stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וליאן אונדרדונק
הערות שוליים

↑  "Texas Artist: Julian Onderdonk"
↑  Julian Onderdonk | The Briscoe Western Art Museum : The Briscoe Western Art Museum, briscoemuseum.org, ‏2020-04-29 (באנגלית אמריקאית)
1 2  "Julian Onderdonk - Biography by Fine Arts of Texas - Buy sell"
↑  George W. Bush, Decision Points, London: Virgin Books, 2010, p. 107
↑  Alice Yoo, Breathtaking Impressionist Paintings of Bluebonnets by Julian Onderdonk, My Modern Met, ‏2015-05-07 (באנגלית)
↑  "Julian Onderdonk | Yale University Press"
↑  Julian Onderdonk and the Texan Landscape - Past Exhibition | San Antonio Museum of Art, www.samuseum.org (באנגלית)
↑  Texas State Historical Association, Onderdonk, Julian, Texas State Historical Association (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb158815653 (data)  GND: 134271769  ISNI: 0000 0000 6667 2601  LCCN: n84203788  RKD: 96131  SNAC: w68646zx  SUDOC: 137629087  ULAN: 500001256  VIAF: 47099121   WorldCat (עם VIAF): 47099121 
הדרך בגבעות, 1918
אביב, 1919
ארכיבישופות זלצבורג

| --- | --- |


 
 ממשל
 שפה נפוצה:  לטינית 
 עיר בירה:  זלצבורג
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1278 
 תאריכי פירוק:  1803 
 ישות קודמת:   דוכסות בוואריה
 ישות יורשת:   נסיכות הבוחר מזלצבורג
 שונות
 www.kirchen.net
 
נסיכות-ארכיבישופות זלצבורג (בגרמנית: Fürsterzbistum Salzburg‏; Erzstift Salzburg‏; Erzbistum Salzburg) הייתה נסיכות כנסייתית ומדינה של האימפריה הרומית הקדושה. היא כללה את השטח החילוני שנשלט על ידי הארכיבישופים של זלצבורג, להבדיל מהדיוקסיה הקתולית הגדולה בהרבה שנוסדה בשנת 739 על ידי בוניפציוס הקדוש בדוכסות בוואריה. בירת הארכיבישופות הייתה זלצבורג, העיר הרומית לשעבר "Iuvavum".
מסוף המאה ה-13 ואילך הגיעו הארכיבישופים בהדרגה למעמד של חופשיות אימפריאלית ועצמאות מהדוכסים הבוואריים. זלצבורג נותרה נסיכות כנסייתית עד לחילונה והפיכתה לנסיכות הבוחר מזלצבורג (לימים דוכסות זלצבורג) ב-1803. חברי החוג הבווארי משנת 1500, הנסיכים-ארכיבישופים נשאו את התואר "הבישוף הראשון של גרמניה (לט')", למרות שהם מעולם לא השיגו כוח אלקטורלי; למעשה מששת הנסיכים-ארכיבישופים הגרמניים (עם מיינץ, קלן וטריר), מגדבורג, ברמן וזלצבורג לא קיבלו דבר מבולת הזהב של 1356. הנסיך-ארכיבישוף האחרון שהפעיל סמכות חילונית היה הרוזן הירונימוס פון קולורֶדו, שהיה פטרונו של המלחין יליד זלצבורג, וולפגנג אמדאוס מוצרט.
גאוגרפיה

השטח של הנסיכות-ארכיבישופות היה תואם בערך למדינת זלצבורג באוסטריה של ימינו. הוא השתרע לאורך נהר זלצך מרכס ה-High Tauern – הר Großvenediger בגובה 3,666 מטרים (12,028 רגל) – בשרשרת הראשית של האלפים בדרום עד למרגלות הרי האלפים בצפון. כאן היא כללה גם את הרופרטווינקל של היום על החוף המערבי של הזלצך, שהיום הוא חלק מבוואריה. האדמות הארכיפיסקופליות לשעבר מחולקות באופן מסורתי לחמישה חלקים היסטוריים ("Gaue"): פלכגאו עם בירת זלצבורג וטננגאו סביב האליין ממוקמות שניהם בעמק זלצך הרחב בשולי האלפים הצפוניים של אבן הגיר; המחוזות הדרומיים ההרריים ("Innergebirg") הן Pinzgau,‏ Pongau מסביב ל-Bischofshofen, ודרום מזרח לונגאו מעבר ל-Radstädter Tauern Pass.
בצפון ובמזרח גבלה הנסיכות-ארכיבישופות בדוכסות אוסטריה, מרקיזות שהייתה כפופה לבוואריה לשעבר, שהפכה לעצמאית ב-1156, וגדלה לארכידוכסות ב-1457, התפתחה כגרעין המלוכה ההבסבורגית. אזור הגבול של זאלצקמרגוט, כיום אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, כאזור סחר במלח נכבש בהדרגה על ידי בית הבסבורג האדיר ושולב באדמות אוסטריה עילית. בדרום מזרח, זלצבורג סמוכה לדוכסות שטיריה, שנשלטה גם על ידי ה(ארכי)דוכסים ההבסבורגיים באיחוד אישי מאז 1192. עד שנת 1335 רכשו האוסטרים גם את דוכסות קרינתיה הישנה בדרום, שטחי שטיריה וקרינתיה שולבו באוסטריה הפנימית ב-1379. הכיתור ההבסבורגי כמעט הושלם, כאשר בשנת 1363 הגיעו הארכידוכסים גם לרוזנות טירול במערב. רק בצפון-מערב גבלה זלצבורג עם דוכסות בוואריה (שגדלה לנסיכות הבוחר ב-1623), ובנסיכות ברכטסגאדן הקטנטנה, שהצליח לשמור על עצמאותה עד החילון ב-1803.
היסטוריה קדומה

