stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארוי לוץ
ביוגרפיה

קרל לוץ נולד בבאד הומבורג, גרמניה, ילדם השביעי והצעיר ביותר של וילהלם כריסטיאן לוץ ואנטוניה הפליך. אביו היה משרת של גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, בתקופה שבה הנסיך ייצג את אוסטריה בקונגרס וינה, שבין היתר עניינו זכויות הריבונות של בית הסן-הומבורג על הסן-דרמשטאדט. מותו הפתאומי של איזק פון סינקלייר (אנ'), הממונה על היחסים, הובילה את אביו לקחת על עצמו את התפקיד. כשהיה בהונגריה בשנת 1815 הכיר את אנטוניה הפליך בת ה-13, אליה נישא שלוש שנים מאוחר יותר. היא ילדה 8 ילדים, מתוכם קרל היה הצעיר ביותר.
אביו נפטר בשנת 1837 ואנטוניה העבירה את המשפחה לפשט (אחד משלושת החלקים המרכיבים של בודפשט, על הגדה המזרחית של נהר הדנובה). קרל השתתף בלימודי הגימנסיה. אף על פי שהיה קלוויניסטי, הוענקה לו מלגה על הישגיו האקדמיים יוצאי הדופן. הוא החל את הקריירה האמנותית שלו באקדמיה אצל הצייר הוונציאני יאקאב מאראסטוני (אנ') (1804-1860). מאוחר יותר הוא היה תלמידם של הציירים ההיסטוריים הנריק ובר (1818–1866) בבודפשט וקרל ראל (1812–1865) בווינה.
יחד עם ראל עבד במשימות רבות. מאוחר יותר החל בעבודות מקוריות משלו, תחילה כאמן נוף רומנטי בתמונות של מישורי השפלה ההונגרית, ואחר כך כיוצר ציורי קיר וציורי קיר מונומנטליים בסגנון המאסטר הוונציאני שלמד אצלו.
לאחר עבודות שונות בבודפשט הוא עבר לוינה. הוא הציב תוכניות לארמון גרנדיוזי, והשלים ציורי קיר שהזמין אב המנזר טיהאני עבור כנסיית המנזר שלו על שפת אגם בלטון. הוא נודע בזכות הדיוקנאות וציורי העירום שלו, שאשתו וגם בנותיו דגמנו בהן.
לוץ התחתן רק בגיל 58, כאשר נישא לאלמנה יאקובי, אשתו לשעבר של אחיו פאול יוהאן היינריך, שנפטר בשנת 1828. מכאן ואילך חתם על עבודותיו "קרולי יאקובי-לוץ".
בשנת 1882 מונה לוץ לפרופסור באקדמיות שונות לאמנות בבודפשט, ובשנת 1885 הפך לדיקן המחלקה לציור. הוא היה חבר כבוד באקדמיה לאמנויות ציור בווינה.
המשימה הציבורית החשובה האחרונה שלו הייתה "אפותאוזיס של שושלת הבסבורג", פרסקו תקרה ענקי בחדר ההבסבורגי של הארמון המלכותי שנבנה מחדש, אותו צייר בשנת 1903, שנה לפני מותו.
לוץ היה כבר חולה קשה כשעבד על הפרסקו. "אפותאוזיס" עקב אחר המסורות של ציור הבארוק והעבודה זכתה לשבחים. הפרסקו שרד את המלחמה ללא פגע, אך הוא נהרס בשנות החמישים.
הוא נפטר בשנת 1904 בבודפשט. נערכה לו הלוויה ממלכתית והוקדשה לו אנדרטה. תמונותיו, ורישומיו נתרמו למדינת הונגריה ונמצאים כעת במוזיאון שומפבסטי. בכמה ערים הונגריות ישנם רחובות על שמו.
גלריה

אמור ופסיכה
קיץ
דיוקן ביתו
חריש באביב
הבאר
עירום
מנוחה
הערות שוליים

↑  Austrian Biographical Lexicon: Österreichisches Biographisches Lexikon (ÖBL) 1815-1950, Bd. 5 (Lfg. 24), p. 332
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810691166705606  BnF: cb16984510v (data)  DSI: 8542  GND: 12044951X  ISNI: 0000 0000 7877 4103  LCCN: n84129143  RKD: 50990  SUDOC: 253190061  ULAN: 500016040  VIAF: 45477632   WorldCat (עם VIAF): 45477632
צ'ת אנקווה

