stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הפקחים הירוקים
מבנה החיל > משמר הכבוד של החיל

משמר הכבוד של חיל הפקחים הירוקים הוא האליטה של החיל, והוא מבוסס על כוכב הלכת אואה אך אינו מוגבל לסקטור אחד. חברי משמר הכבוד מתפקדים כמנהיגי החיל, כפותרי בעיות וסכסוכים וכסוכנים מיוחדים. תואר משמר הכבוד הוצג לראשונה בחוברת הראשונה של המיני סדרה Tales of the Green Lantern Corps. מבין שורותיו נמנים שלושה - טומאר-רי, קריסמה ואפרוס, אשר הנהיגו שלושה פלגים של החיל כנגד צבאות המתים. בחוברת השלישית, שומרי היקום ממנים את האל ג'ורדן לחבר משמר הכבוד האנושי הראשון בעקבות מעשיו בהנהגת החיל נגד נקרון וקרונה. אולם, ג'ורדן סירב לכבוד שהגיע לו, בטוענו שאין הוא שונה משאר חברי החיל וכי הוא עשה את מה שצריך לעשות בשעת צרה. בכך זכה להערכתם של חבריו לחיל.
הפקח הירוק גאי גרדנר קודם לחבר משמר הכבוד במהלך המיני סדרה "חיל הפקחים הירוקים: היטענות מחדש", והוא שימש גם כמפקד שטח. בסופה של מלחמת חיל סינסטרו, קייל ריינר התווסף לשורות משמר הכבוד כשותפו של גרדנר, כעת כשישותו של איון נפרדה מגופו. בחוברת Green Lantern Corps #48, ג'ון סטוארט הוצג כשותפו החדש של ריינר במשמר הכבוד, כשגרדנר עוזב לככב בסדרת "לוחמי הברקת".
מבנה החיל > הגווייה

הגווייה (The Corpse, על משקל The Corps - החיל) היא חטיבת מבצעים מיוחדים סודית של חיל הפקחים הירוקים, אשר חבריה אינם מוגבלים לחוקי החיל להם נשמעים הפקחים הירוקים הרגילים. הם מבצעים את המשימות האפלות והמסוכנות ביותר. חברים אלה אינם משתמשים בטבעות כוח. במקום, הם בולעים דיסקים בצורת מטבע המקנים להם את כוחות הטבעת, כאשר זמן הטעינה המוקצה להם הוא חמישה ימים (ולא זמן טעינה רגיל של טבעות הכוח, שעומד על 24 שעות). דיסקים אלו יוצרים אנרגיה סגולה במקום האנרגיה הירוקה המסורתית. חברי החטיבה המיוחדת אינם לובשים את מדי החיל ואינם נושאים את סמלו, והם מעדיפים תלבושת שחורה ללא כל סמל.
מעט מאוד פקחים ירוקים מודעים לקיומה של חטיבת הגווייה. גאי גרדנר אומר שבכל שנותיו בחיל, הוא מעולם לא שמע עליהם, ולאחר שהשתתף עימם במשימה, זכרונו נמחק. עם אישורו של השימוש בכוח קטלני לאחר אירועי מלחמת חיל סינסטרו, עתידה ונחיצותה של החטיבה נותר לא ידוע.
מבנה החיל > חיל אלפא לנטרן

לאחר מלחמת חיל סינסטרו, שומרי היקום מקימים דרגת לוחמים חדשה בשם אלפא לנטרן. חברי אלפא לנטרן הם חברי חיל מחושבים אשר אוחדו עם טבעות וסוללות הכוח שלהם והמשמשים כחקירות פנימיות של החיל. חמשת חברי האלפא לנטרן הרשמיים הם בודיקה, ואריקס, קראקן, גרין מן וצ'סלון. הוצע לג'ון סטוארט להפוך לחבר מן המניין, אך הוא ציין שאין הוא מכיר את הרעיון שעומד מאחורי האלפא לנטרן מכדי לקבל את ההצעה. עיצוב הרעיון לאלפא לנטרן נהגה על ידי גראנט מוריסון.
לאחר אירועי "הלילה האפל ביותר" התגלה כי לא כל חברי אלפא לנטרן גויסו מרצונם. התגלה גם שחברי החיל הוסבו בידי סייבורג סופרמן כדי לפתות את גאנטת להשיב אותו לדמותו המקורית. אי לכך, סייבורג סופרמן אילץ את חברי אלפא לנטרן להרוג את עצמם אם גאנטת לא יחזיר אותו לאישיותו הקודמת. לאחר הבסתו של סייבורג סופרמן, חברי אלפא לנטרן מוחזרים לחיים עם תובנות חדשות, עדיפויות וערכים הודות לגאנטת.
ישות

