stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס ויליאם פולברייט
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > סנאטור מטעם מדינת ארקנסו > שימועי פולברייט

שימועי פולברייט הם הכינוי ההיסטורי לסדרת שימועים ודיונים שערך פולברייט בוועדת החוץ של הסנאט בנוגע למלחמת וייטנאם בין השנים 1966–1971. לימים יספר כי לא ידע מאומה על המלחמה עד שפגש, ב-1965, את ברנרד ב. פול (אנ'), עיתונאי צרפתי שכתב לעיתים קרובות על וייטנאם. שיחותיו עם פול שינו באופן קיצוני את עמדתו בדבר המלחמה, שכן פול גרס כי הו צ'י מין אינו מנהיג בובה של ברית המועצות וסין שמטרתו היא להפיל את ממשלת דרום וייטנאם כי כך לכאורה ציוו עליו אדוניו במוסקבה ובבייג'ינג. השפעתו של פול על פולברייט זירזה את שינוי חשיבתו של האחרון, שכן הציג בפניו פול את כתביהם של ז'אן לקוטיר ופיליפ דווילרס. פולברייט נטל על עצמו משימה לחקור את מלחמת וייטנאם, משימה עליה שקד ברצינות רבה כל כך עד שבפגישה עם מזכיר המדינה של ארצות הברית דין ראסק הצליח לתקן שגיאות אחדות של המזכיר בנוגע למלחמה, למורת רוחו של ראסק.
אף על פי שהנשיא לינדון ג'ונסון שידל את פולברייט לתת חסות להחלטת מפרץ טונקין באוגוסט 1964, יחסיו עם הנשיא נעכרו לאחר שארצות הברית הפציצה את העיר פליקו (Pleiku) במרכז וייטנאם ב-1965. פולברייט ראה בכך הפרה של הבטחת ג'ונסון שלא להסלים את המלחמה. עד מהרה נעשתה התנגדותו של פולברייט למלחמת וייטנאם מוצקה יותר ויותר, והחל מ-1966 הנהיג כאמור סדרה של שימועים בוועדת החוץ בנושא ניהול המלחמה. בינואר 1966 הזמין את הנשיא ג'ונסון להעיד בפני הוועדה מדוע ארצות הברית נלחמת בווייטנאם, אך הנשיא ג'ונסון דחה את ההזמנה. שימועיו של פולברייט עוררו את ההתנגדות הציבורית למלחמה, והדיונים שערך האיצו את תחילת הדעיכה בנשיאות ג'ונסון ואובדן דריסת הרגל שלו בציבור.
ב-4 בפברואר 1966 ערך פולברייט את השימועים הראשונים על מלחמת וייטנאם, בהם העידו ג'ורג' קנאן והגנרל ג'יימס גאווין כעדים מומחים. הדיונים נערכו בעקבות בקשתו של ג'ונסון לוסיף 400 מיליון דולר אמריקני לתקציב המלחמה, מה שנתן לפולברייט תירוץ לקיום דיונים. קנאן העיד שמלחמת וייטנאם היא עיוות גרוטסקי של מדיניות הבלימה שהתווה ב-1946 וב-1947. גאווין, גיבור מלחמת העולם השנייה, העיד שדעתו כלוחם היא שלא ניתן לנצח במלחמה לפי צורת הלחימה של הצבא האמריקאי. באותו יום, בניסיון להסיט את תשומת הלב הציבורית מהשימועים, נסע ג'ונסון לוועידת פסגה מאולתרת בהונולולו בתקווה שהעיתונות תסקר את נסיעתו במקום את השימועים. מזכיר המדינה ראסק והגנרל מקסוול טיילור היו עדים בשימוע מטעם הבית הלבן לטובתו של ג'ונסון.
משום שפולברייט היה בעבר חברו של ג'ונסון, הביקורת שלו על המלחמה נתפסה כבגידה אישית וג'ונסון התפרץ נגדו לא פעם במילים קשות. ג'ונסון סבר שלעומת הסנאטור ויין מורס, שתמיד התנגד למלחמת וייטנאם, פולברייט הבטיח לו כבר ב-1964 כי יתמוך במלחמה, ובעקבות זאת כינה אותו ג'ונסון יהודה איש קריות. ג'ונסון אהב ללעוג לפולברייט בכינוי "האפברייט" (תרגום מילולי: חצי-ברייט) ותהה בציניות כיצד מישהו טיפש כמוהו קיבל תואר אקדמי מאוניברסיטת אוקספורד.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > סנאטור מטעם מדינת ארקנסו > התפטרותו

