stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב איסוס
רקע

אלכסנדר הגדול החל את מסע כיבושיו נגד ממלכת פרס בשנת 334 לפני הספירה. לאחר חציית ההלספונטוס (מיצרי הדרדנלים) נתקל אלכסנדר בהתנגדות פרסית בקרב גרניקוס ויכול לה. כל שנת 334 והמחצית הראשונה של 333 הוקדשו לכיבוש ואבטחה של אסיה הקטנה. רוב הערים נכנעו ללא מאבק, אך אחדות מהן, דוגמת הליקרנסוס, התנגדו והיה צורך להטיל מצור על מנת לכבוש אותן.
לאחר הגעת תגבורת ממולדתו, עמדו לפני אלכסנדר שתי ברירות: להמשיך אל לב האימפריה הפרסית על מנת להתמודד עם דריווש בקרב גלוי, או להדרים לכיוון מצרים על מנת לכבוש את בסיסי הצי הפיניקי שבשירות הפרסים. בגלל נחיתותו המספרית בים (160 ספינות לעומת מספר כפול כמעט אצל הפיניקים) החליט אלכסנדר לכבוש את ערי החוף הפיניקיות, ולא להתמודד מולן בים.
בו בזמן ארגן דריווש את חילו, תוך כדי גיוס כוחות רבים מאזוריה השונים של פרס. כמעט כל שכירי החרב ששרדו אחרי המפלה בקרב גרניקוס השתתפו בקרב זה. דריווש לא שמע לעצת הגנרלים שהיו עמו וביקש להילחם באלכסנדר בהזדמנות הראשונה שתקרא לפניו. הגנרלים הזהירו אותו שלא יילחם באלכסנדר בשטח הררי, כי שטח זה ייטיב עם צבאו הקטן של אלכסנדר, ויקשה על הצבא הפרסי בכך שלא יאפשר לו לפרוס את מלוא כוחותיו. ייתכן ששיקולים נוספים הניעו את דריווש לאסור קרב על אלכסנדר: צבאו הגדול התקשה לספק את מזונו והיווה נטל כבד על האזורים בהם עבר. נוסף על כך, ייתכן שקשיי האספקה היוו שיקול נוסף בבחירת מקום הקרב. שיקול אחר נבע, כנראה, מיוהרה וביטחון בניצחון בגלל העדיפות הפרסית.
אלכסנדר לא ציפה להופעת הצבא הפרסי באזור ועבר דרך מעברי ההרים תוך השארת חלק מחייליו החולים מאחור בבית חולים שדה. בינתיים, דריווש הדביקו בראש צבא גדול. הפרסים גילו את בית חולים השדה המוקדוני וטבחו בחולים שהיו שם. כשנודע על כך לאלכסנדר, מיהר לשוב לאחור ושני הצבאות התנגשו בקרב מסודר.
צבאות > הצבא הפרסי

הצבא הפרסי הורכב משני אלמנטים עיקריים: חיל רגלים וחיל פרשים. בגלל גודלה העצום של האימפריה הפרסית, הורכב הצבא מבני עמים שונים, שהיו חמושים בכלי נשק שונים, המקובלים באזורם הגאוגרפי. שתי הזרועות שיתפו פעולה זו עם זו, אולם חיל הפרשים נחשב ליוקרתי יותר, ובדרך כלל שירתו בו האצילים.
חיל הפרשים הפרסי היה גדול מאוד וחזק מאוד, והורכב מכל סוגי הפרשים, החל מהפרשים הכבדים וכלה באלו הקלים. נתיניה השונים של הממלכה האדירה סיפקו את סוגי הפרשים השונים, ששיתפו פעולה באופן יעיל למדי בשדה הקרב. החימוש העיקרי של הפרשים הפרסיים כלל חרבות, קשתות וחניתות.
חיל הרגלים הפרסי היה עצום בממדיו, אך לא היה יעיל במיוחד. רובו הגדול היה מורכב ממגויסי אד הוק, שלא קיבלו אימון כלשהו לפני הקרב, ואשר חימושם היה דל. שריונם היה עשוי מעור ובד ורק חלק מהצבא קיבל מגיני עץ קלים; בנוסף, המוטיבציה של מגויסי אד הוק להילחם, הייתה, מטבע הדברים, נמוכה יותר. יחד עם זאת, מספרם הרב היווה גורם חשוב והם יכולים היו להכריע את המערכה בעצם מספרם העצום. לבסוף, חימושם הקל התאים מאוד ללחימה בשטח הררי ומשובש. קרב איסוס התקיים על גדות נחל שזורם בין הרים טרשיים, כך שעם פיקוד נכון הרגלים הפרסים הרבים עשויים היו להוות גורם יעיל מאוד בצבא הפרסי.
יחד עם החי"ר המקומי שירתו בצבא הפרסי עשרות אלפי שכירי חרב, רובם ממוצא יווני. רב שכירי החרב היו רגלים כבדים ורובם ככולם היו הופליטים מעולים ומספרם הרב (כ-30,000 בקרב איסוס) היווה גורם חשוב בשיקולי הפיקוד הפרסי. שכירי החרב נודעו כלוחמים אמיצים ובעזרת החי"ר המקומי העשויים היו לעכב את המוקדונים די זמן על מנת לתת למספרם העדיף של הפרסים לעשות את שלו, ולהביא לניצחונו של דריווש השלישי.
הפיקוד הפרסי לקה במחלה של רוב הצבאות בעולם העתיק: המלך בתור ראש המדינה היה גם ראש הצבא בשדה הקרב. לפעמים, המלכים עסקו רוב חייהם בלוחמה ולא הייתה בכך בעיה מסוימת, במיוחד שכל יתר הצבאות סבלו מבעיה זו. המגרעת העיקרית בנוהל זה הייתה העדר פיקוד מקצועי ומסודר. הגנרלים לא היו עצמאיים בהחלטותיהם ודריווש נטה להתערב מאוד בכל מהלך העניינים. לכן, סילוקו משדה הקרב גרם להתמוטטות שרשרת הפיקוד.
צבאות > הצבא היווני - מוקדוני

