stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייגו דמה
קריירת מועדונים

דמה גדל בנוער של ארמיניה בילפלד, ובשנת 2010 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו, 2010/11, בה ערך 10 הופעות ליגה, נשר דמה עם הקבוצה לליגה הגרמנית השלישית. את עונת 2011/12 פתח דמה בארמיניה בילפלד, והפך לשחקן הרכב קבוע. בפגרת החורף של העונה עבר לפאדרבורן 07, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. דמה השתלב בקבוצה במהרה, וסייע לה לסיים את העונה במקום החמישי. בעונת 2012/13 דמה ערך 29 הופעות ליגה וסיים עם פאדרבורן במקום ה-12 בבונדסליגה השנייה. בעונת 2013/14 דמה המשיך להציג יכולת גבוהה בפאדרבורן, אך עזב את הקבוצה במחצית העונה, על מנת להשתלב בר.ב. לייפציג, מועדון שנבנה באותם ימים עם שאיפות גבוהות להגיע לצמרת הכדורגל הגרמני. דמה השתלב היטב בלייפציג, והעפיל עם המועדון בתום עונת 2013/14 לבונדסליגה השנייה, וגם פאדרבורן זכתה להעפיל לבונדסליגה בסיום העונה, כך שדמה בעצם סייע לשתי קבוצות לעלות ליגה באותה עונה.
בעונת 2014/15 דמה ערך 30 הופעות ליגה במדי ר.ב. לייפציג, אך כשל להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 2015/16 דמה השיג עם ר.ב. לייפציג העפלה היסטורית לבונדסליגה, כשהוא שיתף פעולה בקישור של הקבוצה עם אמיל פורסברג ודומיניק קייזר. בעונת 2016/17 היה דמה שותף לעונה טובה מאוד של ר.ב. לייפציג שסיימה במקום השני בבונדסליגה כבר בעונת הבכורה שלה, כשהוא מציג יכולת יציבה בקישור ושיתוף פעולה עם פורסברג ונאבי קייטה.
ב-11 בינואר 2020 חתם דמה בנאפולי.
ב-6 ביולי 2024 חתם דמה בהרטה ברלין לשנתיים.
קריירה בינלאומית

דמה זומן לסגל נבחרת גרמניה לגביע הקונפדרציות 2017 על ידי המאמן יואכים לב, בזכות יכולתו הטובה במדי ר.ב. לייפציג. את הופעת הבכורה במדים הלאומיים ערך דמה ביוני 2017, בניצחון 0–7 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. דמה נכנס כמחליף במשחק זה בדקה ה-75 במקום יוליאן דראקסלר. לאחר מכן נפצע דמה באימון, ונופה מהסגל לגביע הקונפדרציות.
גמר מונדיאל 2010

גמר מונדיאל 2010 התקיים בסוקר סיטי, יוהנסבורג, דרום אפריקה ב-11 ביולי 2010, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 2010 היא נבחרת ספרד, שניצחה את נבחרת הולנד, בתוצאה 0-1 בהארכה. הייתה זו הזכייה הראשונה בתולדות ספרד בגביע העולם.
שופט המשחק, הווארד וב האנגלי, שלף כמות גבוהה של כרטיסים לשחקני שתי הנבחרות, ושבר את שיא כמות הכרטיסים בגמר מונדיאל. בסך הכל שלף וב 14 כרטיסים צהובים, אחד מהם היה הכרטיס הצהוב השני לג'ון הייטינחה, שהורחק בכרטיס אדום בתוך ההארכה. שער הניצחון הספרדי נכבש על ידי השחקן המצטיין אנדרס אינייסטה, ארבע דקות לסיום ההארכה.
בפעם הראשונה בהיסטוריה נערך מפגש גמר מונדיאל ללא אחת מנבחרות ברזיל, איטליה, ארגנטינה וגרמניה. בפעם השישית בהיסטוריה, ולראשונה מאז גמר מונדיאל 1978 בו פגשה הולנד את ארגנטינה, נערך גמר מונדיאל בין שתי נבחרות שמעולם לא זכו בתואר. קדמו לו משחקי הגמר ב-1930, 1934, 1954 ו-1958. לראשונה מאז משחקי הגמר ב-1934 ו-1938, נרשמו שני משחקי גמר רצופים בין שתי נבחרות מיבשת אירופה. זכייתה הראשונה של ספרד הפכה אותה לנבחרת השמינית בהיסטוריה שזוכה בתואר, ובפעם הראשונה מאז צרפת במונדיאל 1998, זכתה בטורניר נבחרת שלא זכתה בו בעבר. כמו כן היא הייתה לנבחרת האירופית הראשונה בהיסטוריה שזוכה בתואר מחוץ ליבשת אירופה, והראשונה מאז ברזיל ב-1958 שזוכה בתואר הראשון שלה במונדיאל שלא נערך על אדמתה.
ספרד מעולם לא העפילה קודם לכן לגמר המונדיאל, ובטורניר זה היא הייתה לנבחרת ה-12 בהיסטוריה שמשתתפת במשחק גמר. הישג השיא הקודם שלה היה המקום הרביעי במונדיאל 1950. לנבחרת הולנד הייתה זו הופעה שלישית בגמר הטורניר, לאחר שרשמה שני הפסדים רצופים לגרמניה המערבית ב-1974 ולארגנטינה ב-1978. הפסדה השלישי של הולנד הפך אותה לנבחרת עם הכי הרבה הופעות בגמר שלא זכתה בתואר. היא עקפה את הונגריה (1938, 1954) וצ'כוסלובקיה (1934, 1962). גרמניה מובילה את טבלת ההפסדים בגמר, עם ארבעה.
רקע > מפגשים קודמים