בבחירות 1974 הפסיד פולברייט בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית בידי דייל במפרס, אז מושל ארקנסו. עמדותיו הנחרצות נגד מלחמת וייטנאם, המזרח התיכון ופרשת ווטרגייט לא עלו בקנה אחד עם דעת הרוב של תושבי ארקנסו, ויכולותיו לנהל מערכת בחירות התנוונה עד כדי הפסד בבחירות מקדימות. במפרס ניצח עם רוב גורף של קולות הבוחרים. נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, שיריבות מרה שררה בינו לבין פולברייט, לעג להפסדו בשיחה פרטית עם חבר קונגרס. בעקבות ההפסד התפטר פולברייט מהסנאט עוד בדצמבר 1974. את 29 שנות כהונתו העביר כסנאטור זוטר מכיוון שמקבילו, ג'ון מקללן, הושבע לסנאט שנתיים לפניו. רק טום הרקין, שכיהן כסנאטור זוטר במשך שלושים שנה מ-1985 עד 2015, שבר שיא זה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > בערוב ימיו ומותו

לאחר פרישתו עסק פולברייט במשפט בין-לאומי פומבי במשרד עורכי הדין "Hogan & Hartson" מ-1975 עד 1993. ב-5 במאי 1993 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית מאת הנשיא ביל קלינטון בחגיגת יום הולדתו ה-88. בראשית פברואר 1995 מת פולברייט לאחר שלקה בשבץ מוחי בוושינגטון הבירה. גוויתו נשרפה ואפרו נטמן בחלקת משפחת פולברייט בבית העלמין אוורגרין השוכן בפאייטוויל שבארקנסו.
בשנת 1996 שינתה אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שם של מעון סטודנטים על שמו. ב-18 ביוני 2010 נרשם המעון במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
במהלך הסרת המונומנטים במחאות ג'ורג' פלויד, מורשתו של פולברייט נבחנה מחדש בידי אוניברסיטת ארקנסו בעקבות דרישה להסיר את פסלו ולשנות את שם מכללת ג'. ויליאם פולברייט לאומנויות ומדעים. פולברייט הוא בוגר מחזור 1925 של האוניברסיטה, ונשיא האוניברסיטה בין השנים 1939–1941. בעקבות הדרישה התעורר ויכוח שדן במוניטין שלו כגזען שהגן על הפרדה גזעית וחתם על המניפסט הדרומי, בעוד תומכיו ציינו את מורשתו בתחום יחסים בין-לאומיים וחינוך. ביוגרף אחד של פולברייט גרס כי אין הוא גזען, אך אכן תמך במדיניות הפרדה גזעית כמצופה מסנאטור דרומי בתקופת כהונתו. ביוגרף שני טען לעומת זאת כי פולברייט הוא "ענק פוליטי בארקנסו, במובן הטוב והרע של המילה". פאנל אוניברסיטאי הצביע על הסרת הפסל ושינוי שם המכללה, אך מועצת הנאמנים של אוניברסיטת ארקנסו החליטה לבטל הצבעה זו בשל חוק מדינתי המחייב את אישור בית המחוקקים של ארקנסו להסרת אנדרטאות.
הערות שוליים

↑  בארט ברנס, J.W. FULBRIGHT, OUTSPOKEN SENATOR-SCHOLAR, DIES, באתר וושינגטון פוסט, 10 בפברואר 1995 (באנגלית)
↑  ג'יימס ויליאם פולברייט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
↑  פולברייט בקהיר, הארץ, 12 במאי 1960
↑  הסנאטור ויליאם פולברייט, הארץ, 17 במאי 1960
↑  פולברייט, למרחב, 3 במאי 1960
↑  פולברייט נפגש עם בן־גוריון, הארץ, 17 במאי 1960
↑  בהששאלה משמו של ולטר אולבריכט, מנהיג גרמניה המזרחית באותה עת.
↑  דייוויד לוטר ובארט פולקארט, William Fulbright, Critic of Cold War Policy, Dead at 89 : Politics: Ex-senator, a noted segregationist, created student exchange program., באתר לוס אנג'לס טיימס, 10 בפברואר 1995 (באנגלית)
↑  ר. וו. אפל ג'וניור, J. William Fulbright, Senate Giant, Is Dead at 89, באתר הניו יורק טיימס, 10 בפברואר 1995 (באנגלית)
↑  מרטי קוק, Fulbright's Feet of Clay Seen Anew, באתר Arkansas Business Publishing Group‏, 30 באוגוסט 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261307905171  PLWABN: 9810632929005606  BnF: cb12278023t (data)  CANTIC: a10088040  CiNii: DA03069943  GND: 118694219  ISNI: 0000 0001 2125 9845  LCCN: n50041614  NARA: 10582230  NDL: 00466810  NKC: jn20000720080  NLG: 67469  NLK: KAC201717181  NTA: 068412207  SELIBR: 187674  SNAC: w6v987q1  SUDOC: 031595987  Trove: 1161614  US Congress: F000401  VcBA: 495/172069  VIAF: 29594359   WorldCat (עם VIAF): 29594359 
דיוקנו הראשון של פולברייט בסנאט
כפתור בחירות של פולברייט לסנאט
פולברייט משוחח עם ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון, 16 במאי 1961
פולברייט מאזין לדיון בסנאט, אוקטובר 1966
פולברייט ועמיתו ויין מורס במהלך שימוע שערך בוועדת החוץ של הסנאט בעניין מלחמת וייטנאם, מאי 1966
פולברייט בחדר הסגלגל עם הנשיא ג'ונסון, 1 במאי 1968
21 ביוני 1960, פולברייט וג'ונסון בוושינגטון DC.
פולברייט בערוב ימיו
מאסטרינג

