stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלח בישול
בגוף האדם

יון הנתרן (+Na) נחוץ לתפקוד הגוף מכיוון שהוא מאזן את היחס בין חומצה לבסיס, מווסת את נפח הנוזלים בגוף (לחץ דם) ומשמש להעברת האותות העצביים. איבוד מלח מהגוף עקב הזעה, הקאה או הטלה מרובה של שתן עלול לגרום למצב של מחסור במלח, שתסמיניו הם חולשה ועוויתות. במקרים קיצוניים עלול מצב זה לגרום אף למוות.
יון הכלור (-Cl) משמש ליצירת חומצת מימן כלורי בקיבה.
אמונות ומיתוסים

בעבר התייחסו אל המלח כאל מחצב יקר וכמתנת הטבע ובשל חשיבותו הרבה הוא קיבל תפקיד פולחני בתרבויות שונות ויוחסו לו תכונות ומיתוסים שונים.
בלאוס ובסיאם העתיקות האמינו שמלח מסיר כישופים ומגרש אותם. גם במרוקו האמינו שמלח הוא בעל תכונות לגירוש עין הרע, ונהגו גם להזות מעט מים ומלח על הרחיים לפני הטחינה כסגולה והגנה מפני הרוע. בחלק מקהילות עדות המזרח נהגו גם להזות מים ומלח נגד עין הרע, או אפילו רק לומר "מלח מים" לגירוש עין רעה.
בגרמניה נהגו לפזר מלח סביב מיטות של תינוקות וילדים נגד רוחות ומזיקים, מנהג שעדין קיים במקומות מסוימים.
אבלים בהודו נמנעים ממלח. כוהנים ורופאים במצרים העתיקה היו מתנזרים ממלח. בני השבט האינדיאני יוצ'י לא אוכלים מלח במשך חגיגות הקציר שלהם.
הומרוס באיליאדה, מכנה את המלח כ"מלח הקודש".
הפקה

מלח טבעי: מלח בצורתו הגבישית הוא המינרל הליט. הליט מתגבש בשכבות נרחבות של מינרלים אוואפוריטיים (שנוצרו מהתאיידות) כתוצאה מהתייבשות של אגמים או ימות סגורים. שכבות המלח עשויות להיות בעובי של עד 350 מטר ולהמצא מתחת לשטחים נרחבים. בארצות הברית וקנדה משתרעות שכבות מלח נרחבות תת-קרקעיות החל באגן הרי האפלצ'ים של מערב מדינת ניו יורק, דרך חלקים מאונטריו ותחת רוב אגן מישיגן. הערים קליבלנד ודטרויט בנויות מעל שכבת מלח עבה אותה כורים לשימוש בהפשרת קרח מכבישים. מרבצים נוספים מצויים באוהיו, קנזס, ניו מקסיקו, נובה סקוטיה וססקצ'ואן. בהרי הימלאיה מופק מלח קדום תת-קרקעי.
"קרחוני" מלח קיימים באיראן הצחיחה, שבה מלח שפרץ מעל לפני השטח בגובה רב "זורם" במורד. במקרים הללו מתגלה בהליט תכונת פלסטיות, המתגברת ככל שהלחץ המופעל עליו גדול יותר.
פקקי מלח הם דיאפירים אנכיים או גושים דמויי צינורות של מלח שנוצרו כאשר לחצים ליתוסטאטיים (לחץ הנובע ממשקל הסלע) וטקטוניים גרמו למלח "לזרום" כלפי מעלה ממרבצי המלח שמתחת לסלעים. עליית פקקי המלח גורמת להתקמרות השכבות שמעליהן ולהתבקעותן. פקק המלח מכיל אנהידריט, גבס וגופרית טבעית, בנוסף להליט וסילביט. פקקי המלח נפוצים לאורך חופי מפרץ מקסיקו במדינות טקסס ולואיזיאנה. פקק מלח יוצר לעיתים מלכודת מבנה שבו ניתן למצוא נפט. מקומות נוספים בהם ניתן למצוא פקקי מלח הם גרמניה, ספרד, הולנד, רומניה, פולין, הודו, פקיסטן ואיראן. גם הר סדום שבדרום ים המלח הוא פקק מלח.
הר סדום הוא מאגר המלח הגדול ביותר בעולם.[דרוש מקור] גובהו 230 מטר מעל ים המלח, אורכו 11 קילומטר, ורוחבו בבסיסו 2.2 קילומטר. הוא עשוי מ-98% נתרן כלורי. כבר מימי קדם כרו ממנו מלח. המלח הופק בתהליכים של חציבה וכריה. על פי ההלכה, חייבים היו להשתמש במלח מהר סדום לטיפול בקורבנות המקדש (מסכת מנחות, תוספות).
כריית המלח התבצעה על ידי שבירת גושים ואחר כך פירורם במחבטי עץ מיוחדים ובפטישים. בסופו של דבר היו גורסים את המלח לגרגירים באמצעות רחיים.
הפקת מלח ממלחות: צורה נוספת שבה נקטו בימי קדם, ועד לפני מספר עשרות שנים גם ערבים משני צידי הירדן, הייתה שימוש במים שעברו דרך מלח באופן טבעי והפנייתם לבורות ניקוז ואידוי. בתחתית הבור היו מצטברים גושי מלח שאותם היו גורסים ברחיים.
שבט שייך זואייד בצפון סיני התפרנס מאידוי מי גשמים שצברו מליחות כשחלחלו דרך גושי מלח גולמיים. את המים אגרו בבורות סיד מלבניים מיוחדים, אידו אותם, טחנו את המלח ומכרו אותו. לכל משפחה בשבט היו הבורות שלה.
אידוי מי ים: דרך נוספת להפקת מלח הייתה שאיבת מים שנקוו בגבי סלע לחוף הים בעת הגאות. לטענת העוסקים בכך, לחופי הים התיכון, הייתה תפוקת המלח בתהליך זה רוטל אחד של מלח על כל חבית של 150 ליטר. יבול מלח כזה, כ-1.8%, סביר בהתחשב בכך שריכוז נתרן כלורי במי הים הוא כ-3.5%. בעבר סוחרים שהיו מובילים סחורות לנמלי יפו ועכו היו חוזרים עם מטען של מי ים לאידוי ולהפצה. ענף כלכלי דומה לא התפתח סביב ים המלח כיוון שמימיו אמנם מכילים 38% מלח, אך מכילים גם מנגן כלורי ומגנזיום, ועל כן הם מרים ושמנוניים למגע, והמלח אינו טעים.
בישראל פועלת חברת "מלח הארץ" בשני אתרים, בעתלית ובאילת. ההפקה מתבססת על אידוי מי ים באנרגיית השמש. מי הים מועברים לבריכה רדודה ולאחר זמן, והתאדות של חלק מהמים, מועברים המים עם הריכוז הגבוה של המלחים, לבריכת אידוי נוספת. בסוף התהליך אוספים את גבישי המלח הגולמי בתהליך שנקרא "קצירת המלח". אחר כך הוא מועבר לטחינה ונארז.
בישראל עוסקת בהפקת מלח חברת "תעשיות מלח לישראל".
ביהדות

