stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איבונה ואן פלרקן

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1978 (בת 45) קרימפן אן דה לק, הולנד 
 מידע כללי
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 www.yvonnevanvlerken.org
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון, דואתלון 
 
איבונה ואן פלרקן, נובמבר 2008
איבונה ואן פלרקן (בהולנדית: Yvonne van Vlerken; נולדה ב-5 בנובמבר 1978) היא טריאתלטית ודואתלטית הולנדית, זכתה פעמיים ב-Quelle Challenge Roth,[דרוש תרגום] וב-2008 קבעה שיא עולם במרוצי איש הברזל. היא אחת מהטריאתלטיות היחידות שהשיגו שלוש פעמים תוצאה של מתחת לתשע שעות בתחרות איש הברזל.
שנותיה הראשונות

איבונה ואן פלרקן נולדה בעיר קטנה בקרימפן אן דה לק (אנ') בסמוך לחאודה. אביה היה שחקן כדורגל והיא נהייתה שחקנית כדורגל גם כן, שיחקה בנבחרת דרום הולנד. אחרי סיימה את בית הספר התיכון למדה חינוך גופני וקיבלה תואר באימון כושר, והחלה לעסוק בכך. ואן פלרקן עבדה בעירה במשך 13 שנה. לקוחותיה כללו תלמידי בית ספר שעסקו בריקוד ואנשים מבוגרים שהדריכה אותם באימוני כושר.
הקריירה האתלטית

ב-13 ביולי 2008 ואן פלרקן העמידה שיא עולם חדש של 8:45:48  עבור מרוצי איש הברזל בתחרות Quelle Challenge Roth, חמש דקות פחות מאשר שיא העולם הקודם של פולה ניובי-פרייזר שעמד על 8:50:53, ושרד במשך 14 שנים. איבונה ואן פלרקן שברה את השיא הישן והייתה השנייה במקצה המרתון עם זמן של 2:54:22. השיא שלה החזיק מעמד במשך שנה, עד שכריסי ולינגטון שברה את השיא שלה, וסיימה את תחרות איש הברזל ב-13 דקות ו-49 שניות פחות, במזג אוויר יבש ונוח.
איבונה ואן פלרקן השיגה שיאים נוספים:
סיימה את איש הברזל בפחות מ-9 שעות (8:51:55)  במרוץ הראשון שלה ברות ב-2007.
החזיקה את שיא העולם הן בחצי איש הברזל (4:07:29  באיש הברזל 2006 באנטוורפן) ואיש הברזל (8:45:48  ב- Challenge Roth ב-2008).
הערות שוליים

↑  ג'ון לביסון, הנשים שהצליחו לרוץ את איש הברזל בפחות מתשע שעות: היסטוריה,tri247.com ‏ 19 ביולי 2010
↑  הרברט קרייבל, ריאיון עם איבונה ון ולרקן, slowtwitch.com  ‏ 3 באוגוסט 2008
↑  טימותי קרלסון, ולינגטון שוברת את שיא איש הברזל ברות,slowtwitch.com ‏ 12 ביולי 2009
אורתוקראס

| אורתוקראס |
| --- | --- |
 Orthoceras regulare
תקופה
אמצע אורדוביק 488 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: סילוניות
סדרה:: Orthocerida
משפחה:: Orthoceratidae
סוג:: אורתוקראס
מינים
 Orthoceras regulare
שם מדעי
 Orthoceras

אורתוקראס (שם מדעי: Orthoceras; מילולית: "קרן ישרה") הוא סוג של רכיכה נכחדת שחיה בתקופת האורדוביק. רכיכה זו הייתה שייכת לקבוצת הנאוטילוסאים, בה הנאוטילוסיים המודרניים. הוא תואר ב-1789 בידי החוקר ז'אן גיום ברוגייר.
תפוצה

מאובני הרכיכה נמצאו בשוודיה והמדינות הבלטיות והוא חי לחופי הימים שלהם. בעבר סברו שהייתה לו תפוצה כלל-עולמית, אך חלה טעות בזיהויו עם רכיכות אחרות כמו Michelinoceras ו-Baculites שדמו לו במבנה הקונכייה. רק המאובנים שלצד שוודיה ואולי גם ברוסיה, אוקראינה, ליטא, אסטוניה ובלארוס שייכות לסוג. בסוג היה רק מין אחד - Orthoceras regulare.
מאפיינים

רכיכה זו הגיע לאורך 15-100 ס"מ והייתה בעלת קונכייה ישרה בעלת מבנה חרוטי שמבפנים הייתה מלאת חללים מלאי גז, איתם היא נעה. היו לה איברים רכים שנרקבו והזכירו תמנון מודרני כמו זרועות ארוכות ועיניים גדולות. היצור היה צייד של רכיכות אחרות אותם תפס בזרועותיו.
אויגן, דוכס וירטמברג (1846–1877)

אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen Herzog von Württemberg; ‏20 באוגוסט 1846 – 27 בינואר 1877), היה נסיך גרמני מבית וירטמברג.
ביוגרפיה

אויגן נולד ב-20 באוגוסט 1846 בביקבורג, לאויגן, דוכס וירטמברג ולמתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט. אויגן גדל בבאד קרלסרוהה, ולאחר מכן למד באוניברסיטת טיבינגן.
בשנת 1866 התגייס אויגן לצבא ממלכת וירטמברג ושירת ברגימנט הפרשים ה-3, ואף לחם עמו במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה. לאחר מכן הוא שהה תקופה בפריז יחד עם דודו וילהלם, דוכס וירטמברג, ובין השנים 1868–1869 הוא ביקר בארצות הברית. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה לחם אויגן בקרבות השונים, ובשנת 1871 הועלה לדרגת ריטמייסר. בשנת 1874 הוא הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1876 מונה למפקד גדוד ברגימנט ההוסארים ה-11 (וסטפאליה ה-2) בדיסלדורף. ב-27 בינואר 1877 מת אויגן במפתיע, ובעת מותו היה השני בסדר הירושה לממלכת וירטמברג, לאחר וילהלם, נסיך הכתר של וירטמברג.
משפחתו

ב-15 ביולי 1843 התחתן אויגן עם ורה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
קרל אויגן, דוכס וירטמברג (1875)
אלזה, דוכסית וירטמברג (1936-1876), התחתנה עם אלברכט, נסיך שאומבורג-ליפה
אולגה, דוכסית וירטמברג (1932-1876), התחתנה עם מקסימיליאן, נסיך שאומבורג-ליפה
אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822)

אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen von Württemberg;‏ 21 בנובמבר 1758 – 20 ביוני 1822), היה דוכס וירטמברג, ואחיו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג.
ביוגרפיה

אויגן נולד ב-21 בנובמבר 1758 בשוודט על האודר, לפרידריך אויגן, שהיה מאוחר יותר דוכס וירטמברג, ולפרדריקה דורותיאה מברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה.
אויגן התחנך על ידי יוהאן גאורג שלוסר, גיסו של יוהאן וולפגנג פון גתה. אויגן הצטרף לצבא הפרוסי והוצב ברגימנט ההוסארים ה-4 בשלזיה. בשנת 1795 מונה אויגן למושל המבצר גלוגאו. בקרב ינה-אאורשטדט פיקד אויגן על עתודת הפרשים של הצבא הפרוסי, וב-18 באוקטובר 1806 הוכה על ידי ז'אן ברנדוט.
לאחר מכן התיישב אויגן בקרלסרוהה, ובספטמבר 1806 הביא את קרל מריה פון ובר לחצרו כקפלמייסטר. משנת 1820 היה אויגן חבר בפרלמנט של וירטמברג, על אף שלא השתתף אישית בישיבות, אלא שלח את נציגו הרוזן קרל ריישאך. ב-20 ביוני 1822 מת אויגן במיינינגן, והוא בן 64 שנים.
משפחתו

ב-21 בינואר 1787 התחתן אויגן עם לואיזה, נסיכת שטולברג-גדרן, בתם של כריסטיאן קרל, נסיך שטולברג-גדרן ואלאונורה, רוזנת רויס-לובנשטיין, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
אויגן, דוכס וירטמברג (1788–1857), התחתן עם מתילדה, נסיכת ולדק ופירמונט, ולאחריה התחתן עם הלנה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג
לואיזה, דוכסית וירטמברג (1789–1851), התחתנה עם אוגוסט, נסיך הוהנלוהה-אהרינגן
גאורג פרדיננד, דוכס וירטמברג (1790–1795)
היינריך, דוכס וירטמברג (1792–1797)
פאול וילהלם, דוכס וירטמברג (1797–1860), התחתן עם מריה סופיה, נסיכת טורן וטקסיס
אופני מסלול

אופני מסלול
אופני מסלול הם אופניים שנועדו לרכיבה בוולודרום, שהוא אולם ספורט המיועד למטרה זו.
אופני מסלול משמשים למספר תחרויות: קביעת שיא השעה, מרוצי מדיסון, מרוצי קיירין ומרוצי ספרינט (אנ').
מבנה