איון הוא ישות גשמית והתגלמות כוח הרצון של חיל הפקחים הירוקים בספקטרום הרגשי. הוא חי עם המארח שלו ביחסים סימביוטיים הדדיים, כאשר הוא מספק כמות כוח עצומה תמורת כוח הרצון של מארחו. הישות מתוארת כלווייתן פרימיטיבי וגדול. באירועי "היום הבהיר ביותר", איון נלכד בידי קרונה והצטרף לשומר היקום העריק במסעו להשתלט על חיל הפקחים הירוקים תוך השתלטות על אחד מששת שומרי היקום הנותרים.
שבועת החיל

| --- | --- |
   ביום בהיר, בליל אפל, הרשע מעיני לא יסתתר, כל אלו הסוגדים לרע,  השמרו מכוחי... כוחה הירוק של המנורה!!  — האל ג'ורדן ושאר חברי הגרין לנטרן מאז :    In brightest day, in blackest night, No evil shall escape my sight Let those who worship evil's might, Beware my power...Green Lantern's light!
ביבליוגרפיה

הרשימה מהווה את הבסיס לסדרת הכותרים ומכילה את גלגוליהם השונים של חברי הפקחים הירוקים במהלך השנים.
Tales of the Green Lantern Corps Annual #1 - חוברת שנתית ראשונה של כותרי הכרך השני (Vol. 2)‏, 1981.
Tales of the Green Lantern Corps - מיני סדרה בת שלוש חוברות, מאי-יולי 1981.
Green Lantern Corps #201-224 - כותרי Green Lantern Vol. 2 לשעבר, יוני 1986 - מאי 1988.
Tales of the Green Lantern Corps Annual #2-3 - דצמבר 1986, אוגוסט 1987.
Green Lantern Corps Quarterly #1-8 - קיץ 1992-סתיו 1994.
Green Lantern: The New Corps - מיני סדרה בת שתי חוברות, 1999.
Green Lantern Corps: Recharge - מיני סדרה בת חמש חוברות, נובמבר 2005-מרץ 2006.
Green Lantern Corps (Vol.2) #1-63 - אוגוסט 2006-אוגוסט 2011.
Green Lantern Corps (Vol.3) #1 - ongoing - ספטמבר 2011 ואילך.
הערות שוליים

↑  Green Lantern Vol.5 #0, September 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575019805171  LCCN: sh2018002483 
לוגו החיל
בית ליסין

ערך זה עוסק במבנה ששימש לאירועי תרבות ולמופעי תיאטרון בתל אביב. אם התכוונתם לתיאטרון בית ליסין ששכן במבנה זה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז תרבות 
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1953
 תאריך פתיחה רשמי:  1953 
 אדריכל:  בנימין אידלסון, אריה שרון 
 
 קואורדינטות:  32°05′04″N 34°47′22″E﻿ / ﻿32.084583333333°N 34.7895°E﻿ / 32.084583333333; 34.7895
 תבנית:לשוניות2
 
בית ליסין בשנת 1958
בית ליסין היה מבנה ששימש לאירועי תרבות ולמופעי תיאטרון. המבנה, בפינת הרחובות ויצמן וזכרון יעקב בתל אביב, תוכנן על ידי האדריכלים (לימים שניהם זוכי פרס ישראל) בנימין אידלסון ואריה שרון. על תכנון המבנה זכו האדריכלים בפרס רוקח.
היסטוריה

אבן פינה לבית ליסין הונח במאי 1949 ובדצמבר 1953 נחנך הבית כ"בית תרבות לפועלים" על שם מנהיג הפועלים וידיד הציונות, המשורר והעיתונאי היידי אברהם ליסין. הקמתו התאפשרה בעזרת תרומה בסך 100 אלף דולר שהרים ועד הפועלים היהודי באמריקה.
בבית ליסין פעל אולם בו התקיימו הרצאות, סימפוזיונים, רסיטלים והקרנות של סרטי קולנוע. בצדו השני של הבניין פעלו ארכיון העבודה, הספרייה על שם סירקין, מכון אבשלום, ספרייה מוניציפלית וספרייה פדגוגית.
במקום שכנה מסעדת פועלים אשר הגישה אוכל מבושל במחיר מסובסד.
בין השנים 1980–2003 שכן בו תיאטרון בית ליסין. בקומה העליונה של המבנה שכן שנים רבות מועדון הופעות בשם "המרתף העליון", שאמנים רבים הופיעו בו לפני קהל מצומצם. המבנה היה בבעלותה של ההסתדרות הכללית, עד שמכרה אותו באוקטובר 2000 לקבוצת רחמים-ביתן תמורת 14.2 מיליון דולר. הרוכשים קיבלו אישור להקמת בניין בן שבע קומות מגורים על מגרש החניה של בית ליסין. בדצמבר 2006 נמכרו 52 אחוזים מהמתחם לחברת "אזורים".
ב-19 בפברואר 2018 נהרס "בית המלין" ובו ציור הקיר הענק (50 מ"ר) שיצר האמן שלום סבא לטובת הקמת מגדל מגורי יוקרה בשם "מגדל בית ליסין".
ראו גם

