stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקיושי קידו
תקופת מייג'י

לאחר הדחת שוגונות טוקוגאווה מילא קידו תפקיד מרכזי בממשלת מייג'י. הוא החיל מדיניות ריכוזית ביפן ודגל במודרניזציה, וכמו כן היה ממנהיגי המהלך לביטול שיטת ההאן.
ב-1871 הצטרף קידו למשלחת איוואקורה במסעה לארצות הברית ולאירופה, שם גילה עניין מיוחד בשיטות החינוך ובפוליטיקה של העולם המערבי, והיה לתומך נלהב בממשלה חוקתית. במהלך מסעו התבהר לקידו שבמצבה הנוכחי לא הייתה יפן בעמדה שאיפשרה לה לקרוא תגר על מעצמות המערב, ועל כן מיד בשובו התנגד לפלישה לקוריאה בדיון הסייקנרון. עם הזמן איבד קידו את השפעתו באוליגרכיית מייג'י וטושימיצ'י אוקובו תפס את מקומו. קידו התפטר מהממשלה במחאה על מסע העונשין לטאיוואן ב-1874.
לאחר ועידת אוסקה ב-1875 הסכים קידו לשוב לממשלה והיה ליושב ראש אספת ראשי המחוזות, שנוסדה במסגרת הוועידה. בנוסף, היה קידו אחראי לחינוכו של הקיסר מייג'י.
קידו נפטר במהלך מרד סצומה ב-1877 ממחלה.
מורשת

יומניו של קידו חושפים ניגוד חריף בין נאמנותו להאן שלו ובין נאמנותו למדינה. תכופות הוא כתב שנאלץ להאבק בשמועות בהאן, לפיהן בגד בחבריו. מכיוון שהרעיון של מדינה מאוחדת היה חדש ביפן, דאגו סמוראים רבים ראשית למחוזם ולאו דווקא למדינה כולה.
יחד עם טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, נחשב קידו לאחד מ"שלושת האצילים של הרסטורציה" (維新の三傑).
ראו גם

טקמורי סאיגו
טושימיצ'י אוקובו
לקריאה נוספת

Beasley, William G. The Rise of Modern Japan. Palgrave Macmillan, 2000. ISBN 9780312233730.
Craig, Albert M. Chōshū in the Meiji Restoration. Harvard University Press, 1961. ISBN 9780739101933.
Kido, Takayoshi. The Diary of Kido Takayoshi: 1874-1877. University of Tokyo Press, 1986. ISBN 9784130270199.
יו גוטי

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1981  (בן 43) ממפיס, טנסי, ארצות הברית
 שם לידה:  מריו גוטי גידן מימס
 שם במה:  יו גוטי ליל יו ביג גוטי
 מוקד פעילות:  ממפיס 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 עיסוק:  ראפר
 סוגה:  היפ הופ דרומי, טראפ, dirty south, מוזיקת היפ הופ, גנגסטא ראפ, הארדקור ראפ 
 חברת תקליטים:  אפיק רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  גוצ'י מיין
 
מריו גוטי גידן מימס (באנגלית: Mario Sentell Giden Mims; נולד ב-17 במאי 1981), ידוע בשם הבמה יו גוטי (Yo Gotti), הוא ראפר אמריקאי.
ביוגרפיה

