stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחשתא בת אלנתן
משפחתה מעמדה והשפעתה

על פי המקרא, נְחֻשְׁתָּא מיוחסת כבתו של אלנתן. יש הסוברים כי אלנתן זה הוא אלנתן בן עכבור שהיה משרי המלך יהויקים. אם כי באותה תקופה מוזכרים במקרא שלושה אלנתן ולפחות שנים מהם הם דמויות שונות.
נחשתא הייתה אשת מלך יהודה, יהויקים אשר מלך בשנים 608-598 לפנה"ס. ואמו של המלך יהויכין שמלך אחריו בגיל 18 למספר חודשים, עד שירושלים נלכדה בידי מלך בבל ויהויכין מסר את השלטון ללא מלחמה ומצור. יהויכין שמר על מעמד וזכויות גם בבבל לאחר שהם הוגלו אליה.
נְחֻשְׁתָּא מכונה בספר מלכים "אם המלך". לדעת רבים, כינוי זה, כמו גם הכינוי "גבירה" מזוהה דווקא עם אם מלך שהייתה בעלת מעמד פוליטי. אחרים סוברים כי תואר זה הוענק לה במידה והיא שימשה עוצרת למלך הצעיר מפאת גילו, אך לגבי נְחֻשְׁתָּא, אין לקבוע זאת במפורש על פי הכתוב במקרא. יש המשערים כי לנְחֻשְׁתָּא הייתה השפעה ניכרת בחצר המלכות, לאור העובדה שירמיהו מזכיר אותה בנבואותיו כלפי בנה, ולאור הזכרתה המודגשת ברשימת היוצאים לגלות.
בחקר המקרא רווחת הסברה כי בין אנשי ממלכת יהודה בתקופה שלפני החורבן, התקיימה סיעה פרו-בבלית וסיעה פרו-מצרית. לפי סברה זו הוצע לשייך את נחושתא בת אלנתן לסיעה הפרו-מצרית, ששויך אליה גם בעלה יהויקים, בעיקר בשל ההשערה המזהה בין אביה אלנתן לאלנתן בן עכבור, שנשלח למצרים בידי יהויקים כדי להרוג את אוריהו בן שמעיהו הנביא.
בספר יחזקאל, פרק י"ט ישנה נבואה הממשילה את "נשיאי ישראל" לכפירי אריות שלאחר שהראשון בהם גלה למצרים, המליכה אמם ה"לְבִיָּא" אגור נוסף מגוריה, אך לבסוף גלה הוא לבבל. האם נמשלת בנבואה גם לגפן שגדלה והתפשטה, אך לבסוף נשרפה כולה. יש הסוברים כי האם המתוארת כלביא או זו המתוארת כגפן היא נחושתא.
בספרו קדמוניות היהודים, מספר יוסף בן מתתיהו כי יהויכין הוא זה שהסגיר את קרוביו ואת אמו עימם, לידי שרי הצבא ולאחר מכן הוגלה לאחר שקיבל הבטחה שלא יאונה להם כל רע והעיר לא תהרס.
נינה זרובבל בן שאלתיאל היה ראש הגולה, ואחד ממנהיגי שיבת ציון שלאחר חורבן בית המקדש הראשון, הנהיג את בניית הבית השני בשנת 516 לפנה"ס. ויש דעות שהוא גם הדמות המכונה במקרא ששבצר או שששבצר היה נכד אחר של נחושתא. ישנן גם דעות בחז"ל שששבצר הוא דניאל שגלה כילד לבבל עוד בחיי המלך יהויקים.
בספרות חז"ל

מדרש קהלת רבה מציין שהייתה מפורסמת במיוחד במידת הכנסת האורחים שלה. המדרש דורש את דברי מגילת קהלת, פרק י"ב על צרות חורבן בית המקדש והגלות, והפסוק ”וְסֻגְּרוּ דְלָתַיִם בַּשּׁוּק בִּשְׁפַל קוֹל הַטַּחֲנָה” (פסוק ד'): נדרש על נחושתא:
...וְסֻגְּרוּ דְלָתַיִם בַּשּׁוּק אלו דלתות נחשתא בת אלנתן, שהיו פתוחות לרווחה.
מסורת זו מופיעה גם בפתיחתא למדרש איכה רבה. בפירוש העץ יוסף על מדרש הוא כותב: ”והיא הייתה לפי קבלת חז"ל נדיבה מאד” ואילו רד"ל בפירושו שם, מציין שאפשר ובזכות דבר זה זכתה שנשמר כבודה גם בשעה שהוגלתה, כפי שהמקרא ממשיך לכנותה גם אז בשם גבירה. עוד ציין רד"ל, כי ייתכן שברקע המדרש הקושר בין הפסוק העוסק בדלתות ובין נחושתא, עומד הביטוי "דַּלְתוֹת נְחֹשֶׁת" (תהלים, ק"ז, ט"ז).
בפרשנות מאוחרת של שמחה ראובן עדלמן מתפרש מדרש זה דווקא לגנאי. לדעתו, המדרש מנסה לרמוז לכך שנחושתא אשמה בכך שהיא פתחה את דלתות ירושלים לצבא הבבלי, במחשבה שבכך יהיה לה שלום אם תגלה. כלומר, בהשפעתה, בנה יהויכין הסגיר עצמו לבבל, ובכך היא גרמה לגלות החרש והמסגר וללקיחת אוצרות הכסף והזהב של ירושלים לבבל. והנחושת זה מה שנותר בעיר לטובת המשך עבודת המקדש. עד שגם זה נלקח על ידי נבוזראדן בחורבן הבית. לדעתו, המדרש רואה כניעה זו כבגידה ומכנה אותה ברמז "דלתות פתוחות לרווחה"..
הרב אליעזר ליפמן פרינץ סובר כי הדגשת יציאתה מירושלים בפני עצמה מראה על חשיבותה.
נגד שוויון

