stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנבחר (ספר, שלמה קאלו)
דמויות

דניאל - בן של שר במלכות יהודה. בבבל קיבל את השם הכשדי "בלטשאצר", ולאחר ניסיונות קשים יזכה לגדולה, אך גם זו תעמוד בסימן הניסיונות האלוהיים.
נז'ין - אהובת ליבו מארץ יהודה, המתוארת כבת מלכות.
נעימאל - שר בממלכת יהודה, אבי דניאל שנהרג בקרבות והגן בגופו על ארמון המלך יהויקים, יחיד מול רבים. דמותו עולה מן העבר בהבזקים ומתברר איש אציל, ישר, צנוע ומוסרי להפליא, היודע להתחבר עם הבריות ועם בעלי החיים.
דנור-שג - המורה והמחנך של הגולים מהארצות השונות, ובמיוחד של חבורת 8 היהודים שגלו מיהודה. איש מעמיק חקר, למדן ושקדן, היודע לכבד ידע ואמונה. אחד מאנשי סודו הנאמנים ביותר של דניאל.
אור-נגו - שר צבא, קצין גבוה בחצר המלך, המוביל את גרושי יהודה לארץ בבל, ולומד להכיר את איכותו, חוכמתו ואצילותו של דניאל. הוא לומד להכיר את דניאל גם לאחר ניצחונותיו, מעריכו ומעריצו, ולבסוף מקבל על עצמו עול שמיים על פי אלוהי דניאל.
אדלאין - בתו של שר הצבא אור-נגו, יפהפייה חכמה המתאהבת בדמותו של דניאל מרגע מפגשם הראשון, בהיותה בת 12, ועד עולם.
אדוניה - אחד משמונת הגולים הצעירים שיצאו לדרך בגירוש בבל. מתנגד חריף לדניאל, מתוך קנאה וצרות עין. זוכה למשרה מכובדת בתחום המסחר בממלכת נבוכדנצר השני. הרמזים גדלים והולכים לכך שאדוניה פועל נגד דניאל בהחבא, מנסה לפגוע בכבודו, ומהווה איום ואויב לידיד נעוריו.
גבריאל - בחבורה של שמונת היהודים הגולים, זוכה למשרה של פקיד מן הדרגים הנמוכים.
עוזיאל - בחבורה היהודית, זוכה למשרת פקיד.
חנניה, מישאל ועזריה - חברים טובים של דניאל, הזוכים למשרות שרים בממלכת הכשדים.
מתי - מגיע עם החבורה לבבל, אך נהרג באחת התחרויות ההישרדות הקשות שניהל מלך בבל לבחינת יכולותיהם וכישוריהם של הגולים.
גרשון - האיש שהחבורה מצילה ממחלתו בזמן מהלך מסע הגירוש מארץ יהודה. גרשון מכיר את סיפור מותו של השר נעימאל, אבי דניאל. הוא מציל בן משפחה ולוקח על עצמו לדאבון ליבו את העונש שהיה ראוי לאיש שהסתיר בביתו. בגלל השקר הזה, משלם מחיר יקר לאורך כל העלילה, מצד אחד. מצד שני, זוכה למגעו של המגן הטוב והיד המכוונת של דניאל.
נבוכדנצר - מלך כשדים, השולט בבל ובכל הארצות סביב. איש המעורר יראת כבוד בעמו, ופחד באויביו. דורש כבוד, ומיצוי כל פקודותיו. קפדן ובעל ידע. בזכות דניאל, חבריו והניסים שחזה במו עיניו, מקבל ומתחיל להאמין באלוהיו של דניאל.
נשדרנאך - השר הגבוה ביותר בהיררכיית חצר המלך נבוכדנצר, האחראי תחילה גם על דניאל. מתוך הדיאלוגים ביניהם, שניהם לומדים. איש סודו ומיטיבו של דניאל. מגן על הקהילה היהודית ומכיר בגדולתו של אלוהי דניאל.
הקבלה לעלילות תנכ"יות

