stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלט האצולה של שושלת בגרטיוני

מגן משפחת בגרטיוני
שלט האצולה של שושלת בגרטיוני שימש את השושלת המלכותית העתיקה של גאורגיה וצאצאיהם. גם בשנות האלפיים, השלט הוא המגן הרשמי של בית המלוכה הגאורגי, הטוען לכתר הגאורגי, שמושבו בספרד.
הדוגמה המוקדמת של מגן בגרטיוני מתוארכת למאה ה-17, אף על פי שהסמלים הנפרדים הם מוקדמים הרבה יותר.
המגן מחולק לארבעה ריבועים שווים:
בריבוע העליון משמאל - נבל וקלע. הוא מיוחס לדוד המלך, אבי השושלת על פי טענת הבגרטיונים.
בריבוע העליון מימין - חרב ושרביט מעוטר בכדור המלכותי.
בריבוע התחתון משמאל - מאזני הצדק, סמלו של שלמה המלך
בריבוע התחתון מימין - גיאורגי הקדוש, הקדוש המגן של גאורגיה, רכוב על סוס, הורג את הדרקון בחנית.
המגן מראה את הטוניקה של "האציל שלנו", המייצג את המזכרת הקדושה של גאורגיה, הקבורה תחת קתדרלת סווטיצחובלי שבעיר מצחתה. התומכים הם שני אריות פראיים. ומוקף מסביבו מהכתר המלכותי של גאורגיה, שנקרא הכתר האיברי.
שלטי אצולה של בית בגרטיוני

שושלת בגרטיוני מממלכת אימרתי
שושלת בגרטיוני
ענף מוחרנלי
גרסה מוקדמת מגן משפחת בגרטיוני, מתוך "האטלס של גאורגיה", הנסיך וחושטי משנת 1740
שושלת בגרטיוני
הערות שוליים

↑  על פי האמונה הגאורגית, תחת קתדרלת סווטיצחובלי קבורה כותנתו של ישו, מחייל רומאי מגבעת הגולגולתא שבירושלים, מקום קבורתו של ישו. הכותונת הובאה על ידי שניים מיהודי מצחתה, אליעז ממצחתה ולונגינוז מקרסני, שהשתתפו במשפטו של ישו, ולקחו אותה עימם כשחזרו לגאורגיה.
שטפן הראשון, דוכס בוואריה

שטפן הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Stephan I, Herzog von Bayern;‏ 14 במרץ 1271 – 10 בדצמבר 1310) היה דוכס בוואריה התחתונה ממות אביו ב-1290 ועד למותו.
ביוגרפיה

שטפן נולד ב-14 במרץ 1271 בלנדסהוט, להיינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה ואליזבת מהונגריה, דוכסית בוואריה, בתם של בלה הרביעי, מלך הונגריה ומריה לסקרינה. שטפן חשב לפתח קריירה דתית, וניסה להיבחר לארכיבישוף זלצבורג, אולם האפיפיור ניקולס הרביעי שרצה להפחית את השפעת בית ויטלסבאך טרפד את בחירתו.
בשנת 1290 מת אביו היינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה, ושטפן ואחיו אוטו השלישי, דוכס בוואריה ולודוויג השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. לודוויג התנהג בחצרו בפזרנות, ובשל כך העלה את המיסים על מנת לכסות את הוצאותיו. בשנת 1296 מת לודוויג השלישי, ושטפן ואחיו קיבלו את נחלתו. בשנת 1305 נבחר אוטו השלישי למלך הונגריה, ושטפן נשאר השליט היחיד בבוואריה עד לשנת 1308. שטפן היה מסוכסך עם בית הבסבורג, וב-10 בדצמבר 1310 מת במהלך מלחמה נגד פרידריך הראשון, דוכס אוסטריה, ובניו אוטו הרביעי, דוכס בוואריה והיינריך הארבעה עשר, דוכס בוואריה ירשו את נחלתו.
משפחתו

בשנת 1299 התחתן שטפן עם יוטה משוויידניץ, בתם של בולקו הראשון, דוכס שוויידניצה וביאטריקס מברנדנבורג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
אגנס מוויטלסבאך (1301–1316)
ביאטריקס מוויטלסבאך (1302–1360), התחתנה עם היינריך השלישי, רוזן גוריציה
פרידריך מוויטלסבאך (1303)
יודית מוויטלסבאך (1304)
היינריך הארבעה עשר, דוכס בוואריה (1305–1339)
אליזבת מוויטלסבאך (1306–1330), התחתנה עם אוטו, דוכס אוסטריה
אוטו הרביעי, דוכס בוואריה (1307–1334)
לודוויג מוויטלסבאך (1308)
שטפן השלישי, דוכס בוואריה

