stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראיין גומס
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005/2006 | בוסטון | 61 | 33 | 22.6 | 487. | 333. | 752. | 4.9 | 1.0 | 6. | 1. | 7.6 |
| 2006/2007 | בוסטון | 73 | 60 | 31.2 | 467. | 381. | 811. | 5.6 | 1.6 | 7. | 2. | 12.1 |
| 2007/2008 | מינסוטה | 82 | 74 | 29.7 | 457. | 330. | 830. | 5.8 | 1.8 | 8. | 1. | 12.6 |
| 2008/2009 | מינסוטה | 82 | 76 | 31.9 | 431. | 372. | 807. | 4.8 | 1.6 | 8. | 3. | 13.3 |
| 2009/2010 | מינסוטה | 76 | 64 | 29.1 | 447. | 372. | 825. | 4.6 | 1.6 | 8. | 2. | 10.9 |
| 2010/2011 | קליפרס | 76 | 62 | 27.6 | .410 | .341 | .718 | 3.3 | 1.6 | .8 | .2 | 7.2 |
| 2011/2012 | קליפרס | 32 | 2 | 13.3 | 0.326 | 0.138 | 0.727 | 1.9 | 0.4 | 0.5 | 0.0 | 2.3 |
| 2013/2014 | אוקלהומה סיטי | 5 | 0 | 6.8 | 0.375 | 0.000 | 0.000 | 0.8 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 1.2 |
| קריירה |  | 487 | 371 | 27.6 | 0.445 | 0.349 | 0.799 | 4.6 | 1.5 | 0.7 | 0.2 | 10.1 |

↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של גומס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין בוסטון לשארלוט, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מינסוטה לגולדן סטייט, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של גומס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012113012  VIAF: 253144302   WorldCat (עם VIAF): 253144302
קורמורן אנטארקטי

| קורמורן אנטארקטי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן כחול-עין
מין:: קורמורן אנטארקטי
שם מדעי
 Leucocarbo bransfieldensis

קורמורן אנטארקטי (שם מדעי: Leucocarbo bransfieldensis) הוא מין במשפחת הקורמורניים שהוא אחד משני מינים החיים ביבשת אנטארקטיקה, ביחד עם המין קורמורן קיסרי שבעבר הוא היה תת-מין שלו. תפוצתו הוא באיי שטלנד הדרומיים ובדרום האוקיינוס האטלנטי וכן בקצה הצפוני של יבשת אנטארקטיקה.
הוא צבוע שחור למעלה ולבן למטה ויש לו ציצה שחורה על ראשו, טבעות עיניים כחולות וכתם צהוב על מקורו. הוא דומה מאוד לקורמורן הקיסרי וההבדלים ביניהם בעיקר גנטיים. אורכו 77 ס"מ ומשקלו 2.5-3 ק"ג.
הקורמורן מוצא את מזונו בים והוא מומחה בשחייה תת-מימית. הוא מחפש דיונונים, קריל ודגים אנטארקטיים. האוקיינוס הדרומי שופע במזון והקורמורנים יכולים לשבוע במהירות ולייבש את כנפיהם.
בחורף ובסתיו הקורמורנים נודדים צפונה לאיים דרומיים בדרומו של האוקיינוס האטלנטי ושבים רק באביב.
קרל מרקס הוף

| --- | --- |
קרל מרקס הוף, 2009
קרל מרקס הוף, 2009
 מידע כללי
 סוג:  Gemeindebau, condominium 
 שימוש:  מגורים
 כתובת:  וינה
 מיקום:  הייליגנשטאדט 
 מדינה:  אוסטריה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1927–1930 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1930 
 חומרי בנייה:  בטון 
 אדריכל:  קרל אן 
 קואורדינטות:  48°15′10″N 16°21′54″E﻿ / ﻿48.25278°N 16.36500°E﻿ / 48.25278; 16.36500
  (למפת וינה מוגדלת) קרל מרקס הוף(למפת וינה רגילה) קרל מרקס הוף
 
קרל מרקס הוף (בגרמנית: Karl Marx-Hof) הוא מכלול מגורים עירוני בווינה, בירת אוסטריה. הוא משתרע באורכו על פני 1.1 קילומטרים ובזכות כך הוא מכלול המגורים הגדול בעולם. המכלול נמצא בבעלות ציבורית של עיריית וינה ונבנה על ידי השלטון הסוציאליסטי בעיר.
היסטוריה

