stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקווריום ישראל
התצוגות ובעלי החיים > תצוגת חוף הים התיכון

תצוגת חוף הים התיכון מציגה את חוף הים הישראלי המחולק לשני בתי גידול - חוף הים הסלעי וחוף הים החולי, ומאפשרת להציץ "מעל ומתחת" למים. בנוסף, זוהי התצוגה היחידה באקווריום, המכילה גם חלק מעל המים בה ניתן לראות את הגלים המתנפצים על החוף. בתצוגה ניתן לראות מספר מינים בהם הדגים: סיכן משויש (Siganus rivulatus), טווסון ים תיכוני (Thalassoma pavo), אפוגון ים-תיכוני (Apogon imberbis), שישן מסורטט וסרגוס מסורטט.
התצוגות ובעלי החיים > גלריית התגליות ע"ש שרובר

בגלריית התגליות ניתן לראות תצוגות שונות המבקשות להציג תופעות ייחודיות של בתי הגידול הימיים:
הבריכה הפתוחה - שנמצאת במרכז המתחם היא בריכה פתוחה ורדודה שבה ניתן להאכיל טריגון חד-אף וגיטרנים צעירים, צאצאי נקבות מתצוגת הים התיכון.
כל שאר התצוגות סובבות את הבריכה הפתוחה:
התצוגה הראשונה - שבה ניתן לראות ספינה טרופה ושרביטית להקנית (Heniochus diphreutes).
התצוגה השנייה - שבה ניתן לראות סוסוני ים.
התצוגה השלישית - שבה ניתן לראות אבנון מגושם.
בתצוגות האחרות ניתן למצוא חשמלן משויש, פיתיונאיים ומורנת אף-עלה.
התצוגות ובעלי החיים > גלריית הים התיכון

מתחם גלריית הים התיכון מתחלק לשלוש תצוגות:
בתצוגה הראשונה ניתן לראות דגי מאכל של הים התיכון כמו הבורי.
בתצוגה השנייה ניתן לראות דגי ים שונים כמו: דקר המכמורת, טריגוניים ומורנה ים תיכונית (Muraena helena).
תצוגת הים התיכון היא תצוגת הים הפתוח ובה האקווריום הגדול ביותר בפארק (1,500,000 ליטר מים) ובו ניתן לראות עשרות דגים, צבי ים וכרישים מהים התיכון. לאקווריום יש שתי נקודות תצפית; מנהרה תת-מימית ואולם גדול עם חלון ענק באורך של 17 מטרים ובגובה של חמישה מטרים. בין מיני בעלי החיים שנמצאים באקווריום נמצאים נכון ל-2018:
גיטרן מובהק (Rhinobatos rhinobatos) - 2 נקבות, ולהן כשישה צאצאים הנמצאים בתצוגת הבריכה הפתוחה.
טריגון נקוד - 2 פרטים.
כריש חול נמרי - 2 זכרים. אחד מהם הוא בוניטו שאורכו הוא מטר וחצי ועתיד לגדול עד לאורך של שלושה מטרים. בעבר חשבו שבוניטו הוא נקבה שקראו לה לוליטה, עד שגדלה ואחד המטפלים גילה את הזוויג האמיתי של הכריש.
צב ים ירוק - 4 פרטים - "ים", "נס", "אורי" ו"ניק", אשר הובאו מהמרכז הארצי להצלת צבי ים שבמבואות ים. הצבים עתידים להצטרף לגרעין רבייה, עקב פציעתם שאינה מאפשרת את השבתם חזרה לים.
התצוגות ובעלי החיים > תעלת סואץ

בחיבור שבין תצוגת הים התיכון לתצוגת הים האדום מוקרן סרט על בניית תעלת סואץ, על ההשפעות הסביבתיות שלה וכן על הגירה לספסית של מינים מים סוף לים התיכון.
התצוגות ובעלי החיים > גלריית הים האדום א'

גלריה זו מאפיינת את הים האדום ומציגה דגים שונים. הגלריה מחולקת למספר תצוגות:
תצוגת השושנונים - ובה מאות פרטים של דגי שושנון כתום מזויף, שהובאו מחוות גידול מהערבה. בנוסף לחלון הזכוכית, ישנו חרוט תצפית הנמצאת בתוך האקווריום. לצידם ישנו אקווריום של דגי קרנפון ססגוני (Naso lituratus).
תצוגת האלמוגים - ובה אלמוגים חיים המגיעים מאילת, שם נאספו בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, על מנת להגן עליהם מפני עבודות פיתוח הנעשות במפרץ אילת.
התצוגות ובעלי החיים > תצוגת המדוזות