תיאטרון האהל בתל אביב - תוכנן גם הוא על ידי אריה שרון
הערות שוליים

↑  הונחה אבן פינה לבית פועלים ע"ש אברהם ליאסין, דבר, 23 במאי 1949
↑  בית תרבות ע"ש לאסין יתחיל בפעולתו, על המשמר, 25 בדצמבר 1953
↑  בית ליאסין נפתח ומתחיל בפעולה, דבר, 25 בדצמבר 1953
↑  חיים ברנשטיין, דבר, 14 ביולי 1977
↑  ג. שמעון, עבר והווה בבית ליסין, דבר, 14 בפברואר 1956
↑  בית ליסין, דבר, 28 באפריל 1960
↑  אלעזר לוין, אזורים קנתה את בית ליסין בעסקה לפי 52%, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בדצמבר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3c6352e-27c0-4a77-b5dc-990b5eefec86
המבצע הסורי להפצצת מתקני הזיקוק בחיפה (1973)

בבוקר 20 באוקטובר 1973, ביומה ה-15 של מלחמת יום הכיפורים, המריאו משטח סוריה זוג מטוסי הפצצה מדגם סוחוי 20 למשימת הפצצה של בתי הזיקוק בחיפה. המפציצים הסוריים הצליחו לחדור למרחב האווירי הישראלי, אך הטילו את מטען הפצצות אל הים, ככל הנראה בשל טעות ניווט. בדרכם חזרה נפל אחד המטוסים הסוריים במרכז ובדרום העיר נהריה וגרם לנזק למבנים ולכלי רכב.
המבצע הסורי

לפנות בוקר המריאו זוג מטוסי הפצצה מדגם סוחוי 20, שהיה מטוס הפצצה חדיש לטווח טיסה ארוך, למשימת הפצצה של בתי הזיקוק בחיפה. המטוסים חדרו למרחב האווירי הישראלי אך ככל הנראה הטייסים התקשו לאתר את בית הזיקוק והטילו את הפצצות אל הים מול העיר נהריה.
בהמשך טיסתם חזרה, בשעה 05:35, לערך התפוצץ אחד המטוסים באוויר ושבריו התפזרו ברדיוס של 4 קילומטר במרכז ובדרום נהריה וגרמו נזק למבנים ולכלי רכב. הדף הפיצוץ נשמע גם בישובי הסביבה ומעוצמתו נשברו זגוגיות ברחבי העיר. בהתרסקות לא היו נפגעים בצד הישראלי בשל השעה המוקדמת.
הטייס הסורי שמטוסו התרסק הצליח להיפלט צנח אל צידה הדרומי של העיר נהריה והובהל חסר הכרה ובמצב קשה לבית החולים על ידי תושבים. לאחר שעות אחדות מת מפצעיו.
ברדיו דמשק דווח באותו היום כי בתי הזיקוק של חיפה הופצצו בתגובה להפצצות חיל האוויר הישראלי של מתקנים בעומק סוריה בימי המלחמה הקודמים.
ראו גם

אירועי מלחמת יום הכיפורים
מבצע בדר (המבצע שתכנן צבא מצרים בחזית הדרום)
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band

Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הביטלס. האלבום הוא אלבום קונספט והוא מהווה אבן דרך משמעותית בדרכה המוזיקלית של הלהקה, השפיע על אלבומי רוק ועל המוזיקה הפופולרית שבאה אחריו ודורג במקום הראשון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון בשנת 2003. האלבום הוקלט במשך 136 ימים, מ-6 דצמבר 1966 ועד 21 אפריל 1967. האלבום יצא בבריטניה ב-26 במאי 1967 ובארצות הברית ב-2 ביוני 1967. במהלך האלבום עשו הביטלס ניסויים רבים בסגנונות מוזיקליים, בטכניקות הקלטה ובכלי נגינה שלא היו מקובלים במוזיקת רוק על מנת ליצור את הצליל הייחודי שלו. מרגע יציאתו היה האלבום חדשני ביותר בסאונד המיוחד שלו, במילות ובנושאי השירים, בגיוון הסגנוני, בשלמות הביצוע ובעיצוב עטיפתו והיה לאחד הסמלים המרכזיים של תנועת ילדי הפרחים בקיץ 1967.
הרקע לאלבום

