stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלף קריית גת

| --- | --- |
 תאריך הקמת המחלף:  11 בדצמבר 2007
 מיקום:  קריית גת
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 35
 קואורדינטות:  31°35′58″N 34°48′47″E﻿ / ﻿31.59941667°N 34.81311111°E﻿ / 31.59941667; 34.81311111
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) מחלף קריית גת(למפת השפלה רגילה) מחלף קריית גת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף קריית גת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף קריית גת  he מחלף קריית גתhe מחלף קריית גתמפת  __ קריית גת [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון ומדרום: __ מועצה אזורית לכיש ממזרח: __ מועצה אזורית יואב מדרום, ממערב ומצפון: __ מועצה אזורית שפיר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחלף קריית גת הוא מחלף המחבר בין כביש 6 (חוצה ישראל) לכביש 35 ונקרא על שם העיר הסמוכה קריית גת. המחלף הוא מסוג מחלף יהלום המשולב ברמפה סיבובית בין כביש 35 לכיוון מזרח לבין כביש 6 לכיוון צפון.
המחלף נפתח לתנועה ב-11 בדצמבר 2007.
ראו גם

כבישי ישראל
הטיית מידע

הטיית מידע הוא מונח מתחום האפידמיולוגיה שמתייחס להטיה כתוצאה משגיאות מדידה, תצפית או קטלוג. ההטיה עשויה לנבוע, למשל, משיטת איסוף הנתונים. הטיית מידע גורמת לסיווג שגוי לקבוצות שגוררת עמה טעויות בתוצאות הסופיות של המחקר.
גורמים שונים משפיעים על המידע המתקבל ומביאים להטיה.
הטיית מידע יכולה להתרחש כאשר המשמעות של קבלת המידע על נושאי המחקר לקויים לכן, הפלט של תוצאות איסוף המידע לגבי חשיפה ו/או מחלה הוא לא נכון. לעיתים, בשיטות של איסוף נתונים חל אי-דיוק באיסוף הנתונים, הטעויות יכולות להיות בסיווג הנושאים ולכן, לגרום להטיית סיווג (Misclassification bias).
לדוגמה במחקר מקרה ביקורת, חלק מהאנשים שיש להם מחלה (מקרה), יסווגו כביקורת, וחלק ללא מחלה (ביקורת) יסווגו כמקרה, חלק מהתוצאות לדוגמה יגבילו את רגישות וספציפיות המבחן הדיאגנוסטי מעורב באספקת מידע לקויה מהמוסד הרפואי או רישומים אחרים.
אפשרות נוספת יכולה להיות בסיווג סטטוס החשיפה של האדם: אנו יכולים להאמין שהאדם נחשף כאשר זה לא היה המצב או שאנו יכולים להאמין שהאדם לא נחשף כשלמעשה התרחשה חשיפה. אם נתוני החשיפה מבוססים על שאלונים, לדוגמה, נחקרים יכולים לא להיות מודעים לחשיפתם או בשוגג לחשוב שהחשיפה לא התרחשה. אם בבירור החשיפה מתבססת על רישומים ישנים, הנתונים יכולים להיות לא מושלמים או לא מדויקים.
גורמים > Procedure information bias

הטיות בשל תהליך בדיקה שונה בקבוצות המשוות עלול להביא לתוצאות מוטות. למשל, שימוש במכשירי לחץ דם שונים בשתי הקבוצות המשוות, עלול להביא למידע מוטה. גם תנאי בדיקה שונים (למשל רעש ואי נוחות בתנאי הבדיקה של קבוצה אחת) יכולים להביא להטיה במידע: למשל, אצל קבוצה הנמצאת בתנאים פחות טובים תיתכן מדידה של ערכי לחץ דם גבוהים יותר.
בדיקה אצל רופא עשויה להיות "מלחיצה" יותר מאשר בדיקה אצל אחות.
כדי למנוע הטיות כאלו, יש להקפיד על תנאים דומים בבדיקה של שתי הקבוצות.
גורמים > Differential information in follow-up and clinical trials

