stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2017/2018 ב-NBA
פרסים > פרסים עונתיים

MVP של העונה הסדירה – ג'יימס הארדן, יוסטון רוקטס
שחקן ההגנה של העונה – רודי גובר, יוטה ג'אז
רוקי השנה – בן סימונס, פילדלפיה 76'
השחקן השישי של העונה – לו ויליאמס, לוס אנג'לס קליפרס
השחקן המשתפר של העונה – ויקטור אולדיפו, אינדיאנה פייסרס
מאמן השנה – דוויין קייסי, טורונטו ראפטורס
מנהל השנה – דריל מורי, יוסטון רוקטס
פרס הספורטיביות – קמבה ווקר, שארלוט הורנטס
גביע האזרחות – חוסה בראה, דאלאס מאבריקס
פרס השחקן הקבוצתי – ג'מאל קרופורד, מינסוטה טימברוולבס
חמישיות העונה:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| דמיאן לילארד (פורטלנד טרייל בלייזרס) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) | סטפן קרי (גולדן סטייט ווריורס) |
| ג'יימס הארדן (יוסטון רוקטס) | דמאר דרוזן (טורונטו ראפטורס) | ויקטור אולדיפו (אינדיאנה פייסרס) |
| לברון ג'יימס (קליבלנד קאבלירס) | יאניס אדטוקומבו (מילווקי באקס) | ג'ימי באטלר (מינסוטה טימברוולבס) |
| קווין דוראנט (גולדן סטייט ווריורס) | למרכוס אולדרידג' (סן אנטוניו ספרס) | פול ג'ורג' (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) |
| אנתוני דייוויס (ניו אורלינס פליקנס) | ג'ואל אמביד (פילדלפיה 76') | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה טימברוולבס) |
חמישיות ההגנה:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


ג'רו הולידיי (ניו אורלינס פליקנס): דג'ונטה מארי (סן אנטוניו ספרס)
ויקטור אולדיפו (אינדיאנה פייסרס): ג'ימי באטלר (מינסוטה טימברוולבס)
רוברט קובינגטון (פילדלפיה 76'): דריימונד גרין (גולדן סטייט ווריורס)
אנתוני דייוויס (ניו אורלינס פליקנס): אל הורפורד (בוסטון סלטיקס)
רודי גובר (יוטה ג'אז): ג'ואל אמביד (פילדלפיה 76')
חמישיות הרוקיז:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


בן סימונס (פילדלפיה 76'): לונזו בול (לוס אנג'לס לייקרס)
דונובן מיטשל (יוטה ג'אז): דניס סמית' (דאלאס מאבריקס)
ג'ייסון טייטום (בוסטון סלטיקס): בוגדן בוגדנוביץ' (סקרמנטו קינגס)
קייל קוזמה (לוס אנג'לס לייקרס): ג'וש ג'קסון (פיניקס סאנס)
לאורי מארקנן (שיקגו בולס): ג'ון קולינס (אטלנטה הוקס)
פרסים > פרסים חודשיים

| חודש | שחקן החודש> מזרח | שחקן החודש> מערב | רוקי החודש> מזרח | רוקי החודש> מערב | מאמן החודש> מזרח | מאמן החודש> מערב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקטובר ונובמבר | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ג'יימס הארדן (יוסטון) | בן סימונס (פילדלפיה) | קייל קוזמה (ל.א. לייקרס) | בראד סטיבנס (בוסטון) | מייק ד'אנטוני (יוסטון) |
| דצמבר | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי) | ג'ייסון טייטום (בוסטון) | דונובן מיטשל (יוטה) | דוויין קייסי (טורונטו) | סטיב קר (גולדן סטייט) |
| ינואר | דמאר דרוזן (טורונטו) | סטפן קרי (גולדן סטייט) | בן סימונס (פילדלפיה) | דונובן מיטשל (יוטה) | אריק ספולסטרה (מיאמי) | טרי סטוטס (פורטלנד) |
| פברואר | לברון ג'יימס (קליבלנד) | אנתוני דייוויס (ניו אורלינס) | בן סימונס (פילדלפיה) | דונובן מיטשל (יוטה) | סקוט ברוקס (וושינגטון) | מייק ד'אנטוני (יוסטון) |
| מרץ ואפריל | לברון ג'יימס (קליבלנד) | אנתוני דייוויס (ניו אורלינס) | בן סימונס (פילדלפיה) | דונובן מיטשל (יוטה) | ברט בראון (פילדלפיה) | קווין סניידר (יוטה) |
צביקי בר חי

צבי "צביקי" בר חי הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כראש מועצה אזורית הר חברון בשנים 1999 עד 2013 ומנכ"ל החטיבה להתיישבות.
ביוגרפיה

