stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמשון ולנר
ביוגרפיה

ולנר נולד בשנת 1941 בתל אביב, בארץ ישראל המנדטורית. בנם של יפה (1914–2001) וחיים (1906–1991) ולנר (בני דודם של אלתר ולנר ושמחה ולנר).
שירת בגרעין נח"ל בראש הנקרה ובשנת 1968 הצטרף לגרעין בקיבוץ מרום גולן. ולנר הוביל את הכשרת הקרקע בקיבוץ, הקמת מחצבת הטוף, ובניית ארבעה מאגרי מים לקיבוץ ובין מתכנני תוכנית מאגרי המים ברמת הגולן.
בשנת 1975 הקים את בית האריזה "פירות גולן" שכיום נקרא "בראשית". בית האריזה שימש את קיבוצי הגולן לאריזה והפצה של יבול התפוחים. בית אריזה זה היה הראשון בישראל אשר אימץ שיטות עבודה מתקדמות שהיו נהוגות בארצות הברית, אשר כללו מיכון של הליך המיון, לפי משקל הפרי וקוטרו.
בשנת 1982 החל לבדוק את היתכנות הקמת יקב ברמת הגולן, אשר ינצל את תנאי האקלים הייחודיים באזור, ואת התוצרת החקלאית של קיבוציי הסביבה. לאחר מחקר הכלל סיור של כמה חודשיים ביקבים בארצות הברית, הגיש תוכנית לפיילוט הקמה בעלות של 100 אלף דולר, שתספיק להרצה של שנה אחת. התוכנית ובקשת התקציב אושרו על ידי שבעה יישובים ברמת הגולן: אורטל, אלוני הבשן, אל-רום, רמת מגשימים, גשור, יונתן ועין זיוון ושל יישוב גלילי אחד: רמות נפתלי.
בשנת 1983 נוסד היקב בשם "יקבי רמת הגולן". את תוצרתו הראשונה של היקב סיקר העיתונאי הנודע תומאס פרידמן בכתבה נרחבת בניו יורק טיימס, אשר סללה את הדרך להצלחתו מחוץ לישראל.
ולנר אימץ שיטות עבודה וייצור מתקדמות, אשר לא היו נהוגות בישראל של אותם ימים, והיה היקב הישראלי הראשון שזכה בתחרויות בינלאומיות ב-1987, יין ירדן (מתוצרת יקבי רמת הגולן) קיבל מדליית זהב בתחרות מפורסמת IWSC בלונדון. הדבר נחשב אז להישג מדהים לתעשיית היין בישראל, וסימן את קפיצת המדרגה של התעשייה.
הווארד גולדברג, אחד מעיתונאי היין החשובים בעולם, כתב אז מאמר בניו יורק טיימס, בו ציין כי יש מהפכת יין בישראל. ולנר ניהל את היקב עד שנת 1990, עת עבדו בתפעול היקב הרווחי קרוב לעשרים עובדים, והתפוקה השנתית שלו נמדדה במיליוני בקבוקים.
בשנת 1987, בתור מנכ"ל יקבי רמת הגולן, היה לראשון בישראל אשר קיבל את פרס איש השיווק של השנה של איגוד השיווק הישראלי ביחד עם מנכ"ל אפיליידי.
לאחר פרישתו מהיקב, המשיך לקדם יוזמות ברמת הגולן, בהם נתחי רמת הגולן, תאגיד רמת הגולן, וייצור שמן ביקבי רמת הגולן.
בשנת 1995, חזר לתעשיית היין יחד עם רעייתו ליאורה והחל לייצר יין כשר במעל 11 יקבים ב-6 מדינות שונות בעולם תחת המותג "יינות ולנר". העסק שהוקם הפיץ יין כשר בארצות הברית ובעוד 25 מדינות, עד ליציאת בני הזוג לגמלאות בשנת 2017.
מבקר היינות הישראלי דניאל רוגוב המשיך לסקר את תוצרתו של ולנר גם במיזם זה.
היה נשוי לליאורה עד פטירתה ב-2019. השניים הורים לשלושה בנים ושלוש בנות.
הערות שוליים

