stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור ספרנדאו
הערות שוליים

↑  CBN Receives Five Emmy Award Nominations, CBN News, ‏9.8.2014
↑  יובל בגנו, ‏סיפורם של שלושה אנשים שמעניקים משמעות חדשה למושג "הישראלי היפה", באתר מעריב אונליין, 6 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575082005171  VIAF: 91145304382978570660   WorldCat (עם VIAF): 91145304382978570660 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ליאור ספרנדאו".
פרס אנני לסטוריבורד הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  פרס לסטוריבורד
 מיקום הטקס:  אסיפ"א - הוליווד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה
 תקופת הפרס:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 annieawards.org
 
פרס אנני לסטוריבורד הטוב ביותר (באנגלית: The Annie Award for Storyboard in an Animated Feature Production) הוא פרס אנני המוענק מדי שנה לאמן הסטוריבורד הטוב ביותר והוצג לראשונה בשנת 1995. הפרס מתגמל אנימציה של דמויות לסרטי אנימציה. עד ליצירת פרס אנני לסטוריבורד להפקת טלוויזיה, סדרות טלוויזיה, סרטי אנימציה קצרים ומהדורות לא תיאטרליות, היו זכאים למועמדות בקטגוריה זו. הפרס מוענק על ידי האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה בסניף אסיפ"א - הוליווד, קליפורניה.
הזוכים והמועמדים

להלן רשימת הזוכים והמועמדים, נכון לשנת 2020:
• הזוכה מסומן בצהוב • בסוגריים מספר הטקס ולידו השנה שבגינה הפרס מוענק
הזוכים והמועמדים > העשור העשירי של המאה ה־20

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| (טקס) שנה | זוכים | סרט |
| (ה־21) 1993 | אד גומברט | אלאדין |

| (ה־22) 1994 | ברנדה צ'פמן | מלך האריות |
| (ה־22) 1994 | פול דיני | אנימציות |
| (ה־22) 1994 | דייוויד פייס | חג מולד משפחתי של פלינטסטון |
| (ה־22) 1994 | גארי גרהאם | מייטי מקס |
| (ה־22) 1994 | איוואו טקמוטו | הולירוק ביי ביי |

| (ה־23) 1995 | קאזואו תרדה | גרגוילס |
| (ה־23) 1995 | וורוויק גילברט | אלאדין, פרק "האבודים" |
| (ה־23) 1995 | דניס קויאמה | אלאדין, פרק "הסוד של פגיון הסלע" |
| (ה־23) 1995 | בריאן פימנטל | גופי: הסרט |
| (ה־23) 1995 | גנאדי טרטקובסקי | המעבדה של דקסטר |

| (ה־24) 1996 | טחנות חלודות | פינקי והמוח פרק "חג המולד של פינקי והמוח" |
| (ה־24) 1996 | בארי קלדוול | אנימציות |
| (ה־24) 1996 | ברנדה צ'פמן, ויל פין | הגיבן מנוטרדאם |
| (ה־24) 1996 | רודולף גואנודן | בלטו |
| (ה־24) 1996 | הירושי אוחו | גרגוילס |
| (ה־24) 1996 | ג'ו ראנפט | ג'יימס והאפרסק הענק |

| (ה־25) 1997 | לא הוענק פרסים |  |

| (ה־26) 1998 | כריס סנדרס | מולאן |
| (ה־26) 1998 | לי הונג | פרנגולי 2: ההצלה הקסומה |

| (ה־27) 1999 | מארק אנדרוס | ענק הברזל |
| (ה־27) 1999 | קווין או'בריאן | ענק הברזל |
| (ה־27) 1999 | דין וולינס | ענק הברזל |
| (ה־27) 1999 | לורנה קוק | נסיך מצרים |
| (ה־27) 1999 | בריאן פימנטל | טרזן |
הזוכים והמועמדים > העשור הראשון של המאה ה־21