הביוגרפיה של "Vita Sancti Severini" מאת הכרוניקן הנוצרי הקדום אוגיפיוס דיווחה כי במהלך שקיעתה של האימפריה הרומית בערך בשנת 450 לספירה, הבירה המקומית "Iuvavum" בנוריקום כבר הייתה ביתם של שתי כנסיות ומנזר. מעט מאוד ידוע על הבישוף הקדום בתקופת נדידת העמים, והקדוש מקסימוס האגדי של זלצבורג הוא אב המנזר היחיד הידוע בשמו. תלמידו של סברינוס הקדוש, הוא נרצח בנסיגה מנוריקום, לאחר שהקצין הגרמני המערבי הרומאי אודואקר הדיח את הקיסר האחרון רומולוס אוגוסטולוס והכריז על עצמו כמלך איטליה ב-476. בסכסוך שלו עם שבטי הרוגי, אודואצ'ר הורה לאחיו אונוולפוס לפנות את מחוז נוריקום ב-487/488, ובכך ננטשה Iuvavum ועמה בית הבישוף. סברינוס הקדוש כבר מת בשנת 482 "בקסטרום של פאביאניס", כהיום מאוטרן באוסטריה תחתית), שש שנים לפני יציאת הלגיונות הרומיים מהאזור.
היסטוריה קדומה > בישופות בווארית (בערך 543/698–798)

מהמאה השישית ואילך, האזורים הצפוניים של הארכיבישופות המאוחרות יותר יושבו מחדש על ידי שבטים בווארים גרמניים, שהתבססו בקרב האוכלוסייה הרומאנית שנותרה, בעוד שבטים סלאבים עברו לחלקים הדרומיים של פונגאו ולונגאו. בערך בשנת 696, הגיע לאזור הקדוש רופרט, אז בישוף וורמס באוסטרזיה הפרנקית ולימים נקרא השליח של בוואריה וקרינתיה, מהעיר הבווארית רגנסבורג והניח את היסודות להקמתה מחדש של דיוקסיית זלצבורג. לאחר שהקים כנסייה בזיקירכן הסמוכה, הוא גילה את החורבות ושרידים של האוכלוסייה הרומאנית, ששמרה על מסורות נוצריות. התיאוריה הקודמת שהוא הגיע כבר ב-543 בתקופת הדוכסים הבוואריים המוקדמים ללא מקור נראית פחות סבירה מזה שהוא עבד בתקופת שלטונו של הדוכס האגילולפינגי תאודו השני (בערך 680–717), כאשר דוכסות הגזע הבווארית עברה תחת עליונות פרנקית. הבישופים של זלצבורג סימנו באופן מסורתי את ייסוד הבישופות שלהם כשנת 582, והנפיקו מטבעות לציון 1,200 שנה לאירוע ב-1782. בכל מקרה, רק לאחר 700 צמחה מחדש הציוויליזציה הנוצרית באזור.
רופרט הקים מנזר המוקדש לפטרוס הקדוש באתר של כנסייה עתיקה מאוחרת ב-"Iuvavum" לשעבר. מנזר פטרוס הקדוש קיבל אחוזות גדולות באזורי פלכגאו (רופרטיווינקל) וטננגאו מידיו של הדוכס תאודו השני, כולל כמה בארות תמלחות ובריכות אידוי מלח אשר זיכו את "Iuvavum" בשמו הגרמני זלצבורג. בשנת 711 ייסד רופרט גם את "צ'לה מקסימיליאנה" באזור פונגאו, העיירה המאוחרת יותר בישופשופן. אחייניתו ארנטרוד הקימה נזירות בנדיקטנית בנונברג הסמוכה בערך בשנת 713. בשנת 739, הארכיבישוף בוניפאציוס, בברכת האפיפיור גרגוריוס השלישי, השלים את עבודתו של רופרט הקדוש והעלה את זלצבורג לבישופות, שהוצב תחת שליטת הארכיבישוף של מיינץ. ורגיליוס הקדוש, אב המנזר של פטרוס הקדוש מאז 749 בערך, הסתכסך עם בוניפאציוס הקדוש על קיומם של אנטיפודים. בכל זאת הוא הפך לבישוף בסביבות 767.
היסטוריה קדומה > ארכיבישופות מוקדמת (798–1060)