ישנם כמה קווים מקבילים בין יוסף בספר בראשית ודניאל כפותרי חלומות העולים לגדולה בגלות. יוסף זוכה לכבוד מלכים במצרים ודניאל בבבל, ויחד עם זאת אין העלילה דומה כלל ועיקר. דניאל מעולם לא התעלל באחיו, הגם שחלקים מסוימים בעם היהודי יטענו זאת נגדו, משום שאיננו לוקח חלק במרד נגד נבוכדנצר. דניאל בהחלט פותר חלום של מלך, אך בדרך שונה מזו של יוסף. דניאל עורך צום מלא בן שלושה ימים, מתענה ומתפלל בכל כוחו ומאודו לאלוהים, על מנת לזכות ולראות לבסוף בתוכו את חלום המלך. וכך דניאל מביא למלך, בנוסף לתיאור חלומו, גם את פתרונו המלא.
יחד עם זאת, ספר זה דומה לאחד מספרי התנ"ך בשפתו ובתאוריו, ומעל לכול במסרים הרוחניים שהוא נושא בחובו. דניאל ממשיך לפתור חלומות ומשלים למלך, עד לאותו רגע שהוא בעצמו יחזה בחזונו שלו, כפי שמתואר בספר דניאל.
הכותב מתבסס בציטוטים מלאים מתוך התנ"ך, וגם נבואותיו של ירמיהו מובאות בציטוטים מלאים. רובו ככולו של הספר כתוב בשפה התנכ"ית.
הערות שוליים

↑  להבדיל מבלשאצר, שמו של מלך בבל. כינוי נוסף, שניתן לו בידי המלאך: "איש חמודות" (ספר דניאל י', י"א).
↑  ציטוט יחסו של דניאל לאסון הבא של חורבן יהודה: "הוא ידע כי שאותה מכונת מלחמה כשדית, מכוונת אל עמו, ותפגע בקרוביו, דם מדמו ובשר מבשרו, במכריו ובידידיו, ופגיעתה תהיה קשה מנשוא, פגיעה אכזרית שכמותה לא ידע עד כה עם זה,  קשה-עורף, למוד הפורענות, ולא התנסה".

"הו אבי שבשמים, אלהיי, שרחמיך הם כים עמוק! האחטא אם אבקשך שגם זו הפעם תמחל לעמך זה וסלחת לו, ונלחמת באויבו והובס, ומנעת אסון, וגאלתנו מן הרע, ונושע!".

וישמע בעמקי לבו, אותו קול שקט וצלול, הדובר אליו:
"וכיצד אושיעו ואין הוא חפץ בי, ואת גאולתי ידחה ממנו והלאה? והן אהבה הוא שמי וחרות אני, ואמת!".

תשובת דניאל לקולו הפנימי והאלוהי
"כרע נפל על ברכיו, ודמעות חנקו את גרונו, כתפיו נרעדו בהתייפחות אילמת שעוותה את שפתיו: 'ברוך אתה אבי שבשמים, אלהיי, נותן בינה לנבערים מדעת ולא יישא פנים לאיש, ואת אהבתו יעניק לראויים לה, ומבני תמותה יעשם אלמוות! ברוך! ברוך! ברוך!', השתטח אפיים ארצה, מחה דמעותיו וקם מן הרצפה. ותחת הריק שבלבו נגה בו אורו החי". עמוד 384.
פולק מאנז'ו

טירת אנז'ה, מקום הולדתו של פולק מאנז'ו
מטבע כסף של פולק מאנז'ו
פֿוּלְק החמישי מאַנז'וּ (בצרפתית: Foulque V d'Anjou; נולד ב-1089 או 1092, מת ב-13 בנובמבר 1143), ידוע גם כפולק הצעיר, היה רוזן אנז'ו משנת 1109 ועד 1129, ומלך ממלכת ירושלים משנת 1131 ועד למותו.
חייו > רוזן אנז'ו

תאריך הלידה המדויק של פולק אינו ידוע, אך משערים כי נולד בין השנים 1089–1092. הוא היה בנו של פולק הרביעי, רוזן אנז'ו, וברטה ממונפור, שנטשה את בעלה בשנת 1092 עבור פיליפ הראשון, מלך צרפת.
עם מות אביו בשנת 1109, ירש פולק הצעיר את הרוזנות, שהייתה ישות פוליטית עצמאית שהתקיימה בעמק הלואר הצרפתי. עם תחילת שלטונו ברוזנות איחד את כוחותיו עם אלו של לואי השישי, מלך צרפת, כנגד פלישתו של הנרי הראשון, מלך אנגליה לנורמנדיה, אולם כעבור שנים אחדות עבר לתמוך במלך האנגלי, לאחר שהאחרון ארגן את נישואי בנו ויליאם לבתו של פולק, כדי להפכו מאויב לבן ברית. שנים ספורות לאחר מכן נישאה גם בתו של המלך, מתילדה, לבנו של פולק, ז'ופרואה. בנם הבכור היה לימים הנרי השני, מלך אנגליה.
חייו > צלבן ומלך ירושלים

