stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר שלוסברג
מחקריו > מדרשי תימן

במחקריו על מדרשי תימן עמד שלוסברג על מאפייניהם של מדרשי תימן, ובין היתר על יחסם לפירושי רב סעדיה גאון. תשומת לב מיוחדת הקדיש לדור הביניים של מדרשי תימן, אלה שנכתבו בין המדרשים הקלאסיים, שלשונם עברית וערבית ושהתבססו על דרשות חז"ל, על כתבי הגאונים ועל חיבוריהם של חכמי ספרד (במאות ה־13 עד ה־15), לבין המדרשים החדשים, שנכתבו כמעט לחלוטין בלשון העברית ושהתבססו על הדרש, הרמז והסוד.
במחקריו הוכיח שלוסברג, בהסתמך על ראיות סגנוניות, לשוניות ואחרות, כי מוצאו של ר' אברהם בן שלמה מתימן, וכי יש למנות אותו בין החשובים שבפרשני המקרא בתימן.
מחקריו > הפולמוס שניהלו היהודים, בעיקר בימי־הביניים

מחקריו של שלוסברג בתחום זה עסקו בפולמוסים שניהלו רס"ג, ר' מימון אבי הרמב"ם, הרמב"ם, חכמי תימן ואחרים נגד האסלאם. כמו כן הוכיח במספר מאמרים את השתקפותו של הפולמוס המוסלמי הימי־ביניימי בחיבורים מן העת החדשה, ועמד על השינויים שהוא עובר לאורך השנים.
פרסומיו

שלוסברג פרסם למעלה מ־150 מאמרים בעברית, באנגלית, בערבית ובגרמנית, וביניהם:
"יחסו של רס"ג לאסלאם", דעת, 25 (תש"ן), עמ' 51–21.
"פולמוסו של רב סעדיה גאון נגד הנצרות", בתוך: י' בלאו וד' דורון (עורכים), מסורת ושינוי בתרבות הערבית־היהודית של ימי־הביניים, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, רמת־גן תש"ס, עמ' 262–243.
“Ten Observations on Rhetoric and Expression by R.Saadia Gaon”, in: Journal of Semitic Studies, vol. 38, no. 2 (1993), pp. 269–277.
"ألحاخام سعيد بن يوسف الفيومي: أللغة العربية والحضارة الإسلامية في مؤلفاته", ألكرمل, ١٥ (١٩٩٤), صص. ٨٧–١٠٤.
"פירושי רס"ג במדרשי תימן המאוחרים", בתוך: משה בר־אשר וחיים א' כהן (עורכים), מַשְׂאַת אַהֲרֹן – מחקרים בלשון מוגשים לאהרן דותן, ירושלים תש"ע, עמ' 521–498.
"Das Bild des Mose im `Trostbrief` Rabbi Maimons (des Vaters Mose ben Maimons)", Judaica – Beiträge zum Verstehen des Judentums, 65 (2009), pp. 140–157.
"Between Old and New in Yemenite Midrashic Literature", Review of Rabbinical Judaism, 23 (2020), pp. 74–87.
אליעזר שלוסברג, "פירושו של ר' אברהם בן שלמה התימני לספר עובדיה (מהדורה מוערת ומתוקנת)", בין עבר לערב, יב (תש"פ), עמ' 111–86.
לקריאה נוספת

פרופ' אליעזר שלוסברג (בשיתוף עם פרופ' מאירה פוליאק), פירוש יפת בן עלי לספר הושע – מהדורה מוערת, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, רמת־גן תשס"ט.
פרופ' אליעזר שלוסברג, פירוש ר' אברהם בן שלמה התימני לספר ישעיהו – מהדורה מוערת, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, רמת־גן תשע"ה.
פרופ' אליעזר שלוסברג (בשיתוף עם פרופ' מאירה פוליאק), פירוש יפת בן עלי לספר צפניה – מהדורה מוערת, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, רמת־גן תש"פ.
הערות שוליים

