stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור לונגמור
הערות שוליים

↑  J. M. Bruce, The Short Seaplanes Flight International, 14.12.1956, pp. 922
↑  Air Marshal Longmore Appointed, פלסטיין פוסט, 5 במאי 1940
↑  Air Marshal Longmore Appointed, פלסטיין פוסט, 5 במאי 1940
↑  New RAF C in C in the middle east, פלסטיין פוסט, 2 ביוני 1941
↑  למען העלות קצינים צעירים, דבר, 4 במרץ 1942
↑  Pack attack on convoys failed, פלסטיין פוסט, 6 בדצמבר 1943
↑  ארתור לונגמור אתר Air of Authority
↑  Three middle east service chiefs honored, פלסטיין פוסט, 5 במרץ 1941
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4130 8782  LCCN: n89642621  SUDOC: 125032188  VIAF: 48375253   WorldCat (עם VIAF): 48375253 
לונגמור (במעיל שחור פונה אל המצלמה) לאחר שביצע את הנחיתה הימית המוצלחת הראשונה בתולדות בריטניה, במטוס ה-S.27, בשנת 1911
ביואיק Y ג'וב

| --- | --- |

Buick Y-Job
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ביואיק
 שנות ייצור:  הוצג ב-1938 (דגם קונספט)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  אין
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 אורך:  5,301 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,200 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8 צילינדרים, בטור, 5.2 ליטר המפיק 141 כ"ס
 מעצב:  Harley Earl (אנ')
ביואיק Y ג'וב (באנגלית: Buick Y-Job) היא מכונית קונספט בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית ביואיק, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר הוצגה בשנת 1938 בארצות הברית
יצירת מכונית הקונספט הראשונה בתעשיית הרכב הייתה יצירתו של המעצב הראשי של ג'נרל מוטורס Harley Earl (אנ') שנבנתה על גבי שלדת ביואיק משנת 1937.
Harley Earl ביקש לשלב את חזון הרכב שלו עם טכנולוגיות ותכונות חדשות כדי ליצור אמת מידה לעיצובים עתידיים. מאפיינים כמו פנסים נסתרים, ידיות דלתות סומרות, וחלונות המופעלים על ידי חשמל, כל אלה מצאו את דרכם למכוניות ייצור.
בשנת 1939 העיתונות דיווחה כי Y-Job הייתה יותר ממכונית קונספט, היא הייתה "מכונית העתיד".
מפרט ונתונים

2 דלתות – קבריולה
2 נוסעים
מנוע קדמי
מנוע בנזין
דגם "ביואיק קבריולה" שנת 1950 נבנה בסגנון "ביואיק Y ג'וב"
תמונות

"ביואיק Y ג'וב"
"ביואיק Y ג'וב", נוהג בדגם מעצב הדגם Harley Earl (אנ')
"ביואיק Y ג'וב"
דגם "ביואיק קבריולה" שנת 1950 שנבנה בסגנון "ביואיק Y ג'וב"
ראו גם

מכונית קונספט
הערות שוליים

↑  Larry Edsall, La Buick Y-Job, in Concept Cars, traduzione di Sofia Scatena e Milena Cardaci, Vercelli, WS Edizioni White Star, 2009 [2003], pp. 22-25, ISBN 978-88-540-1193-9.
↑  "ביואיק Y ג'וב" – קונספט
↑  "ביואיק Y ג'וב"
↑  "ביואיק Y ג'וב" – מכונית החלומות
↑  "ביואיק Y ג'וב"
↑  "ביואיק Y ג'וב"
בייבס אין טוילנד

| --- | --- |

קידום מכירות של הלהקה ב-1997 (משמאל לימין: לורי ברברו, קט ביילנד, מורין הרמן)
 מקום הקמה:  מיניאפוליס 
 מוקד פעילות:  מיניאפוליס, מינסוטה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1987–2001 2014 – 2000
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי פאנק (Punk) גראנג'
 חברת תקליטים:  טווין טון סאות'רן רפריז
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קט ביילנד לורי ברבירו קלרה סאלייר
 חברים לשעבר
 מישל ליאון   מורין הרמן
 