רישום שונה של מידע על מחלות במעקב במחקרים המגדירים את קבוצות המחקר על פי רמת החשיפה לגורמי הסיכון, יביא להטיה בהשוואה בין הקבוצות.
שכן, ייתכן ויש סיבה הקשורה לעצם השייכות לקבוצה, שגורמת לשוני במידע.
נניח שבדקנו תרופה חדשה לעומת פלצבו, אם צורת המעקב והרישום של הקבוצה שנוטלת את התרופה תהיה שונה מקבוצת ההשוואה (פלצבו) אזי הנתונים יעידו על יותר תופעות לוואי, כלומר התרופה גורמת לתופעות לוואי מרובות לעומת קבוצת הפלצבו, רק משום שלא נרשמו תופעות הלוואי בקבוצת הפלצבו שהייתה במעקב פחות הדוק.
מניעת ההטיה מסוג כזה היא על ידי פרוטוקול אחיד של מחקר ומעקב בכל קבוצות המחקר, החוקרים והנבדקים לגבי טיב התרופות בכל קבוצה.
גורמים > Differential information in case control studies

רישום שונה של מידע על גורמי סיכון במחקרים המגדירים את קבוצות המחקר על פי מצב החולי, יביא להטיה בהשוואה בין הקבוצות. כך למשל, סביר שמידע על עישון יתקבל בפירוט רב יותר אצל חולי לב, לעומת בריאים. על כן מחקר בתיקים רפואיים של חולי לב ובריאים עלול להיות מוטה: לחולים יירשם מצב העישון יותר מאשר אצל הבריאים. ייתכן שמחקר כזה יצביע על קשר חזק מהנכון למעשה בין עישון ומחלת לב.
גורמים > אפקט המראיין

דרכי שאלה שונות גורמים לתשובות שונות אצל אותו נשאל. פעמים רבות שאלות מובילות מפי המראיין יובילו להטיה, לכן ההטיה נקראת אפקט המראיין. יש לבדוק מהימנות, ניתן לעשות זאת על ידי תשאול בשלוש וריאציות שונות ובכך לעשות אנליזה לתשובות, אם מדובר באי הבנה של ניסוח השאלה או שאלה שנשאלה בצורה מכוונת לתשובה מסוימת יהיו עוד שתי וריאציות לשאלה והתשובה החוזרת על עצמה מתוך שלוש השאלות היא שתבחר או שניתן להשתמש במחקר סמיות כפולה, שבו גם הנסיין וגם מושאי הניסוי אינם מודעים למשמעות התוצאות- הטיית דיווח - קבוצת כשלי היקש בו תוצאת ניסוי מושפעת ממלקטי הנתונים.
גורמים > הטיית זיכרון

נובעת מחשיבה סלקטיבית של הנחקרים בחשופים ולא חשופים. הטיה זו פועלת על מנת לשפר את הזיכרון של המקרה לעומת הביקורת לכן חלק מסוים של המידע כמו למשל חשיפה פוטנציאלית הכרחית יכולה להיזכר על ידי המקרה אבל להישכח על ידי הביקורת, הטיה שקשורה בהטיה זו היא הטיית דיווח, כאשר פרט במחקר מסרב לדווח על חשיפה שהיה מודע אליה בגלל גישות, אמונות או תפישות בעיקר במחקרי מקרה ביקורת, או מחקרי חתך, פחות במחקרים פרוספקטיבים כי אנו מתחילים מחשיפה, וכך שולטים יותר במידע אם אדם חשוף או לא, לעומת המחקרים הקודמים שאנו מתבססים על דיווחים.
הטיה בשל זיכרון לקוי או דיווח שגוי יכולה לקרות במחקרים רטרוספקטיביים כאשר קבוצות המחקר שונות ברמת הזיכרון.
במחקר מעקב, שבו הוגדרו הקבוצות על פי רמת גורם הסיכון, ייתכן ורמת הדווח על מחלות תהיה שונה: אם נשווה מעשנים ולא מעשנים לגבי תחלואה המחלות ריאה, ייתכן המעשנים ינסו להמעיט בתופעות מתוך אשליה עצמית או בושה. כדי למנוע הטיה כזו, יש צורך להסתמך על רישומים אובייקטיביים וממצאי מעבדה או הדמיה (לגבי שתי הקבוצות). שיטה אחרת הנה למדוד סמנים ביולוגים: למשל, בדיקת ההצלחה באיזון סוכרת יכולה להסתמך על HbA1c שהוא המוגלובין מסוג אופייני לחולי סוכרת בדם, אשר רמתו מתאימה לרמות סוכר גבוהות בדם.
במחקר מקרה ביקורת שבו הוגדרו קבוצות המחקר על פי דרגת החולי ייתכן וחולים יזכרו יותר אירועים בעבר מבריאים: אמהות לילדים עם מומים מולדים נוטות לזכור אירועים במשך ההיריון יותר מאמהות לילדים בריאים, אשר להם החשיפה לגורמי סיכון פחות משמעותית. כדי למנוע הטיה כזו, יש צורך להסתמך על רישומים אובייקטיביים וממצאי מעבדה או הדמיה (לגבי שתי הקבוצות).
גורמים > Observer bias

