stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יופי מסוכן (סרט, 2024)
שחקנים

דמי מור - אליזבת' ספרקל
מרגרט קוואלי - סו / מונסטרו אליזסו
דניס קווייד - הארווי
גור אברמס - אוליבר
רובין גריר - האחות
תום מורטון - הדוקטור
הוגו דייגו גרסיה - דיאגו
פיליפ שורר - מר. צעקה (Mr. Scream)
ג'וזף בלדרמה - קרייג סילבר
הפקה

בינואר 2022 פורסם כי דמי מור ומרגרט קוואלי יככבו בסרט אותו תביים קוראלי פארז'ה, שגם תפיק את הסרט לצידם של אריק פלנר וטים בוואן. הסרט קיבל את השם The Substance והוא הוגדר כ"גרסה הפמיניסטית הנועזת של פראז'ה לאימת גוף (אנ') ". בפבואר 2022 פורסם כי ריי ליוטה הצטרף לצוות השחקנים, אך ליוטה מת במאי באותה השנה, ובמקומו לוהק דניס קווייד.
הצילומים היו אמורים להתחיל בפריז במאי 2022. באוגוסט 2022 קוואלי סיפרה שהיא נמצאת בצרפת בעבודה על הסרט. בריאיון סיפרה פראז'ה כי שתי סצנות מסוימות דרשו חודשים של הכנה וצילומים במשך שבועות. צילומי הסרט הסתיימו באוקטובר 2022.
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 90 אחוזי טריות המבוססים על 326 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.1/10. באתר Metacritic עומד הסרט על ציון ממוצע משוקלל של 78 המבוסס על 57 מבקרים, נתון המצביע על דעה 'חיובית באופן כללי'.
בביקורת בסן פרנסיסקו כרוניקל נכתב שהסרט "נעשה מחריד להפליא ככל שהוא מתקדם, אבל הוא מרשים מהרגעים הראשונים שלו, ואף פעם לא מרפה". בביקורת באתר ה-BBC צוין: "לחלק מהצופים הסיום המטורף יהיה סיבה מספקת להעריך את הסרט; עבור אחרים זו תהיה סיבה מספקת להתרחק ממנו. אבל אף אחד שיראה את הסרט של פראג'ה לא ישכח אותו".
הביקורות שיבחו במיוחד את התימות שהסרט בוחן. בוראייטי הוגדר הסרט "יצירה של קולנוענית עם חזון, יש לה משהו ראשוני לומר לנו". ביקורות נוספות כינו אותו "סאטירה מחליאה על האובססיה של החברה לנעורים וליופי", "ניתוח נועז על הזדקנות ושנאה עצמית". בניו יורק טיימס סוכם: "הביקורת החריפה ביותר אינה על גופים, אלא על האופן שבו אימנו את עצמנו להסתכל על גופים וההשפעה שיש לכך עלינו. הסרט הוא מראה, ואי הנוחות שלנו חושפת את ההטיות והפחדים הנסתרים שלו לגבי עצמנו".
מבקרים אחרים היו נלהבים פחות. מבקר הוול סטריט ג'ורנל התלונן כי "למרות כל הכוונה הפמיניסטית של הסרט, אף סרט אחר השנה לא צפוי לרומם כל כך את הגוף הנשי הצעיר והרזה, או להידחות כל כך מגוף מבוגר יותר". המבקרת קלאודיה פויג (אנ') טענה שהסרט "נכנס לקטגוריית הסרטים שגברים אוהבים להציג כפמיניסטיים".
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | פרטיטורה מקורית – סרט אימה/מותחן | רפרטי | מועמדות |  |
| פרס גות'הם | 2 בדצמבר 2024 | ההופעה הראשית הטובה ביותר | דמי מור | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 7 בדצמבר 2024 | הסרט האירופאי הטוב ביותר | "יופי מסוכן" | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 7 בדצמבר 2024 | התסריטאי האירופי הטוב ביותר | קורלי פרג'אט | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 7 בדצמבר 2024 | הצילום האירופי הטוב ביותר | בנג'מין קראצ'ון | זכייה |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 7 בדצמבר 2024 | האפקטים החזותיים האירופיים הטובים ביותר | בריאן ג'ונס, פייר פרוקודין-גורסקי, צ'רווין שפגי וגיום לה גוז | זכייה |  |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | 8 בדצמבר 2024 | ההופעה הראשית הטובה ביותר | דמי מור |  מקום שני |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי | "יופי מסוכן" | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | השחקנית הטובה ביותר בסרט - מוזיקלי או קומדיה | דמי מור | זכייה |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט | מרגרט קוואלי | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הבמאי הטוב ביותר | קורלי פרג'אט | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | התסריט הטוב ביותר | קורלי פרג'אט | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מוזיקלי | דמי מור | זכייה |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה | מרגרט קוואלי | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | התסריט המקורי הטוב ביותר | קורלי פרג'אט | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר – קומדיה או מוזיקלי | "יופי מסוכן" | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | הסרט העצמאי הטוב ביותר | "יופי מסוכן" | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | השחקנית הטובה ביותר בסרט | דמי מור | זכייה |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט | מרגרט קוואלי | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | האיפור הטוב ביותר בסרט | פייר אוליבייה פרסין | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  The Substance, Box Office Mojo
1 2  יאיר רוה, "יופי מסוכן": סרט מכשף, פתייני ולרגעים מרהיב, באתר כלכליסט, 20 בנובמבר 2024
↑   אורון שמיר, זה הסרט הכי קיצוני ודוחה לצפייה שראיתי שנים. נהניתי מכל רגע, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2024
↑   אורון שמיר, גרסת הסרט "יופי מסוכן" שהופצה לישראל קצרה בשבע דקות מהמקור, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2024
↑  Mike Fleming Jr, Demi Moore & Margaret Qualley To Star In Universal/Working Title’s ‘The Substance’; ‘Revenge’ Helmer Coralie Fargeat Directs Her Script, Deadline, ‏2022-01-31 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Mike Fleming Jr, Ray Liotta Joins Demi Moore & Margaret Qualley In Coralie Fargeat’s The Substance’, Deadline, ‏2022-02-15 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Ellise Shafer, ‘The Substance’ Director Coralie Fargeat on How Her Feminist Body Horror Film With Demi Moore and Margaret Qualley Mirrors #MeToo: ‘We Need a Bigger Revolution’, Variety, ‏2024-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  For Margaret Qualley, Dorothy Zbornak Is the Epitome of Cool, W Magazine, ‏2024-02-20 (באנגלית)
↑   ציוץ של קוראלי פרג'אט ברשת החברתית אקס (טוויטר), 28 באוקטובר 2022
↑  Mick LaSalle, ‘The Substance’ review: Demi Moore stars in remarkable horror film about society’s pressure on women, San Francisco Chronicle, ‏2024-09-16 (באנגלית)
↑  The Substance review: 'Magnificently tasteless' horror comedy is Demi Moore's 'best big-screen role in decades', www.bbc.com (באנגלית בריטית)
↑  Owen Gleiberman, ‘The Substance’ Review: Demi Moore and Margaret Qualley in a Visionary Feminist Body-Horror Film That Takes Cosmetic Enhancement to Extremes, Variety, ‏2024-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Nick Levine, 'The Substance' review: bombastic body horror with plenty to say, NME, ‏2024-09-19 (באנגלית בריטית)
↑  Gregory Ellwood, 'The Substance' Review: Demi Moore And Margaret Qualley Switch In A Visionary Twist On 'Death Becomes Her' [Cannes], The Playlist, ‏2024-05-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Alissa Wilkinson, ‘The Substance’ Review: An Indecent Disclosure, The New York Times, ‏19/09/2024
↑  Zachary Barnes, ‘The Substance’ Review: Demi Moore Suffers Some Side Effects, The Wall Street Journal, ‏19/09/2024
↑  FilmWeek: ‘A Different Man,’ ‘The Substance,’ ‘Who’s Afraid of Nathan Law’ And More, LAist (באנגלית)
↑  Paul Grein, ‘Emilia Pérez’ and Hans Zimmer Are Top Winners at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Billboard, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Clayton Davis, ‘A Different Man’ Takes Best Feature at Gotham Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Leo Barraclough, Jacques Audiard’s ‘Emilia Pérez’ Wins Best Film, Director, Screenwriter and Actress at European Film Awards, Variety, ‏2024-12-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Winners for the 29th Satellite Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
שרון טיילור

