stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוליאנה טלגין
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  הוועד האולימפי | יוליאנה טלגין
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שלומי חיימי • עומר שפירא |  |
|  אתלטיקה | גירמה אמרה • סלאמוויט באיולין-טפרי • דיאנה ויסמן • מאור טיורי • מארו טפרי • אדוה כהן • איימרו עלמיה • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן • קסניה פוליקרפובה |  |
|  בייסבול | נבחרת ישראל בבייסבול (ג'רמי בלייך • ג'ונתן דה-מארטה • ג'ואי ווגמן • בן וונגר • זאק וויס • ג'וש זייד • ג'ייק פישמן • אלכס כץ • אלון ליישמן • שלמה ליפץ • ג'ון מוסקוט • די ג'יי שרעבי • טל אראל • ריאן לברנוואי • ניק ריקלס • סקוט בורצ'ם • מיץ' גלסר • דני ולנסיה • זאק פנפראס • איאן קינסלר • טיי קלי • בלייק גיילן • אסף לוונגרט • רוב פולר) |  |
|  ג'ודו | גילי כהן • גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון    נבחרת ישראל בג'ודו (גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  הרמת משקולות | דוד ליטבינוב |  |
|  התעמלות אמנותית |  לינוי אשרם • ניקול זליקמן   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אופיר דיין, קארין וקסמן, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו, נטלי רייץ) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז • אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו |  אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | רן שגיב • שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתי גולדפדן • אנסטסיה גורבנקו • מירון חרותי • יעקב טומרקין • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • מיכאל לייטרובסקי • אנדראה מורז • דניאל נמיר • רון פולונסקי • תומר פרנקל |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • עדן בלכר |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | איתי שני |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל גולדשטיין-וולדמן • אלברטו משען • טדי ולוק |  |
|  שיט | נויה בר עם • שחר טיבי • יואב כהן • קטי ספיצ'קוב • שי קקון |  |
יואכים, נסיך דנמרק

יואכים הולגר ולדמאר כריסטיאן (בדנית: Joachim Holger Waldemar Christian; נולד ב-7 ביוני 1969) הוא נסיך דנמרק. בנם השני של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק והנריק, נסיך דנמרק. הוא החמישי בסדר הירושה לכתר הדני.
חיים

יואכים נולד ב-7 ביוני 1969 בבית החולים של אוניברסיטת קופנהגן. הוא הוטבל ב-15 ביולי בקתדרלת ארהוס. הוא, לפיכך, החבר הראשון במשפחת המלוכה הדנית שהוטבל מחוץ לקופנהגן. סנדקיו היו דודתו מצד האם בנדיקטה, נסיכת דנמרק, דודו מצד האב ז'אן בטיסט דה לאבורדה דה מונפזאט, וכן האראלד החמישי, מלך נורווגיה וכריסטינה, נסיכת שוודיה. הוא התחנך בבית ספר פרטי בארמון אמליינבורג, ובבתי ספר יוקרתיים בצרפת ובבריטניה.
ב-1987 הוא התגייס כטירון לצבא המלכותי הדני והוצב ברגימנט "המלכה". שנה לאחר מכן הוא הועלה לדרגת סרג'נט, וכעבור שנה ללוטננט. בין 1989-1990 הוא פיקד על מחלקת טנקים, וב-1992 הועלה לדרגת האופטמן. ב-2005 הוא הועלה לדרגת מיור, ולאחר מכן פרש מהצבא. פרט לדנית, הוא דובר גם אנגלית, צרפתית וגרמנית.
משפחתו

ב-18 בנובמבר 1995 נישא יואכים בכנסיית פרדריקסברג שבהילרוד לאלכסנדרה כריסטינה מנלי, סמנכ"לית של חברת מכירות מהונג קונג. לאחר נישואיהם הוענקו למנלי התארים "רוזנת פרדריקסבורג" ו"נסיכת דנמרק". יש להם שני בנים:
ניקולאי, נסיך דנמרק (נולד 28 באוגוסט 1999)
פליקס, רוזן מונפזאט (נולד 22 ביולי 2002)
ב-16 בספטמבר 2004 הודיעו בני הזוג על פרידתם, וב-8 באפריל 2005 הם התגרשו. אלכסנדרה נישאה שוב לאחר מכן, ועל כן נשלל ממנה התואר "נסיכת דנמרק". כיום היא עדיין חיה ועובדת בדנמרק, ולה וליואכים יש משמורת משותפת על בניהם. ב-3 באוקטובר 2007 התארס יואכים עם מריה קבלייה. החתונה התקיימה ב-24 במאי 2008, יום השנה ה-73 לחתונתם של סבו וסבתו של יואכים, פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ואינגריד, נסיכת שוודיה. לבני הזוג יש שני ילדים:
הנריק, רוזן מונפזאט (נולד ב-4 במאי 2009)
אתנה, רוזנת מונפזאט (נולדה 24 בינואר 2012)
תואר

