stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרוזים בישראל

מכובדי הדרוזים בחגיגות חג נבי שועייב במתחם נבי שועייב, בסמוך להר קרני חיטין
הדרוזים בישראל - וידאו
הדרוזים בישראל (בערבית: الدروز في إسرائيل) הם קבוצה אתנו-דתית דוברת-ערבית בישראל, ומקיימים דת ייחודית שהתפצלה מהאסלאם השיעי-איסמאעילי במאה ה-11. הם מתגוררים בעיקר בכפרים בכרמל, בגליל, וברמת הגולן. דרוזים שומרים על השפה והתרבות הערבית כחלק בלתי נפרד מזהותם, והערבית היא השפה העיקרית שלהם.
בסוף שנת 2021 נמנו כ-150,000 דרוזים מבין תושבי הקבע בישראל, מהם כ-125,400 אזרחים ישראלים, והיתר תושבי רמת הגולן בצידו הישראלי שמרביתם מסרבים להתגייס או אף לקבל אזרחות ישראלית (רבים מהם הזדהו כתומכי משטר אסד בסוריה. אולם בסוף 2024 על רקע מתקפת המורדים וגירוש אסד, תמיכה זו התדלדלה משמעותית). היישובים עם מספר הדרוזים הגדול ביותר היו דלית אל-כרמל (18 אלף), ירכא (17.7 אלף) מע'אר (13.8 אלף) בית ג'ן (12.5 אלף) ועספיא (9.7 אלפים).
הדרוזים הם דוברי ערבית (דרוזית) בניב המיוחד להם, הדומה לדיאלקטים סוריים של השפה הערבית. כמעט כל הדרוזים מתגוררים באזור הגאוגרפי הכולל את לבנון, דרום סוריה וצפון ארץ ישראל. התיישבותם הררית ברובה, במטרה להישמר מאוכלוסייה עוינת. רובם אזרחים סורים, אך יש קהילה דרוזית גדולה גם מבין הלבנונים.
לדרוזים כיום דת הנחשבת בעיני רבים כעצמאית ונפרדת (מונותאיסטית, אברהמית ואתנית) יוצאת-האסלאם השיעי איסמאעילי לפני כאלף שנה במצרים, שעיקריה נשמרים בסודיות. כך גם מגדיר אותם החוק בישראל, על אף שישנן מדינות אחרות במזרח התיכון, כמו איחוד האמירויות הערביות ולבנון, שם הדרוזים נחשבים כחלק מהאוכלוסייה המוסלמית. מבחינה לשונית, לדרוזים ניב הדומה לערבית של המוסלמים והנוצרים שבלבנט. רוב הדרוזים בישראל מגדירים עצמם בתור "ערבים" (71%), והשאר מגדירים עצמם כ"דרוזים" או "דרוזים-ערבים". יש חלק קטן מאוד[דרוש מקור: מה אנו יודעים על הפרופורציה בקשר הדרוזים?] שמגדירים את עצמם כ"ערבים פלסטינים".
נכון ל-2019 מהווים הדרוזים כ-1.5% מכלל אוכלוסיית מדינת ישראל.
היסטוריה > בתקופה העות'מאנית

רוב הדרוזים היגרו לארץ בתקופה העות'מאנית מהחורן ומאזור חלב ולבנון. ההגירה הדרוזית לארץ נעשתה בשלבים. השלב הראשון היה במאה ה-11 עת נוסדה הדת הדרוזית ובמאה ה-13 בתקופת הכיבוש הממלוכי עת חדרו הדרוזים למרכז הגליל ולגולן. השלב השני התרחש במאות ה-16 וה-17 כאשר שליטים דרוזים מבית מען שלטו בצפון הארץ, והשלב השלישי היה בגלי משנה ב-300 השנים האחרונות. הדרוזים התיישבו בארץ ב-36 כפרים, רובם בעלי רוב דרוזי ומיעוטם מעורבים. מהם נותרו 16, שניים בכרמל ו-14 בגליל. במפקדי האוכלוסייה העות'מאניים נמנו הדרוזים עם האוכלוסייה המוסלמית ולכן אין נתונים על מספרם. ואולם להערכת הקרן לחקר ארץ ישראל (PEF), ב-1887 היה מספר הדרוזים 7,860 נפש.
יש הטוענים שבין הדרוזים והיהודים קיים קשר עוד מתקופות עתיקות יותר, מאחר שהדת הדרוזית שאבה רעיונות מסוימים מן היהדות (בעיקר מן הקבלה) וכמו כן יתרו (נבי שועייב), חותן משה, מקובל על הדרוזים כנביאם, ועל שמו נקרא חגם נבי שועייב. הנוסע היהודי בנימין מטודלה כתב על ביקורו בעיר צידון במחצית השנייה של המאה ה-12 כי הדרוזים "הם אוהבים ליהודים".
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

