stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאה (עיר)
היסטוריה

בין השנים 1884 ייסדה חברת גינאה החדשה הגרמנית (Deutsche Neuguinea-Kompagnie) תחנות סחר בארץ הקייזר וילהלם (Kaiser Wilhelmsland) שבגינאה החדשה הגרמנית. הנמל הראשי של המושבה שנקרא אדולפהאבן (Adolfhaven) שכן 135 ק"מ מדרום מזרח ללאה. ב-12 ביולי 1886 הפליג יוהאן פלירל (Johann Flierl), חלוץ הפעילות המסיונרית מטעם הסינוד הלותרני של דרום אוסטרליה ומטעם חברה מסיונרית גרמנית, לפינשהאבן (Finschhafen) שבגינאה החדשה וזמן קצר לאחר מכן הגיע ללאה.
באותה תקופה יישבו שתי קבוצות גרמניות את ארץ הקייזר וילהלם. הקבוצה הגדולה הייתה קבוצה של יזמים, בעלי מטעים, פקידים מטעם חברת גינאה החדשה הגרמנית ופקידי ממשלה. קבוצת המתיישבים השנייה היו אנשי הכנסייה הלותרנית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה מזרח גינאה החדשה לשטח מנדט אוסטרלי. פקידי הממשל האוסטרליים היו מוצבים במקומות שונים באזור וב-1921 הממשל הצבאי הוחלף במנהל אזרחי. מחפש זהב בשם ססיל ג'ון לוין (Cecil John Levien) מונה להיות פקיד המחוז. ב-1 בינואר 1923 רכש לוין זכויות כרייה באזור וזמן קצר לאחר מכן הקים סינדיקציה בשם "זהב גינאה" (Guinea Gold). מטעם הסינדיקציה הוקמה בשנת 1927 חברת תעופה לשירותם של מחפשי הזהב. לצורך זה הוקם בלאה מנחת מטוסים.
ב-1937 זכתה לאה לאזכור בחדשות העולמיות כאשר הטייסת אמיליה ארהארט המריאה משדה התעופה של לאה לטיסתה האחרונה בדרך לארצות הברית. לאחר ההמראה מלאה לא נראתה ארהארט לעולם. לאחר ההתפרצות הגעשית שארעה ב-1937 ברבאול, הוחלט להעביר את בירת הטריטוריה ללאה. אולם בעיצומו של תהליך ההעברה פרצה מלחמת העולם השנייה והעיר נפלה בידי היפנים ב-8 במרץ 1942. לאה, רבאול וסלמאואה (Salamaua) הפכו לבסיסים הראשיים של היפנים בגינאה החדשה.
קרב ים ביסמרק במרץ 1943 התנהל סביב הניסיון היפני לתגבר את כוחותיהם בלאה עם כוחות שנשלחו בדרך הים מרבאול, ניסיון שסוכל על ידי מתקפה ממושכת של בעלות הברית על השיירות היפניות. באמצע שנת 1943, לאחר שהובסו בקרב שביל קוקודה, בקרב בונה-גונה ובקרב וואו, נסוגו היפנים מלאה ומסלמאואה. עם זאת קרב לאה-סלמאואה היה כרוך בשבועות ארוכים של קרבות עזים, לפני שלאה שוחררה ב-16 בספטמבר.
ב-1971 הקים הממשל האוסטרלי גוף שלטון מקומי ראוי לשמו בלאה בפעם הראשונה וב-1972 הוכרזה לאה כעיר. התפתחותה של לאה לאחר מלחמת העולם השנייה קשורה להתפתחותם של רמות גינאה החדשה. גידולי הקפה והתה שהתפתחו באזור הרמות הצריכו נמל טוב. בשל כך נתנה עדיפות גבוהה לסלילתו של כביש וכך נולד הכביש הראשי של רמות גינאה החדשה. בשנות השמונים והתשעים חלה התפתחות נרחבת בתחום כריית המחצבים.
ב-1991 ארחו לאה ופורט מורסבי את המשחקים הפסיפיים (Pacific Games). ב-1997 הפכה לאה באופן רשמי גם מרכז האזור האורבני המקיף אותה.
כלכלה

מיקומה האסטרטגי של לאה מאפשר לה להיות מקור אספקה לכל אזוריה של פפואה גינאה החדשה. המפעלים העיקריים הפועלים בה הם מפעל בטון, מפעל אורז, מבשלת בירה ומפעל פלדה. העיר מתגאה בשוק האוכל שלה שנחשב לטוב ביותר במדינה. מיטב התוצרת החקלאית של המחוז נמכרת בשוק בנוסף לתוצרת חקלאית שמגיעה מהרמות. בנוסף לשוק המרכזי פועלים בעיר חנויות מודרניות המספקים את צרכיה של אוכלוסיית העיר הגדלה.
האוניברסיטה הטכנולוגית

