stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודי רודריגס
ביוגרפיה

רודריגס נולדה באנסואטגי, ונצואלה, וביצעה בתחילת הקריירה שלה מספר תפקידים בתיאטרון.
ב-1985 זכתה במקום השני בתחרות "מיס ונצואלה" וייצגה את ונצואלה בתחרות מיס עולם 1985 שם זכתה במקום הרביעי.
ב-1987 שיחקה תפקיד קטן בסרט "007 באזור המסוכן".
בשנת 1992 גילמה את קלאודיה בעונה השנייה של סדרת המשטרה הספרדית "Brigada Central" לצדה של מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו.
בשנת 1995 כיכבה לצדה של אנה מריה אורוסקו בטלנובלה הקולומביאנית "Flor de oro" בדמותה של הלנה מאייר.
ב-2007 שיחקה את דמותה של ברי ואן די קמפ בגרסה הקולומביאנית של "עקרות בית נואשות" ושיחקה בטלנובלות רבות במדינתה.
בשנת 2013 שיחקה בסדרת הדרמה הקולומביאנית "קומביה נינג'ה" בדמותה של כרמנזה אקונה.
רודריגס הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה הנקרא "Ruddy Rodríguez Cosmetics".
רוברט קרטר

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1994 (בן 30) תומאסוויל, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 שם מלא:  רוברט לורנס קרטר ג'וניור
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  ג'ורג'יה טק (2012–2014)   אוניברסיטת מרילנד (2015–2016)
 דראפט:  לא נבחר, 2016
 קבוצות כשחקן
 2016–2017   2017   2017–2018   2018–2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2022–:  ניו באסקט ברינדיזי   ריטאס וילנה   גזיאנטפ בסקטבול   אפיון בלדייספור   שימאנה סוסאנו מג'יק   יוקוהמה בי-קורסיירס   סאן-אן נאופיניקס   בני הרצליה
 
רוברט לורנס קרטר ג'וניור (באנגלית: Robert Lawrence Carter Jr.; נולד ב-4 באפריל 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בבני הרצליה.
קריירה

קרטר שיחק בקבוצות הכדורסל של ג'ורג'יה טק (2012–2014) ושל אוניברסיטת מרילנד (2015–2016). לאחר שלא נבחר בדראפט 2016 ב-NBA, הצטרף לסגל גולדן סטייט ווריורס לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA בקיץ 2016.
ב-30 ביולי 2016 חתם בניו באסקט ברינדיזי האיטלקית, ובמהלך העונה העמיד ממוצעים של 13 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק, תוך כדי קליעה של 52.5% מהשדה ו-35.5% לשלוש. בקיץ 2017 הצטרף לסגל דנבר נאגטס לליגת הקיץ. לאחר מכן חתם בריטאס וילנה הלטבית, וב-5 בדצמבר 2017 עזב את המועדון בהסכמת שני הצדדים וחתם בגזיאנטפ בסקטבול הטורקית.
ב-13 באוגוסט 2018 חתם בג'ג'יאנג גולדן בולס הסינית, אך לא שיחק בה כלל וב-23 בדצמבר 2018 חתם באפיון בלדייספור הטורקית. לקראת עונת 2019/2020 חתם בשימאנה סוסאנו מג'יק היפנית, והעמיד ממוצעים של 21 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק. ב-19 בספטמבר 2020 חתם ביוקוהמה בי-קורסיירס היפנית. ב-20 ביוני 2021 חתם בסאן-אן נאופיניקס היפנית. ב-10 באוגוסט 2022 חתם בבני הרצליה.
הערות שוליים

↑  Former Maryland forward Robert Carter, Jr. goes undrafted, RSN (באנגלית)
↑  Alex Kirshner, Warriors sign Robert Carter Jr., per report, Testudo Times, ‏2016-06-24 (באנגלית)
↑  Lupo, Nicola (2020-09-19). "Robert Carter Jr. signs with Yokohama B-Corsairs - Sportando". Sportando (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-10.
↑  Skerletic, Dario (2021-06-20). "Robert Carter Jr joins San-en Neophoenix - Sportando". Sportando (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-10.
↑  הסנטר רוברט קרטר חתם בבני הרצליה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  מצאה מחליף לאונואקו: קרטר חתם בבני הרצליה, באתר ONE‏, 10 באוגוסט 2022
↑  אור שקדי‏, חיזוק לסגנית האלופה: רוברט קרטר חתם בבני הרצליה, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2022
↑  זר חדש לבני הרצליה: רוברט קרטר, באתר ynet, 10 באוגוסט 2022
ריטה הייוורת'

