stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020)
ענפים > בייסבול

| --- | --- |
 :  ראו גם – בייסבול באולימפיאדת טוקיו (2020)
נבחרת ישראל בבייסבול, תחת המנג'ר אריק הולץ העפילה לראשונה לטורניר האולימפי, באולימפיאדה הראשונה מאז חזר להיות ענף אולימפי, זאת לאחר שסיימה בראש הטורניר האירופאי-אפריקאי הקדם-אולימפי. הנבחרת ניצחה בטורניר הקדם־אולימפי את נבחרות הולנד, איטליה וספרד, שסיימו בשלושת המקומות הראשונים באליפות אירופה, בה ישראל סיימה במקום הרביעי. השתתפותה של נבחרת הבייסבול במשחקים האולימפיים סיימה בצורת של 45 שנות היעדרות ייצוג ישראלי מענפי כדור קבוצתיים, מאז נבחרת הכדורגל באולימפיאדת מונטריאול.
ב-1 באוגוסט, השיגה נבחרת הבייסבול ניצחון ראשון, 5-12 על מקסיקו. בשמינית הגמר, ישראל הפסידה 6–7 לנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית וסיימה את המשחקים במקום החמישי.
מתוך 24 שחקני נבחרת הבייסבול, 20 מהם יהודים אמריקאים וארבעה הם ילידי ישראל.
| נבחרת ישראל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מגישים ג'רמי בלייך ג'ונתן דה-מארטה ג'ואי ווגמן בן וונגר זק וייס ג'וש זייד אלכס כץ ג'ארד לקינד אלון ליישמן שלמה ליפץ ג'ון מוסקוט ג'ייק פישמן |  | תופסים טל אראל ריאן לברנוואי ניק ריקלס |  | שחקני אינפילד סקוט בורצ'ם דני ולנסיה זאק פנפראס איאן קינסלר טיי קלי  שחקני אוטפילד בלייק גיילן מיץ' גלסר אסף לוונגרט רוב פולר |  |
| שם | מקצוע | שלב הבתים> משחק 1 | שלב הבתים> משחק 2 | שלב הבתים> מקום | שלב הנוקאאוט> שמינית הגמר | שלב הנוקאאוט> רבע הגמר | שלב הנוקאאוט> חצי הגמר | בית ניחומים> שמינית הגמר | בית ניחומים> רבע הגמר | בית ניחומים> חצי הגמר | הגמר/ארד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת ישראל | טורניר גברים | קוריאה קוריאה הדרומית הפסד (6-5) | ארצות הברית ארצות הברית הפסד (8-1) | 3 | מקסיקו מקסיקו ניצחון (5-12) | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית הפסד (11-1) | לא העפילו | הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית הפסד (7-6) | לא העפילו | לא העפילו | לא העפילו | 5 |
ענפים > ג'ודו

| --- | --- |
 :  ראו גם – ג'ודו באולימפיאדת טוקיו (2020)
ענפים > ג'ודו > השגת הקריטריונים

תריסר ג'ודוקא ייצגו את ישראל באולימפיאדה, שישה מכל מין. 11 ישירות דרך ההקצאה הבינלאומית ואחד באמצעות הקצאה יבשתית. שניים נוספים אף על פי שנכנסו לרשימה הבינלאומית לא הצטרפו למשלחת, עקב המגבלה של ג'ודוקא אחד למדינה בכל קטגוריית משקל. הייתה זו נציגות הג'ודו הישראלית הגדולה ביותר שנשלחה למשחקים האולימפיים עד כה. כמו כן, נבחרת ישראל השתתפה בתחרות הקבוצתית, הנערכה לראשונה כחלק מהמשחקים האולימפיים. ישראל היא אחת מבין 12 הנבחרות היחידות שהצליחו לעמוד בקריטריון סף הכניסה לתחרות הקבוצתית העומד על העפלה של שלושה ג'ודאים ושלוש ג'ודאיות בתחרויות האישיות בפיזור משקלי: קל, בינוני וכבד.
בנבחרת הגברים, במשקל עד 66 ק"ג נבחר ברוך שמאילוב, המדורג במקום השמיני עם 4,900 נקודות, על פני טל פליקר, שדורג במקום ה-17 עם 3,440 נקודות. במשקל עד 73 ק"ג העפיל טוהר בוטבול מהמקום השביעי עם 4,886 נקודות. במשקל עד 81 ק"ג העפיל שגיא מוקי מהמקום השני עם 7,154 נקודות. במשקל עד 90 ק"ג העפיל לי קוכמן בהקצאה יבשתית מהמקום ה-24 עם 2,837 נקודות. במשקל עד 100 ק"ג העפיל פיטר פלצ'יק מהמקום הרביעי עם 6,497 נקודות. במשקל מעל 100 ק"ג העפיל אורי ששון, זוכה מדליית הארד באולימפיאדת ריו, מהמקום ה-13 עם 4,073 נקודות.
בנבחרת הנשים, במשקל עד 48 ק"ג העפילה שירה ראשוני מהמקום ה-15 עם 3,493 נקודות. במשקל עד 52 ק"ג נבחרה גילי כהן, שדורגה במקום ה-13 עם 4,170 נקודות, על פני גפן פרימו, שדורגה במקום התשיעי עם 4,320 נקודות. במשקל עד 57 ק"ג העפילה תמנע נלסון-לוי מהמקום התשיעי עם 4,428 נקודות. במשקל עד 63 ק"ג העפילה גילי שריר מהמקום ה-26 עם 2,537 נקודות. במשקל עד 78 ק"ג העפילה ענבר לניר מהמקום ה-28 עם 2,332 נקודות. במשקל מעל 78 ק"ג העפילה רז הרשקו מהמקום ה-22 עם 2,812 נקודות.
שלושה נציגים ישראלים צפויים התחרו ישירות בסיבוב השני: פיטר פלצ'יק, אורי ששון ותמנע נלסון-לוי. כמו כן, שישה ג'ודוקא דורגו במסגרת שמונת המדורגים הבכירים למשקלם: שגיא מוקי דורג שני, פיטר פלצ'יק דורג רביעי, ברוך שמאילוב וטוהר בוטבול דורגו במקום השישי, תמנע נלסון-לוי דורגה שביעית ואורי ששון דורג שמיני.
ענפים > גלישת גלים

