stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק ברוקוול

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  0.5 קילומטר רבוע, 51.79 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  למבת' 
 קואורדינטות:  51°27′03″N 0°06′27″W﻿ / ﻿51.4508°N 0.1075°W﻿ / 51.4508; -0.1075
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספארק ברוקוול(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספארק ברוקוול(למפת למבת' רגילה) פארק ברוקוול(למפת למבת' מוגדלת) פארק ברוקוול
 
פארק ברוקוול (באנגלית: Brockwell Park) ממוקם בשכונת גבעת הרן (בסמוך לשכונת גבעת טלס) ברובע למבת' שבעיר לונדון. שטחו של הפארק כ-0.5 קמ"ר.
בפארק נמצאת לידו ברוקוול – בריכה ציבורית פתוחה, וכן מספר אגמים, מועדנים, מגרשי טניס וכדורגל, בריכה לפעוטות ורכבת קטנה לילדים.
בפארק נערך מדי שנה היריד הכפרי של למבת'.
בפארק התרחשו חלק מהצילומים של הסרט שם קוד מ.ל.א.ך משנת 2015 שבוים על ידי גאי ריצ'י.
הערות שוליים

↑  Palmer, Jim, Location guide: Inside The Man From Uncle’s south London, Kent and Surrey locations, News Shopper, ‏31 ביולי 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עומאר עבד א-רחמאן

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1938 א-דקהלייה, ממלכת מצרים 
 פטירה:  18 בפברואר 2017 (בגיל 78) המרכז הרפואי הפדרלי, בוטנר, ארצות הברית 
 מדינה:  מצרים 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  אל-אזהר 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 מספר צאצאים:  10 
 omarabdelrahman.com
 
שייח' עֹמַר עבד א-רַחְמַאן (בערבית: ألشيخ عمر عبد الرحمن; 3 במאי 1938 – 18 בפברואר 2017) היה מנהיג מוסלמי מצרי עיוור, שהיה ידוע בכינויו השיח' העיוור. היה בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת אל-אזהר שבמצרים.
החל משנת 1996 ועד מותו ריצה מאסר עולם במרכז הכליאה בטנר שבצפון קרוליינה, ארצות הברית, לאחר שהורשע במעורבות בפיצוץ מכונית התופת בבנייני התאומים, שבו נהרגו שישה ונפצעו יותר מאלף בני אדם.
ביוגרפיה > ילדותו

א-רחמאן נולד בשנת 1938 במחוז אַ-דַּקַהְלִיַּה, צפונית-מזרחית לקהיר. הוא איבד את מאור עיניו בגיל צעיר בשל מחלת סוכרת נעורים.
כילד פיתח עניין בכתביהם של התאולוג והפרשן האסלאמי אבן תיימיה ושל הוגה הדעות מתנועת האחים המוסלמים סיד קוטב, והחל ללמוד קוראן באמצעות כתב ברייל. לאחר השלמת לימודיו וקבלת הדוקטורט בתפסיר מאוניברסיטת אל-אזהר שבמצרים, נכלא על ידי הממשלה המצרית והואשם בהיותו אויב המשטר. א-רחמאן הפך לאחד מאנשי הדת המוסלמים הבולטים ומהדוברים הקיצוניים ביותר בכל הנוגע לתהליך החילון של מצרים, נגדו יצא נחרצות.
ביוגרפיה > מאסר במצרים

בשנת 1970 החל א-רחמאן בפיתוח קשרים עם שניים מהארגונים המיליטנטיים ביותר של מצרים, הג'יהאד האסלאמי המצרי ואגודת אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה ("הקבוצה האסלאמית").
במהלך שנות ה-80 התמנה א-רחמאן למנהיגה של הקבוצה האסלאמית. עם זאת הוא שמר על קשרים עם גורמים בג'יהאד האסלאמי, אשר באותה העת הונהגה על ידי איימן א-זוואהירי, לימים מנהיג ארגון אל-קאעידה.
א-רחמאן שהה שלוש שנים במעצר בכלא מצרי, בעת שהמתין לסיום משפטו באשמת הוצאת פסק הלכה שהתיר את ההתנקשות בחייו של נשיא מצרים אנואר סאדאת באוקטובר 1981, על ידי הג'יהאד האסלאמי המצרי.
ביוגרפיה > הפעילות באפגניסטן

על אף זיכויו במשפט מקשירת קשר לרצח סאדאת, גורש א-רחמאן ממצרים לאחר סיום המשפט.
באמצע שנות ה-80, עבר לאפגניסטן ויצר קשר עם מרצהו לשעבר עבדאללה עזאם, מבכירי האחים המוסלמים ומייסד ארגון אל-קאעידה.
א-רחמאן רקם קשרים עם אוסאמה בן לאדן, אותו פגש לראשונה במהלך מלחמת אפגניסטן עם ברית המועצות.
ביוגרפיה > פעילויות בארצות הברית

