stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפצת לינוקס
מבנה > מנהל החבילות

בנוסף לחבילות, כל הפצה מספקת כלי לביצוע התקנה והסרה של חבילות באופן ידידותי למשתמש. כלי זה מכונה מערכת ניהול חבילות של ההפצה, או בקיצור, מנהל החבילות.
מנהל החבילות מכיל מידע על כל חבילה שקיימת עבור ההפצה כמו תיאור, גרסה, תלויות (בחבילות אחרות) ועוד.
מנהל החבילות יכול לבדוק את המידע בחבילה במטרה לאתרה, לעדכן אוטומטית בעת פרסום גרסה חדשה, לבדוק תלויות בחבילות אחרות ועוד.
אף על פי שהפצות לינוקס מכילות בדרך כלל יותר תוכנה מאשר מערכות הפעלה מסחריות טיפוסיות, אפשר להתקין גם תוכנה שאיננה קיימת במנהל החבילות, על אף שהליך זה אינו שכיח, באמצעות הידור קוד המקור של התוכנה.
עדכניות

ההפצות השונות מבוססות בעיקר על חבילות תוכנה אחרות, אשר מפותחות בנפרד. לדוגמה: ההפצות השונות אורזות את ליבת לינוקס ואת מערכת התצוגה מ־X.org. ככל שמשקיעים יותר זמן בבדיקת הגרסה, אפשר למצוא יותר בעיות (ולתקנן, או לפחות לפרסמן). מצד שני, משתמשים בגרסה ישנה יותר, שלא כוללת שינויים ותיקונים מהמפתחים המקוריים. ההפצות השונות נבדלות בגישתן לבעיה.
בדרך כלל המפתחים משתמשים בגרסה מסוימת של התוכנה, ומתקנים אותה בתיקונים חשובים שהתגלו מאוחר יותר. הפצות שולחניות רגילות מוציאות בדרך כלל גרסה חדשה כל כחצי שנה. ישנן הפצות שמוציאות גרסה חדשה לאחר זמן רב יותר, ומשתדלות גם לתמוך בהן לפרק זמן ארוך. בחלק מההפצות, למשל אובונטו, מנצלים את היתרונות של שתי השיטות, כלומר מפיצים כל כמה חודשים גרסה רגילה וכל שנתיים גרסה ארוכת טווח (LTS).
עדכניות > הפצה מתגלגלת

דרך חלופית היא ליצור הפצה מתגלגלת (rolling). במקרה הזה החבילות שבתוכנה מתעדכנות באופן שוטף מעדכונים של המפתחים המקוריים. בכך מקבלים גרסאות עדכניות יותר, אך פחות צפויות: אם יש בעיה במקרים רבים הפתרון לה כולל מעבר לגרסה חדשה יותר שכוללת את התיקון, אך אולי גם שינויים אחרים.
השוואה בין הפצות לינוקס

