stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הענק הירוק
ביוגרפיה בדיונית > השנים המוקדמות

רוברט ברוס באנר הוא בנו של הפיזיקאי לאנרגיה אטומית בריאן דייוויד באנר, שהיה אלכוהוליסט. בריאן נתקף קנאה מטורפת בשל האהבה הרבה אותה הרעיפה אשתו רבקה על הילד, ושנא אותו שנאה עזה. בנוסף לכך, בריאן האמין שעבודתו הרדיואקטיבית שינתה את ה-DNA של בנו וגרמה לכך שיהפוך למוטאנט. ברוס עבר התעללות בילדותו, עד אשר אביו רצח את אמו ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי. ברוס גדל בצל קורתה של דודתו, גברת דרייק, כילד פלא מחונן מאוד אך גם מסוגר ומתבודד. הוא הפנים בתוכו את כל הזעם והכאב אותו חש בתקופת ילדותו.
לאחר שסיים בית ספר תיכון למדעים, באנר הצעיר למד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת דזרט סטייט הבדיונית בניו מקסיקו ועד מהרה הפך לתלמיד המצטיין של פרופסור הרברט ג'וזיה וולר. הוא קיבל דוקטורט בפיזיקה גרעינית מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, יחד עם פיליפ סטרנס (אחיו של סמואל סטרנס). בבגרותו, הוא החל לעבוד במתקן למחקר גרעיני השייך למחלקת ההגנה של ארצות הברית וממוקם בבסיס הטילים "לוס דיאבלוס" בניו מקסיקו. שם באנר פגש בגנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס, קצין בחיל האוויר של ארצות הברית שפיקד על המתקן, ובבתו בטי רוס. בין בטי לברוס מתפתחת משיכה כמעט מיידית, אך גנרל רוס אינו רואה בעין יפה חיבור זה מכיוון שהוא רואה בחזותו השבלונית של באנר סימן לחולשה. באנר תכנן ופיקח על בנייתה של "פצצת גמא", נשק גרעיני שמכיל מינון גבוה של קרינת גמא.
ביוגרפיה בדיונית > הענק

באנר נוכח בבונקר אשר במתקן האימונים לשם ביקוע תת-קרקעי ראשוני של פצצת הגמא. הוא מגלה שאזרח פרץ את מחסום האבטחה וחדר לאזור הניסוי. באנר אומר לשותפו לעבודה, איגור סטארסקי, לדחות את הספירה לאחור בשעה שהוא ינסה להעביר את האזרח למקום מבטחים. סטארסקי – סוכן סובייטי חשאי – לא עושה דבר בתקווה שבאנר ימות בפיצוץ, מה שיוביל להקפאת הפרויקט. באנר מגיע לאזרח, צעיר בשם ריק ג'ונס, ומשליך אותו לעבר משוכת מגן. לפני שבאנר מצליח להגיע למקום בטוח, פצצת הגמא מתפוצצת וגלי רדיואקטיביות חזקים מתפשטים ומגיעים עד לפני הקרקע. באנר מוקרן בחלקיקים רדיואקטיביים ביותר, אולם בשל גורם גנטי לא ידוע בגופו הוא לא נהרג. כתוצאה מכך הוא משתנה למפלצת אפורה דמוית אדם.
בתחילה, באנר משנה את צורתו לענק בשעת השקיעה ושב לדמותו בשעת הזריחה. אולם, גופו של באנר משתנה עד לכדי כך ששינויי הצורה נגרמים כעת כתוצאה מפרצי אדרנלין כאשר הוא מתרגש יתר על המידה, ללא קשר לשעות היום. בדרך כלל, הענק שומר מעט מזיכרונותיו ומהאינטליגנציה של באנר והוא נתון להתקפי זעם תכופים. הצבא מנסה ללא הרף לבלום את התקדמותו, אך הוא מסכל כל ניסיון שלהם. ריק ג'ונס רואה את עצמו אחראי להפיכתו של באנר לענק ולכן מנסה לעזור לו ולהרחיקו מכוחות הצבא וכן שומר על זהותו בסוד.
בפעם הבאה שבאנר משנה את צורתו לענק, צבע עורו היה ירוק – גוון שנשמר לאורך השנים כמאפיינו הבולט ביותר. בניסיון לשלוט בשינויי הצורה, באנר החל להשתמש במקרן קרני גמא כדי לאלץ את השינויים. לאחר שהענק נורה לעבר החלל ועובר בסופה רדיואקטיבית, ריק ג'ונס יכול היה לשלוט בו. השניים עבדו יחדיו כדי לעצור את "קרקס הפשע", אך לאחר מכן השפעתו של ג'ונס על הענק פגה. בין הרפתקאותיו המוקדמות הרבות, הענק הירוק הואשם בחבלה בבסיס גמא וארבעת המופלאים נשלחו לעצור אותו. זו הייתה הפעם הראשונה מבין רבות בה הענק התעמת מול הדבר.
ביוגרפיה בדיונית > שנות ה-60: האוונג'רס, המנהיג ואבומיניישן