שטפן השלישי, דוכס בוואריה (1337–26 בספטמבר 1413), היה דוכס בוואריה-אינגולשטאדט בין השנים 1375–1413.
ביוגרפיה

שטפן נולד בשנת 1337 לשטפן השני, דוכס בוואריה ואיזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו.
בשנת 1375 מת אביו שטפן השני, דוכס בוואריה, ושטפן ואחיו פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין יוהאן לאחיו: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין שטפן שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, לבין אחיו יוהאן השני שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, ובסיומה ניצח יוהאן את שטפן. בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1403 תמך שטפן בהתקוממות אזרחים במינכן, ובשנת 1410 ניסה לכבוש את טירול שהייתה תחת שלטון בית הבסבורג, אולם לא הצליח בכך.
ב-26 בספטמבר 1413 מת שטפן בצ'סקה בודייוביצה בבוהמיה, ובנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-13 באוקטובר 1364 התחתן שטפן עם תדאה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה, ממנה היו לו שני ילדים:
לודוויג השביעי, דוכס בוואריה (1368–1447)
איזבו מבוואריה (1370–1435), התחתנה עם שארל השישי, מלך צרפת
ב-16 בינואר 1401 התחתן שטפן עם אליזבת מקלווה, בתם של אדולף השלישי, רוזן מארק ומרגרטה מיוליך, אך לא היו לו ילדים ממנה.
שדה הגיבורים

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  הכנסייה הרפורמית ההולנדית
 תאריך הקמה:  1867
 קואורדינטות:  25°44′47″S 28°10′29″E﻿ / ﻿25.74639°S 28.17472°E﻿ / -25.74639; 28.17472
  (למפת דרום אפריקה מוגדלת) שדה הגיבורים(למפת דרום אפריקה רגילה) שדה הגיבורים(למפת חאוטנג רגילה) שדה הגיבורים(למפת חאוטנג מוגדלת) שדה הגיבורים
 
שדה הגיבורים (באפריקאנס: Die Helde Akker ובאנגלית: Heroes' Acre) היא חלקת קבורה בבית הקברות הראשי של פרטוריה, אחת משלוש ערי הבירה של דרום אפריקה. החלקה הוקמה בשנת 1867, ולמשך תקופה ארוכה היא היוותה את חלקת הקבורה הממלכתית של הרפובליקות האפריקאנריות (הרפובליקה הדרום-אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית), ונקברו בה אישים יודעי שם כאנדריאס פרטוריוס ופול קרוגר. מאוחר יותר חלקת הקבורה המשיכה לשמש אישים רמי דרג, וכך למשל נקברו בה כמה מראשי משטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
אישים קבורים ידועים

אנדריאס פרטוריוס (1798–1853), לוחם אפריקאנרי בכיר בטרק הגדול, אשר על שמו נקראת העיר פרטוריה. בנו הוא מרטינוס פרטוריוס.
סטפנוס סקומן (1810–1890), נשיא הרפובליקה הדרום-אפריקאית ה-2.
וילם קורנליס רנסבורג (1818–1865), נשיא הרפובליקה הדרום-אפריקאית ה-3.
תומאס פרנסיס בורחס (1834–1881), נשיא הרפובליקה הדרום-אפריקאית ה-4.
פול קרוגר (1825–1904), נשיא הרפובליקה הדרום-אפריקאית ה-5.
אז'ן מארה (1871–1936), משפטן, חוקר טבע, משורר וסופר. מאנשי הרוח האפריקאנרים הגדולים בתקופתו.
לואי בותה (1862–1919), לוחם אפריקאנרי בכיר במלחמת הבורים וראש ממשלת איחוד דרום אפריקה ה-1.
יוהאנס סטריידום (1893–1958), ראש ממשלת איחוד דרום אפריקה ה-5.
הנדריק פרוורד (1901–1966), ראש ממשלת איחוד דרום אפריקה ה-6. נחשב לאדריכל מדיניות האפרטהייד.
גלריה

