stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרופיל התנועה של קסטנברג
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-1: כוחות האגו של האדם > 3. פרה-אפורטס – "Pre-Efforts"

מייצגים שלב ביניים, מעין תהליך שנמצא בין החשיבה על הפעולה לבין ביצועה. הם מייצגים תהליכים ופעולות אותם צריך לרכוש. בנוסף, הם מייצגים צומת בין הקשב פנימה לצרכים גופניים ובין פעולה יעילה כלפי חוץ. כאשר מתחילים להתמודד עם חלל, משקל וזמן, הם מתחילים להופיע, ומשתמשים בהם כאשר לומדים מיומנויות חדשות וכהגנה מפני הדחפים. 
איכויות התנועה כוללות: מרחב – התייחסות ישירה/עקיפה; משקל – קל/חזק; זמן – מואץ/מואט.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-1: כוחות האגו של האדם > 4. אפורטס – "Efforts"

האפורטס מתפתחים במהלך החיים, ומקורם נמצא במרכיבי הטמפרמנט ובפרה אפורטס. הם מתארים פעולות שהאדם עושה המותאמות לסביבה ולמטרותיו, משרתות פעולה מתוך מטרה ומשרתות את התפקודיים האדפטיביים של האגו. מדובר בשיא התפקוד מבחינה מוטורית.
האפורטס מתארים התמודדות עם הסביבה החיצונית במונחים של חלל, משקל וזמן. שלושת ממדי אפורטס אלו תורמים לפיתוח יכולות שונות: ממד המרחב (ישיר/עקיף) מעצב את היכולת לתשומת לב; ממד המשקל (חזק/קל) עוזר בפיתוח התכוונות ומטרה; וממד הזמן (האצה/האטה) מוביל לעיצוב איכויות לקיחת החלטה. ההתפתחות של כל אפורט בנפרד מושלמת עד השנה החמישית לחיים, כאשר הילד עדיין אינו מסוגל לשלב בין האפורטס השונים; בגילאים 7–11 הילד מסוגל לשלב ביניהם בצורה יעילה יותר. בגיל ההתבגרות (11–15) הילד מסוגל לבצע שילובים טובים של אפורטס. שימוש מורכב יותר באפורטס (קומבינציות של אפורטס) מראה על רמה קוגניטיבית גבוהה יותר, ופתרון בעיות ברמה טובה יותר (אינטליגנציה יצירתית).
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-2: יחסי האדם עם סביבתו

מערכת זו מייצגת את היחסים עם האחרים והתקשורת עם הסביבה. מערכת זו מעריכה ומתארת את מידת תחושת הנוחות עם העצמי והאחר, דימוי הגוף ודימוי עצמי, מידת מורכבות ההתייחסות לסביבה, דפוסי ההתקשרות הבינאישיים והאמון בהם. במערכת זו המרכיב הדומיננטי הוא Shape Flow, המעיד על צמיחה גופנית ותפישת מקום למול הצטמצמות והתכווצות.
מערכת זו מתייחסת לאופן שבו משנה הגוף את צורתו מתוך תגובה לסביבה וביחס אליה. היא מורכבת משלושה היבטים שבהם יכול המאבחן להתבונן בתצפית על המטופל: 1. דפוסי נשימה 2. תנועות ציריות 3. תנועות התפסלות.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-2: יחסי האדם עם סביבתו > דפוסי נשימה

דפוסי נשימה מתחברים ברמה הרגשית עם דימוי גוף ודימוי עצמי. קיימים שני מצבים:
ביפולארי (Bipolar): תנועות צמיחה והצטמצמות מקו האמצע של הגוף בצורה סימטרית.
יוניפולארי (Unipolar): תנועות צמיחה והצטמצמות שבאות לידי ביטוי בצורה לא סימטרית בגוף.
הניעות בין צמיחה להצטמצמות, מעניקות הבנה של יחסי המתנועע לעצמו ולאחרים. הנשימה, שאותה התינוק לומד בחודשים הראשונים לחיים מתוך האינטראקציה עם גוף אחר, מהווה גרעין לקשר הראשוני עם המטפל; אם גוף המטפל מאפשר את הנשימה – היא תהיה מלאה יותר, ואם גוף המטפל מעכב או מחניק את הנשימה, היא תהיה מצומצמת יותר. יש קשר בין הרגשת נוחות כללית וצמיחה ובין הרגשת חוסר נוחות והצטמצמות. על פי קסטנברג, תבניות הנשימה נשמרות בזיכרון הגופני, וממשיכות להיות בעלות השפעה על ההתפתחות לאורך החיים.
איכויות התנועה שמשקפים דפוסי הנשימה יכולות להתבטא בשישה אופנים: התרחבות והצטמצמות במישור האופקי, התארכות והתקצרות במישור האנכי, והתמלאות לעומת התרוקנות במישור החיצי. קיימים משמעויות שונות עבור ששת המרכיבים ועבור ביטוים באופן מוקצן.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-2: יחסי האדם עם סביבתו > תנועות ציריות

