stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטסי רדי
קריירה

רדי הייתה מרצה זוטרה ולאחר מכן מרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ויקטוריה. ב-1982 היא הצטרפה למשרד עורכי הדין ווטס ופרטסון (כיום מינטר-אליסון-רד-ווטס) בוולינגטון, וב-1983 היא הייתה לאישה השותפה הראשונה במשרד. היא התמחתה בדיני מיסים, בדיני תאגידים ובדיני זכויות יוצרים לסרטים. בהמשך היא החלה לעבוד בבית ההשקעות בריירלי, שם היא הועסקה במשך 11 שנים והייתה מעורבת במשא ומתן על עסקאות רכישה גדולות כמו תהליך ההפרטה של אייר ניו זילנד.
רדי הייתה יושבת ראש מועצת הסרטים של ניו זילנד ושל חברת "שכר החינוך" ושימשה כדירקטורית בכמה חברות וגופים ציבוריים. היא שימשה כנציגת הכתר הבכירה בנוגע למשא ומתן על ההסדרים הקשורים להסכם ואיטנגי והייתה מעורבת בפעילות לשיפור השירות לציבור. היא כיהנה גם כסגנית יושב ראש הסוכנות לתחבורה של ניו זילנד. בעבר היא כיהנה כדירקטורית בטלקום-ניו זילנד, בקבוצת הנופש והפנאי SKYCITY, בחברת הדואר של ניו זילנד ובאייר ניו זילנד.
ב-2016 שיתפה רדי פעולה עם סר מייקל קאלן, לשעבר שר האוצר של ניו זילנד, בחיבור דוח שהוגש לממשלה הסוקר את החקיקה בנוגע לסוכנויות המודיעין של ניו זילנד. הדוח פורסם ב-9 במרץ אותה שנה, שבועיים לפני ההכרזה הפומבית על מינויה של רדי לתפקיד המושלת הכללית. הדוח כלל המלצות להרחבת הסמכויות של המשרד לאבטחת המידע הממשלתי לניטור תשדורות פרטיות של אזרחי ניו זילנד ונמתחה עליו ביקורת.
רדי הייתה גם מעורבת בכמה ארגונים חוץ-ממשלתיים, במיוחד בתחומי האומניות והשוויון המגדרי. ב-2009 היא הייתה אחת מהחברות המייסדות של "נשים עולמיות – ניו זילנד" (Global Women New Zealand) קבוצה של נשים בולטות הפעילות למען פיתוח מנהיגות.
בהענקת התארים לרגל יום הולדתה הרשמי של המלכה ב-2014 הוענק לרדי התואר גבירה עמיתה במסדר ההצטיינות של ניו זילנד על שירותיה בתחום האומנויות והעסקים. ביוני 2016 הוענק לה התואר גבירה של צדק במסדר ג'ון הקדוש. באותו חודש הוענק לה התואר גבירה עמיתה גבוהה במסדר ההצטיינות של ניו זילנד ועמיתה במסדר שירות המלכה, לקראת כניסתה לתפקיד המושלת הכללית.
המושלת הכללית של ניו זילנד

במרץ 2016 הוכרז שהמלכה אליזבת השנייה אישרה את מינויה של רדי תפקיד המושלת הכללית של ניו זילנד לתקופה של חמש שנים החל מספטמבר 2016. היא המושלת הכללית ה-21 של ניו זילנד והאישה השלישית בתפקיד לאחר קתרין טיזרד וסילביה קרטרייט. ב-28 בספטמבר 2016 הושבעה פטסי רדי לתפקיד המושלת הכללית בפני הפרלמנט של ניו זילנד. רדי סיימה את כהונתה כמושלת הכללית ב-6 בספטמבר 2021, ובמקומה מונתה סינדי קירו.
חיים אישיים

