stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנטום האופרה
הפנטום במדיות אחרות > סרטי קולנוע

לצופה הישראלי ידועים שני עיבודי קולנוע לפנטום האופרה:
הראשון הוא "פנטום האופרה": סרט אילם משנת 1925 בכיכובו של לון צ'ייני. הסרט מלווה במוזיקה שהוקלטה מאוחר יותר על הצילומים, אך ללא דיאלוגים. סצנת הסיום של הסרט, בה הפנטום מהתל בכל ההמון הזועם שרודף אחריו, ידועה ביותר.
השני הוא "פנטום האופרה": עיבוד קולנועי מוזיקלי לגרסת המחזמר של אנדרו לויד ובר בבימויו של ג'ואל שומאכר ובכיכובם של ג'רארד באטלר ואמי רוסום. הסרט יצא לאקרנים ב-2004.
להלן הרשימה המלאה:
Das Gespenst im Opernhaus (1916): Featuring the Swedish actor Nils Olaf Chrisander (1884 – 1947).
The Phantom of the Opera (1925): Featuring Lon Chaney, Sr. This film was reissued in 1929 with sound effects, music and some reshot dialogue sequences (but none with Chaney).
Ye ban ge sheng (1937): Featuring Menghe Gu and Ping Hu (Also called Song at Midnight) Directed by Weibang Ma-Xu.
Phantom of the Opera (1943): Featuring Claude Rains
The Climax (1944): Featuring Boris Karloff. More of a follow up to the 1943 film and has little to do with the Leroux story.
El Fantasma de la Opereta (1954) featuring Gogó and Tono Andreu. Bears no similarity to the Leroux novel sans the title.
El Fantasma de la Opereta (1959) featuring German Valdés (Tin Tan) and Pedro de Aguillon
Ye Bang Ge Sheng (aka Midnightmare) (1961) featuring Zhao Lai and Le Di
Phantom of the Horse Opera (1961): A Woody Woodpecker cartoon
The Phantom of the Opera (1962): Hammer Horror version featuring Herbert Lom
Il Vampiro dell'Opera or The Monster of the Opera (1964) featuring John McDouglas
Phantom of the Paradise (1974): Also called The Phantom of the Fillmore; a rock musical directed by Brian De Palma
The Phantom of the Opera (1987) featuring Aiden Grennell (Cartoon)
The Phantom of the Opera (1989): Directed by Dwight H. Little, featuring Robert Englund
The Phantom of the Mall: Eric's Revenge (1989) featuring Derek Rydall
The Phantom of the Opera (1991) featuring David Staller and Elizabeth Walsh
O Fantasma da Ópera (1991) featuring Geiso Amadeu
The Phantom of the Ritz (1992) featuring Joshua Sussman
The Phantom Lover (1995) featuring Leslie Cheung
Il Fantasma dell'Opera (1998): Directed by Dario Argento, featuring Julian Sands
הפנטום במדיות אחרות > טלוויזיה

El Fantasma de la Opereta (1960) Miniseries featuring Narciso Ibáñez Menta
The Phantom of Hollywood (1974) TV Movie featuring Jack Cassidy
The Phantom of the Opera (1983): TV Movie featuring Maximilian Schell and Jane Seymour
The Phantom of the Opera (1990): Miniseries produced by NBC, directed by Tony Richardson and starring Burt Lancaster, Teri Polo, and Charles Dance. Executive Producer was Edgar J. Scherick.
הפנטום במדיות אחרות > ספרי ילדים

The Phantom of the Opera by Peter F. Neumeyer. Published by Gibbs Smith. Illustrations by Don Weller
The Phantom of the Opera by Kate McMullan. Published by Step-Up Classic Chillers. Illustrations by Paul Jennis
The Phantom of the Opera by Jennifer Bassett. Published by Oxford Bookworm's Library
Bantam of the Opera by Mary Jane Auch. Published by Holiday House.
The Phantom Cat of the Opera by David Wood. Published by Watson-Guptill Publications. Illustrated by Peters Day
Phantoms Don't Drive Sports Cars (The Adventure of the Bailey School Kids) by Debbie Dadey. Published by Scholastic Paperbacks
Babar : The Phantom by Rh Value Publishing
Phantom of the Auditorium by R. L. Stine. Published by Apple
The Peeping Duck Gang investigates the case of the Phantom of the Opera by Keith Brumpton
הפנטום במדיות אחרות > קומיקס