↑  25 שנה לרמת הגולן, מגזין בציר, 23 אוקטובר 2008
↑  שלמה פפירבלט, רקוב אבל טעים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2003
↑  תומאס פרידמן, BATTLEFIELD BECOMES AN ISRAELI VINEARD, ניו יורק טיימס, 22 מאי 1985
↑  אליעזר ראוכברגר מהפכת היין בישראל, מוסף יתד נאמן, תשרי תשע"ב
↑  איגוד השיווק הישראלי כיצד נולד "איש השיווק של החודש"?, אתר איגוד השיווק הישראלי, ינואר 2005.
↑  רפי סיטון, ‏יין, באתר גלובס, 21 במרץ 2002
↑  דניאל רוגוב, יינות כשרים מאת שמשון ולנר, פורום היין הכשר הישראלי, ינואר 2011
שלוון קווים

| שלוון קווים |
| --- | --- |
 שלוון קווים
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: שלוון
מין:: שלוון קווים
שם מדעי
 Eirenis decemlineatus
תחום תפוצה


שלון קווים (שם מדעי: Eirenis decemlineatus) הוא מין של נחש לא ארסי, מהסוג שלוון ממשפחת הזעמניים. בישראל נמצא בעיקר במרכז הארץ וצפונה, ובאזורים ים תיכוניים. הוא נמצא גם בטורקיה, סוריה, לבנון, ירדן, עיראק ואיראן.
תיאור

שלוון קווים הוא נחש בינוני וזריז שמגיע עד לאורך של 85 סנטימטרים. צבעו נע בין חום בהיר לחום כהה, וראשו רחב רק מעט מרוחב צווארו.
לחלק מהפרטים יש לאורך הגוף פסים סימטרים הכהים יותר משאר הגוף, ולשאר הפרטים יש צבע אחיד לכל אורכם. ישנם גם פרטים שבהם הקווים דהויים ואינם בולטים במיוחד.
תזונה ופעילות

הוא ניזון מחרקים ומלטאות, ולרוב הוא פעיל ביום. כשהוא אינו בפעילות הוא מוצא מסתור מתחת לאבנים ובמחילות. ראייתו טובה ולכן הוא יכול לחמוק מיד עם הופעת איום עליו למקום מחבואו.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 195-197
הערות שוליים

↑  שלוון קווים באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  שלוון קווים, באתר snaker
↑  שלוון קווים, באתר מדריך לזיהוי נחשים בישראל
↑  שלוון קווים, באתר הגן למחקר זואולוגי
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שי'אר

| --- | --- |

עטיפת החוברת Uncanny X-Men #475 מספטמבר 2006, בה מופיעים קבוצות הסטארג'אמרס ואקס-מן כשברקע חברי אימפריית השי'אר, אמנות מאת בילי טאן, דני מיקי ופרנק דרמטה.
 סוג:  קבוצת גיבורי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  X-Men #97 (פברואר 1976)
 יוצרים:  כריס קלרמונט, דייב קוקראם
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  שאנדילאר, גלקסיית השי'אר
 חברוּת בקבוצה:  ק'אליסי נראמני שארה נראמני אריק האדום אוודארה נגאננדיני אדם נראמני (חצי-שי'אר) הת'ר קמרון (חצי-שי'אר) דייוויס קמרון (חצי-שי'אר)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  הקיסרית לילנדרה נראמני הקיסר ד'קאן נראמני הקיסר וולקן היועץ אראקי שארה נראמני קאלארק (משמר מלכותי)
השי'אר (באנגלית: Shi'ar) הוא גזע חייזרי בדיוני המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. אימפריית השי'אר (או אימפריום) היא אחת מתוך שלוש האימפריות החזקות ביקום מארוול, והיא מורכבת מאסופה נרחבת של גזעים, תרבויות ועולמות חייזריים, אשר ממוקמת בסמוך לאימפריות הקרי והסקרול. הגזע החייזרי הופיע לראשונה בחוברת X-Men #97 מפברואר 1976, והוא נוצר בידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם.
חברי המשמר המלכותי של אימפריית השי'אר נוצרו כמחווה ללגיון גיבורי-העל של חברת DC קומיקס.
היסטוריה בדיונית של הגזע