ארנו, בישוף מאז 785, נהנה מהערכתו של המלך הפרנקי קרל הגדול שהקצה לו את הטריטוריה המיסיונרית בין נהרות הדנובה בצפון, הראבה ("ראב") במזרח והדראווה בדרום, אזור שנכבש מהאווארים. מנזרים נוסדו וכל קרינתיה התנצרה אט אט. בעוד ארנו שהה ברומא ועסק בחלק מעסקיו של קרל הגדול בשנת 798, האפיפיור לאו השלישי מינה אותו לארכיבישוף על פני שאר הבישופים בבוואריה (פרייזינג, פזאו, רגנסבורג ובריקסן). כאשר פרצה המחלוקת על הגבול הכנסייתי בין זלצבורג לפטריארכית אקוויליה, הכריז קרל הגדול על הדראווה כגבול.
הארכיבישוף אדאלווין (859–873) סבל מצרות גדולות כאשר המלך רסטיסלב ממורביה ניסה להסיר את ממלכתו מההשפעה הכנסייתית של מזרח פרנקיה. בשנת 870 מינה האפיפיור אדריאנוס השני את "שליח הסלאבים" מתודיוס הקדוש לארכיבישוף של פאנוניה ומוראביה בסירמיום, והפקיד אותו בשטחים גדולים תחת האדונות של דיוקסיית זלצבורג. רק כאשר רסטיסלב ומתודיוס נתפסו על ידי המלך לודוויג הגרמני, אדאלווין יכול היה למחות כראוי על הפלישה לזכויותיו. מתודיוס הופיע בסינוד של זלצבורג שם נפגע בפניו ונכלא במאסר צמוד למשך שנתיים וחצי.
זמן קצר לאחר מכן הרסו המדיארים את מורביה הגדולה ולא נותרה כנסייה פעילה בפאנוניה. הארכיבישוף דיטמר הראשון נפל בקרב בשנת 907. רק בקרב לכפלד בשנת 955 ספגו המגירים תבוסה מוחצת, וחיי הכנסייה בזלצבורג חזרו למסלולם. בשנה שלאחר מכן, לאחר שהארכיבישוף הרולד התחבר עם ליאודולף, דוכס שוואביה והדוכס קונרד האדום מלורן, הוא הודח, נכלא, עוור וגורש. הארכיבישוף ברונו מקלן, שנקרא הבישוף-היוצר, מינה את פרידריך הראשון לארכיבישוף והכריז על מנזר פטרוס הקדוש כעצמאי.
היסטוריה קדומה > עידן האינווסטיטורה (1060–1213)

בעידן שהתחיל עם האפיפיור גרגוריוס השביעי, הנצרות הלטינית נכנסה לתקופה של סכסוך פנימי. הארכיבישוף הראשון של התקופה היה גבהרד, שבמהלך מאבק האינווסטיטורה נשאר לצד האפיפיור. גבהרד סבל אפוא מגלות של תשע שנים, והורשה לחזור זמן קצר לפני מותו ונקבר באדמונט. לאחר שהמלך היינריך הרביעי התפטר וקונרד הראשון מאבנסברג נבחר לארכיבישוף. קונרד חי בגלות עד הקונקורדט הקליסטיני של 1122. קונרד בילה את שנות האפיסקופות הנותרות בשיפור החיים הדתיים בארכיבישופות.
הנסיך-ארכיבישוף