בשנת 1120 יצא פולק לארץ הקודש על מנת לסייע למאבק הנוצרי במוסלמים, שם התיידד עם מנהיגי מסדר אבירי היכל שלמה ולאחר שובו לצרפת המשיך לתמוך בהם מבחינה כלכלית.
בשנת 1127, בעודו באנז'ו, קיבל פולק איגרת ובה הזמנתו של בלדווין השני, מלך ירושלים. בלדווין, אביהן של ארבע בנות ואף לא בן זכר אחד, סימן מבעוד מועד את בתו הבכורה מליסנדה כיורשת לאחר מותו, אך שאף לחזק את מעמדה באמצעות השאתה לאציל רב עוצמה. פולק, שהיה צלבן רב ממון, מנוסה מאוד בניהול קרבות וכן אלמן טרי, התאים ביותר להיות הבעל המיועד.
פולק מצידו, בשומעו את הצעתו של בלדווין, טען כי ברצונו להיות יותר מאשר "בן לוויה" למלכה, וביקש לקבל את התואר "מלך ירושלים". בלדווין, בחושבו על הונו העצום של פולק, וכן על מעלליו הנועזים בקרבות, הסכים לדרישה זו בלב שלם.
לאחר שסוכמו פרטי העסקה, פרש פולק מתפקידו כרוזן, העבירו לבנו ז'ופרואה ויצא לירושלים, שם נשא את מליסנדה ב-2 ביוני 1129. המלך בלדווין מצידו, חיזק לבסוף את מעמדה של בתו בממלכה כאשר הכריז עליה כאפוטרופוסית היחידה של בנה, בלדווין השלישי, שפולק היה אביו.
פולק ומליסנדה ירשו יחדיו את כיסאו של בלדווין עם מותו בשנת 1131. מיד עם עלייתו לשלטון לקח לעצמו פולק את עיקר תפקיד המלוכה, כשהוא מנשל באופן מסוים את אשתו מתפקידים אלו. הוא ביכר את אנשי שלומו מאנז'ו על פני האצילים המקומיים, וכשהעניק להם משרות בחצרו עורר עליו את זעמם של הצלבנים המקוריים. שאר המדינות הצלבניות שמצפון לממלכת ירושלים חששו פן ינסה פולק להחיל עליהם את שלטונה של ממלכתו, כפי שעשה קודמו בתפקיד, אולם פולק היה חלש בהרבה ביחס לבלדווין וכוונה זו נבלמה על ידי המדינות שעשו יד אחת כנגדה, עוד בטרם יצאה אל הפועל.
אחותה של מליסנדה, אליס מאנטיוכיה, שהוגלתה מהנסיכות בידי אביה, שבה לשלוט באנטיוכיה לאחר מותו של בלדווין. בשנת 1132 איחדה את כוחותיה עם פון, רוזן טריפולי ועם ז'וסלין השני, רוזן אדסה, ומנעה את מסעו של פולק, שהיה באופן רשמי העוצר של נסיכות אנטיוכיה, אל המדינות. צבאותיהם של פולק ופון ניהלו סדרת קרבות קצרה, ובסופה נחתם חוזה שלום בין המדינות ואליס הוגלתה בשנית.
מלבד ההתנגדות הנוצרית שהתעוררה נגדו בקרב המדינות השכנות, נאלץ פולק להתמודד עם מאבקי כוח פנימיים בתוך ממלכתו. האצילים המקומיים, בניהם של מנהיגי מסע הצלב הראשון התמרמרו על המלך החדש שלא הגיע מקרבם ונישל אותם מעמדותיהם הבכירות בממלכה. מנהיג האצילים הממורמרים היה הוגו דה פויסה, רוזן יפו ואחיינה של המלכה מלסינדה, שהיה נאמן ביותר למלכה וסלד מהחלשת כוחה בידי בעלה.
פולק, שזיהה את הפוטנציאל ההרסני הגלום בקרבתו של הוגו לירושלים, החליט לסלקו מהממלכה, ובשנת 1134 האשים אותו בניאוף עם המלכה. כתגובה להאשמות השקריות פתח הוגו במרד, נמלט ליפו ואיחד כוחותיו עם הצבא המצרי באשקלון. הוא הצליח להביס את הצבא ששלח המלך כדי לעצרו, אך הבין כי לא יוכל להמשיך ולהחזיק מעמד מול המלך החזק. לאור בקשתה של מליסנדה, התערב הפטריארך של ירושלים בסכסוך הממלכתי ושכנע את הוגו לקבל עליו את גזר הדין המתחשב שגזר עליו המלך - גלות מהממלכה למשך שלוש שנים.
זמן קצר לאחר ההכרזה על שביתת הנשק נעשה ניסיון להתנקש בחייו של הוגו, ופולק ותומכיו הואשמו שלא בפניהם במעשה, על אף היעדר הוכחות שאכן כך היה הדבר. האנדרלמוסיה שהתעוררה בחצר המלכות סיפקה תירוץ לתומכי המלכה להשתלט על השלטון, ולבצע הפיכה כנגד המלך השנוא. בשנת 1136 קיבלה מליסנדה לידיה את כל זכויות השלטון בממלכה, ופולק בעלה נושל כמעט מכל סמכויותיו, למעט אלו הביטחוניות. זמן קצר לאחר השבת הכוח לידי המלכה נולד בנם השני של הזוג המלכותי אמלריך.
חייו > חיזוק גבולות הממלכה

