stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל פלשר
קריירה

פלשר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני יהודה, לפני כן שיחק גם במכבי תל אביב והפועל רמת גן. ב-30 ביולי 2017 ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 למכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. בינואר 2018 הושאל פלשר למכבי הרצליה מהליגה הלאומית. ב-12 בינואר ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 נגד עירוני נשר.
לקראת עונת 2018/2019 שב פלשר לבני יהודה. ב-4 באוגוסט 2018 הבקיע פלשר את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–4 נגד הפועל רעננה. ב-25 באוגוסט ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 0–1 למ.ס. אשדוד.
גם את העונה הבאה התחיל בבני יהודה, אך עם סיום חלון העברות של טרום העונה, הושאל למכבי פתח תקווה. פלשר היה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל כעבור עונה אחת בלבד. בקיץ 2020, פלשר חזר לבני יהודה, אך ב-16 באוגוסט עבר לפתח תקווה כאשר כרטיס השחקן שלו עבר לקבוצה. ב-24 באוגוסט 2022 חזר לבני יהודה.ב-18 ביוני 2023 חתם בהפועל פתח תקווה.
חיים אישיים

פלשר מחזיק באזרחות גרמנית.
תארים

גביע המדינה: 2018/2019
ליגה לאומית: 2019/2020
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏משעלי חתם במכבי פ"ת, דניאל פלשר חזר, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2020
אגמון הסופרלנד

תבנית:גוף מים
מבט אווירי על האגם, הסופרלנד ויס פלאנט
פריחה אביבית באגם, 2008
אגמון הסופרלנד חצי מיובש ומכוסה כמעט כולו ביקינתון המים, 6 במאי 2023.


מפת אזור חולות ראשון לציון
אגמון הסופרלנד (המכונה גם "אגם הסופרלנד" או "אגמון ראשון לציון") הוא אגם בחולות ראשון לציון, ליד פארק השעשועים סופרלנד ומתחם הקולנוע יס פלאנט.
היסטוריה

האגם נוצר ליד הסופרלנד בחורף 1992 עקב גשמים חזקים וחפירות באזור. האגם מתוחזק על ידי "מניב" - תאגיד המים של ראשון לציון וקולט מי נגר מראשון לציון, חולון ובת ים. קיבולת האגם היא 500 אלף קוב מים ונמצאות בו משאבות שמעבירות מים לאגם הנקיק כדי למנוע מהאגם לעלות על גדותיו ולהציף את השטחים שמסביב. במהלך הסופה במזרח התיכון (2013) הוצף האגם במי גשמים רבים והיה חשש שהמשאבות לא יעמדו בקצב ניקוז המים. לכן הוחלט לחפור תעלה שתנקז את המים לאגם מלאכותי זמני מצפון לאגם, בחולות שליד יס פלאנט.
האגם מהווה אתר צפרות וטבע עירוני. הוא גודר ומהווה מקום מפלט לעופות מים, ציפורים וחרקים רבים. באגם עצמו יש דגים שונים בהם אמנונים ושפמנונים אך הדיג בו אסור. באתר מגוון ביולוגי רב ובחורף ובאביב יש בו פריחה מרובה.
הכניסה למי האגם, השחייה בו והשתייה ממנו אסורה. כיום רק הגדה המערבית של האגם פתוחה למבקרים, והיא מובילה משער הלייב פארק עד למתחם היס פלאנט. בגדה הצפונית, ליד מתחם הפלאנט נבנתה "טיילת צפה", שעוברת מעל האגם ומאפשרת צפייה בעופות שבו. שאר האגם מגודר.
ליד האגם נמצאים מספר מוקדי בילוי. ממזרח לו נמצא אצטדיון הברפלד, אצטדיון הכדורגל העירוני של ראשון לציון. מדרום לאצטדיון נמצא מנחת ראשון לציון המשמש לתעופה ספורטיבית. ממערב לו נמצא הסופרלנד (פארק שעשועים). מצפון לאגם נמצא מתחם הקולנוע והמסעדות יס פלאנט ובו טיילת קטנה הצופה על האגם. כמו כן הוקם גשר טיול ותצפית שעובר מעל חלקו הצפוני של האגם. דרומית-מערבית לו נמצא הלייב פארק ראשון לציון, אמפיפארק להופעות. מדרום לאגם, ליד השפד"ן נמצא אגם הנקיק, שנוצר אף הוא על ידי חברת "מניב", וניטעה סביבו חורשת אקליפטוסים. סביב אגם הנקיק יש שביל אופניים ופארק בתהליכי הקמה.
על גדתו המזרחית של האגם נמצא מתקן הרחיפה Flybox שהוא מנהרת רוח סגורה המאפשרת ריחוף באוויר בחוויה של צניחה חפשית.
בעתיד מתוכנן לקום במתחם פארק עירוני ומרכז בילוי ונופש מטרופוליטני.
בשנת 2019 פורסם כי עיריית ראשון לציון בוחנת את האפשרות לייבש את האגמון, זאת בשל העלויות הגבוהות שהוא צורך מדי שנה.
במהלך חודש מאי 2023 הודיעה עיריית ראשון לציון על מבצע מיוחד להצלת האגם, לאחר שצמח יקינתון המים (איכהורניה) התפרס כמעט על כולו.
נכון לאוגוסט 2024 מבוצעות עבודות בהיקף נרחב במסגרתם נעקרו אשלים ללא היתר ונפגעו קנים המהוים בתי גידול לציפור הנדירה אנפית גמדית. במסגרת העבודות האגם יובש כמעט לחלוטין ושכבת הקרקע הנגועה חושפה. בינואר 2025 הוצף האגם מחדש והוכנסו לתוכו אלפי דגים.
גלריה