בעיה בהגדרת תוצאה, ישנם מקרים שבהם הנשאלים אינם כשרים לענות על השאלות והם יוצרים את ההטיות, דוגמה: אבחנה של צירוזיס על רקע אלכוהול כי הבודק מוטה על ידי מידע שקיבל על הנבדק: אלכוהוליסט.
גורמים > Medical surveillance bias/diagnostic suspicion bias

נשים למשל שלוקחות גלולות מבקרות לעיתים קרובות יותר אצל גינקולוג, לכן הן יותר במעקב ויש סיכוי רב יותר לברר כל תלונה שלה ולמצוא ממצאים של סרטן צוואר הרחם למשל. כלומר מעקב רפואי צמוד, יגביר סיכוי לגילוי מחלה. זה יגרום לסיווג לא נכון בגלל אלה שלא הולכים לבדיקות ואצלם עדיין לא התגלתה המחלה.
כלי המחקר-תוקף שאלון פנים מול פנים שונה מראיון טלפוני, כלומר איסוף המידע שונה בין הקבוצות יביא להטיה.
סוגי הטיה בסיווג (תוצאת ההטיה במידע) > לא דיפרנציאלית

תוצאות הסיווג הלא דיפרנאלי מהאי-דיוק מייצגות את איך קבלת המידע מקבוצת המחקר - הן מהמקרה והן מהביקורת או מהחשיפה ומהלא חשיפה
אינה תלויה בסטטוס של הנחקרים: בין אם מדובר בקבוצת המקרה לבין אם מדובר בקבוצת הביקורת, כלומר זהה במקרים ובביקורות. לכול כלי מדידה יש תוקף מסוים. ההטיה נגרמת כתוצאה מכך שהיא לא זהה לחלוטין במקרים ובביקורות. למשל ממוגרפיה-בעל רגישות וסגוליות מסוימת, כלומר תוקף מסוים. במחקר בו עושים שימוש בהורמונים וסרטן שד, עושים זאת על ידי ביצוע הבדיקה כל שנה. תהיה הטיה כי התוקף לא טוטלי אך היא דיפרנציאלית-תהיה זהה עבור אלו שלוקחות גלולות ואלה שלא, ההטיה מחלישה את חוזק הקשר.
סוגי הטיה בסיווג (תוצאת ההטיה במידע) > דיפרנציאלית

קצב הסיווג שונה בקבוצות מחקר שונות.
הטיה שמידת הסיווג השגוי שונה בין קבוצות שונות של המחקר למשל הטיית זיכרון, דוגמה לכך היא אנשים שהיה להם סרטן בפרוסטטה יטו לדווח יותר על שימוש בסלולרי מאשר אנשים שלא היה להם סרטן, לכן תוקף השאלה עד כמה השתמשת בסלולרי יהיה שונה בין במקרים לביקורות. או נשים שנוטלות גלולות, יש להן יותר ציסטות של השד, תוקף הממוגרפיה יהיה שונה בין הנשים שנוטלות גלולות לאלו שלא.
הערות שוליים

↑  Mitchell Steiner, Campbell's Urology, 7th ed.WalshP.C.: Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins. Philadelphia: W. B. Saunders Co.1998. 210 pages.RetikA.B.: Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins. Philadelphia: W. B. Saunders Co.1998. 210 pages.VaughanE.D.: Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins. Philadelphia: W. B. Saunders Co.1998. 3,426 pages.WeinA.J.: Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins. Philadelphia: Isis Medical Media Ltd.1998. 3,426 pages., Journal of Urology 160, 1998-09, עמ' 967–968 doi: 10.1016/s0022-5347(01)62878-7
1 2  Heng Zhang, Ning Wang, [Information bias and control in self-report sexual behavior], Zhonghua Liu Xing Bing Xue Za Zhi = Zhonghua Liuxingbingxue Zazhi 31, 2010-02-01, עמ' 227–230
1 2 3  Leon Gordis, Epidemiology 4th edition chapter 15 pages 249- 251, Elsevier, 2009
1 2  Giovanni Tripepi, Kitty J. Jager, Friedo W. Dekker, Carmine Zoccali, Selection bias and information bias in clinical research, Nephron. Clinical Practice 115, 2010-01-01, עמ' c94–99 doi: 10.1159/000312871
↑  J.H Abramson and Z.H Abramson, making sense of data, oxford university press
חנקן ערבות

| חנקן ערבות |
| --- | --- |
 חנקן ערבות
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: חנקניים
סוג:: חנקן
מין:: חנקן ערבות
שם מדעי
 Lanius isabellinus ‏אהרנברג, 1833
תחום תפוצה