בייבס אין טוילנד (באנגלית: Babes in Toyland) הייתה להקת אלטרנטיב רוק, גראנג' ופאנק כל-נשית אמריקאית שהוקמה ב־1987 במיניאפוליס שבארצות הברית. הלהקה הוקמה על ידי קט ביילנד (שירה, גיטרה), לורי ברבירו (תופים) ומישל ליאון (בס) שבהמשך הוחלפה על ידי מורין הרמן.
הלהקה שימשה השראה לחלק נכבד מתנועת הריוט גרררל אף על פי שמעולם לא שייכה את עצמה אליה.
הלהקה כללה לתקופה קצרה את קורטני לאב אך מאחר שבאותה התקופה לאב לא ידעה לנגן על כלי נגינה וניסתה לנגן על גיטרת הבס התוצאות לא היו טובות ולאב פוטרה מהלהקה. לאחר מכן, לאב טסה ללוס אנג'לס והקימה את הלהקה הול שבבוא הימים זכתה להצלחה בסצנת הגראנג' ואף במיינסטרים.
ביילנד ולאב היו חברות לזמן קצר בהרכב Pagan Babies, הרכב שהקליט דמו קצר ומעולם לא הופיע. הרכב מוקדם שנקרא "Sugar Babydoll" כלל גם הוא את ביילנד ולאב וכלל גם את ג'ניפר פינץ' שהצטרפה מאוחר יותר ל-L7.
הקמה

הלהקה הוקמה לאחר מפגש בין קט ביילנד ולורי ברבירו ב-1987. בנוסף לביילנד וברבירו הלהקה כללה באותו זמן גם את הבאסיסט כריס הולץ ואת הסולנית סינדי ראסל. לאחר פרישתם של הולץ וראסל גייסה הלהקה כבאסיסטית את מישל ליאון הצעירה.
לאחר שחרור הסינגל הראשון שלהן "Dust Cake Boy" בלייבל Treehouse Records נכנסה הלהקה לאולפן ההקלטות עם ג'ק אנדינו, מפיק הבית של סאב פופ, עמו הקליטו את אלבום הבכורה שלהן Spanking Machine עבור הלייבל העצמאי טווין טון. המוניטין של הלהקה הלך לפניה והיא הוזמנה על ידי ת'ורסטון מור להופיע עם להקתו סוניק יות' בפסטיבל רדינג 91, הופעה שתועדה בסרט הקאלט The Year Punk Broke. שדרן הבי.בי.סי הוותיק ג'ון פיל היה אף הוא תומך נלהב של הלהקה והזמין אותה להקליט מספר סשנים לתוכניתו.
ב-1991 הוציאה לאור הלהקה את ה EP To Mother שכלל קטעים שלא נכנסו לאלבום הבכורה וזכה לשבחי המבקרים. באותה שנה הודיעה הבאסיסטית מישל ליאון על פרישתה מההרכב. במקומה גויסה מורין הרמן.
ב-1992 הוחתמה הלהקה בלייבל רפריז ונכנסה שוב לאולפן על מנת להקליט את אלבומה השני Fontanelle. ההקלטות הראשונות לאלבום נעשו על ידי לי רנאלדו מסוניק יות' שפוטר בהמשך על ידי ביילנד שלא אהבה את תוצאות הסשן. האלבום, שהפך למצליח ביותר של הלהקה, היה אגרסיבי ומהודק יותר מקודמו וכלל את הסינגל "Bruise Violet", שיר ארסי שכתבה ביילנד על קורטני לאב.
הלהקה הצטרפה באותה שנה לפסטיבל לולהפאלוזה והוציאה לאור את המיני-אלבום Painkillers שכלל הקלטה מחודשת לשיר "He's My Thing" מאלבום הבכורה, קטעים שלא נכנסו ל Fontanelle והופעה של הלהקה ממועדון CBGB. הלהקה פצחה בסיבוב הופעות ארוך עבור האלבום, סיבוב שכלל גם הופעה בישראל במועדון הרוקסן שאותה חיממו סדרני הדשא, אז בתחילת דרכם.
ב-1995 הוציאה לאור הלהקה את אלבומה האחרון Nemesisters שאופיין על ידי סאונד יותר ניסיוני וכלל כיסוי לשיר "We Are Family" של Sister Sledge.
ב-1996 הודיעה הרמן על פרישתה מההרכב. זמן קצר לאחר מכן הועזבה הלהקה מהלייבל רפריז. פעילותה של הלהקה בין השנים 1996–2000 הייתה לא יציבה כשכל פעם ממלא את עמדת הבאס נגן אחר.
בשנת 2000 הקימה ביילנד הרכב חדש בשם Katastrophy's Wife עמו יצאה לסיבוב הופעות באירופה. הלהקה יצאה לסיבוב פירוק אחרון ב 2001 שתועד באלבום Mineappolism.
ב-2002 יצאה ביילנד לסיבוב הופעות קצר באירופה תחת השם בייבס אין טוילנד ללא ברבירו, דבר שגרם לריב ונתק בין השתיים עד היום.
ב-2014 הלהקה התאחד מחדש ועורכת סיבובי הופעות, בעיקר ברחבי ארצות הברית.
חברי ההרכב

