stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021
מועמדויות אזוריות

| אירופה> צרפת | אירופה> גרמניה |
| --- | --- |
אמל בנט דאדג'ו  ז'רמי פררו  טייק  ויאני: badmómzjay אלברו סולר  פרובינטז  טוקיו הוטל  זואי ויס
הונגריה: ישראל
אזהריה פולאו דה פלו  הארלוט פנץ  מרגרט איילנד  Wellhello: נועה קירל עדן בן זקן  עדן דרסו  נגה ארז  יסמין מועלם
איטליה: נורדיה
Aka 7even קפרזה  מאדאם  מונסקין  רקומי: טסה דרו סיקמור  סיגריד  Swedish House Mafia  זארה לארסון
פולין: פורטוגל
דריה זאביאלוב ברודקה  קרישטוף זלבסקי  מרגרט  סנה: דיוגו פיצ'רה ברברה טינוקו  נני  פלוטוניו  Wet Bed Gang
רוסיה: ספרד
מקס ברסקיה מארי קראימבררי  מוסיה טוטבאדזה  איימנבק  סלאבה מארלו: איתנה אנה מנה  סי טנגנה  קולקטיבו דה סילבה  פבלו אלבורן
בריטניה ואירלנד
ליטל מיקס דייב  דואה ליפה  אד שירן  KSI
אפריקה
ויזקיד אמארה  דיימונד פלטינומז  פוקליסטיק  טימס
אסיה
הודו
דיוויין אנניה בירלה  קאם בהארי x ספיטפייר x ראקיס  ראג'ה קומארי  זפריטון
יפן: קוריאה
סאקוראזאקה 46 אוסום סיטי קלאב  איב  STUTS  וונדי: אספה קראויטי (אנ')  STAYC  וויקלי (אנ')  WEi (אנ')
דרום מזרח אסיה
ג'יי ג'יי לין אינק וורנטורן  K-ICM  נעים דניאל  ליודרה  SB19
אוסטרליה וניו זילנד
אוסטרליה: ניו זילנד
רואל איימי שארק  מאסקד וולף  דה קיד לארוי  טונס אנד איי: טיקס ברודס  ג'וליון פטש  לורד  Six60
אמריקה
ברזיל: קנדה
מאנו גאוואסי אניטה  לודמילה  לואיזה סונזה  פבלו ויטאר: ג'וני אורלנדו ג'סטין ביבר  שון מנדס  דה ויקנד  טייט מקריי
הים הקאריבי: אמריקה הלטינית: צפון
באד באני פארוקו  גויאנה  נאטי נטשה  ראו אלחנדרו: אלמאן דנה פאולה  Gera MX  Humbe  סופיה רייס
אמריקה הלטינית: מרכז: אמריקה הלטינית: דרום
סבסטיאן יאטרה קמילו  ג'יי באלווין  קרול ג'י  מאלומה: טיני דוקי  ניקי ניקול  מריה בסרה  טרואנו
ארצות הברית
טיילור סוויפט אריאנה גרנדה  דוג'ה קאט  ליל נאז X  אוליביה רודריגו
הערות שוליים

↑  Saweetie to Host MTV EMAs in Budapest, The Hollywood Reporter, ‏28 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  Mia Nazareno, Maluma, Maneskin & Kim Petras Announced as 2021 MTV EMA Performers, בילבורד, ‏27 באוקטובר 2021
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה |
| --- | --- | --- |
| טקסים | 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| קטגוריות מרכזיות | שיר • קליפ • שיתוף פעולה • אמן • מופע החדש • פופ • אלקטרוני • רוק • אלטרנטיבי • היפ הופ • לטיני • ‏R&B • מופע חי • מופע הפוש • מעריצים הגדולים ביותר • קיי פופ • וידאו קליפ למטרה טובה • הקליפ הארוך הטוב ביותר • מופע המטהוורס הטוב ביותר |  |
| קטגוריות אזוריות | אוסטרליה • אפריקה • בלגיה • ברזיל • קנדה • קריבי • צרפת • גרמניה • סין • הונגריה • הודו • ישראל • איטליה • יפן • קוריאה • אמריקה הלטינית – צפון • אמריקה הלטינית – מרכז • אמריקה הלטינית – דרום • הולנד • ניו זילנד • המדינות הנורדיות • פולין • פורטוגל • רוסיה • דרום מזרח אסיה • ספרד • שווייץ • בריטניה ואירלנד • ארצות הברית |  |
| קטגוריות עבר | אלבום • זמר • זמרת • מראה • עולמי • להקה • אייקון עולמי |  |
צינור הנפט הראשי של סודאן

תוואי צינור הנפט הראשי של סודאן
צינור הנפט הראשי של סודאן הוא צינור נפט חשוב המשמש להובלת נפט שמייוצא מצפון מדינת דרום סודאן אל בתי הזיקוק בעיר פורט סודאן השוכנת לחופי הים האדום. אורכו של הצינור נאמד בכ-1600 ק"מ. הצינור נבנה על ידי חברת Greater Nile Petroleum Operating Company והוא החל לפעול בשנת 1999. חברת הנפט הלאומית של סין, שלה 40% מ-Greater Nile Petroleum Operating Company, מפעילה ומתחזקת את הצינור.
בשנת 1999, נבנה הצינור משדה הנפט הגליג שבמחוז דרום קורדופאן והוארך בהמשך עד שדה הנפט יוניטי השייך כיום ברובו לדרום סודאן.
ראו גם