נבחרות ספרד והולנד לא נפגשו מעולם בטורניר מונדיאל או יורו. הן נפגשו במסגרות שונות תשע פעמים בעבר, הראשונה שבהן באולימפיאדת אנטוורפן (1920). המאזן בין הנבחרות טרם הגמר עמד על ארבעה ניצחונות לכל אחת, ותוצאת תיקו אחת.
רקע > הדרך אל הגמר

ספרד והולנד התמודדו בשלבי מוקדמות המונדיאל והשיגו מאזן מושלם, ספרד עם עשרה ניצחונות בעשרה משחקים והולנד עם שמונה ניצחונות בשמונה משחקים. ספרד הגיעה לטורניר כאלופת אירופה, לאחר שזכתה בטורניר יורו 2008.
32 הנבחרות בטורניר הוגרלו לשמונה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שתי הקבוצות שסיימו בראש כל בית עולות לשלב שמינית הגמר, והמשך הטורניר התבצע בשיטת נוקאאוט במשחק אחד.
נבחרת ספרד הוגרלה בשלב הבתים לבית ח', לצד שווייץ, צ'ילה והונדורס. היה זה הבית היחיד בטורניר שלא שיחקה בו אף נבחרת ששיחקה בגמר מונדיאל. ספרד, שהגיעה עם רצף של 35 משחקים ללא הפסד, רשמה הפסד מפתיע כבר במשחק הראשון מול שווייץ. היא הצליחה להתגבר על ההפסד עם ניצחונות על הונדורס (2-0) וצ'ילה (2-1) ובכך להבטיח את ראשות הבית בזכות פער שערים עדיף על זה של צ'ילה. דויד וייה כבש שלושה מארבעת שעריה של ספרד בשלב זה. בשלב שמינית הגמר פגשה ספרד את שכנתה בחצי האי האיברי, פורטוגל. בדקה ה-63 הצליח דויד וייה לכבוש את שערו הרביעי בטורניר ולהכריע את המשחק, וספרד התקדמה לרבע הגמר, שם פגשה את פרגוואי, שהגיעה לשלב זה לראשונה בהיסטוריה שלה. כמו בשלב הקודם, גם הפעם דויד וייה כבש את השער היחיד במשחק, שבע דקות לסיום. היה זה שערו החמישי והאחרון של וייה בטורניר, והוא סיים כמלך השערים של הטורניר במשותף. בחצי הגמר ספרד פגשה את גרמניה, בשחזור של גמר היורו שנערך שנתיים קודם לכן. בלם נבחרת ספרד, קרלס פויול, נגח פנימה מהגבהת הקרן של צ'אבי וקבע את תוצאת המשחק, 1-0 לספרד. ספרד ניצחה בכל שלבי הנוקאאוט בתוצאה זהה של 1-0 והעפילה לגמר הטורניר לראשונה בתולדותיה.
נבחרת הולנד הוגרלה בשלב הבתים לבית ה', לצד יפן, דנמרק וקמרון. הולנד נחלה הצלחה כשסיימה ראשונה בבית, עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות. לאחר שגברה 2-0 על דנמרק ו-1-0 על יפן, הבטיחה הולנד מעשית את העפלתה לשמינית הגמר. למרות זאת, המשיכה הולנד וניצחה גם במשחק השלישי, 2-1 מול קמרון, והעפילה לשמינית הגמר מראשות הבית. בשלב זה פגשה הולנד את סלובקיה. שער של אריין רובן במחצית הראשונה ושל וסלי סניידר שש דקות לסיום הבטיחו ניצחון להולנד, שספגה בתוספת הזמן בפנדל והתקדמה לרבע הגמר עם ניצחון 2-1. בשלב זה פגשה הולנד בשיאנית הזכיות במונדיאל, ברזיל. המשחק נפתח רע מבחינתה של הולנד, שספגה בדקה ה-10 מרגליו של רוביניו, אמנם צמד של סניידר בתוך המחצית השנייה, בדקות ה-53 וה-68, הביאו למהפך. פליפה מלו הבריזלאי הורחק חמש דקות לאחר שער היתרון ההולנדי, מה שהקל על הולנד לשמור על יתרונה עד לסיום. לאחר המשחק סיים מאמן ברזיל, דונגה, את תפקידו בנבחרת. בשלב חצי הגמר פגשה הולנד את אורוגוואי. הולנד עלתה ראשונה ליתרון, אך המחצית הסתיימה בשוויון 1-1. במחצית השנייה הולנד עלתה ליתרון, כשסניידר קבע 2-1 בדקה ה-70, ורובן כבש שלוש דקות אחריו כדי לקבוע 3-1. אורוגוואי הצליחה לחזור למשחק בתוך תוספת הזמן, אך לבסוף נכנעה 3-2, והולנד חזרה לגמר הטורניר לראשונה מזה 32 שנים.
כדור המשחק

