stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופליה (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  אורנוס
 תאריך גילוי:  20 בינואר 1986 
 מגלה:  ריצ'רד טריל, וויאג'ר 2 
 על שם:  אופליה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  53,764 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.0101
 זמן הקפה:  0.37641 ימים
 נטיית מסלול:  0.09°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  42.8 ק"מ
 שטח פנים:  6600 קמ"ר
 מסה:  ‎5.4×1016‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  1.3 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.0078 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  0.37641 ימים
 נטיית ציר הסיבוב:  0°
 אלבדו:  0.07
 טמפרטורה ממוצעת:  ~64 K
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  0 פסקל
 
אופליה הוא ירח של אורנוס. שמו ניתן לו על שמה של בתו של פולוניוס מהמחזה המלט של ויליאם שייקספיר. הוא נתגלה מתמונות שנלקחו על ידי וויאג'ר 2 ב-20 בינואר 1986 וקיבל את הכינוי הזמני S/1986 U 8.
אופליה מהווה ירח רועה (sheperd moon) יחד עם קורדיליה, כלומר, כח הכובד מהירחים מונע מהחלקיקים בטבעת הפנימית מלהתפזר.
הערות שוליים

↑  על הירח, באתר נאס"א
| 28 ירחי אורנוס (אנ') |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | קורדילה • אופליה • ביאנקה (אנ') • קרסידה (אנ') • דסדנומה (אנ') • יוליה (אנ') • פורציה (אנ') • רוזלינד • קופידון (אנ') • בלינדה (אנ') • פרדיטה (אנ') • פאק • מאב (אנ') |  |
| הירחים העיקריים | מירנדה • אריאל • אומבריאל • טיטניה • אוברון |  |
| הירחים החיצוניים | מרגרט (אנ') • פרנסיסקו (אנ') • קאליבן (אנ') • סטפאנו (אנ') • S/2023 U 1 (אנ') • טרינקולו (אנ') • סיקורקס (אנ') • פרוספרו (אנ') • סטבוס (אנ') • פרדיננד (אנ') |  |
| ראו גם | טבעות אורנוס |  |
אוסאמה אסעידי

אוסאמה אסעידי (בערבית: أسامة السعيدي; נולד ב-15 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן עבר מרוקאי ששיחק בעמדות הקשר והחלוץ.
קריירת מועדונים > דה חראפסחאפ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קריירת מועדונים > הירנביין

אסעידי ערך את הופעת הבכורה שלו בהירנביין, אחרי שנכנס בדקה ה-71 בהפסד של קבוצתו לחרונינגן בתוצאה 1-0. הוא גם כבש את שער הבכורה שלו בהירנביין בסיבוב השני בגביע ההולנדי בניצחון 7-0 על פוטן. לאחר מכן, ישב על הספסל 3 משחקים ורק אז קיבל את מקומו הראשון בהרכב. שער הליגה הראשון של אסעידי הובקע נגד הראקלס אלמלו, בו שיחק 90 דקות. אסעידי סיים את אותה עונה עם 14 הופעות, ובמשחק האחרון לעונה זאת הורחק בכרטיס אדום, רק לאחר 9 דקות.
קריירת מועדונים > ליברפול

ב-17 באוגוסט 2012 חתם אסעידי בליברפול תמורת 2.6 מיליון ליש"ט תחת המאמן ברנדון רודג'רס. ב-27 באוגוסט 2014 הושאל לסטוק סיטי למשך כל העונה.
קריירה בינלאומית

אסעידי היה זכאי לשחק גם בנבחרת הולנד וגם בנבחרת מרוקו. בפברואר 2011 זומן לראשונה לנבחרת מרוקו על ידי המאמן אריק גרטס למשחק הידידות של נבחרת מרוקו נגד נבחרת ניז'ר. עם זאת, מאחר שזה היה משחק ידידות, אסעידי היה זכאי עדיין לשחק בנבחרת הולנד. ב-14 בפברואר 2011 הודיע על בחירתו לשחק בנבחרת מרוקו. הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת הייתה נגד נבחרת אלג'יריה, במסגרת גביע אפריקה לאומות. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-89. ב-4 ביוני 2011 שיחקה שוב נבחרת מרוקו נגד נבחרת אלג'יריה, שם כבש אסעידי את שער הבכורה שלו בנבחרת הלאומית.
אולגה סלדוחה