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1981 (בת 43) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סיימון פרייזר 
 http://sharontaylor.ca/
 פרופיל ב-IMDb
 
שרון טיילור (באנגלית: Sharon Taylor; נולדה ב-5 ביוני 1981) היא שחקנית קנדית.
ביוגרפיה

טיילור היא בוגרת תואר ראשון באמנות בלימודי תיאטרון מאוניברסיטת סיימון פרייז'ר (אנ').
היא שיחקה בהצגות תיאטרון רבות בתחילת קריירת המשחק שלה, ולאחר מכן עברה להתמקד במשחק בסדרות טלוויזיה.
טיילור מיומנת באמנויות לחימה: ג'ו ג'יטסו, אגרוף תאילנדי, קיקבוקסינג וקראטה. היא בדרגת חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, מאפיין שהעתיקו מפיקי הסדרה "סטארגייט אטלנטיס" ממנה אל הדמות שגילמה, אמיליה באנקס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | לשמור ולנצור | סאלי | סרט טלוויזיה |
| 2008 | אליס והאק | טארה | סרט קצר |
| 2008–2009 | סטארגייט אטלנטיס | אמיליה באנקס | תפקיד משני |
| 2010–2011 | Riese: Kingdom Falling | הקיסרית אמארה | תפקיד ראשי |
| 2010 | Ice Quake | ג'יימי | סרט טלוויזיה |
| 2012 | The Pregnancy Project | קארן | סרט טלוויזיה |
| 2014 | Second Dates | קארן | סרט קצר |
| 2015 | 12 סיבובים חוזרים: הנעילה | כרמן | סרט קולנוע |
| 2015 | Asteroid: Final Impact | הסוכנת ג'נקינס | סרט טלוויזיה |
| 2015 | A Mother's Instinct | בלשית ג'נקינס | סרט טלוויזיה |
| 2016 | I Didn't Kill My Sister | בלשית קרוז | סרט טלוויזיה |
| 2017 | Drone | הסוכנת ג'נקינס | סרט קולנוע |
| 2017 | בלוו | וירג'ינה פאנאמיק | תפקיד ראשי |
| 2017 | מלחמת הרוחות | סופיה מון | תפקיד ראשי |
| 2018 | Bad Blood | רוז סאנווינד | תפקיד ראשי |
| 2020 | פחמן משודרג | מיקה |  |
| 2022 | רובי המצילה | סאם |  |
| 2024 | קרוס (אנ') | אורקיין מסאי | 6 פרקים |
1 2  אותה הדמות
הערות שוליים

↑  "Media From the Heart by Ruth Hill Interview With Actress Sharon Taylor, "Ghost Wars"". My Devotional Thoughts.
↑  "Sharon Taylor Biography". imdb.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המועמד ממנצ'וריה (2004)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המועמד ממנצ'וריה (1959) בידי ריצ'רד קונדון
 בימוי:  ג'ונתן דמי
 הופק בידי:  סקוט רודין, ג'ונתן דמי, טינה סינטרה 
 תסריט:  דניאל פיין, ג'ורג' אקסלרוד 
 עריכה:  קרול ליטלטון 
 שחקנים ראשיים:  דנזל וושינגטון, לייב שרייבר, מריל סטריפ, ג'ון וויט, ברונו גנץ
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן 
 צילום:  טאק פוג'ימוטו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סקוט רודין הפקות 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 2004
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט מותחן, סרט פוליטי, סרט מתח פוליטי, מותחן פסיכולוגי
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות:  96,105,910 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   manchuriancandidate
 דף הסרט ב־IMDb
 
המועמד ממנצ'וריה (במקור באנגלית: The Manchurian Candidate) הוא סרט קולנוע ניאו־נואר מדע בדיוני משנת 2004 בבימויו של ג'ונתן דמי. הסרט הוא עיבוד מחדש של הסרט השליח ממנצ'וריה מ-1962, שמבוסס על ספר בעל אותו השם משנת 1959 מאת ריצ'רד קונדון.
עלילת הסרט היא על מועמד לסגן הנשיא שמשמש כסוכן רדום של תאגיד בינלאומי כחלק מקנוניה. מפקדו ממלחמת המפרץ מנסה לחשוף את המזימה.
הסרט מהווה את העיבוד השני לספר "המועמד ממנצ'וריה". בעוד שהספר והעיבוד הקולנועי מתחילת שנות ה-60 התרחשו במלחמת קוריאה וסיפרו על קנוניה קומוניסטית, תסריטאי הסרט נאלצו להתמודד עם השינויים שחלו בעולם עם קריסת ברית המועצות והגוש המזרחי, ותום המלחמה הקרה. לכן, מצאו כתחליף לכך גוף רב עצמה וגלובליסטי המתגלם בדמותו של תאגיד בדיוני הנקרא "התאגיד המנצ'ורי הגלובלי" שעומד מאחורי המזימה להשליט נשיא בובה על ארצות הברית. במתן שם זה לתאגיד הצליחו יוצריו לפתור את בעיית שמירת שמו המקורי של הסרט. בגרסה החדשה מלחמת המפרץ מחליפה את מלחמת קוריאה, ריימונד שאו עצמו הוא האיש המיועד למלא את תפקיד הנשיא-בובה, אמו היא סנאטורית רבת-עוצמה, ודמותו של הסנאטור אייסלין נמחקה.
עלילה

