stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סטין עמאש

ג'סטין עמאש (באנגלית: Justin Amash; נולד ב-19 באפריל 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מישיגן בשנים 2021-2011. עמאש היה חבר המפלגה הרפובליקנית עד שהודיע על פרישתו מהמפלגה ביולי 2019, וב-8 ביולי 2019 הכריז על עצמו כפוליטיקאי עצמאי. באפריל 2020 חבר אל המפלגה הליברטריאנית, וייצג מטעמה את מחוז הקונגרס השלישי של מישיגן עד לתום כהונתו בראשית ינואר 2021, עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ביוגרפיה

עמאש נולד בגרנד ראפידס שבמישיגן. אביו עטאללה הוא נוצרי-פלסטיני שהיגר לארצות הברית ב-1956 ממחנה פליטים בגדה המערבית והקים במישיגן עסק לייצור כלי עבודה. מימי, אמו של עמאש, היגרה לארצות הברית מסוריה. ב-1998 סיים את לימודיו בתיכון הנוצרי בגרנד ראפידס. ב-2002 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת מישיגן וב-2005 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת מישיגן. לאחר הלימודים עבד בעסק המשפחתי.
ב-2008 התמודד וניצח בבחירות לבית הנבחרים של מדינת מישיגן. ב-2010 זכה בבחירות למושב המחוז השלישי של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה בבחירות לכהונה נוספת ב-2012, ב-2014, ב-2016 וב-2018. עמאש מכהן כחבר בוועדת הכלכלה המשותפת של הקונגרס וכחבר בוועדת הפיקוח על הרפורמה הממשלתית.
ב-4 ביולי 2019 הודיע על פרישתו מהמפלגה הרפובליקנית.
עמאש לא התמודד לבחירה חוזרת ב-2020.
התמודד בבחירות המקדימות למועמד המפלגה הליברטריאנית לנשיאות ארצות הברית, אך הופרש מהמירוץ השלב מוקדם.
עמאש נשוי ואב לשלושה. הוא משתייך לכנסייה האנטיוכית.
עמדותיו

עמאש הציג לאורך השנים עמדות ליברטריאניות. הוא גיבש את דעותיו לאחר קריאת הספר "הדרך לשעבוד" של הכלכלן פרידריך האייק, ממובילי האסכולה האוסטרית.
בתקופת כהונתו בבית הנבחרים של מישיגן התבלט בדעותיו העצמאיות וכ-70 פעמים היה היחיד שהתנגד להחלטות וחקיקות מוצעות. גם בקונגרס של ארצות הברית המשיך להציג דעות המנוגדות לקו הרשמי של המפלגה הרפובליקנית בנושאים מסוימים. הוא הודח על ידי הנהגת הסיעה הרפובליקנית מכהונתו כחבר בוועדת התקציב, בין השאר בעקבות התנגדותו להצעת התקציב של פול ראיין שלדבריו לא כללה קיצוץ מספיק בהוצאות הממשלה.
הוא כיהן כיו"ר השדולה הליברטריאנית בבית הנבחרים של ארצות הברית. מתחילת כהונתו בקונגרס ועד מרץ 2017 לא החמיץ הצבעה אחת מתוך 4,289 שהתקיימו בעת כהונתו בקונגרס, ונוהג לנמק את הצבעותיו בפוסט בפייסבוק. במרץ 2017 פספס לראשונה בקריירה הצבעה לאחר שלא שם לב לקריאת הנוכחות האחרונה. בעקבות חשיפת פרשת הציתותים בארצות הברית קידם שינוי בחוק במטרה להגביל את ה-NSA מלצותת לאזרחים אמריקאיים. השינוי נדחה ברוב של 217 מתנגדים לעומת 205 תומכים.
ב-2014 היה מהמתנגדים הבודדים להחלטה לסיוע חירום לישראל ב-225 מיליון דולר עבור מערכת כיפת ברזל. בנושא הסכסוך ערבי-ישראלי ציין שהוא תומך בעמדתו של הנשיא לשעבר ג'ורג' ווקר בוש לגבי חזון שתי מדינות לשני עמים ושהוא תומך בזכותה של ישראל לנהל את מדיניותה באופן עצמאי.
עמאש היה בן בריתו של חבר הקונגרס הליברטריאני רון פול ותמך בבנו, הסנאטור ראנד פול, לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, לאחר שזה פרש, העביר את תמיכתו לטד קרוז.
עמאש היה חבר בקבוצה השמרנית של המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים, "Freedom Caucus" (אנ'). לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית היה עמאש למבקרו החריף ביותר מקרב חברי הקונגרס הרפובליקנים, וכן התנגד, לצד רוב סיעתו, לחוק הבריאות (AHCA) שקודם על ידי טראמפ ופול ראיין ולבסוף נכשל במרץ 2017.
הערות שוליים