אופני המסלול מזכירים מבחינה חיצונית אופני כביש (למעשה, הם עיצוב של אופני פיקסי), אך על מנת למלא את ייעודם נערכו בהם מספר שינויים: הם חסרי בלמים, ובעלי הילוך אחד בלבד. השלדה קלת משקל וקשיחה מאוד, כיוון שעליה לעמוד בעומסים החזקים שמפעילים עליה הרוכבים, ומאידך היא אינה סופגת זעזועים כלל. מכיוון שהרכיבה מתבצעת רק באולם ואין חשש לתקרים, הצמיגים צרים מאוד ומנופחים בלחצים גבוהים מאלו של אופני כביש רגילים. האיגוד הבינלאומי לאופניים קבע מידות ומשקלים ספציפיים לאופני מסלול.
בכל שנה נערכת אליפות העולם באופני מסלול, בחסות האיגוד הבינלאומי לאופניים. הוולודרום הראשונה בישראל נחנך במרץ2018, וציפוי לפתוח במאי 2019. תחום אופני המסלול חדש בישראל, ולכן תחום אופני המסלול איננו מפותח.
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏ולודרום האופניים בת"א נחנך: נביא תחרויות, באתר ONE‏, 1 במאי 2018
↑   איתמר קציר, המסלול להצלחה מוכן, עכשיו רק שייפתח: למה הספורט הישראלי צריך את הוולודרום החדש?, באתר הארץ, 24 בפברואר 2019
| ענפי ספורט אולימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | משחקי הקיץ |  |
| אופניים | אופני BMX • אופני BMX בסגנון חופשי • אופני הרים • אופני כביש • אופני מסלול |  |
| משחקי כדור | בדמינטון • גולף • הוקי שדה • טניס • טניס שולחן • כדורגל • כדוריד • כדורמים • כדורסל • כדורסל 3x3 • כדורעף • כדורעף חופים • רוגבי שביעיות |  |
| ספורט גופני | אתלטיקה • ברייקינג • הרמת משקולות • טיפוס • טריאתלון • ירי תחרותי • סקייטבורדינג • סיף • קרב חמש מודרני • קשתות |  |
| התעמלות | התעמלות אמנותית • התעמלות מכשירים • טרמפולינה |  |
| ספורט ימי | גלישת גלים • חתירה • קאנו/קיאק • שיט |  |
| ענפי קרב | אגרוף • ג'ודו • היאבקות (סגנון חופשי, סגנון יווני רומי) • טאקוונדו |  |
| רכיבה | איוונטינג • רכיבה אמנותית • קפיצות ראווה |  |
| שחייה | קפיצה למים • שחייה תחרותית • שחייה צורנית • שחייה במים פתוחים |  |
| משחקי החורף | משחקי החורף |  |
| ענפי קרח | הוקי קרח • קרלינג |  |
| סקי | ביאתלון • גלישת שלג • סקי אלפיני • סקי בסגנון חופשי • סקי למרחקים • סקי נורדי משולב • קפיצות סקי |  |
| מזחלות | בובסלי • סקלטון • לוז' |  |
| החלקה על הקרח | החלקה אמנותית • החלקה מהירה • החלקה מהירה במסלול קצר |  |
| ענפי עבר במשחקי הקיץ | ענפי עבר במשחקי הקיץ |  |
| ענפי עבר | בייסבול • כדור בסקי • כדור כף יד • כדור מחבט • לקרוס • מרוץ סירות מנוע • משיכת חבל  • סופטבול • פולו • קרוקט • קרוקט אמריקאי • קראטה • קריקט |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולודרום בסידני, אוסטרליה
אואנה ג'יורג'יו

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1975 (בת 49) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 סוגה מועדפת:  סרטים דוקומנטריים
 מדינה:  רומניה 
 עיסוק:  מפיקת קולנוע ובמאית סרטים
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה לעיתונאות, בוקרשט
 יצירות בולטות:  עלייה דאדא, מרגלים מזדמנים
 בן זוג:  טודור ג'יורג'יו
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתגלית השנה באירופה (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אואנה ג'יורג'יו (ברומנית:Oana Giurgiu), שנולדה ב-29 ביולי 1975, בבוקרשט, רומניה,  היא מפיקה ובמאית סרטים רומניה.
עבודתה בתחום הקולנוע

