stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינפקטד מאשרום
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן 1999: The Gathering  2000: Classical Mushroom  2001: B.P. Empire  2003: Converting Vegetarians  2004: IM the Supervisor  2007: Vicious Delicious  2009: Legend of the Black Shawarma  2012: Army Of Mushrooms  2015: Converting Vegetarians 2  2017: Return To The Sauce  2018: Head of NASA and the 2 Amish Boys  2020: More than Just a Name  2022: IM25  2024: REBORN | מיני אלבומים 1999: Intelligate  2000: Classical Mushroom  2002:  Birthday (יומולדת)  2004: Stretched  2018: IM21 (Part 1)  2021: Shroomeez | אוספים 2009: Best Of  2010: Best Tracks For Psychedelic DJs: Infected Mushroom  2012: Superclassico 2  2012: Nation Of Wusses - Remixes  2013: Friends On Mushrooms |
הערות שוליים

↑  שילוב קטלני: השיר החדש של אינפקטד מאשרום והתקווה 6, באתר וואלה, 26 בפברואר 2018
↑  נועם כהן, ‏עומר אדם ואינפקטד מאשרום בשיר לזכר הנרצחים ב-Nova, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2023
| אינפקטד מאשרום |
| --- | --- | --- |
ארז אייזן • עמית דובדבני
| אלבומי אולפן | The Gathering (1999) • Classical Mushroom (2000) • B.P. Empire (2001) • Converting Vegetarians (2003) • IM The Supervisor (2004) • Vicious Delicious (2007) • Legend Of The Black Shawarma (2009) • Army Of Mushrooms (2012) • Converting Vegetarians 2 ‏(CV2) (2015) • Return to the Sauce (2017) • Head of NASA and the 2 Amish Boys (2018) • More than Just a Name (2020) • IM25 (2022) • REBORN (2024) |  |
| מיני אלבומים ואוספים | Intelligate (1999) • Classical Mushroom EP (2000) • Birthday (2002) • Streched (2004) • Friends On Mushrooms (2013) • IM21, Pt.1 (2018) • Shroomeez (2021) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304731605171  LCCN: no2009157946  MusicBrainz: eab76c9f-ff91-4431-b6dd-3b976c598020  VIAF: 157511762   WorldCat (עם VIAF): 157511762 
אינפקטד מאשרום בהופעה בישראל, 2015
Unforgettable (שיר של נט קינג קול)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע נט קינג קול
 יצא לאור:  1951
 תאריך הקלטה:  1951
 סוגה:  נשמה
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:30
 חברת תקליטים:  Capitol
 כתיבה:  אירווינג גורדון
 לחן:  Irving Gordon 
 
נט קינג קול
"Unforgettable" (בעברית: "בלתי נשכחת") הוא שיר נשמה אמריקני פופולרי שנכתב על ידי אירווינג גורדון. השם של השיר בתחילה היה "Uncomparable" (בתרגום חופשי לעברית: "בלתי ניתנת להשוואה"). אף על פי כן, לבסוף חברת התקליטים שבה גורדון היה חתום החליטה ששם השיר ישונה ל-"Unforgettable".
הגרסה הפופולרית ביותר של השיר היא גרסת הכיסוי שבוצעה על ידי הזמר נט קינג קול בשנת 1951, על פי עיבוד מאת נלסון רידל. במהלך שנת 1952 הוקלטה גרסה נוספת של השיר, הפעם ללא ליווי תזמורת, אשר נכללה כרצועת בונוס בגרסת התקליטור המחודשת של אלבומו של קול "Penthouse Serenade". קול יצר הקלטה נוספת של השיר בשנת 1961 בגרסת סטריאו על פי העיבוד המקורי מאת נלסון רידל עבור אלבומו "The Nat King Cole Story".
על אף שקול נפטר בשנת 1965, זכה השיר לעדנה מחודשת בשנת 1991 לאחר שההקלטה של קול בגרסת הסטריאו משנת 1961 נערכה מחדש לדואט עם בתו של נט קינג קול, נטלי קול. גרסה זו הגיעה למקום ה-14 במצעד האמריקני ולמקום ה-19 במצעד הבריטי. הגרסה, אשר נכללה באלבום Unforgettable... with Love, זכתה בהמשך בשלושה פרסי גראמי בשנת 1992 בקטגוריות שיר השנה, אלבום השנה ובקטגוריית ביצוע שיר הפופ הווקלי הטוב ביותר.
אזכורים בתרבות

