stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל חדיד
היסטוריה

השרידים העתיקים ביותר שהתגלו במקום הם מתקופת הברונזה הביניימית, ונראה שלאחר פער של כאלף שנה חודש היישוב בתקופת הברונזה המאוחרת. לפי חפירות ההצלה שנערכו בשנים 1995–1997 מטעם אוניברסיטת תל אביב, היישוב הגיע לשיאו בימי ממלכת ישראל, במאה ה-8 לפני הספירה, ובימי השלטון האשורי, במאה ה-7 לפני הספירה. לאחר חורבן ממלכת ישראל, הביאו האשורים לחדיד אוכלוסיות זרות כפי שעולה משמותיהם על האוסטרקאות שנמצאו בתל. שרידים נוספים תוארכו החל מהתקופה הפרסית ועד לעת המודרנית.
בתנ"ך מוזכר היישוב חדיד כאחד המקומות שבהם התיישבו שבי ציון: ”בְּנֵי לֹד חָדִיד וְאוֹנוֹ שְׁבַע מֵאוֹת עֶשְׂרִים וַחֲמִשָּׁה”. בספר חשמונאים מסופר שחדיד בוצרה על ידי שמעון התרסי בשנת 143 לפנה"ס. בספר מכבים א' (יב 38 ויג 13) מסופר כי שמעון התרסי ביצר את חדיד (ביוונית: Αδιδα) במהלך המלחמה נגד דיודוטוס טריפון (ΔιόδοτοςΤρύφων). חשיבותו האסטרטגית של תל חדיד נשמרה לאורך הדורות. פלביוס יוספוס מספר בספרו מלחמות היהודים כי הגנרל הרומי אספסיאנוס שעמד בראש המאמץ הרומי לדיכוי מרד היהודים בחר לחסום את הדרך לירושלים ולבצר את חדיד (ביוונית:Άδδιδά). בתקופת המשנה ישבו במקום חכמים, ובהם התנא רבי יקים איש חדיד. כמו כן, העיר נזכרת במשנה כאחת הערים המוקפות חומה מימי יהושע בן נון.
בשנת 1940 דיווחו תושבי הכפר חדיתא למחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי אודות רצפת פספס שנמצאה בסמוך. בחפירה שנערכה ב-24 בדצמבר 1940 חשף יעקב עורי את רצפת פסיפס, כנראה מהמאה השישית לספירה, שבה מתוארת ספינה שטה על הנילוס, החי והצומח על גדות הנהר, עיר מבוצרת עם הכתובת "איגיפטוס" (מצרים), וכתובות הנצחה ביוונית. רצפת הפסיפס הוצאה מהאתר ומוצגת במוזיאון הימי הלאומי שבחיפה.
כפר ערבי בשם חדיתה התקיים במקום בשנים שלאחר מכן. בשנת 1944 מנה הכפר כ־750 תושבים. בתחילת מלחמת העצמאות השתתפו ערבים מהכפר בהתקפות על תושבי בן שמן עד שביולי 1948, במבצע דני, נכבש הכפר ונהרס.
קיבוץ בשם "חדיד" הוקם בשנת 1949 על אדמות הכפר והתפרק לאחר זמן קצר. המושב חדיד, הנמצא סמוך לתל, הוקם בשנת 1950 בידי עולים מתימן, וכעבור זמן הצטרפו אליו עולים מרומניה ומפולין.
התעודות מתל חדיד

