stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרודי מאקאי
קורות חייה

מאקאי נולדה במונקטון שבניו ברנזוויק, קנדה. טרודי מאקאי למדה לתואר ראשון (1974) ושני (1976), שניהם בביולוגיה באוניברסיטת דלהאוזי (Dalhousie) שבנובה סקוטיה, קנדה. היא חיה בקנדה עד סיום לימודיה באוניברסיטה בשנת 1976. בהמשך חיה כ-10 שנים בסקוטלנד שם למדה לדוקטורט בגנטיקה באוניברסיטת אדינבורו (1979) בה גם המשיכה כחוקרת.
לאחר מכן חזרה לאוניברסיטת דלהאוזי לפוסט-דוקטורט. ב-1987 עברה לראלי בקרוליינה הצפונית, וקיבלה מינוי של פרופסור באוניברסיטת צפון קרוליינה. באוקטובר 2017 עברה לאוניברסיטת קלמסון בקרוליינה הדרומית שם היא מנהלת המרכז לגנטיקה של האדם ופרופסור לגנטיקה וביו כימיה .
תחום המחקר של מאקאי הוא גנטיקה של תכונות מורכבות, תכונות שבהן אין התאמה פשוטה בין הגנוטיפ והפנוטיפ. תכונות אלו מושפעות ממספר רב של גנים וכל אחד תורם רק מעט לשונות הביטוי של התכונה וזאת בנוסף להשפעת גורמי הסביבה. מאקאי מתרכזת במחקר גנטי של תכונות מורכבות שיש להן השלכות על בריאות האדם.
את המחקרים שלה היא עושה על הגנטיקה של זבוב הדרוזופילה (המכונה "זבוב הפירות"). לשם כך הקימה מעבדה שבה מגדלים וחוקרים קרוב למיליון זבובים בכל שנה. יוצרים מוטציות מכוונות ב-DNA על מנת לבחון כיצד שילובים שונים של גנטיקה וגורמי סביבה משפיעים על תכונות כמו אורך חיים וחסינות בפני מחלות.
הישג בולט של מחקריה הוא קטלוג של הגנום השלם של 200 סוגים שונים של זבובי פירות, קטלוג שפורסם ב-2012.
נשואה לרוברט אנהולט, גנטיקאי אף הוא.
פרסומים

למאקאי 252 מאמרים ועוד 359 פרסומים אחרים.
תפקידים וכיבודים

זוכת מדליית החברה האמריקאית לגנטיקה (Genetics Society of America - 2004).
עמיתת החברה המלכותית - 2006
חברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית -2010.
זוכת פרס וולף לחקלאות - 2016
עמיתת החברה הפילוסופית האמריקאית - 2021
הערות שוליים

↑  ציטוט מתוך ההודעה על זכייתה בפרס וולף לחקלאות
↑  כך על פי הכתבה בעיתון  News&Observer
↑  כך על פי דף הבית של מאקאי
↑  ,הודעה על מינוי מאקאי בפרסום של אוניברסיטת קלמסון
↑  ,מאקאי באתר ReaserchGate
↑  ,מאקאי ברשימת עמיתי החברה המלכותית
↑  The American Philosophical Society Welcomes New Members for 2021, American Philosophical Society (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572857205171  BIBSYS: 90518633  BnF: cb13333757b (data)  CANTIC: a11353582  GND: 1233346180  ISNI: 0000 0001 1658 7182  LCCN: n88008917  NKC: xx0127413  NTA: 242638791  ORCID: 0000-0002-2312-7245  SUDOC: 035747250  VIAF: 64151483   WorldCat (עם VIAF): 64151483
טאראס קומפניצ'נקו

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1969 (בן 54) קייב, ברה"מ 
 מקום לימודים:  Kosiv Institute of Applied and Decorative Arts  האקדמיה הלאומית לאמנויות לבוב  האקדמיה האוקראינית לאמנות חזותית ולארכיטקטורה 
 הושפע על ידי:  Platon Biletskyi, Volodymyr Ovsiĭchuk 
 פרסים והוקרה:  אמן כבוד של אוקראינה (2008)  פרס שבצ'נקו (2023)  אמן העם של אוקראינה (2019)  פרס וסיל סטוס (2004) 
 
