stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וג'ראפני
הופעות וזיהויים > בטיבט

בטיבט וג'ראפני מיוצג בצורות עזות רבות. כמה מהבולטות שבהן הן: וג'ראפני-אצ'אריה (דהרמאפלה) בצורת אדם עם ראש אחד בלבד עם עין שלישית עם שיער מורם ומוכתר בגולגולת בעלת הבעה לוהטת. צווארו מעוטר בשרשרת נחשים, וברצועת מותניים עשויה עור נמר מכוסה גולגולות. צועד ימינה, ידו המורמת מחזיקה ואג'רה. כאשר דמותו צבועה בצבע כחול התמונה מוקפת בלהבות עם תמונות של גארודה קטנים; נילמבארה-וג'ראפני עם ראש אחד, עם עין שלישית, כתר עשוי גולגולת עם ארבע או שש זרועות ובמקרים מסוימים עם שיער לא מסודר עטור ואג'רה ונחש. שתי ידיים מוצלבות אל החזה בתנוחה מיסטית (מודרה), יד ימין השנייה מורמת מעלה ונושאת ואג'רה. צועד ימינה, עטור כתר מלכותי ושוכב מעל מצע נחשים; כדמות אצ'אלה-וג'ראפני הוא מוצג עם ארבעה ראשים, ארבע ידיים וארבע רגליים מעוטרים בסמלים של ואג'רה, חרב, לאסו וגביע מגולגולת (קפאלה (אנ')) כשהוא רומס שדים; מהאצ'אקרה-וג'ראפני הוא צורה בעלת שלושה ראשים ועין שלישית, ועם שש ידיים ושתי רגליים. האייקון מעוטר בסמלים של ואג'רה, נחש עם "יוּם" מוחזק בידיו העיקריות, וכששאקטי מוצג משמאלו אוחז בגביע גולגולת (קפאלה) וגריגוג (סכין קוצצת או סכין בצורת אנקול). הדמות מוצגת כשהיא דורכת על ברהמה מימין ועל שיווה משמאל; בצורת אוחז בברק המכונה "צורת מכשף נחש" כדי להגן מפני הכשות נחש, הוא מתואר כמי שיושב על כס לוטוס שנישא על ידי טווסים. תנוחת יד ימין מחזיקה קצה אחד של לולאת חבל כדי ללכוד שדי נחשים בעוד שיד שמאל המוחזקת מעל הירכיים נושאת את הקצה השני של החבל. אחריו באים שני בודהיסטוות – "סרוואניוורנה-וישקאמבהין (אנ'), מחסל כתמים, וסמנתאבהדרה (אנ'), בעל המידות הטובות לחלוטין". הקישוטים שלו מורכבים מכתר גבוה ונחשים המתפתלים על זרועותיו וקרסוליו. בצורתו בציורים, בדרך כלל בצבע לבן "ואג'רה-מוצלבת" מוחזקת לשמאל מורמת מעל הבודהיסטוות הנלוות אך כאשר דמותו צבועה בצבע כחול יד שמאל מחזיקה ואג'רה כפולה; צורת הגארודה שלו היא עם כנפיים וטפרים או עם ראש אדם עם מקור או ראש עם כנפיים פרושות לגמרי (צורתו המצוירת בצבע כחול). יכול להיות שהוא רומס שד או נאגה מת (נחש). בחלק מהציורים הוא נראה נושא חרב, בקבוק בצורת דלעת, סכין קוצצת או ידיים מוחזקות במצב תפילה.
הופעות וזיהויים > בווייטנאם

בבודהיזם הווייטנאמי, וג'ראפני נחשב לדהרמה ונטען כי יש שמונה וג'ראפני, הנקראים "באט בו קים קונג" (Bát bộ kim cương "שמונה סטים של יהלומים"). אסטלת "סונגתיין דזיין לין" (Sùng Thiện Diên Linh) (הוקמה בשנת 1122) במקדש "לונג דוי" (Long Đọi) משושלת Lý (אנ') מזכירה שמונה. שמונת מגיני הדהרמה הללו מסודרים לעיתים קרובות במקדשים בודהיסטים וייטנאמיים כדי להגן על הדהרמה, על החסידים ועל מתקני הפולחן הבודהיסטים. לכל אחד משמונה מגיני הדהרמה יש שמות משלהם. אף על פי שהם שמונה, כל השמונה מקובצים לקבוצה מאוחדת, מחולקת לשתי שורות, ארבע בכל שורה, לא מופרדות לשם הפולחן.
פסל של וג'ראפני, מקדש לונג דוי, מחוז הא נאם (1118–1121, שושלת טראן (אנ'))
צלמית וג'ראפני, האנוי, שושלת לה המחודשת, המאה ה-17 לספירה
שניים מתוך שמונת פסלי "באט בו קים קונג" במקדש פאט קו דון (Phật Cô Đơn)
שניים מתוך שמונת פסלי "באט בו קים קונג" במקדש פאט קו דון (Phật Cô Đơn)
בספרות ובאמנות

