הצבעה בתחרות הזמר של האירוויזיון
מערכות הצבעה

| שנה | נקודות | מערכת הצבעה |
| --- | --- | --- |
| 1956 | (10–1) × 2 | שני שופטים מכל מדינה דירגו כל שיר בסולם של 1 עד 10 נקודות. |
| 1957–1961 | 10–1 | עשרה שופטים חילקו 10 נקודות בין השירים האהובים עליהם. |
| 1962 | 3–1 | עשרה שופטים העניקו נקודות לשלושת השירים האהובים עליהם. |
| 1963 | 5–1 | 20 שופטים העניקו נקודות לחמשת השירים האהובים עליהם. |
| 1964–1966 | 5, 3, 1 / 6, 3 / 9 | עשרה שופטים חילקו 9 נקודות בשלוש דרכים אפשריות: אם כל השופטים הצביעו לשיר אחד, אותו שיר קיבל את כלל 9 הנקודות.  אם השופטים הצביעו לשני שירים, שני השירים קיבלו 6 ו-3 נקודות בהתאמה (על פי רוב).  אם השופטים הצביעו לשלושה או יותר שירים, שלושת השירים הראשונים בדירוג קיבלו 5, 3 ו-1 נקודות. אף חבר שופטים מעולם לא העניק 9 נקודות לשיר בודד. כמו כן, למעט בלגיה במהדורת 1965 (שהעניקה 6 נקודות לממלכה המאוחדת ו-3 נקודות לאיטליה), אף חבר שופטים מעולם לא העניק בשיטת 3–6. |
| 1967–1969 | 10–1 | עשרה שופטים חילקו 10 נקודות בין השירים האהובים עליהם. |
| 1970 | 10–1 | עשרה שופטים חילקו 10 נקודות בין השירים האהובים עליהם. הליך שובר שוויון הוגדר לראשונה לאחר השוויון בשנה קודמת לה. |
| 1971–1973 | 10–2 | כל שופט משני שופטים (אחד מעל גיל 25 והשני מתחת לגיל 25, עם הבדל של לפחות 10 שנים בין גיליהם) העניק בין 1 ל-5 נקודות לחמשת השירים האהובים עליו. |
| 1974 | 10–1 | עשרה שופטים חילקו 10 נקודות בין השירים האהובים עליהם. |
| 1975–1996 | 12, 10, 8–1 | בכל המדינות היו לפחות 11 שופטים (שהועלו ל-16 ב-1988) שהעניקו נקודות לעשרת השירים הטובים ביותר שלהם. משנת 1975 עד 1979 הוכרזו הניקודים לפי סדר ביצוע השירים, בעוד שהפורמט העולה של מעבר מ-1–8 נקודות, 10 נקודות ולבסוף 12 נקודות, הוצג רק ב-1980. |
| 1997 | 12, 10, 8–1 | חמש מדינות העניקו נקודות דרך הצבעה טלפונית, ו-20 מדינות העניקו נקודות דרך חבר השופטים. |
| 1998–2000 | 12, 10, 8–1 | כלל המדינות היו מחויבות להשתמש בהצבעה טלפונית בשביל החלטת הענקת הניקוד. בנסיבות חריגות שבהן הצבעה טלפונית לא הייתה אפשרית כלל (כגון מערכת טלפונית חלשה), הענקת הניקוד התבצעה דרך חבר השופטים. |
| 2001–2002 | 12, 10, 8–1 | כל שדרן היה חופשי לבחור את דרך ההצבעה של כל מדינה (הצבעת הקהל או מערכת 50/50 של חבר שופטים והצבעת הקהל). בנסיבות חריגות שבהן הצבעה טלפונית לא הייתה אפשרית כלל (כגון מערכת טלפונית חלשה), הענקת הניקוד התבצעה דרך חבר השופטים. |
| 2003 | 12, 10, 8–1 | כל מדינה הצביעה בשיטת הצבעות הקהל. בנסיבות חריגות שבהן הצבעה טלפונית לא הייתה אפשרית כלל (כגון מערכת טלפונית חלשה), הענקת הניקוד התבצעה דרך חבר השופטים. |
| 2004–2008 ו-2009 (חצי גמר) | 12, 10, 8–1 | כל מדינה הצביעה בשיטת הצבעות הקהל. אם לא היה ניתן להשיג את הצבעת הקהל, חבר שופטים של כל מדינה (עם שמונה חברים) היה זמין. |