בדומה לצבא הפרסי, גם הצבא המוקדוני הורכב משתי זרועות עיקריות: פרשים וחיל רגלים. בדומה לצבא הפרסי גם צבא זה הורכב מבני עמים שונים שנלחמו באמצעות כלי נשקם הם. שכירי חרב היו נפוצים, אם כי במספרים קטנים יותר מאשר בצבא הפרסי. בניגוד לצבא הפרסי, צבאו של אלכסנדר הורכב מוותיקי קרבות ולא היו בו מגויסי אד הוק בעלי מוטיבציית לחימה נמוכה. בנוסף לכך, היו בו בעלי ברית יוונים רבים, שתרמו חלק נכבד מהחי"ר הכבד ומעט פרשים מאיכות ירודה.
בדומה לפרסים, גם למוקדונים היו פרשים קלים וכבדים. הפרשים הכבדים, המוכרים בשם "הטיירוי", היו חמושים ברמחים ארוכים ומוגנים בשריון יעיל. הם נלחמו במערכים צפופים ומטרתם הייתה הבקעת המערך העוין בהסתערות רבתי. לצדם שירתו פרשים מתסליה, שחימושם כלל חניתות וחרבות, ואשר מיגונם היה דל יותר. יחד עמם שירתו גם פרשים קלים רבים. חלק מהפרשים הקלים באו מקרב שכירי חרב. פרשים מקרב שאר בעלי הברית יוונים היו קיימים במספרים מועטים ואיכותם הייתה ירודה.
החי"ר המוקדוני היה מורכב מפזטיירוי ששירתו בפלנקס, היפספיסטים שהיו יחידת חיל רגלים אליטיסטית ומחי"ר קל. הפלנקס המקדוני היה חמוש בסריסה - רומח ארוך מאוד (עד 6 מטרים) ונלחם בשורות צפופות. לצדם שירתו בעלי ברית יווניים שחימושם היה מקביל לשכירי החרב הפרסים. הפלנקס של בעלי הברית היה חמוש בחניתות קצרות יותר והיה יעיל פחות מהפלנקס המוקדוני. לצד היסודות הללו, שירתו בצבא המוקדוני תראקים רבים שתרמו את עיקר החי"ר הקל והחי"ר הבינוני. הפלטסטים (חי"ר בינוני) האגריאנים היו בין יחידות הפלטסטים הטובות ביותר בצבאו. שכירי חרב השלימו את חיל הרגלים עם קשתים מכרתים שהיו מפורסמים ביוון העתיקה בזכות כושרם הגבוה.
בניגוד לפרסים, החלוקה הפנימית של הצבא המוקדונית הייתה יעילה מאוד. גם צבא זה חולק לפי מסגרת אזורית, אך הייתה חלוקה פנימית ביחידות גדולות וביחידות גדולות מאוד (כמו הפלנקס והפרשים הכבדים) לחלוקה האזורית הייתה חשיבות פחותת ערך ושאפו ליצור יחידות משנה בעלות גודל אחיד. כל החלקים של הצבא המוקדוני עברו אימונים מקיפים ושיתוף הפעולה בין חיל הפרשים לחיל הרגלים היה ברמה גבוהה מאוד. האמון תרם גם למשמעת הצבא. אלכסנדר היה בטוח בכך שפקודותיו יבוצעו כלשונן ואף היה בכוחו לעצור הסתערות של אחד החלקים על מנת להושיט עזרה לחלק אחר (כמו בקרב גאוגמלה) מה שלא היה נכון לרוב הצבאות בתקופה זו.
הפיקוד המוקדוני היה יעיל מאוד ושרשרת הפיקוד הייתה מוגדרת היטב. אם אלכסנדר היה נהרג בקרב, הפיקוד היה עובר לפרמניון וגם לגנרל זה היה מחליף. כל זרועות הצבא היו נתונות לפיקודו של קצין בכיר וגם יחידות המשנה היו תחת פיקודם של קצינים מקצועיים. בצבא זה היו אפילו מש"קים שהורכבו מחיילים ותיקים (מש"קים היו גם אצל שכירי החרב היוונים אצל הפרסים).
שדה הקרב

