חובב חותן משה
הערות שוליים

1 2  במדבר, י', כ"ט; שופטים, ד', י"א.
1 2 3  במדבר, י', כ"ט.
↑  במדבר, י', ל"א–ל"ב.
↑  פירוש האבן עזרא לתורה, במדבר, י', ל"א.
1 2 3  פירוש הרמב"ן לתורה, במדבר, י', כ"ט.
↑  פירוש הרד"ק על הנ"ך, שופטים, א', ט"ז.
↑  מסכת ביכורים,  פרק א', הלכה ד'.
↑  פירוש הספורנו לתורה, במדבר, י', ל"א.
↑  באזור יריחו, או בנגב.
1 2 3 4  שופטים, ד', י"א.
↑  שמות, ב', י"ח–כ"א.
↑  מקור המילה "גיס" הוא אמנם בארמית, אך גם בעברית מקראית יש לכאורה מילה מקבילה - "יבם" (ראה בדברי האבן עזרא בפירושו לדברים, כ"ה, ה').
↑  פירוש האבן עזרא לתורה, במדבר, י', כ"ח.
↑  אמנם ראו להלן בדעת הרא"ש שכן מקבל את תירוץ זה, ומפרש כי חובב הנזכר בספר שופטים הוא אביו של חובב הנזכר בספר במדבר.
↑  נמצאו ביטויים דומים לזה, כמו ”לבן בן נחור” (בראשית, כ"ט, ה'), אף על פי שהוא היה בנו של בתואל בן נחור; וכמו ”עכן בן זרח” (יהושע, ז', כ"ד, ושם כ"ב, כ'), אף על פי שהוא היה נינו של זרח.
↑  על ספר שמות, פרק י"ח, פסוק א'.
↑  וייתכן שכך היא גם דעת רש"י. ראו בפירושו על שמות, י"ח, א', ובמקביל בפירושו על במדבר, י', כ"ט.
וראו להלן בפירוש הרא"ש כעין זה, במהלך אחר לפיו השם "חובב" הוא שם כפול ששימש גם את יתרו וגם את בנו.
↑  פירוש האבן עזרא לתורה, במדבר, י', כ"ח, בפירושו הראשון.
↑  שמות, י"ח, א'.
↑  במכילתא דרבי ישמעאל, פרשת יתרו, מסכתא דעמלק, א' (מדרש זה מופיע בנוסחים שונים במדרשים נוספים) דרשו חז"ל, כי ”שבעה שמות נקראו לו: יתר, יתרו, חובב, רעואל, חבר, פוטיאל, קיני”. דרש זה מוקשה לכאורה, שהרי חובב מופיע בפירוש כבנו של רעואל (במדבר, י', כ"ט), כך שאפשר לומר שיתרו הוא חובב ורעואל הוא אביו, או שיתרו הוא רעואל וחובב הוא בנו, אך אי אפשר להעמיד את שלושתם כאיש אחד. כמו כן, גם בשמות נוספים הנמנים בין השבעה, אי אפשר לומר שמדובר באותו אדם, כדוגמת חבר הקיני, שהוא אדם שחי שנים רבות לאחר חובב ויתרו, בימי דבורה הנביאה, והוא גם מופיע בפירוש כאחד מצאצאי חובב. הרא"ש, בפירושו הנ"ל, מתרץ את דברי המכילתא על פי ביאורו כי היו שני אישים במשפחה שנקראו "חובב". באופן דומה מפרש הרא"ש גם לגבי שאר השמות המופיעים שם, כמו "חבר הקיני" ו"פוטיאל".
↑  מכילתא דרבי ישמעאל, יתרו - מסכתא (דעמלק) [דוישמע], פרשה א', ד"ה וישמע יתרו; מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי (אפשטין-מלמד), על ספר שמות, פרק י"ח, פסוק א'; פסיקתא זוטרתא (לקח טוב), על ספר שמות, פרק י"ח, פסוק א'; מדרש שכל טוב (בובר), על ספר שמות, פרק י"ז, פסוק ט"ז, ד"ה חסדי; ילקוט שמעוני, פרשת שמות, רמז קס"ט, ד"ה ולכהן: "חביב למקום כבן"; ילקוט שמעוני, שופטים, רמז ל"ח; מדרש הגדול, על ספר שמות, פרק י"ח, פסוק א', ד"ה שבעה.
↑  ספרי, פרשת בהעלותך, פסקא ע"ח (פרק י', פסוק כ"ט): "שלא מצינו בכל הגרים שחיבבו את התורה כיתרו"; ספרי זוטא במדבר (הורוביץ), על ספר במדבר, פרק י', פסוק כ"ט; שמות רבה, פרשה כ"ז, פסקה ח'; פסיקתא זוטרתא (לקח טוב), במדבר, דף צ"ט, סוף עמוד א', ד"ה ויאמר משה; מדרש הגדול, על ספר במדבר, פרק י', פסוק כ"ט, ד"ה לחבב; רש"י, פירוש רש"י למקרא, על ספר שמות, פרק י"ח, פסוק א', ועל ספר במדבר, פרק י', פסוק כ"ט.
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ג', עמ' 3.
↑  יהודה אליצור, תנ"ך דעת מקרא, כרך י' (שופטים), פרק א', פסוק ט"ז, ירושלים תשס"ה, עמ' י"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום), על פי דברים, ל"ד, ג'.
↑  שופטים, א', ט"ז.
↑  שמואל א', ט"ו, ו'. רבי אברהם אבן עזרא (שמות, י"ח, א') מפרש על פי זה את הטעם שפרשת ביאת יתרו מופיעה בסמוך לפרשת מלחמת עמלק, מפני שכנות זרע יתרו לעמלק, כדי להזהיר שכאשר יקיימו את מצוות מחיית עמלק לא ישמידו את בני יתרו עמם.
↑  מלכים ב', י', ט"ו.
↑  ירמיהו, ל"ה.
↑  דברי הימים א', ב', נ"ה.