רדי נשואה למשפטן סר דייוויד גאסקוין.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "New Governor-General: who is Dame Patsy Reddy?". New Zealand Herald. 22 March 2016. Retrieved 1 April 2016.
↑  Young, Audrey (23 March 2016). "Spotlight falls on quiet achiever". The New Zealand Herald. Retrieved 23 March 2016.
1 2  "Dame Patsy Reddy – biographical notes" . beehive.govt.nz. Retrieved 23 March 2016.
↑  Sachdeva, Sam (9 March 2016). "Spy agencies explainer: what you need to know about the report into spying laws". Stuff. Retrieved 22 March 2016.
↑  Young, Audrey (22 March 2016). "Dame Patsy Reddy to be Governor-General". New Zealand Herald. Retrieved 22 March 2016.
↑  "Queen's Birthday honours list 2014". Department of the Prime Minister and Cabinet. 2 June 2014. Retrieved 22 March 2016.
↑  The London Gazette: no. 61619. p. 13264. 15 June 2016. Retrieved 17 June 2016.
↑  "Announcement of honours for Dame Patsy Reddy". Retrieved 27 June 2016.
↑  Key, John (22 March 2016). "PM welcomes Dame Patsy Reddy as the next Governor-General" (Press release).
↑  Price, Rosanna; Moir, Jo (22 March 2016). "Dame Patsy Reddy was 'stunned' when offered Governor-General role". Stuff. Retrieved 22 March 2016.
↑  Liana Pantaleo, Celebrating diversity, culture and the achievements of women, 28 September 2016, Scoop
| המושלים והמושלים הכלליים של ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| מושלים | הובסון • פיצרוי • גריי • גור בראון • בואן • ג'יימס פרגוסון • נורמנבי • רובינסון • המילטון גורדון • ג'רבויס • אונסלו • גלאזגו • רנרפלי • פלנקט • איזלינגטון • ליברפול |  |
| מושלים כלליים | ליברפול • ג'ליקו • צ'ארלס פרגוסון • בלדיסלאו • גולוויי • ניואול • פרייברג • נורי • קובהם • ברנרד פרגוסון • פוריט • בלנדל • הוליאוק • ביטי • ריבס • טיזרד • הרדי בויס • קרטרייט • סטיאננד • מטפארה • רדי • קירו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7947 9720  LCCN: no2010083379  TePapa: 64970  VIAF: 121252450   WorldCat (עם VIAF): 121252450
פסגת לנדמארק (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,840 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס הריטג' 
 קואורדינטות:  79°10′00″S 85°40′00″W﻿ / ﻿79.1667°S 85.6667°W﻿ / -79.1667; -85.6667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לנדמארק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לנדמארק
 
פסגת לנדמארק או פסגת לנדמרק (באנגלית: Landmark Peak; מילולית - פסגת נקודת הציון) היא פסגה נישאת ברכס הריטג' שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,840 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת מזרחית לקרחון גוואן ו-9 קילומטרים דרומית לקרחון מינסוטה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת מינסוטה, אשר חקרה את ההרים באזור בין השנים 1964–1963.
הפסגה נקראת בשם זה בשל היותה בולטת בסביבתה, וכך שימשה כנקודת ציון לטייסים שהגיעו לאזור לסייע למשלחת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי ומקור השם
↑  מידע גאוגרפי
| מסיב אנדרסון |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | גריימס • ספלטסטוסר |  |
| בתרונות | שדה הבתרונות בואי |  |
| רכסים, רמות ומצוקים | רמת אנדרסון • רכס סיפקר |  |
| הרים | האגלר • ראלמן |  |
| גבעות אדסון |
| --- | --- | --- |
| פסגות | אלברס • באגיש • לסטר • קוסקו |  |
| קרחונים | הייד • יוניון |  |
| מפלי קרח | דרייק |  |
| גבעות אנטרפרייז |
| --- | --- | --- |
| עמקים | עמק בל • עמק הורסשו • קניון קונל |  |
| רכסים | רודס |  |
| הרים | דולנס • פאריש • צ'אפל • שוק |  |
| מצוקים | נקודת אורבן |  |
| קרחונים | אהרנסבראק • ארבן • סיל |  |
| רכס פרייז'ר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון ובסטר |  |
| הרים | מויר |  |
| אתרים נוספים ברכס הריטג' |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | גוואן • מינסוטה • סטיגול |  |
| זרמי קרח | ראטפורד |  |
| מצוקים | פאונדרז |  |
| נונאטאקים | היי • ויבר • פאסקו |  |
| פסגות | הוטו • לינדר • לנדמארק • רובינסון |  |
| הרים | ברסיק • ג'ונס • וולארד • רודג'ר |  |
פח אשפה