Lanius isabellinus phoenicuroides
חַנְקַן עֲרָבוֹת (שם מדעי: Lanius isabellinus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת החנקניים. חנקן הערבות מקנן במונגוליה, דרום רוסיה וצפון סין וחורף באפריקה שמדרום לסהרה ובחצי האי ערב. בישראל הוא חולף וחורף נדיר.
אטימולוגיה

פירוש המילה הראשונה בשמו המדעי של החנקן (LANIUS) הוא קצב או שוחט, בשל מנהגם של החנקנים לשפד את טרפם על קוץ חד ואז, לאחר שהטרף קבוע במקומו ועשוי היטב תחת קרני השמש, החנקן קורע ממנו חתיכות ואוכל אותן בתיאבון רב. פירוש המילה השנייה בשמו של החנקן (isabellinus) הוא תיאור לגוון החום-צהבהב.
בנוסף לכך, קיים סיפור על פירוש אחר למילה הזו. הסיפור מדבר על מלכת קסטיליה, איזבלה הראשונה (1474-1504) אשר נשבעה לא להחליף את תחתוניה עד אשר ספרד תשתחרר מכיבושם של המורים. בשנת 711 לספירה ביקש מושל צפון אפריקה (טנג'ר הברברי טריק אבן זיאד) להיכנס לחצי האי האיברי בעזרת ניצול חולשותם של עמי אפריקה. הם חצו את מיצר גיברלטר אך נתקלו בהתנגדות מועטה ובאותה שנה נפלו טולדו וקורדובה. כעבור כ-5 שנים כל חצי האי האיברי נמצא בשליטה של המורים וכונה "אל אנדלוס". ולבסוף, בשנת 1492 המלכה איזבלה הראשונה הסכימה להחליף סוף סוף את תחתוניה. אזור השת של החנקן מזכירים את התחתונים של המלכה ומכאן קיבל את שמו.
מבנה גוף

אורכו עד 18 ס"מ, גבו בצבע חום-אפור-חיוור, גחונו בצבע צהבהב - שמנת, פס עינו כהה וגבת העין בהירה, ומקור מאונקל המשמש עזר לאכילת הבשר.
מזון

חנקן הערבות ניזון מחרקים, ציפורים ויונקים קטנים. אחת ההתנהגויות המאפיינות את חנקן הערבות היא שיפוד הטרף על קוצים. שיטה זו מסייעת לו לחתוך את הטרף לפיסות קטנות יותר וגם לשמור אותו במעין "מזווה" שאליו יוכלו לחזור במועד מאוחר יותר. בנוסף, בעונת החיזור, זוהי דרכם של הזכרים להציג בפני הנקבות את יכולות הציד שלהם, וגם סימון טריטוריה מול זכרים אחרים וכך להרשימן.
ארצות ואזורי מחיה ונדידה

תפוצת החנקן היא בשטחים פתוחים, מישוריים ושטחים חקלאיים. החנקן חולף בנופים פתוחים, לעיתים קרובות גם קרוב לבתי גידול לחים.
הוא דוגר בעיקר במרכז אסיה, מאיראן והים הכספי מזרחה עד לסין ולמונגוליה. בחורף הוא נודד דרומה לתת-היבשת ההודית, אפגניסטן, חצי האי ערב וצפון מזרח אפריקה.
ארצות ואזורי מחיה ונדידה > ישראל

בישראל הוא חולף נדיר למדי, בעיקר בין אוקטובר למרץ, ובעיקר לאורך הבקע - בעמק בית שאן, עמק החולה ובערבה הדרומית. בסתיו 2017 וחורף 2017/18 נרשמו בישראל כ־30 שונות בחנקני ערבות - מספר שיא מרשים מאוד. ואפילו אחד באביב - בתל ברוך.
רבייה

חנקן הערבות מתרבה בעיקר במדינות עם אדמה מעובדת בעלת עם שיחים קוצניים.
העונה בעיקרית לרביית החנקנים המצויים היא בין החודשים אפריל ואוגוסט במערב סין, בדרך כלל עם גוזל בודד, אולם בסין ישנם דיווחים על זוג גוזלים.
הערות שוליים