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1918 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במאי 1987 (בגיל 68) אפר וסט סייד, ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הולי קרוס 
 שם לידה:  Margarita Carmen Cansino 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1923–1972 (כ־49 שנים) 
 מקום לימודים:  התיכון לבנים ובנות  תיכון אלכסנדר המילטון 
 בן או בת זוג:  אורסון ולס (1943–1947)  ג'יימס היל (1958–1961)  Dick Haymes (1953–1955)  הנסיך עלי ח'אן (27 במאי 1949–1953)  Edward C. Judson (29 במאי 1937–1942) 
 צאצאים:  Yasmin Aga Khan, Rebecca Welles 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ריטה הייוורת' (באנגלית: Rita Hayworth;‏ 17 באוקטובר 1918 – 14 במאי 1987, נולדה בשם מרגריטה קארמן קאנזינו) הייתה שחקנית אמריקנית ממוצא ספרדי. הייוורת' נחשבת לסמל המין הבולט בקולנוע של שנות ה-40.
קריירה

אביה של ריטה היגר לארצות הברית מספרד בשנת 1913. גם אביה וגם סבה היו רקדנים, משום כך היה זה אך טבעי שגם היא תמשיך את המסורת. בגיל שנתיים רקדה במופעים שונים לצד אביה. באחד המופעים ישב בקהל אחד ממנהלי חברת הסרטים פוקס, ועקב כך הוחתמה הייוורת' עם חברת פוקס על חוזה. באמצע שנות ה-30 החלה להופיע בתפקידי משנה בסרטים שונים. בעלה הראשון, אדוארד ג'ודסון, דאג בהמשך לכך שהיא תוחתם על חוזה חדש עם חברת הסרטים קולומביה. במהלך תקופה זו העניק לה הארי כהן, מנהל קולומביה, את שם הבמה ריטה הייוורת'.
בתחילה היא שיחקה ב-13 תפקידים קטנים יחסית עבור החברה לפני שהושאלה לחברת וורנר. היא שיחקה, בין השאר, לצד קרי גרנט בסרטו של הווארד הוקס "רק למלאכים יש כנפיים" בשנת 1939. הסרט המצליח הראשון בו כיכבה היה "בלונדינית התות" בשנת 1941, כן זכו להצלחה רבה הסרט "לעולם לא תהיה עשיר" (1941) בו שיחקה לצד פרד אסטר והסרט דם וחול לצידו של טיירון פאואר. בשנת 1944 שיחקה לצד ג'ין קלי בסרט "נערת השער". הפופולריות שלה אף עלתה לאחר שכיכבה בסרט "גילדה" בשנת 1946.
לאחר מכן החלה הקריירה הקולנועית שלה לדעוך. היא השתתפה בסרטים "הליידי משנחאי" (1947), "מיס סיידי תומפסון" (1953), "סלומי" (1953) ו"שולחנות נפרדים" (1958).
בשנות השישים השתתפה בסרטים "Circus world" (שנת 1964), "Money Trap" (שנת 1966) ו"Poppies Are Also Flowers" (שנת 1966). סרטה האחרון, "זעם האל", יצא לאקרנים בשנת 1972. בזכות תרומתה הרבה לקולנוע האמריקאי זכתה הייוורת' למשבצת בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אזכורים בתרבות

הסצנה בסרט "לה דולצ'ה ויטה" של פדריקו פליני, בה נכנסת אניטה אקברג למזרקה ברומא לבושה בשמלת ערב שחורה, היא מחווה לדמותה של הייוורת' בסרט "גילדה".
בתחילת הסרט "גונבי האופניים" מדביק גיבור הסרט כרזות עם דמותה של הייוורת' ברומא.
בסרט "חומות של תקווה" תולה גיבור הסרט, אנדי דופריין, פוסטר שלה בחדרו בכלא. המקור לסרט, ספרו של סטיבן קינג, נקרא "ריטה היוורת' וגאולת שושנק".
בסרט "מלהולנד דרייב" תלויה כרזה של הסרט "גילדה", בכיכובה של ריטה הייוורת', בחדר המקלחת של גיבורת הסרט.
בסרט "נוטינג היל" מזכירה אנה, גיבורת הסרט, משפט שהייתה רגילה לומר ריטה הייוורת': "הם הולכים למיטה עם גילדה ומתעוררים איתי". המשפט נאמר בהקשר לחלום הגברי על נשים ועל האכזבה ממנו במציאות.
בפרק התשיעי של המיני-סדרה "אחים לנשק", מעדכן סרן לואיס ניקסון (מגולם על ידי רון ליווינגסטון) את חייליו בחדשות מהבית ומספר להם, למורת רוחם, שריטה הייוורת' מתחתנת.
בעונה ה3 של הסדרה סנגור במבחן the Lincoln lawyer  מוזכר שמה.
חיים פרטיים

