stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תותח 17 ליטראות
מלחמת העצמאות

מספר יחידות של תותחים נגררים היו בשרות הצבא המצרי בתש"ח. אחד הכלים הבודדים מסוג זה שנלקח שלל, לקח חלק בהתקפה השמינית האחרונה על משטרת עיראק סווידאן.
בפקודה שהכין יצחק רבין קצין המבצעים של חזית הדרום במסגרת ההכנות למבצע יואב, הוא רשם 2 תותחי 17 ליטראות. זו הוכחה חד משמעית לכך שעד אז תפסו כוחות צה"ל כשלל 2 תותחים במצב כשיר עם תחמושת מספקת שהושמשו לקראת הפעולה.
לאחר המלחמה התברר שטנקי השרמן שנרכשו בינתיים עם תותח קצר 75 מ"מ, נחותים לעומת הטנקים שרכש הצבא המצרי מסוג T34. על מנת להתגבר על נחיתות זאת הותקנו בחלקם תותחי 17 ליטראות.
טנקים משופרים אלו נחשפו לציבור לראשונה במצעד צה"ל ביום העצמאות בשנת 1956.
מבצע קדש

במבצע קדש בשנת 1956, הפעיל הצבא המצרי תותחי 17 ליטראות נגררים וכן תותחים מתנייעים מסוג "ארצ'ר" שהופעלו כנגד השריון הישראלי בחזית סיני, בעיקר בקרב סכר הרואיפה באזור אבו עגילה. באותו מתחם היו למצרים 6 תותחי 17 ליטראות נגררים ו- 14 תותחים מתנייעים מסוג ארצ'ר.
זו הייתה כנראה ההפעלה המבצעית האחרונה של תותח זה גם ככלי נגרר וגם כתותח מתנייע בדמותו של הארצ'ר.
אחד התותחים המתנייעים האלה מוצג במוזיאון השריון בלטרון.
כלי רכב שנשאו את התותח

שרמן פיירפלי - תותח ה-75 מ"מ קצר הקנה המקורי הוחלף בתותח ה-17 ליטראות הארוך.
ארצ'ר - התותח הותקן על מרכב של טנק בריטי מסוג ולנטיין כדי להפכו למשחית טנקים.
אכילס - הסבה בריטית של משחית הטנקים האמריקאי M10, שהחליפה את התותח האמריקאי המקורי בתותח ה-17 ליטראות.
A30 צ'לנג'ר - טנק בריטי, על בסיס טנק הקרומוול שחומש בתותח זה.
A30 אוונג'ר - משחית טנקים בעל צריח לא מחופה, שתוכנן על בסיס טנק הצ'לנג'ר.
צנטוריון - טנקי הצנטוריון הראשונים חומשו בתותח (עד להחלפתו בתותח 20 ליטראות).
ראו גם

תותח נגד טנקים
תותח 2 ליטראות
תותח 6 ליטראות
תותח 20 ליטראות
תותח 25 ליטראות
הערות שוליים

↑  חודר שריון, מנעל מתפרק (Armor Piercing, Discarding Sabot) - זהו למעשה קלע בקליבר קטן משמעותית מקוטר הקנה המיוצב בתוך הקנה על ידי מנעל (המשמש גם לאיטום הקנה בעת הירי) אשר מתפרק מהקלע לאחר הירי (ומכאן השם). פגז זה הוא הבסיס לפגזים חודרי השריון המודרניים מסוג "חץ" (חודר שריון -חץ).
↑  ראו מאמרו של סא"ל (מיל) אברהם זהר, חטיבה 7 במערכת סיני 1956 , ביטאון השריון מספר 36, אוקטובר 2010.
שרמן פיירפלי - טנק שרמן אמריקאי בו הוחלף התותח המקורי בתותח 17 ליטראות
אכילס - גרסה בריטית למשחית הטנקים האמריקאי M10 וולברין בו הוחלף התותח האמריקאי המקורי בתותח 17 ליטראות
ארצ'ר - משחית טנקים בריטי. הארצ'ר היה כלי השריון הראשון שצויד בתותח בן ה-17 ליטראות
תותח מתניע מצרי מסוג ארצ'ר שננטש במבואות אל עריש, 1956
תתארו לכם (אלבום)

"תתארו לכם: אוסף שירים משולש" הוא אלבום אוסף משולש של הזמר הישראלי שלמה ארצי, אשר יצא ב-11 במרץ 2013.
האלבום קרוי על הלהיט הנצפה ביותר של ארצי, תתארו לכם.
אלבום זה הוא אלבום האוסף העשירי של שלמה ארצי, והשני שהוא אוסף משולש. האלבום כולל שירים של ארצי מכל אלבומיו, ביניהם: "דרכים", "אושר אקספרס", "ירח" ועוד.
תהילים קי"ג

