stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המנון ליטא
היסטוריה

השיר "ליטא, המולדת שלנו" נכתב בתקופה שבה ליטא הייתה תחת שלטון האימפריה הרוסית. מחבר השיר, וינצס קודריקה, היה באותה העת סטודנט לרפואה באוניברסיטת ורשה ובעל טור בעיתון "וארפאס" (אנ'). במסגרת כתיבתו לעיתון, רשם קודריקה את חזונו באשר לאופיה של ליטא, דבר שהפך מאוחר יותר לשיר "ליטא, המולדת שלנו". בשנת 1898, בעודו חולה בשחפת הלחין קודריקה את השיר, אשר פורסם יחד עם הלחן ב"וארפאס" בספטמבר של אותה שנה. לאחר מותו של קודריקה בשנת 1899, נוגן השיר לראשונה בקונצרט בסנקט פטרבורג, ושש שנים לאחר מכן, נוגן ההמנון לראשונה על אדמת ליטא במהלך האספה הגדולה של וילנה.
בשנת 1919, שנה לאחר הכרזת העצמאות של ליטא, התקבל השיר כהמנון הלאומי של המדינה, וזאת עד לסיפוחה של ליטא לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1950 הוחלף ההמנון בהמנון הרפובליקה הסובייטית של ליטא.
בשנת 1992 אושרה חוקת ליטא, ובה נקבע בסעיף 19 כי "השיר הלאומי" הוא ההמנון הלאומי של ליטא. החוק האחרון בנוגע להמנון הלאומי נחקק בשנת 1999 שם נקבעו מילות ההמנון וכן נהלים באשר לשימוש בהמנון.
מילות השיר

| תרגום לעברית | ליטאית |
| --- | --- |
ליטא, המולדת שלנו,  ארץ הגיבורים,  תני לבנייך לשאוב כוח  מהעבר.    שילדייך ילכו  רק בדרך הטובה,  תני להם לעבוד לטובתך  ולרווחת העם.    תני לשמש לחסל  את הצל של ליטא,  ושהאור והאמת  ילכו בעקבותינו.    שהאהבה של ליטא  תבער בלב שלנו,  ולטובת ליטא  תני לאחדות לפרוח!: Lietuva, Tėvyne mūsų,  Tu didvyrių žeme,  Iš praeities Tavo sūnūs  Te stiprybę semia.    Tegul Tavo vaikai eina  Vien takais dorybės,  Tegul dirba Tavo naudai  Ir žmonių gėrybei.    Tegul saulė Lietuvoj  Tamsumas prašalina,  Ir šviesa, ir tiesa  Mūs žingsnius telydi.    Tegul meilė Lietuvos  Dega mūsų širdyse,  Vardan tos Lietuvos  Vienybė težydi!
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת המנון ליטא 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ראו גם

דגל ליטא
סמל ליטא
ארנס פדראביציוס

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1991 (בן 33) וילנה, ליטא 
 מדינה:  ליטא 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארנס פדראביציוס (בליטאית: Arnas Fedaravicius נולד ב-21 ביוני 1991 בווילנה) הוא שחקן ומדובב ליטאי .
ביוגרפיה וקריירה

פדראביציוס נולד בנולד בוווילנה. הוא בוגר האקדמיה הליטאית למוזיקה ותיאטרון . הוא לקח על עצמו את התפקיד הראשי של קולימה בסרט "חינוך סיבירי" מ-2013, המבוסס על ספר באותו שם. לאחר שלוהק לסרטים קצרים ועלילתיים, ב-2016 הופיע כאנדרוס בשבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "Before We Die" .
מאז 2017 הוא מגלם את התפקיד של סיהטריק בסדרת הטלוויזיה הממלכה האחרונה. ב-2023 שב לשחק את דמותו בסדרה בסרט הדרמה היסטורי בריטי שבעה מלכים צריכים למות, בבימויו של אדוארד בזלגט, שנכתב על ידי מרתה הילייר, ומבוסס על "הסיפורים הסקסונים" מאת ברנרד קורנוול. זהו סרט המשך לסדרת הטלוויזיה "הממלכה האחרונה".
בשנת 2025 שיחק בתפקיד משנה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה הלוטוס הלבן.
הערות שוליים

1 2  IMDb: Biografie Arnas Fedaravicius, abgerufen am 23. April 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013139501  VIAF: 305943385   WorldCat (עם VIAF): 305943385
פטריק דמפסי

| --- | --- |

פטריק דמפסי, 2016
 לידה:  13 בינואר 1966 (בן 59) לואיסטון, מיין, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 בת זוג:  ג'יליאן פינק
 מספר צאצאים:  3
 http://www.patrickdempsey.com/
 פרופיל ב-IMDb
פטריק גיילן דמפסי (באנגלית: Patrick Galen Dempsey; נולד ב-13 בינואר 1966) הוא שחקן ונהג מרוצים אמריקאי. מוכר בשל גילום דמותו של ד"ר דרק שפרד בסדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי", תפקיד שעליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