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| (טקס) שנה | זוכים | סרט |
| (ה־28) 2000 | דן ג'אופ, ג'ו ראנפט | צעצוע של סיפור 2 |
| (ה־28) 2000 | תום אנריקס | דינוזאור |
| (ה־28) 2000 | ג'ף סנואו | הדרך לאל דוראדו |

| (ה־29) 2001 | רוב קו | שרק |
| (ה־29) 2001 | סטיב אנדרסון | הקיסר נפל על הראש |
| (ה־29) 2001 | דון הול | הקיסר נפל על הראש |
| (ה־29) 2001 | כריס אור | אטלנטיס: האימפריה האבודה |
| (ה־29) 2001 | ונדל ושל | טוויטי מסביב לעולם |

| (ה־30) 2002 | רוני דל כרמן | מפלצות בע"מ |
| (ה־30) 2002 | לארי לקר | סוס פרא |
| (ה־30) 2002 | סיימון ולס | סוס פרא |

| (ה־31) 2003 | שרון פורורד | ספר הג'ונגל 2 |
| (ה־31) 2003 | הלן פורסיית | אחי הדוב |
| (ה־31) 2003 | כריס אוצוקי | אחי הדוב |
| (ה־31) 2003 | דייב פרינס | אחי הדוב |
| (ה־31) 2003 | דין רוברטס | על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון |

| (ה־32) 2004 | קווין אובראיין | משפחת סופר-על |
| (ה־32) 2004 | צ'ן-יי צ'אנג | מרד החיות |
| (ה־32) 2004 | טד מתות | משפחת סופר-על |
| (ה־32) 2004 | כריס אוצוקי | פו הדב: האביב של רו |
| (ה־32) 2004 | קונרד ורנון | שרק 2 |

| (ה־33) 2005 | בוב פרשטי | וולאס וגרומיט והארנב הקטלני |
| (ה־33) 2005 | טום מקגראת' | מדגסקר |
| (ה־33) 2005 | כריס אוצוקי | הקיסר נפל על הראש 2 |
| (ה־33) 2005 | קתרין יו ראדר | מדגסקר |
| (ה־33) 2005 | מייקל סלטר | וולאס וגרומיט והארנב הקטלני |

| (ה־34) 2006 | גארי גרהאם | חיים בזרם |
| (ה־34) 2006 | ויליאם ה. פרייק השלישי | עידן הקרח 2: נמסים מצחוק |
| (ה־34) 2006 | קריס פירן | חברים על הכוונת |
| (ה־34) 2006 | תום אנריקס | מעבר ליער |
| (ה־34) 2006 | סיימון וולס | חיים בזרם |

| (ה־35) 2007 | טד מתות | רטטוי |
| (ה־35) 2007 | נסוס וקאליס | כוורת בסרט |
| (ה־35) 2007 | דון הול | לפגוש את הרובינסונים |
| (ה־35) 2007 | דניס קויאמה | תפוס ת'גלים |
| (ה־35) 2007 | שיר שון | צבי הנינג'ה |

| (ה־36) 2008 | ג'ניפר יו נלסון | קונג פו פנדה |
| (ה־36) 2008 | ג'ו מטאו | בולט |
| (ה־36) 2008 | אלסנדרו קרלוני | קונג פו פנדה |
| (ה־36) 2008 | רוב סטיברגן | המסע של דספרו |
| (ה־36) 2008 | רוני דל כרמן | וול-E |

| (ה־37) 2009 | טום אוונס | מפלצות נגד חייזרים |
| (ה־37) 2009 | שרון ברידגמן | אסטרו בוי |
| (ה־37) 2009 | כריס באטלר | קורליין ודלת הקסמים |
| (ה־37) 2009 | רוני דל כרמן | למעלה |
| (ה־37) 2009 | פיטר סון | למעלה |
הזוכים והמועמדים > העשור השני של המאה ה־21

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| (טקס) שנה | זוכים | סרט |
| (ה־38) 2010 | טום אוונס | הדרקון הראשון שלי |
| (ה־38) 2010 | אלסנדרו קרלוני | הדרקון הראשון שלי |
| (ה־38) 2010 | פול פישר | שרק לנצח |
| (ה־38) 2010 | קתרין יו ראדר | מגה-מוח |

| (ה־39) 2011 | ג'רמי ספירס | ריו |
| (ה־39) 2011 | קריס פירן | שירות המתנות החשאי של ארתור |
| (ה־39) 2011 | סקוט מורס | מכוניות 2 |
| (ה־39) 2011 | נלסון יוקוטה | נומיאו ויוליה |
| (ה־39) 2011 | גארי גרהאם | קונג פו פנדה 2 |
| (ה־39) 2011 | פיליפ קרייבן | קונג פו פנדה 2 |
| (ה־39) 2011 | בוב לוגן | החתול של שרק |
| (ה־39) 2011 | דיליה גוסמן | רנגו |
| (ה־39) 2011 | ג'וש הייז | רנגו |

