stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האחים פוליש
קריירה

האחים פוליש החלו את הקריירה הקולנועית שלהם עם הופעת הבכורה של סרטם הראשון בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 1999, "Twin falls Idaho". האחים התאומים הזהים כתבו וכיכבו בסיפור על תאומים סיאמיים. מייקל ביים. חברת סרטי סוני קנתה את הזכויות להפצה בבתי הקולנוע של הסרט, שלדבריה של ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס יש לו "סגנון, כוח משיכה ומקוריות בשפע".
מייקל ציין בראיון שהרבה מההשראה שלו הגיעה מצפייה בסרט "היו זמנים באמריקה" בצעירותו.
בשנת 2000, האחים פוליש החלו לעבוד על הסרט "Jackpot". הוא זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט על שם ג'ון קסאווטס לשנת 2001 ובפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיאטל לשנת 2001. גם סרט זה הופץ בבתי הקולנוע על ידי סרטי סוני.
בשנת 2002 הוצעה לאחים הזדמנות ליצור סרט מיינסטרים. במקום זאת, הם החלו לעבוד על הסרט העצמאי "נורת'פורק". כשהמימון קרס ימים לפני שלבי הצילומים, צמד יוצרי הסרט חתמו על ביתם לנושים ושילמו עבור הסרט שלהם בכרטיסי אשראי אישיים. הסרט, בכיכובם של ג'יימס וודס וניק נולטי, נבחר לבחירה מוקדמת על ידי פסטיבל הסרטים סאנדנס, וכשהסרט הוקרן בבכורה בסאנדנס ב-2003, רוג'ר איברט כינה אותו "יצירת מופת".
בשנת 2006, האחים הצטרפו ל-Warner Independent Pictures לסרטם הרביעי, "החוואי האסטרונאוט" על אסטרונאוט לשעבר של נאס"א, צ'ארלס פארמר (בילי בוב תורנטון), שבונה באובססיביות רקטה באסם שלו. האחים וורנר הפיצו את הסרט ברחבי צפון אמריקה בשנת 2007.
לאחר מכן, האחים צילמו שני סרטים גב אל גב, בהפרש של ימים בודדים בזמן שהשיקו את חברת ההפקה החדשה שלהם Prohibition Pictures עם שותפיהם קן ג'ונסון, ג'נט דובואס וג'ונתן שלדון. סרטם החמישי של האחים פוליש, "Manure" (עם בילי בוב תורנטון וטיאה ליאוני), החל צילומים ב-27 במאי 2008 והוקרן בפסטיבל סאנדנס בשנה שלאחר מכן בשם "ריח ההצלחה". סרטם השישי של האחים פוליש, "תישאר קול" (עם וינונה ריידר, מארק פוליש, צ'בי צ'ייס, שון אסטין, הילרי דאף, ג'ון קראייר, ג'וש הולווי), החל צילומים ביולי 2008 והוצג בשנת 2009 בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
במאי 2010 החלו האחים פוליש לצלם את "For Lovers Only". אשר נאמר שנעשה בהשראת הגל החדש הצרפתי וזוכה האוסקר הכפול של קלוד ללוש משנת 1966, "גבר ואישה", הרומן מתמקד בעיתונאית (סטנה קטיק) אשר במשימה בפריז, שנתקלת במאהב (מארק פוליש) מהעבר שלה.
בשנת 2013, מייקל ביים את דרמת ההרפתקאות האמריקאית, "ביג סור", עיבוד לרומן מ-1962 בעל השם הזהה מאת הסופר ג'ק קרואק. הסיפור מבוסס על הזמן שקרואק בילה בביג סור, קליפורניה ושלושת השהויות הקצרות שלו בבקתה של ידידו לורנס פרלינגטי בקניון ביקסבי. הסרט עלה לראשונה ב-23 בינואר 2013 בפסטיבל סאנדנס, שם זכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2014, הוכרז שמארק יכתוב, יביים וישחק בסרט "Headlock" (שמאוחר יותר קיבל את השם "Against the Clock"). בסרט כיכבו דיאנה אגרון ואנדי גרסיה.
בשנת 2022 יצא הסרט של The Daily Wire, "אימה בערבה", אשר בוים על ידי מייקל.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | מייקל | מארק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | מעורר השאול 4: תורשה | שחקן | שחקן |  |
| 1999 | Twin falls Idaho | במאי, תסריטאי ושחקן | תסריטאי ושחקן |  |
| 2001 | Jackpot | במאי ותסריטאי | תסריטאי ושחקן |  |
| 2002 | גניבה זולה | שחקן | שחקן |  |
| 2003 | נורת'פורק | במאי ותסריטאי | תסריטאי ושחקן |  |
| 2006 | החוואי האסטרונאוט | במאי ותסריטאי | תסריטאי ושחקן |  |
| 2009 | ריח ההצלחה | במאי ותסריטאי | תסריטאי ושחקן |  |
| 2009 | תישאר קול | במאי | תסריטאי |  |
| 2011 | For Lovers Only | במאי ומפיק | מפיק, תסריטאי ושחקן |  |
| 2013 | ביג סור | במאי, תסריטאי ומפיק-שותף | ––––––––––––––– |  |
| 2014 | חולה אמנזיה | במאי | ––––––––––––––– |  |
| 2015 | תשעים דקות בגן עדן | במאי, תסריטאי ומפיק-שותף | ––––––––––––––– |  |
| 2016 | רובוט לוהט | במאי ותסריטאי | תסריטאי |  |
| 2017 | Nona | במאי ותסריטאי | ––––––––––––––– |  |
| 2019 | Against the Clock | ––––––––––––––– | במאי, תסריטאי ושחקן |  |
| 2019 | One of the Good Ones | מפיק בפועל | ––––––––––––––– |  |
| 2020 | לפני הסערה | במאי | ––––––––––––––– |  |
| 2021 | בוגדת אמריקאית: ציר סאלי | במאי | ––––––––––––––– |  |
| 2022 | אימה בערבה | במאי | ––––––––––––––– |  |
הערות שוליים

