stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארל גילג
הערות שוליים

↑  Gilg, Karl - Men's Chess Olympiads, באתר OlimpBase
↑  1st Chess Olympiad: London 1927, Czechoslovakia, באתר OlimpBase
↑  2nd Chess Olympiad: The Hague 1928, Czechoslovakia, באתר OlimpBase
↑  4th Chess Olympiad: Prague 1931, Czechoslovakia, באתר OlimpBase
↑  unofficial Chess Olympiad: Munich 1936, Czechoslovakia, באתר OlimpBase
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9242 7687  NTA: 151820430  VIAF: 286437291   WorldCat (עם VIAF): 286437291
סריאגאש

| --- | --- |
 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 מחוז:  טורקיסטן
 שטח:  28.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  61,485 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  41°27′00″N 69°10′00″E﻿ / ﻿41.45°N 69.16667°E﻿ / 41.45; 69.16667 
 אזור זמן:  UTC +6
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. סריאגאש(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. סריאגאש(למפת מחוז טורקיסטן רגילה) טורקיסטן שימקנט קנטאו אריס שרדרה קירג. אוזבקיסטן טג'יקיסטן קזילאורדה קראגנדי ז'אמבולסריאגאש(למפת מחוז טורקיסטן מוגדלת) טורקיסטן שימקנט קנטאו אריס שרדרה קירגיזסטן אוזבקיסטן טג'יקיסטן קזילאורדה קראגנדי ז'אמבולסריאגאש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סריאגאש (בקזחית: Сарыағаш; ברוסית: Сарыагаш) היא עיירה שנוסדה ב-1870 והיא נמצאת במחוז טורקיסטן שבקזחסטן.
גאוגרפיה

סריאגאש נמצאת במרחק של כ-92 קילומטרים משימקנט, בירת המחוז, 15 ק"מ מטשקנט, ובמרחק של כ-1,072 קילומטרים מאסטנה, בירת קזחסטן. בנוסף, העיירה ממוקמת ליד הנהר קלס (אנ').
הנופים הטבעיים של סריאגאש הם ערבות שנחרשות תחת שדות, יערות טוגאי הנמתחים לאורך גדות הנהר. אשוח, אשוחית, ברוש, עצי מישור גדלים באזורי הפארק של בתי הבראה ומרכזי נופש. בסביבת העיר נמצאים כרמים. סריאגאש היא אחת מאתרי הנופש הרפואיים המפורסמים ביותר בקזחסטן. בעיירה קטנה זו מרוכזים עתודות ענק של שתיית מים מינרליים. במקורות נבנו מתחמי ספא וסנטוריומים מודרניים עם חדרי משאבה משלהם, מרכזים הידרופתיים, מחלקות טיפוליות, בריכות שחייה ואזורי פארק. בעיירת הנופש מפעלים לבקבוק מים מינרלים.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (31 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (-2 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 589 מילימטרים בשנה. חודש מרץ הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (118 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (3 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכביש A2.
שדה התעופה הקרוב ביותר לסריאגאש ממוקם בטשקנט. עם זאת, הצורך לנסוע דרך מחסום ולעבור את הגבול לאוזבקיסטן שולל למעשה את קרבתו של שדה התעופה. נמל התעופה הבינלאומי של שימקנט ממוקם 130 ק"מ מסריאגאש. שדה התעופה מחובר בטיסות סדירות עם מוסקבה ונובוסיבירסק.
תחבורה ציבורית בסריאגאש - אוטובוסים ומוניות. נהגי מוניות רשמיים ולא רשמיים מציעים גם הם את שירותיהם לתיירים.
הערות שוליים

↑  Kazakhstan: Regions, Major Cities & Settlements - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  Акиматы городов и районов области (ברוסית). Акимат Южно-Казахстанской области. אורכב מ-המקור ב-3 במאי 2015. נבדק ב-10 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Курорты России, стран СНГ и Прибалтики, Сарыагаш, город (ארכיון)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חולצת טרנינג