| (ה־40) 2012 | ג'והנה מט | שומרי האגדות |
| (ה־40) 2012 | רוב קו | מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה |
| (ה־40) 2012 | עמנואלה קוזי | פארנורמן |
| (ה־40) 2012 | ליאו מצודה | ראלף ההורס |
| (ה־40) 2012 | ליסה טריימן | ראלף ההורס |

| (ה־41) 2013 | דין קלי | בית ספר למפלצות |
| (ה־41) 2013 | סטיבן א. מקלאוד | גנוב על המיניונים |
| (ה־41) 2013 | אריק פאבלה | גנוב על המיניונים |
| (ה־41) 2013 | ג'ון ריפה | לשבור את הקרח |
| (ה־41) 2013 | ג'ייסון הנד | מטוסים |

| (ה־42) 2014 | טרון מאי | הדרקון הראשון שלי |
| (ה־42) 2014 | מארק סמית' | 6 גיבורים |
| (ה־42) 2014 | עמנואלה קוזי | הקופסונים |
| (ה־42) 2014 | ג'וליאן נרינו | הקופסונים |
| (ה־42) 2014 | פיירו פילוסו | מטוסים 2: לוחמי האש |
| (ה־42) 2014 | ג'ון א. הרסט | ריו 2 |
| (ה־42) 2014 | רודריגו פרס-קסטרו | ריו 2 |

| (ה־43) 2015 | טוני רוזנסט | הקול בראש |
| (ה־43) 2015 | אנטוניו סנטמריה | סיפורים יוצאי דופן |
| (ה־43) 2015 | אנריקו קסארוסה, טוני רוזנסט, ז'אן פיליפ גפן | הדינוזאור הטוב |
| (ה־43) 2015 | ביל פרסינג | הדינוזאור הטוב |
| (ה־43) 2015 | רוזאנה סאליבן | הדינוזאור הטוב |
| (ה־43) 2015 | מייק סמוקאביץ' | מפלצת של מלון |
| (ה־43) 2015 | דומיי שי | הקול בראש |
| (ה־43) 2015 | חביב לואטי | המיניונים |

| (ה־44) 2016 | דין וולינס | זוטרופוליס |
| (ה־44) 2016 | טרבור חימנז | מוצאים את דורי |
| (ה־44) 2016 | מארק גרסיה | קובו: אגדה של סמוראי |
| (ה־44) 2016 | נורמנד למאי | מואנה |
| (ה־44) 2016 | קלייר מוריסי | טרולים |

| (ה־45) 2017 | דין קלי | קוקו |
| (ה־45) 2017 | גלן הרמון | בייבי בוס |
| (ה־45) 2017 | ג'וליין רגנרד | המפרנסת |
| (ה־45) 2017 | מדליין שרפיאן | קוקו |
| (ה־45) 2017 | לואי דל כרמן | הכוכב |

| (ה־46) 2018 | דין קלי | ספיידרמן: ממד העכביש |
| (ה־46) 2018 | חביב לואטי | הגרינץ' |
| (ה־46) 2018 | בובי רוביו | ספיידרמן: ממד העכביש |
| (ה־46) 2018 | אובי נדלקו | מרי פופינס חוזרת |
| (ה־46) 2018 | מייקל הררה | ראלף שובר את האינטרנט |

| (ה־47) 2019 | סרחיו פבלוס | קלאוס |
| (ה־47) 2019 | ג'וליאן ביסארו | איבדתי את גופי |
| (ה־47) 2019 | ג'רמי קלפין | איבדתי את גופי |
| (ה־47) 2019 | יוליאן נריניו | מיסטר לינק |
| (ה־47) 2019 | אוליבר תומאס | מיסטר לינק |
הזוכים והמועמדים > העשור השלישי של המאה ה־21