בעת לידתו, קיבל יואכים את התואר ”הוד מעלתו המלכותי יואכים מדנמרק”. ב-29 באפריל 2008 הוסיפה אמו לתוארו ולתוארו של אחיו את התואר ”רוזן מונפזאט”. תואר זה עובר בירושה לצאצאיהם. הוא אביר מסדר הפיל, ומחזיק בעוד תארים ועיטורים רבים ממדינות שונות באירופה ובעולם.
בספטמבר 2022, הודיעה המלכה שהחל מ-1 בינואר 2023, ישללו מילדיו של יואכים התארים 'הנסיך והנסיכה מדנמרק' כדי שיוכלו לחיות חיים עצמאיים ללא מחויבות לבית המלכות, והם יוכלו להשתמש רק בתארים 'הרוזן והרוזנת ממונפזאט'.
הערות שוליים

↑  HRH Prince Joachim
↑  מלכת דנמרק נישלה 4 מנכדיה מהתארים המלכותיים, אמם זועמת, באתר ynet, 29 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1254663304  VIAF: 5065164913196918980003   WorldCat (עם VIAF): 5065164913196918980003
ירן קמפהוס

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1987 (בן 36) נורדורן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 השכלה:  אוניברסיטת פוטסדאם 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  Kamphuis.Joern
 www.joern-kamphuis.de
 
ירן קאמפוייס (בגרמנית: Jörn Kamphuis; נולד ב-1 בדצמבר 1987) הוא דוגמן ומנחה טלוויזיה גרמני, זוכה מיסטר גרמניה לשנת 2012..
ביוגרפיה

קאמפוייס נולד במדינת סקסוניה התחתונה ובנעוריו עבד בחברת מדיה בעירו.
בשנת 2008 עבר לברלין על מנת ללמוד כלכלת ספורט באוניברסיטת פוטסדאם.
ב-2011 סיים את לימודיו והחל לשמש כמתרגל במרכז לחדשנות ניהולית ויזמות של האוניברסיטה, באותה שנה גם החל לדגמן, ולשחק בקומדיה הרומנטית "I Phone You" בהפקה גרמנית-סינית משותפת.
ב-2013 הופיע במותחן הפסיכולוגי "Die Frau von früher". בנוסף הנחה בטלוויזיה את שעשועון הילדים "KIKA LIVE Party Check".
הערות שוליים

↑  Germany, Stuttgarter Nachrichten, Stuttgart,. "Schönster Mann im Land: Jörn Kamphuis aus Berlin ist der Mister Germany 2013". stuttgarter-nachrichten.de (בגרמנית). נבדק ב-2018-11-14.{{cite news}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
↑  "Jörn Kamphuis - Entrepreneurship Summit". Entrepreneurship Summit (בגרמנית). נבדק ב-2018-11-14.(הקישור אינו פעיל)
יוליאנה מריה מבראונשווייג-וולפנביטל

יוליאנה מריה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל (בגרמנית: Juliane Marie von Braunschweig-Wolfenbüttel;‏ 4 בספטמבר 1729 - 10 באוקטובר 1796), הייתה אשתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה

יוליאנה מריה נולדה בוולפנביטל ב-4 בספטמבר 1729 לפרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולאנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, בתם של לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג וכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן. יוליאנה מריה הייתה דודניתם של מריה תרזה ופיוטר השני, קיסר רוסיה, גיסתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה ודודתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
ב-8 ביולי 1752 התחתנה יוליאנה מריה עם פרדריק החמישי, מלך דנמרק, שהתאלמן זמן קצר קודם לכן מאשתו הראשונה - לואיז, נסיכת בריטניה. הנישואים שהוסדרו על ידי הרוזן מולטקה, לא התקבלו בברכה על ידי העם, שסבר שמוקדם מדי למלך להינשא בשנית. בנוסף, לא זכתה יוליאנה מריה לאהדה יתרה בחצר המלכות בשל טעמה האישי שהיה שונה מזה של המלך ובשל כללי ההתנהגות הנוקשים שהתאימו לחצרות המלכות הגרמניים והיו פחות ידידותיים מאלה שהיו נהוגים על ידי לואיז האנגליה. ליוליאנה מריה ולפרדריק נולד בן אחד - פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק, והיא עשתה כל שביכולתה לחנך אותו כראוי. יוליאנה מריה לא התערבה בענייני השלטון בעת שלטון בעלה, על אף שגיסה פרידריך השני, מלך פרוסיה קיווה שתשפיע למענו בחצר המלוכה הדנית.
בשנת 1766 מת בעלה פרדריק החמישי, מלך דנמרק, ובנה החורג כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. בשנת 1770 הפך כריסטיאן השביעי לחולה נפש, ובעקבות כך שלטו בדנמרק אשתו קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה, יחד עם מאהבה יוהאן פרידריך שטרואנזה. בשנת 1772 תפס בנה פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק את השלטון, תוך שיוליאנה מריה שלטה למעשה יחד עם אובה הו-גולדברג. יוליאנה מריה הייתה ממונה על חינוכו של בנו של כריסטיאן - פרדריק, ואף ניסתה לחתן אותו בשנת 1781 עם נסיכה פרוסית. בשנת 1780 העניקה יוליאנה מריה מקלט לילדי אחיה אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג, לאחר שחתמה על הסכם עם יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.
בשנת 1784 ביצע פרדריק הפיכה שלטונית, ותפס את השלטון. בשנת 1785 הציע לה גוסטב השלישי, מלך שוודיה עזרה בתפיסת השלטון מחדש, אולם יוליאנה מריה סירבה, וב-10 באוקטובר 1796 היא מתה בארמון פרדנסבורג.
על שמה נקראה יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
ים ירחי

