stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בג"ץ רובינשטיין
רקע > האירועים שהובילו לעתירה

לאורך 10 השנים לאחר בג"ץ רסלר המשיך לעלות מספר בני הישיבות הנמצאים בהסדר דחיית שירות.
נושא זה היה נושא הדו"ח השנתי של מבקר המדינה לשנת 1988. "הביקורת העלתה, שאין פיקוח מניח את הדעת על ביצוע תנאי ההסדר כהלכתם. אין מידע שוטף, סדיר ושלם על מעבר תלמידים מישיבה לישיבה, ואין פיקוח יעיל אם תלמידי הישיבות הנהנים מההסדר אינם עוסקים בעבודה אחרת בשכר. יתר על כן, הצבא אינו אוכף במידה מספקת את ההתייצבות של תלמידי הישיבה במועד לשם חידוש דחיית גיוסם. אין, לדעת הביקורת, הצדקה להתייחס בסלחנות לזלזול בתנאי ההתייצבות במועד". הדו"ח אף הוא הציע לדון בנושא זה בכנסת.
באוגוסט 1988 ועדת המשנה לוועדת החוץ והביטחון קבעה כי יש לשנות את ההסדר כך שלצד לימוד התורה יהיו מסגרות המשלבות שירות צבאי (ישיבות הסדר), תוך מתן פטור לכ-200 תלמידים מצטיינים. שירות צבאי זה יחל בגיל 24 ויערך כשנה. לדעת הוועדה, על הכנסת לעמוד על שאלת דחיית השירות של תלמידי הישיבה. לפי בג"ץ, החלטה זו פתחה את הצוהר לדיון על גיוס החרדים על ידי הכנסת ועל ידי בג"ץ בעצמו.
באפריל 1991 הוועדה לענייני ביקורת המדינה עסקה בליקויים שהתגלו בפיקוח על ההסדר מצד מינהל הגיוס בזמן דיון בדו"ח זה, וטענה כי "לנוכח צורכי הביטחון הקיומיים של מדינת ישראל ולנוכח הנטל הכבד שבו נושאים אזרחי המדינה בתחום השירות הצבאי, אין הצדקה למצב שבו עשרות אלפי אזרחים יקבלו דחייה ממושכת, שמשמעותה המעשית, ברוב המקרים, הוא פטור משירות הביטחון".
ביולי 1992 מונתה ועדה לבחינת הנהלים והפיקוח על דחיית שירות של בני הישיבות על ידי שר הביטחון. המלצות הוועדה שהוגשו באוגוסט 1995 היו להוסיף אמצעי בקרה ופיקוח. הוועדה הציעה לקצר את תקופת הדחייה לחצי שנה עד גיל 25 (כל חצי שנה צריך לבקש מחדש דחייה ולהתייצב בלשכת הגיוס), לבקש מראשי הישיבות לתת דיווח קבוע על מספר התלמידים שאכן לומדים אצלם (פעמיים בשנה), ולבטל את ההכרה בישיבות שאינן מקיימות את ההסדר.
עד לשנת 1996 גדל מספר בני הישיבה דוחי השירות, ובאותה השנה 7.4% מכלל מחזור הגיוס דחו את שירותם בתואנה ש"תורתם אומנותם". דוח המדינה של אותה השנה אף קבע שהפיקוח אינו מספיק ולא ניתן לדעת אם מי שדוחה את השירות אכן לומד בישיבה ושאינו עובד. בנוסף, הוא קבע שאין דיון בנושא מספרם ההולך וגדל של תלמידי הישיבות דוחי השירות. הוא חזר וחיזק את דבריו מלפני כמה שנים (ד"וח המדינה הקודם) כי יש לקיים דיון על כך בכנסת.
לתופעת מספר דוחי השירות הרב היו השלכות חברתיות. ראשית, נוצר קרע עמוק בתוך העם ובחברה הישראלית. זאת מתוך תחושה של חוסר שוויון הגדלה עם מספר דוחי השירות העולה. בנוסף, נוצרו בעיות לדוחי השירות עצמם. חלקם אשר לא הצליח להשתלב בלימודים נקלע למצב ללא מוצא, מצד אחד, הוא לא לומד שהרי סוג הלמידה לא מתאים לו, ומצד שני, הוא לא עובד שהרי הוא אינו רוצה להראות כי אינו עומד בהסכם. מתוך כך, "התוצאה הינה הפרת חוק נמשכת, דלות אישית ופגיעה בשוק העבודה" (בג"ץ רובינשטיין).
הדיון המשפטי

הדיון המשפטי התמקד בשאלות: האם לנתונים יש השלכות החוצות את הגבול שבו "הכמות עושה איכות"? האם המצב הסבוך בו נמצאת החברה הישראלית דוחק אל המסקנה שהפתרון אינו דחיית גיוס הניתנת על ידי שר הביטחון? האם לא נובע מהמציאות כי פתרון הסוגיה הוא בדבר חקיקה בכנסת, בה יוכלו חברי הכנסת להתמודד עם מורכבויות הנושא?
הדיון המשפטי > טענות העותרים