בר חי גדל בכפר הרא"ה. למד בישיבת הסדר קריית ארבע. ב-1983 היה חבר בגרעין ההקמה של ההתנחלות סוסיא ושימש מזכיר היישוב. הוא עבד בתנועת אמנה, ריכז את הפיתוח במועצה אזורית הר חברון ובתקופת ממשלת ישראל העשרים ושבע שימש עוזרו של שר התשתיות הלאומיות אריאל שרון. ב-1999 נבחר לראש המועצה האזורית הר חברון. הוא כיהן בתפקיד עד 2013. בתקופת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות שימש קצין המבצעים של מועצת יש"ע לריכוז המאבק. ב-2016 מונה למנכ"ל החטיבה להתיישבות תפקיד בו כיהן עד דצמבר 2020.
נשוי ללאה ולזוג שישה ילדים. בנם דביר נפצע באורח קשה במבצע עופרת יצוקה. בתם מרים נשואה לאלוף-משנה אלישב בהרב.
פלתודוניים

| פלתודוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
תת־סדרה:: סלמנדרות
משפחה:: פלתודוניים
שם מדעי
 Plethodontidae ‏גריי, 1850
תחום תפוצה


Nototriton lignicola
פלתודוניים (שם מדעי: Plethodontidae) היא משפחה של בעלי זנב החיים באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית וכן באי סרדיניה בים התיכון, בהרי האלפים ובקוריאה הדרומית בבתי גידול לחים ורטובים.
סלמנדרות אלה ייחודית בכך שהם חיות על היבשה אבל חסרי ריאות ונושמות דרך עורם ודרך רקמת הפה שלהם. הרגליים שלהם קטנות והגוף צר ומוארך, בעלי זנב גדול וראש ועיניים קטנות. עם זאת לשונם ארוכה מאוד ויכולה להידבק לטרפם במהירות.
מיון

משפחת פלתודוניים (Plethodontidae)
תת-משפחת Hemidactyliinae
סוג Batrachoseps
Bolitoglossa
סוג ומין יחיד Bradytriton silus
Chiropterotriton
Cryptotriton
Dendrotriton
Eurycea - בה סלמנדרת מערות טקסנית
Gyrinophilus
סוג ומין יחיד Hemidactylium scutatum
Nototriton
סוג ומין יחיד Nyctanolis pernix
Oedipina
סוג ומין יחיד Parvimolge townsendi
Pseudoeurycea
Pseudotriton
סוג ומין יחיד Stereochilus marginatus
Thorius
סוג ומין יחיד Urspelerpes brucei
תת-משפחת Plethodontinae
Aneides
Desmognathus
סוג ומין יחיד Ensatina eschscholtzii
סלמנדרת המערות (Hydromantes)
סוג ומין יחיד Karsenia koreana
סוג ומין יחיד Phaeognathus hubrichti
פלתודון או סלמנדרת עצים (Plethodon) - בו פלתודון גלוטינוסוס
פליסינגן

פליסינגן (בהולנדית: ‏Vlissingenקובץ:252 Vlissingen.ogg‏Ⓘ‏, בזילנדית: Vlissienge, השם ההיסטורי באנגלית: Flushing) היא עיר במחוז זיילנד שבהולנד. העיר שוכנת בשטחו של וולכרן, לשעבר אחד האיים המרכיבים את חצי האי מידן-זיילנד. מיקומה של פליסינגן בין הנהר סכלדה לבין הים הצפוני, הפך אותה לנמל ראשי לספינותיה של חברת הודו המזרחית ההולנדית. כיום ידועה העיר בשל המספנות של הצי ההולנדי המלכותי.
היסטוריה

כפר הדייגים הקטן שהוקם על שפך נהר הסכלדה בשנת 620 לספירה לערך, הפך במשך השנים להיות הנמל השלישי בחשיבותו של הולנד. רוזני הולנד, פלנדריה וזיילנד בנו את הנמל הראשון. במשך השנים התפתחה פליסינגן להיות מרכז של תעשיית הדיג, במיוחד דיג המליחים וכן מרכז לסחר, לפריבטירים ולסחר בעבדים. במסגרת תנאי הסכם ננסץ', הוצב כאן ובעיר בריל חיל מצב לשמור על הנמלים הללו מידיהם של הספרדים. בתקופת השיא של תור הזהב של הולנד, הפליגו מפליסינגן ספינות לחלקים שונים של האימפריה ההולנדית ותרמו למעמדה העולמי של הרפובליקה ההולנדית.
ההיסטוריה של פליסינגן עמדה גם בסימן של פלישות, עושק והפצצות. בשל מיקומה האסטרטגי על שפך הסכלדה, שהוא דרך המעבר לאנטוורפן, היא משכה בזמנים שונים את תשומת לבם של הבריטים, הצרפתים, הגרמנים והספרדים. הצפות היו גם הן איום מתמיד על העיר. במהלך המאה ה-18 ירד מעמדה של העיר והמלחמות הנפוליאוניות היו הרות אסון בשבילה. לאחר 1870 קמה לתחייה הכלכלה שלה בעקבות בניין רציפים חדשים  וכרייתה של תעלת וולכרן, חיבורה של העיר לרשת הרכבות והקמת המספנות. מלחמת העולם השנייה גרמה לעצירת התפתחות העיר. העיר ניזוקה קשות מהפצצות ומהצפות, אך ב-3 בנובמבר 1944 היא שוחררה על ידי כוחות הקומנדו הבריטי.
לאחר המלחמה נבנתה העיר מחדש. בשנות השישים שגשגו נמל הים ואזור התעשייה המזרחי. כיום אזור זה הוא המרכז הכלכלי של מרכז זיילנד ומקור לאלפי מקומות עבודה. כ-50,000 ספינות בשנה מכל העולם עוברות דרך הסכלדה. העיר מהווה מקור משיכה לתיירות בשל ההיסטוריה שלה ואופייה הימי.
שם העיר

