stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיאן באגר
קורות חיים ותחילת דרכה בספורט

באגר נולדה בקופנהגן, דנמרק, והחלה לשחק גולף בגיל שמונה. בשנת 1979 עברה עם משפחתה לאוסטרליה. ב-1992 החלה בטיפול הורמונלי חליפי, וב-1995 עברה ניתוח להתאמה מגדרית. ב-1998 חזרה באגר לגולף התחרותי כספורטאית חובבת באוסטרליה. היא הייתה גלויה לגבי חייה ושיחקה במספר תחרויות לחובבים באדלייד, בירת אוסטרליה הדרומית, והוזמנה להצטרף לנבחרת הנשים שלה.
בשנים 1999–2002 שיחקה באגר בנבחרת אוסטרליה הדרומית והגיעה לעשירייה הראשונה של שחקניות הגולף החובבות הטובות ביותר. בשנים 1999, 2001 ו-2002 זכתה באגר באליפות החובבות של אוסטרליה הדרומית, והישג זה הגביר את תשומת הלב התקשורתית סביבה.
באגר נתקלה בהתנגדות מצד שחקניות שטענו שיש לה יתרון פיזיולוגי: "הן היו אומרות שכל הצלחה או זכייה שלי בטורניר, נובעת מיתרון לא הוגן".היא חקרה את הנושא לעומק והאמינה, גם מתוך ניסיונה האישי, שהחששות היו לא מוצדקים. הארגונים שמנעו ממנה להתחרות אימצו החלטות גורפות ללא בדיקה מעמיקה. באגר טענה כי אנשים אינם מודעים להיבטים הפיזיולוגיים של מצבים מגדריים שונים ולסוגיות הקשורות בשינוי מגדרי.
לאחר שהצליחה כשחקנית חובבת, שאפה באגר להפוך למקצוענית. היא גילתה כי ישנם כללים המונעים ממנה להתחרות בצורה מקצוענית באוסטרליה ו"ברוב סבבי תחרויות הגולף בעולם". בשנת 2004, כשהייתה עדיין שחקנית חובבת, קיבלה הזדמנות להשתתף באליפות אוסטרליה הפתוחה לנשים, והידיעה הגיעה לעמוד הראשי בעיתון בסידני. בעקבות כך, קיימה באגר מסיבת עיתונאים ביום שקדם לטורניר במטרה לענות על שאלות ולהציג מידע על אנשים הנמצאים בתהליכי התאמה מגדרית ועל אנשים טרנסג'נדרים.
זכיות כשחקנית חובבת

1999 – אליפות אוסטרליה הדרומית לחובבות
2000 – אליפות נשות העסקים של אוסטרליה הדרומית
2001 – אליפות אוסטרליה הדרומית לחובבות, אליפות 72 גומות סטרוקפליי של אוסטרליה הדרומית (גביע רנה אריקסן)
2002 – אליפות אוסטרליה הדרומית לחובבות
קריירה מקצועית ופעילות לשינוי מדיניות