| --- | --- |
לוגו הארגון מבוסס על הלוגו של HRC, ארגון להט"ב שנחשב למקדם אג'נדה הומונורמטיבית, כולל קמפיין ענק לטובת נישואים חד-מיניים. כיוון שהלוגו של HRC הוא סמל שווה (=), הסמל של נגד שוויון הוא סמל גדול מ- (<).

 תחום:  אנרכיזם קווירי, נגד הומונורמטיביות המוטו של הארגון: Reinvigorating the queer political imagination
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 http://www.againstequality.org
 
נגד שוויון (באנגלית: Against Equality) הוא ארגון אקטיביסטי להט"בי אשר נוסד בשנת 2009, פועל בעיקר באינטרנט, ומפרסם מאמרים, כתבים ואמנות אשר ביקורתיים כלפי פוליטיקה הומו-לסבית מיינסטרימית. נגד שוויון מתמקד בעיקר בנושא נישואים חד-מיניים, הצבא האמריקאי, ומה שידוע כ"תעשיית הכליאה" (באנגלית: Prison-Industrial Complex), המתאר את הקשר ההדוק בין ביורוקרטיות ממשלתיות, מנגנונים פוליטיים, ואינטרסים כלכליים שגורמים - גם שלא בכוונה תחילה - לצמיחה במספר האסורים בבתי כליאה, ללא קשר לצורך חברתי מוכח.
מבנה

נגד שוויון הוא קולקטיב אנטי-קפיטליסטי של אמנים, סופרים והוגים קוויר-רדיקלים וטרנסג'נדרים. הקולקטיב מנהל ארכיב של כתבים ועבודות אמנות. הארגון אף פרסם שלוש אנתולוגיות, כשכל אחת מציגה חומרים ממדור אחר בארכיב. ב-2014 פורסמו האנתולוגיות כספר משולב על ידי A. K. Press.
נושאים

נגד שוויון מתמקדים בשלושה נושאים: נישואים, שירות צבאי, ובתי כלא.
נושאים > נישואים

השם של נגד שוויון נולד בהקשר של המאבק של ארגונים להט"בים מובילים כמו ה-HRC בעד נישואים חד-מיניים, המכונה גם התנועה לשוויון בנישואים (באנגלית, Marriage Equality Movement). על פי תפישת הקולקטיב, נישואים הם מלכתחילה מוסד לא שוויוני המקנה זכויות בסיס שונות בהתאם לסטטוס נישואים, ושמיגורו הוא צעד הכרחי בדרך לחברה שוויונית. בהתאם, המאבק ההומו-לסבי לשוויון בנישואים נתפש כמאבק שמרני, ריאקציונרי, שמיועד לספק רק לפלח קטן מקהילת הלהט"ב זכויות יתר, ושזכויות אלה יבואו על חשבון כל מי שאינו מסוגל להשיג את הסטטוס הנחוץ ממגוון סיבות. ובנוסף, שהמאבק מבטא סדר עדיפויות קלוקל של הקהילה, בו יש רצון להידמות ככל היותר לחברה ההטרונורמטיבית כדי להתקבל אליה (גישה הידועה כהומונורמטיביות).
על פי חברי הקולקטיב, גישה זו היא פסולה ממספר סיבות, ביניהן:
היה גם ויצליח המאבק, הוא מאפשר רק לאחוז קטן מחברי קהילת הלהט"ב להתקבל בחברה ולהנות מזכויות הנישואים. חברי הקהילה שהם טרנסג'נדרים, קווירים, לא לבנים, מהגרים, נכים, פוליאמורים ועוד - לא ישופר מעמדם.
תקציבים ומאמץ שמושקעים בקמפיינים למען נישואים חד-מיניים, עדיף היה שיושקעו בנושאים של חיים ומוות המשפיעים על חברי קהילת הלהט"ב, ביניהם נוער בסיכון, איידס, אלימות נגד נשים טרנסג'נדריות, ושיעורי התאבדות, עוני ומחלה בפלחים המוחלשים יותר של הקהילה.
שהתמיכה במוסד הנישואים הוא תמיכה בקפיטליזם
שנישואים הם מוסד שתומך בגזענות
שנישואים הם כלי שמטווה ותומך בתפקידי מגדר פטריארכליים
נושאים > שירות בצבא האמריקאי