"סרג'נט פפר", כפי שהוא מכונה בקיצור, הוקלט לאחר סיומה של תופעת הביטלמניה ולאחר שחבריה הפסיקו להופיע. עם הפסקת ההופעות, יכלו להתפנות חברי הלהקה, בפעם הראשונה מאז קמה הלהקה, לתכנון מדוקדק של תקליטם הבא, שהיה אמור לכלול שירים המתארים את מחוזות ילדותיהם, המשך מגמה שהחלה ב-Revolver ובתקליטון Strawberry Fields Forever/Penny Lane. כפי שהסתבר בסוף תהליך היצירה, התוצאה הייתה שונה לחלוטין מהכוונה הראשונית.
מקרטני טען שהוא הושפע מרעיון "הנושא האחיד" בתקליטי פרנק זאפה ומהתקליט Pet Sounds של להקת The Beach Boys שהיווה פריצת דרך בתחום ההקלטה.
פול מקרטני אמר בריאיון שאחרי שהוא וג'ון לנון שמעו לראשונה את התקליט, הם הלכו לדירתו של מקרטני והתחילו לכתוב את השיר She's Leaving Home.
אלבום קונספט

הפסקת ההופעות והיד החופשית שנתנה חברת EMI לביטלס איפשרה לחברי הלהקה להתמקד ביצירה המוזיקלית ולהקדיש זמן רב לעבודת אולפן. התוצאה הייתה בנייה של אלבום כיצירה אומנותית אחת כוללת, ולא רק כאוסף של שירים. בשיר הפותח את האלבום, אותו כתב פול מקרטני יחד עם מל אוונס, חברי הלהקה מציגים את עצמם לא בתור הביטלס, אלא בתור להקת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר, ומזמינים את המאזינים להצטרף ולשמוע את ההופעה שלהם. השיר מוביל באופן רצוף לשיר שנכתב על ידי פול מקרטני וג'ון לנון ומבוצע על ידי רינגו סטאר, With a Little Help from My Friends, המגלם דמות של זמר בשם בילי שירס. בשיר הלפני אחרון של התקליט, חוזרת מנגינת השיר הראשון, ומילות השיר מודות לנו על ההקשבה ומצטערות על כך שההופעה מגיעה לסופה. אולם, פרט לתבנית זו אין קשר של ממש בין השירים האחרים בתקליט והוא עדיין מהווה אסופת שירים מגוונת ולא "אלבום קונספט", כלומר אלבום בעל נושא מרכזי.
רעיון הצגת הלהקה לא כ"ביטלס" אלא כ"להקת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר" מבוטא בצורה בולטת גם בעיצוב עטיפת התקליט. חברי הלהקה מופיעים על גבי התקליט פעמיים: במרכז הם לבושים בתור חברי הלהקה של סרג'נט פפר, ותמונה נוספת שלהם מופיעה בין שלל הדמויות המפורסמות שברקע.
הכתיבה וההקלטה

החופש להקליט ללא עול ההופעות נתן לכל ארבעת חברי הלהקה הזדמנות להתנסות באמצעי הקלטה חדישים ובהרגלי עבודה שונים באולפן הקלטות. חברי הלהקה לא הגיעו עוד לאולפן עם שיר גמור, אלא עם מגוון רעיונות, עליהם עבדו במשותף ויחד עם אנשי הסאונד. לנון עבד באולפן שהתקין בביתו ושם ביצע ניסויי צליל אלקטרוניים בהיפוך סלילי הקלטה, יצירות קולאז' מסלילי הקלטה שונים וניגן סלילי הקלטה במהירויות שונות. מקרטני שהה רוב הזמן באולפן 2 של אולפני אבי רוד ועבד עם המפיק ג'ורג' מרטין ועם טכנאי ההקלטה ג'ף אמריק. האריסון כמעט ולא הגיע לאולפן, אלא שיפר את התמחותו בנגינה בסיטאר ויצר קשרים עם נגני מוזיקה הודית. רינגו סטאר אמר בראיון מאוחר שהוא חש עצמו כנגן אולפן, אחד מרבים שהוקלטו במסגרת הצורך לשלב באלבום נגני כלי נגינה רבים ושונים (בהם תזמורת סימפונית, קלרינט, נבל, צ'מבלו, וכלי נגינה הודיים שונים). עם זאת תיפופו של סטאר השתפר מאוד בעת הקלטות סרג'נט פפר. במקביל התנסו כל חברי הלהקה ב-LSD. תקליט זה היה האחרון שבו שיתפו לנון ומקרטני פעולה בכתיבת שירים. לאחר Revolver, שהצטיין בקיטוב רב ובהבחנה בין "שירים של ג'ון" ל"שירים של פול", רוב השירים בסרג'נט פפר נכתבו במידה זו או אחרת של שיתוף פעולה בין השניים. באלבומים הבאים נעלם שיתוף פעולה זה כליל.
כמו באלבומים הקודמים, Revolver ו-Rubber Soul, השתמשה הלהקה בטייפ ארבעה ערוצים ובמספר הקלטות לכל שיר אולם בסרג'נט פפר הגיע מיצוי ההקלטה בארבעה ערוצים לשיאו. חברי הלהקה, בעיקר לנון ומקרטני, ביקשו ממרטין להשיג אפקט קולי מסוים, כמו למשל "סאונד של קרקס" ב-Being for the benefit of Mr. Kite, ומרטין נדרש ליצירתיות על מנת להשיג את האפקט המבוקש.
העטיפה

