stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תור (אל)
ציודו של תור > מקבתו של תור

נשקו של תור נגד אויבי האלים היה מקבת אשר נקרא מיולניר (Mjölnir). סיפור יצירתו מופיע באדה הפרוזאית. האל לוקי גזז את שיערה של אשתו של תור לשם שעשוע. תור איים כי ישבור כל עצם בגופו של לוקי אם לא ימצא לה תחליף. לוקי פנה לגמדים, אומני מלאכה וחישול, ואלה יצרו שלושה חפצים קסומים. השיער הזהוב, החנית הקסומה גונגניר (Gungnir) וספינה קסומה. אז פנה לוקי לצמד גמדים אחר, ברוק (Brokkr) ואחיו סינדרי (Sindri), והתערב עמם על ראשו כי לא יצליחו ליצור חפצים טובים יותר. על אף נסיונותיו של לוקי להפריע לגמדים, על ידי שינוי צורה ליתוש ועקיצות, ייצרו הגמדים חזיר בר עשוי זהב, את טבעת הזהב דראופניר (Draupnir) ואת המקבת מיולניר. השיער הזהוב והמקבת ניתנו לתור, החנית והטבעת לאודין ואילו הספינה וחזיר הבר ניתנו לפרייר. האלים החליטו כי שלישית החפצים השנייה עדיפה ולוקי נאלץ להיחלץ מההתערבות. לפי תיאורו של לוקי למיולניר יש מספר מעלות: למרות הידית הקצרה (לוקי הפריע בתהליך היצור), תור מסוגל להכות בכל עוצמתו במקבת זו בלי שתישבר. אם נזרקה, המקבת תמיד תפגע במטרה ותחזור אליו. בסופו של דבר, האלים קבעו כי זהו הנשק הטוב ביותר לשימוש כנגד הענקים.
קיימות מספר השערות למשמעות השם מיולניר. ההשערה הראשונה מקשרת אותו לפעלים בשפה האיסלנדית הקשורים לתפקידו כנשק, מולבה (mölva) שמשמעותו למחוץ או מאלה (mala) - לטחון. ההשערה השנייה מקשרת בינו לבין ברקים. מולניה (Molniya) ברק ברוסית, מיאלי (Mjalli) לבן באיסלנדית ומלט (mellt) בוולשית.
לצורה של מיולניר הייתה חשיבות רבה. בגלל יכולתו לייצר סופות, סגדו לו לוחמים והגשם אותו הוא הוריד היה מבוקשם של חקלאים. בנוסף, שימש מיולניר כסמל הפוריות בעת חתונות בשל הקשר לגשם ויבולים, בהלוויות ובטקסי קבלת תינוקות לקהילה בשל ההקשר לעוצמה והגנה. הוא נענד כסמל, בדומה לצלב ולמגן דוד. בנוסף לכך, צלב הקרס סימל את מקבת תור.
החפצים הרבים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות מצביעים על הפופולריות לה זכה תור, אולם מעלים את ההשערה כי הסמל לא היה שייך בלעדית לעובדי תור.
ציודו של תור > מרכבתו של תור

תור רכב במרכבה אותה משכו עזים, טנגריסניר (Tanngrisnir) וטנגניוסטר (Tanngnjóstr). העזים והמרכבה היו קסומים. המקורות מציינים כי האדמה נחרכה וכי ההרים נסדקו כאשר חלפו מעליהם העזים. תור יכול היה לצלות את העזים למאכל. כאשר הניח את העצמות והעור הנותר ביחד, יכול היה תור להחזיר את העזים לחיים, בעזרת מיולניר. אם העצמות נשברו בזמן הארוחה, העזים שהוחזרו לחיים היו צולעות. כך, בעקבות ביקור של תור בחווה, לתור היה עבד (הבן, ת'יאלפי, שבר עצם של אחת מהעיזים).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Senn váru hafrar heim of reknir | אז שבו הביתה העזים אל ההיכל הובילו |  |  |  |  |  |
| skyndir at sköklum, skyldu vel renna | משכו הן בכוח את האפסר, מהירה הייתה דהירתן |  |  |  |  |  |
| björg brotnuðu, brann jörð loga | התפרצו ההרים, האדמה בערה |  |  |  |  |  |
| ók Óðins sonr í Jötunheima | ואת יוטונהיים ביקש בנו של אודין |  |  |  |  |  |
האדה הפואטית, תרימסקביתה - "השיר של תרים", בית 21
ציודו של תור > ציוד נוסף

בנוסף לאלו, תור נשא עמו כפפות וחגורה אשר הכפילו את כוחו ואפשרו לו להשתמש במיולניר. ציוד זה, שהציל את חייו, קיבל תור מהענקית גריד (ראו הקרב עם גיירוד להלן).
סיפורים משמעותיים

תור מופיע בסיפורים רבים במיתולוגיה הנורדית ורבות מהרפתקאותיו באו בגלל מעשיו של האל לוקי.
סיפורים משמעותיים > גניבת מיולניר