ענת ליליאור הבטיחה השתתפותה במשחקים האולימפיים בתחרות הנשים בגלישה בגלשנים קלאסיים, לאחר שסיימה כאירופית הבכירה באליפות העולם לשנת 2019 שהתקיימה במיאזקי, יפן, בספטמבר 2019. המכסות בענף ניתנות לספורטאים בשמם. זו הופעה ראשונה של ענף גלישת הגלים במשחקים האולימפיים.
| שם> שם.נשים | מקצוע> מקצוע.נשים | סיבוב 1> תוצאה.נשים | סיבוב 1> מקום.נשים | סיבוב 2> תוצאה.נשים | סיבוב 2> מקום.נשים | סיבוב 3> סיבוב 3.נשים | רבע הגמר> רבע הגמר.נשים | חצי הגמר> חצי הגמר.נשים | הגמר/ארד> הגמר/ארד.נשים | מקום> מקום.נשים | נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ענת ליליאור | Shortboard | 7.77 | 4 R2 | 8.93 | 4 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | 17 |  |
ענפים > הרמת משקולות

דוד ליטבינוב קיבל כרטיס למשחקים חמישה ימים לפני טקס הפתיחה מאחר שמרים המשקולות, פרננדו רייס, מברזיל נפסל מהשתתפות לאחר שנכשל בבדיקת חומרים אסורים.
| שם> שם.גברים | מקצוע> מקצוע.גברים | הנפה> תוצאה.גברים | הנפה> מקום.גברים | דחיקה> תוצאה.גברים | דחיקה> מקום.גברים | תוצאה כללית> תוצאה כללית.גברים | מקום> מקום.גברים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דוד ליטבינוב | מעל 109 ק"ג | 176 ק"ג | 10 | 205 ק"ג | 11 | 381 ק"ג | 11 |
ענפים > התעמלות > התעמלות אמנותית

לינוי אשרם וניקול זליקמן הבטיחו שני מקומות למשלחת הישראלית לאחר שסיימו במקום השלישי והאחד עשר, בהתאמה, בתחרות הקרב רב באליפות העולם בהתעמלות אמנותית לשנת 2019 שנערכה בבאקו, אזרבייג'ן. המכסות בענף בהעפלה דרך אליפות העולם ניתנות למדינה ולא לספורטאים בשמם. זוהי הפעם השנייה שישראל שלחה שתי מתעמלות אמנותיות לתחרות האישית באותה אולימפיאדה לאחר שאירה ריסנזון ונטע ריבקין ייצגו את ישראל באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
נבחרת ישראל זכתה במכסה למשחקים בתחרות הקרב רב לנבחרות לאחר שסיימה במקום השישי עם ציון של 54.950 נקודות באליפות העולם בהתעמלות אמנותית לשנת 2019.
| שם | מקצוע | מוקדמות> אלות | מוקדמות> חישוק | מוקדמות> כדור | מוקדמות> סרט | מוקדמות> סה"כ | מוקדמות> מקום | הגמר> אלות | הגמר> חישוק | הגמר> כדור | הגמר> סרט | הגמר> סה"כ | הגמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לינוי אשרם | קרב רב, יחידות | 27.850 | 23.500 | 28.250 | 23.500 | 103.100 | 3 Q | 28.650 | 27.550 | 28.300 | 23.300 | 107.800 |  |
| ניקול זליקמן | קרב רב, יחידות | 24.950 | 24.350 | 25.500 | 21.100 | 95.900 | 7 Q | 25.600 | 23.700 | 24.150 | 22.150 | 95.600 | 7 |
| נבחרת ישראל: אופיר דיין יאנה קרמרנקו יוליאנה טלגין נטלי רייץ  קארין וקסמן | קרב רב, קבוצתי | 40.650 | 40.650 | 44.000 |  | 84.650 | 4 Q | 39.750 | 39.750 | 44.100 |  | 83.850 | 6 |
ענפים > התעמלות > התעמלות מכשירים