הטבלאות בהמשך אינן מכסות את כל ההפצות הקיימות, אך כן חלק ניכר מההפצות הפופולריות והמשמעותיות.
מידע בסיסי על הפצות: יוצר או מפיץ, תאריך הוצאה לאור וגרסה אחרונה, מחיר ורישיון וכך הלאה.
|  | יוצר | יצרן | יצא לאור לראשונה | מבוסס על הפצה | גרסה יציבה אחרונה> גרסה | גרסה יציבה אחרונה> תאריך הוצאה לאור | מטרה | תיאור קצר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דביאן גנו/לינוקס | איאן מרדוק | פרויקט דביאן | 17-6-1996 | הפצה עצמאית | 11.0 (בול-פגיעה) | 14 באוגוסט 2021 | שולחן עבודה, שרת | הפצה קהילתית, יציבה, מאגר חבילות רחב, נאמנות לעקרונות התוכנה החופשית |
| Tails | אנונימי | נתמך על ידי פרויקט Tor | 23 ביוני 2009 | דביאן גנו/לינוקס | 5.1 | 4 ביוני 2022 | פרטיות, אנונימיות | הפצה שמטרתה לספק פרטיות ואנונימיות |
| פדורה | פרויקט פדורה | פרויקט פדורה | 2003-11-05 | רד האט | 38 | 18 באפריל 2023 | כללי | תמיכה רבה מהקהילה ומ-Red Hat |
| ג'נטו | דניאל רובינס | קרן ג'נטו | מרץ 2002 | הפצה עצמאית | הפצה מתגלגלת | הפצה מתגלגלת | כללי | מבוססת קוד-מקור |
| קנופיקס | קלאוס קנופר | צוות פיתוח | pre-2003-01-19 (3.1) | דביאן גנו/לינוקס | 8.6 | 25 בינואר 2021 | הפצה חיה על גבי תקליטור DVD | מתוכננת עבור שימוש קל |
| מנדריבה | Mandrakesoft S.A. | Mandriva S.A. | 1998-7-23 (5.1 venice) | רד האט | 2011.0 | 2011-08-28 | שולחן עבודה | מתוכננת עבור שימוש קל |
| סלאקוור | פטריק פולקרדינג | פטריק פולקרדינג | 1993-07-16 | SLS | 15.0 | 2 בפברואר 2022 | שולחן עבודה, תחנת עבודה, שרת | יציבות, פשטות |
| סוזה (ראו גם אופן סוזה) | S.u.S.E. GmbH, SuSE, GmbH | נובל | 1994 | סלאקוור, Jurix | Leap 15.3 | 2 ביוני 2021 | שולחן עבודה עסקי, שרת | מתוכננת עבור שימוש קל |
| אובונטו | קנוניקל | קנוניקל | 2004-10-20 | דביאן גנו/לינוקס | 23.04 ("Lunar Lobster") | אפריל 2023 | שולחן עבודה | מתוכננת עבור שימוש קל, מספר משתמשים גדול |
| רד האט אנטרפרייז | רד האט & פרויקט פדורה | רד האט & פרויקט פדורה | 2000-03-27 (RHL 6.2E (Zoot))a | רד האט | RHEL 9 | RHEL 9.2 ב־10 במאי 2023 | תחנת עבודה עסקית, שרת, מחשב מרכזי | מיועדת לשוק העסקי |
| Arch Linux | אארון גריפין | צוות פיתוח | 11/03/2002 | הפצה עצמאית | הפצה מתגלגלת | הפצה מתגלגלת | שולחן עבודה, שרת | מנהל חבילות חזק, עדכניות מיידית |
| Linux mint | רבים | צוות פיתוח | 27-8-2006 | אובונטו | 21.1 "Vera" | 20 בדצמבר 2022 | שולחן עבודה | מיועדת להיות הפצה קלה לשימוש אישי עם חבילות רבות שמותקנות מראש. |
ראו גם

רשימת הפצות לינוקס
מונחים בתוכנה
עברית בלינוקס
ReactOS
לינוקס דגל אדום
Tiny Core Linux
Puppy Linux
גארודה לינוקס
הערות שוליים

↑  Linux mint, Linux Mint Teams
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph576776
המשטר הצבאי בפולין

המשטר הצבאי בפולין (בפולנית: Stan wojenny w Polsce) היה משטר צבאי שהתקיים בין ה-13 בדצמבר 1981 ל-22 ביולי 1983 ברפובליקה העממית הפולנית. הממשלה הקומוניסטית הגבילה באופן דרסטי את חיי היומיום על ידי הנהגת משטר צבאי צבאי וחונטה צבאית בניסיון להתמודד עם התנגדות פוליטית גוברת במיוחד לאור התגברות כוחה של תנועת סולידריות.
רקע

מאז סוף שנות ה-70, פולין הקומוניסטית הייתה במיתון כלכלי עמוק. אדוורד גרק, המזכיר הראשון של מפלגת הפועלים הפולנית המאוחדת, השיג סדרה של הלוואות גדולות מנושים זרים כדי להשיג צמיחה כלכלית טובה יותר, אך במקום זאת הן גרמו למשבר מקומי. סחורות חיוניות קיבלו קיצוב כבד, מה ששימש תמריץ להקמת האיגוד המקצועי האנטי-קומוניסטי הראשון בגוש הקומוניסטי, הידוע בשם סולידריות, בשנת 1980. אדוורד גרק, שהתיר לאיגוד המקצועי להופיע על פי הסכם גדנסק, פוטר מתפקידו פחות מחודש לאחר מכן והושם במעצר בית. במקביל למצב הכלכלי המחמיר, התגברה תחושת המאיסה מהמשטר הקומוניסטי במדינה. בעקבות אינספור שביתות והפגנות של עובדים של אזורי תעשייה ראשיים, פולין עמדה לקראת פשיטת רגל. המזכיר הראשון החדש, הגנרל וויצ'ך ירוזלסקי, היה נחוש בדעתו לשים קץ להפגנות באמצעות הפעלת כוח.
הערות שוליים