מקורו של השם פליסינגן אינו ברור די צרכו, למרות שרוב החוקרים מייחסים את השם למילה fles (בקבוק) בצורה זו או אחרת.
על פי אחת הגרסאות, במאה ה-7, כאשר הגיע הקדוש ויליברורד לפליסינגן עם בקבוק, הוא חלק את תוכנו עם הקבצנים שאותם הוא מצא שם כאשר הוא ניסה להמיר את דתם. אירע נס, המוכר לקוראי ההגיוגרפיות כאשר תוכן הבקבוק לא נגרע. כאשר הבין הבישוף שהקבצנים לא מעוניינים לשמוע את דבריו, הוא נתן להם את הבקבוק שלו. לאחר מכן הוא קרא לעיר בשם Flessinghe. 
מקור אחר מציין שמקור השם הוא בבית מעבורת ישן, שעליו הותקן שלט בצורת בקבוק. הנזיר יאקוב ואן דרישור, שביקר בעיר ב-967, קרא ככל הנראה לבית המעבורת het veer aan de Flesse (המעבורת של הבקבוק). בשל העובדה ששמות ערים רבות באזור קיבלו מאוחר יותר את התוספת inge, הפך שם המקום על פי אטימולוגיה זו להיות Vles-inge.
על פי מקור נוסף, השם לקוח מהמילה בשפה הדנית Vles, שמשמעותה גאות ושפל.
לשון היבשה המזרחית של נוביה זמליה, כף פליסינגסקי, נקראה ב-1596 על שם פליסינגן על ידי מגלה הארצות וילם ברנץ.
שם העיר > השם האנגלי ההיסטורי

בעבר נקראה פליסינגן באנגלית בשם פלשינג (Flushing). במאה ה-17 הייתה פליסינגן עיר מספיק חשובה כדי שדוברי האנגלית יוכלו לקרוא לה בשם בשפתם וכך היא קיבלה את השם הזה. לדוגמה, סמיואל פיפס מזכיר את העיר בשם זה ביומניו המפורסמים. ב-1673 הזכיר סר ויליאם טמפל את העיר בשם Flushing פעם אחת ובשם Flussingue פעמיים, בספר שכתב אודות הולנד. כמה כותבים בשפה האנגלית שהתגוררו בהולנד עשו גם שימוש בשם ההולנדי.
ב-1645 נוסד הכפר פלאשינג, אז מושבה הולנדית, וכיום חלק מקווינס, ניו יורק ובתחילה הוא נקרא פליסינגן על שם העיר בהולנד. ב-1657 קיצרו המתיישבים האנגלים שהגיעו להתגורר בכפר את שמו ל- Vlissing ובאותה תקופה החלו לקרוא לו בשמו האנגלי, פלאשינג, שנשאר לאחר כיבושה של הולנד החדשה על ידי האנגלים. האינגלוז של שם העיר פליסינגן החל עוד לפני כיבושה של הולנד החדשה.
הכפר פלשינג שבקורנוול נקרא גם הוא על שמה של פליסינגן. במקור נקרא הכפר ננקרסי (Nankersey), אך שמו שונה על ידי המהנדסים ההולנדים שהגיעו מפליסינגן כדי לבנות את שלושת הרציפים הראשיים של הכפר.
הערות שוליים

↑  משרד הסטטיסטיקה של הולנד
↑  Garrett Mattingly (1959), The Armada, Boston: Houghton Mifflin, Ch. V, "Plans of Operations", p. 44.
↑  Sir William Temple, Observations upon the United Provinces of the Netherlands, ed. Sir George Clark (Oxford: Clarendon Press, 1672), Chapter I &  Chapter VI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559765105171  BnF: cb12043798g (data)  GND: 4119463-9  LCCN: n81121436  MusicBrainz: 72c6be73-cc57-4039-a275-99380c918238  NKC: ge672025  SUDOC: 156013800  VIAF: 146594144   WorldCat (עם VIAF): 146594144
צחי בן ציון