בספרות ובאמנות יש לווג'ראפני מקום נכבד עם הזיהוי שלו כיאקשה מוביל ההופך לבודהיסטווה בקנה מידה מלא. סיפור זה, המשתקף באמצעות סוטרות מהאיאנה (אנ') הפך אותו ל"סמל של ידע אזוטרי ומגלה הטנטרה הבודהיסטית". בתפקיד יאקשה נוצר הקשר המיוחד שלו עם הרים ומערות. לפי א. למוט (E. Lamotte), מחברם של ספרים על בודהיזם, וג'ראפני היה הצ'יף של ה"גוהאיאקשה, שדי המערות" ("Guhayakas genies des caverns") או יאקשות סודיות, שמילאו תפקיד מסתורי בספרות הבודהיסטית והברהמאנית של הודו. למוט ביסס את הערכתו על קטעים טקסטואליים רבים שהסבירו את השימוש של וג'ראפני בוואג'רה הקסומה שלו כדי לטלטל את ההרים. סיפור חשוב בהקשר זה המסופר ב"מולסדרוואדטיוואדה וינאיה", הוא המפגש בין הבודהה לדוואדוטה שבו מוצגת היכולת של כוח הוואג'רה של וג'ראפני להשמיד את הסלע. בהתייחסות טקסטואלית אחרת, ב"סרוואדאיוואדה וינאיה ויביהאשה" וג'ראפני מגן על נתיב ה"פראדקשינה", פעולת ההקפה או ההליכה סביב הסטופה, כשהוא מאמץ את נשק הקסם שלו. עובדה זו מאומתת במיקום של תמונות וג'ראפני ענקיות במערה אג'אנטה מספר 6 הן בקצה הכניסה והן ביציאה של המעבר בו מסתיימות ההקפות.
סיפורים > המרה של אמבאטתה

ה"אמבאטתה סוטה" של הקאנון הפאלי, הקורא תיגר על האופי הנוקשה של מערכת הקאסטות, מספר על מקרה אחד שבו הופיע וג'ראפני כסימן לכוחו של הבודהה. בהוראת מורו, ביקר ברהמין צעיר בשם אמבתה את הבודהה. מתוך ידיעה שמשפחתו של בודהה היא מקלאן שאקיה (אנ'), שהם קשטרייה, לא הצליח להראות לו את הכבוד שהוא היה נוהג לחלוק לברהמין. כשהבודהה שאל אותו מדוע, אמבתה השיב שזה משום שהבודהה שייך לקאסטה של "עובדי כפיים". לאחר מכן הבודהה שאל את הברהמין אם משפחתו צאצאית של "שפחה מקלאן השאקיה". מתוך ידיעה שזה נכון, אמבתה סירב לענות על השאלה. לאחר שסירב לענות על השאלה בפעם השנייה, הזהיר אותו הבודהה שראשו ירוסק לרסיסים אם לא יעשה זאת בפעם השלישית. אמבתה נבהל כשראה את וג'ראפני מתגלה מעל ראשו של הבודהה מוכן להכות את הברהמין עם הברק שלו. הוא אישר בזריזות את האמת ולמד לקח על נושא הקאסטות.
סיפורים > וג'ראפני ומהשווארה

סיפור פופולרי מספר כיצד וג'ראפני הורג את מהשווארה, הייצוג של האל ההינדי שיווה בבודהיזם המתואר כישות רעה. הסיפור מוזכר בכמה כתבי קודש. הסיפור מתחיל בהפיכת הבודהיסטווה סמנתאבהדרה (אנ') לווג'ראפני על ידי ואירוקנה (אנ'), הבודהה הקוסמי, שקיבל ואג'רה ואת השם "וג'ראפני". ואז ואירוקנה מבקש מווג'ראפני ליצור את משפחתו הקשיחה כדי לייצר מנדלה. וג'ראפני מסרב כי מהשווארה "משלה יצורים עם הדוקטרינות הדתיות הערמומיות שלו ועוסק בכל מיני התנהגויות פליליות אלימות". מהשווארה ופמלייתו נגררים בעל כורחם להר מרו, וכולם מלבד מהשווארה נכנעים. וג'ראפני ומהשווארה מנהלים קרב מכושף, בו מנצח וג'ראפני. פמלייתו של מהשווארה הופכים לחלק מהמנדלה של ואירוקנה, למעט מהשווארה, שנהרג, וחייו הועברו לממלכה אחרת שם הוא הופך לבודהה בשם "בהאסמשווראנירגהוסה", "אדון האפר חסר הצלילים".
לפי קאלופאהאנה (Kalupahana), הסיפור "מהדהד" את סיפור המרת אמבתה. יש להבינו בהקשר של התחרות ההיסטורית בין מוסדות בודהיסטים לשיוויזם בדרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה.
הקדוש המגן של מנזר שאולין

