stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן ג'ונסון (שחקן)

| --- | --- |

בן ג'ונסון, 1969
 לידה:  13 ביוני 1918 פורקר, ארצות הברית 
 פטירה:  8 באפריל 1996 (בגיל 77) מסה, ארצות הברית 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1939–1996 (כ־57 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1972)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן המשנה (1972)  פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקן המשנה הטוב ביותר (1972)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (1972)  פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר (1973)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
בן "סון" ג'ונסון הבן (באנגלית: Ben "Son" Johnson, Jr.; ‏13 ביוני 1918 – 8 באפריל 1996) היה שחקן קולנוע אמריקני. הרבה להופיע בסרטי מערבונים. ג'ונסון זכה בפרס באפט"א, פרס גלובוס הזהב ובפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1971 על הופעתו בסרט "הצגת הקולנוע האחרונה".
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד לבן ג'ונסון האב ואולי סוזן ג'ונסון בעיירה פורקר שבאוקלהומה בשמורת אינדיאנים אסג'.
בהיותו נער נהג ללכת עם אביו החוואי למופעי רודיאו, שם התפרסם לפני שפנה לקולנוע. זכה באליפות העולם לקבוצות רודיאו בשנת 1953 ונכנס להיכל התהילה של הענף ב-1973.
התחתן ב-1941 עם קרול איליין ג'ונס, הם היו נשואים במשך 53 שנים עד לפטירתה בשנת 1994, לזוג לא נולדו ילדים.
ג'ונסון נפטר בשנת 1996 בגיל 77 מהתקף לב בעת שהיה בדרכו לבקר את אמו בת ה-96 בעיר מסה.
נקבר לצד אשתו קרול ג'ונס בית הקברות המרכזי בעיר פאווהוסקה שבאוקלהומה.
על שמו של ג'ונסון נחנך כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ובשנת 1982 שמו של השחקן נכנס להיכל התהילה של אנשי המערבונים הגדולים בכל הזמנים.
הופעותיו במערבונים

החל את דרכו בתעשיית הסרטים בראשית שנות ה-40 בסרטו של הווארד יוז "The Outlaw".
עבודתו בתור פעלולן תפסה את עיניו של ג'ון פורד שליהק אותו להיות הכפיל של הנרי פונדה במערבון "מבצר האפאצ'ים", במהלך צילומי הסרט הציל ג'ונסון אדם מפגיעת סוס.
פורד שנכח במקום החתים אותו על חוזה משחק מקצועני לשבע שנים.
את התפקיד הראשון שלו אצל פורד קיבל במערבון "3 סנדקים", תפקידים נרחבים יותר קיבל בשני סרטים בטרילוגיית חיל הפרשים של ג'ון פורד : "היא ענדה סרט צהוב" ו"ריו גראנדה". את תפקידו הראשי הראשון עשה במותחן ההרפתקאות "סופר ג'ו יאנג", בסרט גילם את גרג, זואולוג שרוצה להציל את הגורילה הענקית ומתאהב בג'יל, האדם הקרוב ביותר לגורילה.
שיחק בתפקידי משנה במערבון של ג'ורג' סטיבנס "שיין" ובמערבון של מרלון ברנדו בתור במאי "כשגברים שונאים".
הופיע בארבעה מסרטיו של סם פקינפה: המערבון המלחמתי "רב-סרן דנדי" בו גילם את סמל צ'ילום, יד ימינו של קפטן טיירין (ריצ'רד האריס), "חבורת הפראים" בו הופיע בתור טקטור גרוץ', אחד מחבורת השודדים של פייק בישוף (ויליאם הולדן), "הבריחה" בו שיחק איש עסקים מושחת בשם ג'ק בניון ו"אלוף". מערבונים נוספים בהם התפרסם היו "בשן חורקת", "הבלתי מנוצח" ו"צ'יסום"
גילם את דמותו הביוגרפית של הסוכן הפדרלי הנערץ מלווין פרביס בסרטו של ג'ון מיליוס "דילינג'ר" ושיחק בדרמת הפשע של סטיבן ספילברג "שוגרלנד אקספרס".
בשנת 1971 זכה ג'ונסון בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א על תפקידו בסרט של פיטר בוגדנוביץ' "הצגת הקולנוע האחרונה" בו גילם את סם האריה, הבעלים של בית הקולנוע בעיירה אמריקאית קטנה בתחילת שנות ה-50. ב-1972 שיחק בסרטו של סאם פקינפה, הבריחה.
שמורת הטבע הלאומית של הארצות הדרומיות של צרפת