אולגה סודוחה (באוקראינית: Ольга Саладуха; נולדה ב-4 ביוני 1983) היא אתלטית אוקראינית, היא אלופת העולם (טגו 2011), 3 פעמים ברציפות אלופת אירופה (ברצלונה 2010, הלסינקי 2012 וציריך 2014) ובעלת מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה

סלדוחה נולדה וגדלה בדונצק.
במשחקי האוניברסיאדה שנערכו באיזמיר, טורקיה בשנת 2005, זכתה סלדוחה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.96 מטר, אחרי ואנג ינג מסין (14.12 מטר) ולפני נדז'דה בזנובה מרוסיה (13.90 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה סלדוחה במקום רביעי בשיא אישי של 14.38 מטר, במדליית זהב זכתה טטיאנה לבדייבה מרוסיה (15.15 מטר).
במשחקי האוניברסיאדה שנערכו בבנגקוק, תאילנד בשנת 2007, זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.79 מטר, לפני דנה ולדקובה מסלובקיה (14.41 מטר) ויאריאנה מרטינז מקובה (14.25 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה 2007 שנערכה באוסקה יפן בשנת 2007 סיימה סלדוחה במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.60 מטר, במדליית זהב זכתה יארחליס סביגנה מקובה (15.28 מטר).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה סלדוחה במקום תשיעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.70 מטר.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.81 מטר, לפני סימונה לה מנטייה מאיטליה (14.56 מטר) וסבטלנה בולשקובה מבלגיה (14.55 מטר).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.94 מטר לפני אולגה ריפקובה מקזחסטן (14.89 מטר) וקטרינה איברגואן מקולומביה (14.84 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי פינלנד בשנת 2012 זכתה סלדוחה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 14.99 מטר, לפני פטריסיה ממונה מפורטוגל שקבעה שיא לאומי חדש של 14.52 מטר ויאנה בורודינה מרוסיה (14.36 מטר).
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה סלדוחה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.79 מטר, אחרי אולגה ריפקובה מקזחסטן (14.98 מטר) וקתרין איברגואן מקולומביה (14.80 מטר).
שיאים אישיים

קפיצה לרוחק: 6.37 מטר (14 במאי 2006, ריו דה ז'ניירו, ברזיל)
קפיצה משולשת: 14.98 מטר (4 ביוני 2011, יוג'ין, אורגון)
איגור אולשנסקי

| --- | --- |

איגור אולשנסקי
 לידה:  3 במאי 1982 (בן 42) דניפרופטרובסק, ברה"מ 
 לאום:  אוקראיני
 עמדה:  קיצוני הגנתי
 גובה:  1.96 מטר
 משקל:  143 קילוגרם
 מספר:  95
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 2004, סן דייגו צ'רג'רס, סבב 2, מספר 35
 קבוצות כשחקן
 2004–2011:  סן דייגו צ'רג'רס (2004–2008)   דאלאס קאובויס (2009-2011)   מיאמי דולפינס (2011)
 
איגור אולשנסקי (נולד ב-3 במאי 1982) הוא שחקן פוטבול לשעבר יהודי-אמריקאי ב-NFL ששיחק בקבוצות דאלאס קאובויס, סן דייגו צ'רג'רס ומיאמי דולפינס.
ילדות ונעורים

אולשנסקי נולד בדניפרופטרובסק שבאוקראינה. אביו היה איש הצבא האדום בשנות המלחמה הקרה, אך למרות זאת סבל מאנטישמיות. לאחר שחרורו ניסה האב להתקבל למכללה ולעבודות שונות ונדחה בשל היותו יהודי. אמו הייתה רואת חשבון. מפאת מצבם הכלכלי הקשה החליטה משפחתו להגר לארצות הברית, שם למד ושיחק באוניברסיטת אורגון. ב-2004 נבחר בדראפט על ידי ה"סן דייגו צ'רג'רס" בסבב השני. אולשנסקי הוא השחקן הראשון מברית המועצות ששיחק ב-NFL וחלק מקומץ שחקנים יהודים ששיחקו בליגה.
אומגה (כוחות מיוחדים)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1993–1995 (כשנתיים) 
כוח המשימה המיוחד "אומגה" (בגאורגית: "განსაკუთრებული დანიშნულების ქვედანაყოფი "ომეგა) הייתה יחידה גאורגית של כוחות מיוחדים, הראשונה מסוגה בגאורגיה באותם ימים, שפעלה בין השנים 1993-1995.
היסטוריה