The Trap-door Maker (2006) by Pete Bregman. Published by Treehouse - story revolves around Erik's time in Persia
The Opera House Murders (2003) story by Yozaburo Kanari and art by Fumiya Sato. In "The Kindaichi Case Files" serie. Published by TokyoPop.
Edgar Rice Burroughs' Tarzan #11 and #12 Le Monstre (1997) published by Dark Horse Comics - A Phantom of the Opera/Tarzan crossover
Batman: Masque (1997) by Mike Grell with Andrz Khromov. Published by DC Comics
Le Trésor du Fantôme de l'Opéra (The Treasure of the Phantom of the Opera) Volume 7 of the Joseph Rouletabille series. Story by André-Paul Duchateau and drawings by Bernard-C. Swysen. Published by Claude Lefrancq in 1996 and Soleil in 2001.
Le Fantôme de l'Opéra (1995) by JET. Published by Asuka Comics DX - Japanese, mixes elements from Leroux, Andrew L. Webber, and Lon Chaney
Sherlock Holmes: Adventure of the Opera Ghost Two volumes. (1994) by Steven P. Jones, art by Aldin Baroza, and cover art by Guy Davis. In black&white. Published by Caliber press
Phantom of the Opera (1991) by Mitchell Perkins and Wanda Daughton (and Vickie Williams). Published by Innovation
Le Fantôme de l'Opéra Volume 1 of the Joseph Rouletabille series. Story by André-Paul Duchateau and drawings by Bernard-C. Swysen. Published by Claude Lefrancq in 1989 and Soleil in 2001.
The Phantom of the Opera (1988) published by Eternity Comics - Based on Gaston Leroux's novel
The Phantom Stranger (1973) no. 23 and no. 24 published by DC Comics
The Phantom of Notre Duck (1965) by Carl Barks
Le Fantome de l'Opera by Toshihiro Hirano. Two volumes.
הפנטום במדיות אחרות > תזות ומסות

The Phantom of the Opera: Essay about the Musical and the Literary Novel by Sandra Andrés Belenguer
Phantoms of the Opera: The Face Behind the Mask by John L. Flynn
The Underground of the Phantom of the Opera by Jerrold E. Hogle
The Complete Phantom of the Opera by George Perry
The Phantom of the Opera (Hollywood Archives Series) by Philip J. Riley
The Phantom Of The Opera Companion by Andrew Lloyd Webber and Joel Schumacher
הפנטום במדיות אחרות > מוזיקה

המוזיקה שהלחין אנדרו לויד ובר לגרסת המחזמר שהעלה ב-1986 הפכה להיות המזוהה ביותר עם פנטום האופרה.
להקת ההבי מטאל Iron Maiden כתבה שיר על הפנטום באלבומה "איירון מיידן" מ-1980.
הלהקה Me First and the Gimme Gimmes הקלידה גרסת פאנק רוק לשיר הנושא מהמחזמר של אנדרו לויד ובר, והוא יצא באלבום Are a Drag מ-1999.
להקת המטאל Iced Earth כתבה שיר בשם The Phantom Opera Ghost ובו דואט מצמרר ומפתיע בין הפנטום לכריסטין. השיר יצא לאור באלבום Horror Show מ-2001.
להקת הרוק הגותי Dreams of Sanity ולהקת המטאל הסימפוני Nightwish הקליטו גרסת כיסוי לשיר הנושא מהמחזמר של אנדרו לויד ובר, שזכה להצלחה גדולה בקרב מעריצי Nightwish ומעריצי המטאל הגותי.
אנדרו לויד ובר ואחיו ג'וליאן לויד ובר הלחינו גרסה תזמורתית לסיפור הפנטום, בשם Phantasia. את הפנטום מנגן צ'לו (ג'וליאן לויד ובר) ואת כריסטין מנגן כינור (שרה צ'אנג).
השפעה תרבותית > מעריצי הפנטום