תנועות ציריות הן תנועות ראשוניות יותר, הכוללות לכל היותר שני מפרקים. הן מיועדות בעיקר לצורכי הגנה, הצבעה על כוונה, וכן מראות על תהליכי חשיבה. לדוגמה, שימוש בג'סטות לאחור שמקדימות דיבור על העבר. שימוש בתנועות ציריות משרת תקשורת פשוטה (תנועות הצבעה) שלא יוצרות מערכת יחסים מורכבת.
המרכיבים התנועתיים המשקפים תנועות ציריות הם תנועות הצידה לעומת הצלבה, למטה לעומת למעלה, קדימה לעומת אחורה.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > הקטגוריות > SYSTEM-2: יחסי האדם עם סביבתו > תנועות התפסלות

תנועות התפסלות מלמדות על מידת המורכבות בהתייחסותו של האדם לסביבה, והיכולת ליצור מערכות יחסים מורכבות עם אחרים. הן לא תנועות ליניאריות כמו התנועות הציריות, אלא מעוגלות עם נפח שבו יכול האחר להיכנס כמו בעת חיבוק. מדובר על עיצוב הגוף בהתייחס לאחרים בסביבה.
בחלק זה המישור הוא משמעותי ומייצג שני צירים. לכל מישור יש משמעות רגשית: מישור הדלת (מורכב מתנועה בציר אנכי ואופקי) משמעותו הצגה עצמית; מישור השולחן (מורכב מתנועה בציר אופקי וחיצי) משמעותו תקשורת בינאישית. מישור הגלגל (מורכב מציר חיצי ואנכי) משמעותו עשייה. דוגמה: ניקוי לכלוך שנשפך על השולחן בעת אכילה – במקרה זה היד לא נעה רק בציר החיצי קדימה ואחורה (תנועת אכילה) אלא גם לצדדים (ציר האופקי) בתנועה סיבובית האופיינית לניקוי.
קיימת חשיבות לתמיכת הנשימה בתנועות ההתפסלות. תנועות ההתפסלות הנתמכות על ידי הנשימה מבטאות תחושה של הרמוניה, של ביטוי פנימי גופני/רגשי אשר מועבר באמצעות ההתפסלות החוצה לתקשורת עם האחר.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > מילוי וניתוח הערכים בפרופיל

מילוי הטבלה נעשה באמצעות תצפית בתנועת האדם, ולפיה מילוי באופן יחסי (לפי הקוביות, בדירוג מ-1 עד 4) את מידת הופעת הערכים שנמצאים בשני הצדדים של כל דיאגרמה בשתי המערכות.
משמאל, דוגמה של דיאגרמה המתארת ריתמוסים של אדם. בצד שמאל מופיעים הריתמוסים המענגים ובצד ימין הריתמוסים הלוחמניים. לפי דיאגרמה זו, השטח בין קו האמצע לקו הנטוי הוא לטובת הצד המענג. הדיאגרמה מעידה על שימוש יתר בריתמוסים המענגים ושימוש בולט בריתמוס הנשיכה והפיתול, שמאפיין גיל שנה וחצי. לכן, היא יכולה להתאים לילד בגיל זה, וכן לילד בוגר יותר או מבוגר עם איחור בהתפתחות הרגשית. בחינת הערכים הבולטים והחסרים בכל דיאגרמה מאפשרת הבנה מעמיקה של מאפייני האדם המאובחן. בדיאגרמה זו בולט שימוש בריתמוס הנשיכה המראה על צורך בנפרדות, ריתמוס הפיתול המשקף משחקיות וצורך בתמיכה וריתמוס ההיסחפות. בנוסף, בולט מיעוט השימוש בריתמוס הלוחם דבר המשקף קושי בהחלטיות אצל האדם הנצפה.
בניית פרופיל התנועה של קסטנברג > נקודות להתייחסות בעת עריכת האבחון