האוניברסיטה הטכנולוגית של פפואה גינאה החדשה (Papua New Guinea University of Technology) שוכנת 8 ק"מ מחוץ ללאה והיא המוסד האקדמי השני בגודלו במדינה לאחר אוניברסיטת פפואה גינאה החדשה בפורט מורסבי. בעוד שזו האחרונה מתמקדת יותר בלימודי אומנויות, מדע טהור, משפטים ורפואה, האוניברסיטה הטכנולוגית מתמקדת במחקר טכנולוגי ובמדעים שימושיים. זהו המוסד הטכנולוגי האקדמי היחידי בדרום האוקיינוס השקט מחוץ לאוסטרליה ולניו זילנד. האוניברסיטה מפעילה פקולטות להנדסה, מחשבים ואדריכלות. מאז ייסודה ב-1965, כאשר מספר הסטודנטים בה עמד על 37, גדלה האוניברסיטה ליותר מ-2000 סטודנטים הלומדים בה כל שנה בשנים האחרונות. נכון לשנת 2003 העניקה האוניברסיטה מעל 10,000 תארים ותעודות מיום הקמתה לבוגרים מרחבי פפואה גינאה החדשה וממדינות שכנות.
אתרים חשובים

בית המלון - בלאה פועל מלון גדול המשמש גם כמרכז כנסים. במשך השנים הוא ארח דמויות פוליטיות חשובות. המלון מפעיל 100 חדרים ו-4 סוויטות והם מרוהטים ברהיטי עץ. במלון פועלות שתי מסעדות וקפטריה.
בית הקברות הצבאי- בית הקברות הצבאי של לאה הוקם ב-1944. הוא שוכן בסמוך לגנים הבוטניים במרכז העיר. בבית הקברות טמונים יותר מ-2800 חיילים, רובם מנופלי קרב לאה-סלמאואה, אך גם כאלה שמתו במחנות השבויים היפנים באי. שניים מהנופלים הם מעוטרי צלב ויקטוריה.
הגנים הבוטניים - הגנים הבוטניים של לאה מתוחזקים בצורה מרהיבה, אך הם לא תמיד פתוחים לציבור. מטוס קרב אוסטרלי מתקופת מלחמת העולם השנייה מוצב במרכז הגנים.
אקלים

האקלים בלאה הוא טרופי. הטמפרטורה הממוצעת ביום עומדת על כ-30 מעלות צלזיוס בכל השנה, ובלילה כ-23 מעלות צלזיוס. משקעים יורדים בכל השנה בכמויות גדולות.
הערות שוליים

↑  Papua New Guinea: Provinces, Cities & Urban Localities - Statistics - www.citypopulation.de
↑  Evangelical Lutheran Church Of Papua New Guinea
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555087005171  GND: 4731020-0  LCCN: n79132860  MusicBrainz: abb0a7f9-2eac-46f6-b9ff-b33650ae37f4  VIAF: 157097795   WorldCat (עם VIAF): 157097795
לימודי מדעי ההתנהגות

בניין מדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
מדעי ההתנהגות משלבים בין שלושה תחומי המדעים: סוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה. כל אחד ממקצועות אלו עוסק בתחום אחר הקשור לאדם ולנפש האדם. הפסיכולוגיה עוסקת באדם עצמו ובהתנהגותו, אנתרופולוגיה עוסקת בחקר התרבויות אשר בונות את החברה שלנו, סוציולוגיה מתמקדת בחקר יחסי הגומלין של האדם עם הסביבה הקרובה והרחוקה לו. לימודי מדעי ההתנהגות למעשה עוסקים בשילוב של שלושת התחומים הללו ובוחנת את התנהגות בני האדם.
המטרה של לימודי מדעי ההתנהגות היא להקנות השקפה נרחבת בתחום של מדעי החברה, לעסוק בנפש האדם, לזהות את הצרכים שלו ולגלות כיצד הוא פועל בחייו במצבים השונים אליהם נקלע.
תוכנית הלימודים של מדעי ההתנהגות היא רחבה ועוסקת במגוון רחב של תחומים: פיתוח והדרכת כוח אדם, ניהול משאבי אנוש, ארגון חברתי, התנהגות אנושית חברתית. 
במהלך השנים, התחום צבר ידע וניסיון והתפתח עד לכדי להיות תחום מכריע בהכשרה של בעלי תפקידי מפתח בארגונים, מוסדות פוליטיים, מוסדות חינוך, מוסדות כלכליים, מוסדות טכנולוגיים ועוד.
תקופת לימודי מדעי ההתנהגות לתואר ראשון נמשכת שלוש שנים, כאשר בכל שנת לימודים אקדמית לומדים הסטודנטים תכנים שונים אשר מאפשרים להם להיות מוכנים לקראת הסמינר שלהם.
בשנה הראשונה, לומדים הסטודנטים את כל קורסי המבוא של מדעי ההתנהגות: סוציולוגיה, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה, קרימינולוגיה, התפתחות אישית, משאבי אנוש ועוד. בשנה השנייה ללימודים, נושאי הקורסים עוסקים בהרחבה במדעי ההתנהגות, הסטודנטים יוצאים לשטח ובוחנים את סביבת העבודה ואת המצבים השונים אליהם בני האדם נקלעים בחיי היום יום. 
השנה השלישית מוקדשת לסמינר, אשר בו ממחישים הסטודנטים את כל שלמדו במהלך תקופה זו. בנוסף, במרבית מוסדות הלימוד, עובדים הסטודנטים על פרויקט מעשי, כאשר הם מבצעים ניתוח אופי של אדם. בישראל מתקיימים לימודים לתואר ראשון בתחום זה באוניברסיטאות ובמכללות אקדמיות במסלולים המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
בוגרים

