stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זקוסקי
היסטוריה

מסורת הזקוסקי קשורה ל"ברנבינסבורד" השוודי והפיני שהיה גם האב הקדמון של הסמרגוסבורד המודרני ושל המזה של האימפריה העות'מאנית ותרבויות מזרח תיכוניות אחרות. את הזקוסקי לא מגישים כמו בסקנדינביה במזנון, אלא לשולחן האוכל. זקוסקי הם גם אוכל בפני עצמו ולעיתים קרובות לא מוגשים רק כמנה ראשונה לארוחה. הם הוחזקו בבתי האצולה הרוסית כדי להאכיל מבקרים מזדמנים שנסעו למרחקים ארוכים ושעת ההגעה שלהם הייתה לרוב בלתי צפויה. בנשפים ובמסיבות הוגשו פעמים רבות זקוסקי בחדר נפרד צמוד לחדר האוכל, או על שולחן נפרד בחדר האוכל. המסורת התפשטה בסופו של דבר לשכבות אחרות בחברה ונשארה גם בימי ברית המועצות, אך בשל חוסר מקום, הן הוגשו על שולחן האוכל. זקוסקי הפך לפיכך למנה הראשונה של ארוחת ערב חגיגית.
כיום, מתאבנים אלה מוגשים בדרך כלל בנשפים, ארוחות ערב, מסיבות וקבלות פנים במדינות שהיו בעבר חלק מהאימפריה הרוסית, כולל כמה מדינות ברית המועצות לשעבר ופולין. מבחר רחב של זקוסקי מהווה מנה ראשונה סטנדרטית בכל שולחן משתה. בדרך כלל, זקוסקי כבר מונח על השולחן כאשר האורחים נקראים לחדר האוכל. זקוסקי יכול להיות קר או חם.
מבחר טיפוסי זקוסקי קר עשוי לכלול נקניקים, דגים מיובשים, סלטים מעורבים, חולודטים (בשר בג'לי), פירוגי או פירוז'ק, ירקות כבושים שונים כגון סלק, מלפפונים, כרוב כבוש, פטריות כבושים, ביצי שטן, גבינות קשות, קוויאר, כריכים ולחמים.
גלריה

בליני עם קוויאר אדום
קוויאר שחור
ז'וליאן על שם טכניקת ז'וליאנינג
מלפפונים חמוצים עם וודקה שקופה
כרוב כבוש
פטריות כבושות
פורשמק (מגרמנית: טעימה מקדימה)
מתאבנים עם שפרוטים (דגים)
לחמים עם סלו
פירוז'ק, עגבנייה כבושה, סלטים מעורבים
ראסטגאי
חולודטס
מטיאס או דג מלוח כבוש
סלט אוליבייה
וינגרט (מאכל)
סלט מימוזה
שובה
קוויאר זוקיני
לקריאה נוספת

אנטיפסטי
מזה
טאפס
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Zakuski". Culture and Customs of Russia. Greenwood Publishing Group. 2000. ISBN 9780313311017.
1 2 3 4  "Zakuski". The Oxford Companion to Food. Oxford: Oxford University Press. 2014. pp. 889–890. ISBN 9780191040726.
↑  Encyclopaedia of Contemporary Russian
↑  Закуска. С.И. Ожегов, Н.Ю. Шведова. Толковый словарь русского языка. 1949-1992. (in Russian)
↑  Sharon, Hudgins (2018-05-15). T-bone whacks and caviar snacks : cooking with two Texans in Siberia and the Russian Far East. Hudgins, Tom. Denton, Texas. p. 18. ISBN 9781574417227. OCLC 1035845794.
↑  "Food". נבדק ב-7 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wright, Clifford A. (2003). Little foods of the Mediterranean : 500 fabulous recipes for antipasti, tapas, hors d'oeuvre, meze, and more. Boston, MA: Harvard Common Press. ISBN 1558322272. OCLC 52514404.
↑  Procner, Aleksandra (1999). Technologia gastronomiczna z towaroznawstwem [Gastronomic technology with commodity-knowledge] (בפולנית). Warszawa: WSiP. ISBN 83-02-02789-8.
↑  JOC All New Rev. - 1997 - Irma S. Rombauer, Marion Rombauer Becker
מרדכי שמואל אשכנזי

הרב מרדכי שמואל אשכנזי (כ"ח באייר ה'תש"ג, 2 ביוני 1943 - כ"ג בטבת ה'תשע"ה, 14 בינואר 2015) היה רב היישוב כפר חב"ד, חבר בית דין רבני חב"ד, עורך ספרים וזוכה בפרס הרב קוק (תשס"ד) על חיבור ספרי הלכה.
ביוגרפיה