בעת תקופת שלטונו של פולק עלה בזירת המזרח התיכון אויב חדש - אימאוד א-דין זנגי, שליטה המוסלמי של העיר מוסול, החל צובר כוח בסדרת כיבושים, תוך שהוא מתקרב אל גבולה הצפוני של ממלכת ירושלים.
ההתנגשות הראשונה בין צבאות הנוצרים לצבאו של זנגי אירעה בשנת 1137 כאשר הטיל זנגי מצור על מבצר קרין הצלבני. פולק וצבאו נחפזו לעזרת הנצורים אך ספגו מפלה קשה: פולק נכנע אך הורשה לשוב לירושלים. זמן קצר לאחר מכן פנו אל פולק שליטי דמשק, אשר חששו גם הם מכיבושיו של זנגי. הדמשקאים איחדו כוחות עם הצלבנים מול איומיו של זנגי והצליחו למנוע את כיבוש העיר ואת החדירה המוסלמית אל צפון ממלכת ירושלים. בתמורה לעזרה שהגיש לשליטי דמשק קיבל פולק לידיו את השליטה בעיר בניאס, עיר מבוצרת שהבטיחה את השקט בגזרה הצפונית.
מלבד ההגנה מפני זנגי חיזק פולק את הגבול הצפוני על ידי עידוד בניית מבצרים וחוות מבוצרות בנקודות שולטות לאורך גבולות הממלכה. אחת הדוגמאות למבצר צלבני ידוע שנבנה במסגרת מגמה זו הוא המבצר הצלבני "בלוואר" בכוכב הירדן.
גם גבולה הדרומי של הממלכה חוזק בידי פולק. משרתו ועושה דברו פאגאנוס בנה את מצודת כרכ ("קיר מואב") לדרומה של העיר עמאן (בתחומי ירדן של ימינו). מבצר כרכ היה הראשון בסדרת מבצרים שאת הקמתם יזם פולק ושמוקמו לאורך "דרך עולי הרגל", שקישרה בין סוריה למצרים והובילה הלאה למכה. מערך מבצרים זה נועד להרתיע את המצרים מלקטוע את הרצף הטריטוריאלי של ממלכת ירושלים ומלסכן את שליטתה בחופי הים האדום, וכן למנוע קשר בין מצרים לסוריה, שיכול היה לשרת את האינטרסים המוסלמיים. בין המבצרים שנבנו ניתן למנות את מבצר מונראל (שובכ), טפילה ואילת ("אי האלמוגים"). נוכחות מוסלמית נוספת שהטרידה את מנוחתה של ממלכת ירושלים בתקופתו של פולק הייתה העיר המצרית אשקלון. לצורך מניעת התקפה מצרית מאזור זה נבנו המבצרים אִיבֵּלִין (יבנה), בלאנשגארד (תל צפית) ובית גוברין. לאחר כיבושה של אשקלון בידי הצלבנים בשנת 1153 ירדה חשיבותם של מבצרים אלו.
בשנים 1137 ו-1142 ערך יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, ביקורים בתחומי סוריה, במגמה להביא להחלת השלטון הביזנטי על המדינות הצלבניות. פולק התעלם מביקורים אלו, ואף דחה את בקשתו של הקיסר לפוגשו בירושלים.
חייו > מותו של פולק

