stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומר גינת

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1994 (בן 30) גשר הזיו שבישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.02 מ'
 מספר:  41
 קבוצות כשחקן
 2013–2014 2014–2016 2016–2020 2020–2022 2022-:  עירוני נהריה עירוני קריית אתא הפועל תל אביב מטרופוליטנס 92 הפועל תל אביב
 הישגים כשחקן
 השחקן הישראלי של העונה (2019, 2023)   תגלית העונה בליגת העל (2017)   4 בחירות לחמישיית העונה בליגת העל (2019-2020, 2023-2024)   חמישיית העונה השנייה בליגת העל (2018)
תומר גינת (נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל תל אביב ומשמש כקפטן נבחרת ישראל בכדורסל. גובהו 2.02 מטר.
קריירה > עירוני נהריה (2014-2013)

גינת נולד בקיבוץ גשר הזיו והחל לשחק כדורסל במחלקת הנוער של עירוני נהריה. בעונת 2013/2014 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של נהריה, בליגה הלאומית.
קריירה > עירוני קריית אתא (2016-2014)

לאחר עונה אחת בנהריה, עבר גינת לעירוני קריית אתא, במדיה שיחק במשך שתי עונות. בעונת 2015/2016, עונתו השנייה במדי בקבוצה, היה אחד השחקנים הבולטים, קלע 16.4 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לישראלי המצטיין בליגה על ידי אתר "ספסל".
קריירה > הפועל תל אביב (2020-2016)

ב-10 ביולי 2016 חתם גינת לשלוש עונות בהפועל תל אביב, לאחר שדחה הצעות רבות אחרות כדי לחתום בקבוצה אותה הוא אהד מילדותו. בעונתו הראשונה בקבוצה  שיחק בממוצע 22 דקות למשחק וקלע 9.2 נקודות. יכולתו הטובה בעונת הבכורה בליגת העל זיכתה אותו בתואר תגלית העונה.
גינת המשיך להפגין יכולת משופרת, ואף נבחר לחמישיית העונה בעונת 2018/2019 אותה סיים כמלך הסלים הישראלי וכשחקן הישראלי של העונה. ב-17 ביולי 2019 מונה לקפטן הקבוצה, לאחר עזיבתו של הקפטן רביב לימונד.
קריירה > מטרופוליטנס 92 (2022-2020)

ב-10 ביוני 2020 חתם לעונה אחת במטרופוליטנס 92 מליגת העל הצרפתית, אליה עבר עם תום עונת 2019/2020. בפברואר 2021 האריך את חוזהו בקבוצה עד סיום עונת 2021/2022.
קריירה > הפועל תל אביב (2022-הווה)

עם סיום חוזהו במטרופוליטנס 92, עורר גינת עניין רב ממועדונים רבים בארץ, ביניהם מכבי תל אביב, הפועל ירושלים והפועל תל אביב. ב-20 ביוני 2022 הודיע גינת על חזרתו למועדון הפועל תל אביב בחשבון הטוויטר שלו. הוא חתם על חוזה של כ-1.25 מיליון דולר בקבוצה לחמש עונות.
קריירה > קריירת נבחרות

גינת שיחק במדי נבחרת העתודה באליפויות אירופה שנערכו ב-2013 בטאלין וב-2014 בכרתים, בהן סיימה הנבחרת במקום ה-15 ובמקום השביעי, בהתאמה. בקיץ 2017 היה השחקן המוביל של הנבחרת האולימפית (עד גיל 25) שייצגה את ישראל בתחרות האוניברסיאדה בטאיוואן והעפילה לשלב רבע הגמר. ב-7 בנובמבר 2022 מונה גינת לקפטן נבחרת ישראל.
הערות שוליים

↑    דותן מלאך, ‏"אני מקווה שנפתח כאן את הדלת לעוד ישראלים", בעיתון מקור ראשון, 23 בספטמבר 2020
↑  מצטייני העונה בליגה הלאומית, באתר ספסל
↑  גינת מונה לקפטן הפועל: נרגש להגשים חלום, באתר ערוץ הספורט, 17 ביולי 2019
↑  שלום לך הפועל: תומר גינת חתם לעונה אחת בלוולואה מטרופוליטנס, באתר וואלה, 10 ביוני 2020
↑  ברק חקלאי, תומר גינת ימשיך במטרופוליטנס לעונה נוספת, באתר ynet, 8 בפברואר 2021
↑  גינת במחווה לסטף: "אהבה לעולם לא נכשלת", באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2022
↑  עמרי מנהיים, ‏הגבוה בתולדות הפועל: פרטי החוזה של גינת, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2022
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2022 (מקום 17) |
| --- | --- | --- |
|  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  |  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  | ישראל |
ויני קוליוטה

