stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליוויה רב
ביוגרפיה > צרפת

בשנת 1946 נסעה לפריז לתחרות מוזיקלית ואף על פי שלא דיברה צרפתית התיישבה בבירת צרפת. הקריירה העולמית שלה התחילה במהרה ובהונגריה היא נשכחה. היא הופיעה עם המנצחים המפורסמים ביותר (אדריאן בולט, אנדרה קלויטנס, ולטר זיסקינד, יאשה הורנשטיין, יוג'ן יוכום, יוזף קריפס, רפאל קובליק, הנס שמידט-איזרשטאט, קונסטנטין סילבסטרי ואחרים). לאחר הצלחה גדולה בבריטניה, הופיעה במדינות רבות באירופה, וכן ב- יפן, הונג קונג, אפריקה ובשנת 1963 בניו יורק בקונצרט סולו, בהצלחה רבה גם שם.
היא התחתנה עם פייר אובה בשנת 1949. רק בשנים שלאחר לידת ילדיהם (סילבי, ביאטריס) לקחה הפסקה בקריירה כפסנתרנית. היא לימדה באקדמיה הבינלאומית למוזיקה (Université Musicale Internationale de Paris) וגם ערכה כיתת אמן מצליחה ביותר מדי שנה. היא פירשה את יצירותיהם של שופן, קלוד דביסי, מנדלסון ואנדרה ז'וליבה באופן רגיש במיוחד. מספר ההקלטות המצומצם שלה יכול להציג רק חלקית את איכותה האמנותית.
היא נתנה לראשונה קונצרט בהונגריה בראשית שנות ה-60, אך לא ראתה בהופעתה הצלחה. היא נפטרה ב־28 במרץ 2018 בפריז.
לקריאה נוספת

ביוגרפיה - נקסוס רקורדס
ביוגרפיה - Hyperion Records
אתר רשמי
הפסנתרנית ליוויה רב, סרט פורטרט - ספריית וידאו של MTV
הפסנתרנית ליוויה רב - Port.hu
תוכנית קונצרט באריסנטפטר - ליוויה רב מנגנת בפסנתר
הפסנתרנית ליוויה רב קיבלה את מסדר הכבוד הצרפתי - Művész-világ.hu
ליוויה רב הפסנתרנית בביקורה בסגד 2012
הערות שוליים

↑  "Elhunyt Rév Lívia, a zongora Callasa". delmagyar.hu. 2018-03-28.
↑  La grande pianiste Lívia Rév est morte
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436431405171  PLWABN: 9810593185605606  BIBSYS: 3080507  BnF: cb13927602k (data)  GND: 129606081  ISNI: 0000 0001 1065 767X  LCCN: n87116926  MusicBrainz: ae1d1f0d-d70f-4cec-8f78-d5557bad8c19  NLA: 35855294  NTA: 07327898X  RERO: 02-A003775581  SNAC: w62b9v13  SUDOC: 225857766  Trove: 1117448  VIAF: 61734110   WorldCat (עם VIAF): 61734110
מאמאנט

סמליל מיזם מאמאנט
משחק בטורניר מאמאנט לרגל חודש המודעות לסרטן השד, אוקטובר 2022
מאמאנט היא מיזם ספורט נשי הכולל ליגות כדורשת. נכון ל-2017 כ-12,000 נשים משתתפות בליגות השונות.
היסטוריה

מאמאנט נוסדה על ידי עפרה אברמוביץ' בשנת 2005, ובשנת 2008 נרשמה כעמותה. הליגה, המוגדרת כליגת אמהות, החלה דרכה לראשונה בעירה כפר סבא, וזכתה לתמיכת העירייה. בהמשך גדלה הליגה ליישובים נוספים ברחבי הארץ.
בתחילה קבוצות מאמאנט המקומיות היו מבוססות על בתי הספר של ילדי האמהות המשתתפות במיזם. בהמשך בוטל חיוב זה, ונוסדו קבוצות גם ללא השתייכות בית ספרית. הותר גם ללא אמהות שגילן עולה 30 להצטרף למיזם.
המיזם כולל כיום ליגות מקומיות ביישובים בישראל והוא מבוסס על משחק הכדורשת. הקבוצות מתחרות בתוך אותו יישוב, כאשר הקבוצה הזוכה בתוך היישוב עולה לתחרות הארצית. המיזם התרחב למדינות שונות בהן ארצות הברית, קנדה, גרמניה, איטליה, דרום אפריקה ועוד. תחת מאמאנט פועלים מספר מיזמים נוספים: ליגת גולד לגילאי 60 ומעלה, ליגת אבאנט לגברים, קידנט לילדים וליגת הכוכבים לבוגרים בעלי צרכים מיוחדים.
מיזם מאמאנט זוכה לתמיכת מרכז הפועל ולתמיכת רשויות מקומיות. מנכ"לית מאמאנט היא קארין אינס.
ליגות