↑  From Solidarity to Martial Law: The Polish Crisis of 1980–1981: A Documentary History by Andrzej Paczkowski, Malcolm Byrne. Central European University Press, Budapest 2007. p. xxxiii
↑  "38 lat temu komunistyczne władze wprowadziły w Polsce stan wojenny". TVN24. 13 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Koniec epoki Breżniewa". dzieje.pl.
↑  "Stanisław Kania – przeciwnik stanu wojennego". 11 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Czemu stan wojenny wprowadzono dopiero w nocy z 12 na 13 grudnia 1981 r.?". Przystanek Historia.
1 2  "Wyborcza.pl". wyborcza.pl.
1 2  "Zbigniew Brzeziński i jego strategia wygrania Zimnej Wojny". 23 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Wyborcza.pl". wyborcza.pl.
↑  IPN, Pamięć pl-portal edukacyjny. "16 lutego 1981 roku w Warszawie przeprowadzono wspólną "grę sztabową" MON i MSW, podczas której testowano plany Sztabu Generalnego WP i MSW dotyczące wprowadzenia stanu wojennego". Pamięć.pl – portal edukacyjny IPN.
↑  MacEachin, Douglas J. (2010). U. S. Intelligence and the Confrontation in Poland, 1980–1981. Penn State Press. ISBN 9780271046525 – via Google Books.
1 2  Weber, Wolfgang (1989). Solidarity in Poland, 1980–1981 and the Perspective of Political Revolution. Mehring Books. ISBN 9780929087306 – via Google Books.
↑  Benjamin Weiser (2005). Ryszard Kukliński. Życie ściśle tajne. Warszawa: Świat Książki. ISBN 8373916733.
↑  Ryszard Terlecki: Miecz i tarcza komunizmu. Historia aparatu bezpieczeństwa w Polsce 1944–1990, Kraków 2007, pp. 270–271.
↑  "33 lata temu wprowadzono w Polsce stan wojenny" (בפולנית). polskieradio.pl. 2014-12-13. נבדק ב-2016-12-13.
↑  ab, pw (2016-12-13). "35 lat temu Wojciech Jaruzelski wprowadził stan wojenny w Polsce" (בפולנית). TVP Info. אורכב מ-המקור ב-2016-12-14. נבדק ב-2016-12-13.
↑  The original is available at Konflikty.pl (אורכב 12.11.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Pacyfikacja protestu internowanych w Kwidzynie" (בפולנית). Polskie Radio. 2024-08-14. נבדק ב-2024-11-07.
↑  "40 lat temu władze PRL brutalnie zdławiły opór internowanych w Kwidzynie" (בפולנית). dzieje.pl. 2022-08-15. נבדק ב-2024-11-07.
↑  "„Krwawa sobota" 14 sierpnia 1982 roku. Pacyfikacja internowanych w Ośrodku Odosobnienia w Kwidzynie" (בפולנית). kwidzyn.pl. 2007-08-13. נבדק ב-2024-11-07.
↑  Latos, Grażyna (2023-04-23). "40 lat temu, 22 lipca 1983 r., zniesiono w Polsce stan wojenny" (בפולנית). Gazeta Prawna. נבדק ב-2024-11-19.
↑  Kierzkowski, Henryk; Okólski, Marek; Wellisz, Stanislaw (1993). Stabilization and Structural Adjustment in Poland. Psychology Press. ISBN 9780415100243 – via Google Books.
↑  "A Symbol Of Allied Solidarity Will Disappear. Berlin – The Atlantic Times". אורכב מ-המקור ב-7 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
טנקים עוברים בעיירה זבונשין בדרכם לפוזנן בתקופת המשטר הצבאי
יחידות זומ"ו במהלך פיזור הפגנות
ההצהרה על החלת משטר צבאי
הגנרל ירוזלסקי מכריז בטלוויזיה הפולנית על החלת המשטר הצבאי ב-13 בדצמבר 1981
ישיבת המועצה הצבאית לישועה לאומית, הגוף שניהל את פולין בתקופת המשטר הצבאי, 14 בדצמבר 1981
יחידות זומ"ו מפזרות הפגנות בזמן המשטר הצבאי
דיכוי עצורים במחנה המעצר בקווידז'ין
משטרת באטאני

| --- | --- |

התחנה הנטושה, נובמבר 2024
 מידע כללי
 סוג:  תחנת משטרה 
 מיקום:  מחוז הדרום 
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1936
 תאריך פתיחה רשמי:  1936 
 קואורדינטות:  31°44′19″N 34°42′32″E﻿ / ﻿31.738527777778°N 34.708916666667°E﻿ / 31.738527777778; 34.708916666667
  (למפת השפלה מוגדלת) משטרת באטאני(למפת השפלה רגילה) משטרת באטאני(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משטרת באטאני(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משטרת באטאני
 
