stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השפעות בריאותיות של קרינת טלפון סלולרי
מחקרים > מחקרי אפידמיולוגיה

סוג נוסף של מחקרים הוא מחקרי אפידמיולוגיה, שהם מחקרים סטטיסטיים על מספר רב של בני אדם. מחקרים רבים מאוד לא מצאו עלייה בעלת מובהקות סטטיסטית בשכיחות של סרטן או מחלות אחרות
. מחקר דני מ-2006 עם מעל 400,000 נחקרים שארך מעל 10 שנים לא מצא קשר בין חשיפה לקרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן. מחקר גדול נוסף מ-2008 בשם אינטרפון (Interphone) שנערך בפיקוח הסוכנות הבינלאומית למחקר סרטן של ארגון הבריאות העולמי ב-16 מדינות גם הוא לא מצא קשר בין השימוש בטלפונים סלולריים לבין סרטן. במחקר מקיף אחר, שנערך בדנמרק, לא נמצא קשר בין שימוש בטלפון נייד לסרטן המוח. מחקר שפורסם בתחילת 2014 קבע שאין הוכחה ששימוש בטלפונים סלולריים גורם לסרטן.
מספר מחקרים כן מצאו מתאם בין שימוש בטלפונים סלולריים לבין גידולים סרטניים. בחלק מהמחקרים הללו הגידולים נטו להימצא בצד הראש שבו דיברו האנשים בטלפון הסלולרי, בחלקן לא הייתה עדיפות לצד כלשהו, ובחלקן נטו הגידולים להימצא דווקא בצד האחר. דו"ח שחיברה המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת השיניים הציג ביולי 2009 ממצאים לפיהם בשנים 2002-2007 עלה מספרם של חולי סרטן בלוטות הרוק מסוג הפרוטיד (הממוקמות בחלל הפה בקרבת האוזן) פי 2.8 בתקופה של חמש שנים. להערכת החוקרים, גורם אפשרי אחד לעלייה זו הוא העלייה בשימוש בטלפונים סלולריים במאה ה-21, אך בפועל, לא נאספו נתונים לגבי הרגלי השימוש בטלפונים סלולריים בקרב החולים ולכן לא ניתן להצביע על מתאם בין השניים.
פעילות ציבורית

בעקבות החשש מהשפעות בריאותיות של קרינת טלפונים סלולריים ואנטנות, ארגונים שונים פועלים כדי ליצור חקיקה שתקטין את רמת החשיפה של הציבור לקרינת טלפונים ואנטנות סלולריות. בין הארגונים הללו ניתן למנות את עמותת מלר"ז, ואת הפורום לסלולריות שפויה. עבור חלקם, זהו מאבק אידאולוגי שאותו הם מנסים להפיץ למודעות הציבור, וביניהם יש הקושרים את הנושא לתאוריות קונספירציה שונות. החשש מקרינה אף הוביל בעבר למהומות אלימות. פורום החברות הסלולריות בישראל עוסק בפעילות ציבורית הסברתית מטעם החברות הסלולריות.
עמדות רשמיות

מאז 2008, ארגוני בריאות רבים פרסמו הודעות חד משמעיות הקובעות שלא נמצא קשר בין הקרינה המשמשת לתקשורת סלולרית לבין כל השפעות בריאותיות, ושנראה שאין כאלה. ביניהם ניתן למנות את ארגון הבריאות העולמי, המכון הלאומי לסרטן של ארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ועדה מיוחדת של ה-IEEE, הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP), הוועדה המדעית האירופאית לסכנות בריאותיות חדשות (SCENIHR), ומשרדי הבריאות של ממשלות פינלנד, גרמניה, אוסטריה, הולנד, בלגיה ומדינות נוספות.
מדינות אחרות, כמו צרפת ואיטליה, נוקטות בעקרון הזהירות המונעת, הקובע כי יש לנקוט באמצעי זהירות גם כאשר לא הוכח מדעית קשר סיבתי בין תופעה מסוימת לבין נזק בריאותי. בהתאם לעיקרון זה, משרד הבריאות הישראלי ממליץ להרחיק את הטלפון הסלולרי מהגוף בזמן שיחה בעזרת דיבורית או אוזניות ולא לשאת אותו בכיס, לצמצם את משך השיחות, להימנע משיחות במקומות מתכתיים סגורים כמו מעלית ורכבת, ולהקפיד על הכללים הללו במיוחד אצל ילדים. במדינות רבות נקבעו תקנות בעלות מידות שונות של החמרה, חלקן על בסיס מרווח ביטחון גדול מהסף הגורם לנזק כתוצאה מחימום הרקמות בבליעת הקרינה, וחלקן על סמך ראיות אנקדוטליות וממצאים חלקיים או שאינם חד משמעיים.
במאי 2011 קבעה הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן (IARC - ‏ International Agency for Research on Cancer) של ארגון הבריאות העולמי של האו"ם כי אין לשלול את האפשרות ששימוש בטלפון סלולרי עלול לגרום למחלת הסרטן. הסוכנות מפרסמת רשימה של מעל אלף גורמים אפשריים למחלת הסרטן והם מחולקים לקבוצות לפי מידת הוודאות בהיותם גורמים מסרטנים. בקבוצה מס' 1 יש חומרים וגורמים שידועים בוודאות כמסרטנים (לדוגמה: רדיום ועישון סיגריות). בקבוצה 2A נמצאים כ-60 חומרים שקיימות ראיות מוצקות מניסויים לכך שהם מסרטנים, אך הן אינן חד משמעיות (לדוגמה DDT ואכילת בשר). בקבוצה 2B נמצאים מעל 250 חומרים וגורמים שלגביהם יש ממצאים ברמת ודאות נמוכה הרבה יותר לגבי היותם מסרטנים, כמו מאכלים מטוגנים, צבעי מאכל מסוימים, ואלוורה. קבוצה 3 כוללת כ-500 חומרים שלגביהם אין עדויות על היותם מסרטנים אך לא ניתן לסווג אותם וקבוצה 4 כוללת חומרים שנראה שאינם מסרטנים כלל. בפגישתה של ועדת הסוכנות במאי 2011 הוחלט להוסיף קרינה אלקטרומגנטית בתדרי רדיו לקבוצה 2B.
דרכי התגוננות אפשריות