קט ביילנד - גיטרה, שירה
לורי ברבירו - תופים, שירה
קלרה סאלייר - בס, שירה
חברי ההרכב > חברים לשעבר

מישל ליאון - בס, שירה (1987–1991, 1997)
מורין הרמן - בס, שירה (1991–1996, 2014–2015)
אקס-מן: משיכות קטלניות

| --- | --- |

עטיפת האוגדן X-Men: Fatal Attractions
 מידע קומיקס
 יוצר:  פביאן ניצ'זה סקוט לובדל
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  יולי 1993 – נובמבר 1993 (כ־124 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 מסת"ב:  מסת"ב 0-7851-6245-3
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מספר החוברות:  6
 
משיכות קטלניות (באנגלית: Fatal Attractions) הוא קשת סיפור ואירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין יולי לנובמבר 1993 למשך שש חוברות. את הסיפור כתבו פביאן ניצ'זה וסקוט לובדל, באיורם של אמנים כאנדי ואדם קוברט, גרג קאפולו, ג'ו קסאדה וג'ון רומיטה הבן. קשת הסיפור נכתבה לציון 30 שנים להיווצרה של סדרת הכותרים הפופולרית.
כאשר מגנטו וקבוצת השוליות שלו חוזרים, עימות חדש מתחיל בינם לבין קבוצת אקס-מן, ופרופסור אקסבייר מתפתה לחצות את הגבול המוסרי בשביל לעצור אותם.
עלילה

