stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-58 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-58 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על צרפת, ובקרבות החזית המזרחית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד איוואן הונרט. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18, ולאחר מכן השתתפה במצור על לנינגרד.
הדיוויזיה לחמה בגזרה הצפונית ברוב המלחמה, ובאפריל 1945 הועברה לפרוסיה המזרחית, שם לחמה כחלק מארמיית מזרח פרוסיה עד תום המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
איוואן הונרט: 26 באוגוסט 1939 - 4 בספטמבר 1940
פרידריך אלטריכטר: 4 בספטמבר 1940 - 2 באפריל 1941
קרל פון גראפן: 2 באפריל 1941 - 1 במאי 1943
וילהלם ברלין: 1 במאי 1943 - 7 ביוני 1943
קורט זיברט: 7 ביוני 1943 - 13 באפריל 1945
פריץ קלסינג: 13 באפריל 1945 - 8 במאי 1945
האם את אוהבת את ברהמס? (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט "האם את אוהבת את ברהמס?"
כרזת הסרט "האם את אוהבת את ברהמס?"
 מבוסס על:  הרומן "האם את אוהבת את ברהמס?" של פרנסואז סאגאן
 בימוי:  אנטולי ליטבק 
 הופק בידי:  אנטולי ליטבק 
 תסריט:  סמואל טיילור 
 עריכה:  ברט בייטס 
 שחקנים ראשיים:  אינגריד ברגמן איב מונטאן אנטוני פרקינס
 מוזיקה:  ז'ורז' אוריק, יוהנס ברהמס
 צילום:  ארמנד טירנד 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 ביוני 1961
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האם את אוהבת את ברהמס? הוא סרט רומנטי אמריקאי בהפקתו ובבימויו של אנטול ליטבק, המבוסס על רומן בשם זה (בצרפתית: Aimez-vous Brahms?) מאת פרנסואז סאגאן, עם אינגריד ברגמן, אנטוני פרקינס ואיב מונטאן בתפקידים הראשיים.
הסרט צולם בפריז ומופיעים בו אתריה המפורסמים של העיר. כבשאר ספריה של סאגאן יש בו משולש רומנטי, הפעם בין אישה ושני גברים.
המלחין ז'ורז' אוריק שילב בפסקול הסרט שני פרקים מיצירות יוהנס ברהמס: הפרק הרביעי של סימפוניה מס' 1 והפרק השלישי של סימפוניה מס' 3. הפרק מסימפוניה מס' 3 מנוגן בסרט במספר עיבודים בהם עיבוד לג'אז בהופעתה של הזמרת דיאן קארול.
המפיק סבר שהשם המקורי אינו מתאים לקהל האמריקאי ואנטוני פרקינס הציע את השם "Goodbye Again" ("להתראות שוב") כשם ההצגה הראשונה בה הופיע אביו בברודוויי. באירופה ובישראל נשאר השם המקורי.
פרקינס זכה בפסטיבל הקולנוע בקאן בפרס השחקן הטוב ביותר בשנת 1961 ואנטול ליטבאק היה מועמד בשנה זו לפרס דקל הזהב.
תקציר העלילה

