stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומר שרון

| --- | --- |

תומר שרון, 2008
 לידה:  14 במאי 1970 (בן 54) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם במה:  תומש
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 עיסוק:  זמר, שחקן, סטנדאפיסט
 פרופיל ב-IMDb
 
תומר שרון (לעיתים מכונה "תוֹמָש", נולד ב-14 במאי 1970) הוא שחקן, קומיקאי, סטנדאפיסט, זמר ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב. אביו עלה ארצה מעיראק ועיברת את שם משפחתו ל"שרון" משהרבני, ואמו מפולין. בצעירותו השתתף בלהקת צופי תל אביב, ואת שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל.
ביוגרפיה > כסטדנאפיסט

ב-1991 השתתף במופע הבידור והסאטירה "האגף הסגור", של טוביה ויואב צפיר.
לאחר שידור התוכנית "פלטפוס" העלה מופע נונסנס בשם "פעמיים תומר" לצד תומר יוסף, ומופע פאנק שנקרא "t n t". לאחר מכן השתתף במופעים "האגף הסגור" שכתב אפרים סידון ובמופע "פליטי פלטפוס", לצד 3 מחבריו לתוכנית הטלוויזיה "פלטפוס".
ב-2002 השתתף במופע "פלפל אל חפלה", שבו בוצעו מיטב שיריו של פלפל אל-מסרי.
מ-2005 השתתף במופע "פרוביזורי" - מופע אימפרוביזציה קומי.
מ-2015 הופיע לצד מעיין פולק-בשן במופע-הרצאה "ניתוח גוף פתוח".
ביוגרפיה > דיבוב

לאורך השנים השתתף שרון גם בדיבוב של סדרות וסרטי אנימציה רבים.
ב-1991 דיבב את הקריין ועוד דמויות בסדרת הטלוויזיה "החתולים הסמוראים". ב-1992 דיבב את מוגלי בסדרת הטלוויזיה "מסיפורי ספר הג'ונגל", ואת הפנתר בסדרת הטלוויזיה "חבורת הצב המעופף". ב-1993 דיבב קולות רקע בסרט "פינוקיו". ב-1994 דיבב את טימון בסרט "מלך האריות" ואת דינקי הנחליאלי בסרט "השועל והכלבלב". שרון דיבב את טימון בכל סרטי ההמשך והסדרות הנלוות: ב-1998 דיבב את טימון בסרט ההמשך "מלך האריות 2: מלכות סימבה"; בין השנים 1997–1999 דיבב את טימון בסדרה "טימון ופומבה"; וב-2004 בסרט "מלך האריות 3: האקונה מאטאטה".
ב-1995 דיבב את פרדיננד בסרט "בייב". ב-1997 דיבב את סילבסטר החתול ואת פורקי פיג בסרט "ספייס ג'אם"; ואת כאב בסרט "הרקולס". ב-1998 דיבב את מושו בסרט "מולאן" (וב-2005 בסרט ההמשך "מולאן 2") ואת פליק בסרט "באג לייף". ב-1999 דיבב את איגי האיגואנה בסדרת הטלוויזיה "שמש". ב-2000 דיבב את גון בסרט "טיטאן AE". ב-2001 דיבב את מייק ווזאבסקי בסרט "מפלצות בע"מ".
בין השנים 2001–2006 דיבב את פליקס ושפריץ ברצועת השידור "טלמאניה" ששודרה בערוץ הילדים בשעות הערב. במסגרת הרצועה שודרו מספר סדרות אנימציה, וסרטוני אנימציה מקוריים שודרו בין התוכניות. במסגרת הרצועה הופיעו גם קליפים מצוירים לשירים מהאלבום "קצרים בראש קצרים בלב" של להקת "המסריחים", שתומר שרון היה חבר בה יחד עם רן שריג, אדם הורוביץ והמוזיקאי עוש (ישי אדר).
ב-2002 דיבב את בן בסרט "כוכב המטמון". ב-2003 דיבב את מת'יו לילארד, סילבסטר החתול ופורקי פיג בסרט "לוני טונס: חוזרים לאקשן"; את לאקי הנשר בסרט "ספר הג'ונגל 2" ואת ד"ר האמסטרוויל ב"סטיץ': הסרט". ב-2004 דיבב את האחים ווילי בסרט "מרד החיות" ודיבב את איגי בסדרת הטלוויזיה "החיים על פי איגי" ששודרה בערוץ לוגי. ב-2005 דיבב את סטיץ' בסרט "לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ'".
ב-2006 דיבב את מרתוני בסרט "עידן הקרח 2: נמסים מצחוק"; את הסמל ואת נקניקי בסרט "חברים על הכוונת" (גם בסרט ההמשך "חברים על הכוונת 2" שיצא ב-2008) ואת ראול בסרט "תזיזו ת'רגליים". ב-2007 דיבב את קרל בסרט "לפגוש את הרובינסונים". בין השנים 2009–2010 דיבב את דאוסון בסדרת הטלוויזיה "דאוס". ב-2011 דיבב את ניקו הקנרית בסרט "ריו" (וגם בסרט ההמשך "ריו 2" שיצא ב-2014). באותה שנה דיבב את ג'ק בלאק בסרט "החבובות".
ביוגרפיה > ספרים מוקלטים

