stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האריס ספרוביץ'
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק ספרוביץ' במדי נבחרת הנוער של שווייץ. בשנת 2009 זכה עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17, כאשר הבקיע את שער הניצחון בגמר נגד ניגריה וסיים כמלך השערים עם 6 שערים ביחד עם עוד 3 שחקנים. ספרוביץ' יכול היה להתחרט ולשחק עבור בוסניה והרצגובינה משום שנולד להורים בוסנים, אך בחר להמשיך ולשחק בנבחרת שווייץ. ב-8 ביוני 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ספרוביץ' עלה עם הנבחרת לטורניר הגמר וזומן לסגל הנבחרת. במשחק נגד אקוודור בשלב הבתים שולב ספרוביץ' כמחליף והבקיע שער בדקה ה-93 בניצחון נבחרתו 1–2.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022.
קולטן המצומד לחלבון G

שבעת סלילי האלפא חוצי הממברנה, שמאפיינים את המבנה של קולטן המצומד לחלבון G
קולטנים מצומדים לחלבון G הם קולטנים השייכים למשפחת חלבונים טרנסממברנליים (חלבונים עבר-ממברנליים) גדולה, החוצים את הממברנה שבע פעמים ומופעלים על ידי מולקולות מחוץ לתא. הפעלתם גורמת לשרשרת תגובות כימיות בתוך התא הקרויות מסלול מעבר אותות, שהשלב הראשון בו הוא הפעלה של מתגים מולקולריים מסוג חלבוני G (ועל כן הם נקראים "קולטנים המצומדים לחלבוני G").
קולטנים המצומדים לחלבון G נמצאים בתאים אאוקריוטים, הכוללים שמרים, צמחים ובעלי חיים וכן בפרוקריוטים. הליגנדים הנקשרים לקולטנים ומפעילים אותם מאפשרים חישה של אור, ריחות, פרומונים, הורמונים, נוירוטרנסמיטרים וכו'. הליגנדים יכולים להיות שונים בגודלם – ממולקולות קטנות מאוד ועד פוליפפטידים גדולים. קולטנים המצומדים לחלבון G הם מטרה של תרופות מודרניות רבות בשל מעורבותם במחלות רבות.
כאשר קולטנים מסוג זה מפעילים תעלות יונים, הם מכונים גם קולטנים מטאבוטרופיים. זאת בניגוד לקולטנים יונוטרופיים, שהם תעלות יונים המופעלות ישירות על ידי ליגנדים. שתיים מהקבוצות הנחקרות ביותר של מסלולים המופעלים על ידי קולטנים מצומדים לחלבון G הם מסלול העברת האותות דרך cAMP, בו מפעיל חלבון G את האנזים אדנילאט ציקלאז (ומסלול מקביל בו חלבון G אחר מעכב אנזים זה), ומסלול העברת האותות של פוספטידילאינוזיטול (Phosphatidylinositol), בו חלבון G מפעיל את האנזים פוספוליפאז C בטא.
כל קולטני הדופמין הם קולטנים מצומדים לחלבון G.
סיווג

המספר המדויק של משפחת קולטנים זו אינו ידוע, אולם מוערך במעל 800 רצפים שונים באדם.
משפחת-העל של חלבונים אלה מתחלקת לשלושה, A, B ו-C, סיווג שנעשה על סמך הומולוגיה בין הרצפים. הגדולה בקבוצות היא קבוצה A, שמכונה גם דמויי-רודופסין (Rhodopsine-like). יותר ממחצית מהקולטנים בקבוצה A שייכים לחישה של ריח. על הגילוי של קולטני חוש הריח והדרך שהעבירה את האות למוח, זכו לינדה באק וריצ'רד אקסל בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2004.
סיווג אחר מסווג את ה-GPCRs לשש קבוצות בסיסיות של קולטנים המצומדים לחלבון G, ונועד כדי לסווג את כלל ה-GPCRs בחסרי חוליות ובבעלי חוליות
קבוצה A – קולטנים דמויי רודופסין. קבוצה זו מתאפיינת ברצפים שמורים וכן מבנה דומה.
קבוצה B – משפחת קולטני סקרטין.
קבוצה C – קולטני גלוטמט מטבוטרופיים/פרומונים. קבוצה זו מתאפיינת בקשירה של ליגנדים גדולים יחסית, כמו גם בזנב גדול של הקצה האמיני, אשר גם הוא קושר את הליגנד.
קבוצה D – קולטנים לפרומוני הזדווגות של פטריות.
קבוצה E – קולטני cAMP‏.
קבוצה F – קולטני אופסין שמקורם בארכאה.
תפקידים פזיולוגיים