קבוצת השוליות כעת מונהגת בידי פביאן קורטז, והיא מתקיפה את מחנה היידן, בסיסו של פרויקט זקיפי סנטינל ממשלתי חדש. הבסיס מוגן על ידי קבוצת אקס פקטור החדשה, הנמצאת תחת פיקוח ממשלתי, ובמהלך הקרב, קורטז מציע לקוויקסילבר להפוך למנהיג החדש של השוליות וכמחליפו כיורשו של מגנטו. קבוצת השוליות עוזבת לאחר שקוויקסילבר מסרב בתוקף.
המוטאנט העוצמתי אקסודוס מציע לקבוצת אקס פורס אפשרות למקלט, אשר מתברר כבסיס המבצעים הקודם של קייבל - מקום בשם "אבלון". העומד מאחורי הצעה זו מתברר כמגנטו, שנחשב למת לאחר נפילת אסטרואיד M, בסיסו החללי. קייבל משגר את קבוצת אקס פורס הרחק מאבלון בעזרת טכנולוגיית השי'אר הנמצאת במקום, בשעה שהוא משיג את תוכנת המחשב מהמעבד המרכזי ומפעיל את מנגנון ההשמדה העצמית. אולם, מגנטו עוצר בעדו וקייבל כמעט ומאבד את חייו בקרב בטרם הוא משגר את עצמו משם. המוטאנטים ראסטי וסקידס, שנרפאו משטיפת המוח של הנבל סטרייף בידי מגנטו, בוחרים להישאר לצידו באבלון.
האקס-מן קוברים את איליאנה רספוטין, שנהרגה מוירוס הירושה הקטלני. מגנטו והשוליות מגיעים באמצעה של הלווייה, ומצהירים כי הם מעוניינים למחות את פני האנושות באמצעותה של אבלון, תחנת החלל שלהם. קולוסוס שבור ממותה של אחותו, ואמונותיו בחלומו של אקסבייר נחלשות. עקב כך, הוא מצטרף לקבוצת השוליות.
מועצת הביטחון של האו"ם מפעילה את הפרוטוקולים של מגנטו - מערכת לוויינים היוצרים מחסום מסביב לכדור הארץ ומונעים ממגנטו מלהשתמש בכוחותיו המגנטיים מתוכו. מגנטו מגיב לכך בשחרורה של פעימה אלקטרומגנטית היוצרת תוהו במערכות האלקטרוניקה בעולם. אקסבייר עוטה על עצמו שלד חיצוני של אימפריית השי'אר כדי שיוכל ללכת, ואוסף את ג'ין גריי, גמביט, רוג, וולברין וקוויקסילבר כדי לעצור את מגנטו. בעזרת מכשיר שיגור של השי'אר, הם מגיעים לאבלון ומנטרלים את התחנה באמצעות וירוס אותו תכנן חיה. מגנטו מתעמת עם האקס-מן בקרב, ובהתקף זעם אחרי שוולברין כמעט והוציא את קרביו, קורע ממנו את שלד האדמנטיום שלו. אקסבייר זועם על מעשיו, ומוחק את זכרונו של מגנטו. הדבר משאיר את מגנטו בתרדמת. האקס-מן ממהרים לכדור הארץ כדי להציל את וולברין, בעוד קולוסוס נשאר באבלון החרבה כדי לטפל במגנטו.
מטוסם של האקס-מן, הציפור השחורה, עושה את דרכו לכדור הארץ, ונתקל במערבולת אוויר. מוצגים הבזקים של תודעתו של וולברין בעוד הוא נאבק להישאר בחיים. צוות המטוס מנסה בכל כוחו לייצב את המטוס. צוהר המטוס נפתח, ווולברין "הולך בעקבות האור" אך נדחף חזרה. הוא מתעורר בזמן כדי להציל את ג'ין גריי מלהשאב מתוך המטוס. לבסוף, האקס-מן נוחתים בבטחה בכדור הארץ. בעוד וולברין מחלים מפציעותיו, הוא והאקס-מן מגלים שטופריו היו למעשה חלק מהשלד האמיתי שלו, וכי כעת הוא נושא טופרים מעצם.
באי מיואר, האקס-מן משתמשים בשאדוקאט, אהובתו של קולוסוס, כדי לפתות אותו ולטפל בפגיעות הראש שלו, מה שלדעתם גרם לעריקתו. התחבולה עובדת, ובשעה שהשוליות מנסים להחזיר לעצמם את בן בריתם החדש, נייטקרולר הודף את מתקפתם. אקסבייר ומוירה מק'טאגרט מרפאים את קולוסוס בעזרת פרץ האנרגיה האופטי של סייקלופס. קולוסוס שב לצורתו האנושית, אך בוחר להישאר בקבוצת השוליות ולהשגיח עליהם.
השלכות

