stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמל אנגליה
היסטוריה > ממלכת אנגליה

בעקבות כיבושו של ויליאם הכובש והנורמנים את אנגליה ב-1066 שלט האצולה של בית נורמנדי, שני אריות זהובים על מגן אדום, היו בשימוש באנגליה. עלייתו של המלך הנרי השני מבית פלנטג'נט לכס האנגלי הובילה לאימוצו של שלט האצולה המלכותי הראשון של מלכי אנגליה, אריה זקוף מוזהב על מגן אדום. המקור הקדום ביותר של הסמל הוא בקברו של ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו, אביו של הנרי השני.
כאשר ריצ'רד לב ארי עלה על כס המלוכה הוא אימץ לראשונה את שלטו האישי - שני אריות זקופים זהובים על רקע אדום, אך לקראת סוף חייו אומץ הסמל אשר כלל שלושה אריות פוסעים מגנים זהובים על מגן אדום.
מקורו של האריה השלישי לוטה בערפל. על פי מסורת אחת האריה הנוסף נוסף לשני האריות הנורמנים לציונה של הממלכה האנגלו-נורמנית המשולבת. על פי מסורת אחרת שני האריות שולבו עם האריה הבודד של אקוויטניה שכן המלך הנרי השני, המלך האנגוויני הראשון, רכש את דוכסות אנז'ו על ידי נישואין טרם עלייתו לכס האנגלי. כמה חוקרים הרלדיים הסבורים כי בימיה הראשונים של ההרלדיקה מספר האריות בסמל נורמנדי לא היה קבוע והשתנה בהתאם לגודל הסמל שצויר, והיה זה רק במקרה שבאנגליה התקבע סמל בן שלושה אריות, ובנורמנדי רק שניים.
בשנת 1340 המלך אדוארד השלישי תביעה על כס צרפת וכך חילק לרבעים את שלט אנגליה עם סמל צרפת העתיק - שטח כחול ועליו תבנית צפופה של פרחי אירוס (פלר דה ליס) קטנים מוזהבים.
עם עלייתו של ריצ'רד השני לכס המלוכה בשנת 1377 הוא החליט לשלב את סמל אנגליה עם סמלו של אדוארד המודה.
בשנת 1406 עודכן סמל צרפת ברבעים לסמל המודרני של ממלכת צרפת - שלושה פרחי אירוס זהובים על רקע כחול.
במהלך שלטונה של מרי הראשונה לעיתים שולב סמל אנגליה שלט האצולה של בעלה פליפה השני, מלך ספרד - שלט האצולה המלכותי של ספרד.
היסטוריה > איחוד הכתרים

מותה של אליזבת הראשונה בשנת 1603 המלך ג'יימס השישי הוכתר בשם ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. סמל אנגליה חולק לריבועים עם סמל סקוטלנד וכמו כן הוקצה רבע מגן לסמל ממלכת אירלנד כיוון ומלך אנגליה היה גם המונרך של אירלנד.
סמל צרפת הושמט משלט האצולה המלכותי של הממלכה המאוחדת בשנת 1801 עם הסרת תביעתו של המלך ג'ורג' השלישי על כס צרפת. מנקודה זו ייצוגה ההרלדי של אנגליה חזר לעיצוב הסמל אשר היה בשימוש בשנים 1198 ו-1340 - שלושה אריות זהובים על רקע אדום.
היסטוריה > הקומונוולת' של אנגליה

במהלך שנות קיומו של הקומונוולת' של אנגליה (1649–1660) עוצב שלט אצולה לא-מלכותי חדש. בשלט החדש הוחלפו שלושת האריות האנגלים בצלב ג'ורג' הקדוש והאריה הסקוטי בצלב אנדרו הקדוש. כמו כן שולב ברבע הרביעי הנבל האירי לציונה של אירלנד. מעל המגן שובץ שלט האצולה של אוליבר קרומוול - אריה כסוף על מגן שחור.
היסטוריה > השינויים בשלט לאורך השנים

