stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רובין שארמה
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, רובין שארמה בראש רבי המכר של 2004 בישראל, באתר הארץ, 11 בינואר 2005
↑  טלי חרותי-סובר, "איש לא ירצה לקרוא את הספר הזה", באתר הארץ, 12 ביוני 2009
↑  נועם יורן, השתלמות מנהלים בהימלאיה, באתר הארץ, 19 ביוני 2003
↑  אבי גרפינקל, "תודה שבחרתם בספר זה. עשיתם צעד משמעותי לקראת גילוי הייעוד שלכם", באתר הארץ, 24 באוקטובר 2005
↑  עלית קרפ, אותו נזיר, הפעם רק בלי פרארי, באתר הארץ, 3 במרץ 2013
↑  robinsharma.com, About Robin
↑  נתן ליפסון, אימון עסקי אצל "הנזיר שמכר את הפרארי שלו", באתר הארץ, 14 ביולי 2008
↑  חגית פלג–רותם, ‏כולם לעלות לפרארי - רובין שארמה מגיע ל"מסע הופעות" בישראל: להמונים, לקוני הכרטיסים ובסדנה פרטית, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2003
↑  אופיר בר-זהר, רובין שארמה במחיר מיתון, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308282105171  PLWABN: 9810578977505606  BIBSYS: 2011559  BNE: XX1026286  BnF: cb13544260n (data)  CANTIC: a11319458  CiNii: DA15478542  GND: 120803836  ISNI: 0000 0001 1497 5018  LCCN: n98012954  LNB: 000084863  NDL: 00944709  NKC: mzk2003173761  NLK: KAC200002592  NTA: 183527453  SELIBR: 276371  SUDOC: 050759124  Trove: 1456712  VIAF: 119240640   WorldCat (עם VIAF): 119240640
משפחת דלויה

משפחת דלויה היא משפחה שמקורה בכפר "לויה" (ד-לויה) בספרד. רבים ממנה עברו למרוקו בעת גירוש ספרד, בראש השושלת עומד רבי יצחק דלויה הראשון, מגולי ספרד שהתיישב במרקש. חלק מבני המשפחה התפזרו גם בערים אחרות במרוקו. אך רוב המשפחה הייתה במרקש עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל באמצע המאה ה-20. משפחת דלויה התאפיינה ברבנים ודיינים של העיר מרקש.
אבי המשפחה

בראש השושלת עמד רבי יצחק דלויה שהיה ידוע כמקובל ועושה ניסים. לימים כאשר הגיע למרקש, היה ראש קהילת המגורשים - "לעז'מיין" במרקש ובית הכנסת המיוחד להם הנקרא (בערבית יהודית מרוקאית): "צלאת ל'עז'אמא". קהילת המגורשים התאפיינה בכמה מאפיינים שונים מקהילת "התושבים" (המקומיים), ושינויים אלו נהגו עד לימינו. במשפחה קיימת מסורת לפיה רבי יצחק דלויה התווכח עם מרן הבית יוסף בכמה עניינים הלכתיים, והוויכוח הסתיים בחלק מהעניינים בהודאה מצד מרן הבית יוסף לרבי יצחק, ובשאר הדברים מרן הבית יוסף לא הצליח לשכנע את רבי יצחק דלויה לחזור בו.
למעשה, חלק מהחוקרים סבורים שמכיוון שאין בידינו כל עדות בכתב על רבי יצחק דלויה זה אלא ממסורת בעל פה, וגם חוקרי רבי יוסף קארו לא מתעדים שרבי יוסף קארו דרך באדמת מרקש, הם מפקפקים על מסורת המשפחה. לדעתם אבי המשפחה הנמצא בכתובים הוא רבי מאיר דלויה. רבי מאיר דלויה חי בתחילת המאה ה-17 והוא אביו של רבי יצחק דלויה המתועד. רבי מאיר היה דרשן גדול, וככל הנראה כתב פירוש מקיף על מאמרי חז"ל על פרשיות התורה, שארית מכתביו נדפסו בספר 'תורת משפחת דלויה' - 'ביאורי מהר"ם דלויה' עמ' 137–261.
השושלת