בשנת 1143 יצא הזוג המלכותי מירושלים לחופשת סתיו בעכו. במהלך מסע ציד מעד סוסו של פולק, והוא נפל מגבו ונחבל קשות בראשו. הוא הובהל לעכו ושם מת מפצעיו. הוא נקבר בכנסיית הקבר בירושלים. על אף המשבר שפקד את נישואיהם בתחילת דרכם, הביעה מליסנדה אבל גם בחדרי חדרים וגם בפרהסיה.
ההיסטוריון הנוצרי ויליאם מצור מתאר את פולק כ"אדמוני כדוד... נאמן ומעודן, נוח לבריות וחביב... לוחם מנוסה בעל סבלנות וחוכמת קרב". חסרונו המרכזי של פולק לדידו של ויליאם היה "חוסר יכולתו לזכור את שמותיהן ופניהן של הבריות".
ויליאם מצור מתאר את פולק כחייל מוכשר, אך מטעים שלא עשה כל שביכולתו להגן על המדינות הצלבניות במשך שנות מלכותו. ההיסטוריון המוסלמי איבן אל קלאניסי (אשר כינה את המלך "אל קונד אנג'ור", שיבוש ערבי של תוארו הראשון רוזן אנז'ו Comte d'Anjou) אמר עליו כי "הוא לא נשמע בעת שאמר דברו כמו גם כשניהל את ענייני ממלכתו".
לאחר מות פולק המשיך זנגי את מסע כיבושיו באזור צפון הלבנט, והחריב בשנת 1144 את רוזנות אדסה, דבר שהביא מספר שנים מאוחר יותר לתחילתו של מסע הצלב השני כנגד המוסלמים.
חתונתם של פולק ומליסנדה
הכתרתו של פולק מאנז'ו כמלך ירושלים
הכתרתו של פולק מאנז'ו, כתב יד משנת 1295.
ההכתרה של פולק ומליסנדה כמלכי ירושלים
פולק מאנז'ו, מלך ירושלים ואצילי החצר הצלבנית.
מותו של פולק מאנז'ו.
הלווייתו של פולק מאנז'ו.
מליסנדה מתאבלת על בעלה.
ראו גם

היסטוריה של ממלכת ירושלים
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך א, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל, ובתרגומו לצרפתית זכה בפרס האקדמיה הצרפתית.
יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת 1985
Steven Runciman, A History of the Crusades, Cambridge university press, 1952 ISBN 0521061628
Christopher Tyerman, God's War: a New History of the Crusades, Harvard University Press, 2006
משה לרר

ערך זה עוסק בעיתונאי ישראלי. אם התכוונתם לאלוף בצה"ל, ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 בדצמבר 1933 איוואנו-פרנקיבסק, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  26 בנובמבר 2006 (בגיל 72) 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  הארץ, מעריב, ידיעות אחרונות 
 
משה לרר (23 בדצמבר 1933 - 26 בנובמבר 2006) היה מהבולטים שבעיתונאי הספורט בישראל.
ביוגרפיה

לרר נולד בעיר סטאניסלב שבגליציה, הרפובליקה הפולנית השנייה (כיום באוקראינה), ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בהיותו בן 6 חודשים. בגיל 13 החל לכתוב בנושאי ספורט בעיתונות שלפני קום המדינה, ולא חדל מכך עד ימיו האחרונים.
בין השנים 1949 עד 1954 לרר עבד ככתב ספורט ב"ספורט ישראל" ו"חדשות הספורט". עבודותיו הבאות היו במעריב והארץ (1954–1960), כתיבה ועריכה במדור הספורט של ידיעות אחרונות (1962–1970) ועריכת מוסף הספורט והמוסף "סגנון" של מעריב (1970–1990).
ב-1991 פרש לגמלאות, ושנתיים מאוחר יותר נקרא לשמש בצוות ההקמה של קשת. בשנים האחרונות לחייו פרסם מאמרים בחדשות המחלקה הראשונה וכן במקור ראשון.
בין עיסוקיו האחרים: מ"מ וסגן יו"ר אגודת העיתונאים, וכן ערך והגיש יחד עם העיתונאי ישעיהו פורת את התוכנית "רדיו ספורט" בגלי צה"ל. בשנות ה-70 הוציא לאור ספרים ואלבומים בנושאי ספורט, ובין היתר על קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב, וכן על תולדות הספורט ב-50 שנות קיומה הראשונות של ישראל.
החיים עם הסרטן

