stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכת החיסון

מערכת החיסון היא מכלול מורכב של מערכות ביולוגיות שמגינות על יצור חי מפני מחלות. היא מזהה ומגיבה למספר גדול של פתוגניים, כגון נגיפים, חיידקים, פטריות וטפילים שונים, וכן מפני רעלנים, פציעות עור או התפתחות סרטן תוך שהמערכת מפרידה בין אובייקטים אלה לבין תאים בריאים של הגוף.
כמעט לכל היצורים החיים יש סוג של מערכת חיסון. לחיידקים יש מערכת חיסונית בסיסית בצורת אנזימים המגנים מפני מחלות נגיפיות. מנגנוני חיסון בסיסיים אחרים התפתחו ביצורים אאוקריוטים עתיקים ונשארו בצאצאיהם המודרניים כגון בצמחים ובחרקים. מנגנונים אלה כוללים פגוציטוזיס, פפטידים אנטימיקרוביאליים הנקראים דפנסינים (אנ') ומערכת המשלים. במהלך האבולוציה של בעלי חיים קדומים התפחה המחלקה של חולייתנים לסתניים, הכוללת את בני האדם, ובה התפתחו מנגנוני הגנה מתוחכמים אף יותר, כולל היכולת לזהות ולזכור מספר עצום של פתוגנים
באמצעות הזיכרון החיסוני. חשיפה של מערכת החיסון לגורם זר או לפתוגן עמו היא התמודדה בעבר, מעוררת תגובת זיכרון (Memory Response), המתאפיינת במהירות גבוהה יותר ובעוצמה חזקה יותר. תגובת הזיכרון מאפשרת למערכת החיסון לפעול ביתר נמרצות כנגד הפתוגן, לסלקו ביעילות ולמנוע התפתחות מחלה.
תהליך זה של חסינות נרכשת הוא הבסיס לחיסון.
בין מרכיביה השונים של מערכת החיסון קיימים יחסי גומלין ענפים, המאפשרים להם לפעול באופן מסונכרן ומתואם נגד פולשים זרים שמהם נשקפת סכנה לגוף. למעשה, מערכת החיסון פועלת כל הזמן, אך אנו נותנים דעתנו עליה בדרך כלל רק בעת "כישלון". התחום בביולוגיה העוסק בפעילות מערכת החיסון נקרא אימונולוגיה (תורת החיסון) (Immunology).
פתוגן הוא אורגניזמים, כגון וירוסים, חיידקים ופטריות, המסוגלים לגרום למחלה. חומר רעיל או מולקולה המצויה על פני השטח של פתוגן הפולש לגוף, ומעוררת תגובה המסוגל לעורר את מערכת החיסון מכונה אנטיגן. חשיפה של מערכת החיסון לאנטיגן עשויה לגרום לסוגים שונים של תגובה חיסונית, בהתאם למאפייניו הביוכימיים של האנטיגן, אופן חדירתו לגוף וכמותו.
אבולוציה של מערכת החיסון

מערכות חיסון מופיעות בצורות החיים העתיקות הפשוטות ביותר מבחינה מבנית: חיידקים משתמשים במנגנון הגנה ייחודי, הנקרא מערכת שינוי ההגבלה (Restriction modification system) כדי להגן על עצמם מפני פתוגנים נגיפיים, הנקראים בקטריופאגים. לפרוקריוטים (חיידקים וארכיאה) יש גם חסינות נרכשת, באמצעות מערכת המשתמשת ברצפי CRISPR כדי לשמור על שברי הגנום של הפאג איתם הם באו במגע בעבר, מה שמאפשר להם לחסום את שכפול הנגיפים באמצעות RNAi. לפרוקריוטים יש גם מנגנוני הגנה אחרים.
אלמנטים פוגעניים של מערכת החיסון קיימים גם באאוקריוטים חד-תאיים, אך תפקידיהם בהגנה נחקרו מעט. קולטני זיהוי דפוסים הם חלבונים המשמשים כמעט את כל האורגניזמים לזיהוי מולקולות הקשורות לפתוגנים. פפטידים אנטי-חיידקיים הנקראים דפנסינים הם מרכיב שמור אבולוציונית של התגובה החיסונית המולדת שנמצאת בכל בעלי החיים והצמחים, ומייצגים את הצורה העיקרית של חסינות מערכתית בקרב חסרי חוליות. מערכת המשלים והפגוציטים משמשים גם ברוב חסרי החוליות. ריבונוקלאזים ומסלול ההתערבות של RNA נשמרים בכל האיקריוטים, ונחשבים כבעלי תפקיד בתגובה החיסונית לנגיפים.
בניגוד לבעלי חיים, לצמחים אין פגוציטים. תגובות חיסון רבות של צמחים כרוכות באותות כימיים מערכתיים הנשלחים דרך הצמח. תאי צמחים בודדים מגיבים למולקולות הקשורות לפתוגנים הידועים כדפוסים מולקולריים הקשורים לפתוגן או PAMPs. כאשר חלק מצמח נדבק בפתוגן, הצמח מייצר כתגובה רגישות-יתר מקומית, ובה תאים באתר ההדבקה עוברים אפופטוזיס מהיר כדי למנוע את התפשטות המחלה לחלקים אחרים של הצמח. עמידות נרכשת מערכתית היא סוג של תגובה הגנתית המשמשת צמחים, אשר הופכת את הצמח כולו לעמיד בפני גורם זיהומי מסוים. מנגנוני השתקת RNA (כאמור, RNAi) חשובים בתגובה מערכתית זו מכיוון שהם יכולים לחסום שכפול נגיפים.
סביר להניח שמערכת חיסון מרובת רכיבים, אדפטיבית, נוצרה עם החולייתנים הראשונים, שכן חסרי חוליות אינם יוצרים לימפוציטים או תגובה הומורלית מבוססת נוגדנים. עם זאת, מינים רבים משתמשים במנגנונים שנראים כמבשרים של היבטים אלה של מערכת חיסון של בעלי חוליות.
התגובה החיסונית

