stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בניין המשרדים של הסנאט הארט
תיאור המבנה

במבנה 9 קומות מעל הקרקע, המכילות 93,000 מטרים רבועים של שטחי רצפה, מהם 30,900 מטרים רבועים בהם ניתן להשתמש.
בשונה מהסגנון הנאו-קלאסי בו נבנו בניין משרדי הסנאט על שם דירקסן, ובניין משרדי הסנאט על של ראסל, בנוי בניין הארט בסגנון מודרני. כדי להתאים במראו לבנייני המשרדים האחרים של הסנאט (על אף הסגנון האדריכלי השונה) צופה בניין הארט בשיש לבן ובוהק ממדינת ורמונט, כל חלקי המבנה חופו בשיש (גם המסדרונות הפנימיים), ובכלל זה גם חלקים ממבנה אשר על פי רוב אינם מחופים (כמו מבניים טכניים על גג הבניין). לצורך עבודות החיפוי נעשה שימוש ב-8,129 טונות שיש.
על מנת להזכיר את בנייני דירקסן וראסל, בהם מצויה חצר פנימית, בבניין הארט נבנה אטריום ובו תקרת זכוכית גדולה; קירות האטריום חופו אף הן בשיש לבן מוורמונט, כאשר שאר חלקי אותה קומו חופו בשיש בצבע ורוד ממדינת טנסי.
בשונה ממשרדי הסנאט האחרים, בהם לסנאטור משרד, ולצוותו משרדים אחרים, לעיתים במקומות מרוחקים, בבניין הארט תכנן אדריכל הקפיטול בניין משרדים משולבים. לכל סוויטת משרדים כניסה ציבורית בקומות האי זוגיות של המבנה, וכניסה פרטית עבור צוות הסנאטור, בקומות הזוגיות של מבנה. גובהה של כל סוויטה 4.9 מטרים.
כל סוויטה כוללת משרד עבור הסנאטור, וחדר עבודה ובו תאים עבור צוותו, שכולל שתי קומות עבודה, שגובהה של כל אחת מהן 2.4 מטרים, בין התאים מפרידות מחיצות עץ אלון, המחופות בבד אקוסטי, הסופג קולות), כמו כן, בכל סוויטה יש חדר שירותים פרטי.
דלתות מעליות המבנה עשויות ברונזה.
מכסי פתחי הביוב במדרכות ברחובות הסמוכים למבנה שהיו עשויים ברזל, הוחלפו בפתחי ביוב העשויים ברונזה, כדי למנוע מראי מכסי ביוב חלודים מחלונות המבנה. חלודה מכוערים כתמי מסורתי ברזל מכסה הביוב (כרגיל חומר).
חדר הקפיטריה בבניין דירקסן (בקומת המרתף שלו), הוכפל בגודלו (כאשר השטח הנוסף מצוי בבניין הארט), דבר שאפשר לציבור לאכול בקפיטריה (קודם לכן היא שמשה רק את צוותי הסנאט).
מתחת למבנה חניון ובו מקום ל-350 רכבים.
בעת הקמת המבנה, הוא נבנה סביב בית בלמונט-סיוול הסמוך, המהווה אתר מורשת היסטורי, מטה של מפלגת הנשים הלאומית של ארצות הברית, ומכיל מוזיאון על בנושא תנועת זכות הבחירה לנשים.
תיאור המבנה > חדר השימועים המרכזי

בניית וריהוט חדר השימועים המרכזי (The Central Hearing Facility) הושלמה באוקטובר 1987; בחדר נעשה שימוש לראשונה בינואר 1988. החדר ממוקם בקומה השנייה של בניין הארט, וגובהו שתי קומות. החדר מותאם לשידורי טלוויזיה מבחינת האקוסטיקה בו, והתאורה. בקירות החדר נבנו מרפסות עבור צוותי צילום וטלוויזיה, בהם יכולים לשבת כתבי חדשות, ולשדר מבלי להפריע להליכי השימוע.
קירות החדר מחופות עץ, ומאחורי הקתדרה שבמרכז החדר, קיר מחופה אבן.
הציבור יכול להיכנס לחדר השימועים באמצעות שני מסדרונים ציבוריים. לחברי הקונגרס מסדרונות פרטיים באמצעותם הם יכולים להיכנס לחדר השימועים.
מאחורי חדר השימועים מצוי חדר המתנה קטן, בו יכולים העדים להתכונן לעדותם.
תיאור המבנה > גישה לרכבת תחתית

