משחקי כדורגל מרובי שערים
ארברות' נגד בון אקורד בגביע הסקוטי

ב-12 בספטמבר 1885 הביסה ארברות' מהעיר אנגוס את בון אקורד מהעיר דנדי בתוצאה 36 - 0 במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הסקוטי, וקבעה את תוצאת השיא למשחק כדורגל רשמי ומקצועני.
אף על פי שארברות' נוסדה ב-1878 היא מנוסה יותר בהשוואה לבון אקורד, שהייתה למעשה קבוצת קריקט בשם מועדון הקריקט אוריון. בון אקורד הוזמנה בטעות להשתתף בגביע הסקוטי במקום מועדון הכדורגל אוריון, שהיה מהעיר אברדין. השם "בון אקורד" שימש להנצחת קריאת הקרב שהושמעה על ידי הסקוטים במהלך ההסתערות על טירת אברדין במלחמות העצמאות של סקוטלנד. באותה תקופה יכלה כל קבוצה סקוטית להירשם לגביע, גם אם לא היה לה ניסיון קודם בכדורגל. במשך השנים נוספו דרישות ותנאים להשתתפות בגביע הסקוטי, שנועדו לצמצם את הסיכוי שתוצאה כזו תחזור על עצמה.
הפערים בין הקבוצות היו נרחבים, ולפיכך ארברות' הייתה מועמדת לניצחון בפער שערים משמעותי, אך גם באותה תקופה, שבה משחקים מרובי שערים היו נפוצים, נחשבה התוצאה לחסרת תקדים. עם השריקה לסיום המחצית הראשונה הובילה ארברות' בתוצאה 15 - 0, והבקיעה 21 שערים נוספים במחצית השנייה. העיתון סקוטיש אתלטיק ג'ורנל כתב "העור נחת בין הקורות 41 פעמים, אך חמש מתוכן נפסלו. פה ושם נצפו צופים נלהבים מחזיקים בידם נייר ועיפרון, ורושמים את מספר השערים כפי שהיו רושמים נקודות במשחק קריקט". מאוחר יותר טען שופט המשחק, דייב סטורמונט, כי המשחק היה מסתיים בתוצאה 43 - 0 לטובת ארברות' לו היה נוקט בגישה נוקשה יותר כלפי בון אקורד. הוא אמר כי "החרטה היחידה שלי היא שפסלתי שבעה שערים, כי אמנם הם נראו שנויים במחלוקת מנקודת מבט של נבדל, אך האדומים-סגולים הניעו את הכדור במהירות כה רבה ממרכז המגרש, ומסירותיהם היו כה מהירות וקצרות, שהיה זה קשה מאוד להחליט האם היה נבדל". לאחר המשחק נפוצו טענות כי שוער ארברות', ג'ים מילן האב, לא נגע כלל בכדור במהלך המשחק ובמשך חלק מהזמן הסתתר מפני הגשם תחת מטריה של אחד הצופים.
באותו יום נערך בעיר דנדי משחק נוסף בסיבוב הראשון של הגביע הסקוטי, בין דנדי הארפ לאברדין רוברס, שהסתיים בתוצאה 35 - 0 לטובת הארפ. שופט המשחק רשם בדו"ח שלו כי במהלך המשחק הובקעו 37 שערים, אך המזכיר של הארפ טען כי בוצעה ספירה שגויה וכי המספר המדויק הוא 35 שערים. השופט הכיר בכך שהיה קשה לו לספור במדויק את מספר השערים במשחק כזה, וקיבל את נכונותו של הנתון הנמוך יותר, אותו רשם בדו"ח הסופי שנשלח למשרדי התאחדות הכדורגל הסקוטית. הבלם טום אוקיין מדנדי הארפ שיחק קודם לכן בארברות', ושכנע את אנשי מועדונו לשלוח טלגרמה לחבריו לשעבר, ובה להתפאר בהישגם הנדיר. השחקנים ואנשי המועדון של דנדי הארפ לא ידעו באותה עת כי למעשה ארברות' שברו את השיא שלהם באותו אחר צהריים. כאשר קיבלו את הטלגרמה שמחו אנשי ארברות' על כך שביכולתם להגיב ולכתוב כי הישגם היה טוב יותר. שני המועדונים היו בטוחים כי מדובר בלא יותר ממתיחה, אך רק כאשר הגיע אוקיין לארברות' הוא גילה מפי תושבים מקומיים על מה שאירע במשחק מול בון אקורד. למחרת חזר אוקיין למועדונו, וסיפר להנהלה כי שיאם אכן נשבר. למרות ניסיונות מצד הארפ לשנות את התוצאה בחזרה ל-37 שערים היא נותרה על כנה.
בהמשך משחקיה בגביע הסקוטי ניצחה ארברות' את פורפאר אתלטיק בתוצאה 9 - 1 בסיבוב השני, את דנדי איסט אנד בתוצאה 7 - 1 בסיבוב השלישי, אך הפסידה להיברניאן בתוצאה 3 - 5 בסיבוב הרביעי. בסך הכל הבקיעה 55 שערים באותה עונה של הגביע הסקוטי. שנתיים לאחר מכן, ב-3 בספטמבר 1887, שיחקה ארברות' נגד מועדון הכדורגל אוריון "האמיתי" בגביע הסקוטי, והביסה אותו בתוצאה 18 - 0. בון אקורד השתתפה בגביע הסקוטי גם ב-1891 וגם ב-1903. על מנת לציין את ההישג ההיסטורי הגיש חבר הפרלמנט הסקוטי מטעם אנגוס, אנדרו ולש, הצעת חוק פרטית לסדר היום להכרה רשמית בשיא.