התיקונים לחוקת רוסיה (2008)
היסטוריה

הנשיא דמיטרי מדבדב, שהחליף את ולדימיר פוטין מוקדם יותר באותה השנה, הציע את אותה הצעה קצרה במהלך נאומו השנתי הראשון לאספה הפדרלית ב-5 בנובמבר 2008:
"עלינו להגדיל את תקופת הכהונה החוקתית של הנשיא והדומה הממלכתית לשש וחמש שנים בהתאמה. סוגיות אלה הועלו שוב ושוב מאז שנות התשעים. דיונים בנושאים אלה נמשכו זמן רב. רבים התייחסו להיסטוריה, המופיעה בדוגמאות לכך שמדינות דמוקרטיות משנות את התנאים והכהונות של גופי המדינה שלהן. אני לא אפרט את כל הדוגמאות הללו. מקרים אלה ידועים היטב. מה שברצוני לומר זה שאנחנו לא מדברים על רפורמה חוקתית אלא על תיקונים לחוקה, על תיקונים חשובים אך בכל זאת אינן אלא הבהרות ואינן משנות את המהות הפוליטית והמשפטית של המוסדות הנוכחיים. תיקונים אלה מספקים משאב נוסף לעבודה היציבה של המוסדות. אין מקום ל'גרד רפורמי' ביחס לחוקה. החוקה אפקטיבית, היא עובדת והוראותיה הבסיסיות צריכות להישאר ללא שינוי במשך שנים רבות נוספות. זכויות וחירויות אזרחיות, ריבונות האומה, מערכת המדינה והארגון הפדרלי, עקרונות הארגון של מערכת המשפט והממשל העצמי המקומי ושאר יסודות הסדר החוקתי שלנו נקבעו לתקופה היסטורית ארוכת טווח. כמי שערב לחוקה, אמלא אחר הוראות יסוד אלה ואשמור עליהן."
לדברי מדבדב, השינוי אינו חל רטרואקטיבית ואינו אמור להשפיע על התנאים הנוכחיים של הנשיא והדומה ונועדו להיכנס לתוקף לפעם הבאה שבהן נבחרת דומה ונבחר נשיא. החל משנת 2008 נקבעו בסעיפים 81.1 ו-96.1 לחוקה משנת 1993 כי יש לבחור את הנשיא והדומה הממלכתית לתקופה של ארבע שנים. על פי סעיפים 136 ו-108, תיקונים להוראות פרקים 3–8, כולל סעיפים 81 ו-96, דורשים לאשר את התיקונים ברוב של שני שלישים ברוב מיוחס ולעבור הצבעה בדומה, הבית התחתון וכן שלושת רבע מועצת הפדרציה, הבית העליון וייכנס לתוקפם, לאחר שזכו לרוב של לפחות שני שלישים מהמחוקקים המקומיים של הסובייקטים הפדרליים.
הנשיא הגיש רשמית את הצעת החוק לדומה ב-11 בנובמבר. הדומה הממלכתית, שנשלטה על ידי מפלגות פרו-ממשלתיות לאחר בחירות 2007, אישרה במהירות את ההצעה בשלוש הקריאות הנדרשות ב-14 בנובמבר (388 בעד / 58 נגד), 19 בנובמבר (351 בעד / 57 נגד) ו-21 בנובמבר (392 בעד / 57 נגד). מבין ארבע המפלגות המיוצגות בדומה, רק המפלגה הקומוניסטית, המיוצגת על ידי 57 חברי פרלמנט, התנגדה להצעת החוק. רוסיה המאוחדת, המפלגה הליברל-דמוקרטית ורוסיה ההוגנת תמכו בהצעת החוק. ויקטור איליוחין, מחוקק קומוניסטי, העיר במהלך הדיונים בדומה ב-14 בנובמבר:
"למה אנחנו ממהרים כל כך? משטר סמכותי קפדני כבר הוקם במדינה הזאת. יש כבר ריכוז כוח חסר תקדים בידיו של אדם אחד."
האופוזיציה הלא-רשמית (שיוצגה על ידי תנועות דמוקרטיות כמו רוסיה של העתיד, רוסיה האחרת, המפלגה הדמוקרטית, מפלגת החופש העממי וסולידריות) גינתה גם את השינויים המוצעים לחוקה. ברם, ב-26 בנובמבר אישרה מועצת הפדרציה את הצעת החוק עם 144 קולות בעד וקול אחד בלבד שהתנגד.
יוליה לטינינה, עיתונאית ממוסקבה טיימס, שיערה כי הרפורמה מקדימה את חזרתו של ולדימיר פוטין לקרמלין, ככל הנראה מוקדם יותר מאשר מאי 2012, עת אמורה כהונתו של מדבדב להסתיים. גורם רשמי מטעם הסגל הנשיאותי שצוטט על ידי וודומוסטי רמז שמדבדב עלול להתפטר כבר בשנת 2009. על פי המקור בוודומוסטי, התיקונים היו יוזמה של ולדיסלב סורקוב משנת 2007. סקר שנערך על ידי VTsIOM (מרכז המחקר הרוסי לדעת הקהל) בתאריכים 15–16 בנובמבר הראה ש-56% תומכים בנשיאות ארוכה יותר והארכת כהונת הפרלמנט בקרב הרוסים. עם זאת, התמיכה הייתה נמוכה יותר בערים הגדולות.
עד 18 בדצמבר אישרו המחוקקים המחוזיים של כל 83 הסובייקטים הפדרליים ברוסיה את התיקונים. מועצת הפדרציה בחנה וקיבלה את האישורים ב-22 בדצמבר וב-30 בדצמבר הנשיא מדבדב חתם על התיקונים. התיקונים פורסמו ברוסיסקאיה גאזטה ומכאן נכנסו לתוקף ב-31 בדצמבר 2008.