ביולי 1990, טס א-רחמאן לניו יורק, דרך ערב הסעודית, פקיסטן וסודאן והחל לקחת חלק פעיל בניהול התשתית הפיננסית והארגונית של אל-קאעידה בארצות הברית. בטרם נסיעתו, קיבל א-רחמאן ויזת תייר משגרירות ארצות הברית בח'רטום בירת סודאן וזאת על אף העובדה כי שמו נכלל ברשימת המעקב אחרי טרוריסטים של מחלקת המדינה של ארצות הברית. ב-17 בנובמבר, ביטלה מחלקת המדינה האמריקנית את אשרת התייר שלו. למרות זאת, באפריל 1991, השיג א-רחמאן גרין קארד ממשרד ההגירה בניוארק שבמדינת ניו ג'רזי.
באוגוסט 1991, לאחר שהייה של מספר חודשים בחו"ל, ניסה א-רחמאן לשוב אל ארצות הברית. לאחר שבביקורת הדרכונים בשדה התעופה התגלה כי הוא נכלל ברשימת מעקב הטרור, החלו גורמים רשמיים בארצות הברית בהליך לביטול מעמד תושב הקבע אותו קיבל.
בשל העובדה כי היה זכאי לערער על ההחלטה לשלילת מעמדו, נאלץ הממשל האמריקאי לאפשר לו להיכנס למדינה. עם זאת, ב-6 במרץ 1992, נדחה ערעורו של א-רחמאן ונשלל מעמד תושב הקבע שלו. א-רחמאן הגיש בקשה לשלטונות האמריקאיים לשם קבלת מקלט פוליטי. הדיון בבקשתו התקיים ב-20 בינואר 1993.
על אף תמיכתה של ארצות הברית במאבקם של המוג'אהדין באפגניסטן, התבטא א-רחמאן בחריפות כנגד ארצות הברית, וכנגד ישראל ויהודים. הוא הוציא פסק הלכה המתיר לשדוד בנקים ולהרוג יהודים בארצות הברית. במסגרת אחת מדרשותיו במסגד, כינה את האמריקאים "צאצאי קופים וחזירים שניזונים משולחנות האוכל של הציונים, הקומוניסטים והקולוניאליסטים".
א-רחמאן, אשר נהג להטיף ולשאת דרשות בשלושה מסגדים באזור עיר ניו יורק, היה מוקף בגרעין של חסידים מסורים, אשר מתוכו יצאו האנשים שהיו אחראיים לפיגוע במרכז הסחר העולמי בשנת 1993, כדוגמת אל סייד נוסייר, שבין היתר הואשם במעורבות ברצח מאיר כהנא, מייסד הליגה להגנה יהודית, אך לא הורשע בסופו של דבר.
ביוגרפיה > מעורבות בפיגועים

בשנת 1993, אירעו פיגועי טרור רבים במצרים אשר גרמו ללמעלה מ-1100 הרוגים ופצועים (בהשוואה לכ-322 הרוגים בשנה שלפני). חקירת האירועים הביאה למסקנה כי הארגון שעומד מאוחרי פיגועי הטרור הוא אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה, הקבוצה האיסלאמית בהנהגתו של א-רחמאן.
בתקופה שקדמה לפיגועים, נהג א-רחמאן לשאת את דרשותיו הדתיות בברוקלין, להקליטן ולהפיצן ברחבי מצרים. במסגרת הקלטות אלו הטיף להרג של כופרים, לביצוע פעולות להדחת נשיא מצרים חוסני מובארכ ולהפיכת מצרים למדינת הלכה מוסלמית.
ביוגרפיה > מעורבות בפיגועים > ההתארגנות לפיגוע במגדלי התאומים (1993)

תכנון הפיגוע במגדלי התאומים החל כבר בשנת 1991, על ידי רמזי יוסף, כוויתי ממוצא פקיסטני, אשר קיבל עצות מדודו חאלד שיח' מוחמד, בכיר בארגון אל-קאעידה (נחשב למוח שמאחורי פיגועי 11 בספטמבר). על פי עדות אחד השותפים לפיגוע, כוונת המפגעים הייתה לפגוע ביהודים, ובתחילה הם חיפשו יעדים לפיגוע בשכונות יהודיות בברוקלין, אולם בהמשך החליט יוסוף לפגוע במגדלי התאומים בהם עבדו יהודים רבים.
באוגוסט 1992, יוסוף ופלסטיני בשם אחמד עג'אג' הגיעו לארצות הברית בטיסה מפקיסטן, כדי להתחיל בהכנות לפיגוע. יוסוף נכנס למדינה עם דרכון עיראקי מזויף, ובנמל התעופה קנדי בניו יורק טען כי הוא נמלט מסדאם חוסיין וביקש מקלט. נקבע לו תאריך לשימוע ובינתיים הוא השתקע בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. שם הוא פגש את א-רחמאן, אשר הטיף במסגד בעיר. לאחר שא-רחמאן, שהיה אחראי על גיוס המחבלים לפיגוע, הציג את יוסוף לאנשים שהיו אמורים לסייע לו, יוסוף החל להרכיב את מטען החבלה שישמש אותו בפיגוע.
ב-26 בפברואר 1993, הסיע יוסוף את מכוניתו (אשר בתוכה הוטמן מטען החבלה) לחניון התת-קרקעי שמתחת למגדל 1. הוא החנה את המכונית והפעיל את פתיל ההשהייה. כעבור 12 דקות התפוצצה המכונית וגרמה ל-6 הרוגים ו-1040 פצועים, בעיקר משאיפת העשן שהגיע עד לקומה ה-93 בבניינים.
ביוגרפיה > מעצרו והרשעה