אומגה נוסדה בשנת 1993 תחת פיקוחה של "הלשכה לאיסוף מידע וניתוח אינפורמציה", כיורשת של הסניף הגאורגי של הק.ג.ב. הסובייטי, בראשות אירקלי בתיאשווילי. היחידה התמחתה בעיקר במשימות למניעת טרור ולמניעת הברחות. מפקדיה הבכירים של היחידה אומנו בארצות הברית, שסיפקה חלק מהחימוש המיוחד. בתקופת קיומה, 1993-1995, הייתה היחידה כפופה למשרד לביטחון המדינה של גאורגיה, וביצעה למעלה מ-200 מבצעים מיוחדים, רובם בהצלחה.
לאחר שידוד מערכות בצמרת הצבא הגאורגי, בעקבות מלחמת האזרחים הגאורגית, ושינוי האוריינטציה הזמני של הממשל הגאורגי להעדפת רוסיה, ירדה קרנה של היחידה, במיוחד תחת הנהגתו של איגור גיאורגדזה, השר לביטחון לאומי של גאורגיה באותם ימים. גיאורגדזה העדיף את היחידות המיוחדות שאומנו על ידי הרוסים, יחידה אלפא. מפקדי אומגה נתפסו כלא נאמנים לממשלה. בספטמבר 1995, הואשמו מספר קצינים של אומגה, בכך שהיו מעורבים בניסיון ההתנקשות בנשיא גאורגיה דאז, אדוארד שוורדנדזה, ב-29 באוגוסט של אותה שנה. היחידה הוכפפה לנשיא המדינה ישירות באופן רשמי, ולמעשה פוזרה בפועל. מפקד היחידה, ניקולוז קווזרלי, נאסר והואשם בארגון ההתקפה על שוורדנדזה. יחד עם זאת הוא לא נמצא אשם בכך בבית המשפט, וגזר עליו שבע שנות מאסר בגין שימוש לרעה בתפקידו. מאוחר יותר, נאסרו גם מספר קציני אומגה אחרים, וחלקם נמצאו מתים בנסיבות חשודות. מאוחר יותר קיבל קווזרלי מחילה ושוחרר, ובין השנים 1999-2008, הוא היה חבר הפרלמנט של גאורגיה. גנרל זאזא גוגאווה, מפקד צבא גאורגיה בין השנים 2006-2008, שרת ביחידת אומגה.
הערות שוליים

↑  ‏ דו"ח מצב זכויות האדם בגאורגיה לשנת 2000, 3.2.2001, מחלקת המדינה של ארצות הברית, (באנגלית)
↑  ‏דוד דרצ'יאשווילי ואחרים, (מרץ 1999), צבא וחברה בגאורגיה, המכון הקווקזי לשלום, (באנגלית)
איגור אלבין

איגור ניקולאייביץ' אלבין (עד 2014, סליוניאייב) (ברוסית: Игорь Николаевич А́лбин, Слюня́ев; נולד באיסיקול, מחוז אומסק ב-4 באוקטובר 1966) הוא מדינאי רוסי שלאחרונה כיהן כסגן מושל סנקט פטרבורג מאז נובמבר 2014  עד דצמבר 2018.
כיהן בעבר כמושל מחוז קוסטרומה (2007–2012) והשר לפיתוח אזורי (2012–2014).
הערות שוליים