שושלת המשפחה:
הרב יצחק דלויה הראשון - אבי המשפחה
רבי מאיר דלויה מחכמי מרקש, אביו של רבי יצחק דילוייה השני (משנת ה'תע"א)
רבי יצחק דלויה מחכמי מרקש, בן רבי מאיר.
רבי יהודה דלויה מחכמי מרקש, אחיו של רבי יצחק הנ"ל. (נהרג על שהלשינו עליו בשנת ה'תס"א, 1701)
רבי משה דלויה מחכמי מרקש, אחיו של רבי יצחק דלויה הנ"ל.
רבי יצחק דלויה מחכמי מרקש, חי בשנת ה'תצ"ג.
רבי מרדכי דלויה מחכמי מרקש, בן רבי יצחק דלויה הנ"ל.
רבי יעקב דלויה מחכמי מרקש, בן רבי מרדכי הנ"ל.
רבי מאיר דלויה מחכמי מרקש, בן רבי יעקב הנ"ל.
רבי יהודה דלויה מחכמי מרקש, בן אחר של רבי יצחק דלויה הנ"ל, ואחיו של רבי מרדכי הנ"ל.
רבי יוסף יצחק דלויה מחכמי מרקש.
רבי יעקב דלויה, מחכמי מקנס.
רבי מאיר דלויה, בן רבי יעקב ממקנס
בנו, רבי יעקב דלויה, מחכמי מקנס
בנו, רבי אליעזר דלויה מחכמי מקנס.
רבי יחאל דלויה, בן שמעון דלויה
רבי שמעון דלויה, בן יחאל דלויה
רבי אריאל דלויה, בן יחאל דלויה
שירים לכבוד רבני משפחת דלויה > שיר לכבוד רבי יצחק דלויה

שיר זה הועבר במסורת על ידי המשפחה:
גאון בבני עליה
כהן הרב חנניה
עם רב יצחק דלויה
אבן פטדה מאירה.
רופא חולים כואבים
חונן דלים עלובים
כולם עליו ניצבים
ברוב פחד ומורא.
עיר מרראכש שמחה
כי בה ימצא רווחה
איש אשר נפשו שחה
וכל רוח נשברה.
שירים לכבוד רבני משפחת דלויה > קינה לרבי יצחק דלויה השני (ה'תע"א)

בהקדמה לקינה לקמן, שחיברה הרב יעקב אבן צור, כותב בזו הלשון: ”לשמועת הרב החסיד כמוהר"ר יצחק דלויה זצוק"ל אב ב"ד ור"מ דמתא מארואיקוס יע"א שנתבקש בישיבה של מעלה באב התע"א. מיתד וב"ת ויתד וב"ת ויתד ותנועה. בפלס למי אבכה”.
הקינה:
"יקוד אשים בלב אוספו אספה . וכל שמחה הדופה גם דחופה:
עלי חכם פאר הדור וזיוו . מאוד שלם ואמרתו צרופה:
קדושה גם חסידות ו-ענוה . הלא חגר וגם צנף צנפה:
בכל חכמה הלא אחז ותפס . ביד רמה ובזרוע חשופה:
חמודות דת הלא חקק בלבו . ונפשו היא בטוב מדות עטופה:
זעקה נש-מעה תוך כל ארצות . לחסרונו ברוב סער וסופה:
קצות תבל בבהלה ינודון . וכל עין במר תזל וְדלפה:
בעדן גן אלהים הן יעונג . בטוב פריו ועלהו תרופה:"
שירים לכבוד רבני משפחת דלויה > שיר לכבוד רבי יעקב דלויה

רבי דוד חסין כתב שיר לכבוד רבי יעקב דלויה בספרו "תהלה לדוד":[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
"יסודתו לכבוד דודי ותפארת בחר לו יה ויקרא שמו יעקב דלויה.
אשרי האם אשר ילדה חכם שלם בכל מידה,
התורה והעבודה נשפכו על בית יעקב.
נרד וכרכום וקינמון מלא חסדים כרימון,
שמו הטוב בכל המון אך יצוא יצא יעקב.
יראו אויביו ויבושו אילו תמיד יכתשו,
וכפיהם יאמרו ילחשו מי מנה עפר יעקב.
הוד והדר תעטרהו, אורך ימים אשביעהו
גם בני בנים יראהו, כאשר ראה יעקב.
דשן יהי ושאנן שליו שקט ורענן סלע, ישכון ויתלונן בעם בדד עין יעקב"
ראו גם

יצחק דלויה
מרקש
לקריאה נוספת

'מבוא ראשון - תולדות משפחת דלויה וחכמיה', נדפס בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 27-123.
ביאורים

↑  פירוש מלה זאת היא מגורשים.
↑  רבי מאיר, הוא אינו בנו של ר"י דלויה הראשון. אלא מאוחר ממנו במספר דורות. הרבנים שביניהם לא ידועים.
↑  הנ"ל אינו בנו של רבי יהודה דלויה, ולא ידוע את הקשר הישיר ביניהם.
↑  מפייטני מכנאס.
הערות שוליים