חולצת טרנינג עם שרוול ראגלן במיתוג של הרלי-דייווידסון
חולצת טרנינג, הידועה גם בתור סווטשירט, היא חולצה או ז'קט עם שרוולים ארוכים עשוי חומר עבה, בדרך כלל כותנה. חולצות טרנינג נחשבות לבוש יומיומי, ולכן אינן פורמליות כמו חלק מהסוודרים. חולצות טרנינג עשויים להיות עם או בלי כובע. חולצת טרנינג עם כובע בדרך כלל נקרא הודי (אנ').
היסטוריה

בשנת 1920, בנג'מין ראסל ג'וניור, קוורטרבק בקבוצת אלבמה קרימסון טייד בכדורגל אמריקאי, היה עייף מהחיכוך והגרד שנגרמו ממדי הכדורגל הצמריים שלהם. הוא עבד עם אביו, שהחברה שלו "חברת ייצור ראסל אתלטיק" ייצרה בגדים סרוגים לנשים וילדים, על מנת למצוא פתרון טוב יותר. הם יצרו חולצת אימון עבה מכותנה שהייתה התאמה של חלק עליון של אוברול נשי. חולצות אלו ללא צווארון היו החולצות טרנינג הראשונים. חטיבה חדשה של החברה, שהתמקדה רק בייצור חולצות טרנינג, הפכה לחברת ראסל אתלטיק.
הפוטנציאל של החולצת טרנינג ככלי פרסום נייד התגלה בשנות ה-60 במאה ה-20 כאשר אוניברסיטאות בארצות הברית התחילו להדפיס את שמותיהם עליהם כדי להפגין גאוות יחידה. החולצת טרנינג, יחד עם הטי-שירט, סיפק דרך זולה ויעילה להפצת מידע בקנה מידה רחב. טרנד הסיסמאות על טי-שירטים בשנות ה-70 הוביל באופן טבעי גם לחולצות טרנינג. בשל פשטות ההתאמה האישית ועוצמת הגרפיקה החכמה בשילוב עם סיסמאות, החולצת טרנינג הפך לכלי לביטוי אישי נפוץ הן עבור המעצב והן עבור הלובש.
באוסטרליה, החולצת טרנינג נקרא "סלופי ג'ו".
הערות שוליים

↑  "sweatshirt". Merriam-Webster.com Dictionary. Merriam-Webster. נבדק ב-18 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gallagher, Jake (2013-08-28). "Dropping Knowledge: The Crewneck Sweatshirt". GQ. ארכיון מ-2021-10-20. נבדק ב-2017-09-19.
↑  "Russell Athletic History". Russell US. ארכיון מ-2023-01-30. נבדק ב-2023-01-07.
↑  "A Brief Exploration of the Evolution of the Hoodie". Queensboro: Behind the Seams. 2015-02-11. אורכב מ-המקור ב-2018-06-08. נבדק ב-2017-09-19.
↑  "Sweatshirt". LoveToKnow. אורכב מ-המקור ב-2017-09-04. נבדק ב-2017-09-19.
↑  "Australian Slang - Page 'S'". www.kangaroo-island-au.com. נבדק ב-2024-12-29.
↑  "Australian Lingo". "Howdy Mates!" (באנגלית). נבדק ב-2024-12-29.
גדוד נכטיגל

גדוד נכטיגל שנודע גם כ"קבוצת גדוד הזמיר האוקראיני" (בגרמנית: Bataillon Ukrainische Gruppe Nachtigall), או כ"קבוצה מיוחדת נכטיגל" (Sondergruppe Nachtigall) הייתה יחידת משנה בפיקודה של יחידת המבצעים המיוחדים של האבווהר הגרמני "ברנדנבורגר" (Brandenburgers). יחידה זו וגדוד רולנד נוסדו ב-25 בפברואר 1941 כאשר ראש האבווהר, אדמירל וילהלם קנריס, אישר הקמת "לגיון אוקראיני" תחת פיקוד גרמני. הלגיון הורכב מאוקראינים מתנדבים שרבים מהם היו חברים או תומכים בארגון הלאומנים האוקראינים (OUN-B). הגדוד השתתף בשלבים מוקדמים של מבצע ברברוסה (פלישת הציר לברית המועצות ) עם קבוצת ארמיות דרום בין יוני לאוגוסט 1941.
לאחר החזרה לגרמניה בנובמבר 1941 אורגנו חברי הלגיון האוקראיניים לגדוד ה-201 של השוצמנשפט. הגדוד מנה 650 איש ששירתו שנה בביילורוסיה הכבושה בידי הנאצים (בלארוס של היום) לפני פרוק הגדוד. רבים מחבריו, במיוחד המפקדים, הצטרפו לצבא ההתקוממות האוקראיני שנוסד ב-1942, ו-14 מחבריו הצטרפו לדיוויזיית האס-אס גליציה באביב 1943.
הקמה והדרכה