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| (טקס) שנה | זוכים | סרט |
| (ה־48) 2020 | טרבור ג'ימנז | נשמה |
| (ה־48) 2020 | גלן קין | מעל ומעבר לירח |
| (ה־48) 2020 | גורו מיאזאקי | אירוויג והמכשפה |
| (ה־48) 2020 | אוון פרימן | הקרודים 2: עידן חדש |
| (ה־48) 2020 | גילאם לורין | מוליכי הזאבים |
| (ה־49) 2021 | ג'ייון האנד | אנקאנטו |
| (ה־49) 2021 | לואיס לוגאם | ריה והדרקון האחרון |
| (ה־49) 2021 | גארי גרהאם | ספיריט: לחופש נולד |
| (ה־49) 2021 | סטיבן גרסיה | משפחת אדמס 2 |
| (ה־49) 2021 | קרלוס רומארו | ויוו |
| (ה־50) 2022 | אנתוני הולדן | החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי |
| (ה־50) 2022 | נימה אזארבה | המיניונים: עלייתו של גרו |
| (ה־50) 2022 | דייב פיס | המיניונים: עלייתו של גרו |
| (ה־50) 2022 | ג'ף סנו | עולם מוזר |
| (ה־50) 2022 | חוויאר לדסמה ברבול | עולם מוזר |
מבחן האוסמן

בסטטיסטיקה, מבחן האוסמן (מכונה גם הו האוסמן) הוא מבחן השערות. המבחן בודק את המובהקות של אומדן מול אומדן אלטרנטיבי. בעזרת מבחן זה ניתן להעריך האם המודל הנאמד מתאים לנתונים.
פרטים

ברצוננו לאמוד את המודל הליניארי: y = bX + e . ישנם שני אומדנים, b0 ו b1 השערת האפס היא כי שני המדדים קונסיסטנטיים ו b1 יעיל (אומד בעל שונות קטנה יותר). ההשערה האלטרנטיבית היא כי b1 אינו קונסיסטנטי.
הסטטיסטי של המבחן הוא:
לסטטיסטי יש התפלגות כי בריבוע עם n-k דרגות חופש כאשר n הוא גודל המדגם ו k כמות המשתנים.
אם דוחים את השערת האפס לפחות אחד האומדים אינו קונסיסטנטי.
בעזרת מבחן האוסמן נתן לבדוק אנדוגניות של משתנה על ידי השוואת אומד מרגרסיה רגילה (Ordinary Least Square) לאומד המתקבל מרגרסייה בעזרת משתנה עזר. השערת האפס היא כי OLS הוא אומד יעיל יותר ושני האומדים עקיבים. ההשערה האלטרנטיבית היא כי בשל אנדוגניות של אחד המשתנים ברגרסיית הOLS האומד אינו עקיב.
מבצע פלאמבוב

השיגור "פריסילה" במבצע פלאמבוב
מבצע פלאמבוב (באנגלית: Operation Plumbbob) היה סדרה של ניסויים גרעיניים שהתבצעו בין 28 במאי ל-7 באוקטובר בשנת 1957, באתר הביטחון הלאומי נבדה. הוא בוצע אחרי פרויקט 57 ולפני פרויקט 58/58A, והיה לסדרת הבדיקות הגדולה ביותר, הארוכה ביותר ובין השנויות ביותר במחלוקת בתולדות ארצות הברית.
רקע

הפעולה כללה 29 פיצוצים, אשר מתוכם רק שניים לא הולידו תפוקה גרעינית. 21 מעבדות וגופים ממשלתיים היו מעורבים. בזמן שרוב הניסויים במבצע פלאמבוב הוקדשו לפיתוח ראשי קרב לטילים בטווח בינוני ובטווח בין-יבשתי, היו גם ניסויים בראשי קרב עבור הגנה אווירית ועבור הגנה נגד צוללות, שהולידו תפוקות גרעיניות קטנות יותר. המבצע כלל גם 43 ניסויים בעלי השפעה צבאית על מבנים אזרחיים וצבאיים, מחקרים על קרינה ועל ביורפואה וכן בדיקת מבני מטוסים. אחד הניסויים הגרעיניים במבצע כלל את תמרון הכוחות הגדול ביותר שיוחס אי פעם לניסוי גרעיני בארצות הברית.
השפעות רדיולוגיות