ריטה הייוורת' נישאה חמש פעמים. נישואיה הראשונים היו לאדוארד ג'ודסון (בשנים 1937–1943). בשנת 1942 התאהבה בשחקן ויקטור מאתור ובשל כך התגרשה מג'ודסון. לאחר שהרומן עם מאתור הסתיים, התחתנה עם במאי הקולנוע אורסון ולס בשנת 1943. לזוג נולדה בת, אך הנישואים לא החזיקו מעמד, וב-1948 הזוג התגרש. באותה שנה, במהלך הביקור הראשון שלה באירופה, פגשה את הנסיך עלי ח'אן, בנו של המנהיג המוסלמי אגא חאן השלישי. בשנת 1949 נישאה לו ונולדה להם בת, הנסיכה יסמין (נולדה ב-20 בדצמבר 1949). הזוג התגרש בשנת 1951. בין השנים 1953–1955 היא הייתה נשואה לזמר דיק היימס, ובין השנים 1958–1961 הייתה נשואה למפיק ג'יימס היל.
בתחילת שנות ה-60 חלתה במחלת אלצהיימר, אשר לא אובחנה עד שנות ה-80. הייוורת' נפטרה לבסוף ממחלתה זו ב-14 במאי 1987 בגיל 68.
ריטה הייוורת', 1941
ריטה הייוורת', 1977
רוח הקודש (נצרות)

רוח הקודש (יוונית Άγιο Πνεύμα; לטינית Spiritus Sanctus) היא, בנצרות, אחת משלוש פניו של השילוש הקדוש המהווה את אלוהים האחד. רוח הקודש מוגדרת בדרך כלל כנוכחות האלוהית השורה על הבריאה כולה ומחייה אותה. חוויות ההתגלות וההשראה באמונה הנוצרית מתוארות כירידה של רוח הקודש על האדם, וטקסים רבים בכנסיות השונות מיועדים לשם השגתה של חוויה כזו. מבחינת מעמדה בשילוש, היא נתפשת על ידי רוב התאולוגים כאהבה ההדדית וכקשר המשותף בין אלוהים האב לאלוהים הבן.
רוח הקודש בברית החדשה

לפי הפרשנות המקובלת ברוב הכנסיות הנוצריות, הברית הישנה כוללת בשורות ונבואות על בואו הצפוי של ישו ועל העקרונות הבסיסיים של הנצרות המתוארים בברית החדשה. לפי אמונה זו, נזכרה רוח הקודש כבר בברית הישנה בתחילתו של ספר בראשית:
"בְּרֵאשִׁית בָּרָא אֱלֹהִים אֵת הַשָּׁמַיִם וְאֵת הָאָרֶץ. וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ, וְחֹשֶׁךְ עַל-פְּנֵי תְהוֹם, וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל-פְּנֵי הַמָּיִם"
רוח הקודש בברית החדשה > טבילת ישו

רוח הקודש נזכרת במקומות רבים בברית החדשה. אחד האזכורים החשובים של רוח הקודש, מתייחס לטבילת ישו בידי יוחנן המטביל, שם היא מתוארת כיונה. בבשורה על-פי יוחנן העיד יוחנן המטביל על האירוע:
"ואני לא ידעתיו כי אם בעבור יגלה בישראל באתי אני לטבל במים׃ ויעד יוחנן ויאמר חזיתי הרוח כדמות יונה ירדת משמים ותנח עליו׃ ואני לא ידעתיו אולם השלח אתי לטבל במים הוא אמר אלי את אשר תראה הרוח ירדת ונחה עליו הנה זה הוא אשר יטבל ברוח הקדש".
בבשורה על-פי מתי ובבשורה על-פי מרקוס, מתואר המקרה כעובדה:
"ויהי כאשר נטבל ישוע וימהר לעלות מן המים והנה נפתחו לו השמים וירא את רוח אלהים יורדת כיונה ונחה עליו"
"ויהי אך עלה עלה מן המים וירא את השמים נבקעים והרוח כיונה ירדת עליו"
הבשורה על-פי לוקאס הוסיפה בת קול אלוהית לאירוע:
"ויהי בהטבל כל העם וגם ישוע נטבל ומתפלל ויפתחו השמים׃ וירד עליו רוח הקדש בדמות גוף כיונה ויהי קול מן השמים ויאמר אתה בני יחידי בך רצתה נפשי".
בשל תיאור זה, ההמחשה הפופולרית ביותר של רוח הקודש באומנות הנוצרית היא בדמותה של יונה. בנוסף, מקובל על שום הטבילה, שמים נחשבים גם הם לאחד מסמליה של רוח הקודש.
רוח הקודש בברית החדשה > רוח ישו נחה על השליחים