משטרת באטאני (בית דראס)
משטרת באטאני (בערבית: البطاني, תעתיק מדויק: אל-בטאני) הייתה תחנת משטרה בריטית בסמוך לכפר בית דראס שבמישור החוף הדרומי מדרום לאשדוד. מבנה התחנה עומד על תילו עד היום במקום.
היסטוריה

השם באטאני ניתן למשטרה בגלל סמיכותה לכפר ערבי קטן שהיה במרחק של כקילומטר ממנה. במרחק של כשני קילומטר מדרום מערב למשטרה שכן הכפר בית דראס.
בשנת 1936 הקימה ממשלת המנדט את מבנה המשטרה כדי לספק הגנה למושב באר טוביה מפורעים ערבים. באותה תקופה, טרם בניית מצודות טיגארט, נבנו תחנות קטנות יותר. בתחנה זו היה מספר שוטרים קטן יחסית: שני שוטרים בריטים ושניים ערבים. לפעמים התאכסנה בה יחידת רוכבים.
בשנים 1936–1939 הקימו הבריטים את משטרת היישובים העבריים (JSP – Jewish Settlement Police). השוטרים חבשו כובעים אוסטרליים, כאשר לכל גוש היה משולש בצבע שונה על הכובע. בהמשך הפכו היחידות למשטרת היישובים כאשר לכל גוש היה משמר נע (המ"ן) משלו. הבריטים סיפקו את הטנדרים ואת כלי הנשק.
סיום המנדט

עם תחילת עזיבת הבריטים את הבסיסים והמשטרות שלהם באמצע מרץ 1948, השתלטו עליהם כוחות גבעתי בדרום. המשטרות היוו יעדים מועדפים עקב היותן מבצרים מבטון שחלשו על סביבתם. המשטרה הראשונה שנתפסה בדרום הייתה משטרת באטאני הכפרית ששכנה במבואותיה המערביות של באר טוביה. באמצע מרץ 1948, כבשו אותה אנשי באר טוביה עצמם, זמן קצר לאחר פינוי מחנה בית דראס והמנחת הסמוך לו.
חנוך ברודז'יצקי, היה סמל במשטרה הבריטית ותושב באר-טוביה והיה מוצב בבניין המשטרה. לקראת עזיבת הבריטים את הארץ, הרגו השוטרים הערבים את הסוסים שהיו באורווה ועזבו את המבנה. חנוך נותר בתחנה עם שני שוטרים בריטים והצליח לשכנע אותם להפקיד בידיו את מפתחות שער המבנה ולהסתלק. הבריטים אכן עזבו את המקום בהשאירם שני משוריינים שלא היו תקינים. חנוך נשאר לבדו במבנה במשך שלושה ימים רצופים, תוך שהוא מגן על המבנה, עדיין כשוטר בריטי, מהשתלטות פורעים ערביים שיכלו לסכן את באר טוביה והיישובים הסמוכים. שומר השדות של באר טוביה הגיע מדי כמה שעות על סוסו וצייד את חנוך במזון. לאחר שלושה ימים, הגיעו אנשי גבעתי והשתלטו על המבנה ועל הציוד שנותר.
במהלך מלחמת העצמאות, השתמש ארגון הפלמ"ח במבנה המשטרה כבסיס מקומי. המבנה כונה בשם משטרת באר טוביה. בחודש נובמבר 1948 יצחק שדה העביר את קרון המבצעים שלו לתחנת המשטרה ומשם תכנן את מהלך המתקפה השמינית על משטרת עיראק סווידאן (מצודת יואב), המתקפה האחרונה בה הצליחו להכניע את האויב המצרי.
גלריה