במהלך החפירות הארכאולוגיות בשולי תל חדיד, בהנהלתם של פרופ' יצחק בית אריה ואסתר ברנד מטעם אוניברסיטת תל אביב, נחשפו שתי תעודות כתובות בכתב יתדות, במצב השתמרות מצוין. שתי התעודות הן מסמכים משפטיים הכתובים באשורית.
שטר מכר של קרקעות משנת 698 לפנה"ס
שטר הלוואה משנת 664 לפנה"ס.
תעודות אלה מצטרפות לשתי תעודות בכתב אשורי, מן השנים 651 ו-649 לפנה"ס, שהתגלו בתל גזר, כ-10 ק"מ מדרום לתל חדיד.
ניסוחם של התעודות זהה לניסוח המסמכים המשפטיים שהיה נהוג בארץ אשור בתקופת האימפריה האשורית. במסמכי תל גזר ותל חדיד רשומים שמותיהם של 36 אנשים. כולם, פרט לאחד, נתניהו מגזר, הם שמות לא עבריים, כמחציתם אכדיים וכמחציתם ארמיים.
המסמך הקדום מתוארך ל-698 לפנה"ס. לפי המקרא יושבו גולים זרים בארץ על ידי מלך אשור: ”וַיָּבֵא מֶלֶךְ אַשּׁוּר מִבָּבֶל וּמִכּוּתָה וּמֵעַוָּא וּמֵחֲמָת וּסְפַרְוַיִם וַיֹּשֶׁב בְּעָרֵי שֹׁמְרוֹן תַּחַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וַיִּרְשׁוּ אֶת שֹׁמְרוֹן וַיֵּשְׁבוּ בְּעָרֶיהָ” (ספר מלכים ב', פרק י"ז, פסוק כ"ד) החוקרים מניחים כי מלך אשור הנזכר בפסוק אינו סרגון השני (722–705 לפנה"ס), מחריבה של ממלכת ישראל. גם לא סנחריב (705–681 לפנה"ס), בנו של סרגון, אלא מוקדם יותר, שכן, לא נראה שפרק זמן בן שלוש עד ארבע שנים הספיק לגולים מבבל להסתגל ולהתבסס, לקבל קרקעות ולהגיע לסטטוס של מוכרי אדמה וקוניה. הצעת החוקרים היא כי בתעודה מתל חדיד נזכרים גולים מבבל, שיושבו בימי סרגון בתחומה הדרומי של ממלכת ישראל, זמן לא רב לפני כיבושה.
האמור בספר נחמיה מעלה נקודה נוספת: הנוכרים שהתיישבו בתל חדיד סולקו על ידי יאשיהו מלך יהודה, שכן נבלט (בית נבאלא) וחדיד נזכרים כיישובים יהודיים ובכותרת שבראש רשימת שבי ציון נאמר: ”אֵלֶּה בְּנֵי הַמְּדִינָה הָעֹלִים מִשְּׁבִי הַגּוֹלָה אֲשֶׁר הֶגְלָה נְבוּכַדְנֶצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וַיָּשׁוּבוּ לִירוּשָׁלַ‍ִם וְלִיהוּדָה אִישׁ לְעִירוֹ” (ספר נחמיה, פרק ז', פסוק ו') יוצא מכאן, כי התושבים יצאו לגלות בבל ממקום מושבם והנוכרים כבר לא גרו במקום.
אם נוסיף לכך כי באותה תקופה נחלשה ממלכת אשור וגברה השליטה המצרית בארץ ישראל, ייתכן כי בסוף תקופת המלוכה ביהודה לא היו באזור תושבים מבבל, חדיד שבה להיות עיר יהודית, ותושביה הוגלו לבבל בידי הכשדים בעת חורבן בית ראשון, ושבו מהגלות לבתיהם בימי עזרא ונחמיה.
טבע בתל חדיד

בחלקו המערבי של תל חדיד נטועים עצי זית רבים. בחלקו הגבוה וחלקו הדרומי נטועים עצי אורן. בסוף הקיץ ותחילת הסתיו פורחים על התל חצבים. בחורף פורחים בו בעיקר כלנית מצויה (בגווני אדום בלבד) וכן סביונים, אירוס ארצישראלי ורקפות.
באביב ובקיץ ניתן לראות עדרי כבשים ועזים רועים בתל ובשדות שמסביב לו.
לקריאה נוספת

ויקטור גרן, תיאור ארץ ישראל, השומרון, (תרגום מצרפתית: חיים בן עמרם), (המקור משנת 1875, פריז), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי תשמ"ד, כרך 5 עמ' 54–57
זאב וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1986, עמ' 2200
הערות שוליים

↑  אלה נגורסקי, ‏תל חדיד, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 117, 18 באפריל 2005
↑  דוד חיון, ‏מליבו ועס"ם יבצעו עבודות תשתית לכביש חוצה ישראל ב-80 מיליון ש', באתר גלובס, 2 באוקטובר 2000
↑  ענת ג'ורג'י, דרך ארץ השלימה חציבת מנהרת חדיד, באתר הארץ, 10 ביוני 2001
↑  חגית טורגה, ‏תל חדיד, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 122, 29 ביולי 2010
↑  יואל אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל, ירושלים, תשס״ט, עמ' 162–164
↑  אסתר ברנד, חפירת הצלה בשולי תל חדיד - דין וחשבון, תל אביב, 1998
↑  חגית טורגה, תל חדיד: מבנה מתקופת הברזל ומראשית התקופה הפרסית, חדשות ארכיאולוגיות: חפירות וסקרים בישראל 128
↑  הרצאה של דר' עידו קוך, אוניברסיטת תל אביב. מרץ 2024.
↑  ספר עזרא, פרק ב', פסוק ל"ג ובספר נחמיה, פרק ז', פסוק ל"ז עם שינויים קלים
↑  ספר מקבים א, יב, 38; יג, 13.
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ד, 486.
↑  משנה, מסכת עדיות, פרק ז', משנה ה'.
↑  משנה, מסכת ערכין, פרק ט', משנה ו'.
↑  מיכאל אבי-יונה, רצפת-פסיפס מחדיד, ארץ ישראל י״א, עמ' 45–47
1 2 3 4 5  אלי ינאי, תרומתן של החפירות הארכאולוגיות בכביש 6 למידע הארכאולוגי באתר רשות העתיקות
↑  התעודות פורסמו לראשונה על ידי פרופ' נדב נאמן ופרופ' רן צדוק מאוניברסיטת תל אביב
↑  ספר נחמיה, פרק י"א, פסוקים ל"ד–ל"ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397601305171 
קטע ממפת מדבא, בו נראית ירושלים ובצד שמאל למטה מופיע הכפר אדיתה (Aδαιθα)
פומפיי (ספר)