הרפתקאותיו הראשונות של הענק בשנות ה-60 כללו את הצטרפותו לחבורת האוונג'רס. החבורה הוקמה לראשונה כאשר הענק הפך לכלי משחק בידיו של הנבל לוקי, לאחר שהיתל בו להילחם באחיו החורג תור. אולם, הענק הירוק נאלץ לעזוב משום שחברי הקבוצה לא סמכו על אופיו ההפכפך. בהמשך, הענק מצא בן ברית בדמותו של נאמור והתעמת מול חברי הקבוצה, אך הובס ונעלם במעמקי המצולות. עד מהרה הוא צץ חזרה בניו יורק ומבקש לנקום באוונג'רס, מה שמוביל לעימות נוסף בינו לבין הדבר. בזמן שהתחבא במערה ליד הוליווד, מנוחתו של הענק הופרעה כאשר הגובלין הירוק ניסה לפגוע בספיידרמן. הוא התעמת עם ספיידרמן, אך נמלט מהזירה.
באנר המשיך בתפקידו כמדען בבסיס גמא. בינתיים, גנרל רוס חשד כי באנר הוא מרגל וקיימת תקשורת בינו לבין הענק. הבסיס הופך למטרתו של הזיקית, שנשכר במטרה לגנוב טנק רובוטי ניסיוני אותו המציא באנר. ניסיונו של באנר לעצור את המרגל הסתבך עם הגעתו של לוטננט גלן טלבוט לבסיס גמא, ששותף לחשדותיו של רוס וחושב שבאנר הוא בוגד. כאשר הצבא החליט להעביר את באנר והטנק הניסיוני לבסיס אחר, מעבידו של הזיקית – המנהיג – שולח אנדרואיד סינתטי כדי לגנוב אותו. הענק נלחם באנדרואיד ומונע ממנו לגנוב את הטנק. באנר נעצר בידי הצבא באשמת מעורבות בגנבה, עד אשר ריק ג'ונס חושף את זהותו בפני נשיא ארצות הברית שמעניק לו חנינה.
הענק הירוק נהרג לכאורה לאחר מספר עימותים מתמשכים עם המנהיג וכוח האנדרואידים שלו באי אסטרה. ג'ונס גונב את גופתו ומנסה להחיות אותו במעבדתו, ופרץ נוסף מתוך מקרן קרני הגמא מפעיל את שינוי הצורה לענק. בפעם הראשונה, הענק ניחן באינטליגנציה של באנר. ניסיונו של ג'ונס עולה לבאנר במחיר כבד – אם הענק ישנה את צורתו בחזרה לבאנר, הוא ימות מרסיס שחדר למוחו. המנהיג שולח את האנדרואיד שלו למתקפה על בסיס גמא ומנסה לכרות ברית עם הענק. תוך כדי, המנהיג מבין שמשהו אינו כשורה והוא מפציץ את הענק בקרינת גמא נוספת ומסיר את הרסיס אשר תקוע במוחו. במהלך תקופה זו, ריק ג'ונס מגלה את זהותו של הענק גם לטאלבוט, לגנרל רוס ולבטי לאחר שחשב שהענק מת.
באנר ניסה להרוג את עצמו על ידי פרץ קטלני של קרינת גמא כדי שלא לשמש כנשק להשמדה המונית בידי הישות הקוסמית "ביונדר" (Beyonder). הוא נעצר בידי טלבוט ונכלא, אך בזמן זה המרגל אמיל בלונסקי עובר מוטציה והופך למפלצת האימתנית אבומיניישן, עמו נלחם לבסוף הענק. עד לסוף שנות ה-60, הענק נלחם נגד יריבים כהוד התפתחותו, מנדרין, סאנדמן ואדון הבובות בין היתר.
ביוגרפיה בדיונית > שנות ה-70: דוק סמסון, הענקית הירוקה