התגובה החיסונית נחלקת אפוא לשני שלבים עיקריים, הקשורים זה בזה קשר הדוק: שלב הכרה ושלב תגובה. ראשיתה של התגובה החיסונית בהכרה, אשר משמעותה זיהוי הפתוגן על ידי מערכת החיסון. מערכת החיסון מסוגלת לזהות באופן ספציפי ומדויק מגוון עצום, למעשה כמעט אינסופי, של פתוגנים שונים, והיא מצטיינת בכושר הבחנה דק להבדלים מזעריים בין פתוגן אחד למשנהו. לאחר שמערכת החיסון מזהה גורם זר, כגון מיקרואורגניזם או פתוגן אחר, היא מפעילה נגדו תגובה חיסונית תוך גיוס מגוון רחב של תאים ומולקולות, הפועלים יחד במטרה לנטרל את הפולש הזר או לסלקו. תגובה חיסונית זו, שבאמצעותה מערכת החיסון מנטרלת או מסלקת את הפתוגן, מכונה "תגובה אפקטורית" (Effector Response). מערכת החיסון משתמשת במנגנונים אפקטוריים רבים ומגוונים, אשר כל אחד מהם מותאם לטיפול בסוג אחר של פתוגן.
מערכת החיסון מסוגלת להבחין בין "עצמי" ל"זר", כלומר בין מולקולות ותאים השייכים לגוף עצמו לבין מולקולות ותאים ממקור זר, באופן אשר מבטיח כי התגובה החיסונית תופעל אך ורק כנגד גורמים זרים לגוף. הבחנה זו בין "עצמי" ל"זר" מכונה סבילות חיסונית (immunotolerance), והיא מהווה מנגנון חיוני שתפקידו למנוע גרימת נזק עצמי לגוף. כאשר קיים פגם או ליקוי במנגנון הסבילות החיסונית עלולות להתפתח מחלות אוטואימוניות, שבהן מערכת החיסון תוקפת מרכיבים עצמיים של הגוף. הסבילות החיסונית היא גם מה שמקשה על מציאת תרומת איבר מתאים להשתלה.
חיסון מולד וחיסון נרכש

מערכת החיסון נחלקת לשתי מערכות משנה: מערכת החיסון המולדת, המכונה גם חיסון מולד או חסינות מולדת (innate immunity), ומערכת החיסון הנרכשת, המכונה גם חיסון נרכש או חסינות נרכשת (acquired immunity ,adaptive immunity). שתי המערכות שונות זו מזו במהותן, אך הן שלובות זו בזו ופועלות בשיתוף פעולה ובתיאום. כל אחת משתי המערכות מפעילה מנגנונים שונים אשר מעוררים, מגבירים ומייעלים את התגובה של המערכת השנייה. יתרה מכך, שתי המערכות תלויות זו בזו: רכיבים שונים של מערכת החיסון המולדת נחוצים לצורך תפקודה היעיל של מערכת החיסון הנרכשת, ולהפך. שילוב זה בין שתי המערכות מאפשר הגנה מיטבית לגוף מפני פתוגנים.
ניתן לומר כי מערכת החיסון המולדת מהווה את קו ההגנה הראשון של הגוף מפני פתוגנים, מרגע החשיפה לאנטיגן ועד שמערכת החיסון הנרכשת נכנסת לפעולה. מנגנוני ההגנה הבלתי-ספציפיים של המערכת המולדת מצליחים, בדרך כלל, לסלק בכוחות עצמם את המיקרואורגניזמים והפולשים הזרים האחרים. מנגנוני החיסון הנרכש נחוצים לייעול התגובה החיסונית, בפרט כאשר מנגנוני ההגנה המולדים אינם אפקטיביים או כאשר פתוגנים מצליחים לחמוק מהם, וכן לצורך יצירת זיכרון חיסוני.
חיסון מולד וחיסון נרכש > מערכת החיסון המולדת