מבחינת טיפול בתנועה, הפרופיל התנועתי של קסטנברג עוזר באבחון, הערכה והתערבות. קיימים מספר מרכיבים אשר משפיעים על הפרופיל התנועתי שנוצר, ואלו נלקחים בחשבון בעת ניתוח הפרופיל:
מידת התאמת האבחון לגיל המאובחן: למשל, מגיל 7 ומעלה ניתן לצפות לריתמוסים לוחמניים יותר מאשר לריתמוסים מענגים. בנוסף, בפרופיל תקין נמצא ייצוג לכל הריתמוסים במינונים שונים. הריתמוסים מהשנה הראשונה לחיים נשארים דומיננטיים גם אצל אדם מבוגר.
מצב בריאותי: שימוש בתרופות מסוימות (כמו תרופות מרגיעות) יכול להשפיע על הופעת הריתמוסים. תאונות ופגיעה פיזיולוגית יכולות לגרום לשינוי במיצב הגוף והתנועה.
אוכלוסיות מיוחדות: ניתן לאתר מרכיבים תנועתיים דומיננטיים בהתאם למאפייני אוכלוסיות שונות. כיום נערכים מחקרים על ילדים בספקטרום האוטיסטי ועל ילדים עם הפרעת קשב וריכוז; התחום עדיין נמצא במחקר.
בעבודה הטיפולית מקובל להתייחס לאינטגרציה בין הדיאגרמות בכל מערכת. חוסר בהלימה בין הדיאגרמות השונות מעורר נקודות להתערבות טיפולית. תפקיד המטפל הוא להשתמש בהערכה של הפרופיל כדי להתאים את גופו למטופל על פי ההתערבות הנבחרת.
מחקרים

מספר מחקרים הסתמכו על הפרופיל התנועתי של קסטנברג והעשירו את הידע בהקשר לטיפול ואבחון לפי שיטה זו. סוזן לומן מתארת במאמרה עבודה טיפולית עם ילדים מהספקטרום האוטיסטי. פני לואיס כתבה על עבודה טיפולית עם הפרעת אישיות גבולית המסתמכת על הפרופיל של קסטנברג. אחרים כתבו על שימוש בשיטה במהלך טיפול בבעיות רגשיות בקשר הדיאדי הורה-תינוק.
בישראל עוסקים וכותבים מספר מומחים על התחום. ד"ר נאוה לוטן, מטפלת ומדריכה בתנועה, מרצה בתוכניות לטיפול בתנועה באוניברסיטת חיפה ותל אביב, במכללת דוד ילין ובמכון ויצמן למדע. ערכה מחקרים בהם השתמשה בפרופיל קסטנברג למטרת אפיונים שונים של ילדים עם הפרעת קשב וריכוז ואוטיזם המחקרים עדיין לא הגיעו לסיומם; עבודת הדוקטורט שלה עסקה בתקשורת לא מילולית וגופנית בגיל שלושה חודשים בצמד אם-תינוק, והקשר שלה להתנהגות ההתקשרות של התינוק בגיל שלושה עשר חודשים. קרן פז, מטפלת בתנועה, מתמחה בפרופיל של קסטנברג ומלמדת את התחום בארץ, ומתמקדת במיוחד בעבודה עם ילדים עם PDD והוריהם.
ראו גם

ניתוח תנועה לאבאן
וורן לם
לקריאה נוספת

Janet Kestenberg Amigi, Susan Loman, Penny Lewis & Mark Sossin, The Meaning of Movement: Developmental and Clinical perspective of the Kestenberg, 1999
Susan Loman & Penny Lewis, The Kestenberg Movement Profile: its Past, Present Applications, and Future Directions, Keene, NH: Antioch New England Graduate School, 1990
Stanton-Jones, K., "Movement profiles and diagnostic criteria", Dance movement therapy in psychiatry, London: Routledge, 1992
הערות שוליים