נולד לדבורה ולרב משה אשכנזי בתל אביב, שם שימש סבו מצד אמו, הרב אליעזר קרסיק, כרבה של קהילת חב"ד. לאחר פטירת הסב המשיך אביו ברבנות הקהילה. סבו מצד אביו, הרב מאיר אשכנזי, היה רבה של שאנגחאי.
למד בתלמוד תורה 'בני תמימים' ובישיבות חב"ד בלוד, מונטריאול ובניו ג'רזי. בשנת ה'תשי"ח נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית בניו יורק, שם נתבקש על ידי הרבי מלובביץ' לעסוק בלימוד הלכה גם מחוץ לסדר הלימוד בישיבה, ולאור הוראה זו למד ב'כולל' של הרב אברהם צבי הכהן שפעל אז בכפר חב"ד. לאחר חתונתו בי"א באלול ה'תשכ"ה עם סימה בת הרב יצחק זאב וולפא, התגורר בכפר חב"ד, והוסמך לרבנות על ידי רבו הראשון של היישוב - הרב שניאור זלמן גרליק, ושימש כר"מ בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד.
בשנת ה'תשל"ד נהרגו בתאונת דרכים כמה חסידי חב"ד בהם הרב שניאור זלמן גרליק רבה של כפר חב"ד. לאחר התייעצויות הוחלט למנות לתפקיד את הרב נחום טרבניק, חתנו של הרב גרליק, ולצדו את הרב אשכנזי, אז בן 31, למו"צ. השניים הוכתרו בכ"ד בטבת ה'תשל"ה. בג' בתשרי ה'תשמ"ד נפטר הרב טרבניק, והרב אשכנזי מונה לרב הכפר. בשנת ה'תשל"ח התמנה לחבר בבית דין רבני חב"ד בישראל.
בשבט ה'תשנ"ה עבר התקף לב. בכ"ג בטבת ה'תשע"ה נפטר מהתקף לב נוסף בדרכו לטבריה, לציון יום השנה לפטירת אביו הקבור שם. אלפים השתתפו בהלווייתו. ספדו לו בין היתר הרבנים יצחק יוסף ושלמה משה עמאר. במהלך הלוויה הוכתר בנו הרב מאיר לממלא מקומו ברבנות. נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה. על שמו נקרא רחוב בכפר חב"ד.
חיבוריו

באמצע שנות השבעים החל להוציא את סדרת ספריו על הלכות תלמוד תורה לשולחן ערוך הרב, ובשנת 2000 (ה'תש"ס) השלים את הפרויקט המקיף 6 כרכים. בעקבות יצירתו זו זכה בתואר "גדול בתורה" ממועצת הרבנות הראשית לישראל, וקיבל את פרס מוסד הרב קוק על חיבור ספרים תורניים.
מהגיליון השני של כפר חב"ד היה לו מדור הלכה בו פרסם מדי שבוע מנהגי ישראל והנהגות חב"ד, בשנותיו האחרונות החל בפרויקט נרחב לחקר הנהגות חב"ד על פי הפסקים של אדמו"ר הזקן. הספר הראשון מסדרה זו יצא בשנת ה'תשע"ג בשם "שערי תפילה ומנהג".
עמדותיו ופסקיו

טען שאין להשתמש בכתב אדמו"ר הזקן, מכיוון שסבר שחסרה מסורת מדויקת על צורת האותיות[דרוש מקור]
פסק שאין לברך על טבילת כלים מחשש שליהודי יש מניות בחברה שייצרה את הכלים.
פסק שאישה נשואה תחבוש מחוץ לביתה לראשה רק פאה נכרית ולא מטפחת או כובע וכפי שכתב במכתבו
"ב"ה, ערב ראש השנה תשס"ח. אל אנ"ש שיחיו תושבי הכפר. בקשר לכיסוי הראש של נשים נשואות, אשר לאחרונה נהייתה בזה פירצה נוראה - הנני להודיע: א. מובן ופשוט אשר בחבישת מטפחת או כובע, כשאפילו רק מקצת מהשערות מגולות - הרי זה היפך השולחן ערוך! ב. על פי הוראות הרבי, על האשה לחבוש אך ורק פאה נכרית! הדברים מחייבים את כל אחת ואחת ללא יוצאת מן הכלל. אי לכך: 'אין לתושבת הכפר לצאת מביתה ללא חבישת פאה, והנני רואה בהוראה זו חלק מתקנון הכפר! ונזכה לכתיבה וחתימה טובה, כהבטחותיו הקדושות של הרבי שעל ידי חבישת הפאה זוכים לבני חיי ומזוני ולפרנסה".
בשנת 2011 אף שכר צלמת ש"תתעד נשים שלא מקפידות על תקנון הצניעות".
משפחתו