| --- | --- |

 לידה:  לאגוס, ניגריה
 מדינה:  ניגריה ניגריה
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע
 chetanekwe.com
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ת אנקווה (באנגלית: Chet Anekwe) הוא שחקן קולנוע ובמאי קולנוע ניגרי אשר עובד וחי בארצות הברית. יצירותיו מפורסמות הן בתעשיית הקולנוע בניגריה והן בתעשיית הקולנוע האמריקאית בהוליווד ובתיאטרון ניו יורק.
פילמוגרפיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Sheena | קארניואן |  |
| 2004 | Shpionskie igry: Nelegal |  |  |
| 2004 | Dream Job  | עצמו |  |
| 2006 | Phat Girlz | גבר מפלרטט ניגרי |  |
| 2006 | 30 Days | קיין אלומונה |   |
| 2008 | Spy Games: A Private Visit | סוכן FBI |  |
| 2008 | Mama's Great Love | תומפסון | במאי, תסריטאי, מפיק |
| 2011 | Paparazzi: Eye in the Dark | דייוויס |  |
| 2011 | Tobi |  |  |
| 2011 | Unwanted Guest | אייק |  |
| 2013 | On Bended Knee | אבון |  |
| 2014 | Unguarded | מיסטר קול |  |
| 2014 | Busted Life | פמי |  |
| 2016 | הבחורה החדשה | איש השירות |  |
| 2016 | ציד מכשפות | באבא |  |
| 2016 | שמן קיק | הכומר |  |
| 2017 | המגע | המאמן קסידי |  |
| 2018 | איך להתחמק מרצח | המרשל של בית המשפט |  |
| 2018 | ממשיכים הלאה | האב פרד |  |
| 2019 | Heaven's Hell | ג'פרסון אליו |  |
| 2021 | Snowfall | שומר |  |
| 2021–2024 | Tyler Perry's Assisted Living | אפי אומוול | תפקיד ראשי (עונות 5–2); 57 פרקים |
פרסים ומועמדויות > פרסים

1997 – Winner Best Support Actor African Globe Awards (NJ), for Medea
2006 – 'VIV' AUDELCO (NYC) Award Winner Best Ensemble for Real Black Men Don't Sit Crossed Legged on the Floor (Collage in blues)
2011 – Nollywood and African Film Critics Awards (NAFCA): Best Actor in a Supporting Role – Diaspora, Paparazzi
2012 – Nollywood Film Critics Award (NAFCA): Best Actor – Diaspora, Unwanted Guest
2012 – Golden Icons Academy Movie Awards (GIAMA): Best Actor – Diaspora – Bianca
פרסים ומועמדויות > מועמדויות

1997 – AUDELCO (NYC) award nominee, Best Performance in a Musical, Male for Chap Am So (The Amistad Story)
2011 – NIGERIAN ENTERTAINMENT AWARD- NEA (NYC) award nominee, Best Actor in a short story or film (TOBI)
2012 – African Movie Academy Award – AMAA (Nigeria) award nominee, BEST ACTOR IN A LEADING ROLE (Unwanted Guest)
2013 – Best of Nollywood Awards – BON (Nigeria) award nominee, Best Supporting Actor in an English film (On Bended Knees)
2014 – Nollywood & African Film Critics' Awards (NAFCA) award nominee, Best Actor in Supporting role Diaspora Film (When One Door Closes)
הערות שוליים

↑  New York Times (9 בפברואר 2006). "40 Years of Black Male History in 2½ Hours". The New York Times. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  modernghana.com. "Chet in Busted Life article". נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nollywooduncut. "Workin with Chet in Nollywood". אורכב מ-המקור ב-2011-02-09. נבדק ב-2018-11-30.
↑  Cynthiamasasiworld.com. "Chet in Paparazzi". אורכב מ-המקור ב-2011-01-07. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Golden Icons. "Article on Chet Anekwe". אורכב מ-המקור ב-2010-12-05. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  IMDB. "Phat Girlz".
↑  Paparazzi Eye in the Dark. "Chet in Nollywood USA film Paparazzi". אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2011. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  New York Times (21 במאי 1998). "THEATER REVIEW; Caesar's Fate, Played Out in Mali". The New York Times. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ChetAnekwe.com. "Chet Bio". נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nairaland.com. "Chet Anekwe blog". נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ChetAnekwe.com. "Resume". אורכב מ-המקור ב-2012-03-21. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eyeinthedark.com. "Cast Biographies". אורכב מ-המקור ב-2011-07-18. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  IMDB. "Chet Bio". נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ChetAnewke.com. "Chet Bio". אורכב מ-המקור ב-2006-10-25. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ChetAnewke.com. "Chet Bio". אורכב מ-המקור ב-2014-02-21. נבדק ב-23 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  GoldenIcons.com. "GIAMA". אורכב מ-המקור ב-2012-11-02. נבדק ב-23 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NEA. "NEA". אורכב מ-המקור ב-2011-09-03. נבדק ב-8 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AMAA. "AMAA". נבדק ב-17 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2012 African Movie Academy Awards nominees' unveiled". Gambia Daily Observer. אורכב מ-המקור ב-8 במאי 2012. נבדק ב-4 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  AMAA. "AMAA". אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2013. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NAFCA. "NAFCA". אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2014. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צ'ת אנקווה".
צ'ורנומורסק

