stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בקרת יציבות
יעילות המערכת

מחקר שהתבצע בבריטניה בשנת 2006 הראה שמערכות בקרת יציבות מפחיתות את הסיכוי של כלי רכב להיות מעורב בתאונת דרכים ב-25%. מנגד טוענים מבקרים כי שלל מערכות בטיחות עשויות לטעת בנהגים תחושה כוזבת של ביטחון מלא ללא תלות בפעולות שיבצעו. תחושה כזו עשויה להביא למקרה תאונה כיוון שמערכות בקרת יציבות אינן מסוגלות למנוע כל מצב של איבוד אחיזה.
למרות הביקורת המוזכרת, שוררת בקרב רשויות תחבורה במדינות שונות תמימות דעים כי מערכות בקרת יציבות מועילות מאוד וכדאי למדינה לחייב שימוש במערכת. ב-2006 הודיע משרד התחבורה האמריקני כי החל מ-2012 תחול חובה לצייד כלי רכב חדשים בבקרת יציבות. שנה אחר כך הודיע משרד התחבורה כי בישראל תחול חובה דומה החל מ-2010‏. האיחוד האירופאי הודיע כי יחייב בקרת יציבות החל משנת 2011. יצרני כלי הרכב מעודדים את התקנות הללו למרות עלות המערכת המייקרת את מחיר הרכב בכמה מאות דולרים. בחלק מהמקרים משתתפות מדינות בעלויות על ידי קיזוז מיסים ממחיר כלי הרכב המצוידים במערכת.
היסטוריה

שורשן של מערכות בקרת היציבות הממוחשבות הוא במערכות בקרת האחיזה המכניות שהוצגו עוד בשנות ה-70 של המאה ה-20. מערכת בקרת יציבות הראשונה הוצגה על ידי חברת בוש הגרמנית ב-1995 וכונתה ESP על שם ראשי התיבות בגרמנית. היא יושמה בדגמי ה-מרצדס-בנץ S-קלאס החל באותה שנה אך קיבלה תהודה ציבורית ב-1997 כאשר מרצדס-בנץ אספה בחזרה את כל המכוניות מדגמי ה-A שכבר נמכרו וציידה אותן בבקרת יציבות עקב נטייה להתהפכות. עד שנת 1999 צוידו כל דגמי החברה בבקרת יציבות ובשנת 2000 גם כל דגמי חברת ב.מ.וו.
החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 הפכה המערכת לנפוצה בכלי רכב זולים יותר. בשנת 2006 הוצעה לראשונה בישראל מכונית משפחתית (רנו מגאן) עם מערכת בקרת יציבות בכל רמת אבזור שהיא. בשנת 2007 היו מצוידים יותר מרבע מכלי הרכב שנמכרו בישראל בבקרת יציבות. החל מינואר 2010 חלה חובת התקנה של המערכת ברוב כלי הרכב המיובאים לישראל.
בקרת יציבות - מערכות בטיחות

ABS
DSC: בקרת יציבות דינמית (BMW, יגואר, לנד רובר, מאזדה, מיני, רובר)
ASC + T: אוטומטיים של כלי רכב (BMW) (oude benaming tot ± 1996)
ESP: תוכנית יציבות אלקטרונית (אאודי, קרייזלר, סיטרואן, פיאט, פורד, יונדאי, ג'יפ, קאיה, מרצדס בנץ, אופל, פז'ו, רנו, סאאב, סיאט, סקודה, סמארט, סוזוקי, פולקסוואגן, שברולט, קדילק, אלפא רומיאו
VSA: סיוע יציבות הרכב (הונדה)
VSC: בקרת יציבות הרכב (לקסוס, טויוטה)
VDC: בקרה דינמית לרכב (אלפא רומיאו, סובארו)
הערות שוליים

↑  מהם יתרונות בקרת היציבות?, מתוך אתר thatcham.org
↑  Feds Order Electronic Stability Control on All Cars, מתוך אתר consumeraffairs.com
↑  הלל פוסק, משרד התחבורה: בקרת יציבות חובה מ-2010, באתר ynet, 3 בספטמבר 2007
תיאור התקדמות של מכונית עם הגה ימני הנמצאת בפניה ימינה ונכנסת למצב של תת היגוי
ג'ואל סארנואו

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1955 (בן 68) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (2002)  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 http://joelsurnow.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואל סארנואו (באנגלית: Joel Surnow; נולד ב-18 בדצמבר 1955) הוא במאי, מפיק ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה

סארנואו נולד בדטרויט למשפחה יהודית. לאחר מכן עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס. הוא למד שנתיים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ולאחר מכן עבר ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בה סיים את לימודיו בשנת 1976.
זמן קצר לאחר סיום לימודיו החל לכתוב סרטי קולנוע וטלוויזיה. בשנת 1984 קרתה הפריצה בקריירה שלו, כשהחל לכתוב עבור סדרת הטלוויזיה המצליחה וזוכת הפרסים "מיאמי מחלק מוסר". בסוף אותה שנה החל לעבוד כמפיק ומפקח ראשי בסדרת הטלוויזיה "The Equalizer" (אנ').
בשנים 1987–1990 שימש כתסריטאי בסדרת הקאלט הפופולרית "סוכן סמוי".
בשנים 1995–1996 שימש כמפיק ותסריטאי של סדרת הטלוויזיה "Nowhere Man" (אנ').
בשנים 1997–2001 היה היוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה "ניקיטה", שהייתה לסדרת הדרמה בעלת הרייטינג הגבוה ביותר בשתי העונות הראשונות שלה.
בשנים 2001–2008 שימש כיוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה הפופולרית "24", שזכתה ב-20 פרסי אמי. סארנואו אף זכה בעצמו בפרס אמי בשנת 2002 על כתיבת הסדרה.
בשנת 2007 יצר את תוכנית הסאטירה "The 1/2 Hour News Hour", שבוטלה לאחר 17 פרקים.
בשנת 2011 כתב כארבעה פרקים מתוך מיני-סדרת הדרמה הביוגרפית "משפחת קנדי" אודות מעורבותה של משפחת קנדי בפוליטיקה של ארצות הברית.
בשנת 2014 יצר את הסרט "זמן קטן" (אנ'), בו כיכבו כריסטופר מלוני, דבון בוסטיק, דין נוריס וברידג'ט מוינאהן.
חיים אישיים

לסארנואו חמש בנות, שתיים מנישואיו הקודמים ושלוש מאשתו הנוכחית.
הערות שוליים

↑  joel surnow Archives, Jewish Journal (באנגלית)
↑  "TV series 24 axed by FOX". Daily Star. 28 במרץ 2010. נבדק ב-24 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "24". Academy of Television Arts & Science. נבדק ב-20 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  11 Most Disappointing TV Shows of the 2000s, 11points.com
↑  Small Time | Freestyle Releasing, web.archive.org, ‏2016-03-04
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810590085105606  BNE: XX4615075  BnF: cb14139622n (data)  CANTIC: a10418519  GND: 140099662  ISNI: 0000 0001 1559 2836  LCCN: no2003027765  NDL: 00955739  NTA: 241545773  SUDOC: 086268112  VIAF: 7596224   WorldCat (עם VIAF): 7596224
בקרת רעשים פעילה

תיאור גרפי של הפחתת רעש פעילה
בקרת רעשים פעילה (ANC), הידועה גם בשם ביטול רעשים (NC), או הפחתת רעש פעילה (ANR), היא שיטה להפחתת צליל לא רצוי על ידי הוספת צליל אחר שתוכנן במיוחד על מנת לבטל את הראשון. הרעיון פותח לראשונה בסוף שנות ה-30; עבודת פיתוח נוספת שהחלה בשנות ה-50 הביאה בסופו של דבר לאוזניות של חברות תעופה מסחריות עם הטכנולוגיה שהפכה לזמינה בסוף שנות ה-80. הטכנולוגיה משמשת גם בכלי רכב, טלפונים ניידים, ואוזניות.
תאוריה

בקרת רעשים פעילה מודרנית מושגת בדרך כלל באמצעות שימוש במעגלים אנלוגיים או עיבוד אותות דיגיטלי. אלגוריתמים מסתגלים נועדו לנתח את צורת הגל של רעש הרקע, ולאחר מכן על סמך האלגוריתם הספציפי מייצרים אות שיבצע הזזה פאזית או יהפוך את הקוטביות של האות המקורי. האות ההפוך הזה (באנטי-פאזה) מוגבר ומתמר, וכך יוצר גל קול פרופורציונלי ישירות למשרעת של צורת הגל המקורית, ויוצר הפרעות הרסניות[דרושה הבהרה]. כך מופחתת ביעילות עוצמת הרעש הנתפסת.
רמקול לביטול רעשים עשוי להיות ממוקם יחד עם מקור הקול שיש להחליש. במקרה כזה לצליל המבטל חייבת להיות אותה רמת עוצמת שמע כמו מקור הצליל הלא רצוי על מנת לבטל את הרעש. לחלופין, המתמר הפולט את אות הביטול עשוי להיות ממוקם במיקום שבו רצויה ההנחתה הקולית (למשל אוזניה באוזנו של המשתמש). מיקום כזה דורש רמת הספק נמוכה בהרבה לביטול אך יעיל רק עבור משתמש בודד. ביטול רעשים במקומות אחרים קשה יותר מכיוון שחזיתות הגלים התלת־ממדיות של הצליל הלא רצוי ואות הביטול עלולים להתאים וליצור אזורים מתחלפים של הפרעות בונה והרסנית, להפחית את הרעש במקומות מסוימים תוך הכפלת הרעש במקומות אחרים. בחללים סגורים קטנים (למשל תא הנוסעים של מכונית) ניתן להשיג הפחתת רעש גלובלית באמצעות מספר רמקולים ומיקרופוני משוב, ומדידה של התגובות המודאליות של המארז.
יישומים

