stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסטום
מבנה האתר > שלושת המקדשים היוונים

המקדש הראשון של הרה שנבנה באזור 550 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים, הוא המקדש העתיק ביותר בפסטום. ארכאולוגים מהמאה ה-18 קראו למקדש "הבזיליקה" כיוון שחלקם חשבו שמדובר במבנה רומאי.
ההקדשות ופסלי הטרקוטה מרמזים על כך שהאלה שלכבודה נבנה המקדש היא הרה. מאוחר יותר, מזבח התגלה בחפירות ליד המקדש באזור המצוי מתחת לכיפת השמיים, דבר האופייני למקדשים יוונים. שיטת הבנייה הזו אפשרה למאמינים להקריב קורבנות בלי להיכנס לסלה (אנ') או למקום קדוש פנימי אחר.
העמודים עליהם נתמכים המקדשים הם בעלי אנטזיס או אלמנט קימור אנכי דומה לאורכם, דבר המעיד על בנייה קדומה יותר ממקדשים אחרים. חלק מהכותרות בראש העמודים שימרו את צבעם המקורי עד היום. קירות המקדש עבים יותר ממקדשים אחרים, ככל הנראה כיוון שישנם שתי דלתות ושבעה עמודים הממשיכים עד למרכז הסלה, דבר שאינו אופייני למקדשים יוונים בדרך כלל.
המקדש השני של הרה נבנה בין 450 לפנה"ס ו-460 לפנה"ס צפונית למקדש הראשון. בעבר הדעה הרווחת הייתה כי המקדש יועד לפוסידון ולא להרה. לעמודי המקדש אין את עשרים התלמים האופיינים לעמודים אחרים אלא 24 תלמים, העמודים במקדש השני של הרה גם רחבים יותר מעמודים אחרים והמרווח בין כל עמוד ועמוד קטן יותר. בנוסף להרה, המקדש שימש בעבר כמקום פולחן לזאוס וישות נוספת שזהותה אינה ידועה. בצידו המזרחי של המקדש ניתן לראות שרידים של שני מזבחות, האחד גדול והשני קטן יותר. המזבח הקטן הוא תוספת רומאית שנבנתה כאשר הדרך המובילה לפורום נסללה ועברה דרך המקדש הגדול. סברה אחרת אומרת שייתכן שבעבר המקדש הוקדש להרה וגם לפוסידון ומספר פסלים הנמצאים סביב המזבח יכולים להעיד על כך.
בנקודה הגבוהה ביותר באתר, במרחק מה משני המקדשים שהוקדשו להרה, נמצא המקדש השלישי של אתנה. המקדש נבנה באזור 500 לפנה"ס ובעבר הדעה הרווחת הייתה שהמקדש נבנה לצרס (אלת החקלאות הרומית) (אנ'). שלושה קברים נוצריים הנמצאים תחת רצפת המקדש מראים כי בעבר המקדש ככל הנראה שימש ככנסייה נוצרית.
גלריה > פריטי אמנות מהעיר המוצגים במקומות שונים ברחבי העולם

קערה רחבה ששמשה ברומא העתיקה לערבוב יין ומים (קרייטר)
אודיסאוס והסירנות על גבי קערה נוספת
קרייטר נוסף ועליו מצויר סאטיר כשדיוניסוס הצעיר עוקב אחריו
פסלים של ליוויה וטיבריוס
גלריה > פריטי אמנות מהמוזיאון

הריגתו של אלקוניאוס על ידי הרקולס
ראש לביאה המוצג בטרקוטה באחד ממקדשי הרה
טרקוטה ממקדש אתנה
דמויות הלניסטיות שונות
הערות שוליים