תומר שרון שימש כקריין במספר ספרים מוקלטים, בהם בא לידי ביטוי כשרונו כשחקן, סטנדאפיסט ומדבב. בין הספרים המוקלטים שלו נמנים פה ושם בארץ ישראל ו"לדעת אישה" מאת עמוס עוז, סוס אחד נכנס לבר מאת דויד גרוסמן, רצח רוג'ר אקרויד מאת אגתה כריסטי, "צימר בגבעתיים" ו"הראיון האחרון" מאת אשכול נבו, "תעלומת סודות היורשת" מאת עודד וולקשטיין, ומספר ספרים בסדרת "כראמל" מאת מאירה ברנע-גולדברג.
ביוגרפיה > מוזיקה

ב-2005 הופיע כזמר-שחקן לצד הרביעייה הישראלית העכשווית במופע "הסיאנס של רומיאו" שביים עתי ציטרון, שם גילם למעלה מ-10 דמויות שונות של גברים ונשים, צעירים ומבוגרים, הנתונים במשברי יחסים וכותבים או מקבלים מכתבים. המופע היה מבוסס על "מכתבי יוליה" של אלביס קוסטלו.
ב-2009 הופיע במופע "צלילים חדשים בחלונות הגבוהים" לצד משה זורמן ואסף רוט. המופע התארח בפסטיבל הפסנתר 2009.
שרון היה חבר יחד עם חבריו הקרובים אורי הוכמן ועמי סמולרצ'יק בהרכב המוזיקלי "פלפל אל חאפלה" המבצע גרסאות הומוריסטיות לשירי פלפל אל מצרי.
שרון כתב את רוב הטקסטים באלבום "בתום קול הצעקה" של שי זורניצר. הוציא עם להקת "המסריחים" את האלבום "קצרים בראש קצרים בלב" (2001).
בשנת 2004 הוציא אלבום משלו, "בלוזר", בהפקתו המוזיקלית של רן שם טוב, איש להקת איזבו.
ב-2013 יצא אלבומו השני, "שירים לבלאנש".
ב-2016 השיק את המופע "רדיו אינשאללה" בפסטיבל אבו גוש, עם יאיר יונה, שי חזן וגלעד דוברצקי.
כיום הוא חבר בלהקה "ענן על מקל", יחד עם ירדן בר כוכבא, טל בלכרוביץ' ודידי שחר, בה החליף את עידן אלתרמן.
ביוגרפיה > פעילות חברתית-פוליטית

שרון מרבה להתבטא בנושאים פוליטיים וחברתיים. הוא כתב מספר מאמרי דעה ב"וואלה" וב"מקום הכי חם בגיהנום" ומרבה להביע דעות המזוהות עם השמאל בחשבונות הפייסבוק והטוויטר שלו.
ב-22 ביוני 2012 נעצר בשדרות רוטשילד יחד עם פעילים נוספים, במהלך ניסיון להקים מחדש את מאהל המחאה.
הערות שוליים

1 2 3  יואב בירנברג, במקום לשקוע בדכאון, חדשות, 28 בספטמבר 1993
↑  קשובים למתרחש, חדשות, 28 בפברואר 1992
↑  גיורא יהלום, ‏כלאם פאדי, באתר גלובס, 18 במרץ 2003
↑  נסים דיין, ‏כולם יודעים למי מתכוונים, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1999
↑  דן שדור, ‏המצב בטטה, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2001
↑  אור סיגולי, ‏ביקורת קולנוע: "המוסד" הוא הקומדיה הישראלית שחיכינו לה, באתר גלובס, 5 ביולי 2019
↑  שוש אביגל, הצעירים - צוות צעירי הקאמרי, חדשות, 29 בנובמבר 1991
↑  הכול התחיל בלילה - הכבש ה-16 - בית ציוני אמריקה, תל־אביב, חדשות, 29 בנובמבר 1991
↑  שוש אביגל, תיאטרון / יעקב כהן הוא היסטוריה, חדשות, 27 באוקטובר 1993
↑  ירמי עמיר, ‏חלום רע, באתר גלובס, 23 בינואר 2007
↑  עכבר העיר, סטיבן דקסטר יביים את "ללכת עד הסוף" בהבימה, באתר הארץ, 3 באפריל 2003
↑  גיתית גינת, עכבר העיר, מוריס שימל: תצוגה מרהיבה של דיכאון ועונג, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2010
איתן בר־יוסף, עכבר העיר תל אביב, מוריס שימל: הצגה שמשאירה טעם סתמי בפה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2010
↑  רון שוורץ, ‏געגועים ל"ניקוי ראש", באתר גלובס, 22 בפברואר 2010
↑  רותה קופפר, הזוכה בפסטיבל הצגות הילדים בחיפה: "אנד ארגיי", באתר הארץ, 1 במאי 2005
↑  טל פרי, ‏משפחה בהפרעה, באתר גלובס, 17 ביוני 2012
↑   יאיר אשכנזי, רב המכר "לבד בברלין" מגיע לבמה: כשחברה חיה בפחד, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2016
↑   מורן שריר, תומר שרון נתקע בחור השחור של הרשת החברתית. יצא לו מזה מופע חדש, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2021
↑  תומר שרון, באתר Libby
↑  שירות גלובס, ‏שרון משחרר, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2004
↑  בועז פיילר ואלי סניור, אחרי שעות במעצר: ליף והפעילים משתחררים, באתר ynet, 23 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312073105171  VIAF: 97437723   WorldCat (עם VIAF): 97437723
משפט שביל בגן

