stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוד
דת > חיי הדת בלוד כיום > גרעין תורני אלישיב

בשנת תשנ"ו (1996) הוקם בעיר גרעין תורני בשם "אלישיב", הנחשב כיום לאחד הגדולים, הוותיקים והמצליחים בארץ. הגרעין מפעיל ישיבה תיכונית, אולפנה לבנות, מדרשה ללימודי יהדות המופעלת על ידי בנות שירות לאומי, בתי ספר יסודיים, מעונות לפעוטות וגני ילדים. עוד יסד הגרעין בעיר את המכינה הקדם-צבאית "מעוז", שראשיה הם הרב עוזיאל חובב והרב דודי אברמוביץ', בה מושם דגש על נתינה חברתית בעיר לוד. רב הגרעין מאז 2008 הוא הרב ישראל סמט.
הגרעין הקים שכונה בצפון העיר בשם "רמת אלישיב", וכמו כן תושביהם של שכונות דתיות נוספות כמו "נוף נריה" ו"רמת החשמונאים" מזוהות עם הגרעין. קהילת הגרעין גדלה עם השנים בקצב מהיר במיוחד: בעוד בשנת 2010 מנה הגרעין כ-250 משפחות, בשנת 2013 הגיע מספר המשפחות בגרעין לכ-500 ובשנת 2018 מספר המשפחות המזוהות עם הגרעין היה מעל לאלף. במסגרת הגרעין פועל מרכז סיור ולימוד "בשבילוד" העוסק בטיפוח המחקר ההיסטורי והתיירות בעיר, בדגש על ההיסטוריה היהודית והציונית שלה.בשנת 2009 הקים הגרעין סניף "בני עקיבא", המונה כ-300 חניכים.
יותר מאוחר בשנת תשע"ו (2016) הקים הגרעין שני סניפי "אריאל" בנים ובנות שמונים כיום יחד כ-300 חניכים, סניף בנים המכונה "סיירת אריאלוד" הוא אחד הסניפים הגדולים של תנועת אריאל.
בעיר קיימים שני סניפי בני עקיבא נוספים: סניף לוד נצח, שהוקם בשנת 2001, הסניף מונה כ-50 חניכים, ובסוף שנת התשע"ז (2017) קם סניף לוד איתן המונה כ-350 חניכים. הסניף הפך לסניף הגדול ביותר תחת מחוז יהודה של התנועה.
אתרים בלוד העתיקה

כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון, כנסייה יוונית אורתודוקסית בה על פי המסורת נקבר גאורגיוס הקדוש (סנט ג'ורג'). גאורגיוס הוא הקדוש החשוב בכנסייה האורתודוקסית ופטרונן של מספר מדינות בהן אנגליה. הכמרים בכנסייה הם ברובם יוונים. לצד הכנסייה ניצב מסגד אל-עומרי ובית הכנסת "שערי שמיים".
מסגד אל-עומרי
מסבנת אל–פאר, הוא מבנה בית בד ומסבנה (מפעל לייצור סבון) השוכן בעיר העתיקה בלוד, מצפון למסגד אל-עומרי ולכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון. המבנה הוקם בתקופה העות'מאנית, ונעשה בו שימוש גם בימי המנדט הבריטי.
חאן חילו, מבנה חאן השוכן מצפון למסגד אל-עומרי ולכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון. החאן הוקם בידי הממלוכים, ונעשה בו שימוש גם בתקופה העות'מאנית ובימי המנדט הבריטי.
פסיפס לוד - הפסיפס הנחשב לאחד הגדולים, השמורים והיפים בישראל.
סביל "סובייח"
גשר ביברס או גשר ג'ינדאס
בית הקשתות (בית בד)
"באר השלום", בשדרות ירושלים בלוד, המבנה הוא מהתקופה הממלוכית (מאה ה-13 עד ה-15). בערבית נקראת הבאר "ביר זיבאק" (באר הכספית) בשל המים המרים שלה.
באוקטובר 2009 כלל ה-World Monuments Fund, מלכ"ר שמושבו בניו יורק, את העיר העתיקה של לוד ברשימה של 93 אתרי מורשת עולמית  בסיכון.
תעשייה