↑  לאבאן בוויקיפדיה האנגלית
↑  Laban/Bartenieff Institute of Movement Studies
↑  Mark Sossin, Susan Loman & Hillary Merman, Remembering Judith S. Kestenberg, our Mentor and Friend, American journal of dance therapy vol. 21, no. 1, 1999
↑  Ellen Goldman, As Others See Us: Body Movement and the Art of Successful Communication, Brooklyn, NY, U.S.A., 2003
↑  מצגת בנושא ריתמוסים - קרן פז, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא טמפרמנט תנועתי, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא כוחות תנועתיים - Efforts, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא כוחות תנועתיים - Efforts, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא נשימה ודימוי גוף, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא תנועה צירית מגשרת, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  הרחבה בנושא התפסלות, באתר "פרופיל התנועה של קסטנברג" - ד"ר נאוה לוטן
↑  Stanton-Jones, K., "Movement profiles and diagnostic criteria",Dance movement therapy in psychiatry, London: Routledge, 1992
↑  Penny Lewis, “The Kestenberg Movement Profile in the psychotherapeutic process with borderline disorders”, Penny Lewis & Susan Loman (Eds.), The Kestenberg Movement Profile, its past, present applications, and future directions, Keene, NH: Antioch New England Graduate School, 1990
↑  Susan Loman, “The case of Warren: A KMP approach to autism”, Fried Levy (Ed.), Dance and other expressive art therapies, New York: Routledge Publications, 1995
↑  Penny Lewis, “The Kestenberg Movement Profile in the psychotherapeutic process with borderline disorders”, Penny Lewis & Susan Loman (Eds.), The Kestenberg Movement Profile, its past, present applications, and future directions, Keene, NH: Antioch New England Graduate School, 1990
↑  from "the kestenberg movement profile" site: Multidisciplinary Applications
↑  נאוה לוטן, תקשורת לא מילולית/גופנית בגיל שלושה חודשים בצמד אם תינוק והקשר שלה להתנהגות ההתקשרות של התינוק בגיל שלושה עשר חודשים, ירושלים: האוניברסיטה העברית, 2007
↑  "פרופיל התנועה של קסטנברג", באתר של ד"ר נאוה לוטן
הפרופיל התנועתי של קסטנברג
דוגמה לדיאגרמה המתארת את הריתמוסים
קנטוס פלאנוס

קנטוס פלאנוס (בלטינית: Cantus planus; מילולית: "שיר פשוט", באנגלית: Plainsong) הוא מושג המתייחס למזמורים מסורתיים, ששימשו בליטורגיה של הכנסייה הקתולית. הליטורגיה של הכנסייה האורתודוקסית, עם היותה דומה לה במובנים רבים, איננה מסווגת על פי רוב כקנטוס פלאנוס, אם כי הצורה המוזיקלית עתיקה כמעט כנצרות עצמה.
הקנטוס פלאנוס הוא לחן מונופוני, במקצב חופשי שאיננו נמדד בתיבות. מזמור גרגוריאני הוא סוג של קנטוס פלאנוס, הקרוי על שם האפיפיור גרגוריוס הראשון (המאה השישית לספירת הנוצרים). ואולם, זהו מיתוס שגרגוריוס המציא את המזמור הגרגוריאני, או שאסר על סגנונות זמרה קודמים, כגון המזמור האמברוזיאני או המוזאראבי. במשך כמה מאות שנים התקיימו כמה סגנונות של קנטוס פלאנוס אלה בצד אלה, והאחדת הסגנונות לפי המזמורים הגרגוריאניים לא הושלמה, אפילו באיטליה, עד המאה ה-12. הקנטוס פלאנוס מייצג את התחייה הראשונה של תיווי מוזיקלי אחרי שידיעת השיטה היוונית העתיקה אבדה. תיווי קנטוס פלאנוס שונה מן השיטה המודרנית בכך, שהוא נכתב רק בארבעה קווים, לעומת החמישה המוכרים כיום, ובשיטה של קווים גליים, עולים ויורדים, הנקראים נוימות.
תחייה משמעותית לקנטוס פלאנוס הייתה במאה ה-19, כאשר הושקעה עבודה רבה בשחזור התיווי הנכון וסגנון הביצוע המקורי של קובצי המזמורים העתיקים, בעיקר על ידי הנזירים במנזר de Solesmes בצפון צרפת. השימוש במזמורים הגרגוריאניים מוגבל כיום בעיקר למסדרי נזירים. בסוף שנות ה-80 של המאה העשרים, הייתה עדנה מסוימת למוזיקה הגרגוריאנית, שנכנסה לאופנה כ"מוזיקה להתרגעות", ותקליטורים שלה היו ל"להיטים קלאסיים".
קסולסיגיאה

קסולסיגיאה (בלטינית: Xulsigiae) הוא שמן של שלוש אלות רפואה במיתולוגיה הקלטית ובדת הגאלית-רומית. פולחנן התקיים במקדש שנבנה לצד מעיין מרפא בסמוך לטריר (בגרמניה של ימינו).
ישנה סברה שמדובר בשלוש נימפות; לפי סברה אחרת מדובר באלות בית.
מקדשן ניצב בסמוך למקדש לנוס מרס, והיה קדום ממנו. במקום התגלתה כתובת המוקדשת הן ללנוס מארס והן לקסולסיגיאה.
לקריאה נוספת