ג'יורג'יו סיימה את לימודיה בבית הספר הגבוה לעיתונאות בבוקרשט בשנת 1997.
בשנת 1994 הקימה יחד עם בעלה, טודור ג'יורג'יו, את חברת ההפקות העצמאית Libra Film Production.
בשנת 2001 ייסדה יחד עם בעלה טודור ג'יורג'יו, מייסד "האגודה לקידום הסרט הרומני", ועם המבקר מיכאי קירילוב את פסטיבל טרנסילבניה לסרטים בינלאומיים (TIFF) .
בתחילת דרכה עבדה ככתבת ומפיקה של תוכניות טלוויזיה בערוצים שונים ברומניה. בשנת 2005 ניהלה את אתר ההסרטה של הסרט "מותו של האדון לזרסקו" ולאחר מכן השתתפה בהפקתם של סרטים נוספים, ביניהם סרטים בבימויו של בעלה טודור ג'יורג'יו.
אואנה ג'יורג'יו הסבירה בראיונות שנתנה לכלי התקשורת ברומניה כי יש לה עניין רב בהיסטוריה וכי היא רואה בהיסטוריה של יהודי רומניה חלק בלתי נפרד מההיסטוריה של רומניה. מכאן נבע רצונה ללמוד ממקור ראשון על אירועים שהוסתרו במשך עשרות שנים מעיני תושבי רומניה על ידי המשטר הקומוניסטי. היא מעידה שיצרה את הסרטים "עלייה דאדא" ו"מרגלים מזדמנים" למען עצמה ולמען בני דורה ברומניה, בהונגריה, בסלובקיה ובישראל.
עלייה דאדא

הסרט עלייה דאדא  הוא סרט תיעודי היסטורי באורך 115 דקות בהפקת חברת Libra Film ובבימויה של אואנה ג'יורג'יו בו מוצגת ההיסטוריה של עליית יהודי רומניה לארץ ישראל ואת ההקשר המדיני במסגרתו התנהלו גלי העלייה.
הסרט עוקב אחרי עליית יהודי רומניה לארץ החל מהעלייה הראשונה שתחילתה עם עליית קבוצה מיהודי מוינשט והקמת המושבה ראש פינה בשנת 1882, בימי השלטון העות'מאני, דרך ההעפלה בתקופת המנדט הבריטי ופרשת מכירת יהודי רומניה למערב ולמדינת ישראל על ידי השלטון הקומוניסטי ברומניה בין השנים 1958 – 1989.
אואנה ג'יורג'יו מציגה בסרטה את האירועים שהניעו לדעתה את הקהילה היהודית הגדולה ביותר במזרח אירופה, ששרדה את השואה, לעזוב את אירופה המתועשת ולהגר לפינה נידחת ולא מפותחת במזרח התיכון, בתקופה בה רוב האנשים היגרו לאמריקה. אירועים אלה שייכים לתקופה שנמחקה מספרי ההיסטוריה של רומניה. הם כוללים את הצטרפותה של רומניה לגרמניה הנאצית בתקופת מלחמת העולם השנייה, את המדיניות האנטישמית ששללה מהיהודים את זכויות האזרח וגרמה לקיפוח, הפליה ורדיפה, את פרעות יאשי, את שואת יהודי רומניה ואת מחנות הריכוז בטרנסניסטריה.
לצורך כתיבת התסריט, אואנה ג'יורג'יו נעזרה בארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, בשיחות עם אנשים רבים בישראל שסיפרו לה את סיפור עלייתם לארץ ובחומר תיעודי שאיתרה בארכיונים בארצות שונות מאנגליה עד ישראל, חומר שלא היה קיים בארכיונים ברומניה.
החומר התיעודי שנאסף מוצג בסרט באמצעות טכניקת הקולאז' השואבת את השראתה מזרם הדאדאיזם, כמחווה הוקרה ליצירותיהם של מרסל ינקו, יליד בוקרשט וטריסטאן צארה יליד מוינשט, ממייסדי זרם ה"דאדא" באמנות.
סדרות הקולאז'ים משלבות בין קטעים של מסמכים, גזירי עיתונים, תמונות, סרטים, ביניהם סצנות שצולמו בישראל, ראיונות, זיכרונות וסיפורים אישיים.
הסרט הוקרן לראשונה בשנת 2015 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי Astra Film המתקיים כל שנה בעיר סיביו ברומניה ובישראל בשנים 2015 ו-2016.
מרגלים מזדמנים

