stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוסטבו הוכמן
פוטו-ז'ורנליזם

לאחר שחרורו מצבא ארגנטינה, בשנת 1982 התחיל הוכמן לעבוד כצלם עצמאי במגזיני אקטואליה והוצאה לאור, בין היתר במגזין "Perfil". בשנת 1983 החל לעבוד בבית ספר "אורט" ארגנטינה, כעורך סרטים דוקומנטריים במחלקה לתקשורת אור-קולית. בשנים אלו עבד בנוסף כצלם סטילס וצלם טלוויזיה והדריך כיתות של תלמידי תקשורת בנושא צילום.

בשנת 1989, עם הולדת בנו הבכור, החליט הוכמן לעלות לישראל. החל משנה זו ועד לשנת 2005 עבד כצלם מערכת העיתונות ברשת החדשות "שוקן", עבור עיתון "הארץ", עיתון "חדשות", ומקומונים באזור חיפה של אותה רשת. בנוסף, עבד הוכמן כצלם פרילנסר עבור סוכנויות חדשות זרות בישראל. הוכמן תיעד את הסכסוך הערבי-ישראלי במדיה העיתונאית, וסיקר כצלם עיתונות פיגועים רבים כגון הפיגוע בקו 37, הפיגוע בקו 16, הפיגוע במסעדת מקסים ועוד. בנוסף הצטרף הוכמן מטעם העיתונות לצבא ישראל לצורך צילומים בלבנון, עזה ורמאללה.

למרות הצילומים הקשים בעתות של טרור ומלחמה, גישתו לנושאיו בתחומי הצילום השונים במהלך הקריירה שלו היא מעורבות בתוך הסצנה המצולמת אך מעולם לא בימוי של סיטואציה או נושאים מצולמים. גוסטבו מתקשר עם נושאיו המצולמים, ובתצלומים רבים ניכר חוש הומור ואירוניה כחלק מתפיסת הרגע המכריע.
צילום מסחרי

במהלך השנים הוכמן למד באופן מקצועי תאורה מעשית בסטודיו והפקות, והחל לעבוד כצלם עצמאי בצילום מסחרי למותגים שונים. כמו כן, צילם הוכמן פורטרטים רבים של שחקני תיאטרון וקולנוע (בין היתר כחלק מעבודתו עבור פסטיבל הסרטים בחיפה1 בשנים 2006 ועד 2013). הוכמן יוצר ומשתמש בצילום ככלי לאומנות וביטוי אישי.
צילום אומנותי

גוסטבו הוכמן שאף במהלך קריירת הצילום שלו להביע את הרגש שבצילום ולהוליך את הצופה בתוך התמונה באמצעות קומפוזיציה, זווית ותאורה. הוכמן מספר כי תאורת הסטודיו הקסימה אותו והוא החל בפרויקט אישי אשר מעולם לא פורסם בנושא צילום עירום נשי אומנותי. זהו פרויקט ארוך טווח הכולל צילום של 1,000 נשים שונות שאינן דוגמניות למחייתן, בשאיפה להביע בצילום את האופי הנשי באמצעות התאורה ולהביא לביטוי את החופש הארוטי.
בשנת 1994 החליט גוסטבו הוכמן לראשונה להקים את "המרכז לצילום אומנותי", בית ספר ללימודי צילום. לאחר שלוש שנים פתח הוכמן את בית הספר לצילום אומנותי אשר בניהולו. הוכמן שאף ללמד בישראל את אומנויות הצילום ברמה בינלאומית. במקביל לפעילותו במרכז לצילום אומנותי, הוכמן הוא ראש תחום צילום ומרצה במכללה לעיצוב ולתקשורת חזותית (מכללת תילתן) ומרצה לצילום במועדוני צילום נבחרים ברחבי הארץ.

במסגרת בית הספר לצילום, הוכמן הנחה סדנאות צילום ופרויקטים. כגון: סדנת צילום עבור נפגעי טרור ופעילויות איבה2
השפעות מעולם הצילום

גוסטבו הוכמן הושפע רבות מזרם צילום הרחוב, וממי שנחשב כאבי צילום העיתונות המודרני, אנרי קרטייה ברסון. המונח "הרגע המכריע" שאותו טבע קרטייה ברסון בעולם הצילום, הוביל את גוסטבו בצילומיו לאורך השנים ועד ליום זה, ובהרצאותיו והדרכותיו בתחומי אומנויות הצילום השונות. בעקבות מותו של ברסון בשנת 2004, הוציא גוסטבו קבוצת צלמים למסע צילום בעיר פריז תחת הכותרת "פריז בשחור לבן", לצילום ברחובות העיר במסע אחר גדולי הצלמים אשר צילמו בעיר כמחווה לפועלם. בתום המסע הוצגו הצילומים בתערוכה בבית תרבות צרפת לבקשת הקונסוליה הצרפתית בחיפה.