פח מוטמן ברחוב העלייה בגבעת נשר. בעיר נשר החלו בחודש ינואר 2021 בפרויקט של הטמנת פחים, ברחוב העלייה הוטמנו לאורכו 4 פחים. רחוב זה היה בין הראשונים בעיר שהותקנו בו פחים מוטמנים שהחליפו מכולות ומיכלי אשפה
פח אשפה בברקשייר, אנגליה
פח אשפה או פח זבל הוא מכל לאחסון זמני של פסולת, עשוי בדרך כלל מתכת או פלסטיק.
פח אשפה מעוצב כצפרדע במגרש  משחקים בגבעת נשר.
פח אשפה

קיימים שלושה סוגים נפוצים של פחי רחוב: פחי אשפה קטנים בצידי הדרך העשויים לרוב מעץ, ממתכת, פח או פלסטיק, מכולות אשפה גדולות ממתכת (מכונות גם "פחי צפרדע"), ופחי פלסטיק ניידים בעלי גלגלים (נפחם הוא 1,100 ליטר). התקן בבריטניה לפח אשפה נייד הוא תכולה של 240 ליטר ומעלה. פחים אלו נאספים על ידי רכב לפינוי אשפה המעביר את הפסולת למטמנה/מזבלה, שרפה או גריסה.
במקומות מסוימים פועל שירות מיחזור, ומוקדשים לו פחים ייעודיים. פחים אלו מופרדים לקטגוריות שונות, הקובעות איזה סוג של פריטים מותר להכניס לפח. תוכנם של הפחים נלקח למפעלי מיחזור.
פח אשפה טמון

במדינות מסוימות קיימים מכלי פסולת גדולים (5 מ"ק ויותר) אשר משרתים מספר בניינים במשותף. מכלים אלו בנויים באופן שהחלק האוגר את האשפה טמון מתחת לפני הקרקע, משאיות אשפה מיוחדות פותחו על מנת לרוקן מכלים כבדים שכאלה. היתרון במכלים אלו על פני הפחים המסורתיים, הוא ביכולתם לאגור כמויות גדולות של פסולת, ובחסכון בכוח אדם הנצרך לריקונם (ניתן לבצע ריקון על ידי פועל אחד), דגמים מסוימים מתוכננים באופן שיאפשר את פתיחתם על ידי מדרך רגל כדי להתאימם לשימוש על ידי בעלי מוגבלויות. במספר ערים בישראל הוחלפו חלק מן פחי האשפה בפחים טמונים.
פחי אשפה מוטמנים מוכנסים גם הערים שונות כתחליף למכולות אשפה ומיכלי אשפה גדולים. בעיר נשר החל בשנת 2020 פרויקט של החלפת כל מכולות האשפה ברחוב ומיכלי האשפה לפחים מוטמנים. הפחים הראשונים המוטמנים הורכבו בעיר ב-13 בינואר 2021.
תמונות

בצרפת הוחלפו פחי האשפה בשקיות פלסטיק שקופות, בהן קשה להסתיר פצצות.
פח אשפה מעוצב בצורת דולפין.
פח אשפה מעוצב נגד דובים.
פח אשפה מחוץ למועצת העיר בריסטול הנושא את סמל העיר.
פח אשפה משרדי
פח אשפה בסנקט פטרבורג, רוסיה
ראו גם

הזרקת פלסטיק
שינוע וניהול אשפה
אשפה פניאומטית
שלם כפי שתזרוק
הערות שוליים

↑  ישי איבגי, הטמנת פחי אשפה בעיר נשר, באתר פייסבוק, ‏13 בינואר 2021
↑  אבי אפלבוים מיזם הפחים הטמונים בירושלים יוצא לדרך 9 ביוני 2015 באתר לדעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559008605171  LCCN: sh99000952 
הטמנת פח אשפה ברחוב העלייה בשכונת גבעת נשר בעיר נשר
פטרישיה טולמן

| --- | --- |

טולמן בכנס קומיק-קון אריזונה, 2013
 לידה:  4 בספטמבר 1957 (בת 67) פונטיאק, אילינוי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות יפות של קרנגי מלון  תיכון ווסט גלנבארד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרישיה טולמן (באנגלית: Patricia Tullman; נולדה ב-4 בספטמבר 1957) היא שחקנית, פעלולנית ומנהלת אולפנים אמריקאית. ידועה בזכות השתתפותה בסרט "ליל המתים החיים" ובסדרות המדע בדיוני "מסע בין כוכבים" ו"בבילון 5". היא המנהלת והמפיקה בפועל לשעבר של Studio JMS, אולפני ההסרטה של היוצר ג'יי מייקל סטרזינסקי.
קריירה