מאסטרינג (באנגלית: Mastering) הוא שלב סופי של בקרה והפקת המאסטר הסופי של קטע או רצף של קטעים מוזיקליים המיועדים ליצור תקליט או תקליטור, וזאת לאחר שלב ההקלטה. המאסטר הסופי מופק לשם שכפול וייצור העתקים לצורך ההוצאה לאור. לעיתים קרובות יש צורך בשלב המאסטרינג בטיפול בצלילים או במרווחים בין הקטעים במיוחד בהפקת אלבומי אוסף כשהקטעים המוזיקליים מגיעים ממקורות שונים ומגוונים. המאסטרינג עדיין עושה שימוש במערכות אנלוגיות בשילוב עם מערכות דיגיטליות.
היסטוריה

בתחילת תעשיית הקלטות המוזיקה, ההקלטה נעשתה ישירות ממכשיר איסוף הצליל, אל מערכת אשר חרטה את האנרגיה האקוסטית שהועברה על פלטת מאסטר ממתכת רכה או משעווה.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, לאחר המצאת המיקרופון, נעשה התהליך אלקטרו-מכני אך עדיין ההקלטה נעשתה ישירות לפלטת המאסטר. כך שעד להמצאת מכשירי ההקלטה של הסרט המגנטי, כל ההקלטות נעשו כבהופעה חיה. כניסת הרשמקול המגנטי בסוף שנות הארבעים של אותה מאה יצרה מהפכה בתחום ההקלטות בכך שאפשרה חיתוך בין קטעים שונים וחיבור בין קטעים אחרים. כניסת רשמקול עם מספר ערוצים אפשרה להקליט כל כלי או זמר בנפרד ורק לאחר סיום ההקלטות, חיבורם יחדיו בעזרת מערבל אותות (Mixer) לדיסק מאסטר עם ערוץ אחד (Mono) או שני ערוצים (Stereo).
לפני הקלטת המיקס לדיסק המאסטר החלו לעיתים טכנאי המאסטרינג לטפל בצלילים. במהרה נמצא כי טיפול באיזון הצלילים ועוצמתם יכול ליצור אופטימיזציה של איכות המוזיקה במיוחד למוזיקת פופ. מאסטרינג הפך למקצוע הדורש מיומנות גבוהה במיוחד והוכר שביכולתו של המאסטרינג להפוך תקליט להצלחה או לכישלון.
בתקופת הפריחה של מוזיקת הפופ בין השנים 1950–1980, אומני המאסטרינג הפכו למאוד מבוקשים.
העידן הדיגיטלי

עם כניסת הטכנולוגיה הדיגיטלית בשנות התשעים עבר תחום המאסטרינג שינוי ואומני המאסטרינג החלו להשתמש במערכות הדיגיטליות החדשות אשר אפשרו מגוון חדש נוסף לטיפול בצלילים. עם זאת, עד היום משתמשים אמני המאסטרינג באקולייזרים וקומפרסורים אנלוגיים ודיגיטליים גם יחד.
תהליך המאסטרינג