הדיון המשפטי עסק ב-2 עתירות, ששתיהן טענו כי מדיניות. האחת, של חברי הכנסת אמנון רובינשטיין, חיים אורון ואחרים שדרשה קביעת מכסה מקסימלית של תלמידי ישיבות שיכולים לקבל דחיית שירות. השנייה, של רס"ן (מיל') יהודה רסלר ואחרים שדרשה כי יקבעו שלשר הביטחון אין את הסמכות להעניק פטור כל כך גורף בחקיקת משנה, וכי פטור זה דורש חקיקה ראשית של הכנסת. העתירה נסמכה על כך שאלה היו ההמלצות של ועדת המשנה של ועדת החוץ והביטחון.
עורכי הדין של העותרים קבעו כי על אף שלא קיימת פגיעה משמעותית, קיימת פגיעה כלשהי וזה לבד מצדיק לקבוע מכסה בחקיקה ראשית. הם טענו כי יש פגיעה בעקרון השוויון בהסכם הקיים, כי הסכם זה חורג ממידת הסבירות וכי אין בו שום מידתיות.
הדיון המשפטי > טענות המשיבים

תגובת המשיבים (שר הביטחון) לעתירה הראשונה הייתה שאין פגיעה בביטחון ואין צורך במכסה. הוא טען שקביעת מכסה תגרום לקשיים ציבוריים ומשפטיים עקב הצורך בקביעת קריטריונים עבור מי שכן יקבל דחיית שירות ושאין צורך שיצדיק גרימת קשיים שכאלה.
תגובת שר הביטחון לעתירה השנייה הייתה שהוא בדק את המסגרת המשפטית שנקבעה בפרשת רסלר, התייעץ עם ראש הממשלה, שקל את הנתונים הרלוונטיים ובמיוחד את שיקול צורכי הביטחון והגיע למסקנה שאין פגיעה בביטחון והוא לא חרג מהסמכות שלו, מכיוון שפעל כפי שפעלו שרי ביטחון לפניו.
שר הביטחון הוסיף כי הוא החליט לאמץ את החלטת ועדת ישראלי. הוא טען כי הוא מינה צוות שאחראי על יישום ההמלצות, על מנת לקדם את הפיקוח והבקרה על ההסדר ועל קיומו התקין. הוא הצהיר שלאחר מכן הוא יבחן את ההשפעות של ההמלצות על מספר המצטרפים להסדר, ויבדוק עם הגורמים המתאימים אם צריך לקבוע מכסה.
לפיו, העמדה הבסיסית שהנחתה אותו היא שיקול הביטחון. הוא טען כי אין צורך ממשי בצה"ל לגיוס החרדים וכי אורח חייהם יגרום לכך שלא יהיו משמעותיים לצה"ל.
הדיון המשפטי > הכרעת בית המשפט

בית המשפט העליון החליט פה אחד כי מפני שהכמות קבועת איכות, לשר הביטחון לא הייתה סמכות לחוקק זאת בחקיקה משנית. בחקיקה הקודמת בעניין, בפרשת רסלר, קבע נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, כי יש לשר הביטחון את הסמכות לתת פטור לבני הישיבות. בג"ץ הסביר את חקיקתו השונה בשתי הפרשיות בכמות הגדלה של בני הישיבות להם ניתן הפטור. בג"ץ אימץ את כלל ההסדרים הראשוניים, לפיו הסדרים עקרוניים וחשובים צריכים להיקבע בחקיקה ראשית דווקא, ובחקיקת משנה יש לקבוע הסדרים משניים בלבד. לפי פסיקת בג"ץ, כדי לאפשר את הפטור מגיוס לבני ישיבות יש לחוקק חוק שיסדיר את העניין תוך שנה.
בעקבות פסק הדין

בעקבות פסק הדין ולאחר הארכה שניתנה על ידי בית המשפט הוקמה ועדת טל אשר בסופו של דבר חוקקה את חוק טל. החוק התקבל בכנסת בשנת 2002 וקבע תנאים מפורטים תחתם בחורי ישיבות ידחו גיוס.
הערות שוליים