כיום במאמאנט ישראל יש כ-108 ליגות בסך הכל. הליגות מחולקות על פי אזורים כאשר לכל אזור יש כמה ליגות תחתיו.
הקבוצות ישחקו בליגה של היישוב שהן באות ממנו, ואם היישוב אינו משויך לאף ליגה אזי הקבוצה תשויך לליגה הקרובה אליה ביותר.
ליגות > אזור הצפון

ליגת כאבול
ליגת כפר יאסיף
ליגת כפר שעב
ליגת כרמיאל
ליגת ליגה אזורית צפון
ליגת מ.א. משגב
ליגת מג'אר
ליגת מגדל העמק
ליגת מזרעה
ליגת מטה אשר
ליגת מעלה יוסף
ליגת מרום הגליל
ליגת משהד
ליגת נהריה
ליגת נוף הגליל
ליגת נצרת
ליגת סחנין
ליגת עבלין
ליגת עכו
ליגת עמק הירדן
ליגת עמק המעיינות
ליגת עפולה
ליגת עראבה
ליגת קריות
ליגת ריאן טמרה
ליגת ריינה
ליגת רמת הגולן
ליגות > חיפה והקריות

ליגת אור עקיבא
ליגת באקה אל-גרבייה
ליגת בנימינה
ליגת ג'סר א-זרקא
ליגת חיפה והקריות
ליגת חריש
ליגת קריית ביאליק
ליגת קריית ים
ליגת קריית מוצקין
ליגת קריית אתא
ליגות > אזור השרון

ליגת אלפי מנשה
ליגת חדרה
ליגת ישובי עמק חפר
ליגת כפר יונה
ליגת כפר סבא
ליגת נתניה
ליגת צור יצחק
ליגת ראש העין
ליגת שומרון
ליגות > אזור המרכז

ליגת United Mix
ליגת United Nepal
ליגת אור יהודה
ליגת בית דגן
ליגת בקעת אונו
ליגת בת ים
ליגת גבעת שמואל
ליגת גבעתיים
ליגת גן יבנה
ליגת גני תקווה
ליגת חבל מודיעין
ליגת חולון
ליגת יהוד - מונסון
ליגת מודיעין מכבים רעות
ליגת מזכרת בתיה
ליגת נס ציונה
ליגת פתח תקווה
ליגת קריית אונו
ליגת קריית עקרון
ליגת ראשון לציון
ליגת רחובות
ליגת רמת גן
ליגת שוהם
ליגת תל אביב-יפו
ליגות > ירושלים והסביבה

ליגת בית שמש
ליגת גוש עציון
ליגת הר חברון
ליגת ירושלים והסביבה
ליגת מאמענט
ליגת מטה יהודה
ליגת נווה יעקב
ליגות > אזור השפלה

ליגת גדרה
ליגת יבנה
ליגת מ.א. נחל שורק
ליגת שדות דן
ליגות > אזור הדרום

ליגת אילת
ליגת אשכולות
ליגת אשקלון
ליגת באר גנים
ליגת באר שבע והסביבה
ליגת חבל לכיש
ליגת חורה
ליגת ירוחם
ליגת להבים
ליגת מיתר
ליגת נתיבות
ליגת עומר
ליגת קריית מלאכי
ליגת קריית גת
ליגת רמת הנגב
ליגת שדות נגב
ליגת שדרות
ליגת שפיר
ליגות > ארצי

ליגת MamaTeen - ליגת נערות
ליגת מאמאנט גולד
ליגת מאמאנט פרימיום TOP
הערות שוליים

1 2  אנדרו טובין, This women’s sport you’ve never heard of is taking Israel by storm, באתר Times Of Israel‏, 1 במרץ 2017
↑  שני שחם, המאמא של מאמאנט: הוציאה אמהות מהבית והעלתה אותן למגרש, באתר Xnet‏, 9 בנובמבר 2016
↑  יאיר אברהם, רצון עם חזון, באתר מאמאנט, מתוך מגזין נשים וסטייל, מהדורת מרץ 2019
↑  המאמאנט כובשת את הספורטיאדה: "נשים זה כוח", באתר מרכז הפועל
↑  מאמאנט - ליגת האמהות בכדורשת - כל הליגות, באתר www.mamanet.org.il
ליווילה

| --- | --- |

 לידה:  13 לפנה״ס ליון, האימפריה הרומית 
 הוצאה להורג:  31 (בגיל 43 בערך) רומא, האימפריה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  גאיוס קיסר דרוסוס יוליוס קיסר סיאנוס  סיאנוס 
 