ב-2003, לאחר שהפכה לשחקנית הגולף המדורגת במקום השישי באוסטרליה, החלה באגר את הקריירה שלה כמקצוענית.
ב-2004 היא שיחקה בתחרות הגולף השוודית וסיימה פעמיים בעשירייה הראשונה.
ב-2005 היא שיחקה בטורניר הראשון שלה בסבב האירופי לנשים (Ladies European Tour). היא סיימה במקום ה-35, ב-2006 היא סיימה במקום ה-91, ב-2007 היא סיימה במקום ה-54.
אנדרו מוואט האוסטרלי מאמן את באגר במועדון הגולף המלכותי של פרמנטל בפרת' (Royal Fremantle Golf Club).
בטורניר הראשון שלה כמקצוענית, היו לורה דייוויס ורייצ'ל טסקה בין השחקניות שקיבלו אותה בברכה.< בשנת 2004, חוללה באגר סערה תקשורתית כשהשתתפה באליפות אוסטרליה הפתוחה לנשים ואף התכוונה להצטרף לליגת הגולף המקצוענית האוסטרלית לנשים (LAPG tour). במהלך טורניר בארצות הברית, פגשה באגר את טאי ווטאו, נציב ליגת ה-LPGA. כשנשאל לאחר מכן על מדיניות הליגה, השיב ווטאו: "כיום הכלל שלנו הוא שהן תיוולדנה נשים". באגר טענה כי "'מן הסתם, הם לא רואים בי מישהי שעומדת בכלל הזה". ווטאו השאיר את האפשרות פתוחה לשינוי הכלל בעתיד.
החלטת הוועד האולימפי הבין-לאומי משנת 2004 בנוגע לספורטאים שעברו שינוי מגדרי הובילה לבחינה מחדש של הכללים בענפי ספורט רבים. הצהרת סטוקהולם (IOC 2004 Stockholm Consensus) משנת 2004, קבעה דרישות ייחודיות לספורטאים שעברו שינוי מגדרי. ההצהרה ספגה ביקורת מחוקרים שטענו שהיא בבחינת "אמצעי המשמר את התפיסה המגדרית הדיכוטומית המסורתית תחת מסווה של מדיניות מתקדמת ומכלילה." באגר אף ציינה את מדיניות איגוד הגולף האמריקני (USGA) המחייבת "חתימה על כתב ויתור המאפשר גישה מלאה וללא הגבלה לתיקים הרפואיים ולתיעוד הפסיכיאטרי של האדם שעבר שינוי מגדרי מלפני הניתוח ואחריו" – דרישה שלא הוצבה בפני מתחרים אחרים.
בספטמבר 2004, לאחר לחץ מתמשך מצד באגר, הצביע הסבב האירופי לנשים על תיקון קריטריוני הקבלה לחברות בו, ותוצאות ההצבעה אפשרו לבאגר להתחרות בסבב. מאוחר יותר באותה השנה, גם ליגת ה-ALPG הצביעה בעד שינוי החוקה להסרת סעיף "נקבה מלידה", ובכך אפשרה לבאגר להצטרף לליגת ה-ALPG באוסטרליה. ב-9 בפברואר 2005, הכריז גם איגוד הגולף לנשים על שינוי מדיניות המאפשר לבאגר להתחרות באליפות בריטניה הפתוחה לנשים. ב-21 במרץ 2005, הודיע איגוד הגולף של ארצות הברית כי אימץ "מדיניות מגדר" חדשה המאפשרת לספורטאים שעברו התאמה מגדרית להתחרות באליפויות הגולף של ה-USGA, כולל באליפות ארצות הברית הפתוחה לנשים כבר באותה שנה. בשנת 2010, שינתה ה-LPGA את תקנותיה והסירה את תנאי הכניסה "נקבה מלידה". על אף שינויי המדיניות שאפשרו לספורטאים שעברו התאמה מגדרית להתחרות, נותרה המדיניות תחת בחינה מתמדת.
באגר, יחד עם מספר ספורטאים בולטים ומספר גדל והולך של חוקרים ואנשי מקצועות הרפואה ברחבי העולם, ממשיכים לפעול מול הוועד האולימפי הבין-לאומי, התאחדות האתלטיקה החובבת הבין-לאומית (IAAF), הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA) ואחרים בדרישתם לקבלת ספורטאים שעברו התאמה מגדרית. באגר מוסיפה כי רבות מההחלטות הללו מתקבלות בהצבעת חברי הארגונים האלה, לרוב מקצוענים בענפי הספורט שלהם, שאינם רופאים או אנשי מקצועות הרפואה, ואינם בעלי הכשרה רפואית רלוונטית.
ראו גם

טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט
לקריאה נוספת

Sykes, Heather (Spring 2006). "Transsexual and transgender policies in sport" (PDF). Women in Sport and Physical Activity Journal. 15 (1): 3–13. doi:10.1123/wspaj.15.1.3. Archived from the original (PDF) on 30 November 2010.
Rodenberg, Ryan M. (2010). "Gender Policies and Impact of Litigation: Lawless v. LPGA". World Sports Law Report. 8 (12). SSRN 1739943.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Mianne Bagger: A Transitioned Woman's Efforts for Inclusion in Professional Golf"(PDF) doi 10.1123/wspaj.18.1.68
↑  Jenkins, Simon P. R. (2005). Sports Science Handbook: A-H. Multi-science Publishing. ISBN 978-0906522363.
↑  BBC SPORT | Golf | Transsexual golfer wins Tour spot, web.archive.org, ‏2018-06-19
↑  "Mianne Bagger creates history on the LET"
1 2  "Transgender Golfer Still Faces Barriers"
↑  "I Am Woman !"Australian Broadcasting Corporation
1 2  Buzuvis, Erin E., "Transsexual and Intersex Athletes, in Sexual Minorities in Sports: Prejudice at Play," (Melanie L. Sartore-Baldwin, ed., Lynne Reinner Publishers, 2013).
1 2  "IOC approves consensus with regard to athletes who have changed sex"
↑  Cavanagh, Sheila L.; Sykes, Heather (2006). "Transsexual Bodies at the Olympics: The International Olympic Committee's policy on Transsexual Athletes at the 2004 Summer Games". Body & Society. 12 (3): 75–102. CiteSeerX 10.1.1.629.4705. doi:10.1177/1357034x06067157. S2CID 144317903.
↑  Pieper, Lindsay. "Is The Athlete "Right Or Wrong"?: Gender Regulation in Olympic Sport." International Olympic Academy: 87.
מריטוקרטיה