פומפיי הוא רומן בדיוני מאת רוברט האריס, המתאר את הימים האחרונים שלפני התפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79 לספירה, ואת ימי ההתפרצות עצמה.  הרומן יצא לאור בשנת 2003. הרומן תורגם לעברית על ידי מרדכי ברקאי, ויצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 2006.
הספר, שעלילתו מתרחשת על רקע ימיה האחרונים של פומפיי הרומית, מתאר את הרקע התקופתי, תקופת הקיסרות הרומית בשנות השגשוג שלה, באופן ריאליסטי. בספר אף מופיעות דמויות היסטוריות כגון פליניוס הזקן ופליניוס הצעיר. עם זאת, הספר מתאר ברובו דמויות ואירועים בדיוניים.
ב"פומפיי" משולבים הסברים עשירים ומייצגי אווירה לאותה התקופה, וניתן למצוא בכתוב רמזים עכשוויים לממצאים שהתגלו בשנים האחרונות. בנוסף, בספר משולבים מושגים מאותה תקופה, כגון ימי השבוע (מרס, מרקורי), אשמורות הלילה הנהוגות בתקופת הקיסרות הרומית, וחלוקת היום ל-12 שעות.
תקציר העלילה

עלילת הספר מתרחשת במשך ארבעה ימים, מ-22 באוגוסט 79 ועד 25 באוגוסט. הספר מספר על מהנדס אמות המים, מרקוס אטיליוס פרימוס, הממונה למהנדסה הראשי של אמת המים "אקווה אוגוסטה" (aqua augusta - "מי אוגוסטוס"), שהובילה מים לתשע ערים במפרץ נאפולי, בהן פומפיי, נולה ומיסנום.
עלילתו העיקרית של הרומן מתמקדת בימיה האחרונים של העיר פומפיי והערים סביבה, לפני התפרצותו של הר הגעש וזוב, ואת ימי ההתפרצות עצמה. במהלך הספר מתמודד אטיליוס עם בעיות באמה הנגרמות על ידי הר הגעש העומד על סף התפרצות, ועם בעיות הנובעות משחיתות האצולה הרומית המקומית, המנסה להפריע לו במעשיו. בסוף הסיפור מתרחש מרוץ להישרדות שמנהלים אנשי המפרץ במטרה להנצל מכוח ההרס של הר הגעש.
פומפיי - הסרט

הבמאי רומן פולנסקי החל לעבוד על הפקת הסרט "פומפיי", המתאר את עלילת הספר, אבל הבמאי בן ה-75 פרש מהפרויקט משום שלא היה יכול להתחייב לתאריך החדש שנקבע לסרט, וטרם נקבע לו מחליף. הסרט בוטל לבסוף בספטמבר 2007.
אמה קוק

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 2008 (בת 16) מאסטריכט, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 פרסים והוקרה:  פרס טלוויזיה (2021)  פרס טלוויזיה (2023) 
 www.emmakok.nl
 פרופיל ב-IMDb
 
אמה קוק (בהולנדית: Emma Kok; נולדה ב-12 במרץ 2008) היא זמרת הולנדית. זוכת העונה העשירית (2021) של The Voice Kids. הביצוע שלה לשיר "Voilà" עם אנדרה ריאו ותזמורת יוהאן שטראוס הפך לוויראלי, וצבר כ-80 מיליון צפיות ב-YouTube.
ביוגרפיה

קוק נולדה במאסטריכט וגדלה בקרקראדה. הוריה, נטלי וויקו קוק, שניהם מוזיקאים שנפגשו באולם קונצרטים. יש לה שני אחים. אחיה אנזו, הוא כנר ואחותה סופי זמרת קלאסית. היא סובלת מגסטרופרזיס וניזונה מצינור האכלה מגיל תשעה חודשים. היא הצהירה שהמחלה הציקה לה מאז היותה בכיתה ה' בגלל שגרמה לה לגובה נמוך יותר.
ביוני 2021 זכתה בעונה העשירית של The Voice Kids בהדרכתו של הראפר Ali B. באוגוסט אותה שנה, היא שרה בלימבורג בקונצרט למען קורבנות השיטפונות באירופה ב-2021.
ב-11 במרץ 2022, קוק הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "תן לי להיות פרפר" "Laat Mij Een Vlinder Zijn".
ביולי 2023 הכנר והמנצח ההולנדי אנדרה ריאו, הזמין אותה לבצע את "Voilà" בסדרת הקונצרטים השנתית שלו בכיכר Vrijthof. הופעה זו הפכה לוויראלית, וצברה 2.6 מיליון צפיות בחמישה ימים ובהמשך למעלה מ-50 מיליון. בהמשך אותה שנה היא הוציאה עוד שני קאברים עם ריאו: "White Christmas", ו"All I Want for Christmas Is You". בדצמבר אותה שנה היא השתתפה בקונצרטים לחג המולד של ריאו במרכז התערוכות והכנסים של מאסטריכט. בחג המולד, היא התארחה בתוכנית Die Helene Fischer, שם שרה את "Voilà" עם הלנה פישר.
בינואר 2024 הצטרפה לסיבוב ההופעות העולמי של ריאו. ב-24 באפריל, היא הייתה פרזנטורית בטקס פרסי המוזיקה בלאוסדן. חודש שלאחר מכן, ביום השחרור, היא שרה בקונצרט השנתי ב-5 במאי באמסטל באמסטרדם. בקונצרט השתתפו וילם-אלכסנדר, מלך הולנד ומקסימה, מלכת הולנד.
איוניק