משפט שביל בגן (אנגלית: Garden-path sentence) הוא מין שעשועי לשון בו משפט תקין לשונית ולוגית נשמע שגוי תחבירית, או חסר משמעות. האפקט מושג בדרך כלל על ידי מילים הומופוניות למילים אחרות, אשר משתמשות כחלקי הדיבר שונים מהמצופה. השם האנגלי של משפט מהסוג נובע מהניב "lead someone down the garden path" שמשמעותו "להוליך מישהו שולל". משפטי שביל בגן קיימים במספר שפות.
דוגמאות בעברית

בעברית קיימת ניתן לבנות משפטים בעלי עמימות על ידי שימוש במילים דומות עם משמעות שונה. במצב רגיל המשמעות של המילה ניתנת להבנה מתוך הקשר, אך ניתן לבנות רצף מילולי שיטעה את השומע למשמעות הלא נכונה. כך לדגומה המילה "בשביל" יכולה להיות תיאור מיקום ויכולה לשמש במילת יחס. המילה "פג" יכולה להיות שם עצם המתאר תינוק שנולד בלידה מוקדמת או פועל  (בניין קל, שורש פג"ג) המתאר סיום תוקף.
דוגמאות בעברית > "אישה נעלה נעלה נעלה נעלה את הדלת בפני בעלה"

דוגמה קלאסית למשפט הבנוי על הומופוניום הוא: אִשָּׁה נַעֲלָה, נָעֲלָה נַעֲלָהּ, נָעֲלָה אֶת הַדֶּלֶת בִּפְנֵי בַּעֲלָהּ. בקריאה הראשונה המשפט אינו יוצר רצף הגיוני, אלא נשמע כחוזר על מילה אחת. אבל במציאות, במשפט מופיעות ארבע מילים שונות שנהגות ונכתבות כ"נעלה": שם תואר, פועל, שם עצם ועוד פועל.
דוגמאות בעברית > "חולצה מטיילת בוואדי"

אחת הדוגמאות הנפוצות בעברית היא "חֻלְצָה מְטַיֶּלֶת בַּוָּאדִי" היוצר רושם ראשוני שנושא המשפט הוא חולצה, שמבצעת טיול, בניגוד לחוקי היגיון. אבל במשפט הזה המילה "חולצה" הוא נשוא והנושא הוא מטיילת.
משפט זה הפך למין מטבע לשון וקיימת קבוצת פייסבוק בשם זה, המציגה שעשועי לשון וכפל משמעות של כיתוב.
דוגמאות בעברית > "סבתא חיה מתה"

אחד המשפטים המפורסמים מהסרט מבצע סבתא הוא "סבתא חיה מתה". ללא הקשר המשפט נראה כבנוי על ניגוד ויוצר סתירה. אבל במשפט זה המילה "חיה" היא שם פרטי ו"מתה" הוא פועל.
דוגמאות באנגלית

השפה האנגלית נותנת מרחב למשפטים עם דו משמעות, עקב כך ששמות עצם ופעלים בהווה נכתבים ומשמעים זהה. כך המילה man יכולה להיות שם עצם גבר ויכולה להיות פועל "לאייש". בנוסף, יכול להיווצר גם בלבול בעזרת כך ששם תואר ישתמש במשפט כשם עצם.
דוגמאות באנגלית > "The old man the boat"

המשפט The old man the boat נראה כטענה חסרת משמעות, "הגבר הזקן הסירה". האפקט כאן מושג על ידי כך שהמילה old אינה משתמשת כשם תואר, אלא כשם עצם והמילה man אינה משתמשת כשם עצם, אלא כפועל. כלמור משמעות המשפט הוא "הזקנים מאיישים את הסירה".
דוגמאות באנגלית > "The Russian women loved died"

המשפט נראה על פניו חסר משמעות ואינו תקין לשונית. כאן משחק המילים מושג על ידי כך שהמילה Russian שנראית כביכול כתואר המתאר את המילה women (כלומר "נשים רוסיות") משמשת במשפט כנושא, כשהנשוא הוא died. כלומר משמעות המשפט הוא "הרוסי אותו נשים אהבו מת".
דוגמאות באנגלית > "Fat people eat accumulates"