בתחום הטלוויזיה, טולמן עבדה באופרת הסבון "דורות" והופיעה בהופעת אורח בסדרה "מעשיות מהצד האפל" של ג'ורג' רומרו. כשחקנית וכפעלולנית, טולמן השתתפה בלמעלה מ-50 פרקים בזיכיון "מסע בין כוכבים" בין השנים 1992–1997, בין היתר בסדרות "מסע בין כוכבים: הדור הבא", "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו"מסע בין כוכבים: וויאג'ר". בהמשך היא גילמה את דמותה של הטלפתית ליטה אלכסנדר בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" (בפרק הפיילוט, תפקיד אורח בעונות 3,2 ותפקיד ראשי בעונות 5,4). שיתפה פעולה עם הבמאי ג'ורג' רומרו בסרטי האימה שלו "אבירי האתמול" (1981), "אדם שבחיה" (1988) ו"קריפשואו 2" (1987), שבו שימשה כפעלולנית. בשנת 1990 השתתפה ברימייק של "ליל המתים החיים", ובשנת 1992 השתתפה בתפקיד מכשפה אחוזת דיבוק ב"צבא האופל".
עבודת הפעלולנות הידועה ביותר של טולמן הייתה בסרט "פארק היורה" של סטיבן ספילברג משנת 1993 ככפילתה של השחקנית לורה דרן. בנוסף, שימשה ככפילתה של השחקנית לורל הולומן בתפקיד ציידת הערפדים ג'סטין קופר בסדרה "אנג'ל".
בשנת 2012 הפכה למנהלת אולפני JMS ושימשה כמפיקה בפועל בשותפות עם חברה לשעבר ג'יי מייקל סטרזינסקי, יוצר הסדרה "בבילון 5". היא עזבה את החברה כשנה לאחר מכן.
פיאט אונו

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 שנות ייצור:  1983–1995
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  פיאט 127, פיאט 147, פיאט ספציו 
 מודל אחריו:  פיאט פונטו, פיאט פאליו, פיאט סיינה, פיאט אונו (2010) 
 סיווג:  סופרמיני האצ'בק
 אורך:  3,689 מ"מ 
 רוחב:  1,548 מ"מ 
 גובה:  1,432 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,360 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 מעצב:  ג'ורג'טו ג'וג'ארו 
 
פיאט אונו (באיטלקית: Fiat Uno) היא מכונית סופרמיני של הקונצרן האיטלקי פיאט.
סדרת האונו הושקה בשנת 1983 כמחליפת הפיאט 127 ויוצרה באיטליה עד 1995. אף שהייצור באיטליה נפסק, בפיאט עדיין מייצרים את דגמי האונו אך הם מיועדים כעת בעיקר לשוק הדרום אמריקאי ולא לשוק האירופאי. פיאט פונטו החליפה את האונו באירופה בשנת 1993 כשהיא משווקת תחילה במקביל לאונו וב-1995 החליפה אותה במלואה.
דור ראשון (1983–1989)

סדרת האונו הושקה בשנת 1983 על מנת להחליף את הפיאט 127 המזדקנת. הרכב עוצב על ידי ג'ורג'טו ג'וג'ארו ונחשב למתקדם בזמנו. הרכב מתאפיין במבנה קופסתי מרובע בעל מקדם גרר 0.34. המכונית נודעה בצריכת הדלק הנמוכה שלה ובמרווח הפנימי הנרחב. בתכנון הרכב שולבו לקחים רבים מתכנון המיניוואן הניסויי לנצ'ה מגא-גאמא של ג'וג'ארו. הרכב זכה בתואר "מכונית השנה באירופה" בשנת 1984.
בהתחלה צוידה האונו במנועי בנזין ותיקים של פיאט בנפחים של 900, 1,100 ו-1,300 סמ"ק. המכונית בתצורת הצ'בק הוצעה עם שלוש או חמש דלתות. בשנת 1985 צוידה במנוע ה-Fire החדש בעל ביצועים משופרים וצריכת דלק חסכונית יותר. האונו נחשבת כמכונית קלה ונוחה במיוחד לתחזוקה, ועקב תפוצתה הגבוהה מחירי חלקי החילוף שלה נמוכים ביותר.
בשנת 1987 הופיעה גרסת הדיזל 60DS בעלת מנוע בנפח של 1,700 סמ"ק. תוספת המשקל של המנוע הקשתה על ההיגוי כי לא היה למכונית זו הגה כח. מנוע הדיזל היה חלש, גס ורועש וגרסה זו לא זכתה להצלחה. אונו דיזל לא יובאה לישראל כלל.
דור שני (1989–1995)