קברים בחלקת הקבורה
קברים בחלקת הקבורה
ראו גם

יום הגיבורים
הערות שוליים

↑  "The Sydney Morning Herald – Rollcall at Heroes Acre". Retrieved 11 April 2013.
| פול קרוגר |
| --- | --- | --- |
| אירועים מכוננים | הטרק הגדול • מלחמת האזרחים בטרנסוואל (אנ') • מלחמת הבורים הראשונה • מלחמת הבורים השנייה • מברק קרוגר • האוצר של קרוגר (אנ') |  |
| אישים קרובים | הנדריק פוטגיאטר (אנ') • מרטינוס סטיין (אנ') • מרטינוס פרטוריוס • פיט ג'וברט (אנ') • שאלק ויליאם בורגר (אנ') • פרנסיס ויליאם רייץ (אנ') |  |
| זיכרון והנצחה | בית קרוגר (אנ') • שדה הגיבורים • פסל קרוגר (אנ') • כנסיית קרוגר • רחוב קרוגר • קרוגרסדורפ (אנ') • נמל התעופה קרוגר • פארק קרוגר • יום קרוגר • אריה קרוגר • קרוגרראנד (אנ') • רגימנט קרוגר (אנ') • הסרט הדוד קרוגר (אנ') • חוות ספר מזרקת עץ (אנ') |  |
| מושבת הכף מושבת הכף הבריטית • הרפובליקה הדרום אפריקאית הרפובליקה הדרום אפריקאית • שווייץ שווייץ | מושבת הכף מושבת הכף הבריטית • הרפובליקה הדרום אפריקאית הרפובליקה הדרום אפריקאית • שווייץ שווייץ |  |
קבר פול קרוגר
שנדי (טמפו)

| --- | --- |
לוגו המותג
לוגו המותג
 סוג:  שנדי
 אחוז אלכוהול:  1.9
 יצרן:  טמפו משקאות
 מוצא:  ישראל
 מועד הכנה ראשוני:  1983
שנדי הוא משקה אלכוהולי קל מסוג שנדי המיוצר בישראל בידי חברת טמפו משקאות.
שנדי הופיע לראשונה על המדפים בשנת 1983 כבירה קלה בעלת 1.9% כוהל בנפח בעלת טעם לימוני.
בשנות ה-80 גויס הזמר רוד סטיוארט כדי לפרסם את המשקה. מסע הפרסום כלל מודעות בעיתונות עם תמונתו ופרסמות ברדיו בו בחורה אומרת את המשפט "אוי, רוד, אני צמאה לשנדי שלך" והוא כביכול עונה "אני צמא לשנדי שלך".
לאחר מספר שנים חדלה טמפו מייצור השנדי. עם הפסקת ייצורו נפוצו גרסאות ביתיות של שנדי שכללו תמהיל של בירה, לימונדה וספרייט.
הערות שוליים

↑  ⁨חנו לאשה גולדסטאר ⁩ - ⁨⁨כותרת ראשית⁩ 20 מאי 1987⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שווייץ באירוויזיון 1959

שווייץ השתתפה באירוויזיון 1959 עם השיר "Irgendwoher", שבוצע על ידי הזמרת הגרמנייה כריסטה ויליאמס. זוהי השתתפותה הרביעית של שווייץ בתחרות הזמר של האירוויזיון.
לפני אירוויזיון

רשות השידור השווייצרית, "Télévision Suisse Romande"‏ (TSR), ארגנה קדם לאומי, בו יבחרו הזמר והשיר שייצגו את המדינה באירוויזיון. הוא נערל ב-22 בפברואר 1959, בעיר לוזאן. מטה אלטרי, שייצגה את צרפת באירוויזיון 1956, השתתפה בקדם. לבסוף, זכתה כריסטה ויליאמס עם השיר "Irgendwoher", שנכתב והולחן על ידי לותר לופלר.
| סדר | אמן | שיר | שפה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'ו רונלד | "Ein kleines Schiff in einer alten Branntweinflasch" | גרמנית | - |
| 2 | מטה אלטרי | "Marie-toi, Marie, marie-toi" | צרפתית | - |
| 3 | כריסטה ויליאמס | "Irgendwoher" | גרמנית | 1 |
| 4 | ג'ו רונלד | "Adieu Madeleine" | צרפתית | - |
| 5 | כריסטה ויליאמס וג'ו רונלד | "Die Spieldose" | גרמנית | - |
| 6 | מטה אלטרי | "Fallait pas faire ça" | צרפתית | - |
| 7 | כריסטה ויליאמס | "Mit Küssen fängt die Liebe an" | גרמנית | - |
| 8 | ג'ו רונלד | "Sire le roi" | צרפתית | - |
| 9 | כריסטה ויליאמס וג'ו רונלד | "Mein kleines Lied" | גרמנית | - |
באירוויזיון