מדינת האיחוד
הערות שוליים

↑  GNPOC no date, 'Pipeline division', www.gnpoc.com. Retrieved on 6 March 2008.
↑  APS Review Downstream Trends 2007, 'SUDAN: The oil sector', www.entrepreneur.com, 29 October. Retrieved on 5 March 2008.
↑  AP 1999, 'Sudan inaugurates oil pipeline', Alexander's Gas & Oil Connections, 19 July. Retrieved on 5 March 2008.
↑  Anon 2005, 'Focus on diplomacy and Sudan', APS Diplomat News Service, 15 August. Retrieved on 6 March 2008.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סודאן ובנושא דרום סודאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קארלו רוסי

קארלו רוסי
קארלו רוסי (ברוסית: Карл Иванович Росси; ‏29 בדצמבר 1775 - 18 באפריל 1849) היה אדריכל רוסי ממוצא איטלקי, ונמנה עם האדריכלים הבולטים ברוסיה של המחצית הראשונה של המאה ה-19.
רוסי נולד ב-29 בדצמבר 1775 בנאפולי, ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18 עבר עם משפחתו לסנקט פטרבורג. הוריו היו רקדני בלט ידועים. בשנת 1795 הוא התחיל ללמוד אדריכלות, ובשנת 1796 החל לעבוד בבניית טירת מיכאילובסקי בסנקט פטרבורג. בשנת 1802 הוא נסע לאיטליה לצורך המשך לימודי אדריכלות. הוא למד במשך שנתיים. בשנת 1806 הוא קיבל תואר אדריכל, אך תחילה עבד במפעלי זכוכית וקרמיקה. בשנת 1808 הוא עבר למוסקבה, והיה אחראי על הקמת מספר מבנים חדשים שלא נשמרו עד היום. החל משנת 1815 הוא חזר לבירה וטיפל במספר פרויקטים גדולים. הוא היה האדריכל של מספר מתחמים שעיצבו את פניה של סנקט פטרבורג כבירת אימפריה גדולה, והיה בין מעצבי סגנון אדריכלי חדש - אמפיר רוסי. בשנת 1832 הוא נכנס לוויכוח עם מקורבי הקיסר וכתוצאה מכך נאלץ לצאת לגמלאות. נפטר ב-18 באפריל 1849 בסנקט פטרבורג.
בין המבנים שתכנן ושנשתמרו כיום:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם | תקופת הקמה | מיקום | תמונה |
| ארמון מיכאילובסקי | 1819-1825 | סנקט פטרבורג |  |
| כיכר הארמון | 1815-1830 | סנקט פטרבורג |  |
| בניין המטה הכללי | 1819-1829 | סנקט פטרבורג |  |
| בניין הסנאט והסינוד | 1829-1834 | סנקט פטרבורג |  |
| תיאטרון אלכסנדר | 1827-1832 | סנקט פטרבורג |  |
| בניין הספרייה | 1825-1828 | סנקט פטרבורג |  |
| רחוב רוסי | 1828-1834 | סנקט פטרבורג |  |
| ביתני רוסי | 1820-1825 | סנקט פטרבורג |  |
| מגדל הפעמון | 1832 | נובגורוד, רוסיה |  |
פרוטון ג'וארה

| --- | --- |

Proton Juara
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  PROTON Holdings (אנ') (שם רשמי: PROTON Holdings Berhad)
 שנות ייצור:  2001 – 2004
 הרכבה:  מלזיה מלזיה
 מודל אחריו:  Proton Exora (אנ')
 אורך:  3,660 מ"מ
 רוחב:  1,535 מ"מ
 גובה:  1,810 מ"מ
 משקל:  1,005 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,390 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,094 סמ"ק המפיק 72 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.5:1, מנוע מתוצרת מיצובישי מוטורס מסדרה "Mitsubishi 4A3 engine" (אנ')  מסוג "4A31"
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  135 קמ"ש
"פרוטון ג'וארה"
פרוטון ג'וארה (במלאית: Proton Juara) הוא מיניוואן קטן, מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצר בין השנים 2001 – 2004 במלזיה.
"פרוטון ג'וארה"

5 דלתות (דלתות אחוריות: דלתות הזזה).
4-5 נוסעים.
מנוע קדמי - 1.1 ליטר.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
דגם  "פרוטון ג'וארה" יוצר ב-4 צבעים: צהוב, כסף, אירידיום, שחור.
הגה כוח.
צמיגים: 165/65 R 14.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 18.1 שניות.
ראו גם