ליוויה יוליה (כונתה גם ליווילה; 13 לפנה"ס – 31 לספירה) הייתה בת לשושלת היוליו-קלאודית, והיה לה קשר משפחתי לכל הקיסרים משושלת זו. היא הייתה בתם של דרוסוס ושל אנטוניה הצעירה. אוגוסטוס היה דודהּ מדרגה שנייה מצד אמהּ, אשתו, הקיסרית ליוויה (שעל שמה היא נקראת) הייתה סבתה מצד אביה, הקיסר טיבריוס היה דוד שלה מצד אביה, הקיסר קליגולה והקיסרית אגריפינילה היו אחייניה, הקיסר קלאודיוס היה אחיה, והיא הייתה דודתו מדרגה שנייה של הקיסר נירון.
שנות שלטונו של אוגוסטוס

ליווילה נולדה במהלך שנות שלטונם של ליוויה ואוגוסטוס. אחיה הבכור היה גרמניקוס, לימים מצביא גדול באימפריה הרומית. כשהייתה בת שלוש נולד קלאודיוס, לימים קיסר רומא. ליווילה, על פי תיאורים שונים, תיעבה את אחיה קלאודיוס. כששמעה שהוא עתיד להיות קיסר רומא, הזדעזעה מהרעיון. 
ליווילה שודכה לגאיוס, נכדו של אוגוסטוס. גאיוס נחשב במשך מספר שנים ליורשו העתידי של אוגוסטוס, והדבר שם את ליווילה עצמה בעמדת מפתח. לזוג לא נולדו ילדים. לאחר שגאיוס מת, התחתנה ליווילה עם בן-דודה מצד אביה, דרוסוס יוליוס קיסר. לזוג נולדה ילדה ושמה יוליה. (מוכרת גם בשם הלנה).
שנות שלטונו של טיבריוס

טיבריוס, הדוד של ליווילה מצד אביה, נעשה קיסר בשנת 14 לספירה. על פי תיאורים היסטוריים שונים, ליווילה ניהלה רומן עם מנהל המשמר של טיבריוס, סיאנוס, שהיה בעל סמכויות רבות באימפריה. לליווילה נולדו שני תאומים בשנת 19 – טיבריוס גמלוס וגרמניקוס גמלוס, ועל פי דיווחים שונים, אביהם של התאומים היה סיאנוס ולא דרוסוס יוליוס קיסר. בשלב מסוים הורעל בעלה, וייתכן שהייתה לליווילה מעורבות בהרעלתו. ליווילה וסיאנוס רצו להתחתן, אבל טיבריוס לא אפשר להם לעשות זאת בשל הבדלי המעמדות. בסופו של דבר תכננו השניים למרוד בטיבריוס ולשלוט בצוותא במקומו, אך המזימה התגלתה.
מותה של ליווילה

ליווילה נענשה על כך שניסתה למרוד בקיסר. על פי אחת הגרסאות הבולטות המתארות את מותה, היא הורעבה למוות על ידי אמהּ, אנטוניה הצעירה, כעונש על המעשים שאותם עשתה.
ליווילה בספרות ובמדיה

דמותה של ליווילה הופיעה בספר אני, קלאודיוס וכן בסדרת הטלוויזיה שהתבססה על ספר זה. היא מתוארת כאישה יפהפייה אך אכזרית ושאפתנית מאוד. את דמותה גילמה השחקנית פטרישיה קווין.
התנועה ליהדות של תורה

התנועה ליהדות של תורה הייתה תנועה ציונית דתית שפעלה בשנים תשכ"ז-תשל"ה (1975-1966).
היסטוריה ותחומי פעילות

התנועה קמה בחול המועד פסח תשכ"ו. קבוצת המקימים כללה חוקרים דתיים בולטים של מדעי היהדות ובראשם הפרופ' אפרים אלימלך אורבך. כמו כן, היו חברים בתנועה אליעזר שמשון רוזנטל, זאב פלק ומשה דוד הר.
בי"ז בתמוז תשכ"ז, בסמוך לאחר מלחמת ששת הימים, התכנסו חברי התנועה בביתו של הרב מנחם עמנואל הרטום והתפללו תפילת יום רגיל, ולא תפילת צום. הם טענו "זו הפעם הראשונה מאז חורבן הבית שמקום השכינה בידינו. עיר הקודש שוב איננה אבלה ובזויה, אלא היא מצפה לבניינה בידי בניה... עם ישראל כולו, אולי ה'חילוניים' עוד יותר מה'דתיים' ציפו בשבועות אלה לבשורה ולקריאה מצד גדולי הרוח... והנה אין קול ואין עונה... במקום זה הודיעה הרבנות הראשית לישראל, כי אסור לשנות מכל מטבע שטבעו דורות קודמים בקינותיהם".
התנועה פרסמה חוברת קינות לתשעה באב, והשמיטה ממנה קינות רבות מכיוון ש"אי אפשר להמשיך ולומר כיום תפילות וקינות, שבהן מדובר על מצב עם ישראל כנדכא ושפל ובזוי בעמים ועל ירושלים".
בתשל"ה נערך "כנס לביא" - כנס לעיון בשאלות השקפה ואמונה בהשתתפות רבנים מארצות הברית וחברים מהקיבוץ הדתי שכללו גם את חברי התנועה. בערך בתקופה זו הסתיימה דרכה של התנועה.
פרסומים