↑  שלוסברג אליעזר | המחלקה לערבית | אוניברסיטת בר-אילן, באתר arabic.biu.ac.il
↑  דיקן הפקולטה למדעי הרוח, פרופ' אליעזר שלוסברג | אוניברסיטת בר-אילן, באתר www.biu.ac.il
↑  תפיסות ושיטות בפירושו של רב סעדיה גאון לספר דניאל / מאת אליעזר שלוסברג | שלוסברג, אליעזר | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  עוזי בלומר, עבודה בעיניים, באתר כלכליסט, 16 באוגוסט 2013
↑  תוצאות חיפוש | מכללת אורות ישראל, באתר orot.ac.il
↑  מערכת כתב העת אורשת, באתר אורשת כתב עת ליהדות ולחינוך
↑  Eliezer Schlossberg, Mordechai Grener, תימא ותרבותה תימן יהדות לחקר עת כתב ה ע ו רך יוסף יובל טובי
↑  פירוש יפת בן עלי לספר הושע / ההדירו, תרגמו לעברית והוסיפו מבוא והערות מאירה פוליאק, אליעזר שלוסברג | יפת בן עלי, הלוי, המאה ה-10 (פוליאק, מאירה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  אליעזר שלוסברג, Eliezer Schlossberg, מדרשי תימן - Yemenite Midrashic Literature—Between Old and New: בין ישן לחדש, Jewish Studies / מדעי היהדות 54, 2019, עמ' 215–244
↑  Eliezer Schlossberg, שלוסברג, יחסו של הרמב''ם אל האסלאם, פעמים, 42 (תשן), עמ' 60-38.pdf
↑  פולמוסו של רב סעדיה גאון נגד הנצרות, באתר kotar.cet.ac.il
↑  פירוש יפת בן עלי לספר הושע, באתר www.biupress.co.il
↑  פירוש ר' אברהם בן שלמה התימני לספר ישעיהו / מהדורה מוערת
↑  יפת בן עלי, מאירה פוליאק, אליעזר שלוסברג, פירוש יפת בן עלי לספר צפניה, אוניברסיטת בר אילן, 2020, מסת"ב 978-965-226-585-2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294139005171  BnF: cb16211168p (data)  GND: 1165610809  ISNI: 0000 0000 7994 0628  LCCN: nr90029179  VIAF: 46613415   WorldCat (עם VIAF): 46613415
בראוגן

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1966
 מדינה:  ספרד ספרד
 אולם ביתי:  פאזו דוס דספורטס (6,500 מושבים)
 מיקום:  לוגו, ספרד
 ליגה:  ליגת העל הספרדית
 
 www.cbbreogan.com
 
מועדון כדורסל בראוגן (בספרדית: Club Baloncesto Breogán או בקיצור CB Breogán), הידוע גם בשם ריו בראוגן (Río Breogán) מטעמי חסות, הוא מועדון כדורסל ספרדי מלוגו המשחק בליגת העל הספרדית. המועדון נוסד בשנת 1966, והקבוצה שיחקה לראשונה בליגה הספרדית הבכירה ב-1970. שם המועדון מתייחס למלך גליסיה האגדי בראוגן.
היסטוריה

בראוגן, שנוסדה ב-1966, הייתה זקוקה לחמש שנים בלבד כדי לעלות לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. היא שיחקה בה מ-1971 עד 1977, למעט בעונת 1974-75, לפני שירדה שוב לליגות הנמוכות.
בראוגן חזרה לדרג העליון ב-1984, והיא העפילה לגביע קוראץ' לאחר שסיימה במקום השישי. היא הפכה לקבוצה קבועה בליגה עד 1995, אז הפסידה לואלווי ג'ירונה וירדה לליגה השנייה.
התקופה השלישית של המועדון בליגה ACB החלה ב-1999 ונמשך שבע שנים. ב-2006, נשרה לליגת המשנה, שם המשיכה לשחק עד 2018, אז עלתה שוב לדרג העליון כשזכתה בליגה.
תארים והישגים > אליפויות

אליפויות הליגה הספרדית השנייה (3): 1999, 2018, 2021
גביע נסיכת אסטוריאס (3): 2008, 2018, 2021
קופה גליסיה (14): 1986, 1987, 1998, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2018, 2021, 2022
תארים והישגים > שיאים

23 עונות בליגה הבכירה
1 השתתפות בגביע קוראץ': 1985–86: הודחה בשלב הבתים של רבע הגמר
אוהדי בראוגן חוגגים את העלייה לליגה הבכירה באפריל 2018.
בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורסל)

בודוצ'נוסט פודגוריצה (בסרבית: KK Budućnost Podgorica) היא קבוצת כדורסל מונטנגרית מהעיר פודגוריצה, המתמודדת בליגת העל המונטנגרית, הליגה האדריאטית והיורוקאפ. הקבוצה נחשבת לאחד המועדונים הטובים והמעוטרים ביותר בליגה המונטנגרית.
זהו חלק מ"מועדון ספורט בודוצ'נוסט פודגוריצה" הכולל בתוכו קבוצות מענפי ספורט נוספים כדוגמת כדורגל, כדוריד ועוד.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1949 בעיר טיטוגרד (כיום פודגוריצה). בשנת 1957 נבנה מגרש כדורסל חדש בפארק העירוני על גדות נהר מוראשה ושם החלה הקבוצה לשחק.
היסטוריה > בליגה של מונטנגרו