1 2  נעמי מי-עמי, גיוס תלמידי ישיבות לצה"ל וחוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם ("חוק טל"), באתר הכנסת- מרכז המחקר והמידע, ‏28 בפברואר 2007
↑  הועדה לגבוש ההסדר הראוי בנושא גיוס בני ישיבות - דו"ח, באתר הכנסת
1 2  הסדר דחיית שירות צבאי לתלמידי ישיבה- רקע היסטורי 1948–2002, באתר כנסת- מרכז המחקר והמידע, ‏1 ביולי 2018
1 2  רועי מנדל וירון דרוקמן, תולדות הפטור: מבן-גוריון ובגין ועד חוק טל, באתר ynet, 15 ביוני 2012
1 2 3 4  בג"ץ 3267/97 אמנון רובינשטיין נ' שר הביטחון, ‏9 בדצמבר 1998
↑  דפנה ברק-ארז, גיוס בחורי ישיבות: בין דילמת השפיטות לדילמת האזרחות, מחקרי משפט כב, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2006, עמ' 227-267
↑  בג"ץ 910/86 רסלר נ' שר הביטחון (עמ' 441, 449-451)
↑  בג"ץ 910/86 רסלר נ' שר הבטחון (עמ' 505)
↑  הדו"ח השנתי של מבקר המדינה לשנת 1988. (דו"ח שנתי 39, עמ' 908)
↑  דו"ח ועדת המשנה לבחינה מחודשת של הפטור מגיוס לתלמידי הישיבות (1988), עמ' 42
↑  דיון מהוועדה לביקורת המדינה, אפריל 1991
↑  המלצות הוועדה לבחינת הנהלים והפיקוח על דחיית שירות של בני הישיבות 1995
↑  קלמן וליברמן, על השאלה אם מספר המתגייסים החרדים ירד בגלל חוק הגיוס, באתר המשרוקית של גלובס, ‏13 בספטמבר 2017
↑  דוח מבקר המדינה לשנת 1997
↑  ד"ר אסף מלחי, אתגרי "צבא העם": גיוס החרדים לצה"ל בראי הזמן, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, מתוך פרלמנט גיליון 81, ‏16 באפריל 2018
↑  יובל יועז, ‏בג"ץ בהחלטה דרמטית: ביטל את חוק טל לדחיית שירות לאברכים, באתר גלובס, 21 בפברואר 2012
↑  חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002, ס"ח 1862 מיום 1 באוגוסט 2002
מסוף וולפסון

תבנית:תחנה מרכזית
מסוף וולפסון הוא מסוף אוטובוסים  העיר תל אביב-יפו. מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס לרחבי העיר גוש דן והוא נמצא בסמוך לבית החולים וולפסון ותחנת הרכבת וולפסון.
קווי אוטובוס במסוף > במסוף עצמו