בספרו "מנזר שאולין" (2008), מציין פרופ' מאיר שחר כי וג'ראפני הוא הקדוש המגן של מנזר שאולין. סיפור קצר המופיע באנתולוגיית טאנג של גָ'אנְג גְ'ווֹ (660–741) מראה כיצד האל נערץ במנזר מהמאה השמינית לפחות. זהו סיפור אנקדוטלי של איך נזיר שאולין סֶנְגְצ'וֹאוּ (480-560) השיג כוח על טבעי ויכולת לחימה על ידי תפילה לווג'ראפני והאכלה בכפייה בבשר נא. אב המנזר של שאולין דְזוּדְווָאן (1115–1167) הקים אסטלה לכבודו במהלך שושלת סונג, ובה כתוב:
על פי הכתוב (בסוטרת הלוטוס), אל זה (נראיאנה) הוא ייצוג של אוולוקיטשוורה (גוואן-יין (אנ'). אם אדם שמזין בחמלה את כל היצורים החיים משתמש בקסם [של האל] הזה, זה יגביר את כוחו של גופו (דְזֶנְגְגָ'אנְג שֶׁן לִי). הוא מקיים את כל הנדרים, בהיותו יעיל ביותר. ... לכן אלה שלומדים את סמליות היד של נראיאנה (מודרה), אלה שמחפשים את הלחש שלו (מנטרה), ואלה שמחפשים את דמותו הם רבים. כך הקמנו את האסטלה הזו כדי להפיץ את השדר הזה.
במקום להיחשב לאל עצמאי, מאמינים במנזר שאולין שווג'ראפני נובע מהבודהיסטווה גוואן-יין. המלומד הסיני אָה'דֶה ציין שזה משום שסוטרת הלוטוס אומרת שגוואן-יין לוקח על עצמו את המראה של כל ישות שתעזור בצורה הטובה ביותר לחדור לדהרמה. בפסקה המדויקת של סוטרת הלוטוס נכתב: "למי שיכול להיות מועבר לגאולה על ידי גוף הרוח שאוחז בוואג'רה (וג'ראפני) הוא מטיף לדהרמה על ידי הצגת גוף הרוח שתופס את הוואג'רה".
הנזירים עצמם סגדו לו באופן היסטורי בתור האב של שיטת המטה המפורסמת שלהם. אסטלה שהוקמה על ידי אב מנזר שאולין וֶנְדְזָאי בשנת 1517 מראה שאלת הוואג'רה של האל הוחלפה עד אז לגוּן (אנ'), אשר במקור "שימש כסמל של הנזיר". צורת הנראיאנה דמוית היאקשה של וג'ראפני הושוותה בסופו של דבר לאחד מארבעת "מלכי קינארה (אנ')" בעלי המטה מסוטרת הלוטוס בשנת 1575. כך שונה שמו מנראיאנה ל"מלך קינארה". אחת הגרסאות הרבות של סיפור מסוים בנוגע ליצירת שיטת המטה מתרחשת במהלך מרד המצנפת האדומה של תקופת שושלת יואן. שודדים הטילו מצור על המנזר, אך הוא ניצל על ידי עובד מטבח פשוט שהפעיל מחתת אח (אנ') ארוכה כמטה מאולתר. הוא מזנק לתוך התנור ומגיח כענק מפלצתי גדול עד כדי כך שבין רגליו נכנסים גם הר סונג וגם המבצר הקיסרי בראש הר שאושי (שנמצאים במרחק של שמונה קילומטרים זה מזה). השודדים בורחים כשהם רואים את הענק האוחז במטה הזה. נזירי שאולין מבינים מאוחר יותר שעובד המטבח היה לא אחר מאשר מלך קינארה בתחפושת. שחר מציין שהסיפור על עובד המטבח יכול היה להתבסס על חייו האמיתיים של הנזיר חְווֵיְנֶנְג (638–713). בנוסף, הוא מציע שהמרכיבים המיתיים של הסיפור התבססו על הרפתקאותיו הבדיוניות של סוּן ווּקוֹנג (אנ') מהאפוס הסיני "המסע למערב". הוא משווה את הטרנספורמציה של העובד בתנור עם הזמן של סוּן בכור ההיתוך של לאו דזה, השימוש שלהם במטה, והעובדה שסוּן והנשק שלו יכולים שניהם לגדול לממדים ענקיים.
פסלים וציורים של קינארות הוצבו באולמות שונים ברחבי שאולין לכבוד תבוסתו של צבא המצנפת האדומה. פסל נצרים שנארג על ידי הנזירים והוצג במרכז "אולם קינארה" הוזכר בספר ההדרכה של צֶ'נְג דְזונְגְיוּאוּ מהמאה השבע-עשרה של שיטת מטה שאולין. עם זאת, מאה שנה לאחר מכן, נטען כי מלך קינארה ארג בעצמו את הפסל. הוא נהרס כאשר המנזר הוצת על ידי שְׁה יוּאוּסָאן (אנ'), מצביא של הקוומינטנג בשנת 1928. "כת דתית מחודשת" התעוררה סביב הקינארות בשלהי המאה העשרים. מקדש עבורו נבנה מחדש בשאולין ב-1984 ושופץ ב-2004.
גלריה