גלריה זו מציגה מינים שונים של מדוזות כמו אורליה כחולה וקסיופאה (Cassiopea), ארנבות ים, קיפודי ים, כוכבי ים ותמנונאים.
התצוגות ובעלי החיים > גלריית הים האדום ב'

במתחם זה ישנם גם מספר תצוגות:
תצוגת הענק של הים האדום שעומקה 2 מ' ואורכה 25 מ' המציגה את שוניות האלמוגים של הים האדום ובה זנבתן מנומר, כריש שחור-סנפירים, יולית ים סוף, דפדוף הפסים, טווסון אילתי, פזית ים סוף, פיקסון ים-סופי, רבנצרן אדום שן (Odonus niger), דו-שן קוצני (Diodon holacanthus), אלמוגית שחורה (Dascyllus trimaculatus), נפוחיתיים ועוד.
תצוגת הלובסטרים - בה ניתן לראות מספר מחושתנים.
תצוגת המורנות - בה ניתן לראות מיני מורנות כמו ניבן ענקי, ניבן מנומר (Gymnothorax undulatus) וניבן היערה (Gymnothorax favagineus).
תצוגת המים העמוקים - בה ניתן לראות שתי נקבות של טריגון כד אף ושני פרטים של דקרי ענק.
התצוגות ובעלי החיים > תצוגת הקונכיות והצדפות

בתצוגה מוצג אוסף של 1,000 קונכיות וצדפות מכל העולם. האוסף כולל קונכיות בגודל של מילימטרים בודדים ועד קונכיות בגודל של כ-60 ס"מ.
התצוגות ובעלי החיים > תצוגת המגוון הביולוגי ובית הפרפרים ע"ש הילרי טיש

תצוגה זו מציגה בעלי חיים שונים מסביבות יערות גשם טרופיים, ובה בעיקר פרפראים ופרוקי-רגליים נוספים. בתצוגה נמצאים כ-15 מיני פרפרים טרופיים, כאשר במרכזה שני ארונות הגחה ייעודיים מהם ניתן לצפות בהגחת פרפרים מהגלמים. בין פרפרים אלה:
זנב סנונית בלוס (Battus belus)
מטבעונית הכתם (Catonephele numilia)
פרפר זברה (Colobura dirce)
עלעל כחול-מגוון (Prepona laertes)
מורפו כחול (Morpho peleides)
מורפו לבן (Morpho polyphemus)
מקסיקני כחול-כנף (Myscelia ethusa)
נימפית העצים (Idea leuconoe)
מלכת היער (Euxanthe wakefieldi)
פרפר מתופף (Parthenos sylvia)
כחלון הפסים (Myscelia cyaniris)
ארגמנית מנוקדת (Tithorea tarricina)
קיסרית שולי-להבה (Charaxes protoclea)
נימפה עטלפית (Hypna clytemnestra)
נזרית אדומה (Hypolimnas usambara)
טיגריס קיסרי (Consul fabius)
לצד התצוגה נמצאים ארבעה מתחמים: מתחם העוסק בחקיינות והסוואה בטבע, ובה מקלונים כמו מקלון וייאטנמי (Medauroidea extradentatum), מתחם בנושא יחסי גומלין בין מינים בו דבורי דבש, מתחם בנושא מיחזור ופירוק בו רב-רגל שחור ותיקן לוחש ומתחם העוסק ביחסי החקלאות לבין חרקים ובו חגבאים כמו ארבה המדבר (Schistocerca gregaria) וחיפושיות כמו נחושתית סנגלית (Pachnoda marginata).
בתרבות

אקווריום ישראל צולם במהלך העונה השלישית של הסדרה מנאייכ, במהלכה החוקרים והנחקרים הגיעו אל מאחורי הכלובים כדי לתחקר את תיקי פרשת רוה"מ בסודיות.
ראו גם

פארק המצפה התת-ימי באילת
ריף הדולפינים
הערות שוליים

↑  קיצור לירושלים
↑  צפו בהדמיה: כך ייראה האקווריום הגדול במזרח התיכון - שיוקם בירושלים, נבדק ב-2017-06-14
↑  יעל פרידסון, יש ים בירושלים: האקווריום החדש בבירה, באתר ynet, 28 במאי 2017
↑  "אקווריום ענק יוקם בגן החיות התנ"כי". וואלה! חדשות. אורכב מ-המקור ב-2017-08-14. נבדק ב-2017-06-14.
↑  התוכנית הלאומית לשמירת המגוון הביולוגי בישראל
↑  זו לא גברת, זה אדון: הכרישה מאקווריום ישראל בירושלים התגלתה כזכר
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
| גני חיות חדשים | צפארי • מדבריום • גן החיות העירוני אשקלון |   |
ג'אנט רינו

