stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיינב אל-ח'וואג'ה
גלות כפויה

שחרורה של אל-ח'וואג'ה ביוני 2016 היה על תנאי. הרשויות לא דחו את הרשעותיה והיא נותרה תחת איום של מעצר מחדש בכל עת. לאחר ששלטונות בחריין אמרו לשגרירות הדנית כי יעצרו אותה אם תישאר בממלכה, אל-ח'וואג'ה, שהיא בעלת אזרחות כפולה דנית-בחריינית, נמלטה לדנמרק מיד עם שחרורה. כשהודיעה על גלותה מבחריין, הבטיחה אל-ח'וואג'ה כי היא "תישא את המטרה על גבה" עם עזיבתה את ארצה.
זיינב אל-ח'וואג'ה ממשיכה את פעילותה בחו"ל יחד עם אחותה מרים, שגם היא גלתה מספר שנים קודם לכן, ב-2014, לאחר שהממשלה רדפה אותה בפעולת תגמול על פעילויותיה. בספטמבר 2018 הצטרפה אל-ח'וואג'ה לשביתת רעב מחוץ לשגרירות בחריין בלונדון בדרישה לסיוע רפואי ולטיפול טוב יותר באסירים הפוליטיים בבחריין ובסולידריות עם עלי מושיימה, פעיל בחרייני שובת רעב שאף אושפז עקב התדרדרות במצבו.
ראו גם

זכויות האדם בבחריין
הערות שוליים

↑  AngryArabiya, בטוויטר
↑  #TriedForTweets: @angryarabiya – Zainab al-Khawaja,Americans for Democracy & Human Rights in Bahrain(Adhrb
↑  שובתת רעב בבחריין: "שחררו משפחתי, או שאמות", באתר וואלה, 14 באפריל 2011
↑  Even in Custody, Bahrain Activists Use Twitter to Protest, the Lede, blogs, the New York Times 15/06/2011
↑  An Activist Stands Her Ground in Bahrain, the Lede, blogs, the New York Times 1/12/2011
↑  Bahrain blogger Zainab al-Khawaja freed on bail, BBC News 21/12/2011
↑  Bahrain- Arrest of Human Rights Defender Zainab Al-Khawaja , The Gulf Centre for Human Rights (GCHR) 14/02/12
↑  Bahrain: Further information: Woman activist re-arrested in Bahrain, Emnesty International
↑  Bahrain: Further information: Woman activist released in bahrain: Zainab al-Khawaja, Emnesty International
↑  Leading Bahrain pro-democracy activist released , BBV News) 21/02/12
↑  אל חוואג'ה הועבר לבית חולים וצעדות מזהירות מסכנות על חייו , parstoday 07/04/2012
↑  U.S. condemns violence in Bahrain, urges reforms, Reuters 11/04/2012
↑  UN: Bahrain should consider transferring striker, Boston.com 9/04/2012
↑  Bahrain activist Abdulhadi al-Khawaja 'on trial', BBC News 21/04/2011
↑  Bahraini activist Zainab al-Khawaja sentenced over king's photo, BBC News 4/12/2014
↑  U.S. gently presses Bahrain on rights, praises security ties, Reuters 7/04/2016
↑  Case History: Zainab Al-Khawaja, Frontline Defenders
↑  Bahrain releases activist Zainab al-Khawaja and her son, Middle East Eye 31/05/2016
↑  angryArabiya tweet,Twitter 10/06/2016
↑  On “Bahraini Women’s Day,” ADHRB stands with Bahrain’s WHRDs,Americans for Democracy & Human Rights in Bahrain(Adhrb
↑  Prominent Bahraini activist Zainab Khawaja joins hunger strike in London ,The New Arab }5 בספטמבר 2018
זכריה (אפיפיור)