לאחר קומו מן המתים, ציווה ישו על השליחים והבטיחם:
"כי יוחנן הטביל במים ואתם תטבלו ברוח הקדש בקרוב אחרי הימים האלה... תקבלו גבורה בבוא עליכם רוח הקדש והייתם עדי בירושלים ובכל יהודה ובשמרון ועד קצה הארץ".
שבעה שבועות לאחר מכן, בפנטקוסט, התממשה הבטחתו של ישו לשליחיו, כמתואר במעשי השליחים:
"וביום מלאת שבעת השבעות ויתאספו כלם לב אחד׃ ויהי פתאם קול רעש מן השמים כקול רוח סערה וימלא את כל הבית אשר ישבו בו: ותראינה אליהם לשנות נחלקות ומראיהן כאש ותנוחינה אחת אחת על כל אחד מהם׃ וימלאו כלם רוח הקדש ויחלו לדבר בלשנות אחרות כאשר נתנם הרוח להטיף".
על שום תיאור זה נהוג לתאר את רוח הקודש באומנות גם בדמות אש.
רוח הקודש בברית החדשה > ההשתנות של ישו

במהלך השתנותו של ישו על הר תבור, אין רוח הקודש מוזכרת מפורשות, אך הכנסייה פירשה כי היא נכחה באירוע בדמות "ענן-אור", כאמור בבשורה על-פי מתי:
"ומקץ ששת ימים לקח לו ישוע את-פטרוס ואת-יעקב ואת-יוחנן אחיו ויעלם בדד על-הר גבוה; וישתנה לעינהם ויזהירו פניו כשמש ובגדיו כאור הלבינו; והנה נראו אליהם משה ואליהו והם מדברים איתו; ויען פטרוס ויאמר אל-ישוע אדוני טוב לנו להיות פה אם-טוב בעיניך נעשה פה שלוש סוכות לך אחת ולמשה אחת ולאליהו אחת; עודנו מדבר והנה ענן-אור הצל עליהם והנה-קול מתוך הענן אומר זה-בני ידידי אשר רציתי בו אליו תשמעון".
ההשתנות מתוארת, אם כן, כמעמד בו נכחו האל-האב בדמות בת קול, הבן ורוח הקודש בדמות ענן, ובשל כך מתוארת רוח הקודש פעמים רבות כענן-אור, או כמשחק של אור וצל.
רוח הקודש בברית החדשה > הבשורה למרים

אולם מעשה רוח הקודש החשוב ביותר המתואר בברית החדשה, הוא ללא ספק חלקה בלידת ישו בהתאם לדוגמה הנוצרית כי הבתולה הרתה באמצעות רוח הקודש. כך בבשורה על-פי מתי:
"והלדת ישוע המשיח כה הייתה מרים אמו ארשה ליוסף ובטרם יבא אליה נמצאת הרה לרוח הקדש".
וכך בבשורה על-פי לוקאס:
"ויהי בחדש הששי וישלח המלאך גבריאל מאת האלהים גלילה אל עיר אשר שמה נצרת׃ אל בתולה מארשה לאיש אשר שמו יוסף מבית דוד ושם הבתולה מרים׃ ויבא המלאך אליה החדרה ויאמר שלום לך אשת חן יהוה עמך ברוכה את בנשים׃... והנך הרה וילדת בן וקראת את שמו ישוע׃ ותאמר מרים אל המלאך איך תהיה זאת ואני אינני ידעת איש׃ ויען המלאך ויאמר אליה רוח הקדש תבוא עליך וגבורת עליון תצל עליך על כן גם לקדוש הילוד יקרא בן אלהים".
בתיאורי הבשורה למרים מתוארת רוח הקודש בדרך כלל באמצעות קרן אור, בין בלווית יונה ובין בלעדיה, שכן נדמתה כמאירה על הבתולה. גם בהקשר זה מוזכרת רוח הקודש כענן-צל, שכן סוככה על אם האלוהים.
רוח הקודש בברית החדשה > עקרון השילוש בברית החדשה

