stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסיס הצי המלכותי דבונפורט

| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  Royal Navy Dockyard 
 על שם:  פרנסיס דרייק 
 מיקום:  הממלכה המאוחדת פלימות', הממלכה המאוחדת
 בשימוש פעיל:  1691 - הווה
 נשלט על ידי:  הצי המלכותי הצי המלכותי
 בעלות נוכחית:  משרד ההגנה הבריטי
 קואורדינטות:  50°22′59″N 4°10′59″W﻿ / ﻿50.383055555556°N 4.1830555555556°W﻿ / 50.383055555556; -4.1830555555556
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דבונפורט(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דבונפורט
 
בסיס הצי המלכותי דבונפורט (באנגלית: His Majesty's Naval Base Devonport או בראשי תיבות: HMNB Devonport) הוא אחד משלושת בסיסי הצי המלחמתי הבריטי בבריטניה (השניים האחרים נמצאים בפורטסמות' ובקלייד).
בסיס דבונפורט נוסד בשנת 1691 בתור מספנת הצי המלכותי פלימות' אשר שימשה במשך השנים מרכז חשוב של הצי המלכותי, בו נבנו בין היתר כ-300 ספינות ששימשו את הצי, האחרונה בהם הושקה ב-1968. כיום רבונפורט הוא הבסיס צי הגדול ביותר במערב אירופה, הוא נמל הבית של שייטת דבונפורט הכוללת כ-15 אוניות מלחמה, סיור וסיוע מסוגים שונים, וכולל את מרכז הטיפולים והלוגיסטיקה של צי הצוללות הגרעיניות של הצי המלכותי. בנוסף שוכן בבסיס כוח הנחיתה האמפיבי הכולל שתי נחתות וכוח משימה של חיל הנחתים המלכותי.
יחידות מוצבות בבסיס

שייטת דבונפורט
הפריגטות מסדרה 23 - 7 פריגטות
הנחתות מסדרת אלביון - 2 נחתות (אה"מ אלביון ואה"מ בולוורק)
ספינות הסקר והמיפוי אה"מ סקוט (H131) ואה"מ מגפאי (H130)
ספינת הסיור הארקטית אה"מ פרוטקטור (A173)
ספינת הסיוע האווירית (צי העזר המלכותי) צע"מ ארגוס (A135)
ספינות התדלוק המהירות (צי העזר המלכותי) צע"מ וייב רולר (A390) וצע"מ וייב נייט (A389)
יחידות נוספות
מרכז ההכשרה המבצעית של הצי (FOST)
קבוצת ההכשרה המטרולוגית, הידרוגרפית ואוקיינוגרפית
מפקדת קבוצת המשימות האמפיבית
בסיס המילואים של הצי אה"מ ויויד
בסיס התקיפה תמר של חיל הנחתים המלכותי, כולל את גדוד הקומנדו 47
מרכז טיפול ושיקום של הצי הסלר
מספנת דבונפורט המלכותית - מרכז טיפול לכלי השיט של הצי והמרכז היחיד לטיפול בצוללות הגרעיניות של שירות הצוללות של הצי המלכותי
תמונות

מספנת דבונפורט
אה"מ אושן ואה"מ אלביון
תחנת הכיבוי ההיסטורית
אה"מ פורטלנד
המרכז ההיסטורי של הבסיס
ראו גם

בסיס הצי המלכותי בפורטסמות'
בסיס הצי המלכותי קלייד
Scale-invariant feature transform

Scale-invariant feature transform (בראשי תיבות: SIFT), ובתרגום מילולי: "התמרת מאפיינים שאינם תלויים בקנה מידה" הוא אלגוריתם בראייה ממוחשבת לזיהוי, תיאור והתאמת מאפיינים בתמונות, שהומצא על ידי דייוויד לואו הקנדי בשנת 1999. האלגוריתם משמש בזיהוי אובייקטים, מיפוי, ניווט, תפירת תמונות, מידול תלת-ממדי, זיהוי מחוות, עקיבה והתאמת תמונה.
התאמת תמונה באמצעות אלגוריתם SIFT. הקווים הירוקים מחברים נקודות עניין בעלי התאמה גבוהה
אלגוריתם

החלקה - מבצעים על התמונה החלקה באמצעות טשטוש גאוסי(אנ') באמפליטודות שונות. פעולה זו מבצעים ברמות רזולוציה משתנה כך שנקודות עניין לא יהיה תלויות בקנה מידה (כדוגמת התקרבות לאובייקט).
הפרש - מבצעים חיסור בין התמונות המטושטשות השונות בשיטת הפרשים גאוסים(אנ').
חילוץ נקודות קיצון - מוצאים נקודות עניין פוטנציאליות. נקודות שהן קטנות או גבוהות מ-8 נקודות השכנות המקיפות אותן.
סינון- מסננים נקודות בעלי קונטרסט נמוך.
גרדיאנט - מחשבים את גרדיאנט בסביבת נקודות העניין בתלאי בגודל 4×4. סה"כ 16 תאים.
היסטוגרמה - מבצעים היסטוגרמה עבור 8 כיוונים שונים של הגרדיאנט בכל תא. כך שמתקבל וקטור של 4×4×8=128 המתאר את סביבת נקודת העניין ובלתי תלוי למיקום סיבוב או בהירות.
שימושים