זכריה (בלטינית: Zacharias, זכריאס) היה אפיפיור מ-3 או 5 בדצמבר 741 עד 22 במרץ 752. הוא היה יווני מסנטה סברינה שבקלבריה והיה לאפיפיור האחרון מבין האפיפיורים הביזנטיים. קרוב לוודאי שהיה כומר של הכנסייה הרומית וככזה חתם על הצו של המועצה הרומית בשנת 732 והיה ביחסים קרובים עם גרגוריוס השלישי, אותו ירש ב-10 בדצמבר 741.
זכריה היה דיפלומט נבון. כשהבין שהברית של קודמו בתפקיד עם הדוכס הלומברדי מספולטו לא תורמת להגנת ערי האפיפיור נגד המלך הלומברדי ליותפראנד, פנה זכריה אל המלך ישירות. ספר האפיפיורים, ה"ליבר פונטיפיקליס" מציין את ההשפעה האדירה שהייתה לזכריה על ליותפראנד וראטכיס (אנ') יורשו. ההתמודדות עם נסיכים אלה במצבי חירום שונים תרם לשמירת האזור מהתקפות לומברדיות.
התכתבות ששרדה בין זכריה ובוניפציוס הקדוש, השליח של גרמניה, מראה עד כמה גדולה הייתה השפעתו של אפיפיור זה על האירועים בצרפת ובגרמניה. הוא עודד את הדחתו של המלך המרובינגי האחרון של הפרנקים, כילדריך השלישי, ובברכתו הוכתר פפין הגוץ כמלך הפרנקים בסואסון בשנת 752.
זכריה מת ב-22 במרץ 752 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש. מחליפו היה סטפנוס, שמת זמן קצר לפני ההכתרה ואינו נחשב לאפיפיור. לאחר מכן הוא הוחלף על ידי סטפנוס אחר שהפך לסטפנוס השני.
במאמץ לנצר את רומא, זכריה בנה את כנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה על מקדש עתיק למינרווה ליד הפנתיאון. כמו כן, זכריה שיקם את ארמון הלטראנו והעביר את ראשו של גאורגיוס הקדוש לכנסיית סן ג'ורג'ו אל ולאברו.
ז'קט עור

ז'קטים מעור בצבעים שונים בחנות בהונג קונג בתקופת מגפת הקורונה
נשים לבושות בז'קטים שחורים מעור בראלי פינלנד (אנ')
ז'קט עור הוא  ז'קט עשוי מעור.
היסטוריה

בספר "הז'קט השחור" נטען כי הז'קט השחור הראשון נתפר לטייסים גרמניים במלחמת העולם הראשונה. בתחילת המאה ה-20 טייסים ואנשי צבא נהגו ללבוש ז'קטים מעור.
נוצר לראשונה:
בשנת 1928 יצרן מעילי גשם במנהטן, ארווינג סקוט, תכנן ז'קט לרוכבי אופנוע הרלי-דייווידסון. סקוט קרא לו "פרפקטו" על שם הסיגר האהוב עליו.
באופנה ובתרבות הפופולרית

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
בשנות ה-50 הפך ז'קט העור לפריט לבוש פופולרי בהשפעת הקולנוע ההוליוודי.
בשנות ה-60 החיפושיות הפכו את ז'קט העור השחור לנפוץ.
בשנות ה-70 להקות רוק כמו דוראן דוראן, להקת פאנק כמו הראמונס וסקס פיסטולס לבשו ז'קטים מעור.
ז'קט עור שחור לעיתים מיוצר אף על ידי להקות רוק ומותגים גותיים.
גם נשים החלו ללבוש ז'קט מעור שחור והוא הפך לבגד יוניסקס.
הערות שוליים

↑  The Black Leather Jacket, Mick Farren
↑  Taylor Stephan, A Brief History of How the Leather Jacket Went From Military Uniform to Iconic Fashion Staple, E! News, ‏14 September 2015
זאב מעוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביוני 1951 (בן 73) 
 ענף מדעי:  יחסים בין־לאומיים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס  אוניברסיטת רייס  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת קרנגי מלון 
 פרסים והוקרה:  Karl Deutsch Award (1989) 
 
זאב מעוז (נולד ב-28 ביוני 1951, כ"ד בסיוון תשי"א)  הוא פרופסור למדעי המדינה והמנחה של פרויקט "Correlates of War" באוניברסיטת קליפורניה, דייוויס, לפני כן שימש כראש הוועדה לממשל ומדיניות של בית הספר לתארים מתקדמים באוניברסיטת תל אביב. מעוז היה נשיא האגודה למדעי השלום (Peace Science Society) בשנים 2007–2008. כמו כן שימש כראש המרכז ללימודים אסטרטגיים ביפו (1994–1997), כמנחה תזה בתוכנית לתואר שני במכללה לביטחון לאומי של צה"ל (1990–1994), וכיו"ר המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה (1991-1994). מעוז שירת בשלוש מלחמות ובכיבוש הישראלי של דרום לבנון. הוא קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת מישיגן.
מעוז גם שימש כחוקר אורח באוניברסיטת קרנגי מלון, באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת רייס ובאוניברסיטת מישיגן.
פרסומים