הַלְלוּיָהּ הַלְלוּ עַבְדֵי ה' הוא פרק קי"ג מספר תהילים (פרק קי"ב בתרגום השבעים ובוולגטה), הפותח במילים אלו. בליטורגיה הנוצרית הוא מוכר גם בשם Laudate pueri, על שם המילים הראשונות בו בתרגום הלטיני. המזמור הוא אחד מעשרה מזמורים הפותחים בקריאה להלל את ה', 'הַלְלוּ-יָהּ'.
תוכן המזמור

הפרק מתחלק לשניים:
פסוקים א'–ד' (הקדמה): אלוהים מתואר כמהולל ומבורך בכל מקום ובכל זמן.
פסוקים ה'–ט': אלוהים מתואר כמשגיח רב-חסד על הבריאה.
יש המפרשים[דרוש מקור] שמטרת המזמור היא להנגיד בין שני תיאורים אלו של אלוהים, שהם לכאורה סותרים, אבל מתקיימים במקביל.
על אף שבפשוטו, חלקו השני של המזמור מתאר את השגחתו של האל על בני אדם פרטניים (דל, אביון ועקרה), יש הדורשים אותו כמתאר את ההשגחה על עם ישראל, בכך שאלוהים יוציא את עם ישראל מהגלות.
ביהדות > קריאת ההלל

זהו הפרק הראשון בקריאת ההלל, ויש מחז"ל שלמדו ממנו הלכות באשר לאמירת ההלל:
רבא למד מן הפסוק הראשון שאין לקרוא את ההלל בפורים, שכן
בשלמא התם "הללו עבדי ה'" ולא עבדי פרעה, אלא הכא "הללו עבדי ה'" ולא עבדי אחשורוש?! אכתי עבדי אחשורוש אנן!
כמה אמוראים למדו (מפסוקים שונים בפרק) שיש לקרוא את ההלל כסדרו.
הגמרא דורשת מפסוק ג' שמצוות קריאת ההלל היא דווקא ביום.
ביהדות > שימושים נוספים

בנוסף לאמור לעיל, פסוקים מתוך הפרק נאמרים בהקשרים שונים:
פסוק ב' משמש בכמה מקומות, ובראשם במענה לזימון.
פסוקים ב'–ד' נאמר בפסוקי דזמרא.
בנוסף, בספר שימוש תהלים כתוב שיש למזמור סגולה "להשמיד עבודת אלילים".
בנצרות

המזמור משמש גם בליטורגיה הנוצרית, בעיקר בתפילת הערב (Vespera), ולכן נכתבו לו לחנים רבים. כמה דוגמאות מפורסמות:
קלאודיו מונטוורדי, הפרק הרביעי מתוך Vespro della Beata Vergine ‏(SV 206)
אנטון ברוקנר: Psalm 112 Alleluja! Lobet den Herrn, ihr Diener‏, WAB 35‏, (1863)
וולפגנג אמדאוס מוצרט: K. 321, K. 339
גאורג פרידריך הנדל: HWV 236–237
אנטוניו ויוואלדי: Laudate pueri Dominum in C minor ‏(RV 600)
בנוסח הוותיקן, לאחר המזמור נהוג לומר דוקסולוגיה של השילוש הקדוש (לרוב, Gloria Patri)
בתרבות

מקימי- מונה רוזנבלום ומרדכי בן-דוד.
על המזמור הולחן ניגון לרגל יום הולדתו של הרבי מליובאויטש, והתקבל בקרב חסידי חב"ד.
הללו - יצירת חזנות של שקולניק אשר הקולטה על ידי החזן יוסלה רוזנבלט. גרסת כיסוי לשיר בוצעה על ידי שלום למר, מקהלת נרננה, מקהלת הילדים חסידימלך של יענקי לוינגר.
הפסוק "מקימי מעפר דל" משובץ בשיר להתפלל של אוהד מושקוביץ.
הפסוק "יהי שם ה' מבורך מעתה ועד עולם", משולב בשיר "רבותי" של ליפא שמלצר באלבומו בלי עין הרע.
הערות שוליים

↑  תהילים ק"ו, קי"א-קי"ג, קל"ה, קמ"ו-ק"נ
↑  ראו למשל בתרגום ובפירוש רש"י על פסוק ט'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ז, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ', עמוד ב'.
↑  מקימי, מונה רוזנבלום ומרדכי בן-דוד, באתר יוטיוב
↑  הניגון ביוטיוב.
↑  בגלגולה הקודם תחת השם "קול הנערים".
↑  הללו, שלום למר לצפייה ביוטיוב.
↑   להתפלל, בביצוע אוהד מושקוביץ, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:38), 1 במרץ, 2022
תותח 75 מ"מ מודל 1897

