stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפעל נשר חיפה
לקריאה נוספת

צ. אשל המלט ויוצריו: נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976
המלט ויוצריו - הרעיון ומימושו, נשר מפעלי מלט ישראליים והוצאת יבנה, 2002
אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן - זכרונות על שכונת נשר, 1978
הערות שוליים

↑  תיאודור הרצל, אלטנוילנד, ספר רביעי, פרק ד.
↑  המלט ויוצריו - נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976, עמוד 16
↑  המלט ויוצריו - נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976, עמוד 29
↑  המלט ויוצריו - נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976, עמוד 33
↑  ז' דויד, קצרות, דבר, 19 ביוני 1925
↑  המלט ויוצריו - נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים נשר, 1976, עמוד 48
↑  יעקב הלפרן, מכתב גלוי לרבנים, מעריב, 25 באוקטובר 1957
↑  תגידו מה קורה במתחם כלל בנשר ?, אוסי  בנימין,בבלוג צבא ההגנה לעצים
↑  נשר: כך קפץ מספר העצים לכריתה מ-779 ל-3,657, חגית הורנשטיין, כלבו, 3 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310010905171  LCCN: n2009060429  VIAF: 130418599   WorldCat (עם VIAF): 130418599 
בית חרושת למלט נשר בחיפה, 1 בינואר 1947
צמרמורת 2

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  סדרת הספרים "צמרמורת" מאת ר. ל. סטיין
 בימוי:  ארי סנדל 
 הופק בידי:  דבורה פורטה, ניל מוריץ 
 תסריט:  רוב לייבר
 עריכה:  דייוויד רני קית' בראשמן
 שחקנים ראשיים:  ג'ק בלאק ג'רמי ריי טיילור קליל האריס מדיסון איסמן קן ג'ונג כריס פרנל ונדי מקלנדון-קובי
 מוזיקה:  דומיניק לואיס 
 צילום:  ברי פטרסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי סוני הנפשה סרטי קולומביה Original Film Scholastic Entertainment Silvertongue Films
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 12 באוקטובר 2018
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה סרט פעולה סרט קומדיה סרט אימה סרט לכל המשפחה
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקופת התרחשות:  ליל כל הקדושים 
 תקציב:  35 מיליון דולר
 הכנסות:  39.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   goosebumps2
 דף הסרט ב־IMDb
 
צמרמורת 2 (באנגלית: Goosebumps 2: Haunted Halloween) הוא סרט אימה קומי-פנטסטי אמריקאי, המבוסס על סדרת ספרים באותו השם מאת ר. ל. סטיין, ומהווה המשך לסרט "צמרמורת" שיצא לאקרנים בשנת 2015. הסרט מבוים על ידי ארי סנדל על פי תסריט מאת רוב לייבר. בסרט מככבים ג'ק בלאק, ששב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה מהסרט הקודם, ג'רמי ריי טיילור, קליל האריס, מדיסון איסמן, קן ג'ונג, כריס פרנל, ונדי מקלנדון-קובי.
הסרט יצא לאקרנים ב-12 באוקטובר 2018, תחת הפצתם של חברת "סרטי סוני".
תקציר העלילה

ערב ליל כל הקדושים בעיירת וורדנקליף הקטנה, וצמד החברים סוני וסאם מוצאים בבית נטוש שהיה בבעלותו של הסופר ר. ל. סטיין כתב יד נדיר שמעולם לא פורסם של הסופר בשם "ליל כל הקדושים הרדוף" ("Haunted Halloween"). כשהם פותחים את כתב היד, הם מוציאים לחופשי שלא ביודעין את סלאפי הבובה, שמתכנן לזרוע אפוקליפסה בעיצומו של ליל כל הקדושים בעזרתו בני בריתו המפלצתיים משאר ספריו של סטיין. עם עזרתה של אחותו של סוני, שרה, סוני וסאם נאלצים לסכל את תוכניתו של סלאפי לגרור את וורדנקליף אל תוהו ובוהו מוחלט.
צוות השחקנים

ג'ק בלאק - סלאפי הבובה (דיבוב)
ג'רמי ריי טיילור - סוני קווין
קליל האריס - סאם קרטר
מדיסון איסמן - שרה קווין
קן ג'ונג
כריס פרנל
ונדי מקלנדון-קובי - קת'י קווין
הפקה