הארכיבישוף אברהרד השני מרגנסברג הפך לנסיך האימפריה בשנת 1213, והקים שלוש בישופויות חדשים: Chiemsee (1216), Seckau (1218) ולבנט (1225). בשנת 1241, במועצת רגנסבורג הוא גינה את האפיפיור גרגוריוס התשיעי כ"איש האובדן ההוא, שהם מכנים אותו אנטיכריסט, אשר בהתפארות הראוותנית שלו אומר, אני אלוהים, אני לא יכול לטעות". במהלך האינטררגנום הגרמני, זלצבורג סבלה מבלבול. פיליפ משפאנהיים, יורש דוכסות קרינתיה, סירב לקבל הקדשות כמרים, והוחלף באולריך, הבישוף של סקאו.
המלך רודולף הראשון מהבסבורג הסתכסך עם הארכיבישופים באמצעות המניפולציות של אב המנזר היינריך מאדמונט, ולאחר מותו הארכיבישופים וההבסבורג עשו שלום ב-1297. האנשים והארכיבישופים של זלצבורג נשארו נאמנים להבסבורגים במאבקיהם נגד בית ויטלסבאך. כשהמוות השחור הגיע לזלצבורג ב-1347, הואשמו היהודים בהרעלת הבארות וסבלו מרדיפות קשות.
בשנת 1473, הוא זימן את הדיאט הפרובינציאלי הראשון בתולדות הארכיבישופות, ובסופו של דבר התפטר. רק לאונרד מקויטשך (שלט בשנים 1495–1519) היה זה שהפך את המצב. הוא עצר בו-זמנית את כל הבורגנים וחברי מועצת העיר (שגבו מיסים לא הוגנים) ונכלאו בטירה. שנותיו האחרונות עברו במאבק מר נגד מתאוס לאנג מוולנבורג, בישוף גורק, שירש אותו ב-1519.
מתאוס לאנג לא הורגש ברובו בחוגים הרשמיים, אם כי השפעתו הורגשה בכל רחבי הארכיבישופות. הוא הביא כורים סקסונים, שהביאו איתם ספרים ותורות פרוטסטנטיות. לאחר מכן הוא ניסה לשמור על האוכלוסייה הקתולית, ובמהלך המלחמה הלטינית היה נצור בהוהן-זלצבורג, הוכרז כ"מפלצת" על ידי מרטין לותר, ושתי התקוממויות מאוחרות יותר מצד האיכרים הובילו לסבל לארכי-דיוקסיה כולה. בישופים מאוחרים יותר היו חכמים יותר בפסיקה וחסכו מזלצבורג את מלחמות הדת וההרס שנראו במקומות אחרים בגרמניה. הארכיבישוף וולף דיטריך פון רייטנאו נתן לפרוטסטנטים את הבחירה להמיר את דתם לקתוליות או לעזוב את זלצבורג. הקתדרלה נבנתה מחדש בפאר עד כדי כך שלא היה לה תחרות מכל האחרים מצפון לאלפים.
הארכיבישוף פריז לודרון הוביל את זלצבורג לשלום ושגשוג במהלך מלחמת שלושים השנים שבה שאר חלקי גרמניה הושמדו ביסודיות. בתקופת שלטונו של לאופולד אנטון פון פירמיאן, גורשו הפרוטסטנטים הנותרים בזלצבורג ב-1731. הוא הזמין את הישועים לזלצבורג וביקש עזרה מהקיסר, ולבסוף הורה לפרוטסטנטים לחזור בו מאמונותיהם או להגר. למעלה מ-20,000 פרוטסטנטים מזלצבורג נאלצו לעזוב את בתיהם, רובם נענו להצעות קרקע מאת פרידריך ויליאם הראשון מפרוסיה.
הנסיך-ארכיבישוף האחרון, הירונימוס פון קולורדו, ידוע כנראה בעיקר בזכות חסותו על מוצרט. הרפורמות שלו בכנסייה ובמערכות החינוך הרחיקו אותו מהעם.
חילון

בשנת 1803 חולנה זלצבורג והפכה לנסיכות הבוחר מזלצבורג עבור הדוכס הגדול לשעבר פרדיננד השלישי מטוסקנה (אחיו של הקיסר פרנץ השני), שאיבד את כסאו. ב-1805 היא הפכה לחלק מאוסטריה. בשנת 1809, היא הפכה לחלק מבוואריה שסגרה את אוניברסיטת זלצבורג, אסרה על מנזרים לקבל טירונים, ואסרה עלייה לרגל ותהלוכות. הארכיבישופות הוקמה מחדש בתור הארכיבישופות הרומאית-קתולית של זלצבורג בשנת 1818 ללא כוח זמני.
עד היום, הארכיבישוף של זלצבורג נושא גם את התואר "Primas Germaniae" ("הבישוף הראשון של גרמניה"). הסמכויות של התואר הזה – ללא סמכות שיפוט – מוגבלים להיותו נשוא המכתבים הראשון של האפיפיור בעולם דובר הגרמנית, אך כללו פעם את הזכות לעמוד בראש נסיכי האימפריה הרומית הקדושה. לארכיבישוף יש גם את התואר "Legatus Natus" ("יליד לגאט") לאפיפיור, שלמרות שאינו קרדינל, מעניק לארכיבישוף את הפריבילגיה ללבוש לבוש אדום (שהוא הרבה יותר עמוק מארגמן של קרדינל), אפילו ברומא.
הערות שוליים

↑  The Life of Saint Severinus by Eugippius trans. Robinson, GW. Oxford University Press, Oxford. 1914
↑  Krause, Chester. Standard Catalog of World Coins 1701-1800, 1997, pp. 120-121.
↑  The Methodist Review Vol. XLIII, No. 3, p. 305.
↑  Christopher Clark, Iron Kingdom: The Rise and Downfall of Prussia, 1600-1947. Cambridge: Harvard University Press, 2006. pp. 141-143.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4359711-7  VIAF: 15145910999727060805   WorldCat (עם VIAF): 15145910999727060805 
רופרט מזלצבורג עם חבית מלח, תיאור מימי הביניים
סמל של הירונימוס פון קולורדו כנסיך-ארכיבישוף של זלצבורג, המשלב אלמנטים של הרלדיקה נסיכותית וכנסייתית.
קרן פרויקטי העיר

| --- | --- |
 תחום:  גאוגרפיה עירונית 
 מדינה:  רוסיה 
 מטה הארגון:  רוסיה 
 מייסדים:  איליה ורלמוב, מקסים כץ 
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים) 
 city4people.ru
 