דמפסי נולד בלואיסטון שבמדינת מיין לאמנדה וויליאם דמפסי. דמפסי גדל בעיר טרנר שבמיין, הצעיר מבין שלושת ילדי המשפחה. דמפסי אובחן כדיסלקט בגיל 12. למד בבית הספר התיכון הקתולי על שם סנט דומיניק (St. Dominic Regional High School) אולם לא השלים את לימודיו התיכוניים עקב קשייו בשל לקות הלמידה שלו.
קריירה > קריירת משחק

דמפסי החל להופיע בהפקה בימתית של "סיפור אהבה בשלושה פרקים" אשר הופיעה בסן פרנסיסקו. בעקבות הצלחת ההצגה החל להופיע במחזה "יומן חוף ברייטון" בתפקיד הראשי בבימויו של ג'ין סאקרס, וכן הופיע בהפקה בימתית של ההצגה "האגם המוזהב". בשנת 1991 הופיע בהפקה של "The Subject Was Roses" בניו יורק.
השתתפותו הראשונה בסרט קולנוע הייתה בגיל 21 "In the Mood". בשנת 1987 השתתף בתפקיד הראשי בסרט "Can't Buy Me Love" עם השחקנית אמנדה פיטרסון ובשנת 1989 השתתף בתפקיד הראשי בסרט "מאהב בצרות" בו השתתפה גם השחקנית קירסטי אלי.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 השתתף במספר סדרות טלוויזיה וסרטי טלוויזיה ובהם "The Player" ו-"About A Boy", כמו כן השתתף בסדרה ויל וגרייס. בין הסרטים בהם השתתף היו "אין כמו אלבמה" עם ריס וית'רספון; "צעקה 3" ו"מכושפת".
בראשית המאה ה-21 זכה דמפסי להצלחה רבה בתפקידו בסדרה "האנטומיה של גריי" בתפקיד ד"ר דרק שפרד. בשנת 2015 הדמות שגילם דמפסי נהרגה בתאונת דרכים, ולאחר 5 שנים (2020) חזר לגלם אותה בהופעת אורח בחלום של דמות אחרת.
בשנת 2016, כיכב בסרט "ברידג'ט ג'ונס בייבי", הסרט השלישי בטרילוגיה "ברידג'ט ג'ונס".
קריירה > קריירת מרוצי מכוניות

בשנת 2014, דמפסי אמר לסוכנות הידיעות רויטרס בעת בגראנד פרי הגרמני כי מרוצי מכוניות אינו רק תחביב, והפך לחלק ממי שהוא ממש כמו משחק. דמפסי, שמחזיק אוסף נרחב של מכוניות ספורט וינטאג', נהנה ממרוצי רכב בזמנו הפנוי במשך מספר שנים. לפני מרוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 2013, הוא אמר שהוא רוצה להתחרות במשרה מלאה ואמר ליורוספורט: "ברצוני להעניק לכך [ספורט מוטורי] עדיפות מלאה ופשוט להתמקד בזה במשרה מלאה. אם הייתי יכול פשוט להתרחק ממשחק, אני חושב שאוכל לעשות זאת בקלות רבה, ופשוט להתמקד בנהיגה, אשמח לכך יותר מכל דבר אחר".[דרוש מקור]
הוא השתתף באירועים יוקרתיים ובין היתר השתתף במרוץ אינדיאנפוליס 500, במרוץ רולקס 24 בדייטונה, ובמרוץ באחה 1000. הוא היה בעלים משותף של קבוצת סדרת IndyCar של Vision Racing ובעלים של Dempsey Racing. הוא השתתף בתחרויות בתדירות גבוהה ככל שתזמן לוח הזמנים שלו, אם כי מגבלות הביטוח מנעו ממנו לנהוג באופן תחרותי תוך כדי צילום סרט.
חיים אישיים