אזור התעשייה הצפוני של לוד, המשתרע על שטח של כ-500 דונם, נחשב לאחד מאזורי התעשייה החשובים באזור המרכז, וזאת בזכות קרבתו לנמל התעופה בן-גוריון. רבים מהמפעלים באזור התעשייה הם מתחום הלוגיסטיקה. אזור התעשייה נהנה מקרבה לצירי תחבורה מרכזיים, סמוך לתוואי כביש חוצה ישראל, בצומת הרכבות המרכזי של המדינה.
מפעלים חשובים נוספים בעיר הם חברת ציוד התקשורת "טלרד", מפעל הקרטון "קרגל", "קפה-קו" - חברת-בת של עלית (כיום חלק משטראוס גרופ) לייצור קפה, "קשב" - מרכז המחשבים של בנק לאומי.
תנועות נוער

בעיר לוד פועלות מספר תנועות נוער. ביניהן: הצופים, בני עקיבא, עזרא, אריאל, כנפיים של קרמבו, והנוער העובד והלומד.
קיימים גם ארגוני נוער שונים- ביניהם: חוגי סיירות של קק"ל
בעיות איתן העיר מתמודדת > בנייה בלתי חוקית

חלק ניכר מהתושבים הערבים בלוד חיים על קרקע חקלאית הרשומה על שמם בטאבו, אך לא הופשרה לשימוש כקרקע למגורים. אחרים הגרים בבתים שנבנו בבנייה בלתי חוקית על אדמות מדינה. לעירייה אין יכולת כלכלית להתמודד עם בעיית הבנייה הבלתי חוקית, כיוון שפעולות הריסה של בתים שנבנו בבנייה בלתי חוקית הן פעולות יקרות, והעירייה נתונה במצוקה כלכלית. בנוסף, הריסת בנייה בלתי חוקית בלוד היא בעייתית כיוון שפעולות ההריסה חייבות להיות מלוות באבטחה כבדה על הקבלנים המבצעים את ההריסה. הבטחות רבות מצד הממשלה לפיהן לוד תקבל סיוע נרחב על מנת להתמודד עם הבנייה הבלתי חוקית, העלו חרס וסיוע מעולם לא הגיע לידי העיר. כדי להימנע מהתמודדות עם בעיות האבטחה והבעיות הכלכליות של ההריסה, החליטה עיריית לוד להפשיר ולהכיר בבנייה בלתי חוקית בעיר (תוכנית ל"ד). פתרון נוסף להתמודדות עם בעיית הבנייה הבלתי חוקית בעיר היה הקמת שכונה ערבית חדשה, "נווה שלום" על ידי משרד השיכון. המבקרים מקרב הציבור הערבי טוענים כי השכונה נבנתה ללא שיתוף הציבור ובבנייה שבלונית ולא איכותית שאינה מתאימה לצרכים של המשפחות הערביות (משפחות מרובות ילדים, מגורים בחמולות וכו'), וכי השכונה היא מס שפתיים בידי הרשויות כנגד טענות הקיפוח של הערבים. בעיות של בנייה בלתי חוקית במגזר הערבי קיימות גם בעיר השכנה רמלה.
בעקבות הריסת מבנה בלתי חוקי ב-22 בנובמבר 2018 יצאו מאות תושבים מהמגזר הערבי בלוד להפגנות וחסימת צירים במשך שלושה ימים.
גם בשנת 2020 נהרסו מבנים בלתי חוקיים, דבר שגרם למחאה של התושבים הערביים, שהבעירו מספר כלי רכב בשכונות גני אביב ונווה נוף בעיר.
בעיות איתן העיר מתמודדת > פשיעה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראשי העיר

פסח לב - מונה על ידי משרד הפנים ב-5 במאי 1949. שימש בתפקיד עד 1959
אלכסנדר קמיל - 1959 עד 1964
שרגא שוולבה - פברואר 1964 עד נובמבר 1965
צבי איצקוביץ - נובמבר 1965 עד 1978
משה אפרת - 1978 עד 1983
מקסים לוי - 1983 עד 1996. עם היבחרו של לוי לכנסת הוא פרש מראשות העיר.
בני רגב - 1996‏-1998. בעקבות פרישת מקסים לוי נבחר רגב לתפקיר ראש העיר על ידי מועצת העיר. הוא שימש לפני כן כממלא מקום ראש העיר.
פנחס עידן - 1998‏-2000. זכה בבחירות ולאחר שנה בתפקיד פנה לשר הפנים וביקש למנות ועדה קרואה לעיר. לאחר שפרש מכהונתו שב לתפקידו כיושב ראש ועד העובדים ברשות שדות התעופה.
אריה ביבי - 2000‏-2002, יושב ראש הוועדה הקרואה. בשנת 2002 החליט שר הפנים, אלי ישי, על עריכת בחירות לראשות העיר ולמועצה.
מקסים לוי - מאי עד אוקטובר 2002. לוי זכה בבחירות ונפטר במהלך כהונתו.
בני רגב - מנובמבר 2002. בעקבות פטירתו של לוי מונה רגב, שהיה ממלא מקומו, לראש העיר. רגב זכה בבחירות שנערכו באוקטובר 2003. בשנת 2007, בעקבות מינויה של ועדת חקירה לתפקוד העירייה, החליט שר הפנים, רוני בר-און לפטר את רגב מתפקידו, לפזר את המועצה ולמנות ועדה קרואה לניהול העיר למשך 4 שנים. בני רגב הורשע בלקיחת שוחד מן הקבלן דוד אפל.
אילן הררי - 2007 עד 2011. יושב ראש הוועדה הקרואה.
מאיר ניצן - החל מפברואר 2011 עד 2013. יושב ראש הוועדה הקרואה.
יאיר רביבו - החל מאוקטובר 2013.
סמל העיר

