stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטרנטו
היסטוריה > מלחמות נפוליאון

בשנת 1804 נאלצה העיר להקים חיל מצב צרפתי שהתיישב שם כדי לצפות בתנועות הצי האנגלי. שם חיל המצב נקרא בצרפתית אוטרנטה (Otrante) חיל המצב הוקם על ידי אצולת הקיסרות הצרפתית הראשונה, בממלכת נפוליאון של נאפולי עבור ג'וזף פושה, שר המשטרה של נפוליאון (1809). באותה שנת 1809 נפוליאון העניק לפושה את תואר האצולה הדוכס ד'אוטרנטה (אנ') (Duc d'Otrante).
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

במהלך מלחמת העולם הראשונה הצי האיטלקי-צרפתי-בריטי של מדינת ההסכמה ארגן את סגר אוטרנטו. ההסגר הימי שהטילו מדינות ההסכמה במצר אוטרנטו התפרש מברינדיזי שבאיטליה לאי קורפו שבצד האלבני שבים האדריאטי ומטרתו הייתה למנוע מהצי האוסטרו-הונגרי לצאת לים התיכון ולאיים על פעילות כוחות מדינות ההסכמה. בין 13–15 במאי 1917 הצי האוסטרו-הונגרי בראשות הקפטן מיקלוס הורטי תקף את ספינות הסגר הימי. בקרב שהתקיים במיצר אוטרנטו טובעו מספר ספינות בריטיות וצרפתיות.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה בין 11–12 בנובמבר 1940, הצי הבריטי פשט על מצר אוטרנטו כתמרון הסחה.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת בחוף המזרחי של חצי האי סלנטו ("העקב" של ה"מגף" האיטלקי). מצר אוטרנטו, ששמו כשם העיר, מחבר את הים האדריאטי עם הים היוני ומפריד בין איטליה לאלבניה. הנמל של אוטרנטו קטן ויש בו מעט מסחר. המגדלור "Faro della Palascìa" נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים דרומית-מזרחית לאוטרנטו, והוא מסמן את הנקודה המזרחית ביותר של איטליה.
כ-50 קילומטרים דרומית לעיירה שוכנת העיירה סנטה מריה די לאוקה (נקראת כך בשל הצוקים הלבנים שלה; leukos ביוונית פירושו לבן). זהו הקצה הדרום-מזרחי של איטליה, לשון היבשה Iapygium או Sallentinum העתיק, Punta Meliso בשמו המודרני. האזור שבין הצוק הזה לאוטרנטו מיושב בצפיפות ופורה במיוחד.
האזור המשתרע בין אוטרנטו לסנטה מריה די לאוקה הוא חלק מפארק החוף הטבעי האזורי שנקרא "קוסטה אוטרנטו – סנטה מריה די לאוקה ובוסקו די טריקאסה" (איט'), אחד המתוירים ביותר בתחומי פוליה. בטריטוריה זו נמצאות אטרקציות טבעיות והיסטוריות רבות, בהן המפרצון הסלעי צ'ולו (אנ').
גאוגרפיה > אקלים

אוטרנטו נמצאת באזור אקלים סובטרופי לח ים תיכוני (לפי סיווג אקלים Köppen "Cfa") עם קיץ ארוך וחם וחורפים קצרים וקרירים.
| אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> ינואר.13.7.2.52 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> פברואר.13.5.8.2.60 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> מרץ.15.7.9.6.81 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> אפריל.18.9.10.83.3 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> מאי.24.4.12.1.83.6 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> יוני.27.15.9.110.7 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> יולי.28.7.21.2.85.8 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> אוגוסט.28.5.21.1.67.5 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> ספטמבר.25.8.16.114.6 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> אוקטובר.22.3.12.7.100.2 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> נובמבר.17.3.10.3.80.7 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> דצמבר.14.8.3.53.3 | אקלים באוטרנטו  Otranto  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו בין השנים 1980–2016> שנה.20.8.12.7.972.2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
אתרים מרכזיים