שמורת הטבע הלאומית של הארצות הדרומיות של צרפת (בצרפתית: Réserve naturelle nationale des Terres australes françaises) היא שמורת טבע לאומית (צר') המגנה על כל השטחים היבשתיים וחלק מהמרחב הימי בשלושת המחוזות התת-אנטארקטיים (צפונית לקו הרוחב 60° דרום) של שטחי הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת, כלומר איי קרוזה, איי קרגלן והאיים סן פול ואמסטרדם. הפארק הוקם באוקטובר 2006, הוא מגן על 7,668 קילומטרים רבועים ביבשה ועל 665,301 קילומטרים רבועים בים, על שטח כולל של 672,969 קילומטרים רבועים. זה הופך אותה ללא ספק לשמורת הטבע הגדולה ביותר בצרפת.
ב-5 ביולי 2019 הוכרזה השמורה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מטרתה העיקרית היא הגנה וניהול יעילים של האזורים הטבעיים בתחומה במטרה לשמור על המגוון הביולוגי הכללי של הטריטוריות הדרומיות, במיוחד על ידי הבטחת הגנה על לווייתנאים, שכן היא נמצאת בתוך אזור המקלט הדרומי שלהם.
בשל מרחקם הגדול מכל מוקד של פעילות אנושית מהווים האיים הצרפתיים התת-אנטארקטיים מקלטים ייחודיים לצמחייה ובעלי חיים. המורשת הביולוגית האוקיינית שלהם עדיין כמעט שלמה ובמקרה היא עשירה וחשובה משמעותית.
בדצמבר 2016 הורחב היקף השמורה ליותר מ-600,000 קילומטרים רבועים.
החלק היבשתי

מטרת השמורה בחלק היבשתי היא להבטיח את שלמותם הטריטוריאלית של איים והאיונים של שלושת המחוזות של איי קרגלן, ארכיפלג איי קרוזה והאיים סן פול ואמסטרדם. מערך של יותר מ-300 איים בשטח של כ-7,668 קילומטרים רבועים. הנקודה הגבוהה ביותר היא הר הגעש הרדום הר רוס (אנ') (1,850 מטר), השוכן על האי המרכזי "גראן טר" (Grande Terre).
הגנה על מערכות אקולוגיות יבשתיות וימיות

בשל ההיסטוריה הגאולוגית והביולוגית שלה, מיקומה הגאוגרפי אלפי קילומטרים מכל יבשת ופעולות הגומלין בין הסביבות הימיות והיבשתיות, שמורת הטבע הלאומית של הארצות הדרומיות של צרפת היא משכן למגוון ואוכלוסיות מינים ייחודי. המשימה של קהילת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת היא לנהל את שמורת הטבע באמצעות תוכנית ניהול לעשר שנים. תוכנית הניהול השנייה, שנמשכת בשנים 2018–2027, סובבת סביב שבעה נושאים שמטרתם שימור השטח: הטבע הפראי, מצב השימור הטוב של מערכות אקולוגיות יבשתיות דרומיות, אפיון ושימור מערכות אקולוגיות ימיות. שטחי דרום עשירים ומגוונים, פיתוח ידע על עופות ויונקים ימיים במטרה לשמר את אוכלוסיות העופות הנמצאים בסכנת הכחדה, פיתוח רכישת ידע על ניצול משאבים ימיים, חיזוק הידע המדעי בשטח, מעבדה חיה ומצפה למגוון ביולוגי ולשינויים גלובליים.
היסטוריה

שמורת הטבע נוצרה בצו מיום 3 באוקטובר 2006.
ב-15 בספטמבר 2008 הוגדרה השמורה כאתר רמסר.
ב-24 בנובמבר 2018 צורפה השמורה לרשימה הירוקה של שטחי שימור מוגנים של הארגון IUCN.
ב-5 ביולי 2019 הוכרזה השמורה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם "הארצות והימים הדרומיים של צרפת". בדברי ההסבר להכרזה נכתב: "'נווה מדבר' זה במרכז האוקיינוס הדרומי משתרע על שטח של יותר מ-67 מיליון הקטאר ותומך באחד הריכוזים הגבוהים ביותר של עופות ויונקים ימיים בעולם. בפרט, הוא מונה את האוכלוסייה הגדולה ביותר של פינגווינים מלכותיים ואלבטרוסים צהובי-חרטום בעולם. הריחוק של האיים הללו ממרכזי פעילות אנושית הופך אותם לחלון ראווה של אבולוציה ביולוגית ושטח ייחודי למחקר מדעי". ועוד נכתב כי: "הם מאכלסים למעלה מ-50 מיליון עופות של עד 47 מינים. קרוב למחצית מהאוכלוסייה העולמית של 16 ממינים אלה מתרבה באיים אלה. לדוגמה, הם מציגים את האוכלוסייה הגדולה ביותר של פינגווין מלכותי ואלבטרוס צהוב-חרטום בעולם, כמו גם 8 מינים אנדמיים כמו אלבטרוס אמסטרדם, המוגדר כ-flagship species ואחד מהעופות הנדירים בעולם. הם מארחים גם אוכלוסיות גדולות של טורפים ימיים, כולל המושבה השנייה בגודלה של פיל ים דרומי והמושבה השלישית בגודלה של דוב ים אנטארקטי, וגם לווייתנאים כמו דולפין קומרסון, תת-מין אנדמי הקיים באיי קרגלן".
ביאורים