ביהדות המלח נחשב לחומר חובה בהקרבת הקורבנות בבית המקדש. שנאמר "על כל קורבנך תשים מלח" ועוד. בבית המקדש הייתה לשכה של מלח. לפני ברכת המזון עד ימינו אלה שוטפים את קצות האצבעות במים על מנת להוריד את המלח סדומית שמסמה את העיניים. וזה נקרא "מים אחרונים" חובה. המילה מלח גימטריה עולה שלוש פעמים שם הויה. על פי הקבלה, לכן טובלים את הפת אחרי ברכת המוציא שלוש פעמים במלח.
במקרא נזכר המלח לראשונה בשם ים המלח ולאחר מכן בסיפור אשת לוט, שהפכה ל"נציב מלח" כאשר הביטה לאחוריה בניגוד להוראת המלאכים לאחר מהפכת סדום. המלח הוא אחד הדברים שהמטיר האלוהים על סדום, כמו שמובא בספר דברים
כוחו המשמר של המלח מתבטא במקרא במונח "ברית מלח", המציין ברית עומדת לעולם, במונח זה מתוארת נצחיות הכהונה של בית אהרון. ונצחיות המלוכה של בית דוד רש"י מפרש את ברית המלח בהבטחת הכהונה והמלוכה – ”כברית הכרותה למלח שאינו מסריח לעולם.”
לכל הקורבנות שהוקרבו בבית המקדש היה צריך להוסיף מלח:
וְכָל קָרְבַּן מִנְחָתְךָ בַּמֶּלַח תִּמְלָח, וְלֹא תַשְבִּית מֶלַח בְּרִית אֱלֹהֶיךָ מֵעַל מִנְחָתֶךָ, עַל כָּל קָרְבָּנְךָ תַּקְרִיב מֶלַח.
אחד העונשים על הפרת הברית בידי ישראל הוא זריעה במלח של האדמה כדי שלא תיתן יבול. פעולה זו של זריעת האדמה במלח נחשבה בימי קדם לפעולת עונשין חריפה בידי הכובשים.
בספר מלכים מסופר כי אלישע הנביא שופך מלח למוצא של מים אשר גרמו למוות ומצליח לטהר את המים.
מלח סדומית, שנחשב למלח חריף במיוחד, שימש להכנת הקטורת בבית המקדש. מלח זה מוזכר גם על ידי חז"ל כמסוכן לעיניים, ולכן תוקן מנהג מים אחרונים (נטילת הידיים בסוף סעודה).
מדברי הנביא יחזקאל עולה כי בימי קדם זריית מלח (או מי מלח) על התינוק לאחר הלידה נחשבה לפעולה חיונית בדומה לחיתוך חבל הטבור או רחצה והחתלה:
בְּיוֹם הוּלֶּדֶת אוֹתָךְ לֹא כָרַּת שָׁרֵּךְ וּבְמַיִם לֹא רֻחַצְתְּ לְמִשְׁעִי וְהָמְלֵחַ לֹא הֻמְלַחַתְּ וְהָחְתֵּל לֹא חֻתָּלְתְּ. לֹא חָסָה עָלַיִךְ עַיִן לַעֲשׂוֹת לָךְ אַחַת מֵאֵלֶּה, לְחֻמְלָה עָלָיִךְ.
בהלכות כשרות יש למלח תפקיד מפתח בהכשרת הבשר לאכילה בהיותו סופח נוזלים; זורים מלח בישול גס על הבשר ומשהים שעה לספיגת הדם מתוכו, כדי שלא לעבור על איסור אכילת דם.
בשבת אסור למלוח עור שזו מלאכת מעבד; אסור למלוח אוכל לזמן רב שנראה כעיבוד או בישול; ואסורה הכנת מי מלח בריכוז גבוה שהביצה צפה בהם. באיסור הטמנה נחשב המלח כ"מוסיף הבל".
בהלכות ברכות המלח כמו המים הוחרגו מכל המאכלים ואינם נחשבים מזון (נוגע גם לעניין נדרים, לעניין עירוב ועוד).
במובן חיובי המשילו חז"ל את הייסורים למלח:
מה ברית האמור במלח – מלח ממתקת את הבשר, אף ברית האמור ביסורין – יסורין ממרקין כל עונותיו של אדם.
אף על פי כן הזהירו חז"ל: ”שלשה רובן קשה ומיעוטן יפה, ואלו הן: שאור ומלח וסרבנות.” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ד, עמוד א')
ביהדות > בהלכה