שלט מידע
החלק המזרחי של האגם ואצטדיון הכדורגל
עופות מים באגם
יס פלאנט על שפת האגם
מנהרת הרוח Flybox
גשר העץ על האגם
גשר תצפית על האגם
אגם הסופרלנד - מבט מזווית המדשאות שסמוכות לסופרלנד, ספטמבר 2019
מבט על האגם בלילה מכיוון מתחם Flybox, ספטמבר 2019
שקיעה על אגם הסופרלנד, 13 בספטמבר 2019
הערות שוליים

↑  אבי איצקוביץ', סוף עידן? העירייה שוקלת לייבש את אגם הסופרלנד, באתר mynet‏ ראשון, 20 בספטמבר 2019
↑   צחי אבנור, Water Hyacinth in Rishon LeZion Lake בפליקר, 6 במאי ו-13 ביוני 2023
↑  קבוצת אוהבי אגמון ראשון, ‏18 ביולי 2024
↑  מערכת האתר, הסתיימו עבודות שיקום אגם הסופרלנד, באתר גל גפן, ‏9 בינואר 2025
Nana10

| --- | --- |
 סמליל "נענע 10" בין 2007 ל-17 ביולי 2008
 נתונים כלליים
 מייסדים:  גדי שמשון, זאב אלון
 תקופת הפעילות:  1999 – 2019 (ערוץ עשר התמזג עם רשת מדיה)
 חברת אם:  ערוץ עשר (100%)
 מיקום המטה:  גבעתיים 
 משרד ראשי:  כורזין 1, גבעתיים
 ענפי תעשייה:  ספק שירותי אינטרנט 
 מוצרים עיקריים:  פורטל אינטרנט בעברית
 רווח:  הפסד של כ-10 מיליון ש"ח במרץ 2014
 מנכ"ל:  יואב הלדמן
 עובדים:  כ-45
  
 www.nana10.co.il
 
סמליליו הראשונים של פורטל "נענע" בהיותו רב-לשוני. הלוגו העברי היה בשימוש עד 6 ביולי 2000
סמליל קודם של אתר האינטרנט - היה בשימוש בין ספטמבר 2014 לספטמבר 2017
סמליל קודם של אתר האינטרנט - שימש בין יולי 2008 ל-14 בספטמבר 2014
הסמליל האחרון ששימש את "Nana10" והופיע בו בין 1 בנובמבר 2017 ל-11 בדצמבר אותה שנה – בין מעבר ערוץ 10 לשידור באפיק 14 להשקת אתר "TV‏.10"
nana10 ("נַעְנַע 10"), לשעבר "נַעְנַע", היה אתר חדשות ישראלי, מהפורטלים הגדולים בישראל. האתר, אשר היה בבעלות ערוץ עשר, הכיל שירותי פורומים, חדשות, מדורי תרבות, מגזין אינטרנט ועוד. הוא היה פעיל עד דצמבר 2017, אז הוחלט על סגירת הפורטל והחלפתו באתר חדש לערוץ 10, הפועל מהדומיין "tv.‏10". לאחר המיזוג של ערוץ עשר עם רשת בערוץ 13, בינואר 2019, האתר משמש את "חדשות 13" וכתובתו היא "13news.co.il". לאחר התחדשותו של אתר "חדשות 13", הכתובת של נענע 10 מפנה לאתר ערוץ 13, 13tv.co.il, לשעבר reshet.tv.
היסטוריה