↑  בתאוריית השימור, מין שנבחר לגייס תמיכה בשימור המגוון הביולוגי במקום נתון או בהקשר חברתי
הערות שוליים

1 2  French Austral Lands and Seas
↑  conservation objectives
↑  Décret n°2006-1211 du 3 octobre 2006 portant création de la réserve naturelle des Terres australes françaises.
↑  Réserve naturelle nationale des Terres australes francaises
↑  Terres australes françaises National natural reserve
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7146574858938151593   WorldCat (עם VIAF): 7146574858938151593
חוקי טאונסנד

צ'ארלס טאונסנד
חוקי טאונסנד (Townshend Acts), הם סדרה של מכסים שהוטלו על התושבים של שלוש עשרה המושבות הבריטיות באמריקה על ידי הפרלמנט הבריטי בהובלת שר האוצר הבריטי צ'ארלס טאונסנד ב-1766.
הרקע להטלת המס

טאונסנד פיתח מדיניות כלכלית בהקשר למיסוי על שלוש עשרה המושבות באמריקה. בהתאם למשנתו, יש להטיל על המושבות מיסים רבים ולהוריד את הנטל מכתפי תושבי האי הבריטי. גישה זו נבעה מהעובדה שתושבי המושבות באמריקה שילמו בממוצע רק כשישית מהמיסים ששילם אזרח מקביל באיים הבריטיים עצמם. כשהתחלפו הממשלות ב-1766 מונה טאונסנד לתפקיד שר האוצר ובהמשך חלש גם על תחום המושבות. בתפקידו זה יזם טאונסנד מהלך כלכלי חשוב – הוא הפחית את המיסים שהוטלו על האצולה הכפרית (מעמד ה-gentry) על ידי הוזלת מס הקרקעות ויזם את מערכת של מיסים שכונתה חוקי טאונסנד.
המכסים

טאונסנד יזם מכס חדש על הזכוכית, העופרת, הצבעים, הנייר והתה שיובאו לאמריקה. במילים אחרות הוא ייקר את הסחורות עבור הצרכן האמריקני. כמו כן יזם טאונסנד הקמה של מערכת משופרת שתאכוף את החוקים הללו. כוונתו של טאונסנד הייתה לחפות על הוזלת מיסי הקרקע שיזם קודם לכן ולכסות בעזרת המכסים את הוצאות ההגנה על המושבות, כמו גם את משכורותיהם של הפקידים המלכותיים שהוצבו בהם ועד אותה תקופה קיבלו משכורת מידי המתיישבים עצמם. עד כה, תשלום משכורתם של הפקידים בידי המתיישבים כאשר למעשה הם אלו שצריכים לפקח עליהם העלה חשש סביר לניגוד עניינים. הטלת המיסים לוותה בהקמת מנגנון אכיפה יעיל יותר שפגע בסחר הבלתי חוקי של בני המושבות עם האיים השכנים.
התגובה האמריקנית

האמריקנים זעמו על הטלת המיסים ותגובתם לא איחרה לבוא –בית המחוקקים של מסצ'וסטס פרסם מסמך בניסוחו של סמואל אדמס שקבע שרק לאסיפות הנבחרים האמריקניות יש זכות להטיל מיסים על תושבי המושבות. פרסום המסמך פתח תקופה של התפרעויות אלימות ברחבי המושבות האמריקניות כלפי פקידי המכס וגובי המיסים. במהלך הזמן התפתחו המהומות והפכו לאלימות יותר ויותר – בינואר 1770 הביא החוק לראשונה לשפיכות דמים ב"קרב הגבעה המוזהבת" בניו יורק. ב-3 במרץ בהמשך אותה שנה נורו ונהרגו חמישה אמריקנים מאש בריטית שנורתה עליהם בעת הפגנה, באירועים שנודעו לאחר מכן כ"טבח בוסטון". בדומה למהומות שהיו לאחר חקיקת חוק הבולים ב-1765 גם עתה הטילו המתיישבים האמריקניים חרם כלכלי. הצלחתו של החרם הייתה מינורית יחסית לחרמים קודמים, הן בשל היענות חלקית של הסוחרים האמריקנים והן בשל העובדה שבריטניה מצאה שווקים חדשים למוצריה.
ביטול המכסים

