אריה טרטקובר
תרומתו למחקר

אריה טרטקובר המשיך את מפעלו של ארתור רופין והניח את התשתית המחקרית לסוציולוגיה היהודית, בעודו משווה בין המתרחש בעם היהודי לעמי העולם, תוך הדגשת ייחודיותו של עם ישראל.
טרטקובר הוא מקים המחקר על הסוציאליזם היהודי ותנועת הפועלים היהודית. מחקרו יצא לאור בספרו "תולדות תנועת העובדים היהודית". לצורך זאת הוא נדד מעיר לעיר בכל רחבי פולין בשנים 1922 עד 1924 ונבר במערכות העיתונים, בספריות ובארכיונים, על מנת לאסוף חומר מסוף המאה ה-19. הוא חיפש את כתבי העת של התנועות הסוציאליסטיות, ודלה ממבול המידע את הידיעות החשובות. מלאכתו הייתה קשה מכיוון שמלחמת העולם הראשונה, הפרעות ושרפות הרסו את הארכיבים. ספרו יצא בשלושה כרכים בשנים 1929, 1930 ו-1931.
תולדות יהודי פולין
טרטקובר הוציא לאור בשני כרכים בני 1,200 עמודים, קובץ אנציקלופדי על תולדות חייהם הכלכליים, תרבותיים והחברתיים של יהודי פולין, שאותו כתב בשיתוף עם אלכסנדר האפטקה ויצחק שיפר. כרך ראשון יצא לאור ב-1929 וכרך שני ב-1934. מפעלו מתחיל ביישוב היהודי הראשון שנוסד ב-1098 בעיר פשמישל על ידי יהודים שגלו מצ'כיה עקב מסעי הצלב. הוא תיאר את גדולי אנשי הרוח והיהדות יוצאי חלציה של יהדות פולין, כגון אנרי ברגסון, שלום אש, י.ל. פרץ, אליעזר זמנהוף, משה שור. שתי היצירות הגדולות שהניבה יהדות פולין ליהדות היו: האחת שפת היידיש, על ספרותה הענפה, והשנייה החסידות.
בנושא ההגירה היהודית פרסם טרטקובר חמישה ספרים בנושא בשלוש שפות. לצורך ספרו "האדם הנודד" נעזר בארבע מאות ספרים, ראיין נציגי מוסדות ציבור ואישי ממשלה, היה בספריה הציבורית בניו יורק, בספריית הקונגרס בוושינגטון ובספריית האומות המאוחדות.
על ספרו ההתיישבות היהודית בגולה הוענק לטרטקובר "פרס בראלי" בשנת 1959. הספר סוקר תקופה של מאה וחמישים שנים של היאחזות חקלאית וקרקעית. זהו סיכום ראשון של ההתיישבות היהודית בגולה. הספר סוקר התיישבות בעשרות מדינות, בחמש יבשות ומתאר גם את תוכניות ההתיישבות שלא יצאו לפועל, אך שימשו אבן דרך בתולדות האומה; כגון תוכנית למציאת בית לאומי חלופי ליהודים באלסקה, אגם טנגניקה, קניה, אנטוליה, אנגליה, אוגנדה, אל עריש, מסופוטמיה, ותוכניתו של היטלר להגלות את היהודים למדגסקר (תוכנית מדגסקר). הוא מראה כי היישוב בארץ ישראל הוא המשך מפעל ההתיישבות היהודית בגולה. הוא מתאר התגייסות ארגונים יהודים מכל קצוות תבל למימוש ההתיישבות.
החברה היהודית הוא שם הספר שעליו זכה אריה טרטקובר בפרס רופין לשנת 1958. ספר זה הוא בין שני הספרים החשובים ביותר בתולדות הסוציולוגיה של היהודים שיצאו עד אותה עת, והוא מצטרף לספרו של ארתור רופין "סוציולוגיה של היהודים" אשר יצא לאור עשרים וחמש שנים קודם לכן. הסקר מתאר את מכלול התופעות שעברו על העם היהודי ומנתחן, תוך שימוש בכלי המחקר החדישים ביותר: מפלגות פוליטיות, ילודה, פילוג מקצועי, השלכות השואה, הקמת המדינה תוך כדי ניסיון לקיבוץ גלויות, חידוש הלשון והתרבות העברית, הגירה ועלייה.
ספרו החברה הישראלית – חרף העובדה שהחברה הישראלית נחקרה רבות, הרי שזהו הספר הראשון המכיל עליה מחקר מקיף וממצה. הוא משווה בין ישראל למדינות השונות וחוקר את מגוון התופעות הסוציולוגיות הקובעות את אופי המדינה ודמותה הדמוקרטית. העלייה ומיצויה במיזוג הגלויות והיישוב היהודי אשר נוצר בארץ.
בספרו עם ועולמו חוקר טרטקובר את מושג הלאומיות היהודית. הוא בוחן את רעיון העם והלאומיות אצל אומות העולם ורק אחר כך ניגש לבדיקת הלאומיות בעם היהודי. הלאומיות היהודית באה לאוויר העולם במחצית הראשונה של המאה ה-19, והיא קיבלה מינוף רב עוצמה במחצית השנייה של המאה ה-19. הולדתה בתנועת ההשכלה, והיא מהווה תנועת נגד להתבוללות. הלאומיות התבטאה אצל אומות העולם בביצור מעמדה של האומה המצויה על אדמתה. לעומת זאת, בעם היהודי, מחוסר המולדת, היה תפקיד התנועה הלאומית בהגירה לארץ ישראל או ביצירת תנאים שוויוניים בארצות העולם בהן חיו. גם לאחר הקמת המדינה לא דומה הלאומיות הישראלית לזו של אומות העולם והיא נבדלת בהיות המדינה נתונה תחת סכנה קיומית.