סמל נורמנדי 
 שימש כסמל אנגליה בין השנים 1066 - 1189
שלט האצולה המלכותי הידוע הראשון אריה זהב על רקע אדום בשימוש מימי המלך הנרי השני 
1154 - 1189
שלט האצולה הראשון של ריצ'רד הראשון "לב ארי" שני אריות זהב על רקע אדום 
 1189 - 1198
שלט האצולה המאוחר של ריצ'רד הראשון ולאחר מכן סמל ממלכת אנגליה, שלושה אריות  
 1198 - 1340
חלוקה לרבעים עם סמל ממלכת צרפת לציון תביעתו של אדוארד השלישי על הכס הצרפתי 
 1340 - 1367
סמל אנגליה משולב עם החותם העתיק של אדוארד המודה במהלך שלטונו של ריצ'רד השני 
 1367 - 1399
הנרי הרביעי מעדכן את סמל ממלכת צרפת לגירסתו המודרנית, שלושה פלר דה ליס זהובים על רקע כחול 
 1399 - 1422
סמלי אנגליה וצרפת מאוחדים במהלך שלטונו של הנרי השישי 
 1422 - 1461
אדוארד הרביעי משחזר את שלטו של הנרי הרביעי 
 1461 - 1470
הנרי השישי משחזר את השלט המשולב עם חזרתו לכס אנגליה 
1470 - 1471
אדוארד הרביעי משחזר את השלט לשלט המחולק לרבעים עם תפיסתו מחדש את הכס האנגלי 
 1471 - 1554
סמל אנגליה של מרי הראשונה, מלכת אנגליה משולב עם סמל ספרד של בעלה פליפה השני, מלך ספרד 
 1554 - 1558
אליזבת הראשונה משחזרת את השלט לשלטו של הנרי הרביעי 
 1558 - 1603
ג'יימס השישי, יורש את כתר אנגליה ואירלנד כג'יימס הראשון בשנת 1603 (איחוד הכתרים) סמל אנגליה מחולק לרבעים עם סמל ממלכת סקוטלנד ועם סמל ממלכת אירלנד 
 1609 - 1649
סמל חבר העמים של אנגליה 
 1649 - 1660
להמשך השינויים לאורך השנים ראו סמל הממלכה המאוחדת
השימוש כיום

סמל אנגליה אינו בשימוש רשמי כיום לבדו והוא מאכלס את הרבעים הראשון והרביעי של שלט האצולה המלכותי של הממלכה המאוחדת, את הרבע השני בשלט האצולה של הממלכה המאוחדת בשימוש בסקוטלנד ואת הרבע הראשון של שלט האצולה המלכותי של קנדה.
סמלי התאחדות הכדורגל האנגלית וועד הקריקט של אנגליה וויילס מבוססים גם הם על עיצוב שלושת האריות האנגלים. בשנים האחרונות ניתן לראות ניסים ודגלים של שלט אנגליה מונפים במשחקי נבחרת הכדורגל האנגלית באופן דומה לזה של הנס המלכותי של סקוטלנד.
בשנת 1996 "שלושת האריות" היה השיר הרשמי של נבחרת אנגליה בכדורגל אשר שיחקה במשחקי יורו 1996 אשר נערכו באותה השנה באנגליה.
השימוש בשלטים אחרים

התפשטותה של האימפריה הבריטית הובילה לשילובו של סמל אנגליה או חלקים ממנו בסמליהם של מדינות וטריטוריות רבות.
השימוש בשלטים אחרים > הממלכה המאוחדת

שלט האצולה של דוכסות לנקסטר
השימוש בשלטים אחרים > הממלכה המאוחדת > הטריטוריות שמעבר לים ומושבות הכתר

סמל איי קיימן
סמל גרנזי
סמל ג'רזי
השימוש בשלטים אחרים > חבר העמים הבריטי

סמל פיג'י
סמל קנדה
סמל קוויבק
סמל ניו ברנזוויק
סמל אי הנסיך אדוארד
סמל ניו סאות' ויילס
אריות או נמרים?