מבנה התחנה מדרום
אורוות הסוסים של תחנת המשטרה
פנים מבנה האורווה
מבנה אשר שימש לסוכך עבור טנדר המשטרה בתקופת המנדט
ביאורים

↑  לאחר ההשתלטות על משטרת באטאני המשיכו כוחות גבעתי להשתלט גם על משטרת רחובות, משטרת צרפנד אל-חרב ומשטרת קטרה
ליאורה בילסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 57 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1991)  בית הספר למשפט של ייל (1995) 
 השתייכות:  הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב 
 תחומי מחקר:  משפט פלילי, הגישה הפמיניסטית למשפט, היסטוריה של המשפט 
 פרסים והוקרה:  פרס צלטנר (2013) 
 
ליאורה בילסקי (נולדה ב-1967) היא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ומנהלת מרכז מינרבה לזכויות אדם באוניברסיטה.
השכלה וקריירה

בשנת 1991 קיבלה תואר ראשון במשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים. יצאה לאוניברסיטת ייל במלגת פולברייט וקיבלה שם תואר שני בשנת 1993 ותואר שלישי בשנת 1995, על עבודה שכותרתה "The Narrative Turn in Legal Scholarship".
בשנת 1996 מונתה למרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, והתקדמה עד לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2012.
היא מלמדת משפט פלילי, תאוריה פמיניסטית ומשפט והיסטוריה. מחקריה עוסקים בשואה, בהגותה של חנה ארנדט, בחוק בינלאומי ובתיאוריה פמיניסטית של המשפט.
בשנת 2013 הוענק לה פרס צלטנר לחוקרת בכירה.
בילסקי ערכה כתבי עת אחדים:
"משפטים", בשנים 1989–1990.
"פלילים", בשנים 2001–2002.
"עיוני משפט", בשנים 2002–2004.
"תיאוריה וביקורת", בשנים 2010–2013.
בילסקי חברה בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד השינויים שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
ספריה

Law, Meaning, And Violence: Transformative Justice : Israeli Identity on Trial, University of Michigan Press, 2004
The Holocaust, Corporations, and the Law: Unfinished Business, University of Michigan Press, 2017
איך אומרים ג'נוסייד בעברית? שלוש קריאות במשפט אייכמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024
הערות שוליים

↑  מרכז מינרבה לזכויות אדם - אודות, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב
↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
↑  The Holocaust, Corporations, and The Law: Unfinished Business, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑   דרור משעני, "איך אומרים ג'נוסייד בעברית?" חוזר למשפט אייכמן אבל רלוונטי היום יותר מתמיד, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493950005171  BnF: cb177556367 (data)  GND: 130479993  ISNI: 0000 0001 0947 7057  LCCN: n2004100746  NTA: 33583180X  RERO: 02-A021706162  SUDOC: 088685187  VIAF: 1120470   WorldCat (עם VIAF): 1120470
אח"י רהב (צוללת מסדרת דולפין AIP)

| --- | --- |


אח"י רהב, מרץ 2016
 
 תרשים צוללת מסדרת Dolphin II AIP
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:  חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת דולפין AIP
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת דולפין
 סדרה עוקבת:  הצוללות מסדרת דקר
 אוניות בסדרה:  אח"י תנין, אח"י רהב, אח"י דרקון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנות HDW בקיל שבגרמניה
 הוזמנה:  2005
 הושקה:  2013
 תקופת הפעילות:  12 בינואר 2016 – הווה (8 שנים)
 אחריתה:  בשרות מבצעי
 מידות
 הֶדְחֶק:  2,400 טון בצלילה
 אורך:  68.6 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  25 קשר בצלילה, 11 קשר על פני הים
 עומק צלילה:  מעל 300 מטר
 גודל הצוות:  35 לוחמים, מתוכם 6 קצינים. אפשרות שהייה ל-15 נוספים
 טווח שיוט:  לא ידוע
 הנעה:  3 מנועי דיזל או חשמל בהספק 4,243 כ"ס
 צורת הנעה:  מדחף
 אמצעי לחימה
 חימוש:  6 × צינורות טורפדו רב-תכליתיים 533 מ"מ  4 × צינורות טילים רב-תכליתיים 648 מ"מ (יכולים לשגר טילי הרפון וטילים נוספים) בשגרה הצוללת נושאת 5 טילי הרפון ו-16 טורפדות
אח"י רהב היא צוללת משולבת הנעת חשמל-דיזל מהסדרה דולפין AIP של חיל הים הישראלי, היא והצוללות הנוספות מהסדרות דולפין ודולפין AIP, נבנו במספנות HDW שבגרמניה. אח"י רהב התחילה את שירותה בשנת 2016.
פעילות