לאחר תלאות רבות, ריד ריצ'רדס מארבעת המופלאים פיתח תרופה למצבו של הענק, אשר פעלה במידה מסוימת. באנר פיתח את היכולת לשנות את צורתו לענק לפי רצונו, בו בעת שהוא שומר על מנת המשכל שלו. הוא נשבע שלא להפוך לענק הירוק שוב, ומציע נישואים לבטי. עם זאת, המנהיג שוכר את ריינו ויורה קרן גמא בעת חתונתם, מה שגורם לשינוי צורתו של באנר לענק וחזרתה של אישיות הענק הפראי. בזעמו, הענק נלחם בריינו ובמנהיג, גרם לאשפוזו של גנרל רוס והחריב את ביתו. הוא נמלט, וטלבוט נשבע בפני בטי שהוא ישמיד את הענק.
לאחר הרפתקאות בכוכב מרוחק בהן הענק הצטרף לכוח מחתרת נגד מצביא צבא מרושע ופגש בלוחמת החייזרית ג'ארלה, בטי גילתה שבאנר היה נתון במערכת יחסים עם המלכה החייזרית, ובראותה כי הפסידה את אהבתו אליה, היא הסכימה להיענות לחיזוריו של גלן טלבוט, והם נישאו עד מהרה. כאשר היא וטלבוט היו בירח הדבש שלהם, גנרל רוס המשיך ברדיפתו האובססיבית אחרי הענק, אך הוא נלכד בידי מדען סובייטי שידוע בשם הגרמלין ונלקח לכלא סובייטי. טלבוט נשלח למשימת הצלה בעקבותיו, אך הוא עצמו נלכד ונחשב למת. כאשר בטי גילתה אודות מותו לכאורה של בעלה, היא סבלה מהתמוטטות עצבים. הענק נלקח חזרה בידי הצבא והפסיכיאטר לאונרד סמסון הצליח למצוא תרופה למצבו. אולם, גם הוא השתמש בקרני הגמא כדי לעבור מוטציה בעצמו, והענק נאלץ להילחם בו על ליבה של בטי רוס. המנהיג פעל כדי להתיש את הענק עד לנקודה בה המפלצת תמות מהתקף לב. בסיפור "מבצע: עור ירוק", צבא ארצות הברית הקים פרויקט מיוחד כדי ללכוד את הענק הירוק. תוך כדי, גנרל רוס הוחלף בידי רובוט של המנהיג, והמנהיג התחזה לג'ון טלבוט בתוכניתו להחליף את הנשיא ואת סגן הנשיא בשכפולים רובוטיים. הענק סיכל את תוכניתו, אך בסופו של הקרב, דוק סמסון איבד את כוחותיו. בניסיון להשיב את עצמו לכוכב החייזרי, באנר נעזר בהנרי פים, אך בנודעו כי התוכנית נכשלה הענק יוצא למסע הרס בוושינגטון הבירה. הוא נלכד בידי "פרויקט: עור ירוק" וסוכנות S.H.I.E.L.D ועמד למשפט בעוון כך. עורך הדין מאט מורדוק ייצג אותו במהלך המשפט, אך הענק נמלט.
יום אחד, באנר קיבל ביקור מדודניתו האהובה ג'ניפר וולטרס, עורכת דין מלוס אנג'לס. כאשר הסיעה אותו לביתו, היא נורית לפתע בידי מאפיונר. כדי להציל את חייה באופן מיידי, באנר אילתר עירוי דם שגרם לוולטרס לעבור מוטציה ולהפוך לענקית הירוקה. שלא כמו באנר, וולטרס שמרה על אישיותה והאינטלקט שלה. באנר היה אכול רגשות אשם בכך שגרם לשינוי, והקונפליקט הפנימי שבו הוסיף רובד נוסף באישיותו המורכבת גם כך. אולם, נדמה כי וולטרס העדיפה את זהותה כענקית. במשך שנות ה-70, הענק נלחם לצד גיבורי-על כהאקס-מן, דוקטור סטריינג', קפטן מארוול, הגולש הכסוף, קבוצת הדפנדרס ו-וולברין.
ביוגרפיה בדיונית > שנות ה-80: הפרדה אטומית, אישיות מורכבת יותר וג'ו פיקסיט

דוק סמסון לכד את הענק והצליח להפריד בין המבנה האטומי והפסיכה של באנר לבין המבנה האטומי הגדול של הענק. גופו של הענק שכב רדום ללא כל זיכרון ואישיות משלו כתוצאה מכך עד אשר סמסון עורר את מוחו. אישיות חדשה פרצה מתוכו, והענק הופך לאיום גדול יותר מבעבר. הוא הפך למנהיג כוח תקיפה של קבוצת האלקבאסטרס. באנר נישא לבסוף לבטי רוס והוא האמין כי נפטר סופית מאישיותו של הענק הירוק, אך במהלך ירח הדבש נתקף במחלה חמורה ואושפז. עקב הפרדתו מהענק, גופו של באנר הפך לבלתי יציב מבחינה מולקולרית. אולם, בעזרתו של ויז'ן האנדרואיד, באנר אוחד חזרה עם הענק, ואישיותו של הענק מתחילה להשתלט על גופו של באנר. האיחוד המחודש התברר כלא יציב, וניסיון ליצבו במכל הזנה הוביל להתפרצות מחודשת של הענק האפור. ריק ג'ונס סופג את שארית קרינת הגמא ממכל ההזנה והפך ליצור ירוק. הענק ערך עסקה עם המנהיג כדי להעביר את הקרינה הספוגה בגופו של ג'ונס לתוכו.
סוכנות S.H.I.E.L.D החליטה כי יש ברשותה מספיק פצצות גמא וכי אין הם זקוקים יותר לענק. הם שלחו את הסוכן קווטרמיין לרצוח אותו. בנוסף, קבוצת אקס פקטור הצליחה לאתר את הענק, להקפיאו ולהחזירו לבסיס גמא. קווטרמיין פעל נגד החוקים ופוצץ את הבסיס. הוא לקח את באנר ואת ריק ג'ונס הרחק מהישג ידה של הסוכנות. בטי רוס מגלה כי היא בהריון מבאנר, והענק החליט להגן עליה. בתקופה זו התפתחה עלילה בשם "צומתי הדרכים לנצח" לפיה ברוס סבל בצעירותו מהתעללות, מה שגרם להצטברות של כעסים בתוכו אשר בסופו של דבר תרמו לאישיותו ההפכפכה. זאת ועוד, אישיותו של באנר נהפכה למורכבת עוד יותר כאשר הוא תואר כסובל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, שהחלה עוד בעברו. כאשר המנהיג פוצץ פצצת גמא במידלטאון כשהענק נמצא בנקודת הפיצוץ, זה האחרון נחשב למת. אולם, הוא הועבר שוב לעולמה החייזרי של ג'ארלה. עם שובו, הענק לקח עבודה כאוכף חוק בקזינו. הוא קרא לעצמו בשם "ג'ו פיקסיט" ולמשך החודשים הבאים אינו משנה צורה. בתקופה זו הוא פגש במרלו צ'נדלר, אשתו לעתיד של ריק ג'ונס. באנר מצא את בטי כשהיא עובדת במנזר, והותקף בידי פרומתאוס, סוכן מטעם קבוצת "הפנתאון". משום שלא יכול היה להגיע לבטי, רמות המתח והזעם הביאו לפריצתה מחדש של אישיות הענק הפראי והפסיכה של באנר סבלה מהתלקחות נוספת. הענק האפור הצליח לשמור את הענק הפראי מאחורי מחסום מנטלי, אך היה זה רק עניין של זמן עד שהענק הפראי ישתלט שוב. כשהענק נדרש כדי להילחם באויב החוצני סופר-סקרול, הענק האפור שכנע את באנר לשחררו לחופשי במקום הענק הפראי, והצליח להערים על סופר סקרול ולהציל את בטי. לאחר מכן, הענק האפור והענק הפראי נלחמו על שליטה במוחו של באנר.
כוחות ויכולות

