stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי זליגסון
מחקריו > החסר המשולב בגורם קרישה 5 ו-8 וגילוי מנגנון חדש למחלות תורשתיות

זליגסון בשיתוף עם חוקרים מאוניברסיטת מישיגן (ויליאם ניקולס ודייוויד גינצבורג) חקר מחלה נדירה שבה קיים חסר משולב בגורמי קרישה 5 ו-8. הגן המקודד את ייצור גורם הקרישה 5 מצוי בכרומוזום 1, בעוד שהגן המקודד את ייצור גורם הקרישה 8 מצוי בכרומוזום X. למעלה מארבעים וחמש שנה לא היה ידוע מנגנון המחלה והחוקרים תהו כיצד אפשרי הדבר שישנה מחלה אוטוזומלית רצסיבית שחסרים בה שני גורמי קרישה שהגנים שלהם ממוקמים על כרומוזומים שונים. זליגסון ועמיתיו בחנו את ה-DNA של עשר משפחות חולים ישראלים בהן נמצאה המחלה וגילו שהגן המוטנטי האחראי למחלה מצוי בכרומוזום 18;
התברר שזהו גן מקודד "חלבון הובלה" (LMAN1) אשר מעביר את גורמי הקרישה 5 ו-8 מאברון אחד של התא (רשתית תוך-פלזמית) לאברון שני (מערכת גולג'י) בדרכם אל מחוץ לתא. הייתה זו הפעם הראשונה בעולם הרפואה שתוארה מחלה גנטית שאינה קשורה לייצור החלבון החסר בגופם של החולים, אלא להובלה של חלבון בתוך התא.
חמש מעשר המשפחות הישראליות מקורן מהאי ג'רבה שבתוניסיה, בו התקיימה קהילה יהודית מאז ימי הבית השני. בחמש המשפחות הללו נמצאה מוטציה שמקורה באב קדמון.
בשנת 2004 גילה צוות החוקרים מאוניברסיטת מישיגן ומישראל גן נוסף (MCFD2) שמוטציות המצויות בו גורמות אף הן למחלה. התברר שהחלבונים MCFD2 ו־LMAN1 עוברים אינטראקציה שמאפשרת את הובלתם של גורמי הקרישה 5 ו-8 בתוך התא. בכך ניתן הפתרון השלם לחידה רבת השנים.
מחקריו > קרישיות היתר של הדם מנקודות מבט קליניות ומולקולריות

בעשורים האחרונים התברר שיש מצבי קרישיות יתר תורשתיים שאחראיים לתרומבוזות ורידיות. הפגמים הגנטיים הגורמים לכך הם החלבונים המשמשים כבלמים של קרישת הדם. זליגסון היה הראשון שגילה חסר מולד קשה בפרוטאין C, שהוא אחד מבלמי קרישת הדם החיוניים, בתינוק למשפחה ערבית שנפטר מתרומבוזות מפושטות בכלי הדם זמן קצר לאחר היוולדו. בעוד שחסר פרוטאין C נדיר יחסית, קיימים שני ליקויים גנטיים שכיחים שגורמים לקרישיות יתר של הדם, ליקוי בגן לפרותרומבין בעמדה G20210A וליקוי בגן לפקטור V-שנקרא על שם ליידן. כל אחד מהליקויים קיים בשכיחות של כ-5% באוכלוסיות לבנות אך לא באוכלוסיית המזרח הרחוק ובאפריקאים. באנליזות DNA זליגסון וחבריו גילו שמוצאם של כל הלוקים בפקטור V ליידן מקורם באב קדמון שחי לפני כ-24,000 שנה וכל הלוקים במוטציה של הפרותרומבין מקורם באב קדמון שחי לפני כ-21,000 שנה.
בסקרי אוכלוסיות בישראל מצאו זליגסון ושותפיו למחקר, ששני הליקויים הגנטיים נדירים מאוד בקרב יהודים ממוצא תימני, ושהליקוי הגנטי מסוג פקטור V-ליידן, נמצא אצל 15% מהערבים.
הערות שוליים