ניתן לבצע השוואה בין התיאור הווקטורי של נקודות העניין בין שתי תמונות במטרה למצוא זוגות של נקודות עניין בעלי מאפיינים דומים. כלומר שהמרחק וקטורי התכונה שלהם במרחב האוקלידי קטן ולקבל את ההסתברות לנוכחות אובייקט בתמונה אחרת.
ראו גם

התמרת האף - שיטה למציאת אלמנטים  המשמשת בראייה ממוחשבת ועיבוד תמונה.
הערות שוליים

↑  Lowe, David G. (1999). "Object recognition from local scale-invariant features" (PDF). Proceedings of the International Conference on Computer Vision. Vol. 2. pp. 1150–1157. doi:10.1109/ICCV.1999.790410.
↑  מי שמביט בי מהצד יודע מי אני, צבר דולב 2020, "מדע גדול, בקטנה"
אותה תמונה עם טשטוש גאוסי באמפליטודות שונות (משמאל לימין) ב-3 רמות של קנה מידה (מלמעלה למטה)
תמונה המתקבלת מהפרשים גאוסים בין תמונות
חילוץ נקודות עניין
נקודות נקודות עניין בתמונה לפני ואחרי סינון
המחשה של גרדיאנט בתא בודד. שינוי הצבע או אזורים כהים יותר הם ערכים גדולים יותר של הפונקציה. החצים הכחולים מתארים את הגרדיאנט הנגזר כך שפונים אל עבר האזורים הגבוהים יותר
תיאור גרפי של חישוב הגרדיאנטים בכיוונים שונים (בשמאל) והיסטוגרמת הגרדיאנטים (בימין) בסביבת נקודת העניין
דוד פ'ראנסייא

| --- | --- |
 לידה:  אזמיר
 פטירה:  כ"ה בכסלו ה'תר"י
 מקום פעילות:  אזמיר, יוזיל חיסאר
 רבותיו:  רבי אליהו הכהן
 חיבוריו:  אפד בד
 בת זוג:  איסטרילייה
 אב:  הרב אליה
 צאצאים:  הרב אברהם, ריינא
 
שער הספר "אפד בד"
רבי דוד פ'ראנסייא (ה'תק"ך בערך, 1760 בערך – כ"ה בכסלו ה'תר"י, 10 בדצמבר 1849) היה רב ודיין באזמיר, ורבה של יוזיל חיסאר, היא העיר איידין (אנ'). מחבר ספר "אפד בד".
תולדותיו

לאביו ר' אליה פ'ראנסייא. למד 35 שנה והיה לחכם ולדיין באזמיר. למד בין היתר אצל רבי יום טוב דנון, מחבר ספר כבוד יום טוב. לאחר מכן התקבל כרב ושופט לעיר יוזיל חיסאר(אנ'). במשך תקופה ישב כדיין בבית דינו של הרב יוסף רפאל חזן. נישא לאישטרילייא, שנפטרה בשנת התר"ה.
בשנת התקנ"ד חתם הרב דוד על פסק יחד עם הרב חייא פונטרימולי והרב יצחק מאיו, ובשנת התק"ע חתום על פסק יחד עם הרב פונטרימולי ועם הרב מצליח הלוי. בדרשותיו, מצטט מדברי סבו מצד אמו.
באלול ה'תקפ"ב כבר כיהן כרב עיר, עת דרש ביוזיל חיסאר דרשה לזכר גביר שנפטר בעיר.
נפטר באיידין בכ"ה בכסלו ה'תר"י.
משפחתו

הניח בן ושתי בנות:
ר' אברהם פ'ראנסייא, נפטר לפני שנת ה'תרי"ח (1858). בנו של אברהם היה חיים שם טוב פ'ראנסייא שנישא בשנת ה'תרי"ח לקאדין מרים מזרחי ונפטר לפני שנת ה'תרמ"ד (1884). בנו של חיים שם טוב היה אברהם דוד פ'ראנסיס, שנישא לסולטנה פיג'ון בשנת ה'תרמ"ז (1886).
בתו ריינא, נישאה לגביר שמואל אלאזראקי, שעלה לטבריה ונפטר בה' באלול התרי"ז. היא אימו של הרב אליה אלאזראקי, שגם היה מתלמידי סבו והביא לדפוס את הספר "אפד בד" יחד עם בן דודו, סעדיה יוסף בן-יקר.
בתו שרה, נישאה לגביר שמואל בן-יקר. היא אמו של הגביר סעדיה יוסף בן-יקר, שהביא לדפוס את הספר "אפד בד" יחד עם בן דודו, הרב אליה אלאזראקי.
חיבורו