הענק תרים (Thrym), מלך עיר ענקים ביוטונהיים, הצליח לגנוב את מקבתו של תור ודרש בתמורה את ידה של האלה פריה (Freya). בעצתו של האל היימדאל, הוחלט להלביש את תור בבגדי כלה ולהסיעו לתרים. תור חשש שהאלים יצחקו עליו, אך לוקי הרגיע אותו. בהגיעם לטירה, נערך לכבודם משתה ותור לבדו אכל שור שלם ותשעה דגי סלמון. תרים השתומם נוכח תאבונה העצום של הכלה, ולוקי הסביר כי היא צמה במשך שמונה ימים משום שכה השתוקקה להגיע. לבסוף, הובא מיולניר והונח על ברכי הכלה כדי לקדשה (כפי שהאנשים שחיו באותה תקופה נהגו לעשות עם סמלו של מיולניר) אז תפס תור את המקבת והרג את כל הענקים.
סיפורים משמעותיים > הקרב מול הענק גיירוד

האל לוקי נשבה על ידי הענק גיירוד (Geirrod). כדי להציל את חייו נשבע לוקי להביא לענק את תור לא חמוש. מלאכת השכנוע הייתה קלה שכן תור האמיץ היה מוכן תמיד להילחם בענקים. בדרכם לגיירוד עצרו ללון אצל הענקית גריד (Grid). הענקית הזהירה את תור ונתנה לו כפפות קסומות, חגורה קסומה ומוט קסום. מימי הפיורד שנמצא מול ביתו של גיירוד געשו כאשר ניסה תור לעבור והוא ניצל בקושי בזכות המוט הקסום שהיה ברשותו. הגלים שכמעט וטיבעו את תור נגרמו כנראה על ידי בתו של גיירוד שהטילה את מימיה לפיורד. בהגיעו לביתו של גיירוד, התיישב תור על כיסא. מתחת לכיסא התחבאו שתי בנותיו של גיירוד, אלה ניסו להרים את כיסאו של תור ולהטיח את ראשו בתקרה. תור השתמש במוט הקסום, התנגד ושבר את גבן. גיירוד עצמו הופיע וזרק על תור פיסת מתכת מלובנת, תור תפס את המתכת בעזרת הכפפות הקסומות והטיל אותה בחזרה. לאחר שהרג את גיירוד, הרג תור את שאר הענקים בסביבה, כפי שנהג לעשות פעמים רבות.
סיפורים משמעותיים > תור ויורמנגנד

נחש הים יורמונגנד (Jormungand) הוא אחד מצאצאיו של האל לוקי. תור התעמת עמו מספר פעמים. פעם אחת תור יצא לדוג עם הענק הימיר (Hymir). תור שכנע את הימיר, אשר דג לווייתנים, לנוע רחוק יותר אל תוך הים. שם הטיל תור את הפתיון - ראשו של שור גדול - תפס את יורמנגנד והעלה אותו מעלה. להמשך הסיפור קיימות שתי גרסאות. לפי האדה הפרוזאית הימיר נבהל וחתך את החבל ברגע האחרון, תור הטיל את מקבתו אחרי הנחש ולא פגע. לפי הגרסה השנייה, תור הצליח להרים את הנחש והכה בו, אולם לא ברור אם הצליח להרוג אותו (ראו ציטוט להלן). בשני המקורות, סיפור זה הוא חלק מסיפורים שונה ורחב יריעה יותר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dró djarfliga dáðrakkr Þórr | על הספינה, תור האמיץ |  |  |  |  |  |
| orm eitrfáan upp at borði | אל על את הנחש הארסי הרים |  |  |  |  |  |
| hamri kníði háfjall skarar | עם פטישו בראשו המתועב |  |  |  |  |  |
| ofljótt ofan ulfs hnitbróður | של אחיו של פנריר* הלם |  |  |  |  |  |
| hraungalkn hlumðu en hölkn þutu | שאגה המפלצת והדהדו ההרים |  |  |  |  |  |
| fór in forna fold öll saman | וכל הארץ הזדעזעה עמוקות |  |  |  |  |  |
| sökkðisk síðan sá fiskr í mar | אזי מיד שקע הדג אל תוך הים |  |  |  |  |  |
*הנחש הוא אחיו של הזאב פנריר, שניהם צאצאיו של לוקי: 
האדה הפואטית, הימסקביתה - "השיר של הים", בתים 26 ו-27
פגישתו השנייה של תור והנחש התרחשה במהלך שלושת המבחנים. המפגש השלישי התרחש בזמן הראגנארוק. בסיפור אפוקליפטי זה, יצא הנחש מן הים והצטרף לצבא האופל במלחמתו באלים. תור נלחם בו והצליח להרוג אותו. ברם, הוא הצליח לפסוע תשע פסיעות בלבד לפני שארסו של הנחש הרג אותו.
סיפורים משמעותיים > שלושת המבחנים