הסרט מרגלים מזדמנים  הוא סרט תיעודי היסטורי באורך 120 דקות בהפקת חברת Libra Film ובבימויה של אואנה ג'יורג'יו. הסרט הוצג לראשונה ברומניה במסגרת פסטיבל TIFF בשנת 2021. לדבריה של אואנה ג'יורג'יו, זהו סרט המשך ל"עליית דאדא". בשנת 2023, הסרט זכה בפרסי גופו של האקדמיה הרומנית לקולנוע בקטגוריה הסרט התיעודי הטוב ביותר ובקטגוריה הסאונד הטוב ביותר.
בישראל, הסרט הוקרן לראשונה ב-18 באפריל 2023 לרגל יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה ולאחר מכן בפסטיבל הסרט הרומני שהתקיים בין 23.05.2024 ל-1.06.2024.
הסרט מרגלים מזדמנים מגולל את סיפורם של צנחני היישוב שהתנדבו לשרת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה והוצנחו בארצות מולדתם במזרח אירופה במדי הצבא הבריטי, למטרות של איסוף מודיעין עבור הצבא הבריטי, סיוע לטייסי בעלות הברית שמטוסיהם הופלו מעל אזור זה וסיוע לקהילה היהודית וארגונה לקראת בריחה אפשרית. 9 צנחנים הוצנחו ברומניה, 5 ביוגוסלביה, 5 בסלובקיה ו-6 בסלובניה. חלק מהצנחנים הוצנחו יותר מפעם אחת ביעדים שונים.
הצניחות הראשונות לרומניה ולהונגריה לא היו מוצלחות. חלק מהצנחנים נתפסו ונכלאו. הסרט מציג את קורותיהם של הצנחנים, לובה גוקובסקי (יהודה אחישר) ואריה פיכמן (אורני) שהוצנחו יחד ברומניה בספטמבר 1943. מטוסם נקלע לאש נ"מ חזקה והצניח אותם בסמוך לבוקרשט, 60 ק"מ מהמקום בו המתינו להם אנשי המחתרת. גוקובסקי נפצע והשניים נשבו על ידי הרומנים. פיכמן נשלח לחקירה בגרמניה, אך הוחזר לאחריה לכלא רומני.
הסרט מציג גם את קורותיהם של הצנחנים שהוצנחו בקיץ ובסתיו של שנת 1944 בשטחים שהיו בשליטת הפרטיזנים ביוגוסלביה ובסלובקיה, מתוך מחשבה להסתייע בהם לחציית הגבולות לרומניה ולהונגריה. בין הצנחנים שהוצנחו בסלובקיה היו חביבה רייק, רפי רייס, צבי בן-יעקב וחיים חרמש אשר סייעו לארגון בריחתם של הפליטים היהודים שהתקבצו באזור ושל טייסי בעלות הברית שנטשו את מטוסיהם מעל לשטח האויב. שרה ברוורמן הוחדרה ליוגוסלביה במסווה של עיתונאית זרה ששהתה בישראל מספר שנים במסגרת עבודתה וכעת מבקרת באירופה.
הסרט עוקב גם אחרי פעילותם של שייקה דן ומנו בן אפרים שהוצנחו ביולי 1944 ליד העיר ארד ברומניה. הם הצליחו להגיע לבוקרשט ולארגן את הקהילה היהודית שם לקראת הבריחה מרומניה.
במקביל לפעילות הצנחנים ולסיפוריהם האישיים, הסרט מתאר את השנתיים האחרונות של מלחמת העולם השנייה (1944 – 1945) ברומניה, בהונגריה ובסלובקיה, את הגירוש המסיבי של האוכלוסייה היהודית אל מחנות ההשמדה ואת הניסיונות להגביל את ממדיו, ואת הקמת מדינת ישראל.
איסוף החומר התיעודי וצילום הסרט ארכו חמש שנים.
מקורות המידע לכתיבת התסריט ולעיצוב הדמויות כללו כתבות מעיתונים, קטעי סרטים מארכיונים בישראל, ברומניה, בסלובקיה ובהונגריה, מפגשים עם משפחות הצנחנים בישראל, תמונות שצולמו על ידי הצנחנים בעת שהותם בקהיר ותמונות המתארות את רחובות בוקרשט, קלוז' ובודפשט בימי המלחמה, שהתפרסמו במקומות שונים. הדיאלוגים בין הדמויות והקריינות מבוססים על מכתבים שהצנחנים כתבו לקרוביהם ועל זכרונות שכתבו לאחר שובם לישראל.
עלילת הסרט צולמה במקומות שונים ברומניה (אוראדיה, קלוז', בוקרשט, טָלְפָּה, האגם וידְרָרוּ), בישראל ובסלובקיה. חלק מהאירועים שוחזרו באמצעות צילומי סטילס שצולמו במיוחד עבור הסרט בהשתתפות השחקנים.
ראו גם