ארטיום דולגופיאט זכה בכרטיס למשחקים לאחר שהיה המתעמל היחיד שהעפיל לגמר תרגיל קרקע, עם תוצאה של 15.033 נקודות, באליפות העולם בהתעמלות מכשירים לשנת 2019 ממדינה שנבחרתה לא העפילה למשחקים ולא זכה בכרטיס למשחקים באמצעות הדירוג בתחרות הקרב רב. אלכס שטילוב זכה בכרטיס למשחקים לאחר שסיים את תחרות הקרב רב באליפות העולם בהתעמלות מכשירים לשנת 2019 במקום ה-30 עם 81.507 נקודות, וסיים בין 12 המתעמלים שנבחרת מדינתם לא העפילה למשחקים.
במשחקים, דולגופיאט העפיל לגמר תרגיל הקרקע מהמקום הראשון עם תוצאה של 15.200 נקודות. בגמר, סיים דולגופיאט עם תוצאה של 14.933 נקודות בדומה למתעמל הספרדי ריידרליי זפאטה. מכיוון שגם ניקוד רמת הביצוע של שניהם היה זהה, דולגופיאט ניצח בזכות ניקוד רמת הקושי הגבוהה יותר שלו וסיים במקום הראשון עם מדליית הזהב. אלכס שטילוב סיים את מוקדמות תרגיל הקרקע עם תוצאה של 13.500 ולא העפיל לשלב הגמר.
| שם | מקצוע | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | הגמר> תוצאה | הגמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אלכס שטילוב | קרקע | 13.500 | 47 | לא העפיל | לא העפיל |
| ארטיום דולגופיאט | קרקע | 15.200 | 1 Q | 14.933 |  |
| ארטיום דולגופיאט | סוס סמוכות | 12.766 | 56 | לא העפיל | לא העפיל |
ליהיא רז סיימה את תחרות הקרב רב באליפות העולם בהתעמלות מכשירים לשנת 2019 במקום ה-83 עם 48.599 נקודות. אף על פי שלא סיימה בין עשרים המתעמלות ממדינות שנבחרתן לא העפילה לאולימפיאדה. רז זכתה בכרטיס למשחקים בזכות החלוקה מחדש של כרטיסים שהיו מיועדים לשלוש המתעמלות בעלות התוצאה הטובה בכל אחד מגמרי המכשירים. מאחר שכל המתעמלות שהעפילו לגמרי המכשירים היו ממדינה שנבחרתן העפילה לאולימפיאדה. הכרטיסים חולקו מחדש בהתאם לתוצאות המוקדמות בתחרות הקרב רב, בהסתייגות של כרטיס אחד למדינה. בדצמבר 2020 השיגה רז את הקריטריון הישראלי בעת שהעפילה לגמר מכשיר הקרקע באליפות אירופה לשנת 2020.
| שם | מקצוע | מוקדמות> קר | מוקדמות> מק | מוקדמות> קו | מוקדמות> קפ | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | הגמר> קר | הגמר> מק | הגמר> קו | הגמר> קפ | הגמר> סה"כ | הגמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליהיא רז | קרב רב | 12.400 | 11.700 | 12.066 | 14.233 | 50.399 | 59 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |
| ליהיא רז | קרקע |  |  |  |  | 12.400 | 59 |  |  |  |  | לא העפילה | לא העפילה |
| ליהיא רז | מקבילים מדורגים |  |  |  |  | 11.700 | 70 |  |  |  |  | לא העפילה | לא העפילה |
| ליהיא רז | קורה |  |  |  |  | 12.066 | 64 |  |  |  |  | לא העפילה | לא העפילה |
| ליהיא רז | שולחן קפיצות |  |  |  |  | 13.899 | 15 |  |  |  |  | לא העפילה | לא העפילה |
↑  בקרב רב נלקחת התוצאה רק של הקפיצה הראשונה, והקפיצה השנייה נועדה לאפשר למתעמלת להתחרות בגמר שולחן הקפיצות
↑  המתעמלות נדרשות לבצע שתי קפיצות והתוצאה היא הממוצע שלהן
ענפים > טאקוונדו