כפי שתואר בסאגת הפניקס האפלה, השליט המושחת של השי'אר, ד'קאן נראמני, ניסה להשתמש בגביש המק'קראן העוצמתי כדי להשתלט על היקום. אחותו הצעירה לילנדרה והאקס-מן - בני בריתה החדשים - סיכלו את תוכניתו. כתוצאה מכך, הוא נכנס לתרדמת בידי הגביש, ולילנדרה נטלה את תפקיד הקיסרית של אימפריית השי'אר. מכאן ואילך, בין חברי האקס-מן לאימפריית השי'אר מתפתחים יחסי ידידות קרובה.
בהמשך, השי'אר העמידו את ריד ריצ'רדס למשפט באשמת רצח עם. הוא נאשם בהחייאתו של נבל-העל גלקטוס, לאחר שזה האחרון הובס בכדור הארץ. מעט לאחר תחייתו המחודשת, גלקטוס כילה את עולם המלכות של השי'אר, מה שהוביל למותם של מיליארדים. במשפטו של גלקטוס הוא נמצא זכאי חרף פעולותיו, כיוון שטריבון השי'אר שוכנע כי גלקטוס הוא כוח חיוני שפועל למען שלום היקום.
בשנות ה-80, אחותם המעורערת בנפשה של ד'קאן ולילנדרה, דת'בירד, חזרה מגלות וניסתה להפיל את אחותה מכס המלכות. למטרה זו, היא תקפה כמה מבני בריתה הארציים של לילנדרה, ואף הייתה אחראית לפלישתו של גזע טפילים חייזרי בשם "הזן" על כדור הארץ. היא הובסה לבסוף בעזרתם של האקס-מן.
בקשת הסיפור מבצע סופה גלקטית של שנת 1992, אימפריית השי'אר סיפחה לעצמה את אימפריית הקרי בסוף המלחמה ביניהן, ודת'בירד נבחרה לשמש כמשנה למלך באימפריית הקרי. אולם, היא לא החזיקה מעמד בתפקיד זה להרבה זמן, והסטטוס של שטחי אימפריית הקרי נותר בלתי ידוע.
אחותו המרשעת של צ'ארלס אקסבייר, קסנדרה נובה, השמידה את חלק הארי של אימפריית השי'אר. כדי לעשות זאת, היא השתלטה על גופו של אחיה ואילצה את לילנדרה להנחיל מלחמת אזרחים. ג'ין גריי היא זו שהביאה לסופו של הסכסוך. אך למרות מאמציה, אימפריית השי'אר עדיין רצתה במותה. בקשת הסיפור "פניקס: שירת הברבור", קבוצה מגזע השי'אר ניסתה להרוג את כוח הפניקס ואת ג'ין גריי תוך כדי, אך היא נמלטה מניסיון ההתנקשות. בהמשך, השי'אר רצו למחות את גנום משפחת גריי מעל פני האדמה, ובכך למנוע את השתלטותו של כוח הפניקס על מוטאנט נוסף ברמת אומגה. קומנדו המוות של השי'אר רצח את אביה, אחיינה ואחייניתה של ג'ין, כמו גם קרובים נוספים, בפלישה כוללת על כדור הארץ. המעשה הנפשע גרם לבתה של ג'ין, רייצ'ל סאמרס, לתבוע נקמה באימפריית השי'אר. נדמה כי מועצת השי'אר הייתה אחראית לכך, וכי לילנדרה לא הייתה מודעת לנעשה בשמה.
איום נוסף על אימפריית השי'אר היה בדמותו של נבל-על בשם וולקן. במהלך שנות שלטונו, ד'קאן הרג את קתרין סאמרס - אמם של סקוט ואלכס סאמרס - שהייתה הרה. ד'קאן שיעבד את הילד עד לבגרותו, מה שהוביל את וולקן להכריז נקמה על אימפריית השי'אר. זאת ועוד, מתרחשת הפיכה שלטונית בניסיון להפיל את לילנדרה מכסאה ולהחזיר את ד'קאן לשלטון בעזרתה של דת'בירד. קבוצת האקס-מן מצטרפת לקבוצת סטארג'אמרס במשימה לעצור את וולקן ואת ניסיון ההפיכה. לבסוף, וולקן הורג את אביו, קורסייר, ואת ד'קאן, נוטל את כס המלכות לעצמו, והופך את דת'בירד למלכתו. לילנדרה וקבוצת הסטארג'אמרס מובילים תנועת מחתרת נגד שלטונו של וולקן.
ביולוגיה