עד מרץ 1770 כבר בוטלו כל המיסים פרט למס על התה, חוק התה לא בוטל כדי להוות סוג של חוק הצהרתי שנועד לקבע ולהזכיר לאמריקנים את הזכות הבריטי להטיל עליהם מיסים כראות עיניהם. הקו שהנחה את המחוקק במקרה זה, הוא קו דומה למהלך שהביא לחקיקת החוק ההצהרתי מעט קודם לכן.
במבט לאחר, המכסים של טאונסנד נחשבים לטעות היסטורית פאטאלית שכן הם השיגו תשואה עלובה והגבירו את האיבה של מתיישבים כנגד בריטניה – למעשה נטען, כי כתוצאה ממכסיו של טאונסנד נהרגו האנשים הראשונים במלחמת העצמאות האמריקנית.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, מצעד האיוולת, ספריית מעריב, 1986, עמ' 139–243.
משפט תאלס

במתמטיקה קיימים שני משפטים המכונים בשם משפט תָאלֵס, על שמו של תָאלֵס איש מילֵטוֹס.
המשפט הראשון

בגאומטריה אוקלידית, משפט תאלס קובע שישרים מקבילים חותכים משני שוקי זווית קטעים בעלי יחסים שווים.
למשל, בציור שמשמאל, אם 
 DE\|BC
, אז
 {\frac {AD}{DB}}={\frac {AE}{EC}}
על פי ערך משולש ניתן להגיע לשוויונות נוספים, כמו  {\frac {AB}{DB}}={\frac {AC}{EC}}
המשפט הראשון > הרחבות > הרחבה ראשונה

ההרחבה הראשונה קובעת שגם היחס בין הקטעים שהזווית חותכת מהישרים המקבילים, שווה ליחס בין החלקים שהישרים המקבילים חותכים משוקי הזווית. למשל, בציור שמשמאל, אם
 DE\|BC, אז  {\frac {AB}{AD}}={\frac {AC}{AE}}={\frac {BC}{DE}}
המשפט הראשון > הרחבות > הרחבה שנייה

משפט תאלס הפשוט מתייחס רק למקרה שבו הישרים המקבילים נמצאים מאותו צד של קודקוד הזווית. ההרחבה השנייה קובעת שמשפט תאלס נכון גם אם הישרים אינם מאותו צד של קודקוד הזווית. למשל, בציור שמשמאל, אם  DE\|BC, אז  {\frac {AB}{AD}}={\frac {AC}{AE}}={\frac {BC}{ED}}
המשפט הראשון > הוכחת המשפט > המשפט עצמו

מעבירים את  \ BE ואת  \ CD.
בוחנים את המשולש  BDE ואת המשולש  CDE.
בשני משולשים אלו,  DE צלע, והגובה מ- B ל- \ DE שווה לגובה מ- \ C ל- \ DE. (כי  DE\|BC)
לכן, שטחי משולשים אלו שווים, כלומר  \ S_{BDE}=S_{CDE}
אם מחברים לשני האגפים את שטח המשולש  \ ADE, מקבלים  \ S_{ABE}=S_{ACD}
מורידים גובה  \ h_{1} מ- \ C ל- \ AB, וגובה  \ h_{2} מ- \ B ל- \ AC.
מכיוון ששטח משולש שווה למחצית מכפלת צלע בגובה לה, נקבל:
 {\frac {h_{1}AD}{2}}={\frac {h_{2}AE}{2}}
סידור מחדש יוביל אותנו לתוצאה הבאה:  {\frac {AD}{AE}}={\frac {h_{2}}{h_{1}}}
כעת מתבוננים במשולשים  BCE ו- CBD
גם שטחי משולשים אלה שווים, מכיוון שהם בעלי בסיס משותף וגובהם הוא המרחק בין המקבילים
נשתמש בגבהים שהורדנו על מנת לבטא את שטחי המשולשים  BCEו- CBD:
{\frac {h_{1}BD}{2}}={\frac {h_{2}CE}{2}}
סידור מחדש יוביל לתוצאה הבאה:  {\frac {BD}{CE}}={\frac {h_{2}}{h_{1}}}
נשווה את היחסים ונקבל:  {\frac {AD}{AE}}={\frac {BD}{CE}}
לאחר החלפת מקומות על האלכסון, מקבלים:  {\frac {AD}{BD}}={\frac {AE}{CE}}
המשפט הראשון > הוכחת המשפט > הרחבה ראשונה