על ידי כך שמחק את זכרונו של מגנטו, פרופסור אקסבייר שחרר ישות אנרגטית עוצמתית הידועה בכינוי אונסלוט, ואשר קיננה בתוך מוחו עד אשר פרצה בקשת הסיפור אקס-מן: סאגת אונסלוט משנת 1996.
מגנטו בעל השכחה לא חזר עד לשנת 1999.
באירוע החשוב ביותר בסיפור, וולברין מאבד את שלד האדמנטיום שלו, ועזב בעקבות כך את האקס-מן. הוא חוזר בשנת 2000 כאשר אפוקליפס מאחד מחדש את שלדו עם מתכת האדמנטיום, כפי שנראה בפלאשבק במהלך אירועי "התריסר".
כשהקבוצה שלהם מפוצלת, חברי אקסקליבר הנותרים (נייטקרולר, שאדוקאט ופניקס) מחליטים להישאר על האי מיואר ולנטוש את פעולותיהם בבריטניה.
לאחר השמדת אבלון, קולוסוס מצטרף לקבוצת אקסקליבר.
לפי הכותב פיטר דייוויד, הרעיון לפיו מגנטו קרע מוולברין את שלד האדמנטיום נלקח מכלי עלילתי באירוע הקרוס אובר "שירת התליין". הכותב עצמו הציע בסרקזם את הסרת השלד כאשר הצוות הקריאייטיבי שקל להחזיר את דמותו של מגנטו. הרעיון לא היה אמור להילקח ברצינות.
אזכור במדיות אחרות

מספר אלמנטים מהסיפור "משיכות קטלניות" השפיעו על "אקס-מן: סדרת האנימציה". בשני חלקי הסיפור "Sanctuary" (מפלט), מגנטו יוצר את אסטרואיד אם בתחנת חלל שסובבת סביב כדור הארץ וחופשיה מכל השפעה אנושית. אולם, היה זה רק קורטז שרצה להשתמש בנשק של המקום כדי לתקוף את בני האדם.
החלק הרביעי של הסיפור, שהופיע בחוברת X-Men Vol.2 #25, זכה לעיבוד רופף בסדרת האנימציה "אקס-מן 97" בחלקו השני של הפרק "סובלנות פירושה הכחדה". אחרי שוולברין דוקר את מגנטו בפראות, מגנטו משתמש בכוחותיו כדי לקרוע מהשלד שלו את מתכת האדמנטיום.
ביבליוגרפיה

Excalibur #76
Uncanny X-Men #304
Wolverine Vol.2 #75
X-Factor #92
X-Force #21
X-Men Vol.2 #25
הערות שוליים

↑  Wolverine Vol.2 #145, December 1999
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
אריסטובולוס השלישי

אריסטובולוס השלישי (ביוונית: Ἀριστόβουλος;‏ 53 לפנה"ס – 36 לפנה"ס) היה הכהן הגדול האחרון מבית חשמונאי.
ייתכן ושמו העברי של אריסטובולוס היה "יונתן" או "יהודה".
תולדות חייו