קרן פרויקטים עירוניים (ברוסית: Городски́е прое́кты) הייתה קרן ללא כוונת רווח רוסית שנוצרה על ידי הפוליטיקאי הרוסי מקסים כץ והעיתונאי הרוסי איליה ורלמוב בשנת 2012, והפסיקה את פעילותה במרץ 2022. הקרן נועדה לשפר את הסביבה העירונית באמצעות שימוש בנתוני אורבניזם מודרניים. הקרן מפקחת על מספר יוזמות במוסקבה, שזכו לתגובות מעורבות מצד הרשויות, והיא פעלה גם באזורים רבים ברוסיה.
בשנת 2019, דריה בסדינה, חברה בארגון, נבחרה לסגנית הדומה העירונית של מוסקבה בכינוס השביעי. בשנת 2020, ראש "פרויקטים עירוניים" בטומסק, דוד אבטיאן, הפך לסגן הדומה העירונית של טומסק, וראש "פרויקטים עירוניים" בסמרה, ואדים אלכסייב, הפך לסגן מועצת מחוז אוקטיאברסקי בסמרה.
הקמה

הקרן נוסדה לאחר שאיליה ורלמוב לא הצליח לאסוף מספיק חתימות כדי להתמודד לראשות העיר אומסק. בתחילה, הצוות של ורלמוב תכנן לשקם רחובות ולשנות את המראה האדריכלי הכולל של העיר, אך לאחר שהרעיון נכשל, הוחלט להתחיל בפעילויות דומות בראש ובראשונה במוסקבה. ראש העיר שנבחר מאוחר יותר, ויאצ'סלב דבורקובסקי, תמך ברעיונותיו של ורלמוב, ואמר בנאומו לפני הבחירות שהוא מוכן ליישם את הפרויקטים שלו.
ב-4 ביוני 2012, הפרויקט הושק. כץ וורלמוב הודיעו כי הם מתכננים לתת המלצות לגבי המראה של רחוב טברסקיה במוסקבה, גינון, מיקום ריהוט רחוב ועוד. הם תכננו להעביר הרצאות, לתרגם ספרות, ליצור ולהפיץ חומרים ויזואליים.
היוזמות הראשונות שהוכרזו היו:
הצבת מאפרות רחוב בטברסקיה,
מחקר ופיתוח המלצות לשיפור תשתיות הולכי רגל בטברסקיה,
הכנה לקיום קרנבל במוסקבה,
מחקר ופיתוח פרויקט לשינוי רחובות, מסלולי תחבורה ציבורית, פארקים, חצרות וכיכרות באזור שצ'וקינו.
במקביל, איליה ורלמוב הסביר את הנוהל לקביעת ויישום משימות כדלקמן:
יש שתי דרכים ליישם זאת: הראשונה היא שאנחנו מציעים רעיונות ומגייסים עבורם כסף, והשנייה היא הצעות של תושבים. תושבי כל עיר יכולים להציע לנו רעיון מעניין, ואנחנו ננסה לעזור להם ליישם, לפתח או לתמוך בו בכלים שלנו.
ה"פרויקטים" ממומנים במשותף באמצעות חסויות ומימון המונים. כמו כן, בשנת 2012, מרכז המידע של ממשלת מוסקבה תכנן להפוך לספונסר מידע של הקרן ללא מימון כספי. על פי דו"ח הקרן לשנת 2017 ולמחצית הראשונה של 2018, הכנסות הקרן הסתכמו בכ-3.1 מיליון רובל, מתוכם 2.5 מיליון רובל היו תרומות פרטיות, 40 אלף רובל היו תרומות ייעודיות לסנט פטרבורג, 424 אלף רובל היו הלוואה מהמייסדים, 63 אלף רובל התקבלו ממכירת ספרים ו-37 אלף רובל ממכירת מוצרים עם סמלי "פרויקטים". בסך הכל, "פרויקטים עירוניים" קיבלו 2619 תרומות בסכום ממוצע של 952 רובל.
המנהל הכללי של הקרן מדצמבר 2017 עד אפריל 2018 היה פיוטר איבנוב.
פעילויות במוסקבה

לפני השקת כל פרויקט, נערכים מחקרי שטח בהשתתפות מתנדבים: נלמדת תנועת הולכי רגל, נלמדות פעולות הולכי רגל. נעשה שימוש בנתונים ממחקרים של אורבניסטים בולטים: יאן גהל, ווקאן ווצ'יץ' ואחרים.
כדי לחקור ערים אירופיות, כמו גם כדי למצוא אדריכל שייעץ ליוזמות בשצ'וקינו, ורלמוב וכץ יצאו למשלחת ברחבי אירופה. מקסים כץ טען כי משרד ראש עיריית מוסקבה יממן את הנסיעה, אך מרכז המידע של הממשלה הכחיש מידע זה על תמיכה כספית. לדברי גאורגי פרוקופוב, סגן ראש המרכז, ההסכם עסק רק בתמיכה המידעית של המשלחת.
במהלך המשלחת הוקדשה תשומת לב מיוחדת לתשתיות הולכי רגל ואופניים, ארגון תחבורה ציבורית נוחה, כמו גם פרטים על שיפור רחובות. על סמך תוצאות הטיול פורסמו דיווחי וידאו.
פעילויות במוסקבה > שיפור מחוז שצ'וקינו