מערכת החיסון המולדת קיימת באורגניזם החל משלב ההתפתחות העוברית. ככלל, מערכת זו מתאפיינת בכך שרכיביה השונים פועלים באופן בלתי-ספציפי, כלומר כל תא או מולקולה השייכים אליה פועלים כנגד מגוון רחב של פתוגנים, רק על בסיס ההבחנה בין "עצמי" ל-"זר".
מחקרים מצאו כי תאי גזע מסוימים במוח, מקושרים למערכת החיסונית עוד לפני שעוברים התמיינות תאים לתאים במערכת החיסון. עוד נמצא כי תאים אלה הם בעלי זיכרון חיסוני שמאפשר להם "להפעיל" את מערכת החיסון כל פעם שיש צורך בכך.
מערכת החיסון המולדת כוללת ארבעה מנגנוני הגנה עיקריים:
מחסומים אנטומיים ופיזיולוגיים המונעים או מעכבים את כניסת הפתוגנים לגוף והתרבותם בתוכו. מחסומים אלה כוללים, בין היתר, את העור והרקמות הריריות שבדרכי הנשימה, מערכת העיכול, אברי המין והעיניים; טמפרטורת הגוף; רמת החומציות הגבוהה בקיבה ובעור (תנאי pH נמוך).
גורמים ביוכימיים מסיסים, כגון:
ליזוזים - אנזים הידרוליטי המבקע את שכבת הפפטידוגליקן בדופן התא של חיידקים.
אינטרפרונים - חלבונים ממשפחת הציטוקינים המיוצרים ומופרשים על ידי תאים שהודבקו בנגיף, נקלטים על ידי תאים בריאים הנמצאים בקרבתם, ומשרים בהם מצב אנטי-ויראלי המסייע להם להתגונן מפני הדבקה בנגיף.
מערכת "המשלים" – קבוצה של חלבוני סרום אשר מנטרלים פתוגנים שונים ומסייעים בסילוקם וכן מעורבים בהתפתחות של תגובה דלקתית.
תאים בולעניים (פגוציטים) ותאי הרג טבעיים. הפגוציטים, כדוגמת המקרופאגים והנויטרופילים, הם תאים המתמחים בבליעה, הרג ועיכול של מיקרואורגניזמים שונים. תאי ההרג הטבעיים הם לימפוציטים גדולים וגרגיריים (granular), הממלאים תפקיד חשוב בהגנה מפני תאים סרטניים ומפני נגיפים מסוימים.
דלקת - תגובה חיסונית מורכבת הנגרמת עקב זיהום או נזק לרקמה, ואשר כרוכה בגיוס מגוון תאים ומולקולות של מערכת החיסון אל אתר הזיהום.
חיסון מולד וחיסון נרכש > מערכת החיסון הנרכשת

מערכת החיסון הנרכשת מתפתחת במהלך חיי האורגניזם עקב חשיפתו לפתוגנים, והיא מתייחדת בכך שרכיביה פועלים באופן בררני וספציפי: כל תא או מולקולה המשתייכים אליה מסוגלים לפעול כנגד פתוגן מסוים אחד ויחיד. לכן, בניגוד לתגובה החיסונית המולדת, שהיא זהה באופן עקרוני בקרב כל הפרטים המשתייכים למין מסוים, התגובה החיסונית הנרכשת משתנה מפרט אחד באוכלוסייה למשנהו בהתאם לניסיון האישי שרכש, כלומר בהתאם לפתוגנים אליהם נחשף במהלך חייו. מאפיין מרכזי נוסף המייחד את מערכת החיסון הנרכשת הוא היכולת לייצר זיכרון חיסוני.
מערכת החיסון הנרכשת כוללת את הלימפוציטים מסוג B ו-T ואת הנוגדנים.
הזרועות האפקטוריות של מערכת החיסון