פולה טסייה (אינגריד ברגמן) היא מעצבת פנים בת 40. היא גרושה ונמצאת חמש שנים בזוגיות עם רוז'ה דמארה (איב מונטאן). רוז'ה עוסק בסחר בטרקטורים ובמשאיות. הוא גרוש נאה ועוגב על כל בחורה נאה שהוא פוגש כדי להוכיח את גבריותו. הוא משקר כל הזמן לפולה שהוא נוסע לרגל עסקיו ובמקום זה הוא מבלה ושוכב עם צעירות שאינו מכיר אפילו את שמן וקורא לכל אחת "מייזי". הוא שונא כשהן מזכירות לו את המילה אהבה.
פולה מודעת לכל שקריו ובגידותיו אבל היא מקבלת זאת בעל כורחה כי היא אוהבת אותו ורוצה להמשיך את הקשר איתו.
יום אחד היא מקבלת הזמנה לעצב דירה של אישה עשירה מהחברה הגבוהה של פריז. בדירה היא פוגשת את פיליפ (אנתוני פרקינס), בנה של הלקוחה. פיליפ הוא בחור צעיר בן 25, מתמחה במשרד עורכי דין אבל לא מוצא עניין בעבודתו.
פיליפ "נדלק" על פולה ולא אכפת לו שהיא מבוגרת ממנו. הוא מתחיל בחיזור עקשני אחריה. היא מסרבת בתוקף, והוא מקבל זאת בחיוך ובחוסר רצינות. פיליפ ממשיך בחיזוריו ומזניח את עבודתו אבל פולה עדיין דוחה אותו בנימוס. באחת הפעמים כשהם הולכים בפריז הוא נתקל במודעה על קונצרט מיצירות ברהמס. הוא שואל אותה: "האם את אוהבת את ברהמס?" ונענה בחיוב. בזמן קונצרט היא נזכרת בתחילת קשריה עם רוז'ה אך עדיין ממשיכה לדחות את פיליפ.
לבסוף לא עומדת פולה בחיזוריו של פיליפ ובשקריו של רוז'ה. היא נעתרת לפיליפ והוא עובר להתגורר בדירתה. כאשר רוז'ה חוזר מפגישה עסקית היא מודיעה לו על יחסיה עם פיליפ ועל החלטתה לנתק את יחסיה איתו.
היחסים בין פולה ופיליפ נעשים גרועים. פיליפ מזניח את עבודתו מרבה בשתייה ומתעצל לקום בבוקר. פולה מודיעה לו כי החליטה לשים סוף ליחסיהם. הוא נעלב ויורד במרוצה במדרגות כשפולה צועקת לעברו: "נסה להבין, אני זקנה, אני זקנה".
רוז'ה חוזר לפולה והם נישאים במשרדי העירייה. פולה מתכננת ארוחת ערב בבית, אך הוא מצלצל ומודיע כי יהיה עסוק לרגל עסקיו. פולה מבינה שרוז׳ה לא השתנה וממשיך בשקריו. היא מביטה בפנים עגומות במראה כשהמוזיקה של ברהמס ברקע.
האימפריה האשנטית

האימפריה האשנטית, הידועה גם בשם ממלכת אשנטי, הייתה מדינה אקאנית שהתקיימה בין השנים 1701 ל-1901 באזור שכיום ממוקמת גאנה. הממלכה התפשטה מאזור אשנטי וכללה חלקים נרחבים מגאנה וכן חלקים מחוף השנהב וטוגו. בשל עוצמתה הצבאית, עושרה, ארכיטקטורה מרשימה, היררכיה מתוחכמת ותרבות עשירה, נחקרה אימפריית האשנטי באופן נרחב ונכתבו עליה יותר תיעודים היסטוריים על ידי כותבים אירופים, בעיקר בריטים, מאשר על כל תרבות ילידית אחרת באפריקה שמדרום לסהרה.
בשלהי המאה ה-17, ייסדו אוסיי טוטו (1695 – 1717 לערך), מלך האשנטי, ויועצו אוקומפו אנוקיה את ממלכת האשנטי, כשכס הזהב של האשנטי משמש כסמל מאחד ייחודי. אוסיי טוטו פיקח על התרחבות טריטוריאלית נרחבת של ממלכת האשנטי, ובנה צבא על ידי ארגון חדש שהפך צבא מלכותי ומשמר פרה-צבאי לדיסציפלינה צבאית יעילה ביותר. בשנת 1701, כבש צבא האשנטי את ממלכת דנקיירה, ובכך קיבלה ממלכת האשנטי גישה למפרץ גינאה ולסחר החופים באוקיינוס האטלנטי עם האירופים, בעיקר עם ההולנדים. כלכלת אימפריית האשנטי התבססה בעיקר על סחר בזהב וביצוא חקלאי, כמו גם על סחר בעבדים, מלאכות יד וסחר עם שווקים בצפון.
אימפריית האשנטי ניהלה מספר מלחמות עם ממלכות שכנות ועם קבוצות פחות מאורגנות, כגון הפאנטה. האשנטי הצליחו לעמוד בפני הבריטים בשתי המלחמות הראשונות מתוך חמש מלחמות האנגלו-אשנטי, והרגו את גנרל הצבא הבריטי סר צ'ארלס מקרתי בשנת 1824, תוך שהם שומרים את גולגולתו ככוס שתייה עם עיטור זהב. מאוחר יותר, כוחות בריטיים שרפו והרסו את בירת האשנטי, קומאסי, ולאחר התבוסה הסופית של האשנטי במלחמת האנגלו-אשנטי החמישית, הפכה ממלכת האשנטי לחלק ממושבת חוף הזהב הבריטית ב-1 בינואר 1902. כיום, ממלכת האשנטי קיימת כמדינה מסורתית, מוגנת בחוק במסגרת איחוד עם רפובליקת גאנה. המלך הנוכחי של ממלכת האשנטי הוא אוטומפו אוסיי טוטו השני. ממלכת האשנטי היא ביתו של אגם בוסומטווי, האגם הטבעי היחיד בגאנה. ההכנסות הכלכליות הנוכחיות של המדינה מגיעות בעיקר מסחר במוטות זהב, קקאו, אגוזי קולה וחקלאות.
היסטוריה > יסוד