העלייה מרומני
הערות שוליים

↑  Biografie Oana Giurgiu - CineMagia.ro, m.cinemagia.ro
↑  About Us – Libra Films (באנגלית אמריקאית)
↑  Despre noi – Asociația pentru Promovarea Filmului Românesc (ברומנית)
↑  RFI 360 - Oana Giurgiu, sau cum să faci documentar respectând regulile jurnalismului și adevărul istoric, RFI, ‏2024-04-17 (ברומנית)
↑  Ionuț Mareș, Oana Giurgiu: Mă enervează foarte tare expresia „nu se face aşa”, Films in Frame
↑  LIBRA FILM PRODUCTIONS (2014-10-08), ALIYAH DADA a documentary by Oana Giurgiu, נבדק ב-2024-05-22
1 2  Seria de proiecții a filmului românesc “Aliyah DaDa”, regia: Oana Giurgiu, în Israel, 14-20 martie 2016, www.icr.ro
↑  Oana Giurgiu, autoarea documentarului Aliyah Dada: – Suplimentul de cultură (ברומנית)
↑  קולנוע - עליה דאדא, באתר www.habama.co.il
↑  Ionuț Mareș, Oana Giurgiu: Mă enervează foarte tare expresia „nu se face aşa”, Films in Frame
↑  Occasional Spies (Spioni de ocazie), Cineuropa - the best of european cinema (באנגלית)
↑  „Spioni de ocazie” prezentat în premieră în Israel de Ziua Națională a Holocaustului cu participarea regizoarei Oana Giurgiu, www.icr.ro
↑  מרגלים מזדמנים | קולנוע רומני, באתר סינמטק תל אביב
↑  TransilvaniaFilmRO (2021-10-19), Spioni de ocazie - Trailer, נבדק ב-2024-05-24
↑  TransilvaniaFilmRO (2022-04-28), Spioni de ocazie - teaser, נבדק ב-2024-05-24
1 2  צנחני היישוב במלחמת העולם השנייה | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2
↑  הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2
↑  Mihai Brezeanu: Fotografii în nemișcare - Occasional Spies / Spioni de ocazie la TIFF, 2021, LiterNet (ברומנית)
↑  מרגלים מזדמנים | קולנוע רומני, באתר סינמטק תל אביב
↑  All About Romanian Cinema (2022-05-11), Oana Giurgiu despre „Spioni de ocazie”, נבדק ב-2024-05-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419132905171  LCCN: no2017066275  VIAF: 147149617084103752094   WorldCat (עם VIAF): 147149617084103752094 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אואנה ג'יורג'יו".
טכניקת הקולאז'
קבוצה מצנחני היישוב בתמונה מספטמבר 1944 בבארי שבאיטליה. עומדים מימין: ראובן דפני, צדוק דורון, אבא ברדיצ'ב. יושבים מימין: שרה ברוורמן, אריה פיכמן וחביבה רייק
אורתוקלז

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  KAlSi3O8
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  גבישים דמויי תיבה. לגביש הטיפוסי חתך מלבני או ריבועי. גבישים פריזמתיים תאומים נפוצים מאוד באורתוקלז.
 צבע:  לבן-צהבהב, צהוב עם קורטוב אדום, כתום עד חום.
 ברק:  זגוגי עד עמום עקב בליה. פנינתי על משטחי פצילות.
 שקיפות:  שקוף למחצה עד אטום (לעיתים רחוקות שקוף)
 פצילות:  מושלמת במישור אחד וטובה במישור השני. יוצרת מנסרות של זווית ישרה שנתנה את השם למינרל.
 שבירה:  דמוית קונכייה או בלתי שווה.
 קשיות:  6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.56
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  קוורץ, פלגיוקלז נתרני, נציץ, טורמלין טופז
אורתוקלז (באנגלית: Orthoclase, מיוונית "שבירה ישרה" בשל הזווית בין מישורי הפצילות) הוא מינרל השייך למשפחה של מינרלים בקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה) המכילים אשלגן. האורתוקלז נמנה בין המינרלים החשובים ביותר שמהם בנויים סלעי היסוד.
פצלת שדה אשלגנית