מקובל לחלק את מנגנוני התגובה החיסונית, כלומר המנגנונים האפקטוריים, לשתי זרועות: זרוע הוּמוֹרָאלית וזרוע תאית. כל אחת משתי הזרועות כוללת הן מרכיבים בלתי-ספציפיים ממערכת החיסון המולדת והן מרכיבים ספציפיים ממערכת החיסון הנרכשת. שתי הזרועות פועלות בשיתוף פעולה ובוויסות הדדי.
הזרוע ההומוראלית (The Humoral Branch), המכונה גם תגובה הומוראלית (Humoral Response) או חסינות הומוראלית (Humoral Immunity) (הומוראלי = של נוזלי הגוף), מקנה הגנה בעיקר מפני מיקרואורגניזמים ופתוגנים חוץ-תאיים, אשר גדלים ומתרבים מחוץ לתאי המאכסן, בנוזלי הגוף.
הזרוע ההומוראלית כוללת שני מרכיבים עיקריים:
נוגדנים - חלבונים המופרשים על ידי תאי פלזמה, שמוצאם בהתמיינות לימפוציטים מסוג B. הנוגדנים מזהים חלבונים ספציפיים על גבי אנטיגן, נקשרים אליהם ומסייעים בנטרולו ובסילוקו של האנטיגן.
מערכת "המשלים".
הזרוע התאית (The Cellular Branch), המכונה גם חסינות תאית (Cell-Mediated Response או Cellular Immunity), מספקת הגנה בעיקר מפני מיקרואורגניזמים ופתוגנים תוך-תאיים, אשר פולשים לתוך תאי המאכסן ומתרבים בתוכם, כגון נגיפים (וירוסים), חיידקים תוך-תאיים, פרוטוזואה וכיוצא באלה. כמו כן היא פועלת לחיסול תאים סרטניים ותאים שמקורם ברקמת שתל זרה. תפקיד מרכזי נוסף של הזרוע התאית הוא להפעיל ולווסת את התגובה ההומוראלית, ובפרט לשפעל לימפוציטים מסוג B שבאו במגע עם אנטיגן, ולגרום להם להתחלק ולהתמיין לתאי פלזמה מפרישי נוגדנים אשר מתאימים באופן ספציפי לאנטיגן זה.
הזרוע התאית כוללת מספר מרכיבים:
לימפוציטים מסוג T, אשר נחלקים לשני סוגים עיקריים:
תאי T מסייעים, המסומנים באותיות Th‏ (T helper).
תאי T רעילי-תא (או תאי T ציטוטוקסיים), המסומנים באותיות Tc או CTL ‏(Cytotoxic T cell, T cytotoxic).
תאי הרג טבעיים (ר' לעיל).
תאים בולעניים (פגוציטים) מסוגים שונים, ובתוכם: מונוציטים, מקרופאגים, ונויטרופילים
אאוזינופילים, באזופילים ותאי פיטום.
שתי מערכות החיסון, המולדת והנרכשת, עושות שימוש ברכיבים מן הזרוע ההומוראלית ומן הזרוע התאית. כך, המערכת המולדת כוללת את הפגוציטים השונים, תאי ההרג הטבעיים וכן את מערכת "המשלים". המערכת הנרכשת כוללת את הנוגדנים ואת הלימפוציטים מסוגים B ו-T. תאי ההרג הטבעיים, מערכת "המשלים" וחלק מהפאגוציטים, אשר משתייכים באופן עקרוני למערכת המולדת, הבלתי-ספציפית, פועלים לעיתים באופן ספציפי במנגנון מיוחד אשר נקרא הרעלת תאים תלוית נוגדנים (Antibody-Dependent Cell-Mediated Cytotoxicity, ובר"ת ADCC). במנגנון זה נוגדנים מזהים באופן ספציפי תאי מטרה, ומסמנים אותם כיעד לחיסול בידי תאי הרג טבעיים, מערכת "המשלים" ופגוציטים מסוימים.
תיאום התגובה החיסונית

הפעלת תגובה חיסונית אפקטיבית, המשלבת תאים ומרכיבים רבים ושונים, מצריכה תיאום מורכב בין מערכת החיסון המולדת למערכת הנרכשת, ובין הזרוע ההומוראלית לזרוע התאית. תיאום זה מתבצע בעיקר בידי קבוצה של חלבונים המכונים ציטוקינים. הציטוקינים הם חלבונים או גליקופרוטאינים בעלי משקל מולקולרי נמוך, המופרשים על ידי תאי דם לבנים (לויקוציטים) ותאים אחרים בגוף בתגובה לגירויים שונים. הם משמשים כמעין שליחים המעבירים מסרים בין תאיה השונים של מערכת החיסון וכן בין מערכת החיסון ליתר תאי הגוף, ובכך הם מסייעים לוויסות התגובה החיסונית ולהסדרתה.
מערכת החיסון המולדת מעוררת ומכווינה את תגובות מערכת החיסון הנרכשת בעיקר על ידי הפרשת ציטוקינים מתאימים והצגת אנטיגנים (Antigen Presentation) לתאי T מסייעים (Th) על ידי תאים מציגי אנטיגן. תאים מציגי-אנטיגן (תאים דנדריטיים, מקרופאגים ולימפוציטים מסוג B) בולעים אנטיגן בתהליך של אנדוציטוזה ולאחר מכן מציגים מקטעים פפטידיים של האנטיגן על שטח פני הממברנה שלהם על-גבי מולקולות MHC מטיפוס II. תאי T-המסייעים מזהים באמצעות קולטן תא ה-T שלהם (TCR) קומפלקסים אלה של אנטיגן הנישא על מולקולת MHC מטיפוס II, ובאמצעות סיגנל מעורר נוסף הניתן על ידי התא מציג-האנטיגן, הם עוברים שפעול ומסוגלים להתרבות ולגייס מגוון של תאים ומולקולות לתגובה חיסונית כנגד האנטיגן.
מערכת החיסון הנרכשת מייצרת אף היא מסרים אשר מעוררים ומגבירים את יעילות התגובה המולדת. כך, למשל, לאחר שתאי T מסייעים מזהים אנטיגן המוצג על-גבי מולקולת MHC מטיפוס II, הם מייצרים ומפרישים ציטוקינים אשר משפרים את יכולתם של המקרופג'ים לבלוע ולהרוג אנטיגנים, ובנוסף לכך מגבירים את ביטוי מולקולות ה-MHC מטיפוס II על פני הממברנות של המקרופאגים, ובכך הופכים אותם לתאים מציגי-אנטיגן יעילים יותר. דוגמה נוספת היא הגיוס וההפעלה של מערכת "המשלים" על ידי נוגדנים: נוגדנים שיוצרו והופרשו על ידי תאי פלזמה בתגובה לפתוגן מסוים, נקשרים אל הפתוגן ומצפים אותו, ובכך מסמנים אותו כמטרה להתקפה מצד מערכת "המשלים".
ראו גם