↑  ספר "זוכר ברית אבות" בקונטרס "ואלה תולדות יצחק" עמוד 227 לרבי רפאל דלויה
↑  מצינו מקור למשפחת דלויה משנת 1346 כאשר רבי יוסף דלויה בן רבי יצחק דלויה העתיק את פירוש רש"י על התורה ראו כאן. מצינו מקור נוסף מהמאה ה-15 כאשר רבי יוסף בן יהודה דילוייא ורבי שלמה דילוייא היו בעלים קודמים לספר התנ"ך שנכתב באותה המאה. אך מקובל לומר שמקורה מרבי יצחק דלויה וכך היא מסורת המשפחה, וכ"כ בהרבה ספרים שזו מקור המשפחה. מה עוד שלא ידוע לחוקרי וצאצאי המשפחה את הקשר בין האישים הנ"ל לבין השושלת הקלאסית שמפורטת כאן.
↑  עיינו בהמשך הערך
↑  הספר "זוכר ברית אבות" עמודים 245–242[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
↑  הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 228 בהערה 1[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
↑  "זוכר ברית אבות" עמוד 228[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
↑  לדוגמה: קביעת ימי חתונה שאצל המגורשים התחתנו אך ורק ביום רביעי. תנאי הכתובה - מציינים שהיא כמנהג "קאשטלייאנוש". דיני ירושה - אחרי פטירת האב, האישה הייתה מקבלת אוטומטית חצי. ובחצי השני היו מתחלקים הילדים. מנהגי שבת חזון - המגורשים נהגו להתלבש כרגיל ולאכול בשר ולשתות יין. להבדלים נוספים ראו בספר "ברית אבות" עמוד ע"ו לרבי אברהם קוריאט.[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
↑  ספר "נר המערב" לרב יעקב משה טולידאנו עמוד פ"א[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] שמפרט את המחלוקות. "זוכר ברית אבות" עמודים 231–233 ובהערה 6 שם.
↑  עיינו בכתבי חיים רפאל שושנה[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
↑  לדוגמה הרב פרופ' משה עמאר.[דרוש מקור: איפה הוא טוען זאת?]
↑  ראו מספר כתבי יד באתר הספרייה הלאומית המביאים משמו חידושים. מתוכם רבי משה אלעז'ימי, ורבי אלעזר בהלול בספרו 'מראה עיניים', ורבי יהודה טולידאנו בפירושו על ההושענות.[דרוש מקור: דרושים פרטי נוספים על המקורות]
↑  רובם הובאו בספר "מלכי רבנן" לרבי יוסף בן נאים[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים], וחלקם הקטן נוסף בספר "זוכר ברית אבות" עמוד 247.
↑  בספר "מראה עיניים" לרבי אלעזר בהלול[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] כתב משמו כמה חידושים. וישנם עוד חידושים ממנו בתוך כתבי יד שונים ממרקש ומחוצה לה.
↑  הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 247
↑  הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 248
↑  רבי דוד חסין בספרו "תהלה לדוד"[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] כתב שיר לכבודו.
↑  מופיע גם הוא בספר "תהלה לדוד". מִכּתב־יד שלו בספריה הלאומית[דרוש מקור: דרושים פרטים על כתב היד] עולה שהיה פייטן.
↑  ראו בספר זוכר ברית אבות, עמוד 246. ועוד בהקדמה לספר "מצבות מרקש", אות ג'[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] (שם הביאו את תחילת השיר).
↑  בספרו "עת לכל חפץ"[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] עמוד צ"ד
↑  הוא מדבר גם כן על הרב יצחק דלויה שנפטר בשנת התע"א, היא 1711. זוכר ברית אבות קונטרס "ואלה תולדות יצחק".[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]
קופיל (אוקראינה)

