stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פחלוץ
היסטוריה

ככל שהביקוש לעור איכותי גבר, השיטות נעשו יותר ויותר מתוחכמות. במאה השמונה-עשרה, כמעט בכל עיירה קטנה פרחו עסקי עיבוד העורות. במאה התשע-עשרה, ציידים החלו להביא את שללם לחנויות ריפודים בהן הרפדים היו ממלאים את עורות החיות בסמרטוטים וכותנה ותופרים אותם מחדש. המונח "פחלוץ" או "חיות מפוחלצות" צמח מתוך צורה גסה זו של פחלוץ. מפחלצים מקצועיים מעדיפים את המונח "שחזור" על-פני "פחלוץ" ועשויים להעלב מזה האחרון.
בתחילת המאה העשרים, מלאכת הפחלוץ החלה להתפתח לצורתה המודרנית תחת הנהגתם של בעלי-מלאכה דוגמת קארל א. אייקלי, ג'יימס ל. קלארק, ויליאם ט. הורנאדיי, קולמן ג'ונאס, פרדריק ויליאם קאמפפר ולאון פריי. אישים אלו, ומפחלצים אחרים, יצרו דמויות מדויקות אנטומית שכללו כל פרט קטן והוצבו בתנוחות איכותיות אמנותיות ובמיקומים התואמים את טבע המין. היה זה שינוי גדול בהשוואה לצורות הקריקטוריות שהיו בשימוש נרחב עד אז להצגת שלל-ציד.
שיטות

אחת הטכניקות השכיחות ביותר שבשימוש המפחלצים בני־זמננו נפתחת בהקפאת גוויית בעל־החיים במקפיא ענק, לרוב של בית מטבחיים. לאחר מכן, המפחלץ מקלף את העור על מנת לעבדו והכנתו לשימוש מאוחר יותר. רקמות השרירים והעצמות הנותרות משוקעות בטיח, כדי ליצור את חלקי הפוחלץ. בעזרת חלקים אלה, נוצר שלד, שאליו אפשר לחבר מחדש את העור או הפרווה. אפשרות חלופית היא ליצור שלד עץ ולשייפו כך שיתאים לעור המקורי. לאחר מכן, אפשר להוסיף עיני זכוכית לתצוגה, ואולי גם שיניים מזויפות, בהתאם למצב השיניים המקורי של בעל־החיים.
שיטה חלופית שנמצאת בתנופה היא יבוש בהקפאה. בשיטה מיוחדת זו נעדרים חסרונות ההפשרה הרגילה והיא מאפשרת לשמר את הצורה המקורית של הגוף המוקפא. דבר זה ניתן להעשות עם זוחלים, ציפורים, יונקים קטנים כחתולים וכמה סוגים של כלבים, וזו שיטה מהירה ופשוטה מזו המסורתית. בדרך כלל עונדים לתוצר שרשרת למזכרת.
שיטה חדשה אחרת היא יצירת פוחלצי דגים מלאכותיים לחלוטין מתצלומים בעבור דייגים חובבים.
קריפטו־טקסידרמיה

קריפטו־טקסידרמיה היא יצירת פוחלצים של בעלי־חיים שאינם קיימים במציאות, כמו הכלאה של ארנב ואנטילופה. ניתן ליצור פוחלצים כאלו לדימוי יצורים מיתולוגיים דוגמת דרקונים, יצורים פרי דמיונו של המפחלץ, מינים שנכחדו או נמצאים בסכנת הכחדה. ניתן לייצרם מחלקים של בעלי־חיים (למשל כדי ליצור דגמים של כימרה, גריפון, גדי הים או חד-קרן) או כמוצר מלאכותי לגמרי.
גלריה

בנדיקוט חוטמני מפוחלץ.
תרנגול הודו מפוחלצת במוזיאון לייטנר שבפלורידה.
עגל בעל שני ראשים מפוחלץ במוזיאון הטבע שבירושלים.
פוחלץ של כחל מצוי במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט
מכשיר יבוש בהקפאה בתבניות
יהושע הירשהורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1893 מורובנייה קורילובצי, אוקראינה 
 פטירה:  15 במאי 1969 (בגיל 76 בערך) מונטריאול, קנדה 
 מקום קבורה:  דולאר דה אורמו 
 השכלה:  אוניברסיטת אודסה 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 במאי 1969 
 
הרב יהושע הלוי הירשהורן (ה'תרנ"ד – כ"ח באייר ה'תשכ"ט, 1893 – 1969) היה רב קנדי, רבה הראשי של מונטריאול עשרות שנים ופוסק הלכה. נחשב לאחד הרבנים המרכזיים ביותר בקנדה במשך שנים רבות. מחבר שו"ת "ממעיני ישועה".
ביוגרפיה