מאז כיבוש אנגליה על ידי הנורמנים בשנת 1066, הייתה השפה הצרפתית השפה הרשמית של אנגליה ובשפה זו תואר הדגל בהרלדיקה. 
המונח "אריה" (lion) שימש לתאר אריה הפונה קדימה, בעוד המונח "נמר" (léopard) שימש לתאר אריה ההולך קדימה ופונה לקהל. אין מדובר בסוג בעל החיים אלא בתיאור של האריה.
ראו גם

דגל אנגליה
סמל הממלכה המאוחדת
שושנת טיודור
גלריית סמלי הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

1 2  Brooke-Little, J.P., FSA (1978) [1950]. Boutell's Heraldry (Revised ed.). London: Frederick Warne LTD. pp. 205–222. ISBN 0-7232-2096-4.
↑  heraldry - coat of arms, King George III
↑  United Kingdom: Flags of the Interregnum, 1649-1660
| סמלי הממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
| סמל הממלכה | סמל הממלכה המאוחדת |  |
| אומות הבית | אנגליה • סקוטלנד • ויילס •צפון אירלנד |  |
| נסיכויות כתר | האי מאן • ג'רזי • גרנזי • אולדרני • סרק • הרם |  |
| הטריטוריות שמעבר לים | גיברלטר • סנט הלנה • טריסטן דה קונה •  איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים • איי פוקלנד • ברמודה • איי הבתולה הבריטיים • איי טרקס וקייקוס • מונטסראט • איי קיימן • אנגווילה • פיטקרן • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי •הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה |  |
עבדאללה בן ח'ליפה אאל ת'אני

עבדאללה בן ח'ליפה אאל ת'אני (בערבית:عبد الله بن خليفة آل ثاني; נולד ב-11 בפברואר 1958) היה ראש ממשלת קטר השלישי בין ה-29 באוקטובר 1996 ל-3 באפריל 2007. הוא שימש כיועץ לאמיר ולעיתים קרובות ייצג אותו באירועים חגיגיים וקבלות פנים.
ביוגרפיה

עבדאללה אאל ת'אני נולד ב-1958 בדוחה, קטר לשוושלת הקטרית ת'אני. הוא בנו הבכור של האמיר הקודם וה-8 של קטר, ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני, ואשתו השלישית, שייח'ה רודהא בינת ג'אסם בן ג'בר אאל ת'אני. הוא הבן השלישי של אביו. שייח' עבדאללה הוא אחיו למחצה הצעיר של חמד בן ח'ליפה אאל תאני, האמיר לשעבר של קטר.
השייח' עבדאללה רכש את השכלתו בבית הספר בקטר, קיבל את תעודת בית הספר התיכון שלו ב-1975, וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט בדצמבר 1976.
קריירה

לאחר סיום לימודיו הצטרף שייח' עבדאללה לכוחות המזוינים של קטר ומילא תפקידים צבאיים בכירים רבים עד 1989 כאשר מונה לעוזר המפקד העליון של הכוחות המזוינים, בדרגת סגן אלוף. ב-1979 מונה עבדאללה ליושב ראש הוועד האולימפי של קטר, ושימש בתפקיד זה עד 1989.
ב-17 ביולי 1989 הוא מונה לשר הפנים של קטר. בנוסף לתפקיד זה ב-11 ביולי 1995 הוא הפך לסגן ראש הממשלה. ב-29 באוקטובר 1996 הוא מונה לראש ממשלה והמשיך בתפקיד שר הפנים עד 2 בינואר 2001. ב-3 באפריל 2007 הוא התפטר והוחלף על ידי שר החוץ דאז חמד בן ג'אסם בן ג'בר אאל ת'אני שמונה כראש ממשלה.
חיים אישיים

לעבדאללה שישה בנים: חמאד, סוהים, תמים, פאהד, מוחמד וח'ליפה. הוא דובר אנגלית וצרפתית בצורה שוטפת.
עבדאללה הוא הבעלים של כמה סוסי מרוץ ונכון לשנת 2012 הוא זכה ב-2,070,043.78 יורו כספי פרסים.
הערות שוליים

↑  "Qatar's emir appoints new PM" (אורכב 13.10.2008 בארכיון Wayback Machine), Middle East Online, 3 April 2007.
↑  "Arabian horse owners". IFAHR. אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013. נבדק ב-27 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני

עבדאללה בן ג'אסם אַאל ת'אני (בערבית: عبد الله بن جاسم بن محمد آل ثاني; 1880–1957) היה אמיר קטר בין השנים 1914[דרושה הבהרה]–1949.
שנותיו הראשונות

עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני נולד בשנת 1880 בדוחה שכבר אז הוכרזה כבירת קטר. היה בנו החמישי של ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני, גדל במשפחה עם 18 אחים ואחיות. זהותה של אימו לא ידועה. היה שליט קטר בין השנים 1914–1949.
ילדיו

לעבדאללה הייתה אישה אחת ושלושה ילדים, דבר שלא היה מקובל בימים ההם בקטר, כשלכל משפחה היו כעשרה ילדים בממוצע.
בניו היו:
עלי בן עבדאללה אל ת'אני
חמד בן עבדאללה אל ת'אני
חסן בן עבדאללה אל ת'אני
מותו

עבדאללה מת ב־25 באפריל 1957 במוות טבעי. ויתר על תפקידו כאמיר 10 שנים קודם לכן.
הערות שוליים

↑  עץ משפחת ת'אני
↑  אתר על בית ת'אני
ערך זה הוא קצרמרבנושא קטר ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עורק הכסל והמותניים

| --- | --- |
 שיוך:  מערך העורקים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (621) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria iliolumbalis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.15.002 
 TA2 (2019):  4304 
 FMA:  18845 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226367 
 
עוֹרֵק הַכֶּסֶל וְהַמָּתְנַיִם (TA: arteria iliolumbalis) הוא עורק באגן היוצא מעורק הכסל הפנימי ומספק דם לשריר הכסל והמותניים, לשריר המותניים המרובע לעצם הכסל ולזנב הסוס.
העורק יוצא מעלה מן החטיבה האחורית של עורק הכסל הפנימי, מאחורי העצב הסותם ועורק הכסל החיצון, לעבר הגבול התיכון של שריר המותניים הגדול. מאחורי השריר הוא מתפצל לשני ענפים: ענף המותניים וענף הכסל. בחלק מהאוכולוסייה, שבו אין חלוקה של עורק הכסל הפנימי לחטיבות, עורק הכסל והמותניים יוצא ישירות עורק הכסל הפנימי.
ענף המותניים (ramus lumbalis) מספק דם לשריר המותניים הגדול ולשריר המותניים המרובע. מסתעף ממנו ענף השדרה (ramus spinalis) העובר דרך הנקבים הבין-חולייתיים, בין החוליה המותנית האחרונה לעצה, לתוך תעלת החוליה, ומספק דם לזנב הסוס. לבסוף הוא משיק עם עורק המותניים התחתון, על פי רוב זהו הרביעי.
ענף הכסל (ramus iliacus) יורד ומספק את שריר הכסל. יוצאים ממנו ענפים ההולכים בין השריר לעצם הכסל. אחד מהם נכנס לעצם ומזין אותה, בעוד אחרים הולכים לאורך רכס עצם הכסל ומהם מתפצלים ענפים לשריר העכוז והבטן. בסופם הם משיקים עם עורק העכוז העליון, העורקים כותרי הכסל והעורק התת-צלעי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.15.002 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיודד אוברגון

| --- | --- |
סמל סיודד אוברגוןסמל סיודד אוברגון

 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מדינה:  סונורה סונורה
 מועצה אזורית:  קחמה
 תאריך ייסוד:  1906 
 גובה:  40 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  329,404 (2020)
 קואורדינטות:  27°29′11″N 109°56′27″W﻿ / ﻿27.486388888889°N 109.94083333333°W﻿ / 27.486388888889; -109.94083333333 
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.cajeme.gob.mx/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סיודד אוברגון(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סיודד אוברגון(למפת סונורה רגילה) ארמוסיו נוגלס סן לואיס ריו קולורדו נבוחואה קבורקה סינ. האוקיינוס השקט  מפרץ קליפורניה  ארצות הברית בא. קליפ.  בא. קליפ. הדר.  צ' י ו ו א ו ו ה סיודד אוברגון(למפת סונורה מוגדלת) ארמוסיו נוגלס סן לואיס ריו קולורדו נבוחואה קבורקה סינלואה האוקיינוס השקט  מפרץ קליפורניה  ארצות הברית באחה קליפורניה  באחה קליפורניה הדרומית  צ' י ו ו א ו ו ה סיודד אוברגון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיודד אוברגון (בספרדית: Ciudad Obregón) היא בירת המועצה האזורית קחמה במדינת סונורה במקסיקו. בעיר מתגוררים 298,625 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בסונורה, אחרי הבירה ארמוסיו.
היסטוריה