↑  "Paestum". מילון קולינס. HarperCollins. נבדק ב-18 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lesky, Michael (Tübingen); Muggia, Anna (Pavia) (באוקטובר 2006).  Cancik, Hubert; Schneider, Helmuth (eds.). "Poseidonia, Paistos, Paestum". Brill's New Pauly. נבדק ב-5 בנובמבר 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  סטראבון, Geographica 5.4.13
↑  אריסטו, Politics (Aristotle)|Politics, 5.1303a.20
↑  סולינוס, De mirabilibus mundi 2.10
↑  Strabo, Geographica 8.6.14
↑  Hall, Jonathan M. (2008). "Foundation Stories".  In Tsetskhladze, Gocha R. (ed.). Greek Colonisation: An Account of Greek Colonies and Other Settlements Overseas. Vol. 2. Leiden: Brill. p. 391. ISBN 978-90-04-15576-3.
↑  Ammerman, Rebecca Miller (2002-01-01). Il Santuario Di Santa Venera a Paestum (באנגלית). University of Michigan Press. p. 48. ISBN 978-0472108992.
↑  Graham, A. J. (1999). Colony and Mother City in Ancient Greece. Manchester, England: Manchester University Press. p. 114. ISBN 978-0-7190-5739-7.
↑  Diodorus Siculus (2006).  Green, Peter (ed.). Books 11–12.37.1: Greek History 480-431 B.C., the Alternative Version. Austin, Texas: University of Texas Press. p. 173. ISBN 978-0-292-71277-5.
↑  Rutter, N. K. (1970). "Sybaris—Legend and Reality". Greece and Rome. 17 (2): 168–176. doi:10.1017/S0017383500017836. JSTOR 642759.
↑  
Photo
↑  "Le meraviglie di Paestum, 1:32-1:38"
↑  "The early temple of  Hera, known as the ‘Basilica’"
↑  "The temple of Athena"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555720605171  PLWABN: 9810637533505606  BnF: cb11940213k (data)  GND: 4075809-6  NKC: ge114449  SUDOC: 027338460  VIAF: 248087281   WorldCat (עם VIAF): 248087281 
מבט על העיר משנת 1769
ציור פרסקו לוקאני על גבי אחד הקברים
המקדש הראשון של הרה
המקדש השני של הרה
המקדש השני של הרה בלילה
מקדש אתנה
מקדשי פסטום באיור של ג'ובאני בטיסטה פיראנזי, 1778
האיש שלא היה (סרט, 2022)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון מאדן 
 תסריט:  מישל אשפורד
 עריכה:  ויקטוריה בוידל 
 שחקנים ראשיים:  קולין פירת' מת'יו מקפדיין קלי מקדונלד 
 מוזיקה:  תומאס ניומן
 צילום:  Sebastian Blenkov 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Cohen Media Group  See-Saw Films  Archery Pictures  FilmNation Entertainment
 חברה מפיצה:  קולנוע לב
 הקרנת בכורה:  5 בנובמבר 2021 
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט שמבוסס על ספרים, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש שלא היה: הסיפור האמיתי של מבצע קציצה (באנגלית: Operation Mincemeat) הוא סרט דרמת מלחמה שביים ג'ון מאדן. הסרט מבוסס על ספרו של בן מקנטייר אודות מבצע קציצה - מבצע הונאת ריגול בריטי במהלך מלחמת העולם השנייה. הסרט מופץ על ידי האחים וורנר ברוב אירופה, כולל בריטניה, כשנטפליקס אחראית להפצתו באמריקה הצפונית. הסרט מופץ בבתי הקולנוע בישראל החל ב־5 במאי 2022.
תקציר העלילה

בתחילת 1943, יואן מונטגיו, משפטן יהודי המשמש נציג חיל הים המלכותי בוועדת XX, שפיקחה על הפעלת סוכנים כפולים  במסגרת MI5, נפרד לשלום מאשתו ומבנם העוברים לארצות הברית. בגלל חשש לחייהם עקב פלישה גרמנית אפשרית לבריטניה ולמעשה, בשל משבר בנישואיהם. צ'ארלס צ'ולמונדליי, מזכיר הוועדה, הוגה תוכנית הונאה הזוכה תחילה לשם "הסוס הטרויאני" (בהמשך שם המבצע משתנה ל-Mincemeat (קציצה). מונטגיו מקבל את הרעיון להכין ולהשליך לים גופת טבוע, במדיי חייל בריטי שתישטף לחוף הספרדי כשעליה מסמכים עם מידע כוזב, לפיו מתוכננת פלישה של בעלות הברית ליוון ולא לסיציליה, לשם נועדה הפלישה הבריטית ושם מרכזת גרמניה הנאצית כוחות גדולים לבלימתה הצפויה. לתוכנית מתנגד מפקדם, ג'ון גודפרי, הסבור כי כישלונו האפשרי של המבצע ההרפתקני, עשוי לחשוף את שאר מאמצי ההונאה המתוכננים. אולם, צ'רצ'יל תומך במבצע ומורה להמשיך בו.
לצוות בניית סיפור הכיסוי להונאה מגויסת ג'ין אשר תורמת את תמונתה כתמונת ארוסת החייל שיישטף לחוף. בזמן בניית הדמויות לסיפור הכיסוי, נרקמים יחסי קירבה בין יואן ובין ג'ין, למורת רוחו של צ'ארלס אשר נמשך אל ג'ין ומנסה להפריד ביניהם. גודפרי חושד כי אחיו של יואן הוא קומוניסט ופרטי המבצע עלולים לזלוג אליו ולברית המועצות ולוחץ על צ'ארלס לעקוב אחרי יואן. במקביל, מחפש הצוות גופה אשר תתאים לסיפור הכיסוי ומוצא אותה בדמות חסר בית שהתאבד בנטילת רעל עכברים.
המבצע יוצא לדרך כשצוללת בריטית משליכה את הגופה סמוך לחוף דרום ספרד הנייטרלית. הגופה מגיעה למשטרה הספרדית ולאחר תלאות רבות המורטות את עצבי הבריטים, מתברר להם כי אכן תוכן המזוודה שהייתה צמודה לגופה צולם והועבר ככל הנראה לברלין.
במפקדת מודיעין חיל הים מחכים במתח רב ב-9 ביולי 1943 לחדשות מן הנחיתה הבריטית הפותחת את פלישת בעלות הברית לסיציליה כאשר הטלפרינטר פולט את החדשות שהחוף בדרום סיציליה נכבש לאחר קרב שבו ההתנגדות הגרמנית והאבידות הבריטיות היו מועטות באופן יחסי.
שחקנים ודמויות