ב-2 בספטמבר 2015, הוכרז על סרט המשך לסרט "צמרמורת", כמו כן דווח שסרטי סוני מחפשים תסריטאי שיכתוב את סרט ההמשך. ב-17 בינואר 2017, נקבע לסרט תאריך יציאה לאקרנים ב-26 בינואר 2018 ורוב לטרמן אישר כי הוא יחזור כבמאי עבור ההמשך. ב-6 בפברואר 2017, הוכרז שתאריך יציאת הסרט לאקרנים נדחה ל-21 בספטמבר 2018, במקום של תאריך יציאת הסרט "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה" לאקרנים. במאי 2017, נחשף שסרט ההמשך ייקרא "צמרמורת: ארץ האימה". כמו כן, אושר כי ג'ק בלאק ישוב לגלם את דמותו של ר. ל. סטיין
בנובמבר 2017, רוב לייבר נשכר כתסריטאי. זמן קצר לאחר, דווח שהבמאי ארי סנדל יחליף את לטרמן במלאכת הבימוי בשל התחייבויות קודמות של לטרמן לסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו". מגזין וראייטי דיווח שלסרט ההמשך נכתבו שני תסריטים - תסריט אחד שבו בלאק שב לגלם את דמותו של סטיין, ואילו בתסריט השני דמותו של בלאק הוצאה לגמרי מהעלילה. בדצמבר 2017, תאריך יציאת סרט ההמשך נדחה ל-12 באוקטובר 2018, ומבין פרטי העלילה שנחשפו נודע שג'ק בלאק ישוב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה וששם הסרט הנוכחי הוא "צמרמורת: נקמתו של סלאפי". חברי צוות חדשים שלוהקו כללו את מדיסון איסמן, בן אובריאן, קליל האריס וג'רמי ריי טיילור. קן ג'ונג, כריס פרנל וונדי מקלנדון-קובי הצטרפו לצוות השחקנים חודש לאחר מכן. צילומי הסרט החלו ב-7 במרץ, ובאפריל 2018, נחשף ששם הסרט הרשמי הוא "צמרמורת: ליל כל הקדושים הרדוף".
יציאה לאקרנים

הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-12 באוקטובר 2018. הטריילר הראשון עבור הסרט הופץ ב-11 ביולי 2018, יחד עם פוסטר רשמי.
הערות שוליים

1 2  https://www.boxofficemojo.com/movies/?id=goosebumps2.htm
נורפוק (וירג'יניה)

נורפוק (באנגלית: Norfolk) היא עיר עצמאית הממוקמת במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. נורפוק היא אחת מהערים הגדולות ביותר של וירג'יניה, ובמפקד תושבים שנערך בשנת 2010 אוכלוסיית העיר נאמדה בכ-242,803 תושבים.
נורפוק ממוקמת על נהר אליזבת באזור האמפטון רודס, נמל טבעי גדול הממוקם בפתח מפרץ צ'ספיק. נורפוק היא אחת משבע הערים שביחד מהוות את האזור המטרופוליטני המפטון רודס. נורפוק נחשבת למרכז ההיסטורי והתרבותי של המטרופולין. נורפוק נחשבת באופן היסטורי למרכז צבאי ותחבורתי חשוב.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסיס הצי

בסיס הצי האמריקני בנורפוק, הוא בסיס האם של "פיקוד כוחות צי ארצות הברית", הצי החמישי של ארצות הברית, והצי השישי של ארצות הברית.
בסיס נורפוק הוא הבסיס הצבאי הימי הגדול ביותר בעולם. שטחו היבשתי הכולל הוא כ-146 קמ"ר. רציפי הבסיס משתרעים לאורך רצועת חוף של כ- 6 ק"מ, בחצי האי המפטון רודס, ואורכם הכולל של רציפי העגינה הוא כ-11 קילומטר.
בסיס נורפוק מסוגל לספק מקומות עגינה ותמיכה עורפית של שירותי נמל ל-75 ספינות ו-134 כלי טיס ב-14 רציפי עגינה ו-11 האנגרים למטוסים.
בבסיס הצי בנורפוק מתנהלות כ-3100 תנועות כניסה ויציאה של ספינות לעגינה והפלגה, ויותר מ-100,000 המראות ונחיתות של מטוסים בשנה.
עונת 1995/1996 בליגה לאומית א' בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  10 בספטמבר 1995 
 תאריך סיום:  מאי 1996 
 מספר משתתפות:  12
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל ירושלים
 מלך הסלים:  דריק גרווין (הפועל גבת/עמק יזרעאל)  27.5 (עונה סדירה) למשחק
 http://basket.co.il
 