יו גוטי נולד בממפיס שבטנסי. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בסביבות גיל 14, תחת שם הבמה ליל יו (Lil Yo). בין השנים 2000 ל-2006, הוציא גוטי אלבומים באופן עצמאי, בהם Life אשר יצא לאור בשנת 2003, אשר זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
בתחילת שנת 2012, הוציא גוטי את אלבום האולפן השישי והמסחרי הראשון שלו, Live from the Kitchen. מתוך האלבום, יצא הסינגל המוביל "We Can Get It On", שהגיע בשיאו למקום ה-22 במצעד שירי הראפ. האלבום עצמו הגיע בשיאו למקום ה-13 במצעד הבילבורד 200. כמו כן, האלבום צבר למעלה מ-36 אלף מכירות בארצות הברית.
ב-2013 הוציא את אלבום האולפן השביעי שלו, I Am. מתוך האלבום יצא הסינגל "Act Right" אשר זכה להצלחה רבה ואף הוכתר כ"סינגל זהב" על מכירת 500,000 עותקים בארצות הברית. גם האלבום עצמו זכה להצלחה נאה כאשר הועמד לפרס "אלבום השנה" של פרסי ההיפ הופ של ה-BET, ואף זכה במעמד "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-2015 הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו השמיני, "Down in the DM". השיר היה ללהיט, תוך שהגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100, והוכתר כסינגל פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. כמו כן, יצאה לאור גרסת רמיקס לשיר בהשתתפותה של הראפרית ניקי מינאז'. בשנה שלאחר מכן, ב-2016, יצא אלבומו השמיני של גוטי, The Art of Hustle. האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, ואף הוכתר כ"אלבום זהב" על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-2017, הוציא את הלהיט "Rake It Up", בהשתתפות המפיק מייק ויל והראפרית ניקי מינאז'. השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד השירים הקצביים של בילבורד, ובכך הפך לשירו הראשון של גוטי לעשות זאת. כמו כן, הסינגל זכה במעמד פלטינה משולשת, על מכירת 3 מיליון עותקים בארצות הברית. בהמשך השנה, הוציא את אלבומו התשיעי, I Still Am. האלבום היה לאלבומו השלישי של גוטי אשר הגיע לעשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד 200, תוך שהגיע למקום השישי.
ב-2019, השתתף ברמיקס לשירו של הזמר חאליד, "Talk", לצידה של הראפרית מייגן די סטליון. הרמיקס זכה להצלחה רבה, תוך שהגיע ל-9 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ב-2020 הוציא את אלבומו העשירי, Untrapped. האלבום כלל את הסינגל "Pose" בהשתתפותו של הראפר ליל עוזי ורט, אשר זכה להצלחה רבה ואף לרמיקס בהשתתפותה של הראפרית מייגן די סטליון. האלבום עצמו זכה להצלחה נאה אף הוא, תוך שהגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד 200.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1999: Youngsta's on a Come Up (בתור ליל יו)
2000: From da Dope Game 2 da Rap Game
2001: Self-Explanatory
2003: Life
2006: Back 2 da Basics
2012: Live from the Kitchen
2013: I Am
2016: The Art of Hustle
2017: I Still Am
2020: Untrapped
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

| --- | --- |
 2006: Full Time Hustlin'  2006: I Told U So (עם די ג'יי דרמה)  2008: Cocaine Muzik  2008: Definition of a G (עם גוצ'י מיין)  2009: Cocaine Muzik 2  2009: Cocaine Muzik 3  2010: Cocaine Muzik 4  2010: Cocaine Muzik 4.5: Da Documentary  2010: Cocaine Muzik 5: White Friday  2011: Cocaine Muzik 6: Gangster of the Year  2011: January 10th: The Mixtape:  2012: Cocaine Muzik 7: The World Is Yours  2013: Nov 19th: The Mixtape  2015: Concealed  2015: The Return of Cocaine Muzik  2015: The Return of Cocaine Muzik Pt. 2  2015: The Return  2015: Cocaine Muzik 8: Any Hood America  2016: 2 Federal (עם מאניבאג יו)  2016: White Friday (CM9)  2017: Gotti Made It (עם מייק ויל)
הערות שוליים