Miranda Green, Symbol and Image in Celtic Religious Art, Routledge, 1992
Alan K. Bowman, Peter Garnsey, Averil Cameron, The Cambridge ancient history, mbridge University Press, 2005
Ton Derks, Gods, Temples, and Ritual Practices: The Transformation of Religious Ideas and Values in Roman Gaul,Amsterdam University Press, 1998
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
ק. וו. צראם

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1915 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  12 באפריל 1972 (בגיל 57) המבורג, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Kurt Wilhelm Marek 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות אולסדורף 
 
ק. וו. צראם (C. W. Ceram; ‏ 20 בינואר 1915, ברלין, הקיסרות הגרמנית – 12 באפריל 1972, המבורג, גרמניה) היה שם העט שבו נודע הסופר והעיתונאי הגרמני קורט וילהלם מארֶק (בגרמנית: Kurt Wilhelm Marek), שכתב ספרי מדע פופולרי העוסקים בארכאולוגיה.
המצבה שעל קברו של קורט וילהלם מארֶק
ביוגרפיה

מארק נולד בברלין בשנת 1915. בזמן מלחמת העולם השנייה היה חבר ביחידת תעמולה שפעלה בשורות הוורמאכט וכתב ספרי תעמולה נאצים, ובהם "כך החזקנו בנרוויק" (Wir hielten Narvik‏; 1941) ו"מראה אדומה: בכל מקום כנגד האויב – התותחנים של הרייכסמרשל" (Rote Spiegel – überall am Feind. Von den Kanonieren des Reichsmarschalls; ‏ 1943).
לאחר המלחמה עבד צראם עבור בית ההוצאה "ריבולט" בהמבורג. במסגרת זו פרסם, בשנת 1949 את ספרו הידוע "אלים, קברים ומלומדים". הספר פורסם בשם העט "צראם" שהוא היפוך אותיות בגרמנית של שמו, מארק, ובראשי התיבות של שמו, ק. וו. כפי הנראה השתמש מארק בשם העט על מנת לפתוח בקריירה חדשה המנותקת מעברו בשירות הנאצים.
הספר "אלים, קברים ומלומדים", שהיה מעין ספר מדע פופולרי המגיש לקהל הרחב נושאים בארכאולוגיה בשפה בהירה ומעניינית, היה להצלחה עולמית. הוא הודפס בחמישה מיליוני עותקים, ותורגם ל-28 שפות, בהן עברית. בשנים שלאחר מכן המשיך צראם בכתיבת ספרים הנוגעים לארכאולוגיה ולתרבויות עתיקות, אם כי אלו לא הצליחו להשתוות להצלחת "אלים, קברים ומלומדים".
בשנת 1954 היה צראם בין האחראים לפרסומו בארצות הברית של הספר "אישה בברלין", מעין קטעי רשימות ויומן של אישה אלמונית שחוותה את סוף מלחמת העולם השנייה בברלין, ותיעדה את התנהגותם של הסובייטים, ובמיוחד את מנהגם לאנוס את הנשים בשטחי הכיבוש הסובייטי. הספר התקבל בקרירות בשנת 1954, אך בשנת 2003 התפרסם שוב בגרמניה והיה שם לרב מכר. כיום ידוע כי כותבת הספר הייתה מרתה הילרס, הידועה אף היא כמי שעסקה בתעמולה נאצית בעת המלחמה.
צראם הוא אביו של הצייר מקס מארק.
צראם מת בהמבורג בשנת 1972.
כתיבתו של צראם בנושאי הארכאולוגיה, והדרך שבה הביא את המדע לקהל הרחב, הביאו לייסוד פרס על שמו, המוענק מדי מספר שנים על ידי מוזיאון "Rheinisches Landesmuseum" בבון, לסופר שכתב ספר עיון בארכאולוגיה. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1974, ולאחרונה בשנת 2002.
קנטון (הרלדיקה)

