stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Found Heaven
רקע והוצאה

ביוני 2022 פרסם גריי את אלבום האולפן השני שלו, Superache, ובמאי 2023 החל לרמוז על יציאת מוזיקה חדשה. ב-19 במאי יצא הסינגל המוביל של האלבום, "Never Ending Song". ב-25 באוגוסט יצא הסינגל השני, "Winner", וב-31 באוקטובר, "Killing Me", הסינגל השלישי. ב-31 בינואר 2024 הכריז גריי רשמית על אלבומו השלישי, שנקרא Found Heaven, וכשבוע מאוחר יותר הוציא את הסינגל הרביעי "Lonely Dancers", ב-9 בפברואר. זמן קצר לאחר מכן, הכריז גריי על סיבוב הופעות לקידום באלבום, וב-8 במרץ הוציא את "Alley Rose" כסינגל החמישי. הסינגלים "Never Ending Song" ו-"Lonely Dancers" אף זכו לווידאו קליפים.
ב-Found Heaven, עבד גריי בין היתר עם המפיקים מקס מרטין, גרג קורסטין ושון אוורט. זהו אלבום האולפן הראשון שלו ללא מעורבותו של דן ניגרו, שהפיק את שני אלבומיו הראשונים, Kid Krow ו-Superache.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.מקור | דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.ציון |
| --- | --- |
Metacritic: 76/100
ציוני ביקורות
מקור: ציון
AllMusic: 
Clash: 7/10
DIY: 
Dork: 
Found Heaven זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. רבים מהם שיבחו את האווירה האופטימית שבאלבום, השינוי במילות השירים, האסתטיקה של שנות ה-80 והביצועים הווקאליים של גריי. באתר Metacritic, המשקלל ציוני ביקורות מבקרים, קיבל האלבום ציון ממוצע של 76 מתוך 100 על סמך 5 ביקורות.
ביקורות > דירוגים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| Dork | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 40 |  |
| Uproxx | האלבומים הטובים ביותר של 2024 | נכלל |  |
הצלחה מסחרית

במצעד הבילבורד 200 האמריקאי, דורג Found Heaven לראשונה במקום ה-14, הודות למכירות של 36,857 עותקים, כ-16,000 מתוכם בפורמט ויניל, וכן היה לאלבום הראשון שלו שנכנס למצעד אלבומי הויניל, בו הגיע למקום הראשון.
האלבום אף הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי, מה שהפך אותו לאלבום המצליח ביותר של גריי במצעד.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Found Heaven  | 2:57 |
| 2. | Never Ending Song  | 2:34 |
| 3. | Fainted Love  | 2:50 |
| 4. | Lonely Dancers  | 2:28 |
| 5. | Alley Rose  | 3:28 |
| 6. | The Final Fight  | 2:09 |
| 7. | Miss You  | 2:23 |
| 8. | Bourgeoisieses  | 2:31 |
| 9. | Forever With Me  | 3:35 |
| 10. | Eye Of The Night  | 2:21 |
| 11. | Boys & Girls  | 2:22 |
| 12. | Killing Me  | 3:24 |
| 13. | Winner  | 3:36 |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:45 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 22 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 10 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 26 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 14 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 11 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 12 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 4 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 26 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 33 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 15 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 2 |
|  פולין | ZPAV | 8 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 8 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 98 |
|  קרואטיה | Croatian International Albums | 16 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 84 |
הכיבוש האיטלקי בצרפת

הכיבוש האיטלקי בצרפת (באיטלקית: Occupazione italiana della Francia meridionale; בצרפתית: Zone d'occupation italienne en France) היה אזור בדרום מזרח צרפת ומונקו שנכבש על ידי איטליה הפשיסטית בין 1940 ל-1943 במקביל לכיבוש הגרמני של צרפת. לכיבוש היו שני שלבים, מחולקים על ידי מבצע אנטון בנובמבר 1942, שבהם האזור האיטלקי התרחב באופן משמעותי. הכוחות האיטלקיים נסוגו מצרפת בספטמבר 1943 בעקבות נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה, וכוחות הוורמאכט הגרמניים כבשו את האזורים הנטושים עד השחרור (מבצע דרגון, 1944).
הכיבוש האיטלקי