טאראס קומפניצ'נקו (באוקראינית: Тарас Компаніченко; נולד 14 בנובמבר 1969 בקייב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית) הוא אמן הקלטות אוקראיני, ומנגן בכלי נגינה מסורתיים כמו קובזה, בנדורה ולירה (אנ), מלחין וזמר-יוצר.  הוא חבר פעיל בארגון Kobzarskyi Tsekh (איגוד אמני הקובזה) וכן בלהקות המוזיקה הקדומה "Chorea Kozacka" ו"Sarmatica". הוא השתתף באופן פעיל במהפכה הכתומה שהתרחשה באוקראינה מנובמבר 2004 עד ינואר 2005 וכן ביברומאידאן בשנים 2013–2014. הוא קיבל את תואר אמן מוערך של אוקראינה(אנ) וחתן פרס ואסיל סטוס (אנ') .
במקור קומפניצ'נקו למד ציור ותולדות האמנות, אך הוא ויתר על קרירה זאת לטובת המוזיקה. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הוא התגייס והצטרף לחטיבת ההגנה הטריטוריאלית ה-241 של צבא אוקראינה.
הערות שוליים

↑  "Тарас Компаніченко - пісні, біографія - Українські пісні".
↑  "Указ Президента України № 1001/2008 «Про відзначення державними нагородами України»". Офіційне інтернет-представництво Президента України (באוקראינית). 2016-10-02. ארכיון מ-2016-11-29.
↑  Hayda, Julian (1 ביוני 2022). "War isn't dampening artists' determination to revive Indigenous Ukrainian music". NPR. נבדק ב-13 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7a29deb7-1d8b-4980-811b-465c0e2a2ede 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טאראס קומפניצ'נקו".
טורימפייטרה

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  איטליה איטליה
 מחוז:  לאציו לאציו
 נפה:  רומא
 שטח:  73.42 קמ"ר קמ"ר
 גובה:  40 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,970 (2015)
  ‑ צפיפות:  54.07 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  41°55′00″N 12°12′03″E﻿ / ﻿41.916722°N 12.200731°E﻿ / 41.916722; 12.200731 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןטורימפייטרה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןטורימפייטרה(למפת לאציו רגילה) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניטורימפייטרה(למפת לאציו מוגדלת) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניטורימפייטרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קומונה פיומיצ'ינו
טורימפייטרה (באיטלקית: Torrimpietra) היא עיירה ופרציונה (אנ') השייכת לקומונה פיומיצ'ינו בעיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" (אנ') במחוז לאציו באיטליה, לחופי הים הטירני
טורימפייטרה

טורימפייטרה הייתה האזור הארבעים ושישה של רומא ברובע אגרו (איט'), מסומן ב-"Z. XLVI", שהוקם על ידי החלטה עירונית מיום 13 בספטמבר 1961.
בהמשך בעקבות הקמת קומונת פיומיצ'ינו האוטונומית, באמצעות חוק אזורי מס' 25 מ-6 במארס 1992, "טורימפייטרה" הפכה לחלק ממנה.
טורימפייטרה ידועה בשם "מבצר טורה בפייטרה" (איט') שנבנה ב-המאה ה-13
כלכלה

עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים, הכלכלה העירונית, לרבות גידול הבקר, הייתה קשורה בעיקר לחברה המקומית, שנקראה "טורה בפייטרה" (Torre in Pietra), שהפיקה חלב ויוגורט, שהיו שייכים פעם לבעלי הקרקעות.
הייצור של יין במרתף הטירה ההיסטורי "מבצר טורה בפייטרה" (איט') עדיין פעיל
כלכלה > כנסיות ב"טורימפייטרה"

כנסיית סנט'אנטוניו אבטה (Chiesa di Sant'Antonio Abate)
כנסיית סן פייטרו (Chiesa di San Pietro)
כנסיית הרחמים (Chiesa della Misericordia)
ראו גם