↑  Simon Hattenstone (25 באוגוסט 2000). "Mark and Michael Polish | Film". The Guardian. London. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Director Michael Polish" (retrieved June 2, 2019)
↑  Ratliff, Larry (6 באוגוסט 2003). "San Antonio Express-News, Archives | mySA.com". Nl.newsbank.com. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Published: July 25, 1999 (25 ביולי 1999). "FILM; From Identical Twins, a Story of Two Conjoined – Page 3 – New York Times". The New York Times. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CANOE – JAM! – Dams and angels". Jam.canoe.ca. 11 ביולי 2003. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chi, Paul (31 באוגוסט 2013). "Kate Bosworth Marries Michael Polish". People.com. נבדק ב-1 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New York Times". Movies & TV Dept. Baseline & All Movie Guide. 2012. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2012. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New York Times". Movies & TV Dept. Baseline & All Movie Guide. 2012. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2012. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Maslin, Janet (9 באפריל 1999). "New York Times". Movies.nytimes.com. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elder, Robert K. (2011). Books.google.com. ISBN 9781569768280. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Chicago Sun-Times". Rogerebert.suntimes.com. 11 ביולי 2003. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  A. O. Scott (23 בפברואר 2007). "New York Times". Movies.nytimes.com. אורכב מ-המקור ב-27 במאי 2009. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New York Times". Movies & TV Dept. Baseline & All Movie Guide. 2012. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2012. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Big Sur". rottentomatoes.com. 9 בספטמבר 2013. נבדק ב-9 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "New Page 1".
↑  "Hot Bot (2016) - IMDb". IMDb.
↑  "Nona". IMDb. 10 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oneofthegoodonesfilm.com".
דיאבולו