| --- | --- |

סמל העיר הרשמי
 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית לוד
 התקנים
 מוטו:  ושבו בנים לגבולם
סמלה הרשמי של העיר והעירייה עוצב על ידי זאב פבזנר. הסמל מורכב ממגן מוטען בקשת אבן, המהווה מעין "שער פתוח לכל באיו", מאחוריו צללית של עץ המסמל את החורשות הנמצאות באזור העיר, ולמרגלותיו שדה חרוש, המסמל את סביבתה החקלאית. בשני צידי הסמל ענפים עם עלים ובתחתיתו פסוק מספר ירמיהו:
...וְשָׁבוּ בָנִים לִגְבוּלָם׃
משמעות הביטוי בסמל העיר היא כדי לסמל את חזרתם של היהודים מהגולה כעולים לארץ ישראל שהתיישבו בעיר.
ערים תאומות

גאורגיה סמטרדיה, גאורגיה
גאורגיה גורי, גאורגיה
רומניה פיאטרה ניאמץ, רומניה
אוקראינה ברדיצ'ב, אוקראינה
אתיופיה אווסה, אתיופיה (מ־2019)
לקריאה נוספת

בן ציון רוזנפלד, לוד וחכמיה בימי המשנה והתלמוד, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, תשנ"ז-1997.
אלון קדיש, אברהם סלע, ארנון גולן, כיבוש לוד, יולי 1948, הארכיון לתולדות ה'הגנה', משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב, תש"ס-2000
רם גופנא ויצחק בית אריה, סקר ארכאולוגי של ישראל - מפת לוד (80), רשות העתיקות, ירושלים, תשנ"ז.
לאון מג'רו, לוד - זכרונות ד"ר לאון וחנה מג'רו, ירושלים, תשכ"ה.
אורה וקרט, לוד: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת צ'ריקובר, תל אביב, תשל"ז-1977 (הספר בקטלוג ULI). הספר "לוד; גאוגרפיה היסטורית", באתר "סימניה"
מרדכי דב יודלביץ, העיר לוד, סיני, יא', ירושלים, תש"ב; עמ' לב - מ; רנד - רנט; שיג - שיט.
הרב שי עילם, "פורים דלוד", כתב העת "קולמוס" גיליון 148, תשע"ז.
אברהם ששון, לוד, "סביל איבן עוף בלוד ומשמעויותיו ההיסטוריות והמרחביות", דיוספוליס - עיר האלוהים- קובץ מחקרים בהיסטוריה ובארכאולוגיה של לוד, כרך ה' (2019), עמ' 43–70.
תופיק דעאדלה, 'ארכאולוגיה קהילתית בעיר לוד', המזרח החדש נו (תשע"ז), עמ' 189–194.
,תופיק דעאדלה, 'ח'אן אל-חילו: סיכום לקראת עונת החפירות העשירית', בתוך: א' שביט, ת' דעאדלה וי' גדות (עורכים), לוד "דיוספוליס - עיר האלוהים", קובץ מחקרים בהיסטוריה ובארכאולוגיה של לוד ג', לוד 2017, עמ' 141–159.
אלחנן אורן, בדרך אל העיר - מבצע "דני" יולי 1948, הוצאת מערכות, תל אביב, תשל"ו.
בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1991.
שנת ה-49 לשחרור לוד, חוברת מטעם עיריית לוד (1997).
ל. א. מאיר, י. פינקרפילד, ח. ז. הירשברג (מבוא), בניינים דתיים של המוסלמים במדינת ישראל, ירושלים, תש"י (לוד, עמ' כו - כח).
שמואל קליין, ספר היישוב, כרך ראשון, חלק ראשון: היישוב למקומותיו, מימי חורבן בית שני עד כבוש ארץ ישראל על ידי הערבים, הוצאת מוסד ביאליק על ידי דביר, ירושלים, תרצ"ט. על העיר לוד, ר' עמ' 99 - 103 (55 מקורות). על דרום, דרומה (בעיקר העיר לוד), ר' עמ' 36 - 38 (33 מקורות).
יואב רגב, הגדות תש"ח, נתניה: אחיאסף, 2013.
Joshua J. Schwartz, Lod (Lydda), Israel - From its origins through the Byzantine period, 5600 B.C.E. - 640 C.E., BAR International Series 571, 1991.
Miriam Feinberg Vamosh, Looking for Lydda, Eretz Magazine, January-February 1997, pp. 32 – 37, 56 - 57.
הטבח בנתיב העשרה