בתקופת המנדט הבריטי נקטו הדרוזים עמדה נייטרלית מובהקת כלפי הסכסוך הערבי-יהודי, ולא השתתפו כלל במאורעות של שנות העשרים והשלושים. העמדה הנייטרלית של הדרוזים הביאה את ראשי היישוב לפנות אליהם בהצעה לשכנות טובה ויחסים תקינים. במיוחד פעלו בנושא איש הציבור היהודי אבא חושי (אבא שְׁנֵלֶר), ששקד בעיקר על טיפוח הקשרים עם הדרוזים בני הכפר עספיא; יוסף נחמני, שפעל באזור טבריה בקרב הדרוזים שהתגוררו בכפרים מע'אר וחורפיש; ויצחק בן-צבי, אשר קשר קשרים עם מנהיגי הדרוזים בגליל. תוכניתו של בן-צבי כללה בין היתר הצעת עזרה משפטית לדרוזים בשעת הצורך, ולאחר מכן לבוא בקשרים עם מנהיגי הדרוזים בסוריה ובלבנון.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי > במרד הערבי הגדול 1939-1936

בתקופת מאורעות ה'תרצ"ו – ה'תרצ"ט (1936–1939) היו מרבית הדרוזים רחוקים ממוקדי המרד הערבי ולא הושפעו מהלך הרוח הקיצוני של מנהיגיו. עוד לפני כן, רבו בכפרים המעורבים ההתנגשויות בין הדרוזים לשכניהם, ובייחוד בינם לבין המוסלמים, והדרוזים לא לקחו חלק בדרך כלל בתנועה הערבית הלאומית. בשנות המרד, על רקע הידיעות על שיתוף פעולה דרוזי–יהודי, פגעו כנופיות ערביות בדרוזים. בזמן המהומות, ערכו הכנופיות הערביות התנפלויות על הדרוזים בשפרעם והתנגשויות רבות אירעו גם בכפר מע'אר.
מקרב הדרוזים בגליל, שברובם שמרו על עמדה נייטרלית במהלך המרד, הצטרפו מעטים לכנופיות הערביות. דרוזים השתתפו בכנופיות בהנהגת פאוזי קאוקג'י, חלקם כשכירים, ואף הייתה פלוגה דרוזית מיוחדת. המתנדבים הדרוזים מסוריה לא קיבלו את ברכת המנהיגות המסורתית של העדה וכנראה משום כך לא השפיעו על הדרוזים בארץ ישראל – שהופעלו עליהם לחצים חזקים להצטרף למורדים – לתמוך במרד הערבי. הכפרים הדרוזים על הכרמל אף סירבו לשלם לקרנות המרד. דרוזים השתתפו גם בכנופיות יוסוף אבו דורה, אולם כשזה החל לפגוע בכפרים הדרוזיים (כפי שגם פגע רבות בכפרים הערביים), פנו לו הדרוזים עורף והחלו לפעול נגד הכנופיות. ב-1939, לקראת סוף המרד, "עברו" כמעט כל הדרוזים תושבי הגליל לצד היהודי, אם כי מבלי ליטול חלק פעיל בלחימה עצמה. הדבר קרה בעיקר עקב התנכלויות של מורדים ערבים ומוסלמים לכפרים דרוזיים. נראה כי המתיחות בין הדרוזים והמוסלמים בזמן המרד, הייתה הסיבה שבעקבותיה הדרוזים התחילו לשתף פעולה עם הצד היהודי במלחמת העצמאות ואילך.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי > בשנות ה-40

באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20, מספר הדרוזים בארץ ישראל המנדטורית היה בין 10 ל-12 אלף, כ-6%–7% מתוך כלל אוכלוסיית הדרוזים, שמנתה כ-180 אלף נפש. חלקם של הדרוזים בתושבי ארץ ישראל באותה תקופה היה פחות מאחוז אחד. בשנות ה-40 סייעו הדרוזים ליהודים במסגרת פעילותה של "ההגנה" ברכישת נשק ותחמושת, באיסוף ידיעות וסיוע למפעל ההעפלה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נחלשו מעט הקשרים בין היהודים והדרוזים. אולם הבסיס החזק שנוצר אפשר את חידוש הקשרים לאחריה. גם לאחר החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה ב-29 בנובמבר 1947, העדיפו הדרוזים בארץ ישראל לנקוט עמדה נייטרלית במהותה כלפי שני הצדדים במאבק. ב-23 בינואר 1948 נערך הסכם לפיו "אין הדרוזים משתתפים או יוזמים התקפה על היהודים; אין היהודים מתקיפים את הדרוזים. הדרוזים מעוניינים לעזור ליהודים על ידי שמירת השקט באזורם. לזאת זקוקים לכסף, לתמיכה בכמה מצרכים, לקנות תחמושת חסרה".
אך עוד לפני הכרזת העצמאות כבר הוקמה פלוגה דרוזית בתוך הכוח הצבאי היהודי, ובחודש אוקטובר כבר נלחמו פלוגה זו ופלוגה צ'רקסית ב"מבצע חירם", שבו נכבשו שטחים משמעותיים בגליל. עם זאת, בתחילת מלחמת העצמאות, פעל גדוד דרוזי בצבא ההצלה של פאוזי קאוקג'י, אשר לא נטל חלק פעיל בלחימה. אחרי שקאוקג'י נכשל בקרב משמר העמק, הוא הורה לגדוד לתקוף את רמת יוחנן. הגדוד הובס בקרב רמת יוחנן, ובעקבות הקשרים של יוסף נחמני, הגדוד, וכל הדרוזים, עברו לצידם של היהודים במלחמה.
הקשרים הלא רשמיים בתקופת המנדט הבריטי בין הדרוזים ליהודים, סללו את הדרך לקבלתם של הדרוזים ושילובם כאזרחים שווי זכויות וחובות במדינת ישראל.
היסטוריה > לאחר הקמת מדינת ישראל > הדרוזים והכנסת