בשנת 1989 עבר הדגם מתיחת פנים קלה, שופרה שילדתו ומקדם הגרר שופר ל-0.30. תצורה זו קרויה "אונו דור שני". גם פנים הרכב שודרג בעיצוב חדש. מנוע בנפח 1,400 סמ"ק החליף את מנוע ה-1,300 הישן והושק דגם טורבו בעל ביצועים שנחשבו מעולים לאותה תקופה באותה קטגורית המחיר. מעל ל-6,000,000 מכוניות פיאט אונו נמכרו ברחבי אירופה.
גלריה

הדור הראשון של פיאט אונו
הדור השני של פיאט אונו
פסגת לרדיגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנגוטין 
 קואורדינטות:  63°33′42″S 58°28′54″W﻿ / ﻿63.5617°S 58.4817°W﻿ / -63.5617; -58.4817
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת לרדיגו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת לרדיגו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לרדיגו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לרדיגו
 
פסגת לרדיגו או פסגת לארדיגו (באנגלית: Lardigo Peak; בבולגרית: връх Лардиго) היא פסגה המכוסה קרח ברכס סנגוטין בחצי האי טריניטי בארץ גרהאם, שבצפון מזרח חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
שיא גובהה של הפסגה 1,204 מטרים מעל פני הים.
פסגת לרדיגו ממוקמת 10.06 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר איגנאטייב;
פסגת לרדיגו ממוקמת 4.2 קילומטרים ממזרח לפסגת קראון;
פסגת לרדיגו ממוקמת 9.63 קילומטרים דרום-מזרחית מנקודת מארסקוט;
פסגת לרדיגו ממוקמת 13.17 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת טינטיאבה;
פסגת לרדיגו ממוקמת 10.62 קילומטרים צפונית-מערבית מפסגת הוחשטטר.
היסטוריה > מיפוי אזור הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מהמכון לגאודזיה מעשית ( Institut für Angewandte Geodäsie) מהעיר פרנקפורט על המיין, וכן על ידי סוקרים בריטיים, מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי (British Antarctic Survey).
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם נקודת לרדיגו שבמזרח בולגריה, לחוף הים השחור.
פיאט M14/41

| --- | --- |
טנק M14/41 מוזיאון בווינגטון, אנגליה
טנק M14/41 מוזיאון בווינגטון, אנגליה
 מידע כללי
 סוג:  טנק בינוני
 מדינה מייצרת:  ממלכת איטליה ממלכת איטליה
 יצרן:  Ansaldo 
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 מידע טכני
 אורך:  4.915 מטר
 רוחב:  2.28 מטר
 גובה:  2.37 מטר
 משקל:  14.5 טון
 מהירות:  33 קמ"ש
 טווח פעולה:  200 ק"מ
 מנוע:  דיזל V8 ‏ SPA 8 TB M41 ‏ 145 כוחות סוס
 שריון:  25–42 מ"מ
 צוות:  4 איש
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח אנסלדו 47/32 מ"מ (87 פגזים)
 חימוש משני:  4 מקלעים "ברדה" בקוטר 8 מ"מ
 
פיאט M14/41 Carro Armato הוא טנק בינוני תוצרת חברת פיאט איטליה, שיוצר בתקופת מלחמת העולם השנייה, ששירת משנת 1941 בצבא המלכותי האיטלקי.
האות M מציינת שהוא מסוג בינוני (Medium, באיטלקית Medio).
המספר 14 מציין את המשקל.
המספר 41 מציין את שנת הייצור הראשונה.
הטנק הועסק לראשונה במערכה בצפון אפריקה, שם התבררו במהירות חסרונותיו.
היסטוריה > פיתוח

ה-M14/41 היה גרסה משופרת מעט של M13/40 עם מנוע דיזל חזק יותר. הוא יוצר במספרים מוגבלים שכן הוא כבר נחשב מיושן בזמן הצגתו. ה-M14/41 השתמש באותה שלדה כמו ה-M13/40 אך עם גוף מחודש עם שריון טוב יותר. ה-M14/41 יוצר בשנים 1941 ו-1942. כמעט 800 טנקים יוצרו עד לסיום הייצור.
היסטוריה > שירות בקרב

