ארתור מאכן
הערות שוליים

↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 18, "הוא נולד ב-3 במרץ 1863, בקארליאון על האוסק, בשם ארתור לוולין ג'ונס, והעביר את מרבית שנות ילדותו המוקדמות בכנסייה בלאנדווי, כילד יחיד. מאחר שגדל במשפחה שהורכבה מאם נכה, אב שעבד כאיש דת, ודודתו הבתולה אשר טיפלה בו, הפך מאכן במהרה לבודד. הוא מצא נחמה בטבע ובספרים".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 19, "ב-1874 שינה אביו את שם משפחתו לג'ונס-מאכן, האחרון מביניהם מהצד המשפחתי של אמו, ככל הנראה בתקווה לקבל הון אשר יממן את חינוכו של בנו".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 18, "בעיניו של ארתור הצעיר הפכו שרידי הציוויליזציה העתיקה להתגשמות המציאות. היסטוריה לא הייתה עבורו כמה אירועים שחוברו יחדיו ותו לא, אלא זרם יציב שמיזג את העבר עם ההווה".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 19, "הוא קרא את עבודותיהם של סרבנטס, דיקנס, דה קווינסי, סקוט, טניסון, האחיות ברונטה, ואחרים".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 19, "ב-1874 החל חינוכו הרשמי בבית הספר של קתדרלת הרפורד, אשר נוסד בסביבות המאה הארבע עשרה ודוגל בחינוך קלאסי רגיל".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 19, "באופן עקיף, נסיעתו הראשונה ללונדון ביולי 1880 לצורך מבחני הקבלה לקולג המנתחים המלכותי, עזרה לקדם את מאמציו היצירתיים המוקדמים. במקום להתמקד בלימודי מתמטיקה, כפי שהיה אמור לעשות, החל לכתוב שירה ילדותית בעלת סגנון הרואי, ככל הנראה לאחר שקרא את שירים לפני השקיעה של סווינבורן. כתוצאה מכך, נכשל מאכן במבחניו ונשר מבית הספר, כך שנאלץ לשוב חזרה ללאנדווי למשך שמונה או תשעה חודשים".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 19, "שם הוא המשיך לעבוד על שירתו עד שהפיק את אלאוסיניה, אותו פרסם במהדורה בת מאה עותקים עליה שילם בעצמו. לפי עדותו האישית, פשוט הפך את אחד המאמרים במילון הקלאסי של סמית' לשירה – חלקה ריקה, חלקה מתחרזת, אבל כולה רעה".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 20, "את שלוש השנים הבאות – החל מיוני 1981 ועד יולי 1884 – הוא העביר בלונדון, שם תחילה למד קצרנות בתור הכנה לקריירה בעולם העיתונאות, והתפרנס בהוראת ילדים קטנים. במהלך שנתיים מתוך התקופה הזו הוא התגורר בדירה קטנה בדרך קלרנדון מספר עשרים ושלוש, שם חי תחת עוני רב – פיין פורט אז'ור – והתקיים על תה ירוק וטבק שחור".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 21, "הודות לשיח שהתפתח עם רדווי לגבי הפרסום של האנטומיה, קיבל מאכן את עבודת התרגום של ההפטמרון של מרגריט, מלכת נווארה, תמורת עשרים לירות שטרלינג".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 20, "אם הוא לא היה מחקה את רוברט בורטון וכותב את ספרו אנטומיה של טבק, ככל הנראה היה משתגע מהשפעותיהם המשולבות של הבדידות, הרעב, והייאוש. הספר פורסם בידי ג'ורג' רדווי ב-1884 על חשבונו האישי של מאכן ולאחר שחזר לגוונט".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 20, "שהותו המתוכננת בלונדון נעצרה, עם זאת, לאחר שהחדשות על גסיסתה של אמו הגיעו לידיו. לאחר מותה נותר בלאנדווי במשך שנה נוספת והשלים את תולדותיה של קלמנדי באוגוסט 1886".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמוד 24, "ב-31 באוגוסט 1887, נישא מאכן לגברת אמיליה הוג, רווקה בולטת ובעלת אמצעים, נוצריה קתולית נודדת, אשר הייתה מבוגרת ממנו בשלוש עשרה שנים. אז, ב-29 בספטמבר, נפטר אביו".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, מבצר הלגיון, עמודים 24–25, "באותה שנה פגש לראשונה את ארתור אדוארד וייט, נוצרי קתולי מסור אשר נודע בשנים הבאות בתור מלומד של תנועות האוקולטיזם, והשניים הפכו לחיים קרובים למשך שארית חייהם. הם חלקו עניין משותף, על אף שהיה כרוך גם באי אמונה משותפת, בתורת הנסתר".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, ציון ובגדד, עמודים 27–28, "לאחר שנתקל בביקורות רבות שציירו אותו כחקיין גרוע של סטיבנסון, גמר אומר בדעתו להיפטר מקסם השחור-לבן ולשנות את סגנונו כדי שלא יזוהה עם כתיבתו של אדם אחר".