המלח הוא מרכיב בהקרבת כל הקורבנות, לפי הפסוק ”עַל כָּל קָרְבָּנְךָ תַּקְרִיב מֶלַח.” (ספר ויקרא, פרק ב', פסוק י"ג)
לזכר הקורבנות, יש נוהגים להניח מלח על השולחן בעת הסעודה.
מלח שימש בעבר – בהיעדר אמצעים טכנולוגיים מודרניים כמו מקרר או מקפיא – לשימור בשר, וכך גם בהלכה הוא משמש להכשרת בשר. מליחת הבשר היא אחת הדרכים המרכזיות להוצאת הדם מתוכו, כדי להימנע מאיסור אכילת דם:
אמר שמואל: אין הבשר יוצא מידי דמו אלא אם כן מולחו יפה יפה ומדיחו יפה יפה. אתמר: רב הונא אמר: מולח ומדיח. במתניתא תנא: מדיח ומולח ומדיח.
ראו גם

מכרות המלח בווייליצ'קה ומכרות המלח בבוכניה
מלח פלור דה סל
אשלגן כלורי
לקריאה נוספת

אדמיאל קוסמן, לטעמי צירופו של המלח לעבודת המקדש: פרקטיקה, סימבוליקה, מיתוס, מאגיה ואנתרופולוגיה, דרך אגדה יב (תשע"ג), עמ' 47–94
Mark Kurlinski, Salt: A World History, Penguin, 2003, p. 498
הערות שוליים

↑  יהודית יסקין, לצחצח עם מלח: השיטות הטבעיות לשיניים לבנות, באתר ynet, 4 באוגוסט 2013
↑  ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק ג'
↑  פרק כט 'גפרית ומלח שרפה כל ארצה
↑  ”כֹּל תְּרוּמֹת הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר יָרִימוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל לה', נָתַתִּי לְךָ וּלְבָנֶיךָ וְלִבְנֹתֶיךָ אִתְּךָ לְחָק עוֹלָם, בְּרִית מֶלַח עוֹלָם הִוא לִפְנֵי ה', לְךָ וּלְזַרְעֲךָ אִתָּךְ.” (ספר במדבר, פרק י"ח, פסוק י"ט)
↑  ”ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל נָתַן מַמְלָכָה לְדָוִיד עַל יִשְׂרָאֵל לְעוֹלָם, לוֹ וּלְבָנָיו בְּרִית מֶלַח.” (ספר דברי הימים ב', פרק י"ג, פסוק ה')
↑  מידות ה,ג
↑  ספר דברים, פרק כ"ט, פסוק כ"ב
↑  ספר מלכים ב', פרק ב', פסוקים י"ט–כ"ב
↑  הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה ברכות, פרק ג': ברכת המוציא, הלכה ה - אם צריך לטבול את הפת במלח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553582605171  GND: 4031453-4  HDS: 014041  LCCN: sh85116850  NDL: 00571207  NKC: ph189248 
מבנה גביש מלח בישול: כדורים כתומים – אניוני כלור; כדורים ירוקים – קטיוני נתרן
מלחייה לשימוש ביתי
חלקו הצפוני של הר סדום, מדרום לים המלח
מצבור של מלחים מפעלי ים המלח
איסוף מלח בשדות מלח בתאילנד
גביש מלח (15 ס"מ) שנקצר במפעל מלח הארץ בעתלית
פו הדב