הצוללת נחשבת לאחת מהמתקדמות בעולם, והיא כלי המלחמה היקר ביותר של צה"ל, כשעלותה הכוללת היא 400 מיליון יורו (1.6 מיליארד שקל). מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לקודמותיה. הצוללות מסדרת דולפין AIP יכולות לשאת טילי שיוט בעלי טווח של אלפי קילומטרים, וניתן לציידן בראשי קרב גרעיניים.
אחד השיפורים המרכזיים בצוללת הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת, הנקרא: Air Independent Propulsion (ר"ת: AIP), שהוא מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. מערכת זו מבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק, המאפשרת למנוע המשולב דיזל-חשמל להשתמש בחמצן ללא צורך בצריכתו ממקור שמחוץ למים. שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים. השלמת הרצתן של המערכות והטכנולוגיות החדשות בצוללת זו, יאפשרו במידה מסוימת את התקנתן של חלק מהן גם בצוללות הוותיקות המשמשות כעת את החיל.
הצוללת משתמשת במעגן דרור – מעגן הפולינום בבסיס חיפה שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללת מסוג זה. עלותה מוערכת בכ-600 מיליון אירו, כאשר שליש ממחירה ממומן בידי ממשלת גרמניה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. בעקבות ההצטיידות בצוללות מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל.
השם אח"י "רהב" נבחר על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון עבור אחת הצוללות הראשונות בחיל, אח"י רהב (צ-73), והוא שימש גם את הצוללת אח"י רהב מסדרת גל. השם "רהב" מוזכר בספר ישעיהו:
עוּרִי עוּרִי לִבְשִׁי-עֹז, זְרוֹעַ ה'--עוּרִי כִּימֵי קֶדֶם, דֹּרוֹת עוֹלָמִים; הֲלוֹא אַתְּ-הִיא הַמַּחְצֶבֶת רַהַב, מְחוֹלֶלֶת תַּנִּין.
ב-12 בינואר 2016 התקבלה אח"י רהב בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
מפקדי הצוללת

| מפקדי אח"י רהב> דרגה ושם | מפקדי אח"י רהב> תקופת כהונה |
| --- | --- |
שלום ציקאשווילי: אוגוסט 2013 עד אוקטובר 2017
: אפריל 2018 עד ספטמבר 2019
: ספטמבר 2019 עד יוני 2020
: יולי 2020 עד אוגוסט 2021
הערות שוליים

↑  ניר דבורי, צה"ל מתחדש: הצוללת אח"י רהב הגיעה לישראל, 12 בינואר 2016, באתר mako
↑  ניר דבורי, ‏הצצה לניסוי הצוללות החדשות של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2014
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר:
פארק החייל האוסטרלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2008 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  באר שבע 
 קואורדינטות:  31°15′36″N 34°46′24″E﻿ / ﻿31.26000833°N 34.77320833°E﻿ / 31.26000833; 34.77320833
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) פארק החייל האוסטרלי(למפת באר שבע רגילה) פארק החייל האוסטרלי(למפת צפון הנגב רגילה) פארק החייל האוסטרלי(למפת צפון הנגב מוגדלת) פארק החייל האוסטרלי  he פארק החייל האוסטרליhe פארק החייל האוסטרלימפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק החייל האוסטרלי הוא גן בשכונה י"א בבאר שבע המנציח את החיילים האוסטרלים אשר כבשו את העיר במלחמת העולם הראשונה.
מבנה

