stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קפארונס
הערות שוליים

↑  "Castañares: Los Caparrones de Castañares". www.castanaresderioja.org. נבדק ב-2019-05-19.
↑  "Festival de la alubia de Anguiano - Cocina Tradicional Riojana". אורכב מ-המקור ב-2012-03-28. נבדק ב-2011-03-02.
אלוביה דל אוביספו או שעועית קפארון.
רברסי

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  משחק על לוח משבצות, משחק חשיבה 
 מספר שחקנים:  2–2
 הוצאה לאור:  Lansay 
 
משחק רברסי
לוח רברסי מעץ
רברסי או אותלו הוא משחק לוח חשיבתי ותיק ונפוץ, עבור שני שחקנים. כלי המשחק הם דיסקיות שצדה האחד של כל אחת מהן שחור וצדה השני לבן. כל משתתף מניח בתורו דיסקית אחת כך שצבעה הגלוי הוא הצבע המזוהה עמו. כאשר הוא מניח דיסקית זו, עליו להפוך את כל הדיסקיות מהצבע הנגדי המצויות בין דיסקית זו לבין דיסקית נוספת מצבעו שלו. מטרתו של כל שחקן היא למלא את הלוח בכמה שיותר דיסקיות מהצבע המזוהה עמו.
היסטוריה

למשחק שני מקורות. רברסי הומצא בסביבות 1880 על ידי שני אנגלים, לואיס ווטרמן וג'והן וו' מולט. המשחק הפך פופולרי באנגליה בסוף המאה ה-19. בשנת 1898, חברת המשחקים הגרמנית רבנסבורגר החלה להפיץ את המשחק כאחד מכותריה הראשונים.
החוקים המודרניים, המוכרים כיום יותר בכל רחבי העולם, מקורם במשחק "אותלו" ביפן בשנת 1970. חברת "מאטל" מייצרת כיום כלים למשחק הרברסי תחת השם אותלו. חברת "אנג'אר קו" חוכרת את השם הרשום אותלו מחברת "טסוקודה אוריגינל".
גורו האסגאווא, מחבר הספר "איך לנצח באותלו", הפך את המשחק פופולרי ביפן בשנת 1975.
חוקים

חלקי המשחק: לוח משבצות בגודל 8X8 (קיימות גם גרסאות בגודל שונה), 64 דיסקיות שחורות מצד אחד ולבנות מצד שני. משחק זה נפוץ מאוד גם על גבי מחשב וגם באופן מקוון באינטרנט.
מטרת המשחק: להפוך את מירב הדיסקיות לצבע שלך, באמצעות סגירת הדיסקיות של היריב בדיסקיות בצבע שלך. סגירה פירושה תחימת שורה, טור או אלכסון של דיסקיות של היריב משני הקצוות בדיסקיות מהצבע שלך. לדוגמה: אם יש דיסקית שחורה ולידה דיסקית לבנה, השחקן השחור בתורו יוכל להניח דיסקית מצידה השני של הדיסקית הלבנה (כך שתיווצר שורה בת 3 דיסקיות), ולהופכה לשחורה.
כללי המשחק: המשחק מתנהל בתורות כאשר השחור מתחיל. עמדת הפתיחה היא 4 דיסקיות במרכז הלוח, 2 לכל אחד, באלכסון (בגרסתו המקורית המשחק היה מתחיל בלוח ריק, כאשר 4 מהלכים ראשונים מתבצעים במרכז הלוח מבלי להפוך שום דיסקית). כל שחקן חופשי לשים דיסקית מהצבע שלו בכל מקום פנוי הצמוד לדיסקית כלשהי של היריב, בתנאי שהמהלך מאפשר לו להפוך לפחות דיסקית אחת של היריב. השחקן הופך את כל הדיסקיות של היריב שסגר בעזרת המהלך הנוכחי, כלומר כל רצף דיסקיות היריב בין הדיסקית שכרגע הניח לבין דיסקית אחרת בצבע שלו שכבר הייתה על הלוח לפני המהלך. במידה והסגירה מתבצעת ביותר מכיוון אחד (שורה, עמודה או אלכסון), חובה להפוך בכל הכיוונים. במידה ואין אף מהלך חוקי, התור עובר ליריב.
סיום המשחק: המשחק נגמר כאשר אין מהלך חוקי לאף אחד מהצדדים. לרוב זה קורה כאשר הלוח מתמלא, אבל לפעמים זה קורה כאשר עדיין יש משבצות ריקות על הלוח, למשל כאשר כל הדיסקיות על הלוח הם בצבע אחד. שחקן, שבסיום יש יותר דיסקיות בצבע שלו, מוכרז כמנצח. במידה והלוח אינו מלא עד הסוף, כל המשבצות הריקות מתווספות לשחקן המנצח. אם לשני השחקנים אותו מספר דיסקיות בסיום המשחק, מוכרז תיקו (בחלק מהתחרויות ביפן השחור מקבל בונוס של חצי דיסקית, כך שבמצב של תיקו השחור מנצח).
גרסאות שונות למשחק:
גראנד אותלו (Grand Othello) - משוחק על הלוח בגודל 10X10.
אותלו 88 - לוח 10X10 בלי הפינות ושתי המשבצות הצמודות לכל פינה, מה שהופך את הלוח מריבעי למתומן.
XOT - פורמט המקובל בעיקר בטורנירים מקוונים, כאשר כל המשחקים מתחילים במצב אחרי מספר קבוע (בדרך כלל 8) של מהלכים אקראיים. מצבים שבהם יש יתרון מוחשי לאחד מהצדדים לא יוגרלו.
אסטרטגיה