מעבר לגיוון במוזיקה ובאמצעי ההקלטה, היווה סרג'נט פפר פריצת דרך גם בתחום עטיפות האלבומים. עד היום התמונה על התקליט נחשבת ייחודית וזוכה למחוות רבות מצד אומנים רבים בעולם כולו. העטיפה זכתה בפרס גראמי באותה שנה, אחד מארבעה פרסי גראמי שהוענקו לתקליט. האלבום אף זכה בפרס גראמי לאלבום השנה.
צילום העטיפה, שנערך על ידי פיטר בלק, הוא קולאז' המורכב מ-57 דמויות שהיוו עבור חברי הלהקה גיבורים בשלב כלשהו בחייהם וחפצים שונים, בהם תשע בובות. במרכז הצילום ניצבים ארבעה חברי הלהקה, לבושים במדים צבעוניים ועטויי שפם, המגלמים את חברי "תזמורת הלבבות הבודדים". לידם עומדות בובות הביטלס מהתקופה הראשונה ממוזיאון מאדאם טוסו. בין האישים המופיעים בתמונה ניתן למנות את אלברט איינשטיין, פרד אסטר, ויליאם ס. בורוז, אוברי בירדסלי, לני ברוס, מרלון ברנדו, מרלן דיטריך, בוב דילן, ג'יימס דין, אלדוס האקסלי, אוליבר הארדי, אוסקר ויילד, ג'וני וייסמילר, הרברט ג'ורג' ולס, שירלי טמפל, קרל גוסטב יונג, סטן לורל, לורנס איש ערב, דייוויד ליווינגסטון, מרילין מונרו, קרל מרקס, אדגר אלן פו, זיגמונד פרויד, לואיס קרול, טוני קרטיס, ג'ורג' ברנרד שו, קרלהיינץ שטוקהאוזן, וו. סי. פילדס, סוני ליסטון ודילן תומאס.
דמות נוספת המופיעה על העטיפה היא דמותו של סטיוארט סאטקליף, הבסיסט המקורי של הביטלס. חברי הלהקה הוסיפו את דמותו לזכרו של סאטקליף, בשורה השלישית בקצה השמאלי לפני דמותו של האמן אוברי בירדסלי (מספר 35).
בתמונה המקורית מופיע גם מהטמה גנדי על העטיפה, אך חברת התקליטים חששה כי הקהל ההודי ייעלב מכך ולכן הוא נחתך.
העציצים שלרגלי חברי הלהקה הם שתילים של קנאביס. אמנים רבים ושונים התייחסו לעטיפה, שהפכה לאיקון תרבותי. פרנק זאפה, למשל, לגלג על עטיפת האלבום, במסגרת עטיפת We're Only in it for The Money שלו.
רשימת הרצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לנון ומקרטני (למעט היכן שמצוין אחרת).
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> שירה מובילה | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band  | מקרטני | 2:02 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | With a Little Help from My Friends  | סטאר | 2:44 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Lucy in the Sky with Diamonds  | לנון | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Getting Better  | מקרטני | 2:47 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fixing a Hole  | מקרטני | 2:36 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | She's Leaving Home  | מקרטני ולנון | 3:35 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Being for the Benefit of Mr. Kite!  | לנון | 2:37 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 19:36 |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> שירה מובילה | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Within You Without You (נכתב על ידי האריסון)   | האריסון | 5:05 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | When I'm Sixty-Four  | מקרטני | 2:37 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Lovely Rita  | מקרטני | 2:42 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Good Morning Good Morning  | לנון | 2:41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Reprise)  | לנון, מקרטני, האריסון וסטאר | 1:18 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | A Day in the Life  | לנון ומקרטני | 5:33 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 20:02 |  |  |  |  |  |  |
מכירות והשפעה > מכירות ומצעדים