ההקשר של המאבק הזה הוא גם התנגדות לחתירה להומונורמטיביות דרך שירות צבאי. על פי ערכי הקולקטיב הקוויר-רדיקליים-אנרכיסטיים, מיליטריזם הוא פסול מיסודו, ומשרת אג'נדות פסולות, כולל קפיטליזם, קולוניאליזם ופטריארכיה. הטענה המרכזית של הקולקטיב היא שאל לאנשים להט"בים להפוך לכלי בשירות דיכוי של אחרים במחיר קבלתם לתוך הנורמה הפטריארכלית-מיליטריסטית. חברי הקולטיב טוענים שלא רק שזה מחיר גבוה מידי ולא מוסרי, אלא שהוא לא אפקטיבי, ושהקבלה לשורות הכוחות המזוינים לא באמת יקדמו שוויון במקומות אחרים. הקולקטיב יצא נגד מדיניות אל תשאל, אל תספר של ארצות הברית, לפיו מותר היה להומואים ולסביות לשרת בצבא כל עוד הם הסתירו את הזהות המינית שלהם, ואף נגד ביטולו.
נושאים > כליאה

הקולקטיב מקדם אג'נדה של מיגור בתי כלא (prison abolition), ומתנגד ל"תעשיית הכליאה" (באנגלית, Prison Industrial Complex). תעשיית הכליאה הוא מונח שנטבע כמקביל למונח "הקומפלקס הצבאי-תעשייתי", ואשר מתאר את שילוב ההשפעות של ביורוקרטיות רשמיות, מנגנונים פוליטיים ותאגידים על שיעורי הכליאה. השפעה זו אינה נחשבת כקונספירטיבית, אלא מושפעת מהאינטרסים של הגורמים המשתתפים בתעשייה. בין הגורמים העיקרים לצמיחת מספר הכלואים בארצות הברית (שמובילה בעולם במספר התושבים הכלואים):
הפרטת בתי כלא
שימוש באסירים ככוח עבודה זול או חינמי
פוליטיקה שמרנית ולובינג של תעשיות ענק, שמובילים לחקיקת עונשי חובה
על פי הביקורת על תעשיית הכליאה, שימוש באסירים למטרות רווח של חברות פרטיות המשתתפות בתעשיית הכליאה גורמת לתמריץ לכלוא עוד ועוד אנשים ושתאגידי ענק בתחום - תעשיית הכליאה מדורגת במקום השני ברשימת התעשיות הצומחות בארצות הברית, אחרי תעשיית ההיי-טק, - לוחצים על פוליטיקאים לייצר תנאים בהם ימשיכו להיבנות בתי כלא, וימשיכו למלא אותם באסירים. הלחץ הזה, בתורו, מוביל לחקיקה שדורשת עונשי מאסר, ושחוקים מסוג זה נוטים להפליל אוכלוסיות מוחלשות מתחילה, כמו שחורים ולטינו-אמריקאים, ולהנציח את מעגלי העוני והפשיעה.
פרסומים

ב-2010 פרסמו נגד שוויון את ספרם הראשון, Against Equality: Queer Critiques of Gay Marriage (נגד שוויון: ביקורת קווירית על נישואים גאים), הספר כלל מאסות פרי עטם של הוגים קווירים מובילים, כולל קייט בורנשטיין, דין ספייד, יסמין נאיר, מטילדה ברנשטיין סיקמור, ועוד. הספר הגיע למקום שישי ברשימת ההפצה של A. K. Press Distribution.
את הספר השני הוציאו נגד שוויון ב-2011. הספר נקרא Against Equality: Don't Ask to Fight Their Wars (נגד שוויון: אל תבקשו להילחם במלחמותיהם), וכלל כתבים שמבקרים את הפוליטיקה ההומו-לסבית הממסדית, ובמיוחד לגבי כל הקשור לחוק אל תשאל, אל תספר של הצבא האמריקאי, לפיו מותר ללהט"בים לשרת בכוחות המזוינים כל עוד הם מסתירים את זהותם המינית. לאנתולוגיה תרמו בין היתר קניון פארו, לארי גולדסמית, ביל אנדרייט, ג'מאל ראשיד ג'ונס, ותריס קווין. הספר אויר על ידי מיסטר פיש.
הספר השלישי והאחרון בטרילוגיית האנתולוגיות של נגד שוויון יצא ב-2012 - Against Equality: Prisons Will Not Protect You (נגד שוויון: בתי כלא לא יגנו עליך). הספר מתרכז במשפט אנטי-שנאה ובמדיניות בתי הסוהר. תורמים כוללים את המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, דין ספייד, ליליאנה סגורה, יסמין נאיר, ג'וש פאבאן ובריג'יט סימפסון.
ב-2014 יצא הספר בהוצאת A. K. Press שמאגד את שלוש האנתולוגיות, Against Equality: Queer Revolution, Not Mere Inclusion (נגד שוויון: לא רק הכלה - מהפיכה קווירית).
אירועים