מיניוואן
פרוטון ארנה
פרוטון פוטרה
פרוטון אינספירה
פרוטון סאוי
הערות שוליים

↑  "פרוטון ג'וארה" web.archive.org/web
↑  "פרוטון ג'וארה" web.archive.org/web/20140314060657
↑  "פרוטון ג'וארה", שנת 2001 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "פרוטון ג'וארה" topspeed.com/trucks/truck-reviews/proton/2001-2003-proton-juara
קבוצת CJ

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת קוריאה (001040) 
 מייסדים:  Lin Run 
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים) 
 מיקום המטה:  סיאול 
 ענפי תעשייה:  קונגלומרט 
  
 www.cj.net
 
CJ קורפוריישן (באנגלית: CJ Corporation בהאנגול: 씨제이㈜) הוא קונצרן דרום קוריאני, שבסיסו בסיאול.
קבוצת CJ מורכבת מחברות רבות אשר כל אחת מהן עוסקת בתחומים שונים, כגון: מזון, רוקחות, ביוטכנולוגיה, בידור, מדיה, קניות ולוגיסטיקה.
במקור CJ הייתה חלק מקבוצת סמסונג הדרום קוריאנית עד שהתפצלה ממנה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
CJ הם ראשי תיבות של המילה "Cheil Jedang" (בהאנגול: 제일 제당) אשר פירושה מקוריאנית היא: "יצרנית הסוכר הראשונה", מכיוון שעם הקמת החברה בשנת 1953 זה היה תחום פעילותה היחיד, ומכאן שמה.
CJ CGV

CJ CGV (בהאנגול: 씨제이 씨지브이) היא רשת בתי הקולנוע הגדולה ביותר בדרום קוריאה עם סניפים בסין, אינדונזיה, מיאנמר, טורקיה, וייטנאם, וארצות הברית. היא גם רשת בתי הקולנוע החמישית בגודלה בעולם.
נכון לשנת 2017 CJ מפעילה כ-3,412 אולמות קולנוע בכ-455 מיקומים שונים שמתפרסים על פני 7 מדינות מסביב לעולם.
קאטאקאנה

קאטאקאנה (片仮名, בתרגום מילולי: "קאנה קטועה") היא מערכת הברות יפנית, אחת מארבע מערכות כתיבה יפניות (האחרות הן היראגאנה, קאנג'י ורומאג'י). בניגוד למערכות כתב אחרות (כמו אלפבית עברי ואלפבית לטיני) שכל סימן בהן מייצג הגה – עיצור או תנועה – קאטאקאנה הוא כתב הברות, וכל סימן מייצג הברה, כלומר צירוף של עיצור ותנועה. כל ההברות בכתב הקאטאקנה הן הברות פתוחות למעט האות ン שצלילה הוא N. אותיות הקאטאקאנה מאופיינות בקווים מרובעים והן הפשוטות ביותר לכתיבה מבין הכתבים היפניים.
שימושי הקאטאקאנה

כתיבת מילים שמקורן אינו בשפה היפנית או הסינית, כגון: שמות של חפצים שמקורם במערב, שמות של מדינות זרות, שמות של אנשים ששמם אינו יפני.
אונומטופיה, לדוגמה hii ヒー שפירושו "אנחה".
שמות של מיני חיות וצמחים.
תעתיק של מילים בשפות זרות שאינן סינית (נקראות גאיראיגו). לדוגמה, "טלוויזיה" נכתבת テレビ – טֶרֶבּי. צירופים זרים מתועתקים בדרך כלל עם נקודה אמצעית המפרידה בין המילים.
הדגשה. יכול גם להתפרש כ"מילים הנאמרות על ידי זר" או "במבטא זר".
כפוריגאנה, כמו ניקוד בעברית. מראה את ההגייה של מילה הכתובה באותיות רומיות, או של מילה זרה הנכתבת בקנג'י למען המשמעות, אך מיועדת להיות מבוטאת כמקור.
אותיות

כתב הקאטאקאנה כולל 48 אותיות, אך ביפנית מודרנית משתמשים ב-46 בלבד (ヰ (ווי) ו-ヱ (ווֶ) יצאו מכלל שימוש). לכל אות בקאטאקאנה יש אות מקבילה בהיראגאנה.
בטבלה להלן מופיעים סימני הקאטאקאנה והקריאה שלהם בעברית (לצפייה דרוש גופן הכולל את הסימנים היפניים). סימנים שאינם עוד בשימוש מופיעים באדום.
| ア אָ | イ אי | ウ אוּ | エ אֶ | オ אוֹ | ヤ יָה | ユ יוּ | ヨ יוֹ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| カ קָ | キ קי | ク קוּ | ケ קֶ | コ קוֹ | キャ קְיָה | キュ קְיוּ | キョ קְיוֹ |
| サ סָ | シ שִי | ス סוּ | セ סֶ | ソ סוֹ | シャ שָ | シュ שוּ | ショ שוֹ |
| タ טָ | チ צ'י | ツ צוּ | テ טֶ | ト טוֹ | チャ צָ' | チュ צ'וּ | チョ צ'וֹ |
| ナ נָ | ニ ני | ヌ נוּ | ネ נֶ | ノ נוֹ | ニャ נְיָה | ニュ נְיוּ | ニョ נְיוֹ |
| ハ הָ | ヒ הי | フ פֿו | ヘ הֶ | ホ הוֹ | ヒャ הְיָה | ヒュ הְיוּ | ヒョ הְיוֹ |
| マ מָ | ミ מי | ム מוּ | メ מֶ | モ מוֹ | ミャ מְיָה | ミュ מְיוּ | ミョ מְיוֹ |
| ラ רָ | リ רִי | ル רוּ | レ רֶ | ロ רוֹ | リャ רְיָה | リュ רְיוּ | リョ רְיוֹ |
| ワ ווָה | ヰ ווי |  | ヱ ווֶ | ヲ אוֹ/ווֹ |  |  |  |
|  |  |  |  | ン נְ |  |  |  |