| --- | --- |
 :  ראו גם – טאקוונדו באולימפיאדת טוקיו (2020)
אבישג סמברג השיגה את הכרטיס למשחקים כאשר סיימה בין שתי הראשונות בטורניר העפלה האירופאי שנערך בסופיה, בולגריה.
סמברג בת ה-19 זכתה במדליית הארד העשירית במניין המדליות האולימפיות של ישראל, והיא המדליסטית האולימפית הצעירה ביותר של ישראל.
| שם | מקצוע | תאריך | תחרות מקדימה | סיבוב 1 | רבע הגמר | חצי הגמר | בית ניחומים | הגמר/ארד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אבישג סמברג | עד 49 ק"ג, נשים | 24 ביולי | ויקטוריה סטמבאו    פוארטו ריקו  ניצחון (2-22) | פאניפאק וונגפטאנאקיט    תאילנד  הפסד (29-5) | לא העפילה | לא העפילה | טרונג טי קים טויאן    וייטנאם  ניצחון (1-22) | רוקייה יילדרים    טורקיה  ניצחון (22-27) |  |
ענפים > טריאתלון

| --- | --- |
 :  ראו גם – טריאתלון באולימפיאדת טוקיו (2020)
שחר שגיב ורן שגיב הבטיחו שני כרטיסים למשלחת הישראלית עם פרסום הדירוג האולימפי לאחר ניכוי טריאתלטים ממדינות שהגיעו למכסת המשתתפים. שחר דורג במקום ה-38 עם 3215.69 נקודות ורן דורג במקום ה-58 עם 2385.79 נקודות. המכסות בענף הטריאתלון ניתנות למדינה. השניים הם בניו של המרתוניסט שם טוב סבג (אנ') שייצג את ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
| שם | מקצוע | שחיה (1,500 מטר) | זמן מעבר 1 | רכיבת אופניים (40 ק"מ) | זמן מעבר 2 | ריצה (10 ק"מ) | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שחר שגיב | יחידים | 18:12 דקות | 0:39 שניות | 56:14 דקות | 0:28 שניות | 31:37 דקות | 1:47:10 שעות | 20 |
| רן שגיב | יחידים | 18:24 דקות | 0:42 שניות | 57:50 דקות | 0:33 שניות | 31:35 דקות | 1:49:04 שעות | 35 |
ענפים > ירי תחרותי

סרגיי ריכטר הבטיח למשלחת הישראלית מקום במשחקים האולימפיים ברובה אוויר ל-10 מטר לאחר שזכה במדליית זהב במשחקי אירופה במינסק 2019 עם תוצאה של 250.8 נקודות בגמר. המכסות בענף הירי תחרותי ניתנות למדינה.
זוהי האולימפיאדה השלישית של ריכטר אחרי לונדון וריו, אך כמו בשתי קודמותיה גם הפעם לא הצליח להעפיל לגמר.
| שם> שם.גברים | מקצוע> מקצוע.גברים | מוקדמות> תוצאה.גברים | מוקדמות> מקום.גברים | הגמר> תוצאה.גברים | הגמר> מקום.גברים | גברים | גברים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סרגיי ריכטר | רובה אוויר ל-10 מטר | 624.5 | 27 | לא העפיל | לא העפיל |  |  |
ענפים > ספורט מים > שחייה אמנותית

עדן בלכר ושלי בובריצקי סיימו במקום השישי בתחרות ההעפלה שהתקיימה בברצלונה עם ציון סופי של 171.229 נקודות, שהורכב מהציון 85.0958 נקודות על התרגיל הטכני ו-86.1332 נקודות על התרגיל החופשי, ובכך הבטיחו את השתתפותן במשחקים.
| שם> שם.שם | מקצוע> מקצוע.מקצוע | מוקדמות> תרגיל חופשי.תוצאה | מוקדמות> תרגיל חופשי.מקום | מוקדמות> תרגיל טכני.תוצאה | מוקדמות> תרגיל טכני.מקום | מוקדמות> תוצאה כוללת.תוצאה כוללת | מוקדמות> מקום.מקום | הגמר> תרגיל חופשי.תוצאה | הגמר> תרגיל חופשי.מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עדן בלכר שלי בובריצקי | דואט | 84.6333 | 16 | 83.8580 | 15 | 168.4913 | 15 | לא העפילו | לא העפילו |
ענפים > ספורט מים > שחייה במים פתוחים

מתן רודיטי העפיל למשחקים כאשר סיים במקום רביעי, ובמקום שלישי בחישוב של שחיין למדינה, בתחרות ההעפלה שהתקיימה בסטובל, פורטוגל בתוצאה של 2:02:15.90 שעות. זוהי הפעם הראשונה שנציג ישראלי ישתתף בתחרות שחיית מרתון במים פתוחים במשחקים האולימפיים. רודיטי סיים במקום הרביעי במשחה האולימפי, וקבע את הישג השיא של ישראל בענף זה.
| שם> גברים | מקצוע> גברים | תוצאה> גברים | מקום> גברים |
| --- | --- | --- | --- |
| מתן רודיטי | 10 ק"מ | 1:49:29.2 שעות | 4 |
ענפים > קשתות