חברי הקולקטיב גם משתתפים באירועים קוויריים ואנרכיסטיים, מרצים, מנחים קבוצות ומעבירים סדנאות, בחנויות ספרים, קמפוסים, ומרכזים קהילתיים בארצות הברית וברחבי עולם.
ראו גם

אנרכיזם-קווירי
קוויר
להט"ב
נישואים חד-מיניים
הערות שוליים

1 2  The Prison Industrial Complex Eric Schlosser, The Atlantic Monthly, December 1998
↑  "'Equality' beyond marriage - An interview with activist Ryan Conrad". Sgn.org. 4 באפריל 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  AP, דו"ח: אחד מכל מאה אמריקנים - מאחורי הסורגים, באתר ynet, 28 בפברואר 2008
1 2  Profit Driven Prison Industrial Complex: The Economics of Incarceration in the USA Nile Bowie, Global Research, February 06, 2012
↑  אריה דיין, הריבון לבייב מבטיח להתייחס יפה לאסיריו, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2005
↑  9 Surprising Industries Getting Filthy Rich from Mass Incarceration Alex Henderson, Salon, February 22, 2015
↑  "Against Equality: Queer Critiques of Gay Marriage on". Goodreads.com.
↑  "Top 10 of 2010: AK Press Distribution". Revolutionbythebook.akpress.org. 2011-01-19.
↑  "Against Equality on DADT Repeal". Gayrva.com.
↑  "Against Equality: Don't Ask to Fight Their Wars on". Goodreads.com.
↑  "Against Equality: Prisons Will Not Protect You on". Goodreads.com.
סיגורדור אינגי יוהנסון

סיגורדור אינגי יוהנסון (באיסלנדית: Sigurður Ingi Jóhannsson; נולד ב-20 באפריל 1962) הוא פוליטיקאי איסלנדי, שכיהן בתפקיד ראש ממשלת איסלנד מאפריל 2016 ועד ינואר 2017. באוקטובר 2016 הוא הודיע על כוונתו להתפטר. הוא משמש כמנהיג המפלגה הפרוגרסיבית (מפלגת מרכז-ימין) של איסלנד.
ביוגרפיה

יוהנסון חבר המפלגה הפרוגרסיבית של איסלנד (מפלגת מרכז-ימין). כיהן מ-2013 כשר לאיכות הסביבה ומשאבי טבע במקביל לתפקידו כשר הדיג והחקלאות. ב-2014 תיק איכות הסביבה ומשאבי הטבע הועבר לחברתו למפלגה — סיגרון מגנוסדוטיר, אך יוהנסון המשיך לכהן כשר הדיג והחקלאות.
יוהנסון מונה לתפקיד ראש הממשלה ב-7 באפריל 2016 בעקבות התפטרותו של סיגמונדור דויד גונלאוגסון בעקבות הגילויים שנחשפו במסמכי פנמה. ב-2 באוקטובר  אותה שנה הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית בהפרש קולות קל מהמנהיג המכהן, סיגמונדור דויד גונלאוגסון.
ב-30 באוקטובר 2016, עם היוודע על הפסדה בבחירות הכלליות שנערכו יום קודם לכן, בהם נחלה מפלגתו תבוסה, הודיע יוהנסון על כוונתו להתפטר.
הערות שוליים