בעקבות הפיגוע, החלה הבולשת הפדרלית לעקוב אחר א-רחמאן וחסידיו באופן הדוק יותר. הארגון גייס קצין לשעבר בצבא המצרי בשם עימאד סאלם, שהצליח להפוך לעוזר אישי ושומר ראשו של השייח. במסגרת עבודתו החשאית הצליח להקליט את א-רחמאן במסגדים באזור ניו יורק וניו ג'רזי מורה על רצח אמריקאים. בנוסף סייע סאלם לחשוף תוכנית אליה היה קשור השייח להטמנת חמישה מטענים בנקודות שונות בניו יורק, תוך כוונה לפוצץ את בניין המזכירות של האומות המאוחדות, את מנהרות לינקולן והולנד, את גשר ג'ורג' וושינגטון ובניין נוסף של הבולשת הפדרלית.
א-רחמאן נעצר ב-24 ביוני 1993, יחד עם תשעה מחסידיו. ב-1 באוקטובר 1995, הורשע בקשירת קשר חתרנית, במעורבותו בפיגוע בבנייני התאומים, ובתכנון מספר פיגועים באזור העיר ניו יורק. כמו כן נמצא השייח אשם בתכנון התנקשויות בחיי אנשי ציבור, כולל נשיא מצרים חוסני מובארכ.
בשנת 1996 נידון א-רחמאן למאסר עולם, אותו ריצה במרכז הרפואי הפדרלי בטנר שבצפון קרוליינה, עד למותו.
ביוגרפיה > מעצרו והרשעה > מאמצים לשחרור

ב-9 באפריל 2002 הואשמו 4 אנשים מצוות ההגנה של א-רחמאן כולל עורכת הדין לין סטיוארט, כי שיתפו פעולה עם השייח. במסגרת הקשר שנוצר, הצליח השייח לפרסם מתאו פסק הלכה שהורה למאמינים מוסלמים "לשפוך את דמם של ישראלים ויהודים בכל מקום". מכתב האישום שהוגש עלה כי הארבעה העבירו הודעות לשייח וקיבלו ממנו מסרים במטרה להפיצם בקרב חסידיו. בשנת 2005 הורשעו הארבעה.
בנאום שנשא בכיכר א-תחריר נשיא מצרים מוחמד מורסי ב-30 ביוני 2012, יום לפני השבעתו, הביע את רצונו לשחרורו של א-רחמאן, יחד אסירים מצרים נוספים. מאוחר יותר, הבהיר דובר ארגון האחים המוסלמים במצרים, כי כוונתו של מורסי הייתה להסגיר את א-רחמאן על מנת שירצה את מאסרו במצרים ולא לשחררו ממאסר וזאת מטעמים הומניטריים בשל מצבו הבריאותי הלקוי של השייח.
במהלך שנת 2013 דחה ממשל ברק אובמה את בקשת מורסי. בפברואר 2013, העריך מודיע של הבולשת הפדרלית כי שחרורו של א-רחמאן אינו עומד על הפרק וזאת בשל מסוכנותו הרבה.
חיים אישיים

לא-רחמאן היו שתי נשים. מאשתו הראשונה איישה חסן גאודה נולדו לו 7 ילדים. מאשתו השנייה איישה זודי, נולדו לו 3 ילדים נוספים.
זמן קצר לפני שהגיע לניו יורק, בשנת 1990, שלח השייח את שניים מבניו, אחמד ומוחמד, לאפגניסטן. הם התגייסו לכוחות הטליבאן ונטלו חלק בלחימה כנגד הצבא האמריקאי במדינה.
אחמד נעצר בשנת 2001 בעיר קאבול שבאפגניסטן על ידי כוחות מהברית הצפונית. מוחמד נעצר בפקיסטן בשנת 2003 ואחר כך גורש למצרים ושוחרר בשנת 2010. בן נוסף של השייח, אסד, נהרג בשנת 2011 בהתקפה של מזל"ט אמריקאי בעיר קאבול שבאפגניסטן. בהתקפה נהרג גם מוחמד עאטף, סגנו של הטרוריסט אוסאמה בן לאדן.
הערות שוליים