יצירות אמנות המעטרות את קירות כנסיית סן פייטרו וכן רצפת פסיפס מרהיבה בקתדרלה שנחנכה במאה ה-11, נשארו בעיר שנשלטה בעבר על ידי האימפריה הביזנטית. מהמצודה הגדולה (Castello Aragonese) נשקף הים ומימיו הנקיים בצבעי הטורקיז. האתרים המרכזיים של אוטרנטו כוללים את:
המצודה האראגונזית (Castello Aragonese), שבוצרה על ידי הקיסר פרידריך השני ונבנתה מחדש על ידי אלפונסו השני מנאפולי בשנים 1485–1498.
הקתדרלה של אוטרנטו, שנחנכה בשנת 1088, נבנתה על ידי רוג'רו הראשון, רוזן סיציליה ועוטרה מאוחר יותר (בערך 1163), על ידי הבישוף ג'ונתס, ברצפת פסיפס, עם ייצוגים הכוללים נושאים מהברית הישנה (מהתנ"ך) ואחרים. הספרייה של הקתדרלה נקנתה כמעט כולה על ידי בסריון (אנ').
כנסיית סן פייטרו, עם ציורי קיר ביזנטיים.
הקטקומבות של טורה פינטה.
Idro, נהר קטן שממנו נגזר השם אוטרנטו.
תרבות

נוף אוטרנטו מהווה תמונת רקע לספרו של המדינאי הבריטי הוראס וולפול, "טירת אוטרנטו", ממבשרי הגותיקה בספרות האנגלית. וולפול בחר את אוטרנטו על בסיס מפה של ממלכת נאפולי משום שהשם "נשמע טוב" ולא היה מודע לכך שבבמקום אכן הייתה טירה עד 1786.
העיירה אוטרנטו מוזכרת גם ברומן המכתבים "הגבירה בתכריכים" של ברם סטוקר.
יחסים בינלאומיים > ערים תאומות – ואחיות

לאוטרנטו יש הסכם שיתוף פעולה במסגרת ערים תאומות עם:
אלבניה סרנדה, אלבניה
ראו גם

סנטה מריה די לאוקה
מחסום אוטרנטו
מצר אוטרנטו
פוליה
הערות שוליים

1 2  אוכלוסיית אוטרנטו נכון לשנת 2024 לפי אתר citypopulation
↑  kootj, Puglia, I Borghi più Belli d'Italia, ‏10 בינואר 2017 (באיטלקית)
↑  רבנו תם, ספר הישר (חלק התשובות) סימן מו
↑  "Pope canonises 800 Italian Ottoman victims of Otranto". BBC. 12 במאי 2013. נבדק ב-12 במאי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  G. Conte, Una flotta siciliana ad Otranto (1480), in "Archivio Storico Pugliese", a. LXVII, 2014
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-23 במרץ 2012. נבדק ב-11 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Barbarossa | Meaning, Biography, Pirate, & History, בריטניקה, ‏29 ביוני 2024 (באנגלית)
↑  Carlo Stasi, Otranto e l'Inghilterra (episodi bellici in Puglia e nel Salento), in Note di Storia e Cultura Salentina, anno XV, pp. 127–159, (Argo, Lecce, 2003), Paul G. Halpern, The Battle of the Otranto Straits (controlling the Gateway to the Adriatic in WWI) (Bloomington, I.U.P. 2004).
↑  Carlo Stasi, Otranto e l'Inghilterra (episodi bellici in Puglia e nel Salento), in Note di Storia e Cultura Salentina, anno XV, pp. 127–159, (Argo, Lecce, 2003), Carlo Stasi, Otranto nel Mondo. Dal "Castello" di Walpole al "Barone" di Voltaire (Editrice Salentina, Galatina 2018) מסת"ב 978-88-31964-06-7, Thomas P. Lowry, The Attack on Taranto (Stackpoole Books paperbacks, 2000)
↑  Nicolaos Lorentis: Lexicon ton archaion kyrion onomaton tis mythologias, istorias kai geographias. "Λευκά, τα, Leuca. Πόλις της Καλαβρίας χωρας έν τή Κάτω Ιταλία, τανύν S. Maria di Leuca. Leucá, town of Calabria in southern Italy, present-day Santa Maria di Leuca", Vienna 1837, page 179
↑  נתוני מזג האוויר הממוצעים באוטרנטו, איטליה, בין השנים 1980–2016 על פי אתר weatherspark
↑  אוטרנטו, באתר dream your Italy
↑  ראה אור בעברית בתרגום יהונתן דיין, בהוצאת רסלינג, 2017
↑  Walpole, Horace; Clery, E.J. (2008).  Lewis, W.S. (ed.). The Castle of Otranto (Oxford World's Classics ed.). Oxford: Oxford University Press. p. 117. ISBN 9780199537211., Carlo Stasi, Otranto nel Mondo. Dal "Castello" di Walpole al "Barone" di Voltaire (Editrice Salentina, Galatina 2018) מסת"ב 978-88-31964-06-7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550339205171  BNE: XX6029506  BnF: cb11945204t (data)  GND: 4044150-7  LCCN: n79097444  MusicBrainz: 1d0fe47c-49c0-4c08-b49a-cef20ba01160  NKC: ge884749  NLG: 47556  SUDOC: 027402185  VIAF: 157095547   WorldCat (עם VIAF): 157095547 
המבצר
מפה היסטורית של אוטרנטו מאת פירי ראיס
גולגולות של "המרטירים מאוטרנטו" המוצגות בקתדרלת אוטרנטו
מול הים
הקתדרלה של אוטרנטו
Torre Sant'Emiliano, לא רחוק ממגדלור פאלאשה (Palascìa)
הנמל של אוטרנטו נראה מהמרכז ההיסטורי
שקד גלבוע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  מאי 1974 (בת 50) בית השיטה, ישראל 
 ענף מדעי:  מנהל עסקים, ניהול משאבי אנוש
 מוסדות:  המרכז האקדמי רופין 
 
