stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהרן יששכר דוידס
לפני השואה

דוידס נולד באמסטרדם לאביו, ר' נחמן דוידס, סוחר יהלומים, מוהל ועסקן ציבורי שהיה ידוע בהקדשת זמן ניכר ללימוד תורה ולאמו רוזה בתו של הרב יוסף צבי דינר שכיהן כרבה הראשי של אמסטרדם.
הוא בלט בצעירותו בהתמדתו בלימוד תורה, בארגון שיעורי תנ"ך ומשנה לנוער, ובנאומיו באספות התנועות "זכרון יעקב" ומגן דוד" שבהן קרא בין השאר להורים לשלוח את ילדיהם רק לבתי ספר יהודיים. הוא נשא לאישה את אריקה, בתו של הרב ד"ר דוד פויכטוונג, שכיהן כרבה הראשי של וינה.
סיים בתרפ"א (1921) לימודי רומית ויוונית באוניברסיטה וקיבל הסמכה לרבנות בתרפ"ג מבית המדרש לרבנים באמסטרדם. במקביל ניהל את בית הספר היהודי בדרום אמסטרדם והיה יו"ר סניף אמסטרדם של ארגון הסטודנטים הציוניים. באספות התגלה כאיש אשכולות ובקי בתחומי ידע מגוונים.
כשנה לאחר ההסמכה לרבנות, בא' בטבת תרפ"ה (28 בדצמבר 1924) מונה לרב הראשי של לייוורדן ומחוז פריסלנד (Friesland). בנאום ההכתרה שלו קרא לעלות לארץ ישראל. הוא היה פעיל בתנועת המזרחי. לאחר כ-3 שנים התמנה כרבה של חרונינגן (Groningen) ולאחר כ-3 שנים נוספות, בח' בניסן תר"ץ (6 באפריל 1930), קיבל את המינוי לרב הראשי של רוטרדם.
ברוטרדם הקים את "המכון להשכלה יהודית" ובמסגרתו הפעיל מערכת שיעורים בכל תחומי היהדות שלימדו מורים שהדריך. ביקר פעמים רבות בבתי בני הקהילה והשתתף בשיעורים. כן ייסד וערך את הירחון "קהילתנו" ובנוסף הוציא לאור חוברת שנתית לחיזוק הידע ביהדות בכל הרמות. יזם הקמת סניף של ארגון "בני ברית" לקירוב יהודים הרחוקים מהמסורת היהודית. התעניין בפעילות תנועות נוער חילוניות, אך היה מקובל גם על חברי אגודת ישראל בהולנד.
נודע גם בדאגתו לחלשים, ובין השאר ארגן מפגשים מיוחדים למחוסרי עבודה ולחיילים, שכללו פעילות תורנית וחברתית.
בימי השואה

גם לאחר הפצצת רוטרדם בו' באייר ת"ש (14 במאי 1940) ולאחר פלישת הנאצים להולנד באותו חודש, המשיך הרב דוידס לנהל את חיי הדת של קהילתו, ושלח מברקים לבני הקהילה לחיזוק ועידוד בתקופה הקשה.
הרב דוידס עסק רבות בפתרון בעיות הלכתיות שנוצרו בגלל המצב:
הוא פרסם חוברת מיוחדת לפסח תש"א (החג החל ב-12 באפריל 1941) שבה הוראות כיצד לקיים את מצוות החג בתנאי קיצוב המזון הקשים. כשהיה קשה להתפלל במניין בבית הכנסת בליל שבת י"ט בתמוז תש"ב (3 ביולי 1942 - שעות היום היו ב-4 ביולי) הורה לבוא לבית הכנסת מוקדם יותר ולומר את מזמורי התהילים שבתחילת תפילת קבלת שבת (המזמור הראשון הוא "לכו נרננה"), לחזור הביתה ולהדליק נרות שבת, לשיר את הפיוט לכה דודי ולהתפלל בבית תפילת ערבית. לקראת פורים תש"ג (22 במרץ 1943) נתן פסק הלכה דומה שלפיו יש להתפלל ערבית (בערב פורים) מוקדם מהרגיל ולקרוא את המגילה בית הכנסת ללא ברכות, ובבית לשוב ולקרוא אותה לאחר צאת הכוכבים.
בנוסף חיבר נוסח של גט על תנאי בעבור המגורשים למחנות כדי למנוע עגינות. הנוסח התקבל על ידי רבנים חשובים אחרים כמו הרב אברהם שלמה לויסון והרב סרלואי, והמגורשים נתנו לנשותיהם את הגט.
הרב המשיך גם ללמד תורה והעביר שיעורים בגמרא בקהילה מאוד קטנה במחוז גאודה.
כשהיה נראה שיש פתח הצלה לרב ולמשפחתו, תמך בהצלת בני ביתו אך הוא עצמו סירב לנטוש את קהילתו. הוא פנה ליהודי תלמיד חכם שברח מהמבורג שייקח את האחריות על חינוכו של בנו וילמדו גמרא.
בתש"ג (1943) גורש למחנה ווסטרבורק ובהמשך לברגן-בלזן. גם במחנות אלו הקפיד על שמירת חיי הדת במידת האפשר. ביום הכיפורים תש"ד (1943) ארגן תפילת שחרית בסתר לפי עלות השחר וכך התפללו תפילה זריזה של חצי שעה.
בליל הסדר תש"ד בתגובה ליהודים שהתאספו עמו בביתן 18 בברגן-בלזן שהיו נחושים שלא לאכול חמץ, הרב הסביר להם שחובתם לעשות מה שאפשר כדי לחיות. כדי לשכנעם לקח חתיכת לחם ברך ברכת המוציא ואכל, לפני שהכניס הלחם לפיו קרא בקול תפילה מיוחדת שחיבר יחד עם רבנים נוספים מהולנד וביניהם הרב אברהם שלמה לויסון: "אבינו שבשמים, הכל גלוי וידוע לפניך שרצוננו לעשות רצונך ולחוג את חג הפסח באכילת מצה ובשמירת אסור חמץ, אך על זאת דאבה לבנו שהשעבוד מעכב אותנו ואנחנו נמצאים בסכנת נפשות, הננו מוכנים ומזומנים לקיים מצותך 'וחי בהם ולא שימות בהם' ולהזהר מאזהרתך: השמר לך ושמור נפשך מאד', על כן תפילתנו אליך שתחיינו ותקיימנו ותגאלנו במהרה, לשמור חוקיך ולעשות רצונך בלבב שלם, אמן". וכן למחרת הרב דוידס ביקר את החולים בצריף החולים שבמחנה. הוא ארגן לחם משנה מחתיכות מצה ולחם, אכל בעצמו וחילק גם לשאר החולים.
הרב המשיך לחיות עוד כשנה ונפטר בין ו' לי"א באדר תש"ה.
לקריאה נוספת