הגן נחנך בשנת 2008 והוא משתרע על שטח נרחב. הגן מגודר ויש לו שמירה קבועה, שעות מוגדרות לפתיחה לקהל וצוות עובדים המתחזק אותו. בפינה המזרחית של הגן ניצב "פסל הפרש אוסטרלי", פסל ברונזה פיגורטיבי של פרש רכוב על סוס מסתער, שעוצב בידי הפסל האוסטרלי פיטר קורלט (אנ'). סביב הפסל ישנם לוחות עם הסברים על הקרב.
בגן ישנן פינה לפיקניקים, פינות נוי, שירותים ציבוריים ומתחם משחקים גדול תחת ציליה.
רובו של מתחם המשחקים נגיש לילדים המשתמשים בכיסאות גלגלים. הוא מכיל מגלשות שאפשר לטפס אל חלקן בעזרת רמפה, קרוסלה שיש בה ספסלי ישיבה לצד מקומות בטיחותיים לכיסאות גלגלים, נדנדות וערסלים מסוגים רבים ומבוך. חניית הנכים של הגן מצויה בתוך הגן עצמו כך שאנשים כבדי תנועה אינם צריכים ללכת למרחקים ארוכים בתוך הגן.
בבניית הפארק הושקעו למעלה משלושה מיליון דולר, חלקם מקרן פראט - Pratt האוסטרלית וקרן באר שבע.
גלריה

קרוסלה עם מקומות ישיבה לכיסאות גלגלים בגן
ילד מהלך על מתקן בגן החייל האלמוני בבאר שבע
ערסלים בגן
נדנדה בגן
פינת מפלי המים בגן
רמפה לכיסאות גלגלים עבור מתקן המגלשות בגן
ראו גם

המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
אנדרטת הרוכבים
תמונת מתקפת הפרשים בקרב באר שבע
הערות שוליים

↑  פארק החייל האוסטרלי, אתר מפה
↑  פארק החייל האוסטרלי, Pratt
↑  המתקן מעוצב בדומה לטבעת מביוס אך הוא אינו טבעת מביוס
גן רמז

| --- | --- |

גן רמז וברקע המסגד הגדול
 מיקום
 קואורדינטות:  31°14′27″N 34°47′16″E﻿ / ﻿31.240701°N 34.787843°E﻿ / 31.240701; 34.787843
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) גן רמז(למפת באר שבע רגילה) גן רמז(למפת צפון הנגב רגילה) גן רמז(למפת צפון הנגב מוגדלת) גן רמז  he גן רמזhe גן רמזמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    העיר העתיקה בבאר שבע (ניתן להקיש על אתרים שונים כדי להגיע לערכים מורחבים המפרטים אודותם) 
 
גן רמז (גן העצמאות), הוא גן בעיר העתיקה של באר שבע, צמוד למסגד הגדול בין הרחובות העצמאות, אסף שמחוני והדסה. שטחו של הגן המלבני הוא כ-7 דונם וחצי. הגן קרוי על שמו של דוד רמז, שר התחבורה הראשון בממשלת ישראל ולימים גם שר החינוך והתרבות. אחד מהגנים הוותיקים בישראל.
היסטוריה

השטח עליו ניצב כיום הגן שימש בשנת 1917 את בית החולים האוסטרי לחיילים האוסטרים והגרמנים שלחמו לצד הצבא העות'מאני. לאחר כיבוש ביר א סבע, הוא שימש כבית חולים שדה של חיילי אנזא"ק שלחמו בקרב באר שבע.
בגן התקיימו במהלך השנים אירועים רבים. בעבר היו בפארק מתקני שעשועים לילדים (נדנדות וכו') שנעלמו עם השנים.
ב-1997 נערכה בגן ביאנלה לקרמיקה והוצגו בו פסלי קרמיקה ייחודיים.
במהלך העבודות לשיפוץ הגן בשנת 2016 התגלתה באר במרכז הגן, בעומק של 35 מטר שהשתמרה היטב. הבאר כוסתה במעטה זכוכית ומתכת וניתן להביט לעומקה. השיפוץ נעשה בידי חברת "טל בילינסקי אדריכלות ונוף". בשנת 2017 נחנך הגן שוב. במרכז הגן אלמנט מים.
בשנת 2021 הוצבו בגן 9 פסלים של אמנים ידועי שם:
אחמד כנעאן – "תקומה (הפרש)" (2010), ברזל
ברני פינק – ללא כותרת (1987), גרניט
אילן אוורבוך – "חיטה בברלין" (1987), עץ אבן ופלדה
שלמה זלינגר – "ל"ו צדיקים" (1975), בזלת
שלמה זלינגר – "החיים" (1976), בזלת
שלמה זלינגר – "האסירה" (1970), בזלת
דב הלר – "בוגונוויליה" (1998), ברזל יציקת ברזל ואריחי קרמיקה
צבי לחמן – "מול אבי (משחק שחמט)" (1998), ברוזנה ועץ
אסף ליפשיץ – "אופניים לרקיע" (שנות ה-90), ברונזה
נועם רבינוביץ – "פרח ושני עלים" (1997), ברזל וצבע תעשייתי
פעילות בגן