מפת אלבדו גלובלית של הירח ממשימת קלמנטיין. האזורים הכהים הם המַארִיָה, והאזורים הבהירים הם הרמות. התמונה היא היטל מרקטור, קווי האורך נפרשים משמאל לימין בין ‎-180 E‎ ועד ‎180 E‎, וקווי הרוחב נפרשים מלמעלה למטה בין ‎90 N‎ ועד ‎90 S‎. מרכז התמונה הוא ‎0 N, 0 E‎.
הכתם הכהה באמצע הוא ים המבולדטיאנום
ים ירחי או ימה ירחית (בלטינית: Mare, "מַארֶה"; וברבים: Maria, "מַארִיָה") הוא כינוי למישור בזלת גדול וכהה על ירח כדור הארץ, שנוצר בהתפרצות געשית עתיקת יומין. אסטרונומים מוקדמים חשבו בטעות שמישורי הבזלת הם ימים, ומכאן מקור הכינוי מַארֶה, שפירושו בלטינית 'ים'. בשל הרכבם הכימי העשיר בתרכובות ברזל, מישורי הבזלת מחזירים את אור השמש פחות טוב מ-'רמות' הירח, ולכן נראים כהים יותר לעין הבלתי-מזוינת. המאריה מכסים כ-30% משטחו של הצד הקרוב והנראה של הירח, ו-2% מצידו הרחוק. המאריה בצד הרחוק של הירח קטנים יותר, ורובם נמצאים במכתשים גדולים שבהם הייתה זרימה געשית מועטה.
במפת הירח מצוינים 22 מאריה, שהקטן ביותר קוטרו כ-150 ק"מ (ים הנחש), והגדול ביותר קוטרו כ-1,596 ק"מ (ים הקור). הקוטר הממוצע הוא כ-515 ק"מ. לשם השוואה, קוטרו של אוקיינוס הסערות, תוואי גאולוגי משמעותי שיש המחשיבים אותו כמארה גם כן, הוא כ-2,568 ק"מ.
מערכת המונחים המסורתית לירח כוללת גם אוקיינוס אחד, ותוואים בעלי מאפיינים דומים למארה, אך קטנים יותר, המכונים לַאקוֹס (אגם), פַּאלוֹס (ביצה) וסִינוּס (מפרץ).
גיל

גיל הבזלת נקבע הן על ידי תיארוך רדיומטרי ישיר, והן בטכניקה של ספירת מכתשים. בשיטה הרדיומטרית נמצא כי הגיל נע בין 3.16 ל-4.2 מיליארדי שנים. לפי שיטת ספירת המכתשים, גיל הסלעים הצעירים ביותר הוא 1.2 מיליארדי שנים. עם זאת, נראה שרוב הבזלת התפרצה לפני כ-3 עד 3.5 מיליארדי שנים. רוב ההתפרצויות הגעשיות התרחשו בצד הקרוב של הירח, והזרמים הצעירים ביותר נמצאים באוקיינוס הסערות. בצד הרחוק אירעו התפרצויות מעטות, וכולן מוקדמות.
רוב ההתפרצויות אירעו בקרבת אגנים נמוכים שנוצרו מפגיעת מטאורים, או שזרמי הלבה התנקזו לשם. עם זאת, השטח הגדול ביותר של סלעים געשיים, אוקיינוס הסערות, לא מתאים לאף אגן פגיעה ידוע.
פיזור