בשנת 1991, בימים שלפני מבצע סופת מדבר, סיור לילי בכווית בהובלתו של קפטן בנט מרקו (בגילומו של דנזל וושינגטון) נקלע למארב. סרג'נט (אנ') ריימונד שאו (לייב שרייבר), בנו של הסנאטורית הידועה אלינור פרנטיס שאו (מריל סטריפ), מציל את המחלקה לבדו ועל כך מקבל את מדליית הכבוד בהמלצתו של מפקדו קפטן מרקו.
בהווה, לקראת בחירות 2008, חיילי ארצות הברית נהרגים ברחבי העולם במלחמות, המצב הכלכלי במדינה התדרדר, המים והאוויר מזוהמים, פחד מטרור שולט ברחובות ויש שלטון צבאי בפועל; בחלוף השנים מאז המלחמה, שאו הפך לנציג בבית הנבחרים ונבחר להיות סגנו של המועמד לנשיאות רוברט ארתור על פני הסנאטור תום ג'ורדן (ג'ון ווייט), זאת הודות ללחצים של אימו הסנאטורית המניפולטיבית ולמרות היותו צעיר ולא מוכר בציבור האמריקאי. בנט מרקו, כעת מייג'ור בצבא ארצות הברית, נתקל בחיילו לשעבר מלווין (ג'פרי רייט) שמספר לו על חלומות שיש לו על אותו הלילה ששאו הציל את המחלקה. זה מעורר אצל מרקו סיוטים על שטיפת מוח שעבר עם חייליו, והוא מתחיל לפקפק באירועים שקרו. מרקו מנסה לדבר על כך עם שאו ללא הצלחה, ובמקביל סוכנת FBI, רוזי (קימברלי אליס), עוקבת אחר מרקו וחוברת אליו במטרה לגלות את האמת.
חברו המדען של מרקו, דלפ (ברונו גנץ), מספר לו על תאגיד רב העוצמה 'מנצ'וריאן גלובל' שעשה ניסויים בשטיפת מוח ושתלים שבביים אנושיים, ועושה לו טיפול בנזעי חשמל על מנת לגרום לו לזכור את מה שאירע במלחמה. הם מגלים שאירועי המארב לא באמת קרו, ושלמעשה המחלקה של מרקו נחטפה בכווית ועברה שטיפת מוח על ידי התאגיד ובהוראת הסנאטורית שאו על מנת שיספרו את סיפור הגבורה המומצא, זאת על מנת להפוך את שאו לגיבור מלחמה ולהכין את הקרקע לקראת הפיכתו לפוליטיקאי ובהמשך – לנשיא ארצות הברית, כל זאת על מנת שישמש כשתול רדום של התאגיד בבית הלבן. כאשר מרקו מספר על הקנוניה לסנאטור ג'ורדן שמתעמת בתורו עם משפחת שאו בנושא, אלינור מפעילה את שאו שיהרוג את הסנאטור ואת ביתו ג'וסלין, איתה שאו יצא כאשר היו צעירים. על מנת להשלים את השלב האחרון של המזימה, 'מנצ'וריאן' והסנאטורית מפעילים גם את מרקו.
שאו והמושל רוברט ארתור זוכים בבחירות לנשיאות, ומרקו נשלח למטה המפלגה כדי להתנקש בנשיא הנבחר בעת החגיגות על מנת ששאו יתמנה לנשיא במקומו באופן אוטומטי, אולם שאו מבין זאת ונכנס בקו האש לפני ארתור יחד עם אימו, וכך מונע את הצלחת המזימה תוך שהוא ואימו נהרגים. רוז מספיקה למנוע את התאבדותו של מרקו, וזה מתעורר מהשפעת השליטה שהייתה בו. בהמשך, המעורבות של 'מנצ'וריאן' מתגלה וה-FBI מנקים את מרקו מאשמה בהתנקשות.
בסוף הסרט, מרקו ורוז מגיעים אל האי שבו נערכה שטיפת המוח של החיילים, שם מרקו נזכר שבמהלך שטיפת המוח שעבר הורו עליו לו להמליץ על מדליית הכבוד לשאו.
שחקנים

דנזל וושינגטון בתור קפטן/מייג'ור בנט מרקו
לייב שרייבר בתור חבר הקונגרס ריימונד פרנטיס שאו
מריל סטריפ בתור הסנאטורית אלינור פרנטיס שאו
ג'ון ווייט בתור הסנאטור תום ג'ורדן
קימברלי אליס בתור הסוכנת יוג'ינה רוז
ברונו גנץ בתור דלפ
ג'פרי רייט בתור אל מלווין
ורה פרמיגה בתור ג'וסלין ג'ורדן
ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות בעיקרן, והכניס כ-96 מיליון דולר בכל העולם.
ראו גם