בוגרי לימודי מדעי ההתנהגות לומדים תאוריות וכלים העשויים לסייע בהבנת התנהגות ואופי של בני אדם.
בסיום הלימודים בוגרי התואר אינם מוסמכים למקצוע ספציפי. עם זאת, התואר מקנה להם יתרון משמעותי בקבלה לתחומים רבים כגון משאבי האנוש, הדרכה, הדרכה טיפולית, חברות כוח אדם, ארגוני משאבי אנוש ועוד. 
בנוסף התואר במדעי ההתנהגות מאפשר לבוגריו להמשיך לתארים מתקדמים באוניברסיטאות ובמוסדות מובילים כגון תואר שני בפסיכולוגיה, תואר שני בייעוץ ארגוני, תואר שני בלימודי עבודה, תואר שני במנהל עסקים ועוד. תואר מתקדם יותר פותח אף יותר אפשרויות תעסוקה.
הערות שוליים

↑  John P. Forsyth and Jill Sabsevitz, Behavior Therapy: Historical Perspective and Overview, Encyclopedia of Psychotherapy Volume 1, עמ' 259
↑  מידע על לימודי מדעי ההתנהגות, באתר לימודים בישראל (אתר), ‏2020
↑  תוכניות לימוד מדעי ההתנהגות, באתר המועצה להשכלה גבוהה
כפתור

ערך זה עוסק בפריט המשמש להידוק, סגירה ופתיחה של בגד או לקישוט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
כפתורים צבעוניים
כפתורים לבנים
כפתור הוא דיסקית קטנה, עשויה בדרך כלל פלסטיק, עץ או מתכת המשמשת בתעשיית הביגוד ועיצוב אופנה כחלק מפריט ביגוד, לרוב כדי לאפשר את פתיחתו וסגירתו, על ידי רכיסת הכפתור ופרימתו. לעיתים כפתורים צמודים לבגד לצורכי קישוט. רכיסת כפתור נעשית באמצעות החדרתו ללולאת הכפתור התפורה בבד.
כפתורים מיוצרים ממגוון גדול ביותר של חומרים, בהם חומרים טבעיים, כגון, קרני בעלי חיים, עצמות, שנהב, שריון צב, או עץ, או חומרים מלאכותיים: צלולואיד, זכוכית, מתכת, בקליט ופלסטיק. החומר הנפוץ ביותר בתעשיית הכפתורים כיום הוא פלסטיק קשה.
החור ששוליו מעובדים ולתוכו מוכנס הכפתור נקרא אִבְקָה.
היסטוריה של כפתורים

הכפתורים הראשונים נתגלו באתרים אשר השתייכו לתרבות עמק האינדוס (2800-2600 לפני הספירה), לסין הקדומה של תקופת הברונזה (2000-1500 לפני הספירה) וברומא העתיקה. הם לא שימשו אז לרכיסת בגדים אלא לקישוט. הכפתורים הראשונים היו עשויים מעצם, קרן, עץ, מתכת, או צדף.
היוונים והרומאים השתמשו בהם בעיקר לקישוט[דרוש מקור] אם כי היו להם גם כפתורים מלופפים בחוטים שניתן להשתמש בהם לרכיסה. באותה תקופה העדיפו להדק את הבגד בסיכות.
במאה ה-12 הביאו נושאי הצלב לאירופה את כפתורי הרכיסה מטורקיה וממונגוליה.
הכפתורים הומצאו בגרמניה רק במאה ה-13 כאשר נמצאה הדרך לחורר את הכפתור. מתקופה זו ואילך הכפתורים נתפרו על הבגדים בעיקר לקישוט.
המלך לואי הארבעה עשר השתמש ביותר מ-5 מיליון כפתורים על בגדיו השונים בתקופת שלטונו.[דרוש מקור]
במאה ה-17 המציאו החייטים הצרפתים כפתורים חדשים שהיו עשויים מטקסטיל ונראו ככדורים קטנים עשויים מחוטים. יצרני הכפתורים המסורתיים שרווחיהם ירדו, פנו לממשלה בתביעה לסייע להם במאבק נגד החייטים וכתוצאה מכך נחקק חוק ממשלתי שהטיל קנס על כל מי שהשתמש בכפתורי טקסטיל. אבל יצרני הכפתורים עדיין לא היו מרוצים ותבעו לערוך חיפושים בבתים ובארונות ולהעמיד למשפט כל מי שיימצאו אצלו כפתורי טקסטיל וגם להשליכו לכלא.
במאה ה-19 החלו לייצר כפתורים באופן מתועש. כפתורי טקסטיל, עצם, קרמיקה ומתכת נמכרו במחירים גבוהים ולכן היו האנשים מסירים אותם מעל גבי הבגדים הישנים ושומרים לשימוש חוזר. במחצית השנייה של המאה ה-19 הומצאו כפתורי הפנינה שהפכו למבוקשים מאוד.
כפתורי הצלולויד (החומר שקדם לפלסטיק) הראשונים ייוצרו באירופה בסוף המאה ה-19. לפני מלחמת העולם הראשונה ייוצרו רוב הכפתורים באירופה ואילו לאחר המלחמה הפכה ארצות הברית למרכז ייצור עולמי לכפתורים. לולאות הכפתורים הראשונות היו לא יותר מחריץ בבגד שדרכו ניתן היה להעביר את הכפתור, מאוחר יותר התחילו לרקום מסביב לחריץ עד שנוצרה הלולאה המוכרת לנו.
עם המצאת הפלסטיק, בסוף שנות ה-30 של המאה שעברה, התחילו לייצר כפתורי פלסטיק בכל מיני צורות וצבעים והם נמכרו בחנויות כלי סדקית במחירים זולים עד בינוניים. מקומם החשוב של הכפתורים באופנה נשמר עד היום, למרות המצאות טכנולוגיות כמו צמדנים, רוכסנים ולחצניות שפותחו כתחליפים לכפתורים.
כפתורים הם פריטי אספנות פופולרים בכל העולם. ב-23 מדינות בארצות הברית קיימים אגודות או קלאבים (Clubs) של אספני כפתורים. במוזיאונים לאופנה יש אוספים נדירים של כפתורים.
מידות של כפתורים