↑  McKinley, James, "Islamic Leader on U.S. Terrorist List Is in Brooklyn". The New York Times, 16 December 1990
↑  Jehl, Douglas, "Rahman Errors Admitted". The New York Times. 7 March 1993
↑  Hedges, Chris, "A Cry of Islamic Fury Tape in Brooklyn for Cairo". The New York Times, 7 January 1993
↑  שלמה שמיר, ארה"ב מאשימה 4 בסיוע ל"שייח העיוור", באתר הארץ, 10 באפריל 2002
↑  מורסי בתחריר: הממשלה והצבא לא חזקים יותר מהעם, באתר וואלה, 29 ביוני 2012
↑  David D. Kirkpatrick, Egypt’s New Leader Takes Oath, Promising to Work for Release of Jailed Terrorist, The New York Times, 29 June 2012
↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, 20 לפיגוע בתאומים: "'השייח העיוור' עדיין מסוכן", באתר ynet, 26 בפברואר 2013
↑  Omar Abdel-Rahman", NNDB"
↑  ניל מקפרקיואר, טים גולדן, הברית הצפונית עצרה את בנו של השייח העיוור, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2001
↑  בנו של "השייח העיוור" נהרג בהפצצה באפגניסטן, באתר ynet, 18 בנובמבר 2001
↑  בנו של "השייח העיוור" נהרג בהפצצה באפגניסטן, באתר ynet, 18 בנובמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303346805171  BnF: cb14978444c (data)  GND: 119178095  ISNI: 0000 0001 0292 9305  LCCN: n86079939  VIAF: 11326982   WorldCat (עם VIAF): 11326982
פארק ברג'ס

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ג'סי ברג'ס 
 נתונים ומידות
 שטח:  0.45 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  סאת'ק 
 קואורדינטות:  51°29′01″N 0°04′55″W﻿ / ﻿51.483576°N 0.081841°W﻿ / 51.483576; -0.081841
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספארק ברג'ס(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספארק ברג'ס(למפת סאת'ק רגילה) פארק ברג'ס(למפת סאת'ק מוגדלת) פארק ברג'ס
 
הכניסה לפארק מרחוב קמברוול
פארק ברג'ס (באנגלית: Burgess Park) ממוקם ברובע סאת'ק בעיר לונדון. הפארק ממוקם בין קמברוול, וולוורת' ופקהאם.
הפארק הוא אחד הפארקים הגדולים ביותר בדרום לונדון, ושטחו 0.45 קמ"ר.
הקמת הפארק

בניגוד לפארקים אחרים בלונדון שהוקמו בשטחים פתוחים, פארק זה הוקם באזור בנוי של הפארק. כמעט כל שטחי הפארק היו בעבר אזורי מגורים ותעשייה. בשנת 1943 החלה היוזמה להקמת הפארק והקמתו נמשכה עד אמצע שנות ה-80 על ידי מועצת העיר לונדון ובהמשך עיריית רובע סאות'ארק.
האזור בו נבנה הפארק ספג נזק רב במהלך הבליץ, ומרבית בתי האזור הפכו להריסות, אולם לצורך הקמת הפארק נהרסו גם מספר רב של מבנים ששרדו את ההפצצות - פעולה שגרמה עוינות רבה מצד תושבי האזור.
שם הפארק ניתן לו בשנת 1973 והוא קרוי על שם ג'סי ברג'ס - ראש העיר הראשונה של הרובע שהייתה אישה.
עבודות הקמת הפארק מעולם לא הסתיימו - חלק מהרחובות המקוריים עדיין מצויים בפארק מאחר שלא כוסו אדמה ודשא, וכן גבולות הפארק אינם קבועים - ומעת לעת חלקים מהפארק נלקחים לצרכים שונים כגון הקמת בתי ספר או כבישים (דבר שלא היה עולה על הדעת אם מדובר היה באחד הפארקים המסורתיים של לונדון).
שרידי רחוב המצוי בשטח הפארק
פארק בושי

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  1,100 אקר
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  ריצ'מונד שעל התמזה 
 קואורדינטות:  51°24′46″N 0°20′17″W﻿ / ﻿51.412777777778°N 0.33805555555556°W﻿ / 51.412777777778; -0.33805555555556
 אתר רשמי
  (למפת רובע ריצ'מונד שעל התמזה מוגדלת) פארק בושי(למפת רובע ריצ'מונד שעל התמזה רגילה) פארק בושי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספארק בושי(למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספארק בושי
 
פארק בושי - תחריט משנת 1827
פארק בושי או הפארק מלא השיחים (באנגלית: Bushy Park) הוא הפארק המלכותי השני בגודלו בעיר לונדון. הפארק מצוי ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבדרום מערב העיר.
שטחו של הפארק 4.5 קמ"ר והוא מצוי צפונית לארמון המפטון קורט ולפארק המפטון קורט.
בפארק ישנם אזורי דיג ואגמים המשמשים לשייט סירות, אזורי רכיבה על סוסים וכן שמורת טבע רבות בהם גדלים חיות בר כגון אייל אציל ויחמור אירופי.
היסטוריה