לפני מבצע ברברוסה, ארגון הלאומנים האוקראינים של סטפן בנדרה (OUN) חיפש קשר עם גרמניה הנאצית וקיבל את הכשרתו שם כדי לנצל זאת כהזדמנות להחזיר את עצמאותה של אוקראינה.[דרוש מקור]
לפי האקדמיה הלאומית למדעים של אוקראינה ומקורות נוספים, מנהיג OUN-B בנדרה קיים פגישות עם ראשי המודיעין של גרמניה, בנוגע להקמת גדודי נכטיגל ורולנד. ב-25 בפברואר 1941 קנאריס אישר את הקמת הלגיון האוקראיני בפיקוד גרמני ובו 800 איש. רומן שוחביץ' הפך למפקד הלגיון מטעם OUN-B. ארגון OUN ציפה שהיחידה תהפוך לליבה של הצבא האוקראיני העתידי. באביב קיבל ה-OUN שניים וחצי מיליון מארק לשם פעילות חתרנית נגד ברית המועצות. באביב 1941 הלגיון אורגן מחדש לשתי יחידות, גדוד נכטיגל וגדוד רולנד.[דרוש מקור]
ההכשרה לנכטיגל התקיימה בנויהאמר ליד שלסיג. המפקד האוקראיני היה רומן שוחביץ' והגרמני תיאודור אוברלנדר, מאוחר יותר השר הפדרלי לעקורים, פליטים וקורבנות מלחמה בגרמניה המערבית. אובר-לויטננט ד"ר הנס-אלברכט הרצנר (גר') הופקד על הפיקוד הצבאי על הגדוד.[דרוש מקור]
יחידת נכטיגל הייתה מצוידת במדי ורמאכט סטנדרטיים. לפני שנכנסו ללבוב הניחו על כתפיהם סרטים כחולים וצהובים.
בברית המועצות

ארבעה ימים לפני ההתקפה על ברית המועצות הועבר הגדוד לגבול. בליל 23–24 ביוני 1941 חצה הגדוד את הגבול ליד פשמישל ונסע לכיוון לבוב. גדוד נכטיגל נסע עם דיוויזיית פנצר-ייגר וכמה יחידות טנקים עברו דרך ראדימנו - לבוב - טרנופול - חמלניצקי - ויניצה. במסגרת גדוד ברנדנבורג 1 נכנסו החיילים הראשונים של גדוד נכטיגל ללבוב ב-29 ביוני. הגדוד תפס שמירה על עמדות אסטרטגיות, החשובה בהם - תחנת הרדיו בגבעת ויסוקי זמוק במרכז לבוב. מתחנת הרדיו יצאה ההכרזה על עצמאות אוקראינה.
חיילי נכטיגל ארגנו את הכרזת העצמאות של אוקראינה שהוכרזה על ידי ירוסלב סטצקו ב-30 ביוני והשתתפו בה. כומר הגדוד איוון רינוך נשא נאום לאחר סיום ישיבת ההכרזה. הממשל הגרמני לא תמך בפעילויות אלו אך לא פעל בחומרה נגד המארגנים עד אמצע ספטמבר 1941.
הפלוגה הראשונה של גדוד נכטיגל יצאה מלבוב עם הברנדנבורגרים ב-7 ביולי לכיוון זלוטשוב. שאר היחידה הצטרפה מאוחר יותר במהלך מסעה מזרחה לכיוון זלוטשוב, טרנופול וויניצה. היחידה השתתפה בפעולה נגד קו סטלין, וחלק מחבריה זכו בפרס גרמני. בשלושה כפרים במחוז ויניצה נורו "כל היהודים שבהם נתקל הגדוד".
הסירוב הגרמני לקבל את הכרזת ה-OUN(b) ב-30 ביוני על עצמאות אוקראינה בלבוב הוביל לשינוי בכיוון הפעולה של גדוד נכטיגל. עקב כך, הגדוד הוחזר לקרקוב ופורק מנשקו ב-15 באוגוסט. מאוחר יותר הפך עם גדוד רולנד לגדוד ה-201 של השוצמנשאפט (Schutzmannschaft).
הערכה