מקרא:
קו נגיש: ♿
קו לילה: 🌙
קווים עוברים בתחנת הרכבת חולון-וולפסון יסומנו כך: 🚆  הקווים אשר עוברים בתחנה זו הם לכיוון מסוף וולפסון בלבד, כלומר, התחנה נועדה בעיקר להורדה.
| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 4 | אגד | מסוף וולפסון - משרד הרישוי - תל גיבורים - נאות רחל - סוקולוב - שדרות ירושלים - נווה ארזים - אזור תעשייה ב - ימית 2000 - מסוף קריית שרת | ♿ |
| 5 | אגד | מסוף וולפסון - משרד הרישוי - תל גיבורים - נאות רחל - שיכון חדש - שיכון ותיקים - בן-גוריון - קניון חולון - קריית שרת - אזור תעשייה ב - מסוף קריית שרת | ♿ |
| 15 | אגד | מסוף וולפסון - בת ים, מצבה - בלפור - ניסנבאום - ראשון לציון, נווה חוף - משה דיין - גולדה מאיר - תחנה מרכזית ראשון לציון - רוטשילד - שיכוני המזרח - תחנת רכבת הראשונים | ♿ 🚆 |
| 13 | מטרופולין | מסוף וולפסון - בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, יפו ד - עג'מי - יפו העתיקה - תל כביר - קריית שלום - רכבת ההגנה - שכונת התקווה - נווה צהל - בית ברבור | ♿ 🚆 |
| 20 | אגד | מסוף וולפסון - משרד הרישוי - כיכר הלוחמים - עיריית חולון - שיכון ותיקים - ראשון לציון, קניון הזהב - סינימה סיטי - שדרות משה דיין - זבוטינסקי - השומר - שיכון המזרח - שיכון גורדון - תחנת רכבת הראשונים | ♿ |
| 29 | דן | מסוף וולפסון - הלוחמים - המצודה - שדרות קוגל - ויצמן - ההסתדרות - אילת - ג'סי כהן - ראשון לציון, לישנסקי - אזור תעשייה חדש  - משה דיין - התקומה - תחנה מרכזית ראשון לציון - רוטשילד - ז'בוטינסקי - הרצל - מסוף אבי האסירים | ♿ |
| 85 | אגד | מסוף וולפסון - בת ים, מצבה - אנילביץ' - קניון בת ים - הנביאים - רכבת קוממיות - ראשון לציון, קניון הזהב - תחנה מרכזית ראשון לציון - רוטשילד - מכון וולקני | ♿ 🚆 |
| 145 | אגד | מסוף וולפסון - משרד הרישוי - תל גיבורים - כיכר הלוחמים - סוקולוב - שדרות ירושלים - המלאכה - אזור, דרך השבעה - מחלף גנות - מחלף מסובים - רמת גן, אוניברסיטת בר-אילן - גבעת שמואל - פתח תקווה, בית חולים בלינסון - אם המושבות - רכבת קריית אריה |  |
| 146 | אגד | מסוף וולפסון - הלוחמים - תל גיבורים - נאות רחל - נווה רמז - נאות שושנים - קריית שרת - ימית 2000 - שדרות ירושלים - המלאכה - מחלף גנות - מחלף מסובים - מחלף גבעת שמואל - בני ברק, עזרא - רבי עקיבא - רמת גן, קניון איילון |  |
| 705 | נעים בסופ"ש | מסוף וולפסון - תל אביב-יפו, שדרות ירושלים - יפת - שוק הפשפשים - כיכר השעון - הירקון - עיריית תל אביב - בית חולים איכילוב - רכבת מרכז - נחלת יצחק - גבעתיים, ויצמן - המאבק - תל אביב, רמת הטייסים |  |
| 706 | נעים בסופ"ש | מסוף וולפסון - תל אביב-יפו, היינריך היינה - אצטדיון בלומפליד - יפת - כיכר השעון - מגדל השלום - רוטשילד - הבימה - כיכר רבין - בית חולים איכילוב - כיכר המדינה - רמת אביב - קניון רמת אביב - אוניברסיטה - מחלף קק"ל - בית עלמין קריית שאול - מחלף הכפר הירוק - רמת השרון, נווה רסקו - קריית שאול - עמידר - מסוף קדמה |  |
| 707 | נעים בסופ"ש | מסוף וולפסון - תל אביב-יפו, ד"ר ארליך - נמל יפו - יהודה הימית - דרך שלמה - אלנבי - שוק הכרמל - אבן גבירול - רכבת אוניברסיטה - גני התערוכה - בני אפרים - בית עלמין קריית שאול - מחלף הכפר הירוק - רמת השרון, סוקולוב |  |
| 708 | נעים בסופ"ש | מסוף וולפסון - תל אביב-יפו, היינריך היינה - שדרות הר ציון - אלנבי - שוק הכרמל - דיזנגוף סנטר - דיזנגוף - רכבת האוניברסיטה - גני התערוכה - הדר יוסף - פנחס רוזן - רמת החייל - אזור תעשייה עבר הירקון |  |
קווי אוטובוס במסוף > ברחוב הלוחמים סמוך לבית חולים וולפסון

| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 6 | דן | חניון הלוחמים - בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, יפו ד - בת ים, - עמידר - חוף הסלע - רמת יוסף - רכבת יוספטל - הרב לוי - יוספטל - בן-גוריון - אזור תעשייה - רכבת הקוממיות - חולון, חניון אגד | ♿ 🚆 |
| 7 | דן | בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, קריית שלום - שכונת התקווה - יגאל אלון - רכבת מרכז - בית חולים איכילוב - ויצמן - סמינר הקיבוצים - רמת אביב - אוניברסיטה - רכבת האוניברסיטה | ♿ |
| 17 | דן | בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, קריית שלום - שפירא - אלנבי - הירקון - כרמלית | ♿ |
| 19 | דן | תל אביב-יפו, כרמלית - אלנבי - העלייה - חולון, בית חולים וולפסון - בת ים, רמת יוסף - רמת הנשיא - רכבת קוממיות - קריית בן-גוריון - ראשון לציון, אזור תעשייה חדש - דרך משה דיין - רחוב ז'בוטינסקי - מסוף אבי האסירים | ♿ |
| 26 | מטרופולין | חניון אגד - בת ים, רכבת קוממיות - קריית באבוב - רמת הנשיא - קניון בת ים - חולון, בית חולים וולפסון - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, המסגר - אבן גבירול - שי עגנון - רמת אביב החדשה - מכללת לוינסקי | ♿ |
| 41 | דן | חניון הלוחמים - בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, תל כביר - יפת - כיכר השעון - דרך קיבוץ גלויות - קריית שלום - שכונת הארגזים - דרך בר לב - מחלף מסובים - רמת גן, מסוף אלוף שדה - בית חולים תל השומר - מסוף תל השומר - מסוף קריית אונו | ♿ 🚆 |
| 44 | דן | חניון הלוחמים - בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, עג'מי - יפו העתיקה - פלורנטין - דרך בגין - דרך נמיר - רכבת האוניברסיטה - אזור תעשייה רמת החייל - עתידים | ♿ 🚆 |
| 141 | דן | חניון הלוחמים - בית חולים וולפסון - בת ים, מצבה - רח' ירושלים - קניון בת ים - רכבת יוספטל - חולון, הופיין - קניון חולון - אלופי צה"ל - משה שרת - מפרץ שלמה - אזור תעשייה - המלאכה - דרך השבעה - צומת בית דגן - אור יהודה - יהוד מונוסון | ♿ 🚆 |
| 173 | אגד | תל אביב-יפו, מסוף 2000 – דרך בגין – שד' הר ציון – נווה עופר – חולון, בית חולים וולפסון – ראשון לציון, תחנת רכבת משה דיין – מתחם G – נווה דקלים – נאות שקמה – המכללה למנהל – נאות אשלים – קריית גנים – תחנה מרכזית ראשון לציון |  |
| 425 | אגד | ראשון לציון, חוף הים - יס פלנט - נוה דקלים - מתחם G - בת ים, רכבת קוממיות - בית עלמין - הקוממיות - בלפור - מצבה - תל אביב-יפו, שדרות ירושלים - חולון, רכבת וולפסון - תל אביב, היינריך היינה - שלבים - דרך יפו - שד' רוטשילד - אבן גבירול - רמת גן, דרך אבא הלל - קניון איילון - רכבת בני ברק - פנחס רוזן - עתידים | ♿🌙 🚆 |
אלון אלטרס