הארגון הפוליטי של אשנטי היה במקורו ממוקד בתת שבטים שבראשם עמד צ'יף עליון או אומנהנה. שבט האויוקו התיישב באזור יערות הסובטרופיים של אשנטי והקים מרכז בעיר קומאסי. בתחילה היו האשנטי משועבדים לממלכת אקאן אחרת, דנקיירה, אך באמצע המאה ה-17 החלה אויוקו, בהנהגת הצ'יף אוטי אקנטן לאחד את שבטח האשנטי לקונפדרציה כנגד דנקיירה.
היסטוריה > עצמאות

בשנות ה-70 של המאה ה-17, אוסיי קופי טוטו הראשון, ראש קלן אויוקו, החל באיחוד מהיר נוסף של עמי האקאן באמצעות דיפלומטיה ולוחמה. המלך אוסיי קופי טוטו הראשון ויועצו הראשי, אוקומפו קוואמה פרימפונג אנוקיה, הובילו קואליציה של ערי מדינה חשובות של אשנטי נגד דנקיירה, שהייתה מדכאת את ממלכת אשנטי. במלחמת פייאסה, הביסו האשנטי את דנקיירה והכריזו על עצמאותם בשנת 1701. בעקבות הניצחון הצליחו לגרום למנהיגי ערי המדינה האחרות להצהיר נאמנות לקומאסי, בירת אשנטי. מההתחלה, עקבו טוטו ואנוקיה אחרי מדיניות חוץ פרובינציאלית אימפריאליסטית ושתלטנית.
היסטוריה > תחת שלטונו של אוסיי טוטו

בהבינו את כוחה של פדרציה רופפת של מדינות אקאן, חיזק אוסיי טוטו את המרכזיות של הקבוצות האקאניות סביב קומאסי והרחיב את סמכויות מערכת המשפט במסגרת הממשל המרכזי. הפדרציה הרופפת של ערי המדינה הקטנות גדלה לממלכה ובסופו של דבר לאימפריה ששאפה להרחיב את גבולותיה. אזורים שנכבשו חדשים היו יכולים לבחור להצטרף לאימפריה או להפוך למדינות מס ציות.
היסטוריה > מגע עם אירופים