דוגמאות לתהליכים פיזיולוגיים שקולטנים המצומדים לחלבון G לוקחים בהם חלק:
חוש ראייה: אופסינים משתמשים בתגובת פוטואיזומריזציה על מנת לתרגם רדיאציה אלקטרומגנטית לסיגנלים תאיים.
חוש הריח: קולטנים של אפיתל ההרחה קושרים אודורנטים ופרומונים.
בקרת התנהגות ומצב הרוח: קולטני מוח של היונקים קושרים מספר נוירוטרנסמיטרים שונים, ביניהם: סרוטונין, דופמין וגלוטומט.
בקרה על פעילות המערכת החיסונית: קולטני כימוקין קושרים ליגנדים שמסייעים לתקשורת בין התאים של המערכת החיסונית ובהגעה של תאי מערכת החיסון לאזור דלקת.
בקרת מערכת העצבים האוטונומית: שתי מערכות העצבים – סימפתטית ופאראסימפתטית מבוקרות על ידי מסלולי קולטנים המצומדים לחלבון G שאחראים על הרבה מהתהליכים האוטומטיים בגוף, כמו לחץ הדם, דופק הלב ותהליכי עיכול.
מבנה הקולטן

קולטן המצומד לחלבון G הוא חלבון ממברנה אינטגרלי החוצה את הממברנה שבע פעמים (7TM) ועל כן הוא מכונה גם 7-transmembrane receptor או קולטן מפותל serpentine receptor. קולטנים אלו שייכים למשפחה גדולה יותר של חלבונים שחוצים את הממברנה ומורכבים מסלילי אלפא. החלק החוץ תאי של החלבון, שהוא הקצה האמיני, יכול לעבור גליקוזילציה (הוספת קבוצת סוכר). האזור החוץ תאי מכילים גם שני שיירי של ציסטאין שמורים אשר מייצבים קשר דו-גופריתי שמחזק את מבנה הקולטן. מצדו התוך תאי, שם מצוי הקצה הקרבוקסילי, קשור לקולטן קומפלקס הטרוטרימרי של חלבוני G.
לקולטנים המצומדים לחלבון G צורות אוליגומריות שונות. המשמעות היא שכמות שונה של קולטנים יוצרים קומפלקס פעיל אחד, כתוצאה מיצירה קשרים בין החלבונים. קולטנים המצומדים לחלבון G יכולים ליצור הומודימרים או הטרודימרים או בצורות מורכבות יותר. הטרודימריזציה הוכחה כחיונית לפעילות של קולטנים, כגון קולטני GABA מטבוטרופיים.
אמנם, הקולטנים המצומדים לחלבון G יכולים לתווך מעבר אותות שמקורן בליגנדים שונים, אולם כולם עושים זאת באמצעות הפעלה של חלבוני G באמצעות פעילותם כפקטור שמשחלף גואנין (guanine-nucleotide exchange factor או GEF). בין שבעת האזורים חוצי הממברנה קיימים שש לולאות, שמקשרות בין סלילי האלפא, וכן קובעות את הספציפיות של אותו קולטן. קיימים קולטנים נוספים שחוצים את הממברנה שבע פעמים ואינם מצומדים לחלבון G, כגון הקולטן לאדיפונקטין (ADIPOR1 ו-ADIPOR2), ולכן אינם שייכים למשפחת חלבונים זו.
המבנה של הקולטן המצומד לחלבון G מאורגן במבנה שלישוני שמזכיר בצורתו חבית, ולו חלל שנכנס לממברנה ובו נקשר הליגנד. כאשר אגוניסט נקשר לקולטן יש שינוי בכיוון של האזורים הטראנס-מברנליים (TM). שינויים אלה מובילים לשינויים באזור התוך-תאי, וכך לחשיפה של אזורים שהכרחיים להעברת האות, כלומר לאזורים שקושרים את חלבון ה-G.
הקצה הקרבוקסילי מכיל שיירי סרין ותראונין רבים. שיירים אלה יכולים להיות מזורחנים, ובכך לגרום להפסקת פעילות הקולטן, תהליך שמכונה דה-סנטיסיזציה. כמו כן שיירי סרין ותראונין מזורחנים יכולים לשמש כאתר קישור לארסטין, שפועל אף הוא להפסקת פעילות הקולטן וכן להכנסה של הקולטן באנדוציטוזה וכך להפסקה סופית של פעילותו.
המבנים הראשונים של קולטנים המצומדים לחלבון G התבססו על דמיון חלקי בין הקולטנים הללו לרודופסין שמקורו בחיידקים (bacteriorhodopsin). המבנה הראשון ממשפחת חלבונים זו שמבנהו פוענח ומקורו ביונקים הוא רודופסין שמקורו פרי, והוא פוענח בשנת 2000. מבנה זה היה שונה ממבנה הרודופסין שמקורו מחיידקים, בעיקר בכיוון של סלילי האלפא. ב-2007, פוענח המבנה של הקולטן ה-β2 אדרנרגי ממקור אנושי ששייך למשפחת חלבונים זו, ממצא שלימים זיכה את בריאן קובילקה בפרס נובל לכימיה לשנת 2012.
מנגנון