יצחק (צחי) בן ציון
יצחק (צחי) בן ציון (נולד ב-6 בפברואר 1964), רופא, פסיכיאטר וסקסולוג ישראלי. משמש כפסיכיאטר הראשי של מחוז דרום של שירותי בריאות כללית וכמנהל המרפאה לבריאות מינית במרכז הרפואי האוניברסיטאי "סורוקה" לנגב. בעבר כיהן כסגן-מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה וכפסיכיאטר הראשי של קופת חולים לאומית. פרט לפעילותו הרפואית, נודע גם כמספר סיפורים וכאמן סטנד-אפ.
ביוגרפיה

בן ציון נולד בבת ים לאביו שלמה-נתנאל שהיה מורה ולאמו אלקה שהייתה ספרנית. הוריו היו ניצולי שואה ילידי בוקובינה, שעלו מרומניה. 
הוא סיים את לימודיו התיכוניים בגיל 16, והמשיך מיד ללימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. בצה"ל שירת בחיל המודיעין. לאחר מכן החל ללמוד מתמטיקה בטכניון, אך החליט לשנות כיוון אחרי שנה, ועבר ללימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. לאחר סיום לימודי הרפואה ב-1990, התמחה באורולוגיה, אך בשל רצונו לעבוד כרופא מין, פרש במחצית ההתמחות ופנה להתמחות בפסיכיאטריה - אותה השלים ב-1998. לקראת סוף ההתמחות בפסיכיאטריה נסע להולנד והשתלם ברפואת מין. הוא בעל הסמכה לרפואת מין מהאיגוד האירופי לרפואת מין FECSM. כמו כן השתלם בדנמרק ואיטליה וזכה לתואר מומחה אירופי לטיפול בהפרעות במצב רוח וחרדה ESAMD.
בן ציון כיהן כסגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, ומנהל המרפאה לטיפול בהפרעות ובתפקוד המיני והזוגי במרכז. משמש כמזכיר החברה הישראלית להפרעות בתפקוד המיני וחבר באיט"ם - האגודה הישראלית לטיפול מיני. ייסד וניהל את פורום הסקסולוגיה הראשון בעברית באינטרנט, מנהל פורום מין וזוגיות באתר האינטרנט של שירותי בריאות כללית, שם מוצגות גם הרצאותיו. כיום מנהל את פורום ההפרעות בתפקוד המיני באתר "כמוני".
ב-2010 עזב בן ציון את בית החולים סורוקה לאחר מחלוקת עם הנהלת בית החולים, לאחר שלטענתו סירבה לנקוט הליכים נגד רופא בכיר שתקף אותו מילולית וגרם לו להתקף לב. הוא מונה לתפקיד הפסיכיאטר הראשי ומנהל השירות הסקסולוגי בקופת חולים לאומית.הוא היה שותף בכיר בעצוב הרפורמה בבריאות הנפש והקים ארבע מרפאות בריאות נפש מחוזיות וקרא להן מרפאות "ציפור הנפש".
לקראת כניסת הרפורמה בבריאות הנפש לתוקפה, התבקש בן ציון לשוב לשירותי בריאות כללית ולהקים מחלקה חדשה לבריאות הנפש במחוז הדרום ולשוב לנהל את המרפאה לבריאות מינית ב"סורוקה".
בשנים 2014, 2015 נבחר לאחד ממאה הרופאים הטובים בישראל מטעם המגזין "פורבס". ב-2012 הרצה במסגרת אתר ההרצאות TED.
במאי 2018 עלתה לשידור בערוץ רשת התוכנית "הזדמנות אחרונה לאהבה" העוסקת בזוגות העומדים בפני גירושין, ובה משמש בן ציון כמגשר בין בני הזוג.
בן ציון נשוי ואב לארבעה, גר בעומר.
ספרים שכתב

סקס: לא מה שחשבת, הוצאת אורנית, 2003
סודות מחדר המיטות עם ד"ר צחי בן ציון - המדריך למיניות בריאה, הוצאה עצמית, 2020
הערות שוליים

↑  בן-ציון נקרא על שם סבו איזידור-יצחק, שהיה אף הוא רופא ונספה בשואה.
↑  מיטל יסעור בית-אור, ד"ר צחי בן ציון הותקף מילולית ע"י רופא ולקה בלבו, באתר ynet, 15 באפריל 2010
↑  עוזב בשיא, בפורטל הדרום "דרומי"
↑  הרופאים הטובים בישראל של פורבס, בדף הפייסבוק של בן ציון
↑  Loving Communication: Itzhak "Zahy" Ben-Zion at TEDxBGU
צלמית ונוס