ביטאון התנועה נקרא בתחילה החדש יתקדש והקדוש יתחדש, ובשם זה יצאו שני גליונות - בתשכ"ו ובניסן תשכ"ח.
לאחר מכן שונה השם למהלכים, ובמסגרת זו יצאו תשעה גליונות בעריכת משה קטן: א: אדר תשכ"ט, ב: מנחם אב תשכ"ט, ג: תש"ל/תשל"א, ד: מרחשון תשל"א, ה: תשל"א, ז: תשל"ג, ח-ט: סיון תשל"ה.
קינות לתשעה באב, ירושלים, תשכ"ח
לשחרר את ווילי: הבריחה ממפרץ הפיראטים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  וויל גיגר
 הופק בידי:  John Stainton 
 תסריט:  וויל גיגר
 עריכה:  האחים וורנר
 שחקנים ראשיים:  בינדי אירווין בו ברידג'ס
 מוזיקה:  אניס רות'הוף 
 צילום:  רוברט מלפייג'
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  הונגריה 11 במרץ 2010  ארצות הברית 23 במרץ 2010
 משך הקרנה:  101 דק'
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט דרמה, סרט לכל המשפחה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לשחרר את ווילי: הבריחה ממפרץ הפיראטים (באנגלית: Free Willy: Escape from Pirate's Cove) הוא סרט דרמה משפחתי משנת 2010 בבימויו של וויל גיגר. זהו סרט אתחול לסרט לשחרר את ווילי.
עלילה

קירה הצעירה (בינדי אירווין) עוזבת את ביתה באוסטרליה כדי לבלות את חופשת הקיץ עם סבה (בו ברידג'ס) בדרום אפריקה. במהירה היא מגלה גור של לווייתן קטלן שנתקע בלגונה ליד פארק השעשועים של סבה הממוקם לאורך החוף. היא מכנה את חברה החדש ווילי, ויוצאת למסע גדול במטרה להוביל את הלווייתן חזרה לעדר הלווייתנים שלו, לפני שיריבו תאב-הבצע של סבה יהפוך את ווילי לאטרקציה מכניסה בפארק השעשועים הנוצץ שלו.
שחקנים

בינדי אירווין - קירה
בו ברידג'ס - גאס, סבא של קירה
סטיבן ג'נינגס - רולף וודס, הבעלים של הפארק המתחרה
קווין אוטו - דוקטור סם קופר, אביה של קירה ווטרינר במקצועו
דארון מייר - הרופא של אביה של קירה
לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית

| --- | --- |

הדגל של לשכת ניהול הקרקעות
הדגל של לשכת ניהול הקרקעות
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  הממשלה הפדרלית של ארצות הברית
 משרד אחראי:  מחלקת הפנים של ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת הפנים של ארצות הברית 
 תאריך הקמה:  1946
 סוכנות קודמת:  שירות המרעה משרד הקרקעות הכללי
 מנהל:  בריאן סטיד (Brian Steed) סגן מנהל במעמד מנהל בפועל
 מטה מרכזי:  וושינגטון די. סי.
 עובדים:  11,621 קבועים, 30,860 מתנדבים (2012)
 תקציב:  1.162 מיליארד דולר (2014)
 www.fws.gov
 