בחזית התצלום דיאבולו גדול ודיאבולו קטן עשויים מגומי. מאחוריהם מקלות השליטה.
אופן השימוש, איור משנת 1812.
דיאבולו או יו-יו סיני הוא אביזר להטוטנות מודרני, שהתפתח מצעצוע סיני מסורתי. בסינית יש לו מספר שמות:
扯鈴, 中國搖搖, 響簧, 斗空竹 ו-空竹.
מערכת הדיאבולו מורכבת משני חלקים:
הדיאבולו עצמו: אביזר להטוטנות דמוי שעון חול, העשוי מגומי או פלסטיק, ומורכב משני חלקים דמויי קערות שמחוברים בתחתיתם. צירו של הדיאבולו יכול להיות יצוק כחלק אחד, שני חלקים מחוברים או ציר מסתובב שמסתובב לצד אחד.
מקלות השליטה: שני מקלות שיכולים להיות עשויים מפלסטיק, עץ, אלומיניום, סיבי פחמן או סיבי זכוכית שמחוברים בחוט.
אופי המשחק הבסיסי במערכת הדיאבולו הוא שהדיאבולו עצמו מוצב על החוט שבין שני המקלות ואז נזרק באוויר, ונתפס בשנית על ידי החוט. על בסיס זה יכול להטוטן הדיאבולו לבצע מספר רב של תרגילים. יש תרגילים שמשתמשים אך ורק בדיאבולו והחוט המחובר לשני המקלות, בעוד תרגילים אחרים משתמשים גם באברי גוף. ניתן גם להקפיץ מספר דיאבולו בו זמנית, כמו בלהטוטנות המסורתית. להטוטנים מקצועיים יכולים להקפיץ עד שישה דיאבולו.
קיימים סוגים רבים של דיאבולו, דיאבולו כבדים או גדולים שומרים יותר על התנע שלהם, ודיאבולו קטנים או קלים ניתנים לזריקה לגובה רב, וניתן לסובב אותם מהר יותר. יש דיאבולו שעשויים מגומי ולכן עמידים יותר בפני נפילות או מכות, ודיאבולו שעשויים מברזל, שאותם ניתן להבעיר באש.
לדיאבולו יכולים להיות מגוון של תרגילים מיוחדים והם מחולקים לקבוצות שונות כגון: קשרים (knots), עזיבות מקל (suicides), תרגילי גוף (body tricks) והחלקה על המקל (grinds).
היסטוריה ומוצא

הדיאבולו התפתח מהיו-יו הסיני שעוצב לראשונה במאה ה-12. ליו-יו הסיני היה ציר מרכזי והוא היה מחובר לשני גלגלים בצורת דיסקים, בעוד שלדיאבולו יש צורה מעט חרוטית יותר.
מוצא השם דיאבולו אינו מהמילה הדומה באיטלקית diavolo (שטן). השם הוטבע על ידי המהנדס הצרפתי גוסטב פיליפארט שפיתח את הדיאבולו המודרני בתחילת המאה ה-20. הוא השתמש במילה היוונית dia bolo, שמשמעותה "להעיף מעבר".
הודעה לעיתונות

נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג ורעייתו מיכל הרצוג מוסרים הודעה לעיתונות בנמל התעופה בן-גוריון לפני המראתם לביקור ממלכתי בטורקיה, 2022
הודעה לעיתונות (לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית: מֵידָע לָעִתּוֹנוּת) היא הודעה כתובה שמוסר אדם או ארגון לעיתונאים, על מנת להביא לידיעת הציבור מידע בעל ערך חדשותי.
הודעה לעיתונות אמורה לשרת את מטרותיו של האדם או הארגון שמפרסם אותה ולעורר תשומת-לב חיובית של כלי התקשורת לפעילות, לכוונות מוצהרות או להישגים של מפרסם ההודעה.
מפרסם ההודעה מפיץ את ההודעה בעצמו או באמצעות סוכנות יחסי ציבור בדואר אלקטרוני, בפקס או בדואר לכתבים ולעורכים של אמצעי התקשורת הכתובה והאלקטרונית. במדינות רבות, כגון ארצות הברית, שבהן אלפי כלי תקשורת מקומיים וארציים, נהוג להפיץ הודעות לעיתונות גם דרך שירותי הפצה אלקטרוניים (Wires) או דרך סוכנויות ידיעות. ארגונים רבים מפרסמים באתר האינטרנט שלהם את ההודעות לעיתונות שפרסמו.
המידע הכלול בהודעה אינו בהכרח אמת לאמיתה או האמת במלואה, אלא גרסה סובייקטיבית של עובדות או דעות שמפרסם ההודעה מעוניין להציג ברבים. הפרקטיקה העיתונאית הראויה היא שהודעה לעיתונות מתפרסמת בכלי התקשורת רק לאחר שכתב או עורך נקטו פעולות סבירות לוודא את אמיתות המידע המובא בהודעה. לכל הפחות, ראוי שהודעה לעיתונות תתפרסם תוך ציון העובדה שהמידע נמסר מטעם האדם או הארגון שפרסם את ההודעה.
לעיתים מהווה ההודעה בסיס לעבודה עיתונאית נמרצת יותר, החל מבדיקת פרטים מסוימים עם מפרסם ההודעה, וכלה בתחקיר המצליב את הנאמר בהודעה עם מקורות אחרים ומוביל לכתבה עיתונאית המשרתת טוב יותר את ציבור הקוראים. עם זאת, אמצעי התקשורת מפרסמים לעיתים את ההודעה לעיתונות כלשונה.
לעיתים ההודעה לעיתונות אינה עוסקת במידע שקשור ישירות לפעילותו של מפרסם ההודעה, אלא במידע כללי. במקרה זה פרסום ההודעה בא להפגין את מומחיותו של מפרסם ההודעה. דוגמה לכך היא הודעה מטעם משרד לראיית חשבון המנתחת הקלת מס חדשה.
ראו גם