הקבוצה שיחקה בליגה המקומית של מונטנגרו וזכתה לראשונה ב-1958 באליפות. בעקבות הזכייה הייתה אמורה בודוצ'נוסט לשחק בליגה הראשונה של יוגוסלביה אולם הנהלת הליגה היוגוסלבית החליטה שזסלבה קרגוייבץ תעלה לליגה הראשונה במקום בודוצ'נוסט, אף שלא נערך שום משחק מבחן ביניהן, בהתאם לנהוג אז.
בשנת 1960 שוב זכתה בודוצ'נוסט באליפות מונטנגרו. הקבוצה שיחקה במשחקי המבחן לעליה לליגה הראשונה של יוגוסלביה יחד עם דינמו פנצ'בו ורבוטניצ'קי סקופיה. דינמו פנצ'בו עלתה על חשבון האחרות לליגה הראשונה.
בשנת 1969 זכתה באליפות שלישית, אך שוב הפסידה במשחקי המבחן לקבוצות מסרביה וממקדוניה.
בשנת 1970 חלה תפנית בליגת הכדורסל של מונטנגרו. בפעם הראשונה שיחקו הקבוצות בליגה ללא חלוקה לאזורים. בודוצ'נוסט זכתה באליפות באותה שנה והייתה לקבוצה הראשונה שזוכה באליפות בנוהל הליגה החדש. בשנה שלאחר מכן זכתה שוב באליפות. באותה שנה (1971) הצליחה הקבוצה במשחקי המבחן ועלתה לליגה המשנה בכדורסל של יוגוסלביה אך ירדה בסיום העונה.
בשנת 1973 זכתה בודוצ'נוסט באליפות נוספת, אחרי ניצחון על מועדון כדורסל "ז'דינסטבו" מביילו פולה (בצפון מונטנגרו). שתי הקבוצות שיחקו במשחקי מבחן אך שתיהן לא הצליחו לעלות לליגה הראשונה.
בשנת 1974 זכתה בודוצ'נוסט באליפות נוספת, והעפילה לליגה השנייה-דרום של יוגוסלביה. במהלך העונה כולה הפסידה רק פעם אחת. 
מאחר שהמגרש הביתי של הקבוצה לא עמד בקריטריונים של הליגה היוגוסלבית, נאלצה בודוצ'נוסט לשחק את משחקיה הביתיים מחוץ לפודגוריצה. באותה שנה הוחלט על מיזוג בין בודוצ'נוסט ואקדמיק. בזכות המיזוג הקבוצה התחזקה בשחקנים כגון פטר בלזביץ'. 
בשנת 1975 העפילה קבוצה לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי, מה שהיווה את הישג השיא שלה במפעל זה עד אז.
היסטוריה > בליגה הראשונה של יוגוסלביה

בשנת 1980 הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה הראשונה של יוגוסלביה. בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הראשונה היא סיימה במקום השמיני. שנה לאחר מכן הצליחה בודוצ'נוסט להעפיל לרבע גמר הפלייאוף, לאחר שהדיחה את יוגופלסטיקה ספליט בשמינית הגמר. היא הודחה בשלב רבע הגמר על ידי הכוכב האדום בלגרד.
בעונת 1985/6 סיימה בודוצ'נוסט במקום השלישי בליגה, שהקנה לה את הזכות לשחק במפעל אירופי ראשון, גביע קוראץ', אם כי לא נרשמה לה הצלחה במפעל זה. בעונת 1987/8 ירדה ליגה אך חזרה לליגה הראשונה שנה לאחר מכן, ומאז לא ירדה ממנה.
בשנים 1996 ו-1998 זכתה בודוצ'נוסט בגביע היוגוסלבי.
בשנת 1999 זכתה, לראשונה בתולדותיה באליפות יוגוסלביה, ובשנת 2001 כבר חגגה אליפות שלישית ברציפות, וגם זכייה בדאבל.
מאז הקמת הליגה המונטנגרית, זכתה הקבוצה שבע פעמים ברציפות בדאבל. בעונת 2012/13 הפסידה הקבוצה לראשונה בגמר הגביע המונטנגרי לקבוצת סוטייסקה 64-55.
היסטוריה > באירופה

כאמור, בשנת 1986, רשמה בודוצ'נוסט את הופעת הבכורה בזירה האירופית, בגביע קוראץ'. בשנת 2000 שיחקה לראשונה במפעל הבכיר באירופה, היורוליג. אף שנאלצה לשחק בסרייבו ובבודפשט, בשל הסנקציות שהוטלו על יוגוסלביה באותה תקופה, הצליחה להעפיל ל-16 הגדולות. בהמשך המאה ה-21 שיחקה בודוצ'נוסט בעיקר ביורוקאפ. בעונת 2018/2019 שיחקה הקבוצה ביורוליג.
שחקנים ידועים