מֶריטוקרטיה (משמעות המילה מריאו בלטינית היא כשרון, משמעות המילה קרטיה ביוונית עתיקה היא כוח) או שִׁלְטוֹן בַּעֲלֵי כִּשּׁוּרִים. מריטוקרטיה היא תפיסה פילוסופית־פוליטית־חברתית על פיה כוח פוליטי מוענק לאנשים בהסתמך על כישרונם וכישוריהם במקום על עושרם או מעמדם החברתי. במערכת כזו ההתקדמות מבוססת על ביצועים נמדדים או על הישגים מוכחים.
משמעות המושג

ההגדרה הנפוצה ביותר של מריטוקרטיה "ממשיגה כשרון (merit) במונחים של מיומנות ויכולת שנבדקו, וככל הנראה כפי שנמדדה על ידי IQ או מבחני הישגים סטנדרטיים". במערכות ממשל ובמערכות מנהליות אחרות, "מריטוקרטיה" מתייחסת למערכת שבה ההתקדמות היא על פי כישרונות כגון ביצועים, אינטליגנציה, הכשרה והשכלה. אלה נקבעים לרוב באמצעות הערכות או בחינות. במובן כללי יותר, מריטוקרטיה יכולה להתייחס לכל צורה של הערכה המבוססת על הישגים. לעיתים משתמשים בה כדי להתייחס לכל ממשלה המנוהלת על ידי אנשים משכילים או בעלי יכולת.
אטימיולוגיה

המושג המריטוקרטיה קיים במשך מאות שנים. השימוש הראשון הידוע במונח היה על ידי הסוציולוג אלן פוקס בכתב העת Socialist Commentary בשנת 1956. המושג נעשה פופולרי באמצעות הסוציולוג מייקל דנלופ יאנג, שהשתמש במונח בספרו הדיסטופי, הפוליטי והסאטירי "עליית המריטוקרטיה" בשנת 1958. במאמרו הוא תיאר באופן ציני את השלטון בממלכה המאוחדת והטיל ספק בלגיטימיות של תהליך הבחירה ובתוצאות של השליטה על ידי קבוצה כה מצומצמת. גם את חנה ארנדט במאמרה "משבר בחינוך", שנכתב ב-1958 התייחסה לשימוש במריטוקרטיה במערכת החינוך באופן שלילי. בשנת 1972, הסוציולוג האמריקאי דניאל בל, נתן למושג משמעות חיובית יותר כאשר הציע שמריטוקרטיה עשויה להיות מנוע פרודוקטיבי ל"כלכלת הידע" החדשה. הוא התייחס למריטוקרטיה כמבוססת על כשרון המוגדר כאינטליגנציה בתוספת מאמץ.. בשנות ה-80 השתמשו במילה בחיוב והמשמעות של המילה מריטוקרטיה התהפכה. כשהמילה נטבעה היא הפכה פופולרית ככינוי גנאי, אך משמעותה הפכה במהלך השנים לחיובית. כיום המונח משמש לעיתים קרובות בהקשר חיובי, ומתייחס למערכות חברתיות שבהן קידום והצלחה אישיים משקפים בעיקר את יכולותיו ואת יתרונותיו של הפרט, והוא נתפס לעיתים קרובות כמבטא שוויון הזדמנויות.בעשורים האחרונים
שהתפיסה העכשווית של מריטוקרטיה היא כפולה לפחות. מצד אחד, המושג מתאר מערכת חברתית המבוססת על התפיסה שיחידים מתוגמלים ומתקדמים בחברה כתוצאה מהכישרון והמאמץ שלהם. על פי צורת הסתכלות זו רצוי וראוי לכונן שלטון של מומחים, כי מעמד ומשרות צריכים להימצא בידי אלו שנמצאו ראויים להחזיק בהם בהתאם להשכלתם וכישוריהם וכי שלטון בעלי הכישורים יבטיח חברה אידיאלית יותר. כך לדוגמה, אדם שלמד מקצוע ספציפי יעסוק בו, ולא אדם אחר שלא למד ואיננו בקיא בטיבי המקצוע. תפיסה זו מניחה ניידות חברתית ושוויון הזדמנויות.
מצד שני, ניתן להבין את המריטוקרטיה כשיח אידאולוגי המבוסס על מערכות אמונה שונות. לאור אי השוויון החברתי הגואה במאה ה-21, היו חוקרים תייגו את המריטוקרטיה כאידאולוגיה פוליטית ואשליה. הם סברו כי הטבע הלא-מריטוקרטי של החברה הקפיטליסטית מונע ממנה להשתמש בכישרונות אנושיים ביעילות וכי עובדה זו מוסתרת על ידי "אשליה מריטוקרטית" שנוצרת על ידי ההיגיון המבני של החברה הקפיטליסטית. רעיון המריטוקרטיה הפך לאמצעי מפתח ללגיטימציה תרבותית לתרבות הקפיטליסטית העכשווית", שבה מונצחים ומשכפלים פערי עושר והכנסה. עמדת חוקרים אלה נתמכת על ידי מחקרים עדכניים שמראים שככל שחברה לא שוויונית יותר, כך גדלה הנטייה של חבריה לייחס הצלחה למריטוקרטיה ולא למשתנים לא-מריטוקרטיים כמו עושר בירושה.
המתנגדים לתפיסה מציינים כי האוחזים ברסן המינוי המריטוקרטי אינם ממונים כשלעצמם באופן מריטוקרטי אלא מחזיקים בכוח מתוקף היותם מכונני המריטוקרטיה. היכולת המוגבלת להגדיר "ראוי" או "מתאים" לתפקידים מסוימים, מצב העשוי לגרום למינויים של אנשים לתפקיד בהתאם לרשימת דרישות סף ביורוקרטיות וטכניות (לדוגמה, החזקה בתעודה או רישוי מסוים).[דרוש מקור]
היסטוריה