המקורות הראשוניים לא מבהירים די הצורך את מיקומו המדויק של שדה הקרב, אך ניתן לומר בבטחה שהוא נמצא בדרומה של טורקיה המודרנית. שדה הקרב היה מישור קטן התחום על ידי הים ממערב ובהרים גבוהים ממזרח. במרכזו זרם נחל איתן בשם פינדרוס. הגדה הצפונית של הנחל הייתה בשליטה פרסית ואילו הגדה הדרומית הייתה שייכת לאלכסנדר. הדרכים לשדה הקרב עברו בהרים והיו מאוד לא נוחות לתנועה. הדרכים הצרות תרמו לגודל האסון שפקד את הפרסים בתבוסתם, כשהנסים נדרסו למוות על ידי פרשים בדרכים הצרות והעקלקלות.
אריאנוס כתב שאלכסנדר חנה עם צבאו במיריאנדרוס, בזמן שדריוש עבר את הרי אמנוס והתקדם לכיוון איסוס (אנ'), מעט לפני הקרב.
הערכות לפני הקרב > הפרסים

לפני תחילת הקרב שלח דריווש את פרשיו וחלק ניכר מהחי"ר הקל (סך הכול כ-50,000 לוחמים) אל הגדה הדרומית של הנהר, והם תפסו עמדות באגף המזרחי הקיצוני בהרים. ככל הנראה מטרת הכוח הייתה אבטחת הפריסה של הצבא הפרסי ולא איום על הצבא המוקדוני, שכן ברגע שהפריסה הפרסית הסתיימה, רוב הכוח הזה נסוג אל עבר הגדה הפרסית ואילו הפרשים התמקמו באגף המערבי הקרוב אל הים, שכן השטח המישורי של האזור והתאים יותר ללוחמת פרשים מאשר השטח ההררי שהיה משובש מאוד וכמעט בלתי עביר לפרשים.
את מרכז הקו הפרסי תפסו הרגלים, בעיקר קרדקים ושכירי חרב יווניים, כאשר שכירי החרב במרכז והקרדקים משני צדיהם. האגף המזרחי נשען על ההרים ואבטחתו הייתה קלה ונועדה למנוע התקפה מצד רגלים כבדים של אלכסנדר הגדול. בקו השני הסתדרו המוני חיילים רגלים שלא נטלו חלק פעיל בלוחמה כי שדה הקרב היה צר מכדי להכיל את כולם בשורה ראשונה.
הערכות לפני הקרב > מוקדונים

בראותו את המערך הפרסי עם האגף המזרחי החלש, החליט אלכסנדר לרכז באגף זה את המאמץ העיקרי שלו. תנאי המעבר הקשים בשטח ההררי לא הרתיעו אותו, אלא להפך, הוא היה סבור שזה יהיה לטובתו כי הפרסים יופתעו מהתקפת פרשים מתוך שטח זה. בהתחלה הוא ריכז באותו אזור את כל פרשיו, אך משנוכח לדעת שהפרסים העבירו את כל חיל הפרשים שלהם לאגף המערבי, העביר גם הוא את פרשיו התסלים לאגף זה (בערך מחצית מהפרשים שעמדו לרשותו). הפרשים הכבדים התמקמו באגף המזרחי והיו נתונים לפיקודו הישיר. גם הפלסטסים האגריאנים עמדו לרשותו של אלכסנדר באגף המזרחי.
בנוסף לפרשים התסלים עמדו באגף המערבי גם פרשים מקרב בעלי הברית, אך הם היו נחותים יחסית לפרשים התסלים והפרשים הפרסיים. לצד הפרשים עמדו כמה יחידות פלסטסטים ובערך חצי מהפלנקס היה נתון לפיקוד של האגף השמאלי.
משמאל לפרשים עמדו ההיספסיסטים ואחריהם הפלנקס; הקו המוקדוני הסתיים בפרשים התסלים. האגף השמאלי היה נתון לפיקודו של הגנרל הוותיק פרמניון ששירת עוד את אביו של אלכסנדר, פיליפוס השני. בקצה המזרחי, מול המובלעת הפרסית, עמדו כוחות קלים שנועדו למנוע הפרעה מצד הכוח הזה. רוב החילות של בעלות הברית ניצבו בעתודה מאחורי הקו הראשון.
הקרב