↑  Trump critic Justin Amash quits Republican Party, אתר CNN, ‏4 ביולי 2019
↑  Republicans Who Have Opposed Leadership See Committee Assignments Stripped, הניו יורק טיימס, 3 בדצמבר 2012
↑  ג'סטין עמאש, באתר govtrack.us
↑  Amash cries after missing first vote in Congress, פוליטיקו, 10 במרץ 2017
↑  Justin Amash almost beat the NSA. Next time, he might do it., וושינגטון פוסט, 25 ביולי 2013
↑  Justin Amash endorses Rand Paul for president, וושינגטון פוסט, 4 במאי 2015
↑  Justin Amash Emerges as Leading Critic of Fellow Republican Donald Trump, וול סטריט ג'ורנל, 2 בפברואר 2017
↑  none, ‏"שבנות המהגרים יחזרו הביתה", באתר ‏מאקו‏, 15 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019143228  SNAC: w6xx59dh  US Congress: A000367  VIAF: 5505157040173967040000   WorldCat (עם VIAF): 5505157040173967040000
נחמן אוריאלי

אין תמונה חופשית
נחמן אוריאלי (24 בפברואר 1939 - 2 באוגוסט 1986) היה מנכ"ל מספר הוצאות ספרים בישראל, בהן א. לוין אפשטיין, הוצאת שקמונה, עם עובד (בה עבד מ-1973 ועד 1976) וכתר הוצאה לאור. כן הנחה תוכנית ראיונות בגלי צה"ל בשנות השבעים והיה מזכיר "התנועה לשינוי שיטת הבחירות" (לימים התנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש) והיה מראשיה).
תולדות חייו

אוריאלי למד בבית ספר תיכון בחדרה יחד עם יהודה אטלס ודני קרמן (עובדה שתוביל ב-1977 ליצירת הספר "והילד הזה הוא אני").
בשנת 1972 נקלעה הוצאת שקמונה החיפאית של ראובן הכט לקשיים וצברה חובות. לשם כך ביקש הכט לגייס כמנכ"ל את אוריאלי ואף קיבל את הסכמתו. אולם זמן קצר לאחר מכן קיבל אוריאלי את ראשות הוצאת עם עובד, זאת על אף שהסתייג מזיקתה להסתדרות. בין היתר יזם אוריאלי ב-1975 את הדפסת האנציקלופדיה בריטניקה לנוער בעברית כן יזם את הוצאת האנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל" ואת הוצאת מדריך ישראל, כולם מפעלי הוצאה לאור שאפתניים.
מבחינה פוליטית היה אוריאלי ליברל. הוא כיהן כמזכיר "התנועה לשינוי שיטת הבחירות", שקמה ב-1974 וממנה צמחה "תנועת שינוי" שהיוותה את הבסיס לתנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש), שהתמודדה בבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 וזכתה בשבעה מנדטים. בשנת 1982 גולל אוריאלי את תולדות המפלגה בספרו עלייתה ונפילתה של ד"ש.
לקריאה נוספת

נחמן אוריאלי, אמנון ברזילי עלייתה ונפילתה של ד"ש, תל אביב: רשפים, 1982
הערות שוליים

↑  מידע מאתר billiongraves.com
↑  יותם שווימר, בחזרה לבית המשותף עם "והילד הזה הוא אני", באתר ynet, 7 באפריל 2012
↑  ארכיון הכט, מכתב למשה שמיר, 6 באוגוסט 1973
↑  נחמן אוריאלי יהיה מנכ"ל "עם עובד", מעריב, 23 באוגוסט 1972
↑  "עם עובד" תוציא בעברית את אנציקלופדיה בריטניקה לנוער, דבר, 12 בפברואר 1975
↑  מכינים אנציקלופדיה על החי והצומח בארץ ישראל, דבר, 20 במרץ 1980
↑  התנועה לשינוי שיטת הבחירות תפתח במסע החתמה על עצומה, מעריב, 10 ביוני 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456148005171  ISNI: 0000 0000 6730 5184  LCCN: n82072294  NLA: 36556370  VIAF: 276306574   WorldCat (עם VIAF): 276306574
ישכר דב רוקח (הראשון)

רבי ישכר דב (במרכז), מוקף חסידים בעיירת המרפא מרינבד
רבי ישכר דב רוקח
רבי ישכר דב רוֹקֵחַ (תרי"א − תרפ"ז, 1926) היה רב העיירה בלז בגליציה המזרחית והאדמו"ר השלישי של חסידות בעלז. מכונה מהרי"ד, ובחסידות בעלז גם "דער פריערדיגער רב" ("הרב הקודם").
קורות חייו