סין הקיסרית - חלק מהדוגמאות המוקדמות ביותר למריטוקרטיה מנהלית, המבוססת על בחינות לשירות המדינה, מתוארכת לסין העתיקה. מקורו של המושג, הוא לפחות במאה השישית לפני הספירה, כאשר הוא נתמך על ידי הפילוסוף הסיני קונפוציוס, אשר "המציא את התפיסה שמי ששולטים צריכים לעשות זאת בגלל הכישרון, לא בגלל מעמד שעובר בירושה. תפיסתו הניעה יצירת בחינות ותפקידים באימפריה שהיו פתוחים רק למי שהצליח במבחנים". שושלות צ'ין והאן פיתחו שיטה מריטוקרטית שהייתה מבוססת על בחינות שירות אזרחי. מערכת זו איפשרה לאנשים מרקע כפרי להתקדם בסולם החברתי על סמך כישוריהם.
יוון העתיקה - גם אפלטון וגם אריסטו דגלו במריטוקרטיה. אפלטון תמך בה בספרו "הרפובליקה", בטענה שהחכמים ביותר צריכים לשלוט, ומכאן שהשליטים צריכים להיות מלכים-פילוסופים.
בעולם האיסלאמי-הח'ליפות של ראשידון התבססה על עקרון המריטוקרטיה, כאשר אנשים מוכשרים התאספו בשורא ובחרו את הח'ליף
גם באימפריה העות'מאנית ובפרס הספווית, מינוי אנשים לתפקידים התבסס על יכולת וכישורים ולא על מעמד.
במאה ה-17, הרעיון התפשט מהאימפריה הסינית להודו הבריטית.
בחינוך

מטרתה של מדיניות חינוכית מריטוקרטית היא לקדם מצוינות, על ידי הקצאת משאבים רבים יותר לתלמידים בעלי יכולת אינטלקטואלית גבוהה ומוטיבציה רבה ללמידה והתפתחות.
ברוח זו, מורים נוטים לעודד ולתגמל תלמידים שלהערכתם משקיעים מאמצים בלמידה.
קיימות שתי גישות להערכת מצוינות:
מצוינות סלקטיבית - נמדדת ביחס לתלמידים אחרים ובודקת את רמת ההישגים של התלמיד ביחס לבני גילו. על פי גישה זו יש להקצות יותר משאבים לתלמידים בעלי יכולת גבוהה.
מצוינות לא סלקטיבית - נמדדת ביחס לתלמיד עצמו ובודקת את מידת מיצוי היכולות שלו. על פי גישה זו יש להקצות את המשאבים באופן שווה לתלמידים בעלי יכולות שונות.
האופי השוויוני של מדיניות חינוכית זו בא לידי ביטוי בכך שהיא מתעלמת מהבדלים כמו מין, דת, גזע, לאום ומעמד כלכלי. אחת המתקפות החריפות ביותר על המריטוקרטיה החינוכית כסוג של "אחיזת עיניים" המובילה לשיעתוק מעמדי, הציע הפילוסוף הישראלי חן למפרט בספרו Meritocratic Education and Social Worthlessness אשר פורסם באנגליה ובארצות הברית בסוף 2012. על פי למפרט, רעיון המריטוקרטיה כאשר הוא מיושם במדיניות חינוכית, אינו אלא דרוויניזם חברתי בתחפושת של שוויון הזדמנויות.
הצורה הנפוצה ביותר של מיון מריטוקרטי שנמצאת כיום היא תואר אקדמי. השכלה גבוהה היא מערכת מיון מריטוקרטית לא מושלמת מסיבות שונות, כגון היעדר סטנדרטים אחידים ברחבי העולם,, וחוסר גישה (לחלק מהאנשים המוכשרים אין הזדמנות להשתתף בגלל הוצאות, אסונות או מלחמה בעיקר במדינות מתפתחות, בעיות בריאות או מוגבלות).
ראו גם