האתר הוקם בשנת 1999 כמחלקת התוכן של ספקית האינטרנט "נטוויז'ן". משרדיו הראשונים שכנו בתוך משרדי נטוויז'ן בחיפה. השם "נענע" נבחר לאתר מתוך תקווה להפוך את כתובת האינטרנט שלו (nana.co.il) לזכירה וקלה להקלדה. עורכו הראשון של האתר היה העיתונאי גדי שמשון, והמוביל הטכנולוגי הראשון היה עידן יובל.
במקור תוכנן הפורטל להיות רב-לשוני, כך שיתאים לאוכלוסיות שונות המתגוררות בישראל. כך, כשעלה לאוויר, ניתן היה להגיע לדף פתיחה בעברית, ערבית, אנגלית ורוסית. באותה עת פעלה מחלקה בנטוויז'ן, אשר בה תורגם אינדקס האתרים של הפורטל לשלוש השפות הנוספות, יחד עם כמות מצומצמת של תכנים. בשלב כלשהו נזנחה השפה האנגלית והפורטל נותר תלת-לשוני, עד שרעיון הרב-לשוניות נגוז לטובת ריבוי תכנים בעברית בלבד.
בשנת 2007 שונה שם האתר ל"נענע 10", כחלק מעסקה בה רכש ערוץ 10 מחברת נטוויז'ן את מחצית השליטה באתר "נענע". בעקבות עסקת הרכישה, התחלפה לחלוטין שדרת ההנהלה של האתר, ושולבו תכנים רבים השייכים לערוץ 10, הן בדמות כתבות וידאו של חדשות ערוץ 10 ששולבו בערוץ האקטואליה, והן בדמות אתרים לתוכניות טלוויזיה של הערוץ, כדוגמת האתר של תוכנית המציאות "הישרדות 10". בעת השינוי, לאור הקשר עם ערוץ 10, שימש זאב חספר כמנכ"ל האתר והעורך הראשי שלו. משזה עבר לתפקיד בערוץ 10 בדצמבר 2008, נבחר גיא אליאב להחליפו בניהול האתר.
ב-18 ביולי 2008 עבר האתר שינוי עיצובי ומבני גורף שעליו הופקד המעצב הבריטי נוויל ברודי. האתר שינה את מבנה הניווט הקלאסי לחלוקה על פי נושאים (תוכן, כיף, אנשים, קניות, ערוץ 10), עבר לרקע אפור ולכותרות בצבעים זרחניים, החליף לוגו, והוסיף רכיב וידג'ט מודולרי שנקרא "nana-me". ההשקה הייתה רצופת כשלים; העיצוב החדש זכה לביקורות רבות בקרב מעצבים גרפיים ונדחה על ידי הגולשים; רבים מהם נטשו את הפורומים בזעם ועברו למערכת הפורומים של אתר האינטרנט "אג'נדה"; מספר הכניסות לאתר ירד משמעותית ובמהלך 2009 רוכך העיצוב כמה פעמים לשם פתרון ליקויים שהתגלו בממשק החדש, עד ששנה לאחר מכן הוחלף לחלוטין בעיצוב "סולידי יותר" על רקע לבן.
בתחילת אוקטובר 2012 מכרה נטוויז'ן את חלקה באתר לחברת התקשורת JCS, תמורת כ-10 מיליון שקלים. JCS, הנמצאת בבעלותו של איש העסקים רון לאודר, אחזה ב-50% מהשליטה באתר כשבמחצית השנייה אוחז ערוץ 10, אשר לאודר מחזיק גם בחלק ממניותיו. במאי 2014 רכש ערוץ 10 את כל מניותיה של JCS באתר נענע10, והאתר עבר לבעלותו המלאה. בספטמבר 2014 הוחלף סמליל האתר כחלק מהטמעת פעילות האתר בתוך ערוץ 10. שלוש שנים אחר כך, לקראת מעבר שידורי ערוץ 10 לאפיק 14, הוחלף סמליל הערוץ לכזה בו מופיעה המילה "עשר" במקום המספר. אז, הוחלף גם סמליל אתר האינטרנט לזהה לזה המשמש את הערוץ, ללא כל אזכור למילה "נענע", אף לא בצורה באנגלית ששימשה במשך שנים רבות עד אז.
היסטוריה > סגירת האתר

ב-11 בדצמבר 2017 נסגר האתר, כחלק ממעבר ערוץ 10 לשרתים חדשים ולדומיין "www.10.tv". באותו יום, החלה כתובת אתר נענע10 להעביר את הגולשים, באופן אוטומטי, לכתובת האתר החדש, בעוד שגרסת האתר "נענע10" לטלפונים סלולריים המשיכה עוד לפעול לזמן מה. כחלק ממעבר האתר, נסגרו רוב שירותי "נענע10" מלבד אלה הקשורים לערוץ ופורטל "הורים וילדים". אלפי הדפים וקטעי הווידאו שפורסמו ב"נענע" הועברו לאתר ערוץ עשר החדש.
"ישרא-בלוג", השייך לערוץ 10, היה מיועד להיסגר ב-31 בדצמבר, אך נותר עדיין פעיל, זאת לאחר דיווחים שערוץ 10 הסכים ליצור מגעים עם קבוצת בלוגרים מהאתר, ולהעביר לידיהם את שרתי ישרא-בלוג.
שירותים שפעלו במסגרת האתר