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת
 מייסדים:  יונדאי מוטור
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 חברת אם:  יונדאי מוטור
 מיקום המטה:  דרום קוריאה סיאול, קוריאה הדרומית
 בעלות:  יונדאי
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות חשמליות
  
 אתר רשמי
 
איוניק (באנגלית: Ioniq) היא יצרנית מכוניות חשמליות, שבסיסה בסיאול שבקוריאה הדרומית. היא הוקמה באוגוסט 2020 על ידי יונדאי מוטור, במטרה לייצר את המכוניות החשמליות של החברה. מאז הקמתה הציגה איוניק מספר דגמים חדשניים שזכו להערכה ברחבי העולם בזכות הביצועים הגבוהים והעיצוב המודרני שלהם. המותג מקדם קיימות ואחריות סביבתית על ידי שילוב חומרים ידידותיים לסביבה ויישום טכנולוגיות חדשניות לצמצום פליטות הפחמן.
היסטוריה

החברה הוקמה על ידי יונדאי מוטור באוגוסט 2020. שמה לקוח מיונדאי איוניק, מכונית היברידית פלאג-אין, המיוצרת גם בגרסה חשמלית. הרכבים שייוצרו על ידי איוניק ישתמשו בפלטפורמה מיוחדת לרכבים חשמליים שיוצרה על ידי יונדאי מוטור וקיה בשביל המותג, פלטפורמת יונדאי E-GMP.
השם איוניק משלב את המילים "ion" (יון) ו-"unique" (ייחודי), כדי לשקף את מחויבות המותג לפתרונות תחבורה חדשניים וחשמליים.
בפברואר 2021 הציגה את המכונית הראשונה שלה, יונדאי איוניק 5. בשנת 2022 הציגה את יונדאי איוניק 6 ואת יונדאי איוניק 7 תחשוף מאוחר יותר.
מותג איוניק משווק ויישווק את דגמיו עם מספר, הקרוסאוברים ישווקו עם מספר אי-זוגי והמכוניות המשפחתיות ישווקו עם מספר זוגי.
דגמים

יונדאי איוניק 5: מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר משווקת עם כמה יחידות הנעה חשמליות.
יונדאי איוניק 6: מכונית חשמלית במרכב סדאן.
יונדאי איוניק 7: מכונית במרכב קרוסאובר.
הערות שוליים

↑  יונדאי משיקה מותג משנה לרכב חשמלי: IONIQ, באתר קארטיוב, ‏08 באוגוסט 2020
↑  איוניק הוא עכשיו מותג משנה של יונדאי, שלושה דגמים חדשים בקרוב, באתר מוטור 1, ‏9 באוגוסט 2020
↑  יונדאי משיקה מותג נפרד לרכבים חשמליים - איוניק, באתר פורטל הרכב גיר, ‏10 באוגוסט 2020
↑  אירה מקיינקו, גרסת 2024: יונדאי איוניק 5 עוברת מתיחת פנים, באתר פלאג מג, ‏2024-03-05
↑  אירה מקיינקו, מושחרת ומלוטשת: יונדאי איוניק 6 Black Edition נחשפת, באתר פלאג מג, ‏2024-03-07
↑  יונדאי משיקה את איוניק כמותג EV חדש, מאשרת 3 מכוניות חשמליות חדשות, באתר אלקטריק, ‏10 באוגוסט 2020
↑  IONIQ – Exploring the Inspiration and Design behind its EV Line-up, hyundai
↑  יונדאי איוניק 5 החשמלית נחשפת בבכורה עולמית, באתר קארטיוב, ‏23 בפברואר 2021
↑  יונדאי חושפת מידע ראשוני על האיוניק 6 והאיוניק 7, באתר קארטיוב, ‏25 במאי 2021
↑  IONIQ 7 רכב פנאי חשמלי שיצור פרדיגמה חדשה בעולם הרכב, באתר huyndai, ‏28 בדצמבר 2021
| איוניק |
| --- | --- | --- |
| מייסדים | יונדאי מוטור |  |
| כלי רכב נוכחיים | יונדאי איוניק 5 • יונדאי איוניק 6 |  |
| אחר | יונדאי מוטור (חברת האם) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יצרני רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מיאנמר–סין

| יחסי מיאנמר–סין |
| --- | --- |
מיאנמר: הרפובליקה העממית של סין


מיאנמר: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
676,578: 9,596,967.75
אוכלוסייה
54,676,529: 1,417,694,514
תמ"ג (במיליוני דולרים)
64,815: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,185: 12,552
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה עממית