הכדור למשחק הגמר נחשף ב-20 באפריל 2010, ונקרא "ג'ובולני" (Jo'bulani). השם הוא שילוב בין "ג'אבולאני", כדור המשחק של הטורניר, לשמה של העיר המארחת, יוהנסבורג, המכונה בקיצור "ג'ובורג" (Jo'Burg). הכדור אינו שונה בתכונותיו מהג'אבולאני, אך עיצובו, הייחודי למשחק הגמר, שולב בצבע הזהב, כצבעי הגביע העולמי. כמו כן, אחד מכינוייה של העיר המארחת הוא "עיר הזהב", מה שהוסיף לרעיון העיצובי של הכדור. הייתה זו הפעם השנייה ברציפות בה כדור הגמר שונה מהכדור בו נעשה שימוש במהלך הטורניר.
שופט המשחק

ב-8 ביולי 2010, שלושה ימים לפני משחק הגמר, הודיעה פיפ"א כי הווארד וב, בן 38 מאנגליה ושוטר במקצועו, נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, דארן קן ומייקל מולארקי, גם הם מאנגליה, נבחרו לשמש כקוונים במשחק. יואיצ'י נישימורה היפני שימש כשופט רביעי.
שלישיית השופטים האנגלית ניהלה גם את גמר ליגת האלופות 2010, כחודשיים לפני גמר המונדיאל. וב היה השופט האנגלי הרביעי בהיסטוריה של גמר המונדיאל, יותר מכל מדינה אחרת, והראשון מאז גמר מונדיאל 1974, שגם בו נחלה הולנד הפסד.
במהלך הטורניר, וב וצוות הקוונים שפטו יחד בשלושה משחקים נוספים. הוא שפט שני משחקים בשלב הבתים, בהפסדה של ספרד ובניצחונה של סלובקיה על איטליה, ואת משחק שמינית הגמר בו הדיחה ברזיל את צ'ילה.
צופים