הקולטן נמצא בשיווי משקל בין שני מצבים ביופיזיים: פעיל ולא פעיל. קשירת ליגנד לקולטן יכולה להטות את שיווי המשקל. כאשר נקשר ליגנד שהוא אגוניסט, לקולטן המצומד לחלבון G, שנקשרים לרוב באזורים הטראנס-ממברנליים (TM), הוא גורם לשינוי קונפורמציה בו. נוסף על אגוניסטים, קיימים ליגנדים שהם אגוניסטים ؟؟؟؟؟؟
הפוכים, שגורמים לפעילות מופחתת של חלבוני ה-G, וכן אנטגוניסטים שמפריעים לקישור של שני סוגי הליגנדים האחרים.
שינוי הקונפורמציה כת
וצאה מקשירה של אגוניסט מאפשר קישור לחלבון G, ובשל פעילות הקולטן כ-GEF, נוצר שינוי מבני בחלבון ה-G, וכך משוחררת מולקולת GDP, ומתפנה אתר הקישור למולקולת GTP וכך חלבון ה-G מופעל. חלבון ה-G המופעל מתנתק מהקולטן, ומגביר את האות על ידי שינוי הפעילות של חלבונים תאיים אחרים. החלבונים שיושפעו בהמשך תלויים בסוג חלבון ה-G שהקולטן משפעל. הקולטנים המצומדים לחלבון G מפעילים או משתיקים פעמים רבות קינאזות או שליחים שניוניים אחרים שמגבירים את האות.
מנגנון > מעגל התחלת והפסקת פעילות חלבון ה-G

כאשר הקולטן במצב הלא פעיל שלו, חלבון ה-G, המורכב משלוש תת-יחידות, α, β ו-γ, קשור ל-GDP בתת-היחידה ה-α (מכונה גם Gα), ונמצא במצב לא פעיל. כאשר הקולטן מופעל פעילות ה-GEF שלו מופעלת וגורמת לתת-היחידה α של חלבון ה-G לשחרר את ה-GDP. עתה, כיוון שיש יותר GTP בציטופלזמה ביחס ל-GDP, תת-היחידה α קושרת GTP, וע"י שינוי הקונפורמציה הנגרם עקב כך חלבון ה-G ניתק מהקולטן.
קיימות גישות שונות בעניין הקישור בין תת-היחידות של חלבוני ה-G לאחר הפעלתם. המודל הקלאסי מציע שתת-היחידה Gα ניתקת מתתי-היחידות Gβγ.‏ Gα ו-Gβγ מפעילים מסלולים שונים. לעומת זאת, ממצאים אחרים מצביעים על פעילות של חלבון ה-G גם ללא ניתוק של תתי-היחידות. מודל שנוצר בעקבות ממצא זה גורס שאין הכרח בניתוק של תתי-היחידות אלה מאלה. המיקום של תת-היחידות של חלבון ה-G בתא מוגבל בשל מודיפיקציות ליפידיות ובשל אינטראקציות לא-קוולנטיות שלהם עם ממברנת התא הגורמים לתתי-היחידות להישאר מצומדות לקרום התא. עם זאת, תתי־היחידות של חלבוני ה-G יכולים להנתק ממברנת התא ולעבור לאזורים אחרים בתא.
כיוון שלתת-יחידה α פעילות איטית של GTPase, בסופו של דבר החלבון חוזר למצבו הלא פעיל. פעילות זו של GTPase מואצת לעיתים קרובות באמצעות משפחה של חלבונים שמכונה חלבונים משפעלי GTPase‏ (GAP, Regulator of G protein signalling או RGS). בנוסף, חלק מהחלבונים שמשופעלים באמצעות חלבוני ה-G הם בעצמם בעלי פעילות של GAP, ולכן תורמים להפסקה מהירה של מסלול העברת האות.
הקולטנים שמופעלים על ידי חלבוני ה-G לרוב ספציפיים לחלבון ה-G המסוים שהופעל, דבר שקשור ללולאות התוך-תאיות של הקולטן ולמבנה הראשוני והשלישוני של הקולטן. הקישור של הליגנד בצד החוץ תאי גורם לקונפורמציה שמאפשרת קישור של חלבון G מסוים, חלבון זה קובע את הפעילות של חלבונים בהמשך השרשרת.
בקרה והפסקת פעילות הקולטן