בשנת 1987 נישא דמפסי לשחקנית רוקי פרקר אשר השתתפה עמו בסרט "In the Mood". הזוג התגרש בשנת 1994.
בשנת 1997 הקים דמפסי את "מרכז פטריק דמפסי" בעיר הולדתו לטיפול בחולי סרטן. ב-2014 אובחן אצל אמו סרטן השחלות, ממנו הלכה לעולמה.
דמפסי נישא בשנית ב-31 ביולי 1999 לג'יליאן פינק, ולזוג נולדה בת ב-20 בפברואר 2002 וזוג בנים תאומים ב-1 בפברואר 2007.
לזוג שלושה ילדים, כלומר דרבי גאלן דמפסי, טלולה פיפה דמפסי וסאליבן פטריק דמפסי.
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | The Stuff |  |  |
| 1985 | Heaven Help Us | קורבט |  |
| 1986 | מין משמיים | רודי |  |
| 1986 | A Fighting Choice | קלין טיילור | סרט דיסני |
| 1987 | אי אפשר לקנות אהבה | רונלד מילר |  |
| 1987 | In the Mood | אלסוורת' (סוני) וייסקארוור |  |
| 1988 | Some Girls | מייקל |  |
| 1988 | In a Shallow Grave | דוונטרי |  |
| 1989 | מאהב לפי שעה | רנדי בודק |  |
| 1989 | Happy Together | כריסטופר וודן |  |
| 1990 | נעורים מחוף לחוף (Coupe de Ville) | רוברט (בובי) ליבנר |  |
| 1991 | Mobsters | מאיר לנסקי |  |
| 1991 | Run | צ'ארלי פארו |  |
| 1992 | Say I Do |  |  |
| 1993 | JFK: Reckless Youth | ג'ון קנדי |  |
| 1994 | With Honors | אוורט קאלווי |  |
| 1994 | Ava's Magical Adventure | ג'פרי |  |
| 1995 | התפרצות | ג'ימבו סקוט |  |
| 1995 | Bloodknot | טום |  |
| 1996 | A Season in Purgatory | האריסון ברנס | סרט המבוסס על ספר |
| 1996 | זכות השתיקה | טום האריס | סרט טלוויזיה |
| 1997 | 20,000 מיל מתחת למים | פייר ארונקס |  |
| 1997 | הבריכה של הוגו (אנ') | פלויד גיילן |  |
| 1998 | The Bible: Jeremiah | ירמיהו |  |
| 1998 | Denial | סם |  |
| 1998 | החיים במסלול המהיר | הזר |  |
| 1999 | Mickey Mouse Works | מספר |  |
| 2000 | צעקה 3 | מארק קינקייד |  |
| 2001 | בלונדי | קאס צ'פלין | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2002 | אין כמו אלבמה | אנדרו הנינגס |  |
| 2003 | Lucky 7 | פיטר קונור |  |
| 2004 | מלאכיות מברזל | בן וייסמן | סרט טלוויזיה |
| 2006 | אחי הדוב 2 | קנאי | דיבוב |
| 2007 | יומני החופש | סקוט קייסי |  |
| 2007 | מכושפת | רוברט פיליפ |  |
| 2008 | ארוס עליה | טום |  |
| 2010 | יום האהבה | הריסון |  |
| 2011 | רובוטריקים 3: אפלת הירח | דילן |  |
| 2011 | שוד משותף | טריפ |  |
| 2016 | ברידג'ט ג'ונס בייבי | ג'ק קוואנט |  |
| 2022 | מכושפת 2 | רוברט פיליפ |  |
| 2023 | חג ההודיה | השריף |  |
| 2023 | פרארי | פיירו טרופי |  |
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Fast time | מייק דיימון |  |
| 2000, 2002 | להתחיל מחדש (אנ') | אהרון ברוקס | 4 פרקים |
| 2003 | קארן סיסקו (אנ') | קארל ווילקינס | פרק: "Blown Away" |
| 2005–2015 2020 | האנטומיה של גריי | ד"ר דרק שפרד | הועמד לפרס גלובוס הזהב; שחקן ראשי (עונות 1–11); שחקן אורח (עונה 17) |
| 2018 | האמת על פרשת הארי קברט | הארי קברט | מיני-סדרה |
| 2020–2022 | Devils | דומיניק מורגן | 16 פרקים |
| 2024–2025 | דקסטר: ההתחלה | ארון ספנסר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  ירון פריד, עכבר העיר, גלובוס הזהב: מהמתלבשת הכי גרועה עד לנאום הכי מביך, באתר הארץ, 12 בינואר 2009
↑  שמי זרחין, אוהב מבוגרות, חדשות, 22 בדצמבר 1988
↑  רותה קופפר ואיי.פי, משכורות שמנות לכוכבי "האנטומיה של גריי", באתר הארץ, 12 במרץ 2007
↑  חן חדד, אבל ברשת על עזיבת אחת הדמויות ב"האנטומיה של גריי", באתר הארץ, 26 באפריל 2015
רותה קופפר, מוות דרמטי, באתר הארץ, 27 באפריל 2015
↑  עידו שחם, עכבר העיר, "ברידג'ט ג'ונס בייבי": הקאמבק של השנה, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2016
↑  נעמה תורן, מה עדיף, הומו או ג׳יגולו? - ״מאהב לפי שעה" , חדשות, 6 בספטמבר 1990
↑  חגי לוי, מזל טוב אמא, חדשות, 13 בדצמבר 1990
↑  גתית גינת, עכבר העיר, הארי וסאלי מרחפים מעל, באתר הארץ, 20 במאי 2008
↑  חן חדד, עכבר העיר, יום האהבה: נבחרת של כוכבים בסרט צפוי וסתמי, באתר הארץ, 14 בפברואר 2010
↑  מיכל ישראלי, ‏"דקסטר: ההתחלה" מתעלה על הציפיות, אבל זה לא מספיק, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426637605171  PLWABN: 9810599541405606  BIBSYS: 98012506  BNE: XX1348710  BnF: cb139554861 (data)  GND: 133779327  ISNI: 0000 0001 0785 0276  LCCN: n95081250  LNB: 000347216  NKC: xx0085267  NLA: 41372866  NTA: 085076112  SUDOC: 139834036  VIAF: 85865113   WorldCat (עם VIAF): 85865113 
דמפסי במרוץ 24 השעות של דייטונה, 2008
אסטוניה במשחקים האולימפיים