ההיסטוריון הרוסי סרגיי צ'וייב קבע כי למרות סיומו, OUN השיג את יעדיו הסופיים - 600 חברי ארגונם קיבלו הכשרה צבאית וניסיון קרב ותפסו עמדות כמדריכים ומפקדים בצבא ההתקוממות האוקראיני החדש.
בנדרה כתב: "הסוף של OUN היה כזה: על הטורים המהפכניים פיקד רומן שוחביץ' עם קבוצה קטנה של קצינים שלא רק עברו הכשרה צבאית אלא הגיעו להבנה ברורה של טקטיקות צבאיות. והכי חשוב, הם הביאו איתם הבנה של ארגון, אסטרטגיות וטקטיקה של לחימה פרטיזנית, ושיטת התמודדות גרמנית עם קבוצות פרטיזנים. הידע הזה היה מאוד שימושי בגיבוש ובפעילות של UPA ובעימותים העתידיים שלה."
במהלך ההיסטוריה הקצרה שלו, לגדוד נכטיגל היו 39 הרוגים ו-40 פצועים.
מחלוקת

לא ידוע אם הגדוד השתתף בפוגרום בלבוב ביולי 1941 או רק חלק מחברי היחידה אכן השתתפו בפוגרום.
ועדה בינלאומית הוקמה בהאג בהולנד ב-1959 לביצוע חקירות עצמאיות. החברים היו ארבעה פעילים אנטי-נאצים לשעבר, עורך הדין הנורווגי הנס קפלן, שר החוץ הדני לשעבר ונשיא הפרלמנט הדני אולה ביירן קראפט, הסוציאליסט ההולנדי קארל ואן סטאל, הפרופסור הבלגי למשפטים פלור פיטרס, והמשפטן השווייצרי וחבר הפרלמנט קורט סקוך. בעקבות חקירת עדים אוקראינים בין נובמבר 1959 למרץ 1960, סיכמה הוועדה: "לאחר ארבעה חודשים של בירורים והערכת 232 הצהרות של עדים מכל החוגים המעורבים, ניתן לקבוע כי להאשמות נגד גדוד נאכטיגל ונגד הסגן דאז וכיום השר הפדרלי אוברלנדר אין בסיס, למעשה".
הצד האוקראיני טען שאף אחת מהטענות לא הוכחה במסמכים כלשהם וכי העדיפות העיקרית של הגדוד הייתה אבטחת תחנת הרדיו והעיתונים, וכן הכרזה על עצמאות אוקראינה.
הוועדה הקנדית לפושעי מלחמה בקנדה (ועדת דשיין) שבדקה האשמות של פושעי מלחמה המתגוררים בקנדה, לא הזכירה בשמו איש מחיילי גדוד נכטיגל. יתרה מכך, היא הגיעה למסקנה כי אין להגיש כתב אישום נגד יחידות המשתפות פעולה עם הנאצים כקבוצה וכי אין די בחברות ביחידות כאלה כדי להצדיק העמדה לדין.
מרכז שמעון ויזנטל טען כי בין 30 ביוני ל-3 ביולי 1941, בימים שהגדוד היה בלבוב, השתתפו חיילי נכטיגל יחד עם הצבא הגרמני והאוקראינים המקומיים ברצח יהודים בעיר. באנציקלופדיה של השואה נכתב כי היחידה הועברה מלבוב ב-7 ביולי ונשלחה לחזית המזרחית.
פולנים טענו שחברי גדוד נכטיגל בהנהגת הנאצים השתתפו בטבח פרופסורים פולנים, כולל ראש ממשלת פולין לשעבר קז'ימייש ברטל, תדיאוש בוי-ז'לנסקי ואחרים, בלבוב ב-1941. (אנ')[דרוש מקור]
פעילותו של גדוד נכטיגל שנויה במחלוקת. מחקר על הטבח בלבוב על סמך מסמכים מהתקופה נערך על ידי אלפרד-מוריס דה זאיאס בספרו The Wehrmacht War Crimes Bureau, 1939-1945.
חרב לאת