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 65 בערך) יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2001) 
 
אלון אלטרס (נולד ב-1960) הוא סופר, משורר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

אלטרס נולד ביפו בשנת 1960, להורים יוצאי רומניה. הוא למד רומנית בבית הוריו ופנה ללימודי איטלקית, בהתבססו על הדמיון בין שתי השפות. ב-1992 החל ללמד ספרות כללית באוניברסיטת תל אביב ושנה לאחר מכן זכה בפרס "סופר-מורה" מטעם משרד החינוך.
אלטרס זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2001 ובפרס שר התרבות האיטלקי ב-2003 על תרומתו להפצת הספרות האיטלקית בישראל. כתב חמישה רומנים וארבעה ספרי שירה. זכה במענק פיתוח לכתיבת תסריט לפי הרומן השני שלו, "השמלה השחורה של אודליה", מטעם המיזם לפיתוח תסריטים של קרן דן דוד. הוא מתרגם בעיקר מאיטלקית.
ב־2016 קיבל את פרס רמת גן להצטיינות ספרותית על תרגום הספר החברה הגאונה מאיטלקית.
בשנת 2022 השתתף בהקמת הוצאת סשת לתרגום מקביל של ספרי ילדים לעברית וערבית.
אלטרס נשוי ואב לבן ובת. הוא חי באיטליה ובישראל ומלמד באיטליה באוניברסיטת סיינה.
ספריו > רומנים

הנקמה של מאריצ'יקה (זמורה-ביתן, 1999)
השמלה השחורה של אודליה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2002)
זה הילד שלנו (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2008)
כשנשארנו לבד (זמורה-ביתן, 2012)
נוודי הצוללות (כנרת-זמורה-דביר, 2018)
ספריו > שירה

אקלים הבית (עכשיו-סתוית, 1982)
בתים באי (הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1985)
האש המעדנת (הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1990)
קפיצת הדרך (זמורה, ביתן, 1996)
ספריו > מתרגומיו

אוקיינוס ים - אלסנדרו בריקו (כנרת, 2002)
העיר והבית - נטליה גינצבורג (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1998)
לא עכשיו, לא כאן - ארי דה לוקה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2005)
הזקן והים - ארנסט המינגוויי (הוצאת ידיעות אחרונות, 2005)
ימי הנטישה - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2007)
אהבה מטרידה - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2009)
הסייח השחור - אנה סואל (הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, מודן ואוקיינוס, 2011)
החברה הגאונה (חלק ראשון בסדרת "הרומאנים הנפוליטניים") - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2015)
סוחר הספרים המקוללים (2013)
הסיפור של שם-המשפחה החדש (חלק שני בסדרת "הרומאנים הנפוליטניים") - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2016)
הסיפור של מי שברחו ומי שנשארו (חלק שלישי בסדרת "הרומאנים הנפוליטניים") - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2017)
הסיפור של הילדה האבודה (חלק רביעי בסדרת "הרומאנים הנפוליטניים") - אלנה פרנטה (הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2018)
אנחנו כאן, בחיים- יומנו של אלפרדו סראנו- רוברטו מאצולי (גפן בית הוצאה לאור, ירושלים 2022).
מה זה ילד מאת ביאטריצ'ה אלמניה, הוצאת סשת לתרגום ספרי ילדים לעברית וערבית, 2022
לקריאה נוספת

קובי נסים, "חיים ארציים מאוד", מאזנים, כרך ע"ד, גל' 8 (2000), עמ' 62. על: אלון אלטרס, הנקמה של מאריצ'יקה (תל אביב: זמורה, ביתן, תשנ"ט 1999)
הערות שוליים