זאב מעוז, רשתות האומות: ההתפתחות, המבנה והשפעתן של רשתות בינלאומיות, 1816-2001, ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (448 עמודים), 2010.
זאב מעוז 2006. הגנה על ארץ הקודש: ניתוח ביקורתי של הביטחון הלאומי ומדיניות החוץ של ישראל. אן ארבור: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (728 עמודים).
זאב מעוז, אלכס מינץ, ט. קליפטון מורגן, גלן פאלמר, וריצ'רד ג'יי סטול (עורכים) 2004. מספר דרכים לידע ביחסים בינלאומיים: מתודולוגיה בחקר ניהול סכסוכים ופתרון סכסוכים. לקסינגטון, MA: ספרי לקסינגטון.
זאב מעוז, אמילי לנדאו ותמר מלץ (עורכים). משטרי ביטחון אזוריים. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים (נובמבר 2003).
זאב מעוז ובן ד. מור 2002. כרוך במאבק: ההתפתחות האסטרטגית של יריבויות בינלאומיות מתמשכות אן ארבור, מישיגן: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (356 עמודים).
זאב מעוז ועזר גת (עורכים),  מלחמה בעולם משתנה. אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (268 עמודים), 2001.
זאב מעוז 1997 (עורך). ביטחון אזורי במזרח התיכון: עבר, הווה ועתיד. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים, כרך א'. 17, מס' 1 (מרץ). פורסם כספר תחת שם זהה. לונדון: פרנק קאס, 1997 (208 עמודים).
זאב מעוז 1996. מקורות מקומיים לשינוי גלובלי. אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (280 עמודים).
זאב מעוז 1990. בחירות לאומיות ותהליכים בינלאומיים. קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', (609 עמודים).
זאב מעוז 1990. פרדוקסים של מלחמה: על אמנות ההסתגלות העצמית הלאומית. בוסטון, תואר שני: Unwin Hymann, (365 עמודים).
זאב מעוז 1982. דרכים לסכסוך: ייזום מחלוקת בין עירוניים, 1816-1976. Boulder, CO: Westview Press (276 עמודים).
הערות שוליים

↑  "Maoz, Zeev". Encyclopedia.com (באנגלית). 2009. נבדק ב-17 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://archive.org/details/AH-media_edge_347
↑  Maoz's UC Davis Page
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296478405171  BnF: cb12351714v (data)  GND: 129081213  ISNI: 0000 0000 8105 7359  LCCN: n83047930  NTA: 071310207  SUDOC: 032498985  VIAF: 27141369   WorldCat (עם VIAF): 27141369
חניסצקאלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  57 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  22.8 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  914 קמ"ר
 מוצא:  רכס מסחתי
 שפך:  ריוני
 מדינות באגן הניקוז:  גאורגיה גאורגיה
 נהר חניסצקאלי (באדום)
חַנִיסְצְקאלִי (בגאורגית: ხანისწყალი) הוא נהר במערב גאורגיה, בנפת בר'דתי שבחבל אימרתי; הוא מיובליו של הנהר ריוני.
גאוגרפיה

חניסצקאלי נובע באחד המדרונות הצפוניים של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,280 מטרים; הוא זורם במורד הצפוני של הרכס עד מישור קולכתי, שבו נשפך לריוני מדרום, ליד הכפר וארציחה.
אורכו של חניסצקאלי 57 ק"מ והוא מנקז שטח של 914 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של חניסצקאלי ליד נקודת השפיכה שלו לריוני היא 22.8 מ"ק לשנייה.
חניסצקאלי ניזון ממי הפשרת שלגים, ממי גשמים וממי תהום. באביב, עם הפשרת השלגים, הוא עולה על גדותיו וגורם לשיטפונות. בחורף ובקיץ, מפלס הנהר יורד לשפל. בסתיו, עם כמויות גדולות של גשמים, מפלס המים בחניסצקאלי נוטה לעלות בפתאומיות, מה שגורם להצפות.
מימיו של חניסצקאלי מנוצלים להשקיה; לשם כך כרויות שלוש תעלות השקיה, שמשרתות ארבעה כפרים: תעלת דימי-רוקיתי, תעלת וארציחה ותעלת אבחנאורי.
יובליו העיקריים של חניסצקאלי הם הנהרות לאישורה, כרשאוותי, צָבּלַרַסצקָאלִי וסָקרַאוּלָה.
חיים יהודה רות