צ'ורנומורסק (באוקראינית: Чорномо́рськ) היא עיר במרכז מחוז אודסה שבדרום אוקראינה, כעשרים קילומטרים דרומית לעיר אודסה. היא שוכנת לחופי הים השחור.
היסטוריה

באזור בו שוכנת העיר היו כפרים קטנים שראשיתם במאה ה-18. בשנת 1950 בנו הסובייטים מפעל צבאי במקום, ובשנת 1952 הוגדרה כעיר. שם העיר, איליצ'יבסק, ניתן לה על שם ולדימיר איליץ' לנין, מייסד ברית המועצות.
העיר היא עיר מתוכננת שנבנתה על מנת לשמש בסיס לחברת הספנות "Black Sea Shipping Company", אז חברת הספנות הגדולה בעולם.
ב־2016 הראדה העליונה של אוקראינה שינתה את שם העיר לצ'ורנומרסק, על שם הים השחור, במסגרת שינוי כל שמות המקומות באוקראינה שנקראו על שם אישים ואירועים קומוניסטיים.
נמל

הנמל הימי בעיר, שהוא אחד הנמלים החדשים בים השחור, נבנה בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים בתקופת אוקראינה הסובייטית.
אל הנמל מגיעה מסילת רכבת המקשרת אותו לקייב, מינסק, וילנה וקלייפדה. בנמל פועלים קווי מעבורת בינלאומיים לורנה שבבולגריה, ופותי ובתומי שבגאורגיה.
ערים תאומות

לצ'ורנומורסק חמש ערים תאומות:
אסטוניה נארווה, אסטוניה
טורקיה בייאואולו (אנ'), איסטנבול, טורקיה
אסטוניה מארדו, אסטוניה
אזרבייג'ן קראדאג, אזרבייג'ן
פולין טצ'ב, פולין (מ־2006)
הערות שוליים

↑  Головне управління статистики в Одеській області (באוקראינית)
↑  На в'їзді в колишній Іллічівськ встановили бетонні букви нової назви міста, www.unian.ua
↑  Верховна Рада перейменувала Іллічівськ, Артемівськ та Дзержинськ, www.unian.ua
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0118833
קומדי TV

|  פרטי הערוץ |
| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך השקה:  23 ביוני 2008 
 תאריך סגירה:  1 בספטמבר 2014 
 שפה:  רוסית
 
קומדי TV‏ (Comedy TV, ברוסית: Комеди ТВ) הוא ערוץ טלוויזיה בידורי ששידר מ-23 ביוני 2008 ועד 1 בספטמבר 2014. מהווה פרויקט משותף של חברת Gazprom-Media Holding וחברת ההפקות של הקומדי קלאב.
הערוץ החל לשדר ב-23 ביוני 2008 בשעה 12:00 שעון מוסקבה מהלוויין Eutelsat W4 של חברת Eutelsat בחבילה של מפעילת הלוויין NTV-Plus. ב-1 בספטמבר 2014, קומדי TV נבלעה ברשת TNT והפכה לערוץ TNT-Comedy.‏
על פי החוק הפדרלי הרוסי "בנושא הגנה על ילדים מפני מידע המזיק לבריאותם והתפתחותם", הוקצו לכל תוכני הערוץ מגבלת גיל רביעית של "16+".
תוכן

