stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלתר יעקב שחראי
ביוגרפיה > מותו והנצחה

שחראי נפטר בתל אביב ב-29 בנובמבר 1937 (כ"ה בכסלו תרצ"ח). הוא נקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "פ"נ ר' אלטר יעקב שחראי .. ממיסדי קהלת (קהילת) ירושלים". על שמו קרוי רחוב בשכונת בית וגן בירושלים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מאיה פולק, ציור מסתורי: מי מכיר את האישה שבקיר?, באתר מקור ראשון
1 2 3 4 5  ⁨אלתר יעקב שחראי ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 12 נובמבר 1934 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  רחוב שחראי, באתר עיריית ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 97501653   WorldCat (עם VIAF): 97501653
אקזיט (פסטיבל)

exit 2015 בהופעה של Martin Garrix
אקזיט הוא פסטיבל מוזיקה שמתקיים בקיץ במבצר פטרוברדין בעיר נובי סאד שבסרביה. הפסטיבל החל את דרכו בשנת 2000. במהלך קיומו, השתתפו בו יותר משני מיליון אנשים, משישים מדינות שונות. עיתון הניו יורק טיימס ו-CNN הכריזו פעמים רבות על פסטיבל EXIT כאחד מעשרת הפסטיבלים הטובים בעולם.
מיקום

הפסטיבל מתקיים בטירת פטרוורדין, הממוקמת בצידו הימני של נהר הדנובה בנובי סאד. מיקומו של הפסטיבל הוא מיוחד בעולם הפסטיבלים והוא גם חשוב לאווירתו של הפסטיבל. הטירה נחשבת כאחת הטירות האירופאיות הגדולות והיפות ביותר. הטירה גם מאפשרת לאירועים שונים להתקיים באותו הזמן אחד ליד השני, ללא הפרעות רעש, בזכות האקוסטיקה המיוחדות של הטירה.
במות הפסטיבל

הבמה המרכזית: הבמה המרכזית של הפסטיבל נמצאת בליבה של הטירה, והיא יכולה להכיל עד כ-35 אלף אנשים, ובעלת רקע טבעי של סביבת הטירה. בכל שנה הבמה המרכזית מארחת כוכבים ואומנים ידועים מכל סגנונות המוזיקה. לצד הכוכבים המפורסמים, היא גם מציגה את הופעות הבס הטובות ביותר לאחרת הופעות המפתח ב"תוכנית הX-בס", שהפכה לסמל שיווקי של הפסטיבל, ומאפשרת למסיבה להמשיך עד הזריחה.
רחבת הריקודים: רחבת הריקודים נחשבת כאחת מהרחבות האלקטרוניות הטובות בעולם. במהלך השנים חשיבותה עלתה והיא חשובה לפסטיבל כמו הבמה המרכזית. היא יכולה להכיל עד כ-25 אלף אנשים. ההופעה ברחבת הריקודים מתחילה בערב, ונמשכת כל הלילה עד לזריחה.
הבמה המתפוצצת: על במה זו מתקיימים מופעים בז'אנרים מוזיקליים כגון מטאל, פאנק ו- HC.
במת ההיתוך: במת ההיתוך היא אחת מהבמות הכי גדולות בפסטיבל. היא מארחת כמה מהאומנים הכי חשובים של רוק, פופ, והופעות אלטרנטיביות, הן מסרביה והן משאר העולם.
במות אחרות: פסטיבל EXIT הוא המארח לבמות נוספות כמו: במת חוסר שינה בנובי סאד, במת ויברציות רגאיי חיוביות, במת טרנס ניסוי גאיה, במת הלטינו, במת החרק האורבני, במת FM AS, במת שוק עתידי, דיסקו שקט, במת קריוקי ועוד.
היסטוריית הפסטיבל לפי שנים