תור הגיע לטירתו של הענק אוטגארד-לוקי (Utgard-Loki) שהיה קוסם ומתעתע. הענק קיבל את פניו של תור והציע לו לעבור כמה מבחנים כדי להראות ששמו האגדי אכן מוצדק. המבחן הראשון היה מבחן שתייה. תור קיבל לידיו קרן גדולה. הענק טען כי ניתן לשתות את כל תכולת הקרן בלגימה אחת, יש כאלה המצליחים בשתי לגימות ואילו גם החלשים ביותר מצליחים תוך שלוש. תכולת הקרן לא משתנה כמעט גם לאחר לגימתו השלישית וכולם הסכימו כי תור נכשל במבחן זה. לאחר מכן, הציע הענק לנסות את כוחו של תור ולהרים חתול מהרצפה. כוחו של תור הספיק לו רק כדי להרים בקושי רגל אחת של החתול. לאחר כישלונות אלו, טען תור כי יוכל לנצח כל אחד בהיאבקות. הענק קרא לאלי (Elli), אישה זקנה שהביסה את תור בקלות. למחרת, כאשר תור, מושפל מכשלונו במבחנים, התכוון לעזוב את הטירה מגלה לו הענק כי השתמש בקסמיו כדי לתעתע בו. תכולת הקרן ממנה שתה תור הייתה תכולת הים, החתול אשר ניסה להרים תור היה בעצם נחש הים יורמנגנד ואילו האישה הזקנה עמה נאבק תור היא הזיקנה עצמה, אותה אף אחד לא מסוגל להביס. הסיפור מופיע באדה הפרוזאית והוא חלק מהרפתקה גדולה יותר.
אלים דומים במיתולוגיות אחרות

זאוס, אבי האלים ואל הרעם במיתולוגיה היונית
יופיטר והרקולס מהמיתולוגיה הרומית
טאראניס, אל הרעם במיתולוגיה הקלטית
אינדרה, אל מהמיתולוגיה ההינדואית
פרקונאס (Perkunas), אל הרעם בפנתאון הבלטי.
פרון (Perun), אל הרעם במיתולוגיה הסלאבית
ריידן, אל הרעם במיתולוגיה היפנית
בעל, אל הגשם, הרעם והברקים במיתולוגיה הכנענית
אנליל, אל האוויר והסערה במיתולוגיה השומרית
תור בתרבות המודרנית

שמו של היום החמישי בשבוע באנגלית (Thursday), גרמנית (Donnerstag), שוודית, נורווגית ודנית (Torsdag) הוא 'היום של תור'.
היסוד הכימי תוריום קרוי על שמו.
משמעות שם העיר טורסהאבן, עיר הבירה של איי פארו, היא הנמל של תור.
תור, דמות בדיונית המבוססת על האל הנורדי, הפך לדמות ידועה בקומיקס משלו בהוצאת חברת מארוול קומיקס. בנוסף, בשנת 2011 יצא "תור", סרט קולנוע המבוסס על הקומיקס, ושלושה סרטי המשך, "תור: העולם האפל" ו"תור: ראגנארוק" ו"תור: אהבה ורעם". בנוסף, משתתף כדמות קבועה בסדרת סרטי "הנוקמים".
תור מופיע בספרים "שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש" של דאגלס אדמס ב"אלים אמריקאים" של ניל גיימן וב"ועוד משהו..." של אואן קולפר.
תור מופיע במשחקי מחשב כגון Smite, Brawlhalla ,Age Of Mythology ו-God of thunder.
באלבום Sign Of The Hammer של להקת ההבי מטאל מנוור ישנו שיר על תור - Thor the powerhead.
שמות רבים הם ואריאציות של שמו של תור, דוגמאות ניתן לראות כאן
הערפילית NGC2359 נקראת 'הקסדה של תור' בגלל צורתה
האסטרואיד 299 ת'ורה שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמו.
תור הוא אחד האלים המוזכרים בשיר "The Origin of Love" מתוך המחזמר "הדוויג והשארית העצבנית".
בסדרת המדע הבדיוני סטארגייט SG-1 מופיע בפרקים רבים חייזר מגזע האסגארד בשם תור המסייע לצוות SG-1
להקת Led Zeppelin מזכירה את שמו של תור בשירה No Quarter
לקריאה נוספת

Arnold, Martin (2011). Thor: Myth to Marvel. Continuum. ISBN 978-1-4411-3715-9.
הערות שוליים