שקד גלבוע (נולדה במאי 1974) היא פרופסור חבר למנהל עסקים במרכז האקדמי רופין, מרצה וחוקרת ישראלית בתחום חווית לקוח. גלבוע היא ראשת ההתמחות בניהול משאבי אנוש ופיתוח ארגוני בתואר הראשון במנהל עסקים, וראשת ההתמחות במנהיגות, אסטרטגיה וניהול בכיר בתואר השני במנהל עסקים.
ביוגרפיה

שקד גלבוע נולדה בקיבוץ בית השיטה. היא סיימה לימודי תואר ראשון בשירותי אנוש ותולדות האמנות באוניברסיטת חיפה בשנת 1998. בשנת 2001 סיימה את לימודי התואר שני במדעי ההתנהגות בפקולטה לתעשייה וניהול בטכניון, במסלול ניהול משאבי-אנוש. את התואר שלישי סיימה גלבוע במחלקה לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב בשנת 2007. עבודת הדוקטורט שלה בנושא "הקניון כמקום" נעשתה בהנחיית יצחק שנל.
גלבוע הצטרפה למרכז האקדמי רופין בשנת 2007. בשנת 2021 היא מונתה לדרגת פרופסור חבר.
מחקר

תחום המחקר של גלבוע עוסק בחוויית הלקוח, כלומר באופן שבו לקוחות מגיבים לאינטראקציה שלהם עם ארגונים, במהלך תהליך הצריכה. מחקריה של גלבוע עוסקים בחוויית הלקוח בארבעה הקשרים עיקריים.
בפרויקט מחקר על קניונים, התמקדה גלבוע באופן בו מבקרי קניונים חווים את מרחב הקניון הסגור. במחקרים זוהו ארבע חוויות קניון: חווית פיתוי בה סביבת הקניון מעודדת קניות אימפולסיביות, חוויה חברתית בה הקניון משמש כמקום מפגש, חווית בילוי וחוויה פונקציונלית. מחקרי המשך עסקו בהשוואה בינלאומית ובקניונים בתקופה של מגפת הקורונה. בפרויקט נוסף על מימון המונים, בחנה גלבוע את תפקיד הרווחה הנפשית בתהליכי מימון המונים. בפרויקט ישראלי-צרפתי, מופו תגובות קוגניטיביות ורגשיות של לקוחות מישראל וצרפת, כאשר הם מבקרים בסביבות שירות שונות תחת החשש מפיגועי טרור. לבסוף, בפרויקט בינלאומי גלבוע פיתחה שאלון למדידת דימוי עיר בקרב תושבים ותיירים והשתמשה בו כדי לחקור את הנכונות של תושבים לגור בעיר.
הערות שוליים