בשטח הפארק התגלו שרדי התיישבות מתקופת הברונזה וכן שרידים של התיישבות מימי הביניים.
כאשר המלך הנרי השמיני השתלט על ארמון המפטון קורט בשנת 1529 הוא השתלט גם על השטחים המהווים כיום את הפארק. באותה עת היה מדובר בשלושה שטחים נפרדים: "שטח גידול הארנבות" (Hare Warren), "הפארק האמצעי" (Middle Park) ו"פארק השיחים" (Bushy Park). הנרי השמיני הפך את הפארקים לאזור צייד איילים מלכותי.
המלך צ'ארלס הראשון בנה במקום את נהר לונגפורד - תעלה שאורכה 19 ק"מ אשר שימשה אמצעי להובלת מים לארמון. שדרה המובילה אל הארמון, הקרויה "שדרת הערמונים" תוכננה על ידי סר כריסטופר רן.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש אזור הפארק כבית חולים שדה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש אזור הפארק כמקום ריכוז כוחות, ובו הייתה מפקדתו של דווייט דייוויד אייזנהאואר שבה תכנן את הפלישה לנורמנדי.
עזרא קדם (שף)

ערך זה עוסק בשף ומסעדן ישראלי. אם התכוונתם למפקד בחיל הים, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) ישראל
 סגנון בישול:  מטבח ישראלי
 השכלה:  קליפורניה קולינרי אקדמי פרנצ' קולינארי אינסטיטיוט
 מסעדות:  ארקדיה
 טלוויזיה:  המטבח
 
עזרא קדם (נולד ב-14 בפברואר 1965) הוא שף ומסעדן ישראלי.
ביוגרפיה

עזרא קדם נולד בירושלים בשנת 1965, ובה גדל. את האהבה לבישול ספג מן המטבח העיראקי של אמו וסבתו, בנות משפחת ימין. את שירותו בצה"ל עשה בחטיבת הצנחנים.
לאחר הצבא למד בישול בארצות הברית תחילה בסן פרנסיסקו ב"קליפורניה קולינארי אקדמי
ולאחר מכן בניו יורק ב"מכון הקולינרי הצרפתי" במקביל ללימודיו עבד במנהטן במסעדת "אליסון אנד דומיניק" של השף טום ולנטי, בעלת הגוון הפרובאנסלי.
לאחר שובו לישראל עבד במשך שנתיים במסעדת "קרן" של השף חיים כהן. במהלך עבודתו שם פגש את תמר בליי, ובסוף יוני 1995 פתחו השניים את מסעדת "ארקדיה" בירושלים, בעלת גוון ים-תיכוני. כעבור שנים אחדות עזבה בליי את המסעדה וקדם המשיך לנהלה עד היום. המסעדה מציגה מטבח ארצישראלי מתוחכם בשילוב טכניקות מן המטבח הצרפתי והמטבח האיטלקי, המשתמש בחומרי גלם ישראליים בלבד, עם דגש על מוצרים מאזור ירושלים.
המסעדה נבחרה כאחת מעשר המסעדות הטובות בישראל בדירוג של גו מיו ישראל, בדירוג של מבקר המסעדות של "הארץ", דניאל רוגוב, וכן בדירוג של מבקר המסעדות של "מעריב", שגיא כהן ובמדריך "מפה" למסעדות הטובות בישראל.
בבעלותו של קדם שטח חקלאי בן 8–9 דונם ובו הוא מגדל כחצי מתצרוכת המוצרים של מסעדת "ארקדיה" ואת יתר הסחורה הוא רוכש מחקלאים ברחבי ישראל.
קדם קנה לעצמו שם של שף ומנהל קפדן, קשוח, בלתי מתפשר ולעיתים אף קפריזי ואגרסיבי. עם זאת, צמחו תחת שרביטו במסעדה מספר שפים מובילים כמו רפי כהן ממסעדת "רפאל", מאיר אדוני ממסעדת "כתית", מנחם כץ ממסעדת "ארטישוק" ואחר-כך "1868" וירון שליו ממסעדת "טוטו".
בשנת 2008 הנחה תוכנית ריאליטי בערוץ 2 בשם "המטבח" (הגרסה הישראלית של התוכנית "מטבחי הגיהנום") בה הוא בורר בצורה תחרותית שף מצטיין אשר זוכה בקבלת משרת שף במלון הרודס שבאילת. בתוכנית עתירת התקציב הוקמה במיוחד מסעדה ומטבח מודרני ומצויד בהם מתנסים המתמודדים בבישול עילי. בתוכנית נחשפה דמותו של קדם כטבח קשוח ובלתי מתפשר, שאינו מהסס לצעוק על המתמחים ולעיתים אף להעליבם. על כך נמתחה על קדם והתוכנית לא מעט ביקורת מצד מבקרים, עם זאת הצליחה התוכנית להוביל עם רייטינג של כ-21%.
בשנת 2023 הפך קדם את מטבחו לכשר בכשרות צהר ובכך הפך לבין המסעדות הכשרות המובילות בארץ.
קדם נשוי לקרן, מוזיקאית, ואב לשתי בנות ובן.
לקריאה נוספת

"עזרא קדם", בתוך טלי פרידמן ואלינוער רבין, ירושלים הסיפור הקולינארי, קוראים הוצאת ספרים, 2010, עמ' 84–85.
"ארקדיה", בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 184.
הערות שוליים