↑  Hafstad, Vala (6 April 2016). "Sigurður Ingi Jóhannsson Iceland's New PM". Iceland Review. Retrieved 6 April 2016.
↑  אי-פי, רויטרס, בעקבות מסמכי פנמה: ראש ממשלת איסלנד הודיע על התפטרותו, באתר הארץ, 5 באפריל 2016
↑  "איסלנד מינתה ראש ממשלה חדש". ynet. 2016-04-07. נבדק ב-2016-04-12.
| ראשי ממשלת איסלנד |
| --- | --- | --- |
| השר לענייני איסלנד | הנס הפסטין • ביורן יונסון • כריסטיאן יונסון • הנס הפסטין • זיגרדור אגרז • איינר ארנורסון |  |
| ממלכת איסלנד | יון מגנוססון • זיגרדור אגרז • יון מגנוססון • מגנוס גודמונדסון (בפועל) • יון תורלקסון • טריגווי תורהלסון • אאוסגייר אאוסגיירסון • הרמן יונסון • אולאפור תורס • ביורן תורדרסון |  |
| רפובליקת איסלנד | אולאפור תורס • סטפן יוהאן סטפנסון • אולאפור תורס • סטיינגרימור סטיינתורסון • אולאפור תורס • הרמן יונסון • אמיל יונסון • אולאפור תורס • ביארני בנדיקטסון (13) (בפועל) • אולאפור תורס • ביארני בנדיקטסון (13) • יוהאן הפסטין • אולאפור יוהאנסון • גייר הלגרימסון • אולאפור יוהאנסון • בנדיקט גרונדל • גונאר תורודסן • סטינגרימור הרמנסון • ת'ורסטיין פאלסון • סטינגרימור הרמנסון • דוד אודסון • הלדור אסגרימסון • גייר הארדה • יוהנה סיגורדרדוטיר • סיגמונדור דויד גונלאוגסון • סיגורדור אינגי יוהנסון • ביארני בנדיקטסון (27) • קתרין יקובסדוטיר • ביארני בנדיקטסון (27) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1214310451  VIAF: 304152138689410982818   WorldCat (עם VIAF): 304152138689410982818
משה ראובן אסמן

| --- | --- |

אסמן ב-2014
 לידה:  14 במרץ 1966 (בן 58) לנינגרד, ברית המועצות
 מדינה:  אוקראינה 
 תפקידים נוספים:  הרב הראשי של אוקראינה, רב 
 אתר רשמי
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3 (2009) 
 
הרב משה ראובן אסמן (נולד ב-14 במרץ 1966 בלנינגרד, ברית המועצות) רב בית הכנסת ברודסקי בקייב. בעבר היה שליח חב"ד בקייב מטעם צעירי אגודת חב"ד בארץ הקודש, וכיום פועל באופן עצמאי. מונה לרב הראשי לאוקראינה על ידי הקונגרס היהודי-אוקראיני (או') אך מינוי זה לא מוכר על ידי רוב הקהילות והארגונים היהודיים באוקראינה.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה התפרסם מאוד בפעילותו להעלות את המודעות למשבר באוקראינה. ונפגש עם מנהיגים ישראלים בכירים, בהם ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש עיריית ירושלים לשעבר ניר ברקת.
ביוגרפיה

נולד כמשה סטול ברוסיה, משפחת אמו של אסמן הייתה מנצר חסידי חב"ד. הוא נשוי לבתו של הרב זוסיה הירש ליובארסקי, שוחט מחרקוב. אסמן היה פעיל בתנועת מסורבי עלייה מאז ילדותו וקיבל הסמכה לשחיטה כשהיה בן 18. בשנת 1982, העיתון הקומוניסטי המרכזי "פראבדה", שדיווח על פעילויות של מסורבים יהודים בלנינגרד, כינה אותו "אויב המשטר הסובייטי".
מספר שנים לאחר מכן, בשנת 1987, קיבל אישור מהממשלה הסובייטית לעזוב את ברית המועצות ולמד בישיבות חב"ד בישראל. במהלך העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 הוא פעל מטעם חב"ד בנושא וסייע לעולים להסתגל לחיים בישראל ולהתחבר מחדש ליהדות. הרב אסמן סייע גם בהבאת ילדים יהודים אוקראינים מצ'רנוביל לישראל ובפיקוח על שיקומם הרפואי והפסיכולוגי.
בשנת 1995 שב הרב אסמן לקייב והחל בשיקום עבודת בית הכנסת באחד מחדרי בית הכנסת הגדול של ברודסקי במרכז העיר, שהפך לתיאטרון בובות בתקופה הסובייטית. שם עבד לשיקום הקהילה היהודית בקייב, שגדלה עד שעיריית קייב העניקה את בית הכנסת לקהילה היהודית. הרב אסמן המשיך והקים כמה מטבחים קהילתיים, חברה קדישא, מוסדות חינוך בהם גני ילדים, בית ספר, בית יתומים המנוהל על ידי רעייתו חנה ומוסדות צדקה וחינוך רבים אחרים ברחבי אוקראינה. הוא גם שיקם את בית העלמין היהודי בקייב ויצר מרכז רפואי שבו משפחות עניות מקבלות טיפול רפואי בחינם על ידי רופאים מתנדבים.
בשנת תשס"ט (2009), קיבל משר הכלא באוקראינה אות מיוחד על פעילותו הרבה בשיקום וסיוע רוחני וגשמי לאסירים יהודיים הכלואים בבתי הסוהר השונים ברחבי אוקראינה ואף מחוצה לה, כמו כן בשנת 2001 הוענק לרב אסמן רשמית אות כבוד על ידי ראש עיריית קייב ובשנת 2009 הוענק לו אות הכבוד מטעם ממשלת אוקראינה.
משמש כיו"ר הפורום העולמי של יהודים דוברי רוסית[דרושה הבהרה]
הרב אסמן לוקח חלק מרכזי בפעילות ניידות טנק המבצעים של חב"ד בארץ ישראל ובאוקראינה. משנת 2017 כל קיץ יוצאים תלמידי ישיבות תומכי תמימים בעולם, למסע בין עריה הקטנות של המדינה בחיפוש אחר יהודים מקומיים. בשנת 2019, מסע 'טנק המבצעים' האוקראיני הוכר על ידי הרישום הלאומי של שיאי אוקראינה, כמסע חינוכי-דתי עם ההיקף הגדול ביותר במדינה.
בנו הרב יוסף יצחק אסמן מנהל את פעילות בית חב"ד המרכזי בקייב, ונציג זק"א באוקראינה, בנו הרב שמואל אסמן מנהל את מוסדות חב"ד באנטבקה. ב-24 ביולי 2024 נפל בנו המאומץ, מתתיהו אנטון סמבורסקי, בקרבות במלחמת רוסיה-אוקראינה.
רבה של קייב והרב הראשי של אוקראינה