בתקופה המודרנית, נהפך סיפור הפנטום לאגדת קאלט, שריכזה סביבה אגודות מעריצים מושבעים, הקוראים לעצמם Phantom Phans. המושבעים שבמעריצים, מזדהים עמוקות עם דמותו של הפנטום, אריק, אבל המעריצים יכולים לאהוב גם דמויות אחרות. מעריצים רבים מרותקים מכל דבר הקשור לפנטום, החל מדמותו המורכבת והטרגית של אריק, עבור במוזיקה שיצר לו אנדרו לויד ובר וכלה באלמנטים עיצוביים המזוהים עם הדמות: עוגב ענק, נרות ופמוטים, מסכות, גלימות שחורות מקטיפה, משי, נברשות גדולות ומפוארות ועוד. מעריצי הפנטום ידועים גם בספרות המעריצים שהם כותבים. הרבה ממעריצי הפנטום אף כתבו את גרסאותיהם לסיפור העלילה, ואחרים גם כתבו המשכים. רוב הסיפורת מסוג זה מתפרסמת בעיקר באינטרנט ובאתרי מעריצים לפנטום, אך חלקם גם ראו אור ויצאו לספרים בדפוס.
מעריצה אחת כל כך אהבה את אגדת הפנטום עד ששנתה את שמה החוקי ל-Christine Daae, כשם הזמרת אהובתו של הפנטום.
הערות שוליים

↑  מאיה שני, פנטום האופרה חוזר במחזמר חדש והפעם בקוני איילנד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 באוקטובר 2009.
↑  Sara Chang and Julian Lloyd Webber Release 'Phantasia' by Andrew Lloyd Webber, Broadway World, ‏7 במאי 2005
| פנטום האופרה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | פנטום האופרה מאת גסטון לרו (1909–1910) • פנטום מאת סוזן קיי (1990) • מאמן הקנרית (1993) • שרלוק הולמס ומלאך האופרה (1994) • הפנטום של מנהטן (1999) |  |
| מחזות | פנטום האופרה (1976) • פנטום האופרה (מחזמר, 1986) • פנטום (1991) • האהבה לעולם לא מתה (2010) |  |
| סרטים | פנטום האופרה (1925) • פנטום האופרה (2004) |  |
| שירים | The Phantom of the Opera‏ • ‏The Music of the Night‏ • ‏All I Ask of You‏ • ‏The Point of No Return •‏ Wishing You Were Somehow Here Again‏ |  |
| דמויות | אריק, פנטום האופרה • כריסטין דאי • הוויקונט ראול דה-שאניי • הפרסי (דארוגה) • מאדאם ז'ירי • מג ז'ירי • הדיווה לה קרלוטה |  |
| יוצרים ושחקנים | גסטון לרו (מחבר הרומן המקורי) • סוזן קיי (מחברת "פנטום") • אנדרו לויד ובר (יוצר המחזמר) • מייקל קרופורד (הפנטום במחזמר המקורי) • שרה ברייטמן (כריסטין במחזמר המקורי) • לון צ'ייני (הפנטום בסרט האילם) • ג'רארד באטלר (הפנטום בסרט המחזמר) • אמי רוסום (כריסטין בסרט המחזמר) • פרדריק פורסיית' (מחבר "הפנטום של מנהטן") |  |
| מקומות | האופרה גרנייה, פריז, צרפת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448526605171  BnF: cb125746591 (data)  GND: 4513825-4  LCCN: n86101414  SUDOC: 03506658X  VIAF: 185531503   WorldCat (עם VIAF): 185531503 
אולם האופרה לה גרנייה
אמי רוסום ככריסטין דָאֵי, אהובתו של אריק, פנטום האופרה, מתוך הסרט המוזיקלי מ-2004
"היזוני מכיעורי הארור!" 
 לון צ'ייני כפנטום האופרה בגרסת הסרט האילם מ-1925.
עטיפת הספר "פנטום" של סוזן קיי
לוגו המחזמר של ובר
סטרומה

ערך זה עוסק באוניית מעפילים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תמונה המיוחסת לאוניה סטרומה שצולמה סמוך לאיסטנבול ב-1942
אנדרטה למעפילים שנספו בים, ובהם מעפילי "סטרומה", מוזיאון ההעפלה על שם משה סנה, עתלית
אנדרטה באשדוד לנספים באניות סטרומה ומפקורה, יצר ברוך וינד
סטרומה הייתה אוניית מעפילים שנשאה על סיפונה 768 (המספר המדויק שנוי במחלוקת) יהודים שניסו להימלט מרומניה הפשיסטית שבהנהגת יון אנטונסקו, והוטבעה בים השחור על ידי צוללת סובייטית ביום ז' באדר תש"ב, 24 בפברואר 1942. ההפלגה אורגנה במסגרת מפעל ההעפלה אף על פי של האצ"ל. אסון סטרומה - טביעת כל מעפיליה ואנשי צוותה למעט אחד נחשבת לאסון הגדול בתולדות ההעפלה לארץ ישראל ולאחד האסונות הגדולים ביותר בהיקפם של טביעת אונייה אזרחית בזמן מלחמת העולם השנייה.
תולדותיה > אסון סטרומה