ג'אנט רינו (באנגלית: Janet Reno;‏ 21 ביולי 1938 – 7 בנובמבר 2016) הייתה משפטנית אמריקאית שכיהנה בתפקיד התובעת הכללית של ארצות הברית תחת נשיאותו של ביל קלינטון, בשנים 1993–2001. היא האישה הראשונה אשר כיהנה בתפקיד.
ביוגרפיה

רינו נולדה במיאמי שבפלורידה להורים שעסקו בעיתונות. אמה, ג'יין וולס, הייתה עיתונאית חוקרת עבור "מיאמי ניוז", ואביה, הנרי אולף רנו, היה מהגר מדנמרק שהיה כתב עבור "מיאמי הרלאד" למשך 43 שנה. היא למדה כימיה באוניברסיטת קורנל ולאחר מכן קיבלה תואר במשפטים מאוניברסיטת הרווארד, שם הייתה ב-1960 אחת מ-16 נשים בלבד מתוך מחזור של 500 סטודנטים.
ב-1971 מונתה למנהלת הסגל של ועדת המשפט של בית המחוקקים של פלורידה. ב-1973 עברה לעבוד במשרד הפרקליטות של מחוז דייד (הכולל את מיאמי) ולאחר מכן, ב-1976 עזבה והייתה לשותפה במשרד עורכי דין פרטי.
כעבור שנתיים שבה לשירות הציבורי כאשר נבחרה למשרת התובעת הכללית של המחוז, תפקיד שאותו מילאה חמש כהונות רצופות על פני כ-14 שנים. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד תובע כללי של מחוז במדינת פלורידה.
ב-1993 לאחר שמועמדתו הראשונה של קלינטון לתפקיד התובע הכללי, זואי ביירד, נאלצה לוותר על המינוי כשנחשף שהעסיקה מהגרים לא חוקיים במשק ביתה, הפנה הנשיא לסנאט את רינו כמועמדת לתפקיד. מינויה אושר ב-11 במרץ. רינו כיהנה בתפקיד לכל אורך כהונתו הכפולה של קלינטון, בעוד רוב חברי הקבינט של ארצות הברית הוחלפו. ההחלטות שקיבלה היו לא פעם שנויות במחלוקת. הביקורת כלפיה הייתה בעיקר מצדה הימני-שמרני של המפה הפוליטית.
המשבר המשמעותי ביותר בעת כהונתה היה פרשת התבצרותם של דייוויד כורש ומאמיניו בווייקו, טקסס. רינו אישרה את המלצת ה-FBI לפרוץ למתחם ב-19 באפריל 1993 לאחר 51 ימי מצור, בין השאר על סמך עדויות כי מתרחשת בו התעללות בילדים. סופה הטראגי של אותה פריצה הייתה שרפה שקטלה 75 נפשות, כולל מספר ילדים. הסיבה המדויקת לפריצת השרפה ומידת האחריות, אם בכלל, של הסוכנים הפדרליים לטרגדיה שנויים במחלוקת עד היום, אך רבים האשימו את רינו וציינו את חוסר ניסיונה (שכן הפרשה אירעה ממש עם כניסתה לתפקיד) כגורם לאסון.
בין ההחלטות האחרות של רינו שעוררו דיון ציבורי נוקב בארצות הברית ניתן למנות את השבתו של הילד אליאן גונזלס לאביו בקובה ואת התביעות שהגישה נגד פעילים המתנגדים להפלות שכן לתפיסתה מנעו מנשים גישה להפלות.
ב-1995 חשפה רינו לציבור כי היא חולה במחלת פרקינסון.
ב-2002 ניסתה ללא הצלחה לזכות במועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל פלורידה. לאחר מכן פרשה מהפוליטיקה.
רינו נפטרה ב-7 בנובמבר 2016 מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
מעגל מאגי

מעגל מאגי בציור מאת ג'ון ויליאם וואטרהאוס (1986)
במיתולוגיה של הויקה ובדתות פאגאניות נוספות, מעגל מאגי הוא מעגל המפריד בין שני עולמות, עולם הרוחניות ועולם בני האדם.
חלק מהמאמינים בדתות פאגאניות נוהגים לסמן מעגל מאגי כדי לתחום מרחב שהם מאמינים שהוא קדוש ומכיל אנרגיה מקודשת, או שבמרחב זה יוכלו לחוש מוגנים יותר. המעגל מסומן פיזית באמצעות ציור בגיר או במלח למשל, או שהוא מסומן באופן דמיוני.
ביהדות