קרל מרקס הוף בנוי על חלקה שהייתה עד המאה ה-12 מתחת למי נהר הדנובה, בעומק המאפשר לספינות לעבור. בשנת 1750 יובש האזור כמעט לחלוטין על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונשתלו גנים. מאוחר יותר נעקרו הגנים ממקומם בהוראת מועצת העיר וינה, שנשלטה אז בידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, כדי להכשיר את השטח עבור הקמת הקרל מרקס הוף. המימון להקמת המכלול הגיע מהטלת מס מיוחד על שם חבר המועצה, הוגו ברייטנר (Hugo Breitner).
המכלול נבנה לבסוף בין השנים 1927-1930 ותוכנן על ידי מתכנן הערים, קרל אן (Karl Ehn), שהושפע מאוטו וגנר. במכלול כולו קיימות 1,382 דירות (בגודל שבין 30-60 מ"ר כל אחת) והן נקראו בעבר "דרך הטבעת של הפרולטריון" (Ringstraße des Proletariats). במכלול מנהלים את חייהם 5,000 איש, וקיימים בו ספרייה, גני ילדים, מכבסות, חדרי רופאים ומשרדים.
ראו גם

קרל מרקס
הערות שוליים

↑  מכלול הקרל מרקס הוף באתר greatbuildings.com
↑  אודות מכלול הקרל מרקס הוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4304560-1  VIAF: 241586524   WorldCat (עם VIAF): 241586524
רביב שכטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1974 (בן 50) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  Ynet, רשת העיר, ישראל היום 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  ravivshechter
 
רביב שכטר (נולד ב-8 באוגוסט 1974) הוא עיתונאי ספורט ישראלי ונמנה בין מייסדי הפודקאסט 'צבע אדום'.
ביוגרפיה

את דרכו בתקשורת החל שכטר ככתב ועורך במדור הספורט של אתר ynet. בשנת 2004 החל לעבוד במקומוני רשת שוקן, "העיר" בתל אביב ו"כל העיר" בירושלים שם ערך את מדורי הספורט ואת מדור "ציפורה". בשנת 2006 עבר ל-nrg שם שימש כעורך אשכול שכלל את מדורי הברנז'ה, התרבות, הרכילות ומדור בשם "סקסי" ובהמשך אף מונה לסגן עורך האתר תפקיד אותו מילא עד התפטרותו בחודש יוני. כעבור חודשיים מונה לעורך אתר ONE, וגם את התפקיד הזה מילא זמן קצר בלבד כשפוטר כעבור כחודשיים.
במרץ 2007 ייסד יחד עם העיתונאי עודד קרמר את הבלוג "עומדים בשער" שם ביקרו באנונימיות את תקשורת הספורט בישראל. השניים טענו מאוחר יותר כי האנונימיות הקלה עליהם, כעיתונאים פעילים, להשיג חומרים עבור הבלוג. לאחר חמישה חודשים הפסיקו השניים את הכתיבה בבלוג והעבירו את הבעלות עליו לעיתונאי שלמה מן, שכתב אף הוא באנונימיות. הבלוג נסגר בתחילת 2008 בעקבות תביעת דיבה שהגישה אופירה אסייג, ממושאי הביקורת העיקריים של הבלוג, נגד שכטר, קרמר ומן. בפברואר 2015 זכתה אסייג בתביעה ונפסק שקרמר ושכטר יחדיו ישלמו לה פיצוי של 30 אלף ש"ח בתוספת 10,000 ש"ח הוצאות משפט.
עם יציאתו לאור של "ישראל היום" מונה שכטר לסגן עורך מדור הספורט תחת אלי סהר ובין השנים 2011–2014 שימש עורך המדור.
ב-2016 שב לתקשורת והצטרף למחלקת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי אך לאחר כחצי שנה עבר למעריב שם הוא משמש כעורך מדור הספורט.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך‏, עורך חדש ל-nrg ברנז'ה, באתר וואלה, 6 בפברואר 2006
↑  לי-אור אברבך‏, עזיבות ב-nrg, באתר וואלה, 14 ביוני 2006
↑  רנן פריד‏, פוטר העורך הראשי של ONE, באתר וואלה, 8 באוקטובר 2006
↑  רונן דורפן, על סגירת הבלוג ROSK, אתר דה-באזר, 11 במרץ 2008
↑  אורן פרסיקו, פגיעה מצטברת ומועצמת, באתר העין השביעית, 23 בפברואר 2015
↑  אלכסנדר כץ, הסטארט אפ הכריע? רביב שכטר יעזוב את תפקידו כעורך הספורט ב'ישראל היום', באתר אייס
↑  נועה פרייס‏, לאחר חצי שנה בתאגיד: רביב שכטר עובר למעריב, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311970105171  VIAF: 297091514   WorldCat (עם VIAF): 297091514
ראס אלהאג