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎28 מטר
תאריך ייסוד: 1947
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 889 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 872 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) חרב לאת(למפת נתניה רגילה) חרב לאת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרב לאת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרב לאת32°24′07″N 34°55′01″E﻿ / ﻿32.4019466956472°N 34.9170269788556°E﻿ / 32.4019466956472; 34.9170269788556  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר באדום - חרב לאת בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

יישובים בעמק חפר. תצלום אוויר, דצמבר 2013
חֶרֶב לְאֵת הוא יישוב חקלאי (מושב עובדים) השוכן בעמק חפר, שבמישור החוף. היישוב נמצא מדרום לעיר חדרה, ממערב לקיבוץ גבעת חיים, מצפון למושב חיבת ציון וממזרח לפארק השרון ולכביש 4. היישוב נמצא באזור השיפוט של המועצה אזורית עמק חפר. מהבחינה הארגונית המושב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי. שטחו של המושב 1,750 דונם.
היסטוריה

המושב נוסד על ידי ארגון "חרב לאת", שחבריו היו חיילים משוחררים שלחמו בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה (חלקם ביחידה הצ'כית).
החברים התארגנו במסגרת הארגון "חרב לאת" אשר שם לו למטרה הקמת יישובים בארץ ישראל. ארגון זה הקים בין היתר את היישוב בצרה ואת הכפר הקרוי על שמו. מקור השם "חרב לאת" מבוסס על נבואת ישעיהו (ספר ישעיהו, פרק ב', פסוק ד'): ”וְכִתְּתוּ חַרְבוֹתָם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת, לֹא-יִשָּׂא גוֹי אֶל-גּוֹי חֶרֶב וְלֹא-יִלְמְדוּ עוֹד מִלְחָמָה”); והוא הוצע על ידי זאב וילנאי, עקב העובדה שהמתיישבים הראשונים היו חיילים משוחררים שהחליטו להיות חקלאים והמירו את נשקם בעבודת הקרקע.
בסיוע של "האיחוד החקלאי" (תנועה מיישבת המאגדת יישובים חקלאיים, ללא כל שיוך פוליטי/מפלגתי), עלו ב-3 ביולי 1947 עשרים המתיישבים הראשונים על הקרקע בעמק חפר. חלקם היו רווקים וחלקם בעלי משפחות. רובם היו דתיים, יוצאי הונגריה, רומניה וצ'כיה. בתחילה התנהל היישוב כמושב שיתופי. המתיישבים הנשואים גרו בצריפים ואילו הרווקים גרו באוהלים, היה להם חדר אוכל משותף, מקלחת משותפת, שירותים משותפים ותורנויות שמירה וחדר אוכל. החברים עבדו בפרדס המשותף והחלו לגדל ירקות בהדרכת מדריך מהסוכנות. להשלמת הכנסתם עבדו בפרדסי האזור. ההכנסות מהעבודה הופקדו בקופה המשותפת. החיים במקום היו קשים והייתה תחלופה גדולה של מתיישבים.
בשנת 1948 הצטרפה למושב קבוצה של ניצולי שואה מפולין ומרומניה. בהדרגה התפתחו במושב ענפי משק נוספים: לולים, אווזים, ברווזים, עיזים ובקר.
בדצמבר 1950 החלה הקמת בתי הקבע הראשונים והמתיישבים עברו בהדרגה לגור בהם. בשלב זה הוחלט לפרק את המסגרות המשותפות. האדמות והרכוש חולקו בין החברים וכל משפחה החלה לפתח משק משלה. בשל הקושי להתפרנס מחקלאות השלימו רבים את הכנסתם בעבודות חוץ.
באמצע שנות ה-50 נקלטה במושב קבוצה של עולים מצפון אפריקה (רובם לא הסתגלו לעבודה החקלאית ועזבו את המושב במהלך השנים) ושל ילידי הארץ.
תעסוקה ומסחר