הענק מחזיק בפוטנציאל לכוח פיזי בלתי מוגבל שקשור ישירות למצבו הנפשי, בייחוד הזעם שלו. ככל שמצב החרדה והזעם של ברוס באנר עולה, כך גם מתעצם כוחו של הענק. נסיונותיו של דייוויד באנר לשחזר את נוסחת סופר-חייל וכן הניסויים אותם ערך על עצמו הביאו לשינויים גנטיים אותם העביר בירושה לבנו. אפיונים גנטיים אלה והשינויים להם גרמו שכבו רדומים עד אשר הופעלו בידי הקרינה של פצצת הגמא. כאשר הוא הופך לענק, ה-DNA של באנר מתיישר בצורה כזו כדי לפעול כאנטנה קוסמית הסופגת אנרגיה קינטית ישירות מהמולטי-יקום. כמו רדיו, ככל שהענק כועס יותר, כך השינוי הגנטי מתעצם. היכולת לספוג אנרגיה ממקור בלתי נדלה זה מעניקה לענק חזות מאיימת ושרירית וכן כוח בלתי מוגבל. כמו כן, הסיבולת שלו, הריפוי העצמי וכן יכולת ההתמדה שלו מוגברים בהתאם למצבו הנפשי.
אולם, כפי שהתגלה בהמשך, רמת הכוח של הענק מוגבלת על ידי השפעתו התת-הכרתית של באנר. כך למשל, כאשר הענק איפשר לג'ין גריי "לכבות את באנר", הוא הגיע לרמת כוח בל תתואר אשר עזרה לו להתגבר ולהביס את צורתו הפיזית של הנבל אונסלוט. הענק עמיד בפני נזק גופני והתקפות מנטליות, בנוסף לטמפרטורות גבוהות ופיצוצים גרעיניים. למרות חסינותו המדהימה, ירי ממושך של מכונת ירייה יכול להאט את מהירות התקדמותו. לענק יכולת ריפוי עצמי והסתגלות, כולל גידולן של רקמות המקנות לו יכולת נשימה מתחת למים, לשרוד בחלל לפרקי זמן ממושכים והחלמה מפצעים בתוך שניות. כתוצאה מכך, יש לו תוחלת חיים ארוכה ביותר. כמו כן, הענק חסין בפני מחלות ורעלים ומסוגל להחלים באופן מיידי מכל פגיעה. רגליו העוצמתיות של הענק מאפשרות לו לזנק מרחק אדיר לאורכן של יבשות שלמות והוא אף הפגין מהירות המשתווה לזו של תור ושל הסנטרי. בנוסף, הוא בעל יכולות שכיחות פחות, כמו יכולת למכן את מיקומו, להתנגד לשליטה מנטלית ולשינוי צורה בלתי רצוני בין היתר.
כברוס באנר, הוא מוכר בתור אחד המוחות הגדולים ביותר שידע יקום מארוול. באנר פיתח התמחות בביולוגיה, כימיה, הנדסה ופיזיולוגיה, והוא מחזיק בתואר דוקטורט בתחום הפיזיקה הגרעינית. באנר גם עושה שימוש באינטליגנציה שלו כדי לפתח טכנולוגיה ששווה ברמתה לזו של טוני סטארק או דוקטור דום.
דמויות משנה

