stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית השוק היעיל
גרסאות > יעילות חזקה

הצורה החזקה טוענת כי מחיר נייר הערך משקף את כל המידע ביחס לנייר, לרבות מידע שטרם נחשף לציבור (כלומר, אין ערך להחזקת מידע פנים).
תקפות ההשערה

קיים מספר לא רב של משקיעים, כגון וורן באפט, ביל מילר, ביל גרוס, פיטר לינץ' שהצליחו לאורך זמן ובאופן מובהק להשיג תשואה עודפת על השוק. על כן לא ניתן לקבוע שההשערה נכונה לגמרי, ודאי שלא בצורתה החזקה. כמו כן קיימות בשוק אנומליות, תופעות שמתרחשות בניגוד לתאוריית השוק היעיל וקשה להסבירן.
עם זאת אין ספק שבעידן אוטוסטרדת המידע, מידע הפך להיות זמין ליותר ויותר שחקנים בשוק, בזמן קצר יותר ובעלות נמוכה יותר מאי פעם בעבר. כתוצאה מכך קשה יותר מבעבר לאתר אי-יעילות בשווקים הפיננסיים.
תופעת אפקט ינואר סותרת את תאוריית השוק היעיל.
פרדוקס גרוסמן-שטיגליץ

פרדוקס גרוסמן שטיגליץ מפריך את ההנחה שהשוק יכול להיות יעיל באופן מושלם בהינתן רציונליות של המשקיעים. לפי הפרדוקס, אם השוק היה יעיל, לא הייתה שום תמורה להשקעה אקטיבית ותמחור מחדש של מניות לפי מידע חדש שנכנס לשוק, וממילא פעילות כזו הייתה פוסקת, מה שהיה גורם למחירי המניות לא לשקף את המידע החדש, מה ששוב היה הופך את השוק ללא יעיל.
תבנית אסוציאטיבית

במתמטיקה, תבנית אסוציאטיבית היא תבנית ביליניארית המוגדרת על אלגברה, ומקיימת את החוק  \ (x*y,z)=(x,y*z). נקראת גם תבנית אינווריאנטית. לתבניות אסוציאטיביות תפקיד מרכזי בכמה טיפוסים של אלגברות מממד סופי.
דוגמאות

אלגברה אסוציאטיבית מממד סופי שמוגדרת עליה תבנית אסוציאטיבית לא מנוונת נקראת אלגברת פרובניוס. קיומה של התבנית יוצר דואליות בין המודולים הימניים והשמאליים של האלגברה, ומוביל לתורת הצגות הדוקה ועשירה.
בכל אלגברת לי מממד סופי מוגדרת תבנית קילינג, לפי  \ (a,b)=\operatorname {trace} (\operatorname {ad} a\cdot \operatorname {ad} b). תבנית זו היא אכן אסוציאטיבית:  \ (a,[b,c])=([a,b],c).
באלגברת הרכבה, תבנית הנורמה מגדירה תבנית ביליניארית שאינה מנוונת. אם התבנית הזו אסוציאטיבית, אומרים שהאלגברה סימטרית.
שברולט SSR

| --- | --- |

Chevrolet SSR
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  2003–2006
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  GMT360 (אנ')
 אורך:  4,862 מ"מ (2003-2005)  4,864 מ"מ (2006)
 רוחב:  1,996 מ"מ
 גובה:  1,631 מ"מ (2003-2005)  1,621 מ"מ (2006)
 משקל:  2,132-2,159 ק"ג (ריק) (2,744 ק"ג בטעינה מקסימלית)
 בסיס גלגלים:  2,946 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים 5,300 סמ"ק המפיק 300 כ"ס (מנוע ג'נרל מוטורס מסוג "LM4")  8V צילינדרים 6,000 סמ"ק המפיק 390 כ"ס, ב-5,400 סל"ד (מנוע ג'נרל מוטורס מסוג "LS2")  8V צילינדרים 6,000 סמ"ק המפיק 400 כ"ס, ב-6,000 סל"ד (מנוע ג'נרל מוטורס מסוג "LS2")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות מתוצרת "TREMEC Corporation" (אנ') מסוג "T-56"  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  240 קמ"ש (מנוע 6,000 סמ"ק המפיק 400 כ"ס)
 צריכת דלק:  13.1 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 6,000 סמ"ק המפיק 400 כ"ס)
דגם "Chevrolet Advance Design" (אנ') שנת 1954 עליו התבסס העיצוב החיצוני של ה"שברולט SSR" (מכונית רטרו)
"שברולט SSR" (באנגלית: Chevrolet SSR) הוא טנדר ספורטיבי, בסגנון "רטרו" מתוצרת  יצרנית הרכב האמריקאית שברולט אשר יוצר  בין השנים 2003–2006.
מבחינת עיצוב חיצוני, דגם ה"שברולט SSR" התבסס על דגמי "Chevrolet Advance Design" (אנ') שיוצרו בין השנים 1947–1955.
מאפיינים