השיר בגרסה של קול מנוגן במלואו בסרט "השומרים" (2009) באחת מהסצנות הבולטות בסרט.
השיר בוצע בשנת 2006 בפרק הסיום של הסדרה "ויל וגרייס" על ידי הדמויות ג'ק (שון הייז) וקרן (מייגן מולאלי).
גרסאות כיסוי בולטות

ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הבולטות שבהן בוצעו בין היתר על ידי:
| --- | --- |
 דיינה וושינגטון (1959)  פגי לי (1963)  אריתה פרנקלין (1964)  סמי דייוויס ג'וניור (1965)  מרווין גיי (1965):  אריתה פרנקלין (1976)  אנגלברט המפרדינק (1980)  ג'וני מאתיס (1983)  רוברטה פלאק (1991)  קני רוג'רס (1998)
ימ"ס

| --- | --- |
סיכת לוחם ימ"ס
סיכת לוחם ימ"ס
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משמר הגבול
 סוג:  יחידת עילית של מסתערבים ללוחמה בטרור
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים)
 מקים היחידה:    רב פקד אלי אברם
 מלחמות:  האינתיפאדה הראשונה, האינתיפאדה השנייה, מבצע שובר גלים
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  4 יחידות: ימ"ס איו"ש  ימ"ס דרום  ימ"ס ירושלים  ימ"ס טקטית
 ציוד עיקרי:  נשק קל הכולל אקדחים, רובי סער M4A1 ורובי צלפים
 פיקוד
 יחידת אם:  כתלות בגזרה: מג"ב איו"ש  מג"ב דרום  מג"ב ירושלים  החטיבה הטקטית של משמר הגבול (באיו"ש כפופה מבצעית לצה"ל)
 עיטורים
   צל"ש המפכ"ל    צל"ש אלוף (×3)   צל"ש מפקד אוגדה (×2)   אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
לוחמי ימ"ס באימון
צלף של ימ"ס ירושלים
צלפי ימ"ס דרום פועלים בהעימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021).
יחידות המסתערבים (ימ"ס) הן יחידות עילית של מסתערבים ללוחמה בטרור הפועלות משנת 1991 במסגרת משמר הגבול, בשיתוף פעולה עם צה"ל והשב"כ. ייעודן הוא ביצוע מעצרים קשים בלב אוכלוסייה ערבית עוינת וטיפול בהפרות סדר והפגנות באמצעות הסתערבות ונטרול הגורמים המתסיסים. ייחודן היא הפעילות המסוערבת שמתבצעת כאשר לוחמי היחידה מחופשים לערבים. הימ"ס פועלות במקביל ליחידות מסתערבים נוספות - כגון דובדבן של צה"ל שהוקמה באינתיפאדה הראשונה יחד עם יחידת שמשון. הקמתה הוטלה על רפ"ק אלי אברם, בוגר היחידה ללוחמה בטרור, שהתמנה למפקדה הראשון של ימ"ס אזור יהודה ושומרון בשנת 1991. אברם נהרג בעת ניסיון פריצה לבית בשכונה המזרחית של ג'נין בעת שעמד בראש לוחמיו.
כלל המשרתים ביחידות הם שוטרים במעמד קבע או סדיר, והיחידה באיו"ש כפופה לצה"ל, אך בדומה לימ"מ, הם נותנים סיוע מבצעי גם לשב"כ. יחידות אלו מסייעות גם ל"משטרה הכחולה" במעצרים מיוחדים או מסובכים, גם בתחומי הקו הירוק.
יחידות ודרכי פעולה