המגע האירופי הראשון עם אשנטי באזור חוף מפרץ גינאה שבאפריקה החל במאה ה-15. מגע זה הוביל לסחר בזהב, שנהב, עבדים וסחורות אחרות עם הפורטוגלים. ב-15 במאי 1817, הגיע האנגלי תומאס באודיץ' לקומאסי. הוא נשאר שם במשך מספר חודשים, התרשם מאוד, ובחזרתו לאנגליה כתב ספר בשם "משלחת מטירת קייפ קוסט לאשנטי". השבחים שלו כלפי הממלכה התקבלו בספקנות כיוון שהם סתרו את הדעות הקדומות ששררו באותה תקופה. ג'וזף דופיס, הקונסול הבריטי הראשון בקומאסי, הגיע לשם ב-23 במרץ 1820. גם באודיץ' וגם דופיס הצליחו להבטיח הסכם עם אשנטהנה, אך המושל, הופ סמית', לא עמד בציפיות האשנטי.
היסטוריה > יחסים עם בריטניה

בין השנים 1824 ל-1899, התרחשו חמש מלחמות אנגלו-אשנטי בין אימפריית אשנטי לבריטניה ובעלי בריתה. הבריטים הפסידו או ניהלו משא ומתן להפסקת אש במספר מלחמות אלו, כאשר המלחמה האחרונה הסתיימה בשריפת קומאסי על ידי הבריטים ובכיבוש הרשמי של אימפריית אשנטי בשנת 1900. המלחמות נבעו בעיקר מניסיונות האשנטי לבסס אחיזה באזורים החופיים של גאנה המודרנית. תושבי החוף כמו הפאנטה והגא (Ga) החלו להסתמך על הגנת הבריטים מפני פלישות האשנטי.
היסטוריה > מרידות בשנת 1900 ומאז 1935

כצעד התנגדות אחרון, שארית בית המשפט של אשנטי שלא הוגלתה לאיי סיישל פתחה במתקפה נגד התושבים הבריטים במצודת קומאסי. ההתנגדות הובלה על ידי יאה אשנטוואה, המלכה האם של אדג'יסו. מ-28 במרץ ועד סוף ספטמבר 1900, היו מעורבים האשנטי והבריטים במלחמה שתיקרא לימים מלחמת כיסא הזהב. בסופו של דבר, הבריטים ניצחו; הם הגלו את אשנטוואה ומנהיגים נוספים לאיי סיישל כדי להצטרף למלך אשנטי פרמפה הראשון.
הערות שוליים

↑  J. Pashington Obeng, Asante Catholicism: Religious and Cultural Reproduction Among the Akan of Ghana, BRILL, 1996. (באנגלית)
1 2 3 4  "Osei Tutu | king of Asante empire". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-05-30.
↑  Davidson, Basil (2014-10-29). West Africa before the Colonial Era: A History to 1850 (באנגלית). Routledge. p. 174. ISBN 978-1-317-88265-7.
↑  Isichei, Elizabeth (1997). A History of African Societies to 1870. Cambridge University Press. p. 346. ISBN 9780521455992.
1 2 3  Collins and Burns (2007), p. 140.
↑  "Asante Kingdom". Irie Magazine. 31 באוקטובר 2018. נבדק ב-2020-12-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Arhin, Kwame (1990). "Trade, Accumulation and the State in Asante in the Nineteenth Century". Africa: Journal of the International African Institute. 60 (4): 524–537. doi:10.2307/1160206. JSTOR 1160206.
↑  Roeder, Philip (2007). Where Nation-States Come From: Institutional Change in the Age of Nationalism. Princeton: Princeton University Press. p. 281. ISBN 978-0691134673.
↑  Collins and Burns (2007), p. 139.
↑  Kings And Queens Of Asante (אורכב 30.10.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Ashanti.com.au (אורכב 13.04.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Ghana - THE PRECOLONIAL PERIOD". ארכיון מ-3 במרץ 2016. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  History of the Ashanti Empire. (אורכב 13.04.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Shillington, Kevin, History of Africa, New York: St. Martin's, 1995 (1989), p. 194.
↑  Bowdich, Thomas Edward (2019). Mission from Cape Coast Castle to Ashantee, with a statistical account of that kingdom, and geographical notices of other parts of the interior of Africa. London: J. Murray. ארכיון מ-25 במרץ 2016. נבדק ב-25 באוקטובר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Lloyd, pp. 28–38.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge550999 
קצינים אנגלים בוחרים מגורים בארמון הצ'יף בפומנה .
הבחירות הכלליות באוגנדה 2016