חדשות – ידיעות חדשותיות ומאמרים על ידי כתבי חדשות 10 וכתבי האתר
שידורי ערוץ 10 – שידורים חיים ושירות VOD
ישרא-בלוג – קהילת בלוגרים
מערכת פורומים, בעבר, בשיתוף עם האתר "אג'נדה"
אינדקס אתרים
nana10 משחקים – משחקי פלאש מקוונים
צ'אט המופעל על ידי חברת "invokemobile"
File2Host – אתר המאפשר העברת קבצים ברשת בקלות ובמהירות.
Gamer (גיימר) – מדור משחקי מחשב הכולל כתבות, פורומים ומאמרים הפונה אל קהילת הגיימרים
ערוצי תוכן: נענע10 סלבס, נענע10 תרבות ובידור, nana10 online, נענע10 אוכל
nanaShops – אתר מסחר אלקטרוני. האתר נסגר בשנת 2012 ומאז, כתובת האתר מפנה לאתר "וואלה שופס".
nanaMail – שירות דואר אלקטרוני (חשבון מיקרוסופט המשתמש בשירות "outlook.com"). נסגר באוגוסט 2014.
פלאנט נענע – שירות אחסון ובניית אתרים. המשתמש היה יכול לבנות אתר בעזרת ממשק, גם ללא ידע קודם בבניית אתרים, או לחלופין להעלות אתר מוכן לשרת (בנפח אחסון של עד 5 מגה בייט).
הערות שוליים

1 2  שי רינגל, ‏מזהים? כך נראו האתרים הישראליים הגדולים בימיהם הראשונים, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2013
↑   נתי טוקר, נענע10 מפטר עובדים וצפוי להיטמע בערוץ 10, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2014
↑  גדי שמשון, נענע חוגג חמש שנים, באתר nrg‏, 19 ביולי 2004
↑  בכתובת ar.nana.co.il
↑  בכתובת en.nana.co.il
↑  בכתובת ru.nana.co.il
↑  חדשות נענע, פורטל נענע 10 יוצא לדרך, באתר ערוץ עשר, 7 ביוני 2007; במקור, מתוך אתר "נענע"
↑  יעל גאוני, ‏פורטל "נענע 10" יוצא לדרך: ערוץ 10 השלים רכישת 50% מנענע מידי נטוויז'ן, באתר גלובס, 9 במאי 2007
↑  אמיר טייג, גיא אליאב מונה למנכ"ל נענע 10, באתר כלכליסט, 11 בדצמבר 2008
↑  אמיר דותן, סאגת נענע10 – מקרה מבחן מורכב וחשוב, בבלוג "עיצוב שמיש", 14 באוגוסט 2008
↑  עידו קינן, גל נטישות בפורומי נענע10, באתר כלכליסט, 13 באוגוסט 2008
↑  בועז שובל, ‏סמנכ"ל השיווק של נענע10: "היו טעויות בהשקה, אך נסיים את 2009 בחיוך ענק; נוויל ברודי היה ונשאר אליל", באתר גלובס, 6 באוקטובר 2008
↑  נועה פרג, ‏בפעם השלישית תוך שנה: נענע10 משיקה גירסה חדשה לאתר, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2009
↑  לי-אור אברבך‏, סופית: נענע10 נמכרה לרון לאודר, באתר וואלה, 11 באוקטובר 2012
↑  דוד אברהם‏, אחרי פרישת רון לאודר: נענע10 עובר לבעלות מלאה של ערוץ 10, באתר וואלה, 22 במאי 2014
↑  אלכסנדר כץ, המלצה: אפיקים 10 ו-22 יוחשכו לחודשיים; והנה הלוגו של 'עשר', באתר אייס, 18 בספטמבר 2017
↑  Survivor 10, web.archive.org, ‏2017-03-08
נבחרת המזחלות של ג'מייקה

נבחרת המזחלות של ג'מייקה מייצגת את ג'מייקה בתחרויות בינלאומיות במרוצי מזחלות מסוג בובסליי. הנבחרת הופיעה בזירה העולמית לראשונה באולימפיאדת קלגרי (1988) וממשיכה להתחרות מאז, אם כי במאה ה-21 היא נמצאת בדעיכה.
הנבחרת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענף, אבל התפרסמה מעצם היותה פורצת דרך כנבחרת ספורט חורף של אי טרופי חם, ופרסומה גבר עם הצלחת סרט הקולנוע "ג'מייקה מתחת לאפס" המבוסס באופן רופף על תחילת דרכה של הנבחרת.
הקמת הנבחרת

רעיון נבחרת המזחלות של ג'מייקה צץ לראשונה במוחם של שני אנשי עסקים אמריקאים ממוצא ג'מייקני. בעת ביקור בג'מייקה צפו השניים במרוץ דחיפת עגלות, ספורט עממי נפוץ בג'מייקה, והגיעו למסקנה שהענף מזכיר מאוד מרוצי מזחלות.
כיוון שמרוץ מזחלות מצריך זינוק תוך כדי ריצה, ולמהירות הזינוק יש השפעה מכרעת על תוצאת המרוץ כולו, חשבו השניים לגייס לנבחרת המזחלות אצנים למרחקים קצרים - תחום שבו ג'מייקה היא מעצמה עולמית.
עקב היענות דלה מאוד של אצני הצמרת בג'מייקה, פנו השניים לקולונל בצבא ג'מייקה והציגו לו את רעיונם. צבא ג'מייקה נענה לאתגר, וגייס עבור הנבחרת ארבעה ספורטאים משורותיו או מקרב אנשים הקשורים אליו. כמאמן גויס מחליק מזחלות אמריקאי שייצג את ארצות הברית באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980).
אולימפיאדת קלגרי (1988)