התצורה הטיפוסית, מלפנים
התצורה הטיפוסית, מאחור
תותח 75 מ"מ מודל 1897 (בצרפתית: Canon de 75 modèle 1897, כינויים נפוצים באנגלית: French 75 ("צרפתי 75"), בצרפתית: Soixante-Quinze ("שבעים-וחמש")) היה תותח שדה מהיר-ירי ששימש כתותח השדה העיקרי של צבא צרפת במלחמת העולם הראשונה ושימש גם את חיל המשלוח האמריקאי במהלך מלחמה זו. התותח שירת גם לאורך מלחמת העולם השנייה במגוון תצורות. התותח הצטיין במערכת הידרו-פנאומטית לספיגת רתע, בזכותה נותר יציב לחלוטין לאחר ירי ולא התגלגל לאחור. בשל מנגנון הירי שלו איפשר ירי של 15 פגזים בדקה, קצב אש שלא נודע כמותו עד אליו. עד שנות הארבעים יוצרו למעלה מ-20,000 פריטים של התותח. בנוסף למלחמות העולם השתתף התותח במרד הבוקסרים ובמלחמה הפולנית-סובייטית. מלבד צבאות צרפת וארצות הברית השתמשו בו גם צבאות פולין, בלגיה, גרמניה, רומניה, פינלנד ופורטוגל.
פיתוח וייצור

התותח הוצג לראשונה במרץ 1898 לאחר חמש שנות מחקר, פיתוח וניסויים סודיים במגמה ליצור כלי ארטילרי אמין, נוח לתפעול ובעל קצב אש מהיר לשדה הקרב המודרני.
התותח עשה שימוש במספר המצאות עדכניות לאותם ימים:
שימוש באבק שרפה נטול עשן
פגז בתבנית מודרנית עם תרמיל שכלל את אבק-השריפה ואת הקליע
מנגנון ספיגת רתע הידרו-פנאומטי יעיל, אמין ובעל מהלך תנועה קצר
הפיתוח נעשה תוך תחרות צמודה וריגול הדדי מול מפעלי קרופ הגרמניים ששקדו על המצאת תותח דומה, שיתבסס על אותן המצאות ובאותה מגמה. חלק ממאמצי הריגול וההטעייה נקשרו בפרשת דרייפוס.
עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה סופקו לצבא צרפת 4,000 תותחים (שהם 1,000 סוללות). במהלך המלחמה יוצרו כ-17,000 תותחים בנוסף ל-4,000 שהיו בשירות עם תחילת המלחמה.
חלקי התותח המרכזיים כגון הקנה והמערכת ההידרו-פניאומטית יוצרו על ידי מפעלים ממשלתיים בעוד שכ-200 מיליון פגזים יוצרו על ידי עשרות בתי חרושת פרטיים.
תצורות ואופני הפעלה > מלחמת העולם הראשונה

הפיקוד הצרפתי ביסס את רוב הארטילריה שלו עד 1917 על סוללות תותחי ה-75 מ"מ.
עם תחילת המלחמה הוטלו לקרב 1,000 סוללות של 75 מ"מ שכללו 4,000 תותחים. כל תותח נמשך על ידי 6 סוסים. סוללה קרבית כללה סגל של 170 לוחמים וקצינים ו-160 סוסים שמשכו גם קרונות תחמושת. התותח נגרר על גבי שני גלגלי עגלה וכלל ציר אחורי שמשיכתו איפשרה צידוד של 3° לכל צד. ניתן היה לשנות את זווית העלרוד והצידוד תוך כדי ירי על ידי משיכה ידנית של ציר זה. התותח זכה לתהילה בעקבות ביצועי סוללות הארטילריה הצרפתיות בקרב הראשון על המארן ובקרב ורדן. הקרב ורדן היו פעילים 1,000 תותחי 75 באופן קבוע, יום ולילה, במשך כתשעה חודשים (בין 21 בפברואר ל-30 בספטמבר 1916). הירי עצר הסתערויות חיל רגלים, אך הפגזים הקלים לא יכלו לביצורי השוחות. כמו כן שימש הירי לחיתוך גדרות התיל בשטח ההפקר ויצירת "מסדרונות" על מנת לאפשר הסתערות ולחיפוי על כוח מסתער.
לאחר 1916 הוכנסו לשימוש פגזי נשק כימי כגז חרדל ופוסגן (phosgene).
הירי קצר-הטווח באופן יחסי עלה בחיי רבים. רק ב-1917 סופקו תותחי הוביצר 155 מ"מ תוצרת שניידר והתותח ארוך הטווח (כ-20 ק"מ) Canon de 155mm GPF שסיפקו לחזית כושר ירי שיכל להתמודד עם הטווחים הגרמניים ביעילות. עם זאת לכל אורך המלחמה שיחקו תותחי ה-75 תפקיד מרכזי בחזית המערבית ושימשו גם את הכוח האמריקאי. ב-1918 קיבלה התעשייה האמריקאית זיכיון לייצור התותחים בארצות הברית.
לחיל המשלוח האמריקאי למלחמה היו בנובמבר 1918 480 סוללות (1,900 תותחים) בחזית צרפת. על אחת הסוללות פיקד סרן בשם הארי ס. טרומן, לימים נשיא ארצות הברית. התותחים נותרו בשירות הצבא האמריקאי ככלי לאימונים עד מלחמת העולם השנייה. הם שימשו כסיוע ארטילרי בחזיתות שונות במלחמת העולם השנייה ונמכרו לצבאות שונים ברחבי העולם.
תצורות ואופני הפעלה > תותח נישא על טנק (טרקטור-ארטילריה)