↑  פרס שיבא: 8 זוכות ו-3 זוכים קיבלו את הפרס היוקרתי, באתר המרכז הרפואי שיבא, 13 ביוני 2010
↑  שרון קביליו, עיטור בינלאומי הוענק לפרופסור אורי זליגסון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 ביולי 2007
↑  New England Journal of Medicine 325:153, 1991
↑  Blood 85:429, 1995; Blood 90:2654, 1997; American Journal of Human Genetics 64:1071, 1999
↑  Journal of Thrombosis and Haemostasis 1:658, 2003; Blood 111:4113, 2008
↑  Journal of Clinical Investigation 64:1056, 1979
↑  Blood 53:828, 1979
↑  Thrombosis and Haemostasis 76:651, 1996; Journal of Thrombosis and Haemostasis 2:1774, 2004
↑  British Journal of Haematology 62:723, 1986
↑  Proceedings of the National Academy of Sciences 88:3160, 1991; Blood 89:3654, 1997
↑  Thrombosis and Haemostasis 66:500, 1991
↑  Thrombosis and Haemostasis 86:427, 2001
↑  New England Journal of Medicine 307:1191, 1982
↑  Journal of Clinical Investigation 99:596, 1997
↑  Cell 93:61, 1998
↑  Nature Genetics 34:220, 2003
↑  New England Journal of Medicine 310:559, 1984
↑  Blood 89:397, 1997; Blood 92:1119, 1998; Blood 107:4666, 2006
↑  Thrombosis and Haemostasis 78:297, 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388927005171  LCCN: n85248649  NTA: 068123566  SUDOC: 195819268  VIAF: 38362896   WorldCat (עם VIAF): 38362896 
אורי זליגסון, 2009
שינוי הגוף

תהליך צילוק
שינוי הגוף (באנגלית: Body modification) הוא שינוי מכוון של האנטומיה האנושית או המראה הפיזי האנושי. שינוי הגוף מבוצע לעיתים רבות לשיפור האסתטיקה, לשיפור הביצועים המיניים, כחלק מטקס טרנספורמציה, בשל אמונות דתיות, על מנת להציג השתייכות לקבוצה, לזכר אירוע מסוים, על מנת ליצור אמנות גוף (אנ'), על מנת לזעזע אנשים, או כצורת ביטוי עצמי. בהגדרה הרחבה יותר מתייחס המונח גם לניתוחים פלסטיים, קישוט של הגוף באופן המקובל בחברה (למשל, פירסינג באוזן נפוץ כיום בחברות רבות), ולטקסי דת מסוימים (כגון ביצוע מילה בתרבויות מסוימות).
קישוטי גוף

פירסינג בגוף - ניקוב או חיתוך של חלקים שונים בגוף לצורך יצירת פתח בו ניתן לתלות תכשיטים או שבו ניתן להכניס שתל
פירסינג באוזן - הסוג הנפוץ ביותר של שינוי גוף
טבעות צוואר (אנ') - רצועות מתכת מרובות המוצבות כקישוט סביב צווארו של אדם. ישנם מספר תרבויות באפריקה ואסיה בהן נעשה שימוש בטבעות צוואר מרובות עוד מגיל צעיר על מנת למתוח את הצוואר.
קעקוע - שרטוט הנעשה בעזרת דיו או בחומרי צבע אחרים המוכנסים באופן קבוע מתחת לעור לקישוט או סימון.
השחרת שיניים (אנ')
קעקוע הקרנית (אנ') - קעקוע הקרנית של העין.
הרחבות תנוכים
הגדלה כירורגית

בניגוד לקישוטי גוף, הפרוצדורות הבאות מיועדות להגדלת חלק מסוים בגוף:
שתלים בחזה - הכנסת שתלי סיליקון-ג'ל לתוך השדיים על מנת להגדיל את השד או על מנת לבנותו מחדש.
ניתוח הגדלת הפין - ניתוח להגדיל האורך והעובי של הפין.
שתל תת-עורי - השתלת אובייקט מתחת לעור באופן המאפשר לגוף להתרפא סביב השתל וליצור אזור על הגוף עם בליטות בעלות עיצוב/דפוס מסוים.
הסרה או פיצול