מספר אורחים כבוד הגיעו לסוקר סיטי לצפות במשחק גמר המונדיאל. בין היתר הגיעו לצפות במשחק משפחות המלוכה של המדינות המשתתפות בגמר, ספרד והולנד, ג'ייקוב זומה, נשיא דרום אפריקה המדינה המארחת, והנשיא לשעבר נלסון מנדלה שרשם הופעה קצרה טרם תחילת המשחק. את דרום אפריקה ייצגה גם שחקנית הקולנוע שרליז ת'רון, ילידת המדינה. זמר האופרה פלאסידו דומינגו, הטניסאי רפאל נדאל והכדורסלן פאו גאסול הגיעו לעודד את מדינתם ספרד. כמו כן, שחקן הקולנוע האמריקאי מורגן פרימן, שגילם את דמותו של מנדלה בסרט קולנוע שיצא בשנת 2009, הגיע לצפות במשחק.
לפי נתוני פיפ"א, מספר הצופים בגמר בשידורי הטלוויזיה הוערך בכ-910 מיליון איש ברחבי העולם. בספרד, כ-15.6 מיליון איש צפו במשחק בשלוש רשתות שונות, והעמידו אחוז צפייה של 86%, שידור הטלוויזיה הנצפה ביותר בהיסטוריה של ספרד. נתון זה שבר את השיא הקודם, שנקבע במשחקה של ספרד מול איטליה ברבע גמר יורו 2008. בהולנד צפו 12.2 מיליון איש בשידור משחק הגמר, אחוז צפייה של 74%.
מהלך המשחק > לפני המשחק

נבחרת ספרד עלתה למשחק במדים כחולים-כהים, בשל דמיון הצבע האדום בתלבושת הרגילה שלה לצבע הכתום ההולנדי. בכך היא הייתה לשלישית שזוכה בתואר כשהיא לבושה במדי החוץ שלה, אחרי ברזיל ב1958 ואנגליה ב-1966. וסלי סניידר ההולנדי ודויד וייה הספרדי הגיעו למשחק עם חמישה שערים בטורניר, וחלקו במשותף עם תומאס מילר מגרמניה ודייגו פורלאן מאורוגוואי את תואר מלך השערים של הטורניר. אריין רובן, שכבש שני שערים בטורניר, היה היחיד מלבדם מבין שאר שחקני הנבחרות שכבש יותר משער אחד במהלך הטורניר. לפני עליית השחקנים ניסה אוהד המכונה "ג'ימי ג'אמפ", הידוע בניסיונותיו לפרוץ לאירועים חשובים ואירועי ספורט בפרט, לפרוץ לכר הדשא, אך הוא הורחק על ידי כוחות הביטחון במקום.
מהלך המשחק > מהלך המשחק

המחצית הראשונה התנהלה באופן שקול ללא מצבים מיוחדים, וכבר במחצית הראשונה נשלפו חמישה כרטיסים צהובים, שלושה מתוכם לשחקני הולנד. בדקה ה-27 פגע נייג'ל דה יונג בצ'אבי אלונסו בבעיטה בחזהו, ולמרות טענות שחקני ספרד, הווארד וב שלף כרטיס צהוב בלבד. במחצית השנייה הגיעו שחקני שתי הנבחרות למספר הזדמנויות. בדקה ה-62 וסלי סניידר מסר לאריין רובן שבמצב של אחד על אחד מול שוער ספרד איקר קסיאס, בעט כדור שקסיאס הצליח להדוף עם הרגל. מהצד השני, סרחיו ראמוס נשאר פנוי לנגיחה לאחר הגבהת קרן אך לא מצא את המסגרת. בסיום 90 הדקות, התוצאה עמדה על 0-0, והמשחק עבר להארכה.
בדקה ה-105 הוחלף קפטן הולנד, ג'ובאני ואן ברונקהורסט, וסרט הקפטן עבר לרפאל ואן דר וארט, שנכנס כמחליף שש דקות קודם לכן. בדקה ה-109, ביצע ג'ון הייטינחה עבירה מאחור, שחייבה את השופט לשלוף לו את הכרטיס הצהוב השני ולהרחיק אותו מהמשחק.
בדקה ה-115 קיבלה הולנד כדור חופשי, אותו בעט וסלי סניידר. הכדור פגע בססק פברגאס שעמד בקצה החומה, אך השופט לא העניק קרן להולנד אלא פסק על כדור שוער. בהתקפה שהתפתחה מכדור השוער, הכדור הגיע לפברגאס, שמסר לאנדרס אינייסטה שהיה פנוי בצד ימין בתוך הרחבה. אינייסטה בעט את הכדור הקופץ לפינה הרחוקה של מארטן סטקלנבורג, וקבע את תוצאת המשחק, 1-0 לספרד. עם כיבוש השער הסיר אינייסטה את חולצתו וחשף חולצה לבנה עם הכיתוב: דני חארקה תמיד איתנו (בספרדית: Dani Jarque siempre con nosotros), לזכרו של קפטן אספניול שנפטר מהתקף לב שנה מוקדם יותר, והיה חברו הקרוב.
מהלך המשחק > לאחר המשחק