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1896 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  2 באפריל 1963 (בגיל 67) ולינגטון, ניו זילנד 
 מקום קבורה:  ולינגטון 
 עיסוק:  מתרגם, פילוסוף, היסטוריון 
 מדינה:  ישראל, הממלכה המאוחדת 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי 
 
חיים יהודה (ליאון) רוֹת (באנגלית: Leon Roth; י"ז בניסן תרנ"ו, 31 במרץ 1896 – ח' בניסן תשכ"ג, 2 באפריל 1963) היה פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת מנצ'סטר, ושימש רקטור האוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה

חיים יהודה רות גדל בבית אמיד ושומר מסורת, למד בבית הספר לבנים הפרטי הוותיק של לונדון (City of London School), שם למד גם לטינית ויוונית עתיקה. אביו שכר לארבעת בניו מורה פרטי שלימד אותם את מקצועות היהדות וכן ספרות עברית ודיבור עברי. אחיו הצעיר, בצלאל ססיל רות (Cecil Roth;‏ 1899–1970), הפך לימים למרצה להיסטוריה יהודית באוניברסיטת אוקספורד. את לימודיו הגבוהים עשה חיים יהודה רות באוניברסיטת אוקספורד, שם למד בשני חוגים במקביל: האחד היה בתוכנית הלימודים הקלאסית של אוקספורד, שם למד ספרות ופילוסופיה של העת העתיקה וכן פילוסופיה חדשה; השני היה החוג ל"עברית בתר-מקראית". הלימודים במסגרת דו-חוגית זו הייתה תופעה נדירה באותם ימים, והצריכה אישור מיוחד. בהמשך היה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת מנצ'סטר בשנים 1923–1928. בשנת 1928 עלה לארץ ישראל, והיה לפרופסור הראשון שהופקד על הקתדרה על שם אחד העם באוניברסיטה העברית ואחד משני המורים הראשונים לפילוסופיה באוניברסיטה. בשנים 1940–1943 כיהן כרקטור האוניברסיטה העברית. במקביל תמך בהקמת מדינה דו-לאומית יהודית-ערבית דמוקרטית. אכזבתו מרעיון חלוקת הארץ ומהקמת מדינת ישראל כמדינה היהודית גרמה לפרישתו לפנסיה מוקדמת מהאוניברסיטה העברית ולהגירתו מישראל בשנת 1953, אז שב ללונדון.
פרסם ספרים העוסקים בדקארט, בשפינוזה וברמב"ם, כן פרסם ספרים בנושאי הגות יהודית, וניסה לשלב אותה בפילוסופיה הכללית. הוא פרסם גם ספרים פופולריים בעברית בנושאי חינוך ודמוקרטיה. החל משנות ה-30 של המאה ה-20 פרסם ספרי מדע פופולרי בהוצאת ראובן מס בנושאי פילוסופיה, והללו זכו למהדורות רבות. הוא ייסד את סדרת "ספרי מופת פילוסופיים, מיסודו של חיים יהודה רות" – תרגומי הטקסטים החשובים בפילוסופיה לעברית – ותירגם בעצמו שישה ספרים של אריסטו. סדרה זו ממשיכה לצאת לאור עד היום. רות, שהיה אדם עשיר, היה תורם את כל משכורתו מהאוניברסיטה לסדרת ספרי המופת.
נפטר בניו זילנד ב-1963, כששהה שם לצורך סדרת הרצאות.
פרסים והוקרה

נבחר כחבר בלגיון הכבוד הצרפתי. נבחר כחבר באקדמיה הבריטית ב-1948. זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת ב-1945 על תרגום תורת המידות של אריסטו. זכה בפרס ירושלים לחכמת ישראל על שם דוד ילין ב-1950 על ספרו "החינוך וערכי האדם".
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
מבחר מספריו