הסרת שיער לצמיתות:
אפילציה - בשיטה זו משתמש המטפל במחט המשגרת פולסים חשמליים על מנת להרוג את תא השורש.
הסרת שיער בלייזר - בשיטה זו משתמש המטפל בקרן של דיודת לייזר MAX 810A לייזר אשר מזהה את הבדלי הפיגמנט בין השיער לעור, מחממת את שורשי השיער וגרמת להמתתם. היתרון בדיודת לייזר הוא שניתן לטפל בכל צבעי העור. בניגוד לipl ששם יש בעיה עם בעלי עור גוון לבן
הבזק אור - IPL, טכנולוגיה מבוססת על מקור אור בספקטרום רחב.
חיתוך לשון:
פיצול לשון - פיצול של הלשון בדומה נחש
שינוי והטלת מום באיברי מין:
נשים:
השחתת איבר המין הנשי - מנהג שבמהלכו מבוצע חיתוך או כריתה של חלק מאיבר המין הנשי מסיבות חברתיות ותרבותיות. המנהג נפוץ במדינות אפריקאיות ומוסלמיות.
צמצום ברדס הדגדגן (אנ') - הליך כירורגי להקטנת הגודל של ברדס הדגדגן, על מנת לחשוף את העטרה של הדגדגן.
ניתוח הסרת הדגדגן (אנ') - ניתוח בו מוסר לחלוטין הדגדגן. מבוצע לרוב בתינוקות אינטרסקס.
הקטנת שפתי הפות - ניתוח קוסמטי לשינוי קפלי העור סביב איבר המין הנקבי במטרה לשנות את גודל או צורת השפתיים, או לתקן את אי-הסימטריה ביניהן.
גברים:
מילה - חיתוך וסילוק העורלה, שהיא העור העוטף ומכסה את קצה איבר המין של הזכר הערל. המילה מתבצעת לרוב כחלק מטקס דתי שהוא מצווה ביהדות ובאסלאם ובזרמים מסוימים בנצרות, או מסיבות רפואיות לשם מניעת מחלות ושיפור ההיגיינה. הוערך שכ-30% מכלל הגברים ברחבי העולם נימולים.
שחזור עורלה - תהליך בו מורחב עור הפין של גברים באמצעות מתיחתו כלפי מטה או ניתוח, בניסיון להרחיב את העורלה או לשחזרה לאחר שהוסרה במהלך ניתוח מילה, באמצעות רקמת עור חדשה.
שינוי הגוף כתוצאה מפרקטיקות ארוכות טווח

הצרת הגוף באמצעות מחוך -עיצוב של פלג הגוף העליון על ידי קשירת המחוך סביב הבטן והגב
עיוות גולגולתי מלאכותי - שינוי צורת הראש של תינוקות. מנהג שהיה קיים בתרבויות מסוימות לאורך ההיסטוריה.למעשה, המסורת החלה כחיקוי לארוכי הגולגולת ששלטו במקומות רבים בעולם כגון מצרים ופרו. השבטים האנושים העריצו אותם ושינו את צורת הגולגולת של הילדים כדי להדמות להם. בעיקר באצולה השבטית.
השטחת השד (אנ') - שימוש בחפצים קשים או מחוממים במטרה למנוע את הצמיחה של שדי נערות בגיל ההתבגרות.
כריכת רגליים - מנהג שהיה נפוץ בסין עד ראשית המאה ה-20, בו קשרו רגלי ילדות צעירות (לרוב בגילאי 4–7) על מנת למנוע את גדילתן ולהעניק להן מראה שייחשב אידיאל של יופי.
הגדלת פין - הגדלת הפין באמצעות תרגילים פיזיים על מנת לשפר את העובי של הפין
הארכה של איברים שלא באמצעות ניתוח כירורגי. בתרבויות מסוימות פופולרי להאריך איבר מסוים כתוצאה מפרקטיקות ארוכות טווח כגון:
צוואר "ג'ירפה" מתוח של נשים בשבט הקיאן הבורמזי, כתוצאה מלבישת טבעות צוואר. טבעות הצוור דוחסות את עצם הבריח ואת הצלעות העליונות, אבל לא מסוכנות מבחינה רפואית.
פלטת שפתיים (אנ') - הוספה של דיסקים (בדרך כלל מעגליים) לתוך חור פירסינג בשפה העליונה או התחתונה, או בשניהם, על מנת למתוח את השפה/שפתיים. כיום המנהג עדיין קיים בכמה שבטים באפריקה ובדרום אמריקה.
שונות

טיבוע בני אדם - התהליך בו סימן, לרוב סמל או תבנית קישוטית, נצרב על העור של בן אדם מתוך כוונה שהצלקת תתקבע על העור ולא תמחה.
עיצוב צורת האוזן (אנ') - תהליך שינוי צורת האוזן האנושית.
צילוק - כל הליך של קישוט הגוף אשר מערב יצירת שריטה, גירוד, צריבה או חיתוך לא עמוק לשם יצירת צלקת בצורת דוגמאות, סמלים או מילים על העור לשם השארותם באופן קבוע. בתהליך הצילוק, נוצרות צלקות על ידי חיתוך העור או צריבתו בשיטות שונות.
חידוד שיניים (אנ') - מנהג הקיים בתרבויות שונות.
אנשים אשר ידועים בשל שינוי הגוף שעברו

סטלארק - אמן מיצגים אוסטרלי עם שתל סיליקון בצורת אוזן שהושתלה בניתוח לתוך זרועו השמאלית.
קווין ווריק - מדען בריטי. ב-1998 הפך לאדם הראשון שערך ניסויים עם שתל RFID.
אורלאן - אמנית, הוגה-חלוצה בתחום האמנות העכשווית, ופרופסורית צרפתייה שפעילותה עוסקת בתחום המגדר. אורלאן מפורסמת בעיקר בשל סדרת ניתוחים פלסטיים שביצעה בפניה כחלק ממופע אחד החותר למסר פמיניסטי, שהתהווה בהמשכים במשך שנים.
הערות שוליים