במהלך ההיסטוריה הארוכה של הרפתקאות הענק הירוק הופיעו מגוון דמויות משנה, ביניהן חברו הטוב ושותפו ללחימה בפשע ריק ג'ונס; מושא אהבתו ואשתו לעתיד בטי רוס; אביה גנרל "ת'נדרבולט" רוס, שהיה ליריבו הוותיק; דוקטור לאונרד סמסון, הפסיכיאטר האתי של ברוס באנר, שלימים הפך לגיבור-על בעזרת אותה קרינת גמא שהפכה את באנר לענק הירוק; קייט ויינסבורו, עוזרת המעבדה של באנר שמתגלה כסוכנת S.H.I.E.L.D ולימים חברה בקבוצת וורבאונד; ומרלו צ'נדלר, חברתו לשעבר של מיסטר פיקסיט ואשתו של ריק ג'ונס. גם לברוס באנר וגם לענק הירוק יש משפחה, שייחודית לאותה אישיות. באנר הוא בנו של בריאן, אב מתעלל שהרג את אמו בזמן שניסתה להגן על בנה מהתקפותיו; בת דודתו ג'ניפר וולטרס, שידועה בהמשך בתור הענקית הירוקה; ושני בניו של הענק – סקאאר והירו-קאלה, שנולדו בעת ששהה בכוכב סאקאר. בנוסף, ה-DNA של הענק שימש ביצירתה של ליירה עם האשה הלוחמת ת'נדרה.
יד ימינו של גנרל רוס הוא מייג'ור גלן טאלבוט, שמאוהב בבטי ונקרע בין הוראותיו ללכוד את הענק לבין לנסות להשיג את אהבתה של בטי בדרך מכובדת. חוברת מספר 12 של ארבעת המופלאים הציגה את הקרב הראשון בין הענק הירוק לבין הדבר. אף על פי שסיפורים מוקדמים הביאו את ניסיון לכידתו של הענק בידי גנרל רוס, נבל-העל העיקרי הוא בדרך כלל דמות רדיואקטיבית כמו גרגויל, אבומיניישן והמנהיג. בעוד אבומיניישן הוא יצור מפלצתי שזורע הרס וחורבן לשם הנאה, המנהיג הוא גאון-על שמנסה ללא הרף להשתלט על העולם.
אזכור במדיות אחרות

דמותו של הענק הירוק הוצגה במגוון מדיות נוספות לקומיקס, ביניהן סדרת טלוויזיה לייב אקשן בכיכובם של ביל ביקסבי כבאנר (ד"ר דייוויד באנר בסדרה) ולו פריגנו בדמות הענק, חמישה סרטי טלוויזיה, שתי סדרות אנימציה, חמישה סרטי קולנוע ממוחשבים, סרטי הקולנוע "הענק (סרט, 2003)" "הענק הירוק (סרט, 2008)" "הנוקמים" "הנוקמים: עידן אולטרון" ו-"הנוקמים: מלחמת האינסוף" וכן משחקי מחשב.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה ואנימציה

בשנת 1966, הענק הופיע בסדרת אנימציה בשם "גיבורי מארוול" יחד עם דמויות כקפטן אמריקה, איירון מן, תור והסאב-מרינר בסיפורים שהתבססו על סדרת החוברות באותה עת.
בשנים 1978–1982 שודרה סדרת טלוויזיה של הענק הירוק ברשת CBS, כאשר השחקן ביל ביקסבי גילם את דמותו של דייוויד ברוס באנר, והשחקן לו פריגנו גילם את דמותו של הענק. הסדרה היא המפורסמת ביותר בתולדות דמות הקומיקס, ולקראת סוף שנות השמונים שודרו שלושה סרטי טלוויזיה נוספים המשויכים לה: "שובו של הענק הירוק" משנת 1988, "משפטו של הענק הירוק" משנת 1989, ו"מותו של הענק הירוק" משנת 1990.
לאחר סיום סדרת הטלוויזיה בשנת 1982, שודרה סדרת אנימציה בת 13 פרקים שכללה את דמויותיהם של בטי רוס, ריק ג'ונס וגנרל רוס. בנוסף, ברוס באנר והענק הירוק הופיעו בסדרת האנימציה "ספיידרמן וחבריו המדהימים" בפרק "Spidey Goes Hollywood". את דמויותיהם דיבב פיטר קאלן.
בשנת 1996, חברת מארוול קומיקס וסבן אנטרטיינמנט שידרו סדרת אנימציה בשם "הענק הירוק" שכללה 21 פרקים בערוץ UPN, ואשר הציגה את דמויותיהם של ברוס באנר והענק הירוק, את הענק האפור, ואת הענקית הירוקה, כמו גם מרבית הדמויות והאויבים מהקומיקס. בתום העונה הראשונה רשת UPN שינתה את הטון האפל והרציני שהיה יותר מתאים לקהל צעיר בשביל העונה השנייה וגם לצרף את הענקית הירוקה, החלטה זו הכעיסה מאוד את המעריצים ואחרי מספר פרקים היא בוטלה.
דמותו של הענק הופיעה בפרק בסדרת האנימציה משנת 2008, "וולברין והאקס-מן". בהאוונג'רס: סדרת האנימציה, המתבססת על חבורת האוונג'רס, הענק הירוק מופיע בגרסתו המוקדמת והאינטליגנטית.
הענק הירוק מופיע יחד עם שאר דמויות משנה כדוגמת הענק האדום, הענקית הירוקה, סקאאר ואיי בומב בסדרת אנימציה משנת 2013 בשם "האלק וצוות הריסוק".
הענק הירוק מופיע בסדרת הטלוויזיה "ספיידי וחבריו המופלאים".
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע ואנימציה