הטנק נלחם לראשונה במערכה בצפון אפריקה. הוא היה לא אמין וצפוף, ועלה באש בקלות בעת פגיעתו. לאחר נסיגת הכוחות האיטלקיים מצפון אפריקה, ה-M14/41 השתתף בקרב רק לעיתים רחוקות, אם כי טנקים רבים שנתפסו הופעלו על ידי כוחות בריטיים ואוסטרלים כדי למלא את המחסור החמור בטנקים של בעלות הברית ב-1941. טנקים אלו לא נשארו בשירות בעלות הברית לאורך זמן.
גרסאות

שלדת ה-M14/41 שימשה כבסיס למשחית הטנקים Semovente da 90/53 המוצלח הרבה יותר.
אב הטיפוס Carro Armato Celere Sahariano פותח על שלדת ה-M14/41 ב-1943.
טנקי M 14/41 איטלקיים באחסנה, ספטמבר 1943.
טנק M14/41 שהוכנס לשירות על ידי הכוחות הגרמנים רודף אחרי פרטיזנים יוגוסלביים בהרי בוסניה, 1943.
פיאט C 611

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  Fiat Veicoli Industriali  (אנ')
 שנות ייצור:  1930 – 1931
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  5,575 מ"מ
 רוחב:  1,812 מ"מ
 משקל:  3.0 טון (ריק), מטען כולל - 2.0 טון
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,532 סמ"ק המפיק 46 כ"ס ב-2,600 סל"ד (מנוע בנזין מתוצרת "פיאט" מסוג "Fiat 122")  6 צילינדרים, 2,952 סמ"ק המפיק 58 כ"ס ב-2,800 סל"ד (מנוע בנזין מתוצרת "פיאט" מסוג "Fiat 122B")
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  44 קמ"ש
 
פיאט C 611 (באיטלקית: Fiat 611 C) היא משאית מתוצרת Fiat Veicoli Industriali (אנ'), חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט שיוצרה בין השנים 1930–1931 באיטליה.
מאפיינים

דגמי "פיאט C 611" יוצרו עבור הצבא המלכותי האיטלקי לשינוע חיילים ו / או אספקה. הדגמים יוצרו בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה.
תא נוסעים פתוח.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
"פיאט C 611" הייתה משאית עם שלושה צירים, שני הסרנים האחוריים, עם גלגלים תאומים.
מתלים - המתלים הקדמיים כללו קפיצי עלים חצי אליפטיים אורכיים ואילו בשני הסרנים האחורים קפיצי העלים היו אליפטיים.
מאחור: פעמון גרירה רגולטורי.
מדרון בר-מעבר: 35% עם עומס של 1500 ק"ג.
אפשרות לגרור עומס של 2500 ק"ג במדרון של 7% במהירות 10 קמ"ש.
דגמים

"Fiat 611 C" - משאית צבאית, מנוע בנזין, 6 צילינדרים, הנעה 6x4.
"Fiat 611 C/1" - משאית צבאית, מנוע בנזין, 6 צילינדרים, הנעה 6x4.
ראו גם

פיאט
פיאט 682
פיאט 666
פיאט 634
הערות שוליים

↑  "פיאט C 611" web.archive.org/web/20140128145144
↑  Nicola Pignato, Gli Autoveicoli del Regio Esercito nella Seconda Guerra Mondiale, Storia Militare
פר גסלה

