stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ה'רע"ו
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ה'ת"ע

.
ה'ת"ע (5,470) ובקיצור ת"ע – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1709, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1710.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 15 שעות ו-1030 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 17 במחזור העיבור ה-288. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 10 (סימנה ילאז) במחזור השמש ה-196.
שנה זו היא שנת 1,641 לחורבן הבית, ושנת 2,021 לשטרות.
נולדו

ט"ו באדר א' - לואי החמישה עשר מלך צרפת (נפטר ב-ה'תקל"ד)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
הלן דוויט

| --- | --- |

הלן דוויט, 2013
 לידה:  1957 (בת 67 בערך) טקומה פארק, מרילנד, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאית
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  קולג' ברייזנוז, אוניברסיטת אוקספורד, ליידי מרגרט הול, אוקספורד, מכללת סמית', Northfield Mount Hermon School 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  סיפורת
 סוגה:  רומן
 יצירות בולטות:  The Last Samurai (2000); Lightning Rods (2012)
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2006) 
 אתר רשמי (אנגלית)
 
קולהּ של הלן דוויט
הלן דֶווִיט (באנגלית: Helen DeWitt, נולדה ב-1957, טקומה פארק, מרילנד, ארצות הברית) היא סופרת אמריקאית שחיה בברלין. היא חיברה את הרומנים The Last Samurai‏ (2000), Your Name Here‏ (2007), ו-Lightning Rods‏ (2012). ספריה טרם תורגמו לעברית.
ביוגרפיה

דוויט נולדה להורים שעבדו בשירות הדיפלומטי של ארצות הברית, ולכן גדלה בעיקר באמריקה הלטינית (מקסיקו, ברזיל, קולומביה, ואקוודור). לאחר שהות קצרה במכללת סמית', למדה דוויט לימודים קלאסיים באוניברסיטת אוקספורד, והשלימה שם תואר ראשון ולאחריו תואר דוקטור בלימודים קלאסיים.
לדבריה, דוויט התאכזבה מאוקספורד, ולאחר שהשלימה את לימודי הדוקטור חדלה מלעסוק בלימודים קלאסיים, כדי להתרכז בכתיבה. היא נאלצה לעסוק בעבודות מזדמנות, בהן מזכירוּת, עבודה במכבסה, וזבנוּת בדאנקן דונאטס, כדי לפרנס את עצמה בזמן שעבדה על כתבי יד שונים. היא מספרת שכתב היד שהצליחה לפרסם לימים תחת השם "הסמוראי האחרון" היה כתב היד ה-50 במספר שחיברה.
באוקספורד פגשה חוקר לימודים קלאסיים בשם דייוויד, ונישאה לו. מקץ כמה שנים התגרשו.
דוויט מוצאת את תהליך ההוצאה לאור מתסכל במיוחד. בראיונות שונים, וכן בבלוג שלה, היא מספרת על תסכול יוצא דופן מהקושי לתקשר עם מוציאים לאור ועל התכתבויות ארוכות וסיזיפיות על פרטים שונים ביצירתה. דוויט ניסתה להתאבד בגיל 19 בשל תסכול מוקדם מניסיון לפרסם משהו שכתבה. בהמשך חייה ניסתה להתאבד מספר פעמים נוספות.
בשנת 2007 עקרה לברלין כדי להתרכז בכתיבה.
יצירתה

דוויט ידועה בעיקר בשל רומן הביכורים שלה, The Last Samurai ("הסמוראי האחרון"), שפורסם באנגלית בשנת 2000. (אין כל קשר לסרט בעל השם הזהה הסמוראי האחרון. הספר תורגם אך טרם יצא לאור בעברית.) הרומן עוסק בבלשנית אינטלקטואלית שמגדלת ילד כאם חד-הורית, ומתרכז בהתפתחותו האינטלקטואלית של הילד, בסקרנותו הרבה, בחינוכו (בין היתר באמצעות צפייה חוזרת ונשנית בסרט שבעת הסמוראים של אקירה קורוסאווה), בחיפושו אחר אב טוב מזה שזימן לו הגורל, ובקשיים הכרוכים בקיום חיי רוח פעילים וסקרניים, לנוכח מצוקות פרנסה ועוינות אנטי-אינטלקטואלית מצד החברה.
בשנת 2012 פרסמה רומן שני, Lightning Rods. הרומן הוא סאטירה "בסגנון המפיקים של מל ברוקס" על תרבות העבודה האמריקאית ועל הטרדה מינית. כתב היד הושלם בשנת 1999, אך דוויט התקשתה למצוא לו מוציא לאור במשך למעלה מעשור.
דוויט ממשיכה לפרסם נתחים מכתבי יד שלה בכתבי עת שונים, וכמו כן פרסמה בשנת 2014 סיפור קצר בשם "Climbers" אשר עוסק באידיאלים האמנותיים לעומת המציאות המסחרית של חיי הסופר. הסיפור פורסם בכתב העת הארפר'ס מגזין.
הערות שוליים