יישומי הפחתת רעש יכולים להיות "חד ממדיים" או תלת-ממדיים, תלוי בסוג האזור שיש להגן עליו. צלילים מחזוריים, אפילו כאלה מורכבים, קלים יותר לביטול מאשר צלילים אקראיים, בזכות החזרתיות בצורת הגל.
הגנה על "אזור חד־ממדי" קלה יותר ודורשת רק מיקרופון אחד או שניים ורמקולים כדי להיות יעילה. מספר יישומים מסחריים כאלו שזכו להצלחה: אוזניות מבטלות רעשים, משתיקי קול פעילים, מכשירים נגד נחירות, חילוץ ערוץ השמע הווקאלי או הערוץ המרכזי עבור קריוקי מתוך מוזיקה, ובקרת רעשים בתעלות מיזוג אוויר. המונח "ממד אחד" מתייחס ליחס בוכנה פשוט[דרושה הבהרה] בין הרעש לרמקול מבטל הרעש (הפחתת רעש מכני, לדוגמה משתיק קול) או בין הרמקול למאזין (לדוגמה אוזניות).
ביטול רעש בחלל תלת-ממדי דורשת מיקרופונים ורמקולים רבים, מה שהופך אותו ליקר יותר. קל יותר לבטל רעש כאשר יש מאזין בודד נייח, אך כאשר ישנם מספר מאזינים או אם המאזין היחיד מסובב את ראשו או נע ברחבי החלל האתגר קשה יותר. קשה להפחית גלים בתדר גבוה בחלל תלת־ממדי בגלל אורך הגל הקצר יחסית שלהם באוויר. אורך הגל באוויר של רעש סינוסואידי של 800 הרץ בקירוב הוא כפול מהמרחק של אוזן שמאל של אדם ממוצע לאוזן ימין; רעש כזה שמגיע ישירות מלפנים יופחת בקלות על ידי מערכת ביטול פעיל, אך רעש המגיע מהצד ינטה לביטול באוזן אחת תוך כדי חיזוק בשנייה, מה שיגרום לרעש להיות חזק יותר, לא רך יותר. צלילים בתדר גבוה מעל 1000 הרץ נוטים לבטל ולהתחזק באופן בלתי צפוי מכיוונים רבים. לסיכום, הפחתת הרעש האפקטיבית ביותר בחלל תלת־ממדי כרוכה בצלילים בתדר נמוך. יישומים מסחריים של הפחתת רעש תלת־ממדית כוללים הגנה על תאי מטוסים וחללי מכוניות, אך במצבים אלו, ההגנה מוגבלת בעיקר לביטול רעשים חוזרים (או מחזוריים) כגון רעש מנוע, מדחף או רוטור. הסיבה לכך היא שהאופי המחזורי של המנוע הופך את ניתוח וביטול הרעשים שלו לקלים יותר ליישום.
במקרים מסוימים, ניתן להשתמש בבקרת רטט פעילה כדי להפחית רעש לא רצוי הנוצר מרטט של מבנה. גישה זו מתאימה כאשר רטט של מבנה מייצר רעש לא רצוי על ידי זיקה של הרטט לאוויר או למים שסביבו.
בקרת רעשים פעילה לעומת פסיבית