| --- | --- |

ארמון בקופיל במאה ה-18
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 אובלסט:  מחוז חמלניצקי חמלניצקי
 תאריך ייסוד:  1573
 שטח:  3.99 קמ"ר
 גובה:  305 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  720 (2015)
  ‑ צפיפות:  196.99 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  49°36′29″N 26°30′35″E﻿ / ﻿49.60806°N 26.50972°E﻿ / 49.60806; 26.50972
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםקופיל(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםקופיל(למפת מחוז חמלניצקי רגילה) חמלניצקי קמניץ-פודולסקי שפטיבקה נטישין סלאוויטא סטרוקונסטנטינוב פולונה וולוצ'יסק רובנו ז'יטומיר ויניצה צ'רנוביץ מולדובה טר.קופיל(למפת מחוז חמלניצקי מוגדלת) חמלניצקי קמניץ-פודולסקי שפטיבקה נטישין סלאוויטא סטרוקונסטנטינוב פולונה וולוצ'יסק רובנו ז'יטומיר ויניצה צ'רנוביץ מולדובה טר.קופיל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קופיל (באוקראינית: Купіль; ברוסית: Купель; בפולנית: Kupiel; הגייה ברוסית ובפולנית: קופל) הוא כפר במחוז המשנה וולוצ'יסק שבמחוז חמליניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1573, ובמאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים אשר הפכו בהמשך לרוב אוכלוסייתה.
נכון ל-2015, חיים בעיירה כ-720 תושבים.
היסטוריה

העיירה הוקמה בשנת 1573. במאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים ובשנת 1897 מספרם היווה כ-63% מן האוכלוסייה המקומית (2,727).
בין שתי מלחמות העולם שלטו הסובייטים בעיירה קופיל.
גרמניה הנאצית כבשה את העיירה ב-5 ביולי 1941. בימים הראשונים רצחו הנאצים כ-90 גברים יהודים. חלק מבני הקהילה היהודית הוחזקו בגטאות והועסקו בעבודת כפייה. ב-21 בספטמבר 1942 נלקחו 600 יהודים ונורו למוות מחוץ לעיירה. יהודים אחרים, שהצליחו להסתתר, הוצאו להורג בבית הקברות היהודי בעיר.
העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במרץ 1944. לאחר פירוק ברית המועצות, ב-1991, היא סופחה לאוקראינה.
הערות שוליים

↑  https://www.adm-km.gov.ua/doc/office_ref/6viytovetska-otg.pdf
↑  קופל במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
עקרב הראשון (פרעה)

| --- | --- |

 לידה:  האלף ה־3.5 לפנה״ס 
 מדינה:  מצרים העתיקה 
 מקום קבורה:  אבידוס 
 
עקרב הראשון היה שליט מצרי במצרים העליונה בתקופה הקדם-שושלתית (נקאדה III), בסביבות שנת 3200 לפנה"ס.
שמו

שמו מכיל את סימן העקרב בלבד. ייתכן שהגיית השם היא "סרק" או "סלק", אך אין לכך כל עדות ממשית, ולכן נעשה שימוש זמני בשם "עקרב".
ייתכן כי השם עקרב מתייחס לאלת העקרב סרקת, אם כי הממצאים מראים שהאלה סרקת זכתה לפופולריות רק בתקופת הממלכה הקדומה, ולא בהכרח הייתה ראויה להתייחסות בתקופתו של עקרב הראשון.
קבר U-j

בבית הקברות U באום אל געב באבידוס, נמצאו מספר סימני סרך, כולם ללא שם מלבד אחד, שניתן על פי חלק מהפרשנויות לזהות אותו כשמו של המלך עקרב.
הקבר המיוחס למלך עקרב, שקיבל את השם U-j, מתוארך לסביבות 3200 לפנה"ס ונתגלה על ידי משלחת גרמנית ב-1988. הקבר אמנם נשדד כבר בעת העתיקה, אולם עדיין נמצאו בו, מלבד רהיטים, גם מאה וחמישים תויות מחוררות שלפי ההשערה היו מחוברות לחבילות בדים יקרות שהושארו שם. על התוויות הופיעו ציורים בסגנון הירוגליפי, אשר משערים כי סימלו את שמות היישובים מהן הגיעו המנחות. הכיתוב על שתיים מן הלוחיות מתפרש כציון לערים הצפוניות פי-בסת (בובאסתיס) ופר ווג'ת (בוטו), ומעיד כי צבאו של עקרב הראשון הגיע אל הדלתא של הנילוס.
בנוסף נמצאו בקבר גם שבע מאות כדים שמקורם באזור ארץ ישראל, אלף כדי יין ובירה, ושבר של מטה הקא, סמל השלטון במצרים. בספר מ-2016 טענו האגיפטולוגים אגו ומורנו-גרסיה כי על אחד מכדי החרס היה מצויר בדיו עקרב, אולם הם לא הכריעו בשאלה למה הציור מתייחס, ובפרט האם הוא מתייחס לבעל הקבר, או לאזור בו ייצרו את תוכנו של הכד.
מסקנה ברורה מן הממצאים בקבר היא כי הכתב המצרי היה בשימוש עוד לפני איחוד הממלכה, משמע, לפני 3150 לפנה"ס, וייתכן אף שכיבושיו של עקרב הראשון הם שיצרו צורך בפיתוח כתב מצרי על מנת לנהל רישומים בהקשר של הכיבושים. בכל מקרה, עושר הממצאים האפיגרפיים על לוחיות השנהב, העצם וההובנה, ונוכחותם בקברי אצילים לא השאירו ספק באשר לקיומה של מערכת כתב מורכבת כבר בתקופה זו.[דרוש מקור]
קברו של עקרב הראשון נודע בעדות האפשרית שהוא מספק לצריכת יין במצרים העתיקה. עשרות מהכדים שנמצאו בקבר הכילו משקע צהוב אופייני ליין, שתוארך לסביבות 3150 לפנה"ס. ניתוח כימי של המשקע העלה שיירים של עשבים, שרף עצים וחומרים טבעיים אחרים. כמו כן נמצאו בקבר גרעיני ענבים, קליפות ענבים ועיסה יבשה.
ב-2015 העלתה האגיפטולוגית גוונולה גראף טענה כי המדובר למעשה בקברו של המלך עקרב השלישי.
תחריט גבל ג'אוטי

