stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון (2006)
הערות שוליים

↑  אהוד ברק, "פרסונה", ישראל פלוס, 24 בינואר 2009
↑  רימון מרג'ייה ואחיקם משה דוד, הלחץ של נסראללה: למה פרסם הקלטת?, באתר nrg‏, 29 ביולי 2012
↑  ניר דבורי, ‏תיעוד נוסף מחטיפת החיילים ב-2006, באתר ‏מאקו‏, 22 ביוני 2018
↑  אחרי 15 שנה: חיזבאללה פרסם תיעוד מחטיפת רגב וגולדווסר, באתר וואלה, 12 ביולי 2021
↑  עמוס הראל, מחקר: רוב התקיפות של חזבאללה - בוצעו בתגובה להתגרות מצד ישראל, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2004
↑  עלי ואקד והסוכנויות, לבנון: בכיר ג'יהאד נהרג בפיצוץ מטען, באתר ynet, 26 במאי 2006
↑  דו"ח ועדת וינוגרד, עמ' 288-285
↑  ד&;ר אורי מילשטיין, ‏תחקיר מיוחד: המחדל המודיעיני הגדול שהביא לכשלון במלחמת לבנון השנייה, באתר מעריב אונליין, 18 ביולי 2016
↑  קורות החיים של אייל בנין, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  קורות החיים של שני תורג'מן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  קורות החיים של וסים נזאל, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  חיים איסרוביץ, חיזבאללה חושף: כך חטפנו את רגב וגולדווסר, באתר nrg‏, 12 ביולי 2007
↑  ג'קי חורי, איזנקוט: תוכנן מבצע קצר, דברים השתבשו, באתר הארץ, 26 באפריל 2007.
↑  האיל הקורא
↑  רביב דרוקר, אולמרט: "כבר בתחילת מלחמת לבנון השנייה ידעתי שאחד החיילים החטופים נהרג", באתר חדשות 13, ‏5.5.2015
↑  עמוס הראל, יובל אזולאי, המסקנה כי החטופים מתים הוגשה כבר לפני שלושה שבועות, באתר הארץ, 24 ביוני 2008
↑  הממשלה אישרה את עסקת השבויים, באתר וואלה, 29 ביוני 2008
↑  רוני סופר, משפחת ארד קיבלה תמונות נוספות של רון, באתר ynet, 13 ביולי 2008
↑  רוני סופר, דו"ח חיזבאללה על רון ארד: כנראה אינו בחיים, באתר ynet, 12 ביולי 2008
↑  ynet, סוף העסקה עם חיזבאללה: 5 פלסטינים ישוחררו, באתר ynet, 2 באוגוסט 2008
↑  קיימת טענה כי עיקרון זה נשבר כבר באסון השייטת, אם כי נסיבות שני המקרים שונות במידה רבה
↑  גלי צה"ל, ‏אודי גולדווסר ואלדד רגב יובאו היום למנוחות, באתר גלובס, 17 ביולי 2008
↑  רגב וגולדווסר יובאו היום למנוחות, באתר וואלה, 16 ביולי 2008
נקודה 105 בגבול ישראל–לבנון, שבה אירעה החטיפה. הבתים ברקע הם של הכפר הלבנוני עייתא א-שעב, שממנו יצאו התוקפים.
אתר זיכרון בנקודת התקיפה
רגב וגולדווסר וחלקים מכלי הרכב, בנקודת התקיפה
אנדרטה במקום התקיפה ב-12 ביולי 2006 שהביאה לפרוץ המלחמה
הנחת הארונות על ידי אנשי חזבאללה בגבול ישראל–לבנון, 16 ביולי 2008
סיפור הקרב באנדרטה בפארק אדמית
דגל ישראל בחצי התורן בעיר הולדתו של אלדד רגב, קריית מוצקין, בעת החזרת גופתו הביתה
נקודה 105
סטיבן בראדלי

סטיבן רו בראדלי (באנגלית: Stephen Row Bradley;‏ 20 בפברואר 1754 – 9 בדצמבר 1830) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ורמונט וכנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית בתחילת שנות ה-1800.
ביוגרפיה > ראשית חייו

בראדלי נולד ב-20 בפברואר 1754, בחלק של וולינגפורד, קונטיקט שהוא כיום צ'שייר.  הוא היה בנם של מוזס ומרי (רו) בראדלי. הוא היה נכדו של סטיבן בראדלי, צורף כסף בניו הייבן שהיה אחד מששת האחים ששירתו ב"איירונסיידס" של קרומוול לפני שהיגרו לאמריקה.
בראדלי סיים את לימודיו במכללת ייל בשנת 1775.
לאחר סיום לימודיו, בראדלי הופקד כקפטן במיליציה של קונטיקט ועלה לדרגת מייג'ור. הוא פיקד על מתנדבי צ'שייר ובדצמבר 1776 הוא שירת כשליש. הוא קודם לתפקיד אחראי על מכירות פומביות של רכוש אויב שנתפס ולויאליסטים ואפסנאי, ולאחר מכן שימש כשליש לגנרל ווסטר במהלך המתקפה הבריטית על דנברי ב-27 באפריל 1777 כאשר ווסטר נפצע אנושות. בראדלי התפטר מתפקידו לאחר הקרב.
הוא קיבל תואר שני באמנויות מייל בשנת 1778. בשנת 1779, הוא עבר לווסטמינסטר, ורמונט ולמד משפטים, אצל טופינג ריב, מייסד בית הספר למשפטים של ליצ'פילד. בראדלי התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1779 והחל לעסוק בעריכת דין בווסטמינסטר, והפך לאזרח חשוב בעיירה. באוקטובר 1779 בחר בו בית המחוקקים כאחד מחמישה סוכנים לקונגרס האמריקאי מוורמונט; בתחילת 1780, הוא כתב מסכת בשם "הערעור של ורמונט על עולם גלוי ובלתי משוא פנים", שהגן על זכותה של ורמונט לעצמאות מפני תביעות מתחרות של ניו יורק, ניו המפשייר ומסצ'וסטס.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ביוני 1780, בראדלי מונה לפרקליט המדינה של מחוז קמברלנד, ורמונט. הוא מילא את תפקידי רישום הצוואות ופקיד העירייה, ובשנת 1783 כיהן כשופט המחוזי. הוא גם שירת שבע שנים בבית הנבחרים של ורמונט בשנות ה-80 של המאה ה-18. הוא היה יושב ראש בית הנבחרים של ורמונט במהלך 1785.
בראדלי המשיך לקבל אחריות נוספת במיליציה. מונה ללוטננט קולונל באוגוסט 1780, הועלה לדרגת קולונל כמפקד הרגימנט הראשון באוקטובר. מאוחר יותר הועלה לדרגת בריגדיר גנרל כמפקד חטיבה 8, ושירת עד 1791.
הוא כיהן כשופט של בית המשפט העליון של ורמונט במהלך שנות ה-80 של המאה ה-18, ושל בית המשפט העליון של ורמונט ב-1788. בראדלי סייע ליישוב סכסוכי הגבול של ורמונט עם ניו המפשייר. ורמונט הפכה לחלק מארצות הברית ב-4 במרץ 1791. בראדלי ומוזס רובינסון נבחרו על ידי בית המחוקקים במדינה להיות הראשונים למלא את שני המושבים בסנאט מטעם ורמונט. בשנת 1791, הוא נכנס לסנאט של ארצות הברית ותמך בסיעה נגד הממשל. הוא הובס בניסיונו לבחירה מחדש ב-1794, חזר לווסטמינסטר והיה פעיל במשפטים ובפוליטיקה המקומית, וכיהן במועצת העיר.
הוא נבחר מחדש כמועמד ג'פרסוני לסנאט של ארצות הברית בשנת 1800, וכיהן כנשיא הזמני של הסנאט מסוף 1801 ועד לקראת סוף 1802. לאחר שנבחר מחדש ב-1807, הוא שימש שוב בתפקיד הנשיא במשך כמה שבועות בתקופת 1808–1809.
בראדלי השתתף בכתיבת התיקון ה-12 לחוקת ארצות הברית, שהתקבל בקונגרס ב-1803 ואושרר ב-1804. אף על פי שהיה דמוקרטי-רפובליקאי, הוא התנגד למלחמת 1812.
לאחר שפרש מהסנאט ב-1813, הוא פרש מהפוליטיקה וחזר לווסטמינסטר. הוא חי שם חמש שנים, ובשנת 1818 הוא עבר לוולפול, ניו המפשייר, שם התגורר עד סוף ימיו. ביתו בוולפול רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
ביוגרפיה > מותו

בראדלי מת בוולפול, מחוז צ'שייר, ניו המפשייר, ב-9 בדצמבר 1830 (בגיל 76 שנים, 292 ימים). גופתו הוחזרה לווסטמינסטר, ורמונט והוא נקבר בבית הקברות בווסטמינסטר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בראדלי, הידוע כאדם אינטליגנטי ותמהוני, היה עורך דין ונואם טוב. הוא מונה לעמית על ידי מידלברי קולג' ב-1 בספטמבר 1800, והחזיק בתפקיד עד סוף חייו. מכללות מידלברי ודארטמות' העניקו לו תואר כבוד.
בראדלי התחתן עם מירב אטוואטר ב-16 במאי 1780. לאחר מותה, הוא התחתן עם גראטיה ת'נקפול טיילור ב-12 באפריל 1789. הוא התחתן בפעם השלישית, ב-18 בספטמבר 1803, לבלינדה וילארד. היו לו חמישה ילדים, ויותר מתריסר נכדים. שלוש בנותיו נישאו לגברים בולטים, אחד מהם היה סמואל טיודור. בנו ויליאם צאר בראדלי, גם הוא פוליטיקאי, כיהן כמה קדנציות בקונגרס.
הערות שוליים

1 2 3 4  Franklin Bowditch Dexter,  Biographical Sketches of the Graduates of Yale College: May 1763-July 1778 with Annuals of the College History, Vol. III (Henry Holt & Co.: 1903), pp. 549-52.
↑  Bradley, Stephen Row (2009). Stephen R. Bradley: Letters of a Revolutionary War Patriot and Vermont Senator. McFarland. p. 23. ISBN 9780786452521.
1 2  Bradley, Stephen Row (2009). Stephen R. Bradley: Letters of a Revolutionary War Patriot and Vermont Senator. McFarland. p. 16. ISBN 9780786452521.
1 2 3 4 5 6  Dodge, Prentiss Cutler (1912). Encyclopedia, Vermont Biography: A Series of Authentic Biographical Sketches of the Representative Men of Vermont and Sons of Vermont in Other States, 1912. Ullery Publishing Co. p. 55.
1 2  Blake, John Lauris (1859). A biographical dictionary: comprising a summary account of the lives of the most distinguished persons of all ages, nations, and professions; including more than two thousand articles of American biography. H. Cowperthwait & co. p. 191.
↑  Hunt, Robert (1999). Ure's Dictionary of Arts, Manufactures and Mines, Volume 5. Taylor & Francis. p. 591. ISBN 9780415216319.
↑  Poland, J & J M (1876). Vermont: Records of the Governor and Council of the State of Vermont. J & J M Poland. p. 169.
↑  Haas, Jessie (2010). Revolutionary Westminster: From Massacre to Statehood. The History Press. p. 125. ISBN 9781609491666.
↑  Gazetteer and Business Directory of Windham County, Vt., 1724-1884. Printed at the Journal office. 1884. p. 35.
↑  "Stephen R. Bradley". Debate.org. אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2014. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jefferson, Thomas J and Butterfield, Lyman Henry (2012). The Papers of Thomas Jefferson: 1 July to 12 November 1802. Princeton University Press. p. 298. ISBN 9780691153230.
↑  Burton, William E. (1838). The Gentleman's Magazine, Volume 3. William E. Burton. p. 414.
↑  Haas, Jessie (2011). Revolutionary Westminster: From Massacre to Statehood. The History Press. p. 147. ISBN 9781609491666.
↑  Congress (2005). Congressional Record, V. 146, Pt. 12, July 27, 2000 to September 13, 2000. Government Printing Office. p. 17645. ISBN 9780160749476.
↑  Stephen R. Bradley. Stephen R. Bradley: Letters of a Revolutionary War Patriot and Vermont Senator. 2009-01-22. ISBN 9780786452521. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "BRADLEY, William Czar, (1782 - 1867)". Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649510605171  GND: 137651996  ISNI: 0000 0000 5555 4941  LCCN: n84024149  SNAC: w6r79851  US Congress: B000745  VIAF: 13703170   WorldCat (עם VIAF): 13703170
מתוך התורה הגואלת

| --- | --- |

אחד הכרכים מהמהדורה החדשה של סדרת הספרים "מתוך התורה הגואלת"
 מידע כללי
 מאת:  צבי יהודה קוק 
 שפת המקור:  עברית 
 הוצאה
 עורך:  חיים אביהוא שוורץ 
 
חוברת לנתיבות התורה הגואלת במהדורת תשפ"ד, מכון מים חיים
מתוך התורה הגואלת היא סדרת ספרי שיעורים ושיחות של הרב צבי יהודה הכהן קוק, שסידר והוציא לאור תלמידו הרב חיים אביהוא שוורץ. השיעורים בסדרה מובאים כפי שנאמרו, בלשונו של הרצי"ה, בשונה מהסדרה המקבילה, שיחות הרב צבי יהודה שעברה עריכה של הרב שלמה אבינר.
במהדורתה הראשונה כללה הסדרה ארבעה כרכים. כעבור שנים יצאה מהדורה חדשה בה סודרו הדברים בשלושה כרכים, ובתוספת שיחות נוספות ומפתחות. בנוסף, לוקטו כל ענייני לימוד תורה מתוך הסדרה ונערכו עם הרחבות בחוברת "לנתיבות התורה הגואלת".
לסדרה מסונף הספר "בדרך התורה הגואלת" על תולדותיו ואישיותו של הרצי"ה.
בשנת התשע"ח הוציאו לאור תלמידיו בישיבת בית אל, חוברת לנתיבות התורה הגואלת, על בנין האישיות ובנין לימוד התורה בדרכו של הרצי"ה. החוברת יצאה לאור מחדש לרגל הגעת הרב שורץ לגיל 70. ובשנת תשפ"ד במהדורה מורחבת חדשה על-ידי תלמידיו מישיבת מרכז הרב בהוצאת מכון מים חיים.
על שם הספר קרוי רחוב 'התורה הגואלת' בשכונת פלח 6 בבאר שבע.
על הסדרה

הרב אביהוא שוורץ הגיע לישיבת מרכז הרב בשנת ה'תשל"א ובמשך למעלה מעשור למד אצל הרצי"ה וכתב את שיעוריו במדויק בלשון שבה נאמרו. בתחילה נכתבו השיעורים לשימוש אישי, וההחלטה לפרסמם כספר התקבלה רק בהמשך, בעקבות כך שבג' באלול (יום פטירת הראי"ה, שצוין בחשיבות רבה אצל הרצי"ה) בשנתו האחרונה חלה הרצי"ה ולא היה יכול לדבר, ובעידוד אחד מרבני הישיבה צילם הרב שוורץ את כתביו משיעורי הרצי"ה בג' אלול שבשנים הקודמות וחילקם בישיבה. הרב שוורץ סיפר שכאשר כשהראה את הדברים לרצי"ה והלה שמח, הבין את חשיבות פרסומם והחליט להוציא את הדברים בספר. בשנה הראשונה אחרי פטירת הרצי"ה הוציא את הכרך הראשון.
לפנות בוקר לאחר הוצאת הספר הרב צבי יהודה נגלה אליו בחלום כשהוא לבוש בגדי שבת וכובע של שבת.
שם הסדרה

נקודה עיקרית במשנתו של הרב צבי יהודה קוק היא היותה של התורה, שהיא שייכת לעם ישראל ומהווה נשמת האומה, זו שנותנת את הכח והרוח לעם ישראל להתנער מעפר הגולה ולהיבנות מחדש בארץ ישראל, כך שהתורה - הגואלת. בנקודה זו ראה את חידושו וליבת משנתו של אביו, הראי"ה, ובמלאת שלושים לפטירתו פרסם מאמר עליו תחת הכותרת "התורה הגואלת". בהקדמת הכרך הראשון של הסדרה, בהסברת משמעות שמו של הספר מצטט הרב שוורץ את דברי הרצי"ה בשנת ה'תשל"ט במוצאי ג' באלול - יום פטירתו של הראי"ה קוק: ”'התורה הגואלת', זה היה הרב אבא ז"ל. בהלכה ובאגדה ובכל המובנים, בכלליותה ובשלמותה התורה היא המודיעה והמחליטה את גאולת ישראל. היו הרבה גדולים בישראל, והרב אבא ז"ל - גאון התורה בהלכה ובאגדה, ושכולו גאולה, זה היה עניינו - התורה הגואלת.""”.
נקודה זו הייתה לדברי הרב שוורץ מרכז משנתו של הרצי"ה, שמתוכה פעל את פועלו הרב. כך הוא כתב בהקדמת הספר: ”מתוך התורה הגואלת המשיך רבינו, הריני כפרת משכבו, את בניין התורה, האומה והארץ, באחדותם הא-לוהית השלמה. ביסס, הרחיב והעמיק את "התורה הגואלת" על קרקע הארץ ויושביה ההולכים ונגאלים, באור חדש המאיר על ציון”. ועל פי כך בחר את שם הספר.
חלקי הסדרה ותוכנה

במהדורה הראשונה של הסדרה ארבעה כרכים:
הכרך הראשון: שער א' - ליקוט מתוך שיעורים שיש בהם הדרכה על הגישה לתורה ולימודה. שער ב' - דברים שנאמרו ביום ג' אלול, יום הזיכרון של הראי"ה קוק (שני שערים אלו הוסמכו בגלל השייכות בין תוכניהם). שער ג' - שיעורים לאורך שנת ה'תשל"ח, בחגים ומוצאי שבתות. שער ד' - ליקוט מתוך שיעורים שנמסרו בין השנים ה'תשל"א - ה'תשמ"ב, על מועדי השנה. שער ד' - השיעור האחרון שלימד הרצי"ה, שבועיים לפני פטירתו.
הכרך השני: שיעורים לפי סדר הפרשיות השבוע. על כל פרשה מספר שיעורים מן השנים ה'תשל"א-ה'תשמ"ב. בסופו קונטרס "כי אלוקים יושיע ציון".
הכרך השלישי: שער א' - שיעורים בספר הכוזרי. שער ב' - שיעורים בספר אורות. שער ג' - "מעבודת הרצי"ה" - ליקוט על ענייני תפילה מתוך שיעורים שונים.
הכרך הרביעי: שער א' - ארץ ישראל. שער ב' - "אורות הגאולה ונתיבותיה". שער ג' - פרקי אבות. שער ד' - שיר הכבוד. שער ה' - מועדים וזמנים, השלמות לחלק א'. שער ו' - "גדול שימושה" - קטעים שהקריא הרצי"ה מתוך כתבי אביו עם התוספות שלו, ומעט מהנהגותיו והדרכותיו שלו. שער ז' - מאמר לזכרו של הרב שבתי שמואלי ומאמר מכתביו. בסיום הכרך מופיע כרוז של הרצי"ה בנושא חיוב מסירות נפש על ארץ ישראל.
במהדורה השנייה סודרו הדברים בשלושה כרכים, ונוספו להם הוספות רבות ומפתחות מפורטים:
כרך הכולל את כל השיחות על פרשיות התורה לפי הסדר.
כרך הכולל את כל השיחות על חגים, מועדים וזמנים מיוחדים.
כרך של השיחות על הכוזרי, אורות, ארץ ישראל, הגאולה ו"עבודת הרצי"ה"
בדרך התורה הגואלת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כרך זה פורש תיאור ביוגרפי של חיי הרב צבי יהודה, מלידתו ועד פטירתו, על בסיס עדויות תלמידיו וסיכומי שיחותיהם עימו כמו גם על בסיס הקדמותיו לספריו של אביו, ספריו שלו וספרי עמיתיו.
הערות שוליים

↑  הרב אביהוא שורץ, שיעורי הרצי"ה קוק, לנתיבות התורה הגואלת, באתר מכון מים חיים
↑  ישי קרוב, "כמו שהרצי"ה דיבר בשיעור ככה הדברים נרשמו", באתר ערוץ 7, 2 במאי 2013
תאוריית קשר

ערך זה עוסק בתאוריית קשר. אם התכוונתם לערכים נוספים אודות קנוניה או קונספירציה, ראו .
אחת מתאוריית הקשר המפורסמות היא תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח
תאוריית קשר (יכולה להיקרא גם: תאוריית קונספירציה או טענת מזימה) היא ניסיון להסביר אירוע או תופעה באופן חתרני כמבוססת על קנוניה, מתוך תפיסה שגורמים בעלי כוח מסתירים מהציבור הרחב את האמת, ומונעים את חשיפתה בשל אינטרסים שונים. בתיאוריות הקשר מקושרים לרוב גורמים חברתיים ובעלי עוצמה שונים – כמו רשויות שלטון, מדענים ואמצעי תקשורת – בטענה שהם מתאמים את עמדותיהם, משתיקים או מטייחים את העובדות ה"אמיתיות", ומייצרים גרסה היסטורית רשמית ומוטעית לציבור.
תאוריות קשר משגשגות בעידן הפוסט־אמת. הן משגשגות כאשר המידע על ההתרחשויות לוקה בחסר או שמקורות שונים לגביו סותרים זה את זה, גם אם בפרטים זניחים ומעוטי חשיבות, וכאשר קיימת חשדנות כלפי גופים בצמרת השלטון או באמצעי התקשורת. ככל שתאוריית הקשר מניחה שמסתירי האמת הם בעלי עוצמה גדולה יותר, היא נעשית חסינה יותר מפני הפרכה, משום שקל לה יותר להסביר ממצאים הסותרים אותה בפעילות מכוונת.
תאוריות קשר לרוב אינן תאוריה כלל, והמונח "תאוריית קשר" נטבע בטעות בדו"ח ועדת וורן משנת 1964, והפך למונח פופולרי על אף שהוא שגוי.[דרוש מקור] זהו צירוף כבול, בו משמעות המילים המחוברות יחד שונה ממשמעותן המילולית של רכיביו. תאוריות קשר לרוב אינן יכולות להיחשב כסוג של תאוריה מדעית, בגלל שהן לא עומדות בתנאים ליצירת תאוריה, בהם התבססות על ממצאים אמפיריים, חוקים הנגזרים מהתיאוריה, והיכולת להפריך את נכונות התאוריה בהינתן ממצאים הסותרים את הנחות היסוד שלה.
הגדרה

תאוריית קשר היא האמונה שסוכן אחד או יותר פעלו יחד בסתר על מנת להשיג מטרה מסוימת, הקונספירציה הזו הוסתרה מהציבור, והוא אמור לדעת עליה. לדוגמה, הטענה שהיהודים שותפים לקשר להשתלט על העולם, או שהממשל האמריקני פועל כגוף אחיד להסתרת עדויות על נחיתת חייזרים.
לתאוריות קשר יש חמישה מאפיינים מגדירים:
התנגדות להסבר מקובל של מאורע: תאוריות קשר יוצאות כנגד הסברים המקובלים בציבור. ההתנגדות מלווה בהאשמה. המחזיקים בתאוריות מאשימים את הקושרים על כך שהם מסתירים את פעולותיהם, את התקשורת על שיתוף הפעולה שלה עם ההסבר המקובל, ואת הציבור על תמימותו.
תיאור פעולות מרושעות או אסורות: תאוריות קשר מספרות על מעשים מרושעים או אסורים. כמעט תמיד התאוריות מתייחסות למעשים שליליים הנעשים על־ידי הסוכנים, זו גם הסיבה לכך שלטענתם המעשים האלה נשמרים בסוד.
ייחוס יכולת ביצוע לפרטים וקבוצות: תאוריות קשר טוענות שקבוצה קטנה של קושרים הצליחה להשיג תוצאות משמעותיות, ועל הציבור לדעת על כך. התוצאות הללו אינן מקריות, והן לא נוצרו בשל גורמים מערכתיים או בלתי־אישיים, אלא בשל פעולתם של סוכנים ספציפיים. עבור פופר, מאפיין זה הוא מאפיין המפתח של תאוריות קשר. לדוגמה, האמונה שמגפת הקורונה אינה תוצר של תקלה או עקב שילוב של מצב טבעי (אבולוציה של נגיפים), ומצב טכנולוגי-חברתי (הפצת מגפות באמצעות טיסות) אלא תוצאה של רצון של קבוצה מסוימת להפיץ את הנגיף. לעיתים תאוריות הקשר מייחסות כוח לא סביר לקבוצות חסרות כוח כמו פליטים, קבוצות מיעוט כמו יהודים ופעילות מגדר וזכויות נשים. בתאוריות קשר מונח כי קבוצת אנשים יכולה לפעול ביעילות ובתיאום. לעיתים קרובות יש גם הנחה כי קבוצה זו יכולה להסתיר את הקשר דרך השפעה על התקשורת, האקדמיה, מוסדות המדינה וכו'.
סיכון אפיסטמי: מכיוון שתאוריות קשר מתנגדות להסבר המקובל, הן מתבססות על פחות מידע עובדתי מההסבר המקובל, ולכן יש להן סיכון גבוה יותר להיות שגויות. רמת הסיכון עולה ככל שחולף זמן רב יותר מאז המאורע וככל שמספר הקושרים גדל. זאת משום שבתנאים הללו צפויים להיחשף יותר עובדות התומכות בתאוריה. עם זאת, לא ניתן לטעון שתאוריות קשר הן בהכרח שגויות או בלתי־סבירות. אנשים אכן קושרים זה עם זה, ולעיתים רחוקות נחשפת לעיני הציבור שרשרת האירועים המלאה שהובילה לתוצאה מסוימת. לכן, אמיתותה של התאוריה לא מהווה את אחד המאפיינים המגדירים, אלא רק הסיכון המוגבר לכך שהיא שגויה.
מבנים חברתיים: תאוריות קשר הן אמונות שאנשים משתפים מתוך תקווה להשיג יעדים חברתיים. יעדים אלה יכולים להיות הוצאת האמת לאור או הגברת השנאה כלפי קבוצה חברתית אחרת, אך הן יכולות להיות מונעות גם מתוך הרצון לזכות בתגמולים.
מאפיינים נוספים

לרוב תאוריות הקשר מספר מאפיינים משותפים, החוזרים פעם אחר פעם בתאוריות מסוג זה:
אנשים משוחררים מהכרה: בכל תאוריות הקשר מונח כי ישנו ממסד יעיל להפליא, אחיד במטרותיו, עקיב בפעולתו ונטול מצפון. במקביל, מונח כי ישנם אנשים שבזכות תכונה לא מוגדרת הצליחו להשתחרר מהצו המוסדי ולספק עדות "מבפנים" על מערכת ההסתרה וההשתקה שביסוד הקנוניה. הנחה זו מאפשרת לקבל את עדותם של ה"בוגדים" בממסד באופן פשוט, כעובדות שאין עליהן מחלוקת, לצד המשך דחיית דבריהם של שאר אנשי הממסד. [דרוש מקור]
טמטום ממסדי: לצד הנחת האומניפוטנטיות של הממסד הסימבולי, מונח כי אותו ממסד הוא גם מטומטם, רשלני, לא מתואם, ונוטה לכישלונות במשימות הפשוטות ביותר. הנחה זו, שאינה מבוטאת אף פעם במפורש, היא הדרך להסביר את מגוון ה"ממצאים" העומדים לרשותם של בעלי תאוריית הקשר. [דרוש מקור]
שום דבר אינו כפי שהוא נראה הדברים האמיתיים מתרחשים מתחת לפני השטח ומה שכן רואים הוא תעתוע עקב מזימה להסתיר את האמת.
מציאת קשרים נסתרים במקומות רבים - לפי החשיבה הקונספירטיבית אין מקום למקריות, ולכן תומכי תאוריית הקונספריציה מוצאים תבניות ודפוסים קבועים נמצאים בכל פינה, גם כאשר הם מוסתרים.
שכיחות

בארצות הברית קיימת שכיחות גבוהה של אמונה בקונספירציות. לדוגמה, 56% מאמינים שההתנקשות בנשיא קנדי לא בוצעה על־ידי אדם בודד, 50% מאמינים שהממשל מסתיר מידע על נוכחות חייזרים, 35% מאמינים שקיימת קבוצה קטנה וסודית המנהלת את העולם, 35% מאמינים שה־FDA מונע בכוונה מהציבור מידע על טיפולים טבעיים בסרטן ומחלות אחרות, בשל לחץ מחברות התרופות, ועוד.
סקר שנערך באוניברסיטת רייכמן מצא שכ־32% מהישראלים מאמינים שהממסד הרפואי מסתיר את הסכנות של החיסונים, 20% מאמינים שהקורונה נוצרה והופצה בגלל קנוניה, 10% מאמינים בתאוריית קונספירציה בנושא התחממות כדור הארץ, ועוד כ־6% מאמינים שקשר עם חייזרים מוסתר ושכדור הארץ שטוח.
מאפייני המאמינים > מאפיינים דמוגרפיים

הנטייה להאמין בתאוריות קשר מוגברת יותר באוכלוסיות מסוימות. האמונה גבוהה יותר בקרב גברים, רווקים, מובטלים, בעלי רשתות חברתיות חלשות ובעלי רמה נמוכה של אוריינות מדיה. בשני מחקרים שנערכו על 26 מדינות נמצא שהאמונה בתאוריות קשר גבוהה יותר בקרב אנשים בעמדות פוליטיות קיצוניות, בשמאל ובימין כאחד.
מאפייני המאמינים > תכונות אישיות

קיים דפוס אישיות לאנשים המאמינים בתאוריות קשר. אדם המאמין בתאוריית קשר אחת, נוטה גם להאמין בתאוריות קשר נוספות. נטייה זו נמצאת במתאם עם תכונות כמו נרקיסיזם, פרנויה, חשיבה מאגית (אנ'), חוסר אמון ותפיסה של היעדר כוח פעולה. מחקר מטא־אנליזה מצא שהנטייה למחשבות קונספירטוריות גבוהה יותר כאשר אדם חש סכנה ואיום. הנטייה גבוהה יותר גם בקרב אנשים אנטגוניסטים המתנהגים בעליונות.
אנשים נוטים להאמין בתאוריות קשר כאשר צרכים פסיכולוגיים חשובים אינם נענים. אלה כוללים את הצורך להשיג מידע ולחוש ודאות, הצורך לחוש ביטחון ושליטה והצורך לשמור על דימויו העצמי של האדם ושל קבוצת ההשתייכות שלו. לפי פסיכולוגים אבולוציוניים, הנטייה להאמין בתאוריות קשר התפתחה בתגובה לסביבה אנושית בה קואליציות עוינות אמיתיות אכן התקיימו וגרמו לנזק גדול.
מאפייני המאמינים > מאפיינים קוגניטיביים

הנטייה למחשבות קונספירטוריות קשורה להטיות ומאפיינים קוגניטיביים. המאמינים נוטים להסתמך על אינטואיציה והם בעלי אמונות וחוויות מוזרות. הם מחזיקים בעמדות פסאודו־מדעיות, מתאפיינים באמונה בעל־חושי, יכולת נמוכה של חשיבה אנליטית (אנ') ובהטיות קוגניטיביות.
מאפיין מרכזי של המאמינים הוא הנטייה לקבל כמעט כל ממצא התומך בתיאוריה, ללא קשר למידת אמינותו או תקפותו. מנגד, ממצאים הסותרים את התיאוריה נדחים על הסף, אם בטענה שהם חלק ממזימה רחבה שנועדה להסתיר את "האמת", ואם פשוט משום שאינם עולים בקנה אחד עם הנרטיב הקונספירטיבי. תופעה זו מדגימה את כשל ה"קטיף דובדבנים" – כשל לוגי שבו מוצגות רק העובדות התומכות בעמדה מסוימת, תוך התעלמות מממצאים הסותרים אותה. במקרים רבים, ממצאים אלו אינם רק נדחים אלא מוצגים באור ספקולטיבי או כחלק מהמזימה עצמה, מה שמחזק בעיני המאמינים את התיאוריה במקום להחליש אותה.
היסטוריה

תיאוריות קשר נחקרו, בין השאר, על ידי מייקל ברקון, חוקר מדע המדינה מאוניברסיטת סירקיוז, שהוציא ספר בנושא זה בשנת 2003. בספר הוא תיאר את האנשים שמאמינים בתאוריות קשר באמצעות הביטוי Conspiracy belief, אמונה בקיומה של קנוניה. על פי ברקון, זוהי האמונה בקיומה של מזימה שנרקמת בסתר על ידי ארגון מרושע. אמונה זו מרמזת על יקום הנשלט באופן מכוון ולא אקראי. הדגש על שליטה מכוונת מתבטא בשלושה עקרונות הנמצאים כמעט בכל תאוריית קשר: אירועים אינם קורים במקרה, הדברים אינם כפי שהם נראים, וכל הדברים קשורים זה לזה. לפי ברקון, תפיסה זו מעניקה שלווה למאמינים בה, כי כך הם בטוחים שלאירועים בעולם יש משמעות והם לא מתרחשים באופן שרירותי. לא זו בלבד שהאירועים אינם אקראיים, אלא שהם נוצרו על ידי ארגון סודי, וכך התפיסה מספקת למאמינים מטרה לחיים: להיאבק באויב המרושע.
תיאוריות קשר ניתנות להפרכה בדרך כלל באמצעות עדויות, אולם מאפיין נפוץ שברקון זיהה בתאוריות קשר הוא שהמאמינים בהן מתקשים לקבל הפרכה של התאוריה, כי כל ניסיון להפריכן נתפס כחלק מהקנוניה. מאמיני הקנוניה סבורים שקיים ארגון סודי השולט בערוצים דרכם מופץ המידע, בהם האוניברסיטאות וכלי התקשורת, ואם מוצגת ראיה שכביכול מטילה ספק בתאוריית קשר, היא בהכרח נשתלה במכוון על ידי חברי הקנוניה כדי להטעות אחרים. התוצאה היא מערכת סגורה שאינה ניתנת להפרכה, ולכן זהו "עניין של אמונה ולא של הוכחה".
היווצרות והתרחבות

הגורם העיקרי להופעתן של תאוריות קשר הוא הניסיון להעניק הסבר נוח יותר לאירועים או מצבים שההסבר הקיים להם אינו מספק או גורם לאי נוחות לרבים. לדוגמה, העובדות הגלויות ביחס לרצח קנדי, המצביעות על כך שנרצח על ידי מתנקש בודד, שפעל ככל הנראה ממניעיו הוא, אינן נוחות לאמריקנים רבים מסיבות שונות. חלקם אינו חש בנוח נוכח העדות לשבריריותם של החיים, כולל אלו של נשיא מעצמה חזקה, והעובדה שאדם מעורער בנפשו עשוי בכל רגע לקפד את פתיל חייו של נשיא נבחר. אחרים חשים כי אם ניתן יהיה להאשים גורם מזוהה כלשהו באחריות לרצח, ניתן יהיה להעניש את הגורם שהביא למות הנשיא ולזכות בעקיפין ב"קתרזיס". תאוריית הקשר ביחס למותו של אלביס פרסלי, לעומת זאת, מעוגנת ברצונם של רבים לדחות את העובדות הפשוטות של מותו לטובת תאוריה שתהפוך את האמן האהוב משבר כלי כרסתני שמת מתבוסס בקיאו לגיבור. תאוריות אחרות, כמו זו הטוענת שפול מקרטני מת, נובעות משעשוע יותר מרצינות והן משקפות חשיבה אנימיסטית הקיימת אצל רבים. [דרוש מקור]
תאוריות קשר פוליטיות מקבלות חיזוק גם מקיומם המוכח של אירועים בהם היה אכן קשר שתיקה סביב מעשים לא חוקיים שנעשו על ידי או מטעם גופים שלטוניים. מקרים ידועים מסוג זה הם משפט דרייפוס בצרפת, מבצע נורת'וודס ופרשת ווטרגייט בארצות הברית, ופרשת לבון פרשת קו 300 ופרשת איראנגייט בישראל. [דרוש מקור]