המחקרים הראשונים של הקרן נערכו במחוז שצ'וקינו. נתונים על פעילות אנשים באזור אפשרו לשכנע את האספה העירונית לרכוש 500 ספסלי רחוב. בעת עריכת מחקר במחוז שצ'וקינו, מתנדבי הקרן גילו בעיה בסידור מסלולי הולכי רגל ומעברים. עד 700 איש חצו את הכביש באותה נקודה ברחוב שצ'וקינסקאיה מדי יום. המידע שנאסף שכנע את הרשויות המקומיות לצבוע "מעבר חצייה" בנקודה זו.
כיוון נוסף בשיפור המחוז היה המאבק בפרסום לא חוקי. על ידי הפעלת לחץ על הרשויות המקומיות ועל המפרסמים הבלתי חוקיים עצמם, כמות העומס החזותי הופחתה.
מקסים כץ הדגיש שוב ושוב את הצורך בשיפור תשתיות הרחוב:
— אם שלוש מאות אנשים עובדים גרים בבית, ואדם חסר בית אחד מסתובב בחצר, אז כל שלוש מאות התושבים מקבלים את הרושם שיש רק חסרי בית בחצרות. כי חסר הבית מבלה עשרים וארבע שעות ביממה ברחוב, ואנשים עובדים מבלים חמש דקות ביום. יש צורך ליצור תשתית רחוב נוחה כדי להוציא אנשים נורמליים לרחוב: בתי קפה ברחוב, זירות החלקה על גלגיליות, ספסלים, שולחנות, Wi-Fi בחינם, קולנוע חיצוני.
כדי להשיג את אותן מטרות כחלק מ"פרויקטים עירוניים", פותח פרויקט לאזור בילוי ברחוב מרשל ואסילבסקי עבור שצ'וקינו. מחקרים של מתנדבי הקרן הראו שיש ביקוש לפיתוח אזור זה לפעילויות פנאי. הפרויקט כולל עיצוב החלל בצורת ספסלים היורדים באמפיתיאטרון, שינוי כיסוי הדשא, שילוב קיוסקים לאזור מסחר משותף, התקנת שולחנות וחופה כדי לספק מחסה מפני הגשם. דווח כי היוזמה נתמכת על ידי המחוז של המחוז הצפון-מערבי.
פעילויות במוסקבה > איסור חניה על מדרכות ברחוב טברסקיה

קרן "פרויקטים עירוניים" תומכת באופן פעיל באיסור חניה על מדרכות, פיתוח תחבורה ציבורית, תשתיות אופניים והולכי רגל במקום הרחבת כבישי מכוניות.
עוד לפני השקת "פרויקטים עירוניים", מקסים כץ פרסם את הערכתו לגבי הקצאת המרחב ברחוב טברסקיה בין הולכי רגל לנהגים: נהגים מהווים 1% ממשתמשי המדרכות, בעוד שהם תופסים 67% מהשטח. עם הקמת הקרן, התאפשר לערוך מחקר מפורט יותר של המצב בטברסקיה. תוצאותיו פורסמו בבלוגים של איליה ורלמוב ומקסים כץ.
ב-12 באוקטובר 2012, סימוני חניה על מדרכות נמחקו ברחוב טברסקיה, ומכוניות חונות החלו להיגרר על ידי משאיות גרר. לדברי אנטון בוסלוב, יו"ר משותף של הארגון הציבורי הבין-אזורי "עיר ותחבורה", החלטה זו התקבלה לאחר שהרשויות הכירו את דו"ח "פרויקטים עירוניים".
מקסים כץ מתאר את תהליך קבלת ההחלטות על ידי משרד ראש העיר כדלקמן:
ערכנו מחקר מפורט של כמה מכוניות חונות שם בדרך כלל וכמה הולכי רגל הולכים. פרסמנו את הנתונים האלה, שנתתי לסגן ראש העיר לתחבורה מקסים ליקסוטוב. אמרתי לו, "מה דעתך להסיר את כל זה, כי אנחנו הולכים להדפיס 20 אלף עלונים ולחלק אותם ברחובות. ואז אנשים ידרשו, ואתה תסיר את זה בכל מקרה". הוא עשה מצגת לסוביאנין על "שעת תחבורה" על סמך החומרים האלה. בלילה הבא, כל החניונים מפושקינסקאיה ועד מנז'נאיה נמחקו מהמדרכות.
סקר שנערך לאחר מכן בקרב תושבי מוסקבה גילה אישור לאיסור החניה על מדרכות: כמעט 75% מהנשאלים מעריכים "שלילי" ו"די שלילי" חניה מותרת על מדרכות, ורק 13% נתנו הערכה "חיובית" ו"די חיובית". בנוסף, 76% ממשתתפי הסקר תמכו בהחלטת הממשלה העירונית לבטל את החניה בטברסקיה.
פעילויות במוסקבה > מאפרות בטברסקיה