↑  דף ביוגרפי (אנגלית) באתר הוצאת And Other Stories.
1 2  ג'יימס מקגוון, "After 50 attempts, Helen DeWitt's brainy prose gets brawny cash advances", בעיתון The Ottawa Citizen,‏ 15 באוקטובר 2000.
1 2  "It's Good To Be Pragmatic: An Interview with Helen DeWitt", בכתב העת Los Angeles Review of Books.
↑  ריאיון עם דוויט (אנגלית) באתר BoingBoing.net.
↑  "Climbers"‏, Harper's Magazine, כרך 329, גיליון 1974.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420177705171  PLWABN: 9810692618205606  BIBSYS: 1016509  BNE: XX1532934  BnF: cb137615804 (data)  GND: 123150000  ICCU: TO0V446525  ISNI: 0000 0000 8159 1519  LCCN: n00021380  NKC: xx0001049  NLK: KAC201900558  NTA: 194294579  SUDOC: 067272401  VIAF: 79164261   WorldCat (עם VIAF): 79164261
ה'רפ"ג

ה'רפ"ג (5,283) ובקיצור רפ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1522 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 1523.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 22 שעות ו-374 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-279. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 19 (סימנה יטיהא) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,454 לחורבן הבית, ושנת 1,834 לשטרות.
אירועים

ב' בכסלו – הושלמה הדפסתו המלאה הראשונה של התלמוד הבבלי: בוונציה מדפיס דניאל בומברג את ש"ס ונציה, מהדורה מלאה של התלמוד הבבלי עם פירוש רש"י ותוספות. במהדורה זו נקבעה לראשונה "צורת הדף", ועליה התבססו כמעט כל מהדורות התלמוד מאז ועד היום, לרבות ש"ס וילנא.
בדפוס ונציה החלה הדפסת התלמוד הירושלמי.
בדפוס ונציה הודפסו לראשונה חידושי הרמב"ן למסכת בבא בתרא, הכרך הראשון שנדפס מחידושי הרמב"ן לתלמוד.
הודפסו לראשונה ספר החינוך (בוונציה) ודרשות רבי יהושע אבן שועיב (קושטא)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ה'רע"ט

ה'רע"ט (5,279) ובקיצור רע"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 1518 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 1519.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 9 שעות ו-684 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-278. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 15 (סימנה טויזא) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,450 לחורבן הבית, ושנת 1,830 לשטרות.
אירועים

בקושטא הודפס לראשונה "ספר המנהיג", ספר הלכה ומנהג מאת ראב"ן הירחי, מחכמי פרובנס בתקופת הראשונים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הלן דה פורטאלה

הסירה לרינה עימה זכתה דה פורטאלה במקום הראשון באולימפיאדת פריז, 1900.
הלן דה פורטאלה (באנגלית: Hélène de Pourtalès;‏ 28 באפריל 1868, ניו יורק, ארצות הברית – 2 בנובמבר 1945, ז'נבה, שווייץ) נולדה בשם הלן בארבי (Helen Barbey) הייתה שייטת אמריקאית-שווייצרית. האישה הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים המודרניים, והראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (פריז 1900).
ביוגרפיה