נולד כבן שני לרבי יהושע רוקח, האדמו"ר השני בשושלת בעלזא, ולרבקה מרים רוקח, נינת רבי אברהם יהושע השיל מאפטא. בתרכ"ח, בגיל 14, נשא את בתיה רוחמה טברסקי, נכדת רבי אהרן טברסקי מטשרנוביל (בת רבי זושא טברסקי). לאחר נישואיו עבר להתגורר בחצר האדמו"ר מטשרנוביל רבי אהרן. לאחר פטירתו, נשאר כמה שנים נוספות תחת הנהגת חמיו רבי זושא. בסביבות תרל"ו חזר לבעלז. עם פטירת אביו בכ"ג שבט ה'תרנ"ד (1894) הוכתר כרב העיירה בעלזא וכאדמו"ר מבעלז.
רבי ישכר דוב נחשב לגדול אדמו"רי גליציה והונגריה בדורו. הוא הצטיין בלמדנותו, מנהיגותו ותפילותיו הספוגות רגשי קודש שעוררו את השומעים לחזרה בתשובה. נודע כפועל ישועות שאלפים פנו אליו להתברך מפיו.
התנגד בצורה חריפה לציונות ולתנועת המזרחי עליהם אמר ”הם - אנשי המזרחי... בשם התורה פועלים נגד התורה, לכן יש להיזהר מפניהם ביותר”. התנגד גם לתנועת אגודת ישראל.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ואחרי שהעיירה בעלזא הפכה לשדה קרב, התיישב זמנית בעיר מונקאטש בהונגריה, שם פרצה מחלוקת בין חסידיו ובין חסידיו של רב העיר והאדמו"ר ממונקאטש, רבי חיים אלעזר שפירא. כתוצאה מכך עזב רבי ישכר דוב את העיר ועבר לראצפרט.
עם סיום המלחמה חזר לגליציה והתיישב בעיר הולושיץ עד לסיום התיקונים והשיפוצים בבית הכנסת של בעלזא שהפך לבית חולים שדה לחיילים בזמן המלחמה, וביתו שגם הוא נפגע קשות.
נפטר בליל שבת קודש כ"ב במרחשוון ה'תרפ"ז (1926). אלפים לקחו חלק בהלווייתו. הוא נקבר ליד אבותיו בבית העלמין בעיירה בעלזא.
משפחתו

רבי ישכר דב נישא לבתיה רוחמה, בתו של האדמו"ר רבי ישעיה זושא טברסקי מצ'רנוביל, בנו של רבי אהרן מצ'רנוביל. אחרי שנפטרה בצעירותה (בכ"א באדר ה'תרמ"ד) נישא בשנית בשנת ה'תרמ"ו לחיה דבורה בת בן דודו רבי אברהם שמואל פצ'ניק, האדמו"ר מברזנה, צאצאית של רבי יחיאל מיכל המגיד מזלוטשוב ושל רבי אהרן מצ'רנוביל.
מנישואיו הראשונים נולדו בנו הבכור ויורשו, רבי אהרן רוקח, וחנה רחל אשת רבי פנחס טברסקי מאוסטילא.
מנישואיו השניים נולדו שבעה ילדים:
רבי יהושע רוקח מירוסלב, חתן רבי יוסף מאיר ממחנובקה
רבי מרדכי רוקח מבילגורייא, אביו של רבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר הנוכחי בשושלת בעלזא
רבי שלום רוקח מאפטא, חתן רבי ישראל מסטולין
שֶבֶע, אשת רבי יצחק מנחם נחום טברסקי מראווה-רוסקה
העניא, אשת רבי ברוך הגר האדמו"ר מסרט-ויז'ניץ, ובנישואים שניים אשת רבי נפתלי פרלוב, בנו של רבי נחמיה מקוידנוב-ברנוביץ'.
אשת רבי יוחנן טברסקי (שכונה 'יוחנן א') אב בית דין הורבישוב, בנו של רבי משה מרדכי מלובלין
אשת רבי יוחנן טברסקי (שכונה 'יוחנן ב'), בנו של הרב נחום משה מקובלה (בן רבי זאב מרחמסטריווקא)
מחסידיו ותלמידיו המפורסמים

רבי יהושע אשר השני מפוריסוב.
רבי שלום משאץ
בעל 
הסולם
רבי משה גרינוולד אב"ד חוסט בעל ערוגת הבושם
רבי יעקב יחזקיה גרינוולד בעל ויגד יעקב מחסידות פאפא
רבי דוד מנחם מאניש באב"ד מטרנופול
רבי ישעיה אשר זעליג מרגליות, רב ומקובל ירושלמי
רבי אהרן ראטה משומרי אמונים
תורתו

דברי תורתו התפרסמו בספרים:
מהרי"ד, על ידי ישראל קלפהולץ, בהוצאת "מישור" בני ברק
לקט אמרי קודש 6 כרכים, על ידי אהרן רינגל
ביאורי החסידות, על ידי מכון "אור הגנוז", קריית בעלזא, ירושלים
הבינה והברכה, על ידי מכון "מעשה רוקח", קריית בעלזא, ירושלים, תשע"ה
לקריאה נוספת