כיום מפעיל משמר הגבול 4 יחידות מסתערבים:
ימ"ס איו"ש – הכפופה למג"ב איו"ש ופועלת באזור יהודה ושומרון תחת פיקוד צה"ל ושירות הביטחון הכללי, והתמחותה בלוחמה בשטח בנוי (לש"ב), מעצר מבוקשים בשטח עוין וטיפול בהפרות סדר אלימות. בנוסף, היא מתמחה בהפעלת צלפים בלוחמת שטח בנוי ולוט"ר, וצלפיה נחשבים לטובים בארץ ביחד עם צלפי הימ"מ. ימ"ס איו"ש היא היחידה המעוטרת ביותר של המשטרה, ביחד עם הימ"מ, וחלק מעיטוריה הוענקו על ידי צה"ל ואלוף פיקוד המרכז.
ימ"ס דרום – נקראה בעבר ימ"ס עזה (כחלק ממג"ב עזה), והחלה לפעול במהלך האינתיפאדה הראשונה. בהמשך עברה, יחד עם מג"ב עזה לגבול ישראל מצרים ונקראה ימ"ס רמון. כשהפך מג"ב רמון למג"ב ערבה ועבר לאבטח את גבול ישראל-ירדן הוחלף שם היחידה ל'ימ"ס ערבה' אך היחידה נשארה בגבול מצרים. כשפורק מג"ב ערבה הוכפפה היחידה למג"ב דרום אליו היא כפופה עד היום. היחידה פועלת בפיקוד הדרום, והתמחותה היא בקליעה, בצליפה ובמרדף מוסק. היחידה הייתה חלק מהכוח שנלחם במחבלים במתקפת הטרור בדרום ישראל ב-2011 ואף הרגה את אחד המחבלים. היחידה הוזנקה בעקבות טבח שבעה באוקטובר והרגה בקרבות עשרות מחבלים.
ימ"ס ירושלים – כפופה למג"ב ירושלים ופועלת בעיקר בתחום מחוז ירושלים ויהודה ושומרון, והתמחותה בעבודה מסוערבת באוכלוסייה אזרחית ולוחמה בשטח בנוי.
ימ"ס טקטית – ייעודה להיאבק בטרור, באלימות ובפשיעה של ערביי ישראל. כפופה לחטיבה הטקטית של משמר הגבול.
מקור המילה "מסתערב" נעוץ במונח הערבי "אסתערב" (استعرب), דהיינו מצב בו אנשים שאינם ערבים חיים ומתנהגים כערבים לכל דבר. לוחמי הימ"ס לומדים תוך כדי הכשרתם להכיר היטב את הטופוגרפיה של האזורים בהם הם פועלים, להכיר את המנהגים של כל כפר, להכיר את דרך הדיבור ולהכיר את החמולות ואת יחסי הכוחות ביניהן. בעת פעולה, לוחמי הימ"ס נטמעים באוכלוסייה ערבית עוינת לצורכי איסוף מודיעין, מעצרים, חיסולים וטיפול בהפרות סדר.
הימ"ס מפעילה גם צלפים הנחשבים לטובים בארץ, ביחד עם צלפי הימ"מ. ב-2015 זכו צלפי הימ"ס בתחרות הצליפה השנתית שארגן צה"ל.
קבלה ליחידה

כדי להתקבל לימ"ס על המועמד לסמן בשאלון העדפות את משמר הגבול (מג"ב) כאפשרות המועדפת ביותר, ואם נתוניו ימצאו מתאימים, יקבל המועמד זימון לשרת במשמר הגבול, המועמד יתחיל את הטירונות ובסופה יוכשר כרובאי 05 כעבור ארבעה חודשים. לאחר שהמועמד הוכשר בטירונות, עליו לבקש זימון לגיבוש, אם קיבל תשובה חיובית, וגם עבר את הגיבוש בהצלחה, הוא מקבל זימון לקורס לוט"ר ימ"ס. לאחר הקורס ישנה עוד "השלמה יחידתית" התלויה ביחידה אליה הגיע הלוחם (איו"ש, י-ם או 617). הקורס וההשלמה היחידתית נמשכים כשלושה חודשים וחצי.
כיום הקורס ליחידת ימ"ס כולל העלאת הלוחם לרובאי 07, בנוסף הלוחם בסוף ההכשרה יכול לצאת לקורס מ"כים סיירות (להיות מוכשר כמ"כ לאחר חודש וחצי של קורס - קורס מזורז) וכשיעבור בהצלחה יהיה רובאי 08. הקורס אורך כ-5 חודשים ולאחר מכן הלוחם עובר השלמת יחידה לפי האזור שהלוחם יגע אליו בסוף הקורס.
ציוד ואמצעי לחימה

לוחמי היחידה חמושים באקדח שירות, אותו הם נושאים גם "על אזרחי". רובה השירות של היחידה הוא ערד 5. קלעי היחידה מפעילים רוגר SR-22 לצורכי פיזור מהומות אלימות ונטרול פחות מקטלני של חמושים ומפרי סדר מסוכנים. צלפי היחידה משתמשים ברובי צלפים מדגמי מאוזר 86SR בריחי, רמינגטון מודל 700 משופר, SR-25 Mk 11 חצי-אוטומטי ובארט REC10 חצי-אוטומטי עם משתיק קול.
ציונים לשבח