1 2  יותם שווימר, אלון אלטרס: "אנחנו כותבים מיילים, ואז ספר", באתר ynet, 1 בספטמבר 2012
↑  אלון אלטרס, באתר cms.education.gov.il
↑  עמרי חורש, הוכרזו הזוכים בפרס רמת גן לספרות, באתר ynet, 11 בדצמבר 2016
↑  אתר הוצאת סשת לתרגום מקביל לעברית וערבית
↑   נועה לימונה, לאסף אזולאי אין ילדים, אבל הוא יודע מה שלכם צריכים: ספרות איכותית, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2022
↑  אלון אלטרס, באתר library.osu.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310022905171  BnF: cb146361948 (data)  GND: 1038292131  ICCU: TSAV024095  ISNI: 0000 0001 1862 7336  LCCN: n85305136  RERO: 02-A009648968  SUDOC: 249019000  VIAF: 100329109   WorldCat (עם VIAF): 100329109
הנדסה הפוכה

הִנדוּס לאחור (באנגלית: reverse engineering) הוא תהליך של גילוי עקרונות טכנולוגיים והנדסיים של מוצר דרך ניתוח המבנה שלו ואופן פעולתו. לרוב, תהליך זה כולל פירוק המוצר למרכיביו, וניתוח פרטני של דרך פעולתם. לרוב, תהליך ההנדוס לאחור מבוצע מתוך כוונה להרכיב מוצר חדש הפועל בצורה דומה, מבלי להעתיק למעשה את המקור.
סוגים ויישומים שונים של הנדסה הפוכה

לעיתים קרובות צבאות משתמשים בהנדסה הפוכה על מנת להעתיק טכנולוגיות, מכשירים או מידע של מדינות אחרות, שהושגו על ידי חיילים רגילים בשטח או על ידי מודיעין טכנולוגי. בזמן מלחמת העולם השנייה ובזמן המלחמה הקרה השתמשו רבות בהנדסה הפוכה. דוגמה ידועה ממלחמת העולם השנייה היא הג'ריקן – כוחות בריטים ואמריקאים הבחינו שלגרמנים היו מכלים של נפט בעלי עיצוב מעולה. הם השתמשו בהנדסה הפוכה כדי להעתיק מכלים אלו. הם קראו להם "ג'רי־קן" (Jerry can, "מכלים של גרמנים").
אחת התוצאות של מבצע יהלום הייתה מסירתו הזמנית של מטוס קרב מסוג מיג-21 לשם הנדסה הפוכה ב"אזור 51".
הנדוס לאחור של תוכנות מחשב

בתחום התוכנה הנדוס לאחור מתייחס, בדרך כלל, לתהליך שמטרתו לחלץ מתוכנת מחשב את האלגוריתם שבבסיסה, כאשר זמין למהנדס קובץ ההרצה בלבד (ולא קוד המקור). תהליך מוצלח של הנדוס לאחור יאפשר להבין את הלוגיקה שמאחורי התוכנה ולשחזר, במידה מסוימת, את קוד המקור שלה.
הנדוס לאחור של תוכנות מחשב > שימושים נפוצים

חוקרי אבטחת מידע: מחקר ואיתור באגים ופרצות אבטחה ביישומי מחשב.
חברות אנטי וירוס: ניתוח תוכנות זדוניות כמו סוסים טרויאנים, וירוסי מחשב, תוכנות רוגלה וכדומה.
גורמי פיתוח תוכנה: ניתוח טכנולוגיות מסוימות והתאמתן לפלטפורמות אחרות. לדוגמה, פרויקט ההנדוס לאחור של מנגנון ניהול הקבצים NTFS שבמערכת ההפעלה חלונות, לצורך הוספת תמיכה בטכנולוגיה זו במערכת ההפעלה לינוקס.
קראקרים: פריצת משחקי מחשב ותוכנות המוגנים מפני שימוש לא חוקי. התוצר העיקרי הוא קראקים ליישומים.
חברות מסחריות: העתקת טכנולוגיות ומוצרים.
ארגוני ביון: גילוי פרצות אבטחה על מנת לנצלן לצורכי ביון.
שיחזור נתונים: שחזור נתונים של דיסקים פגומים
הנדוס לאחור של תוכנות מחשב > כלים

כלים נפוצים להנדוס לאחור של תוכנות מחשב הם:
דיסאסמבלרים כגון Ghidra,Hopper, IDA Pro
דיבאגרים כגון WinDbg, OllyDbg, SoftIce, GDB
הנדוס לאחור של תוכנות מחשב > חוקיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו חוק זכויות היוצרים של המילניום הדיגיטלי
ראו גם