2001: פסטיבל 2001 התקיים מ-6 ל-14 ביולי. נקבע ליום החגיגה של סרביה, הארץ נפתחת לעולם שוב אחרי שנים של בידוד בין-לאומי. הם הציגו את שלבי DJ והרוק, מראים בבירור, הפסטיבל יהיה פתוח לכל סוגי המוזיקה.
2002: פסטיבל 2002 שהתקיים מ-5 ל-13 ביולי היה במובנים רבים חזרה של השנה הקודמת, שהתנגש עם המשפט השיווקי החדש של הפסטיבל: "סרביה, האם את מוכנה לעתיד?".
2003: פסטיבל EXIT בשנה הזו נערך בין 3 ל-6 ביולי. הוא קוצר לארבעה ימים ושווק עם הקמפיין של "הבמה של EXIT".
2004: הפסטיבל בשנה הזו היה מ-1 ועד ל-4 ביולי.
2005: בשנת 2005 מ-7 ועד 10 ביולי, EXIT קיבלה דחיפה מדיה נוספת כאשר BBC Radio 1 הודיעה שהיא עומדת המכסה את הפסטיבל לחיות.
2006: EXIT 2006 התקיים בין 6 ל-9 ביולי. זה היה השנה שבה הפסטיבל התקיים הכי פחות זמן.
2007: נערך בין 12 ל-15 ביולי. השתתפו בו 190,000 אנשים. רובם יצאו מהפסטיבל עם דעות חיוביות לגבי הפסטיבל וסרביה.
2008: EXIT 2008 התקיים מ-10 עד ל-1 ביולי על מבצר פטרוברדין בנובי סאד.
2009: פסטיבל EXIT בשנת 2009 התקיים מ-9 עד 12 ביולי. במהלך ימי הפסטיבל, התרחש מפגש מוזיקת EXIT הראשון - ה-EMC. כ-30 די-ג'יים צעירים קיבלו את ההזדמנות לפגוש כמה מהשמות הגדולים של ז'אנר המוזיקה האלקטרונית שהופיעו בפסטיבל, ולחלוק ידע וחוויות.
2010: בשנת 2010 ה-EXIT התקיים בין 1 ל-8 ביולי. במסגרת חגיגות עשר השנים לפסטיבל הוחזרו אומנים רבים שהופיעו בשנים הקודמות כגון: סשה, ג'ון דיגוואד, ג'אמס זיבאלה, לוקו דיאס, קיסי סאלל אווט ואטין דה צ'אסי ואמנים רבים נוספים.
2011: מהדורה בינלאומית של CNN, בהשתתפות מאמר על פסטיבלי מוזיקה, בתחילת יוני נאמר כי EXIT נכלל ברשימת תשעת הפסטיבלים הטובים בעולם. בשנת 2011 EXIT נערך בין 7 ל-10 ביולי.
2012: פסטיבל EXIT בשנת 2012 התקיים בין 8 ל-11 ביולי. בפסטיבל ביקרו יותר מ-150,000 אנשים. בסביבות 1,600 מתנדבים עזרו לארגן את הפסטיבל בשנה זו.
2013: לראשונה, היה אורכו של הפסטיבל חמישה ימים. הוא נערך בין 10 ל-14 ביולי. המהדורה ה-15 של הפסטיבל הוחזקה במשחק 8 ימים של הרפתקת EXIT ושווקה עם הסלוגן "הרפתקה אחת, שתי מדינות, שמונה ימים, זיכרונות חסרי מספור."
2015: EXIT 2015 נערך בין 9 ל-12 ביולי. סמל הפסטיבל הזה היה חגיגות 15 שנים להיערכות הפסטיבל, ביחד עם הסלוגן "15 שנים של שיתוף אהבה".
הערות שוליים

↑  אתר EXIT Magic
↑  Exit fondacija
↑  Novi Sad, MY EXIT ADVENTURE DOO
פטרוברדין בערב הפסטיבל
בוקר של הפסטיבל ברחבת הריקודים
אקזיט (עסקים)

אקזיט (מאנגלית: Exit planning; בעברית: הֶנְפֵּק) הוא הכינוי הנפוץ שניתן בישראל לבחירה של יזמים או מנהלי חברה בחלופה של יציאה מפעילות עסקית בחברה שהקימו או שעומדים בראשה, לרוב על ידי מכירת הפעילות של החברה. השם אף הפך בשנים האחרונות לשם נרדף לרכישת חברות (דוגמת רכישת סודהסטרים על ידי פפסיקו).
בישראל, המונח נפוץ במיוחד בתחום ההייטק, בו האקזיט מציין יזמים בחברות הזנק ("סטארט-אפ"), המוכרים את המניות בחברה שהקימו בעבור הון, בדרך כלל לתאגידים גדולים, המעוניינים לשלב במוצריהם את הטכנולוגיה שפיתחה החברה.
אפשרות נוספת לאקזיט היא הנפקה בבורסה לניירות ערך (IPO), כשהחברה ממשיכה למעשה לפעול אך הון המניות של המשקיעים נמכר לציבור. בעבור מכירת אחוזיהם בחברה זוכים היזמים וכן המשקיעים בחברה (כגון אנג'לים וקרנות הון סיכון) להחזר על השקעתם. במקרה של אקזיטים מוצלחים, אלו עשויים לזכות בתשואה גבוהה מאוד (נמדד לרוב במכפיל על גובה ההשקעה). חברה מסחרית עשויה להגן על יכולתה לבצע אקזיט אם למשל תחתום רק על חוזים בעלי תנאי סיום התקשרות נוחים עבורה.
בישראל