מעבירים את  \ BE ואת  \ CD.
בוחנים את המשולש  \ BDE ואת המשולש  \ CDE.
בשני משולשים אלו,  \ DE צלע, והגובה מ- \ B ל- \ DE שווה לגובה מ- \ C ל- \ DE. (כי  DE\|BC)
לכן, שטחי משולשים אלו שווים, כלומר  \ S_{BDE}=S_{CDE}
אם מוסיפים לשני האגפים את שטח המשולש  \ ADE, מקבלים  \ S_{ABE}=S_{ACD}
מחלקים את שני האגפים בשטח המשולש  \ ADE, ונקבל  {\frac {S_{ABE}}{S_{ADE}}}={\frac {S_{ACD}}{S_{ADE}}}
מורידים גובה  \ h_{1} מ- \ E ל- \ AB, וגובה  \ h_{2} מ- \ D ל- \ AC.
מכיוון ששטח משולש שווה למחצית מכפלת צלע בגובה לה, מקבלים:
 {\frac {\frac {h_{1}AB}{2}}{\frac {h_{1}AD}{2}}}={\frac {\frac {h_{2}AC}{2}}{\frac {h_{2}AE}{2}}}
לאחר צמצום, מקבלים:  {\frac {AB}{AD}}={\frac {AC}{AE}}
המשפט הראשון > הוכחת המשפט > הרחבה שנייה

על הקטע  \ BC, מסמנים נקודה  \ M, כך ש- \ DE=MC.
מכיוון ש- \ DE=MC וש- DE\|MC,‏  \ DECM מקבילית, ולכן  DM\|EC
לכן, על פי משפט תאלס, (כאשר מתייחסים לזווית  \angle ABC)
 {\frac {BC}{MC}}={\frac {AB}{AD}}
נציב  \ DE=MC, ונקבל  {\frac {BC}{DE}}={\frac {AB}{AD}}
המשפט השני

בגאומטריה האוקלידית, משפט תאלס קובע שהזווית המונחת על קוטר במעגל היא זווית ישרה: אם הנקודות  \ A , \ B ו- \ C מונחות על מעגל והקו  \ AC עובר דרך מרכז המעגל, אז הזווית  \ \angle ABC שווה לתשעים מעלות.
משפט זה היה ידוע ככל הנראה באופן אמפירי כבר למצרים והבבלים, אבל הם לא עסקו בהוכחות גאומטריות, וממילא לא סיפקו הוכחה גם למשפט זה. ההוכחה הראשונה מיוחסת לפילוסוף והגאומטרן היווני תאלס ממילטוס, שעל-שמו קרוי המשפט.
המשפט השני > הוכחת המשפט

ההוכחה מסתמכת על שתי עובדות ידועות, שגם אותן מייחס אוקלידס בספרו, "יסודות", לתאלס.
זוויות הבסיס במשולש שווה-שוקיים, שוות זו לזו.
סכום הזוויות במשולש שווה ל-180 מעלות.
נסמן ב- \ O את מרכז המעגל. מכיוון שהנקודות  \ A , \ B ו- \ C מונחות על המעגל, מתקיים  \ OA=OB=OC, ולכן המשולשים  \ OAB ו- \ OBC שניהם שווי-שוקיים. לפי העובדה הראשונה שהוזכרה לעיל,  \ \angle OBC=\angle OCB וכן  \ \angle BAO=\angle ABO. נסמן את הזווית הראשונה באות  \ \delta , ואת השנייה באות  \ \gamma . סכום הזויות במשולש ABC הוא  \ 2\delta +2\gamma =180^{\circ }, ואם נחלק את שני האגפים בשניים ונקבל  \ \gamma +\delta =90^{\circ }.
המשפט השני > ניסוח סימטרי והכללה

המשפט, כפי שהוצג כאן, קובע שאם משולש חסום במעגל באופן שאחת מצלעותיו היא קוטר, אז המשולש הוא ישר-זווית. גם ההפך נכון, וכך אפשר לנסח את המשפט באופן סימטרי:
המרכז של מעגל החוסם משולש מונח על אחת הצלעות, אם ורק אם המשולש ישר-זווית.
משפט תאלס הוא מקרה פרטי של המשפט שלפיו זווית מרכזית המונחת על מיתר במעגל כפולה תמיד מן הזווית ההיקפית.
המשפט השני > שימוש

משפט תאלס השני משמש למשל:
באחת מהוכחות משפט התלתן.
בהוכחת משפט אוילר בגאומטריה.
מקור השם

