stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק צבי ריבלין

| --- | --- |

 לידה:  1857 תרי"ז
 פטירה:  אפריל 1934 (בגיל 77 בערך) י"ח בניסן תרצ"ד
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 1934 
 השתייכות:  רבני הציונות הדתית, רבני המזרחי
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, גאולה, ציונות דתית
 תפקידים נוספים:  מנהיג ה"מזרחי" בארץ ומייסד סניף המזרחי הראשון בארץ בירושלים
 רבותיו:  אביו, הנצי"ב
 
הרב יצחק צבי ריבלין (תרי"ז, 1857 - י"ח בניסן תרצ"ד, אפריל 1934) התפרסם כאחד מגדולי ירושלים והיה ממנהיגי המזרחי בארץ ומייסד סניף המזרחי בירושלים, שהיה הסניף הראשון של התנועה בארץ. כונה "דרשן הגאולה" כיוון שהיה מרבה לדרוש בענייני גאולת ישראל. כיהן כרב שכונת זיכרון משה והסביבה במשך כ-20 שנה.
תולדות חייו

נולד בעיירה טולוצ'ין הקרובה לשקלוב לרב בנימין ולרייזל, שניהם נכדי הרב משה ריבלין משקלוב שהיה ראב"ד האשכנזים בירושלים ובן הרב הלל ריבלין משקלוב, מחבר קול התור ומתלמידי הגר"א.
למד אצל אביו ובישיבת וולוז'ין כאביו. נודע בישיבה בבקיאותו בש"ס ופוסקים וכונה בישיבה "העילוי מטולוצ'ין" או 'הש"ס החי'.
רעייתו, אם חמשת ילדיו, התנגדה לרצונו לעלות לארץ, והוא נתן לה גט ועלה יחידי בתרמ"ד. גם בין גדולי ירושלים התבלטה גאונותו המופלגת, בייחוד בבקיאותו הגדולה בש"ס ופוסקים ובשקידתו העצומה. הוא ידע היכן נמצא כל דבר שבש"ס במידה מדויקת יותר מב'מסורת הש"ס'. כוח תפיסתו היה עצום, עד שהיה יכול להגיד במהירות את מספר המרצפות שבחדר או מספר האבנים שבבניין.
ייסד כמה "חברות לדיבור לשון הקודש" על אף שנרדף על כך. השתתף בקניית קרקעות להקמת מושבות חדשות בארץ ושכונות חדשות מחוץ לחומות בירושלים, וראה בכך כבישת הדרך לגאולה. היה המייסד העיקרי של חברת רמה שקנתה בתרנ"ד שטח של כ-3,000 דונם בהמצפה שעל יד קבר שמואל הנביא.  שהה בתרנ"ז-תרנ"ט ביפו במסגרת פעילות '"חברת ישוב ארץ הקודש" שהקים בתרנ"ו שמטרתה הייתה להגביר אהבת עבודת האדמה בקרב בני ירושלים ונשלחו שליחים ליפו ולמושבות כדי לחפש מקומות עבודה לפועלים ולגייס חברים. כיהן כרבה של שכונת "מזכרת משה". בתרנ"ט חזר לירושלים ובתרס"ג הוביל את ייסוד סניף המזרחי בירושלים שהיה הראשון בארץ. בשנים תרס"ג-תרס"ח כיהן כראב"ד טולוצ'ין במקום אביו שנפטר וחזר לירושלים. בתרפ"ח היה שותף להקמת "קרן בנין ירושלים" כדי לעזור לבניין בתים למחוסרי דירות בארץ על ידי הלוואות והיה ממנהליה.
במשך כ-20 שנה ועד פטירתו, היה הרב של שכונת זיכרון משה והסביבה.
על פי תאוריה של החוקר אלי אשד, הספר קול התור נכתב על ידו ולא על-ידי סב-אביו, הרב הלל רבלין.
ביום הלווייתו הכריזה הרבנות הראשית על ביטול מלאכה. בהלווייתו השתתפו אלפים מבני כל החוגים.
ספדו לו הרב הראשי לישראל הראי"ה קוק. הרב יוסף גרשון הורביץ והרב שמואל רפפורט.
במרץ 2022, אדר ב' תשפ"ב, נחנכה בשכונת רמות בירושלים כיכר על שמו, בטקס רשמי מטעם עיריית ירושלים במעמד ראש העיר משה ליאון.
מדרשותיו