אחד החידושים שהוכנסו במהלך המלחמה היה ציודם של טנקי סן שאמון בתותחי 75 מ"מ מודל 1897 במקום תותחי ה-75 מ"מ באורך קנה 90 ס"מ. בכך הפך הטנק הכושל לנושא-ארטילריה משוריין יעיל. הכלי הוכיח את יכולתו במסגרת מתקפת מאה הימים והיה כעין אבטיפוס לתותח מתנייע. באין כינוי אחר כונה הכלי טרקטור-ארטילרי.
תצורות ואופני הפעלה > מלחמת העולם השנייה

ב-1933 הוצגה תצורת נ"ט ייחודית (מודל 1897/33) לירי פגזים חודרי שריון ועיקר הייצור החדש הופנה למטרה זו. תצורת הנ"ט שימשה את צבאות בעלות הברית בקרבות רבים, בהם קרב ביר חכים.
ב-1939 היו עדיין אלפי תותחי מודל 1897 ממלחמת העולם הראשונה בשירות מבצעי. 4,500 מהם שימשו את צבא צרפת. צבא פולין רכש 1,374 תותחים בשנת 1920 במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית. תותחים אלו שנקראו שם  75mm Armata Polowa wz.1897/17 היו הכלי הארטילרי הנפוץ ביותר בצבא הפולני ב-1939. רוב הכלים נפלו לידי הצבא הגרמני. במערכה על צרפת ב-1940 נפלו לידי הצבא הגרמני כלים רבים נוספים והתותח היה לכלי נ"ט תקני של הוורמכט בכינוי  7.5 cm PaK 97/38. כאשר הוחלפו תותחים צרפתיים מוסבים אלה לתותחים מייצור גרמני ( 7.5 cm PaK 40) הוחזרו התותחים הצרפתיים לצרפת לשם חיזוק ההגנה על מוצבי החומה האטלנטית.
תצורות ואופני הפעלה > תותח נגד מטוסים

ב-1915 רכשה בריטניה מספר תותחים על מנת להשתמש בהם ככלי נ"מ עד שיפותח כלי בריטי מתאים. לשם שימוש זה הוצב התותח בזווית גבוהה על גבי משטח בעל כושר סיבוב של 360°. הבריטים עשו שימוש בתותחים כהגנה על העורף. גם צרפת עשתה שימוש בתצורת הנ"מ להגנה על עריה המרכזיות בשתי מלחמות העולם.
תצורות ואופני הפעלה > התנייעות

לתותחים, שהיו נגררים במקורם, נבנו במהלך השנים, בעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה, כלי ניוד שונים שהוכנו ממרכבי ג'יפים, טרקטורים, טנקים וכדומה. כמו כן הותקנו הכלים על גבי מתקני נשיאה לצורך לחימה הררית ואף כתותחי חוף נייחים וזאת על ידי צבאות רבים ושונים ברחבי העולם.
נתונים טכניים

קליבר: 75 מ"מ

משקל עצמי: 1,544 ק"ג

קנה באורך 36 קליברים (2.70 מטר), מחורק

צוות: 6 אנשים

נגרר או נישא על ידי טרקטור

זווית עלרוד: 11°- עד 18°+

צידוד: 6° (3° לכל צד) 

קצב אש: 15 פגזים בדקה

מהירות לוע: 500 מטר/שנייה 

תחמושת
5.97 - 7.25 ק"ג
עתיר חומר נפץ, נ"ט, רסס, נ"מ, נושא-גז
טווח יעיל: 8,550 מטר או 6,800 מטר (עבור פגז רסס)
לקריאה נוספת

Benoît, Lt-Col. Christian (1996). Le Canon de 75: Une gloire centenaire. Vincennes, France: Service Historique de l'Armée de Terre. ISBN 2-86323-102-2.
Crowell, Benedict (1919). America's Munitions, 1917–1918. Washington, D.C.: U.S.Government Printing Office.
Gudmundsson, Bruce I. (1993). On Artillery. Westport, CT: Praeger. ISBN 9780275940478.
Hogg, Ian V. (1998). Allied Artillery of World War One. Crowood Press. ISBN 1-86126-104-7.
Hogg, Ian V. (1972). British Artillery Weapons & Ammunition 1914-1918. London: Ian Allan. ISBN 0711003815.
Routledge, Brigadier N.W. (1994). History of the Royal Regiment of Artillery. Anti-aircraft artillery 1914-55. London: Brassey's. ISBN 1857530993.
"ה-75 המהולל שלנו", כרזה צרפתית להעלאת המורל ממלחמת העולם הראשונה
על גבי טנק סן שאמון
הפעלה כתותח נ"מ בחזית סלוניקי במלחמת העולם הראשונה
תותח בתצורת נ"מ נישא על גבי ג'יפ צרפתי (De Dion-Bouton)
סרט המדגים את קצב האש והיציבות של התותח
תומא מנייה