איתי שני הבטיח את השתתפותו במשחקים האולימפיים כאשר העפיל לרבע הגמר בטורניר העפלה האחרון שנערך בפריז, צרפת. זוהי הפעם הראשונה שישראל תשתתף בענף הקשתות במשחקים האולימפיים. בתחרות במשחקים סיים את שלב הדירוג במקום ה-60. שני ניצח בסיבוב הראשון את היפני שדורג בתחרות במקום החמישי, בסיבוב השני ניצח בחץ שובר שוויון את ההודי שדורג בתחרות במקום ה-37.
| שם> שם.גברים | מקצוע> מקצוע.גברים | שלב הדירוג> תוצאה.גברים | שלב הדירוג> דירוג.גברים | סיבוב 1> סיבוב 1.גברים | סיבוב 2> סיבוב 2.גברים | שמינית הגמר> שמינית הגמר.גברים | רבע הגמר> רבע הגמר.גברים | חצי הגמר> חצי הגמר.גברים | הגמר/ארד> הגמר/ארד.גברים | מקום> מקום.גברים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איתי שני | יחידים | 635 | 60 | הירוקי מוטו    יפן   ניצחון 3-7 | ראי טרונדיף    הודו  ניצחון 5-6 | טאנג צ׳י-צ'ון    טאיפיי הסינית  הפסד 6-5 | לא העפיל | לא העפיל | לא העפיל | 9 |
ענפים > רכיבה

נבחרת רכיבת סוסים ישראלית (דניאל בלומן, אשלי בונד, אלעד יניב ודניאל גולדשטיין-וולדמן) סיימה במקום הראשון בתחרות קריטריון שהתקיימה במוסקבה בסוף יוני 2019, ובכך העניקה לישראל כרטיס להשתתפות במשחקים האולימפיים בתחרות קפיצות ראווה. המכסות בענף הרכיבה ניתנות למדינה. סה"כ ארבעה רוכבים יכלו להצטרף למשלחת הישראלית בטוקיו, אך רק שלושה מתוכם יכלו להתחרות בתחרות האישית. בתחרות הקבוצתית יתחרו בכל יום שלושה רוכבים, והנבחרת יכולה לשנות את ההרכב הרשום בכל אחד מימי התחרות. זו הפעם הראשונה שבה ישראל יוצגה במשחקים האולימפיים בענף רכיבת סוסים.
ארבעת הרוכבים שנבחרו לייצג את ישראל במשחקים הם: אשלי בונד, דניאל גולדשטיין-וולדמן, אלברטו משען וטדי ולוק. זוהי הופעתו השלישית של אלברטו משען במשחקים האולימפיים - כאשר לפני כן משען ייצג את מקסיקו באולימפיאדת בייג'ינג ואולימפיאדת לונדון (2012). גולדשטיין-וולדמן שהייתה אמורה להשתתף בתחרות הקבוצתית לא השתתפה בפועל לאור פציעתו של הסוס שלה, קווינסלנד.
שלושה מרוכבי הסוסים של המשלחת הישראלית הם אמריקאים-יהודיים, כשהרביעי הוא מקסיקני-יהודי.
| שם | שם הסוס | מקצוע | מוקדמות> עונשים | מוקדמות> מקום | הגמר> עונשים | הגמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אשלי בונד | דונטלו | קפיצות, יחידים | 0 | 1= Q | 5 | 11 |
| אלברטו משען | קוסה נוסטרה | קפיצות, יחידים | נפסל | נפסל | לא העפיל | לא העפיל |
| טדי ולוק | אמסטרדם | קפיצות, יחידים | 6 | 42 | לא העפיל | לא העפיל |
| נבחרת ישראל: אשלי בונד אלברטו משען טדי ולוק | כמפורט מעלה | קפיצות, קבוצתי | נפסלו | נפסלו | לא העפילו | לא העפילו |
ענפים > שיט