ישראל, שבה תעשיית הייטק והון סיכון משגשגת, בולטת בעולם במספר חברות הטכנולוגיה שביצעו אקזיט. בעשור שבין 2003 ל־2012 נמכרו בישראל 772 חברות ב־41.6 מיליארד דולר. בכל שנה היו בישראל אקזיטים בסכום ממוצע של כ־4 מיליארד דולר. בתקופה זו התעשייה המובילה בכמות האקזיטים הייתה תעשיית השבבים: בתחום הזה בוצעו יותר רכישות מאשר בכל תחום אחר, והמחיר הממוצע לעסקה היה 100 מיליון דולר. תשעה מתוך עשרת האקזיטים הגדולים של התקופה הזאת היו חברות ציבוריות שכבר נסחרו ברגע המכירה בבורסה. בסוף התקופה הזאת חלה האטה בתחום רכישות חברות השבבים, לצד צמיחה בתחומי התקשורת הסלולרית, האינטרנט, התוכנה והסייבר.
בשנים 2008–2010, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, ירד בכ-50% שווי סך האקזיטים של חברות הזנק ישראליות שנרכשו על ידי חברות בינלאומיות. ב-2011 חלה התאוששות, בין היתר כחלק מהקלות במיסוי, שהעניקו אינטרס לחברות בינלאומיות להוציא כספים מארצות הברית ולהשקיע בפעילות של מיזוגים ורכישות בינלאומית. פרט לשנת 2006, שנת 2011 הייתה השנה בה שווי האקזיטים הישראליים היה הגבוה ביותר בעשור האחרון וברבעון הראשון של שנת 2012 כבר נעשו אקזיטים בשווי גבוה יותר מבכל שנת 2011.
יש הטוענים כי כמות האקזיטים הגבוהה בישראל לא בהכרח חיובית עבור המשק הישראלי, כיוון שהנטייה למכור כשהחברה עדיין קטנה יחסית, גורמת לכך שלא מתפתחות בישראל חברות הייטק גדולות רבות ולא מוכשרים מנהלים בהתאם בעלי ניסיון בניהול חברות ענק. מאידך, הכסף המוזרם לישראל משמש כמנוע צמיחה לפתיחת חברות טכנולוגיה חדשות, ומביא חברות בינלאומיות גדולות להקים או להרחיב מרכזי פיתוח בישראל, המעסיקים עשרות ומאות עובדים.
דו"ח של פירמת רואי החשבון PwC Israel קבע כי ב-2016 חלה ירידה של 67% בהיקף האקזיטים שבוצע בישראל ב-2016 לעומת 2015. זוהי השנה השנייה ברצף בה חלה ירידה בהיקף האקזיטים, לאחר שגם 2015 זכתה להיקף קטן מקודמתה.
| אקזיטים בולטים> חברה נמכרת | אקזיטים בולטים> חברה רוכשת | אקזיטים בולטים> שנה | אקזיטים בולטים> סכום (במיליארדי דולרים) |
| --- | --- | --- | --- |
| מובילאיי | אינטל | 2017 | 15.2 |
| מלאנוקס | אנבידיה | 2019 | 6.9 |
| פרוטרום | איי.אפ.אפ | 2018 | 6.4 |
| ישקר | ברקשייר האת'וויי | 2006, 2013 | 6 |
| NDS | סיסקו | 2012 | 5 |
| כרומטיס | לוסנט | 2000 | 4.75 |
| מרקורי | היולט פקארד (HP)‏ | 2006 | 4.5 |
| פלייטיקה | קונסורציום סיני | 2016 | 4.4 |
| אורבוטק | KLA-Tencor‏ | 2018 | 3.4 |
| סודהסטרים | פפסיקו | 2018 | 3.2 |
בתרבות הפופולרית

סדרת הטלוויזיה הישראלית "מסודרים" (2007 – 2009) עסקה בקבוצה של צעירים ישראלים שמכרו את חברת ההזנק שלהם תמורת הון עתק, כלומר "ביצעו אקזיט". הסדרה נעשתה בהשראת מכירת חברת מיראביליס הישראלית לחברת America Online האמריקאית בשנת 1998.
ראו גם

מיזוגים ורכישות
סיליקון ואדי
עמק הסיליקון
הערות שוליים

↑  מונחים חדשים שאושרו במליאת האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏30 באפריל 2023
↑  מאיר אורבך, 10 שנים, 772 אקזיטים, 41.6 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2013
↑  אורן בראון, מגמות בענף ההי טק והתפתחויות בגיוסי כספים לחברות היי טק, 21/06/2012, בערוץ CFO TV
אלעד טנא

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1972 (בן 51) 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  תואר ראשון ושני בתקשורת ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  עורך העיתון "מקור ראשון"
 
אלעד טנא (נולד ב-12 באוקטובר 1972) הוא עיתונאי, איש תקשורת ישראלי, והחל ממאי 2023 עורך העיתון "מקור ראשון". לשעבר ראש מערך ההסברה הלאומי.
ביוגרפיה