לאורך השנים חלו שינויים בדפוסי ההצבעה בבחירות הכנסת בקרב בני העדה הדרוזית, הן באחוזים והן במפלגות להן הם מצביעים. מחקר שנעשה בשנת 2021 על ידי מוחמד שנאן ועמרי אילת, הראה כי הייתה ירידה משמעותית באחוזי ההצבעה בבחירות לכנסת בקרב בני העדה הדרוזית בין השנים 1996–2020. בשנת 1996 אחוזי ההצבעה בבחירות לכנסת בקרב בני העדה הדרוזית עמד על 76.8%, לעומת זאת, בשנת 2020 עמד אחוז ההצבעה בבחירות לכנסת על 57.1%.
השיקול לבחירת מפלגה להצבעה הוא אינדיבידואלי בקרב בני העדה הדרוזית, כך שאין מפלגה מסוימת שכל הדרוזים מצביעים לה בשל היותם דרוזים. בני העדה מצביעים למפלגה או למועמד שמייצגים אותם ומקדמים את תחומי העניין והאינטרסים האישיים שלהם.
אפשר להגיד שכמעט כל המפלגות בהן היה מועמד דרוזי במעמד ריאלי, זכו למרבית הקולות של המצביעים מהכפר של אותו המועמד בבחירות בהן הוא התמודד. ניתן להסיק מהסקר כי החברה הדרוזית אינה חברה הומוגנית בעת ההצבעה בבחירות לכנסת. בקרב הדרוזים, החמולה (כלומר המשפחה והכפר) תופסים מקום גדול יותר ביחס לקידום האינטרסים האחרים בעת קבלת ההחלטה בבחירות לכנסת. בשנת 1996, מפלגת העבודה גרפה את רוב קולותיהם של המצביעים הדרוזים (למעט פקיעין), למרות שהיו עוד מפלגות שכללו ח"כים דרוזים כמו הליכוד והרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל. שיעורי ההצבעה למפלגות הלא-ציוניות בקרב בני העדה הדרוזית עלה מ-9.58% ל-17% בבחירות 2013. בספטמבר 2019, למפלגת כחול-לבן בראשות בני גנץ היה את מספר המצביעים הגבוה ביותר בכפרים הדרוזיים (למעט בית ג'ן, סאג'ור ופקיעין), הסיבה לכך הייתה ההבטחה של המפלגה לתיקון חוק הלאום וחוק קמיניץ, וגם הצטרפותה של ג'דיר כמאל-מריח למפלגה, שלא הזדהתה עם הפוליטיקה המסורתית.
דמוגרפיה

הדרוזים בישראל מתגוררים בשני מחוזות עיקריים: מחוז הצפון (כ-81% מאוכלוסיית הדרוזים), הכולל את הגליל ורמת הגולן, ומחוז חיפה (כ-19%). היות שהדרוזים אינם מקבלים נישואי תערובת ומרביתם נישאים בתוך העדה, רוב הדרוזים אינם עוזבים את הכפרים הדרוזיים, ומעטות המשפחות המתגוררות בערים בהן האוכלוסייה הדרוזית קטנה או שמלבדם אינה קיימת כלל.
בסוף שנת 2018 מנו הדרוזים 143 אלף בני אדם המהווים כ-1.6 אחוזים מאוכלוסיית המדינה, ו-7.6 אחוזים מהערבים בישראל. רוב הדרוזים בישראל מגדירים עצמם כערבים (71%), והשאר מגדירים עצמם כ"דרוזים-ערבים". שיעור הגידול של האוכלוסייה הדרוזית בשנת 2017 (1.4%) היה נמוך מזה של האוכלוסייה המוסלמית (2.5%) ומזה של האוכלוסייה היהודית (1.7%). שיעור הפריון בקרב הנשים הדרוזיות נמצא במגמת ירידה מאמצע שנות ה-60. שיא הפריון, 7.9 ילדים לאישה, נמדד ב-1964. ב-1990 היה השיעור 4.1 ילדים, ב-2000 3.1 ילדים, ב-2010 2.5 ילדים, וב-2017 2.1 ילדים בממוצע בלבד.
נכון ל-2018, בכ-84.9% מבין משקי הבית של הדרוזים היו מועסקים. עם זאת נמצא פער גדול בין ההשתתפות של גברים בכוח העבודה לבין זו של הנשים. אחוז הגברים המשתתפים בכוח העבודה הגיע ב-2018 ל-71.1%, ואילו אחוז הנשים הדרוזיות המשתתפות בכוח העבודה הגיע ל-43.2% בלבד. ב-18 השנים מאז שנת 2000 גדל מספר הסטודנטים הדרוזים במוסדות להשכלה גבוהה פי שלושה, ובמוסדות נרשמו קרוב לחמשת אלפים סטודנטים דרוזים.
הלמ"ס מגדיר את האוכלוסייה הדרוזית בישראל כמגזר בחינוך הערבי (אחד מתוך ארבעה), וכקבוצת אוכלוסייה הדרוזים נכללים כחלק מהאוכלוסייה הערבית (לצד המוסלמים וחלק מהנוצרים).
דמוגרפיה > מעמד חברתי-כלכלי