קולין פירת' בתפקיד יואן מונטגיו
קלי מקדונלד בתפקיד ג'ין לסלי
מת'יו מקפדיין בתפקיד צ'ארלס צ'ולמונדליי
פנלופי וילטון בתפקיד הסטר לגט
ג'וני פלין בתפקיד איאן פלמינג
לורן מקפדיין בתפקיד רוג'ר דירבורן
ג'ייסון אייזקס בתפקיד ג'ון גודפרי
האטי מוראהן בתפקיד איריס מונטגיו
סיימון ראסל ביל בתפקיד וינסטון צ'רצ'יל
פול ריטר בתפקיד בנטלי
מארק גאטיס בתפקיד אייבור מונטגיו
אלכסנדר בייר בתפקיד קארל אריך קיהלנטל
ניקולס רואו בתפקיד דייוויד איינסוורת'
גבריאל קריווי בתפקיד דוריס מייקל
טום וילקינסון
הפקה

במאי 2019 נודע כי את הסרט יביים על ידי ג'ון מאדן וקולין פירת' יככב. קלי מקדונלד הצטרפה לסרט באוקטובר. בדצמבר נוספו לצוות השחקנים מת'יו מקפדיין, פנלופי וילטון, ג'וני פלין, טום ווילקינסון, האטי מוראהן, סיימון ראסל ביל, פול ריטר ומארק גאטיס. ג'ייסון אייזקס לוהק במרץ 2020.
הצילומים החלו בדצמבר 2019 בין לונדון לספרד. מקומות הצילום כללו סצנת קרב בחוף סאנטון שבצפון דבון בפברואר 2020 וסצנה שצולמה במאלגה במרץ 2021.
הפצה

בפברואר 2021 נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה לסרט באמריקה הצפונית ובאמריקה הלטינית. החטיבה הבינלאומית של האחים וורנר החזיקה בזכויות הפצה לסרט בבריטניה, אירלנד, צרפת, גרמניה, ספרד, איטליה, בלגיה, הולנד ולוקסמבורג.
הסרט יצא לאקרנים באפריל 2022 בבריטניה.
בישראל הסרט מופץ על ידי רשת בתי הקולנוע "לב" ב-5 במאי 2022.
הערות שוליים

↑  Wiseman, Andreas (7 במאי 2019). "Colin Firth To Star In John Madden WWII Story 'Operation Mincemeat'; FilmNation, Cross City & CAA Launch Sales — Cannes". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (22 באוקטובר 2019). "'Boardwalk Empire's Kelly Macdonald Joins Colin Firth In WWII Drama 'Operation Mincemeat'". Deadline. נבדק ב-10 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (6 בדצמבר 2019). "'Operation Mincemeat': Matthew Macfadyen, Penelope Wilton, Johnny Flynn & Tom Wilkinson Join WWII Drama". Deadline. נבדק ב-10 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (2 במרץ 2020). "Jason Isaacs To Star In CBS Drama Pilot 'Good Sam". Deadline.com. נבדק ב-4 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abbatescianni, Davide (10 בדצמבר 2019). "John Madden ready to shoot Operation Mincemeat". Cineuropa. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netflix y Warner se reparten el estreno del último gran rodaje internacional de Málaga". Diario Sur (בספרדית). 2021-03-04. נבדק ב-2021-03-05.
1 2  Wiseman, Andreas (2 במרץ 2021). "Netflix Strikes $15M North America & Lat Am Deal For Colin Firth WWII Movie 'Operation Mincemeat' — EFM". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grater, Tom (24 במאי 2021). "Warner Bros Dates Colin Firth & Kelly Macdonald-Starring 'Operation Mincemeat' For January 7 In UK". Deadline. נבדק ב-2 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 5943166360582007070006   WorldCat (עם VIAF): 5943166360582007070006
אוקסנה באיול

אוקסנה באיול (באוקראינית: Оксана Сергіївна Баюл; נולדה ב-16 בנובמבר 1977) היא מחליקה על קרח אוקראינית ממוצא יהודי, אלופה אולימפית (לילהאמר 1994), ואלופת העולם (פראג 1993) בהחלקה על הקרח ביחידות.
קורות חיים