החשש שהקרינה מסכנת את בריאות המשתמש בטלפונים סלולריים יצר ביקוש לאמצעי הגנה מתאימים. לא ניתן לחסום לחלוטין את הקרינה, כיוון שאז תמנע התקשורת הסלולרית עצמה.
דיבורית: עוצמת השידור קטנה ביחס ריבועי למרחק. כלומר, הרחקת מקור השידור מהגוף מועילה מאוד בהפחתת הקרינה המגיעה אליו. לדוגמה, החזקת המכשיר במרחק 50 ס"מ מהראש במקום 5 ס"מ, מגדילה את המרחק פי 10 ומקטינה את עוצמת הקרינה (כלומר, שטף האנרגיה) פי 100. בשביל להרחיק את החלק המשדר בטלפון הנייד ולקרב את אמצעי השמיעה והדיבור (או כדי לפנות את הידיים) אפשר להשתמש באוזניה ומיקרופון. הדיבורית הרגילה מחוברת באמצעות חוט מוליך אל מכשיר הטלפון. עלה החשש שמא החוט המחובר אל האוזניה משמש כאנטנה ומגביר את השידור ישירות לתוך האוזן, אך החשש הופרך[דרוש מקור] בבדיקת קרינה לאורך החוט. מקלטי רדיו קטנים עם אוזניה משתמשים לעיתים באוזניה כאנטנה לקליטת השידורים אבל לא כאנטנת שידור.
בלוטות': דיבורית אלחוטית בטכנולוגיית בלוטות' מאפשרת להרחיק את המכשיר הסלולרי מהראש, אולם מצמידה אליו משדר אחר. מבחינת עוצמות השידור, השידור הסלולרי לאו דווקא חזק יותר מהשידור של הדיבורית, על אף שהוא משדר למרחק גדול יותר. מכאן שדיבורית בלוטות' אינה יעילה בהפחתת הקרינה כמו דיבורית חוטית.
רמקול: תחליף לדיבורית הוא שימוש ברמקול הפנימי של המכשיר, המאפשר שמיעה בסביבה הקרובה גם ללא הצמדת המכשיר לאוזן. כך ניתן להחזיק את המכשיר יחסית רחוק מהגוף ולשוחח בקול, החיסרון לעומת הדיבורית הוא איכות נמוכה יותר של שמע ופגיעה בפרטיות.
אפליקציות לטלפון לניטור רמת שידור: אפליקציות סלולריות המאפשרות לנטר את רמת השידור של הטלפון הנייד ולהתריע למשתמש שרמת הקרינה מגיעה לרמות גבוהות.
כיסוי: בטלפונים ישנים האנטנה הייתה ממוקמת מחוץ לטלפון עצמו וניתן היה להרכיב עליה כיסוי המכיל מתכת ומונע את השידור בכיוון הראש. הפתרון יעיל והפחתת הקרינה המגיעה אל הראש ניתנת למדידה באמצעי מדידה פשוטים. החיסרון הבולט הוא שחלק מהשידור נחסם והכיוון בו מחזיקים את הטלפון משפיע על איכות הקליטה. חיסרון נוסף הוא שהכיסוי מכיל מתכת ומשקלו ביחס לטלפון גדול.
קליטה מיטבית: השימוש בטלפון הסלולרי במקומות בהם הקליטה גרועה, כדוגמת חניונים, מחסנים, מעליות ועוד, גורם למכשיר הסלולרי לתפוקה גבוהה יותר, ולהגברת הקרינה הנפלטת ממנו. מומלץ שלא להשתמש במכשיר במקומות אלו, או להגביר את הקליטה במקום השימוש באמצעות מכשירים ייעודיים.
דרכי התגוננות אפשריות > הונאות