מחקר שפורסם על ידי מרכז טאוב לחקר מדיניות חברתית בשנת 2017 מצא כי האוכלוסייה הדרוזית נמצאת במקום השני בהישגיה במגזר הערבי בכל המדדים: ציוני הבגרות, שיעור בוגרי המכללות ותחומי התעסוקה. אוכלוסיית הנוצרים בישראל מובילה בהישגים אלו.
דמוגרפיה > תחום החינוך

על פי מפקד האוכלוסין של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בשנת 2020, 79.9% מהדרוזים בישראל היו זכאים לתעודת בגרות, שיעור גבוה מזה של המוסלמים הערבים (60.3%), נמוך מזה של הנוצרים (83.6%) וקרוב לזה של היהודים (80.2%). כמו כן, על פי אותו מפקד, 15.3% מהדרוזים בישראל מחזיקים בתואר אקדמי, נתון נמוך מהשיעור בקרב הנוצרים (70.9%), אך מעט גבוה יותר מזה של המוסלמים (10%) בעלי תואר.
הדרוזים ברמת הגולן

ביוני 1967 כבשה ישראל חלק ניכר מרמת הגולן ובכלל זה את הכפרים הדרוזיים בצפון הרמה, שבהם חיים היום כ-20,000 נפש. הכפרים הם: מג'דל שמס, מסעדה, בוקעאתא ועין קנייא. רבים מהדרוזים ברמת הגולן מזדהים גם כחלק מהקהילה הדרוזית של סוריה. לאורך השנים נתגלו מספר פרשיות ריגול שבהן היו מעורבים הדרוזים.
אולם באופן כללי היחסים בין השלטון הישראלי לבין הדרוזים ברמת הגולן נוחים, בין היתר הודות לכך שב-1967 כבר התקיימה בישראל קהילה דרוזית גדולה שהשתלבה בחיי המדינה. ישראל אינה מכירה בדרוזים ברמת הגולן כאזרחים סורים, ורובם מוגדרים כמי שאזרחותם "אינה ברורה". עם זאת, קיים קשר מוגבל בין הדרוזים לבין הרפובליקה הערבית הסורית, בעיקר באמצעות שליחת צעירים ללימודים באוניברסיטאות ומכללות בסוריה. הנהגת הדרוזים הכללית - לרוב נמנעת מלהתערב בסוגיה הספציפית הדנה בשאלת אזרחותם ונאמנותם של אותם דרוזים בגולן.
בשנת 1981 נחקק חוק רמת הגולן שסיפח למעשה את הגולן למדינת ישראל. הדרוזים ברמת הגולן פתחו במחאה חריפה והכריזו על שביתה כללית, אם כי 5 ראשי יישובים דרוזים בגולן הצטרפו כבר ב-11 בינואר 1978 לקריאתם של ראשי היישובים היהודיים בגולן – לספח את הגולן לישראל באופן מלא.
הדרוזים ברמת הגולן מוכרים כתושבי קבע בישראל ולא כאזרחים. אמנם הם רשאים לקבל אזרחות ישראלית, אך רק מעטים מהם ניצלו את האפשרות. עד 2006 רק 677 איש מקרבם מימשו זכות זו. בעשור השני של המאה ה-21, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, נרשם זינוק של מאות אחוזים במספר הדרוזים בגולן שהגישו למשרד הפנים בקשה לקבלת אזרחות ישראלית. נכון ל-2024 נרשמו כ-6,000 בעלי אזרחות ישראלית, כ-20.45% מהאוכלוסייה.
בפברואר 2012 עתרו ארבע המועצות המקומיות לראשונה לבג"ץ נגד מדינת ישראל, בטענה לאפליה אסורה מצד המדינה, ודרשו להורות לממשלת ישראל להסביר מדוע היישובים הדרוזיים בגולן לא זוכים לתוספת תקציבית כמו היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים בשאר ישראל. בדצמבר 2013 החליטה ממשלת ישראל להפנות 209 מיליון שקלים לתוכנית רב-שנתית לפיתוח היישובים. הכספים הועברו בין 2014 ל-2017 והושקעו בחינוך, בתשתיות לתחבורה, במוסדות רווחה ובפיתוח ענף התיירות.
באוקטובר 2018 התקיימו לראשונה בחירות מקומיות במועצות הדרוזיות ברמת הגולן, לאחר עשרות שנים שבהן מונו ראשי המועצות בידי משרד הפנים. משטר אסד בסוריה, האשים את מדינת ישראל כי "הפרה את אמנת ז'נבה" עקב קיום הבחירות.
בשנת 2014 הוקמה לראשונה קבוצת כדורגל המייצגת את תושבי ישראל הדרוזים שברמת הגולן בלבד, המסונפת להתאחדות לכדורגל בישראל – "בני ממב"ע הגולן". שמה המלא של הקבוצה מייצג תחתיו את ראשי התיבות של ארבע המועצות שברמה: מסעדה, מג'דל שמס, בוקעתא ועין קנייא. הקבוצה החלה לשחק בליגה ג' וכבר בעונתה הראשונה העפילה לליגה ב'.
ב-27 ביולי 2024 באסון פגיעת הרקטה במג'דל שמס 12 ילדים ונערים נרצחו ומעל ל-30 בני אדם נפצעו מפגיעה ישירה במגרש כדורגל במג'דל שמס שנגרמה מרקטה ארטילרית איראנית מדגם פלק 1 ששיגר חזבאללה מלבנון.
מערכות יחסים בין-קהילתיות > היחס עם יהודים-ישראלים