↑  פרופ' שקד גלבוע, באתר המרכז האקדמי רופין
↑  Shaked Gilboa, Iris Vilnai‐Yavetz, Shop until you drop? An exploratory analysis of mall experiences, European Journal of Marketing 47, 2013-02-08, עמ' 239–259 doi: 10.1108/03090561311285538
↑  Shaked Gilboa, Iris Vilnai-Yavetz, Jean Charles Chebat, Capturing the multiple facets of mall experience: Developing and validating a scale: Capturing multiple facets of mall experience, Journal of Consumer Behaviour 15, 2016-01, עמ' 48–59 doi: 10.1002/cb.1531
↑  Shaked Gilboa, Iris Vilnai-Yavetz, Vince Mitchell, Adilson Borges, Kwabena Frimpong, Nourdine Belhsen, Mall experiences are not universal: The moderating roles of national culture and mall industry age, Journal of Retailing and Consumer Services 57, 2020-11, עמ' 102210 doi: 10.1016/j.jretconser.2020.102210
↑  Iris Vilnai-Yavetz, Shaked Gilboa, Vincent Mitchell, “There is no place like my mall”: consumer reactions to the absence of mall experiences, Journal of Services Marketing 36, 2022-01-01, עמ' 563–583 doi: 10.1108/JSM-04-2021-0118
↑  Kalanit Efrat, Shaked Gilboa, Andreas Wald, The emergence of well-being in crowdfunding: a study of entrepreneurs and backers of reward and donation campaigns, International Journal of Entrepreneurial Behavior & Research 27, 2021-02-12, עמ' 397–415 doi: 10.1108/IJEBR-12-2019-0685
↑  Kalanit Efrat, Andreas Wald, Shaked Gilboa, The transition from novice to serial crowdfunders: behavioral antecedents and well-being drivers, Internet Research 32, 2022-01-18, עמ' 172–196 doi: 10.1108/INTR-06-2020-0306
↑  Kalanit Efrat, Shaked Gilboa, Andreas Wald, Rotem Shneor, Loyalty and well-being explain serial crowdfunding backing behavior: an empirical test of complementary theories, Internet Research, 2023-08-02 doi: 10.1108/INTR-09-2022-0707
↑  Tali Seger Guttmann, Shaked Gilboa, Judith Partouche-Sebban, “I live with terror inside me”: Exploring customers’ instinctive reactions to terror, International Journal of Hospitality Management 92, 2021-01, עמ' 102734 doi: 10.1016/j.ijhm.2020.102734
↑  Shaked Gilboa, Tali Seger-Guttmann, Judith Partouche-Sebban, Increasing customer loyalty and WOM in an age of terror: Cross-cultural development and validation of the customers’ reactions to terror scale (CRTS), Journal of Retailing and Consumer Services 64, 2022-01, עמ' 102785 doi: 10.1016/j.jretconser.2021.102785
↑  Shaked Gilboa, Eugene D. Jaffe, Donata Vianelli, Alberto Pastore, Ram Herstein, A summated rating scale for measuring city image, Cities 44, 2015-04, עמ' 50–59 doi: 10.1016/j.cities.2015.01.002
↑  Shaked Gilboa, Eugene Jaffe, Can one brand fit all? Segmenting city residents for place branding, Cities 116, 2021-09, עמ' 103287 doi: 10.1016/j.cities.2021.103287
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שקד גלבוע".
ארון הקודש מרג'ו אמיליה

ארון הקודש. (התמונה נערכה גרפית והוסרו ממנה המנורות)
ארון הקודש כיום. שני הפמוטות נמצאים משני צידי ארון הקודש
ארון הקודש מרג'ו אמיליה הוא ארון קודש מפואר משיש השוכן כיום באולם בית הכנסת המרכזי בשכונת קריית שמואל שבחיפה. ארון הקודש הוקם בשנת ה'תקט"ז (1756) בעיר רג'ו אמיליה שבאיטליה. לאחר השואה נותרו בעיר רק מעטים מיהודי רג'ו אמיליה, ובשנת 1957 הועבר ארון הקודש לישראל. הוא נחשב לאחד מארונות הקודש היפים  בישראל.
היסטוריה של ארון הקודש