| --- | --- |

פר גסלה, 2011
 לידה:  12 בינואר 1959 (בן 65) Halmstad parish, שוודיה 
 שם לידה:  Per Håkan Gessle 
 שם במה:  Son of a Plumber 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  EMI, סוני BMG 
 בן או בת זוג:  Åsa Gessle 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרסי גרמיס (1988)  מדליית המלך (2003)  פרסי גרמיס (2003)  רוקביורנן (2003)  פרסי גרמיס (2003)  Halmstad municipality's cultural award (2023)  בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 www.gessle.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פר הוקון גסלה (בשוודית: Per Håkan Gessle; נולד ב-12 בינואר 1959) הוא זמר, כותב שירים וגיטריסט שוודי. הוא נודע במיוחד על חלקו בלהקת הפופ רוק השוודית רוקסט, אותה הוא הקים יחד עם מארי פרדריקסון ב-1986 ואשר פורקה בעקבות מותה ב-2019. הלהקה זכתה להצלחה בינלאומית עצומה בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 עם אלבומם Look Sharp! שיצא ב-1988 ואלבומם Joyride שיצא ב-1991, אשר הכילו שירים שכיכבו במקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני ארבע פעמים, ומתוכם הצליח במיוחד השיר "It Must Have Been Love" שנכלל גם בפסקול הסרט אישה יפה. לפני הקמתה של להקת רוקסט הייתה לגסלה קריירה מצליחה בשוודיה כסולן של להקת יילנה טיידר אשר הוציאה שלושה אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעדי האלבומים של שוודיה בתחילת שנות ה-80, אך הלהקה התפרקה זמן קצר לאחר אלבומה הרביעי, The Heartland Café, שיצא בשנת 1984.
לאורך השנים גסלה הקליט גם אלבומי סולו רבים, הן בשפה השוודית והן בשפה האנגלית. לאחר שמצבה הבריאותי של פרדריקסון החמיר בשנת 2002 גסלה הוציא את האלבום Mazarin בשנת 2003. האלבום זכה להצלחה מסחרית ובעקבות כך החל שיתוף הפעולה ארוך הטווח בינו לזמרת הליווי הלנה יוספסון. לאחר שפרדריקסון החלימה הוא יצר יחד עימה שלושה אלבומי אולפן נוספים - "Son of a Plumber" בשנת 2005, "En händig man" בשנת 2007, ו-"Party Crasher" בשנת 2008. לאחר שסבב ההופעות העולמי של רוקסט הסתיים ב-2015, גסלה הפיק שלושה אלבומי סולו - "En vacker natt" בשנת 2017, "En vacker dag" בשנת 2017, ו-"Small Town Talk" בשנת 2018. ב-2016 גסלה החל לפרסם מספר סינגלים בשם הבמה הבדוי Mono Mind, ובשנת 2019 הוציא את אלבום האולפן "Mind Control" תחת שם במה זה. גסלה הוא כותב השירים הראשי של הלהקות רוקסט ויילנה טידר.
ביוגרפיה > שיתופי פעולה

בשנת 1990 כתב גסלה את השיר "The Sweet Hello, The Sad Bye" עבור הזמר הגרמני תומאס אנדרס (מההרכב Modern Talking). להקת רוקסט הוציאה גרסה משלהם לשיר בתקליט הסינגל של השיר "Spending My Time". השיר שימש גם את הזמרת האמריקנית לורה ברניגן באלבומה Over My Heart. ב-1996 עבד עם הזמרת האמריקנית בלינדה קרלייל וכתב עבורה שני שירים לאלבומה "A Woman and a Man".
חיים אישיים

גסלה הוא בנם הצעיר של השרברב קורט גסלה ואליזבת גסלה. היו לו אח גדול בשם בנגט ואחות גדולה בשם גונילה.
בשנת 1993 גסלה התחתן עם אסה נורדין. לבני הזוג יש בן אחד שנולד ב-5 באוגוסט 1997.
גסלה הוא גם הבעלים של מלון טילוסנד בחוף המערבי של שוודיה, אשר נודע בזכות אוסף יצירות האמנות והתמונות העצום שבו, וכמו גם בזכות אוסף המכוניות הפרארי הפרטי של פר גסלה.
דיסקוגרפיה

1983 - Per Gessle
1986 - Scener
1997 - The World According To Gessle
1997 - Hjärtats Trakt
2003 - Mazarin
2005 - Son of a Plumber
2007 - En Händig Man
2008 - Party Crasher
2017 - En vacker natt
2017 - En vacker dag
2018 - Small Town Talk
2019 - Mind Control (פורסם בשם הבמה Mono Mind)
2020 - Gammal kärlek rostar aldrig
2022 - Pop-Up Dynamo! (פורסם במסגרת להקת PG רוקסט)
גסלה עם הזמרת הלנה יוספסון במהלך סבב ההופעות שלו בשוודיה בשנת 2017
הופעה של להקת רוקסט באמסטרדם, מאי 2009
פסגת מאטניי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,810 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס הריטג' 
 קואורדינטות:  79°10′00″S 86°14′00″W﻿ / ﻿79.166666666667°S 86.233333333333°W﻿ / -79.166666666667; -86.233333333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת מאטניי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת מאטניי
 