באיול נולדה בדניפרופטרובסק שבאוקראינה. כשהייתה בת שנתיים, התגרשו הוריה ואביה עזב את המשפחה. שנה לאחר מכן, נפטרה אמה מסרטן השחלות ובאיול נותרה ערירית וללא קרובי משפחה, שכן סביה מצד אמא נפטרו לפני כן. למרות שגודלה כנוצרייה אורתודוקסית, סבתא מצד אמה הייתה יהודיה. מאמנה באותה התקופה טיפל בה. אולם, מאוחר יותר היגר מאמנה לקנדה והיא נותרה לבד וישנה בזירת ההחלקה בה התאמנה. בסופו של דבר, מאמנת ההחלקה הבכירה, גלינה זמיבסקיה, לקחה אותה תחת חסותה, ובאיול חלקה חדר בדירתה של זמיבסקיה יחד עם אחת מבנותיה.
קריירה

בגיל 15, באיול זכתה באליפות העולם להחלקה על הקרח-יחידות בעונת התחרויות הראשונה שלה. לאחר מכן, בשנת 1994, היא זכתה במדליית הזהב באולימפיאדת החורף בלילהאמר, כשהיא מביסה את יריבתה האמריקאית, ננסי קריגן. באיול נפצעה באימון לפני התוכנית הארוכה, בהתנגשות במחליקה הגרמנייה, טניה צ'בשנקו, היא קיבלה שתי זריקות משככי כאבים מאושרות על ידי הוועד האולימפי על מנת שתוכל להתחרות בתוכנית הארוכה. היא זכתה בתוכנית הארוכה בהצבעה צמודה.
בגיל 16, באיול פרשה מהחלקה תחרותית והפכה מקצוענית, לאחר שהשתתפה ב-4 תחרויות חשובות בלבד. מאמנתה ואימה המאמצת, זמיבסקיה, נשאה ונתנה על חוזה רווחי לבאיול לאחר האולימפיאדה, הזדמנות שהיא תוכל לנצל רק אם תפרוש.
לאחר הפרישה באיול סבלה מפציעות שהשפיעו על יכולת הקפיצה שלה. היא עברה ניתוח בברכיים בקיץ 1994, לאחריו הרופאים המליצו לא להחליק חודשיים. אולם בעקבות חוזה של מיליון דולר, באיול התעלמה מהנחיות הרופאים, והחלה להחליק לאחר שבועיים, ולהופיע לאחר 6 שבועות. התעלמותה מההנחיות והתבגרות גופה פגעו קשות ביכולת הקפיצה שלה.
ב-1994, הוזמנו באיול להתאמן במרכז ההחלקה על הקרח החדש בקונטיקט, ארצות הברית. אמה המאמצת והמאמנת שלה הוזמנה להיות המאמנת הראשית במרכז. בעקבות ההזמנה, היגרה באיול יחד עם משפחתה המאמצת לארצות הברית.
חיים פרטיים

בינואר 1997, באיול נעצרה לאחר שנהגה בגילופין והתנגשה בעץ. ההאשמות בוטלו לאחר שהשלימה סדנת חינוך על אלכוהול.
בנובמבר 2005, באיול השתתפה בתוכנית של ערוץ בראבו, Celebrity Poker Showdown.
ב-2006 הייתה חלק מפאנל השופטים בתוכנית הטלוויזיה Master of Champions, ששודרה ברשת ABC .
באיול תומכת בארגון הצדקה "תקווה-הבית של הילדים", שמטרתה לסייע לילדים היהודים באודסה, אוקראינה. בנוסף, באיול חברה במוזיאון הבינלאומי של נשים, מוסד תרבותי וחינוכי שמטרתו ל"חגוג את החיים" של נשים ברחבי העולם.
חיים מקצועיים

בדצמבר 2006, באיול החליקה בכיכר האדומה במוסקבה לצד אלופים מרוסיה, סין, צרפת וארצות אחרות. בפברואר 2007, היא שיתפה פעולה עם רקדנית הבלט סאולה רכמידטבה בשביל תצוגת הבכורה של המעצב האמריקאי לוי אוקונוב. חודש לאחר מכן, באיול הופיעה בתוכנית Total Request Live של MTV כדי לקדם את הסרט "מחליקים אותה". 

באיול הופיעה במופע "Cold as Ice". עלילתו עוסקת סביב שישה מחליקים מקנדה, רוסיה וארצות הברית המתכוננים לאליפויות הארציות שלהם, ולאולימפיאדה, ובו בזמן מתמודדים עם המאמנים הנוקשים שלהם, אימהותיהם ובעיות אחרות. בכורת המופע הייתה בדצמבר 2008.
הערות שוליים

↑  "Oksana Baiul, figure skating champion, embraces Jewish roots" Njjewishnews.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3514 8524  LCCN: n95018224  VIAF: 21382688   WorldCat (עם VIAF): 21382688
מבצע מרקט גארדן