גודל הכפתור תלוי בבגד שלו הוא מיועד. כפתורי החולצה הם בדרך כלל קטנים ומרווחים קרובים זה לזה, ואילו כפתורי המעיל גדולים יותר ומרוחקים זה מזה. כפתורים נמדדים בדרך כלל ב-lignes (נקראים גם קווים ובקיצור L), עם 40 קווים השווים ל-1 אינץ'. לדוגמה, כמה גדלים סטנדרטיים של כפתורים הם 16 לינים (10.16 מ"מ, כפתורים סטנדרטיים של חולצות גברים) ו-32 ליינים (20.32 מ"מ, כפתור טיפוסי במעילי חליפה).
מיקום הכפתורים

מקובל שהכפתורים בבגדי נשים ממוקמים על הכנף הימנית של הבגד, בעוד שכפתורים על בגדי גברים נמצאים על הכנף השמאלית של הבגד. הסיבה אינה ידועה, אך קיימת סברה, שזה בגלל שנשות החברה הגבוהה לא התלבשו בעצמן, אלא נעזרו במשרתות, שרכסו את כפתורי הבגדים שלהן. מיקום הכפתורים מימין הקל על רכיסתם על ידי משרתות ימניות, שהיו רוב מובהק.
כפתורי הברחה

לאחר פיתוח טכנולוגי של כפתורי מתכת דמויי קופסה, כפתורים כאלה הפכו לאמצעי להברחת חומרים אסורים. בתרבות הפופולרית, בספרים ובסרטים, הופיעו כפתורים ובהם גלולות רעל. במלחמת העולם השנייהבצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית הונפקו נעליים עם כפתורים, שבתוכם מצפנים קטנים.
שימוש אמנותי בכפתורים

בגלל היותם נפוצים וזמינים לכל, כפתורים הפכו לאמצעי לקישוט ואף להבעה אמנותית.
דלטון סטיבנס (Dalton Stevens) אמריקאי שסבל מחוסר שינה התחיל לילה אחד לתפור כפתורים על חליפה. במשך 34 חודשים תפר עליה 16,333 כפתורים, משם המשיך בהדבקת כפתורים, על מכונית, גיטרה,דגל ארצות הברית ומכונית להובלת ארון מתים. הוא הפך לחברה שהוא קורא לה Button King T.M.
האמנית הישראלית רחלי רוגל משתמשת בכפתורים כמרכיב מרכזי ביצירותיה שעוסקות בהנצחת נושאים היסטוריים וחברתיים קשים וטעונים.
אפשר ליצור תכשיטים מכפתורים, לעיתים כמות שהם ולעיתים כשהם משמשים כבסיס לרקמה או מכוסים בבד  שרשראות, עגילים וצמידים.
הערות שוליים