פעם אחת, ביום השנה של פטירת הגר"א בחוה"מ סוכות, דרש הרב ריבלין בבית הכנסת בשכונת "זיכרון משה". בדרשתו הוא דיבר על עליית תלמידי הגר"א ועל תורת המשיחיות דאתחלתא בשיטת הגר"א ותלמידיו מייסדי היישוב. באמצע המעמד, התפרץ קנאי קיצוני אחד ואמר: "מה מספר הרב, הייתכן שהגאון הקדוש (הגר"א) היה ציוני?" ר' יצחק צבי ענה: "כן, כן, הגר"א היה ציוני, הרב בעל התניא היה ציוני, יהושע בן נון היה ציוני, משה רבנו היה ציוני, הקב"ה הוא ציוני ככתוב: "כי בחר ד' בציון, אווה למושב לו!" ('מוסד היסוד' עמ' 320. 'מדרש שלמה' עמ' 180 עיי"ש).
באחת מדרשותיו שנערכה על ידי חברת "ישוב ארץ ישראל", הדגיש הגרי"צ שחובה עלינו ליתן כבוד לכל חברות המשתדלים ברעיון הזה ולקרב את החופשים. והתריע נגד המסרבים לעלות, בהזכירו את היראים שלא רצו לעלות מבבל לא"י בימי נחמיה בעטיים של אלה שהיו דורכים גתות בשבת, וע"י שיטה זו גרמו לנו את הגלות המרה הזאת: "גם המרגלים היו גדולי הדור אז וטעו ועי"ז מתו יותר מחצי מיליון יהודים. עיקר מצוות ישוב א"י היא בנין ונטיעת אדמתה, ולא המדרש עיקר אלא המעשה - עלינו להתעורר מלמטה, ואז תהיה התעוררות מלמעלה, ועלינו לתקן את עוון המרגלים ואחר כך ירחם ה' את יעקב" ('מוסד היסוד' עמ' 61 ועמ' 292).
וכן אמר על יסוד דברי הגר"א וכך אמר הרב קוק שהיסוד לגאולה הוא רישיון מאומות העולם. כך ראינו בזמננו בועידת סן רמו שאשררה את הצהרת בלפור ובהכרזת האו"ם על הקמת מדינה יהודית.
ציטט מר' ישראל פרידמן מרוז'ין שהגאולה תתחיל באתערותא דלתתא על ידי קיבוץ גלויות ('מוסד היסוד' עמ' 203).
באספת היסוד של ה"מזרחי" בירושלים התקיימה בחוה"מ פסח תרס"ג, בבית המדרש 'בית רחל' בשכונת כנסת ישראל, ונפתחה על ידי הרי"צ, שבאר כי מטרת האגודה להיות סניף לאגודת הציונים החרדים הנקראים בשם 'המזרחיים', וגם לעסוק באה"ק בקניית קרקעות עבור בניין בתים. בדרשתו הביא ראיות מן התורה שבכתב ושבע"פ, כי חובה לעסוק בפועל ביישוב של ארץ ישראל וכי "הגאולה תבוא קמעא קמעא בדרך טבעית, והניסים יבואו רק אחר כך. וכל המערער על כך אין לו שום יסוד מן התורה, ואין זאת אלא מעשי היצר הרע המתלבש בלבוש היצר הטוב להטעות את היראים כדרך שקרה לגדולים ורבים" (י' וייס, "בשעריך ירושלים", עמ' 256; "יובל המזרחי", עמ' קפ"ט).
לקריאה נוספת

בנימין ריבלין, הרב יצחק צבי ריבלין, ירושלים תשכ"א
עלון שבת הראי"ה, גליונות 69-65 (על חייו, פועלו וקשריו עם הרב קוק של הרב י"צ ריבלין; ניתנים לקריאה גם במרשתת דרך   האתר "ישיבה").
"שערי ציון", שנה י"ד חוברת ז-ט, תרצ"ד, עמ' מד.
הערות שוליים

↑  כיכר ברמת שלמה על שם העילוי מטולצי'ן, באתר ערוץ 7, 27 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524127705171  ISNI: 0000 0000 5167 0478  LCCN: no93009583  VIAF: 48797783   WorldCat (עם VIAF): 48797783
יחסי איי מרשל – מלזיה

| יחסי איי מרשל – מלזיה |
| --- | --- |
איי מרשל: מלזיה


איי מרשל: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
181: 329,847
אוכלוסייה
37,225: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
284: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,629: 11,206
משטר
דמוקרטיה: פדרציה

יחסי איי מרשל–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין פדרציית מלזיה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-4 ביוני 1993. היחסים בין המדינות מבוססים על שיתוף פעולה כלכלי ומסחרי.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לאיי מרשל הגיעה לסך 1.02 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מים, עץ לביד, מוצרי ניקוי וסחורה לא ידועה. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיי מרשל למלזיה הגיעה לסך 5.23 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט מזוקק ושמן קוקוס.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לאיי מרשל הגיעה לסך 310 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מכשירים, מים, נפט מזוקק, מוצרי ניקוי ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיי מרשל למלזיה הגיעה לסך 9.85 מיליון דולר אמריקאי וכמעט רובה (99%) כללה נפט מזוקק.
ייצוג

