גאיוס קילניוס מאיקנס
הערות שוליים

↑  Peter White, Poets in the new milieu: Realigning in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p. 322.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Joan E. Carr, Gaius Maecenas in Salem press biographical encyclopedia, 2014.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 129.
1 2 3 4 5  יעבץ, עמ' 80.
1 2 3 4 5 6  יעבץ, עמ' 81.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 277.
↑  יעבץ כותב בעמוד 81 שאוגוסטוס הזמין את טרנטיה למסע בשנת 16 לפנה"ס, אך היציאה למסע הזה מתוארכת לשנת 17 לפנה"ס במקורות אחרים, כולל בספרו של יעבץ. 16 לפנה"ס היא השנה שבה הופצו ברומא השמועות. יעבץ, עמ' 83.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 452.
↑  יעבץ, עמ' 234–235.
↑  יעבץ, עמ' 207, 226.
↑  Z. Yavetz, The personality of Augustus: Reflections on Syme's Roman revolution in Between republic and empire: Interpretations of Augustus and his principate, Kurt A. Raaflaub and Mark Toher (Ed.), Berkeley: University of California Press, 1990, p. 33.
↑  סווטוניוס, אוגוסטוס, 66, 3.
↑  Jasper Griffin, Maecenas, Gaius, 2012
1 2  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), pp. 341–342.
↑  Peter White, Maecenas' retirement, Classical Philology, 86 (2), 1991, p. 130.
↑  Peter White, Maecenas' retirement, Classical Philology, 86 (2), 1991, p. 133.
↑  Peter White, Maecenas' retirement, Classical Philology, 86 (2), 1991, p. 131.
↑  G. Williams, Did Maecenas "fall from favor"? Augustan literary patronage in Between republic and empire: Interpretations of Augustus and his principate, Kurt A. Raaflaub and Mark Toher (Ed.), Berkeley: University of California Press, 1990, pp. 258–259.
↑  Peter White, Maecenas' retirement, Classical Philology, 86 (2), 1991, pp. 131–132.
↑  קסיוס דיו, 54, 6, 5.
↑  טקיטוס, ספרי השנים, 14, 53
↑  יעבץ, עמ' 86.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 213.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 217.
↑  יעבץ, עמ' 19.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 225.
↑  קסיוס דיו, 51, 3, 5.
↑  יעבץ, עמ' 36.
↑  הורדוס המלך, האיש ופעלו, אברהם שליט, עמ 217, וגם קדמטניות היהודים טז
↑  יעבץ, עמ' 39.
↑  יעבץ, עמ' 47.
↑  קסיוס דיו, 54, 30, 4.
↑  Duncan Fishwick, Dio and Maecenas: The emperor and the ruler cult, Phoenix, 44 (3), 1990, pp. 270–272.
↑  Duncan Fishwick, Dio and Maecenas: The emperor and the ruler cult, Phoenix, 44 (3), 1990, pp. 273–274.
↑  Jasper Griffin, Augustan poetry and Augustanism in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, pp. 314, 316.
↑  Shannon N. Byrne, Martial's Fiction: Domitius Marsus and Maecenas, The Classical Quarterly, 54 (1), 2004, p. 255.
↑  Ronald Syme, The Roman revolution, London:Oxford University Press, 1963 (1939), p. 460.
1 2  Peter White, Poets in the new milieu: Realigning in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p.328.
↑  Peter White, Poets in the new milieu: Realigning in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p.331.
↑  Peter White, Poets in the new milieu: Realigning in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p.330.
↑  Peter White, Poets in the new milieu: Realigning in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p. 329.
1 2 3  יעבץ, עמ' 79.
↑  Shannon N. Byrne, Martial's Fiction: Domitius Marsus and Maecenas, The Classical Quarterly, 54 (1), 2004, p. 256.
↑  יעבץ, עמ' 282.
↑  יעבץ, עמ' 251.
↑  יעבץ, עמ' 264–265.
↑  Horace (Quintus Horatius Flaccus), Online encyclopedia
↑  יעבץ, עמ' 272.
↑  וליוס פטרקולוס (אנ'), 2, 82, 2.
↑  Richard Beacham, The emperor as impersario: Producing the pageantry of power in The Cambridge companion to the Age of Augustus, Karl Galinsky (Ed.), Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p. 164.
↑  Shannon N. Byrne, Maecenas (Doctoral dissertation), Northwestern University, 1996, p. 4.
↑  סנקה, מכתבי מוסר, 114, 6–8. מתורגם מתוך Seneca's Epistles volume III ומתוך Shannon N. Byrne, Maecenas (Doctoral dissertation), Northwestern University, 1996, p. 9.
↑  Shannon N. Byrne, Maecenas (Doctoral dissertation), Northwestern University, 1996, pp. 7–8.
↑  Peter White, Maecenas' retirement, Classical Philology, 86 (2), 1991, p. 135.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281473605171  PLWABN: 9810529805005606  BNE: XX1027232  BnF: cb12308437b (data)  GND: 118730053  ICCU: SBLV192048  ISNI: 0000 0000 6318 2711  LCCN: n94110034  NKC: jn20011211048  NLG: 231490  NTA: 070031320  SELIBR: 73562  SUDOC: 031965253  TePapa: 37636  VcBA: 495/41963  VIAF: 36906810   WorldCat (עם VIAF): 36906810 
שרטוט הווילה של מאיקנס. התמונה מתארת וילה מטיבולי, אף על פי שכל המקורות מתייחסים לארמון בגבעת האסקווילין
תיאור הווילה ומפלי מים על ציור של יאקוב פיליפ האקרט משנת 1783
מאיקנס מציג את האמנויות בפני אוגוסטוס - ציור מ-1743
מאיקנס תומך באמנות, ציור מסביבות 1660
הוראטיוס מקריא בפני מאיקנס בחוג הסופרים שלו. ציור מ-1863