המאריה אינם מפוזרים באופן שווה על פני הירח, ורובם ממוקמים בצד הקרוב של הירח. הסיבות לכך עדיין נתונות לדיון בקהילה המדעית. יש שפע של הסברים, שגויים ברובם, באשר לסיבה האפשרית להתפלגות מרחבית זו:
מאחר שברבים מהמאריה ממלאה הבזלת אגנים נמוכים שנוצרו מפגיעת מטאורים, יש שסברו שפגיעת המטאור גרמה בדרך כלשהי להתפרצות הגעשית. לרוב, עם זאת, הפעילות הגעשית התרחשה כ-500 מיליון שנים לאחר הפגיעה, ולפיכך הקשר הסיבתי בין השניים הוא קלוש.
הועלתה השערה כי שדה הכבידה של הארץ עשוי לעודד התפרצויות בצד הקרוב של הירח, יותר מאשר בצדו המרוחק. אולם, במערכת ייחוס המסתובבת עם הירח, התאוצה הצנטריפוגלית שווה בעוצמתה לתאוצת המשיכה של הארץ, ומנוגדת לה בכיוונה, כך שהן מבטלות זו את זו. כוח הגאות של כדור הארץ גורם, בהדרגה, לעיוות צורתו של הירח, לכדי אליפסואיד מוארך, שצירו הארוך מצביע אל הארץ וממנה. כאנלוגיה, יש לזכור כי תופעת הגאות והשפל מתרחשת פעמיים ביממה, ומושפעת הן מן הנקודה הקרובה ביותר לירח, והן מן הנקודה המרוחקת ממנו ביותר.
מאחר שבזלת המאריה דחוסה יותר מסלעי המחדר הוולקני המרכיבים את הקרום העליון של הירח, הועלתה ההשערה לפיה התפרצויות הבזלת נוטות להתרחש במקומות נמוכים בהם הקרום הוא דק. עם זאת, בנקודה הנמוכה ביותר על הירח, הנמצאת באגן הקוטב הדרומי - אֵיְטְקֶן (בצד הרחוק), יש דווקא מעט לבה בזלתית. זאת ועוד, הקרום מתחת לאגן זה הוא כנראה דק יותר מאשר הקרום שמתחת לאוקיינוס הסערות. ייתכן שעובי הקרום מווסת את כמות הלבה הבזלתית המגיעה בסופו של דבר אל פני השטח, אך עובי הקרום לבדו אינו הגורם השולט בהתפלגות בזלת המאריה.
הועלתה השערה כי ישנו קשר כלשהו בין בזלת המאריה לבין ההקפה הסינכרונית של הירח סביב כדור הארץ. עם זאת, מקורו של מומנט הכוח הכבידתי הגורם ל-tidal despinning הוא אך ורק ממומנט ההתמד של הגוף (ראו גם נעילת גאות), ולמישורי הבזלת תרומה זניחה לכך. בנוסף, התחזית היא שההאטה הסיבובית עקב כוחות הגאות התרחשה במהירות (בסדר גודל של עשרות מיליוני שנים), בעוד שרוב התפרצויות הבזלת אירעו כמיליארד שנים לאחר מכן.
כאמור לעיל, הקהילה המדעית עדיין דנה באשר לסיבת ההתפלגות המרחבית של המאריה על הירח. בהתבסס על נתונים עדכניים שהושגו מספקטרומטר של קרני הגמא של משימת לונר פרוספקטור (Lunar Prospector), נראה שחלק גדול מהאלמנטים מיצרי החום (בצורת KREEP) שעל הירח ממוקמים באזורי אוקיינוס הסערות ואגן הגשמים (אזורים אלה מכונים מישור סערות KREEP)‏. ההגברה בייצור החום הנגרמת מריכוזם של אלמנטי ה-KREEP, קשורה כמעט בוודאות למשך ולעוצמה של הפעילות הגעשית באזורים אלה. עם זאת, אין הסכמה באשר למנגנון שהביא לדחיסת ה-KREEP באזורים אלה.
הרכב

בזלת המאריה מחולקת באופן כללי לשלוש סדרות, בהתבסס על הכימיה של האלמנט העיקרי בה, טיטניום. מדוגמאות סלעים שנאספו במשימות אפולו, נראה היה שהבזלת מקובצת לסדרות בדידות: בזלת high-Ti, בזלת low-Ti ובזלת very low-Ti. לאחר משימת  קלמנטיין שאספה נתונים גלובליים בחישה מרחוק, הוברר שבין הסדרות השונות יש רצף מתמשך של ריכוזי טיטניום, ושסדרת high-Ti אינה מצויה בשפע. תכולת הטיטאניה (TiO2) בבזלת המאריה עשויה להגיע ל-15% ממשקל הסלע, בעוד שבבזלת בכדור הארץ התכולה נמוכה משמעותית מ-4%. חלוקות גיאוכימיות אחרות מתבססות על ריכוז האלומיניום והאשלגן.
ימות הירח > ימות ואוקיינוסים