בשנת 2006 יצאו שני סרטי אנימציה ישירות ל-DVD כחלק מסדרת הסרטים "Marvel Animated Features", בשם "הנוקמים: האיחוד" ו"הנוקמים: האיחוד 2". דמותו של הענק הופיעה בהן לצד קפטן אמריקה, איירון מן, תור והפנתר השחור.
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע ואנימציה > היקום הקולנועי של מארוול

ב-2003, דמותו של הענק עובדה לסרט קולנוע בבימויו של אנג לי. בסרט כיכבו אריק באנה כברוס באנר, ג'ניפר קונלי כבטי רוס, סם אליוט כגנרל רוס וניק נולטה כאביו של ברוס. דמותו של הענק הירוק נוצרה באנימציית CGI, והסיפור הוצג בעזרת שימוש בטכניקת עריכה ששילבה יחדיו סצנות שלמות בצורת דפי קומיקס.
ב-13 ביוני 2008 יצא סרט קולנוע נוסף של הענק הירוק, בבימויו של לואי לטריה. בסרט מככבים אדוארד נורטון כברוס באנר, ליב טיילר כבטי רוס, ויליאם הרט כגנרל רוס, טים רות' כאמיל בלונסקי/אבומיניישן, טים בלייק נלסון כסמואל סטרנס וטיי בורל כלאונרד סמסון. הסרט מתעלם מעלילת הסרט הקודם משנת 2003, והוא מהווה מחווה לסדרת הטלוויזיה הישנה מסוף שנות ה-70, כמו גם נאמן יותר לקומיקס, כאשר יושמו רעיונות שהופיעו בהרצה המחודשת של הקומיקס משנות ה-2000, בהם מראהו האימתני של הענק, תרגיליו של ברוס באנר לשלוט במפלצת שבתוכו, הניסיון ליצירת חיילי-על בעזרת דמו המוטאנטי של ברוס/הענק. הסרט זכה להצלחה רבה יותר מאשר הגרסה הקולנועית הקודמת לו.
הענק הירוק מופיע גם לצד גיבורי על נוספים כקפטן אמריקה, איירון מן, תור, הוקאיי והאלמנה השחורה בסרטי הקולנוע "הנוקמים" (2012) ו"הנוקמים: עידן אולטרון" (2015), המבוססים על קומיקס האוונג'רס. את דמותו מגלם מארק רופאלו, אשר גילם את הדמות בהופעת קמע ללא קרדיט בסרט "איירון מן 3" ושב לגלמה בסרטים "תור: ראגנארוק" ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף".
כף מטפן

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האגאי 
 קואורדינטות:  36°23′06″N 22°28′58″E﻿ / ﻿36.385°N 22.482777777778°E﻿ / 36.385; 22.482777777778
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון יוון
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכף מטפן(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכף מטפן
 
מיקומו של כף מטפן
כֵּף מָטָפָן (ביוונית: Κάβο Ματαπάς – 'קאבו מָטָפָּס', או Ματαπά – 'מָטָפָּה' בניב המניוטי) נמצא בקצה חצי האי מאני ביוון. בעת העתיקה נקרא "כף טָינָרוֹן" (Ακρωτήριον Ταίναρον), על שמו של הגיבור המיתולוגי טַיינָרוֹס, אשר העניק את שמו גם לעיר טיינרון הסמוכה. ביוונית מודרנית הוא נקרא "כף טֶנָארוֹ" (Ακρωτήριο Ταίναρο, אקרוטיריו טנארו). השם "מטפן", שמקורו אינו ידוע, ניתן לו בתקופת השלטון הפרנקי ביוון, שתחילתו במאה ה-13.
כף מטפן הוא הנקודה הדרומית ביותר של יוון, ומפריד בין המפרץ המסיני במערב לבין המפרץ הלקוני במזרח.
היסטוריה

לכף מטפן היסטוריה ארוכה בת אלפי שנים. בקצה הכף מצויה מערה, אשר על פי המיתולוגיה היוונית הייתה ביתו של האדס, אל השאול. הספרטנים בנו בכף מקדשים אחדים לפולחנם של כמה אלים. על הגבעה מעל המערה מצויים שרידי מקדש עתיק לפוסידון, אל הים (Νεκρομαντεῖον Ποσειδῶνος). תוקידידס מספר, כי הספרטנים הוציאו פעם מבית המקדש של פוסיידון בטיינרון כמה הלוטים מבקשי חסות ורצחו אותם נפש, וכי הם "עצמם סבורים שהרעש הגדול בספרטה בא עליהם בגלל הדבר הזה." בתקופה הביזנטית הוסב המקדש לכנסייה נוצרית והיא עדיין פעילה. כף מטפן היה המקום בו המתינו שכירי חרב ללקוחות שישכרו את שירותיהם.
ב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הטביעו צוללות גרמניות ליד כף מטפן את אוניית הקיטור "קליפורניין", מי שהייתה בסמיכות מקום ל"טיטניק" בעת טביעתה ב-1912 אך לא נחלצה להצלתה. במרץ 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התחולל מול חופי כף מטפן קרב כף מטפן בין אוניות הצי המלכותי הבריטי לאוניות הצי המלכותי האיטלקי. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הבריטים ושיתק כמעט לגמרי את פעילות הצי האיטלקי במזרח הים התיכון.
על הכף נבנה לימים מגדלור, שכיום אינו בשימוש יותר.
בשל היותו הנקודה הדרומית ביותר של חבל הבלקן מצוי כף מטפן על נתיב נדידת הציפורים העושות דרכן אל אפריקה.
הערות שוליים