אברהם יצחק ברומברג, מגדולי החסידות: האדמו"רים לבית בלז, המכון לחסידות בסיוע מוסד הרב קוק, תשט"ז, עמ' קכז-קנג
מאיר וונדר, מאורי גליציה : אנציקלופדיה לחכמי גליציה, המכון להנצחת יהדות גליציה, תשל"ח-תשס"ה, כרך ד', עמ' 872–877
הערות שוליים

↑  https://belzkupa.org.il/2021/05/09/%D7%9E%D7%A8%D7%9F-%D7%9E%D7%94%D7%A8%D7%99%D7%93-%D7%96%D7%99%D7%A2/.
↑  ישראל קלפהולץ, אדמו"רי בעלזא, בני ברק תשל"ט, כרך ג', עמוד תא
↑  צבי זאב פרידמן, זכור ימות עולם פרק לה, השקפת הנצח לשאלות הזמן, עמוד 313
↑  על הפרשה ראו באריכות רבה אצל ד"ר יהודה שפיגל, תולדות היהודים ברוסיה הקרפטית, תל אביב תשנ"ז, עמ' 59–99
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312960105171  GND: 1028271328  ISNI: 0000 0000 5090 245X  LCCN: nr94025142  VIAF: 22025676   WorldCat (עם VIAF): 22025676
ג'מאל אבו סמהדאנה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 בפברואר 1963 מועזי, הכיבוש המצרי של רצועת עזה 
 נהרג:  8 ביוני 2006 (בגיל 43) רצועת עזה 
 השתייכות:  ועדות ההתנגדות העממית ועדות ההתנגדות העממית
 
ג'מאל עטאיא זאיד אבו סמהדאנה (8 בפברואר 1963 – 9 ביוני 2006), כונה גם "אבו עטאיא" היה טרוריסט פלסטיני מייסד וראש ועדות ההתנגדות העממית ברצועת עזה, שימש כאחראי על המשטרה מטעם משרד הפנים הפלסטיני תקופה מסוימת. היה מבכירי המבוקשים ברצועת עזה, ונהרג ב-2006 במהלך תקיפת מחנה אימונים פלסטיני ברצועת עזה בידי חיל האוויר הישראלי.
חייו

סמהדאנה נולד ב-1963 והתגורר ברפיח. היה בן לחמולת סמהדאנה הגדולה, המקושרת היטב עם מבריחים בדואים מסיני. אחיו היו פעילי טרור ושנים מהם (טארק וסאגר) נהרגו בעת פעילותם, אחד מהם במלחמת לבנון. ב-1982 ברח למצרים, משם הוא עבר לסוריה, מרוקו ותוניס. מאוחר יותר יצא לגרמניה להשתלמות במכללה לקצינים, מטעם הזרוע הצבאית של הפת"ח, ושהה שם עד 1989. הוא שב לרצועת עזה אחרי הגעתו של יאסר ערפאת ב-1994.
בשנות ה-90 היה סמהדאנה פעיל ב"ביטחון הלאומי" הפלסטיני ופעיל בתנועת הפת"ח, אך בשנת 2000, עם פרוץ האינתיפאדה השנייה, עזב אותו עקב מחלוקות על הקו המתון יחסית שנקט בו הפת"ח וההאשמות על שחיתות שפשתה בארגון. אז הקים סמהדאנה את ועדות ההתנגדות העממיות ברצועת עזה שריכז פעילי חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, פת"ח ופעילים במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית לביצוע פעולות טרור נגד ישראל. כדי לחמש את הארגון ניצל סמהדאנה את קשריו עם המבריחים הבדואים בסיני והחל בחפירת עשרות מנהרות הברחה מתחת לציר פילדלפי, באזור הנמצא בין רפיח הפלסטינית לרפיח המצרית. לטענת ישראל, ארגון הוועדות העממיות זכה לתמיכה ומימון מצד איראן, חזבאללה וחמאס וכך נהפך לאחד הארגונים המשפיעים ברצועה.
סמהדאנה אחראי למספר רב של פיגועי טרור כנגד ישראלים וכן לפיגוע בו נרצחו שלושה מאבטחים אמריקנים. בנוסף לפיגועי ירי (בהם רצח טלי חטואל ובנותיה), מטעני חבלה (הפיגוע באוטובוס הילדים בכפר דרום), מטעני גחון (הגדולים שבהם פגעו ב-4 טנקים ישראלים והרגו את אנשי צוותם) ונ"ט אחראי הארגון גם לירי עשרות רקטות מדגמי קסאם ו"א-נאסר" לעבר ישראל.
תחת ממשלת חמאס ברשות הפלסטינית, ובעוד ארגון ועדות ההתנגדות מוסיף לבצע פיגועים, מונה באפריל 2006 ג'מאל אבו סמהדאנה לתפקיד בכיר במשרד הפנים הפלסטיני, כאחראי על פעילות המשטרה. אבו מאזן הטיל וטו על המינוי, שנחשב להתרסה גדולה כלפי ישראל וארצות הברית, אך חמאס סירב לבטלו.
ב-9 ביוני 2006 הורה אלוף פיקוד הדרום יואב גלנט על ביצוע תקיפה אווירית של מבנה (באזור ההתנחלות לשעבר שליו) ששימש לאימוני מחבלי ועדות ההתנגדות העממית. כלי טיס של חיל האוויר ביצע את התקיפה ובמהלכה נהרגו ארבעה מחבלים, בהם גם סמהדאנה עצמו, אשר בא לצפות באימוני המחבלים.
סמהדאנה היה נשוי ואב לחמישה ילדים. אחיו הוא בכיר הפת"ח סמי אבו סמהדאנה.
הערות שוליים