שלטון השכל? תל אביב: תרצ"ה.
לזכרו של אחד העם: מחקרים בפילוסופיה של היהדות, ירושלים: חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"ז.
המלחמה ותנאי שלום.
למוד גבוה וחנוך הדור, תל אביב: האוניברסיטה העברית על ידי הוצאת יבנה, תש"ד.
מפי עליון: פרקים מתוך ספר הספרים / מלקטים ומסדרים על ידי חיים יהודה רות. תל אביב: יבנה, תש"ד.
ילקוט הדעות והמדות: פרקים מתוך ספרות המחשבה והמוסר של עם ישראל מתקופת בית שני עד המאה העשרים / לקט, סדר וערך חיים יהודה רות, ירושלים: ר’ מס, תש"ו-1938.
שבעה פרקים על אנגליה ודרכי הדימוקרטיה האנגלית, תל אביב: יבנה, 1945.
כיצד צמחה הפילוסופיה, תל אביב: הוצאת עלה, תש"ז.
דינא דמלכותא: לחנוך האזרח במדינת ישראל, ירושלים: הסתדרות המורים העברים בא"י, תש"ח.
שלטון העם על ידי העם: רעיונות יסוד בדימוקרטיה, תל אביב: יבנה, תש"ט-1949.
החינוך וערכי האדם: פרקים בהשתלשלות הרעיון ההומניסטי בחינוך, תל אביב: דביר. (זכה למספר תרגומים.)
מורה דרך בפילוסופיה החדשה, ירושלים: ר. מס. (זכה לתרגומים רבים.)
מורה דרך בפילוסופיה היונית, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 1969
על חנוך האזרח: קובץ הרצאות, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"י.
לביסוס הדימוקרטיה, חיפה: בית הספר הריאלי העברי, תשי"ד.
הדת וערכי האדם: מבחר מאמרים (ליקט: צבי אדר), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשל"ג.
שפינוזה (תרגם מאנגלית: יוסף אור), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשל"ד, תשל"ט 1979.
מורה דרך בתורת המדינה, ירושלים: ר. מס, 1947, תשי"ב, 1957, תשכ"א, תשכ"ח 1968.
ספר מלות ההגיון / לר' משה בן מיימון; בהעתקת ר’ משה בן שמואל ן’ חבון; ערוך ומפורש על ידי ח"י רות; הושווה עם קטעי כתבי-היד של המקור הערבי על ידי ד"צ בנעט) ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס. (זכה למספר תרגומים.) (הספר בקטלוג ULI)
תרגומיו

המדות לניקומאכוס: והם דברי אריסטו על התכלית המוסרית ועל דרכי החנוך המוסרי
המדות לאריסטו: והם דברי אריסטו על התכלית המוסרית ועל דרכי החנוך המוסרי (תרגם מיוונית: ח"י רות), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס. (זכה למספר תרגומים.)
הפוליטיקה לאריסטו: ספר 1: והוא, דברי אריסטו על מקור המדינה, ועל העבדות, הרכוש וסדור הבית; ספר 2: א-ה על השותפנות שבמדינה לאפלטון (תרגם מיוונית: ח"י רות), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס. (זכה למספר תרגומים.)
המטפיזיקה / והוא דברי אריסטו על הפילוסופים שקדמו לו / (תרגם מיוונית: ח"י רות), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס. (זכה לתרגומים רבים.)
לקריאה נוספת

"זיכרון לראשונים: חיים יהודה רות", קתרסיס 11, אביב תשס"ט 2009, עמ' 196–200.
חיים יהודה רות, מבוא לכתבי אחד-העם, חלק ראשון, חלק שני, קתרסיס 11, אביב תשס"ט 2009
בנימין שוורץ, מה שיכולתי לתת, נתתי, והריני כלי ריק, מסתובב בין צללי העבר, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2019
הערות שוליים

↑  פרס ירושלים לפרופ' רות, חרות, 1 במרץ 1950
↑  ארכיון חיים יהודה רות, בספרייה הלאומית
↑  ביקורת: יוחנן גרנך, הוגה צלול-דעת, דבר, 6 בספטמבר 1974.
↑  ביקורת: יהודה אבן שמואל קופמן, שפינוזה על פי דברי עצמו, דבר, 2 באוגוסט 1929.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267092905171  PLWABN: 9810591478905606  BIBSYS: 90413779  BnF: cb12418074t (data)  CiNii: DA14310345  GND: 121456331  ISNI: 0000 0001 0896 0514  LCCN: n79023030  NKC: mzk2013799222  NLA: 35464380  NLG: 153329  NTA: 071244174  RERO: 02-A003763702  SUDOC: 033300674  Trove: 962421  VcBA: 495/199775  VIAF: 46849570   WorldCat (עם VIAF): 46849570 
שלט בכיכר האחים רות, על שם רות ואחיו, בשכונת רמות בירושלים
התחלות

| --- | --- |
 תחום:  פסיכיאטריה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  293206 
 MeSH:  D008306
 סיווגים
 DSM-5:  Malingering
 ICD-10:  Z76.5 
 ICD-11:  QC30 
 