בשוק קיימים מוצרים שונים המשווקים ככאלה שמגינים מפני קרינת טלפונים סלולריים. בארצות הברית, סוכנות המסחר הממשלתית פרסמה אזהרה לציבור כי אין הוכחה מדעית לכך שהמוצרים הללו מפחיתים את החשיפה לקרינה וכי המשווקים של מוצרים כאלה הם נוכלים המנצלים כותרות חדשותיות מדאיגות כדי לשווק את המוצרים שלהם. הסוכנות אף אכפה תלונות על פרסום שקרי נגד מספר חברות המוכרות מוצרים כאלה.
בישראל, חברות שונות משווקות מוצרים כמו מדבקות להפחתת הקרינה מטלפונים סלולריים ובעבר אלה נמכרו גם על ידי החברות הסלולריות עצמן. חברות המשווקות מוצרים כאלה נוהגות להפיץ מידע שקרי כמו האפשרות לטגן ביצה באמצעות קרינת טלפון סלולרי או השפעות בריאותיות המיוחסות לרגישות לקרינה. איירק טכנולוגיות, למשל, טוענת ש"קרינה סלולרית, בין היתר, גורמת לנזקים גנטיים ופוגעת בראייה", ומשווקת מוצר בשם "כרטיס חכם" שבעבר שווק בשם "רדיד האיזון". היא מצטטת לקוחות שטוענים שמאז שהתקינו את המדבקה, חלפו כאבי הראש שחוו עד אז בעת שיחה והתגברה יכולת הריכוז שלהם, אך זו ככל הנראה תוצאה פסיכולוגית של אפקט הפלצבו.
ראו גם

קרינה בלתי מייננת
זהירות מונעת
טלפון סלולרי והשפעות חברתיות
רשימה מקוצרת של השפעות בריאותיות עם מקורות
2019 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2018   2017  2016 |  דגל רוסיה | 2019  ברוסיה |  »»»  2020   2021   2022 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-2019 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 2019
2019 ברוסיה היא השנה ה-28 להקמת הפדרציה הרוסית לאחר התפרקות ברית המועצות.
הוכרזה כשנת התיאטרון.
הנהגה

נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין
ראש ממשלת רוסיה - דמיטרי מדבדב
יושבת ראש מועצת הפדרציה של רוסיה - ולנטינה מטוויינקו
יושב ראש הדומה הממלכתית - ויאצ'סלב וולודין
נפטרו

(קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019)
9 בינואר – אנטולי לוקיאנוב, פוליטיקאי סובייטי, היושב ראש האחרון של הסובייט העליון של ברית המועצות (נולד ב-1930)
2 במרץ – ז'ורס אלפרוב, מדען וחבר פרלמנט (נולד ב-1930)
9 במרץ – ולדימיר אטוש, שחקן קולנוע סובייטי-רוסי (נולד ב-1922)
16 במרץ – יוליה נצ'לובה, זמרת (נולדה ב-1981)
5 באפריל – ניקולאי קובאלב, מנהל שירות הביטחון הפדרלי בשנים 1996–1998 (נולד ב-1949)
26 באפריל – אלינה ביסטריצקאיה, שחקנית תיאטרון (נולדה ב-1928)
4 באוגוסט – וילי טוקרב, זמר (נולד ב-1934)
28 בספטמבר – מארק זכארוב, במאי ותסריטאי (נולד ב-1933)
11 באוקטובר – אלכסיי ליאונוב, קוסמונאוט (נולד ב-1934)
19 באוקטובר – אלכסנדר וולקוב - טניסאי רוסי (נולד ב-1967)
10 בדצמבר – יורי לוז'קוב, ראש עיריית מוסקבה (נולד ב-1936)
26 בדצמבר – גלינה וולצ'ק, במאית תיאטרון, שחקנית תיאטרון סוברמניק (נולדה ב-1933)
היפוליטוס (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 אב:  תסאוס 
 אם:  אנטיופה 
 בן או בת זוג:  אריקיה 
 צאצאים:  וירביוס 
 
היפוליטוס (ביוונית: Ἱππόλυτος) הוא דמות מוכרת מתוך המיתולוגיה היוונית והרומית, דמות ששמשה נושא ליצירות אומנות רבות ובתחומים שונים (מחזות, שירה, מוזיקה, ציור, פיסול ועוד) המתארות את עלילותיו. אלים רבים מעורבים בעלילות אלו - זאוס, פוסידון, ארטמיס (דיאנה), אפרודיטה, אסקלפיוס והגיבור תסאוס. פירוש השם היפוליטוס הוא "נהרס (נהרג) על ידי סוסים".
לידת היפוליטוס