↑  CALIFORNAIN CULINARY ACADEMY
↑  FRENCH CULINARY INSTITUTE
סלע הצטברות

סלע הצטברות – פרידוטיט
סלע הצטברות (Cumulate rock), המכונה גם ״קומוליט״, הוא סלע פלוטוני הנוצר מהצטברות של גבישי מינרלים מתוך מאגמה בתהליך של גיבוש מפריט. סלעים מסוג זה מרכיבים מחדרים שכבתיים, ועשויים להיפלט אל פני השטח כקסנוליתים במהלך התפרצויות געשיות.
אף שהרכבם של סלעי הצטברות עשוי להיות מגוון, מרביתם אולטרה-מאפיים בהרכבם והם נוצרים באמצעות הצטברות של גבישי אוליבין.
היווצרות

סלעי הצטברות הם תוצר אופייני לשיקוע גבישים מתוך מאגמה מובדלת במאגר – תא מאגמה או מחדר פלוטוני. הצטברויות אלה מתרחשות בעיקר על רצפת המאגר, אם כי ציפה מאפשרת הצטברות של גבישים גם בגג המאגר. הצטברויות כאלה נמצאות בעיקר במחדרים ובבסיסם של צינורות לבה אולטרה-מאפיים, בסלעי קומטיט, בזרמי לבה בזלתית עתירת מגנזיום ובכמה מחדרים גרניטיים.
בעת שהמאגמה מתקררת מתגבשים בה תחילה המינרלים שנקודת ההתכה שלהם היא הגבוהה ביותר. עקב כך חל שינוי בהרכב הכימי של המאגמה הנותרת. ירידה בריכוז יסוד מסוים או עלייה בריכוז יסוד אחר יגרמו בהכרח ליצירת מינרלים אחרים מתוך אותה מאגמה. בשלבים השונים של הגיבוש המפריט נוצרים גבישים וסלעים שונים מאוד מבחינה כימית ומינרלוגית ממאגמת-אֵם אחת.
במהלך הגיבוש המפריט נוצרים גבישי מינרלים. גבישים שצפיפותם גבוהה מזו של המאגמה – שוקעים, וגבישים שצפיפותם נמוכה מזו של המאגמה – צפים. גבישים צפופים וכבדים – דוגמת אוליבין, אנורתיט, פירוקסן ואמפיבול – שוקעים לתחתית המאגר. בשולי המאגר יצטברו גבישי המינרלים לסלעים – סלעי הצטברות – מסוגים שונים. באופן זה נוצר פרידוטיט משקיעת גבישי אוליבין ופירוקסן, וכן סלעים הנוצרים מהצטברות גבישים של מינרל אחד, לדוגמה: אמפיבוליט מהצטברות גבישי אמפיבול ופירוקסניט מהצטברות גבישי פירוקסן.
סוגים

סוגים של סלעי הצטברות מוגדרים על פי מרקמם, המרכיבים המינרלוגיים הדומיננטיים בהם ואחוז הגבישים במסת האם שלהם:
אדקומולטים (adcumulates) – סלעים המכילים 93–100 אחוזים של גבישים מגמטיים מצטברים במסת אם דקת גביש
מזוקומולטים (mesocumulates) – סלעים המכילים 85–93 אחוזים של גבישים מגמטיים מצטברים במסת האם
אורתוקומולטים (orthocumulates) – סלעים המכילים 75–85 אחוזים של גבישים מגמטיים מצטברים במסת האם
הסלעים מוגדרים על שם המינרלים המצטברים בהם על פי סוגם ותפוצתם בסלע, לדוגמה:
סלע המכיל 50 אחוזים של פלגיוקלז, 40 אחוזים של פירוקסן, 5 אחוזים של אוליבין ו-5 אחוזים מסת אם – הרכבו של גברו, ייקרא "פלגיוקלז-פירוקסן אדקומולטי בתוספת אוליבין".
סלע המכיל 80 אחוזים אוליבין, 5 אחוזים מגנטיט ו-15 אחוזים של מסת אם אוליבינית – הרכבו של פרידוטיט, ייקרא "אוליבין מזוקומולטי".
הגדרה זו משמשת לתיאור סלעי הצטברות ומחדרים שהרכבם אינו אחיד ויש בהם שכבות או הצטברות גבישים נראית לעין.
גאוכימיה

מאחר שסלעי ההצטברות מובדלים מנתך הורי, אין בהם כדי להסיק את הרכבו הראשוני של הנתך ההורי ממנו נוצרו. הכימיה של הצבר עצמו מעיד רק על הרכבו של הנתך השיורי הנותר לאחר שלבי גיבוש קודמים.
גאוכימיה > כימיה של הצבר