בין הציונים לשבח והעיטורים:
עיטור האומץ הוענק לרפ"ק אלי אברם באוקטובר 1992 לאחר נפילתו.
צל"ש אלוף מאת האלוף דני יתום הוענק לרפ"ק אלי אברם ב-דצמבר 1992 לאחר נפילתו.
עיטור המופת הוענק לדוד בוזגלו מימ"ס ירושלים על חיסול חוליית מחבלים באירוע נחלת שבעה בירושלים ב-1994.
עיטור השירות הוענק בשנת 1995 לנחמיה יעקב, מפקד ימ"ס איו"ש שמילא מקום ביחידה לאחר נפילתו של מקים היחידה רפ״ק אלי אברם, על שהביא ללכידת מבוקשים ומחבלים רבים ותרם תרומה בלתי רגילה להשגת יעדי המשטרה.
צל"ש אלוף - מאת אלוף פיקוד המרכז משה קפלינסקי הוענק לימ"ס איו"ש בשנת 2003 על פעילות יוצאת דופן בלחימה בטרור.
צל"ש מפקד אוגדה - מאת מפקד אוגדת איו"ש גדי איזנקוט הוענק לימ"ס איו"ש בשנת 2004 על פעילות יוצאת דופן בלחימה בטרור.
צל"ש אלוף - מאת אלוף פיקוד הדרום דן הראל הוענק לימ"ס עזה בתאריך 12.12.05 על פעילותם בגזרה.
צל"ש מפקד אוגדה - מאת מפקד אוגדת איו"ש יאיר גולן הוענק לימ"ס איו"ש בתאריך ספטמבר 2007 על שהראתה תעוזה, אומץ, דבקות במשימה וקור רוח.
עיטור האומץ של משטרת ישראל ליעקב ברמן מימ"ס איו"ש.
עיטור העוז של צה"ל ליעקב ברמן מימ"ס איו"ש.
עיטור המופת של משטרת ישראל לקובי שבתאי מימ"ס רצועת עזה.
אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל, נובמבר 2021.
צל"ש אלוף – מאת אלוף פיקוד המרכז, 6.11.2022, הוענק לימ"ס איו"ש על לחימתה במבצע שובר גלים.
צל"ש מפכ"ל משטרת ישראל הוענק לימ"ס איו"ש ב-7 בנובמבר 2022.
ראו גם

יחידת דובדבן – יחידה מקבילה הכפופה לחטיבת הקומנדו של צבא ההגנה לישראל ובעבר הייתה כפופה ישירות לפיקוד המרכז.
יחידת מצדה – יחידה הכפופה לפיקוד שירות בתי הסוהר
ימ"מ – יחידת העילית של משמר הגבול ללוחמה בטרור, מבצעת לעיתים גם פעולות מסתערבים.
יחידת הגדעונים – יחידה משטרתית מיוחדת של משטרת ישראל שמבצעת גם פעולות מסתערבים.
לקריאה נוספת

משה גבעתי, אביר 21 - סיפורו של אלי אברם מפקד יחידת המסתערבים, ישראל.: הוצאת 'רעות', תשס"ג-2003.
סמואל מ. כץ, The Ghost Warriors: Inside Israel's Undercover War Against Suicide Terrorism, הוצאת פינגווין 2016. מידע בגוגל ספרים.
הערות שוליים

↑  פוסט בפייסבוק של משטרת ישראל, 31 באוגוסט 2021
↑  אביגיל בוקובזה, צלף ישראלי - על תחרות הצליפה 2015, אתר זרוע היבשה, 19 באפריל 2015.
↑  גור סלומון, ה-ע´ של המדינה, מקור ראשון, ‏ 25.05.2007, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  צל"ש יחידתי - ימ"ס מג"ב, 2003, באתר הגבורה, ב"אתר הגבורה"
↑  צל"ש יחידתי - ימ"ס מג"ב, 2004, באתר הגבורה, ב"אתר הגבורה"
↑  צל"ש יחידתי - ימ"ס מג"ב, 12.12.05, באתר הגבורה, ב"אתר הגבורה"
↑  צל"ש יחידתי - ימ"ס מג"ב, ספטמבר 2007, באתר הגבורה, ב"אתר הגבורה"
↑   אלה היחידות הזוכות ב"אות הערכה מבצעי", באתר צה"ל, 25 בנובמבר 2021.
↑   היחידות והגדודים שיקבלו צל"שים, תעודות הצטיינות והערכה - הרשימה המלאה, באתר צה"ל, 6 בנובמבר 2022.
↑  הודעה באתר ממשלת ישראל, 7 בנובמבר 2022.
| משמר הגבול |
| --- | --- | --- |
| מרחבים | מג"ב צפון • מג"ב מרכז • מג"ב דרום • מג"ב ירושלים • מג"ב עוטף ירושלים • מג"ב איו"ש • מג"ב חוף • החטיבה הטקטית• החטיבה לביטחון פנים |  |
| יחידות | ימ"מ (היחידה ללוחמה בטרור) • ימ"ס • סיירת משמר הגבול (סמ"ג) • שחר 101 • מתיל"ן • יחידת הסיירות מג"ב ירושלים • מתמי"ד • יחידת התקיפה הכפרית  • המשמר הלאומי |  |
| מרחבים ויחידות שנסגרו | ימ"ג  • יחידת רימון  • מג"ב עזה-רמון-ערבה |  |
| מפקדים | פנחס קופל • שמעון אשד • חיים לוי • צבי בר • פנחס שחר • משולם עמית • יצחק אהרונוביץ' • ישראל סדן • יצחק דדון • יעקב גנות • דוד צור • חסין פארס • ישראל יצחק • יורם הלוי • עמוס יעקב • קובי שבתאי • אמיר כהן • בריק יצחק |  |
| אירועים בולטים | טבח כפר קאסם • אסון צור הראשון • אסון צור השני • האינתיפאדה הראשונה • מהומות מנהרת הכותל • מהומות אוקטובר • האינתיפאדה השנייה • מבצע שומר החומות • קרב שדרות • קרב אופקים |  |
| ראו גם | משטרת ישראל • חיל הספר • אנדרטת משמר הגבול • ז'נדרמריה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007571016005171 
לוחמי יחידת הימ"ס
הארמייה החמישית (רוסיה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות (1939-91) רוסיה רוסיה (1991-כיום)
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום (1939-91)  כוחות היבשה הרוסיים (1991-כיום)
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1939–הווה (כ־85 שנים)
 מקים היחידה:  משרד ההגנה של ברית המועצות
 מלחמות:  פלישת ברית המועצות לפולין, סיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית, מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 עיטורים
 מסדר ז'וקוב  עיטור הדגל האדום 
 