איי מרשל אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מלזיה אינה מיוצגת באיי מרשל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ירמיהו רוזנבוים

| --- | --- |
 לידה:  ה'תע"ג
 פטירה:  1805 (בגיל 92 בערך) ד' באב ה'תקס"ד דברצן, הונגריה 
 תקופת הפעילות:  ?–1805 
 אב:  רבי יצחק אייזיק רב העיר אושפיצן
 צאצאים:  יואב רוזנבוים 
 
הרב ירמיהו רוזנבוים (מכונה גם ר' ירמיהו ממטרסדורף. ה'תע"ג, אושווינצ'ים - ד' באב ה'תקס"ד, יולי 1805, דברצן) היה רב פולני-הונגרי שכיהן כרב במטרסדורף ובסאנטוב.
תולדות חייו

נולד באושפיצן בשנת ה'תע"ג לר' יצחק אייזיק, רב העיר (שהיה מחותנו של הרב יחזקאל לנדא), בנו של הרב יואב רוזנבוים הראשון, רבה של פילץ. למד אצל הרב מאיר אייזנשטט בעל "פנים מאירות" ואצל הרב אברהם צבי הירש מפיוטרקוב בעל "ברית אברהם". נשא את לאה רייזל בת ר' מאיר הלוי מאושפיצין, ממנה נולד לו בן אחד, יואב. לאחר פטירתה נישא את פרידא בת ר' ישראל מלנצהוט, ואימץ את בנה מנישואיה הקודמים הרב אברהם אביש טננבוים. הוא עבר לעיר אסאד (אסוד) שבהונגריה, ובשנת ה'תק"ם עבר לכהן כרב וראש ישיבה במטרסדורף, אחת משבע קהילות בבורגנלנד, אז בהונגריה. קהילת מטרסדורף הענייה שילמה לו משכורת זעומה והסכימה להחזיק ישיבה ובה שישה תלמידים עניים בלבד, אך בישיבתו למדו מאות תלמידים על חשבון הוריהם. לאחר כשנה, ביקש להעלות את משכורתו משום שילדיו סבלו מחרפת רעב, ותמורת הכפלת משכורתו קיצצה הקהילה את תמיכתה בישיבה לכדי ארבעה תלמידים. עם זאת, כשהמצב הכלכלי התדרדר עוד יותר, ויתר על הכפלת המשכורת והסכים לצמצם עוד את התמיכה בישיבה לכדי שני תלמידים בלבד, וחי בעוני. לאחר שמונה עשרה שנה במטרסדורף, עבר בשנת ה'תקנ"ט (בגיל 85) לכהן כרב בסאנטוב וגלילותיה, שם כיהן שבע שנים.
בקיץ ה'תקס"ה (1805) יצא להשתתף בוועידה של רבני הונגריה. בדרכו עבר בעיר דברצן ונפטר בה בד' באב. מכיוון שבאותה העת לא הייתה בדברצן קהילה יהודית, נקבר בשאמשאן הסמוכה. בין מספידיו היה הרב משה מינץ.
התכתב בהלכה עם חכמי דורו. החתם סופר (שכיהן בהמשך כרב במטרסדורף) מצטט מהוראותיו ומכנהו "מופת הדור". עם פרוץ הפולמוס החריף אודות דגי השטירל והטיק שעורר תלמידו הרב אהרן חורין מארד, ניסה בתחילה לשכנע את חורין בדרכי נועם לזנוח את היתרו, אך משהוויכוח החריף והחלו להתפרסם קריאות לשינוי ההלכה מאת חורין, תקף אותו בחריפות וקרא לנדותו.
מתלמידיו

רבי עקיבא איגר למד תקופה קצרה בישיבתו.
בנו הרב יואב רוזנבוים – רבה של צעהלים.
רבי שמחה בונים מפשיסחה – למד אצלו בצעירותו, בטרם הפך לחסיד.
הרב דב בעריש הרציגר רבה של בנדין.
גיסו הרב בנימין וולף לעוו – רבה של ורבו ומחבר "שערי תורה".
בנו החורג הרב אברהם אביש טננבוים – רבה של קרסטיר וסיקס.
הרב דוד אופנהיים – רבה של טמשוואר.
הרב אהרן חורין – רבה של ארד, ממבשרי היהדות הרפורמית.
ספריו

מודעה רבא – פירוש על ספר "מודעה ואונס" לרבי חיים שבתי מסלוניקי. לצדו הודפס פירושו של בנו ר' יואב בשם "מודעה זוטא". לבוב ה'תקנ"ח.
חידושים על מסכתות כתובות וקידושין. הודפסו בסוף החלק הראשון של הספר "זיכרון סופרים" מאת הרב פישל סופר. ברוקלין, ה'תשמ"ט.
הערות שוליים