יחסי סין–מיאנמר הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה העממית של סין ומיאנמר. בשנים האחרונות, היחסים בין סין למיאנמר התמודדו עם כמה בעיות עקב עימותים מתמשכים בין מורדים סינים אתניים לצבא מיאנמר ליד הגבול בין סין למיאנמר.
היחסים הדו-צדדיים בין סין ומיאנמר, אף שהם קרובים וחמים בהרבה מאלו שבין סין לשכנתה האחרת מדרום מזרח אסיה, וייטנאם, מתמודדים גם עם קשיים בשל ההשפעות של מלכודות חוב כביכול בחסות סינית ומורדים בגיבוי סיני בשטחי צפון מיאנמר.
היסטוריה

שתי המדינות והעמים, כמו גם השפות הרשמיות של שתי המדינות, חולקים קשר הדוק וקישוריות לשונית - הן בורמזית והן מנדרינית (שפתה של סין) הן חלק ממשפחת השפות הסינו-טיבטיות.
בתקופת שושלת יואן בסין התרחשו הפלישה המונגולית הראשונה לבורמה והפלישה המונגולית השנייה לבורמה. שושלת צ'ינג נלחמה במלחמת סין–בורמה. לשתי המדינות היו טענות סותרות על מדינות השאן הסיניות מאז עלייתה של אימפריית טונגו לשלטון, אם כי הסחר עם שושלת מינג היה מועיל לאימפריית טונגו. נאמני מינג ברחו לבורמה במהלך פלישת המנצ'ו לסין. כמו כן התיישבו במיאנמר הרבה פנתיאים מסין.
דרך בורמה נבנתה דרך שטחי מיאנמר המודרנית לסין במהלך מלחמת העולם השנייה.
יחסים מודרניים

בורמה הייתה המדינה הלא-קומוניסטית הראשונה שהכירה ברפובליקה העממית של סין בהנהגת הקומוניסטים לאחר הקמתה ב-1949. בורמה והרפובליקה העממית של סין כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים ב-8 ביוני 1950. בורמה הפכה למדינה ה-16 שהקימה יחסים עם סין החדשה. בורמה פתחה את שגרירותה בבייג'ינג באותו יום. ב-28 ביוני פתחה סין את שגרירותה ברנגון. יאו ז'ונגמינג, השגריר הראשון של סין ברנגון הגיע לרנגון ב-28 באוגוסט והציג את כתב האמנתו ב-5 בספטמבר 1950.
בעקבות ביקורי החליפין בין שני ראשי הממשלה, ג'ואו אנלאי ואו נו, בשנת 1954, החלו יחסי סין–בורמה לפרוח. סין ובורמה חתמו על הסכם של ידידות ואי-תוקפנות הדדית ופרסמו הצהרה משותפת ב-29 ביוני 1954, המבססת רשמית את יחסיהן על חמשת העקרונות של דו-קיום בשלום. היחסים עם סין היו תחת רוח המונח "pauk-phaw", כלומר קרבה בבורמזית. עם זאת, בורמה שמרה על מדיניות חוץ נייטרלית בשנות ה-50 וה-60. מהומות אנטי-סיניות ב-1967 וגירוש קהילות סיניות מבורמה יצרו עוינות בשתי המדינות. היחסים החלו להשתפר משמעותית בשנות ה-70. תחת שלטונו של דנג שיאופינג, סין צמצמה את התמיכה במפלגה הקומוניסטית של בורמה ("CPB") וב-5 באוגוסט 1988 חתמה סין על הסכם סחר גדול, המכשיר סחר חוצה גבולות והחלה לספק סיוע צבאי ניכר. בעקבות הדיכוי האלים של המחאות הפרו-דמוקרטיות ב-1988, המועצה החדשה לשלום ופיתוח של המדינה, שניצבה בפני גינוי ולחץ בינלאומיים גוברים, ביקשה לטפח מערכת יחסים חזקה עם סין כדי לחזק את עצמה; בתורו, השפעתה של סין גדלה במהירות לאחר שהקהילה הבינלאומית נטשה את בורמה.
יחסים מסחריים