לרר נפטר ממחלת הסרטן לאחר שחי בצילה שנים רבות. אשתו הראשונה רותי נפטרה מהמחלה, וכך גם אשתו השנייה חיה צחור שנפטרה כ-20 שנה לאחר מכן. חודשיים לאחר מות אשתו השנייה נפטר גם הוא. בשנות חייו האחרונות היה פעיל באגודה למלחמה בסרטן ופרסם מאמרים רבים בגנות עישון סיגריות, אשר גרם למחלתו.
פרס משה לרר

שנה לאחר פטירתו של לרר הנהיגה אגודת העיתונאים בתל אביב ומשפחתו פרס לעיתונאי הספורט המצטיין בעיתונות הכתובה על שמו של לרר. ב-25 בדצמבר 2007 חולק הפרס לראשונה לאברהם טבק ממעריב ועוזי דן מהארץ.
מספריו

גדולי הספורט בישראל, מאת משה לרר ואלכס דורון. הוצאת ספרי שלגי. 1979.
אירופה של מכבי תל אביב 1977 מאת משה לרר ומיכאל קרנון.
כולם היו בני - מאת משה לרר ויהושע רוזין. הוצאת ירון גולן.
ספורט 50 - מאת משה לרר וישעיהו פורת. 1998.
הערות שוליים

↑  אתר "נשמה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297558005171  ISNI: 0000 0000 7152 2413  LCCN: nr2001035705  VIAF: 97378059   WorldCat (עם VIAF): 97378059
בית הספר בית יהושע

| --- | --- |

אחד ממבני בית הספר בית יהושע, מאי 2023
 בית ספר
 על שם:  יהושע גלוברמן 
 מוטו:  "בית יהושע" מחנך להתנהגות חברתית ערכית ואורח חיים בריא פעיל בקרב קהילת בית הספר.
 תקופת הפעילות:  1928–הווה (כ־96 שנים)
 מייסדים:  ועד הקהילה של נשר
 שכבות לימוד:  בית ספר יסודי
 קמפוס:  רחוב התשבי 300 נשר
 בעלי תפקידים
 מנהל:  גלית שרה סדצקי
 באחריות:  עיריית נשר
 מיקום
 מיקום:  נשר
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°45′47″N 35°03′04″E﻿ / ﻿32.763088601093°N 35.051040511922°E﻿ / 32.763088601093; 35.051040511922
 אתר רשמי
  (למפת חיפה מוגדלת) בית הספר בית יהושע(למפת חיפה רגילה) בית הספר בית יהושע(למפת הגליל המערבי רגילה) בית הספר בית יהושע(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית הספר בית יהושע
 
בית הספר לילדי עובדים של נשר בעת בנייתו בשנת 1932. הוקם על ידי בלה שניטלנדר ומחלקת הבינוי של מפעל המלט נשר
בניית בית הספר בית יהושע במקומו החדש, בשכונת נשר הוותיקה שנות ה-60
בית הספר בית יהושע (בעבר שמו היה בית הספר לילדי עובדים, נשר) הוקם בשנת 1928 כבית ספר יסודי לילדי העובדים בנשר. בית הספר פעל במסגרת המרכז לחינוך של ההסתדרות. המורה הראשון של בית הספר היה הסופר אליעזר שמאלי שבחר ללמד את התלמידים בחיק בטבע. ב-1960 שונה שם בית הספר ל"בית יהושע" לזכרו של אלוף יהושע גלוברמן מקיבוץ יגור שנהרג ב-1947 וסייע רבות בהגנה על נשר.
היסטוריה