תומא מנייה (בצרפתית: Thomas Meunier, נולד ב-12 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בליל ובנבחרת בלגיה.
קריירת מועדונים

בינואר 2011 הוחתם מנייה על ידי קלאב ברוז' מקבוצת וירטון ששיחקה בליגה השלישית.
בסוף יולי 2011 היה מנייה שותף ב-20 דקות במשחק הפתיחה של עונת 12–2011 בליגה הבלגית נגד וסטרלו, ואף כבש באותו המשחק.
ב-3 ביולי 2016 חתם לארבע שנים בפריז סן-ז'רמן הצרפתית. ב-25 ביוני 2020 חתם לארבע שנים בבורוסיה דורטמונד.
ב-7 בפברואר 2024 חתם בטרבזונספור הטורקית. ב-19 ביולי 2024 חזר לצרפת וחתם בליל.
נבחרת בלגיה

בספטמבר 2011 זומן מנייה לנבחרת הבלגית עד גיל 21 וכבש במוקדמות אליפות אירופה 2013 עד גיל 21 נגד אזרבייג'ן.
ב-14 בנובמבר 2013 ערך מנייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת קולומביה. מנייה שיחק את מלוא 90 הדקות בשני ניצחונות הנבחרת נגד נבחרת אירלנד ונבחרת שוודיה במסגרת שלב הבתים ביורו 2016 ואף פתח בהרכב בניצחון 0–4 על נבחרת הונגריה. ב-13 בנובמבר 2016 הבקיע את שערו הראשון במדים הבינלאומיים בניצחון 1–8 על נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ב-31 באוגוסט 2017 כבש מנייה שלושער ובנוסף בישל ארבעה שערים בניצחון הבית 0–9 על נבחרת גיברלטר.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024.
תארים > קבוצתיים

אליפות בלגיה: 2015/2016
גביע בלגי: 2014/2015
אליפות צרפת: 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
גביע צרפתי: 2017/2018
גביע הליגה הצרפתי: 2016/2017, 2017/2018
הסופר קאפ הצרפתי: 2016, 2017, 2019
הגביע הגרמני: 2020/2021
תארים > בינלאומיים

מונדיאל 2018: מקום שלישי
תעמולת הבחירות לכנסת

תעמולת בחירות היא מרכיב מרכזי בתהליך של כל מסע בחירות ומכאן גם במסע הבחירות לכנסת בישראל. תעמולה זו מוסדרת בחוק הישראלי ומוגבלת בהיקפה, במקורות מימונה ומידה מסוימת אף בתכניה.
במסגרת התעמולה, המקדימה את הבחירות עצמן, חותרת כל מפלגה לשכנע את הבוחרים לבחור בה. מאפיינים מסוימים של תעמולת הבחירות מוסדרים בחקיקה, ונמצאים בפיקוח של ועדת הבחירות המרכזית. אמצעי התעמולה הולכים ומשתנים במהלך השנים, בהתאם לשינויים טכנולוגיים ותרבותיים.
קהל היעד של תעמולת הבחירות מתחלק לשתי קבוצות עקריות: חברי ותומכי המפלגה הזקוקים לעידוד והמרצה על מנת להשפיע ולהצביע וכן לתשובות לשאלות מקניטות שעלולים לשאול אותם ולצדם קבוצת המהססים שטרם החליטו למי הם מיעדים את קולם, אותם צריך לשכנע להצביע בעד מפלגה זו או אחרת.
אחד מסממני הדמוקרטיה הישראלית הוא השתתפות פעילה של האזרחים בתעמולת הבחירות, באופן פומבי וגלוי. בתמונה בית מגורים משותף בגבעתיים ערב הבחירות לכנסת העשרים, מרץ 2015, ועל מרפסותיו שלטי מפלגות שונות.
הסדר בחקיקה