ב-1995, במסגרת סקר כביש מדבר תבי גילו האגיפטולוגים ג'ון קולמן דארנל ודבורה דארנל תחריט סלע בגבל ג'אוטי המתאר ניצחון של המלך עקרב על שליט אחר, לידו הופיע סימן של ראש פר, בדומה לסימנים מקבר U-j. ייתכן כי מדובר במלך פר, מלך נקאדה. התחריטים פורסמו ב-2002. בכל מקרה, הניצחון של עקרב על מלך נקאדה איחד את מצרים העליונה.
שלטונו

עקרב הראשון חי לפי הערכות בתיניס, מאה או מאתיים שנה לפני המלך עקרב השני מנחן, והוא כנראה המלך הראשון שממש שלט על מצרים העליונה. על ראשו של המלך עקרב הראשון נמצא כבר הכתר הלבן של מצריים העליונה. יש גם המחשיבים אותו למלך הראשון של מצרים המאוחדת, עוד לפני נערמר, בטענה כי המנהיגים המקומיים היו נאמנים לו.
בממצא מנחן נראה העקרב, צמוד לסימן הורוס המלכותי, חופר תעלה לצד הנילוס.
עקרב הראשון הכניע בדרום את הנובים ואת ממלכת תא סתי שהחזיקה בנקרופוליס בקוסטול, ושימשה מאוחר יותר כמחוז באזור הגבול הדרומי של מצרים. בצפון הפגין שליטה פעילה בארץ ישראל באמצעות הקמת מוצבים צבאיים ומסחריים.
הנס וולפגנג הלק מאמין שאחריו עלה לשלטון ירי-חור. תאוריה אחרת מציבה אחריו את נערמר, אם כי גינטר דרייר מציב את נערמר אחרי חור אחע מהשושלת הראשונה, ולא אחרי עקרב.
הערות שוליים

↑  Gwenola Graff, "Predynastic Egyptian iconography: Contributions and relations with the hieroglyphic system's origin", Anna Margherita Jasink (editor) Judith Weingarten(editor) Silvia Ferrara (editor), Non-scribal Communication Media in the Bronze Age Aegean and Surrounding Areas: The semantics of a-literate and proto-literate media (seals, potmarks, mason’s marks, seal-impressed pottery, ideograms and logograms, and related systems), Firenze University Press, 2018, p. 221
↑  "Before the Pharaohs: Ancient Egypt Was Ruled by a Scorpion King, Reveals Ancient Text". Curiosmos. 23 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://nelc.yale.edu/people/john-coleman-darnell כפי שנצפה ב-23.12.2020
↑  "Before the Pharaohs: Ancient Egypt Was Ruled by a Scorpion King, Reveals Ancient Text". Curiosmos. 3 באפריל 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
עבראניאת

עִבְּרָאנִיָּאת (בערבית عبرانيات) היא תוכנית התנדבותית שמטרתה לקדם את רמת העברית המדוברת של תלמידי בתי הספר הערביים בישראל. המתנדבים בתוכנית, ששפת האם שלהם עברית, מקיימים מפגשים בקבוצות קטנות בבתי ספר ערבים ברחבי ישראל.
רקע