| ガ גָּ | ギ גּי | グ גּוּ | ゲ גֶּ | ゴ גּוֹ | ギャ גְּיָה | ギュ גְּיוּ | ギョ גְּיוֹ |
| ザ זָ | ジ ג'י | ズ זוּ | ゼ זֶ | ゾ זוֹ | ジャ ג'ָה | ジュ ג'וּ | ジョ ג'וֹ |
| ダ דָּ | ヂ די | ヅ דּזוּ | デ דֶּ | ド דּוֹ |  |  |  |
| バ בָּ | ビ בּי | ブ בּוּ | ベ בֶּ | ボ בּוֹ | ビャ בְּיָה | ビュ בְּיוּ | ビョ בְּיוֹ |
| パ פָּ | ピ פּי | プ פּוּ | ペ פֶּ | ポ פּוֹ | ピャ פְּיָה | ピュ פְּיוּ | ピョ פְּיוֹ |
 האות צוּ קטנה (ッ) מסמנת הכפלת עיצור (דגש חזק) בעיצור שאחריה. הטבלה שהלן מציגה סימנים מודרניים לתנועות שנכנסו ליפנית בהשפעת שפות זרות:
|  |  |  | イェ יֶה |  |  |  |  |
|  | ウィ ווִי |  | ウェ ווֶה | ウォ ווֹ |  |  |  |
| ヴァ בָֿ | ヴィ בִֿי | ヴ בֿוּ | ヴェ בֶֿ | ヴォ בֿוֹ |  |  |  |
|  |  |  | シェ שֶ |  |  |  |  |
|  |  |  | ジェ גֶ' |  |  |  |  |
|  |  |  | チェ צֶ'ה |  |  |  |  |
|  | ティ טי | トゥ טוּ |  |  |  |  |  |
|  |  | テュ טְיוּ |  |  |  |  |  |
|  | ディ דּי | ドゥ דּוּ |  |  |  |  |  |
|  |  | デュ דְּיוּ |  |  |  |  |  |
| ツァ צָה | ツィ צִי |  | ツェ צֶה | ツォ צוֹ |  |  |  |
| ファ פָֿ | フィ פֿי |  | フェ פֶֿ | フォ פֿוֹ |  |  |  |
|  |  | フュ פְֿיוּ |  |  |  |  |  |
לעין הבלתי-מאומנת לא קל להבדיל בין כמה קבוצות אותיות כגון シ (שי) – ツ (צוּ) – ノ (נוֹ) – ソ (סוֹ) – ン (נְ). קאטאקאנה מזכירה את הכתב העברי המרובע גם מבחינה זו – השוו ר-ד, ר-ה-ק, ועוד.
צינור הנפט באקו–בתומי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 סוג:  צינור נפט
 מדינות:  אזרבייג'ן, גאורגיה 
 מוצא:  שדות הנפט של באקו
 יעד:  בתומי
 עובר דרך:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן  גאורגיה גאורגיה
 מפעיל:  צינור הקרוסין: חברת צינור הנפט הים הכספי-הים השחור צינור הנפט: Azneft
 אורך:  833 ק"מ
 קוטר:  צינור הקרוסין: 200 מ"מ צינור הנפט: 250 מ"מ
 קיבולת מקסימלית:  צינור הקרוסין: מיליון טון בשנה צינור הנפט: 1.64 מיליון טון בשנה
 מספר תחנות:  צינור הקרוסין: 16 צינור הנפט: 13
 כיוון זרימה:  ממזרח למערב
 תאריך הפעלה:  צינור הקרוסין:1907 צינור הנפט: 30 באפריל 1930
 צינורות הנפט של בקו. הקו האדום לסופסה, עובר ברובו על תוואי הצינור בקו-בתומי
 
צינור הנפט באקו–בתומי היה קו להובלת קרוסין (בשלב הראשון) ונפט גולמי משדות הנפט שליד העיר באקו, בירת אזרבייג'ן, דרך הקווקז, עד עיר הנמל בתומי שלחופי הים השחור בגאורגיה. כאשר הוקם ב-1907, היה הצינור שארכו 833 ק"מ, הארוך מסוגו בעולם.
צינור הקרוסין