השליח ממנצ'וריה
הערות שוליים

1 2  שרון וקסמן, זהו את סגן הנשיא המושחת, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2004
↑  סוכנויות הידיעות, דנזל ואשינגטון יהיה השליח ממנצ'וריה, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2002
↑  The Manchurian Candidate, IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009147030  MusicBrainz release group: b0bae3f1-42e9-3769-8d55-9c623803ec36   WorldCat (עם LCCN): no2009-147030
פורים

ערך זה עוסק בחג יהודי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |

פורים
 סוג:  חג ציבורי 
 סיבה:  סיכול תוכניתו של המן האגגי להשמיד את כל יהודי האימפריה הפרסית בי"ג באדר, כפי שמסופר במגילת אסתר.
 סמלים:  קריאת מגילת אסתר, מתנות לאביונים, משלוח מנות, שתיית יין בפורים, רעשנים, תחפושות ומסכות, אוזני המן
 מתקשר עם:  תענית אסתר המצוינת יום לפני פורים
 מועד
 תאריך:  פרזים: י"ד באדר  ה'תשפ"ו  יום שלישי 3 במרץ 2026 מוקפים: ט"ו באדר  ה'תשפ"ה  יום שבת 15 במרץ 2025
 
קטעי וידאו על פורים
פּוּרִים הוא אחד מחגי ישראל, הנחוג ברוב המקומות בי"ד באדר ("פורים דפרזים"), ובערים מוקפות חומה בט"ו באדר ("פורים דמוקפים" או "שושן פורים"). החג נקבע כיום הודאה לאלוהים, מכיוון שעל פי המסורת היהודית בחג זה ניצלו היהודים באימפריה הפרסית מרצח עם שזמם לבצע בהם המן האגגי, המשנה למלך אחשוורוש.
מקור המסורת במגילת אסתר, על פיה נקרא החג על שום ה"פּוּר" (הגורל) שהטיל המן כדי לקבוע את היום שבו יבוצע הטבח בעם היהודי. בעקבות רצף אירועים המתוארים במגילה, התהפך הגלגל, ובזכות אסתר סוכלה מזימתו של המן, שנתלה, והיהודים הם שהרגו באותו יום באויביהם. י"ג באדר, ערב פורים ויום הטבח המתוכנן, הוא יום תענית אסתר.
מצוות החג כוללות את קריאת מגילת אסתר בלילה וביום, מתנות לאביונים, מסירת משלוח מנות איש לרעהו, ועריכת סעודת פורים שבה מקובל להשתכר "עד-דְלֹא-ידע". החג מצטיין במאפייני השמחה שבו, לבישת תחפושות ומסכות, שתיית יין בפורים, בדחנות והרעשה ברעשנים. כמו כן, מאפה מתוק שמקובל לאכול בתקופת החג הוא אוזן המן.
פורים וחנוכה הם שני החגים המרכזיים ביהדות שהמקור להם אינו מהכתוב בתורה ("דאורייתא"), אלא מדרבנן, והם נמנים בין שבע מצוות דרבנן. עם זאת, לחג הפורים תוקף גדול יותר מזה של חג החנוכה, בעקבות היותו של פורים תקנה מזמן הנביאים ("דברי קבלה") המובאת בתנ"ך.
מקור החג > על פי מגילת אסתר > סיפור ההצלה

