בינאריות מגדרית
האקסיומות של המערך המגדרי לפי בינאריות מגדרית

הסוציולוג הרולד גרפינקל ניתח את הנושא על סמך התבוננות בנשים טרנסקסואליות. במאמרו מ-1968 מוצג מקרה בוחן של מטופלת שהגיעה למרפאה של טרנסג'נדרים באוניברסיטת קליפורניה שבלוס אנג'לס, הציגה את עצמה כאינטרסקס וביקשה לעבור ניתוח להתאמה מגדרית לאשה. בפועל, אשה זו לא הייתה אינטרסקס כלל אלא החלה לקחת הורמונים על דעת עצמה בגיל ההתבגרות, אשר בעקבותיהם פיתחה סממני מין נשיים ויכלה להציג עצמה כאינטרסקס. על סמך התנהגותה האמין הצוות הרפואי שהיא אכן אינטרסקס ואיפשרו לה לבצע את הניתוח. גרפינקל ליווה אותה במהלך הניתוח וכמה שנים אחר כך הוסיף נספח, בו היא מספרת לצוות הרפואי שבעצם לא הייתה אינטרסקס מעולם אלא רק הציגה כך את עצמה והתנהגה בהתאם. על סמך שיחותיו עם המטופלת על חייה, כתב גרפינקל מאמר שעסק בעיקר במעבר המגדרי שלה ואיבחן את מה שהוא כינה "הגישה הטבעית למגדר", המציגה תפיסה לפיה המגדר אליו אנו משויכים הוא טבעי וראשוני. לתפיסה זו כמה עקרונות, בין השאר שקיימים רק שני מגדרים - גברים ונשים - שמגדר הוא דבר יציב, קבוע ובלתי משתנה, שאיברי המין הם הסימנים המהותיים של המגדר, שאין יוצאים מן הכלל ושגם החלוקה המגדרית וגם ההשתייכות המגדרית הן טבעיות. אלה בעצם האקסיומות של מערכת המגדר. גרפינקל מראה איך התפיסה הזו מובנית חברתית באופנים שהטרנסקסואליות חושפת. כלומר, עצם נוכחותם של סובייקטים טרנסקסואלים מערערת את כל אחת מהאקסיומות האלה. כשגרפינקל ניסח זאת בסוף שנות ה-60 טרנסקסואליות הייתה מאוד נדירה. גרפינקל מצביע על כך שיכולת המעבר המגדרי של טרנסקסואלים גם מתבססת על הגישה הטבעית למגדר וגם מתחזקת את הגישה הזו. כשמנתחים את המקרה של האשה הטרנסית שתואר לעיל, היא מצליחה לעבור בכל מיני סיטואציות בעייתיות כי אנשים מניחים שאם מישהי נראית כמו אשה אז היא אשה ואף אחד לא מעלה בדעתו משהו אחר. גרפינקל מאבחן על סמך יכולת המעבר המגדרי של אותה מטופלת כיצד זה מתאפשר - באמצעות ההבנייה החברתית של המגדר כטבעי, כמסומן על ידי איברי המין, כיציב ובלתי משתנה וכיצד כל האנשים אשר אותה אשה טרנסית באה איתם במגע מארגנים את התפיסות שלהם בהתאם להנחות היסוד האלה. כך, מצד אחד אנשים טרנסים מערערים את הנחות היסוד של הגישה הטבעית אך גם תורמים לשימור של ההנחות האלה, על ידי ביצוע מעבר מגדרי מוצלח. מעבר מגדרי מוצלח נחשב להיטמעות מוחלטת בקבוצה הסיסג'נדרית ומהווה קריטריון מרכזי של הצלחה בהתאמה מגדרית. כלומר, שינוי מוצלח זה לעבור כמישהי/ו באופן טבעי. התפיסה הזו שמעבר מגדרי מוצלח הוא חיוני להצלחת השינוי, היא תפיסה שמחזקת ומניחה שההשתייכות לקטגוריה המגדרית חייבת להתבטא בגוף ולכן היא צריכה להיות טבעית ומולדת.
הנחת בסיס נוספת היא שבמערך המגדרי של מין, מגדר ומיניות, מושא המשיכה המינית יהיה בן המין השני. ככל שהתאמה זו בין נקבה-לאשה-למושא תשוקה גברי או בין זכר-לגבר-למושא תשוקה נשי נשמרת, הרי שמצב זה נתפס כמצב "תקין", נורמלי וטבעי. כאשר מתגלים אנשים החורגים מן הסכימה הזאת הרי שהם יתויגו כחריגים, חולים או "טעות של הטבע", בהתאם לשיח הדומיננטי באותה תקופה. האקסיומות של מערכת המגדר הן חיוניות לצורך שמירת הסדר החברתי, הקטלוג והזיהוי של אינדיבידואלים בחברה. מתוך הגישה הטבעית נגזרת הנחת הבסיס שאם האינדיבידואל העומד לפני הוא אשה, הרי היא גם נקבה בהכרח והמשיכה המינית שלה תהיה לגבר ואם אינדיבידואל זה הוא גבר הרי שהוא גם בהכרח זכר ומושא המשיכה המינית תהיה אשה. על סמך סיווגים וקביעות אלה יודעים האינדיבידואלים האחרים כיצד עליהם לנהוג. החברה המערבית מייחסת חשיבות רבה לשיוך המגדרי הנורמטיבי של אינדיבידואלים, דהיינו, הלימה בין האיברים הגניטליים לבין המגדר המשויך לבין מושא התשוקה. כמו כן, מייחסת חשיבות רבה להתנהגות מינית הטרונורמטיבית, הנחשבת לעילית קטגורית המיניויות. כאשר אין הלימה הטרונורמטיבית כזו, התפיסה הטבעית גורסת כי זהו מצב פתולוגי שאינו עולה בקנה אחד עם הסדר המגדרי הטבעי הנורמלי.