גיל כהן ונועה לסרי הבטיחו למשלחת הישראלית מקום בתחרות בדגם ה-מפרשיות 470 לאחר שסיימו במקום ה-11 הכללי בתחרות אליפות העולם שנערכה בארהוס, דנמרק והיו לנציגות המדינה השמינית שזכתה במכסה. בדגם ניל פרייד RS:X הבטיחו מיה מוריס ואופק אלימלך למשלחת הישראלית שני מקומות נוספים. מוריס סיימה במקום ה-12 הכללי בתחרות הנשים והייתה לנציגת המדינה השביעית שזכתה במכסה. אלימלך סיים במקום ה-14 הכללי בתחרות הגברים והיה לנציג המדינה התשיעי שזכה במכסה. בדגם הלייזר רדיאל הבטיחה שי קקון מקום נוסף למשלחת הישראלית לאחר שהעפילה לבית הזהב בתחרות ההעפלה האירופאית שנערכה באפריל 2021. קקון לא עמדה בקריטריון הישראלי. אולם, תוכל להשתתף באולימפיאדה אם תאושר על ידי ועדה מיוחדת של הוועד האולימפי בישראל. המכסות בענף השיט ניתנות למדינה, לפיכך ההכרעה על זהות השייטים שייצגו את ישראל במשחקים תיקבע בהתאם לקריטריון שקבע איגוד השיט הישראלי.
בסיום אליפות העולם שנערכה בפברואר 2020 הוכרזו שחר צוברי וקטי ספיצ'קוב כנציגי ישראל בדגם הניל פרייד RS:X לאחר שצברו את הניקוד הרב ביותר מבין הישראלים בתחרויות הקריטריון שקבע איגוד השיט הישראלי. צוברי סיים את אליפות העולם במקום הרביעי, ראשון מבין הישראלים. נוי דריהן זכתה במדליית הארד וספיצ'קוב סיימה במקום השישי. אולם, ספיצ'קוב נבחרה בהתאם לקריטריון הישראלי, בזכות זכייתה במדליית הכסף באליפות העולם לשנת 2019. דריהן ערערה על החלטת האיגוד.
בעקבות ההודעה על דחיית אולימפיאדת טוקיו בשנה, הכריז איגוד השיט הישראלי כי הוא פותח מחדש את התחרות לקביעת הנציגים למשחקים. ב-7 בדצמבר, קבע האיגוד באופן סופי כי ספיצ'קוב תהיה הנציגה למשחקים לאחר שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה. לאחר אליפות העולם לשנת 2021, בה סיים יואב כהן במקום החמישי, התקיים שוויון נקודות בין צוברי וכהן בתחרות הפנימית. מאמן הנבחרת גור שטיינברג הכריע כי כהן יהיה הנציג למשחקים במקומו של צוברי. זו הייתה אמורה להיות הופעתו הרביעית של צוברי במשחקים האולימפיים אולם תהיה ההופעה הראשונה של כהן וספיצ'קוב.
| שם> שם.נשים | מקצוע> מקצוע.נשים | שיוט> 1.נשים | שיוט> 2.נשים | שיוט> 3.נשים | שיוט> 4.נשים | שיוט> 5.נשים | שיוט> 6.נשים | שיוט> 7.נשים | שיוט> 8.נשים | שיוט> 9.נשים | שיוט> 10.נשים | שיוט> 11.נשים | שיוט> 12.נשים | שיוט> מדליות.נשים | ניקוד שלילי> ניקוד שלילי.נשים | מקום> מקום.נשים | נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נויה בר עם שחר טיבי | 470 | 2 | 14 | פסילה (22) | 3 | 10 | 11 | 4 | 11 | 6 | 13 |  |  | 3 | 80 | 8 |  |
| שי קקון | לייזר רדיאל | 39 | 13 | 38 | 18 | 39 | 32 | 34 | 39 | 2 | 5 |  |  | לא העפילה | 220 | 30 |  |
| קטי ספיצ'קוב | ניל פרייד RS:X | 3 | 5 | 9 | 7 | 10 | 3 | 13 | 13 | 9 | 1 | 4 | 1 | 10 | 85 | 6 |  |
גברים
| יואב כהן | ניל פרייד RS:X | 12 | 6 | 2 | 7 | 6 | 6 | 6 | 7 | 16 | 6 | 4 | 12 | 1 | 76 | 4 |  |
↑  המספר המחוק הוא השיוט הגרוע ביותר, מלבד שיוט המדליות, המופחת מהניקוד הכללי
↑  בשיוט המדליות הטבלה מציגה את המקום בו סיים השייט/ת, אולם מספר הנקודות השליליות מוכפל פי שניים
1 2  בדגם מפרשית 470 ולייזר רדיאל מתקיימים עשרה שיוטים בלבד, לא כולל שיוט המדליות
ראו גם

ישראל במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
ישראל במשחקים האולימפיים
יוסיף פרנק

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1844 אוסייק האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  17 בדצמבר 1911 (בגיל 67) זאגרב האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מירוגוי
 מקום מגורים:  זאגרב
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 תקופת הפעילות:  1872–1911 (כ־39 שנים)
 מקצוע:  פוליטיקאי, עורך דין
 מפלגה:  מפלגת הזכויות הקרואטית
 
יוסיף פרנק (בקרואטית: Josip Frank;‏ 16 באפריל 1844, אוסייק, האימפריה האוסטרית – 17 בדצמבר 1911, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה פוליטיקאי, משפטן ולאומן קרואטי. נמנה עם ראשי מפלגת הזכויות הקרואטית הלאומנית. יהודי מומר. נכדו היה אאוגן קווטרניק ראש שירותי הביטחון של משטר האוסטאשה במדינת קרואטיה העצמאית.
קורות חיים