בד בבד עם פיתוח שדות הנפט שליד באקו, בסוף המאה ה-19 הועלו רעיונות לשווקו דרך נמלי הים השחור. התוצר העיקרי באותה תקופה היה הקרוסין, ששימש למאור. ב-1880 הציע דימיטרי מנדלייב לפרוס קו צינור וארבע שנים לאחר מכן תכנן המהנדס ולדימיר שוחוב את הצינור, דרך עמק נהר קורה לטביליסי ומשם, דרך כותאיסי לבתומי. ב-1883 נסללה מסילת ברזל, במימון משפחת רוטשילד, לשינוע קרוסין בתוואי זה.
סלילת הצינור, בקוטר 200 מ"מ החלה ב-1897 והסתיימה ב-1907. הצינור כלל 16 תחנות שאיבה, לצידה של מסילת הברזל ולצידו נפרס גם קו טלפון. הצינור העביר כמיליון טון קרוסין בשנה, שיוצאו במכליות דרך הים השחור לאירופה. עם מלחמת האזרחים ברוסיה והתערערות המצב הביטחוני, הפוליטי והכלכלי באזור נפסקה תעבורת הקרוסין.
צינור הנפט

ב-1924 העלתה ממשלת ברית המועצות את הצורך לייצא נפט מבאקו לאירופה. משא ומתן שהתקיים מול חברות מצרפת להקמה משותפת של צינור נפט גולמי ושיווקו לצרפת ומשם לאירופה, עלה על שרטון. ב-30 באפריל 1930 נחנך צינור הנפט, בקוטר 250 מ"מ, שהקמתו החלה ב-1928. הנפט הובל אל בתי זיקוק שהוקמו לצורך זה בבתומי וכלל 13 תחנות שאיבה לאורך הדרך. הפעילות התבצעה דרך החברה הממשלתית Azneft (אזרבייג'ן-נפט), שהוקמה כתוצאה מהלאמתן של 272 חברות נפט פרטיות שפעלו בבאקו ערב מהפכת אוקטובר. קיבולת הצינור הייתה 1.64 טון נפט בשנה.
באוגוסט 1942, תחת איום של פלישת גרמניה הנאצית והשתלטותה על צינור הנפט ושדות הנפט, פורק חלק ניכר של הצינור, לבל ייפול בידי האויב.
קו הצינור משתמש חלק מקו באקו-טביליסי-ג'ייהאן ובאקו-סופסה.
הערות שוליים

↑  Azerbaijan's Energy Policy
↑  HISTORY OF DEVELOPMENT OF OIL INDUSTRY
↑  BREAKING THROUGH THE OIL BLOCKADE
צינור הנפט הטרנס-אנטולי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 סוג:  צינור נפט
 מדינות:  טורקיה 
 מוצא:  סמסון
 יעד:  ג'ייהאן
 עובר דרך:  טוקט, סריז, קוקסון, אנדירין, קדירלי
 מפעיל:  Trans-Anatolian Pipeline Company (TAPCO)
 שותפים:  חברת הנפט והגז הלאומית של איטליה (ENI), חברת האנרגיה הטורקית Çalık Enerji, רוסנפט וטרנסנפט הרוסיות
 אורך:  550 ק"מ (340 מייל)
 קוטר:  1,070-1,220 מ"מ (42-48 אינץ')
 קיבולת מקסימלית:  1.5 מיליון חביות נפט ביום
 כיוון זרימה:  מצפון-לדרום
 תאריך הפעלה:  2012
 מפת צינור הנפט הטראנס-אנטולי
 
צינור הנפט הטרנס-אנטולי (באנגלית: Trans-Anatolian Pipeline), הידוע גם כצינור הנפט סאמסאן-ג'ייהאן (באנגלית: Samsun–Ceyhan pipeline, או בקיצור SCP) הוא צינור נפט מתוכנן שיוביל נפט גולמי מהים השחור לנמל הנפט שבעיר ג'ייהאן שלחופי הים התיכון. מטרת הפרויקט היא לספק דרך חלופית להעביר נפט רוסי וקזאחי ולהקל את העומס על מצרי בוספורוס ומצרי הדרדנלים. עלות הצינור היא 2 מיליארד דולר, אורכו 550 קילומטר והוא הופעל בשנת 2012.
היסטוריה

הצינור תוכנן ונבנה על מנת לקטין את תנועת המכליות במצרי בוספורוס. בתחילת שנות ה-2000 הוגש מספר בקשות לבניית צינור מהים הכספי לים התיכון. מבין הבקשות שהוגשו, נבחר המסלול מהעיר סמסון דרך סיוואס ועד ג'ייהאן. הרישיון לבניית הצינור ניתן ב-31 באוגוסט 2004. תוכניות הבניה הושלמו בתחילת שנת 2007. בניית הצינור תושלם בשנת 2012.
מפרט טכני

אורכו המתוכנן של הצינור הוא 550 ק"מ (340 מייל), קוטרו יהיה 1,070-1,220 מילימטר (42-48 אינץ'). הצינור יעביר כמיליון חביות נפט ביום כאשר הקיבולת המקסימלית שלו היא 1.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור יהיו 4 תחנות שאיבה ותחנה אחת להורדת לחץ. חוות נפט בסמסון תאפשר אחסון של כ-6 מיליון חביות נפט ותחנה בג'ייהאן תאפשר לאחסן 8 מיליון חביות.
השפעה סביבתית