| --- | --- |

הבובות שהיוו השראה לדמויות. מוצגות בספרייה הציבורית של ניו יורק.
 מידע כללי
 מאת:  אלן אלכסנדר מילן 
 איורים:  ארנסט שפארד 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן לילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  מת'ואן 
 תאריך הוצאה:  14 באוקטובר 1926 
 סדרה
 הספר הבא:  הבית בקרן פו 
 
פו הדב (בכתיב מלא: פו הדוב; באנגלית: Winnie-the-Pooh) הוא ספר ילדים שחיבר הסופר הבריטי אלן אלכסנדר מילן. הספר יצא לאור ב-14 באוקטובר 1926, ושנתיים לאחר מכן בא בעקבותיו הספר "הבית בקרן פו". גיבורי הספרים הם הילד כריסטופר רובין (הנקרא על שם בן המחבר, כריסטופר רובין מילן), דובון בשם פו ("דוב בעל מוח קטן מאוד", כדבריו) וידידיהם - אחדות מחיות היער.
הרקע לכתיבת הספר

כשהיה כריסטופר רובין, בנו היחיד של הסופר, בן שנה, הביא לו אביו מתנה – דוב צעצוע מכוסה פרווה. הדב זכה לשם "ויני" כשמה של דובה שהובאה לגן החיות של לונדון מהעיר ויניפג שבקנדה. מאותו היום הפכו כריסטופר והדב לחברים טובים, שיחקו ביער הדמיוני ברצפת החדר, ושוחחו זה עם זה. מילן, שהיה סופר עוד לפני פרסום פו הדב, כתב שיר קצר על החברות האמיצה בין השניים, אשר נשלח ופורסם בעיתון ילדים חשוב.
הסיפור הראשון נכתב על כריסטופר רובין ופו הדב, והתרחש ביער אשדון אשר סמוך לחוות קוצ'פורד בה התגוררה משפחת מילן. ככל שנוספו צעצועים נוספים לחדר הילדים של בילי מון (כינוי החיבה של כריסטופר רובין), כך נוצרו גיבורים חדשים לסיפורים. כמה מחיות הבד שלפיהן נוצר הספר (פו, חזרזיר, נמיר, איה וקנגה) שוכנות מאז 1987 באגף הילדים של הספרייה העירונית של ניו יורק.
כל אלה, החיות, היו הצעצועים שלי. חוץ משפן (ארנב) ומינשוף. הדב היה מבוגר מכולם, צעיר ממני בשנה אחת בלבד. הוא נקנה ב'הרודס' וניתן לי על ידי הוריי ליום-הולדתי הראשון. במשך שבע-וחצי שנים היה בן-לוויתי הקבוע. הוא נתמרטט עד-כדי-כך, שמדי פעם היה צורך לשלוח אותו לניקוי, לתפור לו עין שנשרה או אוזן שנתלשה. איה ניתן לי כמתנת חג המולד באותה שנה. בנעוריו נישא ראשו אל-על. אבל, עם הזמן, הידלדל המוך שבצווארו וראשו נשמט. מכאן הדימוי הקודר שלו. את שניהם קיבלתי במתנה מהוריי. את חזרזיר קיבלתי משכנה. סביב שלושתם החלו להתרקם הסיפורים. כשהיה אבי זקוק לדמויות נוספות, הוא המציא את ינשוף ואת שפן. קנגה, רו ונמיר (טיגר) נבחרו בקפידה וניתנו לי במתנה כשהייתי בן שש, לא רק כדי לשמח אותי אלא – ואולי בעיקר – לשם תפקודם הספרותי.
מאפייני עלילת הספר