למחרת, בבוקר 24 בפברואר 1942, הוטבעה סטרומה על ידי טורפדו במי הים השחור, סמוך לחופי בולגריה. פגיעת הטורפדו גרמה לנזק עצום לספינה הישנה והרקובה. קוער האונייה התחתון שקע מיד והאונייה ירדה אחריו במהירות למצולות. ממאות האנשים שהיו על הסיפון שרדו שניים בלבד: המעפיל הצעיר דוד סטוליאר ואחד מקציני האונייה, שהצליחו לטפס על קורה והיו סנטימטרים ספורים מעל קו המים. במשך הזמן ניסו שני הניצולים לעודד אחד את השני כדי לשרוד ובמשך הלילה הקר שבא שרו, דיברו וצעקו. הם חששו שאם יפסיקו - לא יחזיקו מעמד בקור העז ששרר במים וגופם יקפא. לפנות בוקר התברר לסטוליאר שהקצין לא החזיק מעמד ומת, והוא נותר הניצול היחיד מן האונייה. דייגים טורקים גילו במקרה את הניצול והעלו אותו לספינתם. דוד סטוליאר נכלא בידי הטורקים ולאחר מאמצים של הקהילה היהודית במקום שוחרר ועלה לארץ ישראל בדרך היבשה. לאחר מכן התגייס לצבא הבריטי עד לסוף מלחמת העולם השנייה. עם שחרורו הצטרף להגנה ובמלחמת העצמאות לחם כמקלען. מספר שנים לאחר הקמת מדינת ישראל עבר ליפן במסגרת עסקיו ומשם היגר לבסוף לארצות הברית, שם גם נפטר ב-2014 בגיל 91.
תגובות

טביעת האונייה עוררה סערת רוחות ביישוב. הוכרז על יום אבל וחצי יום של שביתה ממלאכה ועוצר. דגלים שחורים הונפו והתקיימו עצרות אבל.
בעקבות פרשה זו פרסמו המחתרות את הכרוז הבא, הנושא את תמונתו של הרולד מקמייקל, הנציב העליון באותה עת, בנוסח כרוזי ה"מבוקש" שפורסמו באשר ללוחמי המחתרות עצמם וקבעו בלשון חריפה: "רצח! סיר הארולד מק מייכל, הידוע כנציב העליון לפלשתינה (א"י), מבוקש עבור רצח 800 פליטים יהודים במימי הים השחור באוניה "סטרומה". ב־8 באוגוסט 1944 ערכו אנשי הלח"י ניסיון התנקשות בחייו של מקמייקל שראו בו את האחראי הישיר לסירוב לתת למעפילי ה'סטרומה' להיכנס לארץ ישראל, אך הוא הצליח לשרוד. רצח הלורד מוין נומק גם הוא בסירוב שלו לקלוט את פליטי סטרומה.
השם 'סטרומה' הפך לסמל למדיניות הקשוחה ואטומת הלב של ממשל המנדט הבריטי בארץ ישראל כלפי אלו שהצליחו להינצל מן השואה שהתרחשה באירופה וחיזקה את התביעה הציונית לגבי הנחיצות שבהקמת מדינה יהודית, כדי שמקרה כזה לא יישנה. במשפטו של מתתיהו שמואלביץ, כשביקש להעלות על נס את אטימות ורשעות "השלטון הזר", צעק בנאומו ”סטרומה, רבותי! סטרומה!”
זהות המטביעים

לאחר האסון נטען ברדיו רומא שסטרומה טובעה על ידי צוללת רוסית. הרוסים לעומת זאת טענו שההטבעה בוצעה בידי צוללת גרמנית. הבריטים פרסמו שמדובר בצוללת גרמנית או במוקש ימי.
במשך כעשרים שנה, ההנחה הייתה שסטרומה, כמו המפקורה, טובעה על ידי כלי שיט גרמני. היו גם שמועות שהאנגלים הם שטיבעו את האונייה.
בשנת 1965 פרסם חוקר גרמני מחקר על פיו סטרומה, וגם המפקורה, טובעו בידי הסובייטים. על פי המחקר, האונייה הוטבעה על ידי צוללת סובייטית, שסברה שמדובר ב"אוניית אויב", שיגרה אליה טורפדו, על פי הוראה של הצי הסובייטי לפגוע בכל אונייה לא מזוהה שנכנסת לים השחור. בין השאר הביא החוקר עדות של הסובייטים שהם טיבעו ב-24 בפברואר אונייה בלתי מזוהה. כן טען החוקר שאוניות גרמניות כלל לא היו בים השחור בעת הטבעת סטרומה. יצחק ארצי הגיב בפקפוק על מחקר זה. אולם בשנת 1978 נמצא מסמך סובייטי שדיווח על טיבוע סטרומה וציין לשבח את צוות הצוללנים תוך ציון שמותיהם, על ההטבעה המוצלחת.
הנצחה