מבצע פלאמבוב גרם לשחרור 58,300 קירי (השווה ל-2.16 בקרל) של יוד רדיואקטיבי (I-131) לאטמוספירה. שחרור זה גרם לסך הכל 32% מכל החשיפה לקרינה בעקבות ניסויים גרעיניים יבשתיים.
מבחינה סטטיסטית, רמה זו של חשיפה אמורה לגרום בין 11,000 ל-212,000 מקרים של סרטן בלוטת התריס, שבסופו של דבר יובילו לבין 1,000 ל-20,000 מיתות.
בנוסף לחשיפה האזרחית, תרגילי כוחות שנערכו בסמוך לקרקע ליד הפיצוץ של "סמוקי" חשפו יותר מ-3,000 אנשי צבא לרמות קרינה גבוהות יחסית. בסקר שנעשה בקרב אנשי צבא אלה ב-1980 נמצאו שיעורים גבוהים באופן משמעותי של חולים בלוקמיה: עשרה מקרים, במקום שיעור נורמלי של ארבעה.
ליה ון ליר

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1924 בלץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  13 במרץ 2015 (בגיל 90) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  ליה גרינברג 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  סינמטק ירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר על מפעל חיים (1998)  פרס ישראל (2004)  אביר מסדר האמנויות והספרות  אבירה בלגיון הצרפתי 
 
ליה ון ליר (8 באוגוסט 1924 – 13 במרץ 2015) הייתה מחלוצות הקולנוע בישראל, מייסדת ומנהלת סינמטק ירושלים ופסטיבל הקולנוע ירושלים, וכלת פרס ישראל. ון ליר הקדישה יותר ממחצית חייה לקידום אמנות הקולנוע הישראלי, להגברת חשיפת הקולנוע בארץ, ולשימור ואיסוף של קולנוע בין־לאומי, יהודי וישראלי.
ביוגרפיה

נולדה לסימון ואולגה גרינברג בבלץ שבבסרביה (באותה עת, חלק מרומניה).
אביה היה סוחר תבואה ואמה עסקה בפעילות ציבורית ב"ויצו". היא גדלה בבית שוחר תרבות.
בקיץ 1940 שלחו אותה הוריה לארץ ישראל לבקר את אחותה, שעלתה קודם לכן, ומאז התגוררה בישראל. ההורים נשארו ברומניה ונספו בשואה.
עד 1946 למדה ליה באוניברסיטה העברית בירושלים, בפקולטה למדעי הרוח. בתל אביב פגשה את וים ון ליר, אז טייס מתנדב במח"ל, שהקים את חברת "כימאוויר" וחובב קולנוע. הם נישאו ב־1952 ועברו לחיפה, ושם נולד לראשונה הרעיון להקים בארץ מועדוני סרט. הזוג רכש עותקים של סרטי איכות בפילם 16 מ"מ והחל להקרינם בפני חברים בביתם, על הכרמל. ב־1955 ייסדו בחיפה את "מועדון הסרט הטוב", שמנה 250 חברים והציע הקרנת סרטי איכות. ב־1956 ייסדה מועדוני סרטים נוספים בתל אביב ובירושלים.
במשך השנים המשיכה ון ליר לרכוש סרטים, וב־1960 ייסדה את "ארכיון הסרטים הישראלי" שהוכר בשנת 1963 כחבר ב"פיאפ" – הפדרציה הבינלאומית לארכיוני סרטים. ב־1973 הקימה את סינמטק חיפה, ומאוחר יותר באותה שנה הקימה את הסינמטק בבית אגרון בירושלים, ועברה לגור בעיר.
בשנת 1981 עברו הסינמטק והארכיון לבניין חדש בגיא בן הינום בירושלים. ב־1984 ייסדה ון ליר בסינמטק את פסטיבל הקולנוע ירושלים, שהפך מאז לאירוע חשוב ביותר בקולנוע הישראלי. בפסטיבל מוקרנים תוצרי הקולנוע העולמי; וסרטים שאינם נמנים עם הזרם המרכזי בקולנוע העכשווי, ובהם אוונגרד, תעודה, קלאסיקה משוחזרת, אנימציה ורטרוספקטיבות רחבות־יריעה של יוצרים גדולים.
חמיה התעשיין ברנרד ון ליר הוריש את הכסף שאִפשר את הקמת "קרן ון ליר" ושאר מוסדות המשפחה. בין השאר, גם את מכון ון ליר בירושלים.
פרסים והוקרה

ליה ון ליר זכתה להערכה והכרה מקומית ובינלאומית ניכרת:
ב־1988 זכתה באות הנשיא להתנדבות
ב־1989 שימשה כיו"ר חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
ב־1997 זכתה בתואר "עמיתת כבוד" של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים
ב־1998 זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה (פרס אופיר על מפעל חיים) ובתואר "אבירת לגיון הכבוד" בצרפת
בשנת 2004 זכתה בפרס ישראל על מפעל חיים
בשנת 2009 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
בשנת 2013 זכתה בתואר קצינה בלגיון הכבוד הצרפתי
כמו כן זכתה באות אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת.
הערות שוליים