במהלך בניית בניין הארט, נבנתה שלוחה חדשה של הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית, המקשרת את הבניין לקו הרכבת שמקשר בין בניין דירקסן ובניין הקונגרס.
בשנת 1989 אישור הסנאט תוכנית לשדרוג מערכת הרכבת התחתית המקשרת לשני בניינים אלה. במסגרת התוכנית נרכשו ארבעה קרונות חדשים, בהם מקום ל-25 נוסעים (בקרונות היישנים היה מקום ל-18 נוסעים בלבד). כמו כן במסגרת השדרוג הונגשו הרציפים והרכבות למוגבלים בתנועה.
השדרוג קיצר את זמן ההתנה לרכבות מ-4 דקות ל-2 דקות.
לאדריכל הקפיטול הוקצו 2 מיליון דולרים לצורך תכנון מערכת הרכבות החדשה, ועלות הרכבות שנרכשו מ-"קבוצת טרנספורטיישן בע"מ" (Transportation Group Inc) מאורלנדו שבפלורידה הייתה 15.8 מיליון דולרים.
תיאור המבנה > האטריום

גובהו של האטריום שבמרכז המבנה 27 מטרים, ולו חלון תקרה המורכב מ-18 חלונות תקרה סמוכים, שבכל אחד מהם 9 פנלים.
בשנת 2014 הוחלפה תקרת האטריום. החלונות דלפו ונדרשה החלפתם. במסגרת שיפוץ גג המבנה שנערך, הותקנו על הגג לוחות תרמו-סולאריים, המסוגלים להפיק 148 קילוואטים באמצעות אנרגיה סולרית.
תיאור המבנה > הרים, עננים

במרכז האטריום מצוי פסל מעשה ידי אלכסנדר קלדר בשם "הרים ועננים". החלק העניין של הפסל הוא מובייל נייד, המייצג את ה-"עננים", ועשוי מאלומיניום; גודלם של העננים 13.1 על 9.8 מטרים ומשקלו הכולל של המובייל 2,000 קילוגרמים. תוכנת מחשב שולטת בתנועת החלקים. חלק זה של הפסל ניצוק על ידי חברת קריסטלייזיישן סיסטמס בע"מ (Crystallization Systems, Inc) ממדינת ניו יורק.
החלק התחתון של הפסל הוא חלק משולש סטטי, העשוי לוחות פלדה צבועים בצבע שחור מהנתמך על ידי שתי חצובות. גובה החלק של הפסל הוא 16 מטרים, ומשקלו 34 טונות.
הפסל ניצוק על ידי חברת סגרה (Segré Foundry) מהעיר ווטרברי שבמדינת קונטיקט.
"הרים ועננים" הייתה העבודה האחרונה של קלדר שהושלמה. קלדר ביקר בוושינגטון, ב-10 בנובמבר 1976, כדי להראות את הדגם הסופי של הפסל לאדריכל הקפיטול ג'ורג' וייט. וייט אישר את התקנת הפסל וקלדר טס לבקר את ביתו בניו יורק, שם נפטר עקב התקף לב ב-6:00 בבוקר ב-11 בנובמבר.
הפסל הוא ייחודי מבין יצירותיו של קלדר, שכן הוא הפסל היחיד המכיל גם חלק נייד וגם חלק נייח.
בעקבות רעידת האדמה בווירג'יניה בשנת 2011 התעורר החשש כי חלקו הנייד של הפסל (התלוי מתקרת המבנה) הפך לא יציב. בשל כך הורד החלק הנייד של הפסל (ה"עננים") בשנת 2014 ונבדקה יציבותו. החלק הנייד הוחזר למקומו בשנת 2015.
מתקפת האנתרקס

ב-15 באוקטובר 2001, במסגרת מתקפת טרור - מתקפת האנתרקס, מספר סוויטות בבניין זוהמו בנגיף אנתרקס שנשלח במעטפת דואר אל מנהיג הרוב בסנאט טום דאשל הבניין נסגר ב-17 באוקטובר, ומאות אנשי צוות נותרו בלא משרדי עבודה.
הבניין עבר חיטוי באמצעות כלור דו-חמצני בחודשים נובמבר עד דצמבר 2001.
הבניין נפתח מחדש לשימוש ב-23 בינואר 2002.
ועדות הסנאט