מתנדבים של "פרויקטים עירוניים" ערכו מחקר על התנהגות מעשנים בטברסקיה. כאן, כמו במחקרים אחרים של הקרן, נעשה שימוש במתודולוגיה של יאן גהל. ברחוב טברסקיה נבחרו 8 נקודות, שבכל אחת מהן, במשך 15 דקות מכל שעה, נספרו מספר המעשנים, מספר בדלי הסיגריות שנזרקו על האספלט ומספר בדלי הסיגריות שנזרקו לפח האשפה.
במקביל למחקר, הושק פרויקט להכנת התקנת מאפרות. עיצוב המאפרות המחוברות לעמודים פותח על ידי סטודיו ארטמייב לבדב. ורלמוב הצהיר כי "פרויקטים עירוניים" יתקינו את המאפרות ללא ידיעת הרשויות.
היוזמה דומה לקמפיין של ארגון ללא מטרות רווח להפחתת בדלי סיגריות שנזרקים ברחובות: על פי ניסיונם, אמצעים דומים מובילים להפחתה במספר בדלי הסיגריות בשיעור ממוצע של 54%. עם זאת, גורמים ממשלתיים הגיבו בשלילה ליוזמה, כינו אותה תעלול יחסי ציבור, ודיווחוכן דיווחו כי התקנה לא מורשית של מאפרות אסורה מטעמי בטיחות.
פעילויות במוסקבה > תערוכת "ערים לאנשים"

בין התאריכים 17 עד 26 בנובמבר 2012, המוזיאון הממלכתי לאדריכלות על שם א. ו. שצ'וסב אירח את תערוכת "ערים לאנשים" של פרויקטים עירוניים. היא הציגה את תוצאות המחקרים שנערכו על ידי "פרויקטים עירוניים". ביתני התערוכה הדגישו את הבעיות העיקריות של העיר והדגימו דרכים לשיפור הסביבה העירונית.
מספר הרצאות ודיונים נערכו למבקרי התערוכה. הם השתתפו בהם מומחי סביבה עירונית, פקידי מוסקבה ומשתתפי ארגוני אופוזיציה. בין הדוברים היו האדריכל הראשי של מוסקבה סרגיי קוזנצוב, רכז הפרויקט של RosZHKH דמיטרי לבנץ, מנכ"ל מוסגורטרנס פטר איבנוב ואחרים.
מנהלת המוזיאון אירינה קורוביינה תיארה את התערוכה כשלב חדש בחיי חלל המוזיאון וכפרויקט פיילוט לבניית פלטפורמת דיון בתוך המוזיאון.
פעילויות במוסקבה > מפת מטרו

מחלקת התחבורה של מוסקבה, יחד עם "פרויקטים עירוניים", הכריזה על תחרות ליצירת מפה חדשה של הרכבת התחתית של מוסקבה, שהייתה אמורה להופיע בקרונות בשנת 2013. הקרן ערכה מסמך המכיל דרישות למפה החדשה. בפרט, לראשונה, המפה הייתה אמורה לכלול מספר אפשרויות: אחת קומפקטית, המיועדת לקרונות, ואחת שלמה יותר, המוצבת בתחנות. תשומת לב מיוחדת בתוכנית הוקדשה ליידוע על אמצעי תחבורה ראשיים אחרים והעברות אליהם. הדרישות כללו גם נוכחות של קודי QR לאתר המטרו, ציון מיקום של חניוני חנה וסע וסימונים מיוחדים של תחנות המותאמות לאנשים עם מוגבלויות.
בחירת העבודות בוצעה על ידי ועדת תחרות שהוקמה על ידי הקרן. בין חבריה היו ראש קבוצת פיתוח העיצוב Yandex.Maps אנדריי קרמצקי, מומחה תחבורת רכבות גרמני רוברט שוונדל, יועץ לראש מחלקת התחבורה של מוסקבה אלכסיי מיטיאייב ואחרים. בינואר 2013 נערכה הצבעה מקוונת באתר מחלקת התחבורה, שהזוכה בה היה הפרויקט של סטודיו ארטמי לבדב.
פעילויות במוסקבה > עצרת בכיכר טריומפלנאיה

"פרויקטים עירוניים" הכינו וערכו עצרת נגד שיקום כיכר טריומפלנאיה. העצרת התקיימה בכיכר טריומפלנאיה עצמה ב-28 בנובמבר 2013, ואספה, על פי הערכות שונות, בין 70 ל-198 איש. משתתפי העצרת התבטאו נגד פרויקט השיקום, שכלל משיכת קבלן על סמך מכרז שבו הקריטריונים העיקריים היו עלות ותזמון העבודה, מבלי לקיים תחרות אדריכלית מקצועית מתאימה. בנוסף למקסים כץ ואיליה ורלמוב, היסטוריון מוסקבה אלכסנדר אוסולצב נאם גם בעצרת. לאחר מכן, החליטו שלטונות מוסקבה לבטל את תוצאות המכרז שכבר נערך ולקיים תחרות אדריכלית.
פעילויות במוסקבה > קמפיין להגנה על הטרוליבוס