יוסיף פרנק נולד באוסייק במשפחה יהודית, בן לעמנואל והלנה ואח ליעקב. ב-1862 סיים בית ספר תיכון בעיר הולדתו. לאחר סיום התיכון התנצר ואימץ את הנצרות הקתולית. בהמשך, ב-1868 רכש תואר במשפטים באוניברסיטת וינה. ב-1872 עבר לזאגרב ובה פתח משרד לעריכת דין וב-1873 נישא לאולגה לבית רוֹיְצֶ'בִיץ' בת למשפחה אמידה מבלה צרקווה ולזוג נולדו 5 ילדים.
הוא השתלב בחיים הפוליטיים ומתח ביקורת על ההנהגה הקרואטית בשל רצונה בהשתלבות באימפריה האוסטרו-הונגרית, ויצירת ישות הכלאיים ממלכת קרואטיה-סלאבוניה תוך ויתור על שאיפותיהם הלאומיות של הקרואטים. ב-1880 נבחר למועצת העיר זאגרב. ב-1890 הצטרף "למפלגת הזכויות הקרואטית" ועד מהרה השתלב בהנהגתה והיה לאידאולוג הראשי שלה. ב-1897 התמנה ליושב ראש המפלגה. הוא נבחר לפרלמנט (הסאבור) הקרואטי והיה חבר בוועדות הכספים והתקציבים שלו. פרנק נקט במדיניות אנטי סרבית מובהקת והתנגד לרקימת קשרים קרובים עם ממלכת סרביה. במקביל עמדותיו הלאומניות-קיצוניות הובילו לעימותים בתוך מחנה הימין הלאומני הקרואטי, ולהחלשת כוחו. ב-1908 חל פילוג במפלגת הזכויות הקרואטית. ב-1909 חלה יוסיף פרנק ונאלץ לפרוש מפעילות פוליטית. מפלגתו מיתנה את עמדותיה, והתאחדה מחדש בשם "מפלגת הזכויות הנוצרית-סוציאלית". יוסיף פרנק נפטר ב-1911 ונקבר בבית הקברות מירוגוי. מפלגתו הייתה הכר האידאולוגי לצמיחת תנועת האוסטאשה ואנשי התנועות הבדלניות כונו "פרנקיסטים" על שמו.
שני בניו של יוסיף פרנק, ולדימיר ואיבו המשיכו את דרכו הפוליטית. ביתו אולגה נישאה לסלאבקו קווטרניק מראשי תנועת האוסטאשה ובנם אאוגן היה ראש שירותי הביטחון של הארגון.
הערות שוליים

1 2  יוסיף פרנק, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
↑  הקהילה היהודית בזאגרב -  היהודים בפוליטיקה הקרואטית, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 130.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011223692405171  GND: 120820838  ISNI: 0000 0000 1560 4844  LCCN: nb2016000400  NKC: js20211130764  VIAF: 13148479   WorldCat (עם VIAF): 13148479
סיסטם אוף אה דאון

| --- | --- |


סיסטם אוף אה דאון בהופעה בניו יורק, 2012
 מקום הקמה:  גלנדייל 
 מוקד פעילות:  גלנדייל, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1994–2006 • 2010
 סוגה:  מטאל אלטרנטיבי, מטאל אוונגרדי, נו-מטאל
 חברת תקליטים:  American • Columbia
 systemofadown.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 סרג' טנקיאן דארון מאלכיאן ג'ון דאלמיאן שאבו אודאג'יאן
 חברים לשעבר
 אונטרוניק חצ'טוריאן
 
System of a Down 2013
סיסטם אוף אה דאון (באנגלית: System of a Down; בראשי תיבות: SOAD; בתרגום חופשי: מערכת של מטה) היא להקת מטאל אלטרנטיבי אמריקאית מגלנדייל שבקליפורניה, שהחלה את פעילותה בשנות ה-90 של המאה ה-20. חברי הלהקה הם ממוצא ארמני, וחלק משירי הלהקה מבוססים על ההיסטוריה או הפוליטיקה הארמנית. במאי 2006 הודיעה הלהקה על פירוק זמני, ובנובמבר 2010 חזרה לפעילות, ומאז היא מופיעה לסירוגין, ובנובמבר 2020 אף הוציאה שני שירים חדשים.
בשל הטקסטים שכתבה, מכונה הלהקה לעיתים כ"להקה פוליטית", יחד עם להקות מטאל אמריקניות נוספות, כגון רייג' אגיינסט דה מאשין.
היסטוריה > 1992–1994: Soil