כאשר יש גירוי לאורך זמן על ידי ליגנדים שהם אגוניסטים, הקולטן המצומד לחלבון G עובר השתקה (inactivation) והופך להיות רגיש פחות לגירוי (מכונה דה-סנטיסיזציה). ההשתקה מחולקת לשני סוגים; דה-סנטיסיזציה הומולוגית ודה-סנטיסיזציה הטרולוגית. דה-סנטיסיזציה הומולוגית מתרחשת רק על קולטן המצומד לחלבון G אקטיבי ומורידה את פעילותו, ואילו – הטרולוגית גורמת להורדת הפעילות של קולטנים פעילים ולא פעילים כאחד. דה-סנטיזציה מתרחשת באמצעות זרחון של קולטן ציטופלסמטי על ידי פרוטאין קינאז.
הדה-סנטיסיזציה ההטרולוגית מתווכת על ידי פרוטאין קינאזות שתלויות ב-cAMP, כגון פרוטאין קינאז A. היווצרות cAMP מתווכת באמצעות אדנילט ציקלאז, שמופעל באופן ישיר על ידי חלבוני G. בצורה זו נוצר משוב שלילי שגורם להפסקת פעילות הקולטן. כך, ככל שהקולטן מופעל יותר כך הוא מפעיל יותר פרוטאין קינאזות, שמפסיקות את פעילותו כמו גם את פעילותם של קולטנים שאינם פעילים וכך לעשות עליהם דה-סנטיסיזציה הטרולוגית.
הדה-סנטיסיזציה ההומולוגית נעשית באמצעות קישור של חלבון GRK ‏(G protein-coupled receptor kinases), קינאזות אלה מזרחנות רק קולטן פעיל. הזרחון נעשה תוך פירוק מולקולות ATP. משפחת חלבוני GRK מונה שבע קינאזות שמקורם יונקי וכן כמה פסאודוגנים. משפחת חלבונים זו היא סרין-תראונין קינאזות, שמזרחנים קולטנים שקושרים אגוניסטים.
לאחר הזרחון של חלבוני GRK, יכולה להתרחש אנדוציטוזה של הקולטן. בשלב זה חומציות גורמת להפרדת הליגנד מהקולטן ולאחר מכן מוחזר לקרום התא. אפשרות אחרת היא שלאחר האנדוציטוזה הקולטן יפורק באמצעות איחוי האנדוזום עם ליזוזומים, בהם ה-pH נמוך ופרוטאזות שגורמים לפירוק הקולטן.
כמו כן, כתוצאה מזרחון הקולטן, הוא קושר באפיניות גבוהה חלבון ארסטין (arrestin). ארסטין מפריע באופן ישיר על קישור לחלבון G וכן יכול לגרום לשרשרת של תגובות. הרודופסין במערכת הראייה למשל עושה שימוש במנגנון זה להשתקה מהירה של האות. פעמים רבות קישור זה הוא תנאי מקדים לאנדוציטוזה ולהתחלה של שרשרת התגובות שתוארה מעלה. דוגמה לכך היא בטא ארסטין שיכול לשמש כחלבון שנקשר לקלתרין (clathrin), חלבון שמתווך אנדוציטוזה.
בקרה נוספת היא קישור של ליגנדים שאינם אגוניסטים, כלומר אנטגוניסטים ואגוניסטים הפוכים (inverse agonist). דבר זה גורם לשמירה על הפעילות הקודמת של החלבון, במקרה של אנטגוניסט, או האטת פעילות החלבון, במקרה של אגוניסט הפוך. כמו כן, קישור של ליגנדים שאינם אגוניסטים מפריע לקישור של אגוניסטים ועל כן מוריד מיכולתם להפעיל את הקולטן.
פרס נובל

פרס נובל בכימיה לשנת 2012 הוענק לשני חוקרים, על גילוי הקולטנים המצומדים לחלבוני G, רוברט לפקוביץ' ובריאן קובילקה. רוברט לפקוביץ' זכה בנובל על שהיה מהראשונים לחקור את הקולטנים המצומדים לחלבון G, ואילו בריאן קובילקה על הצלחתו לגבש את החלבון ולפענח את מבנהו וכך לשפוך אור על מנגנון הפעולה של הקולטנים.
ראו גם

חלבון G
מעבר אותות
קולטן מוסקריני
קולטן מטבוטרופי
קולטן KiSS1
לקריאה נוספת

Bastien D. Gomperts, Peter ER Tatham and Ijsbrand M. Kramer, Signal Transduction, USA: Academic Press, An Elsevier Science Imprint, Second printing, 2003
הערות שוליים