משרדי שלוש מוועדות הסנאט ממוקמת בבניין הארט:
ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית
ועדת האתיקה של הסנאט של ארצות הברית
הוועדה לענייני אינדיאנים של הסנאט של ארצות הברית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21  מידע היסטורי על הקמת מבנה ותיאור המבנה
1 2 3 4 5 6  תיאור המבנה
↑  בניין הארט עבר חיטוי מאנטרקס כתבה באתר חדשות ה-BBC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316746759   WorldCat (עם VIAF): 316746759 
הנחת אבן הפינה של בניין הסנאט הארט ב-5 בינואר 1976. בתמונה עוזר אדריכל הקפיטול מריו קמפיולי (משמאל) ואדריכל הקפיטול ג'ורג' וייט (מימין).
חדר טיפוסי (שגובהו 4.9 מטרים) שמשמש משרדו של סנאטור בבניין הארט.
חדר השימועים המרכזי, בבניין הארט
המרפסות המקיפות את האטריום מאפשרות גישה למשרדים, ותצפית לעבר האטריום והפסל.
בניין המשרדים של הסנאט דירקסן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בנייני המשרדים של קונגרס ארצות הברית 
 על שם:  אוורט דירקסן 
 כתובת:  קומפלקס הקפיטול של ארצות הברית 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 15 באוקטובר 1958
 תאריך פתיחה רשמי:  15 באוקטובר 1958 
 אדריכל:  Eggers & Higgins 
 סגנון אדריכלי:  ארכיטקטורת בו-אר, אדריכלות מודרנית 
 
 קואורדינטות:  38°53′35″N 77°00′19″W﻿ / ﻿38.8931°N 77.0053°W﻿ / 38.8931; -77.0053
 אתר רשמי
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) בניין המשרדים של הסנאט דירקסן(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) בניין המשרדים של הסנאט דירקסן
 
מפה של מתחם הקפיטול. בניין דירקסן, (צבוע בצבע אדום כהה) ברביע הימני העליון של המפה.
בניין המשרדים של הסנאט דירקסן או בניין המשרדים של הסנאט דרקסן (באנגלית: Dirksen Senate Office Building) הוא בניין המשרדים השני שנבנה עבור חברי הסנאט של ארצות הברית בוושינגטון בירת ארצות הברית.
הבניין נקרא בשנת 1972 על שם מנהיג המיעוט אוורט דירקסן ממדינת אילינוי.
היסטוריה > ההחלטה על הקמת המבנה

ערב כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בשנת 1941. אישר הסנאט לאדריכל הקפיטול להכין תוכניות לבניית בניין משרדים שני עבור הסנאט. עליית הפעילות של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, הן בתוך המדינה, והן במישור הבינלאומי, הביא את חברי הסנאט למסקנה כי הם צריכים צוות סיוע גדול יותר, דבר הייצר צפיפות רבה בבניין המשרדים היחיד ששימש את הסנאט עד אותה עת. הצפיפות הייתה כה גדולה, שוועדות הסנאט ישבו במסדרונות, וחדרי שירותים הוסבו לחדרי סנאטורים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל צורכי המלחמה, עיכב הסנאט את ביצוע התוכניות, אך צוותי חברי הסנאט גדלו, והצורך היה יותר ויותר דחוף. מיד לאחר המלחמה, הקונגרס העביר את חוק הארגון מחדש, 1946, אשר שינה את סמכויות ועדות הקונגרס, וזאת על מנת לייעל את פעילות חברי הקונגרס ולספק הסנאטורים ולחברי ועדות צוותי סיוע מקצועיים.
בשל המחסור במיקום עבור הצוותים הנוספים, שכר הסנאט שטחים בבנייני משרדים סמוכים. ההצטרפות הצפויה של שתי מדינות חדשות: אלסקה והוואי, הגדיל את הצורך במשרדים (שכן מצטרפים, עם הצטרפות המדינות, סנאטורים נוספים של מדינות אלה).
בשל הצורך הגדל, רכש הסנאט בשנת 1948 את הקרקע הנדרשת להקמת בניין המשרדים.
היסטוריה > הקמת המבנה