אסטרטגיה מקובלת היא הצבה של דיסקיות במקומות בלוח המקשים מאוד או לא מאפשרים ליריב להפוך אותן. דוגמאות:
דיסקית שהוצבה במשבצת המצויה בפינת הלוח, לא תתהפך עוד כי היא לעולם לא תהייה בין שתי דסקיות מהצבע הנגדי.
דיסקית שהוצבה במשבצת שבצד הלוח ובצמוד לדיסקית מהצבע שלה, שלא יכולה להתהפך יותר (למשל דיסקית פינתית), לא תתהפך יותר גם היא.
דיסקית במשבצת שבצד הלוח המצויה בין שתי דסקיות מהצבע הנגדי לה, שלא יכולות להתהפך יותר, לא יכולה להתהפך יותר גם היא.
אסטרטגיה מקובלת גם כן היא להפוך בתחילת המשחק מספר מצומצם ביותר של דיסקיות
רברסי בישראל

בשנת 1997 השתתפו לראשונה שחקנים מישראל באליפות העולם באותלו. מאז הייתה נציגות מישראל כמעט בכל אליפות שמתקיימת כל שנה.
ההישג הכי גדול היה באליפות העולם בקופנהגן בשנת 2000, כאשר בנימין שיפמן מישראל סיים במקום 5 את היומיים הראשונים של התחרות והיה על סף עליה לחצי הגמר.
החל משנת 2016 במסגרת אליפות העולם מתקיימת גם אליפות לילדים עד גיל 15. בשנת 2017 הגיעו מיקי שיפמן ודניאל יוסיפוביץ' מישראל למקומות 2 ו-3 בהתאמה בין ילדים. ב-2018 סיימו שחר לאופר ודניאל יוסיפוביץ' במקומות 3 ו-4 בהתאמה. ב-2019 סיימו שחר לאופר ומיקי שיפמן במקומות 3 ו-4.
מדי שנה נערכת אליפות ישראל באותלו, כשהתוצאות שלה קובעות את הרכב הנבחרת לאליפות העולם באותה שנה.
כמו כן, מארגן איגוד שחקני אותלו בישראל טורנירים נוספים במהלך כל השנה.
תוכנת רברסי והפן המחקרי

משחק הרברסי ניתן למימוש פשוט יחסית בתוכנת מחשב, כך שתוכניות פשוטות יחסית מסוגלות לנצח בנקל שחקנים מנוסים ביותר. כבר ב-1980 הצליח מחשב להביס את אלוף העולם המכהן ברברסי. ב-1996 הביס המחשב Logistello (לוגיסטלו) את אלוף העולם טאקשי מוראקאמי 6 פעמים רצופות וסדרת המשחקים הסתיימה בתוצאה 0–6. לצורך השוואה, מחשבים מצליחים להביס גם את שחקני הדמקה הטובים ביותר, לעומת זאת, בארימא גם שחקן מתחיל מסוגל להביס בנקל כל תוכנת מחשב.
הסיבה לתוצאות שמשיג האדם נגד המחשב ברברסי נעוצה בעובדה שהמשחק דורש מחשבה לטווח רחוק שבה המוח האנושי נמצא בנחיתות אל מול המחשב. במשחק קיימים סדר גודל של 1028 מהלכים שונים ומשחק רברסי יכול להתפתח בסדר גודל של 1058 דרכים שונות.
מבחינה מתמטית, המשחק אינו משחק פתור. מומחים טרם מצאו תשובה לשאלה מה תהיה תוצאת המשחק אם שני הצדדים משחקים משחק מושלם. עם זאת, ניתוח של אלפי משחקים (רובם נוצרו על ידי תוכנת מחשב) הובילו למסקנה, שבלוח משחק בגודל 8X8, משחק מושלם על ידי שני הצדדים יוביל לתוצאת תיקו. כשמשחקים בלוח בגודל nXn, בעיית ההכרעה האם יש לשחקן הפותח אפשרות לנצח במשחק בו שני הצדדים משחקים משחק מושלם, היא בעיה PSPACE שלמה. במקרים הפרטיים של משחק 4X4 ו- 6X6, הוכח שאם שני הצדדים משחקים משחק מושלם - השחקן השני (כלומר לא זה שפתח) ינצח.
קפה Le Dôme