המשפט Fat people eat accumulates על פניו נראה כמדבר על אנשים שמנים, ולכן נשמע משובש מבחינה לשונית. אבל המילה fat במשפט הזה אינה שם תואר, אלא היא שם עצם שומן ונושא המשפט. משמעותו היא "שומן שאנשים אוכלים מצטבר".
דוגמאות ברוסית > "Косил косой косой косой"

המשפט Косил косой косой косой יראה כמו חזרה על מילה זהה ולא יצור רצף לוגי. במשפט הזה המילה косой משתמשת כשם עצם (נושא- אדם פוזל), שם תואר (עקום) ושם עצם אחר (מושא, חרמש). משמעות המשפט היא "פוזל קצר בחרמש עקום".
ראו גם

ולשון נופל על לשון
שה שה שה שה שה
Buffalo buffalo Buffalo buffalo buffalo buffalo Buffalo buffalo
הערות שוליים

↑  חולצה מטיילת בוואדי, דגש קל
↑  חולצה מטיילת בוואדי
↑  garden-sentences
↑  Косил косой косой косой
עמנואל זרביב

| --- | --- |

 לידה:  ה'תרצ"ו אלג'יריה
 פטירה:  15 באוגוסט 2017 (בגיל 81 בערך) כ"ג באב ה'תשע"ז ירושלים
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום פעילות:  ישראל ישראל: ירושלים, תל אביב, חיפה
 תקופת הפעילות:  ? – 15 באוגוסט 2017 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  תלמוד, דיינות, הלכה
 רבותיו:  הרצי"ה קוק, הרב אברהם שפירא, הרב יעקב כלאב
 
 תפקידים נוספים:  דיין
 
הרב עמנואל זרביב (ה'תרצ"ו - כ"ג באב ה'תשע"ז) היה רב ודיין ישראלי, אב בית הדין בבית הדין הרבני בתל אביב. שימש באופן זמני גם דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים.
ביוגרפיה

נולד וגדל באלג'יריה. אביו היה הרב של קונסטנטין. לאחר הבר מצווה נסע לצרפת ושם למד שנתיים בישיבה. לאחר מכן חזר לאלג'יריה ומאוחר יותר עלה עם משפחתו ארצה. למד בישיבת כפר הרא"ה אצל הרב משה צבי נריה ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק, הרב יעקב כלאב והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא במשך שנים רבות. לאורך שנותיו שם למד בחברותא עם הרב יעקב אריאל, הרב זלמן מלמד והרב חיים שטיינר. בשנת תשל"ד נשלח בברכתו של הרצי"ה קוק לשמש כראש כולל 'צרור המור' בחיפה. לאחר מכן עמד בראש כולל האידרא במשך כשבע שנים. הרב אברהם שפירא הסמיך אותו לדיינות ובתקופת כהונתו כרב ראשי מינה אותו לאב בית דין.
בשנת תשמ"ח התמנה לדיין בבית הדין הרבני בתל אביב, ובשנת תשנ"ג התמנה לאב"ד. בשנת תשס"ה שימש במקביל גם דיין באופן זמני בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. בשנת תשס"ו, בהגיעו לגיל 70, סיים את תפקידו כדיין כמקובל בחוק.
נפטר בכ"ג באב תשע"ז לאחר שנים ארוכות שבהן היה חולה.
משפחתו

היה נשוי לדבורה (לבית אבא שאול - אחותו של הרב בן ציון אבא שאול) והתגורר בירושלים בשכונת קריית משה.
בין ילדיו נמנים:
הרב אברהם זרביב ששימש כראש המכינה הקדם צבאית בבית אל ולאחר מכן מונה לדיין בבית הדין הרבני. חתנו של הרב מנחם פליקס. במלחמת חרבות ברזל נלחם כמפעיל דחפור D9 בצק"ח גבעתי.
הרב שמואל זרביב, משמש כראש כולל בירושלים.
בתו - ביתיה הייתה נשואה עד לפטירתה לרב יגאל יהב המשמש כרב היישוב שני - ליבנה בדרום הר חברון ור"מ בישיבת ההסדר במעלה אפרים.
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, התרגיל המלוכלך של משרד הפנים, באתר ynet, 11 במרץ 2003
↑  פסק דין בנושא דחיית תביעה גננת לקבלת זכויות לפי הסכם עבודה קיבוצי, אתר דעת
↑  פסיקה- יוצאי אלג'יר, אתר מכון התורה והארץ
↑  אנשיל פפר‏, התגרשת? אסור לך לראות את ילדיך בשבת, באתר וואלה, 20 במרץ 2002
↑  עוזי ברוך, דיין ולוחם ביחידה מובחרת, באתר ערוץ 7, 11 בספטמבר 2015
↑   מבית הדין אל המלחמה - הרב אברהם זרביב נותן לנו טעימה מהשנה האחרונה, סרטון בערוץ "הידברות", באתר יוטיוב (אורך: 32:23).
↑  יהונתן גוטליב, הרבנית ביתיה יהב הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, ‏2019-06-23
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרדס חנה-כרכור