השי'אר הם גזע דמוי אנוש, מחושב וקר רוח, אשר חזותו היא בעלת מאפייני ציפור וכרבולת נוצתית מעטרת את ראשם כתחליף לשיער. שני סגנונות שכיחים לכך כוללים את מעמד האריסטוקרטיה - הנוצות יוצרות מבנה משולש מעל הראש עם קצוות בפסגת הראש ושני צידי הכתפיים - ואת המעמד הרגיל - מבנה רעמתי עם קצה שטוח בפסגת הראש.
מבחינה אנטומית, לשי'אר עצמות חלולות וקלות, וזרועותיהם עדיין מעטרות קצוות נוצה כתוצאה ממיליוני שנים של אבולוציה נשכחת. חייזר טיפוסי מהגזע יכול להרים טון אחד השקול לכוח כבידה ארצי, ויש לו סיבולת גבוהה מאוד. למרבית השי'אר אין יכולות מיוחדות, ומעטים נושאים מטענים גנטיים כמו כנפיים המקנות להם יכולת תעופה.
השי'אר יולדים את צאצאם בצורת ביצים. הם מגדלים ומקבלים הזנה בתאים מיוחדים והילדים נקראים "אבקוע".
הערות שוליים

| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
שמעון מנחם לזר

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1864 פשמישל, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  12 באוגוסט 1932 (בגיל 67) קרקוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, פולין 
 שפות היצירה:  פולנית, עברית 
 
שמעון מנחם לזר (22 בדצמבר 1864 - 12 באוגוסט 1932) היה חוקר מקרא, עיתונאי ועורך עברי. לזר היה מעורב בכתיבה ובעריכה בעיתונים עבריים רבים, והיה בין הכותבים המרכזיים בתחומי חקר המקרא, ספרות ואקטואליה בעיתונות העברית של זמנו.
ביוגרפיה

שמעון מנחם לזר נולד בשנת 1864 בעיירה פשמישל שבחבל גליציה. הוא קיבל חינוך מסורתי, ושקד במיוחד על לימודי מקרא ומדרש. לאחר נישואיו עסק במסחר, אך לא הצליח בתחום זה. את דרכו הספרותית החל בפרסום מאמרים ומחקרים בעיתון "האסיף", שערך נחום סוקולוב. מחקרו הראשון עסק בקדמוניות עיר מולדתו, ובעקבותיו פרסם חקרי מקרא ומאמרים נוספים בענייני היום.
בשנת 1893 פרסם לזר פירוש קצר על ספר הושע, והחל להשתתף בקביעות בכתיבה בעיתון "המגיד" ובשנת 1896 הוזמן להשתתף בעריכת העיתון. מחקרו המפורסם ביותר מאותה תקופה עסק בעשרת השבטים שגלו מארץ ישראל, ופורסם בכרכים ט'-י' של כתב העת "השלוח".
עם סגירתו של עיתון "המגיד" בשנת 1903, החל לזר לערוך את השבועון "המצפה" באפריל 1904. העיתון הפך לבמה המרכזית עבור סופרים ומלומדים עבריים בגליציה ומחוצה לה, ובו כתבו רבים שעשו את צעדיהם הראשונים בספרות העברית, ביניהם ש"י עגנון, אשר ברש, אביגדור המאירי, אברהם צבי גרינברג, מתתיהו מיזס, דב קמחי, שלום שטרייט ועוד.
לזר עצמו כתב את המאמרים הראשיים בעיתון וניהל בו מאבק אידאולוגי קשה עם המתבוללים ועם החרדים המתנגדים לציונות. במקביל לפעילותו הספרותית, היה פעיל בתנועת המזרחי והשתתף בוועידת הייסוד בברטיסלבה (פרסבורג). בנוסף, לזר נודע בפיליטונים הסאטיריים שלו, בהם מתח ביקורת על מעשי פרנסים בקהילות.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, גויס לזר לצבא האוסטרו-הונגרי. במהלך שירותו הצבאי כתב את הספר "פנס לנבוכים בדרכי החיים", אשר נותר בכתובים ותורגם אף לגרמנית. לאחר שחרורו מהצבא, חידש את הוצאתו של "המצפה" בשנת 1917, ונאבק על המשך קיומו עד שנת 1922.
בשנת 1926 ניסה לזר להוציא לאור עיתון נוסף בשם "השבועון", אך גם עיתון זה פסק לאחר 17 גיליונות. בשנותיו האחרונות עסק לזר בחיבור פירוש למדרש רבה, אך העבודה נפסקה ונותרה בלתי גמורה. הוא כתב גם בגרמנית וביידיש, ובשנת 1927 פרסם מילון גרמני-עברי בשיתוף עם נ"ה טורטשינר (טור-סיני).
שמעון מנחם לזר נפטר בקרקוב בי' באב תרצ"ב, 12 באוגוסט 1932.
חיבוריו