באוקטובר 2005 נבחר הרב אסמן לרב הראשי של אוקראינה על ידי נציגי הקונגרס היהודי הכלל-אוקראיני והקהילה היהודית המאוחדת באוקראינה ובראשה אנשי עסקים יהודים אוקראינים עשירים. אסמן ידוע כבעל קשרים מסועפים לבכירים בממשלת אוקראינה. במקביל הוא קיבל מינוי מטעם נשיא אוקראינה ויקטור יושנקו לאיש הקשר של הממשל האוקראיני לכל ענייני היהודים במדינה. עם זאת גורמים שונים בחב"ד יצאו במכתב מחאה נגד מינויו כרב ראשי, עקב כך שבזמנו החזיק בתואר מטעמם, הרב עזריאל חייקין.
גם לאחר מכן, ישנם מקרב יהודי אוקראינה וממשלת אוקראינה הרואים את הרב הראשי של אוקראינה ברב יעקב בלייך. קבוצת רבנים מפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, בראשות הרב הראשי של רוסיה ברל לזר, תקפה את המינוי ותיארה אותו כ"לא לגיטימי" ו"מעליב את רגשותיו של כל מאמין".‏ 150 מנהיגים יהודים חילונים התומכים בפדרציה מחו מאוחר יותר גם על ההצבעה. עם זאת, לאסמן יש מענה גדול בקייב והוביל כמה פרויקטים לא מפלגתיים לקידום היהדות האורתודוקסית ברחבי הארץ.
פעילות הומניטרית

אסמן עומד בראש עמותת "Mitzvah for Ukraine" המעניקה סיוע הומניטרי לאוקראינים מכלל הדתות והגזעים. הארגון מפעיל שני בתי תמחוי ומחלק ערכות ארוחות, ומספק טיפול רפואי וחילק משלוחי סיוע של ביגוד, גנרטורים, ציוד רפואי בין היתר.
בשנת 2022 ארגן משלוח של 16 יחידות מזגנים לבתי חולים באוקראינה לשימוש בחודשי הקיץ החמים.
פעילות הומניטרית > כפר הפליטים אנטבקה

בתגובה לפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2014, שגרמה לעקירת מאות אלפי בני אדם, הקים הרב אסמן את כפר הפליטים אנטבקה. הכפר מספק דיור, שירותי בריאות, מזון ותמיכה קהילתית למאות פליטים יהודים. זמן קצר לאחר הקמתה, הוקמה במקום מערכת חינוך אשר מספקת חינוך מקיף הן לילדי אנטבקה והן ליהודים בקהילות מקומיות אחרות.
במקום מקווה, חדר אוכל משותף, גן ילדים, בית ספר, מגרש כדורגל, מגרש משחקים, סדנה לעיבוד עץ, תלמוד תורה, בית כנסת ומלון המשמש לעיתים קרובות לשיכון פליטים.
הכפר שימש גם כמרכז לפליטים במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה.
פעילות הומניטרית > מלחמת אוקראינה-רוסיה