דגם ספורטיבי
פירוש ראשי התיבות "SSR" הוא: "Super Sport Roadster".
גג הפח של הקבינה, נפתח חשמלית והדגם נהפך לקבריולה
יוצרו 24,180 יחידות
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 5.5 שניות (מנוע 6,000 סמ"ק המפיק 400 כ"ס)
תמונות

"שברולט SSR"
"שברולט SSR" שנת 2006
"שברולט SSR" שנת 2006
"שברולט SSR" - קבריולט  (גג הפח נפתח חשמלית)
"שברולט SSR" - קבריולט  (גג הפח נפתח חשמלית)
"שברולט SSR" - קבריולט (גג הפח נפתח חשמלית)
"שברולט SSR" - קבריולט  (גג הפח נפתח חשמלית)
"שברולט SSR" - קבריולט (גג הפח נפתח חשמלית)
"שברולט SSR"
"שברולט SSR"
"שברולט SSR"
"שברולט SSR"
"שברולט SSR"
ראו גם

שברולט
שברולט HHR
לקריאה נוספת

"שברולט SSR" - תמונות
הערות שוליים

↑  "שברולט SSR" topspeed.com/trucks/truck-reviews
↑  שברולט SSR - מבחן דרכים caranddriver.com/reviews/chevrolet-ssr-road-test
↑  "שברולט SSR" nadaguides.com/Cars/Chevrolet/SSR
↑  "שברולט SSR" motor1.com/news/225348/find-out-chevy-ssr-quirkiness
↑  "שברולט SSR" hagerty.com/articles-videos/articles
שברולט K5 בלייזר

ערך זה עוסק בדגם של שברולט. אם התכוונתם לדגמים אחרים בשם דומה, ראו .
| --- | --- |

Chevrolet K5 Blazer, שנת 1972
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  GMC Jimmy (דור שני)  GMC Yukon (דור שלישי)
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1969 – 1994  1995 – 2001 (ברזיל, ארגנטינה)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  ארגנטינה ארגנטינה  ברזיל ברזיל
 מודל אחריו:  Chevrolet Tahoe (אנ')
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 אורך:  4,502 מ"מ (דור ראשון)  4,694 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  2,007 מ"מ (דור ראשון)  2,022 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,476 מ"מ (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,642 מ"מ (דור ראשון)  2,705 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  דור ראשון 6 צילינדרים, 4.4 ליטר  6 צילינדרים, 4.8 ליטר  V8 צילינדרים, 5.0 ליטר  V8 צילינדרים, 5.7 ליטר דור שני 6 צילינדרים, 4.1 ליטר המפיק 105 כ"ס  6 צילינדרים, 4.1 ליטר המפיק 130 כ"ס  6 צילינדרים, 4.8 ליטר המפיק 130 כ"ס  6 צילינדרים, 4.8 ליטר המפיק 155 כ"ס  6 צילינדרים, 4.8 ליטר המפיק 160 כ"ס  6 צילינדרים, 4.8 ליטר המפיק 170 כ"ס  V8 צילינדרים, 5.0 ליטר המפיק 130 כ"ס  V8 צילינדרים, 5.7 ליטר המפיק 135 כ"ס  V8 צילינדרים, 5.7 ליטר המפיק 160 כ"ס  V8 צילינדרים, 5.7 ליטר המפיק 185 כ"ס  V8 צילינדרים, 5.7 ליטר המפיק 210 כ"ס  V8 צילינדרים, 6.6 ליטר  V8 צילינדרים, 6.2 ליטר (מגדש טורבו דיזל) דור שלישי V8 צילינדרים, 5.7 ליטר  V8 צילינדרים, 6.5 ליטר המפיק 180 כ"ס (מגדש טורבו דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור שלישי)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מסוג "Turbo Hydra-matic 350"  (דור ראשון, דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות  (דור שני, דור שלישי)
שברולט K5 בלייזר (באנגלית: Chevrolet K5 Blazer) הוא רכב שטח המוגדר SUV, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 1964–1994 בארצות הברית, ובין השנים 1995–2001 בברזיל וארגנטינה.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1969 – 1972.
דור שני - יוצר בין השנים 1973 – 1991.
דור שלישי - יוצר בין השנים 1992 – 1994.
מפרט טכני

3 דלתות.
מנוע קדמי.
הנעה כפולה 4x4.
קיבולת מכל דלק - 23.5 גלון (88.95 ליטר) (דור ראשון).
"בלייזר" בצה"ל

ה"בלייזר" שימש בצה"ל במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 כרכב לקצינים בכירים: אלופים ומפקדי אוגדות, ובסוף העשור גם כרכב למפקדי חטיבות ומפקדי גדודים. הדגם מיועד לנסיעה בתנאי שטח קשים ומוגדר כרכב לצרכים מבצעיים.
תמונות