 → 1994/19951996/1997 ←
 
עונת 1995/1996 בליגה לאומית א' בכדורסל הייתה עונתה ה-42 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה צומצמה ל-12 קבוצות. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף לא השתנה מהעונה הקודמת. ארבע הראשונות התמודדו זו מול זו בסדרות של הטוב מחמישה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות סדרות חצי הגמר התמודדו בסדרת גמר של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. משחק על המקום השלישי בוטל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה הפועל צפת.
העונה הסדירה החלה ב-10 בספטמבר 1995 הסתיימה ב-14 באפריל 1996.  לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-36 בתולדות המועדון.
בהתאם לתוצאות העונה היו אמורות לרדת מכבי רמת גן והפועל גבת, אך לאור החלטת הרשות לבקרה תקציבית ירדה מכבי ירושלים במקומה של רמת גן.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 21 | 1 | 1971 | 1664 | 307 | 43 |
| 2 | הפועל ירושלים | 22 | 17 | 5 | 1954 | 1766 | 188 | 39 |
| 3 | הפועל גליל עליון | 22 | 13 | 9 | 1746 | 1666 | 80 | 35 |
| 4 | בני הרצליה | 22 | 13 | 9 | 1807 | 1763 | 44 | 35 |
| 5 | מכבי ראשון לציון | 22 | 13 | 9 | 1913 | 1876 | 37 | 35 |
| 6 | הפועל חולון | 22 | 10 | 12 | 1784 | 1800 | 16- | 32 |
| 7 | הפועל צפת | 22 | 9 | 13 | 1813 | 1912 | 99- | 31 |
| 8 | הפועל אילת | 22 | 9 | 13 | 1750 | 1771 | 21- | 31 |
| 9 | הפועל תל אביב | 22 | 9 | 13 | 1789 | 1780 | 9 | 31 |
| 10 | מכבי ירושלים | 22 | 8 | 14 | 1805 | 1950 | 145- | 30 |
| 11 | מכבי רמת גן | 22 | 8 | 14 | 1764 | 1810 | 46- | 30 |
| 12 | הפועל גבת/עמק יזרעאל | 22 | 2 | 20 | 1771 | 2109 | 338- | 24 |
1 2  מכבי רמת גן סיימה מתחת לקו האדום בשל יחס סלים נחות נגד מכבי ירושלים, איך איגוד הכדורסל לא אישר את תקציבה של ירושלים לעונה הבאה והוריד אותה לליגה השנייה, כך שמכבי רמת גן נשארה במקומה בליגה
פלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |  1 |   מכבי תל אביב | 94 | 80 | 98 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   בני הרצליה | 69 | 69 | 84 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   בני הרצליה | 69 | 69 | 84 |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 99 | 84 | 95 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 99 | 84 | 95 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   הפועל ירושלים | 81 | 71 | 90 |  |  |
|  |  2 |   הפועל ירושלים | 84 | 76 | 98 | 84 |  |   |   |  3 |   הפועל ירושלים | 81 | 71 | 90 |  |  |
|  |  2 |   הפועל ירושלים | 84 | 76 | 98 | 84 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  3 |   הפועל גליל עליון | 80 | 89 | 76 | 75 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
כדורסלנים מצטיינים

טרוויס מייז ממכבי רמת גן עם 25.3 סלים למשחק ו-2.7 ריבאונדים השיג בעונה הסדירה מדד הגבוה בין כל הכדורסלנים.
דרק גרווין מהפועל גבת היה מלך הסלים עם 27.5 סלים למשחק.
אמיר כץ מבני הרצליה היה מלך הסלים הישראלי עם 22.2 סלים למשחק
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 1995/1996
ברנאר אינו

ברנאר אִינוֹ (בצרפתית: Bernard Hinault; נולד ב-14 בנובמבר 1954) הוא רוכב אופניים צרפתי מפורסם, הידוע בכך שניצח חמש פעמים במרוץ הטור דה פראנס. אינו הוא אחד משבעה רוכבים שניצחו בכל שלושת הגרנד טורס והיחיד (ביחד עם אלברטו קונטדור) שניצח בכולם יותר מפעם אחת.
אינו ניצח חמש פעמים בטור דה פראנס, פעמיים סיים שני וניצח ב־28 קטעים במרוץ מתוכם 13 קטעים היו מרוץ נגד השעון. אינו נחשב בעיני פרשנים רבים לרוכב מוכשר ביותר ועומד בשורה הראשונה עם מנצחי הטור שלהם חמישה ניצחונות לפחות: מיגל אינדוראין, אדי מרקס וז'ק אנקטיל. אינו הוא היחיד מבין כולם שסיים כל טור דה פראנס בו השתתף במקום הראשון או השני.
אינו מכונה  Le Blaireau (הגירית) בגלל הנטייה המיוחסת לחיה שלא לשחרר את טרפה. לאורך הקריירה שלו, אינו היה ידוע באופיו: עצמאי, ממהר לתקוף ולהגיב בעוצמה. עם זאת, בראיון שערך איתו אמר אינו כי מקור השם אינו באופייה של החיה אלא בכינוי חיבה שנתן לו רוכב אופניים צעיר.
ביוגרפיה > קריירה