נבחרת ג'מייקה הגיעה לאולימפיאדה הראשונה שלה אחרי אימונים מעטים יחסית, וללא ציוד ברמה מספקת. למזלם, הם התקבלו בחמימות ובאהדה הן מצד הקהל והתקשורת והן מצד המתחרים האחרים, כאנדרדוג בשל היותם נציגים של מדינה בלתי צפויה באולימפיאדת החורף. המתחרים האחרים לקחו אותם תחת חסותם, סיפקו להם ציוד, תמיכה והדרכה, ולמעשה איפשרו להם להתחרות ברמה נאותה.
הג'מייקנים הרשימו, כצפוי, בעיקר בריצות הזינוק המהירות שלהם, והראו שיפור ממרוץ למרוץ - אולם באחד ממרוציהם בתחרות הרביעיות התהפכה מזחלתם על צידה. הג'מייקנים ליוו את מזחלתם לאורך המסלול כאשר היא נדחפה על ידי אנשי צוות המסלול אל מעבר לקו הסיום לקול תשואות הקהל התומך, אך נפסלו מהמשך התחרות.
בתחרות הזוגות הצליחו הג'מייקנים לסיים לראשונה תחרות אולימפית, וסיימו במקום ה-30 מתוך 41 נבחרות.
שנות ה-90 ו"ג'מייקה מתחת לאפס"

באולימפיאדת אלברוויל (1992) סיימה ג'מייקה במקום ה-25 מתוך 31 נבחרות במרוץ הרביעיות. בנוסף, התפצלו ארבעת הספורטאים לשני זוגות והתחרו במרוצי הזוגות בשתי קבוצות נפרדות, וסיימו במקומות 35 ו-36 מתוך 46 נבחרות.
למרות התוצאות הלא מחמיאות זינקה הפופולריות של הנבחרת, בעיקר בשל צאתו לאקרנים ב-1993 - והצלחתו הרבה - של הסרט "ג'מייקה מתחת לאפס" של אולפני וולט דיסני, קומדיה המבוססת באופן רופף על סיפור הקמתה של הנבחרת וקורותיה באולימפיאדת קלגרי.
את השיפור המקצועי שלה הוכיחה נבחרת ג'מייקה באולימפיאדה הבאה, אולימפיאדת לילהאמר (1994). במרוץ הרביעיות הפתיעה ג'מייקה כשסיימה במקום ה-14 המכובד מתוך 30 נבחרות, לפני שתי הנבחרות של ארצות הברית, שתי הנבחרות של צרפת ונבחרת רוסיה. מאז ועד היום זהו ההישג הטוב ביותר של הנבחרת. עם זאת, במרוץ הזוגות נפסלה ג'מייקה כבר במרוץ השני ולא סיימה את התחרות.
באולימפיאדת נאגנו (1998) סיימה ג'מייקה במקום ה-21 ברביעיות (מתוך 31) ובמקום ה-29 (מתוך 39) בזוגות.
שנות ה-2000 - עזיבות משמעותיות ודעיכה