פרג'נה
פאסו אוסקורו
הערות שוליים

↑  "טורימפיטרה" uniroma1.it/arco/torre-pietra/torre-pietra (הקישור אינו פעיל, 23 בספטמבר 2024)
↑  "טורימפיטרה" uniroma1.it/arco/torre-pietra/torre-pietra
↑  מבצר Castello di Torre In Pietra web.archive.org/web/20150505004211
↑  הטירה ב-"טורימפיטרה" residenzedepoca.it/matrimoni/s/location/il_castello_di_torre_in_pietra
↑  כנסיית סנט אנטוניו אבט - תמונה tesoridellazio.it/tesori/fiumicino-rm-loc-torrimpietra-chiesa-di-san-antonio-abate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb146393591 (data)  VIAF: 17144648182548433925   WorldCat (עם VIAF): 17144648182548433925
טרודי שופ

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1903 ציריך, שווייץ 
 פטירה:  14 ביולי 1999 (בגיל 95) ון נויס, ארצות הברית 
 מדינה:  שווייץ 
 
טרודי שופ (Trudi Schoop; ‏9 באוקטובר 1903 - 14 ביולי 1999) הייתה רקדנית אמריקאית ילידת שווייץ, מחלוצות תחום הטיפול בתנועה.
ביוגרפיה

נולדה בשווייץ בתחילת המאה ה-20. בנעוריה החלה לרקוד בלט קלאסי והופיעה במופעים בהם נעשה שימוש באלתור והומור בתנועה כצורת הצגה מרכזית. בהמשך התנסתה בצורות ריקוד נוספות. בסביבות תקופת מלחמת העולם השנייה ערכה מספר סבבי הופעות בינלאומיים, בעיקר בארצות הברית.
ב-1940, כמתנדבת בבית החולים לחולי נפש "Camarillo" בקליפורניה, החלה לטפל באמצעות תנועה, ובהמשך הועסקה בבית חולים זה במשרת תרפיסטית. אחר כך לימדה ברחבי אירופה וארצות הברית.
ב-1947 עזבה סופית את אירופה ועברה לפעול בלוס אנג'לס שבארצות הברית.
תרומתה לתחום הטיפול בתנועה > תאוריה

שופ האמינה שהאדם משתקף בגופו, וכי מה שקורה ב mind הוא בעל השפעה על הגוף ולהפך. היא מצאה שהרמוניה זו חסרה בקרב מטופליה. היא ראתה ביציבה שלהם את המתח והקונפליקטים הפנימיים שלהם.
שופ האמינה שלחץ על האישיות משפיע על האינטגרציה והביצוע של המטופל, לכן אחת המטרות שלה הייתה להביא את הצד שנדחק אל המודעות, ולאפשר למטופל לבטא אותו דרך התנועה.
היא כיוונה לשתי נקודות עיקריות: לסייע לאינדיבידואל לחוות בצורה הרמונית את הקונפליקטים הרגשיים שלו; ולעודד צמיחה וסיוע לאינדיבידואלים לשם יצירת קשר.
הערות שוליים

1 2  Levy, F. (1988). Dance Movement Therapy: A healing art-Trudi Schoop (pp.75-89) .American Alliance for Health and Dance.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349696905171  BnF: cb17362860f (data)  CiNii: DA07446369  GND: 116918756  HDS: 009555  ISNI: 0000 0000 8453 6988  LCCN: nr00001533  MusicBrainz: 48dacf10-de8e-4e7d-831c-9e7bc3f6cb15  NDL: 00847680  NLK: KAC199636402  NTA: 133564436  SNAC: w6wh45rh  TLS: Trudi_Schoop  VIAF: 79335611   WorldCat (עם VIAF): 79335611
חקלאות ברשות הפלסטינית