↑  האדה הפרוזאית, פרק שני (סקאלדסקאפארמאל, "שפת השירה"), קטע 35. ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  האדה הפרוזאית, פרק ראשון (גילבגינינג - "ההטעיה של גילבי"), קטע 44. ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  את המקור ניתן לראות כאן, התרגום לעברית מבוסס על התרגום לאנגלית אותו ניתן למצוא כאן
↑  האדה הפואטית, תרימסקביתה - "השיר של תרים". ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  גרסה זו של הסיפור מופיעה באדה הפרוזאית, פרק ראשון (סקאלדסקאפארמאל, "שפת השירה"), קטע 18, ראו תרגום לאנגלית כאן. גרסה שונה מעט מופיעה בפואמה תורסדרפה (Þórsdrápa) - "מזמור לתור", ראו מקור ותרגום לאנגלית כאן
↑  האדה הפרוזאית, פרק ראשון (גילבגינינג - "ההטעיה של גילבי"), קטע 48, ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  את המקור ניתן לראות כאן, התרגום לעברית מבוסס על התרגום לאנגלית אותו ניתן למצוא כאן (בתים 24 ו-25)
↑  האדה הפרוזאית, פרק 2 (גילבגינינג - "ההטעיה של גילבי"), קטעים 46 ו-47. ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  תמונות של הערפילית הקסדה של תור
↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names –(299) Thora. Springer Berlin Heidelberg. p. 41. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007321014405171  GND: 119192748  LCCN: no2014096254  VIAF: 309851891   WorldCat (עם VIAF): 309851891 
יצירה אומנותית מסמלו של מיולניר
צלב קרס המסמל את מקבת תור על אבן רונות מהמאה ה-9
תור במרכבתו והעזים המושכים אותה
תור נלחם בנחש הים יורמונגנד
פרויקט בן-יהודה

| --- | --- |

 סוג:  מאגר יצירה עברית חינמי המבוסס על עבודת מתנדבים
 סלוגן:  ”הציבור מְמַמֵּש את קניינו”
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 מייסדים:  אסף ברטוב
 שירותים עיקריים:  מאגר יצירות עבריות שפג תוקף זכויות היוצרים עליהן, או יצירות שעבורן התקבלה רשות פרסום מיוחדת
 http://www.benyehuda.org
 
פרויקט בן־יהודה הוא מיזם תרבותי המבוסס על עבודת מתנדבים, אשר פועל באינטרנט ומטרתו לשמר, להנגיש ולחשוף לציבור את הקלאסיקות של הספרות העברית בקלות ובאופן חופשי לשימוש. הפרויקט כולל, בין היתר, שירה, סיפורת, תרגום, עיון ומסות בעברית מימי הביניים ועד ימינו.
תוכן הפרויקט

הפרויקט מכיל אך ורק יצירות שנכתבו בשפה העברית (כולל תרגומים לעברית), אך לא את כל היצירות שנכתבו באות עברית, היינו, אינו מכיל יצירות שנכתבו ביידיש, או לאדינו. כל היצירות בפרויקט מוקלדות (ולא נסרקות), ורבות מהן מנוקדות, על מנת לאפשר חיפוש ומחקר מתקדם. המאגר אינו כולל יצירות בעלות אופי תורני מובהק (כיוון שישנם מיזמים אחרים העוסקים בכך), אך כולל חיבורים עיוניים אודות יצירות תורניות או יצירות ספציפיות בעלות אופי דתי, אשר מהוות חלק מכלל יצירתו של יוצר, כמו שירי הקודש של רבי אברהם אבן-עזרא.
במסגרת הפרויקט מוגשים לציבור שלושה סוגים עיקריים של יצירות:
יצירות שאינן מוגנות בזכויות יוצרים, כלומר, הן נחלת הכלל וברשות הציבור (על פי החוק הישראלי, יצירות שמחברן נפטר לפני יותר משבעים שנה)
יצירות שעבורן קיבל הפרויקט רשות פרסום מפורשת מאת בעלי הזכויות (תוך שמירה על זכויותיהם)
יצירות יתומות, היינו יצירות שמצבן החוקי אינו ידוע, כיוון שלא ידוע מיהם בעלי הזכויות עליהן
היסטוריה

המיזם החל בשנת 1999 ביוזמת אסף ברטוב, שהחל להקליד יצירות עבריות בעצמו, ועלה לרשת לראשונה בשנת 2001.
את ההשראה לפרויקט שאב ברטוב מ"פרויקט גוטנברג", אשר יזם פרופסור מייקל ס' הארט בשפה האנגלית, ומאז התווספו אליו מיזמים נוספים בשפות נוספות.
עם היצירות הראשונות בפרויקט נמנו שיריה של המשוררת רחל, סיפוריו של יוסף חיים ברנר, מאמריו של אחד העם, תרגומיו של אורי ניסן גנסין וכתביו של חיים נחמן ביאליק, שהוצגו באתר מיד עם פקיעת זכויות היוצרים עליהם, באחד בינואר 2005.
מאז תחילת דרכו, הפרויקט נוהל כולו על טהרת ההתנדבות (היינו, ללא משרדים או מקבלי משכורות), כשכל עבודת ניהול הפרויקט מרוכזת באינטרנט.
בשנת 2004 הוקמה "עמותה למחשוב ספרות עברית" בראשות ברטוב, בעיקר לצורך קבלת תרומות, אשר משמשות לבניית והשבחת התשתית הטכנולוגית של הפרויקט ותמיכה בפעילויות הפרויקט. מאז שנת 2011, יו"ר הוועד המנהל של העמותה היא שני אבנשטיין סיגלוב, אשר משמשת גם עורכת ראשית בפרויקט, יחד עם עורכו המייסד, אסף ברטוב. בשנת 2019 שכרה העמותה לראשונה מנהלת פעילות כללית לתמיכה בפעילות הפרויקט והעמותה בזכות מענק ייעודי מיוחד, אך הוא עודנו מתנהל ללא משרדים ובאופן מקוון, וכל שאר בעלי התפקידים עושים את עבודתם בהתנדבות.
היסטוריה > ראשית המאה ה-21