↑  Warwick, K.; Gasson, M.; Hutt, B.; Goodhew, I.; Kyberd, P.; Andrews, B.; Teddy, P.; Shad, A. (2003). "The Application of Implant Technology for Cybernetic Systems". Archives of Neurology. 60 (10): 1369–73. doi:10.1001/archneur.60.10.1369. PMID 14568806.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh85015250  LNB: 000348820  NDL: 00576853 
אישה עם טבעות צוואר
פירסינג
הגדלת חזה באמצעות שתלי שומן
אישה שעברה ניתוח לפיצול הלשון
עיוות גולגולתי מלאכותי בגולגולת שהשתייכה לתרבות הנסקה מסביבות המאה ה-2 לפנה"ס
צילוק במסגרת טקס חניכה באגן נהר ספיק, בכפר קורוגו, 1975
טום דימולן

טום דימולן (בהולנדית: Tom Dumoulin, נולד ב-11 בנובמבר 1990) הוא רוכב אופניים הולנדי מקצועני לשעבר. ב-2017 היה להולנדי הראשון שניצח במרוץ הג'ירו ד'איטליה. באליפות העולם באופני כביש ב-2017 ניצח במרוץ האישי נגד השעון ויחד עם קבוצתו, סאנווב, ניצח באליפות העולם נגד השעון לקבוצות.
הערות שוליים

↑  הוא הגבר הראשון. רוכבות הולנדיות ניצחו לפניו במרוץ Giro d'Italia Femminile.
↑  דימולן נשאר עד סוף 2019 באותה קבוצה, שהחליפה מממנים (ספונסרים) שונים. בשנת 2013 נקראה ארגוס-שימאנו, וב-2014 נקראה ג'אינט-שימאנו
↑  Daniel Ostanek, Tom Dumoulin: I was closer to stopping than continuing my career, באתר cyclingnews.com, ‏, 21 בספטמבר 2020
↑  Dumoulin takes a break, באתר קבוצת יומבו-ויסמה, 23 בינואר 2021
אלי איסקוב

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1945 (בן 79) כפר סבא, פלשתינה (א"י) 
 לימודי רפואה:  פרארה איטליה, בית לווינשטיין ישראל
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  מנהל מחלקת שיקום אורתופדי, בית לווינשטיין, מנהל מכון לואיס
 מחלקות ובתי חולים:  מחלקת שיקום אורתופדי ו'
 פרסים והוקרה:  פרס רופא ראשי
 בת זוג:  מיכל איסקוב
 מספר צאצאים:  1 
 
אלי איסקוב (נולד ב-10 במאי 1945) הוא פרופסור חבר קליני בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מומחה בשיקום אורתופדי ורפואת ספורט. לשעבר מנהל המחלקה לשיקום אורתופדי בבית לוינשטיין. ומנהל מכון לואיס.
שנים ראשונות

איסקוב נולד בכפר סבא. הוא למד בבית הספר היסודי אוסישקין ובבית הספר התיכון כצנלסון בעיר זו. התאמן באגודת הפועל כפר סבא באתלטיקה והתחרה בריצות קצרות . היה מדריך אימון גופני בבית הספר הטכני של חיל האוויר במסגרת שירותו הצבאי.
עם שחרורו החל בלימודי פיזיותרפיה בבית הספר לפיזיותרפיה בבית החולים אסף הרופא. עם סיום לימודיו בשנת 1972 נסע לארצות הברית, שם עבד מספר שנים כפיזיוטרפיסט בבית החולים "בית ישראל" בניו יורק. משם הוזמן לאיטליה, שם התבקש להקים יחד עם עמיתים איטלקיים מרכז לטיפול ושיקום ילדים הלוקים בשיתוק מוחין. המרכז הוקם בעיר פרארה ואיסקוב ניהל אותו במשך שלוש שנים. בשנת 1973 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת פרארה. עם סיום לימודיו בשנת 1980 חזר ארצה והחל להתמחות בברפואה פיזיקלית ושיקום בבית לוינשטיין.
עיסוק ברפואת ספורט

איסקוב שימש רופא לנבחרות ישראל בענפי ספורט שונים באירועים חשובים, ביניהם כרופא משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס 1984, רופא נבחרת ישראל באתלטיקה בתחרות בין ארצית באירלנד 1987 ועוד.
לאחר אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984, יזם איסקוב יחד עם פרופסור גדעון מן ורופאים נוספים, הקמת חוג לרפואת ספורט המיועד לרופאים, במסגרת בית הספר ללימודי המשך ברפואה באוניברסיטת תל אביב.
פעילותו במחלקה לשיקום אורתופדי