יהושע הלוי הירשהורן נולד בקרילוביץ (מורובנייה קורילובצי), בחבל פודוליה שבאוקראינה, לזיסל ולרב סנדר הירשהורן אב בית דין סטנוב (נספה בשואה), בנו של הרב משולם זוסיא שגם הוא שימש אב בית דין בסטנוב. למד בישיבות בפודוליה וליטא. נסמך לרבנות בידי הרב אריה לייב ברודא ("מצפה אריה"), הרב משה נתן רובינשטיין ("אלף המגן"), הרב אברהם צבי פרלמוטר מוורשה, ועוד. כן למד באוניברסיטת אודסה. שימש ברבנות בקרילוביץ ואחר כך בסטנוב.
בקיץ ה'תרפ"א (1921) היגר למונטריאול, קנדה, בה התגוררו שארי בשרו, והחל לשמש רב בכמה קהילות בעיר. בשנת ה'תרצ"ו לערך מונה לסגן הרב הראשי בעיר. עמד בקשרים עם הרב יהודה לייב צירלסון, הרב יהודה לייב גרויברט ("חבלים בנעימים"), ועוד, ונחשב לאחד "מהרבנים הכי חשובים ופעילים בקנדה".
בשנת ה'תשי"ב (1952) – לאחר פטירת הרב צבי הירש כהן רב העיר מונטריאול, ובהיותו הרב הירשהורן המבוגר והנחשב ביותר בעירו – מונה לראש "ועד הרבנים" בעיר, גוף אשר פעל מטעם "ועד העיר", ושימש בפועל כרב הראשי בעיר. הוא איחד את רבני העיר סביב "ועד הרבנים" והחזיק בתפקיד זה בפועל עד שחלה בשנת 1961. היה בעל השפעה מכרעת בעיר ובמדינה כולה מכוח אישיותו ומעמדו, והשיב לשאלות הלכתיות בקביעות מרחבי קנדה. הרב פנחס הירשפרונג, מרבני העיר הצעירים שגדל תחתיו, שימש כסגנו והחליפו לאחר פטירתו, כינהו בין השאר "מגדולי הוראה שבזמננו". הרב הירשהורן היה חבר באגודת הרבנים, ולצד זה קרא להצטרפות לתנועת המזרחי.
מחבר שו"ת "ממעיני ישועה" (מונטריאול ה'תשי"ט), שתשובות ממנו היו לנגד הרב חיים עוזר גרודזינסקי ("האחיעזר"), הראי"ה קוק, הרב משה מרדכי אפשטיין, הרב אברהם דובער כהנא שפירא (שלושת האחרונים ביקרו במונטריאול יחדיו בשנת ה'תרפ"ד (1924), וביקרו בביתו), ועוד. במשך שנים פרסם מאמרים ב"קול תורה", "בית ועד לחכמים", "קיבוץ אחרים", "הפרדס", ועוד.
הרב הירשהורן נפטר ביום כ"ח באייר ה'תשכ"ט (1969) ונטמן במונטריאול. לאחר פטירתו התמנה הרב פנחס הירשפרונג לרב הראשי של מונטריאול.
ביוגרפיה > משפחתו

בקיץ ה'תרפ"ב (1922) נישא למולי (מלכה). בנם היחיד הוא מייקלס יוליוס (משולם יהודה), ששימש פרופסור במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת מקגיל בין השנים 1958–1998.
26 מבני משפחתו נספו בשואה, ביניהם אביו הרב סנדר, וכן אחותו רחל, בעלה וילדיהם.
לקריאה נוספת

אשר זלקא ראנד, תולדות אנשי שם, ניו יורק תש"י, עמ' 33 (קישור)
הרב פנחס הירשפרונג, 'הגאון דמונטריאל', בתוך: הפרדס [לג, ו], ניסן תשי"ט, עמ' 37–39
הערות שוליים

↑  אשר זלקא ראנד, תולדות אנשי שם, ניו יורק תש"י, עמ' 33.
↑  על אודותיו ראו: מאיר שמשון גשורי, 'הכהן, צבי', בתוך: אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ג, ירושלים תשכ"ה, עמ' 27; ספר זיכרון לחג יובל השבעים של הרב הגאון וכו' ר' צבי הירש כהן, מונטריאול תר"צ; אשכול על אודותיו בפורום אוצר החכמה
↑  הפרדס [כו, ה], שבט תשי"ב, עמ' 41, 46–47, 55–56
↑  הפרדס [כט, ו], אדר תשט"ו, עמ' 35–36. וראו עוד המאור, גיליון רמט [לא, ד], ניסן־אייר תשל"ט, עמ' 52
↑  הפרדס [ל, ט] סיון תשט"ז, עמ' 29
↑  הפרדס [לג, ו], עמ' 37–39
↑  הפרדס – ספר היובל, ניו יורק תשי"א, עמ' 554
↑  דורשי ציון בפועל, עמ' 218; ספר הציונות הדתית, כרך א, ירושלים תשל"ז, עמ' 449
↑  הסכמתו נדפסה בראש הספר, וכן באגרות ר' חיים עוזר, כרך ב, ניו יורק תשס"א, עמ' תקסג-תקסד
↑  על פי עדות הרב הירשהורן בדברי הקדמתו לספרו "ממעיני ישועה" (הרב הירשהורן נראה בתמונתם לצד רבני וראשי הקהילה במונטריאול, עומד רביעי מימין – ראו תמונה בפורום אוצר החכמה).
↑  עוד על החיבור ראו: הרב אברהם הפטרמאן, "ממעיני ישועה", הפרדס [לג, י], תמוז תשי"ט, עמ' 41; 'שו"ת ממעיני ישועה', בתוך: המאור, גיליון צג [י, ז], אייר־סיון תשי"ט, עמ' 32–33
↑  קברו באתר "קברים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010254696405171  LCCN: nr98032112  VIAF: 49143766   WorldCat (עם VIAF): 49143766
המצור על עכו (1291)