ה"ימות" (Maria) וה"אוקיינוס" (Oceanus) שעל הירח:
| שם הימה | שם לטיני | קו אורך | קו רוחב | קוטר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ים הנחשים | Mare Anguis | 22.6° N | 67.7° E | 150 |
| הים הדרומי (הים האוסטרלי) | Mare Australe | 38.9° S | 93.0° E | 603 |
| הים הידוע | Mare Cognitum | 10.0° S | 23.1° W | 376 |
| ים המשברים | Mare Crisium | 17.0° N | 59.1° E | 418 |
| ים הפוריות | Mare Fecunditatis | 7.8° S | 51.3° E | 909 |
| ים הקור | Mare Frigoris | 56.0° N | 1.4° E | 1,596 |
| ים הומבולדט | Mare Humboldtianum | 56.8° N | 81.5° E | 273 |
| ים הלחות | Mare Humorum | 24.4° S | 38.6° W | 389 |
| ים הגשמים | Mare Imbrium | 32.8° N | 15.6° W | 1,123 |
| ים הפיקחות | Mare Ingenii | 33.7° S | 163.5° E | 318 |
| ים האיים | Mare Insularum | 7.5° N | 30.9° W | 513 |
| ים הקצה | Mare Marginis | 13.3° N | 86.1° E | 420 |
| ים מוסקבה (הים המוסקובי) | Mare Moscoviense | 27.3° N | 147.9° E | 277 |
| ים הנקטר | Mare Nectaris | 15.2° S | 35.5° E | 333 |
| ים העננים | Mare Nubium | 21.3° S | 16.6° W | 715 |
| הים המזרחי (הים האוריינטלי) | Mare Orientale | 19.4° S | 92.8° W | 327 |
| ים הרוגע | Mare Serenitatis | 28.0° N | 17.5° E | 707 |
| ים סמיית' | Mare Smythii | 1.3° N | 87.5° E | 373 |
| הים הקוצף | Mare Spumans | 1.1° N | 65.1° E | 139 |
| ים השלווה | Mare Tranquillitatis | 8.5° N | 31.4° E | 873 |
| ים הגלים | Mare Undarum | 6.8° N | 68.4° E | 243 |
| ים האדים | Mare Vaporum | 13.3° N | 3.6° E | 245 |
| אוקיינוס הסערות | Oceanus Procellarum | 18.4° N | 57.4° W | 2,568 |
"ים החלומות" (Mare Desiderii) שזוהה בעבר אינו מזוהה כיום כים.
ימות נוספות על הירח הם:
הים הקטן (Mare Parvum)
הים הבדוי (Mare Incognitum)
הים החדש (Mare Novum)
ים סטרובה (Mare Struve)
ימות הירח > אגמי הירח (Lacus)

ימות קטנות על גבי הירח מכונות "אגמי הירח" ובלטינית "lacus":
| שם | שם לטיני | קו רוחב | קו אורך | קוטר (קילומטרים) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אגם הקיץ | Lacus Aestatis | 15.0° S | 69.0° W | 90 |
| אגם האביב | Lacus Autumni | 9.9° S | 83.9° W | 183 |
| אגם הטוּב | Lacus Bonitatis | 23.2° N | 43.7° E | 92 |
| אגם הצער | Lacus Doloris | 17.1° N | 9.0° E | 110 |
| אגם המצוינות | Lacus Excellentiae | 35.4° S | 44.0° W | 184 |
| אגם השמחה | Lacus Felicitatis | 19.0° N | 5.0° E | 90 |
| אגם האושר | Lacus Gaudii | 16.2° N | 12.6° E | 113 |
| אגם החורף | Lacus Hiemalis | 15.0° N | 14.0° E | 50 |
| אגם העדינות (אגם הרוך) | Lacus Lenitatis | 14.0° N | 12.0° E | 80 |
| אגם הפאר | Lacus Luxuriae | 19.0° N | 176.0° E | 50 |
| אגם המוות | Lacus Mortis | 45.0° N | 27.2° E | 151 |
| אגם השכחה | Lacus Oblivionis | 21.0° S | 168.0° W | 50 |
| אגם השנאה | Lacus Odii | 19.0° N | 7.0° E | 70 |
| אגם ההתמדה | Lacus Perseverantiae | 8.0° N | 62.0° E | 70 |
| אגם הבדידות | Lacus Solitudinis | 27.8° S | 104.3° E | 139 |
| אגם החלומות | Lacus Somniorum | 38.0° N | 29.2° E | 384 |
| אגם התקווה | Lacus Spei | 43.0° N | 65.0° E | 80 |
| אגם הזמן | Lacus Temporis | 45.9° N | 58.4° E | 117 |
| אגם הפחד | Lacus Timoris | 38.8° S | 27.3° W | 117 |
| אגם האביב | Lacus Veris | 16.5° S | 86.1° W | 396 |
ימות הירח > מפרצים (Sinus) וביצות (Paludes)