הבחירות הכלליות באוגנדה התקיימו ב־18 בפברואר 2016. יום הבחירות הוכרז כחג לאומי.
בין המועמדים לנשיאות היו יוורי מוסווני הנשיא המכהן, שהיה בשלטון מאז 1986; מול קיזה בסיג'ה, שהתמודד נגד מוסווני במערכות הבחירות שנערכו ב-2001, ב-2006 וב-2011, והיה המועמד העיקרי נגד מוסווני. על פי ועדת הבחירות של אוגנדה, מוסווני נבחר מחדש עם 61% מהקולות לעומת 35% לבסיג'יה.
המועמדים לאופוזיציה טענו כי הבחירות נפגעו מהונאת בחירות נרחבת כתוצאה מאי סדרים בהצבעה ומעצרם החוזר ונשנה של פוליטיקאים באופוזיציה. האיחוד האירופי וארצות הברית מתחו ביקורת על הבחירות בגלל חוסר השקיפות ומעצרים של מועמדים לנשיאות. המשגיחים על הבחירות מחבר העמים הבריטי מתחו ביקורת על שימוש לרעה בסמכויות המדינה לטובת בעלי תפקידים.
מערכת בחירות

נשיא אוגנדה נבחר תוך שימוש בשיטת שני הסיבובים, כאשר המועמדים נדרשים לקבל לפחות 50% מהקולות כדי להיבחר בסיבוב הראשון. פרק 142 לחוק הבחירות לנשיאות משנת 2000 קובע כי על המועמדים לנשיאות להיות אזרחיה של אוגנדה מלידה, בגילאי 35 עד 75, כמו כן נדרשים המועמדים להיות בעלי שכל בריא ואסור שיהיה להם קשר רשמי עם ועדת הבחירות של אוגנדה.
מועמדים לנשיאות

שמונה מועמדים התמודדו לנשיאות. יוורי מוסווני התמודד על כהונתו השביעית בתפקיד. הוא התמנה לנשיא בשנת 1986 לאחר שניצח במלחמת הגרילה נגד הנשיא טיטו אוקלו. היריב העיקרי של מוסווני היה קיזה בסיג'ה, שהתמודד תחת ה-FDC והפסיד בשלוש מערכות הבחירות האחרונות נגד מוסווני. בסיג'ה היה הרופא האישי של מוסווני וקצין צבאי לשעבר.
אמאמה מבאבאזי (אנ'), לשעבר ראש ממשלת אוגנדה, התמודד גם נגד הנשיא המכהן תחת מפלגת Go Forward.
קמפיין > עימות נשיאותי

אוגנדה קיימה עימות נשיאותי ראשון אי פעם בטלוויזיה ב-15 בינואר 2016. העימות נערך במלון סרנה (אנ') שבקמפלה והוגש על ידי מגיש חדשות היום של ה-BBC, אלן קסוג'ה ביחד עם עיתונאית מטעם רשת השידור KTN, ננסי קקונגירה. בדיון הנשיאות השתתפו כל השואפים לנשיאות, למעט הנשיא המכהן יוורי מוסווני, שלא נכח.
קמפיין > עימות נשיאותי שני