בסיפורי "פו הדב", כריסטופר רובין הוא הילד אשר מקשיב לסיפורי פו וחבורתו מפי אביו. הסיפורים מלאי קסם והרפתקאות המתרחשים ביער ת"ק פרסאות (בתרגומים אחרים: יער מאת האקרים, יער אלף הדונם או יער אלף הצעדים), הלוא הוא יער אשדאון.
ביער מקיימים כריסטופר רובין, פו הדב, חזרזיר, ארנב, איה, קנגה, רו, נמיר וינשוף מערכת יחסים מגוונת ומיוחדת, המעמידה אותם פעמים בצרות ופעמים בשמחות. זהו מעין מיקרוקוסמוס של החברה, כאשר כל חיה היא בעלת אופי המייחד אותה ולכל חיה גם דפוסי התנהגות קבועים. החיות מנהלות את אורח חייהן, מחליטות על מעשיהן ומהלכיהן ונושאות בתוצאות. גם הן, כמו בני האדם, בעלות מגרעות אשר לרוב גוררות אותן לבעיה חדשה ומסוכנת מקודמתה.
עם זאת, כל חיה יודעת כי אם תיקלע לצרה, קושי או סכנה, היא תוכל לסמוך על חבריה כי יסייעו לה. כל חבר יכול לעזור ולתת יד בדרך המיוחדת לו, כדי להחזיר את המצב לקדמותו. חשוב לזכור כי כל החיות אינן מאיימות זו על רעותה בטרף, כולן צמחוניות, וחיות יחד בהרמוניה.
את הספר המקורי ואת רבים מתרגומיו מלווים ציוריו של ארנסט שפארד, שנעשו תחילה בשחור לבן ומאוחר יותר בצבע, והפכו לחלק בלתי נפרד מהספר. דב הצעצוע שעל-פיו צויר פו הדב הוא זה של גראהם שפארד, בנו של המאייר.
פילוסופיית החיים של פו הדב

ספרי פו הדב משכו את לבם של ילדים ומבוגרים כאחד. הספר מכיל אמירות פסיכולוגיות-פילוסופיות שונות. פו למשל מעיד כי הרגע המאושר ביותר בחיים הוא הרגע שלפני אכילת הדבש. פו הדב במעשיו, התנהגותו ודרך חשיבתו משקף פילוסופיית חיים משלו שעיקריה:
חשוב ליהנות מרגע ההווה.
לא צריך למהר לשום מקום.
אפשר לחוש אושר מדברים קטנים.
כדאי להיות אופטימי ולא לכעוס על עצמך או על אחרים.
חשוב לעזור ולעודד אחרים.
תַּרגומים ועיבודים של הספר > תרגומים

הספר תורגם ליותר משלושים שפות, ובהן ללטינית בשנות השישים.
תרגום ראשון לעברית, בידי ורה ישראלית וא"ד שפירא, יצא לאור בשנת 1943. את השירים בתרגום זה תרגם נתן אלתרמן. תרגום שני נעשה בידי דן מישר, בשנים 1996-1995, והוא יצא לאור ביולי 2003, לאחר מות המתרגם. בשנת 2004 יצא לאור תרגום שלישי, בידי אבירמה גולן. כל התרגומים יצאו לאור בהוצאת "מחברות לספרות". בשנת 2022 ראה הספר אור בהוצאת כתר בתרגומו של רועי חן.
לספר ההמשך "הבית בקרן פו" יצאו שלושה תרגומים לעברית: הראשון, של אהרן אמיר משנת 1951; השני, של אוריאל אופק משנת 1979; והשלישי, של אבירמה גולן משנת 2010. גם תרגומים אלו יצאו בהוצאת "מחברות לספרות".
תַּרגומים ועיבודים של הספר > ספרים בעברית מבוססים על פו

בעקבות ספרי פו הדב, יצאו מספר ספרים המצטטים קטעים ממנו בהקשרים שונים:
מילון פו השלם, בתרגום תרזה בירון בהוצאת פראג ומחברות לספרות.
פו היה אומר בתרגום אורה מורג, בהוצאת מודן.
ספר הנימוסין של פו בתרגום אורה מורג, בהוצאת מודן.
הטאו של פו מאת בנג'מין הוף, בתרגום איל לוי, הוצאת פראג הוצאה לאור.
התה של חזרזיר מאת בנג'מין הוף, בתרגום טובה קורנפלד-שטרנפלד, הוצאת אור-עם
על הדברים החשובים באמת מאת חיים שפירא, בהוצאת כנרת זמורה- ביתן.
תַּרגומים ועיבודים של הספר > סרטים

בשנת 1961 רכשה חברת דיסני את הזכויות על השימוש בדמותם של פו הדב וחבריו, והביאה לפריחה רבתי של דמותו. החברה הפיקה שישה סרטים מונפשים וכן סדרות טלוויזיה אחדות על פו הדב, ושיווקה מאות מוצרים המתבססים על דמותו.
תַּרגומים ועיבודים של הספר > סרטים > סרטים קצרים

1966: פו הדב ועץ הדבש (Winnie the Pooh and the Honey Tree)
1968: פו הדב ביום סגריר (Winnie the Pooh and the Blustery Day)
1974: פו הדב וטיגר גם (Winnie the Pooh and Tigger Too)
1981: Winnie the Pooh Discovers the Seasons
1983: פו הדב ויום ההולדת של איה (Winnie the Pooh and a Day for Eeyore)
תַּרגומים ועיבודים של הספר > סרטים > סרטים באורך מלא