מפרצי הירח מכונים בשם הלטיני "sinus", וביצות הירח מכונות בשם הלטיני: "palus":
| שם | שם לטיני | קו רוחב | קו אורך | קוטר (בקילומטרים) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ביצת המגפות | Palus Epidemiarum | 32.0° S | 28.2° W | 286 |
| ביצת הרקבון | Palus Putredinis | 26.5° N | 0.4° E | 161 |
| ביצת השינה | Palus Somni | 14.1° N | 45.0° E | 143 |
| מפרץ הגלים | Sinus Aestuum | 10.9° N | 8.8° W | 290 |
| מפרץ האהבה | Sinus Amoris | 18.1° N | 39.1° E | 130 |
| מפרץ הקשיחות | Sinus Asperitatis | 3.8° S | 27.4° E | 206 |
| מפרץ ההרמוניה (מפרץ ההתאמה) | Sinus Concordiae | 10.8° N | 43.2° E | 142 |
| מפרץ האמון | Sinus Fidei | 18.0° N | 2.0° E | 70 |
| מפרץ הכבוד | Sinus Honoris | 11.7° N | 18.1° E | 109 |
| מפרץ הקשתות | Sinus Iridum | 44.1° N | 31.5° W | 236 |
| מפרץ לונה | Sinus Lunicus | 31.8° N | 1.4° W | 126 |
| מפרץ החצות | Sinus Medii | 2.4° N | 1.7° E | 335 |
| מפרץ הטל | Sinus Roris | 54.0° N | 56.6° W | 202 |
| מפרץ ההצלחה | Sinus Successus | 0.9° N | 59.0° E | 132 |
מפרץ נוסף הוא מפרץ הערפילים (Palus Nebularum) הממוקם ב-38.0° צפון, 1.0° מזרח. אולם מפרץ זה לא הוכר רשמית.
ראו גם

גאולוגיה של הירח
סלנוגרפיה
סלע ירח
הערות שוליים

↑  Lunar Mare, NASA
↑  James Papike, Grahm Ryder, and Charles Shearer (1998). "Lunar Samples". Reviews in Mineralogy and Geochemistry 36: 5.1-5.234
↑  H. Hiesinger, J. W. Head, U. Wolf, R. Jaumanm, and G. Neukum (2003). "Ages and stratigraphy of mare basalts in Oceanus Procellarum, Mare Numbium, Mare Cognitum, and Mare Insularum". J. Geophys. Res. 108: doi:10.1029/2002JE001985.
↑  Mark Wieczorek, Maria Zuber, and Roger Phillips (2001). "The role of magma buoyancy on the eruption of lunar basalts". Earth Planet. Sci. Lett. 185: 71-83.
↑  Mark Wieczorek and 15 coauthors‏ (2006). "The constitution and structure of the lunar interior". Reviews in Mineralogy and Geochemistry 60: 221-364.
↑  G. Jeffrey Taylor (August 31, 2000). A New Moon for the Twenty-First Century
↑  Bradley. Jolliff, Jeffrey Gillis, Larry Haskin, Randy Korotev, and Mark Wieczorek (2000). "Major lunar crustal terranes". J. Geophys. Res.: 4197-4216.
↑  Charles Shearer and 15 coauthors (2006). "Thermal and magmatic evolution of the Moon". Reviews in Mineralogy and Geochemistry 60: 365-518.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538682005171  GND: 4371662-3  LCCN: sh85078852
ירצה צום עמך

יֵרָצֶה צוֹם עַמְּךָ הוא פיוט הנאמר במסגרת סליחות לערב יום הכיפורים בקרב קהילות אשכנז. בנוסח צרפת הוא היה נאמר ביום הכיפורים עצמו בתפילת נעילה, ולצורך כך עובד מעט נוסח הפיוט – במקום "מחר יהיה האות הזה" אמרו "היום יהיה האות הזה".
הפיוט נכתב בימי הביניים באשכנז (גרמניה) ומחברו, על פי האקרוסטיכון, הוא יצחק בר צ'. לדעת דניאל גולדשמידט, המחבר הוא כנראה יצחק בן אביגדור.
תוכן הפיוט