עם סיום המשחק החליפו שחקני ספרד את חולצותיהם לחולצות האדומות הקלאסיות של הנבחרת, עליהם כבר הוטבע כוכב מעל הסמל, המסמל את הזכייה בתואר. הם יצרו משמר כבוד בצורת שני טורים שביניהם עלו שחקני הולנד לקבל את מדליות המקום השני. לאחר מכן, עלו שחקני ספרד לקבל את מדליות הניצחון, כשצ'אבי הוביל את השחקנים, והקפטן קסיאס, לפי המסורת, עלה אחרון, קיבל את הגביע מנשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה ונשיא פיפ"א ספ בלאטר, והניף את גביע העולם הראשון בתולדות ספרד.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 ביולי 2010 |  ספרד | 1 - 0‏ה |  הולנד | סוקר סיטי, יוהנסבורג, דרום אפריקה צופים: 84,490 שיפוט: אנגליה הווארד וב |
| 11 ביולי 2010 | אנדרס אינייסטה  116' | (סיקור) |  | סוקר סיטי, יוהנסבורג, דרום אפריקה צופים: 84,490 שיפוט: אנגליה הווארד וב |
| --- | --- |
              ספרד :               הולנד 
שחקן מצטיין: ספרד אנדרס אינייסטה

שופט: אנגליה הווארד וב

קוונים: אנגליה דארן קאן, אנגליה מייקל מולארקי

שופט רביעי: יפן יואיצ'י נישימורה
הערות שוליים

↑  הווארד ווב ישפוט את גמר המונדיאל, באתר וואלה, 8 ביולי 2010
↑  גמר מונדיאל 2010: ג'ימי ג'אמפ פרץ למגרש, באתר ynet, 11 ביולי 2010
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
שחקני נבחרות ספרד והולנד, לפני שריקת הפתיחה של גמר מונדיאל 2010
דייגו גרסיה

דייגו גרסיה (באנגלית: Diego Garcia) הוא שמו של האי המרכזי בארכיפלג צ'גוס שמשתייך לטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי. האי הוא אטול בצורת טבעת בעלת היקף של 65 ק"מ שפתוחה בצידה הצפוני. שטחו של האי הוא כ-30 קמ"ר והנקודה הגבוהה ביותר בו היא בגובה של שבעה מטרים מעל פני הים.
במקורו האי היה הר געש. כיום החופים מכוסים אלמוגים ועל האי צומחים עצי קוקוס רבים.
היסטוריה

האי נקרא על שם הימאי הספרדי דייגו גרסיה דה מוגר (יליד העיירה מוגר שבאנדלוסיה), שגילה את הארכיפלג במסעו בשנת 1554.
האי לא היה מיושב עד סוף המאה השמונה עשרה, עת הקימו בו הצרפתים מפעלים לעיבוד קוקוס והביאו עימם עבדים מאפריקה לשם כך. לאחר מלחמות נפוליון עבר האי, יחד עם מאוריציוס, לידי הבריטים. ב-1965, לקראת מתן עצמאות למאוריציוס הפרידו הבריטים את השלטון באי מזה של מאוריציוס. (לפרטים נוספים על ההיסטוריה והמתיישבים המקוריים ראו הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי).
הבסיס הצבאי