1977: הרפתקאותיו הרבות של פו הדב (The Many Adventures of Winnie the Pooh) – סרט המאחד את שלושת הסרטים הקצרים הראשונים.
1997: פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר (Pooh's Grand Adventure: The Search for Christopher Robin).
2000: טיגר: הסרט (The Tigger Movie).
2003: הסרט הגדול של חזרזיר (Piglet's Big Movie).
2004: פו הדב: האביב של רו (Winnie the Pooh: Springtime with Roo).
2005: פו הדב: סיפורו של פיל נפיל (Pooh's Heffalump Movie).
2011: פו הדב: הזנב של איור (Winnie the Pooh).
2018: כריסטופר רובין (Christopher Robin).
בינואר 2022 קניינו הרוחני של הספר הפך לרשות הציבור בארצות הברית, ולכן חברת וולט דיסני איבדה את זכויותיה הבלעדיות על עיבוד הדמויות המתוארות בספר. הדבר איפשר את הפקת סרט האימה "פו הדב: דם ודבש" שיצא לאקרנים בשנת 2023 מאת רייס פרייק-ווטרפילד. בשנת 2024 צפוי לצאת לסרט המשך בשם "פו הדב: דם ודבש 2".
ב-2025 סדרת אנימציה על פו The Hundred Acre Wood's Winnie the Pooh שלא שייכת לסטודיו דיסני
תַּרגומים ועיבודים של הספר > תיאטרון

בשנת 1985 עלה בתיאטרון אורנה פורת הצגה מאת ובבימוי עודד בארי ובהשתתפות מיכאל כורש (פו הדב), יהודית ינאי (כריסטופר רובין), יעקב כהן (חזרזיר), שלמה טולדו (ינשוף), יואל דרורי (איה החמור ושפן) ועזריאל אשרוב בתפקיד המספר.
בשנת 2021 עלה בברודוויי מחזמר המבוסס על הזיכיון של דיסני עם שירים שנכתבו על ידי האחים ריצ'רד ורוברט שרמן והופק על ידי חברת דיסני עצמה. המחזמר יצא לסיבוב הופעות עולמי והוצג בין היתר בשיקגו, ווסט אנד, הולנד, בלגיה, יפן, סאו פאולו וטורונטו. המחזמר כולל 6 שחקנים המגלמים את הדמויות באמצעות בובות מלבד דמותו של כריסטופר רובין אותו משחק אחד השחקנים. זוהי ההפקה היחידה בה מופיעה דמותו של טיגר. השחקן אשר משחק את חזרזיר משחק גם את רו והשחקן שמשחק את ארנב משחק גם את ינשוף ואיה.
בשנת 2023 עלה בתיאטרון נדנדה בשיתוף גוזלי הפקות עיבוד לספר מאת ובבימוי מיכל קליין, בהשתתפות ישראל גולדרט / לירן ליפשיץ (פו הדב), ספיר יצחק (חזרזיר), לירן קנטרוביץ' (כריסטופר רובין), עדי גולדשטיין / אריאל קוזלובסקי (ארנב), איציק מלמד (איה) ונעמה שלום עמיאל (קנגה).
באותה שנה עלתה הפקה בשם "חבר שלי, פו הדב" של תיאטרון חיפה בשיתוף תיאטרון הקיבוץ. את המחזה כתב אורן יעקובי וביים אורי אומנותי עם דרמטורגיה מאת רועי שגב. בהצגה משתתפים ידידה ויטל / רביב מדר (פו הדב), מני גרוס / אופיר מרדכייב (חזרזיר), זיו שליט (כריסטופר רובין), עינת סגל כהן (איה), אורי פנירי (ארנב), גלי אשכנזי לוין (קנגה והפעלת בובת רו) ואלחי לויט (ינשוף).
בשנת 2024 עלה בתיאטרון גשר עיבוד נוסף לספר מאת רועי חן, בבימוי עמית אפשטיין ועם מוזיקה מקורית מאת יוני רכטר. בהצגה משתתפים יובל ינאי (פו הדב), שיר סייג (חזרזיר), גלעד קלטר (ינשוף), מיכל ויינברג (ארנבת), אלון פרידמן (איה) ותזמורת בעלת שלושה נגנים: קלידים, צ'לו וחליל צד.
באותה שנה עלתה הפקה נוספת לסיפור בתיאטרון הילדים הישראלי מאת ובבימוי ענבל לוי רהב.
פרקי הספר (תרגום 1943)