↑  באוקטובר 2014 החליט לשנות את שם משפחתו
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אייריק כריסטופרסן

| --- | --- |

אייריק כריסטופרסן
 לידה:  3 באפריל 1969 (בן 55) נורווגיה ביירקויק, נורווגיה
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  אוניברסיטת חיל הנחתים  האקדמיה הצבאית הנורווגית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מספר צאצאים:  4 
 השתייכות:   צבא נורווגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מבצע חירות מתמשכת  מבצע אנקונדה 
 עיטורים
 Royal Norwegian Army National Service Medal with three stars  ציון לשבח יחידתי נשיאותי  Home Guard Medal of Merit  צלב הכבוד של הגנת נורווגיה  מדליית האו"ם  Defence Service Medal  Cross for the Four Day Marches  NATO Non-Article 5 medal for ISAF  עיטור הכבוד של הבונדסוור  בפסקה זו 5 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
אייריק יוהאן כריסטופרסן (בנורווגית: Eirik Johan Kristoffersen;‏ נולד ב-3 באפריל 1969) הוא גנרל נורווגי המשמש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה.
ביוגרפיה

כריסטופרסן נולד ב-3 באפריל 1969 והתגייס לצבא נורווגיה ב-1988. הוא למד מספר חודשים בקורס לקציני הנדסה וב-1989 חזר לשירות פעיל ומונה לראש מחלקה. בין השנים 1991–1992 שירת בלבנון במסגרת יוניפי"ל. בשנת 2000 עבר תהליך מיון לפיקוד הכוחות המיוחדים של נורווגיה וב-2001 נשלח לאפגניסטן ונלחם שם במבצע אנקונדה. ב-2014 הוא מונה לסגן מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים. ב-2017 הוא מונה למפקד משמר הבית הנורווגי, וב-2019 הועבר לפקד על כוחות היבשה של הצבא הנורווגי. באוגוסט 2020 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
כריסטופרסן נשוי בשנית ללי תרזה יוהנסן, ויש לו ארבעה בנים מנישואים קודמים. על בסיס ניסיונו הצבאי הוא כתב את הספר "רוח הצייד - להוביל בשלום במשבר ובמלחמה" (egerånden- Å lede i fred, krise og krig) שהפך לרב מכר בנורווגיה.
אוסאמה אל-עזוזי

אוסאמה אל-עזוזי (בהולנדית: Oussama El Azzouzi, בערבית: أسامة العزوزي, בתעתיק מדויק: אסאמה אלעזוזי; נולד ב-29 במאי 2001 בפייננדאל שבהולנד) הוא כדורגלן מרוקאי-הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בולוניה 1909 מהסרייה א' ובנבחרת מרוקו.
קריירת מועדונים

אל-עזוזי גדל במחלקות הנוער של ויטסה ארנהם וחרונינגן. בעונת 2020/2021 שיחק אל-עזוזי באמן מליגת המשנה ההולנדית, במדיה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-30 ביולי 2022 חתם אל-עזוזי ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 למכלן במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2022/2023. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-20 ביולי 2023 חתם אל-עזוזי על חוזה לארבע שנים בבולוניה 1909 מהסרייה א'.
קריירה בינלאומית

אל-עזוזי היה חלק מסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023.
ב-17 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 3-0 על נבחרת ליבריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של מרוקו לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
תארים

גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 (1): 2023
הערות שוליים

↑  Oussama El Azzouzi al Bologna באתר הרשמי של בולוניה 1909, 20 ביולי 2023 (באיטלקית)
↑  CAN Côte d'Ivoire 2023 : le coach Hoalid dévoile sa liste finale (27 joueurs) באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
↑  السيد طارق السكتيوي يكشف عن قائمة اللاعبين المتوجه إلى باريس באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 4 ביולי 2024 (בערבית)
| נבחרת מרוקו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי | מרוקו |
| נבחרת מרוקו – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוחמדי •  2 חכימי •  3 נקאש •  4 בוכאמיר •  5 טאיף •  6 בושוארי •  7 קשטה •  8 אל-ח'נוס •  9 רחימי •  10 אח'ומאש •   11 אל-וחדי •  12 גנימי • 13 בן סגיר •  14 תרגלין • 15 מווהוב • 16 אל-עזוזי • 17 א-זלזולי • 18 ריצ'רדסון • מאמן: סכתיווי |  1 מוחמדי •  2 חכימי •  3 נקאש •  4 בוכאמיר •  5 טאיף •  6 בושוארי •  7 קשטה •  8 אל-ח'נוס •  9 רחימי •  10 אח'ומאש •   11 אל-וחדי •  12 גנימי • 13 בן סגיר •  14 תרגלין • 15 מווהוב • 16 אל-עזוזי • 17 א-זלזולי • 18 ריצ'רדסון • מאמן: סכתיווי | מרוקו |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אומגה אחת