| --- | --- |

ויני קוליוטה, ינואר 2009
 לידה:  5 בפברואר 1956 (בן 68) בראונסוויל, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  וינסנט קוליוטה
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, תיכון בראונסוויל 
 סוגה:  רוק, פופ, ג'אז, קאנטרי, הבי מטאל
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים
 חברת תקליטים:  Stretch Records, ‏ Moonjune Records
 שיתופי פעולה בולטים:  פרנק זאפה, סטינג, ג'וני מיטשל, ג'ף בק, הרבי הנקוק, צ'יק קוריאה, ברברה סטרייסנד, מגהדת'
 http://www.vinniecolaiuta.com
 פרופיל ב-IMDb
 
וינסנט פיטר "ויני" קוליוטה (באנגלית: Vincent Peter "Vinnie" Colaiuta; ‏נולד ב-5 בפברואר 1956) הוא מתופף אמריקאי החי בלוס אנג'לס. קוליוטה נחשב לאחד מגדולי המתופפים בעולם, נבחר לאחד מ-25 המתופפים המשפיעים ביותר בכל הזמנים על ידי מגזין התופים "Modern Drummer". קוליוטה ידוע בעיקר כַּמתופף של פרנק זאפה, סטינג, ג'וני מיטשל, ג'ף בק, הרבי הנקוק וצ'יק קוריאה.
במהלך הקריירה שלו ניגן קליוטה מגוון סגנונות, בהם רוק, פופ, ג'אז, פיוז'ן, בלוז ועוד. קוליוטה ניגן באלבומים רבים ועם אומנים מגוונים, ביניהם ג'וני מיטשל, ברברה סטרייסנד, מגהדת', לאונרד כהן וג'ף בק.
בסקר שנתי בקרב קוראי מגזין התופים "Modern Drummer", בחרו הקוראים בקוליוטה לתואר "מתופף השנה" עשרות פעמים. בשנת 1996 נכנס קוליוטה ל"היכל התהילה" של המגזין, ובגיליון המיוחד "The Drum Gods" נבחר כאחד מ-25 המתופפים המשפיעים ביותר בכל הזמנים. בשנת 2010 זכה בפרס גראמי ביחד עם צ'יק קוריאה, ג'ון מקלפלין, קני גארט וכריסטיאן מקברייד על נגינתם באלבום Five Peace Band.
דיסקוגרפיה חלקית > עם פרנק זאפה

(Joe's Garage (1979
(Saarbrucken (1979
(Tinseltown Rebellion (1981
(Shut Up 'n Play Yer Guitar (1981
(The Man From Utopia (1983
(Guitar (1988
(Beat the Boots - Any Way the Wind Blows (1991
(Strictly Commercial (1995
(You Can't Do That on Stage Anymore, Vol. 1 (1988
(You Can't Do That on Stage Anymore, Vol. 4 (1991
(You Can't Do That on Stage Anymore, Vol. 6 (1992
(The Lost Episodes (1996
(Frank Zappa Plays the Music of Frank Zappa: A Memorial Tribute (1996
(Have I Offended Someone? (1997
(Son of Cheep Thrills (1999
(Halloween (2003
(Trance-Fusion (2006
(Buffalo (2007
דיסקוגרפיה חלקית > עם ג'וני מיטשל

(Wild Things Run Fast (1982
(Dog Eat Dog (1985
(Night Ride Home (1991
(Hit (1996
(Misses (1996
(Songs of a Prairie Girl (2005
דיסקוגרפיה חלקית > עם סטינג

(Acoustic Live in Newcastle (1992
(Ten Summoner's Tales (1993
(Mercury Falling (1996
(Brand New Day (1999
(Sacred Love (2003
הערות שוליים