מסיבת עיתונאים
הערות שוליים

↑  מֵידָע לָעִתּוֹנוּת במילון ספרנות (תשס"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית. בעבר שימש גם המונח תַּמְסִיר, ראו שם. על אף ההחלטה המצוטטת, בפועל גם האקדמיה משתמשת במונח "הודעה לעיתונות", כמו בדף זה.
↑  ראו, למשל, הודעה של דובר האוצר שפורסמה ככתבה וכלשונה כחומר מערכתי באתר ynet, ללא כל רמז לקורא על מקורה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533926305171  GND: 4175659-9  LCCN: sh85106524  NARA: 10629355
דמטריוס הנאה

| --- | --- |
 לידה:  285 לפנה״ס 
 פטירה:  250 לפנה״ס (בגיל 35 בערך) קירנה, לוב 
 בן או בת זוג:  אולימפיאס ברניקי השנייה 
 
דמטריוס (ביוונית: Δημήτριος‏; המאה ה-3 לפנה"ס) היה נסיך מוקדוני, בנו של דמטריוס פוליורקטס. לתקופה קצרה היה מלך קירנה.
ביוגרפיה

דמטריוס היה בנו של דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון, ושל אשתו החמישית פתולומאיס, לה נישא בשנת 287 לפנה"ס. סבו מצד האבא היה אנטיגונוס מונופתלמוס, ומצד האמא סבו וסבתו היו תלמי הראשון מלך מצרים ואורידיקה בת אנטיפטרוס. אחיו למחצה היו אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון וסטרטוניקה מסוריה מלכת הממלכה הסלאוקית. הוא כונה "הנאה", ככל הנראה על שום יופיו. אביו נודע בתור "האיש היפה ביותר ביוון".
הוא נישא לראשונה לאצילה יוונית בשם אולימפיאס מהעיר לאריסה. היא ילדה לו בן אחד בשם אנטיגונוס שעתיד להפוך למלך מוקדון. היא ככל הנראה מתה, או שהם התגרשו בסביבות 240-249 לפנה"ס. בשנת 250 לפנה"ס מת מגאס שליט קירנה שבלוב. לפני מותו, הוא ציווה שישיאו את בתו ברניקי השנייה לתלמי השלישי, במטרה לסיים את הסכסוך הקירני-מצרי. עם זאת, אלמנתו של מגאס, אפאמה השנייה, שלאביה אנטיוכוס הראשון היה אינטרס ברור לצמצם את כוחה של מצרים, סירבה לאשר את הנישואין. כדי לחזק את הסירוב, היא הזמינה את דמטריוס הנאה כדי שיינשא לברניקי. דמטריוס נישא לברניקי וכך הפך למלך קירנה.
לא ידוע כמה זמן דמטריוס מלך על קירנה. הוא לא היה פופולרי בשל יהירותו, ולא ידוע על ילדים שנולדו לו מברניקי. יוסטינוס מוסיף לסיפור נופך רומנטי כאשר הוא טוען שלמעשה אפמאה, אמה של ברניקי, הייתה מאוהבת בדמטריוס, והשיאה אותו לבתה רק כדי שתוכל לקיים איתו רומן בעצמה. כך או כך, ברניקי עצמה לא יכלה לסבול את המצב המשפיל, וגם סביר להניח שהיא תמיד רצתה להיות מלכת מצרים. היא הנהיגה קשר, במהלכו רצחה במו ידיה את דמטריוס בחדר המיטות של אפמאה. עם זאת, היא חסה על אמה והותירה אותה בחיים.
ברניקי נישאה בסופו של דבר לתלמי בסביבות שנת 245 לפנה"ס, וכך אוחדו מצרים וקירנה סופית.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה).
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, "חיי דמטריוס", 46.
1 2  Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Deme'trius", 1873
↑  Peter Green, "Alexander to Actium: The Historical Evolution of the Hellenistic Age", Berkeley: University of California Press, 1990. 126.
1 2  יוסטינוס, ספר עשרים ושישה, 3.
↑  Bevan, E. R. “The second Ptolemy, Philadelphus”. In The House of  Ptolemy, 1927. p. 74
↑  קאלימאכוס "שערותיה של ברניקי". שרד בתוך: קאטולוס, שיר 66.
האחים פרנקל