דה פורטאלה נולדה בניו יורק בשם הלן בארבי למרי לורילרד בארבי (אנ') ולבנקאי הנרי בארבי (Henry Barbey). סבה, פייר לורילרד השלישי (אנ'), היה הבעלים של חברת טבק משגשגת בשם 'Lorillard Tobacco Company' (אנ'). בשנת 1891, נישאה בקתדרלה האמריקאית בפריז (אנ') להרמן דה פורטאלה (אנ'), קפטן במשמר הקיסרי של הצבא הפרוסי. לזוג היו שלושה ילדים. להלן הייתה אזרחות אמריקאית ושווייצרית, ולבעלה אזרחות שווייצרית וגרמנית.
שיט

במאי 1900 השתתפה דה פורטאלה באולימפיאדת פריז בתחרות השייט בנהר סן בשלושה מקצים, על מפרשית בשם לרינה (Lerina), בקטגוריית משקל מפרשית עד שני טון, עם צוות שכלל את בעלה הרמן דה פורטאלה ואת אחיינה, ברנרד דה פורטאלה (אנ'). בכך הייתה דה פורטלאה לאישה הראשונה שהתחרתה במשחקים האולימפיים. במקצה הראשון, שנערך ב-22 במאי 1900, הגיעה דה פורטאלה למקום הראשון ביחד עם צוותה, ובכך הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (לאחר חודשיים, הטניסאית הבריטית שארלוט קופר, הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית במסגרת תחרות אישית). שלושה ימים לאחר מכן, במקצה השני, זכתה עם צוותה בתחרות השייט במדליית כסף. את המקצה השלישי היא לא סיימה.
ראו גם

קיניסקה - האישה הראשונה שזכתה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
שארלוט קופר - האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית.
הערות שוליים

1 2 3  Hélène, Countess de Pourtalès, web.archive.org
1 2  THE COUNTESS DE POURTALES - AFTER ALL THE FIRST MODERN FEMALE OLYMPIC STARTER by Karl Lennartz and Walter Teutenberg
↑  First Female Olympic Medalist: Countess Hélène de Pourtalès, topendsports.com
המלחמה המונטנגרית–עות'מאנית (1876–1878)

המלחמה המונטנגרית–עות'מאנית (בסרבית: Црногорско-турски рат;‏ Crnogorsko-turski rat), הידועה במונטנגרו גם בשם המלחמה הגדולה (בסרבית: Вељи рат, Velji rat), התקיימה בין נסיכות מונטנגרו והאימפריה העות'מאנית בין השנים 1876 ל-1878. המלחמה הסתיימה עם ניצחון מונטנגרו ותבוסה עות'מאנית במלחמה העות'מאנית–רוסית הגדולה יותר של 1877–1878. נערכו שישה קרבות גדולים ו-27 קרבות קטנים יותר, ביניהם הקרב המכריע של ווצ'יי דו.
מרד בהרצגובינה הסמוכה עורר סדרה של מרידות והתקוממויות נגד העות'מאנים באירופה. מונטנגרו וסרביה הסכימו להכריז מלחמה על העות'מאנים ב-18 ביוני 1876. המונטנגרים התחברו להרצגובים. קרב אחד שהיה מכריע לניצחון של מונטנגרו במלחמה היה קרב ווצ'יי דו. בשנת 1877 נלחמו המונטנגרים בקרבות כבדים לאורך גבולות הרצגובינה ואלבניה. הנסיך ניקולה לקח את היוזמה ותקף נגד את הכוחות העות'מאניים שהגיעו מצפון, מדרום וממערב. הוא כבש את ניקשיץ' (24 בספטמבר 1877), את בר (10 בינואר 1878), אולצין (20 בינואר 1878), גרמוז'ור (26 בינואר 1878) ואת ורנג'ינה ולסנדרו (30 בינואר 1878).
המלחמה הסתיימה כאשר העות'מאנים חתמו על שביתת נשק עם המונטנגרים באדירנה ב-13 בינואר 1878. התקדמות הכוחות הרוסיים לעבר העות'מאנים אילצה את העות'מאנים לחתום על הסכם שלום ב-3 במרץ 1878, המכיר בעצמאותה של מונטנגרו, כמו גם של רומניה וסרביה, וגם הגדילה את שטחה של מונטנגרו מ-4,405 קמ"ר ל-9,475 קמ"ר.
ראשי חמולות מונטנגרו ומפקדי צבא ערב המלחמה ב-1876.
קרב ווצ'יי דו (18 ביולי 1876).
"חזרתם של פליטים מונטנגרים לכפר הולדתם" על ידי ירוסלב צ'רמק, 1877
רקע