ברפואה ופסיכולוגיה, הִתְחַלּוּת היא זיוף תסמינים של מחלה גופנית או נפשית, לרבות העמדת פנים כאילו התסמינים חמורים מכפי שהם באמת.
להתחלות עשויים להיות מניעים מגוונים, ביניהם קבלת פיצוי כספי (לעיתים קרובות הִתחלות קשורה במעשה מרמה), השתמטות מעבודה, משירות צבאי או מהליכה לבית ספר, קבלת התאמות במערכת החינוכית, קבלת מרשם לסמים, ריצוי עונש קל יותר בהליך פלילי, או רכישת אהדה ותשומת לב. מגוון מטרות אלה, אשר מוגשמות באמצעות הִתחלות, מכונות בשם "רווח משני". הפרעת התנהגות זו שונה מתסמונות בקבוצת התסמונות המזויפות ובקבוצת התסמונות הסומטיות אשר בהן המטרה היא רווח פסיכולוגי עיקרי המושג מההתחלות, למשל הפחתת חרדה או גילום תפקיד החולה.
מבחינה משפטית הִתחלות היא בדרך כלל מחלה מזויפת. התסמינים המזויפים בשכיחות הגבוהה ביותר בין מִתחלים הם: כאב ראש, דאבת השרירים, תסמונת העייפות הכרונית וכאבים כרוניים. מקרי הִתחלות מנצלים חלק משמעותי ממשאבי מערכת הבריאות.
היסטוריה

בספר שמואל מסופר אירוע הִתחלותו של דוד המלך בפני אכיש מלך גת:
יא וַיָּקָם דָּוִד, וַיִּבְרַח בַּיּוֹם-הַהוּא מִפְּנֵי שָׁאוּל; וַיָּבֹא, אֶל-אָכִישׁ מֶלֶךְ גַּת. יב וַיֹּאמְרוּ עַבְדֵי אָכִישׁ, אֵלָיו, הֲלוֹא-זֶה דָוִד, מֶלֶךְ הָאָרֶץ; הֲלוֹא לָזֶה, יַעֲנוּ בַמְּחֹלוֹת לֵאמֹר, הִכָּה שָׁאוּל בַּאֲלָפָו, וְדָוִד בְּרִבְבֹתָו. יג וַיָּשֶׂם דָּוִד אֶת-הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה, בִּלְבָבוֹ; וַיִּרָא מְאֹד, מִפְּנֵי אָכִישׁ מֶלֶךְ-גַּת. יד וַיְשַׁנּוֹ אֶת-טַעְמוֹ בְּעֵינֵיהֶם, וַיִּתְהֹלֵל בְּיָדָם; וַיְתָו עַל-דַּלְתוֹת הַשַּׁעַר, וַיּוֹרֶד רִירוֹ אֶל-זְקָנוֹ. {ס}
טו וַיֹּאמֶר אָכִישׁ, אֶל-עֲבָדָיו: הִנֵּה תִרְאוּ אִישׁ מִשְׁתַּגֵּעַ, לָמָּה תָּבִיאוּ אֹתוֹ אֵלָי. טז חֲסַר מְשֻׁגָּעִים, אָנִי, כִּי-הֲבֵאתֶם אֶת-זֶה, לְהִשְׁתַּגֵּעַ עָלָי; הֲזֶה, יָבוֹא אֶל-בֵּיתִי.
גלנוס הרופא הנודע מן התקופה הרומית תיעד בכתביו שני מקרי הִתחלות. מטופל אחד אשר התחזה כסובל מכאבי בטן כדי לפטור עצמו מהופעה פומבית ואילו השני התחזה כבעל פגיעה בברכו כדי לפטור עצמו ממסע ארוך בחברת אדונו.
בתקופה המודרנית תופעת ההִתחלות הייתה כה נפוצה בברית המועצות עד שהשלטונות הגבילו את סמכותו של הרופא לצוות על ימי מחלה וטיפולים. בעת שמיליוני בני אדם הועסקו בעבודות כפייה בברית המועצות, הרופאים המטפלים התמודדו עם ארבעה סוגים עיקריים של הפונים לעזרה רפואית: 1. אלה אשר נזקקו לעזרה רפואית; 2. אלה אשר חשבו שהם זקוקים לעזרה רפואית (היפוכונדרים); 3. מִתחלים; 4. אלה שפנו מפורשות לרופאים בתחינה לפטור אותם מעבודה. תלות זו אשר פיתחו העובדים בכפייה ברופאים המטפלים שינתה את אופי יחסי מטפל-מטופל לכזה של חוסר אמון ורמיה.
תסמינים