"דוד במצודה", ספר דרשות שחיבר בזמן שהיה בבית הכלא, המוקדש לעניין מעלת הייסורין. אבד ולא נדפס.
ספר "אפד בד" (שמו, שם אביו, שם ספרו של אביו ושם משפחתם בראשי תיבות: אליה דוד פ'ארנסייא דוד במצודה; מכונה לעיתים: אפוד בד) (אזמיר 1884) - דרושים לקראת חג השבועות שנדרשו בשבת כלה - שישה דרושים, לשבת זכור ושבת הלבשה - שני דרושים, לשבת תשובה - תשעה עשר דרושים, לשבת הגדול - שישה דרושים, וכן הספדים, לאמו, הספד מנכד המחבר לאביו, ולאמו - . בסוף הספר מופיעים דרשותיו של נכד המחבר, רבי אליה אלאזראקי. את הספר הגיה והביא לדפוס הרב נסים חיים משה מודעי.
אצל נכדי הרב (בני בנותיו), על פי עדותם, היו עוד כתבים רבים בהלכה ובאגדה, חלקם נרקבו ולא היו קריאים, ואת חלקם הם התעתדו להדפיס, אך לא נודע מה עלה בגורלם.
הערות שוליים

↑  אפד בד, דף ב ע"ב.
1 2 3  אפד בד, "הקדמת נכדיו של מעלת המחבר ז"ל"
↑  שו"ת חקרי לב, אבן העזר, סימן כ'
↑  אפד בד, דרוש ו' לשבת הגדול
↑  הרב חיים פאלאג'י, חקות החיים חו"מ סימן מ"ד
↑  איננו יודעים מי הוא. (תחילת דרוש ד' לשבת כלה)
↑  אפד בד, דרוש ד' להספד
1 2  אפד בד, דרוש ב' להספד
↑  ברוב הקהילות, שבת הלבשת עניים נהגה בתקופת חנוכה. ביוזיל חיסאר, עירו של הרב, וכן בערים נוספות נהגו לקיים את שבת ההלבשה בשבת זכור, ועל כן חוברו הדרשות יחדיו.
↑  שם, דרוש ג'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467484805171  VIAF: 308257445   WorldCat (עם VIAF): 308257445 
חתימת ידו של רבי דוד פ'ראנסייא (איזמיר ה'תק"ף 1820)
צוות קרב חטיבת התקיפה וסיור העומק הראשונה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  חיל שריון
 בסיס האם:  מחנה בולפורד, וילטשייר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1899–הווה (כ־125 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  הדיוויזיה השלישית
צוות קרב חטיבת התקיפה וסיור העומק הראשונה (באנגלית: 1st Deep Reconnaissance Strike Brigade Combat Team או בראשי תיבות: BCT‏ DRS ‏1) היא חטיבה של הצבא הבריטי, תחת פיקוד הדיוויזיה השלישית.
יעודה של החטיבה לבצע סיור עומק מאחורי קווי האויב והיא כוללת יחידות תקיפה ארטילריות, ציוד לוחמה אלקטרונית, תצפית ומל"טי סיור ותפצית, לצד כלי רכב קלים לסיור מהיר ונגמ"שי לחימה לשם זיהוי ותקיפת מטרות בעומק קווי האויב. החטיבה כוללת בין היתר את שני רגימנטי פרשי משמר הבית; משמר החיים והכחולים והמלכותיים, אלו היו הראשונים בצבא הבריטי לקלוט ולהפעיל את נגמ"שי הלחימה החדשים אג'קס המהווים מרכיב חשוב בתפיסת הלחימה של החטיבה.
היסטוריה