מבצע מרקט גארדן היה מבצע כושל של בעלות הברית המערביות, שנערך בשטח הולנד בספטמבר 1944, במסגרת המערכה הצבאית בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה להשיג הכרעה מהירה במלחמה נגד גרמניה הנאצית באמצעות עקיפת קו זיגפריד מצפון, כיבוש ראש גשר מעבר לנהר הריין, והשתלטות על חבל הרוהר. אף על פי שבמהלך המבצע הצליחו כוחות בעלות הברית להשתלט על רוב היעדים המתוכננים, ולהגיע עד מרחק קצר מהגשר על נהר הריין התחתון בארנהם, הם נכשלו בהשגת יעדו העיקרי – חציית מכשול המים הגדול של הריין, ואבטחת ראש גשר מצפון לנהר – וכוחותיהם המוטסים ספגו אבדות כבדות. כישלון המבצע גרם לאובדן הסיכוי להביא לסיום המלחמה באירופה לפני תום שנת 1944.
רקע

ההתקדמות המהירה של צבאות בעלות הברית המערביות (ארצות הברית ובריטניה) לאחר הפריצה מראש הגשר בנורמנדיה, והתמוטטות ההתנגדות של הצבא הנאצי בשטח צרפת באוגוסט־ספטמבר 1944, יצרו אצל הפיקוד העליון של בעלות הברית תחושה, שניתן להשיג הכרעה מהירה במלחמה נגד גרמניה הנאצית, ולסיים את המלחמה לפני תום שנת 1944. אולם בעיות לוגיסטיות קשות (במיוחד מחסור בדלק) האטו את קצב ההתקדמות של כוחות בעלות הברית, ולא איפשרו להם להמשיך להתקדם לעבר גרמניה בחזית רחבה. כתוצאה מכך התעוררה מחלוקת בקרב ראשי המטות המשותפים של בעלות הברית בשאלה, היכן יש לרכז את המאמץ הצבאי העיקרי. פילדמרשל מונטגומרי, מפקד קבוצת הארמיות ה־21, הציע לאמץ אסטרטגיה נועזת לפיה צבאות בעלות הברית יתקדמו אל תוך גרמניה בחזית צרה, במטרה להשתלט על חבל הרוהר המתועש, למוטט את הצבא הגרמני, ולהביא להכרעה מהירה של המלחמה. לשם כך הוא דרש מפיקוד בעלות הברית להעניק עדיפות לקבוצת הארמיות שבפיקודו, אשר נועדה להוביל את המתקפה על גרמניה, בקבלת אספקה ותגבורות. תוכניתו של מונטגומרי אומצה בסופו של דבר על ידי דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של כוחות בעלות הברית במערב אירופה, שהעמיד לרשות המבצע את הארמייה המוטסת הראשונה, למרות התנגדות מפקדי כוחות צבא ארצות הברית בצרפת (עומר בראדלי, ג'ורג' פטון ואחרים). לפתיחת המבצע קדמו דיונים מורכבים וטעונים בין הפיקוד העליון הבריטי והאמריקאי.
בניגוד למבצעים הצבאיים שתכנן מונטגומרי בשלבים קודמים של המלחמה (קרב עלאם חלפה, קרב אל־עלמיין השני ועוד), שהתאפיינו בזהירות ובתכנון מדוקדק לפרטי פרטים, תכנון המבצע החדש לקה באופטימיות יתרה ונטה להתעלם מבעיות אפשריות. המודיעין לא זיהה בעיות, ומספר הנחות יסוד התגלו כמופרכות. בנוסף לכך, המבצע דרש את מלוא המשאבים שעמדו לרשות קבוצת הארמיות ה־21 בבלגיה, ולכן פגע במבצעים הצבאיים שניהלה הארמייה הקנדית הראשונה, במטרה לכבוש את שפך נהר הסכלדה, ולאפשר את פתיחת נמל אנטוורפן לקבלת אספקה (מטרה שהושגה בסופו של דבר, ובמחיר כבד, רק בדצמבר 1944). לעובדה זו היו השלכות אסטרטגיות מרחיקות לכת, משום שחוסר היכולת להשתמש בנמל הגדול, אילץ את פיקוד בעלות הברית להמשיך להישען על הנמלים המאולתרים בנורמנדיה לצורך קבלת אספקה ותגבורות, ובכך האריך מאוד את קווי האספקה שלהם.
תוכנית המבצע