וג'ראפני עם האלה של הרקולס
וג'ראפני עם קבוצת נזירים בודהיסטים, גנדהארה
הרקולס והאריה מנמאה, גנדהארה, המאה ה-1
לוח תבליט, רטנאגירי (אנ'), הודו, המאה ה-8 או ה-9
בודהיסטווה וג'ראפני. מנדוט (אנ') ליד בורובודור, מרכז ג'אווה, אינדונזיה. האמנות של שושלת שילנדרה (אנ') סביב המאה ה-8.
לקריאה נוספת

Jerry H. Bentley, "Old World Encounters. Cross-cultural contacts and exchanges in pre-modern times" (Oxford University Press, 1993) ISBN 0-19-507639-7
John Boardman, "The Diffusion of Classical Art in Antiquity" (Princeton University Press, 1994) ISBN 0-691-03680-2
Osmund Bopearachchi, Christine Sachs, "De l'Indus à l'Oxus, Archéologie de l'Asie Centrale", ISBN 2-9516679-2-2
Brancaccio, Pia (17 בדצמבר 2010). The Buddhist Caves at Aurangabad: Transformations in Art and Religion. BRILL. ISBN 978-90-04-18525-8. {{cite book}}:  (עזרה)
Davidson, Ronald M. (2012). Indian Esoteric Buddhism: A Social History of the Tantric Movement. Columbia University Press. ISBN 978-0-231-50102-6.
DeCaroli, Robert (2004). Haunting the Buddha : Indian Popular Religions and the Formation of Buddhism: Indian Popular Religions and the Formation of Buddhism. Oxford University Press, USA. ISBN 978-0-19-803765-1.
Richard Foltz, Religions of the Silk Road, 2nd edition (Palgrave Macmilla, 2010) ISBN 978-0-230-62125-1
Getty, Alice (1928). The Gods of Northern Buddhism: Their History and Iconography. Courier Corporation. ISBN 978-0-486-25575-0.
Getty, Alice (1988). The Gods of Northern Buddhism: Their History and Iconography. Courier Corporation. ISBN 978-0-486-25575-0.
Kalupahana, David (1992). A History of Buddhist Philosophy: Continuities and Discontinuities. University of Hawaii Press. ISBN 978-0-8248-1402-1.
Lamotte, Étienne (2003). "Vajrapāṇi in India (I)", Buddhist Studies Reviews 20(1), 1–30
Lamotte, Étienne (2003). "Vajrapāṇi in India (II)", Buddhist Studies Reviews 20(2), 119-144
Leviton, Richard (באוגוסט 2012). My Pal, Blaise: Notes on a 60-Billion-Year Friendship. iUniverse. ISBN 978-1-4759-4809-7. {{cite book}}:  (עזרה)
Linrothe, Robert N. (1999). Ruthless Compassion: Wrathful Deities in Early Indo-Tibetan Esoteric Buddhist Art. Serindia Publications, Inc. ISBN 978-0-906026-51-9.
Power, Richard (20 בספטמבר 2013). The Lost Teachings of Lama Govinda: Living Wisdom from a Modern Tibetan Master. Quest Books. pp. harv. ISBN 978-0-8356-3064-1. {{cite book}}:  (עזרה)
Santangelo, Paolo (9 ביולי 2013). Zibuyu, "What The Master Would Not Discuss", according to Yuan Mei (1716 - 1798): A Collection of Supernatural Stories (2 vols). BRILL. ISBN 978-90-04-21628-0. {{cite book}}:  (עזרה)
Shahar, Meir (2008). The Shaolin Monastery: History, Religion, and the Chinese Martial Arts. Honolulu, HI: University of Hawai'i Press. ISBN 978-1-4356-6648-1. OCLC 259735411.
"Alexander the Great: East-West Cultural contacts from Greece to Japan" (NHK and Tokyo National Museum, 2003)
Tarn, William Woodthorpe (1966). The Greeks in Bactria and India. Cambridge University Press. ISBN 978-1-108-00941-6.
Vessantara (1993). Meeting the Buddhas: A Guide to Buddhas, Bodhisattvas, and Tantric Deities. Windhorse. ISBN 978-0-904766-53-0.
"The Crossroads of Asia, Transformation in image and symbols", 1992, ISBN 0-9518399-1-8
ביאורים