אביו של היפוליטוס הוא תסאוס, מלך אתונה הגיבור שהתפרסם, בין היתר, כאשר הרג את המינוטאורוס, המפלצת הרצחנית מהמבוך של המלך מינוס בכרתים. הוא היה בנו של אגאוס מלך אתונה ואיתרה (Aithra). מאידך, במיתולוגיה הוא נחשב לגיבור שדם אל זורם בעורקיו, היות שלהתייחדות הוריו אשר הביאה ללידתו, הצטרף גם אל הים, פוסידון, שעל כן, נחשב גם הוא לאבי תסאוס.
לאחר מלחמה עם האמזונות, תסאוס חזר לביתו עם שתי הנסיכות השבויות היפוליטה (Hippolyta) ואנטיופה (Antiope). אחת מהן (כנראה היפוליטה) ילדה את בנו, היפוליטוס. זמן קצר לאחר מכן, תסאוס גרש את האמזונות ונשא לו אישה חדשה, היא פדרה (Phaedra).
היפוליטוס הצעיר

עם נישואיו לפדרה, תסאוס שלח את היפוליטוס לבית סבו בעיר טרויזן הנמצאת דרומית לאתונה. היפוליטוס בילה שם את ילדותו ונעוריו וגדל לצעיר משכיל ויפה תואר. עיסוקו העיקרי והאהוב היה פיתוח הגוף, השתתפות בתחרויות ספורט וציד ביערות שסביב טרויזן. הוא לא הראה שום התעניינות במין הנשי ואף סלד מחברת צעירות בנות גילו. מאידך, הוא החל להעריץ את האלה ארטמיס, האלה הבתולה, בתו של זאוס, אלת הציד, חיות הבר והירח. עם גבור הערצתו לאלה, הוא הקים לה מקדש בטרויזן והנהיג בו פולחן לכבודה. כאשר הגיע לגיל בגרות, הוא החל לבקר, מדי שנה, באתונה, כדי להשתתף בפולחני המיסטריות ביחד עם אביו ופדרה, אמו החורגת.
פדרה

בהיותו בטרויזי, אלת האהבה, אפרודיטה, ראתה את העלם היפה ושמה לב לרתיעתו וסלידתו מקרבת ואהבת נשים ומצד שני, את הערצתו לאלה ארטמיס. הדבר הרגיז אותה מאוד והאלה החליטה ללמד את היפוליטוס לקח (לפי גרסה אחרת, היא התאהבה בהיפוליטוס וקינאה בהערצתו לארטמיס). בעת שהיפוליטוס ביקר באתונה, אפרודיטה הבעירה בפדרה, בעזרת קסמיה, תשוקה עזה ובלתי ניתנת לכיבוש, להיפוליטוס. זמן רב, פדרה התנגדה לרגש זה והסתירה אותו מפני היפוליטוס, דבר שגרם לה סבל רב.
בינתיים היפוליטוס חזר לטרויזן ותסאוס יצא לאחת ממלחמותיו. כאשר חזר מהמלחמה כמנצח, הוא נאלץ לעזוב למשך חצי שנה את ביתו כדי לעבור טקס הטהרות מהדם ששפך במלחמה. בזמן העדרו, הוא שלח את פדרה וילדיה לטרויזן, לביתו של היפוליטוס. זמן מה, המשיכה פדרה להסתיר את תאוותה להיפוליטוס אך בשלב מסוים, לא עמדה יותר במאמץ ולאחר שהשביעה אותו לא לגלות לאדם את אשר היא עומדת להגיד לו, גילתה בפניו את תשוקתה. היפוליטוס, נדהם וכועס, כינה אותה נואפת וחסרת מוסר ועזב את החדר בזעם. באותו זמן, פדרה שמעה את תסאוס, החוזר אליה, ונתמלאה פחד רב פן היפוליטוס יפר את שבועתו ויגלה את המעשה לבעלה. דבר זה היה יכול לסכן את חייה ואף את ירושת בניה. על כן, היא קרעה מהר את בגדיה ובהכנס תסאוס לחדר, סיפרה לו שזמן קצר לפני כן, היפוליטוס ניסה לאנוס אותה. תסאוס הזועם ביקש מהאל פוסידון, אביו, להרוג את היפוליטוס.
מותו של היפוליטוס

היפוליטוס, למרות שלא חטא בדבר, פחד מזעמו של תסאוס וכאשר זה שלח אליו שליח עם דרישה לעזוב מיד את טרויזן, הוא עשה זאת. הוא רתם את סוסיו למרכבה והחליט לברוח צפונה, לאורך שפת הים. משרתיו המשיכו לרוץ לצידי המרכבה, כדי ללוות אותו כברת דרך. באופן פתאומי, יצא מהים שור ענק ומטיל אימה והחל לרוץ צמוד לסוסיו של היפוליטוס. הסוסים נבהלו ורצו לכיוון הסלעים שליד שפת הים. המרכבה התנפצה אל הסלעים והיפוליטוס, שהסתבך ברתמות הסוסים, נפגע באופן אנוש.