ונוס מווילנדורף
ונוס מלוסל
תרבות האלה צלמיות פולחן
צלמית ונוס הוא כינוי קבוצתי למספר חפצים פרהיסטוריים רובם בצורת פסלון של אישה שמנה או בהריון מתקדם מהתקופה הפלאוליתית העליונה שנמצאו באירופה ובצפון אסיה. צלמיות אלו נמנות עם החרסים העתיקים ביותר הידועים כיום ומהווות דוגמה עתיקה של היריון באמנות. משמעותן התרבותית אינה ידועה. עם זאת, בהתחשב בכך שייתכן כי בתקופה בה נוצרו היחס להשמנה בחברה האנושית היה שונה מהיום (שכן מזון, בייחוד מזון משמין היה מצוי בצמצום כיוון שהחקלאות טרם התפתחה), צלמיות אלו יכלו להיות סמל להצלחה ואיקונין של פוריות, או אף מייצגות באופן ישיר את האלות השונות בעצמן.
נוהגים לשייך לקטגוריה זו שני ממצאים ארכאולוגיים עתיקים בהרבה - ונוס מברכת רם, שגילה בין 233,000 ל-800,000 לפנה"ס וונוס מטן-טן, שגילה בין 300,000 ל-500,000 לפנה"ס, השייכים לתרבות האשלית התיכונה. צלמיות אלו שנמצאו באסיה ובאפריקה עשויות אבן ולא חרס. שתי הצלמיות עשויות בצורה גסה, וייתכן כי קבלו את צורת הדמות האנושית כתוצאה מתהליכים גאולוגיים טבעיים. עם זאת, קווקווים החרוטים על ונוס מברכת רם מרמזים על שימוש אנושי בכלי עבודה מאבן, ועל ונוס מטן-טן יש סימנים כי נצבעה - "שכבה שומנית" על פני האבן נבדקה והיא מכילה ברזל ומנגן, עדות לכך שהצלמית עוטרה בידי מישהו שעשה בה שימוש כצלמית, בלא קשר לדרך בה נוצרה.
דוגמאות לצלמיות ונוס:
ונוס מברכת רם
ונוס מטן-טן
ונוס מהולה פלס (Venus of Hohle Fels)
ונוס מברסמפוי
ונוס מווילנדורף
ונוס מלספוגו
ונוס מדולני וייסטוניצה
ונוס מלוסל
הערות שוליים

↑  Reading the body: representations and remains in the archaeological record By Alison E. Rautman
צביקה קן-תור

| --- | --- |
צביקה קן-תור
 לידה:  1950 (בן 74 בערך) חדרה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1968–1999 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 14  מפקד חטיבה 460  מפקד אוגדה 252  ראש מטה פיקוד המרכז  נספח צה"ל בדרום אפריקה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 סגן ראש נתיב, מנכ"ל העמותה להקמת מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
 
צבי (צביקה) קן-תור (נולד ב-1950) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כמפקד עוצבת סיני וכראש מטה פיקוד המרכז. מכהן כמנכ"ל העמותה להקמת מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.
קן-תור נולד בחדרה ולמד בפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה שליד בית הספר הריאלי.
ב-1968 התגייס לצה"ל ועשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. במלחמת ההתשה שימש מפקד טנק ומפקד מחלקה. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית המצרית כקצין אג"ם של חטיבה 421. בשנת 1976 מונה למפקד גדוד שריון, ב-1981 מונה למפקד חטיבת מילואים, בהמשך מונה למפקד חטיבה 14 וב-1986 מונה למפקד חטיבה 460. ב-1989 מונה למפקד עוצבת סיני ובשנים 1991 עד 1995 שירת כראש מטה פיקוד המרכז. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש נספח צבאי בדרום אפריקה עד 1999.
לאחר שחרורו מונה לסגן ראש נתיב וכיהן בתפקיד עד 2007. מכהן כחבר עמותת יד לשריון ומנכ"ל העמותה להקמת מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  צבי קן-תור, באתר "בהשקט ובבטחה".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסטיבל מאי בסינסינטי