טנא נולד בישראל ב-1972, ושירת ביחידת מודיעין שדה (869). במילואים שירת ביחידת דובר צה"ל, ממנה שוחרר בדרגת סרן. בעל תואר ראשון ושני בתקשורת ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן. בוגר תוכנית העמיתים של רשת ״מעוז״ ואוניברסיטת הרווארד.
הוא התחיל את הקריירה שלו ב"הצופה", ומשם עבר ל-ynet.
בשנת 2000 היה שותף בהקמת אתר ynet, עסק בתפקידי עריכה שונים באתר ובמשך חמש שנים שימש כראש דסק החדשות הקים באתר את "ערוץ ynet יהדות" ועמד בראשו כארבע שנים.
ב-2010 ייסד וערך את המגזין מוצש בעיתון "מקור ראשון". בשנת 2013 מונה לעורך האתר nrg, וב-2014 מונה במקביל גם לסגן העורך הראשי של "מקור ראשון". שימש גם כסגן עורך "מעריב". בשנת 2015 הקים את חטיבת הדיגיטל בתאגיד השידור הישראלי, וניהל אותה במשך שש שנים. בשנת 2016 מונה למנהל חטיבת החדשות של תאגיד השידור הישראלי באופן זמני, עם עזיבתה של שלומית אברהם גלוברזון.
באוקטובר 2021 טנא נכנס לתפקידו כראש מערך ההסברה הלאומי, לאחר שהתפקיד לא אויש במשך שש שנים. ב-3 ביולי 2022, לאחר מינויו של יאיר לפיד לראש ממשלת ישראל, סוכם שטנא יסיים את תפקידו.
במאי 2023 מונה לעורך הראשי של העיתון "מקור ראשון", במקומו של חגי סגל.
הערות שוליים

1 2  ירון אברהם, ‏אלעד טנא ימונה לראש מערך ההסברה הלאומי, באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2021
↑  אלעד טנא מתמודד לתפקיד סמנכ"ל תאגיד השידור הציבורי, באתר כיפה, ‏9 בנובמבר 2015
↑   נתי טוקר, הננו "כאן": מכונת הלייקים של תאגיד השידור הציבורי החדש, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2016
↑  מינוי סרוג נוסף של בנט: ראש מערך ההסברה הלאומי החדש, באתר כיפה, ‏19 בספטמבר 2021
↑  אלעד טנא ימונה כסמנכ"ל חטיבת הדיגיטל ברשות השידור, באתר כיפה, ‏29 בדצמבר 2015
↑  אלירן מלכי, מנהלת חטיבת החדשות עוזבת את התאגיד, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2016
↑  רה"מ בנט מינה את אלעד טנא לתפקיד ראש מערך ההסברה הלאומי, באתר ישראל היום, ‏19 בספטמבר 2021
↑  אביו של עמית סגל נפרד: "עלי בריקדות ניפגש", באתר אייס, 12 במאי 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנסמבל קוינטה וחצי

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  ווקאלי
 פרסים והוקרה:  פרס קרן "בוכמן-היימן" למוזיקאים צעירים, מרץ 2012
 www.quintaandahalf.com
 חברים
 אלט: איילה פוספלד טנור: דורון בן עמי וארז טל מצו: ירדן כהן-ברוש סופרן: ניצן אופיר  בס: רביב לייבזירר
 חברים לשעבר
 עוז וייס מתן קאופמן  גלית מור
 
אנסמבל קוינטה וחצי הוא הרכב קולי ישראלי של שלוש זמרות ושלושה זמרים, השרים יחד א-קפלה (שירה ללא ליווי כלי).
ההרכב מבצע מגוון רחב של קלאסיקות ישראליות לצד קלאסיקות לועזיות ידועות, בעיבודים עצמאיים, באמצעות קולותיהם בלבד.
היסטוריה

האנסמבל הוקם בשנת 2006 על ידי דורון בן-עמי, מי שאחראי על כתיבת רוב העיבודים בהרכב ועל ניהולו המוזיקלי.
כל חברי האנסמבל הם בוגרי מגמת המוזיקה של התיכון ע"ש ברל כצנלסון בכפר סבא, אשר במסגרתו פעל בשנותיו הראשונות.
האנסמבל הופיע עד היום בפסטיבלים ואירועים שונים בכל רחבי הארץ, בין היתר: "על המצדה" בפסטיבל ערד 2006, אירועי חג המוזיקה הישראלית 2007 בירושלים, כנסים של ארגון אקו"ם, מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה בתל אביב, מוזיאון ראלי בקיסריה, פסטיבל "מי מפחד מא'קאפלה?" בכפר האמנים עין הוד, קונצרטים בקריפטה במסגרת פסטיבל אבו גוש 2012 וכמו כן, בתוכניות טלוויזיה שונות כגון, "כוכב נולד 6", אולפן יום העצמאות, תוכניות הבוקר של ערוץ 2, "האולפן השקוף" בערוץ 24, טקסים ממלכתיים ועוד. האנסמבל אף לקח חלק בערבי הוקרה למשוררים ומלחינים כגון לאה גולדברג, לוין קיפניס, יוסף הדר, סשה ארגוב ועוד.
בשנת 2011 הקליט וצילם האנסמבל קליפ בכורה, אשר גרף מספר רב של צפיות ברשת האינטרנט.
החל משנת 2011 מרבים קוינטה וחצי להופיע גם בפני תלמידי בתי ספר ברחבי הארץ, במסגרת תוכנית "סל תרבות" של משרד החינוך. המופע נקרא "אקפלה נקודה" ומטרתו להעניק לתלמידים חוויה חינוכית מוזיקלית מעשירה שפותחת בפניהם חלון אל תוך העולם המופלא של האקפלה.
ההרכב קיים קונצרטים רבים במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה בתל אביב ובמאי 2012 אף קיים קונצרט מיוחד באורך מלא במסגרת פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה, שמתקיים מדי שנה במוזיאון תל אביב.
בשנת 2021 יצא הסינגל הראשון של ההרכב, "מכל אהבתי", לקראת אלבום הבכורה שלהם. השיר נכתב על ידי אחד מחברי ההרכב, רביב לייבזירר. האלבום המלא של קוינטה וחצי הנושא את אותו השם, "מכל אהבתי", יצא שנה לאחר מכן, בנובמבר 2022.
חברי ההרכב