הקרב החל בשעות הצהרים בהתקפת פרשים פרסית באגף שמאל של המוקדונים (הקרוב אל הים), כאשר שם ניצבו מולם הפרשים התסלים. הלחץ הפרסי היה כבד מאוד והאגף המוקדוני עמד להישבר. למזלו של אלכסנדר, פרמניון הצליח להפיח רוח קרב בגיסותיו והתסלים, בעזרת חיל הרגלים, הצליחו לייצב את המצב, למרות העדיפות המספרית המכרעת של הפרשים הפרסיים והאבדות הרבות שספגו.
במרכז, החל הפלנקס היווני לחצות את הנהר, אך נתקל בהתנגדות עיקשת בגדה השנייה ולא הצליח להבקיע את דרכו. ההופליטים השכירים של הפרסים ניצלו היטב את תנאי השטח והרמחים הארוכים של המוקדונים היו בעוכריהם. למרות זאת, הלחץ המוקדוני עשה את שלו וריתק את כל המרכז הפרסי למקומו ולא נתן לו אפשרות להחיש עזרה לנקודת ההבקעה מימין.
בחלק הקיצוני של האגף הימני נערך קרב מקומי קטן ולא משמעותי. עיקר המאמץ המוקדוני נועד לאבטח את האגף ולא לשבור את ההתנגדות הפרסית. הכוחות הפרסיים הקלים שהיו באותו מקום לא הצליחו לאיים על האגף הימני של אלכסנדר, וההתכתשות נותרה מקומית ולא השפיעה על מהלך הקרב.
באגף הימני, הוביל אלכסנדר את פרשיו דרך השטח הטרשי והמשובש שנחשב לבלתי עביר לפרשים בכלל ולפרשים כבדים בפרט. הסתערותו הפתיעה מאוד את הפרסים שהגנו על האגף בעזרת כוחות קלים שלא היו מצוידים להדיפת פרשים כבדים. ההיספיסטים והאגריאנים, כוחות העלית של הצבא המוקדוני, שהסתערו לצד הפרשים הכבדים תרמו מאוד להצלחת המאמץ המוקדוני על ידי תמיכה אקטיבית בפרשים הכבדים. השטח היה קשה מאוד לתנועה וללא תמיכה של החי"ר, ספק אם הפרשים הכבדים היו מצליחים לפלס לעצמם את הדרך בסבך הזה.
הקרדקים, שלא נתמכו בפרשים או ברגלים כבדים, לא עמדו בהתקפתם המשולבת של ההיספספיסטים והפרשים הכבדים. חזיתם נבקעה והם החלו לנוס לכל עבר. אלכסנדר שינה את כיוון ההתקפה והוביל את פרשיו הישר אל עבר דריווש. המלך הפרסי ניסה להתנגד, ואף פצע את אלכסנדר עצמו, אך משראה שאין סיכוי להחזיק בעמדה התחיל לנוס על נפשו. כל המרכז הפרסי התחיל להתמוטט כשהפלנקס לוחץ עליו מלפנים ואילו הפרשים עושים בו שמות באגף. תחת הלחץ הכפול ועם נפילת המורל עקב בריחת דריווש, התמוטט המרכז הפרסי. יחד עם זאת, הצליחו שכירי החרב היוונים של הצבא הפרסי לשמור על לכידות מסוימת, וחלק נכבד מהם הצליח להציל את עצמו מהטבח.
הפרסים שראו את מלכם במנוסתו החלו לנוס גם הם, אף שמצבם היה סביר ובאגף הקרוב אל הים אפילו היו בעמדת יתרון. דריווש לא הצליח לייצב חזית חדשה והנסיגה הפכה למנוסת בהלה. מי שלא נהרג על ידי המוקדונים שהחלו לדלוק אחרי הפרסים נדרס תחת רגלי הנסים. הטבח היה עצום. מי שהצליח לברוח לא חזר אל הפיקוד, אלא המשיך במנוסתו. הצבא הפרסי האדיר חדל מלהתקיים. רק הפרשים שמרו על לכידות מסוימת ואבדותיהם היו קלות יחסית לשאר הצבא (כ-1,000 עד 2,000 הרוגים).
אבדותיו של אלכסנדר היו קלות בהרבה והסתכמו בכמה מאות חללים, אשר רובם באו מקרב הפרשים.
תוצאות הקרב