במתמטיקה ובפרט בתורת הקבוצות, ω1 (קרי: אומגה אחת) הוא הסודר הלא בן מניה הראשון.
באופן פורמלי, הוא מוגדר כקבוצת כל הסודרים בני המניה.
תכונות

השערת הרצף קובעת שעוצמתו שווה לעוצמת הרצף. אם מניחים את שלילתה ואת אקסיומת הבחירה, מקבלים שעוצמתו קטנה ממש מעוצמת הרצף.
ω1 הוא מונה עוקב, ומכאן שהוא רגולרי (הקופינליות שלו היא עצמו - אין בו סדרה לא חסומה ובת מניה).
המרחב הטופולוגי ω1 הוא דוגמה למרחב שמקיים את אקסיומת המניה הראשונה אך לא את אקסיומת המניה השנייה. המרחב ω1+1 לא מקיים את אף אחת מהן, אך הוא עדיין קומפקטי. לעומת זאת, המרחב ω1 הוא לא קומפקטי אף על פי שהוא קומפקטי סדרתית. בכך הם משמשים לדוגמאות נגדיות רבות בטופולוגיה.
קומפקטיפיקציית סטון-צ'ך של ω1 היא ω1+1.
שימושים

ניתן להשתמש ב-ω1 כדי לבנות את קבוצת כל הקבוצות המדידות לבג. עושים זאת באינדוקציה טרנספיניטית: מתחילים מהקבוצות הפתוחות והסגורות. עבור סודר עוקב α+1, לוקחים את האיחודים והחיתוכים בני המניה של הקבוצות שבנינו עבור α. עבור סודר גבולי, לוקחים איחוד על כל הקבוצות שנבנו לפני כן. עבור ω1, מתקבלות בדיוק כל הקבוצות המדידות לבג.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אייריש קרים

| --- | --- |

 סוג:  ליקר
 מוצא:  אירלנד 
 צבע:  שמנת 
 
אייריש קרים (באנגלית: Irish Cream) הוא ליקר על בסיס שמנת וויסקי אירי.
אחד מסוגי האייריש קרים הידועים ביותר הוא אייריש קרים של חברת בייליס, שהיה הראשון שיוצר בשנת 1974.
מותגים נוספים מוכרים הם "קרולנס", "מילווד" ו"בושמילס קרים".
נהוג לשתות אייריש קרים במגוון דרכים – כמשקה נקי, עם קרח, כחלק מקוקטייל או כתוספת לקפה במקום חלב וסוכר.
בקבוק אייריש קרים של בייליס.
בקבוק איריש קרים של בלאק אייריש.
ראו גם

אייריש קופי
אורגזמה (קוקטייל)
אייריש קאר בומב
אוגוסט קרוג

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1874 גרנו, דנמרק 
 פטירה:  13 בספטמבר 1949 (בגיל 74) קופנהגן, דנמרק 
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קופנהגן  Aarhus Katedralskole 
 מוסדות:  אוניברסיטת קופנהגן 
 תלמידי דוקטורט:  Poul Brandt Rehberg 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1920)  מדליית ביילי (1945)  חבר זר של החברה המלכותית (17 ביוני 1937)  ההרצאות לזכר סילימאן (1922)  הרצאת קרוניאן (1940) 
 בן או בת זוג:  מארי קרוג (24 במרץ 1905–?) 
 צאצאים:  Bodil Schmidt-Nielsen 
 הערות:  השם המלא: Schack August Steenberg Krogh'
 