"שברולט K5 בלייזר" - דור ראשון
"שברולט K5 בלייזר", שנת 1987 - דור שני
"שברולט K5 בלייזר" - דור שני
"שברולט K5 בלייזר", שנת 1985 - דור שני
"שברולט K5 בלייזר", שנת 1987 - דור שני
"שברולט K5 בלייזר" - דור שלישי
"שברולט K5 בלייזר", שנת 1993 - דור שלישי
"שברולט K5 בלייזר", שנת 1992 - דור שלישי
ראו גם

שברולט
שברולט S-10 בלייזר
שברולט בלייזר (2018)
הערות שוליים

↑  "שברולט K5 בלייזר" - קטלוג web.archive.org/web/20110708175554
↑  "שברולט K5 בלייזר", שנת 1969 - מפרט oldcarbrochures.com/static
↑  "שברולט K5 בלייזר", שנת 1971 - מפרט oldcarbrochures.com/static
↑  "שברולט K5 בלייזר", שנת 1973 - מפרט oldcarbrochures.com/static/NA/GM
↑  עמנואל רוזן, המג"דים יקבלו רכב "בלייזר", מעריב, 26 בינואר 1989
שכונות עבר הירקון

מפת רובעי תל אביב: שכונות עבר הירקון משתרעות
ברבעים 1 ו-2
מרכז מיקאדו בתל ברוך צפון
בתים ברמת אביב א'
קריית עתידים
שכונות עבר הירקון הוא השם הכולל לשכונות הנמצאות מצפון לנחל הירקון, בצפון תל אביב. שכונות אלה משתרעות על פני 21 אלף דונם, המהווים כ־41% משטח העיר, ומתגוררים בהן כ-24% מתושבי העיר.
השכונות התפתחו בהדרגה, ובאזור זה נמצאת עיקר הבנייה של תל אביב עד היום. לאזורים אלה של העיר היה ביקוש גבוה מאז קום המדינה בשל היותם קרובים יחסית למרכז העיר אך רחוקים דיו כדי להוות שכונות פרבריות שקטות. גם כיום, למעשה, מתפקדות רובן כפרברי העיר. הן אינן מחוברות אל המרקם העירוני של מרכז תל אביב, או לערים האחרות המשיקות לאזור: רמת גן, בני ברק ורמת השרון.
אוכלוסיית השכונות, בממוצע, היא האמידה ביותר בעיר וכן בין האוכלוסיות האמידות ביותר בישראל כולה. עם זאת, קיימים בה גם חלקים כגון שכונת נווה שרת הנבדלת מבחינה זו משאר השכונות. הביטוי "צפוני", או "צפונבוני", אשר התייחס בעבר אל שכונות הצפון הישן של תל אביב אשר יושבו בשנות ה-30 וה-40 על ידי יוצאי אירופה אמידים, מתייחס היום בעיקר לתושביהם העשירים של שכונות אלה כמו גם לערים המבוססות הנוספות שמצפון לעיר (הרצליה, רמת השרון ורעננה).
השכונות מחולקות ביניהן לשתי קבוצות: שכונות צפון-מערב הנמצאות ממערב לנתיבי איילון ומוגדרות כרובע מס' 1 בחלוקה האדמיניסטרטיבית של העירייה, ושכונות צפון-מזרח הממוקמות ממזרח לאיילון ומוגדרות כרובע מס' 2. בין שני אזורים אלה מחבר ציר תנועה אחד בלבד - שדרות קרן קיימת לישראל, ובנוסף אליו שדרות רוקח כציר תחבורה עיקרי העובר בין השכונות לנחל הירקון ומחבר אותן עם מרכז העיר.
כל שכונות עבר הירקון פועלות באופן עצמאי ממרכז העיר מבחינת כל השירותים הקהילתיים (בתי ספר, גני ילדים, בריאות) ובהן מספר אתרים חשובים המשרתים את כלל העיר ואף את מרחבה המטרופוליני. על אלה נמנים פארק הירקון, אוניברסיטת תל אביב, גני התערוכה, הלונה פארק של תל אביב וקריית החינוך של תל אביב, וכן אזורי התעסוקה אזור תעשייה עבר הירקון וקריית עתידים.
ברובע עובר שביל ישראל דרך תל ברוך ופארק הירקון.
שכונות צפון־מזרח תל אביב

הדר יוסף
מעוז אביב
נאות אפקה
תל ברוך
שיכון דן
שכונת רביבים
ישגב
רמת החייל
נווה שרת
צהלה
גני צהלה
רמות צהלה
המשתלה
תל ברוך צפון
שכונות צפון־מערב תל אביב