אחד משחקניה הידועים ביותר של הקבוצה הוא דושקו איבאנוביץ'. שחקנים מוכרים נוספים הם זרקו פספלי, לוקה פביסביץ' ודארקו פלאניניץ'.
תארים והישגים

הליגה המונטנגרית :
אליפות (15): 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2021, 2022, 2023
סגנית האלופה (1): 2018
הגביע המונטנגרי :
זכייה (16): 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
גמר: 2013
הליגה היוגוסלבית :
אליפות (3): 1999, 2000, 2001
מקום שני: 2002
הגביע היוגוסלבי :
זכייה (3): 1996, 1998, 2001
גמר: 2002
חצי גמר: 2003, 2005
יורוקאפ :
רבע גמר: 2012, 2013
הליגה האדריאטית :
זכייה (1): 2018
חצי גמר: 2011, 2012, 2015, 2016
רבע גמר: 2008
שטרסבורג (כדורסל)

ההיכל הביתי רנוס ספורט
שטרסבורג אילקירש-גראפנסטדן באסקט (בצרפתית: Strasbourg Illkirch-Graffenstaden Basket) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר שטרסבורג, הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1929. בשנת 1938 החל להשתתף בליגה הבכירה. בעונת 1948/49 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. בעונת 1960/61 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. מאז החלה היסטוריה של עליות וירידות מהליגה הראשונה לשנייה. בעונת 1993/94 העפילה לליגה הבכירה תוך שהיא מגיעה גם לגמר הגביע הצרפתי ומפסידה בו לקבוצת אנז'ה 49.
בעונת 2004/05 (עם הישראלי אפיק ניסים) זכתה הקבוצה באליפות צרפת לאחר ניצחון 68-72 במשחק הגמר מול קבוצת נאנסי. בעונת 2012/13 הגיעה לסדרת גמר האליפות והפסידה לקבוצת נאנטר 3-1. בעונת 2013/14 הפסידה בגמר הסופרקאפ הצרפתי 77-69 לקבוצת גראבלין דנקירק. בנוסף הפסידה שוב את האליפות, הפעם לקבוצת לימוז' לאחר 3-0 בסדרת הגמר. בעונת 2014/2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הצרפתי לאחר ניצחון 70:68 על לה מאן.
במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה במפעלים היבשתיים במסגרת גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, היורוצ'לנג' והיורוקאפ. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה היה בהגעה לגמר היורוקאפ בעונת 2015/2016, בו הפסידה לגלאטסראיי. עונת 2013/2014 הייתה העונה הראשונה והיחידה של הקבוצה בשלב הבתים של היורוליג.
הקבוצה מארחת בהיכל רנוס ספורט המכיל 6,200 מקומות ישיבה.
במסגרת אירופאית > שחקני עבר בולטים

ישראל אפיק ניסים
תארים והישגים

הליגה הצרפתית :
אליפות (1): 2005
מקום שני: 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
חצי גמר: 2006,
הגביע הצרפתי :
זכייה (1): 2015
גמר: 1994, 1999
חצי גמר: 2007
הסופרקאפ הצרפתי :
זכייה (1): 2015
גמר: 2013
גביע יול"ב :
רבע גמר: 2007
אופבה (כדורסל)

| --- | --- |


 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1945 
 מדינה:  צ'כיה צ'כיה
 אולם ביתי:  האלה אופבה (3,006 מושבים)
 מיקום:  צ'כיה אופבה, צ'כיה
 ליגה:  ליגת העל הצ'כית בכדורסל
 נשיא:  ודיסלב שרייבר
 מאמן:  צ'כיה פטר צ'ודק
 
 www.bkopava.cz
 
מועדון כדורסל אופבה (בצ'כית: Basketbalový klub Opava) הוא מועדון כדורסל צ'כי מאופבה המשחק בליגת העל הצ'כית.
המועדון זכה בליגה הצ'כית בכדורסל ארבע פעמים - האחרונה בעונת 2002/03. היא גם זכתה בשישה גביעי צ'כיה, האחרון ב-2022.
היסטוריה

שנות התהילה של אופבה היו בעשור הראשון של המאה ה-21, כשהקבוצה זכתה באליפות צ'כיה ב-1997, 1998, 2002 ו-2003. הקבוצה זכתה בתקופה זו גם בחמישה גביעים צ'כיים, כולל שלושה תארים רצופים מ-1997 עד 1999. בעונת 2017/18 הגיעה אופבה לגמר ליגת העל הצ'כית. בכך, המועדון העפיל לעונה הסדירה של ליגת האלופות בכדורסל 2018/19.
תארים והישגים > תחרויות מקומיות