אלט: איילה פוספלד
טנור: דורון בן עמי וארז טל
מצו: ירדן כהן-ברוש
סופרן: ניצן אופיר
בס: רביב לייבזירר
עיבודים וניהול מוזיקלי : דורון בן-עמי וירדן כהן-ברוש
פרסים והוקרה

פרס קרן "בוכמן-היימן" - במרץ 2012 זכה ההרכב להימנות על מקבלי הפרס היוקרתי למוזיקאים צעירים. הפרס ניתן במסגרת הקונצרט השנתי שעורכת הקרן במרכז ענב לתרבות בתל אביב..
הערות שוליים

↑  דף הסינגל מכל אהבתי, באתר פטיפון, 14 בנובמבר 2021
↑  פוסט על יציאת האלבום, באתר פייסבוק, נובמבר 2022
אלה אמיתן

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1893
 פטירה:  20 ביוני 1995  (בגיל 102)
 שם לידה:  אלה וילנסקי
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  סופרת-ילדים, שירה
 שפות היצירה:  עברית 
 תחום כתיבה:  ספרות, שירה, תרגום
 סוגה:  ספרות ילדים, שירה
 יצירות בולטות:  בִּמְדִינַת הַגַּמָּדִים
 
שיר שכתבה אלה אמיתן עם נפילתו בקרב של סגן גבריאל בקשט
אלה אמיתן (וילֶנסקי) (Ella Amitan-Wilensky; ‏14 באפריל 1893 - 20 ביוני 1995) הייתה מחברת ספרי ילדים, משוררת ומתרגמת ספרי עיון, שירה וסיפורת ישראלית.
קורות חיים

אמיתן נולדה בדורפאט שבאסטוניה, בתם של יוסף מיכאל ורחל וילנסקי (שנספו לימים בשואה בשנת 1941). הייתה חברת "החלוץ" בעיר הולדתה, יחד עם אחיה, לייב וילנסקי, ששימש היושב ראש.
בשנת 1911 סיימה את לימודיה בגימנסיה רוסית-גרמנית לבנות והחלה את לימודיה הגבוהים, תחילה בבית הספר לרפואת שיניים על שם לבינוביץ', אותו סיימה בשנת 1914, ובשנים 1918–1919 הייתה סטודנטית לרפואה באוניברסיטת דורפאט.
משנת 1920 הייתה מורה לאנגלית בגימנסיה רוסית. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל. בארץ סיימה את לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים שזה עתה נוסדה.
עם הזמן אימצה לעצמה את שם נעוריה של אמהּ, אמיתן, כיוון שהזכיר את השם "עמית" ('חבר').
במהלך השנים עבדה כמתרגמת ומזכירה בלשכה המרכזית של קרן היסוד ובנוסף, תרגמה ספרות ילדים מאנגלית, צרפתית וגרמנית, עליה גם הרצתה, וכתבה ספרי שירה וסיפורת.
שירה הראשון - "הצי הלבן" התפרסם במוסף דבר לילדים, כ"ד בשבט תרצ"ד. על שיר זה, כמו על שירים נוספים, חתמה בשמה הפרטי בלבד: אלה. בין שיריה הרבים התפרסם במיוחד השיר "בִּמְדִינַת הַגַּמָּדִים", שהולחן על ידי יצחק לוי וזכה, לאחר עשרות שנים, לעיבוד למחזמר. השיר נכתב באמצע מלחמת העולם השנייה, בזמן שאמיתן שירתה בחיל העזר לנשים בצבא הבריטי, בעקבות פגישה שלה עם ילדם של ידידים, שבגיל שנה ורבע הלך בביטחון, בניגוד להיסוס בהליכה שקיים אצל תינוקות בגילו. ומתוך אווירת המלחמה בה הייתה, היא תארה לעצמה שלו הייתה מוכרזת מלחמה בארץ הגמדים, מפקדם היה צועד כמו התינוק הקטן, ולאחר מספר ימים כתבה את השיר.
שירותה במלחמה השפיע על שיריה, ובספרה "לך ולך" שיצא לאור בשנת 1949 היא אף התייחסה בשיר "במדבר" למותו של חייל בשדה קרב המתרחש במדבר.
אמיתן לא נישאה ולא היו לה ילדים. היא נפטרה ב-20 ביוני 1995, בהיותה בת 102, והובאה לקבורה בהר המנוחות. דודניתה הייתה הסופרת כלת פרס ישראל ימימה אבידר-טשרנוביץ.
ספריה