שנות ה-2000 סימנו את דעיכת נבחרת המזחלות של ג'מייקה, שלא הצליחה להתאושש משתי עזיבות משמעותיות של ספורטאים שלא נמצא להם תחליף.
העזיבה המשמעותית הראשונה הייתה של נהג המזחלות של הנבחרת, דאדלי "טל" סטוקס. סטוקס, טייס בחיל האוויר של ג'מייקה, היה מנהיג הנבחרת והתחרה איתה בכל ארבע האולימפידות בהן השתתפה.
סטוקס הצטרף לנבחרת שיצאה לאולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002), אולם לא כמתחרה פעיל. למעשה, לקראת האולימפיאדה הזו, לא הצליחה ג'מייקה להרכיב נבחרת למרוצי הרביעיות, ולראשונה מאז החלה להשתתף באולימפיאדות שלחה רק זוג מחליקים למרוץ הזוגות. וינסטון וואט, שהיה חבר נבחרת הרביעיות באולימפיאדות הקודמות, קודם לתפקיד הנהג במקום סטוקס. בן זוגו, האחראי על בלמי המזחלת, היה לאסלס בראון - כישרון חדש שהתגלה כאחד מבלמי המזחלות הטובים בעולם.
הזוג הג'מייקני סיים את מרוצי הזוגות במקום ה-28 מתוך 39 נבחרות. עם זאת, הם קבעו שיא מסלול למקטע הראשון של המרוץ - ריצת הזינוק, כשעברו אותה בתוך 4.78 שניות.
המכה השנייה ניחתה על הנבחרת עם עזיבתו של לאסלס בראון, ששאף להצליח ולהפוך לספורטאי צמרת בעולם המזחלות וידע שלא יוכל לעשות זאת בנבחרת ג'מייקה. לאחר שנשא לאישה את חברתו הקנדית, קיבל בראון אזרחות קנדית ועבר להתחרות עבור קנדה. ההצלחות שלו לא איחרו לבוא - כבר בשנתו הראשונה כאזרח קנדי, 2005, זכה עבור קנדה במדליית זהב במרוצי הזוגות באליפות העולם. הוא המשיך וזכה בשתי מדליות אולימפיות ובשתי מדליות נוספות באליפות העולם עבור קנדה, והפך לספורטאי הראשון יליד ג'מייקה שזוכה במדליה בענף.
עבור נבחרת ג'מייקה, עזיבתו של בראון הייתה מכה קשה ממנה לא התאוששה שנים רבות. בשתי האולימפיאדות הבאות, אולימפיאדת טורינו (2006) ואולימפיאדת ונקובר (2010) לא הצליחה ג'מייקה כלל לעמוד בקריטריונים האולימפיים, ולא שלחה נבחרת למשחקים.
לאחר ההפסקה הארוכה שבה ג'מייקה לאולימפיאדה, לאחר שעמדה בקריטריונים למרוץ הזוגות לאולימפיאדת סוצ'י (2014). מאחר שחסר להם המימון הדרוש כדי להגיע למשחקים, הם נעזרו בקהילת דוז'קוין (מטבע דיגיטלי מבוזר) אשר הצליחה לגייס 30,000$ מתוך המקסימום הדרוש של 40,000$ בתוך יומיים.. בנוסף לכך, הם שמו לעצמם מטרה לגייס 80,000$ נוספים דרך אתר ההתרמות Crowdtilt ובסיום הקמפיין הצליחו להתעלות על כך והשיגו את הסכום הכולל של 129,537$. וינסטון וואט שב ותפס את עמדת הנהג. הזוג הג'מייקני סיים את האולימפיאדה במקום ה-29 מתוך 30 נבחרות.
נבחרת הגברים החמיצה את הקריטריון לאולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), אך לעומת זאת שלחה ג'מייקה לאולימפיאדה בפעם הראשונה זוג מחליקות למרוצי הנשים - קרי ראסל, אצנית לשעבר שזכתה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה 2013 כחלק מרביעיית השליחות 4X100 של ג'מייקה, וג'זמין פנלייטור-ויקטוריאן, ג'מייקנית-אמריקאית שייצגה באולימפיאדת סוצ'י את ארצות הברית. הזוג סיים במקום ה-19 מתוך 20 זוגות. כמו כן שלחה ג'מייקה בפעם הראשונה מחליק לתחרות המזחלות מסוג סקלטון, אנתוני ווטסון, שסיים במקום ה-29 מתוך 30.
פנטיילור-ויקטוריאן ייצגה את ג'מייקה גם באולימפיאדת בייג'ינג (2022) במזחלת ליחידות - תחום שנכנס למסגרת האולימפית לראשונה - וסיימה במקום ה-19 מתוך 20 מתחרות. במזחלות הגברים שלחה ג'מייקה שני מתחרים לתחרות הזוגות, והזוג הג'מייקני סיים במקום ה-30 והאחרון.
הערות שוליים

↑  It's bobsleigh time: Jamaican team raises $25,000 in Dogecoin | Technology | theguardian.com
↑  https://www.crowdtilt.com/campaigns/help-the-jamaican-bobsled-team-get-to-sochi
נבחרת ג'מייקה באולימפיאדת סוצ'י (2014)
ציוניוני הדרך (קובץ שירים)