יהודית אילן-אונדרוייזר, זכרונות מימים אפלים, הוצאת עקד.
הרב פרופ' יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, חלק ראשון, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשט"ז
גילה באן (עורכת), חוברת לזכרו של הרב דוידס על פי מקורות שונים, הוצאת המשפחה, שבט תשנ"ג
פרופ' דן מכמן, המנהיגות הרבנית בהולנד, בתוך: דפים לחקר תקופת השואה, אוניברסיטת חיפה
פרופ' דן מכמן, יוסף מכמן והרטוג בים (עורכים), פנקס הקהילות : הולנד, יד ושם, ירושלים תשמ"ה, בערך "רוטרדם"
אסתר פרבשטין, בסתר רעם
שבת בשבתו (עלון לפרשת השבוע) כ"ב בניסן תשנ"ח (גיליון 696).
שירים למלואים, דפוס Joachimsthal, אמסטרדם תרפ"ה - ספר שירים לכבוד מינויו של הרב דוידס לרבנות לייוורדן ומחוז פריסלנד, כולל גם פסוקים ומזמורי תהילים לכבוד הבחירה. בכותרת המשנה נכתב: ' יום הוקם על איש מפואר בתורה חכמה ודעת ובשם כבודו מהור"ר אהרן יששכר בן כ"ה נחמן דאווידס להגא"ב"ד דק"ק לעווארדן ... יום א’ ז’ של חנוכה ב’ דר"ח טבת שנת וכבוד והדר תעטרהו לפ"ג'. נכתבו ספרים דומים לכבוד בחירתם לאותה משרה של הרב שמואל עזריה לודרסום בד' בתמוז תר"ס, של הרב שמעון דסברג בתרפ"ט ושל הרב אברהם שלמה לויסון בתרצ"ו, וכן לבחירתו של הרב יוסף איזקסון לרבה של רוטרדם והסביבה בי"ג בסיוון תר"י.
הערות שוליים

↑  בין הבאים, הארץ, 22 במאי 1934
↑  הרב החדש בפריזנלד, הארץ, 29 בינואר 1925
↑  ועידת אגדת ישראל באמסטרדם, דואר היום, 29 בדצמבר 1926
נשיא ההסתדרות הציונית בהולנד, הארץ, 14 בדצמבר 1928
↑  בנוסח הכתוב מופיעים מילות הקדמה לתפילה: "לפני אכילת חמץ יאמר בכוונת הלב.
↑  תורגם להולנדית ב-1992 באדה ([Ede] בהולנד)/אנטוורפן, ויצא בשנית ב-1999 באמסטרדם.
סטיבן קאלפ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1955 (בן 69) לה חויה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  קולג' ויליאם ומרי  אוניברסיטת אקסטר  אוניברסיטת ברנדייס  תיכון פירסט קולוניאל 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן בראדפורד קאלפ (באנגלית: Steven Bradford Culp; נולד ב-3 בדצמבר 1955) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
חייו האישיים