חיסון
ברירת שבטים
העברה אנטיגנית
אימונולוגיה קלינית
מחלה אוטואימונית
לקריאה נוספת

מרים סורוז'ון ורות לומניצר, אימונולוגיה, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2009–2011
יהודה שינפלד, המחלות האוטואימוניות - ירי על כוחותינו, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון 2001
2015 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2015  בטלוויזיה |  |
< · 2013 · 2014 — 2015 — 2016 · 2017 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2015 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
19–23 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה בווינה שבאוסטריה. בתחרות זכתה שוודיה, עם שירו של הזמר השוודי מונס סלמרלוב "Heroes" ("גיבורים").
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-2015

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| תאריך שידור הפרק האחרון | שם הסדרה | רשת השידור | שנת עלייה לשידור | סטטוס | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 בפברואר | שני גברים וחצי | CBS | 2003 | הסתיימה |  |
| 24 בפברואר | מחלקת גנים ונוף | NBC | 2009 | הסתיימה |  |
| 20 במרץ | Glee | פוקס | 2009 | הסתיימה |  |
| 31 במרץ | קוגר טאון | TBS | 2009 | הסתיימה |  |
| 17 במאי | מד מן | AMC | 2007 | הסתיימה |  |
| 20 במאי | הלייט שואו עם דייוויד לטרמן (אנ') | CBS | 1993 | הסתיימה |  |
| 28 במאי | לואי | FX | 2010 | בוטלה |  |
| 2 ביוני | קומיוניטי | Yahoo! Screen | 2009 | בוטלה |  |
| 12 ביוני | פיניאס ופרב (הסדרה תחזור בשנת 2025) | ערוץ דיסני | 2007 | הסתיימה |  |
| 29 באוגוסט | חניבעל | NBC | 2013 | בוטלה |  |
| 10 בספטמבר | בתוך הבועה | CBS | 2013 | בוטלה |  |
| 27 בספטמבר | CSI (הסדרה תחזור בשנת 2021) | CBS | 2000 | בוטלה |  |
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
27 בפברואר – לנרד נימוי, שחקן אמריקאי (נולד ב-1931)
1 ביוני – עמוס שוב, שחקן ומדבב ישראלי, מנחה בערוץ הילדים (נולד ב-1967)
18 באוגוסט – רמה מסינגר, שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ומדבבת ישראלית (נולדה ב-1968)
30 באוגוסט – וס קרייבן, במאי ותסריטאי אמריקאי (נולד ב-1939)
25 בספטמבר – מוטי קירשנבאום, עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי (נולד ב-1939)
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

2015 בטלוויזיה בישראל
כפר יאסיף

כפר יאסיף (בערבית: كفر ياسيف) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, כ-8 ק"מ מצפון-מזרח לעכו, על כביש 70, ליד המועצה המקומית אבו סנאן. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1925. בתחומי הכפר נמצא מקאם נבי אל-ח'דר המקודש לעדה הדרוזית.
היסטוריה

שרידים רבים מעידים על קיומו של יישוב עתיק יומין שראשיתו בימי הכנענים, הישראלים והפיניקים. במקום מצויים גם שרידים של יישוב יהודי משנאי-תלמודי מימי הרומאים, הביזנטים והצלבנים, אשר נהרסו ברובם או נטמנו.
בתקופה הצלבנית בארץ ישראל היה הכפר ידוע בשם קפרסי (Cafresi) או קפריאסיף (Cafriasif). בשנת 1193 העניקה המלכה איזבלה ובן זוגה אנרי השני, רוזן שמפאן את המצודה של כפר יאסיף לשליטים הצבאיים של המסדר הטבטוני. במאה ה-13, התגוררו בכפר נוצרים ששילמו מיסים לבישוף בעכו. ב־1283, מוזכר הכפר בהודנה בין הצלבנים בעכו לבין הסולטאן הממלוכי אל-מנצור קלאון.
היסטוריה > השלטון העות'מאני