ר' מנחם ציוני כתב בספרו ציוני, פרשת ויחי:
”ומטעם זה כתבו המקובלים שכל אדם יזהר בעת מיתתו שלא ישאר שום דבר מאבריו חוץ למטה כי כל הנשאר בחוץ עליו נאמר לא יאסף ולא יקבר לחית השמים נתתיו לאכלה. לפי שסביב המטה כל מיני משחית רוחין לילין ושדים וצריך אותו אבר הנשאר חוץ למטה לסבול יסורין רבים עד כי יוכל להכנס בפנים. והוא נקרא פליטת הגלגל.
ומטעם זה יעשו המשביעים שדים עיגולים סביבם כי אינם רשאים השדים ליכנס מרשות הרבים לרשות היחיד.”
ר' נפתלי הירץ טריוויש דיין וש"ץ בפרנקפורט כתב בהקדמתו השנייה לסידורו הנקרא "סידור רבי הירץ", שנדפס  בטיהינגן (אנ') בשנת ה'ש"כ (1560) (לאחר ברכת ישתבח) "זכורני כי ראיתי כתב יד הגאון מ"ה אלופי מהרר"מ ז"ל בקש מטו לתלמידו החסיד אלופי ומיודעי מהר"ר מאיר ירשלר ז"ל להכניסו בצירוף תפילתו תפילת ימים הנוראים על אשר נדד מקנו ושנתו נהית' עליו לגלגול סבת זמן, גירוש קהלת נורבורג, עג עוגה ועמד בהפצר רב בתפילתו לכלול בכמה מעלות טובות כוונותיו למקום עלינו לשבח לאדון הכל".
ר' שמעון לביא מביא בספרו כתם פז,
”והוה עביד עגולה כדי לקבץ ולאסוף שם הרוחות והשדים בתוך העגול, ועוד היום עושים בעלי ההשבעות אלו העיגולים ומכניסים שם קטן א', ומראה הזכוכית בידו ומשביעים בהשבעותיהם ומקטירים קטורת והנער רואה ומגיד שרואה בדמות בני אדם רוכבים על סוסים, ושואל לגדול שבהם בעל השעה עפ"י המכשף המשביע ומגידין לו עתידות אשר לא באו ועיני ראו ולא זר”
ר' אברהם אזולאי, בפירושו על ספר הזוהר אור החמה, כתב בשם ר' חיים ויטאל.
”מזה תבין ענין העגולה שעושין המכשפים כדי שיכנסו שם הרוחין ולא במקום אחר כדי שלא יזיקו את המכשפים”
ביהדות > יולדות

דוגמאות למנהגים יהודיים שמשתמשים במעגל קסמים נמצאות בטקסי שמירה ליולדות בדרום-מרכז גרמניה והאזורים הסובבים אותה.
ר' אליהו בחור מביא בספרו ספר התשבי שנדפס באיזנא ה'ש"א (1541), ערך לילית
”מנהג פשוט בינינו האשכנזים שעושין עגול סביב כותלי החדר ששוכבת בה היולדת עם נתר או גחלים וכתבין בכל כותל: "אדם חוה, חוץ ללית". ובפתח החדר מבפנים כותבין שמות שלשה מלאכים אלו: "סנוי וסנסנוי וסמנגלוף", כמו שמסרה להם ללית בעצמה, בשעה שרצו המלאכים האלו לטבוע אותה בים. כל זה מבואר היטב בספר בן סירה, יעיין שם מי שמאמין בו.”
ר' נפתלי הירץ טריוויש מפרנקפורט כתב בספרו שנדפס בהידרנום (אנ') הקרובה לפרנקפורט "סמנים על חידושי הבחיי" (נפתולי אלהים נפתלתי, הידרנום, שנת ה'ש"ו, 1546).
”מכאן נזהרים ומנהג בישראל לעגל החיות בעת לידותן, שוכבין על המטה שלא ישלוט בהן רוחין לילין. ועל כן כותבין: "לילית חוץ" בהזכרות ג' שמות מלאכים, "אדם וחוה, חוץ לילית". כי ראיתי במדרש כי לילית ואילו מלאכים היו באים לנשים בעת לידותן והרגו בילדים עד כי תפסם אדם הראשון והשביעם שלא יעשו עוד. על כן כותבין אלו שמות לזכר הדברים, גם העיגול.”
ר' חיים בן בצלאל, אחי המהר"ל (שהיה מתגורר בפרנקפורט, ובפרידברג (אנ') הקרובה לפרנקפורט), כתב בספרו ספר החיים, קראקא ה'שנ"ג.
”וכן המנהג לעגל את החיות בעת לידתם אחר שהם שוכבים על המטה כדי שלא ישלוט בהם רוחין ולילין, ועל כן כותבים: "לילית חוץ" בהזכרת שלשה שמות של המלאכים.”
ר' אליהו לואנץ, (ר' אליהו בעל שם) (1564-1636) שנולד בפרנקפורט כתב בספרו תולדות אדם, זולקבה ה'ת"ף.
”במוצאי שבת קודם הבדלה יתעטף הבעל בטלית שלו ויעמוד סמוך למטתה של היולדת ויעשה עיגול סביבו בסכין חדש שיש לו קתא שחור, והילד עם עריסה ג"כ יהיו עמו, והעיגול שיעשה יהי' ג"כ סביב הילד, ויקח ביד ימנית הציצית של הטלית ויאמר בכוונה כשם שאנכי כופף אלו הציצית הרומז לחרי"ג מצות כך יהיו כפופים תחת יד הילד הזה כל רוחות רעות ושידין ולילין ומזיקין ונגעים ופגעים רעים והן בני אדם זכרים ונקיבות מכשפים וגם מכשפות ואנשים שיש להם כח להטיל ארס ועין הרע יהיה מי שיהי' הן יהודים או ערלים זכרים או נקיבות כולם יהיו נכנעים תחת כוכבו ומזלו של זה הילד.”
אחריהם כתב השמש בקהלות וורמייזא, ר' יוזפא שמש. בספרו מנהגים דק"ק וורמיישא.
”תיכף אחר הלידה עושין עיגול עם נתר, בחדר שהיולדות בתוכה וכותבין עליו: "חוץ לילית". ותחתיו: "אדם וחוה". וכן כותבין סביב סביב העיגול ההוא, כמנהג בכל מקום. ויש שכותבין גם על פתח אותו חדר כזה: "אדם וחוה חוץ לילית סנוי וסנסנוי וסמנגלוף". ומנהג הגון הוא.”
”ראשית אודיעך שכל אשה יולדת צריכה להיות בביתה עד סוף דער קראייז אוי"ז איז (שהעיגול נגמר), דהיינו שבכל לילה מיום הלידה אשה העומדת אצלה בביתה לשמשה לוקח חרב שלופה ומסבב בו את היולדת איזה סיבובי' ואומר איזו לחשים כידוע לנשים, וכן עושה כל לילה ארבע שבועות מיום הלידה.”
הערות שוליים