↑  יניב וינר, Vinnie Colaiuta, ראש תוף - מגזין תופים אונליין, ‏2014-08-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330135705171  PLWABN: 9810703703105606  BIBSYS: 3118636  BnF: cb13956516c (data)  CiNii: DA16552786  GND: 134349083  ISNI: 0000 0001 1450 7599  LCCN: no99004935  MusicBrainz: 77ed79b1-066f-46cf-b85b-01f77aa78deb  NKC: xx0078078  NTA: 260552046  RERO: 02-A011287483  SUDOC: 156956632  VIAF: 85813633   WorldCat (עם VIAF): 85813633 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בת-שבע מטפסת

| בת-שבע מטפסת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: הרדופיים
סוג:: בת-שבע hoya (אנ')
מין:: בת שבע מטפסת
שם מדעי
 .Hoya carnosa (L.f.) R.Br ‏ליניאוס
בנאית ישראלית שותה צוף פרחי צמח בת-שבע מטפסת
בת-שבע מטפסת (שם מדעי: Hoya Carnosa), הקרויה גם צמח השעווה או צמח החרסינה, היא מטפס אֵפִּיפִיט קטן או ליתופיט (צמח הגדל בסביבה של סלעים) ממשפחת ההרדופיים. בעבר מין סוג שויך למשפחת האסקלפיים אשר בוטלה ואוחדה עם משפחת ההרדופיים. מוצא הצמח הוא דרום-מרכז סין, דרום-מזרח סין, היינאן, יפן, לאוס, ננסי-שוטו וטייוואן. שם הסוג Hoya, נקרא על שם תומאס הוי (Thomas Hoy (אנ')), מגדל אנגלי שחי בסוף המאה ה-18.
הצמח פופולרי לגידול בבית משום המראה השעווני של הפרחים וריחם הנעים.
מאפייני הצמח

בת-שבע מטפסת היא צמח מטפס ונכרך או משתרג באמצעות שורשיו.
מערכת השורשים קטנה.
הענפים גמישים ונכרכים ומכילים מיץ חלבי.
העלים נגדיים, עבים, דמויי ביצה או מוארכים, מחודדים בקודקודם, מבריקים וכהים. אורכם 5 עד 10 ס"מ ורוחבם 3 עד 5 ס"מ, בשונה מבת שבע יפה (.hoya bella Hook) שאורך עליה 2 עד 2.5 ס"מ ורוחבם 2 עד 3 ס"מ.
הפטוטרות קצרות, הלוואים חסרים.
התפרחות חיקיות, כלומר, הפרחים ערוכים בקבוצות היוצאות מחיקי העלים, והם ריחניים, לבנים ובמרכזם כתם ורוד; קטרם 10 עד 10 מ"מ. הפרחים והתפרחת דומים לאלה של בת שבע יפה, אך גדולים מעט.
הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית ומאחי כותרת. הפרח דומה לכוכב ובמרכזו ישנה כותרת ריחנית דו-גונית.
הגביע בעל 5 אונות.
כותרת הפרח מאוחת עלים, גלגלית, בשרנית, ומחולקת ל-5 אונות מפושקות או מופשלות לאחור. הכותרת מצופה דונג וצבעה לבן אחיד.
בפנים הכותרת ישנה כותרת משנית המכונה עטרה. העטרה בעלת 5 קשקשים בשרניים הקבועים על צינור הכותרת ומפושקים בדמות כוכב.
זירי האבקנים, שמספרם 5, מאוחים לצינור קצר וקבועים בסמוך לבסיס הכותרת. המאבקים מכונסים מעל הצלקת והדוקים אליה, והם מסתיימים ביותרות קרומיות.
המצעית מחוסרת דיסקוס.
השחלה עילית ובעלת שני עלי השחלה מפורדים, שכל אחד מהם בעל מגורה אחת וביציות רבות.
עמוד השחלה מאוחה ומסתיים בצלקת דמוית לוחית.
הפרי מורכב משתי מפוחיות רב-זרעיות מחודדות וקירחות.
הזרעים בעלי ציצית שערות.
הפרח מפריש טיפות צוף שכמותן תלויה בטמפרטורה, הצוף מושך חרקים וצופיות. בת-שבע מטפסת אוהבת לחות ורגישה לקור ולעודף מים. היא עשיה להגיע לגובה של 8–10 מטר הטמפרטורה האידיאלית עבורה היא 16–19 מעלות בלילה וכ-22 מעלות ביום. הצמח מתרבה בקיץ על ידי ייחורים הכוללים זוג עלים, מפרק וקטע ענף לידם.
מאפייני הצמח > תהליך פריחת הצמח

פריחת הצמח היא פריחה מיוחדת, לפני הפריחה שבה נפתחים העלים נראה כמו כתם שעווה בצבע בורדו, שהולך מתבהר וגדל, לאחר מכן הוא נפתח למשטח מעוגל המכיל מספר ניצנים שהולכים ונפתחים לכ־20 כוכבים שעירים בקטיפה ורודים קטנים, שלכל אחד מהם כוכב קטן נוסף במרכזו, עם מרכז צהוב.
בת-שבע כצמח נוי בישראל

בת-שבי היא צמח חצי צל וצל מלא, עמיד בקרה, בשרב ובגיר; רגיש למליחות. הוא מתאים לגידול בעמק בשפלה בבקעה ובנגב על קרקע קלה ומנוקזת. הריבוי באמצעות ייחורים בחורף ובאביב.
בת-שבע הוא צמח מטפס אשר כשמתחילים להשריש אותו מענף צעיר הוא מוציא מקום לפרח ופורח. לאחר מכן בכל שנה הוא פורח באותו מקום לפחות פעם בשנה.
הערות שוליים

↑  Hoya carnosa (L.f.) R.Br., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Hoya carnosa - Wax Plant - Asclepiadaceae, www.plantoftheweek.org (ארכיון)
1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 344-348
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541629105171
פרס דן סנדל לפיסול

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  מוזיאון תל אביב לאמנות 
 נקרא על שם:  דן סנדל
 
פרס דן סנדל לפיסול הוא פרס שהוענק בעשור הראשון והשני של המאה ה-21 לפסל ישראלי מטעם קרן דן סנדל וקרן משפחת סנדל לפיסול במסגרת מוזיאון תל אביב לאמנות. נכון לשנת 2007 עומד סכום הפרס על סך 25 אלף דולר,  המיועדים להקמת עבודה במוזיאון.
זוכי הפרס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
2001 - מוטי מזרחי
2002 - עמנואל הצופה
2004 - מאיה כהן לוי
2005 - צדוק בן דוד
2006 - בוקי שוורץ
2008 - סיגלית לנדאו
2009 - ארז ישראלי
2013 - ישראל הדני
2014 - אורי קצנשטיין
פסלים שהוקמו במסגרת הפרס

מוטי מזרחי
איקרוס, 2002
עמנואל הצופה
סירה, 2003
בזלת
מאיה כהן לוי
מסע בעקבות העורב, 2005
צדוק בן דוד
צרות בכיכר, 2006
פלדת קורטון צבועה
בוקי שוורץ
מוסקיטו, 2007
סיגלית לנדאו
סיזיפוס ויעקב נפגשים מעל באר, 2007
ברונזה
ארז ישראלי
זרים, 2011
יציקת בטון
הערות שוליים

↑  ראו: דנה גילרמן, פרסי מוזיאון תל אביב הערב, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2007
יואל אליצור (פסיכולוג)

| --- | --- |
צילום מ-2010
 לידה:  1952 (בן 73 בערך) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (16 באוקטובר 1991) 
 
יואל אליצור (נולד ב-25 בפברואר 1952) הוא פסיכולוג ופסיכותרפיסט ישראלי, פרופסור חבר בגמלאות במגמה לפסיכולוגיה חינוכית וקלינית של הילד בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטה העברית בירושלים. אליצור הוא מומחה בפסיכולוגיה קלינית, רפואית וחינוכית, מדריך בפסיכותרפיה, פסיכודיאגנוסטיקה ופסיכולוגיה רפואית, ומומחה-מדריך בטיפול משפחתי ובהיפנוזה. אליצור כיהן משנת 2010 ועד 2013 כיו"ר מועצת הפסיכולוגים.
ביוגרפיה > משפחתו

יואל אליצור נולד בתל אביב, דור שישי בישראל, בן לדבורה (לבית יודלביץ') ואברהם אליצור (לדרברג). אביו, בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה, היה מראשוני הפסיכולוגים הקליניים בישראל.
לאליצור שלושה אחים: פרופ' אבנר אליצור, פסיכיאטר שניהל את המרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל, ד"ר ברוך אליצור, פסיכולוג קליני ורפואי שעבד בבית החולים איכילוב, ונאוה אליצור-שמידט, פסיכולוגית קלינית.
אליצור היה נשוי לד"ר אסתר אליצור, פסיכולוגית קלינית, סופרת ומורה לפסיכולוגיה בודהיסטית. אב לבת ובן.
ביוגרפיה > עיסוקיו בתחומי הפסיכולוגיה והייעוץ המערכתי