פירוש קצר על ספר הושע (1893)
חקר על עשרת השבטים (פורסם ב"השלוח")
פנב לנבוכים בדרכי החיים (נכתב במהלך מלחמת העולם הראשונה, תורגם לגרמנית, נותר בכתובים)
מילון גרמני-עברי (1927, בשיתוף עם נ"ה טורטשינר)
גצל קרסל פרסם מקבץ מכתביו בספר בשם "על המצפה", מוסד הרב קוק תשכ"ט.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  שמעון מנחם לזר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
↑  על המצפה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ט, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498882005171  PLWABN: 9810630982105606  GND: 1018919155  ISNI: 0000 0000 5321 9891  LCCN: nr99023767  VIAF: 46683736   WorldCat (עם VIAF): 46683736
שלוחי ציבור

| --- | --- |


 מוסד לימודים:  האוניברסיטה העברית
 פקולטה:  כלל הפקולטות
 נושאי לימוד:  תוכנית מנהיגות
 היקף:  שנתיים
 מלגה:  3,000 ש"ח לחודש
 ראש התוכנית:  ד"ר נעמי פרל
שלוחי ציבור היא תוכנית מנהיגות להכשרת בני ובנות המגזר החרדי הלומדים לתארים מתקדמים באוניברסיטה העברית. התוכנית קיימת משנת 2010, ובכל מחזור משתתפים בין 20 ל-30 סטודנטים. התוכנית מופעלת באמצעות שלוחי ציבור בע"מ, חברה לתועלת הציבור, ונתמכת על ידי מכון מנדל והאוניברסיטה העברית.
התוכנית

התוכנית מיועדת לסטודנטים חרדים לתארים מתקדמים, שכבר נרשמו ללימודים באוניברסיטה העברית.
התוכנית נמשכת שנתיים, בהם כל משתתף מקבל הנחיה מחונך אישי, סדנאות, הכשרות (כגון עיצוב מצגת, פיתוח משאבים, פיתוח פרויקטים והשתלבות בשוק העבודה) ומעטפת חברתית שכוללת גיבושים, סיורים ומסע לפולין.
לאורך התוכנית כל משתתף מכין "פרויקט חברתי עם זיקה לעולם החרדי ולאקדמיה", במטרה להוציא אותו לפועל במסגרת חייו המקצועיים לאחר סיום התואר והתוכנית.
ביקורת

לטענת מפלגת נעם, האוניברסיטה העברית "דוחפת" לסטודנטים חרדים תכנים באמצעות התוכנית.
לפי חגית רוזנבאום, בוגרי התוכנית הופכים ל"שליחים" של מכון מנדל שהוא, לדבריה, "בעל אג'נדות ליברליות מובהקות".
בטאון "קול החינוך" הנחשב למזוהה עם הפלג הירושלמי, טען כי התוכנית נועדה לשנות את פני החברה החרדית מבפנים. הבטאון פירט שורה של פרויקטים שהובילו בוגרי התוכנית, אשר לתפיסתו של הבטאון גורמים לפגיעה בציבור החרדי.
ראו גם

קטגוריה:בוגרי שלוחי ציבור
תוכנית מובילים
השכלה גבוהה בחברה החרדית בישראל
לקריאה נוספת

מכון מנדל למנהיגות מארח את תוכנית שלוחי ציבור באוניברסיטה העברית: הצגת הפרויקטים, מחזור ב' תשע"ד
הערות שוליים

1 2  "מגוון באוניברסיטה העברית" באתר האוניברסיטה העברית
↑  מנהרות אל החרדים, באתר מפלגת נעם, ‏1 באוגוסט 2019
↑  חגית רוזנבאום, מכון לחינוך מחדש, באתר ערוץ 7, 20 בפברואר 2020
↑  "קול החינוך" גיליון 140
↑  אתר הספרייה הלאומית
שמש (סמל)