ברומניה הוקמה אנדרטה לזכר הנספים בבית הקברות בבוקרשט. האנדרטה שופצה לקראת יום השנה ה-30 לאסון.
באחדות מערי ישראל נקראו רחובות על שם "סטרומה". בירושלים קיים רחוב בשם "קדושי סטרומה", בחולון נקראה כיכר מרכזית בשם "כיכר סטרומה", ובשנת 1968 נחנכה בה אנדרטה לניספים.
בשכונה א' בבאר שבע הוקם בית כנסת אשכנזי ע"ש סטרומה. בקומתו העליונה של בית הכנסת הקים יו"ר ועד בית הכנסת, אריה רייטר, מוזיאון לזכר הפליטים ובו נערך מדי שנה טקס אזכרה לזכר נספי הספינה בהשתתפות נציג השגרירות הרומנית והתאחדות עולי רומניה בישראל. בית כנסת אשכנזי נוסף בשם זה פועל בשכונת גיורא ברמלה.
כ־60 שנה לאחר האסון, ביקש מוזיאון השואה האמריקאי לברר שאלות שנגעו לטביעתה של 'סטרומה' ובשיתוף מוזיאון יד ושם אורגנה משלחת למציאתה. צוללנים טורקיים הודיעו ביולי 2000, שבוע לפני יציאת המשלחת, כי מצאו שרידי אונייה לאחר מחקר של כ־3.5 שנים לאיתור מקום הטביעה. עם זאת קיימת מחלוקת אם השרידים שנמצאו הם אכן של האנייה סטרומה. ב-3 בספטמבר 2000 נערך טקס קרוב למקום הטביעה המשוער של האנייה ובו השתתפו שישים נציגים של משפחות הניספים.
ראו גם

מפקורה
לקריאה נוספת

מרדכי נאור (עורך), 'פטריה' וסטרומה', "עלייה ב", סדרת עידן, 1, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשמ"ג, עמ' 44–46.
הערות שוליים

↑  MV Struma (Струма) (+1942) Read more at wrecksite: https://www.wrecksite.eu/wreck.aspx?139209 (באנגלית)
↑  נוסע מסטרומה ליהודי ארצישראלי: מגפות, מחלות מידבקות וכליה צפויות לנו - אם לא תצילונו לאלתר, המשקיף, 17 בפברואר 1942; המשך
↑  פליטים מרומניה הגיעו בסירת מפרש רעועה לנמל קושטה, המשקיף, 13 בפברואר 1942
↑  הפעולות שנעשו לפני האסון להציל אנשי "סטרומה" ולהביאם לארץ, דבר, 6 במרץ 1942
1 2  ברנרד וסרשטיין, אור חדש על רצח הלורד מוין, זמנים, 1982.
↑  מבין המעונים בסטרומה יורשו לעלות רק בני 11–16, דבר, 18 בפברואר 1942
↑  ב"כ הצ"ח אצל הקונסול האמריקני, המשקיף, 15 בפברואר 1942
↑  הסוכנות הטורקית על עניין "סטרומה", דבר, 23 במרץ 1942
↑  מ. ז., סיפורו של עד-הזוועה היחיד שניצול מ"סטרומה", דבר, 30 באפריל 1942
↑   עופר אדרת, מת הניצול היחיד מטביעת אוניית המעפילים "סטרומה", באתר הארץ, 4 במאי 2014
↑  אבל כבד בארץ - עוצר ושביתה, דבר, 27 בפברואר 1942
↑  חיים לזר, הניצול היחיד של סטרומה מספר, חרות, 11 במרץ 1962
↑  רפאל בשן, ארבעים הימים של האנייה סטרומה, מעריב, 14 במאי 1965
↑  ספינות המעפילים סטרומה ומפקורה טובעו על ידי צוללות סובייטיות, מעריב, 10 במאי 1965
↑  מ. מייזלס, מחקרו של ההיסטוריון הגרמני על טיבוע ספינות המעפילים - מעורר חשד, מעריב, 12 במאי 1965
↑  European Studies Foundation Publishing House ,Efraim Ofir, With No Way Out, 2003, pages 171-174
↑  נערכה אזכרה בבוקרשט, מעריב, 6 במרץ 1972
↑  קדושי סטרומה באתר עיריית ירושלים
↑  נחנכה אנדרטת "סטרומה" בחולון, דבר, 22 באוגוסט 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526123305171 
האוניה סטרומה בהיותה יאכטה בשלהי המאה ה-19, כשעוד נקראה Xanthia
נתיב ההפלגה של "סטרומה" ו"מפקורה"
מגבית של הוועד הלאומי לכנסת ישראל, לטובת המאבק על ההעפלה
כתובת לזכר הניספים בסטרומה ומפקורה באנדרטה באשדוד
הסבר על הקמת האנדרטה בכיכר סטרומה בחולון
שלט הנצחה לנספי האנייה סטרומה ברחוב סטרומה בפתח תקווה
סוכרייה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדן 
 מרכיבים עיקריים:  סוכר 
 