↑  עמוס הראל, צה"ל כנראה לא ידע שסמהדנה שהה במחנה שהופצץ ברצועה, באתר הארץ, 11 ביוני 2006
 "אלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט, אמר שלשום כי ג'מאל אבו סמהדנה, מפקד הוועדות שנהרג בהפצצה יחד עם שלושה מפעילי ארגונו, בא לבסיס כדי לצפות בחוליה המתרגלת את החדירה לארץ. מקורות צבאיים בישראל סירבו לומר אם היה ידוע לצה"ל מראש על נוכחותו של אבו סמהדנה במקום. ככל הנראה, עובדה זו לא הייתה ידועה מבעוד מועד והדיווח על מותו הפתיע את צה"ל".
הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור (1996)

הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור 1996 (באנגלית: 1996 United States Senate election in Delaware) התקיימו ב-5 בנובמבר 1996. הסנאטור הדמוקרטי האמריקני המכהן ג'ו ביידן זכה בבחירה מחדש לכהונה חמישית. אלו היו הבחירות הראשונות לסנאט בקריירה שבהן מרווח הניצחון של ביידן ירד מהבחירות הקודמות.
פריימריז רפובליקני > מועמדים

ריימונד קלאטוורת'י, איש עסקים,  בעל תחנת רדיו נוצרית
ואנס פיליפס, חקלאי
וילפרד ג'. פלומיס, יועץ נפט וגז, מנהל מתחם דירות לשעבר
פריימריז רפובליקני > תוצאות

| מפלגה | מועמד | קולות | % |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הרפובליקנית | ריימונד ג'. קלאטוורת'י | 18,638 | 82.24% |
| המפלגה הרפובליקנית | ואנס פיליפס | 3,307 | 14.59% |
| המפלגה הרפובליקנית | וילפרד פלומיס | 717 | 3.17% |
בחירות כלליות > קמפיין בחירות

בפברואר 1996, ביידן מכר בסופו של דבר את ביתו לג'ון קוקרן; מנהל בכיר עבור MBNA. סוקר מהקמפיין של קלאטסוורת'י בדק בסקר טלפוני האם קוקרן שילם פי שניים משווי הבית. במציאות, קוקרן שילם את 1.2 מיליון הדולרים שהיוו את מחיר הבית בשוק. "גורמים רשמיים" מ-MBNA דחו את מה שהיה לסוקר לומר וביידן בסופו של דבר השיג מסמך מ-1992 מקבוצת הערכות של דלאוור, שאמר ששווי הבית היה 1.2 מיליון דולר. המחלוקת תמשיך להידחף כאשר המגזין השמרני The American Spectator פרסם מאמר ב-1998 שקרא לביידן "הסנאטור מ-MBNA".
Libertarian Party NEWS דיווח כי מארק ג'ונס שהיה המועמד של המפלגה הליברטריאנית יהיה המועמד הראשון מהמפלגה במדינה שיעמוד לקמפיין במשרה מלאה כשהוא התפטר מתפקידו כעוזר פרופסור במכללת Goldey-Beacom.
בחירות כלליות > מועמדים

ג'ו ביידן, סאנטור מכהן מטעם דלאוור התמודד לכהונה חמישית ברציפות
ריימונד קלאטוורת'י, איש עסקים
מארק ג'ונס, עוזר פרופסור למדעי המחשב במכללת Goldey-Beacom וחבר סגל לשעבר של אוניברסיטת דלאוור.
ג'קלין קוסוף
תוצאות

| מפלגה | מועמד | קולות | % | ±% |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הדמוקרטית | ג'ו ביידן | 165,465 | 60.04% | -2.64% |
| המפלגה הרפובליקנית | ריימונד ג'. קלאטוורת'י | 105,088 | 38.13% | +2.30% |
| המפלגה הליברטריאנית | מארק ג'ונס | 3,340 | 1.21% |  |