בשנת 1948, רבים מהדרוזים התנדבו לצה"ל ולא נהרסו או ננטשו כפרים דרוזיים. מאז הקמת מדינת ישראל, הדרוזים הפגינו סולידריות עם ישראל והתרחקו מהקיצוניות הערבית והאסלאמית. השותפות היהודית-דרוזית נקראה לעיתים "ברית דמים" כהכרה בנטל הצבאי המשותף שנשאו העמים השונים לשם ביטחון המדינה. מאז 1957, הממשלה הכירה באופן פורמלי בדרוזים כקהילה דתית נפרדת, והם מוגדרים כקבוצה אתנית נפרדת ברישום המפקד האוכלוסין של משרד הפנים. מצד שני, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של ישראל מסווגת את הדרוזים כערבים במפקד האוכלוסין. הדרוזים בישראל לא רואים את עצמם כמוסלמים, ורואים את אמונתם כדת נפרדת ועצמאית, אך רובם כן מגדירים את עצמם כערבים. בהשוואה למוסלמים הישראלים, הדרוזים שמים פחות דגש על זהותם הערבית ומזהים את עצמם יותר כישראלים. עם זאת, הם היו פחות מוכנים ליחסים אישיים עם יהודים בהשוואה למוסלמים ולנוצרים הישראלים, תופעה שחוקרת איבתיסאם איברהים מייחסת להבדלים תרבותיים בין יהודים לדרוזים.
מערכות יחסים בין-קהילתיות > היחס עם נוצרים ישראלים

היחסים בין הדרוזים לנוצרים בישראל מאופיינים בהרמוניה ובקיום משותף בשלום, והם חיים יחד בשלום ובידידות. למעט התנגשויות נדירות, כולל מעשי אלימות מצד דרוזים כלפי נוצרים בשנת 2005 בעיר מע'אר. דרוזים ונוצרים בישראל חוגגים את ימי ההולדת, החתונות, ההלוויה והחגיגות של זה את זה, כגון חג מאר אליאס (אליהו הקדוש) בחיפה. רבים מהדרוזים והמוסלמים לומדים בבתי ספר נוצריים בישראל, משום שבתי הספר הנוצריים הם בעלי ביצועים גבוהים ונחשבים לאחדים מהטובים ביותר במדינה.
ההתקשרות בין נוצרים (חברי הכנסיות המרונית, האורתודוקסית, המלכיתית וכנסיות אחרות) לדרוזים האחדותיים הובילה להקמתם ולקיומם של כפרים ועיירות מעורבות באזור הגליל, הר הכרמל, ובחלק המוחזק של רמת הגולן. בין המקומות המעורבים נמצאים אבו סנאן, דלית אל-כרמל, עין קנייא, חורפיש, עוספיא, כפר יאסיף, כסרא-סמיע, מג'דל שמס, מע'אר, פקיעין, ראמה ושפרעם, שבהם חיים יותר מ-82,000 דרוזים ו-30,000 נוצרים.
הדרוזים והמוסלמים הישראלים חיים בתנאים סוציו-כלכליים דומים בהשוואה לנוצרים הישראלים העשירים והמובילים בהשכלה. למרות מקרים נדירים של תקריות בין-סקטוריאליות בין הקהילה הנוצרית המובילה לבין הדרוזים, מחקרה של החוקרת איבתיסאם איברהים מגלה כי רוב הדרוזים רואים את יחסיהם עם הקהילה הנוצרית באופן חיובי יותר מאשר עם הקהילה המוסלמית.
עקרונות הדת הדרוזית

