stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוטש יולי

פוטש יולי (בגרמנית: Juliputsch) היה ניסיון הפיכה כושל כנגד שלטון האוסטרופשיזם על ידי נאצים אוסטרים, שהתרחש בין 25 ל-30 ביולי 1934.
חודשים ספורים לאחר מלחמת האזרחים באוסטריה, תקפו אנשי המפלגה הנאצית האוסטרית וחיילי אס אס גרמנים את הקנצלרות בווינה. זאת בניסיון להפיל את שלטונה של מפלגת חזית המולדת האוסטרית תחת הנהגתו של אנגלברט דולפוס, ולהקים ממשלה פרו נאצית חדשה תחת הנהגתו של אנטון רינטלן, ראש המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. הפוטש הנאצי באוסטריה נכשל, משום שרוב האוכלוסייה האוסטרית וכוחות השיטור היו נאמנים לדולפוס. הנאצים הצליחו אמנם לרצוח את דולפוס, אך קורט שושניג לקח את מקומו, והאוסטרופשיזם המשיך להתקיים במדינה.
גרמניה הנאצית רצתה לפלוש לאוסטריה כדי להפוך אותה למדינת חסות נאצית, אך איטליה הפשיסטית שהייתה בעלת ברית של אוסטריה, מנעה מן הגרמנים את הפלישה.
הרקע לפוטש

עליית  הנאצים לשלטון ב-30 בינואר 1933, כאשר פאול פון הינדנבורג מינה את היטלר לקנצלר גרמניה, חיזקה מאוד את הנאצים באוסטריה. ב-4 במרץ 1933, אנגלברט דולפוס ביטל אסיפות במועצה הלאומית של אוסטריה (הפרלמנט האוסטרי), הדבר עורר את זעמם של הנאצים שדרשו בחירות חדשות וכן הגיבו בגל של מעשי טרור. דולפוס הורה לבצע מעצרים וחיפושים בבתים של פעילים נאצים כדי לבלום את הטרור. אז התערב בנעשה הנס פרנק, שר המשפטים ועורך דין בווארי - הוא איים שגרמניה הנאצית תפלוש לאוסטריה. דולפוס התמקד דווקא מאיומים בתוך המדינה, הוא פעל כדי להחליש את כוחה של המפלגה הקומוניסטית האוסטרית ואת הרפובליקנישר שוצבונד (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית). הנס פרנק, יחד עם חברים נוספים במפלגה הנאצית הגרמנית, הנס קרל ורולנד פרייזלר, הגיעו לוינה ב-13 במאי 1933 כדי להשפיע על דעת הקהל במדינה, הם אף נאמו בגראץ. לאחר יומיים הנס פרנק גורש מאוסטריה והמפלגה הנאצית האוסטרית הוצאה מחוץ לחוק ב-19 ביוני 1933. אוסטרים נאצים רבים עזבו לגרמניה והצטרפו ללגיון האוסטרי, בעוד שאחרים ירדו למחתרת. ממשלתו של היטלר הפעילה סנקציות כלכליות, בעיקר בתחום התיירות, נגד אוסטריה.
מהלך הפוטש

ב-25 ביולי 1934, בשיאה של המתיחות הפוליטית בין גושי אוסטריה, ובידיעתם של בכירים נאצים, 154 אנשי אס אס הסוו את עצמם לחיילים ולשוטרים אוסטרים והסתערו על הקנצלרות בווינה. הקנצלר דולפוס נהרג מירי שני כדורים לחזה על ידי אוטו פלאנטה. יתר נציגי הממשל הצליחו להימלט. פעילים נאצים אחרים השתלטו על ה-ORF, הרדיו הציבורי של אוסטריה והפיצו תעמולה כוזבת כי השלטון עבר מידיו של דולפוס אל אנטון רינטלן. הייתה זו קריאה לכל הפעילים הנאצים באוסטריה לצאת ולסייע לפוטש. מהומות אלימות פרצו בקרינתיה, שטיריה, אוסטריה עילית וכן התקוממות בזלצבורג. מעשי האלימות הנוראים ביותר התחוללו בשכאלדמינג ובעיר לאובן. אל רחבי אוסטריה זרמו פעילים מן המפלגה הנאצית שבאו להרוג את כוחות אוסטריה הנאמנים לדולפוס.
הנאצים לא היו חמושים, הם האמינו שכוחות המשטרה והצבא האוסטריים יצטרפו עליהם מיד עם הכרזת הפוטש ברדיו, אולם כוחות אוסטריה היו נאמנים לממשל המכהן. ב-26 ביולי, שיירה גרמנית נעצרה בגבול אוסטריה ובה נמצאו הנחיות לביצוע הפוטש. מסמכים אלה שנמצאו בקרבה לעיר קולרשלאג מכונים "מסמכי קולרשלאג" והם מעידים על קשר הדוק בין הממשלה בגרמניה לבין פוטש יולי.
אחרית דבר