החטיבה נוסדה בתור חטיבת המשמר הראשונה ב-1899 במהלך מלחמת הבורים, לאחר המלחמה היא התקבעה באופן סדיר כחלק מהדיוויזיה הראשונה. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמה החטיבה כחלק מהדיוויזיה הראשונה בחזית המערבית, שם היא לקחה חלק במערכות העיקריות בהן קרב מונס, הקרב הראשון על המארן, קרב איפר הראשון, הקרב על הסום, קרב פשנדל ומתקפת מאה הימים. עם תחילת מלחמת העולם השנייה נשלחה החטיבה (משמר) הראשונה כחלק מחיל המשלוח לסייע בלחימה בבארצות השפלה ולבסוף פונתה יחד עם שאר הכוחות במבצע דינמו בדנקרק.
באפריל 1942 אורגנה החטיבה מחדש שתור קבוצת החטיבה העצמאית (משמר) הראשונה ובאוגוסט הועברה לדיוויזיה ה-78 איתה לקחה חלק בלחימה בצפון אפריקה. לאחר מלחמת העולם השנייה איבדה החטיבה את שיוך "המשמר" שלה והיא הפכה לחטיבת הרגלים הראשונה כאשר היא הוצבה בארץ ישראל ומצרים ובהמשך לקחה חלק במצב החירום בקפריסין. במהלך המלחמה הקרה הייתה החטיבה מרכיב חשוב בכוח ההתערבות הבריטי באירופה, ב-1968 היא הפכה לחלק מהכוח הנייד של הממלכה המאוחדת כשהיא תחת פיקוד הדיוויזיה השלישית, באמצע שנות ה-80 הכוח צומצם לכדי החטיבה.
בתחילת שנות ה-90 עם סיום המלחמה הקרה, החטיבה הפכה לחטיבה ממוכנת — החטיבה הממוכנת הראשונה — והמשיכה לשרת תחת פיקוד הדיוויזיה השלישית שאורגנה מחדש. היא שירתה בבוסניה (1996), אז בסיירה לאון (2000) ובקוסובו (2002), היא נשלחה גם כמסגרת חטיבתית לשרת באפגניסטן ב-2013 ושוב ב-2014. בתקופה זו אורגנה החטיבה מחדש בתור "כוח תגובה" ושמה שונה לחטיבת הרגלים המשוריינת הראשונה; כאשר היא הורכבה מרגימנט משוריין קל (רגימנט פרשי משמר הבית), רגימנט שריון (רגימנט הטנקים המלכותי), ושלושה גדודי חיל רגלים ממוכן (הראשון מהפוסיליירים המלכותי, הראשון מהמרסיאני, ורביעי מהרובאים).
כחלק מתוכנית "חייל העתיד" שהתפרסמה במרץ 2021, הוחלט להגדיר את החטיבה בשם חטיבת התקיפה הראשונה עם הרכב יחידות דומה. אולם לפני השלמת השינוי, הוחלט לאחד את החטיבה עם חטיבת הארטילרית הראשונה ליצירת צוות קרב חטיבתי לביצוע סיור עומק ותקיפות ארטילריות מאחורי קווי האויב.
מבנה ויעוד

החטיבה משלבת יחידות אש לטווח ארוך משגר רקטות M-270 MLRS, מרכיב הנקרא 'כוח אש עמוק', עם יחידות תמו"תים (AS-90 וארצ'ר) ותותחים קלים (L118), מרכיב הנקרא 'כוח אש משוריין'. בחזית המערך נמצאות יחידות הטיווח, הסיור והלחימה, אלו מבוססות על הרק"ם הקל סופרקט ג'אקל ('סיור קל') ונגמ"שי הלחימה אג'קס החדשים (סיור משוריין).
רגימנט פרשי משמר הבית (משמר החיים והכחולים והמלכותיים) - נגמ"ש לחימה אג'קס (סיור משוריין)
רגימנט משמר הדרגונים הראשון של המלכה - סופרקט ג'אקל (סיור קל)
רגימנט נושאי הרומח המלכותי - נגמ"ש לחימה אג'קס (סיור משוריין)
רגימנט ארטילריית הפרשים המלכותית הראשון - תומ"ת AS-90 (כוח אש משוריין)
רגימנט ארטילריית הפרשים המלכותית השלישי - משגר רקטות M-270 MLRS (כוח אש עמוק)
רגימנט הארטילריה המלכותית החמישי - זיהוי וטיווח מטרות
רגימנט הארטילריה המלכותית ה-19 - תומ"ת ארצ'ר (כוח אש משוריין)
רגימנט הארטילריה המלכותית ה-26 - משגר רקטות M-270 MLRS (כוח אש עמוק)
רגימנט הארטילריה המלכותית (הנורת'מברי) ה-101 (מילואים) - משגר רקטות M-270 MLRS (כוח אש עמוק)
רגימנט הארטילריה המלכותית (תותחני הגבול והוולשים) ה-104 (מילואים) - תותח קל L118 (כוח אש משוריין)
רגימנט הארטילריה המלכותית (יומנרי) ה-100 (מילואים)
גדוד הסיוע המשוריין השישי, חיל ההנדסה החשמלי והמכני המלכותי
רגימנט הרפואה הרב-משימתי (צפון-מערב) ה-206, חיל הרפואה המלכותי
ראו גם

רגימנט הסיור המיוחד
כוחות הסיור המיוחד של חיל האוויר של ארצות הברית
נגמ"ש האג'קס המהווה את מרכיב הסיור המשוריין של החטיבה
משגרי רקטות MLRS המהווים את מרכיב כוח האש העמוק של החטיבה
Beck Depression Inventory