המצור על עכו בשנת 1291 הביא לכיבוש העיר עכו - בירת ממלכת ירושלים הצלבנית, על ידי הממלוכים וסיום 200 שנה של מדינה צלבנית עצמאית בארץ ישראל. המצור נמשך כמעט חודש וחצי, בין 15 באפריל עד 28 במאי 1291.
כיבוש עכו היה סוף תהליך מהיר יחסית של התפוררות במהלכו כבשו הממלוכים את כל מבצרי הצלבנים במישור החוף ובגליל. בתהליך מקביל התפוררה המדינה הצלבנית מבפנים ונקרעה במאבקי כוח בין המסדרים הצבאיים, הקומונות האיטלקיות, צלבנים מקומיים, ונוצרים מקומיים. עם תום המצור פונו כל מאחזי הצלבנים בארץ ישראל ובא הקץ על ממלכת ירושלים לאחר היסטוריה סוערת ומפוארת של 200 שנה.
רקע

מסע הצלב השביעי הביא עם סיומו לעליית הממלוכים לשלטון, ולאחר התייצבות שלטונם במצרים פנה הסולטאן החדש ביברס לקצץ אט-אט במה שנותר מממלכת ירושלים הצלבנית. הממשל הממלוכי החדש השתלט על המזרח התיכון, מחק את פיצולי העבר האיובי, איחד את חצרות האמירים העצמאיים והביא לאיחוד כוחות האסלאם בדומה לצלאח א-דין. בניית מנגנון אדמיניסטרטיבי אזרחי ומנגנון צבאי יעיל איפשר לממלוכים לממש כוח זה למטרות האסטרטגיות של הסולטנות. ב-1263 כבש ביברס את הר תבור ונצרת, וב-1265 את קיסריה וארסוף. בהרסו ערי נמל קבע עיקרון ממלוכי חשוב - הוא הרס את המצודות לחלוטין ובאבניהן מילא את הנמל והוציא אותו מכלל שימוש. כך נמנעה הגשת סיוע ימי לצלבנים, וכן המסחר הימי חייב היה לעבור דרך ערי מצרים במקום דרך ערי ארץ-ישראל. ב-1266 כבש בייברס את מצודת צפת. מותו של ביברס ב-1277, קטע את שרשרת מסעות המלחמה שהפכה את ממלכת הצלבנים לקבוצה של מובלעות צלבניות הנלחמות על חייהן. יורשו קלאון כבש את טריפולי, וסימן את עכו, בירת הממלכה הצלבנית המפוררת, כמטרתו הבאה.
אף על פי ששביתת נשק נכרתה עם צור ובהמשך עם עכו לתקופה של עשר שנים, השאלה הייתה מתי תוכרע ממלכת ירושלים. האסלאם לא היה יכול ולא רצה לקבל קיום ישויות מדיניות נוצריות עצמאיות בתוך הסולטנות המצרית איסלאמית. מלחמות הקודש בצלבנים יצרו הוויה והכרה של קדושה טריטוריאלית לארץ ישראל, ועצם קיום ערים צלבניות נתפס כקיום טמא בלב הישות המוסלמית. החשש ממסע צלב חדש שינצל את ערי החוף כראשי גשר היה מוטיב קבוע במדיניות הסולטנות הממלוכית.
שרידי הממלכה הצלבנית עברו תהליך מקביל של התפוררות פנימית, וניתוק מאירופה. שליטי אירופה הגיעו למסקנה כי ממלכת ירושלים אינה חיונית והיו עסוקים בבעיות פנימיות, כך שגורלה של ממלכת ירושלים נתקל באדישות. כך, בעת שממלכת ירושלים נלחמה על חייה, סחרו הקומונות האיטלקיות עם מצרים וספקו לה חומרי גלם חיוניים ללחימתה כגון עבדים, עצים וכיוצא באלה.
כוחה של מדינת הצלבנים נשען בעת גסיסתה על המסדרים והקומונות וכך הפכה מדינת הצלבנים ללא יותר משורה של תחנות סחר על חוף הים התיכון ללא הינטרלנד העשוי להצדיק ולממן את קיומה.
בתוך הטריטוריה שנותרה בשליטת הנוצרים בארץ הקודש נערכו קרבות של ממש בין הקומונות האיטלקיות ובין המסדרים הצבאיים הגדולים, ההוספיטלרים ומסדר אבירי היכל שלמה, שנהלו קרבות רחוב בעיקר ברחובות עכו. במקביל, התנהלו ויכוחים ועימותים בשאלה מי הוא מלך ירושלים, סופם של הדיונים בשאלה זו הותיר את ממלכת ירושלים ללא מנהיג בשעותיה הקשות ביותר.
המסדרים הצבאיים, שהיו היחידים בעלי אמצעים להגן על הממלכה, נאחזו ביאוש ונמנעו מיוזמה צבאית. כך בעת הופעת צבא מוסלמי מול מצודות וערים העדיפו הנוצרים להציל את נפשם באופן זמני ולעבור לעיר נוצרית אחרת, ולקבל את הסכם הכניעה המוצע להם. כך נחתמו הסכמים של שביתות נשק שלמוסלמים כלל לא הייתה כוונה לקיימם ולנוצרים לא הייתה כל יכולת לאכפם. ביום 17 במרץ 1289 הופיע צבא ממלוכי לפני חומות העיר טריפולי, ולאחר לחימה עיקשת החלו ציי הקומונות לברוח מהעיר. ביום 26 באפריל נפלה העיר, הממלוכים ערכו טבח בתושביה והרסו אותה עד היסוד. מלך קפריסין אנרי השני, שנשא גם בתואר הריק מלך ירושלים, חתם עם הסולטאן את הסכם שביתת הנשק האחרון.
העילה להתקפה על עכו ניתנה לסולטאן בתקרית שאירעה במהלך 1290 ובמהלכה ערכו עולי רגל נוצרים מאירופה פרעות בסוחרים מוסלמים, שהביאו מוצרי מזון לשוק בתוך העיר עכו. שלטונות העיר עכו סירבו להסגיר את הפורעים הנוצרים לידי נציגי הסולטאן וכך נתנו לקלאון עילה להכריז מלחמה כנגד עכו.
ביצורי עכו