סוסים חוצים את המישור בסמוך לאזור מחקר אזור הטבע הבראשיתי פארק סימפסון במרכז נבדה, המנוהל על ידי משרד באטל מאונטיין של הלשכה
הצוקים מכוסי השלג של קניון הנהר סנייק, המנוהל על ידי נפת בויזי של הלשכה
לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית (באנגלית: Bureau of Land Management, בראשי תיבות BLM) היא סוכנות של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בתוך מחלקת הפנים של ארצות הברית שתפקידה לנהל את יותר מ-1,001,000 קילומטרים רבועים של אדמות מדינה בארצות הברית המהוות כשמינית משטח הקרקעות של המדינה. הנשיא הארי טרומן הקים את הלשכה ב-1946 באמצעות איחוד של שתי סוכנויות: משרד הקרקעות הכללי (General Land Office) ושירות המרעה (Grazing Service). הסוכנות מנהלת כמעט 2,800,000 קילומטרים רבועים של זכויות מינרלים מתחת לקרקע של קרקעות השייכות לממשל פדרלי, למדינות ארצות הברית או לגורמים פרטיים שהופרדו מזכויותיהם שעל פני השטח על סמך חוק הנחלה של 1862 (Homestead Act of 1862). מרבית אדמות הציבור המנוהלות על ידי הלשכה ממוקמות ב-12 המדינות המערביות הבאות: אלסקה, אריזונה, קליפורניה, קולורדו, איידהו, מונטנה, נבדה, ניו מקסיקו, אורגון, יוטה, וושינגטון וויומינג.
מפה זו מראה את השטחים השייכים לסוכנויות הפדרליות השונות. צהוב מייצג את האחזקות של הלשכה לניהול קרקעות
המטרה של הלשכה לניהול קרקעות היא "לקיים את הבריאות, המגוון, ואת הפרודוקטיביות של אדמות הציבור לשימוש ולהנאה של הדורות הנוכחיים והעתידים". במקור תוארו האחזקות של הלשכה כ"הקרקעות שאף אחד לא רצה בהן" משום שמתיישבים שחיפשו נחלות דילגו עליהן. עם זאת, ניתנו 18,000 רישיונות והסכמי חכירה לבעלי חוות בקר המתירים מרעה על כ-630,000 קילומטרים רבועים של אדמות הלשכה הציבוריות. הסוכנות מנהלת 221 אזורי טבע בראשיתי, 27 מונונמטים לאומיים ו-636 אזורים מוגנים אחרים כחלק מהמערכת המכונה "אדמות השימור הלאומיות" (National Conservation Lands) שהייתה קרויה בעבר "מערכת שימור הנוף הלאומית" (National Landscape Conservation System), על שטח של כ-150,000 קילומטרים רבועים. בנוסף כוללים אדמות השימור הלאומיות קרוב ל-3,800 קילומטרים של נהרות פראיים ונופיים, וקרוב ל-10,000 קילומטרים של שבילים נופיים והיסטוריים לאומיים. יש יותר מ-63,000 בארות גז ונפט על אדמות הציבור של הלשכה. סך כל הסכמי החכירה להפקת אנרגיה הניבו בערך 5.4 מיליארד דולר ב-2013, סכום שחולק בין מחלקת האוצר של ארצות הברית, המדינות ושבטי הילידים.
מערכת שימור הנוף הלאומית

מערכת שימור הנוף הלאומית (National Landscape Conservation System), הקרויה מ-2009 "אדמות השימור הלאומיות" (National Conservation Lands), הוקמה בשנת 2000 ומפוקחת על ידי הלשכה. אדמות מערכת שימור הנוף הלאומית מהוות רק 12% מהקרקעות המנוהלת על ידי הלשכה. הקונגרס חוקק את פרק II של החוק הכולל של ניהול אדמות הציבור (Omnibus Public Land Management Act) מ-2009 (חוק ציבורי מספר 11–111), על מנת להפוך את המערכת לחלק קבוע של מערכת ההגנה על אדמות הציבור בארצות הברית. בעקבות ייעוד אזורים אלו לשימור הורה החוק ללשכה להבטיח שמקומות אלו מוגנים עבור דורות עתידיים, בדומה לפארקים הלאומיים ומקלטי חיות הבר.
| קטגוריה | סוג יחידה | כמות | שטח בקילומטרים | אורך בקילומטרים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מערכת שימור הנוף הלאומית | מונומנטים לאומיים | 27 | 22,622.47 |  |
| מערכת שימור הנוף הלאומית | אזורי שימור לאומיים | 16 | 14,858.11 |  |
| מערכת שימור הנוף הלאומית | אזורים אחרים הדומים לאזורי השימור הלאומיים | 5 | 1,765.09 |  |
| אזורי טבע בראשיתי | אזורי טבע בראשיתי | 221 | 35,255.96 |  |
| אזורי טבע בראשיתי | אזורי מחקר טבע בראשיתי | 528 | 51,639.80 |  |
| המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים | נהרות לאומיים פראיים ונופיים | 69 | 4,052.33 | 3,899 |
| מערכת השבילים הלאומיים | שבילים היסטוריים לאומיים | 13 |  | 8,172 |
| מערכת השבילים הלאומיים | שבילים נופיים לאומיים | 5 |  | 1,099 |
|  | בסך הכול | 877 | כ-150,000 (חלק מהיחידות חופפות) | 13,171 |
מקור: סטטיסטיקות ומשאבים של לשכת ניהול הקרקעות
אכיפת החוק על אדמות הלשכה