בקרת רעש היא אמצעי פעיל או פסיבי להפחתת פליטת קול, לעיתים קרובות לצורך נוחות אישית, שיקולים סביבתיים או ציות לחוק. בקרת רעש פעילה היא הפחתת קול באמצעות מקור אנרגיה. בקרת רעש פסיבית היא הפחתת קול על ידי חומרים מבודדי רעש כגון בידוד, אריחים בולמי קול, או משתיק קול, ולא באמצעות מקור אנרגיה.
ביטול רעשים פעיל מתאים במיוחד לתדרים נמוכים. לסאונד בתדר גבוה יותר יש אורך גל קצר יותר, וביטול צליל כזה דורש מהמכשיר המבטל להיות קרוב יותר לעור התוף של המשתמש; בתדרים גבוהים מאוד, דרישות המרווח הופכות ללא מעשיות. בנוסף, במערכות המבוססות על חללים אקוסטיים, מספר הצמתים (אנ') גדל במהירות עם העלייה בתדר, מה שהופך במהירות טכניקות בקרת רעש פעילות לבלתי ניתנות לניהול. לכן בתדרים גבוהים ביטול רעשים פסיבי יעיל יותר מאשר ביטול פעיל, ולעיתים אף מספק מענה הולם ללא צורך בביטול פעיל.
היסטוריה

הפטנט הראשון למערכת בקרת רעש - U.S. Patent 2,043,416 - הוענק לממציא פול לואג ב-1936. הפטנט תיאר כיצד לבטל צלילים סינוסואידים בתעלות על ידי התקדמות פאזה של הגל וביטול צלילים שרירותיים באזור סביב הרמקול על ידי היפוך הקוטביות.בשנות ה-50 לורנס ג'יי פוגל רשם פטנט על מערכות לביטול הרעש בתא הטייס של מסוקים ומטוסים. בשנת 1957 פיתח וילארד מיקר מודל עבודה של בקרת רעש פעילה המופעלת על ידי כיסוי אוזניים. לאוזניות אלו היה רוחב פס הנחתה פעיל של כ-50–500 הרץ, עם הנחתה מקסימלית של כ-20 dB. בסוף שנות ה-80 נכנסו לשוק אוזניות הפחתת הרעש הפעילות המסחריות הראשונות. הן הופעלו באמצעות סוללות NiCad או ישירות ממערכת החשמל של המטוס.
ראו גם

קוהרנטיות (פיזיקה)
אוזניות מבטלות רעשים
הערות שוליים

↑  Moylan, William (2006). Understanding and crafting the mix: the art of recording. Focal Press. p. 26. ISBN 0-240-80755-3.
↑  "Active Noise Control" (PDF). medialab. בדצמבר 2005. אורכב מ-המקור (PDF) ב-26 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Evaluation of an Improved Active Noise Reduction Microphone using Speech Intelligibility and Performance-Based Testing, n.d." (PDF). אורכב מ-המקור ב-2015-10-26. נבדק ב-2020-09-23.
ניסוי ניהול רעשים אלקטרוני בווינה, 1973
ג'וס

ערך זה עוסק בעיר בניגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מרכז העיר ג'וס
 מדינה:  ניגריה ניגריה
 מדינה:  פלטו
 גובה:  1,217 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,040,000 (21 במרץ 2022)
 קואורדינטות:  9°56′00″N 8°53′00″E﻿ / ﻿9.9333333333333°N 8.8833333333333°E﻿ / 9.9333333333333; 8.8833333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניגריה מוגדלת) אבוג'ה לאגוס קנו איבדאן קדונה פורט הרקורט מיידוגורי בנין ניז'ר צ'אד קמרון מפרץ גינאהג'וס(למפת ניגריה רגילה) אבוג'ה לאגוס קנו איבדאן קדונה פורט הרקורט מיידוגורי בנין ניז'ר צ'אד קמרון מפרץ גינאהג'וס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
צילום אוויר של העיר ג'וס
ג'וס (באנגלית: Jos; ידועה גם בשם J-Town) היא בירת מדינת פלטו במרכז ניגריה והעיר הגדולה בה. העיר שוכנת בצפון-מערב מדינת פלטו כ-180 ק"מ מצפון-מזרח לבירת הפדרציה אבוג'ה בגובה 1,217 מטרים מעל פני הים. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.04 מיליון תושבים.
בתקופת השלטון הקולוניאלי הבריטי, ג'וס היוותה מרכז חשוב לכריית בדיל ואת מרכז המסחר של מדינת פלטו מכיוון שהפעילות המסחרית גברה בהתמדה.
הערות שוליים