בנוסף, הוכמן הושפע מהצלם הברזילאי סבסטיאו סלגאדו, עד להחלטה לצאת למסע בעקבות הצילומים במהלך חייו שבברזיל ובאמזונס, אותו הוכמן פגש במפתיע במהלך שיט לכיוון שבט ה-Yawanawa שבאמזונס בשנת 2016.
תערוכות נבחרות

1986 – Urbaniz – תערוכת צילום קבוצתית בנושא צילום רחוב.

1986 – Recoleta – תערוכת צילום בנושא צילום ארכיטקטורה.

1988 – Galardon – תערוכת צילום בנושא דיוקן שחקני תיאטרון.

1989 – La Viva – תערוכת צילום בנושא חיי תושבי הפחונים.

2002 – World Press Photo – תערוכת צילום עיתונות "עדות מקומית" במגדלי עזריאלי.

2004 – אודיטוריום חיפה – תערוכה צילום עיתונות בנושא אקטואליה.

2008 – פריז בשחור לבן – תערוכה במסגרת סדנת צילום בבית התרבות של הקונסוליה הצרפתית.

2017 – התעוררות – תערוכת צילום המייצגת את ישראל בעולם כאומן  יחיד - בשיתוף אומן עם מוגבלויות.
פרסים בינלאומיים נבחרים

1993 - מקום ראשון בקטגוריית צילום שחור לבן - תחרות צילום בצ'כוסלובקיה לשעבר.

2003 - מקום שני עולמי בתחרות צילום מטעם  "AGFA".
ד'קנ"ד

ד'קנ"ד (4154)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 393 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 394. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
גריז (חומר סיכה)

שימוש ב"אקדח" להחדרת גריז למסב
גריז (באנגלית: Grease, בעברית: דֹּהַן, ובכתיב חסר ניקוד "דוהן") הוא שם של משחה המשמשת כחומר סיכה ומורכבת בדרך כלל מתערובת של תחליב סבון עם שמן תעשייתי או שמן צמחי. הסבון מתקבל מתערובת של שומנים אורגניים עם חומרים אלקליים חזקים כגון נתרן, ליתיום, או בריום, היוצרים מלחים מתכתיים של חומצות שומן. גריז נפוץ מבוסס על ליתיום, בעוד גריז אשר נועד לעמוד בטמפרטורות גבוהות עשוי להיות מבוסס על חומרים סינתטיים. כדי להתאים גריז לנקודות חיכוך גבוהות מאוד, או נמוכות מאוד, יש ומוסיפים לו גרפיט.
המאפיין הבולט של סוגי הגריז השונים הוא שהם בעלי צמיגות התחלתית גבוהה, אולם בעת מאמץ גזירה יורדת דרגת הצמיגות וכמעט משתווה לזו של השמן הנמצא בתערובת. שינוי חד זה בצמיגות נקרא טיקסוטרופיה (Thixotropy). לעיתים נעשה שימוש במונח "גריז" כדי לתאר אף חומרי סיכה בעלי מרקם משחתי או נוזלים בעלי צמיגות גבוהה, אולם חומרים אלה אינם בעלי תכונות טיקסוטרופיות האופייניות לגריז קלאסי. לדוגמה, וזלין וחומרי ג'ל פחמימני (Petroleum jelly) אחרים אינם מסווגים בדרך כלל כגריז.
גריז נמשח בדרך כלל על מנגנונים מכניים שאותם ניתן לסוך לעיתים רחוקות ובמקרים שבהם שמן סיכה ייזל ולא יישאר במיקום הרלוונטי. גריז משמש אף לאיטום, כדי למנוע חדירת מים וחומרים בלתי דחיסים אחרים. למסבים המטופלים בגריז יש מאפייני חיכוך טובים יותר בגלל צמיגותם הגבוהה.
סיווג ותקן