ליגת העל הצ'כית:
זכיות (5): 1996/97, 1997/98, 2001/02, 2002/03, 2022/2023
סגנויות (1): 2017/18
הגביע הצ'כי:
זכיות (6): 1996/97, 1997/98, 1998/99, 2000/01, 2002/03, 2021/22
הערות שוליים

↑  "Champions line up in battle for European glory".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 145205400   WorldCat (עם VIAF): 145205400 
אוהדי אופבה בפברואר 2019
מדי ביירוית

מדי ביירוית (בגרמנית: Medi Bayreuth), היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר ביירוית, המתמודדת בליגה הגרמנית השנייה.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1975 תחת השם "Post SV Bayreuth" והייתה בין הקבוצות הראשונות של ליגת הכדורסל השנייה של גרמניה. כבר לאחר העונה הראשונה הקבוצה קודמה לליגת העל הגרמנית בכדורסל. לאחר עונת 1983/84 הקבוצה ירדה ליגה.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 המועדון שיחק תחת חסות של חברת אופטיקה מקומית. המועדון חזר לליגה הבכירה ובשנים 1988 ו-1989 היא זכתה בגביע ובסיום עונת 1988/89 זכתה באליפות הליגה.
בשנת 1997 הספונסור של המועדון עזב אותו ומועדון נכנס לבעיות כלכליות. בעקבות כך הוא ירד ליגה ושיחק תקופה ממושכת בליגת משנה.
בעונת 2009/2010 מדי ביירוית זכתה באליפות ליגת משנה וחזרה לליגה הבכירה. החל מעונת 2013/14 היא משחקת תחת שם "מדי ביירוית" בהתאם לחברת חסות.
בעונת 2016/17 לקבוצה הגיע ראול קורנר ותחת המאמן החדש הקבוצה זכתה במקום הרביעי בליגה ולראשונה זכתה לשחק בליגת האלופות בכדורסל. היא הצליחה להגיע לשלב רבע הגמר בה הודחה על ידי ריזן לודוויגסבורג. כוכה הקבוצה בעונה זו היה גייב יורק שסיים אותה עם ממוצע של 14.2 נקודות בליגה ותרם רבות להצלחת הקבוצה בזירה האירופית.
בעונת 2018/2019 בליגת האלופות בכדורסל לקבוצה לא היו הישגים והיא סיימה בין האחרונות בבית המוקדם.
בעונת 2019/2020 ביורופקאפ הקבוצה הגיע לשלב חצי הגמר אך משחקים לא התקיימו לאור הפסקת המפעל.
באסקט מנרסה

באסקט מנרסה היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר מנרסה שבקטלוניה. המועדון משחק כיום בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1931. בעונת 1979/80 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הספרדי, אך הפסידה לקבוצת ברצלונה 92-83. בעונת 1995/96 זכתה הקבוצה בגביע הספרדי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת ברצלונה 92-94.
בעונת 1997/98 זכתה הקבוצה באליפות ספרד, לאחר ניצחון 1-3 בגמר הפלייאוף מול קבוצת טאוגרס באסקוניה. כמו כן זכתה הקבוצה פעמיים באליפות הליגה הקטלאנית.
במסגרת האירופאית שיחקה הקבוצה בגביע קוראץ' בשנות ה-80 ובעונת 1998/99 שיחקה במוקדמות היורוליג והודחה.
מאז שנת 1992, מארחת הקבוצה בהיכל הספורט נואו קונגוסט, המכיל 5,000 מקומות ישיבה. בעבר התווסף לשם הקבוצה גם שם הספונסר הראשי והיא נקראה בשמות: "ריקו מנרסה", "TDK מנרסה", "מרלבורו מנרסה" ו"סוזוקי מנרסה". בשנים 2010-2012 הספונסר הראשי של הקבוצה היה חברת "אסיגניה". מאז 2012 הספונסר הוא חברת "לה-ברואיסה ד'אור".
שחקני עבר בולטים

ארגנטינה אנדרס נוצ'יוני
ארצות הברית ג'ורג' גרווין
ספרד ז'ואן קראוס
ספרד רוז'ר אסטלר
ספרד סרז' איבקה
ארצות הברית דריק אלסטון
ספרד סרחיו יוי
ארצות הברית לינטון טאונס
ארצות הבריתישראל דיון תומאס
ספרד רפא מרטינז
הונגריה אדם האנגה
תארים והשגים

הליגה הספרדית :
אליפות (1): 1998
הגביע הספרדי :
זכייה (1): 1996
גמר: 1980
הליגה הקטלאנית :
אליפות (2): 1997, 1999
מקום שני: 1996, 1998, 2000
ס.אוליבר וירצבורג