אינו נולד באיפיניאק (Yffiniac) שבמחוז ברטאן בצפון מערב צרפת. הוא הפך מקצוען בשנת 1974. בעצת המנהל הספורטיבי של הקבוצה, אינו לא הצטרף לטור דה פראנס בשנותיו הראשונות כמקצוען. ב־1977 הדהים אינו את הסבב המקצועני כשניצח במרוץ דופינה ליברה כשהוא משאיר מאחור מועמדים לניצחון בטור כברנאר תבנה. אינו התרסק במהלך המרוץ במהלך ירידה מהירה אך עלה שוב על אופניו ורכב לניצחון.
על מנת להתכונן לטור של 1978 רכב אינו בוואלטה אספניה וניצח במרוץ. מעט לפני הטור ניצח אינו באליפות הלאומית של צרפת. אינו ניצח בטור כאשר הוא שומר על ההובלה מהקטע האחרון שנערך נגד השעון. לאחר שני ניצחונות אלה הוכתר אינו על ידי התקשורת כרוכב הצרפתי הגדול הבא. אינו ניצח גם את הטור של 1979.
בטור דה פראנס של 1980 נאלץ אינו לפרוש בזמן שהוביל את המרוץ עקב פציעה בברך. הוא התאושש ושב לנצח באותה שנה באליפות העולם.
בשנה שלאחר מכן, כשהוא לובש את חולצת הקשת בענן ניצח במרוץ פריז - רובא ובטור דה פראנס של 1981. ב-1982 ניצח שוב בטור ובשנת 1983 נאלץ שוב לפרוש עקב בעיות בברכיים. היעדרויות אלה איפשרו לבן קבוצתו, לורן פיניון לתפוס את הבמה ולהוביל את הקבוצה. בטור של 1984 ניצח פיניון כשאינו מסיים שני בהפרש של 10 דקות.
שנת 1985 הייתה שנה קשה יחסית לאינו, שהתרסק בתחילתה. בטור של 1985 הוא ניצח, וסגנו היה בן קבוצתו, הרוכב האמריקאי גרג למונד, שטען כי יכול היה לנצח במרוץ אך מנהלה הספורטיבי של הקבוצה שיקר לו והכריח אותו לחכות לאינו, דבר שעלה לו בניצחון.
בטור של 1986 חזר אינו, הפעם לכאורה לעזור ללמונד לנצח. אינו רכב באגרסיביות ותקף רבות, כשהוא טוען כי הוא עושה זאת על מנת להדוף מתחרים וברור לו שלמונד ינצח. בשלב שנערך באלפ דואז', תקף אינו מוקדם ויצר פער גדול שגרם ללמונד לרדוף אחריו. אינו טען כי למונד יוכל לסגור את הפער בהמשך. למונד ניצח בטור של 1986.
לזכות אינו נזקפים יותר מ־200 ניצחונות ב 12 שנים. הוא ניצח בג'ירו ד'איטליה בשנים 1980, 1982 ו־1985. בוואלטה אספניה ב־1978 וב־1983. ניצחונו הזכור ביותר הוא במרוץ הקלאסי, לייז'–בסטון–לייז', בו נתן הופעה נדירה: אינו תקף בשלב מוקדם במרוץ, הצליח לברוח מהדבוקה ורכב מרבית המרוץ לבדו. הוא ניצח וסיים כ־10 דקות לפני הרוכב הבא.
ביוגרפיה > הפטרון

אינו שלט בדבוקה וכונה "הבוס של הפלוטון" או ה"פטרון". בשביתת הרוכבים של 1978, שנועדה למנוע שלב מפוצל (שלב בו הרוכבים רוכבים קטע בבוקר וקטע אחר הצהריים) לקח אינו חלק בולט בהנהגת הרוכבים. אינו שלט בדבוקה באופן בלתי מעורער. לעיתים החליט כי "היום לא יהיו התקפות כי מחר יש שלב קשה" וכלל הרוכבים בדבוקה היו מצייתים. אינו זכה לכבוד רב, אך גם לפחד בגלל אופיו. לקהל הצטייר אינו כשחצן, מרוחק וביישן שהתרחק מאמצעי התקשורת. כשהתבקש בריאיון לתת תשומת לב רבה יותר לקהל, השיב כי הוא מתחרה על מנת לנצח ולא לרצות אנשים.
ביוגרפיה > פרישתו