מגוון סוכריות בדוכן ממתקים, שוק לה בוקריה, ברצלונה
סוכריות צבעוניות לקישוט על עוגת יום הולדת
סוכריות לקישוט
סֻכָּרִיָּה היא ממתק, עשויה בדרך כלל מתערובת של סוכר, מים, חומרי טעם שונים וצבעי מאכל.
היסטוריה

לפני שהסוכר היה נגיש וזמין, נהגו להכין סוכריות מדבש. הסינים, אנשי המזרח התיכון, המצרים, היוונים והרומאים השתמשו בדבש, פירות ופרחים על מנת לייצר מיני ממתקים. גם היום עדיין מגישים פירות ודבש כקינוח.
הסוכרייה כפי שמכירים אותה כיום החלה כסוג של תרופה, ששימשה להרגיע את מערכת העיכול או לקרר כאב גרון. בימי הביניים רק העשירים ביותר יכלו להרשות לעצמם לאכול סוכריות. באותה תקופה הסוכרייה הייתה שילוב של תבלינים וסוכר ושימשה להקל על מערכת העיכול. בעיות העיכול היו נפוצות מאוד בשל צריכה קבועה של מזון לא טרי ולא מאוזן. המארחים נהגו להגיש סוכריות לצד הארוחה. אחת הסוכריות האלה המכונה 'chamber spice', הוכנה מציפורן, ג'נג'ר, אניס גרגירי ערער, שקדים, או צנוברים הטבולים בסוכר נמס.
תהליך הייצור

סוכריות מיוצרות על ידי המסת סוכר במים או בחלב עד הפיכתם לסירופ. הסירופ מורתח עד שמגיע למצב המבוקש או עד שנוצר קרמל. התוצר נקרא סוכרייה, טופי וכדומה, על פי מסיסותו והתוספים השונים שמוסיפים לממתק.
תהליך הייצור > שלבי ריכוז הסוכר

המרקם של הממתק נקבעת על פי ריכוז הסוכר. כסירופ הסוכר מחומם עד כדי רתיחה, כתוצאה מזה המים מתאדים, ריכוז הסוכר עולה ונקודת הרתיחה עולה גם כן. על פי רמת הטמפרטורה נקבע ריכוז הסוכר, ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר כך ריכוז הסוכר גבוה יותר והממתק קשה יותר.
אלו הם שלבי ריכוז הסוכר:
| מצב הסוכר | מעלות צלזיוס | מעלות פרנהייט | ריכוז הסוכר |
| --- | --- | --- | --- |
| סיבים | 110-111°C | 230-233°F | 80% |
| כדור רך | 112-115°C | 234-240°F | 85% |
| כדור נוקשה | 118-120°C | 244-248°F | 87% |
| כדור קשה | 121-130°C | 250-266°F | 92% |
| סדק רך | 132-143°C | 270-290°F | 95% |
| סדק קשה | 146-154°C | 295-310°F | 99% |
| נוזל טהור | 160°C | 320°F | 100% |
| נוזל חום (קרמל) | 170°C | 338°F | 100% |
| סוכר שרוף | 177°C | 350°F | 100% |
השמות נובעים מהתהליך אשר השתמשו בו כדי לבדוק את מצב הסירופ בתקופות בהן לא ניתן היה לקנות  מד-חום: כפית קטנה מלאה בסירופ הייתה נשפכת למים קרים ועל פי מצב העיסה שהתקבלה נודע מה מצב הסירופ, חוטים ארוכים העשויים סוכר נוקשה נקראו "סיבים" והגושים החלקים נקראו "כדורים", הקושי של הסוכר במצב של ה"סדק" והקור של המים גרמו לגוש להיסדק.
שיטה זו משמשת כיום במספר מטבחים. מד-חום הרבה יותר נוח, אבל הוא לא מותאם אוטומטית לתנאים המקומיים, בניגוד לשיטה הישנה של המים הקרים.
כאשר הסירופ מגיע ל- ˚170 צלזיוס או יותר, מולקולות הסוכרוז מתפרקות לפחמימות פשוטות יותר ויוצרות חומר בצבע ענבר הנקרא קרמל.
פרסים ומועמדויות של איימי ויינהאוס