זכויות יוצרים
מודיעין עסקי
אסמבלי
ביומימטיקה
הערות שוליים

↑  אושרו מונחים בטכנולוגיית המידע ובשימוש כללי והחלטות בדקדוק (ניסן תשע"ו, אפריל 2016), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  חברת WeRecoverData על שיטות העבודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563562005171  BNE: XX5581812  BnF: cb124305693 (data)  LCCN: sh93004214  NKC: ph761291 
ג'ריקנים
שי צוקר

| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 62 בערך)
 ענף מדעי:  פיזיקה, אסטרונומיה, מדעים פלנטריים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (1989)  אוניברסיטת תל אביב (1993)  אוניברסיטת תל אביב (2002) 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (אוקטובר 2000–יוני 2002)  אוניברסיטת תל אביב (אוקטובר 2005–ספטמבר 2006)  מכון ויצמן למדע (אוקטובר 2004–ספטמבר 2005)  אוניברסיטת תל אביב (אוקטובר 2002–ספטמבר 2003)  אוניברסיטת תל אביב (אוקטובר 2006–דצמבר 2008)  אוניברסיטת תל אביב (1 באוקטובר 2006)  אוניברסיטת תל אביב (ינואר 2009–2014)  אוניברסיטת תל אביב (2014)  אוניברסיטת תל אביב 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 פיתוח אלגוריתמים לחקר כוכבים כפולים ולגילוי כוכבי לכת חוץ שמשיים
 
שי צוקר (נולד ב-1963) הוא פרופסור למדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב. משמש ראש בית הספר לסביבה ולמדעי כדור הארץ באוניברסיטה.
קורות חיים

נולד בתל אביב בשנת 1963. למד לתואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם גם המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בתחום האסטרופיזיקה תחת הנחייתו של פרופסור צבי מזא"ה. בתקופה זו פרסם את האלגוריתמים TODCOR ו-BLS, שהפכו לכלים סטנדרטיים בחקר כוכבים כפולים ובחיפוש כוכבי לכת חוץ שמשיים על ידי ליקויים, בהתאמה. כמו כן היה חבר בצוות שגילה בשנת 2001 את האקזופלנטה HD209458b, שהתבררה כפלנטה הידועה הראשונה המבצעת ליקוי של כוכב האם שלה.
את הפוסט-דוקטורט שלו ביצע באוניברסיטת ז'נבה, במעבדתם של מי שזכו לאחר מכן בפרס נובל מישל מאיור ודידיה קלו, ובהמשך במכון ויצמן למדע, שם עבד עם טל אלכסנדר בשיתוף פעולה עם צוותו של ריינהרד גנצל בגרמניה. במחקריהם חזו כי ניתן לאשש כמה מיסודות תורת היחסות באמצעות תצפיות על מסלוליהם של כוכבים סביב החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב, טענה שאושרה תצפיתית כעבור כעשור במחקר שהביא לזכייתו של ריינהרד גנצל בפרס נובל.
בשנת 2005 שי צוקר מונה למרצה בכיר בחוג לגיאופיזיקה ולמדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב, ולפרופסור מן המניין בחוג בשנת 2014. הוא פרסם יותר ממאה פרסומים מדעיים העוסקים במגוון תופעות אסטרונומיות, ובעיקר כוכבים כפולים וכוכבי לכת חוץ שמשיים. מרבית המחקרים שלו עושים שימוש בשיטות סטטיסטיות ושיטות עיבוד נתונים מתקדמות באסטרונומיה ("אסטרוסטטיסטיקה").
צוקר חבר בקונסורציום DPAC (אנ'), הממונה על עיבוד הנתונים מטלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופית. במסגרת זו הוא מתמקד באפשרות גילויים של כוכבי לכת חוץ שמשיים באמצעות נתוני החללית. בשנת 2021 המאמצים החלו לשאת פרי ו-DPAC הכריז על גילויה של פלנטה ראשונה באמצעות גאיה, על ידי צוותו של שי צוקר. ביוני 2022 הצוות אפיין בפירוט את שתי הפלנטות הראשונות של גאיה שאף זכו אז לקבל שמות רשמיים - Gaia-1b ו-Gaia-2b. בנוסף, פורסם כי צוותו של צוקר מוביל, יחד עם צבי מזא"ה, שיתוף פעולה טרנס אטלנטי בין טלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופאית לבין טלסקופ החלל TESS של נאס"א. שיתוף פעולה זה צפוי להניב גילויים רבים של כוכבי לכת חוץ שמשיים.
שי צוקר מתגורר בגבעתיים, נשוי לד"ר מיכל צוקר ואב לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  Shay Zucker, scholar.google.co.il
↑  פרסום באתר של סוכנות החלל האירופית על גילוי הפלנטה הראשונה באמצעות גאיה.
↑  טלסקופ החלל Gaia זיהה שני כוכבי לכת חדשים, באתר ynet, 6 ביוני 2022
↑  שני טלסקופים בחלל ישתפו פעולה בזכות חוקרים מישראל, באתר ynet, 6 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298117605171  ORCID: 0000-0003-3173-3138  ResearcherID: D-5721-2019  VIAF: 98329318   WorldCat (עם VIAF): 98329318
אברהם תהומי