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התיאור המקובל מציג את הדת הדרוזית כדת סודית, שנוסדה במצרים לפני כאלף שנה, בימי השלטון האיסמעאלי-שיעי-פאטימי. זוהי דת "מנטלית", ללא פולחן וכמורה, המאמינה בעולם רוחני ובגלגול נשמות, ונשענת על התפיסה המונותאיסטית של עדת המאמינים (ה"מוואחידון"). הפילוסופיה הדתית הדרוזית מושפעת ממקורות יווניים, הודיים וצופיים למיניהם.
בדת הדרוזית, חובת קיום המצוות המעשיות מוטלת על חברי הקהילה הדתיים, המכונים "אל-עוקאל", בניגוד ל"אל-ג'והאל", אשר אינם דתיים ואינם מחויבים בשמירה על מצוות. הדרוזים הדתיים מתפללים פעמיים בשבוע ב"ח'לוה", בית תפילה נטול סימנים מזהים, המפריד בין נשים לגברים. התכנסויות אלו כוללות דברי הטפה, מוסר, וקריאה בספרי קודש. עבירות כמו רצח וזנות מובילות לנידוי מתפילות אלו. איש הדת הדרוזי נדרש לגדל שפם וללבוש בגדים מסורתיים, והאישה הדתיה ללבוש כיסוי ראש ובגדים מסורתיים. המנהיג הדתי, "סאיס", מתמנה על ידי הקהילה לכל חייו. הדרוזים מקיימים חופש מוחלט בבחירת אורח חיים, דתיים או לא דתיים, מה שמשקף סובלנות דתית וכבוד הדדי.
האסלאם הנורמטיבי איננו מהווה מרכיב אינטגרלי בהקשרים ההיסטוריים והתאולוגיים של הדת הדרוזית, אף על פי שבלבנון, סוריה וירדן – אך לא בישראל – נהוג להגדיר את הדרוזים כאסכולה נפרדת בתוך האסלאם ("מד'הב"). ישנה טענה כי מבחינה היסטורית עקרונות הדת הדרוזית מנוגדים למקובל באסלאם[דרוש מקור]. הדמות הבולטת בדת הדרוזית הוא הח'ליף אל-חאכִּם בִּאמר אללה, העומד במוקד האמונה וההערצה כהתגלמות האלוהות כמעט, תפיסה נלעגת לפי עקרונות האסלאם (בפועל, מוצא הדת הוא מהאסלאם השיעי). במקום מוחמד כנביא האחרון מאמינים הדרוזים בסלמאן הפרסי. הדת הדרוזית ביטלה את המצוות העיקריות של האסלאם, כגון תפילה במסגד ועלייה לרגל למכה, וחמזה, כדמות משיחית, הטיף לאופיו האלוהי של אל-חאכִּם, ודחה את האסלאם תוך קביעה גורפת שהדת הדרוזית היא הדת היחידה בעולם. מיליוני שנים לפני בריאת העולם נתקיימו אמיתות הדת הדרוזית, ובעיקר האמונה באל אחד, ובאחרית הימים ייהרסו מכה והמסגדים עם שיבתו של הח'ליף אל-חאכִּם בִּאמר אללה. המהפכה הדתית הדרוזית תבעה זהירות ואומץ לב מול העמים המוסלמים, ולכן לא הזכירו בפומבי אמונה זאת. בזיכרון העדה נחרט הרגע ההיסטורי המכונן של התפלגות הדרוזים מן האסלאם, שהביא אחריו לתקופת מצוקה ולניסיון רב-האובדן ("מהנה"). כאשר חשו הדרוזים חזקים ובטוחים נמנעו מלהעמיד פנים שהם מוסלמים, וכאשר חשו מאוימים, נקטו בטכסיס ה"תקייה", כלומר, העמידו פנים שהם מזדהים עם האסלאם. הפאטימים, הממלוכים, העות'מאנים והערבים שחטו את הדרוזים, שרפו את כפריהם, הענישו אותם על עיקשותם והכריחו אותם לאמץ, כלפי חוץ, את האסלאם.[דרוש מקור] המצרים, הבדווים והצרפתים היו גם הם בין אויביהם, וסיכנו את חייהם באזור.
בישראל הדרוזים נחשבים לבני דת עצמאית, אולם בחלק מהמדינות הערביות, כמו בלבנון, סוריה, ירדן, ואיחוד האמירויות הערביות, הם נחשבים כחלק מהאוכלוסייה המוסלמית.
יישובים ישראליים עם אוכלוסייה דרוזית