לרב אשכנזי ואשתו יש תשעה בנים ושלוש בנות. גיסיו הם הרב שלום דובער וולפא והרב יוסף יצחק וילשנסקי.
מבניו:
הרב מאיר אשכנזי - יורשו ברבנות כפר חב"ד
הרב חיים אליעזר - מחבר הספרים מפתח להלכות תלמוד תורה עם הערות וציונים, הלכות ליל הסדר, וטעמי השולחן.
הרב עזריאל זליג - רב ושליח חב"ד בעיר יקטרינבורג שברוסיה
הרב מנחם מענדל - עורך "ביאורים בתורת רבינו".
הרב שניאור אשכנזי - מרצה, מחבר ספרים, שליח חב"ד ורב בית הכנסת הגדול בראשון לציון
הרב שלום דובער - טוען רבני בכפר סבא
הרב יוסף - עורך סדרת "אוצר החסידים", עורך הספר על אביו ועוד, נחלת הר חב"ד
הרב ישראל - מנהל אגף שיעורי תורה בצעירי אגודת חב"ד בישראל.
חתניו:
הרב אליעזר ברוד - רב היישוב כרמי יוסף, מו"ץ בכפר חב"ד ר"מ בישיבת 'הבוכרים' בכפר חב"ד וחבר מועצת הרבנות הראשית.
הרב יוסף יצחק קפלן - רב היישוב סתריה
הרב לימא וילהלם - ר"מ בישיבת תומכי תמימים מוריסטאון
ספריו

הלכות תלמוד תורה לאדמו"ר הזקן עם הערות וציונים (6 כרכים).
שערי תפילה ומנהג - ביאורים בנוסח התפילה ומנהגיה לשיטת אדמו"ר הזקן, ב' כרכים, בהוצאת קה"ת ומעיינותיך.
מראי מקומות על שולחן ערוך הרב.
לקריאה נוספת

הרב מרדכי שמואל אשכנזי, יוסף אשכנזי (עורך), 2 כרכים, הוצאת חזק, תשע"ז–תשפ"ד
הערות שוליים

↑  שניאור זלמן ברגר, כך מונה הרב אשכנזי לרב בכפר חב"ד, באתר "בית משיח"
↑  הזמנה להכתרת הרב נחום טרבניק והרב מרדכי שמואל אשכנזי באתר col כ"ד טבת תשע"ה
↑  קובי נחשוני, ברוך דיין האמת: נפטר הרב של "בירת חב"ד", באתר ynet, 14 בינואר 2015
↑  מוסף של העיתון כפר חב"ד העוסק ברב אשכנזי
↑  מסע הלווייתו של הרב אשכנזי ודברי ההספד אתר יוטיוב
↑  "כפר חב"ד: צלמת תתעד נשים שלא מקפידות על תקנון הצניעות", באתר "חב"ד און ליין"
↑  יקטרינבורג: נחנך בנין ביהכנ"ס והמרכז הקהילתי, באתר col
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303628105171  ISNI: 0000 0000 8007 996X  LCCN: nr92008102  VIAF: 97466572   WorldCat (עם VIAF): 97466572
זרינה בלוץ'

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  29 בדצמבר 1934 פקיסטן 
 פטירה:  25 באוקטובר 2005 (בגיל 70) 
 מוקד פעילות:  פקיסטן, הראג' הבריטי 
 עיסוק:  זמרת, מלחינה, סופרת, מחזאית, פעילה במפלגה העממית, ולמען זכויות נשים
 סוגה:  מוזיקה עממית סינדית
 צאצאים:  Ayaz Latif Palijo 
 פרסים והוקרה:  פרס גאווה בהופעה 
 
זרינה בלוץ' (בסינדית: زرينه بلوچ; 29 בדצמבר 1934 – 25 באוקטובר 2005) הייתה זמרת ומלחינה של מוזיקה עממית, שחקנית, אישיות רדיו וטלוויזיה, סופרת, מרצה באוניברסיטה, ופעילה פוליטית פקיסטנית.
חיים אישיים