כמו היחסים הפוליטיים של סין–בורמה, גם הקשרים הכלכליים השתנו ב-1954. ב-22 באפריל 1954 חתמו סין ובורמה על הסכם הסחר הכלכלי הראשון שהיה תקף לשלוש שנים. על פי ההסכם, סין ייצאה לבורמה פחם, משי, בדי משי, בדי כותנה, נייר, כלים חקלאיים, מוצרי תעשייה קלה, מלאכת יד, אמייל, פורצלן, פחיות, תה וסיגריות. בורמה ייצאה אורז, מוצרי אורז, מינרלים, עץ, גומי וכותנה לסין. ב-3 בנובמבר 1954 חתמו שתי המדינות על פרוטוקול החלפת סחורות של אורז בורמזי וסחורות סיניות, ועל החוזה שסין קנתה 150,000 טונות אורז בורמזי.
הסחר הדו-צדדי בין סין למיאנמר עולה על 9.8 מיליארד דולר. הייצוא הסיני למיאנמר מתמקד בדרך כלל סביב מוצרי נפט, פלדה וטקסטיל, בעוד שהיצוא של מיאנמר לסין נע בין גומי טבעי לעץ גולמי. סין מספקת סיוע נרחב ומסייעת בפיתוח תעשיות ותשתיות במיאנמר ומטרתה להיות הנהנית העיקרית מטיפוח מאגרי הנפט והגז הטבעי הנרחבים של מיאנמר. הוא אחד השותפים הראשיים של המשטר הבורמזי בפרויקט לשיפוץ והרחבת נמל הים של סיטווה וקיבל זכויות לפיתוח וניצול מאגרי גז טבעי באזור אראקאן. סין הציעה הלוואות ואשראי למשטר הצבאי, כמו גם סיוע כלכלי והשקעות לבניית סכרים, גשרים, כבישים ונמלים וכן לפרויקטים תעשייתיים. סין סייעה רבות בבניית כבישים אסטרטגיים לאורך נתיב הסחר של נהר אירוואדי המקשר בין מחוז יונאן למפרץ בנגל. חברות סיניות היו מעורבות בבניית צינורות נפט וגז המשתרעים על מרחק של 2,380 קילומטרים ממדינת ראקין של מיאנמר למחוז יונאן בסין. החברות הסיניות CNOOC וחברת הנפט הלאומית של סין מחזיקות בחוזים חשובים על שדרוג שדות הנפט ובתי הזיקוק של בורמה ושיתוף הייצור. פטרוצ'יינה נמצאת בתהליך של בניית צינור גז מרכזי משדה הנפט A-1 Shwe מול חופי מדינת ראקין המוביל ליונאן, תוך גישה וניצול מוערך של 2.88 עד 3.56 טריליון רגל מעוקב של גז טבעי. צינור נפט סיני-בורמזי מוצע מול החוף המערבי של מיאנמר עשוי לאפשר לסין לייבא נפט מהמזרח התיכון, ובכך לעקוף את מצר מלאקה. מחאה התקיימה נגד פרויקטי נפט סיניים.
ההשקעה של תאגיד ההשקעות China Power בתחנת הכוח הידרואלקטרית Myitsone בשווי 3.6 מיליארד דולר על נהר אירוואדי נעצרה בתחילת אוקטובר 2011 כאשר ממשלת בורמה השעתה את הבנייה עקב דאגת התושבים המקומיים מההשפעה האנושית, הסביבתית והיתרונות הנתפסים. רוב הכוח שייווצר ייצא למחוז יונאן בסין ותושבים מקומיים טענו להיעדר משוב קהילתי בתהליך התכנון. ממשלת סין הצהירה שמיאנמר תקבל 54 מיליארד דולר בהכנסות ממסים, רווחים משותפים, חשמל חינם. על כף המאזניים עומד האחזקה הפיננסית העצומה של סין בפרויקט וגם הסיכון לפרויקטים גדולים אחרים שיש לסין במדינה. China Power Investment Corporation הצהירה שרק חמישה כפרים עם סך של 2,146 נדרשים לעבור. החברה סיפקה לתושבי הכפר המושפעים בתים של שתי קומות, טלוויזיות בגודל 21 אינץ' ו-100,000 קיאט בורמזי.
מיאנמר היא הספקית המרכזית של סין לא רק לנחושת אלא גם ליסודות נדירים הנדרשות למכשירי היי-טק. יותר מ-70% ממכסת הייצור של סין (35.5 טון) מקורה במיאנמר (2020). בעוד ייצור הכרייה נמשך בהתמדה לאחר ההפיכה הצבאית בתחילת 2021 (מכרות רבים נמצאים בבעלות חברי החונטה), בעיות לוגיסטיקה הפריעו ליצוא לסין, ויצרו ירידה באספקה (במיוחד של דיספרוסיום וטרביום), ועלות מחירים ברחבי העולם כתוצאה מכך.
הפרות זכויות אדם ונושאים אחרים