שאק אוגוסט סטנברג קרוג (בדנית: Schack August Steenberg Krogh, ‏ 15 בנובמבר 1874 - 13 בספטמבר 1949) היה פיזיולוג וזואולוג דני, פרופסור לפיזיולוגיה של בעלי החיים באוניברסיטת קופנהגן. הוא תרם למספר תחומים של הפיזיולוגיה, היה חלוץ של המחקרים ההשוואתיים בבעלי החיים ונודע, בין השאר, בניסוח העיקרון הנושא את שמו - עקרון קרוג בנוגע לבחירת חיות הניסוי המתאימות ביותר למחקרים הפיזיולוגיים. בשנת 1920 זכה בפרס נובל לרפואה ולפיזיולוגיה. חקר את הסתגלות מחזור הדם בשרירי השלד ובאיברים אחרים בהתאם לצרכים, באמצעות סגירתם של עורקיקים ונימים.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

אוגוסט קרוג נולד בגרנו, בחוף המזרחי של יוטלנד, בשנת 1874. אביו, ויגו קרוג, בנאי אוניות לשעבר, שהפך ליצרן בירה ולמוציא לאור של עיתון מקומי, היה צאצא למשפחת איכרים דנים שחיו מזה דורות רבים בדרום יוטלנד. אמו, מריה לבית דרכמן, הייתה בת של פקיד מכס והיו לה מצד אמה גם שורשים צועניים.
בבית הספר לא אהב אוגוסט קרוג את חומר הלימודים. התעניין מילדותו במדעי הטבע, הסתקרן מחיי החרקים ומאוחר יותר, כתלמיד תיכון, אהב לבצע ניסויים בצמחים ובבעלי חיים. שני ספרים פופולריים על מדעי הטבע משכו במיוחד את תשומת לבו: "ספר ההמצאות" ו"כוחות הטבע".
בשנת 1889, בגיל 14, עזב למשך שנה את בית הספר כדי להצטרף לצי. נסע באונייה קטנה לאיסלנד במשימות פיקוח על תעשיית הדיג שם.
בשובו מאיסלנד נרשם לגימנסיה בעיר הקרובה, אורהוס, הידועה כ-Aarhus Katedralskole.
מורו וידידו, ויליאם סרנסן, שבפניו הציג כמה מניסוייו בתחום הפיזיולוגיה, עודד אותו להמשיך בקריירה בתחום הביולוגי.
שנות הלימודים והתחלת הקריירה המדעית

בשנת 1893, בתום לימודי התיכון, במקום לפנות לתחום הנדסת האוניות, כפי שרצה אביו, נרשם קרוג ללימודי רפואה באוניברסיטת קופנהגן. אך כעבור זמן קצר, פנה ללימודי זואולוגיה. בהמלצת סרנסן, התחיל ללמוד אצל כריסטיאן בוהר (אביו של הפיזיקאי נילס בוהר), שהיה מומחה בפיזיולוגיה של מערכת הנשימה ושל מחזור הדם. בשנים 1881 ו-1883 שהה קרוג במכון לפיזיולוגיה בלייפציג וחקר בהדרכתו של קרל לודוויג את הגזים בדם ואת הפיזיולוגיה של הריאות. עם סיום התואר הראשון בזואולוגיה, החל משנת 1897 עבד קרוג במעבדה לפיזיולוגיה רפואית של בוהר ואחרי סיום התואר השני בזואולוגיה בשנת 1899, הפך לעוזרו של הפרופסור.
בשנת 1903 סיים את התואר דוקטור לזואולוגיה באוניברסיטת קופנהגן. בעת עבודתו יחד עם הסלבך במעבדתו של כריסטיאן בוהר גילה קרוג כי הפחמן הדו-חמצני מוריד את קישור החמצן להמוגלובין, תופעה שקיבלה את השם "אפקט בוהר".
פעילותו בתחום המחקר הפיזיולוגי