↑  חנקן ערבות באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Reuven Yosef, Iswg International Shrike Working Group, Guy M. Kirwan, Isabelline Shrike (Lanius isabellinus), version 1.0, Birds of the World, 2020 doi: 10.2173/bow.isashr1.01
↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il (באנגלית)
מסקרנאוס רמוטוס

| מסקרנאוס רמוטוס> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: פרווניתיים
תת־משפחה:: Eumenophorinae
סוג:: מסקרנאוס
מין:: מסקרנאוס רמוטוס
שם מדעי
 Mascaraneus remotus

מסקרנאוס רמוטוס (שם מדעי: Mascaraneus remotus) הוא מין יחיד בסוג מסקרנאוס השייך למשפחת הפרווניתיים.
המין תואר לראשונה בשנת 2005 על ידי הביולוג ריצ'רד ס. גלון
תפוצה

מדובר במין שתפוצתו מוגבלת מאוד, והוא אנדמי לאי הנחשים במאוריציוס שבאוקיינוס ההודי. שמו, רמוטוס, בא מהמילה הלטינית המתארת מרחק, עקב בידודו של המין.
התנהגות

הרמוטוס חיה בנקיקים שבסלעים געשיים הפזורים באי. עיקר מזונה הוא כפי הנראה לטאות קטנות.
בניגוד ליתר המינים בתת-המשפחה Eumenophorinae, לרמוטוס אין איברים יוצרי קול הנמצאים בדרך כלל בבסיס הרגליים. ההשערה היא כי על האי אין יונקים שהם טורפים טבעיים של הרמוטוס, ולכן איברים אלה התנוונו.
הערות שוליים

↑  מאמר המתאר את המין לראשונה
ערך זה הוא קצרמרבנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מסקרנאוס רמוטוס".
טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית

| טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: פרווניתיים
סוג:: ברכיפלמה
מין:: טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית
שם מדעי
 Brachypelma vagans ‏אוסרר, 1875
תחום תפוצה


טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית (שם מדעי: Brachypelma vagans) היא מין של טרנטולה מסוג ברכיפלמה. אדומת האחוריים נפוצה בעיקר במקסיקו אך ניתן למצוא אותה גם דרומה יותר בבליז, יוקטן, אל סלוודור וגואטמלה. עכבישים אלה הם יבשתיים ושוכני מחילות. מקור השם "אדומת אחוריים" הן השערות האדומות הייחודיות על בטן העכביש. כמו רוב הטרנטולות גם אדומת האחוריים תיזון על כל בעל חיים שעליו תצליח לגבור, בעיקר חרקים, אך גם לטאות קטנות ומכרסמים. מוטת הרגליים של הפרט הבוגר יכולה להגיע לכ-13 ס"מ. הזכרים מעט קטנים וצנומים יותר מהנקבות. מין זה מעדיף אזורי מחיה המאופיינים בשיחים.
ב-1996 נתגלה פרט של אדומת אחוריים במחוז סנט לוסי, פלורידה. כעת נחשב המין למין יציב אך פולש במדינה. כפי הנראה שוחרר בטעות או בכוונה פרט לטבע על ידי מגדל חובב. מספרם בפלורידה הצטמצם לאחר שניזונו על חרקים נגועים בחומרי הדברה.
בשבי

אדומת האחוריים נחשבת לחיית מחמד מבוקשת בקרב מגדלים. היא נחשבת רגועה, למרות נטייתה לבעוט מבטנה שערות צורבות כשהיא חשה מאוימת. תוחלת החיים של הנקבות היא כ-15 שנה. כתוצאה מהפופולריות שלה כחיית מחמד הטרנטולה מופיעה בנספח II של CITES ואין להוציא פרטים מהטבע ולסחור בהם. הסכנה העיקרית המאיימת על אדומת האחוריים היא הרס סביבת המחיה הטבעית שלה ומוות של פרטים רבים בטרם הגיעם לבגרות מינית. אדומת הברכיים נמצאת במצב שימור המוגדר "פגיע".
בתרבות הפופולרית

בסרט המדע הבדיוני "טרנטולה" של הבמאי ג'ק ארנולד משנת 1955, מופיעה אדומת אחוריים כמושא לניסוי שהופך אותה לענקית. הטרנטולה הענקית משתחררת ומאיימת על אזור המדבר בו השתחררה.
ברפואה המסורתית של בני המאיה