הכיבוש האיטלקי הראשוני של שטח צרפת התרחש ביוני 1940; לאחר מכן הוא הורחב בנובמבר 1942.
המתקפה הגרמנית נגד ארצות השפלה וצרפת החלה ב-10 במאי ועד אמצע מאי היו הכוחות הגרמניים על אדמת צרפת. עד תחילת יוני, כוחות בריטיים התפנו מהכיס בצפון צרפת. ב-10 ביוני 1940 הכריזה איטליה מלחמה נגד הצרפתים והבריטים. עשרה ימים לאחר מכן פלש הצבא האיטלקי לצרפת. ב-24 ביוני 1940, לאחר נפילת צרפת, חתמו איטליה וצרפת על שביתת הנשק הצרפתית-איטלקית, יומיים לאחר הפסקת הלחימה בין צרפת לגרמניה, והסכימו על אזור כיבוש איטלקי.
אזור הכיבוש הראשוני הזה שסופח באופן רשמי לממלכת איטליה היה 832 קילומטרים רבועים (321 מילים רבועים) והכיל 28,500 תושבים. העיר הגדולה ביותר שנכללה באזור הכיבוש האיטלקי הראשוני הייתה מנטון. העיר המרכזית בתוך "האזור המפורז" של 50 ק"מ (31 מייל) מהגבול הקודם עם החומה האלפינית האיטלקית הייתה ניס.
בנובמבר 1942, יחד עם מבצע אנטון, הכיבוש הגרמני של רוב צרפת של וישי, הצבא המלכותי האיטלקי (Regio Esercito) הרחיב את אזור הכיבוש שלו. הכוחות האיטלקיים השתלטו על טולון ועל כל פרובאנס עד נהר הרון, עם האי קורסיקה (על פי טענת האירדינטיסטים האיטלקים). ניס וקורסיקה היו אמורות להיות מסופחות לאיטליה (כפי שקרה ב-1940 עם מנטון), על מנת להגשים את שאיפותיהם של האיטלקים האיראדנטיסטים (כולל קבוצות מקומיות כמו האיטלקים ניזרדו והאיטלקים הקורסיקאים). אבל זה לא הושלם בגלל שביתת הנשק האיטלקית בספטמבר 1943 כשהגרמנים השתלטו על אזורי הכיבוש האיטלקיים.
האזור של דרום מזרח צרפת שנכבש בפועל על ידי האיטלקים שנוי במחלוקת. מחקר על תולדות הדואר של האזור השליך אור חדש על חלקה של צרפת הנשלטת על ידי האיטלקים והגרמנים (Trapnell, 2014). על ידי לימוד דואר שצונזר על ידי המעצמה הכובשת, מחקר זה הראה שהאיטלקים כבשו את החלק המזרחי עד ל"קו" שמצטרף לטולון - גאפ - גרנובל - שאמברי - אנסי - ז'נבה. המקומות שנכבשו על ידי האיטלקים ממערב לזה היו מעטים או חולפים.
מאפיינים

צבא הכיבוש האיטלקי בדרום צרפת בנובמבר 1942 הורכב מארבע דיוויזיות חי"ר עם 136,000 חיילים ו-6,000 קצינים, בעוד בקורסיקה היו 66,000 חיילים עם 3,000 קצינים. לא נערכה למעשה מלחמת גרילה נגד האיטלקים בצרפת עד קיץ 1943. משטר וישי ששלט בדרום צרפת היה ידידותי כלפי איטליה, וחיפש ויתורים מהסוג שגרמניה לעולם לא תעשה באזור הכיבוש שלה.
מקלט

אלפים רבים של יהודים עברו לאזור הכיבוש האיטלקי כדי להימלט מרדיפות הנאצים בצרפת של וישי. כמעט 80% מתוך 300,000 יהודי צרפת הנותרים מצאו שם מקלט לאחר נובמבר 1942. הספר של רוברט או. פקסטון צרפת של וישי, משמר ישן, סדר חדש מתאר כיצד האזור האיטלקי פעל כמקלט ליהודים שנמלטו מרדיפות בצרפת של וישי במהלך הכיבוש.
לבנקאי היהודי האיטלקי אנג'לו דונאטי היה תפקיד חשוב בשכנוע הרשויות האזרחיות והצבאיות האיטלקיות להגן על היהודים מפני רדיפות צרפת.
בינואר 1943 סירבו האיטלקים לשתף פעולה עם הנאצים באיסוף היהודים שחיו באזור הכבוש של צרפת בשליטתם ובמרץ מנעו מהנאצים לגרש יהודים באזורם. שר החוץ הגרמני יואכים פון ריבנטרופ התלונן בפני מוסוליני ש"חוגי הצבא האיטלקי... חסרים הבנה נכונה של השאלה היהודית".
עם זאת, כאשר האיטלקים חתמו על שביתת הנשק עם בעלות הברית, כוחות גרמנים פלשו לאזור האיטלקי לשעבר ב-8 בספטמבר 1943 ויזמו פשיטות אכזריות. אלויס ברונר, פקיד האס אס לענייני יהודים, הוצב בראש יחידות שהוקמו לחיפוש אחר יהודים. תוך חמישה חודשים נתפסו וגורשו 5,000 יהודים.
בורדו