פסטיבל מאי בסינסינטי הוא פסטיבל מקהלות שנתי, המתקיים בשני סופי השבוע האחרונים בחודש מאי בסינסינטי שבאוהיו. ראשיתו של הפסטיבל בשנות ה-40 של המאה ה-19, כשבעיר זו התקיימו "חגיגות שירה" (Saengerfests), שהביאו אליה זמרים מכל רחבי ארצות הברית ומחוצה לה לביצוע יצירות קלאסיות גדולות. אולם קונצרטים מיוחד נבנה לכבוד האירוע השנתי. צמיחת המסורת המקהלתית במערב התיכון נובעת ברובה מפסטיבל זה, אות להשפעות ההגירה הגרמנית לארצות הברית באותן שנים.
בשנות ה-70' של המאה ה-18, היו "חגיגות השירה" לפסטיבל החשוב ביותר במערב התיכון. מנצח התזמורת הפופולרי ביותר באותה תקופה היה תיאודור תומאס, שייסד מאוחר יותר את התזמורת הסימפונית של שיקגו. תומאס כיהן כמנהל המוזיקלי הראשון במשרה מלאה של פסטיבל מאי למוזיקה, האולם הישן שנבנה לחגיגות השירה נהרס ואולם חדש נבנה בשנת 1878, בדיוק במועד לפסטיבל מאי של אותה שנה. אולם הקונצרטים של סינסינטי עוד עומד כיום והוא אחד מאולם הקונצרטים הגדולים והוותיקים ביותר בארצות הברית.
תומאס חזר לסינסינטי לכבוד הפסטיבל בין השנים 1873 ל-1904. בין 1905 ל-1946 כיהנו המנהלים המוזיקליים של התזמורת הסימפונית של סינסינטי (נוסדה בשנת 1895) באותו תפקיד גם בפסטיבל המקהלות הדו-שנתי (פרנק ואן דר סטוקן, ארנסט קונוואלד. אז'ן איזאיי, פריץ ריינר ויוג'ין גוסנס אחזו במושכות בשנים אלה). פריץ בוש ויוזף קריפס ניהלו את הפסטיבלים בין 1948 ל-1960.
בשנת 1963 התמנה מקס רודולף למנהל הפסטיבל ומשנת 1967 היה הפסטיבל לאירוע חד-שנתי, כפי שהוא כיום. חגיגות המאה בשנות ה-70', הן לפסטיבל (1973) והן לאולם הקונצרטים (1978), נחוגו בתקופת כהונותיהם של יוליוס רודל (מנהל מ-1971 עד 1973) וג'יימס לוויין (1974 עד 1978). ג'יימס קונלון התמנה למנהל בשנת 1979.
הפסטיבל אחראי להמשכיותה של המסורת המקהלתית העשירה של המערב הן באירופה והן בצפון אמריקה. ביצועי הבכורה של כמה מן היצירות הכוראליות הגדולות בשלהי המאה ה-19 ובמאה ה-20 היו בפסטיבל. גם כמה מגדולי הזמרים של מאות אלה הופיעו שם.
נוסף לתזמורת הסימפונית של סינסינטי, הקבוצה העיקרית המופיעה בפסטיבל מאי היא מקהלת פסטיבל מאי. על המקהלה, המורכבת כולה ממתנדבים, מנצח מאז 1989 רוברט פורקו. מקהלת הפסטיבל מופיעה בקביעות עם התזמורות של סינסינטי, הסימפונית והקלה, הן באולם הקונצרטים והן במרכז המוזיקה ריברבנד. רמת הביצוע של המקהלה זיכתה אותה בשבחי הביקורת.
בשנת 1986 הוקמה מקהלת הנוער של פסטיבל מאי, שחבריה לומדים בבתי ספר תיכוניים באזור סינסינטי. מנצחה הוא ד"ר ג'יימס באגוול ומשתתפיה (הנדרשים לעמוד במבחן קבלה תחרותי) נהנים מן האפשרות לבצע מוזיקה מאתגרת, הרבה מעל לרמה המקובלת בבתי ספר תיכוניים. מקהלת הנוער מופיעה גם עם מקהלת הבוגרים של הפסטיבל במשך השנה ובעיקר בתקופת הפסטיבל.
פליסיטה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אלן גומי
 הופק בידי:  ארנו דומרק, אלן גומיס, עומר סאל
 תסריט:  אלן גומיס
 עריכה:  פבריס רואו
 שחקנים ראשיים:  ורו טשאנדה ביה, גטאן קלאודיה, פאפי מאפקה, נדין נדבו, אלבאס מנואנה, להקת "Kasai Allstars"
 מוזיקה:  להקת "Kasai Allstars"
 צילום:  סלין בוזון
 מדינה:  סנגל סנגל   צרפת צרפת
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בפברואר 2017
 משך הקרנה:  123 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית ולינגלה
 סוגה:  דרמה
 הכנסות באתר מוג'ו:   felicite
 דף הסרט ב־IMDb
 
פליסיטה (באנגלית: Félicité) הוא סרט דרמה סנגלי-צרפתי בבימויו של אלן גומי. הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשנת 2017 ב-11 בפברואר 2017. בישראל, הסרט שודר במסגרת "פסטיבל הקולנוע ירושלים".
הסרט התחרה על "פרס דב הזהב" במסגרת התחרות של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. בברלין הסרט זכה בפרס מחבר השופטים. באקדמיית אפריקה לשנת 2017, הסרט זכה בשישה פרסים: הסרט הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, השחקן הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הפסקול הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית
.
תקציר העלילה