נכון לאוקטובר 2021 פעילים במיזם כ-250 מתנדבים, והוא כולל מעל 28,000 יצירות, מאת כ-1000 מחברים שונים.
בניגוד לשנות פעילותו הראשונות, בו עסק אך ורק ביצירות שהפכו זה מכבר נחלת הכלל, כיום כולל הפרויקט גם יצירות שעודן מוגנות בזכויות יוצרים, אך מוצגות לטובת הציבור ברשות בעלי הזכויות, כגון יצירותיהם של אברהם רגלסון, אביגדור המאירי, משה בסוק, שושנה שרירא, ישראל כהן, דוד בן-גוריון ורבים נוספים. יצירות אלה מסומנות באופן מיוחד באתר הפרויקט, על מנת להקל על הקוראים להבדיל בין יצירות חופשיות למוגנות.
באוקטובר 2012 חנך הפרויקט ערוץ יוטיוב, אליו מועלות הרצאות מיוחדות של אנשי רוח על הפרויקט, כגון הרצאותיהם של אבשלום אליצור, נורית גוברין ושמואל אבנרי וכן סיפורים ואנקדוטות מאת מתנדבי הפרויקט. בתחילת 2013 החל מיזם "אנשי רוח ותרבות מקריאים מיצירות הפרויקט", ובמסגרתו מועלים לערוץ סרטי וידאו, בהם מצד אחד ניתן לראות את המקריאים בפעולה ומן הצד השני את הטקסט עצמו, במטרה להנגיש יצירות עבריות לקהל קוראים נוסף. בין היתר, צולמו עבור הפרויקט יורם מלצר, נורית גוברין, שמואל אבנרי, מאיה בז'ראנו, יקיר בן משה, אגי משעול, דורי מנור, רחל אליאור, אריאל הירשפלד, אבנר הולצמן ואחרים.
בכל אחד בינואר חוגג הפרויקט את "יום קניין הציבור", בו על פי חוק זכויות היוצרים הישראלי משתחררות הזכויות על יצירותיהם של יוצרים שנפטרו לפני 70 שנה. ב-6 בינואר 2014 חגג הפרויקט את פקיעת הזכויות על כתבי שאול טשרניחובסקי ואחרים, בערב מיוחד בספרייה הלאומית בהשתתפות דן אלמגור, חזי עמיאור, עידו בסוק, עמינדב דיקמן וברי סחרוף.
בהמשך אותה השנה, הוענק לפרויקט בן־יהודה פרס יגאל אלון למעשה מופת חברתי-חלוצי, אותו הוא חלק עם עמותת כנפיים של קרמבו.
בשנת 2019 העניק נשיא המדינה ראובן ריבלין, את אות הנשיא למתנדב לפרויקט בן־יהודה.
בינואר 2021 חגג הפרויקט 20 שנות פעילות וכן את פקיעת זכויות היוצרים על כתבי פניה ברגשטיין ואברהם בן-יצחק, באירוע מיוחד בהשתתפות פרופ' אריאל הירשפלד, פרופ' רחל אליאור ופרופ' אבשלום אליצור, וכן בהשתתפות אחינועם ניני וגיל דור, ערן צור, דורי מנור, נתן סלור, יסמין אבן ומורין נהדר, אשר גם השתתפו כשופטים בתחרות "מילים ולחן" שהפיק הפרויקט במסגרת חגיגות 20 השנה להיווסדו.
פרסים והוקרה

2005 – תג ההתנדבות "מלאכים ברשת"
2009 – תג "מלאכים ברשת"
2014 – "פרס יגאל אלון" על מעשה מופת חברתי-חלוצי
2019 – אות הנשיא למתנדב
ראו גם