↑  עברית מכופתרת, באתר האקדמיה ללשון העברית, 9 בפברואר 2014.
↑  כפתור, באתר https://ayalaraz.com/2012/04/29/כפתורים/
↑  תולדות הכפתורים, באתר https://fashion-history.lovetoknow.com/clothing-closures-embellishments/buttons
1 2  Dawn Cusick, Embroidered Buttons, Squaw Button, The Button King, The Button Craft Book, 1995, New York: Sterling, 1995, עמ' 47,53,88-95, ISBN 0-8069-3197-3. (באנגלית)
↑  מאיה לבקוביץ', כפתורעים: אריגתו של כפתור הבגדים לחברה הישראלית. עבודת M.A באוניברסיטת בן-גוריון, הפקולטה למדעי הרוח והחברה, המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה 2015, באתר הספרייה הלאומית
↑  Jackie Dodson, Buttons coversand erarings, Button earings, Old button jewlery, Using buttons bangles and beads, how to make Soft Jewlery, עמ' 95-96,113-114,115,112, ISBN 0-8019-8129-8. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293671505171  BnF: cb119693859 (data)  GND: 4246280-0  LCCN: sh85018399  NDL: 00560905  NKC: ph397756
ילנה יאנקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1985 (בת 39) הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביהבלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
 מדינה:  סרביה סרביה
 מקום מגורים:  איחוד האמירויות הערביותדובאי, איחוד האמירויות הערביות
 גובה:  1.77 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  19,089,259 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  644–370 
 דירוג שיא:  1 (11 באוגוסט 2008)
 זכיות בטורנירים:  14 (13 WTA ו-1 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  109–134 
 דירוג שיא:  43 (6 בנובמבר 2006)
 זכיות בטורנירים:  1 (WTA)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (2008)
 אליפות צרפת הפתוחה:  חצי גמר (2007, 2008, 2010)
 וימבלדון:  שמינית גמר (2006, 2007, 2008, 2010)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (2008)
 
ילנה יאנקוביץ' (בסרבו-קרואטית: Јелена Јанковић; נולדה ב-28 בפברואר 1985) היא טניסאית סרבית. יאנקוביץ' דורגה בעבר במקום הראשון בעולם (למשך 18 שבועות לא רצופים בין אוגוסט 2008 לפברואר 2009).
יאנקוביץ' הגיעה פעם אחת לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם (באליפות ארצות הברית הפתוחה לשנת 2008) וזכתה בתואר גראנד סלאם אחד לזוגות מעורבים (אליפות וימבלדון לשנת 2007 בצוותא עם ג'יימי מארי).
ביוגרפיה

ילנה יאנקוביץ' נולדה בבלגרד, אז ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה (וכיום בסרביה) כילדה השלישית לזוג הורים כלכלנים. אמה של יאנקוביץ' היא ממוצא סרבי ואילו אביה יליד מונטנגרו.
מאז ספטמבר 2007 מכהנת יאנקוביץ' כשגרירה לאומית של ארגון יוניצ"ף בסרביה. יאנקוביץ' היא הטניסאית הסרבית השנייה שהתנדבה לקדם את זכויות הילדים ולאסוף תרומות עבור יוניצ"ף, לצד אנה איבנוביץ'.
ב-2008 יצא לאקרנים סרט תיעודי על יאנקוביץ' שנקרא "העולם של ילנה" (בסרבו-קרואטית: Jelenin svet). הסרט תיעד את שגרת חייה של יאנקוביץ' מקרוב בעודה מנסה להגשים את חלומה להיות מדורגת במקום הראשון בעולם.
קריירה מקצועית > תחילת הקריירה

יאנקוביץ' החלה לשחק טניס בגיל 9 במועדון הטניס "הכוכב האדום בלגרד". לאחר כארבע שנים החליטה יאנקוביץ' לעבור לבדה לארצות הברית כדי לפתח את קריירת הטניס שלה. לאחר כמה חודשים באקדמיית הטניס של ניק בולטיירי קיבלה יאנקוביץ' מלגה וחתמה עם חברת IMG (שלה שייכת האקדמיה) על חוזה. בגיל 16 השיגה יאנקוביץ' את הישגי השיא שלה בסבב הנערות כאשר זכתה באליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות והעפילה למקום הראשון בעולם.
בשנת 2000 הפכה יאנקוביץ' לשחקנית מקצועית כאשר שיחקה לראשונה בחייה במוקדמות של שני טורנירים לנשים, האחד בסבב ה-ITF והאחר בסבב ה-WTA. בשנת 2001 שיחקה יאנקוביץ' לראשונה בהגרלה הראשית של טורניר מסבב ה-WTA. הדבר קרה בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס שהשתייך אז לדרג הראשון. יאנקוביץ' הצליחה להגיע עד לסיבוב השני. ב-2002 הגיעה יאנקוביץ' לשלב רבע הגמר בטורניר סטנפורד (דרג 2) והפסידה בו לקים קלייסטרס. בשנת 2003 נכנסה יאנקוביץ' אל רשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם. יאנקוביץ' הגיעה בשנה זו לשלב רבע הגמר בטורניר בודפשט (דרג 3; הפסידה למריה סאנצ'ס לורנסו) ושיחקה לראשונה בהגרלה הראשית של טורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (הפסידה בסיבוב השני לאמנדה קוצר). בנוסף זכתה יאנקוביץ' בשנה זו בתואר ראשון בקריירה בטורניר מסבב ה-ITF על סך 75,000 דולר שנערך בדובאי. ב-2004 המשיכה יאנקוביץ' את התקדמותה המקצועית. יאנקוביץ' זכתה בשנה זו בתואר יחידות ראשון מסבב ה-WTA בבודפשט (ניצחה את מרטינה סוחה בגמר). כמו כן היא הגיעה פעם אחת לשלב חצי הגמר, בטורניר לינץ (הפסידה לאמלי מורסמו). את השנה סיימה יאנקוביץ' כאחת מבין 30 הטניסאיות הטובות בעולם.
קריירה מקצועית > 2005