ארג'נט, קנטון גולס
קנטון (אנגלית: Canton) הוא מטען הרלדי המשובץ בפינה הימנית העליונה (upper dexter) של המגן (מצדו של לובש המגן) או של דגל (מצדו של ניצב הדגל). הקנטון מסווג על ידי רבים מכותבי ההרלדיקה כאחד מהצורות המכובדות ביותר. אך כהגדרה, זוהי למעשה הקטנה של רבע השדה, עקב היותו שני שלישים משטחה של הצורה. בתקופת שלטונו של הנרי השלישי, כמה וכמה שלטי אצולה החלו להציג רבע אשר תואר לאחר מכן בבלאזון כ"קנטון".
הקנטון, כמו גם הרבע, הוא למעשה סימן כיוון ישן ולעולם יופיע בקווים ישרים. הצגה לא רגילה של "קנטון שמאלי מעוקל" ניתן לראות בסמל טייסת הניסוי ה-410 של חיל האוויר האמריקני .
הקטנה של הקנטון תניב את דוגמת המשבצת (הלקוחה מדוגמת לוח שחמט) אשר אינה יכולה להתקיים כמטען בפני עצמה.
קנטון סיניסטר (Canton Sinister) הוא קנטון המונח בצד שמאל של המגן (מנקודת מבטו של נושא המגן – ראו: ימין ושמאל בהרלדיקה).
קנטון ריק, ללא כל מטען (לעיתים נעשה שימוש בקנטון ריק שכזה) עשוי לשמש כ"סימן של הבדלה", לא סימן של כבוד כלשהו, אלא סימן של אדם בעל דם זר (הווה אומר: חתן), לא צאצא של משפחת הכלה, אשר הוסיף את שם משפחתה של כלתו לאחר הנישואין ומציג את שלט האצולה של אשתו בצירוף קנטון ריק.
ק. מ. ויליאמס

| --- | --- |

ק.מ. ויליאמס מופיע במועדון הבארבי בתל אביב
 לידה:  19 אוקטובר 1956 (בן 67) קלארקסוויל, טקסס
 שם לידה:  קלווין מארק ויליאמס
 סוגה:  בלוז, גוספל
קלווין מארק ויליאמס (באנגלית: Kelvin Mark. Williams, ‏ 19 באוקטובר 1956 קלארקסוויל, טקסס) הוא מוזיקאי בלוז וגוספל אמריקאי. ויליאמס הוא גם כומר והוא מכונה "The Texas Blues Preacher" - "מטיף הבלוז מטקסס".
קורות חיים

הוא נולד ב־1956 בקלארקסוויל (Clarksville) כבנם של אדי ר.ט. ויליאמס (שידע לנגן בהרמוניקה) ושל סדי מיי סיזר. גדל על יד אייברי, מחוז "הנהר האדום", צפון מזרח טקסס, והחל ללמוד לנגן בגיטרה בגיל שבע, מבלוזיסט, שייתכן והיה אלמור ג'יימס, בדקאב (DeKalb), טקסס. אחרי שסיים לימודי תיכון בעיירת הולדתו בשנת 1975 שרת בשנים 1981-1975 בכוח הצוללות של הצי האמריקאי. בשנת 1980 התחזק באמונה הנוצרית הבפטסיטית. מה שלדבריו נתן לו השראה לבצע בלוז וספיריטואלז תוך נגינה בגיטרה ובהרמוניקה. בתום השרות הצבאי עבר לגור בקליבלנד, אוהיו. שם הקים משפחה והתחיל קריירה מוזיקלית, לרבות במסגרת מקהלות גוספל ורביעיות בפטיסטיות מקומיות.
בשנת 1995 הוסמך ככומר של הכנסייה הפנטיקוסטלית של הקדושה Church of God in Christ (כנסיית האלוהים במשיח).אולם תוך זמן קצר איבד את משרתו ובגלל קשייו לפרנס את המשפחה נאלץ להתגרש. בשנת 1996 בנוסף לעבודתו ביום (עסק בקבלנות משנה) הקים להקה בשם Chicago/Delta Blues Band והופיע איתה בלילות. המשיך גם לדרוש דרשות ברחובות קליבלנד ובמספר כנסיות שהיו מוכנות לארחו. אחרי שעסקו לא הצליח חזר לטקסס, זכה לסיוע מצד אמו והתיישב בדאלאס. שם התחתן בשנית. בהמשך הופיע עם הלהקה הקרויה Texas/Delta Blues Band וה-CD וה- DVD שהוציא סימנו פריצת דרך משמעותית בקריירה המוזיקלית שלו בארצו ומחוצה לה. הוא הושפע מהמוזיקאים ג'ון לי הוקר, וילי ג'ונסון העיוור, ר. ל. ברנסייד ועוד.
בשנת 2013 ק. מ. ויליאמס הופיע בתל אביב.
רוב האלבומים הוא הוציא תחת מותג פרטי, אך בשנת 2016 הוא הוציא אלבום בחברת תקליטים קלאופטרה רקורדס.
הערות שוליים