↑  The King of the City: The Best Rapper in 13 Hip-Hop Meccas, Complex (באנגלית)
↑  Life - Yo Gotti | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-12
↑  Yo Gotti, Billboard
↑  Hip Hop Album Sales: The Week Ending 1/29/2012 | Get The Latest Hip Hop News, Rap News & Hip Hop Album Sales | HipHop DX, web.archive.org, ‏2012-06-15
↑  Here Are the 2014 BET Hip-Hop Award Nominees, Complex (באנגלית)
1 2  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  Hot 100: Yo Gotti & Nicki Minaj's "Down In The DM" Reaches #21, Headline Planet, ‏2016-02-17 (באנגלית)
↑  Yo Gotti - Down In The DM (Remix) Feat. Nicki Minaj, HotNewHipHop (באנגלית)
↑  The Art of Hustle - Yo Gotti | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-12
↑  Yo Gotti, Billboard
↑  Rhythmic Songs - Year-End, Billboard
↑  Kenny Chesney's 'Live in No Shoes Nation' Is No. 1 on Billboard 200, Billboard, ‏2017-11-05
↑  Khalid 'Talk' Remix Featuring Megan Thee Stallion & Yo Gotti: Listen, Billboard, ‏2019-04-12
↑  Talk REMIX, נבדק ב-2020-05-12
↑  Lil Wayne Achieves Fifth No. 1 Album on Billboard 200 Chart With â€˜Funeralâ€™, Billboard, ‏2020-02-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161798438 (data)  GND: 1046155822  ISNI: 0000 0000 4276 9556  LCCN: no2006062876  MusicBrainz: b02ec63e-e78d-43e5-a594-462e95036e8d  MusicBrainz release group: 09b6355a-5f65-4d1e-8bea-bf7a68749a7a  VIAF: 12061346   WorldCat (עם VIAF): 12061346
יהדות כותאיסי

| מספר היהודים בכותאיסי לפי שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | סה"כ |  |  |  |
| 1885 | 2,488 |  |  |  |
| 1897 | 3,464 |  |  |  |
| 1903 | 4,027 |  |  |  |
| 1908 | 6,266 |  |  |  |
| 1912 | 9,599 |  |  |  |
| 1915 | 10,479 |  |  |  |
| 1922 | 4,788 |  |  |  |
| 1926 | 4,738 |  |  |  |
| 1939 | 6,906 |  |  |  |
| 1959 | 7,891 |  |  |  |
| 1970 | 8,941 |  |  |  |
| 1979 | 4,024 |  |  |  |
בכותאיסי הייתה מרוכזת הקהילה היהודית השנייה בגודלה בגאורגיה, שעד גל העלייה הראשון בשנות ה-70 של המאה ה-20 מנתה למעלה מ-20,000 נפש. בעיר ניצב עדיין בית הכנסת המפואר של הקהילה, שנחנך ב-1886, אחד משלושה בתי הכנסת שהיו בעיר. השלטונות המקומיים מטפחים את הרכוש הציבורי היהודי גם בהיעדר קהילה מאורגנת, שמתחילת המאה ה-21 מונה, בעקבות גל העלייה של שנות ה-90, עשרות משפחות בלבד.
הערות שוליים

↑  גרשון בן-אורן, ‏"מונטיפיורי ויהודי גרוזיה", פעמים 20 (סתיו תשנ"ד), עמ' 75.  באתר מה-יא"ה (מפעל התיעוד - יהודי ארצות האסלאם), אוניברסיטת תל אביב
↑  משה מונטיפיורי, "סיפור משה וירושלים", ירושלים 1876, על פגישת מונטיפיורי עם נציגי היהודים הגרוזים בא"י, נכתב גם ב"הלבנון"
↑  מגרלישווילי גרשון, "משפט כותאיסי", הוצאת: לשכת "בני ברית" של יוצאי גאורגיה בישראל על שם יוסף טרומפלדור, תל אביב, 1978. 100 שנים למשפט עלילת הדם הראשון ברוסיה 1878-1978. דין וחשבון סטנוגרפי
↑  מרדכי אלטשולר (תש"ן), יהודי מזרח קאווקאז: תולדות היהודים ההרריים מראשית המאה התשע-עשרה, מכון בן צבי, ירושלים, מסת"ב 9652350311, עמ' 27
↑  ההיסטוריה של רחובות בגאורגיה
↑  מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256
| יהדות גאורגיה לפי ערים |
| --- | --- | --- |
| גאורגיה המערבית | כותאיסי • סצ'חרה • אוני • בתומי • סוחומי • קולאשי* • סנקי • פותי • לאילשי • לוחאמולי* • זסטפוני • ואני • כובולתי • בנדזה • סוג'ונה • חובי* • זוגדידי • אוצ'מצ'ירה* • גגרה |  |
| גאורגיה המזרחית | טביליסי  • מצחתה* • גורי • סוראמי • צחינוואלי • כארלי • ציתלגורי • תלאווי • אורייתובני* • וליסציחה* • בריתי* • תמראשני* |  |
| גאורגיה הדרומית | בורג'ומי • אצקורי* • אחלציחה • אחלכלכי*  * יישובים בעבר של יהודים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007470596205171 
מצבה מבית הקברות היהודי בכותאיסי
עטיפת הספר משפט קוטאיסי
בית כנסת בכותאיסי
בית כנסת בכותאיסי
מתפללים בבית הכנסת הגדול
מצבה מבית הקברות היהודי בכותאיסי
דלת הכניסה לבית הכנסת הגדול
יחסי דרום סודאן – שווייץ