| --- | --- |

כריכת הספר, עיצוב: אלעזר גלעד
 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  קובץ שירים
 הוצאה
 הוצאה:  רשות השידור
 תאריך הוצאה:  1979
 מספר עמודים:  240
 עורך:  גיל אלדמע, גלעד בן ש"ך, אמנון שילוני
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000393368, 002576845, 003816531
ציוניוני הדרך, שירים שהיו ועודם, תש"ח-תשל"ח הוא קובץ שירים או שירון, הכולל 232 שירים אהודים שנהגו לשיר בציבור בתקופת השנים תש"ח 1948 עד תשל"ח 1978. נערך על ידי גיל אלדמע, גלעד בן ש"ך ואמנון שילוני, ובראשו הקדמה של יצחק לבני. ראה אור בהוצאת "רשות השידור, חטיבת התוכניות הקלות ברדיו" בירושלים, והוצאת הקיבוץ המאוחד בתל אביב במהדורות רבות.
שם הספר נלקח מהשורה הראשונה בשיר "שירת הנודד" מאת אהרן אשמן: "הי, ציוניוני הדרך".
הקובץ כולל שירים של משוררים ופזמונאים, מוזיקאים ומלחינים מאז שלהי המאה ה-19 והמאה ה-20, בהם: שאול טשרניחובסקי, רחל המשוררת, נתן אלתרמן, לאה גולדברג, נעמי שמר, חיים גורי, אברהם זיגמן, יעקב שרת, יחיאל מוהר, יעקב אורלנד, יוסי בנאי ויורם טהרלב, יוסף נצר, מוני אמריליו, איתן פרץ, משה וילנסקי, דובי זלצר, שלמה ארצי, יוסי גמזו, עמנואל זמיר, עמוס מלר, שלום חנוך, ירון לונדון, דודו ברק, שייקה פייקוב, נחום היימן, חיים חפר, יוסף שריג, דידי מנוסי, אהוד מנור, מתי כספי, מרים ילן-שטקליס, אברהם חלפי, יוחנן זראי, רחל שפירא, אלכסנדר ארגוב, נורית הירש, ע. הלל, דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק.
"ציוניוני הדרך" מבטא את רוח הזמן שמתקופת הקמת המדינה ב-1948 ועד המהפך בשנת 1977, את מנעד הרעיונות, המוסכמות החברתיות והמוסריות והמאוויים של החברה הישראלית; כמו גם את הטעם התרבותי והמוזיקלי של מגזרים רחבים בה. בהקדמה כתב לבני על ערכם של קובצי שירים ופזמונים, לדעתו "הם אזכור של תקופות שעברו, של ימי היידיש והלדינו, של חלוצים, עליות ומלחמות, של ילדותנו ונעורנו. השירים החסידיים שהורינו אהבו לשיר לנו, חוזרים אלינו לעיתים קרובות כשאנחנו לבדנו, ואיש אינו שומע. אני מניח שהם חשובים לנו מפני שהם מעלים זכרונות, ולאנשים יכולים להיות זכרונות גם ממקומות שמעולם לא היו בהם".
פרקי הספר ותכניו

הפרקים נקראו על פי שמות שירים ידועים ואהודים, ומבחירתם משתמע מנעד ערכים אופייני של החברה הישראלית, לפי עורכי הקובץ.
הערות שוליים

↑  עמ' 5.
גריגורי קראסני-אדמוני

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1881 (יוליאני) הניצ'סק 
 פטירה:  1 בינואר 1970 (בגיל 88) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, הרפובליקה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות של קורבנות התשעה בינואר 
 השכלה:  הפקולטה למזרחנות של אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 
גריגורי קראסני-אדמוני (ברוסית:Григорий Яковлевич Красный-Адмони ‏(5 באוקטובר 1881,  הניצ'סק – 1 בינואר 1970, לנינגרד) היה פעיל יהודי, היסטוריון ופובליציסט.
גריגורי קראסני נולד בהניצ'סק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית של קנטוניסטים. לאחר לימודים בחיידר הוא עבר בחינות ובשנת 1901 החל ללמוד באוניברסיטת סנקט פטרבורג בפקולטה לשפות מזרחיות. בשנת 1905 הוא התחתן ובשנת 1906 סיים לימודי אוניברסיטה.
בשנת 1907 קראסני עבר בחינות הסמכה והחל לעבוד במשפטים.
החל משנת 1896 גריגורי קראסני היה מלמד בבית ספר יהודי. הוא תרגם לרוסית יצירות של מרדכי זאב פיארברג. קראסני היה חבר מערכת של "אנציקלופדיה יהודית" שיצאה לאור בשנים 1908–1913.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה קראסני עזר לפליטים יהודים. לתקופה קצרה הוא גויס אך שוחרר בינואר 1917 מסיבות בריאותיות.
בשנת 1917 קראסני פעל להקמת יחידות הגנה עצמית של יהודים ואלכסנדר קרנסקי שהכיר אותו מתחום המשפטים הבטיח את עזרתו.
מקסים גורקי הזמין את קראסני לעבודה בהוצאת לאור שלו לביצוע תרגומים לרוסית של יצירות עתיקות. בשנת 1917 גריגורי קראסני הוסיף לשם משפחתו תוספת "אדמוני".
בפברואר 1919 קראסני-אדמוני החל ללמד באוניברסיטה יהודית שהוקמה בסנקט פטרבורג ומונה לפרופסור. הוא נתן הרצאות על היסטוריה יהודית ותנ"ך. קראסני-אדמוני יזם הקמת ועדה לחקר מסמכי ארכיון בקשר לאנטישמיות ברוסיה. בשנת 1919 פורסם כרך ראשון על הסופות בנגב ובשנת 1923 כרך שני על פרעות קישינב. בלחץ השלטונות עבודה הופסקה.
בשנת 1925 לאחר סגירת האוניברסיטה קראסני-אדמוני חזר לתחום המשפטים ופעל כעורך דין עד לפרישה לגמלאות. בתחילת שנות ה-50, בתקופת מאבק נגד קסומופוליטיים הוא סולק מארגון עורכי דין אך בהמשך הוחזר. הוא ניסה לארגן קורסים ללימוד עברית, אך לא קיבל לכך אישור משלטונות.
בשנת 1941 בנו יוהאן נעצר והואשם בפעילות נגד השלטונות. הוא היה מלחין, בעזרת דימיטרי שוסטקוביץ' הוא שוחרר בשנת 1946.
בנו ולדימיר היה בלשן ומשורר.
גריגורי קראסני-אדמוני נפטר בשנת 1970 ונטמן בחלקה יהודית בבית העלמין לזכר קורבנות 9 בינואר.
יצחק סג"ל לנדא

| --- | --- |
 לידה:  1688 
 פטירה:  1768 (בגיל 80 בערך) קרקוב, האיחוד הפולני-ליטאי 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בקרקוב 
 תקופת הפעילות:  ?–1768 
 