אליבא דטרטקובר, הלאומיות בגולה נסובה על שלושה נושאים: הראשון הוא המאבק באנטישמיות והחתירה לשוויון; השני הוא המשכתו של המימד הלאומי-תרבותי; השלישי הוא הקמתה של מדינת ישראל.
טרטקובר סובר כי הסכנה אשר נשקפת בימינו לעם היהודי אינה טמונה באנטישמיות כי אם בהתבוללות, העולה ופורחת עקב שוויון הזכויות לו זכו היהודים בארצות השונות בעולם. הפתרון נעוץ בגיבושם של שני מרכיבים: ראשית, יש לשמור על האחדות הלאומית היהודית שקיימה את עמינו משחר היווסדו והיא שעמדה לו לפרץ אל מול הגויים שצרו עליו; שנית, תפקידה של מדינת ישראל הוא להוות גשר רוחני בין ישראל לתפוצות. תנאים אלה הם המתכון לשמירת קיומו של העם היהודי בעולם העתידי.
טרילוגיית הספרים שבטי ישראל – כרך ראשון עניינו ביהודי חבר העמים הבריטי, ויהודי ארצות הברית; כרך שני דן ביהודי אירופה; ואילו הכרך השלישי עוסק ביהודי המזרח הקרוב ואמריקה הלטינית. הוא דן על כל ארץ וארץ בכל כרך, ומספר על אורחות חיי העם, בעיותיהם, החל בעבר וכלה בהווה.
טרטקובר מונה בטרילוגית ספריו "שבטי ישראל" שש מהפכות ששינו את סדרי עולמו של עם ישראל:
גלות עם ישראל מארצו וכתוצאה מכך הפיכתו מרוב למיעוט, אך עם זאת שומר העם על זהותו היהודית.
ההגירה ממזרח למערב, כשעיקר משקל הכובד מופנה לעבר אירופה הנוצרית.
הידלדלותה של המסורת וגאייתה של ההתבוללות בקרב הגויים.
עלייתם של כוחות כנגד ההיטמעות שבאו לשמור על זהות העם: האורתודוקסיה ששמה את הדגש על האמונה; הציונות; אוטונומיה ליהודים, שבה דגל דובנוב; חיי הרמוניה ושוויון בגולה, שאותם קידם "הבונד"; והבלטת התודעה היהודית שהייתה משנתו של פרנץ רוזנצוייג.
השואה.
הציונות והקמת המדינה, וחזרה למצב מימים ימיה המתבטא בהפיכת העם ממיעוט לרוב; ובכך מסתיים מעגל.
ספרו האחרון של אריה טרטקובר, עם ישראל והמהפכה, דן בתנועות מהפכניות בעם היהודי. הוא רואה את יסוד המהפכניות הטמון בנפש האומה היהודית, המצוי הן בחייו הפנימיים והן בכך שהיהודים ממלאים תפקיד משמעותי בתנועות המהפכניות ברחבי העולם.
המהפכן הראשון בתולדות האומה היה אברהם אבינו. הדבר התבטא באמונתו באל אחד, בנדודיו ובתהפוכות בחייו. מהפכה משמעותית נוספת הייתה מעמד הר סיני, מכיוון שהמונותאיזם היהודי מהווה ציון דרך מוסרי וחברתי בעל משמעות ראשונה במעלה בתולדות החברה העולמית. המהפכה הבאה הייתה הנבואה. המהפכה האחרונה בימי קדם היא היווצרותה של התורה שבעל-פה, אשר התוותה את הנתיב שלאורו פסעה האומה במשך אלפי שנים לאחר מכן.
מהפכות הנביאים והתורה שבעל פה בימי קדם נשאו אופי של אמונה רציונלית החפה מכל מיסטיקה. בימי הביניים עלתה תופעת המיסטיקה, שכן היא שימשה כעוגן של תקווה לעם הגולה מארצו, בקיומה של הגאולה העתידית. יסוד זה של אמונה לא היה נחוץ בימי קדם, עת העם ישב כריבון בארצו. המיסטיקה לבשה שתי צורות: האחת היא הקבלה והשנייה היא המשיחיות. תנועות משיחיות שונות גאו מדי פעם, אך סחפו את העם לזמן מה בלבד. המהפכה האחרונה בימי הביניים היא החסידות.
במאה העשרים התממשה החילוניות שהגיעה מאומות העולם. המהפכה הבאה הייתה המהפכה הלאומית החילונית, שדחקה את רגליה של ההתבוללות כתנועת התכחשות לאומית. הן היא והן החסידות התרחשו בעיקר בשכבות החברתיות הנמוכות. המהפכה הבאה הייתה הקמת מדינת ישראל, המתבטאת בקיבוץ גלויות ממזרח וממערב ובהגשמתו של חזון הנביאים.