בשנת 1966 הגיעו ארצות הברית ובריטניה להסכם על הקמת בסיס צבאי משותף באי. לשם כך העבירה בריטניה את כל 2,000 תושבי האי למאוריציוס ולסיישל. בשנת 2000 הכיר בית משפט בריטי בזכויות של התושבים הללו, העניק להם אזרחות בריטית והורה למצוא פתרון לבעיה. עד היום לא נמצא פתרון כזה.
הבסיס הצבאי באי נועד לשמש כעמדה קדמית של הכוחות המזוינים של ארצות הברית באוקיינוס ההודי. לאחר נפילת משטרו הפרו-מערבי של השאה באיראן, עלתה חשיבותו של הבסיס מכיוון שהוא היחיד שמאפשר פעולה קבועה באזור זה.
במהלך שתי המלחמות של ארצות הברית בעיראק (מלחמת המפרץ ומלחמת עיראק) ובמהלך המלחמה באפגניסטן, פעלו מהמקום מפציצי B-52 שיצאו לגיחות הפצצה ארוכות טווח.
גלריה

צילום אווירי של דייגו גרסיה
צילום לווין של האי
תושב דייגו גרסייה בעת בציר אגוזי הקוקוס האחרון שלו לפני הגלייתו. צולם בעת הגעת הכוחות האמריקניים הראשונים ב-1971
מפציצי b-1 לנסר בדייגו גרסיה
דייוויד טרנבול

דייוויד טרנבול (באנגלית: David Turnbull; נולד ב-10 ביולי 1999 בקרלוק שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת סקוטלנד.
קריירת מועדונים > מאת'רוול

טרנבול גדל במחלקת הנוער של מאת'רוול, אליה הגיע בשנת 2009. ב-10 בפברואר 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-0 על דנדי במסגרת הגביע הסקוטי. ב-8 במאי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסקוטית, בניצחון 1-0 על פרטיק ת'יסל במסגרת עונת 2017/2018. בסך הכל ערך טרנבול 39 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.
קריירת מועדונים > סלטיק

ב-27 באוגוסט 2020 חתם טרנבול על חוזה לארבע עונות בסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על רוס קאונטי במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-10 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על ליל במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת עונת 2020/2021 בליגה האירופית. ב-23 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-0 על רוס קאונטי במסגרת המחזור ה-19. בסך הכל ערך טרנבול 31 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
קריירה בינלאומית

ב-2 ביוני 2021 ערך טרנבול את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד, בתיקו 2-2 נגד נבחרת הולנד במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל נבחרת סקוטלנד לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר.
תארים

הגביע הסקוטי: 2019/2020
אליפות סקוטלנד: 2021/2022
הערות שוליים

↑  Motherwell beat top clubs and sign up young David באתר Daily Record, ‏ 21 במאי 2009 (באנגלית)
↑  Dundee 0–2 Motherwell באתר BBC, ‏ 10 בפברואר 2018 (באנגלית)
↑  Celtic delighted to sign David Turnbull on four-year deal באתר הרשמי של סלטיק, 27 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Netherlands v Scotland game report באתר ESPN, ‏ 2 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Euro 2020: Billy Gilmour, David Turnbull & Nathan Patterson in Scotland squad באתר BBC, ‏ 19 במאי 2021 (באנגלית)
| נבחרת סקוטלנד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 מרשל •  2 אודונל •  3 רוברטסון •  4 מקטומיניי •  5 הנלי •  6 טיירני •  7 מקגין •  8 מקגרגור •  9 דייקס •  10 אדמס •   11 כריסטי •  12 גורדון • 13 טיילור •  14 פלק • 15 גלאגר • 16 קופר • 17 ארמסטרונג • 18 טרנבול • 19 ניסבת • 20 פרייזר • 21 מקלפלין • 22 פאטרסון • 23 גילמור • 24 הנדרי • 25 פורסט • 26 מקנה • מאמן: קלארק |  1 מרשל •  2 אודונל •  3 רוברטסון •  4 מקטומיניי •  5 הנלי •  6 טיירני •  7 מקגין •  8 מקגרגור •  9 דייקס •  10 אדמס •   11 כריסטי •  12 גורדון • 13 טיילור •  14 פלק • 15 גלאגר • 16 קופר • 17 ארמסטרונג • 18 טרנבול • 19 ניסבת • 20 פרייזר • 21 מקלפלין • 22 פאטרסון • 23 גילמור • 24 הנדרי • 25 פורסט • 26 מקנה • מאמן: קלארק | סקוטלנד |
דייגו דה סלינאס

| --- | --- |

"El ultimo de Gibraltar", ציור של אוגוסטו פרר-דלמאו: דייגו דה סלינאס בשנת 1704, ברקע צוק גיברלטר.
 לידה:  3 באוגוסט 1649 מדריד, ספרד
 פטירה:  27 בנובמבר 1720 (בגיל 71) מדריד, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 השתייכות:  ספרד צבא ספרד
 דרגה:  גנרל 
 תפקידים בשירות
 המושל הספרדי האחרון של גיברלטר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת צרפת-הולנד   מלחמת תשע השנים   מלחמת הירושה הספרדית
 