השם לשני המשפטים ניתן במחצית השנייה של המאה ה-19 בצרפת ובאיטליה מחד ובגרמניה מאידך. באותה עת גברה ההתעניינות בהיסטוריה של המתמטיקה והתחקות אחר מקורותיה. לכך התחבר צורך דידאקטי: לתת שמות למשפטים שנחשבו מרכזיים בספרי הלימוד. בחירת שמות מתמטיקאים מהעת העתיקה ובפרט מיוון, ערש התרבות המערבית, עשוי היה להקנות ערכים של חשיבות ומסורת. שני משפטים אלה (או הקרובים להם מאוד) הם מבין חמשת המשפטים הידועים כהישגיו של תאלס, אך אין עדויות לכך שהוכיח אותם.
הבחירת במשפטים שונים בצרפת ובגרמניה היא עדות לשוני בשתי המדינות בגישה לגאומטריה. הצרפתים הושפעו מספרו של אדריאן-מארי לז'נדר "יסודות בגאומטריה". לז'נדר הקדים את חקירת המעגל (פרק שלישי בספר יסודות של אוקלידס) לחקירת המשולש והמקבילית (פרקים ראשון ושני). הגאומטריה האפינית והגאומטריה הפרויקטיבית שהתפתחו באותה תקופה העמידו במרכז את היחסים בין קטעים בעוד שאצל אוקלידס הם מופיעים בפרק שש כדמיון משולשים. הפיכת סדר הפרקים הצביעה על שינוי מהותי בתפישה. לפיכך בחרו הצרפתים במשפט שדן ביחסים בין קטעים. הגרמנים דגלו בגאומטריה האוקלידית, הקפידו על הסדר שבספרו ומרכזיות משפט פיתגורס ולכן בחרו במשפט שמתחבר לנושא המשולש (משולש התחום במעגל).
מדינות שהושפעו מהגישה הצרפתית היו: ספרד, בלגיה ורוסיה. מדינות שהושפעו מהגישה הגרמנית היו: אוסטריה, הונגריה וצ'כוסלובקיה. עד שנות העשרים של המאה ה-20 ספרי הלימוד ביוון בחרו בגישה הגרמנית ואז זו הוחלפה בגישה הצרפתית. באנגליה וארצות-הברית לא נעשה שימוש בשמו של תאלס למשפטים אלה באותה תקופה.
הערות שוליים

↑  מאמר באנגלית: משפט תאלס: מחקר על מתן שמות למשפטים בספרי גאומטריה לבתי הספר http://journals.tc-library.org/index.php/hist_math_ed/article/viewFile/189/184
משפט תאלס הפשוט והרחבתו הראשונה

משפט תאלס:  \ B היא זווית ישרה
הוכחת משפט תאלס
ספורט אולימפי

קרלינג, ענף של ספורט החורף, היה ענף הדגמה, ענף מוכר וכיום הוא ענף ספורט אולימפי
ספורט אולימפי הוא ענף ספורט הנכלל בתוכנית התחרויות של משחקי הקיץ או משחקי החורף האולימפיים בהתאם לקביעת הוועד האולימפי הבין-לאומי. אג'נדת 2020 שאומצה על ידי הוועד קובעת כי בשלב הראשון יאושרו ענפי הליבה בתוכנית התחרויות של המשחקים. בשלב השני, הוועדה המארגנת של המשחקים ממליצה לוועד האולימפי על ענפים נוספים בעלי הכרה אולימפית שיושלבו בתוכנית התחרויות באופן זמני. קביעת הדיסציפלינות והתחרויות עצמן מתבצעת בשיח משולש בין פדרציות הספורט לוועדה המארגנת ולוועד האולימפי.
הגדרות

לפי הוועד האולימפי, ענף ספורט הוא כל תחום משחקים שיש לו ארגון או פדרציה עולמית הקובעת חוקים ועורכת את אליפויות העולם בתחום. לדוגמה, השחייה מנוהלת על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (World Aquatics) והיא מאגדת 5 דיסציפלינות: שחייה תחרותית, שחייה צורנית, שחייה במים פתוחים, כדורמים וקפיצה למים. מדליות מוענקות לשלושת המנצחים או הנבחרות במקומות הראשונים עבור כל תחרות ממגוון התחרויות המקויימות בתוך הדיסציפלינה. בדוגמת השחייה, כל תחרות נקראת משחה ומדליות יוענקו לשלושת השחיינים שניצחו בגמר המשחה למאה מטרים גב לגברים, למשל.
הגדרות > ענפים אולימפיים

הענפים האולימפיים הם ענפי הספורט הכלולים בתוכנית התחרויות האולימפית המפורסמת על ידי הוועד האולימפי. הענפים נקבעים לפי שכיחות העוסקים בהם בעולם, כמות המדינות השולחות ספורטאים לענפים אלו, מסורת הענפים ועוד. מפעם לפעם, כפי שנקבע בכינוסי הוועד, מעודכנת הרשימה. אג'נדה 2020 של הוועד קובעת כי בשלב הראשון הוועד מאשר את ענפי הליבה למשחקים. בשלב השני, הוועדה המארגנת של המשחקים ממליצה לוועד על מספר ענפים נוספים, בעלי הכרה אולימפית, להוספה לתוכנית באופן זמני. באופן זה ענפים אחדים יוצאים מתוכנית התחרויות וענפים אחדים מוכנסים אליה. כך לדוגמה, ברייקדאנס הוכנסה לתוכנית עבור אולימפיאדת פריז (2024).
הגדרות > ענפי הדגמה