ב-11 במרץ 1959 ויליאמס ביצעה את שירה על בימת האירוויזיון. היא שובצה שמינית בסדר ההופעות, לפני אוסטריה ואחרי שוודיה. ויליאמס הגיעה למקום הרביעי עם 14 נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לשווייץ

| 10 נקודות | 9 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |  |  שוודיה שוודיה |  דנמרק דנמרק |  אוסטריה אוסטריה בלגיה בלגיה גרמניה גרמניה מונקו מונקו |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו משווייץ

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: 
4 נקודות: 
3 נקודות: איטליה איטליה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
2 נקודות: 
1 נקודות: אוסטריה אוסטריה גרמניה גרמניה דנמרק דנמרק צרפת צרפת
הערות שוליים

1 2  "Finale suisse 1959". 18 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 1959 Results: Voting & Points
שטף

בפיזיקה, שטף הוא כמות החומר, האנרגיה, החלקיקים או כל גודל אחר, הפוגעים בשטח מסוים (או עוברים דרכו) ליחידת זמן.
באופן אינטואיטיבי ניתן לחשוב על שטף ככמות המים שעוברת דרך לולאה סגורה שמונחת במורד זרימתו של נחל. השטף יכול לעזור בחישוב כמות המים שעוברים דרך צוואר בקבוק, למשל, ולפי זה להסיק את הזמן שיעבור עד שהבקבוק יתמלא במי הנחל.
שטף של שדה וקטורי

באופן אינטואיטיבי, השטף של שדה וקטורי הוא "כמות" השדה הווקטורי העוברת דרך משטח מסוים ליחידת זמן. נהוג להגדיר כך שטף עבור שדה חשמלי ושדה מגנטי וכן עבור שדות כוח נוספים.
השטף של שדה וקטורי קבוע  {\vec {v}} העובר דרך משטח מישורי ששטחו בעל שטח  A, הוא:
הווקטור  {\vec {A}} הוא וקטור המשטח, שגודלו הוא כשטח המשטח, והוא ניצב למשטח (וקטור נורמל).
הזווית  \theta  היא הזווית שבין וקטור השדה לווקטור המשטח.
כאשר וקטור השדה ווקטור המשטח מקבילים זה לזה, השטף הוא מקסימלי ומרב העוצמה בוקעת דרך המשטח. לעומת זאת, כאשר השדה הווקטורי מאונך לווקטור המשטח, השטף שווה לאפס ואז לא עוברת שום עוצמה דרך המסגרת.
מהגדרה זו מקבלים כי יחידות השטף הן היחידות של הווקטור  {\vec {v}} כפול מטר בריבוע (m2 – יחידות שטח).
עבור משטח כלשהו ושדה וקטורי שאיננו אחיד במרחב, מגדירים שטף דיפרנציאלי בכל אלמנט שטח של המשטח ואז מבצעים אינטגרציה על פני המשטח:
\ \Phi _{v}=\iint _{A}{\mathrm {d} \Phi (A)}=\iint _{A}{{\vec {v}}\cdot \mathrm {d} {\vec {A}}}
משפט חשוב מאוד לגבי שטף הוא משפט גאוס (הקרוי גם "משפט הדיברגנץ") הקובע שאינטגרל של השטף על משטח סגור שווה לאינטגרל הנפחי על דיברגנץ השדה בתוך הנפח הכלוא על ידי המשטח. כלומר:
יחידת המידה הסטנדרטית למדידת שטף מגנטי היא ובר והיא מסומנת על ידי Wb.
שטף של קרינה

שטף הוא גם תרגום מקובל למונח Intensity, המתאר את ריבוע המשרעת של קרינה או גל, או את מספר החלקיקים המגיעים ליחידת שטח ליחידת זמן. יחידותיו לרוב הן אלה של צפיפות הספק משטחית.
עבור מקור הפולט קרינה או חלקיקים באופן איזוטרופי בקצב של  \ I_{0} אנרגיה או חלקיקים לשנייה, כמות האנרגיה או מספר החלקיקים שיקלוט צופה נקודתי במרחק  \ r ממנו יהיה:
שכן מאחר שהקרינה איזוטרופית ומתקיים חוק שימור האנרגיה ומספר החלקיקים, הקרינה מתפזרת באופן שווה על כל שטח פני הכדור.
שטף של נוזל