↑  שרגא הר-גיל, ארכיון הסרטים שנולד במקרה, מעריב, 29 ביולי 1974
↑  גילי איזיקוביץ, קיסרית הקולנוע, באתר הארץ, 9 בפברואר 2012
↑  Honorary Doctorates for 2009, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  ליה ו-וים ון ליר, אתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1997 – גילה אלמגור | זוכת פרס אופיר על מפעל חיים לשנת 1998 – ליה ון ליר | הבא: 1999 – יורם גלובוס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417378805171  BnF: cb166805916 (data)  ISNI: 0000 0004 0350 3199  VIAF: 300095438   WorldCat (עם VIAF): 300095438 
רחוב בירושלים על שמה של ליה ון ליר, מבוא לסינמטק ירושלים
פרס רמון מגסאיסאי

| --- | --- |
 תיאור:  פרס עבור מצוינות במנהיגות, שירות ציבורי, ספרות ועיתונות
 מדינה:  הפיליפינים 
 הגוף המעניק:  Ramon Magsaysay Award Foundation 
 תקופת הפרס:  1958–הווה (כ־66 שנים) 
 נקרא על שם:  רמון מגסאיסאי 
 www.rmaward.asia
 
פרס רמון מגסאיסאי הוא פרס אסיאתי למצוינות במנהיגות, שירות ציבורי, ספרות ועיתונות המוענק מדי שנה החל משנת 1957. הפרס ניתן להנצחתו של נשיא הפיליפינים רמון מגסאיסאי, אשר נהרג בתאונת מטוס. הפרס נוסד על ידי קרן של משפחת רוקפלר האמריקאית בהסכמת ממשלת הפיליפינים.
אודות

במאי 1957 הוקמה קרן הפרס במנילה ונבחרו תשעה חברים ראשונים לוועד הנאמנים של הקרן. חמשת הפרסים הראשונים הוענקו באוגוסט 1958, כאשר הזוכים היו מהודו, הפיליפינים, טיוואן, אינדונזיה וסרי לנקה.
הפרס מוענק ליחיד או לארגון באסיה אשר הוכיחו מצוינות, באחת משש הקטגוריות הבאות:
פעילות ממשלתית
שירות ציבורי
מנהיגות קהילתית
עיתונות, ספרות ותקשורת יוצרת
שלום והבנה בינלאומית
מנהיגות מתפתחת
החל משנת 2009 הופסקה החלוקה לקטגוריות בפרס.
פרס לובנר

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 נקרא על שם:  יו לובנר 
 אתר רשמי
 
פרס לובנר (The Loebner Prize) הוא תחרות שנתית בין בוטי שיחה שבה זוכה הבוט שנחשב לאנושי ביותר באותה שנה.
התחרות

התחרות נערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג. כלומר, על הבוט לשכנע אנשים המתכתבים איתו כי הוא מדבר עם אדם אמיתי. עד שנת 1995 יכלו המתחרים להגביל את נושאי השיחה ואכן בשנים הראשונות היו כמה תוכנות שהצליחו להטעות לפחות שופט אחד.
פרסים

הפרסים בתחרות הם:
מדליית ארד ו-$2,000 לבוט שנחשב לאנושי ביותר מכל הבוטים - מחולק כל שנה.
מדליית כסף ו-$25,000 לבוט הראשון שהשופטים לא הצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג טקסטואלי (מיועד להיות מוענק פעם אחת בלבד, בפעם הראשונה שמישהו יעבור את המבחן הטקסטואלי).
מדליית זהב ו-$100,000 לבוט הראשון שהשופטים לא יצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג שכולל גם פענוח והבנת טקסט, תמונות ושמע.
התחרות  תפסיק להתקיים כאשר מישהו יגרוף את הפרס על סך 100,000 דולר.
את הענקת הפרס יזם בשנת 1990 ממציא אמריקאי בשם יו לובנר יחד עם מרכז קיימברידג' למחקרים התנהגותיים.
זוכים (ארד)