בשנת 1989 פורסם לראשונה תקן ASTM D4950 "סיווג ומיון תקני לחומרי גריז לאחזקת כלי רכב". המסמך הוסכם על ידי החברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM International), מכון חומרי הסיכה הלאומי של ארצות הברית (National Lubricating Grease Institute), והחברה הבינלאומית למהנדסי רכב (SAE International). התקן מחלק את סוגי הגריז לאלה המתאימים לסיכת חלקי שילדת הרכב, ולאלה המתאימים לסיכת מסבי הגלגלים:
LA ו-LB הם חומרי סיכה המתאימים לשלדת הרכב, לאזורי חיכוך בינוני (LA) וכבד (LB).
GA,‏ GB ו-GC הם חומרי סיכה למסבי הגלגלים (לחיכוך קל, בינוני וכבד).
גריז מסווג על פי "נקודת הטפטוף", הטמפרטורה שבה הגריז הופך נוזל וכן על פי "קצב הפרדה" המהירות שבה השמן נוטה להיפרד מתערובת הגריז.
לקריאה נוספת

Fuels and Lubricants Handbook: Technology, Properties, Performance and Testing. George E. Totten, Steven R. Westbrook, Rajesh J. Shah (Eds.) Chapter 20: Lubricating Greases. ASTM International, 2003. ISBN 0803120966
הערות שוליים

↑  דֹּהַן, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Grease: What it is; How it Works
↑  ASTM D 4950 Standard Classification and Specifications For Automotive Service Greases
גזיפור

| --- | --- |

 מדינה:  בנגלדש בנגלדש
 מחוז:  מחוז דאקה
 ראש העיר:  זהנגיר עלם
 תאריך ייסוד:  1984
 שטח:  329.23 קמ"ר
 גובה:  34 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,199,215 (2011)
 קואורדינטות:  23°59′20″N 90°22′30″E﻿ / ﻿23.988888888889°N 90.375°E﻿ / 23.988888888889; 90.375 
 אזור זמן:  UTC +6
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בנגלדש מוגדלת) דאקה צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפאל מפרץ בנגלגזיפור(למפת בנגלדש רגילה) דאקה צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפל מפרץ בנגלגזיפור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גזיפור (בבנגלית: গাজীপুর; נקראת גם גזיפור) היא עיר במרכז בנגלדש, הממוקמת במחוז גזיפור, כ-25 קילומטרים צפונית לעיר הבירה דאקה. בעיר מתגוררים כ-1,199,215 תושבים, נכון ל-2011.
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1984, ובשנת 2013 הפכה למטרופולין גדול, לאחר שמוזגו אליה עיריות ואזורים כפריים נוספים. בשנת 2020 נאמדה אוכלוסיית המטרופולין בכ-4 מיליון תושבים.
חינוך

בעיר נמצאים מספר גדול של מוסדות חינוך יסודיים, על-יסודיים ואקדמיים, כגון האוניברסיטה הלאומית של בנגלדש, מכון המחקר החקלאי של בנגלדש, ועוד.
תעשייה

העיר נחשבת כמרכז תעשיית הטקסטיל של בנגלדש.
הערות שוליים

↑  Bangladesh Agricultural Research Institute - Banglapedia, en.banglapedia.org (באנגלית)
↑  Gazipur Sadar Upazila - Banglapedia, en.banglapedia.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562768305171  LCCN: n89280682   WorldCat (עם LCCN): n89-280682 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנגלדש. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'קנ"ז

ד'קנ"ז (4157)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-20 בספטמבר 396 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 397. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
גמר ליגת האלופות 2016

גמר ליגת האלופות 2016 התקיים באצטדיון סן סירו במילאנו שבאיטליה ב-28 במאי 2016, ובו נקבע שזוכת ליגת האלופות לעונת 2015/2016 היא ריאל מדריד שניצחה את אתלטיקו מדריד בתוצאה 3–5 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר 1-1 בתום ההארכה.
ריאל מדריד הובילה במשחק 0–1 משער של סרחיו ראמוס בדקה ה-15 אחרי כדור חופשי, אך שער שוויון של יאניק קרסקו בדקה ה-79 קבע את תוצאת סיום הזמן החוקי, 1-1. הקבוצות הגיעו לבעיטות הכרעה בהן ניצחה ריאל בתוצאה 3–5, וזכתה בתואר.
היה זה משחק גמר ליגת האלופות ה-14 בהיסטוריה בו שיחק ריאל מדריד, והזכייה ה-11 בתולדותיה בתואר. עבור אתלטיקו היה זה משחק הגמר השלישי בתולדותיה, ובכולן הפסידה.
הדרך לגמר > ריאל מדריד