בסופו של דבר הפוטש דוכא על די כוחות המשטרה, כוחות הצבא ומיליציות שנותרו נאמנים לשלטון. מספר ההרוגים בניסיון הפטוש אינו ידוע בוודאות והדעות חלוקות באשר למספרם. לדעת היסטוריון אחד, כמות ההרוגים הכוללת היא 270 איש, כאשר 153 מתוכם הם פעילים נאצים (כולל 13 איש שהוצאו להורג בעקבות הפושט ו-7 ששלחו ידם בנפשם), ואילו 104 הרוגים נספרו בצד הנגדי, מהם 13 אזרחים. לדעת היסטוריון אחר, קורט באואר, היו 223 הרוגים: 111 פעילים נאצים, 101 מצד הממשלה האוסטרית ו-11 אזרחים. מספר ההרוגים מן הפוטש מעורך ב-500 עד 600 איש.
ב-26 ביולי 1934 בתי דין צבאיים שפטו את המורדים, 13 מהם הוצאו להורג, ביניהם ארבעה שוטרים אוסטרים ששיתפו פעולה עם הנאצים. 4,000 פעילים נאצים נאסרו. רבים נמלטו מן המדינה ליוגוסלביה או לגרמניה. קורט שושניג עלה לשלטון באוסטריה בעקבות כישלון הפוטש. במהלך קיץ 1934 נערכו טיהורים במוסדות אוסטריה, לרבות במשטרה.
ראו גם

מלחמת האזרחים באוסטריה
הפוטש במרתף הבירה
הערות שוליים

↑  פוטש יולי - מידע נוסף
↑  סיקור מורחב על הפוטש
1 2  הירדן⁩, ⁨מיתות בית־דין באוסטריה, באתר www.nli.org.il, ‏16 אוגוסט 1934
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295749305171  GND: 4437176-7  LCCN: sh85009715
פונקציית הישרדות

פונקציית ההישרדות, הידועה גם כפונקציית אמינות, היא תכונה של כל משתנה מקרי הממפה סדרה של אירועים, אשר מזוהים בדרך כלל עם תמותה או כישלון של מערכת מסוימת, לציר הזמן. הפונקציה מגדירה את ההסתברות שהמערכת תשרוד מעבר לזמן נקוב.
הגדרה

יהי  T משתנה מקרי רציף עם פונקציית הצטברות F על ציר הזמן החיובי  [0,\infty ). פונקציית ההישרדות של T היא:
תכונות

כל פונקציית הישרדות היא פונקציה מונוטונית יורדת במובן הרחב. כלומר  R(u)\leq R(t) לכל  u>t.
הזמן  t = 0 מייצג התחלה, בדרך כלל את התחלת המחקר או את ההפעלה ראשונה של מערכת כלשהי. הערך R(0) לעיתים קרובות נאמד ב-1 אולם יכול להיות קטן מ-1 על מנת לייצג את ההסתברות שמערכת נופלת מייד עם הקמתה.
פונקציית המספרים הראשוניים

הפונקציה עבור 60 המספרים הטבעיים הראשונים
התכנסות של הפונקציה  \pi (x) ביחס לפונקציות  {\frac {x}{\ln(x)}},{\text{Li}}(x), כאשר  x\to \infty .
במתמטיקה ובעיקר בתורת המספרים, פונקציית המספרים הראשוניים  \pi (x) (ללא קשר למספר פאי) היא פונקציה הסופרת את כמות המספרים הראשוניים שגודלם אינו עולה על  x כלשהו. הפונקציה ידועה בעיקר ממשפט המספרים הראשוניים, הטוען כי פונקציית המספרים הראשוניים אסימפטוטית לפונקציה
כאשר  {\text{li}} היא פונקציית האינטגרל הלוגריתמי.
עובדה זו שוערה לראשונה על ידי גאוס ולז'נדר בסוף המאה ה-18 בנפרד, והוכחה על ידי אדמר ופוסן ב-1896 כשהם מתבססים על מאפיינים של פונקציית זטא של רימן שרימן הציג בשנת 1859. המשפט הוכח ללא שימוש בפונקציית זטא של רימן או אנליזה מרוכבת על ידי פאול ארדש בשנת 1948.
טבלה של ערכי הפונקציות

