הגישה האקולוגית בעבודה סוציאלית
תרומת הגישה האקולוגית והאקולוגית עמוקה למקצוע

אף על פי שהמודל האקולוגי בעבודה סוציאלית היה חשוב למקצוע מאז 1970, ההתקדמות בתאוריה האקולוגית מבוססת על התפתחויות אקולוגיה עמוקה ואקולוגיה חברתית, שהצביעו על הבנה שונה באופן משמעותי של התאוריה האקולוגית, שעליה יש לבסס את הפרקטיקה המתפתחת.
עבודה סוציאלית אקולוגית "חדשה" מושרשת באופן תאורטי בכתבים, הקשורים באקולוגיה חברתית ובאקולוגיה עמוקה. מוריי בוקצ'ין (Murray Bookchin) טבע את המושג "אקולוגיה חברתית" בשנות 1970 המאוחרות, בהתייחסו במיוחד ליחסי הגומלין (interrelationship) בין בני אדם לבין סביבתם הטבעית. על פי בוקצ'ין, התאמת המבנה האקולוגי כולל את התחום החברתי של בני האדם, ומביא איתו את הפוטנציאל להבין לא רק את מקום האדם בטבע אלא גם את היחסים שלו עם אחרים.
תפיסות מוקדמות של אקולוגיה בעבודה סוציאלית התמקדו במערכות של מודלים סיסטמטיים, מובנים, שיטתיים, והן שונות באופן משמעותי מעקרונות השימוש בגישה האקולוגית החדשה וההשפעות ההדדיות של המערכות השונות, המאורגנים בתוכם לאו דווקא לפי מדרג אלא לפי השפעתם על בני האדם, והמשוחררים מעקרונות אקולוגיים. יונגר ערך הקבלה בין שמונה דו"חות של Naess, שלהם הרבה מן המשותף בתפיסתו של בוקצ'ין של אקולוגיה חברתית. הוא מציע שמונה עקרונות ישימים עבור הפרקטיקה של העבודה הסוציאלית (פרקטיקה של אקולוגיה חדשה):
לכל בן אנוש יש זהות עצמית וערך בפני עצמו, בנוסף למשמעות שלו בהקשר לאחרים בקהילתו.
למגוון תרבויות וארגונים יש יכולת להציע פתרונות מיוחדים ומגוונים כדי לענות לאתגרים העומדים בפני בני האדם.
בריתות מובנות (הסכמים מובנים) בין הקהילות והשירותים שהם מספקים לעצמם, חייבים להגדיל את מספר המקורות שהם בהישג ידו של הפרט ושל המשפחות, כדי לעזור להם לסייע לעצמם.
כדי למנוע התפרקות חברתית, השירותים הקהילתיים המסופקים לציבור יהיו מנוהלים על ידי בעלי מניות, וכך תופחת גם הביורוקרטיה.
יש לשמור על נגישות של הפרט לכל המערכות נותנות השירות בקהילה.
יש להתייחס לפוליטיקה הציבורית ולהעצים את הקהילה כדי לשפר את רווחת הציבור.
הנושאים המסייעים לפרטים ולקהילותיהם יכולים להוות קרקע ללימוד על התפתחות כלכלית וחברתית, לכן יש לבצע תהליכי פיתוח, הדרכה והטמעה של התהליכים.
העובדים הסוציאליים מחויבים אתית לשינוי ולטיפוח קהילתי אינדיבידואלי.
בעזרת הגישה האקולוגית תרמה למקצוע העבודה הסוציאלית בהבנה רחבה של מה שהאנושות מגדירה ומעצבת כמציאות האישית והקולקטיבית ביחס לטבע. הגישה משלבת וקושרת ידע רלוונטי מהפסיכולוגיה הטרנס-פרסונלית (Transpersonal Psychology), כלומר תוספת רוחנית לגישה הפסיכואנליטית, קוגניטיבית-התנהגותית והומניסטית, וכן לפילוסופיה האקולוגית העמוקה, כלומר מתייחסת לא רק למדע אלא גם לרוחניות ולפילוסופיה. האקולוגיה העמוקה מחשיבה גם מינים לא אנושיים, אנאורגניים, כיסודות הפשוטים של החיים (כמו יהלום או פחם), יותר מהממסד הסביבתי המקובל. המאמץ הוא לגבש דרכים חדשות ולהגדיר פתרון לאתגרים רבים העומדים בפני המין האנושי בתחילת המילניום. פרד ה. בסטהורן מצביע על מספר נקודות חיבור בין הגישה הטרנס-פרסונלית לעבודה סוציאלית, ואיך הדבר עשוי להצביע על שינויים חשובים בהתמקדות בתאוריה ובפרקטיקה של מקצוע העבודה סוציאלית. התאוריה הטרנספרסונלית והאקולוגיה העמוקה הן בעצם הגדרתן, פרדיגמות אלטרנטיביות. הן מייצגות פרספקטיבה שונה (בשל היותן בעלות השפעה פחותה ונוכחות קטנה במסורת האקדמית המערבית), בשל הדרך בה אנשים מגדירים ומעצבים את עצמם בתוך סביבותיהם האישיות והקולקטיביות. הן מתייחסות לתרבויות ומסורות עתיקות אף מימי קדם, הכוללות הגות וחוכמה, אך כוללות גם תרבויות עכשוויות.