לשכת הקרקעות של ארצות הברית מתפקדת כסוכנות אכיפת חוק פדרלית באמצעות משרד אכיפת החוק והביטחון (Office of Law Enforcement & Security) שלה. שומרי הפארק (park ranger) והסוכנים המיוחדים (special agents) של הלשכה מקבלים את הכשרתם במרכזי ההכשרה הפדרליים (Federal Law Enforcement Training Centers). במסגרת זו יש 300 עובדים במשרה מלאה.
שומרים במדים אוכפים את החוקים והתקנות שנקבעו לגבי הקרקעות והמשאבים של הלשכה. כחלק ממשימה זו נושאים שומרי הפארק נשק חם, ציוד הגנה, מבצעים מאסרים, מפעילים צווי חיפוש, ממלאים דוחות ומעידים בבתי המשפט. הם שואפים להקים נוכחות קבועה ומתמשכת בשטח נרחב של קרקעות ציבוריות, כבישים ומקומות נופש. הם מתמקדים בהגנה על משאבים טבעיים ותרבותיים, על עובדים אחרים של הלשכה ועל תיירים. בהתחשב באתרים הרבים של הקרקעות הציבוריות של הלשכה, משתמשים שומרים אלו בכלבים, מסוקים, אופנועי שלג, אופני הרים וסירות על מנת למלא את חובתם.
בניגוד להם הסוכנים המיוחדים של הלשכה פועלים כבלשים חוקרים המתכננים ומבצעים חקירות הנוגעות להפרות אפשריות של החוקים הפליליים והמנהליים של הלשכה וחוקים אחרים במסגרת ספר החוקים של ארצות הברית. סוכנים מיוחדים הם שוטרים בבגדים אזרחיים הנושאים כלי נשק חבויים, וציוד הגנה אחר, מבצעים מאסרים, מנהלים חקירות פליליות מיוחדות, מכינים תיקי חקירה לתובעים מקומיים ומכינים דוחות חקירה. חוקרים פליליים עורכים לעיתים חקירות פנים וחקירות של תביעה אזרחית.
תוכנית סוסי וחמורי הבר

לשכת ניהול הקרקעות מנהלת את עדרי סוסי וחמורי הפרא על קרקעות ציבור בעשר ממדינות מערב ארצות הברית. אף שהם פראיים הסוכנות מחויבת להגן עליהם על בסיס "חוק הסוסים והחמורים הפראיים" (Wild and Free-Roaming Horses and Burros Act) מ-1971. אוכלוסיית הסוסים גדלה באופן משמעותי מכיוון שלסוסים יש מעט טורפים טבעיים. החוק כפי שנחקק מאפשר תנאים לסילוק בעלי חיים עודפים. הרג של בעלי חיים צולעים, זקנים וחולים, אימוץ של גורמים פרטיים ואפילו הרג של חיות בריאות אם ניהול המרעה מחייב זאת. בפועל כמעט שמעולם לא הרגו סוסים בריאים או חולים. בעקבות "חוק שיפור אדמות המרעה הציבוריות" של 1978 הקימה הלשכה 179 "אזורי ניהול עדרים" (herd management areas) על שטח של 128,000 קילומטרים רבועים שבהם יכולים להיות סוסי פרא על אדמות פדרליות.
ב-1973 התחילה הלשכה במיזם ב"רכס סוסי הפרא בהרי פריור" (Pryor Mountains Wild Horse Range) הידוע בשם "יוזמת אמץ סוס". התוכנית ניצלה סעיפים ב"חוק הסוסים והחמורים הפראיים" המאפשרים לאנשים פרטיים "מוסמכים" ל"אמץ" כמה סוסים שירצו אם יוכלו להראות שהם יכולים להעניק טיפול מספק לבעלי החיים. בשעתו, הבעלות על הסוסים נשארה באורח קבע בידי הממשלה הפדרלית. מיזם הפיילוט היה כה מוצלח שהלשכה אפשרה לו להתפשט בכל רחבי המדינה ב-1976. תוכנית "אמץ סוס" הפכה במהירות לשיטה העיקרית של סילוק סוסי בר עודפים מאדמות הלשכה לנוכח היעדר שיטות מעשיות אחרות. הלשכה גם השתמשה בכמויות מוגבלות של אמצעי מניעה בעדרים, בדמות חיסונים ב-PZP. התומכים אומרים שהשימוש הנוסף בחיסונים אלו יסייעו לצמצם את מספר הסוסים העודפים בניהול הלשכה.
למרות ההצלחות הראשוניות של תוכנית האימוץ נאבקה הלשכה לשמר רמות רצויות של מספר סוסים, שכן בלי טורפים טבעיים, יכול מספר הסוסים להכפיל את עצמו כל ארבע שנים. נכון ל-2014, היו יותר מ-49,000 סוסים וחמורי פרא באדמות הלשכה, הרבה מעבר לשיעור "רמת הניהול הרצויה" של הלשכה בכמעט 22,500.
הלשכה לניהול הקרקעות מפעילה מספר תוכניות והקימה שותפויות כחלק מתוכנית הניהול שלהם לשימור סוסים וחמורי פרא בארצות הברית. יש כמה עדרים של סוסים וחומרים הרועים באופן חופשי על שטח של 108,000 קילומטרים רבועים בעשר מדינות במערב ארצות הברית. הכרחי להבטיח איזון השומר על ניהול העדרים בקרקעות ועל אוכלוסיית בעלי החיים בריאה. השותפויות עם ארגונים אחרים, כדוגמת "קרן מורשת המוסטנג" (Mustang Heritage Foundation), מסייעות באימוץ כמו גם בחינוך והעלאת מודעות לגבי סוסי וחמורי פרא.
אנרגיה מתחדשת