הכימיה של סלע ההצטברות עשויה להעיד על הטמפרטורה, הלחץ וההרכב הכימי של הנתך השיורי ממנו נוצר. בנוסף יש להעריך את מספר המינרלים שגבישיהם שוקעו ואת סוגם.
דוגמה: הרכבה השיורי של מאגמה בזלתית שממנה שוקעו אנורתיט ואנסטטיט בהרכבים משתנים יחושב באמצעות הסרת הגורמים המרכיבים את הגבישים המשוקעים. בדוגמה זו, שיקוע האנורתיט – פצלת השדה של סידן ואלומיניום – מסירה את כמויות הסידן והאלומיניום הנחוצות לגידול הגבישים מהרכב המאגמה השיורית, וזו הופכת להיות דלה ביסודות אלה. שיקוע האנסטטיט יסיר מגנזיום מן המאגמה השיורית, ההופכת דלה ביסוד זה. שיקוע המינרלים הופך את המאגמה לעשירה יותר ביסודות אחרים – במקרה זה נתרן, אשלגן, טיטניום וברזל. בדוגמה זו נוצר סלע גברו שהוא צבר של פלגיוקלז ופירוקסן, והנתך השיורי לאחר ההתגבשות נותר פלסי ועשיר באלומיניום – נתך הנוטה בהרכבו לאנדזיט.
בדוגמה זו, הפלגיוקלז והפירוקסן אינם בהכרח הרכבים טהורים של חברי-קצה, ולכן תוצא הפחתת היסודות עשוי להיות מורכב. המינרלים עשויים להישקע ביחסים שונים, העשויים לנוע מ-90 אחוזים פלגיוקלז ו-10 אחוזים אנסטטיט עד ל-10 אחוזים פלגיוקלז ו-90 אחוזים אנסטטיט – ועדיין להיות גברו. תהליך זה משנה את הכימיה של סלע ההצטברות ואת הפחתת היסודות בנתך השיורי.
ניתן לראות כי השפעת היווצרות סלע ההצטברות על הרכבו של הנתך השיורי תלויה בהרכב המינרלים המשוקעים, במספר המינרלים ששוקעו באותה עת וביחס ביניהם.
בטבע נוצרים לרוב סלעי הצטברות משקיעת גבישים של שני מינרלים, אם כי הם עשויים להיווצר מגבישיו של מינרל אחד בלבד ואף משקיעת גבישיהם של 4 מינרלים. סלעי הצטברות שנוצרו ממינרל יחיד נקראים לרוב על שם המינרל, למשל: צבר של 99 אחוזים מגנטיט ייקרא על שמו – מגנטיטיט (Magnetitite).
דוגמה לכך ניתן לראות במחדר סקארגארד בגרינלנד. מחדר זה הוא חלק ממשטח בזלת נרחב שנוצר לפני כ-55 מיליון שנים בתחילת האאוקן, בשלבי פתיחתו של האוקיינוס האטלנטי. המחדר – שעוביו כ-2.5 ק"מ – מראה שכבתיות כימית ומינרלוגית ברורה:
פלגיוקלז (במקרה זה אנורתיט) משתנה מ-66 אחוזים סמוך לבסיס המחדר ל-30 אחוזים סמוך לגג המחדר
אוליבין (במקרה זה פורסטריט) – מ-57 אחוזים סמוך לבסיס המחדר וחסר לחלוטין סמוך לגג המחדר
גאוכימיה > כימיה של הנתך השיורי

דרך אחת להסיק את הרכב המאגמה שיצרה את סלע ההצטברות היא לדגום את הכימיה של מסת האם, אולם הרכב כימי זה בעייתי וקשה לדגימה. לחלופין, ניתן להעריך את הרכב המאגמה באמצעות שיעור הנתונים הכימיים שלה ובאמצעות בדיקתם על דיאגרמת פאזות, תוך שימוש בכימיה של המינרלים. שיטות אלה פועלות היטב בסלעי הצטברות שנוצרו בתנאים געשיים, דוגמת קומטיט. עם זאת, חקירת נתוני המאגמה במחדרים שכבתיים אולטרה-מאפיים גדולים בעייתית יותר.
שיטות אלה לוקות בחסר, בעיקר מאחר שהן מחייבות הנחות מוצא שאינן קיימות בטבע. הבעיה העיקרית היא העובדה שעירוב מאגמה במחדרים אולטרה-מאפיים גדולים – הנובע מהתכת סלעי סביבה, משנה את הכימיה של הנתך לאורך זמן, ולכן דיגום הרכב מסת האם לא יספק תוצאה סבירה. חישובים של מאזן מסות יציגו סטיות מהטווחים הצפויים ויובילו למסקנה שאכן אירע עירוב מאגמות. במקרה כזה ניתן לכמת את הממצאים באמצעות ניתוח כימי נוסף.
בנוסף, מחדרים אולטרה-מאפיים גדולים מהווים כמעט תמיד מערכות פתוחות ועשויים להיות נתונים להזרקות סדירות של מאגמה פרימיטיבית חדשה, או להפסד נפח כתוצאה מהובלת מאגמה כלפי מעלה – באמצעות צינורות הזנה או נחילי דייקים. במקרים כאלה, הניתוח הכימי של המאגמה עשוי להציג רק את קיומם של שני התהליכים – הזרקה והובלה – שהשפיעו על המחדר.
חשיבות כלכלית

