in Conflict - Chicago '68
↑  Perry, Tony (May 4, 2015). "Dan Walker dies at 92; ex-Illinois governor worked to regain reputation". Los Angeles Times.
↑  "Victor deGrazia Oral History". Oral History Project at the University of Illinois at Springfield. Archived from the original on February 20, 2006, p. 42.
↑  Walker, Daniel, The maverick and the machine : Governor Dan Walker tells his story, Southern Illinois University Press, 2007, p. 85.
↑  "Former Illinois governor gets 7-year prison term". The Bulletin. Bend, Oregon. UPI. November 20, 1987. p. C-9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012330239705171  GND: 1190117886  ISNI: 0000 0000 8225 0556  LCCN: n50000560  SNAC: w67w899r  VIAF: 48002495   WorldCat (עם VIAF): 48002495 
ווקר במצעד באד ביליקן (אנ') בשיקגו, 1973.
סראזם

סראזם (טג'יקית Саразм) הוא אתר ארכאולוגי במחוז פנג'קנט שבצפון-מערב טג'יקיסטן, סמוך לגבולה עם אוזבקיסטן, וכ-45 ק"מ מזרחית לסמרקנד. האתר התגלה באקראי בשנת 1976, ועבודת המחקר החלה בו בשנת 1979 והתמקדה ב-13 מוקדים בשטח כולל של 25 דונם, מתוך 500 הדונמים עליו הוא משתרע לפי ההערכות. בשנת 2010 הוכרזה סראזם כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו, בשל כך שהיא משמשת עדות להתפתחות ההתיישבות האנושית הקדם-עירונית במרכז אסיה, החל באלף ה-4 לפנה"ס ועד סוף אלף ה-3 לפניה.
מיקום

סראזם שוכנת בגובה ממוצע של 910 מטרים מעל פני הים, על הגדה השמאלית של הנהר זראפשאן. היא נמצאת באזור המעבר בין ההרים הנמצאים ממזרח לה ובין מישור נרחב ידיים ממערב לה, ומשמעות שמה הוא "תחילת הארץ".
היישוב קם על "מדרגה" העשויה מאדמת סחף המגנה עליו מפני שיטפונות. אורכה של "מדרגה" זו הוא כ-1.5 ק"מ ממזרח למערב, ורוחבה נע בין 400 ל-900 מטרים.
היסטוריה