במהלך השלטון העות'מאני, התבססה כלכלת הכפר בעיקר על גידול זיתים וכותנה. רישום מס עות'מאני משנת 1596 מצביע על כך שבכפר הייתה אוכלוסייה של 58 משפחות מוסלמיות, שבעה רווקים מוסלמים ו-19 משקי בית יהודים. ברנרד לואיס מציין כי ברישומים העות'מאניים של כפר יאסיף וישובים נוספים לא מצוינים התושבים הנוצרים ברישומים.
בשנות ה-40 של המאה ה-18, התיישבו בכפר יאסיף עשרה משקי בית יהודיים בהנהגתם הרוחנית של הרב שלמה עבאדי, והצטרפו אליהם מספר יהודים נוספים, שעזבו את צפת בראשית שנות ה-60 בעקבות רעידות האדמה. לדברי הנוסעים היהודים, היהודים בכפר יאסיף חיו היטב בחסותו של השליט העות'מאני הגליל האוטונומי דאהר אל-עומר, שסובלנותו אפשרה את הקמתה הראשונית של הקהילה היהודית.
בכפר יאסיף נמצא עד היום בית קברות יהודי עתיק, שהיה בשימוש מן המאה ה-17 עד ראשית המאה ה-20. יהודי עכו והסביבה, שלא רצו להיקבר מחוץ לתחומי ארץ ישראל (עכו נחשבה כעיר נוכרייה מחוץ לתחומי ארץ ישראל), עשו שימוש בבית עלמין זה, כפי שתועד גם בידי החוקר הצרפתי ויקטור גרן בעת ביקורו בכפר בשנת 1870.
בראשית המאה ה-20 בית הקברות היהודי הורחב ונקנה שטח נוסף במימון הברון רוטשילד. בעקבות פרעות תרפ"ט יהודים חדלו מלקבור בבית הקברות. ב-1824 ביקר בכפר הנוסע רבי דוד דבית הלל ותיאר את המקום: "צפונית מזרחית לעכו לא הרחק משפת הים התיכון נמצא כפר קטן ושמו כפר יסיף. ובכפר כ־15 משפחות יהודים ילידי הארץ העוסקים בעבודת אדמה ולהם בית כנסת קטן. הלשון המדוברת היא ערבית, המטבעות המשקלות והמידות כשל עכו".[דרוש מקור] הקהילה חרבה ב-1841 ואחרוני יהודיה עקרו לעכו.
בסוף המאה ה-19 היו בכפר בין 350–600 תושבים, מרביתם יוונים אורתודוקסים וכרבע מוסלמים.
הכנסייה היוונית-אורתודוקסית היא העתיקה מבין הכנסיות שבכפר. לפי ויקטור גרן, בעת ביקורו בכפר ב-1870 היא הייתה בת מאה וארבעים שנה; לפי נתון זה, יש לתארכה לשנת 1730.
היסטוריה > המנדט הבריטי

במפקד האוכלוסין של 1922 היו בכפר 172 מוסלמים, 665 נוצרים ו-33 דרוזים.
כפר יאסיף הוגדר כרשות מקומית על ידי המנדט הבריטי ב-1 בדצמבר 1925. יאני קוסטנדי יני (Yani Kustandi Yani) שימש כראש המועצה בשנים 1933–1948 וגם אחרי הקמת מדינת ישראל.
באפריל 1938, במהלך המרד הערבי בארץ ישראל, קבוצה של מורדים ערבים הטמינה מוקשים על הכביש שליד כפר יאסיף. המוקשים גרמו להתפוצצות רכב צבאי בריטי, והרגו תשעה חיילים. כפעולת תגמול, תכנן הצבא הבריטי לשרוף את הכפר, אך מחאות מצד התושבים שטענו שהאחראים לכך הם תושבי הכפר הסמוך כּויכּאת גרמו לבריטים לחזור בהם. שמונה אנשים, בעיקר אזרחים נהרגו בכּויכּאת לאחר מכן מידי הצבא הבריטי.
בהתקפה נוספת מצד הערבים על כביש ביטחון בריטי חדש סמוך לכפר, נהרג חייל אחד ונפצעו שניים נוספים. הבריטים שחשדו שוב בתושבי הכפר החלו בתוכניתם לשרוף את הכפר, ובין 14 ל-17 בפברואר 1939 הצבא הבריטי שרף 68–72 בתים (כמחצית מבתי הכפר), רובם בבעלות מוסלמית, ומספר קטן של בתֵי נוצרים ודרוזים. כאשר כמה מתושבי הכפר הסמוך כּויכּאת באו לבחון את ההרס בכפר יאסיף, תשעה מאנשיהם נורו למוות בעת שהתקרבו לכפר. מאוחר יותר משהתגלה שוב כי המבצעים לא יצאו מכפר יאסיף, נאלצה הממשלה הבריטית לשלם פיצויים כספיים לתושבים שנפגעו ולמועצה המקומית. בכספי הפיצויים נבנה בית ספר יסודי ובנין מסחרי בכפר, אשר קיימים עד היום.
לדברי כומר אנגליקני שנכח במקום, "התושבים בכפר יאסיף היו להוטים מאוד לציין כי החיילים שהרסו את בתיהם לא היו אנגלים אלא אירים".
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, בשנת 1945 מנתה אוכלוסיית הכפר כ-1,400 תושבים, והשתרעה על פני שטח של 6763 דונם. 350 מתושבי הכפר היו מוסלמים, 1,105 נוצרים ו-40 "אחר" (דרוזים). 3,234 דונם משטח הקרקע שימש לגידול מטעים ו-3,310 דונם לגידול דגנים, בעוד ש-75 דונם שימש לבנייה עירונית.
היסטוריה > מדינת ישראל