כיום, מכליות נפט שעוברות דרך מצרי בוספורוס ודרדנלים מובילות 120 מיליון חביות נפט בכל שנה. בעשור הקרוב נתון זה צפוי לגדול לכ-250 מיליון חביות בשנה. עם פתיחת הצינור, תנועת המכליות צפויה לקטון במחצית.[דרושה הבהרה]
צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 סוג:  צינור נפט
 מדינות:  איחוד האמירויות הערביות
 מוצא:  חבשן
 יעד:  פוג'יירה
 שותפים:  החברה הבינלאומית להשקעות בנפט
 אורך:  360 ק"מ (220 מייל)
 קוטר:  1,219 מ"מ (48 אינץ')
 קיבולת מקסימלית:  1.5 מיליון חביות נפט ביום
 כיוון זרימה:  מצפון-לדרום
 תאריך הפעלה:  2012
 
צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה (בערבית: خط أنابيب نفط حبشان الفجيرة, הידוע גם כצינור הנפט הגולמי של אבו דאבי –באנגלית: Abu Dhabi Crude Oil Pipeline, או בקיצור ADCOP) הוא צינור נפט המוביל נפט גולמי משדה הנפט היבשתי חבשאן (אנ') שבאמירות אבו דאבי לנמל הנפט פוג'יירה שבמפרץ עומאן. מטרת הצינור לעקוף את מצר הורמוז דרך היבשה. עלות הצינור היא 3.3 מיליארד דולר, אורכו 360 קילומטר, בנייתו החלה בשנת 2008 והושלמה בשנת 2012.
היסטוריה

הצינור הוזמן על ידי החברה הבינלאומית להשקעות בנפט על מנת להגביר את ביטחון האספקה ולהקטין את כמויות הנפט הזורמות דרך מצר הורמוז. עיצוב הקונספט של הצינור הושלם בשנת 2006 והחוזים הקשורים לבנייתו ניתנו בשנת 2007. בניית הצינור החלה ב-19 במרץ 2008 והושלמה ב-מרץ 2012. אולם הפעלתו התעכבה מספר פעמים והוא הופעל רק ביוני 2012.
מפרט טכני

אורכו של הצינור הוא 360 ק"מ (220 מייל), קוטרו 1,219 מילימטר (48 אינץ'). הקיבולת של הצינור כ-1.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור 3 תחנות שאיבה. הצינור אמור לספק נפט גולמי לבתי הזיקוק לנפט בפוג'יירה וכן לנמלי היצוא שלה.
הערות שוליים

↑  Abu Dhabi Crude Oil (Habshan-Fujairah) Pipeline Project, hydrocarbons-technology.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא איחוד האמירויות הערביות ובנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי פוקס (כדורגלן)

צבי פוקס (12 באפריל 1917 - 10 במרץ 1999), היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הרץ המרכזי ואף היה נחשב לאחד הרצים הטובים בזמנו.
קריירה

פוקס נולד בפולין ב-12 באפריל 1917 ועלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1920. בעונת 1935/36 פוקס החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן בוגר בקבוצת מכבי תל אביב כשהיה בן 19. ב-5 במרץ 1938, כבש פוקס את שערו הראשון במסגרת הגביע הא"י (כיום גביע המדינה) בשלב רבע הגמר נגד מכבי נס ציונה, כשתוצאת המשחק הסתיימה ב1–3 לטובת מכבי תל אביב. באותה העונה הגיעה מכבי תל אביב לגמר הגביע הארץ ישראלי ושיחקה נגד הפועל תל אביב כבשורותיה של מכבי שיחק פוקס, מכבי תל אביב הפסידה במשחק הנ"ל 2-1. לקראת בואם של מכבי תל אביב ופוקס לאוסטרליה ב-1939, שמו של פוקס הוזכר במספר עיתונים אוסטרליים בהם נכתב: "השחקן הכי ערמומי במכבי, שגרת עבודה מצוינת; המראה שלו מזכיר את הרץ הפיני המפורסם, פאבו נורמי. פוקס יכול לשחק 6 שעות ללא הפסקה". ב-5 באוגוסט 1939, במהלך המסע באוסטרליה הבקיע פוקס את שערו הראשון והיחיד במסע נגד נבחרת אוסטרליה, המשחק אף הסתיים בתוצאה 4-4. פוקס ערך רק הופעה אחת בנבחרת ארץ ישראל, במשחק הידידות נגד נבחרת לבנון ב-1940.
תארים > מכבי תל אביב

אליפויות: 3
1936, 1937, 1941/1942
סגנות (1): 1938
גביע המדינה: 1
1940/1941
סגנות (2): 1937/1938, 1939/1940
תארים > בית"ר תל אביב

אליפויות: 1
1944/45 (מחוז דרום)
סגנות (1): 1940
גביע המדינה: 0
סגנות (1): 1947
ראו גם