למרות תיאורים אלה, בהם מוזכרת רוח הקודש כ"רוח אמת", "יונה", "אש", "קרן אור" או כ"ענן", כבר בברית החדשה נזכר עקרון השילוש הקדוש בסופה של הבשורה על-פי מתי:
"לכו ועשו לתלמידים את כל הגוים וטבלתם אתם לשם האב והבן ורוח הקדש"
בשיח התאולוגי > התגבשות מעמדה של רוח הקודש > נוסח השליחים ונוסח ניקיאה

השיח התאולוגי אודות מהותה ומעמדה של רוח הקודש התקיים בשלב מאוחר לשיח הכריסטולוגי שעסק באל האב ובאל הבן, ונמשך עד המאה ה-11. מסיבה זו קיימת מחלוקת רחבה יותר סביב טבעה של רוח הקודש ביחס לאלה של שתי הישויות האחרות המהוות את השילוש הקדוש.
כאמור, התאולוגים הנוצריים לא עסקו במהותה של רוח הקודש עד שלב מאוחר יחסית בהתפתחות הנצרות. תפילת אני מאמין שבאה לעולם במאה ה-1 כהצהרת אמונים שנאמרת לפני הטבילה, הזכירה בפשטות את עקרון האמונה ברוח הקודש:
"אני מאמין ברוח הקודש".
למרות שנוסח השליחים קצר ואינו מתייחס לטיבה של רוח הקודש, הוא כולל את הדוגמה בדבר חלקה בהולדת ישו:
...ובישוע המשיח, בנו יחידו, אדוננו, שהורה מרוח הקודש. נולד למרים הבתולה..."
מונח ה"שילוש" עצמו נטבע על ידי תאופילוס מאנטיוכיה בשנת 180 לערך, וההנחה היא כי מאחר שהבשורה על-פי מתי נכתבה ככל הנראה במאה ה-1, נוסף לה הפסוק שלעיל בדבר "האב, הבן ורוח הקודש" מאוחר יותר. הנצרות רואה רמזים לקיומו של השילוש הקדוש כבר בברית הישנה. כך לדוגמה במילה "אלוהים" המופיעה בעברית בסיומת רבים, בהתבטאויות של ה' בלשון רבים במספר מקומות, בשילוש המילים "קדוש, קדוש, קדוש" או בשלושת המלאכים שבאו לבקר את אברהם, אליהם הוא פונה בלשון רבים (ספר בראשית, פרק י"ח, פסוקים ב'–ה').
בוועידת ניקיאה שנערכה בניקיאה בשנת 325, התגבש נוסחה של תפילת "אני מאמין" בנוסח המוכר כ"נוסח ניקיאה" - המקדיש לרוח הקודש את עיקר האמונה השמיני:
"אני מאמין ברוח הקודש, האדון, המחייה, הנובע מהאב. לו סוגדים ולו נותנים יקר - כלאב וכלבן, והוא אשר דיבר בפני הנביאים".
נוסח זה התקיים משך כ-500 שנים, ובמאה ה-9 הוסיפה הכנסייה הקתולית את פסוקית "ומהבן" (Filoque) לצידו של האב, כמקורה של רוח הקודש:
"אני מאמין ברוח הקודש, האדון, המחייה, הנובע מהאב ומהבן. לו סוגדים ולו נותנים יקר - כלאב וכלבן, והוא אשר דיבר בפני הנביאים".
"Et in Spīritum Sānctum, Dominum et vivificāntem, quī ex Patre Fīliōque prōcēdit"
מטרתה של תוספת זו הייתה להעניק לשלוש הישויות של השילוש הקדוש מעמד שווה, אולם התוספת לא התקבלה על ידי הכנסייה האורתודוקסית, והייתה אחד הגורמים הרשמיים לפילוג הכנסייה הנוצרית בשנת 1054. נוסח ניקיאה כולל גם הוא חלקה של רוח הקודש בלידת ישו:
"ולמען ישענו ירד מן השמיים; ובמעשה רוח הקודש נהיה בשר ברחם מרים הבתולה והיה לאדם".
את העיקרון כי רוח הקודש "הוא אשר דיבר בפני הנביאים" קיבלה הנצרות מהיהדות, אם כי האחרונה מדרגת את רוח הקודש בדרגה פחותה מזו של הנבואה. לפי הברית החדשה, שרתה רוח הקודש על השליחים בהזדמנויות רבות, לדוגמה:
"ויהי בשרתם את יהוה ובצומם ויאמר רוח הקדש הבדילו לי את בר-נבא ואת שאול למלאכה אשר קראתים לה".
בשיח התאולוגי > התגבשות מעמדה של רוח הקודש > נוסח אתנסיוס