1 2  כלי אגדי ופולחני, המסמל את תכונותיו של יהלום (בלתי ניתן להריסה) והרעם (כוח שאי אפשר לעמוד בפניו). בהינדואיזם, זה גם נקשר לנשק.
1 2  תואר לאלה שהתעוררו או חוו הארה מבחינה רוחנית, ובכך השיגו את המטרה העליונה של הבודהיזם
1 2  סוג של אל זועם בבודהיזם.
1 2  אל זועם ודהרמאפלה (מגן הדהרמה) הבולט בבודהיזם וג'ריאנה ובבודהיזם של מזרח אסיה.
↑  אלוהות המשמשת מוקד למדיטציה ותרגול רוחני
↑  מייצג את האיחוד הקדמוני של חוכמה וחמלה, המתואר כאל זכר באיחוד עם בת זוגו.
↑  קבוצה רחבה של רוחות טבע, בדרך כלל מיטיבות, אבל לפעמים שובבות או גחמניות, הקשורות למים, פוריות, עצים, יער, אוצר וטבע בראשיתי. הן מוזכרות בטקסטים הינדים, ג'ייניים ובודהיסטיים.
↑  מנטרה בת הברה אחת שעבור המאמינים היא מכילה את המהות של אלוהות נתונה.
↑  שם נרדף לבודהה
1 2  סוג של ישות שמיימית או אל החולק את המאפיינים דמויי האל, שהוא חזק יותר, בעל אורך חיים ארוך יותר, ובאופן כללי, הרבה יותר מאושר מבני אדם, אם כלא סוגדים לו באותה רמת הערצה כמו לבודהות.
↑  אזור קטן בהודו של ימי הביניים המוקדמים, שמיוחסת לו חשיבות בפיתוח והפצה של בודהיזם וג'יריאנה
↑  המצב שנכנסים אליו לאחר מותו על ידי מי שהגיע לנירוואנה במהלך חייו.
↑  הבודהה הקדמון האולטימטיבי
↑  פרשן, מתרגם ופילוסוף הודי בודהיסטי מזרם הטהרוואדה מהמאה ה-5.
↑  שער הכניסה של מקדש בודהיסטי.
↑  בודהיסטווה במסורות הבודהיסטיות מהאיאנה ומאנטריאנה/וג'ריאנה.
↑  מטה ארוך המשמש כנשק באמנויות לחימה סיניות.
↑  יצור מהמיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית. הוא מתואר בחלקו כבן אדם וחלקו כציפור, ויש לו קשר חזק עם מוזיקה ואהבה. מאמינים שמקורו מהרי ההימלאיה, הקינארה הם משגיחים לעיתים קרובות על רווחתם של בני האדם בעיתות צרה או סכנה.
הערות שוליים

↑  Linrothe 1999, p. 157.
↑  Getty 1928, p. 34.
↑  Charles Russell Coulter, Patricia Turner (2021), Encyclopedia of Ancient Deities, McFarnad, p.489
1 2 3 4 5 6  Getty 1988, p. 50.
1 2 3  Kalupahana 1992, p. 220.
↑  Kalupahana 1992, p. 219.
↑  Leviton 2012, p. 232.
↑  Vajrapani mantra - Om Vajrapani Hum
↑  Vajrapani Mantra
↑  Power 2013, p. 41.
1 2  DeCaroli 2004, p. 182.
↑  HSING, I-TIEN; WILLIAM G. CROWELL (2005). "Heracles in the East: The Diffusion and Transformation of His Image in the Arts of Central Asia, India, and Medieval China". Asia Major. 18 (2): 103–154. JSTOR 41649907. Heracles became Vajrapani, guardian of Sakyamuni. There is a wealth of material and studies on the subject... to explain how Heracles went from being a purely classical Greek figure to being a guardian god in the Buddhist pantheon.
↑  K. Satchidananda Murty (1986).  R. Balasubramanian; Sibajiban Bhattacharyya (eds.). Freedom, Progress, and Society. Motilal Banarsidass Publisher. p. 97. In the art of Gandhara Zeus became the inseparable companion of the Buddha as Vajrapani.
↑  Vinay Kumar, Greco-Roman Elements in the Buddhist Art of Far Eastern Countries
1 2 3 4 5 6 7  Getty 1988, p. 52.
1 2  Getty 1988, p. 53.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531706405171 
פרינירוואנה (אנ') של בודהה
הבודהה ואירוקנה (אנ') (במרכז) שמצדדיו פדמאפני (משמאל) ווג'ראפני (מימין). מנדוט, המאה ה-8
פסל ברונזה של הבודהיסטווה וג'ראפני מנפאל, 1731
הבודהה ווג'ראפני עירום באפריז בג'מאל גארהי (אנ'), גנדהארה
וג'ראפני בספרייה הנסתרת של מערות מוגאו, דונחוואנג (אנ'), סין. כוח וכעס מתגלמים. סוף המאה ה-9, שושלת טאנג. דיו וצבעים על משי.
גנזך אורות הסער

| --- | --- |
  
כריכת הספרים "דרך המלכים"(1); "רסיסים של אור" (2); "בעל השבועה" (3) ו"קצב המלחמה" (4)
 