ראס אלהאג או α בנושא הנחש (מסומן גם גליזה 681) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים נושא הנחש. שמו הוא שיבוש של השם בערבית - راس الحواء "ראס אל-חווא" שפירושו "ראשו של אוסף הנחשים". הוא נמצא בקצה הצפוני של קבוצת הכוכבים, קרוב לגבול עם קבוצת הרקולס ובסמוך לכוכב בעל שם דומה - ראס אלגד'י (α בהרקולס).
תכונות

ראס אלהאג הוא ענק לבן מסוג ספקטרלי A5 III (לפעמים מסווג כתת-ענק לבן עם סיווג ספקטרלי A5 IV), שנמצא במרחק של כ-48.6 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-2.5 מסות שמש, רדיוסו כ-3 רדיוסי שמש, והוא מאיר בעוצמה של פי 25 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ויותר מפי 30 בצירוף הקרינה העל סגולה. טמפרטורת פניו גבוהה מזו של השמש ומוערכת בלמעלה מ-8,500 קלווין. ראס אלהאג מסתובב על צירו במהירות גבוהה למדי של לפחות 230 קילומטרים בשנייה. כתוצאה מכך צורתו פחוסה מאוד ורדיוסו בקטבים הוא רק כ-85% מרדיוסו לאורך קו המשווה והטמפרטורה בקטבים גבוהה בכ-1,800 קלווין מהטמפרטורה של קו המשווה. בהירות נראיתו משתנה במידה קטנה, שכמעט אינה מורגשת, במחזוריות מורכבת מאוד כתוצאה מפעימות במנגנון דומה לשל משתנים קפאידיים, אך מכיוון שאינו על-ענק הוא נחשב למשתנה קפאידי ננסי (משתנה מסוג δ במגן).
לראס אלהאג יש בן זוג עמום, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K2 V, עם מסה של כ-0.85 מסת שמש. הוא מאיר בעוצמה של קצת יותר ממאית מעוצמת ההארה של הכוכב הראשי, כך שעוצמת הארתו היא כשליש מעוצמת ההארה של השמש ודרגת בהירותו היא סביב 7. שני הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד, כך שהמרחק ביניהם נע בין חצי יחידה אסטרונומית ו-12 יחידות אסטרונומיות, בזמן הקפה של 8.6 שנים.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Ras Alhague
1 2 3 4  R. G.Deupree: Theoretical p-Mode Oscillation Frequencies for the Rapidly Rotating δ Scuti Star α Ophiuchi, The Astrophysical Journal, Vol. 742, Iss. 1, article id. 9, p. 2 (2011)
1 2 3  S. Hinkley, J. D. Monnier, B. R. Oppenheimer, L. C Roberts Jr., M. Ireland, N. Zimmerman, D. Brenner, I. R. Parry, F. Martinache, O. Lai, R. Soummer, A. Sivaramakrishnan, C. Beichman, L. Hillenbrand, M. Zhao, J. P. Lloyd, D. Bernat, G. Vasisht, J. R. Crepp, L. Pueyo, M. Shao, M. D. Perrin, D. L. King, A. Bouchez, J. E. Roberts, R. Dekany & R. Burruss: Establishing Alpha Oph as a Prototype Rotator: Improved Astrometric Orbit, The Astrophysical Journal, Vol. 726, Iss. 2, article id. 104, p. 3 (2011)
1 2  J. D. Monnier, R. H. D. Townsend, X. Che, M. Zhao, T. Kallinger, J. Matthews & A. F. J. Moffat: Rotationally Modulated g-modes in the Rapidly Rotating δ Scuti Star Rasalhague, he Astrophysical Journal, Vol. 725, Iss. 1, p. 1194 (2010)
1 2  D. Castaneda, R. G. Deupree & C. I. Short: Internal angular momentum distribution of the A5 IV star α Oph, Proceedings of the international conference held on June 3-7, 2013 at Moscow M.V. Lomonosov State University, p. 279
↑  J. D. Monnier, R. H. D. Townsend, X. Che, M. Zhao, T. Kallinger, J. Matthews & A. F. J. Moffat: Rotationally Modulated g-modes in the Rapidly Rotating δ Scuti Star Rasalhague, he Astrophysical Journal, Vol. 725, Iss. 1, pp. 1198, 1201 (2010)
ראס אל פארעה