אסטוניה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אנטוורפן (1920). קודם לכן, כשהייתה חלק מהאימפריה הרוסית, נטלו ספורטאים אסטונים חלק במשחקים במסגרת המשלחת הרוסית. היא השתתפה בחמש אולימפיאדות ברציפות, בטרם נכבשה בידי ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה וסופחה אליה. לאחר מכן, התחרו הספורטאים האסטונים במסגרת המשלחת הסובייטית. ב-1991 הכריזה אסטוניה על עצמאותה, ומאז אולימפיאדת ברצלונה (1992) היא שוב שולחת משלחת נפרדת.
ב-13 אולימפיאדות הקיץ בהן השתתפה אסטוניה, זכו הספורטאים שייצגו אותה ב-36 מדליות, מהן 10 מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא היאבקות, בו הושגו 11 מדליות, מהן 5 מדליות זהב, כולן פרט לאחת עד 1936. מאז עצמאותה המחודשת של אסטוניה, הענף הבולט ביותר הוא אתלטיקה.
אסטוניה השתתפה גם בתשע אולימפיאדות חורף: אולימפיאדת סנט מוריץ (1928), אולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), וכן בכל משחקי החורף שנערכו מאז אולימפיאדת אלברוויל (1992). באולימפיאדות החורף צברה אסטוניה 8 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, מרביתן בסקי למרחקים.
אסטוניה לא אירחה מעולם את המשחקים האולימפיים, אך תחרויות השיט של אולימפיאדת מוסקבה (1980) נערכו בסמוך לטאלין, בעת שהייתה חלק מברית המועצות.
היסטוריה > עד 1936

שנים עשר ספורטאים אסטונים התחרו באולימפיאדת סטוקהולם (1912) במסגרת המשלחת הרוסית. אחד מהם, המתאבק מרטין קליין, אף זכה במדליית כסף לזכות האימפריה הרוסית. בחצי הגמר ניצח קליין יריב פיני בקרב שנמשך 11 שעות ו-40 דקות, והיה תשוש מדי מכדי להשתתף בקרב הגמר. מדליית הזהב הוענקה לשוודי קלאס יוהנסון, וקליין הסתפק במדליית הכסף.
ב-1918 הכריזה אסטוניה על עצמאותה וכבר בשנת 1920, בה הסתיימה מלחמת השחרור של אסטוניה, השתתפה באולימפיאדת אנטוורפן. 14 ספורטאים אסטונים נטלו חלק במשחקים. מרים המשקולות אלפרד נוילנד היה לאסטוני הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית. מרים משקולות נוסף, אלפרד שמידט, זכה במדליית כסף, ויורי לוסמן זכה במדליית כסף נוספת, בריצת מרתון.
לאולימפיאדת פריז (1924) שלחה אסטוניה משלחת גדולה של 47 ספורטאים, שסיימו את המשחקים עם 6 מדליות, בהן מדליית זהב אחת. נוילנד זכה הפעם במדליית כסף, ובמדליית הזהב זכה המתאבק אדוארד פיטספ. ארבעה ספורטאים אסטונים נוספים זכו במדליות ארד: מרימי המשקולות הראלד טאמר ויאן קיקאס, המתאבק רומן שטיינברג והאתלט אלכסנדר קלומברג, בקרב עשר.
המשלחת האסטונית לאולימפיאדת אמסטרדם (1928) הייתה קטנה באופן משמעותי, וכללה 20 ספורטאים, שזכו בחמש מדליות, מהן שתי מדליות זהב. המתאבקים וולדמר ולי ואוסוולד קפ היו אלו שזכו במדליות הזהב, ומתאבק נוסף, אלברט קוסנץ, זכה במדליית ארד. מרים המשקולות ארנולד לוהאאר זכה במדליית כסף וצוות שייטי ה-6 מטר זכה במדליית ארד.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נערכה בצל השפל הגדול, ובדומה למדינות אחרות, שלחה אסטוניה משלחת סמלית שכללה שני ספורטאים, בהם אוסוולד קפ שהסתפק הפעם במקום הרביעי. באולימפיאדת ברלין (1936) מנתה המשלחת האסטונית 37 ספורטאים, שהגיעו להישג הטוב בתולדותיה: 7 מדליות, בהן שתי מדליות זהב, שהקנו לה את המקום ה-13 בטבלת המדליות. בשתי מדליות הזהב זכה המתאבק כריסטיאן פאלוסאלו, שהתחרה הן בסגנון חופשי והן בסגנון יווני-רומי. אאוגוסט נאו התחרה אף הוא בשני הסגנונות, וזכה במדליית כסף בסגנון חופשי ובמדליית ארד בסגנון יווני-רומי. מתאבק נוסף, וולדמר ולי, זכה במדליית ארד. המתאגרף ניקולאי סטפולוב זכה במדליית כסף, והיה לאסטוני הראשון שזוכה במדליה אולימפית בענף זה, ומרים המשקולות ארנולד לוהאאר זכה במדליית ארד.
אולימפיאדות החורף