| יחסי דרום סודאן – שווייץ |
| --- | --- |
דרום סודאן: שווייץ


דרום סודאן: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
644,329: 41,277
אוכלוסייה
12,004,788: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
11,998: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
999: 99,060
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי דרום סודאן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

הרפובליקה של דרום סודאן והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים שבין שתי המדינות הם "יחסים טובים וידידותיים המתמקדים בשיתוף פעולה הומניטרי ובשימור השלום במדינה".
שווייץ לקחה חלק פעיל במגעים ובתהליכים שנערכו בדרום סודאן כחלק מהסכם השלום בסודאן ב-2005, אשר היה צעד בדרך למשאל העם על עצמאות דרום סודאן ב-2011.
שווייץ הכירה במדינה הצעירה של דרום סודאן יחד עם כל הקהילה הבינלאומית ביולי 2012. החל מ-2012, דרום סודאן מחזיקה נציגות בז'נבה שהואמנה גם על שווייץ כשגרירות. האינטרסים השווייצריים בדרום סודאן מיוצגים דרך השגרירות השווייצרית באדיס אבבה (אתיופיה). מאז 2006, שווייץ מחזיקה משרד שיתוף פעולה בבירת המדינה, ג'ובה. מספר פגישות רמות דרג נערכו בין שתי המדינות בפורומים בינלאומיים שונים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בדרום סודאן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת בדרום סודאן באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בג'ובה, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבאדיס אבבה, בירת אתיופיה הסמוכה, על דרום סודאן.
דרום סודאן אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. דרום סודאן האמינה את נציגותה שבז'נבה לארגונים בינלאומיים גם על שווייץ.
טקטסדה

טקטסדה (בהונגרית: Taktaszada) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טקטסדה נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,112 תושבים בשנת 1990 עד 1,863 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 10%).
בטקטסדה חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 14 |  |
| 1880 | 51 | 1,037 |
| 1910 | 19 |  |
| 1920 | 20 |  |
| 1930 | 19 |  |
| 1941 | 11 | 1,889 |
יחסי בליז–קנדה

| יחסי בליז–קנדה |
| --- | --- |
בליז: קנדה


בליז: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 9,984,670
אוכלוסייה
418,539: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 53,718
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי בליז–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין קנדה.
סקירה כללית