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טובאס
 חבל ארץ:  השומרון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,250 (2017)
 קואורדינטות:  32°17′07″N 35°20′22″E﻿ / ﻿32.285266666667°N 35.339305555556°E﻿ / 32.285266666667; 35.339305555556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ראס אל פארעה(למפת צפון השומרון רגילה) ראס אל פארעה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראס אל פארעה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראס אל פארעה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראס אל פארעה (בערבית: راس الفارعة) הוא כפר פלסטיני בנפת טובאס בשומרון, הממוקם כ-5 קילומטרים דרומית מערבית לטובאס. על פי נתוני הלשכה המרכזית הפלסטינית לסטטיסטיקה, בעיירה התגוררו באמצע שנת 2006 למעלה מ-701 תושבים. מתקני הבריאות של ראס אל-פארעה נמצאים בטמון ובמחנה הפליטים הסמוך אל-פארעה.
ראו גם

מחנה הפליטים פארעה
ואדי אל-פארעה
נחל תרצה
הערות שוליים

↑  Projected Mid -Year Population for Tubas Governorate by Locality 2004- 2006 (אורכב 24.04.2008 בארכיון Wayback Machine) Palestinian Central Bureau of Statistics
↑  Health care Facilities Jenin/Tubas Governorate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584235305171  VIAF: 76146462601927770603   WorldCat (עם VIAF): 76146462601927770603
ראס בעלבכ

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  מחוז בעלבכ-אלהרמל
 נפה:  נפת בעלבכ
 גובה:  1,000 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  15,000 (2015)
 קואורדינטות:  34°15′35″N 36°25′25″E﻿ / ﻿34.25972222°N 36.42361111°E﻿ / 34.25972222; 36.42361111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןראס בעלבכ(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןראס בעלבכ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראס בעלבכּ (בערבית לבנונית: رأس بعلبك) היא עיירה בצפון בקעת הלבנון בנפת בעלבכ שבמחוז בעלבכ-אלהרמל בצפון־מזרח לבנון.
אוכלוסיית העיירה נוצרית כולה ובעיקרה יוונית-קתולית לאחר שעברה מהאורתודוקסיה היוונית ב-1721, והיא מוערכת ב-15,000 איש נכון ל-2015.
היסטוריה

העיירה ראס בעלבכּ נמצאת כ-500 מטרים מערבית למחסה סלע (אנ'), שהממצאים הארכאולוגיים שנחשפו בו מתוארכים לתקופה הנאוליתית הקדם-קירמית ב' (כ-10,800–9,000 לפני זמננו). האתר מכונה בפי הארכאולוגים בשם "ראס בעלבכ I" (אנ') (ער').
במזרח העיירה יש שרידים של אמות מים רומיות. תושבי המקום אישרו שהוא נקרא פעם "קונאיה", מה שמרמז על קשר ליישוב קונה שנזכר ברשומות ועידת כלקדון מאמצע המאה ה-5. האתרים הבולטים בעיירה הם מנזר "גבירתנו מראס בעלבכּ" {دير سيدة راس بعلبك} ושתי כנסיות ביזנטיות. כנסייה אחת נמצאת במרכז הכפר והשנייה שוכנת ליד אמת המים הרומית.
המסיונר האמריקאי עלי סמית ציין בסקר שערך ב-1838 שאוכלוסיית ראס בעלבכּ היא בעיקרה נוצרית קתולית.
ב-2014, המלחמה עם דאעש בכפר ערסאל הסמוך הביאה לכך שתושבי ראס בעלבכּ הקימו מיליציה שתגן על הכפר. המיליציות שיתפו פעולה עם צבא לבנון. בספטמבר 2016 תקף צבא לבנון עמדות של דאעש ליד ראס בעלבכּ.
הערות שוליים