|  x |  \pi (x) |  \pi (x)-{\frac {x}{\ln(x)}} |  {\text{Li}}(x)-\pi (x) |  {\frac {x}{\pi (x)}} |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 101 | 4 | 0 | 2 | 2.500 |
| 102 | 25 | 3 | 5 | 4.000 |
| 103 | 168 | 23 | 10 | 5.952 |
| 104 | 1,229 | 143 | 17 | 8.137 |
| 105 | 9,592 | 906 | 38 | 10.425 |
| 106 | 78,498 | 6,116 | 130 | 12.740 |
| 107 | 664,579 | 44,159 | 339 | 15.047 |
| 108 | 5,761,455 | 332,774 | 754 | 17.357 |
| 109 | 50,847,534 | 2,592,592 | 1,701 | 19.667 |
| 1010 | 455,052,511 | 20,758,029 | 3,104 | 21.975 |
| 1011 | 4,118,054,813 | 169,923,159 | 11,588 | 24.283 |
| 1012 | 37,607,912,018 | 1,416,705,193 | 38,263 | 26.590 |
| 1013 | 346,065,536,839 | 11,992,858,452 | 108,971 | 28.896 |
| 1014 | 3,204,941,750,802 | 102,838,308,636 | 314,890 | 31.202 |
| 1015 | 29,844,570,422,669 | 891,604,962,452 | 1,052,619 | 33.507 |
| 1016 | 279,238,341,033,925 | 7,804,289,844,392 | 3,214,632 | 35.812 |
| 1017 | 2,623,557,157,654,233 | 68,883,734,693,281 | 7,956,589 | 38.116 |
| 1018 | 24,739,954,287,740,860 | 612,483,070,893,536 | 21,949,555 | 40.420 |
| 1019 | 234,057,667,276,344,607 | 5,481,624,169,369,961 | 99,877,775 | 42.725 |
| 1020 | 2,220,819,602,560,918,840 | 49,347,193,044,659,702 | 222,744,644 | 45.028 |
| 1021 | 21,127,269,486,018,731,928 | 446,579,871,578,168,707 | 597,394,254 | 47.332 |
| 1022 | 201,467,286,689,315,906,290 | 4,060,704,006,019,620,994 | 1,932,355,208 | 49.636 |
| 1023 | 1,925,320,391,606,803,968,923 | 37,083,513,766,578,631,309 | 7,250,186,216 | 51.939 |
| 1024 | 18,435,599,767,349,200,867,866 | 339,996,354,713,708,049,069 | 17,146,907,278 | 54.243 |
| 1025 | 176,846,309,399,143,769,411,680 | 3,128,516,637,843,038,351,228 | 55,160,980,939 | 56.546 |
| 1026 | 1,699,246,750,872,437,141,327,603 | 28,883,358,936,853,188,823,261 | 155,891,678,121 | 58.850 |
פולינום ציקלוטומי

בתורת השדות, פולינום ציקלוטומי הוא פולינום מינימלי של שורש יחידה מעל שדה המספרים הרציונליים. לכל מספר שלם n מתאים פולינום ציקלוטומי יחיד,  \ \Phi _{n}, שהוא פולינום מתוקן בעל מקדמים שלמים, והוא הפולינום המינימלי של כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n. כלומר:  \Phi _{n}(X)=\prod _{\omega }(X-\omega )\,, כאשר  \omega  עובר על כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n.
הפולינומים הציקלוטומים הראשונים הם:
 \ \Phi _{1}(x)=x-1,\qquad \Phi _{2}(x)=x+1,\qquad \Phi _{3}(x)=x^{2}+x+1,\qquad \Phi _{4}(x)=x^{2}+1,\qquad \Phi _{5}(x)=x^{4}+x^{3}+x^{2}+x+1. באופן כללי, אם p הוא מספר ראשוני, אז כל השורשים ה-p-ים של 1 הם פרמיטיביים, ו-  \ \Phi _{p}(x)={\frac {x^{p}-1}{x-1}}=\sum _{k=0}^{p-1}x^{k}
כל שורש n-י של 1 הוא שורש d פרימיטיבי של 1 עבור מחלק אחד בדיוק של n, ולכן, אם מכפילים את הפולינומים הציקלוטומיים, מתקבל  x^{n}-1=\prod _{d\,\mid \,n}\Phi _{d}(x). מכאן מתקבלת הנוסחה הרקורסיבית  \ \Phi _{n}(x)={\frac {x^{n}-1}{\prod _{d|n,d<n}\Phi _{d}(x)}}.
הפולינום הציקלוטומי הראשון שיש לו מקדם שאינו 0, 1 או 1- הוא  \ \Phi _{105} (זה נובע מכך ש-105 הוא המספר הקטן ביותר שהוא מכפלה של שלושה ראשוניים אי-זוגיים שונים); עם זאת, לכל k יש אינסוף ערכים של n שעבורם יש לפולינום הציקלוטומי ה-n-י מקדם הגדול בערכו המוחלט מ-  \ n^{k}
.
כאשר מרחיבים את  \ \mathbb {Q}  בעזרת שורש היחידה הפרימיטיבי  \ \rho _{n}, מתקבל השדה הציקלוטומי מסדר n, 
 \ \mathbb {Q} [\rho _{n}]. השדה הזה מכיל את כל שורשי היחידה מסדר n, והוא שדה הפיצול של  \ \Phi _{n}(x) מעל  \ \mathbb {Q} . הרחבת השדות  \ \mathbb {Q} [\rho _{n}]/\mathbb {Q}  היא מדרגה  \ \phi (n), וחבורת גלואה שלה היא חבורת אוילר מסדר n.
הערות שוליים