הסרט מספר על פליסיטה, אם חד-הורית שיוצאת למסע מאתגר ברחובות קינשאסה כדי לגייס מספיק כסף למען ניתוח בשביל בנה בן ה-14 המאושפז בבית חולים עקב תאונת אופנוע קשה. תוך כדי התרוצצות לאורכה ורוחבה של העיר התוססת, פליסיטה מוצאת זמן לשמר את מערכת היחסים שלה עם מכונאי רכב שיכור ומלא חן שמספק מעט רוך ושקט ברגעים הקשים.
הדמויות והשחקנים

| שם הדמות | שם השחקן / השחקנית |
| --- | --- |
פליסיטה: ורו טשאנדה ביה
סאמו: גטאן קלאודיה
טאבו: פאפי מאפקה
הורטנס: נדין נדבו
לואיסנט: אלבאס מנואנה
להקת "Kasai Allstars"
ביקורות

באתר האינטרנט "Rotten Tomatoes" הסרט קיבל דירוג של 97% על סמך 36 ביקורות, ודירוג ממוצע של 6.9 / 10. באתר "Metacritic", אשר עושה ציון ממוצע משוקלל, הסרט מחזיק בציון של 75 מתוך 100, אשר מתבססות על ביקורות של 13 מבקרים שרובן טובות. חורדן מינזר, כתב מעיתון "הוליווד ריפורטר" תיאר את הסרט כסרט "קשוח ולבבי".
הערות שוליים

↑  Alain Gomis puts the finishing touches to Félicité, באתר "cineuropa", פורסם ב-15 בדצמבר 2016 על ידי Fabien Lemercier
↑  THE URL YOU REQUESTED WAS NOT FOUND, באתר "Berlinale", פורסם ב-15 בדצמבר 2016
↑  Alain Gomis puts the finishing touches to Félicité PRIZES OF THE INTERNATIONAL JURY, באתר "Berlinale", פורסם ב-18 בפברואר 2017
↑  Nigerian actors fail to shine at African Movie Academy Awards
↑  Vero Tshanda wins best actress for "Félicité"
↑  פליסיטה, באתר Rotten Tomatoes
↑  פליסיטה, באתר Metacritic
↑  'Felicite': Film Review,  D ג'ורדן מינזר, באתר הוליווד ריפורטר, 6 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018052569   WorldCat (עם LCCN): no2018-052569
פיורד אולטימה אספרנסה

מפת האזור. הפיורד ממוקם בחלק הימני של המפה
פיורד אולטימה אספרנסה (בספרדית: Fiordo Última Esperanza, מילולית "פיורד התקווה האחרונה", או גם Seno Última Esperanza, "לשון ים אולטימה אספרנסה") הוא פיורד בפרובינציה אולטימה אספרנסה שבמחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, באזור פטגוניה בצ'ילה שבחלקה הדרומי של המדינה. כיוון הפיורד מדרום-מזרח לצפון מערב, מסביבות פוארטו נטאלס ועד למורדות הר בלמסדה (Monte Balmaceda), על החוף הצפון-מזרחי של חצי האי אנטוניו וארס (Península Antonio Varas) בתוך אגן מגאיאנס (Cuenca de Magallanes).
במשך קרוב ל-6,000 שנים חיו לאורך חופיו הילידים בני הקבוצה האתנית של הקווסקר (Kawésqar) שחיו על הדיג. הם כמעט ונכחדו בתחילת המאה ה-21 בשל הפעולות של האדם הלבן.
הנווט הספרדי חואן לדריירו (Juan Ladrillero) קרא לו בשם זה ב-1557 משום שחשב שהפיורד יהיה הסיכוי האחרון שלו להגיע מצ'ילה למצר מגלן. הפיורד מסתיים בקרחון ולא במצר.
כחלק מהאוקיינוס השקט יש בפיורד גאות ושפל, והוא מנקז אגן נרחב. כמעט כל מי הנהרות הזורמים בתחומי הפארק הלאומי טורס דל פיינה נשפכים לתוכו דרך הנהר סראנו. הפיורד שוכן בתוך עמק שנחצב על ידי פעילות קרחונים. בתקופת התקרחנות יאנקיווה (Glaciación de Llanquihue) הגיעו הקרחונים לממדיהם המקסימליים בפיורד אולטימה אספרנסה לפני כ-48,000 שנים.
גאולוגיה