בעידן שבטרם סיפוחה לברית המועצות, השתתפה אסטוניה בשתי אולימפיאדות חורף, אולימפיאדת סנט מוריץ (1928) ואולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), אליהן שלחה מספר קטן של ספורטאים (שניים וחמישה, בהתאמה), שלא הגיעו להישגים משמעותיים.
לאולימפיאדה הראשונה אליה שבה כמדינה עצמאית, אולימפיאדת אלברוויל (1992), שלחה 20 ספורטאים. להישג הגבוה ביותר הגיע אלאר לוואנדי, גולש סקי נורדי משולב, שבאולימפיאדת קלגרי (1988) זכה במדליית ארד, והפעם הסתפק במקום השישי. באולימפיאדת לילהאמר (1994) התקרבה אסטוניה למדליה אולימפית ראשונה, כשנבחרת השליחים בסקי נורדי משולב הגיעה למקום הרביעי.
בסופו של דבר הגיעו הזכיות הראשונות במדליות באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). אנדרוס ורפאלו זכה בשתי מדליות בסקי למרחקים: מדליית זהב במרוץ ל-15 ק"מ ומדליית כסף במרוץ ל-50 ק"מ. יאק מאה זכה במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ. באולימפיאדת טורינו (2006) זכה ורפאלו פעם נוספת במרוץ ל-15 ק"מ, ואילו קריסטינה שמיגון זכתה בשתי מדליות זהב באותו ענף (במרוץ ל-10 ק"מ ובמרוץ המרדף ל-15 ק"מ). באולימפיאדת ונקובר (2010) הייתה שמיגון המדליסטית האסטונית היחידה, לאחר שזכתה במדליית הכסף במרוץ ל-10 ק"מ. באולימפיאדת סוצ'י (2014) לא זכה אף ספורטאי אסטוני במדליה אולימפית, ואף ספורטאי לא היה קרוב לכך.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

המתאבק אוסוולד קפ, שזכה במדליית זהב באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קריסטינה שמיגון (משמאל) באולימפיאדת טורינו. שמיגון זכתה ב-2 מדליות זהב בטורינו ובמדליית כסף בוונקובר
ראו גם

האימפריה הרוסית במשחקים האולימפיים
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אסטוניה במשחקים הפאראלימפיים
אסטוניה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

1 2  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
המתאבק אלפרד נוילנד, זוכה מדליית הזהב הראשונה בהיסטוריה של אסטוניה, באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
זורק הדיסקוס אלכסנדר טאמרט עם מדליית הארד בה זכה באולימפיאדת אתונה
המתאבק הייקי נאבי (שני משמאל) עם מדליית הכסף בה זכה בלונדון
אנדרוס ורפאלו
ששטוס

| --- | --- |

סמליל התוכנית בשנת 2022
 סוגה:  שעשועון טלוויזיה
 יוצרים:  גיורא חמיצר
 מנחים:  ירדן ויזל  טל מוסרי  עומר חזן דילן דרור  מנחים לשעבר מנחי ערוץ הילדים לאורך השנים
 משתתפים:  כיתות בתי ספר יסודיים מכל רחבי הארץ
 פרסים:  מקום 1 - טיסה לחו"ל ותיעוד המסע בסרט המשודר בסוף הקיץ. מקום 2 - טיול באתר ברחבי הארץ. פרס משני - לכיתה הזוכה הצטרף ילד שניחש נכון את יעד הטיסה ועלה בהגרלה.
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  22
 הפקה
 חברת הפקה:  פארן הפקות (מעונה 22)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  נובמבר 1993 – אפריל 2022
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מתקני המשימות ב"ששטוס 2007"
ששטוס (הלחם של המילים "[ערוץ] 6" ו"טוּס") הוא שעשועון ישראלי תחרותי ששודר בערוץ הילדים. ששטוס היא אחת התוכניות הוותיקות בטלוויזיה בישראל, והיא התוכנית הוותיקה והארוכה ביותר בערוץ הילדים, היא שודרה 21 שנים ברציפות. התחרות התקיימה משנת 1994 ועד 2014. בתחרות כיתות שונות מרחבי הארץ התחרו במשימות ידע, זריזות, כוח ואחרות. את התוכנית הנחו מנחי ערוץ הילדים. יוצר התוכנית הוא גיורא חמיצר ועד שנת 2003, הוא השתתף באופן פעיל בהפקת התוכנית.
בינואר 2015 דווח כי התוכנית תסתיים ולא תחזור לעונה נוספת, וכי הערוץ עמל על שעשועון חדש ועדכני יותר בשם "נדחפים". ב-2016 עלה שעשועון המשך בשם "הצלצול האמיתי".
ב-1 באוקטובר 2021 הערוץ הודיע כי השעשועון יחזור לעונה נוספת ב-2022 וינחו אותו ירדן ויזל, עומר חזן, טל מוסרי ודילן דרור. העונה החלה את שידוריה ב-6 בפברואר 2022.
פורמט > הפורמט הראשון (1994 – 1997)