| --- | --- |

אברהם תהומי
 לידה:  1903 אודסה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  1990  (בגיל 87 בערך) הונג קונג הבריטית, האימפריה הבריטית
 מדינה:  האימפריה הרוסית, פלשתינה (א"י), ארצות הברית 
 כינוי:  גדעון
 השתייכות:   ההגנה  אצ"ל
 תפקידים בשירות
 מפקד מחוז ירושלים בהגנה, מפקד האצ"ל
 
אברהם תהומי (1903–1990) היה מפקד בארגון ההגנה וממקימי האצ"ל.
חייו

נולד בשם אברהם זילברג ליפה בת משה פייבישנקו ולזאב זילברג באודסה בשנת 1903.
בתחילת שנת 1923 נשלח עם קבוצת צעירים מטעם "החלוץ" לאיסטנבול ומשם עלה לארץ ישראל.
החל בעבודה כחלוץ ועסק בסלילת כבישים. הצטרף לארגון "ההגנה", והיה ממפקדי ההגנה בירושלים. היסטוריונים הסיקו שהוא זה שירה למוות, בשליחות ההגנה, ב-30 ביוני 1924, ביעקב ישראל דה האן, יהודי הולנדי, עורך דין במקצועו, שהצטרף לעדה החרדית, ונחשב לאויב מר של התנועה הציונית. תהומי עצמו הודה עשרות שנים לאחר הרצח שהיה מעורב ברציחת דה האן אך סירב לאשר את הטענה שהיה זה שירה את הכדורים. לדבריו, המשימה הוטלה עליו על ידי זכריה אוריאלי, מבכירי ההגנה בירושלים, שיישם את הוראתו של יצחק בן-צבי, יושב ראש הוועד הלאומי.
תהומי ופקודו אברהם גיורא קריצ'בסקי נשלחו לקורס מדריכים ארצי, קורס "איטליה 22", שהתקיים על הר הכרמל באוגוסט 1925 ונמשך 14 שבועות. היה זה קורס המפקדים הארצי היחידי שקיימה ההגנה בשנות העשרים. "הקבוצה הירושלמית" ובראשם אברהם תהומי ואברהם קריצ'בסקי הצטיינו באימונים ובליכוד הפנימי ביניהם. בשנת 1925 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים של ההגנה ולאחר מכן למפקד המחוז. היה אקטיביסט בדעותיו וחלק על העמדה הפסיבית, לדעתו, של ההגנה במאורעות תרפ"ט. תהומי נחשד בקשרים עם התנועה הרוויזיוניסטית ובכוונות להשתלט על ההגנה. תהומי זכה ליוקרה רבה בקרב מפקדי ההגנה בירושלים ועל-כן לא היה קל לראשי ההסתדרות להחליפו.
באביב 1931 יצא תהומי לארצות הברית לעסקים פרטיים. בהגיעו לפיראוס ביטל הקונסול האמריקאי את האשרה שלו מסיבות רפואיות. תהומי חזר לארץ ישראל וביקש לשוב לתפקיד מפקד מחוז ירושלים, אך בהיעדרו נתמנה מפקד חדש, אברהם איכר. הסירוב להחזיר את תהומי לתפקידו גרם לתסיסה בקרב מפקדי ההגנה במחוז, והם פרשו יחד איתו והקימו באפריל 1931 את ארגון ב'. בין הפורשים היו פקודו אברהם גיורא קריצ'בסקי ושלום חיים הלוי.
בשנת 1937, בניסיון לאחד את שני הארגונים, חזר להגנה, אך משציפיותיו מהאיחוד לא נתממשו פרש שוב מן ההגנה. מאותו חלק מארגון ב' שלא חזר ל"הגנה" קם ארגון האצ"ל.
בשנת 1945 עקר לארצות הברית עם רעייתו ויקי לבית מוסיוף. השניים עסקו בסחר בינלאומי באבנים יקרות. ב-1968 שבו לישראל והקימו במזרח ירושלים מפעל לליטוש של יהלומים מלאכותיים ששווקו במזרח הרחוק. תהומי נקלע לקשיים, קיבל הלוואה מהבנק לפתוח התעשייה בישראל והתקשה לפרוע אותה. הוא נטש את המפעל וברח עם משפחתו להונג-קונג, שם חי עד לפטירתו בשנת 1990.
לקריאה נוספת

שלמה נקדימון ושאול מייזליש, דה האן - הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל, הוצאת מודן, 1985.(הספר בקטלוג ULI)