ויקיטקסט – מאגר חופשי של טקסטים
הערות שוליים

↑  עמותה למיחשוב ספרות עברית, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  פרס יגאל אלון, באתר palmach.org.il
↑  ערוץ 7, הנשיא העניק את אות המתנדב, באתר ערוץ 7
↑  אירוע חגיגות 20 וחג נחלת הכלל בפרויקט בן־יהודה / 1.1.2021 - YouTube, באתר www.youtube.com
↑  "מילים ולחן" - תחרות ההלחנה של פרויקט בן-יהודה 2020 - YouTube, באתר www.youtube.com
| ספריות דיגיטליות בנושאי יהדות |
| --- | --- | --- |
| ספרות מקור - טקסט | ויקיטקסט • ספריא • על התורה • פרויקט השו"ת • דעת • סנונית • אוצר הספרים היהודי השיתופי • המילון ההיסטורי ללשון העברית • מכון ממרא • פרויקט בן-יהודה • הזמנה לפיוט • Grimoar |  |
| ספרות מקור - סרוקה | היברובוקס • אוצר החכמה • הספרייה הלאומית • ספריית אסיף • אוצרות התורה |  |
| כתבי יד | המכון לתצלומי כתבי יד עבריים |  |
| ספרים סרוקים - כללי | ארכיון האינטרנט • גוגל ספרים • פרויקט גוטנברג |  |
| ביבליוגרפיה | מפעל הביבליוגרפיה העברית • רמב"י • רמבי"ש • הלכה ברורה ובירור הלכה |  |
ספריות דיגיטליות בנושאים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502603805171  VIAF: 308279548   WorldCat (עם VIAF): 308279548 
סרטון קצר על פרויקט בן־יהודה שהופק לכבוד קבלת פרס יגאל אלון
מתנדבות ומתנדבי פרויקט בן־יהודה בטקס הענקת "אות הנשיא למתנדב", 2019, בית הנשיא.
VIAF

ערך זה עוסק במזהה בין-לאומי. אם התכוונתם לאתר משחקים קהילתי, ראו .
| --- | --- |

 שם מקוצר:  VIAF 
 מפעיל:  Online Computer Library Center 
 תאריך התחלה:  2003 
 דוגמה:  106965171
 viaf.org
 
בקרת זהויות בין-לאומי וירטואלי (באנגלית: Virtual International Authority File; בראשי תיבות: VIAF) הוא אוסף של בקרת זהויות בין-לאומי של אישים או ישות אחרת שמוכל בגופי בקרת זהויות אחרות, בעיקר ספריות לאומיות ומוזיאונים. העוצמה של ה־VIAF היא במזהה יחיד שמחובר למזהים בספריות שונות ומאפשר במזהה אחד להגיע להרבה אוספים של האובייקט. ה־VIAF הוא וירטואלי ומאפשר גם ליחידים להגיע למזהה באופן עצמאי דרך האינטרנט.
היסטוריה

ה־VIAF מנוהל על ידי OCLC, והוא תוצר של עבודה משותפת שבוצעה על ידי הספרייה הלאומית של גרמניה, ספריית הקונגרס, ושירות זהויות WorldCat שפותח על ידי OCLC בשנת 2003. בשנת 2007 הצטרפה לפרויקט הספרייה הלאומית של צרפת ובשנת 2012 השירות נפתח לכולם.
משתתפים

הספריות העיקריות שמשתתפות בפרויקט זה הן:
ביבליותיקה אלכסנדרינה
הספרייה הלאומית של אוסטרליה
הספרייה הלאומית של צרפת
הספרייה הלאומית של גרמניה
הספרייה הלאומית של ישראל
המכון המרכזי לקטלוג מאוחד (Istituto Centrale per il Catalogo Unico)
הספרייה הלאומית של פורטוגל
הספרייה המלכותית של שוודיה
הספרייה הלאומית של שווייץ
הספרייה הלאומית של ספרד
הספרייה הלאומית של צ'כיה
מכון מחקר גטי
ספריית הקונגרס
ספריית הוותיקן
הערות שוליים

↑  O’Neill, Ed, VIAF: Once upon a time, OCLC, ‏2016-08-12
↑  Hickey, Thomas, VIAF reflections, OCLC, ‏2016-08-12
אברהם יצחק קליין

| --- | --- |
חתימת הרב אברהם יצחק קליין מנירנברג על כתב סמיכה של אברהם גרינבאום
 לידה:  17 בספטמבר 1875 י"ז באלול ה'תרל"ה דונפלדוואר, הונגריה
 פטירה:  16 בינואר 1961 (בגיל 85) כ"ח בטבת ה'תשכ"א ישראל
 מקום פעילות:  פרנקפורט, הסן
 רבותיו:  הרבנים: משה כ"ץ מנייטרא, שמחה בונים סופר.
 חיבוריו:  ספר נביאי אמת
הרב אברהם יצחק קליין (י"ז באלול ה'תרל"ה, 17 בספטמבר 1875 - כ"ח בטבת ה'תשכ"א, 16 בינואר 1961) היה רב הקהילה האורתודוקסית בנירנברג. בסוף ימיו רבה של הקהילה החרדית בחיפה וחבר מועצת גדולי התורה בארץ ישראל.
ביוגרפיה

