רנה גנון
הערות שוליים

↑  Robin Waterfield, Rene Guenon and the Future of the West: The Life and Writings of a 20th Century Metaphysician, Sophia Perennis, 2005, p. 44
↑  "Archives militaires Loire-et-Cher". Culture41.fr. נבדק ב-20 בפברואר 2021. Numéro matricule du recruitement: 1078 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marie-France James, Ésotérisme et christianisme autour de René Guénon, p. 212, Paris, Nouvelles Éditions Latines, 1981
↑  J.-B. Aymard, La naissance de la loge "La Grande Triade" dans la correspondance de René Guénon à Frithjof Schuon in Connaissance des religions, special issue on René Guénon, n° 65–66, pp. 17–35. The integral version of this text can be found here (in French).
↑  Jean-Pierre Laurant, « Cahiers de l'Herne » : René Guénon : sous la direction de Jean-Pierre Laurant avec la collaboration de Paul Barba-Negra (ed.), Paris, Éditions de l'Herne, p. 19, 1985.
↑  X. Accart, L'Ermite de Duqqi, Archè, Milano, 2001, p. 268.
↑  Paul Chacornac : 'La vie simple de René Guénon', p. 95, Paris, Les Éditions Traditionnelles, 2000.
↑  Seyyed Hossein Nasr : L'influence de René Guénon dans le monde islamique, p. 410; Recueil d'articles sous la direction de Philippe Faure: René Guénon. L'appel de la sagesse primordiale, Cerf (Patrimoines), Paris, 2016.
↑  Paul Chacornac : 'La vie simple de René Guénon', p. 98, Paris, Les Éditions Traditionnelles, 2000.
↑  Paul Chacornac : 'La vie simple de René Guénon', p. 100, Paris, Les Éditions Traditionnelles, 2000.
↑  Paul Chacornac, The simple life of René Guénon, 2005, p. 98.
↑  Luc Benoist, L'oeuvre de René Guénon, in La nouvelle revue française, 1943 (in French).
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 104.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 98.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 99.
↑  Jean-Pierre Laurant : 'Le sens caché dans l'oeuvre de René Guénon', p. 45, Lausanne, Suisse, L'âge d'Homme, 1975.
↑  Jean-Pierre Laurant : 'Le sens caché dans l'oeuvre de René Guénon', p. 148, Lausanne, Suisse, L'âge d'Homme, 1975.
↑  Paul Chacornac : 'La vie simple de René Guénon', p. 74, Paris, Les Éditions Traditionnelles, 2000.
↑  Michel Hulin, Shankara et la non-dualité, Paris, Bayard, 2001, p. 264.
↑  The Multiple states of the Being, Preface, p. 1.
↑  The Multiple states of the Being, chapter "Possibles and compossibles", p. 17.
↑  The Multiple states of the Being, chapter: "Being and Non-Being".
↑  Georges Vallin, La Perspective metaphysique, p.43, Paris, Dervy, 1990.
↑  Georges Vallin, La Perspective metaphysique, p.35-41, Paris, Dervy, 1990.
↑  Georges Vallin, La Perspective metaphysique, p.39, Paris, Dervy, 1990.
↑  E. Sablé, René Guénon, Le visage de l'éternité, Editions Points, Paris, 2013, p. 61.
↑  Jean Robin, René Guénon, témoin de la Tradition, Paris, Guy Trédaniel Éditeur, 1978, p. 130-132.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 145.
↑  Editorial note to the English version published by Sophia Perenis publishing house.
↑  Perspectives on Initiation, Preface.
↑  Perspectives on initiation, pp. 11–12.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 148.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 150.
↑  Paul Sérant, René Guénon, Paris, Le Courrier du livre, 1977, p. 153.
↑  Recueil d'articles sous la direction de Philippe Faure: René Guénon. L'appel de la sagesse primordiale, 2016, Luc Nefontaine, Haine et/ou vénération? Ambivalence de l'image de René Guénon dans la franc-maçonnerie d'ajourd'hui, p. 393-407.
↑  Antoine Faivre, "que sais-je" : l'ésotérisme, PUF, Paris 2007.
1 2 3 4  Perspectives on initiation, chap. XXXIX: Greater mysteries and lesser mysteries.
↑  Perspectives on initiation.
↑  René Guénon, The Esoterism of Dante.
↑  This article is reproduced in the book: Traditional forms and cosmic cycles, chapter 1, part 1.
1 2 3  In Some remarks on the doctrine of cosmic cycles, in Traditional forms and cosmic cycles, chapter 1, Sophia Perennis, ISBN 978-0-900588-17-4, 9, pp. 1–8.
1 2 3 4  Guenon, Rene; Guinon, Reni (2003).  Fohr, Samuel D. (ed.). Traditional forms and cosmic cycles. Sophia Perennis (פורסם ב-12 בדצמבר 2003). ISBN 978-0900588167. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  René Guénon, Crisis of the modern world.
↑  See (among others) Introduction to the study of Hindu doctrines, p. 194.
1 2 3 4 5 6 7  René Guénon, Islamic esoterism, and Notes on angelic number symbolism in the arabic alphabet in Miscellanea, Sophia Perennis, ISBN 0-900588-43-8 and 0-900588-25-X.
↑  The term 'Sufism' comes, according to Michel Chodkiewicz, in a book by Christian Bonnaud, from the latin term Sufismus coined around 1821 by a german pastor, Fredrich August Tholluck: Michel Chodkiewicz, in Christian Bonnaud Le Soufisme. Al-taṣawwuf et la spiritualité islamique (in french), foreword by Michel Chodkiewicz, Maisoneuve et Larose, new ed. 2002, Paris, ISBN 2-7068-1607-4.