היו מספר דיווחים ותלונות של מקומיים הקשורים להפרות זכויות אדם, האשמות בגריפת קרקעות ונזקים סביבתיים עקב רכישת קרקעות ופעילויות תעשייתיות של חברות סיניות.
בשנת 2010, כמעט 8000 דונם של אדמה הוחרמו מהתושבים כדי להרחיב פרויקט כריית נחושת בגיבוי סיני.
בנובמבר 2012, כפריים שלווים שהפגינו נגד מכרה הנחושת Letpadaung הותקפו על ידי שוטרים ועובדים סינים. בהתקפות, המשטרה השתמשה בפצצות זרחן לבן, וכתוצאה מכך כוויות ופציעות של עשרות מפגינים, כולל נזירים. ההפגנות נבעו מכפייה והפחדה של תושבי הכפר לחתום על חוזים שתוכנם לא הורשו לקרוא והצגה כוזבת של תנאי החוזה על ידי הבטחת שווא לתושבי הכפר שהקרקע תוחזר להם תוך שלוש שנים, ללא נזק ובאותו תנאי.
בשנת 2015 גילה אמנסטי אינטרנשיונל שדליפת פסולת ממכרה הנחושת Letpadaung נתקלה בשדות סמוכים וזיהמה אותו קשות. דגימות קרקע שנלקחו על ידי אמנסטי אינטרנשיונל נמצאו מזוהמות במתכות שונות, במיוחד ארסן, נחושת ועופרת.
בפברואר 2018, כ-800 כפריים במדינת קאצ'ין הפגינו בפני משרד ראש הממשלה נגד נזקים סביבתיים שנגרמו על ידי חברות סיניות לשתילת בננות לתרבית רקמות. בפברואר 2019, שני כתבים הותקפו פיזית ונעצרו בכוח על ידי עובדים של חברת מיזם משותף סינית "Tha Khin Sit Mining Company", עבור מאמר שפורסם בעבר על תושבים מקומיים בקאצ'ין שמתנגדים למטעי בננות לתרבית רקמות.
דו"ח של ארגון זכויות האדם Burma Campaign UK בדצמבר 2018 קבע שחברות סיניות מהוות את עיקר התאגידים שנקראו על שם המעורבות בזכויות אדם והפרות סביבתיות במיאנמר.
ביוני 2020, מיאנמר הייתה אחת מ-53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם.
הפרות זכויות אדם ונושאים אחרים > סחר בבני אדם

היו דיווחים על יותר מ-7,000 נשים ונערות בורמזיות שנמכרו לעבדות מינית בסין, שם הן נמכרות כ"כלות". כמו כן, דווח על נשים שנמכרו מספר פעמים למטרת לידה בכפייה.
הפיכה צבאית 2021

בפברואר 2021, ההפיכה במיאנמר הדיחה מספר חברי פרלמנט שנבחרו באופן דמוקרטי מהשלטון, כולל יועצת המדינה אונג סן סו צ'י. ב-3 בפברואר, סין ורוסיה חסמו את מועצת הביטחון של האו"ם מלפרסם הצהרה בגנות הצבא מחשש לסנקציות כלכליות נוספות. בעוד שסין הפחיתה בתחילה את ההפיכה הצבאית כ"שינוי גדול בקבינט", היא הביעה מאוחר יותר דאגה לגבי מצב החירום שנמשך 12 חודשים שהוכרז על ידי המנהיג הצבאי מין אונג הלינג, בדרישה לשחרר את אונג סן סו צ'י.
ב-16 בפברואר 2021, בתגובה למפגינים מחוץ לשגרירות סין ביאנגון, שהאשימו את סין בהפיכה, אמר שגריר סין צ'ן האי "ההתפתחות הנוכחית במיאנמר היא לחלוטין לא מה שסין רוצה לראות". הוא דחה את הטענה שסין תומכת בשלטון צבאי במיאנמר כ"שמועה מגוחכת". אף על פי כן, מפעלים סיניים במדינה הועלו באש מאחר שהמפגינים הבורמזים לא סמכו על תגובתה של סין, והותירו אחריהם 39 הרוגים ב-15 במרץ; שגרירות סין במיאנמר הגיבה מאוחר יותר בגינוי התקפות ההצתות, אך זכה ללעג על ידי המפגינים על כך שלא הביעו אהדה לתנועת המחאה. סין גם המשיכה לספק מזון למיאנמר, אשר נתפסה בעיני חלק כתומכת בחונטה הצבאית.
באמצע מרץ 2021, יחסי סין–מיאנמר התערערו קשות עקב תסיסה אזרחית מתמשכת ושלטון צבאי, וסיכנו את ההשקעות הסיניות במדינה. בדיווח אחר נאמר כי החונטה של מיאנמר מנסה לשפר את היחסים עם ארצות הברית באמצעות העסקתו של פקיד מודיעין צבאי ישראלי לשעבר. לפי המקור, אונג סן סו צ'י התקרבה מדי לסין לטעמם של הגנרלים. סין לא תמכה בשלטון צבאי במיאנמר ובניסיונות לפתור את הסכסוך בדרכי שלום ללא התערבות זרה. למרות ההצהרות הללו, סין, לצד רוסיה, מטילה לעיתים קרובות וטו על כל החלטת האו"ם המגנה את האכזריות הגוברת של החונטה הצבאית הבורמזית מחשש לסנקציות נוספות שיפגעו באזור מבחינה כלכלית. סין היא המשקיעה השנייה בגודלה במיאנמר.
ב-3 במאי 2021, סין שלחה יותר מ-500,000 חיסונים מתוצרת החברות הסיניות סינובאק וסינופארם (Sinopharm) למיאנמר על מנת להילחם במגפת הקורונה ולהפגין את הידידות (Paukphaw). החיסונים אושרו בעבר על ידי ארגון הבריאות העולמי ומהווים צעד משמעותי להגנה על כל אזרחי מיאנמר מפני המחלה הקטלנית. מפגינים נגד חיסונים ראו בכך הונאה, והפיצו מידע מוטעה על חיסונים סיניים ברשתות החברתיות.
פיב"א אסיה