↑  JM Bécu, J Pelé, P Rodien, H Abdi and M. Chabbert, Structural evolution of G-protein-coupled receptors: a sequence space approach, Methods in Enzymology, Volume 520, Pages 49–66, 2013
1 2  Neve, K. A., Seamans, J. K., & Trantham-Davidson, H. (2004). Dopamine receptor signaling. Journal of receptors and signal transduction, 24(3), 165-205.
1 2  R Fredriksson, MC Lagerström, LG Lundin, The G-Protein-Coupled Receptors in the Human Genome Form Five Main Families. Phylogenetic Analysis, Paralogon Groups, and Fingerprints, Molecular Pharmacology, June 2003, vol. 63 no. 6, pages 1256-1272
↑  Buck L, Axel R., A novel multigene family may encode odorant receptors: a molecular basis for odor recognition., Cell, Apr 1991, vol. 65 no. 1, pages 175-87
↑  L Skrabanek et al., Requirements and ontology for a G protein-coupled receptor oligomerization knowledge base, BMC Bioinformatics, 8: 177, 2007
↑  C. Juhl, D. Kosel, AG Beck-Sickinger, Two motifs with different function regulate the anterograde transport of the adiponectin receptor 1, Cellular Signalling, Volume 24, Issue 9, Pages 1762–1769, September 2012
↑  K. Palczewski et al., Crystal structure of rhodopsin: A G protein-coupled receptor., Science, Volume 289, pages 739-745, 2000
↑  S. Shacham et al., Modeling the 3D structure of GPCRs from sequence, Medicinal Research Reviews, Special Issue: Fourth Winter Conference on Medicinal and Bioorganic Chemistry. Part 1 Volume 21, Issue 5, pages 472–483, September 2001
↑  S. G. F. Rasmussen et al.  Crystal structure of the human β2 adrenergic G-protein-coupled receptor, Nature, Volume 450, pages 383-387, November 2007
↑  הרצאת הנובל של בריאן קובילקה בעניין זה (באנגלית)
↑  Shoshana Klein, Hadas Reuveni, and Alexander Levitzki, Signal transduction by a nondissociable heterotrimeric yeast G protein, PNAS, vol. 97, no. 7, pages 3219-3223, March 2000
↑  C. Yuan, M. Sato, S. M. Lanier and A. V. Smrcka, Signaling by a Non-dissociated Complex of G Protein βγ and α Subunits Stimulated by a Receptor-independent Activator of G Protein Signaling, AGS8, The Journal of Biological Chemistry, 282, 19938-19947, July 2007
↑  GRKs באתר uniprot
↑  K. M. Krueger, Y. Daaka, J. A. Pitcher, and R. J. Lefkowitz, The role of sequestration in G protein-coupled receptor resensitization. Regulation of β2-adrenergic receptor dephosphorylation by vesicular acidification, Journal of Biological Chemistry, 272 (1): 5–8, 1997
סיווג הקולטנים המצומדים לחלבון G
תיאור סכמטי של הקולטנים. באדום האזורים שקושרים ליגנדים, בכחול ובאפור אזורים שקושרים G-אלפא ובירוק אזורים שקושרים G-בטא-גאמא
מחזור פעילות של חלבוני G. בתכלת: קולטן מצומד לחלבון G.
דני בון

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1966 (בן 58) ארמנטייר, צרפת 
 שם לידה:  Daniel Farid Hamidou 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  Cours Simon 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 בן או בת זוג:  ג'ודית גודרש (1998–2002)  יעל בון (2003–2018)  לורן ארנה (2018–?) 
 פרסים והוקרה:  Cesar of the public (2018)  קצין מסדר האמנויות והספרות  אביר בלגיון הכבוד 
 
דני בון (בצרפתית: Dany Boon; נולד ב-26 ביוני 1966) הוא שחקן, במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק צרפתי-מוסלמי שהתגייר.
החל כקומיקאי במהלך שנות ה-90. החל להתפרסם בשנת 2008 כשחקן ובמאי בקומדיה הקולנועית ברוכים הבאים לצפון. מאז הוא היה מעורב כתסריטאי או במאי או שניהם בסרטים רבים.
ביוגרפיה

בון נולד בשם דניאל פריד חמידו במשפחה ממעמד הביניים בצפון צרפת. אביו נולד ב-1930 באיסר, אלג'יריה, והיה מוסלמי, ומת בליל, צרפת ב-1992. הוא היה מתאגרף ונהג. אמו של בון, דניאל דוקאטל, היא מצפון צרפת. קתולית, היא הייתה עקרת בית.
הוא למד אמנות גרפית ב-Institut Saint-Luc בבלגיה.
קריירה