ירח פקח: שירי ילדים (תל אביב: אילה על ידי הוצאת דביר, תרצ"ח), ציירה: גרטה וולף
ינוקא: שירי ילדים (תל אביב: יבנה, 1942), צייר: נחום גוטמן
לך ולך: שירים (תל אביב: הוצאת מסדה, 1949)
מרד הפרחים: שלשה מחזות לילדים (תל אביב: דביר, תשי"ד)
הששיה (תל אביב: נצנים, תשי"ז),צייר: דוד גלבוע
במדינת הגמדים: שירים וחרוזים (תל אביב: נ. טברסקי, תשי"ח), ציירה: לאה פלד
פרחי נשיה: שירים (תל אביב: אל"ף, תשכ"ג)
אל האי כפתור: הרפתקה בחרוזים (תל אביב: אל"ף, תשכ"ו), עיטרה: שלומית בר-דיין
פיל קטן היה לדינה: שירים לילדים (תל אביב: אל"ף, תשל"ד)
צבר בעציץ: שירים לילדים (תל אביב: אל"ף, תש"מ 1980), איירה: שלומית בר-דיין
הילד עילם, היונה והמבול: דמויות מן התנ"ך כשהיו ילדים וילדות: שירים (ירושלים – תל אביב: דביר, תשמ"א 1980), ציירה: בינה גבירץ
תמונות מן האלבום: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ה 1985)
ספריה > תרגומיה

עדית המילטון, מיתולוגיה (תל אביב: מסדה, תשי"ז), צייר: סטיל סבג'
איבר ליסנר, עמי קדם ותרבותם: התרבויות הגדולות של ארם-נהרים, מצרים, פיניקיה, קמבודיה, השומרים, הבבלים, החתים, פולינזיה, מלנזיה, אינקה, אטרוסקים, אשור, פרס, טרויה, סין, יפן, הודו, יוון, רומי וקרתגא (תל אביב: הדר, תשכ"א)
אנה לנגפוס, גפרית ומלח (תל אביב: מור, תשכ"ג), ערך: יו"ט לוינסקי
סרז' דאלן, אהבה ליד הדלפק: רומן (תל אביב: מ' מזרחי, 1964)
אליס תורן, חייה של מאדאם קיורי (תל אביב: יזרעאל, תשכ"ה), צייר: פ' קאסטילון
מוריס דיקוברה, אהבה בשנחאי: רומן (תל אביב: מ' מזרחי, 1965)
פרנטישק לנגר, חבורת המפתח הלבן (תל אביב: אחיאסף, 1967)
אריך קסטנר, האיש הקטן והעלמה הקטנה (תל אביב: אחיאסף, 1968)
שרלוטה ביהלר, כדי שחייך יצליחו (תל אביב: אחיאסף, 1970)
אלן פ' גוטמאכר, הריון לידה ותכנון המשפחה: מדריך להורים לעתיד (תל אביב: אחיאסף, תשל"ד)
אריק נייט, לסי חוזרת הביתה (תל אביב: אחיאסף, 1974), אייר: דון בולוניז
שירים מגדות הסיינה: מבחר השירה הצרפתית מן המאה התשע-עשרה והעשרים; לקטה, ערכה ותרגמה מצרפתית אלה אמיתן (תל אביב: אל"ף, תשל"ז 1976)
ג'יימס מאיירס, נפלאות בממלכת החי (תל אביב: אחיאסף, תשל"ז), אייר: לואיס דומינגז
ד. ק. ג'ארביס, 20X5 שנות בריאות: רפואה עממית (תל אביב: הוצאת ש. פרידמן, 1977)
הנריך שכנוביץ, שעון קוקיה: הומור וסטירה (רמת גן: מסדה, 1979)
הערות שוליים

↑  השיר "במדינת הגמדים" כולל ביצוע, באתר זמרשת.
↑  תאריך הלידה המדויק של אמיתן, באתר המוזיאון היהודי האסטוני (באנגלית).
↑  אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1948-1900, דביר, 1988, עמ' 531
↑  אלה אמיתן, כך נוסדה "מדינת הגמדים", מעריב, 2 באוגוסט 1979
↑  חנן חבר, ‏שירת הגוף הלאומי: נשים משוררות במלחמת השחרור, תיאוריה וביקורת 7, חורף 1995
↑  אלה אמיתן באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309010905171  GND: 1219259152  ISNI: 0000 0003 7008 4214  LCCN: nr91031978  MusicBrainz: 81b2ba75-f053-48bb-a4f0-272a808a63f4  NLA: 35846534  NTA: 234604530  VIAF: 235277578   WorldCat (עם VIAF): 235277578
אמי בואה