בהידרוסטטיקה, השטף הוא הנפח שעובר נוזל בתנועתו ליחידת זמן, והוא שווה למכפלת מהירות הנוזל בשטח החתך של התווך שבו הוא זורם. ניתן לראות שזהו מקרה פרטי של המושג "שטף" שהוגדר בסעיף הראשון. כמו כן, מחוק שימור המסה בנוזל אי-דחיס אפשר להסיק את משוואת הרציפות:
או
כאן  \mathbf {j} =\rho \mathbf {v}  הוא הזרם (או צפיפות השטף, כלומר צפיפות משטחית של מסה ליחידת זמן) היוצא מנפח  V ואילו  \rho  היא צפיפות הנוזל.
ראו גם

אנליזה וקטורית
משוואת רציפות
איור הממחיש את מושג השטף. הטבעת השחורה מסמלת את שפת המשטח והחיצים האדומים מסמנים את השדה הווקטורי.
שטפן השני, דוכס בוואריה

שטפן השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Stephan II. von Bayern;‏ 1319–13 במאי 1375), היה דוכס בוואריה, ולאחר מכן דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1353–1375.
ביוגרפיה

שטפן נולד בשנת 1319 ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובאטריצ'ה משוויידניץ, בתם של בולקו הראשון, דוכס שוויידניץ וביאטריקס מברנדנבורג.
בשנת 1340 איחד אביו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ותחת שלטונו שימש שטפן כמושל אלזס ושוואביה. לאחר מות אביו בשנת 1347 שלטו שטפן ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה.
בשנת 1354 אישר קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את שלטון בית ויטלסבאך ושטפן ליווה אותו במסעו לאיטליה, אולם בשנת 1356 הסתכסך עמו, לאחר שבבולת הזהב קבל אחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה ומרקיז ברנדנבורג תואר נסיך בוחר, ואילו שטפן לא קיבל שום מעמד בתהליך הבחירות.
בשנת 1363 מת אחיינו מיינהארד השלישי, רוזן גוריציה-טירול, בנו של אחיו הבכור לודוויג החמישי, דוכס בוואריה, ובעקבות כך ירש שטפן את דוכסות בוואריה העליונה ופלש לטירול, על מנת לחזק את כוחו מול רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה. בשנת 1369 נחתם שלום שרדינג בין השניים, ובו מסר שטפן את טירול לבית הבסבורג בתמורה לפיצוי כספי גבוה מאוד. בעקבות המלחמה שבה התנגד לו אחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה, איבד בית ויטלסבאך בסופו של דבר את שלטונו במרקיזות ברנדנבורג.
ב-13 במאי 1375 מת שטפן, ובניו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, אותה חילקו ביניהם בשנת 1392.
משפחתו

ב-27 ביוני 1328 התחתן שטפן עם איזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו, ממנה היו לו 4 ילדים:
שטפן השלישי, דוכס בוואריה (1337–1413)
אגנס מבוואריה (1338–לא ידוע), התחתנה עם ז'אקייה הראשון, מלך קפריסין
פרידריך, דוכס בוואריה (1339–1393)
יוהאן השני, דוכס בוואריה (1341–1397)
ב-14 בפברואר 1359 התחתן שטפן עם מרגרטה מנירנברג, בתם של יוהאן השני, רוזן העיר נירנברג ואליזבת מהנברג, אך לא היו לו ילדים ממנה.
שולמית ריינהרץ

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1946 (בת 78) אמסטרדם, הולנד 
 שם לידה:  Shulamit Tirzah Rothschild 
 ענף מדעי:  לימודי מגדר 
 מקום לימודים:  קולג' ברנרד  אוניברסיטת ברנדייס 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת ברנדייס 
 בן או בת זוג:  יהודה ריינהרץ 
 
שולמית ריינהרץ (באנגלית: Shulamit Reinharz; נולדה ב-1946) היא פרופסורית יהודייה-אמריקאית לסוציולוגיה בקתדרה ע"ש יעקב פוטופסקי באוניברסיטת ברנדייס. ריינהרץ כתבה ב-1992 את הספר "Feminist Methods in Social Research" המהווה אבן-דרך בתחום מתודולוגיות המחקר הפמיניסטיות. היא מקימת וראשת מכון המחקר ללימודי נשים הממוקם במרכז אפשטיין, גלריית קניזניק לאומנות פמיניסטית, מכון הדסה-ברנדייס לחקר נשים יהודיות והיא ממקימות אתר האינטרנט הישראלי "נשים על המפה".
ביוגרפיה

