stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בולסלב גולדמן

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1938 (בן 86) פולאווי, פולין
 ענף מדעי:  רפואה
 תאריך עלייה:  1957
 עיסוק:  מומחה ברפואה פנימית, גנטיקה וניהול רפואי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  בשנת 2002 פרס דוד בן-גוריון על מפעל חיים ברפואה.
 בת זוג:  רחל
בולסלב (בולק) גולדמן (נולד ב־29 בספטמבר 1938, בפולאווי, פולין) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. היה רופאם האישי של ראשי הממשלה דוד בן-גוריון, יצחק רבין ואריאל שרון וכן של משה דיין.
כיהן כ-14 שנים כמנהל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. משנת 2009 עד שנת 2022 שימש יושב ראש הוועד המנהל של מכון גרטנר למדיניות בריאות ואפידמיולוגיה. בשנים 2010–2016 כיהן כנשיא המרכז ללימודים אקדמיים, אור יהודה. משנת 1983 הוא חבר במועצת המנהלים של מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה, באוניברסיטת תל אביב.
ייסד את ועדת הלסינקי העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם (מחקר גנטי), וכיהן כיו"ר שלה בשנים 1997–2010. בשנים 2004–2005 היה יו"ר ועדת סל הבריאות לתעדוף טכנולוגיות רפואיות, מטעם משרד הבריאות ומשרד האוצר.
בשנת 2002 קיבל את פרס בן-גוריון על מפעל חיים.
ביוגרפיה

בולסלב גולדמן נולד ב-1938 בעיר פולאווי, פולין. הוא סיים את לימודי היסודי, התיכון ושנה ראשונה בלימודי רפואה עוד בפולין.
בתקופת השואה ניצל הודות לסבתו, שלקחה אותו לוורשה, באמצעות ניירות אריים מזויפים. מכאן מקור שמו בולסלב (שמו המקורי הוא בֶּר). סבתו של גולדמן, הוא ואימו, שהייתה במחנה עבודה בגרמניה ושרדה, הם ניצולי השואה היחידים מקרב בני משפחתו הקרובה. דוד של אימו היה הסופר י"ל פרץ.
בשנת 1957, בגיל 19, עלה לישראל.
בשנים 1957 עד 1963 למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1964 החל את הסטאז' בבבית החולים תל השומר. ב-1965 התגייס לצה"ל והיה, בין השאר, מפקד יחידה צבאית בבית החולים תל השומר ומפקד קורס קציני רפואה. נפצע קשה במלחמת ששת הימים. במשך 18 שנים שירת בצה"ל עד שהשתחרר ב-1983 בדרגת אלוף-משנה.
בשנים 1970–1971 השתלם בשיטות מעבדה מתקדמות במסגרת קרן פורד במכון ווסטר לביולוגיה ניסויית (Worcester Foundation for Experimental Biology) בארצות הברית.
בין השנים 1976–1977 זכה במלגה מטעם החברה המלכותית הבריטית והאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והשתלם בגנטיקה ב-Guy's Hospital Medical School, בלונדון.
בשנים 1984–1985 היה פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), ובשנים 1989–1990 היה פרופסור אורח באוניברסיטת לונדון. במהלך השנים, השתלם בקורסים רבים בניהול מערכות בריאות.
פרופסור גולדמן נשוי לד"ר רחל גולדמן, מדענית במכון ויצמן למדע והם הורים לשלושה ילדים.
ביוגרפיה > ניסיון קליני

בשנים 1968–1973 התמחה ברפואה פנימית, ובשנת 1973 הוסמך כמומחה ברפואה פנימית.
בשנת 1987 הוסמך כמומחה בניהול רפואי ובשנת 1988 הוסמך כמומחה בגנטיקה רפואית.
בין השנים 1974–2004 היה מנהל המכון הגנטי במרכז הרפואי שיבא, תל השומר.
ביוגרפיה > מינויים אקדמיים

בין השנים 1974–1978 היה מרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, בין השנים 1978–1985 היה פרופסור חבר, ובין השנים 1985–2006 היה פרופסור מן המניין ומשנת 2006, הוא פרופסור אמריטוס.
ביוגרפיה > ניהול