בון הגיע לפריז מצפון צרפת ב-1989, שם החל לעבוד כפנטומימאי ברחובות לפרנסתו בזמן שהופיע לעיתים קרובות בלילות מיקרופון פתוח במקומות כמו תיאטרון טרוויזו. את שם הבמה שלו הוא שאל מגיבור בסדרת הטלוויזיה האמריקאית דניאל בון, שעסקה בצייד אמריקאי.
הוא שיחק בכמה מופעי יחיד.
בון הוא גם מוזיקאי; הוא עשה גרסה של " Piensa en mí " ("תחשוב עליי"). הוא גם כותב שירים משלו, למשל, " Le Blues du 'tiot poulet " ("בלוז העוף").
לאחר תפקידים קטנים בסרטים במהלך שנות ה-90, הוא קיבל תפקיד בסאטירה בימבולנד מ-1998, בבימויו של אריאל זיתון. בון קשור עמוקות לאזור הולדתו, נורד-פאס-דה-קאלה. בשנת 2003, הוא עשה מופע שלם בניב המקומי של צ'טי, הידוע גם בשם פיקארדית .ב-2004, הוא היה חלק מהקאסט הראשי ב-Pédale Dure, בבימויו של גבריאל אגיון, פלופ ביקורתי ומסחרי. לאחר מכן הוצעו לו כמה תפקידים בסרטים, בעיקר בסרט חג שמח, שיצא לאקרנים בינלאומיים ב-2005.
בפברואר 2008 הוא שיחק וביים סרט בשם ברוכים הבאים לצפון (Bienvenue chez les Ch'tis), שזכה להצלחה בצרפת ובמדינות אחרות. קומדיה זו שהתבססה על דעות קדומות על האזור, המשיכה לשבור שיאי קופות צרפתיים. הסרט עלה על קהל הצפייה של La Grande Vadrouille, לאחר שצפו בו יותר מ-26 מיליון איש, כמעט מחצית מתושבי צרפת. הוא היה השחקן בעל השכר הגבוה ביותר בתולדות הקולנוע האירופאי, והכניס 26 מיליון יורו (כ-33 מיליון דולר).
בון הוא היה נשיא טקס פרסי הסזאר ה-40 בשנת 2015. בנוסף היה במועצת המנהלים של חברת ההפקות Pathé והפיק כמה סרטים כשחקן, מפיק שותף, תסריטאי או במאי. לבון היו כמה חברות הפקה, כולל 26 DB Productions, בלוס אנג'לס, קליפורניה. הם מפיקים ומפיצים סרטים ותכני טלוויזיה.
את בון ביימו גם יוצרי קולנוע צרפתים: ב-2009 הופיע בסרט Micmacs של הבמאי ז'אן פייר ז'ונה עוד ב-2009 הופיע בסרט שינוי תוכניות של הבמאי דניאל תומפסון. ב-2012 הופיע בסרט תוכנית מושלמת בבימויו של פסקל שאומייל, ב-2015 הופיע בסרט לולו של ז'ולי דלפי וב-2016 בסרט "היהודים" של איבן אטל.
ב-2016 שיחק בון בסרט על אנטישמיות בצרפת, "היהודים". בשנת 2018, התוכנית שלו es-hauts-de-France עלתה לראשונה בנטפליקס.
בון מדבב את דמותו של אולף בדיבוב הצרפתי של שני סרטי דיסני לשבור את הקרח.
ב-2019 הופיע בסרט האמריקאי בכיכובם של אדם סנדלר וג'ניפר אניסטון "תעלומת רצח", תפקיד אותו המשיך ב-2023 בסרט "תעלומת רצח 2".
ב-2022 יצא סרטו "הנהג של מדלן" בו הוא מגלם נהג מונית המסיע נוסעת קשישה (לין רנו) ברחבי פריז.
בשנת 2023 שיחק בקומדיית הפשע "הפשע כולו שלי" של הבמאי פרנסואה אוזון.
חיים אישיים

יש לו ארבעה בנים ובת משלוש נשים שונות. עם אשתו הראשונה נולד לו מהדי, בנו הבכור, יליד 1997. עם אשתו השנייה, ג'ודית גודרש, נולד לו נח, ב-4 בספטמבר 1999. עם אשתו השלישית, יעל האריס, עבורה התגייר ב-2002, נולדו לו איתן, ב-23 ביוני 2005; אליה, ילידת 20 בדצמבר 2006 ושרה, ילידת 1 במרץ 2010. הוא התגרש מהאריס ב-2018.
ביולי 2022 הצהיר בון כי האירי טרי בירלס הונה אותו ב-6 מיליון אירו וכי הוא נוקט בצעדים משפטיים.
באוקטובר 2023 בעקבות טבח שבעה באוקטובר גינה בון את פשעי חמאס נגד ישראל, והביע תמיכה בישראל.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Oui | וילפריד |
| 2004 | תפוס ת'כריש | פרנקי (דיבוב בצרפתית) |
| 2004 | חג שמח | סמל פונשל |
| 2005 | השומר | ריצ'רד |
| 2005 | La Maison du Bonheur | צ'ארלס בולין |
| 2006 | החבר הכי טוב שלי | ברונו בולי |
| 2008 | ברוכים הבאים לצפון | אנטואן בייל |
| 2008 | הורטון שומע מישהו | הורטון (דיבוב בצרפתית) |
| 2008 | מהצד השני של השריפה | יוגו |
| 2008 | מיה ולי מיגו | לי מיגו (קול) |
| 2009 | מיקמאק | באזיל |
| 2009 | שינוי בתוכניות | פיוטר |
| 2010 | Benvenuti al Sud | התיירים הצרפתים (קמיו) |
| 2011 | אין מה להצהיר | מאטיאס דוקאטל |
| 2011 | שומר גן החיות | דונלד הקוף (דיבוב בצרפתית) |
| 2012 | אסטריקס בבריטניה | טטדפיאף |
| 2012 | תוכנית מושלמת | ג'ין-יבס |
| 2013 | אייג'אפג'אלייקול | אלן |
| 2013 | לשבור את הקרח | אולאף (דיבוב בצרפתית) |
| 2014 | סופר-קונדריה | רומן פוברט |
| 2015 | לולו | ז'אן-רנ' |
| 2016 | היהודים | פסקל |
| 2016 | העי"ג | העי"ג (דיבוב בצרפתית) |
| 2016 | רדין! | פרנסואה גואטיר |
| 2017 | ספינת רייד | יוג'ן פרוזארד |
| 2018 | "המשפחה הקטנה" | וולנטין |
| 2019 | תעלומת רצח | מפקח לורנט דלאקרו |
| 2019 | לשבור את הקרח 2 | אולאף (דיבוב בצרפתית) |
| 2021 | תקועים בפריז | מרטין |
| 2022 | הנהג של מדלן | צ'ארלס |
| 2023 | הפשע כולו שלי | פאלמרדה |
| 2023 | תעלומת רצח 2 | מפקח לורנט דלאקרו |
| 2023 | Life for Real | טרדן לאג'ש |
| TBA | Hitpig | TBA |
אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר

אֵעָ'א מֻוחַמַּד חָ'אן קָאגָ'אר (פרסית: آغا محمد خان قاجار,14 במרץ 1742 - 17 ביוני 1797) נודע גם בשם אֵעָ'א מֻחַמַּד שָׁאָה (פרסית: آقا محمد شاه) הוא אבי השושלת הקאג'ארית ואחד מהמצביאים הגדולים האחרונים בהיסטוריה של איראן.
בשנת 1794 הדיח את לוטף עלי ח'אן מהשלטון של שושלת זנד והפך לשליטה החדש של כל שטחיה בתור שליט השושלת הקאג'ארית החדשה. לאחר כשנתיים יצא בקמפיין כיבוש של שרידי השושלת האפשארית ובשנת 1797 יצא למסע כיבוש ברחבי חבל הקווקז, שם, נרצח בעיר שושה כשלושה ימים לאחר שכבש אותה ובעודו פחות משלוש שנים בשלטון על כס כלל הממלכה הפרסית.
אחיינו פתח עלי שאה קאג'אר ירש את כס השושלת.
שלטונו של אע'א מוחמד ח'אן נודע בשובתה של פרס המאוחדת כמדינה ריכוזית, ובהעברת הבירה לטהראן, שם היא נמצאת עד היום. הוא גם צוין בזכות התנהלות שלטונו האכזרי, במיוחד במהלך כיבושה המחודש של גאורגיה; כאשר הוא הרס את הבירה טביליסי, טבח ברבים מתושביה, והעביר כ-15,000 שבויים גאורגים לאדמת איראן.
מוחמד אע'א הוא אחד מהדמויות החשובות ביותר בהיסטוריה הפרסית של העת החדשה. על פועלו נכתבו עשרות ספרים והשפעות הישגיו ההיסטוריים נראים עד היום בכלל איראן רבתי.
שנותיו הראשונות

מוחמד נולד בשנת 1742 לראש השבט הקאג'ארי, שבט ברברים אכזריים בעל חלקות אדמה ושלטון ישיר על גבי החוף לים הכספי אשר מקורו בעמים טורקיים שהגיעו אל ממלכת פרס בתקופות הקארה קויונלו ואק קויונלו.
הקאג'ארים שמרו על מעמדם תחת שלטון האימפריה הספווית כאשר הפכו לשיעים ועל אף שתחת נאדיר שאה והשושלת האפשארית ספגו מכה קשה ליוקרתם, במהלך המאה ה-18 המאוחרת, כאשר התפרקה הממלכה הפרסית בין שושלת זנד, בלוצ'יסטן והאפשארים בח'וראסאן, הקאג'ארים היו חזקים די להפוך סמי-עצמאיים.
לאחר רצח נאדיר שאה בשנת 1747, ראש הקאג'ארים, מוחמד חסן קרא תיגר על העליונות של עדאל שאה, יורשו של נאדיר אשר יצא בראש צבאו ממשהד להפיל את כוחות הקאג'ארים. בנקודה זאת, לאחר מות נאדיר היה הצבא הפרסי בכאוס מתמשך ועדאל נכשל בניסיונו להפיל את מוחמד חסן מהכוח אך הצליח לחטוף את בנו בן החמש, מוחמד, אשר הפך אותו לאסיר פוליטי.
עאדל שאה סירס את מוחמד ונתן לו התואר אע'א (תואר לסריסים צעירים) בשביל לוודא שלעולם לא יוכלו הקאג'ארים לאיים על שלטונו ושלטון שושלת האפשארים שלו. לאחר מכן החזיר את הילד אל הוריו.
שנותיו הראשונות > התפרקות פרס

בעשר השנים הבאות המדינה האפשארית תתפרק, ממזרח אחמד שאה דוראני יפעל כראש הפשטונים ויכבוש שטחים בהינדו-כוש למען יקים את האימפריה הדוראנית, ממערב יקום קארים חאן זנד, מנהיג מוכשר אשר יטיל תיגר על עליונות האפשארים; יבסס את שלטונו בשיראז ויכבוש כל עד לעבר הרי הזגרוס במה שייודע כשושלת זנד ומפנים תיפול השושלת לסכסוך ירושה אשר ישאיר אותה ללא דבר מלבד מפלס במדבר של ח'וראסאן, עשירית משטחה הקודם.
בשנת 1759 יכבוש צבא שושלת זנד את ג'ורג'אן, יביא את הקאג'ארים להיות לנתיניו ויהפוך את שני בניו הבכורים של מוחמד חסן ביחד עם שליח ראשי שלו להיות למושלים על גולסתאן. מוחמד אע'א ואחיו חוסיין קולי יברחו לעבר הערבה ממזרחה עד אשר יתפסו ויועברו כאסירים פוליטיים של זנד אל טהראן.
עלייה לכוח