הפיוט מורכב מארבעה בתים בני 4 שורות כל אחת עם שתי צלעות בכל שורה.
הפיוט מכין את המתפללים למחילה וגאולה ומשובץ בו כפזמון חלק מהפסוק שנאמר לגבי מכת ערוב: "וְשַׂמְתִּי פְדֻת בֵּין עַמִּי וּבֵין עַמֶּךָ לְמָחָר יִהְיֶה הָאֹת הַזֶּה".
הערות שוליים

↑  דניאל גולדשמידט, סליחות כמנהג ליטא וקהילות הפרושים בארץ ישראל, מוסד הרב קוק, ירושלים, תשכ"ה, עמ' רנה.
↑  ספר שמות, פרק ח', פסוק י"ח
לאון שוורצמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1887 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1942  (בגיל 55 בערך) אושוויץ, פולין
 מדינה:  האימפריה הרוסית, פולין, צרפת
 הערות:  יהודי
 
לאון שוורצמן (בפולנית: Leon Schwartzmann;‏ 1887, ורשה – 1942, אושוויץ) שחמטאי יהודי-פולני-צרפתי.
בשנת 1911 חלק שוורצמן את המקום החמישי-שישי בתחרות סנקט פטרבורג (ניצחו: איליה רבינוביץ ופלאץ). בשנת 1913 סיים שוורצמן במקום השני אחרי פלאץ.
לאחר מלחמת העולם הראשונה חי שוורצמן בפולין. בשנת 1919 סיים במקום השישי בתחרות ורשה (ניצח: בלזיצמן). בשנת 1924 חלק שוורצמן מקום שלישי-רביעי עם דויד פרזפיורקה, אחרי אלכסנדר פלמברג ומשה לובצקי.
באמצע שנות העשרים עבר שוורצמן לצרפת. בשנת 1926 ניצח שוורצמן באליפות השנייה של פריז. בשנת 1927 חלק שוורצמן מקום שני-שלישי עם הנרי גרוב אחרי וילהלם אורבך בתחרות בהייר. בשנת 1927 חלק מקום עשירי-שנים עשר בתחרות פריז (ניצח: אברהם באראץ). בשנת 1928 חלק מקום שני-שלישי עם יוסף צוקרמן אחרי אברהם באראץ, באליפות הרביעית של פריז. בשנת 1929 חלק מקום שמיני-תשיעי בתחרות פריז (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר). בשנת 1936 שיחק באליפות השתים עשרה של פריז (ניצח: ניקולס רוסולימו).
במהלך מלחמת העולם השנייה נעצר ושולח לאושוויץ, שם נרצח ב-3 בספטמבר 1942.
יחסי איראן – סרי לנקה

| יחסי איראן – סרי לנקה |
| --- | --- |
איראן: סרי לנקה


איראן: סרי לנקה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 65,610
אוכלוסייה
91,781,231: 23,135,235
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 84,357
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 3,646
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

איראן וסרי לנקה מנהלות יחסים דיפלומטיים רשמיים מאז 1961.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין איראן לסרי לנקה (שכונתה בשנים אלו ציילון) החלו בשנת 1961 באמצעות שגרירות ציילון באסלאמאבאד. טהראן הקימה שגרירותה בקולומבו בשנת 1975. השגרירות של סרי לנקה עברה לטהראן בשנת 1990.
סרי לנקה הייתה המדינה האסייתית הראשונה שבה ביקר נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד לאחר בחירתו. ראש ממשלת סרי לנקה מהינדה ראג'פקסה דאג אף הוא לשפר את היחסים עם איראן.
פיתוח

איראן סייעה במימון מספר פרויקטי פיתוח בסרי לנקה. בשנת 2010 האיראנים הסכימו לתרום 450–500 מיליון דולר עבור פרויקט הפיתוח הרב תכליתי שכלל תחנת כוח הידרואלקטרית של 90–100 מגה-ואט במחוז המרכז בסרי לנקה. איראן השקיעה גם בבתי הזיקוק לנפט במדינה והשקעותיה סייעו להכפיל את כושר הייצור של הנפט במקום. איראן השקיעה גם בחשמול הכפרים. פרויקטים אלה הפכו את איראן לתורמת הגדולה ביותר לסרי לנקה.
צבא

במהלך מלחמת האזרחים בסרי לנקה הממשלת המקומית פנתה לאיראן בבקשה לקבל הלוואות בריבית נמוכה כדי לרכוש מטוסי מעקב אלקטרוניים וכלי טיס בלתי מאוישים. איראן הסכימה בחשאי להנפיק את ההלוואה והזמינה גם מספר קצינים מסרי לנקה להתאמן באיראן. על הסיוע של איראן במלחמת האזרחים בסרי לנקה, אמר השר הסרי לנקאי ווימל וירוואנסה כי "איראן מעולם לא אכזבה אותנו, גם כאשר מדינות רבות אחרות בעולם סירבו לגבות אותנו. האי בכללותו אסיר תודה על יחס אחי זה".
ראו גם