Beck Depression Inventory (באנגלית: שאלון בֶּק להערכת דיכאון, שאלון הדיכאון של בק; ידוע בר"ת BDI; גרסתו הנוכחית ידועה בראשי תיבות BDI-II) הוא אחד הכלים הנפוצים ביותר למדידת חומרת דיכאון. הכלי פותח על ידי אהרון בק, מייסד גישת הטיפול הקוגניטיבי. הוא מבוסס על שאלון רב-ברירתי בן 21 שאלות לדיווח עצמי של הנבדק. פיתוח כלי הערכה פסיכולוגי זה הביא לשינוי מעמיק בתפיסת אנשי מקצוע, אשר עד לפיתוחו תפסו את תופעת הדיכאון במודל פסיכודינמי ולא כתופעה הנטועה במחשבותיו של המטופל.
גרסת ה-BDI הנמצאת בשימוש כיום נועדה לנבדקים מעל גיל 13 ועוסקת בתסמינים של דיכאון כגון חוסר תקווה ורגזנות, מחשבות אשם ועונש, ותסמינים פיזיולוגיים כגון עייפות, ירידה במשקל, ואובדן עניין במין.
ישנן שלוש גרסאות ל-BDI: הגרסה המקורית, אשר התפרסמה לראשונה בשנת 1961; גרסה משנת 1978 (כונתה BDI-1A); וגרסה משנת 1996 (כונתה BDI-II). קיים שימוש נרחב ב-BDI בקרב אנשי מקצועות בריאות וחוקרים בתחומים רבים.
פיתוח והיסטוריה

באופן היסטורי, דיכאון תואר במונחים פסיכודינמיים כ"עוינות פנימית נגד העצמי". בניגוד להשקפה זו, שאלון BDI פותח בדרך חדשנית לתקופתו והתבסס על תגובות מילוליות של הנבדקים בדיווחיהם על תסמיניהם, תוך שימוש בסולם מובנה היכול לשקף את העוצמה, או החומרה, של תסמין מסוים.
לאורך כל מחקריו, והמודל הקוגניטיבי לדיכאון שפיתח, הדגיש אהרון בק את חשיבותן של "תפיסות שליליות": מחשבות מתמשכות, לא מדויקות ולעיתים טורדניות על העצמי. להשקפתו, מחשבות אלה הן שגרמו לדיכאון, ולא היו תוצרי הדיכאון. בק פיתח שילוש של מחשבות שליליות: על העולם, העתיד והעצמי, שלהן היה תפקיד מרכזי בדיכאון. דוגמה לשילוש כזה, הלקוח ממחקרו של בראון, הוא סטודנט אשר קיבל ציון נמוך בבחינה:
לסטודנט מחשבות שליליות על העולם, כך שהוא עשוי להאמין שאינו נהנה מן הקורס.
לסטודנט מחשבות שליליות על עתידו, כיוון שהוא חושב שייתכן ולא יקבל ציון עובר בקורס.
לסטודנט מחשבות שליליות על עצמו, כיוון שהוא עשוי לחוש שאינו זכאי ללמוד באוניברסיטה.
בשאלותיו משקף ה-BDI שלושה ממדים אלה. לדוגמה, בין אפשרויות הבחירה מופיעים ההיגדים: "איבדתי עניין באנשים אחרים" כדי לשקף את מימד המחשבה על העולם, "אני חש מיואש בקשר לעתיד" כדי לשקף את מימד המחשבה על העתיד, ו"אני מאשים את עצמי בכל דבר רע שקורה" כדי לשקף את מימד העצמי. תפיסת תופעת הדיכאון כמוזנת על ידי מחשבות שליליות פולשניות זכתה ליישום מיוחד בטיפול קוגניטיבי-התנהגותי, אשר מטרתו לאתגר ולנטרל מחשבות אלה באמצעות טכניקות כגון הבניה קוגניטיבית מחודשת.
פיתוח והיסטוריה > BDI

השאלון המקורי, אשר פורסם לראשונה בשנת 1961, הורכב מ-21 שאלות הבוחנות כיצד הרגיש הנבדק בשבוע האחרון. לכל שאלה לפחות ארבע תשובות אפשריות לבחירה, המשתנות במידת העוצמה. לדוגמה:
(0) אינני חש עצוב.
(1) אני חש עצוב.
(2) אני עצוב כל הזמן ולא יכול לצאת מזה.
(3) אני כל כך עצוב שאינני יכול לעמוד בכך.
כאשר ניתן ציון לתגובות הנבחן, כל תשובה מקבלת ערך נקודתי הנע בין אפס לשלוש. סיכום כל הציונים לשאלות מושווה לסולם ציונים קבוע המצביע על חומרת הדיכאון. סולם הציונים התקני מחולק כדלהלן:
0-9 מצביע על דיכאון מזערי.
10-18 מצביע על דיכאון קל.
19-29 מצביע על דיכאון בינוני.
30-63 מצביע על דיכאון קשה.
ככל שהתוצאה גבוהה יותר היא מצביעה על תסמינים קשים יותר של דיכאון. בחלק מן השאלות יותר מתשובה אחת מקבלת את אותו ניקוד.
פיתוח והיסטוריה > BDI-1A