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסעדה 
 מיקום:  הרובע הארבעה-עשר של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1898
 תאריך פתיחה רשמי:  1898 
 קואורדינטות:  48°50′31″N 2°19′45″E﻿ / ﻿48.8419°N 2.3291°E﻿ / 48.8419; 2.3291
 www.restaurant-ledome.com
  (למפת פריז מוגדלת) קפה Le Dôme(למפת פריז רגילה) קפה Le Dôme he
 
בניין עם ה-Café du Dôme בקומת הקרקע שצולם ב-2006
קפה Le Dôme (בצרפתית: Café le Dôme או Café du Dôme) היא מסעדה במונפרנאס, פריז שנפתחה לראשונה ב-1898. בהתבסס על הדוגמה שהוקמה על ידי La Closerie des Lilas (הוקם ב-1847) ואחריו הוקמו Café de la Rotonde (ב-1911), Le Select (ב-1925) ו-La Coupole (ב-1927), לה דום היה ידוע בתור מקום מפגש אינטלקטואלי לאמנים וסופרים בתקופת בין המלחמות. בית הקפה יצר והפיץ רכילות וסיפק חילופי מסרים ושוק 'מעל השולחן' שעסקו בעתיד אמנותי וספרותי. פקדו אותו ציירים, פסלים, סופרים, משוררים, דוגמנים, אניני אמנות וסוחרים.
לימים הפך לה דום למקום הכינוס של המושבה הספרותית האמריקאית והפך למוקד לאמנים שהתתגוררו בגדה השמאלית של פריז.
פעם אמן עני היה יכול להשיג נקניקיית טולוז וצלחת מחית תפוחי אדמה בדולר. כיום היא מסעדת דגים מובילה (מדריך מישלן האדום נתן לה כוכב אחד), עם עיצוב נוחות מיושן. סופרת האוכל פטרישיה וולס אמרה, "יכולתי לסעוד ב-Le Dôme פעם בשבוע, להתענג על מגש של צדפות מלוחות ו-sole meunière שאין דומה להם".
מיקום

בית הקפה/מסעדה ממוקמת, כאמור, ברובע מונפרנס, קרוב לתחנת מטור וואוון (Vavin).
דומיירס

המונח Dômiers נטבע כדי להתייחס לקבוצה הבינלאומית של אמנים חזותיים וספרותיים שהתאספו ב-Café du Dôme, כולל:
סמואל בקט (1906–1989)
ולטר בנימין (1892–1940)
תומאס הארט בנטון (1889–1975)
רוברט קאפה (1913–1954)
לאונורה קרינגטון (1917–2011)
אנרי קרטייה-ברסון (1908–2004)
אליסטר קראולי (1875–1947)
קונסטנט דטרה (1891–1945)
מקס ארנסט (1891–1976)
ליאונור פיני (1907–1996)
ארנסטו דה פיורי (1884–1945)
Tsuguharu Foujita (1886–1968)
יצחק פרנקל (1899–1981)
פול גוגן (1848–1903)
אידה גרהרדי (1862–1927)
חליל ג'בראן (1883–1931)
ארנסט המינגוויי (1899–1961)
אלמיר דה הורי (1906–1976)
יוסף הווייק (1883–1962)
וסילי קנדינסקי (1866–1944)
מוזס קיסלינג (1891–1953)
אווה קוצ'בר (1891–1943)
ולדימיר לנין (1870–1924)
סינקלר לואיס (1885–1951)
שאנדור מאראי (1900–1989)
הנרי מילר (1891–1980)
אמדאו מודיליאני (1884–1920)
אנאיס נין (1903–1977)
מרט אופנהיים (1913–1985)
ז'יל פאסין (1885–1930)
פול פיקאסו (1881–1973)
עזרא פאונד (1885–1972)
מאן ריי (1890–1976)
לואי שנקר (1903–1981)
חיים סוטין (1893–1943)
ארנסטו סאבטו (1911–2010)
Re Soupault (1901–1996)
גרדה טארו (1910–1937)
מיקה ולטרי (1908–1979)
בספרות