בין קנדה לבליז מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. בליז היא ביתם של 3,500 קנדים - קהילה גדולה ומשפיעה ביותר במדינה הקטנה. בליז מהווה יעד תיירות פופולרי מאוד עבור קנדים, בשנת 2016 ביקרו במדינה יותר מ-160,000 קנדים והמספר נמצא במגמת עלייה מדי שנה ושנה.
קנדה מפעילה בבליז תוכנית פיתוח כוללת לאזור מרכז אמריקה והקריביים ששווייה 600 מיליון דולר אמריקאי. דרך התוכנית, עובדת יחד עם עמיתיה בבליז בנושאים שונים על מנת לקדם את פיתוחה של בליז. התוכנית מתמקדת במיגור שינוי האקלים (המשפיע בין היתר על בליז המיוערת בצפיפות), תמיכה בכלכלה, תמיכה בשלטון החוק ובתחומים נוספים.
קנדה תומכת בזכויות הנשים בבליז ובזכויות הלהט"ב המדוכאים במדינה.
הסחר הכולל בין קנדה לבליז בשנת 2017 הוערך בשווי של כ-17.5 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לבליז הוערך בשווי של 15.7 מיליון דולר אמריקאי, הוא כלל בעיקר בשר, ירקות ופלסטיק. שוויו של הייבוא הקנדי מבליז באותה השנה הוערך בכ-1.8 מיליון דולר אמריקאי. קנדה משקיעה ביערות שבבליז ובמגזר האנרגיה התעשייתית.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה אינה מיוצגת בבליז בדרג השגרירות. קנדה מיוצגת בבליז בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבליז סיטי. קנדה האמינה את שגרירותה בגואטמלה סיטי, בירת גואטמלה הסמוכה, על בליז.
בליז אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות. בליז מיוצגת בקנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקלגרי. בליז האמינה את שגרירותה בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.
יחסי גואטמלה–יפן

| יחסי גואטמלה–יפן |
| --- | --- |
גואטמלה: יפן


גואטמלה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
108,889: 377,915
אוכלוסייה
18,476,916: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
102,050: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,523: 34,088
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית
שגרירים
כריסטופר אדלברטו: טאקשי יאממוטו
יחסי גואטמלה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת גואטמלה לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בפברואר 1935.
סחר

בשנת 2017, שוויו של הייצוא היפני לגואטמלה עמד על 26.9 מיליארד ין וכלל בעיקר ברזל, מכוניות, חלקי רכב, ומכונות. באותה השנה, הייבוא היפני מגואטמלה עמד על 15.3 מיליארד ין וכלל בעיקר קפה, משאות חריפים ובננות.
ביקורים רמי דרג > מגואטמלה ליפן

2001 – נשיא גואטמלה לשעבר, אלפונסו פורטיו.
2005 – נשיא גואטמלה לשעבר, אוסקר ברשה.
2019 – שרת החוץ של גואטמלה, סנדרה חובל.
ביקורים רמי דרג > מיפן לגואטמלה

1997 – מסהיטו, נסיך היטאצ'י ובת זוגו.
יפנים בגואטמלה

על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2019 התגוררו בגואטמלה 379 אזרחי יפן.
נציגויות דיפלומטיות

גואטמלה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. גואטמלה מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיו שהיא מחזיקה בערים סאפורו, יוקוהמה וקיוטו.
יפן מיוצגת בגואטמלה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בגואטמלה סיטי, בירת המדינה.
יוקריין אינטרנשיונל איירליינס

בואינג 777-200ER של החברה
בואינג 767-300ER של החברה
אמבראר E-190 של החברה
יוקריין אינטרנשיונל איירליינס (באוקראינית: Міжнародні Авіалінії України; באנגלית: Ukraine International Airlines) היא חברת הדגל וחברת התעופה הגדולה באוקראינה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי בוריספיל הסמוך לקייב. החברה נוסדה באוקטובר 1992, והחלה את פעילותה בנובמבר של אותה השנה.
החברה טסה ליעדים בתוך אוקראינה, באירופה, אסיה, המזרח התיכון וצפון אמריקה.
תולדות החברה