גולדמן שימש במספר תפקידי ניהול:
1977-1971 סגן מנהל המרכז הרפואי שיבא
2004-1974 מנהל המכון הגנטי במרכז הרפואי שיבא
1990-1977 ממלא מקום ומנהל בפועל, המרכז הרפואי שיבא
2004-1990 מנהל המרכז הרפואי שיבא
2009-2004 מנהל מכון גרטנר למדיניות בריאות ואפידמיולוגיה ומשנת 2009 עד 2022 - יו"ר הוועד המנהל של מכון גרטנר
2007-2005 יו"ר מכון הלב פרוקרדיה, קופת חולים מכבי
2010-2005 חבר בוועד המנהל של קופת חולים מכבי
2010-2009 חבר בוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב
2015-2009 חבר בוועד המנהל של חברת אלרוב
2021-2009 חבר במועצת המנהלים של "הקרן לבריאות וסביבה"
2010–2016 נשיא המרכז ללימודים אקדמיים, אור יהודה
2020-2011 חבר בהנהלת יד ושם, ירושלים וחבר בוועד המנהל של יד ושם
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנים 1980 עד 1985 כיהן כחבר בוועד המנהל של קרן החינוך של ארצות הברית-ישראל (קרן פולברייט-Fullbright). בשנת 1985 מונה ליו"ר יו"ר הוועד המנהל וכיהן בתפקיד זה במשך שלוש שנים.
בשנים 1990–1992 עמד פרופ' גולדמן בראש הוועדה מטעם משרד החינוך לקביעת מדיניות בריאות במוסדות להשכלה גבוהה בישראל.
בשנת 1994 מונה לחבר בוועד המנהל של המרכז לניהול מערכת הבריאות קובנס באוניברסיטת תל אביב, הפועל לקידום ההוראה והמחקר בתחום של ניהול רפואי וניהול מערכות בריאות בישראל. שנה לאחר מכן מונה ליו"ר הוועד המנהל ושימש בתפקיד זה עד שנת 1998.
הקים את ועדת הלסינקי העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם (מחקר גנטי) והיה היו"ר הראשון שלה בין השנים 2010-1997.
בשנים 2004–2012 היה חבר במועצה הלאומית לביואתיקה.
בשנים 2004–2005, היה יו"ר ועדת סל הבריאות.
כיהן במועצת המנהלים של אוניברסיטת תל אביב בין השנים 2009–2010. משנת 1983 הוא מכהן בהנהלת מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב,
משנת 2003 הוא חבר בחבר המנהלים של מוזיאון תל אביב, משנת 2005 עד שנת 2021 היה חבר בוועד המנהל של הקרן לבריאות וסביבה, ובשנים 2005–2009 - חבר בחבר הנאמנים של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים.
משנת 2011 עד שנת 2020 כיהן כחבר בהנהלת יד ושם. בשנת 2014 נבחר לחבר הוועד המנהל של יד ושם.
פרסומים

כתב כ-200 מאמרים בעיתונות המדעית בתחומי הרפואה, הגנטיקה והאפדימיולוגיה.
חבר בוועדת העורכים של כתב העת למשפט, בריאות וביואתיקה – Journal of Health Law and Bioethics של הקריה האקדמית אונו.
פרסים והוקרה

בשנת 2002 זכה בפרס דוד בן-גוריון על מפעל חיים ברפואה.
הערות שוליים

1 2  קורות חייו של פרופסור בולסלב גולדמן באתר מכון גרטנר (באנגלית)
↑
יעקב בר-און, ‏לא עוד אירוע היסטורי שולי: בחזרה להשקת מוזיאון השעווה הישראלי, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2021
↑  פרופסור גולדמן מדווח על מצבו הרפואי של דוד בן-גוריון, באתר גוגל חדשות (באנגלית)
↑  טלי ליפקין-שחק, "לא יכולתי לדעת כמה זה חמור ומאוד דאגתי", באתר nrg‏, 24 בדצמבר 2005
↑  Greg Myre, A Mild Stroke Sends Sharon to the Hospital, ‏1 בנובמבר 2005
↑  Conal Urquhart, Sharon in hospital after suffering stroke, The Guardian, ‏1 בנובמבר 2005
1 2  Judy Siegel-itzkovich, Olmert promises partial addition to health basket, The Jerusalem Post, ‏2 בנובמבר 2005
↑  באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  פרופסור בולסלב גולדמן, באתר בלומברג
↑  פרופסור בולסלב גולדמן, באתר המרכז הרפואי שיבא
↑  בעלי תפקידים, באתר אלרוב נדל"ן ומלונאות
↑  אווזות המטילות ביציות זהב, באתר "אישה"
↑  בטאון 50. באתר מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה
↑  על העמותה, באתר הקרן לבריאות וסביבה
↑  לפי אתר יד ושם
↑  באתר הווירטואלי של יד ושם
↑  פרופסור בולסלב גולדמן, באתר גוגל סקולר
↑  פרופסור בולסלב גולדמן, באתר ResearchGate
↑  מאמריו של פרופסור בולסלב גולדמן בספריה הלאומית לרפואה האמריקאית
↑  ‏Bioethics and Law Health of Journal, באתר הקריה האקדמית אונו
↑  מקבלי הפרס, באתר עמותת ״יד דוד בן-גוריון״ (ע״ר)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012492545205171
ישיבת אור שמח