↑  P. Borwein, Computational Excursions in Analysis and Number Theory, p. 52
פיגועי הירי בקופנהגן (2015)

| חלק מטרור אסלאמי באירופה |
| --- | --- |

פרחים במקום הפיגוע בבית הכנסת הגדול
 תאריך:  14 בפברואר 2015 – 15 בפברואר 2015 (יומיים) 
 מקום:  קופנהגן, Krudttønden, בית הכנסת הגדול של קופנהגן 
 קואורדינטות:  55°42′19″N 12°34′28″E﻿ / ﻿55.7054°N 12.5744°E﻿ / 55.7054; 12.5744
 סוג:  ירי המוני 
 הרוגים:  3 
 פצועים:  5 
 מבצע:  עומר אל-חוסיין 
 מספר מפגעים:  1 
  (למפת קופנהגן מוגדלת) פיגועי הירי בקופנהגן(למפת קופנהגן רגילה) פיגועי הירי בקופנהגן
 
פיגועי הירי בקופנהגן היו פיגועי ירי ב-14 וב-15 בפברואר 2015 בקופנהגן, בירת דנמרק. שני אזרחים והמחבל נהרגו, וחמישה שוטרים נפצעו.
הפיגוע הראשון אירע ב-14 בפברואר בבית קפה בקופנהגן שבו התקיים כנס "אמנות, חילול הקודש וחופש הביטוי". המחבל פתח באש לעבר בית הקפה, הרג אחד ופצע שלושה שוטרים.
הקריקטוריסט השוודי לארס וילקס שהה בבית הקפה וככל הנראה היה היעד למתקפה, מפני שהכעיס מוסלמים קיצוניים ב-2007 כשאייר את הנביא מוחמד בעל גוף של כלב. הפיגוע השני אירע מאוחר יותר בלילה, ב-15 בפברואר, מחוץ לבית הכנסת הגדול של קופנהגן. המחבל ירה למוות במאבטח יהודי שאיבטח בת מצווה, ופצע שני שוטרים. מאוחר יותר בבוקר המחבל פתח באש ליד תחנת הרכבת נורפורט בקופנהגן לעבר שוטרים והם חיסלו אותו. הוא זוהה כעומר אל-חוסיין, כמי שביצע את כל הפיגועים.
הפיגועים > הפיגוע בבית הקפה

הקריקטוריסט השוודי לארס וילקס היה מאוים מגורמי אסלאם רדיקלי בגלל קריקטורה אותה צייר ב-2007 המתארת את מוחמד כבעל גוף של כלב. הוא אף לא התחרט על מעשיו. ב-14 בפברואר 2015 בשעה 15:00 (באזור הזמן של מרכז אירופה) התקיים אירוע שכונה "אמנות, חילול הקודש וחופש הביטוי" (בדנית: Kunst, blasfemi og ytringsfrihed) בבית קפה בקופנהגן, בירת דנמרק. באירוע היה אמור להתקיים גם דיון במתקפה במערכת העיתון שרלי הבדו שאירעה חודש לפני כן.
המחבל ניסה לפלס דרכו למרכז התרבותי בו שוכן בית הקפה תוך הימנעות מהכניסה הראשית. פין נוגרד, במאי קולנוע שהשתתף באירוע ויצא רגע החוצה, נתקל בשעה 15:33 במחבל שניסה להיכנס, ניסה לעצור אותו, ונורה למוות. לאחר הירי בנוגרד פתח המחבל באש וירה 27 כדורים לעבר החלון של המרכז התרבותי, ופצע שלושה שוטרים. שלושת השוטרים שנפצעו ושני קצינים שוודיים שאיבטחו את לארס וילקס החזירו באש, אך המחבל חטף פולקסווגן פולו כהה ונמלט. המכונית נמצאה מאוחר יותר נטושה במרחק מספר קילומטרים משם.
השוטרים השוודיים טענו כי פגעו במחבל, והעריכו שהוא לובש אפוד מגן, כך על פי מקורות משטרתיים עלומי שם שמסרו את הידיעה לעיתון Sydsvenskan השוודי.
הפיגועים > הפיגוע בבית הכנסת הגדול

בשעה 00:50 ב-15 בפברואר אירע פיגוע ירי שני בבית הכנסת הגדול במרכז קופנהגן. 80 איש נכחו בטקס בת מצווה שהתקיים במקום. המחבל שהתחזה לשיכור החל להתקרב ליעדו מבלי לעורר חשד, פתח באש וירה 9 כדורים. דן אוזן, חבר הקהילה היהודית שעבד כמאבטח, נפצע מירי בראשו ונפטר מאוחר יותר מפצעיו. 2 שוטרים נוספים נפצעו מירי בידיים וברגליים.
המחבל לא נפגע מירי השוטרים, ונמלט מבלי להיכנס לבית הכנסת. המשטרה פינתה את האזורים הסמוכים לתחנת הרכבת נורפורט, ולא איפשרה לרכבות לעצור שם.
הפיגועים > חיסול המחבל