↑  "Our Lady of Ras Baalbek". אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2015. נבדק ב-25 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robert Boulanger (1966). The Middle East: Lebanon, Syria, Jordan, Iraq, Iran. Hachette. p. 212.
↑  Justin Salhani (24 ספט' 2014). "Ras Baalbek's Christians take up arms". The Daily Star. נבדק ב-25 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Michel M. Alouf (ביולי 1999). History of Baalbek. Book Tree. pp. 45–. ISBN 978-1-58509-063-1. נבדק ב-25 במרץ 2011. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2nd appendix, p. 144
↑  ANNE BARNARD (1 נוב' 2014). "Clashes on Syrian Border Split Lebanese Town". The New York Times. נבדק ב-25 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  News Desk. "Lebanese Army attacks ISIS near Syrian border". Al-Masdar News. נבדק ב-2017-03-02.
קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה

קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Karl Salvator Maria Joseph Johann Baptist Philipp Jakob Januarius Ludwig von Österreich-Toscana; 30 באפריל 1839 - 18 בינואר 1892) היה בנו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה.
ביוגרפיה

קרל סלבטור נולד ב-30 באפריל 1839 בפירנצה, ללאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ולמריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד.
בשנת 1849 קיבל קרל סלבטור דרגת ריטמייסטר ב"רגימנט הקיסרי והמלכותי נושאי הרומח ה-6 - הקיסר יוזף השני", ובשנת 1857 קיבל דרגת מיור ומונה למפקח בחיל התותחנים האוסטרי. בשנת 1859 הועלה קרל סלבטור לדרגת אוברסט לוטננט, ובאותה שנה הוא לחם עם יחידתו בקרב סולפרינו. לאחר מכן הועלה קרל סלבטור לדרגת אוברסט, ומונה למפקד "רגימנט הרגלים הקיסרי והמלכותי ה-77 (גליציה) - פיליפ, דוכס וירטמברג". בקרב קניגרץ בשנת 1866, במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה, לחם קרל סלבטור עם יחידתו נגד "רגימנט הרגלים הפרוסי ה-43 (פרוסיה המזרחית ה-6) - קרל, דוכס מקלנבורג" ונחל תבוסה בקרב. בשנת 1876 הועלה קרל סלבטור לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1886 הועלה לדרגת לוטננט פילדמרשל.
בשל ידיעותיו הנרחבות במתמטיקה ובידע טכני, תכנן קרל סלבטור במהלך שירותו הצבאי כמה כלי נשק, וביניהם כלי נשק אוטומטי, שהיה הראשון מסוגו בעולם.
ב-18 בינואר 1892 מת קרל סלבטור בביתו שבווינה, כתוצאה מסיבוך של שפעת.
משפחתו

ב-19 בספטמבר 1856 התחתן קרל סלבטור עם מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה (1862–1933), התחתנה עם קרל שטפן, ארכידוכס אוסטריה
לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1863–1931)
פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1866–1939)
קרולינה מריה, ארכידוכסית אוסטריה (1869–1945), התחתנה עם אוגוסט לאופולד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
אלברכט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1871–1896)
מריה אנטוינטה, ארכידוכסית אוסטריה (1874–1891)
מריה אימקולאטה, ארכידוכסית אוסטריה (1878–1968), התחתנה עם רוברט, דוכס וירטמברג
ריינר סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1880–1889)
הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה (1884–1886)
פרדיננד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1888–1891)
רביבים (תוכנית אקדמית)

| --- | --- |
סמליל התוכניתסמליל התוכנית

 מוסד לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פקולטה:  מדעי הרוח
 תעודת סיום:  תואר ראשון, תואר שני ו-2 תעודות הוראה
 נושאי לימוד:  מקרא, מדעי היהדות והוראה
 מלגה:  מלגת שכר לימוד מלאה ומלגת מחיה סמלית
 ראש התוכנית:  ד"ר תמר הס
רביבים היא תוכנית מצטיינים אקדמית ללימודי מקרא, מדעי היהדות והוראה באוניברסיטה העברית בירושלים שנועדה להכשרת עתודה של מורים מצטיינים להוראת לימודי היהדות בבתי ספר הממלכתיים העל-יסודיים.
היסטוריה