המשרתים, בראותם שהיפוליטוס גוסס, העבירו אותו במהרה חזרה הביתה, לזרועותיו של תסאוס, כאשר ארטמיס מלווה אותם. האלה סיפרה לתסאוס את שאירע עם פדרה, זמן קצר לפני כן. תסאוס, עם דמעות בעיניו, ביקש מבנו סליחה על שגרם למותו. היפוליטוס מחל לו, עצם את עיניו ומת. פדרה, אשר שמעה מהחדר הסמוך את הכל, התאבדה בתליה. ארטמיס ציוותה להקים בטרויזן מקדש לזכר היפוליטוס. המקדש הוקם ומאז, בנות העיר נהגו להניח בו, ביום כלולותיהן, תלתל משערן לזכרו.

בשלב זה, מסתיים תפקידו של היפוליטוס במיתולוגיה היוונית והוא עובר לזו הרומית.
וירביוס

מתוך כתביו של הגאוגרף היווני פאוסניאס (Pausanias) שפעל במאה ה-2 לספירה, אנו לומדים על המשך פעילותו של הפוליטוס לאחר מותו בטרויזן שביוון. פאוסניאס מתאר מקדש של האלה דיאנה (שמה הלטיני של ארטמיס) הנמצא באיטליה, באזור אריצ'יה (Aricia), דרומית לרומא, קרוב לאגם נרמי (Nermi). בהמשך, הוא מספר את ההיסטוריה של אותו מקדש. לדבריו, כאשר היפוליטוס מת, האלה ארטמיס דרשה מאסקלפיוס (Asclepius), אל הרפואה, להחזיר אותו לחיים. למרות שזאוס אסר להחיות מתים ללא אישורו, אסקלפיוס החזיר את היפוליטוס לחיים. מיד עם התעוררותו, ביטל היפוליטוס את המחילה שנתן לתסאוס ובעזרת ארטמיס, נמלט לאיטליה. ארטמיס-דיאנה הביאה אותו למחוז אריצ'יה, לתוך חורשה שהייתה מקודשת לה. היפוליטוס החליף את שמו לוירביוס (Virbius), אסר על כניסת סוסים לחורשת דיאנה והקים שם מקדש ששרידיו קיימים עד ימינו. וירביוס הכתיר את עצמו כמלך המקום וכהן המקדש. הוא גם קבע כי כל מלך ימלוך במקום זה עד שיגיע עבד שנמלט מאדוניו ומוכן למלוך במקומו. על אותו עבד לתלוש ענף מעץ קדוש מסוים ולאחר מכן להלחם בדו-קרב עם המלך הקיים. אם יצליח להרוג את המלך, ימלוך במקומו. יש לציין שמנהג זה, למרות שבעיני רבים נחשב לברברי, אכן התקיים במשך זמן רב. במקביל, התקיים פולחן דיאנה במקדש שוירביוס הקים וגם כאן, צעירים שהתחתנו, הקריבו תלתל מראשם לכבוד האלה.

המקום התפרסם בזמן הקיסר קליגולה (12–41 לספירה), שהגיע לאגם, חצה אותו בשתי ספינות גדולות ביחד עם פמלייתו והכריז על עצמו כמלך המקדש - Rex Nemorensis. 

המקום התפרסם שוב בסוף המאה ה-19 כאשר האנתרופולוג, חוקר המיתולוגיה והסופר ג'יימס ג'ורג' פרייזר תיאר את המקום ואת מעשי היפוליטוס וורביוס בספרו "ענף הזהב", מחקר על ההשפעה בין מיתולוגיות שונות ודתות בעולם הקדום.

וירביוס מופיע, במפתיע, אצל המשורר הרומי ורגיליוס בשירתו האפית אינאיס שנכתבה בשנים 19–29 לפני הספירה ודנה במלחמת טרויה. ורגיליוס מספר שבמלחמה זו השתתף גם בנו של וירביוס, לצד אנשי טרויה. שמו של בן זה היה גם הוא וירביוס והוא נשלח למלחמה על ידי אמו, אריצ'יה. מידע זה אינו מובן, לאור סיפור המיתולוגיה המתאר את וירביוס-היפוליטוס כנמנע מחברת נשים. המלומד המפורסם סרוויוס (Servius) שחי באיטליה במאה ה-5 לספירה, פרש את דברי ורגיליוס בצורה מיוחדת. הוא טוען שמדובר בוירביוס המיתולוגי ולא בבנו וה"אם" ששלחה אותו לקרב אינה אישה אלה כינוי לעיר אריצ'יה. במילים אחרות, הכוונה היא שוירביוס נשלח למלחמה על ידי אנשי העיר אריצ'יה. קרוב לוודאי שוורגיליוס משתמש במטפורה ספרותית זו לכבוד הקיסר אוגוסטוס, שאמו הייתה ילידת אריצ'יה. מאידך, סופר ומשורר הרנסאנס הגדול בוקאצ'ו מהמאה ה-14, כותב בספרו המונומנטלי על תולדות האלים הקלאסיים, שזו טעות לקבוע שהיפוליטוס היה רווק ולדעתו, הייתה לו אהובה אתונאית ושמה אריצ'יה.