רמת אביב
נווה אביבים
רמת אביב ג'
רמת אביב החדשה
אפקה
נופי ים
צוקי אביב (לשעבר ״אזורי חן״. השכונה מאגדת בתוכה את השכונות: אזורי חן, גימל החדשה, מגדלי נאמן וסי אנד סאן)
כוכב הצפון
תוכנית ל'
ראו גם

שייח מוניס
הצפון הישן
שפך הירקון
רובעי תל אביב-יפו
הערות שוליים

↑  על פי התוכנית האסטרטגית של עיריית תל אביב-יפו, 2004, פרק "אזורים בעיר"
ניקולוז שראזאדישווילי

ניקולוז שֶׁרָאזָאדִישָׁווִילִי (בגאורגית: ნიკოლოზ შერაზადიშვილი; נולד ב-19 בפברואר 1996) הוא ג'ודוקא ספרדי יליד גאורגיה, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, פעמיים אלוף העולם מהשנים 2018 ו-2021.
ביוגרפיה וקריירה

שראזאדישווילי נולד בשנת 1996 בגאורגיה ובגיל 10 החל להתאמן בג'ודו וכדורמים. בגיל 14, היגר עם משפחתו למדריד, ספרד. הוא אז החליט להתמקד בג'ודו והחל להתאמן במועדון ג'ודו בעיירה ברונטה ליד מדריד תחת הדרכתו של חואקין רואיז, ג'ודוקא אולימפי לשעבר. שראזאדישווילי קיבל אזרחות ספרדית בשנת 2014 ומאז מתחרה תחת הדגל הספרדי.
בגילאי נוער הצליח שראזאדישווילי להגיע להישגים נאים כאשר בשנת 2014 זכה במדליית כסף באליפות העולם לנוער ובמדליית ארד באליפות אירופה לנוער. בשנת 2015 זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית הכסף באליפות העולם לנוער ובשנת 2016 זכה במדליית כסף באליפות אירופה לנוער. במרץ 2016 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי המקצועי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי טביליסי.
באפריל 2018 השתתף שראזאדישווילי באליפות אירופה שנערכה בתל אביב וזכה במדליית הארד. הוא ניצח שלושה יריבים והגיע לקרב חצי הגמר בו הפסיד למיכאיל איגולניקוב הרוסי ונשר לקרב על מדליית הארד בו ניצח באיפון את יהור וראפאיאו הבלארוסי.
באליפות העולם 2018 אשר נערכה בבאקו, זכה שראזאדישווילי במדליית הזהב והפך לספרדי הראשון בנבחרת הגברים שזוכה בתואר העולמי כאשר הייתה זו מדליית הזהב השלישית בסך הכל של ספרד באליפויות העולם בג'ודו. הוא התחיל בסיבוב השני בו ניצח באיפון את אגיל בנולדל האיסלנדי דקה ועשרים שניות מפתיחת הקרב לאחר תרגיל אוצ'י-מטה. בסיבוב השלישי הוא ניצח בווזארי את מיכאיל איגולניקוב הרוסי שוב לאחר תרגיל אוצ'י-מטה ובשמינית הגמר ניצח באיפון את מיכאל זגאנק הטורקי דקה ו-48 שניות מפתיחת הקרב לאחר אוצ'י-גארי מוצלח. ברבע הגמר שראזאדישווילי ניצח באיפון את אשלי גונזלס הקובני לאחר תרגיל בשם סודה-צוריקומי-גושי ובחצי הגמר ניצח בווזארי את כריסטיאן טוט ההונגרי בזמן ניקוד זהב. בגמר שראזאדישווילי התמודד מול איבן פליפה סילבה מוראלס הקובני. כדקה וחצי מפתיחת הקרב הקובני עלה ליתרון של ווזארי לאחר תרגיל סומי-אוטושי שהטיל את שראזאדישווילי על צידו. 48 שניות לסיום הקרב שראזאדישווילי ביצע תרגיל בשם טאני-אוטושי שהעניק גם לו ווזארי. בתום ארבע הדקות כאשר היה שוויון בניקוד, הקרב נכנס לזמן ניקוד זהב שבמהלכו הצליח שראזאדישווילי לבצע תרגיל אוצ'י-מטה וקיבל ווזארי שני המשתווה לאיפון.
באליפות העולם 2021 אשר נערכה בבודפשט, זכה שראזאדישווילי בפעם השנייה בתואר העולמי. הוא החל בסיבוב השני בו ניצח בעונשים את פרוק בולקולוב הקירגיזי. בשמינית הגמר הוא ניצח בשני ניקודי ווזארי את פיוטר קוצ'זרה הפולני וברבע הגמר ניצח באיפון את אלטנבגאנה גנטולגה המונגולי תוך דקה ו-42 שניות. בחצי הגמר שראזאדישווילי ניצח באיפון את קנטה נגסאווה היפני ובגמר הוא ניצח בתוך זמן ניקוד זהב את דוולאט בובונוב האוזבקי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, שראזאדישווילי סיים במקום השביעי. הוא החל את התחרות עם שני ניצחונות בקרבות המוקדמים ובשלב רבע הגמר הפסיד באיפון למיכאיל איגולניקוב הרוסי 3 שניות לסיום הקרב. הוא נשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לדוולאט בובונוב האוזבקי והודח.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | גראנד פרי | קנקון | מקסיקו מקסיקו |
| 2017 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2018 | מאסטרס | גואנגג'ואו | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2019 | גראנד פרי | בודפשט | הונגריה הונגריה |
| 2019 | גראנד סלאם | ברזיליה | ברזיל ברזיל |
| 2019 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2020 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  אנדראס גרסיה,‏ "Niko Sherazadishvili conquista la medalla de bronce en el Europeo", ‏ 28 באפריל 2018, מארקה
↑  ‏ "Nikoloz Sherazadishvili, primer judoka español que gana un Mundial", ‏ 24 בספטמבר 2018, ‏ La Vanguardia
שכונות הטבעת