נכון לשנת 2024 תלמידים ערבים בישראל  יודעים עברית משמעותית פחות מהוריהם כשהיו בגילם. גם כשקיימת הבנה בסיסית בעברית יש לתלמידים הערבים קושי לשוחח בעברית בשל העדר הזדמנויות לתרגל את השפה. רוב הצעירים הערבים בישראל מסיימים את לימודיהם במערכת החינוך כאשר אינם בקיאים בשפה העברית ואינם מסוגלים לנהל שיח בעברית או להתמצא בסביבה המתנהלת בעברית. על פי דו"ח ראמ"ה משנת 2018 לשנת 2023 היתה ירידה חדה בהישגי תלמידים ערבים בשפה העברית. רמת הידע הנמוכה בעברית מגבילה מאוד את אפשרויותיהם ללמוד באקדמיה ולהשתלב בשוק העבודה ובחברה הישראלית בהמשך חייהם. על פי נייר עמדה של מכון אהרון מ–2020, קיים קשר מובהק בין רמת העברית של ערבים בישראל בסיום התיכון לבין סיכוייהם להשתלב בהצלחה באקדמיה ובתעסוקה, וכן קשר לשכר העתידי שלהם. בדו"ח מבקר המדינה 2023 צוין כי לצעירים ערבים בישראל אפשרויות תעסוקה מצומצמות וכי אחד החסמים העיקריים המגבילים את אפשרויות התעסוקה הוא חוסר שליטה בעברית ובפרט חוסר היכולת לנהל שיחה. עוד הוזכר בדו"ח כי הדבר מוביל לאחוז גבוה של צעירים חסרי מסגרת עבודה או לימודים, וכי חוסר המעש מוביל לעליה בפשיעה. נמצא כי שיפור רמת העברית של בוגרי מערכת החינוך הערבית יכול להיות מתורגם לתוספת של 1.27 מיליארד שקלים בשנה לתוצר הלאומי, כתוצאה משיפור בתעסוקה ובפריון.
מגמת הירידה בשליטה בעברית קשורה לכך שכיום בניגוד לעבר, ניתן לקבל את כל השירותים ביישובים הערבים בערבית. השפה הערבית היא השפה הדומיננטית במרחב התרבותי המשפחתי, הקהילתי והיישובי של ערביי ישראל, ולרוב היא השפה הבלעדית במוסדות הערביים ולכן הצורך בעברית והחשיפה לעברית פוחתים. החשיפה המעטה לעברית קשורה גם לכך שצריכת התקשורת הן הממוסדת והן ברשתות החברתיות יכולה להיות בערבית או באנגלית, זאת בניגוד לעשורים קודמים בהם ערוצי התקשורת הנגישים לערביי ישראל היו בעברית בלבד. כך גדל דור בו יהודים לא מבינים ערבית וערבים לא מבינים עברית. הנתק בין אזרחי ישראל היהודים ושאינם יהודים גדל ונמנעת היכרות ביניהם דבר שיכול להעצים קיטוב, פחד ושנאה.
יסודות ומטרות התוכנית

תוכנית עבראניאת קמה במטרה לשפר את השליטה של תלמידים ערבים בשפה העברית מתוך כוונה שהדבר יעזור בהשתלבותם והתקדמותם העתידית. משמעות המילה "עבראניאת" בערבית היא עברית מדוברת. במיזם מושם דגש על עידוד הניסיון להבעה בעברית ועל חיזוק הביטחון ביכולת לדבר בעברית. במסגרת המיזם נפגשים מדי שבוע מתנדבים ששפת האם שלהם עברית, עם תלמידים ערבים כדי לאפשר אימון והתנסות בשיח בעברית. שיח זה בא כהשלמה ללימודי העברית הפורמליים הניתנים במסגרת בית הספר בדרך כלל על ידי מורים ששפת אימם ערבית. נמצא כי כאשר השפה העברית נלמדת על ידי דובר השפה כשפת אם, הדבר מעלה את ציוני התלמידים באופן ניכר. בנוסף, בשיעורי העברית בבתי הספר מלמדים בעיקר קריאה וכתיבה בעברית, אוצר מילים ודקדוק, אבל לתלמידים יש מעט מאוד הזדמנויות לתרגל דיבור וניהול שיחה בעברית ולכן רמת הדיבור שלהם נמוכה. אחת ההמלצות בנייר המדיניות לשנת 2023 שנכתב על ידי דוקטור תחאוכו ודוקטור קלישר, היא ההמלצה להגביר חשיפה ומפגש עם דוברי עברית שפת אם ובכללם שילוב מתנדבים דוברי עברית בתוכנית הלימודים השוטפת. בבסיס התוכנית עבראניאת עומדת התפיסה שחשיפה לשפה היא דרך טבעית וטובה ללמוד אותה, ושלעניין זה כל חשיפה תורמת. כלומר שמיעת השפה, ניהול שיחה, קריאה, צפייה בתוכן בשפה כמו למשל סרטונים וסדרות, כולם תורמים לשיפור היכולת השפתית של התלמיד.
רווח משני חשוב שמושג דרך התכנית קשור להכרות האישית בין התלמידים למתנדבים ולקירוב לבבות. ההיכרות האישית מפחיתה סטיגמה, רתיעה והכללות המתחזקות במציאות בה אין הכרות אישית בין יהודים וערבים. המפגשים המתקיימים במסגרת התוכנית מאפשרים ליהודים ללמוד על החברה הערבית, ולנוער הערבי לבטוח יותר ביהודים.
מרכיבי התוכנית