ב-1906 נסללה באזור מסילת רכבת והוחלט לבנות חנה שלה באזור בו נמצאת העיר של היום. הוחלט לקרוא לחתנה "קחמה" על שם קחמה שהיה מנהיג שבט היקי (Yaqui) המקומי במאה ה-19. תוך זמן קצר החלה להתפתח התיישבות סביב התחנה שנקראה גם היא קחמה.
ב-1924 הפסיד נשיא מקסיקו המכהן אלווארו אוברגון בבחירות לכהונה נוספת. בעקבות כך הוא חזר לסונורה מולדתו והחל להשקיע בפיתוח הערים קחמה ונבוחואה. פעולותיו של אוברגון תרמו לפיתוחה של קחמה וחשיבותה עלתה. ב-1927 היא הפכה לבירת המועצה האזורית במקום קוקוריט. ב-28 ביולי 1928 שונה שמה לסיודד אוברגון (מילולית: "קריית אוברגון") כהוקרה לאוברגון שנרצח עשרה ימים קודם לכן.
כלכלה

כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, תעשייה, מחסר, גידול מקנה ותיירות.
חינוך

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם המכון הטכנולוגי של סונורה.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי סיודד אוברגון, הנמצא במרחק של 15 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר.
ערים תאומות

ארצות הברית טוסון, אריזונה, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  המועצה האזורית קחמה, קטלוג המיקומים, המזכירות לפיתוח חברתי של מקסיקו (בספרדית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557732305171  LCCN: n85203749  MusicBrainz: 524c1798-22a2-4ba3-8ce3-4e5d79abdcf9  NARA: 10037261  SUDOC: 028941098  VIAF: 157173718   WorldCat (עם VIAF): 157173718
סמל דלאוור

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  דלאוור 
 תאריך אימוץ:  17 בינואר 1777 
 
סמל מדינת דלאוור אומץ ב-17 בינואר 1777. בסמל נערכו מספר שינויים במהלך השנים, והסמל, כפי שהוא כיום אומץ ב-29 באפריל 2004.
תיאור הסמל

במרכז הסמל נמצא שלט אצולה שעליו שלושה פסים: אדום בחלקו העליון, כחול במרכז, ולבן בחלקו התחתון. על הפס האדום מצוירת אלומת חיטה וכן קלח תירס, ועל הפס הלבן מצוי שור העומד על עשב.
מעל המגן מצוירת ספינה ואת המגן מחזיקים שני גברים - חקלאי מצד שמאל של המגן וחייל מצידו הימני. מתחת למגן כתוב מוטו המדינה.
משמעות הסמל

אלומת החיטה לקוחה מסמל מחוז ססקס ומסמלת את פוריותה של הקרקע של המדינה. קלח התירס לקוח מסמל מחוז קנט ומסמל את ענף החקלאות של המדינה. הפס הכחול שבסמל מסמל את נהר דלאוור - עורק התחבורה והמסחר העיקרי של המדינה בעת הקמתה. השור מסמל את חשיבותו הכלכלית של ענף גידול הבקר במדינה. הספינה מסמלת את ענף תעשיית בניית הספינות במחוז ניוקסל ואת המסחר הימי המהווה מרכיב חשוב מכלכלת המדינה. החקלאי מסמל את ענף החקלאות והחייל מסמל את ההכרה בחשיבות החייל המתנדב להגן על החירויות של ארצות הברית.
כתובות על הסמל

סביב הסמל נמצאת הכתובת: "החותם הגדול של מדינת דלאוור" (באנגלית: "Great Seal of the State of Delaware") והתאריכים 1704, 1776 ו- 1787.
תאריכים אלה מייצגים את התאריכים בהם מחוזות דלאוור הקימו את בית המחוקקים שלהם בשנת 1704, את יום ה-15 ביוני 1776 בו הכריז בית המחוקקים של דלאוור הקולוניאלית על היותה של דלאוור מדינה עצמאית, ואת ה-7 בדצמבר 1787 - היום בו אשרר בית המחוקקים של דלאוור את חוקת ארצות הברית - והיה הראשון מבין מדינות ארצות הברית שעשה כן.
היסטוריה