↑  הובא בשמו על ידי ר' מרדכי יפה, בפירושו לבושי אור יקרות, על ספר ריקנטי, מאת ר' מנחם רקנאטי, פרשת ויחי, דף לח ע"ב. וכתב עליו אבריאל בר לבב באסופות, ח, (ירושלים תשנ"ה) עמ' רכב, הערה 145: "טרם מצאתי שורשיו של ביטוי זה".
↑  שלשה שמות אלו מוזכרים גם באלפא ביתא דבן סירא ואצל רש"י בסידור רש"י סימן תכט. וראה עוד ספר רזיאל, דפוס ראשון, אמשטרדם תס"א, דף מג ע"א-ע"ב.
↑  הובא בשמו על ידי רבי זכריה סימנר בספרו ספר זכירה, בני ברק תשס"ט, עמ' שעא.
↑  השווה מהדורה קמא של ספר החיים, בתוך: ירושתנו, ספר עשירי, בני ברק תשע"ט, עמ' לט: "ומטעם זה יעשו בעלי השבעות המשביעין לשדים עיגול סביב להם וכן מעגלין את החיות בעת לידתם, כי אין יכולת שום מזיק לכנוס לרשות היחיד".
↑  ירושלים תשנ"ג, עמ' עט-פ.
↑  אות קסב, דף לא ע"ב.
↑  ח"ב עמ' קנו סי' רפח.
↑  ח"ב עמ' קנח סי' רפח.
ארכיטיפ

ארכיטיפּ (מגרמנית: Archetyp - אַרְכֶטִיפּ, הצורה העברית הנוכחית מושפעת מההיגוי באנגלית; מקור המילה ביוונית - αρχέτυπον ארכֶטיפּון - "דגם קדום", עבר ללטינית כ־archetypum ארכֶטיפּוּם) הוא אב טיפוס של רעיון, אדם, אובייקט או מצב שהאנושות, על תרבויותיה השונות, חוותה תדיר והוא נשמר כמשקע בזיכרון האנושי, כמודל שעל פיו פרטים אחרים מעוצבים בתבנית דומה. הפרט החווה את חייו הפרטיים חשוף תמיד הן להתרחשויות ההווה שהוא שותף להן, והן לאותם דימויים קדומים מעברה של משפחת האדם.
דוגמה: דמות האם היא ארכיטיפ, שהרי כל התינוקות בכל התרבויות שותפים לחוויית האם. תפיסת התינוק את אמו שלו משלבת בתוכה את התנסויותיו עם דימוי דמות האם הטבוע בו מלידה, כפי שחווה אותה הגזע האנושי מאז ומעולם.
ארכיטיפים של תכונות התנהגותיות