חברת יוקריין אינטרנשיונל נוסדה בשנת 1992. הטיסה הראשונה הייתה ללונדון ב-25 בנובמבר 1992. יוקריין אינטרנשיונל הייתה לחברת התעופה הראשונה במרחב של ברית המועצות לשעבר שהחלה להפעיל טיסות במטוסי בואינג 737. בהמשך שנות ה-90 חברת התעופה שינתה את שמה ואת צביעת המטוסים שלה, התוספת Air הורדה והחברה החלה להיקרא יוקריין אינטרנשיונל בלבד. הסמל על הזנב שונה גם הוא, ובמקום הסמל של אוקראינה בשילוב עם בז, נשאר רק סמל של בז. בשנת 2013, לאחר שחברת התעופה הגדולה ביותר של אוקראינה באותה התקופה, איירוסוויט, פשטה את רגלה, יוקריין אינטרנשיונל הצליחה לשחזר את רוב קוויה של חברת התעופה הגדולה שחדלה להתקיים והפכה למוביל האווירי הראשי באוקראינה.
בשנת 2015 חברת התעופה נאלצה לבטל את כל טיסותיה ליעדים ברוסיה בעקבות איסור רוסי על טיסות של חברות תעופה אוקראיניות למדינה, על רקע הסכסוך במזרח אוקראינה והסיטואציה עם חצי האי קרים.
ביוני 2016 פשטו כוחות היחידה הממשלתית האוקראינית למלחמה בשחיתות על משרדי החברה, במסגרת חקירה נגד דניס אנטוניוק, לשעבר ראש שירות התעופה הלאומי של אוקראינה, הגוף האחראי על חברות התעופה במדינה. לדברי היחידה, הפשיטה נדרשה מכיוון שהחברה סירבה להעביר מסמכים בקשר לחקירה.
בפברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, השהתה החברה את פעילותה.
פעילות החברה

יוקריין אינטרנשיונל מפעילה קרוב ל-700 טיסות פנימיות ובינלאומיות בין 8 יעדים באוקראינה (קייב, אודסה, לבוב, דניפרופטרובסק, ויניצה, חרקוב, זפורוז'יה, איוונו-פרנקיבסק) ליותר מ-40 יעדים באירופה, חבר המדינות, אסיה, המזרח התיכון וצפון אמריקה. באמצעות חברות תעופה אחרות שנחשבות לשותפות של יוקריין אינטרנשיונל, החברה מאפשרת לנוסעיה להגיע ליותר מ-3000 יעדים ברחבי כל העולם.
יוקריין אינטרנשיונל מחזיקה בתעודה מיוחדת המאפשרת לה לספק בדיקות טכניות חשובות וקשות ביותר במטוסי הבואינג של החברה.[דרושה הבהרה]
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה, נכון לאפריל 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y+ | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-800 | 24 | — | — | — | 186 | 186 |  |
| בואינג 737-8MAX | — | 3 | טרם פורסם | טרם פורסם | טרם פורסם | טרם פורסם | לא ידוע זמן קבלה עקב שיבושים בתהליכי הייצור |
| בואינג 737-900ER | 4 | — | — | — | 189 | 189 |  |
| בואינג 737-900ER | 4 | — | — | — | 215 | 215 |  |
| בואינג 767-300ER | 4 | — | 12 | 38 | 211 | 261 | יצאו משירות עד שנת 2020 |
| בואינג 777-200ER | 3 | — | 21 | 16 | 324 | 361 |  |
| אמבראר E-190 | 5 | — | 8 | — | 96 | 104 |  |
| אמבראר E-195 | 2 | — | אין מידע | אין מידע | אין מידע | אין מידע | קבלת ההזמנה החל מ-2018 |
| סה"כ | 42 | 3 |  |  |  |  |  |
פעילות החברה בישראל

חברת התעופה מפעילה טיסות בין תל אביב ל-7 יעדים באוקראינה: 24 טיסות שבועיות לקייב, 4 טיסות שבועיות ללבוב, 7 טיסות שבועיות לאודסה, 4 טיסות שבועיות לדנייפרופטרובסק, 2 טיסות שבועיות לחרקוב, 2 טיסות שבועיות לזפוריז'יה 2 טיסות שבועית לויניצה.
סה"כ 45 טיסות.
טיסות החברה לישראל מבוצעות בשלל מטוסיה, וכוללות גם מטוסים רחבי גוף מסוג בואינג 777 ובואינג 767 ומטוסים קטנים מסוג אמבראר ובואינג 737.
תקריות