הסמל הראשון של המדינה אומץ בשנת 1777. שינויים נערכו בסמל בשנים 1793, 1847, 1907 ו-2004.
בשנת 1793 הוצאו מהסמל דמויות החקלאי והלוחם. בשנת 1847 הם הושבו ונוסף מוטו המדינה "חירות ועצמאות" (Liberty and Independence). בשנת 1907 שונה הכיתוב של שם המדינה מ- "THE DELAWARE STATE" ל- "THE STATE OF DELAWARE".
עורק הכבד המשותף

| --- | --- |

גזע הבטן וענפיו. עורק הכבד המשותף מתפצל ממנו ימינה לעבר הכבד.
 שיוך:  מערך העורקים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (603) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria hepatica communis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.12.015 
 TA2 (2019):  4214 
 FMA:  14771 
 קוד MeSH:  A07.015.114.407 
 מזהה MeSH:  D006499 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226300 
 
עוֹרֵק הַכָּבֵד הַמְשֻׁתָּף (TA: arteria hepatica communis) הוא עורק קצר בבטן המסתעף מגזע הבטן ומספק דם לכבד, כיס המרה, שוער הקיבה, התריסריון והלבלב.
לעורק הכבד המשותף שלושה ענפים: עורק הכבד המיוחד, עורק הקיבה והתריסריון ועורק הקיבה הימני. עורק הכבד המיוחד מתפצל לשלושה ענפים: ימני, אמצעי ושמאלי, עורק הקיבה והתריסריון מתפצל לעורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי, לעורק הקיבה והפדר הימני ולעורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי, ואילו עורק הקיבה הימני יוצר השקה עם עורק הקיבה השמאלי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.12.015 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עורק הכסל המשותף

| --- | --- |

אבי העורקים הבטני ופיצולו לעורקי הכסל המשותפים, הימני והשמאלי.
 שיוך:  מערך העורקים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (613) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria iliaca communis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.14.001 
 TA2 (2019):  4301 
 FMA:  14764 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C1261084 
 
עוֹרֵק הַכֶּסֶל הַמְּשֻׁתָּף (TA: arteria ilica communis) הוא עורק בגו המתפצל מסופו של אבי העורקים בגובה החוליה המותנית הרביעית. סופו של העורק הוא בפיצולו, קדמית למפרק העצה והכסל, אל עורק הכסל החיצון המספק דם לגפיים התחתונות ועורק הכסל הפנימי המספק דם לאיברי האגן.
אורכו של עורק הכסל המשותף הוא כ-4 סנטימטרים במבוגרים, וקוטרו למעלה מסנטימטר. מנקודת הפיצול שלו מאבי העורקים הוא נע מטה והצדה, לאורך הגבול התיכון של שריר הכסל והמותניים לעבר נקודת פיצולו באגן, קדמית למפרק העצה והכסל.
עורק הכסל המשותף מלווה לאורכו בווריד הכסל המשותף, הנמצא אחורית לו ומימינו. קדמית לפיצולו של העורק חוצה אותו השופכן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.14.001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1994/1995 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  19 באוגוסט 1994 – 17 ביוני 1995 (303 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  בורוסיה דורטמונד
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  902 (2.95 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  8,476,885 (27,702 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (18) מריו באסלר (ורדר ברמן)  הייקו הרליך (בורוסיה מנשנגלדבך)
 → 1993/19941995/1996 ←
 
עונת 1994/1995 הייתה העונה ה-32 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 באוגוסט 1994 והסתיימה ב-17 ביוני 1995.
בוכום, באייר אורדינגן 05 ומינכן 1860 עלו מהליגה השנייה.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה.
בורוסיה דורטמונד זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בוכום, דיסבורג ודינמו דרזדן ירדו לבונדסליגה השנייה. מדינמו דרזדן אף נשלל הרישיון והקבוצה ירדה לליגת חובבים.
כדורגלנים מצטיינים