ויינהאוס מופיעה בברלין, 2007
איימי ויינהאוס הייתה זמרת-יוצרת יהודייה-בריטית, שהתפרסמה בזכות סגנונה האקלקטי, הכולל תערובת של ז'אנרים רבים, בהם סול, סקא, ג'אז, ורית'ם אנד בלוז. אלבומה הראשון של ויינהאוס, Frank, הצליח למדי, הן מסחרית והן אצל המבקרים במולדתה בריטניה. האלבום גם היה מועמד לפרס מרקיורי. אלבומה השני Back to Black, שיצא ב-2006, הוביל לחמש זכיות בפרס הגראמי והפך אותה לאמנית הבריטית הראשונה שזכתה בחמישה פרסי גראמי, כולל שלושה מתוך ה-"ארבעה הגדולים": תגלית השנה, הקלטת השנה, ושיר השנה. ב-14 בפברואר 2007, זכתה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית הזמרת הבריטית הטובה ביותר.
בין שיריה המוכרים ביותר של ויינהאוס אשר זיכו אותה ברוב פרסיה היו; "Back to Black", "Rehab", ו-"You Know I'm No Good". ויינהאוס זכתה בכ-26 פרסים שונים, והועמדה 66 פעמים לשלל פרסים שונים. בין פרסיה ניתן למצוא 7 פרסי גראמי, פרס המוזיקה של MTV אירופה, פרס המוזיקה העולמית, 2 פרסי ה-NME, וכולי.
BRIT Awards

טקס פרסי המוזיקה הבריטית הוא טקס שבו מוענקים פרסי מוזיקה לאמנים בריטים שונים שעוסקים בעיקר ברוק ובפופ. ויינהאוס הועמדה שמונה פעמים לפרס זה וזכתה בפרס אחד בלבד בשנת 2007, עם אלבומה השני Back to Black. ויינהאוס המשיכה לקבל מועמדויות בטקס זה גם אחרי מותה הטרגי בשנת 2011.
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לאמן האורבני של השנה | מועמדות |  |
| 2004 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לזמרת בריטית | מועמדות |  |
| 2005 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לזמרת בריטית | מועמדות |  |
| 2007 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לזמרת בריטית | זכייה |  |
| 2007 | Back to Black | פרס המוזיקה הבריטית לאלבום הבריטי | מועמדות |  |
| 2008 | "Valerie" | פרס המוזיקה הבריטית לשיר הבריטי | מועמדות |  |
| 2013 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לזמרת בריטית | מועמדות |  |
| 2016 | איימי ויינהאוס | פרס המוזיקה הבריטית לזמרת בריטית | מועמדות |  |
Echo Music Awards

טקס פרסי האקו מתקיים בכל שנה בגרמניה על ידי ה-Deutsche Phono-Akademie (אגודה של חברות ההקלטה הרשמיות של גרמניה).כל שנה זוכה נקבע על ידי מכירותיו בשנה הקודמת. ויינהאוס זכתה ב-2 פרסים מתוך שלוש מועמדויות.
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | איימי ויינהאוס | אמנית הפופ/רוק הבינלאומית של השנה | מועמדות |  |
| 2009 | איימי ויינהאוס | אמנית הפופ/רוק הבינלאומית של השנה | זכייה |  |
| 2009 | Back to Black | אלבום השנה | זכייה |  |
Elle Style Awards

טקס פרסי ה-Elle הוא טקס פרסים אשר מסובסד מדי שנה על ידי מגזין Elle, כהוקרה על הישגים בתחומי העיצוב, והבידור. ויינהאוס הועמדה וזכתה פעם אחת בטקס זה.
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | איימי ויינהאוס | האמן/ית הבריטי/ת של השנה | זכייה |  |
Grammy Awards