באוקטובר 1874 נרצח מדינאי עות'מאני רב השפעה, יוסוף-בג מוצ'ין קרנג'יץ', בפודגוריצה, שהייתה באותה תקופה עיירה עות'מאנית ליד הגבול עם מונטנגרו. על פי ההערכות, הוא נהרג על ידי קרוב משפחה של ווייבוד מרקו מיליאנוב, גנרל מונטנגרי שהוא, ככל הנראה, יזם את ההתנקשות. כתוצאה מכך, העות'מאנים פתחו בפעולת תגמול נגד האוכלוסייה המקומית ואזרחים מונטנגרים שנכחו בשוק האיכרים בפודגוריצה, בירת מונטנגרו של ימינו. ההערכה היא ש-17 מונטנגרים לא חמושים נהרגו. אירוע זה ידוע בשם "הטבח של פודגוריצה" ( Podgorički pokolj). זה הביא ליחסים רעים בין מונטנגרו לאימפריה העות'מאנית, שהידרדרו עוד יותר עם פרוץ המרד בהרצגובינה (1875). מונטנגרו ניהלה את המרד, סיפקה למורדים סיוע צבאי וכספי וייצגה את האינטרסים שלהם בפני השער הנשגב. מונטנגרו ביקשה להעביר חלק מהרצגובינה למונטנגרים, אך השער הנשגב סירב. בשל כך, הכריזה מונטנגרו מלחמה ב-18 ביוני 1876, ומיד לאחר מכן הצטרפה למלחמה בעלת בריתה הבכירה, נסיכות סרביה.
המלחמה

בתחילת המלחמה, כשהגיע מיליאנוב לקוצ'י, בגבול העות'מאני, מרדו בני קוצ'י ותקפו את העות'מאנים. הפאשא מילא את מדון ומבצרים קטנים אחרים, פונדינה, קוצ'י, זטרייבץ' ואוראובו בחיילים.
שבטי פיפרי וקוצ'י תקפו יחד את קוצ'י, והרגו חלק קטן, בזמן שהם מצאו עות'מאנים בבתי מגדלים אותם רצו להרוס באמצעות תותחי עץ. שיר אפי על המלחמה מספר כיצד עבדי פאשה הצ'רקסי עם 20,000 חיילי סנג'ק סקוטארי נשלח על ידי הסולטאן לתקוף את בני הקוצ'י והפיפרי. השיר מספר כיצד חלק מהצבא התקדם אל קוצ'י ולאחר מכן נלחם בזטרייבץ' ופונדינה.
במלחמה המונטנגרית-עות'מאנית הצליח צבא מונטנגרו לכבוש אזורים ויישובים מסוימים לאורך הגבול, תוך שהוא נתקל בהתנגדות חזקה של אלבנים באולצין, וכוח אלבני-עות'מאני משולב באזורי פודגוריצה-ספוז' וגוסיניה - פלאב. ככזה, הרווחים הטריטוריאליים של מונטנגרו היו קטנים בהרבה. חלק מהמוסלמים והאוכלוסייה האלבנית שהתגוררה בסמוך לגבול הדרומי דאז גורשו מהערים פודגוריצה וספוז' . אוכלוסיות אלו התיישבו מחדש בעיר שקודרה וסביבותיה.
הערות שוליים