ב-1948, הייתה כפר יאסיף המועצה המקומית הערבית היחידה לצד הערים נצרת ושפרעם. בזמן מלחמת העצמאות היא נכבשה כחלק ממבצע דקל. כ־30% מהתושבים בכפר הגיעו לאחר שעזבו את בתיהם בכפרים באזור. פלסטינים מהכפרים כֻּויכַּאת, אל-בירווה ומנשייה הגיעו לכפר יסיף בעקבות כיבוש כפריהם, חלקם נשארו וחלקם גורשו לירדן. בכפר התיישבו גם מעקורי איקרית. בישיבת הכנסת בתשע במרץ 1949, מחה חבר הכנסת, תופיק טובי, על העברת כ־700 מתושבי הכפרים שהגיעו לכפר יאסיף לירדן. ב־5 ביוני 1951 הופעלה מחדש המועצה המקומית על ידי ממשלת ישראל. כפר יאסיף היא המועצה המקומית הערבית היחידה, שהמשיכה לפעול אחרי הקמת המדינה. בבחירות המקומיות למועצה שנערכו ב־1954 זכה יאני קוסטנדי יני בבחירות וכיהן ברשות המועצה עד 1964. יאני היה יושב הראש של המפלגה הקומוניסטית המקומית והצליח להביס את הרשימה מטעם מפא"י בכל מערכת בחירות. הוא ראה את עצמו לא רק ראש המועצה המקומית של כפר יאסיף אלא כדובר של הערבים שחיו במדינה החדשה.
ב-1972 נבחרה ויולט ח'ורי על ידי מליאת המועצה המקומית לראשת המועצה, לאחר שבעלה, פאוזי ח'ורי, פרש מתפקידו. היא שימשה כראשת מועצה כשנה ובמהלך כהונתה המועצה קיבלה מענקים מיועץ ראש הממשלה לענייני ערבים וכן התהדקו הקשרים עם הקיבוץ השכן, יחיעם. בבחירות ב-1978 רצה במפלגה עצמאית וזכתה במושב אחד. נכון ל-2019, ח'ורי היא האישה היחידה שעמדה בראש מועצה ערבית בישראל.
נתונים דמוגרפיים

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בכפר יאסיף 10,583 תושבים, מתוכם 10,559 תושבי ישראל (מקום 177 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎-0.6% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 66.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 8,469 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה משנת 2020: 52.5% מתושבי הכפר הם נוצרים, 44.8% מוסלמים ו-2.6% דרוזים.
במסורת מקומית שתיעד איל דודסון, נאמר כי שתי משפחות בכפר הן ממוצא יהודי.
כפר יאסיף התפרסם בין יישובי הערבים בארץ באחוז הגבוה ביותר של אקדמאים.
מערכת החינוך ביישוב

בכפר יש ארבעה בתי ספר: שני בתי ספר יסודיים (מ-א' עד ו'), בית ספר חטיבת ביניים (מ-ז' עד ט') ובית ספר על יסודי (מ-י' עד י"א). יש בכפר גם ספרייה ציבורית.
התיכון המקומי נקרא בית ספר תיכון "יני" על שמו של ראש המועצה של הכפר בשנים 1934–1962.
מבני דת > מקאם נבי אל-ח'דר

מקאם נבי אל-ח'דר (مقام النبي الخضر) קדוש לדרוזים והוא נחשב לקברו של אליהו הנביא על פי המסורת הדרוזית. אל-ח'דר או בשמו האחר, אבו אבראהים הוא אחד מחמשת הנביאים שייסדו את הדת הדרוזית. ב-25 בינואר עולים אליו לרגל. עם זאת יש לציין שהשם אל-ח'דר מופיע במספר מקומות קדושים לנוצרים ולמוסלמים ברחבי הארץ.
מבני דת > מבני דת נוספים

בכפר ישנם שני מסגדים ו-5 כנסיות. בכפר מספר אתרים ארכאולוגיים.
בית הקברות היהודי העתיק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להרחיב על הנאמר.
בית הקברות היהודי העתיק בכפר יאסיף
קבר הרמח"ל בכפר יאסיף
לקריאה נוספת