על פי התאוריה האנליטית של הפסיכואנליטיקאי קרל יונג, קיימים מספר ארכיטיפים מרכזיים של נטיות או תכונות התנהגותיות:
אגו - ארכיטיפ ההסתגלות למציאות והשגת הזהות.
הצל - הצד הנחות והלא רצוי באישיותנו, אותו אנו מדחיקים משום שאין אנו מוכנים להודות בקיומו. זהו ה"חלק האפל", המאכלס את היצרים והרגשות הפרימיטיביים הקיימים בנו.
הפרסונה - המסכה אותה אנו חובשים בהתאם לדרישות הסביבה והחברה. זוהי האישיות החברתית, המתפקדת בהתאם לציפיות החברה ומסתירה את ה"אני האמיתי" - מעין פשרה בין אישיות היחיד לבין דרישות החברה.
האנימה - היסוד הנשי המצוי בגברים בזכות ההתנסות האישית של האדם עם נשים, ובזכות חוויות קולקטיביות של גברים עם נשים לאורך ההיסטוריה (בהסתמך על התת-מודע הקולקטיבי). האנימה קובעת הן את יחס הגבר לנשים שבעולמו, והן את יחסו לצד הנשי המצוי בתוכו.
האנימוס - הצד הגברי בנשים, הלקוח מהחוויות האישיות והקולקטיביות של נשים עם גברים. קובע את היחס של האישה לגברים שבעולמה, ולצד הגברי שמצוי בתוכה.
העצמי - יונג טען שבסביבות גיל ארבעים מגיע האדם לשלמות ולהרמוניה פנימית, בה הוא חדל מלהתעסק בדברים חומריים (דוגמת כסף, בית, פרטנר וכדומה) ומרכז את האנרגיה שלו במטרות רוחניות מתוך שאיפה להגיע לשלמות רוחנית. העצמי מקנה לאישיות אחידות, שיווי משקל ויציבות.
דמויות אופי טיפוסיות

דמויות אופי טיפוסיות ביצירות תרבותיות (כגון ספרות, קולנוע, תיאטרון) קרויות גם הן "ארכיטיפים". בין דמויות האופי הטיפוסיות בתרבות נמנים דמות האם, הגיבור, הילד, אמא אדמה והזקן החכם.
טריטון (ירח)

| --- | --- |

טריטון, צולם על ידי וויאג'ר 2, ב־1989
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  נפטון
 תאריך גילוי:  10 באוקטובר 1846
 מגלה:  ויליאם לאסל
 על שם:  טריטון 
 מקום גילוי:  אנגליה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  354,800 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.0000
 זמן הקפה:  5.877- (מסלול נסיגה) ימים
 נטיית מסלול:  למישור המילקה - 130.267°  לקו המשווה של נפטון - 157.340° למסלול נפטון 130.063°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  1,353.4±0.9 קילומטר
 ממדים:  2,706.8±1.8 ק"מ
 שטח פנים:  23,018,000 קמ"ר
 נפח:  10,384,000,000 קילומטר מעוקב
 מסה:  ‎2.147×1022‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  2.05 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.782 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  5.877 ימים
 נטיית ציר הסיבוב:  0°
 אלבדו:  0.76
 בהירות נראית:  13.47
 בהירות מוחלטת:  −1.2 
 טמפרטורה ממוצעת:  38 קלווין
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  0.001 kPa פסקל
 
טריטון, הידוע גם כנפטון I, הוא הגדול בירחיו של נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש. טריטון הוא הירח השביעי במרחקו מכוכב הלכת, והוא נתגלה על ידי ויליאם לאסל ב־10 באוקטובר 1846, רק 17 ימים לאחר גילויו של נפטון עצמו. במשך זמן רב לא היה לירח זה שם, ורק בשנת 1949 אושר סופית השם "טריטון", על שם טריטון, אחד מאלי הים במיתולוגיה היוונית ובנו של פוסידון.
טריטון הוא היחיד מבין הירחים הגדולים במערכת השמש אשר נע במסלולו במגמה הפוכה לכיוון תנועתו של כוכב הלכת. בשל כך סוברים כי הוא נוצר במקום אחר ונלכד על ידי כבידתו של נפטון לאחר שכבר נהיה גוף עצמאי.
מסלול