באוגוסט 1940, הצי המלכותי האיטלקי (רג'ה מרינה) הקים בסיס צוללות בבורדו, מחוץ לצרפת הכבושה בידי איטליה.
פעלו <i id="mwdQ">מבורדו סומרגיביל</i> ("Betasom") כפי שהיה ידוע, שלושים ושתיים צוללות איטלקיות אשר השתתפו בקרב על האוקיינוס האטלנטי. צוללות אלו הטביעו 109 ספינות סוחר של בעלות הברית (593,864 טון) ו-18 ספינות מלחמה (20,000 טון) עד ספטמבר 1943. אחת עשרה מהצוללות הללו אבדו.
תביעות טריטוריאליות איטלקיות

בנוסף לניס/ניצה וקורסיקה, האיטלקים העריכו תביעות טריטוריאליות נוספות עבור צרפת המובסת. בשנת 1940, ועדת שביתת הנשק האיטלקית (Commissione Italiana d'Armistizio con la Francia, CIAF) הפיקה שתי תוכניות מפורטות הנוגעות לעתיד השטחים הצרפתיים הכבושים. תוכנית 'A' הציגה כיבוש צבאי איטלקי עד לנהר הרון, שבו תשמור צרפת על שלמותה הטריטוריאלית למעט קורסיקה וניצה. תוכנית 'B', שהוצעה על ידי הסנאטור פרנצ'סקו סלטה, מנהל חלק ב־ISPI המוקדש לתביעות טריטוריאליות איטלקיות, כללה את הסיפוח האיטלקי של האלפים הימיים (כולל נסיכות מונקו) וחלקים מהאלפים של פרובאנס עילית, האלפים העליונים וסבואה. השטח ינוהל כאזור האיטלקי החדש של Alpi Occidentali כשהעיר בריאנסון (באיטלקית: Brianzone) תשמש כבירת המחוז.
בסיפורת פופולרית

הסרט הצרפתי Leon Morin, Priest משנת 1961 כולל סצנות של אלפיני וברסגליירי כובשים עיירה אלפינית צרפתית. ישנה גם התייחסות לקרב האיטלקים בגרמנים בעיירה לאחר שביתת הנשק האיטלקית עם בעלות הברית. הבמאי ז'אן-פייר מלוויל, שהיה שייך לרזיסטנס, כינה את הרומן האוטוביוגרפי של ביאטריקס בק "התמונה המדויקת ביותר שקראתי על החיים תחת הכיבוש".
הרומן האוטוביוגרפי "שקית גולות" משנת 1973 והעיבודים הקולנועיים הבאים כוללים סצנות של החיים היהודיים תחת הכיבוש האיטלקי.
הרומן "כוכב נודד" משנת 1994 (Etoile errante) מאת הסופרת בשפה הצרפתית ז'אן-מארי גוסטב לה קלזיו סובב סביב ילדה יהודייה בשם אסתר בדרום מזרח צרפת הכבושה בידי איטליה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הסיטקום של ה-BBC אלו אלו, המתרחש בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה, מציג קצין צבא איטלקי פיקטיבי קפטן ברטורלי, בנוסף לקציני הוורמאכט הגרמנים.
הערות שוליים