חקלאים פלסטינים מוסקים זיתים, נובמבר 2015
החקלאות ברשות הפלסטינית מהווה חלק עיקרי בכלכלת הרשות הפלסטינית. ייצור וייצוא סחורות חקלאיות מהווה חלק חשוב בכלכלה. על פי המועצה האירופית ליחסי אירופה -הפלסטינים (אנ'), המגזר החקלאי מעסיק באופן לא רשמי כ-90% מהפלסטינים ובאופן רשמי כ-13.4% מהם. כמו, שטחי החקלאות מתפרסים על פני כ־2 מיליון דונם אדמה. כאשר כ־45% מהחקלאות מיועד לגידול זית לשמן.
לטענת בנק העולמי, עובדי ענף החקלאות הפלסטינית סובלים משימוש בקרקעות שלהם למטרות צבאיות של צבא הגנה לישראל (אשר שולט בחלקים נרחבים מיהודה ושומרון) וכן לאדמות שמשמשות למגורי מתנחלים.
נכון לפברואר 2021, שיעורי האבטלה עמדן על כ-49% ברצועת עזה ועל כ-19% ביהודה ושומרון.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לאחר מלחמת ששת הימים, מדינת ישראל עודדה את הפלסטינים לעבוד בענף החקלאות. שר הביטחון הישראלי, משה דיין עודד באופן אקטיבי את התרחבות ענף החקלאות בכלכלה הפלסטינית, כתוצאה מעידוד זה גדל הפריון החקלאי ביהודה ושומרון ב-16% בממוצע שנתי.
עד מהרה פתחה השליטה הישראלית על יהודה ושומרון אופקי תעסוקה חדשים ומשמעותיים בפני האוכלוסייה הפלסטינית, שהחלה לעבוד במשק הישראלי, בעיקר כפועלים בעבודות פשוטות כדוגמת חקלאות, בנייה וניקיון. התעסוקה במשק הישראלי הובילה עד מהרה לפריחה כלכלית חסרת תקדים ביהודה ושומרון, כמו גם לזניחת חלק מהחקלאות המסורתית, שרווחיותה הנמוכה לא יכלה להתחרות בשכר העבודה של המשק הישראלי. לפריחה הכלכלית תרמה גם מדיניות הגשרים הפתוחים שאפשרה את המשך הייצוא החקלאי לירדן, כמו גם הכנסת שיטות עיבוד חקלאיות מתקדמות על ידי מדריכים מטעם משרד החקלאות הישראלי.
שינוי מדיניות בעניין החקלאות הפלסטינית הוחלט לאחר המהפך, בו עלתה לשלטון מפלגת הליכוד. ממשלה הליכוד שהוקמה החליטה להפסיק את התמריצים שנתנה ממשלת ישראל לחקלאים לפלסטינים. ממשלת הליכוד ראתה בחקלאות המקומית מכשול למטרתה לספח את שטחי יהודה ושומרון, כתוצאה ממדיניות זאת מלבד הפסקת התמריצים הוחלט גם על צמצום מכסות המים שניתנן לחקלאים הפלסטינים, החלטה זו אילצה רבים מהחקלאים לעזוב את אדמותיהם ולעבור לעבוד בישראל.
בנובמבר 2014 פורסם כי כרמי הזיתים ביהודה ושומרון, מהווים כ־45% משטחי החקלאות הפלסטינית וכ־85% משטחי עצי הפרי ביהודה ושומרון, כמו כן פורסם כי באותה שנה מכרו הפלסטינים כ־13 אלף טונות של זית לשמן זית (היבול הפלסטיני כולו עמד באותה שנה על כ-58 אלף טונות). על פי נתוני מועצת שמן הזית העולמית, הכמות המופקת ברשות הפלסטינית בין השנים 2011 ו-2021 נעה בין 15 אלף ל-24 אלף טון שמן, כמות גדולה במקצת מהנתון המקביל בישראל.
על אף שמדובר בהפרה של הסכמי אוסלו, ביולי 2022 פורסם כי משרד התחבורה הפלסטיני יחד עם מושל נפת טובאס מעניקים רישיונות פעילות בחינם לחקלאים פלסטינים שיוכיחו כי השתלטו על שטחים חדשים בשטח C (שטח שעל פי הסכמי אוסלו, נחשב הן אזרחית והן ביטחונית תחת שליטה ישראלית).
הערות שוליים