מפת שכונות ירושלים
צפון-מערב שכונת רמות, מעל נחל שמואל
תלפיות מזרח
שכונות הטבעת הן חמש שכונות בירושלים: נווה יעקב, גילה, תלפיות מזרח, רמות אלון ופסגת זאב, שהוקמו מעבר לקו הירוק, על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים וסופחו מוניציפלית לעיר. מטרת הקמת השכונות הייתה יצירת רצף שכונות מגורים יהודיות סביב מרכז העיר. כיום מתגוררים בשכונות אלה כ-181,000 איש.
היסטוריה

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967 שונתה מפת העיר ירושלים. שני חלקיה, המערבי והמזרחי, אוחדו תחת שלטון ישראל, ובנוסף סופחו עוד כ-63 קמ"ר של כפרים ושטחים פתוחים מיהודה ושומרון לישראל, כולם לשטחה המוניציפלי של ירושלים. שטחה הורחב ל-108 קמ"ר, למעשה פי שלושה משטח העיר המערבית לפני מלחמת ששת הימים. בתום המלחמה הוחל במדיניות ממשלתית לפיה יש להקיף את מרכז העיר בשכונות מגורים גדולות, שבהן יתגוררו אלפי יהודים, תוך ניצול כל שטח פנוי לבניית דירות רבות בזריזות מרבית. מדיניות הבינוי שמה דגש על שכונות לוויין שיעבּו את ירושלים ומדיניות האכלוס ייעדה את השכונות החדשות כפתרונות דיור לזוגות צעירים, עולים חדשים, ובני המעמד הבינוני. שכונות הטבעת הן הביטוי הבולט ביותר למדיניות זו.
בשנים הראשונות התאכלסו השכונות במהירות רבה. גם לאחר סיום שלב אכלוס הדירות החדשות המשיך גידול האוכלוסייה בשכונות אלו, משום שרבים מהתושבים החדשים היו זוגות צעירים שילדיהם נולדו בשכונה. עם השנים התבגרה האוכלוסייה, והילדים שבגרו לרוב עברו להתגורר מחוץ לשכונה. כתוצאה מכך הואט קצב הגידול של האוכלוסייה. האוכלוסייה בשכונות מסוימות, כמו נווה יעקב ורמות אלון, התחלפה במהלך השנים, ואחוז החרדים בהן עלה משמעותית.
שכונות הטבעת בנויות על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים. מוסדות האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הרשות הפלסטינית, וחלק מהשמאל בישראל, רואים בשכונות אלו התנחלויות, אולם מדינת ישראל מתייחסת אליהם כאל שכונות של ירושלים, עקב חוק ירושלים (ראו מעמדה החוקי של ירושלים).
תהליך הקמת השכונות

שכונת נווה יעקב, שהיא שכונת-המגורים העברית הצפונית ביותר בירושלים, הוקמה ב-1970. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 29,114 נפשות. השכונה הוקמה בסמיכות להריסות יישוב יהודי שננטש במלחמת השחרור.
שכונת גילה בדרום-מערב העיר, שהיא השכונה הגבוהה בירושלים, הוקמה ב-1971. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 32,522 נפשות.
שכונת תלפיות מזרח, בדרום-מזרח העיר, השוכנת על-יד ארמון הנציב, הוקמה ב-1973. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 19,115 נפשות.
שכונת רמות-אלון בצפון-מערב העיר, מצפון לכביש 1, השכונה הגדולה בירושלים, והשנייה בגובהה (בהבדל קטן מגילה) הוקמה ב-1974. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 56,086 תושבים, רמות היא אחת השכונות המאוכלסות בישראל.
שכונת פסגת זאב בצפון-מזרח העיר, הוקמה ב-1982. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 44,816 נפשות.
שכונת הר חומה, שאף היא מחוץ לקו הירוק, נבנתה בשנות ה-90, ולכן אינה נחשבת משכונות הטבעת.
ראו גם