תמונת הפתיחה לסרט האנימציה של האחים פרנקל, "מפיש פיידה". מיש מיש אפנדי הוא הדמות בצד ימין
האחים פרֶנקל (בערבית: الإخوة فرنكل, בצרפתית: Les Frères Frenkel) היו חלוצי סרטי האנימציה במצרים, והאנימטורים הראשונים באפריקה ובעולם הערבי. האחים, בנים למשפחה יהודית אשכנזית שהגרה למצרים, היו הרשל פרנקל (1902–1974), סלומון פרנקל (1912–2001) ודוד פרנקל (1914–1994), ובאולפן היה שותף גם אביהם, נחום בצלאל פרנקל.
תרומתם להתפתחות האנימציה בעולם הערבי הוכרה לאחר גילוי ושחזור סרטיהם הקצרים בצרפת בשנת 1995 וכשהוצגו החל משנת 1996 בפסטיבלים לרגל מאה שנה לקולנוע הערבי בקהיר, בפריז במכון העולם הערבי, במקנס שבמרוקו ובמקומות אחרים.
תולדות המשפחה

אבי המשפחה, נחום בצלאל פרנקל, נולד וגדל ברצ'יצה שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). עבד כצלם ובשנת 1905, תחת רושם הפרעות נגד היהודים, החליט יחד עם אשתו, גניסה לבית גינצבורג, לעלות לארץ ישראל. בשנת 1905 הגיעו ליפו והתיישבו בה. בצלאל פרנקל פתח בית דפוס, כריכייה וחנות ספרים. לזוג נולדו שלושה ילדים – הרשל, דוד ושלמה (סלומון).
הגירת המשפחה למצרים

כשפרצה מלחמת העולם הראשונה והשלטונות העות'מאנים התנכרו ליהודי הארץ וגירשו את חלקם, נמלטה משפחת פרנקל לאלכסנדריה שבמצרים, אז בשלטון בריטניה. אבי המשפחה הקים שם בית מלאכה מצליח לרהיטי לכה בסגנון סיני, שאת מלאכת ייצורם למד הבן דוד ממומחה בתחום בשם סטולוב. מבית המלאכה של פרנקל הוזמנו פריטים על ידי חצר המלך ועל ידי נכבדים רבים במצרים.
הגירת המשפחה למצרים > עיסוק בקולנוע

האחים פרנקל ואביהם גילו עניין רב בראינוע ובקולנוע. הרשל, הבן הבכור, היה מעריץ של יצירות צ'ארלי צ'פלין, דוד, בנוסף לנגרות, למד ציור, וסלומון התמחה בטכניקה של צילום ויצירת סרטים. אחרי שסרטים מצוירים בכיכוב הדמויות מיקי מאוס ופליקס החתול הגיעו למצרים, פתחו בצלאל פרנקל ובניו אולפן צנוע בקהיר בשם "Frenkel Animated Pictures" (פרנקל סרטי אנימציה) והחלו ליצור סרטי אנימציה.
הגירת המשפחה למצרים > יצירה קולנועית במצרים

כשאב המשפחה פנה לאיש עסקים מקומי בבקשה להשקיע בעסקם נענה בשלילה: "מפיש פיידה!" (אין בזה תועלת). כשנשאל אם יוכלו לפנות אליו פעם אחרת, השיב "בוקרה פיל מישמיש", ביטוי ערבי שמשמעותו "מועד שלעולם לא יגיע". על כן האחים פרנקל קראו לסרטם הראשון "אין בזה תועלת" - "מפיש פיידה!", והגיבור (המצרי) של הסרט קיבל את השם "מיש מיש אפנדי".
הקרנת הבכורה של סרט זה, שאורכו שמונה דקות וחצי, נערכה בקולנוע "קוסמוגרף" בקהיר ב-8 בפברואר 1936, תאריך שנחשב ציון דרך בתולדות קולנוע האנימציה הערבי והאפריקאי.
האחים יצרו סרטי מיש מיש אפנדי בין השנים 1936–1947. חלקם בעלי תוכן חינוכי, תעמולתי או פרסומי. בשנת 1937 הזמין משרד החקלאות מהאחים פרנקל סרט המיועד ללמד איכרים איך להתמודד עם מגפת טפילים שפגעו בגידולי הכותנה.
בשנת 1939, סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, יצרו האחים פרנקל סרט אנימציה תעמולתי הקורא לחיזוק הצבא המצרי לקראת הסכנות העתידות לבוא (בעיני היוצרים והשלטונות הפרו-בריטים מדובר היה במדינות הציר). הסרט נקרא "ההגנה הלאומית" (א-דִפאע אל-וַטַני).
בין סרטים אחרים אפשר לציין את "הבן שסרח", "בתיאבון!" (1946) וסרטים לפי הזמנת המועדון המלכותי למכוניות. בסף הכל יצרו כ-30 סרטונים. בכמה סרטים שולבו גם שחקנים בשר ודם, כמו הזמרת סבאח והרקדנית תחיה כאריוכא.
הגירה לצרפת והמשך יצירה קולנועית