המוזיקה עוברת תהליך של איזון (איקווליזציה), קימפרוס, הדגשה או הפחתה של תדרים מסוימים, הפחתת רעשים והגבלת עוצמה. טיפול טוב במאסטרינג יעניק לדיסק גוון אחיד וייחודי. בשלב זה נקבעים סדר השירים וסוג החיתוך ביניהם (fade in - Fade out). בסופו של התהליך, המוזיקה מוקלטת למדיה דיגיטלית או אופטית שתשמש כמאסטר שאיתה ישוכפלו העתקים.
הגימנסיה ע"ש יצחק נבון

| --- | --- |

 בית ספר
 על שם:  יצחק נבון
 שכבות לימוד:  ז'- י"ב
 בעלי תפקידים
 מנהל:  אתי עבודי קזולה
 באחריות:   עיריית חולון
 מיקום
 מיקום:  קרסל 2, חולון
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°59′49″N 34°46′07″E﻿ / ﻿31.997052983904°N 34.768637204651°E﻿ / 31.997052983904; 34.768637204651
 www.navon-g.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) הגימנסיה ע"ש יצחק נבון(למפת גוש דן רגילה) הגימנסיה ע"ש יצחק נבון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגימנסיה ע"ש יצחק נבון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגימנסיה ע"ש יצחק נבון
 
גימנסיה ע"ש יצחק נבון היא בית ספר תיכון, שהוקם בחולון, ושוכן בשכונת קריית בן-גוריון.
בית הספר פועל במתכונת שש שנתית, כאשר בין ערכיו ומטרותיו של בית הספר טיפוח ערך המצוינות, הן בהיבטים האקדמיים והן בהיבטים הערכיים-חברתיים.
בבית הספר פועלות שכבות לימוד החל משלב חטיבת הביניים כיתות ז'-ט' וכן חטיבה עליונה כיתות י'-י"ב.
מסלולים ומגמות לימוד

הגימנסיה מאפשרת מסלולי לימוד מגוונים ביניהם:
מגמת מנהיגות מדעית- כיתת דגל בה התלמידים מקבלים בתום תקופת הלימודים תעודת בגרות מדעית וגם חברתית. תלמידי המגמה מגבירים 2 מקצועות מדעיים, אנגלית, מתמטיקה ברמת 5 יחידות לימוד. במקביל לעשייה הלימודית התלמידים עורכים פעילות התנדבותית-חברתית.
מגמת חינוך גופני- תלמידי המסלול משלבים לימודים ברמה של 5 יח"ל כאשר 4 מהן הן עיוניות ויחידה אחת היא מעשית. המגמה מיועדת לספורטאים פעילים במועדוני ספורט וחובבים.
מגמת רפואה- כיתת דגל בה תלמידי המגמה מבצעים סך הכל כ-10 יח"ל. כאשר החלוקה היא בגרות ברמה 5 יח"ל במדעי הבריאות ו-5 יח"ל מחקר אותו עורכים תלמידי המגמה. ברמה החברתית- ערכית תלמידי המגמה משתתפים בקורס מגן דוד אדום. כמו כן יוצאים תלמידי המגמה לסיורים בבתי חולים ומוסדות בריאות שונים.
מגמת תקשורת- תלמדי המגמה לומדים תקשורת ברמה העיונית וברמה המעשית מפיקים סרטים. המגמה בין היתר משתתפת בתחרויות קולנוע לתיכונים.
מגמות ומסלולים נלמדים אחרים בבית הספר: אומנות, ניהול עסקי, הנדסת תוכנה, פיזיקה, ביולוגיה, כימיה, מדעי החברה, ערבית, וגאוגרפיה.
הערות שוליים

↑  גימנסיה נבון, באתר gimnasia-navon (באנגלית)
↑  גימנסיה ע"ש יצחק נבון, חוברת מגמות לשנה"ל תשפ"ד, באתר גימנסיה יצחק נבון
פיל ספקטור

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1939 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בינואר 2021 (בגיל 81) סטוקטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Harvey Phillip Spector 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1958–2009 (כ־51 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון פיירפקס 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  הקלטות פילס, A&M רקורדס, אפל רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי של חבר הנאמנים (2000)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2011)  היכל התהילה של גראמי (1998)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1989) 
 www.philspector.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פִיל ספּקטוֹר (באנגלית: Phil Spector; נולד כהארווי פיליפ ספקטור;‏ 26 בדצמבר 1939 – 16 בינואר 2021) היה פזמונאי, מוזיקאי, גיטריסט ומפיק מוזיקלי יהודי-אמריקאי.
ספקטור התפרסם בראשית שנות ה-60, והפך לאחד מהמפיקים המוזיקליים החשובים ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הפופ. התרומה החשובה שלו ביותר בתחום ההפקה היא המצאת טכניקת ההקלטה היוצרת את "חומת הצליל" (Wall of Sound). בין האמנים אותם הפיק ניתן למצוא את טינה טרנר, הביטלס (להם הפיק וערך את האלבום Let It Be) והראמונס.
ב-2009 הורשע ברצח מדרגה שנייה של השחקנית לנה קלארקסון (אנ') ב-2003, ונגזר עליו מאסר עולם.
תחילת הדרך