1 2  "Agriculture in Palestine: a post-Oslo Analysis" (PDF). 2012. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 בספטמבר 2015. נבדק ב-24 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Palestinians lose billions to Israeli land bans, says World Bank report". The National. 8 באוקטובר 2013. נבדק ב-13 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eyal Weizman,Hollow Land: Israel's Architecture of Occupation, Verso Books 2012 p.120.
↑  דני רובינשטיין, הכלכלה הפלסטינית: יבול הזיתים כתמונת מצב, באתר כלכליסט, 23 בנובמבר 2014
↑    שילה פריד, ‏ברשות הפלסטינית מציגים: מבצע חקלאי להשתלטות על שטחי C, בעיתון מקור ראשון, 24 ביולי 2022
יארסאניה

יארסאניה או אהל א-חק היא דת מזרח תיכונית, שפירוש שמה "אהבת האל".
היארסאניה היא דת סינקרטית, המשלבת יחד אלמנטים זורואסטריים ושיעיים. מסורות יארסאניות מקשרות את היווצרותה לבריאת עולם, אולם התפיסה המקובלת היא שהיא נוסדה במערב איראן בסביבות המאה ה-14 על ידי סולטאן סהאכ (אנ'). מעט ידוע על ראשית ימיה של הדת, והיארסאנים מעבירים בעל פה מדור לדור מסורות מיתולוגיות שונות על הולדתו וחייו של סהאכ, שהמסורות מייחסות לו את התגלמות האלוהות על פני האדמה. האחריות להעברת המסורות הייתה בידי האליטה הדתית, ולמרות זאת גם יארסאנים רבים מניחים שחלק מהסיפורים המיתולוגיים עוותו לאורך השנים, בעוד אחרים מקבלים אותם כפשוטם.
למרות המנהג היארסאני להעביר את המסורות שלהם בעל פה, נראה שמיעוט מהם החל בתיעוד כתוב החל מהמאה ה-19. למעט רשומות מתקופתו של סולטאן סהאכ, העדות המוקדמת ביותר לכתבי היארסאניה נמצאה על ידי ולדימיר מינורסקי (אנ'), ותוארכה לשנת 1843. הטקסט היארסאני שנחשב לקדוש ביותר הוא הסראנג'אם (אנ') שנחשב על ידי המאמינים כמסר מאלוהים לאנושות.
מאמיניה של הדת מתפרשים בעיקר במזרח התיכון, בין הפרובינציות המערביות של איראן למזרח עיראק ולטורקיה, אך בעשורים האחרונים הגיעו יארסאנים למגוון מדינות נוספות. בני דת היארסאניה בעיראק מכונים כאכאים. כדי להיחשב באופן רשמי למאמין בדת, יש להצטרף למסדר בטקס שבו מצהירים על נכונות להקדיש את החיים ל"אמת האולטימטיבית" של הדת.
אמונות ופרקטיקות