קיימת קשת נרחבת של שיטות להִתחלות. בין מגוון השיטות שדווחו בספרות לצורך הִתחלות פיזית, יש המתמקדות בזיוף ממצאי מכשירי מדידה רפואיים, כגון מדחום, יצירת נפיחות ברקמות, עיכוב החלמת פצעים, מאמץ-יתר, מינון-יתר של תרופות, פגיעה עצמית, או דיווח שקרי על תסמיני מחלה אשר נלמדו בעל פה מתוך ספר רפואה, או מקור מידע רפואי אחר. מִתחלים עשויים לדווח לרופא על עבר רפואי שקרי, כגון תיאור התקפים אפילפטיים או תסמיני התקף לב, לעיתים התיאור מלווה בשימוש בתרופות אשר תופעות הלוואי שלהן מחקות את תסמיני המחלה, כגון נטילת תרופות אנטי-פסיכוטיות הגורמות לרעד שרירי בלתי נשלט. זיהוי מקרי הִתחלות קשה יותר אצל מטופלים הסובלים כבר ממחלה מאובחנת בעברם. במקרים שכאלה ההִתחלות מתוארת לעיתים כ"חפיפה פונקציונלית" (באנגלית: functional overlay) על גבי מחלה קיימת.
קיימות מחלות אשר קל יותר לזייף. לדוגמה, כיוון שחוויית כאב מוכרת לרבים, אלה המבקשים להִתחלות יודעים מהם הביטויים החיצוניים של אדם החווה כאב. לכן, כאב הוא אחד התסמינים המופיעים בשכיחות גבוהה יותר בקרב מִתחלים.
אבחון הִתְחלות

על פי מהדורה IV-TR של ה־DSM יש לחשוד בהִתחלות בכל צירוף של התצפיות הבאות:
במקרים שבהם האבחון נעשה בהקשר משפטי (כך למשל ועדות רפואיות לקביעת אחוזי נכות המזכים בפיצויים על פי חוק)
חוסר התאמה בולט בין מצוקתו הנטענת של האדם כתוצאה מן הנכות והממצאים האובייקטיביים
חוסר שיתוף פעולה של האדם בעת הבדיקה האבחונית ובעת מתן הטיפול
קיומה של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
למרות זאת נמצא כי מאפיינים אלה אינם מועילים בזיהוי מעשי של אנשים אשר מִתחלים.
בין המאפיינים של מחלה מזויפת (בין על רקע הִתחלות ובין על רקע הפרעה נפשית) נמצא:
הופעה חריגה או דרמטית של החולה
פרטים מעורפלים או לא עקביים, אף על פי שהם אפשריים על פניהם
היסטוריה רפואית ארוכה עם אשפוזים חוזרים בבתי חולים שונים
תיאור מחלה מפי המטופל הניתן ברמה ובפירוט של ספרי רפואה
נסיבות אשפוז שאינן מתאימות למחלה גופנית או נפשית ידועה
שליטה חריגה ברמתה במונחים רפואיים
עבודה בתחום מקצועות הבריאות
המטופל משקר באופן בלתי נשלט ומגזים בתיאורים של אירועי חייו
הגעה לחדר מיון בזמנים שבהם קשה לאשש היסטוריה רפואית (ערבי שבת, חגים, וכדומה)
מספר מבקרים מועט אף על פי שעל פי דיווח המטופל הוא בעל משרה חשובה, או שחלה בנסיבות מעוררות הערכה
קבלה והשלמה עם חוסר הנוחות והסיכון הכרוך בבדיקות אבחוניות
קבלה והשלמה עם חוסר הנוחות והסיכון הכרוכים בניתוח
התמכרות לסמים, במיוחד סמי הרגעה ושיכוך כאבים
תסמינים והתנהגויות הקיימות אך ורק כאשר המטופל נמצא בהשגחה (על פי מעקב סמוי)
התנהגות בעת האשפוז המבטאת רצון לשליטה, תוקפנות, משיכת תשומת לב, או הפרעה לסדר
מחלה שיש במהלכה תנודות חדות, כולל התפתחות מהירה של סיבוכים, או תחלואה חדשה אם תוצאות המעבדה הראשוניות שליליות
זיהוי מקרי הִתחלות לצרכים משפטיים נעשה בדרך כלל בעזרת חוקרים פרטיים המנסים לאסוף ראיות להתנהגות המִתחלה בתצפיות סמויות, הקלטות סתר, איסוף עדויות משכנים וחברים, ועוד.
השפעת תופעת ההתחלות על החברה