עם הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, הרב אסמן וארגונו סייעו בפינוי אזרחים מאזורי לחימה. בחלק מהדיווחים נאמר שהם היו אחראים לפינוי של למעלה מ-40,000 אנשים. אסמן הוא דמות בולט בהתנגדותו למלחמה, וגינה בחריפות את הפלישה הרוסית. בריאיון לניוזוויק אמר: "אני לא מאמין למה שאני רואה. אני רואה את הרוסים יורים באזרחים. עושים פשעי מלחמה. אזרח רוסיה: אתה מעורב בפשע". היו לו כמה סרטונים ויראליים שבהם הוא הפציר באוקראינים להתנגד לכיבוש הרוסי. הסרטון נצפה על ידי מיליונים ברחבי המדיה החברתית והפך אותו לסמל באוקראינה.
הארגון שלו אחראי על חלוקת סיוע נרחבת הכוללת מזון, ביגוד, סיוע רפואי, מים, ציוד רפואי וגנרטורים. בתחילת נובמבר תיאם הרב אסמן עם הארגון ההומניטרי "יד שרה" להסדרת משלוחים של עודפי ציוד רפואי שיופצו באוקראינה.
בעת שחרור העיר חרסון ב-11 בנובמבר 2022 על ידי כוחות אוקראינים, היו הרב אסמן וארגונו מהראשונים שנתנו סיוע חירום נרחב לתושבי העיר, זאת מכיוון שהחיילים הרוסים חוללו נזק רב.
יחסים בינלאומיים

הרב אסמן נפגש מספר פעמים עם ראש הממשלה בנימין נתניהו כדי לדון במשבר ההומניטרי באוקראינה. הרב אסמן גם אירח בכירים שונים באוקראינה ביניהם גם את חבר הכנסת ניר ברקת. ב-28 באוקטובר 2022, ערך הרב אסמן אירוע בשיתוף מוזיאון ידידי ישראל בו השתתפו בכירים מישראל וחו״ל כולל בנימין נתניהו, ניר ברקת, שגריר קוסובו בישראל ושגרירי סלובקיה בישראל.
כך גם נפגש עם שר החוץ אלי כהן במהלך ביקורו בפברואר 2023.
ספריו

Асман М. А. Каббала, ответы на не заданные вопросы. 2011. // קבלה, תשובות על שאלות שלא נענו, משה אהרונוביץ' אסמן, 2011
Асман М. А. Линия Жизни. 2014. // קו החיים, משה אסמן, 2014
הערות שוליים

↑  הארגון פועל בקייב מטעם "אגודת חסידי חב"ד בחבר העמים", שאחד ממנהליו הוא הרב יוסף יצחק אהרונוב, יושב ראש צעירי אגודת חב"ד בארץ הקודש.
1 2  Zvika, Klein. "Netanyahu meets with Ukraine Chief Rabbi, promises to help end war if reelected". The Jerusalem Post.
↑  Siegal, Tobias (9 בספטמבר 2022). "Likud MK Nir Barkat visits Uman despite warnings from Israel, Ukraine". The Times of Israel. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "About the Chief Rabbi". Office of the Chief Rabbi.
↑  השליח הרב אסמן נבחר לאחד ממאה המשפיעים באוקראינה, באתר חב"ד אינפו, ‏6 בנובמבר 2019
↑  השליח הרב אסמן נבחר לאחד ממאה המשפיעים באוקראינה
↑  הרב אסמן קנה שני טנקים, השלישי בדרך. י"ד שבט תשע"א. באתר חב"ד אינפו.
↑  תרומת ה"טנקים", כ"ט בתשרי תשע"א, באתר חב"ד בישראל
↑  У житомирській гімназії "Ор Авнер" вручили сертифікат рекорду України, נבדק ב-2020-01-10
↑  גופות ההרוגים בהתרסקות המטוס באוקראינה יוטסו לקבורה כ"א אב תשפ"א. באתר חב"ד אינפו ‏•‏‏ גופתו של הישראלי שנהרג באוקראינה בדרכה לישראל א' אדר ב' תשפ"ב. באתר חב"ד אינפו.
↑  דוד ברון, בנו של הרב הראשי לאוקראינה, שנפל במלחמה, יובא מחר למנוחות בקייב, באתר ישראל היום, 11 בספטמבר 2024
↑  אגרת ברכה מנשיא המדינה ליהודי אוקראינה
↑  נשיא אוקראינה מינה את הרב משה אסמן לאיש קשר. כ"ח תמוז תשס"ה. באתר COL.
↑  קול קורא עליו חתמו 30 שלוחים.
↑  בתפקיד זה כיהן עד שנת תשס"ח. בהמשך עבר להתגורר בקראון הייטס.
↑  Alison Klayman, Ukrainian chief rabbi to resign, Jewish Telegraphic Agency, ‏4 באפריל 2008
↑  "Ukrainian community split over chief rabbi" The Global Jewish News Source, Vladimir Matveyev, 28 October 2005
↑  "About Us". Anatevka.com.
↑  "Projects". Anatevka.com.
↑  אדוארד דוקס, העיירה של טוביה החולב קמה לתחייה: הכפר האוקראיני של הפליטים היהודים, באתר ynet, 31 בינואר 2021
↑  אלכסנדרה לוקש, משי אייד, בעין הסערה: שבוע בכפר היהודי הסמוך לקייב | תיעוד מיוחד, באתר ynet, 1 במרץ 2022
↑  Al-Kassim, Mohammad. "Ukraine chief rabbi helps evacuate Jewish refugees to safety". The Jerusalem Post.
↑  Mayberry, Carly (2022-03-21). "Ukraine's head rabbi works to transport refugees to safety". Newsweek (באנגלית).
↑  JOSH KAPLAN, 'I'm not afraid to die' Ukraine chief rabbi calls for world to not stay silent, www.thejc.com, ‏2 במרץ 2022
↑  "Yad Sara Launches Emergency Shipment of Emergency Equipment to Ukraine". Office of Chief Rabbi.
↑  "Friends of Zion support the Ukrainian people". 28 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ניצן קידר, שר החוץ לרבה של אוקראינה: נגדיל את הסיוע ההומניטרי, באתר ערוץ 7, 10 בינואר 2023
↑  דוד ברון, הרב הראשי לאוקראינה: "ישראל צריכה לעזור יותר", באתר ישראל היום, 23 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7169253445692700116   WorldCat (עם VIAF): 7169253445692700116 
רבני אוקראינה יחד עם נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, הרב אסמן שני מימין
כפר הפליטים אנטבקה
חלוקת סיוע של Mitzvah for Ukraine בחרסון
חלוקת סיוע של Mitzvah for Ukraine בחרסון
ניקולו סאגרדו