מריו באסלר (ורדר ברמן) והייקו הרליך (בורוסיה מנשנגלדבך), אשר כבשו 18 שערים, זכו בתואר מלך השערים של הליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בורוסיה דורטמונד (אלופה) | 34 | 20 | 9 | 5 | 67 | 33 | 34 | 49 | העפלה לליגת האלופות |
| 2. | ורדר ברמן | 34 | 20 | 8 | 6 | 70 | 39 | 31 | 48 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | פרייבורג | 34 | 20 | 6 | 8 | 66 | 44 | 22 | 46 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 17 | 12 | 5 | 58 | 41 | 17 | 46 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 17 | 9 | 8 | 66 | 41 | 25 | 43 | זכייה בגביע הגרמני העפלה לגביע מחזיקות הגביע |
| 6. | באיירן מינכן | 34 | 15 | 13 | 6 | 55 | 41 | 14 | 43 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | באייר לברקוזן | 34 | 13 | 10 | 11 | 62 | 51 | 11 | 36 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 8. | קרלסרוהה | 34 | 11 | 14 | 9 | 51 | 47 | 4 | 36 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 9. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 12 | 9 | 13 | 41 | 49 | 8- | 33 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 10. | פ.צ. קלן | 34 | 11 | 10 | 13 | 54 | 54 | 0 | 32 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 11. | שאלקה 04 | 34 | 10 | 11 | 13 | 48 | 54 | 6- | 31 |  |
| 12. | שטוטגרט | 34 | 10 | 10 | 14 | 52 | 66 | 14- | 30 |  |
| 13. | המבורג | 34 | 10 | 9 | 15 | 43 | 50 | 7- | 29 |  |
| 14. | מינכן 1860 | 34 | 8 | 11 | 15 | 41 | 57 | 16- | 27 |  |
| 15. | באייר אורדינגן 05 | 34 | 7 | 11 | 16 | 37 | 52 | 15- | 25 |  |
| 16. | בוכום | 34 | 9 | 4 | 21 | 43 | 67 | 24- | 22 | ירדו ליגה |
| 17. | דיסבורג | 34 | 6 | 8 | 20 | 31 | 64 | 33- | 20 | ירדו ליגה |
| 18. | דינמו דרזדן | 34 | 4 | 8 | 22 | 33 | 68 | 35- | 16 | ירדו ליגה |
עוצם

ערך זה עוסק במושב בחבל לכיש. אם התכוונתם למכינה קדם צבאית בנווה, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: לכיש
גובה ממוצע: ‎88 מטר
תאריך ייסוד: 1955
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 774 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) עוצם(למפת השפלה רגילה) עוצם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוצם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוצם31°38′13″N 34°42′14″E﻿ / ﻿31.6369194011°N 34.7039432488017°E﻿ / 31.6369194011; 34.7039432488017  heמפת היישובים של מועצה אזורית לכיש (in English: Lakhish Regional Council) באדום - עוצם בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

עוצם (עֹצֶם) הוא מושב בחבל לכיש המשתייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום המועצה אזורית לכיש, ממערב לקריית גת.
היסטוריה

היישוב הוקם ב-22 במאי 1955 על ידי עולים מבוגמז שבהרי האטלס במרוקו. הוא היה ראשון המושבים שהוקמו לפי התוכנית הגדולה ליישוב חבל לכיש ולכן שמו הזמני היה "לכיש 1". שמו ניתן לו בעקבות הפסוק "כֹּחִי וְעֹצֶם יָדִי עָשָׂה לִי אֶת הַחַיִל הַזֶּה" (דברים ח' פס' י"ז), לציון עוצמת הקרבות במלחמת העצמאות בין צה"ל לצבא מצרים באזור. בעבר התבסס המושב בעיקר על חקלאות. רוב חברי המושב עובדים בעבודות חוץ, ורבים מהם עוסקים במקצועות חופשיים. צביונו הראשוני של המושב היה בראשית ימיו דתי. כיום חיים במקום דתיים, חרדים וחילוניים אלה לצד אלה.
במתחם מוגן במושב התגורר ראש ארגון הפשע שלום דומרני עד למעצרו. לאחר שחרורו באוקטובר 2021 עבר דומרני לגור באשקלון, בעוד אשתו הראשונה עופרה, וילדיו, נותרו לגור בעוצם. בין שבילי המושב הוסתרו בעבר מספר טילי לאו שנתפסו על ידי המשטרה. דומרני הואשם בהחזקתם אולם התיק נגדו נסגר.
בשנת 2014 השתכנה ביישוב ישיבת "נר זרח" - שהיא סניף של ישיבת ארחות תורה - אשר שכנה לפני כן במושב זרועה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ד"ר אדיב גל ואחרים "סובב פלוגות" בהוצאת הקק"ל, דצמבר 2011
↑   חגי עמית, זוכה פרס ישראל בקטגוריית "שכנות טובה": שלום דומרני, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2015
↑  אמיר זוהר, ‏כתבה, באתר גלובס, 15 בספטמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475817605171  VIAF: 316601919   WorldCat (עם VIAF): 316601919 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סלבדור סדורני