בלוץ' נולדה ב-29 בדצמבר 1934 בכפר אללאהאד צ'אנד, בהיידראבאד, שבסינד. אמה, גולרוז, נפטרה כשבלוץ' הייתה בת שש. היא למדה מוזיקה אצל מוחמד ג'ומאן, שגם היה זמר סינדי. בגיל 15, המשפחה שלה ארגנה לה נישואים לקרוב משפחה רחוק. היו לה שני ילדים: אחתר בלוץ', הידועה גם בשם זינה (נולדה ב-1952), ואסלם פארוז (נולד ב-1957). בלוץ' ובעלה הסתכסכו על רקע נושא המשך לימודיה, והזוג נפרד בשנת 1958. בלוץ' הצטרפה לצוות רדיו היידראבאד בשנת 1960 וקיבלה את הפרס המוזיקלי הראשון שלה ב-1961. זרינה אז נישאה לפוליטיקאי סינדי בשם ראסול בוקס פליג'ו ב-22 בספטמבר 1964 לזוג נולד בן, איאז לטיף פליג'ו. בבגרותו, הלך איאז בעקבות אביו, והפך לנשיא מפלגתו (QAT). ב-1967, היא התחילה ללמדבאוניברסיטת סינד. היא פרשה בשנת 1997 ונפטרה בשנת 2005 מגידול מוחי.בימות השנה למותה, נערכים אירועי הנצחה ברחבי פקיסטן וברחבי העולם, כשהגדולים ביותר נערכו ביום העשור למותה.באירוע מסוג זה לרגל חמש שנים למותה, שנערך בבירמינגהאם שבאנגליה, המשוררת הסינדית הנודעת זוביידה מטלו הספידה אותה, באומרה ש"ג'יג'י" היא דמות מופת עבור כל הנשים הנאבקות על זכויותיהן, והזכירה את חוסר הפשרנות שלה, והמחויבות לניפוץ טאבואים חברתיים - כמו שקיצרה את שיערה, בניגוד למקובל חברתית, כי זה מה שהיה יפה בעיניה. היא השוותה זאת לרעה לנשים רבות בחיי הציבור בפקיסטן, כמו חלק מחברות הפרלמנט, אשר נכנעות לתכתיבים הגבריים.
מאסר ופעילות פוליטית

ב-1979, זרינה נעצרה ונכלאה בכלא סוקור בקראצ'י משום שהובילה מחאה נגד המשטר הצבאי של הנשיא דאז, הגנרל מוחמד זיא אל-חאק. השירים שלה (בשפות הסינדית והבלוצ'ית) הפכו להמנונים של הלאומיות הסינדית. מאבקה גם היה נגד שלטון המעמדות הגבוהים, ונגד אפליה מגדרית, ופיאודליזם. מחאותיה החלו שנים קודם לכן, כשהתנגדה גם לשלטונם של הדיקטטורים הצבאיים איוב ח'אן ויאיא ח'אן. בזכות התנגדותה הפופולרית, היא זכתה בתואר "ג'יג'י" (אמא) של העם הסינדי. ב-1980 היא הייתה אחת המייסדות המובילות של 'הטהריק הסינדי', ארגון נשים מהאזורים הכפריים של סינד שקמו להתנגד לאפליה נגד נשים תחת שלטונו של זיא, ושל פורום פעולת נשים (1981), ארגון זכויות נשים שקם בקראצ'י. היא הייתה חברה מובילה ב'וועדת סינדי הארי', מפלגה שמאל-לאומית סינדית שייצגה את האריסים נטולי האדמה בסינד, ואחר כך הפכה לחלק ממפלגת עוואמי הלאומית (שמאוחר יותר נהייתה מפלגת הפועלים עוואמי), וכן פעילה ב'סינדי אדני סנגה' - ארגון לשימור וקידום הספרות והתרבות הסינדית. בלוץ' דיברה שבע שפות באופן שוטף: סינדית, אורדו, סרייקי, בלוצ'ית, פרסית, ערבית וגוג'ראטית.
פרסים והכרה

פרס "גאווה בהופעה" מידי נשיא פקיסטן ב-1994
פרס פאיז אחמד פאיז
פרס חברת הטלוויזיה הלאומית של פקיסטן (PTV)
פרס לאל שאבז קלנדר
פרס שאה עבדול לטיף בהיטאי
אמנות ותרומה ספרותית

בלוץ' כתבה שירים ופזמונים רבים אשר הפכו לפופולריים בקרב הלאומנים בוינדהוקaustria. kgm ו-פקיסטןpakistan. kgm. היא חיברה מספר סיפורים קצרים, וכן את הספר "تنهنجي ڳولا، تنهنجون ڳالهيون" (מסינדית: החיפוש שלך, הדיבור שלך) שיצא בשנת 1992.
הערות שוליים