קאלפ נולד בסן דייגו, קליפורניה לאב קצין בחיל הים ולאם ילידת אוהיו, הוא ממוצא הולנדי וגרמני ובגיל צעיר הוריו התגרשו ואמו נישאה בשנית ונולדה לו אחות למחצה.
הוא גמר את לימודיו התיכוניים בבית ספר פרטי בווירג'יניה, ב-1978 סיים תואר בספרות אנגלית בקולג' ויליאם ומרי והתגורר תקופה קצרה באנגליה על מנת ללמוד באוניברסיטת אקסטר וב-1981 הוא קיבל תואר שני מטעם אוניברסיטת ברנדייס.
בינואר 2006 נרצחה אחותו של קאלפ, קתרין הרווי, ביחד עם בעלה, הזמר והגיטריסט בראיין הרווי ושתי בנותיה סטלה ורובי (גילאי 9 ו-4 בהתאמה) הקטנות במהלך רצח אכזרי שכלל שיסוף גרונם של המשפחה והצתה של ביתם במחוז ריצ'מונד. חודש לאחר מכן הורשעו שני גברים ברצח המשפחה ובעוד מספר מקרי רצח, בעיקר של משפחות שלמות נוספות באזור ריצ'מונד . אחד הגברים האלה, ריקי ג'בון גריי, הוצא להורג במתקן כליאה בווירג'יניה בינואר 2017 בזריקה קטלנית. אחיינו של ריקי, ריי ג'וזף דנדרידג' הודה בלפחות שלושה מקרי רצח בתמורה לקבלת שלושה מאסרי עולם ללא אפשרות שחרור.
קאלפ נשוי לברברה איירס, מעצבת תלבושות במקצועה וב-1996 נולדו להם זוג תאומים בן ובת.
קריירה

קאלפ החל להופיע בסרטים וסדרות בתחילת שנות השמונים. הוא גילם את אביו של ג'יימס בעיבוד הקולנועי לספר "ג'יימס והאפרסק הענק". פרסומו המשמעותי בא מתפקידו כסוכן CIA בסדרה "ג'אג" וכקפטן הייס ב"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
הוא גילם פעמיים את דמותו של רוברט קנדי: במותחן הפוליטי "13 ימים" לצד קווין קוסטנר ובסרט הביוגרפי אודות חייה של מרילין מונרו "נורמה ג'יין ומרלין". ב-1995 החל לככב באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". הוא שיחק ב"מסע בין כוכבים: נמסיס", אך כל הופעותיו נחתכו בעריכת הסרט וקטעיו מופיעים רק בגרסת ה-DVD, בשנים 2003–2005 כיכב בסדרה "הבית הלבן" בתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. קאלפ הופיע בסרטון וידאו ללימוד השפה אנגלית שהופץ במדינות זרות.
ב-2004 הוא לוהק לסדרת הדרמה הפופולרית "עקרות בית נואשות" בה הוא גילם את רקס ואן דה קמפ, בעלה של ברי ואן דה קאמפ (מרשה קרוס), שהיא אחת מהדמויות הראשיות בסדרה. ואן דה קמפ הוא רופא המיואש מאשתו ומחייו. דמותו בסדרה מתה מהתקף לב בסוף העונה הראשונה, אך הוא המשיך להופיע בסדרה במהלך פלשבקים לאחור המתרחשים בעלילה, והוא אף הופיע כמספר הסדרה באחד הפרקים.
קאלפ שיחק בדרמה "24" בתפקיד סוכן חשאי ובתפקיד אורח בסדרות: "ER", "חוק וסדר", "בוורלי הילס 90210", "מרפי בראון", "סטארגייט אטלנטיס", "אלי מקביל", "מדיום", "הלוחשת לרוחות", "בוסטון ליגל" ו"המנטליסט". בנוסף, הוא זכה במקום הראשון בעונה השביעית של "Celebrity Poker Showdown", תוכנית ריאליטי בה ידוענים שונים מתחרים במשחק פוקר.
ב-2007 שיחק בסרט האימה "From Within".
בשנת 2012 החל להופיע בעונה התשיעית של הדרמה הרפואית המצליחה "האנטומיה של גריי" כד"ר פארקר, רופא מנתח בכיר בבית החולים ב"סיאטל גרייס".
בשנת 2017 שיחק בסרט הקומי "המילה האחרונה", לצדן של שירלי מקליין ואמנדה סייפריד. בשנת 2018 שיחק במיני-סדרה "וייקו" בתפקיד הסוכן המיוחד ג'ף גאמאר. בשנת 2019 החל לשחק בסדרה "אימה אמריקאית: 1984", המהווה העונה התשיעית בסדרת "אימה אמריקאית".
פטריק שוורצנגר