הרקע להקמת התוכנית הוא מסקנות ועדת שנהר, אשר בחנה את מצב לימודי היהדות בחינוך הממלכתי. הוועדה הצביעה כי ישנה חשיבות ללימוד תכנים הקשורים להיסטוריה ומורשת ישראל בחינוך העל-יסודי כחלק מחיזוק הזהות היהודית והציונית של התלמיד הישראלי, ועולה צורך לשלב תכנים אלו בלימודים ההומניים הכלליים. לשם כך המליצה הוועדה לשלב בהוראת המקרא יסודות של מחשבת חז"ל ופרשנות ימי הבינייים, ובהוראת הספרות לשלב יצירות מתוך מחשבת ישראל בימי הביניים והזמן החדש. כדי לעשות זאת, המליצה הוועדה לעודד ולתגמל מורים למקצועות היהדות ולמקצועות ההומניסטיים, כדי שאלו יכינו תוכנית משולבת.
בשל כך, בשנת 1999, הוקמה תוכנית רביבים, כשיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית לקרן אבי חי.
עיקרי התכנית

מטרת התכנית היא להכשיר עתודה של אנשי חינוך בעלי השכלה רחבה בתכנים יהודיים, אשר תוכל לענות על האתגרים הרבים בנוגע להכשרת תלמידי החינוך העל-יסודי הממלכתי בנושאי יהדות ומורשת ישראל.
התכנית אורכת כ-4 שנים, ובמהלכה הסטודנטים לומדים תואר ראשון דו-חוגי בביקורת המקרא ובמדעי היהדות (בבחירת הדגש במדעי היהדות מתוך היסטוריה של עם ישראל, לשון עברית, מחשבת ישראל, ספרות עברית ותלמוד והלכה), תואר שני (מקרא, אחד מהדגשי מדעי היהדות או חינוך יהודי) ושתי תעודות הוראה (תנ"ך ותרבות יהודית-ישראלית).
התוכנית נחשבת כעמוסה וכאינטסיבית ביותר מבין תוכניות המצטיינים של הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית, והסטודנטים בה נהנים ממלגת שכר לימוד מלאה ומלגת מחיה סמלית. בתמורה, הסטודנטים מתחייבים ללמד לאחר התוכנית במשך 4 שנים בבתי ספר תיכוניים חילוניים של החינוך הממלכתי.
התכנית אורכת כ-8 שנים בסך הכל וממומנת מכספי תורמים. פרישה ממנה מחייבת החזר של כספי המלגות.
בשנת הלימודים תשפ"א החל את לימודיו המחזור ה-23 בתוכנית, כשבראשה עומדת דוקטור תמר הס.
השפעת התכנית