נוסח מוקדם נוסף של עיקרי האמונה הנוצרית, מוכר כנוסח אתנסיוס בן המאה ה-4, אם כי סביר שנכתב במאה ה-5 או במאה ה-6. נוסח זה ממחיש במידה רבה את עקרונות השוויון והאחדות בין שלוש הישויות של השילוש הקדוש:
אנחנו מכבדים אל אחד ושילוש, ואת השילוש באחדות, בלי לבלבל בין העצמויות ובלי לחלק את העצם. עצמות האב - לחוד, של הבן - לחוד, של רוח הקודש - לחוד, אלא שאלוהות האב, הבן ורוח הקודש - אחת היא. כבודם שווה. הוד מלכותם נצחי באחדותו. כמו האב, כך הבן וכך רוח הקודש. האב לא נברא. הבן לא נברא. רוח הקודש לא נברא. לאב אין גבול, לבן אין גבול, ולרוח הקודש אין גבול. האב נצחי, הבן נצחי, ורוח הקודש נצחי...".
עם זאת נוסח אתנסיוס מבחין בין מקורותיהם השונים של שלוש הישויות, ואימץ הלכה למעשה את עמדת הכנסייה הקתולית לפיה רוח הקודש "נובע מהאב ומהבן", מאות שנים לפני שהאחרונה הוסיפה את פסוקית "ומהבן" אל נוסח תפילת "אני מאמין":
"האב לא נוצר משום דבר. לא נברא ולא נולד. הבן - מן האב בלבד. לא נעשה, לא נברא, אלא נולד. רוח הקודש - מן האב ומן הבן. לא נעשה, לא נברא ולא נולד, אלא יוצא."
בשיח התאולוגי > טיבה וטבעה של רוח הקודש בזרם המרכזי > רוח הקודש כיועץ ומסייע

למרות הפילוג בין הכנסייה האורתודוקסית לכנסייה הקתולית, התפיסה המסורתית של רוח הקודש ברוב הזרמים הנוצריים העיקריים, ובכלל זה גם בקרב הפרוטסטנטים, דומה. ככלל, מאמינה הנצרות כי רוח הקודש מובילה את בני האדם לאמונה בישו, ומעניקה להם את היכולת לנהל את חייהם כנוצרים. רוח הקודש שוכנת בגופו של כל אדם ואדם, והיא מתוארת לעיתים כיועץ או מסייע המנחה את בני האדם אל האמת, כדברי ישו:
"אם אהבתם אתי את מצותי תשמרו׃ ואני אשאלה מאבי והוא יתן לכם פרקליט אחר אשר ישכן אתכם לנצח׃ את רוח האמת אשר לא יכל העולם להשיגו באשר לא יראהו ולא ידעהו ואתם ידעתם אתו כי אתכם שכן הוא אף יהיה בתוככם".
והפרקליט רוח הקדש אשר ישלחנו אבי בשמי הוא ילמדכם את כל ויזכירכם את כל אשר הגדתי לכם".
בשיח התאולוגי > טיבה וטבעה של רוח הקודש בזרם המרכזי > מתנות ופירות