↑  "LEGENDARY HEROINE OF SINDH JEEJEE ZAREENA BALOCH". Indus Asia Online Journal. 22 באוקטובר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  11th death anniversary of folk singer Zarina Baloch being observed, Dunya News, 25 October,2016
↑  JIJI ZARINA BALOCH’S 5TH anniversary event held in Birmingham, UK, World Sindhi Congress, November 10, 2010
↑  "HYDERABAD: Jiji Zarina Baloch remembered". Dawn (newspaper). 26 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  In loving memory: Jiji Zarina Baloch remembered The Express Tribune (newspaper), Published 26 October 2015, Retrieved 20 February 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4055 1799  LCCN: n2007212158  VIAF: 26526831   WorldCat (עם VIAF): 26526831 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זרינה בלוץ'".
חולה אהבה

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 יוצרים:  טום אדג'
 כותבים:  טום אדג'
 בימוי:  אליוט הגרטי  גורדון אנדרסון
 שחקנים:  ג'וני פלין  אנטוניה תומאס  דניאל אינגס  ג'ושוע מקגייר
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  22
 הפקה
 מפיק:  צ'רלי ליץ'
 מפיקים בפועל:  מארי פרגוסון אנדי בייקר אד מק'דונלד טום אדג'
 חברת הפקה:  סרטי קלרקנוול
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  Si Begg 
 אורך פרק:  21-27 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 4 (עונה ראשונה) נטפליקס (עונה שנייה ושלישית)
 פורמט (תמונה):  HDTV 1080i
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2014 – 1 בינואר 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חולה אהבה (באנגלית: Lovesick) היא סיטקום בריטי שנוצר על ידי טום אדג'. עונתה הראשונה של הסדרה שודרה בערוץ 4 באוקטובר 2014. עונתה השנייה של הסדרה עלתה בנטפליקס ב-17 בנובמבר 2016. הסדרה חודשה לעונה שלישית שעלתה בינואר 2018.
דמויות

דילן (ג'וני פלין), הדמות הראשית בסדרה. למרות שהוא מחפש אחר זוגיות יציבה ורומנטית, הוא כושל בחיפושיו. עובד כגנן.
איוי (אנטוניה תומאס) - חברתו הטובה ביותר של דילן. עוקצנית וסרקסטית, בעבר הייתה שותפה של דילן ולוק בדירה.
לוק (דניאל אינגס) - חברו הטוב של דילן וגם שותפו לדירה. מנהל מערכות יחסים אקראיות עם בנות רבות.
אנגוס (ג'ושוע מקגייר) - חבר של הקבוצה.
אביגיל (האנה בריטלנד) - נפגשה עם דילן בחתונה של אנגוס והלן, היא ודילן מנהלים מערכת יחסים לא מחייבת.
מל (ריצ'רד תומסון) - ארוסה של איוי.
מריה "ג'ונסי" ג'ונס (יסמין אכרם)
הפקה

העונה הראשונה שודרה בערוץ 4 הבריטי והפכה זמינה בנטפליקס בארצות הברית החל מאפריל 2015, וסומנה כתוכן נטפליקס מקורי. בעקבות הצלחת הסדרה אישרה נטפליקס עונה שנייה של 8 פרקים, ללא מעורבות של ערוץ 4. עונה זו הפכה זמינה בנטפליקס בנובמבר 2016. הסדרה מצולמת בגלאזגו. לאחר שעברה הסדרה מערוץ 4 לנטפליקס שונה שם הסדרה מ"Scrotal Recall" ל-"Lovesick".
ביקורת

העונה השנייה של הסדרה קיבלה ציון של 100% באתר Rotten Tomatoes עם דירוג ממוצע של 9 מתוך 10, בהתבסס על 6 ביקורות.
הערות שוליים

↑  "Johnny Flynn stars in new Channel 4 comedy Scrotal Recall". 7 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netflix Announces Premiere Dates for Nine Series, Including Black Mirror, Chef's Table: France, Gilmore Girls: A Year in the Life and More". Netflix Media Center. Netflix - Media Center - Press Release. 27 ביולי 2016. נבדק ב-2 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "*klaxon* #Lovesick will return for a third series only on @netflix @AntoniaLThomas @JohnnyFlynnHQ #DanIngs #JoshuaMcGuire". Twitter. נבדק ב-19 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דירוג הסדרה באתר Rotten Tomatoes
זוראב צרתלי

| --- | --- |

זוראב צרתלי, 2014
 לידה:  4 בינואר 1934 (בן 91) טביליסי, גאורגיה הסובייטית, ברית המועצות
 מקום לימודים:  האקדמיה הממלכתית לאמנויות בטביליסי 
 תחום יצירה:  פיסול
 הושפע על ידי:  גיאורגי צ'יטאיה 
 יצירות ידועות:  קתדרלת ישו המושיע   פסל פיוטר הגדול
 פרסים והוקרה:  גיבור העמל הסוציאליסטי   עיטור לנין   פרס לנין
 http://zurab-tsereteli.livejournal.com
 