1 2  Militärgeschichtliches Forschungsamt. Germany and the Second World War – Volume 2: Germany's Initial Conquests in Europe, pg. 311
↑  "The Underground Fortifications of The Alpine Wall". נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rechercher italie1935-45.forumactif.net". אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2009. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Independent". 1915. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The postal history of the two-phased Italian occupation of south-east France 1940-1943" Monograph publ. France & Colonies Philatelic Society (GB)
↑  Giorgio Rochat, Le guerre italiane 1935–1943. Dall'impero d'Etiopia alla disfatta p. 376
↑  Karine Varley, "Vichy and the Complexities of Collaborating with Fascist Italy: French Policy and Perceptions between June 1940 and March 1942." Modern & Contemporary France 21.3 (2013): 317-333.
↑  Salvatore Orlando, La presenza ed il ruolo della IV Armata italiana in Francia meridionale prima e dopo l'8 settembre 1943, Ufficio Storico dello Stato Maggiore dell'Esercito Italiano, Roma (in Italian)
↑  From the French Shoah memorial : Angelo Donati's report on the steps taken by the Italians to save the Jews in Italian-occupied France(הקישור אינו פעיל, September 2018)
↑  Italy and the Jews – Timeline by Elizabeth D. Malissa
↑  Paldiel, Mordecai (2000). Saving the Jews. Schreiber. ISBN 9781887563550. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Base de submarinos, BETASOM". 14 בפברואר 2009. נבדק ב-31 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ghetti, Walter. Storia della Marina Italiana nella seconda guerra mondiale p. 26
1 2 3 4  Davide Rodogno (2006). Fascism's European empire: Italian occupation during the Second World War. Cambridge University Press. pp. 89–92. ISBN 0-521-84515-7.
↑  "Film Forum · Jean-Pierre Melville'sLÉON MORIN, PRIEST".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548389005171  LCCN: sh85051419 
חיילים איטלקים של רגימנט סן מרקו בצרפת הכבושה (1942)
הטריאנלה של מילאנו

פלאצו דל ארטה, מקום קיום התערוכה במילאנו, במהלך תערוכת 2016
הטריאנלה של מילאנו היא תערוכה בינלאומית לאדריכלות ולעיצוב תעשייתי, הנערכת מדי שלוש שנים בעיר מילאנו שבאיטליה.
התערוכה נוסדה בשנת 1923 כביאנלה (תערוכה הנערכת מדי שנתיים) על ידי המוסד הגבוה לתעשיות אמנותיות (אנ'). היא התקיימה בתחילה בווילה המלכותית (אנ') בעיר מונצה, פרבר של מילאנו. החל ב-1933 התקיימה התערוכה בפלאצו דל ארטה (איט') במילאנו ואז הוכרה לראשונה על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות. מאז 1933 נערכת התערוכה כטריאנלה, ובפועל חלו הפסקות ארוכות יותר בין חלק מן התערוכות.
התערוכה השביעית התקיימה ב-1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. לאחר הפסקה של שבע שנים עקב המלחמה נערכה התערוכה במילאנו שוב ב-1947. הפסקה ארוכה נוספת בקיומה חלה בין 1996 ל-2016.
במשך השנים נע משך התערוכה בין חודשיים לשישה חודשים.
בין היוצרים אשר הציגו את עבודותיהם בתערוכה נמנו לה קורבוזיה, פרנק לויד רייט, פבלו פיקאסו, פרנק גרי ורנצו פיאנו.
התערוכות

|  | מיקום | מועד | נושא |
| --- | --- | --- | --- |
| I | מונצה | מאי-אוקטובר 1923 |  |
| II | מונצה | מאי-אוקטובר 1925 |  |
| III | מונצה | מאי-אוקטובר 1927 |  |
| IV | מונצה | מאי-נובמבר 1930 |  |
| V | מילאנו | מאי-אוקטובר 1933 | Style - Civilisation |
| VI | מילאנו | מאי-נובמבר 1936 | Continuity – Modernity |
| VII | מילאנו | אפריל-יוני 1940 | Order - Tradition |
| VIII | מילאנו | מאי-ספטמבר 1947 | The House |
| IX | מילאנו | מאי-נובמבר 1951 | Goods - Standards |
| X | מילאנו | אוגוסט-נובמבר 1954 | Prefabrication - Industrial Design |
| XI | מילאנו | יולי-נובמבר 1957 | Improving the Quality of Expression in Today’s Civilisation |
| XII | מילאנו | יולי-נובמבר 1960 | Home and school |
| XIII | מילאנו | יוני-ספטמבר 1964 | Leisure |
| XIV | מילאנו | יוני-יולי 1968 | The Large Number |
| XV | מילאנו | 1973 |  |
| XVI | מילאנו | 1979 |  |
| XVII | מילאנו | ספטמבר-דצמבר 1988 | World Cities and the Future of the Metropolis |
| XVIII | מילאנו | 1992 | Life in Things and Nature: Design and the Environmental Challenge |
| XIX | מילאנו | פברואר-מאי 1996 | Identities and differences |
| 2016 | מילאנו | אפריל-ספטמבר 2016 | 21st century. Design after Design |
| 2019 | מילאנו | מרץ-יולי 2019 | Broken Nature: Design Takes on Human Survival |
הלכות שבת