אף שההתיישבות הקדם-עירונית בסראזם החלה במחצית הראשונה של האלף ה-4 לפנה"ס, ייתכן שהיישוב נוסד במקום בו שכן קודם לכן כפר חקלאי מתקופת האבן החדשה. הממצא המוקדם ביותר הנושא חשיבות של ממש ומעיד על קיומו של יישוב בעל מעמד מרכזי, הוא מעגל קבורה המתוארך לסביבות שנת 3500 לפנה"ס. בתקופה זו החלו מגעים כלכליים בין רועים נוודים מהאזור ההררי לבין החקלאים אשר ישבו בטראנסאוקסאניה. האזור ההררי בסביבת סראזם עשיר במינרלים ובעפרות מתכת, ועמקי הנחלים ומעברי ההרים מאפשרים גישה אליהם במשך עונת הקיץ. נתונים אלה הביאו לכך שסראזם זכתה, כבר בתחילת האלף ה-4 לפנה"ס, למעמד של מרכז מסחרי בו נסחרו לא רק תוצרת מקומית, אלא גם טובין שהגיעו אליה ממרחקים, בעיקר ממישורי טורקמניסטן שבמערב ומהערבות השוכנות צפונית-מערבית לה, כיום באוזבקיסטן ובקזחסטן. ממצאים שונים, בעיקר כלי קרמיקה, מראים כי סראזם עמדה בקשר עם תרבויות קדם-עילם, עם בלוצ'יסטן ועם עמק האינדוס; והיא הייתה המרכז הראשון במרכז אסיה, ככל הנראה כבר בתחילת האלף ה-3 לפנה"ס, אשר קיים מגעים תרבותיים ומסחריים בהיקף גאורפי כה נרחב. בין היתר הגיעו קשרי המסחר של היישוב עד סיביר, מסופוטמיה, הינדו-כוש וחופי האוקיינוס ההודי. במהלך האלף ה-3 לפנה"ס, התקיים ביישוב מרכז חשוב לסחר בבדיל, נחושת, עופרת ובארד, וכן לייצור חפצים שונים, בעיקר מקרמיקה. בנקום התקיים גם מסחר בצמר ובעור, וכן באבני חן דוגמת לפיס לזולי, אגט וטורקיז. במהלך תקופת הברונזה, הייתה סראזם למרכז קדם-עירוני חשוב, והוקמו בה בתים מרובי חדרים ומבנים מעוטרים מונומנטליים. לכלכלה המקומית שהתבססה בעיקר על חקלאות ומרעה ועל עיבוד מינרלים ומתכות, נוספו עיסוקי משנה נוספים רבים. נתונים אלה יצרו את הכר הנחוץ להתפתחות עירונית. בשיאו השתרע היישוב על-פני כ-500 דונם, והתגוררו בו כ-3,000 תושבים.
סראזם החלה לשקוע במחצית השנייה של האלף השלישי לפנה"ס מסיבות לא ברורות לחלוטין, שכן היא לא נכבשה ולא חרבה, אלא ננטשה. ייתכן שהדבר נבע מהגירה או ממגפה, או כתוצאה מאיום צבאי על היישוב ששכן בעמק בלתי מוגן.
האתר

היישוב לא הוקם לפי תוכנית ברורה, והתפשט אל כיוונים שונים. הוא לא הוקף בחומה ועד היום טרם התגלו עדויות לתיחום השטח ההיקפי בדרך כלשהי. במקום אופיינו ארבע שכבות של התיישבות קבע: מ-3500 עד 3300 לפנה"ס, מ-3200 עד 2900, מ-2900 עד 2700 - שכבה המייצגת את שיאו של היישוב - ומ-2700 עד שנת 2000 לערך. הממצאים שנותרו באתר כוללים בתי מגורים, בתי מלאכה, אזורי אחסון וממגורות ומבני דת. כל המבנים נבנו מלבני טיט לא שרופות הנוחות מאוד לחיתוך ולעיבוד. גגות המבנים שטוחים ונתמכו על גבי קורות עץ שעליהן הונחו ענפים, קנים ושכבת חרסית. הדלתות והחלונות שנמצאו בסראזם מראים כי לתושבים הייתה הבנה בתאורה ובאוורור. מבני הציבור בסראזם נחלקים לפי ייעודיהם לשלושה: ממגורות שיתופיות, מבני דת ומבנים דמויי ארמון.
בתי המגורים הורכבו ממספר חדרים שנערכו סביב חלל מרכזי, ולהם שימושים מוגדרים. מבנים נוספים הוקמו מחוץ למבנה המרכזי והחצר הוקפה בגדר. החצר שימשה לפעולות מלאכה שונות, ובמתחם התגוררה משפחה מורחבת. בין המתחמים הוקמו רחובות וכיכרות או אזור שיועד לגידול בקר, ומאגרי מים נחפרו בתחום האזור הבנוי. בתקופת ההתיישבות השנייה נהגו התושבים לערוך טקסי דת בחדר בתוך הבית, שבמרכזו הוצב מזבח בצורת תנור. בתקופת היישוב השלישית, המתחם הדתי גדל ולעיתים נבנה במבנה נפרד מבית המגורים, וקירותיו עוטרו.
מערכת ההשקיה ביישוב נמנית עם המתוחכמות שבמערכות ההשקיה בתקופה הכלקוליתית ובתקופת הברונזה. האזורים בסמוך לגדת הנהר הושקו ישורות ממימיו, והוקמה מערכת תעלות שהשקתה את החלקות הגבוהות יותר באמצעות מי גשמים שזרמו מן ההרים.
בסראזם הוקמו מתחמי קבורה מעוגלים שבהם נקברו גבר, ילד ואשה. על גופה וסביבה נמצאו אלפי תשורות מאבני חן וממתכת.
כלי הקרמיקה נצבעו ביד, ובתקופה הרביעית הופיעו אובניים לייצורם ולעיבודם. במקום נמצאו עדויות לעיבוד אבני חן ומתכות. תנור אפייה בן שתי קומות שהתגלה בסראזם, מקדים תנורים דומים במרכז אסיה בכמעט 1000 שנים.
קירות שקופים