בשנה זו הגיעה יאנקוביץ' שלוש פעמים לשלב הגמר: בטורניר דובאי (הפסידה ללינדזי דבנפורט), ברמינגהאם (דרג 3; הפסידה למריה שראפובה) וסיאול (הפסידה לניקול ואידישובה). לשלב חצי הגמר הגיעה יאנקוביץ' פעם אחת, בטורניר ברלין (דרג 1; הפסידה לנדיה פטרובה). יאנקוביץ' סיימה שנה זו כאחת מ-30 הטניסאיות הטובות בעולם בפעם השנייה ברציפות.
קריירה מקצועית > 2006

החודשים הראשונים של שנת 2006 היו קשים מאוד עבור יאנקוביץ'. היא חוותה בחודשים אלו רצף של עשרה הפסדים רצופים, תשעה מתוכם בסיבובים ראשונים של תחרויות WTA. המשבר היה כה עמוק עד שיאנקוביץ' שקלה אפילו לפרוש מקריירת הטניס שלה. השינוי לטובה החל באליפות וימבלדון, שם ניצחה יאנקוביץ' בסיבוב השלישי את ונוס ויליאמס (לפני שהפסידה בסיבוב הרביעי לאנסטסיה מיסקינה), והמשיך בהעפלה היחידה של יאנקוביץ' לשלב הגמר בטורניר WTA באותה השנה, בטורניר לוס אנג'לס מהדרג השני (הפסידה לילנה דמנטייבה). גולת הכותרת של שנת 2006 עבור יאנקוביץ' הייתה ההגעה לשלב חצי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. יאנקוביץ' ניצחה את המדורגת 10 בטורניר ניקול ואידישובה, את המדורגת 7 סבטלנה קוזנצובה ואת המדורגת 5 ילנה דמנטייבה לפני שהפסידה לז'וסטין הנין. מלבד ההישג הזה הגיעה יאנקוביץ' בשנה זו עוד שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בטורניר שטרסבורג (דרג 3; פרשה מהמשחק מול ניקול ואידישובה עקב תשישות), בייג'ינג (דרג 2; הפסידה לאמלי מורסמו) וגואנגג'ואו (פרשה מול אנה צ'קבטדזה עקב מכת חום). בשנה זו זכתה יאנקוביץ' גם בתואר זוגות ראשון בקריירה, בטורניר ברמינגהאם בצוותא עם נה לי. את השנה סיימה יאנקוביץ' כאחת מבין 20 הטניסאיות הראשונות בדירוג ה-WTA‏.
קריירה מקצועית > 2007

בשנת 2007 הגיעה יאנקוביץ' להישגים רבים, לרבות זכייה בארבעה טורנירים מסבב ה-WTA. הזכיות היו באוקלנד (דרג 4; ניצחה את ורה זבונרבה בגמר), צ'ארלסטון (דרג 1; ניצחה את דינארה סאפינה בגמר), רומא (דרג 1; ניצחה את סבטלנה קוזנצובה בגמר) וברמינגהאם (ניצחה את מריה שראפובה בגמר). ארבע פעמים נוספות בשנה זו הגיעה יאנקוביץ' לשלב הגמר: בסידני (דרג 2; הפסידה לקים קלייסטרס), ס'הרטוחנבוס (דרג 3; הפסידה לאנה צ'קבטדזה), טורונטו (דרג 1; הפסידה לז'וסטין הנין) ובייג'ינג (הפסידה לאגנש סאבאי). יאנקוביץ' גם הגיעה בשנת 2007 שבע פעמים לשלב חצי הגמר: בדובאי (פרשה מול אמלי מורסמו עקב פציעה), דוחה (הפסידה לז'וסטין הנין), ורשה (דרג 2; הפסידה לז'וסטין הנין), שטרסבורג (פרשה מהמשחק מול אנבל מדינה גאריגס), אליפות צרפת הפתוחה (חצי גמר גראנד סלאם שני בקריירה; הפסידה לז'וסטין הנין), לוס אנג'לס (הפסידה לאנה איבנוביץ') ושטוטגרט (דרג 2; הפסידה לז'וסטין הנין). בסוף שנת 2007 העפילה יאנקוביץ' לראשונה לאליפות סבב ה-WTA, ובה הודחה בשלב הבתים. כמו כן זכתה יאנקוביץ' בשנה זו בתואר גראנד סלאם ראשון מסוג כלשהו, כאשר ניצחה בתחרות לזוגות מעורבים באליפות וימבלדון בצוותא עם ג'יימי מארי. בהתאם להישגיה הרבים בשנה זו טיפסה יאנקוביץ' במעלה הדירוג. לאחר אליפות אוסטרליה הפתוחה היא נכנסה אל העשירייה המובילה, במאי כבר נכללה בין חמש הטובות ואת השנה סיימה כשהיא מדורגת במקום השלישי. יאנקוביץ' ניצחה לאורך השנה 72 משחקים בסבב היחידות, יותר מכל טניסאית אחרת בשנה זו.
קריירה מקצועית > 2008