הערוץ שידר תוכניות טלוויזיה שהופקו על ידי קומדי קלאב הפקות, כמו גם כמה סדרות ותוכניות ממדינות חבר העמים:
"קומדי קלאב"
"קומדי וומן"
"רוסיה שלנו"
ליגה קטלנית
"צחוק בלי חוקים"
"לילה קטלני "
"ערב קטלני"
"משמיד משלי"
מופע חדשות
"שני אנטונים"
קומדי קלאב מינסק סטייל (לשעבר)
"קומדי קלאב קייב סטייל"
קומדי באטל
"חדשות בונקר"
"קומדי באטל. טורניר
"זאיצב + 1 "
בחורים אמיתיים (סדרת טלוויזיה)
"אוניבר"
בנוסף לתוכניות הרגילות של הפקות קומדי קלאב, חומרים שלא נכללו בתוכניות אלה שודרו. כמו כן, צופי הערוץ יכלו לגלות פרטים על החיים הפרטיים של משתתפי קומדי קלאב ולצפות בדיווחים מיוחדים מפסטיבלי קומדי קלאב, כמו גם חדשות הומוריסטיות שצילמו תושבי ערים כמו וורונז', ניז'ני נובגורוד, בלגורוד וכו' וסקרי דעת קהל ברחובות. בעבר היו לערוץ הופעות סטנדאפ באזורים שונים, שצולמו במיוחד עבור הערוץ.
כאשר הושק הערוץ בספריית הווידאו של קומדי קלאב הפקות, היו בו יותר מ-1000 שעות של חומר וידאו בהפקה עצמאית.
ראו גם

TNT (ערוץ טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  Новости компании / НТВ-ПЛЮС
↑  "ТНТ запустил новый канал ТНТ-Comedy". Сайт «Кабельщик». 2014-09-01.
↑  Comedy TV: смех да и только — Теле-Спутник, Апрель 2010 (אורכב 24.09.2015 בארכיון Wayback Machine)
קאי לווינס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 2001 (בן 23) סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 פרופיל ב-IMDb
 
קאי לווינס (באנגלית: Kai Lewins; נולד ב-27 בנובמבר 2001) הוא שחקן אוסטרלי.
ביוגרפיה

לווינס נולד בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה.
קריירה

בשנת 2011 שיחק בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Wild Boys". בשנת 2013 שיחק בשלושה פרקים בעונתה הראשונה של קומדיית הטלוויזיה האוסטרלית "The Elegant Gentleman's Guide to Knife Fighting". לווינס שיחק בכמה סרטים קצרים.
בשנת 2014 שיחק בסרט הטלוויזיה של הערוץ האוסטרלי ABC,‏ "Carlotta", ביוגרפיה על קרלוטה (אנ') כוכבת קברט טרנסג'נדרית ידועה מניו סאות' ויילס.
בשנת 2017 שיחק בפרק של הסדרה "Pulse". שנה לאר מכן שיחק בסרט הקולנוע "סלסט" (אנ').
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "Moon Rock for Monday" בו כיכב ג'ורג' פולאר.
בשנת 2021 לוהק לווינס לתפקיד ראשי של ארי גיבסון בסדרת הטלוויזיה "הקיץ של סאמר" המשודרת בנטפליקס. בספטמבר 2022 פורסם כי לווינס ישחק בתפקיד ראשי גם בעונתה השנייה של הסדרה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Celeste | ג'ק הצעיר |  |
| 2021 | Moon Rock for Monday | סטיב |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Wild Boys | טום בארט | 7 פרקים |
| 2013 | The Elegant Gentleman's Guide to Knife Fighting | ג'ייסון / דמויות שונות | 3 פרקים |
| 2014 | Carlotta | ריצ'רד | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2017 | Pulse | ריבר קאדל | פרק: "#1.5" |
| 2022 | שאגה (אנ') | טוד | פרק: "The Woman Who Ate Photographs" |
| 2022 | The Twelve | רובי לוסון הצעיר | 2 פרקים |
| 2022–2023 | הקיץ של סאמר | ארי גיבסון | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
הערות שוליים

↑  AIRDATE | New Aussie teen series SURVIVING SUMMER to release on NETFLIX - TV Blackbox, TV Blackbox, ‏1 באפריל 2022
↑  Vivienne Kelly, Variety Australia, Variety Australia, ‏5 בינואר 2023
צייד בודד הוא הלב (ספר)

| --- | --- |

עטיפת ההוצאה בעברית לספר
 מידע כללי
 מאת:  קארסון מקאלרס 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  הוטון מיפלין הארקורט 
 תאריך הוצאה:  1940 
 
צייד בודד הוא הלב (באנגלית: The Heart Is a Lonely Hunter) הוא רומן הביכורים של הסופרת האמריקאית קארסון מקאלרס, אשר יצא בשנת 1940. מקאלרס הייתה בת 23 בזמן פרסום הספר. הספר מתאר את קורותיו של אדם חירש-אילם בשם ג'ון סינגר, ועל האנשים שהוא פוגש בהם בשנות ה-1930, בעיירה קטנה בג'ורג'יה. הסיפור מתמקד בבדידותם ומאבקיהם של אנשים בשולי החברה, אלכוהוליסטים, שחורים הסובלים מגזענות, עניים, מתבגרים ועוד.
תקציר העלילה