↑  See for example Ch.-A. Gilis, "L'énigme des "conditions de l'existence corporelle" in Introduction à l'enseignement et au mystère de René Guénon.
↑  Miscellanea, p. 90.
↑  Studies in Hinduism, p. 31.
↑  Studies in Hinduism, p. 30.
↑  Studies in Hinduism, "Kundalini", p. 18.
↑  The Reign of Quantity and the Signs of the Times, chapters II and III.
↑  Introduction to the Study of Hindu doctrines, p.176, Vaisheshika.
↑  Introduction to the Study of Hindu doctrines, p.179, Vaisheshika.
1 2 3 4  Introduction to the Study of Hindu doctrines, p.180, Vaisheshika.
↑  Shankaracharya, Panchikaranam.
↑  Gilbert Durand, Les structures anthropologiques de l'imaginaire. Introduction à l'archétypologie générale, PUF, 1963 (Introduction et conclusion, passim), p. 21 (in french).
↑  Introduction to the study of the Hindu Doctrines, part II, chapter VII: Symbolism and anthropomorphism.
↑  Introduction to the Study of the Hindu Doctrines.
↑  Perspectives on initiation, chapters XVI, XVII and XVIII.
↑  The Great Triad, Chapter III, p. 35.
↑  The Great Triad, Chapter III, p. 36.
↑  The Great Triad, "Spiritus, anima, corpus", p. 73.
↑  The Reign of Quantity and the Signs of the Times. Sophia Perennis, 2004.
↑  Smoley, Richard. “Against Blavatsky: Rene Guenon's Critique of Theosophy.” Quest 98. 1 (Winter 2010): 28-34. https://www.theosophical.org/publications/1696
↑  The Spiritist fallacy, "The origins of spiritism" (chapter 2).
↑  The Spiritist fallacy, p. 19.
↑  The Reign of Quantity and the Signs of the Times, chapter 35 p. 235.
↑  Symbols of Sacred Science, Tradition and the 'Unconscious', p. 38.
↑  Such as P. Geay's PhD thesis: "Hermes trahi" ("Hermes betrayed", in french).
↑  The Jung Cult: Origins of a Charismatic Movement (Princeton: Princeton University Press), מסת"ב 0-684-83423-5.
↑  On this subject, however, see the review by Anthony Stevens, On Jung (1999) about Noll's book.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262104305171  PLWABN: 9810585778605606  BIBSYS: 90658845  BNE: XX1099451  BnF: cb11906145j (data)  CANTIC: a10097533  CiNii: DA01172668  GND: 118936433  ICCU: CFIV006481  ISNI: 0000 0001 2144 5736  LCCN: n80053245  LNB: 000047893  NDL: 00441916  NKC: xx0004396  NLA: 36537487  NLG: 69801  NSK: 000172367  NTA: 07022160X  RERO: 02-A003333884  SUDOC: 026906120  TDVİA: abdulvahid-yahya-rene-guenon  Trove: 1279544  VcBA: 495/245625  VIAF: 96988275   WorldCat (עם VIAF): 96988275 
עמוד שער של התרגום לאנגלית של Introduction générale à l'étude des doctrines hindoues
גנש, "אדון המדיטציה והמנטרות", "אדון הידע" ו"אדון הקטגוריות", מוצג בשער העמוד הראשון של המהדורה המקורית של סמליות הצלב
Narayana הוא אחד משמותיו של וישנו במסורת ההינדית, מסמל באופן מילולי "ההולך על המים", עם הקבלה ברורה למסורת הבשורה. "פני המים", או מישור ההפרדה שלהם, מתואר כמישור ההשתקפות של "הקרן השמימית". הוא מסמן את המצב שבו פועל המעבר מהפרט לאוניברסלי, והסמל הידוע של "הליכה על המים" מייצג שחרור מהצורה, או שחרור מהמצב האינדיבידואלי (רנה גנון, המצבים המרובים של ההוויה, פרק 12, "שני התוהובים").
הרמס ' caduceus: דוגמה לסמל הקשור להחזקת מסתוריות פחותות, ומראה דוגמה של דואליות אופקית (ראשי שני הנחשים ממוקמים במצב כפול אופקי, ומכאן מתייחסים לדואליות לכאורה כמו חיים ומוות). במחקרים בהינדואיזם, גנון מזכיר את הקשר בין הסמל לשאקטי הקונדליני.
שמו של אללה. קליגרפיה ערבית.
הערך הגימטרי של המילה اللّه הוא, הזהה לזה תעתיק אללה בעברית:1 + 30 + 30 + 5 = 66."ההכללה האפקטיבית של ההוויה נקראת 'מוקשה' (או שחרור) בדוקטרינות ההינדיות, ו"האדם האוניברסלי" באזוטריות האיסלמית, כשבאחרון היא מיוצגת בזוג "אדם וחווה" (אדאם וחווה), שיש להם את אותו [ערך] מספרי [של] 66 כמו אללה, שיש ולוקחים את זה כאפשרות לביטוי 'הזהות העליונה'" (הסמליות של הצלב, פרק 3)
אום (הינדו)
מטבע של שושלת האן, עם החור המרובע במרכז, ביישום לסמליות אנלוגית (ראה טקסט)
ה-Labarum, סמל המבוסס על דמות כריסם.
הנחש העגול של האורובורוס הוא סמל של אנימה מונדי. שימו לב לשני הצבעים הקשורים לחלקי הגב והגחון של הנחש. ציור מאת תיאודורוס פלקאנוס, משנת 1478, מתוך חיבור על אלכימיה בשם סינוסיוס.