דון דייגו אסטבאן גומס דה סלינאס אי רודריגס דה בייארואל (בספרדית: Diego Esteban Gómez de Salinas y Rodríguez de Villarroel; ‏ 3 באוגוסט 1649 - 27 בנובמבר 1720) היה המושל הספרדי האחרון של גיברלטר. הוא כיהן בתפקיד זה עד לכיבושה של גיברלטר על ידי הצי האנגלו-הולנדי באוגוסט 1704, במהלך מלחמת הירושה הספרדית.
ביוגרפיה

סלינאס אי רודריגס נולד במדריד, ספרד, לאביו פדרו גומס סלינאס (Pedro Gómez Salinas) ולאימו אוגוסטינה רודריגס דה בייארואל (Agustina Rodríguez de Villarroel), בני האצולה הזעירה (מבורגוס מצד אביו, ומואיאדוליד מצד אמו). הוא החל את שרותו הצבאי כמשרת אישי של איניגו פרננדס דה בלאסקו (Iñigo Fernández de Velasco), המשנה הצבאי למלך קסטיליה. הוא התקדם במהירות בקריירה הצבאית שלו, קודם לדרגת נושא דגל (דרגתו של קצין זוטר ברגלים או בצי, שהיה באופן מסורתי נושא את הדגל ומכאן הכינוי) ולאחר מכן לקפטן בחיל רגלים, זאת עוד לפני שהגיע לגיל 20. בשנת 1670 הוא מונה לקפטן בחיל הפרשים, לאחר מכן נטל חלק במלחמת צרפת-הולנד ונותר בהולנד עד לשנת 1673, אז חזר לספרד והועבר לצבא קטלוניה. בשנת 1675 הוא נפצע בקרבות שהתחוללו במתקפה צרפתית על העיר פגסרדה (Puigcerdà) הסמוכה לגבול עם צרפת. בדצמבר 1677 הוא חזר למורסיה.
בשנת 1685 שירת סלינאס אי רודריגס כמרשל בחיל הרגלים הספרדי בפמפלונה, ובתקופה זו הוא הגיש בקשה להצטרף למסדר סנטיאגו; בקשתו התקבלה לאחר חקירה מעמיקה של אילן היוחסין שלו. בפמפלונה השתתף בקרבות של מלחמת תשע השנים על הגבעות של אלדידה (Alduide), שם הצליח להדוף את הפולשים הצרפתים.
ביוני 1697, כעת בדרגת גנרל, פיקד סלינאס אי רודריגס על הכוחות הספרדיים שניסו להדוף את כוחותיו של הדוכס מוונדום הצרפתי, המתקדמים לעבר ברצלונה. אולם ב-7 ביולי נכנעה העיר וב-15 באוגוסט עזבו כוחותיו של סלינאס את האזור. בשנת 1698 מונה סלינאס למושל העיר ז'ירונה.
בדצמבר 1701 מונה סלינאס אי רודריגס למושל הצבאי של גיברלטר על ידי פליפה החמישי, מלך ספרד. עם פרוץ מלחמת הירושה הספרדית והתגברות האיום על גיברלטר מצד הצי האנגלו-ספרדי, דרש סלינאס תגבורות לגיברלטר אך תגבורות מעולם לא נשלחו. ב-1 באוגוסט 1704, נחתו מלחים אנגלים בפיקודו של גאורג, נסיך הסן-דרמשטט האוסטרי, באיסתמוס צפונית לצוק ממפרץ גיברלטר. לאחר הכנתה של תוכנית תקיפה על גיברלטר, שלח גאורג מסמך ובו דרישה לכניעת חיל המצב הספרדי; אך סלינאס לא נענה לדרישה וב-3 באוגוסט החלו ספינותיו של גאורג להרעיש את גיברלטר. לאחר שהבין את חומרת המצב וכי התנגדות נוספת איננה אפשרית, נכנע סלינאס בבוקר ה-4 באוגוסט.
למרות הביקורת שנמתחה על הכישלון בגיברלטר, שכעת נצטרף גם לכישלון בברצלונה ב-1697, בכל זאת החליט פליפה החמישי למנותו בשנת 1706 למושל בייאסקוסה דה הארו (Villaescusa de Haro) שבקואנקה, שם הוא נשאר כגולה מרצון כמעט עד ליום מותו. בסוף ימיו חזר למדריד וב-27 בנובמבר 1720 הוא מת שם, בהורישו את כל נכסיו לאחותו, פרנסיסקה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  José María Lázaro Bruña. "Brevísima Biografía de Don Diego Gómez de Salinas". Retrieved 2012-09-03.
1 2 3  Clive Finlayson; Darren Fa. " The Fortifications of Gibraltar 1068–1945" pp. 23–24. Retrieved 2012-09-03.
↑  Ignacio López de Ayala. "The history of Gibraltar: from the earliest period of its occupation by the Saracens". Retrieved 2012-09-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1063991420  VIAF: 313405346   WorldCat (עם VIAF): 313405346
גל הלם נע