הספר מתחיל בהתמקדות בחברות שבין ג'ון סינגר וספירוס אנטונפולוס. שניהם מתוארים כחרשים-אילמים, אשר חיים יחדיו מזה מספר שנים. אנטונפולוס חווה התדרדרות במצבו הנפשי, ומתחיל להתנהג באופן הרסני ומופרע, למרות ניסיונות התערבות מצד סינגר, ובסופו של דבר, הוא מאושפז במוסד לחולי נפש מחוץ לעיר. סינגר, שנותר בדד, עובר לגור בחדר באכסניה.
המשך הספר מסופר ממספר נקודות מבט של אנשים אותם פוגש סינגר, ומספר על הניכור והאתגרים שבחייהם: מיק קלי, נערה "טומבוי" שאוהבת מוזיקה וחולמת לקנות פסנתר; ג'ייק בלאונט, אלכוהוליסט שפעיל בתנועת איגוד העובדים; ביף בראנון, בעליו של הדיינר המקומי; וד"ר בנדיקט מאדי קופלנד, רופא שחור אידיאליסט.
ביקורת וקבלה

כאשר פורסם הרומן, הוא עורר סנסציה בעולם הספרות, ונסק לראש רשימת רבי המכר של 1940. הספר, הראשון של מקאלרס, היה גם הראשון בשורת ספרים פרי עטה שנתנו קול לאלה שבדרך כלל מחוקים ומושתקים - הדחויים, הנשכחים, הפגועים והמדוכאים בחברה.
"Modern Library" דירג את "צייד בודד הוא הלב" כמספר 17 ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית מהמאה ה-20". טיים מגזין כלל אותו ב"רשימת טיים של 100 הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית מ-1923 עד 2005". בשנת 2004 הספר נבחר למועדון הקריאה של אופרה וינפרי.
עיבודים

הספר עובד לסרט באותו השם בשנת 1968, בכיכובם של אלן ארקין, סנדרה לוק וסיסלי טייסון.
עיבוד לבמה הוצג לראשונה ב-30 במרץ 2005, בתיאטרון "Alliance" באטלנטה, ג'ורג'יה.
האמן הבריטי ג'ו סימפסון ביסס את עבודתו באותו השם על הספר, בשנת 2014, כחלק מסדרת עבודותיו שכותרתה "לונדון".
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית פעמיים:
צייד בודד הוא הלב, תרגמה יעל מדיני, עם עובד, 1961.
צייד בודד הוא הלב, תרגם אברהם יבין, עם עובד, 2008.
הערות שוליים

↑  Lacayo, Richard (2005-10-16). "Best Books of ALL TIME | All-TIME 100 Novels". TIME.com.
↑  Heart Tour Program: The Acting Company www.theactingcompany.org
↑  Variety http://www.variety.com/review/VE1117926738.html?categoryid=33&cs=1
↑  Joe Simpson "Joe Simpson - The Heart Is A Lonely Hunter, Oil on Canvas" "2014"
קארוי הוגו

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1808 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  13 בנובמבר 1877 (בגיל 69) מילאנו, ממלכת איטליה 
 מדינה:  הונגריה 
 
קארוי הוגו, (במקור קארוי הוגו ברנשטיין; בהונגרית: Hugó Károly; פשט, 1 בספטמבר 1808 – מילאנו, 13 בנובמבר 1877) היה סופר ומחזאי יהודי-הונגרי. ישנם תאריכים שונים ללידתו, ככל הנראה הנכון הוא שנת 1808. מספר לקסיקונים ביוגרפיים מתארכים את לידתו בסביבות 1806.
יצירותיו

Mosaik; von Bernstein; Ludwig Schumann, Leipzig 1837-1838
Die grosse Fibel, in zwei dramatischen Dichtungen. Das Schauspiel der Welt in vier Akten; Gedruckt bei Karl Ueberreuter, Wien 1844
Brutus und Lucretia. Drama; Gerold, Wien, 1844
Fibel der Ehre in zwei dramatischen Dichtungen. 1. Brurus und Lucretia; Überreuter, Wien 1845
Psalmen eines armen Poeten; Heckenast, Pest, 1846
Ein Ungarkőnig Historischen Drama; Heckenast-Wigand, Pesth–Leipzig 1847
Egy magyar király. Történeti dráma; Heckenast, Pest 1847
Brutus és Lucretia. Drama; Heckenast, Pest 1847
Bankár és báró. Szomorújáték; Heckenast, Pest 1848
ראו גם