ב-8 בינואר 2020, מטוס מדגם בואינג 737-800, שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי האימאם חומייני בטהראן בירת איראן לנמל התעופה בוריספיל בקייב, בטיסה 752 של החברה, הופל בטיל קרקע-אוויר איראני ששוגר בטעות, וכל 176 נוסעיו נספו.
הערות שוליים

↑  ידיעה בעיתון Kyiv Post,‏ 16 ביוני 2016 (באנגלית)
↑  "Ukraine International Airlines fleet".
↑  Jessie Yeung and Tara John, Iran plane crash: Ukrainian plane crashes in Tehran - Live updates, CNN, ‏8 בינואר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015104974  VIAF: 317285033   WorldCat (עם VIAF): 317285033
יחסי האיחוד האירופי – תוניסיה

| יחסי האיחוד האירופי – תוניסיה |
| --- | --- |
האיחוד האירופי: תוניסיה


האיחוד האירופי: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
4,324,782: 163,610
אוכלוסייה
513,949,445: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,610,000: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 3,947

יחסי האיחוד האירופי–תוניסיה (בערבית: علاقات تونس والاتحاد الأوروبي; באנגלית: Tunisia–European Union relations) הם יחסי החוץ הדיפלומטיים, הכלכליים, התרבותיים וההיסטוריים שבין רפובליקת תוניסיה לאיחוד האירופי.
היסטוריה

בשנת 1976 כעשור לאחר שעזבה צרפת את תוניסיה וזאת זכתה בעצמאות, הקהילה הכלכלית האירופית התחילה באופן רשמי לקיים יחסים דיפלומטיים עם המדינה.
הסכם כלכלי ראשון בין תוניסיה לאיחוד נחתם בשנת 1995, כחלק מהתקרבות תוניסיה אל המערב תחת שלטון זין אל-עאבדין בן עלי. כחלק מההסכם נוסד איגוד מקצועי בשיתוף ממשלות תוניסיה והאיחוד, וב-14 ביולי 1998 מתקיים המפגש הראשון של הנהלת האיגוד בעיר בריסל, בלגיה, בירת האיחוד. בראש האיגוד עמד בן מוסטפא, דאז שר החוץ של תוניסיה.
בשנת 2011, לאחר שעברה תוניסיה את המהפכה, ראש הממשלה הזמני של המדינה קיים פגישה עם בכירים באיחוד לגבי המשך היחסים. מאז פרוץ המהפכה וכינון דמוקרטיה יציבה בתוניסיה, הסיוע של האיחוד האירופי למדינה הפריקאית גדל באופן דרמטי.
ב-3 במרץ 2014 חתמו האיחוד האירופי ותוניסיה על הסכם שיתוף פעולה בנוגע למשבר ההגירה באירופה, כאשר מהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה ולוב הגיעו באופן לא חוקי לתוניסיה ולמדינות האיחוד. ההסכמים נועדו לפשט את תהליך קבלת אשרות השהייה במדינות ולמנוע גירוש מהגרים לא הכרחי.
ב-13 באוקטובר 2015 החל משא ומתן בין תוניסיה לאיחוד לגבי כניסת תוניסיה לאזור הסחר החופשי האירופאי.
ב-29 בספטמבר 2016 פרסם האיחוד האירופי פרויקט 'תקשורת משותפת' המחזק את תמיכת האיחוד בתוניסיה. מעט בהמשך השנה חותמות תוניסיה והאיחוד על הסכם נוסף לטובת כלכלת תוניסיה.
מסחר

האיחוד האירופי הוא שותף המסחר הגדול ביותר של תוניסיה, אף מעבר לכל מדינה ערבית אחרת. יותר מ-75% מהיצוא של תוניסיה מיועד לאיחוד האירופי ויותר ממחצית הייבוא של תוניסיה מגיע מהאיחוד האירופי. בשנת 2017 הסתכם שווי הסחר בין שתי המדינות בכ-20.5 מיליארד אירו. בין תוניסיה לאיחוד האירופי מספר קשרים כלכליים הכובלים אותם זו לזה, בהם הסכם הסחר משנת 2009 והתוכנית התוניסאית התשיעית.
מימון וסיוע