בהגרלת הבתים שובצה ריאל בבית א', יחד עם פריז סן-ז'רמן, שחטאר דונצק ומאלמה. ריאל ניצחה בשני משחקיה הראשונים נגד שחטאר ומאלמה, בפארק דה פראנס סיימה בתיקו ללא שערים, וניצחה ביתר משחקיה שבאחרון הביסה 0–8 את מאלמה.
| בית א'> קבוצה | בית א'> משחקים | בית א'> ניצחונות | בית א'> תיקו | בית א'> הפסדים | בית א'> שערי זכות | בית א'> שערי חובה | בית א'> הפרש שערים | בית א'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ריאל מדריד | 6 | 5 | 1 | 0 | 19 | 3 | 16 | 16 |
| צרפת פריז סן-ז'רמן | 6 | 4 | 1 | 1 | 12 | 1 | 11 | 13 |
| אוקראינהשחטאר דונצק | 6 | 1 | 0 | 5 | 7 | 14 | 7- | 3 |
| שוודיהמאלמה | 6 | 1 | 0 | 5 | 1 | 21 | 20- | 3 |
ריאל הוגרלה לשחק בשמינית הגמר מול רומא האיטלקית, במשחק הראשון בסטאדיו אולימפיקו ניצחה ריאל 0–2, וכך באותה תוצאה במשחק בגומלין. בשלב רבע הגמר הוגרלה לשחק נגד וולפסבורג הגרמנית, בפולקסווגן ארנה ריאל הפסידה 0–2, אך העפילה לשלב הבא לאחר ניצחון 0–3 בגומלין משלושער של כריסטיאנו רונאלדו. בשלב חצי הגמר פגשה במנצ'סטר סיטי האנגלית שהגיעה לראשונה בהיסטוריה לחצי הגמר במפעל. במנצ'סטר הסתיים המשחק ללא שערים, שבו נעדר כוכבה של הבלאנקוס רונאלדו. בגומלין ניצחה 0–1 והעפילה לגמר ה-12 בתולדותיה ולראשונה מאז 2014.
הדרך לגמר > אתלטיקו מדריד

בהגרלת הבתים שובצה אתלטיקו לבית ג', יחד עם בנפיקה ליסבון, גלאטסראיי ואסטנה. למעט תיקו 0-0 נגד אסטנה והפסד ביתי לבנפיקה ליסבון, אתלטיקו ניצחה בכל משחקיה בבית, וסיימה בראש הבית.
| בית ג'> קבוצה | בית ג'> משחקים | בית ג'> ניצחונות | בית ג'> תיקו | בית ג'> הפסדים | בית ג'> שערי זכות | בית ג'> שערי חובה | בית ג'> הפרש שערים | בית ג'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד אתלטיקו מדריד | 6 | 4 | 1 | 1 | 11 | 3 | 8 | 13 |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון | 6 | 3 | 1 | 2 | 10 | 8 | 2 | 10 |
| טורקיהגלאטסראיי | 6 | 1 | 2 | 3 | 6 | 10 | 4- | 5 |
| קזחסטןאסטנה | 6 | 0 | 4 | 2 | 5 | 11 | 6- | 4 |
בשמינית הגמר הוגרלה לשחק נגד אלופת הולנד, פ.ס.וו. איינדהובן. שני המפגשים הסתיימו ללא שערים, ואתלטיקו גברה על פ.ס.וו 7–8 בדו-קרב פנדלים שבו חואנפראן הבקיע את השער המכריע. ברבע הגמר פגשה את אלופת ספרד ואירופה ברצלונה הספרדית. בקאמפ נואו ברצלונה ניצחה 1–2, אך בגומלין אתלטיקו גברה 0–2 מצמד של אנטואן גריזמן. בחצי הגמר פגשה קבוצת פאר נוספת, כשהוגרלה לשחק נגד באיירן מינכן. בווינסטה קלדרון אתלטיקו ניצחה 0–1 משער מוקדם של סאול ניגס. במפגש השני באיירן עלתה ליתרון משער בבעיטה חופשית של צ'אבי אלונסו, תומאס מולר החמיץ פנדל ובאיירן ניצחה 1–2 אך אתלטיקו העפילה לגמר בעקבות יתרון שערי חוץ לראשונה מאז 2014 ובפעם השלישית בהיסטוריה.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 2016 | ספרד אתלטיקו מדריד | 1–1‏ה | ספרד ריאל מדריד | סן סירו, מילאנו, איטליה |
| 28 במאי 2016 | יאניק קרסקו  79' |  | סרחיו ראמוס  15' | סן סירו, מילאנו, איטליה |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אנטואן גריזמן    גבי    סאול ניגס    חואנפראן  | 3–5 | לוקאס ואסקס    מרסלו    גארת' בייל    סרחיו ראמוס    כריסטיאנו רונאלדו  |   |
סיכום המשחק > הרכבי המשחק

