כפייה על המצוות
הערות שוליים

↑  ספר ויקרא, פרק א', פסוק ג'
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, הלכות גירושין, פרק ב', הלכה כ'.
↑  העניין הזה מבואר יותר בברייתא בתלמוד ירושלמי, מסכת נזיר,  פרק ד', הלכה ג' ובתוספתא, מסכת מכות, פרק ג', הלכה י' שם נאמר: "מכת מרדות חובטין אותו עד שיקבל או עד שתצא נפשו".
↑  רמב"ם, פירוש המשנה כתובות פרק ד משנה ו. רמב"ם, הקדמה לספר המצוות. הרי"ף והרא"ש על הגמרא בכתובות פו ע"א. טור חושן משפט צז. ספר החינוך, מצווה תצ"ו. סמ"ג עשה צג. ועוד בתיבת המקורות בצד.
↑  כגון בפסוק "נפשי יצאה בדברו" (שה"ש ה' ו'). וכן בתוספתא עבודה זרה ג' ה', ותוספתא מקוואות ה' י'.
↑  אנציקלופדיה תלמודית:עד ועד בכלל – ויקישיבה, באתר www.yeshiva.org.il
↑  המקומות האחרים בספרות התנאית בהם מופיע "עד שתצא נפשו/נשמתו", הם: משנה, יבמות טז' ג', סנהדרין ז' ג', אהלות א' ו'; מכילתא דרבי ישמעאל כא' יב' א'; מסכת שמחות ח' יג'; תוספתא, עבודה זרה ג' ה', מקוואות ה' י'. בכל המקרים הללו ברור מן ההקשר שהכוונה אינה להגעה למצב של קרוב למוות. ראה דברי הרב אדלשיין בנידון בקונטרס תורת העישוי פרק א' עמ' 76 עמודה שנייה.
↑  רמב"ם, פירוש המשנה כתובות פרק ד משנה ו. יש להדגיש שהמילים "או ימות" מופיעות בכתב היד המקורי של הרמב"ם בערבית-יהודית המצוי בספריה הלאומית, כך שלא ניתן לטעון שמדובר בטעות של מעתיק או בתרגום לא מדויק.
↑  ראה בנידון דברי הר' בניה מינצר כאן והר' יהודה קוק כאן
↑  Teshuvot HaRosh 68:27:4, www.sefaria.org
↑  מנחת חינוך - בשולי המנחה (מצוות א-מא) - באבד, יוסף בן משה מכון ירושלים (page 190 of 621)
↑  הרב אריה לייב הלר, משובב נתיבות סימן ג ס"ק א
↑  הרב יהודה קוק ופירוש בשולי המנחה על מנ"ח והרב מנחם שטיבל מונים את בעל קרן אורה על נזיר כג' ע"א, ואת בעל שו"ת דברי אמת בקונטרס שישי בעניין לאוין שם, ואת הרב יצחק שמלקיש בבית יצחק חו"מ סימן ח. אף שניים מן הרבנים שכתבו קונטרסים מיוחדים על הנושא הזה, הרב דוד שלמה אדלשיין והרב יהודה קוק, בעצמם מצדדים בתוקף בדעה שההלכה כאן היא "עד ועד בכלל". ועוד עיין בנושא בדברי הרב מנשה קליין בשו"ת משנה הלכות חלק יח' סימן רמא'.
↑  חות יאיר - בכרך, יאיר חיים בן משה שמשון (page 187 of 295)
↑  שו"ת חת"ם סופר קעז' ה': "אך אנו מכין אותו הכאה אחר הכאה ואפילו עד שתצא נפשו אולי בין כך ישמע ויבין ויאזין וימות זכאי, או יחיה אחר נופלו, אבל להמיתו בפעם אחת אין לנו". ונראה שכוונתו היא שבכל אופן אין להכות אותו עד מוות במכה חזקה אחת (בפעם אחת), אלא יש להכותו מכות שכל אחת מהן אינה קטלנית בפני עצמה, ולאפשר לו להתאושש מעט בין מכה למכה (אולי יחיה אחרי נופלו) כדי לאפשר לו לחזור בו מסירובו, אף אם בסופו של דבר ההשפעה המצטברת של המכות הרבות תביא להחלשתו ולמותו (וימות זכאי).
↑  אור שמח, ממרים, ד, ג. אור שמח, גירושין, ב, כ. וראה גם אור שמח, עדות, ז, ז.
↑  ביחס לחת"ם סופר המיקרופדיה התלמודית וכן הרב יהודה קוק ב"קונטרס כופין אותו" מבינים אותו כמצדד בפרשנות "עד ועד בכלל". ואילו הרב יעקב ריסנר סובר שדעתו הפוכה.

ביחס לחוות יאיר המיקרופדיה התלמודית וכן הרב דוד שלמה אדלשיין ב"קונטרס תורת העישוי" מבינים אותו כמצדד בפרשנות "עד ועד בכלל". לעומת זאת הנצ"יב מוולוז'ין חולק על הרב אדלשיין (מובא שם) וסובר שדעתו הפוכה.