ארון הקודש הוקם בשנת ה'תקט"ז (1756) בבית הכנסת הגדול ברג'ו אמיליה באיטליה.
ברג'ו אמיליה שמור חוזה מהשנים 1755-1756 בין נציג קהילת רג'ו אמיליה דוד פדואה והפסל אגוסטינו קאנצ'יאני, וכן חוזה בין הגבאים הממונים, ישראל ברוך פונטאנילה, ישראל בנימין בסן, אברהם רבה ועמנואל סנגויניטי, לבין צ'יקארדו פיסאני, מומחה לשיש, בדבר הקמת ארון הקודש. המסמכים מפרטים בדיוק את חלקי הארון כפי שהוקם, את התנאים הכספיים ואת זמני מסירת החלקים של הארון והקמתם במקום.
בשנת ה'תרי"ח (1858) הורחב אולם בית הכנסת באמצעות צירוף שטחיהן של דירות סמוכות שנקנו, וכן הוספה לבניין כיפה, שבה נקבעו חלונות לאור השמש. באותו זמן שופץ גם ארון הקודש והוצמדה לו הבימה.
שנים מועטות לאחר הרחבת בית הכנסת החל תהליך הדעיכה של הקהילה, כשיהודיה החלו לעבור למרכזים גדולים יותר בהשפעת איחוד איטליה והענקת אמנציפציה ליהודים באיטליה. כשתוקן בשנת 1930 החוק על הקהילות היהודיות באיטליה, היה מספר היהודים ברג'ו אמיליה כה קטן, שקהילת רג'ו אמיליה לא קיבלה מעמד עצמאי והיא סופחה לקהילת מודנה הסמוכה.
בשנת ה'תש"ב (1942) נפגע מבנה בית הכנסת בהפצצה אווירית, ובמשך שנים הוא נותר עזוב, ואף הושכר כמחסן ליהודי מומר. מבנה השיש של ארון הקודש שימש רקע לארגזי האחסנה, והספסלים, ששירתו בשעתם את המתפללים, רוכזו בפינת האולם.
היסטוריה של ארון הקודש > העברת ארון הקודש לארץ ישראל

בתום מלחמת העולם השנייה נותרו ברג'ו אמיליה יהודים מעטים. בשל המצב הבלתי מכובד הועלתה הצעה להעלות את ארון הקודש, ואת חלקי השיש של הבימה לארץ ישראל, דבר שגם יעשיר את מדינת ישראל בחפץ אמנותי בעל ערך. שלמה אומברטו נכון והרב ד"ר רפאל לאטיס, רבה של קהילת מודנה, טיפלו בצדדים הטכניים והמשפטיים של העברת ארון הקודש והבימה לקריאה בתורה, שכללו השגת אישורים שונים מהרשויות באיטליה, פירוק ארון הקודש והכנת המטען, שכלל 40 ארגזים במשקל 15 טונות, ועוד 15 ארגזים שבהם אוחסנו יתר החפצים.
במאמר על העברת ארון הקודש בעיתון "לה גאזטה די רג'ו" מחודש יולי 1957 נכתב:
ארון קודש זה הוא אחד מ-40 ארונות קודש שהועברו מאיטליה לישראל (ראו בנושא זה שלמה אומברטו נכון). אחת הסיבות שארון הקודש הוצב בבית הכנסת בקריית שמואל הייתה בשל גובהו של אולם בית הכנסת, שהתאים לגובהו של ארון הקודש. ארון הקודש נחשב לאחד היפים מבין ארונות הקודש שהועברו לישראל, ולאחד הבודדים הבנוי משיש (ארונות אחרים בנויים מעץ מצופה).
יחד עם ארון הקודש הועברה גם הבימה המשמשת לקריאה בתורה וכן הפמוטות המוצבים בצדי ארון הקודש, כמו גם חלק מהריהוט. ארון הקודש וחלקי השיש של הבימה, שוקמו לאחר העלאתם ארצה. הבימה בבית הכנסת בקריית שמואל מורכבת מחלקים מקוריים מבימת בית הכנסת באיטליה, יחד עם חלקים חדשים. בצדה הימני של הבימה הותקן לוח שיש ועליו כתובת בעברית "זה בית אלוהים" וכתובת באיטלקית המזכירה את חנוכת בית הכנסת לאחר הרחבתו ושיפוצו בשנת 1858. הלוח נקבע בבית הכנסת של רג'ו בשנת ה'תרס"ח (1908) במלאת חמישים שנה להרחבת בית הכנסת "כדי שהדורות הבאים ישמרו יחד עם דת האבות אהבה למולדת". תרגום לעברית של הכתובת המקורית קבוע בצדה השני של הבימה.
ארון הקודש והבימה הועמדו מחדש בשנים 1957-1959 ונחנכו בערב ראש השנה ה'תש"ך (1960), והם מנציחים בישראל את שמה של קהילה שבעבר הייתה מרכז יהודי.
ארון הקודש מרג'ו אמיליה מופיע בבול מסדרת 'מועדים לשמחה' תשל"ג, כחלק מסדרה של ארבעה בולים שהנציחו ארבעה מבין ארונות הקודש שהועלו מאיטליה.
תיאור ארון הקודש