| חלק מטבח שבעה באוקטובר, מלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |

חומת ההפרדה בין המושב לרצועת עזה מולה נבנתה גם עמדת תצפית של החמאס עליה התלוננו התושבים במושב במשך שנים מחשש שתצא ממנה פעולה מה שקרה לבסוף בטבח.
 תאריך:  7 באוקטובר 2023
 תאריך עברי:  כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד
 מקום:  נתיב העשרה
 מטרה:  אזרחים יהודים
 קואורדינטות:  31°34′15″N 34°32′22″E﻿ / ﻿31.570833333333°N 34.539444444444°E﻿ / 31.570833333333; 34.539444444444
 סוג:  פיגוע ירי, טרור, שרפה, טבח ועוד.
 נשק:  רובי סער
 הרוגים:  20 מהמושב + 1 שהגיע לסייע
 חטופים:  אין
 פצועים:  יש
 מבצע:  חמאס חמאס
 מספר מפגעים:  3 מחבלים פלסטינים
 מניע:  טרור אסלאמי
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) נתיב העשרה(למפת מערב הנגב רגילה) נתיב העשרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נתיב העשרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נתיב העשרה he
 
הטבח בנתיב העשרה בוצע על ידי ארגון הטרור חמאס בבוקר שמחת תורה ה'תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023 במושב נתיב העשרה הצמוד לגדר הגבול בצפון רצועת עזה, כחלק ממתקפת הפתע על ישראל. בטבח נרצחו 20 מתושבי המושב.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
הטבח

בשעה 6:29 בבוקר 7 באוקטובר 2023 ירו מחבלים מעמדת תצפית שהשקיפה על נתיב העשרה, אל מגדל התצפית ומערכת רואה-יורה שהגנו על היישוב; בכך נמנע מהתצפיתניות של צה"ל לדווח על מה שקורה ביישוב.
שלושה מחבלים חדרו למושב באמצעות מצנחי רחיפה, עברו מבית לבית, טבחו ב-17 מתושבי המושב (3 נוספים נרצחו בעת שהותם מחוץ למושב), ופצעו רבים נוספים. הם ירו בכל מי שפגשו, שרפו בית בדרום המושב ומרחבים מוגנים. חלק מהנרצחים היו בני אותה משפחה, כמו משפחת וקס, משפחת מולכו, משפחת ינון, משפחת אקוני ומשפחת תעסה. חלק מהנרצחים היו חברי כיתת הכוננות של המושב. בשלב כלשהו נותק החשמל במושב ואנשים היו מסוגרים בחדרי הממ"ד ללא חשמל למשך שעות ארוכות. בהמשך צולם חייל חטוף אחד שנחטף סמוך לנתיב העשרה.
לאחר הטבח

באוגוסט 2024 זוהו בסיוע אנשי יחידת אית"ן וצוות ארכאולוגים מטעם רשות העתיקות, שרידי גופתה של בלהה ינון שנחשבה לנעדרת האחרונה ממתקפת הטרור של 7 באוקטובר. ינון נרצחה לצד בעלה יעקב לאחר שביתם שהוצת על ידי מחבלים.
ב-3 בספטמבר 2024 נהרג בעזה בסיכול ממוקד מפקד פלוגת הנוח'בה שפיקד על הטבח, אחמד פאוזי נאסר מוחמד ואדיה, בהפצצה של חיל האוויר.
במרץ 2025 הוצג תחקיר צה"ל על הטבח בנתיב העשרה. על פי התחקיר, שלושה מחבלים חדרו למושב באמצעות מצנחי רחיפה, ומולם ניצבו 25 חברי כיתת כוננות חמושים, מפקד בכיר וכוח לוחמים קבוע של גולני, בסך הכל 37 לוחמים. מפקד הגדוד חתר למגע, אך לא הורה לכיתת הכוננות לצאת ולהילחם. כשלים מבצעיים נוספים גרמו לכך ששלושת המחבלים הצליחו לרצוח 17 אזרחים מהמושב, ושניים מהם ברחו בחיים לעזה. המחבל השלישי נהרג על ידי כוחות צה"ל. לאחר כארבע שעות הגיעו למושב כוחות תגבור, אך אלה כשלו ולא הצליחו לעצור חדירה של שבעה מחבלים לא חמושים נוספים, שהגיעו למטרת ביזה.
לקריאה נוספת

אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "נתיב העשרה: 'אמא, הם רצחו את אבא מול העיניים שלנו'", עמ' 169–172
הערות שוליים

↑  יניר יגנה‏, אומץ הלב של כיתת הכוננות והמכה האנושה לחקלאות: בנתיב העשרה משתקמים מההרס, באתר וואלה, 20 בדצמבר 2023
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※  מערכת את"צ, סיכום מספר הנפגעים בצה"ל בשנתיים החולפות, באתר צה"ל, 2 בינואר 2025
↑  ※ אלון חכמון, ‏גיבורים בכחול: 67 שוטרים ושוטרות חירפו נפשם בהגנה על ישראל בשנת המלחמה, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2024
↑  ※ יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 13 באוקטובר 2023
↑  ציוץ של כאן 11, באתר טוויטר, ‏22 באוקטובר 2023
↑  כתבי ynet, אנשי חמאס צנחו וטבחו; בנה של נאוה חיסל מחבל בבית - כשהבנות בממ"ד: "היינו שעות עם גופה במסדרון", באתר ynet, 7 באוקטובר 2023
↑  טל אריאל יקיר, ליל הבדולח של נתיב העשרה: הגבורה העילאית של אנשי המושב צמוד הגדר - שנתקלו ראשונים, באתר ישראל היום, 12 באוקטובר 2023
↑  ציוץ של אלמוג בוקר, 7 באוקטובר 2023
↑  יניר יגנה, אמיר בוחבוט, שלומי הלר, ארז הראל, אורי סלע, טל שלו, אלי אשכנזי, יואב איתיאל‏, מלחמת פתע: כאלף מחבלים חדרו מעזה לשטח ישראל, למעלה מ-350 נרצחים, באתר וואלה, 7 באוקטובר 2023
↑  איליה יגורוב ונטע בר וירון דורון, עדויות תושבי העוטף ממתקפת הפתע על ישראל: "טובחים כאן בתינוקות", באתר ישראל היום, 7 באוקטובר 2023
↑  מור פלד, בלהה ינון: האישה שיצרה עולם חדש וטוב יותר, גם מגרוטאות, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 26 באוגוסט 2024
↑  יואב זיתון, מתן צורי, צה"ל: "הנעדרת האחרונה", בלהה ינון, נרצחה ב-7 באוקטובר, באתר ynet, 7 באוגוסט 2024
↑  מתן צורי, חוסל מפקד פלוגת הנוחבה שפיקד על הטבח בנתיב העשרה ב-7/10, באתר ynet, 3 בספטמבר 2024
↑  יואב זיתון, 37 לוחמים לא מנעו מ-3 מחבלים לרצוח 17 אזרחים, במשך שעתיים, באתר ynet, 4 במרץ 2025
הנשיא יצחק הרצוג בביקור המפונים מנתיב העשרה וזיקים במעלה החמישה
פרוקסימה קנטאורי

| --- | --- |

   
 פרוקסימה קנטאורי נמצא בפינה השמאלית התחתונה, ליד מערכת אלפא קנטאורי (Toliman), ומסומן במפה בעיגול אדום
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קנטאורוס
 שמות נוספים:  אלפא קנטאורי C, גליזה 551, LHS 49
 סוג:  ננס אדום חיוור מתפרץ
 בהירות נראית:  11.05
 סיווג ספקטרלי:  M5.5 Ve
 עלייה ישרה:  14ʰ 29ᵐ 42.9487ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏46.141″ ‏40′ ‏62°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  15.49
 מרחק:  0.01 ± 4.22  שנות אור 0±1.29  פארסק
 רדיוס:  0.145 רדיוסי שמש
 מסה:  0.123 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.000138 מהשמש
 טמפרטורה:  3,040 K
 מהירות סיבוב:  2.7±0.3 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  −20.578199±0.004684 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  3,809 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  768.0665±0.0499 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.04 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  אלפא קנטאורי A, אלפא קנטאורי B
 