| מפלגת החוק הטבעי | ג'קלין קוסוף | 1,698 | 0.62% |  |
| רוב | רוב | 60,377 | 21.91% | -4.94% |
| אחוז הצבעה | אחוז הצבעה | 275,591 |  |  |
| ניצחון דמוקרטי | ניצחון דמוקרטי |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "GOP says Biden-Clatworthy race is potential sleeper". אורכב מ-המקור ב-2012-11-02.
↑  "Senate Race - Delaware". All Politics CNN. נבדק ב-2 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WILFRED PLOMIS". Legacy.com. ארכיון מ-2021-08-01. נבדק ב-2021-08-01.
↑  Barrish, Cris (20 באוקטובר 2020). "Analysis: How Biden made a large profit on the sale of his house (News Journal archives)". The News Journal. נבדק ב-2 באוגוסט 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "LP candidates gearing up campaigns across U.S." (PDF). Libertarian Party NEWS. Vol. 11, no. 8. Solstice Inc. באוגוסט 1996. נבדק ב-6 בספטמבר 2021 – via LPedia. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "1996 Senatorial General Election Results - Delaware". Dave Leip's Election Atlas. ארכיון מ-2013-05-27. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
תחרות העל גרנקה קלאסיק

תחרות העל גרנקה קלאסיק היא תחרות על בשחמט שנערכת בגרמניה מדי שנה החל מ-2013.
תחילה היא נערכה בבאדן-באדן והחל משנת 2017 גם בקרלסרוהה. בנוסף לתחרות הראשית, נערכת גם תחרות משנית.
התחרות מתקיימת בשיטת ליגה הכוללת מפגש כפול בין השחמטאים. בעקבות מגפת הקורונה בשנת 2020 ו-2021 התחרות לא נערכה.
תוצאות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מועדים | קטגוריה | משתתפים | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| 2013 | 7–17 בפברואר | 19 | 6 | הודו וישוואנתן אנאנד | ארצות הברית פביאנו קרואנה | גרמניה גאורג מאייר |
| 2014 | 6–12 בספטמבר | 15 | 8 | גרמניה ארקדי ניידיץ' | גרמניה דוד ברמידזה | גרמניה דניאל פרידמן |
| 2015 | 2–9 בפברואר | 20 | 8 | נורווגיה מגנוס קרלסן | גרמניה ארקדי ניידיץ' | אנגליה מייקל אדמס |
| 2017 | 15–22 באפריל | 20 | 8 | ארמניה לבון ארוניאן | ארצות הברית פביאנו קרואנה | נורווגיה מגנוס קרלסן |
| 2018 | 31 במרץ–9 באפריל | 20 | 10 | ארצות הברית פביאנו קרואנה | נורווגיה מגנוס קרלסן | צרפת מקסים ושייה-לגראב   רוסיה ניקיטה ויטיוגוב |
| 2019 | 20–29 באפריל | 19 | 10 | נורווגיה מגנוס קרלסן | ארצות הברית פביאנו קרואנה | אזרבייג'ן ארקדי ניידיץ׳ |
| 2024 | 26–31 במרץ | 19 | 6 | נורווגיה מגנוס קרלסן | רומניה ריכרד רפורט | צרפת מקסים ושייה-לגראב |
יער האמזונאס

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  6,700,000 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  ברזיל ברזיל קולומביה קולומביה פרו פרו ונצואלה ונצואלה אקוודור אקוודור בוליביה בוליביה גיאנה גיאנה סורינאם סורינאם גיאנה הצרפתית גיאנה הצרפתית
 קואורדינטות:  3°10′S 60°02′W﻿ / ﻿3.16°S 60.03°W﻿ / -3.16; -60.03
 
יער האמזונאס (בפורטוגזית: Floresta Amazonica) הוא יער הגשם הטרופי הגדול בעולם, אשר מצוי באזור הטרופי של אמריקה הדרומית. יער האמזונאס מכסה קרוב ל-7,769,994 קמ"ר (אף על פי שגבולותיו המדויקים שנויים במחלוקת), ומשתרע על פני תשע מדינות: ברזיל שבה כ-60% משטחו הכולל, קולומביה, פרו, ונצואלה, אקוודור, בוליביה, גיאנה, סורינאם, וגיאנה הצרפתית. היער קרוי על שם נהר האמזונאס הזורם בו ומגוון המינים בו הוא הגדול בעולם. בשנת 2011, לאחר תהליך בחירה שנמשך ארבע שנים, נבחר היער והנהר הזורם בו לאחד משבעת פלאי עולם הטבע.
ביער מתגוררים שבטי אינדיאנים שונים המתקיימים מציד חיות, דגים וחרקים המשמשים להם כמזון, בונים לעצמם בקתות ומכינים את בגדיהם מצמחים, עורות ונוצות.
מגוון המינים