על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2020, הדרוזים בישראל מתגגורים ביישובים הבאים:
| שם | שם בערבית | כלל אוכלוסיית היישוב | אחוז הדרוזים ביישוב | מספר התושבים הדרוזים | חבל ארץ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דלית אל-כרמל | دالية الكرمل | 17,866 | 96.8% | 17,300 | הכרמל |
| ירכא | يركا | 17,405 | 98.3% | 17,100 | הגליל העליון |
| מע'אר | المغار | 23,275 | 57.2% | 13,320 | הגליל התחתון |
| בית ג'ן | بيت جن | 12,151 | 99.9% | 12,140 | הגליל העליון |
| מג'דל שמס | مجدل شمس | 11,267 | 100% | 11,267 | רמת הגולן |
| עספיא | عسفيا | 12,613 | 75.8% | 9,560 | הכרמל |
| כסרא-סמיע | كسرى-سميع | 8,965 | 95.5% | 8,560 | הגליל העליון |
| יאנוח-ג'ת | يانوح-جت | 6,775 | 99.9% | 6,770 | הגליל העליון |
| בוקעאתא | بقعاثا | 6,665 | 100% | 6,665 | רמת הגולן |
| ג'וליס | جولس | 6,567 | 99.6% | 6,540 | הגליל העליון |
| חורפיש | حرفيش | 6,490 | 96.5% | 6,260 | הגליל העליון |
| שפרעם | شفاعمرو | 42,509 | 13.7% | 5,840 | הגליל התחתון |
| סאג'ור | ساجور | 4,358 | 99.9% | 4,350 | הגליל העליון |
| אבו סנאן | أبو سنان | 14,306 | 30.1% | 4,310 | הגליל העליון |
| פקיעין | البقيعة | 5,975 | 70.8% | 4,230 | הגליל העליון |
| מסעדה | مسعدة | 3,753 | 99.9% | 3,750 | רמת הגולן |
| ראמה | الرامة | 7,792 | 31.4% | 2,450 | הגליל העליון |
| עין קנייא | عين قنية | 2,139 | 99.5% | 2,128 | רמת הגולן |
| מרום הגליל | ماروم الجليل | 15,764 | 5.7% | 900 | הגליל העליון |
| חיפה | حيفا | 283,736 | 0.17% | 480 | הכרמל |
| כפר יאסיף | كفر ياسيف | 10,244 | 2.6% | 270 | מישור החוף |
| אילת | إيلات | 52,519 | 0.45% | 240 | הערבה |
| תל אביב-יפו | تل أَبيب-يافا | 463,808 | 0.04% | 200 | מישור החוף |
| עכו | عكا | 49,503 | 0.23% | 110 | מישור החוף |
הערה: "מרום הגליל" אינו יישוב, אלא מועצה אזורית הכוללת יישובים רבים, ביניהם הכפר הדרוזי עין אל-אסד (عين الأسد).
ריכוזים קטנים יותר של אוכלוסייה דרוזית (למטה ממאה איש) קיימים גם במצפה רמון (0.32% מהאוכלוסייה), מעלות-תרשיחא (0.22%), כפר כנא (0.1%), מעיליא (0.1%), מ"א רמת הנגב (0.05%), מ"א משגב (0.04%), מ"א הגלבוע (0.04%), מ"א זבולון (0.03%), מ"א מטה אשר (0.03%), נוף הגליל (0.03%), מ"א משגב (0.03%), רמלה (0.02%), מ"א מטה יהודה (0.02%), ומ"א מנשה (0.02%).
ראו גם

דרוזים
הר הדרוזים
חג נבי שועייב
חג הקורבן (עיד אל-אדחא)
מעמד האישה בעדה הדרוזית
לבוש דרוזי מסורתי
ערביי ישראל#הדרוזים
מוואפק טריף
נעים כאמל הנו
מג'לי והבה
הצופים הדרוזים
התנועה הדרוזית הציונית
דרוזים ראשונים בתפקידים ציבוריים בישראל
לקריאה נוספת

אילן כפיר ודני דור, דרוזי - לוחם, אמיץ, ישראלי גאה - הדרוזים וצהל: קשר שלא יינתק, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2005
שמעון אביבי, טס נחושת – המדיניות הישראלית כלפי העדה הדרוזית 1948–1967, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2007
שוקי אמרני, הדרוזים בין עדה לאום ומדינה, קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה, אוניברסיטת חיפה, 2010
הרב חיים ויסברג, פסיפס: דתות ועדות בצה"ל, מערכות, נובמבר 2022
עאמר, א. מגמות ההתפתחות של ההשכלה התיכונית והאקדמית בחברה הדרוזית והשלכותיהן על השתלבותה בחברה הישראלית בעבר, בהווה ובעתיד. חיבור לשם קבלת תואר דוקטור בחינוך. אוניברסיטה אריאל, 2023
ג'וש ארנסט