פרוקסימה קנטאורי הוא כוכב מסוג ננס אדום הנמצא 4.24 שנות אור מהשמש בקבוצת הכוכבים קנטאור. הוא נצפה לראשונה בשנת 1915 על ידי האסטרונום הבריטי רוברט אינס והוא הכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ שאינו השמש. עם בהירות נראית של 11.13, הכוכב חיוור מדי לצפייה בעין אנושית בלתי-מזוינת. פרוקסימה קנטאורי הוא חלק ממערכת הכוכבים המשולשת אלפא קנטאורי המורכבת מהכוכבים אלפא קנטאורי A ו-B. הוא נמצא במרחק 12,950 יחידות אסטרונומיות מהמערכת הפנימית ומשלים הקפה כל 550,000 שנים.
המסה של פרוקסימה היא בערך כשמינית מזו של השמש וצפיפותו היא בערך פי 33 מזו של השמש. בגלל קרבתו היחסית לארץ, ניתן למדוד בדיוק רב את קוטרו של הכוכב, כשביעית מקוטר השמש. למרות שבהירותו הנראית נמוכה, פרוקסימה הוא כוכב הבזק, מה שאומר שכל תקופה הוא חווה עלייה מורגשת בבהירות שלו בשל פעילויות מגנטיות בליבת הכוכב. קצב תהליכי ההיתוך הגרעיני וכן מסלולי הולכת החום שבליבת הכוכב מצביעים על כך שהכוכב ימשיך להיות כוכב הסדרה הראשית למשך 4 טריליון שנים נוספות.
לפרוקסימה קנטאורי יש שתי אקזופלנטות ידועות: פרוקסימה קנטאורי b ו-d ונוספת שקיומה טרם אושר: פרוקסימה קנטאורי c. האקזופלנטה b מקיפה את השמש שלה במרחק של 7.5 מיליון ק"מ (לעומת 150 של כדור הארץ) ומשלימה הקפה כל 11.2 ימי ארץ. מסלול ההקפה של b נמצא בתוך חגורת האזור הישיב - אזור הנמצא במרחק המספק מהשמש כדי שהטמפרטורות על פני הכוכב יאפשרו את קיומם של מים נוזליים. אולם בגלל התנודות החדות בעוצמת האנרגיה של פרוקסימה, יציבותו ואף קיומו של אזור כזה שנוי במחלוקת. פרוקסימה קנטוארי d נמצא אף יותר קרוב, במרחק של 4.3 מיליון ק"מ ומשלים הקפה כל 5.1 ימים. פרוקסימה קנטאורי c, אם קיים, מקיף את השמש שלו במרחק 1.5 יחידות אסטרונומיות (200 מיליון ק"מ) ומשלים הקפה כל 1,900 יום.
אטימולוגיה

אלפא קנטאורי ככוכב יחיד היה ידוע עוד משחר האנושות. הכוכב היה ידוע בתרבויות רבות בשמות שונים. לדוגמה, באסטרונומיה המוסלמית הוא נודע בשני שמות: ריג'ל אל-קינטורוס (בערבית: رجل القنطورس), כלומר, "רגל הקנטאור" בשל מיקומה הנמוך של המערכת בקבוצה. וכן בשם א-ז'לימאן (الظليمان), או בלטיניזציה: Toliman, טולימן. משמעות השם היא "זוג יענים". אופיה הבינארי התגלה בשנת 1689, ושני מרכיביה זכו לשמות הסטנדרטיים Alpha Centauri A, B.
לאחר ביצוע מדידות שגילו כי פרוקסימה קנטאורי הוא הכוכב הכי קרוב לשמש, הציע אינס לקרוא לכוכב בשם Proxima Centaurus, מלטינית: "[הכוכב] הכי קרוב בקנטאור". בזמן שלאחר מכן התקבע השם Proxima Centauri ונקבע על ידי ה-האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי כשם הרשמי לכוכב.
בהתייחס למערכת השמש עצמה, ציונו של פרוקסימה קנטאורי הוא אלפא קנטאורי C.
מאפיינים