הארמייה החמישית (ברוסית: армия ‏я‏-5) היא ארמייה משולבת של כוחות היבשה הרוסיים.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ז'יטומיר/שפטובקה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה. בשנת 1940 הארמייה השתתפה בסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית.
לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, היא החלה בקרבות מגננה באזור לוצק. יחידות הארמייה נסוגו לכיוון קייב כאשר במהלך קרב קייב יחידותיה כותרו. במהלך ניסיון לפרוץ את המצור, מפקד הארמייה מיכאיל פוטפוב נפל בשבי. ב-20 בספטמבר 1941 הארמייה פורקה וחייליה הועברו לחיזוק יחידות אחרות של הצבא האדום.
ב-11 באוקטובר 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש והיא השתתפה בקרבות מגננה של הקרב על מוסקבה. בתחילת 1942 היא השתתפה במתקפת נגד הסובייטית, במהלך שנת 1943 הארמייה החמישית השתתפה קרבות במרחב רז'ב וסמולנסק ובהמשך היא השתתפה במבצע בגרטיון ומבצע פרוסיה המזרחית.
באפריל 1945 יחידות הארמייה הועברו לעתודה. תוך זמן קצר הם הועברו למזרח הרחוק והשתתפו במבצע סערת אוגוסט.
לאחר סיום הלחימה, הארמייה החמישית הוצבה באזור המזרח הרחוק הסובייטי, בו היא מוצבת גם כיום.
מפקדים

איוואן סובטניקוב - ספטמבר 1939 - יולי 1940
מיכאיל פוטפוב יוני (1941 - ספטמבר 1941)
דמיטרי לליושנקו (אוקטובר 1941)
לאוניד גובורוב (אוקטובר 1941 - אפריל 1942)
איוואן פדיונינסקי (אפריל 1942 - אוקטובר 1942)
יאקב צ'רביצ'נקו (אוקטובר 1942 - פברואר 1943)
ויטלי פולנוב (פברואר 1943 - אוקטובר 1943)
ניקולאי קרילוב (אוקטובר 1943 - אוקטובר 1944)
פיוטר שפרנוב (אוקטובר 1944 - דצמבר 1944)
ניקולאי קרילוב (דצמבר 1944 - דצמבר 1945)
נשים בתנועת הבריחה

אשה עם תינוק על הידיים במקום בלתי ידוע באירופה בדרכי הבריחה
נשים בתנועת הבריחה מתייחס להתנהלותן ולפעילותן של נשים שורדות שואה, במסען מאירופה אל ארץ ישראל במסגרת תנועת הבריחה. נשים כמו גברים, התמודדו עם טראומת השואה והמלחמה, בקשיי המסע בדרכים והחיים במחנות העקורים. עם זאת ישנן חוויות והתומדדויות המיוחדות לנשים בנות התקופה.
ניתן לחלק את הנשים בתנועת הבריחה לשלוש קבוצות: קבוצה של שורדות השואה: פליטות שלקחו חלק במסע הבריחה בדרכי אירופה; קבוצה של שורדות שואה פעילות בריחה - שמילאו תפקיד ניהולי או מבצעי בתנועת הבריחה; וקבוצה של נשים שהיו שליחות מטעם היישוב היהודי בארץ ישראל שנשלחו לאירופה כדי לסייע לשורדי השואה במסעם.
שורדות שואה פליטות בדרכים