החוק העיקרי המשמש להסדרת תעמולת הבחירות לכנסת הוא חוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959.
הליכי החקיקה החלו ביוזמת מספר סיעות: הציונים הכלליים, אחדות העבודה - פועלי ציון ומפ"ם. מטרתן המשותפת הייתה להביא להגבלת ההוצאה המותרת לכל מפלגה במערכת הבחירות, לפי המודלים הקיימים בארצות הברית ובבריטניה. וועדת החוקה חוק ומשפט סברה אחרת. הוועדה הגישה לכנסת הצעת חוק על פי מודל שונה המתאים יותר לישראל, המטיל מגבלות על אמצעי תעמולה יקרים, שעמדו לרשות המפלגות הגדולות בלבד. דוגמה בולטת בהקשת זה היה איסור הגשת כיבוד בכנסים פוליטיים, ששמשו בעת ההיא כלי חשוב למשיכת קהל לאירועים אלה. בכך קיוו כי יישמר השוויון בין הרשימות, וזאת מבלי להגביל את היקף התרומות (וההוצאות) המתורות לכל מפלגה. תרומות שזרמו למפלגות באותן שנים בעיקר מחו"ל.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חוק הבחירות לכנסת מטיל גבלות על התעמולה באזורים מיוחדים:
סעיף 92 מגביל את התעמולה במחנות צה"ל, ובין השאר אוסר תעמולה המכוונת לחיילים בלבד ותעמולה בעל פה. ליתר ביטחון קובע הסעיף כי "בשני החודשים האחרונים שלפני יום הבחירות לא יהיו במחנות צבא פעולות הסברה מלבד על נושאים צבאיים, טכניים או מדעיים ומלבד שיעורים לעברית."
בסעיף 116 מוטלות הגבלות על התעמולה בכלי שיט.
בסעיף 116ה נאסרת כל תעמולת בחירות בין כותלי בית הסוהר או בית המעצר, בין בכתב ובין בעל פה, מלבד תעמולת בחירות המתפרסמת ומשודרת באמצעי התקשורת.
סעיף 116טז מגביל את התעמולה בבתי חולים.
סעיף 129: "משעה 7 בערב ביום שלפני יום הבחירות ובכל יום הבחירות לא תהיה תעמולת בחירות על ידי אסיפות, תהלוכות, רמקולים או שידורים ברדיו ובטלוויזיה".
על עובדי מדינה וחיילים בשירות סדיר נאסר לקחת חלק בתעמולת הבחירות.
מאסר או קנס הוא העונש שנקבע על:
הפרעה למהלך הסדיר של אספת תעמולה לבחירות
"המנהל ביום הבחירות תעמולת בחירות, בכתב, בעל פה או בצורה אחרת, במקום קלפי או במרחק של 5 מטרים משער כניסה למקום קלפי ובמקום קלפי שאין בו חצר וגדר חיצוניים - 10 מטרים מהקירות החיצוניים של מקום הקלפי".
ניהול תעמולת בחירות על ידי פקיד המטפל בענייני תעודת זהות של פונה.
מאפייני תעמולה > התפתחות תעמולת הבחירות

תעמולת הבחירות בשנות החמישים והשישים התבססה על אסיפות בחירות ועל פרסום על גבי לוחות מודעות ובעיתונות. אסיפות הבחירות נערכו בכיכרות הערים ובמקומות קטנים יותר, כבתי קולנוע ובתי קפה. לעיתים ארגנו סניפי המפלגות אסיפות מקומיות, שיועדו לקהלים הומוגניים יותר. מפלגות פועלים, למשל, ארגנו אסיפות בחירות במפעלים ובבתי חרושת, והתאחדויות העולים שימשו אף הן יעד לתעמולה מסוג זה.
השימוש בלוחות המודעות היה נפוץ מאוד. המפלגות הציגו על גבי לוחות המודעות את מצעיהן ואת תוכניות הפעולה שלהן, את תמונות מנהיגיהן, את האותיות המייצגות אותן על פתקי ההצבעה, וחלקן אף הציבו קריקטורות אודות המפלגות האחרות.
העיתונות המפלגתית, שהייתה נפוצה בראשית ימיה של המדינה, שימשה להפצת עמדת המפלגה בכל ימות השנה, ובפרט היוותה אמצעי תעמולה בתקופת בחירות, באמצעות מודעות ומאמרים שפורסמו בהם. העיתונים המפלגתיים כללו את:
"דבר", עיתון ההסתדרות הכללית, שהיה מזוהה עם מפא"י
"על המשמר", עיתונה של מפ"ם
"הצופה", עיתונה של המפד"ל
"למרחב", עיתונה של אחדות העבודה
"חרות", עיתונה של תנועת החרות
"הבוקר", עיתון הציונים הכלליים
"קול העם", עיתונה של מק"י
"המודיע", עיתונה של אגודת ישראל
בעיתונות הא-מפלגתית פורסמו מודעות עתירות מלל שפירטו את מצעי המפלגות ואף התקפות על המפלגות היריבות. המפלגות לקחו בחשבון את קהל היעד של עיתונים אלה. מפא"י, למשל, ייחסה חשיבות לקהל קוראי "הארץ", אף שקוראיו נחשבו לתומכי הציונים הכלליים והמפלגה הפרוגרסיבית, כיוון שקהל זה נחשב לאינטלקטואל ואמיד, והיה חיוני למפלגת השלטון גם לאחר הבחירות.
בעוד שהתעמולה בראשית ימי המדינה נוהלה בידי הפוליטיקאים, ונשאה אופי אידאולוגי, עם השנים הועברה האחריות על התעמולה לפרסומאים, מה שהביא גם לשינוי באופיה של התעמולה. אלכס אנסקי עקב אחר תעמולת הליכוד בבחירות לכנסת התשיעית ב-1977. באותה מערכת בחירות היה עזר ויצמן ממונה מטעם המפלגה על התעמולה, והפרסומאי שניהל אותה היה אליעזר ז'ורבין. אנסקי תיאר את התנהלות המטה לקראת הבחירות:
בעיני ויצמן היה ז'ורבין מנהל אחראי על תעמולת הבחירות של הליכוד. הוא לא העריך את הפונקציונרים מן המפלגה, את כושר הביצוע שלהם, לא את סגנונם, לא את הדרך הביורוקרטית שבה הם רגילים להעביר החלטות... הוא ראה בז'ורבין את המוח המתכנן של קו ההסברה, ולכן, לא היה בעיניו שום טעם בישיבות מטה ההסברה במצודת זאב. הוא העדיף את משרדי "דחף"... ז'ורבין, אשר מקצועו הוא מכירת מוצרים ושיווקם יפעל עתה כרצונו על מנת לשווק את המוצר החדש - מפלגת הליכוד. לוויצמן לא הייתה חשובה כל כך הדרך, מה שהוא ראה לנגד עיניו הייתה התוצאה.
מסע הבחירות הוא שעתם הגדולה של הפרסומאים ויועצי הבחירות, הנהנים מתקציבים גדולים ומפעילות אינטנסיבית. בסוף המאה העשרים החלה הסתייעות גם ביועצי בחירות אמריקאיים, שהביאו לישראל מניסיונם. אחד הבולטים שביועצים אלה הוא ארתור פינקלשטיין, שהיה יועצו של בנימין נתניהו בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה וטבע את הסיסמה "פרס יחלק את ירושלים". אחד החידושים שהנהיג פינקלשטיין הוא מסרים קצרים וקליטים החוזרים על עצמם. עד אז, היה מקובל להפיק תשדירי בחירות שונים זה מזה.
מאפייני תעמולה > אמצעי תעמולה