במרבית המשחקים במאה העשרים, שותפו ענפי הדגמה. ענפים אלו אינם ענפים אולימפיים מוכרים, אך הם משתתפים במשחקים כיוון שהם ענפים פופולריים במדינה המארחת, ענפים אותם בוחן הוועד האולימפי או כאלה המיועדים להוסיף עניין ולמשוך קהל.
ענפים אחדים מענפי ההדגמה נכנסו לתוכנית האולימפית עם השנים, כדוגמת בייסבול (שגם הוצא ממנה), טניס וג'ודו. ענפים מסוימים לא הופיעו שוב בעתיד כדוגמת העפת עפיפונים, לקרוס ופולו על גבי אופניים. ענפי הדגמה קיימים גם במשחקי החורף, וקרלינג היה ענף הדגמה באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ונכנס לתוכנית בשנת 1998.
הוועד האולימפי הבין-לאומי החליט כי לאחר משחקי 1992 לא יהיו יותר ענפי הדגמה. מאז לא נערכו תחרויות בענפי הדגמה, למעט תחרות וו-שו שנערכה במשחקי בייג'ינג לבקשת הוועד האולימפי הסיני.
הגדרות > ענפים מוכרים

ישנם ענפי ספורט רבים המוכרים על ידי הוועד האולימפי, אך לא כולם נכללים בתוכנית התחרויות של המשחקים האולימפיים. ענפי הספורט שלא נכללים במשחקים יכללו בתוכנית התחרויות של משחקי העולם. הוועדה המארגנת של המשחקים יכולה להמליץ על הוספה של ענפים באופן זמני אך ורק מרשימת הענפים המוכרים. חלק מהענפים המוכרים על ידי הוועד כיום הם:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  באנדי  ביליארד  כדורת  ברידג'  שחמט  קריקט  פלור בול |  קורפבול  ספורט מוטורי  טיפוס הרים  נטבול  ניווט ספורטיבי  פולו  ענפי ספורט על גלגיליות |  סקווש  סומו  משיכת חבל  סקי מים  וו-שו  קראטה |
בנוסף, גם ענפים רבים של ספורט תת-מימי ואווירי שייכים לרשימה זו.
לקריאה נוספת

עמנואל גיל, המשחקים האולימפיים, הוצאת מסדה, 1976
משיכת חבל הייתה ענף אולימפי באולימפיאדת סנט לואיס (1904) אך הוצאה מתוכנית המשחקים וכיום היא אינה ענף מוכר.
קרן גלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בת 48 בערך)
 
קרן גלר (נולדה ב-1976) היא אמנית ישראלית, היוצרת בווידאו, בפיסול ובמיצב. גלר זכתה במלגות רבות והציגה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות רבות.
ביוגרפיה

קרן גלר היא בוגרת תואר שני M.F.A באמנות מהאקדמיה בצלאל בתל אביב, בשיתוף האוניברסיטה העברית ירושלים, ותואר ראשון B.ED באמנות וחינוך לאמנות מהמדרשה – הפקולטה לאומנויות, המכללה האקדמית בית ברל. בנעוריה למדה גלר בבית ספר התיכון "איילון", בחולון, במגמת לקולנוע וטלוויזיה. גלר חיה ופועלת בישראל ויוצרת בעיקר בווידאו, פיסול ומיצב עבודות החוקרות התנהגות וסביבה אנושיות. העבודות עוסקות בתכנים אוטוביוגרפיים, בטקסים ובפעולות יומיום פשוטות ובמתח שבין התיעודי למבוים. הן חוקרות, מפרקות ומרכיבות מחדש מבנים וטקסים חברתיים.
גלר מרצה בכירה לאמנות וחינוך במדרשה לאמנות בבית ברל, ונבחרה לקחת חלק בתוכנית הרזידנסי של ארטפורט, בשנת 2022. היא מיוצגת על ידי גלריה רו-ארט בתל אביב.
מבחר עבודות