לאחר פרישתו ב-1986, חזר אינו לחוותו בברטאן ובמקביל עבד בחברה המארגנת של הטור, כרוכב עבר המברך את מקבלי הפרסים והחולצות, תפקיד בו הוא עדיין מופיע (2015). אינו שימש כיועץ ליצרנית האופניים לוק ועזר בפיתוח דוושות המתחברות לנעל הרוכב.
חצאית

| --- | --- |

 סוג:  ביגוד 
 מיוצר מ:  צמר, כותנה, ועוד.
 חלק גוף:  חלק גוף תחתון
 
חצאית היא בגד, לרוב נשי, הנלבש על חלקו התחתון של הגוף, על שתי הרגליים כמקשה אחת (בשונה מבגד העוטף כל רגל בנפרד כדוגמת מכנסיים).
אורכה, גזרתה, צבעיה, הבד ממנו היא נתפרת ואביזריה מושפעים מחילופי האופנה. תוספות אפשריות הנתפרות על גבי הגזרה הבסיסית: כיסים, חגורה, אפליקציות, וולנים ועוד. חלק מהחצאיות נרכסות באמצעים כגון רוכסן, כפתורים, שרוכים, קרסים. לעיתים נלווים לחצאית אביזרים כגון חגורה, כותפות.
כאמור, החצאית היא בגד הנתפס ברוב התרבויות כלבוש נשי. עם זאת, בתרבויות שונות נהוג כי גם גברים לובשים חצאית, בעיקר בלבוש טקסי או מסורתי. דוגמה מוכרת לכך היא הקילט הסקוטי. ראש ממשלת פ'יג'י פרנק באיינימארמה [Frank Bainimarama] לבש חצאית כשנחת בקניה לביקור ממלכתי ב-29 במאי 2019. ביוון לבשו עד המאה ה-19 חצאיות פוסטאנללה [Fustanella] גבריות, וגם במאה ה-21 אפשר לראות חיילים בחצאיות בטקסים. במיאנמר גברים לובשים חצאית פאצו [Paschou]. בבהוטן הם לובשים חצאית גו [Gho]  . במשך השנים מנסים אופנאים מדי פעם להלביש גברים בחצאיות, התחממות כדור הארץ מביאה גם לניסיונות של גברים ללבוש חצאיות לעבודה.
היסטוריה

פסלוני ה'ונוס' מהתקופה הפאליאוליתית, שנמצאו באתר הארכאולוגי קוסטינסקי [Kostienki] שבצפון מזרח אוקראינה של היום, לובשות רצועות פשוטות או גדילים. על פסלוני הנשים מתקופת האבן רואים חריטה של מעין חצאיות עשויות מחבלים, חלקן לובשות רק מעין סינור קדמי וחלקן לובשות סינור מקדימה וסינור מאחורה.
סיווג חצאיות לפי אורכן

סיווג נפוץ של חצאיות הוא לפי אורכן:
סיווג חצאיות לפי אורכן > חצאית מיקרו

חצאית קצרה מאוד המכסה את הישבן אך חושפת את כל אורך הירך. הופיעה בשלהי שנות ה-60 בעקבות הופעת חצאית המיני. מכיוון שחצאית זו מוגדרת כחצאית החושפת את הירך אורכה תלוי באדם הלובש אותה. האורך ונע בין 2–3 ס"מ מתחת לקו הישבן ובגרסאות הקצרות יותר עד לכמה סנטימטרים מעל קו הישבן כך שחלקו התחתון של הישבן חשוף קמעה. חצאית זו נחשבת פרובוקטיבית וקיבלה את כינוי הגנאי "חצאית חגורה" על שום מידותיה הקצרות. לעיתים נהוג ללבוש את החצאית מעל מכנסיים צמודים, טייטס או בגד גוף.
סיווג חצאיות לפי אורכן > חצאית מיני

חצאית המכסה חלקית את הירך, קצרה באופן מובהק מגובה הברכיים. לרוב בין 20 ס"מ עד כמה סנטימטרים מעל לברכיים. הופיעה לראשונה בשנות ה-60 ב"לונדון החוגגת" וארצות הברית. בשנות ה-70 הפופולריות של המיני ירדה מאוד והחצאיות החלו להתארך. העיתונאי כריסטופר בוקר נתן סיבה אפשרית "אין כמעט לאן להמשיך... חצאיות המיני לא יהיו גבוהות יותר". סיבה נוספת היא צמיחת התנועה הפמיניסטית, זאת אף על פי שבשנות ה-60 המיני נחשבה כסמל לחופש ונלבשה על ידי פמיניסטיות כגון ג'רמיין גריר שתמכה בפומבי בזכות האישה להתלבש כרצונה.