 ספרי הסדרה
 דרך המלכים רסיסים של אור בעל השבועה קצב המלחמה
 מידע כללי
 מאת:  ברנדון סנדרסון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אפית
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור 
 תאריך הוצאה:  2010 - היום
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אופוס
 תאריך:  2014 - היום
 תרגום:  צפריר גרוסמן
 
גנזך אורות הסער (באנגלית: The Stormlight Archive) היא סדרת ספרי פנטזיה אפית מאת הסופר ברנדון סנדרסון. הסדרה עדיין לא הושלמה, והיא אמורה להיות בת עשרה ספרים, אשר יהיו מחולקים לשתי תתי-סדרות של חמישה ספרים בכל אחת. נכון ל-2024 יצאו לאור הספרים "דרך המלכים" (2010), "רסיסים של אור" (2014), "בעל השבועה" (2017) ו"קצב המלחמה" (2020) תורגמו לעברית בהוצאת אופוס - כל ספר בשני כרכים, וWind and Truth (2024) שעדיין לא תורגם. לבד מיצירות שלא תורגמו: נובלות שפורסמו בשנות 2016 ו-2020 ומשתלבות בין ספר לספר, ומהדורה ראשונה של הספר "דרך המלכים" משנת 2002 שזמינה לקריאה בחינם באתר האינטרנט של סנדרסון.
רקע

העלילה מתרחשת ביבשת רושאר, בעולם שבו מתחוללות דרך קבע סערות אימים. התרבות האנושית, הטכנולוגיה, הצמחים ובעלי החיים ואף חוקי הפיזיקה, שונים מאלה המוכרים לנו בעולם האמיתי. (מלבד בשינאובאר שם הדברים מאוד דומים לעולם שלנו) בעבר התחוללו ביבשת סדרת אירועי חורבן, והאגדה מספרת על יצורים אגדיים שחיו בימים עברו, ובהם אבות הריק שניהלו מלחמה באבירי האור. אלא שאבירי האור נטשו את משמרתם במלחמה באבות הריק והותירו את בני האדם לבדם. מדינת אלת'קאר שבה מתרחשת העלילה העיקרית, היא קונפדרציה של נסיכויות. האוכלוסייה שבה מתחלקת לאצילים בהירי העיניים, ולשאר העם כהי העיניים, כפי שמטיפה הדת הוורינית, הנפוצה בחצי הזה של רושאר.
עלילה > דרך המלכים

הספר פותח ברצח מלך אלת'קאר בידי מתנקש אלמוני לבוש לבן הנושא חרב רסיס, שנשלח להתנקש במלך על ידי הפרשנדים. רוב הספר מתרחש ברקע המלחמה במישורים המנופצים, בין הפרשנדים לצבא אלת'קאר, שפרצה בעקבות הרצח. הסיפור מוצג משלוש נקודות מבט עיקריות: דאלינאר קולין, אחיו של המלך המת, נסיך נעלה, ומפקד אחד הצבאות הגדולים במישורים המנופצים; קאלאדין, איש גשרים כהה עיניים במחנה של הנסיך סאדיאס, שמגלה לאורך הספר שיש לו כוחות מוזרים. ובמקביל  שאלאן, נערה צעירה שמנסה להתקבל כמתלמדת מתמחה בחסותה של ג'סנה, אחות המלך.
עלילה > רסיסים של אור

קאלאדין מפתח את כוחותיו האוריים בד בבד עם העמקת הקשר בינו לבין סְפְּרֶנית הכבוד סיל. כאשר סזת' בן בן ואלאנו, המתנקש שרצח בעבר את מלך אלת'קאר, חוזר לפעילות ומנסה להתנקש בחייו של דאלינאר, מצליח קאלאדין למנוע זאת באמצעות כוחותיו.
במקביל, שאלאן ממשיכה במחקר תחת הדרכתה של ג'סנה ולומדת שהפרשנדים הם אבות הריק. ג'סנה מנסה להגיע למישורים המנופצים במהירות על מנת לחלוק את הידע שצברה, אך לכאורה נרצחת על ידי מתנקשים. בסוף הספר מתגלה שנמלטה לצללעולם ולא מתה. שאלאן שורדת את ניסיון ההתנקשות ומגיעה למישורים המנופצים כארוסתו של אדולין קולין. היא מגלה את כוחותיה האוריים ומשתפת פעולה עם דאלינאר במציאת הכניסה לעיר האבודה.
עלילה > בעל השבועה