פסגת מאטניי (באנגלית: Matney Peak) היא פסגה שאינה מכוסה קרח, ברכס הריטג' בהרי אלזוורת' בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הפסגה נמצאת בשרשרת ההרים המרכזית של הרכס, ממזרח לקרחון ובסטר.
גובהה של הפסגה 1,810 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1961.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שם  האוויראי הימי הבכיר (Chief Aviation Boatswain's Mate) ויליאם ר. מאטניי (William R. Matney) מצי ארצות הברית, אשר ייעל את השימוש בדלקים באנטארקטיקה, עת כיהן כקצין הדלקים במהלך "מבצע קיפאון עמוק" בשנת 1966.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
פטרישיה קייזר

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1984 (בת 40) ריד אים אינקרייס, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 
פטרישיה קייזר (בגרמנית: Patricia Kaiser; נולדה ב-13 ביוני 1984) היא אתלטית, מנחה ודוגמנית אוסטרית.
ביוגרפיה

קייזר נולדה באוסטריה עילית ומילדותה עסקה בספורט.
היא נבחרה למיס אוסטריה לשנת 2000 בהיותה בת חמש עשרה, בכך נהייתה למיס אוסטריה הצעירה ביותר בהיסטוריה, היא ייצגה את אוסטריה במיס עולם באותה שנה.
לאחר מכן החלה לעסוק בדוגמנות ודגמנה למספר חברות אופנה.
בשנת 2004 זכתה באליפות אוסטריה בהטלת כידון.
ב-2009 הייתה חברה במשלחת האוסטרית ל-"European Cup Combined Events", תחרות אירופאית לאתלטיקה קלה.
בשנת 2005 השתתפה בעונה הראשונה של הגרסה האוסטרית של "רוקדים עם כוכבים" והודחה רביעית.
ב-2011 השתתפה בקדם האירוויזיון האוסטרי עם הדואט "There Will Never Be Another You" ביחד עם הזמר לאו אברר, הם עלו לגמר ובמר דורגו במקום ה-9.
כשחקנית היא הופיעה ב-2009 בפרק של סדרת המשטרה "SOKO Donau" וב-2012 בפרק של הסדרה "Tom Turbo".
הערות שוליים

↑  Watch live: Austria - back with a vengeance?, eurovision.tv, ‏2011-02-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14270903  MusicBrainz: 7c0a6e85-1795-4cda-a7f7-40fefdf57fa8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטרישיה קאס

| --- | --- |

צילום באירוויזיון 2009
 לידה:  5 בדצמבר 1966 (בת 57) פורבק, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 סוגה:  שאנסון, מוזיקת פופ, ג'אז 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  צרפתית, גרמנית, Lorraine Franconian 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס, קולומביה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  ניצחונות המוזיקה - אמנית השנה (1991)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2003)  קצין מסדר האמנויות והספרות 
 www.patriciakaas.net
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרישיה קאס (בצרפתית: Patricia Kaas; נולדה ב-5 בדצמבר 1966) היא זמרת צרפתייה.
ביוגרפיה

קאס נולדה בעיר במחוז מוזל על יד גבול צרפת-גרמניה לאם גרמנייה ואב צרפתי. מגיל צעיר, עודדה אותה אמא לעסוק בשירה, ובגיל שלוש עשרה החלה את צעדיה הראשונים במוזיקה בצורה מקצועית.
ב-1985 השחקן ז'ראר דפארדיה הבחין בה שרה, והציג אותה למלחין וכותב השירים פרנסואה ברנהיים, איתו החלה לעבוד בשיתוף פעולה, באותה שנה יצא הסינגל שלה "Jalouse".
ב-1987 הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Mademoiselle chante...‎" שכלל מספר להיטים.
ב-1999 ביצעה הופעה בווינה לצד פלאסידו דומינגו והפילהרמונית של וינה.
ב-2002 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "גבירותיי ורבותיי" של הבמאי קלוד ללוש.
היא נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 2009, עם השיר "Et s'il fallait le faire" וסיימה את התחרות במקום השמיני.
ב-2011 יצאה לאור אוטוביוגרפיה שלה בשם "L'Ombre de ma Voix" ("הצל של קולי").
במהלך הקריירה שלה זכתה במגוון פרסים.