| --- | --- |

שוורצנגר, 2012
 לידה:  18 בספטמבר 1993 (בן 31) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Patrick Arnold Shriver Schwarzenegger 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  בית ספר ברנטווד  בית הספר לעסקים מרשל של אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטריק ארנולד שרייבר שוורצנגר (באנגלית: Patrick Arnold Shriver Schwarzenegger; נולד ב-18 בספטמבר 1993) הוא שחקן, דוגמן, יזם ומסעדן אמריקאי. הוא בנם של ארנולד שוורצנגר ומריה שרייבר. דרך אמו, הוא קשור למשפחת קנדי.
חיים אישיים > משפחה

שוורצנגר נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא ילדם השלישי של מריה שרייבר, עיתונאית וסופרת שהיא בת למשפחת קנדי, וארנולד שוורצנגר, מפתח גוף, שחקן, יליד אוסטריה, ומושל קליפורניה לשעבר. לשוורצנגר שתי אחיות מבוגרות, קתרין וכריסטינה, אח צעיר יותר, כריסטופר, ואח למחצה הצעיר מצד אביו, ג'וזף. אמו היא אחייניתם של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי ושל הסנאטורים האמריקאים רוברט קנדי וטד קנדי. הוא בן דודו השני של הסנטור ג'וזף קנדי השלישי. סבו וסבתו מצד אמו הם יוניס קנדי שרייבר והפוליטיקאי סרג'נט שרייבר. פטריק שוורצנגר מחזיק באזרחות כפולה, אוסטרית-אמריקאית. הוא ממוצא אוסטרי מצד אביו. בן דודו, שנקרא אף הוא פטריק שוורצנגר, איבד את אביו (אחיו של ארנולד) בתאונת דרכים בשנת 1971, וכיום הוא עורך דין.
חיים אישיים > לימודים

במהלך לימודיו בתיכון ברנטווד, למד שיעורי משחק פרטיים אצל ננסי בנקס. בשנת החל 2012 ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה וסיים את לימודיו בבית הספר למנהל עסקים USC מרשל באמנויות הקולנוע במאי 2016. היה חבר באחוות למדא כי אלפא.
קריירה

בגיל עשר היה לשוורצנגר תפקיד קטן בסרט הקולנוע "חמים על הספסל". בילדותו התאמן במשחק עם אביו. בגיל 15 הוא השיק קו בגדים. בשנת 2014 פתח פיצרייה משלו בגרוב בלוס אנג'לס, ומאז פתח סניפים נוספים.
שוורצנגר חתום גם בסוכנות הדוגמנות ל.א שהחתימה אותו לקמפיינים של ראלף לורן וארמני. הוא הצהיר כי הוא מקווה להעלות את המודעות לחברת הבגדים שלו על ידי כך שיקבל עבודות דוגמנות בולטות.
לשוורצנגר היו תפקידי משנה בסרט "כותבים, סיפור אהבה" משנת 2012; בסרט הקולנוע "מגודלים 2" משנת 2013; ובסרט "שבט הזומבים" של 2015.
בשנת 2017 כיכב בסרט המתח "Go North" לצד ג'ייקוב לופלנד, סופי קנדי קלארק וג'יימס בלור. את הסרט ביים מתיו אוגנס.
התפקיד הראשי הראשון שלו היה מול בלה ת'ורן בסרט הקולנוע "נשיקה בחצות" בשנת 2018. הופעתו בסרט האימה "דניאל לא אמיתי" משנת 2019 זכתה לשבחים.
בשנת 2024 לוהק שוורצנגר לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | חמים על הספסל | שחקן מס' 3 |  |
| 2012 | כותבים, סיפור אהבה | גלן |  |
| 2013 | מגודלים 2 | פרט בוי קופר |  |
| 2015 | שבט הזומבים | ג'ף |  |
| 2016 | אלינור היקרה | באד |  |
| 2017 | Go North | כיילב |  |
| 2018 | נשיקה בחצות | צ'רלי ריד |  |
| 2019 | דניאל לא אמיתי | דניאל |  |
| 2020 | כסף צעיר | לאנס |  |
| 2021 | מוקסי | מיטשל |  |
| 2021 | Warning | בן |  |
| 2022 | Stowaway | מייקל |  |
| 2024 | Billy Knight |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | מלכות הצעקה | תאד רדוול | פרק: "Thanksgiving" |
| 2017 | ארוכה הדרך הביתה (אנ') | בן האיהרסט | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2022 | המדרגות | טוד פטרסון | מיני-סדרה |
| 2022 | רשימת החיסול | דוני מיטשל | 3 פרקים |
| 2023 | דור ה-V | גולדן בוי | 5 פרקים |
| 2024 | דרגה סודית (אנ') | "הילד" | דיבוב; פרק: "Armored Core: Asset Management" |
| 2024 | סיפורי ספורט אמריקאים (אנ') | טים טיבו (אנ') | 4 פרקים |
| 2025 | הלוטוס הלבן |  | תפקיד מרכזי בעונה השלישית |
פילמוגרפיה > קליפים

| שנה | אמן | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | אריאנה גרנדה בהשתתפות ביג שון | Right There | רומיאו |
הערות שוליים