אנו מכירים את הדב פו ועמו כמה דבורים, וסיפורי המעשיות מתחילים
ויני פו הולך לביקור ובא בין המצרים
פו וחזרזיר יוצאים לציד וכמעט שצדים תועל
איה מאבד את זנבו ופו משיב את האבדה לבעליה
חזרזיר נפגש עם פילנפיל
איה חוגג את יום-הולדתו ומקבל מתנות שתיים
קנגה והגור רו מופיעים ביער וחזרזיר טובל באמבטיה
כריסטופר רובין יוצא בראש מנסע לציר הצפוני
חזרזיר מוקף מים רבים
כריסטופר רובין עורך נשף-פו ונאמר שלום
ראו גם

הרפתקאותיו הרבות של פו הדב (מתקן שעשועים)
לקריאה נוספת

דניס סובולב, "פו הדב: "דרך השלילה" והמרחב האוטופי", דפים למחקר בספרות, 20 (תשע"ז, 2017), עמ' 96–131
אביבה קרינסקי, פו הדב והפילוסופיה של האחר, אור-עם, 2000
הערות שוליים

↑   עופרה רודנר, היצירה הגאונית שחוזרת בתרגום עדכני לא נועדה לילדים בלבד, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2022
↑  הבית בקרן פו, באתר דףדף
↑  פו-הדב - 1985, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים, ‏2025-02-15
↑  Winnie The Pooh The New Stage Musical, Winnie The Pooh The New Stage Musical (באנגלית)
↑  מופעים לילדים, הצגות לילדים - פו הדב - הצגה מוזיקלית, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון הקיבוץ|אזעקת אמת|רכישת כרטיסים לתיאטרון | תיאטרון הקיבוץ
↑  חבר שלי, פו הדב, באתר ht1.co.il
↑  הצגה לילדים - פו הדב - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
| פו הדב |
| --- | --- | --- |
| ספרים | פעוטים היינו (1924) • פו הדב (1926) • אנחנו שנינו (1927) • הבית בקרן פו (1928) • בחזרה ליער מאה העצים (2009) • פו הדב הכי טוב בעולם (2016) |  |
| דמויות | כריסטופר רובין • פו הדב • ינשוף • איה • חזרזיר • רו • קנגה • ארנב • פיל נפיל • טיגר |  |
| סרטים | פו הדב ועץ הדבש (1966) • פו הדב ביום סגריר (1968) • פו הדב וטיגר גם (1974) • הרפתקאותיו של פו הדב (1977) • פו הדב ויום ההולדת של איה (1983) • פו הדב וחברים (1985) • פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר (1997) •  טיגר: הסרט (2000) •  חזרזיר: הסרט (2003) • פו הדב: האביב של רו (2004) • פו הדב: סיפורו של פיל נפיל (2005)  • פו הדב (2011) • כריסטופר רובין (2018) |  |
| אישים | א"א מילן • ג'ים קאמינגס • פיטר דניס • וולט דיסני • סטרלינג הולוויי • יבגני לאונוב • כריסטופר רובין מילן • האחים שרמן • ארנסט שפארד |  |
| שונות | ויניפג הדובה • יער אשדאון • יער ת"ק פרסאות • הטאו של פו • הטה של חזרזיר • הרפתקאותיו הרבות של פו הדב |  |
| סדרות | הרפתקאות פו הדוב (1988–1991) • חבריי טיגר ופו (2007–2010) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000249208  MusicBrainz work: d9e47157-5fba-40a0-9148-53c20917af2a 
הדובה ויני
כריכת הספר בתרגום לבולגרית
זאב זריזי

זאב זריזי (1916 – 13 באוגוסט 2011) היה ראש העירייה השני של באר שבע מאז קום המדינה. הוא היה חבר מפ"ם ונכנס לתפקידו לאחר פרישתו של דוד טוביהו.
ביוגרפיה

זריזי נולד בווישקוב, שבפולין. הוא עלה לארץ בשנת 1938 עם חברי גרעין של תנועת השומר הצעיר. הוא וחבריו הקימו את קיבוץ גלאון בשנת 1946. בשנת 1949 עבר לבאר שבע. בשנים 1951-1950 היה חבר מועצת העיר שמונתה על ידי שר הפנים. בבחירות של 1951 נבחר לכהן כחבר מועצה.
בסוף שנת 1961 נבחר על ידי חברי המועצה לראש עיריית באר שבע. הבחירה הייתה בעקבות פרישת נציג המפלגה הליברלית, אברהם פליישר, מהקואליציה של מפא״י, בראשות דוד טוביהו, ומעברו לצד זריזי. כתגובה, נציגי אופוזיציית מפא״י נעדרו מישיבות המועצה, וגרמו לכך שיהיו בהן מעט מדי חברי מועצה, כדי להיחשב ישיבות חוקיות. הבעיה נפתרה כאשר דוד חכם, חבר המועצה מטעם מפא״י החל להגיע לישיבות כחבר האופוזיציה הנוכח היחידי. דוד חכם עשה זאת משום שדרש לעצמו את ראשות סיעת מפא״י במועצה.
זריזי כיהן בתפקיד עד תחילת 1963, עת פרש בשל המשבר פוליטי הבלתי פוסק, שהיה במשך כל כהונתו, ומונה במקומו ראש ועדה קרואה. בשנים 1978-1963 כיהן כסגן ראש העירייה וכממלא מקומו.
בשנת 1972 זכה זריזי בפרס הוקרה על פעילות מוניציפלית מטעם מרכז השלטון המקומי.
בשנת 1988 זכה זריזי בתואר יקיר באר שבע.
זריזי נפטר בבאר שבע ב-13 באוגוסט 2011, והובא למנוחות בבית העלמין החדש בעיר .
לקריאה נוספת