קברו של רבי יצחק סג"ל לנדא בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב
רבי יצחק סג"ל לנדא (ה'תמ"ט, 1689 – כ"ג בתשרי ה'תקכ"ח, 16 באוקטובר 1767) היה רב מגדולי יהדות אשכנז במחצית הראשונה של המאה ה-18. רבן של קהילות יהודיות חשובות: אפטא, זולקווא, לבוב והמחוז, וקראקא.
ביוגרפיה

נולד באפטא לרב צבי הירש לנדא המכונה ר' הירש וויטש, מפרנסי ועד ארבע ארצות. סבו היה הרב יחזקאל פסח לנדא, דיין וחבר ועד ארבע ארצות, חתנו של הרב יצחק חריף מצאצאי רבי יעקב לאנדא בעל האגור. מצד אמו היה צאצא של הרבי רבי העשיל מקראקא. אחיו היה הרב יהודה סגל לנדא, אביו של הרב יחזקאל לנדא, ה"נודע ביהודה".
הרב לנדא היה חתנו של הרב שמחה מנחם מיונה בן יוחנן ברוך דוקטור, שהיה רופאו האישי של יאן סובייסקי מלך פולין.
בשנת ה'תפ"א (1721) התמנה כרבה של אפטא היהודית הוא כיהן באפטא מספר שנים עד מינויו בשנת ה'תפ"ט (1729) לרבה של זולקווא ואב בית הדין בה. בשנת ה'תצ"ו (1736) נבחר כאב"ד ורב גליל לבוב ובשנת ה'תקי"ד (1754) כרבה של קראקא ואב בית הדין שלה. בקראקא כיהן עד פטירתו בכ"ג בתשרי ה'תקכ"ח, 16 באוקטובר 1767.
נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב ועל מצבת קברו נחרת:
לתוגה נהפכה שמחתנו, גלה כבוד מישראל, נפלה עטרת ראשנו, כבוד הרב הגאון המפורסם מופת דורנו, מו"ה יצחק לאנדא סג"ל אב"ד ור"מ דפה והגליל, לאמונה גבר בארץ, נהג את עמו באמת ובתמים, ויגוע יצחק וימת ויאסף אל עמיו זקן ושבע ימים, ויצא יצחק לשוח בשדה חקל תפוחין רוח אפינו נלכד בשחיתותינו, נפטר אור ליום השישי שמחת תורה תקכ"ח לפ"ק.
פועלו הציבורי והתורני

עמד לימין רבי יהונתן אייבשיץ בעת הפולמוס שנוהל נגדו באשמת שבתאות - ואף חתם על חרם נגד ספר שהתקיף את רבי יהונתן.
חידושי תורה פרי עטו שנשתמרו לא ידועים, אך נותרו הסכמות רבות שכתב לספרים. מעט מחידושיו מופיעים בספרות בני דורו ובני הדור שאחריו.
משפחתו

לרבי יצחק סג"ל לנדא היו שני בנים: הרב יעקב סג"ל לנדא, כיהן כרבה של טרנופול; והרב צבי יוסף לנדא, כיהן כרבה של גריידינג.
אחד מחתניו היה הרב יוסף סג"ל לנדא, רבן של רוהאטין וחמיילניק, ובנו של רבי יהודה ליב הלוי לנדא אב"ד לבוב. בן חתנו זה הוא הרב ישראל יונה לנדא מקמפנו, מחבר "עין הבדולח" ו"מעון הברכות". חתן נוסף היה ר' משה אב"ד סטאניאו. חתן מפורסם אחר היה ר' ברוך פרנס, נכדתו נישאה לרב ברוך תאומים-פרנקל מלייפניק.
לקריאה נוספת

אהרן ולדן, הרב מו"ה יצחק סג"ל לאנדא בתוך: שם הגדולים החדש, ורשה תרכ"ה. מערכת י' פריט ר"ל.
הערות שוליים

↑  הנקרא "ר' יחזקאל פִּסֵּחַ" על שם שהיה חיגר, צבי יחזקאל מיכלסון, קונטרס מטה לוי, נספח לעין הבדולח, פיעטרקוב תרס"א, דף ז ע"ב, באתר היברובוקס.
↑  נוסח החרם נדפס בספר "לוחות עדות" (אלטונה תקט"ו) ומצוטט רבות בידי רבנים אחרים שדבריהם כונסו לספר זה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522151205171  VIAF: 310737463   WorldCat (עם VIAF): 310737463