| שנה | זוכה |
| --- | --- |
1991: ג'וזף וינטראוב
1992: ג'וזף וינטראוב
1993: ג'וזף וינטראוב
1994: תומאס ויילן
1995: ג'וזף וינטראוב
1996: ג'ייסון הטצ'אנס
1997: דייוויד לוי
1998: רובי גארנר
1999: רובי גארנר
2000: ריצ'רד וואלס
2001: ריצ'רד וואלס
2002: קווין קופל
2003: יורגן פירנר
2004: ריצ'רד וואלס
2005: רולו קרפנטר
2006: רולו קרפנטר
2007: רוברט מדקצה
2008: פרד רוברטס
2009: דויד לוי
2010: ברוס וילקוקס
2011: ברוס וילקוקס
2012: מוהן אמבר
2013: סטיב וורסוויק
2014: ברוס וילקוקס
2015: ברוס וילקוקס
2016: סטיב וורסוויק
2017: סטיב וורסוויק
2018: סטיב וורסוויק
2019: סטיב וורסוויק
ביקורת

הפרס שנוי במחלוקת בקרב העוסקים בבינה מלאכותית. כבר לאחר התחרויות הראשונות הציע פרופסור סטיוארט שיבר מאוניברסיטת הרווארד לשנות את צורת התחרות, כיון שבמתכונתה הנוכחית איננה מקדמת את התחום. מרווין מינסקי, מחלוצי הבינה מלאכותית האשים את לובנר וטען נגדו שהוא יצר מסע פרסום שנתי מגונה וחסר תועלת, ובבדיחות הציע את "פרס מינסקי" בסך 100 דולר לאדם שישכנע את לובנר להפסיק את התחרות. לובנר טען בתגובה כי מי שיצליח לזכות במדליית הזהב יגרום להפסקת התחרות, ויהיה זכאי גם לפרס מינסקי, ועל כן רואה לובנר במינסקי נותן חסות לתחרות.
ראו גם

קיברנטיקה
רובוט
הערות שוליים

↑  http://www.chedd-angier.com/frontiers/season4.html מכונה שחושבת
↑  Stuart M. Shieber: Lessons from a Restricted Turing Test. Commun. ACM 37(6): 70-78, 1994  ו Stuart M. Shieber: On Loebner's Lessons. Commun. ACM 37(6): 83-84, 1994
פרדריק רונו

פרדריק ריס רונו (בדנית: Frederik Riis Rønnow, נולד ב-4 באוגוסט 1992 בהורסנס שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק באוניון ברלין ובנבחרת דנמרק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

רונו החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון הורסנס, בו שיחק גם כנער. בעונת 2010/11, בה החלה הקבוצה לשחק בליגת העל הדנית, רונו היה שחקן ספסל ולא ערך הופעות ליגה. בעונת 2011/12 רונו ערך 11 הופעות, וקבוצתו סיימה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2012/13, בה הפך רונו לשוער הראשי בקבוצה, הודחו רונו והורסנס בשלב פלייאוף העלייה לליגה האירופית לאחר תיקו 1-1 ותבוסה 0–5 לספורטינג ליסבון, בסיום עונה זו, נשרו רונו והורסנס לליגת המשנה הדנית. בעונת 2013/14 הושאל רונו לאסביירג, וסיים עמה במקום השישי בליגת העל הדנית, ואף רשם עמה קמפיין מוצלח בליגה האירופית, שם צלחו רונו ואסביירג את שלב הבתים והודחו בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי פיורנטינה. בעונת 2014/15 סיים רונו את ההשאלה באסביירג וחזר להורסנס, ששיחקה בליגת המשנה הדנית. את העונה הזו סיימו רונו והורסנס במקום השישי, ולא הצליחו להעפיל בחזרה לליגת העל הדנית.
בקיץ 2015 עזב רונו את הורסנס, וחתם בברונדבי מליגת העל הדנית. בתחילת עונת 2015/16 הודחו ברונדבי ורונו ממוקדמות הליגה האירופית לאומוניה ניקוסיה. את העונה הזו סיימו רונו וברונדבי במקום הרביעי בליגת העל הדנית. בעונת 2016/17 הודחו רונו וברונדבי במוקדמות הליגה האירופית לפנתינאיקוס. בליגה הדנית סיימו רונו וברונדבי במקום השני. בעונת 2017/18 שוב הודחו ברונדבי ורונו במוקדמות הליגה האירופית, והפעם להיידוק ספליט. בליגה הדנית שוב סיימו רונו וברונדבי במקום השני. בסיום עונה זו, זכו ברונדבי ורונו בגביע הדני לאחר ניצחון 1–3 בגמר על סילקבורג.
בקיץ 2018 עזב רונו את ברונדבי, וחתם באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה, במקום השוער לוקאס הרדצקי שעזב. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, רונו ופרנקפורט הפסידו בתוצאה 0–5 לבאיירן מינכן בסופר קאפ הגרמני באוגוסט 2018. בספטמבר 2020 הושאל רונו לשאלקה 04 לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

רונו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק. בשנת 2016 ערך את הבכורה בנבחרת דנמרק הבכירה, בצמד משחקי ידידות מול נבחרות איסלנד וסקוטלנד. רונו זומן לסגל דנמרק למונדיאל 2018, בו הגיעה דנמרק לשמינית הגמר והודחה על ידי קרואטיה. רונו היה השוער השלישי בהייררכיה של הנבחרת אחרי קספר שמייכל ויונאס לוסל ולא שיחק דקה.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024.
תארים

הגביע הדני: 2017/18
הערות שוליים

↑  DE SIDSTE FEM SPILLERE TIL VM-TRUPPEN ER UDTAGET באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 13 בנובמבר 2022 (בדנית)
↑  Hjulmand har udtaget truppen til EM באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 30 במאי 2024 (בדנית)
| נבחרת דנמרק – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 קרון דהלי •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 קנודסן •  6 כריסטנסן •  7 קוויסט •  8 דילייני •  9 נ. יורגנסן •  10 אריקסן •   11 ברייטווייט •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דלסגארד • 15 פישר • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 לרגר • 19 שונה • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 סיסטו • מאמן: הריידה |  1 שמייכל •  2 קרון דהלי •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 קנודסן •  6 כריסטנסן •  7 קוויסט •  8 דילייני •  9 נ. יורגנסן •  10 אריקסן •   11 ברייטווייט •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דלסגארד • 15 פישר • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 לרגר • 19 שונה • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 סיסטו • מאמן: הריידה | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 א. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 הוילון •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 הרמנסן • 17 כריסטיאנסן • 18 בה • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 ברון לארסן • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 מ. יולמן • 25 נלסון • 26 דרייר • מאמן: ק. יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 א. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 הוילון •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 הרמנסן • 17 כריסטיאנסן • 18 בה • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 ברון לארסן • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 מ. יולמן • 25 נלסון • 26 דרייר • מאמן: ק. יולמן | דנמרק |
פרדריק רולנד שו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בפברואר 1892 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  2 בדצמבר 1935 (בגיל 43) חדית'ה‎, עיראק 
 מקום קבורה:  חיפה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  טריניטי קולג'  Archbishop Holgate's School 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 הצלב הצבאי 
 
קברו של ד"ר פרדריק רולנד סטדרט שו בבית הקברות האנגליקני בחיפה
ד"ר פרדריק רולנד סטדרט שו (באנגלית: Frederick Roland Studdert Shaw; ‏29 בפברואר 1892 – 2 בדצמבר 1935) היה רופא וקצין בחיל הרפואה המלכותי הבריטי והרופא הראשי של חברת הנפט העיראקית. פרדריק שו הוא בן דוד מדרגה שנייה של המחזאי והסופר ג'ורג' ברנרד שו.
קורות חייו > ראשית דרכו

פרדריק רולנד שו נולד ב-29 בפברואר 1892 בדבלין בירת אירלנד. בכור מבין ילדיו של הוראס שו (Horace F.C Shaw), פקיד בכיר בוועדת הקרקעות האירית (Irish Land Commission). בתום לימודיו בבית הספר התקבל ללימודי רפואה בטריניטי קולג'. במקביל ללימודיו עסק גם בספורט ואף הגיע להישגים מרשימים באתלטיקה. כך למשל רשם שיאים בריצת ה-100 וה-220 יארד, יצג את אירלנד בשנים 1912–1914 בתחרויות אתלטיקה אוניברסיטאיות כנגד סקוטלנד ואנגליה, והיה לשחקן טניס, סקווש וקריקט מוכשר. כשחקן קריקט שיחק במספר הרכבים לרבות זה של הצבא הבריטי.