למרות זאת המיני לא נעלמה לגמרי והחלה להופיע שוב בשנות ה-80 כחצאית מקובלת. היא התבססה בעיקר כלבוש אחיד של מעודדות במשחקי ספורט ואירועים שונים. באמצע שנות ה-80 הפכה המיני לפריט אופנתי נפוץ מאוד, נשים מפורסמות רבות כגון הנסיכה דיאנה לבשו אותה, ונשות עסקים לא חששו להגיע עם מיני לפגישות עסקיות.
חצאיות מיני קצרות נקראות לעיתים מיקרו-מיני כאשר אורכן קרוב יותר לאורך חצאית מיקרו מאשר למיני ארוך.
סיווג חצאיות לפי אורכן > חצאית מידי

חצאית המכסה את הברכיים ואורכה עד אזור הברכיים או למטה מהם. בישראל חצאיות באורך זה נפוצות בקרב הציבור הדתי.
סיווג חצאיות לפי אורכן > חצאית מקסי

חצאית ארוכה באורך מלא, מקסימלי (מכאן שמה של החצאית) המגיעה עד כפות הרגליים ומכסה את הרגליים בשלמותן.
סיווג חצאיות לפי בד או גזרה > חצאית ג'ינס

חצאית זו עשויה מאותו הבד של מכנסי ג'ינס, לרוב נראית כמו החלק העליון של המכנס, עם רוכסן מקדימה וכיסים אך ללא שרוולי הרגליים. בשנות ה-60 נהגו היפים להפוך מכנסי ג'ינס ישנות לחצאיות על ידי גזירת שרוולי הרגליים ותפירתם. החצאיות הראשונות שיוצרו בצורה מסחרית הופיעו בשנות ה-70. מאז הפכו חצאיות הג'ינס פופולריות מאוד בקרב האוכלוסייה. הגרסה הקלאסית והקצרה שלהן פופולרית בעיקר בקרב בני נוער ובחורות צעירות אשר מחשיבות אותה כפריט סקסי. הגרסה הארוכה של חצאית הג'ינס נלבשת לרוב על ידי בחורות מהציבור הדתי כתחליף למכנסיים.
סיווג חצאיות לפי בד או גזרה > חצאית הובל (hobble)

חצאית ארוכה לפחות באורך מידי וצרה מאוד מתחת לגובה הברכיים. פירוש השם האבל הוא לקשור או להשתרך מאחר שנשים הלובשות חצאית זו אינן יכולות לפסוע בצעדים גדולים ולכן לרוב משתרכות מאחור. חצאיות מסוג זה הופיעו לראשונה בספרות ב-1880 אך המושג חצאית האבל הופיע רק ב-1910–1913 כאשר אבולוציית החצאיות הפכה אותן לצרות יותר ויותר כדי להבליט את מבנה האגן והחמוקים של האישה. מאחר שהחצאית צרה מתחת לגובה הברכיים היא מונעת מהאישה לפסוע בצעדים גדולים ולכן בתחילת המאה נקרעה פעמים רבות כאשר האישה לא הקפידה על צעדים קטנים מספיק. כדי לפתור בעיה זו נהגו נשים לפעמים לקשור את רגלייהם ברצועת עור שתמנע מהן לפסוע פסיעה גדולה מדי. עיצוב מאוחר יותר פתר את הבעיה על ידי יציאת שסע המאפשר גמישות תנועה טובה יותר ופחות לחץ על הבד.
חצאיות צרות וארוכות הופיעו במגוון צורות לאורך המאה ונהוגות בעיקר כלבוש ערב מכובד או אירועים יוקרתיים כדוגמת האוסקר. אחת הדמויות הבדיוניות שידועה בשמלת האבל שלה היא מורטישה ממשפחת אדמס שמופיעה תמיד בשימלת האבל גותית שחורה. בתקופה המודרנית הפכה החצאית לפופולרית מאוד באופנת הפטיש וה-BDSM כאשר היא מעוצבת בצורה צרה באופן קיצוני ומונעת מהאישה לפסוע צעד גדול יותר מעקב בצד אגודל. כחצאית פטיש היא עשויה מחומרים הנהוגים באופנה זאת כגון עור, PVC, לטקס והופיע במגזינים רבים לנושא.
סיווג חצאיות לפי בד או גזרה > חצאית עיפרון

חצאית עיפרון היא חצאית עם גזרה ישרה וצרה לכל אורכה, לרוב מסתיימת באורך הברך. שמה מגיע מצורתה הארוכה והאחידה שמזכירה עיפרון. את החצאית הציג לראשונה כריסטיאן דיור ב-1940 כהתפתחות לחצאית ההאבל שהייתה נהוגה מתחילת המאה. במהרה הפכה הגזרה ללבוש פופולרי במשרדים. ההצלחה נבעה מהרצון של נשים לאופנה חדשה ומחירה הזול לאחר שמחיר הבדים האמיר במלחמת העולם השנייה.
למרות שחצאית זו קצרה יותר מחצאית האבל ולכן ההליכה בה נוחה יותר, היא איננה מאפשרת חופשיות מלאה. לא ניתן לצעוד בצעדים גדולים, לרוץ, לרכוב על אופניים או לטפס על סולם ופעולות אחרות דורשות מיומנות מסוימת כגון כניסה ויציאה מרכב המתבצעת בצורה חיננית יותר עם רגליים צמודות.
סיווג חצאיות לפי בד או גזרה > חצאית A