| 2009 (גמר) ו-2010–2012 | 12, 10, 8–1 | כל מדינה משתתפת, למעט סן מרינו, השתמשה גם בהצבעת הקהל וגם בהצבעת השופטים (סן מרינו הצביעה רק דרך חבר השופטים). אם לא היה ניתן להשיג את הצבעת הקהל, רק הצבעת חבר השופטים הייתה נחשבת. אם לא היה ניתן להשיג את הצבעת השופטים, רק הצבעת הקהל הייתה נחשבת. לאחר מכן, הצבעת חבר השופטים והצבעות הקהל מוזגו בשיטת 50/50. אם היה שוויון בין שני שירים, הצבעת הקהל קיבלה עדיפות על הצבעת חבר השופטים. |
| 2013–2015 | 12, 10, 8–1 | אותו דבר כמו ב-2009–2012, למעט שוני בשילוב חבר השופטים והצבעת הקהל. במקום להצביע לעשרת הגדולים, ההצבעה הייתה על כלל השירים. לאחר מכן, הצבעת חבר השופטים והצבעת הקהל מוזגו בשיטת 50/50. אם היה שוויון בין שני שירים, הצבעת הקהל קיבלה עדיפות על הצבעת חבר השופטים. |
| 2016–2017 | (12, 10, 8–1) × 2 | הצבעות חבר השופטים והצבעות הקהל הופרדו. תחילה מרכיזים על נקודות חבר השופטים ומאוחר יותר מציגים את נקודות הקהל בשילוב עם הצבעות חבר השופטים. |
| 2018–2022 | (12, 10, 8–1) × 2 | זהה לזה של 2016–2017, אבל הנקודות של חבר השופטים של מדינה מחושבות כעת באמצעות מודל משקל אקספוננציאלי שנותן משקל רב יותר לשירים בדירוג גבוה יותר ומפחית את ההשפעה של שופט אחד שממקם שיר נמוך בהרבה מדירוג שלו אצל שופטים אחרים. |
| 2023–הווה | 12, 10, 8–1 (חצי גמר)    (12, 10, 8–1) × 2 (גמר) | הצבעת הקהל הייתה זמינה רק בחצאי הגמר. אם לא ניתן היה לספק את הצבעת הקהל, הצבעות חבר השופטים התקבלו במקומם. הצבעות הקהל וחבר השופטים היו זמינים בגמר. אם לא ניתן היה לספק את הצבעות חבר השופטים, הצבעות הקהל תופיע פעמיים. אם לא ניתן היה לספק את הצבעות הקהל, הצבעה מצטברת תחליף את הצבעות הקהל, ואם גם זה לא ניתן לספק, אז הצבעת חבר השופטים תופיע פעמיים. כמו כן (גם בחצאי הגמר וגם בגמר), הוענק סט נוסף של נקודות דרך הצבעת הקהל ממדינות שלא משתתפות באירוויזיון. |
מאז אירוויזיון 2004, שבה הופיעה שיטת חצאי הגמר, מדינות שלא העפילו מחצאי הגמר הורשו להצביע בגמר. באירוויזיון 2006, סרביה ומונטנגרו הורשתה להצביע בתחרות על אף שלא השתתפה באותה שנה בעקבות השערורייה בתהליך הבחירה.
בשני חצאי הגמר של מהדורות 2008 ו-2009, תשעת השירים המובילים על פי הצבעות הקהל עלו לגמר, יחד עם שיר המדורג הגבוה ביותר של הצבעות חבר השופטים שלא נמצא בתשעת המקומות הראשונים של הצבעות הקהל. שיטה זו ספגה ביקורת מסוימת, בעיקר ממקדוניה הצפונית (שהופיעה במקום העשירי בהצבעות הקהל בשתי המהדורות, אך לא העפילה לגמר). שיטה זו הוזנחה במהדורת 2010. לכל מדינה משתתפת יש חבר שופטים, המורכב ממספר שונה של אנשים. בשיטה הנהוגה כעת, חבר השופטים מורכב מחמישה אנשי מקצוע מתעשיית המוזיקה שמונו על ידי גופי השידור המשתתפים בתחרות.