ערך זה עוסק בישיבה. אם התכוונתם לרב, ראו .
| --- | --- |

אחד ממוסדות הישיבה
 ישיבה
 על שם:  מאיר שמחה הכהן 
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 מייסדים:  נטע שילר, מנדל וינבך, נח וינברג 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′38″N 35°13′32″E﻿ / ﻿31.793917°N 35.225694°E﻿ / 31.793917; 35.225694
 ohr.edu
  (למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת אור שמח(למפת ירושלים רגילה) ישיבת אור שמח(למפת הרי ירושלים רגילה) ישיבת אור שמח(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ישיבת אור שמח he
 
ישיבת אור שמח היא ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק. כיום שוכנת הישיבה בשכונת מעלות דפנה בירושלים.
היסטוריה

הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "ישיבת שמע ישראל" בידי הרבנים נח וינברג, מנדל וינבך ונטע שילר. שם הישיבה שונה לאחר מכן ל"אור שמח". ב־1974 פרש הרב וינברג מהישיבה והקים את ישיבת אש התורה.
ב־1979 פתחה הישיבה סניף במונסי שבניו יורק.
השיבה מיועדת לחוזרים בתשובה, ללא ידע הלכתי מוקדם או עם מעט ידע בלבד. רובם ממוצא אנגלו-סקסי. לישיבה גם מחלקה ישראלית שהתפצלה מהישיבה המקורית, הממוקמת בשכונת עזרת תורה בירושלים, ונוהלה על ידי הרב משה רחלזון. כמו כן, לישיבה סניפים במקומות רבים בעולם ובהם: ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה, אוקראינה ורוסיה.
בין ראשי הישיבה היו הרב אברהם רביץ, לימים חבר הכנסת מטעם דגל התורה, הרב אברהם דב אוירבך רבה של שכונת בקעה בירושלים, הרב איקא ישראלי והרב משה פרנק[דרוש מקור]. ראש ישיבה נוסף היה הרב אהרן פלדמן, שכיום משמש כראש ישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד, וכן הרב משה שפירא, ראש ישיבת פתחי עולם.
לישיבה אתר אינטרנט נרחב, שהיה אחד הראשונים בתחום התורני.
בפברואר 2014 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים הקמה של קמפוס בן 12 קומות (9 מעל הקרקע) אשר ישמש את מוסדות ישיבת אור שמח וכן עבור מחסני חירום עבור ארגוני החירום וההצלה בעיר, ביניהם זק"א.
הערות שוליים

1 2 3  Kaplan, Dana Evan (2011). Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal. Columbia University Press. pp. 294–295. ISBN 978-0231137294.
↑  תומכי תשובה - אור שמח ישראלים, באתר עולם התורה
↑  עמרי מניב, ישיבה בת 9 קומות תיבנה בשייח ג'ראח, באתר nana10‏, 12 בפברואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265507405171  ISNI: 0000 0001 2227 254X  LCCN: n82084347  VIAF: 148945949   WorldCat (עם VIAF): 148945949
יורמונגנדר

| --- | --- |

ת'ור הורג את הנחש יורמונגנדר, ציור מאת הנרי פוסלי, 1788
 כינוי:  "הנחש של מידגארד"  "נחש העולם"
 אלים מקבילים:  וריטרה 
 אב:  לוקי 
 אם:  אנגרבודה 
 אחים:  סלייפניר, ואלי, נארוי, פנריר, הל 
 