נולד בדונפלדוואר הסמוכה לפקש שבהונגריה, לאסתר ושמואל קליין. אביו נפטר זמן קצר לאחר שנהיה בר מצווה, אחותו היחידה מרים גרה בבודפשט ולא נישאה עד פטירתה ב-1937. הוא למד בתלמוד תורה בפרשבורג, בישיבת נייטרא (יי') אצל הרב משה כ"ץ ואחר כך בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, שם התיידד עם בנו עקיבא, ידידות שנמשכה כל חייהם. נישא ליעטל בת הרב אלעזר מינץ (גר'), רבה של קֶמפּנוֹ הסמוכה לפוזנן, ומחבר הספר "גט מסודר". לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג ליד הוריה. הוא ניסה לעסוק במסחר וכשל, ולכן החל במסלול הכשרה לרבנות שכחלק ממנו נסע ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת ברסלאו כדי לרכוש תואר אקדמי. התזה שלו הייתה ספר על היחס בין גוף לנשמה, שהיה הספר היחיד שהוציא לאור בחייו.
משרתו התורנית הראשונה הייתה כרב הסמינר למורים בווירצבורג. זמן קצר לאחר שהחל לשמש במשרה זו (1909), הוכתר כרבה של הקהילה האורתודוקסית "עדת ישראל" בנירנברג. חמיו עזב את רבנות העיר קמפן ועבר להתגורר בסמוך אליו. לאחר פטירת הרב שלמה זלמן ברויאר, רבה האורתודוקסי של פרנקפורט, ניסו אישי ציבור שונים ובהם יעקב רוזנהיים להסדיר את מינויו לתפקיד, המהלך כשל והוא נותר בנירנברג עד סמוך למלחמת העולם השנייה. יום לפני ליל הבדולח יצא לריגה שבלטביה לבקר את בנו, בליל הבדולח הגיעו לביתו עם רשימה מוכנת מראש כדי לעוצרו, בדירה המשותפת התגורר הרב שמואל הכהן מונק והוא נעצר. אחד מבני הקהילה שלח אליו לריגה מכתב אזהרה שלא ישוב עוד לנירנברג. הוא שהה עוד עשרה חודשים בריגה, בה למד עם הרב המקומי ר' מנחם מנדל זק, ואחר כך עלה לארץ ישראל כשהוא עובר דרך וילנה וורשה.
כשהגיע לארץ ישראל התגורר בתל אביב וקיבל תמיכה כפליט, משהוצעה לו רבנות קהילת "מקור חיים" בחיפה נענה בחיוב והחל את תפקידו בתחילת חודש כסליו ה'ת"ש. הוא כיהן גם כרבה של קהילת יוצאי גרמניה בחיפה, "אהבת תורה". בלילות שבת, העביר בקהילה זו סדרת הרצאות עיוניות בנושאים שונים, במסגרתה העביר את סדרת המסות שלו על יסודות הנבואה, שקובצו לאחר פטירתו בספרו "נביאי אמת". בשנת 1950 נסע לארצות הברית כדי לטפל בהדפסת הספר "גט מסודר" של חמיו וכדי לבקר את יוצאי קהילתו בנירנברג שהיגרו לארצות הברית, אנשי קהילה זו תרמו לאחר פטירתו את משכן בית הכנסת "בית אברהם יצחק" לזכרו.
הוא נפטר לאחר מחלה בכ"ח בטבת ה'תשכ"א, 16 בינואר 1961, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
משפחתו

בתו ליזל (לאצא) נישאה לרב יוסף אברהם וולף, בתו אסתר נישאה לרב אברהם מונק (בן הרב עזריאל הכהן מונק, רב קהילת "עדת ישראל" החרדית בברלין), שתיהן התגוררו בבני ברק. בנו הבכור חנוך ומשפחתו שהו בריגה בפרוץ מלחמת העולם השנייה וככל הנראה נספו בשואה.
ספריו

קובץ חידושי תורה ושו"ת בראש הספר נביאי אמת: יסודות כתבי הקודש, בעריכת חתנו הרב יוסף אברהם וולף, בני ברק: הוצאת נצח, תשכ"ט
נחלת אברהם יצחק - חידושים על תנ"ך, פרקי אבות, ענייני המועדים ופסקי הלכה, בני ברק, תשל"ב
לקריאה נוספת

הרב יוסף אברהם וולף, ראשי פרקים לתולדות מורנו הגאון רבי אברהם־יצחק קליין זצ"ל גב"ד נירנברג, בראש ספרו נביאי אמת, בני ברק תשכ"ט
מג'סטיק

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פרנק דרבונט 
 הופק בידי:  פרנק דרבונט לינדה פילדס-היל
 תסריט:  מייקל סלואן 
 עריכה:  ג'ים פייג' 
 שחקנים ראשיים:  ג'ים קארי
 מוזיקה:  מרק אישם 
 צילום:  דיוויד טטרסול 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 2001
 משך הקרנה:  152 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  72,000,000‏$
 הכנסות:  37,317,558‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   majestic
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מג'סטיק (באנגלית: The Majestic) הוא סרט קולנוע בבימויו של פרנק דרבונט ובכיכובו של ג'ים קארי. הסרט יצא לאקרנים בדצמבר 2001.
שחקנים