האזור משמש בית לכ-2.5 מיליון מינים של חרקים, ולמעלה מ-400 מיני יונקים, ביניהם היגואר והפומה, בנוסף לכך יש בו 1,300 מינים של עופות, אחד מכל חמישה עופות בעולם חי ביער האמזונאס. 5,500 מינים של דגים, בנהר הזורם ביער. למעלה מ-1,000 מינים שונים של דו-חיים ו-400 מיני נחשים. גם הצמחייה בו עשירה במיוחד: מספר העצים המשוער ביער מגיע ל-400 מיליארד, והם מורכבים מ-16,000 מינים שונים. מגוון מיני הצמחים הוא מהגבוהים בעולם; מומחים מעריכים כי קמ"ר אחד יכול להכיל מעל 75,000 מיני עצים[דרושה הבהרה] ו-150,000 מיני צמחייה גבוהה. קמ"ר אחד ביער האמזונאס יכול להכיל כ-90,000 טון של צמחייה חיה, ולכן היער מהווה את אוסף מיני הצמחים ובעלי החיים הגדול בעולם.
מגוון המינים > הפלורה ביער האמזונאס

הפלורה ביער האמזונאס גדולה מאוד וכוללת מיני צמחים רבים, ככל הנראה מעל 430 אלף מיני צמחים שונים בריכוז גבוה בהרבה מכל מקום אחר. ביניהם צמחי פירות מאכל רבים כמו אגוז ברזילאי, בלזה, עצי פיקוס, בוטן, שעונית, קאנה, אנונה, אננס ועוד ברומליים, וצמחים רבים מהמשפחות: סחלביים, פואתיים, אלתיים, עריים, לופיים, עצי דקל ועוד רבים. חלק מהצמחים הם מטפסים, אחרים צמחים טפילים החונקים את הצמח המארח וצמחים רבים נתלים כאפיפיטים. יש גם מספר צמחים טורפים באזור.
צמחים שונים אלה תרים אחר אור השמש ועם תחרות רבה כל כך רוב העצים מגיעים לחופה ומייצרים עלים רבים לקליטת אור מרבית בעוד קרקע היער הופכת לשוממה ומתה. רק כאשר עץ גדול נופל ומת מתחילים זרעים רדודים להתעורר ולנוע במהירות מעלה.
באזורים מוצפים ביער ישנם צמחי מים כמו ויקטוריה מלכותית שרוחבה עד 2 מטרים, נימפיאה או איכהורניה. סמוך לחופים ניתן למצוא גם עצים מנגרובים שונים.
מגוון המינים > פאונת היער

בדומה לצמחים הפאונה ביער כוללת מינים רבים שאינם מצויים באף מקום אחר. ביער מצויים יונקים גדולים מעטים והגדול שבהם הוא טפיר ברזילאי שמגיע למשקל 270 ק"ג, החי על הקרקע וניזון מצמחייה קרקעית ומפירות. יונקים נוספים החיים על הקרקע כוללים מיני פקאריים, איילי מזאמה, אגוטיים, פאקות וארמדיליים. הללו עלולים להיטרף בידי טורפי היער כמו היגואר, הפומה, האוצלוט, זאב היער ושועל קטן-אוזן.
על העצים ישנם מינים המתמחים בטיפוס כמו דובי נמלים, עצלנאים, פרימטים שונים, מכרסמים כמו סנאיים, אוגריים, חולדות קוצניות וסמרניים, מיני ראקוניים, חוטמנים (בהם: חוטמן חום וחוטמן אדום) סמורים כמו הטאירה וכן אופוסומיים – הכיסאים היחידים ביבשת. כמו כן יש הרבה עטלפים שחלקם ציידים כמו עטלף הבולדוג או ערפד חקיין ואילו הערפדים האמיתיים ניזונים מדם שהם מוצצים.
מבין הזוחלים והדו-חיים ישנו מגוון גדול של דמויי איגואנות, אילניתיים וקרפדיים, מיני חנקיים וצפעוני גומה קטלניים כמו גומצן אימתן. על הקרקע חיים טגואיים, דנדרובטיים, תולעניים וצב אדום רגליים. ישנם ביער גם הרבה חסרי חוליות כמו עכבישי טרנטולה עצומים וטורפים, עקרבים, מקלונאים, גמלי שלמה ונמלי גדוד הטורפות כל יצור העובר בדרכם.
מבין העופות ישנו מגוון גדול היכול לעופף לצמרות וכולל מיני תוכאים, דמויי-טירן שונים, טנגריים, הוקיים, טוקניים, נקראים שונים וקוליבריים יונקי צוף. ביער ישנם עופות דורסים והגדול שבהם הוא ההרפיה שיכולה לטרוף עצלנים ודומים לה עיט גואני מצויץ ועיט נצי אורמטי. ביער ישנם גם קונדוריים, בזי יערות, קרקרים, עקב שחור, ינשופיים ועוד.
יערות רבים מוצפים דרך קבע ובהם מצויים דגים שונים כמו אמנוניים, דגי עלה, שפמנונאים והפיראניה התוקפנית, טריגוני נהרות, צלופח חשמלי היכול לנשום אוויר וגרומי לשון כמו הארפאימה, תחש האמזונאס, והקפיבארה. ביער שוחים גם להקות של דולפין נהרות אמזוני ושל לוטרות ענק.
מבין זוחלי המים ישנם הבסיליסק הרץ על המים, צבים כמו המטמטא, צב אראו הכבד וגם הנחש הגדול בעולם – האנקונדה – שהוא טורף-העל במים לצד הקיימנים ותנין האורינוקו.
גלריה:
יגואר
עצלן חום גרון
נמרון מרגיי
הרפיה
חוטמן חום
ארה ארגמנית
הואצין
טוקן הטוקו
דנדרובטס כחול
Colibri cyanotus
מורפו כחול
איגואנה ירוקה
רב חנק אזמרגדי
טפיר ברזילאי
צלופח חשמלי
לוטרת ענק
דולפין האמזונאס
חוטמן אדום
אובדן היער