עוד בשנותיו כסטודנט באוניברסיטה חקר קרוג את אופן הפעולה של בועיות האוויר אצל הפגית של חרקים המכונים Corethra.
קרוג פיתח את טכניקת המדידה של הלחץ של גז המומס בתוך נוזל והמציא מכשיר מדידה בשם "מיקרוטונומטר". החל משנת 1902 הוא חקר את כמות החמצן והפחמן הדו-חמצני המומסים בתוך מי הים על מנת להבין את תפקיד האוקיינוס במחזור דו־תחמוצת הפחמן בטבע.
בעבודת הדוקטורט שלו משנת 1903 הוכיח קרוג את ההבדל בין הנשימה העורית ובין הנשימה הריאתית של הצפרדע. המחקר שבו הוכיח כי החנקן אינו מעורב במטבוליזם של בעלי החיים זכה לפרס זגן של האקדמיה למדעים של וינה.
בשנת 1908 יחד עם אשתו, בירתה מריה, אחת הרופאות הראשונות בדנמרק, ערך קרוג מסע לגרנלנד על מנת לחקור את תזונת האסקימואים, המבוססת על בשר (בעיקר של כלבי ים) ואת השלכותיה על המטבוליזם ועל הנשימה. במחקרים שערך בשנים 1908–1910 יחד עם אשתו, קרוג גילה כי בניגוד למסקנותיו של בוהר שסבר כי סילוק CO2 וקליטת O2 בריאות הן תהליך הפרשתי, מדובר בתופעת פעפוע בלבד. תגלית זו גרמה להתקררות יחסיו עם מורו.
בשנים 1908–1912, במקביל לעבודתו כמרצה לפיזיולוגיה של בעלי החיים (זואופיזיולוגיה) (1908–1916), במשרה שנוצרה במיוחד בשבילו, הוא המשיך במחקריו בתחום הנשימה מתוך רצון להסביר את המנגנון שדרכו מגיע החמצן לדם.
מאוחר יותר חקר קרוג את הומיאוסטזיס המים והאלקטרוליטים אצל חיות מים ופרסם את הספרים: "הוויסות האוסמוטי" (1939) ו"פיזיולוגיה השוואתית של מנגנוני הנשימה" (1941).
הוא בנה כלים מדעיים בעלי חשיבות שימושית רבה, כגון הספירומטר והמכשיר למדידת שיעור המטבוליזם הבסיסי.
בשנת 1922 התחיל קרוג להתעניין בחקר האינסולין שנתגלה שנה קודם לכן על ידי החוקרים הקנדים פרדריק בנטינג וג'ון מקלאוד.
בעת ביקור בארצות הברית, קרוג ואשתו שהייתה חולת סוכרת בעצמה, החליטו לנסוע גם לקנדה ולבקש מצוות העמיתים הקנדים את הרשות לייצר את התרופה מצילת החיים בדנמרק.
מריה קרוג שכנעה גם את המדען הנס כריסטיאן האגדורן להצטרף ליוזמה. צוותם הקים מפעל וקידם בו את הפקת האינסולין מתמציות לבלב של חזירים בעזרת אתנול. במרץ 1923 טופלו כבר חולי הסכרת הראשונים, ובהם מריה קרוג, באמצעות אינסולין תוצרת דנמרק. המפעל לאינסולין הפך במשך הזמן לחברת התרופות "נובו נורדיסק".
בשנת 1923 הציע קרוג את השמות של בנטינג ומקלאוד למועמדות לפרס נובל לרפואה.
אוגוסט קרוג היה נשוי משנת 1905 לבירתה מריה לבית ירגנסן, (ילידת 1874 ושנפטרה בשנת 1943 מסרטן שד), רופאה ופיזיולוגית, אותה הכיר במעבדתו של כריסטיאן בוהר. לבני הזוג נולדו שלוש בנות ובן. הבן והבת הצעירה, בודיל שמידט-נילסן, דוקטור באודונטולוגיה, המשיכו במקצוע של הוריהם - פיזיולוגיה.
מבחר ספרים ומאמרים

קרוג כתב מעל 200 מאמרי מחקר בכתבי עת מדעיים בינלאומיים.
The Respiratory Exchange of Animals and Man (1916) מחקר
The Anatomy and Physiology of Capillaries (1922) מחקר
A text-book of human physiology for college students (1932) ספר לימוד
Osmotic Regulation in Aquatic Animals (1939) מחקר ("הוויסות האוסמוטי בחיות מים")
The Comparative Physiology of Respiratory Mechanisms (1941) מחקר ("פיזיולוגיה השוואתית של מנגנוני הנשימה")
פרסים ואותות כבוד