במיתולוגיה הנורדית, יורמונגנדר (ב‏נורדית עתיקה: Jǫrmungandr או Midgarðsormr) הוא נחש ענק ששכן במידגארד ומסמל תוהו ובוהו ורשע. הנחש היה כה ענק כך שהוא יכול ללפף את עצמו סביב כדור הארץ, והוא מחזיק את העולם שלא יקרוס.
יורמונגנדר הוא אויבו המושבע של אל הרעם ת'ור, ובמיתולוגיה מתוארים שלושה מפגשים ביניהם:
המלך אוטגארד-לוקי רצה להשפיל את ת'ור ולכן בחן אותו במספר מבחנים. במבחן השני שהציב בפניו, ת'ור היה אמור להרים את הנחש שהיה בצורת חתול שחור ענק. ת'ור אמנם לא הצליח להרים את החתול, אבל הצליח להרים אותו מעט כך שכף רגל אחת של החתול לא נוגעת בקרקע.
ת'ור רצה לדוג את הנחש. הוא הכניס לים פיתיון, ראש של שור. כשהנחש בלע את הפיתיון ת'ור תפס את הנחש. אולם הענק שבא לדוג איתו, הימיר, פחד וחתך את חוט הדייג לפני שת'ור הספיק להרוגו באמצעות מיולניר, והנחש ברח.
המפגש השלישי שלהם עתיד להתרחש בראגנארוק, אחרית הימים במיתולוגיה הנורדית. יורמונגנדר עתיד לצאת מהאוקיינוס ולהרעיל את השמים. תור יהרוג את יורמונגנדר, יפסע תשעה צעדים, ואז ייפול אל מותו כתוצאה מהרעל של יורמונגנדר.
גלעד שושן

| --- | --- |

 לידה:  1980 (בן 44 בערך) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מעסיק:  בעבר:חדשות 10
 סוג כתב:  כתב בענייני הצפון,   מגיש פינת "אוטוטו מטיילים" בתוכנית "אוטוטו שבת"
 תחום סיקור:  חדשות הצפון
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  מקום 2 בפסטיבל השירים של ישראל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  giladshoshan
 טוויטר:  giladsho
 
גלעד שושן (נולד ב-1980) הוא עיתונאי ישראלי. שימש כתב הצפון של חדשות עשר והגיש את פינת "אוטוטו מטיילים" בערוץ עשר לשעבר.
ביוגרפיה

שושן נולד ולגדל בקריית שמונה.  מגיל צעיר התעניין במדיה ובעשיית החדשות, ובגיל 15 הקים את הטלוויזיה הקהילתית של רשת המתנ"סים העירונית ומגזין החדשות בעיר. לאחר השירות הצבאי כמפקד בתותחנים ובמקביל ללימודים החל לעבוד בחדשות המקומיות[דרושה הבהרה] תחת הכותרת "עדשה מקומית" כצלם ועורך. החל לכתוב ביקורות מוזיקה וטלוויזיה במקומונים.
עם הקמת ערוץ 10 החל גלעד לעבוד כצלם מערכת החדשות בצפון, תפקיד אותו הוא ממלא כבר כ-16 שנה. עם הזמן החל בנוסף לצילום לכתוב, לדווח ולשמש גם ככתב שטח בחדשות עשר.
שימש כצלם וכתב בצפון בחדשות עשר, בנוסף הגיש את הפינה "אוטוטו מטיילים" בתוכנית "אוטוטו שבת" עם אלמוג בוקר.
ביוגרפיה > מוזיקה

שושן שידר במשך כמה שנים ברדיו קול הגליל העליון של רשות השידור, תוכנית המוקדשת לחיילים המשרתים בצפון ותוכנית מוזיקה שחורה. בעקבות המוזיקה שנחשף הביאה אותו ואת שניים מחבריו בני העיר קריית שמונה להקים את להקת "845 אקספרס" על שם קו האוטובוס המחבר בין קריית שמונה לתל אביב, הרכב מוזיקלי שזכה במקום השני בפסטיבל השירים של ישראל עם הלהיט אוהבת'ך.
ביוגרפיה > עיסוקים נוספים

בין היתר כתפקידו כצלם וכתב, שושן עובד גם כצלם אופנה וכגרפיקאי ואפטריסט.
לאורך השנים צילם גם תוכניות, סדרות, וסרטים רבים.
לאחרונה בתקופת מלחמת "חרבות ברזל" משמש גלעד כשליח כאן חדשות בתאילנד
ובמקביל ממשיך בחברת ההפקות בבעלותו creaTv להפיק, לביים ולצלם פרסומות לטלוויזיה.
ביוגרפיה > ארגונים חברתיים