↑  3faces of the blues
קופא

| Ϙ ϙ קופא |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
קופא (אות גדולה: Ϙ או Ϟ, אות קטנה: ϙ או ϟ) הייתה אות באלפבית היווני. האות סימלה את המספר 90 בספרות יווניות. כאשר האות מופיעה בהקשר אלפביתי, לדוגמה כתיעתוק של q הגרמנית, היא מופיעה בצורה המזכירה יותר Q, כך: .
האות שימשה בתקופה הקדומה אולם בתקופה היוונית הקלאסית הופסק השימוש באות, אם כי ביוונית דורית המשיך השימוש באות עד למאה החמישית לפנה"ס. האות קופא התפתחה מתוך האות  (קוף) באלפבית הפיניקי (המקביל לקו"ף באלפבית העברי), והיא מקורה של האות Q באלפבית הלטיני, וכן באות בעלת שם זהה באלפבית הקירילי.
האות שימשה גם כסימון לעיר קורינתוס, שהכתיב העתיק של שמה היה Ϙόρινθος.
קסטוטיס איבשקביצ'יוס

קסטוטיס איבשקביצ'יוס (בליטאית: Kęstutis Ivaškevičius‏; נולד ב-15 באפריל 1985 בקלייפדה)  הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

איבשקביצ'יוס החל את הקריירה במועדון הליטאי אטלנטאס בשנת 2003, ולאחר מכן עבר לשנה וחצי לקבוצת קובנה עד 2005, משם עבר לתקופה קצרה לקבוצת סילצ'. בחלקה השני של עונת 2006 בחזרה לקבוצת קאונאס.
בספטמבר 2006 הגיע לקבוצת הארט אוף מידלות'יאן מליגת העל הסקוטית. ב-29 באפריל 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, נגד סלטיק. בשנת 2008 חזר בפעם השלישית לקבוצתו קאונאס, ובשנת 2009 הגיע למועדון האוקראיני קריוובס.
בשנת 2010 הגיע איבשקביצ'יוס לישראל, וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב מליגת העל. ב-9 בנובמבר 2013 נפצע משבר בקרסול במשחק נגד הפועל תל אביב ובעקבות כך נעדר מהמגרשים במשך יותר משנה. ב-9 בפברואר 2015 חזר לשחק בניצחון 0-3 נגד הפועל ירושלים בליגה הלאומית, אך לאחר מכן התגלה שהקבוצה לא רשמה אותו בבקרה, ועקב כך ספגה הפסד טכני. בתום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
ב-10 באוגוסט 2015 החליט איבשקביצ'יוס לפרוש ממשחק פעיל, לאחר שלא הצליח להשתקם כראוי מהפציעה.
הערות שוליים

↑  מוטי פשכצקי, ‏הפסד טכני לבני יהודה בשל שיתופו של קוסטה, באתר ערוץ הספורט, 11 בפברואר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ק.א. אפלגייט

| --- | --- |

ק"א אפלגייט, 2013
 לידה:  9 באוקטובר 1956 (בת 68) אן ארבור, ארצות הברית 
 שם לידה:  Katherine Alice Applegate 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שם עט:  C. Archer, Jamie Suzanne, Alice Nicole Johansson, Melanie Stewart, Elizabeth Benning, Katherine Kendall, Kate Andrews 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן רומנטי 
 יצירות בולטות:  The One and Only Ivan 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 בן או בת זוג:  מייקל גרנט 
 פרסים והוקרה:  מדליית ניוברי (2013)  פרס ג'וזט פרנק (2008)  פרס ההקראה ע״ש אלוין ברוקס וייט 
 katherineapplegate.com
 
קת'רין אליס אפלגייט (באנגלית: Katherine Alice Applegate; נולדה ב-9 באוקטובר 1956) היא סופרת אמריקאית.
ביוגרפיה