איסקוב החל את התמחותו בבית לוינשטין עם חזרתו ארצה ב-1980, בהדרכתו של מנהל המחלקה לשיקום אורתופדי, פרופסור זאב סוסק. במהלך התמחותו עסק איסקוב בטיפול בנכים שנפגעו בגפיהם. קרי, כל הפגיעות שאינן כוללות את הראש או עמוד שדרה. בתחום זה נכללים בעיקר פצועים שעברו קטיעות מסיבות שונות, אנשים שעברו טראומות מרובות ומורכבות בגפיים (עקב תאונת דרכים, תאונת עבודה, פיגועי איבה, נפילות מגובה ועוד) וכאלה שעברו ניתוחים אורתופדיים והיו זקוקים לתקופת שיקום כי לא יכלו לחזור ישירות לביתם. בנוסף, טיפלה המחלקה באנשים מבוגרים שנפלו ושברו את עצם הירך או נזקקו לניתוח להחלפת מפרק, מטופלים שכבר סבלו מנכות קודמת (כמו למשל נכי פוליו), או שעברו ניתוח או שבר והיו זקוקים לתקופת שיקום בעיקר עקב מצבם הקודם. כן טופלו במחלקה גם פצועים אחרי כוויות קשות ונרחבות שהגיעו אליה לאשפוז.
עם סיום התמחותו הרחיב איסקוב את פעילותו בתחומים אלה ובשנת 1993 מונה למנהל המחלקה והחליף את פרופסור סוסק, שמונה למנהל בית החולים כולו. הוא הרחיב את פעילותו בתחומי מחקר כגון ניתוח הליכה, התאמת פרוטזות ואורטוזות, ביומכניקה של מערכת התנועה, גירויים חשמליים תפקודיים לשרירים ועוד. פעל כחבר בקבוצת מחקר בפקולטה להנדסה רפואית בטכניון ובמסגרת זו ניהל יחד עם פרופסור יוסף מזרחי מהטכניון, מעבדה לביומכניקה מחקרית. במעבדה זו בוצע מחקר שנמשך כחמש עשרה שנים ועסק בפיתוח מכשיר גרייה חשמלי לצורך הפעלת שרירים משותקים אצל נפגעי חוט שדרה. הפרויקט מומן על ידי משרד הביטחון והתבצע בשיתוף עם צוות חוקרים מהטכניון.
במהלך פעילותו במחלקת השיקום האורתופדי, התנדב איסקוב יחד עם צוות מחלקתו להטמיע את פרויקט תהליך המחשוב רחב ההיקף שהחל בבית לווינשטיין ב-2009. בעקבותיו עברו כל מחלקות האשפוז של בית החולים והסקטורים הפרא - רפואיים לעבודה באמצעות תיק רפואי ממוחשב, ללא ניירת כלל.
פעילותו במחלקה לשיקום אורתופדי > מכון לואיס

איסקוב פרש לגמלאות בשנת 2012 והעביר את פעילותו למכון לואיס, המטפל מאז שנת 1979 בנושא אספקת תותבות, מכשירים ונעליים אורתופדיות מיוחדות עבור קטועים ונכי גפיים זכאי משרד הבריאות. החל ומשנת 2004 נטל על עצמו המכון את הטיפול בתחום אספקת אביזרי ניידות גם עבור גופים ממלכתיים המטפלים בנכי צה"ל ומערכת הביטחון, נפגעי תאונות עבודה ונפגעי פעולות איבה. מדי שנה מסופק מיכשור באמצעות מכון לואיס לכ-9000 נכים וקטועי גפיים. איסקוב ניהל את המכון בין השנים 2012 - 2019.היה יו"ר צוות המומחים שבחן ב-2014 את נושא הסדרת ההכשרה המעשית בפיזיותרפיה.
ספרים ופרסומים

ספר "אבני דרך ברפואת שיקום"
איסקוב פרסם מאמרים רבים בתחומי פעילותו. להלן חלק מהם:
Muscle enhancement using closed-loop electrical stimulation: Volitional versus induced torque
Evaluation of methods for extraction of the volitional EMG in dynamic hybrid muscle activation
Muscle Force Augmentation by Low-Intensity Electrical Stimulation
Self-injury resulting in amputation among vascular patients: A retrospective epidemiological study
Dynamic loading on the human musculoskeletal system -- effect of fatigue
ספרים ופרסומים > קבלת פרס רופא ראשי