1 2  Marko Miljanov; Jovan Čađenović; Ljubomir Zuković (1990). Primjeri čojstva i junaštva: Život i običaji Arbanasa ; Fragmenti ; Pisma ; Bibliografija. Crnogorska akademija nauka i umjetnosti. ISBN 9788672150179. У почетак рата, ја сам доша у Куче, у турску границу, те су се поб- унили Кучи и обрнули пушку на Турке. Паша турски је потпу- нио с војском Медун и фортице, Фундину, Коће, Затријебач и Ора'ово. У Ора'ово је метнуо Арбанасе, ...
↑  Марко Миљанов (1904). Племе Кучи у народној причи и пјесми. p. 221.
1 2  Mirko Petrović; Nićifor Dučić (1864). Junački spomenik, pjesne o najnovijim Tursko-Crnogorskim bojevima, spjevane od velikoga vojvode Mirka Petrović-Njegos̐a. U khjažeskoj štampariji. pp. 141–142.
↑  Roberts, Elizabeth (2005). Realm of the Black Mountain: a history of Montenegro. London: Cornell University Press. pp. 22–23. ISBN 9780801446016.
1 2  Blumi, Isa (2003). "Contesting the edges of the Ottoman Empire: Rethinking ethnic and sectarian boundaries in the Malësore, 1878–1912". International Journal of Middle East Studies. 35 (2): 237–256. doi:10.1017/S0020743803000102. JSTOR 3879619. "What one sees over the course of the first ten years after Berlin was a gradual process of Montenegrin (Slav) expansion into areas that were still exclusively populated by Albanian-speakers. In many ways, some of these affected communities represented extensions of those in the Malisorë as they traded with one another throughout the year and even inter-married. Cetinje, eager to sustain some sense of territorial and cultural continuity, began to monitor these territories more closely, impose customs officials in the villages, and garrison troops along the frontiers. This was possible because, by the late 1880s, Cetinje had received large numbers of migrant Slavs from Austrian-occupied Herzegovina, helping to shift the balance of local power in Cetinje's favor. As more migrants arrived, what had been a quiet boundary region for the first few years, became the center of colonization and forced expulsion." ; p.254. footnote 38. "throughout the second half of 1878 and the first two months of 1879, the majority of Albanian-speaking residents of Shpuza and Podgoritza, also ceded to Montenegro by Berlin, were resisting en masse. The result of the transfer of Podgoritza (and Antivari on the coast) was a flood of refugees. See, for instance, AQSH E143.D.1054.f.1 for a letter (dated 12 May 1879) to Dervish Pasha, military commander in Işkodra, detailing the flight of Muslims and Catholics from Podgoritza."
↑  Gruber, Siegfried (2008). "Household structures in urban Albania in 1918". The History of the Family. 13 (2): 138–151. doi:10.1016/j.hisfam.2008.05.002.
↑  Tošić, Jelena (2015). "City of the 'calm': Vernacular mobility and genealogies of urbanity in a southeast European borderland". Southeast European and Black Sea Studies. 15 (3): 391–408. doi:10.1080/14683857.2015.1091182.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555899205171  LCCN: sh85138760
הלבנת הון

הלבנת הון היא ביצוע פעולה ברכוש שמקורו בפשיעה - בעבירות מקור (כגון סחר בסמים, סחיטה, ניהול וארגון הימורים בלתי חוקיים, שוחד, סחר בנשק, סחר בבני אדם וכדומה), וזאת במטרה להסתיר או להסוות את מקורו של הרכוש, את זהות בעלי הזכויות בו, או את מיקומו, להטמיע ברכוש לגיטימי ולהכינו לשימוש חוזר. בדרך זו ניתן להפוך "הון שחור", שהוא כסף שמקורו בעבירות חמורות, לכסף לגיטימי. בהתאם לחוק איסור הלבנת הון והצווים מכוחו, הלבנת הון היא עבירה פלילית.
כיום מוסדר תחום איסור הלבנת הון בצורה גלובלית, תוך שיתוף פעולה קפדני בין הרשויות בכל העולם, ועל רקע הדרישות שקבע הארגון הבינלאומי FATF - Financial Action Task Force שבו שותפה גם מדינת ישראל.
הלבנת הון עלולה לפגוע ביציבות של כלכלת מדינות רבות, יציבות המשטר, סיכונים לסקטור הפיננסי, פגיעה בשוק החופשי, וכן עלולה לגרום ללחץ בינלאומי על העסקים במדינה, ופגיעה במוניטין של המדינה.
המאבק בהלבנת הון מהווה אמצעי להקטנת המוטיבציה של העבריין לבצע עבירות ומאפשר פעולה נגד ראשי הפשיעה החמורה.
נהוג לזהות בהלבנת הון שלושה שלבים:
שלב ההשמה Placement - השלב בו מוחדר הכסף אל תוך המערכת הפיננסית.
שלב הריבוד Layering - השלב בו נעשות פעולות לטשטוש מקורו של הכסף.
שלב ההטמעה Integration - השלב בו נמשך הכסף בצורתו החדשה, ה"מולבנת", על מנת לשמש את העבריין לניהול אורח חיים נורמטיבי.
תחומי הפשיעה העיקריים הם לצורכי ארגוני פשיעה, שוחד ושחיתות, זיוף ומרמה, מימון טרור, הימורים, סחר בסמים, ואלימות.
דפוסי הלבנת הון העיקריים הם שימוש במזומן, העברות בינלאומיות, שימוש בנותני שירותי מטבע (צ'יינג'ים), ושימוש בחברות קש. כמו כן, שימוש בנדל"ן, הלוואות, ובעמותות וגמ"חים.
מהותה של הלבנת הון