הנרי מילר, חוג הסרטן (1934)
אליוט פול, מיקי פין המסתורי: או רצח בקפה דו דום (1939)
ארנסט המינגוויי: התייחסות לחברי הסצנה הספרותית הפריזאית שנפגשת בכיפה ב-The Torrents of Spring (1926); וזרח השמש (1926) ועוד.
"פריז", מילים מאת אדית פיאף
פרישתו הקסומה של אליסטר קראולי פוקדת את Du Dome.
סימון דה בובואר, היא באה להישאר (1943)
ז'אן-פול סארטר, עידן התבונה (1947)
ארנסטו סאבטו, אבדון אל המדביר (1976)
אנאיס נין, דלתא של ונוס (1977)
ג'ין ריס, בוקר טוב, חצות (1939)
הערות שוליים

↑  Mark King, "Memories of Paris" (אורכב 23.06.2021 בארכיון Wayback Machine), Artist Mark King Website
↑  Friedrich, Otto, Time (21 במאי 1990). "The Great Cafes of Paris". אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "At Home with Patricia Wells" (אורכב 05.09.2008 בארכיון Wayback Machine), Patricia Wells website
↑  Hemingway in Paris
↑  sacred-texts.com John St. John, The Record of the Magical Retirement of G. H. Frater, O.'. M.'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n96033257  VIAF: 130350491   WorldCat (עם VIAF): 130350491
ריי יורי

ריימונד "ריי" קלרנס יורי (באנגלית: Raymond "Ray" Clarence Ewry;‏ ב-14 באוקטובר 1873 – 29 בספטמבר 1937) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 8 מדליות זהב בקפיצות מהמקום: רוחק, גובה ומשולשת ושיאן עולם. בעל מספר מדליות הזהב האישיות הרב ביותר שצבר אתלט בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים, ושני מבין הספורטאים בכלל, אחרי השחיין מייקל פלפס. בחישוב, מדליות הזהב מאתונה 1906, הוא האתלט שזכה במספר מדליות זהב הרב ביותר במשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה

יורי נולד בלאפייט, אינדיאנה ובהיותו ילד צעיר לקה במחלת הפוליו שאילצה אותו להשתמש בכסא גלגלים, והיה חשש סביר שיהיה משותק לכל חייו. בסופו של דבר הוא הצליח להתגבר על מחלתו תוך כדי חיזוק שרירי רגליו. הוא בוגר תואר שני בהנדסת מכונות מאוניברסיטת פרדו (1897-1890), שם היה חבר באחוות סיגמא נו. בסיום לימודיו, עבר להתגורר בניו יורק, עבד כמהנדס הידראולי והצטרף למועדון האתלטיקה של ניו יורק.
באולימפיאדת פריז (1900) זכה יורי ב-3 מדליות זהב, בקפיצה לרוחק מהמקום בתוצאה של 3.21 מטר, לפני אירווינג בקסטר בן ארצו (3.135 מטר) ואמיל טורשבוף מצרפת (3.03 מטר), בקפיצה לגובה מהמקום בשיא עולם חדש של 1.655 מטר, לפני בקסטר (1.525 מטר) ולואיס שלדון בן ארצו (1.50 מטר) ובקפיצה משולשת מהמקום בתוצאה של 10.58 מטר, לפני בקסטר (9.95 מטר) ורוברט גארט בן ארצו (9.50 מטר).
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) הגן יורי על תאריו וזכה ב-3 מדליות זהב, זהב בקפיצה לרוחק מהמקום בשיא עולם חדש של 3.47 מטר, לפני צ'ארלס קינג (3.27 מטר) וג'ון בילר (3.25 מטר), בקפיצה לגובה מהמקום בתוצאה של 1.60 מטר, לפני ג'וזף סטדלר (1.44 מטר) ולוסון רוברטסון (1.44 מטר) ובקפיצה משולשת מהמקום בתוצאה של 10.54 מטר, לפני קינג (10.16 מטר) וסטדלר (9.60 מטר) כולם מארצות הברית.
באולימפיאדת אתונה (1906) הגן יורי על תאריו פעם שלישית ברציפות וזכה בשתי מדליות זהב, זהב בקפיצה לרוחק מהמקום בתוצאה של 3.30 מטר, לפני מרטין שרידן (3.095 מטר) ורוברטסון (3.05 מטר) שניהם מארצות הברית ובקפיצה לגובה מהמקום בתוצאה של 1.56 מטר, לפני שרידן, רוברטסון ולאון דופו מבלגיה (1.40 מטר).
באולימפיאדת לונדון (1908) הגן יורי על תאריו פעם רביעית ברציפות וזכה בשתי מדליות זהב, זהב בקפיצה לרוחק מהמקום בתוצאה של 3.33 מטר, לפני קונסטנטינוס ציקליטירס מיוון (3.235 מטר) ושרידן (3.23 מטר) ובקפיצה לגובה מהמקום בתוצאה של 1.57 מטר, לפני ציקליטירס ובילר (1.55 מטר).
בהיותו בן 40 ניסה יורי להצטרף לנבחרת האמריקאית לאולימפיאדת סטוקהולם (1912) אך לא הצליח במשימה.
בשנת 1937 נפטר יורי בלונג איילנד, ניו יורק.
שיאים אישיים