הפרקטיקות והאמונות המזוהות עם הדת הובילו לאורך ההיסטוריה לרדיפתם של מאמיניה. כתוצאה מכך, פרקטיקות הדת נשמרות בדרך כלל בסודיות על ידי מאמיניה. עם זאת, בעקבות המתקפות נגדם מאז עליית המדינה האיסלאמית, לצד אפליה מגמתית מצד הרשויות בעיראק, חששו חלק מהיארסאנים העיראקים, המכונים כאכאים, מסכנה מוחשית להיעלמות תרבותם ודתם. נסיבות אלו גרמו להם להיפתח באופן חריג לתקשורת המערבית ולשתף במעט מאורח חייהם, שבאופן מסורתי נשמר בסוד.
באמונתם של היארסאנים 4 נדבכים:
השריעה – כתבי הקודש האסלאמיים המגדירים את החוק והטקסים הדתיים.
טריקאת – המִסְדרים הסוּפיים.
מַעְרִפאת – ידיעות של האמיתות הרוחניות, על פי המסורת היארסאנית.
חקיקאת – האמת האולטימטיבית.
על פי המסורות, שלושת הנדבכים הראשונים כבר הוקדמו בשלבים קודמים, וסולטאן סהאכ הגדיר את החקיקאת. באמונה היארסאנית, הגשמת ארבעת הנדבכים הללו תביא לקרבה קבועה עם האלוהות. עם זאת, היארסאנים מחשיבים עצמם כקבוצה שכבר הגשימה את שלושת הנדבכים הראשונים, ושעליהם להקדיש עצמם לנדבך הרביעי, ולכן אינם רואים חובה לקיים את כלל מצוות השריעה, למשל.
באמונה היארסאנית, מטרת החיים הנשגבת ביותר היא הגעה לקרבתו של אלוהים. עם זאת, לפי אמונתם זוהי משימה כה אדירה, ואינה ניתנת לביצוע רק בתקופת חיים אחת, ולכן לכל נפש מוקצים אלף גלגולי חיים לכל היותר, אך ישנן נשמות שיכולות להגיע ליעדן בפחות מכך.
ראו גם

כאכאים
הערות שוליים

1 2 3  אחרי היזידים - דאעש מחסל עם נוסף, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2020
1 2 3 4  Kaka’i, Minority Rights
1 2 3 4  אודות, באתר אהל א-חק
↑  Syncretistic Religious Communities in the Near East (עמ' 177)
↑  rituals, אהל א-חק
↑  אחרי היזידים - דאעש מחסל עם נוסף, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2020
↑  The secretive Kaka'i of Iraq are finally speaking out, BBC
1 2 3  אמונות, באתר אהל א-חק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4222526-7 
סמל של היארסאניה
יאשד

יאשד (בהונגרית: Jásd) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם ביאשד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 846 תושבים, ובשנת 2019 רק 687 תושבים.
יהודי יאשד

ביאשד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 25 |  |
| 1880 | 36 | 1,283 |
| 1910 | 12 |  |
| 1920 | 14 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 3 | 1,269 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת ורפלוטה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | וארפלוטה • ברהידה • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חרדון צב הדור

| חרדון צב הדור |
| --- | --- |
 חרדון צב הדור באילת
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: חרדוניים
סוג:: חרדון צב
מין:: חרדון צב הדור
שם מדעי
 Uromastyx ornata ‏היידן, 1827

חרדון צב הדור באזור הרי אילת
חרדון צב הדור בהר צפחות, אילת
איור של חרדון צב הדור
חרדון צב הדור (שם מדעי: Uromastyx ornata) המכונה גם "חרדון צב מגוון", הוא מין של לטאה ממשפחת החרדוניים.
שמו ניתן לו מעצם היותו "הדור", מלא צבע בגוונים כגון: כחול, ירוק, סגול, שחור ולעיתים לזכרים ישנם צבעים אדמדמים. גבו צבוע בנוסף בעיגולים בצבע חום ובפסים בצבע צהוב. לרוב לנקבות גוון דהוי או עמום יותר משל הזכרים והצבע הבולט בגבן הוא צבע חום-שחור. הוא משנה את צבעו בהתאם לטמפרטורה ולעונת הרבייה בה הנקבה מטילה 7–17 ביצים וקוברת אותן באדמה. כעבור כחודשיים בוקעים הצעירים.
לחרדון צב הדור שני תת-מינים:
HEYDEN 1827 - Uromastyx ornata ornata
PARKER 1938 - Uromastyx ornata philbyi
חרדון צב הדור יכול להגיע לאורך מרבי של 37 סנטימטרים. זנבו שטוח, קוצני ומורכב מכ-20 קטעים. הזנב הקוצני מגן עליו מפני עופות טורפים שהם אויביו העיקריים. כמו כן, בעת סכנה הוא נכנס למחילתו כשזנבו נשאר כלפי חוץ ובהתקרב אויב למחילה מכה חזק מצד לצד בזנבו. לכל פרט יש מחילה נפרדת. תקופת הדגירה של הנקבות על הביצים היא כ-70–80 יום.
הוא מין הרבובורי (אוכל עשב). עיקר מזונו שיחי רכפתן מדברי וכן עשב, עלים, פרחים ופירות.
עיקר תפוצתו היא באזור חצי האי סיני, מערב סעודיה וישראל (הרי אילת). ניתן לראות כי הוא מצוי בשטחים מדבריים וחמים כרוב בני משפחתו. שלא כמו החרדון המצוי הוא שוכן בעיקר במדרונות סלעיים.
מין זה בישראל נמצא בסכנת הכחדה ונדיר לראותו בטבע. מצב שימור אזורי: (EN (B,C2a. מצב שימור עולמי למין זה לא הוערך.
לקריאה נוספת