| --- | --- |
               אתלטיקו מדריד :                ריאל מדריד
סיכום המשחק > סטטיסטיקות

|  | אתלטיקו מדריד | ריאל מדריד |
| --- | --- | --- |
שערים: 1
| בעיטות לשער | 28 | 25 |
| בעיטות למסגרת | 4 | 8 |
| החזקת כדור | 54% | 46% |
| קרנות | 6 | 7 |
| עבירות | 16 | 18 |
| נבדלים | 2 | 0 |
| כרטיסים צהובים | 2 | 6 |
כרטיסים אדומים: 0
ד'קנ"ח

ד'קנ"ח (4158)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 397 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 398. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'קנ"ו

ד'קנ"ו (4156)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 בספטמבר 395 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 396. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גמר ליגת האלופות 2015

גמר ליגת האלופות 2015 התקיים באצטדיון האולימפי בברלין שבגרמניה ב-6 ביוני 2015, ובו נקבע שזוכת ליגת האלופות לעונת 2014/2015 היא ברצלונה שניצחה את יובנטוס 1-3.
היה זה גמר ליגת האלופות השמיני בו השתתפה ברצלונה, וכן החמישי בו זכתה בתואר, לאחר שלא הצליחה להעפיל אליו מאז 2011. הסגנית, יובנטוס, העפילה לגמר לראשונה מאז 2003.
ברצלונה הובילה במשחק 1-0 על יובנטוס משערו של רקיטיץ' בדקה הרביעית, במחצית השנייה שער של אלברו מוראטה השווה ל-1-1. בדקה ה-68 לואיס סוארס העלה את ברצלונה ליתרון 2-1, עמוק בתוספת הזמן שער של ניימאר קבע את תוצאת המשחק 3-1.
הדרך לגמר > ברצלונה

ברצלונה הוגרלה לבית ו', יחד עם פריז סן-ז'רמן, אייאקס אמסטרדם ואפואל ניקוסיה. במשחק הראשון ניצחה 1-0 את אפואל ניקוסיה, לאחר מכן הפסידה 3-2 לפריז סן-ז'רמן, וניצחה את יתר משחקיה.
| בית ו'> קבוצה | בית ו'> משחקים | בית ו'> ניצחונות | בית ו'> תיקו | בית ו'> הפסדים | בית ו'> שערי זכות | בית ו'> שערי חובה | בית ו'> הפרש שערים | בית ו'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרדברצלונה | 6 | 5 | 0 | 1 | 15 | 5 | 10 | 15 |
| צרפת פריז סן-ז'רמן | 6 | 4 | 1 | 1 | 10 | 7 | 3 | 13 |
| הולנדאייאקס אמסטרדם | 6 | 1 | 2 | 3 | 8 | 10 | 2- | 5 |
| קפריסיןאפואל ניקוסיה | 6 | 0 | 1 | 5 | 1 | 12 | 11- | 1 |
בשמינית הגמר הוגרלה נגד מנצ'סטר סיטי, בחוץ ניצחה 2-1, ובקאמפ נואו שוב ניצחה 1-0. ברבע הגמר פגשה שוב את פריז סן-ז'רמן. בפריז ברצלונה ניצחה 3-1, ובגומלין ניצחה 2-0 מצמד של ניימאר. בחצי הגמר פגשה את באיירן מינכן הגרמנית, בבית ניצחה 3-0 ובמינכן הפסידה 3-2 אך עלתה לגמר לאחר 5:3 בסיכום שני המשחקים.
הדרך לגמר > יובנטוס