הנשים, כמו הגברים צעדו בדרכים, "גנבו גבולות" ביער, בהרים, ובקור של אירופה, או עברו בתחנות גבול עם נירות מזויפים. אם נתפסו, בדרך-כלל נשלחו חזרה אל המקום ממנו יצאו או נאסרו והוכנסו לבית סוהר. כמו הגברים, הן עמדו בתלאות בדרכן אל ארץ ישראל, דרך שהייתה קשה נפשית ופיזית. יחד עם זאת ניתן למנות מספר קשיים ייחודיים להן. הן התמודדו חשש פן לא תוכלנה ללדת לאחר מה שעברו בשואה. הן בנו משפחה וילדו ילדים עוד בדרך, לפני שידעו איפה ואיך יחיו. בשנים 1945–1946 שיעור הילודה של השורדים במחנות העקורים היה הגבוה בעולם. היו נשים שילדו בדרכים, היו שילדו במחנות מעבר, באוניות המעפילים או במחנות המעצר של הבריטים. המספר הגדול של התינוקות שנולדו בתקופת הבריחה וההעפלה היה ניצחונן של הנשים על הנאצים.
נשים התמודדו במסע בדרכים בתנאים מורכבים, לפעמים כשהן בהריון או עם תינוק קטן. מבחינה פיזית הן היו חייבות לדאוג לילדיהן גם כשהן עייפות, רעבות או חולות. מבחינה פסיכולוגית הן היו צריכות להיות קשובות לצרכים של הילדים גם כשהן עצמן היו במצבים נפשיים של יאוש, דיכאון ושכול. הבחירה לחזור לחיים, למצוא בן זוג, לבנות משפחה הייתה בחירה אמיצה ולא מובנת מאליה, והיו רבות שלא עשו את כל זאת. חתונה הייתה אירוע מורכב רגשית: מצד אחד שמחה על שהחיים ממשיכים, וכי יש מישהו בעולם ששייך לי ואני שייכת לו, אך בה העת עצוב כי החתונה נערכה בלי הורים, בלי משפחה, אפילו בלי חברים. החברים בחתונה היו לפעמים אנשים שהכירו רק לפני ימים אחדים, עם בואן למחנה.
בדרכים הדאגה לילדים הייתה עניין מסובך ומסוכן. צריך היה לשאת את הילדים הקטנים על הידיים או על הגב. צריך היה למנוע מתינוקות לבכות במעברי גבול לא חוקיים, שהרי בבכותם, הם מסכנים את חברי הקבוצה כולה. במחנות התנאים היו לפעמים קשים מאוד: האוכל לא תמיד היה מספיק ובוודאי לא מספיק מזין. התנאים הסניטריים גרועים, חלק מהדרך הבורחים עברו בחורף האירופי הקפוא ללא ביגוד מתאים. אימהות היו צריכות לרחוץ את ילדיהן בגיגית בחוץ. לרוב האימהות הצעירות לא הייתה אמא, אחות או אפילו חברת ילדות, שתעזור במשימה של טיפול בתינוקות, ותהיה למשענת פיזית ורגשית (תסייע מניסיונה, תשמור על הילד כשהאם ישנה בדרך, ותנחם בעת מצוקה).
ועם כל זאת, היו נשים שמצאו את כוח שאיפשר להן להיות שם גם בשביל אחרים, לעזור, לתמוך, לטפל. הן עזרו זו לזו עם הילדים, עזרו לטפל בחולים ובילדים אחרים, דאגו לניקיון למניעת מחלות או התפשטותן, תפרו בגדים משמיכות שקיבלו מהג'וינט, ובשלו.
שורדות שואה פעילות בריחה, מנהיגות