אדריכל הקפיטול שכר את האדריכלים אוטו ר. אגרס (Otto R. Eggers) ודניאל פול היגינס (Daniel Paul Higgins), ממשרד האדריכלים אגרס והיגינס מהעיר ניו יורק, להכין את תוכניות הבניין; הם התבקשו להכין תוכניות לבניין בן שבע קומות, המכופה בשיש לבן.
אף על פי שהסנאט אישר את תוכניות הבניין החדש בשנת 1949, הבנייה החלה רק בשנת 1956; בשל כך גדלו עלויות הבנייה, ובשל כך הוחלט להקטין את המבנה, כדי לחסוך בעלויות. במסגרת זאת, בוטל מסדרון מרכזי מפואר שתוכנן עבור המבנה.
אבן הפינה של המבנה הונחה על ידי ועדת בנייני המשרדים של הסנאט ב-13 ביולי 1956.
הבניין נפתח לציבור ב-15 באוקטובר 1958.
בניין דירקסן תוכנן לאור תחילת עידן הטלוויזיה, ובשל כך תוכננו חדרי הוועדות כך, שהם מתאימים למתן עדות בפני הוועדה, ולא חדרים בהם הוועדה יושבת סביב שולחנות ועידה (כפי שהיה בבניין המשרדים הראשון של הסנאט, ובחדרי הישיבות של הסנאט קודם לכן)(ראו בתמונה משמאל). בבנייני הקונגרס הקודמים, לא היו שקעי חשמל מתאימים לצוותי הטלוויזיה (החשמל במבנים אלה היה זרם ישר ולא זרם חילופין). קשיים אלה הביאו את צוותי העיתונות והטלוויזיה לבקש להיות מעורבים בתכנון המבנה, ונציגיהם השפיעו על התכנון ובייחוד על תכנון חדרי הוועדות - במטרה לאפשר צילומים של דיוני הוועדות.
היסטוריה > הרכבת התחתית של הקפיטול

בשנת 1960 נבנה קו של הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית המקשר בין בניין הקפיטול לבניין דירקסן.
בשנות ה-70 הוקם בניין המשרדים השלישי של הסנאט - בניין המשרדים של הסנאט הארט, למול בניין דירקסון. בניין הארט ובניין דירקסן מחוברים זה לזה, וניתן לעבור ביניהם כאילו הם בניין אחד.
בשנת 1982 הוארך קו הרכבת התחתית ונוספה תחנה בבניין הארט.
היסטוריה > שיפוץ הבניין

בניין דירקסן שופץ במהלך השנים 1999–2000 תחת פיקוחו של אדריכל הקפיטול (באותה עת - אלן מ. הנטמן), כאשר הפיקוח היום-יומי בוצע על ידי עוזרו של אדריכל הקפיטול - מייקל ג'י. טרנבול.
ועדות הסנאט הממוקמות בבניין המשרדים דירקסן

ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט של ארצות הברית
ועדת התקציב של הסנאט של ארצות הברית
ועדת המסחר, המדע והתחבורה של הסנאט של ארצות הברית
ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית
ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט של ארצות הברית
ועדת הכספים של הסנאט של ארצות הברית
ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית
ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיות של הסנאט של ארצות הברית
ועדת ביטחון הפנים וענייני הממשל של הסנאט של ארצות הברית
ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע היסטורי על הבניין
1 2 3 4 5 6 7 8  תיאור ההחלטה על הקמת המבנה, והשפעות האירועים על הקמתו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013170286105171  LCCN: sh97005457  VIAF: 316746755   WorldCat (עם VIAF): 316746755 
חדר ישיבות של ועדה בבניין דירקסן - החדר בנוי כך שניתן להעיד מול חברי הוועדה, ולא כחדר ישיבות בו הוועדה יושבת סביב שולחן.
יחסי אינדונזיה–אקוודור

| יחסי אינדונזיה–אקוודור |
| --- | --- |
אינדונזיה: אקוודור


אינדונזיה: אקוודור
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 283,561
אוכלוסייה
284,611,571: 18,213,158
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 118,845
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,818: 6,525
משטר
דמוקרטיה נשיאותית

נציגים משתי המדינות חותמים על אמנה למניעת כפל מס בטקס בקיטו, 2013
יחסי אינדונזיה–אקוודור הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין רפובליקת אקוודור. שתי המדינות הן חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות.
היסטוריה

היחסים בין המדינות כוננו ב-29 באפריל 1980, מאז שתי המדינות מקיימות שיתופי פעולה דו צדדיים בנושאים רבים. עד 2004, אינדונזיה הייתה מיוצגת על ידי שגרירות בקראקס ואקוודור הייתה מיוצגת על ידי שגרירות בטוקיו. בשנת 2004, אקוודור פתחה את שגרירותה בג'קרטה. מאז, היחסים בין המדינות השתפרו אף יותר. צנטריפוגה
ביוני 2011, נפתחה רשמית השגרירות האינדונזית באקוודור. מאז, היחסים בין המדינות נשארו טובים. שתי המדינות קיימו גם ועדות משותפות בשנים 2010–2011 בג'קרטה, במפגשים אלו שתי הממשלות הצהירו כי בכוונתם להגביר את שיתוף הפעולה המסחרי, התקשורתי, התרבותי, חברתי, החינוכי ועוד.
היסטוריה > הסכמים דיפלומטיים