הקרב הסתיים בתבוסה מוחלטת של הפרסים. מי שלא ברח - נטבח, ורק הפרשים שמרו על לכידות מספקת, הצליחו להגיע אל דריווש, והיו זמינים עבורו גם בקרב גאוגמלה. רוב שכירי החרב היוונים ששרדו את הקרב עזבו את דריווש וגויסו למבצע הפלישה ליוון שלא יצא אל הפועל. בסופו של דבר שכירי החרב התפזרו ולא היו זמינים בקרב המכריע בגאוגמלה. כל היתר אבדו. האובדן הכבד ביותר היה סילוקם של שכירי החרב היוונים מהזירה. היה זה הגיס היחיד שהיה שקול במידה מסיומת כנגד הפלנקס המוקדוני. כל הכבודה של הצבא הפרסי, כולל האוצר, נפלה בידיו של אלכסנדר. השלל היה כה עצום עד שהוא פתר את בעיות המימון של אלכסנדר, והיה בידו להחזיר את חובותיו ואף לגיס שכירי חרב נוספים. מנוסת הפרסים הייתה בהולה עד כדי כך שגם מרכבתו של דריווש נפלה בידיו של אלכסנדר. בעת ביזת מחנה הפרסים נפלו אמו, אשתו וילדיו של דריווש בשבי המוקדוני.
הקרב פתח את שערי ארץ ישראל ומצרים לצבאותיו של אלכסנדר הגדול. הרווח המידי היה הצעת דריווש לנהל משא ומתן לשלום, תוך הבטחה להעניק לאלכסנדר את כל מה שהוא הספיק לכבוש, את יד בתו, ופיצויי מלחמה בסך של 10,000 טלנטים (להשוואה, ההכנסה השנתית של ממלכת מוקדון הייתה כ-1,000 טלנטים). אלכסנדר דחה את גישושי השלום של דריווש והמשיך במערכה.
בטווח הארוך הקרב שבר את כח העמידה של חיל הרגלים הפרסי על ידי הבסת שכירי החרב היוונים. הניצחון אפשר לאלכסנדר ליישם את תוכניתו הישנה - כיבוש בסיסי הצי הפרסי מהיבשה בלי לסכן את ציו בקרב מול הצי העדיף של הפרסים. כל רצועת החוף של פיניקיה נפלה לידיו של אלכסנדר והפרסים לא היו יכולים לעשות דבר על מנת להושיט עזרה לנתיניהם הנצורים.
ראו גם