↑  נודע ביהודה קמא יו"ד סו
↑  שו"ת חתם סופר אבן העזר חלק ב סימן טו
↑  שו"ת חתם סופר החדשות יז
↑  הרב יצחק גריסהובר, "מקל נועם", ועוד
יחסי הודו–ליבריה

| יחסי הודו–ליבריה |
| --- | --- |
הודו: ליבריה


הודו: ליבריה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 111,369
אוכלוסייה
1,454,183,987: 5,642,425
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 4,332
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 768
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה דמוקרטית

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי נפגש עם נשיאת ליבריה אלן ג'ונסון-סירליף בניו דלהי, 2015
יחסי הודו–ליבריה הם יחסי החוץ בין הודו לרפובליקה של ליבריה. הודו מיוצגת בליבריה באמצעות שגרירותה באביג'אן, חוף השנהב וקונסוליית כבוד במונרוביה מאז 1984. ליבריה הייתה מיוצגת בהודו באמצעות משלחת דיפלומטית בניו דלהי שנסגרה בעקבות מגבלות תקציביות.
שיתוף פעולה אסטרטגי

בדרך כלל היחסים הדו-צדדיים היו חזקים ולבביים עם התמיכה המלאה של ליבריה בשאיפה של הודו לחברות קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. בשנים האחרונות, שתי המדינות פיתחו קרוב ושיתוף פעולה נרחב במסחר, תחומים צבאיים ואסטרטגיים.
הודו שלחה את יחידת המשטרה הראשונה של נשים בלבד בכוח שמירת השלום של UNMIL לליבריה בשנת 2007, עם קבוצות נוספות שהגיעו בשנים הבאות. ממשלת הודו לקחה תפקיד יזום ביצירת מודלים חדשים של שיטור קהילתי ושירותי בליברה. בפרט, ה-CRPF של הודו הקל על מעורבותן של נשים ליבריות בשירות המשטרה הלאומי ובאכיפת החוק.
יחסים מסחריים וכלכליים

קיימות יותר מחמישים חברות הודיות הפועלות בליבריה, מחברות סחר קטנות ועד תאגידי פלדה. בשנת 2006 רכשה חברת ה- PIO ArcelorMittal את מכרה עפרות הברזל הגדול LIMINCO, בהשקעה של 930 מיליון דולר על פני תקופה של עשרים שנה. לאחרונה, ממשלת ליבריה, שבספטמבר 2008 פסלה את טאטא פלדה מתהליך ההצעה לפרויקט עפרות הברזל "אשכול ברזל" בסך 1.6 מיליארד דולר, אישרה את מגמת הפלדה ההודית למכירה הפומבית הקרובה. עם שתדלנות הודית אינטנסיבית, הצעתה של טאטא פלדה דורגה גבוה מאוד ובחיוב בתנאים טכניים, פיננסיים וחברתיים על ידי חברת הייעוץ הבינלאומית דלויט וטוש, שעורכת ממשלת ליבריה. יתר על כן, קבוצת טאוריאן המתרחבת מנהלת משא ומתן לוויתורי כריית עפרות ברזל, זהב וכרומיט. זה משקף את האסטרטגיה הדיפלומטית של הודו להתמקד בביטחון חומרי גלם, במיוחד באזור מערב אפריקה.
בתוך תפקידה ההולך וגדל של הודו בליבריה, שר המכרות והאנרגיה הליבריה, ד"ר יוג'ין שאנון ביקר בהודו באוקטובר 2005 כדי להשתתף בקונפדרציה של התעשייה ההודית - קונפלבה אפריקה. בשנת 2008 הוזמן נשיא ליבריה אלן ג'ונסון-סירליף לבקר בהודו. פריטים עיקריים בייצוא ההודי כוללים מוצרי הנדסה, תרופות, דו גלגלים, ציוד תחבורה, מוצרי פלדה ופלסטיק. פריטי הייבוא העיקריים הם זהב, יהלומים, עץ וגרוטאות מתכת. לאחר ביטול הסנקציות של האו"ם הוענקו זיכיונות לכריתת עצים לחברות הודיות. בסך הכל הוגדלו ההשקעות ההודיות בליבריה מ-450 מיליון דולר בשנת 2005 לכ-2 מיליארד דולר בשנת 2009.
שגרירת הודו, שאמה ג'יין, הצהירה כי היא מחויבת לבנות שותפויות אסטרטגיות בכל רמות השלטון ולהקל על אסטרטגיות חדשות לשיתוף פעולה דו-צדדי. בהקשר זה, השגרירה ג'יין פעלה במהירות להעצים את יחסי הודו עם ליבריה במגזר החקלאי באמצעות יישום פרויקטים חקלאיים מודליים בעזרת מדענים במרכז ההודי לחקר החקלאות (ICAR). בפברואר 2009 דנו שר החקלאות הליברי, ד"ר ג'יי כריס טו, והשגריר ג'יין בתחומי תמיכה אפשריים, כולל סיוע חירום למגזר החקלאי בליבריה.
ירמיהו (דונטלו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  דונטלו
 תאריך יצירה:  1427–1435
 טכניקה וחומרים:  שיש
 ממדים בס"מ
 רוחב:  45 ס״מ 
 גובה:  191 ס״מ 
 עומק:  45
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון הדואומו פירנצה שבאיטליה
 