חשיבותם הכלכלית של סלעי הצטברות מיוצגת היטב בשלושה סוגים של משקעי מינרלים הנמצאים במחדרים שכבתיים אולטרה-מאפיים:
צברי מינרלים סיליקטיים
צברי מינרלים אוקסידיים
צברי מינרלים סולפידיים
חשיבות כלכלית > צברי מינרלים סיליקטיים

מינרלים סיליקטיים מהווים רק לעיתים נדירות הצדקה למיצוי עפרות. עם זאת, קיימים מחדרי אנורתוזיט המכילים את המינרל הטהור בריכוז גבוה, המשמשים לכרייתו לצורך שימוש בו כחומר חסין אש, לייצור זכוכית ולשימושים שונים כגון במשחת שיניים ובתעשיית הקוסמטיקה.
חשיבות כלכלית > צברי מינרלים אוקסידיים

צברי מינרלים אוקסידיים נוצרים במחדרים שכבתיים כאשר הגיבוש המפריט מתקדם דיו להתיר את גיבושם של סוגי ספינל. הדבר מתאפשר כתוצאה מהעשרת הנתך בברזל, בטיטניום ובכרום. תנאים אלה נוצרים בהיפרדות בטמפרטורה גבוהה של אוליבין או פירוקסן עתירי מגנזיום, וכתוצאה מצפיפותם הגבוהה נוצר סלע הצטברות. כרומיט נוצר לרוב במהלך היפרדות פירוקסן בלחץ נמוך, כאשר הכרום נדחה מגבישי הפירוקסן.
שכבות אוקסידיות אלה יוצרות משקעים מרחביים רציפים המכילים יותר מ-50 אחוזים מינרלים אוקסידיים. כאשר כמותם של המינרלים האוקסידיים עולה על 90 אחוזים מכלל הסלע, ניתן למיין את הסלע על פי נפח המינרל האוקסידי הבולט, למשל: מגנטיטיט, אילמניטיט או כרומיטיט. סלעים אלה ייקראו: "מגנטיטיט אורתוקומולטי", "אילמניטיט אורתוקומולטי" ו"כרומיטיט אורתוקומולטי".
חשיבות כלכלית > צברי מינרלים סולפידיים

צברי מינרלים סולפידיים במחדרים שכבתיים מהווים מקור למחצבים רבים: ניקל, נחושת, מתכות מקבוצת הפלטינה וקובלט. משקעים מסיביים מעורבים או סלע אם סולפידי-סיליקטי מעורב של פנטלנדיט, כלקופיריט, פירוטיט או פיריט נוצרים לעיתים עם קובלטיט וסולפידים של פלטינה-טלור. משקעים אלה נוצרים בתנאים קשי תמס בין נתכים סולפידים וסיליקטים במאגמה רוויה בגופרית.
צבירים אלה אינם בדיוק סלע הצטברות, מאחר שהסולפידים אינם משוקעים כמינרלים מוצקים אלא כנוזל סולפידי מסיס. עם זאת, הם נוצרים באותם תהליכים בהם נוצר סלע הצטברות. הם מצטברים הודות למשקל הסגולי הגבוה שלהם, ועשויים ליצור שכבות סולפידיות מרחביות. המינרלים הסולפידיים יוצרים לרוב שכבות-ביניים בסלעי הצטברות סיליקטיים.
הפרדת מינרלים סולפידיים יכולה להתרחש רק כאשר המאגמה רוויה בגופרית. בסלעים מאפיים ואולטרה-מאפיים הם יוצרים משקעי ניקל, עופרת וקבוצת הפלטינה, מאחר שיסודות אלה הם קלקופילים – "אוהבי" גופרית, המתפרדים בחוזקה אל תוך הנתך הסולפידי. במקרים נדירים הופכים סלעים פלסיים לרוויים בגופרית ויוצרים הפרדה סולפידית. במקרה זה, התוצאה האופיינית היא צורה נפוצה של מינרלים סולפידיים, לרוב תערובת של פירוטיט, פיריט וכלקופיריט היוצרים מינרלי נחושת. מקרים כאלה נדירים מאוד אך מוכרים, וניתן לראות סלעי הצטברות סולפידיים במחדרים גרניטיים.
תפוצה

כפועל יוצא לאופן היווצרותם, סלעי ההצטברות נפוצים במחדרים מסוגים שונים, בעיקר במחדרים שכבתיים.
שברים של סלעי הצטברות וגבישים היוצרים אותם עשויים להתנתק ממקומם ולהיפלט כקסנוליתים וקסנוקריסטים במהלך התפרצויות געשיות. דוגמאות לקסנוליתים כאלה – של הורנבלנדיט שנוצר מגבישי הורנבלנדה, ושל פירוקסניט – נמצאות בבריכת רם ובסלעי הבזלת של הר הגעש בכרם מהר"ל.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
מחדר פלוטוני
גיבוש מפריט
שורת בואן