פסיפס אלכסנדר
לקריאה נוספת

אנבסיס מאת אריאנוס
כתריאל בן אריה, קרבות מופת, לביא, 1994.
הערות שוליים

↑  סיכום מקורות מודרניים באתר פוטוס
↑  אריאנוס, אנבסיס, 2.6 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)
| מלחמותיו של אלכסנדר הגדול |
| --- | --- | --- |
| אזורים גאוגרפיים | חבל הבלקן • אסיה הקטנה • סוריה-ארץ ישראל-מצרים • מסופוטמיה • פרסיס • באקטריה • סוגדיאנה • תת-היבשת ההודית • גרוסיה | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| קרבות וכיבושים | * המערכה הבלקנית של אלכסנדר הגדול: המצור על תבאי כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר הגדול: קרב גרניקוס • המצור על מילטוס • המצור על הליקרנסוס • קרב איסוס • המצור על צור • המצור על עזה • קרב גאוגמלה • קרב השערים הפרסיים    כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה: המצור על הסלע הסוגדיאני  הפלישה להודו: קרב הידספס • המצור על עיר המאלים | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| נושאים בביוגרפיה של אלכסנדר | אלכסנדר הגדול באגדות היהודיות • אלכסנדר הגדול באגדות הפרסיות • אופיו של אלכסנדר הגדול | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| אישים בולטים שפעלו בתקופת חייו של אלכסנדר | אישים בולטים שפעלו בתקופת חייו של אלכסנדר | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| יוונים ומוקדונים | פיליפוס השני • אולימפיאס • אריסטו • הפאיסטיון • פרמניון • פילוטאס • פרדיקס • תלמי הראשון • סלאוקוס הראשון • ליסימכוס • אנטיגונוס מונופתלמוס • אנטיפטרוס • קליטוס השחור • ניקנור • פוליפרכון • •אלקטס •מלאגרוס • פאיתון • קרטרוס • בלקרוס • אגיס השלישי | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| פרסים ושכירי חרבם, הודים ואחרים | דריווש השלישי • ממנון • בסוס • פורוס • ארטבזוס • פרנבזוס • אריוברזנס • מזאוס • אאוטופרדטס • ספיטמנס • אוקסיארטס • ארסמס | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565293705171  LCCN: sh85068747  NKC: ph779387 
קרב איסוס מאת אלברכט אלטדורפר
ההיערכות לקרב
שלב ההכרעה בקרב
משפחתו של דריווש לפני אלכסנדר; שמן על בד, ציור של פאולו ורונסה המוצג כעת בגלריה הלאומית בלונדון
המקורות לאלכסנדר הגדול
ילדים טובים (סרט, 2019)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יין סטאפניתסקי 
 הופק בידי:  Joe Drake, סת' רוגן, נתן כהנא, אוון גולדברג, ג'יימס ויבר 
 תסריט:  לי אייזנברג, ג'יין סטאפניתסקי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייקוב טרמבלי Vanessa Young Kane Nelson Marlee Grace Becker Scott Augustine Cody Davis Natasha Davidson Andrew Anderson Jaron Melanson Jocelyne Gaumond James Hibbard Sean Quan Haven Rockwell O'Sullivan Victoria Hunter Dakota Guppy Eva Krishnamurti Sophie Van Blockland Matthew Mintisis Nolen Dubuc Leo Polanski Zac Siewert Joanne Pesusich Paul Becker Audrey Smallman ריאן מקריקיק Matteo Christopher Pellizzari לי אייזנברג Jessica Bodenarek Mark Samuels Marc Joseph Lina Renna Taylor Greening Daniela Dib Zoriah Wong Craig Hempsted Vicky Lambert Charley Pachaud Yuvraj Kalsi Sia Foryoh Arianna Elizabeth Savady Aaron Paul Stewart Christian Darrel Scott Retta ליל ריי הווארי Macie Juiles Enid-Raye Adams Chance Hurstfield Craig Haas סם ריצ'רדסון Mariessa Portelance Josh Caras בריידי נון Keith L. Williams ויל פורטה מולי גורדון Izaac Wang מידורי פרנסיס מילי דייוויס Keoni Rebeiro Benita Ha Keona Nahanee Aydan Topacio Maja Aro Weston Thomas Matt Ellis Vanessa Przada William 'Big Sleeps' Stewart Jaiven Natt אלכסנדר קלוורט Jon Layo Marcia Moulton Kevin Fortin Cameron Hilts Carla Marie Kelley Yusuf A. Ahmed Nevis Unipan Everett Adams Jonah Peacock סטיבן מרצ'נט בפסקה זו 4 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  לייל וורקמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Good Universe, אולפני פוינט גריי 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, סרטי יוניברסל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באוגוסט 2019 
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   untitleduniversal2019
 www.goodboysmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ילדים טובים (באנגלית: Good Boys) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2019 שעוסק בתהליך ההתבגרות. הסרט מבוים על ידי ג'ין סטופניצקי, זהו סרט הקומדיה הראשון שהוא מביים. התסריטאים הם ג'יין סטופניצקי ולי אייזנברג. סת' רוגן ואוון גולדברג הפיקו את הסרט דרך חברת ההפקה שלהם, "פוינט גריי פיקצ'רס".
הסרט הוקרן בפעם הראשונה בפסטיבל "South by Southwest" באוסטין, טקסס, ב-11 במרץ 2019, ויצא להקרנה קולנועית בארצות הברית ב-16 באוגוסט 2019, על ידי סרטי יוניברסל. הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי והיה הצלחה בקופות, עם הכנסות של 111 מיליון דולר ברחבי העולם בתקציב של 20 מיליון דולר.
עלילה

החברים הטובים ביותר, מקס, לוקאס ות'ור, מתחילים כיתה ו' ומתמודדים עם דילמות: למקס יש קראש על חברת הכיתה בריקסלי, לוקאס מגלה שהוריו מתגרשים, ובריונות מצד חבריו לכיתה גורמת לת'ור לא לעסוק בשירה, תחביב שהוא אוהב מאוד. כאשר מתגלה להם ההזדמנות לנשק את בריקסלי במסיבה של התלמיד הפופולרי, סורן, מקס וחבריו משתמשים ברחפן היקר של אביו כדי לרגל אחרי שכנתם כדי ללמוד איך לנשק. התוכנית נכשלת ומסתיימת בזה שהרחפן נהרס ובזה שהבנים השיגו את הסמים של האנה. כדי להימנע מעונש, הם בורחים מבית הספר כדי לקנות רחפן חדש בקניון המקומי, עם האנה וחברתה לילי בעקבותיהם.
מקס, לוקאס ות'ור מגיעים לקניון, אך הם מגלים שהאנה ולילי קנו את הרחפן ויתנו אותו לבנים בתמורה לסמים, אך הבנים כבר מסרו את הסמים למשטרה. הבנים מצליחים להשיג עוד סמים מהאקס של האנה, בנג'י, ומחליפים אותו ברחפן. אביו של מקס מגלה שהשתמש ברחפן שלו והוא מעניש אותו. ויכוח פורץ בין החברים והשלושה נפרדים, אך מקס לוקח על עצמו את האשמה כדי למנוע מהשנים האחרים להיענש. כאשר לוקאס מדבר עם הוריו על הסוף האפשרי של חברותם, הם מייעצים לו שהוא, מקס ות'ור יתרחקו אחד מהשני.
שחקנים