ד"ר גילי שילד, מוטי בר-אסולין וד"ר אילה לוטן חיברו דוח אודות הערכת תוכנית רביבים לשנת תשס"ח-תשע"ט. הערכת התכנית התבססה על ראיונות עם מורים בוגרי התוכנית ממחזורים א'-ג' שעבדו בהוראה בתשס"ח וראיונות אישיים עם 52 מנהלי בתי-ספר בהם עבדו מורים אלה. בנוסף, נערך ניתוח של מאפייני בתי-הספר בהם נקלטו בוגרי התוכנית -- פיזור גאוגרפי, ייחודיות חינוכית, רמה חברתית-כלכלית, הישגים בבחינות הבגרות והיצע לימודי היהדות בהם.
בחלק הראשון של הדוח עולה כי במחזורים אלו רוב המשתתפים סיימו או קרובים לסיום התואר השני: כשני שלישים מהמורים סיימו את חובותיהם לתואר השני, ל-10% מהם חסרה עבודת גמר וליתר חסרות עבודות נוספות. בנוסף, כ-75% מהמורים עובדים בבתי הספר לפי בחירתם. למעלה ממחצית המורים המשתתפים ציינו כי הם חשים הצלחה ושביעות רצון מההישגים שהציבו לעצמם: הישגים טובים של התלמידים בבגרות, קידום מעורבות חברתית והתנדבות, הפחתת הניכור של התלמידים כלפי מקצועות היהדות וחיזוק יחסי האמון בינם לבין התלמידים. עם זאת, פחות ממחצית המורים ציינו כי הם ימשיכו בהוראה בבתי הספר לאחר תקופת ההתחייבות.
מצד המנהלים, על פי הדוח נראה כי רוב המנהלים היו מרוצים משיבוץ בוגרי רביבים בבית ספרם, ורמת ההשתלבות בעבודת בית הספר תוארה כגבוהה: כ-75% אחוזים מהמורים שהוכשרו בתוכנית ממלאים תפקיד של מחנכי כיתה, אך רבים מציינים את חוסר הניסיון המקצועי וה"הלם" שאותם בוגרים חשו כאשר חוו את הפער בין התיאוריה לפרקטיקה החינוכית.
בחלק השני, נעשתה השוואה בין בתי ספר שבהם מלמדים בוגרי רביבים לבין כאלו שלא, ובין תלמידים שלמדו מקצועות יהדות עם מורים בוגרי התוכנית וכאלה שלא.
קווידרנה

| --- | --- |
סמל קווידרנהסמל קווידרנה

הכנסייה המקומית
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז טאורגה
 מחוז משנה:  שיללה
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,597 (2011)
 קואורדינטות:  55°33′20″N 22°00′00″E﻿ / ﻿55.55555556°N 22°E﻿ / 55.55555556; 22 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד קווידרנה(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד קווידרנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אנדרטת ויטאוטאס הגדול בקווידרנה
קוִוידַרְנָה (בליטאית: Kvėdarna; בפולנית: Konstantynowo; ביידיש: כווידאן, חווידאן) היא עיירה במחוז משנה שיללה שבמחוז טאורגה (טווריג), במערב ליטא. בשנת 2011 חיו בקווידרנה 1,597 איש.
את העיירה חוצה כביש מס.165 טאורגה-מז'ייקי (Mažeikiai).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יהודים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רבה של העיירה עד שנת 1928 (תרפ"ח) היה הרב משה רוזין (תרל"א 1871 - תשי"ח 1957), מחבר ספרי "נזר הקודש".
ב-1939 לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, היו תושבי קווידרנה היהודים כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה, כ-350 איש. הקהילה המקומית הקימה מוסדות חינוך וארגוני עזרה הדדית. לאחר הסיפוח לברית המועצות ב-1940, נאסר לקיים פעילות ציונית בעיירה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, ב-29 ביוני 1941, עצרו אנשי האס אס בסיוע משתפי פעולה מקומיים את כל הגברים הכשירים לעבודה, והעבירו אותם תוך התעללות למחנה העבודה בהיידקרוג (Heydekrug). ימים ספורים לאחר מכן יצרו הליטאים מעין גטו בסביבת בית המדרש שבעיירה, וכלאו בתוכו את הנשים היהודיות וילדיהן. אלו מהן ששרדו, נורו למוות בחורשה בכפר סמוך, זמן קצר אחרי חג הסוכות, באוקטובר 1941.
לקריאה נוספת

Kvėdarna (sud. Povilas Krikščiūnas, Albina Auksoriūtė, Kazys Misius). – Vilnius: Versmė, 2004. – 1150 p.: iliustr. – ISBN 9955-589-02-7 (בליטאית)
הערות שוליים

↑  על פי: האנציקלופדיה של הגטאות: חווידן. באתר יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009440885605171  LCCN: no2007010147  LNB: 000291331  VIAF: 139927827   WorldCat (עם VIAF): 139927827 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוויטייה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  אוקיינוס הקרח הצפוני 
 קואורדינטות:  80°09′05″N 32°35′37″E﻿ / ﻿80.151388888889°N 32.593611111111°E﻿ / 80.151388888889; 32.593611111111
 שטח:  682 קילומטר רבוע
 אורך:  42 קילומטר
 רוחב:  22.5 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  נורווגיה
 אוכלוסייה:  0
 תאריך גילוי:  1707 
  (למפת סבאלברד מוגדלת) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני קוויטייה(למפת סבאלברד רגילה) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני קוויטייה
 