לפי הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית, יכולה רוח הקודש להעניק למאמינים שבע מתנות. יש כנסיות המונות מתנות נוספות, אך לפי אמברוזיוס הקדוש בעקבות האמור בספר ישעיהו, שבע המתנות הן חוכמה, בינה, שיקול-דעת, תעוזת הנפש, ידע, מורא האל ורחמים (או רוח אלוהים):
"וְנָחָה עָלָיו, רוּחַ ה'--רוּחַ חָכְמָה וּבִינָה, רוּחַ עֵצָה וּגְבוּרָה, רוּחַ דַּעַת, וְיִרְאַת ה'. וַהֲרִיחוֹ, בְּיִרְאַת ה'; וְלֹא-לְמַרְאֵה עֵינָיו יִשְׁפּוֹט, וְלֹא-לְמִשְׁמַע אָזְנָיו יוֹכִיחַ".
הפרוטסטנטים לעומת זאת, מונים את מתנות רוח הקודש לפי דברי פאולוס הקדוש באיגרתו הראשונה אל הקורינתיים:
"כי האחד נתן לו על ידי הרוח דבור החכמה ולאחד דבור הדעת כפי הרוח ההוא׃ לאחר האמונה ברוח ההוא ולאחר מתנות הרפאות ברוח ההוא׃ ולאחר לפעל גבורות ולאחר נבואה ולאחר להבחין בין הרוחות ולאחר מיני לשנות ולאחר באור לשנות".
לפעולתה של רוח הקודש בחייו של המאמין תשעה תוצרים חיוביים המכונים "פרי רוח הקודש", כפי שנאמר באיגרת פאולוס הקדוש אל הגלטים:
"ופרי הרוח אהבה, שמחה, ושלום, ארך רוח, ונדיבות, וחסד, ואמונה׃ וענוה, ופרישות(;) אין תורה לנגד עשי אלה"
נהוג לסמל את תשעת פירות רוח הקודש בכוכב שלו תשע פינות המכונה אניאגרם.
רוח הקודש בכנסיות שאינן מכירות בשילוש הקדוש

מספר כנסיות אינן מכירות בשילוש הקדוש, ולגרסתן האב, הבן ורוח הקודש הן ישויות נפרדות. בדרך כלל רואות כנסיות אלה את ישו כמשיח ותו לא, או כבן האל הנפרד ממנו לחלוטין; ואת רוח הקודש הן תופסות כרצון האל או ככוח ההתערבות האלוהית, ולא כישות עצמאית ונפרדת. על כנסיות אלה נמנים עדי יהוה, כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים המוכרים כמורמונים, הכנסייה האמיתית של ישו, כנסיית האיחוד ועוד.
ראו גם

השילוש הקדוש
תאולוגיה נוצרית
רוח הקודש (יהדות)
הערות שוליים

↑  "הנצרות וארץ הקודש", אהרון לירון, הוצאת צ'ריקובר, מסת"ב 9651601094, עמ' 170
↑  "הנצרות וארץ הקודש", אהרון לירון, הוצאת צ'ריקובר, מסת"ב 9651601094, עמ' 171
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563078505171  PLWABN: 9810611106205606  BNE: XX526215  BnF: cb119517451 (data)  GND: 4024056-3  LCCN: sh85061632  LNB: 000054516  NDL: 00570360  NKC: ph117519  TDVİA: ruhulkudus  VIAF: 8156616967028590496   WorldCat (עם VIAF): 8156616967028590496 
טבילת ישו ורוח הקודש בדמות יונה
רוח ישו נחה על שליחיו (1200 לערך) באמצעות רוח הקודש ובדמות לשונות אש
עננים, אור וצל בהשתנות
הבשורה מאת פרה אנג'ליקו, ורוח הקודש בדמותה של קרן אור
פסל של השילוש הקדוש בקתדרלת סן דני בצרפת: האב במרכז אוחז בישו בדמות שה האלוהים, ומעליו רוח הקודש בדמות יונה
רוח הקודש כיונה מאת ג'ובאני לורנצו ברניני (בערך 1660)
אניאגרם
ריצוף שוטגאן

בגנטיקה, ריצוף שוטגאן (באנגלית: shotgun sequencing או shotgun cloning, בתרגום מילולי: ריצוף בשיטת רובה הציד) היא שיטה המשמשת לריצוף גדילי DNA ארוכים. שיטה זו נקראת כך כאנלוגיה לדפוס הירי האקראי למחצה והמתפשט במהירות של רובה הציד שוטגאן.
מאחר ששיטת ה-chain termination ("סיום השרשרת", מכונה גם שיטת סנגר) לריצוף DNA יכולה לשמש רק עבור גדילים קצרים יחסית (100 עד 1,000 בסיסים), יש לחלק את הרצפים הארוכים יותר לחתיכות קטנות יותר, ולאחר מכן לחבר אותן מחדש על מנת לקבל את הרצף הכולל. שתי שיטות עיקריות משמשות לצורך כך:
chromosome walking ("טיול על הכרומוזום") – שיטה בה מתקדמים לאורך כל הגדיל, חתיכה אחר חתיכה.
ריצוף בשיטת ריצוף שוטגאן – תהליך מהיר יותר אך מורכב יותר, המשתמש ברצפים אקראיים.
בשיטת הריצוף שוטגאן, שוברים את ה-DNA באופן אקראי למקטעים קטנים רבים והם מרוצפים בשיטת ה-chain termination על מנת לקבל את הקריאות (reads). לאחר ביצוע חזרות רבות של פרגמנטציה וריצוף מתקבלות חפיפות רבות של הקריאות עבור ה-DNA הנחקר. בשלב הבא, תוכנות מחשב משתמשות בקצוות החופפים של קריאות שונות על מנת להרכיב אותן לרצף יחיד.
שיטת הריצוף שוטגאן היא אחת הטכנולוגיות הראשונות שאיפשרו ריצוף מלא של הגנום.
דוגמה