בהגרלת הבתים שובצה יובנטוס בבית א', יחד עם אתלטיקו מדריד, אולימפיאקוס ומאלמה. בפתיחת שלב הבתים ניצחה 2-0 את מאלמה, ולאחר מכן הפסידה לאתלטיקו מדריד ואולימפיאקוס, בסיבוב השני ניצחה את מאלמו ואולימפיאקוס, וסיימה בתיקו נגד אתלטיקו מדריד.
| בית א'> קבוצה | בית א'> משחקים | בית א'> ניצחונות | בית א'> תיקו | בית א'> הפסדים | בית א'> שערי זכות | בית א'> שערי חובה | בית א'> הפרש שערים | בית א'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרדאתלטיקו מדריד | 6 | 4 | 1 | 1 | 14 | 3 | 11 | 13 |
| איטליה יובנטוס | 6 | 3 | 1 | 2 | 7 | 4 | 3 | 10 |
| יוון אלימפיאקוס | 6 | 3 | 0 | 3 | 10 | 13 | 3- | 9 |
| שוודיהמאלמו | 6 | 1 | 0 | 5 | 4 | 15 | 11- | 3 |
בשמינית הגמר הוגרלה לשחק נגד בורוסיה דורטמונד, במשחק הראשון בטורינו ניצחה 2-1, ובמפגש השני ניצחה שוב בתוצאה 3-0. ברבע הגמר פגשה את מונקו, במשחק הראשון ניצחה 1-0, ובשני סיימה בתיקו 0-0 בצרפת. בחצי הגמר פגשה את אלופת אירופה ריאל מדריד, במשחק הראשון ניצחה 2-1, בגומלין בסנטיאגו ברנבאו סיימה בתיקו 1-1 ועלתה לגמר.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביוני 2015 | איטליה יובנטוס | 1–3 | ספרד ברצלונה | האצטדיון האולימפי, ברלין, גרמניה צופים: 70,442 שיפוט: טורקיה ג'ינייט צ'אקיר |
| 6 ביוני 2015 | אלברו מוראטה  55' |  | איבן רקיטיץ'  4'   לואיס סוארס  68'   ניימאר  90+7' | האצטדיון האולימפי, ברלין, גרמניה צופים: 70,442 שיפוט: טורקיה ג'ינייט צ'אקיר |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               ברצלונה
סיכום המשחק > סטטיסטיקות

|  | יובנטוס | ברצלונה |
| --- | --- | --- |
| שערים | 1 | 3 |
| בעיטות לשער | 14 | 13 |
| בעיטות למסגרת | 6 | 8 |
| החזקת כדור | 39% | 61% |
| קרנות | 8 | 6 |
| עבירות | 24 | 12 |
| נבדלים | 1 | 0 |
| כרטיסים צהובים | 2 | 1 |
כרטיסים אדומים: 0
גריזיי

ציור גריזיי בגווני חום של הצייר אנדראה דל סרטו (Andrea del Sarto) ‏ 1511-26, פירנצה
שלושת האמגושים בפני הורדוס - ויטראז' גריזיי (צרפת, תחילת המאה ה-15)
גְרִיזַיי (בצרפתית: Grisaille, ‏ "גרי" (Gri) - אפור) הוא ציור בצבעים מונוכרומטיים, בעיקר בצבע יחיד בסולם גוונים של דרגות בהירות נראית וכהות שונות, לרוב בגווני אפור או חום. שיטת הציור היא חלק מטכניקת אור וצל באמנות והיא נועדה לייצר אשליה של תבליט או פסל (דמוי אבן או ברונזה) לציור.
גריזיי גם משמש ככלי המאפשר ציורי הכנה לציורים גדולי ממדים. כך בציור הגריזיי האמן יוצר ציור מקדים המסייע לו להמחיש את פיזור התאורה בציורו, דבר המאפשר להעשיר את הציור הסופי בצבעים מדויקים וביצירת נפח והצללה המעניקים תחושת תלת־ממדיות.
למרות שהשימוש בגריזיי מאפשר לאמנים, שצביעה מלאה של הציור דורשת זמן והשקעה רבים יותר, אפשרות ליצירה מהירה וזולה יותר, לעיתים האפקט המיוחד נבחר בכוונה מסיבות אסתטיות.
היסטוריה