זוּרָאבּ צֶרֵתֵלִי (בגאורגית: ზურაბ კონსტანტინეს ძე წერეთელი, זוּרָאבּ קוֹנְסְטַנְטִינֶס דְּזֶה צֶרֵתֵלִי; ברוסית: Зураб Константинович Церетели, זוּרָאבּ קוֹנְסְטַנְטִינוֹבִיץ' צֶרֶטֵלִי; נולד ב-4 בינואר 1934) הוא צייר, פסל ואדריכל גאורגי-רוסי ידוע, מפורסם בבניית מונומנטים גדולים ולעיתים שנויים במחלוקת. כיהן כנשיא האקדמיה הרוסית לאמנויות מאז 1997.
ביוגרפיה

צרתלי יליד טביליסי, בוגר האקדמיה הממלכתית לאמנויות בטביליסי (אנ'). אך עם השנים עבר להתגורר במוסקבה. בין יצירותיו מהתקופה הסובייטית היה אתר נופש לילדים בעיר סוצ'י, שהושלם בשנת 1986. אשתו הייתה הנסיכה אינה אנדרוניקשווילי, ממשפחת האצולה הגאורגית שטענה כי היא יורשת לקיסר הביזנטי אנדרוניקוס הראשון.
למרות שהקריירה שלו רצופה במחלוקות שונות, הוא היה ידידו הטוב של ראש העיר של מוסקבה יורי לוז'קוב, שהשיג עבורו פרויקטים חשובים כדוגמת שחזור קתדרלת ישו המושיע, ככר המאנז' ואנדרטת המלחמה שבהר ההשתחוות. לוז'קוב גם התיר לו להחזיק באחוזה ישנה במרכז העיר מוסקבה, אשר כעת מכילה את גלריית זוראב צרתלי ובה פסל בגודל מלא של ולדימיר פוטין המוצג בתצוגה.
הוא הכיר את יוניס קנדי שרייבר דרך ספיישל אולימפיקס. הוא עיצב והתקין אנדרטה (הנקראת אושר לילדי העולם) בקמפוס של SUNY לציון אולימפיאדת הנכים 1979 ושנת הילד הבינלאומית.
בשנת 2003 לפי צו של הנשיא ולדימיר פוטין הוענקה לצרתלי אזרחות רוסית.
במרץ 2014 הוא חתם על מכתב תמיכה בעמדתו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין באשר להתערבות צבאית של רוסיה באוקראינה.
תפקידיו

פרופסור ונשיא האקדמיה הרוסית לאמנויות משנת 1997.
נשיא קרן פארק הנסים לילדים (מאז 1988), ומכאן נפוצו גם שמועות על מעורבותו בהקמתו של פארק מקביל לדיסנילנד ברוסיה.
מייסד הקרן הבינלאומית לתמיכה באונסק"ו, הוא מונה לשגריר רצון טוב של אונסק"ו ב-30 במרץ 1996.
מאז 2005, הוא חבר בלשכה הציבורית של רוסיה.
חבר בולט בקרן על שם סרז'יו ויירה דה מלו.
פרויקטים > פסל פיוטר הגדול

פסל פיוטר הגדול במוסקבה נחנך בשנת 1997 ונעשה בהזמנת עיריית מוסקבה על גבי אי מלאכותי, שעל תעלת וודואטווודני, שמימיה נשפכים לנהר מוסקבה. גובה הפסל - 98 מטרים. נטען שהפסל מהווה עיבוד מחדש לפרויקט פסל קולומבוס שצרתלי הציע לארצות הברית, לרגל 500 שנה לגילוי היבשת, אך הפרויקט נדחה.
היו הצעות להריסת הפסל והעיר אזוב אף הציעה לקבל את הפסל לרשותה על מנת להציבו בבסיס הצי הרוסי שבתחומי העיר, כמו גם טרנסניסטריה, פטרוזבודסקוורונז', איוואנובו, אוריול, ארכנגלסק וערים נוספות.
פרויקטים > קתדרלת ישו המושיע

צרתלי היה אחראי לעבודות השחזור של קתדרלת ישו המושיע, שגם בנה חנייה תת-קרקעית, עבור מתפללי הקתדרלה. בין שאר היוזמות הייתה היוזמה לבנות את פנים הקתדרלה מאבן שיש.
פרויקטים > עבודות אחרות