בשעות הבוקר המוקדמות של ה-15 בפברואר, המחבל ניגש לדירה בבניין שהייתה תחת מעקב של המשטרה, בה ביקר בין שני הפיגועים. כשהשוטרים קראו לעברו, הוא החל לירות עליהם. המחבל נהרג בשעה 04:50 במהלך חילופי האש. מקום החיסול היה בלוק בניינים אחד מערבה מתחנת הרכבת נורפורט בצפון קופנהגן. מפקח המשטרה הראשי אישר כי האיש שנהרג מירי המשטרה הוא שביצע את הפיגועים.
על פי היועץ המשפטי של שני השוטרים שירו במחבל, הוא נורה לפחות 30 פעמים לפני שהתמוטט, דבר שגרם להשערה שהמחבל לבש אפוד מגן.
המחבל

עומר אל-חוסיין (11 בספטמבר 1992 - 15 בפברואר 2015) זוהה כמחבל שביצע את הפיגועים בבית הקפה ובבית הכנסת. הוא נולד בוורדינגבורג שבדנמרק, להורים ירדנים-פלסטינים, וגדל בקופנהגן וירדן. אל-חמיד היה מוכר למשטרה ולמודיעין הדני. כשהיה בבית הספר היסודי הוריו התגרשו והוא נשאר לגור עם אמו. כאשר היה בן 12, שלחה אותו אמו לירדן, שם חי 3 שנים. באותו זמן היו לו בעיות בבית הספר. הוא החל להיות חבר בכנופיה, נידון פעמיים על אלימות, החזקת נשק לא חוקי, והחזקת חשיש לפני 2013.
בנובמבר 2013 אל-חוסיין היה מבוקש על ידי המשטרה בגלל שדקר אדם ברכבת. הוא נתפס בינואר 2014 והושם במעצר. דו"ח דאגה נעשה עליו על ידי הכלא ונשלח לשירותי הביטחון והמודיעין הדנים בספטמבר 2014, כאשר שינה את התנהגותו והפך ל"דתי מאוד". בדצמבר אותה שנה הוא נידון לשנתיים מאסר. לבסוף הוא שוחרר ב-30 בינואר 2015.
חקירת הפיגועים

המשטרה הדנית ציינה שהיא חוקרת את האירוע כאקט של טרור, ואולי ניסיון התנקשות בלארס וילקס, אך מניעיו של היורה אינם ברורים דיים.
ב-16 בפברואר נמסר מהמשטרה כי אחד מהשוטרים נפגע מירי בחזה, אך אפוד המגן שלו מנע ממנו פגיעה קשה. באותו יום פרסמה המשטרה שהמחבל השתמש ברובה בבית הקפה, ובאקדח בבית הכנסת. ב-17 בפברואר פרסמה המשטרה שהמחבל השתמש ברובה M/95 בבית הקפה, ובשני אקדחים בבית הכנסת.
ראו גם

הפיגועים בקופנהגן (1985)
פיגוע הירי בקופנהגן (2022)
הערות שוליים

↑  AP, המאייר השבדי: לא מתחרט על העלבת מוחמד, באתר ynet, 11 במרץ 2010.
↑  פרטי המפגש
↑  באתר DR
↑  באתר Sydsvenskan
↑  פיגועי הירי בקופנהגן: המשטרה הרגה אדם בקרוב לזירת המתקפות הקטלניות בבית הכנסת ובבית הקפה, באתר ABC
↑  באתר וושינגטון פוסט
↑  ynet, יצא מהכלא לפני שבועיים: זה המחבל מדנמרק, באתר ynet, 15 בפברואר 2015.
מקום הפיגוע בבית הקפה
מחסום משטרתי לאחר הפיגוע בבית הכנסת הגדול
פיטר הילמן

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1928 דרום אפריקה 
 פטירה:  20 ביוני 2013 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  פיזיקה גרעינית, מדעי המוח 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  ברוך מינקה 
 
פיטר הילמן (4 בדצמבר 1928 - 20 ביוני 2013) היה פרופסור במכון למדעי החיים באוניברסיטה העברית ומייסד מוזיאון המדע בירושלים.
ביוגרפיה

הילמן נולד בדרום אפריקה ב-1928. הוא קיבל תואר דוקטור לפיזיקה גרעינית באוניברסיטת הרווארד בשנת 1953. כשסיים את לימודי החל לעבוד במכון המחקר לאנרגיה באנגליה (AERE). משם עבר בשנת 1956 למחלקה לאסטרונמיה ופיזיקה ב-אוניברסיטת אופסלה. בשנת 1958 ועד עלייתו לארץ עבד הילמן במכון לחקר חלקיקים CERN. הוא עלה לישראל בשנת 1960. בשנת 1964 נתמנה לעמוד בראש המחלקה לפיזיקה גרעינית במכון ויצמן למדע. בשנת 1967 החל לעסוק בנוירוביולוגיה ומדעי המוח. בשנת 1969 התמנה להיות פרופסור מן המניין במכון למדעי החיים באוניברסיטה העברית.
הנגשת המדע לציבור הרחב