הביטוי "הלבנת הון" התפתח כנראה בתקופת האיסור על מכירת משקאות חריפים בארצות הברית (1919–1933). בעקבות הסחר הלא חוקי הרב שהתנהל באותה תקופה, פותחו שיטות רבות במטרה להסוות את כספי הרווחים מהסחר האסור במשקאות החריפים. שיטה אחת הייתה הימורים חוקיים במכונות מזל וייחוס ההון לזכייה בהימורים. עוד עסק שנוצל למטרה זו היה מכבסות, ומשם מקור הביטוי באנגלית Money Laundering - "כיבוס כסף".
בנקים מסחריים, כגופים המשמשים מטבעם להעברת כספים בהיקף נרחב, חשופים לשיתוף פעולה עם הלבנת הון בידיעה ובאי-ידיעה. בניסיון להילחם בהלבנת הון, נקבע בארצות הברית שעסקה או הפקדה של מזומנים בסכום הגבוה מ-10,000 דולר חייבת להיות מדווחת ל"רשת אכיפת הפשעים הכלכליים" (FinCEN), כמו גם כל פעולה פיננסית חשודה אחרת. כתוצאה מהפיקוח הנוקשה על הפקדת מזומנים בסכום גבוה, נגרם קושי מסוים בפעולתם של עסקים כשרים, היות שמתעורר חשד ונדרשות אסמכתאות בעת הפקדת מזומן בסכומים גבוהים, וביצוע העברות בנקאיות.
הלבנת הון היא ביצוע פעולה ברכוש שמקורו בפשיעה, במטרה להטמיע אותו בתוך רכוש חוקי, לרבות באמצעות שימוש במערכת הפיננסית. זאת, כדי שלא ניתן יהיה לזהות את מקור הרכוש, מיקומו וזהות בעלי הזכויות בו. רכוש שמקורו בפשיעה הוא רכוש שמקורו בעבירות המכונות "עבירות מקור", כגון: סחר בסמים, עבירות מס חמורות, סחיטה, רצח, ניהול וארגון הימורים בלתי חוקיים, מעילות וגניבות, שוחד, סחר בלתי חוקי בנשק וסחר בבני אדם. בספרות מקובל לראות בהלבנת הון תהליך תלת-שלבי הכולל את השלבים הבאים:
שלב ההשמה - החדרת כסף שמקורו בפשיעה לתוך המערכת הפיננסית.
שלב הריבוד - ביצוע פעולות לטשטוש מקור הכסף, לרבות שימוש בטכניקות ניתוק קשר והסוואה.
שלב ההטמעה - משיכת הכסף בצורתו החדשה, "המולבנת", כדי לשמש את העבריין לניהול אורח חייו, המגיע לעיתים כדי תפיסת עמדות מפתח והשפעה במשק, כאשר העבריין מציג מקור לגיטימי לכאורה, לכספים.
אין הכרח שבהליך הלבנת הון יבוצעו כל השלבים. למשל, כספים מעבירות המקור יכולים להתקבל בתוך המערכת הפיננסית כך שאין צורך לבצע את שלב ההשמה. כמו כן, בשלבי ההלבנה יכולים להיות מעורבים גורמים נוספים לעבריין עצמו (Self-Launderer), כגון גורמים בעלי ידע מקצועי או היכרות רבה עם עולם הפיננסים ומשטר איסור הלבנת הון, אשר מסייעים לעבריין באופן מודע להלבין את כספיו - בשפה המקצועית גורמים אלו נקראים מלביני הון מקצועיים (Professional Money-Launderer).
דרכים להלבנת הון