ניקולו סאגרדו (באיטלקית: Nicolò Sagredo; ‏ 8 בדצמבר 1606 - 14 בדצמבר 1676) היה הדוכס ה-105 של ונציה. סאגרדו כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-6 בפברואר 1675 ועד פטירתו, כשנתיים לאחר מכן.
קורות חיים

ניקולו נולד בוונציה לזכריה סאגרדו ולפאולה פוסקארי. רצונו של ניקולו לפעול בתחום הפוליטיקה נפגע משמו הרע של אביו - האב נטש את משמרתו באמצע קרב בואלגיו בשנת 1630, במסגרת מלחמת הירושה של מאנטובה. נטישה זו הביאה לפגיעה בשמה הטוב של המשפחה וגם ביכולתו של ניקולו להתקדם בסולם המשרות הציבורי. מלחמת כרתים אפשרה לבני המשפחה לרכוש מחדש שם טוב לעצמם, ולאחר שכמה מבניה מתו מות גיבורים, התאפשר שובם של בני המשפחה הנותרים לחיים הפוליטיים. סאגרדו עשה בצעירותו חיל רב בעסקים, ומשפחתו התעשרה. לאחר שנכנס לחיים הפוליטיים כיהן כשגריר לה סרניסימה במספר מדינות, ולבסוף מונה לתפקיד פרוקורטור.
לאחר מותו של הדוג'ה דומניקו קונטאריני השני, ב-26 בינואר 1675, היה סאגרדו מועמד מועדף ונבחר לתפקיד הדוג'ה במהירות ב-6 בפברואר 1675. כמקובל, סאגרדו ערך נשפים וחגיגות לחוג את בחירתו. אהבתו של סאגרדו לנשפים התבטאה גם בנשף הנישואין שנערך מדי שנה המסמל את נישואיה הטקסיים של ונציה אל הים. נשף זה נערך בשנת 1676 בפאר שלא היה כדוגמתו לפניו ואחריו.
סאגרדו נפטר ב-14 באוגוסט 1676.
ניקולאוס צלמנדס

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 במרץ 1878 אתונה, ממלכת יוון 
 פטירה:  2 במרץ 1958 (בגיל 80) אתונה, ממלכת יוון 
 מסעדות:  מלון הרמס, מלון סנט מוריץ
 
ניקולאוס צֶלֶמנדֶס (ביוונית: Νικόλαος Τσελεμεντές; ‏1 בינואר 1878 - 2 במרץ 1958) היה שף יווני שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-20 והטביע חותם על המטבח היווני המודרני.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

צלמנדס, בן למשפחה מן הכפר אקסאמבלה באי סיפנוס שבהאיים הקיקלאדיים, נולד  וגדל באתונה, ובה סיים לימודי תיכון. בהתחלה עבד כפקיד במשרד של נוטריון ולאחר מכן הקדיש את חייו לאמנות הבישול. הוא עבד תחילה במסעדה ובמלון "אקטאון" של דודו בנאו פאלירו, רובע של פיראוס. אחרי השתלמות בטבחות למשך שנה בווינה התחיל לעבוד עבור שגרירויות זרות באתונה.