על פי הכתוב במגילת אסתר, נקבע החג לציון הצלת היהודים מהשמדה באימפריה הפרסית בתקופה שלאחר חורבן בית המקדש הראשון. באותה עת שלטו הפרסים על חלקים נרחבים מיבשת אסיה.
על פי המסופר במגילה, המלך אחשוורוש גירש את אשתו המלכה ושתי, והחל לחפש מלכה חדשה בין בתולות הממלכה. הוא בחר לבסוף בהדסה, נערה יהודייה שהסתירה את דתה מפני המלך ואנשיו בעצת בן דודה מרדכי, והציגה עצמה בשם הנוכרי אסתר. באותו זמן המן האגגי, יועצו הקרוב של אחשוורוש, החל לנטור טינה למרדכי בשל סירובו להשתחוות בפניו. שנאתו של המן הניעה אותו "להשמיד, להרוג ולאבד את כל היהודים" שחיו בכל ממלכת פרס ולקחת את רכושם. לשם כך, הוא ביקש את אישורו של המלך, והסביר לו כי:
יֶשְׁנוֹ עַם-אֶחָד מְפֻזָּר וּמְפֹרָד בֵּין הָעַמִּים בְּכֹל מְדִינוֹת מַלְכוּתֶךָ; וְדָתֵיהֶם שֹׁנוֹת מִכָּל-עָם וְאֶת-דָּתֵי הַמֶּלֶךְ אֵינָם עֹשִׂים וְלַמֶּלֶךְ אֵין-שֹׁוֶה לְהַנִּיחָם. אִם-עַל-הַמֶּלֶךְ טוֹב, יִכָּתֵב לְאַבְּדָם; וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר-כֶּסֶף אֶשְׁקוֹל עַל-יְדֵי עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה, לְהָבִיא אֶל-גִּנְזֵי הַמֶּלֶךְ.
המלך נעתר לבקשה ופרסם כתב מלכות המורה על השמדת כל היהודים ביום י"ג באדר, יום שאותו בחר המן על ידי הטלת פור. מזימה זו סוכלה הודות לשורה של אירועים במעורבותם של אסתר ומרדכי, שהובילו במקום זאת להוצאתו להורג של הזומם, המן. על־אף שהמלך לא יכול היה לבטל את כתב ההשמדה, שכן לדבריו את אשר נחתם בטבעת המלך אין להשיב, אך הוא הוציא פקודה חדשה המאפשרת ליהודים להתגונן ולעמוד על נפשם ביום המיועד.
באותו יום, י"ג באדר, הרגו היהודים כ-500 איש (וכן את עשרת בניו של המן) בשושן הבירה ו-75 אלף איש בשאר הממלכה, אך לא בזזו שלל. אסתר ביקשה רשות מהמלך להאריך את המלחמה בשושן הבירה, וקיבלה יום אחד נוסף. ביום זה, י"ד באדר, נתלו עשרת בניו של המן ונהרגו כ-300 איש נוספים. יהודי כלל הממלכה נחו וחגגו ב"יום משתה ושמחה" בי"ד באדר, ויהודי שושן הבירה חגגו בט"ו באדר.
מקור החג > על פי מגילת אסתר > קביעת החג

המגילה מספרת כיצד בעקבות מאורעות אלו נקבעה חגיגה מדי שנה באותו יום שבו נחו וחגגו היהודים את נס הצלתם. מנהג זה נקבע בעקבות שתי איגרות שנשלחו מאת מרדכי היהודי ואסתר המלכה אל כל היהודים:
וַיִּכְתֹּב מָרְדֳּכַי אֶת הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה וַיִּשְׁלַח סְפָרִים אֶל כָּל הַיְּהוּדִים ... לִהְיוֹת עֹשִׂים אֵת יוֹם אַרְבָּעָה עָשָׂר לְחֹדֶשׁ אֲדָר וְאֵת יוֹם חֲמִשָּׁה עָשָׂר בּוֹ ... יְמֵי מִשְׁתֶּה וְשִׂמְחָה וּמִשְׁלֹחַ מָנוֹת אִישׁ לְרֵעֵהוּ וּמַתָּנוֹת לָאֶבְיֹנִים ... 
 וַתִּכְתֹּב אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה בַת אֲבִיחַיִל וּמָרְדֳּכַי הַיְּהוּדִי אֶת כָּל תֹּקֶף, לְקַיֵּם אֵת אִגֶּרֶת הַפֻּרִים הַזֹּאת הַשֵּׁנִית ... לְקַיֵּם אֶת יְמֵי הַפֻּרִים הָאֵלֶּה בִּזְמַנֵּיהֶם ... וּמַאֲמַר אֶסְתֵּר קִיַּם דִּבְרֵי הַפֻּרִים הָאֵלֶּה וְנִכְתָּב בַּסֵּפֶר.
מקור החג > במחקר