קבוצת פצלות השדה שהאורתוקלז הוא חלק ממנה מכילה מינרלים טקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי. כמו הקוורץ, בנויים מינרלים אלה מארבעה ארבעונים, אלא שבעוד שבקוורץ כל הארבעונים בנויים מ־SiO4, בפצלת השדה מחליף אטום אלומיניום את אטום הצורן באחד הארבעונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי. באורתוקלז הפיצוי החשמלי בא בצורת קטיון אשלגן.
קיימים בטבע שלושה פולימורפים (סוגים בעלי הרכב כימי זהה, אך בעלי מבנה שונה) של פצלות השדה המכילים אשלגן: אורתוקלז, סנידין ומיקרוקלין. לכולם אותה נוסחת מבנה כימי: KAlSi3O8, והם מכונים באנגלית בשם הכללי K-Spar (הסימון הכימי לאשלגן וקיצור המילה האנגלית לפצלת השדה Feldspar). האבחנה בין הפולימורפים בלי מכשור מעבדה, כדוגמת סריקה באמצעות קרני רנטגן, אינה פשוטה. המיקרוקלין יכול להופיע לעיתים בגוון ירוק (מינרל המכונה אמאזוניט) ולעיתים מופיעה בו תופעה של גבישים תאומים בצורת לוחיות מקבילות, אבל האמצעי המזהה הכמעט יחיד הוא המסלע בו מוצאים את המינרל. מכיוון שכל אחד מהסוגים מתגבש בטמפרטורה אחרת הסלע שייווצר יהיה שונה. הסנידין מתגבש בחום גבוה של מעל ל-900°C, ולכן מופיע בסלעים שנוצרו תוך כדי התקררות מהירה, בעיקר בסלעים וולקניים פלסיים כדוגמת אובסידיאן, ריוליט וטרכיט. האורתוקלז מתגבש בחום שבין 900°C ל-500°C, ומופיע בסלעים שהתקררו לאט יותר כדוגמת גרניט וסיאניט. המיקרוקלין מתגבש בטמפרטורות של כ-400°C ומטה ומופיע בסלעים שהתקררו לאט כמו גרניט סיאניט ובפגמטיטים.
משום שהסנידין מתגבש בטמפרטורות גבוהות, קיימת רמת אי סדר גבוהה בצורת הסידור של אטומי הצורן והאלומיניום, והתוצאה - התגבשות במערכת גבישית המונוקלינית. רמת הסדר עולה באורתוקלז, המתגבש אף הוא במערכת הגבישית המונו קלינית. ברמת הטמפרטורות הנמוכות מתגבש סוג מיוחד של אורתוקלז הקרוי אדולריה שהמבנה שלו מסודר יותר. המיקרוקלין, המתגבש בטמפרטורות הנמוכות אף יותר, ולכן רמת הסדר בו היא הגבוהה ביותר, מתגבש במבנה הטריקליני שהוא בעל הסימטריה הנמוכה יותר.
תפוצה ושימוש

בישראל ניתן למצוא אורתוקלז בסלעי הגרניט של אזור אילת.
באורתוקלז נעשה שימוש בתעשיית החרסינה וכרכיב באבקת ליטוש.
אדולריה, סוג מיוחד של אורתוקלז, מפגין תופעה אופטית מיוחדת של ברק בגוונים שונים בשל תכלילים של פצלות שדה שונות. אבן מסוג זה (בייחוד בגוון כחלחל) מכונה אבן ירח, מבוקשת כאבן חן, ונעשה בה שימוש בתעשיית התכשיטים. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד אבן ירח היא אבן ההולדת התחליפית של חודש יוני.
הערות שוליים

↑  זו אינה טעות, רמת סדר גבוהה יותר יוצרת מבנה פחות סימטרי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12496135c (data)
אויגן, דוכס וירטמברג (1820–1875)

אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen Herzog von Württemberg; ‏15 בדצמבר 1820 - 8 בינואר 1875), היה נסיך גרמני מבית וירטמברג.
ביוגרפיה

אויגן נולד ב-15 בדצמבר 1820 בעיר ריגה שבתחומי האימפריה הרוסית, לאויגן, דוכס וירטמברג ומתילדה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן.
בשנת 1838 התגייס אויגן לצבא האימפריה הרוסית, ובשנת 1842 הוא הצטרף לצבא הפרוסי, שם מונה לקפטן ברגימנט ההוסארים ה-8 (וסטפאליה ה-1). בשנת 1857 הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-11, ובשנת 1858 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה שירת אויגן במטה של פרידריך, נסיך הכתר הפרוסי, ולחם בקרבות וייסנבורג, ורת וסדאן ובמצור על פריז. על פעולותיו בקרבות קיבל אויגן את עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה ואת צלב ההצטיינות הצבאית של וירטמברג, ובשנת 1873 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ב-8 בינואר 1875 מת אויגן בקרלסרוהה, והוא בן 55 שנים.
משפחתו

ב-15 ביולי 1843 התחתן אויגן עם מתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
וילהלמינה, דוכסית וירטמברג (1844–1892), התחתנה עם ניקולאס, דוכס וירטמברג
אויגן, דוכס וירטמברג (1846–1877), התחתן עם ורה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
פאולינה, דוכסית וירטמברג (1854–1914), התחתנה עם ד"ר מלכור הנס אוטוקאר ווילים
אגרידב

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ממשלתית
 מייסדים:  מדינת ישראל
 תקופת הפעילות:  1963–2003 (כ־40 שנה)
 שליטה בחברה:  מדינת ישראל
 בעלות:  המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ
 ענפי תעשייה:  חקלאות
 מנכ"ל:  עמרם אולמרט (1983–1997)
 