מבין עבודותיו הנודעות של צרתלי:
אנדרטת הידידות לכבוד 210 שנה לסיפוח גאורגיה לרוסיה;
אנדרטת "ניצחון הטוב על הרע" שבבניין האו"ם בניו יורק;
אנדרטת "לשבור את חומת אי האמון "(לונדון, בריטניה);
פסל פיוטר הגדול בסנקט פטרבורג, בן 6 מטרים
פסל הברונזה "לידת האיש החדש" (פריז, צרפת);
פסל "לידת האיש החדש" (סביליה, ספרד);
מונומנט "לידת העולם החדש", פסל לזכר קולומבוס בפוארטו ריקו, 2016
פסלים בשדרת שליטי רוסיה
צרתלי יצר גם פסלים רבים אחרים שניתנו או נבנו בהזמנה במקומות רבים ברוסיה ובעולם.
ביקורת

צרתלי עובד לעיתים קרובות בהזמנת הרשויות ולכן נוטה להיות נושא לביקורת ציבורית. הפסלים שלו זוכים לביקורת ולעג ובהיותם יהירים ובלתי פרופורציונליים.
הערות שוליים

↑  אינסה (אינה) אנדרוניקשווילי באתר Georgian Nobility - Genealogy of Georgian Nobility
↑  "Joy and Happiness to All Children of the World - Rochester Public Art Catalog". אורכב מ-המקור ב-2012-03-01. נבדק ב-21 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Надо убрать памятник Петру I
↑  От шедевров Церетели люди просто обалдели // KP.RU
↑  Комсомольская правда (российский выпуск)
↑  Русская служба новостей
↑  Турист.ру, 24 июля 2007
↑  Владимир Ресин предложил перенести памятник Петру I
↑  Ресин «учится на чужих ошибках» и думает о переносе памятника Петру I
↑  Петр Московский // Интерфакс
↑  Памятник Петру I можно убрать из Москвы за три недели
↑  «Чемодан, вокзал, Азов…»: кому достанется памятник Петру I?
↑  Петрозаводск готов забрать у Москвы памятник Петру I работы Церетели
↑  Воронежцы предлагают установить памятник Петру I на острове Петровском
↑  Петра в Иваново!
↑  Власти Орла не возражают против установки в городе московского памятника Петру I
↑  Города выстроились в очередь за «Петром» Зураба Церетели
↑  Фонд Храма Христа Спасителя • Подземный гараж
↑  ДРУЖБА НАВЕКИ — ПАМЯТНИК С ОРФОГРАФИЧЕСКОЙ ОШИБКОЙ
↑  "Церетели, Зураб". lenta.ru. נבדק ב-2016-03-04.
↑  "Tsereteli Museum Moscow - Russia - Local Life".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810561658405606  GND: 128618698  ISNI: 0000 0000 8007 793X  LCCN: n85330034  LNB: 000337430  NKC: xx0080607  NSK: 000574510  RKD: 241059  RSL: 000043969  SUDOC: 07515093X  ULAN: 500121577  VcBA: 495/45738  VIAF: 96578177   WorldCat (עם VIAF): 96578177 
פרויקט פסל קולומבוס שהוצע לאמריקאים משנת 1992 ונדחה. מאויר על גבי בול דואר רוסי.
קתדרלת ישו המושיע במוסקבה
פסל "לידתו של אדם חדש", בסביליה.
מחפשת את מר גודבר

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ג'ודית רוסנר
 בימוי:  ריצ'רד ברוקס 
 הופק בידי:  פרדי פילדס 
 תסריט:  ריצ'רד ברוקס 
 עריכה:  ג'ורג' גרנוויל 
 שחקנים ראשיים:  דיאן קיטון טיוזדיי ולד ריצ'רד קיילי ריצ'רד גיר
 מוזיקה:  ארטי קיין 
 צילום:  ויליאם אי פראקר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט 
 הקרנת בכורה:  19 באוקטובר 1977
 משך הקרנה:  136 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקופת התרחשות:  תחילת שנה חדשה 
 תקציב:  2,500,000 דולר
 הכנסות:  22,500,0003 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   lookingformrgoodbar
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחפשת את מר גודבר (באנגלית: Looking for Mr. Goodbar) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת פשע משנת 1977 בבימויו של ריצ'רד ברוקס עם דיאן קיטון, טיוזדיי ולד וריצ'רד גיר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ריצ'רד ברוקס, והוא מבוסס על הספר "מחפשת את מר גודבר" של ג'ודית רוסנר (אנ') משנת 1975. הספר| מבוסס על מקרה אמיתי של רוזאן קווין (אנ') שנרצחה בשנת 1973. היא חייתה חיים כפולים, ביום הייתה מורה מכובדת, ובלילה הייתה מבלה במועדונים מפוקפקים עם גברים רבים וסמים.
מר גודבר (Mr. Goodbar) הוא שם של ממתק מתוצרת חברת הרשי בצורת טבלה של שוקולד ואגוזים. זה ממתק נפוץ ונחפץ בארצות הברית והכוונה בביטוי "מחפשת את מר גודבר" היא לבחורה שנכנסת לבר ותרה בעיניה אחרי גבר מתוק ונחפץ כמו הממתק "מר גודבר".
תקציר העלילה