↑  תוקידידס, תולדות מלחמת פלופונסוס, 1.128 . בתרגום א"א הלוי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge773553
דרקולה: מת ואוהב את זה

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  הרומן "דרקולה" מאת ברם סטוקר
 בימוי:  מל ברוקס
 הופק בידי:  מל ברוקס
 תסריט:  רודי דה לוקה (אנ') סטיב הברמן
 עריכה:  אדם וויס
 שחקנים ראשיים:  לזלי נילסן סטיבן ובר מל ברוקס הארווי קורמן פיטר מק'קניקול (אנ') איימי יסבק (אנ') ליזת אנטוני (אנ')
 מוזיקה:  האמי מן (אנ')
 צילום:  מייקל ד. אושהה
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Gaumont Film Company Brooksfilms קאסל רוק אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה (ארצות הברית) The Walt Disney Company France (אנ') (צרפת)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  22 בדצמבר 1995 (ארצות הברית) 10 באפריל 1996 (צרפת)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיית אימה גותית
 מקום התרחשות:  לונדון, טרנסילבניה 
 תקציב:  $30,000,000
 הכנסות:  $10,700,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   draculadeadandlovingit
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרקולה: מת ואוהב את זה (מאנגלית: Dracula: Dead and Loving It) הוא סרט קומדיית אימה (אנ') גותי משנת 1995. הסרט בוים על ידי מל ברוקס ואת התפקיד הראשי מגלם השחקן לזלי נילסן. הסרט מהווה פרודיה לרומן "דרקולה" מאת ברם סטוקר, וכן פרודיה לעיבודים השונים שנעשו לרומן.
ברוקס כתב את התסריט בשיתוף עם סטיב הברמן ועם רודי דה לוקה (אנ'). ברוקס גם משחק בסרט את דמותו של פרופסור ואן הלסינג (אנ'). בסרט מככבים בנוסף סטיבן ובר, איימי יסבק (אנ'), פיטר מק'ניקול (אנ'), הארווי קורמן ואן בנקרופט.
עלילת הסרט זהה לעלילת הסרט "דרקולה" בכיכובו של בלה לוגוסי ועיצובו הוויזואלי מזכיר את הסרטים מבית Hammer Film Productions (אנ'), שעסקה בפיתוח סרטים בעלי מוטיביים גותיים. בנוסף, הסרט מהווה פרודיה לסרטים "סלח לי, אתה נושך את צווארי" והסרט "דרקולה" משנת 1992.
הסרט הופץ ב-22 בדצמבר 1995 ונחשב לכישלון קופתי וביקורתי. זהו הסרט האחרון שמל ברוקס ביים.
עלילה