ממשל
שוויון
הזכות לשוויון במדינות דמוקרטיות
לקריאה נוספת

Khen Lampert, Meritocratic education and social worthlessness, Houndmills, Basingstoke, Hampshire: Palgrave Macmillan, 2013, ISBN 978-1-137-32488-7
Lorenzo Ieva, Fondamenti di meritocrazia, Roma: Europa, 2018, ISBN 978-88-9384-875-6
Michael J. Sandel, The tyranny of merit : what's become of the common good?, First edition, New York, 2020, ISBN 0-374-28998-0
Jane Burbank, Empires in world history : power and the politics of difference, Princeton, N.J.: Princeton University Press, 2010, ISBN 978-0-691-12708-8
Joseph F. Kett, Merit : the history of a founding ideal from the American Revolution to the twenty-first century, Ithaca: Cornell University Press, 2013, ISBN 0-8014-6767-5
The Princeton encyclopedia of American political history, Princeton: Princeton University Press, 2010, ISBN 978-1-4008-3356-6
סטיבן קובי

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1932 סולט לייק סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  16 ביולי 2012 (בגיל 79) איידהו פולס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  מילרקריק 
 השכלה:  אוניברסיטת יוטה  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר לעסקים של הרווארד  אוניברסיטת בריגהם יאנג  בית ספר לעסקים דיוויד אקלס 
 מעסיק:  אוניברסיטת בריגהם יאנג, אוניברסיטת המדינה של יוטה 
 השקפה דתית:  כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים 
 מספר צאצאים:  9 
 www.stephencovey.com
 
סטיבן ריצ'רדס קובי (בשם מלא באנגלית: Stephen Richards Covey;‏ 24 באוקטובר 1932 – 16 ביולי 2012) היה מנטור, סופר, איש עסקים ומרצה אמריקאי.
ספרו הפופולרי ביותר הוא "7 ההרגלים של אנשים אפקטיביים במיוחד", שהפך לרב מכר במדינות רבות בעולם, וביניהן ישראל.
בשנת 1996, מגזין "טיים" כינה אותו כאחד מ-25 האנשים המשפיעים בעולם.
הוא היה פרופסור בבית הספר לעסקים ג'ון מ. האנטסמן באוניברסיטת יוטה סטייט (USU) בזמן מותו.
קורות חיים והשכלה

קובי נולד ב-24 באוקטובר 1932 בסולט לייק סיטי, יוטה לסטיבן גלן קובי ואיירין לואיז ריצ'רדס קובי.
קובי היה אתלטי בצעירותו, אך בשל מחלה שהתגלעה בעצם הירך בהיותו בתיכון, שינה את המיקוד שלו למסלול אקדמי ולהצטרפות לצוות הדיבייט, וסיים את התיכון מוקדם.
קובי קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת יוטה, תואר MBA מבית הספר לעסקים של הרווארד (HBS), ודוקטור לחינוך דתי מאוניברסיטת בריגהם יאנג (BYU). הוענקו לו עשרה תוארי דוקטור לשם כבוד.
רקע פילוסופי

קובי הושפע מאוד מפיטר דרוקר ומקרל רוג'רס. השפעה מרכזית נוספת על חשיבתו הייתה מחקרו שערך לצורך עבודת הדוקטורט, שכלל מאות ספרי עזרה עצמית אמריקאים. השפעה נוספת על קובי הייתה השתייכותו לכנסיית LDS. לפי קלייטון כריסטנסן, שבעת ההרגלים הם זיקוק חילוני של הערכים המרכזיים שינק בכנסייה.
ספרים

ספרו של קובי Spiritual Roots of Human Relations יצא לאור ב-1970. יצירותיו המאוחרות של קובי היו פיתוח חילוני של הרעיונות שהופיעו בספר זה.
ספרים > 7 ההרגלים של אנשים אפקטיביים במיוחד

"7 ההרגלים של אנשים אפקטיביים במיוחד", הוא ספרו הידוע ביותר, שנמכר ביותר מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם מאז פרסומו הראשון בשנת 1989. גרסת האודיו הפכה לספר האודיו העיון הראשון בארצות הברית.
ספרים > ההרגל ה-8 (The 8th Habit)

ספרו The 8th Habit: From Effectiveness to Greatness יצא לאור בשנת 2004. זהו ספר המשך ל-7 ההרגלים.
ספרים > המנהיג שבי