מאז כיבוש העיר עכו בשנת 1191 על ידי הצלבנים במסע הצלב השלישי, גדלה העיר ואיתה גדלו מערכות הביצורים. כך, בסוף המאה ה-13 הפכה עכו לאחת הערים המבוצרות ביותר בארץ ישראל. העיר חולקה באופן גס לשני חלקים - העיר העתיקה והעיר החדשה.
ביצורי עכו > העיר העתיקה

העיר העתיקה חופפת את עכו של טרום המצור של 1191 והעיר הצלבנית של המאה ה-12 שצורתה כמרובע. בקצה הדרומי של העיר ישב הנמל שהיה מוגן על ידי חומות שנבנו על גבי שוברי הגלים ובקצה מגדל מבוצר. שרשרת קישרה את המגדלור של העיר הידוע גם כמגדל הזבובים. בסמוך לנמל שכנו רובעי הקומונות האיטלקיות, כל אחד מהם מוקף בחומה מבוצר ומחוזק במגדלים. בצד הדרומי מערבי של העיר העתיקה - בצמוד לים היה רובע שלם בשליטת הטמפלרים, רובע זה הוקף חומה ובצידה הצפוני מגדל. במרכז הרובע נבנה מגדל עוז - ארמון מבוצר מרכזם של אבירי המסדר. מגדל עוז נוסף ברובע שימש כמשכנו של מפקד המסדר. על שפת הים ישב מגדל נוסף שנבנה על ידי צלאח א-דין ובו נשמר אוצרו של המסדר.
צפונית משם שכן רובע בשליטתו של מסדר ההוספיטלרים, חומתו הצפונית של הרובע היא חלק מביצורי העיר מהמאה ה-12, שברבות הזמן הפכו לחגורת ביצורים פנימיים. שני שערים בחומה זו חיברו את הרובע לעיר החדשה. בתוך הרובע בלטו שלושה בניינים גדולים - מגדל העוז, כנסייה ובית חולים בניהול המסדר. המסדר הטבטוני החזיק ברובע משלו בצמוד לחומה המזרחית של העיר. מצודת העיר, שהייתה מבצר עצמאי, נבנתה במרכז החומה הצפונית של העיר העתיקה. במצודה זו, שעם הרחבת העיר צפונה איבדה את חשיבותה האסטרטגית, התגורר מפקד חיל המצב המלכותי - שריד לימים של שלטון מרכזי. במרכז העיר ישבה הקתדרלה - כנסיית הצלב הקדוש - אחת מ-38 כנסיות צלבניות ומקומיות בעכו.
ביצורי עכו > חומות העיר

חומות העיר העתיקה הקיפו את העיר רק מצידה הפונה אל היבשה. בחומה זו נקבעו מגדלים גבוהים בצד המזרחי של החומה - בה היא גם חומת העיר החיצונית הייתה החומה כפולה הנמשכת גם ומגינה על העיר החדשה. מאחר שמחומה זו לא נותרו שרידים של ממש ניתן רק להניח כי החומה החיצונית הייתה נמוכה מהחומה הפנימית וכי כל מגדל היה בעל שטח אש ותצפית עצמאי - על פי כללי בניית המבצרים הצלבניים. מערך זה היה מחולק לקטעים הנתונים לאחריות אחד מהגופים או הקבוצות שבעיר. כך היו קטעי חומה בהשגחת המסדרים הצבאיים, הקומונות האיטלקיות.
ביצורי עכו > העיר החדשה