במסגרת התוכנית מגיעים מתנדבים דוברי עברית כשפת אם לבתי הספר פעם בשבוע ומשוחחים עם התלמידים שיחה חופשית בעברית על נושאים שונים, כדי שיתרגלו דיבור בעברית. הפגישות הן עם קבוצה קבועה של תלמידים כדי ליצור אצלם אמון ואיתו ביטחון והעזה לדבר. התוכנית פועלת בעיקר בחטיבות ביניים ובתיכונים. לתלמידים המשתתפים בקבוצות ידע בסיסי בעברית ומוטיבציה ללמידה.
כדי שהתלמידים יוכלו להיחשף לעברית במהלך השבוע ולא רק במפגש השבועי, הוקמו בנוסף למפגשים, אתר בשם "עבראניאת" ודף אינסטגרם בשם זה. באתר מופיעים מגוון רחב של תכנים בעברית, כגון משחקים, סדרות, שירים ועוד. המתנדבים מעודדים את התלמידים לצפות בזמנם החופשי בתכנים המתאימים לרמת העברית שלהם ומעניינים אותם. התכנים זמינים לצפייה ללא תשלום. בנוסף, מעודדים את התלמידים לעקוב אחרי דף האינסטגרם של התוכנית בו מתפרסמים כמעט מדי יום סרטונים קצרים המלמדים מילים, מתקנים שגיאות נפוצות, ונותנים טיפים בעברית. נכון למאי 2024 יש לדף 20 אלף עוקבים.
התפתחות התוכנית

התוכנית "עבראניאת" פותחה בשנת הלימודים 2021/22 בחטיבת ביניים אבן סינא בכפר קאסם. בהשתתפות המנהל וצוות הוראת העברית של בית הספר נבחנו פרמטרים כמו גודל קבוצה, זום לעומת פנים אל פנים, תכנים ונושאי שיחה וגובשה המתכונת הנוכחית של התוכנית. מאז הקמתה קיימת עליה מתמדת במספר המתנדבים ובמספר בתי הספר בהם היא מיושמת- ארבעה מתנדבים בבית ספר "אבן סינא" ב־2021/22, עשרות מתנדבים ב-15 בתי ספר ב-2022/23, קרוב ל-200 מתנדבים ב-22 בתי ספר ב־2023/24. מהקמת התוכנית ועד מאי 2024 התנדבו אליה מאות מתנדבים, רובם ישולבו בה בשנת הלימודים 2024/25. משרד החינוך הכיר בתוכנית בקיץ 2023 והיא מופיעה בחוזר מפמ"ר של משרד החינוך לשנה זו . התוכנית נוסדה על ידי סיגל נעים ואודי פלס. מובילי המיזם, הפועלים רובם בהתנדבות, הם צפריר איתן סיגל נעים ואודי פלס בצוות הניהול, תמי ששון וורד ריפין שאחראיות על הליווי הפדגוגי, לובנה ריפי שאחראית על בניית האתר ועל תכנים ופוסטים ודוניה דהר שאחראית על דף האינסטגרם.
.
הערות שוליים