עצרות עם: עד אמצע שנות השמונים, נהגו המפלגות לקיים עצרות עם בכיכרות הערים. אולם עם עליית הפופולריות של משדרי הטלוויזיה וירידת ההתעניינות בעצרות ירד קרנה של עצרת העם וכמעט אין משתמשים בה יותר בבחירות לכנסת. שתי עצרות נודעות במיוחד נערכו במהלך הבחירות לכנסת העשירית, בשנת 1981, בכיכר מלכי ישראל בתל אביב. בראשונה, עצרת בחירות של המערך, אמר הבדרן דודו טופז: "תענוג לראות את הקהל הזה, ותענוג לראות שאין כאן צ'חצ'חים שהורסים אסיפות בחירות... הצ'חצ'חים הם במצודת זאב. הם בקושי שין גימלים, אם הם בכלל הולכים לצבא. כאן נמצאים החיילים ומפקדי היחידות הקרביות". דבריו זכו לתשואות בעצרת. למחרת נערכה במקום עצרת בחירות של המפלגה המתחרה, הליכוד, שבה עשה מנחם בגין מטעמים מהאמירה הזו באומרו: "עד אתמול לא הכרתי את המלה צ'חצ'חים, אך אמש שמעתי את הבדרן..." וכאן הסתכל בגין בדף להזכר בשם שקרא במלעיל ובעילגות מכוונת "דודו טופז", והמשיך: "...מכנה את אנשי הליכוד צ'חצ'חים". בגין פירש את דבריו של דודו טופז כמופנים בעיקר כלפי עדות המזרח, שרובם היו מצביעי ליכוד, והבליט בדבריו את היחס השונה של מפלגתו לעולים מארצות המזרח.
חוגי בית: מפגש תעמולה זה פונה מטבעו למספר מצומצם יחסית של משתתפים.
תשדירי רדיו: לכל מפלגה מוקצב זמן לתשדירי תעמולה ברדיו, בהתאם לגודלה של המפלגה בכנסת היוצאת. התשדירים כוללים דברי תעמולה קצרים, וכן ג'ינגלים המעבירים את המסר העיקרי של המפלגה.
תשדירי טלוויזיה: לכל מפלגה מוקצב זמן לתשדירי תעמולה בטלוויזיה, בהתאם לגודלה של המפלגה בכנסת היוצאת. עד הבחירות לכנסת השבע עשרה, ניתנו לכל מפלגה 10 דקות שידור ועוד 3 דקות עבור כל ח"כ מטעמה בכנסת היוצאת (כלומר, אם למפלגה היו 3 מנדטים, היא קיבלה 19 דקות שידור), והתשדירים הוקרנו במשך שלושה שבועות. החל מהבחירות לכנסת השמונה עשרה, עומד זמן הבסיס על 7 דקות, ועוד 2 דקות עבור ח"כ מכהן (כלומר, מפלגה בת 3 ח"כים תקבל עתה 13 דקות שידור), והשידורים יימשכו שבועיים בלבד. התשדירים כוללים דברי תעמולה קצרים, וכן ג'ינגלים המעבירים את המסר העיקרי של המפלגה. חלק מהתשדירים מופקים ביום שידורם, למתן תגובה מיידית לאירועים אקטואליים ולמסרים של היריבים.
מודעות בעיתונים
שלטי חוצות ומודעות על לוחות המודעות.
פעילות שטח. מאופיינת פעמים רבות בנוכחות של הפעילים בצמתים, מרכזי מסחר ואירועים במטרה להביע נוכחות וחיזוק המפלגה בתודעת הציבור.
עלונים המחולקים בתיבות הדואר.
פניות טלפוניות. בבחירות לכנסת ה-12 ב-1988 רכש "המערך" את רשימת המנויים של "בזק", ופעילי מטה הבחירות פנו באופן ישיר לכמיליון וחצי אזרחים. בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה קיבלו אזרחים רבים שיחות טלפון בהן נשמעה הקלטה של ראש הממשלה אהוד ברק, הקורא להם לתמוך בו בבחירות.
קלטות: מפלגת תמ"י הייתה הראשונה להפיץ קלטות שמע ובהן תעמולת בחירות, בבחירות לכנסת העשירית ב-1981. ב-1984 הפיצה גם קלטות וידאו, חלקן שודרו גם בתחנות טלוויזיה פיראטיות.
דואר אלקטרוני
באינטרנט, בשלל הכלים שמציעה סביבה זו: אתרי אינטרנט של מפלגות ומועמדים, רשתות חברתיות, בלוגים, תגובות למאמרים (טוקבקים), באנרים וקישורים ממומנים.
מאפייני תעמולה > סיסמאות בחירות