בדברי ימי הממלכה האחמנית לא מופיעות הדמויות עליהן מסופר במגילת אסתר, כגון מלך בשם אחשורוש, מלכה בשם אסתר או משנה למלך בשם המן או מרדכי. אין גם אזכור של אירועי האלימות הנרחבים המתוארים בסוף המגילה, בהם נהרגו 75,000 מתושבי הממלכה בידי היהודים. מסיבה זו, ומכיוון שהמגילה תואמת דפוסים ספרותיים שהיו נפוצים בתקופה ההלניסטית, המחקר האקדמי אינו מחשיב את המגילה כתיעוד של אירועים היסטוריים אלא כנובלה היסטורית, כלומר כיצירה בדיונית המתרחשת בתקופה היסטורית, וכסיפור אטיולוגי, כלומר כיצירה שנועדה לספק בדיעבד הסבר לחג הפורים, שכבר היה מקובל בצורה זו או אחרת בזמן כתיבתה.
בתחילת המאה ה-20 התגלתה בארכיב המנהלתי של פרספוליס (אנ') תעודה מסוף ימי דריווש הראשון או תחילת ימי חשיארש הראשון, אשר מוזכר בה פקיד בשם marduka, והיו חוקרים שסברו כי מדובר במרדכי היהודי אשר מוזכר במגילת אסתר. חוקרים אחרים טענו כי הדמיון בשמות אינו מספיק לקביעה כזו, משום שהתעודה לא מזכירה שאותו פקיד היה יהודי, או משושן הבירה, או קרוב של המלכה, וכי בתעודות מאותה תקופה מוזכרים ארבעה אנשים שונים באותו שם, שמשמעותו היא "עבדו של מרדוך", והיה כנראה נפוץ ברחבי האימפריה האחמנית.
מקור החג > במחקר > דמיון לחגים אחרים

מקורו ההיסטורי של החג אינו ברור. יש חוקרים שמצאו דמיון בין מנהגי החג לחגים אחרים שנחגגו במסופוטמיה בסוף החורף או בתחילת האביב, כגון זגמוק (Zagmuk) הבבלי או סאקיאה (Sacaea) הפרסי, חגים שכללו חגיגות, הוללות, היפוך תפקידים בין המלך לפושע שהוצא להורג בסוף החג, ומוטיבים דומים נוספים.
בין החגים האיראניים הנחגגים בתקופה זו של השנה:
החג נורוז החל ביום השוויון האביבי, שבו מחלקים מתנות לאביונים, בוחרים מלכה ליום אחד, ונוהגים ב"נהפוך הוא"[דרוש מקור];
החג מגפוניה, שבו חוגגים את הרג המַגִים על ידי דריווש [דרוש מקור];
החג מרדגיראן, שבו גם כן נוהגים ב"נהפוך הוא";[דרוש מקור]
החג פרוורדיגאן (Frawardigan), המזכיר את פורים בשמו, חג המתים או חג האבות, שבו מבקרים את מקום קבורת המתים ומניחים אצלם מנות.
בנוסף, נמצא דמיון לחגים עתיקים מתרבויות אחרות:
חג לאַכִיתוֹ הבבלי, סמוך לתחילת חודש ניסן, שבו חגגו את ראש השנה והטילו גורלות (פור) לקביעת גורל השנה החדשה [דרוש מקור];
חג הדיוניסיה ההלניסטי, שבו נהגו לשתות מן היין החדש, להציג קומדיות וטרגדיות ולעטות מסיכות, וגם הוא נחגג באופן שונה בעיר ובכפר.
התלמוד מזכיר חג בבלי נוסף ביום י' באדר.
בהיעדר ראיות ברורות המקשרות את פורים לאחד מן החגים הללו, העמדה המקובלת היא כי יש לראות את מקור חג הפורים באקלים המשותף שבו מתפתחים חגים ומנהגים, ובו כל חברה מפתחת היבטים ייחודיים לחגיגה. חגיגות של פריקת-עול, תחפושות והיפוך הסדרים נפוצות גם בימינו, כגון הקרנבל הקתולי, ליל כל הקדושים וחגים נוספים.
מקור החג > במחקר > שאלת קדמות החג

במגילה נאמר שכל היהודים קיבלו עליהם לחגוג את פורים מיד לאחר הנס. חוקרים חיפשו עדויות חוץ-מקראיות לזמן שבו הפך חג פורים לחג משמעותי אצל היהודים.
המקדימים טוענים שחג הדומה לפורים נחגג באופן נרחב, בשמחה ובמשלוח מנות, כבר בסוף תקופת בית המקדש השני. חוקרים אלו מביאים כראיה את אזכורו של "היום המורדוכאי" בספר מקבים ב' (פרק ט"ו), את אזכור פורים במגילת תענית כיום שאין להתענות ואין להספיד בו, את אזכורו בקולופון לתרגום היווני למגילת אסתר שנשלח למצרים בשנת 77/76 לפנה"ס, ואת אזכורו בדברי יוסף בן מתתיהו כחג הנחגג בכל תפוצות ישראל. המאחרים, לעומת זאת, טוענים כי עדויות אלו אינן מעידות על יותר מניצנים קדומים של חג אשר היה בעל חשיבות מועטה, וכי אי-אזכורו של החג בדברי פילון האלכסנדרוני בברית החדשה ובמקורות אחרים מעיד שאופיו היה מצומצם. מגילת אסתר היא היחידה מבין ספרי התנ"ך שלא נמצאה בין המגילות הגנוזות שבקומראן, והיו ששיערו שאנשי הכת שכתביה נחשפו שם לא קיבלו אותה כאחד מכתבי הקודש, ואכן חג הפורים לא נכלל ברשימות החגים של כת זו.
המשנה במסכת מגילה, שנכתבה בדור שלאחר מרד בר כוכבא, עוסקת בעיקר בדיני קריאת המגילה, מה שמעיד על כך שבמאה ה-3 לספירה כבר היה נהוג לקרוא את מגילת אסתר בחג פורים.
מצוות החג