הלכות שבת הן ההלכות העוסקות ביום השבת, החל מההכנות אליה ועד סיומה.
הלכות שבת מפורטות בשולחן ערוך בחלק אורח חיים, החל מסימן רמ"א ועד סימן תט"ז, והן מתחלקות למצוות עשה ומצוות לא תעשה.
בגדר הלאוין ניתן למנות את איסור עשיית מלאכה, המתחלק לל"ט אבות מלאכה, איסורי שבות שאינם מלאכה גמורה אלא גזרות דרבנן המיועדות להרחיק את האדם מלעבור על איסורי דאורייתא, ואיסורי תחומין.
בגדר העשין ניתן למנות את ההכנות לשבת, את מצוות עונג שבת, מצוות הקידוש, והדלקת נרות שבת, ותפילות שבת.
רוב הלכות שבת אינם מפורטים בתורה אלא נלמדים מחז"ל, וזוהי לשון המשנה: ”הלכות שבת.... כהררים התלויין בשערה, שהן מקרא מעט והלכות מרובות”.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת חגיגה, פרק א', משנה ח'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548640505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האופל

| --- | --- |
 
רנד בשממות איאל עם "ג'אסין נאטל" (אסמודין) מחזיק נבל וגאישין
 מידע כללי
 מאת:  רוברט ג'ורדן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אפית
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור (ארצות הברית)
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  עם עלות השחר - 394 האופל - 372
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אופוס
 תאריך:  1997
 תרגום:  בועז וייס
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  עם עלות השחר האופל
 סדרה
 סדרת ספרים:  כישור הזמן
 ספר קודם:  שובו של הדרקון
 הספר הבא:  אש הרקיע
האופל (באנגלית "The shadow rising"),הוא הספר הרביעי מתוך סדרת הפנטזיה מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן. בגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים: עם עלות השחר, והאופל. בעברית יצא הספר לאור בהוצאת אופוס. זה הספר היחיד בסדרה ללא פרולוג.
עם עלות השחר

רנד מוכיח לכולם שהוא הדרקון שנולד שוב, עם החזיקו בקלנדור. מגיני האבן ורוב האיאלים מאמינים לו. בלב האבן ישנו מאגר של טראנגרילים וביניהם דלת שהעובר בה מקבל תשובות. מאט עובר ושואל למה יש לו פיסות של זכרונות עם חורים. הוא מקבל תשובה ללכת לרוהידין.
למרות שהאיאלים האמינו לרנד, מתברר שהמושיע המוזכר אצלם בנבואות "זה שבא עם השחר" צריך לעבור מבחן נוסף, לפני שהשבטים יאמינו בו, כניסה לרוהידין. החבורה יוצאת לשממות איאל עם אגוין ומוריין. ובמקביל נינאב ואליין הולכות למצוא את האג'ה השחורה, שלפי הראיות הלכו לטנצ'יקו.
רנד ומאט נכנסים לרוהידין. רנד מקבל על ידיו קעקועי דרקון, המוכיחים שהוא הבא עם השחר. מאט מקבל זכרונות, חנית שחורה וטראנגריל-מדליון בעל צורת ראש שועל. מאוחר יותר הוא מגלה שהמדליון מגן עליו מפני סאידר. כאשר הם יוצאים מתפתח סכסוך בינם לבין קולדין משבט השאידו.
האופל