היפוליטוס מוזכר גם אצל ענק אחר של תקופת הרנסאנס, דנטה אליגיירי. בחלק "גן עדן" של הקומדיה האלוהית שלו, דנטה משווה את גלותו מעירו פירנצה, לגלותו של היפוליטוס מיוון:
עונשו ואחריתו של אסקלפיוס

כאמור, לפי דרישת ארטמיס, אל הרפואה אסקלפיוס החזיר את היפוליטוס לחיים. כאשר זאוס שמע על כך, הוא הרג אותו במכת ברק שהשליך עליו. בספרות היוונית והרומית הועלו מספר סברות לסיבת מעשה זה של זאוס:
זאוס התנגד שאסקלפיוס יחייה מתים מהפחד שהוא ילמד את בני האדם לבצע מלאכה זו בעצמם וכך, גם בני האדם יזכו לחיי נצח, כמו האלים.
הדס, אל השאול ואחיו של זאוס, התלונן שאסקלפיוס מנע מהיפוליטוס להגיע אליו, כמו כל המתים.
המשורר אובידיוס, ביצירתו "פסטיבלים" (Fasti), ספר VI שורות 735–762, מספר שזאוס העלה את אסקלפיוס המת לשמים והפך אותו לקבוצת הכוכבים "נושא הנחש" (Ophiuchus). לפי אחד האסטרונומים של יוון העתיקה, זאוס עשה זאת לבקשת אפולו, אביו של אסקלפיוס.
סיפורים מיתולוגיים דומים

עלילותיו של היפוליטוס-וירביוס במיתולוגיה היוונית-רומית והמחזות שנכתבו על ידי אויריפידס, סופוקלס, סנקה וז'אן רסין בעקבות המיתולוגיה, מזכירים מאוד סיפורים מיתולוגיים נוספים מהתקופה העתיקה:
עלילות גילגמש הוא אפוס שעבר מדור לדור, מתרבות לתרבות ומשפה לשפה בין עמי מסופוטמיה השונים, אפוס שעוסק בגיבור גילגמש. בין הסיפורים הרבים המהווים את העלילה האפית, ישנו גם הסיפור של אהבת האלה אשתר או איננה (Inanna) בתרבויות מסופוטמיות אחרות, לגילגמש. אשתר אלת האהבה, המלחמה והפוריות, התאהבה בגילגמש והתאוותה לשכב עמו (בנוסחים אחרים, להנשא לו). כאשר היא גילתה זאת לגילגמש, הוא דחה את ההצעה בצורה מזלזלת ומעליבה. אשתר הזועמת פנתה לאביה אנו (Anu) וביקשה שישלח לה את "שור השמיים" הענק, כדי לתקוף ולהרוג את גילגמש. אביה מילא את הבקשה אך גילגמש, ביחד עם חברו הקרוב, הגיבור אנכידו, התגברו על השור והורגו אותו. כעונש על הריגת "שור השמיים" (שהנצח, בהמשך, בצורת קבוצת הכובים של מזל שור), האלים דנו את אנכידו למוות ואילו גילגמש, המשיך את חייו ועלילותיו כאשר פחד המוות מלווה אותו לנצח ומכתיב את התנהגותו.
יוסף ואשת פוטיפר הוא סיפור עלילה ידוע מאוד מהתנ"ך (בראשית לט). גם כאן אנו פוגשים אשת איש המתאווה מינית לעלם צעיר ומנסה לפתות אותו. כאשר הצעיר עומד בפיתוי ומסרב לבגוד באדונו, היא מאשימה אותו בניסיון אונס ויוסף נאסר בבית האסורים. גם בעלילה זו, עומד אל (אלוהים) לצידו של הגיבור.
עלילות בלרופון - בלרופון (Bellerophon) הוא גיבור נוסף של המיתולוגיה היוונית, שעלילותיו מושוות, לרוב, לאלו של היפוליטוס. הוא היה, לפי חלק מהגרסאות, בנו של פוסידון, והתארח בביתו של המלך פרטוס (Proetus) למטרת הטהרות, לאחר שהרג, בשגגה, את אחיו. אשתו של המלך, סתנבאה (Stheneboea) המכונה גם אנטיה (Anteia), התאהבה בו וניסתה לפתותו להיכנס למיטתה. כאשר בלרופון סירב בתוקף, סתנבאה פנתה לבעלה והאשימה את בלרופון בניסיון לאנסה. המלך, שלא היה מוכן להרוג אדם שהתארח בביתו, שלח את בלרופון ליובטס מלך ליקיה, אביה של סתנבאה, עם איגרת חתומה. באיגרת זו, הוא ביקש מיובטס להרוג את בלרופון. גם יובטס לא רצה לבצע זאת בעצמו ולכן, שלח את בלרופון לבצע שלוש משימות מסוכנות מאוד, ביניהן, להרוג את המפלצת כימרה (Chimaera). בלרופון הצליח בכל משימותיו אך לפי הומרוס ההצלחה נבעה מהעזרה שהוא קיבל מהאלה אתנה, בתו של זאוס, שהביאה לו, מאורוות אביה, את הסוס המעופף פגסוס. בחזרתו מהמשימות, סיפר בלרופון למלך ליובטס את האמת בעניין העלילה שהעלילה עליו בתו והמלך שילח אותו לחופשי. בלרופון שוטט בעולם עם פגסוס (לפי גרסה אחת, הוא פיתה את סתנבאה לעלות יחד עמו על פגסוס, עף לגובה והשליך אותה ארצה). בהמשך, בלרופון החליט לעוף עם פגסוס גבוה מעל העננים ולהגיע עד משכן האלים. הוא החל לעלות יותר ויותר אך זאוס ציווה על סוסו להשליך את הגיבור החוצפן מעל גבו. פגסוס עשה זאת ובלרופון צנח ארצה אל מותו.
לקריאה נוספת