כל משק במושב מורכב משטח אדמה עליו בנויים הבית ויתר המתקנים החקלאים (כגון לול, רפת וכדומה) והנקרא חלקה א' (או "החלקה הצהובה") ובצמידות אליו מצוי שטח לעיבוד חקלאי הנקרא חלקה ב'. בנוסף לכל משק יש שני שטחי אדמה (אדמת שלחין ואדמת פלחה) המעובדים במשותף על ידי אגודת חברי המושב (אדמה זו נקראת "אדמת מושע", מושג שמקורו בחוק העות'ומני מתקופת שלטון הטורקים בארץ ישראל, ונקרא "משאע", ומשמעותו שלחברי האגודה יש בעלות משותפת במקרקעין).
עם השנים הצטמצמה באורח ניכר הפעילות החקלאית של תושבי המקום. נכון להיום יש מספר מועט ביותר של תושבים מתפרנסים מחקלאות, בעיקר צמחים ופרחי נוי ליצוא. שטחי המושב המעובדים נטועים בעיקר במטעי זיתים, עיבוד שלחין ובעל. רוב תושבי היישוב עובדים מחוץ למושב במקצועות שונים ומגוונים. המושב עבר שני שלבי הרחבה וכיום מתגוררות בו כ-135 משפחות.
מוזיאון האופניים

"מוזיאון האופניים" הוא מוזיאון פרטי, היחיד בישראל בתחום זה, שהקים אלון וולף, בן המושב, בשנת 2009 ומכיל למעלה מ-300 זוגות אופניים ב-9 מחלקות שונות (כולל מחלקת אופניים מתוצרת ישראל). המוזיאון מציע הרצאה קצרה על ההיסטוריה של האופניים וסיור מודרך בין המחלקות וכן השכרת אופניים לרכיבה באזור.
לטענת וולף, זהו מוזיאון האופניים היחיד במזרח התיכון.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אתר הבית של המוזיאון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588270505171  VIAF: 317132485   WorldCat (עם VIAF): 317132485 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלון וולף במוזיאון
דויד מרטינס

דויד עמנואל מרטינס מוראלס (בספרדית: David Enmanuel Martínez Morales; נולד ב-7 בפברואר 2006 באל טיגרה שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לוס אנג'לס מה-MLS ובנבחרת ונצואלה.
קריירת מועדונים

מרטינס גדל במחלקות הנוער של טיגרה ומונגס. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של מונגס במסגרת ליגת העל הוונצואלית. בעונת 2023 ערך שלוש הופעות והבקיע שער אחד בגביע ליברטדורס.
קריירה בינלאומית

ב-18 ביוני 2023 ערך מרטינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, בניצחון 1-0 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות.
ארמניה באירוויזיון 2024

ארמניה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה, שוודיה, עם השיר "Jako" בביצוע הצמד הצרפתי-ארמני לאדאניבה. רשת השידור הארמנית, AMPTV, בחרה באופן פנימי את נציגי המדינה ואת השיר אותו ביצעו באירוויזיון.
ארמניה הוגרלה להתחרות בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2024, שהתקיים ב-9 במאי. היא שובצה שמינית בסדר ההופעות, ובסיום הערב הוכרזה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר, שנערך יומיים אחר כך. בערב הגמר הופיעה ארמניה כמדינה ה-18 בסדר ההופעות, והגיעה למקום השמיני עם 183 נקודות.
רקע