מבט על המושבה פרדס חנה ב-1938
בית האכר בפרדס חנה-כרכור
פַּרְדֵּס חַנָּה–כַּרְכּוּר היא מועצה מקומית במחוז חיפה בישראל, שנוצרה בשנת 1969 מאיחוד שתי המועצות המקומיות פַּרְדֵּס חַנָּה (נוסדה ב-1929) וכַּרְכּוּר (נוסדה ב-1913).
היסטוריה

פרדס חנה וכרכור הוקמו על יער אלונים גדול, ובראשיתן היו שתי מושבות נפרדות.
היסטוריה > כרכור

כרכור הוא אחד היישובים היהודיים המעטים שאימצו לעצמם את השם הערבי של המקום. כרכור היה כפר ערבי ששכן בסמוך למקום בו ממוקמים כיום קיבוץ עין שמר ומושב גן השומרון. הגאוגרף עמירם גונן מצא שהערבים שהתיישבו במקום היו ככל הנראה אריסים שעברו או הועברו מחווה פרטית במצרים של אדם ממוצא ארמני בשם גרגור או גרגורי (עִזבּת כרכור), כחלק מיוזמה של מוחמד עלי ובנו אבראהים פאשא, שליטי מצרים בשלהי התקופה העות'מאנית. השם גרגור התגלגל בפי הערבים ל"כרכור". באזור ישבו גם שבטים טורקמנים נודדים ובסמיכות מקום התנחלו מהגרים בוסנים וצ'רקסים.
ההתיישבות היהודית בכרכור קשורה בהתעוררות בקרב יהודי רוסיה בסוף המאה ה-19 ובתנועת חובבי ציון, שהביאה בין השאר גם לייסוד רחובות וחדרה – "המושבות העצמאיות", שאינן תלויות בברון דה רוטשילד.
אדמות כרכור נרכשו על ידי ההסתדרות הציונית באמצעות חברת הכשרת היישוב, ממוסטפא חפיז פשה מג'נין ועבדול האדי קאסם מחיפה:
בדצמבר 1912 נרכשו כ-11,000 דונם של אדמות "קרקור" (האיות שמופיע במסמכי "הכשרת היישוב" באותה תקופה). רכישה זו הייתה הגדולה ברכישות שנעשו על ידי ההסתדרות הציונית עד אותו זמן, והמימון שלה היווה אתגר לגוף הצעיר. לצורך מימון הרכישה נעשו תחילה ניסיונות, על ידי מנחם אוסישקין ויחיאל צ'לנוב, לגייס את הכסף הדרוש בהלוואת גישור מיהודים עשירים שחיו באימפריה הרוסית ומגורמים ישוביים שפעלו ברכישת קרקעות כגון: חברת גאולה ואגודת נטעים. ניסיונות אלה כשלו וארתור רופין, חבר ההסתדרות, פנה למדור הפלשתינאי (קומיסיון פלסתיניין) של יק"א בפריז, וקיבל הלוואה על סך של 350 אלף פרנק להחזר בשלושה תשלומים תוך שנה וחצי. שטחי הקרקע שנרכשו באותה שנה בכפר אוריה והאדמה בכרכור שמשו כבטוחות להלוואה. באותה תקופה יק"א לא הייתה מעוניינת בייזום מושבות חדשות, אך היה לה עניין בהקמת משק מטעים מכניס, בניהול הפקידות שלה. שיתוף פעולה זה בין המוסדות הציונים לבין יק"א לא היה טריוויאלי, לאור ניגודים רבים בהשקפותיהם של יק"א וההסתדרות הציונית על עתיד יישוב הארץ ואופן הגשמתו. עדות להתרגשות שעוררה ברופין התגייסותה של יק"א להצלת עסקת הרכישה מתבטאת בפנייתו לצבי הנרי פרנק: "נאה הוא כי יביע את תודתו לבארון רוטשילד עצמו". על כך השיב לו פרנק: "אין טעם לשלוח מכתב תודה לבארון. אני הראיתי לו את זה ששלחת לי. זה די. האות הטוב ביותר של החזקת-טובה שתוכל לגמול לו הוא - להביא לארץ ישראל הרבה יהודים אמידים אשר יעשו שם מטעים גדולים". מימוש הרכישה הצריך, יחד עם השגת האמצעים הפיננסיים, גם איתור יהודים אשר ניתן לרשום על שמם את האדמה הנרכשת, בהתאם לחוק העות'מאני. הפתרון לכך נמצא כאשר כחצי מהקרקע הנרכשת - החלק הדרומי שלה, עליו עומד היום מושב גן השומרון - נמכרה ליצחק שלזינגר, יהודי אמיד מסיביר, ואת המחצית השנייה, שרובה נמכרה ל"אחוזת לונדון הראשונה", רשמו על שם מקס בודנהיימר כנאמן.
בספטמבר 1913 נרכשו 4000 דונם אדמות "ע'ביה", מצפון לשטח הנ"ל. גם המימון לרכישה זו נעשה בדרך של הלוואה של 80,000 פרנק מיק"א.
היסטוריה > כרכור > הכשרת הקרקע