סלבדור סדורני אי אורפי (בקטלאנית: Salvador Sadurní i Urpí; נולד ב-3 באפריל 1941 בלארבוק, טראגונה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת השוער, בברצלונה ובנבחרת ספרד. סדורני זכה עם ברצלונה באליפות הליגה הספרדית פעם אחת ובשלושה גביעים. לצד התארים הקבוצתיים, זכה סדורני שלוש פעמים בפרס ריקרדו זאמורה, פרס המוענק לשוער המצטיין בליגה באותה עונה.
קריירה > קריירה קבוצתית

סדורני הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-1957. בתחילת עונת 1960/61, כשהגיע לגיל 19, הושאל סדורני לקבוצת מטארו הקטלאנית, ששיחקה אז בליגה השלישית, כדי לצבור ניסיון מקצועני. כשחזר מההשאלה, בעונת 1961/62 חזר לשורות ברצלונה, והוא היה שוער שני לחוסה מנואל פסודו. משום כך, השתתף סדורני רק ב-9 משחקי ליגה בעונתו הראשונה כשחקן ברצלונה. בעונה הבאה חילק המאמן לאזלו קובאלה את זמן המשחק בין השניים באופן שווה, ושניהם שיחקו ב-15 משחקי ליגה כל אחד. בסוף עונה זו זכתה ברצלונה בגביע הגנרל.
החל מנקודה זו היה לשוער הקבוע של הקבוצה. בעונת 1967/68 זכה סדורני פעם נוספת בגביע עם ברצלונה, אחרי שברצלונה גברה 1-0 על ריאל מדריד במשחק הגמר, בו סדורני הצטיין והדף מספר בעיטות של שחקני היריבה. בעונה הבאה הקבוצה אמנם סיימה במקום השלישי בליגה, אך בזכות כך שספגה את מספר השרים הקטן ביותר, זכה סדורני בפרס ריקרדו זאמורה, המוענק לשוער שספג את מספר השערים הנמוך ביותר באותה עונה. לקראת העונה הבאה, צורף לקבוצה השוער מיגל ריינה, שתפס את מקומו של סדורני כשוער הקבוע בברצלונה. בשל כך סדורני מיעט לשחק בארבע העונות הבאות, עד שריינה עזב לאתלטיקו מדריד. בעונת 1973/74, העונה בה שב להיות השוער הקבוע, זכתה ברצלונה באליפות ראשונה מזה 14 שנה. פעם נוספת זכה סדורני בפרס זאמורה, הודות לכך שברצלונה ספגה רק 24 שערים ב-34 משחקי ליגה. בשל פציעה שסבל במהלך פברואר-מרץ 1974, נעדר מאחד ממשחקי הקלאסיקו הטובים ביותר של ברצלונה, עת ניצחה את יריבתה ריאל מדריד 5-0 באצטדיונה הביתי. בעונה הבאה סיימה ברצלונה במקום השלישי בליגה, אך פעם נוספת הצטיינה בהגנה, וסדורני זכה בפרס הזאמורה השלישי בקריירה שלו. רק שני שחקני ברצלונה זכו ביותר פרסי זאמורה - אנטוני רמלייטס וויקטור ואלדס. בעונת 1975/76 הפך המאמן החדש הנס וייסווילר את סדורני לשוער השלישי בקבוצה, אחרי פרה ולנטי מורה ופדרו ארטולה, ולכן סדורני לא שותף באף משחק. בסוף העונה פרש סדורני ממשחק, וב-1 בספטמבר 1976 נערך לכבוד פרישתו משחק הוקרה, משחק ידידות נגד סטאד ריימס. בסך הכול השתתף סדורני ב-464 משחקים רשמיים במדי ברצלונה. סדורני הוא השוער שהיה בברצלונה מספר העונות הרב ביותר בהיסטוריה שלה - 16.