לאמזונאס חשיבות סביבתית בקנה מידה עולמי, מכיוון שנוסף על היותו אזור מחייתם של מינים רבים מן החי והצומח, יערותיו אוגרים בתוכם כ-90 מיליארד טונות של פחמן דו-חמצני ובעלי תפקידים שונים באקלים האזורי והעולמי.
ארגונים בינלאומיים רבים ובהם הקרן לשימור חיות הבר (WWF), ארגונים של האו"ם וגרינפיס, זועקים מזה שנים כנגד כריתת היער. רישוי לכריתת עצים ביער האמזונאס דורש תוכנית ניהול יער בר-קיימא עם מחזור גידול של לפחות 25 שנה. מרבית בעלי היערות מכינים תוכנית ניהול בת-קיימא על פי תקינה בינלאומית בלתי תלויה. מרבית ההרס ביער נגרם משרפות שנועדו לפינוי שטחים חקלאיים. הציפייה לסלילת דרך סנטרם–קויבה הביאה לאזור עבריינים רבים שעוסקים בהשתלטות על קרקעות בשיטות של אלימות ורמייה מתוך ציפייה לעלייה בערך הקרקע עם סלילת הדרך. אלו רצחו מספר פעילים ובהם הנזירה הברזילאית דורותי סטאנג, בת 73, שהייתה מהפעילות הבולטות נגד כריתת יערות הגשם, וסייעה לאוכלוסייה המקומית לפתח חקלאות בת קיימא ולהתנגד לגזלני הקרקע. סטאנג נרצחה בפברואר 2005.
חברות שמספקות את הדרישה העולמית לעץ פרצו דרכים וכרתו עצים. לאחר מכן, היה זה קל ופשוט לאיכרים להגיע לאזורים שהיו קודם לכן מרוחקים ובלתי נגישים. שרפות ענק בוערות ביער האמזונאס חודשים רבים בכל שנה. את השריפות מציתים איכרים המנסים "לכבוש" שטחי עיבוד חדשים. האיכרים מציתים את שרידי היער והשרפות מתפשטות על פני אלפי קמ"ר ובוערות עד שהגשמים העונתיים מכבים את האש. בוקרים שורפים שטחים כדי להאיץ צמיחה של עשב טרי, וחוואים מכשירים שטחי ענק לגידול סויה לייצוא לאירופים החוששים מהסויה שמייצאת ארצות הברית, אשר עברה שינוי גנטי. כעבור עונות אחדות מתברר לחקלאים כי הקרקע ענייה והם נעים הלאה, מציתים חלקות נוספות וכך ממשיך ההרס של היער. בעצים שנשרפים לא נעשה כלל שימוש.
אחת התמונות המפורסמות של יער האמזונס צולמה ממעבורת החלל קולומביה, בטיסה שהסתיימה בהתרסקות באטמוספירה ב-2003 – בתמונה מופיעה שרפה ביערות האמזונס, שסביבתה נקייה מעננים.
מחקר שפורסם בשנת 2022 בכתב העת Nature הראה שבמשך 30 שנים של תצפית, נמצאו בלמעלה מ־75% משטחי היער ראיות לאובדן חוסן של היער.
ז'איר בולסונארו, נשיא ברזיל בשנים 2019–2022, הנהיג מדיניות פעילה של בירוא יערות האמזונס והקצאת חלקים משטחי היער לחברות לשימושים חקלאיים. על פי חוקר הסביבה פאולו ארטקסו כ־20% מיערות האמזונס בוראו עד שנת 2022. בקמפיין הבחירות של ברזיל לשנת 2022 נושא שימור האמזונס היה חלק מהשיח הציבורי, וזכה המועמד לואיז אינסיו דה סילבה שהציג אג'נדה לשימור היער. עם כניסתו לתפקיד, החלה הממשלה במספר מהלכים לשימור חלקים מהיער שמתאימים לכך.