משה ברור, כפר יסיף – מיקומו והתפתחותו של הכפר, בתוך: נופים בגליל המערבי, חיפה: החוג לידיעת הארץ, המועצות סולם צור וגעתון, 1977.
אמנון גופר, חמש דקות מהצימר, תל אביב: הוצאת עם עובד – 2012
ישעיהו פרס, הערך "כפר יסיף", ארץ ישראל - אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית, (כרך ג, עמ' 487), הוצאת ראובן מס, תשי"ב.
ייהוד הגליל

מיפוי של אחוז הערבים מתוך סך האוכלוסייה באזורים שונים של מדינת ישראל, בשנת 2018
ייהוד הגליל היא מדיניות רבת שנים של ממשלות ישראל, לפעול למען שינוי האיזון הדמוגרפי בגליל, כך ששיעור היהודים יגדל ויעבור את שיעור הערבים באוכלוסייה. זאת בעיקר באמצעות הקמת יישובים חדשים, המיועדים ליהודים בלבד, ברחבי האזור. למרות יישום מדיניות זו מאז קום המדינה, מטרתה לא הושגה ואף חלה נסיגה בשיעור התושבים היהודים בגליל מכרבע מכלל התושבים לפחות מ-15%, נכון ל-2023, גם במחוז הצפון כולו יש רוב ערבי מאז 2010.
רקע היסטורי

עד להקמת המדינה היו יישובים יהודיים מעטים בגליל המרכזי והמערבי. בתוכנית החלוקה אף יועד אזור זה להיות חלק מהמדינה הערבית, מאחר שהאזור היה מיושב בצפיפות על ידי כפרים ועיירות ערביות. התנועה הציונית גם כמעט ולא הצליחה לרכוש קרקעות באזור להקמת יישובים. זאת בניגוד לאזורים סמוכים, כולל עמק יזרעאל, עמק זבולון, אצבע הגליל ועמק החולה. ולא היו בו יישובים של היישוב הישן (למעט צפת בגליל העליון המזרחי).
השנים הראשונות

בשנים הראשונות לאחר הקמת המדינה הוקמו שורה של יישובים חדשים בגליל, ללא תוכנית מסודרת, אלא על פי אילוצים של זמינות הקרקע והצורך לאכלס עולים חדשים רבים. רובם נבנו על או בסמוך ליישובים ערבים נטושים. כך הוקמו: שמרת על חלק מאדמות הכפרים הערביים אל-סומיריה ואלמנשיה, כפר הנשיא בכפר הערבי הנטוש "מנסורה אל חית", הגושרים בשטח שבו שכן הכפר הערבי אל-ח'יסאס, ברעם על אדמות כפר בירעם, כברי על אדמות הכפר הערבי הנטוש אל-כאברי, סאסא על חורבותיו של הכפר הערבי סעסע, יראון על חורבות הכפר הערבי צלחא, נתיב השיירה על חרבות הכפר ע'אבסייה, בצת על אדמות הכפר הערבי "אל-בסה" ועוד. בנוסף הוקמו מספר עיירות פיתוח בגליל, כולל: קריית שמונה, חצור הגלילית, מעלות ומגדל העמק
לראשונה הוכרז בפומבי על מבצע ל"יהוד הגליל" בשנת 1953, במסגרתו הוקמו באותה שנה ההיאחזויות נח"ל עצמון-שגב ושזור. באותה עת הוחלט גם על הקמת "נצרת עלית" (לימים נוף הגליל) כמרכז עירוני-תעשייתי יהודי מעל העיר נצרת, לאחר שלוש שנות תכנון והקמה העיר אוכלסה החל מ-1956.
במסגרת הפעולות ל"יהוד הגליל" נרכשו על ידי הקרן הקיימת גם כ-50 אלף דונם במרכז הגליל, בעיקר מהכפרים הדרוזים. שם היו למדינת ישראל קרקעות שהוכרזו נכסי נפקדים ושאותן מוסרו בחליפין. לעיתים נרכשה קרקע במזומן. בנוסף בוצע רישום והסדרה של כ־300 אלף דונם קרקע באזור בין עכו לבין צפת, במטרה אדמות עליהם ניתן להכריז כנכסי נפקדים או אדמות מדינה. בפברואר 1959 נמתחה ביקורת על דברים שאמר מנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס שקישר בין "ייהוד הגליל" וביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל, לפיו הוא יבוטל רק כאשר יהיה רוב יהודי בגליל.
בשנת 1961 הוחלט על הקמת כרמיאל, באזור בו לא הייתה כמעט התיישבות יהודית באותה עת, בקרקע שנתפסה עוד קודם כשטח אש 9 לאימוני צה"ל. לצורך הקמתה הפקעו 5,000 דונם מהכפרים נחף, בענה ודיר אל-אסד.