שיטות הלבנת הון הן רבות ומגוונות, והולכות ונעשות מתוחכמות יותר. המשותף לרובן הוא ניצול היעילות, המחשוב והגלובליזציה של המערכות הפיננסיות העולמיות, לשם החדרת כספים והעברתם ממקום למקום תוך הסוואת מקור הכספים וזהות בעלי הזכויות בהם.
שיטה נפוצה להלבנת הון היא העברת הכסף לגורם ביניים, שמטפל כדרך שגרה בכמות גדולה של כסף מזומן (לדוגמה חנות מכולת). גורם הביניים יפקיד כסף זה לחשבונו ביחד עם סכום שמקורו בעסקים חוקיים, ויעביר את הסכום שמקורו מפוקפק לבעליו באמצעות המחאה או העברה בנקאית, בניכוי עמלה מסוימת. כך מופקד הכסף שמקורו מפוקפק באופן המסווה את מקורו ואת הנהנה ממנו, כך שמתעורר פחות חשד.
שיטה אחרת כוללת הקמתו של עסק (חברת קש), כזה שזרימת הכסף אליו לא יכולה להיות מפוקחת, והטמעת הכסף הבלתי לגיטימי בתוך מנגנון לגיטימי - הוא העסק - ותשלום מיסים בגין הרווחים שנוצרו.
הצגת הכסף השחור ככסף שהושג מרווחי הימורים היא דרך נוספת להציג סכומי כסף גדולים כאילו הושגו בדרך כשרה.
בעקבות מחקר שהתפרסם ב-2013 באו"ם על פשיעה ושימוש בסמים, נמצאה שיטה חדשה להלבנת הון. בשיטה זו, השתמשו בשירות המרת מטבעות שהמיר דולרים למטבעות דיגיטליים ושמו ליברטי ריזרב (Liberty Reserve). בשירות זה ניתן היה להמיר למטבע דיגיטלי (קריפטוגרפי) ובחזרה לדולרים באנונימיות מוחלטת. במאי 2013, גופים ממשלתיים בארצות הברית התערבו וגרמו לסגירת ליברטי ריזרב תוך מתן אשמה לבעליו ולעוד מעורבים על הלבנת הון.
המאבק נגד הלבנת הון בישראל

הכנת החקיקה נגד הלבנת הון בישראל הייתה ממושכת ומלאה תהפוכות. בסופו של דבר, חוק איסור הלבנת הון אושר על ידי הכנסת באוגוסט 2000, כ-7 שנים לאחר תחילת העבודה עליו במשרד המשפטים.
הממשל האמריקאי וארגונים בינלאומיים גילו מעורבות עמוקה ומילאו תפקיד מכריע בכל שלבי החקיקה של החוק, תוך הפעלת מכבש לחצים דיפלומטיים וכלכליים כלפי מדינת ישראל. במקביל ללחצים מבחוץ, תהליך העיצוב והחקיקה של החוק אופיין בעימותים ומחלוקות שהתנהלו בין משרד המשפטים שקידם את הצעת החוק לבין משרדי ממשלה וארגונים מדינתיים אחרים. גם מספר קבוצות אינטרס, בראשות הבנקים, ניהלו מאבקים גלויים וסמויים נגד השלמת החקיקה.
בעקבות חקיקת חוק איסור הלבנת הון ועל-פי הוראותיו, הוקמה בינואר 2002, במסגרת משרד המשפטים, הרשות לאיסור הלבנת הון. בסוף 2004 תוקן החוק ושמה הוסב לרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
יישום האיסור בהלבנת הון בישראל הוא בתחומים אחדים:
בבנקאות - עקב מורכבות הנושא הוקמו בבנקים יחידות ליישום הציות בבנקאות. מהבנקים נדרשו דיווחים אשר מעצם מהותם הוא אוטומטי ולשם כך לא נדרש מאמץ מיוחד, די היה בפעולה של עיבוד נתונים ודיווחים הקשורים בשיקול דעת של הפקידים. על הבנק לדווח על מקבל השרות, ללא ידיעתו, על כל פעולה שלאור המידע המצוי ברשות התאגיד על הלקוח ובהתחשב במכלול הנסיבות, לרבות סכומי הפעולה, נחזית בעיניו כבלתי רגילה או חשודה לעניין מניעת הלבנת הון ומימון טרור.
בעת היציאה או הכניסה לתחומי מדינת ישראל קיימת חובת דיווח על כספים על מי שנכנס ארצה עם 100,000 ₪ או יותר. יוצא דופן לעניין חוק זה הוא עולה חדש, בכניסתו הראשונה לארץ, בה הוא מורשה להכניס סכום של עד 1.25 מיליון שקלים. לצורך קביעת עצם הפרת חובת הדיווח אין צורך לקבוע כי ההפרה נעשתה תוך "כוונה" או "מטרה" או כל יסוד נפשי אחר. די בעצם הקביעה העובדתית שלא קוימה חובת הדווח לפי סעיף 9, כדי להקנות לוועדה את הסמכות לקבוע עיצום כספי.
על פי החוק תוקן חוק הגנת הפרטיות ולפיו ניתן לקיים מאגר מידע על פי חוק איסור הלבנת הון.
פעולות חשודות של הלקוח מדווחות לרשויות ללא ידיעת הלקוח, דבר שלא מאפשר ללקוח להציג הסבר על הפעולה, ולכן הונהגו אמצעי בקרה על מנת שהדיווחים יהיו מבוססים ככל האפשר וימנע מדיווח כאשר סביר כי הפעולה תקינה. כל אחד מהבנקים מקדיש אתר הסברה לציבור בנושא חובת הציות במטרה להציג לציבור כיצד עליו לנהוג ואיך הוא עלול להיפגע.
ראו גם