בתנועת הבריחה היו נשים שמלאו תפקידים ניהוליים, מבצעיים או טיפוליים-חינוכיים. זו הייתה תקופה ותרבות שבהן לא היה מובן מאליו שנשים יכולות למלא תפקידי מנהיגות או להתנהל במרחב הציבורי. לנשים פעילות הבריחה היו עוצמה אישית, יכולת להפעיל כוח מול סמכות, כושר לקבל החלטות במצבי קיצון ובתנאי אי ודאות. למשל, רגה רנה גלובמן גוברין מונתה למרכזת הבריחה בגרמניה באזור הבריטי. אזור זה היה בעייתי במיוחד, מאחר שהבריטים נלחמו בתנועת הבריחה. הם הבינו שכל יהודי בדרכי אירופה הוא מעפיל פוטנציאלי לארץ ישראל ויש לעשות מאמץ לעצור אותו בדרכו. באחריותה של גוברין היה הקשר עם מפקדי המחנות הבריטיים, הדאגה לחינוך, בריאות, התנהלות החיים במחנות וסיוע לבורחים בהמשך מסע הלאה אל חופי הים התיכון. היא הייתה אחראית גם על מעפילי האונייה 'אקסודוס', שהבריטים הביאו למחנות המעצר בהמבורג.
הפעילות הפגינו אומץ לב ויצירתיות. למשל, מרישה פליישר זילבר איתרה ואספה ילדים ממנזרים ומבתי נוצרים. פעילותה נעשתה בכפרים פולניים רוויי אנטישמיות והייתה כרוכה בסיכון חיים ממשי. היא הסתובבה בכפרים עם סוס ועגלה בזהות של מוכרת סידקית. כך הייתה אוספת מידע על ילדים יהודיים במנזר הקרוב לכפר או אצל משפחה נוצרית בסביבה.
היו לפעילות הבריחה יכולת ניהול, יוזמה, נחישות ויכולת לפעול בתנאים לא מוכרים, אליהם הן לא הוכשרו. למשל, חסיה בורנשטיין בילצקי, לנה קיכלר, פרנצ'סקה אוליביה, חייקה גרוסמן, ונשים רבות אחרות, הקימו וניהלו בתי ילדים של הבריחה. לא היו אנשי מקצוע להדריך איך לעבוד עם הילדים ולעזור להם בהתמודדות הפיזית והנפשית. הן הובילו את הילדים בדרכי הבריחה מארץ לארץ וממחנה למחנה בתנאים קשים, למקום לא ידוע. הן יצאו עם הילדים, בלילות לכיוון חופי הים התיכון משם באוניות לארץ-ישראל.
היו לפעילות הבריחה עוצמה אישית, כושר אלתור, הבנה במצבי מצוקה, מחויבות ויכולת לפעול בתנאי אי ודאות. למשל, לאק'ה רוזנבלום – צור, לאה פרזמה שפר, מרי גרבר-רגב, ונשים רבות אחרות שעבדו בבתי הילדים, טיפלו בהם וחיו אתם. לא הייתה תורה כתובה שלמדה כיצד לטפל בילדים שורדי טראומה ולהחזיר להם את ילדותם האבודה ואת האמון באדם, ובכל זאת, ולמרות שרובן היו בעצמן נערות, שזה עתה ניצלו מהשואה, הן דאגו לילדים במסירות.
היו נשים בתפקידים מבצעיים, שפעלו כאחראיות על מעברי גבול, למשל, שיינה שיינברג-גרינגרוס, ולובה קרוניק. מרים פוקס, ניהלה את תחנות הגבול בין פולין לצ'כיה, לובה גלר. ז'ניה קלס וולקן נשלחה בתפקיד מבצעי אל תוך ברית המועצות, נתפשה ונאסרה ילתקופה ארוכה, יחד עם קבוצת פעילים הידועים בשם אסירי לבוב.
שליחות שנשלחו על ידי היישוב בארץ