קפיצה לגובה מהמקום: 1.675 מטר (1900)
קפיצה לרוחק מהמקום: 3.47 מטר (1904)
קפיצה משולשת מהמקום: 10.86 מטר (1901)
הערות שוליים

↑  ריי יורי זכה ב-8 מדליות זהב ב-3 אולימפיאדות (פריז 1900, סנט לואיס 1904 ולונדון 1908) ובעוד 2 מדליות זהב באתונה 1906 שאינן נחשבות במניין המדליות, לפי הוועד האולימפי הבינלאומי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14991836 
ריי יורי, בקפיצה לגובה מהמקום באולימפיאדת סנט לואיס 1904
קרח בן עשו

קרח (בכתיב מלא: קורח) הוא דמות מקראית, בנו של עשו ואהליבמה אשר נולד להם בארץ כנען. לקרח היו שני אחים: יעוש ויעלם, ושני אחים למחצה: רעואל ואליפז.
לקרח בן עשו היה אחיין, בנו של אליפז, אשר גם נקרא קרח
הוצע שהשם קרח מקורו בשם העצם קרח (אדם חסר שערות בראשו) אך דעה זו לא מבוססת.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוקים ה'–י"ד
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק ל"ה
↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק ט"ז
↑  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ז
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפריר מינצר

צפריר מינצר (נולד ב-1961) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בקפיצה לגובה (1985, 1986 ו-1988) בריצת 110 מטר משוכות (1980, 1986, 1988, 1989, 1990, 1991 ו-1993) ובקרב עשר (1989) ושיאן ישראל בעבר לנוער בריצת 110 מטר משוכות. בין השנים 1984–1993 היה חבר סגל נבחרת ישראל באתלטיקה אשר ייצגה את המדינה במספר תחרויות. ייצג את ישראל ב-4 מכביות (1981, 1985, 1989 ו-1993), סגן אלוף המכביה בריצת 110 מטר משוכות (1989).
ביוגרפיה

מינצר גדל בקיבוץ מזרע. בשנת 1972 החל להתאמן בקבוצת הפועל העמקים בהדרכתו של אמנון גור. בשנת 1976 עבר להתאמן בהפועל גלבוע בהדרכתו של דני שור. עם גיוסו לצבא ב-1980 עבר להתאמן עם גדעון הרמט וליאור סורין בהפועל עמק חפר בהדרכתו של יענקלה בורנשטיין ולאחר פטירתו הפתאומית ב-1982 עבר להתאמן אצל סמיון קריצשטיין. בשנת 1985 חזר להתאמן באגודת הפועל גלבוע בהדרכתו של שור.
ביוגרפיה > 1978

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביוני 1978 זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.88 מטר, אחרי אורי בראון ממכבי תל אביב (1.93 מטר).
ביוגרפיה > 1980

באליפות ישראל לנוער שנערכה ברמת גן בתחיחלת יוני 1980 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש לנוער של 15.45 שניות, לפני שמואל איס (15.47 שניות), שיפור לשיא הישראלי הוותיק בן ה-9 שנים של יובל אור (15.80 שניות).
ביוגרפיה > 1980 > אלוף ישראל

שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.04 שניות, לפני שמואל איס מהפועל תל אביב (16.17 שניות) והלמוד שמואל מהפועל עמק חפר (18.81 שניות).
ביוגרפיה > 1981

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בתחילת יולי 1981 זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.94 שניות, שמואל איס (15.77 שניות).
ביוגרפיה > 1983

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביולי 1983 זכה במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.66 שניות, אחרי אילן גולדוסר מאס"א תל אביב שקבע שיא ישראלי חדש של 15.17 שניות ושמואל איס (15.66 שניות).
ביוגרפיה > 1984

באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי 1984 זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.06 מטר, אחרי גדעון הרמט (2.16 מטר) ואנדרי סורין (2.06 מטר).
ביוגרפיה > 1985

באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-6 ביולי 1985 זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.09 מטר, לפני נתן שמילוביץ (2.03 מטר), רוגל נחום ודני מלול (2.00 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה הדר יוסף הוא זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר, אחרי דייוויד קהאן (2.10 מטר) וג'ייסון מייזלר (2.07 מטר), שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 1986

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1986 באצטדיון הדר יוסף זכה במדליית הזהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.08 מטר, לפני נתן שמילוביץ' מהפועל עמק חפר (2.03 מטר).
ביוגרפיה > 1987

בתחרויות האתלטיקה של ספורט הפועלים שנערכו בקפפנברג שבאוסטריה ביוני 1987 זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.12 מטר, התוצאה השלישית בטיבה של ישראלי באותה העת.
ביוגרפיה > 1988

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1988 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.23 שניות.
ביוגרפיה > 1989

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1989 זכה בשתי מדליות זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.93 שניות ובקרב עשרה בתוצאה של 5913 נקודות (100: 11.46 שניות, רוחק: 6.82 מטר, ברזל: 10.57 מטר, גובה: 2.06 מטר, 400: 53.78 שניות, 110 משוכות: 15.26 שניות, דיסקוס 27.30 מטר, מוט: 2.30 מטר, כידון: 34.30 מטר, 1500: 4.59.19 דקות), התוצאה השלישית בטיבה של ישראלי באותה העת.
ביוגרפיה > 1989 > סגן אלוף המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.73 שניות, אחרי סקוט מוריס מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 14.47 שניות ולפני אילן גולדווסר (15.01 שניות).
ביוגרפיה > 1990

באליפות ישראל שנערכה ביוני 1990 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.22 שניות.
ביוגרפיה > 1991

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1991 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.05 שניות. בתחרות שנערכה בהכטל שבבלגיה באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.83 שניות, שתי מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי בן ה-4 שנים של אילן גולדווסר (14.81 שניות) שנקבע באותו המקום והתוצאה השנייה בטיבה של ישראלי באותה העת.
ביוגרפיה > 1993

באליפות ישראל שנערכה 1993 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.31 שניות ובמדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.06 מטר, אחרי איתי מרגלית (2.18 מטר).
חייו האישיים

מינצר עובד כמורה לגאוגרפיה ושל"ח בבית-הספר העל-יסודי "עמקים-תבור". הוא נשוי לד"ר דליה נבות, אף היא אלופת ושיאנית ישראל באתלטיקה בעברה, רופאת משפחה ורופאת ספורט, אב למעין ומתגורר עם משפחתו בקיבוץ מזרע.
שיאים אישיים

ריצת 110 מטר משוכות: 14.83 שניות (1991)
קפיצה לגובה: 2.12 מטר (1987)
קפיצה לרוחק: 7.16 מטר (1988)
קרב עשרה: 5913 נקודות (1989)
הערות שוליים

1 2  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לגובה באתר איגוד האתלטיקה בישראל
1 2  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לרוחק באתר איגוד האתלטיקה בישראל
1 2  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 110 מטר משוכות באתר איגוד האתלטיקה בישראל
1 2  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קרב עשרה באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  רמה דלה גם ביומה השני של אליפות הא"ק, דבר, 5 ביוני 1978
↑  אבי עופר, גדעון הרמט ממשיך לצבור גובה קפץ 2.12 מ, דבר, 8 ביוני 1980
↑  יעקב דץ, הרמט ניתר ל-2.14 מ', דבר, 29 ביוני 1980
↑  אלכס פרלסמן, דלית בונין חלפה מעל כל המשוכות, מעריב, 9 ביולי 1984
↑  אלכס פרלסמן, יואב שרון - הישראלי המהיר ביותר, מעריב, 7 ביולי 1985
↑  אלכס פרלסמן, פציעת איתי אילוז העיבה על הפתיחה, מעריב, 21 ביולי 1985
↑  עדנה הצטיינה באוסטריה, מעריב, 8 ביוני 1987
↑  דור מילר, אתלטיקה - ממשיכים לרוץ ברוורס, חדשות, 6 ביוני 1990
קרב סן-קנטן (1914)