טריטון מרוחק כ־354,000 ק"מ מנפטון והוא משלים סיבוב אחד סביב צירו ב־5.87 ימי ארץ ובמהירות של 4.39 קמ"ש, במסלול שהוא כמעט מעגלי. נטיית מסלולו היא 157.3 מעלות ביחס למישור הקפתו את נפטון.
בשל תנועתו ההפוכה והשפעת כוחות הגאות שמפעיל עליו נפטון, טריטון מתקרב אליו יותר ויותר, ומעריכים כי תוך 3.6 מיליארד שנה הוא יגיע לגבול רוש ויתפורר בשל כבידתו של נפטון.
מבנה

צפיפותו של טריטון היא 2.05 גרם לסמ"ק, והוא ככל הנראה מורכב מ־25% קרח מימי ומ־75% מחומר סלעי. קוטרו 2,700 ק"מ, וטמפרטורת פני השטח של טריטון היא 235- מעלות צלזיוס, מה שגורם למתאן, לחנקן ולפחמן הדו־חמצני לקפוא. דבר זה מייחד את טריטון כגוף היחידי, ככל הידוע, שרוב פני הקרקע שלו עשויים מקרח חנקני, והוא נחשב לגוף הקפוא ביותר שנצפה עד כה במערכת השמש.
האטמוספירה של טריטון דלילה מאוד, והלחץ האטמוספירי על פניו הוא כ־0.01 מיליבר. גובה האטמוספירה הוא 5–10 ק"מ והיא מורכבת בעיקר מחנקן וכמות קטנה של מתאן קפוא. מהירות ההימלטות מעל פניו של טריטון שווה ל־1.45 ק"מ בשנייה, ויש לו שדה מגנטי.
קרומו של טריטון מורכב בעיקר מתרכובות של צורן (סיליקטים), אך מצויה עליו גם כמות רבה של קרח מימי וקרח מתאני קפוא. הקרום משופע באגמי קרח גדולים, מכתשי מטאוריטים ופסגות הרים קפואות. החללית וויאג'ר 2 תצפתה על טריטון גייזרים, המעיפים חומר לגובה של 8 ק"מ מעליו; החומר הנפלט מגייזרים אלו הוא ככל הנראה חנקן נוזלי, או תרכובות של מתאן, ומניחים כי פעילותם של הגייזרים הללו נובעת מחימום עונתי של טריטון על ידי השמש. גייזרים אלה מייחדים את טריטון והוא אחד משלושת הגופים במערכת השמש אשר מתרחשת בהם פעילות וולקנית.
טופוגרפיה

המידע על פני השטח של טריטון נרכש ממרחק של כ-40,000 ק"מ על ידי החללית וויאג'ר 2. 40% משטחו של טריטון שצולמו על ידי וויאג'ר 2 חשפו רמות, רכסים, תלמים, שקעים, מישורים, מישורים קפואים וכמה מכתשים. טריטון שטוח יחסית; גובה פני השטח שלו אינו משתנה מעבר לקילומטר אחד. מכתשי הפגיעה שנצפו מרוכזים כמעט לחלוטין בחצי הכדור המוביל של טריטון. ניתוח של צפיפות המכתשים העלה כי במונחים גאולוגיים, פני השטח של טריטון צעירים ביותר. הגיל המוערך של אזורים שונים נע בין 50 מיליון שנה ל-6 מיליון שנה בלבד.
היווצרות

בשל מסלולו ההפוך לכיוון תנועתו של נפטון, משערים כי טריטון היה גוף עצמאי וחלק מחגורת קויפר, עד אשר נלכד בכוח המשיכה של נפטון והפך ללוויין שלו. השערה זו מקבלת משנה־תוקף לאור הדמיון הגאולוגי הרב בין טריטון לפלוטו ולאור המסלול המעוות של נראיד, הירח השני של נפטון. משערים כי טריטון, בעברו בסמוך לנפטון, השפיע בכבידתו על נראיד והיטה אותו למסלול האקסצנטרי הנוכחי שלו.
הערות שוליים