↑  "Governor Arnold Schwarzenegger's Brentwood High School Commencement Speech". gov.ca.gov. 7 ביוני 2008. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2008. נבדק ב-22 ביוני 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pace, Eric (24 ביולי 1991). "Chronicle". The New York Times. נבדק ב-18 באפריל 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brozan, Nadine (30 בספטמבר 1997). "Chronicle". The New York Times. נבדק ב-18 באפריל 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "State of California Certificate of Live Birth" (PDF). TMZ. 20 במאי 2011. נבדק ב-26 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Schwarzenegger's son with housekeeper born days after Shriver gave birth". Chicago Tribune. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Amy Kaufman, Patrick Schwarzenegger embraces his famous family but carves his own path as an actor, Los Angeles Times, March 23, 2018
↑  Johnson, Zach (2 במאי 2012). "Patrick Schwarzenegger:I'm going to the University of Southern California". Us Weekly. נבדק ב-29 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cindy Adams, Patrick Schwarzenegger: Acting is how I bonded with Arnold, Pagesix.com, March 26, 2018
1 2  "Meet Patrick Schwarzenegger, Arnold and Maria's enterprising son". Los Angeles Times. 20 באפריל 2011. נבדק ב-5 בדצמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Son of Maria Shriver and Arnold Schwarzenegger opens custom pizza joint in LA". Fox News Channel. 22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lowe, Laurence (n.d.). "Patrick Schwarzenegger: Critical Eye". Details. נבדק ב-5 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kit, Borys (20 באוגוסט 2015). "'Leatherface' Actor Joins Post-Apocalyptic Thriller 'North'". hollywoodreporter.com. נבדק ב-27 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike Jr. (13 באוקטובר 2016). "Open Road Acquires 'Midnight Sun', Sets Wide Summer Release For Bella Thorne & Patrick Schwarzenegger Pic". Deadline Hollywood. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Daniel Isn't Real': Film Review". The Hollywood Reporter.
↑  Marianne Garvey, ‘White Lotus’ adds Patrick Schwarzenegger, Walton Goggins and more to new season cast, CNN, ‏2024-01-17 (באנגלית)
↑  יעל אילן, "קודרת, ארוכה ומטורפת": כל מה שצריך לדעת על "הלוטוס הלבן" עונה 3, באתר ynet, 9 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1140543385  ISNI: 0000 0004 9933 8764  LCCN: no2018083766  NKC: xx0242487  SUDOC: 232664579  VIAF: 3339150688330412660003   WorldCat (עם VIAF): 3339150688330412660003 
שוורצנגר ואחותו, קתרין, 17 באוקטובר 2010
שמעון הוברבנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באפריל 1909 כ"ח בניסן תרס"ט 
 נרצח:  18 באוגוסט 1942 (בגיל 33) אלול תש"ב 
 תקופת הפעילות:  ? – 18 באוגוסט 1942 
 השתייכות:  רבני פולין,
 תחומי עיסוק:  תולדות ישראל, דת ומדע
 חיבוריו:  "קידוש השם - כתבים מימי השואה" (נערך מכתביו לאחר השואה)
 
הרב שמעון הוברבנד (כ"ח בניסן תרס"ט, 19 באפריל 1909- 18 באוגוסט 1942) היה רב, סופר והיסטוריון. הוא פעל רבות בגטו ורשה ובין השאר ניהל את המדור הדתי של החברה היהודית לעזרה הדדית ונבחר למועצת הרבנים של גטו ורשה, היה חבר הנהלה של ארכיון עונג שבת  בניהולו של עמנואל רינגלבלום. נספה בשואה.
לפני השואה

נולד בחנצ'ין ליד קיילצה בפולין. התחנך אצל אבי אמו, האדמו"ר ר' שמואל חיים הלוי הורביץ מחנצ'ין, שהסמיכו לרבנות. כתב כבר בצעירותו סיפורים בעברית וביידיש. לאחר שעבר לפיוטרקוב שבמחוז לודז' ייסד את "החברה למדע יהודי" שבמסגרתה עסק בשאלות על עיקרי האמונה לאור המדע המודרני. בנוסף לימד תולדות ישראל, וכתב מאמרים שונים בתולדות ישראל כמו על חיי היהודים בפולין ורופאים יהודיים, בדת ומדע.
בימי השואה