תופעת ההִתחלות גורמת נזקים לחברה בשלוש דרכים עקריות. ראשית, הִתחלות פוגעת בתפוקה של התעשייה והצבא עקב היעדרויות מרובות ממקום העבודה. שנית, הִתחלות פוגעת בקרנות ציבוריות ופרטיות המוקדשות לצורכי ביטחון סוציאלי, נכות, פגיעה בעבודה וביטוחי בריאות. שלישית, הִתחלות פוגעת קשות במשאביה של מערכת הבריאות. משאבים יקרים של כוח אדם, בדיקות, מכשור רפואי, ומיטות אשפוז מוקדשים לאבחון ולטיפול בבעיותיהם הרפואיות הדמיוניות של מִתחלים וכדי לפסול את האפשרות שהם סובלים מבעיות רפואיות אמיתיות הדורשות טיפול. תופעת ההִתחלות פוגעת ישירות במשאבים שלהם זקוקים חולים אמיתיים.
ראו גם

תסמונת מינכהאוזן
הערות שוליים

↑  עופר קצ'רגין, המירוץ אחר לקויות הלמידה: על התחזות בשדה ההשכלה הגבוהה בישראל, מגמות נ(3), 2016, עמ' 108–147‏, JSTOR 24703431
↑  R. Rogers, Clinical Assessment of Malingering and Deception 3rd Edition, Guilford, 2008. ISBN 1593856997
↑  Eisendrath, SJ; McNiel, DE, "Factitious physical disorders, litigation, and mortality". Psychosomatics 2004; 45(4):350–3.
↑  Garriga, "Malingering in the Clinical Setting". Psychiatric Times 2007; 24(3):21:10-15
↑  Fred B. Lund, "Galen on Malingering, Centaurs, Diabetes, and Other Subjects More or Less
Related," Proceedings of the Ckaraka Club, X [1941], 52-55.
↑  Mark G. Field, Structured Strain in the Role of the Soviet Physician. The American Journal of Sociology 1953;58(5):493-502.
↑  McDermott BE, Feldman MD, "Malingering in the medical setting". Psychiatr Clin North Am 2007;30(4):645-62.
↑  DSM-IV-TR, American Psychiatric Association, 2000. Halligan, P.W., Bass, C., & Oakley, D.A. (Eds.) (2003). Malingering and Illness Deception. Oxford University Press, UK.
↑  Clinical assessment of malingering and deception 2nd ed. Rogers, Richard; New York, NY, US: Guilford Press, 1997.
↑  Todd S Elwyn, Iqbal Ahmed, Factitious Disorder. eMedicine.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph125546
ז'קלין בוז'ו-גרנייה

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1917 Aiguilhe, מחוז לואר עילי (צר'), צרפת 
 פטירה:  28 באפריל 1995 (בגיל 77) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jacqueline Marthe Garnier
 ענף מדעי:  גאוגרפיה עירונית, גאוגרפיה 
 מקום לימודים:  סורבון 
 מנחה לדוקטורט:  André Cholley 
 מוסדות:  אוניברסיטת פנתאון-סורבון (1960–1985)  אוניברסיטת פואטייה (1947–1948)  המרכז הלאומי למחקר מדעי  סורבון (1942–1946)  אוניברסיטת ליל (1948–1960)  המכון לתכנון עירוני של פריז 
 בן או בת זוג:  Jean Beaujeu (1941–1995) 
 
ז'קלין בוז'ו-גרנייה (Jacqueline Beaujeu-Garnier; ‏11 במאי 1917 – 28 באפריל 1995) הייתה גאוגרפית צרפתייה. מ-1960 ועד לפרישתה לגמלאות ב-1985 פעלה כפרופסור בסגל המכון לגאוגרפיה (צר') של אוניברסיטת סורבון, ומ-1983 ועד מותה ב-1995 כיהנה כנשיאת החברה הגאוגרפית הצרפתית.