בשנת 1980 הגה הילמן את רעיון הקמתו של מוזיאון למדע בירושלים, בעקבות ביקור במוזיאון המדע בסן פרנסיסקו, וכצעד ראשון במימוש חזונו הקים באוניברסיטה העברית את "עין רואה – סדנא למדע" אשר פעלה באוניברסיטה במשך כעשר שנים.
פעילות הסדנה נעשתה במקביל לקידום הרעיון של הקמת מוזיאון מדע גדול ומבוסס, רעיון אשר זכה לתמיכה של האוניברסיטה העברית והקרן לירושלים וזכה לידי מימוש בשנת 1992 עם חנוכתו של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים.
הילמן שימש בהתנדבות כמנהלו הראשון של המוזיאון במשך כשלוש שנים ועם צאתו לגמלאות בשנת 1995, המשיך עד ימיו האחרונים לשמש כמנהל מדעי בהתנדבות.
ראו גם

מוזיאון המדע בירושלים
הערות שוליים

↑  חילופים בראש המחלקה לפיסיקה גרעינית, על המשמר, 23 באוקטובר 1964
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטת י־ם, דבר, 11 באפריל 1969
↑  דוד רפ, נא לגעת, באתר הארץ, 8 ביוני 2005
1 2  עופר אדרת, פתח לציבור את דלת המדע, באתר הארץ, 5 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407711005171  BnF: cb16696451b (data)  VIAF: 20724614   WorldCat (עם VIAF): 20724614
פאוורוול

2 מכשירי פאוורוול מותקנים בבית בניו-יורק
פאוורוול (באנגלית: Powerwall) היא סוללת ליתיום נטענת המיוצרת על ידי חברת טסלה לשימוש ביתי, בעיקר במפעל גיגה נבדה. היא מאחסנת חשמל לשימוש ביתי, לוויסות עומסים וכמקור מתח חלופי. לסוללה, שהוצגה באפריל 2015, יש וריאציה תעשייתית הנקראת "פאוורפק" (Powerpack) המסוגלת לאחסן עד kWh100.
שיווק

באפריל 2015 הוכרזה הסוללה בפומבי והוצהר כי מודל של 7kWh יעלה $3,000 ו-10kWh יעלה $3,500 (לעומת הערכות אנליסטים לפני הפרסום, שעמדו על $13,000).
הסוללה יכולה לשמש רכבים חשמליים ובתים פרטיים וכבר הוצהרה עסקה עם חברות כגון ELCR ‏(Electric Car Company of Missouri) ו-SolarCity.
הפאוורפק, סוללה לשימוש תעשייתי של 100kWh יכולה לעלות $25,000.
כבר במאי 2015, חודש לאחר ההכרזה, הוזמנו סוללות פאוורוול עבור יכולת הייצור של המפעל עד אמצע 2016 בסכום של כ-180 מיליון דולר וסוללות פאוורפק בכ-625 מיליון דולר.
מאפיינים טכניים

מאז 2016 היה מודל יחיד של 6.4 קילוואט-שעה לשימוש יומי,, כאשר לאחר מכן הוצג Powerwall 2:
| מודל | טכנולוגיה | מחיר USD | קיבולת (קילוואט-שעה) | Wh לכל $ | $ לכל kWh | כח | טמפרטורת פעולה | משקל | ממדים, H × W × D | מחזורים (באחריות) | $ לכל kWh מובטח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Powerwall 1 | Lithium-ion | 3,000$ | 6.4 | 2.13 | 469 | 2kW רציף | -20 עד 43 °C | 97kg | 130 cm × 86 cm × 18 cm | 5,000 |  |
| Powerwall 2 | Lithium-ion | $5,500, כולל אינוורטר מאוחר יותר $6,500 | 13.5 | 2.46 אינוורטר | 437 אינוורטר | 7kW פיק, 5kW רציף | -20 עד 50 °C | 114kg | 115.1 cm × 75.2 cm × 14.6 cm | ללא הגבלה | ~0.17 |
ראו גם

טסלה מגה-פק
הערות שוליים

↑  "Tesla Powerwall". Tesla Motors. נבדק ב-9 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lambert, Fred (31 באוקטובר 2016). "Tesla Powerwall 2 has no competition – comparison with LG Resu and SonnenBatterie". Electrek. נבדק ב-1 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Powerwall Performance & Mechanical Specification" (PDF).{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| חברת טסלה |
| --- | --- | --- |
| דגמים | מודל 3 • מודל Y • מודל X • מודל S • רודסטר • סייברטראק • סמי • סייברקוואד |  |
| מפעלים | פרימונט • גיגה נבדה • גיגה שאנגחאי • גיגה ברלין • גיגה ניו יורק • גיגה טקסס |  |
| אנרגיה | טסלה אנרג'י (SolarCity) • טסלה מגה-פק • פאוורוול |  |
| טכנולוגיה | Giga Press |  |
| אנשי מפתח | אילון מאסק |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאוזי אל-מולקי