בית הספר הוקם ב-1928 בשני צריפים על גבעה מדרום לכביש לעמק יזרעאל (היום מול כיכר גדוד 21 בפינת הרחובות התשבי והכלניות בתחתית גבעת העמדות. הצריפים שכנו ליד מחצבת נשר הישנה שהיווה מקור לאבק. התלמידים נטעו סביב המתחם עצי ברושים שתחמו אותו. (חלק מהברושים קיימים עד היום). המחזור הראשון של בית הספר סיים את לימודיו בשנת 1935. בית הספר שימש בתחילתו גם את ילדי קיבוץ יגור.
אליעזר שמאלי שלימד בבית הספר בשנים 1928–1929 והעדיף ללמד בטבע במקום בכיתות לימוד, בשיטת הנושאים. שיטה שלא הייתה אהודה על חלק מתושבי השכונה בורגנים שרצו חינוך פורמלי יותר. המריבות בין תומכי שמאלי ומתנגדיו הגיעו גם לעיתון "דבר". השליטה בבית הספר הייתה בהתחלה על ידי "ועד הורים" שתמכו בשמאלי. לאחר שנתיים הניהול עבר לוועדת התרבות המקומית ושמאלי עזב את בית הספר.. בשנים אלה, בעת היותו מחנך בבית הספר בנשר, החל לרקום את עלילת ספרו "אנשי בראשית" המבוססת על דמותו של אלכסנדר זייד וחייו בשייח' אבריק. הוא נהג לספר את הסיפור בעת טיוליו הרבים עם תלמידיו בטבע. במשך הזמן החלו ילדי בית הספר לכוון את הסיפור בכוח דמיונם.
גם לאחר עזיבתו של שמאלי את בית הספר נמשכה מסורת הטיולים בסביבת נשר. בשנת 1934 עלה זהרוני לארץ ישראל ועבד כמורה מחליף בבית הספר. חלק מהטיולים היו לנחל קישון וגם למחצבת החרייבה היום על כביש 7212.
החינוך בבית הספר היה חינוך פטריוטי תוך מתן דגש למחויבות להגן על המולדת.
ועד הורי בית הספר ביחד עם מועצת שכונת נשר וועד פועלי נשר פנו למיכאל פולק הבעלים של מפעל המלט נשר בבקשה להקים בניין חדש לבית הספר. הבקשה כללה גם הקמת חדר מלאכה. פולק הסכים לממן את הקמת המבנה, אבל סירב להקים חדר מלאכה בטענה שהתלמידים לא צריכים מלאכה, אלא ללמוד. המפעל הקים לבית הספר בניין ייעודי מבטון. בתחילה בעל קומה אחת עם 10 חדרים. בהמשך נוספה קומה שנייה. המבנה הוקם ליד המפעל (היום פינת הרחובות הקישון והנרקיסים). בניית המבנה הסתיימה בשנת 1933 והוא הפך גם למרכז קהילתי ובית ביטחון לקהילה. המפעל השתתפה באחזקת בית הספר.
בימי המרד הערבי הגדול (שנים 1936–1939) שימש מבנה בית הספר מעת לעת למגורים של תושבים שגרו בצריפים ליד מחנה הלגיון הערבי (היום מול הכניסה לכביש 705). בתוך המבנה נערכו שיעורים של ההגנה לתושבי השכונה, וכלי הנשק אוחסנו בסליקים בבסיסי הארונות. המבנה שימש גם להרצאות בנושאים שונים ונערכו בו נשפים. בימי מלחמת העולם השנייה מבנה בית הספר הוחרם על ידי הצבא הבריטי הכפוף לממשלת המנדט כדי לשכן בו חיילים. התלמידים נאלצו ללמוד במשמרות בבתים פרטיים ובצריף הנוער העובד מקום משכנו הראשון של בית הספר.
ב־14 בדצמבר 1960, בטקס קצר, נקרא בית הספר לילדי עובדים בנשר "בית יהושע" על שם אלוף יהושע גלוברמן, חבר קיבוץ יגור, שהיה מדריך בהגנה בנשר ונפל במלחמת העצמאות. בטקס השתתפו כחמישים מחברי הקיבוץ, אלוף מאיר זורע, מפקד פיקוד הצפון באותה עת, חבר הכנסת ישראל בר-יהודה, רב־אלוף במי"ל יעקב דורי, יושב ראש המועצה המקומית יצחק רוט, חברי המועצה וותיקי ההגנה בנשר. אחד מתלמידי בית הספר הקריא את פקודת היום של הרמטכ"ל המכהן חיים לסקוב. לציון זכרו של גלוברמן. רוט, זורע ודורי הביעו בדבריהם הערכה לפועלו של גלוברמן בבניין ההגנה בנשר ובארץ. במהלך מלחמת העצמאות, בריינה גלוברמן, אלמנתו, הסירה את הלוט מעל לוח שהוצב בקיר בית הספר.
מבנה חדש לבית הספר