בשנת 2010 הוענק לאיסקוב פרס "רופא ראשי" על ידי משרד הרווחה, האגף לטיפול באדם עם פיגור שכלי היחידה לשירותי בריאות. בנמוקי ועדת הפרס נאמר שפרופ' אלי איסקוב, מנהל מכון לואיס, "הקים והרחיב את צוות הבדיקה הנותן שירות לכלל החוסים באגף. פרופ' איסקוב הוא סמכות מקצועית עליונה בתחום הנעליים הרפואיות והעזרים השיקומיים. על פועלו, על מקצועיותו, על הרגישות ותרומתו לאיכות החיים של החוסים, מקבל איסקוב פרס רופא ראשי".
ספרים ופרסומים > קשרי חו"ל

בנוסף לפעילותו בישראל, לימד איסקוב באוניברסיטת חרוט-סקיור בקיפטאון דרום אפריקה, אוניברסיטת יונסאי בסיאול דרום קוריאה, אוניברסיטת לובליאנה בסלובניה ואוניברסיטת סאלפורד במנצ’סטר אנגליה. פעל בתחומי התמחותו בשבתונים בלוס אנג’לס, לובליאנה, סנטיאגו צ’ילה והציג עבודות בעשרות כנסים מיפן ועד דרום אמריקה.
ספרים ופרסומים > סיוע משפטי לנפגעים

איסקוב מסייע שנים רבות לנכים ולנפגעים במערכות ההאורטופדיות, במאבקם לקבל את מלוא זכויותיהם מהרשויות, בעיקר בסיוע רפואי שנועד לטפל בשיקומם. בנוסף לכך הוא מונה פעמים רבות למומחה מטעם בית המשפט, בנושאי התדיינויות בין נפגעים קטועי איברים למוסדות מעניקי התמיכה והמימון כגון הביטוח הלאומי וקופות החולים.
חיים אישיים

איסקוב נשוי מ-1973 למיכל ולהם בן אחד.
הערות שוליים

↑  המכון הלאומי לשיקום ע"ש לואיס, באתר lewis.org.il
1 2  פרופ' אלי איסקוב, באתר המכון הישראלי לחוות דעת מומחים
↑  עמיר פלג, סבג וגמליאל ללוס אנג'לס, באתר חדשות, עיתונות יהודית הסטורית, ‏21.6.1984
↑  הגברים והנשים אחרונים, באתר מעריב, עיתונות יהודית הסטורית, ‏1.7.1987
↑  רפואת ספורט | לימודי תעודה, באתר med.tau.ac.il
1 2  ראיון עם פרופ’ איסקוב - מנהל המחלקה לשיקום אורטופדי, בית חולים לוינשטיין, באתר E-med, ‏5 בינואר 2003
↑  דנית שכטר, בית החולים לוינשטיין השלים את המעבר לתיק רפואי ממוחשב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 באוקטובר 2010
↑  פרוטוקול הפגישה במשרד הבריאות, ‏14 ביוני 2014
↑  אלי איסקוב, נמרוד רוזו, רות דיקשטיין, דוח צוות המומחים להסדרת ההכשרה המעשית בפיזיותרפיה, 2014
↑  אבני דרך בתולדות רפואת השיקום - אלי איסקוב
↑  אלי איסקוב ואח', E Isakov's research while affiliated with Technion - Israel Institute of Technology and other places, Research Gate, ‏2007 - 2005
↑  Eli Isakov, Zeev Susak, Nikolai Budoragin, Israel Mendelevich, Self-injury resulting in amputation among vascular patients: A retrospective epidemiological study, Disability and Rehabilitation 14, 1992, עמ' 78–80 doi: 10.3109/09638289209167074
↑  Arkady S. Voloshin, Joseph Mizrahi, Oleg Verbitsky, Eli Isakov, Dynamic loading on the human musculoskeletal system -- effect of fatigue, Clinical Biomechanics (Bristol, Avon) 13, 1998-10, עמ' 515–520 doi: 10.1016/s0268-0033(98)00030-8
↑  פרופסור יואב מריק, מקבלי פרס רופא ראשי, באתר מדינת ישראל משרד הרווחה והשירותים החברתיים האגף לטיפול באדם עם פיגור שכלי היחידה לשירותי בריאות, ‏2010
↑  ט' נ' קופת חולים שירותי בריאות כללית ואח' - פסקדין, באתר www.psakdin.co.il
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלי איסקוב".
קלאוס נומי

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1944 Immenstadt im Allgäu, Gau Swabia, גרמניה הנאצית 
 פטירה:  6 באוגוסט 1983 (בגיל 39) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Klaus Sperber 
 מקום קבורה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 סוגה:  רוק, אופרה, מוזיקה אלקטרונית, סינת'-פופ, דאנס-פופ, מוזיקת הגל החדש, אוונגרד 
 סוג קול:  אלט 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 klausnomi.net
 פרופיל ב-IMDb
 