הקים יחד עם אביחי שטרן את ארגון צל"ע (צעירים למען עירנו) בקריית שמונה
וממייסדי לובי 1701 שהוקם על ידי תושבי גבול הצפון על רקע אסון 07.10.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גלעד שושן נולד ב-1980. נשוי לשירן ואב ל-3 בנות, מתגורר בקיבוץ מעיין ברוך.
קומאקיווי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סלע תועה, סלע מאוזן 
 מיקום:  רואוקולאהטי 
 מדינה:  פינלנד 
 מידות
 אורך:  7 מ' 
 רוחב:  7 מ' 
 גובה:  5 מ' 
 
 קואורדינטות:  61°29′36″N 28°25′46″E﻿ / ﻿61.49333333°N 28.42944444°E﻿ / 61.49333333; 28.42944444
  (למפת פינלנד מוגדלת) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי קומאקיווי(למפת פינלנד רגילה) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי קומאקיווי
 
קומאקיווי (מפינית: Kummakivi) הוא סלע מאוזן גדול במערב רואוקולאהטי (Ruokolahti), שבאזור היערות בדרום מזרח פינלנד. הסלע באורך 7 מטרים מונח על משטח סלע קמור עם טביעת רגל קטנה מאוד אך בעוצמה כה רבה עד שאי אפשר לטלטל אותו בכוח אנושי.
קומאקיווי ("אבן מוזרה") הוא אתר מוגן מאז 1962. עץ אורן שמקורו בשנות השמונים צומח על גבי הסלע. ממוקם ביער בחלקה המערבי של רואוקולואהטי, סמוך לגבול פואומאלה.
הערות שוליים

↑
↑  Kummakivi. Unusual Places
↑  Kummakivi balancing rock, Atlas Obscura.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קומאקיווי".
ההסכם בדבר השבת מצב השלום בין גרמניה לסין

הסכם בדבר השבת מצב השלום בין גרמניה לסין הוא מסמך שנחתם בבייג'ינג ב-20 במאי 1921 בין ממשלת גרמניה לממשלת סין, במטרה לחדש את יחסי השלום בין המדינות לאחר מלחמת העולם הראשונה. הסכם זה היה בעל משמעות אסטרטגית עבור שתי המדינות, והוא סלל את הדרך לשיתוף פעולה בתחומים דיפלומטיים וצבאיים, שנמשך עד ערב מלחמת העולם השנייה. האמנה נרשמה באופן רשמי בסדרת הסכמי חבר הלאומים ב-15 במאי 1922.
רקע

במלחמת העולם הראשונה, ב-14 באוגוסט 1917, ממשלת סין הכריזה מלחמה על האימפריה הגרמנית והצטרפה למעצמות ההסכמה. הכרזה זו הייתה סמלית בעיקרה, ונועדה לאפשר את השתתפות סין בועידת השלום בפריז, שלאחרי המלחמה. עם סיום המלחמה, נחתם הסכם ורסאי ב-28 ביוני 1919, אך המשלחת הסינית קיבלה הוראה מהממשלה שלא לחתום עליו. זאת בשל התנגדותה להעברת שטחים סיניים שהיו בשליטת גרמניה – ובעיקר חבל שאנדונג – ליפן. בעקבות זאת, נותרה סין, מבחינה דיפלומטית, במצב מלחמה עם גרמניה. ב-15 בספטמבר 1919 הוציא נשיא סין שו שה-צ'אנג צו המבטל את ההגבלות שהוטלו על גרמניה כ"מדינת אויב". לבסוף, ב-20 במאי 1921, חתמו גרמניה וסין על הסכם עצמאי שהחזיר את מצב השלום בין המדינות, תוך שמירה על עקרונות מרכזיים מהסכם ורסאי, אך מבלי להכיר בהעברת המושבות הגרמניות לשעבר לשליטת יפן.
עיקרי ההסכם