לאחר שדאלינאר גילה את עיר האוריים האבודה אורת'ירו הוא מתחיל לפעול על מנת ליצור ברית כלל עולמית, שתלחם באל שנאה ובצבאותיו. אך זכרונות מעברו פוקדים אותו וגורמים לו לפקפק ביכולתו להנהיג את בני האנוש. ובנוסף לכך הגילוי שהפרשמנים הם תושבי רושאר המקוריים, ובני האנוש הם הפולשים מערער את צדקת המלחמה בהם.
במקביל, קאלאדין, שאלאן, אדולין, ואלהוקאר נוסעים לקולינאר על מנת לשחרר אותה מהפרשמנים שמרדו ומאבות הריק. הניסיון נכשל ואלהוקאר נהרג על ידי מואש שהצטרף לאבות הריק. שאלאן נאלצת להתמודד עם עברה ויוצרת פיצולי אישיות אשר מפרקים אותה לאט לאט, ואילו קאלאדין נאלץ להתמודד עם שבועתו להגן על כולם, כולל על הפרשמנים שהתמרדו. כישלונם זורק אותם למישור המחשבתי - צללעולם, והם מנסים למצוא את דרכם בחזרה למישור הפיזי על מנת להגן על דאלינאר במלחמתו באלוף של שנאה.
לבסוף בממלכת ת'אילן מתרחש העימות החזיתי הראשון מול צבאותיו של שנאה. שם דאלינאר מגלה ששנאה רוצה לבחר בו לאלופו, אך דאלינאר מצליח להתנגד להשפעתו ומחבר את כל שלושת המישורים בפרץ עוצמה. החיבור מזמן את שאלאן, קאלאדין, ואדולין מהמישור המחשבתי, וביחד הם מצליחים להביס אותו, ומתכוננים לעימות הבא.
קצב המלחמה
פלאשבקים

בכל אחד מספרי הסדרה יהיו במשך הספר פלאשבקים לעבר של דמות מסוימת, דמות זו לא בהכרח תהיה גיבורת הספר, וייתכן אפילו שהיא כבר איננה בין החיים.
| מספר ספר | שם הספר | פלאשבקים ל- |
| --- | --- | --- |
| 1 | דרך המלכים | קאלאדין |
| 2 | רסיסים של אור | שאלאן דאבאר |
| 3 | בעל השבועה | דאלינאר קולין |
| 4 | קצב המלחמה | אשונאי ואחותה ונלי |
| 5 | רוח ואמת | סזת׳ בן בן ואלאנו |
מושגים > אומות ואזורים

בתקופת המבשרים רושאר נשלטה ידי ברית של עשר מדינות הידועות כממלכות הכסף: אלת'לא, נטנטן, ת'אלאת', באלאב, רישיר, מאקאבאקאם, סילא טאליס, איריא, שין קאק ניש, ואימיא. בעידן הבדידות, בעקבות עזיבתם של המבשרים והבגידה של אבירי האור, הממלכות הללו התפלגו לממלכות קטנות יותר שבהן:
אלת'קאר
ארצות הכפור
ג'אה קבד
הרדאז
ת'אילנאה
טו באילה
טריאקס
טו פאליה
הקסי רבתי
מאראת
טוקאר
אמול
אזיר
יולאי
מראבת'יה
בבאת'ארנם
דש
יזיאר
אלם
טאשיק
ליאפור
סטין
אימיה
שינובאר
אירי
רירה
ודן
קראבראנת'
איי רשי
גזעים ברושאר