שכונות הבריח
ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים
הערות שוליים

↑  SECRETARY-GENERAL DEPLORES ISRAEL'S SETTLEMENT EXPANSION DECISION 
 EU rebukes Israel for Jerusalem settlement expansion
The War Within East Jerusalem
1 2 3 4 5  המספרים של השכונות - נתונים סטטיסטיים מאתר עיריית ירושלים
תאודור אייקה

| --- | --- |

תאודור אייקה
 לידה:  17 באוקטובר 1892 הודינגן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 נהרג:  26 בפברואר 1943 (בגיל 50) חרקוב, אוקראינה הסובייטית אוקראינה הסובייטית (1937-1949)
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1909–1943 (כ־34 שנים)
 דרגה:   אובר-גרופנפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-3 של האס אס
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
תאודור אייקה (בגרמנית: Theodor Eicke;‏ 17 באוקטובר 1892 – 26 בפברואר 1943)
היה גנרל בוואפן אס אס, מפקד דיוויזיית האס אס השלישית, מפקד מחנה הריכוז דכאו, מפקח מחנות הריכוז ופושע מלחמה נאצי.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

אייקה נולד כבן הזקונים למשפחה בת 11 ילדים בעיר הודינגן (בצרפתית: Hampont, אמפון) שבחבל אלזס (אז חלק מהקיסרות הגרמנית). אחיו המבוגרים יותר לחמו במלחמת העולם הראשונה בצבא הצרפתי. את בית הספר עזב ללא תעודת גמר.
הצטרף בשנת 1909 לחיל הרגלים של צבא האימפריה הגרמנית כמתנדב לשירות קבע בתפקיד מנהלי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בתפקיד מנהל תשלומים בכמה יחידות. זכה לעיטור גבורה ונאלץ לפרוש מן השירות בתחילת שנת 1919 בעקבות ההפסד במלחמה והקיצוצים במצבת הכוחות. בשנת 1914 התחתן ונולדו לו שני ילדים. אחד מילדיו שירת כקצין ונפל בקרב במלחמת העולם השנייה.
לאחר סיום שירותו הצבאי החל בהכשרה מקצועית, שאותה נאלץ להפסיק בסתיו 1919 מסיבות כלכליות. לאחר מכן עבד כחצי שנה כמודיע של המשטרה ולאחריה עבר הכשרה מקצועית בת שנה במכללת המשטרה בקוטבוס. לאחר ההכשרה עבד בשלוש משרות שונות, כל אחת בעיר אחרת, בשירות המשטרה.
בפברואר 1923 עבר ללודוויגסהפן והחל לעבוד כפקיד במפעל הכימיה "באסף" (BASF). בשנת 1925 קודם לתפקיד סגן מנהל מחלקת הביטחון בחברה, שהפכה ב-1926 לחלק מתאגיד החברות "אי גה פארבן".
ביוגרפיה > תחילת הקריירה באס אס

באוגוסט 1928 הצטרף אייקה ליחידות האס אה ובדצמבר אותה שנה הפך לחבר המפלגה הנאצית. ביולי 1930 עבר לאס אס ובנובמבר קיבל את הפיקוד על פלוגה (SS-Sturm 147) בלודוויגסהפן. באביב 1931 התבקש לארגן מחדש את האס אס במחוז "קדמת פאלץ". לאחר שביצע את המשימה במהירות ובהצלחה קיבל את הפיקוד על יחידה גדולה יותר (Sturmbann). באותה עת התפרסם אייקה כאיש ארגון בכל פאלץ והתבקש להקים יחידת אס אס נוספת בתוך ה"שטנדרטה". בנובמבר העניק לו הימלר אישית את דרגת השטנדרטנפירר (מפקד השטנדרטה, דרגה דומה לאלוף-משנה). בשנת 1932 הכוח עליו פיקד מנה 1,000 איש מתוך 25,000 חברי האס אס.
ביוגרפיה > מעצר, הרשעה ובריחה לאיטליה