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  כדורסל
 תחום השיפוט:  יבשתי, אסיה
 השתייכות:  פיב"א
 מיקום המטה:  קואלה לומפור, מלזיה
 נשיא:  קטר (מדינה) שייח סעוד בן עלי אל-ת'אני
 תאריך ייסוד:  1960
 מספר חברות:  44
 אתר רשמי
פיב"א אסיה (באנגלית: FIBA Asia) היא התאחדות כדורסל אזורית של פיב"א שאליה שייכות כל 44 פדרציות פיב"א באסיה.
דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אסיה

להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אסיה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
הערות שוליים

↑  דירוג נבחרות הגברים באסיה באתר פיב"א
↑  דירוג נבחרות הנשים באסיה באתר פיב"א
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיה (עיר)

| --- | --- |
סמל דיהסמל דיה
בתים בנוף ההררי
בתים בנוף ההררי
 מדינה:  ספרד ספרד
 קהילה אוטונומית:  האיים הבלאריים האיים הבלאריים
 חבל ארץ:  האיים הבלאריים האיים הבלאריים
 מושל:  Lluís Enric Apesteguia Ripoll
 בירת העיירה:  דיה 
 שטח:  15.12 קמ"ר
 גובה:  194 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  717 (2024)
  ‑ צפיפות:  49.8677 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  39°44′48″N 2°38′46″E﻿ / ﻿39.74667°N 2.64611°E﻿ / 39.74667; 2.64611
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.ajdeia.net/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהדיה(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהדיה(למפת האיים הבלאריים רגילה) פלמה דה מיורקה קלביה איביזה מאון הים התיכוןדיה(למפת האיים הבלאריים מוגדלת) פלמה דה מיורקה קלביה איביזה מאון הים התיכוןדיה    שטח העיר באי מיורקה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דֵּיָה (קטלאנית: Deià, ספרדית: Deyá) היא עיירה באי מיורקה, בחבל סרה דה טרמונטנה (Serra de Tramuntana). בעיירה מתגוררים נכון לשנת 2024 717 תושבים.
היסטוריה

מקור שם העיר כנראה במילה הערבית צַ'יְעַה (ضَيْعَة) - יישוב קטן. אפשרות אחרת היא השם הרומי דידיוס (Didius) או דידיאנוס (Didiānus‏).
במערות ליד העיר נמצאו עדויות לחיים פרה-היסטוריים. המתיישבים הרומאים הקימו במקום מטעי זיתים. בשנת 903 כל מיורקה נכבשה על ידי המוסלמים, אשר הקימו באזור מערכת של טרסות כדי לחזק את הגבעות הלא-יציבות ורשתות של הובלת מים והשקיה שנמצאות בשימוש עד היום.
בשנת 1229 ממלכת אראגון כבשה את מיורקה ולאחר מכן הוקם בקרבת מקום מנזר. בעזרת הנזירים מהמנזר הזה איש הרוח הבלארי רמון ליול הקים באזור גם בית ספר לערבית ושפות מזרחיות אחרות, אך מיזם זה לא האריך ימים.
במשך מאות השנים שלאחר מכן ענף הזית היה הענף הכלכלי של העיר. בסוף המאה ה-19 החקלאות סבלה ממשבר, ורבים מהתושבים עזבו לצרפת. העיר נפגעה גם מפרשת סטרפרלו.
עם זאת באותה העת התרחשה התחייה התרבותית והכלכלית של העיר - בזכות נופיה הפסטורליים היא משכה אליה תיירים מחו"ל ובפרט אמנים ואנשי רוח רבים. במאה ה-19 התגורר בה ז'ואן אלקובר, משורר ידוע שכתב בקטלאנית ובספרדית וחיבר את ההמנון של מיורקה. לאחר מלחמת העולם הראשונה דיה שימשה מקום מפלט לאנגלים וצרפתים רבים. אחד הפליטים הבולטים היה רוברט גרייבס, אשר התגורר בדיה עם אשתו, המשוררת לאורה רידינג.
משנות ה-60 של המאה העשרים התגוררו בעיירה לתקופות קצובות מוזיקאים ושחקנים מערביים רבים, ביניהם דייוויד אלן מלהקת גונג, רוברט וייאט, מייק אולדפילד, מיק ג'אגר ואיש העסקים הבריטי ריצ'רד ברנסון.
תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מתיירות.
במקום נמצא מוזיאון ארכאולוגי ומוזיאון בבית רוברט גרייבס, "קא נ'אליוני".