חצאית הצמודה לירכיים ומתרחבת בהדרגה לכיוון המכפלת, כך שהיא מזכירה את צורת האות A. המונח משמש גם כדי לתאר שמלות ומעילים בעלי צורה דומה. המונח "גזרה A" נטבע לראשונה על ידי המעצב כריסטיאן דיור כתווית עבור האוסף שלו של באביב 1955, והפך לפופולרי על ידי יורשו של דיור, איב סן לורן, עם גזרת "טרפז" בבגדים שהוצגה ב-1958. הוא הציג שמלות שמתרחבות באופן דרמטי מקו הכתפיים. בגדים בסגנון A הפכו לפופולריים בשנות ה-60 וה-70. בשנות ה-80 ירדה גזרה זו מגדולתה, וקמה לתחייה בשנות ה-90 המאוחרות. מאז, גזרה זו מתארת כל שמלה הרחבה במותניים יותר מאשר בבית החזה, וכן חצאית הצרה במותניים ומתרחבת כלפי מטה.
סיווג חצאיות לפי בד או גזרה > חצאית מעטפת

חצאית מעטפת (wrap skirt, wrap around skirt) נגזרת, נתפרת ונלבשת כיריעה אחת, בדרך כלל בצורת חצי עיגול שבחלקה העליון רצועות קשירה לכריכה וקשירה בלולאה על המותניים, או בצורת מלבן מאורך מכווץ על ידי קפלים וכמה כפתורים וקרסים המהדקים את החצאית למותניים כמו הקילט (kilt) הסקוטי או בצורת כמה קטעי בד שחלקם העליון צר מהתחתון והם מהודקים למותניים בקרסים לחצניות או כפתורים. היו תקופות שהן נלבשו כחצאית מעל לבגדי הים. חצאית המעטפת נוחה כיוון שאפשר להתאימה לכל היקף מותניים.
חצאית כסמל תרבות ובאמנות

בזמן מלחמת העולם השנייה ב-1943 נעצרה חברת המחתרת ההולנדית מיס באויסון פאן לאנאף [Mies Boissevain van Lennep] על ידי הגרמנים, זמן קצר לאחר מעצרה שלחו לה חבריה ומשפחתה צעיף עשוי מפיסות בד שונות, שנגזרו מבגדים שהיו להם משמעות עבורה. לאחר המלחמה הגתה מיס את הרעיון לתפור 'חצאיות -חגים לאומיות' [Nationale feestrok] או 'חצאית השחרור' [Bevrijdingsrok] מפיסות בד כדי לסמל את שחרור הולנד מידי הנאצים. לחצאית היו מספר כללים. צריך היה לתפור את הטלאים מפיסות בד ישנות אבל צבעוניות על גבי חצאית ישנה, את אימרת החצאית היה צריך לתפור ממשולשים שווים ועליהם היה צריך לרקום את תאריך השחרור, "5 במאי 1945". לובשת החצאית יכלה גם ללבוש את החצאית באירועים וחגים אחרים ולהנציח את התאריך על החצאית. תופרות החצאיות היו 'אורגות את מארג חייהן על החצאית'. הרעיון היה גם מרפא השימוש בשאריות סימל את ריפוי הולנד מזוועות הכיבוש, ולתת תחושה של ביחד של כולן בלי שיראו הבדלי מעמדות.
האמנית אריאן ליטמן הציגה חצאית בשם Dressed Land בתערוכה 'המפה לקרוא בין הקווים' שאצרה בתיה דונר במוזא מוזיאון ארץ-ישראל תל אביב, בשנת 2018. החצאית היא מיצב העשוי ממפות של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, יריעות גאזה, גבס, שעווה, פיגמנטים אדומים וחוטים ירוקים 75/129/138.
מיחזור משביח לחצאית

מפני שחצאיות לרוב חתוכות מפיסות בד די גדולות, ובגלל היותן מספיקות לכסות כמחצית הגוף, הן מאוד שימושיות ל'מיחזור משביח'. אנשים הופכים אותן לתיקים לציפיות לכריות, לבגדי ילדים ועוד. יש גם חצאיות ממוחזרות שתפרו אותן מווילונות ישנים, קטעי חצאיות או בגדים אחרים.
ראו גם