ס.אוליבר וירצבורג (בגרמנית: s.Oliver Würzburg), היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר וירצבורג, המתמודדת בבונדסליגה.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1975 כחלק מ"מועדון הספורט DJK וירצבורג", שהיה קיים משנת 1920 והיה מזוהה עם הכנסייה הרומית-קתולית בגרמניה. ההיסטוריה של המועדון קשורה במידה רבה לכוכב הקבוצה בעבר דירק נוביצקי, איתו העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לבונדסליגה בסיום עונת 1997/98. בסיום העונה עזב נוביצקי לאחר שנבחר בדראפט ה-NBA ‏1998, אך הקבוצה שרדה בליגה מספר עונות גם בלעדיו. ב-2005 התפרק המועדון לאחר שוויתר על מקומו בליגת העל הגרמנית, והקבוצה הפסיקה להתחרות.
בשנת 2007 רכש את המועדון ענק האופנה "ס.אוליבר" והקבוצה החלה לטפס בחזרה מהליגה הרביעית לבונדסליגה. ב-2009 העפילה הקבוצה לליגה השלישית, ב-2010 עלתה לליגה השנייה ובסיום עונת 2010/11 העפילה לליגה הבכירה מהמקום השני. בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השישי בטבלה והגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף. בעונת 2012/2013 השתתפה הקבוצה לראשונה במפעל אירופאי, היורוקאפ, אך לא עברה את שלב הבתים.
ב-2014 סיימה הקבוצה במקום ה-17 בבונדסליגה וירדה ל-ProA, אך לאחר עונה אחת בלבד סיימה במקום השני ושבה לליגה הגרמנית הבכירה.
ב-2018/2019 התחרתה הקבוצה ביורופקאפ, הגיעה עד לגמר המפעל והפסידה לדינמו סאסארי.
הקבוצה מארחת  את משחקיה בהיכל ס.אוליבר ארנה המכיל 3,140 מקומות ישיבה.
שחקני עבר בולטים

גרמניה דירק נוביצקי
גרמניה מקסי קלבר
תארים והישגים

הבונדסליגה :
חצי גמר: 2012
יורופקאפ :
גמר: 2019
"אולי", קמע הקבוצה במשחקי הבית
הלוגו הישן של הקבוצה
דמוקריטוס

ערך זה עוסק בפילוסוף היווני בן המאה ה-5 לפנה"ס דֶמוקריטוס. אם התכוונתם להיסטוריון בן המאה ה-1 לספירה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  460 לפנה"ס בקירוב אבדרה, יוון 
 פטירה:  370 לפנה"ס יוון 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מונחה לדוקטורט:  Bion of Abdera 
 זרם:  אטומיזם
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, פיזיקה, תורת ההכרה, אתיקה, מתמטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מתמטיקאי, היסטוריון אמנות 
 הושפע מ:  לוקיפוס
 השפיע על:  אפלטון, אפיקורוס, לוקרטיוס, ג'ורדנו ברונו, קרל מרקס
 יצירות ידועות:  quadratrix of Hippias 
 
פרוטומה מברונזה של דמוקריטוס ממווילת הפפירוסים בהרקולנאום במוזיאון לארכאולוגיה של נאפולי
דֵמוֹקְרִיטוּס (ביוונית Δημόκριτος;‏ 460 לפנה"ס לערך – 370 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני קדם-סוקרטי.
דמוקריטוס נולד בעיר אבדרה שבתראקיה, והיה תלמידו של לוקיפוס ופיתח את תורת האטומים שלו. דמוקריטוס כונה "הפילוסוף הצוחק" (בהנגדה להרקליטוס, שכונה "הפילוסוף הבוכה") והוא מתואר לרוב באמנות כשחיוך על פניו. המסורת מספרת שעיוור את עיני עצמו במכוון, על-מנת שמראית עיניו לא תסיח את דעתו מהגותו, אבל דבר זה אינו מתקבל על הדעת, במיוחד לאור העובדה שעסק בכתיבת ספרים ובביצוע ניסויים, מה שהיה קשה עליו לעשות ללא מאור עיניו.
האסכולה האטומיסטית