סמל השמש, הכוכב הבולט בשמי היום, והחיוני לקיומם של החיים על פני כדור הארץ, נפוץ בדגלים, בסמלים ובמטבעות של מדינות רבות. השמש, בדומה לכתר, היא גם סמל למלוכה.
שמש בדגליהן של מדינות אחדות:
דגל אורוגוואי
דגל ארגנטינה
דגל מקדוניה
דגל הפיליפינים
דגל קזחסטן
דגל קירגיזסטן
דגל קיריבטי
דגל הרפובליקה הסינית
בדגלי מדינות אחדות, כגון דגל אוגנדה, השמש אינה מופיעה באמצעות סמל מפורש, אלא בצורה של פס צהוב המסמל אותה.
שמש בסמליהן של מדינות אחדות:
סמל ארגנטינה
סמל אורוגוואי
ראו גם

שמש מאי
שמש ורגינה
שירות עצמי (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע כוורת
 מתוך האלבום סיפורי פוגי
 יצא לאור:  1973 
 מקום הקלטה:  קולינור 
 שפה:  עברית 
 אורך:  2.45 דק' 
 כתיבה:  דני סנדרסון 
 לחן:  דני סנדרסון 
 
"שירות עצמי" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מופיע באלבומה הראשון של להקת כוורת.
רקע לכתיבת השיר

השיר נכתב בתחילת פעילותה של הלהקה לפני שפשנל, האמרגן החל לעבוד עם הלהקה, בעקבות מותו של אחי אמו של סנדרסון, שמותו טלטל אותו מאד. הלהקה הופיעה בתיכון בליך ברמת-גן וביצעה גרסאות כיסוי לשירים של המי, הביטלס וג'ימי הנדריקס. עם הכסף שהרוויחה הקליטה הלהקה שני שירים, את "שירות עצמי" ו"לא ידענו מה לעשות". אלה שני השירים הראשונים של הלהקה ששודרו ברדיו. שני השירים לא זכו להצלחה בתחילה.
תוכן השיר

השיר נכתב על אדם בשלהי ימיו עורך סיכום על תחנות חייו, מלידתו ועד מותו.
הערות שוליים

1 2  רז שכניק, על איזו כוכבת ענקית נכתב "היא לא תדע"?: הסודות מאחורי הלהיטים של סנדרסון, באתר ynet, 15 בפברואר 2024
↑  50 שנה לכוורת: הסיפורים מאחורי השירים, באתר p.ynet.co.il (באנגלית)
שבוע הספר העברי

| --- | --- |

שבוע הספר בכיכר רבין, 2016
 סוג:  יריד ספרים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1926–הווה (כ־98 שנים) 
 www.sfarim.org.il
 
שבוע הספר העברי 2005, במוזיאון ישראל, ירושלים
שבוע הספר העברי הוא אירוע המתקיים בישראל מדי שנה במהלך חודש יוני, במסגרתו מוקמים ירידי ספרים ברחובות הערים, ובהם מיוצגות מרבית הוצאות הספרים בישראל, המוכרות את ספריהן במחירים מוזלים. גם בחנויות הספרים נמכרים הספרים בהוזלה בתקופה זו, ויש בהן המאריכות את המכירה המוזלת על-פני כל החודש.
בנוסף למכירת הספרים, מתקיימים במהלך תקופה זו אירועים ספרותיים מגוונים, כגון מפגשים עם סופרים, ערבי קריאה וטקס הענקת "פרס ספיר" לסופרים עבריים.
היסטוריה > יוזמות מוקדמות