ג'ייקוב טרמבליי בתור מקס
קית ל. וויליאמס בתור לוקאס
בריידי נון בתור ת'ור
מולי גורדון בתור האנה
מידורי פרנסיס בתור לילי
איזאק וואנג בתור סורן
מילי דייוויס בתור בריקסלי
ג'וש קאראס בתור בנג'י
וויל פורטה בתור אבא של מקס
ליל רל האורי בתור אבא של לוקאס
רטה בתור אמא של לוקאס
מייקלה ווטקינס בתור אשת מכירות
סם ריצ'רדסון בתור השוטר סאקס
מייסי ג'וליס בתור טיילור
זוריה וונג בתור צופית
לי אייזנברג שהיה שותף לכתיבה ולהפקה מופיע גם כדמות בשם ליי אייזנברג. מריסה פורטלנס מגלמת את איימי ניומן, אמו של מקס, אניד-ריי אדמס מגלמת את אמו של ת'ור, בניטה הא מגלמת את האמא של לילי וסורן, ולינה רנה מגלמת את אחותו של ת'ור אנאבל. את החברים לכיתה של הבנים, מרקוס ואטיקוס מגלמים כריסטיאן דארל סקוט וצ'אנס הרטספילד, בהתאמה, בעוד אלכסנדר קלברט מגלם את דניאל. סטיבן מרצ'נט מופיע כקלוד, האיש שרוכש בובת מין מהבנים.
הפקה

ב-16 באוגוסט 2017, הוכרז שסרטי "Point Grey Pictures and Good Universe" של סת' רוגן יפיקו סרט קומדיה של הכותבים לי אייזנברג וג'ין סטופניצקי בהופעת הבכורה שלהם בבימוי. הסרט הופק על ידי רוגן, אוון גולדברג, ג'יימס וויבר, נתן כהאן וג'ו דרייק. במרץ 2018, ג'ייקוב טרמבליי לוהק לסרט, אליו קנתה יוניברסל פיקצ'רס את זכויות ההפצה.
הסרט צולם בוונקובר, מייפל רידג', סארי, לנגלי ואבוטספורד שבקולומביה הבריטית, קנדה.
יציאה לאקרנים

הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל "South by Southwest" באוסטין, טקסס, ב-11 במרץ 2019. הסרט יצא לאקרנים ב-16 באוגוסט 2019 על ידי "סרטי יוניברסל".
יציאה לאקרנים > מדיה ביתית

הסרט שוחרר ב-Digital HD ב-29 באוקטובר 2019, וב-DVD בבלו-ריי ב-12 בנובמבר 2019.
הערות שוליים

↑  N'Duka, Amanda (16 באוגוסט 2017). "Good Universe, Point Grey Board Adolescent Comedy 'Good Boys' From 'The Office' Team". Deadline Hollywood. ארכיון מ-11 ביולי 2019. נבדק ב-28 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (20 במרץ 2018). "Jacob Tremblay to Star in Comedy 'Good Boys' for Universal". Variety. ארכיון מ-5 באוגוסט 2018. נבדק ב-21 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chasmar, Jessica (2 באוגוסט 2018). "Seth Rogen movie 'Good Boys' under fire for putting child actor in 'blackface'". The Washington Times. אורכב מ-המקור ב-19 באוגוסט 2019. נבדק ב-4 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilday, Gregg (16 בינואר 2019). "SXSW: Olivia Wilde, Seth Rogen, Charlize Theron and Matthew McConaughey to Premiere New Work". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-28 במרץ 2019. נבדק ב-16 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (1 במאי 2018). "Universal Releasing Point Grey's 'Good Boys' In Late Summer 2019". Deadline Hollywood. ארכיון מ-30 ביוני 2019. נבדק ב-1 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Good Boys DVD Release Date". DVDs Release Dates (באנגלית). 18 בספטמבר 2019. ארכיון מ-22 בספטמבר 2019. נבדק ב-18 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אנדרה אוננה

אנדרה אוננה (בצרפתית: André Onana; נולד ב-2 באפריל 1996) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת השוער במנצ'סטר יוניטד.
קריירה > קריירת מועדונים

אוננה הצטרף לברצלונה בשנת 2010, כשהיה בן 13, לאחר שהיה באקדמיה של סמואל אטו. בתחילת ינואר 2015 פורסם כי בחודש יולי הוא יצטרף למועדון הכדורגל ההולנדי, אייאקס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של אייאקס, הנקראת יונג אייאקס, בפברואר 2015. במאי 2017 חתם על הארכת חוזה עד לשנת 2021, ובסיום אותו החודש פתח בשער הקבוצה בהפסד 0–2 למנצ'סטר יונייטד בגמר הליגה האירופית 2017.
ב-1 ביולי 2022 חתם באינטר מילאנו.
ב-20 ביולי 2023 חתם במנצ'סטר יונייטד.
קריירה > קריירה בינלאומית