אליצור גדל בתל אביב, ולמד בבית ספר תיכון "Bronx HS of Science" בניו יורק. את לימודיו האקדמיים סיים באוניברסיטה העברית בירושלים: תואר ראשון בפסיכולוגיה, תואר שני בפסיכולוגיה קלינית ודוקטורט בפסיכולוגיה ב-1981.
בשנים 1975–1993 עבד אליצור כפסיכולוג בתפקידים שונים בתחנות הקיבוצים לטיפול בילד ובמשפחה, וניהל את התחנות בחדרה ובמועצה אזורית יואב (מסמיה), ואת המדור לפסיכולוגיה רפואית. בתקופה זו עבד לצד ד"ר מרדכי קאפמן, מנהל תחנות הקיבוצים ומראשי תחום הטיפול המשפחתי בישראל. קאפמן היה לו למנטור שהשפיע עמוקות על גישתו המקצועית והשקפת עולמו. בהמשך אליצור הדריך ולימד במרכז ההכשרה של תחנות הקיבוצים. בשנת 1983–1984 היה פסיכולוג ראשי במחלקה החצי-פתוחה במרכז לבריאות הנפש טלביה. במסגרת שירותו בצה"ל, עד לפרישתו ממילואים בדרגת סרן, היה קצין בריאות הנפש (קב"ן) ומדריך ראשי במתקן הארצי לטיפול בתגובות קרב של המרכז לבריאות הנפש בחיל הרפואה.
אליצור למד, עבד וכתב עם סלוודור מנוחין, ממייסדי הטיפול המשפחתי. ספרם "מיסוד השיגעון: משפחות, טיפול וחברה" (1991, הוצאת שוקן) יצא לאור גם באנגלית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית, וקיבל את פרס אסתר האר של קרן ירושלים עבור תרומה מקורית לפיתוח השירות הקהילתי לבריאות הנפש בישראל. הספר מבוסס על חמש שנות מעקב אחר משפחות לבני נוער עם הפרעה נפשית חמורה, חלקם באשפוז פסיכיאטרי וחלקם בטיפול קהילתי. המעקב מתאר את הקושי של מוסדות האשפוז לעבוד בשותפות עם המשפחה, מגבלותיו של טיפול משפחתי "אדוק" שאינו מעניק תשומת לב מספקת לגורמים אישיים וסביבתיים, והתרומה של הטיפול הקהילתי בגישה מערכתית-אינטגרטיבית למשפחות המתמודדות.
אליצור עסק בייעוץ מערכתי למנהלים במערכת הציבורית, בתחומי פיתוח שירותים ודרכי טיפול המעודדים מעורבות ושותפות משפחות. הייעוץ המערכתי מלווה בהכשרה והדרכה של אנשי המקצוע, בהתאמת דרכי עבודה בארגון ובמחקר להערכת תוצאות. במהלך עבודתו פעל במסגרת פרויקטים ארוכי-טווח, במהלכם פיתח, יישם וחקר את "מודל משו"ה" (מעורבות, שותפות והעצמה) לבניית ברית עבודה בין מוסדות טיפוליים לבין משפחות. המודל יושם בשירותים ציבוריים שונים:
פיתוח מעורבות משפחתית ברשות חסות הנוער במשרד העבודה והרווחה, בשיתוף עם העמותה למען נוער במצוקה (על"ם)
פיתוח עבודה פנימייתית עם ילדים בשותפות עם המשפחה והקהילה, בשיתוף עם ג'וינט-ישראל ומשרד העבודה והרווחה. סיכום של 16 שנות עבודה בנושא זה מתעד הצלחות וקשיים ביישום המודל של שותפות משפחתית בישראל.
פיתוח "תוכנית התקשרו"ת" (הורות תומכת קשר ותקווה) בשותפות עם השירות הפסיכולוגי הייעוצי של משרד החינוך - כולל הדרכת הורים קבוצתית לשיפור הקשר הורה-ילד וחיזוק הוויסות העצמי של ילדים המגלים קשיים התנהגותיים, המלווים במקרים רבים גם בקשיים רגשיים. מחקר מבוקר העיד על שיפור בקרב הילדים (בעיות התנהגות, קהות לב ושליטה עצמית) וההורים (התנהגות הורית ומצוקה).
ביוגרפיה > מחקר