↑  Craig B Agnor, Douglas P Hamilton (May 2006). "Neptune's capture of its moon Triton in a binary–planet gravitational encounter". Nature 441 (7090): 192–194. Bibcode 2006Natur.441..192A. doi:10.1038/nature04792. PMID 16688170.
↑  Chyba, C. F.; Jankowski, D. G.; Nicholson, P. D. (1989-07). "Tidal evolution in the Neptune-Triton system". Astronomy and Astrophysics 219 (1–2): L23–L26. Bibcode 1989A&A...219L..23C.
↑  Gray, D (1989). "Voyager 2 Neptune navigation results". Astrodynamics Conference: 108. doi:10.2514/6.1990-2876.
↑  
McKinnon, William B.; Kirk, Randolph L. (2014). "Triton".  In Tilman Spohn; Doris Breuer; Torrence Johnson (eds.). Encyclopedia of the Solar System (3rd ed.). Amsterdam; Boston: Elsevier. pp. 861–882. ISBN 978-0-12-416034-7.
↑  Mah, J.; Brasser, R. (2019). "The origin of the cratering asymmetry on Triton". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 486: 836–842. arXiv:1904.08073. doi:10.1093/mnras/stz851. S2CID 118682572.
↑  
Schenk, Paul M.; Zahnle, Kevin (בדצמבר 2007). "On the negligible surface age of Triton". Icarus. 192 (1): 135–49. Bibcode:2007Icar..192..135S. doi:10.1016/j.icarus.2007.07.004. {{cite journal}}:  (עזרה)
| 16 ירחי נפטון |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים (שגרתיים) | נייד (אנ') • תלסה • דספינה • גלתיאה • לריסה • היפוקמפ • פרוטאוס |  |
| ירחים לא שגרתיים | טריטון • נראיד • הלימיד (אנ') • סאיו (אנ') • S/2002 N 5 (אנ') • לאומדיה (אנ') • פסאמטי (אנ') • ניסו (אנ') • S/2021 N 1 (אנ') |  |
| ראו גם | טרויאני נפטון (אנ') • טבעות נפטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551495305171  BnF: cb180566023 (data)  GND: 4427459-2  LCCN: sh95005759  VIAF: 241849529   WorldCat (עם VIAF): 241849529 
תמונת מונטאז' של טריטון שצולמה ב־1989 על ידי החללית וויאג'ר 2
אסף פריינטא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בספטמבר 1975 (בן 49) דימונה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אסף פריינטא (נולד ב־23 בספטמבר 1975) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

היה חבר בלהקת "צעירי תל אביב" בשנים 1991–1992, והשתתף בתוכנית הטלוויזיה של הלהקה "לא כולל שירות" בערוץ 1.
לאחר שירותו הצבאי למד פריינטא משחק בבית הספר לאומנויות בית צבי, וסיים את לימודיו בשנת 2002. במהלך הלימודים זכה בכמה מלגות משחק, וכיום הוא נמנה עם הכישרונות הצעירים של התיאטרון הקאמרי.
פריינטא השתתף בהצגות "השטן במוסקבה" (על־פי האמן ומרגריטה של בולגקוב) ו"הרצל אמר!" בתיאטרון גשר, בהצגה "משורר בניו יורק" במסגרת פסטיבל ישראל, ב"משחקי פיג'מה", ב"אמדאוס" (בתפקיד סליירי) וב"אבות ובנים" בתיאטרון הספרייה, וכן בכמה הצגות בתיאטרון הקאמרי ובהן: "מעיין הכבשים", "אמא קוראז'", "עוץ לי גוץ לי", "כובע הקש האיטלקי", "קוויאר ועדשים" (בתפקיד רוברטו), "עיר הנפט", "המלט" (בתפקיד הורציו), "דבר מצחיק קרה לי" (בתפקיד הגנרל), "הרטיטי את ליבי" ו"גם הוא באצילים".
פריינטא דיבב בסדרות ובסרטים רבים – בין היתר את "החתול במגפיים" בסרטי "שרק"; את רפאל ב"צבי הנינג'ה"; את לאלו ב"רטטוי"; את פיל בסרט "הופ ארנב"; את מורטון העכבר בהורטון שומע מישהו; את אלכס במדגסקר 2 ובמדגסקר 3: מקרקסים את אירופה; את הנסיך נאבין ב"הנסיכה והצפרדע" של דיסני; את פו הפנדה בסדרה "קונג פו פנדה אגדת המגניבות". ב־2017 דיבב את דמותו של ראמון בסרט "מכוניות 3". ב־2018 דיבב את דמותו של לוסיוס בסט בסרט "משפחת סופר־על 2" וגם בסרט האנימה, הטירה הנעה .
מ־2011 מופיע בתוכנית ההומור הסאטירית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל.
ב-2012 שיחק בתפקיד של מנחם במבצע קיפוד 3
ב־2014 גילם את חביב פרץ בתוכנית "מועדון החנונים". באותה שנה החל לשחק בסדרה "מי נתן לך רישיון?" בערוץ הראשון.
ב־2015 שיחק בסדרה "ג'ינג'י" בערוץ ג'וניור, ודיבב בסרט הקולנוע "גולשים על הירח".
ב־2016 הצטרף כחבר פאנל קבוע לתוכנית הסאטירה "זה המצב" של רשת.
ב-2019 הצטרף לסדרת היוטיוב אחשלירוח.
ב-2020 גילם את עובדיה בסדרה שב"ס.
ב-2023 דיבב את באוזר בהאחים סופר מריו - הסרט.