ביקורת חקירתית
הון שחור
חוק לצמצום השימוש במזומן
מימון טרור
פשע מאורגן
לקריאה נוספת

גיל בריצמן ושריג דמארי, איסור הלבנת הון, הוצאת ע.ד. ספרות משפטית, 2003.
יעל גרוסמן ורוני בלקין, איסור הלבנת הון להלכה ולמעשה, בורסי הוצאה לאור של ספרי משפט, 2006
יאיר דגן, המדריך למניעת הלבנת הון ומימון טרור, הוצאת רונן, 2006
גדי אשד, "המאבק בטרור בזירת המימון" משפט ועסקים י"ג, 253 (2010).
גיורא עמיר, טלי ירון-אלדר, רועי פלר, עבירות מס ועבירות הלבנת הון, הוצאת סדן
הערות שוליים

↑  FATF, Professional Money Laundering
↑  Richet, Jean-Loup, Laundering Money Online: a review of cybercriminals methods
↑  מטבעות קריפטוגרפיים – נתוני שוק בזמן אמת
↑  מיכל אביב, מהי הלבנת הון ומהם העונשים הפליליים בגינה?, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏18/04/2017
↑  אולג קומליק, "מעשה טלאים ופשרות": חוק איסור הלבנת הון - בין הגלובלי ללוקאלי, המחלקה לסוציולוגיה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2008.
↑  חובת דיווח על הכנסת או הוצאת כספים לישראל וממנה, אתר רשות המסים בישראל, 24 באפריל 2012
↑  בית משפט השלום דחה ערעור על החלטת הוועדה לעיצום כספי בסך 80 אלף שקלים אתר משרד המשפטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4239585-9  NDL: 01082863  NKC: ph127872 
אילוסטרציה: שלבי הלבנת ההון
הנרי למברט

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־18 
 פטירה:  4 בינואר 1813 סלבדור, ברזיל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 דרגה:  captain 
 פעולות ומבצעים
 מלחמות המהפכה הצרפתית  המלחמות הנפוליאוניות  מלחמת 1812 
 
הֶנְרִי לֶמְבֶּרְט (באנגלית: Henry Lambert;‏ ? - 4 בינואר 1813) היה קצין בצי המלכותי הבריטי שהשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית, המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812. במהלך הקריירה הארוכה שלו שירת למברט באוניות רבות, ונטל חלק בפעולות קרביות אחדות ובהן כיבוש האי הצרפתי ראוניון באוקיינוס ההודי. הוא זכור בעיקר כקפטן של הפריגטה "ג'אווה", שהוכנעה לאחר קרב עקוב־דם במלחמת 1812 על ידי הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". למברט נפצע אנושות בקרב ומת ימים אחדים אחר כך בסלבדור שבברזיל.