↑  Nigeria: States & Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554909505171  GND: 4096634-3  LCCN: n80104680  MusicBrainz: 1f0589e3-fee4-41a5-8497-3f523f718862  SUDOC: 178630446  VIAF: 140719562   WorldCat (עם VIAF): 140719562 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ניגריה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ואל פריזבילה

| --- | --- |

פריזבילה בשנת 2011
 לידה:  10 באוקטובר 1979 (בן 44) מונטיסלו, מינסוטה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.16 מטרים
 מספר:  6, 10, 45
 מכללה:  אוניברסיטת מינסוטה
 דראפט:  בחירה תשיעית, 2000 יוסטון רוקטס
 קבוצות כשחקן
 2000–2004 2004 2004–2011 2011 2012 2012–2013:  מילווקי באקס אטלנטה הוקס פורטלנד טרייל בלייזרס שארלוט בובקאטס פורטלנד טרייל בלייזרס מילווקי באקס
ג'ואל אנתוני פריזבילה (באנגלית: Joel Anthony Przybilla; נולד ב-10 באוקטובר 1979) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2000–2013. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 3.9 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות

פריזבילה נולד וגדל בעיר מונטיסלו שבמינסוטה. בשנת 1998 זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין במינסוטה ("Minnesota Mr. Basketball"), ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בין השנים 1998–2000 למד באוניברסיטת מינסוטה, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה – "מינסוטה גולדן גופרס". את עונת 1999/2000 סיים במקום השלישי בכל ליגת המכללות באחוזי קליעה מהשדה (61.3%), ובמקום הרביעי בממוצע חסימות למשחק (3.9). כמו כן קלע 14.2 נקודות ואסף 8.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2000 נבחר פריזבילה בבחירה התשיעית על ידי יוסטון רוקטס, ומיד הועבר בטרייד למילווקי באקס. בשתיים וחצי עונותיו במילווקי מיעט לקבל דקות משחק, ותרם 1.9 נקודות ו-3.7 ריבאונדים בממוצע למשחק בלבד.
בפברואר 2004 הועבר לאטלנטה הוקס כחלק מטרייד משולש, במסגרתו טים תומאס ונאזי מוחמד נשלחו לניו יורק ניקס, בעוד קית' ואן הורן הועבר למילווקי.
לקראת עונת 2004/2005 חתם פריזבילה על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, במדיה שיחק ב-6 וחצי העונות הבאות. לאורך התקופה פתח במרבית משחקי הקבוצה, ורשם ממוצעים כוללים של 4.8 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק. במשחק מול סיאטל סופרסוניקס ב-2 באפריל 2006 קבע שיא קריירה של 9 חסימות, ובמשחק מול לוס אנג'לס קליפרס ב-22 במרץ 2008 אסף שיא קריירה של 26 ריבאונדים. בעונות 2009 ו-2010 העפיל עם הטרייל בלייזרס לפלייאוף ה-NBA, אולם בשני המקרים הודחה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון.
בפברואר 2011 הועבר יחד עם דנטה קנינגהם, שון מרקס ושתי בחירות דראפט עתידיות לשארלוט בובקאטס, בתמורה לג'רלד וולאס.
בעונות 2012 ו-2013 חזר לשחק עבור פורטלנד ומילווקי, בהתאמה, בטרם פרש ממשחק.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של פריזבילה בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של פריזבילה בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2000, באתר basketball-reference.com
↑  הניקס שולחים את ואן הורן למילווקי, באתר הניו יורק טיימס, 16 בפברואר 2004
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פורטלנד לסיאטל, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פורטלנד לקליפרס, באתר basketball-reference.com
↑  שארלוט מצרפת את פריזבילה, קנינגהם ומרקס, באתר הקבוצה, 24 בפברואר 2011
↑  פריזבילה מודיע על פרישה ממשחק, באתר הטרייל בלייזרס, 25 באוגוסט 2014
ג'ון גרדון

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1933 (בן 91) Dippenhall, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  ביולוגיה התפתחותית 
 מקום מגורים:  אנגליה 
 מקום לימודים:  כרייסט צ'רץ'  איטון קולג'  Edgeborough School 
 מנחה לדוקטורט:  Michaïl Fischberg 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' (2001)  אוניברסיטת אוקספורד  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  Douglas A. Melton 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2012)  פרס ויליאם בייט הארדי (1984)  קרן פלדברג (1975)  גראן פרי שארל-לאופולד מאייר (1984)  מדליית נוברטיס (1979)  הרצאת קרוניאן (1976)  הרצאת הארווי (2014)  פרס רוזנסטיל (2008)  מדליית אדווין גרנט קונקלין (2001)  פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (1977)  הפרס הבין-לאומי לביולוגיה (1987)  מדליית קופלי (2003)  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (2009)  המדליה המלכותית (1985)  פרס וולף לרפואה (1989)  Ross G. Harrison Award (1985)  עמית החברה המלכותית  Knight Bachelor 
 אתר רשמי
 