שמלה
מיחזור משביח לבגדים
תפירה
הערות שוליים

↑  חצי הגוף, ומכאן שמה של החצאית.
↑  Fay Ngina, TRENDS, Ureport, ‏30/5/2019 (באנגלית)
↑  Bill Murphy Jr, These Men in Skirts and Dresses Protested Workplace Dress Codes. Lo and Behold, They Won, Inc (באנגלית)
↑  Elizabeth Wayland Barber, The String Revolotion, WOMEN`S WORK The First 20,000 Years, 1994, New York: NORTON, 1994, עמ' 44,55,58, ISBN 0-393-31348-4. (באנגלית)
↑  Ann Sayre Wiseman, Cuts of Cloth,, USA, Canada: Little Brown, 1978, עמ' 16-7, ISBN 0-316-94852-7. (באנגלית)
↑  Betty J. Beard, אנגלית (ע), Fashions from the loom, USA: Interweave, 1980, עמ' 78, ISBN 0-934026-03-3
↑  Liberation skirts, EUROPEANA, ‏3.5.2019 (באנגלית)
↑  בתיה דונר, תרגום: שרון אסף, פאוזי איבראהים, המפה לקרוא בין הקווים, תל אביב: מוזא מוזיאון ארץ-ישראל תלאביב, 2018, עמ' 136,32. (בעברית, ערבית, אנגלית)
↑  Renee Jones, REPURPOSED SKIRTS, eastandmarket, ‏24/4/2019 (באנגלית)
↑  Skirt to Bag, upcycledworld.com (באנגלית)
↑  Leah Chatt Berger, From Sad Rags To glad rags/ Appliqued Dress for a child, The Family Creative Workshop, כרך Quilling - Rope Knotting, 1975, New York: Plenary, 1975, The Family Creative Workshop, עמ' 68-79, ISBN 9780705403429. (באנגלית)
↑  Maria da Conceicao, Recreating, WEARABLE ART, New York: Viking, 1979, עמ' 110,111,114, ISBN 0-670-75416-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548637705171  BnF: cb12531784z (data)  GND: 4250470-3  LCCN: sh85123207  NKC: ph126266 
חצאית מיקרו
חצאית מיני
חצאית מידי
חצאית ג'ינס מיקרו
חצאית עיפרון
תענית כ' בסיוון

תענית כ' בסיוון היא תענית ציבור שנקבעה ליום כ' בסיוון על ידי רבנו תם לזכר עלילת הדם בבלואה שבצרפת, ואשר חודשה לאחר פרעות רינדפלייש, ושוב בתקופה מאוחרת על ידי מנהיגי ועד ארבע ארצות בעקבות גזירות ת"ח ות"ט. יש המציינים תענית זו כתענית הציבור המאוחרת ביותר שנקבעה בהיסטוריה היהודית.[דרוש מקור] כיום היא אינה נהוגה באופן ציבורי, אך קיימות קהילות הנוהגות לומר ביום זה סליחות בציבור.
בימי הבינים > לאחר עלילת הדם בבלואה

בין הפוגרומים שעברו על יהדות צרפת בין מסע הצלב השני למסע הצלב השלישי, בולטת עלילת הדם בבלואה, שהתרחשה בכ' בסיוון ד'תתקל"א (1171). במסגרת עלילה זו הועלו על המוקד מעל 30 יהודים. גדולי צרפת שבאותו הדור, ובהם רבנו תם (שנפטר כשבועיים לאחר אותו המאורע), רבי יצחק בן מאיר ורבי יעקב מאורליינש, קבעו את אותו היום ליום של תענית ציבור. בנוסח המכתב שנכתב ונשלח לקהילות השונות על ידי רבנו תם נאמר כי:
וגדול יהיה הצום הזה מצום גדליה, כי יום כפורים הוא.
יום תענית זה התקבל בקהילות צרפת, אנגליה, אזור הריין ועד בוהמיה,[דרוש מקור] וחוברו על המאורע סליחות שונות, שכנראה נאמרו ביום התענית.
אף על פי שעלילה זו לא הייתה עלילת הדם הראשונה באותה התקופה, נקבעה תענית כוללת דווקא על עלילה זו. משערים, שהסיבה לכך היא שזו הייתה הפעם הראשונה שבה העלילה גובתה בידי השלטונות, וההרוגים לא נהרגו בפוגרום עממי, אלא בהוצאה להורג רשמית.
בדורות הבאים התרופף קיום התענית ביום זה, וכנראה השתכח לגמרי.
בימי הבינים > לאחר פרעות רינדפלייש

יש שכתבו כי התענית התחדשה לאחר פרעות רינדפלייש. בפרעות רינדפלייש נחרבו קהילות יהודיות רבות ונהרגו כ-20,000 יהודים במהלך הקיץ של שנת ה'נ"ח וראשית שנת ה'נ"ט (או 1298 לספירה הלועזית). על פרעות אלו חוברו מספר קינות, ואחת מהן נוספה לסדר הסליחות של כ' בסיוון: קינת "אספדה ואילילה ואספוק כף בנפש מרה" של רבי תמר בן מנחם העלוב. מנהג התענית נחלש שוב במהלך מאות השנים שלאחר מכן.
אולם, יש המפקפקים בכך שתענית כ' בסיוון נקבעה שוב לאחר פרעות רינדפלייש.