אליצור היה חבר סגל האוניברסיטה העברית בירושלים משנת 1991, תחילה במגמה הקלינית של המחלקה לפסיכולוגיה, ומשנת 2006 במגמה לפסיכולוגיה חינוכית וקלינית של הילד בבית-הספר לחינוך. שטחי התמחותו כוללים פסיכותרפיה מערכתית-אינטגרטיבית, הדרכה בפסיכותרפיה, תהליכים משפחתיים, פסיכופתולוגיה התפתחותית, התמודדות עם מחלות ומצבים רפואיים (כולל הפרעת סומטיזציה, אנורקסיה נרבוזה וכאב כרוני), בריאות נפש קהילתית, ובעיות רגשיות והתנהגותיות בילדות ובהתבגרות.
אליצור כתב למעלה משישים פרסומים, בהם מחקרים על הפרעות אכילה ואכילה רגשית, שיקום קהילתי של מתמודדים עם הפרעות נפשיות חמורות, טראומה נפשית, תגובות קרב והפרעה פוסט-טראומתית, תוכניות טיפול בילדים ובני נוער, התפתחות זהות מגדרית הומוסקסואלית והקשר בינה לבין בריאות נפשית ויחסים זוגיים, אילמות סלקטיבית, התנהגות ברוטאלית בקרב חיילי צה"ל באינתיפאדה הראשונה, והקשר בין תרבות של כבוד לבין תוקפנות בקרב בני נוער.
ב-2012 יצא בעריכתו הספר "כתם של עננה קלה: חיילים, צבא וחברה באינתיפאדה" (סדרת קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד וספריית הפועלים), העוסק במעשי עוולה בקרב חיילי צה"ל במהלך שירותם בשטחים במבט פסיכולוגי.
ביוגרפיה > יו"ר מועצת הפסיכולוגים

בחודש מרץ 2010 מונה אליצור על ידי סגן שר הבריאות יעקב ליצמן ליו"ר מועצת הפסיכולוגים, הגוף האחראי על יישום חוק הפסיכולוגים וקביעת מדיניות בנושא הפסיכולוגיה בישראל. המינוי התרחש בתקופה של ויכוח שפילג את קהילת הפסיכולוגים בישראל, בין מתנגדי ותומכי תיקון סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים, תיקון שנועד להתיר לכל פסיכולוג לעסוק בפסיכותרפיה בתחום מומחיותו, ולא רק לפסיכולוגים קליניים. מינויו של אליצור לווה בהתנגדות כמה מאות פסיכולוגים, שאף חתמו על עצומה נגדו, בין השאר בשל עמדותיו התומכות בשינוי סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים. השינוי בסעיף זה קודם על ידי אליצור במהלך כהונתו ואושר בכנסת בדצמבר 2010.
במאמרים שכתב בין השאר בבלוג "משולחנו של יו"ר מועצת הפסיכולוגים" שפתח באתר פסיכולוגיה עברית, מציג אליצור אג'נדה של מנהל תקין במועצה, שקיפות וייצוגיות לזרמים השונים בפסיכולוגיה. בינואר 2011, לאחר שהביא לאישור המועצה הליך דמוקרטי לבחירת חברי ועדות מקצועיות בפסיכולוגיה (הליך שזכה בהמשך לתמיכת משרד הבריאות וראשי כל המחלקות לפסיכולוגיה באוניברסיטאות והמכללות בישראל), והפסיק לטענתו של אליצור את שיטת חבר מביא חבר בוועדות, הביעו ראשי ארגוני הפסיכולוגים הקליניים חשש למקצועיות תהליך ההכשרה ותחום הפסיכולוגיה הקלינית בארץ בשל שינויים אלו, יצאו בקריאה לפיטוריו של אליצור, ובהמשך השביתו את בחינות המתמחים.
לאחר שינוי סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים, עבד אליצור בשיתוף פעולה עם האקדמיה, משרד הבריאות והוועדות המקצועיות להגדרת לימודי ליבה בששת תחומי ההתמחות בפסיכולוגיה. ביולי 2012 אושרה תוכנית הליבה על ידי המועצה להשכלה גבוהה כמסגרת מחייבת ללימודי הפסיכולוגיה המקצועית בישראל. בנוסף, קידם אליצור במהלך כהונתו שינוי בחוזר מנהל רפואה במשרד הבריאות, המכיר בפסיכולוגים מומחים כמורשי אבחון הפרעת קשב וריכוז.
ביוגרפיה > עיסוקים נוספים