בתור דוגמה, נסתכל על שתי החזרות הבאות של קריאות מריצוף הריצוף שוטגאן:
| גדיל | רצף |
| --- | --- |
מקורי: AGCATGCTGCAGTCATGCTTAGGCTA
הרצף הראשון שהתקבל: AGCATGCTGCAGTCATGCT------- -------------------TAGGCTA
הרצף השני שהתקבל: AGCATG-------------------- ------CTGCAGTCATGCTTAGGCTA
שחזור של הרצף המקורי: AGCATGCTGCAGTCATGCTTAGGCTA
זוהי דוגמה פשוטה ביותר, שבה אף אחת מהקריאות לא מכסה את האורך המלא של הרצף המקורי, אבל ניתן להשתמש בארבע הקריאות כדי להרכיב את הרצף המקורי תוך שימוש בחפיפות של הקצוות שלהם על מנת ליישר ולסדר אותם. במציאות, תהליך זה משתמש בכמויות עצומות של מידע, המלאות בחוסר ודאות ובשגיאות ריצוף. הרכבה של גנומים מורכבים מסובכת אף יותר בשל המספר הרב של רצפים שחוזרים על עצמם (repetitive sequence), מה שאומר שקריאות קצרות זהות יכולות להגיע מחלקים שונים לחלוטין של הגנום.
על מנת להתגבר על קשיים אלה ועל מנת להרכיב את הרצף השלם בצורה מדויקת נדרשות קריאות חופפות רבות עבור כל רצף מה-DNA המקורי. לדוגמה, על מנת להשלים את פרויקט הגנום האנושי, רוב הגנום האנושי רוצף בכיסוי (coverage) של 12X ואף יותר; כלומר, כל בסיס ברצף הסופי הופיע בממוצע ב-12 קריאות. ואף על פי כן, השיטות הנוכחיות נכשלו בניסיון לבודד או להרכיב רצף אמין של כ-1% מגנום האדם (האאוכרומטי), נכון ל-2004.
ריצוף גנום שלם בשיטת הריצוף שוטגאן > כיסוי (coverage)

כיסוי ("עומק הקריאה" או פשוט ה"עומק"), הוא המספר הממוצע של קריאות המייצגות נוקליאוטיד מסוים ברצף שהורכב מחדש. את הערך ניתן לחשב על סמך האורך של הגנום המקורי (G), מספר הקריאות (N) ואורך קריאה ממוצעת (L) לפי הנוסחה הבאה: N*L/G. לדוגמה, לגנום היפותטי בעל 2,000 זוגות בסיסים שמורכב מחדש מ-8 קריאות עם אורך ממוצע של 500 נוקלאוטידים, יהיה עומק של X2 ‏(2x redundancy). פרמטר זה מאפשר גם להעריך כמויות אחרות, כדוגמת אחוז הגנום המכוסה על ידי הקריאות (גם הוא לעיתים מכונה באנגלית coverage). כיסוי גבוה בריצוף ריצוף שוטגאן רצוי משום שהוא יכול להתגבר על שגיאות בקריאת בסיסים והרכבתם. הנושא של תאוריית ריצוף DNA מטפל ביחסים שבין כמויות כאלה.
לעיתים נעשית הבחנה בין כיסוי רצפים לבין כיסוי פיזי. כיסוי רצפים הוא המספר הממוצע של פעמים שבהם בסיס נקרא (כפי שתואר קודם). כיסוי פיזי הוא מספר הפעמים הממוצע שבסיס נקרא או שנמצאו עבורו קריאות משלימות מתאימות.