בימי הביניים הגריזיי צוירו בדרך כלל על הלוחות החיצוניים של המזבח, זאת על מנת שיידמו לפסלי אבן. ג'וטו די בונדונה השתמש בגריזיי ברישומיו המוקדמים לפרסקו בקפלת סקרובני. גריזיי מופיעים גם בפרסקו שבתקרת הקפלה הסיסטינית שצוירה על ידי מיכלאנג'לו. ויאן ואן אייק ויורשיו נהגו לצייר גריזיי על גבי טריפטיכונים.
בסביבות 1700 הגריזיי הפך לפופולרי במיוחד באירופה והופיע בבתי אחוזה רבים לאורך התעלות באמסטרדם.
במאה ה-20 הרבה מאומנים התחילו להשתמש בגישה ישירה בציור (אלה פרימה) והשימוש בגריזיי הפך לנדיר יותר.
שימושים נוספים

המונח גריזיי משמש גם עבור תמונות מונוכרומטיות בטכניקות השונות, לדוגמה: אמייל המשמש כדמוי כסף. וויטראז'ים, בהם הוא משמש אמצעי להפחתה משמעותית בצורך להשתמש בחלקים בצבעים שונים, דבר המזרז ומקל על הכנת היצירה. זכוכית בחלון יכולה להעשות בגריזיי, בטכניקה בה החלון נעשה בשיטת ויטראז' ומעליו מוסיפים  זיגוג או צביעה המעניקים עומק וחידוד של הפרטים.
הערות שוליים

↑  אליק מישורי, תולדות האמנות: מבוא כללי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2000, עמ' 122
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543309905171  BnF: cb11935297f (data)  LCCN: sh85057385
ד'קנ"ג

ד'קנ"ג (4153)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 392 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 393. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
ד'קנ"ה

ד'קנ"ה (4155)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 394 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 395. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
גולי מאוריציוס

עטיפת הספר "השקל המאוריציאני" מאת ג'נבייב פיטו, המגולל את סיפורם של הגולים.
גולי מאוריציוס היו 1,634 מעפילי האונייה אטלנטיק, יהודים אירופאיים שברחו מהנאצים לארץ ישראל וגורשו ממנה על ידי הבריטים בדצמבר 1940 לאי מאוריציוס שבאוקיינוס ההודי, שם שהו בתנאי מעצר במשך כחמש שנים, עד אשר בשנת 1945 הותר להם לשוב לישראל.
רקע

עם התגברות ההעפלה של יהודים שברחו מאירופה בתחילת מלחמת העולם השנייה בקשו הבריטים להעביר מסר ברור שלא ישנו ממדיניות הספר הלבן האוסר על עלייה מעבר למכסות, והחליטו לגרש את המעפילים למאוריציוס. השם מאוריציוס כיעד הגירוש לא פורסם בעיתונות, אולם בעיתונות פורסמה ב-10 בנובמבר סקירה על האי מאוריציוס, מיקומה ואקלימה. בעיתון דבר אף נכתב בסקירה: "שם זה נישא עתה בפי רבים בחיפה לרגל תלאות של נודדים באוניות".
בנובמבר 1940 תפסו הבריטים שלוש אוניות מעפילים גדולות: "מילוס", "פסיפיק" ו"אטלנטיק", ובהן 3,500 מעפילים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. בהודעה רשמית שפורסמה ב-21 בנובמבר 1940 הודיעו השלטונות שהמעפילים יועברו למושבה בריטית בה יוחזקו עד סוף המלחמה. 1,800 נפש מהם הועברו לאוניית הגירוש פאטריה שנועדה להובילם למאוריציוס. ההגנה החליטה לחבל בפאטריה כדי למנוע את הגירוש, אולם, מחוסר ידע, הוכן מטען גדול מדי והחור הגדול שנפער בפאטריה עקב הפיצוץ גרם לשקיעתה על צידה במהירות. מרבית המעפילים הצליחו להינצל אך 216 טבעו, בנוסף ל-51 אנשי צוות וחיילים בריטיים. בעקבות לחץ ציבורי, ניצולי פאטריה הושארו בארץ ישראל במחנה המעצר בעתלית ורק מעפילי האטלנטיק שלא היו על הפאטריה, גורשו למאוריציוס, במסע שהחל ב-9 בדצמבר 1940 והסתיים באמצע ינואר 1941 בהגעתם בשלום למאוריציוס.
במאוריציוס