קלאוס שפרבר (בגרמנית: Klaus Sperber;‏ 24 בינואר 1944 - 6 באוגוסט 1983), הידוע יותר כקלאוס נומי (Klaus Nomi), היה קונטרה טנור גרמני שהיה ידוע בשל הופעותיו הקוליות יוצאות הדופן ואישיותו הבימתית הבלתי רגילה. נומי זכור בשל הופעתו התאטרלית הביזארית והחיה; איפורו הכבד, לבושו ותסרוקתו המיוחדים. שיריו נעו בין פרשנויות סינתיסייזר של אופרה קלאסית לקאברים של שירי פופ פופולריים משנות השישים כמו של צ'אבי צ'קרס (Chubby Checker's, Let's Twist Again, לו כריסטי (Lou Christie) ו-Lightnin' Strikes.
חייו האישיים

קלאוס נומי נולד כקלאוס שפרבר באימנשטדט בוואריה, גרמניה. בנעוריו בשנות השישים עבד כסדרן בדויטשה אופר ברלין במערב ברלין שם נהג לשיר מאחורי הקלעים בתום המופע עבור סדרנים אחרים וצוות האחזקה. בסביבות הזמן ההוא שר גם אריות אופראיות במועדון גאה בברלין שנקרא 'הקזינו של קלייסט' (Kleist Casino).
נומי היגר מגרמניה לעיר ניו יורק באמצע שנות השבעים. הוא החל להשתלב בסצנה האומנותית שהשתררה באיסט וילג' (East Village). לפי הסרט התיעודי שביים אנדרו הורן, לקח נומי שיעורי זימרה וכילכל עצמו בעבודה כשף מאפים.
נומי הלך לעולמו ב-6 באוגוסט 1983 בעיר ניו יורק והיה אחד מהידוענים הראשונים שנפטרו מסיבוכים שחלו כתוצאה ממחלת האיידס. אפרו פוזר מעל העיר ניו יורק.
קריירה

נומי הופיע בהפקת קאמפ סטירית של זהב הריין מאת ריכרד וגנר בחברת התיאטרון הקומי של צ'ארלס לודלאם (Charles Ludlam) בשנת 1972 ("Art After Midnight: The East Village Scene" by Steven Hager; 1986 St. Martin's Press).
חשיפתו הראשונה לעין הציבור הרחב בסצנת התיאטרון של העיר ניו יורק הייתה ב-1978 ב"וודביל של הגל החדש" (New Wave Vaudeville), אירוע בן ארבעה לילות אותו יזם האומן דייוויד מקדרמונט. לבוש בחליפת חלל הדוקה לגופו ושכמייה פלסטית שקופה, שר נומי את האריה Mon coeur s'ouvre a ta voix (ליבי נפתח לקולך), אותה הלחין קאמי סן-סנס באופרה משנת 1877 שמשון ודלילה. ההופעה הסתיימה בהתרסקות כאוטית של אורות מסתובבים, פצצות עשן, ואפקטים של צלילים אלקטרוניים רמים בעוד נומי נסוג אל מעבר לערפל. ג'ואי אריאס (Joey Arias)נזכר: "עדיין אני מקבל עור ברווז בעודי חושב על כך... היה זה כאילו הוא היה מכוכב אחר והוריו קוראים לו לשוב הביתה. כאשר העשן התפזר, הוא נעלם." המופע הפך להצלחה מסחררת וגרם להזמנתו להופיע במועדונים בכל רחבי העיר ניו יורק.
נומי קיבץ מסביבו והרכיב קבוצה של אומנים בתחילת דרכם בכללם ג'ואי אריאס (Joey Arias), ז'אן מישל-באסקה, קית' הרינג, ג'ון מקלולין (שהשתמש גם בכינוי 'ג'וני סקס') וקני שארף (Kenny Scharf)
דייוויד בואי שמע על הופעותיו של נומי בעיר ניו יורק ולאחר שפגש לילה אחד בו ובג'ואי אריאס במועדון מוד (Mudd Club), הוא שכר אותם כזמרי ליווי להופעתו בסאטרדיי נייט לייב ששודרה ב-15 בדצמבר 1979.
נומי גם שיתף פעולה עם המפיק מן פאריש (Man Parrish). הוא הופיע בליווי קולי באלבום הסינתיסייזר Hip Hop Bee Bop.
בסרט הרוק התיעודי משנת 1981 Urgh! A Music War נכלל ביצועו של נומי ל-Total Eclipse
השפעתו וחשיבותו התרבותית