דמוקריטוס היה מהוגי הרעיון שכל חומר מורכב מיסודות בלתי נראים שלהם קרא "אטומים". הוא אמר שכל תחושותינו מקורן באטומים המהווים את החומר שממנו עשוי היקום. היקום מורכב מחלל ריק ומאטומים המתאחדים עם אטומים דומים ויוצרים את כוכבי הלכת ואת כל הכוכבים האחרים. אטומים אלה נבדלים בצורתם, גודלם ומשקלם. אין בנמצא כל כוח עליון המכוון את האטומים. כמות החומר שבטבע איננה משתנה. שום חומר לא נוצר ולא נעלם, אלא רק משנה צורה על ידי שינוי הרכבם של האטומים.
דמוקריטוס היה גם חלוץ של מתמטיקה בכלל וגאומטריה בפרט. זאת אנו לומדים רק על פי ציטוט עבודותיו בכתבים אחרים, מפני ששיירי עבודותיו של דמוקריטוס לא שרדו לאחר ימי הביניים. אריסטו טוען שתורתו בקשר לחומר, הנקראת בדרך כלל אטומיזם, היא תגובה לפרמנידס, שהתכחש לקיום של תנועה, שינוי וריק. פרמנידס טען שקיומו של דבר מתחייב שהוא אינו "יורש ישות", מפני ש"שום דבר לא נולד משום דבר". לכן, טען פרמנידס, התנועה אינה קיימת כי חלק ממנה חייב להיות מעבר אל "הריק" ו"הריק" אינו קיים - לכן אי אפשר לנוע לתוכו.
אסטרונומיה

דמוקריטוס ידוע גם כמי שהבין לראשונה, שמה שאנו מכנים שביל החלב, הוא האור שאנו רואים מהכוכבים הרחוקים בשמי הלילה. פילוסופים אחרים, כמו אריסטו, יצאו נגד טענה זו. דמוקריטוס היה בין הראשונים, שהציעו שהיקום כולל עולמות רבים, חלקם מיושבים:
בכמה עולמות אין שמש וירח, באחרים הם גדולים יותר מאשר בעולמנו אנו, ובאחרים רבים יותר. בכמה אזורים ישנם יותר עולמות, באחרים פחות (...); בכמה אזורים הם עולים, ובכמה נופלים. יש כמה עולמות החסרים יצורים חיים או צמחים או לחות כלשהי.
תאוריה זו נשכחה והוצעה מחדש רק כעבור כ-2,000 שנה על ידי ג'ורדנו ברונו.
תורת המוסר של דמוקריטוס

דמוקריטוס חשב שגם נפש האדם מורכבת מאטומים. אטומים אלה מהווים את החלק האציל והנפלא ביותר שבגוף האדם. מטרת האדם הוא האושר שפירושו להשתחרר מן הפחד, הדאגות והדעות הקדומות. הדגש הוא על אושר רוחני ולא על הנאה חושנית, שכן תענוגות אלה הם תענוגות חולפים. האושר אינו נובע מטובין חיצוניים. "אדם חייב למצוא בתוך עצמו את מקורות הנאתו". שלוות הנפש מפצה את האדם על מכאובי הגוף כי החוכמה היא לנפש כמו רפואה לגוף. החיות יודעות תמיד את צרכיהן במזון, בהנאה ואפילו ביחסי מין; האדם אינו יודע. מי שנפשו מסודרת היטב - חייו מסודרים. תורת המוסר של דמוקריטוס בישרה את זו של אפיקורוס בראותה בשלוות הנפש ערך עליון.
קטע מדבריו של דמוקריטוס על שלוות הנפש והאושר ממחיש את תורת המוסר שלו:
שלוות נפשו של האדם נובעת מן ההתאפקות בהנאה ומן המתינות בדרך חייו. חוסר הסתפקות והפרזה מסיתים את האדם בדרך כלל לתנודות מרגיזות וגורמים לנשמה דאגות גדולות. הנפשות הנרגשות מתנודות פתאומיות מאבדות שיווי משקל ושלווה. לכן, חייב אדם להיות פעיל במה שבגדר האפשר. להיות מרוצה עכשיו, להתעלם מן הדברים להם הוא משתוקק, מהם הוא מתפעל, ולא לחזור עליהם ללא הפסק. יתר על כן, אדם חייב שחייהם של האומללים יהיו תמיד לנגד עיניו, ועליו לחשוב על שוועתם המסכנה. כך מצבנו ואושרנו בהווה יהיו חשובים ומעוררי קנאה. נחדל מעתה להיות רודפי תשוקה ולא נחשוף עצמנו לייסוריי הנשמה. כל מי שמעריץ את העשירים ואת אלה שאחרים מחשיבים למאושרים, שעליהם אינו חדל לחשוב אף לרגע קט, מדמיין לעצמו ללא הרף אמצעים חדשים ועושה ניסיונות מחודשים הנדחפים על ידי הרצון לפעול נגד החוקים. צריך גם לחדול מלחשוק במה שאינו שלנו, להיות מרוצים במה שנפל בחלקנו, בהשוותנו את חיינו לאלה של האומללים ובראותנו את עצמנו מאושרים, בחושבנו על כל מה שהם סובלים. על ידי כך אנו מעריכים את עצמנו כמאושרים יותר מן העשירים, ובאמת כאלה אנו נעשים. באמצנו לעצמנו השקפה זו נחיה ביתר שלוות נפש ונמנע מן האסונות: התאווה, הקנאה והשנאה.
ספריו