העיר החדשה נצמדה לעיר העתיקה מצפון, מחוץ לחומות העיר העתיקה וצורתה כמשולש. שטח זה החל להיות מיושב בצפיפות לאחר תום המצור על עכו בשנת 1191 ואז גם נקבע שמו - מון מיזאר (צרפתית: Mont Musard) כאן ישבו הקהילות של הנוצרים המקומיים וגם הקהילה יהודית הקטנה של עכו. גם בשטח זה היו למסדרים הצבאיים מאחזים והחשוב שבהם היה מצודת ההוספיטלרים שבה אכסניה לעולי רגל ומקום מגוריו של מרשל המסדר.
הכוחות הלוחמים > הצבא הצלבני

בעת המצור שהו בעיר בן 800 ל 700 פרשים ובנוסף עליהם כ 14,000 חיילים רגלים בחלקם צלבנים - עולי רגל מאירופה. ובסך הכל שהו בעיר כ 40,000 תושבים. הצלבנים נהנו מעליונות מוחלטת בים בזכות צייהם של הקומונות האיטלקיות אך בקרבות יבשתיים סבלו מנחיתות מספרית מוחלטת מול הצבא הממלוכי שגייס את כל כוחותיו ממצרים ודמשק לצורך המצור.
הכוחות הלוחמים > הצבא הממלוכי

ההכנות הממלוכיות לקרב החלו בקיץ של 1290 באיסוף עצים מכל יערות האזור - מלבנון עד ארץ ישראל לצורך בנין מכונות המצור ובמשך ארבעה חודשים נמשכו עבודות הכריתה באזור קיסריה ועתלית אפילו מותו הפתאומי של הסולטאן קלאון לא עצר את ההכנות והגיוס הכללי מכל מדינות המזרח התיכון שהלכה וקיבלה את האופי של מלחמת קודש לגירוש סופי של הצלבנים מארץ הקודש.
בחודש מרץ 1291 החלו גדודים מוסלמים להאסף במישור עכו, גדודים יצאו מדמשק נושאים איתם מכונות מצור ואחריהם גדודים מערים אחרות בסוריה עוברים בדמשק ופונים משם אל כוון עכו תחת פיקודו של הסולטאן הממלוכי החדש ח'ליל בן קלאון. המחנה הממלוכי שנאסף מול חומות העיר עכו היה מהגדולים שנאספו מול עכו בפרט ובימי הביניים בכלל והאומדנים על גודלו משתנים, מקורות נוצריים שונים הם היחידים הנותנים אמדן שנע בין שישים אלף לשש מאות אלף חיילים, בספרו של יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל , מציין כי על פי מקור נוצרי אמין מנה הצבא הממלוכי 60,000 פרשים ו 150,000 רגלים ועימם 72 או 92 מכונות מצור מכל הסוגים .
סוף דבר

נפילת עכו סימנה את קץ ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, לאחר נפילת העיר והרס ביצוריה יצאו גדודים ממלוכים לשאר מבצרי הצלבנים לאורך מישור החוף וחוף לבנון ובזמן קצר יחסית, ובהתנגדות סמלית נפלו או פונו שאר המבצרים והערים מחמת הייאוש וחוסר התקווה שאחזה במגינים.
העיר צור נכנעה בפני חיל חלוץ ממלוכי שנשלח לבדוק את השטח לפני פעולה צבאית ממוקדת, מגיני העיר, משגילו כי עכו נפלה וכי הצבא הממלוכי בדרך לכיבוש עירם נטשו אותה וברחו לקפריסין.
חודש לאחר כיבוש עכו יצא כוח ממלוכי גדול לכוון צידון, חיל המצב שהורכב בעיקר מאבירים טמפלרים בפיקוד ראש המסדר נסוג אל מבצר הים ונלחם בגדודים הממלוכים. מפקד המסדר, השאיר את האבירים ללחום על האי בעוד הוא בורח לקפריסין עם אוצרו של המסדר (שהוברח קודם לכם מעכו) תוך שהוא מבטיח לחזור עם תגבורת. משהוברר כי המגינים הושארו לנפשם וכל תגבורת לא תגיע הצליחו הטמפלרים לחמוק מהמצור בחסות החשיכה דרך הים אל המבצר הצלבני טרטוס, במהלך צבאי מאוחר יותר נפל מבצר עוז זה - מהחזקים שבידי הטמפלרים ביום 3 באוגוסט לאחר מצור קצר, חיל המצב של טרטוס נסוג לאי הקטן ארוד.
העיר הבאה בתור לעבור לידי הסולטאן הממלוכי הייתה ביירות שנפלה ללא קרב וחיל המצב הצלבני הקטן ברח אל כוון קפריסין, גם כאן הרסו הממלוכים את ביצורי העיר והפכו את הכנסייה למסגד.
ביום 31 ביולי הופיעו גדודים ממלוכיים בחיפה הצלבנית ולאחר קרב קצר ברחו הצלבנים אל מבצר עתלית.
במפתיע, לאחר נפילתה של עכו וחיפה לא פנו הממלוכים לעתלית, האבירים שאיישו את המבצר באותה תקופה היטיבו להבין כי ממלכת ירושלים הגיעה אל קיצה ובליל ה-14 באוגוסט 1291, עזבה את המעגן המבוצר בעתלית ספינה ועליה אחרוני האבירים הטמפלרים, אחרוני הצלבנים בארץ ישראל. אולם בניגוד למצופה, נטישתו של המבצר לא הביאה לכיבושו המיידי בידי המוסלמים. רק שישה שבועות לאחר בריחתם של אחרוני הצלבנים הבחינו המוסלמים, שלא שהו בקרבת מקום, כי המבצר ננטש. לאחר גילוי זה הגיע למקום כוח צבאי גדול אשר הרס את שערי המבצר ומוטט את מגדליו.
המבצר הצלבני האחרון על האי ארוד המשיך לשמש את המסדרים הצבאיים ואמור היה לשמש כראש גשר במסע צלב הנשען על ברית עם המונגולים של החאן אבגא חאן שבאותה תקופה נכנסו לעימות צבאי מחודש עם הממלוכים, בשנת 1302 יצאו הממלוכים בראש צי אל האי ארוד ולאחר הנחיתה על חופי האי הטילו מצור על המצודה הצלבנית. ביום 26 בספטמבר כשהם בסכנת מוות מרעב וללא תגבורות נכנעו האבירים הטמפלרים מחיל המצב, חלקם נרצחו באי והשאר נלקחו לקהיר שם נמקו בכלא המוסלמי.
ראו גם