ארון הקודש, שגובהו 6.20 מטרים ורוחבו 3.30 מטרים, ניצב על ארבע מדרגות מעוגלות משיש לבן קארארה, כאשר שבסיסי העמודים והלזנות משמשים להן מסגרת. שני העמודים העשויים משיש נדיר ומשובח (משקל כל עמוד 1 טון) מהווים יסוד לקישוט העליון מעשה אומן ועומדים בריחוק מה לפנים מהלזנות המקיפות את דלתות הארון. הראשים הקורינטיים השלמים של העמודים וחצאי הראשים מעל הלזנות יוצרים אחידות נאה של המבנה.
באמצע הקישוט העליון ישנו שלט המספר על תאריך הקמת הארון בזה הלשון:
המילה 'שירו' היא בגימטריה 516, שרומזת לשנת תקט"ז, (1776-1777) שבה הוקם ארון הקודש.
מסגרת שיש מסוגננת מקיפה את הדלתות המגולפות, הן נפתחות בגרירה על מסלול המיועד להן בתוך מבנה השיש ואינן נראות לעין כשהארון פתוח.
לשני צדי הארון ניצבים שני פמוטות גבוהים מעץ מוזהב. בעת העמדת הפמוטות לאחר העברתם, נקבעה בחלקם העליון מנורה עם נורות חשמל בת שישה קנים שתוכננה על ידי האדריכל מאיר בן אורי, אשר פיקח על עבודת השחזור של ארון הקודש. האדריכל בן אורי עיצב גם את אש התמיד, התלוי מתחת לכתובת ההקדשה של ארון הקודש, המשתלב יפה עם ארון הקודש ואינו מסתיר את פיתוחי השיש.
תוך כדי שיקום הארון גילה האדריכל בן אורי באחת המדרגות חור מעובד יפה ומוצנע שבתוכו הותקן וו הניתן לדחיפה בעזרת מוט ברזל מבחוץ. ברצפת הארון פנימה נמצאה אבן עגולה שכיסתה על מרתף קטן מתחת לרצפת הארון ושניתן להרים אותה רק בעזרת הוו שמתחת למדרגה, החלל הנסתר היה מיועד כנראה לשמור על חפצים יקרים ועל ממון הקהילה בזמן סכנה.
מראה כללי של בית הכנסת בקריית שמואל מהקומה השלישית, בעת אמירת הושענות בסוכות
טבלת ההנצחה המתורגמת לעברית
צילום מוגדל של כתובת ההקדשה בחלקו העליון של ארון הקודש
ריסן דק

| ריסן דק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: קוציציים
סוג:: ריסן
מין:: ריסן דק
שם מדעי
 Blepharis attenuata ‏נאפר, 1972
ריסן דק (שם מדעי:Blepharis attenuata Napper) הוא צמח קוצני רב-שנתי מדברי מהסוג ריסן שבמשפחת הקוציציים, המאכלס בתי גידול חמים ויבשים ביותר. תפוצתו הטבעית מצטמצמת במזרח האזורים הסהרו-ערבי והסודני של צפון מזרח מצרים, סיני, ירדן וישראל. בישראל הוא נפוץ לאורך כל מזרחו של החבל המדברי, בערוצי נחלים בסיני, באילת בעמק הערבה, במזרח הנגב, ואזור ים-המלח. הוא פזור בבקעה ובמדבר שומרון, ונדיר צפונה משם עד לגולן וגליל התחתון.
זרעיו של הריסן הדק ניחנו במנגנונים מיוחדים לתזמון הנביטה של הזרע והבטחת הצלחתה והתבססותה בתנאי המדבר חסרי הוודאות במשטר המשקעים.
טקסונומיה

האוכלוסיות בישראל שונות זו מזו, ונמצאו מספר טיפוסים (אקוטיפים), בעבר הבוטנאים מנו שלושה מינים הגדלים בישראל ובסיני: ריסן דק או דק-עלים (Blepharis attenuata) שנחשב לבלעדי למדבר יהודה ולמדבר השומרון, ריסן נאכל ("Blepharis ciliaris שם נרדף: Blepharis persica), ריסן צר-עלים (Blepharis linariifolia) הבלעדי לסיני. בעקבות מחקר מעמיק משנת 2000 התברר ששני המינים האחרונים אומנם קיימים אבל לא בארץ ישראל ולא בסיני, ולמעשה קיים מין אחד ריסן דק מושא הערך.
ההבחנה שנעשתה בין ריסן נאכל לריסן דק היא כדלהלן:
בריסן נאכל החפים שבאמצע התפרחת רחבים ודמויי ביצה בחלקם התחתון. הקוצים הצדדיים של החפים רבים מ-3 ואינם ארוכים מרוחב החפה. כל חמשת העורקים של החפים רחבים.
בריסן דק החפים שבאמצע התפרחת צרים מאוד ודמויי סרגל או אזמל. הקוצים הצדדיים העליונים של החפים, מספרם 2 או 3 והם ארוכים בהרבה מרוחב החפה, אורכם 11-10 מ״מ. 3 מתוך חמשת העורקים גסים והשניים האחרים עדינים.
כאמור, כיום הערכה היא שמדובר במין אחד בעל מספר טיפוסים.
מורפולוגיה