בשנת 2008 שברה יאנקוביץ' שיאים נוספים. הראשון שבהם התרחש בחודש אוגוסט, אז היא העפילה למקום הראשון בדירוג ה-WTA. יאנקוביץ' שהתה במקום הראשון שבוע אחד בלבד, אולם שבה אליו בחודש אוקטובר והחזיקה בו עד לחודש פברואר בשנת 2009, אז הוחלפה בידי סרינה ויליאמס. השיא הנוסף הגיע בחודש ספטמבר, אז הגיעה יאנקוביץ' בפעם הראשונה לגמר גראנד סלאם (אליפות ארצות הברית הפתוחה; הפסידה לסרינה ויליאמס). מלבד הישגים אלה זכתה יאנקוביץ' בארבעה טורנירים בסבב ה-WTA. הזכיות היו ברומא (ניצחה את אליזה קורנה בגמר), בייג'ינג (ניצחה את סבטלנה קוזנצובה בגמר), שטוטגרט (ניצחה את נדיה פטרובה בגמר) ומוסקבה (ניצחה את ורה זבונרבה בגמר). הזכיות בשלושת הטורנירים האחרונים התרחשו במשך שלושה שבועות עוקבים, בהם ניצחה יאנקוביץ' 12 משחקים ולא הפסידה אף לא במשחק אחד. מלבד אליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה יאנקוביץ' בשנת 2008 פעם נוספת לשלב הגמר, בטורניר מיאמי (דרג 1; הפסידה לסרינה ויליאמס). לאורך השנה נעצרה יאנקוביץ שש פעמים בשלב חצי הגמר: באליפות אוסטרליה הפתוחה (הפסידה לאלופה בדיעבד למריה שראפובה), בדובאי (הפסידה לסבטלנה קוזנצובה), אינדיאן וולס (הפסידה לאלופה בדיעבד אנה איבנוביץ'), אליפות צרפת הפתוחה (הפסידה לאלופה בדיעבד אנה איבנוביץ'), לוס אנג'לס (הפסידה לאלופה בדיעבד דינארה סאפינה) ובאליפות סבב ה-WTA (הפסידה לאלופה בדיעבד לוונוס ויליאמס). גם בשנה זו ניצחה יאנקוביץ' יותר משחקים (65) מכל טניסאית אחרת, מלבד ורה זבונרבה, שחלקה איתה הישג זה.
קריירה מקצועית > 2009

בשנת 2009 זכתה יאנקוביץ' בשני טורנירים נוספים בסבב ה-WTA. הזכיות היו במארבלה (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את קרלה סוארס נבארו בגמר) ובסינסינטי (הקטגוריה העליונה; ניצחה את דינארה סאפינה בגמר). פעם אחת הגיעה יאנקוביץ' לשלב הגמר, בטוקיו (פרשה במהלך המשחק מול מריה שראפובה). כמו כן הגיעה יאנקוביץ בשנה זו שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בפריז (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאלופה בדיעבד אמלי מורסמו), בטורונטו (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאליסה קלייבאנובה) ובאליפות סבב ה-WTA (הפסידה לוונוס ויליאמס).
קריירה מקצועית > 2010

בחודש מרץ 2010 זכתה יאנקוביץ' בתואר הגדול ביותר בקריירה שלה עד כה, כאשר ניצחה בגמר טורניר אינדיאן ולס (הקטגוריה העליונה) את קרוליין ווזניאקי. בחודש מאי הגיעה יאנקוביץ' לגמר טורניר רומא (הקטגוריה העליונה), והפסידה בו למריה חוסה מרטינס סאנצ'ס. בחודש יוני הגיעה יאנקוביץ' לשלב חצי הגמר באליפות צרפת הפתוחה, בו הפסידה לסמנתה סטוסור. עוד בשנה זו העפילה יאנקוביץ' לאליפות סבב ה-WTA בפעם הרביעית ברציפות, ונשרה ממנה לאחר שלב הבתים.
קריירה מקצועית > 2011