ב-2009 פתחה הלשכה לניהול הקרקעות משרדי תיאום של אנרגיה מתחדשת במטרה לאשר ולפקח על מיזמים של אנרגיית רוח, אנרגיה סולארית, ביומסה ואנרגיה גאותרמית באדמות הלשכה. המשרדים שוכנים בארבע מדינות שבהן הראו חברות אנרגיה את העניין הגדול ביותר בפיתוח אנרגיה מתחדשת: אריזונה, קליפורניה, נבדה וויומינג.
אנרגיה סולארית – ב-2010 אישרה הלשכה מיזם ראשון של תחנת כוח סולארית גדולה על אדמה ציבורית. נכון ל-2014 הוצעו 70 מיזמי אנרגיה סולארית על שטח של אדמה ציבורית של 2,300 קילומטרים רבועים המנוהלים על ידי הלשכה בעיקר באריזונה, קליפורניה ונבדה. מתוכם אושרו 29 מיזמים שיש להם פוטנציאל לייצר 8,786 מגה-ואט של אנרגיה מתחדשת או מספיק אנרגיה כדי לספק חשמל ל-2.6 מיליון בתים. המיזמים נעים ממערכת פוטו וולטאית בהספק של 45 מגה-ואט על שטח 1,710 דונם לתחנה של 1,000 מגה-ואט של מראות פרבוליות.
אנרגיית רוח – הלשכה מנהלת 83,000 קילומטרים רבועים של אדמות ציבור עם פוטנציאל לרוח. היא אישרה 39 מיזמי פיתוח של אנרגיית רוח עם הספק כולל של 5,557 מגה-ואט או מספיק על מנת לספק חשמל למעלה ל-1.5 מיליון בתים. בנוסף, אישרה הלשכה מעל אתרי ניסוי אנרגיית רוח.
אנרגיה גאותרמית – הלשכה מנהלת 59 הסכמי חכירה גאותרמיים בהספק כולל של 1,500 מגה-ואט. הספק זה מהווה מעל ל-40 אחוז של קיבולת האנרגיה הגאותרמית בארצות הברית.
ביומסה וביואנרגיה – המלאי הגדול של יערות מספק ביומסה לייצור החשמל. הביומסה מורכבת מ"חומרים בקוטר קטן" ושאריות אחרות כתוצאה מכריתת עצים לתעשייה וניהול היערות. אף שהשימוש בחומרים אלו כמקור מתחדש נמצא בתחילת דרכו, הסוכנות משתתפת בפרויקטי פיילוט במטרה להגדיל את השימוש בחומרי הביומסה המתכלים ברשותה בתוכניות של ביואנרגיה.
לקריאה נוספת

Skillen, James R. The Nation's Largest Landlord: The Bureau of Land Management in the American West (University Press of Kansas, 2009) 320 pp. excerpt and text search
United States. Congress. Senate. BLM Permit Processing: Hearing before the Committee on Energy and Natural Resources, United States Senate, One Hundred Thirteenth Congress, Second Session . . . July 29, 2014. Washington, DC: U.S. Government Printing Office, 2014.
ביאורים

↑  AUM מוגדר כגודל שטח המרעה הנדרש לתמוך בפרה ועגל או בסוס או בחמישה כבשים למשך חודש
ולד (דרום אפריקה)

תוואי נוף של ולד בנמיביה.
ולד (באנגלית ובאפריקאנס: Veld; משמע: "שדה") הוא סוג של תוואי נוף הקיים באפריקה הדרומית. בעיקרון, מדובר בשטח מפלסי מכוסה בדשא או בעשביה נמוכה, הנמצא במדינות דרום אפריקה, לסוטו, אסוואטיני, זימבבואה ובוטסואנה. השם ניתן לסוגים שונים של תוואי שדות פתוחים בדרום אפריקה המשמשים למרעה וחקלאות. עבור רוב החקלאים הדרום אפריקאים כיום, ה'ולד' מתייחס לקרקע החקלאית שעליה הם עובדים.
ניתן להבחין בסוגים שונים של שדות, בהתאם למאפיינים מקומיים כגון גובה, חקלאות ואקלים. לפיכך, יש ולד גבוה, ולד בינוני, ולד נמוך, ולד קוצים, ולד עשב ובושוולד (אנ'). הגבול בין זני הוולדים השונים הללו מעורפל לעיתים קרובות, ולכולם מתייחסים בדרך כלל במונח הכללי 'ולד' על ידי מקומיים. מטעמי נוחות, האזורים העיקריים - ולד נמוך, בינוני וגבוה - מובחנים על בסיס גובה.
במטרה לשמר את מיני בעלי החיים באזור, ממשלות דרום אפריקה וזימבבואה הקדישו שטחים רחבי ידיים כשמורות טבע, הגדולה והמפורסמת שבהן היא הפארק הלאומי קרוגר. בין היונקים המוגנים המוכרים בסביבת שמורות הטבע של הוולד נמצאים אריה קרוגר, נמר אפריקאי, ברדלס ערבות, ג'ירף דרומי, פיל סוואנה אפריקני, ראם הצבי, קודו גמלוני, אילנד מצוי דרומי, אנטילופת סוס שחורה ואנטילופת סוס קצרת-קרן. היונקים הקטנים יותר, רוב הזוחלים וכמעט כל העופות - מלבד היען המצוי, שלמעשה נכחדה מהוולד - עדיין נמצאים בטבע.
גלריה של בעלי חיים מוכרים