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1975 (בן 50) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת רייס  The Barstow School 
 תפקיד:  דובר הבית הלבן (20 ביוני 2014–20 בינואר 2017) 
 מפלגה:   המפלגה הדמוקרטית
 אתר רשמי
 
ג'ושואה ראיין הנרי "ג'וש" ארנסט (באנגלית: Joshua Ryan Henry "Josh" Earnest; נולד ב-22 בינואר 1975) הוא עוזר פוליטי אמריקאי ששימש כדובר הבית הלבן תחת נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בשנים 2014–2017. בשנת 2017 החל לשמש כפרשן פוליטי עבור NBC ו-MSNBC.
ביוגרפיה

ארנסט נולד בקנזס סיטי, מיזורי, לג'ין, פסיכולגית, ולדונלד, מנהל אתלטיקה. הוא בוגר לימודי מדעי המדינה ומדיניות באוניברסיטת רייס.
ארנסט החל את הקריירה שלו בצוות הקמפיין של לי בראון לראשות העיר יוסטון ב-1997. לאחר מכן, עבר לניו יורק ושימש כעוזר בקמפיין של מייקל בלומברג לראשות העיר. הוא גם שימש כדובר הוועדה הדמוקרטית הלאומית. אחר כך, שימש כעוזר לחבר הקונגרס רוברט מריון ברי. ב-2006 שימש כדירקטור התקשורת של ג'ים דיוויס בקמפיין הבחירות שלו לתפקיד מושל פלורידה. לאחר מכן באותה שנה שימש כדירקטור התקשורת של טום וילסאק , שכיהן אז כמושל איווה.
ב-2007 הצטרף לצוותו של ברק אובמה כדירקטור התקשורת באיווה, ולאחר שאובמה ניצח באסיפת הבחירה הדמוקרטית במדינה המשיך לעבוד בקמפיין.
בכהונתו הראשונה של הנשיא אובמה שימש ארנסט כסגן דובר הבית הלבן תחת רוברט גיבס. בהמשך, קודם והיווה סגן ראשי וראש הסגל של דובר הבית הלבן ג'י קארני. ב-2014 מונה לדובר הבית הלבן, בתפקיד זה, דורג כראשון מבין דוברי הבית הלבן על ידי עיתונאים מבחינת נכונתו לעזור להם. ב-2017, בעת שהעביר את תדרוכו האחרון לכתבים, הצטרף הנשיא אובמה ושיבח אותו על יכולותיו ואישיותו במשך שנות עבודתם המשותפת.
לאחר סיום כהונתו של הנשיא אובמה, שימש ארנסט כפרשן פוליטי עבור NBC ו-MSNBC.
ב-2018 הצטרף לחברת התעופה יונייטד איירליינס, בה הוא משמש, נכון ל-2025, בתפקידי ניהול בתחום הפרסום והתקשורת.
חיים אישיים

באוגוסט 2012 ארנסט נישא לנטלי ויית'. לזוג יש שני ילדים.
הערות שוליים

1 2  Mallozzi, Vincent M. (2012-08-26). "Natalie Wyeth and Joshua Earnest". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-21.
↑  Tina Nazerian, Rice alumnus Josh Earnest recalls path to White House, The Rice Thresher (באנגלית אמריקאית)
↑  Daniel Lippman, BIRTHDAY OF THE DAY: Josh Earnest, former Obama White House press secretary now an NBC News political analyst, POLITICO, ‏2018-01-22 (באנגלית)
↑  Zezima, K. (2014, May 30). Who is Josh Earnest? Washington Post. https://www.washingtonpost.com/news/the-fix/wp/2014/05/30/who-is-josh-earnest/
↑  Steven T. Dennis Posted May 30, 2014 at 5:34pm, Josh Earnest's Flashback Friday, Roll Call, ‏2014-05-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Key People-Gov. Tom Vilsack (D-IA), web.archive.org, ‏2007-01-27
↑  2009 Presidential Inaugural Committees (PIC, JCCIC and AFIC) Organization, web.archive.org, ‏2016-11-04
↑  Jeff Zeleny, President Obama's First Day, The Caucus, ‏2009-01-21 (באנגלית)
↑  Jennifer Epstein, Meet Josh Earnest, POLITICO, ‏2014-06-20 (באנגלית)
↑  The Truth About Covering Obama - POLITICO Magazine - POLITICO Magazine, web.archive.org, ‏2015-06-29
↑  NBC News (2017-01-17), President Obama Surprises Josh Earnest at Last Press Briefing | NBC News, נבדק ב-2025-02-21
↑  Concha, Joe (2017-03-27). "NBC News signs former White House press secretary Josh Earnest". The Hill (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-02-21.
1 2  Josh Earnest, United Airlines
↑  Rice alum and board member takes flight, Rice News | News and Media Relations | Rice University (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 179018840  SNAC: w6f00zpd 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וש ארנסט