המצור על עכו (1189-1191)
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך א, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; פרוואר זכה על ספרו בפרס ישראל ובתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית.
הערות שוליים

↑  Kenneth M. Setton, Robert Lee Wolff, Harry W. Hazard, Norman P. Zacour, Marshall Whithed Baldwin. A History of the Crusades: The Later Crusades, 1189-1311. Univ of Wisconsin Press 2005. ISBN 0299048446, 9780299048440 p 594
↑  Brepols Publishers, Université de Caen.. Château-Gaillard: études de castellologie médiévale, XVIII : actes du colloque international tenu à Gilleleje, Danemark, 24-30 août 1996 Publications du CRAHM, 1998 ISBN 290268505X, 9782902685059 p 187
↑  David Nicolle, Graham Turner, Christa Hook. Acre 1291: Bloody Sunset of the Crusader States. Published by Osprey Publishing, 2005 ISBN 1841768626, 9781841768625 p 30
↑  יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963 עמוד 529
↑  Kenneth M. Setton, Robert Lee Wolff, Harry W. Hazard, Norman P. Zacour, Marshall Whithed Baldwin. A History of the Crusades: The Later Crusades, 1189-1311. Univ of Wisconsin Press 2005. ISBN 0299048446, 9780299048440 p 595
↑  Internet History Sourcebooks Project, sourcebooks.fordham.edu
↑  Kenneth M. Setton, Robert Lee Wolff, Harry W. Hazard, Norman P. Zacour, Marshall Whithed Baldwin. A History of the Crusades: The Later Crusades, 1189-1311. Univ of Wisconsin Press 2005. ISBN 0299048446, 9780299048440 p 598
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539683705171  LCCN: sh95001845  NKC: ph349200 
מצור עכו
ערב חג כל הקדושים

| --- | --- |

 בימוי:  דמיאן לאונה
 הופק בידי:  ג'ס באגט  גארי לוסביאו  לינסדרנו נובילו
 תסריט:  דמיאן לאונה
 עריכה:  דמיאן לאונה
 שחקנים ראשיים:  קייטי מגווייר  קתרין קאלאהן  מארי מייזר  קיילה ליאן  מייק ג'יאנלי
 מוזיקה:  נואר דקו
 צילום:  כריסטופר קפרו  סי.ג'יי אדיקיקו  ג'ורג 'שטובר  מרווין סוארס
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Ruthless Pictures
 חברה מפיצה:  Image Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  29 באוקטובר 2013
 משך הקרנה:  83 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה
 תקופת התרחשות:  ליל כל הקדושים 
 סרט הבא:  מפחיד (סרט, 2016) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"ערב חג כל הקדושים" (באנגלית: All Hallows' Eve) הוא סרט אימה אנתולוגי אמריקאי, אשר נערך, נכתב ובוים על ידי דמיאן לאונה. זוהי גם הייתה עבודת הבימוי הראשונה של לאונה בסרט באורך מלא. בסרט מככבות קייטי מגווייר, קתרין קאלאהן, מארי מייזר וקיילה ליאן, עם מייק ג'יאנלי בתפקיד ארט הליצן. הסרט מכיל גם קטעים מתוך הסרט "המעגל ה-9" ו"מפחיד" (2016), אשר שניהם בוימו גם על ידי לאונה וכוללים את דמותו של ארט הליצן.
הסרט יצא בוידאו והופץ על ידי Image Entertainment ב-29 באוקטובר 2013 וקיבל ביקורות מעורבות. למרות זאת לסרט יצא סרט המשך בשם "ערב חג כל הקדושים 2" אשר בוים על ידי במאים שונים. דמותו של ארט הליצן הופיעה יותר מאוחר בסרט "מפחיד" שיצא בשנת 2016.
תקציר העלילה