הוצאת האלבום הייתה אירוע שלו ציפו מיליונים ברחבי העולם במשך זמן רב, שנה חלפה מאז יצא לאור תקליטה הקודם, Revolver ושמועות על תקליט חדשני ופורץ-דרך החלו נפוצות. בארצות הברית הוזמנו מראש מיליון עותקים עוד בטרם יצא האלבום לאור. בבריטניה נמכרו רבע מיליון עותקים בשבוע הראשון בלבד וחצי מיליון עד סוף יוני. בשנת 1973 נמכר העותק המיליון בבריטניה, דבר שהפך את התקליט לנמכר ביותר בכל הזמנים בבריטניה.
התקליט שהה בראש המצעד הבריטי במשך 23 שבועות רצופים ב-1967 (ו-27 בסה"כ). במהלך השנים, כולל הוצאות מחודשות של התקליט, שהה התקליט 206 שבועות במצעד (16 שבועות ב-1987, לרגל הוצאת התקליטור בסיסמה "זה היה לפני 20 שנה", 33 ב-1992 לרגל יובל ה-25 ו-4 ו-5 שבועות ב-2007 ו-2009 בהתאמה).
האלבום זכה בארבעה פרסי גראמי, האלבום הטוב ביותר, הביטלס כלהקה המבצעת הטובה ביותר, העטיפה הטובה ביותר וההקלטה הטובה ביותר.
מכירות והשפעה > השפעה חברתית וסמלית

השפעתו החברתית והתרבותית של התקליט הייתה אף גדולה יותר מהשפעתו המוזיקלית. הוא פתח בפני להקות ואמני רוק אפקים חדשים של יצירה. לאחר התקליט היה ברור שכל נושא מתאים לפזמון רוק וניתן לשלב בו כל סגנון מוזיקלי, גם סגנונות שנראים מרוחקים מרוח הרוק, ובכך פתח את השער לפרוגרסיב רוק. האלבום השפיע על התפיסה המקובלת בקשר למבנה של פזמון רוק ופתח כיוונים חדשים לשילוב קטעים אינסטרומנטליים בתוך פזמון רוק, למשל. בפרט שינתה דרך העבודה על האלבום את כל סגנון העבודה של להקה באולפן. באחת מן ההקלטות התארחו באולפן ארבעת חברי להקת פינק פלויד, שלמדו מכלי ראשון כיצד עובדת להקה באולפן.
היה זה הניסיון הראשוני והבולט ביותר ליצירת אמנות מודעת לעצמה בתוך המסגרת של מוזיקת רוק ודרש הכרה בה כאמנות שיש בה קסם, חכמה ומסתורין. האלבום, שלא התחשב בשיקולי דעת הקהל או שיקולי מכירה ובכל זאת הצליח מסחרית באופן מזהיר הדגים לחברות התקליטים שניתן ורצוי להעז עם חומרים ולהקות ושיש ליצירות מגוונות שוק בקרב הדור הצעיר. בכך פרץ האלבום דרך ללהקות ויוצרים כג'טרו טול, בריאן אינו, רנסאנס, מחתרת הקטיפה, פינק פלויד, מודי בלוז, פרוקול הארום, דייוויד בואי, אמרסון, לייק ופאלמר, ג'נטל ג'ייאנט, קינג קרימזון, ג'נסיס, ELO, קצפת, סופרטרמפ ורבים אחרים, חלקם יצרו לפניו, אך האלבום המצליח סיפק להם הן נקודת התייחסות אמנותית והן פריצה מסחרית. האבנים המתגלגלות, למשל, יצרו את התקליט "Their Satanic Majesties Request", תקליטם הפסיכדלי היחיד והכושל, כמענה מודע, אפל, לקסם הבהיר של "סרג'נט פפר".
האלבום היווה סמל ואות פתיחה ל"קיץ של האהבה", כפי שכונה הקיץ של 1967 ושלטו בו חדוות חיים, תקווה, צבעוניות ופסיכדליה, אופטימיות, זיקה לתורות ומוזיקה מהודו ומוזיקת רוק מגוונת. התקליט יצר אחדות בפסקול החיים של צעירים בכל רחבי העולם. בשבוע הראשון של יוני נסע כתב ה"רולינג סטון" ריצ'רד מיצ'נר לאורך ארצות הברית. בכל עיירה ובכל תחנת דלק נשמעו ממקלטי הרדיו צלילי האלבום.
מכירות והשפעה > השפעה על הביטלס