ג'ים קארי - פיטר אפלטון
בוב באלאבן - אלווין קלייד
ג'פרי דה-מון - ארני קול
לורי הולדן - אדל סטנטון
מרטין לנדאו - הארי טרימבל
ג'יימס ויטמור - סטן קלר
קליף קרטיס = הנסיך חאליד
עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בארצות הברית בשנות ה-50.
פטר אפלטון (קארי) הוא תסריטאי הוליוודי מתחיל, שזכה להצלחה עם השתתפותו ביצירת הסרט "שודדי החול של הסהרה" (Sand Pirates of the Sahara). הוא יוצא עם שחקנית קולנוע והחיים שלו מצוינים.
מעט לפני שמתחילים להפיק סרט חדש שלו, שאמור להיות הצלחה גדולה, הוא מואשם בהיותו קומוניסט (בשנות ה-50 הייתה תופעה רחבה של ציד קומוניסטים), על ידי ועדה שבראשה עומד אלווין קלייד. האישום בא לאחר שבשנת 1945, בזמן היותו בקולג', הוא היה חבר בארגון קומוניסטי. בהמשך הסרט נחשף שהוא נרשם לארגון כדי להיות ליד בחורה שהיה דלוק עליה.
בעקבות ההאשמה, סרטו החדש מוקפא ואפלטון נכנס לדיכאון. הוא משתכר ויוצא לסיבוב עם מכוניתו ומאבד שליטה על הרכב באמצע גשר, מה שגורם לו ליפול עם רכבו לתוך נהר. הוא מתעורר לחופה של עיירה קטנה בקליפורניה בשם לוסון (העיירה לא קיימת במציאות). כמו כן, כתוצאה מהתאונה מאבד אפלטון את זיכרונו.
בעיירה הוא נחשב בטעות כלוק טרימבל, אחד מבניה של העיירה שנעדר במשך 9 וחצי שנים, לאחר שלחם במלחמת העולם השנייה. מכיוון שאפלטון איבד את זכרונו, הוא חושב שהוא אכן לוק, ומתאחד עם "אביו", הארי טרימבל. עם הזמן, הוא גם חובר לחברתו של לוק, אדל.
עלילה > ההשפעה על העיירה

לוסון היא עיירה קטנה שאיבדה 62 מבניה במלחמת העולם השנייה, ו"חזרתו" של אחד הבנים הוא אירוע משמח ומרגש ששובר את תחושת הדיכאון המתמשכת מאז המלחמה. בין היתר, העיירה עורכת מסיבה לכבוד חזרתו של "לוק". אנו גם רואים שהעצב והצער שבאובדן הבנים ליכד וגיבש מאוד את תושבי העיירה.
במקרה, נתקל אפלטון באנדרטה לזכר הנופלים שהוקדשה ונשלחה לעיירה על ידי נשיא ארצות הברית לשעבר, פרנקלין רוזוולט. האנדרטה נמצאת בתוך מחסן ואף אחד לא רואה אותה, ואפלטון חושב שיש להציגה ברבים. בסופו של דבר האנדרטה אכן מוצגת בעיירה ואף מתקיים טקס לחניכתה.
עם זאת, לא כולם שמחים מ"שובו" של "לוק". אחד מהם הוא בוב לפרט, חייל שלחם גם הוא במלחמה וכעת הוא נותר עם יד אחת בלבד. הוא הכיר את לוק האמיתי ולא אהב אותו. בשלב מסוים, הוא אפילו מכה את אפלטון.
עלילה > המג'סטיק

המג'סטיק הוא בית קולנוע השייך למשפחתו של לוק. הוא אינו פעיל יותר מכיוון שהוא זקוק לשיפוץ. עם "שובו" של "לוק", הארי טרימבל מחליט לפתוח מחדש את המג'סטיק ומגייס את "לוק" ועובדים קודמים של המג'סטיק. לאחר עבודה מרובה בית הקולנוע נפתח בחגיגה גדולה ורבים מתושבי העיירה באים להקרנת הבכורה.
עלילה > גילוי זהותו של אפלטון

אחד הסרטים שמוקרנים ב"מג'סטיק" הוא הסרט שאפלטון כתב, "שודדי החול של הסהרה". אפלטון מזהה את הסרט, זכרונו שב אליו והוא מבין שהוא אינו לוק. בסמוך לכך, הארי מקבל התקף לב ונמצא על ערש דווי. אפלטון בוחר שלא לגלות להארי שהוא אינו בנו ונותן לו למות בידיעה שבנו עדיין בחיים.
אפלטון מגלה את העובדה שהוא אינו לוק לאדל, חברתו של לוק ועכשיו חברתו של אפלטון. אדל בתגובה משיבה שהיא תמיד הרגישה שהוא אינו לוק.
בינתיים, עברו מס' חודשים והיעלמותו של אפלטון מהוליווד יצרה את החשד שהוא ברח ממשפטו. בעקבות כך, נשלחו סוכנים לחפשו.
מכוניתו נמצאת באחד החופים על ידי ילדים ועקב כך הסוכנים מגיעים גם ללוסון וחושפים את זהותו מול כל העיירה, ולוקחים אותו למשפט.