לאחר הרכישה הראשונה, מסר "המשרד הארצישראלי" את שמירת האדמות ועיבודן לקבוצה מחברי "השומר", אשר התחייבו לסמן את גבולות השטח בעצי אקליפטוס, ולעבד את האדמה עיבוד ראשוני, שכלל ניקוי וחריש כְּרָב (חריש ללא זריעה) לחידוש פוריותה. מטרות נוספות לעיבוד היו למנוע מהשלטון הטורקי להחרים את האדמה אם לא עובדה שלוש שנים ("מחלול"), וכן להבהיר לרועים הטורקמנים את הבעלות היהודית החדשה על האדמות. הטורקמנים הורשו להמשיך לרעות את עדריהם באזור תמורת "מס מרעה" של "טלה לעדר". בתחילה התגוררו אנשי השומר בחושות שהשאירו אחריהם התושבים הערבים, שהיו במצב תחזוקה גרוע ומטים ליפול.
כממונה על השומרים, וכ"מוכתר כרכור" – מתווך רשמי בין התושבים לשלטונות הטורקיים בענייני מיסים ואישורים – מונה יעקב סמסונוב. כבר בתחילת הדרך פרץ סכסוך סביב סוגיית העבודה העברית בין סמסונוב, אשר טען יחד עם איכרי חדרה, אשר להם הוחכר השטח, שלא ניתן למצוא פועלים עבריים לכל העבודות הנדרשות, ולכן העסיקו גם פועלים ערבים, לבין חברי "השומר" ו"המשרד הארצישראלי" שדרשו מסיבות אידאולוגיות שהעבודה תיעשה אך ורק על ידי יהודים.
היסטוריה > כרכור > מכירת הקרקע

בהמשך, בשנים 1913 ו-1914 מכרה "הכשרת היישוב" את הקרקעות לשלושה גורמים של מתיישבים:
הוועד האודסאי – קבוצת יהודים מרוסיה, מיסודה של אגודת חובבי ציון; ב-1913 קנה בא-כוחם, הד"ר חיים חיסין, 550 דונם ראשונים מאדמות כרכור.
יצחק שלזינגר – יהודי רוסי, יליד העיירה נייסביז, שרכש בפברואר 1913 כ-5,700 דונם מאדמות כרכור.
אחוזת לונדון א' (The First London Achuzah Company, Ltd.) – קבוצה של כ-100 יהודים ציונים מאנגליה, שרכשה במרץ 1914 את כ-5,100 הדונם הנותרים מאדמות כרכור ו-3,600 מאדמות ע'ביה (שהייתה מכוסה באלונים שהטורקים כרתו במהלך מלחמת העולם לצורך הסקת קטרי הרכבת).
האיחוד

עוד בשנות ה-50 של המאה ה-20 עלה הרעיון לאחד את פרדס חנה וכרכור, אולם אז חדלו מלדון ברעיון מכיוון שבפרדס חנה המפלגה שזכתה למרבית הקולות בבחירות הייתה מפא"י, בעוד שבכרכור "שלטה" מפ"ם. לאחר שבבחירות ב-1959 גברה מפא"י גם בכרכור, החל הרעיון לאחד את הרשויות לקרום עור וגידים.
רעיון האיחוד עלה בתחילת 1962 ביוזמת משרד הפנים שפעל לצמצום מספר הרשויות בישראל. אולם לאור התנגדות של ותיקי כרכור, באפריל 1962 הצביעה מועצת כרכור נגד הצעת משרד הפנים לאחד את פרדס חנה עם כרכור והאיחוד לא יצא אל הפועל.
הנושא הועלו שוב על ידי משרד הפנים בשנת 1967 ובשנת תשכ"ט - 1969 ביוזמת "מרכז השלטון המקומי" אוחדו שתי מושבות והפכו ליישוב אחד, פרדס חנה-כרכור. העיכובים בהתפתחותה של כרכור, עילת האיחוד, נבעו מאופייה המיוחד של ההתיישבות. לאורך כל שנותיו סבל חלום כרכור משלושה מכשולים עיקריים: מחסור במים, בעיות ביטחון חמורות מצד הבדואים, והתיישבות דלילה – המתיישבים היהודים מאנגליה לא הגיעו בקצב הרצוי, והנחלות נשארו ריקות. כרכור עלתה על דרך המלך כאשר נכנסו הקרן הקיימת וקרן היסוד, והחלקות נמכרו לאנשים שהיו מוכנים להתיישב מיד במקום, לעבד את האדמה ולהפיק ממנה תנובה.
פרדס חנה, לעומת זאת, הוקמה על ידי פיק"א לאחר עבודות תכנון מדוקדקות. גרעין המתיישבים הראשון נבחר בקפידה מבין בני הארץ, שברשותם היה גם ידע חקלאי וגם סכום כסף מסוים אותו שאפו להשקיע בהקמת משק חקלאי בארץ ישראל. כל מתיישב קיבל בית קטן, משק עזר ופרדס. גודל הנחלה נקבע על פי סכום הכסף שהושקע.
צביונו של היישוב