הוצאת התקליט השפיעה רבות על הביטלס עצמם. הם הגיעו לשיא משותף שמאז נמדדו תמיד למולו. הסטנדרט שהציגו בפני עצמם בתקליט, ליצור ולחדש, לחבר מגוון שירים במגוון סגנונות וכדומה היווה אתגר שקשה לעמוד בו ומעמסה יצירתית. הקלטות האלבום נעשו ללא מעורבותו של אמרגן הביטלס בריאן אפשטיין ובניגוד לדעתו. הדבר הוביל לדיכאון בו שקע אפשטיין ואולי אף למותו (אם אכן נגרם עקב התאבדות). ג'ון לנון אמר בראיון מאוחר כי מותו של אפשטיין גרם להשתלטותו של מקרטני על הלהקה ולהתנתקות רגשית של לנון מהלהקה, שהיוותה עבורו מאז מקום עבודה גרידא. עקב ההצלחה, וללא אפשטיין, סברו הביטלס שהם יצליחו בכל מקרה וכך קרה שהתרסקו סמוך לאחר מכן עם הסרט והאלבום הכושלים Magical Mystery Tour.
באחד הראיונות שהעניק פול מקרטני בעקבות האלבום, הצהיר שעל מנת להגיע להישגים האמנותיים שבו עשו חברי הלהקה שימוש ב-LSD. ההצהרה, שנתפסה כהטפה לשימוש בסם, סמוך לתקופה בה הוצא אל מחוץ לחוק, גרמה לסערת רגשות וביקורת עזה כלפי מקרטני, שנאלץ להתנצל. חברי הלהקה נזהרו מאז מאוד שלא להתייחס לרמזים על שימוש בסמים ולא להיתפס כמטיפים לשימוש בהם. עם זאת בקרב הציבור הם נחשבו לסמל להטפה לשימוש בסמים "מרחיבי תודעה" וליכולות הסמים לשפר את היצירתיות.
לקריאה נוספת

Moore, Allan F., The Beatles, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, Cambridge : Cambridge University Press, 1997
בני קניאק

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1959 (בן 65) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  משטרת ישראל  שירות בתי הסוהר
 תקופת הפעילות:  1977–1983   1983 – 2011
 דרגה:   סרן (צה"ל)    ניצב (משטרה)     רב-גונדר (שב"ס)
 תפקידים בשירות
 ראש מטה השר לביטחון הפנים  מפקד מחוז מרכז  סמפכ"ל  נציב בתי הסוהר
 
רב-גונדר בני קניאק (נולד ב-10 בספטמבר 1959) הוא קצין בכיר במשטרת ישראל בדימוס, שכיהן כנציב בתי הסוהר.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל הוצב בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך שירת כמפקד פלוגה בגדוד שקד, השתתף בפינוי ימית ולחם בראש פלוגתו במלחמת לבנון הראשונה.
עם שחרורו התגייס בשנת 1983 למשטרת ישראל. במשך השנים כיהן בין היתר כמפקד תחנת ראשון לציון, מפקד מרחב השרון, עוזר המפכ"ל, מפקד המרכז ללימודי משטרה וסגן מפקד מחוז מרכז. בשנת 2003 מונה לראש מטה השר לביטחון הפנים וקיבל דרגת ניצב. בהמשך מונה למפקד מחוז מרכז ובסיום תפקידו זה, לאחר כשנתיים, מונה לסגן המפקח הכללי של משטרת ישראל וקיבל לידיו סמכויות רבות: בין השאר כיהן כראש הצוות הארגוני ליישום מסקנות והמלצות ועדת זיילר, וכן כמרכז עבודת המטה להפקת הלקחים של המשטרה בעקבות מלחמת לבנון השנייה.
במהלך שירותו במשטרת ישראל, זכה קניאק לאמונו של המפכ"ל משה קראדי וקיבל סמכויות רבות, קידם נושאים מהותיים במשטרה בתחום שיפור השירות לציבור, השיטור הקהילתי, השותפות עם הרשויות המקומיות, המאבק בלחימה בפשיעה, קידום הגישה העסקית בניהול המשטרה ועמד בראש צוות להקמת מערכת "המנה"ל" – מערכת טכנולוגית המודדת ביצועי יעילות תחנות משטרה על פי מדדי יעד וביצוע. בתקופת שירותו כסמפכ"ל נשא באחריות לניהול יחידת הטכנולוגיה של משטרת ישראל (מנ"ט) ופעל למען פיתוח מערכות מבצעיות שיתמכו בלחימה בפשיעה.
קניאק סיים את תפקידו כסגן המפכ"ל בעקבות פרסום מסקנות ועדת זיילר, זאת למרות ששמו כלל לא הוזכר בדו"ח. לאחר מכן נענה להצעתו של השר לביטחון פנים, אבי דיכטר לכהן כנציב בתי הסוהר, במקום יעקב גנות שפרש מתפקידו כדי להתמנות לתפקיד המפכ"ל (תפקיד אותו קיבל בסוף דודי כהן). קניאק נכנס לתפקידו כנציב בתי הסוהר ב-17 באפריל 2007 וכיהן עד אפריל 2011.
בתחילת שירותו כנציב קלט שירות בתי הסוהר את מכלול הכליאה והליווי של משטרת ישראל וביצע שורה של רפורמות מבניות וניהוליות שתרמו לשיפור יעילות הארגון. קניאק הציב את הטיפול בסגל כנושא מרכזי בפעילותו, הרחיב את האקדמיזציה לקצונה ואת פרויקט "תלפיות-להב" לגיוס סגל איכותי וקידומו, ופעל לקידום שכר הנגדים ומסלולי שירות ייחודיים.
בספטמבר 2010 הודיע קניאק כי יסיים את תפקידו כנציב בתי הסוהר, וכי לא יתמודד על תפקיד המפכ"ל.
חיים אישיים