עבודותיה של גלר עוסקות בתכנים אוטוביוגרפיים, בטקסים ובפעולות יומיום פשוטות ודרך המתח שבין התיעודי למבוים הן חוקרות, מפרקות ומרכיבות מחדש מבנים וטקסים חברתיים. חלק מעבודותיה חוקרות את העיסוק בחיות ככלי להרג או לשעשוע, לרוב תוך התייחסות לאירועים היסטוריים.
בשנת 2016 הציגה גלר תערוכה ברו-ארט, בשם "סינדרום פירנצה". סינדרום פירנצה" הוא גם שם של הפרעה נפשית המתפרצת כשהתפעמות מיצירות אמנות הופכת להתקף קשה המתבטא ברעד, הזיות, אובדן אוריינטציה ועוד שלל סימפטומים קשים היכולים להוביל למוות. ובכך הכניסה לתערוכת היחיד של האמנית קרן גלר, ששמה כשם התסמונת, מלווה בכעין אזהרה על החוויה המצפה לצופה הנכנס לתערוכה. תערוכה זו היא תוצאה של מחקר ארוך, שבמהלכו צילמה גלר חיות שונות ומשונות בתנאי שבי כגון גני-חיות, ספארי ואקווריומים, וכן בטבע. בחלל הגלריה נפרשו 45 מסכים לאורך הקירות ועל שולחן בצורת ר'. בכל אחד מהם נראיתה חיה מצולמת בלופ, ולצדה, בעברית ובאנגלית, שמה של הפרעה נפשית אחרת, הגדרתה ופירוט תסמיניה, בשפה רפואית יבשה ותמציתית.
גלר חקרה גם סביבות מלאכותיות שבהם פעילים בעלי חיים, כגון אתרים סגורים לצורכי תיירות, בילוי ופנאי. עבודתה הציגה אתר תיירותי בהונגריה יחד עם הארכיטקטורה של המקום. בעבודה ניתן לשמוע את קולם של אלפי פילים מדברים בהונגרית יחד עם הד שנוצר בחלל המצולם. כל זה יחד יוצר תחושת זרות וריחוק.
עבודת הווידאו-ארט "ללא כותרת" הופקה במסגרת פרויקט וידאו ניסיוני של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, שאצר דורון סולומונס ונקרא “ונעבור לפרסומות”. העבודה בוחנת את הקשר בין עולם הפרסום והטלוויזיה. לפי דבריה של גלר, רעיון הלופ של הסרט הוא העיסוק בזמנים השונים הקשורים אליו: זמן הפעילות עצמה במציאות, זמן הפעולה בסרט, זמן הצפייה, זמן הסרט כולו, הזמן המניפולטיבי של הקולנוע, זמן התזוזה של הצופה במרחב, זמן ואורך כל שוט וסצנה הגדל עם התקדמות זמן הסרט, וכן התייחסות למה שהזמן מותיר אחריו.
בשנת 2019, הציגה גלר את התערוכה "קורל" המתמקדת בחתונה ובשיווק בית למכירה - בתערוכה זו בדקה קרן גלר ״איך אנחנו מציגים את עצמנו, מביימים את החיים שלנו, מנסים לשלוט במבט החיצוני שמופנה אלינו״. הצילומים נעשו בטורונטו, קנדה. בתערוכה מוצגות רק עבודות וידאו שבהן מצולמים צלמי סטילס. העבודה ממשיכה את העשייה של גלר העוסקת בסביבה ובאופני התנהגות, משפחה, זוגיות, ג׳סטות אנושיות, טקסים וכו׳.
התערוכה הזוגית ״מחיצה״, גם היא משנת 2019, היא תוצאה של שיתוף פעולה בין קרן גלר לבין הצייר רון וינטר. התערוכה התייחסה אל המנגנון, הכלי וההפקה של שיטת הענישה ההיסטורית ״מחיצה על ידי פיל״ ואל אופני התנהגות אנושית.
בשנת 2012, יצרה קרן גלר את עבודת הווידאו לספור כבשים המתכתבת עם שיר של יהונתן גפן ומערערת על דימויים וסטריאוטיפים של הילדות דרך חיבור בין שתי ישויות תמימות – ילדים ובעלי חיים. הילד המתקשה להירדם סופר את הכבשים שחולפות מעל לראשו, המובלות כחלק מפס ייצור המוני.
מלגות

תוכנית הרזידנסי של ארטפורט, 2021-2022
מלגת בוגר "קרן שרת" לעידוד היצירה, קרן התרבות אמריקה ישראל, 2006, 2007
מלגה ללימודי אמנות, "בצלאל", 2005
מלגה ללימודי אמנות, האוניברסיטה העברית ירושלים, 2003
מלגת הצטיינות באמנות ע"ש אסנת מוזס, המדרשה לאומנות, 2001
מלגת הצטיינות בהישגים בלימודים, המדרשה לאומנות, 2000
מלגת הצטיינות בחינוך והוראה, המדרשה לאומנות, 1999
תערוכות יחיד

"אוסף רטוב", גלריה רואו ארט, תל אביב. אוצרת: מאיה במברגר, 2022
"פרסונה פיקטה", מוזיאון פתח תקווה. אוצרת: שלומית ברויר, 2020
"קורל", גלריה רואו ארט, תל אביב. 2019
"ביומה", הגלריה החדשה סדנאות האמנים טדי, ירושלים, 2019
"סינדרום פירנצה", גלריה רואו ארט, תל אביב. אוצרת: לאה אביר, 2016
"אופוס 24", גלריה קו 16, תל אביב. 2011
"אני יודעת מה זרקת בחודש האחרון", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד, 2007