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1794 המבורג, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  21 בנובמבר 1881 (בגיל 87) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, האימפריה האוסטרית, המבורג 
 ידוע בשל:  גאולוג, ונוסע ברחבי הבלקן
 השכלה:  אוניברסיטת אדינבורו 
 תפקיד:  President of the Geological Society of France (1830–1830)  President of the Geological Society of France (1835–1835)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  מדליית וולסטון (1847) 
 
רחוב אמי בואה בסופיה, בולגריה
אמי בואה (בגרמנית: Ami Boué‏; 16 במרץ 1794, המבורג, האימפריה הרומית הקדושה – 21 בנובמבר 1881, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית), גאולוג ממוצא הוגנוטי צרפתי, מוכר בזכות סיוריו בבלקן ותיאוריו לגבי ערים שונות באזורי בולגריה ומקדוניה המודרניות.
ביוגרפיה

אמי בואה נולד בהמבורג למשפחה אמידה ממוצא הוגנוטי-צרפתי, אשר עסקה בספנות. הוא רכש השכלה בז'נבה ובפריז, ובהמשך למד גאולוגיה באוניברסיטת אדינבורו. הוא ערך סיורים ומחקרים באזור סקוטלנד והאיים ההברידיים ובמקביל רכש דוקטורט בגאולוגיה. בהמשך עבר להתגורר בפריז וממנה יצא לסיורים גאולוגיים באזור איטליה, קרואטיה, הונגריה, שווייץ ואוסטריה המודרניות.
ב-1830 נמנה עם מייסדי "החברה הגאולוגית של צרפת". ב-1835 עזב את פריז ועבר לווינה. ב-1836 יצא לסיורים נרחבים באזור הבלקן העות'מאני וביקר בערים רבות באזור בולגריה, יוון ומקדוניה המודרניות. במסגרת סיוריו הרבים תיאר את הערים השונות, אופן בנייתן, ואורח חיי הקהילות השונות המתגוררות בהן.
ב-1836 הגיע בואה לעיר מונסטיר, שם התגוררה קהילה יהודית גדולה. הוא תיאר עיר ובה בנייה צפופה מאוד, רחובות צרים ורובע מסחרי גדול ובו למעלה מ-2,000 חנויות ובכלל זה אזורי המסחר של בני הקהילה היהודית. בואה תיאר את הדיסוננס בין רחובות מלאי זוהמה ורמת סניטציה ירודה, לבין גנים רחבי ידיים ומטופחים אשר שכנו בפאתי העיר. היה זה אחד התיאורים הראשונים של מונסטיר על ידי נוסע מערב-אירופי.
אמי בואה הלך לעולמו בווינה ב-1881 והוא בן 87. רחוב בסופיה, בירת בולגריה, מנציח את שמו.
הערות שוליים

↑  שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2005, עמוד 17-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272876405171  PLWABN: 9810663895805606  BNC: 000442338  BnF: cb130130742 (data)  CANTIC: a11500177  CiNii: DA15840366  GND: 11627218X  ISNI: 0000 0001 0870 8722  LCCN: n86840273  NLG: 215238  NSK: 000497580  NTA: 234985550  RERO: 02-A003033797  SNAC: w6f205xq  SUDOC: 033807108  VcBA: 495/137141  VIAF: 12440351   WorldCat (עם VIAF): 12440351
אמוז-בוש

| --- | --- |
פנקוטת פרמזן כאמוז-בוש.
פנקוטת פרמזן כאמוז-בוש.
 
 מאכלים
 מוצא:  צרפת 
 
ההשפעה היפנית על המנה: בזיליקום, ביצי דגים ואמברג'ק יפני.
אמוּז-בּוּש (מצרפתית: amuse-bouche, מילולית: משעשע חך; או אמוז-גֶל, amuse-gueule) הוא מתאבן קטן בגודל נגיסה. אמוז-בוש שונה ממתאבן בכך שהוא אינו מוזמן כמתאבן מתוך תפריט אלא נבחר על פי בחירת השף בלבד. לעיתים קרובות הוא מלווה יחד עם יין משלים, ומוגש כטעימה וכהצצה ראשונה של בלוטות הטעם אל גישתו של השף לבישול.
שימושים במסעדות