אוננה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בניצחון 1–2 על נבחרת גבון במסגרת משחק ידידות בספטמבר 2016.
הוא נכלל בסגל ופתח בהרכב נבחרתו במשחקי גביע אפריקה לאומות 2019 ו-2021.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
קריירה > השעייה

בפברואר 2021 הושעה אוננה על ידי פיפ"א למשך כשנה עקב שימוש בחומרים אסורים. ב-10 ביוני 2021 קוצר עונשו לתשעה חודשים. ב-9 בינואר חזר למגרשים כשעשה זאת במשחק הפתיחה של גביע אפריקה לאומות 2021 במשחק מול בורקינה פאסו.
חיים אישיים

בן דודו, פבריס אונדואה, משחק גם הוא כשוער.
תארים > קבוצתיים

אייאקס
אליפות הולנד: 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022
הגביע ההולנדי: 2018/2019, 2020/2021
מגן יוהאן קרויף: 2019
סגנית הליגה האירופית: 2016/17
אינטר מילאנו
הסופר קאפ האיטלקי: 2022
קופה איטליה: 2022–2023
תארים > אישיים

נבחרת השנה באפריקה (1): 2019
ג'יימס אדוארדס

ערך זה עוסק בפוליטיקאי. אם התכוונתם לכדורסלן, ראו .
ג'יימס בורוז אדוארדס (באנגלית: James Burrows Edwards;‏ 24 ביוני 1927 – 26 בדצמבר 2014) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האנרגיה של ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית, בממשלו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן. אדוארדס היה הרפובליקני הראשון שכיהן כמושל קרוליינה הדרומית מאז תקופת השיקום.
קורות חייו

ג'יימס אדוארדס נולד ב-24 ביוני 1927 בעיר הות'ורן שבפלורידה. שירת בצי הסוחר של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן שירת בכוחות מילואים של צי ארצות הברית. אדוארדס קיבל תואר ראשון ב-1950 ממכללת צ'ארלסטון, שם היה חבר באחוות פי קפא פאי. הוא קיבל תואר D.M.D (דוקטור לרפואת שיניים) ב-1955 מאוניברסיטת לואיוויל, והתמחה ברפואת שיניים באוניברסיטת פנסילבניה. ב-1960 שב אדוארדס לצ'ארלסטון, שם הקים קליניקה לעיסוק מעשי ברפואת שיניים ועסק בכירורגיית פה ולסת. לאחר מכן החזיק במגוון רחב של תפקידים הקשורים לרפואת שיניים בקהילתו.
קריירה פוליטית

ב-1970, נבחר אדוארדס ליושב ראש המפלגה הרפובליקנית בדרום מחוז הקונגרס הראשון של קרוליינה הדרומית. הוא תמך בחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-2 של קרוליינה הדרומית אלברט ווטסון בבחירות לתפקיד מושל המדינה. אדוארדס טען כי יריבו הדמוקרטי של ווטסון, ג'ון ווסט, פעל באופן חשאי ב-1969 נגד מינויו של קלמנט היינסוורת' מקרוליינה הדרומית לבית המשפט העליון של ארצות הברית. מועמדותו של היינסוורת' נכשלה בהצבעה בסנאט של ארצות הברית, ברוב של 45–55, בעקבות טענה כי לכאורה ציירו את היינסוורת' כמתנגד לאיגוד עובדים ולזכויות אזרח. אדוארדס ניבא שווסט כמושל ינחיל "ממשלת אולטרה-ליברלית, הנשלטת על ידי מיעוטים", בהסתמך על קשריו הפוליטיים של ווסט עם יוברט האמפרי ורוי וילקינס, איש האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים.
אדוארדס התמודד לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1971, במסגרת בחירות ביניים שנערכו בתכלית למלא את נציגות מחוז הקונגרס ה-1 של קרוליינה הדרומית הריק, שהתפנה עם מותו של לוציוס מנדל ריברס הדמוקרטי. אדוארדס הפסיד למקורבו של ריברס, מנדל ג'קסון דייוויס.
אדוארדס הצליח להיבחר לסנאט של קרוליינה הדרומית לאחר שיצא לו שם טוב בפוליטיקה המקומית. שנתיים לאחר מכן, התמודד לתפקיד מושל קרוליינה הדרומית ב-1974 עם סיכוי קלוש לנצח. אדוארדס, באופן בלתי-צפוי, הביס את הגנרל ויליאם וסטמורלנד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית, ובבחירות הכלליות ניצח את חבר בית הנבחרים הדמוקרטי ויליאם ג'נינגס בריאן דורן. אדוארדס נבחר למושל הרפובליקני הראשון של קרוליינה הדרומית מאז דניאל הנרי צ'מברלין, שנבחר ב-1876, בשלהי תקופת השיקום.