צמח חד-שנתי או בן שיח הוא צמח סבוך, קוצני מאוד, בעל בסיס מעוצה מסתעף מבסיסו לגבעולים אחדים. גובהו 20 עד 40 ס"מ וקוטרו 15 עד 50 ס"מ כקוטר הגבעולים. רוב פרטי האוכלוסייה בני שיח, אולם אפשר לראות צמחים רבים שמתים לאחר שנה.
הגבעולים עגולים, שרועים או מזדקפים, נוקשים, בלתי מסתעפים, נושאים חפים קוצניים, מרזביים ונוקשים מאוד ואורכם 5 ס"מ.
עלי השושנת שלו תמימים או קוצניים מעט בשוליהם. הם נובלים במהירות וכל תפקיד ההטמעה עובר לחפים.
התפרחת היא שיבולת צפופה ללא מרווחים, פרח יושב בחיק כל חפה.
החפים נגדיים, ערוכים בארבעה טורי אורך על הגבעול, והם בעלי אונות צדדיות ששפתן קוצנית וקודקודן מתחדד והופך לקוץ דוקרני. עורקים 5.
הפרחים דו-מיניים, מאוחי עלי כותרת בבסיסם לכדי צינור רחב וקצר, דו-שפתניים, בעלי סימטריה דו-צדדית בולטת, והם דומים לפרחים הדו-שפתניים של בני משפחת השפתניים. עלי הכותרת נושרים כיחידה אחת ומותרים את עלי הגביע ועמוד השחלה.
הפרחים גדולים, תכולים ודו-שפתניים ערוכים בשיבולים. הפרחים יושבים בחיק חפים.
הגביע בעל 4 אונות בלתי שוות, העליונה והתחתונה גדולות, הצדדיות קטנות.
הכותרת דו-שפתנית, השפה התחתונה בת 3 עד 5 אונות כחולה-תכולה, מעורקת לאורכה בקווים כהים יותר ואורכה 25 עד 30 ס"מ. השפה העליונה קטנה, לבנה, דמוית קסדה ומתחתיה חבויים האבקנים ועמוד בשחלה וצלקתו. יש שצבעה של הכותרת סגול, צהבהב ואף לבן.
האבקנים 4, ערוכים על צינור הכותרת בשני זוגות לא שווים זה לזה וחבויים מתחת לשפה העליונה. זירי שניים מהאבקנים נמשכים מעל למאבקים. הזירים מעובים ושעירים. והם אינם נפתחים בנקבים, אלא בסדקים.
השחלה עילית, שני מגורות, עמוד שחלה אחד, על פי רוב ארוך ונשאר לאחר נשירת הכותרת. מספר הצלקות אחד או שניים.
השליה זוויתית בכל מגורה ביצית אחת.
הפרי הוא הלקט פחוס ומעוצה המחולק לשתי מגורות ונפתח בשני קשוות בכל מגורה מצוי זרע אחד. הֶלְקֵט (Capsule) הוא על פי רוב פרי יבש בן מגורה אחת או יותר, שמכיל זרעים מעטים או מרובים. ההלקט הבשל והיבש משתייר על צמח האם והוא עטוף בשני עלי גביע גדולים, העליון והתחתון.
הזרעים היבשים מכוסים בצרורות של שערות מפותלות והדוקות המפרישות. בתאים הקיצוניים של השערה הרב-תאית מצויות התעבויות דופן משניות, טבעתיות או לוליניות. בריר של הדופן הראשוני, שנבדק באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני, נתגלה כי הוא מורכב ממיקרופיברילות של תאית בתוך גל אורוני.
מחזור חיים - פנולוגיה