+את קמפיין הבחירות של המפלגות מלווה סיסמת בחירות שנועדה להציג מסר מרכזי וקליט. בין הסיסמאות הבולטות לאורך השנים:
תנו לחיות בארץ הזאת: סיסמת הבחירות של הציונים הכלליים בבחירות לכנסת השנייה, שכוונה נגד מדיניות הקיצוב של מפא"י.
הגידו כן לזקן: סיסמת הבחירות של מפא"י בבחירות לכנסת החמישית ("הזקן" הוא דוד בן-גוריון).
בכל זאת מערך: סיסמת הבחירות של המערך בבחירות לכנסת השמינית, שנערכו מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים.
רק הליכוד יכול: סיסמת הבחירות של הליכודמאז הבחירות לכנסת ה-12 נחשבת לאחת המוצלחות, והיא מלווה את המפלגה עד היום.
ישראל מחכה לרבין: תעמולת הבחירות של העבודה בבחירות לכנסת ה-13 התמקדה לראשונה במועמד העומד בראש המפלגה, ולא במפלגה עצמה. הסיסמה הייתה פרפרזה על השיר "נאצר מחכה לרבין".
אֶם.ווֶה.דֶה. פַּד ש"ס קוֹנטרוֹל? נְייֶט. אֶם.ווֶה.דֶה. פַּד נאש קונטרול שתרגומה לעברית הוא "משרד הפנים בשליטת ש"ס? לא. משרד הפנים בשליטתנו". סיסמה זו (שקוצרה לרוב ל"נאש קונטרול") הייתה סיסמת הבחירות המובילה של ישראל בעלייה לקראת בחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה וזכתה להצלחה רבה.
מאפייני תעמולה > קמפיין פוזיטיבי וקמפיין נגטיבי

בתעמולת הבחירות של מרכיבים:
קמפיין פוזיטיבי, שבו המפלגה מציגה את מצעה, את תפיסת עולמה ואת מועמדיה, ומונה את מעלותיהם.
קמפיין נגטיבי, שבו התעמולה מתמקדת בהצגת המגרעות של המפלגות היריבות ושל מועמדיהן.
במסגרת הקמפיין הנגטיבי, פעמים רבות מתמקדת התעמולה בתקיפה אישית של העומד בראש המפלגה היריבה. בבחירות לכנסת התשיעית, למשל, תעמולת הבחירות של המערך החלה בפרסום מודעה גדולה בעיתונות בה נכתב "בגין ישיר לנו סולו - כולנו פה אחד", כרמז לא דק לכך שבגין מנהיג את מפלגתו כרודן. בגין הוצג כאדם קיצוני שהתנהג באלימות בפרשת הסכם השילומים וכמי שעשוי להביא את הדמוקרטיה בישראל לקיצה. מנגד, הדגישה תעמולת הליכוד את האישים הקשורים למפלגת העבודה שנחשדו בפלילים, בהם אברהם עופר, ואשר ידלין וטענה שכל המפלגה מושחתת.
מאפייני תעמולה > תסריטי אימה

לעיתים, מפלגה בחרה לאיים על בוחריה הפוטנציאליים באסונות שיקרו אם לא יהיה לה כוח גדול בכנסת ("קמפיין געוואלד"). דוגמאות:
בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה חזר הליכוד שוב ושוב על הסיסמה "פרס יחלק את ירושלים".
בבחירות לכנסת התשע עשרה עורר הד רב התשדיר "כוכבית גיור" של מפלגת ש"ס, שבא להמשיך את הסכנה שבריבוי גיורי אינסטנט אם לא יינתן לש"ס הכוח למנוע זאת.
בבחירות לכנסת התשע עשרה יצאה "יהדות התורה" בסדרת מודעות המציגות מה יתרחש אם לא תתחזק, ובהם "אוקלידס זה מתמטיקאי יווני שהילד ילמד עליו במקום ללמוד משניות".