הסרט מוצג כסדרה של סרטים קצרים אשר עוסקים בשני ילדים והשמרטפית שלהם שמגלים קלטות וידאו בביתם ובכולם מופיע ליצן רצחני ומרושע בשם ארט הליצן.
צוות השחקנים

קייטי מגווייר בתפקיד שרה
קתרין קאלאהן בתפקיד קרוליין
מארי מייזר כמעצבת תלבושות
קיילה ליאן בתפקיד קייסי
מייק ג'יאנלי בתפקיד ארט הליצן
סידני פרייהופר בתור טיה
קול מת'וסון בתפקיד טימי
מייקל חמיאל כמלווה / ג'ון (קול)
מריסה וולף בתפקיד קריסטן
מינא טיילור בתפקיד שרה
ברנדון דה-ספיין כחייזר
דניאל רודאס כאיש במכונית
כריסטין אוונגליסטה בתור דחליל
אנה מליאר כאישה בהריון
אריק דיז כשטן
שחרור והפצה

הסרט יצא ב-DVD ובדיגיטל על ידי Image Entertainment ב-29 באוקטובר 2013. הוא יצא לראשונה ב-Blu-ray כתקליטור כפול עם הסרט Mischief Night מ-2013 ב-9 בספטמבר 2014. ב-13 בספטמבר 2016 הסרט יצא מחדש ביחד עם סרט ההמשך שלו. באוגוסט 2019 הוא יצא מחדש בפעם הרביעית כ-Bluray באופן עצמאי.
המשך וספין אוף

לסרט יצא סרט המשך בשם "ערב חג כל הקדושים 2" אשר בדומה לסרט הקודם מכיל אוסף של סרטים קצרים שלכל אחד סיפור שונה. הסרט יצא ב-VOD ובדיגיטל ב-6 באוקטובר 2015, והוצא לו DVD ב-2 בפברואר 2016.
בנוסף יצא בשנת 2016 ספין אוף בשם "מפחיד", המתאר גם כן את דמותו של ארט הליצן.
הערות שוליים

↑  All Hallows' Eve, 2013-10-29, נבדק ב-2020-10-21
| מפחיד (אנ') |
| --- | --- | --- |
| סרטים | "מפחיד" (2016) • "מפחיד 2" (2022) • "מפחיד 3" (2024) |  |
| דמויות | ארט הליצן (אנ') |  |
| ערכים קשורים | "ערב חג כל הקדושים" (2013) • "ערב חג כל הקדושים 2" (אנ') (2015) |  |
להשתיק את אר. קלי

להשתיק את אר. קלי (מנוסח כ-#MuteRKelly) היא תנועה שנוצרה כנגד הזמר אר. קלי לאחר שנחשד בקיום יחסי מין עם קטינות ובהתעללות מינית, פיזית ונפשית בבנות הזוג שלו. התנועה קראה בין היתר לבטל את הופעותיו של הזמר, להחרים את המוזיקה שלו ולפטר אותו מחברת התקליטים שלו. התנועה הוקמה על ידי קנייט בארנס ואורוניקה אודליי ביולי 2017 לאחר שהחלו להישמע כנגד קלי עדויות על מעשיו. אודליי אמרה: "מישהו היה צריך לעמוד לצד נשים שחורות, ואם אני לא הייתי מוכנה לעשות את החלק שלי, לא משנה כמה קטן הוא היה, אז לא יכלתי להמשיך להתלונן. הגיע הזמן לסיים את הקריירה של האיש הזה. די זה די".
ייסוד התנועה ורקע

כאשר אודליי הקימה את התנועה היא אמרה כי מטרתה היא שאנשים יפסיקו לתמוך כלכלית בקלי תוך כדי העלאת המודעות לנושא ההתעללות המינית. אודליי היא אישה ממוצא אפריקאי-אמריקאי אשר עוסקת בניהול אומנויות ובארנס היא פעילה חברתית ולוביסטית וביחד השתיים החלו לגייס את תמיכת הציבור בתנועה, לשדל גופים להפסיק לתמוך כלכלית בקלי ולעודד אנשים להשתמש בפלטפורמת #ThumbItDown כאשר המוזיקה של קלי מתנגנת על מנת לשנות את האלגוריתם של שיריו עד שיפסיקו להתנגן.
בנוסף לתנועה המרכזית נפתחו עוד 12 תתי תנועות ביניהם #RKellyStummschalten, תנועה שפועלת ספציפית בגרמניה ושלוחה של התנועה שפועלת בהולנד.
השתלשלות האירועים