תוכנית המבצע, ששם הקוד שלו היה גן שוּק (Market Garden), הורכבה משני חלקים, שנועדו להתבצע בו־זמנית:
מבצע Market – החלק המוצנח של המבצע. נועד להתבצע על ידי הארמייה המוטסת הראשונה (שכללה את הדיוויזיות ה־82 וה־101 האמריקניות, הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה, ובריגדה מוצנחת פולנית), ומטרתו הייתה השתלטות מהירה על הגשרים ליד איינדהובן, ניימכן וארנהם (בסה"כ שישה גשרים ומעברים על פני מכשולי מים), כדי לאפשר התקדמות מהירה של כוחות הקרקע אל מעבר לנהר הריין התחתון.
מבצע Garden – החלק הקרקעי של המבצע. נועד להתבצע על ידי הקורפוס הבריטי ה־30 בפיקוד לוטננט גנרל בריאן הורוקס, בסיוע הקורפוסים ה־12 וה־8 של הארמייה הבריטית השנייה שיאבטחו את אגפיו. כוחות השריון הבריטיים נועדו להתקדם במהירות צפונה, לחבור אל הכוחות המוצנחים והמוטסים בנתיב תנועתם, לכבוש ולאבטח מסדרון קרקעי מתעלת מֶז או סכלדה בבלגיה המשוחררת, עד לגשר על נהר הריין התחתון בארנהם, שבהולנד.
המבצע היה מבוסס על מספר הנחות יסוד, שרובן התבררו כמוטעות:
הכוחות הגרמניים באזור המבצע המתוכנן חלשים ונמצאים במצב של דמורליזציה. לגרמנים אין באזור זה כוח שריון משמעותי המסוגל לסכן את הכוחות המוצנחים של בעלות הברית.
הכוחות המוצנחים יוכלו להשתלט ללא פגע על כל הגשרים ומעברי המים בציר התנועה המוביל לארנהם, ולאפשר התקדמות מהירה ובלתי מופרעת של כוחות השריון הבריטיים אל מעבר לריין.
הקורפוס ה־30 מסוגל לעבור את המרחק המפריד בין נקודת הפתיחה של המתקפה לארנהם (כ־100 ק"מ), תוך ארבעה ימים לכל היותר, ולחבור בזמן אל הצנחנים הבריטיים, שיחזיקו בגשר החיוני על נהר הריין.
בנוסף לכך, החלטת מתכנני המבצע להנחית את הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה כ־15 ק"מ מהגשר על נהר ריין בארנהם (מחשש שהיא עלולה לספוג אבדות כבדות מריכוז תותחי הנ"מ שהגנו על הגשר), במקום להצניח אותה במרחק קצר משני קצות הגשר, כדי לנצל את אלמנט ההפתעה, התבררה כטעות קריטית.
לרוע מזלם של בעלות הברית, אזור ארנהם נבחר באופן מקרי על ידי הפיקוד הגרמני לצורך ארגון מחדש של קורפוס הפאנצר אס אס השני (דיוויזיות הפאנצר אס אס התשיעית והעשירית), יחידת עילית שספגה אבדות כבדות במהלך הנסיגה מצרפת. עובדה זו (שהייתה ידועה למודיעין של בעלות הברית, אולם לא הועברה לכוחות שבשטח) העניקה לגרמנים יתרון משמעותי על הצנחנים הבריטיים קלי־הציוד, שהוצנחו באותו אזור.
סדר הכוחות > בעלות הברית

המפקד העליון של כוחות המשלוח של בעלות הברית היה גנרל דווייט אייזנהאואר, ובתפקיד זה היה אחראי על תכנון וביצוע המבצע. מרשל אוויר ראשי סר ארתור טדר הבריטי היה סגנו, ואילו מייג'ור גנרל וולטר בדל סמית היה ראש מטהו.
קבוצת הארמיות ה־21 – בפיקוד פילדמרשל ברנרד מונטגומרי, הפעילה במהלך המבצע את היחידות הבאות:
הארמייה המוטסת הראשונה – בפיקוד לוטננט גנרל לואיס בררטון
הקורפוס המוטס הראשון הבריטי – בפיקוד לוטננט גנרל פרדריק בראונינג
הדיוויזיה המוטסת הראשונה – בפיקוד מייג'ור גנרל רוברט ארקהרט
חטיבת הצנחנים הפולנית ה־1 – בפיקוד בריגדיר גנרל סטניסלב סוסבווסקי
הקורפוס המוטס ה־18 האמריקני – בפיקוד מייג'ור גנרל מת'יו רידג'וויי
הדיוויזיה המוטסת ה־82 – בפיקוד בריגדיר גנרל ג'יימס גאווין
הדיוויזיה המוטסת ה־101 – בפיקוד מייג'ור גנרל מקסוול טיילור
הארמייה הבריטית השנייה – בפיקוד לוטננט גנרל מיילס דמפסי
הקורפוס השמיני – בפיקוד לוטננט גנרל ריצ'רד אוקונור
הדיוויזיה המשוריינת ה־11
הדיוויזיה ה־3
הדיוויזיה ה־49
החטיבה המשוריינת ה־4
החטיבה הבלגית ה־1
הקורפוס ה־12 – בפיקוד לוטננט גנרל ניל ריצ'י
הדיוויזיה המשוריינת ה־7
הדיוויזיה ה־15
הדיוויזיה ה־53
הקורפוס ה־30 – בפיקוד לוטננט גנרל בריאן הורוקס
דיוויזיית המשמר המשוריינת
הדיוויזיה ה־43
הדיוויזיה ה־50
החטיבה המשוריינת ה־8
החטיבה ההולנדית ה־1
סדר הכוחות > כוחות גרמניה הנאצית

