מבצע חץ שחור
הסתערות

מפקד הפעולה הורה לסגנו להתקדם לעבר "המאהל" עם כוח א' ועם כוח ב' ולהשהות את התקפת כוח ב' על תחנת-הרכבת, עד שיתבהר אם כוח א' מסוגל להתגבר לבדו על היעד העיקרי, או שיש לחלק את המשימה העיקרית לשני כוחות: כוח א' יסתער על המחנה המואר, ואילו כוח ב' יסתער על המאהל שממערבו. לבסוף, החליט הסגן להטיל על כוח א' להתקיף את המחנה דרך המאהל. מפקד כוח א' הסתער אפוא על המחנה המואר, שלא היה אלא מכון-המים, מרחק 60 מטר מן המחנה הצבאי. הוא הגיע אליו עוד טרם הגיע אל המאהל, שלא היה אלא המחנה האמיתי, כיוון שנע כלפיו אלכסונית ממסילת הברזל, אשר שימשה ציר התקדמות לשני הכוחות, ולא באיגוף ימני מלא.
שער מכון המים הסגור נפרץ במטען צינור והמכון וכל מתקניו נכבשו מול התנגדות של שלושה-ארבעה רובאים, שבאה מהעמדה בקרבת השער עצמו. ההתנגדות חוסלה במהירות בלוחמה פנים-אל-פנים. לכוח היו ארבעה נפגעים. בשעת ההסתערות על מכון-המים, כשחצה הכוח את הכביש, נתגלתה למפקד כוח א' הטעות בזיהוי היעד- שהרי המחנה חייב היה להימצא ממערב לכביש, והתברר כי "המאהל" שבמערב, שהחל לירות אש שהלכה וגברה, הוא-הוא המחנה. אולם עד שנתבררה הטעות נשלח כוח ב' להסתער על תחנת-הרכבת. סגן מפקד הפעולה הורה אפוא למפקד כוח א' לעזוב את שטח המכון לאחר שכבר החלו להחריבו, להצית את אוהליו, ולהסתער על המחנה שממערב לכביש.
כיוון שמפקד כוח א' סעדיה אלקיים (סופאפו) דיווח כי אזלו אצלו מטעני הצינור לפריצת גדרות, הורה לו סגן מפקד הפעולה, דוידי, לפרוץ למחנה דרך השער הראשי שלו, שנמצא סמוך לפינתו הדרום-מזרחית ונפתח לכביש. משמעותה של פקודה זו הייתה, בעצם, שעל מפקד כוח א' ואנשיו לנוע בשולי הכביש, לאורך הגדר המזרחית של המחנה, כמעט מפינתו הצפון-מזרחית ועד לפינתו הדרום-מזרחית, למעלה ממאה מטר, תחת אש אויב שקשה מאוד לשתקה, כיוון שהמחנה נמצא על מישור נמוך מזה של הכביש וכל מי שנע על הכביש או בשוליו היה גלוי לעמדותיו, שהיו ברובן מוסתרות. מפקד כוח א' ועמו שני לוחמים, נעו ראשונים וחצו את הכביש מערבה, לפני יתר הכוח. מקלען-אויב ירה עליהם מטווח קצר ומפקד כוח א' ואחד ממלוויו נהרגו, בעוד המלווה האחר נפצע. סגן מפקד הפעולה, שנוכח כי לא זו הדרך לפרוץ למחנה, נטל את הפיקוד על הכוח והחזירו אל השטח שמצפון למחנה, כדי לפרוץ לתוכו מצד זה, כמתוכנן.
הכח סבל מפצועים רבים אך המ"מ עוזי עילם לקח עימו עוד שלושה לוחמים והסתער למחנה המרכזי.
בינתיים, כיתת "סבלי" חומר-הנפץ, שנשארה בגזרה זאת עד אשר יידרשו שירותיה, לא ישבה בחיבוק ידיים. מפקד הכיתה איכן את הגדר הצפונית "האבודה" של המחנה: היא נמצאה כמעט בקו אחד עם מכון-המים (במקום 100 מטר צפונה משם, כמצוין בתצלום האוויר). המולת הקרב מכיוון תחנת הרכבת ולהבות דליקה שהתלקחה שם, הבהירו לסגן מפקד הפעולה כי כוח ב' ביצע את עיקר משימתו שם. הוא קרא לו בקשר לחזור ולסייע לכוח א' לכבוש את המחנה. על מפקד כיתת ה"סבלים" פקד לפרוץ במטען צינור את גדר המחנה לקראת הסתערות עליו. פקודה זו בוצעה במלואה, אך מעבר לפרצה שנוצרה נתגלתה גדר נוספת. מפקד כיתת "הסבלים", אשר נותר ללא מטעני צינור נוספים, הצליח לאתר פרצה מוכנה בגדר דרכה הסתער כוח א' וכבש את המחנה מול התנגדות שדעכה במהירות. שני מצרים, שאיישו עמדה מוסווית סמוך לפרצה דרכה חדר הכוח, בחרו להיות פאסיביים ונתגלו רק בטיהור היסודי שנעשה במחנה לאחר סריקתו בכיוון ההפוך, מדרום לצפון.
מפקד הפעולה העתיק את חבורת הפיקוד הקדמית לתוך המחנה והתמקם בפאתו הצפונית. פיצוץ מתקני המחנה התנהל כסדרו- מתקן אחר מתקן. במחנה נתגלו משאית, ג'יפ וטנדר. מכונאי שצורף אל הכוח במיוחד למטרה זו, הצליח להתניע את המשאית. שני כלי הרכב האחרים חובלו. על המשאית הועמסו ההרוגים והפצועים, נשקם ונשק שלל רב שנמצא במחסן הנשק של המחנה: 30 רובים, מרגמה, סטנים ומקלעים. באיסוף הנפגעים והשלל סייע כוח ב', שחזר כבר למחנה.