1906 פרס זגן (Seegen) של האקדמיה הקיסרית האוסטרית למדעים, עבור מחקריו על הפרשת החנקן בגוף
1920 - פרס נובל לפיזיולוגיה
חבר בחברה המלכותית של לונדון
1945 - נבחר לאזרח הכבוד הראשון של עיירת הולדתו גרנא לרגל 500 שנה להיווסדה
הנצחה

1970 - מכון למדעי טבע במסגרת הפקולטה למדעים של אוניברסיטת קופנהגן נושא את שמו - מכון אוגוסט קרוג.
מכתש על הירח קיבל את שמו
לקריאה נוספת

Archibald V.Hill - August Schack Steenberg Krogh - Obituary Notices of Fellows of Royal Society Vol.7,No.19,Nov.1950 pp.220-237
אומגה (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  64°19′59″S 62°55′59″W﻿ / ﻿64.333055555556°S 62.933055555556°W﻿ / -64.333055555556; -62.933055555556
 שטח:  10 קילומטר רבוע
 אורך:  3.0 קילומטר
 רוחב:  1.7 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
 על שם:  אומגה 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאומגה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאומגה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאומגה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאומגה
 
האי אומגה (באנגלית: Omega Island) הוא אי, שנמצא בסמוך מדרום לאי אטא שבאיי מלכיאור בארכיפלג פאלמר, שלמול חוף חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 3.7 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי האי

האי התגלה על ידי משלחת החקר הגרמנית בפיקודו של אדווארד דאלמאן. דאלמאן לא נתן לאי שם.
האי התגלה מחדש ומופה באופן גס על ידי המשלחת הצרפתית האנטארקטית בפיקודו של ז'אן-בטיסט שארקו מחיל הים הצרפתי. לימים התברר כי האי שכונה על ידי שארקו "האי מלכיור" ( Île Melchior) הוא למעשה שני איים - האי אטא והאי אומגה, והשם מלכיאור הפך לשמה של קבוצת האיים כולה.
קבוצת איי מלכיאור, ובהם גם האי אומגה, מופתה חלקית בשנת 1927 על ידי אוניית המחקר "דיסקברי" במסגרת סקרי דיסקברי.
האי מופה פעמים נוספות על ידי משלחות ארגנטינאיות ב- 1942, ב-1943 וב-1948.
היסטוריה > מקור השם

בדומה לאיים אחרים באיי מלכיאור, לאי ניתן שם מהאלפבית היווני והוא נקרא על שם האות אומגה, על ידי משלחות המיפוי הארגנטינאיות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6  ההיסטוריה של גילוי איי מלכיור
| איים באיי מלכיור שבארכיפלג פאלמר הנקראים על שמות אותיות האלפבית היווני (שמות האיים לפי סדר האלפבית היווני) |
| --- | --- | --- |
| איים | אלפא • דלתא • אפסילון • אטא • למדא • אומיקרון • פאי • סיגמא • פסי • אומגה |  |
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
אי פוקלנד המזרחי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  51°48′22″S 58°47′14″W﻿ / ﻿51.806111111111°S 58.787222222222°W﻿ / -51.806111111111; -58.787222222222
 שטח:  6,605 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  הר אוסבורן
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  2,121 (2001)
 אזור זמן:  UTC-3
 
 
התיישבות ג'ונסון הארבור
ציור בצבעי מים משנות החמישים של המאה ה-19 של שני בוקרי גאוצ'ו שותים מאטה.
ההתיישבות "גוס גרין"
קתדרלה בסטנלי
בתים בהתיישבות הקטנה "טיל אינלט"
פינגווינים במזרח פוקלנד
אי פוקלנד המזרחי (באנגלית: East Falkland, בספרדית: Isla Soledad - אי הבדידות) הוא האי הגדול ביותר מבין איי פוקלנד הנמצאים באוקיינוס האטלנטי. שטחו הוא 6,505 קילומטר מרובע. האי מופרד מאי פוקלנד המערבי בתעלת פוקלנד. הרוב המכריע מבין כל תושבי האיים חי על האי המזרחי, ומתוכם כמעט כולם חיים בחלקו הצפוני. חלקו הדרומי המחובר אליו במצר יבשה נקרא לאפוניה.