ירמיהו (באיטלקית: Geremia) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1427–1435 ומתאר את ירמיהו הנביא. הוא נחצב בגודל טבעי (191x45x45 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.
היסטוריה

הפסל הוזמן עבור גומחה במגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה.
וזארי מציין בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר את פרנצ'סקו סודריני, חברו של דונטלו, כמודל ליצירה.
ירמיהו הוא אחד מארבעת הפסלים האחרונים שנחצבו בין 1420 ל-1435, והיו מיועדים עבור גומחות בצד הצפוני והפחות נראה לעין של מגדל הפעמונים, בסמוך לחומת הקתדרלה. עם סיום יצירת הפסלים, היו עובדי הקתדרלה כה מרוצים, שהם הציבו אותם בצד המערבי, והחשוב ביותר מכיוון שהוא מקביל לחזית. אחד משלושת הפסלים האחרים הוא  חבקוק, גם הוא של דונטלו.
הפסלים הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.
תיאור וסגנון

ירמיהו הוא יצירת מופת של חדירה פסיכולוגית, עם הבעת פנים יוצאת דופן. הוא באופן משמעותי רב הבעה בהשוואה ליצירותיו הקודמות של דונטלו, כמו שלושת הפסלים בצד המזרחי של מגדל הפעמונים (הנביא חסר הזקן, הנביא המהורהר ועקדת יצחק).
הנביא מוצג כאדם בגיל העמידה, עם שיער מתולתל וזקן קצר, לבוש טונה המשתפלת מכתפו השמאלית, כתפו הימנית חשופה, בידו השמאלית הוא אוחז מגילת קלף. הראש מוטה שמאלה ומדגיש את הקפלים המרירים של הפה, השפתיים, הגבות והפנים, כששרירי הצוואר מתוחים. במאפייני הפסל יש חוסר הרמוניה, אך הרושם הכללי הוא של גְדוּלָה וכבוד בשל הרוגע שהוא משרה והקיארוסקורו החזק שקפלי הבגדים שלו, שהם הרבה יותר מלאי חיים ביחס לחבקוק, יוצרים. רגל שמאל נוטה קדימה וכך מושגת תנועה מסוימת בחלק התחתון. הפסל שימש בראשית המאה ה-16 כמקור השראה לפסל דוד של מיכלאנג'לו.
לקריאה נוספת

Rolf C. Wirtz, Donatello, Könemann, Colonia 1998. ISBN 3-8290-4546-8
הערות שוליים

↑  
"The Prophet Jeremiah". thehistoryofart.org. (באנגלית)
↑  
"Donatello - Prophet Jeremiah, Figure from Florence Campanile". אוניברסיטת פנסילבניה. (באנגלית)
↑  
"DONATELLO. IL PROFETA IMBERBE, IL PROFETA BARBUTO O PENSIEROSO E IL PROFETA GEREMIA". arte.it. (באיטלקית)
תקריב
יצחק צבאח

| --- | --- |
 לידה:  מרוקו
 פטירה:  ירושלים
 מדינה:  מרוקו השושלת הסעדית, ירושלים האימפריה העות'מאנית
 מקום מגורים:  מרוקו, ירושלים
 השתייכות:  אחרונים
 תפקידים נוספים:  דיין 
 תלמידיו:  רבי יצחק בואינו, רבי יהודה מרעלי
 בני דורו:  רבי שמואל חאגיז, רבי אברהם אזולאי, רבי אהרן אבן חיים,  רבי אליעזר בן ארחא
 חיבוריו:  "תיקון סופרים"
 
רבי יצחק צבאח היה רב, דיין וראש ישיבה מרוקאי וממנהיגי הקהילה היהודית בירושלים בשלהי המאה ה-16 ובמחצית הראשונה של המאה ה-17. במקביל לתפקידיו הוא שימש גם סופר בית הדין וחיבר את הספר "תיקון סופרים", בו נוסח טופסי השטרות.
תולדות חייו ויצירתו