בתחילת המלחמה בהיותו בפיוטרקוב הפולנים ריכזו את ספרי התורה מבתי הכנסת בעיר לבית כנסת אחד. בכ"ז בטבת ת"ש (8 בינואר 1940) הרב הוברבנד וחברים נוספים פרצו את דלת בית הכנסת שבו רוכזו ספרי התורה, והצילו כ-300 ספרי תורה. רעייתו ובניו נהרגו בהפצצות על פיוטרקוב וסביבתה באותו זמן, והוא החליט לעבור לוורשה.
בגטו ורשה סייע במתן עזרה ומילא תפקידים חשובים. היה מנהל המדור הדתי של חברת 'יס"ס', חברה יהודית לעזרה הדדית, ומאוחר יותר נבחר למועצת הרבנים של הגטו. בנוסף שימש כחבר הנהלה של ארכיון "עונג שבת" בניהולו של ד"ר עמנואל רינגלבלום. תפקידו היה לאסוף עדויות מאנשי הגטו על חייהם בו ולרשום רשימות משלו. בייחוד התייחס לחיים הדתיים בגטו. המשיך בכתיבת העדויות והרשימות גם בתנאים הקשים ביותר, ועל עבודתו זו זכה בפרס מטעם "הארגון היהודי לתרבות". רינגלבלום הטיל עליו גם לרכז את החומר ההיסטורי המופיע בספרות השו"ת של רבני פולין. הוא הספיק לכתוב רק את החלק הראשון שיצא לאור לאחר המלחמה ביידיש, תורגם לעברית בזמן מאוחר יותר והודפס בספר "קידוש השם - כתבים מימי השואה" כמו כתביו האחרים.
בגטו חלה בטיפוס הבהרות אך החלים ממנה. זמן די קצר לאחר שקם מחוליו נשלח לטרבלינקה בה' באלול תש"ב (18 באוגוסט 1942) ושם נספה יחד עם רעייתו השנייה.
לקריאה נוספת

הרב שמעון הוברבנד, קידוש השם - כתבים מימי השואה, בעריכת נחמן בלומנטל ויוסף קרמיש, סקירה ביוגרפית בתחילת הספר.
אסתר פרבשטין, בסתר רעם.
הערות שוליים

↑  התאריך האחרון שידוע ממנו הוא יום גירושו לטרבלינקה בה' באלול תש"ב, 18 באוגוסט 1942
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280121205171  PLWABN: 9810671586905606  CiNii: DA09398085  GND: 1014542979  ISNI: 0000 0000 8340 6874  LCCN: n86056730  VIAF: 21159939   WorldCat (עם VIAF): 21159939
נחום ברוך גינצבורג

| --- | --- |

 לידה:  1882 תרמ"ב פוניבז'
 נרצח:  1 באוגוסט 1941 (בגיל 59 בערך) ח' באב ה'תש"א יער ליד יאנובה
 תקופת הפעילות:  ? – 1 באוגוסט 1941 
 השתייכות:  יהדות ליטא
 רבותיו:  רבי יצחק יעקב רבינוביץ
 חיבוריו:  "מקור ברוך"
 
 תפקידים נוספים:  רבה של יאנובה, נשיא אגודת הרבנים בליטא
רבי נחום ברוך גינצבורג (תרמ"ב 1882, פוניבז' - ח' באב תש"א 1 באוגוסט 1941, יער ליד יאנובה), היה רב ליטאי. רבה האחרון של העיר יאנובה לפני השואה, ראש אגודת הרבנים בליטא, ומחבר סדרת הספרים "מקור ברוך". נספה בשואה.
ביוגרפיה