אגרידב חברה לפיתוח חקלאי (ארצות חוץ) בע"מ הייתה חברה ממשלתית, שעסקה ביצוא ידע חקלאי ומתן ייעוץ בניהול משקים חקלאיים למדינות, גופים מוסדיים ופרטיים מחוץ לישראל. הפעילות נעשתה בעיקר כחלק מהמרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ, וחלקה ישירות עם הלקוחות. הפרויקטים בוצעו בעיקר במדינות מתפתחות, כחלק ממדיניות של פיתוח הקשרים הבינלאומיים של מדינת ישראל ברחבי העולם. חלק מפרויקטים בוצעו במימון של גורמי חוץ דוגמת הבנק העולמי וממשלת ארצות הברית.
היסטוריה

אגרידב נוסדה בשנת 1963 כחברת בת של חברת "פיתוח מקורות מים (ארצות חוץ) בע"מ, שכונתה "ורד" על שם ראשי התיבות שלה באנגלית (Water Resources Development - W.R.D.), שהייתה בעצמה חברת בת של חברת מקורות הממשלתית. "ורד" עסקה בסיוע בפיתוח מקורות מים במדינות מתפתחות. ו"אגרידב" הוקמה כדי לעסוק בסיוע חקלאי.
בסוף 1976 החליט ראש הממשלה, יצחק רבין, כי החברה תירכש מידי מקורות ותהפוך לזרוע של הממשלה, לחיזוק הקשרים הבינלאומיים באמצעות ידע חקלאי, תחת רשות ממשלתית חדשה שהוקמה בשם "הרשות למתן סיוע חקלאי". את מלאכת הקמת החברה במתכונתה החדשה הטיל על הפרופסור לחקלאות עמרם אולמרט (אחיו הבכור של אהוד אולמרט). בין עובדי החברה היה גם עמרם בן-צבי, בנם הבכור של נשיא המדינה השני, יצחק בן-צבי, והאגרונומית רחל ינאית בן-צבי, שניהל בשנות ה-70 פרויקטים של החברה בליבריה ואיראן.
היסטוריה > הפרטה וסגירה

במאי 2001, פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת על החברה. המבקר מצא אי סדרים בחברה בנושא רכש ציוד ותשומות, וקבע כי עניינים כאלו נעשו שלא כדין. בין היתר נמצא, כי אין לחברה לא הייתה ועדת מכרזים. בנוסף, משנת 1997, לאחר פרישתו של עמרם אולמרט, החלו הכנסות החברת לרדת, והיא החלה לצבור הפסדים. שר החקלאות רפאל איתן ומנכ"ל משרדו התערבו בתהליך הבחירה של המנכ"ל בניסיון להביא מינוי מועמד שהעדיפו, כל זאת חרף עמדתה של הוועדה לבדיקת מינויים שקבעה כי המועמד אינו מתאים לדרישות חוק החברות הממשלתיות, מהלך שפגע בתפקוד החברה.
בדצמבר 2001, אישרה ועדת השרים להפרטה, בראשות ראש הממשלה, אריאל שרון, את תוכניתו של שר החקלאות, שלום שמחון, להפרטת אגרידב. ובינואר 2002, אישרה ועדת הכספים של הכנסת את ההפרטה. 12 גורמים עסקיים, מתחומי החקלאות והנדל"ן, הגישו לרשות החברות הממשלתיות הצעות להשתתפות בהליך המכירה של החברה. מתוכן 8 קבוצות עלו לשלב הבא במכרז. המתמודדת המובילה הייתה חברת גאון אחזקות. באוגוסט 2002, החברה נרכשה על ידי "החברה להדברת עשבי בר", שבעצמה הייתה חברה ממשלתית שהופרטה בשנת 1998, כאשר נמכרה לחברת שלג לבן, שבבעלותו של איש העסקים אלי אורגד. החברה הפסיקה לפעול זמן קצר אחר כך.
פעילות

במשך השנים ביצעה החברה עשרות פרויקטים, במספר רב של מדינות ברחבי העולם, בין השאר:
פעילות > איראן

בשנת 1965 זכתה החברה במרכז של משרד החקלאות האיראני לסיוע בפיתוח חקלאי של אזור חבל ח'וזסתאן בדרום מערב המדינה. האזור הוא צחיח אך הוקם בו סכר ענק וממשלת איראן ביקשה להשתמש במים לגידול כותנה, לאחר שבמשך 4 שנים כשלו מומחים מצרפת וארצות הברית, פנה משרד החקלאות לאגרידב שהצליחה תוך שנתיים להקים בהצלחה חווה רחבת היקף לגידול כותנה.