ריינהרץ נולדה באמסטרדם למשפחה יהודית הולנדית. הוריה אילזה (הרתה-שטראוס) ומקס-מיכאל רוטשילד, הם שניהם ניצולי שואה. כשהייתה בת שנה היגרה משפחתה לארצות הברית והיא גדלה במחוז ברגן במדינת ניו-ג'רזי. ריינהרץ בוגרת תואר ראשון בסוציולוגיה מקולג' ברנרד באוניברסיטת קולומביה (1967). את התואר השני והשלישי עשתה באוניברסיטת ברנדייס (1977).
חייה האקדמיים

ריינהרץ לימדה בין השנים 82–1972 במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן, באן ארבור שבמישיגן. בשנת 1982 היא מונתה לפרופסור במחלקה לסוציולוגיה שבאוניברסיטת ברנדייס. בשנת 1991 הוזמנה ריינהרץ לעמוד בראש תוכנית לימוד חדשה באוניברסיטה ללימודי נשים. ריינהרץ הקימה בשנת 1997 את מכון הדסה-ברנדייס לחקר נשים יהודיות. בשנת 2001 היא הקימה את מכון המחקר ללימודי נשים באוניברסיטת ברנדייס. כיום היא עומדת בראש שני מכונים אלו. לאורך השנים פרופ' ריינהרץ פרסמה רבות על פמיניזם, מגדר ויהדות וזכתה בפרסים רבים. ספרה החשוב ביותר הוא הספר "Feminist Methods in Social Research" המהווה עד היום טקסט מרכזי בתחום של מתודולוגיות מחקר פמיניסטיות. בספר זה היא תיארה את העיסוק שלה במתודולוגיות מחקר פמיניסטיות כמונע על ידי הרצון להיות "יצרנית של ידע מבלי להיות לכודה בייצור מחדש של דרכים פטריארכליות להפקת ידע".
בשנת 2009 יזמה והקימה ריינרץ ביחד עם ד"ר אסתר כרמל-חכים מאוניברסיטת חיפה את אתר האינטרנט הישראלי "נשים על המפה". אתר זה שם לו כיעד להביא את סיפור פועלן של נשים על שמן נקראו יישובים בארץ ישראל ובעידוד של קריאת יישובים, אתרים, ורחובות בישראל על שם נשים.
משפחתה

ריינהרץ נשואה לפרופסור יהודה ריינהרץ שהיה נשיאה של אוניברסיטת ברנדייס בשנים 1994–2010. לזוג שתי בנות, המתגוררות בישראל, ונכדה.
ספריה

Reinharz, Shulamit (1979). On Becoming a Social Scientist (1st ed.). San Francisco, California: Jossey-Bass Publishers.
Reinharz, Shulamit; Rowles, Graham D. (1987). Qualitative Gerontology. New York, New York: Springer Publishing.
Reinharz, Shulamit; Conrad, Peter (1988). Qualitative Sociology in International Perspective. New York, New York: Human Sciences Press.
Reinharz, Shulamit (1989). Social Science Methods: Feminist Voices. New York, New York: Pergamon Press.
Reinharz, Shulamit; Davidman, Lynn (1992). Feminist Methods in Social Research. New York, New York: Oxford University Press.
Reinharz, Shulamit (1998). Timeline of Women and Women's Issues in the Yishuv and Israel. Waltham, Massachusetts: Brandeis University.
Reinharz, Shulamit; Vinick, Barbara (2002). Esther's Legacy: Celebrating Purim Around the World. New York City, New York: Hadassah Women's Zionist Organization of America|Hadassah.
Reinharz, Shulamit; Raider, Mark A (2005). American Jewish Women and the Zionist Enterprise. Waltham, Massachsetts: Brandeis University Press.
Polis, Miriam P; Reinharz, Shulamit; Adelman, Penina V (2005). The Jgirl's, Teacher's, and Parent's Guide. Woodstock, Vermont: Jewish Lights Publishing.
Reinharz, Shulamit; Pergola, Sergio Della (2009). Jewish Intermarriage around the World. New Brunswick, New Jersey: Transaction Publishers.
Reinharz, Shulamit (2011). Observing the Observer: Understanding our Selves in Field Research. Oxford, England: Oxford University Press.
Palgi, Michal; Reinharz, Shulamit (2011). One Hundred Years of Kibbutz Life: A century of crises and reinvention. New Brunswick, New Jersey: Transaction Publishers.
.
הערות שוליים