ספקטור נולד למשפחה יהודית ברובע הברונקס שבניו יורק. בהיותו בן תשע התאבד אביו והמשפחה עברה בעקבות האסון ללוס אנג'לס. כבר בגיל 16 החל ספקטור לעסוק במוזיקה; תחילה החל ללמוד ולנגן בגיטרה, ולאחר מכן הקים את להקתו הראשונה "הטדי בירס" עמם שר את להיטו הראשון "להכיר אותו פירושו לאהוב אותו" בשנת 1958.
בלהקת "הטדי בירס" חברו לספקטור שלושה מחבריו ללימודים בבית הספר התיכון בו למד. לאחר שחסכו חברי הלהקה מספיק כסף לשכירת אולפן הקלטות למשך שעתיים, הצליחה הלהקה הצעירה להקליט את שירה הראשון, בהפקתו של ספקטור, דבר שהוביל את הלהקה לחברת התקליטים "ארה". שירם הראשון בחברת ההקלטות היה שיר שכתב ספקטור על אביו "להכיר אותו משמעו לאהוב אותו". השיר הפך ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד לאחר שמכר למעלה ממיליון עותקים עד לסוף שנת 1958.
לאור ההצלחה הגדולה של סינגל הבכורה, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "אימפריאל", אך הסינגל הבא שהוציאו "אינני זקוק לך עוד", הגיע למקום ה-91 במצעדי הפזמונים. הלהקה המשיכה להקליט עוד מספר שירים ואף הוציאו את האלבום "הטדי בירס שרים!", אך בשנת 1959 התפרקה הלהקה.
מפיק מוזיקלי

לאחר פירוק הלהקה, עבר ספקטור מתפקיד של חבר להקה וכותב שירים לעמדת המפיק. הוא החל לעבוד בחברת ההפקות של ג'רי ליבר ומייק סטולר בבניין בריל וכך למד להכיר את אולפן ההקלטות. באותה תקופה החל להפיק הקלטות לזמרים שונים, בין השאר לריי פטרסון, לו הפיק את "קורינה, קורינה" שהגיע למקום ה-9 בשנת 1961, וכן לקרטיס לי לו הפיק את "עיני מלאכית קטנה" שהגיע למקום ה-7 במצעדי הפזמונים. במקביל, כתב יחד עם ג'רי ליבר את להיטו של בן אי קינג "הארלם הספרדית", וכן פעל כנגן גיטרה בהקלטות והופעות שונות.
בסתיו 1961 הקים ספקטור בשיתוף סיל את חברת התקליטים "תקליטי פילס" (שם החברה מכיל את שילוב שמות מקימיה). בתקופה זו, הפיק ספקטור את שירי להקת "הקריסטלס". שני השירים הראשונים שהפיק ללהקה הפכו מיד ללהיטים והגיעו למקומות 20 ו-13 במצעדי הפזמונים. במקביל המשיך להפיק לאמנים אחרים; בשנת 1962 הפיק את אלבומה של קוני פרנסיס "אהבה מיד שנייה" שהגיע למקום ה-7. באותה שנה הצליח ספקטור עם הלהיט שהפיק ל"קריסטלס" "הוא מורד" שהגיע לפסגת מצעדי הפזמונים, כמו כן סיל פרש משותפותו בחברת התקליטים, ו"תקליטי פילס" הייתה בניהולו הבלעדי. בתקופה זו, המשיך ספקטור להפיק מספר גדול של שירים, שחלקם הפכו ללהיטים. על אף ההצלחה, מיעטה "תקליטי פילס" להפיק אלבומים שלמים, אך הבולט שבהם הוא האלבום שהורכב משיריהם של מספר מבצעים שונים "מתנת חג מולד בשבילך" שיצא בשנת 1963 וזכה להצלחה עצומה. בין השאר, מוקם האלבום במקום המכובד 142 במצעד 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים ברשימת הדירוג של המגזין רולינג סטון. ספקטור העדיף הפקת סינגלים על פני הפקת אלבומים, היות שטען שאלבום הוא "שני להיטים ועשרה קטעים של זבל". האלבום "מתנת חג מולד בשבילך" הופק, רק לאחר שספקטור היה בטוח באופן מוחלט כי ביכולתו להפיק אלבום שיהפך להצלחה אדירה בחג המולד של אותה שנה. האלבום יצא יום לאחר ההתנקשות בנשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי, דבר שפגע בתחילה בקצב מכירותיו, אך עם הזמן הפך האלבום ללהיט והוא נמכר היטב בתקופת חג המולד עד היום.
חומת הצליל