קארוי הוגו: בנקאי וברון - הספרייה האלקטרונית ההונגרית.
לקריאה נוספת

Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái IV. (Gyalai–Hyrtl). Budapest: Hornyánszky. 1896. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. קארוי הוגו
פרס באפט"א לצילום הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  הצילום הטוב ביותר
 מיקום הטקס:  הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 הגוף המעניק:  האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה
 אתר באפט"א
 
פרס באפט"א לצילום הטוב ביותר (באנגלית: BAFTA Award for Best Cinematography) הוא פרס שנתי המוענק מאז ל-1963 על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לצלמי קולנוע.
זוכים ומועמדים > שנות ה-1960 > הצילום הטוב ביותר – בשחור-לבן

1963: המשרת – דאגלס סלוקומב
בילי בדאי – דניס נ. קופ
Heavens Above! – מוץ גרינבאום
Station Six-Sahara – ג'רלד גיבס
The Victors – כריסטופר צ'אליס
1964: The Pumpkin Eater – אוסוולד מוריס
תותחי בטאסי – דאגלס ס\סלוקומב
למען יידעו – דניס נ. קופ
Séance on a Wet Afternoon – ג'רי טרפין
1965: The Hill (גבעת הגברים) – אוסוולד מוריס
דרלינג – קנת' היגינס
הפטנט – דייוויד ווטקין
Repulsion – גילברט טיילור
1966: המרגל שחזר מן הכפור – אוסוולד מוריס
בוני לייק נעדרת – דניס נ. קופ
ללא מוצא – גילברט טיילור
נערה ושמה ג'ורג'י – קנת' היגינס
1967: The Whisperers – ג'רי טרפין
מדמואזל – דייוויד ווטקין
The Sailor from Gibraltar –ראול קוטרד
יוליסס – וולפגנג סושיצקי
זוכים ומועמדים > שנות ה-1960 > הצילום הטוב ביותר – בצבע

1963: מרוסיה באהבה – טד מור
תשע שעות לראמה – ארתור איבטסון
The Running Man – רוברט קרסקר
ילד גדול – ארווין היליר
The Scarlet Blade – ג'ק אשר
Tamahine – ג'פרי אנסוורת'
אנשים חשובים ביותר – ג'ק הילדיארד
1964: בקט – ג'פרי אנסוורת'
The 7th Dawn – פרדי יאנג
גן הגיר – ארתור איבטסון
Nothing but the Best – ניקולס רוג
הרולס רויס הצהובה – ג'ק הילדיארד
1965: תיק איפקרס – אוטו הלר
Help! – דייוויד ווטקין
לורד ג'ים – פרדי יאנג
אנשים מופלאים במכונות מעופפות – כריסטופר צ'אליס
1966: ערבסק – כריסטופר צ'אליס
אלפי – אוטו הלר
המקס הכחול – דאגלס סלוקומב
קוראים לי מודסטי – ג'ק הילדיארד
1967: אדם לכל עת – טד מור
יצרים – קרלו די פלמה
The Deadly Affair – פרדי יאנג
הרחק מן ההמון הסוער – ניקולס רוג
זוכים ומועמדים > שנות ה-1960 > הצילום הטוב ביותר

1968: 2001: אודיסיאה בחלל – ג'פרי אנסוורת'
הסתערות חיל הפרשים – דייוויד ווטקין
אלווירה מדיגן – יורגן פרסון
אריה בחורף – דאגלס סלוקומב
1969: הו, איזו מלחמה נחמדה – ג'רי טרפין
בוליט – ויליאם אי פראקר
מצחיקונת – הארי סטרדלינג
הלו, דולי! – הארי סטרדלינג
The Magus – בילי ויליאמס
נשים אוהבות – בילי ויליאמס
זוכים ומועמדים > שנות ה-1970