אריסטובולוס נולד בשנת 53 לפנה"ס והיה בנם של אלכסנדר השני ואלכסנדרה.
בשנת 37 לפנה"ס הדיח הורדוס את מתתיהו אנטיגונוס השני, המלך האחרון מבית חשמונאי, השתלט על ממלכת יהודה ונשא לאשה את מרים, אחותו של אריסטובולוס.
בתחילה מינה הורדוס למשרת הכהן הגדול את חננאל הבבלי, אדם שהיה חסר בסיס כוח ביהודה ולכן לא יכול להוות איום על שלטונו של הורדוס. אמו של אריסטובולוס, אלכסנדרה, ראתה במינוי זה פגיעה בזכויותיו של בנה, ובעזרת קשריה עם קלאופטרה השביעית מלכת מצרים הצליחה לקבוע לאריסטובולוס ריאיון עם מרקוס אנטוניוס, שליטו הרומאי של המזרח.
הורדוס, שחשש שיצירת קשר בין מרקוס אנטוניוס לאריסטובולוס תהיה הצעד הראשון לקראת הדחתו מהמלוכה והמלכתו של אריסטובולוס תחתיו, הדיח את חננאל ומינה את אריסטובולוס לכהן גדול תחתיו, והוא בן 17 בלבד. באופן זה גרם הורדוס לביטול הסיבה שלשמה אריסטובולוס הוזמן לריאיון עם אנטוניוס, וסיכל את הסכנה שביצירת קשר בינו לשליט הרומאי של המזרח.
למרות גילו הצעיר אריסטובולוס היה אהוד ומקובל על העם בשל יחוסו האצילי. הורדוס נתמלא קנאה כאשר העם הריע לו בהתרגשות, בעת שהקריב את קורבנות חג הסוכות בבית המקדש, ומתוך חשש שיום אחד אריסטובולוס, אהוב העם, יצליח להדיחו, החליט לחסל אותו. בשנת 36 לפנה"ס, מיד לאחר החג, הזמין הורדוס את אריסטובולוס לארמון ביריחו, שם ארחה אותם לסעודה, אמו של אריסטובולוס, אלכסנדרה. במהלך המשתה, השקה אותו יין ולאחר מכן הציע לו להצטרף אל כמה מן העבדים והידידים ולרחוץ בבריכת הארמון. ובשעה שכמה מעבדיו של הורדוס היו משתעשעים בבריכה, הטביעו את אריסטובולוס והציגו את רציחתו כטביעה.
לרצח היו השלכות קשות על היחסים בין הורדוס לבין אשתו מרים, ואמה אלכסנדרה, והוא הוביל בסופו של דבר לרציחתן.
אריסטובולוס היה הכהן הגדול האחרון מבית חשמונאי ועם רציחתו בא סופה של השושלת.
לפי חישובו של אברהם שליט, ההחלטה של הורדוס על מינוי אריסטובולוס חלה בסוף שנת 37 לפנה"ס או בתחילת שנת 36 לפנה"ס, ולכן חג הסוכות שבו שירת היה החג שחל בחודש אוקטובר או בתחילת נובמבר 36 לפנה"ס, ומכאן שתקופת כהונתו נמשכה כמעט שנה שלמה.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: אריסטובולוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, תרגום יעקב נפתלי שמחוני, ספר א, פרק כב, פסקה ב (סעיף 437), הערה 1, עמ' 93: "בהוצאת ניזה: יונתן. ואולי זאת טעות במקום ״יהודה״ - וזה היה כנראה שמו העברי של הכהן הגדול האחרון לבית החשמונאים"; מפתח: ארסטבולוס (ג), עמ' 537: "נ״א יונתן"; יונתן (ב), עמ' 560: "כך הוא בהוצאת ניזה במקום אריסטובולוס".
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר טו, סעיפים 50–55; ראו גם: מלחמת היהודים, ספר א, פרק כב, פסקה ב, סעיף 437.
↑  אברהם שליט, הורדוס המלך, עמ' 379–380, הערה 48.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515455405171  VIAF: 308281829   WorldCat (עם VIAF): 308281829
בית הספר לאמנויות על שם פרנק סינטרה

| --- | --- |
חזית בית הספר
חזית בית הספר
 בית ספר תיכון
 על שם:  פרנק סינטרה 
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 2001 – הווה (כ־23 שנים)
 מייסדים:  טוני בנט
 תלמידים
 :  853
 מיקום
 מיקום:  35-12 35th Avenue, Astoria, NY, 11106 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°45′22″N 73°55′31″W﻿ / ﻿40.7561°N 73.9253°W﻿ / 40.7561; -73.9253
 אתר רשמי
 he
 
בית הספר לאמנויות על שם פרנק סינטרה (באנגלית: Frank Sinatra School of the Arts) הוא תיכון לאמנויות באסטוריה שבקווינס. הוקם על ידי טוני בנט, ונחשב לבית הספר הגדול ביותר לאמנויות בעיר ניו יורק. כלולות בו שש מגמות: אמנות יפה, מחול, שירה ומוזיקה אינסטרומנטלית, דרמה וקולנוע. לכל סטודיו יש מורים ייעודיים, כיתות, הרכבים והופעות/תערוכות משלו. על מנת להתקבל לבית הספר יש לעבור תחילה את שלבי האודישנים. תלמידים בעל מגמה רשאים לגשת לאודישן גם לכיתת המחזמרים, שבעבר העלתה מספר הצגות, כמו "המלך ואני", "חנות קטנה ומטריפה", "רנט", "פנטום האופרה" ו"היירספריי".
בית הספר מונה כ-853 תלמידים, והיחס בין מורה לתלמיד הוא 1:18.
בית הספר מחזיק באחד משיעורי ההצלחה הגבוהים ביותר בין התיכונים הציבוריים בניו יורק. בשנת 2009 96 אחוזים מהבית ספר סיימו את לימודיהם ו-97 אחוזים אף נרשמו למכללה. המחזור של 2009 השלים 17,000 שעות בהן התנדבו בשירות הקהילה. במחזור של 2013 שני תלמידים זכו במלגה של בית הספר.
בית הספר ג'וליארד