סימן ההיכר באותה העת של פיל ספקטור היה מה שמכונה "חומת הצליל", טכניקת הפקה המאגדת שכבות על גבי שכבות של צליל. ספקטור הקליט שלל נגנים אשר ניגנו על כלי נגינה שונים, וכך יצר תזמורות שלמות על ידי שילוב ההקלטות והכפלת חלקים מהן, כך שהצליל שהתקבל נשמע כתזמורת רוק גדולה ורחבה.
כדי לייעל את מערך ההקלטות לאמנים השונים להם הפיק פזמונים, ארגן ספקטור קבוצת נגנים קבועה שפעלה תחת חסותו, והדריכה את האמנים ונגניהם קודם להקלטות. בין הנגנים הללו ניתן היה למצוא את ליאון ראסל, ג'ק ניטשה, הארי נילסון וכן סוני בונו. כמו כן, עבד ספקטור עם קבוצת פזמונאים, כך שפעמים אף קיבל קרדיט כשותף בכתיבת הפזמונים.
אמצע שנות ה-60

בשנת 1964 צפה ספקטור בהופעה חיה של להקת "הרונטס" (The Ronettes) בסן פרנסיסקו, בה התרשם עמוקות מהפוטנציאל הרב הטמון בלהקה, והחליט בו במקום לרכוש את חוזה ההקלטות של הלהקה, בחוזה זה גם רכש את הזכויות של להקת "רייצ'ס בראדרס". בראשית 1965 הצליח השיר "איבדת את תחושת האהבה" להגיע לראשי מצעדי הפזמונים, והיה הלהיט השני של חברת פילס שהגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים. הלהקה המשיכה להנפיק להיטים מצליחים, ביניהם הלהיט הגדול "אנצ'ינד מלודי" (שחזר והפך ללהיט עם הופעתו בסרט הקולנוע "רוח רפאים" בשנות ה-90, וחזר בשנית לראש מצעד הסינגלים בארצות הברית. עובדה זו השיבה גם את ספקטור - כמפיק הסינגל - לראש המצעד, 20 שנה לאחר שהלהיט האחרון שלו "דמיין" של ג'ון לנון, הגיע לראש המצעד. למרות ההצלחה, בחר ספקטור בשלב מסוים למכור את חוזה ההקלטות של "רייצ'ס בראדרס".
החוזה האחרון שחתם ספקטור לחברת פילס היה עם צמד של בעל ואשה: אייק וטינה טרנר בשנת 1966. האלבום שהפיק להם "ריבר דיפ מאונטן היי", נחשב בעיניו לפסגת יצירתו כמפיק.
עם הזמן, איבדה יכולת ההפקה של ספקטור את מקוריותה, הדרישה להשתתפותו של ספקטור בתחום ההפקה ירדה, וספקטור נעלם מן העין הציבורית. באותה העת, בשנת 1968 נשא לאשה את הסולנית של להקת "הרונטס" ורוניקה "רוני" בנט (כיום רוני ספקטור). שנה לאחר מכן הופיע גם בסרט "אדם בעקבות גורלו" בתפקיד סוחר סמים.
החזרה