אף על פי שסולן הלהקה, סרג' טנקיאן וגיטריסט הלהקה, דארון מאלכיאן, למדו באותו בית ספר לילדים ארמנים בקליפורניה, השניים לא הכירו, בשל הפרש הגילאים ביניהם. בשנת 1992, עבדו השניים על פרויקטים שונים באותו אולפן הקלטות, וכך נפגשו והחליטו להקים להקה בשם Soil, יחד עם בסיסט בשם דייב האקופיאן, ומתופף בשם דומינגו לרניו. הלהקה שכרה בוגר נוסף של בית הספר הארמני, שאבו אודאג'יאן כמנהל, שבסופו של דבר הפך לגיטריסט נוסף בלהקה. לאחר ההופעה הראשונה של הלהקה בשנת 1994, פרשו האקופיאן ולרניו מהלהקה.
היסטוריה > 1994–1997: הקמת הלהקה

לאחר פרישת חברי הלהקה, הצטרף ללהקה אנדי חצ'טוריאן, מתופף וחבר ילדות, שניגן עם דארון בלהקה שהקימו בשנות התיכון. יחד, הם שינו את שמם ל"סיסטם אוף אה דאון", על פי שיר שדארון כתב. השיר נקרא "ויקטימס אוף אה דאון", אך סרג' חשב שהמילה "סיסטם" תמשוך יותר קהל מ"ויקטימס", וגם תציב את אלבומי הלהקה קרוב לאלבומיהם של "סלייר" המפורסמת.
בתחילת 1995, עוד ניגנה הלהקה תחת השם "Soil", במועדוני לילה בלוס אנג'לס. באותה שנה הקליטה הלהקה אלבום דמו בשם "Untitled 1995 Demo Tape", שלא יצא לאור רשמית, אבל עלה לרשת כשש שנים מאוחר יותר, בעקבות פריצת הלהקה. הגרסה הבאה לאלבום הדמו, בשם "Demo Tape 2" יצאה לאור כשנה לאחר מכן, וכעבור שנה נוספת, הקליטה הלהקה את הגרסה הסופית לאלבום בשם "Demo Tape 3". בשנת 1997, נפצע בידו אנדי המתופף ופרש מהלהקה. (מאוחר יותר הקים יחד עם הבסיסט לשעבר, דייב, להקה בשם Apex). במקומו הגיע המתופף הנוכחי, ג'ון דאלמיאן.
השיר הראשון של הלהקה שהוקלט באופן מקצועי נקרא "Hye Enk" ("אנחנו ארמניים"), וקרא להכרה ברצח העם הארמני. לאחר שניגנה במספר מועדונים הוליוודיים בולטים כמו ויסקי אה גוגו, משכה הלהקה את תשומת ליבו של המפיק היהודי ריק רובין, שביקש מהם לשמור על קשר. בעקבות הגרסה החדשה לאלבום הדמו, בשם "Demo Tape 4", שנשלחה לחברות תקליטים כדי להתרשם, החליט רובין להחתים את הלהקה בחברת התקליטים שלו "אמריקן רקורדס". ויחד עם סילביה מסי, החלה הלהקה להקליט שירים לאלבום הבכורה שלהם. "אהבתי אותם", אמר רובין בריאיון למגזין Q, "זו הייתה הלהקה האהובה עליי, אבל לא חשבתי שהם ימצאו חן בעיני אנשים נוספים, למעט קבוצה קטנה של משוגעים כמוני. אף אחד לא ציפה ללהקת מטאל ארמנית. זה היה צריך להיות כל כך טוב כדי להצליח".
בשנת 1997 זכתה הלהקה בפרס "הלהקה החתומה הטובה ביותר" בפרסי רוק סיטי.
היסטוריה > 1998–2000: System of a Down

ביוני 1998, הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, הנושא את שמה. הסינגלים הראשונים שיצאו לאור מהאלבום "Sugar" ו-"Spiders" זכו להצלחה, והושמעו רבות בתחנות הרדיו השונות, והקליפים שלהם שודרו לעיתים קרובות ב-MTV. לאחר יציאת האלבום, הופיעה הלהקה בתור הופעת חימום ללהקות סלייר ומטאליקה בפסטיבל אוזפסט. בהמשך הופיעו יחד עם להקות נוספות, וביניהם פיר פקטורי, מיסטר באנגל ואינקיובס.
בנובמבר 1998 השתתפה הלהקה באלבום Chef Aid: The South Park Album של סדרת הטלוויזיה סאות' פארק, ושרה את השיר "Will They Die 4 You?". לקראת סוף השיר, אומר טנקיאן "מדוע עלינו להרוג את המין שלנו?". שורה זו נכנסה בהמשך לשיר "Boom!" למרות ההשתתפות באלבום, טבח הסדרה, שף, לא מציג אותם, כמו שהציג את שאר האמנים שהשתתפו.
לתקופה קצרה בשנת 1999, החליף מתופף הלהקה לשעבר, אנדי, את סולן הלהקה עקב מחלה. בתקופה זו הופיעה הלהקה בהטרובדור, לוס אנג'לס. בשנת 2000 השתתפה הלהקה באלבום הקאברים "Nativity in Black", של להקת בלאק סבאת', עם גרסה משלהם לשיר "Snowblind".