חידוש היחסים הדיפלומטיים והמסחריים בין גרמניה לסין.
ביטול הגבלות שהוטלו על גרמניה בזמן המלחמה.
סיום סמכות השיפוט הקונסולרית הגרמנית על אזרחים גרמנים בסין, שהייתה נהוגה לפני המלחמה.
אי-הכרה בהעברת שטחים סיניים, לרבות שאנדונג, לשליטת יפן.
להסכם צורפה הצהרה משותפת שבה הבהירו שתי הממשלות כי יחסיהן ינוהלו בהתאם לעקרונות המרכזיים של הסכם ורסאי, אך תוך שמירה על זכויותיה של סין בשטחים שנמצאו בשליטת גרמניה טרם המלחמה.
תוצאות

האמנה נרשמה באופן רשמי בסדרת הסכמי חבר הלאומים ב-15 במאי 1922.
ההסכם חיזק את היציבות ביחסי גרמניה-סין והיווה בסיס לשיתוף פעולה צבאי נרחב, שהלך והתחזק עד סוף שנות ה-30. עם זאת, שיתוף פעולה זה הופסק כשגרמניה חברה ליפן במסגרת הסכם אנטי-קומינטרן ערב מלחמת העולם השנייה.
הסכם השלום הסינו-גרמני היה אחד הזריזים להסכם תשע המעצמות שהביא את יפן לסגת מהשטחים שכבשה בסין.
הערות שוליים

↑  LEAGUE OF NATIONS, Treaty Series Publication of Treaties and International Engagements Negistered with the Secretariat of the League of Nations., ‏1922 (באנגלית)
↑  סין וחבר הלאומים, הארץ⁩, 16 במאי 1921⁩
דוד אלמלא

| --- | --- |

 לידה:  קזבלנקה מרוקו
 עיסוק:  פרופסור
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מוסדות:  בית הספר לרפואה בהרווארד (אנ') אוניברסיטת הרווארד
 צאצאים:  Daphne Zohar 
 תרומות עיקריות
 עבודה בסינתזה של Fluorine-18-FDG
 
דוד רפאל אלמלא הוא ממציא ויזם, פרופסור חבר בבית הספר לרפואה (אנ') של אוניברסיטת הרווארד. פיתח מספר תרופות שנמצאות בשימוש באדם או בשלבים מאוחרים של ניסויים קליניים, כולל: תכשיר רדיו-פרמצבטי (Fluorodeoxyglucose (18F)) לגילוי ועיכוב בטיפולי סרטן שונים, חומצת שומן מסוג Beta-methyl modified fatty acid (BMIPP) עבור הדמיית SPECT לזהוי מחלות לב, ו-Altropane לזיהוי מוקדם של פרקינסון, שהשלים ניסויים קליניים שלב III. בשנת 2011 ייסד את חברת AZTherapies, שמפתחת תרופות למחלת אלצהיימר לפי פטנטים שלו.
הוא שותף לכתיבה של למעלה מ-130 מאמרים מדעיים וממציא של 140 פטנטים, במגוון דיסציפלינות, כולל הדמיה מולקולרית ותרופות.
ביוגרפיה

דוד רפאל אלמלא נולד בקזבלנקה, מרוקו, השני מבין שבעה ילדים. אביו היה סוחר בפירות יבשים וזיתים עם ספרד, עסק משפחתי שנבנה לאורך דורות. בגיל צעיר למד בחדר רבני.
כילד קטן עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949, דרך אלג'יריה, תוניסיה ומרסיי, באונייה "עצמאות".
לאחר שהייה בכמה מקומות, השתקעה משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים והוא למד בבית הספר אליאנס. לאחר שהמשפחה עברה לטלביה, למד בתיכון כרמייה.
אף על פי שהתקבל למסגרת העתודה באוניברסיטה העברית בירושלים, החל בשירות צבאי, שנקטע זמנית עקב התקף וניתוח של אפנדיציט.
בזמן לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, פגש את ג'נינה צ'כר, ולאחר נישואיהם עברה המשפחה לארצות הברית.
אלמלא מצייר החל מ-1976. מגוון התמונות שצייר כולל שימוש בצבעי מים, צבעי שמן, הדפסי משי, עיפרון פחם וצבעי אלכוהול.
אקדמיה