אריה טרנסוואל (או קרוגר) בפארק הלאומי קרוגר.
נמר אפריקאי צעיר בציד בשמורת הקרנפים והאריות.
קודו גמלוני בפארק הלאומי קרוגר.
פיל סוואנה אפריקני בפארק הלאומי קרוגר.
היפופוטם בפארק הלאומי קרוגר.
השראה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט, גרטה גרבו וג'ורג' מונטגומרי
כרזת הסרט, גרטה גרבו וג'ורג' מונטגומרי
 מבוסס על:  רומן "סאפו" של אלפונס דודה
 בימוי:  קלרנס בראון 
 הופק בידי:  אירווינג תלברג
 תסריט:  ג'ין מרקי 
 עריכה:  קונרד א. נרוויג 
 שחקנים ראשיים:  גרטה גרבו  רוברט מונטגומרי
 מוזיקה:  ויליאם אקסט 
 צילום:  ויליאם דניאלס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר 
 הקרנת בכורה:  31 בינואר 1931
 משך הקרנה:  74 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
השראה (באנגלית: Inspiration) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1931 בבימויו של קלרנס בראון, עם גרטה גרבו וג'ורג' מונטגומרי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "סאפפו" מאת אלפונס דודה משנת 1884.
תקציר העלילה

איבון ולברה (גרטה גרבו) היא מודל והשראה לציירים, פסלים וסופרים. כולם נפגשים במסיבה של הבוהמה עם הקורטיזות שלהם. למקום נקלע סטודנט ביישן לדיפלומטיה בשם אנדרה מונטל (רוברט מונטגומרי). דווקא מפני שאינו שייך לבוהמה, היא נמשכת אליו ומפעילה עליו את קסמיה כמו פאם פאטאל.
הוריו של אנדרה לוחצים עליו להתחתן עם חברתו מילדות, מדלין (ג'ואן מארש) אך הוא שבוי בקסמיה של איבון עד שמתגלה לו שהיא נשואה וחברתה אודט (ג'ודית ווסיל) מגלה לו על חייה המופקרים עם גברים רבים.
אנדרה מופתע ומנתק את קשריו עם איבון. דרכיהם נפרדות עד שיום אחד הוא פוגש אותה בבית קפה כשהיא מרוששת ואין לה כסף לשלם למלצר. הוא מרחם עליה, לוקח אותה תחת חסותו ושוכר עבורה בית בכפר.
אנדרה מתקדם בלימודיו, מתארס למדלין ועומד להישלח לאלג'יר. ריימונד דלבל (לואיס סטון) אחד מחבורת הבוהמים העשירים, נוטש את הקורטיזנה שלו ליאן (קארו מורלי) והיא מתאבדת בקפיצה מהדירה. זה עושה רושם עז על אנדרה שרוצה למנוע דבר כזה מאיבון. הוא מגיע לכפר ומודיע לאיבון שהחליט להפסיק את לימודו, לבטל את אירוסיו ולהתחתן איתה.
כעת יש לאיבון מאהב חדש שמוכן לקחתה לפריז ולתמוך בה. היא שוקלת בין האפשרויות ומחליטה לעזוב את אנדרה כדי לא להרוס את חייו. כשהוא ישן היא כותבת לו מכתב פרידה מנומק ועוזבת עם המאהב החדש שלה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרטה גרבו | איבון ולברה | דוגמנית פסלים |
| רוברט מונטגומרי | אנדרה מונטל | סטודנט |
| לואיס סטון | ריימונד דלבל |  |
| מרג'ורי רמבו | לולו | קורטיזנה |
| ג'ודית ווסלי | אודט | קורטיזנה |
| קארן מורלי | ליאן | קורטיזנה |
ליוויו קורי

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1990 (בן 34) נאפולי, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  ראפר, שחקן
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 חברת תקליטים:  שוגר מיוזיק
 פרופיל ב-IMDb
 
ליוויו קורי (באיטלקית: Livio Cori; נולד ב-12 במרץ 1990) הוא ראפר ושחקן איטלקי.