מהישוב בארץ יצאו שליחים לסייע לשורדים במסעם. השליחים מהארץ כללו את מתנדבי היישוב, שהתגייסו לצבא הבריטי, כדי להילחם בצבא הנאצי. במפגש עם שורדי השואה הם התגייסו לעזור לשורדים והיו הישראלים ראשונים שהגיעו אליהם. הקבוצה השנייה, שהגיעה לאירופה לסייע לתנועת הבריחה, הייתה של אנשי המוסד לעלייה ב, שעם בואם הפכו למעשה למפקדי הבריחה בארצות אליהן נשלחו. פעלו בתנועת הבריחה שליחים נוספים, למשל, שליחי ההגנה ושליחי משלחת פלוגות הסעד, מטעם הסוכנות היהודית.
עצם גיוסן של נשים למאבק הלאומי בבריחה ובהעפלה היה עניין משמעותי ביותר ולא התאים לתפקידן המסורתי של אימהות באותה תקופה. חציית גבולות, מצבים של הגירה, של מלחמות או של שינויים חברתיים עשויים להעצים את הזהות הנשית. כך במקרה של השליחות לאירופה אל תנועת בריחה. עצם גיוסן של נשים למאבק הלאומי במרחב הציבורי, תרם לשנוי התפיסות לגבי נשים, וזאת גם מן המבט של הנשים וגם מזה של הגברים. נושא זה יעלה באופן דרמטי מאוחר יותר סביב השאלה של מקומן ותפקידן של נשים בצבא
להיות מרגל, אז והיום, זה עניין לא חוקי וחשאי, אולם כולם ריגלו אצל כולם. מפקדים בבריחה נהלו פעילות חשאית, לא חוקית מורכבת ומסוכנת הרבה יותר. הם לא רק אספו ידיעות סודיות, הם התערבו בהתנהלות של אנשים בארצות שרותם. עדה סרני, אולי המפורסמת מבין השליחות שפעילו בתנועות הבריחה וההעפלה, מונתה להיות מפקדת המוסד לעליה ב' באיטליה. היא, למשל, הזיזה "כוחות" באופן לא חוקי. היא הזיזה אנשים בתוך איטליה וכן פנימה והחוצה ממנה. סירני לבשה ופשטה דמויות בהתאם לצורכי המבצעים אותם ניהלה. פעם הייתה "רופאה" שבאה למחנה פליטים עקב "מגפה" וכך מנעה כניסת שוטרים למחנה. פעם הייתה "מדריכת תיירים אמריקאית" שהובילה 800 "תיירים" לחוויית לינה תחת כיפת השמים. למעשה "התיירים" הועלו על אוניית מעפילים שחיכתה להם לא רחוק מן החוף.
מלכה שפירא עמדה בראש מבצע בו הובילה שירה של 18 משאיות שהובילו תינוקות וילדים שורדי שואה ומלוויהם. בלילה קר וגשום, צריך היה 'לגנוב' שני גבולות ולעבור אותם עם ניירות מזויפים של הילדים והמלווים. שפירא ידעה כי בבדיקה יסודית שומרי הגבול יגלו את הזיוף של התעודות. זה היה מבצע מורכב ומסוכן שהסתיים בהצלחה. רות קליגר-עליאב הייתה יד ימינו של שאול אביגור. קראו לה 'הגברת הראשונה של המוסד'. איה מאיר פינקרפלדהייתה מאנשי הגדעוניםשהיו אלחוטנים של המוסד לעליה ב'. לבדה היא החזיקה תחנת קשר בצפון איטליה ונתפשה על ידי המשטרה. כשליש מן הגדעונים בבריחה ובהעפלה היו נשים. אנדה עמיר פינקרפלד, המשוררת, דודתה של איה מאיר, הייתה שליחה מורה במחנה עקורים באירופה. בעזרת העיתון דבר לילדים היא יצרה קשרי מכתבים בין ילדי הארץ לבין הילדים שורדי השואה, אותם לימדה במחנה.
כיום

נושא הנשים בתנועת הבריחה עדיין לא נחקר באופן מספיק, למרות היותו נדבך חשוב בהבנת התקופה. בשנת 2023 קיימה עמותת מורשת הבריחה בבית הפלמ"ח כנס בנושא "נשים בבריחה ובהעפלה".
ראו גם

חסיה בורנשטיין בילצקי
לנה קיכלר
עדה סרני
רות קליגר-עליאב
מחנות העקורים
תנועת הבריחה
לקריאה נוספת

חסיה בורנשטיין - ביליצקיה ונעמי יצהר, אחת ממעטים, תל אביב, הוצאת מורשת, 2003.
חייקה גרוסמן, אנשי המחתרת. מורשת 1965.
לנה קיכלר, מאה ילדים שלי (תרגם מכתב-היד הפולני שמשון מלצר), ירושלים: יד ושם וקריית ספר, תשי"ט 1958
שרון גבע, ניצולה, מורה, אמא: גיבורת השואה לנה קיכלר-זילברמן, החינוך וסביבו, שנתון המכללה ל"ה, תשע"ג (2013)
עדה סרני, ספינות ללא דגל, הוצאת עם עובד, 1975. (הספר בקטלוג ULI)
עדה סרני, ספינות ללא דגל, הוצאת עם עובד, 1975. (הספר בקטלוג ULI)
נחמה טק, נשים וגברים בצל השואה, יד ושם ומכון בן-גוריון, 2013.אסתר הרצוג,
נשים ומשפחה בשואה, אוצר המשפט, 2006.
אניטה שפירא (עורכת), העפלה: מאסף לתולדות ההצלה, הבריחה, ההעפלה ושארית הפליטה, תל אביב: הוצאת העמותה לחקר מערכות ההעפלה ע"ש שאול אביגור ואוניברסיטת תל אביב, 1990. (הספר בקטלוג ULI)
אתר עמותת מורשת הבריחה.
מרים סעדה, לשרוד כדי לספר, יד ושם 2008