ב-1969 שב ספקטור לפעילות מוזיקלית, בחותמו על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים A&M. הסינגל הראשון שהצליח תחת הפקתו היה "פנינה שחורה" של סוני צ'ארלס והשח-מט.
בשנת 1970 הוזמן ספקטור על ידי מפיק להקת הביטלס אלן קליין לבריטניה, כדי להפיק את שיר הסולו של ג'ון לנון "אינסטנט קרמה" שהגיע לראשי מצעדי הפזמונים. בעקבות ההצלחה, הזמינו לנון וג'ורג' האריסון את ספקטור להתמודד עם הקלטות הפרויקט שנגנז באותה העת ונקרא "Get Back" ולהופכן לאלבום. ספקטור ביצע שינויים מרחיקי לכת בהקלטות על ידי שינויי עיבודי השירים, והתוצאה הייתה האלבום Let It Be שזכה להצלחה מסחרית מסחררת, והכיל את הלהיט "The Long And Winding Road", שהגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים. על אף ההצלחה, יש הטוענים כי השינויים מרחיקי הלכת שהכניס ספקטור בשירים, הם שהביאו לזירוז פירוקה של להקת הביטלס. במיוחד העיבוד שהעניק לשירו של פול מקרטני "The Long And Winding Road", לו ביקש מקרטני להעניק עיבוד מינורי, בעוד ספקטור הוסיף לשיר תזמורת ומקהלה. בשנת 2003 הוציא מקרטני את גרסתו לאלבום, שנקראה Let It Be... Naked, ושהעלים את עיבודיו של ספקטור.
מכל מקום, לנון והאריסון היו שבעי רצון מהתוצר שהביא ספקטור, והמשיכו לשתף עמו פעולה בפרויקטי הסולו של כל אחד מהם בנפרד, בראשית שנות ה-70 לאחר פירוקה של הלהקה. לג'ורג' האריסון הפיק ספקטור את אלבום הבכורה המשולש והמצליח שלו " All Things Must Pass" שהגיע לראש מצעדי המכירות בשנת 1970. האלבום כלל שני להיטים: "My Sweet Lord" שהגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים, ו"מה הם חיים" שהגיע למקום העשירי במצעדים. באותה שנה, הפיק ספקטור גם את אלבומו של לנון "John Lennon/Plastic Ono Band" שהגיע למקום ה-6 במצעדי המכירות והכיל צליל שונה מאוד, גס ופרוע.
בשנת 1971 מונה ספקטור למנהל בחברת התקליטים "אפל רקורדס", תפקיד בו נשא שנה אחת בלבד, אך במהלך התקופה הזו הפיק את הלהיט של לנון "כוח להמונים" ואת אלבומו הבא והמצליח של לנון "Imagine". כמו כן הפיק את הלהיט של האריסון "בנגלה דש" (מקום 23), ואת להיטה של אשתו שכתב האריסון "נסה קצת, קנה קצת". וכמו כן הפיק את הקונצרט למען בנגלדש שארגן האריסון ושתועד בסרט ובאלבום כפול.
שיתוף הפעולה של ספקטור עם לנון המשיך לסינגל שהוציא לנון לחג המולד Happy Xmas (War Is Over), ולאלבומו הלא מוצלח משנת 1972 "מתישהו בניו יורק" שהגיע רק למקום ה-48 במצעדי המכירות. שיתוף הפעולה בין השניים תם במהלך הקלטות האלבום "רוק'נ'רול" בשנת 1973. במהלך ההקלטות חווה ספקטור התמוטטות עצבים חמורה, שבעקבותיה שלף אקדח באולפן, השתולל ונעלם עם הקלטות האלבום. לנון השלים מאוחר יותר את ההקלטות לבדו.
השנים המאוחרות

בשנת 1974 יסד ספקטור את הליבל "וורנר-ספקטור" בו הוחתמו אמנים כדוגמת שר, דיאון, הארי נילסון ואחרים. כמו כן, הוציא כמה הוצאות מחודשות לאלבומים ישנים. בין השאר הוציא מחדש כמה מההקלטות הטובות ביותר שהוציא בשנותיו המוקדמות, דבר שהשיב את המודעות לאיכויות ההפקה הייחודיות של ספקטור.
בשנת 1977 הפיק ספקטור את אלבומו של לאונרד כהן "Death of a Ladies' Man" שלא זכה להצלחה. ספקטור וכהן כתבו את האלבום במשותף אך לקראת סיום ההקלטות הסתכסכו וכהן גורש מן האולפן בטרם הסתיימה הקלטת הקולות. ב-1980 הפיק ספקטור את האלבום "סוף המאה" של להקת הראמונס. שנה לאחר מכן הפיק את אלבומה של יוקו אונו "עונות של זכוכית".
החל מראשית שנות ה-80 מיעט ספקטור לפעול, עבודותיו המעטות נעשו לאמנים כדוגמת סלין דיון (לאלבום שלא יצא בסוף אל הפועל) ל"סטארסילור" (2003) – להם הפיק חלקים באלבום בשל חילוקי דעות. פרויקט נוסף בו היה אמור להשתתף בוטל בעקבות משפט הרצח בו הואשם.
בפברואר 2003 נמצאה גופת השחקנית לנה קלארקסון ירויה בביתו של ספקטור שבקליפורניה. בעקבות זאת הואשם ברצח השחקנית. ב-14 באפריל 2009 הורשע ברצח מדרגה שנייה של השחקנית, במשפט שני שנערך לו, לאחר שבמשפט הראשון לא הצליחו המושבעים להגיע להכרעה. ב-29 במאי 2009 נגזר עליו עונש של מאסר עולם, ונקבע כי יוכל להגיש בקשה לקיצור עונשו רק לאחר שירצה 19 שנות מאסר.
נפטר ב-16 בינואר 2021 לאחר שנדבק במחלת נגיף הקורונה בעודו מרצה את עונש המאסר שהוטל עליו, במתקן הבריאות שבכלא מדינת קליפורניה, סטוקטון.
הערות שוליים