המתיישבים הראשונים בפרדס חנה, אשר קיבלו תגבורת משמעותית מהעלייה מגרמניה בשנים 1933–1939, עמלו על גידול הפרדסים הרכים, תוך שהם נתקלים בקשיים רבים. עבודה קשה הייתה מנת חלקם של מתיישבי פרדס חנה וכרכור, במיוחד משום שחרתו על דגלם את עקרון העבודה העברית העצמית. בעיתות לחץ, בעת קטיף או אריזה דחופה, היו מתגייסים למאמץ כל בני המקום, אנשים נשים וטף. ידיים נוספות נשכרו לעבודה רק בלית ברירה.
בשנת 1943 הגיעה לפרדס חנה קבוצת עולים מתימן. שכונת רמב"ם, שבה התיישבו העולים החדשים, שומרת עד היום על אופייה המיוחד. גלי עלייה גדולים שטפו את פרדס חנה כרכור מיד לאחר קום המדינה. מעברה גדולה הוקמה במקום, וביישוב נקלטו ניצולי שואה מאירופה, בעיקר מפולין, רומניה והונגריה, יוצאי ארצות ערב שהתגוררו בשכונות חדשות שהוקמו ממערב למושבה הוותיקה, ובהמשך גם עולים מברית המועצות לשעבר, מאתיופיה, ממערב אירופה ומאמריקה. הצביון החקלאי המובהק התעמעם, אולם זה המשכו של תהליך העיור שהחל שנים קודם לכן: לפני קום המדינה הוקם סמוך לפרדס חנה מחנה גדול של הצבא הבריטי, אשר שימש מקור תעסוקה לא חקלאי לתושבים. עם קום המדינה הפך מחנה זה למחנה מעבר ענק לעולים (לעיתים הכיל 30,000 נפש) ותושבים רבים הועסקו שם בעיסוקים לא חקלאיים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הפכה פרדס חנה ליעד למשפרי דיור מתל אביב וסביבתה, שנמשכו לאפשרות לקנות בית עם גינה צמודה במחיר דירת שלושה חדרים במרכז. ציביון היישוב השתנה והוא הפך לפרוור שינה במהותו.
פרדס חנה-כרכור הפכה למועצה המקומית הגדולה בישראל במספר תושביה, מאז הוכרזה מודיעין עילית עיר ואינה מועצה מקומית עוד. היא גדולה יותר מערים בולטות רבות, בהן אופקים, אור עקיבא, טירת כרמל וצפת. היא אינה רוצה להפוך לעיר למרות מספר תושביה המצדיק זאת, כדי לשמור על צביונה הכפרי כמושבה ותיקה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בפרדס חנה-כרכור 46,485 תושבים, מתוכם 46,032 תושבי ישראל (מקום 51 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+1.7% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 82.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,912 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
אוכלוסיית היישוב מגוונת למדי, ומורכבת מעולים חדשים מחבר העמים ומאתיופיה, לצד יקים ועולים ותיקים מפולין ומרוקו. המושבה היא היישוב הגדול ביותר בישראל שלא הוכרז כעיר.
תחבורה > כבישים

פרדס חנה-כרכור יושבת על כביש 65 המקשר את מישור החוף עם עמק יזרעאל והגליל. הכניסה למושבה מכביש זה היא משלושה צמתים: צומת אלון, ממנו יוצא צפון-מזרחה אל המושבה דרך פיק"א (כביש 650); צומת חנה, ממנו יוצא צפונה דרך הנדיב (כביש 652), אשר ממשיך צפונה לבנימינה ולזכרון יעקב; וצומת כרכור, ממנו יוצא צפון-מערבה דרך עירון.
בשנים האחרונות המועצה עושה מאמצים רבים כדי לשפר את הדרכים הישנות ומחדשת כבישים רבים ביישוב. בנוסף, נסללות דרכים רבות במושבה, כדי להתאים את הכבישים לגדילת האוכלוסייה עם השנים.
עד שנת 1937 לא היו כבישים סלולים במושבה; בשנה זו סלל הצבא הבריטי את דרך הנדיב שנקרא אז "רחוב 800".
תחבורה > אוטובוסים