הסכם בדבר שיתוף הפעולה הכלכלי - 9 בנובמבר 2005
הסכם בדבר הקמת הוועדה המשותפת - 14 ביולי 2006
הסכם בדבר שיתוף פעולה בכרייה ובניצול האנרגיה - 14 ביולי 2006
הסכם בדבר שיתוף הפעולה בתקשורת - 14 ביולי 2006
הסכם בדבר ביטול דרישות הוויזה - 14 ביולי 2006
הסכם בדבר שיתוף פעולה מסחרי - 2012
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאקוודור הגיעה לסך 96.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, מחשבים, דיו, גומי, בטריות ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאקוודור הגיעה לסך 59.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אבקת קקאו, טבק מעובד ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאקוודור הגיעה לסך 85.3 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צנטריפוגה, מכוניות, בטריות, מחשבים, גומי ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאקוודור לאינדונזיה הגיעה לסך 18.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אבקת קקאו, טבק מעובד ועוד.
ייצוג

אינדונזיה מיוצגת באקוודור על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקיטו, בירת אקוודור.
אקוודור מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.
הוקי גלגיליות (קואד)

ערך זה עוסק במשחק המשוחק עם גלגליות (סקייטים). אם התכוונתם למשחק המשוחק עם רולר בליידס, ראו .
שחקני בית לחם הגלילית חוגגים זכייה בגביע המדינה לשנת 2017
שוער קבוצת בית לחם הגלילית שומר על השער במהלך משחק
שוער קבוצת גבעת עדה במהלך משחק מזנק כדי לחסום כדור
הוקי גלגיליות הוא משחק הוקי המתבצע על זירה יבשה, תוך שימוש בגלגיליות על ארבעה גלגלים (סקטים) . זאת בניגוד להוקי רולר, המתבצע כשלרגלי השחקנים גלגיליות להב (רולר בליידס). המשחק קרוי גם "קְוואד" (quad - ארבעה), והוא נפוץ במעל 60 מדינות ברחבי העולם, ביניהן ישראל.
הוקי קוואד ורולר הוקי שונים בחוקיהם, ולא רק בסוג הגלגיליות בהן נעשה שימוש. הגלגיליות הארבע-גלגליות מאפשרות חופש תנועה רב יותר והספורט מאופיין בתנועות רגליים מסוגננות, מהלכים חדים, ומסירות רבות. הוקי רולרבליידס דומה יותר להוקי קרח וקיימת בו הרבה תנועת רדיפה בין השחקנים היריבים ומגע פיזי קשה יותר (בהוקי קרח הוא כולל אלימות). השוער של קבוצת הוקי רולרבליידס משתמש בכפפה של שוערי הוקי קרח, בעוד שוער הוקי קוואד משתמש בכפפות שטוחות, דבר המאפשר לו גם להחזיר את הכדור.
הוקי גלגיליות השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) במעמד של טורניר ראווה, אולם לא התקבל למשחקים האולימפיים כענף מן המניין.
ציוד

הציוד הנדרש למשחק הוקי גלגיליות נחלק לשניים: ציוד שחקן וציוד מגרש.
ציוד > ציוד שחקן

לכל שחקן יש מקל (עשוי עץ ובמרכזו פס עופרת דק), גלגיליות (בעלות ארבעה גלגלים המסודרים בשני טורים שבכל אחד שני גלגלים) וציוד מגן (כגון מגני מרפקים, כפפות, מגן אשכים (לגברים), מגני שוקיים (קרויים גם מגני עצם) ומגני ברכיים) וקסדה (מליגה מסוימת השחקנים בלי קסדה).
ציוד > ציוד שוער

לכל שוער יש מקל (עם ידית דקה יותר משל מקל השחקנים - למען אחיזה נוחה יותר עם הכפפות), גלגיליות (בעלות ארבעה גלגלים המסודרים בשני טורים של שני גלגלים) וציוד מגן (כגון קסדה, מגני מרפקים, מגן אשכים, מגני ברכיים, מגן חזה, כפפות (המיוחדות לשוערים - אחת בעלת אפשרות לאחיזה במקל והשנייה שטוחה), מגן גרון, מכנסיים המהוות הגנה על אזור הירכיים ו"מדפים" (שני מגנים דמויי-פלטות המגנים על הרגליים ומתלבשים על הגלגליות - עד גובה הברכיים).
ציוד > ציוד מגרש