בשנת 1893, עורך הדין תומאס רנפילד (אנ') נוסע מלונדון אל עבר "טירת דרקולה (אנ')" שבטרנסילבניה במטרה להחתים את הלקוח שלו, הרוזן דרקולה על רכישת "מנזר קרפקס" שבאנגליה. רנפילד פוגש את דרקולה, שללא ידיעת רנפילד, הוא ערפד. דרקולה מטיל כישוף היפנוטי על רנפילד והופך אותו למשרתו. השניים עושים דרכם על ספינה בדרך לאנגליה. במהלך ההפלגה, דרקולה שותה את דמם של כל אנשי הצוות. כשהספינה מגיעה לחופי אנגליה, רנפילד מתגלה כניצול היחיד ומאושפז בבית חולים פסיכיאטרי.
בינתיים, דרקולה מבקר בבית האופרה ומציג את עצמו בפני שכניו החדשים: ד"ר סיוארד (אנ'), מנהל בית החולים הפסיכיאטרי והפסיכיאטר הראשי בו, בתו של סיוארד, מינה סיוארד (אנ'), ארוסה, ג'ונתן הארקר (אנ') וחברת המשפחה, לוסי ווסטרנה (אנ'). דרקולה מפלרטט עם לוסי ובמהלך הלילה, הוא פולש לחדרה ושותה את דמה.
מינה מוצאת את לוסי בבוקר במיטתה כשהיא חיוורת. סיוארד, שמגלה סימני נשיכה מסתוריים על צווארה של לוסי, יוצר קשר עם פרופסור ואן הלסינג (אנ'). ואן הלסינג מגיע אל הזירה ומסביר לסיוארד הסקפטי שלוסי ננשכה על ידי ערפד. בעצתו של ואן הלסינג, סיוארד והארקר מפזרים שום בחדרה של לוסי במטרה למנוע מהערפד להיכנס. לאחר שרנפילד ניסה ללא הצלחה להוציא את השום מהחדר, דרקולה מהפנט את לוסי וגורם לה לצאת מהחדר ולהרוג אותה.
ואן הלסינג נפגש עם דרקולה ומתחיל לחשוד שהוא הערפד. השניים מתחילים להתפלפל בניב מולדובי (אנ') (ניב רומני שנעשה בו שימוש במולדובה), כשואן הלסינג תמיד מנסה להיות זה שאומר את המילה האחרונה. לוסי, שהפכה לערפדית בעצמה, יוצאת מארון הקבורה שלה, שותה את דמו של השומר בבית הקברות ומנסה לפתות ולתקוף את הארקר, אך האחרון הורג אותה בעזרת יתד מעץ.
דרקולה מפתה את מינה בתקווה שזו תהיה כלתו הנצחית (אנ') ומשגר אותה למנזר קרפקס. שם, השניים רוקדים ודרקולה שותה את דמה. בבוקר שלמחרת, מינה מנסה לפתות את הארקר. סיוארד נכנס לחדר, חושב שהארקר מנסה לפתות את בתו ומגרש אותו. ואן הלסינג מבחין בצעיף סביב צווארה של מינה ומסיר אותו, בכך מגלה סימני נשיכה על צווארה. מינה משקרת לנוכחים אודות הסימנים, אך ואן הלסינג מסיק שמינה ננשכה על ידי ערפד ומניח צלב על ידה. בתגובה, ידה של מינה נכווית וכוויה בצורת צלב נצרבת על כף ידה.
ואן הלסינג הוגה תוכנית לחשיפת זהותו של הערפד. דרקולה ורנפילד מוזמנים לנשף, בו ללא ידיעתם ואן הלסינג הציב מראה ענקית שכוסתה בוילון. בזמן שדרקולה ומינה רוקדים יחדיו בנשף, הוילון על המראה מוסר ומתגלה שלדרקולה אין השתקפות. דרקולה תופס את מינה ובורח מאולם הנשפים דרך החלון.
ואן הלסינג מסיק שרנפילד הוא משרתו של דרקולה (לאחר ששמע את האחרון קורא לו "אדון") ומחליט לעקוב אחריו כדי למצוא את ארונו של דרקולה, לאחר שזה הועבר ממנזר קרפקס קודם לכן. דרקולה נועל את עצמו בכנסייה נטושה כדי להשלים את טקס הנישואין שלו ושל מינה. ואן הלסינג, סיוארד והארקר פורצים את הכנסייה וקרב מתחולל. ואן הלסינג מבחין באור שמש ופותח את וילונות הכנסייה. גופו של דרקולה מתחיל להישרף והוא מנסה לברוח, אך הוא נהרג בטעות על ידי רנפילד.
עם מותו של דרקולה, רנפילד, ששקוע בצער מכיוון שאין לו אדון לשרת יותר, מתחיל לאסוף את אפרו של דרקולה ולהכניסו לארון הקבורה. סיוארד פונה אל רנפילד ומצהיר שהוא חופשי כעת ורנפילד חש הקלה. סיוארד קורא לרנפילד ביציאתם מהכנסייה ורנפילד עונה לו בחזרה "כן, אדון". ואן הלסינג פותח את ארונו של דרקולה וצועק לו במולדובית כדי להיות זה שאומר את המילה האחרונה. לאחר כתוביות הסיום, דרקולה מגיב בחזרה במולדובית, בכך הוא זה שאמר את המילה האחרונה.
שחקנים

לזלי נילסן - הרוזן דרקולה.
מל ברוקס - פרופסור ואן הלסינג (אנ').
פיטר מק'ניקול (אנ') - תומאס רנפילד (אנ').
סטיבן ובר - ג'ונתן הארקר (אנ').
איימי יסבק (אנ') - מינה סיוארד (אנ').
ליזת אנטוני (אנ') - לוסי ווסטרנה (אנ').
הארווי קורמן - ד"ר סיוארד (אנ')
אן בנקרופט - צוענייה.
אזיו גרגיו (אנ') - נהג כרכרה.
מייגן קאוונץ' (אנ') - אסי.
צ'אק מק'קאן (אנ') - שומר באכסניה.
מארק בלנקפילד (אנ') - מרטין.
קלייב רוויל (אנ') - סייקס.
גרג בינקלי (אנ') - וודבריג'.
רודי דה לוקה (אנ') - שומר.
אייברי שרייבר (אנ') - נוסע בכרכרה.
שרי פרנקלין - נוסעת בכרכרה.
דיוויד דה לואיז (אנ') - סטודנט בכיתה של ואן הלסינג.
הפקה

שלב הצילומים החל במאי 1995 והסתיים בספטמבר של אותה השנה. צילומי הסרט החלו מ-8 במאי עד ל-26 ביולי 1995 באולפני קאלבר שבקליפורניה.