אמוז-בוש הוא תוצר של הנובל קוויזין, גישת בישול שדגלה במנות קטנות עם טעמים וריחות מרוכזים. יש להבחין בין סוגים אחרים של מתאבנים על ידי שלושה מאפיינים: הגודל הקטן של האמוז-בוש - בדרך כלל בגודל של נגיסה אחת או שתיים, אותו אמוז-בוש מוגש לכל יושבי השולחן, ולבסוף - הוא אינו מגיע בהזמנה אלא מוצע ללא תשלום.
מטרתו של האמוז-בוש יכולה להיעשות גם על ידי מנה פשוטה כמו צלחת זיתים או ממרח זיתים. אך לעיתים קרובות הוא הופך למופע ראווה של כישורי האומנות של השף כמו גם תחרות בין המסעדות. ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן, אחד מהשפים המפורסמים בעולם אמר כי, "האמוז-בוש היא הדרך הטובה ביותר עבור שף גדול לבטא את הרעיונות הגדולים שלו בדברים קטנים".
בשלב מסוים הפך האמוז-בוש מבונוס לא צפוי למנה רשמית במסעדות בעלות כוכבי מישלן. (עד 1999 נהג הניו יורק טיימס לספק הסבר בסוגריים על המנה הזו) זה, בתורו, הפך לאתגר עבור המסעדות. האמוז-בוש דורש לא רק דמיון והשראה כי אם גם חייב להיות מוכן בכמויות מספיקות לכל האורחים, בדרך כלל מיד לאחר שהוזמנה המנה, מה שדורש עמדת בישול המוקדשת לייצור מהיר של המנה. זה דורש גם מבחר גדול של כלי חרסינה בהם מוגש האמוז-בוש. צלחות מעניינות, כוסות קפה וגם כפות מרק אסייתיות גדולות שהן בחירה פופולרית למדי. המטבח מוכרח להיות מסוגל להיות ערוך גם לסועדים שיש להם אלרגיות למרכיבים שונים של האמוז-בוש.
אלתר שמואלביץ

הרב רפאל אלתר הלוי שמואלביץ (בערך תרל"ח, 1878 - תרע"ט, 1918) חתן הסבא מנובהרדוק וראש ישיבות סטוצ'ין וגרודנא.
תולדות חייו

בילדותו הלך ללמוד בסלובודקה. בשנת תרנ"ו פנה הרידב"ז שהיה רבה של סלוצק ל"סבא מסלובודקה", הרב נתן צבי פינקל, וביקשו להקים ישיבה בעירו, הרב פינקל נענה לבקשתו ושלח ארבעה עשר תלמידים בראשות הרב איסר זלמן מלצר, וביניהם הרב רפאל אלתר, הרב אהרן קוטלר והרב פסח פרוסקין להקים את הישיבה.
נישא לעטיל בתו של הסבא מנובהרדוק. מיד לאחר נישואיו שלחו חמיו לכהן כר"מ בסניף של ישיבת נובהרדוק שפתח בעיירה לודבינובה.
בראש השנה שנת תרס"ב נולד בנו בכורו הרב חיים שמואלביץ.
בשנת תרס"ח התמנה הרב יהודה לייב חסמן לרב העיר סטוצ'ין שבפלך וילנה שבליטא, והקים בה ישיבה בשם "ענף כנסת ישראל", שהייתה סניף של ישיבת "כנסת ישראל" בסלבודקה. הוא קרא לרב רפאל אלתר לכהן בישיבה כר"מ. לצידו כיהן כר"מ הרב נחמן קולידצקי (אביו של הרב יצחק קוליץ). עם השנים התקדם והיה לראש הישיבה בה. מסופר כי אף הציע לרבי ירוחם ליבוביץ לכהן כמשגיח לצידו.
בראשית ימי מלחמת העולם הראשונה התרוקנה הישיבה מלומדיה. הרב שמואלביץ ברח עם משפחתו לגרודנא שבפולין. עקב היות העיר גרודנא צומת דרכים חשוב בין פולין לרוסיה התקבצו אליה תלמידי ישיבות רבים, ובשנת תרע"ו הוקמה בה ישיבת שער התורה. הרב שמואלביץ מונה לר"מ. לאחר המלחמה שב לסטוצ'ין.
בשנת תרע"ח נפטרה אשתו, ולאחר כמה חודשים חלה אף הוא ונפטר בי"ג בחשוון ה'תרע"ט, כבן ארבעים, מחולי המגפה שהשתוללה באותם ימים. נקבר לצד אשתו בעיירה סטוצ'ין.
ילדיו

בניו היו הרב חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר, והרב שלמה (נולד ה'תרע"ג) שהתגורר בארצות הברית. חתניו היו הרב ניסן פוטאשינסקי, נספה בטבח בישיבת בירזש, והרב יצחק אלחנן ולדשיין, שנספה אף הוא בימי המלחמה.
הערות שוליים

↑  "בדרך עץ החיים", ח"א, ידעאל מלצר, תשמ"ה, עמוד 92
↑  "מורשת אבות" ח״ה, עמוד 181
↑  הרב חיים שמואלביץ, פרקי חיים, יצחק מתתיהו טננבוים, תש"מ, עמוד 8