העימות הנשיאותי השני נערך ב־13 בפברואר 2016 במלון סרנה. בניגוד לעימות הראשון, בדיון השתתף הנשיא מוסווני. כל שמונת המועמדים לנשיאות התייצבו לעימות, אף על פי שג'וזף מביריזי הגיע לדיון באיחור. את העימות הנחה ד"ר שאקה ססאלי.
סקרים

| עוֹרֵך הסקר | תאריך | גודל הסקר | יואורי מוסווני     NRM>  | קיזה בסיג'ה     FDC>  | אמאמה מבבאזי (אנ')     Go Fwd> . | אחרים | לא החליטו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מחקר העולם הבינלאומי | 5–8 בדצמבר 2015 | ~ 2000 | 59.9% | 21% | 1.9% | 1.3% | 16.1% |
| מחקר העולם הבינלאומי | 19 בדצמבר 2015–10 בינואר 2016 | ~ 2000 | 51% | 32% | 12% | 5% | 5% |
| איפסוס אוגנדה | 1–8 בפברואר 2016 | ~ 2000 | 53% | 28% | - | - | - |
תוצאות

מוסווני הוכרז כמנצח ב-20 בפברואר 2016. תוצאות ועדת הבחירות הראו את הזכייה שלו עם 60.8% מהקולות מול 35.4% עבור בסיג'ה. הוא הושבע בטקס בקמפלה ב-12 במאי 2016.
תוצאות > נשיא

| מועמד | מפלגה | הצבעות |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| יוורי מוסבני | התנועה להתנגדות הלאומית | 5,971,872 | 60.62 |
| קיצה בסיגייה | הפורום לשינוי דמוקרטי | 3,508,687 | 35.61 |
| אמאמה מבאבאזי (אנ') | קדימה | 136,519 | 1.39 |
| עבד בווניקה (אנ') | מפלגת הפיתוח העממית | 89,005 | 0.90 |
| וננסיוס בריאמורבה (אנ') | עצמאי | 52,798 | 0.54 |
| אמונה קיאליה | עצמאי | 42,833 | 0.43 |
| בנון בירארו (אנ') | מפלגת החקלאים באוגנדה | 25,600 | 0.26 |
| יוסף מביריזי | עצמאי | 24,498 | 0.25 |
| הצבעות לא חוקיות/ריקות | הצבעות לא חוקיות/ריקות | 477,319 | - |
| סך הכול | סך הכול | 10,329,131 | 100 |
| מצביעים רשומים/אחוז הצבעה | מצביעים רשומים/אחוז הצבעה | 15,277,198 | 67.61 |
מקור: EC
תוצאות > פרלמנט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | הצבעות |  % | מקומות ישיבה | מקומות ישיבה | מקומות ישיבה | מקומות ישיבה | מקומות ישיבה | מקומות ישיבה |
| מפלגה | מפלגה | הצבעות |  % | ישיר | נשים | בעלי מוקבלות | סך הכול | +/– |  % |
|  | תנועת ההתנגדות הלאומית |  |  | 199 | 84 | 10 | 293 | +30 | 293 / 426 (69%) |
|  | הפורום לשינוי דמוקרטי |  |  | 29 | 7 | 0 | 36 | +2 | 36 / 426 (8%) |
|  | המפלגה הדמוקרטית |  |  | 13 | 2 | 0 | 15 | +3 | 15 / 426 (4%) |
|  | קונגרס העם באוגנדה |  |  | 4 | 2 | 0 | 6 | –4 | 6 / 426 (1%) |
|  | עצמאיים |  |  | 44 | 17 | 5 | 66 | +23 | 66 / 426 (15%) |
|  | כוח ההגנה העממי של אוגנדה | - |  | - | - | 10 | 10 | 0 | 10 / 426 (2%) |
| הצבעות לא חוקיות/ריקות | הצבעות לא חוקיות/ריקות |  | - | - | - | - | - | - | - |
| סך הכול | סך הכול |  | 100 | 289 | 112 | 25 | 426 | +51 | - |
| מצביעים רשומים/אחוז הצבעה | מצביעים רשומים/אחוז הצבעה | 15,277,198 |  | - | - | - | - | - | - |
מקור: EC
תגובות > באוגנדה