בשנים אלו בכל תוכנית השתתפה כיתה אחת בלבד, אשר התחרתה על זמן וניקוד קבוע. בשנים 1994–1997 "ששטוס" הייתה פינה יומית במסגרת תוכנית הדגל של הערוץ, "הכיתה המעופפת", ואילו בשנת 1997 "ששטוס" הייתה תוכנית נפרדת וחד-שבועית. בכל אחת משנים אלו העונה נקראה על-פי מספרה ("ששטוס 1", "ששטוס 2", "ששטוס 3" וכו').
פורמט > הפורמט השני (1998 – 2014)

בפורמט זה, "גביע ששטוס", שונו כללי המשחק, ומעתה ששטוס הפך לטורניר בו השתתפו מדי תוכנית לפחות שתי כיתות, ולא אחת. השינוי המשמעותי היה בשיטת הניקוד: לא עוד שיטת ניקוד קבועה על זמן, אלא שיטת ה"מפתחות". כל כיתה שניצחה במשימה קיבלה מפתח, אותו בחר "קפטן" הכיתה שהצמיד אותו לאחת מדלתות "קיר הגורלות" (שבששטוס 6 (1999) נקרא "הר הגורלות" ובששטוס 7 (2000) נקרא "טירת הגורלות"), מבלי שהוא יודע כמה נקודות מסתתרות מאחוריה. רק בסוף התוכנית המנחים, על-פי הוראות שקיבלו מעורכת התוכנית באוזניה, סובבו את דלתות "קיר הגורלות" ואט-אט נגלו הנקודות העומדות לזכות כל כיתה. זו שקבלה ניקוד גבוה יותר - עלתה שלב.
פורמט זה החל בשנת 1998 ב"ששטוס 5", והשימוש בו נמשך עד העונה האחרונה ב-2014. המקור לשם הרשום על הפורמט: "גביע ששטוס" הוא בכך שהכוונה הייתה שבכל שנה הכיתה הזוכה תקבל גביע. דבר זה קרה רק בשנה הראשונה לקיום הפורמט, ואחר-כך כבר לא ניתן ה"גביע".
בשנת 2011 ב"ששטוס 18" שונה מעט הפורמט של התוכנית, בעקבות העתקת ערוץ הילדים לאולפני מימד. האולפן הייחודי של התוכנית בוטל ואולפן ההנחיה הראשי הוסב גם לצילום תוכניות ששטוס, וקיר הגורלות הפך לווירטואלי.
פורמט > הפורמט השלישי (2022)

בפורמט הזה, שדומה במבנהו לתוכנית "הצלצול האמיתי" ולתוכנית "הבנים והבנות", הקפטנים לבדם מתמודדים, כאשר הכיתות שלהם מביטות בהם דרך אפליקציית "זום". בפורמט החדש הקפטנים מחולקים לשלוש שכבות גיל. כאשר שכבה אחת מפסידה, היא מגיעה לטקס הדחה שבסופו יודח אחד הקפטנים ויחזיר את הכנפיים שלו.
גם בפורמט הזה, הקבוצות מתמודדות על מפתחות.
פורמט > הפורמט השלישי (2022) > קפטני העונה ה-22