התאוריה הטרנספסונלית והתאוריה האקולוגית העמוקה יוצרות פוטנציאל ומנוצלות במידה רבה עבור תפיסת הפרט את עצמו, את האחרים ואת היקום, הן בפנימיותו והן בסביבותיו. הן גם מציגות מספר קשיים מיוחדים לאנשי מקצוע, הספוגים היטב בחברה המערבית ובהנחות ערכיות מקצועיות של האינדיבידואליות, כגון שליטה עצמית, רציונליות וכוחות האגו. הן דורשות, שהפרט ישנה באופן זמני כמה הנחות הקיימות בתוכו בנושא היקום, ובמקום זאת יאמץ מידה מסוימת של עמימות, תוך כדי פתיחת עצמו לדרכים של ידיעה ושל עשייה, המשקפות פרספקטיבות יותר הוליסטיות, ומעבר לאגו של כל פרט (trans-ego).
שינוי העבודה הסוציאלית במטרה לסגל את המודל האקולוגי, קשור להגדרת המקצוע ולהתפתחותו. גישה אקולוגית מובנת כתפיסה הוליסטית וכן מורגש הצורך להתפתח כל הזמן.
העובדים הסוציאליים ניסו לאחד את המערכות והידע הפנימי שלהם בנושא התהליכים האנושיים. השאלה החיונית בנושא המקצוע של עבודה סוציאלית אקולוגית היא תהליכים מבניים והבנה עצמית, כשהכוונה של המקצוע להיות חלק מתהליך, שתפקידו או להרוס מבנים שליליים או לקדם מבנים שיהיו ברי-קיום ויקדמו רווחה. גם המקצוע של העבודה הסוציאלית הוא חלק תרבותי המקדם תהליכים אנושיות ותורם להישרדות הגזע האנושי בכל האתגרים החברתיים, הכלכליים והטבעיים העוטפים את בן-האנוש. במקצוע זה נבדק האם הפעולות שננקטות מספיק מאוזנות, ואילו פעולות יש לנקוט כדי שיסייעו לקיום האנושי. יש הבנה כי המקצוע של עובד סוציאלי אקולוגי קרוב לגישה ההוליסטית של גישת המערכות, ושם למטרה לשקם מחדש את האדם בסביבתו, במובן שסביבת המגורים יכולה להיתפס כרצף נמשך של הווייה לכיוון הטבע, והאדם הוא חלק מהיקום כולו. הסביבה האנושית ההוליסטית רואה מסורות אקולוגיות שונות כרצף כולל עם אפשרות ורצון לאחד אותן ביחד באופן יצירתי ורפלקטיבי. היחס בין רווחתו של האדם וסביבת מגוריו לא השתנתה כל כך עם השנים, אך החברה כשלם השתנתה והדרך בה אנשים תופסים את הטבע המורכב השתנתה עם הזמן. יש הטוענים כי חשוב שהמקצוע ינוע עם השינויים משום שהוא לא נמצא בחלל ריק, אלא להפך, הוא מתקרב לגישה הפמיניסטית, הפוסט-מודרנית ומבני כוח בתהליכים משתנים, והעובדים הסוציאליים נדרשים להציע פתרון אלטרנטיבי לבעיות שנוצרו.
אנתוני גידנס טוען כי המומחים בארגון חוזרים על השיטות המסורתיות אך בדרך שונה, מודרנית. שלב מוקדם בבניית הקשר בין הצרכנים הוא האמון, כדי שיהיו יחסים תומכים וחבריים, ושיישמרו על פני רצף. תפקיד המומחים השתנה ליועצים במקום משגיחים, כפי שהיו בעבר. בק טוען כי למומחים תפקיד כפול: הם משמשים כשוערים לגוף הידע, ובנוסף שוברים את המונופול והשליטה הבלעדית על הידע. בדרך זו, האחריות לבחירות בחיים עוברת ליחידים. יש מומחים שנתמכים בערכי מוסד מסוים אליו הם שייכים, שלפיו בחרו הצרכנים את שירותיו של אותו עובד סוציאלי. הצרכן עצמו רשאי לבקר את המערכת עצמה, אף על פי שהיא מערכת מקצועית ומומחית.
לטענתו של אהרון ברוואר, המודל האקולוגי יכול לשמש גם בפרקטיקה של עבודה סוציאלית. המודל האקולוגי מתאר איך אנשים מתקשרים עם סביבתם. עם זאת, המודל נשאר יותר מדי מופשט מכדי להוות הדרכה מועילה בפועל. תאוריה ומחקר בתחום של קוגניציה חברתית, כלומר, איך אנשים מבינים סביבותיהם ואחר כך מגיבים למה שהם רואים, משמש הסבר של מרכיב בסיסי של המודל האקולוגי: אנשים יוצרים לעצמם "פינות" (מקומות לעצמם) בתוך הסביבה.
המודל האקולוגי של עבודה סוציאלית הופך בשנים האחרונות למודל המוביל להבנת התנהגות ולעבודה עם אנשים. בניגוד למודלים אחרים של התנהגות המשמשים בפרקטיקה של עבודה סוציאלית, הנשענים במידה רבה על רעיונות של מדעי החברה ומדעי ההתנהגות - המודל האקולוגי צמח ישירות מתוך מחויבות כפולה של המקצוע לסביבה ולאדם. כיום מודל זה של פרקטיקה והתנהגות אנושית נמצא ברמה גבוהה יותר של הפשטה ותאוריה. עובדים סוציאליים המביטים במודל האקולוגי כדי לדווח הלכה למעשה על הפרקטיקה, מוצאים פערים, אשר גורמים להם לסמוך על הטכניקות המסורתיות של הערכה, התערבות, הגדרת המטרה ומדידה.
לטענתו של ברוואר, מחקר בתחום הקוגניציה החברתית ישמש כדי להסביר את התהליכים המשתמעים על ידי המודל האקולוגי. הדגש מושם על פירוט התהליכים שבאמצעותם אנשים יצרו "נישות" עבור עצמם בתוך הסביבה שלהם.