כתבנו בבאר שבע, מאת יצחק שתיל, אדר תשנ"א, מרץ 1991, עמ׳ 22 עד 29
רינגו סטאר

| --- | --- |
רינגו סטאר בשנת 2019
רינגו סטאר בשנת 2019
 לידה:  7 ביולי 1940 (בן 84) ליברפול, אנגליה
 שם לידה:  ריצ'רד סטארקי ג'וניור
 שם במה:  Ringo Starr 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 עיסוק:  מוזיקאי, פזמונאי, זמר, שחקן, מתופף
 סוגה:  רוק, פופ, רוק פסיכדלי, מוזיקת עולם
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים, כלי הקשה,גיטרה, פסנתר
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס, אנטרטיינמנט וואן מיוזיק, פרלופון, פולידור רקורדס, RCA, אטלנטיק רקורדס, סוואן רקורדס, וי-ג'יי רקורדס, יונייטד ארטיסטס רקורדס, קפיטול רקורדס, מרקורי רקורדס 
 בן או בת זוג:  Maureen Starkey Tigrett (1965–1975) ברברה באך (1981–?)  שלי דובאל (1975–1976) Nancy Lee Andrews (1976–1980) 
 צאצאים:  זאק סטארקי, Jason Starkey, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית (12 ביוני 1965)  Knight Bachelor (20 במרץ 2018)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2015)  דוקטור לשם כבוד של מכללת ברקלי למוזיקה (2022)  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (1970)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 www.ringostarr.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
סר ריצ'רד סטארקי ג'וניור (באנגלית: Sir Richard Starkey Jr; נולד ב-7 ביולי 1940), הידוע בשם הבמה רינגו סטאר (Ringo Starr), הוא מוזיקאי, זמר ושחקן בריטי שהתפרסם כמתופף לשעבר של להקת הרוק הבריטית הביטלס.
ביוגרפיה > נעוריו

נולד בשם ריצ'רד סטארקי ג'וניור בליברפול בשנת 1940. הוריו נפרדו כשהיה בן 3, ואימו נישאה לבעל אחר. אמו עודדה אותו להתעניין במוזיקה. בילדותו היה רינגו חולה תקופות ארוכות. השהיות הארוכות בביתו לא בוזבזו לריק, ואת מערכת התופים הראשונה שלו העניק לו אביו החורג. על מערכת זו התאמן רינגו הצעיר עד שהחל את קריירת התיפוף שלו בלהקות שונות. בשנת 1957, הקים רינגו עם אדי מיילס את הלהקה הראשונה שלו, שנקראה "להקת הסקיפל של אדי קלייטון".
ביוגרפיה > עם הביטלס

סטאר פגש את הביטלס לראשונה בשנת 1960 בהמבורג בזמן שהופיע עם רורי סטורם וההוריקנז (Rory Storm & the Hurricanes). בשנת 1962 צורף ללהקת הביטלס במקומו של פיט בסט שהודח מהלהקה.
כמעט בכל אחד מאלבומי הביטלס שובץ שיר בו משמש סטאר כזמר מוביל. בין היתר, הוא שר את השירים Yellow Submarine, With a Little Help from My Friends, Good Night ו-I Wanna Be Your Man. כמו כן, סטאר כתב, הלחין ושר את השירים Don't Pass Me By ו-Octopus's Garden, וכן השתתף בכתיבת השירים What Goes On ו-Flying.
סטאר, שהיה חובב משחק, נטל על עצמו את מרבית התפקידים המרכזיים בסרטי הביטלס, וכן במספר סרטי קולנוע שונים.
במשך מרבית שנותיו עם הביטלס לא זכה סטאר לחופש אומנותי רב בתוך הלהקה והתקשה לממש את עצמו בתור מתופף או כמוזיקאי בכלל. מצב זה השתנה מעט באלבום Abbey Road, שבשיר The End מתוכו הקליט את סולו התופים הראשון שלו ואחד מהראשונים במוזיקת הרוק בכלל.