קוויטֶייה (בנורווגית: Kvitøya, "אי לבן") הוא אי בארכיפלג סבאלברד באוקיינוס הארקטי, בשטח של 682 קילומטרים רבועים (263 מילים רבועים). זהו החלק המזרחי ביותר של ממלכת נורווגיה. הנחלה הארקטית הרוסית הקרובה ביותר, האי ויקטוריה, נמצאת במרחק 62 קילומטרים (39 מיל) מזרחה .
האי מכוסה כמעט לחלוטין על ידי קוויטייקולן, כיפת קרח בשטח של 705 קילומטרים רבועים (272 מילים רבועים) עם כיפה קלאסית בצורת שעון חול, שהעניקה לו את שמו. שטחי היבשה המעטים נטולי הקרח כוללים כל אחד מהם רק כמה קילומטרים רבועים גדולים ועקרים מאוד וסלעיים, הגדול ביותר הוא Andréeneset בפינה הדרום־מערבית של האי. קוויטֶייה הוא חלק משמורת הטבע נורדאוסט-סבאלברד.
אטימולוגיה

השם הנוכחי ניתן על ידי צייד הלווייתנים יוהאן קילסן מטרומסה ב-1876. האיות המקורי של השם משנת 1876 היה Hvidøen (דנית-נורווגית). בשנת 1927, הוא שונה ל -Kvitøya . כמו שמות אחרים באיים ובאזורים הארקטיים והאנטארקטיים הנורווגיים, הצורה הנינורסקית של נורווגית נורווגית ספרותית הייתה Hvitøyen או Hvitøya .
היסטוריה

האי קוויטֶייה התגלה על ידי ההולנדי קורנליס גילס בשנת 1707, ונקראה בתחילה 'ארץ גילס' או 'ארץ גיליס'  במפות בצורות, בגדלים ובמיקומים שונים לאורך מאות השנים.
היסטוריה > משלחת הבלונים הארקטית של אנדרה

האי היה מקום המנוחה של משלחת הבלונים הארקטית של אנדרה משנת 1897, שאורגנה על ידי סלומון אוגוסט אנדרה. המשלחת ניסתה לטוס מעל הקוטב הצפוני בכדור פורח, אך נאלצה לרדת על הקרח כ-300 קילומטרים (190 מיל) מצפון לקוויטֶייה ב-14 ביולי, פחות משלושה ימים לאחר שיגורם. הם הגיעו לאי ברגל ב-6 באוקטובר והתיישבו בחלק נטול הקרח היחיד באי, במה שנקרא כיום Andréeneset.
גורל המשלחת במשך שנים רבות היה אחת התעלומות הגדולות של הקוטב הצפוני, עד ששרידיה התגלו על ידי הספינה ברטוואג ב-1930, למעלה משלושים שנה לאחר מכן, ויומנים, יומנים של תצפיות מדעיות ותצלומים - לוחות שליליים מזכוכית, אשר הוקפאו עמוק וניתן היה לפתח אותם - נמצאו באתר. חוקרים מודרניים גורסים ששלושת חברי המשלחת מתו תוך שבועיים מהגעתם לאי, ככל הנראה על ידי דב קוטב.
אנדרטה לזכר שלושת הגברים, נילס סטנדברג, סלומון אוגוסט אנדרה וקנוט פרנקל הוקמה על האי. אנדרטה נוספת, שהוצבה שם על ידי "משלחת סטוקהולם" ב-1997 לציון 100 שנים לאירוע הטראגי, נהרסה מאוחר יותר בכוונה על ידי רשות סבאלברד, בטענה שהוקמה באופן בלתי חוקי.
הערות שוליים

↑  The Polar Question - Lieutenant John W. Danenhower, U. S. N.
↑  Giles Land—a mystery for S.A. Andrée and other early Arctic explorers
↑  NO GILLIS LAND (Chap. XXXIII) - A Thousand Days in the Arctic, Frederick G. Jackson
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1022789 
קוויטייה - האי הלבן
אנדרטה למסע הבלונים הארקטי של אנדרה