דיוגנס לארטיוס מונה עשרות ספרים שנכתבו על ידי דמוקריטוס, בתחומי האתיקה, מדע, טבע, מתמטיקה, ספרות, כתבים טכניים ומאמרי ביקורת שונים. אף אחד מספריו לא שרד בשלמותו.
ראו גם

דטרמיניזם
קולוסוס רודוס

ערך זה עוסק במועדון כדורסל יווני. אם התכוונתם לפסל היסטורי ברודוס, ראו .
מועדון הספורט קולוסוס (ביוונית: Α.Ο. Κολοσσός Ρόδου), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רודוס, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי).
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1963 כחלק מ"מועדון הספורט קולוסוס" בהשראת הקולוסוס מרודוס. בסיום עונת 2002/03 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בסיום עונת 2004/05 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2005/06), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה מהמקום ה-14. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.
בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה והפסידה בחצי גמר הפלייאוף לקבוצת פנאתינייקוס 3-1. בסדרה על המקום השלישי, הפסידה לקבוצת פאניוניוס 3-2.
הקבוצה מארחת באולם הספורט ונתוקליו בעיר, המכיל 3,400 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

איי 1 אתניקי :
חצי גמר: 2012
שחקני עבר

ארצות הברית דנילו פינוק
ארצות הברית סקוטי הופסון
יוון חריסיס קוסטס
קרואטיה פרנקו נאקיץ'
יוון פאט קלאת'ס
הנידחים

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 דת:  יהדות
 קבוצה:  תנועת החסידות
 התפלג מ:  חסידות ויז'ניץ
 תאריך ייסוד:  ה'תשכ"ג (1963)
 
הנידחים (או המורדים) הם קבוצה קנאית שהוצאה מישיבת ויז'ניץ בשנת ה'תשכ"ג (1963).
רקע

ישיבת וויז'ניץ בעת ההיא הייתה "הישיבה החסידית" הידועה, ומכל עבר פנו אליה בחירי הבחורים החסידיים בארץ ובגולה, בני עלייה, הוגי תורה, ובעלי כישרון מבריקים, גם היו ביניהם מספר ירושלמים בני היישוב הישן שנטו לקנאות ועל ידם החלה לנשוב רוח קנאות ירושלמית בין כותלי הישיבה. רבי משה יהושע הגר, שהיה אז ראש הישיבה, נאבק בהם ושכנע את אביו, האדמו"ר רבי חיים מאיר, להילחם בהם. בסוף שנת ה'תשכ"ג הודיע רבי משה יהושע שהישיבה נסגרת ועל הבחורים הרוצים להמשיך ללמוד בה להתקבל מחדש. כך הושארו בחוץ התלמידים הקנאים שכונו מאז "הנידחים" או "המורדים". וכן הרבה בחורים שכלל לא נמנו כחלק מהקבוצה עזבו גם הם את וויז'ניץ והלכו ללמוד בישיבות אחרות בארץ. באותה תקופה עזבו את החסידות גם אברכים קיצוניים, וכן עזבו את הישיבה הרב גדליה נדל, הרב ניסים קרליץ והרב שאול ברזם שכיהנו בה כר"מים.
הנידחים

הקבוצה פתחה ישיבה משלה בירושלים ששכנה לזמן בבנין בית היתומים דיסקין, כמגיד שיעור שימש הגאון הגדול רבי שלמה פישר מי שהיה אחר כך ראש ישיבת איתרי, גם הגאון רבי חיים פנחס שיינברג מסר מזמן לזמן שיעורי כלליים בישיבה. רוב חברי הקבוצה הצטרפו לעדה החרדית. חלקם הקצינו יותר ועזבו את ישראל מטעמי קנאות וכיום הם הפלג הקיצוני ביותר של נטורי קרתא. הקבוצה פתחה בהמשך בית כנסת בשם "אוהל ישרים" בשכונת בית ישראל בירושלים וכיום יש לקהילה בית כנסת נוסף בקריית רמ"א, בבית שמש.
חלק קטן מהקבוצה (דוגמת הרב מרדכי שטיין מפאלטישאן, הרב ברוך שטרן, ועוד) חבר לאחר פטירת רבי חיים מאיר לחצרו של בנו, רבי מרדכי הגר. חלקם היו חסידים של רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב, חתנו לשעבר של רבי חיים מאיר. לאחר חזרתו של הרב ישראל הגר לחסידות ויז'ניץ, בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, חזרו המתונים שבקבוצה לחסידות ויז'ניץ.