בעקבות בדיקות תקינות של המבנה בפני רעידת אדמה שנבנה בשנות ה-60 של המאה -20, החליט משרד החינוך שיש להרוס את המבנה ולבנות מבנה חדש. משרד החינוך תקצב מבנה חדש בסך של 11.6 מיליון ש"ח והוא יכלול 12 כיתות רגילות ועוד 3 כיתות של חינוך מיוחד. המבנה יתפרש על פני 2056 מ"ר.
ב- 19 בדצמבר 2024 פורסמה תוכנית הבנייה של בית הספר המחליף ,את המבנה הישן, תוכנית 355-1034156 שהיא חלק מתוכנית המתאר של העיר נשר. התוכנית מהווה שינוי בזכויות והוראות בנייה בית ספר "בית יהושע"- נשר.
לקריאה נוספת

ישראל בן דור, "100 שנים לנשר - משכונת צריפים לעיר מגדלים, אפי מלצר בע"מ, מאי 2023
הערות שוליים

↑  הדסה מילר, בתוך: אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן: זכרונות על שכונת נשר; ערך והביא לדפוס אריה שנטל, (חיפה: דפוס תרבות), תשל"ח 1978, עמ' 156–157.
↑  אליעזר שמאלי, הקדמה, אנשי בראשית, עמ' 7–8.
↑  ד"ר ישראל בן דור, " 100 שנות נשר – משכונת צריפים לעיר מגדלים", הוצאת אפי מלצר, יוני 2023, עמוד 73
↑  ד"ר ישראל בן דור, " 100 שנות נשר – משכונת צריפים לעיר מגדלים", הוצאת אפי מלצר, יוני 2023, עמוד 74
↑  ד"ר ישראל בן דור, " 100 שנות נשר – משכונת צריפים לעיר מגדלים", הוצאת אפי מלצר, יוני 2023, עמוד 71
1 2  ד"ר ישראל בן דור, " 100 שנות נשר – משכונת צריפים לעיר מגדלים", הוצאת אפי מלצר, יוני 2023, עמוד 75
↑  ד"ר ישראל בן דור, " 100 שנות נשר – משכונת צריפים לעיר מגדלים", הוצאת אפי מלצר, יוני 2023, עמוד 78
↑  בתי הספר גלילות ובית יהושע יהרסו וייבנו מחדש, כלבו, בועז כהן,2 ביוני 2023
↑  תוכנית 355-1034156, בית הספר בית יהושע באתר של הוועדה המרחבית לתכנון ובנייה מורדות הכרמל
These Days (שיר של רודימנטאל)

"These Days" הוא סינגל של הלהקה האנגלית רודימנטאל, בהשתתפות הזמרת הבריטית ג'ס גלין, הראפר האמריקאי מאקלמור והזמר הבריטי דן קפלן (אנ'), שיצא על ידי אסיילום רקורדס ב-19 בינואר 2018, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של רודימנטאל, Toast to Our Differences. השיר נמצא גם במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השני של ג'ס גלין, Always In Between.
נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-1.1 מיליארד פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ, שצולם ברחבי לונדון ובוים על ידי ג'וני ולנסיה, הועלה לערוץ היוטיוב של רודימנטאל ב-25 בינואר 2018. הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-451 מיליון פעמים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 4 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  אקוודור | מוניטור לטינו | 80 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 31 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 6 |  |
|  הולנד | מעצד 100 הסינגלים ההולנדי | 10 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 4 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 14 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 3 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 13 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  סינגפור | RIAS | 13 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 1 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 4 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 28 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 1 |  |
|  פולין | ZPAV | 2 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 19 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |  |
|  צרפת | SNEP | 15 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 56 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 31 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 5 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 6 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 5 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 4 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 13 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 14 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדי | 14 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 14 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 5 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 16 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 38 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 13 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 6 |  |
|  פולין | ZPAV | 32 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 9 |  |
|  צרפת | SNEP | 42 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 80 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 63 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 8 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 83 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 85 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 66 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 5× פלטינה | 350,000 |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 30,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | 4× פלטינה | 320,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | 2× פלטינה | 180,000 |
| צרפת (SNEP) | יהלום | 333,333 |
| גרמניה (BVMI) | 3× זהב | 600,000 |
| איטליה (FIMI) | 3× פלטינה | 150,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 30,000 |
| פולין (ZPAV) | 2× פלטינה | 40,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 40,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | 3× פלטינה | 1,800,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |