stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wii Sports
המשחק

Wii Sports מורכב מחמישה משחקי ספורט נפרדים - טניס, בייסבול, באולינג, גולף ואגרוף - אליהם ניתן לגשת מתפריט המשחק המשחקים משתמשים ביכולות החישה של השלט כדי לשלוט בפעולות הדמויות שעל המסך. השחקן מזיז את השלט בדומה לאופן הפעולה במציאות, לדוגמה בעת חבטת גולף או זריקת כדור באולינג.
הדמויות במשחק ניתנות להתאמה באמצעות ה-Mii, שירות יצירת האווטארים של נינטנדו, אשר ניתן לייבאם למשחקים התומכים. Wii Sports הוא המשחק הראשון ב-Wii שתמך באפשרות זו.
לאחר המשחק מקבל השחקן ניקוד על פי ביצועיו בהשוואה למחשב, אם כי במשחקים מרובי משתתפים אין נקודות. לאחר שהשיג 1,000 נקודות, זוכה השחקן לתואר "מקצוען". המשחק מחשב גם את גיל הכושר של השחקן מ-20 עד 80, כש-20 הוא הטוב ביותר, ובוחן את ביצועיו בשלושה אתגרים אקראיים. חישוב גיל הכושר לוקח בחשבון את שיווי המשקל, הסיבולת והמהירות של השחקן.
פיתוח וקבלה

עם פיתוח ה-Wii, ניסתה נינטנדו להגיע לאנשים שלא שיחקו בעבר במשחקי וידאו. לשם כך נדרשה החברה לפתח משחק המאפשר לשחקנים לשחקו למשך זמן רב וכן שיסב להם הנאה. עוד רצו בנינטנדו כי המשתמשים ישחקו במערכת מדי יום, וה-Wii Sports הייתה הניסיון להשיג זאת. המשחק תוכנן כך שיוכל לפנות גם לגיימרים וגם לאלו שאינם, ועל כן נבחר הספורט כנושא מוכר.
המשחק זכה לביקורות "חיוביות בדרך כלל" ממבקרים, כך על פי צובר הביקורות Metacritic.
השפעה

Wii Sports היה גורם מרכזי בהצלחת המשחק ברחבי העולם. מחקר שנערך בקרב בני 13 עד 15 על ידי אוניברסיטת ליברפול מצא כי השחקנים הוציאו אנרגיה הגדולה ב-2% בהשוואה לאנרגיה שהוציאו בשימוש בקונסולות אחרות. עוד נמצא כי המשחק משך גיימרים מזדמנים יותר, שכללו יותר נשים ואנשים מבוגרים יותר.
לאחר שחרור המשחק, החלו שחקנים להיפצע במהלך המשחק, כשפגעו בשחקנים אחרים או בחפצים בטעות עם השלט, שלעיתים עף מידיהם. בתגובה אמרו בנינטנדו כי "היו שחקנים שהתרגשו מעט במהלך המשחקים, במיוחד ב-Wii Sports, ובמספר מקרים השלט עף מידיהם"; בחברה הציעו בהמשך רצועות חזקות וארוכות יותר.
המשך הסדרה > Wii Sports Resort

משחק ההמשך, "Wii Sports Resort", כלל 13 ענפי ספורט, והם: סיף, טניס שולחן, חץ וקשת, סקי מים, פריזבי, כדורסל, גולף, באולינג, שייט, רכיבה על אופניים, שייט בקאנו וספורט אווירי (צניחה וטיסות). המשחק שוחרר לראשונה ב-24 ביוני 2009.
המשך הסדרה > Wii Sports Club

ב-18 בספטמבר 2013, נינטנדו הכריזה על Wii Sports Club לחנות המשחקים שלה. המשחק כולל את חמשת המשחקים של Wii Sports בחדות גבוהה יותר, עם תמיכה ב-Wii Motion Plus, וכן במשחקים מקוונים מרובי משתתפים. המשחק משתמש במערכת מועדונים, אשר מתקשרים זה עם זה דרך Miiverse, ומתחרים מול מועדונים אחרים. לאחר תקופת ניסיון של 24 שעות, השחקנים נדרשים לבחור האם ברצונם לקנות גישה יומית לכל המשחקים, או לרכוש גישה מלאה לכל המשחקים.
ראו גם

Wii Play
Wii Fit
Wii Party
Wii Music
Wii Chess
הערות שוליים

↑  Wii Sports, Game Pro
↑  Wii Sports -- Wii, abc news
↑  wii
↑  Wii Sports Review
↑  E3 06: Wii unveiled at Nintendo's E3 conference
↑  The Atari Lynx’s 30th birthday gift is a bunch of new games
↑  WII SPORTS
↑  Wii players need to exercise too
↑  Wii Sports Resort
זוג שחקנים; השלט (יד ימין של האישה) וה-Nunchuk (יד שמאל של הגבר) משמשים כאן לשליטה במשחק
הרצועות החדשות שהוציאה נינטנדו לשליטה בשלט
אבן הירח (מיני-סדרה, 1959)

| --- | --- |
 מבוסס על:  הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  א. ר. רולינסון
 שחקנים:  ג'יימס הייטר  אנאבל לי  בארי לטס
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  7 
 הפקה
 מפיק:  שון סוטון
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  23 באוגוסט 1959 – 4 באוקטובר 1959
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1959, עיבוד לרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס שיצא לאור בשנת 1868. את הסדרה הפיקה רשת ה-BBC והיא כללה שבעה פרקים ששודרו ב-1959.
דמויות ושחקנים

| שחקן / שחקנית | תפקיד |
| --- | --- |
ג'יימס הייטר: גבריאל בטרג'
אנאבל לי: פנלופי בטרדג'
בארי לטס: קולונל הרנקאסל
רייצ'ל גרני: ליידי ורינדר
מרי ובסטר: רייצ'ל ורינדר
דורותי גורדון: רוזנה ספירמן
ג'יימס שארקי: פרנקלין בלייק
אנתוני שגאר: ג'יים
פטריק קרגיל: המפקח קאף
קולין דאגלס: טום יולנד
הערות שוליים

↑  "The Moonstone Episode 6 (1959)". BFI (באנגלית).
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדוארדו רוסלס

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1836 מדריד, ספרד 
 פטירה:  13 בספטמבר 1873 (בגיל 36) מדריד, ספרד 
 מקום קבורה:  San Justo Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות של מדריד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Maximina Martínez de Pedrosa (1868–?) 
 צאצאים:  Carlota Rosales Martínez de Pedrosa 
 
אדוארדו רוסלס (בספרדית: Eduardo Rosales; ‏4 בנובמבר 1836 – 13 בספטמבר 1873) היה צייר ספרדי. הוא היה חסיד של תנועת האמנות האיטלקית הידועה בשם "פוריסמו" והתמחה בסצנות היסטוריות.
ביוגרפיה

הוא נולד במדריד. בנו השני של פקיד זוטר, הוא החל את לימודיו בבית ספר פרטי שהופעל על ידי האסקולפיוס (פיאריסטים). הוא התייתם כנער ונרשם לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו, שם למד אצל פדריקו דה מדרסו ב-1851.
רוסלס ליווה כמה חברים לרומא ב-1857, ללא מלגה או תמיכה כספית אחרת, עד שקיבל קצבה מיוחדת מהממשלה להמשך לימודיו ב-1861. הוא הצטרף לקבוצה של ציירים ספרדים שנפגשו בקפה גרקו, שכללה את חוסה קסדו דל אליסל, דיוסקורו פואבלה ומריה פורטוני. שם החל להתרועע עם חסידי תנועת הנצרתיים, אך עד מהרה נטש את התעניינותו בהם והפיק את יצירתו החשובה הראשונה "Tobías y el angel".
עם זאת, הוא המשיך להתעניין בפיתוח סגנון ריאליסטי יותר, שהושג ביצירתו הידועה ביותר "Doña Isabel la Católica dictando su testamento". הוא הציג אותה בתערוכה העולמית של פריז (1867) ומאוחר יותר חזר לרומא, שם שלח מכתב לחבריו וסיפר להם שהציור זכה להצלחה יוצאת דופן, וקיבל את מדליית הזהב הראשונה של צייר זר. הוא זכה גם בתואר אביר בלגיון הכבוד .
שנים אחרונות

הוא התחתן עם בת דודתו מקסימינה בשנת 1868. נולדו להם שני ילדים, אחד מהם, אלויסה, מת בינקותו והונצח בציורו "Primeros pasos" ("צעדים ראשונים"). רוסלס היה במצב בריאותי ירוד בעצמו, לאחר שלקה בשחפת במשך שנים רבות, וערך ביקורים תכופים בפנטיקוסה בהרי הפירנאים, שם המים היו מפורסמים בסגולותיהם המרפאות. ב-1869 הוא עזב את רומא סופית ופתח סטודיו במדריד. הביקורת הקשה שקיבל על יצירתו "לה מוארטה דה לוקרציה" (1871) הותירה אותו מיואש והוא מעולם לא צייר עוד על קנבס בקנה מידה גדול.
בשנה שלאחר מכן, בתקווה למצוא אקלים שיהיה מתאים יותר לבריאותו, הוא עבר למורסיה. עם הכרזת הרפובליקה הספרדית הראשונה, הוצעו לו משרה במוזיאון הפראדו, שאותה דחה, ובאקדמיה המלכותית של ספרד ברומא שאותה קיבל אך מעולם לא מילא, עקב החמרה במצבו.
הוא מת זמן קצר לאחר מכן, במדריד.
ב-1922 כיבדה אותו מדריד בפסל זיכרון, שהוצב ברחוב הקרוי על שמו, Paseo del Pintor Rosales.
גלריה

איזבלה מכתיבה את צוואתה, 1864
יוהאן מאוסטריה מוצג בפני הקיסר קרל החמישי ביוסטה, 1869/1868
הרוזנת מסנטובניה ("הילדה הוורודה"), 1871
מותה של לוקרטיה, 1871
הערות שוליים

↑  Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España, hemerotecadigital.bne.es
↑  Rosales Gallinas, Eduardo - Museo Nacional del Prado, www.museodelprado.es
↑  Colleciones Artísticas
↑  Eduardo Rosales GallinasPintor español del siglo XIXNombreEduardo Rosales GallinasNacimiento4 de noviembre de 1836Madrid, España EspañaFallecimiento13 de noviembre de 1873Madrid, España EspañaCausa de la muerteEnfermo de tuberculosisNacionalidadEspañolaOcupaciónPintorCónyugeMaximina Martínez PedrosaHijosCarlota Rosales y Martínez y Eloísa Rosales y MartínezPadresPetra Gallinas y Anselmo Rosales, Eduardo Rosales Gallina - EcuRed, www.ecured.cu (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267115305171  BNE: XX1022799  BnF: cb144967119 (data)  CANTIC: a10431615  GND: 124221912  ISNI: 0000 0000 7977 6370  LCCN: nr99018040  NTA: 120315912  RKD: 68209  SUDOC: 068759282  ULAN: 500006714  VcBA: 495/171308  VIAF: 72321286   WorldCat (עם VIAF): 72321286
אגאו אוי

| --- | --- |
אגם זנגנה, אגם מכתש מרהיב בקוטר כקילומטר
אגם זנגנה, אגם מכתש מרהיב בקוטר כקילומטר
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מדינה:   אמהרה
 נפות במחוז:  7
 בירת המחוז:  אינג'יברה
 שטח:  9,148.43 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  982,942 (2007)
  ‑ צפיפות:  107.44 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  11°00′00″N 36°40′00″E﻿ / ﻿11°N 36.6667°E﻿ / 11; 36.6667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    בהר דר אגאו אוי אורומיה דרוםגונדר צפון גונדר מזרחגוג'ם מערבגוג'ם וג המרה דרום וולו צפון וולו שאווה הצפונית ארגובה   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אגאו אוי הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם האוי שהיא קבוצה של האגאו. האוי מונים במחוז כ-397,491 נפש ומהווים מיעוט משום שרוב אוכלוסיית המחוז הם אמהרים. בדרום גובל המחוז במדינת אורומיה, במערב במדינת בנישנגול-גומאז, בצפון-מערב במחוז צפון גונדר ובצפון-מזרח במחוז מערב גוג'ם. עד שנת 1991 היה לחלק ממחוז גוג'ם, אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.
במחוז שוכן אגם זנגנה, אגם מכתש בקוטר כקילומטר, בגובה כאלפיים וחמש מאות מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

בימי הביניים ועד 1991 רוב שטחיו השתייכו לאגאו מדר כחלק מהמחוז ההיסטורי גוג'ם. עם נפילתו הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק מחוז גוג'ם לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ומחוז מתקל במדינת בנישנגול-גומאז.
תת-נפות

במחוז שבע נפות:
דנגילה
בנג'ה שקודד
אנקסקה גוגוסה
גונגוה
פגיתה לקומה
ג'וי
גוגוסה שיקודד
הערות שוליים

↑  מידע שנלקח מאתר אטנולוגה
| מחוזות אמהרה |
| --- | --- | --- |
| עיר בעלת מעמד מחוז | בהר דר |  |
| מחוזות | אגאו אוי • אורומיה • דרום גונדר • צפון גונדר • מזרח גוג'ם • מערב גוג'ם • וג המרה • דרום וולו • צפון וולו • צפון שוה |  |
| נפה בעלת מעמד מיוחד | ארגובה |  |
אוטוקר

| --- | --- |
otoka logo
otokar kent c
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים)
 חברת אם:  Koç Holding 
 מיקום המטה:  טורקיה טורקיה
 בעלות:  Koç Holding
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  אוטובוסים, משאיות, נגררים, רכבים צבאיים
 עובדים:  2,000
  
 https://www.otokar.com.tr/en
 
אוטוקאר היא יצרנית אוטובוסים, משאיות, נגררים ורכבים צבאיים שהתבססה ב-1963 בנפת סקריה שבמחוז מרמרה בצפון־מערב טורקיה. היא חברה בת של Koç Holding .
החברה פועלת באירופה, מרכז אסיה, אפריקה ובמזרח התיכון. היא מייבאת לארץ את דגמי האוטובוסים שלה בלבד על ידי קבוצת עפיפי משנת 2018.
בין החברות הרוכשות בישראל אלקטרה-אפיקים, בית שמש אקספרס, מטרופולין, נסיעות והתיירות נצרת, נתיב אקספרס, סופרבוס, ש.א.מ. תנופה.
דגמי החברה בישראל

אוטוקר קנט C אוטובוס דיזל נמוך רצפה 12מ' 2\3 דלתות.
אוטוקר קנט C חשמלי אוטובוס נמוך רצפה 12מ' 3 דלתות.
אוטוקר קנט C גט"ד אוטובוס נמוך רצפה 12מ' 2 דלתות.
אוטוקר קנט C אוטובוס דיזל מפרקי נמוך רצפה 18מ' 4 דלתות קיים בגרסה רגילה ומטרונית.
אוטוקר וקטיו C מידיבוס דיזל עירוני.
אוטוקר וקטיו U מידיבוס בינעירוני פרברי.
אוטוקר אוליזו U מידיבוס תיירותי.
גלריה

אוטוקר קנט C 18 במטרונית סופרבוס בחיפה
אוטוקר וקטיו C בשירות נתיב אקספרס
אוטוקר קנט C 18 בבית שמש אקספרס
אוטוקר וקטיו U בשירות נסיעות ותיירות נצרת
אוטוקר קנט C גט"ד בש.א.מ.
אביגדור אפטוביצר

| --- | --- |

אביגדור אפטוביצר תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 במרץ 1871 טרנופול, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 בדצמבר 1942 (בגיל 71) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
אביגדור (ויקטור) אַפּטוֹבִיצֶר (Aptowitzer;‏ 16 במרץ 1871, כ"ג באדר תרל"א, טרנופול, גליציה המזרחית – 5 בדצמבר 1942, כ"ו בכסלו תש"ג, תל אביב) היה חוקר תלמוד יהודי.
חייו

אפטוביצר נולד בטרנופול שבגליציה המזרחית (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית) בכ"ג באדר ה'תרל"א לר' משה אהרן קסנר ולצירל. אביו, שסבל מבריאות לקויה, היה ראש ישיבה קטנה שהתפרנס בדוחק רב. בשל כך סייע לו בנו אביגדור בהוראת התלמידים החל מגיל שבע. המשפחה השתייכה לחסידות צ'ורטקוב ונסעה מפעם לפעם גם לאדמו"ר מהוסיאטין.
בהיותו בהוסיאטין השפיע עליו משכיל בן הוסיאטין ללמוד מדעים, ובהדרגה חדל לנסוע לאדמו"ר. החסידים ביקשו בתגובה לכך שיימסר לצבא, והוא אכן שירת בו. בשנת ה'תרנ"ו נסע לצ'רנוביץ שם קיבל תעודת בגרות. לפרנסתו עסק בהוראת מתמטיקה. בשנת ה'תרנ"ט נסמך להוראה והתארס עם חכמה מלכה דורנבוים.
אחרי אירוסיו נסע לווינה לשם לימודים באוניברסיטה ובבית המדרש לרבנים שהיו שם ונעשה למזכירו האישי של אברהם אפשטיין. בשנת ה'תרס"ט, בהמלצתו של דוד צבי מילר התמנה למרצה בבית המדרש לרבנים במקום מאיר איש שלום שנפטר. שלמה זלמן שכטר הזמינו בשנת ה'תרע"ח לארצות הברית, אך אפטוביצר דחה את ההצעה. צבי פרץ חיות מינה אותו כמורה בבית המדרש למורים שהקים. אפטוביצר שימש כפרופסור לתלמוד, תנ"ך, מדרש ופילוסופיה דתית.
בשנת ה'תרפ"ד הוזמן לתפקיד אקדמי בירושלים, אך עקב מחלת אשתו נאלץ לדחות את ההזמנה. בשנת ה'תרצ"ח, לאחר פטירת אשתו, עלה לארץ ישראל, אך אז כבר לא הייתה משרה פנויה עבורו. בישראל עסק בהכנת כתביו לדפוס. נפטר בכ"ו בכסלו ה'תש"ג, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בצוואתו הורה שלא לכתוב על מצבתו אלא שההדיר את הראבי"ה, ושישרפו את כתביו שלא הודפסו. כל חייו סבל ממחלות וקוצר ראייה, ובשנותיו האחרונות התעוור.
אפטוביצר היה שומר מצוות והשתייך לתנועת המזרחי. את הרצאותיו בווינה היה מעביר בעברית.
חיבוריו

אפטוביצר היה איש אשכולות וידיעותיו הקיפו תחומי ידע שונים במדעי היהדות כמו פרשנות התלמוד והתנ"ך, ספרות ההלכה, בעיקר בתקופת הגאונים והראשונים, ספרות האגדה, המשפט העברי, והיסטוריה של עם ישראל.
חיבורו החשוב ביותר הוא ההדרת חיבורו של הראבי"ה בתוספת מבוא מקיף והערות רבות. הכרכים הראשונים של הספר יצאו לאור בהוצאת חברת מקיצי נרדמים בברלין שנת ה'תרע"ג ובירושלים שנת ה'תרצ"ה, כרך הוספות ותיקונים בשנת ה'תרצ"ו וכרך המבוא בשנת ה'תרצ"ח. בהשתדלותו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג יצאה הסדרה לאור מחדש על ידי מכון הרי פישל לדרישת התלמוד, כאשר חלק מהסדרה הוהדר על-פי כתבי יד על ידי הרבנים אליהו יצחק פריסמן ושאר ישוב כהן.
כמו כן חיבר ספר מקיף בספרות המדרש והאגדה בשפה הגרמנית שנקרא "מקראות בספרות הרבנית".
בנוסף, חיבר כ-350 מאמרים בשפות שונות והשתתף כמעט בכל הקבצים בחכמת ישראל שראו אור בחייו.
מתלמידיו: חנוך אלבק, שלום שפיגל, שמעון פדרבוש, א"ל מאיר.
במחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים שמור ארכיונו, ובו מסמכים אישיים, עבודתו הספרותית והמדעית והתכתבויות.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראבי"ה - (ספר ראבי"ה, באתר היברובוקס), הוציאו לאור מכתב יד בתוספת הגהות וביאורים
מקראות בספרות הרבנית, ירושלים 1941 (בגרמנית)
מאמרים לזכרו של צבי פרץ חיות
תולדות הראשונים, ברלין תרע"ג
קין והבל באגדה, תרפ"ב
המדיניות המפלגתית של תקופת החשמונאים (בגרמנית)
מחקרים בספרות הגאונים, ירושלים תש"א
לקריאה נוספת

משה נחום צובל (מ. נ. צ.), "אפטוביצר, אביגדור", האנציקלופדיה העברית (כרך ה, עמ' 185 - 186), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"א.
מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך א, עמ' 247–251, ובספרות המצוינת שם.
יעקב זוסמן, אביגדור אפטוביצר: יובל לפטירתו, מדעי היהדות 35 (תשנ"ה) 83–90.
מיכאל ריגלר, אביגדור אפטוביצר: ביבליוגרפיה, מדעי היהדות 35 (תשנ"ה) 91–102.
אפרים אלימלך אורבך, אביגדור אפטוביצר: א. דברים ליובלו השבעים (תש"א, 1941); ב. קווים לדמותו (לאחר פטירתו, 1942), מחקרים במדעי היהדות ב (תשנ"ח) 863–866, 867–869.
הערות שוליים

↑  בגרמנית: Sefer Rabiah. Dezisionen, Novellen und Responsen zum Talmud von Rabbi Elieser ben Rabbi Joel ha-Levi. ברלין 1913
↑  ארכיון אביגדור אפטוביצר, בספרייה הלאומית
↑  בגרמנית: Das Schriftwort in Der Rabbinischen Literatur, Vienna: In Kommission bei A. Hölder (Heft I & II) and Verlag der Israel. -Theol. Lehranstalt(Heft III-V), 1906-15.
↑  בגרמנית: Abhandlungen Zur Erinnerung an Hirsch Perez Chajes
↑  בגרמנית: Parteipolitik der Hasmonäerzeit im rabbinischen und pseudoepighaphischen Schrifttum
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257869805171  BnF: cb128079229 (data)  CANTIC: a11101969  CiNii: DA06826910  GND: 116316721  ISNI: 0000 0001 0803 7498  LCCN: n85045461  NKC: zmp20211113437  NLA: 35927441  NTA: 071176462  RERO: 02-A002934686  SNAC: w6pc6xf3  SUDOC: 122827171  Trove: 1149294  VcBA: 495/24797  VIAF: 97562443   WorldCat (עם VIAF): 97562443
אבן הירח (מיני-סדרה, 1972)

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסדרה
 מבוסס על:  הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס
 סוגה:  מסתורין
 כותבים:  יו לאונרד
 בימוי:  פאדי ראסל
 שחקנים:  ויוויאן היילבורן רובין אליס בזיל דיגנם
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  5 
 הפקה
 מפיק:  ג'ון מקריי
 חברת הפקה:  BBC
 אורך פרק:  70 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  16 בינואר 1972 – 13 בפברואר 1972
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא סדרת טלוויזיה בריטית משנת 1972, עיבוד לרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס שיצא לאור ב-1868. הסדרה בת חמישה פרקים שודרה לראשונה בערוץ BBC 1 בין 16 בינואר ו-13 בפברואר 1972.
צוות השחקנים

ויוויאן היילבורן – רייצ'ל ורינדר
רובין אליס – פרנקלין בלייק
בזיל דיגנם – גבריאל בטרג'
מרטין ג'רוויס – גודפרי אייבלווייט
אנה קרופר – רוזנה ספירמן
מורין מוריס – פנלופי בטרג'
מדהאב שארמה – הודי
קתלין ביירון – ליידי ורנידר
פיטר סאליס – מר בראף
ג'ון ולש – סמל קאף
בל מקאלום – ננסי
בריאן מרפי – ספטימוס לוקר
כריסטופר הנקוק – עזרא ג'נינגס
מייקל גובר – המפקח סיגרייב
פיליפ ריי – ד"ר קנדי
רוי מקרידי – טומלינסון
טוני מיידן – נער
עלי באבא – להטוטן הודי
אזאד עלי – להטוטן הודי
סינתיה את'רינגטון – מיס קלאק
בריאן בדקו – מר מורת'וייט
דאגלס מאן – גוסברי
דונה מרטין – לוסי יולנד
שילה קית' – גברת יולנד
נורמן קלרידג' – ד"ר ריצ'רדסון
טימותי קרייבן – כימאי
קולין בייקר – ג'ון הרנקאסל
רג'ינלד ג'סופ – גזבר
נורמן מיטשל – מר אייבלווייט
מרי ברקליי – גברת אייבלווייט
בילי קורנליוס – בעל בית
סטיבן ריאה – מייג'ור פריין
דרק צ'אפר – סמל
ג'ולי מיי – סוכנת הבית של קאף
דייוויד סימאון – מכונאי
הערות שוליים

↑  Baskin, Ellen. Serials on British Television, 1950-1994. Scolar Press, 1996. p.112
אברהם פינטו (הקטן)

| --- | --- |
 לידה:  1782 ה'תקמ"ב 
 פטירה:  1834 (בגיל 52 בערך) ח' סיוון ה'תקצ"ד 
 תקופת הפעילות:  ?–1834 
 
הרב אברהם פינטו (הקטן) (ה'תקמ"ב, 1782 - ח' סיוון ה'תקצ"ד, 1834) היה פוסק הלכה ודרשן, אב בית הדין ורבה של מרקש שבמרוקו במאה התשע עשרה. נצר לשושלת דיינים במרקש מראשית המאה השמונה עשרה.
קורות חייו

נולד במרקש, לאביו רבי יעקב פינטו שהיה מדייני העיר. סבו היה הרב אברהם פינטו בעל ה'מר דרור'. וכדי להבדילו מסבו, כינה את עצמו "הקטן". למד אצל חכמי מרקש. קרוב לגיל חמש עשרה, החל לעסוק בכתיבת חיבורים תורניים, והרצה את כתביו לפני חכמי העיר. כיהן כדיין בבית הדין בעיר שבראשות הרב אברהם אסולין. לאחר פטירתו של האחרון בשנת ה'תקצ"ב, רבי אברהם התמנה לאב בית הדין ורבה של העיר תחתיו עד לפטירתו. חברי בית דינו היו רבי דוד חיים צבאח, רבי מימון פינטו, רבי אלעזר חזן. בית דינו התכתב עם יתר חכמי מרוקו, כדוגמת חכמי טיטואן, מקנס וצפרו. עוד בחייו כתב המשורר רבי יעקב אלכבאש, שיר לכבודו.
קורות חייו > פטירתו

נפטר במרקש בח' סיוון ה'תקצ"ד. גיסו, רבי רפאל מסעוד אבן מוחא הספידו. מוזכר בפיוטים לכבוד חכמי מערה במראכש.
קורות חייו > פטירתו > בניו

ידועים מבניו: רבי משה שהיה דיין במראכש, ורבי יעקב שהיה מחכמי העיר.
חיבוריו

חידושים על הרמב"ם
חידושים על הש"ס - על מסכתות בבא קמא, פסחים, גיטין, חולין, בכתב יד.
דרשות - בכתב יד.
ביאורי פסוקים ומאמרים - בכתב יד.
פני אברהם - על הגדה של פסח. בכתב יד.
חידושים על השולחן ערוך -. חלק אבן העזר וחושן משפט.
פסקי דין - מקבץ מהם נדפסו בספר 'תורת מראכש' - תשובות חכמי מראכש, פי ישרים תשפ"א. ומהם נדפסו בשו"ת רבי דוד צבאח.
ביאורים על הרא"ם
א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1896 קולקטה, הראג' הבריטי 
 פטירה:  14 בנובמבר 1977 (בגיל 81) Vrindavan, הודו 
 מקום קבורה:  ISKCON Temple, Vrindavan 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 מקום לימודים:  קולג' הכנסייה הסקוטית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, תרבות הודו 
 עיסוק:  סופר, מתרגם, פילוסוף 
 מדינה:  הודו, הראג' הבריטי, הדומיניון של הודו 
 יצירות ידועות:  Bhagavad-gītā As It Is 
 www.prabhupada.net
 
אַבְּהַאי צָ'רָנָארָוִינְדָה בְּהַקְטִיוֵדַאנְטָה סְוָאמִי פְּרַבְּהוּפָּאדָה (בבנגלית: অভয় চরণারবিন্দ ভক্তিবেদান্ত স্বামী প্রভুপাদ, בסנסקריט: अभय चरणारविन्द भक्तिवेदान्त स्वामी प्रभुपाद; 1 בספטמבר 1896 - 14 בנובמבר 1977) היה מורה רוחני הודי שהקים בשנת 1965 את התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה.
ביוגרפיה

בהקטיוודאנטה סוואמי נולד בכלכותה בשם אַבְּהַאי צָ'רָן דֶה. ב-1920 סיים תואר ראשון בפילוסופיה בקולג' הכנסייה הסקוטית. באותה עת התחתן והקים עסק בתחום הרוקחות. ב-1922 הגורו שלו, מנהיג רוחני בזרם הגאודיה ואישנוויזם, דחק בו להפיץ את עקרונות הבהקטי בעולם המערבי. ב-1933 הוסמך רשמית באללהאבאד על ידי מורו הרוחני. לאחר מכן, אבהאי הקדיש את זמנו הפנוי ללימוד והוראת כתבי הבהקטי. ב-1947 אגודת מורו, הגאודיה מאטהה, הכירה בלמדנותו והעניקה לו את התואר בהקטיוודאנטה.
ב-1954 בהקטיוודאנטה פרש מחיי משפחה, והקדיש את כל זמנו לעבודה תאולוגית. ב-1959 לקח על עצמו את נדר הנזורה (סנניאסה) והחל כותב ביאורים והתעמקויות לכתבים הוודים. ב-1965 הפליג לארצות הברית, שם ייסד את התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה. לפיתוח חמלה, אחריות, מחשבה צלולה ופרנסה הוגנת, הוא ביקש מתלמידיו להקפיד על צמחונות ואיפוק מיני במסגרת הנישואים, להימנע מסמים ומהימורים, ולערוך מדיטציה על המנטרה הרא קרישנה. התנועה הפכה פופולרית בקרב צעירים ברחבי העולם (בכללם ג'ורג' האריסון מלהקת הביטלס), וספריו זכו להערכה רבה מאינדולוגים מובילים.
על אף גילו המתקדם, בהקטיוודאנטה תרגם וביאר עשרות כרכים אודות התרבות העתיקה של הודו (כדוגמת הבהגווד גיטה והבהאגווטה פוראנה). הוא הקים למעלה ממאה מרכזים ברחבי העולם, וחנך אלפי תלמידים.
ספרים ופרסומים > תרגומים הכוללים ביאורים

בהגווד גיטה כפי שהיא (Bhagavad Gita As It Is) (1968)
שְׁרִי אִישׁוֹפַָנִישָׁד (Srisopanisad) (1969)
שְׁרִימָד בְּהָאגָוָטָם (בהאגווטה פוראנה) - 18 כרכים (Srimad Bhagavatam) (1972-77)
צַ'יְטַנְיָה צָ'רִיטַאמְרְטָה - 9 כרכים (Caitanya Caritamrta) (1974)
הנקטר שבהוראות (Upadesamrta) (1975)
ספרים ופרסומים > כתבים בשפה הבנגלית

Geetār-gan
Vairāgya-vidyā
Buddhi-yoga
Bhakti-ratna-boli
ספרים ופרסומים > כתבים מסכמים

משנתו של צַ'יְטַנְיָה (Teachings of Lord Caitanya)
סיפורי קרישנה – מסע למציאות מופלאה (Krsna Book)
מתק המסירות (Nectar of Devotion)
ספרים ופרסומים > תכנים המבוססים על כתביו והרצאותיו

Beyond Illusion and Doubt
Search for Liberation
Easy Journey to Other Planets
Krishna Consciousness: The Topmost Yoga System
מעבר ללידה ומוות (Beyond Birth and Death)
שלמות היוגה (Perfection of Yoga)
On The Way to Krishna
Rāja-vidyā: The King of Knowledge
Elevation to Krishņa Consciousness
Krishņa Consciousness: The Matchless Gift
שאלות מושלמות תשובות מושלמות (Perfect Questions, Perfect Answers)
Teachings of Lord Kapila, the Son of Devahūtī
מדע ההגשמה העצמית (Science of Self Realization)
Back to Godhead, monthly magazine
Light of the Bhāgavata
Teachings of Queen Kuntī
Life Comes From Life
Krishņa, The Reservoir of Pleasure
זמר והיה שמח - Chant and Be Happy
לשוב בחזרה - Coming Back
Path of Perfection
Nārada bhakti sūtra
Mukunda-mālā-stotra
A Second Chance
Journey of Self Discovery
Laws of Nature: An Infallible Justice
Renunciation Through Wisdom
Quest for Enlightenment
The Path of Yoga
Message of Godhead
Civilization and Transcendence
Dharma: The Way of Transcendence
Introduction to Bhagavad-gītā
לקריאה נוספת

Goswami, Satsvarupa dasa (2002). Srila Prabhupada Lilamrta Vol 1–2. Los Angeles: Bhaktivedanta Book Trust. ISBN 0-89213-357-0.
Tamal Krishna Goswami (2012). A Living Theology of Krishna Bhakti: Essential Teachings of A. C. Bhaktivedanta Swami Prabhupada. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-979663-2
The Bodyguard

The Bodyguard (בעברית: שומר הראש) הוא פסקול הסרט "שומר הראש", אשר יצא לאור ב-17 בנובמבר 1992, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס, בפורמטים של תקליט וקלטת שמע. בפסקול משתתפים אמנים כדוגמת ויטני יוסטון, אשר שרה את רוב שירי הפסקול וגם מכבבת בתפקיד הראשי בסרט, קני ג'י וג'ו קוקר.
עם יציאתו נכנס הפסקול אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה

על הפסקול עבדו מספר מפיקים ביניהם דייוויד פוסטר (אשר עבד גם עם סלין דיון), נרדה מייקל וולדן, אל. איי ריד, הזמר בייביפייס, דאריל סימונס וכדומה. יוסטון עצמה הייתה מפיקה בפועל של האלבום ביחד עם קלייב דייוויס, טים פארי וג'אז סאמרס.
מתוך האלבום יצאו מספר סינגלים ביניהם הסינגל "I Will Always Love You", גרסת כיסוי שלירה של דולי פרטון בביצועה של ויטני יוסטון אשר זכה להצלחה אדירה ולימים הפך לאחד מהשירים המצליחים בהיסטוריה עם מכירות של 20 מיליון עותקים.
הצלחה

האלבום נמכר עד היום בלמעלה מ-45 מיליון עותקים בכל העולם, מה שהופך אותו לפסקול הנמכר ביותר בכל הזמנים ולאלבום הרביעי הנמכר ביותר בכל הזמנים. הוא נמכר בלמעלה ממיליון עותקים בשבוע אחד, והיה לאלבום הראשון שהיה ידוע שעשה זאת. מאוחר יותר, זכה הפסקול בפרס גראמי לאלבום השנה.
נכון להיום, מכירות הפסקול בארצות הברית עומדות על למעלה מ-13,450,000 עותקים מה שמזכה אותו למעמד יהלום והופך אותה לאלבום ה-15 הנמכר ביותר בארצות הברית. 25 שנה לאחר יציאתו, יצאה לו מהדורה מחודשת I Wish You Love: More from The Bodyguard, אשר כוללת אוסף שירים חדשים שלא יצאו לאור מעולם, ביצועים חיים מתוך סיבוב ההופעות של ויטני יוסטון לקידום האלבום "The Bodyguard Tour", גרסאות מחודשות לשירים מתוך הסרט וגרסאות רמיקס לשירים מהאלבום.