ביחס לאור שמח, מחברי המיקרופדיה התלמודית בערך "כפיה", וכן הרב יהודה קוק ב"קונטרס כופין אותו", מונים אותו כמצדד בפרשנות "עד ועד בכלל". לעומת זאת נחום רקובר ואחרים מבינים את דעתו באופן הפוך.
↑  Shita Mekubetzet on Ketubot 86a:15, www.sefaria.org
↑  חמדת ישראל - חלק א - פלוצקי, מאיר דן, 1867-1928 (page 295 of 351), באתר hebrewbooks.org
1 2  כך אומר הרב משה פיינשטיין באגרות משה, חלק ח, עמ' נד
↑  למשל הרב ישראל זאב גוסטמן בקונטרסי שעורים ב"ק, והרב ישראל אייזנשטיין בקונטרס מקל חובלים אות טו.
↑  דף על הדף - חלק כא - חולין - קלין, אברהם נח בן אפרים חיים (page 578 of 627), באתר hebrewbooks.org
↑  הרב עמרם בלום בשו"ת בית שערים, יו"ד א' סימן רכ'. יש לציין שתחילה הוא ביקש להעלות את הסברה ש"עד שתצא נפשו" פירושו עד שתצא תאוותו לחטוא (נפשו הבהמית). אבל דחה זאת מכיוון שאין זה מתיישב היטב עם לשון התוספתא והתלמוד הירושלמי "עד שיקבל או עד שתצא נפשו", שמשם משמע ש"תצא נפשו" ו"יקבל" אלו שני דברים מנוגדים. גם הרב מנשה קליין ביצע מהלך דומה שבסופו הגיע למסקנה שהכוונה היא כנראה אפילו עד שתצא נפשו ממש. עיין שו"ת משנה הלכות חלק יח' סימן רמא'.
↑  הרב יהודה הרצל הנקין, שו"ת בני בנים ב' סימן מ"ח, בשם משנת אברהם.
↑  משנה תורה, סנהדרין, פרק יז
↑  ספר הערוך, ערך "מרד"
↑  ראה דברי הרב אדלשיין בנידון בקונטרס תורת העישוי פרק א' עמ' 76 עמודה שנייה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"י, עמוד ב'
↑  רש"י ד"ה שמתן שכרה.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת קידושין,  פרק א', הלכה ו', תשובות ופסקים לחכמי אשכנז וצרפת סימן עא
↑  חזון איש יורה דעה, הלכות שחיטה, ב, טז.
↑  רבי שאול ישראלי, שו"ת עמוד הימיני, חלק ב סימן יד, באתר היברובוקס, ראו גם רבי משה מינץ, שו"ת מהר"ם מינץ סימן ק"א, באתר היברובוקס.
↑  קובי נחשוני, שיימינג ברשות בית הדין: זה הד"ר לפיזיקה שמעגן את אשתו, באתר ynet, 19 בפברואר 2016
↑  הרב רצון ערוסי, שיימינג או מכות בשוט, מה עדיף?, באתר ישיבה, ‏2018; הרב יצחק שילת, כופין אותו, מקור ראשון - מוסף שבת, 16.7.2017
↑  ראו לדוגמה אצל: רבי יעקב יוסף כ"ץ, צפנת פענח, סוף פרשת תרומה, ד"ה וכל זה כתבתי; רבי צדוק הכהן מלובלין, אור זרוע לצדיק, בי"ת רבתי ובי"ת זעירא וסוד הזוגות, עמוד ל"ג, ופרי צדיק, פרשת וילך ושבת שובה, אות ח' ואות י"ז, ורסיסי לילה, אות י"ט; רבי שמואל בורנשטיין, שם משמואל, פרשת בא, תרע"ד, ד"ה וכ"ק, ופרשת משפטים, תרע"ג, ד"ה ובזה, ועוד; רבי יוסף יהודה לייב בלוך, שעורי דעת, חלק ד' - חכמה ומוסר, שיעור י"ג; רבי אברהם מרדכי אלתר, אמרי אמת, שנת תרצ"ה, פרשת האזינו, ד"ה איתא במדרש, ופרשת וארא, ד"ה ד' לשונות, ופורים, ד"ה איתא; רבי אריה צבי פרומר, ארץ צבי, חלק ב', דרשות, עמ' שס"ג.
↑  ראו: משנה תורה לרמב"ם, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ', הלכה ג'.
↑  רבי מאיר שמחה הכהן, משך חכמה, ספר שמות, פרק י"ט, פסוק י"ז; רבי מלכיאל צבי טננבוים, שו"ת דברי מלכיאל, חלק ד', סימן צ"ג, ד"ה ועוי"ל.
↑  הרב מרדכי אליהו, כופין אותו עד שיאמר רוצה אני - כיצד?, באתר ישיבה, ניסן תשס"ו.
↑  רבי אליהו ישראל, שו"ת קול אליהו, חלק א' - אורח חיים, סימן ל"ד, ד"ה ואשר, בדעת רבי אליהו מזרחי, מזרחי, על ספר ויקרא, פרק א', פסוק ג', ד"ה וא"ת אכתי.