באביב 2016, "פרויקטים עירוניים" ארגנו קמפיין להגנה על טרוליבוסים במוסקבה. במשך מספר חודשים נאספו יותר מ-17,000 חתימות לתמיכה באמצעי תחבורה נוח וידידותי לסביבה, החתימות הודפסו ונלקחו למשרד ראש עיריית מוסקבה. הקמפיין גייס למעלה מ-2.5 מיליון רובל בתרומות לפרסום ברדיו והפצת עיתונים ברחובות ובתחבורה ציבורית, וכלי תקשורת רבים כתבו על היוזמה באור חיובי. עם זאת, עד היום, אף אחת מהבטחות מחלקת התחבורה לא התקיימה, והטרוליבוס במוסקבה הושמד בשנת 2020.
פעילויות במוסקבה > מפת תאונות דרכים

בשנת 2020, פרויקטים עירוניים הצטרפו לצוות של פרויקט ללא מטרות רווח Карта ДТП (מפת תאונות דרכים ברוסית), שמציג נקודות חמות של תאונות במפה מקוונת המבוססת על נתונים פתוחים שפורסמו על ידי מפקח תנועה ממלכתי.
פעילויות במוסקבה > הוצאת הספר "100 טיפים לראש העיר שלך"

במרץ 2020, "פרויקטים עירוניים" פרסמו את הספר "100 טיפים לראש העיר שלך", המכיל המלצות לפיתוח ערים ושיפור חיי תושבי העיר. כספים לפרסום הספר, יותר משני מיליון רובל, גויסו באמצעות מימון המונים. הקרן פתחה את אתר האינטרנט "לחנך את הפקיד", שבו ניתן לקנות ספרים ולשלוח אותם לפקידים מאזורים רוסיים.
פעילויות במוסקבה > פרויקט חשמלית בטבעת הגן

פרויקטים עירוניים פיתחו מסלול חשמלית בטבעת הגן, שבעבר עברה שם היסטורית. על פי התוכנית, קו החשמלית צריך להיות ממוקם במרכז הכביש, מה שיגדיל את קיבולת הרחוב מ-1.57 אלף הנוכחיים ל-15 אלף איש לשעה.
פעילויות במוסקבה > שיפוץ טוב יותר באמצעות הדוגמה של מחוז זיוזינו

בפברואר 2021, יחד עם מרכז הפרויקטים העירוני "שטאב" ומטה זיוזינו, הקרן הכינה פרויקט שיפוץ חלופי עבור מחוז זיוזינו במוסקבה. יישומו יאפשר לשמר את פארק המחוז ולשמר את הבניינים הנמוכים בעיקר.
פעילויות במוסקבה > החזרת נהר נגלינאיה אל פני השטח

במרץ 2021, פרויקט להחזרת ערוץ נהר נגלינאיה אל פני השטח (כיום הערוץ מוסר לצינורות) פורסם באתר הקרן. לדברי אחד ממייסדי הקרן, איליה ורלמוב, החזרת הנהר מאספנים תת-קרקעיים יכולה לשנות את המראה והפונקציונליות של המרכז ההיסטורי של מוסקבה ולמשוך יותר תיירים לבירה. כדוגמה לפרויקט מוצלח כזה, ורלמוב מצטט את העיר סיאול, שבה הוחזר ערוץ נהר צ'ונג'יוצ'און אל פני השטח, שזרם בצינורות מתחת לכביש מהיר במשך 30 שנה.
פעילויות באזורים אחרים

למרות שפעילויות קרן "פרויקטים עירוניים" מתמקדות במוסקבה, יוצריה הצהירו בתחילת עבודתם שהם מוכנים לספק תמיכה משפטית ומידע לפרויקטים אזוריים מוכנים. כך, בסוף 2014, פעיל סיקטיווקר פאבל ספרונוב הקים סניף של הקרן בסנט פטרבורג.
פעילויות באזורים אחרים > רשת פדרלית

בשנת 2020, הקרן פתחה רשת של סניפים אזוריים בבירות הישויות המרכיבות את הפדרציה הרוסית ובתוך מספר חודשים אספה יותר מעשרת אלפים תומכים, בחירות לראש נערכו בכל סניף אזורי. במהלך השנה, משרדי הקרן נפתחו ב-100 ערים במדינה, מספר התומכים הגיע ל-20 אלף איש.
ב-4 במרץ 2022, הושעתה עבודתם של כל הסניפים ללא הגבלת זמן. עד להשעיית הסניפים, מספר תומכי הקרן הגיע ליותר מ-30 אלף איש, כמעט 4,000 מהם ממוסקבה.
פעילויות באזורים אחרים > קונספט לפיתוח פארק "זרוסלי" בסנט פטרבורג

במקום הבנייה המתוכננת של כביש מהיר על ידי שלטונות סנט פטרבורג באתר של שממה על סוללת מקרובה באי וסילייבסקי, סניף סנט פטרבורג של "פרויקטים עירוניים" הציע ליצור פארק עירוני חדש "זרוסלי". יותר מ-4,000 חתימות נאספו ליצירת הפארק, ומידול תחבורה הראה שבניית כביש עלולה אפילו להחמיר את מצב התנועה.