הצמח בן קיימא (ירוק-עד), לפעמים מתייבש חלקית בעונות יובש, אולם אפשר לראות צמחים רבים שמתים לאחר שנה. אחרי עונת יובש מתחדש הצמח ועשוי ללבלב מכל חלקיו: מכל אורכם של גבעולי התפרחת או מראשם וכמובן מבסיסו. אחרי שנה דלה בגשמים הוא מתחדש רק מבסיסו.
עיקר הפריחה באביב והיא נמשכת בדלילות כל השנה. בעונה שמצויים בה מים בקרקע. בתנאים נוחים חלה הפריחה כמעט במשך כל חודשי השנה, אך בעיקר בחודשי הקיץ (מאי עד דצמבר). הפרח מאובק על ידי דבורים בינוניות.
תזמון ההפצה והנביטה ופיזור הסיכונים

זרעיו של הריסן הדק ניחנו בתכונות מיוחדות לתזמון הנביטה של הזרע והבטחת הצלחתה והתבססותה בתנאי המדבר חסרי הוודאות באשר לזמן ירידת המשקעים וכמותם. התכונות הללו מאפשרות שמירה על הזרעים ותזמון הפצתם רק אחרי גשם עז וממושך, שמותיר בקרקע לחות מספקת גם לנביטה, תוך כדי פיזור הסיכונים לאורך שנים. הכיצד?
התכונות מתגלות בשלושה מצבים: שלב ההגנה וההמתנה, שלב ההפצה ובשלב הנביטה וההתבססות וכולן קשורות לגשם עז וממושך.
שלב ההגנה וההמתנה - ההלקטים הדו-זרעיים של ריסן דק קשים וכל אחד כלוא בתוך שני עלי גביע גדולים, העליון והתחתון, ולא רק זאת ההלקטים הבשלים שמוכנים להפצה, נשמרים בצמח האם הקוצני ובכך נמנעת אכילתם על ידי אוכלי זרעים עד סמוך לזמן הנביטה (מספר שעות).
שלב תזמון הפצת הזרעים פיזור הסיכונים - שלב מותנה בגשם חזק וממושך ונעשה בשני שלבים. הכיצד?
בשלב ראשון מתפשקים עלי הגביע בשיעור של 5 מ"מ וזאת לאחר הרטבה רצופה וממושכת של 10 עד 12 דקות. זמן קצר זה נכון להלקטים משנים קודמות, זמן ארוך יותר של 25 עד 160 דקות נכון להלקטים שהבשילו באותה שנה.
בשלב שני נפתח ההלקט בשתי קשוות בעצימות גבוהה המביאה לירי של הזרעים למרחק מטרים אחדים, וזאת לאחר הרטבת רקמת החיבור של המחיצה ודפנות ההלקט. לשם כך דרושה הרטבה ממושכת. נמצא, שאחרי 15 דקות של הרטבה נפתחים רק 5% מההלקטים, ואחרי 3 שעות נפתחים כל ההלקטים שנותרו משנים קודמות, וכן מחצית ההלקטים מהשנה הנוכחית. יש בכך פיזור סיכונים, שלא כל הזרעים יופצו לאוכלי זרעים או ינבטו באותה עת ובאותה שנה ויחשפו ליובש לאחר הנביטה, אלא ישמרו בבנק הזרעים על צמח האם.
שלב תזמון הנביטה – בזרעים יבשים הדוקות השערות ומפותלות אל פני הזרע. משפלט הזרע היבש ונרטב, סופגות שערותיו מים במהירות, מזדקרות ומתפשקות באופן שהזרע מתרומם ונעמד בזווית של 45 מעלות לפני הקרקע, תנוחה המביאה את קצה השורשון שלו במגע עם הקרקע והחדרתו. השורשון עשוי להתארך כדי 5 ס"מ במשך יממה אחת אחר חדירתו. בנקודת החדירה המהירה לקרקע מופרש חומר דביק מקצות שערותיו של הזרע שמעגן את הזרע ומונע את סחיפתו בשיטפונות ובזרמי המים. מאידך, אם הזרע נופל למים מתעכבת נביטתו בעזרת הריר שהוא מפריש. הריר יוצר סביבו שכבה אטימה לחמצן. באין חמצן – אין נביטה. אטימת הזרע מונעת נביטה בתוך זרמי המים בלי פגיעה בכושר נביטתו. עם רדת המים הזרע מסוגל לנבוט אם צד אחד שלו מונח על קרקע לחה.