פרוקסימה קנטאורי הוא כוכב מסוג ננס אדום, השייך לסדרה הראשית ובעל סיווג ספקטרלי של M5.5. בהירותו המוחלטת כמוגדרת ממרחק 10 פארסק (33 שנות אור), היא 15.5. מכדור הארץ לעומת זאת היא 11.05.
עוצמת הבהירות הכוללת של הכוכב בכל אורכי הגל היא רק קצת פחות מחמישית האחוז מזו של השמש. יותר מ-85% מהקרינה של פרוקסימה קנטאורי נפלטת באורכי תת-אדום, כך, שבפועל יוצא שכאשר מסתכלים על הכוכב, הבהירות שלו היא רק אלפית האחוז מזו של השמש.
בשנת 2002, מדידה אינטרפרומטרית שבוצעה עם הטלסקופ הגדול מאוד מצאה שהקוטר הזוויתי של פרוקסימה קנטאורי הוא 1.02±0.08 מיקרו שניית קשת. כיוון שהמרחק לכוכב ידוע בדיוק יחסית גבוה, ניתן לחשב את הקוטר האמיתי של פרוקסימה קנטאורי לכדי שביעית מזה של השמש, או פי 1.5 מזה של צדק. מסת הכוכב, בהתבסס על נתונים מכוכבים דומים, היא כמעט שמינית מזו של השמש, או 129 מסות צדק. המסה חושבה ישירות, אם כי בדיוק נמוך יותר, על ידי הפקת נתונים מעידוש כבידתי.
צפיפות החומר של פרוקסימה קנטאורי עומדת על 47.1 גרם לסנטימטר מעוקב.
מחקר משנת 1998 שחקר פוטומטרית את השינויים בבהירות מצביע על כך שפרוקסימה משלים הקפה עצמית אחת ל-83.5 ימים. בשנת 2002, תוצאות מחקר שניתח את כרומוספירת הכוכב לאורך זמן הציע תקופת הקפה ארוכה יותר של 116.6 יום. עם זאת, תצפיות מאוחרות יותר על השדה המגנטי של הכוכב הגיעו לתוצאות הקרובות יותר למחקר משנת 1998, עם הערכה של 92 יום להקפה עצמית.
תמונת הפרלקסה הכוכבית

ב-22 באפריל 2020 ביצעה החללית ניו הורייזונס את מדידת ההיסט הכי גדולה שנעשתה עד כה, בת 7 מיליארד ק"מ: באותו תאריך נשלחה לחללית הודעה מכדור הארץ לכוון את המצלמה הטלסקופית ארוכת-הטווח שלה לעבר הכוכבים פרוקסימה קנטאורי ווולף 359 ולצלם אותם. בערך באותו הזמן צילמו טלסקופים בכדור הארץ את אותם כוכבים. כאשר הושוו זוגות התמונות של שני העצמים, התזוזה של שני העצמים על פני הרקע הכוכבי בין שני הפריימים הייתה כה ניכרת שלא היה צורך בשום מיכשור אסטרונומי שיבדוק את סטיית ההיסט. אלן שטרן, החוקר הראשי של ניו הורייזונס מאוניברסיטת סאות'ווסט בקולורדו אמר על כך: "כעת ניתן לומר בבטחה שניו הורייזונס מסתכלת על שמיים חוצניים".
חשיבותם של שני הצילומים היא עצומה עבור חקר הניווט הבין-כוכבי: כפי שנהגו פעם ימאים וספנים למדוד השינוי במיקומן של קבוצות כוכבים בשמיים על מנת למקם את עצמם על הארץ, כך יוכלו נוסעים בין-כוכביים למקם את עצמם בחלל, על ידי מפות שישוו מיקומים של כוכבים מהארץ ומנקודת מבטם של הנוסעים. התוצאות של התמונות מוכיחות ששיטה זו אפשרית ואף יכולה להוות אבן דרך במחקר הנסיעה הבין כוכבית.
ראו גם