דובר מפלגת התנגדות הלאומית, מייק קנדי סבלו (אנ'), הצהיר כי "נראה כי המסר שלנו כי אוגנדה צריכה לשמור על דרך יציבה, ולא להסתכן באופוזיציה שלא מנוסה ולא תתנסה, חדר לרוב המצביעים באוגנדה."
מפלגת האופוזיציה הפורום לשינוי דמוקרטי פרסמה תוצאות בחירות משלה, ובכיר במפלגה צוטט על ידי רויטרס באומרו כי הסטטיסטיקה שלהם מראה "פערים גדולים" עם הנתונים של הממשלה.
ב־21 בפברואר קיזה בסיג'ה, שהיה במעצר בית, הצהיר "אני קורא לכולכם אזרחים למחות..."
הערות שוליים

↑  "Uganda's Opposition Leader Kizza Besigye Arrested After Alleging Fraud In Elections". International Business Times. נבדק ב-2016-02-24.
↑  Secretary Kerry's Call with Ugandan President Yoweri Museveni, Readout, Office of the Spokesperson, Washington, DC. February 19, 2016‏.
↑  Republic of Uganda IFES
↑  "Presidential Electons [sic] Act 2000 | ULII". www.ulii.org. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2016-02-08.
↑  "Uganda: All Set for Uganda's Presidential Debate, Museveni's Participation Unclear". allAfrica.com. נבדק ב-2016-02-08.
↑  "Uganda: Museveni Avoids First Live Presidential Debate". allAfrica.com. נבדק ב-2016-02-08.
↑  "Museveni a no-show at Uganda's first presidential debate". The Star, Kenya. נבדק ב-2016-02-08.
↑  "Uganda's president attends first election debate – BBC News". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2016-02-13.
↑  Edith Honan and Elias Biryabarema, "Uganda's Museveni wins election; opposition cries foul", Reuters, 20 February 2016.
↑  Abu-Bakarr Jalloh, "Uganda's Museveni sworn in for a fifth term", Deutsche Welle, 12 May 2016.
↑  Honan, Edith. "Uganda's Museveni set to extend 30-year rule, opposition cries foul". Reuters. נבדק ב-2016-02-20.
↑  MUHUMUZA, RODNEY. "Uganda: Opposition leader urges protests over his detention". AP. נבדק ב-2016-02-21.
| פוליטיקה של אוגנדה |
| --- | --- | --- |
| ממשל | חוקה • נשיא • ראש הממשלה • הפרלמנט • האספה הלאומית • מפלגות אוגנדה • יחסי החוץ של אוגנדה • מחוזות אוגנדה |  |
| בחירות ומשאלי עם באוגנדה | בחירות ומשאלי עם באוגנדה |  |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות פרלמנטריות | 1958 • 1961 • 1962 • 1980 • 1989 • 1994 • 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות למועצות המקומיות | 1964 • 1989 • 1998 • 1998 • 2002 • 2006 • 2018 |  |
| משאלי עם | 2000 • 2005 |  |
הדיוויזיה ה-59 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 ביוני 1944 – 14 באפריל 1945 (293 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-59 (בגרמנית: 59. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

דיוויזיית הרגלים ה-59 הוקמה ביוני 1944 באזור גרוס בורן. מיד לאחר הקמתה היא החלה לפעול בחזית המערבית. לדיוויזיה היה מחסור חמור בציוד ובאימונים עקב ההקמה המהירה. הדיוויזיה כותרה בכיס פאלז. מעט מאוחר יותר הדיוויזיה הייתה חלק מהארמייה ה-15 כשנסוגה לצפון בראבנט. באוקטובר הייתה הדיוויזיה חלק מקבוצת ארמיות B במהלך קרב שפך הסכלדה. בפברואר 1945 הוצבה הדיוויזיה על הריין. מאוחר יותר לאחר קרב הרוהר פורקה הדיוויזיה כתוצאה מסיום המלחמה.
מפקדים

ולטר פופה (יולי 1944 - פברואר 1945)
הנס קורט הוקר (פברואר - אפריל 1945)
הערות שוליים