נולד בפוניבז' לרב צמח דוד גינצבורג. היה מוכר כבר בצעירותו במהירות הבנתו ובזיכרון טוב; הוא התייתם בגיל צעיר והרב נפתלי הרץ קרמר מחבר הספר "נועם המצוות", גידל אותו ולימד אותו את ראשית לימודיו. ומאוחר יותר אצל הרב שלמה עזרא מֵר. בשלב מסוים נסע ללמוד בישיבת סלבודקה. כשחזר לפוניבז' התקרב לרב העיירה רבי יצחק יעקב רבינוביץ ולמד אצלו. רבו זה, יחד עם הרב אליעזר גורדון רבה של טלז וראש הישיבה בה, סמכו אותו לרבנות.
זמן קצר לאחר פטירת רבה של העיירה הליטאית אופינה - הרב יהושע ליב שטיין - התארס עם בתו. הם נישאו בשנת תרס"ג, וגינצבורג הצעיר בן ה־21 התמנה על מקום חותנו כרב העיירה. במשך הזמן נעשה רבי נחום ברוך גינצבורג דמות בולטת בין רבני ליטא, ושימש כרבן של עיירות נוספות: וירז'ן, וקיברט. הוא לא הסתגר בארבע אמותיו, ובמקביל לכתיבת חידושיו שנדפסו מאוחר יותר בספריו, עסק בהיבטים נוספים של חיי הקהילה בעיירות בהן פעל, הרביץ תורה לבני הקהילות ושידל אותם להקפדה על ההלכה. בסוף תקופת קיברט, הביא לדפוס את ספרו "מקור ברוך" חלק א', שהקנה לו מעמד יוקרתי בישיבות הליטאיות.
בשנת 1930 התמנה כרבה של העיר יאנובה, משרה בה שימש עד להרצחו בשואה. הוא בא בכתובים עם גדולי חכמי דורו, כמו: רבי יצחק יעקב רבינוביץ', ועם בני דורו, כמו: רבי משה רוזין. ביאנובה הדפיס את החלק השני בסדרת ספריו "מקור ברוך". הוא התמנה לשמש כיושב ראש אגודת הרבנים בליטא, ובתפקידו זה עסק במטלות ציבוריות שונות. הכרך השלישי של "מקור ברוך", וספר על מסכת נידה, היו מוכנים אצלו לדפוס, אך לא הספיק להדפיסם.
בשנת 1939, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית דאג לארח ביאנובה את תלמידי ורבני ישיבת סלוצק - קלעצק. עם כניסת הגרמנים לעיר ב־26 ביוני 1941, הובל כהתעללות יחד עם רב נוסף בכיכר השוק המקומי כשהם מוכרחים להחזיק דגל אדום סובייטי לצורכי תעמולה, המעמד צולם. עם התארגנות הגרמנים לניצול יהודי העיר לעבודה, החלה משטרת העזר הליטאית, שפעלה בחסות הנאצים, בחטיפת גברים יהודים, ובביזה. ביולי של אותה שנה חויבו היהודים לשאת טלאי צהוב ונדרש מהם כופר בסך 150,000 רובל, הרב גינזבורג, כנציג הקהילה ניסה להסביר שלאחר שנתיים של כיבוש רוסי לא נותר בידי היהודים כסף. בתגובה הוא נלקח כבן ערובה. לאחר שחזר מן המעצר שבו עבר התעללות קשה, נלקח ביום ח' באב תש"א, 1 באוגוסט 1941, יחד עם שרידי הקהילה ונרצח בידי פשיסטים ליטאים. מקום קבורתו לא נודע בתחילה, אך בסתיו 1944, זיהתה אחת מתושבות העיר את רוצח בעלה, שרצח גם את רב העיר, ובעזרתו התגלתה גופתו ונקברה.
לקריאה נוספת

אפרים אשרי, "הרב ר' נחום ברוך גינצבורג - ינובה", בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה, חלק שני, עמ' 149–152, ניו יורק ה'תשי"ז.
הערות שוליים

↑  אחיו של אהרן שכניאל מר, אביו של גדעון מר. הרב שלמה עזרא מר שנודע בקנאותו, ניתק את קשריו עם אחיו הרופא והמתבולל ולא הסכים לקבל ממנו תמיכה כספית. וינגורט, להלן "קישורים חיצוניים", עמ' תתקח.
↑  ראו: יצחק יעקב רבינוביץ', זכר יצחק, מוהדר בידי הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, ה'תש"ם, סימן מח וסימן נ.
↑  ראו: משה רוז'ין, נזר הקודש ושו"ת, ניו יורק תשי"ג, סימן סג.
↑  רבנים שנספו בשואה: יאנובה. לפי פון לעצטן חורבן, מס' 10, עמ' 66,67; יהדות ליטא, עמ' 38; פנקס הקהילות, ליטא, עמ' 127, 336, 337, 464 ,578; יהדות ליטא, תמונות וציונים, עמ' 104, 205; אשרי, חורבן ליטע, עמ' 255-256; והמקור שבפרק "לקריאה נוספת".
יהודה אבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אפריל 1901 כ"ג בניסן ה'תרס"א קרסנולוקי, בלארוס, האימפריה הרוסית
 נרצח:  נובמבר 1941  (בגיל 40) י' בכסלו ה'תש"ב ריגה
 תקופת הפעילות:  ? – נובמבר 1941 
 
הרב יהודה אֶבֶּר (ביידיש: עבער) (כ"ג בניסן ה'תרס"א, אפריל 1901 - י' בכסלו ה'תש"ב, נובמבר 1941) היה ראש המתיבתא הראשי בישיבת "תומכי תמימים" בנוול שברוסיה הלבנה. לאחר מכן היה ראש ישיבת חב"ד בוורשה ובאוטבוצק הסמוכה. נספה בשואה.
קורות חייו