פרי נויפלד
מילה גינזבורג
נבחרת ארץ ישראל בכדורגל
אברהם רזניק
הערות שוליים

↑  אשר גולדברג ודני דבורין, מכבי תל-אביב 102 שנים ראשונות, ישראל: הוצאת מדיה 41 בע"מ, 2008
↑  אלישע שוחט, 100 שנות כדורגל 1906–2006, הוצאה עצמית, 2006, עמ' 85-84
↑  The Newcastle Herald, SIDE OF GREAT PROMISE, TROVE, ‏20 במאי 1939
↑  The Sun (אוסטרליה), FINAL TEST ENDS IN 4-ALL DRAW, TROVE, ‏5 באוגוסט 1939
↑  British Mandate of Palestine Official Games 1934-1948, rsssf
קארלו קיטי

| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1924 פיסטויה, איטליה 
 פטירה:  7 ביולי 1994 (בגיל 69) מילאנו, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השכלה:  אוניברסיטת פיזה 
 מעסיק:  אלפא רומיאו 
 
קארלו קיטי (באיטלקית: Carlo Chiti, ‏ 19 בדצמבר 1924, פיסטויה - 7 ביולי 1994, מילאנו) הוא מהנדס שתכנן מספר מעונים למכוניות מרוץ של פרארי ואלפא רומיאו.
קריירה

קארלו קיטי נולד בפיסטויה ובשנת 1953 סיים תואר בהנדסה באוניברסיטת פיזה. הוא התחיל לעבוד באלפא רומיאו וכאשר מחלקת מרוצים נסגרה עבר לפרארי. בהיותו בפרארי הוא היה מעורב בתכנון של מכוניות שזכו בפורמולה 1 עונת 1958 ובפורמולה 1 עונת 1961. הוא גם עסק בהדרכת מהנדסים צעירים. בשנת 1962 בעקבות חילוקי דעות עם אנצו פרארי הוא ומספר מהנדסים בולטים נוספים עזבו את פרארי והקימו חברה ATS. חברה זו תכננה מכונית ATS 2500 GT וגם הקימה קבוצה שהתחרה בתחרויות פורמולה 1. אמנם החברה לא זכתה להצלחה מסחרית ונסגרה לקראת שנת 1963.
קארלו קיטי חזר ל"אלפא רומיאו" שפתחה מחלקת מרוצים מחדש. הוא היה אחראי על תכנון מספר מנועים שהותקנו במכוניות שזכו באליפויות העולם. בהמשך נחתם חוזה עם קבוצת מרוצים Brabham על ניצול מנועים מתכנון של קיטי. מכונית של ניקי לאודה שקיטי תכנן זכתה במספר מרוצים במהלך מרוצי פורמולה 1 עונת 1978. כאשר החוזה הסתיים, קיטי שכנע את מנהלי אלפא רומיאו להמשיך בתכנון מנועים למכוניות מרוץ. החברה הקימה מחדש קבוצת מרוצים ובתחילת שנות ה-80 זכתה במספר הצלחות אך לא הצליחה לשחזר תקופת הזהר של העבר.
בשנת 1984 קיטי עבר לחברת Motori Moderni שהתרכזה בתכנון מנועים למכוניות פורמולה 1. בין היתר הוא תכנן מנוע לקבוצת מרוצים של סובארו אך קבוצה לא הצליחה בתחרויות.
בשנת 1999 חברת קוניגסג רכשה סט תוכניות למנוע מתכנון של קיטי.
דמותו מופיעה בסרט "פרארי" (2023).
פונטיניב

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  532.22 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D 
 מזהים
 קוד ATC:  L01XE24 
 מספר CAS:  943319-70-8
 PubChem:  24826799
 ChemSpider:  24747381
 
פונטיניב (שם מסחרי: איקלוסיג ICLUSIG) היא תרופה פומית (שניתנת דרך הפה) שפותחה על ידי חברת ARIAD Pharmaceuticals לטיפול בלוקמיה מיאלואידית כרונית ובלוקמיה לימפוציטית חריפה בעלות כרומוזום פילדלפיה חיובי. פונטיניב היא תרופה מסוג מעכבי תירוזין קינאז ולה מנגנון עם מספר אתרי מטרה.
פונטיניב תוכננה להיות יעילה במצבי עמידות לטיפולים בתרופות מסוג מעכבי תירוזין קינאז הנובעים ממוטציות שונות בגנים הגורמים למחלה ובעיקר מוטציה מסוג T315I שפרט לפונטיניב אין תרופה המתגברת עליה.
אישורים ואינדיקציות

פונטיניב מאושרת על ידי ה-FDA ב-2012 עבור חולים בלוקמיה מיאלואידית אשר עמידים  לטיפולים קודמים או שפתחו אי סבילות לתופעות הלוואי של הטיפולים הקודמים, הן בשלב כרוני, השלב המואץ או השלב הבלסטי, ולחולי לוקמיה לימפוציטית חריפה בעלי כרומוזום פילדלפיה חיובי, בהתבסס על תוצאות מחקר הPACE – מחקר בפאזה שנייה.
האישור לשיווק התרופה ניתן בתוכנית אישור מואץ של ה-FDA ולכן נדרשים בהמשך מחקרים נוספים.
תופעות לוואי