בהידרודינמיקה, גל הלם נע הוא גל הלם אשר עובר דרך תווך של זורם (לרוב גז) עם מהירות יחסית למהירות הזורם אשר כבר מהווה את התווך. לפיכך, דרושות התאמות עבור הקשרים של גל הלם ניצב כדי לחשב את תכונות הגז בתווך לפני ואחרי גל ההלם הנע. הכרת נושא גלי ההלם הנעים חשובה ללימוד התופעות המתרחשות בעת פיצוץ, לצד שימושים נוספים.
התאוריה

כדי לפתח את המשוואות התאורטיות לגל הלם נע, ניתן להתחיל בסימון האזור שלפני גל ההלם בכתיב תחתון 1 ואת האזור שאחרי גל ההלם בכתיב תחתון 2. ניתן לראות זאת באיור, כאשר גל ההלם מתקדם ימינה. 
מהירות הגז בתווך מסומנת באות u, הלחץ באות p, ומהירות הקול המהירות היחסית בין הגל לגז היא W, כלומר מהירות הגל הכוללת, שווה u1 + W.
כעת ניתן להתבונן במערכת ייחוס אשר נעה יחד עם גל ההלם. כלומר מנקודת המבט של גל ההלם מערכת הצירים נייחת, אך הגז באזורים 1 ו-2 נע במהירות יחסית למערכת הצירים. סימון אזור 1 באות x ואזור 2 באות y מוביל לביטוי המהירויות היחסיות של גל ההלם:
באמצעות המהירויות היחסיות הללו, תכונות הגז באזורים שלפני ואחרי גל ההלם ניתנות להגדרה כדלקמן, כאשר הטמפרטורה של הגז מסומנת באות T, הצפיפות באות ρ, ומספר מאך באות M:
עם סימון יחס קיבול החום של הגז באות γ, מהירות הקול, הצפיפות ויחסי הלחצים יכולים להתקבל מהקשרים הבאים:
יש לזכור כי המשוואות לעיל הן עבור גל הלם המתקדם ימינה. עבור גל המתקדם שמאלה, יש להחליף את האינדקסים x ו-y ולקבל כי:
ראו גם

גל הלם
גל הלם משופע
גל הלם ניצב
זרימה דחיסה
גל התפשטות
הערות שוליים

↑  Shapiro, Ascher H., Dynamics and Thermodynamics of Compressible Fluid Flow, Krieger Pub. Co; Reprint ed., with corrections (June 1983), ISBN 0-89874-566-7.
סכמת מהירויות יחסיות לגז ולגל ההלם הנע עבור הפיתוח התאורטי.
דייוויד טרוטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1950 (בן 74) המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 צאצאים:  סם טרוטון, ג'ים טרוטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד טרוטון (באנגלית: David Troughton; נולד ב-9 ביוני 1950) הוא שחקן אנגלי המוכר מתפקידים שייקספיריים על במת התיאטרון הבריטי, ומתפקידיו בטלוויזיה בהם ד"ר בוב באזארד בסדרה "A Very Peculiar Practice" וריקי הנסן בסדרה "תחבולות חדשות".