אנשי שבט הצ'ול מתייחסים אל עכבישים אלה כאל יצורים חיוביים ומשתמשים בהם לייצור תרופות. הרוקח הורג את הטרנטולה, מרסק את גופה ומערבב אותו עם אלכוהול ולבסוף מסנן שערות צורבות בעזרת בד מסורתי. המשקה מסייע לטיפול ב"רוח הטרנטולה", מחלה שתסמיניה כוללים כאב בחזה, שיעול ואסתמה. הפפטיד GsMtx-4 הנמצא בארס הטרנטולה נבדק כעת במטרה לבדוק אם יוכל לסייע בריפוי בעיות בקצב הלב, ניוון שרירים וגליומה.
הערות שוליים

↑  טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "Mexican redrump tarantula (Brachypelma vagans)". Arkive. Wildscreen. אורכב מ-המקור ב-2015-07-14. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Salima Machkour-M'Rabet, Yann Hénaut, Peter Winterton and Roberto Rojo (2011). "A case of zootherapy with the tarantula Brachypelma vagans Ausserer, 1875 in traditional medicine of the Chol Mayan ethnic group in Mexico". Journal of ethnobiology and ethno medicine.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
נשר דרומי

| נשר דרומי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
משפחה:: נציים
סוג:: נשר
מין:: נשר דרומי
שם מדעי
 Gyps ruppellii

נשרי רופל באכילה
ביצה של הנשר רופל
נשר דרומי הקרוי גם נשר רופל (שם מדעי: Gyps ruppellii) הוא מין בסוג נשר. הנשר הדרומי נפוץ במרכז אפריקה, כולל אתיופיה, סודאן, טנזניה וגינאה. שמו המדעי של הנשר הוא על שמו של אדוארד רופל, זואולוג וחוקר גרמני בן המאה ה-19.
הם מסוגלים לעוף במהירות של עד 35 קמ"ש ועשויים לעוף עד 150 ק"מ מאתר הקינון כדי למצוא מזון. הנשר הדרומי יכול לעוף לגובה רב, כשגובה של 6,000 מטר (20,000 רגל) הוא גובה רגיל למדי בעבורו, ובאירוע יוצא דופן שאירע ב-29 בנובמבר 1973 אף התנגש נשר דרומי במטוס מסחרי שטס מעל חוף השנהב ברום של 11,300 מטרים (37,000 רגל).
נשר זה נמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב אובדן בתי גידול והרעלה כתוצאה מתרופה שניתנת לבעלי החיים שאת נבלותיהם אוכלים הנשרים.[דרוש מקור]
בישראל

ב-5 במאי 2014 נצפה בפעם הראשונה הנשר הדרומי בישראל, בגבעות גד. חודשיים וחצי לאחר מכן נצפה פרט שני. ב-19 במאי 2021 נצפה בפעם השנייה בישראל הנשר הדרומי, בקומה ה-43 במגדל בתל אביב הנמצא בשיפוץ. פקחי רשות הטבע והגנים הגיעו למקום והבחינו שהוא נמצא במצב לא טוב וכן זקוק לטיפול. הפקחים אספו אותו לבדיקה וטיפול בבית חולים לחיות בר, אך הנשר מת באותו היום. השערת המטפלים הייתה שמותו נגרם בשל תשישות או כתוצאה מהתנגשות במגדל, ונבדק גם חשד להרעלה.
הערות שוליים

↑  נשר דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  נעה פישר, מראה נדיר: נשר דרומי בקומה ה-43 במגדל בתל אביב, באתר ynet, 19 במאי 2021
↑  נעה פישר, עצוב: מת הנשר שנמצא בקומה ה-43 במגדל בתל אביב, באתר ynet, 19 במאי 2021
| נשרי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| עוזנייה שחורה (סוג ומין יחיד) | עוזנייה שחורה |  |
| נשר | נשר מקראי • נשר דרומי • נשר הודי • נשר אפריקני • נשר ההימלאיה • נשר בנגלי • נשר הכף • נשר צר-מקור |  |
| נשר לבן-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר לבן-ראש |  |
| עוזניית הנגב (סוג ומין יחיד) | עוזניית הנגב |  |
| נשר אדום-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר אדום-ראש |  |
| פרס (סוג ומין יחיד) | פרס |  |
| נשר הדקלים (סוג ומין יחיד) | נשר הדקלים |  |
| נשר אפור-כיפה (סוג ומין יחיד) | נשר אפור-כיפה |  |
| רחם (סוג ומין יחיד) | רחם |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנקן חום

| חנקן חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: חנקניים
סוג:: חנקן
מין:: חנקן חום
שם מדעי
 Lanius cristatus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של חנקן חום   מקייץ   חורף   יציב