אליצור עסק מנעוריו בתחום הצילום. בשנות ה-70 למד צילום אצל הרולד פינסטיין בניו יורק. באמצע שנות ה-90 למד עם פרימן פטרסון בקנדה, ולאחר מכן במחלקה לצילום בבצלאל. עבודותיו הוצגו לאורך השנים בתערוכות אישיות במספר גלריות בישראל, בהן גלריית הקיבוץ וגלריית עמי שטייניץ. בעקבות פרויקט משותף עם קבוצת מתמודדים שהוצג בגלריית שטייניץ, כתב את ספרו "תמונות חיים: סיפורם של מתמודדים" (2003, הוצאת שוקן), המציג נרטיבים של התמודדות ועבודות אמנות שיצרו וכתבו המשתתפים בפרויקט, לצד כתיבה מקצועית ואישית של אליצור וצילומיו. הספר זכה בפרס בהט לספר העיון המקורי הטוב לשנת תשס"ב.
שירלי בר-אמוץ

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בת 51 בערך) מעברות, ישראל
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1999)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (2006) 
 תחום יצירה:  צורפות
 
שירלי בר-אמוץ (נולדה ב-1974) היא צורפת ישראלית ומרצה לצורפות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
ביוגרפיה

שירלי בר-אמוץ, נולדה בשנת 1974, חברת קיבוץ מעברות. צורפת, מרצה וחברת סגל במחלקה לצורפות ואופנה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. בעלת תואר ראשון ושני באמנות מטעם האקדמיה בצלאל. בשנת 2005 הקימה את סטודיו "תכשיט" להוראת צורפות בקיבוץ מעברות, שם היא מלמדת צורפות, ויוצרת את עבודותיה.
בשנת 2007 זכתה בפרס משרד התרבות והספורט לעיצוב ובשנת 2012 זכתה בפרס אנדי לאמנויות עכשוויות. עבודותיה מוצגות בתערוכות בארץ ובעולם.
יצירתה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לימודים

1995-1994 - לימודי הדפס בסדנת אמני הקיבוץ בתל אביב.
1999-1995 - לימודים לתואר ראשון במחלקה לצורפות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2001 - ואילך - מרצה במחלקה לצורפות ואופנה, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2005-2001 - מרצה אורחת, המחלקה לצורפות, שנקר, בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב, רמת-גן.
2005-2003 - לימודים לתואר שני, המחלקה לצורפות ואביזרי לבוש, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, בשיתוף עם האוניברסיטה העברית, ירושלים.
2012 - תואר MFA, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
פרסים ומלגות

1998 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
1999 - מלגת חברת החשמל להקמת תערוכת גמר בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
1999 - פרס קרן חבצלת.
2000 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
2001 - מלגת "אינקובטור" מטעם קרן מנדל ללימודי תואר שני בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2002-2001 - מלגת המועצה הבריטית לתרבות ללימודים בסדנאות אמן בלונדון.
2002 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל ללימודים בחו"ל.
2002 - פרס קרן חבצלת.
2003 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
2004 - מלגת קרן שניידינגר ללימודי תואר שני בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2004 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
2005 - פרס קרן חבצלת.
2007 - פרס משרד התרבות והספורט לעיצוב.
2009 - פרס קרן חבצלת.
2012 - פרס אנדי לאומנויות עכשוויות.
תערוכות > תערוכות יחיד

2008 - "כמו באירופה", גלריה הקיבוץ, תל אביב.
2012 - "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות.
2013 - "ימים יפים", Gallery Loupe, ניו ג'רזי.
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