ד"ר פאוזי אל-מולקי (בערבית: فوزي الملقي; 1910–1962) היה פוליטיקאי ירדני בשנות ה-50 של המאה ה-20. כיהן כראש ממשלת ירדן בשנים 1953–1954.
לקריאה נוספת

יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמודים 60–69.
הערות שוליים

1 2  עמוס מזרחי, הממשלה העברירדנית החדשה, על המשמר, 9 בפברואר 1948
1 2 3  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 71
↑  עבר הירדן ועיראק מסכימים לחלוקה?, דבר, 24 בינואר 1947
↑  חיילי הלגיון הערבי בא"י פעילים נגד הישוב, המשקיף, 8 בדצמבר 1947
↑  היום מתחילות שיחות עבר־הירדן - בריטניה, דבר, 25 בינואר 1948
↑  נחתם ההסכם בריטניה-עבר־הירדן, על המשמר, 16 במרץ 1948
↑  ביריחו מתנהל מו"מ לשביתת נשק, הַבֹּקֶר, 6 במאי 1948
↑  שינויים בממשלת עבר הירדן, מעריב, 30 ביולי 1948
↑  סמכות ממשלתית מורחבת על הלגיון?, דבר, 15 באוגוסט 1948
↑  כל הקצינים הבריטים התפטרו מן הלגיון הערבי, דבר, 6 בספטמבר 1948
↑  הרכב משלחת עבה"י לשיחות לוזאן, הַבֹּקֶר, 28 באפריל 1949
↑  משה בראוור, הירדנים "שוחרי השלום", הצופה, 17 ביוני 1949
↑  משלחת עבה"י חוזרת ללוזאן, חרות, 14 ביולי 1949
↑  נציגי עבה"י לעצרת או"מ, המשקיף, 4 באוקטובר 1949
↑  שרת יביא לכנסת פרטי ההסכם עם עבה"י, חרות, 28 בדצמבר 1949
↑  המו"מ עם עבר הירדן לשלב מכריע, הצופה, 23 בדצמבר 1949
↑  הורכבה ממשלה חדשה בעבר הירדן, הצופה, 13 באפריל 1950
↑  גבריאל שטרן, ראשי האופוזיציה צורפו לממשלה החדשה בעבר הירדן, על המשמר, 5 בדצמבר 1950
↑  חוסיין יורש העצר בעבה"י, הַבֹּקֶר, 10 בספטמבר 1951
↑  פאוזי מולקי פחה, על המשמר, 25 באוקטובר 1951
↑  השתתפות מעטה בבחירות בעבר הירדן, הצופה, 12 באפריל 1950
↑  קשר למיגור עבדאללה, על המשמר, 7 באוגוסט 1950
↑  חוקי הבדוים, דבר, 10 בדצמבר 1950
מאקס דאני, יצר הסחיטה אצל הערבים גובר עם עלות המתיחות הבינלאומית, חרות, 11 בדצמבר 1950
↑  ש. גולדשמידט, מולקי חוזר לירדן, הַבֹּקֶר, 27 במאי 1952
↑  המלך חוסיין - לקורס צבאי, דבר, 17 באוגוסט 1952
↑  התפטר ראש ממשלת עבר הירדן, מעריב, 26 באפריל 1953
↑  פ. אל מולקי הרכיב ממשלה חדשה, על המשמר, 6 במאי 1953
↑  נבו, עמ' 62
↑  נבו, עמ' 68–69
↑  עצת בריטניה גרמה לנפילת ממשלת ירדן, מעריב, 3 במאי 1954
↑  ממשלה חדשה בירדן, דבר, 25 באוקטובר 1954
↑  ממשלה חדשה בירדן, מעריב, 1 ביוני 1955
↑  האשם הקים ממשלת־מעבר בירדן, הַבֹּקֶר, 22 בדצמבר 1955
↑  שגריר ירדני חדש במצרים, שערים, 15 במרץ 1956
↑  נאבולסי: הרמטכ"ל לא הודח, קול העם, 17 באפריל 1957
↑  ירדן: תם האיחוד ההאשמי, דבר, 3 באוגוסט 1958
↑  ממשלה חדשה בירדן, על המשמר, 29 ביוני 1961
↑  מת פאוז אל־מולקי נציג רבת־עמון באו"ם, מעריב, 11 בינואר 1962
↑  Fawzi Al Mulki
פיזור ריילי