לאלמלא תואר ראשון בפיזיקה וכימיה (בהצטיינות) ותואר שני בכימיה אורגנית. את התואר דוקטור בכימיה אורגנית קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1971), בהנחיית פרופ' צבי רפופורט. לאחר מכן עזר בתכנון והקמה של מכון קזאלי לכימיה יישומית, מרכז מחקר באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופסור יולס.
ב-1976 החל לעבוד במחלקה לרדיולוגיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס. ב-1981 מונה למרצה בכיר לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה בהרווארד (אנ') שבאוניברסיטת הרווארד, שם התמחה במחקר של חומרי ניגוד להדמיות רפואיות. ב-1984 עלה לדרגת פרופסור חבר.
ב-1984 מונה גם למנהל חומרי ניגוד להדמיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
אלמלא מומחה בחומרי ניגוד להדמיה לשיפור המהירות והיעילות של אבחון מחלות לב וכלי דם.
זכה בפרסי NIH ו-DOE רבים, והשתתף כיועץ מדעי של המכונים הלאומיים לבריאות (NIH).
בשנת 1998 הוביל צוות שהראה שניתן להשתמש ברפואה גרעינית כדי למצוא משקעים התחלתיים, הרבה לפני שמשקעי שומן אלה מצרים כלי דם וגורמים לתעוקת חזה ותסמינים אחרים של טרשת עורקים בארנבות. המחקר נעשה על מנת לסייע בחיזוי מוקדם של הסיכון לשבץ מוחי או דום לב בחולים אנושיים.
תעשיית התרופות > חברות

בשנת 1997 היה המייסד המדעי של Imaging Biopharmaceuticals, הנקראת כיום Molecular Insight Pharmaceuticals. החברה חקרה ופיתחה תרופות רדיו-פרמצבטיות טיפוליות והדמיות ממוקדות לסרטן.
בשנת 2001 היה המייסד המדעי של Mersana Therapeutics בשמה המקורי NanoPharma, חברה שפיתחה תרופות חדשות לסרטן ונסחרת בנאסד"ק.
בשנת 2003 ייסד במשותף את FluoroPharma, חברה לדימות מולוקולרי, המבוססת על הפטנטים הביו-פרמצבטיים שלו
.
הוא גם מייסד שותף של חברת ההשקעות PureTech Ventures, שם שימש כיועץ בכיר.
בשנת 2011 ייסד את החברה AZTherapies, שמפתחת תרופות למחלת אלצהיימר, שבה הוא משמש כיו"ר ויועץ מדעי ראשי. הוא נבחר על ידי Genetic Engineering & Biotechnology News כאחד משלושה עשר היזמים הסדרתיים המובילים בתעשיית הביוטכנולוגיה .
חברת AZTherapies מכוונת את התרופה לשלבים הראשונים של מחלת אלצהיימר. התרופה משלבת בין כרומלין לאיבופרופן, שילוב שגילה אלמלא, שנים רבות קודם.
תעשיית התרופות > סינתזה של פלואור-18-FDG

בשנת 1982 פיתח שיטה חדשה ויעילה יותר לסינתזת (Fluorodeoxyglucose (18F)), שהשתמשה במלח פלואוריד, בשיתוף עם שלמה לוי בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
באמצעות השיטה ניתן היה לייצר פלואור-18 (אנ'), ביתר קלות בציקלוטרון כמלח פלואור, ה-FDG הפך למוצר שאין דומה לו בתחום ההדמיה.
מאוחר יותר, ביצע Kurt Hamacher שינוי בשיטת אלמלא ולוי, ליצור אוטומטי, ושיטה זו משמשת כיום בייצור FDG מסחרי. FDG-PET הוא חומר הדמיה שנמצא בשימוש נרחב. הוא מספק מדד לקצב חילוף החומרים של הגלוקוז, שהוא בדרך כלל גבוה באופן חריג באזורי דלקת ובגידולים ונמוך באופן חריג עקב איסכמיה או ניוון עצבי.
תעשיית התרופות > מחקר נוסף

אלמלא פיתח שיטה לשינוי המסלול המטבולי, כך שיתפוס חומר דימוי במסלול מטבולי ספציפי, מה שמאפשר תמונה סטטית של איברים ורקמות. שיטה זו הגדילה את היקף התרופות הרדיו-פרמצבטיות ואת התועלת של דמוי פנימי.
אלמלא הוביל צוותים רפואיים לחקר מחלת פרקינסון, כולל פיתוח השימושים הרפואיים של אלטרופן, ויכולתו להבדיל בין תאי מוח תקינים לתאי מוח לא תקינים.
מחקר נוכחי