1999 - "ארטיק", מוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן.
2000 - "מעבר מאלף לאלף", גלריה Start Art, תל אביב.
2002 - "תגובת שרשרת: תכשיט ישראלי 2", מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב.
2002 - "אירוע", גלריה בצלאל, תל אביב.
2002 - "ארטיק 4", הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, אוניברסיטת תל אביב.
2002 - "האמיני יום יבוא", גלריה רוזנפלד וגלריה פלונית, תל אביב.
2002 - גלריה Studio Fusion, לונדון.
2003 - "ארטיק 5", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן.
2004 - "ארטיק 6", הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, אוניברסיטת תל אביב.
2005 - "זהב שחוט: תכשיט ישראלי 3", מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב.
2005 - "עדכון מסורות: האגודה לאמנות דקורטיבית ישראלית (AIDA)", יריד SOFA, שיקגו.
2005 - "מגישים פיוס", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן.
2005 - "ארטיק 7", מוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן.
2006 - "חותם בחומר", גלריה לאמנות, אום אל-פחם.
2007 - "שמיים וארץ: תכשיט ישראלי 4", מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב.
2007 - "Yofi", גלריה פלואו, לונדון.
2007 - "תערוכת תכשיטים בינלאומית", מוזיאון הוויטראז', רָאווֶנְסְטין, הולנד.
2008 - תערוכת זוכי פרס העיצוב, משרד התרבות המדע והספורט, מוזיאון חיפה לאמנות.
2008 - "חומר צעיר", גלריה שי אריה, תל אביב.
2009 - "מלחמה ויופי", המרכז הלאומי לעיצוב וזכוכית, סנדרלנד, אנגליה.
2009 - "תערוכת תכשיטים בינלאומית", מוזיאון הוויטראז', רָאווֶנְסְטין, הולנד.
2009 - " קבוצת עניינים: (No Problem)?", גלריה Loupe, מונטקלייר, ניו-ג'רזי.
2009 - "Dormitory_Bauleitung_Laboratorio", במסגרת פרויקט Schmuck, אטלייה גיזברט סטאק, מינכן.
2011 - "Neo-Gemo: תכשיטים גמולוגיים עכשוויים", המוזיאון הגאולוגי, רמת השרון.
2011 - "קבוצת עניינים: תכשיטים עכשוויים מישראל", גלריה הופ, טאלין, אסטוניה.
2012 - "מעבר: תכשיטים עכשוויים מישראל", Schmuckmuseum, פפורצהיים, גרמניה.
2012 - "ללבוש אמנות עכשיו!", תכשיטים עכשוויים מישראל, Times Art Museum, ביג'ין, סין .
2012 - "קבוצת עניינים: מה במסגרת?", במסגרת פרויקט Schmuck, אטלייה גיזברט סטאק, מינכן.
2012 - "אני אחר: תכשיט ישראלי 6", מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב.
2012 - "קבוצת עניינים: Through Sources" ,Camões Instituto da Língua e Cooperação, ליסבון.
פרויקטים מיוחדים

2002 - אמנית אורחת, אוניברסיטת מערב אנגליה, בריסטול.
2005 - אמנית אורחת, המחלקה לצורפות, אוניברסיטת מרסין, טורקיה.
גלריה

צילומים מתוך תערוכת היחיד "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012
צילומים מתוך תערוכת היחיד "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012
צילומים מתוך תערוכת היחיד "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012
צילומים מתוך תערוכת היחיד "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012
צילומים מתוך תערוכת היחיד "ימים יפים", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012
סיכה, 2011, מתוך הסדרה "עשב שוטה", נחושת, כסף סטרלינג, פנינים סינתטיות, שרף אפוקסי, שבבי אפוקסי, 51x55x43
סיכה, 2012, מתוך הסדרה "ימים יפים", כסף סטרלינג, פליז, ציפוי טפלון, ציפוי רודיום, אבני זירקון, שרף אפוקסי, 5.5x4.5x3.2, אוסף פטי ורוברט בליישר, ארצות-הברית
סיכה, 2012, מתוך הסדרה "ימים יפים", כסף סטרלינג, פליז, ציפוי טפלון, ציפוי רודיום, אבן זירקון, שרף אפוקסי, שבבי אפוקסי, צבע אקרילין, 5x4.5x2.5
סיכה, 2012, מתוך הסדרה "ימים יפים", כסף סטרלינג, פליז, ציפוי טפלון, אוקסיד, פנינים, אבני קורל, שרף אפוקסי, שבבי אפוקסי, צבע אקרילין, 4.5x4.5x5
תליון, 2009, מתוך הסדרה "גן חיות", נחושת, ציפוי טפלון, פנינים, אבני קורל, פנינים סינתטיות, 5x9.5x4.2, אוסף סוזן קמפין, ארצות-הברית
סיכה, 2009, מתוך הסדרה "גן חיות", כסף סטרלינג, זהב 24 קראט, פליז, ציפוי טפלון, אבן זירקון, 3.5x6x0.2
תליון, 2012, מתוך הסדרה "ימים יפים", נחושת, ציפוי טפלון, פנינים, שרף אפוקסי,,11x11x8.6 אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות
תליון, 2012, מתוך הסדרה "ימים יפים", נחושת, ציפוי טפלון, פנינים, פנינים סינתטיות, שרף אפוקסי, ,19x17.5x10 אוסף סוזן קמפין, ארצות-הברית,
אמירה זיאן

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1977 (בת 47) ירכא, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית (2017)  פרס אוסקר הנדלר (2022)
 www.amira-ziyan.com
 
אמירה זיאן (בערבית: أميرة زيّان; נולדה ב-16 באוקטובר 1977) היא אמנית צילום דרוזית ישראלית ומורה לאמנות.