פיזור ריילי בשקיעה בחוף בת ים: המים שלפני שובר גלים בצבע כתום, ואילו המים שמאחוריו תכולים. בתמונה זו מוצגת תופעה אופטית נוספת: מיראז' תחתון.
פיזור רַיילֵי הוא פיזור של קרינה אלקטרומגנטית (לדוגמה: אור) על ידי חלקיקים שגודלם קטן בהרבה מאורך הגל של הקרינה. התופעה התגלתה על ידי הפיזיקאי הבריטי ג'ון ויליאם סטראט ריילי ונקראת על שמו.
דוגמאות לפיזור ריילי הן פיזור אור במים, כתוצאה מפיזור ממולקולות המים, כמו גם פיזור של מכ"ם מענן. לעומת זאת, פיזור אור מחלקיקי אבק בחדר אינו פיזור ריילי, שכן חלקיקי האבק גדולים מאורך הגל של האור. אחד המאפיינים החשובים של הפיזור הוא שגלים בעלי אורך גל קצר מתפזרים יותר מאשר גלים בעלי אורך גל ארוך. תכונה זו אחראית לכך שהשמיים, כמו גם הוורידים בגוף נראים כחולים, מכיוון שכחול וסגול הם הצבעים בעלי אורך הגל הקצר ביותר מבין צבעי האור הנראה. בין היתר, תופעת פיזור ריילי אחראית גם לצבע העיניים אִלְסַר (Hazel).
ניתוח מתמטי

בקירוב ראשון, פיזור ריילי הוא פיזור מחלקיק כדורי, שיכול להיות מוליך או מבודד עם מקדם שבירה (חומר דיאלקטרי). הפיזור של קרינה אלקטרומגנטית מכדור ניתנת לפתרון מדויק באמצעות תורת מי (Mie theory), על שם הפיזיקאי הגרמני גוסטב מי (Gustav Mie). לחישוב פיזור אמיתי צריך לקחת בחשבון את הצורה האמיתית של החלקיקים ואת הפיזור בין חלקיקים מרובים, דבר שלא ניתן לעשות באופן אנליטי במקרה הכללי, ויש לחשב פתרון נומרי עבור כל מקרה, במקרים בהם התכונות המדויקות של הפיזור חשובות.
ניתוח מתמטי > ניתוח כמתנד הרמוני

הניתוח על פי תורת מי מורכב ומתאים לכל סוגי הפיזור מכדור. ניתן לפשט את הבעיה אם מניחים שגודל החלקיק קטן בהרבה מאורך הגל. במקרה זה, ניתן לתאר את הפיזור כצירוף של שני תהליכים:
הגל הפוגע מאלץ את הדיפולים החשמליים שבחלקיק לתנועה מחזורית.
התנועה המחזורית של המטען יוצרת קרינה דיפולית שהיא למעשה הקרינה המפוזרת.
ניתוח מתמטי > ניתוח כמתנד הרמוני > מתנד הרמוני טעון מאולץ על ידי כוח חיצוני

כדי להבין את החלק הראשון של התהליך, נניח לשם פשטות, שניתן לתאר את החלקיק כמתנד הרמוני טעון, המאולץ על ידי כוח מחזורי הנובע משדה חשמלי של הגל האלקטרומגנטי. משוואת הכוחות (החוק השני של ניוטון) של המערכת היא:
m{\frac {d^{2}x}{dt^{2}}}+m\omega _{0}^{2}x=qE\cos(\omega t),
כאן  m היא מסת המתנד,  \omega _{0} היא התדירות העצמית,  q מטענו,  E היא משרעת השדה החשמלי של הגל האלקטרומגנטי הפוגע, ו-  \omega  היא תדירותו. הנחנו, ללא הגבלת הכלליות, שהגל האלקטרומגנטי מקוטב כך שהשדה החשמלי שלו מצביע בכיוון ציר x ולכן כיוון ההתקדמות של הגל הפוגע יכול להיות מקביל לציר z. כמו כן התעלמנו מכוחות חיכוך (שהם מוליכות סופית של החלקיק), ולכן נניח גם שתדירות הכוח המאלץ  \omega  שונה מהתדירות העצמית של המתנד  \omega _{0} כדי להימנע ממצב של תהודה (רזוננס) שם כוחות החיכוך אינם ניתנים להזנחה. פתרון המשוואה לאחר התייצבות המערכת הוא תנועה מחזורית בתדירות הכוח המאלץ:
x(t)={\frac {qE}{m(\omega _{0}^{2}-\omega ^{2})}}\cos(\omega t)
הדיפול החשמלי מוגדר כוקטור  {\vec {d}}=\sum _{i}q_{i}{\vec {r}}_{i} כאשר  q_{i} הוא מטען החלקיק הממוקם בנקודה  {\vec {r}}_{i}, והסכום הוא על כל המטענים מרכיבים את החלקיק. לכן הדיפול מצביע בכיוון ציר x וערכו נתון בביטוי:
 d(t)=qx(t)={\frac {q^{2}E}{m(\omega _{0}^{2}-\omega ^{2})}}\cos(\omega t)