אלאידה ארויהאן, מהאג'ה האדומה, יחד עם רוב המועצה, מדיחה את סיואן סנצ'ה מכס האמירלין ואת ליאן שריף מסגנותה, ומשתקת אותן מסאידר. הן בורחות עם מין ולוגיין (הדרקון הכוזב שנותק מסאידין) מטאר וולון. מאוחר יותר מתברר שכל האג'ה הכחולה וחלק משאר האאס סדאי שאינן מהאג'ה האדומה הצטרפו לבריחה.
רוכלים וביניהם להטוטן בשם ג'אסין נאטל באים לשממה ומציגים את רוכלותם לחבורה ולאיאלים. רנד קורא לכינוס השבטים. מאט מספר כבדרך אגב לג'אסין שברוהידין יש אנגרילים וטראנגרילים.
פרין הולך בינתיים לשני נהרות ונלחם שם נגד טרולוקים, לכאורה עם הגלימות הלבנות, אולם הם עומדים בצד ולא עושים כלום.
אליין ונינאב מתמודדות עם האג'ה השחורה בטנצ'יקו וכמעט הורגות את מוגהדין. הן לוקחות מהן אדאם שאמור לפעול על גבר.
סיואן, כאחות מהאג'ה הכחולה לשעבר (האג'ה שידועה כבעלת רשתות הריגול הגדולות ביותר), מצליחה לגלות להיכן נמלטו האחיות הכחולות ותומכיהן: סלידר, כפר נטוש שבו נולדה האמירלין ה"כחולה" הראשונה. בדרך לשם לוגיין שורף בטעות אסם, ושלוש הנשים נשפטות בגללו לאחר שברח. השופט, לורד גארת בריין, גנרל אנדורי לשעבר, משלם במקומם את דמי האסם אבל דורש מהן לשלם לו בעבודה. בהמשך היום לוגיין מחלץ אותן, והן ממשיכות לכיוון סלידר, כשגארת הממורמר בעקבותיהם עם הגדוד שלו.
במקביל השבטים האיאלים מתכנסים ורנד מכריז על עצמו כזה שבא עם השחר בפני האיאלים, אך במפתיע קולדין מכריז על עצמו גם כזה שבא עם השחר, ובני שבטו תומכים בו. מלחמה נפתחת בין השאידו לבין שאר האיאלים. לנפיר מופיעה ומגנה על רנד. היא מספרת לו שאסמודין (שהוא בעצם הלהטוטן ג'אסין נאטל) הלך לרוהידין. מסתבר שכשמאט סיפר לו בטעות על החפצים שראו שם אסמודין החליט לחפש אותם. רנד הולך בעקבותיו. דו-קרב מתפתח ביניהם ורנד מנתק את אסמודין מכבליו אל אדון האופל. כעת גם אסמודין פגיע בפני השיגעון. הוא מתחנן בפני לנפיר שתעזור לו, אבל היא תומכת ברנד. היא חוסמת חלקית את אסמודין כדי שלא יעשה שטויות. רנד חוזר לשממה ושומע שהשאידו הלכו בלי להכיר בו. אסמודין מתחיל ללמד את רנד.
הצהרת הריבונות הממלכתית של רוסיה הסובייטית

העמוד הראשון מתוך המסמך המקורי של הצהרת ריבונות
הצהרת הריבונות הממלכתית של רוסיה הסובייטית (ברוסית: Декларация о государственном суверенитете РСФСР) היה צו פוליטי של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, שהייתה אז חלק מברית המועצות, שסימנה את תחילתה של הרפורמה החוקתית ברוסיה. ההצהרה אומצה על ידי הקונגרס הראשון של צירי העם של רוסיה ב-12 ביוני 1990. היא הכריזה על ריבונות רוסיה ועל הכוונה להקים מדינה חוקתית דמוקרטית בתוך ברית המועצות.
ההצהרה קובעת גם את הדברים הבאים:
עדיפות לחוקה וחוקי רוסיה על פני חקיקה של ברית המועצות (עקרון הריבונות).
הזדמנויות משפטיות שוות לכלל האזרחים, המפלגות הפוליטיות והארגונים הציבוריים (עקרון השוויון בפני החוק).
עקרון הפרדת רשויות החקיקה, הביצוע והשיפוט;
הצורך להרחיב משמעותית את זכויות הרפובליקות, האזורים, המחוזות, שטחי רוסיה האוטונומיות (עקרון הפדרליזם).
על ההצהרה חתם יו"ר הנשיאות של הסובייט העליון, בוריס ילצין.
יום ההכרזה, 12 ביוני, נחגג כיום רוסיה, החג הלאומי בפדרציה הרוסית, מאז 1992.
ראו גם

פירוק ברית המועצות
חוקת רוסיה
המשבר החוקתי הרוסי משנת 1993
הערות שוליים

↑  Постановление Верховного Совета Российской Федерации от 11 июня 1992 г. N 2981-I «О праздничном дне 12 июня» (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-3 ביוני 2011. נבדק ב-14 ביוני 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
ברית החייל

לוגו סניף ורשה של הארגון, על מסמך רשמי של מפקד הפלוגה, אפרים פטרון. מפקד הסניף בשנת 1936 היה יצחק שפינאק ואחד מהמפקדים הצבאיים היה ברוך טוגענדרייך. בגטו ורשה, היו אנשי הברית מרכיב באיגוד הצבאי היהודי (אצ"י).
ברית החייל היה איגוד ברוח התנועה הרוויזיוניסטית, של חיילים יהודים משוחררים, אשר פעל בשנות ה-30 של המאה ה-20, באירופה ובארץ ישראל.
תולדותיה > הקמתה ופעולותיה