במרץ 1932 נעצר בחשד לעבירה על חוק חומרי הנפץ, ובחיפוש שנעשה בביתו בעקבות כך נמצאו 80 מטעני חבלה שבנה בעצמו ורשימת חברי השטנדרטה שעליה פיקד. בחקירתו טען שהמטענים נועדו לשמש נגד הקומוניסטים, במקרה שתפרוץ מלחמת אזרחים כאשר הנאצים יעלו לשלטון. את חומרי הגלם להכנת הפצצות לקח אייקה ממפעל הכימיה בו עבד. בעקבות מעצרו פוטר מן המפעל. באותה תקופה הייתה פעילות חבלנית מעין זו מנוגדת למדיניותו של היטלר ששאף לעלות לשלטון באמצעים חוקיים בלבד. ביולי 1932 נשפט אייקה ונדון לשנתיים מאסר בפועל. הוא הצליח לדחות את תחילת המאסר בשישה שבועות בתואנה רפואית. בתחילת ספטמבר קיבל אייקה הוראה מהימלר להימלט לאיטליה דרך מינכן. במינכן נפגשו השניים.
איטליה הפשיסטית נתנה מקלט לנאצים שנמלטו מאוסטריה ומגרמניה במחנות מיוחדים שהקימה לשם כך. אייקה קיבל עם הגיעו את ניהולו של אחד המחנות האלה על שפת אגם גארדה. ממקום מושבו באיטליה עקב אחר הנעשה בפאלץ ושלח מכתבים בינואר 1933 בהם טען שיש ברשותו מטענים נוספים וישתמש בהם כנגד בכירים באס אס ובעיקר כנגד יריבו הפוליטי יוזף בירקל (Josef Bürckel), שהיה ראש המחוז (Gauleiter), ואיתו הסתכסך רבות בעבר.
ביוגרפיה > חזרה לגרמניה

באמצע פברואר חזר אייקה לגרמניה, ראשית לתורינגיה, כיוון שחשש שייאסר בפאלץ. ב-10 במרץ חזר ללודוויגסהפן בה התנהל באותה עת מאבק כוח בין הנאצים הקיצונים למשטרה. אייקה פנה במכתב לבירקל ודרש שיוחזרו לו סמכויותיו. בירקל יזם את סילוקו של אייקה מהמפלגה והורה למשטרה ב-21 במרץ לשים את אייקה במעצר בית. אייקה הגיב בשביתת רעב בת יומיים שבסופה נשלח להסתכלות במוסד פסיכיאטרי.
ב-3 באפריל הורה הימלר על מחיקתו של אייקה מרשימת חברי האס אס. מן המוסד פנה אייקה בכמה מכתבים להימלר וביקש את שחרורו. הוא טען שכחייל נאמן של היטלר נותרה משפחתו ללא מזון ופרנסה. הפסיכיאטר שבחן אותו, ורנר היידה (Werner Heyde), טען בחוות דעת ששלח להימלר, שלדעתו, אייקה אינו סובל משום הפרעה נפשית והתנהגותו שקולה ונורמלית לחלוטין.
בתחילת יוני פנה הימלר במכתב להיידה והבטיח לשחרר את אייקה ולמצוא לו תפקיד חדש בתנאי שאייקה ישמור על התנהגות שקולה לאחר שחרורו.
ביוגרפיה > מארגן מחנות הריכוז > מפקד מחנה דכאו

האסירים הראשונים הובאו למחנה הריכוז דכאו בסוף מרץ 1933. בעקבות סדרת רציחות של אסירים במחנה פתחה הפרקליטות במינכן (כזרוע ביצועית של משרד המשפטים הבווארי) בחקירה פלילית כנגד מפקד המחנה הראשון הילמר וקרלה (Hilmar Wäckerle). הימלר בתפקידו כנשיא משטרת מינכן רצה לעכב את החקירה והחליט לפטר את וקרלה ולמנות את אייקה במקומו.
אף על פי שאייקה, על פי אמות המידה של האס אס והחברה הגרמנית, לא היה ראוי לתפקיד מסוג זה (מובטל, מסוכסך עם עמיתים במפלגה, בטיפול פסיכיאטרי) החליט הימלר לתת לו הזדמנות נוספת ומינה אותו למפקד מחנה הריכוז בסוף יוני 1933 (החלטה שהתבררה בדיעבד כנכונה ומוצלחת מבחינת הנאצים).
מחנות הריכוז בתחילתם היו שונים מאוד זה מזה. האסירים היו נתונים לחלוטין לחסדיהם של השומרים, כאשר לא הייתה שיטה אחידה לניהול המחנות או מערכת ענישה מוסכמת. כלי התקשורת קיבלו לפחות מידע חלקי על הנעשה בתוך המחנות. אייקה פיתח שיטת ניהול וענישה בדכאו שזכתה במהרה לשם "שיטת דכאו" וניתן לתארה במשפט אחד - טרור שיטתי בפיקוח מרכזי. באוקטובר 1933 נכנסו לתוקף "נוהל משמעת וענישה למחנה הריכוז" ונוהל שומרים.
אלה העקרונות המרכזיים של השיטה:
שומרים שירו למוות באסירים נמלטים נהנו מחסינות משפטית. נוהל זה צמצם משמעותית את כמות האסירים הנמלטים ובכך נפסק זרם המידע על הנעשה במחנות לגורמי חוץ (משרד המשפטים וכלי התקשורת).
על כל עבירה של אסיר היו השומרים מחויבים לדווח למנהלת המחנה. המנהלה לא אימתה את דברי השומרים מול דברי האסירים.
אופן ומידת הענישה הוגבלו לאלה שנרשמו במעין "קטלוג" שהכיל בין השאר: שלילת מזון, שלילת דואר, כליאה בצינוק חשוך, הלקאות, תליית האסיר מן הידיים (סטראפאדו) והוצאה להורג. ענישה ספונטנית נאסרה וכל עונש ניתן בידיעת המנהלה.
בראש המחנה עמד המפקד, שהיה אחראי ישירות לביטחון בו. מתחתיו פעל מטה המנהלה שהורכב מכמה מחלקות.
יחידת השמירה הייתה מאורגנת בנפרד ומספר הפלוגות שהכילה היה תלוי בגודל המחנה ובמספר האסירים ששהו בו.
רציחות האסירים נמשכו גם לאחר הנהגת הנהלים החדשים, אם כי במידה פחותה יותר. סביר להניח שאייקה עצמו גם נטל חלק ברציחות.
בסוף ינואר 1934 קודם אייקה לדרגת בריגדפיהרר.
ביוגרפיה > מארגן מחנות הריכוז > ליל הסכינים הארוכות