תרזה דאן (דיאן קיטון) היא צעירה הלומדת הוראה בקולג' בשיקגו ובכוונתה להיות מורה לילדים חרשים. היא מוצאת חן בעיני המרצה מרטין (אלן פיינסטיין) ומסכימה להיענות לחיזוריו, ולאבד את בתוליה. בילדותה סבלה מסקוליוזיס ועברה סדרת ניתוחים שהותירו צלקת בגבה. כשהסתבר לה שזה תורשתי, בקשה מהכירורג שלה (בריאן דנהי) לעבור ניתוח עיקור.
אחותה הבכורה, קתרין, (טיוזדיי ולד) עזבה את הבית ומנהלת אורח חיים פרוע של נישואים, גרושים, בגידות, אורגיות ועוד. תרזה גרה עדיין אצל הוריה. אביה (ריצ'רד קיילי) הוא טיפוס שמרן ותקיף ומבקש שתתחתן רק עם קתולי. כאשר היא מבקרת אצל אחותה עד שעה מאוחרת הוא גוער בה קשות והיא עוזבת את הבית ושוכרת דירה בבית בו גרה קתרין.
ביום היא מחנכת מוערכת לילדים חרשים. בלילה היא מבלה במועדונים מפוקפקים מלאים בטיפוסים מפוקפקים וסמים. שם היא פוגשת את טוני (ריצ'רד גיר) המתפרנס ממכירת סמים, אבל מספק אותה מינית. היחסים ביניהם יודעים עליות וירידות. היא מכירה גם את ג'יימס (ויליאם אתרטון), עובד סוציאלי המטפל במשפחה של תלמידה שלה. ג'יימס הוא טיפוס יותר שמרני, רוצה להתחתן אתה ומוצא חן בעיני אביה בגלל שהוא קתולי, אך תרזה דוחה אותו.
טוני מתחיל בהתנהגות אלימה, ותרזה מצליחה לגרש אותו. היא ממשיכה בביקוריה הפרועים בברים, שוכבת עם גברים רבים, שאף משאירים לה כסף וצורכת סמים.
הסוף הטרגי קורה כשהיא פוגשת את גארי (טום ברנג'ר) שהוא ביסקסואלי. כאשר הוא לא מגיע לזקפה, היא מעירה לו וזה מעורר את חמתו. הוא חונק ודוקר אותה למוות.
פרסים

טיוזדיי ולד הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ויליאם פראקר היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.
דיאן קיטון הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
ריצ'רד ברוקס היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על התסריט המעובד הטוב ביותר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דיאן קיטון | תרזה דאן | מורה |
| טיוזדיי ולד | קתרין דאן | אחותה של תרזה |
| ריצ'רד קיילי | מר דאן | אבא של תרזה וקתרין |
| ריצ'רד גיר | טוני | בליין |
| טום ברנג'ר | גארי | בליין |
| אלן פיינסטיין | מרטין | מרצה בקולג' |
| ויליאם אתרטון | ג'יימס | עובד סוציאלי |
| בריאן דנהי |  | כירורג |
הערות שוליים

↑  ג'ודית רוסנר, מפגש גודבאר, תרגם מאנגלית: חיים גליקשטיין, בהוצאת זמורה, ביתן, מודן, תל אביב, 1977
מר הובס בחופשה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של אדוארד סטריטר
 בימוי:  הנרי קוסטר
 הופק בידי:  ג'רי ואלד
 תסריט:  ננלי ג'ונסון
 עריכה:  מרג'ורי פאולר
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס סטיוארט מורין אוהרה
 מוזיקה:  הנרי מנציני
 צילום:  ויליאם מלור
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 ביוני 1962
 משך הקרנה:  116 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  2,000,000 ‏$
 הכנסות:  4,000,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
מר הובס בחופשה (באנגלית: Mr. Hobbs Takes a Vacation) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1962 בבימוין של הנרי קוסטר, עם ג'יימס סטיוארט ומורין אוהרה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "מר הובס בחופשה" של אדוארד סטריטר (אנ') משנת 1954.
בסרט משתתף גם הזמר והשחקן פביאן (אנ') שהיה אז אליל נוער.