ג'ון גרדון (נולד ב-2 באוקטובר 1933) הוא ביולוג בריטי העוסק בביולוגיה התפתחותית. הוא ידוע בשל מחקריו על שיבוט וכן על שיבוט בהעברת גרעין תא סומטי (Somatic Cell Nuclear Transfer), שיטה שבה משבטים DNA שמקורו מתא סומטי, כגון תא עור. על מחקרים אלה זכה ב-2009 בפרס לסקר וב-2012 בפרס נובל לרפואה ופיזיולוגיה.
קורות חיים

גרדון נולד בדיפנהל שבבריטניה. הוא סיים את לימודיו באיטון קולג', ולאחר מכן רצה להמשיך בלימודים קלאסיים באוקספורד, אולם לבסוף שינה את דעתו והחל ללמוד זואולוגיה. בלימודי הדוקטורט שלו באוקספורד, למד על שיבוט בהעברת גרעין תא סומטי בצפרדע רפואית, ואחר כך המשיך בלימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לאחר לימודיו, שב לאנגליה ובשנים 1962–1971 החל לעבוד באוניברסיטת אוקספורד.
ברוב שנותיו, עבד גרדון באוניברסיטת קיימברידג', תחילה במועצת המחקר הרפואי בשנים 1971–1983 ומאוחר יותר במחלקה לזואולוגיה, החל מ-1983. ב-1972 היה גרדון ראש קולג' מגדלנה בקיימברידג', וכן לימד ביולוגיה של התא. ב-1989 הקים מכון מחקר לביולוגיה תאית ולחקר הסרטן באוניברסיטת קיימברידג' אשר נקרא על שמו, קולג' גרדון, והיה היושב ראש שלהם עד 2001.
ב-1958, כאשר היה באוניברסיטת אוקספורד, הצליח לראשונה לשבט צפרדע, תוך שימוש בגרעין תא סומטי שנלקח מראשן של צפרדע רפואית מהמין Xenopus laevis‏. מחקר שהמשיך את עבודתם של רוברט בריגס ותומאס קינג מ-1952, בו הצליחו השניים להעביר גרעין מתאי בלסטולה עובריים של צפרדע האחו (Lithobates pipiens).‏ מחקרים אלה הובילו להתפתחויות טכנולוגיות ושל שיטות המשמשות את המדע עד עצם היום הזה. לפני עבודותיו של ג'ון גרדון, המונח "שיבוט" התייחס לצמחים, אולם לאחר פרסום מחקריו, נכנס המונח לשימוש בהקשר של בעלי חיים.
ב-1962 גילה שהתמיינות תאים הפיכה, בניסוי בו החליף את הגרעין של ביצית מופרית של צפרדע בגרעין תא מעי של צפרדע בוגרת. התא התפתח בהמשך לראשן נורמלי, ובכך הוכיח שב-DNA של תא בוגר וממויין קיים המידע הגנטי להתפתחות של כל תא אחר והפריך את הדוגמה שמיון של תא הוא בלתי-הפיך. גרדון הוציא DNA מתא בוגר, והזריק את הגרעין לתוך ביצית ממנה הוצא הגרעין.
מחקרים נוספים שעשה עסקו בלמידת התכונות של mRNA, ותעתוקו בתאים. את מחקר זה עשה באמצעות אותה שיטה שפיתח, שיבוט בהעברת גרעין תא סומטי, באמצעותה ניתן לשלוט ב-RNA שמתועתק ומתורגם.
מחקריו בימים אלה עוסקים באותות בין-תאיים, כולל אותות המורים על התמיינות תאים, ומטרתם להבין את המנגנון העומד מאחורי תכנות מחדש של תאים, כולל דה-מתילציה של ה-DNA.
פרסים ותארים

חבר בחברה המלכותית (1971)
חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1978)
חבר באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) (1980)
חבר בחברה הפילוסופית האמריקאית (1983)
המדליה המלכותית (1985)
פרס וולף (1989) יחד עם אדוארד ב. לואיס
חבר חוץ באקדמיה הצרפתית למדעים (1989)
תואר אבירות (1995)
מדליית קופלי (2003)
פרס לסקר (2009) יחד עם שיניה יאמאנקה
פרס נובל לרפואה או לפיזיולוגיה (2012) יחד עם שיניה יאמאנקה
ג'ונתן תמימי