אהרון שבתאי, המיתולוגיה היוונית, הוצאת תל אביב, 2000, עמ' 109–111.
Encyclopedia Britannica - ערכים שונים (באנגלית).
J. G. Fraser, The Golden Bough, Macmillan company, 1952
Katharina Waldner, Hippolytus and Virbius: narratives of "coming back to life" and religious discourses in Greco-Roman literature, McGill University, 2017
Submarine (מיני-אלבום)

| --- | --- |

 מיני-אלבום מאת אלכס טרנר
 יצא לאור:  14 במרץ 2011
 הוקלט:  2010
 מקום הקלטה:  אולפני ההקלטות "One Inch" ו-"Air"
 סוגה:  אינדי פופ • פולק
 שפה:  אנגלית
 אורך:  19:03
 חברת תקליטים:  Domino
 הפקה:  ג'יימס פורד
Submarine הוא מיני-אלבום אינדי פופ ופולק של זמר האינדי רוק הבריטי אלכס טרנר. המיני-אלבום כולל רצועה המורכבת מ-6 שירים, ואורכו 19 דקות ו-3 שניות. זהו מיני-אלבום הבכורה של הזמר, סולן הלהקה "Arctic Monkeys", והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים Domino בהפקתו של ג'יימס פורד. המיני-אלבום הוקלט במהלך 2010, ויצא לאור ב-14 במרץ 2011 כפסקול הסרט "Submarine".
תיאור כללי

הדרמה הקומית "Submarine", סרט הביכורים של השחקן ריצ'רד איואד כבמאי וכתסריטאי, מציגה בעלילה את אוליבר טייט, נער בגיל ההתבגרות הנקרע בין דאגה לזוגיות השברירית האישית שלו לבין דאגה לנישואים המתפרקים של הוריו. הזמר אלכס טרנר, סולן להקת האינדי רוק, ארקטיק מאנקיז, נשכר לכתוב שירים מקוריים עבור הפסקול. בשונה מסגנון הרוק של להקתו, טרנר כתב בלדות אקוסטיות שקטות בליווי גיטרה אקוסטית. המיני-אלבום הוקלט באולפני "One Inch" ו-"Air" שבעיר לונדון במהלך 2010, ויצא לאור ב-14 במרץ 2011.
כחלק מהאלבום "Suck It And See", שיצא לאור ב-6 ביוני 2011, חידשה הלהקה את השיר החותם את המיני-אלבום, "Piledriver Waltz", בגרסה אלקטרונית קצבית. עשור אחר כך, ב-2021, מאמר במגזין "NME" צייר את הקשר בין המיני-אלבום לאלבום "Tranquility Base Hotel & Casino" של הלהקה והצביע על המיני-אלבום כתפנית מוזיקלית בקריירה של טרנר אשר ממשיכה להשפיע עליו. בן שלו מעיתון "הארץ" ציין זאת עוד קודם, כבר ב-2018.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אלכס טרנר.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Stuck on the Puzzle (Intro)  | 0:53 |
| 2. | Hiding Tonight  | 3:06 |
| 3. | Glass in the Park  | 3:59 |
| 4. | It's Hard to Get Around the Wind  | 4:07 |
| 5. | Stuck on the Puzzle  | 3:31 |
| 6. | Piledriver Waltz  | 3:24 |
| משך כולל: | משך כולל: | 19:03 |
ביקורות