קובי פרסם את ספרו The Leader in Me: How Schools and Parents Around the World Are Inspiring Greatness, One Child at a Time בנובמבר 2008.
פרויקטים אחרים > חברת ייעוץ 'פרנקלין קובי'

בשנת 1985 הקים קובי חברה לייעוץ, אשר בשנת 1987 הפך ל"Covey Leadership Center". בשנת 1997 התמזג עם Franklin Quest והקים את FranklinCovey, חברה עולמית לשירותים מקצועיים המוכרת כלים להדרכה וכלי פרודוקטיביות לאנשים פרטיים ולארגונים.
כיום, מועסקים במרכזים שלו מעל 500 עובדים ומחזור הכספים שלו נאמד בכחמש מאות מיליון דולר.
פרויקטים אחרים > אתר מקוון

במרץ 2008 השיק את הקהילה המקוונת. האתר היה אוסף של קורסים מקוונים, ניהול מטרות ורשתות חברתיות. הוא השתמש בו כדי ללמד את מחשבותיו ורעיונותיו על נושאים עדכניים ומנהיגות עצמית. האתר הוסר זמן לאחר מותו.
חיים אישיים

קובי התגורר עם אשתו, סנדרה מריל קובי, ומשפחתם בפרובו, יוטה, ולהם תשעה ילדים וחמישים וחמישה נכדים ונינים.
קובי היה חבר פעיל בכנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרון הימים, וגם שירת שליחות של שנתיים באנגליה עבור הכנסייה.
תות (עץ)

| תות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: תותיים
סוג:: תות
שם מדעי
 Morus ‏לינאוס, 1753
תּוּת (שם מדעי: .Morus L) הוא סוג של עצי פרי או שיחים נשירים, בעל צֶמֶג (תַּחְלִיב צִמְחִי, לָטֵקְס) ממשפחת התותיים (Moraceae Gaudich.). הסיווג של מיני הסוג שנוי במחלוקת, בין היתר בשל קיום בני-כלאים פוריים; הסיווג המקובל מונה כיום 17 מינים בלבד, למרות שיש פרסומים של מעל 180 מינים שונים.
צמחי התות הם חד-ביתיים או דו-ביתיים. העץ הצעיר גדל בקצב מהיר, אך הקצב מאט וגובהו של עץ בוגר מגיע בדרך כלל ל-10 עד 15 מטרים. בדרך כלל הצמח מפיץ את הזרעים באמצעות בעלי חיים (בעיקר עטלפים וציפורים).
עצי התות מתחילים ללבלב בחודש אפריל והפירות מבשילים בחודשים אפריל-מאי.
תות עץ בראשון לציון
תות לבן
תות שחור
פרי גדול של תות פקיסטני ליד פרי של תות שחור
17 מינים בסוג תות

הסוג תות (Morus) נפוץ באופן טבעי מאיראן לאיי הקוריל וממערב מלזיה, צפון ומרכז אמריקה, ומערב דרום אמריקה. הוא כולל 17 מינים בשתי יבשות שרובם באסיה ובאקלים ממוזג.
13 מינים באסיה – נפוצים באקלים ממוזג (10 מינים), סובטרופי (2 מינים) וטרופי לח (מין אחד).
4 מינים באמריקה – נפוצים באקלים ממוזג (מין אחד), טרופי לח (2 מינים) ומדבר וחורש יובשני (מין אחד).
מאפיינים

הניצנים הרדומים בחורף עטופים ב-3 עד 6 קשקשים רעופים. הלוואים חופשיים, ממוקמים בצדי בסיס הפטוטרת ונושרים בקלות או בהקדם.
העלים מסורגים והטרף שלהם פשוט עד מאונה עמוקות ככף יד והשוליים משוננים. הם בעלי 3 עד 5 עורקים ראשיים שיוצאים מבסיסם ועורקים משניים מנוצים.
התפרחות הזכריות חיקיות, בדרך כלל בזוגות, שיבוליות, מרובות פרחים, בעלי עוקץ קצר.
תפרחות הנקבה הן משיבולת קצרה ועד כדורית.
הפרחים חד-מיניים וקטנים, העטיף פשוט ללא כותרת עם 4 עלי גביע.
הפרחים הזכריים: אונות הגביע חופפות; אבקנים מתכופפים בניצן; עמוד עלי ראשוני ומנוון בדרך כלל קיים.
פרחי נקבה: יושבים; אונות הגביע חופפות, משתיירות בפרי; השחלה עלית עם מגורה אחת או שתיים; עמוד עלי קיים או לא; צלקת מפצלת לשתי חלקים, פלומה או מעין יבלות זעירות בהיקף.
הפרי פרי מדומה עסיסי שנושר כיחידה אחת. אחרי הַאֲבָקָה והפריה מתפתחת מכל עלה שחלה אגוזית (פרי יבש שאינו נפתח בהבשילו) קטנה וקשה. במהלך ההבשלה מתאחים ארבעת עלי העטיף, מתמלאים מוהל עסיסי ומתוק, תופחים, ומתערים בדופן עלה השחלה ובאגוזית. וכך, הופך מקבץ האגוזיות לפרי מדומה.
הזרע פחות או יותר כדורי בעל אנדוספרם; העובר מעוקל ושטוח; והטבורית אליפטית.
תועלות מהעץ