בדומה לגן העצמאות בתל אביב וגן העצמאות בירושלים, המקום שימש זירת "קרוזינג" למפגשים הומוסקסואלים בבאר שבע, אך כמעט ונעלם מבחינה זו בשנים האחרונות.
ראו גם

גן אלנבי
הערות שוליים

↑  גן רמז
↑  ארי קוקה, ‏זה בגנים שלנו: סיפורו של גן העצמאות האבוד, באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2013
↑  מין מזדמן גייז גן העצמאות באר שבע, באתר gaynews
ניטרוי

ניטרוי (בפורטוגזית: Niterói) היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-22 בנובמבר 1573, על ידי ראש אחד משבטי הטופי, בשם אראריבויאה (שלאחר מכן התנצר וקיבל את השם הנוצרי 'מרטין אפונסו', לזכר מרטין אפונסו דה סוזה). ניטרוי היא העיר היחידה בברזיל שנוסדה על ידי אינדיאני מקומי לא-נוצרי ולא מתבולל.
לאחר הניצחון המשותף על צרפת במפרץ גואנברה, אראריבויאה ביקש מ-מאם דה סאה (Mem de Sá), מושל ברזיל הפורטוגזי, חלקת אדמה. השטח שקיבל נקרא "Banda D'Além" (הרצועה שמעבר). הכפר "São Lourenço dos Índios" הוקם בשטח זה.
במאי 1819 ביקר בכפר מלך פורטוגל, יון ה-6, הכיר בו רשמית וקרא לו בשם "Vila Real da Praia Grande" (השביל המלכותי של רצועת החוף), בשטח המהווה כיום את מרכז העיר. במאה ה-19 ניטרוי התחילה להתרחב אל מחוץ לגבולות אלה, חלה התפתחות עירונית, נסללו כבישים והונחו מסילות רכבת.
ב-1834 הייתה ריו דה ז'ניירו בירת האימפריה הברזילאית, מנותקת ממדינת ריו; בתקופה זו ניטרוי שימשה בירת המדינה, בעוד ריו הפכה לאזור נייטרלי. ניטרוי שימשה כבירת המדינה עד שנת 1975, פרט לשנים 1894 - 1903, כשתפקיד זה עבר באופן זמני לפטרופוליס. ב-1960 עברה בירת ברזיל לברזיליה, והעיר ריו הפכה למדינה בברזיל בשם מדינת גואנברה. ב-15 במרץ 1975 אוחדו המדינות ריו דה ז'ניירו וגואנברה, והעיר ריו חזרה להיות בירת המדינה, במקום ניטרוי.
השם ניטרוי ניתן לעיר באופן רשמי ב-6 במרץ 1835, לאחר שהשבט טופי (tupi) גדל, והסטטוס של היישוב הפך מכפר לעיר. משמעות השם בטופי עתיקה - מים חבויים. עם זאת, שם העיר החדש לא נתפס בשפתם של תושביה, עד לאמצע המאה ה-20.
אתרים בעיר

העיר מרוחקת כ-13 ק"מ מריו דה ז'ניירו והחיבור אליה נעשה באמצעות גשר ריו-ניטרוי או במעבורת.
איכות חייהם של תושבי העיר, היא מבין הגבוהות (מקום שלישי) בקרב 5,600 ערים ברזילאיות, על פי הסטנדרטים של האו"ם.
מוזיאון האומנות של העיר, המהווה אחד מסמליה המרכזיים של העיר, עוצב על ידי האדריכל הברזילאי המפורסם אוסקר נימאייר.
בעיר פועלת אחת האוניברסיטאות החשובות בברזיל, האוניברסיטה הפדרלית פלומיננס.
ז'ואאו ז'ילברטו, המלחין היוצר והזמר הברזילאי שזכה לפרסום בינלאומי ( משיריו: "דספינדו", "צ'גה דה סאודג'ה " ועוד שירים רבים וידועים גם וביחד עם המלחין הברזילאי אנטוניוס קרלוס ז'ובים. זוגתו: הזמרת אסטרוד ), מייסד מקצב ה - "בוסה נובה", יליד שנת 1931, נקבר בברזיל בעיר ניטרוי, בשנת 2019.