הצעה לקיומו של שבוע הספר העברי עלתה ב-19 בנובמבר 1924 במאמר מאת אברהם שצ'גלוב, שפורסם בעיתון "הארץ".
האירוע הראשון של פתיחת דוכנים למכירת ספרים מוזלים ברחוב נערך ב-1 באפריל 1926, כששמו בארץ-ישראל היה "יום הספר העברי". הוא נערך ביוזמת "המשרד להפצת הספר העברי בארץ־ישראל", ארגון שנוסד בשיתוף פעולה בין פרנסי העיר תל אביב לאגודת הסופרים, וביוזמתה של המו"לית ברכה פלאי, ובמסגרתו הוצבו דוכנים בשדרות רוטשילד בתל אביב. ההודעה על לידתו הצפויה נמסרה לציבור כמה שבועות לפני כן מעל דפי העיתונות:
לשכת הספר של אגודת הסופרים והספרות העברית החליטה להכריז בחוה"מ פסח על "יום הספר העברי". ביום זה ערכו נשפים, חגיגות, הרצאות, אספות עם, הגרלות, קונצרטים וכדומה, שמטרתם תעמולה ופרסום לספרות העברית. לימים אלה תוציא לשכת הספר גיליון מיוחד, גדול תבנית ומצויר שבו ישתתפו כל סופרי א"י ולו גם בפרק אחד, או באפוריסמוס, ההכנסה של הימים האלה תוקדש למפעלי האגודה
משנת 1926 ועד לשנת 1958 התקיימו מפעם לפעם אירועים כדוגמת "יום הספר העברי" הראשון, כאשר חלקם אף התקיימו בידי תנועות ציוניות בגולה. באנגליה התקיים במשך שנים רבות "שבוע הספר היהודי".
בפברואר 1954 התקיים בחיפה, ביוזמת מועצת פועלי חיפה, שבוע הספר והסופר העברי. במסגרת השבוע התקיימה תערוכת ספרים בהשתתפות הוצאות הספרים הגדולות בישראל. בתחילת אפריל 1954 התקיימה תערוכה דומה בירושלים, אולם ההשתתפות הציבורית הייתה דלה. בפברואר 1956 התקיים בחיפה בפעם השנייה שבוע הספר והסופר העברי. לתוכנית של האירוע הקודם נוסף גם "פרס הספר", הגרלה של פרסי ספרים בין רוכשי ספרים מעל סכום מסוים.
היסטוריה > שבוע הספר העברי

את "שבוע הספר העברי" במתכונתו הנוכחית, הכוללת דוכנים למכירת ספרים ברחבי ישראל, יזם המשורר והסופר שלמה טנאי בינואר 1959, במסגרת ועדת העשור להקמת המדינה. במסגרת "חג הספר העברי" שהתקיים בתחילת מאי 1959, הוקמו דוכנים בהם נמכרו ספרים במבצעים, בקריאה שתושבי ישראל יעניקו זה לזה ספר עברי לכבוד יום העצמאות.
החל ממאי 1961 מתקיים "שבוע הספר העברי" ברחבי ישראל באופן סדיר מדי שנה. ברבות הימים הפך שם זה לסימן רשום של המו"ל ומופעל על ידי התאחדות בעלי הוצאות הספרים בישראל. חרף שמו, נמכרים בשבוע הספר העברי גם ספרים בשפות אחרות שיצאו לאור בישראל.
מלבד הדוכנים של הוצאות הספרים הגדולות, בירידי ערים הגדולות ניתן למצוא גם מו"לים קטנים יותר המציעים את ספריהם וכן מחברים רבים שפרסמו את ספריהם בהוצאה עצמית. תופעה נוספת בשבוע הספר היא של סופרים המבקרים בדוכנים וחותמים על ספריהם עבור הקונים. סופרי ילדים רבים התמידו להגיע לירידים מדי שנה בשנה והפכו לחלק מנופו של שבוע הספר. ביניהם מחבר סדרת "חסמבה", יגאל מוסינזון, והסופרת אסתר שטרייט-וורצל.
בשנת 2020 בעקבות מגפת הקורונה אירועי שבוע הספר לא התקיימו.
היסטוריה > שבוע הספר העברי > חודש הספר

לאורך הזמן הפך חודש יוני כולו לחודש בו נערכות הנחות ומכירות מוזלות של ספרים, ובשלב כלשהו החלו ההוצאות לכנות את חודש יוני כולו כ"חודש הספר".
פריסה גאוגרפית