לאחר שעלתה במצרים השפעת הלאומנות והאווירה הפכה לקסנופובית ועוינת ליהודים, עקרה משפחת פרנקל לצרפת ב-1951. האחים פרנקל המשיכו ליצור סרטי אנימציה, שגיבוריהם היו מימיש (Mimich, במקום מיש מיש), ז'ני (Jenny) ודני (Danny), ובעלי חיים מגן החיות ונסאן. סרטם האחרון הופק ב-1964.
חשיבותן של היצירות

איכותם האמנותית של סרטי האחים פרנקל אינה נחשבת גבוהה במיוחד, אך הם מהווים דף חשוב בהיסטוריה של האנימציה בארצות ערב ובאפריקה. סלומון פרנקל, בגיל 85, היה אורח כבוד בפסטיבל הקולנוע הערבי שהתקיים בפריז בשנת 1996 בחסות מכון העולם הערבי. אחד משלושת ילדיו, דידייה, חקר את מפעל משפחתו ופרסם על כך מאמרים בתקשורת המקצועית והיהודית.
לקריאה נוספת

Giannalberto Bendazzi - Il cinema d'animazione africano – ג'אנאלברטו בנדאצי - קולנוע האנימציה האפריקאי (איטלקית)
Didier Frenkel- Les Freres Frenkel, artisans en Egypte - en "Positif:Revue de cinema 1998, 447, p92-94 – (דידייה פרנקל - האחים פרנקל, אומנים במצרים, ב"פוזיטיף - כתב עת לקולנוע, 1998, 447, ע' 92–94)
Leonid Smilovitzky - Jewish Addresses in Rechitsa (לאוניד סמילוביצקי - כתובות יהודיות ברצ'יצה) – מכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת בר-אילן.
דמטריוס (בן פיליפוס)

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 לפנה״ס 
 פטירה:  181 לפנה״ס 
 מדינה:  מוקדון 
 
דמטריוס (ביוונית: Δημήτριος‏; ? - 181 לפנה"ס) היה נסיך מוקדוני מהשושלת האנטיגונידית. בנו של פיליפוס החמישי, מלך מוקדון.
ביוגרפיה