רבי יצחק צבאח נולד לרבי יעקב במרוקו, כנראה בעיר פאס, למשפחת מגורשים ושמה "בן טובי" ונודעה בעיקר בשם "צבאח".
בשנות התשעים של המאה ה-16 עלה ממרוקו לארץ והחל משנת ה'שנ"ו נמצא שעסק בניהול החיים הדתיים של הקהילה בעיר, כאשר הוא העיד אז על הסכמת הקהילה בדבר פיטור תלמידי החכמים בעיר מהמסים. במהלך השנים כיהן גם כדיין וכראש ישיבה בעיר. כתלמידיו ידועים רבי יצחק בואינו, מחבר ביאור לשולחן ערוך בשם "שולחן מלכים", ורבי יהודה מרעלי (ראו להלן). בשנת ה'שפ"ג כתב הסכמה לספר "זהרי חמה" לרבי אברהם אזולאי יחד עם חכמים חשובים ובעלי שם. כן הוא חתם במהלך השנים, יחד עם חכמים נוספים מהעיר, על אגרות שנכתבו עבור קהילות אחרות. על פעילותו הרבנית כותב בן התקופה רבי דוד קונפורטי בכרוניקה שלו:
היה אז בירושלים ה"ר יצחק סבאח, שבא מארץ המערב לירושלים, ושם הרביץ תורה הרבה בתלמידים. והיה דיין יותר מארבעים שנה
בחשון ה'שפ"ז (1621) נתפס יחד עם אישים נוספים הוכה על ידי המושל האכזרי מוחמד אבן פרוח' ועושי דברו. במהלך המאורעות הללו ביתו נבזז והוא נמלט, אשתו אף אולצה לספר כי נמלט דרך הגג. לאחר מתן שוחד על סך שבעים וחמישה גרושוש הוא ניצל. בעקבות המאורעות נשלחה בשנת ה'ש"צ אגרת ליהודי פאס המספרת על מצוקותיהם של יהודי ירושלים, כשבין החותמים נמצא רבי יצחק.
בשנת ה'ת"א (1640) שלח אגרת לאחת הקהילות הסמוכות לירושלים על מנת שיסייעו לעניי העיר במשלוח של פירות שונים ולולבים.
בשנת ה'ת"ט נתן הסכמה לספר מגיד מישרים המיוחס לרבי יוסף קארו, ומשוער כי הוא נפטר תקופה קצרה אחר כך.
תולדות חייו ויצירתו > תיקון סופרים

חיבורו "תיקון סופרים" המאגד את נוסחי כלל השטרות השפיע השפעה רבה על מנהגי השטרות בירושלים. בחיבורו הוא התבסס על ספר "תיקון סופרים" מרבי משה אלמושנינו, מחכמי סלוניקי, אך בגרסתו הוא עשה שינויים רבים ואף התאמות שונות עבור בני ירושלים ומנהגיהם. כתב היד של ספרו הועתק בחייו על ידי תלמידו רבי יהודה מרעלי, בשנת ה'שצ"ה. הוא הוהדר לראשונה במהדורה מדעית על ידי החוקרת רות למדן ויצא לאור בשנת ה'תשס"ט.
ראו גם

שטר (משפט עברי)
יהודים בירושלים במאה ה-15 וה-16
עריצות שלטונית בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית
יהדות מרוקו
לקריאה נוספת

רות למדן (מהדירה), "מבוא", תיקון סופרים (מרבי יצחק צבאח), אוניברסיטת תל אביב, תשס"ט.
הערות שוליים

1 2  יש הסבורים כי הוא נכדו או נינו של רבי שמואל צבאח, מחכמי המגורשים בפאס. ראו המקורות המובאים אצל: רות למדן (מהדירה), "מבוא" עמ' 21, תיקון סופרים (לר' יצחק צבאח), תל אביב, תשס"ט.
↑  הוא מתאר בשמו את סדרי הלימוד והתפילות שנהגו בהם חכמי ירושלים ב"משמרת ראש" חודש ובלילות שני וחמישי. הוא מספר כי רבי יצחק תיאר בפניו כי בסדרי לימוד אלו אחזו החכמים דרך קבע בעקבות פגיעת רעם בכנסייה בירושלים שאירע במהלך הלימוד ומשך זמן ארוך לא תוקנו נזקיו. משערים כי מדובר בפגיעת ברק בכנסיית הקבר. יצחק בואינו, שולחן הלכים, אורח חיים סימן תיז אות ט, ירושלים, תשע"א. חלק מהדברים הובאו גם אצל רבי חזקיה די סילוה בפרי חדש אורח חיים סימן תיז אות סעיף א, ואצל רבי רפאל מיוחס בספר "מזבח אדמה" סימן תיז. וראו עוד אצל רות למדן שבהערה, בעמ' 21.
↑  רבי דוד קונפורטי, קורא הדורות דף מט עמוד א, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302792405171  LCCN: no2010093952  VIAF: 122052881   WorldCat (עם VIAF): 122052881
ירמיהו ברנובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1931 (בן 92) ג' בטבת ה'תרצ"ב ריגה, לטביה
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ישראל, לטביה
 מקום לימודים:  המוסד לתעופה במוסקבה
 מוסדות:  אוניברסיטת לטביה (1953–1959)  אוניברסיטת תל אביב (1973–1975)  Institute of Physics of University of Latvia (1959–1971)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1973) 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום במגנטו-הידרודינמיקה.
 