נולד לר' אברהם יעקב ה"מלמד" בעיירה קרסנולוקי שבפלך מינסק, למשפחה של חסידי חב"ד.
בשנת תרע"א, בהיותו בן עשר, התקבל ללמוד ב"חדר" בלובביץ' אצל הרב יחיאל קמיסר והרב יהודה ארש, ובקיץ של שנת תרע"ד התקבל ללמוד אצל הרב שמואל ניסנוביץ בעיירה שצ'דרין ואצלו קיבל את דרך הלימוד בדרכי ההיגיון והסברה בסברות דקות, שבה דגל כל חייו. בקיץ תרע"ו התקבל ב"זאל" הגדול שבישיבת תומכי תמימים בלובביץ'.
בתרע"ח עברה הישיבה יחד עם רבי שלום דובער שניאורסון לרוסטוב, לאחר סגירת הישיבה על ידי השלטון הקומוניסטי בתרפ"א שימש כראש ישיבה בישיבות פולטבה, רוסטוב, נוול וויטבסק.
בכסלו תרפ"ו נישא לפריידא, בתו של הרב מנחם מענדל שניאורסון רב העיר ראפקה, ואחותו של הרב שניאור זלמן שניאורסון, שהיה רב בפריז. בשנים תרע"ח־תר"צ שימש כר"מ ומשגיח בישיבות תומכי תמימים בחרקוב, פולטבה, ובנֶווֶל, והיה מוסר שיעורים בספר התניא לפני התלמידים.
שיעוריו של הרב אבר נודעו בעמקותם הגדולה. דרך לימודו היה ללמוד את הפשט ברש"י בצורה שכל שאלות התוספות תורצו. מסופר שבאחד משיעוריו של הרב אבר, נכנסו למקום שני שוטרים קומוניסטים ואקדחים בידיהם. כאשר שם לב לכך, הפסיק מיד את השיעור, השוטרים פקדו עליו להמשיך להרצות בפני התלמידים, אך הוא אמר שאיננו לומד עם התלמידים, רק שהם שאלוהו והוא השיב להם, אולם השוטרים לא האמינו לתירוציו והובילו את כולם למעצר. הבחורים שוחררו תוך זמן קצר, ואילו הרב נענש ואולץ לנקות את רחובות העיר. למרות עבודתו המייגעת בשעות היום, מסר לבחורים שיעורים בשעות הלילה.[דרוש מקור] היה שיעור שהרבי מליובאוויטש, בן דודו של הרב אבר, נכח בו מתחילתו עד סופו ומסר עליו דיווח מלא לחמיו האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון.
בשנת תר"ץ עלה בידו לצאת ולהמלט מהמשטר הקומוניסטי יחד עם זוגתו ובנם אברהם אליהו, מרוסיה לריגה, שם היה אז רבי יוסף יצחק, ואחר כך עבר לוורשה. בשנת תרצ"א מונה על ידי האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון להיות ר"מ ראשי בישיבות תומכי תמימים בווילנה. בשנת תרצ"ב התמנה לר"מ ראשי בישיבות תומכי תמימים בוורשה, שהייתה לאחת הישיבות החשובות והגדולות בפולין. בקיץ באותה שנה, כשהחמיר מצבם הכלכלי של סניפי ישיבת תומכי תמימים בפולין (וילנה, אוטבוצק, לודז', חמלניק, קאלושין, פאצאנאוו, חלם ועוד), הוטל עליו להיות גם המנהל הגשמי של הישיבות, ולמצוא להן מקורות ההכנסה, שבימים ההם הייתה מצומצמת.
בשנת תרצ"ה כאשר התחיל להופיע קובץ "התמים" מונה לעורך המדור "שערי תורה", והיה עליו לסדר ולבקר את המאמרים התורניים ששלחו הלמדנים ותלמידי הישיבה, ובנוסף הדפיס שם מחידושיו.
היה ידוע כבעל חוש מיוחד בנגינה, היה דקדקן גדול בתווי הניגונים וגם חיבר בעצמו ניגונים חדשים, בשנת תרצ"ח החל על פי הוראה של האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון, ללמד ניגוני חב"ד לתלמידים שהיו בעלי חוש בנגינה, בשיעורי הנגינה שנתן הקפיד שבנוסף לדיוק בנגינה ידעו התלמידים גם את הסיפור העומד מאחורי הניגון.
בחורף של שנת ת"ש, נמלט בעזרת האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון, יחד עם זוגתו בנו ובתו מהנאצים, והגיע לריגה במטרה להמשיך לארצות הברית אך לא קיבל רישיונות הגירה. בי' בכסלו ה'תש"ב (1941) עשו הנאצים אקציה והובילו את רוב היהודים לבית הכנסת ולאחר מכן העלו את בית הכנסת באש עם כל הנמצאים בתוכו. באותו טבח נרצח גם הרב יחזקאל פייגין.
ספריו

שערי יהודה - מחידושיו על מסכתות כתובות, גיטין וקידושין, קה"ת, תשי"ט.