מפקד הכוחות במערב היה גנרלפלדמרשל גרד פון רונדשטט, שפיקד על כל הכוחות ממערב לריין.
קבוצת ארמיות B – בפיקוד גנרלפלדמרשל ולטר מודל, הפעילה במהלך המבצע את היחידות הבאות:
קורפוס הפאנצר אס אס ה־2 – בפיקוד אובר־גרופנפיהרר וילהלם ביטריך
דיוויזיית הפאנצר אס אס ה־9 – בפיקוד אוברשטורמבאנפיהרר ולטר הרצר
דיוויזיית הפאנצר אס אס ה־10 – בפיקוד בריגדפיהרר היינץ הרמל
רגימנט אימונים מדיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
צוות קרב "טטאו"
צוות קרב "קראפט", שהורכב מיחידות של דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה־16
צוות קרב "הנק", שהורכב על בסיס רגימנט הכשרה של הצנחנים
הארמייה ה־15 – בפיקוד גנרל חיל הרגלים גוסטב־אדולף פון צנגן
הקורפוס ה־67 – בפיקוד גנרל חיל הרגלים אוטו שפונהיימר
הדיוויזיה ה־346
הדיוויזיה ה־711
הדיוויזיה ה־719
הקורפוס ה־88 – בפיקוד גנרל חיל הרגלים הנס־וולפגנג ריינהרד
צוות קרב קיל
הדיוויזיה ה־59
הדיוויזיה ה־245
הדיוויזיה הסטטית ה־712
הקורפוס ה־86 – בפיקוד גנרל חיל הרגלים הנס פון אובסטפלדר
הדיוויזיה ה־176
צוות קרב ולטר
רגימנט הצנחנים ה־6
חטיבת הפאנצר ה־107
דיוויזיית הצנחנים ה־7
קורפוס האס אס ה־12 – בפיקוד אובר־גרופנפיהרר קורט פון גוטברג
הדיוויזיה ה־180
הדיוויזיה ה־190
דיוויזיית פולקסגרנדיר ה־363
המחוז הצבאי ה־6 – בפיקוד גנרל חיל הפרשים קורט פלדט
הדיוויזיה ה־406
ארמיית הצנחנים הראשונה – בפיקוד גנרל־אוברסט קורט שטודנט
קורפוס הצנחנים ה־1
קורפוס הצנחנים ה־2 – בפיקוד גנרל אויגן מיינדל
הדיוויזיה ה־86
לחימת הכוחות המוטסים (מבצע "מרקט")

השלב הראשון של המבצע התנהל בדרך כלל בצורה מוצלחת. ההצנחות, שהתבצעו לאור היום, היו מדויקות בדרך כלל (יותר מהמבצעים המוצנחים במערכות בסיציליה ובנורמנדי) וההתנגדות על הקרקע מועטה. השתתפו בהן 16,500 צנחנים ו־3,500 חיילים שהונחתו בדאונים (מדגמי "חמילקרת" (Hamilcar) ו"הורסה" (Horsa) הבריטיים שהיו עשויים מבד ברזנט, ו"ווייקו" (Waco) האמריקאיים הקטנים יותר, העשויים ממתכת).
הדיוויזיה המוטסת ה־101 האמריקנית נתקלה בהתנגדות מועטה וכבשה בווחל (Veghel) את הגשר מעל לתעלת שויד־וילמשוארט (Zuid-Willemsvaart). אולם בזון (Zon) הספיקו הגרמנים לפוצץ את הגשר מעל לתעלת וילהלמינה (Wilhelmina) לפני הגעת הצנחנים האמריקנים, עובדה שחייבה בניית גשר ביילי על ידי כוחות ההנדסה של הקורפוס ה־30, וגרמה לעיכוב משמעותי ראשון בהתקדמות כוחות הקרקע.
הדיוויזיה המוטסת ה־82 צנחה ליד חראבה (Grave) וכבשה את הגשר מעל לנהר מֶז (Maas) בשלמותו, אך העיר ניימכן והגשר מעל לנהר הוואל (Waal) נותרו בשליטה גרמנית. בהמשך המבצע נדרשה חציית סער של הוואל כדי להשתלט על הגשר האסטרטגי, ולמנוע את פיצוצו על ידי הגרמנים.
לחימת הכוחות המוטסים (מבצע "מרקט") > הקרב על ארנהם

הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה־1 הוצנחה מצפון לריין, באזור הכפר אוסטרבייק (Oosterbeek), ואיבדה את רוב כלי הרכב שלה בהתרסקות הדאונים שהובילו אותם. עובדה זו והמרחק הגדול יחסית של אזור הנחיתה מהגשר בארנהם גרמו לאובדן אלמנט ההפתעה וחייבה את הצנחנים הבריטיים לבצע מסע רגלי ממושך שארך כ־4 שעות לכיוון ארנהם. כוחות גרמניים מאולתרים הצליחו לעכב את התקדמות הכוחות הבריטיים בדרכם לארנהם ולאחר מכן לבלום אותם במבואות העיר. רק כוח קטן יחסית (גדוד מתוגבר) הצליח להגיע אל הגשר בציר שלא הוגן על ידי הגרמנים ולהשתלט על קצהו הצפוני בתום היום הראשון למבצע.
לאחר הפתעה ראשונית, תגובת הפיקוד הגרמני הייתה אופיינית: התקפות נגד ללא הפוגה עם כל הכוחות שעמדו לרשותם.
חלק מהיחידות הגרמניות באזור הורכבו מחיילים מנוסים ומצוידים היטב, כגון שתי דיוויזיות (9 ו־10) הפאנצר של האס־אס, אולם יחידות אחרות הורכבו מאוסף של טירונים, יחידות נ"מ, חיילים שהשתייכו לכוחות קרקע של חיל האוויר וחיל הים הגרמני וכו', שאורגנו במהירות במסגרת צוותי קרב (Kampfgruppe) מאולתרים, כפי שהיה מקובל בצבא הגרמני.
תוצאות

לכישלון מבצע "מארקט גארדן" היו השלכות קשות וטרגיות על העם ההולנדי. אזרחים רבים נפגעו במהלך המבצע, והרס רב נגרם ליישובים באזורי הקרבות (במיוחד באזור ארנהם). לאחר תום המבצע נקטו הנאצים שורת צעדי עונשין אכזריים כנגד האזרחים ההולנדים, כולל גירוש כל תושבי העיר ארנהם מבתיהם. בעקבות הכישלון לא עשו בעלות הברית ניסיון נוסף לשחרר את שטח הולנד, למרות תחינות ההנהגה ההולנדית הגולה ותנועת המחתרת המקומית. הכיבוש הנאצי האכזרי נמשך ממש עד לתום המלחמה במאי 1945, תוך החמרה ממשית של תנאי החיים של האוכלוסייה המקומית, ואזרחים הולנדים רבים מתו מרעב בחורף 1944–1945.
לכישלון המבצע היו תוצאות קשות גם מבחינת בעלות הברית המערביות. הוא גרם לעצירת המומנטום החיובי, שהחל בפריצה החוצה מראש בגשר בנורמנדי (מבצע קוברה), והמשיך בשחרור המהיר של אדמת צרפת ובלגיה. הצבא הגרמני במערב, שקיבל תגבורות חזקות, הצליח להתאושש ולייצב את חזיתו, והתקדמות כוחות בעלות הברית הואטה, ולאחר מכן נבלמה כמעט לחלוטין. קווי החזית בחזית המערבית לא השתנו באופן משמעותי עד למרץ 1945, כאשר כוחות בעלות הברית חצו את נהר הריין ופתחו במתקפה הסופית על גרמניה הנאצית. המלחמה לא הסתיימה בחג המולד של שנת 1944, כפי שקיוה הפיקוד העליון של בעלות הברית בעקבות השחרור המהיר של שטח צרפת, והתבוסה הסופית של גרמניה הנאצית נדחתה במספר חודשים, במהלכם ספגו צבאות בעלות הברית מאות אלפי נפגעים נוספים. קבוצת הארמיות ה־21 הצליחה אמנם לכבוש בליטה עמוקה בקווים הגרמניים, אך המסדרון הקרקעי שבשליטתה הוביל לשום מקום, ונמצא תחת איום גרמני מתמיד משני עבריו.
גנרל בראונינג, מפקד הכוחות המוטסים של בעלות הברית, צוטט כמי שסיכם את הסיבה לכישלון מבצע "מרקט גארדן" במילים: ”גשר ארנהם היה גשר אחד רחוק מדי.”
תוצאות > סרטים

גשר אחד רחוק מדי (1977) – לפי ספרו של קורנליוס ראיין באותו השם; בתרגום אמיר אורן, 'זמורה ביתן מודן' 1979.
אחים לנשק (2001) של HBO פרק 4
הקרב הנשכח (2021)
ראו גם

בית הקברות הצבאי ארנהם־אוסטרבייק
הערות שוליים

↑  "Operation Market Garden Netherlands 17–25 September 1944" (PDF). gov.uk/.
↑  גל פרל פינקל, יוזמה היא משחק סכום אפס, באתר זמן ישראל, 18 בינואר 2021.
↑  A Bridge Too Far
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198183-2  NKC: ph320491 
ג'ון פרוסט
כיבוש יעדי הדיוויזיה המוטסת ה־101
הקרב על ארנהם, יום הלחימה הראשון
צנחנים בריטיים
התקדמות כוחות הקרקע הבריטיים (חיצים ורודים) במהלך המבצע