ג'ונתן תמימי סיברג (בשוודית: Jonathan Tamimi Syberg; נולד ב-12 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן שוודי-ירדני המשחק בעמדת המגן הימני באל-חוסיין (אירביד).
קריירת מועדונים

תמימי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של האמרבי. ב-19 בספטמבר 2013 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד גאיס. תמימי שיחק 7 משחקים בקבוצה הבוגרת של האמרבי.
ב-9 במרץ 2015 תמימי חתם לשלוש עונות בינשפין סדרה (אנ'). תמימי היה שותף ב-18 משחקי ליגה ועלה עם הקבוצה לליגת העל השוודית. ב-8 במאי 2016 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה בשוודיה בהפסד 2-0 לנורשפין, בו גם הורחק לראשונה בקריירה אחרי שקיבל כרטיס צהוב שני.
ב-11 בפברואר 2018 חתם בסונדסוואל. ב-30 בנובמבר 2019, תמימי שוחרר מהמועדון.
ב-11 ביוני 2020, תמימי חתם במייאלבי.
ב-18 בפברואר 2021, תמימי חתם בדגרפורס.
ב-17 בפברואר 2022 חתם בברגה.
במרץ 2024 חתם באל-חוסיין (אירביד) מליגת העל הירדנית.
קריירה בינלאומית

תמימי, נולד בשוודיה להורים ממוצא ירדני, לכן היה יכול לייצג את שתי המדינות בזירה הבינלאומית.
ב-25 בדצמבר 2017 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן בתיקו 1-1 נגד לוב.
ג'ול (זמרת)

| --- | --- |

ג'ול, 2009
 לידה:  23 במאי 1974 (בת 50) פייסון, יוטה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'ול קילצ'ר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  מרכז אינטרלוכן לאמנויות, Steller Secondary School 
 סוגה:  רוק, פולק, קאנטרי
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  ביג מאשין, אטלנטיק רקורדס 
 בן זוג:  טיי מוראי (2014-2008)
 צאצאים:  Kase Townes Murray 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס VMA לאמנית השנה (1997) 
 jeweljk.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ול קילצ'ר (באנגלית: Jewel Kilcher; נולדה ב-23 במאי 1974) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית שחקנית וסופרת אמריקאית, שהייתה מועמדת לארבעה פרסי גראמי.
ביוגרפיה

ג'ול קילצ'ר נולדה ב-23 במאי 1974 בעיר פייסון, יוטה. בתם השנייה של אטילה קונו "אץ" קילצ'ר, המוכר מתוכנית ההישרדות "Alaska: The Last Frontier" בערוץ דיסקברי, ואימה היא ולנדרה קילצ'ר (לבית קרול). יש לה אח גדול, שיין. בת דודתה היא השחקנית קוריאנקה קילצ'ר. אמה ממוצא אירי, ואביה ממוצא גרמני ושווייצרי. סבה מצד אביה, יול קילצ'ר, היה סנאטור מטעם מדינת אלסקה, שהתיישב באלסקה לאחר שהיגר אליה משווייץ.
זמן קצר לאחר לידתה, המשפחה עברה להתגורר באנקורג', אלסקה והתיישבה באחוזה המשתרעת על פני 770 דונם. שם, נולד אחיה הצעיר, אץ' ג'וניור. יש לה גם אח למחצה, ניקוס, שגדל בעיקר באורגון עם אמו, שאיתה היה לאביה מערכת יחסים קצרה. לאחר גירושיהם של הוריה בשנת 1981, קילצ'ר התגוררה עם אביה בהומר, אלסקה.
היא למדה לנגן בגיטרה כאשר היא קיבלה מלגה בבית הספר היוקרתי לאומנויות במישיגן. היא החלה לכתוב שירים בגיל 17.
קריירה