הגולים יושבו במחנות בפור לואי ובבו-באסין ובבתים פרטיים, שם שהו עד סיום מלחמת העולם השנייה. בריטניה מימנה את שהות הפליטים במאוריציוס. במהלך השהות במאוריציוס, מתו 126 מהגולים ונולדו 50. בקיץ 1945 נפגעו חמישה מהגולים במגפה של שיתוק ילדים שהשתוללה באי. לטענת ממלא מקום הנציב העליון לארץ ישראל, עליית הגולים התעכבה כדי למנוע את התפשטות המחלה לארץ ישראל.
כבר בשנת 1941 הביעו מאות מגולי מאוריציוס את רצונם להתגייס לצבא בריטניה כדי להילחם נגד הנאצים. אולם רק בסתיו 1944 הורשו הגולים להתגייס. אלו מהם שהתגייסו קיבלו לאחר המלחמה רישיונות עלייה לארץ ישראל, להם ולמשפחותיהם.
השיבה

בפרסום של הממשלה הבריטית בעת גירושם, נטען שגולי מאוריציוס לא יורשו לעלות לארץ ישראל לאחר המלחמה. בחורף 1942–1943 הוסכם עם הסוכנות היהודית, שלא לפרסום, שגולי מאוריציוס יורשו לעלות ככל יהודי אחר, במסגרת מכסת הסרטיפיקטים. בנובמבר 1944, במענה לשאלות בפרלמנט הבריטי, אישר שר המושבות את האישור לגולי מאוריציוס לעלות, בפומבי.
לאחר תום המלחמה באירופה הורשו הגולים לבחור לאן ישובו. ב"המשקיף" ייחסו את הרשות שניתנה לעולים לעלות לארץ ישראל לגישתו היחסית נוחה ליהודים של הנציב העליון לורד גורט. לקראת שובם לארץ ישראל, נשלחה משלחת רפואית למאוריציוס לטפל בהם ולהכין אותם לקראת השיבה. 81% מהמגורשים בחרו לשוב לארץ ישראל והגיעו אליה באוגוסט 1945. הבאת העולים חזרה לארץ ישראל מומנה על ידי ההיאס.
על פי מניין הסוכנות היהודית הגיעו בשנת תש"ה 1198 עולים מגולי מאוריציוס. העולים התפזרו ברחבי ארץ ישראל ונקלטו במקומות שונים. חלקם התגוררו באופן זמני במחנה עולים בקריית שמואל. עשרה מגולי מאוריציוס הצטרפו לקיבוץ העוגן. כפר סבא בנתה דירות עבור 20 משפחות מגולי מאוריציוס וחדרה קלטה כ-30 משפחות. מקומות נוספים שקלטו מגולי מאוריציוס הם פתח תקווה, רחובות, נהריה, קריית מוצקין, וחיפה. כ-100 עולים התיישבו בקיבוצים. 96 פליטים שבחרו לשוב לאירופה הועברו למחנה אונרר"א בנוסיראת. לאחר כחודש הם הועברו עם הפליטים היוונים בנוסיראת למחנה פליטים בסיני ומשם הושבו לאירופה.
תיעוד

סיפורם של גולי מאוריציוס מתועד בספרה של ילידת מאוריציוס ג'נבייב פיטו, "השקל המאוריציוני".
הספר "לימונים מתוקים" מאת רחל שפרינגמן ריבק הייתה בת 3 כשהגיעה עם משפחתה למאוריציוס.
הספר "האח האחרון" מאת הסופרת ילידת מאוריציוס נטשה אפאנה נשען על העובדות ההיסטוריות ומספר סיפור דמיוני על ילד אחד מאסירי בו-באסן
לקריאה נוספת

אריה ל. אבנרי, מוֶלוֹס עד טאוּרוּס - עשור ראשון להעפלה 1944-1934, יד טבנקין, 1985, ע' 300-280.
יהודה סלוצקי, ספר תולדות ההגנה, כרך ג': ממאבק למלחמה, חלק ראשון, עם עובד, 1973, ע' 158-152
אראלה תלמי, ״לראותה בלבד״, רומן היסטורי העוסק בפרשת הגלות למאוריציוס. עולם חדש, 2021
אילנה שטוטלנד, ‏83 שנים לאחר שהוגלו: אירוע הנצחה מיוחד בנוכחות משפחות מעפילי ה"אטלנטיק", באתר מעריב אונליין, 11 בספטמבר 2023
גלריה

בית החולים במחנה המעצר של גולי מאוריציוס, מתוך הארכיון הציוני
הספריה במחנה המעצר של גולי מאוריציוס
בית הספר במחנה, מתוך הארכיון הציוני