↑  המפיק האגדי פיל ספקטור הורשע ברצח, באתר ynet, 14 באפריל 2009
↑  עינב שיף‏, מאסר עולם למפיק המוזיקלי פיל ספקטור, באתר וואלה, 29 במאי 2009
↑  עמי פרידמן, המפיק המוזיקלי פיל ספקטור מת בכלא, באתר ישראל היום, ‏17 בינואר 2021
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277447005171  PLWABN: 9810633512905606  BIBSYS: 4058088  BNE: XX847964  BnF: cb139453240 (data)  GND: 119121530  ICCU: DDSV021574  ISNI: 0000 0001 0801 3373  LCCN: n88120617  MusicBrainz: e7b587f7-e678-47c1-81dd-e7bb7855b0f9  NDL: 00621496  NKC: xx0040856  NLA: 63960187  NLK: KAC2018M6792  NSK: 000047975  NTA: 070655359  RERO: 02-A014177582  SELIBR: 310546  SNAC: w6972gk6  SUDOC: 123711967  Trove: 1309797  VIAF: 69120811   WorldCat (עם VIAF): 69120811 
תמונת מעצר של פיל ספקטור משנת 2009
10cc

| --- | --- |

10cc בהרכב המקורי ב-1974. משמאל לימין: אריק סטיוארט, קווין גודלי, גרהם גולדמן, לול קרים יושב במרכז
 מקום הקמה:  סטוקפורט 
 מוקד פעילות:  סטוקפורט, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1972–1983; 1991–1995, 1999
 סוגה:  רוק רוק פופ פופ
 חברת תקליטים:  UK Records, Mercury Records, פולידור רקורדס
 10cc.world
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 גרהאם גולדמן אריק סטיוארט קווין גודלי לול קרים
 
10cc היא להקת רוק בריטית אשר שזכתה לפופולריות בשנות ה-70. את הלהקה הקימו ארבעה מוזיקאים אשר עבדו יחד במשך מספר שנים: גרהאם גולדמן, אריק סטיוארט, קווין גודלי ולול קרים (Lol Creme). כל חברי הלהקה שרו, כתבו, הלחינו והפיקו, וכן ניגנו במגוון כלי נגינה. בשנת 1976 גודלי וקרים עזבו את הלהקה, שהמשיכה לייצר ולהופיע בהובלת סטיוארט וגולדמן עד 1996, כאשר גם סטיוארט פרש. היום, גולדמן ממשיך לתור עם להקת הופעות בשם 10cc, אך זו כבר אינה להקה יוצרת.
הקמת הלהקה

ארבעת החברים המקוריים בלהקה עבדו יחד במסגרת מספר להקות רוק אנגליות כמו The Mindbenders, והיו בין המקימים של Strawberry Studios, שלימים הפך גם לסטודיו ההקלטות של הלהקה. חברי הלהקה הקליטו יחד במסגרת אלבומים של אמנים אחרים, וגם הקליטו עבודה מקורית משלהם, שפורסמה תחת מגוון שמות להקה. הצלחתם הייתה מוגבלת - הם היו מוכרים כמוזיקאים מוכשרים ועבדו באופן רציף, אך לא זכו לפרסום או למקום במצעדי הפזמונים.
ב-1972 החליטו הארבעה שניתן להפיק משהו מוצלח מהמוזיקה שכל אחד מהם עבד עליה בנפרד, וכך הקליטו את הסינגל "Waterfall", והציעו אותה לאפל רקורדס. אפל סברו כי אין לשיר פוטנציאל מסחרי, אך החברים לא ויתרו, והמשיכו לפנות למפיקים פחות מסחריים. בינתיים הם הקליטו שיר נוסף, "Donna" שרצו שיופק כצד ב' לשיר הראשון. השיר היה פרודיה על סגנון ה-doo-wop בסגנון פרנק זאפה, והוא מאוד מצא חן בעיני ג'ונתן קינג, הבעלים של UK Records, שהחתים את הלהקה ונתן להם את השם 10cc.