↑  Shulamit Reinharz, Chair of Women’s Studies 1991-2001
↑  אודות פרויקט "נשים על המפה" (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309464405171  PLWABN: 9812366922205606  BIBSYS: 90137466  BnF: cb13480760q (data)  CiNii: DA03125636  GND: 172328748  ISNI: 0000 0001 0863 3222  LCCN: n79087987  NKC: mub2015875113  NLA: 35948877  NTA: 068091893  RERO: 02-A003735857  SUDOC: 035378751  VIAF: 2621932   WorldCat (עם VIAF): 2621932
שנדור קוצ'יש

שנדור קוצ'יש (בהונגרית: Kocsis Sándor‏; 21 בספטמבר 1929 – 22 ביולי 1979) היה כדורגלן ומאמן הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ והיה פעיל בין השנים 1943–1965. נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים ההונגרים בכל הזמנים.
ביוגרפיה

שנדור קוצ'יש נולד בבודפשט במשפחה ממוצא גרמני ששינתה את שמה מווגנר (Wagner שמשמעותו "עגלון") לשם התואם בהונגרית "קוצ'יש".
הקריירה הבינלאומית של קוצ'יש נמשכה מ-1948 עד 1956. במונדיאל 1954 כבש 11 שערים וביחד עם פרנץ פושקש הוביל את נבחרת הונגריה לגמר הטורניר שם הפסידו למערב גרמניה. ב-1956 פלשה ברית המועצות להונגריה ובכך נגמרה הקריירה הבינלאומית של קוצ'יש. קוצ'יש סיים את הקריירה שלו עם 75 שערים בינלאומיים, שני רק לפרנץ פושקש בנבחרת ההונגרית.
לאחר שפרש ממשחק פעיל, פצח קוצ'יש בקריירת אימון. לאחר מכן חלה בלוקמיה וסרטן הקיבה, וב-22 ביולי 1979 נהרג מנפילה מהקומה הרביעית של בית חולים בברצלונה, כנראה לאחר שהחליט להתאבד.
תארים

אליפות הונגריה: 1949
אליפות הונגריה (3): 1952, 1954, 1955
אליפות ספרד (2): 1958/59, 1959/60
הגביע הספרדי (2): 1958/59, 1962/63
מדליית זהב אולימפית: 1952
גביע מרכז אירופה: 1953
סגנית גביע העולם: 1954
השחקן ההונגרי של השנה: 1954
נעל הזהב בגביע העולם: 1954 (11 שערים)
הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1954
שקרן בריבוע

| --- | --- |

 בימוי:  שון לוי
 הופק בידי:  בריאן רובינס
 תסריט:  דן שניידר  בריאן רובינס
 עריכה:  סטיוארט פפה 
 שחקנים ראשיים:  פרנקי מוניז פול ג'יאמטי אמנדה ביינס
 מוזיקה:  כריסטופר בק   דאגלס רומיין
 צילום:  ג'ונתן בראון 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  טולין/רובינס הפקות 
 חברה מפיצה:  Universal Studios
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בפברואר 2002
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  $15,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   bigfatliar
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שקרן בריבוע (באנגלית: Big Fat Liar) הוא סרט קומדיה בבימויו של שון לוי שהופץ ב-2002, בכיכובם של פרנקי מוניז, פול ג'יאמטי ואמנדה ביינס (בהופעתה הקולנועית הראשונה).
עלילה

ג'ייסון שפרד (מוניז) הוא נער בן 14 שאוהב לשקר. הוא צריך לכתוב עבודה והוא כותב תסריט. ביום שהוא צריך להגיש את העבודה הוא שוכח את הדפים בלימוזינה שפגעה בו כשרכב על האופניים. בלימוזינה יש את מפיק הסרטים הידוע- מרטי וולף (ג'יאמטי)
מרטי הוא יותר שקרן מג'ייסון והוא גונב לג'ייסון את התסריט ועושה את הסרט. ג'ייסון מחליט לנסוע להוליווד כדי להתמודד עם וולף שגנב לו את הסרט ואליו מצטרפת חברתו הטובה קיילי (ביינס).
שדה הילברטי