בענף ההוקי גלגליות משתמשים בכדור קשיח קטן, עשוי גומי מצופה בשעם ושני שערים (גובהם 1.05 מ' ורוחבם 1.70 מ').
משטח המגרש

מגרש הוקי גלגליות עשוי רצפת פרקט או שיש (בדרך כלל בחו"ל) ובטון מוחלק בישראל. במגרש הוקי גלגליות אין תחומי חוץ, מלבד במצב שהכדור עף מעל לקיר שסובב את המגרש. מידות המגרש הן 40x20 מטרים ופינותיו מעוגלות כדי שהכדור לא ייתקע בפינה ויפריע לרצף המשחק.
חוקים

חוקי הוקי הגלגיליות משתנה מליגה לליגה. בעקרון, לכל קבוצה יש שוער וארבעה שחקני "שדה".
השופט/ת הוא הישות הקובעת במשחק והחלטותיו לא ניתנות לוויכוח או שינוי.
כאשר מתבצעת עבירה, השחקן המבצע מקבל כרטיס כחול או אדום, תלוי בחומרתה.
המטרה של כל קבוצה היא להבקיע לשער של הקבוצה היריבה באמצעות המקל בלבד. שעון המשחק נעצר במקרים של הבקעת שער, עבירה, פסק זמן (לכל קבוצה מוקצה פסק-זמן אחד במחצית ואורכו של כל אחד כדקה), או אירוע חריג אחר (כמו בעיה בציוד השוער). המשחק מחולק ל-2 מחציות, שאורכן משתנה לפי גיל השחקנים. לאחר כל מחצית מחליפות הקבוצות צדדים. המשחק מתחדש בכדור ביניים מהמקום בו בוצעה העבירה. החלפת השחקנים מתבצעת תוך כדי המשחק כדי לא לעצור את קצב המשחק ואת תנועת הכדור. בנוסף, במרכז המגרש ממוקם קו החצי. בעת התקפה יש לקבוצה התוקפת 10 שניות בלבד להעביר את הכדור מעבר לקו החצי לצד הקבוצה המותקפת. לאחר מעבר קו החצי, הכדור יכול לחזור חזרה אל החצי הביתי של הקבוצה רק לחמש שניות. בין כל חזרה מעבר לקו החצי, חייב הכדור לשהות 3 שניות מינימום בחצי של הקבוצה המותקפת.
הספורט בישראל

ספורט ההחלקה על גלגיליות הובא לארץ בשנת 1957 על ידי אהרון יורדן. בשנת 1973 נוסד איגוד מסודר למחליקים, שלימים גדל והתפתח בשם איגוד הגלגליות בישראל.
כיום חברים באיגוד 800 מחליקים, רשומים 30 מועדונים וקיימות מסגרות החלקה רבות נוספות הפועלות בהנחיית ובתמיכת האיגוד כגון: בתי תלמיד, מתנסים, מרכזים קהילתיים וחוגים פרטיים, התורמים לפיתוח ספורט ההחלקה בארץ, על ארבעת ענפיו – החלקה אומנותית, הוקי, מרוצים ו inline skating (רולר בליידס).
כל המועדונים הרשומים כפופים ארגונית ומקצועית להנהלת האיגוד המקושרת לשטח באמצעות ועדות מקצועיות.
מדי שנה מפיק הארגון תקנונים, מופצות הנחיות ונקבעות דרכי פעולה בהתאמה לצורכי השטח, ועל פי קווים מנחים בינלאומיים אליהם מחויב הארגון כחבר מן המניין בפדרציה הבינלאומית לספורט ההחלקה Federation International de Roller Sports ובקונפדרציה האירופאית לגלגליות Confederation Europeenne de Roller Skating.
בארץ, האיגוד מוכר על ידי הוועד האולימפי, רשום ברשימת החברים של "אילת", פועל בשיתוף מקצועי מלא עם מכון וינגייט.
בתחרויות בין-לאומית המדינה מיוצגת על ידי נבחרת ישראל בהוקי גלגיליות.
הספורט בישראל > ליגות ישראליות

הליגות בישראל נחלקות לגילאים (משתנה מאיגוד לאיגוד):
ליגת U8
ליגת U11
ליגת U13
ליגת U15
ליגת U17
ליגת U19
ליגת בוגרים
U=Under: ליגה שהמשתתפים בה מתחת לגיל המצוין.
הספורט בישראל > ליגות ישראליות > קבוצות ישראליות