יחסי החוץ של איראן
ישראל גור-אריה

ערך זה עוסק באיש ביטחון, דיפלומט וצייר. אם התכוונתם לפסל ואמן, אחיו של מאיר גור אריה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1925
 פטירה:  19 במאי 2014 (בגיל 88)
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 
ישראל גור-אריה (אינגרלייב) (8 באוקטובר 1925 - 19 במאי 2014) היה איש שירות הביטחון, דיפלומט בשירות החוץ הישראלי וצייר.
קורות חיים

גור אריה נולד בשנת 1925 בעיר אקרמן שבמחוז בסרביה ברומניה (כיום אוקראינה), בנם של הרב הראשי שלמה אינגרלייב והרבנית ציפורה לבית הלוי. עם עליית הנאצים לשלטון הועסק בעבודות כפייה שבמסגרתן נאלץ לפרק מוקשים שהטילו האמריקאים. בשנת 1944 הצליח לברוח מרומניה בסירה רעועה והגיע לארץ ישראל.
עם קום מדינת ישראל גויס לצה"ל. בשנת 1952 עבר לשב"כ ושימש כמנהל המחלקה הצבאית בשב"כ. משנת 1960 שירת בניו יורק כאחראי על נציגויות השב"כ באמריקה (בין השאר טיפל בפרשת יוסל'ה שוחמכר).
קורות חיים > שירות החוץ

בשנת 1969 נשלח לתפקידו הראשון בשירות החוץ כציר-יועץ בשגרירות ישראל בבואנוס איירס בירת ארגנטינה, ושימש שם כשגריר בפועל עד לחזרתו לישראל ב-1974.
בשנים 1974–1979 שימש כסמנכ"ל למִנהל במשרד החוץ בתחילת 1980 מונה לשגריר ישראל בארגנטינה, אולם מסיבות רפואיות לא יכלה משפחתו לצאת לארגנטינה והוא נותר בישראל כאחראי על ענייני אמריקה הלטינית. בשנת 1981 מונה לשגריר ישראל במקסיקו. במהלך שליחותו זו קיבל מידי נשיא מקסיקו את העיטור הגבוה ביותר הניתן לאזרחים זרים.[דרושה הבהרה]
בין השנים 1983–1987 כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לענייני אמריקה הלטינית. עד 1983 השתתף גור אריה במימוש מדיניות של אי-התערבותה של ישראל בבירור גורלם של נעדרי המלחמה המלוכלכת. בשנת 1987 מונה כשגריר ישראל בקנדה, שם כיהן עד לפרישתו לגמלאות ב-1991.
קורות חיים > ציור

בשנת 1974 החל גור-אריה לצייר. הוא הציג מספר תערוכות יחיד בארץ בערים תל אביב, ירושלים ורמת גן וכן במקסיקו ובקנדה. כמו כן השתתף בתערוכות קבוצתיות בפלורידה, בפנסילבניה ובירושלים.
בשנת 2010 נבחרה עבודתו "Colors in flight" ככרטיס הברכה הרשמי לשנה החדשה אשר נשלח מטעם שגרירויות ישראל ברחבי העולם.
גור-אריה נפטר במאי 2014, בגיל 89. הותיר את אשתו שולמית ובתו שירה ומשפחתה. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
הערות שוליים

↑  איל לוי, בשבילם הוא נשאר יוס'לה, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2005.
↑  משלחת מישראל - להכתרת פרון, מעריב, 4 באוקטובר 1973.
↑  במשרד החוץ מצפים לגיבוש סופי של תכנית הריאורגניזציה, דבר, 19 באפריל 1976.
↑  שגריר חדש לארגנטינה, מעריב, 25 בינואר 1980.
↑  צוות של משרד החוץ השתתף במו"מ עם החוטפים בבוגוטה, מעריב, 29 באפריל 1980.
↑  סוכל פיגוע בביתו של שגריר ישראל במקסיקו, דבר, 20 בינואר 1983.
↑  מישרה באיטליה, מעריב, 23 בפברואר 1986
↑  עולים מארגנטינה תובעים לשבור, דבר, 2 באוקטובר 1983.
↑  מיקבץ, דבר, 30 בספטמבר 1977.
↑  ישראל גור-אריה באתר "אבלים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261998805171  VIAF: 297772983   WorldCat (עם VIAF): 297772983
כרים אנסארי-פרד

כרים אנסארי-פרד (בפרסית: کریم انصاری‌فرد; נולד ב-3 באפריל 1990) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת איראן.