חַנְקָן חוּם (שם מדעי: Lanius cristatus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת החנקניים המצוי בעיקר באסיה. הוא קרוב מאוד למינים חנקן אדום-גב (L. collurio וחנקן ערבות ( L. isabellinus).
בדומה למרבית החנקנים, יש לו דגם פנים בולט הכולל "מסכה" שחורה, והוא מצוי בעיקר בבתי גידול שיחיים פתוחים, שם הוא נוהג לשבת על ראשי שיחים קוצניים בחיפוש אחר טרף. מספר אוכלוסיות של המין הנרחב הזה יוצרות תת-מינים ייחודיים המקננים באסיה הממוזגת ונודדים לאזורי חריפה באסיה הטרופית. פרטים תועים נצפים לעיתים נדירות באירופה ובצפון אמריקה.
בישראל הייתה תצפית בודדת שלא התקבלה לבסוף על-אף צילומים שסופקו.
טקסונומיה ואטימולוגיה

חוקר הטבע האנגלי ג'ורג' אדוארדס כלל איור ותיאור של החנקן החום כבר בשנת 1747 בכרך השני של ספרו A Natural History of Uncommon Birds. הוא קרא לו בשם האנגלי "The Crested Red, or Russit Butcher-Bird". אדוארדס ביסס את האיור שלו על פרט שנשלח מבנגל למעצב המשי ג'וזף דנדרידג' בלונדון. כאשר בשנת 1758 חוקר הטבע השוודי קרל לינאוס עדכן את ספרו Systema Naturae למהדורה העשירית, הוא הציב את החנקן החום עם מיני חנקן אחרים בסוג Lanius. לינאוס כלל תיאור קצר, טבע את השם המדעי Lanius cristatus וציטט את עבודתו של אדוארדס. שם הסוג, Lanius, נגזר מהמילה הלטינית ל"קצב", וחלק מהחנקנים ידועים באנגלית בשם "ציפורי קצב" ("butcher birds") בשל הרגלי האכילה שלהם. שם המין הספציפי cristatus הוא מלטינית ומשמעותו "מצוייץ", בשימוש במובן רחב יותר מאשר מהמילה האנגלית "Crest", ומובן גם כ"מנוצה" או "פלומתי". השם האנגלי העממי לחנקן, "shrike", הוא מאנגלית עתיקה מהמילה scríc, "לצרוח", ומתייחס לקריאתו הצורמנית.
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

ישנם ארבעה תת-מינים מוכרים:
L. c. cristatus ק. לינאוס, 1758 – מרכז ומזרח סיביר וצפון מונגוליה, הודו עד חצי האי המלאי
L. c. confusus ב. שטגמן, 1929 – מזרח מונגוליה, דרום-מזרח רוסיה וצפון-מזרח סין, חצי האי המלאי וסומטרה
L. c. lucionensis ק. לינאוס, 1766 ("חנקן חום פיליפיני") – מזרח סין, חצי האי הקוריאני ודרום יפן דרום-מזרח סין, הפיליפינים, בורנאו וסולאווסי
L. c. superciliosus ג'. לאת'אם, 1801 ("חנקן חום יפני") - האי סחלין (דרום-מזרח רוסיה) וצפון ומרכז יפן, דרום-מזרח סין ומזרח הודו-סין עד איי סונדה הקטנים
תיאור