השטח שקע בעבר בשל פעילות טקטונית באזור הצומת המשולש של צ'ילה (Chile Triple Junction), צומת משולש מול חצי האי טאיטאו, שהוא מקום מפגשם של שלושה לוחות טקטוניים: לוח נסקה, והלוח האנטארקטי שנעים מזרחה, והלוח הדרום-אמריקאי שנע מערבה. פעילות זו זה גרמה להפחתה של שולי הלוח באמריקה הדרומית, והוריד את היבשה לגובהה הנוכחי, מה שגרם להתפצלות השטח היבשתי וחדירת הים למקומות השקועים, תוך הופעת מספר גדול של איים.
פעילות טקטונית זו התרחשה בתור השלישון בעידן הקנוזואיקון. והיא המקור גם להתרוממות רכס החוף תחילה, ואחר כך הרי האנדים. האזור קיבל את צורתו הנוכחית בעידן הקרח כהמשך דרומי לרכס החוף.
הסלעים בפיורד הם סלעי יסוד, מה שמסביר את צורתם החדה והבלתי סדירה המאפיינת סדרה של התפרצויות געשיות.
אקלים

האזור מושפע כל העת מרוחות מערביות והמעבר התכוף של חזיתות גשומות. מערכות אלה נוצרות בקו רוחב 60° דרום, אזור בו מסות אוויר סובטרופיות ומסות אוויר קוטביות מתמזגות ויוצרות אזור לחץ נמוך המקור למערכות אלו.
האקלים באזור מכונה אקלים ימי גשום (סיווג Cfc בשיטת קפן), והוא משתרע מהחלק הדרומי של הפרובינציה לוס לאגוס ועד מצר מגלן. באזור זה נמדדות כמויות המשקעים המרביות, באי גווארייו (Isla Guarello) נמדדו עד 9,000 מילימטרים לשנה.
העננות באזור תכופה, וימים בהירים נדירים. המשרעת התרמית נמוכה, התנודה השנתית היא כ-4 מעלות צלזיוס עם טמפרטורה ממוצעת של 9 מעלות צלזיוס. משקעים יורדים לאורך כל השנה, כששיא הגשם לקראת הסתיו.
יש רק שתי עונות: קיץ וחורף. הקיץ מתחיל בספטמבר והרוחות מתחילות להשתנות מצפון-מערב לדרום-מערב. הימים מתחילים להתארך, וייתכנו כמה ימים בהירים באוקטובר. בחודשי דצמבר, ינואר ופברואר הרוחות נושבות כמעט אך ורק מדרום-מערב בעוצמה רבה.
הגשמים בעונה זו תכופים, אך אינם מתמשכים כמו בחורף, ומופיעים בצורה של ממטרים חזקים וכבדים. הזמן הטוב ביותר בשנה לבקר באזור הוא מפברואר עד אפריל. בחודש מאי יש ים סוער ונחשולים גבוהים. בחודש מאי יורד השלג הראשון, שנמשך לאורך כל החורף. השלג הוא לעיתים כה כבד עד שהראות מוגבלת ללא יותר מ-100 מטר. הרוח משתנה לצפון-מערב. חודשי יוני ויולי נחשבים הגרועים ביותר בשנה. מזג אוויר גרוע הוא המצב הרגיל של האזור, מזג אוויר טוב נחשב לתקלה זמנית.
צמחייה ובעלי חיים

יער צפוף צומח במורדות ובעמקים בין הגבעות, העצים גדלים בתוך החרכים בסלעים, ושזורים זה בזה. בגלל הרוחות העזות הם בדרך כלל אינם גדלים בגובה מעל 50 מטר מעל פני הים, אך במקומות המוגנים מהרוח גדלים עצים עד לגובה של 200 ו-300 מטרים מעל פני הים. על הסלע החשוף צומחים חזזיות וטחבי עלים במקומות שבהם נובעים מים. בין סוגי העצים מינים של האשור הדרומי, Tepualia stipularis (בספרדית Tepú) ומין העץ Drimys winteri ממשפחת הווינטריים.
יש מעט בעלי חיים, בהם שועלים, זאבים ולוטרות, וכמה מיני מכרסמים ואריות ים דרום-אמריקאיים. ביו עופות היבשה והעופות הימיים יש שלדגים וקיכליים, ברבורים, ברווזים, פינגווינים, אווז ראש אפר (Chloephaga poliocephala), שחפים, קורמורנים וברווז קיטור מגלני. בין הדגים מינים ממשפחת הצנטרופומוסיים (Centropomidae), ומהסוג Vieja ממשפחת האמנוניים. כמו כן יש סרטנים מהמינים Lithodes santolla ו-Callinectes sapidus, קיפודי ים וצדפות.
כלכלה

בשל איכות המרעה המעולה פיורד אולטימה אספרנסה הוא המקום היחיד באזור שבהם נחל גידול כבשים הצלחה, והתפתחו בו תעשיית עיבוד בשר וייצוא צמר.