בכרכור פעל משנת 1946 אוטובוס פרטי של מורי בנדס שהוביל נוסעים לפרדס חנה ולתחנת הרכבת בחדרה (היום "חדרה מזרח"). בשנת 1949, לאחר התיישבות העולים מגרמניה בפרדס חנה, החל לפעול קו של חברת "אגד" בנתיב חיפה-חדרה-תל אביב. קו זה גרם להתמעטות מספר הנוסעים לתחנת הרכבת בחדרה, ובנדס מכר את הזיכיון לאריה אריזון, נהג "אגד" מפרדס חנה.
לאחר סלילת הכביש הראשון על ידי הצבא הבריטי בשנת 1937 החלו אוטובוסים של "אגד" לעבור גם במושבה עצמה. במשך עשר שנים הייתה תחנת "אגד" בצריף שעל מגרש של מר בירנבוים בדרך הנדיב. בשנת 1947 נבנתה תחנה על יד הצומת של דרך הנדיב עם דרך הבנים. בשנת 2004 נסגרה התחנה בשל כוונת בעלי הקרקע ליעד אותה לבניית קניון.
בשנת 2001, עם פתיחת שוק התחבורה הציבורית לתחרות, החלה גם חברת נתיב אקספרס להפעיל קווי אוטובוס העוברים במושבה בתעריפים הזולים ב-15% עד 30% ביחס לתעריפים הקודמים של "אגד", וליעדים אליהם לא היו קיימים קווים של "אגד" מהמושבה. קווים אלו עברו לחברת קווים בשנת 2013.
בנוסף לקווים הבין-עירוניים, מפעלה "אגד" גם כמה קווים פנימיים במושבה, ביניהם קו 4 מצומת כרכור לתחנת הרכבת קיסריה - פרדס חנה וקו 28 משכונת נווה עובד לתחנת הרכבת.
תחבורה > רכבת

המושבה ממוקמת בסמוך למסילה הראשית של רכבת ישראל – קו תל אביב-חיפה, ובתחנת הרכבת קיסריה - פרדס חנה עוצרות בימי חול כ-20 רכבות מאספות לכיוון דרום, וקרוב ל-30 לכיוון צפון.
בתקופת המנדט נקרא הקו "חיפה - לוד", ובמשך תקופה קצרה בשנות ה-30 עצרה קרונית בפרדס חנה.
לאחר קום המדינה, משנת 1949 ועד 1954, שוב הוגדרה תחנת רכבת במושבה, בה עצרו שתי רכבות ביום. מ-1954 הייתה הפסקה בעצירת רכבות במקום, ותחנות הרכבת הקרובות היו בחדרה ובבנימינה. בשנת 2001 נפתחה התחנה החדשה, תחנת קיסריה - פרדס חנה, תחילה רק בחלקה המערבי, באזור התעשייה של קיסריה. בשנת 2006 נפתחה התחנה לכניסת נוסעים אף מצידה המזרחי בפרדס חנה.
תחבורה > אופניים

במושבה נסללו מספר שבילי אופניים ייעודיים. אחד, בדרך הבנים, שביל המקשר את כרכור ופרדס חנה. שביל אחר מוביל מדרך הים לתחנת הרכבת. שביל זה משמש תושבים העובדים באזור המרכז ובחיפה.
במושבה פועלת קבוצת מתנדבים שמנסה לקדם את נושא תחבורת האופניים על ידי קיום רכיבה חודשית (מסה קריטית).
תחבורה > כיכרות

בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, החליטה חברת פיק"א לבנות כיכר במרכז המושבה, שי למושבה: זוהי "כיכר הנשיא" שבמפגש דרך הבנים ורח' הדקלים; הקמתה הסתיימה בשנת 1954. בשנת 2006, לקראת סיום הסלילה מחדש של דרך הבנים המקשרת את פרדס חנה וכרכור, הזמינה המועצה המקומית עשרה פסלים של עזים מהפסל תושב כרכור בנימין ויטל, והציבה אותם בכיכר.
בעשור השני של המאה ה-21 מעגלי תנועה נמצאים בכיכרות רבות בשטח המועצה. ביניהן, "כיכר מגד" שעל דרך פיק"א; הכיכר ע"ש האלוף אמיר דרורי, בן פרדס-חנה, בכניסה לבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה במפגש דרך הנדיב ודרך פיק"א, הכיכר במפגש רח' המייסדים (המשכה של דרך עירון) ודרך הבנים בכרכור.
הדת במושבה > רבני המושבה

כרבניה של פרדס חנה כיהנו במהלך השנים:
1931-1936: משה אליהו בירנבוים
1936-1947: הרב צבי יהודה מלצר, בנו של הרב איסר זלמן מלצר וחותנו של הרב יהודה עמיטל
1947-1968: הרב יהושע זליג דיסקין
1969-1993: הרב חיים יעקב לוין, בנו של הרב אריה לוין
1971 עד 2024: הרב דוד צדקה נבחר כרב ספרדי, לצדו של הרב לוין, אולם מאז פטירת הרב לוין בשנת 1993, כיהן כרב היחיד של היישוב עד לפטירתו בשנת 2024.
כרבה של כרכור בין השנים 1934–1988 כיהן הרב משה זרצקי. לאחר פטירתו, לא התמנה רב חדש לכרכור בפני עצמה, והרב של פרדס חנה מכהן כרב שתי המושבות.