קרב סן-קנטן (בצרפתית: St. Quentin), שנקרא גם קרב גיז (Guise), נערך בתחילתה של מלחמת העולם הראשונה במחוז האן (פיקרדי) שבצפון צרפת, סמוך לגבול בלגיה, ב-29 וב-30 באוגוסט 1914. הקרב נערך כהתקפת נגד אל מול ההתקפה הגרמנית בשלב הראשון של קרבות החזית המערבית. בקרב זה, שהסתיים ללא הכרעה, הצליחו הצרפתים לעכב במעט את התקדמות הגרמנים. ככל הנראה, תרם עיכוב זה לבלימת ההתקדמות הגרמנית כשבוע לאחר מכן.
רקע

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, ב-4 באוגוסט 1914, החלו הגרמנים ליישם את תוכנית שליפן. לפי התוכנית, הגרמנים כבשו את רובה של בלגיה בדרכם אל צרפת, עת התגברו על הבלגים בקרבות לייז' ואנטוורפן. עם כניסת הגרמנים לבלגיה נכנסו גם צרפת ובריטניה למלחמה, אולם גם מעצמות אלה לא הצליחו תחילה לעצור את הגרמנים. כך אירע בקרב מילוז ובקרב שרלרואה.
בעוד הצבא הצרפתי נשלח ברובו אל גבולותיה של צרפת עם גרמניה ובלגיה, החלו הבריטים לשלוח חיילים אל מעבר לתעלת למאנש, ואלה שהגיעו, החלו לתפוס את מקומם במערך מדינות ההסכמה בין מובז' (Maubeuge) ללה קאטו (Le Cateau) עד 20 באוגוסט. ב-21 באוגוסט החלו הבריטים להתקדם לעבר מונס שבבלגיה, ובקרב מונס, אם כי נסוגו לאחריו, הצליחו לעכב מעט את הגרמנים ולגרום להם אבדות ניכרות. בכל זאת, התקדמות הגרמנים אילצה את צבאות מדינות ההסכמה לסגת כמעט לכל אורך החזית. אף על פי שנסוגו, שמרו צבאות מדינות ההסכמה על סדר יחסי ועל כושר לחימה. ב-26 באוגוסט הם נסוגו מלה קאטו עד סמוך לסן קנטן ולגיז. באותה גזרה נוצר פער בן כ-6.5 ק"מ בין חיל המשלוח הבריטי, ממערב, לבין הארמייה הצרפתית החמישית, ממזרח. מפקד הצבא הצרפתי, הגנרל ז'וזף ז'ופר, פקד שעל הארמייה הצרפתית החמישית, בפיקוד הגנרל שארל לנרזאק, שהחזיקה באותה גזרה, להפוך פניה אל האויב הגרמני - בגזרה זו הארמייה השנייה שבפיקוד קרל פון בילוב - לבצע התקפת נגד, ובכך לעכב את התקדמותו. כמו כן, התקפה כזו עשויה לסגור את הפער האמור, שנוצר בחזית צבאות מדינות ההסכמה. לנרזאק לא היה שלם עם רצונו של ז'ופר לתקוף, וכיוון שכך, ז'ופר עצמו, שלא נתן אמון מלא בלנרזאק, נותר במפקדתו של האחרון. ב-28 באוגוסט החלה הארמייה החמישית, שחזיתה פנתה צפונה, להפנות את חזיתה מערבה. לפיקוד הארמייה הגרמנית השנייה היו ידיעות מוקדמות על כוונתה זו של הארמייה החמישית, הודות למסמכים שנפלו בידיהם עם שבייתו של קצין צרפתי.
הקרב > 29 באוגוסט