קודם לאירוויזיון 2024, השתתפה ארמניה בתחרות האירוויזיון 15 פעמים מאז הופעת הבכורה שלה ב-2006. המיקום הגבוה ביותר שלה בתחרות, היה המקום הרביעי, אותו השיגה המדינה בשתי הזדמנויות: ב-2008 עם השיר "Qélé, Qélé" בביצוע סירושו ובשנת 2014 עם השיר "Not Alone" בביצוע Aram Mp3. ארמניה לא הצליחה להעפיל לגמר שלוש פעמים, ב-2011, ב-2018 וב-2019. המדינה נעדרה מהתחרות פעמיים: בשנת 2012, עקב מתיחות ארוכת שנים עם המדינה המארחת אזרבייג'ן, ובשנת 2021 עקב משברים חברתיים ופוליטיים לאחר מלחמת נגורנו קרבאך השנייה. בשנת 2023, השיר "Future Lover" בביצועה של ברונט העפיל לגמר ודורג במקום ה-14 עם 122 נקודות.
רשת השידור הארמנית, AMPTV, משדרת את האירוע בתוך ארמניה ומארגנת את תהליך בחירת השיר של המדינה. ארמניה השתמשה בשיטות שונות כדי לבחור את השיר הארמני בעבר, כמו בחירות פנימיות וקדם אירוויזיון בשידור חי בטלוויזיה כדי לבחור את המבצע, השיר או שניהם שיתחרו באירוויזיון. AMPTV אישרה את כוונתה להשתתף באירוויזיון 2024 ב-5 בדצמבר 2023.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

השיר הארמני לאירוויזיון 2024 נבחר באופן פנימי על ידי AMPTV. בינואר 2024 דווח על הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה כנציג הנבחר על ידי התקשורת המקומית והבינלאומית. ב-9 במרץ 2024, רשת השידור אישרה רשמית את הצמד כנציג הארמני לתחרות 2024, עם השיר "Jako", שנחשף ב-13 במרץ.
לפני האירוויזיון > קידום

כחלק מקידום השתתפותם בתחרות, לאדאניבה השתתפו ב-PrePartyES במדריד ב-30 במרץ 2024. בנוסף, הם הופיעו בכפר האירוויזיון במאלמה ב-4 במאי 2024.
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ארמניה שובצה לחלקו הראשון של חצי הגמר השני, שנערך ב-9 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 נקבע סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ארמניה הופיעה שמינית, אחרי דנמרק ולפני לטביה.
בארמניה, כל שלושת המשדרים שודרו בערוץ הראשון, עם פרשנות מפי הרחוהי אוטמאז'אן וסבק האקוביין.
ה"גלויות" הן קטעי וידאו קצרים בני 40 שניות, שמוקרנים במהלך שידור הטלוויזיה ותכליתם לאפשר מעבר חלק ככל הניתן בין שיר לשיר בעיצובה השונה של הבמה. לקראת אירוויזיון 2024 הוחלט כי נושא ה"גלויות" השנתי יהיה שני שירי עבר מכל מדינה. לאחר הקרנת שני השירים הנבחרים הוצג וידאו קצר על הנציג העכשווי של אותה המדינה, שצולם על ידו במצב סלפי. ארמניה בחרה להציג את אינגה ואנוש ארשאקיאן, נציגות המדינה לאירוויזיון 2009, שהגיעו למקום העשירי ואת רוזה לין, נציגת המדינה לאירוויזיון 2022, שדורגה במקום ה-20.
באירוויזיון > חצי הגמר

לאדאניבה השתתפו בחזרות טכניות למופע ב-29 באפריל וב-2 במאי. לאחר מכן השתתפו בעוד שלוש חזרות גנרליות ב-8 וב-9 במאי.
הביצוע שלהם ל-"Jako" בוים על ידי ארתור מנוקיאן, במאי הקליפ, שעבד בעבר בתפקידים מקבילים על השתתפויות שונות של ארמניה באירוויזיון, כולל 2017, 2018, 2019 ו-2020, כמו גם השתתפויות באירוויזיון הילדים ב-2014, 2015 ו-2021. בדומה לקליפ, הצמד והלהקה המלווה מופיעים בלבוש ארמני מסורתי, כאשר תרנגולות הן נושא אמנותי על הבמה לאורך כל הביצוע. ההופעה נפתחה בשירתה של ז'קלין בגדסריאן. לאחר כמה שניות מופיע לואי תומא מנגן בחצוצרה. כל הנוכחים על הבמה לבושים בתלבושות ארמניות מסורתיות. הם כולם נעמדים על גרם מדרגות, המאיר בצבעי צהוב, אדום, כתום, לבן וחום, למעט הזמרת, שמתהלכת על הבמה. סצנת הסיום של המופע כוללת פעם נוספת תצלום של בגדסריאן.
בתום המופע הוכרז כי ארמניה סיימה את הערב בין עשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי ארמניה הגיעה למקום השלישי מתוך 16 המדינות המשתתפות בחצי הגמר השני עם 137 נקודות.
באירוויזיון > גמר