1970: קיד וקסידי – קונראד ל. האל
מלכוד 22 – דייוויד ווטקין
בתו של ריאן – פרדי יאנג
ווטרלו – ארמנדו ננוצי
1971: מוות בוונציה – פסקוואלינו דה סנטיס
כנר על הגג – אוסוולד מוריס
המקשר – ג'רי פישר
יום ראשון הארור – בילי ויליאמס
1972: הרפתקאות אליס בארץ הפלאות, קברט – ג'פרי אנסוורת'
תפוז מכני – ג'ון אלקוט
גברים במלכודת – וילמוש זיגמונד
הגן של פינצי קונטיני – אניו גוארניארי
Images – וילמוש זיגמונד
הקלפן והיצאנית – וילמוש זיגמונד
1973: המבט – אנטוני ב' ריצ'מונד
ישו כוכב עליון – דאגלס סלוקומב
משחקי בילוש – אוסוולד מוריס
מסעותי עם דודתי – דאגלס סלוקומב
זעקות ולחישות – סוון ניקוויסט
1974: גטסבי הגדול – דאגלס סלוקומב
צ'יינהטאון – ג'ון א. אלונזו
רצח באוריינט אקספרס – ג'פרי אנסוורת'
שלושת המוסקטרים – דייוויד ווטקין
זרדוז – ג'פרי אנסוורת'
1975: בארי לינדון – ג'ון אלקוט
האיש שרצה להיות מלך – אוסוולד מוריס
Rollerball – דאגלס סלוקומב
המגדל הלוהט – פרד ג'יי קונקאמפ
1976: פיקניק בצל ההר – ראסל בויד
אלופי ההפלות – פיטר אלוור וג'רי פישר
כל אנשי הנשיא – גורדון ויליס
קן הקוקייה – ביל באטלר, ויליאם איי פראקר והסקל וקסלר
1977: גשר אחד רחוק מדי – ג'פרי אנסוורת'
התהום – כריסטופר צ'אליס
קזנובה של פליני – ג'וזפה רוטונו
ולנטינו – פטר סושיצקי
1978: ג'וליה – דאגלס סלוקומב
מפגשים מהסוג השלישי – וילמוש זיגמונד
הדואליסטים – פרנק טידי
סופרמן – ג'פרי אנסוורת'
1979: צייד הצבאים – וילמוש זיגמונד
אפוקליפסה עכשיו – ויטוריו סטוררו
מנהטן – גורדון ויליס
ינקים – דיק בוש
זוכים ומועמדים > שנות ה-1980

1980: כל הג'אז הזה – ג'וזפה רוטונו
The Black Stallion – קאלב דשאנל
איש הפיל – פרדי פרנסיס
קגמושה – טקאו סאיטו ומסאהרו אוידה
1981: טס – ג'סליין קלוקט, ג'פרי אנסוורת'
מרכבות האש – דייוויד ווטקין
אהובת הקצין הצרפתי – פרדי פרנסיס
שודדי התיבה האבודה – דאגלס סלוקומב
1982: בלייד ראנר – ג'ורדן קרוננוות'
אי.טי. - חבר מכוכב אחר – אלן דוויאו
גנדי – רוני טיילור ובילי ויליאמס
אדומים – ויטוריו סטוררו
1983: פאני ואלכסנדר – סוון ניקוויסט
אבק לוהט – וולטר לסאלי
גיבור מקומי – כריס מנגס
זליג – גורדון ויליס
1984: דמעות של שתיקה – כריס מנגס
גרייסטוק: האגדה של טרזן מלך הקופים – ג'ון אלקוט
אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור – דאגלס סלוקומב
היו זמנים באמריקה – טונינו דלי קולי
1985: אמדאוס – מירוסלב אונדריצ'ק
יער האיזמרגד – פיליפ רוסלו
המעבר להודו – ארנסט דיי
העד – ג'ון סיל
1986: זיכרונות מאפריקה – דייוויד ווטקין
המיסיון – כריס מנגס
ראן – טקאו סאיטו ומסאהרו אוידה
זיכרונות אהבה מפירנצה – טוני פירס-רוברטס
1987: ז'אן דה פלורט – ברונו נויטן
זעקה לחופש – רוני טיילור
תקווה ותהילה – פיליפ רוסלו
פלאטון – רוברט ריצ'רדסון
1988: אימפריית השמש – אלן דוויאו
החגיגה של באבט – הנינג קריסטיאנסן
הקיסר האחרון – ויטוריו סטוררו
מי הפליל את רוג'ר רביט – דין קונדי
1989: מיסיסיפי בוערת – פטר ביזיו
יחסים מסוכנים – פיליפ רוסלו
גורילות בערפל – אלן רוט וג'ון סיל
הנרי החמישי – קנת' מקמילן
הדוב – פיליפ רוסלו
זוכים ומועמדים > שנות ה-1990