יבשת רושאר מאוכלסת על ידי בני אדם בעלי מאפיינים שונים, לבד מן הפרשנדים, שהם גזע שונה לחלוטין. חלקן מהקבוצות הללו כוללות:
ת׳אילנים - ילידי מדינת-האי ת'אילניה. הת'אילנים הם סוחרים מפורסמים ונודדים ברחבי היבשת ומחוץ לארצם במסעות מסחר. יש להם גבות ארוכות שהם מעצבים למניפה או שמים מאחורי האוזניים.
אלת'ים - ילידי אלת׳קאר, אחת מארבע המדינות המאמינות בוורניזם. התרבות האלת'ית מעריכה לוחמה ויש לאלת'קאר היסטוריה צבאית עשירה. האלת'ים גבוהים והם בדרך כלל בעלי עור שזוף ושיער כהה.
וודנים - ילידי ג׳אה קבד, אחת מארבע המדינות המאמינות בוורניזם. וודנים בדרך כלל בעלי עור חיוור ושיער אדמדם, קרובים מבחינה גנטית לטורפי הקרניים.
נטנטנים - ילידי נטנטן, חיים בנטנטן החדשה - אחת מארבע המדינות המאמינות בוורניזם. לנטנטנים בדרך כלל יש עור כחלחל.
אונקלאקי (טורפי הקרניים) - קבוצה אתנית שמקורה בהרי טורפי הקרניים שבג'אה קבד. 'טורפי הקרניים' הוא למעשה מונח המשמש גזעים אחרים ומקורו בתפריט של טורפי הקרניים שכולל קרניים, שיניים, טפרים וקונכיות של בעלי חיים - מאכלים שהם מחשיבים כמעדן. יש להם שיער אדום ועור כהה. האונקלאקי גבוהים מאוד - יותר משני מטרים. האונקלאקי בעלי תרבות ושפה שונים מאוד משאר התרבויות ברושאר.
מזמרים (פרשנדים, פרשמנים, אבות ריק, מאזינים) - גזע לא אנושי. הם בעלי עור אדום, שחור או לבן שמכוסה בדפוסים בצבעים הללו, שייחודיים לכל מזמר. קבוצה אחת המכונה בפי בני האדם פרשנדים נתפסת על ידי גזעים רבים אחרים כפראים בגלל התרבות העתיקה שלהם, למעשה הם קוראים לעצמם "מאזינים" בגלל הקשר הרב שלהם למוזיקה. במהלך עלילת הסדרה, הפרשנדים נמצאים במלחמה עם האלת'ים במישורים המנופצים, אשר התחילה כאשר הפרשנדים נאלצו לשלוח מתנקש שיהרוג את מלך האלת'ים על מנת שלא יחזיר את אליהם העתיקים והמרושעים. המזמרים משתמשים בספרנים כדי להשתנות לצורות שונות, כל אחת עם מטרה ושימוש ייחודיים המגיעים עם סט יכולות. הצורות אלה גם משנות את המראה של המזמרים המשמשים, למשל צורת הקרב שעושה את המזמר יותר חזק, ובעל חשיבה של חייל, בעוד שצורת העבודה מאפשרת להם להיות יציבים יותר כדי לבצע עבודה פיזית. בעבר היו להם צורות רבות ומגוונות, אך המאזינים איבדו את רובן כאשר זנחו את אליהם. הצורות שנשארו להם ושהם גילו מחדש כוללות בין השאר את צורות הפועל, קרב, זיווג, זריזות, סער (אבות הריק) וטיפשות. המזמרים מתקשרים באמצעות שירים ומקצבים בראשם. קבוצה אחרת נקראת פרשמנים, ועד סוף הספר השני היא כוללת את רוב המזמרים ברושאר. הקבוצה הזאת הם מזמרים שנלחמו כאבות ריק בבני האדם, ובני האדם על מנת לנצחם, שעבדו את מוחם והכו אותם לעבדים שאינם מסוגלים לחשוב באופן צלול. יצירתה של סערת העד על ידי המאזינים שחררה את מוחם והם הפכו לאבות הריק, קבוצה המשרתת את שנאה ומטרתה להביס את בני האדם. יחידת העילית של אבות הריק הם המאוחדים, קבוצת מזמרים שמסרו את נשמתם לשנאה ובכך זכו לאלמוות, כך שכל פעם שהם נהרגים הם חוזרים על ידי כך שרוחם משתלטת על גוף של מזמר פשוט, המאוחדים מחזיקים בצורות הכוח שהעניק להם שנאה וכל קבוצת מאוחדים מסוגלת להשתמש בפרץ אחר.
שינים - ילידי שינובאר, יש להם יש עור לבן וראש קירח, בעיניים שלהם אין את קפל העפעף (בניגוד לגזעים האחרים) ולכן הם נתפסים בידי העמים האחרים כבעלי תווי פנים משונים או ילדותיים. השינים נמוכים יותר מרוב הגזעים האחרים - מטר וחצי בממוצע בערך.
אזישים - ילידי אומת אזיר, האזישים בעלי עור ושיער כהים.
גזעים ברושאר > מעמדות

חלק גדול מהסדרה מתמקדת באנשי אלת'קאר וג'אה קבד. שתי האומות האלה בעלות מערכת פיאודלית שמחלקת את האנשים לסולם מעמדות שמבוסס על צבע העיניים - בהירי העיניים מתחלקים למעמדי הדאהן, ומתחתיהם נמצאים בהיררכיה כהי העיניים בסולם הנאהן.
לנאהן ולדאהן יש עשר דרגות בתוכם. בעלי מעמד הנאהן נעים בין עבדים בנאהן העשירי, ועד לאזרחים מלאים בעלי זכות לנסוע ממקום למקום בנאהן הראשון והשני.
במערכת הדאהן, בהירי העיניים שבדאהן העשירי נחשבים רק למעט יותר טובים מכהי העיניים, ואיש או אישה כהי עיניים עשויים אפילו להתחתן עם משפחה בהירת עיניים מהדאהן העשירי. הדאהן הראשון מורכב מהמלך ומשפחתו. וכל אדם מעל הדאהן הרביעי הוא לורד בהיר/בעלים של שטחים, רכוש, משרתים, אחוזות, וכו'.