בשנת 2011 הגיעה יאנקוביץ' פעמיים לשלב הגמר בטורנירים בהם השתתפה בשנה זו. בחודש מרץ הגיעה יאנקוביץ' לשלב הגמר של טורניר מונטריי מהקטגוריה הבינלאומית, והפסידה בו לאנסטסיה פבליוצ'נקובה. בחודש אוגוסט הגיעה יאנקוביץ' לגמר טורניר סינסינטי, והפסידה בו למריה שראפובה. בנוסף, הגיעה יאנקוביץ' בשנת 2011 לשלב חצי הגמר בטורנירים שנערכו בדובאי (הפסידה לאלופה בדיעבד קרוליין ווזניאקי) בדוחה (הפסידה לאלופה בדיעבד לורה זבונרבה) ובצ'ארלסטון (הפסידה לאלופה בדיעבד קרוליין ווזניאקי).
קריירה מקצועית > 2013

בעונה זו הרוויחה יאנקוביץ' 2,030,349 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה.
קריירה מקצועית > גביע הפדרציה

יאנקוביץ' שיחקה בגביע הפדרציה במדי שלוש מדינות שונות. בין השנים 2001 ל-2003 היא שיחקה עבור נבחרת נבחרת יוגוסלביה. עם התפרקות יוגוסלביה שיחקה יאנקוביץ' כחלק מהנבחרת של סרביה ומונטנגרו ומאז שנת 2007 היא משחקת תחת הדגל הסרבי, זאת מכיוון שסרביה ומונטנגרו התפרקו בשנת 2006 לשתי מדינות נפרדות. הופעת הבכורה של יאנקוביץ' בגביע הפדרציה הייתה באפריל 2001, אז היא ניצחה את קטארז'ינה סטראצ'י הפולנייה כחלק מהניצחון של נבחרת יוגוסלביה על זו של פולין. להישגים הטובים ביותר בגביע הפדרציה הגיעה יאנקוביץ' בשנים 2008 ו-2009, אז היא סייעה לנבחרת הסרבית (בה נכללת בין היתר גם אנה איבנוביץ') להעפיל מהבית האירופי-אפריקני 1 עד לבית העליון 1, בו משחקות 8 הנבחרות הטובות בעולם.
המאזן של יאנקוביץ' בגביע הפדרציה עומד על 29 ניצחונות (23 ביחידות ו-6 בזוגות) מול 12 הפסדים (7 ביחידות ו-5 בזוגות).
סגנון משחק

יאנקוביץ' נחשבת בשנים האחרונות לאחת מהטניסאיות בעלות הכושר הגופני הטוב ביותר בסבב ה-WTA, דבר המאפשר לה להציג יכולות הגנה גבוהות מאוד. עבודת הרגליים של יאנקוביץ' נחשבת לטובה מאוד והיא ייחודית ביכולתה להחליק לכדור על כל סוגי המשטחים, מה שמחזק אף יותר את יכולות ההגנה שלה. בזכות יכולות אלה נחשבת יאנקוביץ' ל'שחקנית קו אחורי הגנתית' טובה מאוד, כזאת שפעמים רבות מצליחה להחזיר למגרש היריבה כדורים קשים הנראים ככמעט אבודים. ליאנקוביץ' יש חבטות קרקע יציבות מאוד והיא מעדיפה לחבוט אותן לאורך הקווים ולא באופן אלכסוני. החבטה המזוהה ביותר עם יאנקוביץ' היא חבטת גב יד בשתי ידיים לאורך הקו, אותה היא חובטת בעוצמה רבה ומנווטת באמצעותה את הכדור לעומק המגרש כך שיריבתה לא תוכל להגיב. נקודת התורפה של יאנקוביץ' היא חבטת ההגשה החלשה יחסית. כתוצאה מחולשת החבטה היא נשברת פעמים רבות במשחקוני ההגשה שלה כאשר היא מתמודדת מול שחקניות המשחקות היטב מהקו האחורי. עם זאת, לאחרונה חל שיפור בחבטה זו אצל יאנקוביץ', ובאליפות ארצות הברית הפתוחה של שנת 2009 היא כבר חבטה במהירות של למעלה מ-190 קילומטרים בשעה.
ביקורת

לאחר שיאנקוביץ' העפילה למקום הראשון בעולם נמתחה ביקורת על שיטת הדירוג של סבב ה-WTA, המאפשרת לשחקניות שלא זכו בתואר גראנד סלאם להגיע אל פסגת הדירוג. כך למשל, היה עימות פומבי בעניין בין הטניסאי רוג'ר פדרר ליאנקוביץ', ובו מתחו השניים ביקורת הדדית זה על זו. לארי סקוט, מנכ"ל ה-WTA, יצא להגנתה של יאנקוביץ' וטען שלמרות שיאנקוביץ' לא זכתה בתואר גראנד סלאם טבלת הדירוג אינה משקרת. הוא הוסיף וטען שיאנקוביץ' הייתה השחקנית הטובה ביותר בשנת 2008, וש"אין אף אחת בחדר ההלבשה שמפקפקת בכך שליאנקוביץ' מגיע להיות במקום הראשון". טניסאית העבר מארי קארילו טענה שיאנקוביץ' אולי לא הייתה הטניסאית הטובה ביותר בשנת 2008, אולם היא ללא ספק הייתה השחקנית העקבית והיעילה ביותר בשנה זו.