הבמאי אנדרו הורן והסופר ג'ים פוראט מחשיבים את נומי כחלק חשוב בסצנת איסט וילג' של שנות השמונים, שהייתה החממה להתפתחותו של ה-פאנק-רוק, המוזיקה, האמנויות החזותיות, והאבנגרד. חרף העובדה שעבודתו של נומי עדיין לא הגיעה להצלחה מסחרית בקנה מידה לאומי בזמן מותו, נקבצו מסביבו קהל מעריצים, בעיקר בניו יורק ובצרפת.
סרטו התיעודי של אנדרו הורן משנת 2004 על חייו של נומי 'שירו של נומי' (The Nomi Song), אותו הפיצה חברת Palm Pictures, גרם לעניין מחודש בזמר, בכלל זה מופע אומנותי בסן פרנסיסקו בגלריית New Langton.
ניתן לאמוד את השפעתו של נומי גם אם לוקחים בחשבון אזכורים ומחוות שמעניקים לו אומנים מאוחרים יותר בעבודותיהם.
המלחינה האוסטרית אולגה נויווירת חיברה את היצירה "הומאז' לקלאוס נומי עבור קונטרטנור ואנסמבל" ( Hommage à Klaus Nomi for countertenor and chamber ensemble).
גרסה בדויה של קלאוס נומי מופיעה בשני פרקים של סדרת ההרפתקאות הקומית המונפשת The Venture Bros. ב-Showdown at Cremation Creek" (Part I)", הוא מופיע כאחד משומרי ראשו הנלהבים של דייוויד בואי (לצד דמותו המונפשת של איגי פופ). "קלאוס" מתקיף את יריבו בעזרת שיר צורמני ותלבושתו בת עניבת הפרפר גדולת הממדים, בה הוא משתמש כנשק להלום ביריבו. בפרק (Showdown at Cremation Creek (Part II, נדמה ש"קלאוס" נהרג לאחר שהוא בוגד בבואי על מנת לחבור לפושע שנודע כ-The Phantom Limb.
גרסת הכיסוי הראוותנית של נומי ללהיט משנת 1964 "You Don't Own Me", מאת הזמרת לסלי גור (Lesley Gore), מושרת במבטא גרמני כבד. הגרסה הוצגה בתוכנית הרדיו הימנית של ראש לימבו כשיר הומוסקסואלי עדכני, אף כי נומי לא שינה את המגדר של מילות השיר (למשל "Don't say I can't play with other boys").
דיסקוגרפיה > אלבומים

Klaus Nomi  1981
Simple Man 1982
Encore 1983
In Concert 1986
השלמה שנעשתה לאחר מותו לZa Bakdaz ("unfinished opera")
דיסקוגרפיה > סינגלים

"You Don't Own Me" / "Falling in Love Again" (1981)
"Nomi Song" / "Cold Song" (1982)
"Lightning Strikes" / "Falling in Love Again" (1982)
"Simple Man" / "Death" (1982)
"Ding Dong" / "ICUROK" (1982)
"ICUROK" / "Ding Dong" (Canadian 12")
"Za Bak Daz" / "Silent Night" (CD single, 1998)
"After the Fall"
דיסקוגרפיה > מוזיקת וידאו

"Simple Man"
"Lightning Strikes"
"Nomi Song"
"After the Fall"
"Falling in Love Again"
"The Cold Song", (מתוך האופרה משנת 1691 "המלך ארתור" של הנרי פרסל)
דיסקוגרפיה > הופעותיו בסרטים

Urgh! A Music War (1982)
Long Island Four (1979)
הערות שוליים

↑  ‏Klaus Nomi: The Brilliant Performance of a Dying man - קלאוס נומי באתר www.openculture.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 15046699  BNE: XX1049495  BnF: cb13898009v (data)  GND: 132117304  ISNI: 0000 0003 6837 1425  LCCN: n96007319  MusicBrainz: 80d7d849-181d-4de4-b154-77318efc0648  NKC: xx0044888  RERO: 02-A008623816  SNAC: w6165685  SUDOC: 087831848  VIAF: 84149196310574791092   WorldCat (עם VIAF): 84149196310574791092
עפרה נבו-אשכול

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1942 (בת 82) דגניה ב', פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 ידועה בשל:  בתו של לוי אשכול
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 
נבו באירוע לזכר אביה שקיימה יד לוי אשכול, מימין אהרן ידלין
עפרה נבו (נולדה ב-9 באוקטובר 1942), היא פרופסור אמריטה לפסיכולוגיה תעסוקתית באוניברסיטת חיפה. מחקרה עוסק בפיתוח קריירה ובחקר ההומור.
ביוגרפיה

נבו נולדה בדגניה ב', לאלישבע לבית קפלן וללוי אשכול, ראש הממשלה השלישי של מדינת ישראל. אחות לנועה (מנישואיו הראשונים של אשכול), לתמה ולדבורה. נשואה לפסיכולוג ברוך נבו ואם לאשכול ולנועם. נבו סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. בנעוריה פעלה בתנועה המאוחדת כחברה וכמדריכה.