על תחילת דרכו ידוע מעט מאוד. בשנת 197 לפנה"ס, לאחר סיום המלחמה המוקדונית השנייה בהפסד מוקדוני, נאלץ אביו, כחלק מהסכמי השלום עם הרפובליקה הרומית, לשלוח אותו לרומא כבן ערובה. בשנת 188 לפנה"ס, בשל תמיכתו של פיליפוס ברומא במהלך מלחמת אנטיוכוס, שוחרר דמטריוס מהשבי. ארבע שנים לאחר מכן, שלח פיליפוס את דמטריוס לרומא, כדי לייצג את העמדה המוקדונית מול משלחות שונות מיוון, שטענו נגד מוקדון. בשל השנים הרבות שעשה דמטריוס בשבי הרומאי, עמדתו במשא ומתן הייתה כנועה ומתרפסת. הרומאים סברו שאחרי השלטון הקשה של פיליפוס, יוכל דמטריוס הכנוע להיות שליט נוח למדי. דמטריוס חזר למוקדון עמוס בהבטחות ורמיזות מצד הרומאים, שהותירו אותו מבולבל ומשתעשע בתקוות. המצביא הרומאי טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס אף נפגש עמו ביחידות, והצהיר במפורש שרומא מעוניינת בו כמלך. עם זאת, ידוע היה לכל שפיליפוס מעדיף את בנו הבכור פרסאוס, שבניגוד לדמטריוס נודע כתוקפן וקשה עורף. פיליפוס אף נתן מעין הצהרה פומבית להעדפותיו, כאשר ייסד בתראקיה עיר חדשה וקרא לה על שם פרסאוס.
דמטריוס החל לקוות ברצינות שיירש את הכתר, ועל פי העדויות בילה יותר זמן במחיצת השגרירים הרומאים מאשר במחיצת אביו. המוני העם במוקדון, שמאסו במלחמות הרבות של פיליפוס, תמכו בסתר בדמטריוס, וכך גם רבים בחצר המלוכה ובצבא. בשנת 182 לפנה"ס, במהלך טקס ה"היטהרות" השנתי, הציע אי מי לערוך קרב מדומה בין החיילים תומכי דמטריוס לחיילים תומכי פרסאוס. ה"קרב" הסתיים ב"ניצחון" תומכי דמטריוס, אולם ללא נפגעים. אלא שהלהיטות שבה לחמו תומכי דמטריוס, הבהירה לפרסאוס שחלק משמעותי של הצבא תומך באחיו. הוא העלה את קובלנותיו בפני פיליפוס, ואף טען שדמטריוס ניסה לרוצחו. פיליפוס ניסה לפייס בין האחים, והתכחש לתקרית כולה. אולם העמדת הפנים לא יכלה להימשך לאורך זמן, והרומאים הבהירו היטב שרק הודות לדמטריוס, פיליפוס עדיין מולך.
באביב של השנה הבאה, יצא פיליפוס למסע צבאי גדול צפונה. בניסיון להימנע מחיכוך בין בניו, לקח עמו פיליפוס למסע רק את פרסאוס, ואת דמטריוס השאיר בבית. על פי חלק מהמקורות, דמטריוס ניסה להנהיג קשר בהיעדרו של אביו, אולם הדבר אינו ודאי. כך או כך, ידוע שדמטריוס אינו חש עוד בטוח במוקדון. הוא ניסה לברוח לרומא, אולם תוכניתו נתגלתה, ופיליפוס העניש אותו בכך שהשליך לכלא את אחד מידידיו. פיליפוס חש שבנו הגדיש את הסאה, והוכיח אותו קשות באופן אישי, תוך שהוא מבהיר לו בצורה חד משמעית שהוא מועיד את המלוכה לפרסאוס. בשנת 180 לפנה"ס, התנקשו תומכי פרסאוס בדמטריוס. לא ברור אם פיליפוס לקח חלק פעיל במעשה, אולם ככל הנראה הוא ידע מכך ונתן הסכמה בשתיקה.
פיליפוס נפטר בשנת 179 לפנה"ס, ופרסאוס ירש את כיסאו.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
F. W. Walbank, Philip V of Macedon, Cambridge University Press, 1940
Erich S. Gruen, The Last Years of Philip V, Greek, Roman, and Byzantine Studies, p. 221–246
הערות שוליים

1 2  גולן, עמ' 529.
↑  Gruen, pp. 235–236
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ותשעה, 53.
↑  טקס חשוב שנערך במוקדון מדי שנה. במסגרת הטקס עברו בני משפחת המלוכה בין כלב שבותר לשניים, שראשו וחלקו הקדמי לימין העוברים, ומחציתו האחורית לשמאלם. הטקס לווה במשחקים וחגיגות.
↑  יואנס זונאראס, "תמצית ההיסטוריה", ספר תשיעי, 22.
↑  גולן, עמ' 532, הערה 21.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר ארבעים, 23. יוסטינוס, ספר שלושים ושניים, 2.
↑  .F. W. Walbank, Philip V of Macedon, p. 251
↑  .F. W. Walbank, Philip V of Macedon, p. 252
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 130547255  ISNI: 0000 0003 9245 6787  LCCN: no2003000701  NTA: 290976790  VIAF: 286510408   WorldCat (עם VIAF): 286510408
הארי דייוויס

הארי ליימן דייוויס (באנגלית: Harry Lyman Davis;‏ 25 בינואר 1878 –  21 במאי 1950) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית קליבלנד ה-38 וה-44 וכמושל אוהיו ה-49.
ראשית חייו

הארי דייוויס נולד בקליבלנד כבנם של איוון וברברה ג'ונס דייוויס. בגיל 13 הוא עזב את לימודיו בבית הספר כדי לעבוד במפעל פלדה, והמשיך ללמוד בבית ובבית ספר של ערב. בגיל 21 הוא היה היועץ המשפטי של חברת הטלפונים של קליבלנד ומאוחר יותר הקים חברות למכירת מניות בחברות טלפון ופוליסות ביטוח.
קריירה פוליטית