החי והצומח של ארץ ישראל, הוצאת החברה להגנת הטבע ומשרד הביטחון, כרך 5
הספר האדום של החולייתנים בישראל, הוצאת רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע, עמ' 90
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022 ISBN 978-965-91880-2-4, עמ' 85-87
הערות שוליים

↑  חרדון צב הדור באתר הרשימה האדומה של IUCN
טאראס בולבה

ערך זה עוסק ברומן מאת ניקולאי גוגול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ניקולאי גוגול 
 שפת המקור:  רוסית 
 סוגה:  רומן קצר 
 תקופת התרחשות:  המאה ה־16, המאה ה־17 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  האימפריה הרוסית 
 תאריך הוצאה:  1835 
 
טאראס בולבה הוא רומן מאת ניקולאי גוגול.
גוגול כתב את הרומן לראשונה ב-1835. הוא מתבסס על עובדות היסטוריות של המלחמות בין העות'מאנים, הקוזאקים והפולנים בסוף המאה ה-16. הדמויות בספר הן ספרותיות, פרי דמיונו של גוגול. המהדורה הראשונה הייתה פרו אוקראינית ובלחץ השלטונות הרוסים הוא פרסם גרסה שנייה ב-1841 עם מוטיבים רוסים לאומיים.
הפולנים בזו לקוזקים וראו בהם עם נחות שיודע רק ללחום. השנאה ביניהם הייתה גם דתית, הפולנים היו קתולים והקוזאקים היו אורתודוקסים. הקוזאקים ראו ביהודים משתפי פעולה עם הפולנים וערכו בהם פוגרומים נוראים.
עיבודים ויצירות על שם הרומן

ב-1924 הופק סרט אילם גרמני בשם "טאראס בולבה", ב-1962 יצא לאקרנים סרט אמריקני באותו שם, וב-2009 הופק על ידי ערוץ רוסיה-1 הסרט "טאראס בולבה".
המלחין האוקראיני מיקולה ליסנקו חיבר אופרה בשם "טאראס בולבה" ב-1924 והמלחין הצ'כי לאוש יאנאצ'ק חיבר רפסודיה בשם "טאראס בולבה".
יארמי

יארמי (בהונגרית: Jármi) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי יארמי

יהודים התיישבו במקום בסוף המאה ה-18, רובם עסקו במסחר ומיעוטם היו חוכרי אדמות. בית כנסת נבנה בשנת 1856 ובמקום היו גם חברה קדישא, שני בתי עלמין.
ומוסדות צדקה. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי.
בשנת 1941 צעירים יהודים גויסו לעבודות כפייה של ביצורים ושירותים לצבא ההונגרי ובקיץ של אותה שנה נשלחו לחזית אוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים. רבים מיהודי הכפר נספו.
במפקד הקהילות תש"ד נרשם כי רב המקום הוא הרב שמואל יונגרייז ששימש כאב בית הדין בנירמגייש.
באפריל 1944 הועברו יהודי יארמי לגיטו מאטסלקה, שם רוכזו יחד עם 18,000 יהודי המחוז ובסוף מאי שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 52 |  |
| 1880 | 169 | 690 |
| 1910 | 87 |  |
| 1920 | 87 |  |
| 1930 | 58 |  |
| 1941 | 59 | 878 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 334
יארמי, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 189. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)