פרס גראמי הוא פרס אשר ניתן על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישג יוצא דופן בתעשיית המוזיקה. גראמי הוא פרס שנתי. טקס הענקת הפרס נערך בדרך כלל בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס בחודש פברואר, ומשודר בארצות הברית ברשת הטלוויזיה CBS. זכייה בפרס גראמי מוענקת בעשרות קטגוריות שונות בכל שנה. רוב הקטגוריות מחולקות לפי סוגות מוזיקליות שונות, ואילו הקטגוריות המרכזיות והבולטות ביותר אינן מוגבלות לסוגה מסוימת. גראמי נחשב לפרס היוקרתי ביותר בתעשיית המוזיקה העולמית, ומייצג תחום זה בדומה לפרס האוסקר בתחום הקולנוע, פרס אמי בתחום הטלוויזיה ולפרס טוני בתחום אמנות הבמה. ויינהאוס קבעה שיא היסטורי כאשר הייתה לאמן הבריטי הראשון אשר זכה בשלוש מתוך ארבע הקטגוריות החשובות ביותר בטקס זה; "שיר השנה", "הקלטת השנה", ו-"פריצת השנה". בסך הכל זכתה ויינהאוס בכ-7 פרסי גראמי (5 עוד כשהייתה בין החיים, ו-2 לאחר מותה).
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | איימי ויינהאוס | פרס גראמי לתגלית השנה | זכייה |  |
| 2008 | Back to Black | פרס גראמי לאלבום השנה | מועמדות |  |
| 2008 | Back to Black | פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2008 | "Rehab" | פרס גראמי לתקליט השנה | זכייה |  |
| 2008 | "Rehab" | פרס גראמי לשיר השנה | זכייה |  |
| 2008 | "Rehab" | פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר - אישה | זכייה |  |
| 2012 | "Body and Soul" | פרס גראמי על ביצוע הפופ הטוב ביותר - צמד או הרכב | זכייה |  |
| 2013 | "Cherry Wine" | פרס גראמי עבור שיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר ראפ | מועמדות |  |
| 2016 | Amy | פרס גראמי לסרט המוזיקלי הטוב ביותר | זכייה |  |
Ivor Novello Awards

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | "Stronger Than Me" | השיר העכשווי הטוב ביותר מילים & מוזיקה | זכייה |  |
| 2007 | "Rehab" | השיר הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2008 | "You Know I'm No Good" | השיר העכשווי הטוב ביותר מילים & מוזיקה | מועמדות |    |
| 2008 | "Love Is a Losing Game" | השיר העכשווי הטוב ביותר מילים & מוזיקה | זכייה |    |
| 2008 | "Rehab" | השיר הנמכר ביותר | מועמדות |    |
Mercury Prize

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Frank | אלבום השנה | מועמדות |  |
| 2007 | Back to Black | אלבום השנה | מועמדות |  |
Meteor Music Awards

טקס פרסי המוזיקה של מטאור הוא טקס פרסי המוזיקה הלאומי של אירלנד, אשר מתקיים מדי שנה מאז 2001, ומסובסד על ידי MCD Productions. ויינהאוס הועמדה ואף זכתה פעם אחת בטקס זה בשנת 2008.
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | איימי ויינהאוס | האמנית הבינלאומית של השנה | זכייה |  |
MOBO Awards

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | איימי ויינהאוס | אמנ/ית הג'אז של השנה | מועמדות |  |
| 2004 | איימי ויינהאוס | האמנ/ית הבריטי/ת של השנה | מועמדות |  |
| 2007 | איימי ויינהאוס | האמנ/ית הבריטי/ת של השנה | זכייה |    |
| 2007 | איימי ויינהאוס | אמנ/ית ה-R&B של השנה | מועמדות |    |
| 2007 | "Rehab" | שיר השנה | מועמדות |    |
| 2007 | "Back to Black" | הווידאו קליפ של השנה | מועמדות |    |
MOJO Awards

טקס פרסי ה-MOJO מסובסד על ידי מגזין המוזיקה הבריטי הפופולרי, Mojo. בשנה אחת קיבלה ויינהאוס שלוש מועמדויות ואף זכתה באחת מהן בקטגוריית "שיר השנה".
| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | איימי ויינהאוס | פריצת השנה | מועמדות |    |
| 2007 | Back to Black | אלבום השנה | מועמדות |    |
| 2007 | "Rehab" | שיר השנה | זכייה |    |