אלפא קנטאורי A
אלפא קנטאורי B
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 49, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
↑  Mike Wall, Possible 2nd Planet Spotted Around Proxima Centauri, באתר Space.com, 12 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  איתי נבו, מכון ויצמן, מכון דוידסון, כוכב דמוי כדור הארץ התגלה במרחק של 4 שנות אור, באתר ynet, 24 באוגוסט 2016
↑  Kamper, K. W.; Wesselink, A. J. (1978). "Alpha and Proxima Centauri". Astronomical Journal. 83: 1653–1659. Bibcode:1978AJ.....83.1653K. doi:10.1086/112378.
↑  Pineda, J. Sebastian; Youngblood, Allison; France, Kevin (בספטמבר 2021). "The M-dwarf Ultraviolet Spectroscopic Sample. I. Determining Stellar Parameters for Field Stars". The Astrophysical Journal. 918 (1): 23. arXiv:2106.07656. Bibcode:2021ApJ...918...40P. doi:10.3847/1538-4357/ac0aea. 40. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Queloz, Didier (29 בנובמבר 2002). "How Small are Small Stars Really?". European Southern Observatory. נבדק ב-5 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zurlo, A.; Gratton, R.; Mesa, D.; Desidera, S.; Enia, A.; Sahu, K.; Almenara, J. -M.; Kervella, P.; Avenhaus, H.; Girard, J.; Janson, M. (2018). "The gravitational mass of Proxima Centauri measured with SPHERE from a microlensing event". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 480 (1): 236. arXiv:1807.01318. Bibcode:2018MNRAS.480..236Z. doi:10.1093/mnras/sty1805.
↑  Benedict, G. F.; McArthur, B.; Nelan, E.; Story, D.; Whipple, A. L.; Shelus, P. J.; Jefferys, W. H.; Hemenway, P. D.; Franz, Otto G. (1998). "Photometry of Proxima Centauri and Barnard's Star using Hubble Space Telescope fine guidance sensor 3: a search for periodic variations". The Astronomical Journal. 116 (1): 429–439. arXiv:astro-ph/9806276. Bibcode:1998AJ....116..429B. doi:10.1086/300420.
↑  Suárez Mascareño, A.; Rebolo, R.; González Hernández, J. I.; Esposito, M. (בספטמבר 2015). "Rotation periods of late-type dwarf stars from time series high-resolution spectroscopy of chromospheric indicators". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 452 (3): 2745–2756. arXiv:1506.08039. Bibcode:2015MNRAS.452.2745S. doi:10.1093/mnras/stv1441. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Tricia Talbert, NASA’s New Horizons Conducts the First Interstellar Parallax Experiment, +NASA, ‏10.6.2020
ניתן לראות כיצד פרוקסימה קנטאורי נע על פני הרקע הבין-כוכבי. רוב המדידות הארציות הן בנות שתי יחידות אסטרונומיות (300 מיליון ק"מ), או הקוטר של מסלול כדור הארץ, לכן אילו נעשתה אותה מדידה על פני הארץ היה הבדל ההיסט הרבה יותר זעיר.
השוואת גדלים בין כוכבים במערכת אלפא קנטאורי והשמש
השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה מימין לשמאל):

1. כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה

2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ

3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק

4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס

5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן

6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז
המטופלת השקטה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלכס מיכאלידס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  נובלת מותחן, מותחן פסיכולוגי 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2019 
 
המטופלת השקטה הוא רומן מתח פסיכולוגי שנכתב על ידי הסופר הבריטי-קפריסאי אלכס מיכאלידס. הרומן הוא רומן הביכורים של מיכאלידס, והוא יצא לאור ב-5 בפברואר 2019. הספר תורגם לעברית על ידי רחל פן ויצא לאור בהוצאת פן וידיעות ספרים, ביולי 2019.
הסיפור מסופר מנקודת מבטו של פסיכותרפיסט אנגלי, המתמודד עם מטופלת, ציירת מפורסמת אשר רצחה את בעלה שהיה צלם אופנה, ומאותו רגע אינה מוציאה מילה מפיה. עם יציאתו לאור, הופיע הספר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במקום הראשון. מאוחר יותר הוא זכה בפרס Goodreads Choice לשנת 2019 בקטגוריית ספרי המסתורין והמותחנים.
כתיבה

על כתיבת רומן הביכורים שלו, אמר הסופר מיכאלידס, שהוא גם תסריטאי, "הרגשתי מאוכזב מאוד כתסריטאי. כל הזמן ראיתי תסריטים מעוותים בהפקה ותחושת התסכול הזו גרמה לי להחליט לשבת ולכתוב סוף סוף רומן." מיכאלידס בחר ביחידה פסיכיאטרית כרקע לרומן מכיוון שבזמן לימודיו כסטודנט לפסיכותרפיה עבד במתקן פסיכיאטרי מאובטח לבני נוער. מיכאלידס כתב כחמישים טיוטות לספר לפני שסיים אותו.
השראה לעלילה היוותה הטרגדיה האתונאית אלקסטיס מאת אוריפידס. אלקסטיס היא גיבורה מהמיתולגיה היוונית אשר הקריבה את חייה ברצון למען בעלה אדמטוס. נגזר על אדמטוס למות אך הוא יכול להינצל אם מישהו אחר יתנדב למות במקומו. איש אינו מוכן לעשות זאת מלבד אשתו אלקסטיס, ואכן היא מתה במקומו ולמענו. האלה, שראתה את גדולת נפשה ואהבתה של אלקסטיס החזירה אותה לחיים, אך אלקסטיס לא פצתה עוד את פיה, והתכנסה לתוך עצמה בשתיקה ממושכת. המבנה הנרטיבי של העלילה הושפע מכתיבתה של אגתה כריסטי.