1990: שמיים מגינים מעל – ויטוריו סטוררו
החבר'ה הטובים – מייקל בולהאוס
גלורי – פרדי פרנסיס
סינמה פרדיסו – בלאסקו ג'וראטו
1991: סיראנו דה ברז'ראק – פייר לום
תלמה ולואיז – אדריאן בידל
שתיקת הכבשים – טאק פוג'ימוטו
רוקד עם זאבים – דין סמלר
1992: המוהיקני האחרון – דנטה ספינוטי
פסגת הפחד – פרדי פרנסיס
בלתי נסלח – ג'ק נ. גרין
זיכרונות מאחוזת הווארד – טוני פירס-רוברטס
1993: רשימת שינדלר – יאנוש קמינסקי
עידן התמימות – מייקל בלהאוס
הפסנתר – סטיוארט דרייבורג
שארית היום – טוני פירס-רוברטס
1994: ראיון עם הערפד – פיליפ רוסלו
הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר – בריאן ג'יי ברהני
פורסט גאמפ – דון ברג'ס
ספרות זולה – אנדריי סקולה
1995: לב אמיץ – ג'ון טול
על תבונה ורגישות – מייקל קולטר
אפולו 13 – דין קונדי
טירופו של המלך ג'ורג' – אנדרו דאן
1996: הפצוע האנגלי – ג'ון סיל
פארגו – רוג'ר דיקינס
אוויטה – דריוס קונדי
מייקל קולינס – כריס מנגס
1997: כנפי היונה – אדוארדו סרה
טיטניק – ראסל קרפנטר
רומיאו וג'ולייט – דונלד מק'אלפין
סודות אל איי – דנטה ספינוטי
1998: אליזבת – רמי אדפרסין
המופע של טרומן – פיטר ביזיו
שייקספיר מאוהב – ריצ'רד גרטרקס
להציל את טוראי ריאן – יאנוש קמינסקי
1999: אמריקן ביוטי – קונרד ל. הול
מטריקס – ביל פופ
סוף הרומן – רוג'ר פראט
הכישרון של מר ריפלי – ג'ון סיל
האפר של אנג'לה – מייקל סרסין
זוכים ומועמדים > שנות ה-2000

2000: גלדיאטור – ג'ון מת'יסון
אחי, איפה אתה? – רוג'ר דיקינס
נמר, דרקון – פיטר פאו
שוקולד – רוג'ר פראט
בילי אליוט – בריאן טופנו
2001: האיש שלא היה שם – רוג'ר דיקינס
אמלי – ברונו דלבונל
בלאק הוק דאון – סלוומיר אידזיאק
שר הטבעות: אחוות הטבעת – אנדרו לסני
מולין רוז' – דונלד מקאלפיין
2002: הדרך לפרדישן – קונרד ל. הול
כנופיות ניו יורק – מייקל באלהאוס
שיקגו – דיון ביבי
הפסנתרן – פאבל אדלמן
שר הטבעות: שני הצריחים – אנדרו לסני
2003: שר הטבעות: שיבת המלך – אנדרו לסני
אבודים בטוקיו – לאנס אקורד
אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם – ראסל בויד
קולד מאונטן – ג'ון סיל
נערה עם עגיל פנינה – אדוארדו סרה
2004: הנוסע – דיון ביבי ופול קמרון
דרום אמריקה באופנוע – אריק גוטייה
הטייס – רוברט ריצ'רדסון
למצוא את ארץ לעולם לא – רוברטו שייפר
מחול הפגיונות – זאו שיאודינג
2005: זכרונותיה של גיישה – דיון ביבי
משפחת הקיסרים – לורן שאלה וז'רום מייסון
הגנן המסור – סיזר קרלאונה
התרסקות – ג'. מייקל מארו
הר ברוקבק – רודריגו פריטו
2006: הילדים של מחר – עמנואל לובצקי
טיסה 93 – בארי אקרויד
קזינו רויאל – פיל מיהוקס
המבוך של פאן – גיירמו נבארו
בבל – רודריגו פריטו
2007: ארץ קשוחה – רוג'ר דיקינס
זה ייגמר בדם – רוברט אלסוויט
כפרה – שיימוס מקגארווי
אמריקן גנגסטר – האריס סביידס
זהות אבודה – אוליבר ווד
2008: נער החידות ממומביי – אנתוני דוד מנטל
נער קריאה – רוג'ר דיקינס וכריס מנגס
הסיפור המופלא של בנג'מין באטן – קלאודיו מירנדה
האביר האפל – ולי פפיסטר
ההחלפה – טום סטרן
2009: מטען הכאב – בארי אקרויד
הדרך – חאווייר אגירסרובה
אווטאר – מאורו פיורה
מחוז 9 – טרנט אופאלוך
ממזרים חסרי כבוד – רוברט ריצ'רדסון