תוניסיה היא המדינה שמקבלת הכי הרבה סיוע כלכלי, חברתי, פוליטי ודיפלומטי מהאיחוד האירופי במסגרת מדיניות השכנות האירופית; האיחוד האירופי "מספק תמיכה לתוניסיה בתחומי החינוך, הכשרה ומחקר; תרבות ותקשורת; הגירה ומבקשי מקלט; משפטים, פוליטיקה וביטחון; סביבה, שינויי אקלים ואנרגיה".
בנוסף למימון הסיוע למהגרים, תוניסיה נהנית מכמה פרויקטים אחרים במימון האיחוד האירופי, כגון "European Instrument for Democracy and Human Rights", "Instrument contributing to Stability and Peace" ו-"Development Cooperation Instrument". תוניסיה היא מדינה חברה בתוכנית "Horizon Europe" של האיחוד.
מירב ההשקעות החיצוניות של האיחוד בתוניסיה מבחינה כספית בלבד מתורגמות למפעלי תעשייה, לרוב טקסטיל והלבשה.
יחסי האיחוד האירופי – לבנון

| יחסי האיחוד האירופי – לבנון |
| --- | --- |
האיחוד האירופי: לבנון


האיחוד האירופי: לבנון
שטח (בקילומטר רבוע)
4,324,782: 10,400
אוכלוסייה
513,949,445: 5,816,885
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,610,000: 17,937
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 3,084

יחסי לבנון-האיחוד האירופי הם קשרים מהותיים של האיחוד האירופי (ENP) במסגרת תוכנית מדיניות השכנות האירופית. האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון.
הסכמים

לבנון סיימה את המשא ומתן על הסכם ההתאגדות עם האיחוד האירופי בסוף 2001. ההסכם נכנס לפעולה בינואר 2002. ההסכם זכה לכינוי הסכם ההתאגדות של האיחוד האירופי-לבנון. תוכנית הפעולה של האיחוד האירופי-לבנון מ-19 בינואר 2007 נתנה תנופה חדשה ליחסים הבילטרליים במסגרת ה-ENP.
לבנון היא אחת המדינות, הנהנות העיקריות, באגן הים התיכון מסיוע קהילתי מהאיחוד האירופי באמצעות מכשיריו השונים. האיחוד האירופי הוא הגוף התורם המוביל בלבנון. החל משנת 2007, התמיכה הכספית מועברת באמצעות מכשיר מדיניות השכנות האירופית. תוכנית האסטרטגייה של מדינה לבנון 2007–2013 ותוכנית אינדיקטיבית לאומית 2007–2010 אומצו על ידי האיחוד האירופי. הסיוע שניתן התמקד בסיוע לממשלת לבנון ולחברה בשיקום ורפורמה לאחר מלחמת לבנון השנייה.
לבנון היא גם חברה באיחוד מדינות הים התיכון.
סחר

האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון, כשלבנון אחראית לשליש מהיבוא שלה בסכום ב-3.9 מיליארד אירו נכון ל-2008; היבוא כלל בעיקר מכונות (22%) כלי רכב (11.7%), כימיקלים (13%) ומוצרי אנרגיה (21.2%). היצוא הלבנוני לאיחוד האירופי הסתכם ב-0.36 מיליארד אירו; בעיקר מוצרים המיוצרים בלבנון (66%). הגירעון המסחרי המשמעותי של לבנון מתקזז על ידי הכנסות זרות, כגון מהפזורה הלבנונית ומתיירות. 60% מהתמ"ג הלבנוני נמצא במגזר השירותים.
ראו גם

יחסי החוץ של האיחוד האירופי
איחוד מדינות הים התיכון