בליל הסכינים הארוכות שנערך בפקודת היטלר בין ה-30 ביוני ל-2 ביולי חוסלו ראשי האס אה וכן פוליטיקאים שמרנים שאיימו על מעמדו של היטלר. בעת האירוע חוסלו במחנה דכאו ובסביבתו 17 איש בידי האס אס. ב-30 ביוני נעצר ראש הממשלה הבווארי לשעבר גוסטב פון קאהר והובא למחנה דכאו. בהוראת אייקה הוא נורה למוות בתא המעצר. באותו יום נעצר גם ארנסט רהם, ראש האס אה, והובא לבית הסוהר שטאדלהיים (Stadelheim) שבמינכן. למחרת נתן היטלר הוראה טלפונית לחיסולו של רהם. אייקה הגיע לבית הסוהר מלווה במיכל ליפרט (Michel Lippert), מפקד פלוגת המשמר של דכאו. אייקה ארגן לעצמו אישור כניסה ואפשר לרהם להתאבד, כפי שרצה היטלר. אולם, רהם סירב להתאבד וסירב לחתום על מכתב התאבדות ונורה למוות בתאו. ליפרט הועמד לדין על רצח רהם ב-1957 וטען שאייקה לבדו ירה ברהם. לפי עדויות אחרות ירו שניהם בו זמנית ברהם.
ב-1 ביולי נורו במחנה עוד ארבעה ראשי אס אה בפיקוחו של אייקה. בעקבות המבצע הפך האס אס לגוף נפרד (היה כפוף לפני כן לאס אה) והשמירה בכל מחנות הריכוז עברה מן האס אה לאחריות האס אס.
ביוגרפיה > מפקח מחנות הריכוז

במאי 1934 הוקמה באס אס יחידת הפיקוח על מחנות הריכוז (IKL, Inspektion der Konzentrationslager) וניהולה נמסר לאייקה. בעקבות זאת התבקש אייקה על ידי הימלר לארגן מחדש את מחנה הריכוז ליכטנבורג. ביולי הועברו גם מחנות הריכוז אורניינבורג (שנסגר זמן קצר לאחר מכן) ואסטרווגן לפיקודו. לאחר מכן נמסר גם מחנה הריכוז זקסנבורג לידיו. בכל המחנות שהמשיכו לפעול יושמה "שיטת דכאו", לעיתים תוך שינויים קלים. אייקה סגר מחנות ריכוז קטנים והעביר את האסירים לארבעה מחנות גדולים: דכאו, זקסנהאוזן, בוכנוואלד וליכטנבורג.
ב-1938, לאחר סיפוח אוסטריה לרייך (ה"אנשלוס"), הוקם שם מחנה ריכוז נוסף - מאוטהאוזן. ביוני צורף אייקה למטהו של הימלר וביולי קודם שוב לדרגת גרופנפיהרר.
בדצמבר אותה שנה הוכפפה ה-IKL לגסטפו ועברה למשכנה הקבוע במטה הגסטפו בברלין. כמו כן הועבר הפיקוד על מחנה דכאו להיינריך דויבל (Heinrich Deubel).
במרץ 1936 מונה למפקד יחידות גולגולות המת (Totenkopfverbände).
ב-1939 הוקמה דיוויזיית האס אס "גולגולת המוות" (Division Totenkopf), שהורכבה משומרים ממחנות ריכוז שונים, ואייקה מונה לפקד עליה.
הוא אף השתתף והנהיג מקרי רצח רבים של שבויי מלחמה בריטים, רוסים ואחרים. תחת פיקודו בוצעו מקרי טבח זוועתיים באוכלוסייה האזרחית. התמחה בפיתוח טכניקות עינוי לאסירים במחנות השמדה.