בתורת השדות, שדה הילברטי הוא שדה, שהאברים שלו כלליים מספיק כדי להעיד על אי-פריקות של פולינומים.
השדות ההילברטיים קרויים על-שמו של הילברט, שהוכיח תכונה זו ב-1892 עבור שדה המספרים הרציונליים.
ההגדרה > פולינומים בכמה משתנים

פולינום במשתנה אחד מתפרק לגורמים אם אפשר לכתוב אותו כמכפלה של פולינומים שאינם סקלרים; אחרת הוא אי-פריק. אותן הגדרות חלות גם על פולינומים בכל מספר של משתנים. לדוגמה,  X^{2}-Y^{2} פריק, ואילו  X^{2}-Y הוא אי-פריק.
ההגדרה > אי-פריקות והצבות

אם  f(X,T) הוא פולינום בשני משתנים מעל שדה  k המתפרק לגורמים  f(X,T)=g(X,T)\cdot h(X,T), אז לכל הצבה של ערך  t\in k במשתנה  T, גם הפולינום  f(X,t) מתפרק למכפלה  f(X,t)=g(X,t)\cdot h(X,t).
באופן כללי, ייתכן שהפולינום  f(X,T) פריק, ובכל זאת  f(X,t) אי-פריק, משום שהצבת  T=t הופכת את אחד הגורמים לסקלר. כך למשל 
 f(X,T)=(1+TX)X פריק, ואילו  f(X,0)=X אי-פריק. תופעה כזו אפשרית רק למספר סופי של הצבות, ולכן, אם הפולינום  f(X,t) אי-פריק לאינסוף ערכים של  t, אז גם הפולינום  f(X,T) אי-פריק.
מאידך, לא תמיד אפשר לזהות אי-פריקות של פולינום באמצעות הצבות. לדוגמה, הפולינום  X^{2}-(T^{2}+1) אי-פריק, בעוד שמעל שדה המספרים הממשיים כל הפולינומים 
 X^{2}-(t^{2}+1) (עבור  t\in \mathbb {R} ) הם פריקים. בשדה הילברטי, אם  f(X,T) אי-פריק, אז יש הצבות  t\in T כך שגם  f(X,t) אי-פריק.
ההגדרה המדויקת כללית יותר, ומכלילה תכונה זו לכמה משתנים.
ההגדרה > הגדרה

נניח שפולינום  f במשתנים  X_{1},\dots ,X_{n} ו- T_{1},\dots ,T_{m} מעל שדה  k הוא אי-פריק. אומרים שהאיברים  t_{1},\dots ,t_{m}\in k מעידים על אי-הפריקות, אם לאחר ההצבה, הפולינום  f(X_{1},\dots ,X_{n},t_{1},\dots ,t_{m}) אי-פריק.
השדה  k הוא הילברטי אם לכל מערכת סופית של פולינומים אי-פריקים  f_{1},\dots ,f_{s} במשתנים  X_{1},\dots ,X_{n} ו- T_{1},\dots ,T_{m}, ולכל פולינום  g(T_{1},\dots ,T_{m})\neq 0, יש הצבה  T_{i}=t_{i} המקיימת  g(t_{1},\dots ,t_{m})\neq 0, ומעידה על אי-הפריקות של כל הפולינומים  f_{j}.
לתכונת ההילברטיות הגדרות שקולות רבות. למשל, די לדרוש שלכל פולינום אי-פריק  f במשתנים  X ו- T תהייה הצבה  T=t המעידה על אי-הפריקות של  f.
שדות הילברטיים

כל הרחבה סופית של שדה הילברטי היא הילברטית. כל הרחבה טרנסצנדנטית טהורה (אמיתית) של שדה כלשהו, היא הילברטית. מטענות אלה (יחד עם המשפט של הילברט שלפיו שדה המספרים 
הרציונליים הילברטי) נובע שכל שדה אינסופי נוצר סופית הוא הילברטי. כל הרחבה אבלית של שדה הילברטי היא הילברטית. כל הרחבה סופית (אמיתית) של הרחבת גלואה הילברטית היא הילברטית.
לעומת זאת, שדה המספרים הממשיים (או כל שדה פיתגורי) אינו הילברטי לפי הדוגמה שניתנה לעיל. גם השדות הסופיים (ממאפיין  p) אינם הילברטיים, משום שהפולינום האי-פריק  X^{p}-T מתפצל לגורמים ליניאריים בכל הצבה של ערך במקום  T. שדות מהצורה  F(\!(t)\!) אינם הילברטיים.
ראו גם

בעיית ההיפוך של תורת גלואה
בעיית נתר