התרופה אושרה על ידי ה-FDA ב-2012 אך באוקטובר 2013 ה-FDA הורה על השהיה זמנית של שיווקה בעקבות הצטברות של מידע לגבי תופעות ללואי מסכנות חיים כגון חסימות והיצרויות של כלי דם. השהיה זמנית זו שנמשכה 7 שבועות זו הוסרה בדצמבר 2013, ולאחריה נתקבל אישור מחדש של התוויות הטיפול, שינוי בעלון לרופא של פונטיניב והוספת אזהרת חמורה לעלון לרופא בדבר הסיכון שבהופעות חסימות בכלי הדם בעת הטיפול.
מנגנון פעולה

אתר המטרה הראשוני של Ponatinib הוא BCR-ABL, שהוא אנזים טירוזין קינאז (חלבון) לא תקין הפעיל  ב-CML  וב-ALL בעלי כרומוזום פילדלפיה חיובי. חלבון זה היא אתר המטרה והחסימה של התרופות ממשפחת מעכבי הטירוזין קינאז. מחלת ה-CML מתאפיינת בייצור מוגבר ולא מבוקר של תאי דם לבנים הנגרמת על ידי פעילותו הלא מבוקרת של ה BCR-ABL. ה-BCR-ABL נוצר עקב טרנסלוקציה (שעתוק) בין הכרומוזומים 9 ו-22 (ויצירת כרומוזום מספר 22 מקוצר המכונה כרומוזום פילדלפיה).
ללא טיפול, לאחר השלב הכרוני בו יש ייצור מוגבר של תאי דם לבנים, המחלה תתפתח ותעבור לשלבי מחלה יותר אגרסיביים כמו השלב המואץ והשלב הבלסטי, בהם התאים הלבנים מקבלים מאפייני סרטן אגרסיביים ומספרם גדל מאוד.
החולים ב-ALL - לוקמיה לימפובלסטית חדה בעלי כרומוזום פילדלפיה חיובי, הם תת-אוכלוסייה של חולי ALL, שגם להם כרומוזום פילדלפיה חיובי וגם הם מייצרים את ה-BCR-ABL. לסוג מחלה זה אופי מחלה אגרסיבי יותר מאשר ל-CML ולרוב המחלה מטופלת בכימותרפיה בשילוב של מעכבי טירוזין קינאז. מכיוון שגם בה יש ביטוי ל-BCR-ABL, בשתיהן אפשרי לטפל בפונטיניב.
מחקרים

מחקר הפאזה הראשונה שפורסם בניו אנגלנד ג'ורנל אוף מדיסין כלל 81 חולים שמעל 50 מהם נכשלו על יותר מ-3 קווי טיפול קודמים. 98% מהחולים בשלב הכרוני השיגו תגובה מלאה המטולוגית, 72% השיגו תגובה ציטוגנית מלאה ו-44% השיגו תגובה מולקולארית. בפאזה השנייה מחקר ה PACE Ponatinib Ph+ ALL and CML Evaluation השתתפו 449 חולים כולל חולי CML וחולי ALL עם כרומוזום פילדלפיה חיובי. 267 עם CML בשלב הכרוני השתתפו במחקר ומתוכם 56% השיגו תגובה ציטוגנטית מג'ורית (51% בחולים לאחר כישלון או אי סבילות לדור שני ו-70% לאלו אם מוטציית השעה T315I), 46% השיגו תגובה מולקולארית מלאה ול-34% תגובה מולקולארית מלאה. בחולי ALL עם כרומוזום פילדלפיה חיובי 41% השיגו תגובה המטולוגית מג'ורית ו 47% תגובה ציטולוגית מג'ורית. המינון שנבדק במחקרים אלו הוא 45 מ"ג של פונטיניב ליום, כשמחקרים עתידיים יבחנו התכנות של מינונים מופחתים וכן קווי טיפול מוקדמים יותר עם פונטיניב.
צינור הנפט כירכוכ–בניאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 סוג:  צינור נפט
 מדינות:  עיראק, סוריה
 מוצא:  כירכוכ
 יעד:  בניאס
 אורך:  800 ק"מ
 קוטר:  762-813 מילימטר (30-32 אינץ')
 קיבולת מקסימלית:  300,000 חביות נפט ביום
 כיוון זרימה:  ממזרח-למערב
 תאריך הפעלה:  1932[דרושה הבהרה]
 מסלול צינור הנפט כירכוכ-בניאס
צינור הנפט כירכוכ–בניאס (בערבית: خط أنابيب كركوك–بانياس, באנגלית: Kirkuk–Banias pipeline), הידוע גם כצינור הנפט העיראקי-סורי, הוא צינור נפט באורך 800 ק"מ המוביל נפט גולמי. הצינור מחבר את עיר הנפט כירכוכ שבצפון עיראק לנמל בניאס שבסוריה.