קניאק מתגורר בראשון לציון, נשוי ואב ל-3 ילדים. הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן במזרח תיכון וקרימינולוגיה ותואר שני מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב במינהל עסקים.
הערות שוליים

1 2  נתיב נחמני, המרוץ למפכ"לות: נציב השב"ס הודיע כי יפרוש, באתר nrg‏, 6 באוגוסט 2010.
↑  איתמר פליישמן ויואב זיתון, אל"מ שריה עופר נרצח 40 שנה בדיוק לאחר שאחיו הטייס נפל במלחמת יום הכיפורים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2013
FBI (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה אמריקאית. אם התכוונתם לגוף המסונף למחלקת המשפטים של ארצות הברית, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמת פשע
 יוצרים:  דיק וולף   קרייג טורק
 שחקנים:  מיסי פרגרים   ג'רמי סיסטו   זיקו זאקי   אבונה נואל   סילה וורד   אלנה דה לה גרזה  
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  7
 מספר פרקים:  113 (נכון לעונה 6)
 תוכנית המשך:  FBI: המבוקשים ביותר   FBI: אינטרנשיונל
 הפקה
 מפיק:  מישל גרקו
 מפיקים בפועל:  דיק וולף   ארתור פורני   פטר ג'נקובסקי   קרייג טורק
 חברת הפקה:  Wolf Films   CBS Television Studios   Universal Television
 הפצה:  CBS Television Distribution
 אתר צילומים:  ניו יורק, ארצות הברית
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות
 מוזיקה:  אטלי אורוורסון 
 אורך פרק:  כ-44 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBS
 תקופת שידור מקורית:  25 בספטמבר 2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.cbs.com/shows/fbi/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
FBI היא סדרת דרמת פשע אמריקאית אשר נוצרה על ידי דיק וולף וקרייג טורק, המשודרת ברשת CBS, שם הופיעה לראשונה ב-25 בספטמבר 2018.
הסדרה כוללת צוות שחקנים הכולל את מיסי פרגרים, זיקו זאקי, ג'רמי סיסטו, אבוני נואל, סילה וורד, אלנה דה לה גרזה, ג'ון בויד וקתרין רנה טרנר. ארגון ה-FBI קיבל עמלה ישירה עבור 13 פרקים של הסדרה ב-20 בספטמבר 2017.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-25 בספטמבר 2018, ונגמרה ב-14 במאי 2019. העונה השנייה עלתה לשידור ב-24 בספטמבר 2019 ונגמרה ב-31 במרץ 2020. העונה השלישית עלתה לשידור ב-17 בנובמבר 2020 ונגמרה ב-25 במאי 2021. העונה הרביעית עלתה לשידור ב-21 בספטמבר 2021. העונה החמישית עלתה לראשונה ב-20 בספטמבר 2022.
ב-9 במאי 2022 הסדרה חודשה לעונות חמישית ושישית.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 22 | 22 | 25 בספטמבר 2018 | 14 במאי 2019 |
|  | 2 | 19 | 19 | 24 בספטמבר 2019 | 31 במרץ 2020 |
|  | 3 | 15 | 15 | 17 בנובמבר 2020 | 25 במאי 2021 |
|  | 4 | 21 | 21 | 21 בספטמבר 2021 | 17 במאי 2022 |
|  | 5 | 23 | 23 | 20 בספטמבר 2022 | 23 במאי 2023 |
|  | 6 | 13 | 13 | 13 בפברואר 2024 | 21 במאי 2024 |
|  | 7 | — | — | 15 באוקטובר 2024 | — |