בשנים הראשונות התקיימו שוקי ספרים בעשרות ערים ברחבי ישראל. למשל, בשנת 1962 נפתחו 45 שוקי ספרים בשבוע הספר העברי. בשנת 1967 התקיים היריד בתשעה יישובים: ירושלים, תל אביב, חיפה, עפולה, טבעון, כפר אתא, נתניה, פרדס חנה וגבעתיים. בשנת 1975 התקיימו ירידי מכירת ספרים ב-15 עיירות פיתוח בניידות מיוחדות שהגיעו אליהן. בשנת 1977 התקיים שבוע הספר ב-20 יישובים.
בגלל חוסר כדאיות, לא ששו ההוצאות להקים דוכנים במקומות מרוחקים, ושוקי שבוע הספר לא התקיימו בהם כלל או שהתקיימו במתכונת מצומצמת או ביוזמה של המועצה המקומית. באילת, בשנת 1974, התקיים יריד ספרים במשך שלושה ימים, ביוזמה של מדור תרבות וספורט של העירייה.
בשנת 2017 הוכרז שבפעם הראשונה זה שמונה עשרה שנה לא יתקיימו אירועי שבוע הספר בפריפריה מכיוון שמשרד התרבות הפסיק את מימונם.
פריסה גאוגרפית > בתל אביב

היריד הגדול ביותר של שבוע הספר העברי התקיים בתל אביב. בשנים הראשונות התקיים יריד שבוע הספר העברי בתל אביב, שהיה היריד הגדול בישראל, בכיכר דיזנגוף. בהמשך עבר היריד למשך שנים רבות לכיכר מלכי ישראל (היא כיכר רבין).
בשנת 2001, משיקולי אבטחה, הועבר היריד לגני התערוכה, ומשם עבר בשנת 2003 לגני יהושע. בשנת 2008 הוחלט להחזיר את היריד בתל אביב למיקומו המסורתי. בשנת 2021 עבר למרכז שרונה עקב עבודות הרכבת הקלה בכיכר רבין.
פריסה גאוגרפית > בירושלים

בשנות ה-60 התקיים שבוע הספר העברי בירושלים ברחבת הכנסת הישנה ברחוב קינג ג'ורג'. בהמשך עבר היריד לגן הפעמון. משיקולי אבטחה, עבר היריד הירושלמי בשנת 2001 מכיכר ספרא למתחם מוזיאון ישראל, ולאחר מכן, למתחם תחנת הרכבת הישנה. עקב בעיות בהגדרת מתחם תחנת הרכבת הישנה, עבר בשנת 2009 היריד הירושלמי לגן פעמון הדרור. החל משנת 2017 חזר היריד להתקיים במתחם התחנה הראשונה, בתחילת 2024 יחלו עבודות להארכת הקו המהיר לירושלים והיריד יעבור למקום אחר, עדיין לא ידוע לאן.
פריסה גאוגרפית > בחיפה

שבוע הספר העברי התקיים בחיפה בשנות ה-70 ברחבה ליד ספריית פבזנר ותיאטרון חיפה. בשנת 1982 עבר היריד לגן הזיכרון מול בניין עיריית חיפה. בהמשך עבר היריד לרוממה. בשנת 2010 התקיים יריד הספרים בגרנד קניון. ובשנת 2012 חדל היריד בחיפה להתקיים. בשנת 2019 התקיים יריד ספרים בחיפה בגן של בית הכט, לאחר הפסקה של כעשור.
מועד

במהלך שנות ה-60 וה-70 התקיים שבוע הספר העברי במאי, בסמיכות לל"ג בעומר. בשנת 1967 נדחה שבוע הספר אל אחר מלחמת ששת הימים והתקיים בתחילת יולי. משנת 1977 עבר שבוע הספר לתחילת יוני.
אירועים נלווים > שבוע הספר התורני

בשנת 1976 התקיים במקביל לשבוע הספר העברי, יריד של שבוע הספר התורני במאה שערים.
החל משנת 1996 התרחב מעגל "שבוע הספר" גם לשוק הספרים במגזר החרדי, ובמהלכו מתקיימים ירידי ספרים גם בריכוזים חרדיים, והוא מכונה "שבוע הספר התורני", (לעיתים מכונה "חודש הספר התורני") בשל אופיים של הספרים הנמכרים במגזר זה. בשונה מ"שבוע הספר הכללי", שבוע הספר התורני איננו מנוהל בצורה ריכוזית ומאורגנת, אלא באופן עצמאי, ומתקיימים מספר מרכזים, הירידים המרכזיים נערכים בירושלים ובבני ברק.
אירועים נלווים > שבוע הספר הערבי

בשנת 1973 קיים בית הגפן בחיפה אירוע של שבוע הספר במקביל לשבוע הספר העברי. החל משנת 1976 קיים בית הגפן שבוע ספר ערבי בנפרד משבוע הספר העברי, בחודשים ספטמבר או אוקטובר.