↑  יניב שרון, ‏כנס השפה העברית בחברה הערבית: "כשל של המערכת שהבוגר הערבי לא יכול לנהל שיחה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 במאי 2024
↑   שירה קדרי־עובדיה, התלמידים הערבים לא לומדים עברית: "מעדיפים מקצוע מועיל", באתר הארץ, 13 ביולי 2023
↑  דר' מריאן תחאוכו ודר' עידית קלישר, אוריינות בשפה העברית בשפה הערבית: סטנדרטיזציה במדידה ובהערכה. נייר מדיניות 2023
↑  גיל גרטל, מדירים ומזניחים את החינוך הערבי ואז בוכים שאין השתלבות, באתר שיחה מקומית, ‏2024-11-14
↑  [https://meyda.education.gov.il/files/Rama/ALDA-2023.pdf עברית לדוברי ערבית - כיתות ו'
תמונת מצב לשנת תשפ"ג 2023], באתר ראמ"ה
↑  יניב שרון, ‏"לומדים על השפה אבל לא את השפה": פרופ' מוחמד אמארה דורש שינוי בלימודי העברית לערבים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 במאי 2024
↑   דיאא חאג' יחיא, בלי עבודה ובלי לימודים, קרוב לשליש מהצעירים הערבים הולכים לאיבוד בסיום התיכון, באתר הארץ, 2 במאי 2023
↑   ליאור דטל וטלי חרותי-סובר, רק 31% מהערבים בישראל שולטים בשפה העברית: "עד כיתה ח' לא ידעתי מילה", באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2021
↑  התשואה לידע בשפה העברית בחברה הערבית: חסמים ברכישת השפה והדרכים להסרתם
↑  נטלי אקון, ‏אוטונומיה לשונית ולא שפה רשמית, השילוח, 4 באוקטובר 2019
↑   דוד רטנר, בסוף כל משפט בעברית כבר אין ערבי עם נרגילה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2016
↑  עבראניאת عبرانيات – פשוט לדבר עברית – עִבְּרָאנִיָּאת הוא מיזם התנדבותי, שנועד לעזור לתלמידים בבתי הספר הערבים לשוחח בטבעיות בעברית, כדי להרחיב את טווח האפשרויות שהחיים בארץ מציעים להם., באתר ibraniyat.org
1 2  ערן זינגר, מרחאבית, באתר Podcast Addict, ‏22 בפברואר 2024
↑  אוריינות בשפה העברית בחברה הערבית: סטנדרטיזציה במדידה ובהערכה. נייר מדיניות 2023
↑  חוזר מפמ"ר - עברית לערבים לשנה"ל תשפ" ד (עמוד 11)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עבראניאת".
בלה בריזל

| --- | --- |

 לידה:  1929 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 בנובמבר 1982 (בגיל 53 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 בן או בת זוג:  סיומה ברעם 
 
בלה בריזל (1929 – 1 בנובמבר 1982) הייתה ציירת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בירושלים למשפחת ליפשיץ, משפחה חרדית מהיישוב הישן. השם בריזל הוא ראשי תיבות של המילים "בן רבי יוסף זלמן ליפשיץ". למדה ציור בסטודיה אצל אהרון אבני. נישאה לצייר סיומה ברעם, אותו הכירה ב"סטודיה". בשנות ה-50 שהו השניים בפריז והיא למדה באקדמיה לאמנויות היפות בעיר. בשנת 1955 זכתה ב"פרס הציירים הישראלים בפריז". לאחר מכן היגרו השניים לאי הספרדי פורמנטרה והם התגוררו בו עד מותם.
בריזל התמקדה בציור דמויות מיסטיות וכן דמויות של אמהות וילדים. הציגה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בגלריות בלונדון, פריז, טוקיו, תל אביב וירושלים.
התגוררה עם בעלה, הצייר סיומה ברעם, באי פורמנטרה (Formentera) שבספרד.
נפטרה בשנת 1982, ונקברה בהר הזיתים בירושלים. לאחר מותה ומות בעלה הוקמה על שמם גלריה ברעם-בריזל. כמו כן נוסדה "קרן עידוד היצירה לאמן צעיר על שם בלה בריזל וסיומה ברם".
מיכאל ארגוב

| --- | --- |

 לידה:  1920 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  1982 (בגיל 62 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  מיכאל זינגר 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מקום לימודים:  בית הספר החקלאי כדורי  מכון אבני  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תחום יצירה:  ציור, צילום, תבליט 
 הושפע על ידי:  יחזקאל שטרייכמן 
 מספר צאצאים:  1 
 
לוחית זיכרון במקום בו עמד ביתו של מיכאל ארגוב ברח' גורדון 1 בתל אביב
מיכאל ארגוב (זינגר) (1 בספטמבר 1920 – 29 באפריל 1982) היה צייר, צלם ויוצר תבליטי-קיר אמנותיים, ישראלי יליד אוסטריה.