| קפטן | כיתה | בית ספר | נבחרת | נבחרת איחוד | הדחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יהלי איתן | ו'2 | אהרונוביץ' (נווה ירק) | נבחרת ו' | נבחרת איחוד | מקום ראשון  |
| עומר דוד | ו'2 | גורדון (גבעתיים) | נבחרת ו' | נבחרת איחוד | מקום שני |
| אדל מכלוף | ד'1 | כוכב הצפון (אשקלון) | נבחרת ד' | נבחרת איחוד | מקום שלישי |
| אריאל צפריר | ד'2 | התבור (חולון) | נבחרת ד' | נבחרת איחוד | הדחה ארבע עשרה |
| עמית ביטון | ו'1 | עמי יוסף (דימונה) | נבחרת ו' | נבחרת איחוד | הדחה שלוש עשרה |
| הראל רורבנשטיין | ה'1 | יצחק נבון (כפר טרומן) | נבחרת ה' | נבחרת איחוד | הדחה שתים עשרה |
| בן לאוב | ד'1 | רונה רמון (חריש) | נבחרת ד' | נבחרת איחוד | הדחה עשירית |
| לואיז אמסיס | ה'1 | כולנא יחד (יפו) | נבחרת ה' |  | הדחה תשיעית |
| תהל וויס | ד'2 | תלי בית וגן (ירושלים) | נבחרת ד' |  | הדחה שמינית |
| אורן | ה'1 | נחמיה תמרי (אור עקיבא) | נבחרת ה' |  | הדחה שביעית |
| טליה יונגר | ה'3 | רימלט (נתניה) | נבחרת ה' |  | הדחה שישית/פרשה |
| נועה לוי | ו'4 | מורשת נריה (גבעת שמואל) | נבחרת ו' |  | הדחה חמישית |
| ג'ולייט סטון | ד'1 | א.ד גורדון (תל אביב) | נבחרת ד' |  | הדחה רביעית |
| נגה | ה'2 | תלמי יוסף (מועצה אזורית אשכול) | נבחרת ה' |  | הדחה שלישית |
| משה גלם | ד'3 | רגבים (אמונים) | נבחרת ד' |  | הדחה שנייה |
| הילי | ו'3 | גוונים (עפולה) | נבחרת ו' |  | הדחה ראשונה |
| יואב | ו' | לא ידוע | נבחרת ו' |  | לא נכנס לנבחרת |
| אביה | ה' | הרצל (חיפה) | נבחרת ה' |  | לא נכנסה לנבחרת |
ספיישלים

במהלך השנים נערכו מספר תוכניות ספיישלים. במקום הכיתות, התחרו במשימות השונות כוכבי ערוץ הילדים, ומפורסמים מאותה השנה.
הטורנירים הידועים מביניהם:
החולמים נגד האליפים - כוכבי סדרת הטלוויזיה החולמים מול כוכבי סדרת הטלוויזיה אליפים (הנבחרת המנצחת) (2011).
שורדים את ששטוס - כוכבי תוכנית הריאליטי הישרדות (הנבחרת המנצחת) מול כוכבי ערוץ הילדים (2008, 2009, 2010, 2012).
פרויקט ששטוס - כוכבי התוכנית פרויקט הלהקה מול כוכבי ערוץ הילדים (הנבחרת המנצחת) (2013).
ששטוס - כוכבי ערוץ הילדים מול כוכבי תוכנית פרויקט הלהקה (מאי 2014).
ששטוס: הבנים והבנות - כוכבי העונות האחרונות של התכנית "הבנים והבנות" מתמודדים כמו בתוכנית, נבחרת הבנים מול נבחרת הבנות (אפריל 2022).
סמלים של "ששטוס" במשך השנים