ירמיהו (הרמן) ברנובר (נולד בג' בטבת ה'תרצ"ב, 13 בדצמבר 1931) הוא פרופסור לפיזיקה, סופר, אסיר ציון, חוזר בתשובה המשתייך לחסידות חב"ד ויו"ר אגודת שמי"ר.
קורות חיים

ברנובר נולד בריגה בירת לטביה למשפחה יהודית אתאיסטית. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה על ידי לטבים משתפי פעולה עם הנאצים, אך אמו הצליחה להימלט איתו לתוך רוסיה ובכך להינצל. הוא למד פיזיקה באוניברסיטת לנינגרד, עם התמחות במגנטו-הידרודינמיקה. במקביל ללימודיו היה מבלה זמן רב בספרייה המרכזית ע"ש סלטיקוב-שצ'דרין, שם למד עברית מהספרים שמצא שם. לאחר סיום לימודיו חזר לריגה, שם התחיל לעבוד במכונים מדעיים והתקרב לתנועת חב"ד, כאשר הגיש בקשה לעלות לארץ נאלץ לשנות את מקום עבודתו, והפך למוכר בגדים.
בריגה סיים דוקטורט והתמנה לפרופסור. בתחילת שנות ה-70 הגיש בקשה לעלייה, אך נדחה ונהיה למסורב עלייה. בשנת 1972 קיבל אשרת יציאה והגיע לישראל. לאחר הגיעו ארצה עבד באוניברסיטת תל אביב כפרופסור לפיזיקה ולאחר מכן עבר לגור בעומר ועבד באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, שם הקים מכון מחקר במגנטו-הידרודינמיקה. בשנת 1987 הוא היה בין מקימי חברת SATEC.
במקביל הצטרף להנהגת אגודת שמי"ר בעצתו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון במטרה להפיץ יהדות בין דוברי רוסית דרך הוצאת ספרים. ספרי שמי"ר היו מספרי היהדות הראשונים שהגיעו לברית המועצות עוד בתקופת ליאוניד ברז'נייב. בתחילת שנות ה-90 היה העורך הראשי של האנציקלופדיה ליהדות רוסיה ב-3 כרכים. כמו כן הוציא לאור חומש עם תרגום רוסי חדש. בנוסף הוציא 2 ספרי ביוגרפיות על הרבי מליובאוויטש. בנוסף פרסם עשרות מאמרים על תורה ומדע ב-3 שפות.
פרסים

בשנת 1992 הוענק לו פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
בשנת 2016 הוענק לו "אות מפעל חיים" של שר התשתיות
הרצה לנשיאות

בשנת 1998 ניסתה תנועת מנהיגות יהודית להריץ את ברנובר כמועמד לכהונת נשיא מדינת ישראל, אך בהיעדר תמיכה של עשרה חברי הכנסת, כנדרש בסעיף 6 של חוק יסוד: נשיא המדינה, לא היה ברנובר מועמד בהצבעה.
ספריו

ממעמקים - הגות בנושא דת ואתאיזם, הודפס בסוד בארץ בתקופת שהותו בברית המועצות
הדרך חזרה - אוטוביוגרפיה (הוצאת מעריב)
בעין הלב, הוצאת מעריב, 1989
נביא מקרבך: ביוגרפיה של הרבי מלובביץ', הוצאת ממ"ש (מהדורה מחודשת ומורחבת של "בעין הלב"), 2007
מה רבו מעשיך ה', בשיתוף עם הרב יוסף שמחה גינזבורג (בהוצאת שמי"ר)
התשובה, (בהוצאת חוצה)
The Ultimate Jew, ביוגרפיה של הרבי מליובאוויטש באנגלית, 2015
הערות שוליים

↑  אות מפעל חיים לפרופ' ירמיהו ברנובר הוענק בכנס החשמל הבינלאומי באילת
↑  צעד קטן בדרך ארוכה, באתר web.archive.org, ‏2014-10-02
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259189905171  PLWABN: 9810696249405606  BIBSYS: 2024940  BnF: cb137379415 (data)  CiNii: DA00149398  GND: 119078694  ISNI: 0000 0001 0884 5284  LCCN: n83009951  LNB: 000094912  NTA: 296987891  SELIBR: 279538  SUDOC: 066925533  VIAF: 31978330   WorldCat (עם VIAF): 31978330 
סטיקר תמיכה בברנובר לקראת בחירות 1998 לנשיאות ישראל
יוזף שמידט (אתלט)