| --- | --- |


 קונסרבטוריון
 על שם:  אוגוסטוס ד. ג'וליארד 
 תקופת הפעילות:  1905–הווה (כ־119 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ג'וזף פוליסי
 סגל:  340 
 סטודנטים
 :  כ-800
 מיקום
 מיקום:  ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°46′26″N 73°58′59″W﻿ / ﻿40.773871°N 73.983178°W﻿ / 40.773871; -73.983178
 www.juilliard.edu
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבית הספר ג'וליארד(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיבית הספר ג'וליארד(למפת מנהטן רגילה) בית הספר ג'וליארד(למפת מנהטן מוגדלת) בית הספר ג'וליארד
 
בית הספר ג'וליארד (באנגלית: Juilliard School) הוא קונסרבטוריון ללימוד אמנויות הבמה בניו יורק, הידוע בשל בוגריו המצליחים. כיום ממוקם בית הספר במרכז לינקולן, ולומדים בו כ-700 תלמידים מוזיקה, מחול ודרמה.
בית הספר נוסד בשנת 1905 בשם "המוסד לאומנות המוזיקה" בשדרה החמישית פינת רחוב 12. בשנתו הראשונה, למדו בו כ-500 תלמידים. הוא עבר בשנת 1910 לשדרת קלרמונט. בשנת 1920 נוסדה "קרן ג'וליארד" (הקרויה על שם סוחר טקסטיל), ששמה לה כמטרה לפעול ל"קידום המוזיקה". בית הספר ג'וליארד של הקרן התאחד עם "המוסד לאומנות המוזיקה" בשנת 1926, והחל ב-1946 נקרא המוסד המאוחד "בית הספר ג'וליארד למוזיקה". נשיא בית הספר היה אז ויליאם שומן, הזוכה הראשון של פרס פוליצר למוזיקה.
בית הספר הרחיב את תוכנית הלימודים שלו עם השנים, בהתחלה בהוספת מגמת ריקוד ומאוחר יותר לדרמה, ומאז שנת 1969 כשבית הספר עבר למרכז לינקולן הוא נושא את שמו הנוכחי. בשנת 2001, נוספה לבית הספר תוכנית לימודי ג'אז.
בוגרים בולטים