בהלכה נקבעו ארבע מצוות החלות בפורים, שאותן נהוג לסמן כ"ארבעת המ"ם": מקרא מגילה, מתנות לאביונים, משלוח מנות ומשתה ושמחה. תחפושות אינן כלולות במצוות החג, והן מהוות מנהג מאוחר יותר. נשים מחויבות במצוות אלו אף על פי שהן לא מחויבות במצוות עשה שהזמן גרמן, משום שגם הן ניצלו בנס פורים. על מצוות אלו פסק הרמב"ם:
מוטב לאדם להרבות במתנות אביונים מלהרבות בסעודתו ובשלוח מנות לרעיו. שאין שם שמחה גדולה ומפוארה אלא לשמח לב עניים ויתומים ואלמנות וגרים.
מצוות החג > קריאת מגילת אסתר

על כל אדם לקרוא מגילה פעמיים במהלך החג, פעם אחת בליל החג ובפעם שנייה ביום החג, כחלק מפרסום הנס וההודיה לקב"ה. הקריאה נעשית מתוך מגילת קלף, בנעימה מיוחדת של טעמי המקרא, וכל השומעים את הקריאה יוצאים ידי חובה. מקובל לקיים את קריאת המגילה באופן פומבי בבית הכנסת, כחלק מסדר תפילת ערבית ותפילת שחרית ביום הפורים. אף על פי שלכתחילה יש לקרוא את המגילה דווקא בציבור, אם אי אפשר לאסוף מניין מותר לקוראה אפילו ביחיד, להבדיל מקריאת התורה.
מצוות החג > מתנות לאביונים

חובה לתת ביום זה צדקה לשני נזקקים. כל "מתנה" חייבת להיות בערך של מנה שאדם יכול לשבוע ממנה, ולכן גם כמה שקלים בודדים מספיקים כדי לצאת ידי חובה. אפשר למסור את הצדקה על ידי שליח (כמו בית תמחוי), אך היא חייבת להימסר לעני ביום החג. את המתנה הבסיסית אסור לתת מדמי מעשר כספים, אך אפשר לתת מעבר לסכום החובה ולחשב את התוספת מהמעשר.
מצוות החג > משלוח מנות

מלשון הכתוב, "משלוח מנות איש לרעהו", בה המילה "מנות" כתובה בלשון רבים והמילה "רעהו" בלשון יחיד, הסיקו חז"ל שעל כל אדם לשלוח לפחות שני פריטי מאכל לאדם אחד. הטעם המקובל למצווה זו הוא חיזוק האחדות בעם ישראל. טעם נוסף, לוודא שלכולם יהיה אוכל ראוי לסעודת פורים, ולכן יש המקפידים לשלוח מצרכים המתאימים לסעודה. כיום מקובל לחלק משלוחי מנות רבים המכילים חטיפים, ממתקים ומגדנות, לשכנים ולמכרים.
מצוות החג > סעודת פורים

כנאמר במגילה, ימי פורים נקבעו להיות "ימי משתה ושמחה". אף על פי שהחג מתחיל בלילה, נקבע בתלמוד (מסכת מגילה) שמצוות הסעודה מתקיימת דווקא ביומו של החג. כחלק מקיום המצווה, מוזכרת בתלמוד החובה לשתות יין "עד דלא ידע בין 'ארור המן' ל'ברוך מרדכי'". בקרב הפוסקים שתי דעות מרכזיות בנוגע למידת השכרות אליה התכוונו חכמים: האחת טוענת כי יש להשתכר עד שבאמת לא ידע האדם להבדיל בין רשע לצדיק, והשנייה טוענת כי על כל אדם לשתות מעט יותר ממה שהוא רגיל כדי לחוש בערעור שיקול דעתו. יש גם הטוענים שמספיק להשתכר במידה המעודדת שינה, ובעת שנתו לא יבחין האדם בין ארור המן לברוך מרדכי (המאירי).