ה"כנפיים" של "ששטוס" - בשלוש העונות הראשונות היה מקובל להעניק "כנפיים", כאלו הדומות לכנפי "חיל האוויר", לקפטנים של הנבחרות; כ"אות כבוד" מטעם "ששטוס" לאורחים, חלקם מפורסמים, אשר השתתפו בחלק ממשימות ששטוס בסיבובי הגמר השונים ובגמר הגדול בקיץ; ולשגרירויות ישראל במדינות אליהן ששטוס טסה. בשנת 2022 בעקבות שינוי המבנה המשחקי של ששטוס, שבו הכנפיים, ואותם הקפטנים שמתמודדים בששטוס מקבלים אותן, ואחרי שהם מודחים, את הכנפיים מחזירים הם אחרי ההדחה.
"מרים התרנגולת" - ב"ששטוס 3" היה מתקן של בובת עץ בצורת תרנגולת, לה המנחים קראו "מרים". על זכיות של הנבחרת הקפטן היה מנענע את בובת התרנגולת וזו הייתה "מטילה ביצה", בתוכה היה מסתתר שם של פרס בו הכיתה זכתה.
השופט - בעונות הראשונות של ששטוס, ובעונות היותר מאוחרות בסיבובי הגמר השונים, נהגו המנחים להתייעץ בשידור חי עם דמות שאותה הם כינו ה"שופט", אשר רק קולו נשמע. בין היתר הוא היה נותן את הערותיו, קובע האם נבחרת עמדה במשימה ומי ניצחה, ולעיתים אף היה פוסל. אותה דמות של שופט אלמותי לא הייתה גיורא חמיצר, כפי שיכולים אולי לחשוב, אלא מאחוריה עמד איתי הרמן, אשר היה אז מנהל המשחק של ששטוס והשופט.
"קונטרה" (פיראט החלל) - ב"ששטוס 4" האולפן עוצב בצורת ספינת חלל. בכל תוכנית, רגע לפני סיום המשחק, היה נוהג "קונטרה" להתקיף את "ספינת החלל" של ששטוס ולחטוף ממנה ילד אחד. "קונטרה", שכביכול שנא את "ששטוס", ילדים ובני אדם בכלל, והיה מכוער גם מבחוץ, הציב אולטימטום בפני הנבחרת כדי לשחרר את הילד השבוי, אך בכל פעם, מן הסתם, הנבחרת סרבה. במקום זאת, על הילד השבוי היה לגלות בכל פעם חולשה אחרת אצל קונטרה, ובאמצעותה להביס אותו. אם לא היה מצליח הוא היה נשאר שבוי אצל קונטרה, והנבחרת הייתה מאבדת נקודות, שכן על הנבחרת לחזור עם כל ילדיה. "קונטרה", אשר גולם על ידי השחקן לאון פלדמן הופיע רק בעונה זו, ובהופעה חד פעמית בספיישל "גביע ששטוס".
שירי גמר - בכל שנה, בעת חשיפת יעד הטיסה של ששטוס, ערוץ הילדים מוצא לחן מוכר ומחבר אליו מילים מקוריות. תוכן השיר מותאם למדינה אליה טסים ואל התרבות בה. מנהג זה הופסק בשנת 2013 בששטוס 20.
"מסלול המנחה" - במספר שנים בעבר היה מסלול בגמר שאותו גם המנחה עודד מנשה היה עושה, אך מנהג זה הופסק.
"ששטוס אישי"- החל משנת 2007 קיים שעשועון יומי עם חידות ושאלות, המשודר ב"אולפן בקטנות", שמטרתו לצרף עוד 2 ילדים לטיול לחו"ל עם הכיתה הזוכה. אך משנת 2010 הוא משמש להבאת כיתה לחצי הגמר של ששטוס על ידי כך שנציג הכיתה עונה על השאלות. בשנת 2013 הייתה תחרות באולפן בין שני ילדים שהתמודדו שבסופו של דבר ילד אחד ניצח והבטיח את מקומו בטיסה לחו"ל עם הכיתה המנצחת בששטוס.
"ששטוסון" - תוכנית זו מאפשרת לכיתות א' וב' להשתתף בששטוס ולשמור להם מקום כשהם יגיעו לכיתה ג'. מירב פלדמן הגיעה לכל כיתה ב'ניידת ששטוסון' והכיתה התחרתה על מקום בגמר.
"זומר"- כלב רובוטי שהופיע בששטוס 2014, שבעליו הייתה דנה פרידר.
"ששטוס בהפתעה" - בששטוס 2022, המנחה ירדן ויזל הייתה מגיעה לכיתות שנרשמו לששטוס (בדרך כלל בתחפושת) והייתה מודיעה להם אם הם התקבלו לששטוס או לא.
"דילנד" - בששטוס 2022, המנחה דילן דרור מנחה מתוך חדר שבו הוא משמש כמעין פרשן למשחק. וכמו כן הוא מארח בכל תוכנית מישהו שיצפה אתו ויבצע איתו אתגר שאינו בעל קשר למשימות בתוכנית. באחת הפעמים פרץ לאולפן בשביל אתגר בונוס.
"הקברניט של ששטוס" - בששטוס 2022 טל מוסרי משמש בתור הקברניט של ששטוס ואומר לעומר וירדן מה המדינה שבה כל תוכנית תתעסק.
"זקני ששטוס" - צמד זקנים ()I שהופיעו בששטוס 2000 ושאלו את הצופים חידה.
הפרסים

הכיתה המנצחת בתחרות זוכה בטיול לחו"ל של כל הכיתה, עם מספר ממנחי הערוץ. מסעם של הילדים לחו"ל מתועד בסרט ווידאו ומשודר לקראת סוף הקיץ.
במשך שנים היה מקובל להעניק לנבחרות שהגיעו למקום השני בתחרות יום בילוי כיתתי באתר החרמון או באתר אחר ברחבי הארץ, במקום טיול לחו"ל.
אל הכיתה הזוכה הצטרף צופה שניחש נכונה את יעד הטיסה (שנשמר בסוד רוב השנה עד לחשיפתו לקראת השלבים המתקדמים של הטורניר) ועלה בהגרלה בין כל המנחשים נכונה. בשנת 1998 נחשף בתחילת השנה בעלון ללקוחות הכבלים כי הכיתה הזוכה תטוס לארצות הברית אך לא פורסם היעד המדויק (פרט זה לא פורסם במקום אחר פרט/ לעלון, בפרט לא בערוץ), וזכה מי שניחש את היעד המדויק כאורלנדו, ב-2006 לעומת זאת ארצות הברית נחשבה כיעד בפני עצמה.