↑  Mitcham Jr., Samuel W. (2007-08-21). German Order of Battle: 1st-290th Infantry Divisions in WWII (באנגלית). Stackpole Books. ISBN 9780811746540.
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
הגביע הארץ-ישראלי 1946

| --- | --- |
 מארחת:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 תקופת התחרות:  ? – 14 ביולי 1946
 מספר משתתפות:  32
 הזוכה:  מכבי תל אביב (5)
 מלך השערים:  יוסף מרימוביץ' (מכבי תל אביב)/ רחביה שכביץ (מכבי נס ציונה) - 10
 → 1944 (גביע המלחמה)1947 ←
 
הגביע הארץ ישראלי 1946 הייתה התחרות ה-16 מאז היווסדה. המשחקים הסתיימו ב-14 ביולי 1946. בתחרות השתתפו 32 קבוצות, כולם מהיישוב. לאחר הפסקה של שנה, קבוצות בית"ר חזרו להשתתף בתחרות. השנה הוחלט שכל המפגשים בין הקבוצות יכללו שני סיבובים.
מכבי תל אביב זכתה בגביע בפעם החמישית.
התוצאות > השלב הראשון

בשלב זה נערכו 16 משחקים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקבוצה המארחת | הקבוצה המתארחת | תוצאה |
| הפועל תל אביב | הפועל גבעתיים | 0:6, 1:0 |
| מכבי תל אביב | הפועל רחובות | 0:3, 0:3 |
| דגל ציון תל אביב | הפועל חיפה | 10:1 3:0 |
| מכבי נס ציונה | בית"ר תל אביב  | 2:3, 0:1 |
| מכבי ראשון לציון | מכבי רחובות | 2:2, 2:1 |
| מכבי פתח תקווה | הפועל דרור חיפה | 1:3, 1:2 |
| מכבי נתניה | מכבי חיפה | 0:5, 1:5 |
| הפועל בלפוריה | בית"ר פתח תקווה | 3:0, 0:3,  |
| הפועל חדרה | הפועל הצפון תל אביב | 3:0, 0:1 |
| בית"ר ירושלים | הכח תל אביב | נ"ט |
| מכבי רמת גן | בית"ר נתניה | 0:1, 2:3 |
| הפועל הרצליה | הפועל ראשון לציון | נ"ט |
| הפועל פתח תקווה | הפועל רמת-גן גבעתיים | 1:6, 2:4 |
| הפועל ירושלים | מכבי הצפון תל אביב | 3:3, 1:2 |
| בני יהודה תל אביב |  הפועל נתניה  | 2:2, 3:0 |
|  הכח 09 תל אביב  | בית"ר רמת גן | 1:4, 2:2 |
↑  ניצחון טכני למכבי בעקבות שיתוף שחקנים לא מאושרים על ידי הפועל רחובות
↑  ניצחון טכני
↑  המשחק הופסק בדקה 65' ניצחון טכני הוענק לבית"ר פתח תקווה
↑  ניצחון טכני הוענק להפועל בלפוריה בעקבות הכנסת כדורגלנים לא מורשים על ידי יריבה
↑  ניצחון טכני הוענק להפועל בלפוריה במשחק השלישי
↑  המשחק הסתיים בניצחון של הפועל חדרה. ניצחון טכני הוענק להפועל תל אביב צפון מכיוון שכדורגלני הפועל חדרה הופיעו ללא כרטיס חבר התאחדות
↑  ניצחון טכני
↑  המשחק הופסק בדקה ה-60 לאור התנהגות אוהדי בית"ר
משחק הגמר > הסיבוב הראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 ביוני 1946 | מכבי תל אביב | 1:3 | הפועל ראשון לציון | אצטדיון המכביה, תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: קליין |
| 22 ביוני 1946 | אלי פוקס  25'   יוסף מרימוביץ'  , 28'   אהרון סידי  , 75' |  | שטוב   50' | אצטדיון המכביה, תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: קליין |