ב-29 באוגוסט תקפה הארמייה החמישית במלוא עוצמתה. באגף השמאלי לא עלתה ההתקפה על סן קנטן יפה, ההישגים היו מועטים, והאבדות - קשות. ימינה משם, בגיז, אילצו הצרפתים את הגרמנים לסגת, כאשר חלק חשוב בהצלחה הצרפתית נודע לקורפוס הראשון שבפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה. הגרמנים, אם כי יכלו על ידי התקפת נגד מסיבית ללפות משני האגפים את הכוחות הצרפתיים בטרם נסוגו, לא עשו זאת, וזאת כיוון שהמרחק הגדול למדי בין האגפים האמורים לתקוף, כ-15 ק"מ, היה עשוי לפתוח בפני הצרפתים אפשרויות תמרון, אשר היו מציבות בסכנה גם את הגרמנים. בסופו של דבר, עד לשעות אחר הצהריים הגרמנים הצליחו לבלום את התקפות הצרפתים. כן ביקש פון בילוב מן הארמייה הראשונה, שבפיקוד אלכסנדר פון קלוק, אשר תקפה בקטע החזית שמימינו (מערבו), להיות נכונה לסייע בקרבות הצפויים ביום המחרת, מועד בו תכנן לתקוף את הארמייה החמישית. בסופו של דבר, משנודעה עוצמתו של הכוח הצרפתי, וכן כשנתברר עד כמה הכוחות המיועדים לתקוף שחוקים, בוטלו תוכניות אלה. מן הצד הצרפתי, למרות ההצלחה החלקית, הרי בשל המצב האסטרטגי הכללי, הסתפק ז'ופר בכך, ובלילה פקד על לנרזאק להמשיך לסגת, תוך הריסת הגשרים על נהר האואז בדרכו.
הקרב > 30 באוגוסט

הפקודה של ז'ופר הגיעה ליעדה רק בבוקר 30 באוגוסט, ולפיכך, הנסיגה החלה באיחור של כמה שעות. בינתיים, כל התקפותיהם של הצרפתים בתחילת אותו יום, המלוות בהפגזות כבדות משני הצדדים, נהדפו על ידי הגרמנים, אשר ערכו לפני הצהרים גם מספר התקפות נגד מקומיות. שני הצבאות התקשו לתמרן באדמתו הבוצית, המחורצת בנחלים עמוקים, והמכוסה בסבך שיחים, של עמק האואז. בסופו של דבר, הגרמנים כמעט שלא ניסו לתקוף את הצבא הצרפתי הנסוג, ואף לא ניסו לבצע רדיפה, פרט לשיגור כוחות קטנים. אלה לכדו ארבעה תותחים, 16 מכונות ירייה וכ-1,700 חיילים צרפתים.
קרב זה סימן את ראשית עלייתו בסולם הפיקוד של פיליפ פטן. ימים מספר אחריו קודם מתפקיד של מפקד חטיבה למפקד אוגדה.
אחרית דבר

הצבא הצרפתי המשיך אמנם לסגת, אך עם זאת, המשיך לשמור על סדר יחסי ועל כושר לחימה. ב-5 בספטמבר החליף פרנשה ד'אספרה את לנרזאק בפיקוד על הארמייה החמישית. בימים הבאים נבלמה סופית ההתקדמות הרצופה של הגרמנים, כתוצאה מהקרב הראשון על המארן. עם זאת, בארבע השנים הבאות, נמתח קו החזית במערב ברובו בטריטוריה צרפתית. סן-קנטן וסביבתה סבלו קשות, הן מכיבוש גרמני, הן בכך שהייתה סמוך לקו החזית, שלא השתנה כמעט עד סוף המלחמה, ובאזור נערכו כמה מהקרבות הקשים ביותר במהלכה.
ז'וזף ז'ופר
אלכסנדר פון קלוק, 1914 בערך
קתרין פולופ

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1965 (בת 59) קראקס, ונצואלה 
 שם לידה:  Catherine Amanda Fulop García 
 מדינה:  ונצואלה, ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 בן או בת זוג:  פרננדו קארילו (1990–1994) 
 צאצאים:  אוריאנה סבטיני, טיציאנה סבטיני 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין אמנדה פולופ גרסיה (בספרדית: Catherine Amanda Fulop García, נולדה ב-11 במרץ 1965) היא שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ונצואלית. היא השתתפה במיס ונצואלה 1986, סיימה כסגנית רביעית ובמיס אמריקה הלטינית, סיימה כסגנית שלישית. פולופ השיקה מאז קריירת משחק מצליחה ברחבי אמריקה הלטינית.
ביוגרפיה

פולופ נולדה ב-11 במרץ 1965 בקראקס, ונצואלה כילדה חמישית לקלאופטרה גרסיה הוונצואלית וג'ורג' פולופ ההונגרי. לה שש אחיות ואח אחד.
היא השתתפה בתחרות "מיס ונצואלה" לשנת 1986 ונבחרה לסגנית רביעית.