האיגוד נוסד בעיר ראדום שבפולין בשנת 1932. בראש הברית עמד זאב ז'בוטינסקי, שקיים תכתובת ענפה עם מפקדתה. עקרונות החינוך וההתנהגות של חברי ברית החייל כללו משמעת, צבאיות, טקסיות, הדר ונאמנות. חזון הברית היה הקמת מדינה עברית משתי גדות הירדן. וחבריה ערכו פעולות הסברה בקרב יהדות פולין. חוקת "ברית החייל" הייתה נושא לדיונים ובעלת חשיבות רבה לתפיסתם של חברי והנהגת התנועה הרוויזיוניסטית.
רוב אנשי "ברית החייל" היו חיילים ומפקדים לשעבר בצבא הפולני, בסביבות שנות השלושים לחייהם בעת הקמתה. חלקם היו חניכי תנועת בית"ר. עם זאת לא ראתה תנועת בית"ר ב"ברית החייל" מסגרת-המשך לחבריה, אלא בברית הציונים הרוויזיוניסטים (צה"ר). שנה לאחר הקמתה כללה "ברית החייל" למעלה מ-30 סניפים ונבחרה לה מפקדה. באוקטובר 1932, בוועידה הארצית של הברית, אושרו עקרונותיה של הציונות הרוויזיוניסטית. בסוף 1934 הוקמו סניפים של "ברית החייל" בשמונה ארצות אחרות באירופה. בתחילת 1935 החל יישום תוכנית להקמת בתי ספר להכשרה צבאית. הברית קיימה קשרים עם הצבא הפולני, ופעלה באישורו ובאישור משרד הפנים הפולני. אנשי "ברית החייל" העבירו הכשרות צבאיות ואימונים לחברי בית"ר.
ב-1937 התרחבו שורות האיגוד בפולין. דוד קרול, שהיה קצין מילואים בצבא פולין, היה ממנהליה המרכזיים אותה עת. מפקדה הראשי היה מירון שסקין. סניפים מרכזיים הוקמו בערים ורשה, ביאליסטוק ולובלין. בסניפים רבים פעלו גם אנשי אקדמיה ונכבדי קהילה, שראו זכות לעבוד יחד במסגרת אחת עם "אנשי העם".
ערב מלחמת העולם השנייה היו בשורות ברית החייל 25,000 חברים. בגטו ורשה היו אנשי הברית מרכיב באיגוד הצבאי היהודי. בתקופת השואה נספו רוב חברי הברית באירופה.
תולדותיה > בארץ ישראל

רבים מחברי "ברית החייל" וחניכיה עלו לארץ ישראל, ועל פי חוק יכלו לקחת עמם נשק שהיה בבעלותם. עם בואם לארץ ישראל הם היו לעתודות לוחמים של מחתרת האצ"ל.
משנת 1936 היו כמה מאות חברים בסניף "ברית החייל" בארץ ישראל. ב-1937 הוקם סניף מרכזי לברית בתל אביב, שקיים קשרים עם סניפי וחברי הברית ברחבי העולם. רבים מאנשי "ברית החייל" נשלחו לשרת כשוטרים ונוטרים. קבוצה של נשים ארגנה הכשרת "עזרה ראשונה". מפקדי ברית החייל בארץ ישראל היו משה רוזנברג ומנחם ארבר, שגם היו מפקדים בבית"ר.
אוסף גדול, הכולל תעודות ומסמכים רבים על "ברית החייל", פעילותה וחבריה, נמצא בארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל.
הערות שוליים

↑  ראו: תיקים: א 1 - 2/ 25 / 1, א 1 -  2/ 25/ 2, בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו, למשל: ירמיהו הלפרין, חוקת ברית החייל, 1934; תיק ל 1 – 2; וא 1 - 4/ 78, בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו, למשל: Committee for a Jewish Army, London, Brit Hahayal, Tel Aviv, Correspondence, בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו, למשל: תיקים ל 1 - 1 – 23, בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
| זאב ז'בוטינסקי |
| --- | --- | --- |
| פעילות פוליטית וחברתית | גדוד נהגי הפרדות • הגדודים העבריים • ברית החייל  • ציונות רוויזיוניסטית • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • בית"ר • ארגון צבאי לאומי • הסתדרות ציונית חדשה • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הסתדרות העובדים הלאומית • תוכנית האווקואציה |  |
| משפחתו | יוענה ז'בוטינסקי (אשתו) • ערי ז'בוטינסקי (בנו) • זאב ז'בוטינסקי (נכדו) |  |
| כתביו | מגילת הגדוד • שמשון (ספר) • חמשתם • כן, לשבור! • על קיר הברזל • האתיקה של קיר הברזל • מתוך קרירות ואיתנות |  |
| שיריו | שיר אסירי עכו • שיר הדגל • שיר תל-חי • שמאל הירדן • שיר בית"ר • הנדר • שיר אל-על • כולה שלי • תרגום: העורב (פואמה) |  |
| הנצחה | יום זאב ז'בוטינסקי • פארק ז'בוטינסקי • מצודת זאב • גבעת זאב • פסגת זאב • כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי • מכון ז'בוטינסקי • ארכיון מכון ז'בוטינסקי • כביש 481 • כביש 441 • נחלת ז'בוטינסקי • תחנת ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו |  |
| שונות | קבורה בישראל • חלקת משפחת ז'בוטינסקי • מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי • פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305596505171 
זאב ז'בוטינסקי
משה רוזנברג וחניכי בית"ר בתל אביב, שנות השלושים
דור3