מועדון הוקי גלגליות רמת ישי
מועדון הוקי גלגליות נופית
מועדון הוקי גלגליות בית לחם הגלילית
מועדון הוקי גלגליות גבעת עדה
מועדון הוקי גלגליות קריית ביאליק
מועדון הוקי גלגליות רם-און
מועדון הוקי גלגליות שמשית
מועדון הוקי גלגליות משגב
מועדון הוקי גלגליות יקנעם
מועדון הוקי גלגליות בית שערים
מועדון הוקי גלגליות היוגב
מועדון הוקי גלגליות קריית חיים
מועדון הוקי גלגליות מגדל העמק
מועדון הוקי גלגיליות צור הדסה
מועדון הוקי גלגליות עמק חפר
מועדון הוקי גלגליות מזכרת בתיה
מועדון הוקי גלגליות נס ציונה
מועדון הוקי גלגליות חפצי-בה
מחזיקת גביע המדינה - בוגרים

שנת 2009 - מועדון הוקי צור הדסה "האקדמיה לגלגיליות"
שנת 2011 - מועדון הוקי צור הדסה "האקדמיה לגלגיליות"
שנת 2012 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2013 - מועדון הוקי גלגיליות רמת ישי
שנת 2014 - מועדון הוקי גלגליות נופית
שנת 2015 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2016 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2017 - מועדון הוקי גלגליות בית לחם הגלילית
שנת 2018 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה
שנת 2019 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2020 + 2021 - בוטל (קורונה)
שנת 2022 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה "חלוצים"
שנת 2023 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה "חלוצים"
אלופת המדינה - ליגת בוגרים

שנת 2011 - מועדון הוקי גלגיליות מעלות
שנת 2012 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2013 - מועדון הוקי גלגיליות רמת ישי
שנת 2014 - מועדון הוקי גלגיליות קריית ביאליק
שנת 2015 - מועדון הוקי גלגיליות נופית
שנת 2016 - מועדון הוקי גלגיליות קריית ביאליק
שנת 2017 - מועדון הוקי גלגיליות קריית ביאליק
שנת 2018 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה
שנת 2019 - מועדון הוקי גלגיליות רמת ישי
שנת 2020 - בוטל (קורונה)
שנת 2021 - מועדון הוקי גלגיליות רמת ישי
שנת 2022 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה "חלוצים"
שנת 2023 - מועדון הוקי גלגיליות גבעת עדה "חלוצים"
משחק הוקי גלגיליות
סמל איגוד הגלגליות בישראל
מרדכי בן דרור

ערך זה עוסק בשופט ישראלי. אם התכוונתם לאיש העלייה השנייה, ראו .
מרדכי בן דרור
מרדכי בן דרור (1 ביוני 1925 – 6 באוקטובר 2015) היה שופט וסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב בשנים 1975–1988, מנהל בתי המשפט ונשיא בית המשפט המחוזי בשנים 1988–1990 ושופט בפועל בבית המשפט העליון בשנת 1985.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

נולד ב-1 ביוני 1925 באיסטנבול, למשפחה יוצאת דנייפרופטרובסק שבאוקראינה, שנמלטה לטורקיה מן הפרעות שהתחוללו שם. כשהיה בן שבועות ספורים, הגיעה המשפחה ארצה.
כילד גדל בשכונת מונטיפיורי שבתל אביב והתחנך בבית הספר היסודי כי"ח (אליאנס) ביפו, ולאחר מכן בגימנסיה "השכלה" בתל אביב בשיעורי ערב. כנער הצטרף לשורות ארגון ההגנה, במסגרת חי"ש תל אביב.
ביוגרפיה > עריכת דין

בשנת 1947 פנה ללימודי משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים, שהופסקו בשנת 1948 בעקבות גיוס כללי של הציבור לצה"ל. עם שחרורו מן הצבא, חזר ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים את לימודיו בשנת 1953 במחזור הראשון של לימודי משפטים באוניברסיטה הזו.
בשנת 1954 הוסמך לעורך דין, לאחר שסיים את התמחותו במשרד עו"ד יהודה פרנקל ושמחה פרת. את כל תקופת עבודתו כעורך דין עשה במשרד עצמאי שהקים בתל אביב, למן יומו הראשון במקצוע ועד לשנת 1975, עת התמנה לשופט. עיקר עבודתו התמקדה בתחום האזרחי והמסחרי.
ביוגרפיה > שפיטה