| --- | --- |

 פעילות:  קידום טבעונות ושחרור בעלי חיים
 התאגדות:  עמותה
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל
 מייסדים:  טל גלבוע, רועי שפרניק
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 נוצר מתוך:  ציטוט של לינדה מקרטני
 אתר "קירות שקופים"
 
קירות שקופים היא עמותה ישראלית, שמטרתה לתעד ולחשוף את סבלם של בעלי החיים בתעשיות שמפיקות מוצרים מן החי. שם העמותה נלקח מציטוט של לינדה מקרטני: ”אם לבתי מטבחיים היו קירות שקופים, כל העולם היה הופך לצמחוני”.
העמותה נוסדה באוקטובר 2014 על ידי טל גלבוע ורועי שפרניק. משנת 2013 פעילי העמותה מתעדים מתקני תעשייה בישראל, עורכים תחקירי סתר, מקיימים הרצאות ומפיצים סרטונים ברשתות החברתיות - במטרה להעלות את המודעות לנזק שגורמות תעשיות המזון מן החי לסביבה, ולתרומה של תזונה צמחית לבריאות האדם.
תיעוד

פעילי העמותה עוסקים בתיעוד רפתות, לולים, דירים, חזיריות, בתי מטבחיים ומתקנים אחרים של תעשיית בעלי החיים. נכון לראשית 2020 העמותה תיעדה ברוב המושבים והקיבוצים בישראל, בחלקם יותר מפעם אחת.[דרוש מקור]
מהחומר המצולם נוצרה ההרצאה "קירות שקופים" שנועדה לחשוף את הציבור הישראלי למצוקת בעלי החיים בתעשיית המוצרים מן החי. ההרצאה נדדה ברחבי הארץ, ולאחר מכן נערכה לסרט שהופץ ברשת, שנצפה כ-2.7 מיליון פעמים, נכון לינואר 2020. לאחר מכן יצרה העמותה את ההרצאה "שתולים בגיהנום" יחד עם התחקירן רונן בר. בהרצאה מסופר על תיעוד הסבל של בעלי החיים ועל הקשיים הנפשיים שכרוכים בתיעוד כזה. בנוסף, העמותה פועלת לחשיפה של קשרי הון-שלטון-מזון בישראל, וייצרה סרט בשם זה.
בשנת 2017 עבד תחקירן עמותת קירות שקופים במשך 3 חודשים במדגרת קבוצת יבנה וערך חקירה סמויה של הנעשה בה. הוא תיעד התעללות באפרוחים בני יומם, מה שנערך לסרט שעלה לערוץ היוטיוב של העמותה.
באותה שנה עבד פעיל של העמותה בבית המטבחיים "בקרנה בשר הכפר" בחיפה, ותיעד את הנעשה בו במשך שמונה חודשים. העמותה גייסה יותר מ-260,000 ש"ח בשביל לפרסם את הצילומים. הפרויקט כונה "התחקיר שמרעיד את המדינה", ופורסם לראשונה בתוכנית הטלוויזיה "הצנרת" בערוץ 2 ב-25 באוקטובר 2017. בהמשך עלה סרטון לא-מצונזר של התחקיר לערוץ של קירות שקופים ביוטיוב.
לאחר מכן הפיקה העמותה ארבעה סרטונים נוספים, בהם נראים ידוענים ישראלים צופים בתחקיר ומגיבים אליו. בין הידוענים: יאיר נתניהו, יובל שם-טוב, שימי תבורי, גיא מרוז, ליהיא גרינר, מישל טרוני, דליק ווליניץ, גדי וילצ'רסקי ועוד. מבין הסרטים הנוספים אותם הפיקה העמותה נמנים "חלב מגואל בדם" אודות תעשיית החלב, גם בהקשר של הפרקטיקות המופעלות על הפרות וגם בהקשר הבריאותי, ו"ההונאה" אודות תעשיית העופות והביצים. סביב שני הסרטים נעשו קמפיינים שכללו פרסום ממומן ואף שלטי חוצות.
לקראת חג השבועות תשע"ט (2019), הפיקה העמותה קמפיין בשם "האוטובוס הטבעוני", בו הודבקו על כל צדדיו של אוטובוס פוסטרים שקוראים לחגוג את החג עם מזון צמחי במקום מוצרי חלב. האוטובוס נדד ברחבי הארץ, ובעצירות שלו עמדו לידו פעילים, עשו הסברה וחילקו מתכונים. ביוני 2019 סיימה גלבוע את תפקידה בעמותה והחלה לעבוד עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו כיועצתו האישית לענייני בעלי החיים, בעוד שפרניק ממשיך את הניהול השוטף של העמותה.
כנסים