BDI-1A היא גרסה של הכלי המקורי אשר פותחה על ידי בק בשנות ה-70, והוגנה בזכויות יוצרים בשנת 1978. כדי להקל על השימוש בשאלון, הוסרו תגובות בעלות ניקוד זהה, והנבדק נשאל באשר להרגשתו בשבועיים שקדמו למענה לשאלון. העקיבות הפנימית של BDI-1A הייתה טובה, עם ציון מהימנות אלפא קורנבך של כ-0.85, אשר משמעותו היא כי קיים מתאם גבוה בין הפריטים. אולם בגרסה זו נותרו מספר חסרונות: השאלון התייחס רק לשישה מתוך תשעה הקריטריונים של דיכאון בהתאם למדריך הפסיכיאטרי האבחוני DSM III. הביקורת על שאלון BDI-1A הביא לפיתוחו של BDI-II.
פיתוח והיסטוריה > BDI-II

BDI-II פותח בתגובה לפרסום הגרסה החדשה של המדריך הפסיכיאטרי, DSM-IV, על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, שכללה שינויים לקריטריונים הדיאגנוסטיים של הפרעת דיכאון. בעקבות זאת הוחלפו בשאלון פריטים העוסקים בשינויים בדימוי גוף, היפוכונדריה וקשיים בעבודה. כמו כן, הפרעות שינה ואובדן תיאבון שונו כדי להעריך עלייה וירידה בשינה ובתיאבון. כל הפריטים בשאלון, להוציא שלושה, נוסחו מחדש. רק הפריטים העוסקים בתחושות של הענשה, מחשבות אובדניות ועניין בחיי מין, נותרו ללא שינוי. בשאלון זה נשאלו הנבדקים כיצד חשו בשבועיים האחרונים.
בדומה לשאלון המקורי, גם BDI-II מכיל 21 שאלות וכל תשובה זוכה לניקוד של 0-3 נקודות. סולם חומרת הדיכאון שונה: 0-13 נקודות משמעותן דיכאון מזערי; 14-19 דיכאון קל; 20-28 דיכאון בינוני; 29-63 דיכאון קשה. ניקוד גבוה יותר מצביע על תסמינים דיכאוניים קשים יותר.
אחד המדדים ליעילות כלי הבדיקה הוא השוואתו לתוצאות המתקבלות מכלים אחרים שנמצאו מהימנים, לעומת ראיון קליני המבוצע על ידי איש מקצוע מיומן. במדד זה נמצא BDI-II בעל מתאם גבוה למבחן המילטון לדיכאון — מתאם פירסון של 0.71. המבחן גם נמצא בעל מתאם גבוה לבדיקה חוזרת לאחר שבוע (מתאם פירסון 0.93), המצביע על כך שאינו רגיש לשינויים יומיים במצב הרוח. לשאלון גם עקיבות פנימית גבוהה (α=.91).
הגרסה העברית של שאלון BDI-II נבדקה ועברה תיקוף מול אוכלוסייה נורמטיבית, מול אוכלוסיית מאובחני דיכאון אמבולטורי, ומול מאובחני דיכאון מאושפזים.
הערות שוליים

↑  Aaron T. Beck, M.D.. Test Developer Profiles
↑  Beck AT. Depression: Causes and Treatment. Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 2006. ISBN 0-8122-1032-8
↑  Dimensions of dysfunctional attitudes as vulnerabilities to depressive symptoms. Brown, Gary P.; Hammen, Constance L.; Craske, Michelle G.; Wickens, Thomas D. Journal of Abnormal Psychology, Vol 104(3), Aug 1995, 431-435. doi::10.1037/0021-843X.104.3.431
בית הנבחרים (בלגיה)

| --- | --- |

 מדינה:  בלגיה 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1831–הווה (כ־193 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  150 
  
 מנהיגים
 יושב ראש:  Éliane Tillieux 
 משכן
  
 Palace of the Nation 
 אתר אינטרנט
 www.lachambre.be
 
בית הנבחרים הבלגי הוא הבית התחתון בפרלמנט הפדרלי של בלגיה אשר מכיל 150 נציגים אשר נבחרים בבחירות מדי 5 שנים ב-11 מחוזות בחירה (5 בולוניה, 5 בפלנדריה ומחוז בריסל). חלוקת המושבים נעשית לפי שיטת ויקטור ד'הונד. אחוז החסימה עומד על 5%.
הדרישות הבסיסיות לכהונה בפרלמנט הן גיל 21 ומעלה, אזרחות ותושבות בלגית. ההשבעה לתפקיד נעשית באחת מהשפות הרשמיות של המדינה (הולנדית, צרפתית וגרמנית). לפי החוקה הבלגית, אדם לא יכול להיות בו זמנית  גם חבר בפרלמנט אזורי (הפרלמנט הפלמי או הפרלמנט של ולוניה) וגם חבר בבית הנבחרים. אותו הדבר לגבי חברי הסנאט. אדם הנשבע לבית הנבחרים מספיק אוטומטית את תפקידו הקודם.  נציג בבית הנבחרים המתמנה לשר מפסיק את חברותו בבית הנבחרים. הוא יכול לחזור אם הוא מתפטר מתפקידו כשר. אדם לא יכול להיות בו זמנית חבר בבית הנבחרים ועובד מדינה, איש הרשות השופטת או חבר בפרלמנט האירופי.
על פי סעיף 53 של החוקה, רוב חברי בית הנבחרים צריכים להיות נוכחים בישיבות על מנת שיתקבלו החלטות. שינוי בחוקה  דורש רוב של שני שלישים  אשר יהיה נוכח בהצבעה.
בית הנבחרים יושב בעיר הבירה של בלגיה - בריסל.
ראו גם