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, ציון ובגדד, עמוד 27, "מלבד כמה מקרים יוצאי דופן בהם יצא לצפות בהצגות, כגון רוחות של איבסן או הפקה כלשהי של הנרי אירווינג, בילה מאכן את מרבית זמנו בכתיבת סיפוריו. בין השנים 1891–1893 סיים את האל הגדול פאן ואת האור הפנימי בקוטג' שלו בבקינגהאמשייר, בנוסף לשני סיפורים אשר הזכירו את הרעיון של שלושת המתחזים".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, ציון ובגדד, עמוד 27, "ליין הוציא לאור גם את שלושת המתחזים, אך פרסומו התרחש במקביל לסקנדלים של 1895. בשל כך, קבלתו לא הייתה מוצלחת והוא נתפש כספר לא בריא".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, ציון ובגדד, עמוד 28, "מאמציו הספרותיים מאותה העת נעצרו לחלוטין, בנוסף למרבית הקריירה הספרותית שלו, זאת בעקבות מותה של אשתו ב-31 ביולי 1899".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, זיכרונות בנסוניאנים, עמודים 29–30, "שנת 1900 הייתה תקופה של הסתגלות מחדש עבור האיש הבודד והמזוקן, אשר חיפש אחר החברה באופן נואש ועשה מעשים משונים במאמץ למצוא דפוס חדש לחייו – אפילו עד כדי כך שהצטרף למסדר השחר המוזהב, בו היו חברים וייט, ויליאם בטלר ייטס, ואליסטר קראולי".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, זיכרונות בנסוניאנים, עמוד 30, "לבסוף, עם זאת, שינה מאכן את כיוון חייו למשך תשע השנים הבאות בעזרתו של כריסטופר וילסון, על ידי כך שהצטרף לחברה הרפרטוארית על שם שייקספיר ובנסון. הוא היה מודאג באופן חלקי מהוצאות הכלכליות, אך אפילו יותר מודאג מכך שהיה צריך לצאת מעצמו".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, זיכרונות בנסוניאנים, עמוד 30, "לאחר פרסום ספרו הירוגליפים ב-1902 ונישואיו לדורותי פיורפוי הדלסטון ב-25 ביוני 1903, הוא שב בהדרגה למחויבויותיו התיאטרליות".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, הקרפדה המכוערת, עמוד 36, "ההיגיון הוביל אותו לתקופת קיום אותה תיאר בתור ”זנות הנשמה”. ב-1910 הפך לעיתונאי עבור חדשות הערב".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, הקרפדה המכוערת, עמוד 36, "לפיכך, בשנים הבאות התיישב והפך לאיש משפחה, נולד לו בן, ארתור בלייז הילרי, ב-1912, ובת, ג'נט, ב-1917".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, כלב וברווז, עמוד 40, "תחיית העניין הציבורי בעבודותיו של מאכן בראשית שנות העשרים מצד המוציאים לאור, הקוראים והאספנים, היה סוג של תופעה משונה".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, הרשימה האזרחית, עמוד 45, "שנות דעיכתו של מאכן לא התקיימו תחת עוני מוחלט, הודות לחברים הרבים שרכש לאורך השנים. כאשר היליאר נאלץ לעצור את תמיכתו בעקבות המשבר הכלכלי, עתרו אוונס, ג'ון גאוסוורת', ג'פסון ואחרים, בכדי שיקבל פנסיה מהרשימה האזרחית, והחל מ-1933 קיבל הלה כמאה לירות שטרלינג מדי שנה".
↑  סוויטסר, הוא חלם באש, הרשימה האזרחית, עמוד 47, "לאורך השנים צפה בחבריו ומכריו מתים אחד אחרי השני – תחילה פרנסיס ג'יי. הדלסטון, גיסו, ב-1927, לאחר מכן ג'פסון ב-1938, אז, גרינווד ב-1939, וייט ב-1942, מ. פ. שיל ב-1947, ולבסוף אשתו ב-30 במרץ 1947. מותו של מאכן עצמו הגיע זמן קצר לאחר מכן, ב-15 בדצמבר אותה שנה".
↑  "אלאוסיניה", ארתור מאכן, הוצאת התחייה, 2003, אורכב מהמקור ב-25 בנובמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274133805171  PLWABN: 9810610200205606  BIBSYS: 1507616672983  BNE: XX896572  BnF: cb11913791v (data)  CANTIC: a12228655  CiNii: DA03200571  GND: 118781057  ICCU: CFIV071887  ISNI: 0000 0000 8081 5744  LCCN: n50042012  LNB: 000267945  MusicBrainz: 2942efbf-7a9d-4cc0-bdd0-4cd583cdd400  NDL: 00448378  NKC: jn20000401691  NLA: 35319134  NLG: 269247  NLK: KAC200408422  NSK: 000084922  NTA: 070704260  RERO: 02-A003545182  SELIBR: 256484  SNAC: w6r21tn5  SUDOC: 027000109  Trove: 910170  VcBA: 495/99702  VIAF: 2473758   WorldCat (עם VIAF): 2473758 
הבית בו נולד וגדל ארתור מאכן בקארליאון.
בית הכומר בלאנדווי בו התגורר אביו של מאכן, בין כותליו בילה מאכן הצעיר את מרבית שנות ילדותו המוקדמות.
השלט הכחול שהוטמן על הבית בו נולד מאכן בקארליאון, ויילס.