ויולה דייוויס, שחקנית
פיליפה סו, שחקנית וזמרת
מיילס דייוויס, חצוצרן ג'אז (נשר מלימודיו)
מייקל באלזארי, (פלי), נגן בס (למד חצוצרה)
פיליפ גלאס, מלחין
ויליאם הרט, שחקן
גארי קאר, נגן קונטרבס
קווין קליין, שחקן
קווין ספייסי, שחקן
יו-יו מה, צ'לן
יצחק פרלמן, כנר ישראלי
פנחס צוקרמן, כנר ישראלי
כריסטופר ריב, שחקן
רובין ויליאמס, שחקן וקומיקאי
נינה סימון, נגנית פסנתר וזמרת ג'אז
ג'ון ויליאמס, מלחין סרטים
כריסטיאן מקברייד, בסיסט (למד קלאסי, עוסק בג'אז)
בראדלי ויטפורד, שחקן
אדי דניאלס (אנ'), קלרינט (למד קלאסי, עוסק בג'אז)
פני ג'ונסון ג'רלד, שחקנית
ברנרד הרמן, מלחין
מיכאל זלטנרייך, מלחין ישראלי
סטיבן האף, פסנתרן
מנדי פטינקין, שחקן וטנור
טיבי צייגר, קלרניתן ישראלי
ננסי אלן, נבלנית
שרה רמירז, שחקנית
ג'נט יוברט (אנ'), שחקנית
אבנר דורמן, מלחין ומנצח ישראלי
דייוויד קונרד (אנ'), שחקן
אדוארד פלאט (אנ'), שחקן
דייוויד שראם (אנ'), שחקן
רות מנזה, פסנתרנית ישראלית
איתי שפירא, כנר ישראלי-אמריקאי
ביואיק לה קרוס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'נרל מוטורס
 שנות ייצור:  2005-היום
 מודל קודם:  ביואיק סנטורי ביואיק ריגל אולדסמוביל אינטריג
 סיווג:  רכב סאלון
 מרכב:  סדאן
 פלטפורמה:  FF W-body
 מפרט טכני
 מנוע:  3.6 L HFV6 V6 3.8 L 3800 V6
 הילוכים:  אוטומט
 קשר:  שברולט אימפלה שברולט מונטה קארלו פונטיאק גראנד פרי
ביואיק לה קרוס היא מכונית סדאן מבית ביואיק. תחת המותג ביואיק לה-קרוס הוצגו במשך השנים ארבעה דורות.
דור ראשון (2005)

הלה-קרוס הוצגה בתערוכת שיקגו בשנת 2004 כמחליפת הסנצ'ורי והריגל. היא סימלה את המהפך של ביואיק, למרות הממדים הסאלוניים (כ-5 מטר אורך  ו-2.8 מטר בין הסרנים), מדובר במכונית הבסיסית בהיצע של ביואיק. היצע המנועים של הלה-קרוס כולל V6 בנפח 3.8 ליטר (200 כ"ס, 31.8 קג"מ) ו-V6 בנפח 3.6 ליטר (240 כ"ס, 31 קג"מ). דווקא המנוע הקטן יותר יקר יותר ממקבילו בשל היותו מודרני יותר.
המכונית היא בעלת הנעה קדמית ומבוססת על פלטפורמת W של ג'נרל מוטורס בשיפורים קלים, כמו השברולט אימפלה ופונטיאק גרנד פרי.
דור שני (2010)

הדור השני של הלה קרוס הושק בשנת 2009 בתערוכת הרכב הבין-לאומית של אמריקה הצפונית שנערכה בדיטריוט. תוכננה מחדש והפכה למכונית יוקרה ולספינת הדגל של מכוניות הנוסעים של ביואיק.
דור שלישי (2017)

הדור השלישי הוצג לראשונה תערוכת הרכב של לוס אנג'לס, בשנת 2015 כמודל המיועד ל-2017.
דור רביעי (2023)

בשנת 2023 הציגה ביואיק  את הדור הרביעי של הלה קרוס.
הערות שוליים

↑  SAM ABUELSAMID, https://www.autoblog.com/2009/01/08/detroit-preview-2010-buick-lacrosse-breaks-cover/, AutoBlog, 8/1/2009
↑  Greg Gardner, Buick's 2017 LaCrosse unveiled in L.A, Detroit Free Press, 18/11/2015
↑  Buick to Introduce New-Generation LaCrosse Flagship Sedan with Expressive Styling and Premium Technologies, PRESSROOM, ‏4/5/2023
בית באבנברג

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה, אוסטריה
 תארים:  דוכס אוסטריה   מרקיז אוסטריה   דוכס שטיריה
 מייסד:  לאופולד הראשון, מרקיז אוסטריה
 השליט האחרון:  פרידריך השני, דוכס אוסטריה
 תקופת השושלת:  962–1246 (כ־284 שנים)
 אתניות:  גרמנית
בית באבנברג (בגרמנית: Haus Babenberg) הוא משפחת אצולה גרמנית שהתקיימה כמאתיים ושמונים שנה, במהלך ימי הביניים, ובניה שלטו באוסטריה כמרקיזים ודוכסים.