תוכנית המחקר הנוכחית שלו מתמקדת בגילוי של בדיקות מולקולריות ממוקדות סלקטיביות משופרות לאבחון של סוגי סרטן וזיהומים ספציפיים, וגישות חדשות לאבחון וטיפול בסרטן ובמחלות של הזדקנות וניוון של המוח, כמו במחלת אלצהיימר ו-ALS.
אלמלא ואקברזדה פיתחו ננו-קפסולה, שתפקידה להגדיל את אפקטיביות המערכת החיסונית של החולה, ולפעול לתיקון הפגיעה בו. במקרה של סרטן, מוזרקת הקפסולה לאזורים שונים בגוף, כגון בגב החולה או ליד הגידול הסרטני. בניסויים במעבדה ובעכברים פגועים בסרטן מלנומה ובסרטן השד, הקפסולה, אשר הושתלה בשלושה אזורים ליד הנגע הסרטני, הצליחה למלא את ייעודה ולפעול בדומה למערכת הלימפה הנאיבית (האמיתית) של העכבר, לקראת ניסוי קליני.
הערות שוליים

1 2 3  ‏David R. Elmaleh, ‏The Gordon Center for Medical Imaging
1 2 3 4  גלי וינרב, ‏ממוסררה להרווארד: היזם הסדרתי שרוצה לנצח את האלצהיימר, באתר גלובס, 17 במרץ 2020
↑  ‏Patents by Inventor David R. Elmaleh, ‏Justia  Patents
↑  "רשימת פטנטים של דוד אלמלא".
1 2  "Board of Directors" (PDF). 29 במאי 2012. p. 17. אורכב מ-המקור (PDF) ב-13 באוגוסט 2012. נבדק ב-24 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Novel X rays highlight clogging arteries. - Free Online Library". Thefreelibrary.com. 1998-01-24. נבדק ב-2012-02-10.
1 2  David R. Elmaleh. "David Elmaleh: Executive Profile & Biography - Businessweek". Investing.businessweek.com. נבדק ב-2012-07-25.
↑  J. Raloff (24 בינואר 1998). "Novel X rays highlight clogging arteries" (PDF). Sciences News. נבדק ב-24 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אתר חברת FluoroPharma
↑  אתר הבית של PureTech Ventures.com
↑  אתר הבית של חברת AZTherapies
↑  ‏AZTherapies Announces Closing of $33.6 Million Series C-1 Financing Building Upon Recent $37.5 Million Series C Financing, September 29, 2020
↑  ‏David R. Elmaleh, Ph.d. - Scientific Founder and Chairman, AZTherapies
↑  "Lucky 13 Serial Entrepreneurs". Genetic Engineering & Biotechnology News. 13 בנובמבר 2012. נבדק ב-25 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ‏Synthesis and Application of [ 18 FFDG-Maleimidehexyloxime ([ 18 F]FDG-MHO): A [ 18 F]FDG-Based Prosthetic Group for the Chemoselective 18 F-Labeling of Peptides and Proteins], ‏July 2008Bioconjugate Chemistry 19(6):1202-10, ‏DOI:10.1021/bc8000112
↑  David Elmaleh; E. Livini; S. Levy (1983). "Biochemical Considerations in the Design of Radiopharmaceuticals" (PDF). Diagnostic Imaging in Medicine. doi:10.1007/978-94-009-6810-3_14. נבדק ב-25 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nicole Resnick (2006). "Accurate and Definitive Diagnoses: the Story, and the Promise, of Altropane". AUTM Better World Report. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2013. נבדק ב-25 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011045765405171  VIAF: 9164906424717850822   WorldCat (עם VIAF): 9164906424717850822
שוופס

| --- | --- |
 
בקבוק של שוופס לימונייד (גזוז בטעם לימון) המשווק בישראל
 סוג:  מותג 
 יצרן:  יפאורה-תבורי
 מועד הכנה ראשוני:  1794
 
סמליל שוופס בישראל מ-2007 ועד ל-2021, לאחר רכישת זכויות המותג על ידי יפאורה-תבורי
שוופס (Schweppes) הוא מותג משקאות המיוצר ומשווק ברחבי העולם על ידי תאגידים בינלאומיים שונים, בהתאם לרישיון ולאזור. שוופס הוא אחד המותגים הראשונים בעולם של משקה קל, במקור היה מותג של מי סודה שהושק בשנת 1783. אך הוא כולל כיום שורה של משקאות מוגזים בהם: ג'ינג'ר אייל, ביטר למון ומי טוניק ועוד.