יוזף שמידט (בפולנית: Józef Szmidt;‏ 28 במרץ 1935 – 29 ביולי 2024) היה אתלט פולני, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (רומא 1960 וטוקיו 1964) ושיאן עולם (1960–1968) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה

שמידט נולד ב-1935 בעיירה מיצ'וויץ' (Miechowice) שבקרבת העיר ביטום, פולין, אח לאדוארד שמידט (אנ'), שייצג את פולין באולימפיאדת מלבורן בריצת 200 מטר. בתקופה בה נולד שמידט היה האזור חלק מגרמניה ובעקבות שינויי הגבולות לאחר מלחמת העולם השנייה סופח השטח לפולין. בנעוריו רכש מקצוע כמכונאי.
הקריירה הספורטיבית של שמידט נמשכה מ-1958 עד 1971. בנוסף להישגיו הבינלאומיים זכה שמידט 13 פעמים באליפות פולין בקפיצה משולשת. כמו כן זכה בתחרויוית בקפיצה לרוחק.
ב-1975 עזבו שמידט ומשפחתו את פולין ועברו לגור בגרמניה המערבית אך חזרו לפולין ב-1992 ורכשו משק חקלאי בכפר זגוזד (אנ'). נפטר ביולי 2024 שבוע לאחר פטירת אשתו.
קריירה ספורטיבית > 1958

באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 16.43 מטר, לפני אולג רייקובסקי (אנ') מברית המועצות (16.02 מטר) ווילהלמור איינרסון (אנ') מאיסלנד (16.00 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1960 > שיאן עולם

ב-5 באוגוסט קבע שיא עולם בקפיצה משולשת (17.03 מטר) בתחרות שנערכה בעיר אולשטין שבפולין. הייתו זו הפעם הראשונה שספורטאי עבר את הרף של 17 מטר והיווה שיפור של 33 ס"מ משיאו של השיאן הקודם אולג פיודוסייב (אנ') מברית המועצות. השיא החזיק מעמד עד 1968 כשנשבר על ידי ג'יוזפה ג'נטילה (אנ') במהלך אולימפיאדת מקסיקו סיטי.
קריירה ספורטיבית > 1960 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת רומא זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אולימפי חדש של 16.81 מטר, לפני ולדימיר גורייב (אנ') (16.63 מטר) וויטולד קרייר (אנ') (16.43 מטר), שניהם מברית המועצות. נוסף לכך, הוא השתתף בריצת שליחים 4x100 מטר, אך הרביעייה הפולנית שקבעה את התוצאה השביעית בטיבה פסלה.
קריירה ספורטיבית > 1962

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה זכה במדליית זהב בשיא אליפות חדש של 16.55 מטר, לפני ולדימיר גורייב (16.39 מטר) ואולג פיודוסייב (16.24 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1964 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו זכה בפעם השנייה בברציפות במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 16.85 מטר, לפני אולג פיודוסייב (16.58 מטר) וויקטור קרבצ'נקו (אנ') מברית המועצות (16.57 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1966

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 16.45 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1968

באולימפיאדת מקסיקו סיטי הוא סיים במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.89 מטר ולא הצליח להגן על תוארו.
קריירה ספורטיבית > 1971

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד הוא סיים במקום 11 בתוצאה של 15.62 מטר, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 16.27 מטר.
משפחתו

שמידט נישא ללוצ'ה (Łucją) ולזוג נולדו שני ילדים, דריוס ובוריס.
נפטר ב-29 ביולי 2024.
אותות הערכה

בשנים 1960 ו-1964 זכה בתואר "ספורטאי השנה" בפולין.
ב-1970 יצא לאקרנים סרט על חייו של שמידט בו שיחק תפקיד ראשי (בבימויו של אנדז'יי טרזוס-ראסטביצקי).
הערות שוליים

↑  ג'יוזפה שבר את השיא פעמיים במהלך המקצים המוקדמים אך זכה לבסוף רק במדליית הארד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810555770205606  World Athletics: 14350769  VIAF: 7927152684032923430002   WorldCat (עם VIAF): 7927152684032923430002
יחסי דנמרק–לוב

| יחסי דנמרק–לוב |
| --- | --- |
דנמרק: לוב


דנמרק: לוב
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 1,759,540
אוכלוסייה
5,983,727: 7,400,489
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 50,492
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 6,823
משטר
מונרכיה חוקתית: ממשלת מעבר

יחסי דנמרק–לוב הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק ללוב. היחסים הדו-צדדיים מתוחים בגלל פרשת קריקטורות מוחמד וההתערבות הצבאית של 2011 בלוב. דנמרק מיוצגת בלוב באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים. שר החוץ הדני וילי סובנדל ביקר בלוב בפברואר 2012, לקראת פתיחת הנציגות החדשה בטריפולי.