על אף ש-"Submarine" איננו זכה להפצה בבתי הקולנוע בישראל, המיני-אלבום עודנו סוקר באתרי הבידור. המבקר עינב שיף מאתר "וואלה!" הרעיף שבחים על האלבום בדבריו כי הוא "למעשה טור דה פורס של הצד הפחות מדי מוערך של טרנר" וכן כי "העבר, ההווה ועתיד של הרוקנרול שייכים לאלכס טרנר", ועליו הוסיף אבנר שביט מאותו אתר כי המיני-אלבום משתלב בצורה מצוינת כפסקול הסרט. בביקורת של אבישי קרשין מאתר "ynet" על הסרט, הוא ציין כי הפסקול של טרנר "מקסים". בסיכום 2011 של הבלוג "ישרא-בלוג", המיני-אלבום כונה "אחד הריליסז היותר מוצלחים השנה". בביקורות שהגיעו בהמשך השנה על אלבום הלהקה, "Suck It And See", המיני-אלבום זכה להתייחסויות נוספות – עינב שיף שיבח אותו פעם נוספת וציין כי אלכס טרנר "השתכלל כל כך ככותב שירים" בו, מני אבירם מאתר "mako" הזכיר אותו גם כן לחיוב וקרא לו "עדין ומרגש" ושרון מולדאבי מהעיתון "גלובס" שכתב עליו כי הוא "אקוסטי ואינטימי יותר מהרוק של המאנקיז". בביקורת מאוחרת יותר, על "Tranquility Base Hotel & Casino" מ-2018, הכתב בן שלו מעיתון "הארץ" שיבח את המיני-אלבום כ"פריצת דרך" בקריירה של טרנר.
הערות שוליים

↑  Shooting begins on comedy Submarine, ‏UK Film Council, ‏26 באוקטובר 2009
↑  Ray Roa, ‏Arctic Monkeys' Alex Turner contributes music to Sundance film Submarine, ‏Consequence of Sound, ‏14 בדצמבר 2010
↑  Paul Thompson, ‏Alex Turner - Submarine OST, ‏Pitchfork, ‏22 במרץ 2011
↑  Jackson Maxwell, ‏Alex Turner: Beyond Arctic Monkeys to ‘Submarine’‎, ‏Guitar World, ‏5 בפברואר 2014
↑  Alex Turner – Submarine - Original Songs From The Film By Alex Turner, ‏Discogs
↑  Sean Michaels, ‏Arctic Monkeys' Alex Turner to make solo debut, ‏The Guardian, ‏7 בפברואר 2011
↑  Fred Garratt-Stanley, ‏How Alex Turner’s ‘Submarine’ EP paved the way for ‘Tranquility Base Hotel & Casino’‎, ‏NME, ‏14 במרץ 2021
1 2   בן שלו, איך הצליחו ה"ארקטיק מאנקיז" לחמוק מגורל הרוקרים המסתאבים? הם הפסיקו לנגן רוק!, באתר הארץ, 16 במאי 2018
↑  עינב שיף‏, זהו זה?: על האלבומים החדשים של הסטרוקס, Elbow ואלכס טרנר, באתר וואלה, 14 במרץ 2011
↑  "Submarine" ירגש אתכם ו-"Glee Project" תסחוף - דברים שצריך לשים אליהם לב, באתר וואלה, 23 ביולי 2011
↑  אבישי קרשין, מחלקים דיוידנדים: לפנינו המבול, באתר ynet, 18 באוגוסט 2011
↑  סיכום שנת 2011: 20 האלבומים המועדפים עליי, ישרא-בלוג, ינואר 2012
↑  עינב שיף‏, ארקטיק מאנקיז החדש - ההתבגרות מעולם לא נשמעה טוב יותר, באתר וואלה, 25 במאי 2011
↑  מני אבירם, ‏כאב של לוחמי פו, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2011
↑  שרון מולדאבי, ‏גילו את אמריקה, שרון מולדאבי, באתר גלובס, 22 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 724f9cf9-b495-49b7-a728-c6fef6ef635f
The The

| --- | --- |
 מקום הקמה:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  מ-1979-2002; 2017-הווה
 סוגה:  גל חדש, סינת'פופ, ארט פופ, פוסט פאנק, רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית בריטית
 חברת תקליטים:  4AD, אפיק רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ננה צ'רי, שינייד או'קונור
 https://www.thethe.com/
 חברים
 מאט ג'ונסון
 חברים לשעבר
 ג'וני מאר
 
דה דה (באנגלית: The The, בתרגום לעברית: ה"א הידיעה ה"א הידיעה) היא להקת סינת'פופ וגל חדש אנגלית שפעלה בעיקר בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20. הלהקה היא למעשה הרכבו של הזמר-יוצר הלונדוני מאט ג'ונסון, חברה הקבוע היחיד של הלהקה והכותב של רוב שיריה – בלהקה היו חברים סך הכל 17 נגנים שונים לאורך השנים, לא כולל מוזיקאים שעשו עם ג'ונסון שיתופי פעולה באלבומיו השונים.