עלי העץ הם מזונם הכמעט בלעדי של זחלי טוואי המשי, ומכאן חשיבותם הכלכלית בתעשיית המשי. את טוואי המשי מגדלים בעיקר בסין, בה מגדלים את עצי התות במטעים גדולים ומפקעות העש מפיקים את סיבי המשי. סין היא היצרנית הגדולה ביותר של משי, בזכות מספר עצי התות העצום שגדלים בה.
קיימים גם תת-מינים הנקראים "בכותי" (pendula), שענפיהם צומחים כלפי מטה ויוצרים כעין סוכה עם חלל פנימי ומשמשים בעיקר לנוי. הללו קיימים גם במין הלבן (Morus alba) וגם במין השחור (Morus nigra). הפירות אדומים או לבנים ומבשילים בקיץ.
תת מינים אלה מתאימים לגידול כאלמנט פיסולי.
ניתן להשתמש בשבבי העץ לעישון בשר, וכן לרהיטים. ברומניה נעשה שימוש בחביות מעץ תות ליישון משקה אלכוהולי צויקה.
תועלות מהעץ > יתרונות בריאותיים

תותים עשירים ברכיבים תזונתיים חשובים, כולל ברזל, ויטמין B2, ויטמין C, ויטמין K, אשלגן, זרחן, וסידן. הם מכילים כמות גדולה של תרכובות אורגניות, כולל Phytonutrients, Zeaxanthin, רסברטרול, אנתוציאנין, לוטאין, ותרכובות פוליפנוליות שונות. תותים מועילים למערכת עיכול, להורדת הכולסטרול הרע, לסיוע בירידה במשקל, לשיפור זרימת הדם, לבניית רקמות עצם, ולחיזוק המערכת החיסונית. הם מאטים את תהליך ההזדקנות, אנטי דלקתיים, מסייעים בהורדת לחץ הדם משפרים את המטבוליזם הכללי ובעלי פוטנציאל אנטי סרטניות.[דרוש מקור]
התות בישראל

בארץ ישראל ובאגן הים התיכון אוקלמו שני עצי התות. התות השחור הוותיק יותר הגיע במאה השישית לספירה ממערב אסיה לאזור ותורבת כעץ פרי. תות לבן הגיע במאה ה-12 ממרכז ומזרח סין לטובת תעשיית המשי. בישראל נפוצים בעיקר מיני התות הבאים:
תות שחור (Morus nigra) - עץ ענף ורחב נוף, גובהו מגיע עד 10 מ', ענפיו חום כהה, ענפיו הצעירים שעירים. העלים שעירים בצדם התחתון. העלים ירוקים ובלתי מבריקים וצדם העליון מחוספס ובסיסם דמוי לב. הפרי אורכו כדי 2.5 ס"מ וצבעו ארגמני או שחור וטעמו חמצמץ.
תות לבן (Morus alba) - עץ ענף ורחב נוף ועגול, גובהו מגיע עד 15 מ', ענפיו אפורים או אפרפרים-צהבהבים, ענפיו הצעירים אינם שעירים. העלים דקים, קירחים וצבעם ירוק בהיר. הטרף על פי רוב לא סימטרי ובסיסו ישר כמעט או דמוי לב. הפרי אורכו כדי 1 עד 2 ס"מ וצבעו לבנבן עם נגיעות סגולות עד סגול כהה או ארגמן וטעמו מתוק.
תות פקיסטני (Morus macroura) הידוע בפירותיו הארוכים.
ראו גם

טוואי המשי
הערות שוליים

↑  .Morus L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Morus L., WFO (2022) World Flora Online, ‏4-4-2022
↑  Joost Nusselder, Can you smoke meat with mulberry wood? Yes, it's great!, Lake Side Smokers, ‏2022-01-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mulberry Wood – Properties and Common Uses, woodthrive.com, ‏2022-06-03 (באנגלית אמריקאית)
1 2  מין זה הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550847405171  BnF: cb12326526w (data)  GND: 4377403-9  LCCN: sh85088306 
גזעים שונים של תות לבן
פרס נער הזהב

| --- | --- |

ימאל, זוכה הפרס לשנת 2024
 מדינה:  איטליה 
 הגוף המעניק:  טוטוספורט
 תקופת הפרס:  2003–הווה (כ־22 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס נער הזהב (באנגלית: Golden Boy award) הוא פרס שניתן על ידי עיתונאי ספורט לכדורגלן הצעיר הטוב ביותר באופ"א במהלך השנה הקלנדרית החולפת. כל המועמדים חייבים להיות מתחת לגיל 21 ולשחק באחת מהליגות הראשונות באירופה.
היסטוריה