בשנת 1975 התמנה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי של תל אביב יפו ושימש כשופט עד שנת 1990.
בשנת 1983 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב יפו, תפקיד בו כיהן עד שנת 1990. במהלך שנים אלה, בשנת 1985, זומן לכהן במינוי זמני לשנה אחת כשופט בבית המשפט העליון. בשנת 1988 התמנה לתפקיד מנהל בתי המשפט בישראל וקודם לדרגת נשיא בית משפט המחוזי.
בשנת 1990 פרש משפיטה והמשיך בתפקידים ציבוריים אחרים, בעיקר כיושב ראש של מספר ועדות ציבוריות.
ביוגרפיה > תפקידים נוספים

במקביל לכס השיפוט עסק בתפקידים נלווים רבים:
בשנת 1977 מונה ליו"ר ועדת הבחירות לכנסת התשיעית במחוז תל אביב יפו, וכן כיהן כחבר הנציגות הארצית של השופטים בישראל ובמספר ועדות.
עסק בהוראת משפטים כמרצה בפקולטות למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה והמסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון, ובפקולטה למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
שימש כחבר ועדת ההוראה של המכללה למנהל וכיו"ר מערכת כתב העת המשפטי של המכללה, המשפט.
הקים יחד עם השופט שלמה לוין את המכון להשתלמות שופטים ושימש כמשנה וממלא מקום של מנהל המכון עד שנת 2000.
ביוגרפיה > ועדות

במקביל לעבודתו כשופט וכן לאחר פרישתו משיפוט כיהן כיושב ראש של מספר רב של ועדות ציבוריות בארץ, שהעיקריות שבהן היו:
בשנים 1982–1985: חבר ועדת השופט אהרן ברק לענייני בתי המשפט
בשנים 1986–1988: חבר הוועדה למבנה בתי המשפט בראשות הנשיא מאיר שמגר
בשנים 1988–1989: יו"ר הוועדה לבדיקת שיטת המינהל של מערכת בתי המשפט
בשנים 1990–1999: יו"ר הוועדה לחלוקת כספי עיזבונות המדינה
בשנים 1993–1999: יו"ר הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות ובתאגידים ממשלתיים
בשנים 1993–1995: יו"ר הוועדה לחלוקת כספי ההימורים למוסדות ולארגוני ספורט
בשנים 1994–1995: יו"ר הוועדה לבדיקת המשרות הפטורות ממכרז בשירות הממשלה
בשנת 1996: יו"ר הוועדה לבדיקת בחירתו של נציב שירות המדינה
בשנת 1999: יו"ר הוועדה לעניין מינויים בכירים בשירות המדינה
ביוגרפיה > תפקידים נוספים לאחר הפרישה

לאחר הפרישה מכס השיפוט שימש במגוון תפקידים נוספים, וביניהם:
בשנת 1991 חבר ועדת הבחירות המרכזית לקונגרס הציוני הל"ב
בשנת 1993 מרצה במכללה לקציני משטרה בכירים
בשנת 2002 כיהן כיושב ראש חוג ידידי המרכז למורשת המודיעין (חיד"ה)
בשנת 2004 כיהן כנשיא האיגוד הישראלי לשחמט
בשנת 2005 כיהן כיו"ר חבר השופטים של פרס ס. יזהר לחקר הספרות.
ביוגרפיה > משפחה

בן דרור נישא בשנת 1950 לעליזה, ולהם בת (דורית) ושני בנים (יואב ורון). הזוג התגורר שנים רבות בשכונת אפקה בתל אביב ובשנים האחרונות עברו להתגורר בשכונת רמת אביב.
פרסומים

ספר:
התנהגות שופטים. תל אביב: פרלשטיין-גינוסר, 2005
מאמרים נבחרים:
שופטים ועורכי דין: היכן נגמרת חברות ומתחילה העדפה. הלשכה, 75: 14–15, 2006
כיצד קובעים כללים להתנהגות שופטים. המשפט, 13: 91–104, 2002
קווים לבחירת היועץ המשפטי לממשלה. המשפט, 8: 14–17, 1998
בית-המשפט העליון – מבנה חדש והערכות חדשה. המשפט, 1: 8–9, 1992
מינוי דירקטורים על-פי חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה – 1975. המשפט, 7: 14–21, 1997
הכשרת שופטים לכהונת השפיטה. המשפט: שנתון, ב': 239–452, 1994
קוים לדמותה הרצויה של מערכת בתי-המשפט. עיוני משפט, יד 573–578 ()1989