הטענות הראשונות כנגד קלי הועלו עוד בשנות ה-90 כאשר התחתן עם הזמרת אליה כאשר הייתה בת 15 בלבד והציג תעודת לידה מזויפת שלה שמוכיחה שהיא בת 18 על מנת שיאפשרו להם להתחתן. לאחר שהוריה של הזמרת גילו על כך הם דרשו מקלי לבטל את נישואיהם. הם רצו להתלונן עליו במשטרה אך קלי שילם להם 400 אלף דולר בתמורה לשתיקתם ובכך נותק הקשר המקצועי והאישי בין השניים. מאוחר יתור בסדרה לשרוד את אר. קלי נטען כי קלי אף קיים יחסי מין עם הזמרת. לאחר מכן בשנת 2000 אחת מהנשים בפרשה הגישה תלונה במשטרה כנגד קלי ואף אספה עדויות מנשים אחרות הטוענות לקיום יחסי מין עם קטינות והתעללות אך המשטרה דחתה את הטענות בטענה שאין להם מספיק ראיות כדי להביא למעצרו של קלי. שנה לאחר מכן הופצה קלטת מין של קלי ובו נראה קלי מקיים יחסי מין עם נערה ואף מטיל את מימיו לתוך פיה. בסופו של דבר קלי יצא זכאי מהמשפט לאחר שהוריה של הנערה שנטען כי הייתה בסרטון טענו כי זו לא הייתה היא אם כי דודתה של אותה נערה אמרה בתוכנית לשרוד את אר קלי כי זו אכן הייתה היא ושהוריה התביישו בעובדה שכולם יידעו שהבת שלהם היא זו שמופיעה בקלטת ולכן העדיפו לשקר. הזמר המשיך להתמודד עם אישומים נוספים על קיום יחסי מין עם קטינות, צילום קטעי וידאו פורנוגרפים עם קטינות, קיום פולחן מין ועוד. קלי הכחיש את כל הטענות הללו.
השפעה > מחאות

לאחר שהתנועה נוסדה היא עוררה את זעמם של אנשים רבים כלפי הזמר והחלו להתקיים הפגנות כנגדו במגוון מקומות בארצות הברית ביניהם שיקגו, ניו יורק וצפון קרוליינה. בעקבות כך ההופעה של קלי באוניברסיטת שיקגו שהייתה אמורה להתקיים במאי 2018 בוטלה לאחר שקבוצה של אימהות שילדיהם לומדות באוניברסיטה זו עשתה עצומה לבטל את ההופעה. העצומה זכתה להצלחה רבה וגרפה 1,300 חתימות. קלי טען כי הוא לא יודע מדוע הופעתו בוטלה וכי ההופעה בוטלה על בסיס שמועות בלבד.
השפעה > לשרוד את אר קלי

בעקבות המחאה והעדויות השונות שניתנו על ידי בנות בפרשה בכלי התקשורת רשת "Lifetime" הוציאה לאור בינואר 2019 סדרת דוקומנטרי בשם "לשרוד את אר קלי" אשר מציגה עדויות של נשים רבות שהיו מעורבות בפרשה או בני משפחותיהם או אנשים אחרים שהיו מקורבים לזמר. לאור הצלחת הסדרה יצאה לסדרה עונה שנייה כשנה לאחר מכן. הסדרה הייתה מועמדת לפרס אמי.
השפעה > תגובות של ידוענים והשלכות נוספות

בעקבות יציאת הסדרה ידוענים רבים הביעו סלידה ממעשיו של הזמר. למשל הזמרת ליידי גאגא החליטה להסיר את השיר המשותף של השניים "Do What U Want" מכל פלטפורמה אפשרית. מהלך דומה עשתה גם הזמרת סלין דיון ולהקת הבנות הפוסיקט דולז.
אם כי הזמרת אריקה באדו יצאה להגנתו של קלי כאשר אמרה: "אני לא יודעת איך אחרים מרגישים לגבי זה אך אני מתפללת עבור אר. קלי עכשיו. אוהבת אותך ללא תנאים". באדו ספגה ביקורת על אמירה זו.
בנוסף תנועת Time's Up כתבה מכתב פתוח למגוון גופים אשר משתפים פעולה עם קלי ביניהם ספוטיפיי, אפל מיוזיק וסוני מיוזיק בבקשה להפסיק את עבודתם ותמיכתם הכלכלית בקלי. מכתב זה הביא לתמיכה של ידוענים רבים ביניהם ני-יו, אווה דוברני ולופיטה ניונגו.
לאחר עליית הסדרה ספוטיפיי החליטו להסיר את המוזיקה של קלי מהפלייליסטים שלהם. ספוטיפיי לקחו החלטה זו עוד במאי 2018 עקב מדיניות שלהם שאוסרת לקדם שירים אשר עלולים להיות בהם תכנים מסיתים ובעלי תוכן שנוי במחלוקת אך חודש לאחר מכן מדינויות זו בוטלה. בנוסף חברת RCA בה חתום קלי החליטה לפטר את הזמר מהחברה ושדרני רדיו רבים אמרו כי יחרימו את השירים של הזמר.