אפלגייט נולדה במישיגן בשנת 1956, מאז היא התגוררה בין השאר בטקסס, פלורידה, קליפורניה, מינסוטה, אילינוי, צפון קרוליינה, ולאחר שגרה למשך שנה בפלאגו שבאיטליה, עברה לדרום קליפורניה.
כבר בילדותה היא גידלה חיות מחמד מגוונות. בתיכון היא עזרה לוטרינר לטפל בחיות שבפינת החי. אפלגייט גם אהבה מדע בדיוני וכשגדלה החל לשלב בין אהבתה זו לאהבתה לחיות בסדרת ספרים לילדים בשם "אנימורפס". הספרים מספרים על ילדים שנלחמים בטפילים ובחוצנים הזוממים להשתלט על מוחם של כל היצורים ביקום. ההשראה לספרים ולפרטים הזואולוגים שבהם שאבה אפלגייט משיחות עם זואולוגים ומצפייה בטבע. אפלגייט כתבה 54 ספרי "אנימורפס".
לאחר שסיימה את כתיבת אנימורפס, שכתיבתו לקחה 3 שנים, כתבה ספר ילדים בשם "סערת הבאפלו", רומן בשם "בית של אמיצים", שזכה במספר פרסים, ופרקים ראשונים בסדרת "Roscoe Riley Rules".
בשנת 2003, אפלגייט ובעלה מיכאל גרנט (ששותף לכתיבה של אפלגייט, בין השאר בספרה אנימורפס), אימצו את בתם ג'וליה, בסין.
בשנת 2013 זכתה במדליית ניוברי עם ספרה "איוון האחד והיחיד" (The One and Only Ivan).
ספריה

קרנשו (2016) (הספר בקטלוג ULI)
סם איזי ואני (1995) (הספר בקטלוג ULI)
סדרת אנימורפס (1996-2001) (הספר בקטלוג ULI)
סדרת הצד האחר (2002) (הספר בקטלוג ULI)
סערת הבאפלו (2007)
בית של אמיצים (2007)
Beach blondes : a Summer novel (2008) (הספר בקטלוג ULI)
Tan lines : a Summer novel (2008) (הספר בקטלוג ULI)
Never race a runaway pumpkin (2009) (הספר בקטלוג ULI)
איוון האחד והיחיד (2014) (הספר בקטלוג ULI)
קרנשו (2016) (הספר בקטלוג ULI)
עץ המשאלות (2018) (הספר בקטלוג ULI)
קיטא

אין תמונה חופשית
הקיטָא באמהרית (ቂጣ) והקיצ'א בתגרית (ቂጫ) היא המצה אותה נהגו ביתא ישראל להכין לפסח לפי מנהגים ומסורות מיוחדות. תהליך אפיית המצה החל מדי שנה מספר שבועות לפני ערב פסח, ודרש הכנות ותכנונים קפדניים של אנשי העדה.
רקע

כאשר בסוף חודש אדר היו מכריזים הכהנת באתיופיה על תחילתו של חודש ניסן, היו היהודים מתחילים בהכנות קדחתניות לקראת חג הפסח, בי"ד בניסן. המשימה הראשונה והחשובה ביותר הייתה הכנת המצה. מקור החיוב להכנת ואכילת מצה הוא בפסוק מהתורה, "בערב תאכלו מצות" (ספר שמות, פרק י"ב, י"ח).
ההכנות לאפייה

אפיית המצה הייתה מורכבת, ונדרשו הכנות מיוחדות. הקושי העיקרי היה השגת החיטה. לא בכל הכפרים השתמשו בחיטה להכנת לחם אלא בקטניות (בעיקר בטֵף ובדָגוסָה), ולכן המשפחות היהודיות היו דואגות לייבא חיטה מוקדם ככל האפשר. קושי נוסף היה הצורך להכין כמות מצות גדולה מאוד - מכיוון שבחג הפסח עצמו לא ניתן היה להכין מצות טריות (כיוון שהן עשויות מקמח), נדרשה הכנת כמות גדולה מראש, שתספיק לכל ימי החג . כיוון שהיהודים באתיופיה חששו מחילול חג הפסח, הם הרחיקו את החמץ מביתם החל מי"ג בניסן, וסיימו את אכילת מצה רק בכ"ב בניסן, כלומר שמרו על תשעה ימים ללא חמץ (במקום שבעה, כנהוג בחג הפסח על פי התורה). [דרוש מקור]
המצות הוכנו בעבודת יד. שבועיים לפני כניסת החג החלו נשות הכפר באפייתן. מאחר שהבקתות טרם הוכשרו לקראת הפסח, נהגו לאפות את המצות במרחק מסוים מהבתים, בשדה, כדי להרחיק את החשש מפני מגע עם חמץ.