ב-16 השנים בהם היה מוחמד אע'א אסיר פוליטי בחצר המלוכה של שושלת זנד הוא קיבל התייחסות של אורח יתרה על אסיר. למעשה, בכל שנותיו במאסר, אפילו כאשר היה משבר בין זנד לשושלת הקאג'ארית, קארים ח'אן זנד נתן למוחמד אע'א את מילתו כי לא ישומש למען סחיטה פוליטית. קארים ח'אן הוקיר ביכולותיו הפוליטיות של אסירו הפוליטי ועל כן עם הזמן שיתף אותו בנושאי מדינה והפך אותו ליועץ השאה בעוד העבירו מטהראן אל שיראז. תחביבו העיקרי של מוחמד אע'א היה ציד, לעיתים היה יוצא למסעות ציד אשר נמשכו מספר ימים ארוכים עד אשר שב לשיראז, בזמנים אלו הוא שמר על קשר דרך מכתבים עם אחותו או דודתו, מי מהן אשר הייתה בארמון השאה.
בלילה בין ה-1 ל-2 במרץ של 1779 נודע למוחמד אע'א כי אדונו קארים ח'אן נשם את נשמתו האחרונה. יחד עם חבר נאמנים מועט נע מוחמד אע'א מאזור שיראז צפונה והגיע אל אספהאן תוך כשלושה ימים. בעודו נמלט, מלחמת אזרחים על ירושת הכס של שושלת זנד החלה עוד לפני שקארים נקבר. מוחמד אע'א המשיך צפונה עד אשר הגיע אל שבט הקאג'ארים לקחת את הפיקוד. אחיו, מוחמד קולי מנע ממנו את הכניסה לג'ורג'אן ובמשך עשר שנים לחם מוחמד אע'א כדי לאחד את כל הפלגים הקאג'ארים לכוח אחד, במהלך העשור הזה התמחה בטקטיקה צבאית, דיפלומטיה, פוליטיקה, מדינאות ועוד עד אשר הפך לראש (צ'יף) השבט.
במסגרת המלחמה לאיחוד השבט, השפעתם וסמכותם של פלגי השבט התפשטה לעברי כלל החוף הפרסי אל הים הכספי וכעת הייתה להם השפעה עליונה על הים כמו גם שליטה על כל מה שהיה בינו לבין רכס הרי האלבורז ואף מעבר לו. נוסף על כך הסכסוך דלף אל שכניו ואף הייתה התנגשות כוחות שאירעה עם האימפריה הרוסית; כאשר פלוגה ימית של הצי הרוסי בים הכספי תכננה לכבוש ולהשליט סמכות והשפעה על העיירה אשראף במאזנדראן, שליחיו של מוחמד אע'א זימנו את קציני הפלוגה למשתה במסגרתו נתפסו בשבי בעודם שבויים והוכרחו להחזיר פלוגתם צפונה.
בדרום התפתח איום רציני, שם עלי מוראד ח'אן זנד, שליט שושלת זנד וכובש אספהאן מאז שנת 1780, ערך כמה מערכות מלחמה נגד הקאג'ארים ובשנת 1782 הביא אותם זמנית לנסיגה מסארי לאסטאראבד. עם מותו של עלי מוראד, מוחמד אע'א יצא בשלוש פשיטות של מתקפת נגד על הכוחות של ג'פער ח'אן, יורשו של עלי מוראד עד אשר החילות של זנד באספהאן נאלצו לסגת בחזרה לשיראז. בכך הפך מוחמד אע'א לסמכות העליונה על צפון פרס.
ככל ששלטונו יוצב טוב יותר על שני צדדי האלבורז, מוחמד אע'א יכול היה להעביר את מרכז כוחו מסארי אל דרומה מהאלבורז, התכנית הראשונה הייתה בחירת ריי להיות לו לבירה אך באותה העת הייתה העיר הרוסה לגמרי ולכן החל מוחמד אע'א בפיתוח כפר קטן ליד הריסות העיר אשר לימים יהפוך לבירתו טהראן. בשנת 1788 הוא הועמד למלוכה על הקאג'ארים בעיר החדשה טהראן (אם כי לא הוכתר רשמית לשליט ממלכת פרס); וזמן קצר אחר כך הוא מינה את אחיינו בבאבה חאן כיורש העצר. לפיכך, נראה כי לציין נקודה זו להיות התחלתה האפקטיבית של שלטונו ושל קיום השושלת הקאג'ארית.