זהו חנקן בינוני, אורכו 17–20 ס"מ, ומשקלו 27–34 גרם (זכרים) או 28–37 גרם (נקבות). ניצויו חום בעיקר בחלקים העליונים וזנבו מעוגל. המסכה השחורה יכולה להיות בהירה יותר בחורף ומעליה מופיעה גבה לבנה. החלקים התחתונים בגוון קרמי עם צדדים ובטן אדומים. הכנפיים חומות וחסרות פסי-כנף לבנים. לנקבות יש לעיתים דוגמת קשקשים עדינה בחלק התחתון והמסכה חומה כהה ולא מודגשת היטב כמו אצל הזכר. ההבחנה בין הזוויגים אינה קלה בשדה, אך נמדדה בזוגות מקננים ביפן, שם ניתן לזהות את הנקבה מהימצאות כתם דגירה. השימוש בריבוי מדידות מאפשר הבחנה בזוויג של כ-90% מהפרטים. לתת-מין L. c. lucionensis יש כיפה אפורה הדוהה בהדרגה לגוון החום בחלקים העליונים והעל-שת נראה אדום יותר משאר הגב. הזנב חום יותר ולא אדמדם כמו אצל חנקן אדום-גב. לפרטים צעירים של L. c. lucionensis יש כיפה חומה והם חסרים את הצבע האפור בראש. לתת-מין L. c. superciliosus פס-גבה לבן ורחב ולכיפה גוון אדמדם עשיר יותר. הזנב אדום יותר עם לבן בקצהו.
באזורי החפיפה של החנקן החום, חנקן ערבות, וחנקן אדום-גב יש אוכלוסיות בעלות מופע מבלבל. הטקסונומיה של המינים הנ"ל הייתה נתונה לשינויים תכופים, וכמה צורות, כמו phoenicuroides, שנחשבו בעבר כתת-מין של החנקן החום הועברו לחנקן הערבות. תת-המין L. c. lucionensis תועד מעמיד בני-כלאיים עם L. c. superciliosus באישיקווה, יפן בעוד L. c. superciliosus תועד יחד עם חנקן טיגריסי (L. tigrinus (אנ')) במרכז יפן.
תפוצה

התת-מין הטיפוסי L. c. cristatus מקנן בצפון אסיה ממונגוליה ועד סיביר וחורף בדרום אסיה, מיאנמר וחצי האי המלאי. הגזע L. c. confusus המתואר מאותו אזור אינו מתועד היטב, אך נאמר שיש לו גבה לבנה רחבה יותר וחלקים עליונים חיוורים יותר, ולעיתים נכלל באוכלוסיית L. c. cristatus. תת-המין L. c. superciliosus (המכונה לפעמים "חנקן יפני") מקנן באיי סחלין, קוריל ויפן וחורף בהאינאן, סומטרה, ג'אווה ואיי סונדה. תת-המין L. c. lucionensis, הידוע לעיתים בשם חנקן פיליפיני (או בשמות המקומיים tarat או pakis-kis), מקנן בקוריאה ובמזרח סין וחורף בעיקר בטייוואן ובפיליפינים; אך גם באיי אנדמן ובתת-היבשת ההודית.
מין זה מזדמן נדיר באירופה, ופרטים תועים תועדו גם בארצות הברית ובקנדה.
התנהגות ואקולוגיה

החנקן החום הוא מין נודד ומחקרים המתבססים על טיבועים מראים כי הם מפגינים עקביות גבוהה בבחירת אתרי החריפה שלהם, ולעיתים קרובות חוזרים לאותם מקומות בכל חורף. הם מתחילים לתפוס את טריטוריות החורף זמן קצר לאחר הגעתם, וקריאותיהם הקולניות והטרטורים הייחודיים שלהם בולטים בשטח. נראה שלפרטים המגיעים מוקדם ומקימים טריטוריות יש יתרון על פני אלו המגיעים מאוחר יותר לאזורי החריפה. עיתוי נדידתם קבוע למדי עם הגעתם בחורף להודו באוגוסט וספטמבר ועזיבתם באפריל. בתקופת החורף הם עוברים חילוף נוצות. השירה שלהם באזורי החריפה חלשה ודומה במקצת לקריאת זרזיר ארבה ולעיתים קרובות כוללת חיקויים של ציפורים אחרות. המקור נשאר סגור בזמן השירה, ורק פעימות גרון נראות, למרות שהחנקן מנענע את זנבו מעלה ומטה תוך כדי שירה.
עונת הקינון מתרחשת בסוף מאי או יוני ובתי הגידול המתאימים לקינון כוללים טייגה, יערות ואזורים מדבריים למחצה, שם הם בונים קן בעץ או שיח, ומטילים שתיים עד שש ביצים.
הם ניזונים בעיקר מחרקים, ובמיוחד פרפרים. כמו חנקנים אחרים, הם נוהגים לשפד את טרפם על קוצים. גם ציפורים קטנות ולטאות תופסות לפעמים חלק בתזונתם. ב"מזווה" של פרט מסוים תועד לבן-עין. הם בדרך כלל מחפשים טרף מעמדה בולטת ועפים לכיוון הקרקע כדי ללכוד אותו.