העמותה ערכה מספר כנסים רבי משתתפים שעסקו בבעלי החיים, טבעונות ואקטיביזם. הכנסים כללו הרצאות, פאנלים, הופעות, דוכני מזון ודוכנים נוספים, וסיכמו את הפעילויות של השנה החולפת ואת היעדים והאסטרטגיה לעתיד.
ב-24 ביוני 2016 התקיים בקמפוס אמנויות בתל אביב כנס שחרור בעלי חיים הראשון, וב-7 ביולי 2017 התקיים במרכז דוהל בתל אביב כנס שחרור בעלי חיים השני. ב-24 בנובמבר 2017 התקיים בהיכל התרבות של מועצה אזורית דרום השרון כנס עוצמה טבעונית, שהפגיש את מיטב הספורטאים הטבעונים בישראל יחד עם אנשי תזונה מקצועיים. ב-15 בדצמבר 2017 התקיים במרכז מרום נווה ברמת גן כנס מטבעונות לאקטיביזם - דור המהפכה, שיועד לבני ובנות נוער טבעונים מכל רחבי הארץ. ב-6 ביולי 2018 התקיים במרכז וואהל ברמת גן כנס שחרור מוחלט (פרי שיתוף פעולה של העמותה ותנועת שחרור מוחלט) וב-5 באפריל 2019 התקיים כנס שחרור מוחלט נוסף באותו מקום.
ראו גם

טבעונות
שחרור מוחלט
טל גלבוע
הערות שוליים

↑  קירות שקופים - ההרצאה
↑  שתולים בגיהנום - ההרצאה
↑  הון שלטון מזון - ההרצאה
↑  מדגרת קבוצת יבנה
↑  התחקיר שמרעיד את המדינה
↑  חלב מגואל בדם
↑  ההונאה
טל גלבוע עם עגלה רכה בכלוב ביונקיה במושב בצפון, במהלך תיעוד של קירות שקופים
לול ביצים גדול במרכז הארץ. תיעוד של קירות שקופים
חזירייה בישראל. תיעוד של קירות שקופים
אפרוח פטם עם חזה מוגדל יחסית למשקלו עקב השבחה. תיעוד של קירות שקופים
עגלים זכרים צעירים שנולדו ברפת חלב גדולה בקיבוץ בצפון הארץ, מבוססים בבוץ מעורב בהפרשותיהם במפטמה הצמודה לרפת. תיעוד של קירות שקופים