ב-1909 נבחר דייוויס כגזבר המפלגה הרפובליקנית בקליבלנד. ב-1915 הוא נבחר כראש עיריית קליבלנד לאחר שניצח בבחירות את פיטר ויט. כראש העיר הקים דייוויס ב-1917 את המועצה המייעצת למלחמה לסיוע למאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה, ופעולתו זכתה להכרה לאומית. הוא גם התמודד עם מהומות 1 במאי 1919 והפצצת ביתו על ידי מסיתים קומוניסטים. הבהלה האדומה שהתחוללה באותה תקופה יצרה סדרה של דילמות חדשות. דייוויס הגיב לפגיעות בקידום גירושם של הקומוניסטים מאמריקה. ב-1919 התפטר דייוויס מכהונתו כראש העיר והתמודד בהצלחה בבחירות למשרת מושל אוהיו.
כמושל כיהן דייוויס תקופת כהונה אחת. בעת כהונתו כמושל הוא ארגן מחדש את מבנה הזרוע המבצעת של הממשל באוהיו כך שתכלול קבינט של שבעה בעלי תפקידים שיסייעו לו בניהול ענייני המדינה. ב-1922 לא התמודד דייוויס על כהונה שנייה כמושל, והעדיף להתמודד שוב ב-1924, עת הובס על ידי המושל שהחליפו א. ויקטור דונהי. בשנים 1934–1935 כיהן דייוויס שוב כראש עיריית קליבלנד.
מותו

בשנותיו האחרונות הייתה בריאותו של דייוויס רופפת. הארי דייוויס נפטר בביתו שבקליבלנד ב-21 במאי 1950, זמן קצר לאחר שלקה בקריש דם במוחו. הוא נטמן בבית הקברות לייק ויו שבעיר.
הערות שוליים

↑  "Cleveland Proposes to Deport All Reds" (PDF). The New York Times. New York, NY. June 5, 1919. p. 2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007366599505171  GND: 1178135683  LCCN: n93041868  SNAC: w6k935zz  VIAF: 16437808   WorldCat (עם VIAF): 16437808
ד'תשל"ו

ד'תשל"ו (4736)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 975 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 באוגוסט 976. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הארי גלאטין

| --- | --- |
גלאטין במדי ניו יורק ניקס, 1953
גלאטין במדי ניו יורק ניקס, 1953
 לידה:  26 באפריל 1927 רוקסנה שבאילינוי
 פטירה:  7 באוקטובר 2015 (בגיל 88) אדוארדסויל, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  1.98 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של טרומן
 דראפט:  סיבוב שני, 1948 ניו יורק ניקס
 היכל התהילה:  הוצג כשחקן בשנת 1991
 קבוצות כשחקן
 1948–1957   1957–1958:  ניו יורק ניקס   דטרויט פיסטונס
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה הראשונה (1954)    חמישיית העונה השנייה (1955)    7 בחירות למשחק האולסטאר (1951–1957)
 קבוצות כמאמן
 1962–1965   1965–1966:  סנט לואיס הוקס   ניו יורק ניקס
 הישגים כמאמן
 מאמן השנה ב-NBA‏ (1963)
 
הארי ג'וניור גלאטין (באנגלית: Harry Junior Gallatin; ‏26 באפריל 1927 - 7 באוקטובר 2015) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הפאוור פורוורד. חבר היכל התהילה של הכדורסל משנת 1991.
גלאטין, שהתאפיין כשחקן חזק ואגרסיבי, חיפה על קומתו הנמוכה יחסית לשחקן פנים (1.98 מטרים) במוסר עבודה גבוה וקשיחות יוצאת דופן שאפשרו לו להיות אחד הריבאונדרים המובילים ב-NBA. בכל 6 העונות הראשונות לתיעוד ריבאונדים בליגה (1951–1956) היה גלאטין אחד מעשרת המובילים בממוצע ריבאונדים למשחק. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA עומדים על 13.0 נקודות, 11.9 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
שירות צבאי ומכללות

גלאטין נולד וגדל בעיירה רוקסנה שבאילינוי. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 1944, גויס לצי ארצות הברית ושירת בו עד סיום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1946 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של טרומן אשר בקירקסוויל, מיזורי, והוביל את קבוצת הכדורסל שלה למאזן כולל של 59 ניצחונות ו-4 הפסדים בשתי עונותיו בקבוצה. בתקופה זו קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק עבור טרומן, שהשתתפה בליגת ה-NAIA.