ערך זה עוסק בראפר ישראלי. אם התכוונתם לכינוי לקבוצה של פרוטוקולי תקשורת לקשר רדיו, ראו .
| --- | --- |

דור3 בהופעה במועדון הבארבי.
 לידה:  3 באוגוסט 1992  (בן 32)
 שם לידה:  דור הרשקוביץ
 מוקד פעילות:  ראשון לציון, ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  ראפר, כותב שירים
 סוגה:  היפ הופ, טראפ
 חברת תקליטים:  GCG737
 שיתופי פעולה בולטים:  שיפי, עטר מיינר, ג'י סי ג'י, אוחנה וברקת, דאבו, מיכאל סוויסה
דור הרשקוביץ (נולד ב-3 באוגוסט 1992) המוכר בשם הבמה שלו דור3 הוא ראפר וכותב שירים ישראלי.
ביוגרפיה

הרשקוביץ אומץ בגיל ארבעה ימים על ידי צבי אריה ונורית הרשקוביץ.
בשנת 2017 העלה את השיר "אופסיטטשתי" והמשיך להעלות שירים ל-SoundCloud, בעיקר דרך ההרכב GCG737. השיר הראשון שהעלה ליוטיוב הוא השיר "שיגידו".
בשנת 2019 הוציא את האלבום "שירי דיכאון" בו השתתפו שיפי, ניק, עטר מיינר וילד האסל. לאחר כמה חודשים הוציא שיר יחד עם מיכאל סוויסה בשם "קלמן למה אתה כל הזמן מגזים", השיר הוא מחווה למפיק קלמן מאמי שהפיק את השיר.
בשנת 2021 פרסם ב-SoundCloud את אוסף השירים "עונת הכתום", אוסף שירים ואלתורים על ביטים חינמיים מיוטיוב. באוגוסט 2021 הוציא את אלבומו השני "3017".
הרשקוביץ חבר בקבוצת הראפ "ג'י סי ג'י" ומתגורר בראשון לציון.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: שירי דיכאון
2019: 737 (עם GCG)
2021: 3017
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים > יחד עם ג'י סי ג'י

2016: MIXTAPE 2
2017: MIXTAPE 3
2017: MIXTAPE 4
2017: גשם
בסוף זה הלחן

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"בסוף זה הלחן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-28 במרץ 2022.
רקע

באותו היום, בשעה 10 בבוקר היה אמור לצאת סינגל אחר של בן-ארי, בשם "אלא בי", אך בעקבות פיגוע הירי בחדרה החליט שזה לא נכון לעשות זאת. בסרטון שהעלה בשעת לילה מאוחרת לפייסבוק אמר ש"הרבה דברים קורים במדינה הקטנה שלנו". למרות שתמונת הסינגל כבר פורסמה בעמוד הפייסבוק שלו, הוא לא רצה לשחרר שיר ש"הנשמה רוצה לרקוד בו", וכך כתב לעוקביו: ”כמו שאתם יודעים תכננתי להוציא לכם היום את "אלא בי", אבל התוכניות במדינה הרגישה והאהובה השתנו, והמציאות הכתיבה מוסיקה אחרת. מביא לכם באהבה את "בסוף זה הלחן"”.
גרסאות נוספות

בן ארי פרסם בספטמבר 2022 גרסת הופעה של השיר במסגרת אלבומו Live 2022. חודשיים קודם לכן הוציאה להקת קולות, להקתו הראשונה של בן ארי, גרסת כיסוי של השיר.