אלבום הבכורה שלה, אשר יצא בשנת 1995, "Pieces of You", הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר שיצאו בארצות הברית עד היום, שהגיע למקום ה-4 במצעדי בילבורד ונמכר למעלה מ-12 מיליון עותקים, יותר מסך כל המכירות של האלבומים הבאים שלה.
ב-1999 הופיעה ג'ול בסרטו של הבמאי אנג לי "לרכוב עם השטן".
ב-21 בדצמבר 2021, זכתה בעונה השישית של תוכנית המציאות "הזמר במסכה"; בתחפושת של מלכת הלבבות.
היא צפויה להופיע בתחרות הזמר האמריקאית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Pieces of You ‏(1995)
Spirit ‏(1998)
Joy: A Holiday Collection ‏(1999)
This Way ‏(2001)
0304 ‏(2003)
Goodbye Alice in Wonderland ‏(2006)
Perfectly Clear ‏(2008)
Lullaby ‏(2009)
Sweet and Wild ‏(2010)
The Merry Goes 'Round ‏(2011)
Let It Snow: A Holiday Collection ‏(2013)
Picking Up the Pieces ‏(2015)
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | לרכוב עם השטן | סו לי שלי |  |
| 2007 | הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס | עצמה |  |
| 2017 | סנדי וקסלר | עדה בביתת משפט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | The Wizard of Oz in Concert: Dreams Come True | דורותי גייל | ספיישל טלוויזיוני |
| 2003 | The Lyon's Den | ג'ניפר מת'יוס | פרק: "EX" |
| 2006 | צעירים חסרי מנוח | עצמה | פרק: "#1.8400" |
| 2006 | גברים על עצים | עצמה | פרק: "The Menaissance" |
| 2007 | Nashville Star | שופטת | תוכנית ריאליטי מוזיקלית (עונה 4) |
| 2011 | Platinum Hit | מנחה ושופטת | תוכנית מציאות |
| 2013 | Ring of Fire | ג'ון קרטר קאש | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2014 | מגלים עם דורה | חתול צ'שייר | דיבוב; פרק: "Dora in Wonderland" |
| 2015 | Axe Cop | דרור | דיבוב; פרק: "The Center of the Ocean" |
| 2017 | Concrete Evidence: A Fixer Upper Mystery | שאנון הדג'ס | סדרת סרטי טלוויזיה של הולמרק גם מפיקה |
| 2017 | Framed for Murder: A Fixer Upper Mystery | שאנון הדג'ס | סדרת סרטי טלוויזיה של הולמרק גם מפיקה |
| 2018 | Deadly Deed: A Fixer Upper Mystery | שאנון הדג'ס | סדרת סרטי טלוויזיה של הולמרק גם מפיקה |
| 2021 | הזמר במסכה | "מלכת הלבבות" | זוכת העונה השישית |
ברנדה פריקר

| --- | --- |

ברנדה פריקר עם פרס האוסקר, (1992)
 לידה:  17 בפברואר 1945 (בת 79) דבלין, אירלנד
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברנדה פריקר (באנגלית: Brenda Fricker; נולדה ב-17 בפברואר 1945) היא שחקנית קולנוע אירית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1989 על משחקה בסרט "כף רגלי השמאלית".
ביוגרפיה

פריקר נולדה בדבלין, אירלנד לבילה, מורה במכללה מקומית ולדזמונד, פקח במשרד החקלאות האירי ועיתונאי במגזין "הטיימס" האירי.
עוד כשהייתה ילדה קיוותה פריקר ללכת בדרכי אביה ולהפוך לעיתונאית, לפני שהפכה לשחקנית עבדה פריקר בתור עוזרת העורך של מגזין ה"טיימס" האירי וזאת במטרה להפוך לכתבת.
פריקר החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 19 בבימות תיאטרון מקומיות באירלנד לפני שעברה למופעים הגדולים יותר בלונדון.
כשהגיעה לאנגליה החלה פריקר להופיע במופעים מקומיים ובינלאומיים במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית.
בשנת 1989 בגיל 45 לאחר השתתפות במספר סרטים מקומיים והפקות BBC הגיעה פריקר אל הנחלה לה קיוותה להגיע במשך למעלה מ-20 שנות קריירה וזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר תוך כדי שהיא גוברת על שחקניות בעלות שם עולמי בתחום הקולנוע כגון ג'וליה רוברטס ואנג'ליקה יוסטון. את הפרס קיבלה פריקר עבור תפקידה בדרמה הביוגרפית האירית זוכת שני פרסי אוסקר "כף רגלי השמאלית" המבוססת על חייו של הסופר והצייר האירי קריסטי בראון, בסרט גילמה פריקר את דמותה של אמו של כריסטי (דניאל דיי-לואיס). כמו כן קיבלה פריקר על התפקיד גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
במהלך שנות ה-90 הספיקה פריקר לשחק במגוון סרטים שהבולטים ביניהם הם "השדה", "עת להרוג" ו"שכחו אותי בבית 2".
בשנת 2003 שיחקה פריקר בהפקה המשותפת של ג'ואל שומאכר וג'רי ברוקהיימר "ורוניקה גארין", בסרט גילמה פריקר את דמותה של ברני, אמה של ורוניקה גארין (קייט בלאנשט).