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר השני נערכה מסיבת עיתונאים בהשתתפות נציגי המדינות שהעפילו לשלב הגמר. באותו הערב נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. מעבר לשתי האפשרויות הרגילות הוסיף איגוד השידור האירופי אפשרות שלישית, שהיא בחירת ההפקה. מדינה שתוגרל ל"בחירת ההפקה" תשתבץ בהתאם להחלטת הנהלת האירוע. ארמניה הוגרלה ל"בחירת ההפקה". ב-10 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ארמניה שובצה כהופעה ה-18, אחרי פורטוגל ולפני קפריסין.
לקראת המופע השתתף הצמד בשלוש החזרות הגנרליות לגמר, ב-10 וב-11 במאי. בחזרה השנייה דירגו ומסרו צוותי השיפוט את הצבעותיהם. ארמניה הגיעה למקום השמיני בגמר, עם 183 נקודות; 101 נקודות מהשופטים, ו-82 נקודות מהקהל. זה היה המיקום הגבוה ביותר של ארמניה מאז 2016.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים הארמני הורכב מארמאייס היראפטיאן, רוברט קולוויין, נארה מנוקיאן, לילית ארקליאן ונאירה גיורג'יניאן.
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו לארמניה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  גאורגיה,  ישראל | 24 נקודות |
| 10 נקודות |  הולנד,  צרפת | 20 נקודות |
| 8 נקודות |  יוון,  סן מרינו,  העולם | 24 נקודות |
| 7 נקודות |  איטליה,  ספרד,  צ'כיה | 21 נקודות |
| 6 נקודות |  אוסטריה,  אלבניה,  בלגיה,  שווייץ | 24 נקודות |
| 5 נקודות |  דנמרק,  לטביה,  מלטה,  נורווגיה | 20 נקודות |
| 4 נקודות |  אסטוניה | 4 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  | 0 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 18 מדינות ושאר העולם1 | 137 נקודות |
1החל משנת 2023 גם המדינות שלא משתתפות יכולות להצביע, והצבעותיהן נספרות כקבוצה אחת ששמה הוא "שאר העולם" (באנגלית: Rest of the world; בראשי תיבות: ROTW).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי ארמניה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  יוון
10 נקודות:  גאורגיה
8 נקודות:  הולנד
7 נקודות:  יוון
6 נקודות:  ישראל
5 נקודות:  מלטה
4 נקודות:  אוסטריה
3 נקודות:  דנמרק
2 נקודות:  אסטוניה
נקודה אחת:  צ'כיה
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי ארמניה > חצי הגמר > תוצאות הצבעה מפורטות

החל מאירוויזיון 2023 המדינות העולות מחצאי הגמר אל הגמר נקבעות רק על בסיס הצבעות הקהל. נוסף על כך, משנה זו, קהל במדינות אשר לא משתתפות בתחרות יכול אף הוא להצביע. כל ההצבעות של המדינות האחרות אשר לא משתתפות מחוברות יחד לסל הצבעות נוסף של 1–8, 10 ו-12 נקודות ונקרא הצבעות שאר העולם.
| סדר | מדינה | קהל> מיקום | קהל> נקודות | קהל>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  מלטה | 6 | 5 |  |
| 02 |  אלבניה | 15 |  |  |
| 03 |  יוון | 1 | 12 |  |
| 04 |  שווייץ | 4 | 7 |  |
| 05 |  צ'כיה | 10 | 1 |  |
| 06 |  אוסטריה | 7 | 4 |  |
| 07 |  דנמרק | 8 | 3 |  |
| 08 |  ארמניה |  |  |  |
| 09 |  לטביה | 12 |  |  |
| 10 |  סן מרינו | 14 |  |  |
| 11 |  גאורגיה | 2 | 10 |  |
| 12 |  בלגיה | 11 |  |  |
| 13 |  אסטוניה | 9 | 2 |  |
| 14 |  ישראל | 5 | 6 |  |
| 15 |  נורווגיה | 13 |  |  |
| 16 |  הולנד | 3 | 8 |  |