הפרס ניתן לראשונה על ידי העיתון "טוטוספורט"
האיטלקי בשנת 2003.
כיום משתתפים בהליך הבחירה גם ה"בילד" (גרמניה), ה"בליק" (שווייץ), "א בולה" (פורטוגל), ה"ל'אקיפ" (צרפת), "פראנס פוטבול" (צרפת), ה"מארקה" (ספרד), ה"מונדו דפורטיבו" (ספרד), "Ta Nea" (יוון), ה"ספורט אקספרס" (רוסיה), ה"דה טלגרף" (הולנד) ו"הטיימס" (בריטניה).
זוכים

| שנה | זוכה | מועדון | עמדה | שנת לידה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | הולנד רפאל ואן דר וארט | הולנד אייאקס | קשר | 1983 |  |
| 2004 | אנגליה ויין רוני | אנגליה אברטון אנגליה מנצ'סטר יונייטד | חלוץ | 1985 |  |
| 2005 | ארגנטינה ליונל מסי | ספרד ברצלונה | חלוץ | 1987 |  |
| 2006 | ספרד ססק פברגאס | אנגליה ארסנל | קשר | 1987 |  |
| 2007 | ארגנטינה סרחיו אגוארו | ספרד אתלטיקו מדריד | חלוץ | 1988 |  |
| 2008 | ברזיל אנדרסון | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | קשר | 1988 |  |
| 2009 | ברזיל פאטו | איטליה מילאן | חלוץ | 1989 |  |
| 2010 | איטליה מריו באלוטלי | איטליה אינטר מילאנו אנגליה מנצ'סטר סיטי | חלוץ | 1990 |  |
| 2011 | גרמניה מריו גצה | גרמניה בורוסיה דורטמונד | קשר | 1992 |  |
| 2012 | ספרד איסקו | ספרד מאלגה | קשר | 1992 |  |
| 2013 | צרפת פול פוגבה | איטליה יובנטוס | קשר | 1993 |  |
| 2014 | אנגליה ראהים סטרלינג | אנגליה ליברפול | חלוץ | 1994 |  |
| 2015 | צרפת אנתוני מרסיאל | צרפת מונקו אנגליה מנצ'סטר יונייטד | חלוץ | 1995 |  |
| 2016 | פורטוגל רנאטו סאנצ'ס | פורטוגל בנפיקה ליסבון גרמניה באיירן מינכן | קשר | 1997 |  |
| 2017 | צרפת קיליאן אמבפה | צרפת מונקו צרפת פריז סן-ז'רמן | חלוץ | 1998 |  |
| 2018 | הולנד מתייס דה ליכט | הולנד אייאקס | מגן | 1999 |  |
| 2019 | פורטוגל ז'ואאו פליקס | פורטוגל בנפיקה ליסבון ספרד אתלטיקו מדריד | חלוץ | 1999 |  |
| 2020 | נורווגיה ארלינג האלנד | גרמניה בורוסיה דורטמונד | חלוץ | 2000 |  |
| 2021 | ספרד פדרי | ספרד ברצלונה | קשר | 2002 |  |
| 2022 | ספרד גאבי | ספרד ברצלונה | קשר | 2004 |  |
| 2023 | אנגליה ג'וד בלינגהאם | גרמניה בורוסיה דורטמונד ספרד ריאל מדריד | קשר | 2003 |  |
| 2024 | ספרד לאמין ימאל | ספרד ברצלונה | חלוץ | 2007 |  |
זוכים > זכיות לפי מדינה

| מדינה | זכיות | שנים |
| --- | --- | --- |
| ספרד ספרד | 7000500000000000000♠5 | 2006, 2012, 2021, 2022, 2024 |
| צרפת צרפת | 7000300000000000000♠3 | 2013, 2015, 2017 |
| אנגליה אנגליה | 7000300000000000000♠3 | 2004, 2014, 2023 |
| הולנד הולנד | 7000200000000000000♠2 | 2003, 2018 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 7000200000000000000♠2 | 2005, 2007 |
| ברזיל ברזיל | 7000200000000000000♠2 | 2008, 2009 |
| פורטוגל פורטוגל | 7000200000000000000♠2 | 2016, 2019 |
| איטליה איטליה | 7000100000000000000♠1 | 2010 |
| גרמניה גרמניה | 7000100000000000000♠1 | 2011 |
| נורווגיה נורווגיה | 7000100000000000000♠1 | 2020 |