הפרלמנט הפדרלי של בלגיה
הסנאט הבלגי
בתי מחוקקים לפי מדינה
מיקרו-בקר 8051

| --- | --- |

 מידע כללי
 השקה:  1980
 הקודם:  אינטל MCS-48 
 
השבב הימני, 8952, הוא רכיב ממשפחת המיקרו-בקרים MCS-51 לה שייך ה־8051
ה-8051 הוא בקר ממשפחת המיקרו-בקרים MCS-51, שמקורו בארכיטקטורה המקורית של אינטל שנוצרה בתחילת שנות השמונים (צאצא של ה-8048 הקדום).
ה-8051 הוא המיקרו-בקר הראשון, שהציג את שיטת מיעון-סיבית, המאפשרת גישה ל-128 סיביות החל מהבית ה-32 בזיכרון ה-RAM הפנימי באופן פרטני של הרמת סיבית או הורדת סיבית בעזרת שימוש בסט הוראות חדשניות. מודל הזיכרון של המעבד נחשב מורכב באותה התקופה, אך בשל הגמישות הרבה שהוא איפשר בעיצוב מערכות, הפך ה-8051 לפופולרי ביותר (נמכרו מעל 2 מיליון יחידות מאז שנת 1988).
מאז העיצוב המקורי של המעבד שפותח על ידי אינטל, חברות נוספות ייצרו שלל דגמים נוספים של המעבד, ביניהן AMD, Atmel, Cygnal, Dallas, Infineon, פיליפס, Signetics ,Siemens ואחרות. הגרסאות השונות שיפרו את העיצוב המקורי של אינטל, והיום קיימות גרסאות שונות של ה-8051 שניתנות לתכנות חיצוני בעזרת מחשב אישי, גרסאות בעלות אפשרות "צריבה" חד פעמית ווריאציות שונות המיוצרות לצרכים שונים.
שימושים

הגרסאות השונות של ה-8051 נמצאות בשימוש עד היום במכשירים רבים והוא למעשה המעבד הנפוץ בעולם; הוא נמצא בשימוש במקררים, מכונות כביסה, רמזורים, מיקרוגלים וכמעט בכל מוצר אלקטרוניקה שנמכר היום בגלל פשטותו וגמישותו. עבור מכשירים שונים מיוצרים בדרך כלל רכיבים ייחודיים למוצר כך שהתוכנה הנדרשת מוטבעת בזיכרון הקבוע (ROM) שלהם וכך עלויות היצור מוזלות.
סכמת מלבנים

המיקרו-בקר מכיל את יחידת ה-CPU ובנוסף היחידות: RAM,‏ ROM, פִּתחוֹת (פורטים) קלט־פלט, טיימרים, תקשורת טורית ובקרת פסיקות. הגדלים והכמויות משתנים בין הרכיבים השונים במשפחת רכיבים אלו (ניתן לבדוק לפי דפי נתונים).
ספרים בעברית

בנוסף לספרות הענפה הקיימת בשפה האנגלית קיימים גם ספרים בעברית בנושא זה.
מיכאל קונג'ה, "ספר לימוד מערכות מיקרו מחשבים", הוצאת שורש 2012
מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת אסמבלי", הוצאת שורש 2009.
מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת C", הוצאת שורש 2010.
נחום אריה, "יסודות המיקרו מחשב 8051, לימוד ותרגול" הוצאת ses, שנת 1987.
סכמת מלבנים של ה־8051
ליטל שוורץ

| --- | --- |

שוורץ, 2014
 לידה:  1 באפריל 1976  (בת 48) ישראל קריית ים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליטל שוורץ (נולדה ב-15 בנובמבר 1976) היא סטנדאפיסטית, קומיקאית, שחקנית, תסריטאית ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה

שוורץ נולדה, גדלה והתחנכה בקריית ים. בנעוריה למדה בתיכון רודמן בעיר מגוריה. בצה"ל שירתה באגף להכוונת חיילים משוחררים. לאחר שחרורה מהצבא למדה משחק ודרמה במשך שלוש שנים בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
בסיום לימודי המשחק שיחקה בין היתר בהצגות בתיאטרון הקיבוץ, התיאטרון של אורנה פורת, תיאטרון מדיטק בחולון, בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא ובמופעי פרינג'. במקביל לתיאטרון החלה לכתוב מופע סטנדאפ משלה, יחד עם שי בן עטר ורן דברת.
ב-2003 גילמה תפקיד אורח בעונה השישית של הסיטקום "שמש".
בשנת 2007 שוורץ פרצה לתודעה כאשר החלה להופיע בפינה קומית בתוכניתו של יאיר לפיד, לאחר שצפה בה באחת מהופעותיה.
בשנת 2008 השתתפה כחברת מערכת בתוכניתה של עינב גלילי, "באה בטוב", ובאותה שנה הצטרפה כסטנדאפיסטית לתוכנית "צחוק מעבודה", בהנחיית שלום אסייג לצידם של יעקב כהן, שחר חסון, קובי מימון, אורי חזקיה וארז שלם, והמשיכה להשתתף בה לאורך שבע עונות התוכנית. ב-2010 השתתפה בתור שופטת בתוכנית "היפה והחנון", הנחתה לצד שלומי קוריאט את התוכנית "קבלת שבת" בערוץ 24, והתמודדה בשעשועון שהנחה אברי גלעד "שחקו אותה בגדול". בספטמבר 2011 השתתפה בתור חברת פאנל קבועה בתוכנית הקומית "אז מה היה לנו השנה?" בערוץ 10, שכללה סיכום קומי של אירועי שנת תשע"א, בהנחיית אורי גוטליב.
בין השנים 2009–2010 גילמה את כרמל עג'מי בסדרת הטלוויזיה שיצרה לימור נחמיאס "גירושים נפלאים" ששודרה ב-YES לצד אסי לוי, דב נבון ואורנה פיטוסי. כמו כן השתתפה בדיבוב מספר סרטים וסדרות אנימציה בטלוויזיה, ובהם: "מסביב לעולם עם פליקס", "קובי קובי", "אגדת טרזן", "קיד פאדל" ו"המחליפים".
משנת 2013–2018 הייתה שותפה שוורץ ביצירת קומדיית המצבים "חברות" יחד עם שי בן עטר, ליאת שביט ויואב גרוס, ששודרה בערוץ 10, ובה גם כיכבה, לצד קובי מימון, לירית בלבן, מגי אזרזר, לירון ויסמן ואחרים.
בשנת 2015 החלה להנחות בתוכנית "מלחמת המינים" לצידו של שלום אסייג. באותה השנה החלה לשחק במחזה "פאניקה" בתיאטרון הבימה, בתפקיד דייזי (לסירוגין עם טלי אורן).
במרץ 2017 החלה לככב בסדרת מערכונים משלה בשם "שוורץ" ששודרה בערוץ 10.
ביולי 2018 החל שידור העונה השנייה של סדרת הנוער "כפולה", בה השתתפה בדמותה של רננה, סוכנת המוסד. באותה שנה, שיחקה בתפקיד הראשי בסרט העצמאי הקצר "יום רגיל", לצד בת-אל מוסרי ודובר קוסשווילי.
בשנת 2019 הגישה את התכנית "השופטת ליטל" ב"כאן חינוכית".
בשנת 2020 החלה להגיש את התוכנית "קובי וליטל החיים עצמם" בערוץ רשת 13, בה שבה לשתף פעולה עם קובי מימון.
ב-2021 שיחקה בסדרה "מותק בול באמצע" בתפקיד חברת הכנסת עופרי בן לולו-אלול, ובסדרה "זאת שלי" בערוץ ניקלודיאון, בתפקיד סימה וגם שיחקה בסדרה היורשת את הדמות אהובה.
ב-2024 שיחקה בסרטו של שמי זרחין "חמדה" לצדו של ששון גבאי. ובאותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה "אליצורה" בערוץ "ניקלודיאון", שהיא נמנית גם מבין כותביו.
חיים אישיים

שוורץ היא בת זוגו של איש הסאונד אייל ימין, ולהם שתי בנות. הם מתגוררים בתל אביב.
יגון (סיפור קצר)

| --- | --- |

"יגון", איור לסיפור ממפנה המאה העשרים
 מידע כללי
 מאת:  אנטון צ'כוב 
 שפת המקור:  רוסית 
 סוגה:  סיפור קצר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  27 בינואר 1886 (יוליאני) 
 
יגון (בתרגומים שונים נקרא גם "מועקה"; ברוסית: Тоска) הוא סיפור קצר פרי עטו של הסופר הרוסי אנטון צ'כוב, שהתפרסם לראשונה בשנת 1886 בכתב העת הספרותי "פטרבורגסקאיה גָזֶטָה" (אנ').
"יגון" מתאר את יונה העגלון שהגיע אל העיר הגדולה מהכפר לאחר שבנו מת, בתקווה למצוא אדם כדי לספר לו על מות בנו ולהקל מעט על יגונו. עלילת "יגון" מורכבת מסדרה של מפגשים בין יונה לאנשים שונים, בפניהם הוא מנסה לשפוך את לבו, אבל למרבית הצער הסובבים אותו מרוכזים בעצמם ואינם קשובים לצרתו.
נתן יונתן כתב שיר המאזכר סיפור זה. השיר מתחיל במילים "יונה של אנטון מדבר אל סוסו, אין למישהו אחר".